recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| (מולטימדיה) | 

|  |
| --- |
| **חודשי השנה**
ינואר - ליד האח  
פסנתר, לה מז'ור- A Major
פברואר - קרנבל  
פסנתר, רה מז'ור- D Major
מרץ - שיר העפרוני  
פסנתר, סול מינור- G Minor
אפריל - שלגית  
פסנתר, לה שארפ מז'ור- A# Major/סי במול מז'ור- Bb Major
מאי - לילות מוארי כוכבים  
פסנתר, סול מז'ור- G Major
יוני - ברקרולה  
פסנתר, סול מינור- G Minor
יולי - שיר הקוצר  
פסנתר, רה שארפ מז'ור- D# Major/מי במול מז'ור- Eb Major
אוגוסט - קציר/אסיף  
פסנתר, סי מינור- B Minor
ספטמבר - הציד  
פסנתר, סול מז'ור- G Major
אוקטובר - שיר סתיו  
פסנתר, רה מינור- D Minor
נובמבר - טרויקה  
פסנתר, מי מז'ור- E Major
דצמבר - חג המולד  
פסנתר, סול שארפ מז'ור- G# Major/לה במול מז'ור- Ab Major |

 |
| לעזרה בהפעלת הקבצים |

**עונות השנה** או **חודשי השנה** (37b ;op.37a בגרסה הצרפתית) הם אוסף של 12 יצירות לפסנתר על 12 חודשי השנה לפסנתר מאת המלחין הרוסי פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי. כל חלק הוא על חודש אחר בשנה. היצירות נשמעות גם לעיתים בעיבוד לתזמורת.

רקע
---

צ'ייקובסקי החל את העבודה על עונות השנה זמן קצר לאחר שסיים את הקונצ'רטו מס' 1 לפסנתר שלו ובזמן שהלחין את הבלט אגם הברבורים.

ב-1875, עורך מגזין המוזיקה של סנט פטרבורג ה"נובוליסט", ניקולאי מטבייביץ' ברנארד, הזמין מצ'ייקובסקי 12 יצירות קצרות לפסנתר; אחת לכל חודש בשנה. ברנארד גם נתן מעצמו שמות לכל יצירה. צ'ייקובסקי הסכים וקיבל את ההזמנה וגיליון דצמבר 1875 של המגזין המוזיקלי, הובטח לקוראים לפרסם כל חודש יצירה אחת של אותו חודש בכל שנת 1876. החלקים ינואר ופברואר נכתבו בסוף 1875 נשלחו לברנארד בדצמבר על-מנת לקבל משוב אם היצירות מתאימות או לא - אם לא הוא ישכתב אותם כפי שירצה ברנארד. מרץ, אפריל ומאי נכתבו, לפי הערכות, בנפרד. כל שאר 7 החלקים נכתבו ביחד באותו זמן ובאותו עותק, ויש הערות הטוענות שבין 22 באפריל ל-27 במאי.

צ'ייקובסקי לא הקדיש מאמץ רציני מיכולתיו המוזיקליות לכתיבת היצירות והם היו רק בתור משלימי הכנסה. הוא כתב אותם לא מתוך רצון פנימי מיוחד כמו עם שאר יצירותיו - אך למרות זאת זכו לפרסום רב ונחשבות היום ליצירות מופת מיוחדות ומלודיות.

היצירות
-------

1. ינואר - ליד האח   

2. פברואר - קרנבל   

3. מרץ - שיר העפרוני   

4. אפריל - שלגית   

5. מאי - לילות מוארי כוכבים   

6. יוני - ברקרולה   

7. יולי - שיר הקוצר   

8. אוגוסט - קציר/אסיף   

9. ספטמבר - הציד   

10. אוקטובר - שיר סתיו   

11. נובמבר - טרויקה   

12. דצמבר - חג המולד

ראו גם
------

* ארבע העונות של ויואלדי

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| עיינו גם בפורטל: |  | **פורטל מוזיקה קלאסית** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עונות השנה** בוויקישיתוף
* The Seasons באתר פרויקט ספריית התווים הבינלאומי (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007583410505171
* LCCN: n81093428
* MusicBrainz work: 76cd571a-1a95-4cee-8ae0-40387733d0f0
* WorldCat (עם LCCN): n81-093428

 |
יאסון מביא לפליאס את גיזת הזהב
במיתולוגיה היוונית, **גיזת הזהב** (ביוונית: **Χρυσόμαλλον δέρας**) הייתה שרידי צמרו של האַיִל האגדי כריסומאלוס (Χρυσομαλλος), אשר שימשה עילה למסעם של יאסון וגיבורים מיתולוגיים נוספים לעיר קולכיס על הספינה **ארגו**, מסע המכונה "**מסע הארגונאוטים**". סיפור המסע והרקע לו מכונים על פי רוב בשם "גיזת הזהב".

תקציר העלילה
------------

לאתאמאס מלך בויאוטיה ואשתו הראשונה נאפלה, נולדו בן פריקסוס ובת הלה. לאחר מותה של אמם נשא המלך את אינו לאשה ונולדו להם שני ילדים. לפי עצתו של האורקל מדלפי שמקורה בתככים של אשתו השנייה, עמד אתאמאס להקריב את פריקסוס והלה קורבן לאלים למניעת בצורת בארצו. נאפלה הופיעה בחלומו של פריקסוס ואמרה לו לקחת את אחותו ולברוח. הרמס שליח האלים הביא להם איל מופלא שצמרו זהב ששמו כריסומאלוס. האיל ידע לדבר בשפת אנוש ולעוף. הילדים עלו על גב האיל, וזה החל לעוף לקולכיס שבקווקז, לעיר בשם פאסוס, אשר כיום נקראת פותי. כאשר עברו מעל המצר שבימינו נקרא הדרדנלים התחוללה סופה והלה נפלה למיצר המים שנקרא על שמה: "הלספונטוס".

פריקסוס הגיע לקולכיס והתקבל על ידי אייטס המלך. הוא והאיל חיו בשלווה עד סוף ימיו. כשהזדקן האיל ביקש מפריקסוס להקריבו לזאוס. את צמרו הזהוב תלה איטס על עץ אלון בחורש הקדוש של ארס. על משמר גיזת הזהב הופקד דרקון.

פליאס, דודו של יאסון, שלח אותו להביא את גיזת הזהב, בתקווה שלא ישוב ממסעו. לטענתו, נשמתו של פריקסוס תנוח בשלום רק כאשר תשוב גיזת הזהב למולדתו (של פריקסוס), ומשימה זו מוטלת על מי שחפץ למלוך ביולקוס.

סיפורו של יאסון מופיע בספר "מטמורפוזות" מאת אובידיוס.

בתרבות
------

היוונים זיהו את קבוצת הכוכבים "טלה" (Aries) שעל שמה המזל טלה, עם כריסומאלוס.

האגדה היוותה גם השראה לשמו של מסדר האבירים מסדר גיזת הזהב.

בסמל ניו זילנד משובץ סמל גיזת הזהב המסמל את ענף הצאן המפותח של המדינה.

בספר פרסי ג'קסון וים המפלצות מסדרת הספרים פרסי ג'קסון, גיבורי הסדרה משתמשים בגיזה כדי להציל את העץ של מחנה החצויים שמגן עליו וכך בסוף הספר יוצאת תאליה מן העץ ופותחת את העלילה לספר השלישי.

לקריאה נוספת
------------

* רוברט גרייבס, **גיזת הזהב**, בתרגום משה דור, הוצאת עם עובד, 1959; בתרגום איתמר פארן, הוצאת אודיסיאה, 2004

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גיזת הזהב** בוויקישיתוף
* גיזת הזהב, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4563837-8

 |
**המסע האחרון** (בצרפתית: **Le Dernier Voyage**) הוא סרט מדע בדיוני צרפתי שכתב וביים רומן קירו ויצא לאקרנים בשנת 2020. זהו עיבוד קולנועי באורך מלא לסרט הקצר המסע האחרון של פול ו.ר. החידתי (Le dernier voyage de l'énigmatique Paul WR), משנת 2015, שכתב הבמאי. זהו סרטו העלילתי באורך מלא הראשון. הסרט הוקרן בכמה פסטיבלים בשנת 2020, כולל פסטיבל אנגולאם פרנקופון, לפני שיצא לבתי הקולנוע בצרפת ב-19 במאי 2021.

עלילה
-----

בעתיד פוסט-אפוקליפטי, כוכב אדום מוזר מנוצל יתר על המידה בשל האנרגיה שלו. ככל שמסלולו משתנה והוא פונה ישר לכדור הארץ, פול ו.ר. הוא האסטרונאוט היחיד המסוגל להרוס אותו משום שנדמה שהוא נהנה מהמאפיינים הגנטיים המאפשרים לו לחצות את שדה הכוח של הכוכב.

אף על פי כן, מסיבות שידועות רק לו הוא מסרב לקבל את המשימה הזו על עצמו ומתחבא מהשלטונות. מבוקש על ידי השלטונות, פול גם נרדף ללא הרף על ידי זר מסתורי, שניחן בכוחות טלפתיים, ששכר שכירי חרב למצוא אותו. במהלך מסעו, פול פוגש את אלמה, נערה מתבגרת בעלת אופי חזק.

פלאשבקים מראים את הטראומה של פול הקשורה לילדותו (מותה הדרמטי של אמו) ומערכת יחסים מסובכת עם אביו ואחיו אליוט.

שחקנים ודמויות
--------------

* הוגו בקר – פול ו.ר.
* פול המי – אליוט ו.ר. (אחיו של פול)
* ליה אוסאדיט-לסר – אלמה
* ז'אן רנו – אנרי ו.ר. (אביו של פול)
* ברונו לוצ'ט – סיזר
* אמילי גבואה-קאהן – סימון
* פיליפ קתרין – מגיש רדיו
* ז'אן לוק קופארד

הפקה
----

לרומן קירו לקח מספר שנים לחדד את התסריט שלו. בהשראת סרטו הקצר "The Voyage of the Paul WR" האניגמטי (2015). הבמאי הודה ש"בלייד ראנר" (בבימויו של רידלי סקוט, 1982) השפיע מאוד על יצירת הסרט.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המסע האחרון (בצרפתית)

* "המסע האחרון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "המסע האחרון", באתר AllMovie (באנגלית)

* "המסע האחרון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "המסע האחרון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Secrets de tournage - Allociné
פירוש נוסף ערך זה עוסק במונח באקולוגיה. אם התכוונתם לחלק ממערכת השלד, ראו מפרק.
הפטריות על עץ זה משמשות כמפרקים
**מְפָרְקִים** הם יצורים במארג המזון המפרקים תרכובות אורגניות, באמצעות הפרשת אנזימי עיכול מתוך תאיהם אל הסביבה. מקצת תוצרי הפירוק - תרכובות אורגניות קטנות ומסיסות - נספגות אל תוך גופם של המפרקים ומשמשות להם מקור אנרגיה וכמקור תרכובות פחמן. תוצרי פירוק אחרים, כמו למשל תרכובות אי-אורגניות, נשארים בסביבה ומנוצלים במחזוריות על ידי האורגניזמים החיים בקרקע וגם על ידי הצמחים תהליך שנקרא ,מיחזור תרכובות מזון (nutrient cyceling) - אלו יכולים להיות פחמן דו-חמצני ומים ועוד אי אלו מלחי מזון שונים שנוצרים בעת תהליך הפירוק ,שלבסוף ייקלטו בחזרה על ידי בעלי החיים השונים, כמו הצמחים שינצלו את הפחמן הדו-חמצני והמים (וכן את אור השמש) לשם קיום תהליך ההטמעה, הידוע בתור "פוטוסינתזה" בו הם מייצרים לעצמם את הסוכרים אקסודטות שיופרשו משורשיהם(exudates) על מנת לתחזק את אותן מפרקים מה שמשלים את התהליך המחזורי.

בדרך זו המפרקים משתתפים בתהליכי פירוק או קומפוסט בשפה נכונה או כך נוצר הומוס בטבע וממחזרים חומרים רבים, ולכן יש להם תפקיד חשוב במחזורי החומרים בבית הגידול. במארג מזון, המפרקים מפרקים את שיירות (שאריות) הפסולת שמופרשת מהיצורים החיים וכן את היצורים שאינם חיים. בזכות כך, נוצרת מחזוריות דרכה המפרקים מפרקים את האורגניזמים המתים ושאריותיהם, וכתוצאה מכך הם (המפרקים) פולטים את הדרוש לצמח- פחמן דו-חמצני ומים כדי שצמח חדש יוכל לבצע פוטוסינתזה ולהיות בבסיס מארג המזון.

בין המפרקים נמנים בעיקר חיידקים, פטריות ותולעים.

פטריות
------

במערכות אקולוגיות רבות המפרקים העיקריים הם הפטריות. בניגוד לחיידקים, שהם אורגניזמים חד-תאיים, הפטריות מצויות במקבצים ומתחברות דרך דפנות התאים הקרובים, וכך יוצרות יחידה גדולה יותר, תפטיר, המוקפת בדופן תא גדול. הפטריות מסוגלות לחדור גם לאזורים לא חשופים של האורגניזם, ובנוסף הן היחידות שמסוגלות להשתמש באנזימים לפירוק ליגנין. שני יתרונות אלו הופכים את הפטרייה למפרק העיקרי ביערות, שבהם התרכובות האורגניות מכילות בעיקר ליגנין. הפטריות מפרקות את האורגניזם על ידי הפרשת חומצות מגופן שגורמות לו להירקב ולהתמוסס, ושואבות אותו חזרה ביחד עם החומצה והאורגניזם המומס. במשך הזמן הפטריות יאכלו את כל האורגניזם הרקוב. כאשר המקבצים נוגעים זה בזה, נוצרת פטרייה חדשה בנקודת המפגש, וכך הפטרייה מתרבה.

תולעים
------

ישנם סוגים מסוימים של תולעים המוגדרים כמפרקים מפני שהתנהגותם דומה לאוכלי פגרים. לדוגמה, תולעת שמפרקת תפוח הורסת את הקליפה, ובכך חושפת את החלק הפנימי ועוזרת לו להירקב. בנוסף, בעקבות פירוק הקליפה, היא חושפת את החלק הפנימי של הפרי למפרקים אחרים. סוגים מסוימים של תולעים מפרקים גם בעלי חיים.

ראו גם
------

* מחזור הפחמן
* מחזור החנקן

| אקולוגיה |
| --- |
| תת-תחומים | אקולוגיה התנהגותית |  |
| רמות ארגון | אורגניזם • אוכלוסייה • חברה • מערכת אקולוגית • ביומה • ביוספירה • פרט |
| יחסי גומלין | טריפה • תחרות • קניבליזם • הדדיות • טפילות • פרזיטואידיות |
| תהליכים | אבולוציה • סוקצסיה • הכחדה • גמישות פנוטיפית • פירוק |
| מושגי יסוד | כושר נשיאה • גומחה אקולוגית • בית גידול • גורם מגביל • מגוון ביולוגי • מארג מזון • מין פולש • גילדה • מין מהנדס סביבה • אקולוגיה - מונחים |
| **פורטל ביולוגיה** |
הפסטיבל הבינלאומי לפיסול בחול, 2009
**הפסטיבל הבין-לאומי לפיסול בחול** (בפורטוגזית: **Festival Internacional de Escultura em Areia**; בראשי תיבות: **FIESA**) הוא הפסטיבל הגדול ביותר בעולם לפיסול באמצעות חול. הפסטיבל נערך מדי שנה, החל משנת 2004, בעיירה פֶּרה שבמחוז אלגארבה בדרום פורטוגל.

אתר הפסטיבל בעיירה כולל 15,000 מטר מרובע ובהם מוצגים מדי שנה פסלי דמויות ומבנים שונים העשויים מחול. כ-60 אמנים משתתפים בפסטיבל מדי שנה, ומשתמשים בכ-35,000 טון חול ליצירת כ-50 עבודות אמנות בחול. בימי הפסטיבל מוצגות העבודות גם בערבים, בליווי תאורה מתאימה. 

בכל שנה עוסקות עבודות האמנות בחול בנושא אחר. נושאי הפסטיבל לאורך השנים:

* 2020: קולנוע
* 2019: מסביב לעולם
* 2018: מלחמת הכוכבים
* 2017: אמנויות
* 2013-2016: מוזיקה
* 2012: אישים
* 2011: ממלכת החיות
* 2010: עולם החי
* 2009: תגליות
* 2008: סרטים ודמויות הוליוודיות
* 2007: פלאי העולם
* 2006: מיתולוגיה
* 2005: עולמות אבודים (אנ')
* 2004: אגדות קסומות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הפסטיבל הבין-לאומי לפיסול בחול** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הפסטיבל הבין-לאומי לפיסול בחול
* Sand sculptures - FIESA 2009
* FiESA 2011 - Animal Kingdom

הערות שוליים
------------

1. ↑  International Sand Sculpture Festival
2. ↑  Gallery, אתר הפסטיבל הבינלאומי לפיסול בחול
3. ↑  FIESA Sand Sculpture Festival, Planet EU
בפיתוח תוכנה, **הפצה רציפה**, **הפצה מתגלגלת**, **עדכון רציף** או **משלוח רציף** הוא מושג המתאר אספקת עדכונים שוטפת לתוכנות. זאת בניגוד להפצה סטנדרטית או למודל הפצת פיתוח נקודתית' אשר עושים שימוש בגרסאות תכנה המותקנות במקום גרסאות קודמות.

מודלי הפצת פיתוח רציפה הם אחד מתוך סוגים רבים של מעגלי חיים של הפצת תכנה. אף על פי שניתן להשתמש במודל ההפצה הרציפה בכל תכנה או אוסף של תוכנות. המודל בשימוש בהפצות לינוקס שונות כגון ג'נטו לינוקס.

הפצה רציפה בדרך-כלל מיושמת באמצעות עדכונים קטנים ותכופים. עם זאת, עצם זה שתכנה מסוימת מקבלת עדכונים לא בהכרח אומר שהתכנה עושה שימוש במודל ההפצה הרציפה; בשביל זה, על המפתחים לעבוד עם ענף קוד אחת, לעומת ענף לכל גרסה. כאשר נעשה שימוש במודל ההפצה הרציפה, עדכוני תוכנה בדרך כלל מועברים למשתמשים על ידי מנהל החבילות על המחשב של המשתמש, אשר ניגש דרך האינטרנט למאגר תוכנה (לעיתים קרובות באמצעות אתר מראה) המאוחסן על שרת-קבצים אינטרנטי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Alex Newth (2015-05-09). "What Is a Rolling Release?". *wiseGeek*. נבדק ב-2016-05-22.
2. ↑  Steven J. Vaughan-Nichols (2015-02-03). "Rolling release vs. fixed release Linux". *ZDNet*. נבדק ב-2016-05-22.
3. ↑  "Continuous Delivery and Rolling Upgrades". *Ansible Documentation*. 2016-04-21. אורכב מ-המקור ב-2017-07-03. נבדק ב-2016-05-22.
**אליזבת (ליז) רות** (באנגלית: **Elizabeth (Liz) Ruth**, נולדה ב-1950) היא טייסת אמריקאית, והאישה היחידה שטסה במצפה הכוכבים הסטרטוספירי לאסטרונומיה אינפרא-אדום. היא עובדת במרכז לחקר הטיסה של ארמסטרונג. היא טסה עבור חיל האוויר של ארצות הברית, מטיסה את בואינג T-43 ואת T-38 טאלון.

ביוגרפיה
--------

רות גדלה במשפחה של אנשי צבא. היא גדלה בבסיס של חיל הים האמריקאי במדבר מוהאבי. היא קיבלה השראה להיות טייסת בגלל רופא הילדות שלה, שטס לראות את המטופלים שלהם בבסיסים חיל הים האמריקאי. רות הצטרפה לחיל ההכשרה של קציני המילואים של חיל האוויר האמריקאי ונבחרה להצטרף לתוכנית הטייס. היא סיימה תואר במנהל עסקים באוניברסיטת דרום קליפורניה. בסופו של דבר היא קיבלה תואר שני מהאוניברסיטה האווירונאוטית אמברי-רידל.

### קריירה

רות עומדת מול מצפה הכוכבים הסטרטוספירי לאסטרונומיה אינפרא-אדום (SOFIA).
לאחר שקיבלה את תפקידה, רות הטיסה את T-38 טאלון ואת בואינג T-43. היא עבדה ביונייטד איירליינס כקצינת טיסה והובילה את תוכניות ההכשרה שלהם. היא טסה בבואינג 737, בואינג 757, בואינג 767, בואינג 777. היא הצטרפה למצפה הכוכבים הסטרטוספירי לאסטרונומיה אינפרא-אדום (SOFIA) בשנת 2016, שם היא הטייסת היחידה. היא טסה בגבהים של עד 14 ק"מ, מעל 99% אדי מים. סופיה הוא המצפה המעופף הגדול ביותר בעולם.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Gibbs, Yvonne (2018-09-21). "Meet NASA SOFIA Pilot Elizabeth Ruth". *NASA* (באנגלית). נבדק ב-2018-09-22.
2. 1 2  Bille, Matt (2017-04-13). "Matt's Sci/Tech Blog: Interview: Liz Ruth, pilot of NASA's SOFIA". *Matt's Sci/Tech Blog*. נבדק ב-2018-09-22.
3. ↑  "Organizer of NASA Pilots Lecture: Stratospheric Observatory for Infrared Astronomy (SOFIA) - Sacramento Events". *www.sacmag.com*. נבדק ב-2018-09-22.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אליזבת רות"**.
**פיאצה דל קמפו** (באיטלקית: **Piazza del Campo**) הוא המרחב הציבורי הראשי של העיר סיינה שבאיטליה, ואחת הכיכרות הגדולות באירופה של ימי הביניים. מסביב לפיאצה נמצאים הפאלאצו פובליקו עם הטורה דל מנג'ה, מגדל הפעמונים שלו, ומבנים נוספים. זו אחת הסיבות לכך שאונסקו מכירה בסיינה כהתגלמות אידיאלית של עיר מימי הביניים.

האזור הפתוח היה בעברו שוק שהוקם לפני המאה ה-13 באזור משופע, סמוך למפגש של שלושה יישובים שהתמזגו והפכו לעיר סיינה.

האתר אינו שוכן על חורבות פורום רומי, כפי שנהוג לחשוב לפעמים. הרחבה נסללה בשנת 1349 בלבנים אדומות בצורת אדרה של דג המסודרות בעשר שורות, אשר מחלקות את הפיאצה לתשעה אזורים שונים, הסובבים את פתח ה"גבינונה" (gavinone אזור הניקוז הראשי) מול הפלאצו פובליקו. החלוקה לתשע מסמלת את שלטון התשעה (נובצ'י), שהקימו את הקמפו ושלטו בעיר סיינה בימי הביניים, בתקופת הזוהר שלה, בשנים 1292–1355. מגדל טורה דל מנגיה מתנשא מעל הכיכר וגובהו 102 מטרים עד קצה מוט הברק. הוא נבנה בין השנים 1325 עד 1348, ובנוי מלבנים טיפוסיות בצבע טרקוטה ומעליו טרוורטין לבן. בבסיס טורה דל מנגיה, נמצאת קפלת פיאצה שנבנתה בין השנים 1352 עד 1376 לכבוד לה מדונה, המודה לה על הרחקת ההשפעות של המגפה השחורה משנת 1348.

הכיכר הייתה ונשארה מוקד החיים הציבוריים של העיר. מהפיאצה יוצאים אחד עשר רחובות צרים ומוצלים לתוך העיר. כיום הכיכר עדיין מארחת אירועים מרכזיים, פעילויות סביב הקרנבל בפברואר ובקיץ הממשלה המקומית מארגנת יוזמות רבות בחוץ בערב, תחת הכוכבים. עם זאת במהלך היום, זהו אזור ייחודי בו מגיעים התיירים לשבת, אחרי שהלכו ברחובות הרומנטיים של סיינה, סיירו בדואומו ובמוזיאונים הרבים שלה.

מרוץ הסוסים הדו-שנתי המפורסם, פאליו, נערך בהיקף הפיאצה.

פיאצה דל קמפו - מבט פנורמי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיאצה דל קמפו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  discover TUSCANY, Piazza del Campo in Siena

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 243881853
* WorldCat (עם VIAF): 243881853

 |
**פול ספרינגר** הוא סופר, פרופסור והיסטוריון צבאי אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

ספרינגר נולד באיווה ב-1975, למד בבית הספר התיכון באורבנדייל, איווה ובאוניברסיטת טקסס A&M, וקיבל תואר ראשון בפסיכולוגיה ב-1997 ותואר דוקטור בהיסטוריה צבאית ב-2006.

ספרינגר הוא פרופסור להיסטוריה במכללת הפיקוד והסגל האווירי(אנ'). בנוסף לימד באקדמיה הצבאית של ארצות הברית בווסט פוינט.  ספרינגר הופיע כיועץ בתוכניות בערוץ ההיסטוריה, בערוץ דיסקברי ובערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק.

בשנת 2014 מונה ספרינגר לעמית בכיר במכון לחקר מדיניות חוץ(אנ').

ספרינגר חיבר מספר ספרים בנושא השבויים של אמריקה: טיפול בשבויי מלחמה ממלחמת העצמאות ועד למלחמה בטרור.

בשנת 2022 טען כי חייזרים יתקיפו את כדור הארץ בעזרת אסטרואידים בעלי חימוש או וירוסים קטלניים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "When a Soldier Attacks a Comrade". *The New York Times*. 16 ביוני 2008. נבדק ב-11 בפברואר 2011. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  Paul J. Springer, פול ספרינגר, תסקיר.
3. ↑  פרופסור מזהיר: חייזרים יתקיפו אותנו בעזרת אסטרואידים מחומשים, 19 בינואר 2022 באתר וואלה.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007604522205171
* LCCN: n2009068576
* NKC: mzk2015861624
* NTA: 39370680X
* SUDOC: 147701015
* VIAF: 101414561
* WorldCat: lccn-n2009068576

 |
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה, העוסק במספר, עם הערך "1729", העוסק בשנה.

**1729** הוא המספר הטבעי הבא אחרי 1728 ולפני 1730.

המספר מכונה גם **מספר הארדי-רמנוג'אן** או מספר מונית בשל אנקדוטה מפורסמת של המתמטיקאי ג'.ה. הארדי המתארת ביקור שלו בבית חולים בו אושפז המתמטיקאי סריניוואסה רמנוג'אן. בלשונו של הארדי:

"אני זוכר שנסעתי לבקרו במיטת חוליו בפוטני. נסעתי במונית שמספרה 1729, והערתי שזה מספר משעמם למדי, ושאני מקווה שזה איננו סימן רע. "לא", הוא ענה, "זה מספר מעניין מאוד; זה המספר הקטן ביותר שניתן לבטאו כסכום של שתי חזקות שלישיות בשתי דרכים שונות"".
ואכן, 1729 ניתן לתיאור כ- \ 9^{3}+10^{3}=1^{3}+12^{3}. הצגה כפולה זו של 1729, כסכום של שתי חזקות שלישיות, נמצאה ב-1657 על ידי Frenicle de Bessy, בתשובה לשאלה ששלח לו פייר דה פרמה.

אם יעשה שימוש גם במספרים שליליים, המספר 1729 אינו עוד הפתרון הקטן ביותר: \ 6^{3}+(-5)^{3}=4^{3}+3^{3}=91.

1729 הוא מספר קרמייקל הקטן ביותר מהצורה (6k+1)(12k+1)(18k+1), תבנית ידועה של מספרי קרמייקל (כאשר שלושת הגורמים ראשוניים). 1729 הוא גם מספר הרשאד: סכום ספרותיו הוא 19 והוא מתחלק ב-19 ללא שארית.

בסדרת האנימציה "פיוצ'רמה"
-------------------------

בסדרת האנימציה "פיוצ'רמה", שאחדים מכותביה הם בעלי תואר במתמטיקה, יש הופעות אחדות של המספר 1729, כרמז לאנקדוטה הקשורה ברמנוג'אן. כך, מספרה של ספינת החלל נימבוס הוא BP-1729, ומספרו הסידורי של אחד מגיבורי הסדרה, הרובוט בנדר, הוא 1729.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **1729** בוויקישיתוף
* Hardy-RamanujanNumber.html 1729, באתר MathWorld (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Why is the number 1,729 hidden in Futurama episodes? BBC, 15 October 2013

|  |
| --- |
| **מספרים טבעיים** |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |
| 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 |
| 30 | 31 | 32 | 33 | 34 | 35 | 36 | 37 | 38 | 39 |
| 40 | 41 | 42 | 43 | 44 | 45 | 46 | 47 | 48 | 49 |
| 50 | 51 | 52 | 53 | 54 |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 60 | 70 | 80 | 90 | 100 | 200 | 300 | 400 | 500 |

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1,000 | 2,000 | 10,000 | 100,000 | 600,000 | 1,000,000 |

 |
| **אחרים** |
| שמות מספרים | ...0.999 | 666 | 1089 | 1729 | קבוע קפרקר | גוגול | גוגולפלקס | מספר גרהאם |
פירוש נוסף ערך זה עוסק ביריעה המשמשת להנעה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו מפרש (פירושונים).
מפרש
**מִפְרָשׂ** הוא יריעה גמישה, המשמשת להנעה על ידי המרת אנרגיית הרוח לתנועה (בדרך כלל של כלי שיט כגון: סירות, ספינות ויאכטות). כלי שיט המונעים בכוח הרוח נקראים מפרשיות.

הכוחות האווירודינמיים הפועלים על הפרופיל בזרימה
**מפרש** הוא למעשה כנף. הרוח הנושבת על המפרש מפעילה עליו כוחות עילוי וגרר. ככל שיחס כח העילוי לכח הגרר גדול יותר, כך ה**מפרש** יעיל יותר. הכח המניע הנוצר על ידי המפרש, הוא למעשה הרכיב של שקול כוחות העילוי והגרר הפונה לכיוון ההתקדמות. ככל שהרוח מגיעה בזווית חדה יותר לכיוון ההתקדמות, רכיב הכח הניצב לכיוון ההתקדמות גדל יחסית לרכיב הכח בכיוון ההתקדמות. הכח הניצב לכיוון ההתקדמות גורם להטיה וטרידה (התקדמות לא רצויה בניצב לקו השדרית). היכולת של מפרש ליצור כח מניע בזויות חדות של רוח פנים נקראת "יכולת לחדד".

שני מרכיבים עיקריים משפיעים על היעילות האווירודינמית של מפרשים:

1. היחס בין גובה המפרש לרוחבו.
2. קוער המפרש ("הבטן" של המפרש).

ככל שהיחס בין גובה המפרש לרוחבו גדל, יכולת החידוד של המפרש עולה, על חשבון יעילות המפרש ברוח גבית. ככל שקוער המפרש גדל, המפרש מספק כח עילוי גדול יותר, אבל גם כח הגרר גדל. מסיבה זו תכנון המפרש הוא פשרה בין הגורמים השונים תוך התחשבות בתנאי העבודה הצפויים: כיוון הרוח, עוצמת הרוח, ומומנט ההתיישרות של כלי השיט.

קיים מגוון גדול של סוגי מפרשים, שהוא תוצר של מגוון תנאי השיט השונים והחומרים הזמינים לאורך ההיסטוריה ובמקומות שונים בעולם. לדוגמה: אניות סוחר, שסחרו בין העולם החדש והישן, שניצלו את רוחות הסחר היו מצוידות במפרשים מרובעים בעלי יחס גובה לרוחב נמוך, כדי לנצל את הרוחות הגביות (מסלול ותקופת השיט נקבעו בהתאם למשטר הרוחות הידוע). כלי שיט באגן הים התיכון היו מצוידים במפרשים בעלי יחס גובה לרוחב גדול יותר, כדי לנצל את הרוחות שלא נושבות דווקא בכיוונים נוחים. כלי שיט תחרותיים מצוידים במפרשים בעלי יחס גובה לרוחב קרוב לשש, כדי לאפשר שיט מהיר בניגוד לכיוון הרוח, שהכרחי בתחרויות.

סוגי מפרשים
-----------

* מרקוני
* גף
* ג'נק
* ספינקר
* ג'ניקר
* לטיני
* רבוע
* ארוך

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מפרש משלש** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מפרש** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מפרש** |

* מפרש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007551057505171
* BnF: cb119383069 (data)
* GND: 4054216-6
* LCCN: sh85116544
* NDL: 00563309

 |
כף ידו השמאלית של גבר בן 27. לאצבע השישית ישנה תחושה עצבית רגילה, אולם בשל העדר עצמות, היא אינה יכולה לזוז באופן עצמאי
צילום רנטגן של כף יד שמאלית בת שש אצבעות של ילד בן 10, שנולד עם פולידקטיליה.
**פולידקטיליה** (באנגלית: **Polydactyly**) היא מום מולד הנגרם מפגם גנטי. לאדם עם פולידקטיליה יש יותר מחמש אצבעות באחת או יותר מכפותיו (ידיים או רגליים).

אחד מכל חמש מאות תינוקות נולד עם פולידקטיליה, אולם שכיחות זו משתנה מחברה לחברה ובין אזורים גאוגרפיים שונים.   
 בחברה המערבית המודרנית, נכרתת האצבע הנוספת מיידית בניתוח ברובם המכריע של מקרי הפולידקטיליה. הסיבות לכך הן אסתטיות וחברתיות בלבד כיוון שהתופעה אינה מלווה כלל בסכנה בריאותית.

בחלק ממקרי שש האצבעות הגן האחראי לתופעה זו הוא גן דומיננטי – קרי: לצאצאיו של אדם בעל שש אצבעות יש סיכוי של לפחות 50% לקבל את הגן ולהיות אף הם מרובי אצבעות.

בתנ"ך
-----

התופעה מוזכרת בתנ"ך. בספר שמואל ב' מוזכר כי שמעה, אחיו של דוד המלך, לחם בדו-קרב כנגד ענק שבכל אחת מגפיו היו שש אצבעות: "וַתְּהִי עוֹד מִלְחָמָה בְּגַת וַיְהִי אִישׁ מדין [מָדוֹן] וְאֶצְבְּעֹת יָדָיו וְאֶצְבְּעֹת רַגְלָיו שֵׁשׁ וָשֵׁשׁ עֶשְׂרִים וְאַרְבַּע מִסְפָּר וְגַם הוּא יֻלַּד לְהָרָפָה" (ספר שמואל ב', פרק כ"א, פסוק כ'), וגם בדברי הימים: "וַיְהִי אִישׁ מִדָּה וְאֶצְבְּעֹתָיו שֵׁשׁ וָשֵׁשׁ עֶשְׂרִים וְאַרְבַּע" (ספר דברי הימים א', פרק כ', פסוק ו')

בתרבות
------

בתרבות הפופולרית ידוע הרוזן רוגן בעל שש האצבעות, כאיש שהרג את אביו של איניגו מונטויה בסרט ובספר "הנסיכה הקסומה".

בנוסף גם בסדרה "גרוויטי פולס", לדמות סטאנפורד פיינס, כותב היומנים, הייתה פולידקטיליה.

ראו גם
------

* דקטיליה
* דיפאליה
* תאומים סיאמיים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **פולידקטיליה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פולידקטיליה** |
**ברכיפודוזאורוס** (שם מדעי: ***Brachypodosaurus***; מילולית: "לטאה קצרת-פנים") הוא סוג של דינוזאור בעל אגן דמוי-עוף המוטל בספק. הוא התגלה בתצורת למטו (אנ') שבהודו. הוא התקיים בסוף הקרטיקון בתור המאסטריכט לפני 66 מיליון שנה, סמוך להכחדת הקרטיקון הגדולה.

מחקר וטקסונומיה
---------------

המאובנים שנמצאו מדינוזאור זה מורכבים מממצא יחיד שאותר ליד ג'אבלפור וב-1934 החוקר ההודי דהירנדרה כישור צ'אקראווארטי (אנ') מאוניברסיטת בנראס ההינדית שבואראנסי, אוטר פרדש העניק לדינוזאור את שמו, בהתבסס על הגולגולת הקטנה שלו. שם המין היחיד בסוג, *Brachypodosaurus gravis* פירושו בלטינית: "כבד". בכך הפך צ'אקראווארטי למקומי הראשון שנתן שם לדינוזאור.

מהדינוזאור השתמרה רק עצם זרוע באורך מטר, אשר המבנה שלה התאים לצורת המבנה של הסטגוזאורים. עם זאת מאפיינים במבנה שלה שלא התאים למבנה של סטגוזאור וייתכן שהייתה שייכת לסוג הקרוב לאנקילוזאורים, קרוביהם של הסטגוזאורים. בכל מקרה הסוג נחשב לנתון בספק מאחר שהשרידים שלו היו מעטים כל כך מכדי להגדירו. בכך הוא דומה לסוג נוסף של סטגוזאור הודי - הדרוידוזאורוס, שבמקור נחשב בכלל לפליוזאור.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**קרסנאיה פוליאנה** (ברוסית: **Кра́сная Поля́на**; באבחזית: **Гәбаадәы**; באדיגית: **Ӏаткъуадж**) הוא אזור ברובע אדלר שבעיר סוצ'י, מחוז קרסנודאר על גבול גאורגיה-רוסיה.

האזור ממוקם בגובה של 560 מטר מעל פני הים, לאורך נהר מזימטה, כ-39 ק"מ ממקום שפכו לים השחור. המקום הוא האתר הידוע ביותר ברובע אדלר בעיקר בשל אתר הסקי השוכן בו והרי הקווקז המערבי המקיפים את העמק והנישאים עד לגובה של 2,000 מטר. 

בקרסנאיה פוליאנה הוקם המתחם האולימפי ההררי והכפר האולימפי לספורטאים המתחרים בענפי השלג באולימפיאדת סוצ'י.

ממשלת רוסיה הכריזה על קרסנאיה פוליאנה כאחד מאתרי המשחק הייעודיים שמותרים בהם הימורים וכאן פועל בהיתר קזינו סוצ'י.

היסטוריה
--------

הסביבה באזור קרסנאיה פוליאנה עשירה בדולמנים פרהיסטוריים, ושרידיהם של כעשרים מבצרים מימי הביניים אותרו במקום. עם זאת, בהיסטוריה המתועדת המקום מוזכר לראשונה רק ב-1835, כאשר מרגל רוסי שנשלח לרגל במקום תיעד את התרשמותו משהותו באאול האבחזי-סדזי שהיה במקום, כשבין השאר ציין שהכפר מפורסם בייצור דבש שיוצא על ידי הסדזים לאימפריה העות'מאנית.

שלושה עשורים לאחר מכן, במסגרת טיהור אתני שבוצע עם סיום המלחמה הרוסית-צ'רקסית (שהסתיימה ב-1864), גורשו התושבים המקוריים, ובמקום היישוב שלהם הוקם ב-1869 יישוב רוסי, הוא היישוב הנוכחי - קרסנאיה פוליאנה. המוצא האתני של המתיישבים הראשונים בקרסנאיה פוליאנה היה מגוון, כשבנוסף לרוסים, התיישבו בכפר יוונים ו-36 משפחות אסטוניות, שב-21 באוגוסט 1886 הקימו את הכפר האסטוני אסטוסאדוק ((Э́стосадо́к השוכן כ-4 ק"מ מזרחית לקרסנאיה פוליאנה. ב-1898 נסללה דרך אל היישוב אדלר.

ב-19 ביוני 1899 ביקרה ביישוב משלחת מלכותית במטרה להפוך את האזור לשטח הציד של ניקולאי השני בקווקז המערבי. ב-1901 הוקמה במקום אחוזת ציד מלכותית, לאחר שבקתות אלפיניות אחרות כבר הוקמו באזור על ידי משפחות האצולה הרוסיות שמרטייב ובוברינסקי ואצילים ומכובדים אחרים. למרות שמעולם לא זכה הכפר לביקורו של הצאר עצמו, הוענקו לו עם זאת זכויות מוניציפליות מיוחדות ושמו הוסב ל"רומנובסק" על שם השושלת של הצאר, שושלת רומנוב.

לאחר מהפכת אוקטובר ב-1917 איבד הכפר מההילה היוקרתית וחזר לשמו ולמעמדו הקודם, ובהדרגה שקע לתהום הנשייה. עם זאת, קרבתו לעיר סוצ'י שנחשבת "בירת הקיץ" של רוסיה, גרמה מאוחר יותר לקומו לתחייה, וברבע האחרון של המאה ה-20 הוא נהנה מקורטוב של פופולריות בברית המועצות לשעבר, למרות מספר חדרי האירוח המוגבל, התשתיות הלא מפותחות וקשיי הגישה שהצריכה מעבר דרך משעולי ההרים הצרים. 

אובדן שטחי סקי בדרום הקווקז לאחר התפרקות ברית המועצות העלה שוב את חשיבותה ואת יוקרתה של קרסנאיה פוליאנה בעיני האליטות הרוסיות. עד סוף המאה ה-20 המקום הפך לאחד מאתרי הסקי המבוקשים במדינה הענקית. זהו גם אתר הסקי המועדף על נשיא המעצמה הרוסית, ולדימיר פוטין. אוכלוסיית קרסנאיה פוליאנה גדלה מכ- 3,300 נפש ב-1989 לכ- 4,600 ב-2010, גידול של קרוב ל-40 אחוזים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרסנאיה פוליאנה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של קרסנאיה פוליאנה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007480275405171
* LCCN: n2002163409
* VIAF: 149121943
* WorldCat (עם VIAF): 149121943

 |
**פטרון** (בהולנדית: **Patroon** – בעלים או ראש של חברה) היה בעל אדמות שהחזיק בזכויות מנוריאליות על שטחי אדמה נרחבים בהולנד החדשה במהלך המאה ה-17. הענקת תואר זה החלה בשנת 1629 על ידי חברת הודו המערבית ההולנדית, אשר העניקה אותו יחד עם אדמות, לכמה מהחברים המושקעים בה. תמריצים אלה לעידוד הגירה כונו בשמות "זכויות ופטורים" או "מערכת הפטרון".

שטחי האדמה שניתנו לפטרונים, אשר נקראו פטרונויות, השתרעו לאורך כ-26 ק"מ מגדתו של נהר מרכזי, או לאורך כ-13 ק"מ משתי גדותיו. אחד הנהרות שסביבו הוקמו פטרונויות היה נהר ההדסון. עם זאת, החל משנת 1640, קוצצו מידותיהן של הפטרונויות החדשות בחצי, על מנת לאפשר לכל אמריקאי ממוצא הולנדי בעל מעמד לרכוש נכס.

הפטרונים קיבלו כוח רב מתוקף הזכויות שניתנו להם, זכויות הדומות לאלו של לורד בתקופה הפיאודלית. בסמכותם של הפטרונים היה לכונן בתי משפט אזרחיים ופליליים ולמנות נושאי תפקידים רשמיים מקומיים, וכמו כן, האדמות שברשותם הוענקו להם ללא מגבלת זמן. בתמורה לכל זאת, על הפטרון הוטל להקים יישובים בני 50 משפחות לכל הפחות בתוך ארבע שנים מקבלת האדמות. התושבים שעבדו עבור הפטרון היו פטורים מתשלום מיסים לקופה הציבורית לתקופה של עשר שנים, אך הם נדרשו לשלם לפטרון, בכסף או בסחורות, או להעניק לו שירותים. לכל פטרונות היו מוסדות משלה, לרבות כנסיות ותשתיות אחרות.

הפטרונות הגדולה והמצליחה ביותר בהולנד החדשה הייתה רנסלארוויק, אשר הוקמה על ידי קיליאן ואן רנסלאר והשתרעה על שטחים נרחבים במזרח מדינת ניו יורק של היום.

הפטרונויות המשיכו להתקיים עד 1775, אז שינו האנגלים את הגדרתן לאחוזות ושללו מהפטרונים את סמכויותיהם השיפוטיות. רנסלארוויק פורקה והפכה למספר מחוזות ועיירות במחוז קפיטל.

קישורים חיצוניים
----------------
**פול פרנסואה גרוסטי** (בצרפתית: **Paul François Grossetti**;‏ 10 בספטמבר 1861 – 7 בינואר 1918) היה גנרל צרפתי, מפקד דיוויזיית רגלים בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. גרוסטי כיהן גם כמפקד הכוח הצרפתי בחזית המקדונית תחת פיקודם הכולל של הגנרלים מוריס סראי ואדולף גיומא.

תחילת הקריירה
-------------

גרוסטי נולד למשפחה ממוצא קורסיקני אשר היגרה לצרפת ואת השכלתו הצבאית רכש באקדמיה הצבאית סן-סיר. ב-1880 הוסמך כקצין רגלים בדרגת סגן והוצב לשורת תפקידים בגדודי רגלים בצרפת וכן במסגרת לגיון הזרים הצרפתי בקולוניות הצרפתיות באסיה ובאפריקה.

מלחמת העולם הראשונה ואחריתו
---------------------------

בפרוץ מלחמת העולם הראשונה פיקד גרוסטי על הדיוויזיה ה-42 "הקורסיקנית" ולחם במסגרת החזית המערבית. הוא השתתף בנסיגה הגדולה אל המארן, בקרב הראשון על המארן ובהמשך בסדרת קרבות במסגרת המירוץ אל הים. בשלהי אוקטובר בעת קרב איפר הראשון לחם גרוסטי בראש כוחותיו תחת אש כבדה ובתנאי קרקע קשים במיוחד לאחר הצפת האזור על ידי הבלגים. לאחר הקרב זכה גרוסטי למעמד של גיבור מלחמה בעיני הבלגים והצרפתים והגנרל פרדיננד פוש אמר בשבחו:

"גרוסטי הוא דינמו שאינו מפחד מכדורים או פגזים ולוקה רק בחולשה אחת, הפחד להירטב מהמים".

הדיוויזיה של גרוסטי השתתפה גם בקרב שמפאן הראשון ובקרב ורדן וספגה אבדות כבדות מאד.

בפברואר 1917 נאלץ הגנרל ויקטור לואי קורדונייה לסיים את תפקידו כמפקד הגיס הצרפתי בחזית המקדונית, על רקע יחסים עכורים עם מפקד הזירה מוריס סראי ובהמלצת הגנרל פוש מונה גרוסטי לתפקיד. הוא פיקד על הגיס במהלך קרב מונאסטיר ובמלחמת ההתשה הארטילרית שנמשכה בגזרה לאחר סיומו. בראשית 1918 חלה גרוסטי בטיפוס הבטן, הוחש לטיפול בסנטוריום בפריז ובמקומו מונה לפקד על הגיס הצרפתי, הגנרל פול פרוספר אנרי. גרוסטי הלך לעולמו ב-7 בינואר 1918 ונקבר בחלקה הצבאית של בית העלמין פר לשז.

ראו גם
------

* צרפת במלחמת העולם הראשונה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פול פרנסואה גרוסטי** בוויקישיתוף
* פול פרנסואה גרוסטי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  האנדרטה לזכר הגנרל פול פרנסואה גרוסטי, באתר corsicanews.net (בצרפתית).
2. ↑  רחוב גרוסטי בפריז, באתר v2asp.paris.fr (בצרפתית).
3. 1 2 3  הגנרל פול פרנסואה גרוסטי, באתר corsicanews.net (בצרפתית).
4. ↑  ברנט סינגר, ביוגרפיה על הגנרל הצרפתי מקסים וייגן, באתר גוגל ספרים (באנגלית)
5. ↑  אנציקלופדיה לתולדות מלחמת העולם הראשונה, "חזית סלוניקי במלחמת העולם הראשונה", באתר גוגל ספרים (באנגלית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16278125b (data)
* ISNI: 0000 0004 5096 7041
* The Léonore id LH//1210/13 is not valid.
* VIAF: 316737566
* WorldCat: viaf-316737566

 |
מנזר סנטה קתרינה בסיני; ציור של קרסטן ניבור מ-1762
**קארסטן ניבוהר** (בגרמנית: **Carsten Niebuhr**;‏ 17 במרץ 1733 – 26 באפריל 1815) היה מתמטיקאי, קרטוגרף ומגלה ארצות גרמני-דני, נודע בזכות השתתפותו במשלחת הדנית למיפוי המזרח התיכון בשנים 1761–1767.

קורות חייו ופועלו
-----------------

ניבור גדל בחווה קטנה בלודינגוורת' (כיום בסקסוניה התחתונה), קיבל מעט מאוד השכלה פורמלית ובצעירותו עבד כחוואי. עם זאת, רכש הכשרה כמודד והתעניין במתמטיקה.

בשנת 1760 יזם פרדריק החמישי, מלך דנמרק משלחת לחקר המזרח התיכון (בפרט לסוריה, ערב ומצרים). ניבור, שרצה להצטרף למשלחת, למד במשך שנה וחצי מתמטיקה ואף מעט ערבית. המשלחת יצאה ב-4 בינואר 1761 מקופנהגן לאלכסנדריה. במהלך מסע המשלחת ביקר ניבור בהר סיני, ג'דה, מכה, צנעא, מומבאי, מאסקט, בושהר, שיראז, פרספוליס (שם ביצע העתקים מכתובות בכתב יתדות - הראשון שהעתיק בצורה מקיפה ומדויקת טקסטים בכתב זה), בגדאד, מוסול, חלב, קפריסין, ארץ ישראל, חצה את הרי הטאורוס לכיוון בורסה, והגיע בפברואר 1767 לקונסטנטינופול (איסטנבול). בנובמבר אותה שנה, יותר משש שנים אחרי צאתו לדרך, יצא משם בחזרה לקופנהגן. במרבית המסע היה ניבור לבדו, אחרי שחבריו לדרך מתו.

ניבור נישא בשנת 1773 ושירת שנים אחדות בצבא הדני. ב-1776 התקבל כחבר האקדמיה המלכותית השוודית למדעים. ב-1778 קיבל משרה ממשלתית בהולשטיין (שהייתה באותה תקופה בשליטת ממלכת דנמרק) ושם התגורר עד מותו ב-1815.

בשנת 1817 פרסם בנו, ההיסטוריון הגרמני-דני ברתולד גיאורג ניבור, חלק מזיכרונות אביו.

כתביו ומפותיו של ניבור היו במשך שנים רבות מקור המידע המדויק ביותר על גאוגרפיית המזרח התיכון בכלל, ועל עתיקותיו בפרט, והם תורגמו לשפות שונות ונדפסו שוב ושוב.

ראו גם
------

* סרביט אל-ח'אדם

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרסטן ניבור** בוויקישיתוף
* אביבה קליין-פרנקה, המשלחת המדעית הראשונה לדרום-ערב כמקור לתולדות יהודי תימן, פעמים, יד בן צבי.
* פ"ד פור, פטרוס פורסקאל, מקס בילבסקי... ואנחנו, **איגרת** 27, יולי 2005, עמ' 32–34
* נח גרבר, אקדמות לגילוי האתנוגרפי של יהדות תימן.
* רשימת פרסומים ומפות מאת ניבור, אוסף המפות ע"ש ערן לאור, הספרייה הלאומית
* קרסטן ניבור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* קרסטן ניבוהר (1733-1815), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007265929305171
* BIBSYS: 90829699
* BNE: XX1460318
* BnF: cb13000794p (data)
* Botanist: Niebuhr
* CiNii: DA09617043
* GND: 118734784
* ISNI: 0000 0001 0867 3339
* LCCN: n84239433
* NKC: mzk2009533132
* NLA: 35720523
* NLG: 210997
* NLP: A31964242
* NTA: 069056447
* RERO: 02-A003640197
* SELIBR: 268871
* SUDOC: 057211124
* TDVİA: niebuhr-carsten
* Trove: 1057435
* ULAN: 500323226
* VcBA: 495/200609
* VIAF: 7521573
* WorldCat: lccn-n84239433

 |
**פטרוניוס מקסימוס** (397 בקירוב – 31 במאי 455) היה קיסר האימפריה הרומית המערבית למשך חודשיים ב-455. סנאטור עשיר ואריסטוקרט בולט, הוא השתתף ברצח של המגיסטר מיליטום הרומאי, אאטיוס, ורציחתו של הקיסר הרומי המערבי, ולנטיניאנוס השלישי.

מקסימוס הבטיח לעצמו את כס המלוכה למחרת מותו של ולנטיניאנוס על ידי הבטחת גיבוי הסנאט ושוחד על פקידי הארמון. הוא חיזק את עמדתו בכך שאילץ את אלמנתו של ולנטיניאנוס להינשא לו ולאלץ את בתו של ולנטיניאנוס להינשא לבנו. הוא ביטל את אירוסין בת בתו של אשתו הטרייה לבנו של מלך הוונדלים גאיזריק. הדבר הכעיס את בתו החורגת ואת גאיזריק, ששלח צי לרומא. מקסימוס לא הצליח להשיג חיילים מהוויזיגותים והוא נמלט כשהגיעו הוונדלים, התנתק מכוחותיו ושומרי ראשו בבלבול, ונהרג. הוונדלים בזזו את רומא ביסודיות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פטרוניוס מקסימוס** בוויקישיתוף
* פטרוניוס מקסימוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* פטרוניוס מקסימוס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

| **קיסרי האימפריה הרומית המערבית** |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| הונוריוס • קונסטנטיוס השלישי • יואנסוס • ולנטיניאנוס השלישי • פטרוניוס מקסימוס • אוויטוס • מיוריאנוס • ליביוס סוורוס • אנתמיוס • אוליבריוס • גליקריוס • יוליוס נפוס • רומולוס אוגוסטולוס |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1080510966
* ISNI: 0000 0000 8066 7323
* LCCN: nb2010016592
* VIAF: 122232697
* WorldCat: lccn-nb2010016592

 |
ביצי קיכלי אפור, אוסף מוזיאון טולוז
**קיכלי אפור** (שם מדעי: *Turdus pilaris*) הוא מין של ציפור שיר ממשפחת הקיכליים המצוי ברחבי אירופה ואסיה, כולל בישראל.

אורכו של הקיכלי 22-28 ס"מ והוא בעל גוף אפור עם כנפיים אדמדמות ומעט אפורות, בטן צהובה מנומרת בשחור, זנב, עורף וכיפת ראש אפורים, לחי וסנטר צהובים ומקור צהוב גדול. אזור השת לבן והרגליים כהות. 

קיכליים אלה חיים ביערות מחט, יערות פתוחים, ביצות ושדות וחיים בקבוצות קטנות של ציפורים הנשארות בקרבה אחת לשנייה כדי לגלות טורפים. כשקיכלי מזהה טורף או שודד ביצים הוא משמיע קריאת אזהרה, הגורמת לאחרים לתקוף את הפולש או לברוח. ואז האחרים בורחים או תוקפים את הפולש.

הם ניזונים מחסרי חוליות גדולים המצויים ביער או באדמה. במקורם הגדול הם יכולים להוציא שלשולים מהאדמה וכן חלזונות, רכיכות דומות, עכבישים, זבובים, חיפושיות, זחלים שונים וחגבים. הם ניזונים גם מזרעים של כמה עצים ופרחים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיכלי אפור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קיכלי אפור באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007572679805171
* GND: 4188791-8

 |
**ז'וז'ה רובוז** (במקור **רוט**, בהונגרית: **Roboz Zsuzsa**; בודפשט, 15 באוגוסט 1939 [או 1934?] – לונדון, 11 ביוני 2012) הייתה ציירת יהודייה-הונגרייה-אנגלייה.

ביוגרפיה
--------

ז'וז'ה רובוז נולדה במשפחה יהודית. אביה, במאי התיאטרון אימרה רובוז, ניספה בבודפשט כקורבן השואה. עוד בצעירותה עזבה ז'וז'ה רובוז את הונגריה, כבר ב-1947 והגיעה לבריטניה. מאז חייתה בחו"ל. היא גדלה אצל לאיוש פלדש, מנהל הסניף ההונגרי של אולפן הסרטים סרטי פרמאונט, שנשא לאישה את אחות אביה, אילונה רובוז.

בשנת 1954 סיימה רובוז את לימודיה באקדמיה המלכותית לאמנויות (London Royal Academy of Art School). במשך השנתיים לאחר מכן הייתה תלמידתו של המאסטר פייטרו אניגוני בפירנצה. בשנת 1957 הוענק לה פרס האקדמיה המלכותית לאמנויות. תערוכת היחיד הראשונה שלה נפתחה ב-1960 בלונדון. בלטו הפורטרטים והציורים שלה בסגנון ריאליסטי המתארים שחקנים, רקדני בלט ומוזיקאים. חלק מיצירותיה נשמרות במוזיאון לאמנות יפה (בודפשט).

בשנת 1991, לזכר אביו, ייסדה את "פרס הזיכרון לאמנות אימרה רובוז" בתיאטרון הקומדיה של בודפשט. הפרס הוענק לראשונה לאישטוואן הורבאי, ולאחר מכן לשחקנים מצטיינים רבים ולבמאים מובילים.

תערוכותיה
---------

* היו לה כמה תערוכות יחיד בלונדון
* 1962, 1968: פריז
* 1980: בריסל
* 1982: בוסטון
* 1985: בודפשט, תיאטרון ארקל
* 1988: בודפשט, גלריה ויגדו
* 1989: ניו יורק

רובוז הציגה בתערוכה השנייה של אמנים הונגרים שהתגוררו בחו"ל (היכל האמנות (בודפשט), 1982), שנערכה בשם "כבוד למולדת".

לקריאה נוספת
------------

* Gajdó Tamás. "„Portréi a művészetet és az igazságot szolgálják"". Terasz.hu.
* גרגיי דיולאי. "ז'וז'ה רובוז-ציירת". Artportal.
* "לזכרה של ז'וז'ה רובוז". Szinhaz.hu. 2012-07-29.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Roboz Zsuzsa". Magyar Életrajzi Index.
2. ↑  Gajdó Tamás. "„Portréi a művészetet és az igazságot szolgálják"". Terasz.hu.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007462038205171
* ISNI: 0000 0003 7461 215X
* LCCN: n80119481
* RKD: 67445
* Trove: 1039131
* ULAN: 500078127
* VIAF: 93085385
* WorldCat: viaf-93085385

 |
זהבית דמשקאית
**זהבית** (שם מדעי: *Gagea*) היא סוג במשפחת השושניים, המונה בתוכו כ-115 מינים של גאופיטים הנפוצים באירופה ובאסיה, כשרבים מהם נפוצים באזור הים התיכון.

לזהבית בצל חד-שנתי קטן. הבצל רדום בתקופת הקיץ והוא מתעורר בחורף כאשר הוא שולח אל מעל האדמה עלים צרים ומחודדים. מבין העלים מציצים עמודי תפרחת, כשבראשם פרח בודד או מספר פרחים קטנים ועדינים. ברוב מיני הזהבית, הפרחים מתרוממים לגובה 10 סנטימטר בלבד ולהם צבע צהוב (ומכאן שמו של הפרח).

כותרת הפרח מורכבת מ-6 עלים ולה עטיף ירוק. לפרח 6 אבקנים ועמוד עלי אחד. פרחי הזהבית מייצרים צוף ומושכים אליהם חרקים שונים, בעיקר דבורים וזבובים המאביקים את הפרחים.

פרי הזהבית הוא הֶלקֵט בצורת כדור או אליפסה ויש בו זרעים מרובים.

מינים בישראל
------------

המינים הנפוצים ביותר בישראל הם:

* זהבית השלוחות *Gagea commutata*
* זהבית שרונית *Gagea dayana*
* זהבית דמשקאית *Gagea chlorantha*

ראו גם
------

* תומאס גייג' - שעל שמו נקראת הזהבית בשמה המדעי

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **זהבית** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Gagea** |

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph569160

 |
**ז'ואן קורומינס אי ויניו** (בקטלאנית: **Joan Coromines i Vigneaux**; בספרדית נכתב גם **Corominas**‏; 21 במרץ 1905 - 2 בינואר 1997) היה בלשן קטלאני.

ביוגרפיה
--------

נולד בברצלונה בשנת 1905. אביו היה פרה קורומינס - סופר, כלכלן ופוליטיקאי. למד בפקולטה לפילוסופיה וספרות באוניברסיטת ברצלונה, לימודים אוניברסיטאיים קטלאניים (Estudis Universitaris Catalans), ובמוסד ברנאט מג'ה ללימודים קלאסיים והומניזם. המשיך את לימודיו במונפלייה, מדריד, ציריך ופריז. עבודת הדוקטורט שלו הייתה כתיבת מילון לשפה הארנית, הניב האוקסיטני שמדובר בעמק ארן בצפון-מערב קטלוניה.

בהזמנת פומפאו פברה הצטרף בשנת 1930 למחלקה הלקסיקוגרפית במכון ללימודים קטלאניים. כמו כן שימש פרופסור לפילולוגיה רומאנית באוניברסיטת ברצלונה. ב-1939 גלה מספרד עקב השתלטות הפרנקיסטים והיה פרופסור באוניברסיטה הלאומית בקוז'ו (Cuyo) בארגנטינה ולאחר מכן באוניברסיטת שיקגו. בשנת 1952 חזר לקטלוניה והמשיך בעבודת מחקר במכון ללימודים קטלאניים.

היה בעל מומחיות מעמיקה בבלשנות של שפות רומאנית וכן של שפות הודו-אירופיות אחרות. בעבודתו התרכז בעיקר באטימולוגיה, מילונאות, בלשנות היסטורית ודיאלקטולוגיה. היצירות החשובות ביותר הן מילון אטימולוגי של קטלאנית (Diccionari etimològic i complementari de la llengua catalana, תשעה כרכים), מילון השמות הקטלאני (Onomasticon Cataloniae, שישה כרכים) ומילון אטימולוגי ביקורתי של הספרדית (Diccionario crítico etimológico de la lengua castellana). כמו כן ראוי לציון ספרו "מה צריך לדעת על הלשון הקטלאנית", שיצא בשנת 1954, תחילה באנגלית ואחר כך בקטלאנית, ובו קורומינס מציג בסגנון פופולרי את הלשון הקטלאנית, שסבלה באותה תקופה מדיכוי מצד השלטונות הפרנקיסטיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'ואן קורומינס** בוויקישיתוף
* Joan Coromines i Vigneaux, באתר האנציקלופדיה הקטאלנית הגדולה (בקטאלנית)
* אודות ז'ואן קורומינס באתר lletrA-UOC (בקטלאנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007400179505171
* BIBSYS: 90342612
* BNC: 000040979
* BNE: XX844806
* BnF: cb118860165 (data)
* CANTIC: a10069483
* CiNii: DA02022784
* GND: 119345722
* ISNI: 0000 0001 2147 3630
* LCCN: n2009020949
* NKC: mzk2004225110
* NLA: 36424075
* NSK: 000118691
* NTA: 067873065
* RERO: 02-A000044260
* SELIBR: 46969
* SUDOC: 026652765
* Trove: 1255629
* VcBA: 495/15658
* VIAF: 109418055
* WorldCat: lccn-n2009020949

 |
**רפאל אוגוסטו סוביס** (נולד ב-17 ביוני 1985 בארכים שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת החלוץ בעבור מועדון סיארה מהליגה הברזילאית.

קריירה קבוצתית
--------------

סוביס החל בקבוצות הנוער של אינטרנסיונל ובמהרה זכה למקום בקבוצה הראשונה. סוביס הבקיע 19 שערים ב-35 משחקים בעונת 2005 בגיל 19. בשנה שלאחר מכן, הוא היה אחד הברגים המרכזיים בהרכב קבוצתו שהגיעה עד למקום השני בליגה הברזילאית, ונבחר על ידי ארגון הכדורגל הברזילאי ב"קבוצת הכוכבים" בסוף העונה. עונת 2006 החלה באיטיות עבורו, שכן התמודד עם סדרה של פציעות. הוא החזיר את מקומו לקבוצה הראשונה ועזר לקבוצה לזכות בגביע ליברטדורס אחרי שהבקיע שני שערים במשחק הגמר הראשון נגד סאו פאולו.

לאחר התעניינות מצד קבוצות כמו מילאן וסנטאנדר, חתם סוביס בריאל בטיס באוגוסט 2006 עבור 8 מיליון אירו, ולמשך שמונה שנים. הוא הוצג רשמית לעיתונות ב-8 בספטמבר 2006, והופעת הראשונה שלו בליגה הייתה במשחק מול אתלטיק בילבאו יומיים לאחר מכן, משחק בו בטיס ניצחה 3-0.

סוביס הבקיע את שעריו הראשונים בספרד נגד היריבים העירוניים סביליה ב-17 בספטמבר, משחק בו בטיס הפסידה 3-2. סוביס הצליח להבקיע שער נגד סלטה ויגו, במשחק הבכורה של המאמן החדש לואיס פרננדז. בעקבות פציעה במשחק מול מיורקה הוא נעדר מהליגה למשך חודש. סוביס תרם רבות לעיצוב העונה כאשר שער השוויון שלו בדקות הסיום נגד ברצלונה הוריד אותה למקום השני.

ביוני 2007 בטיס דחתה הצעה של ארבעה עשר מיליון אירו מספרטק מוסקבה. סוביס החל את עונתו השנייה בעיר סביליה היטב, כאשר הבקיע שלושה שערים בשישה משחקים, כולל שערים נגד ולנסיה, אספניול ומיורקה.

ב-2 בספטמבר 2008 עבר לאל-ג'זירה, קבוצת כדורגל מאבו דאבי שבאיחוד האמירויות הערביות, תמורת 10 מיליון אירו.

נבחרת ברזיל
-----------

הופעת הבכורה של סוביס עבור נבחרת ברזיל הייתה ב-3 בספטמבר 2006 נגד נבחרת ארגנטינה באצטדיון האמירויות של ארסנל. ברזיל ניצחה 3-0, וסוביס נכנס כמחליף בדקות האחרונות. הוא שיחק שוב עבור נבחרתו כאשר הביסה את נבחרת ויילס 2-0. הוא גם נבחר כחלוץ המרכזי במשחק ידידות נגד נבחרת פורטוגל.

סוביס השתתף עם הנבחרת האולימפית באולימפיאדת בייג'ינג. הוא הבקיע שער אחד בשלב הבתים ואת שער היתרון בהארכה של רבע הגמר מול נבחרת קמרון. לבסוף זכתה נבחרתו במדליית ארד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רפאל סוביס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* הפרופיל של השחקן באתר סמבה-פוט

הערות שוליים
------------

1. ↑  סוכנויות הידיעות, עונש קשה לרג'ינה, מילאן רוצה חלוץ, באתר ynet, 18 באוגוסט 2006
2. ↑  סוכנויות הידיעות, ניצחון דרמטי לברצלונה, 2:3 על סלטה ויגו, באתר ynet, 28 באוגוסט 2006
3. ↑  תומר גנור, דפורטיבו ניצחה את ריאל, אוואט: "לא נתנו להם לנשום", באתר ynet, 7 בינואר 2007
4. ↑  Sobis troca Bétis pelo Al-Jazira ‏ 2 בספטמבר 2008

| **נבחרת ברזיל – אולימפיאדת בייג'ינג 2008 (מדליית ארד)** |
| --- |
| 1 דייגו אלבס • 
2 ראפיניה • 
3 אלכס סילבה • 
4 טיאגו סילבה • 
5 הרנאנס • 
6 מרסלו • 
7 אנדרסון • 
8 לוקאס לייבה • 
9 פאטו • 
10 רונאלדיניו • 
11 רמירס • 
12 רנאן •
13 אילסיניו • 
14 ברנו •
15 דייגו •
16 טיאגו נבס •
17 רפאל סוביס •
18 ז'ו •
מאמן: דונגה | ברזילברזיל |
הרב **רפאל משה פאלקון** (**פאלאקון**;‏ ? – 1795) היה רב ודרשן באיזמיר. מחבר ספר **ישיר משה**.

תולדותיו
--------

היה חולה רוב ימיו וסבל מיסורין, והיה שרוי בעניות גדולה, "ואפילו הכי ומשה לא ימיש מתוך האהל של תורה ולילה כיום יאיר בעמקה של הלכה". למד תורה אצל הרב ברזילי יעבץ, מחבר ספר לשון ערומים.

נפטר בט"ו בתשרי ה'תקנ"ו (1795). נספד על ידי בני דורו וביניהם הרב רפאל אשכנזי בספרו מראה הגדול.

בניו היו הרב משה והרב שמואל.

ספרו
----

**ישיר משה** (שאלוניקי תקס"ז) - דרושים ופירושים על סדר פרשיות התורה, פעמים רבות על לשונות הרא"ם, חלק מהפטרותיה, מגילת אסתר ועל ספר תהלים. חלק מהדרושים נאמרו כהספד, למשל לרב יוסף אלבעלי, חלקם לרגל קידושין, ועוד על נושאים שונים כגון מעלת התורה, מעלת אשת חיל, מעלת הצדקה בדרשותיו מרבה לספר בשבח מצוות כיבוד אב ואם. לספרו הסכימו רבני אזמיר, הרב רפאל יוסף חזן והרב יצחק מאייו. את הספר אסף והגיה הרב בכור יצחק נאבארו, שהדפיס דרשה שנשא לרגל נישואי גיסו בספר.

לקריאה נוספת
------------

* רבי רפאל אשכנזי, מראה הגדול, חלק ב', דרוש ח'

קישורים חיצוניים
----------------

* חכם רפאל משה פאלקון, באתר "החכם היומי"

הערות שוליים
------------

1. ↑  כך נכתב שמו בהספד עליו בספר מראה הגדול (חלק ב' דרוש ח')
2. ↑  ישיר משה, הקדמת שני המאורות הגדולים
3. 1 2  מראה הגדול ח"ב דרוש ח'
4. ↑  ישיר משה, פרשת ויצא, דרוש ב'
5. ↑  פריימאן, אהרן, מצבות רבני וחכמי אזמיר, עמוד 147. בספר אנציקלופדיה לחכמי טורקיה בערכו כתב שנפטר ב-1805, והוא טעות.
6. ↑  ישיר משה, הקדמת המגיה
7. ↑  דף מט עמוד ב
8. ↑  ראה למשל ישיר משה, חיי שרה, דרוש ב
9. ↑  ראה למשל: ישיר משה דף לח עמוד א ודף סא עמוד א
10. ↑  דף סה עמוד ב
11. ↑  ישיר משה, דף פב עמוד ב'
12. ↑  דף מה עמוד א

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007473331405171
* LCCN: nr2003034670
* VIAF: 19624772
* WorldCat (עם VIAF): 19624772

 |
**תנר אדמוני** (שם מדעי: *Furnarius rufus*) היא מין של ציפור שיר ממשפחת התנריים החיה באמריקה הדרומית. התנר היא הציפור הלאומית של ארגנטינה, והיא מפורסמת בזכות הקינים החזקים והייחודיים שהיא בונה מבוץ.

ציפור זאת חיה באזורי ערבות עצים, סוואנות כרי עשב, ובאזורים מיושבי אדם. היא נפוצה בדרום מזרח ברזיל, צפון ארגנטינה, בוליביה, פרגוואי ואורוגוואי

אורכו של התנר 18–20 ס"מ, משקלו 30–50 גרם, כאשר כמו רוב מיני ציפורי השיר, הזכרים גדולים יותר מהנקבות. המקור בנוי לתפיסת חרקים והוא מלקט אותם מתוך העשבים יחד עם פיסות מזון קטנות.

התנרים בונים קנים מיוחדים שעשויים מבוץ שמתייבש בשמש הארגנטינאית עד שהוא מתקשה הופך לבלתי חדיר. התנר בונה גם קיר בתוך הקן הבוצי שימנע מחיות טורפות קטנות להיכנס פנימה וכן מעופות גדולים מעט יותר להשתלט על הקן.

טורפים אפשריים אלה כוללים עיטים, חתולים, לטאות ונחשים והגוזלים עלולים להיאכל על ידי נחשים, עכברים, טוקניים, חמוסים וחוטמנים. הקן מגונן הן על התנרים הבוגרים והן על גוזלים מהטורפים.

לתנר זה 5 תת-מינים:

* F. r. rufus
* F. r. albogularis
* F. r. commersoni
* F. r. paraguayae
* F. r. schuhmacheri

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תנר אדמוני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  תנר אדמוני באתר הרשימה האדומה של IUCN