סמליל החמאס
**אמנת חמאס** (בערבית:  **ميثاق حركة المقاومة الإسلامية حماس**) היא מסמך יסוד של ארגון הטרור "חמאס" בעל אופי אנטישמי ואנטי מערבי בוטה ותפיסת עולם אסלאמית קיצונית. האמנה מדגישה את מחויבותו האידאולוגית של הארגון לחיסול מדינת ישראל באמצעות אסטרטגיה של מאבק אלים ארוך טווח. את האמנה גיבשו מייסדי הארגון, ובעיקר אחמד יאסין. האמנה פורסמה ב-18 באוגוסט 1988. באמנה ציטוט נרחב מהמקורות האסלאמיים העיקריים (הקוראן והחדית'). זאת, כדי לבססה מבחינה הלכתית אסלאמית. על פי אל"מ דוד חכם, מומחה לחמאס, האמנה נחשבה על ידי יאסין למסמך אלהי שאיננו בר שינוי.

בשנת 2017 פרסם חמאס מסמך של עקרונות ומדיניות כלליים שנועד לעדכן את אמנת היסוד. במסמך זה ישנה הבחנה בין היהודים והיהדות כדת עימם אין לחמאס סכסוך, לבין "הכיבוש והפרויקט הציוני", בהם רואה החמאס אויבים. במסמך הזה ישנה מחויבות לכיבוש כל פלסטין כמטרה עליונה "מהנהר ועד לים", אך הסכמה להקמת מדינה פלסטינית בגבולות 1967 כדרך להשגת הסכמה לאומית כלל־פלסטינית. בישראל עידכון האמנה נתפס כמעשה מרמה שנועד לרכך את יחס מדינות המערב לחמאס.

הקביעות וההגדרות באמנת היסוד (1988)
-----------------------------------

אמנת היסוד של החמאס כוללת 36 סעיפים.

אנשי החמאס מוגדרים כ"יראים את אללה ונושאים את דגל הג'יהאד מול פני העריצים, למען הצלת הארץ" (סעיף 3). והמוטו של אמנת חמאס, מובא בסעיף השמיני של האמנה: "אללה הוא מטרתה, הנביא מופתה, הקוראן חוקתה; הג'יהאד נתיבה, והמוות למען אללה הוא הנעלה במשאלותיה".

האמנה קובעת כי דרכה של תנועת חמאס היא דרך האסלאם, שממנו היא שואבת את רעיונותיה, תפיסותיה ומעשיה באופן בלבדי. וכן, כי תנועת חמאס היא אחת הזרועות של תנועת האחים המוסלמים שלתפיסת חמאס מצטיינת בהבנה כוללת ועמוקה של האסלאם (סעיף 2).
סעיף 5 קובע כי אידאולוגיית התנועה תחולתה "בכל מקום שבו יש מוסלמים המאמצים להם את האסלאם כאורח חייהם, בכל מקום על פני כדור הארץ". סעיף 7 מציין כי "התנועה היא כלל-עולמית".

סעיף 6 קובע כי תנועת ההתנגדות האסלאמית "פועלת להניף את דגל אללה על כל שעל מאדמת פלסטין". סעיף 11 מציין כי התנועה "מאמינה שאדמת פלסטין היא אדמת וקף אסלאמי [עבור] דורות של מוסלמים עד יום הדין. אסור להזניח אותה או חלק ממנה; או לוותר עליה או על חלק ממנה". עוד נקבע בו כי "זהו דין [פלסטין] בשריעה האסלאמית, כמוהו כמו הדין החל על כל ארץ אשר כבשו המוסלמים בכוח הזרוע, שכן בזמן הכיבוש הקדישו המוסלמים את הארצות האלו למוסלמים לדורותיהם עד יום-הדין".
התנועה מתייחסת לצלאח א-דין כאל מקור השראה וכסמן דרך לפעולה כנגד "הכובשים הזרים".

היחס למדינת ישראל הוא בלתי מתפשר, סוגיה דתית מובהקת (סעיף 15). לארץ ישראל על פי האמנה סגולות ראשוניות - "פלסטין היא טבור כדור הארץ וצומת היבשות ומשחר ההיסטוריה היא מטרה לחמדנים." (סעיף 34). שטח ארץ ישראל ("פלסטין", בלשון חמאס) מוצג כשטח דאר אל-אסלאם, הקדש דתי, אשר הוקדש בידי הח'ליף המוסלמי עומר בן אל-ח'טאב לידי המוסלמים עד יום תחיית המתים, שלאף גורם אין את הסמכות להפקיר או לוותר על חלק ממנו. על כן "כל אדם מוסלמי, ואף נשים ועבדים (ללא רשות בעליהם ואדוניהם), מחויב לצאת למלחמת קודש (ג'יהאד), כדי להחזיר את הארץ ל'בעליה'." המסמך מביע את הרצון כי "יוחזרו ארצות המולדת [לבעליהן] ותישמע מעל מסגדיהן קריאת המואזין המכריזה על כינונה של מדינת האסלאם" (סעיף 9). ההתיישבות של יהודים בארץ ישראל מוגדרת כמה וכמה פעמים כפלישה לא לגיטימית - "הפלישה הציונית היא פלישה זדונית. אין היא נרתעת מלהשתמש בכל השיטות, ולהשתמש בכל האמצעים השפלים והבזויים להשגת מטרתה" (סעיף 28) ועצם קיומה של מדינת ישראל קורא תיגר על המוסלמים - "ישראל, ביהדותה ויהודיה קוראת תיגר על האסלאם ועל המוסלמים" (סעיף 28). ו"היציאה ממעגל הסכסוך עם הציונות היא בגידה בעיקר, וארור העושה כן." (סעיף 32).

המסמך מבטא הלך רוח אנטישמי בוטה, עושה דה-הומניזציה ליהודים, ואף מציג אותם כאחראים כמעט לכל אירוע היסטורי שלילי ולכל מלחמה או מזימה שאירעה בעבר, וכן לשליטה מלאה על העולם: "בכספם השתלטו על אמצעי התקשורת... בכספם הציתו מהפכות... הם עמדו מאחורי המהפכה הצרפתית, המהפכה הקומוניסטית... הם שעמדו מאחורי מלחמת העולם הראשונה, אשר בה הצליחו לחסל את מדינת הח'ליפות האסלאמית... הקימו את חבר הלאומים באמצעותו יכלו לשלוט בעולם... הם שעמדו מאחורי מלחמת העולם השנייה... הם שהורו על הקמת ארגון האומות המאוחדות ומועצת הביטחון... אף מלחמה מתנהלת בשום מקום בעולם בלא שתהיה ידם מעורבת בה" (סעיף 22). האמנה מכנה מספר פעמים את היהודים בתואר "נאצים", ובאחת הפעמים אף מכנה אותם "סוחרי המלחמות". היא מייחסת לציונים רצון להשתלט על כל המזרח התיכון מהנילוס ועד הפרת, ולאחר מכן שאיפה להתפשטות נוספת, כפי שמתואר ב"הפרוטוקולים של זקני ציון". זאת לצד ניסיון לבודד את העם הפלסטיני, ולהוציא ממעגל העימות איתם את המדינות המוסלמיות בהדרגה בצורה של הפרד ומשול (סעיף 32). השנאה ליהודים מבוטאת בין היתר בציטוט דברי החדית' על מלחמת יום הדין של המוסלמים ביהודים, שבו מצוטט שם שבמהלך מלחמה זו "יאמרו האבנים והעצים: "הו מוסלמי, הו עבד אללה, יש יהודי מתחבא [מאחורי], בוא והרגהו, למעט הר'רקד, שהוא מהעצים של היהודים" (סעיף 7).

סעיף 31 קובע כי החמאס "היא תנועה הומניסטית השומרת על זכויות האדם ודבקה בסובלנות האסלאמית ביחסה לבני דתות אחרות" וכי "בחסות האסלאם יכולים בני שלש הדתות – האסלאם, הנצרות והיהדות – לדור בכפיפה אחת בביטחון ובשלום" (נאמר גם בסעיף 6). שכן, "לא ייתכנו ביטחון ושלום אלא בחסות האסלאם" ולכן "שומה על כל בני הדתות האחרות לחדול מלהיאבק בריבונות של האסלאם על האזור הזה". החמאס מוצגת כתנועה שאין לה עניין בחרחור מלחמות ואי כיבוד מצוות של דתות אחרות, אלא בהגנה על עמדתה ודרכה (סעיף 31).

האמנה מתייחסת בזלזול רב לכל ניסיון של הסכמים והסדרים וטוענת שהדרך היחידה היא השימוש בכוח, "זוהי הדרך היחידה לשחרר [את פלסטין]. אין כל ספק באשר לעדותה של ההיסטוריה. זהו אחד מחוקי היקום ואחד מכללי ההוויה. לא יגבר על הברזל אלא הברזל" (סעיף 34), "אין פתרון לבעיה הפלסטינית אלא באמצעות הג'יהאד. באשר ליוזמות, ההצעות והוועידות הבינלאומיות, הרי הן בזבוז זמן והבל הבלים" (סעיף 13). ממילא, כל התייחסות להסכמים והסדרים שונים הוא רק כהפסקת אש או כמנוחה לקראת המשך הלחימה (הודנה וכדומה).

האמנה קוראת לפעולות הסברה, הטפה וחינוך בקרב המוסלמים, בדבר "התפיסה הנכונה" (הכוונה היא לתפיסת האסלאם על פי חמאס) וכן קוראת לגייס את האמנות המוסלמית למרכיביה השונים לצורך השלטת תפיסת חמאס (סעיף 19). עוד קוראת האמנה לסולידריות בין המוסלמים ואף טוענת כי "אש"ף היא התנועה המקורבת ביותר לתנועת ההתנגדות האסלאמית והיא מהווה גם אב, גם אח, גם קרוב וגם רע" (סעיף 24).

נקודה נוספת המופיעה באמנה, הקשורה בטבורה למעמד האישה באסלאם, הוא הסעיף לפיו "תפקידה של האישה המוסלמית במערכת השחרור אינו נופל מזה של הגבר המוסלמי, שכן היא בית יוצר לגברים" (סעיף 17). האמנה ממשיכה ומפרטת את תפקידה של האישה במלחמת השחרור של פלסטין: "האישה בבית המשפחה הלוחמת, אם היא אם או אחות, ממלאת את התפקיד החשוב ביותר בדאגתה למשפחה: גידול הילדים על המושגים וערכי המוסר השאובים מן האסלאם, וחינוך ילדיה לקיום מצוות הדת לקראת תפקיד מלחמת המצווה המצפה להם" (סעיף 18).

מסמך עקרונות ומדיניות כלליים (2017)
-----------------------------------

מסמך זה פורסם על ידי החמאס במאי 2017. המסמך מתאר את חמאס כתנועת שחרור והתנגדות לאומית של פלסטין המשתרעת "מנהר הירדן במזרח ועד לים התיכון במערב". זו "ארץ אסלאמית ערבית. זוהי ארץ קדושה מבורכת שיש לה מקום מיוחד בלב כל ערבי וכל מוסלמי". המפעל הציוני מתואר כ"פרויקט גזעני, תוקפני, קולוניאלי והתפשטותי המבוסס על תפיסת רכושם של אחרים." בנוגע ליהודים מציין המסמך כי "חמאס דוחה רדיפת כל אדם או ערעור זכויותיו על רקע לאומני, דתי או עדתי. חמאס סבור כי הבעיה היהודית, האנטישמיות והרדיפה של היהודים הם תופעות הקשורות ביסודו להיסטוריה האירופית ולא להיסטוריה של הערבים והמוסלמים או למורשתם." תחת הכותרת "העמדה לקראת כיבוש ופתרונות מדיניים" (סעיפים 18 עד 23), מתאר המסמך את פתרון שתי המדינות, כלומר הקמת מדינה פלסטינית עצמאית על פי גבולות 1967 עם ירושלים בירתה, כ" נוסחה של קונצנזוס לאומי", אך מבלי לוותר על התביעה על פלסטין כולה, "מהנהר ועד הים", ו"מבלי להתפשר על דחייתה של הישות הציונית". פתרון שתי המדינות נתפס כשלב זמני; המטרה ארוכת הטווח נותרה שחרור פלסטין כולה.

ראו גם
------

* האמנה הלאומית הפלסטינית

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **אמנת חמאס** |
| ויקיטקסט טקסט בוויקיטקסט: **אמנת חמאס** |

* אמנת חמאס, באתר ויקיטקסט
* תרגום אמנת החמאס, באתר מכון ראות (הקישור אינו פעיל, 15 באוקטובר 2023)
* אמנת תנועת החמאס .באתר המרכז למורשת המודיעין (מל"מ)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אל"מ דוד חכם, מומחה לחמאס, מספר שנפגש עם אחמד יאסין שאמר לו שהמסמך נכתב באצבע אלהים ולא ניתן לשנותו, ערוץ 14, ב-18 באוקטובר. 00:30.
2. ↑  טל שלו‏, אמנת חמאס החדשה פורסמה; נתניהו: "מצג שווא, אין שינוי אמיתי", באתר וואלה!‏, 1 במאי 2017
3. ↑  Joseph S. Spoerl, Parallels between Nazi and Islamist Anti-Semitism, **Jewish Political Studies Review** 31, 2020, עמ' 210–244
4. ↑  Journal of Palestine Studies
Vol. 46, No. 4 (184) (Summer 2017)

| אנטישמיות |
| --- |
| היסטוריה • ציר זמן                  |
| מושגי ליבה | אנטישמיות • אנטי-יהדות • שנאת ישראל בעולם היווני-רומי • אנטישמיות נוצרית • אנטישמיות מוסלמית • אנטישמיות בעולם הערבי • אנטישמיות כלכלית • אנטישמיות גזעית • אנטישמיות מודרנית • השאלה היהודית • האנטישמיות החדשה • מבחן שלוש ה-D לאנטישמיות | הטלאי הצהוב, סימן מזהה ליהודים שהונהג כחלק מחקיקה אנטי-יהודית והשפלה אנטישמיתהטלאי הצהוב, סימן מזהה ליהודים שהונהג כחלק מחקיקה אנטי-יהודית והשפלה אנטישמית |
| ניתוח האנטישמיות | אפליה • גזענות • שנאת זרים • פשע שנאה • שנאת זרים ככלי פוליטי • הפסיכולוגיה של האנטישמיות • שעיר לעזאזל • הבנאליות של הרוע |
| עלילות אנטישמיות | עלילות אנטישמיות • חזירת יהודים • עלילות דם • הרעלת בארות • אגדת תקיעת הסכין בגב • הלובי היהודי • מס כשר • תאוריית הקשר על הבונים החופשיים והיהודים • תאוריית הקשר על המרקסיזם התרבותי • יודאו-קומוניזם • בולשביזם תרבותי • יודאופולוניה • הכחשת השואה • אף יהודי |
| מעשים אנטישמיים | 

|  |  |
| --- | --- |
| מיון | אנטישמיות לפי מדינה • גירוש יהודים • פוגרומים • עלילות דם • חרמות אנטישמיים • נומרוס קלאוזוס |
| מקרים ידועים | הטלאי הצהוב • כובע היהודים • האינקוויזיציה הספרדית • האינקוויזיציה הפורטוגזית • האינקוויזיציה של גואה • הסופות בנגב • פרעות "הפ-הפ" • גרמניה הנאצית • הפתרון הסופי • השואה • אנטישמיות שניונית • הפרהוד • הליגה להגנת גויים |

 |
| אנטישמיות וישראל | אנטי-ציונות • הישות הציונית • האנטישמיות החדשה • התנגדות לציונות • אירועים בישראל כלגיטימציה להפצת אנטישמיות בעולם • אנטישמיות פלסטינית • תאוריית הקשר על ממשלת הכיבוש הציונית |
| חיבורים אנטישמיים | על היהודים ושקריהם • מין ואופי • הפרוטוקולים של זקני ציון • תעודת זונדר • היהודי הבין-לאומי • מיין קאמפף • התעמולה הנאצית • יומני טרנר • שלושה דברים • אמנת חמאס • המחברות השחורות של מרטין היידגר |
| הוגי דעות ומנהיגים אנטישמיים | ליסימכוס • מרטין לותר • וילהלם מאר • אדולף היטלר • עמראן נזאר חוסיין |
| ראו גם | אוטואנטישמיות • אנטי-לאומיות • גזענות • רצח עם |
| פורטל השואה • מושגים באנטישמיות |