recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**פדריקו ריצ'י** (באיטלקית: **Federico Ricci**; נולד ב-27 במאי 1994) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הקיצוני במונצה מהסרייה ב'.

קריירת מועדונים
---------------

### רומא

ריצ'י הוא תוצר מחלקת הנוער של רומא. הוא זומן לראשונה לסגל הקבוצה הבוגרת בעונת 14–2013. את הבכורה שלו ערך ב-1 בדצמבר 2013, כשעלה מן הספסל בתיקו אחת במשחק החוץ מול אטאלנטה. ב-18 במאי 2014, הוא רשם את משחקו הראשון בהרכב הפותח, כשמשחק זה נגמר בתוצאת הפסד 1–0 לגנואה.

### השאלה לקרוטונה

ביולי 2014, ריצ'י הושאל לקרוטונה מהסרייה ב'. ב-17 באוגוסט 2014, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה במסגרת הגביע האיטלקי בהפסד בפנדלים 4–3 לקזרטנה לאחר שהמשחק נגמר בתוצאת תיקו מאופס בתום הזמן החוקי. ב-9 ביולי 2015, ההשאלה שלו הוארכה בעוד עונה.

### ססואולו

ב-31 באוגוסט 2016, ריצ'י הושאל פעם נוספת, הפעם לססואולו עבור 500 אלף אירו בעסקה אשר כללה אפשרות רכישה. את משחקו הראשון במדי ססואולו הוא ערך בליגה האירופית.

ב-30 ביוני 2017, הקבוצה החליטה לממש את אפשרות הרכישה, כשעשתה זאת עבור שלוש מיליון אירו. באותו היום, תוצר מחלקת הנוער של רומא נוסף, לורנצו פלגריני, נרכש בחזרה על ידי רומא מססואולו עבור עשרה מיליון אירו.

### השאלות לגנואה, קרוטונה, בנוונטו וספציה

החל מ-31 באוגוסט 2017, ריצ'י הושאל למספר קבוצות, כשביניהן: גנואה, קרוטונה, בנוונטו וספציה.

בינואר 2021 הושאל למונצה מהסרייה ב'.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-24 במרץ 2016, ריצ'י ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של הנבחרת האיטלקית עד גיל 21 בניצחון 1–4 על נבחרת אירלנד עד גיל 21.

תארים
-----

### קבוצתיים

רומא
* אליפות פרימוורה (1): 2009/10
* הגביע האיטלקי של הפרימוורה (1): 2011/12
* הסופר קאפ של הפרימוורה (1): 2012

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway

הערות שוליים
------------

1. ↑  ריצ'י הוא חלק מהסגל של האדומים כחולים
2. ↑  פדריקו ריצ'י חוזר לקרוטונה
3. ↑  רשמי: פדריקו ריצ'י הושאל לבנוונטו
4. ↑  ריצ'י הוא שחקנה החדשה של ספציה

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פדריקו ריצ'י (כדורגלן)"**.
**וסיוליה רביאטה** (**Весёлые ребята**, **החברה השמחים**) היא להקה שנוסדה בברית המועצות בשנת 1962 ופעלה עד לשנת 2017. היא בעלת דיסק פלטינה מס' 1 ברוסיה לאחר שמכרה כ-180 מיליון עותקים של תקליטים ותקליטורים עם שירים בביצועה.

הלהקה נוסדה על ידי הפסנתר והמלחין פאבל סלובודקין. בשנת 1968 הלהקה זכתה בפרס הראשון בתחרות כלל ארצית ובשנת 1969 חזרה על הצלחה זו.

ביוני 1970 יצא לאור מיני אלבום ראשון עם שירי הלהקה. תוך זמן קצר נמכרו כ-16 מיליון עותקים של התקליט. הלהקה ביצעה מספר שירים שהפכו לפופולריים מאוד ברחבי ברית המועצות.

בשנת 1971 הלהקה הופיעה לראשונה מחוץ לגבולות המדינה ונסעה לצ'כוסלובקיה. בשנת 1973 הם השתתפו בתחרות שירים בליברפול וזכו בפרס השני. בשנת 1974 פאבל סלובודקין צרף ללהקה סולנית צעירה, אלה פוגצ'ובה. בשנת 1975 היא זכתה בפרס ראשון בתחרות זמר בבולגריה עם שיר מאת פאבל סלובודקין.

במהלך שנות ה-70 וה-80 הלהקה הייתה בין הפופולריות בברית המועצות. הם זכו במספר פרסים והוציאו מספר תקליטים. הלהקה ביצעה שירים של מלחינים צעירים כמו יורי אנטונוב וויאצ'סלב דוברינין. כמו כן, היה שיתוף פעולה עם המלחין דויד טוחמנוב שיצר הרבה שירים. בשנת 1991, לקראת יובל ה-25 לפעילותה, הלהקה הוציאה אלבום כפול של מיטב שיריה. בשנת 1997 הלהקה התפרקה. 

בשנת 2005 פאבל סלובודקין הקים את הלהקה מחדש, בהרכב חדש שכלל אמנים צעירים. למרות שהרכב הלהקה השתנה לאורך השנים, הלהקה ממשיכה להופיע עד היום עם שירים ישנים וחדשים. במהלך שנת 2013 הלהקה הוציאה מספר תקליטורים.

בשנת 2017 מייסד הלהקה פבל סלובודקין נפטר ולהקה התפרקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וסיוליה רביאטה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של וסיוליה רביאטה
* וסיוליה רביאטה, ברשת החברתית אינסטגרם

* וסיוליה רביאטה, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* וסיוליה רביאטה, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1228197040
* LNB: 000281678
* MusicBrainz: 8902296e-e511-4aba-a1a1-234da9e0ab64
* VIAF: 495154380890330290117
* WorldCat (עם VIAF): 495154380890330290117

 |
פרופ' אילת ברעם-צברי
**אילת ברעם-צברי** (נולדה ב-4 בפברואר 1977) היא פרופסור מן המניין בפקולטה לחינוך למדע וטכנולוגיה בטכניון העוסקת בתקשורת המדע.

ביוגרפיה
--------

ברעם-צברי שירתה בצבא ככתבת בעיתון במחנה ובתום שירותה כתבה וערכה בעיתון העיר. היא סיימה תואר ראשון בהצטיינות בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב ב-2001.

במהלך לימודי הדוקטורט פרסמה טורי מדע ב"גלובס" וב"בלייזר", עבדה כעורכת משנה ויועצת מדעית של "חדשות המדע עם טל ברמן" בערוץ 8 והגישה פינות מדע בתוכניות בוקר בערוץ 2 ובערוץ 10.

בשנת 2007 השלימה דוקטורט ישיר במחלקה להוראת המדעים במכון ויצמן למדע שעסק בשאלה מה רוצים ילדים ובני נוער לדעת על מדע וכיצד מתייחסות לכך תוכניות הלימוד.

החל מ-2008 ברעם-צברי היא חברת סגל בפקולטה לחינוך למדע וטכנולוגיה בטכניון. היא ראש קבוצת תקשורת המדע בפקולטה. בשנת 2010 בילתה שנה באוניברסיטת קורנל במחלקה לתקשורת עם פרופ' ברוס לוינשטיין במימון מלגת מארי קירי של האיחוד האירופי, כדי לפתח בארץ את המחקר בתחום תקשורת המדע. ברעם-צברי היא כלת פרס ההשכלה הגבוהה לחברת סגל צעירה המשלבת בפעילותה האקדמית תרומה משמעותית לחברה (2021), כלת פרס ינאי למצוינות בחינוך האקדמי בטכניון (2015) ומלגת אלון לתמיכה במדענים צעירים מצטיינים (2011). היא בוגרת האקדמיה הצעירה הישראלית (2016-2020) והישראלית הראשונה והיחידה עד כה שנבחרה להנהלה המדעית של PCST –  הארגון הבינלאומי לתקשורת המדע (2016-2021).

הייתה חברה במרכז המצוינות לינקס - למידה בחברת המידע, וכיום חברה במרכז הלמידה המשמעותית "מדע אזרחי בבית הספר". 

ברעם-צברי נשואה ואם לשלושה.

מחקריה
------

לתפיסתה של ברעם-צברי תפקיד תקשורת המדע הוא "לגשר בין זכותו של הציבור לדעת ליכולתו של הציבור להבין. בחברה דמוקרטית הציבור אמור לא רק לקבל החלטות אישיות אלא גם להשתתף בקביעת המדיניות הלאומית, ובשני התחומים חשוב שההחלטות יתקבלו על סמך עובדות וראיות. בעשור האחרון מתרחשת בעולם התקשורת תפנית דרמטית, עם עליית הבלוגים הרשתות החברתיות והיחלשותה של תקשורת ההמונים. תהליך זה מעביר את התפקיד של הערכת מהימנות המקורות מהעורכים לקוראים. המצב הזה מעמיד אתגר עצום בפני הקהילה המדעית: למסור לציבור פירות מחקריה בדרך נגישה, ברורה ומועילה".

מחקריה בוחנים דרכים בהן ניתן להתבסס על העניין והצרכים של תלמידים ואזרחים בוגרים כדי לערב אותם בנושאים מדעיים, ופיתוח כלים שיסייעו למדענים להנגיש את ממצאיהם בצורה ברורה ושימושית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אילת ברעם-צברי** בוויקישיתוף
* עמוד אישי בטכניון
* עמוד קבוצת המחקר של אילת ברעם-צברי
* אילת ברעם-צברי באתר מוסד נאמן
* עמוד בלינקס (אורכב 28.02.2017 בארכיון Wayback Machine)
* עמוד בגוגל סקולר
* תקשורת המדע בישראל
* תמר, ינפלד, למה כובע עף לגובה, באתר הארץ, 8 במרץ 2008
* יקי מנשנפרוינד, מדעי החלטורה, באתר העין השביעית, 12 ביוני 2012
* שי זמיר, מדען נשך כלב: עיתונאים מנגה וחוקרים ממאדים, באתר ynet, 15 ביוני 2011
* כמה דרכים מהירות יחסית לברר אם כתב עת לגיטימי או טורפני
* קורס "תקשורת המדע" בפלטפורמת קמפוס IL
* אילת ברעם-צברי, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  תמר, ינפלד, למה כובע עף לגובה, באתר הארץ, 8 במרץ 2008
2. ↑  "לפעמים שוכחים שהציון אמור לשרת גם את הלמידה", אתר הטכניון, 7 במרץ 2016
3. ↑  חני סבירסקי, אז מה רצית לדעת?, באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 20 במרץ 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307533705171
* ORCID: 0000-0002-8123-5519
* VIAF: 297961781
* WorldCat: viaf-297961781

 |
**הוף ון קלווה** (**Hof van Cleve**) היא אחת משתי המסעדות הבלגיות היחידות בנות שלושה כוכבים במדריך מישלן האדום, ביחד עם מסעדת "הכרמלית" של השף חרט ון הקה. היא ממוקמת בכפר קראוסהאוטם. השף הוא פטר חוסנס (Peter Goossens).

המסעדה נפתחה ב-1987 בבית חווה ישן על אחת מגבעות קראוסהאוטם. היא נקראת על שם המשפחה שאכלסה את הבית עד 1968, משפחת ון קלווה.
על-פי הסכם עם הבעלים הקודם שאליה תצורף מסעדה בעלת כוכב במדריך מישלן האדום תגיש מטבח בראסרי. ב-1991 זכתה ב-15/20 נקודות ושתי מצנפות בגו מיו. מאז 1992 והפסקת פעולתה של המסעדה הקודמת, החלו לבשל מטבח עילי. הדבר הוביל ב-1994 לכוכב מישלן הראשון ולניקוד של 17/20 ושלוש מצנפות בגו מיו. ב-1998 קיבלה המסעדה את כוכבה השני. כוכבה השלישי הגיע ב-2005.

המסעדה נבחרה במקום ה-14 במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם בשנת 2007.
במקום ה-23 בשנת 2006,
במקום ה-28 בשנת 2008,
במקום ה-26 בשנת 2009,
במקום ה-17 בשנת 2010.
במקום ה-15 בשנת 2011.

המסעדה נכללת במדריך השולחנות הגדולים בעולם.

פטר חוסנס זכה בתואר "שף השנה" ב-2004 ממדריך גו מיו, מאז אותה שנה, המסעדה מחזיקה בניקוד של 19.5 מתוך 20 במדריך גו מיו. באזור בנלוקס, הוף ון קלווה היא בעלת הניקוד הגבוה ביותר בגו מיו, למעט המסעדה ההולנדית Oud Sluis שמקדימה אותה, עם ניקוד של 20/20.

שף המסעדה הוא פטר חוסנס (Peter Goossens; נולד ב-1964 ב-Borsbeke). בשנים 2007–2009 הוא הפעיל בראסרי במוזיאון לאמנויות יפות בבריסל. הבראסרי הגיש מטעמים בלגיים מסורתיים. חוסנס הוא אורח קבוע בתוכניות טלוויזיה. הוא אחד השופטים בתוכנית "המסעדה שלי" (Mijn Restaurant) בתחנת הטלוויזיה הפלמית vtm. בסתיו 2010 הוא היה אחד מהיזמים של התוכנית Njam!, בערוץ הבישול החדש Studio 100.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הוף ון קלווה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הוף ון קלווה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Wablieft tijdschrift, 2005, Peter Goossens: "Ik eet zelf altijd heel gewone kost"
2. ↑  מסעדת הוף ון קלווה במקום ה-14 במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם בשנת 2007
3. ↑  מסעדת הוף ון קלווה במקום ה-23 במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם בשנת 2006
4. ↑  מסעדת הוף ון קלווה במקום ה-28 במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם בשנת 2008
5. ↑  מסעדת הוף ון קלווה במקום ה-26 במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם בשנת 2009
6. ↑  מסעדת הוף ון קלווה במקום ה-17 במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם בשנת 2010
7. ↑  מסעדת הוף ון קלווה במקום ה-15 במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם בשנת 2011
8. ↑  מסעדת הוף ון קלווה במדריך השולחנות הגדולים בעולם
**אילת יוטבת ליקבר** היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל בשחייה. בעלת מדליית כסף מהמכביה התשיעית (1973).

ביוגרפיה
--------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
יוטבת התאמנה בקבוצת השחייה של הפועל הקישון ואחר כך בקבוצת הפועל העמקים, תחת הדרכתם של המאמנים אהרון בונה ונח רם.

### 1971

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבריכת בת גלים בחיפה באוקטובר 1971 זכתה יוטבת ב-4 מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:07.8 דקות, אחרי דורית זלץ מברית מכבים עתיד (1:04.4 דקות) ולפני חברתה לקבוצה רות ניצן (1:07.9 דקות), במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:30.3 דקות, אחרי דורית זלץ (2:21.7 דקות) ולפני תמר ריפקינד מהפועל כפר הנשיא (2:32.9 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:09.3 דקות, אחרי זלץ (5:01.4 דקות) ולפני תמר ריפקינד (5:09.6 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 10:55.3 דקות, אחרי זלץ (10:37.3 דקות) ולפני איריס נאבל מהפועל אפיקים (11:30.1 דקות).

### 1972

#### אלופת ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט בסוף ספטמבר 1972 זכתה יוטבת ב-4 מדליות, מהן 3 מדליות זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:04.9 דקות, לפני ענת וייס (1:06.2 דקות) וגלינה ויינר (1:09.4 דקות) שתיהן מברית מכבים עתיד, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:21.9 דקות, לפני ענת וייס (2:31.1 דקות) ואיריס נאבל (2:34.3 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:03.5 דקות, לפני וייס (5:27.5 דקות) ואיריס גילון מברית מכבים עתיד (5:28.4 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:49.4 דקות, אחרי וייס (2:46.9 דקות) ולפני גלינה ויינר (2:51.7 דקות). שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל במשחים ארוכים שנערכה בכפר בלום היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 10:42.6 דקות, לפני איריס נאבל (11:33.2 דקות) וחברתה לקבוצה רעיה צורף (12:21.4 דקות).

### 1973

#### מדליית כסף מהמכביה

בתחרויות השחייה של המכביה התשיעית שנערכו בבריכת השחייה "גלי גיל" ברמת גן ביולי 1973 זכתה יוטבת במדליית כסף, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, ביחד עם גלינה ויינר, איריס גילון וענת וייס בתוצאה של 4:28.5 דקות, אחרי הרביעייה האמריקאית (4:24.5 דקות) ולפני הרביעייה ממקסיקו (4:44.2 דקות).

### השתתפות בתחרויות טריאתלון לוותיקים

בשנת 2010 החלה להשתתף בתחרויות טריאטלון ואף זכתה במקום ראשון לקבוצת הגיל שלה. בשנת 2014 זכתה במדליית זהב בתחרות חצי איירונמן לקבוצת גיל 55–59 בתוצאה של 7:22 שעות. בשנת 2016 זכתה במדליית כסף בתחרות צ'אלנג דנמרק, שהיא תחרות איירונמן מלאה לקבוצת גיל 60–64 בתוצאה של 14:05 שעות.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

* אורי ירון, הגל החדש בשחייה, מעריב, 23 ביולי 1974
* השחיינים הישראלים במפעלי "שמונה האומות", מעריב, 28 ביולי 1974

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלמה מוזר, גרינשפן הפתיע את שטרן במשחה דרמטי ב-100 מ' פרפר, דבר, 8 באוקטובר 1971
2. ↑  שלמה מוזר, תוצאות ירודות ביום הראשון לאליפות השחיה, דבר, 7 באוקטובר 1971
3. ↑  שלמה מוזר, ניר -7 מדליות זהב, לימור - המצטיינת באליפות, דבר, 10 באוקטובר 1971
4. ↑  רק שני שיאי נוער הושגו באליפות ישראל בשחיה, דבר, 24 בספטמבר 1972
5. ↑  השחיינים לא שחו להשגים גם ביום האחרון לאליפות, דבר, 25 בספטמבר 1972
6. ↑  ניסמן ויוטבת ניצחו בסיום אליפות השחיה, דבר, 1 באוקטובר 1972
7. ↑  שמואל טל (עיתונאי), יום של זהב לארה"ב, דבר, 12 ביולי 1973
**אילצ'ו ג'יורגיוסקי** (במקדונית: **Илчо Ѓорѓиоски**; נולד ב-11 בדצמבר 1971) הוא כדורגלן עבר מקדוני ששיחק בעמדת הקשר וכיום מאמן את ברגלניצה שטיפ.

בין השנים 2012–2018 שימש כיושב ראש ההתאחדות לכדורגל במקדוניה הצפונית.

קריירה כשחקן
------------

ג'יורגיוסקי התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של וארדאר סקופיה. בשנת 1994 הצטרף למקדוניה וכעבור שנה חזר לווארדאר סקופיה.

בקיץ 1999 הצטרף לדניזליספור מליגת העל הטורקית במדיה רשם 6 הופעות בליגה בתחילת העונה, אך אלאחר מכן לא זכה לדקות משחק בליגה ובסיום העונה שוחרר מהמועדון.

בקיץ 2000 חתם בבני יהודה מליגת העל במדיה רשם 18 הופעות, עד ששוחרר בסיום העונה לאחר שירדה לליגה הלאומית.

בקיץ 2001 הצטרף לסלוגה יוגומגנאט ובסיום העונה פרש מכדורגל.

ב-2 באפריל 1997 ערך את הופעתו היחידה בנבחרת מקדוניה הצפונית בניצחון 2-3 נגד אירלנד.

לאחר הפרישה
-----------

עם פרישתו מכדורגל מונה למאמן קבוצת הנוער של מקדוניה. בשנת 2005 מונה למאמן נבחרת הנוער של מקדוניה ולאחר מכן חזר לקבוצת מקדוניה, הפעם כמאמן הקבוצה הבוגרת.

בקיץ 2011 מונה למאמן וארדאר סקופיה בה אימן עונה אחת. שנה לאחר מכן, מונה לנשיא ההתאחדות לכדורגל במקדוניה הצפונית. בתפקיד זה כיהן 6 שנים. ב-13 במרץ 2014 נפצע קשה בתאונת דרכים ליד העיר קומאנובו בדרך חזרה למשחק צדקה. בתאונה זו, נהרג שוער הנבחרת בעבר פטר מילושבסקי.

ב-1 בינואר 2022 מונה למאמן ברגלניצה שטיפ.

תארים
-----

וארדאר סקופיה
* הגביע המקדוני: 1997/1998, 1998/1999

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
**אינוקנטיוס השישי** (בלטינית: **Innocentius VI**‏; סביב 1282 - 12 בספטמבר 1362), אפיפיור מ-18 בדצמבר 1352 עד מותו.

אטיין אובר נולד בכפר לה מונט (כיום בייסק) שבחבל לימוזן בצרפת. שימש כפרופסור למשפטים בטולוז. ב-1338 נתמנה לבישוף העיר נויון שבצפון צרפת, וב-1340 לבישוף העיר קלרמון (כיום קלרמון פראן) שבדרום צרפת. ב-1342 נתמנה לקרדינל וב-1352 לראש "לשכת התשובה" בחצר האפיפיור, שעניינה היה בעיות של תשובה וחרטה. באותה שנה נפטר האפיפיור קלמנס השישי, וחבר הקרדינלים בחר באטיין אובר לאפיפיור בשם אינוקנטיוס השישי.

אינוקנטיוס השישי שם קץ לבזבוז בחצר האפיפיור באביניון, וכדי לכסות את הגרעון מכר את תכשיטיו ואת חפצי האמנות שלו. הוא פיטר את משרתיו של קודמו, קלמנט השישי, וציווה על כל הכמרים להתגורר במחוזות כהונתם. הוא עצמו היווה דוגמה לחיי צניעות ודרש מן הקרדינלים התנהגות דומה. אינוקנטיוס השישי שאף לשחרר את האפיפיורים מתלותם במלך צרפת, באמצעות החזרת מקום מושבו של האפיפיור מאביניון לרומא. אולם לשם כך הוא נזקק להכנסות מנחלות הכנסייה באיטליה, שבהן שלטו עריצים מקומיים. הוא שלח לאיטליה את הקרדינל הספרדי חיל דה אלבורנוס, שבאמצעים צבאיים ומדיניים הצליח להחזיר את נחלות הכנסייה באיטליה לרשות האפיפיור. בגלל מלחמת מאה השנים בין צרפת לאנגליה התערער ביטחונו של האפיפיור. אביניון הותקפה על ידי חיילים משוטטים ואינוקנטיוס השישי נאלץ להוציא סכומי כסף גדולים כדי לבנות ביצורים בארמון האפיפיורים.

ב-1355 הגיע האפיפיור לרומא והכתיר את קארל הרביעי לקיסר האימפריה הרומית הקדושה. אך קארל הרביעי לא הסתפק בכך ופרסם צו שבו עמד על זכותו לאי תלות באפיפיור (1356). צו זה היה דומה לצו של קודמו, הקיסר לואי הרביעי מבוואריה, שטען כי בחירתו לקיסר איננה זקוקה לאישור האפיפיור. אינוקנטיוס השישי ניסה לפשר בין צרפת ואנגליה במלחמת מאה השנים. ב-1360 נחתם בתיווכו הסכם ברטיני בין ז'אן השני מלך צרפת לבין אדוארד השלישי מלך אנגליה.

במהלך תקופת כהונתו, פנה אליו גם יוחנן החמישי קיסר ביזנטיון, בהצעה שיכפיף את הכנסייה המזרחית לסמכותו של האפיפיור, אם הלה יתן לו מענקים להדיח את שותפו לשלטון, יוחנן השישי קנטקוזינוס. אינוקנטיוס דחה את ההצעה בשל משאבים מוגבלים של הכס הקדוש בתקופה זו.

אינוקנטיוס השישי נפטר באביניון ב-1362 ונקבר במנזר בעיר וילנב-לז-אביניון, שמעברו השני של הנהר רון. במקומו נבחר לאפיפיור אורבנוס החמישי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אינוקנטיוס השישי** בוויקישיתוף
* אינוקנטיוס השישי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* אינוקנטיוס השישי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**קלמנס השישי** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**אורבנוס החמישי** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007274647005171
* BNE: XX1320988
* BnF: cb119082459 (data)
* CANTIC: a10443952
* CiNii: DA06078521
* GND: 118555669
* ICCU: SBLV003332
* ISNI: 0000 0001 0918 5847
* LCCN: n85175623
* NKC: xx0129687
* NLP: A33890997
* NTA: 073453242
* SELIBR: 191131
* SUDOC: 074362283
* ULAN: 500355738
* VcBA: 495/9314
* VIAF: 79027709
* WorldCat: lccn-n85175623

 |
**רוברט לורל "בוב" "קריפ" קריפן** (באנגלית: **Robert Laurel Crippen**; נולד ב-11 בספטמבר 1937) הוא אסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א. הוא טס במשימות STS-1,‏ STS-7,‏ STS-41-C ו-STS-41-G.

קריפן נולד בבאומונט שבמדינת טקסס בארצות הברית.

השכלה
-----

בוגר במדעים בהנדסת אירוספייס מאוניברסיטת טקסס, 1960.

שירות צבאי
----------

בתום לימודיו האקדמיים התקבל לתוכנית קציני התעופה של הצי בפנסקולה שבפלורידה. לאחר קבלת דרגות קצונה, המשיך באימוניו בוויטינג פילד שבפלורידה, ולאחר מכן בצ'ייס פילד שבטקסס, שם קיבל את כנפי הטייס שלו. בין 1962 ל-1964 שירת על נושאת המטוסים USS אינדיפנדנס, כטייס תקיפה בטייסת VA-72. לאחר מכן עבר אל בית הספר לטייסי מחקר אירוספייס בבסיס חיל האוויר אדוארדס, ולאחר סיום הלימודים, נשאר שם כמדריך עד שנבחר ב-1966 לתוכנית המעבדה המאוישת הלווינית של חיל האוויר.

בסך הכל צבר יותר מ-6,500 שעות טיסה, מתוכם 5,500 שעות במטוסי סילון.

שירות בנאס"א
------------

ב-1969, עם ביטול תוכנית המעבדה המאוישת, עבר לנאס"א והפך לאסטרונאוט אזרחי. הוא היה בצוות התמיכה של סקיילאב 2, 3 ו-4, וכן במשימת אפולו-סויוז.

טיסתו הראשונה לחלל הייתה במשימה STS-1, הטיסה הראשונה של מעבורת חלל, בה היה טייס, יחד עם ג'ון יאנג כמפקד הטיסה. משימה זו שוגרה ב-12 באפריל 1981 וחזרה יומיים אחר כך, ב-13 באפריל. הוא היה מפקד המשימה ב-STS-7‏ (18 ביוני עד 24 ביוני 1983), STS-41-C‏ (6 באפריל-13 באפריל 1984), STS-41-G‏ (5 באוקטובר-13 באוקטובר 1984). בסך הכל צבר 565 שעות טיסה בחלל. הוא נבחר גם למפקד משימת המעבורת הראשונה שיועדה לשיגור מבסיס חיל האוויר ונדנברג, שיגור שבוטל בעקבות אסון מעבורת החלל צ'לנג'ר.

בין 1986 ל-1989 היה סגן מנהל לפעולות המעבורת עבור מטה נאס"א במרכז החלל קנדי בפלורידה. במסגרת התפקיד היה אחראי על ההכנות האחרונות של המעבורת, ביצוע המשימה, והחזרת המעבורת לפלורידה לאחר נחיתה בבסיס חיל האוויר אדוארדס בקליפורניה.

בין 1990 ל-1992 היה מנהל פעולות המעבורת במטה נאס"א בוושינגטון. בתפקיד זה פיקח על כל תוכנית המעבורת, כולל ביצועים, תקציבים, לוחות זמנים ותוכן התוכנית.

לאחר מכן מונה למנהל מרכז החלל קנדי, שם היה אחראי על הכנה, שיגור והחזרה של מעבורות החלל. הוא שירת בתפקיד זה עד ינואר 1995.

לאחר נאס"א
----------

בתום תפקידו כמנהל מרכז קנדי, עבר אל לוקהיד מרטין, שם היה סגן נשיא למערכות הדמיית אימונים בחטיבת מערכות המידע של החברה. בדצמבר 1996 מונה לנשיא קבוצת ההנעה של תיקול, החברה המייצרת עבור נאס"א את מנועי הדלק המוצק של מעבורת החלל.

אותות ועיטורים
--------------

* אות השירות יוצא הדופן של נאס"א, 1972
* היכל התהילה של התעופה, 1981
* פרס השירות הראוי לציון של מחלקת ההגנה, 1981
* אות השירות הראוי לציון של נאס"א, 1981
* אות טיסת החלל של נאס"א, 1981, 1983, פעמיים ב-1984
* גביע הזיכרון על שם גודארד, 1982
* צלב התעופה המצוינת של הצי, 1984
* אות המנהיגות הבולטת של נאס"א, 1988

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוברט קריפן** בוויקישיתוף
* רוברט קריפן באתר נאס"א (באנגלית)
* רוברט קריפן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  2007 Honorees | City of Lancaster, www.cityoflancasterca.org (באנגלית)
2. ↑  NASA - Biography of Robert L. Crippen, www.nasa.gov (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 2358 8215
* LCCN: n81141243
* NARA: 10570157
* SNAC: w6xm94k3
* VIAF: 67797697
* WorldCat: lccn-n81141243

 |
|  |
| --- |
| 
בערך זהנעשה שימושבסימנים מוסכמיםמתחום המתמטיקה.להבהרת הסימניםראו סימון מתמטי. |

**אינטגרביליות במידה שווה** הוא מושג יסודי באנליזה פונקציונלית ובתורת המידה וההסתברות. המושג משמש רבות בתאוריה של מרטינגלים, וחשיבותו העקרונית באה לידי ביטוי במשפט ההתכנסות של ויטלי.

הגדרה
-----

### הגדרה בתורת המידה

יהי {\displaystyle \left(X,{\mathcal {F}},\mu \right)} מרחב מידה בעל מידה לא טריוויאלית, יהי {\displaystyle L^{1}} מרחב הפונקציות המדידות ובעלות אינטגרל סופי במרחב המידה הנתון, ותהי {\displaystyle {\mathcal {A}}\subset L^{1}} משפחה של פונקציות כלשהן.

אומרים כי {\mathcal {A}} היא *אינטגרבילית במידה שווה*, אם לכל {\displaystyle \epsilon >0} קיים {\displaystyle \delta >0}, כך שלכל {\displaystyle f\in {\mathcal {A}}}, לכל קבוצה {\displaystyle E\in {\mathcal {F}}} המקיימת {\displaystyle \mu \left(E\right)<\delta }, מתקיים {\displaystyle \left|\int \_{E}fd\mu \right|<\epsilon }.

### הגדרה בתורת ההסתברות

אם נתרגם את ההגדרה שבתורת המידה למרחב הסתברות {\displaystyle \left(\Omega ,{\mathcal {F}},\mathbb {P} \right)}, אומרים כי משפחה של משתנים מקריים {\mathcal {A}} בעלי תוחלת סופית היא *אינטגרבילית במידה שווה*, אם לכל {\displaystyle \epsilon >0} קיים {\displaystyle \delta >0}, כך שלכל {\displaystyle X\in {\mathcal {A}}}, לכל מאורע {\displaystyle E\in {\mathcal {F}}} המקיים {\displaystyle \mathbb {P} \left(E\right)<\delta }, מתקיים 
{\displaystyle \mathbf {E} \left[\left|X\right|\cdot 1\_{E}\right]<\epsilon }.

עם זאת, בהקשר של תורת ההסתברות נהוג להוסיף את הדרישה כי התוחלת של כל המשתנים המקריים ב-{\mathcal {A}} תהיה חסומה במידה שווה. כלומר שלא רק תהיה סופית, אלא שיהיה חסם {\displaystyle M\in \mathbb {R} } כך שלכל {\displaystyle X\in {\mathcal {A}}} יתקיים {\displaystyle \mathbf {E} \left[X\right]\leq M}.

תחת הדרישה הנוספת לגבי חסימות התוחלות במידה שווה, ניתן להראות כי ההגדרה ההסתברותית לאינטגרביליות במידה אחידה שקולה להגדרה הבאה: משפחה של משתנים מקריים {\mathcal {A}} בעלי תוחלת סופית היא *אינטגרבילית במידה שווה*, אם לכל {\displaystyle \epsilon >0} קיים {\displaystyle C\geq 0}, כך שלכל {\displaystyle X\in {\mathcal {A}}} מתקיים {\displaystyle \mathbf {E} \left[X\cdot 1\_{\left|X\right|\geq C}\right]<\epsilon }.

הצורה השקולה להגדרה ההסתברותית לאינטגרביליות במידה שווה, מובילה לתוצאה כי אם משפחה של משתנים מקריים {\mathcal {A}} היא אכן אינטגרבילית במידה שווה, הרי שלכל {\displaystyle \epsilon >0} קיים {\displaystyle C>0} כך שמתקיים {\displaystyle \mathbb {P} \left(\left|X\right|>C\right)<\epsilon }.

הקשר להתכנסות בממוצע ולהתכנסות בהסתברות
---------------------------------------

 ערך מורחב – **משפט ההתכנסות של ויטלי**  

ניתן להראות כי סדרת משתנים מקריים {\displaystyle {\mathcal {A}}=\left\{X\_{n}\right\}\_{n=1}^{\infty }} מתכנסת בממוצע למשתנה מקרי X, אם ורק אם היא מתכנסת בהסתברות לאותו גבול, וגם אינטגרבילית במידה שווה (במובן ההסתברותי).

טענה זו נובעת מידית ממשפט ההתכנסות של ויטלי, והיא למעשה מהווה הכללה של משפט ההתכנסות הנשלטת.

לקריאה נוספת
------------

* אלן גוט, "Probability: A Graduate Course", פרק 4 ("Uniform Integrability", עמוד 214), ספרינגר, 2005

הערות שוליים
------------

1. ↑  גוט, עמוד 236
**רק אתמול נולדה** (באנגלית: **Born Yesterday**) הוא מחזה מאת גרסון קנין, שהועלה לראשונה בשנת 1946. המחזה נמצא בין 50 ההצגות שרצו הכי הרבה בברודוויי.

עלילה
-----

הארי ברוק הוא איש עסקים עשיר שמגיע לוושינגטון בליווי חברתו בילי, בחורה קלת דעת שאינה יודעת כיצד להתנהג בחברה הגבוהה. בגלל הבושות שבילי עושה לו שוכר הארי עיתונאי בשם פול ורול כמנטור שיעניק לבילי השכלה וילמד אותה כיצד להתנהג בחברה. בילי מחכימה מעבר למה שתכנן הארי והיא מגלה שהארי עושה עסקים מושחתים בקשרי הון ושלטון ומחליטה לעזוב את הארי ולהתחתן עם פול.

בברודוויי
---------

### המחזה המקורי

המחזה הועלה לראשונה בברודוויי בתיאטרון ליציאום ב-4 בפברואר 1946 שם הוצג עד 1948. ובין השנים 1948-1949 הוצג בתיאטרון הנרי מילר. סך הכל בשנים אלו עלה המחזה 1642 פעם. את דמותה של בילי הייתה אמורה לגלם ז'אן ארתור שעזבה במהלך האודישנים ולבסוף גילמה את בילי השחקנית ג'ודי הולידיי. פול דאגלס גילם את הארי (תפקיד שעליו זכה בפרס קלרנס) ואת העיתונאי פול גילם גארי מריל.

### גרסת 1989

המחזה עלה שוב בברודוויי בשנת 1989 (153 הופעות). את בילי גילמה מדליין קאהן (תפקיד שזיכה אותה בפרס טוני) ואת הארי גילם אדוארד אסנר.

### גרסת 2011

בשנת 2011 המחזה עלה בשלישית בברודוויי, את תפקיד בילי גילמה נינה אריאנדה ואת תפקיד הארי גילם ג'ים בלושי.

בישראל
------

* 1949 – התיאטרון הקאמרי, בתרגום יאיר בורלא ובבימויו של פיטר פריי. שחקנים: חנה מרון (בילי דון) ויוסי ידין (הארי ברוק), בהשתתפות אברהם בן-יוסף (עו"ד אד דברי), גרשון קליין (אדי ברוק), יצחק מיכאל שילה (פול וורול), רחל מרכוס (מיס הודג'ס), חנן סמטאי (סנטור הודג'ס), גיזלה אנסקה (הלן).
* 2004–2005 – תיאטרון בית לסין, בתרגומו של אילן רונן. שחקנים: רמה מסינגר (בילי דון) וספי ריבלין (הארי ברוק).
* נובמבר 2013 – תיאטרון באר שבע, בתרגומו של עידו ריקלין, בבימויו של רפי ניב. בתפקיד הראשי: מירב שירום.

עיבודים לקולנוע
---------------

המחזה עובד לסרט שיצא לאקרנים ב-1950 (בסרט גילמה את בילי ג'ודי הולידיי, ששיחקה בהצגה המקורית), הסרט הצליח וזכה באוסקר ולשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית. הסרט יצא בגרסה מחודשת בשנת 1993 (את דמותה של בילי גילמה מלאני גריפית' ואת העיתונאי פול גילם דון ג'ונסון, שהיה באותה תקופה בן זוגה).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רק אתמול נולדה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  רשימת ההצגות שרצו הכי הרבה בברודוויי (מקום 43)
2. ↑  אתר למנויים בלבד מיכאל הנדלזלץ, "רק אתמול נולדה": נולדה מזמן ובכל זאת צעירה ברוחה, באתר הארץ, 25 בנובמבר 2013
3. ↑  ביקורת: ד. ב. מ. "רק אתמול נולדה" ב"קאמרי", על המשמר, 5 באוגוסט 1949.
4. ↑  מיכאל הנדלזלץ, הרייטיינג של העם בעלייה, באתר הארץ, 28 במאי 2004
5. ↑  ביקורות:  
אתר למנויים בלבד מיכאל הנדלזלץ, "רק אתמול נולדה": נצחונם של בני התרבות, באתר הארץ, 15 בנובמבר 2013  
מערכת וואלה! חדשות‏, רק אתמול נולדה- קשרי הון- שלטון בהצגה של תיאטרון באר שבע, באתר וואלה!‏, 15 בדצמבר 2015  
רון שוורץ, ‏הון, שלטון ותיאטרון, באתר גלובס, 9 בינואר 2014
6. ↑  דליה שלף, סרטים חדשים / "רק אתמול נולדה", חדשות, 20 במאי 1993
**אינוקנטיוס השלושה עשר** (בלטינית: **Innocentius XIII**;‏ 13 במאי 1655 – 7 במרץ 1724, נולד בשם **מיכלאנג'לו דה קונטי**) היה אפיפיור מ-8 במאי 1721 ועד מותו. שם לו למטרה לחולל רפורמות בהנהגת הכנסייה הקתולית, ובפרט נלחם בנפוטיזם שהיה נוהג שהשחית את מנהל מדינת האפיפיור וכלל חלוקת כיבודים, תארים ונחלות לקרובי משפחתו של האפיפיור המכהן. האפיפיור האחרון שנקרא בשם "אינוקנטיוס".

לפני היותו לאפיפיור
-------------------

נולד בפולי שבלאציו למשפחת אצולת בעלי האדמות דה קונטי (dei Conti). אביו היה קרלו השני, דוכס פולי. משפחה זו העמידה שמונה אפיפיורים נוספים ובהם אינוקנטיוס השלישי, גרגוריוס התשיעי ואלכסנדר הרביעי.

הוא למד באנקונה ולאחר מכן בקולג' הישועי ברומא ובספיאנצה – אוניברסיטת רומא. בנוסף ללימודי הסמכה לכהונה התמחה במשפט קאנוני ומשפט אזרחי. ב-26 ביוני 1695 מונה על ידי אינוקנטיוס השנים עשר לארכיבישוף טרסוס (תואר בלבד, ללא סמכויות כנסייתיות) ונונציו לשווייץ. בין השנים 1697 ל-1710 הועבר לכהן כנונציו לפורטוגל. ב-7 ביוני 1706 הועלה לדרגת קרדינל. ב-1709 מונה לארכיבישוף אוזימו וב-1712 לארכיבישוף ויטרבו וטוסקנלה, כן כיהן בתפקיד מזכיר אוצר הקרדינלים בקוריה הרומאית. ב-1719 התפטר מתפקידיו בשל מחלה.

אפיפיורות
---------

לאחר מותו של קלמנס האחד עשר התכנסה קונקלווה, שנקרעה בין תומכי בית בורבון (נציגיו של לואי החמישה עשר, מלך צרפת ופליפה החמישי, מלך ספרד) לבין תומכי קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. הקונקלווה, שנפתחה ב-31 במרץ הייתה סוערת ולא הצליחה להגיע להכרעה במשך למעלה מחודש ימים. לבסוף זכה דה קונטי, שהוצע על ידי סיעת בית בורבון, ל-54 מתוך 55 קולות ונבחר לאפיפיור ב-8 במאי בעיקר בזכות ההכרה בתכונותיו כלמדן מעמיק של החוק הכנסייתי, אדיקותו הדתית ואופיו המפשר. הוא נטל לעצמו את השם אינוקנטיוס השלושה עשר לזכר בן משפחתו, אינוקנטיוס השלישי.

בתקופתו המשיכה המחלוקת על הטקסים הסיניים, שהחלה בימי קודמו והוא אסר על פעילות המיסיונרים הישועים בסין. בתקופתו התכנסו שתי קונסיסטוריות והוא מינה שלושה קרדינלים חדשים בלבד. שלושה אישים הועלו על ידי לדרגת מבורך, יאן מנפומוק, דלמציו מונר ואנדראה דה קונטי ואיזידורוס מסביליה הוכרז על ידו לדוקטור של הכנסייה.

מבחינה מדינית הבטיח האפיפיור סיוע לונציה ולמלטה במאבקן נגד האימפריה העות'מאנית. באנגליה תמך בטענתו של ג'יימס פרנסיס אדוארד סטיוארט לכתר, והלה שהה ברומא תחת חסותו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אינוקנטיוס השלושה עשר** בוויקישיתוף
* ערך באנציקלופדיה הקתולית
* דף מידע
* "כתר משולש" על האפיפיור אינוקנטיוס השלושה עשר
* אינוקנטיוס השלושה עשר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* אינוקנטיוס השלושה עשר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**קלמנס האחד עשר** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**בנדיקטוס השלושה עשר** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007397567605171
* BNE: XX1358449
* BnF: cb11683787j (data)
* CANTIC: a10323387
* GND: 118775553
* HDS: 017899
* ICCU: BVEV082319
* ISNI: 0000 0001 2096 2969
* LCCN: no2001060810
* NKC: xx0134964
* NLP: A27112974
* NTA: 072488867
* SELIBR: 271565
* SNAC: w6d824vx
* SUDOC: 100789501
* ULAN: 500319909
* VcBA: 495/25667
* VIAF: 66461892
* WorldCat: lccn-no2001060810

 |
**חופמי גדות** (שם מדעי: *Charadrius dubius*) הוא מין של עוף ממשפחת החופמיים החי בגדות נהרות.

מאפיינים
--------

אורך החופמי 18-15 ס"מ ומוטת כנפיו 35-32 ס"מ. הוא בעל ראש גדול עם עיניים שחורות וסביבם טבעת צהובה גדולה והכיפה ופלג הגוף העליון חומים עד אפורים כהים. מעל העיניים פס שחור וכן גם "קולר" שחור על החזה והבטן והפנים לבנות. המקור שחור וקטן והרגליים ורודות עד צהובות. הוא מזכיר מאוד את חופמי הטבעת (Charadrius hiaticula) הגדול ממנו.

החופמי חי בשולי אגמים ונהרות וגם בכמה איים מאירואסיה ודרומה עד צפון אפריקה. הוא מצוי גם בישראל.

החופמי מטיל ביצים מוסוות על הקרקע והנקבה המוסווית דוגרת עליהם עד הבקיעה.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Museum specimenMuseum specimen

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חופמי גדות** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  חופמי גדות באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007595352305171
* GND: 4317267-2

 |
**חוף זונדרס** (באנגלית: **Saunders Coast**) הוא חוף בארץ מרי בירד שבמערב אנטארקטיקה. 

החוף ממוקם בין כף קולבק לבין נקודת ברנאן, ובין חוף שיראזה שממערב לו, לחוף רופרט שממזרח לו. 

חלקו של החוף שממערב לקו אורך 150°W מהווה חלק משטח חסות רוס (שניו זילנד טוענת לריבונות בו). 

אין מדינה שטוענת לריבונות בחלקו המזרחי של החוף.

היסטוריה
--------

### גילוי החוף

חוף זונדרס התגלה בטיסת מחקר ב-5 בדצמבר 1929, שבוצעה על ידי משלחת בירד לאנטארקטיקה שנערכה בין השנים 1930–1928. 

החוף מופה לראשונה באמצעות תצלומי אוויר שבוצעו בטיסתו של קפטן הרולד אי. זונדרס (Harold E. Saunders), מצי ארצות הברית. 

החוף מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית באמצעות סקרים על הקרקע ותצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1965–1959.

קישורים חיצוניים
----------------

* חוף זונדרס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* חוף זונדרס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* חוף זונדרס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* חוף זונדרס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR
* תצלום לוויין של אזור חוף זונדרס
* מפת ארץ מרי בירד - אזור חוף זונדרס

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
דגל עברי מונף בסאות'המפטון בידי גרבנוב על האנייה עמנואל, היחידה של חברת חופיה
צבעי הדגל העברי. האות-H מסמנת שיוך לחברת הספנות חופיה (Hopya)
**חוּפּיה** בע"מ הייתה חברת ספנות עברית בתקופת המנדט הבריטי, שפעלה במשך ארבעה חודשים בשנים 1933–1934. החברה הפעילה אונייה שהייתה בבעלות רב חובל אריה גרבנוב ונקראה "עמנואל", עד להיעלמותה בים על צוותה לאחר ארבעה חודשי פעילות.

החברה נוסדה ונרשמה באוגוסט 1933 על ידי רב חובל אריה גרבנוב בתל אביב, פלשתינה-א"י. חופיה בע"מ הוקמה למימוש חזונו של גרבנוב להקמת צי סוחר עברי בארץ ישראל. כתובתה הרשומה הייתה בבית משפחת גרבנוב ברחוב בוגרשוב 79, שכונת נורדיה, תל אביב. תוכנית גרבנוב לפעילותה, כללה שלבים אחדים: ראשית, רכישת אנייה ורישומה תחת בעלות עברית ובספר נמל יפו כנמל הבית. שנית, הנפת דגל צי עברי על האנייה שבבעלות החברה, ולא דגל צי מסחרי מנדטורי בפעם הראשונה בעת החדשה. שלישית, העסקת צוות ימאים עברי ובכללו רב חובל, קצין סיפון, מכונאי וטבח מאנשי היישוב היהודי בארץ ישראל. לבסוף, השקת האנייה להפלגה ראשונה בצי עברי, על פי חוקי השיט.

בהתאם לתוכנית, נרכשה האונייה עמנואל בספטמבר 1933 בנמל אולבורג שבדנמרק, טרם נרשמה בספר נמל יפו בבעלותה של חברת הספנות העברית, חוּפּיה בע"מ. הפליגה דרומה לנמל אורהוס והועמסה במטען פולי סויה. יצאה לאנטורפן שבבלגיה ביום 29 בספטמבר 1933. הפליגה עם צוות עברי-ארצישראלי ויהודי, בראשותו של רב החובל אריה גרבנוב, תחת דגל עברי חדש, דגל צי עברי מתחדש. 

אחרי ארבעה חודשי הפלגות מטען, בהם מאמצי הידברות עם הימיה הבריטית בניסיון להוות "צי עברי, נספח לצי הסוחר הבריטי", יצאה ה"עמנואל" להפלגתה האחרונה ב-30 בינואר 1934 מנמל פול שבאנגליה ונעלמה עם חמשת אנשי צוותה ומטענה בימים, ומקום טביעתם לא נודע.

עקב אסון היעלמות העמנואל, האנייה היחידה בבעלות חברת הספנות חופיה, כשעל סיפונה המייסד והבעלים רב חובל אריה גרבנוב, לא חזרה החברה לפעילות.

לקריאה נוספת
------------

* ד"ר מאיר גורביץ, היקיצה הימית, דבר, 19 במאי 1937
* ד"ר מאיר גורביץ, היקיצה הימית - המשך, דבר, 19 במאי 1937
* רב חובל הלל ירקוני. **75 שנות ספנות עברית בארץ ישראל, 1927-2002**. עברית ואנגלית. א' מלצר - מחקר צבאי, עיתונאות והוצאה לאור, 2005. 408 עמ'.
* רב חובל הלל ירקוני. **הים, האנייה ועם ישראל.** חיפה, פרדס הוצאה לאור, 2009.
* מאיר גלברט. **היהודים והספנות**. תל אביב, הוצאת אגודת יורדי ים "זבולון", 1940.

קישורים חיצוניים
----------------

* דגלי עולם (Hofiya Shipping Company 1933-4 (British Mandate of Palestine
**לינדה בירד ג'ונסון רוב** (באנגלית: **Lynda Bird Johnson Robb**; נולדה ב-19 במרץ 1944) היא הגברת הראשונה של וירג'יניה.

ביוגרפיה
--------

ג'ונסון נולדה בוושינגטון די. סי. בתו של נשיא ארצות הברית לינדון ג'ונסון והגברת הראשונה ליידי בירד ג'ונסון, היא למדה בבית ספר לבנות בבירה, אחרי כן למדה באוניברסיטת טקסס באוסטין והייתה חברה באחוות סטודנטים, היא גם למדה תקופה מסוימת במוסד האקדמאי "Mercy College" שבניו יורק.

היא הייתה מאורסת לברנרד רוזנבאך, ולאחר מכן הכירה את השחקן ג'ורג' המילטון, כתוצאה מרצח קנדי הוגברה ההגנה של השירות החשאי של ארצות הברית על המקורבים לנשיא, היא והמילטון היו מבין הראשונים שקיבלו הגנה על ידי השירות החשאי.

ב-1967 נישאה לצ'אק רוב, קפטן בחיל הנחתים של ארצות הברית, חתונתם נערכה בחדר המזרחי של הבית הלבן, נולדו להם שלוש בנות.

ב-1979 הנשיא ג'ימי קרטר הזמין אותה לעמוד בראש הוועדה המייעצת הלאומית לנשים (אנ') הבאה לקדם את זכויות האישה ושוויון בין המינים, היא שימשה בתפקיד עד שבדצמבר 1980 נסגרה הוועדה.

ב-1982 נבחר בעלה לתפקיד מושל וירג'יניה ולפיכך היא נהפכה לגברת הראשונה של המדינה, הוא כיהן בתפקיד עד 1986, לאחר מכן הוא גם היה חבר בסנאט מטעם וירג'יניה.

מ-1969 ועד 1981 עבדה כעורכת במגזין Ladies' Home Journal (אנ'), היא שימשה כראש מועצת המנהלים של הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם לינדון ג'ונסון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לינדה בירד ג'ונסון רוב** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה, באתר Our White House

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n97119029
* NARA: 10573633
* VIAF: 4224833
* WorldCat: lccn-n97119029

 |
**חופית מנוקדת** או **חוֹפִית נְקֻדָּה** (שם מדעי: *Echinolittorina punctata*) הוא חילזון שתפוצתו בים התיכון ובמזרח האוקיינוס האטלנטי מספרד בצפון ועד החלק הדרומי של מערב אפריקה.

תיאור
-----

קונכייתו כשל חופית חיוורת, אך צורתו פחות ביצית, בעלת פיתולים קמורים, חלקים ופתח עגלגל. אורכה של הקונכייה עד 10 מ"מ וצבע פניה משתנה בגילאים השונים בחיי החופית: חופתיים צעירים אורכם עד 2 מ"מ וצבע פני הקונכייה בדרך כלל שחור. בחופתיים הבוגרים, לעומת זאת, נפוץ יותר דגם משבצות שחור-לבן. החופית המנוקדת שכיחה מאוד על סלעי החוף ומופיעה בעיקר באזור העל-כרית - אזור הנמצא מחוץ לתחום השפעתן של תנודות הגאות והשפל. אזור זה אינו מתכסה או נשטף במים כל ימות השנה, ורק רסס ימים נוחת עליו בעת שבירת הגלים.

מזון
----

החופית המנוקדת פעילה בקיץ ומצויה בתרדמת בחורף והיא ניזונה מגירוד אצות מסלעים בעזרת מִשְׁנֶנֶת (רָדוּלָה; מעין לשון ארוכה באמצעותה החופית מצליחה לחדור לסלע ולתפוס את מזונה). שעות רעייתן העיקריות הן שעות הבוקר המוקדמות ושעות הערב.

תנועה
-----

החופיות מחליקות על סוליית רגליהן במהירות ניכרת, עד 2 מטר בשעה.

לקריאה נוספת
------------

* המדור לידיעת הארץ בתנועה הקיבוצית. חי וצומח בחוף הים התיכון. (עמ' 36, 50).
* מרון ש. 1985. החוף הסלעי. סמינר אורנים. חוברות 1, 2, 3.
* משה צורנמל, דוד דרום, 1992. מדריך הים התיכון וחופיו חי וצומח. הוצאת כתר. (עמ' 110, 178, 180, 182, 158, 200).
* משרד הביטחון והחברה להגנת הטבע, 1985. החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 3 - החי במים, עמ' 70.
* פרופ' אלי חרש, צ. צנציפר. רכיכות הים התיכון בישראל. (עמודים 29, 25, 34).
* רחלי עינב, אוניברסיטת בר-אילן. אצות החוף של הים התיכון. (עמ' 96-97, 180-181).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חופית מנוקדת** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  חופית מנוקדת כולל צילום
**אנטוניו דה אוליביירה פיליו** (בפורטוגזית: **Antônio de Oliveira Filho**; נולד ב-5 באוקטובר 1960 בארראקוארה שבסאו פאולו, ברזיל), המוכר יותר כ**קארקה** (**Careca**), הוא כדורגלן עבר ברזילאי שהתפרסם בעת ששיחק בנאפולי.

קריירה
------

קארקה החל לשחק כחלוץ בקבוצת גוארני מהעיר קמפינס שבמדינת סאו פאולו. הוא שיחק בקבוצה בין השנים 1976 עד 1982 והצטיין. 46 השערים שכבש ב-77 הופעותיו עבור הקבוצה הביאו את סאו פאולו, מהקבוצות הבכירות של ברזיל, לרכוש את כרטיסו. הוא שיחק עבור ה"טריקולור פאוליסטה" (כינוי הקבוצה) עד 1982 וביסס את מעמדו כאחד החלוצים הטובים בברזיל. במדי סאו פאולו שיחק 68 משחקים וכבש עבורה 54 שערים.

ב-1987 הצטרף קארקה לנאפולי. בנאפולי שיתף קארקה פעולה עם דייגו מראדונה, שנחשב אז על ידי רבים כשחקן הטוב בעולם. שיתוף הפעולה בין השניים היה פורה והוביל את נאפולי לזכייה באליפות ובזכייה בגביע אופ"א ב-1989, כאשר הוא כובש גם במשחק הראשון וגם בגומלין בשלב הגמר מול שטוטגרט. השניים גם נהפכו לחברים קרובים וקארקה אף עקב מקרוב אחר מצב בריאותו של מראדונה כשזה אושפז בשל בעיות הסמים מהן סבל. לאחר עזיבתו של מראדונה את הקבוצה, שיתף קארקה פעולה עם ג'אנפרנקו זולה.

ב-1994 עזב קארקה את נאפולי ועבר לשחק ביפן בקבוצת קאשיווה רייסול. ב-1997 חזר לשחק בברזיל עד פרישתו בשנת 1999.

קארקה הופיע לראשונה במדי ברזיל ב-1982 אך החמיץ את מונדיאל 1982 בשל פציעה. הוא הצטיין במונדיאל 1986 עם 5 שערים, שני רק לגארי ליניקר שזכה בתואר מלך השערים. קארקה היה גם חלק מהסגל הברזילאי שהודח בשמינית הגמר במונדיאל 1990 על ידי ארגנטינה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קארקה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת ברזיל – מונדיאל 1986** |
| --- |
| 1 גאלו • 
2 בוארו • 
3 אוסקר • 
4 א.פילהו • 
5 פלקאו • 
6 ז'וניור • 
7 מילר • 
8 קסגרנדה • 
9 קארקה • 
10 זיקו • 
11 פונסקה • 
12 ויטור •
13 ז'וסימר • 
14 סזאר •
15 אלמאו •
16 גלבאו •
17 ברנקו •
18 סוקרטס •
19 קואלהו •
20 פריירה •
21 ו.פילהו •
22 לאו •
מאמן: טלה סנטנה | ברזילברזיל |

| **נבחרת ברזיל – מונדיאל 1990** |
| --- |
| 1 טפארל • 
2 ז'ורז'יניו • 
3 ריקרדו גומז • 
4 דונגה • 
5 אלמאו • 
6 ברנקו • 
7 ביסמרק • 
8 ואלדו • 
9 קארקה • 
10 סילאס • 
11 רומאריו • 
12 אקצ'יו •
13 מוזר • 
14 אלדאיר •
15 מילר •
16 בבטו •
17 רנאטו גאוצ'ו •
18 מאזיניו •
19 ריקרדו רוצ'ה •
20 טיטה •
21 מאורו גלבאו •
22 זה קרלוס •
מאמן: לזארוני | ברזילברזיל |
מטריית קוקטייל
מטריית קוקטייל - מבט מלמטה
**מטריית קוקטייל** היא מטרייה או שמשייה קטנה העשויה נייר או קרטון וקיסם עץ. מטריות אלה משמשות לעיטור מזון - ובעיקר לעיטור קינוחים וקוקטיילים.

ניתן לפתוח את המטרייה ולסגור אתה כפי שפותחים מטרייה רגילה. הדבר מתבצע באמצעות צלעות המטרייה המחוברות לגליל סביב מקל המטרייה.

מקורן של מטריות אלה, ככל הנראה במזרח הרחוק, בסין או ביפן והם פיתוח של האוריגמי היפני. השימוש הראשון שנעשה במטריות לעיטור משקאות היה ברשת המסעדות בסגנון הפולינזי טריידר ויק (Trader Vic) בקליפורניה, ביוזמת הבעלים של הרשת, ויקטור ברגרון (Victor J. Bergeron), במטרה לעורר אווירה אקזוטית בסגנון פולינזי. המטריות הופיעו גם ברשת המסעדות Don the Beachcomber, אף היא בסגנון פולינזי, שם הם שמשו לעיטור מזון (לא משקאות). הרעיון נלקח ממסעדות סיניות שפעלו בקליפורניה, שם עיטרו המטריות מאכלים סיניים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מטריית קוקטייל** בוויקישיתוף
* מדריך ליצירת מטריות קוקטייל (באנגלית)
* מי הכניס את המטרייה לקוקטייל? (באנגלית)
* שימושי מטריית הקוקטייל (באנגלית)

| קוקטיילים |
| --- |
| סוגי קוקטיילים | קוקטייל יין • קוקטיילי שלהבת • קוקטיילי חנקן נוזלי • סאוור • פונץ' |  |
| ציוד וכלים לקוקטיילים | שייקר • כפית בר • מבחש • מסננת קוקטיילים • מגרסת קרח • ג'יגר |
| עיטורי קוקטייל | דובדבן מסוכר • מטריית קוקטייל • קשית שתייה |
| סירופים וציוד נוסף | מי סוכר • גרנדין • מכונת קפה • מסחטה • בלנדר |
| כוסות לקוקטיילים |  כוס מרטיני •  כוס אולד פאשנד •  כוס ברנדי סניפטר •  כוס הייבול •  כוס יין •  כוס מרגריטה •  כוס קולינס •  כוס שמפניה |
| אחר | בר • מסיבת קוקטייל • פליירינג • מוזג • איגוד הברמנים הבינלאומי • אנגוסטורה ביטרס • שמלת קוקטייל |
**הארכיבישוף מקאריוס השלישי** (ביוונית: **΄Αρχιεπίσκοπος Κύπρου Μακάριος Γ**‏; 13 באוגוסט 1913 – 3 באוגוסט 1977) היה ארכיבישוף יווני-אורתודוקסי, ונשיאה הראשון של קפריסין העצמאית. הוא נולד ב-1913 כמיכאל כריסטודולו מוסקוס (Μιχαήλ Χριστοδούλου Μούσκος), ונבחר לכהן כארכיבישוף של קפריסין בשנת 1950, עת האי היה עדיין תחת חסות בריטית.

ביוגרפיה
--------

מקאריוס היה מעורב בתנועה לעצמאות קפריסין וניהל קשרים משמעותיים עם אאוקה (Εθνική Οργάνωσις Κυπρίων Αγωνιστών, ר"ת EOKA, "ארגון לאומי של לוחמים קפריסאים"), המחתרת הקפריסאית שפעלה באותן שנים. מקאריוס הוגלה באותן שנים על ידי הבריטים עקב קשרים אלו וטענות על תמיכה בטרור. עם סיום גלותו עבר להתגורר באתונה שם פעל למען שחרור קפריסין מהשלטון הבריטי ולמען איחודה עם יוון (אנוסיס).

משהבין ב־1959 שטורקיה ובריטניה לא יאפשרו לאי להתאחד עם יוון, הסכים שקפריסין תקבל עצמאות וחוקה, לפיה יהיה הנשיא יווני, וסגן הנשיא טורקי. ב-1960 מונה לנשיא הראשון של האי, וחבר לקבוצת המדינות הבלתי-מזדהות, כאשר הוא מעורר עליו לא אחת את זעם המעצמות המערביות.

ב-1963, באמצעות הצעה ל-13 תיקוני חוקה שהציע שהיו מנוגדים להסכם הקמת קפריסין, עורר על עצמו את המיעוט הטורקי באי, וגרם להתפטרות סגן הנשיא הטורקי ופקידים אחרים. בפועל גרמה הצעתו לפחד אצל המיעוט הטורקי שהחל להתיישב ביישובים טורקיים לעומת יישובים מעורבים קודם לכן. בנוסף פרצו לאחר מכן מהומות בין יוונים לטורקים וכתוצאה מכך, ב-1964 נפרס "כוח שמירת השלום של האומות המאוחדות בקפריסין", או "אונפיסי"פ" (UNFICYP, United Nations Peacekeeping Force in Cyprus), כדי לשמור על הסדר באי.

מאז ניסיון זה, פעל מקאריוס באופן ממלכתי וניסה לבנות את קפריסין כמדינה דו-לאומית עם זכויות שוות לשני העמים.

לחצים של המחתרת היוונית בסיוע החונטה היוונית ששלטה ביוון באותה תקופה, סיימו את שלטונו של מקאריוס באמצעות מהפכה צבאית ב-1974. המהפכנים שאפו להשיג את איחודה של קפריסין עם יוון באמצעות המהפכה הצבאית, אך הדבר הביא לפלישת טורקיה לקפריסין ולהתמוטטות החונטה הצבאית ביוון.

מקאריוס הוחזר לשלטון לאחר מספר חודשים ב-1974, אך הצבא הטורקי נותר באי למרות התנגדותו, וקפריסין חולקה הלכה למעשה לשתי ישויות פוליטיות נפרדות. מקאריוס כיהן כנשיא קפריסין עד שנפטר מהתקף לב ב-1977. הוא נקבר בהרי טרודוס, במרכז קפריסין.

גלריה
-----

* קבר מקאריוס בהרי טרודוסקבר מקאריוס בהרי טרודוס
* פסל מקאריוס בהרי טרודוספסל מקאריוס בהרי טרודוס

ראו גם
------

* נשיא קפריסין
* פלישת טורקיה לקפריסין
* טקסים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מקאריוס השלישי** |

פסל מקאריוס מחוץ לארמון הארכיבישוף בניקוסיה, לפני שהועבר להרי הטרודוס
* מקאריוס השלישי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* מקאריוס השלישי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| נשיאי קפריסין |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| מקאריוס השלישי • ניקוס סמפסון • גלפקוס קלירידיס • מקאריוס השלישי • ספירוס קיפריאנו • יורגוס ואסיליו • גלפקוס קלירידיס • טסוס פפדופולוס • דימיטריס כריסטופיאס • ניקוס אנסטסיאדיס • ניקוס כריסטודולידיס | דגל קפריסין |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007421948405171
* BNE: XX4680459
* BnF: cb12409001n (data)
* GND: 118730320
* ISNI: 0000 0001 0909 0637
* LCCN: n80038108
* NARA: 10582875
* NDL: 00448571
* NKC: mzk2007400998
* NLG: 23248
* NLP: A38555128
* NTA: 126920052
* SUDOC: 033199299
* VcBA: 495/286878
* VIAF: 64092688
* WorldCat: lccn-n80038108

 |
**סנגרה גראנדה** (בספרדית: **Sangre Grande**) היא בירת מחוז הנושא את אותו שם והשוכנת בחלקו הצפון-מזרחי של האי טרינידד שבטרינידד וטובגו.

משמעותו של השם סנגרה גראנדה בספרדית הוא "דם גדול" והסברה היא שמקור שמה של העיר הוא מהקרב שהתרחש במקום בין הילידים האינדיאנים והמתיישבים הספרדים. יחד עם זאת, טענה זו לא נתמכת במקורות היסטוריים. המקור האמיתי לשם זה הוא בשנות השבעים של המאה ה-18, כאשר מגלי ארצות ספרדים שסקרו את האי לצורך מיפויו, גילו שמימיהם של שניים מיובליו של הנהר הסמוך היו אדומים כדם, ומכאן השם. באופן דומה, שם העיירה הסמוכה הוא סנגרה צ'יקיטו (Sangre Chiquito – "דם קטן"), הקרויה כך על שם נהר קטן יותר עם מים בצבע דומה העובר דרכה.

סנגרה גראנדה התפתחה סביב גידולי הקקאו בסוף המאה ה-19. העיר התפתחה עוד כאשר היא הפכה להיות התחנה הסופית של קו רכבת שהוביל אליה. סלילת המסילה גרמה לעיר להעתיק את מקומה במורד הגבעה כדי להתקרב למסילה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנגרה גראנדה** בוויקישיתוף
* רחובות סנגרה גראנדה, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Trinidad and Tobago - The Commonwealth

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007530793805171
* LCCN: n92096492
* VIAF: 153750755
* WorldCat (עם VIAF): 153750755

 |
**מטריצה אלכסונית** היא מטריצה ריבועית שבה כל האיברים שאינם באלכסון הראשי שווים לאפס. לדוגמה:

{\displaystyle \left[{\begin{array}{ccccccc}\lambda \_{1}&0&0&\cdots &0&0&0\\0&\lambda \_{2}&0&\cdots &0&0&0\\0&0&\ddots &&&\vdots &\vdots \\\vdots &\vdots &&\lambda \_{i}&&\vdots &\vdots \\\vdots &\vdots &&&\ddots &0&0\\0&0&0&\cdots &0&\lambda \_{n-1}&0\\0&0&0&\cdots &0&0&\lambda \_{n}\end{array}}\right]}

ניתן גם לתאר מטריצה אלכסונית בקיצור, למשל, עבור המטריצה הנ"ל, הצורה המקוצרת תהיה {\displaystyle diag(\lambda \_{1},\lambda \_{2},\cdots ,\lambda \_{n})} (diag מלשון diagonal, אלכסוני באנגלית).

מטריצה אלכסונית היא גם מטריצה משולשית עליונה ותחתונה, וגם מטריצה סימטרית. במקרה שכל האיברים באלכסון הראשי של המטריצה שווים, המטריצה נקראת מטריצה סקלרית.

ניתן לקבל מטריצה אלכסונית על ידי סוג של חיבור מטריצות הנקרא סכום ישר.

כפל מטריצות אלכסוניות
---------------------

כפל מטריצות אלכסוניות פשוט ביותר, שכן התוצאה של הכפל היא מטריצה אלכסונית, שבה כל איבר באלכסון הראשי הוא כפל של שני האיברים המתאימים באלכסונים הראשיים של המטריצות הכופלות.

{\displaystyle \ diag(\alpha \_{1},\alpha \_{2},\cdots ,\alpha \_{n})\cdot diag(\beta \_{1},\beta \_{2},\cdots ,\beta \_{n})=diag(\alpha \_{1}\beta \_{1},\alpha \_{2}\beta \_{2},\cdots ,\alpha \_{n}\beta \_{n})}

מטריצה אלכסונית מלבנית
----------------------

לעיתים משמש המונח "מטריצה אלכסונית" לתיאור "מטריצה אלכסונית מלבנית", שהיא מטריצה מממד *m×n* שבה רק הערכים *di,i* יכולים להיות שונים מאפס. למשל

{\displaystyle {\begin{bmatrix}1&0&0\\0&4&0\\0&0&-3\\0&0&0\\\end{bmatrix}}} או {\displaystyle {\begin{bmatrix}1&0&0&0&0\\0&4&0&0&0\\0&0&-3&0&0\end{bmatrix}}}

ראו גם
------

* מטריצה לכסינה

קישורים חיצוניים
----------------

* מטריצה אלכסונית, באתר MathWorld (באנגלית)
**Radio Studio 54 Network** או **Studio 54 Network** היא תחנת רדיו פרטית איטלקית המשדרת מלוקרי, קלבריה.
שידוריה ניקלטים ב-FM בתשע נפות בחמישה מחוזות מדרום איטליה (קלבריה, סיציליה, קמפניה, פוליה, בזיליקטה):נפת מסינה, רג'ו די קלבריה, ויבו ולנטיה, קטנזארו, קרוטונה,לצ'ה, פוטנצה, סלרנו.
תוכניותיה כוללות שידור להיטים מוזיקליים ומידע בזמן אמיתי, עם 28 עדכונים יומיומיים.

היא הוקמה בשנת 1985 על ידי פייטרו פארטה ופרנצ'סקו מסארה. המוטו שלה הוא: „Il bello della musica è che quando ti colpisce non senti dolore" (מה שטוב במוזיקה הוא זה שכשהיא מכה בך, לא כואב), ציטוט מבוב מרלי.

היסטוריה
--------

Studio54network קמה ב-6 ביוני 1985 תחת השם Radio DJ Club Studio 54. הופיעה בהתחלה כתחנה חובבנית והתמקצעה במהלך שנות ה-90.
עקב החוק מאמי משנת 1990 לגבי ארגון השידור ברדיו ובטלוויזיה באיטליה, התחנה הפכה לחברה.
בשנת 1991 הייתה תחנת הרדיו הראשונה בקלבריה (ובין הראשונות באיטליה) ששידרה ב-Radio Data System.
בשנת 1994 השידור מוחשב, מה שאיפשר דיוק ואיכות טובים בהרבה מאשר עם ציוד אנלוגי.
החל משנת 1995 הרחיבה את שידוריה מעבר לחוף היוני של רג'יו די קלבריה אל כל חבל קלבריה, ואחר כך אל האזורים הסמוכים.
בשנת 1997 הייתה בין התחנות האיטלקיות הראשונות שעשו ניסיונות הזרמת מדיה על ידי שידור באינטרנט באמצעות הטכנולוגיה של RealAudio. בשנת 1998 אימצה את השם Studio54Network.
בשנת 2000 התחילה לשדר מן הרחוב בעזרת אולפן נייד Stargate.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Radio Studio 54 Network** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Radio Studio 54 Network
* Radio Studio 54 Network, ברשת החברתית פייסבוק