recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**גלוריה, 589 RV**, היא אחת משלוש הלחנות שכתב אנטוניו ויוואלדי לטקסט של **Gloria in excelsis Deo** מתוך תפילת המיסה. שתי היצירות הנוספות ממוספרות ברשימת ריום RV 588 ו-RV 590, כשהאחרונה אבדה ולא קיימת בימינו. מס' 589 היא המוכרת והמבוצעת ביותר מבין יצירותיו הדתיות של ויוואלדי.

הוא הלחין את היצירות כנראה ב-1715, בעת שלימד מוזיקה בבית היתומות "פיו אוספדאלה דלה פייאטה" בוונציה. לפני הגלוריה נועדו להתבצע יצירות אחרות, קצרות יותר, המהוות מעין הקדמה. המוטטים 637, 639 בוצעו לפני RV 588 והמוטטים 640 ו-642 – לפני RV 589. בשתי הגרסאות ניכרת השפעה של הגלוריה של המלחין ג'ובאני מריה רוג'יירי (Giovanni Maria Ruggieri). הגלוריה שלו ממוספרת כנספח 23 ברשימת ריום (RV Anh.23).

מבנה והרכב מבצע
---------------

### גלוריה ברה מז'ור, מס' 588

היצירה נכתבה עבור שני קולות סופרן, אלט, טנור ומקהלה בת ארבעה קולות, בליווי שני אבובים, חצוצרה, כלי קשת ובאסו קונטינואו. היא מורכבת משנים עשר חלקים:

1. מקהלה: Gloria in excelsis deo
2. מקהלה: Et in terra pax
3. סופרן 1 ו-2: Laudamus te
4. מקהלה: Gratias agimus tibi
5. מקהלה: Propter magnam gloria
6. טנור: Domine Deus
7. מקהלה: Domine, Fili unigenite
8. סופרן: Domine Deus, Agnus Dei
9. מקהלה: Qui tollis peccata mundi
10. אלט: Qui sedes ad dexteram Patris
11. סופרן: Quoniam tu solus sanctus
12. מקהלה:Cum Sancto Spiritu

### מס' 589

היצירה נכתבה עבור שני קולות סופרן, אלט ומקהלה בת ארבעה קולות, בליווי אבוב, חצוצרה, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. היא מורכבת משנים עשר חלקים:

1. מקהלה: Gloria in excelsis deo
2. מקהלה: Et in terra pax
3. סופרן 1 ו-2: Laudamus te
4. מקהלה: Gratias agimus tibi
5. מקהלה: Propter magnam gloria
6. סופרן: Domine Deus
7. מקהלה: Domine, Fili unigenite
8. סופרן ומקהלה: Domine Deus, Agnus Dei
9. מקהלה: Qui tollis peccata mundi
10. אלט: Qui sedes ad dexteram Patris
11. מקהלה: Quoniam tu solus sanctus
12. מקהלה: Cum Sancto Spiritu

הקלטות ותפוצה
-------------

כמו שאר יצירותיו של ויוואלדי, הלחנות הגלוריה לא היו ידועות לציבור הרחב עד שנת 1939, אז ארגן אלפרדו קאזלה את "שבוע ויוואלדי" בסיינה, ובו הושמעה היצירה בגרסה RV 589 מחדש לראשונה. מאז היא זכתה לפופולריות רבה ולהשמעות רבות באירועים דתיים, כולל של חג המולד. לעומתה, RV 588 ויצירות דתיות אחרות שלו זכו להתייחסות מועטה יותר.

כמו יצירות אחרות מתקופת הבארוק, מבוצעת היצירה לעיתים בביצוע אותנטי, ואף בביצועים בהם כל תפקידי הקולות בוצעו על ידי גברים וילדים, כדי להידמות כמה שיותר למקור.

שימוש בחלקים מהיצירה נעשה גם בכמה סרטים, בהם הסרט "ניצוצות" על חייו של הפסנתרן דייוויד הלפגוט.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Michael Talbot
2. ↑  Jonathan Woolf
3. ↑  היצירה באתר IMSLP
4. ↑  היצירה באתר IMSLP

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007442058505171
* GND: 300168152
* LCCN: no97074923
* MusicBrainz work: ec764fa1-1962-4e8d-a51c-ab812a4c108c
* VIAF: 317138641
* WorldCat (עם VIAF): 317138641

 |
**איגנצי לוקשביץ'** (בפולנית: **Ignacy Łukasiewicz**;‏ 8 במרץ 1822 – 7 בינואר 1882) היה רוקח, מהנדס, איש עסקים, ממציא ונדבן פולני. אחד הנדבנים הבולטים בממלכת גליציה ולודומריה, ארץ הכתר של האימפריה האוסטרו-הונגרית. בנה ב-1856 את בית הזיקוק לנפט המודרני הראשון בעולם.

הישגיו כללו את הגילוי כיצד לזקק קרוסין מנפט, המצאת מנורת הנפט המודרנית (1853), הצגת פנס הרחוב המודרני הראשון באירופה (1853) ובניית באר הנפט המודרנית הראשונה בעולם (1854).

חייו
----

### שנותיו הראשונות ולימודיו

לוקשביץ' נולד ב-8 במרץ 1822 בזדושניקי (אנ'), ליד מיילץ שבממלכת גליציה ולודומריה שבאימפריה האוסטרית (לאחר חלוקת פולין) כבן הצעיר מבין חמישה ילדים. משפחתו הייתה ממוצא ארמני. המשפחה שכרה אחוזה קטנה בזדושניקי, אך זמן קצר לאחר לידתו של איגנצי נוצר קושי כלכלי והם נאלצו לעבור לעיר הסמוכה ז'שוב. על מנת לעזור להוריו ולתמוך כלכלית בכל קרובי המשפחה, עבר ללנצוט, שם החל לעבוד כעוזר רוקח.

### מעורבות בתנועות פוליטיות

עם המעבר ללנצוט, לוקשביץ' היה מעורב במספר ארגונים פוליטיים שתמכו ברעיון החזרת הריבונות והעצמאות הפולנית והשתתף בכנסים פוליטיים רבים ברחבי האזור. ב-1840 חזר לז'שוב, שם המשיך לעבוד בבית המרקחת הפרטי של אדוארד הובל. ב-19 בפברואר 1846 נעצרו לוקשביץ' וכמה מחברי המפלגה שהקים עם אדוארד דמבובסקי (אנ') על ידי השלטונות האוסטריים ונכלאו בעיר לבוב. עם זאת, ב-27 בדצמבר 1847 שוחרר לוקשביץ' מהכלא בשל היעדר ראיות נגדו, אך במשך כל חייו נחשב כ"בלתי אמין מבחינה פוליטית".

### כרוקח

ב-15 באוגוסט 1848 הועסק באחד מבתי המרקחת הגדולים והטובים ביותר בממלכת גליציה ולודומריה בלבוב. ב-30 ביולי 1852 סיים לוקשביץ' את לימודיו במחלקה לרוקחות באוניברסיטת וינה, שם קיבל תואר שני במדעי הרוקחות. ברגע שחזר לבית המרקחת בלבוב החל שלב חדש בחייו שהוקדש ללימודי ניצול הקרוסין.

### תעשיית נפט

בסתיו 1852 לוקשביץ' וכמה מחבריו ניתחו נפט שסופק בכמה חביות על ידי סוחרים מהעיר דרוהוביץ'. בתחילת 1854 עבר לוקשביץ' לגורליצה, שם המשיך בעבודתו. באותה שנה פתח את מכרה הנפט הראשון בעולם בבוברקה, ליד קרוסנו (המבנה עדיין פעיל נכון ל-2020). במקביל לוקשביץ' המשיך בעבודתו על מנורות נפט. מאוחר יותר באותה שנה, הקים את פנס הרחוב הראשון המבוסס על נפט ברובע זאוודזי בגורליצה. בשנים שלאחר מכן פתח כמה בארות נפט אחרות. ב-1856 פתח את בית הזיקוק לנפט התעשייתי הראשון בעולם. מכיוון שהביקוש לנפט היה עדיין נמוך, המפעל ייצר בתחילה בעיקר אספלט מלאכותי, שמן מנוע וחומרי סיכה. בית הזיקוק נחרב בשריפה ב-1859, אך נבנה מחדש בפולנקה, ליד קרוסנו בשנה שלאחר מכן.

### שנותיו האחרונות ומותו

לוקשביץ' התחתן עם אחייניתו הונורטה סטאצ'רסקה ב-1857, ולאחר שאיבדו את בתם היחידה מריאנה, בני הזוג אימצו את ולנטינה אנטונייביץ'.

לוקשביץ' תמך בגלוי במרד ינואר ומימן עזרה לפליטים במרד. ב-1865 קנה אחוזה גדולה ואת הכפר חורקובקה (אנ'), שם הקים עוד בית זיקוק לנפט. לוקשביץ' הקים אתרי ספא בכפרו וכנסייה בזרנצ'ין.

ב-1877 ארגן את קונגרס תעשיית הנפט הראשון והקים את אגודת הנפט הלאומית.

איגנצי לוקשביץ' מת בחורקובקה מדלקת ריאות ב-7 בינואר 1882, ונקבר בבית קברות בזרנצ'ין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איגנצי לוקשביץ'** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 124571042
* ISNI: 0000 0000 2463 5327
* LCCN: n85260667
* NKC: xx0274935
* NLP: A11840407
* NTA: 262597489
* SNAC: w6b02k5z
* VIAF: 30474248
* WorldCat: lccn-n85260667

 |
מפת אזור רכס המלכה אליזבת.   
 רמת מרקהאם ממוקמת ברביע הרביעי מימין,   
בשורה התחתונה של רביעי המפה.
**רמת מרקהאם** או **מישור מרקהאם** (באנגלית: **Markham Plateau**) היא רמה מישורית ברכס המלכה אליזבת, חלק מרכס המלכה אלכסנדרה שבההרים הטראנס-אנטארקטיים, הממוקם באזור חוף שקלטון, של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.

הרמה משתרעת דרומה מהר מרקהאם.

אורכה של הרמה 19 קילומטרים.

הרמה קטנה בשטחה, אולם נישאת מעל סביבתה. גובהה של הרמה 3,558 מטרים מעל פני הים; רמת מרקהאם היא האתר ה-113 בגובהו באנטארקטיקה.

הרמה מפרידה בין הקרחונים הזורמים לכיוון מזרח - לבין הקרחונים הזורמים לכיוון מערב, שבחלק הצפוני של רכס המלכה אליזבת.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי הרמה

הרמה מופתה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרי טלורומטר, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960– 1962.

### מקור השם

שמה של הרמה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

שמה של הרמה ניתן לה, בעת שניתן שמו של הר מרקהאם הסמוך לרמה.

הר מרקהאם נקרא על שמו של סר קלמנס מרקהאם, אשר, בהיותו נשיא החברה הגאוגרפית המלכותית, יזם ותכנן את משלחת דיסקברי, ובחר את רוברט פלקון סקוט כמפקד המשלחת.

לקריאה נוספת
------------

• M. G. Laird, G. D. Mansergh & J. M. A. Chappell (1971), **Geology of the Central Nimrod Glacier area, Antarctica**, New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 14:3, 427-468, DOI: 10.1080/00288306.1971.10421939

קישורים חיצוניים
----------------

* רמת מרקהאם באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* רמת מרקהאם באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* רמת מרקהאם באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* רמת מרקהאם באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* רמת מרקהאם באתר mindat

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד
2. ↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  מידע גאוגרפי והיסטורי
4. 1 2  הרי אנטארקטיקה לפי גובהם
5. 1 2 3 4  מקור שמו של הר מרקהאם ושמה של רמת מרקהאם

| רכס המלכה אליזבת |
| --- |
| הרים | בולזאיי • בונפרטה • דיץ' • לקוונט • מרקהאם • פרדוהל • צ'יוורס • רבוט |
| פסגות | שרווין |
| רמות | הנסיך אנדרו • מרקהאם • פלטייר |
| מצוקים | אינאקססיבל • קאנופי |
| קרחונים | אוטאגו • לוא • לורי • מארש • נמרוד • פאבלאק • קנט |
"**מוזיקה פופולרית ברזילאית**" (בפורטוגזית: **Música Popular Brasileira**, ובראשי תיבות **MPB**) הוא ז'אנר מוזיקלי המשלב סגנונות מוזיקליים עירוניים מקומיים מסורתיים כמו סמבה, סמבה-קנסאו ושוֹרוֹ, עם השפעות מוזיקליות עכשוויות יותר כמו מוזיקת פופ ורוק (ראו רוק ברזילאי). מהות הז'אנר רחבה אפוא יותר מסך שלוש המילים המרכיבות את שמו.

ה-MPB, כסגנון מוזיקלי, נוצר בשנות ה-60 של המאה ה-20, לאחר דעיכתה של הבוסה נובה. יוצרי ה-MPB וקהלו היו ברובם סטודנטים או קשורים לחוגי האינטלקטואלים, וכך קיבל הזרם את הכינוי "מוזיקה של אוניברסיטה". הסגנון החדש נולד מתוך ניסיון ליצור מוזיקה ברזילאית "לאומית", ולפיכך נטה להחיות סגנונות מסורתיים יותר. הוא זכה להצלחה לא מבוטלת באותה עת, גם בזכות כמה פסטיבלי מוזיקה טלוויזיוניים. 
ה-MPB המוקדם שאל יסודות מן הבוסה נובה ולעיתים קרובות ביטא ביקורת מוסווית על אי-הצדק החברתי והדיכוי מצד הדיקטטורה, שכן הוא התבסס על קבוצות שהתנגדו למשטר הצבאי, לבעלי הקרקעות הגדולים ולאימפריאליזם. באותו שלב מוקדם התקיימה זיקה הדוקה בין ה-MPB לבין התנועה האמנותית קצרת הימים הידועה בשם טרופיקליה.

האקלים הפוליטי אשר יצר את ה-MPB חדל להתקיים אחרי שנת 1969, אך ראשי התיבות שרדו, על אף שכבר לא הייתה להם משמעות מוגדרת במיוחד. מתנועה מוזיקלית שמאלנית התגלגל ה-MPB היישר ללב העשייה המוזיקלית בברזיל. לדעת אחדים, המונח מאפיין עדיין איכות מסוימת, גם אם חמקמקה, במוזיקה המודרנית של ברזיל. לדעת אחרים, ה-MPB הוא עתה סוגים שונים של מוזיקת אמצע הדרך, שאין ביניהם כל מכנה משותף מוזיקלי לבד מכך שהקהל שלהם הוא ממעמד הביניים.

מוזיקאים בולטים בסוגה:

* שיקו בוארקי
* קייטנו ולוזו
* מריה בתניה
* ויניסיוס דה מוראיס
* ז'ילברטו ז'יל
* גל קוסטה
* אנטוניו קרלוס ז'ובים
* ז'ואאו ז'ילברטו
* אסטרוד ז'ילברטו
* אליס רז'ינה
* באדן פאוול

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוזיקה פופולרית ברזילאית** בוויקישיתוף
* מוזיקה פופולרית ברזילאית באתר Allmusic

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548812405171
* BnF: cb122348566 (data)
* LCCN: sh88004798

 |
**רמת קייר** (באנגלית: **Care Heights**) היא רמה הררית של פסגות המכוסות קרח, בקצה הדרומי של הרי רואן, בצפון האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.

הרמה נמצאת צפונית למעבר טאפטס.

הרמה מתנשאת לגובה של 1,500 מטרים מעל פני הים.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי הרמה

הרמה צולמה מן האוויר על ידי משלחת המחקר האנטארקטית רון בין השנים 1947–1948.

הרמה מופתה בשנת 1960 על בסיס תצלומים אלה על ידי ד. סירל (D. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד.

תצלומי אוויר נוספים צולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1966–1967; תצלומי לוויין לנדסט של ארצות הברית צולמו בינואר 1974.

### מקור השם

שמה של הרמה ניתן לה בשנת 1977 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.

הרמה נקראת על שמו של ברנרד וו. קייר (Bernard W. Care), גאולוג של הסקר האנטארקטי הבריטי, שעבד באי סטונינגטון בין השנים 1973–1975, ובאי אדלייד בין השנים 1975- 1976, ובצפון האי אלכסנדר בין השנים 1976–1977.

קישורים חיצוניים
----------------

* רמת קייר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* רמת קייר באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* רמת קייר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מפת אזור רמת קייר

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  מידע גאוגרפי והיסטורי
**חוק הַהִדַּקְקוּת** (ידוע גם כן בשם: **חוק ההידלדלות**), הוא חוק בבלשנות היסטורית, המבטא את ההפך של חוק פיליפי. חוק ההידקקות מתאר תהליך שאירע בשפה העברית שבו בחלק מהמקרים התנועה הקצרה a (פתח) הפכה לתנועה i הקדומה (חיריק חסר או צירי) במילים עם הברה בלתי מוטעמת וסגורה.

מקור השם
--------

ההגייה הפתוחה (פתח) מידקקת/מידלדלת והופכת להגייה מצומצמת יותר (חיריק / צירי), מעין הידקקות.

דוגמאות לחוק ההידקקות
---------------------

לפי חוק זה, שם העצם פַּת בתוספת כינויי הקניין, נהגה בתחילה כ-**פַּתִּי/ פַּתַּם**, ועם הזמן חל תהליך שבו הפתח בצורה זו הוחלף לחיריק וכך הפכה צורת הקניין הנ"ל ל**פִּתִּי ופִּתָּם**. הסבר דיאגרמי לתהליך הנ"ל: **פַּת > פַּתִּי > פִּתִּי**. דוגמאות נוספות: **גַּת > גַּתּוֹת > גִּתּוֹת** וכן **כַּת > כַּתִּים > כִּתּוֹת**.

> 
> בשמות המלרעיים, שתנועתם האחרונה (או היחידה) פתח, מתקיים בדרך כלל הפתח בנטייה, ודגש בא שלאחריו, כגון:גַּל, גַּלִי, גַּלְּךָ, גַּלְּכֶם, גַּלִּים, גַּלִּי; סַל, סַלּוֹ, סַלְּכֶם, סַלֵּיכֶם;... יוצאים מהכלל השמות הבאים, שבהם בא בנטייה חיריק במקום הפתח: גַּת, גִּתּוֹת; כַּת כַּתִּים, כִּתּוֹת; סַף, סִפִּים; מַס, מִסִּים; צַד, צִדּוֹ; פַּת, פִּתּוֹ; בַּת, בִּתּוֹ.
> 
> 
> 
>

ביקורת והסתייגות
----------------

עם הזמן, בדומה למה שאירע לחוק פיליפי, התעוררה בקרב החוקרים הסתייגות מחשיבוּת חוק זה, אחר שגילו בו חוסר עקיבות.

בספר לימוד הקורס של פרופ' חיים רבין מהאוניברסיטה העברית נכתב כך: 

> 
> "נוסף על כך, חוק ההידלדלות פועל בחוסר עקיבות הרבה יותר מובלטת מאשר חוק פיליפי.
> 
> 
> 
> 

פרופ' עזי ארנן כתב: 

> 
> ניסוח חוקי מעתק אחרים בתחום התנועות ובייחוד במה שנוגע ליחסי התנועות i ו-a הקצרות, הידועים בשם 'חוק פיליפי' ו'חוק ההידלדלות', נתקל בקשיי קשיים. חוקים אלה טעונים כל כך הרבה הסתייגויות ונימוקים לאי תחולה, ששוב למעשה אין להם תוקף של חוק.
> 
> 
> 
> 

במקרה של בתו, נהוג כיום לחשוב שהמקור הוא דווקא בנתו כבערבית, והמילה בת היא זו שעברה את השינוי. וכך גם בדוגמאות רבות אחרות.

לקריאה נוספת
------------

* סיון וקמרון, **"חילופי התנועות פתח וחיריק בהברה סגורה לא מוטעמת בעברית המקראית ושאלת חוק ההידקקות"** לשוננו נט (תשנ"ו), עמ' 7–39.
* רפאל ניר, **פרקים בתולדות הלשון העברית**, כרך 4, 2004, עמ' 172 (סעיף 7: "מילים שבהן חל חוק ההידקקות").
* משה בר אשר, **מחקרים בלשון חכמים**, מוסד ביאליק, 2009, "חוק ההידלדלות בלשון חכמים", עמ' 12.
* שלמה מורג, עדה ירדני, אהרן ממן, אברהם בן־אמיתי, **תורת ההגה והצורות של העברית, פונטיקה ופונולוגיה**, הוצאת מאגנס, 2009, עמ' 176.
* חיים רבין, **שפות שמיות – פרקי מבוא**, מוסד ביאליק, 1991, עמ' 95.
* עוזי ארנן, **המילה האחרונה**, אוניברסיטת חיפה, 2003, עמ' 63.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו סול ליברמן, **ספר חנוך ילין** (קובץ מאמרים), קרית ספר, 1963, עמוד 157 בשם הפרופ' חיים רבין "תקופת פעילות חוק פיליפי, קדמה לזו של חוק ההידלדלות ביותר מאלף שנים"; ראו שם עוד אודות הנושא של חוק ההידלדלות.
2. ↑  מתוך **ילקוט הפירסומים** 872, י"ז באלול תשכ"א, 20/8/1961 (בתוך כללי הפתח).
3. ↑  **תורת ההגה של העברית המקראית**, חוברת לשיעור של חיים רבין, 1970, עמוד 19. ראו שם מספר דוגמאות ודיון בנושא.
4. ↑  מתוך עוזי ארנן, **המילה האחרונה**, עמוד 63.
5. ↑  אורנן, עמ' 63
אורגזמה בכפייה חגורת ויברטור עם שרביט לעיסוי.
**אורגזמה כפויה** היא צורה של שליטה אורגזמית שבה השותף הפעיל מגרה באופן מיני שותף כנוע עד כדי האורגזמה הבלתי רצונית של הכנוע, כשהכנוע מנסה לרסן את הופעת האורגזמה. ב-BDSM או בתפקידים מיניים אחרים, ניתן להטיל על השותף הכנוע מגבלות פיזיות, כדי לאפשר לשותף הפעיל לשלוט בקצב ובזמן הגירוי.

אורגזמה לא רצויה
----------------

אורגזמה לא רצונית המתרחשת כתוצאה ממגע מיני מאולץ, כגון במהלך אונס או תקיפה מינית, יכול להיות קשור לעיתים קרובות לרגשות בושה הנגרמים על ידי הפנמה של עמדות המאשימות את הקורבן. ההיארעות של אלה שחווים מגע מיני לא רצוי וניסיון באורגזמה נמוך מאוד, אם כי לא דווח עליה בגלל בושה או מבוכה. אורגזמות בלתי רצויות יכולות לקרות ללא קשר למין.

מחקרים רפואיים מראים שהרפלקס הג'ניטלי הוא חלק מחוט השדרה. בעיה רפואית מינית קשורה להפרעה מתמשכת של איברי המין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אורגזמה בכפייה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Levin, Roy J.; van Berlo, Willy (2004). "Sexual arousal and orgasm in subjects who experience forced or non-consensual sexual stimulation – a review". *Journal of Clinical Forensic Medicine*. **11** (2): 82–8. doi:10.1016/j.jcfm.2003.10.008. PMID 15261004.
2. ↑  "Spinal Cord Medicine, Second Edition: Principles & Practice."
3. ↑  Allard, Julien; Truitt, William A.; McKenna, Kevin E.; Coolen, Lique M. (2005). "Spinal cord control of ejaculation". *World Journal of Urology*. **23** (2): 119–26. doi:10.1007/s00345-004-0494-9. PMID 15947961.
**שלמה מאיר אוסטרזצר** (15 בינואר 1928 – 15 במרץ 2023) היה סגן המהנדס הראשי בתעשייה האווירית לישראל, הקים את חברת תאת טכנולוגיות (לשעבר ת.א.ת. תעשיות אביזרי תעופה) וניהל אותה במשך קרוב ל-40 שנים.

ביוגרפיה
--------

שלמה אוסטרזצר נולד בשנת 1928 בעיר דיסבורג שבגרמניה, כבן יחיד להוריו, שמואל דב אוסטרזצר והנדא (הלה) אוסטרזצר לבית דורפלר. המשפחה עזבה את גרמניה בשנת 1933 עם עליית המפלגה הנאצית לשלטון, והשתקעה באנטוורפן, בלגיה, שם שימש אביו כמורה בבית הספר "יסודי התורה", ולאחר מכן כמנהלו. עם פלישת הנאצים לבלגיה במלחמת העולם השנייה ברחה המשפחה לצרפת, ובשלב יותר מאוחר הגיעה לשווייץ. לאחר סיום המלחמה שבו הוריו לבלגיה והוא המשיך את לימודיו במכון הטכנולוגי של ציריך (ETH), וב-1953 קיבל תואר MSc בהנדסת מכונות. לאחר מכן עבד כמהנדס בחברת פוקר (תעופה) (Fokker) ההולנדית במשך חמש שנים.

ב-1958 עלה לישראל והשתלב כמהנדס בתעשייה האווירית. בתפקידו האחרון שם שימש כסגן המהנדס הראשי, ואת תפקיד המהנדס הראשי קיבל לבסוף משה ארנס. בין השנים 1963 ל-1969 שהה עם משפחתו בצרפת, כחבר במשלחת משרד הביטחון. לקראת סוף שהותו שם עבד בחברת Intertechnique.

בעקבות האמברגו הצרפתי על ישראל ב-1969, וביוזמת מנכ"ל משרד הביטחון משה קשתי, חזר אוסטרזצר לישראל כדי לסייע בתעשייה הביטחונית בארץ, והקים עם הימן שמיר את חברת ת.א.ת. תעשיות אביזרי תעופה, הנקראת כיום תאת טכנולוגיות. שותף שלישי בחברה היה נתן (ניותק) אלדר. החברה התמחתה בין השאר במערכות קירור ומעבירי חום למטוסים, עליהם רשם מספר פטנטים. מוצרי החברה הורכבו במטוסים אזרחיים וצבאיים רבים, כולל מטוס הכפיר הישראלי.

את חברת תאת טכנולוגיות ניהל במשותף עם דב צאלים עד לשנת 2008, אז פרש, בגיל 80. במהלך כהונתו כמנכ"ל החברה מניותיה נרשמו למסחר בבורסת NASDAQ במרץ 1987, ובאוגוסט 2005 נרשמו למסחר גם בבורסה לניירות ערך בתל אביב.

היה נשוי עד לפטירתו לאסתר (אתי) לבית זמיר. לזוג שלוש בנות. הבת מיכל נשואה לפרופ' דוד הראל.

נפטר ב-15 במרץ 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שלמה אוסטרזצר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Shlomo Ostersetzer, באתר Bloomberg
2. ↑  Intertechnique – Zodiac Aerospace Group (ZA-INT), באתר HAIC
3. ↑  שלמה גרינברג, ‏תאת בעיתוי טוב להנפיק, באתר גלובס, 19 בספטמבר 2006
4. ↑  אסף ולדן, ‏טייס ישראלי גאה, באתר חיל האוויר הישראלי, דצמבר 2003
5. ↑  Patents by Inventor Shlomo Ostersetzer, Justia Patents
6. ↑  TAT TECHNOLOGIES LTD, Form 20-F, Filing Date Jun 28, 2006, secdatabase.com
**שלמה (סטיב) ברנר** (נולד ב-1953) הוא פרופסור מן המניין לגאוגרפיה, חוקר אקלים, מטאורולוגיה ואוקיינוגרפיה. כיהן כראש המחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטת בר-אילן בשנים 2003 עד 2009.

חייו
----

למד לתואר ראשון במטאורולוגיה ואוקיינוגרפיה פיזיקלית בסיטי קולג' של ניו יורק בשנת 1975. המשיך את לימודיו עד קבלת תואר דוקטור במטאורולוגיה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, בשנת 1982.

בין השנים 1980–1985 עבד כחוקר במעבדה הגאופיזית של חיל האוויר האמריקאי.

בשנים 1985–2003 עבד כחוקר בכיר במכון לחקר ימים ואגמים בישראל, ובהמשך מונה למנהל המחלקה לאוקיינוגרפיה פיזיקלית במקום.

מאז שנת 1994 הוא מרצה במחלקה לגאוגרפיה של אוניברסיטת בר-אילן, תחילה כמרצה מן החוץ (1994–2000), בהמשך כפרופסור חבר (2000) והחל משנת 2005 כפרופסור מן המניין.

בשנים 2003–2009 מונה לעמוד בראש המחלקה לגאוגרפיה של אוניברסיטת בר-אילן.

פעילות אקדמית
-------------

ברנר הוא חוקר פעיל ובולט בתחומי המטאורולוגיה והאוקיינוגרפיה. במחקריו ניתן מקום נכבד לתיאור התהליכים בכלים ושיטות פיזיקליים ודגש מרכזי להצגה של תופעות באמצעות מודלים מתמטיים וסטטיסטיים. מחקריו עוסקים בהדמיה ספרתית של האוקיינוס והאטמוספירה, ניתוח של משטרי הזרימה והאקולוגיה של הים התיכון, מפרץ אילת, הכנרת וים המלח. חיזוי אוקיינוגרפי מבצעי ובחיזוי אקלימי לטווח קצר וארוך. כמו כן, מחקריו עוסקים בהיבטים הקשורים לשינויי אקלים גלובליים ולתופעת אקלימיות ואוקיינוגרפיות בקנה מידה כלל עולמי.

בשנת 1995 פרסם מאמר משותף עם חוקרים נוספים, בכתב העת היוקרתי Nature, כותרת המאמר: "Vertical mixing and coral death in the Red Sea following the eruption of Mt. Pinatubo". המאמר דן בהשפעות ארוכות הקצה של התפרצות הר הגעש פינטובו שבפיליפינים שהתרחשה בשנת 1991, על תמותת חלקים גדולים מרקמת שונית האלמוגים במערכת הימית במפרץ אילת, בשנה העוקבת להתפרצות. החוקרים הראו שתמותת האלמוגים נבעה כתוצאה מפריחה חסרת תקדים של אצות במפרץ אודות לעליית נוטריוניים ממי העומק, כתוצאה משינויים קיצוניים בגובה עמודת הערבול של מי המפרץ (מעל 850 מטרים). תהליך ערבול קיצוני זה נבע כתוצאה משינויים חריגים בגרדיאנט של שטפי החום בין מי המפרץ לאטמוספירה, אשר נבע מההתקררות העולמית בטמפרטורות, כתוצאה משכבת האפר הגעשי האדירה שעלתה לסטרטוספרה בהתפרצות הפינטובו ושינתה את המאזן הקרנתי בכדור הארץ.

הוראה
-----

הרצאה במהלך "ליל המדענים", אוניברסיטת בר-אילן, 2014
ברנר מלמד קורסים רבים במחלקה לגאוגרפיה-וסביבה באוניברסיטת בר-אילן, הקורסים מבוססים על הרצאות פרונטליות. חלק גדול מהקורסים כוללים יציאה למספר ימי שדה. בין הקורסים:

מבוא לקלימטולוגיה, מבוא לאוקיינוגרפיה, פגעי מזג האוויר, מטאורולוגיה מלוויינים, הימים בלב המדבר, שינויים גלובליים, סוגיות נבחרות בקלימטולוגיה, שינויי אקלים גלובליים, ושיטות בניתוח נתונים.

חיים אישיים
-----------

פרופ' ברנר נשוי, ואב לחמישה בנים ובת אחת.

קישורים חיצוניים
----------------

* ברנר שלמה (סטיב) | המחלקה לגאוגרפיה וסביבה | אוניברסיטת בר-אילן

הערות שוליים
------------

1. ↑  Genin, A. B. Lazar, and S. Brenner, Vertical mixing and coral death in the Red Sea following the eruption of Mt. Pinatubo, **Nature**

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987010206043305171

 |
**שברק** (שם מדעי: *Ononis*) הוא סוג בתת-משפחת הפרפרניים שבמשפחת הקטניות. סוג זה מכיל כ-70-80 מיני עשבים ובני-שיח. ניכרים בו שערות בלוטיות על איברי הצמח השונים, וריח מאפיין.

אודות הסוג
----------

שמו העברי של הסוג נגזר משמו בערבית- שבּרק. שמו האנגלי העממי הוא restharrows, בתרגום חופשי- 'מפסיקי המחרשות'. שם זה מעיד על נטיית חלק מהמינים לגדול בשדות ובתי גידול מופרעים, שם הגבעולים של המינים הרב-שנתיים עלולים לעצור את פעולת המחרשה.

ה**שברק** משמש כצמח מרפא למניעת דימום, בעיות ריאה ועוד. החומרים הפעילים בו הם שמנים וטאנינים. עם זאת, ניתן לומר שחשיבותו הכלכלית של הסוג לאדם היא מועטה.

מיני שברק שונים מהווים פונדקאי לזחלים של פרפרים שונים.

מעמדו הסיסטמטי של הסוג הוא קרוב בשבט (שבט בסיסטמטיקה פירושו כמה סוגים קרובים במשפחה) התלתניים. תפוצת הסוג היא בחצי הכדור הצפוני, כאשר רוב המינים גדלים באזורים שלחופי הים התיכון. בארץ הסוג מיוצג על ידי 15 מינים.

תיאור מורפולוגי
---------------

בסוג זה נכללים בעיקר עשבים, וגם בני-שיח ושיחים, קוצניים במקרים רבים, ולרוב מכוסים שערות בלוטיות- כלומר, שערות בעלות בליטה, מעין עיגול, בקצותם. לחלק מהמינים ריח אופייני, שנחשב ללא נעים- אך לעומת זאת, נחשב כריח שמייצג את ה'יציאה לטבע'.

עלה השברק הוא מורכב, כלומר- מופרד לכמה עלעלים, לרוב שלושה ('עלה תלתני'). העלעלים משוננים.
הפרחים ערוכים בצורות שונות, צבעי כותרת הפרח הנפוצים הם גוני ורוד וצהוב.

פרי השברק הוא מטיפוס תרמיל, אופייני למשפחה.

הסוג בארץ ישראל
---------------

כאמור, הסוג שברק מיוצג על ידי 15 מינים בארץ ישראל. 10 מהמינים אופייניים לשדות ובתי גידול מופרעים.

המינים מובאים על פי סדר סיסטמטי

* **שברק קוצני** (*Ononis spinosa*)
* **שברק ססגוני** (*Ononis variegata*)
* **שברק פעוט** (*Ononis pusilla*)
* **שברק דביק** (*Ononis alopecuroides*)
* **שברק נטוי** (*Ononis reclinata*)
* **שברק מלבין** (*Ononis mitissima*)
* **שברק הקרקפת** (*Ononis phyllocephala*)
* **שברק שעיר** (*Ononis hirta*)
* **שברק משונן** (*Ononis serrata*)
* **שברק מנודן** (*Ononis vaginalis*)
* **שברק מצוי** (*Ononis matrix*)- מבחינים בו ב-3 תת-מינים
* **שברק משונץ** (*Ononis ornithopodioides*)
* **שברק לבן** (*Ononis biflora*)
* **שברק קצר-פרח** (*Ononis viscosa*)
* **שברק סיצילי** (*Ononis sicula*)

לקריאה נוספת
------------

* נעמי פינברון-דותן ואבינעם דנין, **המגדיר לצמחי בר בארץ-ישראל**, ירושלים: הוצאת כנה, 1991, עמודים 335-339. (הספר בקטלוג ULI)
* עזי פליטמן, **החי והצומח של ארץ ישראל**, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1983, כרך 10, עמודים 171-172.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שברק** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* צמחיית ישראל ברשת
* Tropicos
 |

* שברק באתר צמחיית פקיסטן  *(באנגלית)*
**שתיקתה של העיר הלבנה** (בספרדית: **El silencio de la ciudad blanca**) הוא רומן ספרותי משטרתי ספרדי משנת 2016, שנכתב על ידי אווה גרסיה סאנץ דה אורטורי.סאנץ דה אורטורי עבדה כאופטומטריסטית עד שהחליטה להקדיש את עצמה לספרות. לכתיבת רומן זה היא נכנסה לאקדמיה למשטרה להתאקלם וללמוד הן על עבודת המשטרה והן על פסיכולוגיה פלילית.

עלילה
-----

הרומן מתרחש בוויטוריה, בשנת 2016. לפני 20 שנה פשעי פולחן טרגיים גרמו לבהלה בין העיר לפרובינציה עד להאשמת ארכאולוג מפורסם שנידון לכלא. אך כאשר הוא עומד להשתחרר, הפשעים מתחדשים באותו אופן פעולה: הקורבנות מוצגים במספרים אחדים עם פרחים המכונים אגוזקילוריות במקומות היסטוריים בעיר. לכל הקורבנות יש מכפיל גיל 5 ולהם שמות משפחה מורכבים. אונאי לופז דה איילה, מומחה צעיר לדיוקנים פליליים, מופקד על לכידת הרוצח בעודו מתמודד בפני טרגדיה אישית שהייתה לו בעבר

עיבוד קולנועי
-------------

בשנת 2019 הרומן עובד לסרט "רצח כפול: שתיקתה של העיר הלבנה". הפצת הסרט על ידי נטפליקס החלה במרץ 2020. התפקיד הראשי בסרט שוחק על ידי בלן רואדה.

קישורים חיצוניים
----------------

* שתיקתה של העיר הלבנה, באתר כוכב הספרים
*

הערות שוליים
------------

1. 1 2
2. ↑
**היפסיבמה** (שם מדעי: ***Hypsibema***; משמעות השם מיוונית: "פסיעה גבוהה" שמות מדעיים לשעבר: **Neosaurus** ו-**Parrosaurus**) הוא סוג של דינוזאור צמחוני בן לקבוצת האורניתופודה שהיה קרוב לבני המשפחה הדרוזאוריים. דינוזאור זה חי באמריקה הצפונית לפני 75 מיליון שנה ומאובנים בצפון בצפון קליפורניה ובמיזורי בידי החוקר הידוע אדוארד קופ ב-1869 והשתייך למין *Hypsibema crassicauda*. מין נוסף, *Hypsibema missouriensis* התגלה בידי החוקרים דונלד ביירד וג'ק הורנר ב-1979 ונחשב לגדול יותר. המאובנים העיקריים שלו היו חוליות זנב רחבות ועצמות של גפיים.

ההיפסיבמה היה דמוי-הדרוזאור גבוה מאוד, אשר נחשב בתחילה למין של זאורופוד. הוא הגיע עד לאורך 10.7 מטרים, לגובה 4 מטרים בכתפיים ולמשקל של 3-4 טונות. דינוזאור זה היה בעל ראש רחב בעל מספר שיניים רבות בפנים הלוע והבסיס היה מכוסה במקור. הוא ניזון מרעייה של צמחי קרקע לאורך מערב אמריקה.

המין *Hypsibema missouriensis* הוא הדינוזאור הלאומי של מדינת מיזורי בארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היפסיבמה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
**אין בעל הנס מכיר בנסו** הוא ביטוי עברי, שמקורו בתלמוד. משמעותו המקורית היא שהאדם אינו מודע לנסים שה' עושה איתו.

מקור ופרשנות
------------

### מקור הביטוי

מקור הביטוי בדברי רבי אלעזר, שלמד מלשון הפסוק: **בָּרוּךְ ה'... עֹשֵׂה נִפְלָאוֹת לְבַדּוֹ**, משמע שהוא לבדו יודע על קיומם של הנפלאות, ומכאן הסיק רבי אלעזר: "אפילו בעל הנס אינו מכיר בנסו."

התלמוד קושר את דברי רבי אלעזר לדברי רב יוסף. רב יוסף מביא מעשה הממחיש את ראייתו החלקית של האדם, שלפעמים רק אחרי זמן רב מגלה האדם שדברים שגרמו לו צער נעשו לטובתו:
"במה הכתוב מדבר? בשני בני אדם שיצאו לסחורה, ישב לו קוץ לאחד מהן (ולא יכול לצאת), התחיל מחרף ומגדף. לימים שמע שטבעה ספינתו של חבירו בים, התחיל מודה ומשבח."

### פרשנות הביטוי ושימוש בו

הראשונים קושרים את הרעיון שבביטוי זה למושג ההשגחה, שמרביתה נעשית על ידי נסים נסתרים. כך כותב רבנו בחיי: "וזהו ענין יעוד התורה בברכות וקללות, שאין לך כל יחיד ויחיד בישראל שלא יארעו לו בכל יום נסים נסתרים והוא אינו יודע, וכן דרשו רז"ל: אין בעל הנס מכיר בנסו. שהנסים הנסתרים הם עם האדם בכל יום..."

לפי הרמב"ם ההשגחה האלוקית בדרך השכר והעונש פועלת בשיטה זו: "כי טביעת הספינה בכל מי שבה... וכריעת התקרה על מי שהיה בבית, אם היה זה במקרה המוחלט, הרי אין כניסת אותם האנשים לאותה הספינה וישיבת האחרים בבית במקרה לפי השקפתנו אלא בחפץ אלוקי כפי הראוי במשפטו...".

במכתב בנושא קריאה לציבור לה' על היחלשות נגיף הקורונה בישראל כותבים הרב גרשון אדלשטיין והרב חיים קניבסקי: "ובוודאי מוכרח בעל הנס להכיר בניסו."

קישורים חיצוניים
----------------

* הרב אהרן איזנטל, אין בעל הנס מכיר בניסו

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת נדה, דף ל"א, עמוד א'
2. ↑  ספר תהלים, פרק ע"ב, פסוק י"ח
3. ↑  הביטוי ודברי רבי אלעזר מופיעים גם במדרש תהילים קלו, בפסיקתא זוטרתא פרשת חוקת, ובילקוט שמעוני ישעיהו תיז.
4. ↑  פירוש רש"י לתלמוד
5. ↑  רבינו בחיי שמות פרשת כי תשא פרק ל פסוק יב
6. ↑  מורה הנבוכים, חלק ג פרק יז בתרגום הרב יוסף קאפח.
7. ↑  גדולי ישראל: "להודות על הסרת נגע הקורונה", באתר המחדש.
**מחט הצהרים** (בצרפתית: **Aiguille du Midi**) הוא הר במאסיב מון בלאן שבאלפים הצרפתים. זהו אתר תיירות פופולרי מאוד וניתן להגיע אליו עם רכבל הישר מהעיירה שאמוני. אל ההר מגיעים כחצי מיליון תיירים בשנה והוא המקום הקרוב ביותר שאפשר להגיע אל המון בלאן ללא טיפוס הרים.

ההר נמצא דרומית לשאמוני ואם צופים לכיוונו מהכנסייה בצהרי היום, השמש נמצאת בדיוק מעליו - ומכאן שמו.

הרכבל
-----

הרעיון לבנות רכבל ל"מחט הצהרים" עלה כבר בשנת 1909 אולם החל לקרום עור וגידים רק בשנת 1955 והוא היה הרכבל הגבוה בעולם למשך שני עשורים והוא עדיין מחזיק בשיא העולמי של טיפוס אנכי מגובה של 1,035 מטר עד לגובה של 3,842 מטר. הרכבל מורכב משני חלקים:

1. החלק הראשון משאמוני עד *Plan de l'Aiguille* שבגובה 2,317 מטר ואז ללא עמודי תמיכה עד לתחנה העליונה שבגובה 3,777 מטר (בנוסף יש מעלית עד לפיסגה).
2. החלק השני אורכו 2,867 מטר כאשר המרחק האווירי הוא 2,500 מטר, מה שמשאיר אותו במקום השני של מרחק אווירי ללא תמיכה.

הנסיעה משאמוני אורכת 20 דקות.

הפסגה
-----

בפסגת ה"מחט" ניתן למצוא תצפית פנורמית, בית קפה וחנות מזכרות. אפילו בקיץ, הטמפרטורות באזורי התצפית הפתוחים עשויות להגיע לעשר מעלות מתחת לאפס. המבקרים נדרשים ללבוש בגדים חמים ולחבוש משקפי שמש להגנה מאור השמש הבהיר מאוד. בגלל הסכנה, למטיילים אסור לצאת מאזור המבקרים בפסגה, אבל מטפסי הרים וגולשים יכולים לעבור דרך מנהרה אל רכס הקרח החשוף והתלול מאוד שיורד עד הקרחון שנמצא למטה.

בדצמבר 2013, תא זכוכית שנקרא "צעד אל הריק" נפתח על פסגת המחט (3,842 מטר). הנוף נפרש 1035 מטר כלפי מטה וגם אפשר לראות את המון בלאן בכיוון דרום. אטרקציה תיירותית נוספת היא "הצינור" שהוא שביל בתוך צינור שמקיף את הפיסגה, נפתחה במאי 2016.

בחודשי הקיץ בלבד, הרכבל עמק בלאנש עובר בין המחט לפונטה הלברונר (3,462 מטר) שבצד האיטלקי של מאסיב מון בלאן. פונטה הלברונר הוא גם תחנת הקצה של רכבל מונטה ביאנקו שמתחיל בכפר "לה פאלוד" ליד העיירה האיטלקית קורמאיור שנמצאת בעמק אאוסטה. מה שמאפשר מעבר אווירי משאמוני שבצרפת לקרומאיור שבאיטליה - מעבר שבדרך כלל מתבצע במנהרת המון בלאן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מחט הצהרים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Aiguille du Midi Tube Opens in Chamonix

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb146235697 (data)
* VIAF: 239240449
* WorldCat (עם VIAF): 239240449

 |
**פיקנונמוזאורוס** (שם מדעי: **Pycnonemosaurus**; משמעות השם: "לטאת יער רוקדת") הוא סוג של דינוזאור טורף בן למשפחת האבליזאוריים ולקבוצת הצרטוזאורים אשר חי באמריקה הדרומית לפני 70 מיליון שנה. המאובנים שלו התגלו בשנת 2002 בחפירות במאטו גרוסו שבברזיל, שם נמצאו מספר מאובני טיטנוזאורים גדולים.

מאפיינים
--------

הפיקנונמוזאורוס היה טורף בעל מראה הקרוב לקרנוטאורוס או לאוקזאורוס. הוא הגיע לאורך של 8.9 מטרים עם הזנב, מה שהופך אותו לאחד מהגדולים שבבני משפחתו. המאובנים שנמצאו הכילו מעט חומר הכולל עצמות אצבעות, מפרקים וגפיים וכן חוליות זנב. נמצאו גם שרידי גולגולת ומספר שיניים, מהם עולה שהיצור היה מצויד למחיצה של מזון קשה וחזק. הממצאים שלו נדירים יחסית אך נמצאו גם מספר עקבות שהשתייכו לדינוזאור זה.

ככל הנראה הוא היה טורף-על קדום אשר חי בערבות ברזיל, ובהם צד מיני טיטנוזאורים גדולים באמצעות לסתותיו החזקות. היה לו ראש רחב עם מחיצה עצם סביב הגבות (אם כי ללא קרניים), זנב ארוך ורגליים אחוריות רחבות, אך רגליים קדמיות קצרות מאוד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיקנונמוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
מהלך קרני האור בפגיעה במחזיר פינתי עשוי מראות. ניתן לראות שהקרניים חוזרות לכיוון שבאו ממנו, ללא תלות בזווית הפגיעה
**מחזיר פינתי** (באנגלית: Corner reflector) הוא עצם פסיבי, שצורתו כצורתה של פינה שנחתכה מקובייה, המשמש כמחזיר לאות בתחום מגלי רדיו עד לאור נראה. ייחודו הוא בכך שאינו מפזר את האות הפוגע באופן שווה לכל הכיוונים, אלא מחזיר את רובו לכיוון המשדר.

עקרון הפעולה
------------

כאשר פוגע גל בעצם אקראי, חלקו מוחזר ממנו. בהחזרה רגילה תקף החוק באופטיקה, שלפיו זווית הפגיעה שווה לזווית ההחזרה. לפיכך, כאשר פוגע אות בעצם כלשהו, הסיכוי שחלק ממנו יחזור לכיוון מקור האות הוא קטן: לשם כך על העצם להיות ניצב לקרינה הפוגעת, והסיכוי לקבלת מצב זה באקראי הוא נמוך מאוד. במחזיר פינתי, לעומת זאת, יש שלושה משטחים מחזירים, ניצבים זה לזה. בגלל הגאומטריה המיוחדת, האות שפוגע באחד המשטחים מוחזר למשטח אחר, ומוחזר גם ממנו, בחזרה לכיוון המשדר. לכן חלק גדול מהאות שפוגע במחזיר הפינתי יחזור למשדר.

שימושים
-------

1. מטרות מכ"ם בונים ממחזירים הבנויים משלושה משטחים ניצבים מוליכים, שמחזירים אות RF לכיוון השידור.
2. אנטנה כיוונית שבה לפחות שני משטחים ניצבים, כדי להשיג כיווניות.
3. בתחום הנראה או בתת אדום בנויים מחזירים פינתיים משלושה משטחים ניצבים, מצופים במראות. מחזירים כאלה ניתן לייצר גם בגדלים זעירים ולשלב אותם במחזירי אור (לאופניים, לרכב וכדומה).
4. באופטיקה - מדידת מרחק מדויקת באמצעות תחנה כוללת

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מחזיר פינתי** בוויקישיתוף
עלים מקרוב
פיקוס קדוש במדרכה
**פיקוס קדוש** (שם מדעי: *Ficus religiosa*) הוא עץ ירוק עד מסוג פיקוס, ממשפחת התותיים, הגדל בין השאר בארץ כצמח נוי וכצמח פולש. העץ הוא ממאריכי הימים, ופרט בודד שלו נחשב למין מכוסי הזרע העתיק בעולם, עם גיל משוער של מעל ל-2000 שנה.

תפוצה
-----

הפיקוס הקדוש הוא מין שגדל באופן טבעי בסרי לנקה, בנגלדש, פקיסטן, מיאנמר, נפאל והודו, כמו גם אזורים של סין. 

בארץ יובא הפיקוס הקדוש כעץ נוי, ופרטים שלו קיימים כעצי שדרות בתל אביב (בין השאר, גן הכובשים ושדרות נורדאו) ובדרך לה גארדיה. הוא נחשב למין פולש, וזרעיו מופצים בעזרת ציפורים ועטלפי פרי למקומות חדשים. תודות למהירות צימוח גבוהה, יכולת להשתלט על עצים אחרים ושורשים המבקעים בטון ואספלט, פרטים רבים שלו קיימים בכל רחבי הארץ ללא שנשתלו בידי אדם.

מאפיינים
--------

הפיקוס הקדוש הוא עץ ירוק עד או חצי נשיר, שגובהו יכול להגיע ל-30 מטרים וקוטר גזעו עד שלושה מטרים. העלים בצורת לב, עם חוד מוארך בקצוותיהם. שפת העלה תמימה. כמיני פיקוסים אחרים, פרי הפיקוס הקדוש הוא פגה הנחנטת באמצעות צרעות. הפגות ירוקות לפני החניטה וסגולות לאחריה, וגודלן קטן מעט מגודל תאנה. הפצת הזרעים מתבצעת לרוב על ידי ציפורים אוכלות פרי ועטלפי פרי.

לעץ אין שורשי אוויר, אך יש לו שורשי ענפים שמסוגלים להיצמד לעץ בוגר וגדול יותר ולינוק את לשדו. פעמים רבות ניתן לראות עצי פיקוס קדוש צעירים הנתלים על עצי דקל, מתלפפים סביבם ולאחר מספר שנים מחליפים אותם כשהעץ התומך מת.

חשיבות דתית
-----------

הפיקוס הקדוש בעל חשיבות דתית לשתי דתות גדולות באזור המחיה הטבעי שלו - הינדואיזם ובודהיזם. בבודהיזם נקבע כי גאוטמה בודהה הצליח להגיע להארה כאשר עשה מדיטציה תחת ענפי העץ. אף על פי שאותו עץ עתיק ככל הנראה הוחלף מספר פעמים, מאחד מחוטריו נשתל עץ חדש באתר באנורדהפורה, סרי לנקה בשנת 228 לפני הספירה. פרט זה נחשב כעץ בעל הפרי העתיק בעולם, ומחוטריו נשתלו עותקים זהים גנטית לעצים חדשים ברחבי העולם. עצים אלו, בעלי שושלת נטיעה מדוקדקת ודמיון גנטי, נקראים "עצי בודהי", או "עצי הארה" והם בעלי חשיבות דתית לבודהיסטים. עצים זריעים אחרים הם פיקוסים נטולי ייחוס.

בהינדואיזם, כל פרטי הפיקוס הקדוש בעלי חשיבות דתית, ונהוג להתפלל ולבצע מדיטציה תחת הפיקוסים, לרוב בקבוצות של שבעה מתפללים. התפילה מוכוונת לעץ, ומהללת את "מלך העצים". הם ממפים 27 קבוצות כוכבים ל-27 עצים מסוימים, כל אחד משול כנגד קבוצת כוכבים. הפיקוס הקדוש ממופה לכוכבים γ, δ ו-θ בקבוצת הכוכבים סרטן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיקוס קדוש** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* TPL
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* צמח השדה
* Tropicos
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  פיקוס קדוש באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  www.rmtrr.org old tree list,
3. ↑  הסבר על הפיקוס הקדוש באתר צמח ישראלי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531244205171
* GND: 4363215-4
* LCCN: sh85048073

 |
**שלמה כדורי** (1909 – 8 במרץ 2005) היה צייר ישראלי.

שלמה כדורי נולד בבגדאד, עיראק בשנת 1909 תחת השם סלים חלסצ'י כ'דורי. בשנת 1934 עלה לארץ ישראל. בשנת 1938 הקים בית מלאכה קטן לציור שלטים בדרך יפו בתל אביב. לימים הפך בית מלאכה זה למפעל שלטי כדורי.

לצד עבודתו במפעל השלטים, עסק שלמה כדורי בתחביבו - ציור. הוא היה חבר באגודת הציירים והפסלים הישראלית. ברבות השנים הציג בתערוכות רבות.

בזכות המכשור הקיים במפעל, היה יכול שלמה כדורי לפתח את הטכניקה הייחודית שלו של ציור על גבי אמייל.

בשנת 1999 הוא פרסם את ספרו "בגדאד, ניו יורק, תל אביב"

בשנת 2005 נפטר שלמה כדורי.

חיים אישיים
-----------

לשלמה ולאשתו עליזה נולדו 12 ילדים, בהם הצייר אליהו כדורי. בניו המשיכו את פועלו במפעל השלטים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר הבית של מפעל שלטי כדורי
* "מבט גן" - סרט תיעודי קצר אודות הצייר כדורי (אורכב 03.03.2016 בארכיון Wayback Machine)
* אודות שלמה כדורי באתר מפעל שלטי כדורי
* אודות חייו וציוריו

הערות שוליים
------------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007440970705171
* BnF: cb15514594f (data)
* ISNI: 0000 0000 4465 8489
* LCCN: nb99058928
* VIAF: 66773325
* WorldCat: lccn-nb99058928

 |
**היפנוס מונופטריגיוס** (שם מדעי: ***Hypnos monopterygius***) הוא מין של דג סחוס מסדרת החשמלנאים והוא המין היחיד במשפחה **היפניים** (Hypnidae). המין חי רק בחופי אוסטרליה בעומק של עד 80 מטר.

מאפיינים
--------

זהו מין קטן מאוד שאורכו עד 40 סנטימטר, והוא בעל צבע חום-סגלגל מנומר עם בטן בהירה, שולי סנפירים לבנים ופה המצוי בתחתית הגוף. עיניו זעירות ומצויות למעלה והוא בעל סנפירי חזה קצרים ומעוגלים וסנפירי שת הקרובים אליהם כשהזנב קצר מאוד. בצורתו הבטאי מזכיר מראה של אגס. הוא משריץ 4–8 צאצאים חיים בעונת הקיץ.

בטאי זה מצוי בעיקר בחולות הים או בבוץ בקרקעית ונע לאיטו בהמתנה לטרף. הוא טורף רעבתני הניזון בעיקר מדגים ומסרטנים שמתקרבים אליו, כולל דגים הקרובים לאורכו, אך הוא גדול מספיק לטרוף אפילו אפרוחי פינגווינים או חולדות. הטרף מומת באמצעות שוק חשמלי בעוצמה של 200 וולט, דבר יכול לתת שוק חשמלי לא-קטלני לאדם המתקיף אותו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היפנוס מונופטריגיוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ADW
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  היפנוס מונופטריגיוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
**צְרוּעָה** היא דמות מקראית, אמו של ירבעם בן נבט. שמה מופיע בספר מלכים א', פרק י"א, פסוק כ"ו. מסופר עליה כי הייתה אלמנה. על ירבעם מסופר כי היה משבט אפרים מן הצרדה: "וְיָרָבְעָם בֶּן נְבָט אֶפְרָתִי מִן הַצְּרֵדָה וְשֵׁם אִמּוֹ צְרוּעָה אִשָּׁה אַלְמָנָה".

תרגום השבעים לספר מלכים א', י"א, לא מוסר את שמה. שם נכתב על ירבעם כי היה "אפרתי מן צררה", בן אשה אלמנה.
אולם בתרגום השבעים ישנה תוספת לפרק יב, שניצבת בכפילות לנוסח כפי שהוא מופיע בנוסח המסורה בפסוק כו, ומן הלשון היוונית ברור כי מקורה בטקסט עברי: זהות אביו של ירבעם אינה נזכרת, אך נמסר: "ושם אמו צרועה **זונה**".

השם צרועה הוא יחידאי במקרא. יש הטוענים כי בשמה קיים לעג מהדמיון הצלילי למילה "צרעת", וזאת מפני שירבעם היה אחראי לפילוגה של ממלכת ישראל. גם מדרש דברים רבה דורש כך: "מהו מן הצורה צר, ושם אמו צרועה, שהלקה את ישראל בצרעת". כך גם דורשים רש"י ורבי צדוק הכהן מלובלין שכתב :"ושם אמו צרועה דענין טומאת צרעת בא ממדת הכעס ושורשו דירבעם".

הערות שוליים
------------

1. ↑  יאיר זקוביץ, אביגדור שנאן, **לא כך כתוב בתנ"ך**, פרק כד: מה סיפרו בממלכת ישראל על ירבעם?, עמ' 197–198.
2. ↑  יהודה אדרי, **נשים בתנ"ך ובאספקלריית חז"ל**, קריית גת, דני ספרים, 2009, עמ' 219.
3. ↑  דברים רבה, פרשת עקב.
**ואדים פטרוביץ' אננייב** (נולד ב-21 במרץ 1959, קויבישב, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות) הוא זמר סובייטי-רוסי, סולן מוביל של מקהלת של הצבא הרוסי על שם א' אלכסנדרוב. אמן העם של הפדרציה הרוסית (2005). בעל קול טנור לירי רך, מה שמאפשר לו במשך עשורים לבצע שירים כמו "קלינקה" ו-"קטיושה" באנסמבל של המקהלה.

ביוגרפיה
--------

 בקונצרט המוקדש לציון 90 שנה לאנסמבל אלכסנדרוב. מוסקבה, בולשוי, 15 באוקטובר 2018 
ואדים נולד ב-21 במרץ 1959 באזור קויבישב. אביו היה וטרינר כפרי, אמו הייתה טבחית. הוא סיים את לימודיו בהצטיינות בבית ספר למוזיקה בפסנתר. בשנים 1977 עד 1979 שירת בצבא הסובייטי בכוחות הטילים האסטרטגיים בבלארוס, במהלכו ניגן בלהקה צבאית.

לאחר שירותו בצבא סיים את לימודיו במחלקה לניצוח ומקהלה במכון התרבות הממלכתי של קאזאן ושירת כסולן בתיאטרון המוזיקלי של יושקר-אולה. בשנת 1984 הוא נכנס למחלקה הקולית של המכון הממלכתי למוזיקה ופדגוגיה על שם גנסין, תחת פרופסור קונסטנטין פאבלוביץ' ליסובסקי, שייעץ לו, בסתיו 1987 להשתתף באודישנים למקהלת הצבא האדום.

מאז 1999 הוא סולן מוביל של המקהלה. הוא השתתף בקונצרטים חגיגיים ויצא לסיבוב הופעות בערים הגדולות והקטנות ברוסיה, אירופה, אסיה ואמריקה לאורך כל שנות שירותו, תוך שהוא מופיע גם באזורי סכסוך ביוגוסלביה, צ'צ'ניה וסוריה. ברבים מכלי תקשורת מקומיים וזרים מכונה בשם "מר קלינקה" בשל היותו המבצע היחיד במקהלה של השיר הרוסי המפורסם.

בשנת 2004, ואדים ביצע את "קלינקה" ושירים מפורסמים אחרים עבור האפיפיור יוחנן פאולוס השני בקונצרט אקסקלוסיבי לכבוד יום השנה ה-26 לחייו בארמון האפוסטולי בוותיקן וזכה לשבחים רבים על כישורי הביצוע שלו - הוא זכה במדליית כסף של המועצה הפונטיפית. בהזמנת יו"ר המועצה הפונטיפית לתרבות, הקרדינל ג'אנפרנקו רבאזי, ואדים אנאנייב השתתף בישיבה שנערכ עם האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר עם אמנים בקפלה הסיסטינית ב-21 בנובמבר 2009. בפגישה השתתפו 250 אמנים, פסלים, אדריכלים, סופרים, מוזיקאים, זמרים, במאי תיאטרון וקולנוע מרחבי העולם.

ב-25 בדצמבר 2016, בשל לידתו בנו, אנאנייב לא טס עם ההרכב להופעה בבסיס האוויר חמיימים להופיע בסוריה. באותו יום המטוס התרסק ורוב הרכב אנסמבל אלכסנדרוב מתו .

### משפחתו

נשוי ואב לארבעה ילדים (שלושה בנים ובת). הוא גר במוסקבה עם משפחתו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ואדים אננייב** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מקהלת הצבא האדום

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  Ансамбль Александрова в Ватикане (The Best) - YouTube
3. ↑  Российские военные покорили сердце Папы Римского. Новости. Первый канал
4. ↑  "Мистер Калинка" избежал гибели благодаря рождению ребенка — Российская газета

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 773154260373124480002
* WorldCat (עם VIAF): 773154260373124480002

 |
**בנק שלמה המלך** היה בנק ארצישראלי שפעל בתקופת המנדט הבריטי.

בנק שלמה המלך הוקם ב-19 בנובמבר 1931, על ידי דב רוזנשטיין, והחל לפעול בפברואר 1932 ברחוב בן-יהודה בירושלים.  

רוזנשטיין נולד בפולין בשנת 1889 ועלה לארץ ישראל ב-1911. בעת גירוש תל אביב היה ממייסדי "גרעין ה-13" ששם לו למטרה הקמת גרעין הגנה ליהודים.

מאחר שרוזנשטיין היה רואה חשבון מוסמך מצא עבודה באפ"ק, והיה ממקימי The central kupat milveh association, ששינה את שמו מאוחר יותר ל"בנק הלוואות". לאחר מכן הקים את בנק "שלמה המלך". הוא בחר בשם זה בשל חברותו בבונים החופשיים (שלמה המלך היה "הבונה הראשון" על פי אמונת הארגון) וקיווה שחברי הארגון ישקיעו בבנק. הבנק נוסד על יסוד הון של 10,000 לירות ארץ ישראליות (לא"י), והוקם בשיתוף עם ד"ר זנדברג, בירושלים. בהמשך נפתחו סניפים בשדרות רוטשילד בתל אביב ובבית השעון בהדר הכרמל בחיפה. גיוס ההון מן הציבור התאפשר בעזרת מכירת עשרות אלפי איגרות חוב. הבנק השקיע חלק מהונו בקניית קרקעות. אחת מחברות ההנהלה הייתה עדה גלר, רואת החשבון הראשונה בארץ ישראל.

במשבר חבש (השמועות על מלחמה בין איטליה לאתיופיה החל מהמחצית השנייה של 1935) נותר לבנק הון של כ-200 לא"י שהיו כ-1000 דולר, כתוצאה מירידת ערך הקרקעות. אחרי המשבר הוקמה ועדה לבנקאות בא"י, והבנק נדרש להגדיל את הונו העצמי, אחרת יהפך לחברה, ולא יהיה רשאי לשמש כבנק. הבנקים הגדולים (אפ"ק וברקליס) שפעלו להצלת חלק מהבנקים הקטנים הרבים של אותה תקופה, מיאנו לעזור לבנק שלמה המלך, והוא פשט את הרגל בינואר 1940. חלק ניכר מבעלי הפקדונות בעת הפירוק היו קרובי משפחתו של רוזנשטיין עצמו ועובדי הבנק שחלק ממשכורתם הופרש לטובת חסכונות. רוזנשטיין נעצר באשמת זיוף והשמדת ראיות, אך שוחרר לבסוף.

קישורים חיצוניים
----------------

* בנק שלמה המלך מתוך האוסף של צבי ויהודה ברלב, משרד ברלב ושות', רואי חשבון
* ירושלים רחוב בן יהודה 9 סיפורו של בנק שלמה המלך (אורכב 21.12.2019 בארכיון Wayback Machine), אתר "מלון בכל מקום"

הערות שוליים
------------

1. ↑  **האגודות השיתופיות לאשראי והמוסדות הבנקאים 1903-1939**, יחידת המחקר - המפקח על הבנקים
2. ↑  דוד תדהר (עורך), "דב רוזנשטיין", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ה (1952), עמ' 2313
3. ↑  חנה רם, **היישוב היהודי ביפו - מקהילה ספרדית למרכז ציוני 1939-1839**, הוצאת כרמל, 1996, עמ' 291
4. ↑  שלמה ז. קלונסקי, **בנקים בארץ־ישראל בתקופת המנדט הבריטי, 1918–1947**, חמו"ל, 1978, עמ" 36
5. ↑  כ-1,320,000 דולר ב-2022
6. ↑  בנקים קטנים, ב"חיפה מבלי לקום מהכורסא"
7. ↑  **העיתון הרשמי של ממשלת פלשתינה (א"י)**, 13 ביוני 1935, עמ' 505.
8. ↑  יובל אליצור, **הבנקאים, סיפורה של הרפתקאה**, הוצאת דומינו, 1984, עמ' 26
9. ↑  לא היתה "הסתערות", על המשמר, 25 בינואר 1967
10. ↑  ישראל בר יוסף, ועדה לבחינת הבנקאות בארץ ישראל, **רבעון לבנקאות**, גיליון מס' 51, טבת תשל"ד, דצמבר 1973, עמ' 83-72
11. ↑  בנק "שלמה המלך" פורק ע"י השלטונות, המשקיף, 8 בינואר 1940
12. ↑  מנהל בנק שלמה המלך נעצר, הארץ, 28 ביוני 1940
**דינמוטרור** (שם מדעי: *Dynamoterror*) הוא סוג דינוזאור טורף בן למשפחת הטירנוזאוריים, אשר התגלה בשנת 2018. המאובנים שלו התגלו בניו מקסיקו, ארצות הברית ושוויכו לתקופת הקרטיקון לפני 78 מיליון שנים מהיום. משמעות שמו היא: "dynamis" - "חזק", "terror" - טרוריסט, כלומר: "טרוריסט חזק". סוג זה הכיל מין בודד - *Dynamoterror dynastes*, שפירושו: "שליט".

הדינוזאור שהגיע לאורך ממוצע של 9 מטרים, התגלה בתצורת מנפי (אנ') שבצפון-מערב ניו מקסיקו משרידים של גולגולת, עצמות חוליות וצלעות וכמהמעצמות הבוהנות. לצידו התגלו מאובנים של הנודוזאור אינביקטארקס (Invictarx), תנינאים כמו הברכיצ'יימפסה והדיינוסוכוס הענקי ושרידים של דינוזאור צרטופסי חסר שם. מאובניו מצויים כיום במוזיאון להיסטוריה של הטבע שבסולט לייק סיטי, יוטה.

לצד הליתרונקס הדינמוטרור הוא כנראה העתיק שבבני משפחת הטירנוזאוריים. הוא חי לחופי הים הפנימי המערבי וכנראה ניזון מטרף גדול כמו דינוזאורים צמחוניים או מנבלות והיה אולי מאבות הטירנוזאורים המאוחרים יותר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דינמוטרור** בוויקישיתוף

| טירנוזאוריים – Tyrannosauridae |
| --- |
| בעלי חיים ← מיתרניים ← בעלי חוליות ← זאורופסידה ← ארכוזאוריה ← דינוזאוריה ← בעלי אגן דמוי לטאה ← תרופודה ← טירנוזאורים ← טירנוזאוריים |
| תת-משפחה Albertosaurinae | אלברטוזאורוס • גורגוזאורוס |  |
| תת-משפחה Tyrannosaurinae | דינמוטרור • דספלטוזאורוס • תנטותריסטס • ליתרונקס • ננוטירנוס • נאנוקזאורוס • רפטורקס • טרבוזאורוס • טראטופונאוס • טירנוזאורוס • זוצ'נגטירנוס

|  |  |
| --- | --- |
| שבט Alioramini | אליוראמוס • צ'יאנשוזאורוס |

 |
| טקסונים מוטלים בספק | אובליסודון • דינודון |
**תומאס האנזון** (בשוודית: **Thomas Hanzon**; נולד ב-20 ביוני 1962) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון שוודי, ידוע בשל עבודתו עם הבמאי אינגמר ברגמן.

ביוגרפיה
--------

האנזון נולד במחוז סטוקהולם. הוא התגלה על ידי מפיק בתיאטרון בסטוקהולם וב-1985 החל להופיע בתיאטרון, עבודתו במקום הופסקה עקב כך שאינו היה בוגר לימודי משחק. 

ב-1987 הופיע לראשונה בקולנוע בסרטו של הבמאי הבריטי קולין נוטלי, וב-1997 שיחק בסרט המתח "Tic Tac" אשר היה מועמד לפרס אוסקר בקטגוריית הסרט הבינלאומי הטוב ביותר.

ב-2000 שיחק בסרטה של ליב אולמן "Trolösa", ובאותה שנה שיחק את בעלה של הדמות הראשית בסרט פעם בחיים. הוא דיבב את הנסיך אריק בשוודית בסרט "בת הים הקטנה 2: השיבה לים" ואת הלורד שן בסרט "קונג פו פנדה 2".

הוא היה במערכת יחסים עם השחקנית לנה אנדרה ולהם שני ילדים משותפים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תומאס האנזון** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של תומאס האנזון

* תומאס האנזון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1161010807
* ISNI: 0000 0003 5754 7720
* LCCN: no2017027010
* SELIBR: 367220
* SUDOC: 069143161
* VIAF: 198684495
* WorldCat: lccn-no2017027010

 |
**נורמה רפואית** היא נורמה טיפוסית של גוף מקצועי. על פי הגישה הרפואית, נורמה היא בדרך כלל מצב של חוסר מחלה. כלומר, היעדר פגיעה בגופו של יצור חי, הגורמת לתפקוד לקוי של הגוף.
הנורמה הקלינית היא בעלת ערך מעשי רב, משום שהיא מובילה למהלכים טיפוליים ייחודיים בתחום הרפואה.

הבדלים ומתחים בין הנורמה הרפואית לנורמה החברתית
-----------------------------------------------

מטרת המדידה בנורמה הרפואית שונה ממטרתה בנורמה החברתית. זאת משום שהנורמה הרפואית ממוקדת בטיפול במחלה, בעוד שהנורמה החברתית ממוקדת באפיוני המחלה בלבד.

התרחקות בין הנורמה הרפואית לנורמה החברתית עלולה להביא למתח ולאי הבנה בין החברה ובין המערכת הרפואית.
דוגמה למצב של חוסר התאמה אשר גורר מתח וקשיים היא הגדרת המוות. בעוד שהרפואה נוטה להגדיר את המוות יותר כמוות מוחי, החברה רואה את המוות כהפסקת פעולת הלב והנשימה.

התפתחות והשתנות הנורמה הרפואית והקלינית
---------------------------------------

הנורמה הקלינית נובעת מניסיון קליני רפואי והיא משמשת להגדרת ממצאים בריאותיים כנורמליים או כחולניים.
הערכים שעליהם מתבססת הנורמה הקלינית נובעים מן הידע הרפואי של אותו הזמן, בשילוב ניסיון קליני מן העבר.

הנורמה הרפואית משתנה בקצב מהיר עקב הזרימה העצומה של ידע מחקרי חדש.
בהתאם לכך, גם התפיסה הרפואית של כל מחלה והגבולות בינה ובין הבריאות משתנים על פי הידע הקליני הקיים והמטרות הטיפוליות השונות.

מושג הנורמה בפסיכיאטריה
-----------------------

 ערך מורחב – **נורמליות**  

בתחום הפסיכולוגיה והפסיכיאטריה המונח נורמליות משמש לתיאור אדם המבטא התנהגות ממוצעת, ללא הפרעה נפשית.

מנקודת מבט זו אדם נורמלי מוגדר כבעל תפישת מציאות נכונה ויכולת לפרש את המציאות כפי שהיא. אדם זה יכול לשלוט בהתנהגויות ובדחפים שלו. זהו אדם בעל הערכה עצמית וקבלה עצמית במידה הנכונה, אשר מרגיש נוח עם עצמו ומסוגל להגיב נכון באופן ספונטני במצבים חברתיים. אחד מממדי הנורמליות עוסק ביכולת יצירת מערכות יחסים בינאישיים. מימד נוסף הוא היצרנות האישית והחברתית (עד כמה האדם מהווה חלק בתפקוד התקין של החברה).

פסיכופתולוגיה היא מונח המתאר את ביטוין של התנהגויות וחוויות פסיכולוגיות החורגות מהנורמה ועשויות להצביע על הפרעה נפשית אצל האדם. בנוסף, זהו שמו של תחום מחקר העוסק בחקר התנהגויות והפרעות נפשיות.

אבחנה
-----

 ערך מורחב – **אבחנה**  

אַבְחָנָה היא הליך ברפואה ובפסיכולוגיה שבו מתקבלת החלטה על זהות התופעה הרפואית או הפסיכולוגית שממנה סובל המטופל.

לשם קביעת אבחנה הרופא יכול להשתמש במגוון כלים, כגון מעבדה רפואית שבה נערכות בדרך כלל בדיקות על דגימות מעבדה רפואית לצורך קבלת מידע על מצב בריאותו של המטופל.

בדיקה רפואית שגרתית היא בדיקה רפואית אשר מבוצעת לטובת רפואה מונעת או לעדכון תמונת המצב הרפואית של אדם. תוצאות של בדיקה שגרתית יכולה לעזור באבחון בעיות ומחלות אפילו לפני התפתחותן, או לעדכן את הצוות הרפואי לגבי המצב הנוכחי. הבדיקות מבוצעות במטרה לגלות מחלות וליקויים בשלב מוקדם ככל האפשר, ותוך ראייה שמשתפרים הסיכויים לרפא מצבים רבים ככל שהגילוי שלהם נעשה בשלב מוקדם יותר. אבחון בעיות בשלב מוקדם ומידע רפואי נכון ועדכני יכולים להגביר את הסיכויים לטיפול יעיל ולהחלמה מהירה.

ראו גם
------

* משפט רפואי
* בדיקה רפואית שגרתית

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  מוניץ, ח' (עורך). (2016). פרקים נבחרים בפסיכיאטריה מהדורה שישית. תל אביב: דיונון.
2. ↑  הגדרת המונח "נורמלי" במילון אוקספורד (באנגלית)