recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
יאן קלצ'ינסקי (בפולנית: **Jan Kleczyński**;‏ (24 ביוני 1875 – ספטמבר 1939, ורשה) היה עיתונאי ושחמטאי פולני.

קלצ'ינסקי היה בנו של יאן קלצ'ינסקי, פסנתרן מפורסם, מלחין, עיתונאי ואחד מטובי השחמטאים בפולין במאה ה-19.

קלצ'ינסקי הצעיר שיחק באליפויות ורשה לשחמט בשנים 1896 ו-1897. הוא הגיע למקום הרביעי בתחרות 1901 (ניצח: אלכסנדר פלמברג), הגיע למקום הרביעי בתחרות 1907, למקום השני בתחרות 1908 (ניצח: פיודור דוס-חוטימירסקי ), חלק מקום 5-6 בתחרות 1910 והגיע למקום השישי בתחרות 1911.

במהלך מלחמת העולם הראשונה, הגיע קלצ'ינסקי למקום השלישי בתחרות 1916/17, ולמקום השישי בתחרות ורשה בשנת 1917. בשתי התחרויות ניצח עקיבא רובינשטיין. 

לאחר מלחמת העולם הראשונה, הגיע קלצ'ינסקי למקום השביעי בתחרות 1919/20 (ניצח: זדז'יסלב בלסיצ'מן), הגיע למקום השני לאחר סטניסלב קון בתחרות 1925, חלק מקום שמיני בתחרות 1926 (ניצחו: סטניסלב קון וליאון קרמר) וחלק מקום 6-8 בתחרות ורשה 1928 (ניצח: משה בלאס). 

קלצ'ינסקי ייצג את פולין באולימפיאדת השחמט 1924, אולימפיאדת השחמט הלא רשמית הראשונה שהתקיימה במקביל לאולימפיאדת פריז.  השתתף פעמיים באליפות פולין: בשנת 1926 הגיע למקום ה-13 (אליפות פולין הראשונה, ניצח: דויד פז'פיורקה  וחלק מקום 14-15 בתחרות לודז' 1927, אך היה היחיד שניצח את מנצח התחרות (אליפות פולין השנייה, ניצח: עקיבא רובינשטיין). 

קלצ'ינסקי כתב טור שחמטאי שבועי בעיתון Kurier Warszawski בין השנים 1897-1939, זאת לאחר שאביו כתב את הטור בין השנים בין השנים 1877-1895 .

קלצ'ינסקי מת מהתקפת לב בעת שורשה הופצצה בספטמבר 1939.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יאן קלצ'ינסקי** בוויקישיתוף

* יאן קלצ'ינסקי, באתר צ'סגיימס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 7179 5630
* NKC: xx0159905
* NLP: A22700675
* VIAF: 102011348
* WorldCat: viaf-102011348

 |
**ראול שורבן** (ברומנית: **Raoul Șorban**) (9 בספטמבר 1912 – 16 ביולי 2006) היה צייר, עיתונאי, כתב, היסטוריון אמנות ואקדמאי רומני. ראול שורבן זכה לתואר חסיד אומות העולם על מאמציו להציל את יהודי טרנסילבניה מהשמדה. הוא קיבל את תואר אזרחות כבוד של ישראל בשנת 1990. על תפקידו[דרושה הבהרה] זה יש חולקים. היה בעבר אתר אינטרנט אשר הוקדש לזכרו, אך נסגר.

ביוגרפיה
--------

אביו, המלחין גווילם שורבן, נצר למשפחת אצילים רומנית ותיקה בטרנסילבניה; סבתו הייתה ממוצא אלזס.

שורבן נולד בדז' (שאז הייתה שייכת לממלכת הונגריה). שורבן למד ציור ומוזיקה באיטליה (בקונסרבטוריון של מילאנו במילאנו), למד באוסטריה ובגרמניה בין השנים 1930–1934. לאחר מכן הוא למד באוניברסיטת באבז-בוליאיי. אז, הוא הציג את יצירות הציור שלו בתערוכות אמנות בבאיה מארה ובקלוז'-נאפוקה (1935), בבוקרשט, בבאיה מארה (1938), ושוב בקלוז'-נאפוקה (1939, 1942, 1943). בשנת 1938, שורבן הפך לעוזר הוראה לתולדות האמנות באוניברסיטת קלוז'.

בעקבות תכתיב וינה שהקצה את צפון טרנסילבניה להונגריה, הוא החליט להישאר בקלוז' (Kolozsvár), והקים את בית ההוצאה הרומנית הצפונית טרנסילבנית (Editura Românească din Ardealul de Nord), בית ההוצאה היחיד בשפה הרומנית באזור. במקביל, הוא תרם במאמרים עבור העיתון בשפה הרומנית Tribuna Ardealului ("הטריבונה הטרנסילבנית"). הוא נעצר על ידי השלטונות ההונגריים והוחזק במעצר בין מרץ לאוקטובר 1942.

בשנת 1944, שורבן לקח חלק פעיל בהצלת יהודים שעמדו בפני מותם במהלך השואה, וסייע לשאר חברי הקהילה להימלט למנדט הבריטי. במאי 1944 חזר לבוקרשט, שם הצטרף למחלקת יחסי הציבור בממשלת רומניה.

לאחר יציאתה של רומניה ממדינות הציר ותחילת הכיבוש הסובייטי, כאשר צפון טרנסילבניה הוחזרה לרומניה, שורבן עבר לקלוז'. בין 1946 ל-1948 עמד בראש הקונסרבטוריון של קלוז', והחל משנת 1948, עבד במכון לאמנות של קלוז' (עד 1949). המשטר הקומוניסטי טיהר אותו מתפקידו, מה שאילץ אותו להתפרנס כצייר בתים בקואופרטיב. הוא נעצר ב-1952 על ידי הסקוריטטה ושהה במעצר מנהלי עד 1955 (בסך הכל, שורבן ישב 50 חודשים בכלא ללא משפט במהלך חייו).

ב-1956 שוב הותר לו גישה לאקדמיה. הוא התקבל מחדש כפרופסור, לימד באוניברסיטת בוקרשט (1965) ובמכון ניקולאיה גריגורסקו לאמנות בבוקרשט (1968).

ראול שורבן זכה לתואר חסיד אומות העולם על מאמציו להציל את יהודי טרנסילבניה מהשמדה. הוא קיבל את אזרחות הכבוד של ישראל בשנת 1990. על תפקידו זה יש חולקים. היה בעבר אתר אינטרנט אשר הוקדש לזכרו, אך נסגר.

שורבן נפטר בעיר בה נולד, קלוז'-נאפוקה, ב-16 ביולי 2006.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראול שורבן** בוויקישיתוף
* ראול שורבן, באתר "יד ושם" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  raoulsorban.ro, www.raoulsorban.ro

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268476105171
* BIBSYS: 99028034
* BnF: cb12686443z (data)
* GND: 1140812920
* ISNI: 0000 0001 0878 3781
* LCCN: n82056695
* NKC: xx0147027
* NTA: 130094323
* SUDOC: 10932692X
* VIAF: 22264640
* WorldCat: lccn-n82056695

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ראול שורבן"**.
העקומה האדומה היא היפוטרוכואיד המשורטת כשהעיגול השחור הקטן יותר מתגלגל בתוך העיגול הכחול הגדול יותר, על היקפו (הפרמטרים הם *R* = 5, *r* = 3, *d* = 5).
**היפוטרוכואיד** היא רולטה המתחקה אחרי נקודה המחוברת למעגל ברדיוס *r* המתגלגל סביב החלק הפנימי של מעגל קבוע ברדיוס *R*, כאשר הנקודה נמצאת במרחק *d* ממרכז המעגל הפנימי.

התיאור הפרמטרי עבור היפוטרוכואיד הוא:

{\displaystyle x(\theta )=(R-r)\cos \theta +d\cos \left({R-r \over r}\theta \right)}
{\displaystyle y(\theta )=(R-r)\sin \theta -d\sin \left({R-r \over r}\theta \right)}
כאשר \theta  היא הזווית שנוצרת מהאופקי והמרכז של המעגל המתגלגל (אלה אינן קואורדינטות קוטביות כי \theta  אינה הזווית הקוטבית). כאשר \theta  נמדד ברדיאנים, הוא לוקח ערכים מ {\displaystyle 0} עד {\displaystyle 2\pi \times {\frac {\operatorname {LCM} (r,R)}{R}}} כאשר LCM הוא הכפולה המשותפת המינימלית .

מקרים מיוחדים כוללים את ההיפוציקלואיד כאשר *d* = *r,* והאליפסה כאשר *R* = 2*r*.

 האליפסה (מצוירת באדום) עשויה להתבטא כמקרה מיוחד של ההיפוטרוכואיד, כאשר *R* = 2*r*; כאן *R* = 10, *r* = 5, *d* = 1.
כלי הספירוגרף הקלאסי מתחקה אחר עקומות היפוטרוכואידיות ואפיטרוכואידיות .

ראו גם
------

* ציקלואידה
* אפיציקלואיד
* ספירוגרף

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היפוטרוכואיד** בוויקישיתוף
* היפוטרוכואיד, באתר MathWorld (באנגלית)
**הר ראונג** (באינדונזית: **Gunung Raung**) הוא הר געש שכבתי, אחד מהרי הגעש הפעילים ביותר באי ג'אווה שבאינדונזיה.

ההר שוכן במחוז מזרח ג'אווה על השוליים הדרום מזרחיים של קלדרת איג'ן, קלדרה עתיקה גדולת ממדים. בפסגתו קלדרה בקוטר של כ-2 קילומטרים ובעומק של כ-500 מטרים, המוקפת בשוליים אפורים. ההבדל בגוון שבין שולי הקלדרה למורדות הר הגעש נובע מהיעדר מוחלט של צמחייה על השוליים כנגד הצמחייה השופעת, הנרחבת והעשירה שעל המורדות. גובהו 3,332 מטרים מעל פני הים, ההר הגבוה בקבוצת הרי הגעש שבמזרח ג'אווה. אף שהעמקים בין הרי הגעש העיקריים מכוסים באדמה פורייה מאוד שמקורה באפר הגעשי, השטח החקלאי מוגבל מאוד. ראונג כולל כמה מרכזי התפרצות המסודרים לאורך קו מצפון מזרח לדרום מערב, כשהרי הגעש השכבתיים סוקט (Gunung Suket) וגאדונג (Gunung Gadung) שוכנים בצפון מזרח ובמערב בהתאמה. התמוטטות פרהיסטורית של הר גאדונג על המורדות המערביים יצרה מפולת גדולה שהגיעה למרחק של 79 קילומטרים מהר הגעש, קרוב לאוקיינוס ההודי.

ניתן לצפות על ההר מחוף לובינה (Lovina) בסינגארג'ה (Singaraja) בצפון באלי. מסלול הטיפוס המקובל אל ההר הוא דרך נפת בונדובוסו (Bondowoso) וסומבר ורינגין (Sumber Wringin).

ההתפרצות הגעשית הראשונה המתועדת התרחשה ב-1586 והיא גרמה להרוגים. בין 1586 ל-1817 נרשמו חמש התפרצויות קטלניות נוספות.

ההתפרצות של 2015
----------------

התגברות של פעילות געשית אובחנה בהר הגעש ראונג ב-24 ביוני 2015. ב-25 ביוני הראו צילומים שהגיעו ממערך הלוויינים של לנדסט שבהר נוצר אגם לבה חדש, שנוסף לאגם הלבה שכבר היה בהר. בשל כך הניחו כי תימנע התפרצות כיוון שהקלדרה מספיק גדולה ועמוקה על מנת להכיל את כל הלבה.

ב-29 ביוני 2015 החל ההר לפלוט חומרים שגרמו לענן אפר שגרם להתראות לכלל התושבים ברדיוס של 38 קילומטרים מהקלדרה.

ב-9 ביולי 2015 נסגרו כמה שדות תעופה באינדונזיה, כולל שדות התעופה באתר הנופש הפופולרי של האי באלי בשל האפר שנפלט מההתפרצויות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראונג** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  אתר Global Volcanism Program
2. ↑  Mount Raung
3. ↑  Muncul Lubang Magma Baru di Kaldera Raung
4. ↑  Volcanic ash causes Indonesia airport closures מאתר ה-BBC.

תצפית על הר ראונג מהעיירה קאליברו, דצמבר 2013
**הנסיכה בסמה בנת טלאל** (בערבית: **بسمة بنت طلال**, נולדה ב-11 במאי 1951) היא בתם היחידה של טלאל, מלך ירדן, ושל אשתו זיין א-שריף בנת ג'מיל. הנסיכה בסמה היא אחותו של חוסיין מלך ירדן, וכמו כן דודתו מצד האב של עבדאללה השני, מלכה הנוכחי של ירדן. ההתייחסות לנסיכה בירדן היא בתור **הנסיכה המלכותית של ירדן**.

ביוגרפיה
--------

הנסיכה בסמה נולדה בשנת 1951 לנסיך טלאל מירדן, בנו הבכור של מלך ירדן עבדאללה הראשון, ולאשתו זיין א-שריף בנת ג'מיל. חודשיים לאחר לידתה, ובעקבות ההתנקשות בחייו של עבדאללה במהלך ביקורו בהר הבית, הפך טלאל למלכה של ירדן, ובתו בסמה לנסיכת הממלכה. עם זאת, תקופת כהונתו של טלאל, כמלך ירדן הסתיימה כשנה לאחר שהחלה, בשנת 1952, בעקבות החרפה במחלת הנפש ממנה סבל, ואשר כתוצאה ממנה נאלץ להעביר את התפקיד הרם לבנו, חוסיין, וזאת בשעה שבסמה הייתה בת שנה.

בסמה התחנכה בבית הספר הפרטי היוקרתי "בית הספר המלכה עאליה לבנות", בעמאן. בהמשך, ובהתאם לנוהל המקובל בקרב משפחת המלוכה הירדנית, נסעה הנסיכה לבריטניה, והמשיכה אל לימודיה בבית הספר בנדן לבנות (באנגלית: Benenden School), בעיר בנדן שבמחוז קנט. במהלך לימודיה, התחברה בסמה עם הנסיכה הבריטית אן, אשר אף היא למדה באותו בית הספר. לאחר סיום לימודיה, המשיכה הנסיכה בסמה את לימודיה באוניברסיטת אוקספורד, שם למדה שפות מודרניות. עם תום לימודיה, שבה הנסיכה לממלכת ירדן. 

בשנת 2001, הוענק לנסיכה התואר דוקטור לפילוסופיה, וזאת בהמשך לתזה שכתבה, אשר כותרתו הייתה: Contextualising development in Jordan: the arena of donors, state and NGOs.

נישואים ופעילות פוליטית
-----------------------

הנסיכה בסמה נישאה לראשונה בשנת 1970 לטימור דאגסטי. לבני הזוג נולדו שני ילדים:

* פראח דאגסטי (נולד ב-25 במרץ 1971)
* גאזי דאגסטי (נולד ב-21 ביולי 1974)

בשלהי שנות ה-70, נישואיהם של בני הזוג עלו על שרטון, ובהמשך הם התגרשו. במהלך שנת 1980, נישאה בסמה בשנית לוואליד אל-כורדי, כאשר לבני הזוג נולדה גם כן שני ילדים:

* סאעד אל-וליד (נולד ב-8 בנובמבר 1982)
* זיין א-שריף אל-ואליד (נולדה ב-1 ביוני 1986)

החל משנות ה-70, הנסיכה בסמה פועלת על מנת לקדם את נושא הפיתוח האנושי בממלכת ירדן, לרבות בתחומי זכויות הילד ויחסי מגדר בממלכה. מרבית פועלה מתאפיין בגיוס תרומות למטרות אלו, בעיקר בארצות הברית.

בתאריך ה-2 בינואר 2013, דווח כי צו מאסר הוצא כנגד בעלה של בסמה, ואליד אל כורדי, מטעם משטרת ירדן, וזאת בשל חשדות בדבר מעילה בסכומי כסף גדולים, אשר נאמדו במאות מיליוני דולרים. בהמשך דווח, כי אל-כורדי נמלט מירדן לבריטניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בסמה בנת טלאל, נסיכת ירדן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jordan: Arrest warrant for brother in law King Abdullah

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007394290505171
* BIBSYS: 4028936
* GND: 1067887679
* ISNI: 0000 0003 5830 2266
* LCCN: no2004006795
* SUDOC: 120285150
* VIAF: 207195805
* WorldCat: lccn-no2004006795

 |
עומאן
מפת עומאן
**יהדות עומאן** הייתה קהילה יהודית שהתקיימה במשך מאות שנים, והיא אינה קיימת כיום.

היסטוריה
--------

יש הטוענים כי קבר איוב (אנ') ממוקם בג'בל דוהפר הנמצא 45 קילומטרים מעיר הנמל סלאלה.

קבר איוב
### יצחק בן יהודה

הקהילה היהודית בעומאן תועדה על ידי יצחק בן יהודה, סוחר שחי במאה ה-9. יצחק התגורר בסוחאר, והפליג לסין בין השנים 882 ל-912. הוא חזר לסוחאר והפליג שוב לסין, אך ספינתו נתפסה והוא נרצח בנמל סומטרה.

### בנימין מטודלה

מפת המסלול
מסע שנערך על ידי רבי בנימין מטודלה בשנים 1165 עד 1173 חצה חלק מהאזורים הנמצאים כיום באזור הגאוגרפי של עומאן. הטיול שלו התחיל כעלייה לרגל לארץ ישראל.

אחת העיירות הידועות שעליהן דיווח בנימין מטודלה כבעלת קהילה יהודית הייתה מסקט שבעומאן.

### במאה ה-19

באמצע המאה ה-19, תיעד הסגן הבריטי ג'יימס ריימונד וולסטד (אנ') את יהודי מוסקט בזיכרונותיו. הוא מזכיר שיש "כמה יהודים במסקט, שברובם הגיעו לשם ב-1828, עת גורשו מבגדאד...". הוא גם מציין שיהודים לא הופלו כלל לרעה בעומאן, בניגוד למדינות ערביות אחרות. יהודי מסקט הועסקו בעיקר בייצור תכשיטי כסף, בנקאות ומכירת משקאות חריפים. למרות היעדר הרדיפות בעומאן, הקהילה נכחדה לפני שנת 1900. במהלך מלחמת העולם השנייה, חייל אמריקאי יהודי, עמנואל גליק, נתקל בקהילה קטנה של יהודים עומאנים במסקט, אך קהילה זו כללה בעיקר מהגרים חדשים מתימן.

### הקשר עם יהדות העולם

 ערך מורחב – **יחסי ישראל–עומאן**  

עומאנים מנהלת קשר עם מנהיגים יהודים אמריקאים וישראלים. הוועד היהודי-האמריקאי אירח מפגש שבו: "מנהיגים ישראלים ועומאנים התכנסו לחגוג עשור למרכז לחקר ההתפלה במזרח התיכון, אחד מסיפורי ההצלחה של המאמצים להעמקת שיתוף הפעולה הערבי-ישראלי. בין הדוברים ניתן למצוא את סעיד בדר, מזכ"ל משרד החוץ של עומאן (אנ'), שרת החוץ הישראלית לשעבר ציפי לבני וצ'ארלס לוסון ממחלקת המדינה של ארצות הברית.

ראו גם
------

* יהדות בבל
* יהדות עבר הירדן המזרחי
* יהדות בחריין
* יהדות איחוד האמירויות הערביות
* יהדות תימן
* היסטוריה של עומאן
* יהודים-ערבים
* גלות בבל
* יהדות חצי האי ערב
* יהדות ארצות האסלאם
* פליטים יהודים ממדינות ערב
* יהודים מחוץ לאירופה תחת כיבוש נאצי
* מזרחים

קישורים חיצוניים
----------------

* קבר איוב
* יהודי עומאן
* המסלול של בנימין מטודלה, מרקוס נתן אדלר, 1907

הערות שוליים
------------

1. ↑  לא תאמינו איפה איוב קבור: בקהילה שנכחדה בעומאן, באתר tv2000
2. ↑  "PDF: *The Itinerary of Benjamin of Tudela* trans. Nathan Marcus Adler. 1907: Includes map of route (p. 2) and commentary" (PDF). teachittome.com.
ארבע הסדרות של קלפי משחק צרפתיים: עלה (♠), לב (♥), יהלום (♦), תלתן (♣).
**סדרה** היא קטגוריה של קלפים בעלי מכנה משותף. בדרך כלל על הקלף עצמו מופיעים סימון הסדרה אליה הוא שייך באמצעות אחד מהסימנים המופיעים בתמונה וזיהוי הקלף. חפיסת הקלפים מחולקת לארבע סדרות. במשחקי ברידג' וויסט סדר הסדרות מהנמוכה (ימין) לגבוהה (שמאל) הוא:
♣, ♦, ♥, ו ♠.
  

בכל סדרה יש שלושה עשר קלפים. בברידג' סדר הקלפים בכל סדרה מהנמוך לגבוה הוא מ 2 ועד 10 (10 מסומן באמצעות האות T שהיא האות הראשונה במילה האנגלית Ten) ומעליו בסדר עולה (מהנמוך לגבוה):

* נסיך המסומן באמצעות האות האנגלית J שהיא האות הראשונה של המילה Jack
* מלכה המסומנת באמצעות האות האנגלית Q שהיא האות הראשונה של המילה Queen
* מלך המסומן באמצעות האות האנגלית K שהיא האות הראשונה של המילה King
* אס המסומן באמצעות האות האנגלית A שהיא האות הראשונה של המילה Ace.

ארבע הסדרות הופיעו לראשונה על קלפים בערים רואן וליון שבצרפת במאה החמש עשרה, לפיכך חפיסת הקלפים הסטנדרטית נקראת חפיסת קלפים צרפתית.

זכייה בקלף מול קלפים של מתחרים אחרים
------------------------------------

ברוב משחקי הקלפים כל אחד מהמתמודדים חושף קלף אחד. ברוב המצבים במשחקי קלפים זוכה קלף גבוה בהתמודדות מול קלפים נמוכים ממנו. 
בחלק מהמצבים מוגדרת אחת מהסדרות כעדיפה על האחרות. סדרה זו נקראת שליט. המשמעות היא שקלף בערך כלשהו בסדרה זו זוכה בהתמודדות גם מול קלף גבוה ממנו בסדרה אחרת.

 ערך מורחב – **שליט (קלפים)**

סדר הסדרות במשחקי קלפים אחרים
-----------------------------

להלן סדר הסדרות במשחקי קלפים מהנמוך (בשמאל) לגבוה (בימין): 

* פוקר - ♦, ♣, ♠,♥
* פרפרנס - ♠, ♣, ♦, ♥
* רמי500 (גרסה של משחק רמי) - ♠, ♣, ♦, ♥
* תשעים ותשע (משחק קלפים) - ♠, ♣, ♦, ♥
* סקאט - ♦, ♥, ♠, ♣
* Big Deuce (משחק קלפים) - ♦, ♣, ♥, ♠

ראו גם
------

* קלף משחק
* משחק קלפים
* ברידג'
* וויסט
* שליט (קלפים)

קישורים חיצוניים
----------------

* *The Games Journal* article on card decks
**21 לוטטיה** (באנגלית: **Lutetia 21**) הוא אסטרואיד גדול שהתגלה ב־1852. האסטרואיד צולם על ידי הגשושית
רוזטה של סוכנות החלל האירופית ביולי 2010, ובמשך כשנה זה היה האסטרואיד הגדול ביותר שגשושית הגיעה בסמוך אליו. לוטטיה נמצא בחגורת האסטרואידים הראשית בין מאדים לצדק והוא שריד נדיר מהחומר המקורי שיצר את מערכת השמש.

מקור השם
--------

מקור השם "לוטטיה" נובע משם העיר הקדומה בצרפת (לוטטיה). הרומאים נתנו את שם זה לעיר הגאלית שכיום נקראת פריז.
פירוש המילה "לוטטיה" הוא עפר או בוץ.

גילוי וחקירה
------------

האסטרואיד "לוטטיה" התגלה לראשונה ב־15 בנובמבר 1852, על ידי הרמן גולדשמידט.
ב־10 ביולי 2010 הגשושית רוזטה של סוכנות החלל האירופאית חלפה על פני מרחק מינימלי של 3170 ק"מ במהירות של 15 קמ"ש לשנייה וצילמה את האסטרואיד.

מאפיינים
--------

האסטרואיד לוטטיה שייך לקבוצת אסטרואידים גדולים, ממדיהם מעל 100 ק"מ. אסטרואיד זהו שריד נדיר מהחומר המקורי שיצר את מערכת השמש. גילם של חלקים מפני השטח שלו הם 3.6 מיליארד שנה. נספרו על האסטרואיד יותר מ־356 מכתשים שקוטרם נע בין 600 מטר עד 55 ק"מ, ועומקם מגיע ל־10 ק"מ. המכתש הגדול ביותר שנמצא עליו הוא מכתש "מסיליה" שקוטרו 55 ק"מ. פנימו של האסטרואיד לוטטיה הוא נקבובי, וצפיפות גבוהה מעידה שהוא עשיר ביסודות מתכתיים, כגון ברזל. האסטרואיד מכוסה בשכבת אבק שהגרגירים שלה הם בגודל של 50 עד 100 מיקרון. בנוסף, התגלו רשת של "Gooves" - סדקים וגרבנים הדומים לכאלה שמצויים על פובוס. לוטטיה הוא האסטרואיד הגדול ביותר שביקרה בו גשושית. אסטרואיד זה לא מסיבי מספיק כדי לאפשר לכוח הכבידה לעגל אותו. נראה שהגוף מצולק במכתשים רבים, שאריות מימיה הראשונים של מערכת השמש. אסטרואיד זה עובר של כוכב לכת, בימינו הוא עדיין קפוא, ונמדד בטמפרטורה של K‏ 28- ל־K‏ 103-.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **לוטטיה 21** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **לוטטיה 21** |

* אבי בליזובסקי, ‏בדרכה למאדים צילמה רוזטה את האסטרואיד לוטטיה אליו תגיע, באתר "הידען", 30 בינואר 2007
* חיים מזר, ‏האסטרואיד לוטטיה-סיכום ממצאים, באתר "הידען", 24 בדצמבר 2011
**אאוגאנן** או **אאוגאנאן** או **אאוגאן** או **אואואן** (באנגלית: **Eóganan** או **Eogán** או **Uuen**, בגאלית סקוטית: **Eóganan mac Óengusa**; נפטר ב-839) בנו של אואנגוס השני, היה מלך הפיקטים (מלך פורטריו). אאוגאנן מלך כשנתיים, החל מעלייתו לשלטון בשנת 836 או 837 ועד מותו.

קורות חיים
----------

אאוגאנן היה בנו של אואנגוס השני, ועלה לשלטון לאחר מות דודו, דרסט התשיעי בשנת 836 או 837. ב"דברי ימי אירלנד" מוזכר פטירתו של אאוגאנן, יחד עם אחיו בראן בקרב נגד הויקינגים בשנת 839.
קרב זה מוזכר גם ב"דברי ימי אלסטר". במותו הסתיימה שלטון צאצאיו של אואנגוס הראשון בממלכת הפיקטים.

ב"דואן אלבאנאך" מוזכר אאוגאנן, יחד עם דודו ובן דודו דומנל מק קאוסטנטין כאחד מ"מלכי סקוטלנד". רשימה מאוחרת זו, מתקופת שלטונו של מלקולם השלישי מציינת את החשובים במלכי סקוטלנד ודאל ריאטה.

מסורות איריות מציינות כי אאוגאנן נפגש עם רגולוס הקדוש בפורטביוט כאשר רגולוס הביא את שרידיו של אנדרו הקדוש לסקוטלנד. כמו כן אאוגאנן שמר ומימן מנזרים בנורת'מבריה (ועד שנת 840 נאמרו בהם תפילות בעבורו).

על פי "דברי ימי הפיקטים", לאחר מותו של אאוגאנן עלה לשלטון אואוראד לתקופה קצרה, ואחריו מלכו בניו של אואוראד: ברידיי, קיניאוד ודרסט. אחד מצאצאיו היה קנת מק אלפין שנחשב לראשון בין מלכי ממלכת סקוטלנד.

קישורים חיצוניים
----------------

* דברי ימי אלסטר (בלטינית)
* דברי ימי אלסטר (תרגום לאנגלית)
* דברי ימי הפיקטים

| מלכי סקוטלנד |
| --- |
| המלכים הפיקטים | בית אלפין • בית דאנקלד • בית מוריי • בית ברוס • בית באליול • בית סטיוארט • בית הנובר • בית וינדזור |
| מלכי סקוטלנד | דרסט הראשון • טאלורק הראשון • נכטאן הראשון • דרסט השני • גאלאן • דרסט השלישי • דרסט הרביעי • גרטנייט הראשון • קיילטראם • טאלורק השני • דרסט החמישי • גאלאם קנאלאת' • ברידיי הראשון • גרטנייט השני • נכטאן השני • קיניאוך • גרטנייט השלישי • ברידיי השני • טאלורק השלישי • טאלורגאן • גרטנייט הרביעי • דרסט השישי • ברידיי השלישי • טרן • ברידיי הרביעי • נכטאן השלישי • דרסט השביעי • אלפין הראשון • דרסט השביעי • נכטאן השלישי • אואנגוס הראשון (אנ') • ברידיי החמישי • קיניאוד הראשון • אלפין השני • טאלורגאן השני • דרסט השמיני • קונאל מק טאידג • קאוסטנטין • אואנגוס השני • דרסט התשיעי • אאוגאנן • אואוראד • ברידיי השישי • קיניאוד השני • ברידיי השביעי • דרסט העשירי |
סמלי הדרגהסמל הדרגה - תג צווארוןסמל הדרגה - תג כתף סמל הדרגה - תג שרוולגנרל חיל התותחנים
**גנרל חיל התותחנים** (בגרמנית: **General der artillerie**) היא דרגה בכוחות הקרקע הגרמניים (גרמנית: הר). כיום הדרגה ניתנת לקצינים בדרגת של OF-6, והם אחראים בפרט בעניינים של אימון וציוד כוחות הארטילריה של הבונדסוור.

היסטוריה
--------

**גנרל חיל התותחנים** היא דרגה לשעבר של גנרל חיל בכוחות היבשה הגרמניים (צבא הקיסרות הגרמנית, הרייכסווהר והוורמאכט), אשר הייתה בשימוש גם על ידי הצבא הפרוסי והצבא האוסטרו-הונגרי, והייתה השלישית בחשיבותה, לאחר דרגות גנרל-אוברסט וגנרל-פלדמרשל. הדרגה היא שוות ערך לדרגת שלושה כוכבים כיום.

כיום, בכוחות המזוינים של גרמניה, הבונדסוור, הדרגה של גנרל-לויטננט היא המקבילה לדרגה המסורתית של גנרל חיל התותחנים. בצבא גרמניה המזרחית לא הייתה מקבילה לדרגת גנרל חיל התותחנים, והיא מוזגה לדרגת גנרל-אוברסט.

דרגות מקבילות
-------------

קצינים בדרגה מקבילה בחיל הפרשים נקראו "גנרל חיל הפרשים" ואלו בחיל הרגלים היו "גנרל חיל הרגלים". בשנת 1935 הוורמאכט הוסיף את הדרגות של "גנרל חיל השריון", "גנרל הכוחות ההרריים", "גנרל חיל הצנחנים", "גנרל חיל הקשר". בלופטוואפה, המקבילה לדרגה הייתה "גנרל חיל טייסי הקרב". הדרגה ציינה רק בכללית את הזרוע שבה שירת הגנרל, ולא התייחסה לתפקידו באופן ספציפי.

הדרגה בבונדסוור
---------------

בבונדסוור קיים תואר של גנרל חיל התותחנים, האחראי על אימון וציוד כוחות הארטילריה, ונושא בדרך כלל דרגת בריגדיר גנרל. מכיוון שזהו רק תואר ולא דרגה, לפעמים יכול לשאת אותה גם קצין בדרגת אוברסט.

הערות שוליים
------------

1. ↑  תחת השם פלדצוגמייסטר

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **דרגה זוטרה**:**גנרל-לויטננט** | **דרגות הוורמאכט** גנרל חיל התותחנים | **דרגה בכירה**:**גנרל-אוברסט** |
**אֵאוּגֵ'ן יַעֲקוֹבּוֹבִיץ'** (ברומנית: **Eugen Iacobovici**; בהונגרית: **Jakobovits Jenő**;‏ 10 ביוני 1902–8 בספטמבר 1979), הידוע גם בשם המחתרתי "וִיפוֹר" (Vifor), היה פעיל קומוניסטי יהודי-רומני, אשר שימש מזכיר ראשון במפלגה הקומוניסטית הרומנית המחתרתית בין השנים 1934–1936.

ביוגרפיה
--------

יעקובוביץ נולד למשפחה יהודית בכפר קודאצ'יו מארה במחוז אודורחיי שבתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית. עם שינוי הגבולות בעקבות מלחמת העולם הראשונה, היה לנתין של ממלכת רומניה. הוא היה עובד מתכת בעיר טרגו מורש, ובגיל 25 בשנת 1923 הצטרף למפלגה הקומוניסטית ונבחר למזכיר הוועד המקומי של המפלגה. בשנים 1929-1926 פעל בבוקרשט והיה מזכיר ועד המפלגה באזור.

ב-1929 נשלח על ידי הקומינטרן למוסקבה, ברית המועצות, לקורס של שנה בבית הספר הלניניסטי, ולאחר סיומו ב-1930 נשלח חזרה לרומניה במטרה שיפעל להפסקת הפיצול במפלגה הקומוניסטית הרומנית ולהכין את הקונגרס החמישי של המפלגה שהתקיים במוסקבה בדצמבר 1931. בקונגרס הציג יעקובוביץ' דו"ח על "המשימות הארגוניות ומדיניות כוח האדם של המפלגה". כבר ב-1930 נבחר כחבר בפוליטביורו של המפלגה הקומוניסטית ברומניה שמושבו נמצא בפראג וכעבור זמן קצר בברלין. אחר כך בשנים 1936-1934 כיהן כמזכיר ראשון של המפלגה, אחרי שהחליף את אלכסנדרו דניילוק שטפאנסקי (גורן).
בשנת 1936 הוחלף כמזכיר המפלגה על ידי בוריס שטפנוב. בהמשך הואשם על ידי הקומינטרן בסטייה מקו המפלגה. בימי הדיקטטורה של יון אנטונסקו, אחרי כניסת רומניה למלחמה נגד ברית המועצות, נעצר ביולי 1941 למשך חודש לחקירות. 
בשנים 1944-1941 נשלח כאסיר פוליטי למחנה המאסר בטרגו ז'יו ואחר כך ב-1942 למחנות הריכוז בטרנסניסטריה -וואפניארקה וגרוסולובה. 
אחרי 1947 בתקופת המעבר לשלטון הקומוניסטי ביקש להיות מוכר מחדש כחבר במפלגה הקומוניסטית.
יעקובוביץ' אאוג'ן נשא לאישה את בלה רבינזון, (1946-1900) אחותה של אנה פאוקר.

יעקבובויץ' נפטר בבוקרשט בשנת 1979. היו לו שני אחים ואחות ובת מנישואיו לבלה.

פרסים ואותות הוקרה
------------------

* 1978 - העיטור 23 באוגוסט דרגה א - מטעם הרפובליקה הסוציאליסטית רומניה

ספרים
-----

* Memorii (זיכרונות) - בהוצאת המכון למחקרים היסטוריים וסוציו-פוליטיים שעל יד הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית הרומנית, בוקרשט 1968

קישורים חיצוניים
----------------

* Vladimir Tismăneanu, Stalinism pentru eternitate: O istorie politică a comunismului românesc (ברומנית)
* אאוג'ן יעקובוביץ' באנציקלופדיה של רומניה (ברומנית)
* Denis Deletant - *Communist Terror in Romania:Gheorghiu-Dej and The Police State 1948-1965, Hurst and Co.London 1999*
* האתר ilegaliști

Cristina Diac - *Illegal Communist movement in interwar Romania* בתמיכת הרשות הלאומית הרומנית למחקר מדעי 2020-2013 CNCS - UEFISCDI
* אתר הארכיון הלאומי של רומניה - תיקי חברי המפלגה הוותיקים שנפטרו 20 בספטמבר 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  2017 הארכיון הלאומי של רומניה - תיקי חברי המפלגה
2. 1 2 3 4  באתר ilegaliști
3. ↑  D.Deletant 1999 עמ' 6
**עוקצנית** היא עשב רב-שנתי ממשפחת הורדיים שגדל בתנאי אחו לח. במקור מאירופה ומערב אסיה, הופץ גם לצפון אמריקה.

תיאור
-----

גבעולי העוקצנית אדמדמים או לפעמים סגלגליים, ישרים ומגיעים לגובה 1–2 מטר. העלים חלקים וכהים מצד אחד ופרוותיים ובהירים מהצד השני.

תפרחת צביר פרחים קטנים ועדינים בצבע שמנת עם 5 עלי כותרת בעלי ריח מתקתק ונעים הפורחת מתחילת הקיץ עד תחילת הסתיו.

שימושים
-------

בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי, וכן יש לקחת בחשבון שבהעדר מקורות מדובר במידע רגיש יותר המועד יותר למניפולציות. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים. 
העוקצנית בעלת תכונות ארומטיות נעימות ולכן משולבת לתיבול יינות, בירות, ריבות, חליטות ובשמים.

מהשורש ניתן ליצור צבע שחור.

בשל תכונות רפואיות הרבות[דרוש מקור] העוקצנית היא רכיב בתרופות מסורתיות והומאופתיות. חליטה של הפרחים משמשת ברפואה העממית לטיפול בראומטיזם, שיגדון, דלקות וחום.

הרכבה הכימי כולל חומצה סליצילית, פלבונואידים, גליקוזיד, שמנים אתריים וטאנין.

בשנת 1897 פליקס הופמן סינתז לראשונה גרסה רפואית יציבה ושימושית של חומצה אצטילסליצילית (ASA) מהעוקצנית, גרסה זו גרמה לפחות תופעות לוואי עיכוליות מחומצה סליצילית טהורה והיום מוכרת בשם אספירין[דרוש מקור].

שמות
----

בשפות אירופיות העוקצנית מכונה "מלכת האחו" וגם "Meadowsweet".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עוקצנית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* TPL
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  עוקצנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
**הארגון הצבאי האנטי-פשיסטי** (בפולנית: **Antyfaszystowska Organizacja Bojowa**, או בקיצור **AOB**) היה ארגון מחתרתי חשאי שהוקם ב-1942 בגטו ביאליסטוק. הארגון היה אחראי למרד גטו ביאליסטוק, המרד השני בגודלו, אחרי מרד גטו ורשה.

היסטוריה
--------

פעילות הארגון כללה הקמה של ארכיון מחתרתי סודי, בדומה לארכיון רינגלבלום ("עונג שבת") בוורשה אשר פעל גם הוא עד אפריל 1943. נאספו כתבי עת, עדויות, חיבורים, מסמכים של היודנראט והממשל הגרמני, וכן חומרים נוספים. באביב 1943 הוסתר הארכיון ב"צד הארי" של הגטו, שם נמצא לאחר המלחמה. רוב החומר ממנו נמצא כיום במכון יד ושם בירושלים. בנוסף הארגון עסק בייצור נשק בתוך הגטו ובניסיונות לרכוש נשק בחוץ.

באותה תקופה נתמכה התנועה, בין היתר, על ידי יו"ר היודנראט, אפרים ברש, שסיפק למורדים כספים וכן מידע והעתקים של מסמכים גרמניים סודיים, בחלקם מסמכים שנמסרו לארכיון. עד ינואר 1943 נותרה תנועת ההתנגדות ביאליסטוק בקשר הדוק עם הארגון היהודי הלוחם בוורשה (אי"ל), ועם חברי תנועת ההתנגדות בווילנה, וכן עם תאים רבים הפועלים בגטאות אחרים, ועם יחידות פרטיזנים הפועלות ביערות. בפברואר 1943 זכתה המחתרת היהודית לסיוע נרחב מידי קבוצה גרמנית אנטי-פשיסטית שסיפקה לגטו נשק, מפות, תרופות ומידע מודיעיני אשר איפשר את הישרדותם של כמה יהודים מגטו ביאליסטוק.

השתתפות במרד
------------

ב-16 באוגוסט 1943 החל חיסול הגטו בביאליסטוק. עם כניסתן של יחידות גרמניות לגטו, החל הארגון הלוחם האנטי-פשיסטי את המרד בגטו. המרד נחשב לאחד המצבים הבודדים שבהם יהודים, ללא קשר לתוכניתם ולחילוקי דעות פוליטיות, לחמו בפיקוד משותף ומאוחד בארגון אחד. המרד נחשב כיום בעיני היסטוריונים להתקוממות השנייה בגודלה של האוכלוסייה היהודית נגד הגרמנים.

מבין חברי המחתרת שלחמו ביומה הראשון של ההתקוממות לא נותר איש, כולם נפלו בקרב. אלה ששרדו והצליחו בכל זאת להגיע ליערות עשו זאת בשלב מאוחר יותר; היו שקפצו מן הרכבות, ויחידים הסתתרו בגטו ולאחר שנפסק המצוד, יצאו ממחבואיהם. כמה וכ-150 חברי מחתרת שהתגוררו בחלק העיר הפולני הצטרפו גם הם לפרטיזנים ביערות לאחר אקציית החיסול. בחורף 1943/1944 התארגנה ביערות ביאליסטוק קבוצה של פרטיזנים יהודים בת כ-80 לוחמים בשם "פארהויז" (קדימה).

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  AOB - Antyfaszystowska Organizacja Bojowa, web.archive.org, ‏8 בפברואר 2015
2. 1 2 3  המחתרת היהודית בביאליסטוק והפתרון הסופי, באתר lib.cet.ac.il
איקרוזאורוס מעופף
**דמויי לפידוזאורים** (שם מדעי: **Lepidosauromorpha**) היא קבוצה של זוחלים דיאפסידים, אשר מהווים את אבות הלפידוזאורים המודרניים, בה כלולים מחדקי הראש והקשקשאים המודרניים (הלטאות, הטבעונים והנחשים). הם התפתחו מקבוצת הזאוריה ונפרדו מהארכוזאורומורפים, אבות הארכוזאורים. הם התפתחו החל מהטריאס התחתון.

מינים אלה בעלי מבנה נמוך הכולל זנב ארוך, אצבעות קצרות ורגליים המצויות הרחק מגופם. חלקם מתחפרים באדמה והם בעלי מפרק מיוחד בעצם החזה ומבנה לסת תחתונה בעלת סוללות, מה שמונע מהם להיות עמידים אך בעלי יכולת חילוף גבוהה יותר. מינים אלה נעשו קטנים יותר מהארכוזאורומורפים, אם כי בהמשך חלקם גדלו עד לגודל של מוזאזאורוס. חלקם צוידו בבלוטות ארס להגנה. כל המינים בקבוצה זו בעלי דם קר.

מיון
----

* משפחה קואהנאוזאוריים (Kuehneosauridae)? - נכחדה
* סוג Carginia - נכחד
* סוג Coartaredens? - נכחד
* סוג Fraxinisaura - נכחד
* סוג Lacertulus? - נכחד
* סוג Marmoretta - נכחד
* סוג Megachirella - נכחד
* סוג Paliguana - נכחד
* סוג Pamelina? - נכחד
* סוג Sophineta - נכחד
* סוג Tamaulipasaurus - נכחד
* קבוצה לפידוזאוריה (Lepidosauria)
	+ סדרה מחודקי ראש (Rhynchocephalia)
	+ סדרה קשקשאים (Squamata)

ישנה מחלוקת על שיוכם של בני הקבוצה Pantestudines, ממנה התפתחו הצבים והזאורופטריגיים לכאן. חוקרים אחרים סוברים שהם קבוצה נפרדת של זאוריה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דמויי לפידוזאורים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
 |
דיוקנו של שלום צאלח בגיליון מזכרת של דואר ישראל לזכר עולי הגרדום משנת 1982
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
אנדרטת עולי הגרדום ליד מרכז מורשת יהדות בבל באור יהודה
**שלום צאלח** (1923 — 22 בינואר 1952) היה יהודי שהוצא להורג בהקשר לפיגועים בבגדאד. מהרוגי המלכות בעיראק.

קורות חיים
----------

נולד ליפה (חסינה) וצלח גדל בבגדאד, בירת עיראק במשפחה יהודית מהמעמד הפשוט והתייתם מאמו בגיל צעיר. צאלח, שהיה סנדלר במקצועו, הצטרף לתנועת "החלוץ" ותכנן לעלות לארץ.
ב-9 ביוני 1951, ערב עלייתו הצפויה לארץ, נעצר במסגרת גל מעצרים נגד פעילי התנועה הציונית יחד עם יוסף בצרי, סוכן המוסד שנשלח מישראל. צלאח עבר עינויים קשים ואולץ לחתום על הודאה כוזבת שהוא היה זה שהטיל חומר נפץ על לשכת המודיעין של שגרירות ארצות הברית בעיראק. הוא הורשע בפני בית דין מיוחד ב-5 בנובמבר 1951 בהנחת פצצות בכניסה ל-2 מבני ציבור יהודיים, בהנחת פצצה בלשכת המודיעין האמריקאית ובחברות ברשת ריגול ציונית ונידון למוות.
ב-27 בדצמבר 1951 אישר בית הדין העיראקי העליון את גזר הדין.

ארגונים יהודיים בעולם פנו למוסדות האו"ם ושגריר ישראל שם פנה לנשיא העצרת בבקשת התערבות, אולם המאמצים לא עלו יפה ובית-הדין העליון לערעורים בעיראק דחה את הבקשות והותיר את גזר דין המוות על כנו.

ב-22 בינואר 1952, (כ"ד בטבת, תשי"ב), הוצא צאלח להורג בתליה. הרב ג'ורג'י מועלם היה איתם ב-30 דקות האחרונות לחייהם, ומספר שהם אחזו בידיו וקראו "שמע ישראל", לדבריו בקשתם האחרונה הייתה "אחרי מותנו קחו אותנו לקרובנו". לאחר מכן הובילו אותם לכיכר ושם ניתלו כששק שחור מכסה את פניהם. בקשתם לבא לקבורה בישראל לא התמלאה, אך בהר הרצל הוקמה מצבה לזכרם. באותו חודש הוצא גם יוסף בצרי להורג.

לדבריו של שלמה הלל, יוצא יהדות עיראק, מילותיהם האחרונות של צאלח ובצרי, טרם עלו לגרדום, היו "תחי מדינת ישראל".

הנצחה
-----

מקום קבורתו לא ידוע, אולם הוצבה מצבה לזכרו בבית העלמין הצבאי בהר הרצל בירושלים.
שלום צאלח הונצח בסדרת בולי דואר ישראל "הרוגי מלכות" ובקריאת רחוב ומתחם על שמו בשכונת עמישב בפתח תקווה ורחוב בקרית אתא.
ברחבת מוזיאון מורשת יהדות בבל באור יהודה מוצגת אנדרטה לזכרם של שלום צאלח ויוסף בצרי ועליה חרותות המילים "תחי מדינת ישראל".

קישורים חיצוניים
----------------

* דף הנצחה ותמונת המצבה, באתר "נשמה"
* שלום צאלח, באתר "נזכור את כולם"

הערות שוליים
------------

1. ↑  מ"ד, דבר היום, דבר, 11 בדצמבר 1951
2. ↑  ברוך מאירי, הנידונים למוות קראו "שמע ישראל", מעריב, 11 בינואר 1980
מפת רומניה בחלוקה לחבלים היסטוריים
**דוברוג'ה** (ברומנית: **Dobrogea**, בבולגרית: **Добруджа**) הוא חבל ארץ בין הים השחור לבין הדנובה.

דוברוג'ה מחולקת בין רומניה לבין בולגריה (ראו מפה). החלק הבולגרי מכונה גם "הקדרילטר". סוגיית הבעלות על השטח הייתה אחת הסיבות לפרוץ מלחמת הבלקן השנייה בין בולגריה לרומניה ובעלות בריתה, מלחמה שהסתיימה בתבוסה בולגרית.

הערים העיקריות של חבל דוברוג'ה הן: קונסטנצה (Constanţa), מנגליה (Mangalia) וטולצ'אה (Tulcea) בצד הרומני, סיליסטרה ודובריץ' בצד הבולגרי.

שטח חבל הארץ הזה 23,100 קמ"ר.

על פי נתוני 2011, בחלק הרומני של דוברוג'ה היו 897,165 תושבים מתוכם היו כ- 751,250 רומנים, 22,500 טורקים, 19,720 טטרים, 13,910 רוסים ו-11,977 צוענים ובחלק הבולגרי של דוברוג'ה היו כ-283,395 תושבים מתוכם היו כ-192,698 בולגרים, 72,963 טורקים ו-12,163 צוענים.

היסטוריה
--------

השם הרומאי של דוברוג'ה היה "סקיתיה מינור" (Scythia Minor), אך חלק מההיסטוריונים השתמשו בשם "דאקיה פונטיקה" (Dacia Pontica). השם "דוברוג'ה" מקורו בנסיך (דספוט) ששלט במקום במאה ה-14, "דוברוטיצ'י" (Dobrotici).

לאחר תום מלחמת הבלקן השנייה נחתם הסכם בוקרשט (1913), אשר חילק שוב את השליטה בחבל, בין רומניה לבולגריה, תוך תוספת שטחים נרחבים לרומניה ואוכלוסייה של 286,000 נפשות. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, בולגריה הצטרפה לגרמניה ולאוסטרו-הונגריה והייתה שותפתן לתבוסה. המלך פרדיננד הראשון אולץ לעזוב את המדינה, ובנובמבר 1919 נחתם חוזה ניי, אשר במסגרתו נקרעו מבולגריה חבלי הארץ תראקיה לטובת יוון, מקדוניה לטובת סרביה, ודוברוג'ה לטובת רומניה.

במהלך מלחמת העולם השנייה, בספטמבר 1940, בלחץ הממשלה הגרמנית, בהסכם קראיובה, הוחזר אזור דרום דוברוג'ה מרומניה לבולגריה. הצעד שיזם היטלר חיזק את האוריינטציה הפוליטית הבולגרית אליו. לאחר המלחמה חולק החבל שוב בין שתי המדינות במסגרת חוזה פריז (1947).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוברוג'ה** בוויקישיתוף
* דוברוג'ה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Populaţia stabilă pe sexe, după etnie – categorii de localităţi, macroregiuni, regiuni de dezvoltare şi judeţe" (ברומנית). Institutul Național de Statistică. אורכב מ-המקור (XLS) ב-2019-08-15. נבדק ב-2015-11-20.
2. ↑  "Население по етническа група и майчин език" (בבולגרית). Националния статистически институт. אורכב מ-המקור ב-2015-12-19. נבדק ב-2015-11-20.

| אזורים היסטוריים ברומניה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| **דוברוג'ה** (צפון דוברוג'ה) **-** **מולדביה** (בסרביה • בודג'אק • בוקובינה • הרצה) **-** **טרנסילבניה** (באנאט • קרישאנה • מרמורש) **-** **ולאכיה** (מונטניה • אולטניה) | מפת האזורים |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007557796005171
* GND: 4012571-3
* LCCN: n82150359
* NARA: 10046528
* NKC: ge129017
* SUDOC: 027379582
* TDVİA: dobruca
* VIAF: 315144288
* WorldCat (עם VIAF): 315144288

 |
**גסות רוח** היא התנהגות המבטאת חוסר כבוד כלפי הזולת. התנהגות זו סותרת כללי נימוס והתנהגות לזולת אשר מקובלים בדרך כלל בחברה.

בתלמוד, מוצגת משמעות אחרת של הביטוי, שמשמעה חוסר יכולת להתחבר רגשית לליריקה (ירוש' פסח' ה לב.).

ביטויים לגסות רוח
-----------------

גסות רוח יכולה לבוא לידי ביטוי בדיבור או בתקשורת בלתי-מילולית כמו הבעות פנים, נימת דיבור ומחוות גופניות.

**דוגמאות לגסות רוח**: חוצפה, חוסר התחשבות, חוסר רגישות, פגיעה בכוונה, חוסר נימוס, עלבון, הפרת איסורים, סטייה ותועבה. 

### הבדלים תרבותיים

 ערך מורחב – **הבדלים בין-תרבותיים**  

פעולות שנחשבות במקומות מסוימים כגסות רוח לא בהכרח נחשבות גם במקום אחר כגסות רוח; תפיסת הפעולה יכולה להשתנות בהתאם למקום, לזמן ולהקשר. הבדלים מבחינה חברתית, דתית וזהות מגדרית יכולים להשפיע על ההסתכלות על התנהגות מסוימת. כתוצאה מכך, התנהגות מסוימת שנחשבה למקובלת לחלוטין על ידי קבוצת אנשים אחת, יכולה להיחשב כגסת רוח לחלוטין על ידי קבוצה אנשים אחרת.

למשל, בזמן שקטיפת פרות מעצים שמוצבים ברחוב ברשות הכלל יכולה להיות מעשה לגיטימי במדינה מסוימת, אזי במדינה אחרת יכול הדבר להיות לא מכובד ולא ראוי, אף על פי שאינו מוגדר בחוק כדבר אסור.

היבטים חברתיים
--------------

היכולת להבחין בין התנהגויות הנחשבות לגסות רוח בתרבות מסוימת לבין התנהגויות אחרות חשובה ליצירת קשרים בין-אישיים ולהשתלבות בחברה. התנהגות גסת רוח יכולה להשפיע על הרושם הראשוני שהאדם יוצר. במקרים מסוימים, גסות רוח קיצונית עלולה להוות עבירה פלילית. בישראל, למשל, קיימת עבירת לשון הרע שבה מי שמפרסם דברים משפילים ולא מכבדים על אודות אדם אחר, יכול להסתכן בכך שייתבע על ידו וייאלץ לשלם לו פיצויים לפי חוק איסור לשון הרע.

המודעות להתנהגויות גסות רוח והשלכותיהן נרכשת במהלך ההתפתחות החברתית, כחלק מתהליך החיברות, תוך צפייה, למידה וחינוך של ההתנהגויות החברתיות במהלך הצמיחה התרבותית.
**גנרל חיל ההנדסה** (בגרמנית: **General der Pioniere**), הייתה דרגה בכוחות הקרקע הגרמניים (גרמנית: הר).

היסטוריה
--------

סמלי הדרגהסמל הדרגה - תג צווארוןסמל הדרגה - תג כתף סמל הדרגה - תג שרוולגנרל חיל ההנדסה
**גנרל חיל ההנדסה** היא דרגה לשעבר של גנרל חיל בכוחות הוורמאכט, אשר נוצרה בשנת 1935, והייתה השלישית בחשיבותה, לאחר דרגות גנרל-אוברסט וגנרל-פלדמרשל. הדרגה היא שוות ערך לדרגת שלושה כוכבים כיום, וניתנה לגנרלים אשר פיקדו על כוחות הנדסה בוורמאכט.

דרגות מקבילות
-------------

קצינים בדרגה מקבילה בחיל הרגלים נקראו גנרל חיל הרגלים, בחיל הפרשים נקראו גנרל חיל הפרשים ואלו בחיל התותחנים היו גנרל חיל התותחנים. כמו כן היו קיימות הדרגות של גנרל הכוחות ההרריים, גנרל חיל השריון, גנרל חיל הצנחנים, גנרל חיל הקשר. הדרגה המקבילה בלופטוואפה הייתה "גנרל חיל טייסי הקרב". הדרגה ציינה את הזרוע שבה שירת הגנרל, ולא התייחסה לתפקידו באופן ספציפי.

בעלי הדרגה
----------

* אוטו-וילהלם פרסטר (1885–1966)
* ארווין ינקה (1890–1960)
* אלפרד יקוב (1883–1963)
* ולטר קונצה (1883–1960)
* קרל זקס (1886–1952/53)
* אוטו טימן (1890–1952)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **דרגה זוטרה**:**גנרל-לויטננט** | **דרגות הוורמאכט** גנרל חיל ההנדסה | **דרגה בכירה**:**גנרל-אוברסט** |
**100 Miles and Runnin'** הוא מיני אלבום של להקת N.W.A שיצא לאור ב-16 באוגוסט 1990 באמצעות חברת התקליטים רות'לס רקורדס. זהו אלבומה הראשון של הלהקה מאז עזיבתו של הראפר אייס קיוב את הלהקה, בעקבות בעיות כלכליות. האלבום הגיע למעמד אלבום זהב באיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי ומכר יותר מחצי מיליון עותקים.

המיני-אלבום מהווה נקודת מפנה בלהקה, אשר עברה משירי מחאה נגד המשטרה, לשירים נגד גזענות ושוביניזם. 
השיר הראשון נקרא כשם האלבום, "100 Miles and Runnin'", זהו שיר הנושא במיני אלבום והוא הושמע עשרות פעמים ברדיו ובטלוויזיה. בווידאו קליפ לשיר מצולמת הלהקה בורחת מהמשטרה ולועגת ל-FBI שניסו לעצור את הלהקה מהקלטת שירים, בשל שירם "Fuck The Police" מהאלבום Straight Outta Compton.

ד"ר דרה הוסיף לשיר "Just Don't Bite It", שיר פרודי שובינסטי על ניצול נשים, גרוב סינטיסייזר איטי וביטים פאנקיים אשר לא טיפוסיים לשירים מסוג זה. עוד שיר פרודי מהאלבום הוא "Sa Prize Pt. 2" שמארח את הכותב של הלהקה, The D.O.C. הוא המשך לשיר המחאה "Fuck The Police" מאלבומם הקודם, בו הם מקללים את המשטרה שוב, על אף האזהרה של ה-FBI.

מחלוקת עם אייס קיוב
-------------------

100 Miles and Runnin' הוא בעצם הקדמה ל"מלחמת הראפ" הראשונה בין N.W.A ואייס קיוב. N.W.A תקפה את אייס קיוב על שעזב אותה, בשיר 100 Miles and Runnin' ד"ר דרה אומר:

*It started with five but yo one couldn't take it so now it's four cuz the bitch couldn't make it*
בשיר "Real Niggaz" (שמופיע גם באלבום Efil4Zaggin) תוקף MC Ren את אייס קיוב. לדבריו, אנשים קונים את האלבום שלו, רק משום שהם חשובים שמדובר ב-N.W.A. משפט זה נאמר כתגובה להצלחת האלבום של אייס קיוב "AmeriKKKa's Most Wanted", שיצא רק 3 חודשים לפני כן, והפך את אייס קיוב לאחד הראפרים הפופולרים ביותר באותה שנה.

רשימת שירים
-----------

כל השירים הופקו על ידי ד"ר דרה ו-DJ Yella.


| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | 100 Miles And Runnin' | 4:32 |
| 2. | Just Don't Bite It | 5:27 |
| 3. | Sa Prize (Part 2) | 5:58 |
| 4. | Real Niggaz | 5:25 |
| 5. | Kamurshol | 1:55 |
| **משך כולל:** | **23:21** |

קישורים חיצוניים
----------------

* MusicBrainz 100 Miles and Runnin' באתר MusicBrainz
* Discogs 100 Miles and Runnin' באתר Discogs
* AllMusic 100 Miles and Runnin' באתר AllMusic

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 9f3b1c61-de45-3d60-98ad-65b57980eef5

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בשיטה לתחרות ספורט. אם התכוונתם ליחידת מידה, ראו ליגה (יחידת מידה).
בספורט, **ליגה** היא שיטה לארגון תחרויות ספורט שבה כל ספורטאי או קבוצה מתמודדים נגד כל יתר היריבים באותה קבוצה של מתחרים או הקבוצות. המונח "ליגה" עשוי גם להתייחס לכל אותם ספורטאים או קבוצות המתמודדים ביניהם בשיטת ליגה, כאשר הליגה הזו עשויה להיות אחת מכמה ליגות דומות באותו ענף ספורט במדינה או בכמה מדינות, המאורגנות לרוב בצורה היררכית.

לדוגמה: בכדורגל הישראלי הליגה העליונה היא ליגת העל, מתחתיה הליגה הלאומית, אחריה ליגה א' ועוד.

מקור המונח הוא הליגה בכדורגל של אנגליה, שהייתה הראשונה שהנהיגה תחרות בשיטה הזו ב-1888, ובעקבותיה הלכו מדינות נוספות וענפים נוספים והיא הפכה לשיטה הנפוצה בעולם לארגון אליפויות לאומיות במשחקי כדור קבוצתיים.

בתחרויות המתקיימות בשיטת ליגה מספר המשחקים של כל משתתף יהיה תמיד כפולה של מספר המשתתפים פחות אחד, מכיוון שכל משתתף מתמודד נגד כל המשתתפים למעט עצמו. לרוב תחרויות בשיטת ליגה מחולקות למחזורים שבהם כל המשתתפים מתחרים במקביל, כך שמספר המחזורים שווה למספר המשחקים. במקרה של מספר אי-זוגי משתתף אחד בכל מחזור יהיה חופשי, ומספר המחזורים יהיה כפולה של מספר המשתתפים.

במשחקי כדור קבוצתיים כגון כדורגל, כדורסל, כדורעף ועוד בדרך כלל אליפויות לאומיות נערכות בשיטת ליגה עם שני סיבובים או יותר. בליגה עם שני סיבובים כל קבוצה תשחק פעמיים נגד יתר הקבוצות, כאשר פעם אחת היא תהיה המארחת, כלומר המשחק יתקיים במגרש הבית שלה, ופעם אחת תהיה האורחת במגרש של הקבוצה היריבה.

בתחרות בשיטת ליגה כל קבוצה מקבלת ניקוד לפי הישגיה (בכדורגל נהוג להעניק שלוש נקודות על ניצחון, נקודה אחת על תיקו ואפס נקודות על הפסד) והמנצחת היא הקבוצה שצברה את מירב הנקודות בסיכום כל המשחקים ותום העונה.

באליפויות בינלאומיות המתקיימות במקום אחד בדרך-כלל יש שלב אחד או יותר המתקיים בשיטת ליגה עם סיבוב אחד (מכיוון שאין משמעות למשחקי בית וחוץ), כאשר המשתתפים או הקבוצות מחולקים למספר בתים, והמדורגים במקומות הגבוהים בכל בית ממשיכים לשלב הבא. באליפויות רבות יש שיטה מעורבת שבה חלק מהשלבים (המוקדמים בדרך כלל) נערכים בשיטת ליגה וחלק בשיטת גביע.

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **פורטל ספורט** |
|  | **פורטל כדורגל** |
|  | **פורטל כדורסל** |

* מבנה ליגות ספורט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליגה** בוויקישיתוף
* יורם שורק, איזו שיטת ליגה יוצרת מקסימום עניין?, במדור "דברים שיורמים יודעים", באתר ארכיון האינטרנט (במקור, מאתר "nana10‏")
פירוש נוסף ערך זה עוסק בדמות קומיקס. אם התכוונתם לסרט, ראו גונדאלה (סרט).

**גונדאלה** הוא דמות של גיבור-על אינדונזי מרצועת הקומיקס באותו שם שיצאה על ידי חברת הקומיקס האינדונזית BumiLangit. שמו האמיתי הוא סנקאקה, סטודנט רגיל שהופך לגיבור-על אחרי תאונה מוזרה עם ברק. השפעותיהם של גיבורי-על אמריקאים נראים בבירור בעיצוב ובמאפיינים, אף על פי שהסיפור מבוסס על התרבות האינדונזית. העלילה מתרחשת בדרך כלל בעיר האינדונזית יוגיאקרטה, אך הסרט משנת 2019 מתרחש בג'קרטה.

דמותו
-----

**גונדאלה** נולד בשם סנקאקה לאב קשה יום. בבגרותו הוא עובר ללמוד באוניברסיטה בדיונית בעיר יוגיאקרטה, שם הוא עובד גם כמאבטח כדי להמשיך לממן את לימודיו. בעת שהיה בשמירה, סופת ברקים מתחוללת וברק פוגע בו. הוא מתחשמל כהוגן, אך אחרי שניצל הוא מגלה כי ניחנים לו כוחות על.

כוחות העל שקיבל קשורים בין היתר לברק שפגע בו. הם כוללים כוחות ברקים, המאפשרים לו לירות ברקים ובחלק מהגרסאות גם לעוף, כוח פיזי רב עוצמה, מהירות, חוסן מפני פגיעה, סיבולת ואתלטיות על-אנושיות. מלבד כוחות על לומד גונדאלה קרב מגע ואמנויות לחימה רבות ביניהן טאקוונדו, ג'ודו, קראטה, קרבות רחוב ועוד. אחד היתרונות בכוח המהירות שלו הוא היכולת שלו להתגנב ולברוח במהירות ובדממה, מה שמאפשר לו לחדור למקומות אסורים בקלות יתרה. מלבד כוחות פיזיים גונדאלה ניחן ביכולות מנטליות מרשימות, כגון כוח רצון, נחישות ואומץ בלתי נלאה, ורמה גבוהה של שליטה עצמית המאפשרת לו לבחון את הדברים באובייקטביות.

סקאקה הוא תושב אינדונזיה מוסלמי, כמו רוב תושבי אינדונזיה. אמו ככל הנראה נהרגה בעת שהיה ילד.

השראה לדמות
-----------

הדמות בבירור מושפעת מתרבות הקומיקס המערבית. כוחות העל שלו והדרך שבה קיבל אותם מתאימות עד מאוד לחברות הקומיקס מארוול קומיקס ו- DC קומיקס האמריקאיות. פגיעת הברק בגונדאלה קיבלה השפעה מהדרך בה הפלאש קיבל את כוחות העל שלו (נפגע מברק בסופה שנוצרה מבעיה במאיץ חלקיקים). גם עיצוב חליפתו בעת שהוא יוצא למשימות מושפעת עד מאוד מגיבורי על של ימינו: הוא לובש חליפה המכסה את כל גופו, העשויה מעור וצבעה שחור ואדום (בדומה לגיבורי על מערביים כגון ספיידרמן, דדפול ועוד). המסכה אותה הוא עוטה מעוצבת באופן דומה מאוד לגיבורי העל של מארוול קומיקס, בעלי מסכה דקה על כל הפרצוף.

אזכור במדיות אחרות
------------------

### קולנוע וטלוויזיה

בשנת 2019 יצא לאקרנים סרט הקולנוע "גונדאלה", המבוסס על חוברות הקומיקס. הסרט היה הצלחה יחסית והוא הראשון מתוך סדרת סרטים שעתידים לצאת בידיי "אולפני BumiLangit". דמותו של גונדאלה, המגולמת על ידי אמבימנה אריאסאטיה, תהיה אחת הדמויות הראשיות ביקום הקולנועי שמבקשים האולפנים להוציא, יחד עם דמויות נוספות מחוברות הקומיקס של החברה, ביניהם 'סרי אסיה' ו'מנדלה'.

הערות שוליים
------------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2020221150
* WorldCat (עם LCCN): n2020-221150

 |
**מארק ואליינטה הרנאנדס** (בספרדית: **Marc Valiente Hernández**; נולד ב-29 במרץ 1987) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הבלם בגואה.

קריירה
------

ואליינטה נולד בגרנולר, עיר במחוז ברצלונה שבקטלוניה, ספרד, וב-1997 הצטרף למחלקת הנוער של ברצלונה. ואליינטה החל את קריירת הבוגרים בקבוצת השלישית והשנייה של המועדון, אך לא הצליח להגיע לקבוצה הראשונה וב-2008 עזב לסביליה. גם בסביליה הוא החל את דרכו בקבוצת המשנה ורק ב-2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הספרדית הראשונה במדי הקבוצה הראשונה של סביליה. בעונת 2009/2010 זכה עם סביליה בקופה דל ריי. בסיום העונה עבר לריאל ואיאדוליד בה שיחק חמש עונות, בליגת המשנה ובליגה הבכירה בספרד.

בקיץ 2015 חתם במכבי חיפה. את שער הבכורה כבש מול הפועל עכו בחודש אוקטובר. בתום העונה זכתה חיפה בגביע המדינה, לאחר שפתח בהרכב בניצחון 1-0 על מכבי תל אביב במשחק הגמר. בקיץ 2017 שוחרר מחיפה.

ב-27 ביוני 2018 חתם בפרטיזן בלגרד.

ב-25 ביולי 2019 חתם בספורטינג חיחון מהליגה הספרדית השנייה.

בקיץ 2022 חתם בגואה מהסופר ליג ההודי.

### קריירת נבחרות

בצעירותו שיחק ואליינטה בנבחרות ספרד עד גיל 19 ועד גיל 20, ואף זכה עם הנבחרת הספרדית באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 שהתקיימה בשנת 2006 בפולין. בנוסף לכך לוואליינטה יש הופעה אחת בנבחרת קטלוניה.

תארים
-----

ספרד
* אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19: 2006

סביליה
* קופה דל ריי: 2009/2010

מכבי חיפה
* גביע המדינה: 2015/2016

פרטיזן בלגרד
* הגביע הסרבי: 2018/2019

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מארק ואליינטה** בוויקישיתוף
* מארק ואליינטה, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  מארק ואליינטה ירוק, כתבה באתר מכבי חיפה, 2 ביולי 2015
2. ↑  אתר ערוץ הספורט – sport5.co.il, באתר m.sport5.co.il
**התרבות המוּשָאבִּית** (גם **מֻשַאבִּית**) היא תרבות ארכאולוגית לבנטית בת התקופה האפיפלאוליתית של ציידים־לקטים. אתריה נמצאים בחצי האי סיני, בנגב ובדרום ירדן. בני התרבות המושאבית יצאו ממצרים, כפי הנראה מדלתת הנילוס, והגרו לסיני. נהוג לתארך את ימי התרבות לשנים 14,500 עד 11,000 לפני ימינו, ולה שני שלבים. בנות זמנה של התרבות המושאבית הן התרבות הכבארית הגאומטרית (עד 12,800 לפני ימינו) והתרבות הנאטופית המוקדמת.

התרבות קרויה אחר ואדי מושאבי והבסיס לזיהויה כצפון אפריקנית טמון בצורת כלי הצור האופייניים לה, הלהבונים הקמורים וחודי לַה מוּעִילָה (Arched-back Bladets; La Mouillah Points), כמו גם אופן הכנתם, טכניקת הנקר המיקרוליתי (Microburin Technique). נוסף לאלו, מיקרוליתים משולשיים שוני צלעות נמצאו באתרים מושאביים. 

המושאבים הגיעו לסיני בעת של נוחות אקלימית שהתאפיינה בריבוי משקעים והתחממות מתונה. נינוחות זאת הובילה, אולי, לריבוי אוכלוסייה. אי לכך, המושאבים, כמו תרבויות אחרות, ניסו לנצל את האזורים אשר מזג האוויר החדש אפשר את יישובם. בהגיעם לסיני ולנגב, פגשו בני התרבות המושאבית בכבארים הגאומטריים. נמצאו דוגמאות לאתרים מושאביים שנבנו על גבי אתרים כבאריים ולהפך. הרקע המושאבי האפריקני הקנה להם, כפי הנראה, את יכולות ההישרדות לנוכח הקשיית התנאים האקלימיים בתקופת הדריאס הצעיר. התחרות על מקורות המזון אשר פחתו גם כך בגין המשבר האקלימי, כנראה הביא להכחדת הכבארים הגאומטריים בדרום.

בזמן שהכאברים נעלמו גם מהנוף הצפוני של הארץ, המושאבים והשפעתם הוסיפה לשרוד. ל**תרבות הרַמוֹנִית**, לדוגמה, קשר חזק למושאבים. הרמוניים, כך נראה, אמצו מאפיינים אזוריים. מנגד לאבותיהם המושאביים, הם נהגו להתגורר באזורים גבוהים, וסגלו לעצמם כלי צור חדש, החוד הרמוני (Ramonian Point). להם אופייניים גם הלהבונים המשובררים הקטומים אלכסונית וסהרוני חֶלְוַואן (Helwan Lunates).

בתרבות המושאבית קשורות מספר סברות. אחת מהן, סברה אשר טוענת כי הם למעשה פיתוח של התרבות הניצנית האזורית, מטילה ספק ברקע הצפון אפריקני. סברות אחרות קושרות אותם לצמיחת הנאטופים, ומאוחר יותר הגירה חוזרת לתוך מצרים, היכן שהם עמדו מאחור התרבות הבדרית. סברה אחרת גורסת כי הם ייבאו את אבני ההשחזה לתוך הלבנט.

לקריאה נוספת
------------

* ישראל אפעל, **היסטוריה של ארץ ישראל – התקופה הקדומה**, 54, "התקופה האפי־פלאוליתית", הוצאת יד יצחק בן צבי וכתר, 1982, ירושלים.
* **האנציקלופדיה העברית**, כרך ו' – ארץ ישראל, 397–398, "פרהיסטוריה: התקופה האפיפלאוליתית", הוצאת ספרית הפועלים, 1992.
* אנה בלפר-כהן, **תולדות האדם הקדמון**, 111–112, "התרבות הנאטופית", האוניברסיטה המשודרת - משרד הביטחון, 1992 (תשנ"ג), תל אביב.

| תרבויות פלאוליתיות ואפיפלאוליתיות בארץ ישראל |
| --- |
| תרבויות התקופה הפלאוליתית התחתונה | התרבות האולדובאית (2,600,000–1,000,000) • התרבות האשלית (1,750,000–400,000) • התרבות האשלו־יברודית (400,000–220,000) |  |
| תרבויות התקופה הפלאוליתית התיכונה | התרבות המוסטרית (250,000–40,000) |
| תרבויות התקופה הפלאוליתית העליונה | התרבות האחמרית (45,000–25,000) • התרבות האוריניאקית (37,000–33,000) • התרבות העתליתית (26,000–23,000) • התרבות המשראקית (23,500–19,000) |
| תרבויות התקופה האפיפלאוליתית | התרבות הכבארית (23,000–18,000) • התרבות הכבארית הגאומטרית (18,000–15,000) • התרבות הנאטופית (15,000–11,700) • התרבות הרמונית (14,500–11,000) • התרבות המושאבית (14,500–11,000) • התרבות החריפאית (12,800–11,700) |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **התרבות המושאבית** בוויקישיתוף