recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**צ'ויבלסאן** (במונגולית: **ᠴᠣᠶᠢᠪᠠᠯᠰᠠᠩ**,‏ **Чойбалсан**, בעבר נקראה **באיין טומאן** (**Баян Түмэн**)) היא העיר הרביעית בגודלה במונגוליה, משמשת כבירת מחוז דורנוד שבמזרח המדינה. העיר שוכנת על גדות נהר חירלן (Хэрлэн), כ-565 ק"מ מזרחית לאולן בטור. בשנת 1941 שונה שם העיר לצ'ויבלסאן, על שם הרודן המונגולי הורלוגין צ'ויבלסאן.

היסטוריה
--------

מיקום העיר היה על נתיב מסחר במשך מאות שנים. במאה התשע עשרה הפכה לעיר, ובמאה העשרים הייתה למרכז המסחרי של מזרח מונגוליה. לאחר הדמוקרטיזציה שנערכה במדינה בשנת 1992, עזבו העובדים הרוסים את העיר, וחלק גדול מכלכלת העיר התמוטט. מאז, סובלת העיר מאחוזי אבטלה מהגבוהים במדינה.

בשל קרבתה של העיר לאזור בו התרחש קרב חלקין גול, הוקם בה מוזיאון על שם גאורגי ז'וקוב, גיבור הקרב.

אוכלוסייה
---------

בשנת 1994 התגוררו בעיר 45,490 תושבים, מספרם ירד ל-41,714 בשנת 2000, ול-36,142 בשנת 2003. בשנת 2008 התגוררו בעיר 38,150 תושבים, אשר היוו 51.2% מכלל אוכלוסיית המחוז.

תחבורה
------

את העיר משרת שדה התעופה של צ'ויבלסאן, שדה תעופה צבאי-סובייטי לשעבר, שבו מסלול טיסה יחיד באורך 2,600 מטרים. משדה התעופה יוצאות טיסות להאי-לאר, מנג'ואולי ואולן בטור.

אל תחנת הרכבת בעיר מגיעה רכבת טראנס-הבאיקל.

אקלים
-----

האקלים בעיר הוא צחיח למחצה (BSK), החורף קר ויבש מאוד, והקיץ חם ורטוב יותר. הטמפרטורות קיצוניות אף הן, הטמפרטורה הנמוכה ביותר שתועדה עמדה על 41.6- מעלות צלזיוס, והגבוהה ביותר עמדה על 41.2 מעלות.

| **אקלים בצ'ויבלסאן** |
| --- |
| חודש | ינואר | פברואר | מרץ | אפריל | מאי | יוני | יולי | אוגוסט | ספטמבר | אוקטובר | נובמבר | דצמבר | שנה |
| טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°) | -14.4 | -10.7 | -0.5 | 10.5 | 19.0 | 24.9 | 26.6 | 24.4 | 18.0 | 8.8 | -3.4 | −11.8 | 7.7 |
| טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°) | -25.5 | -23.9 | -14.8 | -4.1 | 3.8 | 10.8 | 14.4 | 12.1 | 4.9 | -4.2 | -15.2 | -22.7 | -5.3 |
| משקעים ממוצעים (מ"מ) | 2 | 2 | 3 | 6 | 14 | 39 | 57 | 43 | 27 | 8 | 3 | 3 | 207 |
| מקור: מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי |

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של צ'ויבלסאן
* צ'ויבלסאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  NOAA
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסוג צמח ממשפחת הדגניים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו שעורה (פירושונים).

**שעורה** (שם מדעי: *Hordeum*) היא סוג במשפחת הדגניים.

בעולם מצויים 31 מיני בר של שעורה, ומהם מיוצגים בצמחיית הבר של ארץ ישראל שישה מינים, שלושה נפוצים מאוד: שעורת התבור, שעורת הבולבוסין ושעורה מכחילה ושלושה פחות נפוצים: שעורת החוף, שעורה נימית ושעורה דמוית שיפון. שעורה תרבותית ושעורה דו-טורית הם מינים תרבותיים של שעורה המופיעים בישראל לעיתים גם כפליטי תרבות.

כשלושה רבעים ממיני השעורה הם צמחים חד שנתיים זקופים בעלי תפרחת המורכבת משיבוליות. השעורה ניכרת במלעניה הארוכים. המלענים הם זיפים בקצות הגרעינים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **שעורה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שעורה** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Hordeum** |

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

* מיני שעורה באתר "צמח השדה: שעורת התבור, שעורת הבולבוסין, שעורה מכחילה, שעורת החוף, שעורה נימית, שעורה תרבותית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565308005171
* NKC: ph505535

 |
**עמותת הניצחון הסופי** נוסדה בשנת 2014 על ידי רואי מנדל, מפיק סרטים דוקומנטריים. העמותה מנציחה את הרוח היהודית שצמחה מאפר השואה על ידי הקרנת סרטי 'ניצחון' דוקומנטריים באירועים הכוללים דיאלוג מותאם-קהל בבתי ספר, אוניברסיטאות, ארגונים וחברות פרטיות. בשבע שנות פעילותה, עמותת 'הניצחון הסופי' הפכה לכלי חינוכי המשולב בתוכניות הלימוד הבית-ספריות, במשרד הביטחון ובצבא ובמוסדותיו השונים, תוך שיתוף פעולה עם ארגונים חינוכיים מקומיים וגלובליים המעלים על נס ערכים אנושיים אוניברסליים.

שם העמותה
---------

שם העמותה מתכתב עם 'הפתרון הסופי' של אדולף היטלר. השם מבטא את ניצחון הרוח היהודית שצמחה מאפר השואה, על-אף מאמצי המפלגה הנאצית להשמיד את העם היהודי.

הסרטים
------

### הניצחון הסופי של פליקס זנדמן

הסרט 'הניצחון הסופי של פליקס זנדמן' מתחקה אחר סיפור חייו של ד"ר פליקס זנדמן - מהנדס, ממציא, יזם ובעל חזון, שייסד את חברת וישיי אינטרטכנולוג'י העולמית, מיצרניות הרכיבים האלקטרוניים הגדולות והמוערכות בעולם. פליקס, שורד שואה, התחבא יחד עם דודו ו-2 יהודים נוספים בבור שנחפר תחת מיטת העוזרת הפולניה שעבדה בבית משפחתו. ב-17 החודשים בהם שהו בבור למד פליקס מדודו מתמטיקה ופיזיקה. בצאתם מהבור הפך פליקס לאחד המדענים החשובים בעולם ולימים אף רכש את קונצרן 'AEG טלפונקן' הגרמני שהיה מקור גאוותו של היטלר ושימש את הוורמאכט כחיל הקשר הגרמני במלחמת העולם השנייה. הסרט מביא את סיפור ניצחונותיו של פליקס; החל מהצלחתו לשרוד מול ניסיונות הנאצים לרוצחו, המשך בהקמת הקונצרן העולמי 'וישיי', עבור בתרומתו לביטחון ישראל וכלה בניצחון הסופי שלו על אדמת גרמניה.

### טיסה אחת בשבילנו

הסרט "טיסה אחת בשבילנו" מבוסס על ספרו של פרופ' דייוויד ס. ויימן 'הפקרת היהודים' ומביא מחקרים ועדויות שמוכיחים שבנות הברית, בראשות ארצות-הברית ובריטניה, ידעו על השמדת יהודי אירופה והחרישו בעת שהקרמטוריום ומסילות הברזל שהובילו אל אושוויץ היו בטווח טיסותיהם של מטוסי בנות הברית. האלוף אמיר אשל, מפקד חיל האוויר היוצא, הוא גיבור הסרט ששיאו במטס חיל האוויר הישראלי שהוביל מעל מחנה ההשמדה אושוויץ.

### הכינור שחזר

זיגמונט רולט, ששרד את זוועות הנאצים בצ'נסטוחובה מספר על הקמתה של התזמורת הפילהרמונית הישראלית, סיפור ששזור בקורותיהם של ריינהרד היידריך ויוזף גבלס, טוסקניני ואלברט איינשטיין.

### שני אסמים

הסרט "שני אסמים" מלמד כי עוד קודם שהנאצים החליטו על 'הפתרון הסופי' רבבות יהודים נרצחו בידי שכניהם הכפרים ועיירות בפולין, ברוסיה ובאוקראינה. בין גיבורי הסרט: פרופסור שבח וייס - שגריר ישראל בפולין, המשוררת כלת פרס נובל לספרות ויסלבה שימבורסקה וההיסטוריונים פרופסור יהודה באואר, פרופסור יאן גרבובסקי וד"ר חוי דרייפוס - מהבולטים בחוקרי השואה בעולם.

### תוצרת ז'יד

סיפורו של מחנה עבודות הכפייה בסְקַרְזִ'יסְקוֹ-קָמְיֶינָה, שבו מייצרת כיום רפאל את טילי הספייק שפולין רכשה בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* האתר הרשמי
**תל עבדון** הוא אחד התלים החשובים בגליל המערבי. במיקומו של התל, הנמצא ממערב למושב עבדון, בקצהו המערבי של נחל כזיב, שכנה "**עבדון**", עיר הלויים של שבט אשר. בחפירות שהתקיימו באתר, נתגלו ממצאים מתקופת הברונזה הקדומה, מתקופת הברונזה התיכונה והמאוחרת, מתקופת הברזל, מן התקופה ההלניסטית, מן התקופה הרומית, מן התקופה הביזנטית ומן התקופה המוסלמית המוקדמת. התל הוא גבעה מלאכותית שעליה שרידי חומה, שרידי מבנים, מתקנים לעיבוד תוצרת חקלאית ובית בד.

עבדון במקרא
-----------

שמו הערבי של התל הוא - **ח'רבת עבדה**, והוא משמר בתוכו כמשוער את שמה של עַבְדּוֹן המקראית.

עבדון מוזכרת בספר יהושע, כאשר יהושע ואלעזר הכהן מקיימים את ציוויו של ה' למשה לתת ערים ומגרשים ללויים, "וּמִמַּטֵּה אָשֵׁר, אֶת-מִשְׁאָל וְאֶת-מִגְרָשֶׁהָ; אֶת-**עַבְדּוֹן**, וְאֶת-מִגְרָשֶׁהָ. לא אֶת-חֶלְקָת, וְאֶת-מִגְרָשֶׁהָ, וְאֶת-רְחֹב, וְאֶת-מִגְרָשֶׁהָ: עָרִים, אַרְבַּע". עבדון נזכרת בצורה דומה גם בפרק המקביל שבספר דברי הימים. ברשימת ערי אָשֵׁר מוקדם יותר בספר יהושע נזכרת עֶבְרֹן במקום עַבְדּוֹן, וההשערה המקובלת היא שמדובר באותה העיר, ושחלה ההחלפה הנפוצה במקרא בין האותיות הדומות ר' ו-ד'.

מסעי ויקטור גרן
---------------

בספרו על מסעיו בארץ ישראל מתאר ויקטור גרן את ביקורו בח'רבת עבדה. הוא מספר כיצד טיפס בשיפוליה הטרשיים של גבעה. שיפולים משובשים בשיחים, וסבך של אלות מסטיק, אלונים, אלות וקטלבים. הגבעה הייתה מוקפת במדרגות בצורת מעגלים, אשר גדלו בהן חיטה. על פי תיאורו כאשר הוא הגיע אל ראש הגבעה המתנשאת לרום של כמאה וחמישים מטר מעל פני הים, התגלה לעיניו כל עמק עכו. שם הוא צפה בשרידי מתחם שאורכו חמישים צעד, רוחבו ארבעים ושישה, וחומתו בנויה מאבנים עתיקות. המתחם נחלק בפנים לכמה מדורים, ובפינתו הצפונית מזרחית שרידי קפלה קטנה, ואפסיס בקצה המרוחק יותר.

מסקנתו של גרן הייתה כי אכן מדובר באופן סביר ביותר בעבדון המקראית. הן בגלל השם המקורי שהשתמר בשם הערבי, והן מבחינת מיקומה של הגבעה, מקורות המים הסמוכים לה, והגאיות המקיפים אותה מכל עבר ומשמשים אמצעי הגנה כנגד פולשים, היוצרים כולם יחד סבירות גבוהה לקיומה של עיר קדמונית במקום.

את הגליל העליון חצתה בימי קדם דרך עתיקה ממזרח למערב, כאשר תחילתה בקדש שבהרי נפתלי במזרח, המשכה ביראון, באיקרית ובתל עבדון, וסיומה כ-5.6 ק"מ ממערב לתל בעיר הנמל של אכזיב (אשר נזכרת גם היא ברשימת ערי שבט אָשֵׁר).

חפירות
------

במאי 2010, לקראת חפירת מאגר מי קולחין במקום, התקיימו חפירות, מטעם רשות העתיקות, במורדות הצפוניים של תל עבדון. נחפרו שמונה שטחים ונחשפו בהם מחצבות אבן עתיקות, קבר ארגז, מערות קבורה ופיר חצוב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תל עבדון** בוויקישיתוף
* תל עבדון, באתר - רשות העתיקות
* תל עבדון, באתר - BibleWalks
* תל עבדון, באתר - עמוד ענן

הערות שוליים
------------

1. ↑  תל עבדון - מידע לציבור, באתר - רשות העתיקות
2. ↑  אין להתבלבל בין תל עבדון לחירבת עבדה הנמצאת כ-3 קילומטרים מערבית לעמאן
3. ↑  ספר יהושע, פרק כ"א, פסוק ל'
4. ↑  ספר דברי הימים א', פרק ו', פסוק נ"ט
5. ↑  ספר יהושע, פרק י"ט, פסוק כ"ח
6. ↑  **אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו**, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ו', 24.
7. ↑  **ויקטור גרן**, תיאור גאוגרפי, היסטורי וארכאולוגי של ארץ - ישראל - כרך שביעי : הגליל (ב), מכון יד יצחק בן-צבי, ירושלים, 1987, עמוד 20
8. ↑  תל קדש - מערי הלויים שבנחלת נפתלי
9. ↑  ספר יהושע, פרק י"ט, פסוק כ"ט
10. ↑  יוחנן אהרוני, **ארץ ישראל בתקופת המקרא: גאוגרפיה היסטורית**, מכון יד יצחק בן-צבי, ירושלים, 1987, עמוד 48
סמליל העמותה
**עמותת ליל"ך (לחיות ולמות בכבוד)** היא עמותה ישראלית הפועלת לשמירת כבוד האדם ולכיבוד רצונו שלא להאריך את חייו בהגיעו למצב סופני. 

העמותה הוקמה ב-1987 ומופעלת על ידי מתנדבים וממומנת מדמי חבר שנתיים המשולמים על ידי חבריה. העמותה חברה בארגון העולמי של האגודות למען הזכות למות בכבוד ובחטיבה האירופית. מספר החברים שנרשמו מאז 1987 הוא 21,601. 

העמותה נאבקה לקבל הכרה חוקית, משפטית וציבורית בזכותו של אדם לחיות ולמות בכבוד; מאז אישור חוק החולה הנוטה למות בכנסת בדצמבר 2005 שמה לה למטרה להגביר את המודעות אליו בקרב רופאים וחולים, ופועלת כיום למען הרחבתו. המוטו של העמותה הוא שמוות בכבוד הוא מוות בו מניחים לטבע לעשות את שלו וכאשר אדם מגיע למצב סופני, או למצב בו חייו אינם חיים איכותיים והוא לא יכול לחיות ללא מכשירים מאריכי חיים כגון מכונת הנשמה, זונדה, דיאליזה וכדומה, וברור שאין זה מצב ביניים שיש לו סיכוי לגבור עליו - אין להאריך את חייו באופן מלאכותי בניגוד לרצונו, ויש לאפשר לו לסיימם בסבל מועט ככל האפשר בעזרת טיפול פליאטיבי (מקל) בלבד. בעמותה מאמינים כי הזכויות שיש לאדם בחייו אמורות להינתן לו גם בסיומם. לטענת אנשי העמותה, לאדם זכות בלעדית על גופו; הוא רשאי וזכאי לקיים את חייו לפי אמונתו, השקפתו וערכיו, ובתנאי שאינו גורם נזק לזולתו, וזכות זו אמורה לעמוד לו גם בסיום חייו.

פעילויות העמותה מתמקדות במספר נושאים: 

* חקיקה – לאחר אישור החוק, פעילות בכנסת למען תוספת חקיקה שתגדיר בצורה הולמת את זכויות החולה הנוטה למות.
* הסברה – יצירת הבנה ואהדה לפעילות העמותה באמצעות כנסים והרצאות בקרב קבוצות שפעילותן מביאה אותן במגע עם הנושא; רופאים, אחיות, עובדים סוציאליים, משפטנים, אנשי אקדמיה וסטודנטים.
* הסברה בציבור הרחב לשם העמקת מודעות הציבור לזכויותיו והגדלת מעגל התומכים בהשקפות העמותה.
* יידוע הציבור אודות טופס "הנחיות רפואיות מקדימות" של משרד הבריאות.
* שמירה על קשר הדוק עם בתי החולים והמצאת הטפסים הנדרשים של חברי העמותה על-פי דרישה.

יו"ר עמותת ליל"ך היא סטלה ניבי. נשיא העמותה היה המשנה לנשיא בית המשפט העליון לשעבר, השופט בדימוס אליהו מצא.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר עמותת ליל"ך
* בינה דיבון, תנו למות בכבוד, באתר הארץ, 2 בנובמבר 2011
* עמנואל רוזן ובן כספית, למות בכבוד: עדי טלמור ז"ל תכנן את מותו בקפידה כדי להיגאל מהייסורים, ריאיון עם בינה דיבון, בתוכנית "עמנואל ובן", ברדיו 103FM‏, 8 באוגוסט 2011
* אליהו מצא, הכבוד האבוד של החולה הסופני, באתר הארץ, 3 ביולי 2011
* אלה לב, למות בכבוד: איך עושים את זה?(הקישור אינו פעיל), באתר וואלה, 20 באפריל 2009
* אלפי חולים סופניים בישראל מבקשים להתנתק ממכשירי ההחייאה, ריאיון עם בינה דיבון, בתוכנית לונדון וקירשנבאום, 2 בנובמבר 2010
* עמותת ליל"ך, לחיות ולמות בכבוד - וחוק החולה הנוטה למות, פורסם במגזין "הזמן השלישי"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007312892305171

 |
**בוניפקיוס השני** (בלטינית: **Bonifacius II**; נפטר ב-17 באוקטובר 532) כיהן כאפיפיור מ-22 בספטמבר 530 ועד מותו.

חייו
----

בוניפקיוס, בנו של סיגיסבולד (Sigisbald), ממשפחה אוסטרוגותית היה האפיפיור הראשון ממוצא גרמאני. בוניפקיוס מונה לאפיפיור בשל לחץ רב שהפעילו מלך האוסטרוגותים אתאלאריק וקודמו של בוניפקיוס, האפיפיור פליקס הרביעי על החשמנים הבוחרים. על אף לחץ זה נבחר לתפקיד ב-22 בספטמבר דיוסקורוס. רק מותו של דיוסקורוס ב-14 באוקטובר באותה שנה הביאה למינויו של בוניפקיוס בו תמך מיעוט מהחשמנים. בעקבות מינוי זה הפך בוניפקיוס, שהיה עד אז אנטי-אפיפיור לאפיפיור, ואילו דיוסקורוס שנבחר כדין על ידי מרבית החשמנים נחשב לאנטי-אפיפיור. בוניפקיוס כינס סינוד במסגרתו נודה דיוסקורוס והוצא אל מחוץ לכנסייה, וכן הוכרחו החשמנים שהצביעו נגדו לבטל את הצבעתם ולהפוך את בחירתו לחוקית.

בסינוד שנערך בשנת 531 קבע בוניפקיוס חוקה לפיה יכול אפיפיור לבחור את יורשו. הכמורה הגבוהה הסכימה לכך, ואף ליורש המוצע - ורגיליוס, אולם החוקה ספגה ביקורת בקרב הציבור והשלטון האוסטרוגותי, ובוניפקיוס נאלץ לשרוף את החוקה.

בוניפקיוס הורה על שינוי שיטת ספירת השנים בלוח השנה מ"Ab urbe condita" ("ייסוד העיר רומי") ל"Anno Domini" - "שנת הולדת האל".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בוניפקיוס השני** בוויקישיתוף
* קורות חיים
* לוח השנה הנוצרי
* בוניפקיוס השני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**פליקס הרביעי** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**יוחנן השני** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007397568905171
* GND: 100938167
* ISNI: 0000 0000 0213 4062
* LCCN: nb2007022161
* NKC: skuk0001773
* VcBA: 495/45821
* VIAF: 49580352
* WorldCat: lccn-nb2007022161

 |
**אלמנה לבנה** (שם מדעי: *Latrodectus pallidus*) הוא עכביש מהסוג אלמנה שבמשפחת הכדורניים. הוא נפוץ ברחבי צפון אפריקה, המזרח התיכון ומרכז אסיה. האלמנה הלבנה חיה בערבות דרום רוסיה, קזחסטן ומדינות אחרות בדרום מערב אסיה, כמו גם באזורים המדבריים של המזרח התיכון. בהשוואה למיני אלמנה אחרים באותו אזור תפוצה, האלמנה הלבנה נדירה יחסית.

בישראל האלמנה הלבנה נמצאת באזורים מדבריים, בבקעת הירדן, עמק יזרעאל ואזורים חוליים בחופי השפלה.

תיאור
-----

בשונה משאר מיני האלמנה, שצבעם כהה, האלמנה הלבנה, כפי ששמה מרמז, בעלת צבע בהיר. צבעה נע בין בז' ללבן, לעיתים עם נקודות חומות, רגליה כהות יותר. עכביש זה חסר הסימנים האדומים הבוהקים שנמצאים על עכבישי אלמנה אחרים כמו אלמנה אוסטרלית או אלמנה שחורה. מלבד צבעה, האלמנה הלבנה דומה במראה לעכבישים אחרים בסוגה.

הנקבה בגודל של כ-11–13 מ"מ והזכר בגודל 3.5–5.5 מ"מ. בדומה למיני אלמנה נוספים, הזכרים משקיעים השקעה רבה בהזדווגות בודדת. זכרים בדרך כלל חיים יחד עם אותה הנקבה במשך תקופה ארוכה, מספקים תצוגות חיזור תובעניות, ולעיתים נאכלים על ידי הנקבה לאחר ההזדווגות. הזכרים לרוב קטנים יותר מהנקבות מכיוון שלאחר שהם מגיעים לבגרות, הם אינם ניזונים ומעבירים את רוב חייהם בחיפוש אחר נקבות.

ברפואה
------

כמו כל מיני האלמנה, לאלמנה הלבנה נשיכה ארסית והיא עלולה לפגוע בבני אדם. אף על פי שרעילותה נמוכה בהרבה מנשיכתה של האלמנה האוסטרלית או של אלמנת מקטנס (*Latrodectus mactans*), נשיכת האלמנה הלבנה היא משמעותית מבחינה רפואית ועלולה להרוג ילדים וחולים. מחקרים טוקסיקולוגיים דיווחו שהארס של האלמנה הלבנה דומה במבנה לזה של האלמנה השחורה*.* עם זאת, כרזה שפורסמה על ידי האגודה המצרית לרעלנים טבעיים מתארת את ארס האלמנה הלבנה ברמת ארסיות בינונית, ואילו ארס האלמנה השחורה מתואר כארסי ביותר בדרום אירופה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלמנה לבנה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אלמנה לבנה, באתר חרקים - עולם קטן בגדול
2. ↑  Segoli, Michal; Harari, Ally R.; Lubin, Yael (בספטמבר 2006). "Limited mating opportunities and male monogamy: a field study of white widow spiders, Latrodectus pallidus (Theridiidae)". *Animal Behaviour*. **72** (3): 635–642. doi:10.1016/j.anbehav.2005.11.021. נבדק ב-8 בנובמבר 2018. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
3. ↑  
Charakha, AR; Shevchenko, LV; Molodkin, AK; Pluzhnikov, KA; Volkova, TM; Grishin, EV (1997). "Isolation and partial structures of major toxic components of *Latrodectus pallidus* venom". *Bioorg. Khim*. **23** (3): 163–7. PMID 9190786.
4. ↑   (אורכב 12.12.2007 בארכיון Wayback Machine) Venomous Spiders of Egypt
**עמותת חום (ע.ר)** היא עמותה התנדבותית העוסקת בסיוע לילדים ממשפחות מעוטות יכולת בחינוך, מזון, ביגוד ורפואה.

היסטוריה
--------

בשנת 2003 נחשף מנשה כהן, איש חינוך ומנהל בית ספר, למצוקת רעב בקרב ילדים בבית הספר בו לימד בפתח תקווה. בביקורים בבתי אותם התלמידים, מצאו מנשה וצוות המחנכים שהתלווה אליו מציאות קשה של עוני, הזנחה ורעב. הם גייסו תרומות של מזון מחברים ואזרחים ובנוסף החליטו למסד פעילות של סיוע לאותן המשפחות בתיקון מוצרי חשמל בבתיהם ועזרה במזון, ביגוד והנעלה. גיוס התרומות חייב הקמת גוף רשמי ומסודר, וב-10 בפברואר 2004 הוקמה עמותת חום.

עיתונאית אמריקאית בשם איימי קורמן ששהתה בישראל הצטרפה ליוזמה, רקחה שיתופי פעולה עם מספר גופי תקשורת ואף גייסה לטובתה מספר אנשי תקשורת בכירים, דוגמת ג'ודי שלום ניר מוזס וניסים משעל. אלה סייעו בגיוס כספים להרחבת פעילות העמותה, ואף נטלו בעצמם חלק בפעילות שהתפשטה לבתי ספר בערים נוספות, בהן: תל אביב, עכו, נהריה, קריית שמונה, שדרות, אופקים, רחובות, קריית מלאכי וערים נוספות בפריפריה.

כל פעילות העמותה, למעט שני בעלי תפקידים זוטרים, נעשית בהתנדבות מלאה ובשיתוף פעולה עם משרד הרווחה ולשכות הרווחה המוניציפליות ברחבי הארץ. בעמותת חום מתנדבים לסירוגין כ-3,000 איש המגיעים מכל קשת המקצועות במשק: עורכי דין, רואי חשבון, רופאים, פסיכולוגים, אנשי חינוך, אנשי תקשורת, יחידות צה"ל וקציני צבא בכירים בקבע ובמילואים. כמו כן, תלמידי בתי ספר תיכוניים ברחבי הארץ, מבצעים בעמותה פעילות התנדבותית במסגרת חובתם לתעודת הבגרות.

אחת לשנה מפיקה תחנת הרדיו 103FM משדר התרמה מיוחד לגיוס חבילות מזון ותווי קניה עבור ילדים, תינוקות וחיילים הנמצאים במצוקה.

תחומי פעילות
------------

* סיוע כלכלי למשפחות מעוטות יכולת: חלוקת מזון בסופי שבוע וחגים, תרומות ביגוד והנעלה, חלוקת תווי מזון לרכישת מוצרי יסוד ותחליפי חלב עבור פעוטות, איסוף וחלוקת תרומות של ציוד לחימום בחורף.
* פעילות חינוכית: מתן שיעורי עזר לתלמידים מתקשים ותלמידים במצוקה, חלוקת מכשירי כתיבה, ילקוטים וציוד לקראת החזרה לבית הספר.
* סיוע רפואי: טיפולי שיניים וחלוקת משקפי ראייה לתלמידים נזקקים, עזרה ברכישת תרופות ומתן טיפול רפואי ראשוני לילדים.

### בעלי תפקידים (בהתנדבות)

* **נשיאת העמותה:** אשת התקשורת ג'ודי שלום ניר מוזס.
* **יו"ר העמותה:** איש התקשורת ניסים משעל.
* **מנכ"ל העמותה:** מנשה כהן.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של עמותת חום
* עמותת חום, ברשת החברתית פייסבוק
* עמותת חום, באתר "גיידסטאר ישראל"

הערות שוליים
------------
**זכרונות ארץ ישראל** היא תוכנית רדיו שיזם זאב ענר, ושודרה ב"קול ישראל החל משנת 1965, במשך 17 שנים.

בשנת 1965 יזם זאב ענר פורמט חדש ברדיו: סיפור מוקלט בן שבע דקות המשודר לקראת מהדורת החדשות. הרעיון של ענר היה להקליט סיפורים מפי זקני היישוב על קורות הארץ ולקרוע חלון אל עולמם של אנשי היישוב הישן, שרידי "השומר" ומתיישבי הגליל, בני מושבות יהודה והשומרון, ותיקי העלייה השנייה והשלישית, לוחמי הפלמ"ח והמחתרות. 

ענר תר אחרי אמני הסיפור שבעל פה והקליט מפיהם כשבע מאות סיפורים ששודרו, בהפקתה של רחל הרמתי, במשך 17 שנים אחת לשבוע בפינתו "זיכרונות ארץ ישראל ". כ-500 מהסיפורים האלה נשמרו לדורות בסרטייה של "קול ישראל" והם מהווים מסמך היסטורי. אחת לחודש שודר במשך חצי שעה לקט של הפינות, כשביניהן חוצץ קטע חליל מבוצע על ידי החלילן אורי שוהם, אימפרוביזציה של גיל אלדמע על הנעימה "יפים הלילות בכנען". 

בין המספרים (בסדר הא"ב): חיים אדלר מסג'רה; צבי אמיתי, גננו של הברון רוטשילד ביסוד המעלה; עזריה אלון מבית השיטה; יעקב הורנשטיין, בן למייסדי זכרון יעקב, שהיה מוכתר המושבה (נקרא יעקב אל מוכתאר); רסמי ביאדסי מבאקה אל-גרבייה; מאיר בץ-רבינוביץ חבר בפלמ"ח ומראשוני המתיישבים בבאר שבע; ששון בר-צבי, ממייסדי רביבים; הארכאולוג שמריה גוטמן חבר נען, מראשי תנועת "הנוער העובד" ומחושפי מצדה; דוד גולדמן, בן למייסדי כפר תבור; משה נסים דסה, דור תשיעי בירושלים; השומר אברהם דרווין, מראשוני כפר סבא; זהבה דרווין לבית וינברג, בת לראשוני כפר סבא; שושנה הלוי לבית דיאמנט, דור רביעי בא"י; מאיר הירשפלד, איכר בראשון לציון; השומר מרדכי יגאל; בן ציון כדורי, בן נוה צדק ולימים מזכיר העיר תל אביב; יעקב כהן בן כפר תבור, ונציגו של הברון רוטשילד באדמותיו בחורן; אליהו נאוי, מזכיר "ארגון השומרים העברים" ולימים ראש עיריית באר שבע ושופט; מרדכי ניישטאט, ממייסדי עין גב; שלמה ערב, בן סג'רה, שמחה פומרוק לבית שלוש, נכדתו של אהרן שלוש מנוה צדק; שמואל קפלן, בן השכונה נחלת שבעה בירושלים; המשורר העיוור יעקב רימון; שמואל שולמן, בן למייסדי יבנאל. 

סיפורים מהקלאסיקה שזכו להצלחה ושודרו פעמים רבות: 

* סיפורו של אליהו נאוי "מעשה בעז שנגנבה בבאר יעקב ונמצאה בביר עסלוג';
* סיפורו של השומר אברהם דרוין על מעשה בנעליים שנגנבו בפרדס;
* סיפורה של זהבה דרוין על נס שהתרחש בכפר סבא בערב שבת. בשנים 1904-1906 משפחת ויינברג דב ורוחמה חיה בבדידות מזהרת בכפר סבא בסופי השבוע עת כל המתיישבים היו שבים לביתם בפתח תקווה.

40 מהסיפורים ראו אור בשנת 1978 בספר "על הגורן בליל לבנה" בהוצאת "עם עובד", שאויר בידי אבנר כץ והיה רב-מכר. 

הפינה הונצחה במערכון באחת מתוכניות "הגשש החיוור".
**תֵּל פָּר**, הידוע גם בשם **תֵּל אֶל-פָאר**, הוא אתר ארכאולוגי בעמק זבולון, השוכן בסמוך לצומת זבולון מצפון לכביש 70 וממזרח לכביש 780 המוביל לקריית אתא. התל קטן בעל צורה סגלגלה מתנשא בתוך שדה לגובה תשעה מטרים מעל פני סביבתו, ולגובה 22 מטר מעל פני הים. גודל התל כתשעה דונמים.

זיהוי התל
---------

התל מזוהה על ידי החוקרים עם העיר המקראית **בֶטֶן**, הנזכרת בספר יהושע כעיר השוכנת על גבול נחלת שבט אשר: "וַיֵּצֵא הַגּוֹרָל הַחֲמִישִׁי לְמַטֵּה בְנֵי-אָשֵׁר לְמִשְׁפְּחוֹתָם, וַיְהִי גְּבוּלָם חֶלְקַת וַחֲלִי **וָבֶטֶן** וְאַכְשָׁף" (יהושע יט, כה). זאת, כאשר תל כיסון מזוהה עם אכשף, תל רגב מזוהה עם "חֶלְקַת", תל א-נחל מזוהה כנראה עם מִשְׁאָל, ותל עליל (ח'רבת ראס עלי), השוכן כששה ק"מ צפון מזרחית לתל רגב, מזוהה עם חֲלִי. בֶטֶן נקראה כנראה על שם פרי הבָּטְנִים, הנזכרים בין צמחי "זִּמְרַת הָאָרֶץ". אך יש לשים לב שאין מדובר בבָּטְנִים של ימיני שמקורם בדרום אמריקה, אלא כמשוער בפרי של אחד ממיני האֵלָה.

אוסביוס באונומסטיקון (תחילת המאה ה-4 לספירה) זיהה את בֶטֶן המקראית עם יישוב בן זמנו בשם "בית בטן", השוכן שמונה מיל ממזרח לעכו. מקובל שבית בטן זו שכנה באזור "ח'רבת אִבְּטוּן" (הנזכרת עוד במפת הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל), והיישוב הבדואי איבטין, ואפשר שהשם הקדום נשתמר במקום. אך בח'רבת אִבְּטוּן נמצאו רק ממצאים מהתקופה הרומית\ביזנטית (כלומר מימי אוסביוס) ולא מתקופת המקרא. לעומת זאת בתל פר, כק"מ מצפון מערב לח'רבת אִבְּטוּן, נמצאו ממצאים מתקופת המקרא (ראו להלן), ולכן אחת ההשערות היא כאמור שתל פר היא בֶטֶן המקראית, וששם היישוב התקיים בתקופה מאוחרת יותר ביישוב בית בֶטֶן שבאזור ח'רבת אִבְּטוּן.

ממצאים ארכאולוגיים
------------------

התל נחפר בחפירת בדיקה בשנת 1993 על ידי צבי גל ונמצאו שרידים משבע שכבות ארכאולוגיות מתקופת הברונזה התיכונה II א' ו-ב', תקופת הברונזה המאוחרת II א' ו-ב', תקופת הברזל ב' ו-ג', התקופה הפרסית. בכל התקופות נמצאו שרידי עיר מבוצרת. מהתקופה הביזנטית נמצאו שרידי מבנים הנראים כבית חווה. התל נסקר על ידי יעקב עולמי.

בחודש יולי 2003, לקראת סלילת הכביש המוביל לבית הקברות תל רגב, נערכה חפירת בדיקה באתר הנמצא כחצי ק"מ דרומית לתל. בחפירות נחפר פיר בעומק 2.3 מטרים שהוביל למערת קבורה החפורה בסלע קירטון. מיעוט שברי כלי החרס לא אפשר את תיארוך המערה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תל פר** בוויקישיתוף
* תל פר, באתר רשות העתיקות
* תל פר, באתר הסקר הארכאולוגי של ישראל
* מידע על אתר תל פר, בארכיון המנדטורי באתר רשות העתיקות

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר יהושע, פרק י"ט, פסוק כ"ו
2. ↑  גרשון גליל, ‏ערי הממלכה הכנעניות במאה הי"ד לפה"ס: היקפן ומעמדן המדיני, **קתדרה** 84, יולי 1997, עמ' 37
3. ↑  יוחנו אהרוני, ארץ ישראל בתקופת המקרא. הוצאת יצחק בן-צבי. ירושלים תשמ"ח. עמ' 91
4. ↑  ספר בראשית, פרק מ"ג, פסוק י"א
5. ↑  זהר עמר, צמחי המקרא, הוצאת ראובן מס ירושלים, 2012. עמ' 84–85
6. ↑  אונומסטיקון, 52, 19
7. ↑  **אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו**, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ב', עמ' 50
8. ↑  עולם התנ"ך, ספר יהושע, מאת גרשון גליל ויאיר זקוביץ. "דברי הימים" הוצאה לאור בע"מ, 1999, עמ' 185
9. ↑  אלירן אורן, ‏תל פר, באתר "חדשות ארכיאולוגיות", גיליון 121, 25 במאי 2009
**תל נעמה** (בערבית: תל א-נאעמה) היא גבעה בגובה 83 מטר מעל פני הים, כשני קילומטרים ממערב לכפר בלום שבעמק החולה. התל הוא אתר ארכאולוגי. על גבעה זו התיישבה משפחת שוורץ, שהייתה מראשוני החקלאים בארץ ישראל שעסקו בגידול דגי מאכל. בתקופה מסוימת ישבו במקום מקימי קיבוץ כפר בלום. כיום האתר נטוש ומוכרז כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.

ההיסטוריה של התל
----------------

### ההתיישבות הקדומה

ממצאים שנמצאו על התל (חרסים ושרידים אחרים) מצביעים על התיישבות בתקופות הכנעניות הקדומה והמאוחרת, בתקופה הישראלית, ומהתקופה ההלניסטית ועד לימי הביניים.

### כפר אל-נאעמה

כפר ערבי, חקלאי, ששכן בקרבת התל. ננטש במאי 1948 במהלך מבצע יפתח. רוב שטחו של הכפר נחרש. תושביו הקימו על התל קבר שייח. הערבים כינו את המקום "תל-אל-חייה" (תל הנחשים) על שם הנחשים ששרצו במקום.

### משק שוורץ

מרדכי שוורץ נולד בפולין וגדל בווינה, אוסטריה למשפחה שעסקה בגידול דגים בהיקפים גדולים. ב-1926 עלה לארץ והחל לפתח את ענף בריכות הדגים במספר מקומות בארץ. ב-1940 הגיע מרדכי עם אחיו, משה ופייבל, לתל נעמה ושם הקימו את **משק שוורץ** (שנקרא רשמית נעמה). במשק גידלה המשפחה דגי קרפיון למאכל. מבני המשק הוקמו בעזרתו של האדריכל אריה שרון והמשק הוקף בכ-900 דונם של בריכות דגים. החווה פעלה עד לשנת 1971 אז הועברו האדמות לקק"ל והוחכרו לקיבוץ משגב עם. במהלך שנות ה-80 יובשו הבריכות וב-1989 עברו האדמות לידי מינהל מקרקעי ישראל.

### הקמת כפר בלום

ב-1941 עלה למקום גרעין אנגלו בלטי. גרעין זה הקים ב-1943 את קיבוץ כפר בלום. הגרעין בחר להתיישב על הגבעה בגלל ריבוי הביצות באדמות העמק ובתקופה זו עבדו, בין השאר, בבריכות הדגים של משפחת שוורץ.

### התל כיום

על התל נותרו בניינים חרבים וחורשת אקליפטוסים. המקום הוכרז כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.
בתחילת שנות ה-90 התיישב במקום האמן שלמה קסל (יליד כפר בלום) ושיחזר את אחד הבתים. קסל היה בין הדוחפים להכרזת המקום כאתר מורשת. מינהל מקרקעי ישראל, שהתנגד לפעילותו של האמן במקום, פעל לסילוקו ובשנת 2000 אף הרס את אחד מהמבנים ההיסטוריים שעל התל.

ראו גם
------

* קיבוצי נצ"ח

לקריאה נוספת
------------

* **עמק החולה וסביבתו** הוצאת ספרים אריאל (ירושלים): כתב עת לידיעת ארץ ישראל, חוברת 75–76, אוגוסט 1990, עמוד 66
* שמואל רוטברד, **שוורץ של הדגים: (מונולוג של חלוץ מגדלי הדגים בישראל)**, מערכת, 2014

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משק שוורץ על תל נעמה** בוויקישיתוף
* אלי אשכנזי, "משק שוורץ", מהמפעלים הראשונים בגליל, בסכנת התפוררות, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2005
* אמנון לויה, ברנקו זיצר ומפעל הדגים בקורדני 1934-1947, הוצאת קתדרה (אורכב)
* אתר למנויים בלבד  גיא ליברמן, ‏הנשכחים, באתר "ידיעות אחרונות" (הקישור אינו פעיל)
* אהוד רם, דגים ב"גבעת הנחשים" דבר, 28 באוקטובר 1955
* צבי אילן, חלוץ גידול הדגים, דבר, 11 בדצמבר 1981
* אייזיק סדומי, חלוץ גידול הקרפיונים, דבר, 27 בינואר 1982

הערות שוליים
------------

1. ↑  הגרעין כלל עולים מאנגליה, ארצות הברית ומהארצות הבלטיות
2. ↑  בין חברי הגרעין היו נחמיה לבנון, רפאל שוחט ועוד
**הפיגוע בנמל התעופה לה גוארדיה** (ידוע גם בשם **פיגוע חג המולד בלה גוארדיה**) התרחש ב-29 בדצמבר 1975. מטען חבלה שהוטמן בארון אחסון ציבורי (Locker) התפוצץ וגרם למותם של 11 אנשים ולפציעתם של 74. היה זה פיגוע הטרור החמור ביותר בעיר ניו יורק עד לפיגועי 11 בספטמבר בשנת 2001.

הפיגוע
------

הפיגוע התרחש בעיצומו של שבוע חג המולד. מטען חבלה הוטמן בארון אחסון ציבורי באגף הנוסעים הנכנסים של טרמינל B, הטרמינל המרכזי בנמל. קבוצת הארונות שבה הוטמן המטען ניצבה ליד מתקני איסוף המזוודות של חברת TWA. כוח המטען המשוער היה שקול ל-25 עד 30 מקלות דינמיט. הוא התפוצץ בשעה 18:33. כוח ההתפוצצות שילח רסיסי מתכת מארונות האחסון לרוחב האולם, שנזרע גם ברסיסי זכוכית של חלונות שהתנפצו מעוצמת ההתפוצצות. הפיצוץ קרע חור בממדים של 4.6 מטר על 3 מטר בתקרת האולם. פרצה בו אש, שנדרשה יותר משעה כדי לכבותה.

ההתפוצצות והרסס גרמו למותם של 11 איש. 74 אנשים נפצעו. מספר הנפגעים בפיגוע עלול היה להיות גדול בהרבה: שתי טיסות הגיעו לנמל בשעה 18:00 ונוסעיהן נכנסו לטרמינל B, אך בעת שהמטען התפוצץ הספיקו רובם לעזוב את אולם הנוסעים הנכנסים. רוב הנפגעים בפיגוע היו עובדי הנמל, אנשים שהמתינו לתחבורה ממנו ונהגי מוניות.

נמל התעופה נסגר לפעילות ונפתח שוב ב-31 בדצמבר.

משטרת ניו יורק פתחה בחקירה נרחבת של הפיגוע. נמצא שהמטען הופעל באמצעות שעון וסוללה פשוטים. החוקרים הגיעו למסקנה כי ככל הנראה המטען לא היה אמור להתפוצץ בזמן או במקום שבהם התפוצץ. השערות שונות ביחס לזהות האחראים לו הועלו ונבדקו וביניהם הארגון לשחרור פלסטין, הליגה להגנה יהודית וקבוצות לאומניות פוארטוריקניות וקרואטיות. בסופו של דבר לא נמצאו כנגד מי מאלו ראיות הקושרות אותן למעשה.

קישורים חיצוניים
----------------

* ידיעת עיתונות על הפיגוע, 30 בדצמבר 1975
* John Springer, ‏LaGuardia Christmas bombing remains unsolved 27 years later, באתר CNN‏, 24 בדצמבר 2002
**תל פרי**
(למפת סוריה מוגדלת)דמשקדמשק
חלבחלב
חומסחומס
לטקיהלטקיה
חמהחמה
דיר א-זורדיר א-זור
אל-חסכהאל-חסכה
א-רקהא-רקה
**הים  
התיכון**
**ישר.**
**לבנון**
**ירדן**
**עיראק**
**טורקיה**תל פרי**תל פרי**(למפת סוריה רגילה)דמשקדמשק
חלבחלב
חומסחומס
לטקיהלטקיה
חמהחמה
דיר א-זורדיר א-זור
אל-חסכהאל-חסכה
א-רקהא-רקה
**הים  
התיכון**
**ישר.**
**לבנון**
**ירדן**
**עיראק**
**טורקיה**תל פרי**תל פרי**
**תל פרי** (Tell Fray) היה תל עתיק ששכן על הגדה המזרחית של הפרת במחוז א-רקה בצפון סוריה. אתר זה שכן במקום בו משתרע היום אגם אסד והוא נבלע מתחת לפני האגם. שמו של התל מקורו בתעלת מים עתיקה שנקראה פרי או "הפרת הקטן".

החפירות
-------

אתר זה נחפר בשנים 1972–1973 במסגרת משלחת משותפת סורית-איטלקית בהנהלתם של הארכאולוג הסורי עדנאן בוני ופאולו מתיאה (Paolo Matthiae), ארכאולוג איטלקי ופרופסור בספיאנצה - אוניברסיטת רומא שחפר גם באבלה. משלחת החפירות הייתה חלק ממאמץ בינלאומי שנוהל על ידי אונסק"ו לחפור אתרים רבים ככל האפשר באזור שהיה צפוי להיות מוצף באגם שייוצר בעקבות בנייתו של סכר טבקה על נהר הפרת. האתר נעלם מתחת למי האגם בשנת 1974.

ממצאים בתל
----------

בחפירות התגלו שכבות ארכאולוגיות שתוארכו למאה ה-14 לפנה"ס לתקופת הברונזה המאוחרת. הממצאים כללו שני מקדשים, אחד המקדשים היה כנראה לאל תשהוב (Teshub), שהיה אל השמיים והסערה במיתולוגיה החורית. בחפירות התגלו גם מספר מבני מגורים. שניים מתוך המבנים שנחפרו היו שייכים לפקידים חשובים. אחד מהם היה כנראה הנציג או המושל של המלך החתי. הפקיד החשוב השני היה אחראי על תחזוקת תעלות המים באזור. באתר נמצאו גם לוחות בכתב יתדות. על פי הלוחות, האתר היה שייך לעיר בפרובינציה חתית שהייתה ידועה בשם "ארץ אסתתה" (Land of Astata), שמרכזה היה בעיר אמר שהייתה בתחום ההשפעה של מלכי כרכמיש.

האתר נהרס בשרפה במאה ה-13 לפנה"ס, כנראה על ידי אחד המלכים האשוריים, שלמנאסר הראשון או בנו תוכולתי-נינורתה הראשון, שכבשו את האזור במסגרת מסעות המלחמה שלהם. על פי הלוחות שנמצאו באתר ובאתרים אחרים, הציעו החוקרים ששמו של היישוב במקום היה יחרישה (Yakharisha) או שפרו (Shaparu). ממצאים מהאתר הועברו לתצוגה במוזיאון הלאומי של חלב.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| פורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרובפורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב | ל**פורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב** |

* On the margin of the Euphrates. Settlement and land use at Tell es-Sweyhat and in the upper Lake Assad region מאמר של Wilkinson, Tony J, מהמכון האוריינטלי של אוניברסיטת שיקגו, 2004
* Archeological Reports from the Tabqa Dam Project: Euphrates Valley, Syria מאמר של David Noel Freedman and John M. Lundquist, שנת 1977, באתר JSTOR
* צילומי ממצאים מתל פרי באתר Gettyimages

הערות שוליים
------------

1. ↑  On the margin of the Euphrates. Settlement and land use at Tell es-Sweyhat and in the upper Lake Assad region, עמ' 9
**בראבו** (באנגלית: **Bravo**) הוא ערוץ טלוויזיה בכבלים ובלוויין אמריקאי בסיסי, שנמצא בבעלות NBCUniversal. בתחילה, הערוץ התמקד בתוכניות העוסקות באמנות יפה ובקולנוע; כיום הערוץ משדר תמהיל של תוכניות מציאות המיועדות בעיקר לקהל של נשים בגילאים 25-54, יחד עם סדרות רכש (בעיקר סדרות דרמה וסרטי קולנוע מיינסטרימיים).

משרדי החברה של בראבו נמצאים בבניין ג'י אי בעיר ניו יורק. אנדי כהן, שהוא גם המנחה של תוכנית האירוח הלילית של בראבו *Watch What Happens Live (מה קורה בלייב עם אנדי כהן)* ואשר יצר את הזיכיון "עקרות בית אמיתיות", משמש כסגן-הנשיא הבכיר של הפקה ותוכניות. נכון לחודש יוני 2013, בראבו מגיעה אל מעל 95 מיליון בתים בארצות הברית.

נכון לאוגוסט 2013, ערוץ בראבו שודר לכ-94,129,000 משקי בית אמריקאים (82.42% ממשקי בית עם טלוויזיה).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בראבו** בוויקישיתוף
* בראבו, ברשת החברתית טוויטר
* אתר האינטרנט הרשמי של בראבו (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Bravo Media Overview". *NBCUniversal*. אורכב מ-המקור ב-2014-07-03. נבדק ב-22 ביוני 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Seidman, Robert (23 באוגוסט 2013). "List of How Many Homes Each Cable Networks Is In - Cable Network Coverage Estimates As Of August 2013". *TV by the Numbers*. Zap2it. אורכב מ-המקור ב-2013-08-25. נבדק ב-25 באוגוסט 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**שעונית רפואית** (שם מדעי: *Passiflora incarnata*) המכונה **מייפופ** או **שעונית סגולה** היא מטפס רב שנתי מהיר צמיחה בעל גבעולים נכרכים או מטפסים, פרחים גדולים ומורכבים, ועלי ואבקנים בולטים. זהו אחד מצמחי השעונית העמידים ביותר לקור. זהו צמח בר נפוץ בדרום ארצות הברית.

תיאור
-----

הגבעולים חלקים או שעירים, ארוכים ונכרכים ובעלי מספר רב של קנוקנות. העלים מנוגדים ובעלי שלוש אונות באורך 6–15 ס"מ. הם בעלי שתי בלוטות מאפיינות בבסיס להב הפטוטרת. הפרחים בעלי חמישה עלי כותרת כחולים-לבנים. העטרה לבנה וסגולה היא תוספת עדינה בין עלי הכותרת לכותרת הפרח. הפרח הגדול מסודר לרוב בטבעת מסביב לעלי הכותרת והגביע. הם מואבקים על ידי חרקים כגון דבורת עץ, ובעלי אי התאם עצמי.

הפרי הבשרני הוא ענבה צהבהבה בגודלה של ביצת תרנגולת. צבעה הירוק משתנה לכתום בהבשלה. הפרי מתוק ואכיל, אך בעל זרעים רבים ולרוב משמש לחיות בר. הפרי אהוב על זחלים של פרפרים מסוימים.

שימוש וגידול
------------

באופן מסורתי הצמח בצורתו הטריה או המיובשת שימש כצמח מרפא לטיפול בהתקפי חרדה ונדודי שינה. בצורתו הטחונה שימש באירופה לחליטת תה. גומי לעיסה בעל השפעה מרגיעה מיוצר מהצמח.

ה**מייפופ** גדלה בבתי גידול מופרעים, אזורים סבוכים, שדות מרעה פרועים, צידי דרכים וליד מסילות רכבת. היא משגשגת במקומות עם הרבה אור שמש, ואינה גדלה במקומות מיוערים היכן שאור השמש נחסם על ידי העצים.

גלריה
-----

* פרי באמצע הקיץפרי באמצע הקיץ
* האבקה על ידי דבורת עץהאבקה על ידי דבורת עץ
* מבט מלמעלהמבט מלמעלה
* פרחים ועלווהפרחים ועלווה
* פרח המייפופפרח המייפופ
* פרי בתקריבפרי בתקריב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שעונית רפואית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529576405171
* GND: 4173489-0
* LCCN: sh85098513

 |
**בוניפיקה הול** הוא אחד ממתקני הספורט ברובע בוניפיקה הסמוך לחוף הים של עיר הנמל קופר בסלובניה ולרובע העתיק של העיר. ברובע בוניפיקה מתחם מלונות וטיילת חוף ולצידם קריית ספורט. קריית הספורט בקופר כוללת אצטדיון כדורגל קומפקטי שמכיל 4,047 מקומות, מרכז שחייה, מגרשי טניס והיכל ספורט רב תכליתי למשחקי כדורעף, כדוריד ועוד שלצידו גם חדרי סטודיו לאימונים ועוד. 

היכל הספורט של העיר נפתח ב-1999 והכיל בתחילה כ-4,500 מקומות לצופים (כולל מקומות עמידה) אך בהמשך נקבע מספר המקומות הקבועים בו ל-2,475 מקומות, חלקם ביציעים מתקפלים. במופעי מוזיקה האולם יכול לארח עד 6,000 איש. ב-2004 היה אחד מהאולמות בסלובניה בהם נערכה אליפות אירופה בכדוריד. 

במסגרת התוכנית לארח בקופר את אחד הבתים בשלב הראשון של אליפות אירופה בכדורסל 2013, תוכנן להיבנות בקריית הספורט בקופר היכל ספורט חדש בשם "ארנה בוניפיקה" שנועד להכיל 8,000 מקומות. אך בהמשך הוחלט להסתפק בהרחבת היכל הספורט הישן לכ-5,000 מקומות. במסגרת השיפוץ שנמשך כחודשיים הוחלפו המושבים באולם, שודרגה מערכת מיזוג האוויר באולם ונבנו יציעי עיתונות ומכובדים חדשים וגם היציעים המתקפלים סביב לפרקט הוחלפו במושבים קבועים. על פי התוכניות חלק מיציעי העיתונות נבנו למעשה מחוץ לאולם וחוברו במסכים לאולם. גם סביב לאולם נעשו עבודות גימור חיצוניות למבנה ולשטחים סביבו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בוניפיקה הול** בוויקישיתוף
**שְׂעִיר הָאֶשְׁחָר** (שם מדעי: *Satyrium spini*, שם קודם: **כחליל האשחר**) הוא פרפר יום המשתייך למשפחת הכחליליים.

הסוג Satyrium נקרא על שם הסטירים מהמיתולוגיה היוונית בשל אזור מגורי הפרפר ביערות ובחורשים בדומה לסטירים המיתולוגיים. שם המין spini רומז לצמח הפונדקאי של הפרפר באירופה - שזיף הבר Prunus spinosa.

מאפיינים
--------

הפרפר מעופף בראשית האביב, בחודשים מאי-יוני, בקרבת הצמח הפונדקאי שלו אשחר ארץ ישראלי, באזורי יער וחורש הרריים.
בישראל מעופף תת-המין: Satyrium spini melantho

שעיר האשחר בולט במעופו המהיר. חלקן התחתון של כנפיו בצבע אפור בגוון קרמי ומעוטר בפס לבן לכל אורכו, בקצה הכנף התחתון ישנו כתם כתום תחום באופן חלקי בשחור, וכתם בולט המסתיים במחושים מדומים, זאת כדי להשלות טורפים פוטנציאלים אשר ינסו לתפוס חלק זה של הפרפר - זה האחרון ינוס במהרה ויינצל, לא פעם תוך אובדן חלק מכנפו.

תפוצתו: ברחבי אירופה - מפורטוגל במערב, צרפת, איטליה ועד ליוון והבלקן במזרח (למעט בריטניה וחלקיה הצפוניים של אירופה), בלבנון, ישראל וטורקיה, עיראק, איראן, עד הרי אורל באסיה. בישראל ניתן לראותו בהרי ירושלים, בכרמל ובמורדות הגליל.

שעיר האשחר מעופף לעיתים קרובות ליד שְׂעִיר הָאַלּוֹן.

שלבי התפתחות
------------

### הביצה

הנקבה מטילה את הביצים על ענפי האשחר. הביצים נכנסות לדיאפאוזה של עשרה חודשים.

### הזחל

הזחלים בוקעים עם ראשית האביב, בחודש מרץ. ראש הזחל שחור, גופו ירוק וכולל בצדדיו שני פסים בהירים.

### הגולם

מתגלם על האשחר, צבעו חום כהה עם אזורים בהירים. תקופת הגולם בין 14 יום ל-21 ימים.

לקריאה נוספת
------------

* דובי בנימיני, **מדריך הפרפרים בישראל**, כתר, 2002, מהדורה שישית 2010, עמ' 155–156.
* **Butterflies of Europe** - Princeton field guide by Tom Tolman - p 69
* **Buterflies of Britain and Europe** - Kimmo Saarinen Pekka jalainen Hannu Aarinio Tari Haahtela – p 121

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שעיר האשחר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* NCBI
* GBIF
 |

* תצפיות פרפרים - אתר דיווח ומידע

הערות שוליים
------------

1. ↑  ביטאון אגודת חובבי הפרפרים בישראל, כרך 26 מאי 2009 - מאמר של אופיר תומר על "סיסטמטיקה, נומנקלטורה ואטימולוגיה, ופרפרים"
2. 1 2 3 4  "מדריך הפרפרים" מאת דובי בנימיני, הוצאת "כתר" הדפסה שישית מעודכנת, 2010 עמ' 155-156
3. ↑  (עמ-69)Princeton field guide by Tom Tolman - Butterflies of Europe
4. ↑  Kimmo Saarinen Pekka jalainen Hannu Aarinio Tari Haahtela p. 121 Buterflies of Britain and Europe
5. 1 2 3 4  פרפרי ארץ ישראל - האתר של עוז בן יהודה
6. ↑  "מדריך הפרפרים" מאת דובי בנימיני, הוצאת "כתר" הדפסה שישית מעודכנת, 2010 עמ' 156-155
הברון **אברהם בן אברהם (ארנסט אלברט אמיל) פון מאנשטיין** (בגרמנית:  **Ernst Albert Emil von Mannstein**‏; 19 במאי 1869 – 17 בינואר 1944) היה גר צדק גרמני.

תולדותיו
--------

פון מאנשטיין נולד בשנת 1869 כבן לבית פון מאנשטיין, משפחת אצולה גרמנית ידועה. פון מאנשטיין היה דודו החורג של הגנרל אריך פון מאנשטיין (הגנרל היה בן מאומץ של אחיו של אברהם פון מאנשטיין).
בגיל 21 הגיע לעיר וירצבורג לצורך גיוס לצבא הגרמני בו שירת בתזמורת צבאית. בהיותו בעיר התוודע לקהילה היהודית במקום, למד תורה והביע את רצונו להתגייר, בין היתר בהשפעת בני משפחתו של מרדכי אנסבכר, אולם בקשתו נדחתה שוב ושוב. בסופו של דבר התגייר באמסטרדם ב-1929. חזר לווירצבורג ונשא לאישה את פרנציסקה בזולד שהייתה אף היא גיורת, מבוגרת ממנו ב-19 שנים. היא נפטרה בשנת 1941.

לאחר גיורו עסק בהוראת המוזיקה, והציור, העביר שיעורי תורה, ועסק בכתיבת סת"ם. ניסה לעלות לארץ ישראל ב-1939, אולם הדבר לא עלה בידו.

עם החלת חוקי נירנברג ב-1935, נחשב כארי טהור עקב מוצאו הגזעי. במרץ 1942 הועבר לגור בבית יהודים בווירצבורג, יחד עם המיוחסים מבין בני הקהילה שהיו מוגנים מגירוש למזרח. באותה תקופה, תחת איומי הגסטאפו, הצהיר על פרישה מהיהדות. תוך זמן קצר אושפז בווירצבורג עקב מחלה ממנה מת ב-1944. לאחר מותו נערכה לו הלוויה נוצרית שבה השתתף משמר כבוד של אנשי אס אה וארונו נעטף בדגל גרמניה. ארגונים יהודיים פתחו לאחר המלחמה במאמצים להעביר את ארונו לבית הקברות היהודי, אך משפחתו התנגדה לכך. רק ב-1960, לאחר קרב משפטי, נטמנו שרידיו בבית החיים בעיר.

לקריאה נוספת
------------

* ,Reiner Strätz, **Biographisches Handbuch Würzburger Juden 1900-1945**. עמ' 371 -372(הקישור אינו פעיל).

קישורים חיצוניים
----------------

* זאב גלילי, סיפורו המופלא של גר הצדק אברהם פון מנשטיין, דודו של הגנרל הנאצי, באתר "היגיון בשיגעון", 8 במרץ 2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  יאיר אנסבכר, **לישועתך קיוויתי ה'** - ביוגרפיה של מרדכי אנסבכר, הוצאה עצמית, 2020
**בּוּנְקיוֹ** (ביפנית: **文京区**) הוא אחד מ-23 הרבעים של טוקיו אשר יחדיו מהווים את לבה של טוקיו, בירת יפן. הרובע נמצא מצפון לארמון הקיסרי של טוקיו על שטח של 11.29 קמ"ר וגובל ברבעים המיוחדים צ'יודה, שינג'וקו, טאייטו, טושימה, אראקווה וקיטה. ברובע נמצאים כמה מוסדות להשכלה גבוהה, בהם הקמפוס העיקרי של אוניברסיטת טוקיו. במאי 2015 מנתה אוכלוסיית הרובע 217,743 נפש.

היסטוריה
--------

הרובע המיוחד בונקיו נוסד ב-15 במרץ 1947, על ידי איחודם של רובע **הונגו** ורובע **קוישיקאווה**. הונגו, מקום משכנן של אוניברסיטת טוקיו וכמה אוניברסיטאות פרטיות, נחשב מאז תקופת מייג'י למרכז השכלה ומקום מגוריהם של סופרים ומשוררים יפנים רבים, בהם זוכה פרס נובל לספרות, יאסונרי קאוובטה.

אתרים מיוחדים
-------------

**הקמפוס הראשי של אוניברסיטת טוקיו** ממוקם באזור הונגו שברובע המיוחד בונקיו. סמל האוניברסיטה הוא עלה מעץ הגינקגו, אשר נפוץ באזור. הקמפוס ממוקם על שטחה-לשעבר של משפחת מאדה, בעלי אחוזה בריבונות קגה בתקופת אדו. ציון הדרך הידוע ביותר של האוניברסיטה, ה**אקמון** (בתרגום חופשי: השער האדום), הוא שריד של תקופה זו. האוניברסיטה נוסדה בתקופת מייג'י בשנת 1877 תחת שמה הנוכחי באמצעות מיזוג בתי ספר ממשלתיים ישנים לרפואה וללימודי המערב.

**הגן הבוטני קוישיקאווה** שייך לאוניברסיטת טוקיו ומוצגים בו כ-4,000 מינים שונים של עצים וצמחים. הוא נוסד ב-1684 כגן לגידול צמחי מרפא ובשנת 1877 צורף לאוניברסיטה כמרכז הראשון למחקר בוטני ביפן. הגן כולל גם עשבייה גדולה המחזיקה כ-1.4 מיליון פריטים וספרייה שבה כ-20,000 ספרים. בגן נמצאים גם זנים שונים של עצי הדובדבן וניתן לצפות בו בפריחת הדובדבן בעונת הסאקורה. 

אצטדיון הבייסבול **טוקיו דום** נפתח בשנת 1988 ויכול להכיל כ-55,000 צופים. האצטדיון מכונה גם "הביצה הגדולה" בשל צורת הכיפה של גג האצטדיון. האצטדיון הוא חלק מקומפלקס הכולל פארק שעשועים, בית מלון, ספא, חדר כושר, אולם אירועים ותחנת רכבת תחתית ומושך למעלה מ-30 מיליון מבקרים בשנה.

**מכון קודוקאן**, המרכז העולמי של הג'ודו, נוסד בשנת 1882 על ידי פרופ' ג'יגורו קאנו ושוכן מאז 1958 בבניין בן שמונה קומות ברובע בונקיו. בבניין נמצא דּוֹג'וֹ מרכזי ומתחמי אימונים שונים, פנימייה לג'ודוקא הבאים להתאמן במכון, וכן מכון מחקר, ספרייה ומוזיאון לתולדות הג'ודו.

בנוסף נמצאים ברובע מקדשים וגנים יפנים מסורתיים.

ערים תאומות
-----------

* גרמניהגרמניה קייזרסלאוטרן, ריינלנד-פפאלץ, גרמניה
.

גלריית תמונות
-------------

* אצטדיון טוקיו דום בלילהאצטדיון טוקיו דום בלילה
* אודיטוריום יאסודה של אוניברסיטת טוקיו ברובע בונקיואודיטוריום יאסודה של אוניברסיטת טוקיו ברובע בונקיו
* הספרייה המרכזית של אוניברסיטת טוקיוהספרייה המרכזית של אוניברסיטת טוקיו
* צ'ינזאן-סו, גן יפני ברובע בונקיוצ'ינזאן-סו, גן יפני ברובע בונקיו
* פגודה בת שלוש קומות בגן צ'ינזאן-סופגודה בת שלוש קומות בגן צ'ינזאן-סו
* רחוב בשכונת קוישיקאווה, בונקיורחוב בשכונת קוישיקאווה, בונקיו

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **בונקיו** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **בונקיו** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בונקיו (ביפנית)
* בונקיו, ברשת החברתית פייסבוק

* בונקיו, ברשת החברתית טוויטר

* בונקיו, סרטונים בערוץ היוטיוב


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007562114805171
* ISNI: 0000 0004 1765 3059
* LCCN: n83195410
* MusicBrainz: d1f6a333-7f09-4772-8fa6-4b6e0ea28f97
* NDL: 00306105
* VIAF: 258111558
* WorldCat: viaf-258111558

 |
**שעונית צהובה** (שם מדעי: *Passiflora edulis var. flavicarpa* או בקיצור *Passiflora flavicarpa*) היא שעונית מקומית לאמריקה הטרופית, בעלת פרי צהוב ואכיל. זהו מין שונה מהשעונית הנאכלת.

תיאור
-----

העלים מנוגדים, מסולסלים, בעלי שלוש אונות עמוקות. הצמח מטפס על ידי קנוקנות הנמצאות בכל מפרק עלה. הפרחים לבנים בקוטר 5-8 ס"מ ומאופיינים על ידי זירים ארוכים, לבנים או לבנים-סגולים. הפרי עגול או אליפטי בקוטר 5 ס"מ, וצבעו משתנה מירוק לצהוב בהבשלה. תוך הפרי מלא בזרעים קטנים הניתנים בציפה ונוזל צהוב ארומטי וסמיך המשמש כתוספת לשרבט ולהכנת ריבות וג'לי.

שימוש וגידול
------------

הפרי משומש לגידול ביתי ועם פוטנציאל לשוק המסחרי. פרי השעונית הסגולה (שעונית נאכלת) בעל טעם המתעלה באיכותו על הסוג הצהוב. השעונית מצליחה בקרקעות מנוקזות ועשירות ברקבובית. את הצמח כדאי להדלות על כבלים או גדרות, והוא פורח בשנה השנייה לשתילה, ומניב ברציפות מיוני ועד נובמבר.

מין זה אינו מגודל בפוארטו ריקו בגלל מחלה אשר הורגת את הצמחים, וייתכן שנגרמת על ידי מין של פוסריום. 

מחקרים בהוואי הראו שהחרק המוצלח ביותר להאבקה הוא דבורת העץ מהמין *Xylocopa varipuncta*. מספר מינים של דבורה זו נמצאים באזורים הטרופיים. כדאי לעודד את הימצאותן כמאביקים טבעיים. הצמח מניב לשנים רבות וזקוק למעט השגחה, מלבד גיזום ודישון מדי פעם.

הציפה נאכלת גם בצורתה הטריה ישירות מהפרי לאחר תוספת קטנה של סוכר. השימוש הנפוץ ביותר הוא במשקה מרענן המוכן על ידי ערבוב של הציפה עם קרח, מים, סוכר וסודה לשתייה.

זן ישראלי בשם Passion Dream) **P.D**) נוצר מהכלאה של **שעונית צהובה** ושעונית נאכלת.

בפרי ישנה כמות רבה של ויטמין C.

ישנם גם זנים מתוקים לפרי.

גלריה
-----

* פרי פתוחפרי פתוח
* פסיפלורה סגולה וצהובה זה לצד זהפסיפלורה סגולה וצהובה זה לצד זה
* פסיפלורה צהובה למכירה בשוקפסיפלורה צהובה למכירה בשוק
Bust-length photograph of a man in uniform.לוטננט קולונל עבדול קדיר, ששימש בתור מנהל המשטרה למלחמה בסמים בהלמנד.
**המשטרה למלחמה בסמים באפגניסטן** היה כוח מומחה תחת משרד הפנים האפגני שנוצר בשנת 2003. המשטרה הייתה הסוכנות המובילה לחקירות סמים באפגניסטן ושירתו בה כ-3,000 קצינים. המועמדים לקורס עוברים 5 שבועות אחרי שסיימו קורס משטרה בסיסי של 8 שבועות ונבחרו בקפידה.

הסניף העסוק והמוצלח ביותר באפגניסטן היה ממוקם בלשכר גאה, בירת מחוז הלמנד. בריטניה מימנה שוטרים בדימוס לעבוד בצוות השיקום המחוזי של הלמנד כדי לסייע בתוכנית ההכשרה והפיתוח של המשטרה. יועץ המבצעים של הלמנד היה קצין צבאי בריטי בכיר שהיה מספק הנחיות לפעולות המונחות על ידי מודיעין ומלווה גם את המשטרה בפעולות חשאיות ברחבי מחוז הלמנד, וסיפק הכוונה לאיסוף ראיות וניצול מודיעיני.

מנהל המשטרה למלחמה בסמים של הלמנד במרבית שנות קיומה היה סגן אלוף עבדול קדיר. בנוסף לתפיסת סמים ומעצרים של מעורבים בסחר בסמים, הצוות של קדיר עסק במאבק בייצור הרואין, כולל סוחרי אופיום וספקים/מפיצים של סמים שונים. לעיתים קרובות מאוד קציני המשטרה ובני משפחותיהם נטו להתגורר באותה שכונה כמו העוסקים בסחר. הדבר היווה בעיית אבטחה עצומה מכיוון שהשוטרים חששים מתגמול אם הם נקטו בפעולה.

ראו גם
------

* המשטרה הלאומית (אפגניסטן)
* כוח הסמים המיוחד האפגני

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משטרת הסמים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Counternarcotics Police of Afghanistan: U.S. Assistance to Provincial Units Cannot Be Fully Tracked and Formal Capability Assessments Are Needed" (PDF). Special Inspector General for Afghanistan Reconstruction. באוקטובר 2014. נבדק ב-28 ביוני 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**דין רציפות** הוא הליך בכנסת שנועד לאפשר את קידומה של הצעת חוק שאושרה בקריאה הראשונה, והמשך חקיקתה נעצר עקב התפזרות הכנסת.

הליך הרציפות עוגן לראשונה ב-1964, בחוק רציפות הדיון בהצעות חוק, התשכ"ה-1964. בדברי ההסבר להצעה נכתב כי "הניסיון מראה, שעם סיום כהונתה של כנסת יוצאת, נשארות הצעות חוק מטעם הממשלה שהדיון בהן התחיל אך לא הסתיים. בכנסת החדשה יש צורך להגיש הצעות חוק אלה מחדש ולחזור על שלבי הדיון שכבר נתקיימו בכנסת היוצאת. במקרים רבים יש בכך משום חזרה מיותרת". הצעת החוק שהונחה על שולחן הכנסת, כפי שניתן ללמוד גם מדברי ההסבר, כוּונה רק להצעות חוק המוגשות מטעם הממשלה. הממשלה היא גם זו שיזמה את הצעת החוק, מתוך כוונה להקל על עצמה בהליכי החקיקה.

במהלך הדיונים בהצעת החוק שונה נוסחה, ונקבע כי ניתן יהיה להחיל רציפות גם על הצעות חוק פרטיות, ולמעשה על כל הצעת חוק שאושרה בקריאה הראשונה. כן נקבעה הפרוצדורה הקיימת בעיקרה גם כיום - משעה שהודיעה הממשלה לכנסת על רצונה להחיל רציפות על הצעת חוק, רשאית כל סיעה להציע בתוך שבועיים שלא להחיל רציפות. במקרה כזה מצביעה מליאת הכנסת על הצעת הסיעה. אם אף סיעה לא מציעה שלא להחיל רציפות, או שהכנסת דוחה את הצעת הסיעה (דחייה שמשמעותה הסכמת הכנסת להחלת רציפות), עוברת הצעת החוק לדיון בוועדה שדנה בה בכנסת הקודמת.

בשנת 1979 תוקן החוק, ביוזמתה של שולמית אלוני, ונקבע בו כי לא רק הממשלה תוכל להודיע על רצונה, אלא גם ועדה מוועדות הכנסת תוכל לעשות כן, לגבי הצעות חוק שהן יוזמה של ועדה מוועדות הכנסת או של חבר הכנסת.

בשנת 1993 נחקק חוק רציפות הדיון בהצעות חוק, התשנ"ג-1993, ביוזמתו של חגי מירום. חוק זה החליף את החוק מ-1964, והוראותיו הן התקפות כיום. בחוק זה הונהגו מספר שינויים. ראשית, נקבע כי החלת רציפות על הצעת חוק פרטית תהיה רק אם חבר הכנסת עדיין מכהן בכנסת הנכנסת, ורק אם נתן הסכמתו לכך (אם חתומים על הצעת החוק מספר חברי הכנסת, די בכך שאחד מהם נתן את הסכמתו). שנית, נקבע כי אם ועדה מעוניינת להחיל רציפות על הצעת חוק, עליה להודיע על כך לממשלה, ולקיים את הדיון רק 21 ימים מאוחר יותר, כדי לאפשר לממשלה לגבש את עמדתה. כן נקבע כי החלת רציפות במקרה שאף סיעה לא הביעה התנגדות לא תהיה אוטומטית, ובכל מקרה תהיה הצבעה על כך במליאת הכנסת.

קישורים חיצוניים
----------------

* חוק רציפות הדיון בהצעות חוק, התשנ"ג-1993

הערות שוליים
------------

1. ↑  הצעת חוק רציפות הדיון בהצעות חוק, התשכ"ד-1964, ה"ח התשכ"ד 88
**בוניפקיוס החמישי** (בלטינית: **Bonifacius V**; מת ב-25 באוקטובר 625) כיהן כאפיפיור מ-23 בדצמבר 619 ועד מותו. הוא פעל רבות להתנצרותה של אנגליה, וכן קבע בצו שכנסיות יהוו מקום מקלט.

בוניפקיוס נולד בנאפולי ושם אביו היה יוחנן. לא ידוע רבות אודותיו לפני מינויו לאפיפיור. הוא נבחר כאפיפיור לאחר שנה של אינטרגנום מאז מותו של קודמו אדאודטוס הראשון, וזאת בשל מלחמת אזרחים שאירעה באיטליה עת שליט רוונה אלאותריוס ניסה לכבוש את רומא (הוא נרצח על ידי צבאו שלו בטרם כבש את העיר).

בדה ונרביליס מציין כי בתקופת כהונתו פעל בוניפקיוס לניצורה של אנגליה, ובמסגרת פעילות אלה הוציא צו המורה שהכנסיות באנגליה יהוו מקום מפלט לפושעים (אם אלה יתנצרו). בנוסף התכתב בוניפקיוס עם מליטוס ארכיבישוף קנטרברי עם יוסטוס בישוף רוצ'סטר. בוניפקיוס כתב לאדווין מלך ממלכת נורת'מבריה וניסה לשכנע אותו להתנצר, וכן כתב לרעייתו, הנסיכה אתלבור, נסיכת קנט הנוצרייה, על מנת שזו תפעיל השפעתה על בעלה.

בוניפקיוס מת ב-25 באוקטובר 625 ונקבר בבזיליקת פטרוס הקדוש, ברומא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בוניפקיוס החמישי** בוויקישיתוף
* קורות חיים
* בוניפקיוס החמישי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**אדאודטוס הראשון** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**הונוריוס הראשון** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007397570005171
* GND: 100938191
* ISNI: 0000 0000 0452 0549
* LCCN: nb2007021691
* NKC: kup19980000009506
* VIAF: 7741873
* WorldCat: lccn-nb2007021691

 |