recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אֵאוּגֵ'ן פִילוֹטִי** (ברומנית: **Eugen Filotti**;‏ 28 ביולי 1896 – 1 ביוני 1975) היה פובליציסט, דיפלומט, עורך ומתרגם רומני.

ביוגרפיה
--------

פילוטי נולד בבוקרשט, ילדם השני של ניקולאה פילוטי, רוקח צבאי בעל דרגת סגן, ואאורליה, בתו של ד"ר יעקב פליקס. שנתיים לאחר לידתו מת האב משחפת, והאם גידלה את ילדיה מגמלה צנועה. אאוג'ן ניסה להמשיך בדרכו של אביו, ובשנת 1914 נרשם לפקולטה לרוקחות. עוד בהיותו בבית הספר התיכון החל פילוטי לכתוב בעיתונים, בעיקר בנושאי מדיניות חוץ. בשנת 1916, עם כניסת רומניה למלחמת העולם הראשונה, גויס ומונה לרוקח צבאי בדרגת סגן. בסיום המלחמה זנח את לימודי הרוקחות ונרשם לפקולטה למשפטים של אוניברסיטת בוקרשט, לימודים שסיים בהצלחה בשנת 1922. גם בתקופת לימודי המשפטים המשיך בעבודתו הפובליציסטית, ובסיום לימודיו נכנס לעבוד כעורך בעיתון "האמת". בעבודתו כעורך המשיך להתמקד בנושאי מדיניות חוץ וגם, הפעם בתפקיד מנהל, פרסם את השבועון "המילה החופשית".

בשנת 1927 עבר פילוטי לתחום הדיפלומטיה ומונה לנספח עיתונות בצ'כוסלובקיה. שנה מאוחר יותר צורף למשלחת הרומנית שליד חבר הלאומים בז'נבה, שם פעל עד 1930, עת מונה למנהל מדור העיתונות והמידע במשרד החוץ הרומני. בשנת 1935 מונה לשגריר רומניה בטורקיה, אולם לאחר שנה, עם חילופי הממשלה ברומניה, העבירו שר החוץ החדש להיות שגריר ביוון, עמדה חשובה פחות מנקודת מבט רומנית. בסתיו 1938 עבר להיות שגריר בבולגריה, מדינה עוינת לרומניה באותה תקופה, ופעל להשגת הסכם חילופי אוכלוסין בדוברוג'ה. לאחר תכתיב וינה מונה פילוטי לשגריר בהונגריה, ובמהלך תפקידו זה פעל למען האוכלוסייה הלא-הונגרית של צפון טרנסילבניה, אשר הועברה מרומניה להונגריה. החל משנת 1942 סיפקה המשלחת הדיפלומטית הרומנית בראשותו של פילוטי כמויות גדולות של דרכונים ליהודים הונגרים שמוצאם מטרנסילבניה, דרכונים שאפשרו להם מעבר לרומניה והצילו אותם מהגורל המר של יהודי הונגריה. לאחר שינוי השלטון באוגוסט 1944 ברומניה, מונה פילוטי למנהל משרד החוץ הרומני, עד ששוב התחלפה הממשלה במרץ 1945, מועד בו העדיף להתפטר. בשנים 1946–1947 פעל במשלחת הרומנית לשיחות השלום בפריז בתפקיד מומחה, ובסיומה מונה לשגריר באיטליה, תפקיד שלא הצליח לממש בגלל וטו סובייטי שהביא לפרישתו לגמלאות. בהמשך חייו עסק פילוטי בעריכה ותרגום, ואף מונה בשנת 1957 למנהל "ההוצאה לאור בשפות זרות".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אאוג'ן פילוטי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפי הלוח היוליאני

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007424205705171
* BnF: cb16531094w (data)
* ISNI: 0000 0001 1097 1853
* LCCN: no2014106959
* SUDOC: 197748236
* VIAF: 161138949
* WorldCat: lccn-no2014106959

 |
בֶּרגמִיצֶה (Bergmütze), "כומתת ההרים" האפורה של חיילי 'הגבירגסייגר' ועליה סמל האדלווייס.
**גבירגסייגר** (בגרמנית: **Gebirgsjäger**; הלחם של המילים Gebirge, "הרים", ו-Jäger, "צייד") הם חיילים המאומנים בלוחמה הררית בהיסטוריה המודרנית של גרמניה ואוסטריה.

חיילי הגבירגסייגר מזוהים עם מסורות וסמלים שונים, בהם סמל האדלווייס (פרח הגדל בחלקים הגבוהים של הרי האלפים), כובע ה"ברגמיצה", ומדים ונעליים מיוחדות. בצבא הגרמני יחידות הגבירסייגר, לצד יחידות הפאלשירמייגר, נחשבות ליחידות עילית, והשירות בהן יוקרתי במיוחד.

היסטוריה
--------

חיילי 'גבירסייגר' גרמנים בהרי הקווקז, 1942.
חיילים אוסטרים מדיוויזיית גבירסייגר השנייה, 1940.
מקורן של יחידות הגבירגסייגר בשלושה רגימנטים של לוחמה הררית בצבא האוסטרו-הונגרי שהוקמו בשנת 1870 ונקראו "קייזרשיצן" (Kaiserschützen). בתוך רגימנטים אלו, שאורגנו בדומה ללוחמי האלפיני האיטלקיים, היו חטיבות הלנדסשיצן (Landesschützen), שאומנו כיחידות רגליות ללוחמה הררית.

במהלך מלחמת העולם הראשונה התגבשה הזהות הייחודית של חיילי הגבירסייגר כאשר יחידות 'קורפוס האלפים' (Alpenkorps) של הצבא הגרמני נלחמו לצד יחידות הלנדסשיצן האוסטריות בקרבות נגד הצבא האיטלקי בהרי האלפים. במהלך מלחמת העולם השנייה הוקמו בגרמניה הנאצית יחידות הרריות רבות לשירות בעיקר בהרי הקווקז, בגבול הצפוני בסקנדינביה, ובאלפים. אלה הוקמו גם במסגרת הוורמאכט והוואפן אס אס בעיקר כדיוויזיות הרריות של יחידות גבירגסייגר.

יחידות גבירגסייגר כיום
----------------------

היחידות ההרריות בצבא המודרני הגרמני (הבונדסוור) מרוכזות לכדי 'חטיבת הגבירסייגר ה-23' (Gebirgsjägerbrigade 23), זאת לצד מתקני אימונים ויחידות סיוע הרריות.

היחידות ההרריות בצבא המודרני של אוסטריה מרוכזות ב-'חטיבת הייגר השישית' (6th Jägerbrigade) היושבת באינסברוק, מערב אוסטריה. חטיבה זו מחולקת לשלושה גדודים; הגדוד ה-23, הגדוד ה-24 והגדוד ה-26. המסורות השונות המזוהות עם חיילי הגבירסייגר הגרמנים שותפים גם לאלו האוסטרים, כמו סמל האדלווייס, הכובע הייחודי ואף מוזיקת הצעידה בטקסים.

בתרבות
------

* הסרט הגרמני "Nordwand" (הצד הצפוני) משנת 2008 מתאר זוג מטפסי הרים המנסים לכבוש את הדופן הצפוני של הר האייגר, באלפים. שני המטפסים משרתים כגבירסייגרים בחטיבה האלפינית של הוורמאכט בתקופה שלפני פרוץ מלחמת העולם השנייה.
* במיני סדרה אחים לנשק משנת 2001, ישנו אזכור לפרח האדלווייס (סמל הגבירגסייגר) אשר נענד על ידי חיילי פאלשירמייגר גרמנים. הפרח מתואר כסימן לגבורה, שכן חייל העונד אותו טיפס כביכול לקו הגובה בו הוא צומח.

ראו גם
------

* יגר - חיל רגלים קל שעל בסיס שמו נקראו הגבירגסייגר
* פאלשירמייגר - כוחות הצנחנים הגרמניים
* שאסור אלפאן - יחידות צרפתיות מקבילות
* אלפיני- יחידות איטלקיות מקבילות

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **גבירגסייגר** |

* אתר אודות לוחמי ההרים הגרמנים.
* דו"ח שנכתב בשנת 1944 לגבי יכולות הלחימה ההרריות של גרמניה הנאצית.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007546133605171
* GND: 4382438-9
* LCCN: sh85123141
* NKC: ph311310

 |
**אאובסילאוס** (שם מדעי: *Eobasileus*; מילולית: "מלך-שחר מכותר") הוא סוג נכחד של יונק גדול בן לסדרת הדינוצרטים שחי בתקופת האאוקן שחי לפני 48-42.9 מיליון שנה באמריקה הצפונית. בתוך סוג זה נכלל מין אחד - *Eobasileus cornutus*, שהתגלה ב-1872 ותואר בידי החוקר המפורסם אדוארד קופ.

מאפיינים
--------

יונק קדום זה היה הגדול שבבני סדרתו והוא הגיע לאורך 4 מטרים, לגובה 2.1 מטר בכתפיו ולמשקל של מעל 4 טונות, גדול מכל קרנף או יונק צפון אמריקני. כמו לקרובו היואינטתריום במראה הגולגולת שלו הזכיר קרנף אך לא היה קרוב אמיתי. הגולגולת הייתה בעלת 3 רכסי קרניים דומים לקרני ג'ירף שבלטו ממצחו, מעל חלל העיניים וגם מעל החוטם כמו קרנף. ייתכן שהם צופו בעור קשה. הלסתות של האאובסילאוס היו בעלי ניבים ארוכים שבלטו מבחוץ ואולי נועדו לעזור ליצור להילחם עם יריבים או נגד טורפים.

למרות מראהו המאיים הוא היה אוכל צמחים איטי בעל מוח קטן שרעה בערבות ומספר חוקרים סוברים שהיה בעל אורח חיים אמפיבי. כנראה שהוא נכחד עם התייבשות סביבתו הלחה.

גלריית תמונות
-------------

* 
* גולגולת האאובסילאוסגולגולת האאובסילאוס
* 
* אאובסילאוס לצד קרובו היואינטתריוםאאובסילאוס לצד קרובו היואינטתריום

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אאובסילאוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
**סון או פיורנה** (בנורווגית: **Sogn og Fjordane**, בתעתיק לעברית: "**סוגן או פיורדנה**") היה אחד ממחוזות נורווגיה עד 2020. ב-1 בינואר 2020 מוזג המחוז עם הורדלנד והפך לחלק ממחוז וסטלן.

היה זה המחוז השמיני בגודלו ולו גבול משותף עם המחוזות מרה ורומסדל, אופלנד, בוסקרוד והורדלנד. מנהל המחוז היה בלייקנגר. המחוז הוא מקום מושבם של שני אתרי המורשת העולמיים של אונסק"ו, כנסיית אורנס ונרייפיורד.

שם
--

שם המחוז הוטבע בשנת 1919, סוגן, הוא שמו של אזור שנמצא בדרום המחוז. לפני כן נקרא המחוז "נורדרה ברגנוס" (Nordre Bergenhus), בעברית: חלקו "הצפוני של אמט בגרנוס" (אמט ברגנוס חולק לצפון ודרום ב-1763).

סמל
---

הסמל של סון או פיורנה הוענק ב-23 בספטמבר 1983. הסמל מראה את הפריסה הגאוגרפית של המחוז: שלושה פיורדים כחולים גדולים הבולטים לתוך הארץ הצבעונית הלבנה. שלושת הפיורדים מייצגים את שלושת אזורי המחוז: נורדפיורד (סביב נורדפיורדן), סונפיורד (עם פורדפיורדן) וסוגן (מסביב לסוניפיורדן). כמעט כל הכפרים והעיירות ממוקמים לאורך אחד הפיורדים הללו ושם המחוז מבוסס על הפיורדים.

גאוגרפיה
--------

זהו בעיקר אזור כפרי עם אוכלוסייה מפוזרת. המחוז כולל את הקרחון הגדול ביותר ב נורווגיה היבשתית, ברכס הרי בריימן, ואת האגם העמוק ביותר.ישנם גם הרבה מפלים מפורסמים הממוקמים באזור כמו המפל הגבוה ביותר בענורווגיה והשלישי בעולם. ווטיספוסן הוא אחד המפלים הגבוהים ביותר בנורווגיה עם ירידה אנכית של 275 מטר (902 רגל). שניהם ממוקמים בהרי יוטונהיים. ספינות שייט מבקרות בסון או פיורנה כל הקיץ בגלל הנופים הייחודיים של הרים גבוהים ופיורדים כחולים עמוקים.

השטח משתנה די מהר עם הרים קטנים יותר בעיקר על קו החוף, וגדל בהדרגה להרים שמגיעים ליותר מ -2,000 מטר (6,600 רגל). בגלל העלייה התלולה בגובה והפיורדים החותכים את השטח, כמות המשקעים גבוהה מאוד. מערכות לחץ לחץ נמוך נכנסות ממערב ופוגשות את ההרים (תופעה המכונה הרמה אורוגרפית) וגורמות לגשם ולשלג.

תחבורה
------

התחבורה מקשה יותר בגלל הפיורדים וההרים. יש ארבעה שדות תעופה במחוז, בפלורו, פורדה, סנדאן וסוגנדל. יש רק תחנת רכבת אחת, פלום. המחוז מתקשר עם חברות אוטובוסים וסירות בנתיבי אוטובוסים וסירות במחוז, תחת שם המותג החדש (2015) קרינגום.

מחוזות
------

המחוז מחולק לשלושה מחוזות. אלה הם סוגן (בדרום), סונפיורד (במרכז) ונורדפיורד (בצפון). סוגן מקיף את סוניפיורדן מסולונד באי החוף סולא בים הצפוני לאורך לוסטרפיורדן, סניף של סוניפיורד. האורך הכולל הוא 204 ק"מ (127 מייל).

קישורים חיצוניים
----------------

* | מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **סוגן והפיורדים** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סון או פיורנה** |
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סון או פיורנה

| מחוזות וטריטוריות בלתי נפרדות של נורווגיה |
| --- |
| רשימת מחוזות מאז 2020 | אגדר • אוסלו • ויקן • וסטלן • וסטפול וטלמרק • טרומס ופינמרק • טרנדלג • ינלנה • מרה ורומסדל • נורדלנד • רוגלנד | מפת מחוזות נורווגיה |
| מחוזות לשעבר | אופלנד • אסטפול • אקרסהוס • בוסקרוד • הדמרק • הורדלנד • וסטפול • טלמרק • טרומס • מזרח אגדר • מערב אגדר • סון או פיורנה • פינמרק |
| טריטוריות בלתי נפרדות | יאן מאיין • סבאלברד |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007552539205171
* BnF: cb11997607g (data)
* GND: 4481632-7
* LCCN: n78095650
* MusicBrainz: 548f69bb-b842-4ff6-9945-6ea9d6a8de13
* VIAF: 262350723
* WorldCat: lccn-n78095650

 |
**גביע רוס** (באנגלית: **Rous Cup**) היה תחרות כדורגל שנערכה במשך מספר שנים בסוף שנות ה-80 בין אנגליה, סקוטלנד ובשנים המאוחרות שלה נבחרת אורחת מדרום אמריקה.

סקירה והיסטוריה
---------------

מפעל גביע רוס קם במקומה של אליפות הבית הבריטית שהופסקה בשנת 1984 ונקרא על שמו של סר סטנלי רוס, לשעבר מזכיר התאחדות הכדורגל הבריטית ונשיא פיפ"א. ייעודו המקורי של הגביע היה לערוך את המשחק השנתי בין אנגליה וסקוטלנד שבוטל עם הפסקתה של אליפות הבית הבריטית. בשל כך נערכה התחרות במתכונת של משחק בודד, כאשר יתרון הביתיות הוחלף מדי שנה, והמנצחת במשחק הייתה מוכתרת כזוכה בגביע. המשחק היה נערך בתחילת הקיץ, בדרך כלל מיד בתום עונות הכדורגל של הליגות המקומיות.

לאחר שנתיים במתכונת המקורית, הוחלט להזמין מדי שנה נבחרת דרום אמריקאית אחרת כדי להוסיף עניין לתחרות וכן למלא את רצונן של אנגליה וסקוטלנד להתחרות בנבחרות חזקות יותר, שהיה אחת הסיבות לביטול אליפות הבית הבריטית. מכיוון שכעת כללה התחרות שלוש נבחרות, הוחלט להחליף את שיטת הניקוד לשיטת ליגה. כל נבחרת שיחקה מול שתי הנבחרות האחרות - כאשר על ניצחון ניתנות 2 נקודות, על תיקו נקודה אחת לכל אחת מהנבחרות והפסד לא מזכה את הנבחרת בנקודות. כמו כן שימש מאזן השערים להכרעה במקרים של שוויון נקודות בטבלת הליגה. במתכונת זו המשיכו אנגליה וסקוטלנד להחליף ביניהן את הביתיות, כאשר הנבחרת האורחת שיחקה את שני משחקיה בחוץ.

לאחר חמש שנים בלבד, בוטל המפעל ב-1989. המשחק השנתי בין אנגליה וסקוטלנד - היריבות הוותיקה ביותר בכדורגל הבינלאומי - לא התקיים מאז באופן רשמי, אלא רק במקרים בהם הוגרלו שתי הנבחרות לשחק זו מול זו: ביורו 1996 ובפלייאוף במסגרת מוקדמות יורו 2000.

תוצאות וזוכות
-------------

### 1985

סקוטלנד 1 - 0 אנגליה

**הזוכה**: סקוטלנד

### 1986

אנגליה 2 - 1 סקוטלנד

**הזוכה**: אנגליה

### 1987

אנגליה 1 - 1 ברזיל

סקוטלנד 0 - 0 אנגליה

סקוטלנד 0 - 2 ברזיל

| נבחרת | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | מאזן שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ברזיל | 2 | 1 | 1 | 0 | 3 | 1 | 2+ | 3 |
| אנגליה | 2 | 0 | 2 | 0 | 1 | 1 | 0 | 2 |
| סקוטלנד | 2 | 0 | 1 | 1 | 0 | 2 | 2- | 1 |

**הזוכה**: ברזיל

### 1988

סקוטלנד 0 - 0 קולומביה

אנגליה 1 - 0 סקוטלנד

אנגליה 1 - 1 קולומביה

| נבחרת | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | מאזן שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אנגליה | 2 | 1 | 1 | 0 | 2 | 1 | 1+ | 3 |
| קולומביה | 2 | 0 | 2 | 0 | 1 | 1 | 0 | 2 |
| סקוטלנד | 2 | 0 | 1 | 1 | 0 | 1 | 1- | 1 |

**הזוכה**: אנגליה

### 1989

אנגליה 0 - 0 צ'ילה

סקוטלנד 0 - 2 אנגליה

סקוטלנד 2 - 0 צ'ילה

| נבחרת | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | מאזן שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אנגליה | 2 | 1 | 1 | 0 | 2 | 0 | 2+ | 3 |
| סקוטלנד | 2 | 1 | 0 | 1 | 2 | 2 | 0 | 2 |
| צ'ילה | 2 | 0 | 1 | 1 | 0 | 2 | 2- | 1 |

**הזוכה**: אנגליה

קישורים חיצוניים
----------------

* גביע רוס באתר RSSSF
**וולפגנג לייבניינר** (28 באוקטובר 1905 – נובמבר 1987) היה שחקן גרמני, במאי ומנהל תיאטרון.

תחילת חייו
----------

לייבניינר נולד בעיר לובווקה שבפולין של היום, ובשנת 1928 למד בתיאטרון השפות של מינכן תחת ניהולו של אוטו פאלקנברג, משחק ובימוי.

קריירת הבימוי
-------------

בשנת 1936, לייבניינר הפך להיות חבר בתיאטרון הממלכתי הפרוסי בברלין, ובשנת 1938 הוא מונה למנהל האמנותי של "אקדמיית הקולנוע הגרמני אקדמית באבלסברג".

בשנת 1941 הוא ביים את סרט התעמולה הנאצי "אני מאשים" (Ich klage an), בשיתוף פעולה עם משרד הרייך לתעמולה ולהשכלת העם. 

עלילת הסרט הייתה על המתת החסד מרצון של אישה הסובלת מטרשת נפוצה, סרט זה נועד לתמוך בתוכנית המתת החסד אשר הייתה כחלק מהאידאולוגיה הנאצית באותה תקופה. 

במהלך השנים 1942–1945 קבל לייבניינר דוקטורט בעת שעבד עבור סרטי אוניברסום AG, אולפן הסרטים הגרמנים הגדול ביותר באותו זמן.

בשנת 1947, ביים לייבניינר בבימוי את מופע הבכורה של המחזה "האיש שבחוץ" של וולפגנג בורכרט בהמבורג, ובשנת 1956 זכה לייבניינר להצלחה עם הסרט משפחת טראפ.

הוא מת ב -28 בנובמבר 1987 בווינה לאחר מחלה ממושכת.

קישורים חיצוניים
----------------

* וולפגנג לייבניינר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* וולפגנג לייבניינר, באתר AllMovie (באנגלית)
* וולפגנג לייבניינר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007335394505171
* BNE: XX1539138
* BnF: cb162253881 (data)
* GND: 119072629
* ISNI: 0000 0001 1032 9713
* LCCN: n85262672
* NKC: xx0172923
* NLP: A36086496
* NTA: 12603186X
* SELIBR: 321693
* SUDOC: 098527118
* VIAF: 112746607
* WorldCat: lccn-n85262672

 |
**בית הכנסת בשאלון-אן-שמפן**, (בצרפתית: **Châlons-en-Champagne**) הוא בית כנסת הנמצא ברחוב רי לושט 21 (Rue Lochet) בעיר הצרפתית שאלון-אן-שמפאן, במחוז מארן (אנ') שבחבל שמפן ארדן. המבנה הוכר כמונומנט היסטורי במאי 2004.

קהילה יהודית
------------

קיימות עדויות על נוכחות יהודית בשאלון-אן-שמפן כבר במאה השלישית, וידוע על קיום בית כנסת בעיר בשנת 1367 ברחוב רי דה לה ג'ורי (Rue de la Jüri). בנוסף לכך פעלה בעיר ישיבה של תלמידי רש"י ובעלי התוספות. במהלך מלחמת מאה השנים גורשו היהודים מהעיר, ורק לאחר מאות שנים, בעקבות המהפכה הצרפתית שבו יהודים להשתקע בה.

משהסתיימה מלחמת פרוסיה צרפת בשנת 1870, וחבל אלזס-לורן סופח לגרמניה, התיישבו באזור המוני יהודי אלזס שלא חפצו להיות לאזרחים גרמנים. מאוחר יותר באו לעיר יהודים ממרכז אירופה, ולבסוף, בשנת 1960, התיישבו בה יהודים מצפון אפריקה. ב-20 ביולי 1942 נעצרו בעיר יהודים רבים וגורשו למחנות השמדה.

בעיר ישנו רחוב המכונה "הרובע היהודי הקטן" ורחוב נוסף בשם "רחוב היהודים", בסמיכות לרחוב רי לושט. כמו כן קיים בעיר מקווה עתיק, וכתבים יהודיים עתיקים בספריית העירייה. אין בית עלמין יהודי נפרד בעיר, לעומת זאת ישנה חלקה יהודית בבית הקברות במזרח העיר ברחוב קלרמן (rue Kellermann).

תיאור המבנה
-----------

מגן דוד בכניסה
בית הכנסת אשר תוכנן בידי האדריכל אלקסיס וגני בסגנון מורי, נחנך בספטמבר 1875. גרם מדרגות מוביל אל פתח הכניסה, שעשוי קשת פרסה שבטבורו זגוגית עם מגן דוד צבעוני. הקימור הפרסתי נתמך בשני עמודים מימינו ומשמאלו. השער עטוף כולו במסגרת מפוסלת של רצועות מפותלות. מימין ומשמאל לשער ישנם בכל צד שני חלונות עשויות גם הם קשת פרסה. בקומה השנייה של בית הכנסת, מעל השער, ניתן לראות שלישיית חלונות בעלי קשתות משוננים, הנשענות על ארבעת עמודים. מימין ומשמאל של השלישייה הזו, קיים חלון נוסף מכל צד עם קשת משוננת שנסמכים גם הם על שני עמודי תווך. ממעל לחלונות האמצעיים חרוט הפסוק "מה ידידות משכנותיך, ה' צבאות" מתהילים פ"ד.

התצורה המשולשת שבקומת הכניסה (פתח ראשי ושני חלונות מכל צד) חוזרת על עצמה במידת מה בקומה השלישית, בדמות חלונות-תאומים עם קשת מעוגלת, וחלון שושנה בשני צידיהם. החלונות הללו ממולאים בתחרת אבן בצורת מגן דוד. אקרוטריונים מעטרים את כל הגג, שמכותר באמצעו באבן לוחות הברית.

בשנת 1993 הוצב מצבת זיכרון בחזית בית הכנסת ומדי שנה נערך בה עצרת זיכרון למגורשים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת בשאלון-אן-שמפן** בוויקישיתוף

| בתי כנסת במחוז מארן |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| שאלון-אן-שמפן • ריימס • אפרניי • ויטרי-לה-פרנסואה | טראם |

 |
**וולפגנג פיקרט** (בגרמנית: **Wolfgang Pickert**;‏ 3 בפברואר 1897 – 19 ביולי 1984), היה גנרל מעוטר של ארטילריית הפלאק (נ"מ) של הלופטוואפה במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

פיקרט נולד ב-3 בפברואר 1897 בפוזן, ועם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס לצבא האימפריה הגרמנית, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-73 (מזוריה ה-1), עמו לחם במהלך המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף פיקרט לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בינואר 1936 הוא הועלה לדרגת מיור, וב-1 באוקטובר 1937 מונה למפקד הסוללה ה-1 ברגימנט הנ"מ ה-49 במנהיים. ב-1 ביולי 1938 הוא מונה לראש מטה הלופטגאו ה-13 בנירנברג, וב-1 בדצמבר 1938 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט.

### מלחמת העולם השנייה

ב-25 באוקטובר 1939 הוא מונה לקצין אג"ם של פיקוד ההגנה האווירית ה-4, והיה אחראי על הארטילריה של אזור הרוהר כולו. במאי 1940 הוא מונה לראש מטה קורפוס הנ"מ ה-1, וב-1 ביוני 1940 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באוקטובר 1940 הוא מונה לראש מטה פיקוד הלופטוואפה מרכז, אשר היה אחראי להגנה האווירית של ברלין. ב-25 ביוני 1942 הוא מונה למפקד דיוויזיית הנ"מ ה-9, וב-1 באוקטובר 1942 הועלה לדרגת גנרל מיור. פיקרט השתתף עם הדיוויזיה שלו בקרב סטלינגרד, וב-7 בדצמבר 1942 הוענק לו עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-11 בינואר 1943 הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-12 בינואר 1943 הוא הוטס מתוך הכיתור בסטלינגרד, על מנת לדווח על המתרחש לאריך פון מנשטיין, ולאחר מכן נאסר עליו לחזור לכיס סטלינגרד. בתחילת פברואר 1943 הקים פיקרט את הדיוויזיה מחדש בחצי האי קרים, ולאחר מכן פיקד עליה במהלך הקרבות בראש הגשר בקובאן. ב-1 בנובמבר 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט, וב-5 ביוני 1944 הוענק לו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בסוף מאי 1944 הוא מונה למפקד קורפוס הנ"מ השלישי, ופיקד עליו במהלך המערכה בנורמנדי. ב-1 במרץ 1945 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הנ"מ, ובסוף המלחמה הוא נפל בשבי בעלות הברית.

### לאחר המלחמה

פיקרט שוחרר מהשבי בתחילת 1948, ולאחר שחרורו התגורר בווינהיים, עד למותו ב-19 ביולי 1984.

קישורים חיצוניים
----------------

* וולפגנג פיקרט באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007423697905171
* GND: 1026860032
* ISNI: 0000 0001 1588 9058
* LCCN: no2010008542
* NTA: 069169942
* VIAF: 5382651
* WorldCat: lccn-no2010008542

 |
**דמויי צפלספיסים** (שם מדעי: ***Pteraspidomorphi***) היא קבוצה נכחדת של דגים חסרי לסתות עתיקים, מקרובי הצמדאים והמיקסינות, אשר חיו בעידן הפלאוזואיקון בתקופות הסילור והדבון. בעבר שייכו לקבוצה את הצמדאים, אך כיום מעריכים שהם התפתחו מהמחלקה Hyperoartia. בקבוצה פוליפילטית זו היו 3 מחלקות: Osteostraci ,Galeaspida ו-Pituriaspida.

דגים אלה הם המתקדמים ביותר מבין חסרי הלסתות ואולי הם התפתחו לחולייתנים הלסתניים. הם היו שטוחים ובעלי זנב ארוך וראשם וצידי הזימים שלהם עטו "קסדה" משוריינת להגנה. הפה שלהם כלל שפתיים משתרבבות, איתה יכלו לינוק טרף אך לא יכלו ללעוס כלל. התנועה העיקרית שלהם התבצעה באמצעות זנבם, אף שהיו להם סנפירי חזה בשרניים מתחת ל"קסדה". לא ברור אם היה להם שלד, אך לא היה עשוי מסחוס כמו של כרישים. אורך המינים הגיע ל-5 עד 6 סנטימטרים.

הם חיו כנראה על קרקעית הים ושאבו טרף קטן לפיהם או סיננו אצות או שיריים מהקרקעית בדומה לכמה מיני שפמנונאים או חריתאים מודרניים.

מיון
----

* מחלקה Osteostraci
	+ סדרה Zenaspida
	+ סדרה Benneviaspidida
	+ סדרה Thyestiida
* מחלקה Galeaspida
	+ סדרה Eugaleaspidiformes
	+ סדרה Huananaspidiformes
	+ סדרה Polybranchiaspidiformes
* מחלקה Pituriaspida
	+ סדרה Pituriaspidiformes

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דמויי צפלספיסים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADW
* ITIS
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007547183105171
* BnF: cb12390249q (data)
* LCCN: sh2003004801

 |
**המורה דרורה לא מפלצת** הוא רומן רב-מכר לבני הנעורים מאת הסופר והתסריטאי ינץ לוי. הספר, שהתפרסם בשנת 2014 בהוצאת זמורה ביתן, מבוסס על חוויות מילדותו של המחבר.

עלילת הספר
----------

עלילת הספר מתרחשת בשנות ה-80 של המאה ה-20 ומספרת על מיכאל, תלמיד בית ספר מצטיין, שתקן וצייתן, אבל מאוד לחוץ. מיכאל מוצא את עצמו בוכה פעם אחר פעם בבית ספר מרוב לחץ ומצוקה רגשית. במהלך החופש הגדול הוא מבטיח לעצמו שבשנה הבאה הוא לא יבכה, אלא שבתחילת השנה הוא מגלה שהמורה שלו היא דרורה, "המורה הכי מפחידה מאז ימי הדינוזאורים". דמותה הקומית-טראגית של המורה דרורה קשוחה, נבחנית ונוהגת להטיל מורא על תלמידיה. יש לה קול צרוד וצורמני. היא חסרת סבלנות ורגישות ונוהגת להשפיל את התלמידים. אמנם תחילת השנה נראית מאיימת, אך מיכאל אינו יודע מה צופן בחובו העתיד. בסיפור התבגרות רגיש, מותח ומשעשע, מיכאל עובר תהפוכות מפתיעות, ועלילת הספר נוגעת בהיבטים מרכזיים בחייהם של ילדים ובני נוער - התאהבות, מקובלים ולא מקובלים, לימודים בבית ספר, חברות, יחסי ילדים והורים ועוד. העלילה הריאליסטית בעיקרה נוגעת גם בחוויות יוצאות דופן הכוללות אוצר, בית נטוש ומסתורי, חבורה שיוצאת למבצע חשאי ועוד.

אף על פי שהרומן הוא תקופתי הוא אינו כתוב בנימה נוסטלגית. להפך, הקול המספר ברומן - הלוא הוא קולו של מיכאל המבוגר - חוזר ומביט באירוניה ואף בביקורת גלויה על מנהגים ומאפיינים של חיי ילדים ובני נוער בשנות ה-80 בישראל.

קבלה
----

הספר זכה לביקורות משבחות. הספר היה מועמד בקטגוריית ספר השנה של טקס נבחרי הילדים של ערוץ הילדים לשנת 2016.

לקריאה נוספת
------------

* ריאיון על הספר עם ינץ לוי, חמוטל לוין, טיים אאוט תל אביב.
* ריאיון עם ינץ לוי על הספר בתוכנית "העולם הבוקר"(הקישור אינו פעיל).
* פרק ראשון מתוך "המורה דרורה לא מפלצת".

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד עלית קרפ, הגיע הזמן להתגעגע ליחסים החברתיים של שנות ה-80, באתר הארץ, 15 במאי 2014
2. ↑
3. ↑  נוסטלגיה ללא ציפוי דביק ומתוק : הפנקס – כתב עת מקוון לתרבות וספרות לילדים, באתר ha-pinkas.co.il
**ג'ק מונרו** (באנגלית: **Jack Monroe**; נולדה ב-17 במרץ 1988) היא סופרת ועיתונאית בריטית, הכותבת בעיקר על מזון, עוני ותופעת הרעב בקרב השכבות הנחשלות בבריטניה. בתחילת דרכה התפרסמה בבלוג "נערה בשם ג'ק" (ששמו כיום "Cooking on a Bootstrap", בתרגום חופשי "בישול חסכני") ומאז פרסמה מאמרים בעיתונים רבים, בהם הגרדיאן והניו יורקר.

מונרו כתבה גם מספר ספרי בישול המתמקדים במתכונים בתקציב נמוך.

קורות חייה
----------

ג'ק מונרו נולדה בשם **מליסה חג'יקוסטס** בסאות'אנד-און-סי למשפחה ממעמד הפועלים. אביה בן למשפחה ממוצא קפריסאי ששירת מספר שנים בצבא הבריטי.

היא נשרה מלימודי בית הספר בגיל 16 ועבדה במזנון פיש אנד צ'יפס, ולאחר מכן כמוקדנית בשירות מכבי אש באסקס. כשהייתה בת 23 נולד לה בן, היא התפטרה מעבודתה ועסקה בעבודות זמניות שונות וחיה במצוקה כלכלית. בתקופה זו אימצה את השם הפרטי ג'ק, קיצור של הביטוי "Jack of all trades, master of none" - "מתאימה לכל עבודה אך לא מומחית בכלום".

בשנת 2012 החלה לפרסם בלוג בשם "נערה בשם ג'ק" ובו פרסמה מתכונים שבישלה עבורה ועבור בנה בתקציב נמוך של 10 ליש"ט או פחות. בשנת 2015 הוחלף שם הבלוג לשם "Cooking on a Bootstrap" (בתרגום חופשי - "בישול חסכני").

באותה תקופה הועסקה כעיתונאית במקומון בדרום אסקס, בו פרסמה גם מתכונים. בשנת 2014 הוציאה לאור ספר בישול בשם "100 מתכונים בתקציב נמוך" בהוצאת ספרי פינגווין, ומאז הוציאה לאור ספרים נוספים דומים. מתכוניה פורסמו בין השאר בהפינגטון פוסט, הגרדיאן, הניו יורק טיימס והניו יורקר.

בנוסף למתכונים, מונרו פעילה במספר ארגוני צדקה בבריטניה העוסקים בעוני וברעב, בהם אוקספם. מונרו הייתה חברה במפלגת הלייבור עד שנת 2015, ומאז תומכת במפלגת הירוקים של אנגליה וויילס ובמפלגת שוויון לנשים.

בשנת 2015 תבעה את עיתון הדיילי מייל על מאמר שבו כונתה "מליסה" בעוד היא מעדיפה את השם "ג'ק" שהוא פחות נשי.

בשנת 2017 זכתה מונרו בתביעת דיבה נגד קייטי הופקינס, שטענה שמונרו תומכת בוונדליזם וכינתה אותה "אנתרקס חברתי." הופקינס חויבה לשלם למונרו פיצויים בגובה 24,000 ליש"ט, בתוספת הוצאות משפט.

חיים אישיים
-----------

מונרו חשפה כי היא אובחנה כאוטיסטית.

באוקטובר 2015 הצהירה מונרו כי היא ג'נדרקוויר. היא הייתה בעבר בקשר אינטימי עם גבר, ממנו נולד בנה, ולאחר מכן בעיקר במערכות יחסים עם נשים.

ספריה
-----

* A Girl Called Jack: 100 delicious budget recipes (Michael Joseph, 2014)
* A Year in 120 Recipes (Michael Joseph, 2014)
* Cooking on a Bootstrap: Over 100 simple, budget recipes (Bluebird, 2018)
* Tin Can Cook: 75 Simple Store-cupboard Recipes (Bluebird, 2019)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ק מונרו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'ק מונרו (באנגלית)
* ג'ק מונרו, ברשת החברתית פייסבוק

* ג'ק מונרו, ברשת החברתית טוויטר

* ג'ק מונרו, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jack Monroe ‘taking legal action’ against Daily Mail for claim Jack isn’t her ‘real’ name, באתר "PinkNews", ‏25 באוגוסט 2015 (באנגלית).
2. ↑  Being non-binary: I’m not A Girl Called Jack any more, but I’m not a boy either, ‏20 באוקטובר 2015 (באנגלית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2014042464
* VIAF: 307472030
* WorldCat: lccn-no2014042464

 |
**וולפגנג קראוס** (בגרמנית: **Wolfgang Kraus**, נולד ב-20 באוגוסט 1953 בפרנקפורט שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר באיינטרכט פרנקפורט ובבאיירן מינכן בעמדת הקשר.

קריירת מועדונים
---------------

קראוס החל לשחק באיינטרכט פרנקפורט כאשר היה בן 11, ובגיל 18, בעונת 1971/72, ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת, שהייתה היחידה באותה עונה. בעונת 1972/73 הפך קראוס לשחקן הרכב בפרנקפורט, ושיתף פעולה בהתקפה עם ברנד הולצנביין, ברנד ניקל ויורגן גרבובסקי. בעונת 1973/74 זכה עם הקבוצה בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 3-1 בגמר על המבורג בהארכה. קראוס הבקיע את השער השלישי לפרנקפורט באותו משחק. כעבור שנה זכה קראוס בגביע נוסף עם פרנקפורט, אך לא שיחק בגמר, בו ניצחה פרנקפורט 1-0 את דיסבורג. עונת השיא האישית של קראוס בפרנקפורט הייתה 1976/77, אז סיים עם הקבוצה במקום הרביעי בבונדסליגה, והבקיע עשרה שערי ליגה. לאחר עונת 1978/79, עזב קראוס את איינטרכט פרנקפורט לאחר 15 שנים במועדון, מתוכן שבע עונות בקבוצה הבוגרת, וחתם בבאיירן מינכן.

עם הגעתו לבאיירן מינכן, שיתף קראוס פעולה בקישור עם פול ברייטנר, ברנד דורנברגר, וולפגנג דרמלר וברנקו אובלק. הצלחתו של קראוס בקבוצה הייתה מיידית, כאשר הוא זכה בשתי אליפויות הבונדסליגה בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה, ובגביע הגרמני בעונתו השלישית, 1981/82, לאחר ניצחון בגמר על נירנברג בתוצאה 4-2, כשקראוס הבקיע את השער השני. באותה עונה, הגיע קראוס עם באיירן מינכן לגמר גביע אירופה לאלופות 1982, שם הפסידה באיירן מינכן לאסטון וילה בתוצאה 1-0. קראוס פתח בגמר זה והוחלף בדקה ה-78 על ידי קורט נידרמאייר. בעונת 1983/84 זכה קראוס עם באיירן מינכן בגביע מקומי נוסף, לאחר ניצחון בבעיטות הכרעה על בורוסיה מנשנגלדבך. קראוס פתח בגמר זה אך הוחלף במחצית על ידי ריינהולד מאתי. בתום עונת 1983/84 עזב קראוס את באיירן מינכן לאחר חמש עונות, וחתם בפ.צ. ציריך השווייצרית, שם שיחק שנתיים בהן הבקיע שישה שערים ב-37 הופעות. עונת 1986/87 הייתה עונתו האחרונה של קראוס כשחקן פעיל, והוא חזר לעונת פרישה באיינטרכט פרנקפורט, בה ערך 15 הופעות והבקיע שער אחד. בתום עונה זו פרש ממשחק פעיל.

לאחר פרישתו, הועסק קראוס כמנהל ספורטיבי באיינטרכט פרנקפורט, אך פוטר מתפקידו כעבור שנתיים, מאחר שהקבוצה לא הצליחה לשמור על הכישרון ההונגרי שלה, לאיוש דטארי, שהיה חביב הקהל בפרנקפורט ועבר לאולימפאיקוס. קראוס טען כי לא היה באפשרותו למנוע מעבר זה.

קריירה בינלאומית
----------------

קראוס ערך מספר הופעות בנבחרות החובבים ונבחרת המשנה של גרמניה המערבית, אך לא זומן מעולם לנבחרת גרמניה המערבית הבוגרת.

תארים
-----

עם איינטרכט פרנקפורט:

* הגביע הגרמני (2): 1973/74, 1974/75

עם באיירן מינכן:

* אליפות הבונדסליגה (2): 1979/80 1980/81
* הגביע הגרמני (2): 1981/82, 1983/84

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**ג'ק סקאליה** (באנגלית: **Jack Scalia**; נולד ב-10 בנובמבר 1950 בשם **ג'אקומו טומאסו טדסקו**) הוא שחקן אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

סקאליה נולד בברוקלין, לאחר גירושי הוריו הוא קיבל את שם המשפחה של בעלה השני של אמו, סקאליה. היא שיחק בייסבול אך לאחר פציעה עזב את התחום. הוא החל בקריירת דוגמנות והופיע בפרסומות לג'ינס והלבשה תחתונה. ב-1982 הופיע בסדרת הטלוויזיה "The Devlin Connection" ועל מנת לקדם את הסדרה הופיעה בלי חולצה בכרזות.

הוא היה בעל תפקיד קבוע באופרת הסבון "דאלאס" בתפקיד מושא אהבתה של סו אלן יואינג, אחרי כן בין 1989–1990 שיחק בתפקיד הראשי בסדרת המשטרה "Wolf". 

ב-1990 שיחק בתפקיד הראשי במיני-סדרה "Lady Boss" המבוססת על רומן מאת ג'קי קולינס.

ב-1998 גילם איש עסקים מיליונר בסרט הטלוויזיה הבריטי "The Last Leprechaun".

בין 2001–2003 שיחק באופרת הסבון "כל ילדיי".

אשתו הראשונה הייתה הדוגמנית ג'ואן רנקין, ב-1987 נישא בשנית למיס תבל קארן בולדווין ונולדו להם שתי בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **ג'ק סקאליה** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'ק סקאליה

* ג'ק סקאליה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ג'ק סקאליה, באתר AllMovie (באנגלית)

* ג'ק סקאליה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no00087602
* VIAF: 46149066342565600121
* WorldCat: lccn-no00087602

 |
**יעקב קופשטיין** (נפטר בי"ז תשרי תרצ"ג, 1933) היה רבה של נמנצ'ין בליטא במשך כחמישים שנה.

תולדותיו
--------

נולד בליטא למשפחת רבנים, בנו של הרב מרדכי סנדר הלוי קופשטיין. אמו, פייגא רייזל לבית קמנצקי, הייתה נכדת הרב אלימלך אייזנשטט, רבה של לידא. היה קרוב משפחה של הנצי"ב מוולוז'ין. למד בישיבת וולוז'ין. נישא לחיה רייזל, בתו של הרב יהודה לייב גולדשטיין.

בעצת הרב מרדכי מלצר שימש תחילה כמו"ץ בעיירה לידא. בשנת 1884 התמנה לרבה של נמנצ'ין שליד וילנה. הוא כיהן בתפקידו כיובל שנים, עד לפטירתו בשנת 1933. חיבר כמה ספרים, חלקם נדפסו וחלקם עדיין בכתב יד.

בניו הם הרבנים מרדכי סנדר קופשטיין שהיה רבה של ראדין, ויהודה שהיגר לארצות הברית ושימש כרב בקנטון, אוהיו. חתניו הם הרבנים אברהם יצחק מנקין ששימש ברבנות באיוויה, וגדליה סנפיר שמילא את מקומו ברבנות נמנצ'ין ונספה בשואה בשנת 1943. אחיו ישראל החליף את שמו על שם משפחת אִמו – קמנצקי. היה סוחר עשיר ברוסיה ומתומכי מוסדות התורה. עלה לארץ ישראל והתיישב בפתח תקווה.

ספריו
-----

* ****בית לוי** - על שו"ע אבהע"ז ודרושים**, וילנה, תר"מ, באתר היברובוקס
* ****פרי יעקב** - על הרמב"ם ושו"ע אבהע"ז**, וילנה, תרמ"ו, באתר היברובוקס
* ****תורת הלוים** - מצות ודינים השייכים ללוים**, וילנה, תרס"א, באתר היברובוקס

לקריאה נוספת
------------

* 'הרב ר' יעקב הלוי קופשטיין', **שערי ציון** [יד, א-ג], תשרי-כסלו תרצ"ד, עמ' מב-מג

קישורים חיצוניים
----------------

* ערכו, בלקסיקון הרבני 'אישי ישראל'

הערות שוליים
------------

1. ↑  נמנצ'ין, באתר איגוד יוצאי וילנה והסביבה בישראל.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007511767405171

 |
קברים בטייראדנטרו
**הפארק הלאומי הארכאולוגי טייראדנטרו** (ספרדית **Parque nacional arqueológico de Tierradentro**; טייראדנטרו בספרדית - "בתוך האדמה") הוא פארק ואתר ארכאולוגי במזרח מחוז קאוקה שבדרום-מערב קולומביה, הידוע באתרי ההיפוגאום הפרה-קולומביאניים המפוזרים בו. שטחו הכולל של הפארק הוא 19 דונם, ובשנת 1995 הוא הוכרז כאתר מורשת עולמית.

התרבות שהקימה את אתרי ההיפוגאום התקיימה באזור בין המאה ה-6 למאה ה-10, ולפי הממצאים הארכאולוגיים, נהגה בה היררכיה חברתית ופוליטית שבראשה ניצבו ראשי שבטים בעלי מעמד דתי. הקבורה נעשתה בשני שלבים - תחילה נקברו הגופות בקברים פשוטים, ולאחר מכן הועברו העצמות אל ההיפוגאום, לעיתים לאחר שריפת הגופה או אגב עירוב השרידים באדמה.

להיפוגאום האופייני בפארק כניסה הפונה לכיוון מערב, מדרגות לולייניות, בצורת זיג-זג או רגילות, ואולם מרכזי בעומק של חמישה עד שמונה מטר מתחת לפני האדמה. רוחבו של ההיפוגאום נע בין 2.5 ל-3 מטר באתרים הקטנים, ועד 10 עד 12 מטר בגדולים. סביב לאולם המרכזי מספר אולמות קבורה שבכל אחד מהם שמורה גופה אחת. על הקירות עיטורים גאומטריים וציורי בני אדם ובעלי חיים בצבעי אדום ושחור על רקע לבן. בשל מעשי שוד שאירעו במקום לפי תחילת השימור באזור, נותרו באתרים פסלים, שרידי כלי חרס ובדים מעטים בלבד.

ממצא נוסף באזור הוא פסלים שנמצאו באתרים ארכאולוגיים בסביבה, אך לא באתרי ההיפוגאום, ואשר נחצבו מאבנים געשיות. אלה מייצגים דמויות אדם עומדות והם ניצבים לגובה של מטר עד 2.5 מטר. הפסלים מצטיינים בראשים גדולים באופן לא פרופורציונלי למידות הגוף, וידיהם שלובות על חזם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הפארק הלאומי טייראדנטרו** בוויקישיתוף
* אודות הפארק (ספרדית)
* South Americas other 'Easter Island’ - מאתר ה-BBC

פסל באתר

| Flag of ColombiaFlag of Colombia סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בקולומביה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| המרכז ההיסטורי בסנטה קרוס דה מומפוס • הפארק הלאומי טייראדנטרו • קרטחנה דה אינדיאס • הפארק הארכאולוגי סן אגוסטין • הפארק הלאומי לוס קטיוס • מלפלו • נוף תרבות הקפה בקולומביה • מערכת הדרכים של האינקה (עם ארגנטינה, צ'ילה, בוליביה, אקוודור ופרו) • הפארק הלאומי צ'יריביקטה |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5299520
* VIAF: 315168176
* WorldCat (עם VIAF): 315168176

 |
**נאקון סי טמרט** (בתאית: **นครศรีธรรมราช**) היא העיר העשירית בגודלה בתאילנד, שוכנת בדרום המדינה, ומשמשת כבירת מחוז נאקון סי טמרט.

העיר שוכנת לחופו הצפון-מזרחי של חצי האי המלאי, ומרוחקת כ-610 קילומטרים מעיר הבירה בנגקוק. במרבית שנות קיומה, הייתה העיר המרכז המנהלי של דרום תאילנד.

היסטוריה
--------

נאקון סי טמרט היא אחת הערים הקדומות בדרום תאילנד. מקור העיר אינו ידוע, מרבית ההיסטוריונים מכירים בממלכה הקדומה טמברלינגה (Tambralinga) כמייסדת העיר.
על פי האגדה המקומית, ננטשה העיר לחלוטין ונבנתה מחדש, נתון המסביר את הקרע בתולדות העיר בין תקופת טמברלינגה לנאקון סי טמרט.

ממלכה בשם **פולינג** (poling) מופיעה במקורות סיניים, וממוקמת בין שנות שושלת טאנג לשנות שושלת מינג. חוקרים רבים מזהים את פולינג עם מאלינג (Maling) ודנמאלינג (Danmaling), אשר היו חלק ממלכת סריוויג'איה (Srivijaya) ששלטה על מרבית הארכיפלג המלאי. פולינג עשויה להיות גם טמברלינגארט (Tambralingarat, מדינת טמברלינגה) המופיעה במקורות הודיים.

עד לסוף המאה ה-12 הייתה טמברלינגה לממלכה עצמאית בממלכת סריוויג'איה. עד למאה ה-14 כבשה טמברלינגה את כל חצי האי המלאי, והפכה לאחת מהמדינות הדומיננטיות באזור. בסוף המאה ה-14, הייתה טמברלינגה לחלק מסיאם, תחת השם נאקון סי טמאראג'.

בזמן ממלכת סוקותאי (Sukhothai) הייתה ממלכת נאקון סי טמרט, לאחת הממלכות שהיו תחת שליטת תאילנד. במאה ה-16 הייתה העיר ידועה לסוחרים האירופאים בשם ליגור (Ligor).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נאקון סי טמרט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נאקון סי טמרט (בתאית)
* נאקון סי טמרט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אודליה יקיר, תאילנד שלא הכרתם, באתר את, 15 ביוני 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007564975405171
* GND: 4736123-2

 |
**עוקצן תלת-קוצי** (שם מדעי: *Gasterosteus aculeatus*) הוא מין של דג גרם ממשפחת העוקצניים החי במקווי מים מתוקים ובמי ים לאורך חצי הכדור הצפוני. מרבית האוכלוסיות נמצאות בארצות הברית ודרום קנדה ובאירופה אך גם במזרח אסיה. המין תואר ב-1758 בידי החוקר קארולוס לינאוס.

מזהים כיום 3 תת-מינים שלו:

* G. a. aculeatus
* G. a. williamsoni
* G. a. santaeannae

תיאור
-----

העוקצן הוא דג נפוץ במימי האגמים והבריכות באירופה והוא מהמינים הגדולים במשפחתו, באורך ממוצע של 3–4 ס"מ אף שהוא יכול להגיע גם לאורך 8 ס"מ. כשמו הוא מכוסה בקוצים לאורך גופו, מהגב ועד הזנב. אזור החזה והזימים אינו מכיל קוצים אך מוגן בידי מעטה נוקשה של לוחיות, כשל צב או ארמדיל. הוא בעל ראש גדול עם עיניים בולטות ולסתות משורבבות וארוכות העוזרות לו לינוק טרף בשאיבה.

אף ששני הזוויגים דומים בגודל הזכרים צבעוניים יותר. בעוד הנקבות בעלות גוון אפור-זית עד ירקרק עם בטן כסופה ולעיתים מנומרת בחום, הזכרים בעונת הרבייה נצבעים באדום בוהק בחלק התחתון של ראשם ובטנם, העיניים מכחילות והגב וסנפירי הגב מכחילים מעט. גם הנקבות מפתחות בעונת הרבייה גרון ורוד. ישנם מקרים בהם אוכלוסיית דגים שלמה בעלת גוונים שחורים או לבנים לגמרי.

העוקצן חי לרוב בחופים, מקווי מים מתוקים ובמים מליחים כמו שפכי נהרות ולרוב מעדיף מים זורמים עם צמחי מים גבוהים בהם הוא יכול להסתתר. הוא מתרחק מאזורי מים קפואים אך גם ממים חמימים מדי.

דג זה הוא ניזון קרקעי האוכל לרוב זחלי חרקים כמו ימשושיים, שטצדאים ושאר סרטנאים קטנים וכן ניזון מפלנקטון הן באגמים והן בים. הוא ניזון גם מטרף יבשתי שנפל למים כמו זבובים וגם אוכל ביצי דגים, צעירי דגים ואיננו בוחל אף בקניבליזם.

העוקצן נטרף בידי מספר אוכלי דגים כמו עופות מים, לוטרות ובעיקר דגים אחרים כמו טרוטה וזאבי נהרות. כשדגים כאלה מתקרבים אליו לעיתים קבוצת העוקצנונים תנסה להדוף את הטורף באמצעות כוחם המשותף, מה שירתיע אותו אם כי הם צריכים לעשות זאת יחדיו כדי שלא ייטרפו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עוקצן תלת-קוצי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* FB
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  עוקצן תלת-קוצי באתר הרשימה האדומה של IUCN

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536588005171
* GND: 4150674-1
* LCCN: sh85135033
* NDL: 00938974

 |
גנרל חיל הרגלים **גאורג פון זודנשטרן** (בגרמנית: **Georg von Sodenstern**;‏ 15 בנובמבר 1889 – 20 ביולי 1955) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

פון זודנשטרן נולד ב-15 בנובמבר 1889 בקאסל, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1909 הוא התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, הצטרף לרגימנט הרובאים ה-62 (שלזיה העילית ה-3), ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה. ב-25 בפברואר 1915 הועלה לדרגת אובר-לויטננט (סגן), וב-18 באוגוסט 1917 הועלה לדרגת האופטמן (סרן). על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר פון זודנשטרן ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1920 מונה למפקד פלוגה ברגימנט הרגלים ה-6, ובשנת 1924 מונה לתפקיד מטה בקבוצת הארמייה השנייה. בשנת 1928 הועלה לדרגת מאיור (רב-סרן), ובשנת 1932 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט (סגן-אלוף). ב-1 בספטמבר 1934 הועלה לדרגת אוברסט (אלוף-משנה), וב-15 בספטמבר 1935 מונה למפקד הרגימנט ה-65. באוגוסט 1937 מונה לראש מטה הקורפוס ה-6, ב-1 במרץ 1938 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-1 בדצמבר 1938 מונה לראש מטה קבוצת הארמייה השנייה.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה פון זודנשטרן ראש מטה קבוצת ארמיות C, שהייתה פרוסה בחזית המערבית. ב-1 בפברואר 1940 הועלה פון זודנשטרן לדרגת גנרל לוטננט, וב-6 בפברואר מונה לראש מטה קבוצת ארמיות A, והשתתף עימה במהלך המערכה על צרפת. ב-1 באוגוסט 1940 הועלה פון זודנשטרן לדרגת גנרל חיל הרגלים, וב-22 ביוני 1941 הפך לראש מטה קבוצת ארמיות דרום, עימה השתתף במבצע ברברוסה. ביולי 1942 מונה פון זודנשטרן לראש מטה קבוצת ארמיות B, ב-2 בינואר 1943 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וביולי 1943 פרש מתפקידו והועבר לעתודת המילואים. ב-14 באוגוסט 1943 מונה פון זודנשטרן למפקד הקורפוס ה-83, שהפך ב-26 באוגוסט 1943 לארמייה ה-19, שהייתה חלק מקבוצת ארמיות G. 

ב-28 ביוני 1944 פרש מתפקידו, ועזב את הצבא.

### לאחר המלחמה

לאחר המלחמה התגורר פון זודנשטרן בפרנקפורט, והוציא ספרים ומחקרים על המלחמה, עד למותו ב-20 ביולי 1955.

קישורים חיצוניים
----------------

* גאורג פון זודנשטרן באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 128648376
* ISNI: 0000 0000 1702 8326
* VIAF: 60140931
* WorldCat: viaf-60140931

 |
**נַארוֹץ'** (בבלארוסית: **На́рач**, נאראץ'; ברוסית: **Нарочь**; בפולנית: **Narocz**) הוא כפר במחוז מינסק שבבלארוס, בסמוך לאגם נארוץ', בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

תולדות היישוב
-------------

הכפר נזכר לראשונה במאה ה-15, עת היה בשליטת הדוכסות הגדולה של ליטא. שמו המקורי היה **קובילניק** (בפולנית: Kobylnik; בבלארוסית: Кабыльнік, קבילניק) במהלך מלחמת העולם הראשונה נערכה בסמוך ליישוב מתקפת אגם נארוץ', ולאחר המלחמה, נכלל היישוב בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

במהלך מלחמת העולם השנייה היישוב נכבש על ידי גרמניה הנאצית. מאות צעירים יהודים שברחו מגטו וילנה הגיעו ליער נארוץ' הסמוך והקימו שם בסיסי פרטיזנים. לקראת סיום המלחמה שוחרר היישוב על ידי ברית המועצות. ב-1964 השלטונות שינו את השם לשם הנוכחי.

יהודי נארוץ'
------------

בתחילת המאה ה-20 נמנו ביישוב 591 יהודים. בין מלחמות העולם נותרו בו כ-300 יהודים, כשליש מתושביו. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה וכיבוש האזור בידי הסובייטים, הגיעו לכפר פליטים יהודים רבים.

ב-27 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבש היישוב בידי הגרמנים, ואלו גייסו את יהודיו לעבודות כפייה, וב-3 ביולי 1941 רצחו כמה מהם מחוץ ליישוב. ב-12 ביולי 1941 כינסו הגרמנים את יהודי הכפר לצפייה בשרפת ספרי הקודש וארון הקודש מבית הכנסת המקומי. ניסיון של איכרים מכפרי הסביבה לערוך פוגרום ביהודי היישוב נמנע באמצעות שוחד של איש ועד הקהילה למפקד הגרמני במקום. בהמשך רוכזו יהודי הכפר בגטו שהוקם בו.

ב-28 באוקטובר 1941 הוצאו להורג 48 יהודים מהיישוב שהואשמו בקומוניזם, ועל יהודי היישוב הוטלו דרישות לתשלומי כופר, שהועברו באמצעות היודנרט המקומי. בד בבד, יהודים מהכפר שנלקחו לעבודות כפייה נרצחו לרוב כעבור מספר ימים, תוך הוצאות להורג שרירותיות של יהודים מהיישוב. בתחילת 1942 הגיעו לכפר ניצולים יהודים ממעשי טבח ביישובי הסביבה.

ב-21 בספטמבר 1942, יום כיפור תש"ג, רצחו הגרמנים בבית הקברות בכפר את כ-150 היהודים שנותרו בגטו המקומי. כ-50 יהודים נוספים, בעלי מקצועות נדרשים ובני משפחותיהם, הועברו לגטו מיאדז'יול, וגורלם שם היה כגורל יתר יהודי המקום.

ראו גם
------

* נרץ' (נהר)
* נרץ' (פארק לאומי)
* נרץ' (אגם)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נארוץ'** בוויקישיתוף
* קובילניק (Kobylnik), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* "קובילניק (נארוץ')", באתר השטעטל הווירטואלי
* "נארוץ'", באתר JewishGen (באנגלית)
* אלכסנדר קרוגלוב (רו') ומרטין דין (אנ'), קובילניק (נארוץ'), **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק B, עמ' 1209–1211), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
* אבי בליזובסקי, ‏בעקבות ביקור ביער שבו הסתתרה אמי: איך בכלל חיו היהודים לפני השואה ובמהלכה?, באתר "הידען", 4 במאי 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  הפרטיזנים של וילנה ביערות נארוץ', באתר יד ושם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007498925705171
* GND: 6015309-X
* LCCN: no99069191
* VIAF: 141045168
* WorldCat (עם VIAF): 141045168

 |
אובר-גרופנפיהרר **גאורג קפלר** (בגרמנית: **Georg Keppler**;‏ 1 בספטמבר 1899 – 16 ביוני 1966) היה מפקד בכיר בוואפן אס אס שפיקד על קורפוסים במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

קפלר נולד ב-1 בספטמבר 1899 בעיר מיינץ, שהשתייכה אז לקיסרות הגרמנית. אביו אוטו קפלר, היה אוברסט בצבא הפרוסי. אמו הייתה אמליה אליזבת הייק. ב-28 בפברואר 1913 התגייס כצוער לצבא הקיסרות הגרמנית. הוא החל את דרכו במסגרת הרגימנט ה-73 (הנובר - פלדמרשל אלברכט, נסיך פרוסיה). ב-18 ביוני 1914 הועלה לדרגת לויטננט. הוא לחם בשורות הרגימנט בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה, וב-29 באוגוסט 1914 נפצע קשה. ב-16 באוקטובר 1917 הועלה לדרגת אובר-לויטננט. חוץ משתי המחלקות של צלב הברזל, קיבל קפלר גם את אות הפציעה בכסף, ועיטורים נוספים.

לאחר המלחמה עבר לשרת ברייכסווהר, ושובץ ברגימנט ה-19. בתחילת אוגוסט 1919 פרש מהצבא ועבר לשרת במשטרת פרוסיה. ב-1 ביולי 1926 התפטר מתפקידו במשטרת פרוסיה עקב חילוקי דעות אישיים, ועבר למשטרת תורינגיה. הוא מילא תפקידים בכירים במשטרה, ובין היתר היה הדובר לענייני משטרה ומפקד משטרת העיר יינה. ב-1 באוקטובר 1930 הצטרף למפלגה הנאצית, ולאחר תקופה קצרה בה חזר לשרת ברייכסווהר בדרת מיור, עבר ב-10 באוקטובר 1935 לאס אס. הוא קיבל דרגת שטורמבאנפיהרר, ומונה למפקד גדוד. לאחר מכן קיבל פיקוד רגימנט הפאנצרגרנדיר ה-4 "הפיהרר".

### מלחמת העולם השנייה

 ערך מורחב – **מלחמת העולם השנייה**  

קפלר פיקד על הרגימנט שלו במהלך המערכה בבלקנים ומבצע ברברוסה, ובאוגוסט 1940 הוענק לו צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 באפריל 1941 קיבל את הפיקוד על דיוויזיית האס אס השלישית "טוטנקופף", ופיקד עליה במהלך הקרבות בפסקוב ודמיאנסק. ב-19 בנובמבר מסר את הפיקוד על הדיוויזיה לתאודור אייקה. לקראת סוף השנה אבחן אצלו גידול במוח, והוא נאלץ לעבור שלושה חודשים תחת השגחה רפואית. בינואר 1942 הועלה לדרגת גרופנפיהרר וקיבל פיקוד על דיוויזיית אס אס "דאס רייך".

בעצת רופאיו, בפברואר 1943 העביר את הפיקוד על הדיוויזיה לוולטר קריגר, והוא קיבל תפקידי מטה שונים שלא הפריעו לבריאותו. כאשר הורגש שיפור במצבו, הועלה לדרגת אובר-גרופנפיהרר, וב-9 באוגוסט 1944 קיבל את הפיקוד על קורפוס הפאנצר אס אס הראשון מידי יוזף דיטריך. הוא פיקד על הקורפוס במהלך הניסיונות לעצירת הבקעת הכוחות האמריקניים לאחר הפלישה לנורמנדי, ולאחר מכן לקח חלק בקרב פאלז. באוקטובר נשלח הקורפוס למנוחה, וב-30 באוקטובר קיבל קפלר את הפיקוד על קורפוס הפאנצר אס אס השלישי מידיו של פליקס שטיינר. הקורפוס שלו לחם בחזית המזרחית כחלק מהארמייה ה-18 שהייתה חלק מקבוצת ארמיות צפון. לאחר מבצע בגרטיון נסוגה הקבוצה כולה אל חצי האי קורלנד בלטביה, והיטלר שינה את שם הקבוצה לקבוצת ארמיות קורלנד. היטלר לא הסכים בשום אופן שהקבוצה תתפנה, אם כי את הקורפוס של קפלר כן נאלץ לפנות לגרמניה כדי שיעזור בהגנת ברלין. 

ב-4 בפברואר העביר קפלר את הפיקוד על הקורפוס למתיאס קליינהייסטרקאמפ, וב-12 בפברואר הועבר לפקד על קורפוס האס אס ה-18, שבמקור היה חלק מהארמייה ה-19 שהייתה חלק מקבוצת ארמיות אוברריין של היינריך הימלר. עוד באותו החודש פורקה קבוצת ארמיות אוברריין, והקורפוס נכלל במסגרת קבוצת ארמיות G. מפקד הארמייה ה-19 אריך ברנדנברגר נכנע לכוחות צבא ארצות הברית ב-21 באפריל 1945, אולם קפלר סירב להיכנע והמשיך להילחם באזור גבול שווייץ עד שנכנע ב-8 במאי עם כניעת גרמניה.

### אחריתו

קפלר שוחרר מהשבי האמריקני ב-26 באפריל 1948, ונפטר בהמבורג ב-16 ביוני 1966 בגיל 72.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גאורג קפלר** בוויקישיתוף
* גאורג קפלר
עורב מזרע
ביצי עורב מזרע, אוסף מוזיאון טולוז
**עוֹרֵב הַמִּזְרָע** (שם מדעי: Corvus frugilegus) הוא מין של עורב.

מאפיינים
--------

צבעו שחור עם כתם לבן (למעשה, אזור חשוף מנוצות ליד המקור). גודלו 44–46 ס"מ.

עורב המזרע הוא ציפור חובבת קור - על אף שהוא נמנע משלג ומקרח, הוא מעדיף אזורים קרים ונמנע מאזורים חמים, פרט לחורף.

למין שני תת-מינים: תת-המין הראשון Corvus frugilegus frugilegus נפוץ בכל רחבי אירופה, פרט לסקנדינביה, ובחלקה המערבי של אסיה הקטנה. תת-המין השני, Corvus frugilegus pastinator, נפוץ בצפון אסיה, כולל סיביר, יפן, קוריאה וצפון סין. בישראל מופיע כעובר-אורח בחורף.

ניזון בעיקר מחרקים ותולעים ומדגנים מתורבתים.

עורבים אלו חברותיים מאוד, וחיים בלהקות. בחורף מתאחדות מספר להקות ויוצרות להקות ענק - דווח על להקה של 65,000 פרטים בסקוטלנד. בתום החורף, העורבים חוזרים ללהקותיהם הקטנות לצורך רבייה.

במהלך החיזור, הזכר 'רוקד' מסביב לנקבה וקורא. לאחר מכן הוא עשוי להביא לה תשורת מזון, ואז תתקיים ההזדווגות. לאחר מכן, כל זוג עורבים מקים לעצמו קן מזרדים, בו יוטלו 3–5 ביצים, ומגן על הטריטוריה סביב לו. הנקבה דוגרת על הביצים במשך 18 יום, שבהם הזכר מספק לה אוכל. הגוזלים מגיעים לגודל מלא בגיל 40 יום, אך תלויים במזון שמביאים הוריהם עד גיל חודשיים, ואינם עצמאיים לחלוטין עד גיל חמישה חודשים.

עורב מזרע במיתולוגיה
--------------------

כמו רבים ממשפחת העורביים, לעורב המזרע מיוחסות מספר תכונות על-טבעיות:

* יש המאמינים כי קהילת עורבי מזרע ננטשת מביאה מזל רע לבעלי האדמה שבה גרו.
* מיוחסות להם תכונות של חיזוי מזג אוויר ומוות.
* עורבי מזרע, לפי אמונות מסוימות, מלווים נשמות צדיקים לגן עדן.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **עורב מזרע** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Corvus frugilegus** |

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* עורב מזרע, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* עורב מזרע באתר הרשימה האדומה של IUCN

הערות שוליים
------------

1. ↑  עורב מזרע באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007567886505171
* BnF: cb16509161h (data)
* GND: 4076920-3
* LCCN: sh85033112
* NKC: ph250780

 |
**יוהנס גאורג פון דר מרוויץ** (בגרמנית: **Johannes Georg von der Marwitz**;‏ 7 ביולי 1856 – 27 באוקטובר 1929) היה גנרל פרשים פרוסי שפיקד על מספר ארמיות במהלך מלחמת העולם הראשונה, הן בחזית המערבית והן בחזית המזרחית.

ביוגרפיה
--------

### ראשית חייו

פון דר מרוויץ נולד בשטולפ בחבל פומרניה, אז בשליטת פרוסיה. הוא התגייס לצבא הפרוסי ב-1875, ומ-1883 עד 1886 למד באקדמיה הצבאית הפרוסית. עד שנת 1900 פיקד על רגימנט פרשים, ובשנה זו מונה לראש מטה הקורפוס ה-18. ב-1911 מונה למפקד הדיוויזיה ה-3, וב-1912 מונה למפקח הכללי של חיל הפרשים.

### מלחמת העולם הראשונה

פון דר מרוויץ הוצב עם פרוץ המלחמה בראש קורפוס הפרשים ה-2 בחזית המערבית והשתתף בקרב האלן. לאחר קרב זה הוא הועבר לחזית המזרחית כדי לפקד על קורפוס המילואים ה-38, שאותו הוביל בקרב השני על האגמים המזוריים בתחילת חורף 1915. לאחר מכן הועבר דרומה ונלחם יחד עם האוסטרו-הונגרים נגד האימפריה הרוסית. ב-7 במרץ 1915 הוענק לו האות פור לה מריט.

לאחר שהחלים ממחלה בסתיו 1915, שירת פון דר מרוויץ בחזית המערבית כמפקד הקורפוס ה-6, בטרם חזר לחזית המזרחית עד לתום ההדיפה המוצלחת של מתקפת ברוסילוב ביוני 1916. ב-6 באוקטובר 1916 מונה לעוזרו של הקיסר וילהלם השני, תפקיד אותו עזב בדצמבר 1916 לאחר שמונה למפקד הארמייה השנייה בחזית המערבית. בנובמבר 1917 לקח חלק בהגנה בקרב קמברה, ובספטמבר 1918 מונה למפקד הארמייה החמישית עד לתום המלחמה.

בתקופת המלחמה פגש את אשתו לעתיד, ויקטוריה קולדוולינג, ולהם נולדו חמישה ילדים.

### לאחר המלחמה

לאחר המלחמה פרש פון דר מרוויץ מן החיים הציבוריים. הוא נפטר בוונדיכוב שבפומרניה בשנת 1929.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גאורג פון דר מרוויץ** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 117552720
* ISNI: 0000 0001 0966 6624
* NLP: A32908969
* SUDOC: 137202547
* VIAF: 42618244
* WorldCat: viaf-42618244

 |