recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מִשְׁקָפַיִם** (גם: **משקפי הזקנה**; שם מדעי: *Fibigia*), סוג במשפחת המצליבים, הכולל עשבים רב-שנתיים. בסוג 12 מינים, שמתוכם גדלים בר בארץ ישראל שלושה.

הסוג נפוץ בעיקר באזור הים-תיכוני והאירנו-טורני, ומופיע בעיקר במקומות הרריים ובבתי גידול סלעיים.

הסוג הוגדר על ידי הבוטנאי והפיזיקאי פרידריך קסימיר מדיקוס (1738–1808).

למיני הסוג אין חשיבות כלכלית גדולה עבור האדם. המין "משקפיים מצויים" מגודל כצמח נוי בהיקף קטן. כמו כן יש המשתמשים בפרי הצמח היבש כקישוט.

תיאור מורפולוגי
---------------

עם סוג זה נמנים עשבים רב-שנתיים שבסיסם מעוצה. גבעולי הצמח גדלים בצורה זקופה. הצמח כולו מכוסה בשיערות כוכבניות שמקנות לצמח מראה מאפיר, כדוגמת מיני הסוג אליסון. הצמחים בעלי גובה בינוני.

עלי הצמח הם דמויי מרית או אזמל, ושפתם לרוב תמימה- כלומר, אינה משוננת. פרח המשקפיים הוא אופייני למשפחה, גדול יחסית ונאה לעין. צבע הפרחים צהוב ואורך עלי הכותרת כפול מאורך עלי הגביע. הפרחים ערוכים בתפרחת מטיפוס אשכול. הפרי אליפטי בדומה לעדשות משקפיים. הזרע מוקף בשפה קרומית, המסייעת להפצת הזרע באמצעות הרוח. שפה קרומית זו מכונה 'כנף' או ברבים 'כנפיים'. הזרעים ערוכים בשני טורים במגורה, ומספרם 4-8 בכל אחת מן המגירות.

מקור השם
--------

פרי המשקפיים המצויים
מקור שמו של הצמח נובע מהתכונה הבולטת ביותר שלו: יצירת פרי שטוח ואליפטי. מלבד צורתו החיצונית, גם תכונותיו המורפולוגיות של הפרי תורמות למראה דמוי המשקפיים: הפרי מחולק לשתי קשוות שיוצרות את המעטה החיצוני של הפרי. לאחר ההבשלה נושרות הקשוות, ונותרת מחיצה שקופה שמפרידה בין שתי הקשוות. המחיצה השקופה וה"מסגרת" יוצרות מראה דמוי מונוקל (משקף בעל עדשה אחת שהיה מוחזק על ידי המשתמש).

על רקע זה, ניתן להבין את השם העברי המקורי, **משקפי הזקנה**. ברם חרף הציוריות שבו, השם הזה בעייתי, היות שהוא מכיל שתי מילים ולכן הוא אינו עומד בכללי הנומנקלטורה הדו-שמית. בעיה זו באה לידי ביטוי בהטיית השם, שאינה אפשרית בעברית. לכן, שם הסוג שהתקבל הוא **משקפיים**.

לא ידוע מה מקור השם הלטיני של הסוג. השם הקודם, המשמש גם היום שם נרדף לסוג, הוא *Irania*. שמם האנגלי העממי מיני סוג זה הוא *Roman shield*, על שום דמיון הפרי למגן של חייל רומאי. לשם זה דמיון למקור השמות של קרובי משפחה אחדים, כדוגמת תריסנית.

מיני הסוג בארץ-ישראל
--------------------

* **משקפיים מצויים** (*Fibigia clypeata*) – מצוי בחבלי הצומח הים תיכוני בישראל, פורח בחודשי החורף והאביב. נקרא לפנים **משקפי הזקנה**.
* **משקפיים חרמוניים** (*Fibigia obovata*) – גדל באופן נדיר במרומי הר החרמון.
* **משקפיים שעירים** (*Fibigia eriocarpa*) – מין נדיר הגדל בצפון הארץ, ופורח באביב.

לקריאה נוספת
------------

* נעמי פינברון-דותן ואבינעם דנין, **המגדיר לצמחי בר בארץ-ישראל**, ירושלים: הוצאת כנה, 1991, עמ' 246. (הספר בקטלוג ULI)
* אבי שמידע, **החי והצומח של ארץ ישראל**, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1983, כרך 10, עמ' 108–109.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משקפיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* צמחיית ישראל ברשת
* Tropicos
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007576488105171

 |
משקל לידה נמוך - תינוק שנולד במשקל 450 גרם
**משקל לידה נמוך** (low birth weight, בקיצור LBW) מתייחס לעובר שבעת הלידה היה בעל משקל פחות מ-2.5 ק"ג. 

נהוג לחלק את העוברים בעלי משקל לידה נמוך לשלוש תת-קטגוריות:

* משקל נמוך (LBW, Low Birth Weight) - משקל 2,500 גרם או פחות בעת הלידה.
* משקל נמוך מאוד (VLBW, Very Low Birth Weight) - משקל פחות מ-1,500 גרם בעת הלידה.
* משקל נמוך קיצונית (ELBW, Extremely Low Birth Weight Infant) - משקל פחות מ-1,000 גרם בעת הלידה.

משקל נורמלי בלידה בזמנה (בין שבועות 37-42) הוא בטווח 2,500-4,200 גרם.

כשליש מהתינוקות שנולדים במשקל לידה נמוך הם גם קטנים לגיל ההריון. השאר, הם עוברים שנולדו מוקדם והיותם פגים נובע מהלידה המוקדמת בלבד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משקל לידה נמוך** בוויקישיתוף
* משקל לדה נמוך, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  "eMedicine - Extremely Low Birth Weight Infant: Article by KN Siva Subramanian, MD". נבדק ב-2007-11-28.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007282553505171
* LCCN: sh85014390

 |
**ברנדין** (באנגלית: **Bernardine**) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1957 עם פאט בון, טרי מור, ג'נט גיינור בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על מחזה בשם זה מאת מרי צ'ייס שהוצג בברודוויי ב-1952 בכיכובו של ג'ון קר

ג'נט גיינור מופיעה בסרט לאחר הפסקה של 19 שנים וזו הייתה הופעתה האחרונה בקולנוע.

השיר "ברנדין" חובר במיוחד לסרט בידי ג'וני מרסר (מילים ולחן) מושר על ידי פט בון והפך ללהיט ואחד המזוהים ביותר איתו.

כן שר בון את השיר "מכתבי אהבה בחול" שחובר ב-1931 והפך ללהיט לאחר ביצוע זה.

תקציר העלילה
------------

חבורה של תיכוניסטים בעיירה וינגייט עומדים לפני סיום לימודיהם. הם חובבי מכוניות וסירות מרוץ ומתכנסים מדי פעם ב"מועדון שמרוק". ביניהם נמצאים ארתור "היפה" בומונט (פאט בון) וסנפורד "פופו" וילסון (דיק סרג'נט). הם מפנטזים על נערות וארתור שר להם שיר על נערה דמיונית בשם ברנדין מאוד הנמצאת באיידהו.

וילסון חובב תיפוף ומחפש נערה לצאת איתה להופעה של המתופף ג'ק קוסטנזו (אנ'). הוא הולך למרכזיית הטלפונים ושם פוגש בנערה יפה ומחליט שזו ברנדין שלו. הנערה היא ג'ין קנטריק (טרי מור). וילסון מתחיל לחזר אחריה והיא נענית להזמנתו להופעה.

ארתור מדריך את וילסון בשיטות "טכניות" איך להתחיל עם בחורות אך וילסון מנסה אותן ללא הצלחה על ג'ין והיא בורחת ממנו ובדרך היא תופסת טרמפ עם אחיו הנאה של ארתור, לנגלי, המשרת כקצין בצי ומתחיל ביניהם רומן.

וילסון מזניח את לימודיו ואימו רות (ג'נט גיינור) מקבלת מכתב אזהרה ממנהל בית הספר כי בנה לא יוכל להמשיך בלימודים עם המצב לא ישתפר. רות אומרת לו כי תיאלץ לשאת את מר וולדי (דין ג'אגר) כדי שיכניס סדר בבית. וילסון נבהל ומחליט להשעות את יחסיו עם ג'ין לשבועיים כדי שיוכל להתכונן לבחינות. הוא מבקש מארתור שימצא מישהו שייצא עם עם ג'ין בשבועיים האלה. ארתור מציע את אחיו מבלי שהוא יודע שאחיו מתראה כבר עם ג'ין.

וילסון עובר את הבחינות אבל כשהוא רוצה להיפגש עם ג'ין ולהרשים אותה במכונית חדשה שרכש, מתברר לו שהיא יוצאת עם לנגלי והם עומדים להתחתן. הוא מיואש, מאשים את ארתור שרימה אותו וחובט בפניו.

וילסון המיואש חוזר לביתו ומודיע לאימו כי החליט להתגייס. כעבור זמן הוא מגיע לחופשת חג המולד ובחוץ מחכים לו חבריו ששרים לו את "ברנדין" והם מתפייסים.

קישורים חיצוניים
----------------

* "ברנדין", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ברנדין", באתר AllMovie (באנגלית)
* "ברנדין", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ברנדין, באתר TCM
* פט בון שר ברנדין, באתר יוטיוב
* פט בון שר מכתבי אהבה בחול, באתר יוטיוב
הרב **יצחק אלמליח** (ה'תרס"ו, 1906 - ה'תשל"ד, 1974) היה פוסק הלכה. כיהן כרב במספר כפרים במחוז תלמסאן שבאלג'יריה. בהמשך כיהן כרבה של תלמסאן. ובסוף ימיו היה רבה של קהילת אור תורה בפריז. מחבר השו"ת 'שיח יצחק'.

קורותיו
-------

נולד במרוקו לאביו רבי שלמה. לא יאוחר משנת ה'תרפ"ז, עבר לכהן כרבם של כפר סבדו ועין לכיחאל שבמחוז תלמסאן. בהמשך כיהן כרבה של נימור שבאלג'יריה.

בחשוון ה'תש"ה נקלע לבעיות משכורת הרבנות. לא יאוחר משנת ה'תש"ו כיהן כרבה של תלמסאן לאחר פרישתו של קודמו הרב יוסף משאש.

במסגרת רבנותו הרבה להיוועץ עם הרב יוסף משאש, שהחשיבו לרבו. כמו כן התכתב בהלכה עם הרב מסעוד הכהן, הרב רפאל הצרפתי, והרב שלום משאש.

בעקבות המהפכה באלג'יריה בשנת 1962, היגר לצרפת, והתמנה לרבה של קהילת אור תורה בפריז.

### גישתו ההלכתית

רבי יצחק התמודד עם תופעת ההתבוללות, באלג'יריה, ונשאל אם כדאי לגייר אישה נוצריה שחיה עם יהודי חילוני באיסור. דעתו הייתה שכדאי לגייר, משום שאם לא יגיירוה, היהודי יחיה באיסור עם גויה. והוסיף, שיש לגיירה כדי להציל את ילדיו של היהודי המתבולל.

חיבוריו
-------

**שו"ת שיח יצחק** - על ארבעת חלקי השולחן ערוך - ירושלים תשמ"א.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אפשר שמקור המשפחה מהעיר תארודאנת שבמרוקו. ראו מלכי רבנן דף עו עמוד ב. בערך רבי יצחק אלמליח הקדמון.
2. ↑  ראו אוצר המכתבים חלק ב תקפו-ז
3. ↑  ראו שו"ת מים חיים חלק א סימן קלח.
4. ↑  ראו: אוצר המכתבים חלק ג אלף שיב.
5. ↑  ראו: מעלות לשלמה חושן משפט טו.
6. ↑  ראו בהערות לעיל, ובכן באוצר המכתבים חלק ג אלף תתפז. ובשו"ת מים חיים ח"ב סימן קט, ובאוצה"מ חלק ג אלף תתקו.
7. ↑  ראו שו"ת שיח יצחק אורח חיים סימן א.
8. ↑  ראו: תבואות שמ"ש אה"ע יג.
9. ↑  ראו: מלכי ישורון בערכו. עמ' 38.
10. ↑  ראו התכתבויותיו עם הרב יוסף משאש באוצר המכתבים חלק ג.
11. ↑  ראו: שו"ת שיח יצחק יורה דעה סימן טז.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012091242905171

 |
סינגפורסינגפור
זהו שם סיני; שם המשפחה הוא צ'ו. 

**שוּ זִי צ'וּ** (באנגלית: **Shou Zi Chew**, בסינית: **周受资**, נולד ב-1 בינואר 1983) הוא איש עסקים יליד סינגפור, המכהן כמנכ"ל טיקטוק משנת 2021.

קורות חיים
----------

שו זי צ’ו נולד ב-1 בינואר 1983 בסינגפור. אביו עבד בתחום הבנייה ואמו מנהלת חשבונות.

שירת במשך שנתיים וחצי שירות צבאי חובה כקצין בצבא סינגפור. לאחר השחרור למד ביוניברסיטי קולג' לונדון, ובשנת 2006 סיים תואר ראשון בכלכלה. בשנת 2010 סיים תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת הרווארד, שבמהלכה היה מתמחה בחברת פייסבוק, בתחילת דרכה.

משנת 2006 עבד בחברת גולדמן זקס בלונדון, ולאחר מכן הצטרף לקרן הון סיכון DST Global, שבשנת 2013 השקיעה בחברת ByteDance.

בשנת 2015 מונה למנהל הכספים של חברת שיאומי, ובשנת 2019 מונה למנהל השיווק הבין-לאומי של החברה.

במרץ 2021 מונה למנהל הכספים של חברת ByteDance, ולאחר זמן קצר מונה למנכ"ל טיקטוק, חברת בת של ByteDance.

במרץ 2023 העיד שו זי צ’ו בפני ועדה מיוחדת של הקונגרס של ארצות הברית, הדנה בהגבלות שהוטלו על חברת טיקטוק בארצות הברית. באפריל נכלל ברשימה השנתית טיים 100 של מגזין טיים.

שו זי צ’ו נשוי לוויויאן קאו ולהם שני ילדים. קאו היא אשת עסקים אמריקאית ממוצא טאיוואני, ממייסדות חברת לולולמון אתלטיקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שו זי צ'ו** בוויקישיתוף
* שו זי צ'ו, ברשת החברתית טוויטר
* שו זי צ'ו, ברשת החברתית אינסטגרם
* שו זי צ'ו, ברשת החברתית טיקטוק
* שו זי צ'ו, ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. ↑  Who is Shou Zi Chew, TikTok CEO testifying before Congress?, ‏23 במרץ 2023 (באנגלית).
2. ↑  אושרית גן-אל, מנכ"ל טיקטוק העיד במשך חמש שעות וחצי בקונגרס: "חסימה אינה פתרון", באתר ynet, 23 במרץ 2023.
3. ↑  עומר כביר, מנכ"ל טיקטוק: "עד סוף השנה נמחק כל מידע על אזרחים אמריקאים מהשרתים בסין", באתר כלכליסט, 23 במרץ 2023.
4. ↑  בילי פריגו, Shou Zi Chew: The 100 Most Influential People of 2023, מגזין טיים, ‏13 באפריל 2023 (באנגלית)
5. ↑  Shou Zi Chew Wife: Who Is Vivian Kao?, ‏24 במרץ 2023 (באנגלית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 12166002503175022714
* WorldCat (עם VIAF): 12166002503175022714

 |
הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין
זהו שם סיני; שם המשפחה הוא שו. 

**שׂוּ שׁה-צַ'אנְג** (במנדרינית: **徐世昌**;‏ 13 בספטמבר 1855 – 5 ביוני 1939) היה מדינאי סיני, אשר שירת בתור נשיא הרפובליקה הסינית בין השנים 1918–1922 במסגרת ממשלת בייאנג בתוך תקופת המצביאים. שלטונו כנשיא היה היחידי בתקופת המצביאים של אדם אשר מקורו מרקע אזרחי ולא מרקע צבאי.

ביוגרפיה
--------

### אימפריה

שו נולד למעמד הגבוה בהיררכיה המעמדית של שושלת צ'ינג בשנת 1855 במהלך אירועי מרד טאיפינג. מעמדו קישר אותו ישירות אל הפוליטיקה הקיסרית ובשנת 1885 עבר בהצלחה את הכשרתו כיועץ קיסרי.

שו היה שמרן אך הבין את הצורך ברפורמות ומודרניזציה ותמך ברפורמת מאה הימים שביצע גואנג סו, קיסר סין ואשר נעצרה בידי צה שי, הקיסרית האלמנה של סין, והעוצרת בפועל. לאחר מותה של צה שי ועליית פויי בן השנתיים להיות קיסר סין החל ניסיון להביא לרפורמה ומודרניזציה במהירות האפשרית. יי-קואנג, נסיך צ'ינג הקים קבינט ראשון ושו הוסדר בראשו של הקבינט תחת התואר של 'השר הראשון'.

### רפובליקה

עם מהפכת שינהאי ועליית הרפובליקה הסינית שו הורד מדרגותיו תחילה אך מאוחר יותר תחת יואן שה-קאי, חבר ילדותו, הפך שו במסגרת ממשלת בייאנג לראש ממשלת הרפובליקה הסינית במשך שתי קדנציות.

עם מותו של יואן שה-קאי וחלוקת סין לתקופת המצביאים שו הושם כנשיא הרפובליקה הסינית בבייג'ינג תחת השפעתו של דואן צ'ירוי.

דמותו הנייטרלית תרמה להתמשכות נשיאותו אשר בתוכה הביע את אמונתו כי הקיסרות הסינית לבסוף תשוב, על כן החל להכין את פויי לקראת הפיכה עתידית שלו להיות קיסר סין מחדש, במסגרת הכנות אלה, מינה שו את רג'ינלד ג'ונסון למורו הפרטי של פויי לשפה האנגלית.

לאחר נפילת השפעתה של קליקת אנחווי תחת דואן צ'ירוי, שו ירד מהקריירה הפוליטית, פרש לחיים אזרחיים ולבסוף נפטר בשנת 1938, בטיינג'ין, דאז שטח כיבוש של האימפריה היפנית בתקופת מלחמת סין–יפן השנייה.

לקריאה נוספת
------------

* הדיפלומטיה הסינית 1914-1918 - צ'י מדאליין

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שו שה-צ'אנג** בוויקישיתוף

| נשיאי הרפובליקה הסינית |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| **הממשלה הזמנית**
סון יאט-סן • יואן שה-קאי
**ממשלת בייאנג**
הואנג-סו, קיסר סין (האימפריה הסינית) • לי יואנהונג • פנג גוזאנג • שו שה-צ'אנג • ג'ואו ג'ישי (בפועל) • לי יואנהונג • גאו לינג-ויי (בפועל) • צ'או קון • הואנג פו (בפועל) • דואן צ'ירוי • חו וייד (בפועל) • יאן הוי-שינג (בפועל) • דו שיגוי (בפועל) • ולינגטון קו • ג'אנג דזוו-לין
**ממשלת הקוומינטנג**
יאן טאנקו • צ'יאנג קאי שק • לין סן • צ'יאנג קאי שק • לי דזונגז'ן
**ממשלת הגלות בטאיוואן**
צ'יאנג קאי שק • ין ג'יאגאן • צי'אנג צ'ינג-קואו • לי דנגחוויי • צ'ן שואי-ביאן • מא יינג-ג'יו • צאי יינג-ון | הרפובליקה הסינית (1912–1928)הרפובליקה הסינית (1912–1928) הרפובליקה הסיניתהרפובליקה הסינית |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007349685305171
* BIBSYS: 12043657
* GND: 139194142
* ISNI: 0000 0000 8285 1765
* LCCN: n81028897
* NDL: 00547666
* NLK: KAC201005677
* NTA: 170842746
* SNAC: w69w0db1
* SUDOC: 156864371
* Trove: 1438382
* VIAF: 100394168
* WorldCat: lccn-n81028897

 |
**מגדת העתידות** (באיטלקית: **Buona ventura**) הוא ציור שמן של האמן האיטלקי קאראווג'ו. הציור קיים בשתי גרסאות, שתיהן של קאראווג'ו. הראשונה משנת 1594 (מוצגת במוזיאון הקפיטוליני שברומא) והשנייה משנת 1595 (מוצגת במוזיאון הלובר בפריז).

שני התאריכים משוערים ואינם ידועים בוודאות. בתקופה זו עזב קאראווג'ו את בית מלאכתו של ג'וזפה סזרי והחל למכור עבודותיו באמצעות הסחור קוסטנטינו.

היצירה היא מאותו ז'נאר כמו היצירה הקלפן שצוירה באותה עת. 

היצירה מתארת בחור הלבוש בצורה ראוותנית (בגרסה המאוחרת - זהו מריו מיניטי, הצייר הסיציליאני, ידידו של קאראווג'ו), שאת עתידו קוראת מגדת עתידות צועניה. הבחור הראוותן מביט במגדת העתידות ואינו רואה כי היא גונבת את טבעתו.

הנערה הצועניה שבתמונה היא צועניה אמיתית שקאראווג'ו בחר מבין הצועניות ברחוב. הביוגרף שלו ג'ווני פטרו בלורי כתב כי קאראווג'ו העדיף לצייר אנשים אמיתיים אותם רואים ברחוב על העתקת תמונות קיימות או פסלים עתיקים.

התמונה שצוירה בשנת 1594 הביאה פרסום רב לקאראווג'ו הצעיר, אולם בשל עוניו נזקק קאראווג'ו למזומנים ומכר את הציור תמורת הסכום הנמוך של 8 סקודי. הציור נרכש על ידי הבנקאי והאספן המרקיז וינצ'נטה ג'וסטיניאני שהפך לפטרון של קאראווג'ו. ידידו של גוסטיניאני, הקרדינל פרנצ'סקו מריה דל מונטה רכש את הקלפן בשנת 1595, ואף הזמין העתק של היצירה - ועבורו צוירה הגרסה השנייה של מגדת העתידות. 

הגרסה השנייה הועתקה מהראשונה במספר השינויים - הרקע הסתמי בגרסה הראשונה הפך לקיר עם חלון ווילונות, וכן בגדי הדמויות עשויים בדיוק רב יותר. כמו כן הבחור ממנו נגנבת הטבעת צעיר וילדותי יותר בגרסה השנייה מבראשונה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגדת העתידות** בוויקישיתוף

| קאראווג'ו |
| --- |
| יצירותיו | ארוחת ערב באמאוס • בכחוס • בכחוס החולה • דוד עם ראשו של גוליית • הירונימוס הקדוש כותב • יהודית והולופרנס • מאסרו של ישו • מגדת העתידות • מדוזה • המדונה של עולי הרגל • המוזיקאים • המרמים במשחק הקלפים • נער עם סל פירות • נער הננשך על ידי לטאה • סלסלת פירות • עקדת יצחק • עריפת ראשו של יוחנן המטביל • שבעת מעשי החסד • שלומית עם ראש יוחנן המטביל (לונדון) |  |
| ראו גם | בארוק • גלריה בורגזה • גלריית אופיצי |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* Joconde: 000PE024736

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**מלווינה צ'רבנסקי** (ברומנית: **Malvina Cervenschi**; נולדה ב-16 באוקטובר 1979) היא מנחת טלוויזיה רומנייה.

ביוגרפיה
--------

נולדה בחונדוארה כסימונה צ'וצ'ולטה (Simona Ciuciulete) וגדלה בעיר דרובטה-טורנו סוורין. הוריה ואחותה היגרו מרומניה לניו יורק ומאוחר יותר לאנגליה, בעוד היא נשארה במולדתה.

היא למדה בפקולטה לשפות זרות של אוניברסיטת ספירו הארט (אנ') בבוקרשט.

ב-2003 החלה לעבוד בהגשת מזג האוויר ב-TVR, הטלוויזיה הציבורית הרומנית. היא ביצעה את התפקיד עד 2006, ולאחר מכן הגישה מהדורת חדשות בוקר.

היא הנחתה את תוכנית הקולינריה "Cuptorul Magic".

ב-2007 הופיעה על שער המגזין "The One".

באירוויזיון 2010 ובאירוויזיון 2011 הגישה את תוצאות הניקוד של רומניה.

היא מגישה את "Jurnalul TVR", מהדורת החדשות המרכזית של הטלוויזיה הרומנית.

בנוסף היא עוסקת בעיצוב תכשיטים.

חיים אישיים
-----------

ב-2006 נישאה לאיש העסקים בוגדן צ'רבנסקי, וב-2012 הם התגרשו. לזוג נולדה בת בשם דנה. בהמשך ניהלה צ'רבנסקי מערכת זוגית עם השחקן דוריאן בוגוצה, יליד קישינב.

קישורים חיצוניים
----------------

* Malvina Cervenschi, prezentatoare TV: „Sunt mai mult decât un trup plăcut"

הערות שוליים
------------

1. ↑  Malvina Cservenschi - "Am avut noroc ca am crescut cu-un picior in Ardeal si cu altul in Oltenia" - Galeria vedetelor - Numarul 956 - Anul 2011 - Arhiva - Formula AS, www.formula-as.ro (ברומנית)
2. ↑  Scurt interviu cu Malvina Cservenschi, prezentatoare de pe TVR 1 | Vedete la psiholog|אתר=Revista Psychologies Romania, ‏2010-03-04 (ברומנית)
3. ↑  The One: Malvina Cservenschi povesteşte despre căsnicie, Mediafax.ro (ברומנית)
4. ↑  Malvina Cervenschi: „Am deprins arta de a transforma orice lucru urât în unul pozitiv", Timpul - Ştiri din Moldova (ברומנית)
**מַהֵר שָׁלָל חָשׁ בַּז** הוא השם שנצטווה ישעיהו הנביא לקרוא בו לאחד מבניו. השם נתפס כשם סִמְלי, והוא מוסבר כך:

> 
> כִּי בְּטֶרֶם יֵדַע הַנַּעַר קְרֹא אָבִי וְאִמִּי, יִשָּׂא אֶת חֵיל דַּמֶּשֶׂק וְאֵת שְׁלַל שֹׁמְרוֹן לִפְנֵי מֶלֶךְ אַשּׁוּר.
> 
> 
> 
> — ספר ישעיהו, פרק ח', פסוק ד'
> 

כלומר, בתוך זמן קצר מאוד, בטרם יידע בנו של ישעיהו להגיד "אבא" ו"אמא", יכבוש מלך אשור את ישראל וארם. זו נבואה הדומה בצורתה לנבואה מהפרק הקודם: 

> 
> לָכֵן יִתֵּן אֲדֹנָי הוּא לָכֶם אוֹת: הִנֵּה הָעַלְמָה הָרָה וְיֹלֶדֶת בֵּן, וְקָרָאת שְׁמוֹ עִמָּנוּ אֵל.
> חֶמְאָה וּדְבַשׁ יֹאכֵל, לְדַעְתּוֹ מָאוֹס בָּרָע וּבָחוֹר בַּטּוֹב.
> כִּי בְּטֶרֶם יֵדַע הַנַּעַר מָאֹס בָּרָע וּבָחֹר בַּטּוֹב, תֵּעָזֵב הָאֲדָמָה אֲשֶׁר אַתָּה קָץ מִפְּנֵי שְׁנֵי מְלָכֶיהָ.
> 
> 
> 
> — ספר ישעיהו, פרק ז', פסוקים י"ד–ט"ז
> 

בשמו קיימת תקבולת- "**מַהֵר** שָׁלָל **חָשׁ** בַּז". לדעת יאיר הופמן, מבנה התקבולת יוצר מתח. האל אינו מורה לנביא מה לכתוב על הגִּלָּיוֹן גָּדוֹל (ישעיה ח', א'). לאחר שאשת ישעיהו נפטרה, ציווה ה' על ישעיה לקרוא כך לבנו. השם נועד לבן ישעיה בטרם נולד.

הרקע ההיסטורי והתגשמות הנבואה
-----------------------------

בשנים 733-734 לפנה"ס ניסו פקח בן רמליהו מלך ישראל ורצין מלך ארם לכבוש את ירושלים במטרה להמליך את בן טבאל על יהודה במקום אחז. מלחמה זו נועדה להבטיח, כנראה, את השתתפות ממלכת יהודה במלחמה כנגד אשור, בניגוד לעמדת אחז שהעדיף להיכנע. תושבי יהודה ראו את התגשמות הנבואה שנה לאחר כישלון ניסיון הכיבוש של ירושלים על ידי ישראל וארם, עת כבשה אשור את ארם דמשק והגלתה חלק מתושבי ישראל. קץ ממלכת ישראל הגיע כ-12 שנה לאחר מכן, בשנת 722 לפני הספירה הגלה מלך אשור, שלמנאסר החמישי, את הושע בן אלה וכבש את שומרון, ובשנת 720 דיכא סרגון השני, מלך אשור, מרידה שהשתתפה בה שומרון והגלה את תושביה.

ראו גם
------

* פלא יועץ אל גיבור אבי-עד שר-שלום
* עמנו אל (דמות מקראית)
* שאר ישוב (בן ישעיה)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנציקלופדיה מקראית, כרך ד, עמוד 703
2. ↑  יאיר הופמן, **עולם התנ"ך : ישעיה**, תל אביב, דוידזון עתי, 1994, עמ' 53-52.
**מלון אשל השומרון** הוא בית מלון, השוכן בצומת אריאל שבשומרון. זהו בית המלון היחיד בשומרון המופעל על ידי צוות ישראלי. במלון כ-94 חדרי אירוח וארבע סוויטות, וכן בריכת שחייה, גן ואולמות כנסים. שירות ייחודי שמציע מלון "אשל השומרון" הוא מטווח וחנות לנשק ותחמושת. את המלון תכננו האדריכלים טומס לייטרסדורף ודודי גלוסקין.

יזמי המלון והבעלים הם בני הזוג טובה ומנחם גלבוע מאריאל. עד היום פעילים הבעלים בניהול המלון יחד עם טוביה גלברד.

היסטוריה
--------

המלון נחנך בשנת 1991, אך עקב פריצת האינתיפאדה הראשונה נרתעו ישראלים רבים מלהתארח במלון והוא עמד על סף סגירה. עם דעיכת האינתיפאדה הראשונה החל המלון להתאושש, והפך פופולרי בקרב בני הציונות הדתית וכן בקרב נוצרים פרו-ישראלים.

בחודש מרץ 2002 אירע פיגוע התאבדות בלובי המלון, ובו נפצעו 14 אנשים. לאחר הפיגוע עבר המלון שיפוץ נרחב. ב-27 באוקטובר 2002 מחבל פלסטיני ביצע פיגוע התאבדות בתחנת דלק הסמוכה למלון, אשר גרם למותם של שלושה חיילי צה"ל.

בפיגוע במלון במרץ 2002 נפצעה טובה גלבוע ובפיגוע בתחנת הדלק באוקטובר 2002 נפצע קשה מנחם גלבוע. בפיגוע ביצע מנחם גלבוע פעולת גבורה וסייע בניטרול המחבל ובכך מנע מותם של חיילים רבים. על מעשה גבורה זה קיבל האזרח גלבוע אות הוקרה מיוחד מאלוף פיקוד המרכז.

במרץ 2007 עתר המלון לבג"ץ בדרישה לנתקו מאריאל ולהעניק לו מעמד של רובע אוטונומי, בנימוק שאינו זוכה להסדרי ביטחון נאותים, ואינו מקבל מהעירייה פתרונות בתחום המוניציפלי. עתירת הבג"ץ נמחקה בהסכמה. במקביל הוגשה תביעת נזיקין נגד העירייה בה היא נדרשת לשלם הוצאות עבור פעולות שהייתה אמורה לבצע על פי חוק ולא ביצעה.

אשל השומרון משמש כיום בעיקר כמרכז אירוח לאנשי אקדמיה ואינטלקטואלים מהימין. המלון הוא מרכז הכנסים של מועצת יש"ע ושל מכונים המזוהים עם הימין, דוגמת מרכז שלם. כמו כן נערכות במלון שבתות אירוח וסמינרים, הן פרטיים והן ציבוריים. זוגות צעירים רבים מהתנחלויות ובני הציונות הדתית עורכים את חופותיהם במלון, סביב הבריכה. המלון פופולרי גם בקרב קבוצות תיירים נוצריות פרו ישראליות, המזוהות ברובן עם האוונגליזם, בעיקר מארצות הברית ובמידה פחותה גם מסקנדינביה וממדינות בנלוקס, המבקרות בשומרון.

במאי 2017 החליטה הנהלת המלון לעבור להשגחת כשרות פרטית במקום השגחת הכשרות של הרבנות. משמעות ההחלטה היא שהמלון אינו יכול לפרסם עצמו ככשר משום שעל פי החוק, ופסיקת בג"ץ בעניין, יכולה רק כשרות מטעם הרבנות להציג עסק ככשר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מלון אשל השומרון** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מלון אשל השומרון

הערות שוליים
------------

1. ↑  הותר לפרסום שמות שניים מההרוגים בפיגוע באריאל, באתר ערוץ 7, 27 באוקטובר 2002
2. ↑  סיגל נובוסלסקי, בגצ הורה למחוק עתירה נגד העירייה, באתר local,‏ 28 במרץ 2007
3. ↑  צבי שיימן, ‏"מלון אשל השומרון לא יוכל להציג את עצמו ככשר", באתר "סרוגים", 25 במאי 2017
**סקופישוק** (בליטאית: **Skapiškis**, סקפישקיש; בפולנית: **Skopiszki**, סקופישקי; ביידיש: **סקאָפּישאָק**) היא עיירה במחוז משנה קופישוק במחוז פוניבז' בצפון מזרח ליטא, אשר נוסדה במאה ה-17.

היסטוריה
--------

העיירה הוקמה בתחילת המאה ה-17 על שטחו של האציל המקומי, סטאניסלאב סקופס. הוא נתן לקתולים קרקע לבניית כנסייה בשנת 1555, ולכן העיירה נקראת על שמו.[דרושה הבהרה]

במחצית השנייה של המאה ה-19 היו בעיירה כ-20 חנויות ובתי מרזח ונערכו בה ירידים וימי שוק. בשנת 1863 כבשה יחידת מתקוממים את סקופישוק ושרפה מסמכים. בשנת 1870 היו בעיירה 60 בתים, שתי כנסיות, בית תפילה יהודי וקסרקטין. העיירה היוותה מרכז של מספר כפרים בסביבה.

בין השנים 1915 ל-1917, תקופת מלחמת העולם הראשונה, האזור היה בשליטת הגרמנים והם סללו מסילת רכבת בקרבת העיירה שהובילה עד לטביה. במקום פעל ועד מהפכני מטעם השלטון הסובייטי עד שנת 1919. משנת 1918 עד 1940 הוקמו בעיירה ספרייה, תחנת משטרה, משרד יערנות, תחנת מכבי אש, שתי טחנות קמח, מחלבה, מנסרה, מספר חנויות ובית מרקחת.

יהודי סקופישוק
--------------

בשנת 1847, כ-250 שנה לאחר הקמת העיירה[דרושה הבהרה], מנתה אוכלוסיית העיירה 282 נפשות, ו-85 אחוזים מהם היו יהודים. לפני מלחמת העולם הראשונה חיו 50 משפחות יהודיות בסקופישוק, מאות בודדות של יהודים.

לאחר כ-40 שנה, בשנת 1889, מסיבות לא ידועות, לא נותרו יהודים בעיירה. עם השנים, ידעה העיירה שינויים תמידיים באוכלוסיית היהודים. בתקופה שבה מספר היהודים בעיירה היה בשיאו, הם התפרנסו מסחר בעצים, בדים, ברזלים וכלי עבודה שונים. באותן השנים, פעל בעיירה בית כנסת, והקהילה המקומית אפשרה ליהודים לקיים אורח חיים יהודי.

לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה (בספטמבר 1939), נכבשה פולין בידי הגרמנים, וליטא עברה לתחום השליטה הסובייטי ולאחר שנה סופחה לברית המועצות.

ב-22 ביוני 1941 נכבשה ליטא על ידי הגרמנים. גורלם של יהודי סקופישוק היה כגורל יהודי המחוז, שבאוגוסט 1941 הועברו לעיר רוקישקיס ושם נרצחו על ידי הגרמנים. במקום הוקמו מצבות לזכרם. בשנים אלו נהרסו בתי העסק של היהודים, כל הארגונים הציוניים וגם חלק ממוסדות הקהילה חוסלו, ולא נותרו יהודים בעיירה.

### חינוך

בשנת 1870 פעל בעיירה בית תפילה יהודי אחד ושתי כנסיות. במחצית השנייה של המאה ה-20 פעלו בעיירה שני בתי מדרש בנויים מעץ: אחד של חסידים ואחד של מתנגדים. בין השנים 1918–1940 נבנה בעיירה בית ספר עממי אחד, ששימש לחינוך ילדי העיירה היהודים. כיום בית הספר בעיירה משמש לחינוך ילדי העיירה. יהודי העיירה נקברו בבית העלמין שסקופישוק, והוא נהרס כליל לאחר מלחמת העולם השנייה.

### רבנים בעיירה

* ר' עזריארל גורדון - כיהן לפני מלחמת העולם השנייה.
* ר' מנדל - כיהן לאחר מלחמת העולם השנייה.
* ר' מנחם קופלוביץ - היה הרב האחרון של הקהילה היהודית בסקופישוק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סקופישוק** בוויקישיתוף
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* "סקופישוק", באתר JewishGen (באנגלית)
* 'סקופישוק (סקאפישקיס)', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר ב: "ישובים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 332–333 (ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק, תמונות 1562–1563).

הערות שוליים
------------

1. 1 2  **פנקס הקהילות-ליטא**, יד ושם, 1996, עמ' 748
2. ↑  סקופישוק

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009464188505171

 |
**עבד אל-מאלכ סלאל** (בערבית: **عبد المالك سلال**; נולד ב-1 באוגוסט 1948) הוא דיפלומט ופוליטיקאי אלג'יראי שכיהן כראש ממשלת אלג'יריה מ-2014 עד מאי 2017. קודם לכן כיהן כראש הממשלה מ-3 בספטמבר 2012, עד שהוחלף ב-13 במרץ 2014. הוא מונה מחדש לתפקיד על ידי נשיא אלג'יריה עבד אל-עזיז בותפליקה.

ביוגרפיה
--------

עבד אל-מאלכ סלאל נולד ב־1 באוגוסט 1948 בעיר קונסטנטין שבאלג'יריה. הוא הצטרף אל החזית הלאומית לשחרור אלג'יריה בשנת 1988 ואת דרכו הפוליטית החל בשנת 1995, כאשר עבד במשרד החוץ של אלג'יריה עד שנת 1996. באותה שנה כיהן כשגריר אלג'יריה בבירת הונגריה, בודפשט. הוא שימש בתפקיד זה עד שנת 1997.

בשנת 1998 מונה על ידי ממשלת אלג'יריה לכהן כשר הפנים. הוא כיהן בתפקיד זה עד שנת 1999. לאחר מכן כיהן בשלל תפקידים שונים בממשלת אלג'יריה עד למינויו לתפקיד ראש ממשלת אלג'יריה. בין השנים 1999–2001 מונה לשר הנוער והספורט. הוא כיהן כשר העבודות הציבוריות (2001–2002), כשר התחבורה (2002–2004) וכשר משאבי המים (2004-2012).

בפברואר 2022, עבדאלמלק סלאל אושפז ב-CHU Mustapha-Pacha באלג'יר בגלל זיהום בגרסה Omicron של קוביד-19 והיו לו בעיות בריאות הקשורות לאחרון.

### ראש ממשלת אלג'יריה

בשנת 2012 מונה סלאל על ידי נשיא אלג'יריה עבד אל-עזיז בותפליקה לתפקיד ראש ממשלת אלג'יריה. סלאל נחשב לטכנוקרט, והיה מעורב בבחירות לנשיאות אלג'יריה בשנים 2004 ו-2009 בהם ניצח בותפליקה. ב-13 במרץ 2014 עזב סלאל את ראשות ממשלת אלג'יריה על מנת לפעול למען תעמולת בחירות של הנשיא החולה בותפליקה. לאחר שבותפליקה זכה בבחירות, מונה מחדש לתפקיד בכהונתו השנייה.

את כהונתו סיים ב-25 במאי 2017.

ראו גם
------

* נשיא אלג'יריה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עבד אל-מאלכ סלאל** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של הביוגרפיה של עבד אל-מאלכ סלאל באתר הרשמי של ראש ממשלת אלג'יריה (בערבית ובצרפתית)
* אתר למנויים בלבד רויטרס, שלושה שבועות להיעדרות הנשיא, באלג'יריה מתחילים להתכונן לעידן חדש, באתר הארץ, 20 במאי 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  Water minister Abdelmalek Sellal named new Algeria PM
2. ↑  
Algeria’s new PM takes office

| ראשי ממשלת אלג'יריה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אחמד בן בלה • מוחמד בן אחמד עבד אל-ע'ני • עבד אל-חמיד בראהימי • קאצדי מרבאח • מולוד חמרוש • סיד אחמד ע'זאלי • בלעיד עבד א-סלאם • רידא מאלכ • מוקדאד סיפי • אחמד אויחיא • אסמאעיל חמדאני • אחמד בן ביתור • עלי בן פליס • אחמד אויחיא • עבד אל-עזיז בלח'אדם • אחמד אויחיא • עבד אל-מאלכ סלאל • יוסף יוספי (ממלא מקום) • עבד אל-מאלכ סלאל • עבד אל-מג'יד תבון • אחמד אויחיא • נור א-דין בדווי • סברי בוקאדום (ממלא מקום) • עבד אל-עזיז ג'ראד • איימן בן עבד א-רחמן |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SUDOC: 228491827
* VIAF: 5568153411798041700007
* WorldCat: viaf-5568153411798041700007

 |
**סקוקי** (אנגלית: Skokie) הוא סרט טלוויזיה מסוגת התעודרמה משנת 1981 אודות ניסיונה של המפלגה הנאצית האמריקנית לקיים מצעד בעיירה סקוקי, בסוף שנות השבעים. העיירה סקוקי היא פרוור של שיקגו, שבסוף שנות השבעים קרוב לשישית מאוכלוסייתו הייתה יהודית והיה בו ריכוז גבוה של ניצולי השואה. הסרט בוים על ידי הרברט וייז (Herbert Wise).

עלילה
-----

שלוותו של הפרוור מופרת כאשר פרנק קולין (Frank Collin, מגולם על ידי ג'ורג' דזונדזה, George Dzundza), מנהיג נאו-נאצי אמריקני בוחר בו כאתר למצעד הבא של המפלגה הנאצית האמריקנית. רבים מתושבי הפרוור רואים במצעד זה תזכורת לחייהם במחנות הריכוז.

בקהילה היהודית עולים קולות הקוראים לכיבוד החוק האמריקני ולהתנגדות למצעד רק במסגרת החוק, אך הקהילה מחליטה להילחם במצעד בכל מחיר, עד שהמנהיגים המתונים ברט סילורמן (אלי וולך) ורוברט רוזן (קרל ריינר) משכנעים את הקהילה להתעלם לחלוטין מהפרובוקציה וכך לא לעזור לה לתפוס הד תקשורתי.

תושב אחד, ניצול שואה בשם מאקס פלדמן (דני קיי) מתעמת עם ההנהגה. הוא טוען שארבעים שנה קודם לכן, בגרמניה, הוא הסכים כמו כולם להתעלם מהנאצים וההתעלמות הביאה את השואה. הוא טען שבהתחלה הוא התעלם גם שם וחיש קל הוא מצא את עצמו מובל למחנה ריכוז. פלדמן מכריז שהוא יצא לרחוב עם אלת בייסבול כדי להפסיק את המצעד. הוא עורך מסע שכנועים בביתו שלו ובכל הקהילה, מערער על מעמד הרבנים ומשיג אחדות דעים בין תושבי הפרוור – לא יהיה מצעד ויהי מה.

התנועה הנאצית שוכרת עורך דין יהודי (ג'ון רובינשטיין) ומעבירה את המאבק לקיום המצעד אל בית המשפט. שם הדיון עוסק בעיקר בתיקון הראשון לחוקת ארצות הברית, המבטיח את חופש הביטוי.

בסופו של דבר, המצעד אינו יוצא אל הפועל.

ראו גם
------

* מוזיאון השואה של סקוקי

קישורים חיצוניים
----------------

* "סקוקי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "סקוקי", באתר AllMovie (באנגלית)
* "סקוקי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "סקוקי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* הנאום של דני קיי ב"סקוקי", באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניסיון הנאצים לצעוד בסקוקי בסוף שנות השבעים, אתר הספרייה העירונית של סקוקי

	* Levine, Lisbeth (2009-04-17). "Skokie To Open New Holocaust Museum: Site of Neo-Nazi March That Launched Shoah Education". *The Forward*. נבדק ב-2009-07-02.
**רוח הרפאים** (ברוסית: **Призрак**) הוא סרט קומדיה רוסי משנת 2015, בכיכובם של פיודור בונדרצ'וק וסמיון טרסקונוב. זה היה הסרט הרוסי הראשון שהשתמש בטכנולוגיית Dolby Atmos. תקציב הסרט עמד על 150 מיליון רובל רוסי והסרט הרוויח כ-350 מיליון רובל.

פיודור בונדרצ'וק זכה על תפקידו בפרס נשר הזהב בקטגוריית השחקן הטוב ביותר.

עלילה
-----

רק אתמול היה יורי גורדייב מעצב מטוסים שאפתן, חלומן של כל הגבירות ועל סף ניצחון. המטוס שלו YG-1 אמור היה להיות פריצת דרך אמיתית בתחום התעופה הביתית. אך כיום איש אינו רואה או שומע עליו ועסק מתחרה גורם באופן מוחלט לחברה של יורי להיסגר. הסיבה לכך היא שיורי נהג כשהוא שיכור, נקלע לתאונת דרכים, מת והפך לרוח רפאים.

תלמיד כיתה ז', איוואן קוזנצוב, או וניה בקיצור, תמיד היה במקום ריק. קורבן לאם שמגוננת עליו יתר על המידה, מושא ללעג מצד חברי כיתתו וחושש אפילו לדבר עם בחורה שהוא מאוהב בה כבר זמן רב. בעוד ליורי יש שבוע אחד להשלים את מפעל חייו ולהעלות את המטוס החדש שלו לאוויר, וניה הוא היחיד שיכול לראות אותו ולעזור לו.

שחקנים ודמויות
--------------

* פיודור בונדרצ'וק – יורי גורדייב
* סמיון טרסקונוב – וניה
* יאן צפניק – גנה, חברו הטוב של יורי
* קסניה לברובה-גלינקה – אמו של וניה
* איגור אוגלוניקוב – פולזונוב, יריבו העסקי של יורי
* אנה אנטונובה – לנה גורדייבה, אשתו של יורי
* אני פטרוסיאן – פולינה
* אלכסיי לוקין – סטאס

הפקה
----

במהלך הצילומים שבר השחקן יאן צפניק את רגלו, האירוע הוכנס לתסריט והוכנס לסצינות הסיום של הסרט.

כלי הטיס YG-1, שתוכנן על ידי יורי גורדייב, נוצר כולו באמצעות חברת הגרפיקה הממוחשבת Main Road Post, זאת מכיוון שאף אחד מהמטוסים המודרניים והטכניים לא יכול היה להעביר את כל הייחודיות של כלי הטיס הזה.

סרט המשך ורימייק
----------------

בינואר 2020 המפיקים מיכאיל ורובל ואלכסיי אנדריושצ'נקו הודיעו על תחילת הפקת סרט המשך שיציאתו לאקרנים תוכננה ל-11 בפברואר 2021, אך הפרויקט נזנח לבסוף.

באוגוסט 2021 חברת Erdu Films הסינית של בן ז'י רכשה את הזכויות לעיבוד רימייק סיני.

קישורים חיצוניים
----------------

* "רוח הרפאים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "רוח הרפאים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* העמוד הרשמי באתר STV
* רוח הרפאים, באתר רוסיה-1
* **הסרט המלא** בערוץ הווידאו של אולפני CTB ביוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  "ПРИЗРАК". kinometro.ru.
2. ↑  מאפייני כלי הטיס באתר mediavision-mag.ru
**קורנליוס יאנסן** (28 באוקטובר 1585 - 6 במאי 1638), תאולוג קתולי הולנדי. מייסד היאנסניזם.

נולד בכפר קטן במחוז אוטרכט שבהולנד. ב-1602 החל ללמוד באוניברסיטת לוון (כיום בבלגיה). תמך בדעותיו של אוגוסטינוס (מאבות הכנסייה) והתנגד לאלה של הישועים. משהוסמך בתאולוגיה עבר לפריז. הצטרף לידידו ז'אן דו ורגייה ד'אוראן בביתו הכפרי ליד העיר באיון שבדרום מערב צרפת. לימד שם שנים מספר, הקדיש את זמנו הפנוי ללימוד משנתם של אבות הכנסייה, והכין את הקרקע לרפורמה של הכנסייה הקתולית.

ב-1616 שב ללוון ונתמנה לראש הקולג' של הסטודנטים לתאולוגיה דוברי השפה הפלמית. לקח חלק פעיל בהתנגדות לישועים שייסדו בלוון קולג' לתאולוגיה משלהם. ב-1626 כשביקר במדריד נמלט בקושי מן האינקויזיציה. התנגדותו לישועים, שנתמכו על ידי האפיפיור, לא גרמה להתקרבותו אל הפרוטסטנטים. נהפוך הוא, הוא רצה להילחם בהם באמצעות נשקם הם, ובעיקר להוכיח להם שחסידי הכנסייה הקתולית מסוגלים לפרש את התנ"ך באותו אופן שהפרוטסטנטים מפרשים אותו, מה שהפך לנושא העיקרי של הרצאותיו. ב-1630 נתמנה לפרופסור לפירוש הכתבים הקדושים באוניברסיטת ליון.

לקורנליוס יאנסן היו גם שאיפות פוליטיות. הוא שאף לעצמאותה של בלגיה ולשחרורה מעול הספרדים. כדי להפיס את דעתם של שליטי ספרד כתב את "מארס גאליקום" (1635) שבו תקף את מניעיה של צרפת בארצות השפלה, ובמיוחד את אי הזדהותו של הקרדינל רישלייה עם האינטרסים הבינלאומיים של הכנסייה הקתולית. ספר זה גרם לסיכונם של תומכיו בצרפת, אך מאידך, להתמנותו ב-1636 לבישוף העיר איפר (כיום בבלגיה) על ידי האפיפיור אורבנוס השמיני ובאישור בית המלוכה הספרדי.

ספרו העיקרי של קורנליוס יאנסן הוא "אוגוסטינוס" שבכתיבתו עסק במשך כעשרים שנה, ושאותו סיים לכתוב קצת לפני מותו. ב-1638 נתקף במחלה אנושה שגרמה למותו. ספרו "אוגוסטינוס" התפרסם אחרי מותו ב-1640. ספר זה ששימש בסיס ליאנסניזם, הותקף על ידי הכס הקדוש ב-1643 וב-1653 ככפירה בעקרונות הדת הקתולית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קורנליוס יאנסן** בוויקישיתוף
* קורנליוס יאנסן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* קורנליוס יאנסן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007263323305171
* BIBSYS: 90593285
* BNE: XX979642
* BnF: cb121283165 (data)
* BPN: 07829187
* CANTIC: a17095803
* GND: 118775952
* ICCU: RMLV022577
* ISNI: 0000 0001 1593 0380
* LCCN: n83069473
* NKC: ola2014839730
* NLA: 35739999
* NLP: A27294390
* NTA: 069333858
* SELIBR: 191468
* SNAC: w6n31758
* SUDOC: 02971933X
* Trove: 1065689
* VcBA: 495/1075
* VIAF: 9881347
* WorldCat: lccn-n83069473

 |
**צ'נגדו יי-לונג-1** (בסינית: **翼龙-1**; בפין-יין: **Yì-Lóng-1**; מכונה גם **Chengdu GJ-1** או **Wing Loong 1**) הוא כלי טיס בלתי מאויש לגובה בינוני (MALE), שפותח על ידי התאגיד הסיני התעשייה האווירית צ'נגדו. הוא מיועד לשימוש כפלטפורמת מעקב וסיור אווירי, ומסוגל לשאת נשק אוויר-קרקע.

עיצוב ופיתוח
------------

תוכנן ופותח על ידי המכון לעיצוב מטוסים של צ'נגדו (CADI), חטיבה של תאגיד תעשיית התעופה של סין (AVIC), הוא בעל דמיון מובהק במראה למשפחת המל"טים Predator ו Reaper שפותחו על ידי ארצות הברית. יי-לונג מצויד במגוון חיישנים, כולל צריח אינפרא אדום צופה קדימה ומכ"ם מפתח סינתטי. בנוסף, המל"ט מסוגל לשאת נשק. קיבולת המטען הכוללת שלו עבור חיישנים וכלי נשק היא 200 ק"ג.

היסטוריה תפעולית
----------------

לפי CADI, היי-לונג1 עבר בדיקות טיסה והוכיח את עצמו כמוצלח, כאשר תוכנית ניסויי הטיסה כוללת ניסויי נשק של פצצות וטילי אוויר-קרקע.

דגם של יי-לונג1 הוצג בתערוכת התעופה והחלל הבינלאומית של סין 2010 בג'והאי, ההכרה הפומבית הראשונה לתוכנית. עם זאת, נטען על ידי AVIC כי המל"ט הוצג בתערוכת האוויר של 2008. המל"ט אושר לייצוא על ידי הרשויות הסיניות; היי-לונג1 הוערך על ידי פקיסטן, אך לא נבחר לרכש.

ידוע שדגם אחת מהסוג אבד בתאונה במהלך 2011.

חטיבת הייצוא הביטחוני של סין מנהלת את הייצוא של המל"ט ו-100 פריטים יוצאו נכון לסוף 2018. מספר לא ידוע של מל"טים נרכשו על ידי ערב הסעודית במאי 2014. 

מאז 2011, סין מכרה את ה-יי-לונג1 גם לכמה מדינות באפריקה ובמזרח התיכון, כולל ניגריה, מצרים ואיחוד האמירויות הערביות, בסכום מוערך של מיליון דולר ליחידה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'נגדו יי-לונג-1** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Wong, Edward. (2013, September 21). "Hacking U.S. Secrets, China Pushes for Drones," *The New York Times*, p.A1 ff.
2. 1 2 3 4 5 6  Wall 2010
3. 1 2 3  Minnick 2010
4. 1 2 3  Zeitler 2011, p.25.
5. ↑  "Chinese Predator UAV look-alike crashes".
6. ↑  "China: roll-out ceremony for 100th export of Pterodactyl-1, or Yilong-1, drone | January 2019 Global Defense Security army news industry | Defense Security global news industry army 2019 | Archive News year". Armyrecognition.com. נבדק ב-2020-06-09.
7. ↑  Saudi Arabia signs deal for China's Pterodactyl drone (אורכב 13.05.2014 בארכיון Wayback Machine) - WantChinatimes.com, 6 May 2014
8. ↑  Joseph E. Lin (20 במרץ 2015). "China's Weapons of Mass Consumption". *Foreign Policy*. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**קורנליה ג'רהרדינה בלאו** (Cornelia Gerhardina Blaauw; ‏ 7 בנובמבר 1903 – 3 בינואר 1996) הוכרה כחסידת אומות עולם לאחר שהצילה יהודים בהולנד בתקופת מלחמת העולם השנייה.

קורות חיים
----------

קורנליה בלאו, הידועה גם בשם קורנליה (Corrie) נולדה בשנת 1903 בהולנד. בתקופת מלחמת העולם השנייה, התגוררה יחד עם חברתה, יעקובה ואן טריכט (Jacoba Van Tricht) בהארלם שבצפון הולנד וניהלה מעון תינוקות.

### הפעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

בתקופת הכיבוש הנאצי בהולנד, נוצר קשר בין יעקובה וקורנליה לבין אישה בשם עליזה היימן (שמה בתקופת המלמה היה Els Ortt) פעילה במחתרת ההולנדית. בינואר 1943, ביקשה היימן מקורנליה ויעקובה להחביא אחות יהודייה צעירה. השתיים הסכימו ובמהרה הצטרף לביתן גם רונלד, אחיינה בן ה-7 של הצעירה.

במאי 1943 נודע להיימן כי משפחה יהודית בשם פיסיאגר (Visiager) שהתגוררה באמסטרדם ולהם תינוק בן 6 שבועות בשם ניקו, עומדת להשלח על ידי הגרמנים למחנה ריכוז. קורנליה ויעקובה מיהרו לאמסטרדם על מנת לקחת עמן את התינוק ולאחר שהגיעו לבית המשפחה, אמרו להן זוג ההורים: "אנחנו צעירים וחזקים, אנחנו נשרוד, אבל הילד חייב להיות מוחבא". הילד נלקח על ידן להארלם, שם הסתירו, ככל הנראה, ילדים יהודיים נוספים. תקופה קצרה לאחר מכן, נשלחו הוריו למחנה ההשמדה סוביבור, בו מצאו את מותם.

באוגוסט 1943, נסעו קורנליה ויעקובה לחופשה. את ניקו קורנליה מסרה למשמורת במוסד לתינוקות בהארלם, שאת מנהלו הכירה היטב. על מנת להסתיר את התינוק מפני הגרמנים, ביקשה קורנליה לא לרשום את שמו של ניקו ברשימת התינוקות של המוסד. המשטרה הגרמנית הגיעה למעון התינוקות על מנת לחפש תינוקות יהודים ותפסה את ניקו, אשר לא היה רשום ברשימות הנהלת המוסד. קורנליה ויעקובה קבלו הודעה על האירועים וחזרו מיד להארלם. קורנליה התייצבה בתחנת המשטרה וטענה כי היא אמו של התינוק, ושאביו הוא שוטר גרמני שנשלח לחזית המזרחית. היא הוסיפה ששותפתה יעקובה היא אחות, שסייעה לה ללדת את התינוק בביתן ולכן אין תיעוד של הילד. המשטרה הגרמנית האמינה לסיפורה של קורנליה ורשמו את הילד בתור בנה.

לאחר המלחמה
-----------

לאחר סיום המלחמה, קורנליה אימצה רשמית את ניקו לבנה. אמו של רונלד, הילד בן ה-7 שהוחבא גם הוא בביתן, שרדה את אושוויץ וחזרה לקחת אותו. כך גם היה גורלה של ורה, תינוקת נוספת שהוסתרה על ידי קורנליה ויעקובה. לאחר המלחמה הילדים שמרו על קשר עם קורנליה ויעקובה.

הכרה והנצחה
-----------

ב-31 במאי 1966, הוכרזה קורנליה בלאו כחסידת אומות עולם על ידי יד ושם ונשתל לכבודה עץ בשדרת חסידי אומות העולם בירושלים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mordecai Paldiel, The Netherlands, **The Path of the Righteous: Gentile Rescuers of Jews During the Holocaust**, KTAV Publishing, Inc. 1993, עמ' 113-114
2. ↑  מתוך מכתבה של יעקובה ואן טריכט הנמצא ביד ושם
3. ↑  המידע בסעיף זה מבוסס על מכתבה של יעקובה ואן טריכט ומכתבה של עליזה היימן אשר נשלחו ליד ושם

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"קורנליה בלאו"**.
**פרעות אַרְמְלֶדֶר** (Armleder) הוא כינוי לתקופה של רדיפת יהודים, רציחתם וחיסול קהילותיהם באזור אלזס, חבל הריין, שוואביה, פרנקוניה, בוואריה ואוסטריה בשנות ה-30 של המאה ה-14.

רקע
---

בשנת ה'צ"ו (1336) טען אציל פרנקוני, ארנולד פון אויסיגהיים (אנ'), שקיבל הוראות ממלאך לפרוע ביהודים. הוא אסף כנופיה של נוצרים נואשים ויצא עמם למסע של שוד, רצח וביזת יהודים. חברי הכנופיה כינו את עצמם בשם "Judenschläger" (מכי יהודים).

פרעות ארמלדר
------------

זמן מה לאחר מכן, בעיקר בשנים 1338–1339, פעל יוהאן צימברלין (Zimberlin), פונדקאי מאלזס עלית, בסגנון פעולתם של אנשי פרנקוניה. השם ארמלדר (Armleder = עור הזרוע), שבו כונו הפורעים, התבסס על מנהגם לתפור חתיכות עור קשות לשרוולי מעיליהם. מנהיג הכנופיה כונה "מלך הארמלדרים".

הכנופיה, חמושה בנשק קר: חרבות ורמחים קרדומות (אנ') וקלשונים ערכה מסע שנמשך שנתיים דרך אלזס תוך רציחת יהודים רבים. בתקופה זו התפשטו הפרעות ביהודים גם מעבר לתחום פעילותו של צימברלין עצמו, אל אוסטריה, בוואריה, פרנקוניה ושוואביה. עשרות קהילות יהודיות נהרסו, בהן אנסיסהיים (אנ'), רופאך (אנ') וראפולטסוויילר (ריבוויל) (אנ'). ובסך הכל נפגעו בפרעות אלו 114 קהילות יהודיות.
בפרעות נהרגו כ-5,000 יהודים.

הניצולים נמלטו לעבר קולמר, שם קיבלו את הגנת התושבים. הכנופיה צרה על העיר והחריבה את הסביבה. בתגובה פנו תושבי העיר אל שליטם, לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, וביקשו את עזרתו. המלך נענה לקריאת תושבי העיר, אולם בהיוודע לראש הכנופיה שצבא המלך מתקרב, נס אל צרפת. לאחר שעזב צבא המלך את האזור, שבה הכנופיה.

כשכוחה של הכנופיה כבר איים על האצולה המקומית, כרתו נגידי אלזס ביניהם ברית נגד הכנופיה, אך התקשו במאבק מולה. וכך, כעבור שנה, כרת בשמם אביר בשם רודולף מאנדלאו (Andlau) ברית עם "מלך הארמלדרים", שעל פיה אנשי כנופיית ארמלדר קיבלו חנינה, בתמורה להתחייבותם לא לרדוף יהודים במשך עשר השנים הבאות.

כתוצאה מההסכם נפסקו לזמן מה ההתקפות. אבל הביטחון לא שב לחיי היהודים, ושנים ספורות לאחר מכן כבר פרצו פרעות המוות השחור. באחד המקרים, במהלך פרעות אלו הודה יהודי בעינויים, כי זמם להרעיל את הבארות בנקמה על פרעות ארמלדר.

לקריאה נוספת
------------

* ש. דובנוב, דברי ימי עם עולם, ה, עמ' 174–176
* שמעון ברנפלד, ספר הדמעות, ב, ברלין: אשכול, תרפ"ד, עמ' סג, עט-פו
* ב"צ דינבורג, ישראל בגולה, כרך שני ספר ששי, עמ' 478–479

קישורים חיצוניים
----------------

* ריצ'רד גוטהייל, גוטהארד דויטש, ‏גזירת ארמלדר, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)

* Ami Isseroff, Armleder Pogroms, Zionism & Israel

הערות שוליים
------------

1. ↑  ריצ'רד גוטהייל, גוטהארד דויטש, ‏גזירת ארמלדר, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
2. ↑  לפי ברנפלד, להלן 'לקריאה נוספת' כונו מנהיגי הפורעים ארמלדר ורק הם תפרו חתיכות עור לשרווליהם לצורך זיהוי, שאר הפורעים כינו את עצמם 'יודנשלאגר' (מכי היהודים) כבפרנקוניה.
3. ↑  חיים ביינארט, **אטלס כרטא לתולדות עם ישראל בימי הביניים**, עמ' 46.
4. ↑  מיכאל הנדל, תמונות מן העבר, תל אביב: יהושע צ'צ'יק, תשט"ו. עמ' 66.
**דימום מוחי תוך-חדרי** (אנגלית: **Intraventricular hemorrhage**, או **IVH**) הוא דימום לתוך מערכת חדרי המוח, היכן שנוצר נוזל המוח והשדרה העושה דרכו אל האזור התת-עכבישי. דימום זה יכול להתרחש הן מטראומה גופנית חמורה והן משבץ מוחי המורגי.

בפגים
-----

סוג דימום זה נפוץ במיוחד בפגים, בדגש על אלה שנולדו במשקל נמוך. ההשערה היא כי הדימום נגרם כתוצאה משינויים בזילוח לתוך המבנים התאיים העדינים שנמצאים במוח המתפתח, כלי דם עדינים הנעלמים בסביבות השבוע ה-34 להריון. חוסר זרימת הדם גורם למוות תאי וכפועל יוצא לשבירה של דפנות כלי דם ולדימום. דימום זה מהווה סימן לפציעה שכבר התרחשה, ואף עלול לגרום לפציעה נוספת. רוב הדימומים התוך-חדריים מתרחשים במהלך 72 השעות הראשונות שלאחר הלידה. שימוש ב-ECMO מעלה את הסיכון לדימום מוחי בפגים.

**ישנם ארבעה סוגים של דימום תוך-חדרי:**

* **דרגה אחת** - דימום המוגבל ל-germinal matrix, האזור שבין החדר לרקמת המוח.
* **דרגה שנייה** - דימום המתרחש בתוך חדרי המוח, אך הם אינם מוגדלים.
* **דרגה שלישית** - דימום לתוך חדרי המוח והגדלה שלהם.
* **דרגה רביעית** - דימום לתוך רקמת המוח.

דרגה אחת ושתיים הן הנפוצות ביותר, ולעיתים קרובות הן חולפות ללא סיבוכים. דרגה שלישית ורביעית הם מקרים קשים הרבה יותר שעלולים להסתיים בנזק לטווח רחוק למוחו של התינוק. לאחר דימום בדרגות אלו, עלולים להיווצר קרישים שחוסמים את הזרם של הנוזל הצרברוספינלי, מה שמעלה את כמותם במוח ועלול להוביל להידרוצפלוס. במקרים כאלה קיים סיכון רב לפגיעה התפתחותית והפג לכשיגדל יצרך להיות במעקב של מכון התפתחותי.

### טיפול

הטיפול כולל בעיקר טיפול תומך הכולל מעקב אחר סימנים חיוניים, מתן נוזלים ועירויי דם בעת הצורך. בנוסף, ייתכן ויתנו לפג מתן תרופות משתנות, טיפול סטרואידי (צלסטון) וניקור מותני במידה ונוצר הידרוצפלוס.
במקרים רבים יחלוף הדימום לאחר כמה שבועות והממצא נעלם.

במבוגרים
--------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 

  

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
וולגאריס
**אווגניוס ווּלגאריס** (או בולגריס, ביוונית **Εὐγένιος Βούλγαρις** או Βούλγαρη;‏ 10 באוגוסט 1716 – 12 ביוני 1806) היה מחנך בולגרי יווני-אורתודוקסי ידוע, והבישוף של חרסון. הוגה דעות בולט של תנועת ההשכלה היוונית, שהיה גם שותף בדיון איזו שפה תאמץ המדינה היוונית, האם את העגה העכשווית (כלומר זו שהייתה מדוברת בתקופתו) או את השפה היוונית הקלאסית (העתיקה). כתב רבות על תאולוגיה, פילוסופיה ומדעים, הפיץ חשיבה מערב-אירופאית בכל העולם הנוצרי היווני והמזרחי, והיה תורם מוביל להשכלה היוונית המודרנית.

וולגריס נולד בשם אלפתריוס וולגאריוס למשפחה בולגרית שגרה באי קורפו, שנשלט באותה תקופה על ידי הרפובליקה של ונציה. הוא למד בקורפו והמשיך את לימודיו בבית הספר ביואנינה שבמערב יוון. בשנת 1737 או 1738 הוא הפך לנזיר וכומר, ואימץ לעצמו את השם אווגניוס. ואחר כך נסע לאוניברסיטת פדובה ללמוד תאולוגיה, פילוסופיה, שפות אירופיות ומדעי טבע.

משנת 1742 כיהן וולגאריס כמנהל בית ספר יוקרתי ביואנינה. משנת 1753 עד 1759 ניהל את אקדמיית אתוניאס (Αθωνιάς Εκκλησιαστική Ακαδημία) בהר אתוס, והתנגד לקתולים ולכנסייה הקתולית המזרחית. למרות שנחשב לאחד מהמורים הדגולים, להיטותו להעביר רעיונות חדשים של עידן הנאורות המערב-אירופאי גרמה לתגובה שלילית בקרב חלק מהמנהיגים הנוצרים-אורתודוקסים בהר אתוס, שראו אותו כרדיקלי מדי. הוא נאלץ לנטוש את בית הספר בתחילת 1759 ועבר לנהל את אקדמיית הפטריארך בקונסטנטינופול (Μεγάλη του Γένους Σχολή) ו ב-1761 הוא החליט לזנוח את הקריירה החינוכית שלו ולהיענות להזמנתה של הקיסרית יקטרינה הגדולה.

ב-1763 נסע לברלין וללייפציג בהזמנתה של הצארית יקטרינה, ושם לימד וכתב את הטקסטים החשובים שלו. הוא תרגם והורה מיצירותיהם של ג'ון לוק, וולטר, וכריסטיאן וולף, והוסיף לתרגומים מבואות ארוכים בהם פרש את משנתו בדבר הצורך בהשכלה ונאורות; למשל, בתרגומו לוולטר הוסיף הקדמה בה הטיף לסובלנות דתית. בשנת 1771 הגיע לסנקט פטרבורג, ובין 1772 ל-1774 עבד כספרן בבית המשפט ותרגם ליוונית את הקודקס המשפטי הצרפתי. בשנת 1775 הוסמך כארכיבישוף, והפך לבישוף הראשון של איפרכיה (דיוקסיה) חדשה שנוצרה במיוחד עבורו, האיפרכיה של סלביאנסק וחרסון כולל אדמות נובורוסיה ואזוב שהועברו זמן קצר קודם לכן מהאימפריה העות'מאנית לרוסיה כחלק מהסכם קוצ'וק קאינרג'ה.

הקיסרית הזמינה רוסים ואוקראינים להתיישב באזור, וכן הזמינה יוונים אורתודוקסים. הממשלה הקיסרית חשבה שיהיה מתאים למנות בישוף דובר יוונית לעמוד בראש האיפרכיה החדשה. מושב הבישוף היה מחוץ לגבולות האיפרכיה, במנזר בפולטבה. ב-1779 החליט לפרוש מתפקידו והמשיך לגור באותו המנזר בפולטבה עד שב-1787 הורשה לעבור לסנקט פטרבורג. משנת 1801 ועד לפטירתו ב-1806 הבישוף בדימוס חי במנזר אלכסנדר נבסקי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אווגניוס וולגאריס** בוויקישיתוף
* אווגניוס וולגאריס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007520742405171
* BIBSYS: 1560455409217
* BnF: cb12564304q (data)
* GND: 10043651X
* ISNI: 0000 0001 2280 952X
* LCCN: n83044684
* NLA: 35279643
* NLG: 273513
* NLP: A22899297
* NTA: 176946896
* RERO: 02-A021735754
* SNAC: w6379d5s
* SUDOC: 029397073
* Trove: 895078
* VcBA: 495/39662
* VIAF: 64121806
* WorldCat: lccn-n83044684

 |
**Ahmia** הוא מנוע החיפוש לשירותים הנסתרים של Tor, אשר נוצר על ידי ג'והא נורמי. ייחודו של מנוע החיפוש בכך שהוא מאנדקס אתרים ברשת האפלה, בעלי כתובת ה-Onion.

סקירה כללית
-----------

Ahmia פותח בשנת 2014 על ידי ג'והא נורמי במהלך קיץ הקוד של גוגל, בליווי ובתמיכת פרויקט Tor. המנוע, המבוסס על קוד פתוח, אוסף כתובות אתרים ברשת הנסתרת (אתרים המשתמשים ב-onion url ולא בכתובת ip ולא ניתנים לגישה ב-Clearnet - רשת האינטרנט הגלויה). כמו כן, הוא מסנן פורנוגרפיית ילדים ומחזיק ברשימה שחורה של אתרים המחזיקים בתכנים כאלה. אתרים שלא מעוניינים להיות מאונדקסים במנוע החיפוש יכולים לציין זאת בעזרת שימוש בקובץ Robots.txt ו-Ahmia לא יאנדקס אותם.

ביולי 2015 זיהה מנוע החיפוש כי גורם כלשהו מפתח אתרי Onion מזויפים המתחזים לאתרים ידועים ומוכרים ובכך מפתה אנשים להיכנס אליהם, מה שהיווה זן חדש של מתקפות דיוג - מתקפות המתמקדות ברשת האפילה. לפי נורמי, מפתח המנוע, נמצאו כ-250 אתרים כאלה, וסביר שמטרתם של התוקפים הייתה איסוף מידע אישי על המשתמשים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Ahmia

* אתר האינטרנט הרשמי של Ahmia

* אתר האינטרנט הרשמי של Ahmia
* פרויקט Ahmia, באתר GitHub

הערות שוליים
------------

1. ↑  Tor at the Heart: The Ahmia project | Tor Blog, blog.torproject.org
2. ↑  Cale Guthrie Weissman, Someone is creating fake websites on the dark web to try to lure in and hack people, Business Insider
**דגל גרמניה המזרחית** שאומץ עם הקמת הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית בשנת 1949 היה זהה לדגלה של גרמניה המערבית עד שנת 1959.

השימוש בדגל שחור-אדום-זהב החל בגרמניה המזרחית ב-1946 וקיבל תוקף רשמי ב-1948 בכינוסו של הקונגרס העממי השני אשר החליט לאמץ את הטריקולור השחור-אדום-זהב כדגלה הלאומי של גרמניה המזרחית. בעקבות הצעתו של פרידריך אברט הבן, נבחר הדגל כדגל הרפובליקה הדמוקרטית של גרמניה עם הקמתה ב-7 באוקטובר 1949. כך בין 1949 ועד 1959 הן גרמניה המזרחית והן המערבית הניפו שתיהן דגל זהה. ב-1 באוקטובר 1959 בעקבות צו ממשלתי, הוטען דגל גרמניה המזרחית בסמל הרפובליקה הדמוקרטית של גרמניה.

הצגת פומבית של הדגל נחשבה לא חוקית בגרמניה המערבית בין השנים 1959-1969, שם הוא נודע כ"דגל הפילוג" (Spalterflagge).

בזמן ההפגנות נגד המשטר המזרח גרמני בשנת 1990 מפגינים נשאו דגלים שחתכו מהם את הסמל הקומוניסטי שהיה במרכז, לפני האיחוד הממשלה הדמוקרטית של גרמניה המזרחית הסירה את הסמל הקומוניסטי מן הדגל.

ראו גם
------

* סמל גרמניה המזרחית
* המנון גרמניה המזרחית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דגל גרמניה המזרחית** בוויקישיתוף

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל גרמניה** |

  

  

* גרמניה המזרחית (1949 - 1990), באתר דגלי העולם (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  חוקת הרפובליקה הדמוקרטית של גרמניה (7 באוקטובר 1949 (בגרמנית)
2. ↑  ממשלת הרפובליקה הדמוקרטית של גרמניה - תיקון לחוק בדבר הדגל והסמל הלאומי של הרפובליקה הדמוקרטית של גרמניה. (1 באוקטובר 1959) (בגרמנית)

| דגלי גרמניה |
| --- |
| הדגל הלאומי | הדגל הלאומי |  |
| דגלי המדינות | באדן-וירטמברג • בוואריה • ברלין • ברנדנבורג • ברמן • המבורג • הסן • חבל הסאר • מקלנבורג-מערב פומרניה • נורדריין-וסטפאליה • סקסוניה • סקסוניה-אנהלט • סקסוניה התחתונה • ריינלנד-פאלץ • שלזוויג-הולשטיין • תורינגיה |
| דגלים נוספים | דגל הצי הגרמני • נס הנשיא |
| דגלים היסטוריים | דגל באדן • דגל פרוסיה • דגל גרמניה המזרחית • דגל המלחמה של הרייך |