recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**לשכת בית אבטינס** היא לשכה שהייתה בעזרה בבית המקדש השני. לשכה זו שימשה את משפחת בית אבטינס, משפחה שתפקידה היה להכין את הקטורת שהוקטרה על המזבח הפנימי וביום הכיפורים.

תפקידיה
-------

בלשכת בית אבטינס היו מאחסנים את אחד עשר סממני הקטורת ואת הסממנים הנלווים, ושם היו בני משפחת בית אבטינס כותשים את סממני הקטורת, ומערבבים אותם זה בזה, כדי ליצור את הקטורת. הכנת הקטורת לכל השנה הייתה נעשית בפעם אחת, ולאחר מכן הייתה הקטורת נשמרת בלשכה, ובכל יום היו לוקחים את הכמות הדרושה להקטרה של אותו יום.

בערב יום הכיפורים, היו זקני הכהונה מעלים את הכהן הגדול ללשכת בית אבטינס, ומשביעים אותו שלא ישנה בעבודת הקטורת, ולא יניח את הקטורת על הגחלים בהיכל, כדעת הצדוקים, אלא בקודש הקודשים, כדעת חכמי ישראל, הפרושים.

לפי דברי רב פפא בגמרא, שתי לשכות היו לו לכהן הגדול בשבעת ימי הפרישה שלפני יום הכיפורים, ימים בהם שהה במקדש. האחת – לשכת פרהדרין, שם היה ישן, והשנייה – לשכת בית אבטינס, שם היה מתאמן בביצוע נכון של חפינת הקטורת. מדברים אלו עולה שהכהן הגדול הקדיש חלק ניכר מזמנו בימים אלה לאימונים בלשכת בית אבטינס.

לשכת בית אבטינס היא אחד מהמקומות בהם שמרו הכהנים בבית המקדש.

מקומה
-----

לשכת בית אבטינס נזכרת במסכת מדות (א,א) ומסכת תמיד (א, א) כמקום בו שמרו הכהנים בבית המקדש. ונאמר כך: "בית אבטינס ובית הניצוץ היו עליות, והרובים שומרים שם".

בגמרא נאמר, שאחת משתי הלשכות של הכהן הגדול הייתה בצפון העזרה, והאחרת בדרום, אך לא ידוע איזו משתי הלשכות הייתה בצפון, ואיזו בדרום. הראשונים נחלקו בהכרעת הספק: יש הסוברים שהספק נותר בעינו, יש הסוברים שההכרעה היא שלשכת בית אבטינס הייתה בדרום, וכן עולה מהירושלמי, ויש הסוברים שההכרעה היא שלשכת בית אבטינס הייתה בצפון.

לקריאה נוספת
------------

* 'שערי היכל' למסכת יומא, הוצאת מכון המקדש, ירושלים תשס"ו, מערכה כ"ט.

קישורים חיצוניים
----------------

* הרב אהרן הימן, "בית אבטינס", **תולדות תנאים ואמוראים**, לונדון, תר"ע, חלק א, עמוד 268, באתר היברובוקס
* בית אבטינס - עושי הקטרת, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת"

הערות שוליים
------------

1. ↑  משנה, מסכת יומא, פרק א', משנה ה'.
2. 1 2  מסכת יומא, דף י"ט, עמוד א'.
3. ↑  משנה מסכת תמיד, פרק א', משנה א'; מסכת מידות, פרק א', משנה א'.
4. ↑  רבינו חננאל, יומא שם.
5. ↑  רמב"ם, פירוש המשנה, מסכת מידות, פרק ה', משנה א'; הלכות בית הבחירה ה,יז.
6. ↑  מסכת יומא, פרק א', הלכה ה'.
7. ↑  ר"י מלוניל.
אתר הפולחן הישראלי שנחשף בתל דן, המתוארך לתקופת אחאב. ממצאים שנמצאו בסמוך מזוהים על ידי חלק מהחוקרים כפולחן ירבעם
על פי סיפורי המקרא מלבד בית המקדש שהיה בירושלים נבנו בממלכת ישראל, במטרה להחליפו, שני מקדשים נוספים, אחד בדן ואחד בבית אל ("**מקדש ירבעם**"). העבודה במקדשים אלה הייתה עבודה לה' אלהי ישראל, אך היא נעשתה בדרך אסורה לפי התורה.

לאחר שהתפצלה ממלכת ישראל המאוחדת לשתיים - ממלכת ישראל שעליה מלך ירבעם בן נבט וממלכת יהודה שעליה מלך רחבעם בן שלמה, הבחין ירבעם במשיכה של העם למקדש בירושלים.

הוא חשש שמא העם יימשך לטקסים הגדולים של העלייה לרגל ויחליט למרוד בו ולחזור אל רחבעם, המלך מבית דוד. כדי למנוע זאת, הוא החליט ליצור שני מקדשים חדשים, בעיר דן ובעיר בית אל (שתי הערים נמצאו בשתי קצות ממלכת ישראל). בשתיהן הוצבו מזבחות ("במות")
ועגלי זהב (בניגוד לתורה האוסרת עשיית פסלים), ומונו כהנים שאינם משבט לוי. לפי מסורת חז"ל, אף הוצבו שומרים בדרכים לירושלים בתקופת הרגל כדי למנוע מהאנשים לעלות לרגל לירושלים.

ירבעם השיג את מטרתו. מהר מאוד העם התרגל לעלות לדן ולבית אל בתאריך חלופי אותו בחר ירבעם - ט"ו בחשון ("בחדש אשר בדא מלבו") במקום לעלות לירושלים ברגל. בספר מלכים מסופר, שנביא מיהודה בא למקדש בבית אל, והתנבא שעתיד לקום מלך מבית דוד, יאשיהו שמו, והוא ישרוף על המזבח הזה את עצמות הכהנים המשרתים שם. ירבעם, שעסק באותו זמן בהקטרה על המזבח, הורה לתפוס את הנביא, אך ידו לקתה בשיתוק ("ותיבש ידו"), המזבח נקרע והדשן נשפך מעל המזבח, אך ההקרבה במקום לא פסקה.

יש מהנביאים שדברו בגנות המקדש בבית אל, והם אף כינו לו שם גנאי - "בית און".

מצב העניינים הזה נמשך עד ביטול המשמרות על ידי הושע בן אלה. נראה שישראל כל כך התרגלו לעגלים, שהם המשיכו לעלות לדן ולבית אל עד שנלקחו הפסלים - הפסל בדן על ידי תגלת פלאסר השלישי והפסל בבית אל על ידי פול מלך אשור.

חוקרים רבים, סבורים כיום ששני המקדשים היו קיימים עוד לפני ירבעם בן נבט. לשיטתם, סיפור ייסודם בספר נביאים הומצא בזמן רפורמות יאשיהו, אשר ניסה לרכז את פולחן אלוהי ישראל בירושלים. עדות מקראית לכך היא התיאור בספר שמואל א', פרק י' שמתאר שלושה אנשים שפגש שאול אחר משיחתו הראשונה למלכות. אנשים אלו היו בדרכם לעלות מנחה לאלוהי ישראל "וְחָלַפְתָּ מִשָּׁם וָהָלְאָה, וּבָאתָ עַד-אֵלוֹן תָּבוֹר, וּמְצָאוּךָ שָּׁם שְׁלֹשָׁה אֲנָשִׁים, עֹלִים אֶל-הָאֱלֹהִים בֵּית-אֵל. אֶחָד נֹשֵׂא שְׁלֹשָׁה גְדָיִים, וְאֶחָד נֹשֵׂא שְׁלֹשֶׁת כִּכְּרוֹת לֶחֶם, וְאֶחָד, נֹשֵׂא נֵבֶל-יָיִן" (פסוק ג').

כמו כן העגל בשני המקדשים רומז על זיהוי ישראלי בין אל הכנעני לאלוהי ישראל.

מקורות
------

* ספר מלכים א', פרק י"ב, פסוקים כ"ו–ל"ג; פרק י"ג, פסוקים א'–ו'.

הערות שוליים
------------



1. ↑  ספר מלכים א', פרק י"ג, פסוקים א'–ה'.
2. ↑  ראו ספר הושע, פרק ד', פסוק ט"ו; ספר עמוס, פרק ד', פסוק ד'; ספר עמוס, פרק ה', פסוק ה'. בפסוקים אלה מופיע המקדש בבית אל בהקבלה לגלגל, שכנראה גם בו היה מקדש.

| בתי מקדש בהיסטוריה היהודית |
| --- |
| משכנות | משכן משה • משכן גלגל • משכן שילה • משכן נוב • משכן גבעון |  |
| בתי מקדש | בית המקדש הראשון • בית המקדש השני ומקדש הורדוס |
| מקדשים חיצוניים | הבמות • מקדשי ממלכת ישראל: תל דן ובית אל • מקדש חוניו • מקדש יב • מקדש השומרונים בהר גריזים |
| אחרים | מצוות בניין בית המקדש • מבנה בית המקדש • בית המקדש השלישי • בית המקדש של יוליאנוס |
הטיילת היא הרצועה הירוקה בין הנהר ובין העיר
טיילת מצוקי הדנובה בגאלאץ בחורף
"מנהרת הזמן" בטיילת מצוקי הדנובה בגאלאץ
**טיילת מצוקי הדנובה בגאלאץ** (ברומנית **Promenada falezei Dunării la Galați**) היא טיילת מטופחת המשתרעת לאורך ארבעה קילומטרים על גדת הדנובה בתחומי העיר גאלאץ. הטיילת מורכבת משני שבילים, האחד במעלה המצוקים והשני לרגלי המצוקים, כשהפרשי הגובה מגיעים עד 50 מטרים ובין שני השבילים יש מעברים מדורגים. המדרגות במעברים המדורגים הן ברוחב מטר וחצי ויש מקומות מוסדרים למנוחה במעברים. לאורך הטיילת מוצבים ספסלים המאפשרים מנוחה למטיילים.

המצוקים הם שרידי חוף עתיק של הים השחור מהתקופה בה הים הגיע עד למקום זה וגלי הים עיצבו את החוף. הים נסוג והצטמק, אך השאיר אחריו את החוף. בשנות השישים של המאה העשרים נעשו עבודות לייצוב המצוקים. על החלק העליון של המצוקים נבנו שכונות ועורק תחבורה ראשי. השביל התחתון, לרגלי המצוקים, נועד לתיירות בלבד ונאסרה כניסת כלי רכב.

בשנות השבעים של המאה העשרים הוצבו בטיילת פסלי מתכת רבים, שנוצרו במהלך מחנה יצירה יזום בשנים 1976, 1977 ו-1991. סך הכל הוצבו בטיילת ובמקומות נוספים בגאלאץ 42 פסלי מתכת.

גשמים שופעים וממושכים גורמים לעיתים לתזוזות קרקע והופעת בולענים בשטחי הטיילת. בשנים 2005 ו-2010 הדנובה עלתה והציפה את הטיילת התחתונה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מפת הטיילת (ברומנית)
* Faleza Dunării (ברומנית)
* O zi in Galați și împrejurimi (ברומנית)
* Efectele alunecărilor de teren pe Faleza Dunării, la Galaţi (ברומנית) תמונות המתעדות בולענים שנוצרו מתנועות קרקע לאחר הגשמים.
* Faleza Dunării – coloana vertebrală a turismului în Galați (ברומנית) למאמר מצורפים תצלומים של פסלי המתכת המוצבים בשביל התחתון.
* Parfum de tei pe faleza Dunării – Galați (ברומנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Faleza Dunării (ברומנית)
2. ↑  
	* Efectele alunecărilor de teren pe Faleza Dunării, la Galaţi (ברומנית) תמונות המתעדות בולענים שנוצרו מתנועות קרקע לאחר הגשמים.
**חן לוי** (נולדה ב-12 באפריל 1988) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת לסירוגין כקשרית וחלוצה בקבוצת הפועל באר שבע מליגת העל בכדורגל נשים.

ביוגרפיה
--------

לוי נולדה, גדלה ומתגוררת בבאר שבע. למדה בבית הספר היסודי "נאות לון" בעיר, ושיחקה כדורגל בבית הספר מגיל שמונה. בחטיבת הביניים שיחקה כדורסל במסגרת פרויקט "כיתת כדורסל" שנערך בבית הספר ושילב אימוני כדורסל לתלמידות בשעות אחר הצהריים. את התיכון השלימה בבית הספר התיכון המקיף על שם יצחק רגר בבאר שבע.

שירתה בצה"ל במערך הטכני של חיל האוויר כטכנאית נש"ר. בשנת 2013 סיימה לימודי הנהלת חשבונות סוג 1+2, וכן מחזיקה בתעודת מתווכת נדל"ן מורשית.

נכון ל-2020 עובדת כמתווכת נדל"ן בבאר שבע.

קריירה מקצועית
--------------

לוי החלה לשחק בשנת 1999 בקבוצת הנערות של בית"ר באר שבע, אולם הפסיקה אחרי שנה אחת בלבד. רק בגיל 24 חזרה לשחק באופן מסודר, ובשנת 2012 הצטרפה לקבוצת מכבי באר שבע, בה שיחקה ארבע עונות. בעונת 2014/2015 העפילה עם הקבוצה לליגה הראשונה.

בשנת 2016 עברה לקבוצת הפועל באר שבע, בה היא משחקת בארבע העונות האחרונות. הייתה שותפה לשתי העליות של הקבוצה לליגת העל, בעונות 2017/2018 ו-2019/2020.

קישורים חיצוניים
----------------

* חן לוי, ברשת החברתית פייסבוק
* חן לוי, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  מכבי באר-שבע עלתה, הקשרית חגגה גם הריון, מאי 2015 באתר שבע

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"חן לוי"**.
פירוש נוסף ערך זה עוסק בפרקטיקה מינית בהסכמה של אדם כנוע ואדם דומיננטי. אם התכוונתם לאנשים המנוצלים בכפייה למטרות מין, ראו עבדות מין.
**עבדות מינית** ביחסי מין עם בן זוג (BDSM) מתייחסת לאדם כנוע ביחסים של BDSM עם אדם דומיננטי (המכונה גם בעלים או האדון או המאהב) המטפלים בכנוע כעבד שלהם, דהיינו רכושם. העבדות המינית בהקשר של BDSM היא גם פנטזיה מינית או תפקידים מיניים. אדון העבד או המאהבת יכולים להיות כל אדם או קבוצה, אם כי רוב היחסים האלה הם בדרך כלל אחד דומיננטי, או זוג דומיננטי ומחויבת, בעלות על אחד או יותר עבדים. עבד מין ובעל, ואחרים המעורבים במערכת היחסים, יכולים להיות מכל מין, וזהות מינית.

מהות היחסים
-----------

עבדות מינית היא מוסכמות בין הכנוע לדומיננטי, אם כי היקף הכניעה אינו יכול להיות מוגבל ולא ניתן למשוך אותו בכל עת.
סוגי הפעילויות של שעבוד המין עשויים בדרך כלל להיות מוגדרים מראש ולפעמים מפורטים בחוזה עבדות, מסמך ללא ערך ממשי המפרט את הרצונות, הגבולות והציפיות של הצדדים. העבד מינית צפוי לעיתים קרובות לבצע מין, אם כי בדרך כלל הדינמיקה ביחסים היא גם במשא ומתן ברור, כולל בגדים, דיאטה, הגבלות דיבור, ענייני הבית לוחות זמנים, אם כי הפרטים עשויים להישאר לאדון או פילגשו. בדרך כלל מתוארים ציפיות ברורות אם הזוג יהיה מונוגמי או פוליאורי, ואם תהיה הרשאה או ציפייה לאינטראקציה מינית עם אנשים אחרים. אחרת, ניתן לצפות כי עבד מין יבצע תפקידים רבים המצופים לעבד / כנוע, כולל ללבוש בגדים חשופים מאוד, להיות משותפים, לענוד קולר או רצועה, פעילויות S&M או שעבוד.
מערכת יחסים של הורים ועבדים היא בדרך כלל מערכת יחסים ארוכת טווח, השווה בין משך הזמן לבין יחסים נורמליים, בעוד ש"יחסים "דומיננטיים וכנועים יכולים להיות דומים או קצרים יותר מכמה דקות, כמו בסצנה. בהתאם לחוזה שלהם, עבדי מין יכול להיות נסחרים על ידי המאסטר, בהנחיית אירועים במועדון המין, אישיות במגזינים עניין BDSM או ברשתות חברתיות מבוססות אינטרנט. בדרך כלל, עבד הוא גם אמור להיות עם קולר, אם כי לא כל עבדים לובש צווארון עבדים פיזית.
עבד אשר ימלא את משך זמן המשא ומתן של השירות צפוי להשתחרר, אלא אם כן ירצה משך זמן חדש של שירות על ידי משא ומתן. העבד רשאי בכל עת לבטל את ההסכמה ליחסים, ובכך לבטל את יחסי העבדים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Snitow, Ann Barr; Stansell, Christine; Thompson, Sharon (1983), *Powers of desire : the politics of sexuality*, New feminist library, Monthly Review Press, ISBN 978-0-85345-610-0
**חוף בריאן** (באנגלית: **Bryan Coast**) הוא קטע החוף של אנטארקטיקה לאורך החוף הדרומי של ים בלינגסהאוזן בין צוק פרוגנר והקצה הצפוני של חצי האי רידברג. 

ממערב נמצא חוף אייטס וממזרח חוף אינגליש.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי החוף

הקצה המזרחי של חוף זה התגלה מן האוויר תוך כדי הטיסות של השירות האנטארקטי של ארצות הברית בשנים 1939–1941 ומשלחת החקר האנטארקטית רון בשנים 1947–1948. 

כל החוף מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית, בשנים 1961–1967. 

### מקור השם

במקור היה השם "חוף ג'ורג' בריאן", על שם אדמירל ג'ורג' ס. בריאן (George S. Bryan), הידרוגרף בצי ארצות הברית בין השנים 1946-1938, שבהנהגתו התבצעו מסעות חקר שתרמו תרומה רבת-ערך לחקר הגאוגרפיה של הקטבים. 

לימים קוצר שם החוף, למען הנוחות.

לקריאה נוספת
------------

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°**, P 210

קישורים חיצוניים
----------------

* חוף בריאן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* חוף בריאן באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של חוף בריאן באתר נאס"א
* מפות גאוגרפיות, ים בלינגסהאוזן וחוף בריאן

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
**ליאם ווקר** (נולד ב-13 באפריל 1988 בגיברלטר) הוא כדורגלן גיברלטרי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת לינקולן ובנבחרת גיברלטר.

קריירה
------

ווקר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת אלגרייס מהליגה הרביעית בספרד בשנת 2006. עד שנת 2010 עבר ווקר בין קבוצות רבות אך מיעט לשחק, ובינואר 2011 הצטרף לסן רוקה, ובמשחקו הראשון כבש את שער הבכורה שלו כאשר היה רק 6 דקות על המגרש. בסיום העונה ירד עם הקבוצה לליגה החמישית, אך בעונת 2011/2012 הפך לשחקן מרכזי בקבוצה ועם 8 שערים ב-28 הופעות באותה עונה סייע לה לחזור לליגה הרביעית.

ביולי 2012 זומן ווקר למחנה האימונים של פורטסמות' מהליגה השלישית באנגליה, וב-16 באוגוסט חתם על חוזה לחודש אחד. ב-21 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו, במשחק חוץ נגד קולצ'סטר יונייטד. ווקר פתח בשני המשחקים שלאחר מכן, ולאחר מכן ירד לספסל. ב-2 בפברואר 2013 ווקר הבקיע את שער הליגה הראשון שלו, במשחק נגד סקאנת'ורפ יונייטד. ביולי 2013 חזר לסן רוקה.

ב-9 בינואר 2014 הגיע ווקר לישראל כאשר זומן למבחנים בבני יהודה תל אביב, וב-21 בינואר חתם רשמית במועדון. במשחקו הראשון בליגת העל כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0-2 על הפועל רעננה. בתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית ועזב את ישראל.

ב-16 בספטמבר 2014 חתם בלינקולן רד אימפס הגיברלטרית. לאחר שתי עונות במדי הקבוצה, בה כבש 24 שערי ליגה ב-43 הופעות, עבר לקבוצת יורופה.

ב-25 ביולי 2017 חתם בנוטס קאונטי מהפוטבול ליג השנייה.

### נבחרת גיברלטר

לפני הצטרפותה לאופ"א, ווקר היה השחקן המקצועי היחיד בנבחרת גיברלטר ורשם במדיה 11 הופעות, בהן כבש 5 שערים. ב-24 במאי 2013 הצטרפה הנבחרת לאופ"א, וב-19 בנובמבר 2013 השתתף ווקר במשחק הרשמי הראשון של הנבחרת, שהסתיים בתיקו 0-0 מול סלובקיה. ב-7 בספטמבר 2014 השתתף במשחקה הראשון של הנבחרת בטורניר רשמי, שהסתיים בהפסד 7-0 לפולין במסגרת מוקדמות יורו 2016.

ווקר היה לכובש השער הראשון של גיברלטר במסגרת רשמית של פיפ"א. ב-6 בספטמבר 2016 כבש ווקר לרשתה של יוון במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018, וקבע שוויון 1-1 בדרך להפסדה של גיברלטר 4-1 בסיום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליאם ווקר** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* אתר למנויים בלבד עירד צפריר, ליאם ווקר: ״אני לא חושב שאנחנו הכי חלשים באירופה״, באתר הארץ, 9 בספטמבר 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  רועי זריהן, ‏עוד רכש לאבוקסיס: ווקר סיכם בבני יהודה, באתר ערוץ הספורט, ‏9 בינואר 2014
2. ↑  רועי זריהן, ‏רשמית: ווקר חתם בבני יהודה לשנתיים וחצי, באתר ערוץ הספורט, ‏21 בינואר 2014
מפת מיקום חוף גרהאם בחצי האי האנטארקטי
**חוף גרהאם** (באנגלית: **Graham Coast**) הוא אזור חוף המהווה חלק מהחוף המערבי של ארץ גרהאם, בחצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.

אורכו של החוף 172 קילומטרים.

החוף משתרע בין כף בלו שמדרום-מערב לחוף, לכך רנאר שמצפון-מזרח לחוף(המהווה את הקצה של חצי האי קייב).

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי החוף

ג'ון ביסקו גילה את חוף ארץ גרהאם בהפלגת החקר שערך ב-17 בפברואר - 18 בפברואר 1832, ביסקו מיפה לראשונה את החוף ב-21 בפברואר 1832. ביסקו היה הראשון שהבין שחצי האי האנטארקטי הוא חלק מאנטארקטיקה.

החוף נסקר על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם באוגוסט - ספטמבר 1935, בפיקודו של ג'ון רידוך ריימיל.

החוף מופה באופן מדויק על ידי סוקרים בריטיים בין השנים 1971–1976.

החוף צולם מהאוויר על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957.

### מקור השם

ביסקו נתן לאזור כולו, ובפרט לחוף, את שמו.

החוף (והארץ) נקראים על שם סר ג'יימס גרהאם, שהיה הלורד האדמירליות הראשון, בעת חקירת האזור על ידי בריסקו.

לקריאה נוספת
------------

  

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **Sailing Directions for Antarctica: Including the Off-lying Islands South of Latitude 60°**, PP 139 - 143

  

• Curtis, R.. 1966, **The petrology of the Graham Coast, Graham Land**, Cambridge, British Antarctic Survey, 51pp. (British Antarctic Survey Scientific Reports, 50)

  

• Loisel, J. Yu, Z. Beilman, D.W. et al. **Peatland Ecosystem Processes in the Maritime Antarctic During Warm Climates**, Sci Rep 7, 12344 (2017). 

  

• Conor J. Ryan, B.A, **Mesozoic to Cenozoic igneous rocks from Northwestern Graham Land: constraints on the tectonomagmatic evolution of the Antarctic Peninsula**, The University of Brighton in collaboration with the Natural History Museum of London 

  

• P. G. MOTT, **Aerial Survey of Graham Land**, The Falkland Islands & Dependencies Aerial Survey Expedition 1955-57

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חוף גרהאם** בוויקישיתוף
* חוף גרהאם באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* חוף גרהאם באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* חוף גרהאם באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

הערות שוליים
------------

1. ↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
2. 1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  מידע היסטורי
הרי הכרמל
**העתק הכרמל** הוא שבר טקטוני בהרי הכרמל.

רקע
---

העתק הכרמל הוא חלק ממערכת טקטונית רחבה אשר מפרידה בין רכסי השומרון בצפון להרי יהודה בדרום. מערכת זו היא בעלת יציבות טקטונית ביחס למערכת הטקטונית בגליל מצפון, ההעתק בקטע שבין צומת העמקים לנמל חיפה (העתק יגור), חוצה תשתיות, מפעלים פטרוכימיים ושכונות מגורים.

השבר מתפצל מהבקע הסורי-אפריקני, דרך צפון השומרון, מתחיל באזור יקנעם דרך הרי הכרמל, מערבית לעיר נשר ועד מפרץ חיפה, ההעתק ממשיך עוד לתוך הים וחוצה את מדף היבשת לכיוון צפון-מערב.

סטרטיגרפיה
----------

המבנה הסטרטיגרפי של רכס הכרמל, משני צידיו של העתק הכרמל, כולל דולומיט, אבן גיר, קירטון וחוואר מתקופת אלביאן (אנ') עד טורון.

בעמק זבולון קיים העתק (שבר) צעיר מבחינה טקטונית מתקופת נאוגן והממצאים הסטרטיגרפים שונים באופן משמעותי מהממצאים שנחשפו ברכס הכרמל. סביבת ההעתק מורכבת מאלמנטים של אבן גיר, קירטון חוואר, קונגלומרטים, וסלעי התאדות. לפי המחקר, התווספו בתקופת הפליסטוקן, לסביבת ההעתק חומר חרסיתי ואבני חול הקרובות לאבן גיר.

קווי ההעתק נמדדו במקטע השבר שבין צומת יגור בדרום-מזרח ועד לשובר הגלים בנמל חיפה שבקצהו הצפון-מערבי. מדידות אלו חושפות את המבנה הסטראוגרפי של השבר ומראות תמונה מורכבת המשתנה במרחב.

עדויות לפעילות טקטונית צעירה
----------------------------

מקטע יוקנעם - צומת העמקים מכיל את רוב העדויות הגיאומורפולוגיות והמורפוטקטוניות לפעילות טקטונית צעירה של העתק הכרמל באופן יחסי למקטע יגור. הממצאים הפאליאוסיסמיים לאורך העתק הכרמל הם מועטים. בשנת 2002 נחשפה מדרגה סטרטיגרפית אשר גילה הוערך לכ-35,000 שנה. 

### מחקרים במאה ה-21

מחקר שנערך בשנת 2006 מלמד על פעילות טקטונית בהעתק הכרמל לאורך הפליסטוקן.

באוגוסט 1984 התרחשה רעידה משמעותית בהעתק הכרמל, 5.3 מגניטודה לפי מומנט בעומק של כ - 15–20 ק"מ.  מחקר ארכיאוסיסמי שנערך באותה שנה חשף נזקים במבנים בתל מגידו ויקנעם מעידים על רעידות אדמה חזקות. רעידה אחת מתוארכת לפי המחקר לסוף האלף הרביעי לפנה"ס ושתי רעידות נוספות לסוף המאה התשיעית ולאמצע המאה השמינית לפנה"ס. מאידך, העדר נזקים במבנים צלבניים מהמאה ה-13 לספירה בתל יקנעם מעידים על העדר רעידות אדמה לאורך העתק הכרמל מאז המאה ה-13 לספירה לפחות. נזקים מבניים במערת דניה בחיפה התרחשו לפי המחקר לפני כ-5000 שנה.

עדויות אלו אינן מוכיחות באופן מובהק פעילות טקטונית של העתק הכרמל וייתכן שנגרמו על ידי רעידת אדמה משמעותית שהתרחשה בשבר ים המלח.

קישורים חיצוניים
----------------

* עמוס סלמון, **מיקומו של העתק הכרמל בין יגור לנמל חיפה**, המכון הגיאולוגי לישראל, ינואר 2013.

הערות שוליים
------------

1. ↑  David Scarpa, THE GEOLOGY OF THE CREMISAN VALLEY, BEIT JALA, **Bethlehem University Journal** 9, 1990, עמ' 7–31
2. ↑  לנא אשקר, עמוס סלמון, נעם גרינבאום, **תופעות מורפוטקטוניות לאורך העתק הכרמל**, באתר המכון הגיאולוגי לישראל, ‏יוני 2005
3. ↑  לפי מחקר שבוצע על ידי גאולוג, שמיר (2006) מוקד הרעש אירע מספר ק"מ מזרחה מהעתק הכרמל, קרוב יותר להעתק גדעון שבעמק יזרעאל.
4. ↑  Amit Segev, **Geology of Mount Carmel – Completion of the Haifa region**, ‏דצמבר 2014
5. ↑  **מיקומו של העתק הכרמל**, עמ' 4
**ביין ושות'** (באנגלית: **Bain & Company**) היא שותפות רשומה לייעוץ אסטרטגי שבסיסה בבוסטון, ארצות הברית ופעילותה ברחבי העולם. עם לקוחותיה נמנים חברות, מוסדות וממשלות וארגוני מגזר שלישי.

היא נבחרה מספר פעמים על ידי Glassdoor לאחד ממקומות העבודה הטובים לעבוד בהם (2012, 2014, 2017, 2019).

ביין ושות' נוסדה בשנת 1973 על ידי ויליאם וורת'ינגטון (ביל) ביין, שהיה אז סגן הנשיא של תאגיד הייעוץ הבינלאומי בוסטון קונסלטינג גרופ (Boston Consulting Group), יחד עם כמה מעמיתיו. הקבוצה רצתה להקים תאגיד ייעוץ אסטרטגי שיהיה מעורב ביישום המלצותיהם, ושהערכותיהם יתקבלו לפי התוצאות ועובדי ביין יקבלו את תשלומם באופן חלקי לפי ביצועי מניות החברות שלהן ייעצו.

הצמיחה הגדולה שלה הייתה בשנות ה-70 וה-80. ב-1984 החליט ביין לפרוש מהחברה ולהקים את חברת ההשקעות "ביין קפיטל" (Bain Capital) ומינה את מיט רומני, מושל מסצ'וסטס לשעבר והמועמד של המפלגה הרפובליקנית בבחירות לנשיאות ארצות הברית לשנת 2012 ליו"ר החברה. באמצע שנות ה-80 דשדשה החברה בפעילותה אך התאוששה שוב והשתקמה מהמשבר, עם חזרתו של רומני לחברה. על ההתאוששות, הצמיחה וההתרחבות בין 1991 לסוף המילניום חתומים רומני ומי שעבדה לצידו והחליפה אותו ב-1993, אורית גדיש, המכהנת עד היום בתפקיד היו"ר (CEO, Chief Executive Officer).

לתאגיד כ-8,000 עובדים והוא פועל ב-59 אתרים שונים.

מתחרותיו הישירים של ביין ושות', אשר מספקים שירותי ייעוץ לחברות באותו סדר גודל, הם תאגידי הייעוץ מקינזי ושות' ובוסטון קונסלטינג גרופ. שלושת התאגידים יחד מכונים לפי האותיות הראשיות של שמם MBB, על ידי מגייסי מנהלים וגורמים נוספים בתעשייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ביין ושות'** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ביין ושות'
* ביין ושות', ברשת החברתית טוויטר

הערות שוליים
------------

1. ↑  Glassdoor’s Best Places to Work 2019 Revealed: Bain & Company Takes #1 Spot Again!, Glassdoor Blog, ‏2018-12-05 (באנגלית)
2. ↑  אורית גדיש חותרת צפונה, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2005

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007349756905171
* BnF: cb155536829 (data)
* ISNI: 0000 0004 0644 5756
* LCCN: no2002086879
* SUDOC: 115048774
* VIAF: 145854091
* WorldCat: lccn-no2002086879

 |
**גדעון תדמור** (נולד ב-9 בינואר 1963) הוא איש עסקים ישראלי העוסק בתחום חיפושי נפט וגז והפקתם. בעשור השני של המאה ה-21 החל לעסוק גם בהפקת סרטי קולנוע.

ביוגרפיה
--------

גדעון תדמור נולד בתל אביב וגדל בהרצליה פיתוח. למד בתיכון גימנסיה הרצליה. אביו עקיבא כהן שינה את שם משפחתו לתדמור. סבו של תדמור רכש קרקעות בארץ ישראל. אביו ודודו ד"ר דוד כהן בנו על הקרקעות שכונות מגורים במסגרת חברת "כהן פיתוח". את שירותו הצבאי כקצין בחיל התותחנים סיים בדרגת רב-סרן.
לאחר מות אביו, תדמור השתלב בחברת כהן פיתוח ומבני תעשייה בע"מ והחל להחזיק בחלק ממניות החברה.

לתדמור תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת תל אביב.

בשנת 1991 הקים יחד עם דודו, אמו חנה והגאולוג אלי רוזנברג את חברת אבנר קידוחים, שותפות לחיפוש גז ונפט. ב-1999 התגלה מאגר ים תטיס בו החזיקה אבנר 23%. במקביל לתפקידו בחברת אבנר השתלב תדמור בקבוצת דלק. בשנת 2001 מונה למנכ"ל דלק אנרגיה, וב-2007 מונה ליו"ר דלק קידוחים. בזמן כהונתו כיו"ר דלק קידוחים התגלה מאגר תמר בשנת 2009 ומאגר לוויתן בשנת 2010. הוא הוביל לחיבור בין חברת נובל אנרג'י לדלק קידוחים. במקביל שימש כמנכ"ל חברת אבנר חיפושי נפט. בשנת 2016 סיים את תפקידו בחברה והקים את חברת נאוויטס פטרוליום העוסקת בחיפושי נפט וגז בצפון אמריקה.

תדמור עמד בחזית המאבקים מצד קבוצת דלק לאורך פעילותם של ועדת ששינסקי, ועדת צמח ובמאבקים סביב מתווה הגז.

חבר בוועד המנהל של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה.

מפיק סרטים
----------

תדמור הקים את חברת Tadmor Entertainment העוסקת בהפקת סרטים. במסגרת החברה הופקו בין היתר הסרט נורמן: עלייתו המתונה ונפילתו התלולה של מאכער אמריקאי בבימויו של יוסף סידר, והסרט ג'נקשן 48.

קישורים חיצוניים
----------------

* שלומית לן, ‏גדעון תדמור: "כאשר התחלתי את פעילות הקידוח אנשים הסתכלו עליי כאילו אני פנטזיונר", באתר גלובס, 23 בינואר 2010
* מגזין המושבות, יואב איתיאל, גדעון תדמור רוצה דיאלוג ישיר עם התושבים, ‏21 במאי 2010
* יהודה שרוני, שלב השאלה הזהה: יחימוביץ' ותדמור ראש בראש על דוח ששינסקי, באתר nrg‏, 8 בינואר 2011
* ליאור גוטמן ועמיר קורץ, "בעלי ההון הם לא אויבים. זה המשחק, והכללים הותוו על ידי כולם", באתר כלכליסט, 28 בדצמבר 2011
* חזי שטרנליכט, ‏גדעון תדמור תוקף את מתנגדי מתווה הגז: "מחאה פוליטית", באתר ישראל היום, 24 בנובמבר 2015
* דיאנה בחור ניר, גדעון תדמור מציג: החיים הטובים אחרי תשובה, באתר כלכליסט, 30 ביוני 2017
* גדעון תדמור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  נאוויטס פטרוליום - אודות
2. ↑  ליאור גוטמן, גדעון תדמור עוזב את דלק, אבל אולי יתחרה בה בקרוב, באתר כלכליסט, 9 בינואר 2016
3. ↑  מלכיאור: "ועדת ששינסקי נכנעה לסחטנות של גדעון תדמור ומרעיו", באתר דה מרקר, 3 בינואר 2011
חוף השמש של פלורידה
**חוף השמש של פלורידה** (באנגלית: **Florida Suncoast**) הוא שמו של תת-אזור במדינת פלורידה שבארצות הברית. תת-אזור זה נמצא לאורך חופי מערב המדינה, לחופי מפרץ מקסיקו בין מעיינות טרפון בצפון, והעיר נייפלס בדרום. תת-אזור זה כולל את אזור החוף של אזור מפרץ טמפה וכן את אזור החוף של דרום מערב פלורידה.

כינוי נוסף בו כונה אזור זה בעבר הוא "חוף הפירטים" (Pirate Coast) - בשל השוד הימי שהיה נפוץ באזור בעבר.

האזור נקרא "חוף השמש" בשל חופי הרחצה הרבים המצויים בו, וכמות המשקעים הנמוכה.

האזור כולל את הערים סנט פיטרסבורג, קלירווטר, לארגו, טמפה, ברנדון, ראסקין, בריידנטון, סרסוטה, פונטה גורדה, אנגלווד, קייפ קורל, חוף פורט מיירז, וניס ונייפלס.

אוכלוסיית האזור והלכה וגדלה החל מהמחצית השנייה של המאה ה-20 בשל ההגירה הגדולה של פנסיונרים ממדינות מרכז ומערב ארצות הברית לאזור זה.

| דגל פלורידהדגל פלורידה פלורידה |
| --- |
| בירת המדינה | טאלאהאסי |  |
| אזורים גאוגרפיים | אזור מפרץ טמפה • ביג בנד • דרום פלורידה • דרום מערב פלורידה • החוף הנשכח • החוף הראשון • הידית של פלורידה • הקיז • חוף האוצר • חוף האיזמרגד • חוף הזהב • חוף החלל • חוף הטבע • חוף השמש • מרכז פלורידה • צפון מרכז פלורידה |
| היישובים הגדולים ביותר | ג'קסונוויל • מיאמי • טמפה • סנט פיטרסבורג • אורלנדו • הייליה • טאלאהאסי • פורט לודרדייל • פורט סנט לוסי • פמברוק פיינס • קייפ קורל • הוליווד • גיינסוויל • מיראמר • קורל ספרינגס • קלירווטר • מיאמי גארדנס • פאלם ביי • וסט פאלם ביץ' • פומפנו ביץ' |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות פלורידה |
**גדעון שכטמן** (נולד ב-14 בפברואר 1947 בירושלים) הוא מתמטיקאי ישראלי, המכהן כפרופסור במחלקה למתמטיקה במכון ויצמן למדע.

ביוגרפיה
--------

שכטמן נולד, גדל והתחנך בשכונת רחביה בירושלים. הוריו עלו לישראל לפני מלחמת העולם השנייה מרומניה ומפולין במסגרת עליית הנוער.

הוא סיים את לימודי הדוקטורט במתמטיקה בשנת 1977 באוניברסיטה העברית בירושלים בהדרכתו של פרופ' יורם לינדנשטראוס, חתן פרס ישראל למתמטיקה. לאחר מכן היה פוסט דוקטורנט באוניברסיטת אוהיו, ארצות הברית כאורח של פרופ' ויליאם ב. ג'ונסון (אנ'). בשנת 1980 הצטרף למחלקה למתמטיקה במכון ויצמן למדע.
תחום המחקר המרכזי שלו הוא אנליזה פונקציונלית בדגש על גאומטריה של מרחב בנך. בתוך תחום זה, תרומותיו העיקריות הן בגאומטריה של מרחבי לבג, התאוריה המקומית של מרחבים נורמיים והתאוריה הלא-ליניארית של מרחבי בנך. יש לו גם תרומות חשובות לקשר בין מרחבי בנך לבין הגאומטריה של מרחבים מטריים ולתורת ההסתברות.

במהלך שנות עבודתו, שכטמן היה מדען אורח במוסדות אקדמיים מובילים בעולם, ביניהם אוניברסיטת טקסס, אוניברסיטת טקסס A&M, ‏MSRI, חטיבת המחקר של מיקרוסופט (ברדמונד), אוניברסיטת ניו יורק ואוניברסיטת פרינסטון.

כמו כן הוא מכהן כחבר מערכת במספר מגזינים אקדמיים מובילים, כמו Israel Journal of Mathematics, GAFA, Journal of Functional Analysis, Commentationes Mathematicae ו-AGMS.

גדעון שכטמן היה נשוי לפרופ' עדנה שכטמן, אב לארבעה.

קישורים חיצוניים
----------------

* גדעון שכטמן, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* Home, Gideon Schechtman, ‏2016-08-24 (באנגלית), דף הבית
* אורי דרומי, קול ייחודי במדע המתמטיקה, באתר הארץ, 14 בספטמבר 2008
* Gideon Schechtman, Simons Foundation, ‏2017-08-21 (ב־American English), Simons foundation
* MSRI, Mathematical Sciences Research Institute, www.msri.org, MSRI

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007424238905171
* GND: 172355982
* ISNI: 0000 0001 0863 5543
* LCCN: n86067646
* MGP: 129490
* NKC: uk20201093195
* NTA: 072131365
* SUDOC: 061797057
* VIAF: 2714829
* WorldCat: lccn-n86067646

 |
מבט על השכונה, לכיוון גני קנזינגטון.
**בייזווטר** (באנגלית: **Bayswater**) היא שכונה ברובע הסיטי של וסטמינסטר של העיר לונדון בירת הממלכה המאוחדת. השכונה ממוקמת 4.8 ק"מ צפונית מערבית לצ'רינג קרוס, וגובלת בדרומה בהייד פארק ובגני קנזינגטון.

בשכונה אוכלוסייה אתנית מגוונת: מתגוררת בה אוכלוסייה ערבית ניכרת (באזור דרך אדג'וור), וכן אוכלוסייה יוונית וברזילאית.

בתי השכונה בנויים ברובם בסגנון ג'ורג'יאני, אשר נבנו בין שתי מלחמות העולם - מדובר בעיקר בבתי טרסות הבנויים סביב כיכרות שבמרכזן גינות. בתים אלה, שהיו בעבר בתים פרטיים חולקו כיום לדירות מגורים.

מקור השם
--------

האזור בו ממוקמת כיום השכונה היה שייך בעבר למנזר וסטמינסטר (דבר המצוין בספר יום הדין). הנזיר שניהל את השטח היה הנזיר בייניארדוס (Bainiardus) (שעל שמו קרויה, כנראה, טירת ביינארד).

זיכיון פרלמנטרי משנת 1653 מתאר את השטח כ"שדה פתוח לציבור" (common field) בסמוך לפדינגטון "ליד המקום המכונה המעיין של ביינארד" (Baynard's Watering). 

לימים קוצר שם השכונה מ"המעיין של ביינארד" ל"מי ביי" (באנגלית - בייז - ווטר)

פוליטיקה מקומית
---------------

השכונה מהווה שטח בחירה למועצת רובע וסטמינסטר, ומהשכונה נבחרים שישה חברים במועצה.

אזכורים תרבותיים
----------------

השכונה מוזכרת בספרו של ג'ון לה קארה "המרגל שחזר מן הכפור" בו, ליז, אחת הדמויות, היא חברה של סניף דרום בייזווטר של המפלגה הקומוניסטית הבריטית. בספר אחר של לה קארה - "כל אנשי סמיילי" מתגורר בשכונה קצין בכיר קומוניסטי בדימוס. כמו כן דמויות רבות בספרו של סמיואל סלבון "The Lonely Londoners" מתגוררות בשכונה. השכונה מוזכרת בספרו של אוסקר ויילד "חשיבותה של רצינות" כמקום בו התגלתה עריסת התינוק שאבד (בלא התינוק).

סרטו של אלפרד היצ'קוק "פרנזי" צולם בשכונה, וכך גם הסרט "אלפי" משנת 1966.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בייזווטר** בוויקישיתוף
* בייזווטר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| הסיטי של וסטמינסטר |
| --- |
| שכונות | בייזווטר • בלגרביה • הוברן • הייד פארק • וסט אנד • ליסון גרוב • מיידה וייל (ונציה הקטנה) • מייפייר • מילבנק • מרילבון • נייטסברידג' • סוהו וצ'יינה טאון • סנט ג'ונס ווד • סנט ג'יימס • פדינגטון • פימליקו • פיצרוביה • קובנט גרדן • קווינז פארק |  |
| אתרים בעלי חשיבות | ארמון בקינגהאם • בית הגילדות של מידלסקס • בית הסעודות • בית קלרנס • הגלריה הלאומית • וייטהול • כיכר טרפלגר • מוזיאון טייט בריטניה • מנזר וסטמינסטר • רחבת משמר הסוסים • קתדרלת וסטמינסטר • מגרש הקריקט לורדס • בית ברלינגטון • טייברן |
| פארקים | גני קנזינגטון • הייד פארק • גרין פארק • פארק סנט ג'יימס • ריג'נטס פארק |
| אזורי בחירה | ריג'נטס פארק וקנזינגטון צפון • הסיטי של לונדון והסיטי של וסטמינסטר |
| ראו גם | אתרים נוספים בווסטמינסטר |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007533577305171
* GND: 1054942293
* MusicBrainz: aff9a9e0-7fbd-4f80-b3dd-535e2813c4f9

 |
סמליל המכינות הקודם
**מכינות הקדם-צבאיות ארז** היא רשת מכינות קדם צבאיות אורבניות הפועלות ברחבי ישראל. את המכינות מפעילים בשיתוף תנועת אחריי! והסוכנות היהודית, ועמותת צימאון.

רשת מכינות "ארז" היא רשת המכינות החצי שנתיות הגדולה בישראל ומונה שבע מכינות וכ-350 חניכים בשנה.[דרוש מקור]

על התכנית
---------

התכנית מיועדת למועמדים לגיוס לצה"ל, בוגרי כיתה י"ב, המעוניינים בהכנה לשירות משמעותי בצה"ל. בכל מכינה לומדים בין 30 ל-70 חניכים המחולקים לקבוצות. תוכנית הלימודים מתנהלת כולה בעברית למעט במכינה המעורבת בה התכנים מועברים בעברית אך נלמדת השפה הערבית. התכנית פועלת באמצעות דחיית הגיוס, החל מחודש אוגוסט עד לחודש פברואר.

במכינה מפתחים החניכים כישורי מנהיגות ומודעות חברתית באמצעות הובלת פרויקטים חינוכיים וחברתיים בשכונה, לצד לימודים פורמליים בהיסטוריה, פוליטיקה, הכרת הארץ ויהדות. חניכי התכנית מוכווונים לשירות צבאי משמעותי ובכללו לתפקידי פיקוד וקצונה.

רשת המכינות
-----------

קבוצה במכינה
ברשת קיימות מכינות הפזורות בערים מרכזיות בישראל ומשולבות בחיי העיר תוך תרומה קהילתית:

* מכינת ארז ירושלים - מבשרת ציון
* מכינת ארז אור יהודה
* מכינת ארז באר שבע
* מכינת ארז לוד
* מכינת מושב תרום – מכינה לציבור החרדי.
* מכינת ארז בשלומי
* מכינת כפר יונה
* מכינת תפארת הארזים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מכינות קדם-צבאיות ארז** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מכינות קדם-צבאיות ארז
* מכינות ארז, באתר הסוכנות היהודית

הערות שוליים
------------

1. ↑  על המכינה באתר מכינת אור יהודה

| מכינות קדם-צבאיות |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| **מכינת קדם צבאיות דתיות**: אבנר עכו • אור מאופיר • אלישע • אמי"ת ראש פינה • ארזי הלבנון •  בית יתיר • בית שאן • בני דוד • חוסן • חמדת יהודה • ימין אורד • כרמי חיל • לוד • מגן שאול • משכיות • עטרת ירושלים • עצם • צהלי • קריית מלאכי • קשת יהודה • שובו אחים • תמיר

---

**מכינות קדם-צבאיות חילוניות**: אחד משלנו • בינ"ה • בני ציון • גל • גליל עליון • הירושלמית • הנגב • יפתח • כרם אל • מיצר • מלח הארץ • מנשרים קלו (מעגן מיכאל) • נחשון • ערבה • רבין • שחר (מקווה ישראל) • תבור • תל"ם (יפו)

---

**מכינות קדם-צבאיות מעורבות**: אדרת • בית ישראל • העמ"ק • חנתון • עין פרת • עמיחי • רקיע

---

**מכינות קדם-צבאיות חצי שנתיות**: דרך ארץ • שחר • ארז |  |

 |
**דוכסית קורנוול** (באנגלית: **Duchess of Cornwall**) הוא תואר אצולה בממלכה המאוחדת. התואר ניתן לאשת דוכס קורנוול, אשר ניתן לבנו הבכור של המלך ויורש העצר בסדר הירושה לכתר הבריטי.

דוכסות קורנוול מועברת באופן אוטומטי לידי בנו הבכור של מונרך הממלכה המאוחדת ואינה עוברת בירושה. בשל כך, התואר אינו זוכה להכרה ציבורית רחבה, כאשר הבן הבכור לרוב מקבל גם את התואר "נסיך ויילס" ורעייתו מוכרת בתואר "נסיכת ויילס".

הראשונה לשאת בתואר דוכסית קורנוול הייתה ג'ואן מקנט, שנישאה בשנת 1361 לאדוארד, נסיך ויילס. הנשים שזכו לשאת בתואר זה בלבד, ללא תואר הנסיכה מוויילס, הן קרולינה, מרקיזת ברנדנבורג-אנסבך, ומרי מטק. בשני מקרים אלו התואר ניתן להן עם נישואיהן, בעת שבעליהן היו השלישיים בסדר הירושה לכתר הבריטי וטרם החזיקו בתואר הנסיך מוויילס.

עד הפיכתו של בעלה למלך, קמילה, אשתו השנייה של צ'ארלס השלישי, השתמשה בתואר "דוכסית קורנוול" במקום "נסיכת ויילס", כיוון שתואר נסיכת ויילס היה מזוהה עם אשתו הראשונה של צ'ארלס, דיאנה, שנהרגה בתאונת דרכים בשנת 1997.

משנת 2022 מחזיקה בתואר הדוכסית קתרין, שנישאה לנסיך ויליאם.

קישורים חיצוניים
----------------

| תארים מלכותיים בממלכה המאוחדת |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| דוכס לנקסטר • דוכס אדינבורו • נסיך ונסיכת ויילס, דוכס ודוכסית קורנוול • דוכס רות'סיי • דוכס ודוכסית יורק • דוכס אולבני • רוזן וסקס • דוכס גלוסטר • דוכס קנט • דוכס וינדזור • דוכס קלרנס • דוכס קיימברידג' • דוכס קמברלנד • דוכס קמברלנד וסטראת'רן • דוכס קונוט וסטראת'רן • דוכס ודוכסית סאסקס • נסיכה מלכותית |

 |
**מועדון כדורגל ג'בל מוכאבר** (בערבית: **جبل مكبر**) היא קבוצת כדורגל משכונת ג'בל מוכאבר במזרח ירושלים, המשחקת בליגת העל הפלסטינית. ג'בל מוכאבר היא אחת משתי קבוצות ממזרח ירושלים המשתתפות בליגת העל הפלסטינית, השנייה היא קבוצת הילאל אל-קודס.

היסטוריה
--------

המועדון הוקם בשנת 1976, כקבוצת חובבים ששיחקה בליגה המקומית במזרח ירושלים. כאשר הוקמה ליגת העל הפלסטינית על ידי הרשות הפלסטינית בשנת 1998 הצטרפה לליגה.

בעונת 2009/10 הייתה אלופת הליגה של הגדה המערבית. בעונה זו גם שברה הקבוצה את שיא ההעברות בכדורגל הפלסטיני עד אז, כשרכשה את הכוכב העזתי איסמעיל לאמור תמורת 30 אלף דולר.

החל מעונת 11–2010, מתקיימת הליגה במתכונת מקצוענית, הקבוצה החלה לגייס תקציב ולהחתים שחקנים ומאמנים מקצועיים. לקבוצה הצטרף עלי חטיב תושב שפרעם, שבעבר שיחק בהפועל חיפה.

בעונת 2015/16 ירדה לליגה השנייה לאחר 10 שנים בליגת העל. אך העפילה חזרה לליגת העל בסוף עונת 2016/17.

אצטדיון
-------

הקבוצה משחקת באצטדיון פייסל חוסייני הנמצא סמוך לכביש 60 בתחומי הכפר א-ראם צפונית לירושלים, מצדה השני של חומת ההפרדה, מאחר ששאר קבוצות ליגת העל הפלסטינית אינם מורשות להיכנס לישראל.

באצטדיון כ-12,500 מקומות ישיבה. האצטדיון נקרא על שם המנהיג הפלסטיני פייסל חוסייני ונחנך באוקטובר 2008.

הישגים
------

* **אליפות ליגת העל הפלסטינית**
	+ 2009-10

השתתפות במפעלים הקבוצתיים של ההתאחדות לכדורגל של אסיה
-----------------------------------------------------

ליגת העל הפלסטינית מסונפת להתאחדות לכדורגל של אסיה (באנגלית: Asian Football Confederation, ראשי תיבות AFC), ולכן קבוצות אשר מסיימות במקומות הראשונים זוכות להשתתף במפעלים הקבוצתיים של ההתאחדות. ג'בל מוכאבר השתתפה בתחרות גביע הנשיא של ההתאחדות (AFC Champions League) בשנת 2016.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* פרופיל, באתר Soccerway
* ג'בל מוכאבר באתר Soccerway
* יוני מנדל, תקווה ירושלמית: האם הקבוצה הפלסטינית תביא את הגביע לעיר?, אתר שיחה מקומית, 3 ביוני 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  יובל הימן, רונאלדו פינת עזה: קבלו את הכוכב העזתי של ג'בל מוכבר, באתר זמן ירושלים, 23 בנובמבר 2009
2. ↑  אביחי חיים, "אהלן וסהלן", אתר גולר, 1 במאי 2012
3. ↑  יואב בורוביץ, כוכב אחד לבד: הכדורגלן עלי אל-חטיב גדל בהפועל חיפה, אבל הצטיין דווקא בקבוצה המזרח ירושלמית ג'בל מוכבר ובנבחרת פלסטין. באתר הארץ, 17 בפברואר 2012
4. ↑  יוני מנדל, הליגה הפלסטינית לקראת סיום דרמטי: הגדה המערבית מחפשת אלופה, אתר שיחה מקומית, 30 באפריל 2015
**קרלוס בורחס** (בספרדית: **Carlos Borges**;‏ 14 בינואר 1932 – 5 בפברואר 2014) היה כדורגלן אורוגוואי, ששיחק בעמדת החלוץ.

ביוגרפיה
--------

בורחס נולד ב-14 בינואר 1932 במונטווידאו שבאורוגוואי, שם גם נפטר בגיל 82. הקיצוני שמאלי הגיע לפניארול ממחלקת הנוער שלה, אתלטיקו פניארול, ושיחק בקבוצה הבוגרת לכל אורך שנות החמישים כשהוא זוכה עימה ב-7 תוארי אליפות ובגביע ליברטדורס ב-1960. לאחר מכן עבר בורחס ב-1961 למועדון הארגנטינאי ראסינג קלוב איתו היה שותף לאליפות בעונתו הראשונה. בפרק האחרון של הקריירה שלו חזר לשחק באורוגוואי, בהורקאן בוסאו, עד שפרש ב-1964 במדי פלטנסה מליגת המשנה הארגנטינאית.

בנבחרת אורוגוואי ערך 35 הופעות, בהן כבש 10 שערים בין השנים 1954–1959. במונדיאל 1954 היה חלק מסגל הנבחרת וכבש 4 שערים לכל אורך הטורניר, כולל שלושער נגד סקוטלנד. הוא סיים עם אורוגוואי במקום הרביעי, ובסיום הטורניר סיים במקום השלישי במלכות השערים. שנתיים לאחר המונדיאל זכה בקופה אמריקה 1956.

בורחס היה השחקן הראשון שכבש בטורניר הקופה ליברטדורס, וגם לאחד משחקני אורוגוואי הראשונים להבקיע שלושער במשחק במונדיאל, כאשר עשה זאת נגד סקוטלנד במונדיאל 1954.

תארים
-----

פניארול
* אליפות אורוגוואי (7): 1949, 1951, 1953, 1954, 1958, 1959, 1960
* קופה ליברטדורס: 1960

ראסינג קלוב
* אליפות ארגנטינה: 1961

נבחרת אורוגוואי
* קופה אמריקה: 1956
* מקום רביעי בגביע העולם: 1954

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**מאוזוליאום גאורגי דימיטרוב** (בולגרית: Мавзолей на Георги Димитров) היה מאוזוליאום שניצב בעיר סופיה בירת בולגריה משנת 1949 ועד 1999. המבנה הוקם בכיכר הנסיך אלכסנדר מבטנברג בעיר כאתר למשכן גופתו החנוטה של דימיטרוב, המנהיג הקומוניסטי הראשון של בולגריה. המבנה נהרס על ידי ממשלת בולגריה בשנת 1999.

היסטוריה
--------

המאוזוליאום, שהיה בנוי משיש לבן, הוקם לאחר מותו של דימיטרוב בברית המועצות, לשם יצא לקבל טיפול רפואי. הוא תוכנן על ידי האדריכל גאורגי אורצ'רוב (Георги Овчаров) והוקם בהשראת מבנה המאוזוליאום של לנין במוסקבה והקמתו ארכה שישה ימים בלבד, הוא הזמן שארכה חניטת גופתו של דימיטרוב במוסקבה והובלתה משם לסופיה. הוא כלל שני מפלסים, כאשר המפלס העליון, בגובה של כשלושה מטר מעל מפלס הרחוב, כלל מרפסת תצפית לשימוש באירועים ציבוריים. המאוזוליאום נפתח לציבור רק בספטמבר 1950.

גופתו החנוטה של דימיטרוב הוצגה במבנה בתוך תיבת זכוכית בתנאים סביבתיים מבוקרים. באוגוסט 1990, לאחר נפילת הממשל הקומוניסטי בבולגריה, החליטה ממשלת בולגריה בראשותו של אנדריי לוקאנוב על הוצאת גופת דימיטרוב מהמאוזוליאום ושריפתה. האפר נקבר בבית הקברות המרכזי של סופיה. הדבר נעשה גם לאור ההוצאות הגבוהות שהיו כרוכות באחזקת המבנה והגופה החנוטה.

המאוזוליאום נהרס בהחלטת ממשלתו של ראש הממשלה איוואן קוסטוב, לאחר ויכוח ציבורי נוקב. קוסטוב ואישים במפלגתו (ה-UDF) טענו כי המשך קיומו של המאוזוליאום יהיה בלתי ראוי לאחר נפילת הקומוניזם בבולגריה, שכן הוא ביטא את העבר הדכאני של המדינה. גם בתוך ה-UDF היו מתנגדים להצעת ההריסה. נטען כי המבנה תרם לאווירה בסופיה והועלו הצעות להפיכת המבנה למוזיאון או לגלריה לאמנות. סקר דעת קהל אחד מצא ששני שלישים מהציבור התנגדו להריסת המבנה.

המבנה נהרס לבסוף באוגוסט 1999, לאחר שבוע של ניסיונות. שלושת ניסיונות ההריסה הראשונים - שהסתמכו כל אחד על הפעלת מטען חומר נפץ בודד - נכשלו, והמבנה רק נטה על צידו. מבוכה רבה נגרמה לממשלתו של קוסטוב. המבנה נהרס לבסוף ב-21 באוגוסט לאחר הפעלת שרשרת של מטעני חומר נפץ קטנים יותר וציוד מכני כבד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאוזוליאום גאורגי דימיטרוב** בוויקישיתוף
* כתבה על הריסת המאוזוליאום, באתר חדשות ה-BBC
**דוכסות פרארה** (באיטלקית: **Ducato di Ferrara**) הייתה דוכסות בצפון איטליה שהתקיימה בין השנים 1471–1597. שטחי הדוכסות היו כ-1,100 קמ"ר מדרום לנהר הפו ובמרכזם העיר פרארה. שטחים אלה נשלטו על ידי בית אסטה עוד מ-1146. בתקופת הרנסאנס הייתה חצר הדוכסות מרכז מוזיקלי חשוב באירופה.

רקע
---

כבר ב-757 מוזכרת "דוכסות פרארה" (ducatus ferrariae) כחלק מאדמות האימפריה הביזנטית בחצי האי האפניני, שמרכזן בראוונה. ב-984 רכש טדאלד מבית קאנוסה את האזור וצירף אותו למרקיזות טוסקנה. בשנת 1115, עם פטירתה של מטילדה, מרקיזת טוסקנה, הפכה פרארה לעיר חופשית ובא הקץ ל"דוכסות" העתיקה. העיר והאזור סביבה נפלו לידי אצו מאסטה, חבר מפלגת הגואלפים, כחלק מן המאבק בין הגואלפים והגיבלינים והאזור סופח לאזורי השליטה של מודנה ורג'ו. עם זאת, שטחי פרארה נותרו תחת שלטון מדינת האפיפיור, בעוד שטחי מודנה ורג'ו היו חלק מן האימפריה הרומית הקדושה. שליטי בית אסטה קיימו יחסים טובים הן עם חצר הקיסר והן עם חצר האפיפיור. לאחר שמודנה ורג'ו הועלו לדרגת דוכסות ב-1452, השיג בורסו ד'אסטה את הסכמתו של האפיפיור פאולוס השני להעלות גם את פרארה לדרגת דוכסות, זמן קצר לפני מותו ב-1471.

היסטוריה
--------

ארקולה הראשון, אחיו-למחצה של בורס, ירש אותו והיה דוכס פרארה בין 1471 ל-1505 היה פטרון אמנות והקים בה חצר אליה הוזמנו מוזיקאים, ציירים, סופרים ואדריכלים. בנו, אלפונסו הראשון נשא ב-1502 את לוקרציה בורג'ה. בתקופת שלטונו, היה מעורב במלחמת ליגת קמברה כאשר נלחם בין 1508 ל-1510 עם מדינת האפיפיור ונגד הרפובליקה של ונציה. ב-1513 החליף צד. ונלחם לצד צרפת וונציה נגד "הליגה הקדושה" שכללה את מדינת האפיפיור, האימפריה הרומית הקדושה, ספרד ועוד. כך ניצב ב-1516 עם הצד המנצח. בנו, ארקולה השני, נשא לאשה את רנה, נסיכת צרפת, בתו של לואי השנים עשר, מלך צרפת.

בנו אלפונסו השני נשא לאשה את לוקרציה, בתו של קוזימו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה. לאחר מותה ב-1561 נשא לאשה את ברברה, אחותו של מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ולאחר מותה ב-1572 נשא לאשה את מרגריטה גונזגה, בתו של גוליאלמו גונזגה, דוכס מנטובה. בתקופתו הגיעה דוכסות פרארה לשיאה והוא היה פטרונם של משוררים, בהם טורקוואטו טאסו ומלחינים כלוצאסקו לוצאסקי, קרלו ג'זואלדו וג'ירולאמו פרסקובלדי.

ב-1570 נפגע האזור קשות ברעידת אדמה.

לאחר מותו של אלפונסו השני ב-1597 ללא יורש חוקי, עברו אדמות דוכסות פרארה לידי צ'זארה ד'אסטה, דוכס מודנה, שצירפן לדוכסות מודנה ורג'ו.

פטרונות אמנות ומדעים
--------------------

ארקולה הראשון החליט להקים בחצרו חצר רנסאנסית שוחרת מוזיקה ואמנות, שתתחרה בחצר בית מדיצ'י בפירנצה והאפיפיור יוליוס השני ברומא. מוזיקאים רבים, הן איטלקים כמו צ'יפריאנו דה רורה, לוצאסקו לוצאסקי וקרלו ג'זואלדו והן פרנקו-פלמים כמו גיום דופאי, ז'וסקן דה פרה וז'אק דה ורט עבדו בחצרות הדוכסים מבית אסטה כממונים על המוזיקה. אלפוזו הראשון היה פטרונו של המחזאי לודוביקו אריוסטו. ארקולה השני החזיק בחצרו, כמוהו כאצילים רבים באירופה של אותה תקופה, תזמורת ומקהלה, ושכר מוזיקאים ידועי-שם לעמוד בראשן. קרלו ג'זואלדו, שנשא לאישה את אחייניתו של הדוכס אלפונסו השני, כתב בפרארה ארבעה ספרי מדריגלים. ג'ירולאמו פרסקובלדי נולד בפרארה והיה תלמידו של ג'זואלדו.

על בוגריה המפורסמים של אוניברסיטת פרארה נמנים אמטוס לוזיטנוס, ניקולאוס קופרניקוס, פאראצלסוס ורבים אחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוכסות פרארה** בוויקישיתוף
* היסטוריה של פרארה מ-1200 ל-1600, אתר טירת פרארה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4092153-0

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במדבבת ישראלית. אם התכוונתם לפוליטיקאית ישראלית, ראו נורית קורן.

**נורית בנאי-קורן** (נולדה ב-8 ביוני 1964) היא במאית דיבוב, שחקנית ומדבבת ישראלית.

ביוגרפיה
--------

בנאי-קורן היא בוגרת מגמת משחק באוניברסיטת תל אביב. היא שיחקה בתיאטרון יידיש במחזות "חלום גולדפאדן", "שישי חומש"; בתיאטרון הקאמרי במחזה "היי רימונה"; בתיאטרון ארצי לנוער, ובהפקות של "נאוה הפקות", "חני הפקות".

קורן השתתפה בסדרת הסיטקום "סטרייט ולעניין" המבוססת על סדרת הסיטקום האמריקאים "שלושה בדירה אחת". בשנת 2002 שיחקה בסרט בטלוויזיה "אבא שחור לבן".

קורן דיבבה סדרות טלוויזיה וסרטים, בהם את גיבורת העל וונדר וומן בסדרות "ליגת הצדק", ב"דיג'ימון" את אימפמון בעונה ה-3 וראנאמון בעונה ה-4, את רוז' העטלפה ב"סוניק X", את שארלוט העכבישה ב"חוות הקסמים", את דודה אגנס ב"משאלתה של אנאבל", את קרילה ב"גיבור על נמלים"; בסדרות "גלקטיק פוטבול" "פיטר פן", "פוקימון", "בובספוג מכנסמרובע" (החל מהעונה ה-4), "טוקיו מיו מיו", "חברים בחווה", "רובוטריקים סייברטרון", "בראץ", "וולטר מלון" ו"רובינזון קרוזו". דיבבה גם את סאוור האמא הקנגורו בסרט "הורטון שומע מישהו", את האמא ב"תפוס ת'פטיש" ואת דיג'יי טאנר פולר ב"צער גידול בנות - הדור הבא".

קורן גם דיבבה את הדמות אלי בסרטים "עידן הקרח 2: נמסים מצחוק", "עידן הקרח 3: עלייתם של הדינוזאורים", "עידן הקרח: חוגגים בגדול", "עידן הקרח 4: יבשת בתנועה" ו"עידן הקרח 5: מסלול התנגשות" ובסרט "לילי המכשפה, הדרקון וספר הקסמים".

בשנת 2004 סיימה לימודי פסיכודרמה בשלוחת אוניברסיטת לסלי בישראל.

כיום קורן מביימת ומשחקת בסדרות דיבוב, מטפלת בפסיכודרמה, ומעבירה את קורס הדיבוב של אולפני N.L.S.

חיים אישיים
-----------

בנאי-קורן נשואה ואם לשלוש בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

* נורית בנאי קורן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* נורית בנאי קורן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* נורית בנאי קורן, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב
מפה משנת 1729 המציגה את חוף העבדים בחלקה התחתון של המפה.
מפה משנת 1914 המציגה את חוף העבדים.
**חוף העבדים** הוא שמו ההיסטורי של אזור במערב אפריקה, לחופי מפרץ בנין. האזור נקרא על שם מוצר הייצוא העיקרי שלו - עבדים שחורים שנשלחו לאיים הקריביים ולארצות הברית במהלך המאה ה-16 ועד שלהי המאה ה-19. אזורים סמוכים נקראו אף הם על שם מוצרי הייצוא העיקריים שלהם - חוף הזהב, חוף השנהב וחוף הפלפל (אשר ייצאו זהב, שנהב ופלפל בהתאמה).

היסטוריה
--------

סחר העבדים באפריקה החל בעת העתיקה. עבדים אפריקאים נלקחו למצרים העתיקה ולאימפריה הרומית. ניתן לתארך את ראשית סחר העבדים הטרנס אטלנטי לשנת 1670 (התקופה ממנה קיימים מסמכים אירופאים המתעדים סחר זה).

הסחר הגיע לשיאו במהלך המאה ה-18 והמאה ה-19 כאשר נעשה שימוש בעבדים אלה ברחבי האימפריה הבריטית והאימפריה הפורטוגזית וכן עבדים רבים נלקחו לברזיל ולארצות הברית. בתקופה זו כשלושה מיליון עבדים שחורים הוצאו מאפריקה, כשהם מובלים באוניות מאזור חוף העבדים (וחופים אחרים במערב אפריקה) לשוקי העבדים באמריקה. העבדים הוסעו בתנאים קשים, ורבים מהם לא שרדו את המסע. לבד מאלו שמתו בספינה מתו רבים אחרים במהלך המסע הכפוי בתוך אפריקה.

ראו גם
------

* חוף הזהב
* חוף השנהב
* סחר העבדים האטלנטי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חוף העבדים** בוויקישיתוף
* חוף העבדים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הכוונה היא לגרעיני הצמח aframomum melegueta ממשפחת הזנגבילאים, הידועים גם כגרגרי גן העדן או פלפל גיאנה.
2. ↑   Patrick Manning, "The Slave Trade: The Formal Demographics of a Global System" in Joseph E. Inikori and Stanley L. Engerman (eds), *The Atlantic Slave Trade: Effects on Economies, Societies and Peoples in Africa, the Americas, and Europe* (Duke University Press, 1992), pp. 117–44, online at pp. 119–120.
שלמה אלכסנדר בצעירותו במעבדה
**שלמה אלכסנדר** (3 בספטמבר 1930 - 6 באוגוסט 1998) היה פיזיקאי, חתן פרס ישראל למדעים מדויקים.

ביוגרפיה
--------

אלכסנדר, בנו של ארנסט אלכסנדר, נולד בפרייבורג שבגרמניה, וגדל בירושלים. הוא למד לתואר ראשון באוניברסיטה העברית בירושלים. במסגרת עבודת דוקטורט, בהנחיית שאול מייבום ממכון ויצמן למדע, הוא בנה ספקטרוסקופ לתהודה מגנטית גרעינית שהיווה לימים את הבסיס לשיטת דימות תהודה מגנטית והיה הישג טכנולוגי בינלאומי. באמצעות מכשיר זה הוא חקר מבנה נוזלים ופיתח שיטות למחקר תגובות כימיות.

כבתר-דוקטורנט עבד אלכסנדר במעבדות בל בארצות הברית, לצד פיל אנדרסון, ועסק בחקר תכונות מגנטיות של מתכות ובחקר מוליכי על. עם חזרתו למכון ויצמן הוא הקים מעבדה ניסיונית לחקר תכונות מוצקים ושלבי המעבר בין מצבי צבירה.
לאחר מותו של יואל רקח עבר אלכסנדר לאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים אלו הוא זכה לפרסומו העיקרי, כתאורטיקן בתחום הפיזיקה של החומר המעובה. הוא המשיך בתחום זה גם לאחר חזרתו למכון ויצמן, בשנת 1989. בשנת 1995 הוא פרש ממחקר פעיל.

אלכסנדר זכה להוקרה בינלאומית, היה חבר האקדמיה האירופית למדעים ושימש פרופסור בקולג' דה פרנס. בישראל הוא היה חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים וחתן פרס ישראל למדעים מדויקים לשנת 1993.
בשנת 1998 נהרג אלכסנדר בתאונת דרכים והותיר את רעייתו, אסתר ושלושת ילדיהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שלמה אלכסנדר** בוויקישיתוף

* שלמה אלכסנדר, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* שלמה אלכסנדר - האיש שלא חדל מלשאול
* הספד לשלמה אלכסנדר(הקישור אינו פעיל) ב-Physics Today
* שלמה אלכסנדר באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257515105171
* ISNI: 0000 0000 5293 8755
* LCCN: nr2003008249
* MGP: 188380
* VIAF: 31938468
* WorldCat: lccn-nr2003008249

 |