recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מיכאל (מייק) בן ארי** (שם לידה: **מייקל דייוויד גרינפלד**; באנגלית: **Michael David Greenfield**) הוא יועץ השקעות ישראלי אמריקאי אשר הורשע בהונאת משקיעים בהיקף של 600 מיליון שקל שגויסו מלמעלה מאלף משקיעים ממדינות שונות כשהעיקרית מביניהן היא מדינת ישראל וזאת במשך 18 שנה עד שנתפס.

ביוגרפיה
--------

נולד בשנות ה-60 בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית. אביו היה שופט ועורך דין. אימו, אליס גרינפלד, פעילה חברתית. לבן ארי גם שני אחים, האחד עורך דין והשני סוחר בניירות ערך.

כשהיה בתיכון יצא לטיול בישראל עם בני כיתתו.
ב-1979 הצטרף לארגון "תנועה לציונות מגשימה" ועלה לישראל עם חברו הטוב נחום איזנשטט. עם עלייתו שינה שם את משפחתו מגרינפלד לבן ארי.
הצטרף לקיבוץ דגניה ב' ועבד ברפת.
שירת בצבא והוצב ברצועת הביטחון. לאחר שירותו הצבאי עשה תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב.
העסק הראשון שהקים היה באולינג. לאחר מכן עבד בשופרסל כמנהל, ומשם עבר לעבוד באגף השיווק של בנק לאומי. עבודתו האחרונה הייתה סוכן השקעות בחברת "פיוניר", עד שפנה לדרך עצמאית.

בשנת 2000 הקים עם אחיו, לארי גרינפלד, את חברת **EGFE** ‏ (Ever Green Fields Enterprises) לזכר אביהם.
באותה השנה התחתן עם ורד וכשלוש שנים לאחר מכן הורשע בתקיפתה ונידון לעבודות שירות. ב-2007 הם קנו בית ברמת באביב ובסמוך לכך הודיעו על גירושים, כשנכסים הרשומים על שמו עוברים לידיה.
ב-2018 הרשות לניירות ערך פתחה נגדו חקירה סמויה. במאי 2021 הוא נחקר באזהרה, שוחרר בערבות של 2 מיליון שקל והוטל עליו צו עיכוב יציאה מהארץ.
אך הוא הפר את תנאי השחרור שלו ונמלט לטורקיה מנמל התעופה בן-גוריון באמצעות דרכונו של חברו נחום תוך שהוא מתחזה אליו. משם טס בזהות בדויה לסרביה.

בינואר 2022 נמצא אחיו, לארי גרינפילד, ללא רוח חיים בלאס וגאס. במסגרת הפרשה לארי עצמו נחקר אף הוא ברשות לניירות ערך.

בדצמבר 2022 מייק נתפס בבוסניה לאחר שניסה לחצות את הגבול חזרה לסרביה. הוא נעצר ומשם הוסגר לישראל.
מייק הודה והורשע בהונאת משקיעים בהיקף של של 600 מיליון שקל במסגרת הסדר טיעון.
הוא מיוצג בידי עורך הדין איתן פינקלשטיין ומכונה באמצעי התקשורת "**מיידוף הישראלי**".

קישורים חיצוניים
----------------

* מייק בן ארי: "רשות ניירות ערך התמזמזה - ואני שיחקתי אותה", באתר כלכליסט, 18 במאי 2023

ראו גם
------

* הונאת פונזי

הערות שוליים
------------

1. ↑  לירן לוי, פרשת "מיידוף הישראלי": הוסגר לישראל החשוד בהונאת משקיעים במיליונים, באתר ynet, 25 בדצמבר 2022
פירוש נוסף ערך זה עוסק בגטו היהודי בוינה. אם התכוונתם להצגה של טום סטופארד בתיאטרון הבימה, ראו לאופולד-שטאט (מחזה).

**לאופולדשטאדט** (בגרמנית: **Leopoldstadt**) הוא רובע הממוקם על אי מלאכותי במרכז העיר וינה שבאוסטריה. זהו רובע מס' 2 של וינה. הרובע, יחד עם רובע 20 (בריגטינאו), מהווה אי המוקף בנהר הדנובה ותעלת הדנובה.

הרובע נקרא על שם לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. 

נכון ל-2016 הכיל המחוז כ-103,233 תושבים. המחוז משתרע על פני 19.27 קמ"ר.

בשל השיעור הגבוה יחסית של התושבים היהודים שגרו בעבר במחוז (כ-38.5% מתושבי המחוז היו יהודים נכון לשנת 1923), זכה המחוז לכינוי "Mazzesinsel" ("אי המצות").

יהודי לאופולדשטאדט
------------------

יהודים ברובע בשנת 1915
בשנת 1625, התמנה הרב יום-טוב ליפמן הלר לכהן כרבה של וינה. בתקופתו יהודי העיר היו פזורים ללא מרכז קהילתי והרב הלר השיג אישור להקים מרכז יהודי בלאופולדשטאדט ופעל להקמתו וביסוסו. בהמשך אותה המאה החלו להתיישב עוד ועוד יהודי ברובע והתפתחה איבה בינם לבין הנוצרים ברובע. בשנת 1670 גזר הקיסר לאופולד על גירוש יהודי העיר וינה, ותושבי הרובע הנוצרים קראו לרובע על שמו כאות תודה. בתקופת האימפריה האוסטרו-הונגרית מהגרים יהודים ממזרח האימפריה החלו להגר לרובע והתיישבו בעיקר סביב תחנת הרכבת. ברובע קמו כמה מבתי הכנסת החשובים בעיר: עדת ישראל, בית ישראל (הפולני), טמפלגאסה ועוד.

במהלך ליל הבדולח נהרסו כל בתי הכנסת ברובע לרבות בית הכנסת בדר לאופולדשטדט. עם התפתחות השואה בודדו היהודים ועברו התעללויות קשות, עד שנשלחו למחנות ריכוז והשמדה. מתוך קהילה מקורית של אלפי יהודים הצליחו להתחבא ולשרוד קומץ יהודים בלבד.

עם נפילת מסך הברזל וחידוש ההגירה ממזרח אירופה, האוכלוסייה היהודית ברובע צמחה שוב. כיום, אחוז ניכר מיהודי העיר גרים ברובע והוא מכיל בתי כנסת, בית חב"ד חנויות עם מזון כשר, ועוד.

אתרי תיירות ברובע
-----------------

* פארק פראטר - הפארק הציבורי הגדול בעיר
* וינר ריזנראד - גלגל ענק מפורסם בפארק פראטר
* אאוגארטן - פארק ציבורי עתיק בסגנון הבארוק
* מוזיאון בית יוהאן שטראוס (הבן)
* כנסיית פרנציסקוס מאסיזי

גלריית תמונות
-------------

* הגלגל הענק "וינר ריזנראד"הגלגל הענק "וינר ריזנראד"
* פארק השעשועים בפראטרפארק השעשועים בפראטר
* תחנת הרכבת פראטרשטרןתחנת הרכבת פראטרשטרן

ראו גם
------

* לאופולד-שטאט (מחזה)

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **הרבעים הפנימיים המזרחיים של וינה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **לאופולדשטאדט** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לאופולדשטאדט

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007559898405171
* GND: 4108160-2
* LCCN: n85110452
* MusicBrainz: f9e58a6f-35a2-4cd9-b917-8d574232ab00
* NKC: ge130849
* VIAF: 124398477
* WorldCat: lccn-n85110452

 |
**נח זלודקובסקי** (ביידיש: **נח זאלודקאווסקי**; 1859-1931) היה חזן ומלחין וידוע בתור מלחין השיר שאו ציונה נס ודגל. זלודקובסקי כיהן כחזן בבית כנסת בעיר קאליש העתיקה בפולין. זלודקובסקי נחשב לאדם רחב אופקים ולאחד מחשובי החזנים והמלחינים שצמחו ביהדות פולין. זלודקובסקי מת בעיירתו קאליש בכ"ג בתמוז תרצ"א (8 ביולי 1931), ונטמן בבית העלמין למחרת.

ביוגרפיה
--------

נח זלודקובסקי נולד בעיירה דבוז'ץ שבמחוז גרודנו בליטא (כיום בלארוס). הוא למד בישיבות בסלונים ובדבוז'ץ. הוא התחיל את הקריירה החזנית שלו כחזן נודד שעבר לפני התיבה בערים רבות, ביניהן וילנה, וולקוביסק, ברסט ואחרות עד שהשתקע סופית בעיר קאליש שבפולין, שבה כיהן כחזן בבית הכנסת הראשי במשך כארבעים שנים. מנצח המקהלה שלו היה המוזיקאי אברהם צבי דוידוביץ', מלחינם של שירי זמר רבים (כגון הידד הידד גינה קטנה). זלודקובסקי לא הסתפק במשרתו כחזן, אלא גם שימש מדריכם של חזנים ומנצחי מקהלות, אשר הנודעים בהם היו דוד אייזנשטדט וליאו ליוב. בני משפחתו היו כולם חזנים ומלחינים. יצירותיו של נח מושמעות עד היום בבתי כנסת באמריקה. אחיו אליהו שימש כחזן ראשי בבית הכנסת 'שערי צדק' בדטרויט והלחין שירים ויצירות ליטורגיות רבות. אחיו השני, יוסף, היה חזן בלונדון, ואחיו השלישי יעקב – בליברפול.

בעת הלחנת השיר שאו ציונה נס ודגל, הושפע זלודקובסקי מהניגון החסידי המוכר "שאו שערים ראשיכם והנשאו פתחי עולם" (ספר תהלים, פרק כ"ד, פסוק ז'). סבורים כי שמילת הפתיחה 'שְׂאוּ', המשותפת לשני השירים, הניעה אותו להסתייע באותם צלילי פתיחה של הניגון. הדמיון בין שני השירים נוגע רק לחלק מהבית הראשון; כל היתר הוא פרי עבודתו של זלודקובסקי.

זלודקובסקי מת בעיירתו קאליש בכ"ג בתמוז תרצ"א (8 ביולי 1931), ונטמן בבית העלמין למחרת.

לאחר מותו
---------

לאחר מותו, קמו מלחינים נוספים, כגון אברהם צבי אידלסון, זבולון זילברץ, הרמן ארליך וארתור וולף וביקשו להעניק לשיר פרשנות צלילית חדשה, פרי עבודתם, אך כשלו בפרסום לחניהם.

קישורים חיצוניים
----------------

* נח זלודקובסקי, באתר זמרשת
* נח זלודקובסקי (1859-1931), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  תמונת כרזת פטירתו של נח זאלודקאווסקי
2. ↑   נח זלודקובסקי (1859-1931), דף שער בספרייה הלאומית
3. ↑  שאו ציונה נס ודגל (טקסט בלבד) .[זמר | זלודקובסקי, נח, 1859-1931 מלחין (רוזנבלום, נח, 1864-1917 (מחבר) ) | הספרייה הלאומית], באתר www.nli.org.il
4. ↑  משרד החינוך והמזכירות הפדגוגית, בְּמֶלֶל וּבְזֶמֶר - השתקפות השפה, הספרות המקורות היהודיים והאמנות הישראלית בזמר העברי, ירושלים, תשע"א - 2011, עמ' 134
5. 1 2 3  אליהו הכהן, שובו, שובו ממרחקים: גלגוליו של השיר 'שאו ציונה נס ודגל' (ב), באתר עונג שבת
6. ↑  *נס ציונה (שאו ציונה נס ודגל) - לחן של א"צ אידלסון*, נבדק ב-2022-02-12

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007569873505171
* VIAF: 390147266897235482394
* WorldCat (עם VIAF): 390147266897235482394

 |
האנדרטה באתר הרצח ביער ברונה גורה
**ברונה גורה** (בפולנית: **Bronna Góra;** בבלרוסית: **Бронная Гара**) היה אתר רצח המוני של יהודים בתקופת השואה, בשטח המזרחי של פולין הכבושה, כיום במחוז ברסט במערב בלארוס, כ-120 ק"מ מצפון מזרח לעיר ברסט. לפי ההערכות, בו נרצחו כ-52,000 יהודים.

מסילת הרכבת הישנה סמוך לאתר הרצח
יער ברונה גורה (מילולית: "הר ברונה") הפך בידי הגרמנים לאתר מרכזי לרצח יהודי הגטאות שהוקמו במחוז פוליסיה (כיום מערב בלארוס), לאחר כיבוש האזור בזמן מבצע ברברוסה. האתר היה פעיל ב-1942, ממאי ועד נובמבר.

יער ברונה גורה נבחר בידי הגרמנים לשמש כאתר הריגה מרכזי בשל מיקומו בסמוך למסילת הברזל, ושיטת הרצח בו הייתה באמצעות בורות ירי. היהודים הובאו לתחנת הרכבת שביער מגטאות ומיישובים רבים באזור פוליסיה, ובהם גטאות בריסק, פינסק, קוברין, אנטופול, ברזה קרטוסקה ודרוהיצ'ין. לפי עדויות של ניצולים בודדים מהאתר, היהודים שהורדו מהקרונות העמוסים בתחנת ברונה גורה, צוו להתפשט, ולקחת עמם סבון ומגבות, לכאורה לשם מקלחת. מאתר הכינוס הובלו היהודים למתחם מוקף גדר תיל, בו הוצעדו עד לבורות הירי עצמם, מבלי שהיה באפשרותם להימלט.

במהלך מבצע 1005 ניסו הגרמנים לטשטש את עקבות הרצח במקום, באמצעות כמאה עובדי כפייה, אשר שרפו את רבבות הגופות באתר, ונטעו עצים על בורות הירי המכוסים. לאחר מכן, נרצחו עובדי הכפייה.

כיום מוצבת באתר הרצח אנדרטה, שלשון כתובת ההנצחה בה היא: "לזכרם של 50 אלף יהודים אזרחי ברית המועצות ומערב אירופה שנרצחו באכזריות על ידי הנאצים בתקופת השואה".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברונה גורה** בוויקישיתוף
* על טבח ברונה גורה, בדף: ברסט-ליטובסק, באתר יד ושם
פירוש נוסף ערך זה עוסק ביום העצמאות של קזחסטן. אם התכוונתם ליום עצמאות של מדינות אחרות, ראו יום העצמאות (פירושונים).
דגל קזחסטן
**יום העצמאות של קזחסטן** (בקזחית: **Қазақстан Республикасының Тәуелсіздік күні**) הוא חג לאומי קזחי, אשר מתקיים מדי שנה בתאריך 16 בדצמבר. אם 16 בדצמבר נופל על סוף השבוע, החג יתקיים ביום שני שלאחר מכן.

היסטוריה
--------

ב-16 בדצמבר 1991, 10 ימים לפני התפרקותה הרשמית של ברית המועצות, הסובייט העליון קיבל את "חוק העצמאות" של הרפובליקה של קזחסטן. משכך, קזחסטן הייתה האחרונה מקרב מדינות ברית המועצות לשעבר להכריז על עצמאותה.

ציון החג
--------

החג נחגג במשך 2 ימים, 16 ו-17 בדצמבר. באופן מסורתי, מתקיים בערב החג אירוע רשמי בארמון הנשיאות, וכמו כן, קזחים רבים נוהגים להתלבש בבגדים מסורתיים. ואף להקים ולשבת ביורטות (אוהלים מסורתיים), היכן שמוגשים מעדנים מקומיים לרגל החג.

חגיגות יום העצמאות החמישי
-------------------------

בשנת 1996, לרגל שנת העצמאות ה-5 של קזחסטן, התקיים המצעד הצבאי הראשון של צבא קזחסטן. המצעד נערך בכיכר הרפובליקה באלמטי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Kazakhstan Independence Day | Office Holidays >". *www.officeholidays.com* (באנגלית). נבדק ב-2017-08-31.
2. ↑  "Военные парады в Казахстане за 15 лет "подорожали" в одиннадцать раз". *Radiotochka.kz | Новости Казахстана – события, мнения, аналитика*. אורכב מ-המקור ב-2017-09-23. נבדק ב-2017-09-22.
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**רבקה (בקי) ברגמן** (13 ביולי 1919 - 3 ביולי 2015) הייתה מחלוצות תחום הסיעוד במדינת ישראל. כלת פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה.

ביוגרפיה
--------

ברגמן נולדה ב-13 ביולי 1919 בקנדה כבת זקונים בין שבעה ילדים. משפחתה הייתה היהודייה היחידה בעיר מגוריה. בשנת 1936 עלתה לארץ ישראל והחלה הכשרה בבית הספר הממשלתי הבריטי לאחיות מוסמכות שבירושלים. עקב רמת הלימודים הנמוכה לטעמה היא הועברה על ידי הוריה להסמכה בבית החולים "הדסה". בשנת 1941 סיימה את לימודיה ועל אף שהוזמנה לקבלת מלגה לקורס מיילדות, בחרה בשנת 1942 לצאת ולעבוד במחנות פליטים באזור תעלת סואץ, שבהם שוכנו פליטים מיוגוסלביה ומיוון. 

עבודתה בבית החולים המרכזי נמשכה עד תום מלחמת העולם השנייה, עת יצאה לסייע במחנות הפליטים בגרמניה. כשנה וחצי עבדה באזור רגנסבורג, בטרם עברה למינכן ושימשה אחות ראשית מטעם הג'וינט. קשריה עם הצבא האמריקני הביאו להגברת הסיוע לניצולים ולפליטים. בשנת 1947 ליוותה קבוצה של שמונים ילד בדרכם מאירופה למשפחות מאמצות ולקרובי משפחה בקנדה. בסיום השליחות שבה לישראל וכעבור ימים ספורים התגייסה למאמצי מלחמת העצמאות. בתקופת המלחמה שימשה אחות ראשית בבית החולים הצבאי "זיו" משך כחצי שנה, ולאחר קום המדינה שימשה אחות ראשית בבית החולים "אסף הרופא". 

בסיוע מלגה למדה ברגמן לימודי תואר ראשון ושני באוניברסיטת ניו יורק ועמדה בחובותיה במשך שתי שנות לימוד בלבד, עד 1952. בשובה מונתה לאחות הראשית של מוסדות מלב"ן ובהם פגשה את פרופ' שמעון ברגמן, ונישאה לו בשנת 1953. בשנת 1961 יצאו יחד ללימודים בארצות הברית. ברגמן למדה לימודי דוקטורט באוניברסיטת קולומביה ועסקה בחיפוש אחר מודל שיאפשר לאחיות מעשיות לעבוד בשיתוף פעולה עם אחיות מוסמכות. כעבור שנתיים, שבה לישראל והייתה ממונה על הסיעוד בבריאות הציבור במרכז "הדסה" בקריית יובל, ירושלים. 

בשנת 1968 פתחה אוניברסיטת תל אביב את החוג לסיעוד, הראשון מסוגו בארץ, וברגמן הוזמנה לעמוד בראש צוות ההיגוי של תוכנית הלימודים. ברגמן עסקה בחקר הסיעוד ונותרה פעילה בסגל החוג, בדרגת פרופסור.

בשנת 1999 הוענק לברגמן פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה.

לקריאה נוספת
------------

* חוה גולנדר, עמיאלה גלוברזון, "פרופ' רבקה (בקי) ברגמן: חלוצת הסיעוד הגריאטרי בישראל", **גרונטולוגיה**, כרך לו', מס' 1 (2009), עמ' 155-163.
* הספד לרבקה ברגמן מאת פרופ' חוה גולדנר, **האחות בישראל** מס' 198, אוקטובר 2015, עמ' 43.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות חייה(הקישור אינו פעיל) באתר "הדסה"
* רבקה ברגמן (1919-2015), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר "Billiongraves"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258516405171
* LCCN: n87828391
* VIAF: 58137705
* WorldCat: lccn-n87828391

 |
**הקוסם** או הלהטוטן, הוא אחד מ-78 קלפי הטארוט, אחד מ-22 הקלפים של הארקנה הגדולה, והמספר שלו הוא 1.

קלף הקוסם מחפיסת ריידר-וייט
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
קלף "הקוסם"
הקלף מתאר קוסם צעיר בעל כובע רחב שוליים או שמעליו יש את סימן האינסוף וחוגר לעיתים את אורובורוס. יד אחת שלו מורמת והשנייה שלו מצביעה על הקרקע. אוחז במטה לרוב. ומולו יש שולחן או מזבח שעליו מונחים ציוד הקסמים שלו או ארבעת הסמלים של הארכנה הקטנה. בחבילת הריידר הוא ניצב בגן פורח של חבצלות ושושנים על מנת להמחיש את הפסוק משיר השירים "חבצלת השרון ושושנת העמקים".

משמעות הקלף
-----------

קלף הקוסם מציע לאדם ליישם את רעיונותיו, ולהימנע מלנצל את יכולותיו לרעה. הוא מסמל אדם בעל כשרון, כוח רצון, כלים וידע המאפשרים לו לבצע בהצלחה את כל אשר ירצה.

ישנם קוראי קלפים התומכים בקריאה הפוכה, ובמידה והקוסם יוצא הפוך בקריאת קלפים, הוא מייצג רמאות, אשליה ותמרון למען רווח אנוכי.

הקוסם כאובייקט מחקרי ולימודי בתחום תורת הנסתר, מתפרש כסמל של כוח, פוטנציאל, ואיחוד של העולם הגשמי והרוחני.

לפי תפיסת השחר המוזהב, מזוהה קלף הקוסם עם האות ב', ובאסטרולוגיה עם כוכב חמה, מזל תאומים ומזל בתולה. לפי אליפז לוי, הקלף מזוהה דווקא עם האות א'.

בנומרולוגיה, מספרו הוא 1 - קלף הקוסם מייצג מנהיגות, התחלות חדשות, יצירתיות. קלפים נוספים שמייצגים את הספרה 1 הם גלגל המזל והשמש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הקוסם** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  What does the first tarot card mean?, WikiLivres.org : Questions et réponses sur les livres, Romans, B.D, des auteurs et Culture votre guide littérature #1, ‏5 במרץ 2021 (בצרפתית)
2. ↑  הילה טארוט, **פשוטארוט**
3. ↑  הקוסם, באתר מודרן טארוט - מיסטיקה במאה ה-21
4. ↑  OpenSea, The Magician Tarot - Aurora.Tarot, OpenSea (באנגלית)
5. ↑  אורי רז, טארוט - קלף הקוסם, באתר הטארוט של אורי רז
6. ↑  ההתאמה בין הארקנה הגדולה לאותיות הא' ב' העברי, באתר הטארוט של אורי רז
7. ↑  Skyscript: Mercury In Myth & Occult Philosophy By David McCann, www.skyscript.co.uk

| קלפי טארוט |
| --- |
| הארקנה הגדולה | השוטה, הקוסם, הכוהנת, הקיסרית, הקיסר, הכהן הגדול, הנאהבים, המרכבה, הצדק, הנזיר, גלגל המזל, כוח, התלוי, המוות, המיזוג, השטן, המגדל, הכוכב, הירח, השמש, יום הדין, העולם |
**מוניטור** (אנגלית: Clinical Research Associate; CRA) הוא מקצוע בתחום המחקר הקליני בבני אדם המתמקד במחקר רפואי. עבודת המוניטור מתבצעת במסגרות שונות כגון חברות תרופות, מכוני מחקר רפואיים וגופים ממשלתיים. מוניטור נדרש להיות בעל תואר פרא-רפואי, לרוב ישנן דרישות להסמכה רלוונטית וכן על המוניטור להיות בקיא ברגולציה המקומית. משימות המוניטור העיקריות הוגדרו על ידי ה-GCP. 

משימתו המרכזית של המוניטור היא לנטר את המחקר הקליני, כלומר על המוניטור לוודא כי מבצעי המחקר הקליני פועלים לפי דרישות פרוטוקול המחקר, 

עליו עוד לבדוק את פעילות המרכז המבצע את המחקר (בתי חולים / מרפאות), בנוסף לבצע ביקורים במרכזי המחקר, לעבור ולאשר את המידע הנאסף במהלך המחקר - CRF) Case Report Forms) (וכן עליו להיות בקשר מתמיד עם מתאמי המחקר והחוקרים הראשיים). 

בנוסף לכך, המוניטור אחראי להבטיח הגנה על הזכויות, הבטיחות והרווחה של המטופלים בכל המחקרים הקליניים. כמו כן, על המוניטור לוודא כי הנתונים שנאספו הם מהימנים אמיתיים ונכונים וכן שכל תופעות הלוואי במהלך המחקר הקליני מתועדות ומדווחות כנדרש.

קישורים חיצוניים
----------------

* Samyuktha Ajay and Arun Bhatt, Training needs of clinical research associates, **Perspectives in Clinical Research**
* מתאמת מחקר לעומת מנטרת מחקר- תכונות לעיסוק מוצלח בתיאום מחקר קליני.
* מה נדרש כדי להיות מתאמת מחקר מעולה- הבדלים עיקריים בין מתאמת (SC) למנטרת מחקר (CRA).
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**שניר דניאל אריש** הוא ראש המועצה המקומית יבנאל מאז 2018.

בבחירות 2018 אריש התמודד מול ראש המועצה המקומית המכהן רוני כהן ואלון עמרוסי. אף אחד מהמועמדים לא קיבל 40% כנדרש, ולכן רוני כהן (28.57%, 598 קולות) התמודד מול אריש (30.96%, 648 קולות) בסיבוב השני. בסיבוב השני קיבל אריש 75.16% (1,195 קולות) ונבחר לראש הרשות. אריש מתמודד לכהונה שנייה בבחירות 2023.

בעבר אריש טען כי למד בטכניון, מה שעורר ביקורת וחשד (בתחקיר של טלי חרותי-סובר מעיתון הארץ) כי זהו שקר. TheMarker אף ביקר את ארוש בחשדות לשחיתות, קידום מקורבים ושיפוץ ביתו שלא כדין.

הערות שוליים
------------

1. ↑  יבנאל: שניר דניאל אריש ניצח את ראש המועצה המכהן, באתר ynet, 14 בנובמבר 2018
2. ↑  ילקוט הפרסומים, גיליון 8014 (עמ' 3684), באתר נבו הוצאה לאור
3. ↑  אתר למנויים בלבד טלי חרותי-סובר, ראש מועצת יבנאל טוען שלמד בטכניון. לך תוכיח שלא, באתר הארץ, 25 בדצמבר 2022
4. ↑  אתר למנויים בלבד טלי חרותי-סובר, קשר פוליטי ומכתבים מהמנכ"ל: כך מתמנים ליו"ר מועצה דתית בגיל 24, באתר TheMarker‏, 24 באוגוסט 2023
5. ↑  אתר למנויים בלבד טלי חרותי-סובר, ראש המועצה הפך שטח ציבורי לדרך גישה לביתו – והמועצה אישרה פה אחד, באתר TheMarker‏, 14 בנובמבר 2022
**חמון איבריקו** (בספרדית: **Jamón ibérico**; בפורטוגזית: **Presunto ibérico**; באופן מילולי: "שינקן איברי") הוא מגוון של חמון או פרסונטו, סוג של ירך בשר חזיר מבושלת המיוצר בספרד ובפורטוגל.

תיאור
-----

 מגש של חמון איבריקו עם בירה ופאן קון טומטה
על פי חוקי ה-Denominación de origen של ספרד והתקנות העדכניות בנושא חמון, החמון איבריקו היבש חייב להיות עשוי מחזירים שחורים איבריים מגזע טהור או מחזירים מוכלאים לפחות 50% שחור איברי מעורב רק עם חזירי Duroc, אותה הגבלה כמו נדרש לשמור על ערך איבריקו רשמי על כל מוצר בשר חזיר ספרדי.

לחמון איבריקו, במיוחד זה שמתוייג de bellota, יש מרקם חלק, טעם עשיר ומלוח ושיוש רגיל. תכולת השומן גבוהה יחסית לחמון סראנו.

ייצור
-----

### מיקום

החזיר האיברי השחור חי בעיקר באזורי המרכז והדרום-מערבי של חצי האי האיברי, הכולל גם את פורטוגל וגם את ספרד. בספרד, החזיר האיברי השחור נמצא בדרך כלל במחוזות Huelva, Córdoba, Cáceres, Badajoz, Salamanca, Ciudad Real, and Seville. בפורטוגל, באזורים המרכזיים והדרומיים יש שפע של גזע זה, עם עדיפות לאזור אלנטז'ו. בפורטוגל, החזיר האיברי השחור מכונה בדרך כלל porco preto ibérico או porco alentejano. החזיר האיברי השחור מושרש בתרבות ובמסורת הפורטוגזית המקומית, עם פסטיבלים שנתיים לכבודם, כגון Feira do Porco Preto, פסטיבל שנתי באזור Ourique.

### התהליך

 חמון איבריקו בלה בוקריה, ברצלונה
מיד לאחר הגמילה, מפטמים את החיזרונים על שעורה ותירס למשך מספר שבועות. לאחר מכן נותנים לחזירים להסתובב במרעה ובמטעי אלונים הידועים בשם דהסה כדי להאכילם באופן טבעי מדשא, עשבים, בלוטים, ערמונים ושורשים, עד שמתקרב מועד השחיטה. בשלב זה, הדיאטה עשויה להיות מוגבלת בהחלט לערמונים או בלוטים עבור החמון איבריקו האיכותי ביותר, או אולי שילוב של בלוטים והזנה מסחרית לאיכויות פחותות.

הירכיים מהחזירים השחוטים מומלחים ומונחים לייבוש למשך שבועיים, לאחר מכן נשטפים ומונחים לייבוש עוד ארבעה עד שישה שבועות. תהליך ההבשלה והיישון נמשך לפחות 12 חודשים, אך חלק מהיצרנים מיישנים את המוצרים שלהם עד 48 חודשים. במהלך תהליך היישון מייבשים את הבשר במלח, שעוזר למנוע הצטברות של אורגניזמים מזיקים, ולאחר מכן הנתחים נתלים כדי להיחשף לפגעי מזג האוויר שיוצרים שכבה חיצונית של עובש שעוזר להגן על הבשר בפנים.

### שימור ואחסון

בדרך כלל, חמון נמכר או פרוס וארוז בוואקום או כרגל שלמה. חמון ארוז בוואקום עשוי להחזיק עד 100 ימים בטמפרטורת החדר מכיוון שהאריזה אוטמת חמצן ומאטה את תהליך ההזדקנות. רגל שלמה לא מחזיקה מעמד כל כך הרבה זמן, אך אם החמון נחתך באופן קבוע ומכוסה בניילון נצמד או בד גבינה, גם רגל שנפתחה עשויה להימשך שלושה חודשים.

הקפאה אינה מומלצת, מכיוון שהיא פוגעת בסיבים בחמון ומשנה טעמים.

ראו גם
------

* מעדן
* חמון (מזון)
* פרושוטו
* המטבח הספרדי
* המטבח הפורטוגזי

לקריאה נוספת
------------

* Barrenechea, Teresa. *The Cuisines of Spain*. Ten Speed Press, 2005. מסת"ב 1-58008-515-6.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חמון איבריקו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "How Long Does Iberico Ham Last & Should You Freeze Iberico Ham?". *IbericoJamon* (באנגלית אמריקאית). 2018-11-22. נבדק ב-2018-12-07.
2. 1 2 3  "How To Store & Preserve Jamon Iberico | Easy Read". *Iberico Club | Jamon Iberico, Spanish Cheeses, Tapas & More*. 2019-03-19. נבדק ב-2019-10-11.
הלווייתו בטהרן
**חסן שאטרי** (בפרסית: **حسن شاطری**, נהרג ב-31 בינואר 2013[דרושה הבהרה]), הידוע גם בשם **חסאם ח'וש נויס**, היה גנרל בדרגת "סרדאר", המקבילה לדרגת אלוף, במשמרות המהפכה האסלאמית של איראן.

ביוגרפיה
--------

שאטרי השתתף במלחמת איראן–עיראק בה שירת ביחידה מובחרת של משמרות המהפכה האסלאמית ונחשב ללוחם ולקצין מעולה. ב-2001 עזר לבסס את התשתית האיראנית באפגניסטן לאחר נפילת הטליבאן. בשנת 2005 שמו עלה בהקשר של תכנון חיסול ראש ממשלת לבנון רפיק אל-חרירי.

בשנת 2006 הוא נשלח ללבנון על מנת לשקם את הנזקים שנגרמו למדינה בעקבות מלחמת לבנון השנייה, ובין היתר עסק בשיקום הכוח הצבאי של חזבאללה. לאחר חיסולו של עימאד מורנייה בשנת 2008, חשיבותו עלתה, ולמעשה הוא שימש כמפקד משמרות המהפכה בלבנון.

שאטרי אף לקח חלק בסיוע לכוחותיו של בשאר אל-אסד במלחמה כנגד הצבא הסורי החופשי במלחמת האזרחים בסוריה ועזר להקים כוחות מיוחדים שילחמו יחד עם צבא אסד.

בפברואר 2013 דווח כי הוא נהרג. תחילה היו דיווחים סותרים באשר לדרך בה הוא נהרג: דיווח אחד הצביע על כך שהוא נהרג בדרכו מדמשק לביירות על ידי מארב של המורדים, ואילו דיווח אחר ציין כי נהרג בתקיפה האווירית על משלוח הנשק לחזבאללה במחוז ריף דמשק. ב-24 בפברואר 2013 דווח על ידי הסאנדיי טיימס הבריטי כי שאטרי נהרג בהפצצת השיירה שיוחסה לחיל האוויר הישראלי וכי שלטונות איראן ניסו לטשטש את העובדה הזאת.

חיים אישיים
-----------

שאטרי היה בן 58 במותו, נשוי ואב לארבעה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חסן שאטרי** בוויקישיתוף
* דיווח בסאנדיי טיימס הבריטי

הערות שוליים
------------

1. ↑  התמנון מטהרן: פרופיל הגנרל הבכיר שחוסל
2. ↑  אליאור לוי, הבכיר האיראני שחוסל בלבנון נקבר בטהרן, באתר ynet, 14 בפברואר 2013
3. ↑  משה חי הגיגת ויוסי מלמן‏, המהנדס האירני שחוסל "היה כמו מורנייה", באתר וואלה!‏, 14 בפברואר 2013
4. ↑  דיווח: "הגנרל האירני נהרג בתקיפת צה"ל בסוריה"
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "מייג'ור", העוסק בשימוש בדרגה זו במדינות אחרות.

**מיור** (בגרמנית: **Major**) היא הדרגה הנמוכה ביותר של קציני המטה בצבא הגרמני ("הר"), ובחיל האוויר הגרמני (ה"לופטוואפה"). הדרגה היא שוות ערך לדרגת OF-3 בנאט"ו.

על מנת להתמנות לדרגת "מיור", קצין חייב לעבור קורס מטה בסיסי (*Stabsoffizierlehrgang*) שנערך במכללת סגל ופיקוד הכוחות המזוינים הגרמניים (*Führungsakademie der Bundeswehr*).

בצבא הגרמני ובשירות התמיכה המשותפת (*Streitkräftebasis*), תקופת ההמתנה בין עמידה בדרישות קידום לקידום בפועל לדרגת "מיור", לוקחת בממוצע 15 חודשים, עקב בעיות תקציב (עד יולי 2010).

סימני הדרגה
-----------

על דרגות הכתף (צבא היבשה, חיל האוויר) יש כוכב כסף בין שני עלי אלון.

היסטוריה
--------

מיור הלמוט וידבאנט (1943)
דרגת המיור בגרמניה תחילתה בימי הביניים, והיא שוות ערך למייג'ור בצבא הבריטי ובצבא ארצות הברית, והוא מדורג OF-3 בנאט"ו.

במהלך מלחמת העולם השנייה דרגת אס אס שטורמבאנפיהרר הייתה שוות ערך למיור.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **דרגה זוטרה**:**האופטמן** |  **דרגות הבונדסוור** מיור | **דרגה בכירה**:**אוברסט-לויטננט** |
מקדש שני מפני מה חרב? מפני שהייתה בו **שנאת חינם**
**חורבן בית המקדש השני**, דייוויד רוברטס, שמן על בד, 1850.
כרזה נגד שנאת חינם בגבעתיים, 2023
**שנאת חינם** הוא מונח שמקורו ביהדות, והוא מבטא שנאה לא עניינית שבה אדם שונא אדם או קבוצה אחרת ללא כל סיבה עניינית, רק בשל העובדה שיש לו או להם תפיסה אחרת ששונה משלו, או השתייכות לקבוצה שונה.

מקור
----

המקום הראשון שנזכר מושג זה של 'שנאת חינם' מופיע בדברי חז"ל בתלמוד, שם נאמר כי בית המקדש השני חרב רק בשל שנאת חינם שהייתה באותו דור, על אף שהקפידו על קיום שאר המצוות: 

> 
> מקדש שני, שהיו עוסקין בתורה ובמצות וגמילות חסדים, מפני מה חרב? מפני שהיתה בו שנאת חינם!
> 
> 
> 
> — תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף ט', עמוד ב'
> 

אגדת 'קמצא ובר קמצא' שבמסכת גיטין שבה אדם שהוזמן בטעות לאירוע של שונאו, סולק משם בבושת פנים על אף שביקש לשלם את כל הוצאות האירוע, ממחישה מצב זה של שנאה אשר אין לה כל הצדקה. 

המהר"ל בהסבר לאגדה זו מציין כי שנאה מסוג זה יכולה לגרום לאנשים זרים להתחבר ולאהוב אחד את השני, כשלמעשה אין זו אהבת אמת אלא אהבה המוזנת משנאה משותפת לקבוצה אחרת.

אהבת חינם
---------

 ערך מורחב – **אהבת חינם**  

כמושג הופכי ל**שנאת חינם**, נתפרסם המושג **אהבת חינם,** והוא הופיע לראשונה בספרות הרבנית במאה ה-20 בדברי תורתו של רבי יחזקאל מקוזמיר, שאמר: "כמו שחורבן בית המקדש היה על ידי שנאת חינם, כן לתקן זה צריך אהבת חינם, שכל אחד מישראל יאהב את חבירו בחינם".

המושג התפרסם בעקבות השימוש שעשה בו הרב קוק, בפרט בספרו אורות הקודש:

> 
> ואם נחרבנו ונחרב העולם עמנו על ידי שנאת חינם, נשוב להיבנות והעולם עמנו יבנה על ידי אהבת חינם...
> 
> 
> 
> — אורות הקודש, חלק ג' עמוד שכג-שכד.
> 

  

לרב קוק גם מיוחס המשפט "מוטב שאכשל באהבת חינם מאשר בשנאת חינם".

ראו גם
------

* מחלוקת לשם שמים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **שנאת חינם** |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **שנאת חינם** |

* הרב יצחק פנגר - מהי שנאת חינם באתר הידברות
* ברוך קרא‏, הבנאליות של "שנאת חינם": נתניהו ואוחנה מסכנים את שלום המפגינים, באתר וואלה!‏, 30 ביולי 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף נ"ה, עמוד ב'.)
2. ↑  בספרו נצח ישראל פ"ה
3. ↑  נדפס בספר "נחמד מזהב" (פיוטרקוב תרס"ז) עמ' 77, וכן הובא בספרו של נכדו, האדמו"ר הראשון ממודז'יץ, "דברי ישראל", פרשת בחקותי ד"ה ואתכם.
4. ↑  עוד קודם לכן הובאה בשמו גרסה קצת שונה אצל: אפרים צורף, **חיי הרב קוק**, מוסד הרב קוק, תש"ז, עמ' 192, באתר היברובוקס.
5. ↑  שמחה רז, **איש צדיק היה**, ירושלים: הוצאת לינא, תשל"ג, עמ' 309.
6. ↑  "נר ישראל" (מאמרים שראו אור בביטאון צעירי ויז'ניץ בין השנים תשנ"ב-תשס"ב).
7. ↑  משפט דומה לזה, "מוטב שאכשל מאה פעמים באהבת ישראל חינם מאשר פעם אחת בשנאת ישראל חינם", יוחס לאחר שנים לאדמו"ר מויזניץ, הרב ישראל הגר (אהבת ישראל).
**אמנון ווֹלמן** (נולד ב-20 באפריל 1955) הוא מלחין ומורה ישראלי, אשר שימש בעבר כמנהל האמנותי של אנסמבל מוזיקה נובה. כמו כן הוא פרופסור לקומפוזיציה המלמד באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.

יצירתו
------

וולמן מחבר מוזיקה וטקסטים לכלים שונים, לרבות מחשב. מכלול יצירותיו כולל מוזיקה סימפונית, ווקאלית וקאמרית להרכבים שונים לצד מוזיקה ממוחשבת, מוזיקה לסרטים, לתיאטרון ולמחול. יצירותיו שנוגנו לא מכבר בביצועי בכורה כוללות את "אתר פיקניק", לכוריאוגרפיה שיצרו טרישה בראון וסטיב פאקסטון לביאנלה של ליון; "דרך מתפצלת" לחליל ואלקטרוניקה למריו קארולי בפסטיבל TRAIETTORIE בפארמה, איטליה; "הנסיעה אסורה כשהאורות מהבהבים" למקהלת גיי גותאם ב"בית גריניץ'" בניו יורק; ו"ומחשבתה נעה על פני דממה", לצ'מבלו וצלילים אלקטרוניים, לוויויאן ספיטרי בטורונטו, קנדה. היינץ הוליגר, צ'ארלס ניידיץ' והתזמורת הקאמרית הישראלית, בין השאר, הזמינו יצירות אצל וולמן. הפרטיטורות שלו יוצאות לאור במכון למוזיקה ישראלית ובמרכז למוזיקה ישראלית. וולמן לימד באוניברסיטת נורת'ווסטרן, באוניברסיטת תל אביב, באוניברסיטת סטנפורד, בברקלי ובברוקלין קולג', שם היה חבר בסגל המורים להלחנה ומנהל המרכז למוזיקה ממוחשבת של ברוקלין קולג'.

פרסים ואותות הוקרה
------------------

* התחרות הבינלאומית של קווינ'ס קולג', אוקספורד לשנת 2000
* אות כבוד בתחרות מוזיקה נובה בפראג
* פרס ראשון בתחרות הבינלאומית למוזיקה חדשה (NewComp) לשנת 1988
* מלגות לימודים מקרנות שונות, בהן קרן איסטמן, רוקפלר, קרן התרבות אמריקה-ישראל ועוד.

פסקולי הסרטים של וולמן הוצגו בפסטיבלי סרטים באירופה ובארצות הברית בין השנים 1981 ל-2000 וזכו במדליות.

במאי 2006 חזר אמנון וולמן לישראל וכאן הוא עוסק בהוראה, בין השאר באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. מאז 2008 הוא עומד בראש אנסמבל מוזיקה נובה הישראלי.

משפחתו
------

וולמן הוא בנו של הפרופ' משה וולמן ואחיו של הבמאי דן וולמן

קישורים חיצוניים
----------------

* אמנון וולמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אמנון וולמן, באתר AllMusic (באנגלית)
* אמנון וולמן, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אמנון וולמן, באתר Discogs (באנגלית)
* אמנון וולמן (1955-), דף שער בספרייה הלאומית

* Amnon Wolman
* Brooklyn College Center for Computer Music (BC-CCM)

* אתר קיוב 29 באוגוסט 2012
* נעם בן זאב, אפילו שהקהל יגיד "שנאתי", באתר הארץ, 24 בדצמבר 2008

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר הבמה, כולל דברי הסבר של אמנון וולמן
2. ↑  נעם בן זאב, עכבר העיר, 24.12.08

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007269984305171
* BnF: cb13951628f (data)
* GND: 134677935
* ISNI: 0000 0000 7839 8507
* LCCN: nr91030564
* MusicBrainz: c39e10d1-1d3b-4231-814d-8c30208cf5f2
* NKC: jx20060403008
* SNAC: w6r22w9w
* VIAF: 98311191
* WorldCat: lccn-nr91030564

 |
**יוסי, המרגל המתחרט** (בספרדית: **Iosi, el espía arrepentido**) היא סדרת טלוויזיה מבית פריים וידאו שהופקה בשיתוף פעולה בין אורוגוואי לארגנטינה. הסדרה מבוססת על הספר "יוסי, המרגל המתחרט: וידויו של שוטר פדרלי שחדר לקהילה היהודית" (Iosi, el espía arrepentido: la confesión del policía federal infiltrado en la comunidad judía) מאת מרים לוין והוראציו לוצקי, המגולל את סיפורו האמיתי של סוכן המשטרה הפדרלית הידוע רק בשם יוסי וריגל בארגונים היהודיים בארגנטינה בשנים 1986 עד 2000.

הסדרה נוצרה על ידי דניאל בורמן עבור אמזון פריים וידאו. עלילת הסדרה מגוללת את סיפורו של מרגל מטעם המשטרה הפדרלית שנשלח לחדור לקהילה היהודית ולאסוף מודיעין שככל הנראה שימש לביצוע מתקפות הטרור על השגרירות הישראלית בבואנוס איירס ב-1992 ובניין AMIA ב-1994. בסדרה מככבים נטליה אוריירו, גוסטבו בסאני, אלחנדרו עבדה, קרלה קבדו, מינרווה קאסרו, חואן ליארדו, מרקו אנטוניו קאפוני, דניאל קוזניצקה ומתיאס מאייר.

העונה הראשונה עלתה ב-29 באפריל 2022. צילומי העונה השנייה החלו במאי 2022 והיא עלתה לשידור ב-27 באוקטובר 2023.

עלילה
-----

חוסה פרז הוא סוכן ביון צעיר במשטרה הפדרלית הארגנטינאית שהממונים עליו, בעיצומה של התקופה הדמוקרטית, משנת 1985 שולחים אותו לחדור לקהילה היהודית בארגנטינה לתקופה של שנים כיהודי בשם יוסי פרס, על מנת לאסוף מודיעין אודות תוכנית אנדיניה, אלא שמידע זה שימש בהמשך לביצוע מתקפות הטרור על השגרירות הישראלית ב-1992 ועל בניין הקהילה היהודית שנתיים לאחר מכן, בפיגועים שהביאו למותם של 107 איש. עם הזמן, יוסי מוצא עצמו נרדף על ידי שירותי הביון וממשלת ארגנטינה, בשל כוונתו לחשוף את מעורבות הממשל בפיגועים.

שחקנים ודמויות
--------------

* נטליה אוריירו - קלאודיה, מפעילתו של יוסי במשטרה הפדרלית
* גוסטבו בסאני - חוסה פרז / יוסי
* אלחנדרו עבדה - שאול מנחם, נדבן יהודי
* קרלה קבדו - אלי
* מינרווה קאסרו - דפנה מנחם, בתו של שאול
* חואן ליארדו - אברהם גלוסברג, אביו המאמץ של יוסי
* מרקו אנטוניו קאפוני - לואיס גארידו
* דניאל קוזניצקה - אהרון, איש השגרירות הישראלית
* מתיאס מאייר - ויקטור קסלמן
* חוליאן אצקה פרז זינולה - חונאס / יונה

הפקה
----

בפברואר 2017 דווח שחברת ההפקות הארגנטינאית Oficina Burman של הבמאי דניאל בורמן תשתף פעולה עם חברת Mediapro מאורוגוואי להפקת כמה פרויקטים, כולל עיבוד לספר "יוסי, המרגל המתחרט: וידויו של שוטר פדרלי שחדר לקהילה היהודית", המספר כיצד מרגל מהמשטרה הפדרלית הארגנטינאית ריגל עבור הממשלה בתוך ארגוני הקהילה היהודית וחשף מידע חיוני עבור מי שיתכננו לאחר מכן את הפיגועים בשגרירות הישראלית ובבית הקהילה היהודית, שהיה הפיגוע החמור בהיסטוריה של ארגנטינה.

בינואר 2020 דניאל בורמן וסבסטיאן בורנשטיין נשכרו כיוצרים לסדרה, שעונתה הראשונה כוללת 8 פרקים באורך שעה. הצילומים החלו במונטווידאו בינואר 2021 ונערכו במספר מיקומים בדרום המדינה, כמו לה פאס ולוס קריוס. צילומי העונה השנייה באורוגוואי יצאו לדרך במאי 2022.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* "יוסי, המרגל המתחרט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "יוסי, המרגל המתחרט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  איתמר אייכנר, נחשף "יוסי", המרגל נגד יהודי ארגנטינה בימי הטרור, באתר ynet, 16 בספטמבר 2014
**אנדרי בוגולובסקי** (ברוסית: Андрей Боголюбский;‏ סביבות 1111- 29 ביוני 1174) היה נסיך ולדימיר שתרם רבות לחיזוקה של העיר. בשנת 1169 כבש את קייב אך לא נשאר בעיר זו בתור נסיך.

חייו
----

אנדרי מונה להיות נסיך וישגורוד על ידי אביו, יורי דולגורוקי, בשנת 1149. בשנת 1157 קיבל תואר נסיך ולדימיר, רוסטוב וסוזדל. החל משנת 1159 ניהל מאבק מול נובגורוד על השליטה בצפון רוסיה. בשנת 1164 ניהל מערכה מוצלחת נגד בולגריה של הוולגה.

המאבקים בין נכדיו של מסטיסלאב הראשון נתנו לו הזדמנות להתערב במאבקי השלטון בדרום-רוסיה. בשנת 1169 הוא ארגן קואליציה של 11 נסיכים ולאחר הצטרפות הקומנים כבש את קייב. במהלך יומיים העיר נבזזה כולל לקיחת דברי ערך מכנסיות העיר. מספר גדול של תושבי העיר נלקחו בשבי. לאחר הכיבוש הוא השאיר את התואר נסיך קייב לאחיו - גלב.

בשנת 1170 ניסה לכבוש את נובגודור. בקרב מכריע כוחותיו הובסו.

לאחר מכן הייתה התקוממות נגד אחיו בקייב. גם מערכה צבאית זו לא הייתה מוצלחת והוא איבד את השליטה על דרום רוסיה.

בוגולובסקי נהרג בלילה שבין 28 ל-29 ביוני 1174 על ידי הקושרים בקרב האצולה.

אנדרי בוגולובסקי שינה באופן מהותי את כללי השלטון ברוסיה. במשך שנים, נסיך קייב היה הנסיך הגדול של רוסיה. כל נסיך שקיבל את התואר, עזב את העיר ששלט בה ועבר לקייב. אנדרי בוגולובסקי היה הראשון שלא עשה כך. כתוצאה מכך נוצרה הפרדה בין התואר "הנסיך הגדול" לבין נסיכות קייב. הוא גם עשה ניסיון להפסיק עם הנוהג של אספות אצולה שהיו נהוגות בערים הוותיקות של רוסיה. זו הייתה אחת מהסיבות למעבר שלו מערים ותיקות כמו רוסטוב וסוזגל לעיר חדשה וקטנה - ולדימיר. המאבקים שלו מול האצולה גרמו בסופו של דבר לרציחתו.

בניית ולדימיר
-------------

בוגולובסקי העביר את בירת הנסיכות לוולדימיר ותרם רבות להתרחבות העיר. הוא בנה מספר כנסיות כולל קתדרלת שנתה של הבתולה ושער הזהב. פיתח את הארמון שלו בכפר בוגולובובו. בתקופתו נסיכות ולדימיר חוזקה והפכה להיות הנסיכות החזקה באדמות הרוסיות.

משפחתו
------

בשנת 1148 נישא לאוליטה, בת אצולה מקומית. היו להם 3 ילדים:

* איזיאסלאב, נהרג במהלך מערכה נגר בולגריה של הוולגה
* מסטיסלאב - היה מפקד צבאי בתקופת שלטון אביו
* יורי - נסיך נובגורוד, בעלה של תמר, מלכת גאורגיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדרי בוגולובסקי, נסיך ולדימיר** בוויקישיתוף
* אנדרי בוגולובסקי, נסיך ולדימיר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 119523213
* ISNI: 0000 0001 2020 8448
* LCCN: nr95012161
* NKC: js2011633947
* RSL: 000078887
* SELIBR: 384560
* SUDOC: 098417754
* VIAF: 10658030
* WorldCat: lccn-nr95012161

 |
**בירוק**: המדינות אשר משתמשות **בשיטה המטרית**.
**השיטה המטרית** מייצגת את יחידות המידה המקובלות ביותר בעולם למדידות גדלים פיזיקליים המסודרות על פיה, והן קרויות מערכת היחידות הבינלאומית או SI. כך לגבי רוב המדינות בעולם, לעומת השיטה האימפריאלית בארצות הברית המצויה בעיקר שם. 

על פי השיטה כל יחידת מידה יכולה לגדול או לקטון בכפולות של 10 כשלכל כפולה כזו יש תחילית (שמקורה בלטינית). למשל 1000 מטרים הם ***קילו***מטר אחד, 0.001 מטרים הם ***מילי***מטר אחד.

יחידת המטר נקבעה בתקופת המהפכה הצרפתית. היא נקבעה כחלק העשרה מיליון של המרחק בין קו המשווה לקוטבי כדור הארץ. מאחר שהמרחק המדויק לא היה ידוע אז, וגם אינו ידוע כיום, אלא עם שיפור המדידות הוא הולך ונעשה מדויק יותר, הרי שהיה צורך לשמר את המטר התקני המקורי, והוא מצוי במוזיאון המדידות בסבר ליד פריז. נכון ל-2022 ישנה הגדרה מדויקת יותר: מטר אחד הוא המרחק שעוברת קרן אור בריק בזמן של 1 חלקי 299,792,458 שניות.

מאחר שמקובלת במתמטיקה היומיומית השיטה העשרונית, הרי שגם המטר הוא חלק מהשיטה באופן הבא, וחלוקותיו הם: 

* עשירית המטר = דצימטר
* מאית המטר = סנטימטר
* אלפית המטר = מילימטר
* מיליונית המטר = מיקרומטר או מיקרון

יחידות הקטנות מהמטר משמשות למדידת אורך גופים קטנים יחסית. 

יחידה גדולה יותר המבוססות על כפולות עשרוניות של המטר היא הקילומטר (אלף מטר). הקילומטר משמש כיחידת מרחקים בין מקומות על כדור הארץ. **ראו גם**: שמות מספרים.

יחידות שטח מבוטאות במטר וחלקיו, בציון "-"ר" (מ"ר = מטר רבוע (מרובע), סמ"ר וכו') 

אב הטיפוס של המטרלציון שטח משתמשים גם במונח "דונם" ( = 1000 מטר מרובע). 

ביחידות בעלות שלושה ממדים משתמשים במושג "מעוקב", כמו למשל סמ"ק (סנטימטר מעוקב) ומ"ק (מטר מעוקב, או בקיצור, "קוב"). 

גם יחידת הנפח ליטר נגזרת מהשיטה המטרית – נפח של ליטר אחד שווה לדצימטר מעוקב. במקור גם יחידת המסה קילוגרם הוגדרה כנגזרת של השיטה המטרית: מסתו של ליטר מים (בתנאים סטנדרטיים של לחץ אטמוספירה אחת וטמפרטורה של 4 מעלות) היא קילוגרם אחד.

כשמשתמשים ביחידות גדולות מאוד, החורגות מכדור הארץ, השיטה המטרית על גווניה אינה מעשית, ולמשל בתחום מערכת השמש כבר נוהגים להשתמש ביחידה אסטרונומית, שהוא המרחק הממוצע בין כדור הארץ לשמש.

ראו גם
------

* מערכת היחידות הבינלאומית
* מעבר לשיטה המטרית

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ממ"ק** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **השיטה המטרית** |

* רשימת הקידומות המטריות והמספר המקביל להם
* השיטה המטרית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* HDS: 013754
* NARA: 10640919
* NDL: 005676286

 |
**עגיל בזין** הוא סרט תיעודי משנת 1993, בבימויו של ארן פטנקין. הסרט עוקב אחר אבי בן-אליהו, ג'יגולו אילתי המעביר את זמנו בחיזורים אחר תיירות בחופי אילת במטרה להשיג יחסי מין מזדמנים, לעיתים תמורת תשלום או טובות הנאה חומריות אחרות. מקור שמו של הסרט בפירסינג שבאיבר מינו של בן-אליהו. 

כך תיאר העיתונאי שי פוגלמן את דמותו של בן-אליהו בסרט:

> 
> ארכיטיפ של המאצ'ו הישראלי, מהזן שחי פה עד תחילת שנות ה–90. זה שקדם לעידן התקינות הפוליטית והחקיקה נגד הטרדה מינית. הוא שילוב בין מומו מ"אסקימו לימון", אורי זוהר מ"מציצים" ודן בן אמוץ, כפי שהיה בחיים האמיתיים. לעתים הוא וולגרי וחצוף. לעתים לשונו חלקלקה ונוטפת מתיקות. בים הוא רוחץ בתחתונים. ללובי בתי המלון הוא מגיע לצוד תיירות בסוודר גולף וז'קט אלגנטי. הוא שזוף, שרירי, עטור קעקועים, עונד עגילים ויש לו תספורת מולט מוקפדת
> 
> 
> 
> — אתר למנויים בלבד שי פוגלמן, לפני 22 שנה כוכב "עגיל בזין״ הסעיר את המדינה. מה קרה לו מאז?, באתר הארץ, 3 ביוני 2015
> 

הסרט הוקרן בפסטיבל חיפה, ובהמשך שודר ביום השידורים הראשון של ערוץ 2, ב-4 בנובמבר 1993. מנכ"ל טלעד, עוזי פלד, הסביר את הבחירה בסרט כחלק מניסיון להציג לוח שידורים המייצג תפיסות מנוגדות לאלו של הערוץ הראשון. ואולם, לא הכל סברו שבחירה זו ראויה. שר החינוך, אמנון רובינשטיין, שכשר התקשורת פעל להקמתו של ערוץ 2, פנה לפלד ואמר לו שאם בשביל "עגיל בזין" הקימו את ערוץ 2, מוטב לו לא היה מוקם הערוץ. מבקר הקולנוע מאיר שניצר כינה אותו "סרט רע ביותר" ו"סר טעם".

קישורים חיצוניים
----------------

* ״עגיל בזין״, הסרט המלא לצפייה ללא תשלום באתר הארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים

הערות שוליים
------------

1. 1 2  דרור גלוברמן, ‏עוזי פלד נזכר: למה שודר סרט על ג'יגולו בערב הבכורה של ערוץ 2, באתר ‏מאקו‏, 3 בנובמבר 2013
2. ↑  אתר למנויים בלבד שי פוגלמן, לפני 22 שנה כוכב "עגיל בזין״ הסעיר את המדינה. מה קרה לו מאז?, באתר הארץ, 3 ביוני 2015
3. ↑  מאיר שניצר, לילה ראשון בלי רוממה, באתר nrg‏, 21 באוקטובר 2005
**מודל HRU** (מודל **H**arrison, **R**uzzo, **U**llman) הוא מודל אבטחת מידע ברמת מערכת ההפעלה אשר מטפל בשלמות זכויות הגישה במערכת. המודל הוא הרחבה של מודל גרהם-דנינג, ומבוסס על הרעיון של קבוצה סופית של נהלים זמינה לעריכת זכויות הגישה של ישות s על אובייקט {\displaystyle o}. הוא נקרא על שם שלושת מחבריו, מייקל א. **ה**ריסון, וולטר ל. **ר**וזו וג'פרי **א**ולמן.

לצד הצגת המודל, הריסון, רוצו ואולמן דנו גם באפשרויות ובמגבלות של הוכחת בטיחותן של מערכות באמצעות אלגוריתם.

תיאור הדגם
----------

מודל HRU מגדיר מערכת הגנה המורכבת מקבוצה של זכויות גנריות R ומערכת של פקודות C. תיאור מיידי של המערכת נקרא תצורה ומוגדר כ- N-יה סדורה{\displaystyle (S,O,P)} של הנושאים הנוכחיים S, חפצים נוכחיים {\displaystyle O} ומטריצת גישה P. מכיוון שהנושאים נדרשים להיות חלק מהאובייקטים, מטריצת הגישה מכילה שורה אחת לכל נושא ועמודה אחת לכל ישות ואובייקט. ערך לישות s ולאובייקט {\displaystyle o} מהווה תת-קבוצה של הזכויות הגנריות R .

הפקודות מורכבות מפעולות פרימיטיביות ויכולות לכלול גם רשימה של תנאים מוקדמים המחייבים זכויות מסוימות להיות נוכחות עבור זוג {\displaystyle (s,o)} של נושאים וחפצים.

הבקשות הפרימיטיביות יכולות לשנות את מטריצת הגישה על ידי הוספה או הסרה של זכויות גישה עבור זוג נושאים ואובייקטים ועל ידי הוספה או הסרה של נושאים או אובייקטים. יצירת נושא או אובייקט מחייבת שהנושא או האובייקט לא יהיו קיימים בתצורה הנוכחית, בעוד שמחיקה של נושא או אובייקט מחייבת שהוא היה קיים לפני המחיקה. בפקודה מורכבת, רצף של פעולות מבוצע רק כמכלול. פעולה כושלת ברצף גורמת לכל הרצף להיכשל, סוג של טרנזקציית מסד נתונים .

דיון בנושא בטיחות
-----------------

הריסון, רוצו ואולמן דנו האם קיים אלגוריתם שלוקח תצורה ראשונית שרירותית ועונה על השאלה הבאה: האם יש רצף שרירותי של פקודות שמוסיף זכות גנרית לתא של מטריצת הגישה במקום בו היא לא הייתה. בתצורה הראשונית?

הם הראו שאין אלגוריתם כזה, ולכן הבעיה אינה ניתנת להכרעה במקרה הכללי. הם גם הראו מגבלה של המודל לפקודות עם פעולה פרימיטיבית אחת בלבד כדי להפוך את הבעיה לניתנת להכרעה.
**אוטו זייץ** (בגרמנית: **Otto Seitz**; ‏11 ביוני 1911 - 24 באוקטובר 1974) היה גנרל אוסטרי אשר שימש כראש המטה הכללי השני של צבא אוסטריה לאחר מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

זייץ נולד בזאגרב שבאימפריה האוסטרו-הונגרית ב-11 ביוני 1911. ב-1929 הוא התגייס לצבא אוסטריה, והפך ללוטננט ברגימנט הרגלים האלפיני ה-12 בטירול. ב-1937 הוא הצטרף לקורס מטכ"ל. לאחר האנשלוס הוא הצטרף לוורמאכט הגרמני ונשלח עם חבריו ללמוד באקדמיית המלחמה בברלין. לאחר סיום לימודיו מילא תפקידי מטה ומנהלה שונים. הוא השתתף במערכה על צרפת כחלק מהדיוויזיה ה-205, ולאחר מכן השתתף במבצע ברברוסה כקצין קישור מטעם גרמניה במטה הכללי של צבא רומניה. ב-1942 הוא הוצב במטה הדיוויזיה ההררית ה-7 שהוצבה בפינלנד. הוא השתתף בקרבות בחבל קרליה ובחצי האי קרים, ולאחר מכן הועבר לחזית המערבית. הוא נלכד בכיס פאלז, ועד סוף המלחמה הועבר בין מחנות שבויים בבריטניה ובקנדה. לאחר שחרורו מהשבי פנה לחיים האזרחיים, אולם ב-1952 הצטרף לשלטונות הכיבוש באוסטריה וסייע בהקמת ז'נדרמריה B. ב-1955 הוא הפך לראש מחלקת הארגון במשרד להגנה לאומית. ב-1958 הוא הועלה לדרגת גנרל-מאיור, ומונה למפקד כוחות הצבא במערב אוסטריה. ב-1 ביולי 1961, מונה זייץ, שהועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים, לראש מדור III, מדור המנהיגות הצבאית של המשרד הפדרלי להגנה לאומית. כאשר הגנרל ארווין פוסנגר פרש בהפגנתיות בסוף 1970 מתפקידו כראש המטה הכללי, המונה זייץ למחליפו תוך שהוא ממשיך לשמש בשאר תפקידיו.

זייץ פרש מהצבא ב-30 בנובמבר 1971. הוא נפטר בפתאומיות מהתקף לב במהלך נהיגה בחבל מלטל שבקרינתיה.

לקריאה נוספת
------------

* Stefan Bader: An höchster Stelle. Die Generale des Bundesheeres der zweiten Republik. Wien 2004, S. 324 ff.
**פואד ׁשֻׁכְּר** (בערבית: **فؤاد شكر**; נולד ב-1962), המכונה גם **אל-חאג' מוחסן**, הוא איש צבא לבנוני ובכיר בארגון חזבאללה, יועץ צבאי בכיר למזכ"ל הארגון, חסן נסראללה, וחבר בגוף הבכיר של הארגון - מועצת הג'יהאד. הוא משמש כמפקד פרויקט דיוק הטילים מטעם הארגון.

לפי דיווחים מסוימים, בשנת 2016 החליף שכר את מוסטפא בדר א-דין, מפקד צבא חזבאללה, לאחר מותו.

קורות חיים
----------

שכר נולד בשנת 1962 בכפר א-נאבי שית, במחוז בעלבכ שבלבנון, אותו כפר בו נולד מזכ"ל חזבאללה לשעבר עבאס מוסאווי.

את השכלתו הצבאית רכש שכר באוניברסיטת האימאם חוסיין בטהראן.

שכר פעיל בארגון חזבאללה מזה 30 שנה.

הוא לקח חלק בתכנון וביצוע הפיגועים בבסיסי הכוח הרב-לאומי בביירות ב-23 באוקטובר 1983 שגרמה להרג של 241 חיילי צבא ארצות הברית. בעקבות זאת, הפך שכר להיות מקורב לעימאד מורנייה.

ב-29 באוגוסט 2019 חשף צה"ל מידע בנושא פרויקט דיוק הטילים, ואת מעורבותו של שכר בו, כמפקד הפרויקט.

הפיכתו למבוקש
-------------

ב-10 באוקטובר 2017 הפך שכר למבוקש מטעם ארצות הברית משעה שהוצעו במסגרת "תוכנית תגמולים לצדק" (Rewards for Justice Program) של שירות הביטחון הדיפלומטי (DSS) במחלקת המדינה של ארצות הברית, תגמולים של עד 5 מיליון דולר עבור מידע חיוני עליו, לצד פרס של 7 מיליון דולר עבור חברו לארגון טלאל חמיה.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Fuad Shukr, FANDOM Games Community
2. ↑  Designation of Fu'ad Shukr as a Specially Designated Global Terrorist, Federal Register, ‏19 בספטמבר 2019
3. 1 2 3 4  פרויקט דיוק הטילים של חיזבאללה בהובלת איראן נחשף, באתר צה"ל, ‏29 באוגוסט 2019
4. 1 2  Fu'ad Shukr, Counter Extremism Project
5. ↑  Fuad Shukr, Rewards for justice
6. ↑  אינטלי טיימס, תחקיר "אינטלי טיימס" עבור YNET - הגרסה המלאה: אז מה אנחנו יודעים על בכיר החיזבאללה פואד שוכור מעבר למה שהאמריקאים מספרים לנו?, באתר פייסבוק, ‏13 באוקטובר 2017
7. ↑   איתי ברון, "מנשק חכם" ל"צבא חכם": ההשלכות התפיסתיות של הכניסה האיראנית ל"מועדון הדיוק", באתר צה"ל, 28 במרץ 2023
8. ↑  Rewards for Justice – Reward Offer for Information on Hizballah Key Leaders Talal Hamiyah and Fu’ad Shukr, U.S. Embassy in Egypt, ‏10 באוקטובר 2017
**נבחרת ברית המועצות בכדורגל נשים** (**Женская сборная СССР по футболу**) הייתה הנבחרת הלאומית, שייצגה את ברית המועצות בתחרויות הבינלאומיות לכדורגל נשים. הנבחרת הוקמה בשנת 1990 וחדלה להתקיים לאחר קריסת ברית המועצות. במהלך ההיסטוריה הקצרה שלה, שיחקה 48 משחקים. מתוכם רק 11 ניצחונות ו-9 תוצאות תיקו והשאר הפסידה. המאמן היה אולג בוריסוביץ' לאפשין (לאחר מכן - נשיא ההתאחדות לכדורגל נשים ברוסיה ומאמן נבחרת רוסיה בכדורגל נשים). נבחרת רוסיה הפכה ליורשתה החוקית של ברית המועצות.

היסטוריה של כדורגל נשים בברית המועצות
-------------------------------------

ניסיונות לארגן את ענף כדורגל הנשים נעשו עוד באימפריה הרוסית, כאשר ב-3 באוגוסט 1911 התקיים משחק בין קבוצת פושקינו לבין ליגת פטרובסקו-רזומובסקאיה, שהסתיים בניצחון 5:1 של קבוצת פושקינו. בברית המועצות התקיימו כמה מפגשים בשנות העשרים בין קבוצת הגברים והנשים של קבוצת מפעל הרכבת הצפון-קווקזי נווינומינסק. עם זאת, כדורגל הנשים לא התפתח בשל פרוץ המלחמה והצורך בשיקום המדינה לאחר מכן.

בשנת 1972, גביע ולנטינה טרשקובה אורגן בדנייפרופטרובסק בהשתתפות מספר קבוצות נשים מערי ברית המועצות, כל המשחקים נערכו באצטדיון טורפדו. עם זאת, למרות ההתרגשות, חודש לאחר מכן, ועדת הספורט הממלכתית של ברית המועצות אסרה על נשים לשחק כדורגל, אגרוף, היאבקות ומשקולות עם התייחסות לסיכון גבוה לפציעות. באותה תקופה כדורגל הנשים היה ברמה החובבנית, לא היו משחקים מקצועיים.

עם זאת, בשנות השמונים כדורגל הנשים נכלל במרשם הספורט הרשמי, מה שהביא לביטול האיסור על כדורגל נשים בברית המועצות. אולגה צ'מרקובה, עיתונאית מצ'כוסלובקיה, הציעה להזמין קבוצה מברית המועצות להשתתף בגביע המגזין מלאדי סבט ובקשותיה פורסמו בשבועונים הסובייטיים. בתגובה, פדרציית הכדורגל הסובייטית ארגנה טורניר משלה בהשתתפות שמונה קבוצות, שהפך לאב טיפוס של אליפות ברית המועצות לכדורגל נשים. מאוחר יותר הופיעה גם נבחרת הנשים של ברית המועצות.

קישורים חיצוניים
----------------

* כדורגל הנשים הרוסי
* כל המשחקים של נבחרת הנשים הלאומית בכדורגל
* היסטוריה של כדורגל הנשים בברית המועצות
* משחקי נבחרת ברית המועצות
* טורניר הנשים 1990 (סין)
* גביע ליון (נשים) 1992
* גביע אמריקה הצפונית (נשים) 1990

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Не по достоинству (ברוסית)
2. ↑  ДЕНЬ В ИСТОРИИ РОССИЙСКОГО ФУТБОЛА — 3 АВГУСТА. 1911 ГОД. «ПЕТРОВСКО-РАЗУМОВСКАЯ ЛИГА» — «ПУШКИНО» — 1:5 (ברוסית)

| כדורגל בברית המועצות  |
| --- |
| ניהול | פדרציית הכדורגל הסובייטית • ועדת הספורט של ברית המועצות • קבוצות • תחרויות |
| תחרויות ליגה | ליגת העל • ליגת המשנה הסובייטית • הליגה הסובייטית השנייה |
| תחרויות ליגה נוספות | אליפות אוקראינה הסובייטית בכדורגל • אליפות ארמניה הסובייטית בכדורגל • אליפות אוזבקיסטן הסובייטית בכדורגל • אליפות אזרבייג'ן הסובייטית בכדורגל • אליפות בלארוס הסובייטית בכדורגל • אליפות רוסיה הסובייטית בכדורגל |
| תחרויות גביע | הגביע הסובייטי • גביע הפדרציה הסובייטי • גביע רוסיה הסובייטית בכדורגל • הסופר קאפ הסובייטי |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה • עד גיל 19 • עד גיל 16 |
| תחרויות עבר | אליפות האימפריה הרוסית בכדורגל • גביע טוסמן |
| ברית המועצות במפעלים האירופיים | דינמו קייב • שחטאר דונצק • דינמו • זניט • טורפדו • לוקומוטיב • ספרטק • צסק"א |
**הורסט פליינר** (בגרמנית: **Horst Pleiner**; ‏ נולד ב-14 בנובמבר 1941) הוא גנרל אוסטרי בדימוס אשר שימש כמפקח הכללי של הכוחות (מקביל לרמטכ"ל) של אוסטריה, בין השנים 1999–2002.

ביוגרפיה
--------

פליינר נולד בזלצבורג ב-14 בנובמבר 1941. ב-1959 התגייס לצבא אוסטריה והוצב בגדוד היגרים ה-29. בין 1960–1969 למד באקדמיה הצבאית התרזיאנית. ולאחר מכם עבר קורסים ליגרים. בין השנים 1969–1972 השתתף בקורס המטה הכללי באקדמיה להגנה הלאומית בווינה, ולאחר מכן הועבר למחלקת המבצעים במשרד ההגנה הפדרלי. במקביל שימש כמפקד גדוד הלנדווהר ה-32. ב-20 בדצמבר 1999 הוא מונה למפקח הכללי של הכוחות (מקביל לרמטכ"ל) בד בבד עם העלאתו לדרגת גנרל. הוא היה האחרון שכיהן בתפקיד זה, ב-1 בדצמבר 2002 הוא פרש מהצבא ולאחר מכן שונתה הגדרת התפקיד של מחליפו ל"ראש המטה הכללי".

קישורים חיצוניים
----------------

* הורסט פליינר באתר הצבא האוסטרי
* הורסט פליינר באתר הספרייה הלאומית הגרמנית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 109024516
* ISNI: 0000 0000 7258 4763
* LCCN: no2009182081
* NKC: jx20090624003
* VIAF: 47321793
* WorldCat: lccn-no2009182081

 |
סנט קיטס
**סנט קיטס** (באנגלית: **Saint Kitts**), הוא אי בים הקריבי המהווה את החלק הגדול במדינת האי הקטנה סנט קיטס ונוויס. כמו כן, מהווה האי מדינה במסגרת הפדרציה של סנט קיטס ונוויס. בעבר נקרא האי על שם כריסטופר הקדוש.

במשך עידן הקרח הקודם, כאשר פני הים היו נמוכים ב-60 מטרים מגובהם כיום, היו האיים סנט קיטס, נוויס וסנט יוסטטיוס אי אחד.

היסטוריה
--------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

גאוגרפיה
--------

האי ממוקם כ-2,100 ק"מ דרומית-מזרחית למיאמי שבפלורידה. שטח האי כ-168 קמ"ר (29 ק"מ על 8 ק"מ). האי נמצא 10 ק"מ מהאי סנט יוסטטיוס ו-3 ק"מ צפונית לאי נוויס.

באי שלושה הרי געש: רכס הר מיזרי (Mount Misery Range) בצפון האי, רכס ורצ'יילדס (Verchilds Range) במרכז האי, ורכס אוליביס (Olivees Range) בדרום האי. הגבוה בהרי האי הוא הר הגעש הרדום ליאמויגה (המכונה גם הר מיזרי), שגובהו 1,156 מטרים.

אוכלוסייה
---------

באי מתגוררים כ-35,000 תושבים, מרביתם ממוצא אפריקאי. השפה העיקרית המדוברת באי היא אנגלית. תושבי האי קוראים לעצמם קיטיטיאנים (Kittitians). שיעור האנאלפביתיות באי הוא 2%.

העיר באסטר, בירת סנט קיטס ונוויס נמצאת על האי. עיר זו היא העיר הגדולה ביותר באי ובמדינה כולה, ומתגוררים בה כ-15,500 תושבים (2005).

באי נמצאת אוניברסיטת רוס לווטרינריה, ואוניברסיטת וינדזור לרפואה.

ראו גם
------

* הפארק הלאומי מצודת ברימסטון היל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנט קיטס** בוויקישיתוף
* אתר רשמי של משרד התיירות של סנט קיטס
* ההיסטוריה של סנט קיטס ונוויס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548027005171
* GND: 4198302-6
* LCCN: n81008537
* MusicBrainz: 3b66ce42-7e2e-46c5-ade7-8fface535fb0
* SUDOC: 027864855
* VIAF: 144251758
* WorldCat: lccn-n81008537

 |