recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**הראש** היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוגת דרמה, שהוצגה בבכורה עולמית בפסטיבל מונטה קרלו. בעקבות מלחמת חרבות ברזל שהחלה ב-7 באוקטובר לא ידוע מתי הסדרה תעלה לשידור.

הסדרה נרכשה לשידור בנטפליקס העולמית ותעלה ב-20 טריטוריות מרכזיות של רשת הסטרימינג, כולל בארצות הברית ובבריטניה, בשם "Trust No One". השם הקודם של הסדרה היה "האויב שבתוכנו".

עלילה
-----

העלילה עוקבת אחרי חייו של ראש שירות הביטחון הכללי בחודש אחד מטלטל בחייו המקצועיים והאישיים. במהלך הדרמה מתגלה ההדלפה החמורה ביותר בתולדות הארגון שמובילה לחשדות בכל הסובבים הקרובים אליו.

הראש היא אחת מתוך תשע סדרות מכל העולם שהתמודדו בשנת 2023 בפסטיבל מונטה קרלו בתחרות "Golden Nymph Awards" על תואר הסדרה הבינלאומית הטובה ביותר.

את הסדרה יצרו רון לשם, עמית כהן, דניאל אמסל ואופיר לובל, שגם ביים אותה. הפקה: חברת שנהר הפקות.

דמויות ושחקנים
--------------

| הדמות | השחקן/ית |
| --- | --- |
| ראש השב"כ | יהודה לוי |
| יהלי | יעל אלקנה |
| טסה | אושרי כהן |
| אשתו של ראש השב"כ | מלי לוי |
|  | אמיר בנאי |
|  | אימרי ביטון |
|  | הדס קלדרון |
|  | גיא עמיר |
|  | אור בן מלך |
|  | תיקי דיין |
|  | לונא מנסור |
| קורל פרטוש | ספיר אזולאי |
|  | אופיר בן ישי |

קישורים חיצוניים
----------------

* "הראש", באתר אידיבי

הערות שוליים
------------

1. ↑  עוד לפני ששודרה: הסדרה החדשה של יהודה לוי נמכרה לנטפליקס | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2023-09-21
2. ↑  יהודה לוי יהיה ראש השב"כ בסדרה "האויב שבתוכנו", באתר אידיבי סרטים
3. ↑  קיץ ברבנר, ‏עוד טרם שודרה: ההישג של הסדרה החדשה שבה מככב יהודה לוי, באתר מעריב אונליין, 21 בספטמבר 2023
4. ↑  Golden Nymph Awards Nominees, www.tvfestival.com
5. ↑  גיל משעלי, ‏עוד לפני שעלתה למסך: הישג מרשים לסדרה "הראש", באתר ‏מאקו‏, 7 במאי 2023
**אייריק יוהאן כריסטופרסן** (בנורווגית: **Eirik Johan Kristoffersen**;‏ נולד ב-3 באפריל 1969) הוא גנרל נורווגי המשמש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא נורווגיה.

ביוגרפיה
--------

כריסטופרסן נולד ב-3 באפריל 1969 והתגייס לצבא נורווגיה ב-1988. הוא למד מספר חודשים בקורס לקציני הנדסה וב-1989 חזר לשירות פעיל ומונה לראש מחלקה. בין השנים 1991–1992 שירת בלבנון במסגרת יוניפי"ל. בשנת 2000 עבר תהליך מיון לפיקוד הכוחות המיוחדים של נורווגיה וב-2001 נשלח לאפגניסטן ונלחם שם במבצע אנקונדה. ב-2014 הוא מונה לסגן מפקד פיקוד הכוחות המיוחדים. ב-2017 הוא מונה למפקד משמר הבית הנורווגי, וב-2019 הועבר לפקד על כוחות היבשה של הצבא הנורווגי. באוגוסט 2020 הוא מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל).

כריסטופרסן נשוי בשנית ללי תרזה יוהנסן, ויש לו ארבעה בנים מנישואים קודמים. על בסיס ניסיונו הצבאי הוא כתב את הספר "רוח הצייד - להוביל בשלום במשבר ובמלחמה" (egerånden- Å lede i fred, krise og krig) שהפך לרב מכר בנורווגיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אייריק כריסטופרסן** בוויקישיתוף
* אייריק כריסטופרסן בפייסבוק
* אייריק כריסטופרסן באתר נאט"ו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1232330620
* VIAF: 3204159820941314000004
* WorldCat (עם VIAF): 3204159820941314000004

 |
**סוֹלָנוּם יַסְמִינִי** (שם מדעי: .Solanum laxum Spreng) הוא שיח נוי מטפס נכרך ולא מעוצה ממשפחת הסולניים. מין זה ירוק עד (נשיר מותנה באזורים קרים), קירח וללא קוצים בגבעולים ובעלים (בשונה מסולנום מנוצה) ופרחיו לבנים בגוון תכלת. מוצאו של סולנום יסמיני הוא מדרום מזרח ברזיל ומדרום ברזיל עד צפון מזרח ארגנטינה בארצות: ארגנטינה, ברזיל ופרגוואי ואורוגוואי.

בעבר מין זה נקרא Solanum jasminoides Paxton ומכאן שמו העברי.

סולנום יסמיני עלים עליונים תמימים

מאפיינים
--------

הענפים דקים, זיג זג, שמגיעים לאורך 3 מ' או יותר ונכרכים באמצעות הפטוטרות.

הלוואים נעדרים.

העלים ירוקים, מסורגים, מעט מקופלים ובעלי פטוטרות ארוכות. העליונים פשוטים ותמימים (בשונה מסולנום מטפס), דמויי אזמל או דמוי ביצה, ואורכם 2.5 עד 7.5 ס"מ. העלים התחתונים ייתכן ויהיו גזורים לאונות או מנוצים בעלי אונות או עלעלים קטנים או בסיסיים.

הפרחים דו-מיניים, לרוב נכונים (סימטריים), קטנים, לבנים או תכולים עם כתם צהוב, בעלי עוקצים דקים וערוכים באגדים בקצות הגבעולים.

הגביע גלגלי, מאוחה עלים, בעל 5 אונות אינו גדל לאחר ההפריחה.

הכותרת מאוחת עלים, דמוית כוכב ובעלת 5 אונות וצינור קצר.

האבקנים 5 כמספר עלי הכותרת, והם מאוחים לצינור הכותרת, בלוע הכותרת בין עלי הכותרת. ובדרך כלל צמודים זה לזה ועומדים מסביב לעמוד העלי בצורת קונוס.

הזירים קצרים מאוד והם קצרים מהמאבקים (בישראל בשוני מסוגים סולניים אחרים). המאבקים גדולים, נוטים על פי רוב זה אל זה. לשכות המאבקים נפתחות דרך נקב או שסע קטן בראשו של המאבק. שתי הלשכות של המאבק צמודות ומקבילות זו לזו ואינן מרוחקות זו מזו על ידי קונקטיב או זיר מורחב.

השחלה עילית, בת 2 מגורות, בכל אחת מהן ביציות רבות. עמוד השחלה יחיד ויוצא מראש השחלה. הצלקת יחידה קטנה ודמוית כיפה.

השיליה מורחבת, זוויתית ובעלת ביציות רבות.

הפרי ענבה בקוטר 1 ס"מ, וצבעה סגול שחרחר בהבשלה.

הפריחה באביב בסתיו ובקיץ.

בית גידול
---------

סולנום יסמיני הוא צמח אור מלא, עמיד בקרה, בשרב ובגיר, רגיש למליחות. גדל בקרקעות מנוקזות היטב באזורי ההר, העמק השפלה והבקעה בישראל. מין זה בעל קצב צימוח מהיר. דישון סדיר מסייע לחיזוק פריחה ארוכה ושופעת. גיזום יעודד הסתעפות הצמח.

הריבוי באמצעות ייחורים מעוצים בחורף ובאמצעות ייחורים ירוקים באביב ובקיץ.

תמונות
------

* הפרחים לבנים או תכולים עם כתם צהובהפרחים לבנים או תכולים עם כתם צהוב
* המאבקים גדולים ויוצרים עמודהמאבקים גדולים ויוצרים עמוד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סולנום יסמיני** בוויקישיתוף
* סולנום יסמיני, באתר ITIS (באנגלית)
* סולנום יסמיני, באתר NCBI (באנגלית)
* סולנום יסמיני, באתר Tropicos (באנגלית)
* סולנום יסמיני, באתר GBIF (באנגלית)
* סולנום יסמיני, באתר The Plant List (באנגלית)
* סולנום יסמיני, באתר IPNI (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Solanum laxum Spreng, POWO plants of the World Online. Published on the Internet, ‏6-2023
2. 1 2 3  נעמי פינברון-דותן, אבינעם דנין, **המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל**, ירושלים: כנה, 1998, עמ' 587-592
3. 1 2 3  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, **מגדיר לצמחי התרבות בישראל**, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 392
בריגדפיהרר **פריץ קרמר** (בגרמנית: **Fritz Kraemer**;‏ 12 בדצמבר 1900 – 23 ביוני 1959) היה מפקד בוואפן אס אס שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

קרמר נולד ב-12 בדצמבר 1900 בעיר שטטין שהשתייכה אז לקיסרות הגרמנית. כיום נקראת העיר שצ'צ'ין והיא נמצאת בתחומי פולין המודרנית. בשנת 1918 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית והוצב ברגימנט הרגלים ה-111 (באדן ה-3 - מרקיז לודוויג וילהלם). הוא הגיע לדרגת לוטננט, ועזב את הצבא עם סיום מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1921 הוא הצטרף למשטרה ושימש כמפקד מחלקה. ב-1931 הוא הועלה לדרגת אובר-לויטננט, ב-1933 עבר למשטרה הלאומית, וב-1934 לרייכסווהר. הוא למד באקדמיה הצבאית בברלין, וב-1 במאי 1935 הועלה לדרגת האופטמן והוצב ברגימנט הרגלים ה-55. ב-6 באוקטובר 1936 מונה למפקד פלוגה במסגרת הרגימנט.

### מלחמת העולם השנייה

 ערך מורחב – **מלחמת העולם השנייה**  

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939 היה קרמר מפקד פלוגה במסגרת רגימנט הרגלים ה-55 אשר היה חלק מהדיוויזיה ה-13. הוא לחם במערכה בפולין, ועל חלקו במערכה קיבל את צלב הברזל דרגה שנייה. ב-1940 הוא לחם במסגרת המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה וקיבל את צלב הברזל דרגה ראשונה. לאחר המערכה סווגה הדיוויזיה מחדש ושמה שונה לדיוויזיית הפאנצר ה-13. קרמר נותר קצין בה. זמן קצר לאחר מכן הועלה לדרגת מיור, וב-29 בינואר 1942 הוענק לו הצלב הגרמני בזהב. ב-1 באפריל של אותה שנה הוא הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, וב-17 בדצמבר הוענק לו צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 בינואר 1943 הועלה לדרגת אוברסט והוצב במטה ארמיית הפאנצר הראשונה. ביוני של אותה שנה מונה לראש מטה קורפוס הפאנצר אס אס הראשון. לבקשתו של מפקד הקורפוס, יוזף דיטריך, אשר התרשם ממנו מאוד, הוא עבר לוואפן אס אס, וב-1 בספטמבר הוענקה לו דרגה של אוברפיהרר. ב-1 באוגוסט 1944 הוענקו לו במקביל דרגת גנרל מיור בוורמאכט ובריגדפיהרר באס אס. ב-9 באוגוסט של אותה שנה הוא מונה כמפקד זמני של קורפוס הפאנצר אס אס הראשון, לפני שהוחלף בגאורג קפלר. הוא נותר בתפקיד ראש מטה הקורפוס. ב-24 באוקטובר 1944 מונה למפקד דיוויזיית האס אס ה-12 "היטלריוגנד", פיקד עליה במהלך הקרב על הבליטה והיה מעורב בטבח מלמדי. ב-13 בנובמבר של אותה שנה הוא מונה לראש מטה ארמיית הפאנצר אס אס השישית בפיקודו של דיטריך. הוא החזיק בתפקיד עד סוף המלחמה. ב-6 במאי 1945 הוספו עלי אלון לצלב האבירים שלו, ועם סיום המלחמה הא נכנע לבעלות הברית.

### אחריתו

ב-16 ביולי 1946 קרמר נשפט בפני בית דין אמריקאי על חלקו בטבח מלמדי ופשעי מלחמה נוספים. הוא נמצא אשם, ונידון ל-10 שנות מאסר. לאחר שחרורו התגורר בהמבורג עד מותו ב-23 ביוני 1959 בגיל 58.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פריץ קרמר** בוויקישיתוף
* פריץ קרמר באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1024012182
* VIAF: 253393344
* WorldCat: viaf-253393344

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באופרת סבון אוסטרלית. אם התכוונתם לרומן גרפי מאת רותו מודן, ראו קרוב רחוק (רומן גרפי).

**קרוב רחוק** (באנגלית: **Home and Away**) היא אופרת סבון אוסטרלית יומית המשודרת ברציפות מה-17 בינואר 1988.

בשנת 1985 החל ערוץ 7 האוסטרלי לקצץ בשידוריה של אופרת הסבון "שכנים שכנים", שסבלה מרייטינג נמוך. בתוך שנה, מכרו מפיקי הסדרה את הזכויות עליה לערוץ 10 המתחרה. בסדרה נערכו מספר שינויים, היא נמכרה לשידור גם בבריטניה, ולפתע זכתה להצלחה. ערוץ 7 ביקש עתה למצוא סדרה שתתחרה ב"שכנים שכנים". את הרעיון ל"קרוב רחוק" הגה מפיק ובמאי הטלוויזיה אלן בייטמן, בעקבות ביקורו בעיירה קנגורו פוינט שבניו סאות' ויילס, שם התוודע לסערה ציבורית שהתחוללה עקב הקמתו של בית מחסה לבני נוער עירוניים ממשפחות הרוסות.

הסדרה עוסקת בחייהם של תושבי סאמר ביי, עיירת חוף בדיונית באוסטרליה. בתחילה, התמקדה הסדרה בטום ופיפה פלטשר המשכירים קרוואנים לפרנסתם, ומשמשים כמשפחת אומנה למספר נערים. בהמשך התמקדה הסדרה גם בדמויות נוספות, ומשפחות אחרות בעיירה הפכו אף הן למשפחות אומנה. למעשה, מאז עזיבתה של פיפה בשנת 1998, משפחת פלטשר אינה מתגוררת עוד בסאמר ביי (טום מת כבר בשנת 1990).

בין השחקנים שהשתתפו בסדרה לאורך השנים נמנים דני מינוג, ג'וליאן מקמהון, גאי פירס, ראיין קוואנטן, כריס המסוורת', מליסה ג'ורג' ובוב מורלי שהסדרה שימשה להם קרש קפיצה לקריירה בינלאומית. השחקן ריי מאר, המגלם את דמותו של אלף סטיוארט, משתתף בסדרה ברציפות מאז הוחל בשידורה. שחקנית נוספת, קייט ריצ'י, גילמה את דמותה של סאלי פלטשר מאז הייתה בת 9. בסוף 2007 הודיעה ריצ'י על עזיבת הסדרה, והפרק האחרון בהשתתפותה שודר באוסטרליה ב-3 באפריל 2008, כעשרים שנה לאחר הופעתה הראשונה בה.

סצינות החוץ של הסדרה מצולמות באזור החופים שמצפון לסידני, בעיקר בפאלם ביץ' (אנ') ובקולארוי (אנ').

הסדרה משודרת במדינות רבות בעולם, ובהן ישראל. היא שודרה בערוץ 2 הניסיוני, ולאחר מכן על ידי הטלוויזיה החינוכית, במהלך שנות ה-90. הערוץ הפסיק לשדרה, אך החל משנת 2007 היא שודרה בערוץ הוט 3 ומשנת 2009 בערוץ HOT Family בהוט ו-yes stars base ב-Yes, אולם לאחר מספר שנים הופסקו שידוריה גם בערוץ זה.

הסדרה זכתה בפרס הלוגי האוסטרלי בקטגוריית סדרת הדרמה הפופולרית ביותר בשנים 1991, 1993, 1994, 1995, 2006, 2007, 2008. כמה משחקניה זכו בפרס זה בשל הופעותיהם בה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרוב רחוק** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קרוב רחוק (באנגלית)
* קרוב רחוק, ברשת החברתית פייסבוק

* קרוב רחוק, ברשת החברתית אינסטגרם

* "קרוב רחוק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "קרוב רחוק", באתר Metacritic (באנגלית)

* "קרוב רחוק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* אתר הסדרה
**סולפציה** (באנגלית: **Sulfation**)**, סולפונציה** (**Sulfonation**) או **סולפורילציה** (**Sulfurylation**), אך לא להתבלבל עם סולפידציה (אנ')) היא תהליך שבו מתווספת קבוצת סולפו (אנ') (3SO, לא להתבלבל עם סולפט או סולפוריל). בביוכימיה זהו תהליך אנזימטי שבו זרז מסוג סולפוטרנפרז (אנ') מעביר קבוצת סולפו מקופקטור תורם, בדרך כלל PAPS (ר"ת 3'-PhosphoAdenosine-5'-PhosphoSulfate), אל הידרוקסיל או אמין במולקולה המקבלת, ויוצר, כתוצאה, סולפט או סולפומט (בהתאמה).

סולפציה מעורבת במגוון תהליכים ביולוגיים, ביניהם: ניטרול רעלים, ויסות הורמונלי, זיהוי מולקולרי, איתות תאי וכניסת נגיפים לתאים. סולפציה היא בין התגובות ב"חילוף החומרים בשלב II" של סמים. דוגמה נוספת לסולפציה ביולוגית היא בסינתזה של גליקוזאמינוגליקנים סולפטיים, כמו הפארין, הפאראן גופרתי, כונדרויטין סולפט, ודרמטאן סולפט. סולפציה משמשת גם לעיבוד חלבונים לאחר התרגום.

ראו גם
------

* מתילציה
* הידרוגנציה

קישורים חיצוניים
----------------

* סולפציה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chapman, Eli; Best, Michael D.; Hanson, Sarah R.; Wong, Chi-Huey (2004-07-05). "Sulfotransferases: Structure, Mechanism, Biological Activity, Inhibition, and Synthetic Utility". *Angewandte Chemie International Edition*. **43** (27): 3526–3548. doi:10.1002/anie.200300631. ISSN 1521-3773. PMID 15293241.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007551349405171
* LCCN: sh85130355
* NKC: ph163049

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בשפמם של בני האדם. אם התכוונתם לשפמם של בעלי החיים, ראו שפם (בעלי חיים).

המהפכן פנאיוט היטוב היה ידוע בזכות שפמו הארוך והמטופח.
סוגי זקנים ושפמים שונים
צ'ארלי צ'אפלין, היה מדביק שפם מזויף מסוג שפם מברשת שיניים כתחפושת של הנווד.**שפם** הוא שיער הפנים שנמצא מעל לשפה העליונה, ומתחת לאף. בעל שיער באזור זה הוא בעל שפם. עם זאת נהוג לכנות בתיאור 'בעל שפם' אדם שמגלח את שיער הפנים אך לא את אזור השפם. אדם בעל שפם שיש לו שיער פנים נוסף מכונה "בעל זקן". 

הסיבות לגידול שפם מגוונות. בחלק מהמקרים מדובר בעניין אסתטי. במקרים אחרים מדובר בעניין תרבותי. חלק מן הפסיכולוגים טוענים שגידול זקן ושפם נובע מסיבות פסיכולוגיות, כגון רצון להסתרה של חלק מהפנים[דרוש מקור].

קצינים באנגליה החלו לגדל שפם משום שלא יכלו לגדל זקן בזמן מלחמה, והשפם שימש כתחליף לזקן כסמל לגבריות.

שפם "מטופח" הוא שפם שבעליו מקדיש לו זמן ומאמצים. הטיפוח מתבטא בעיקר בגזימה שיטתית ומדויקת של גבולות השפם. כמו כן יש שמנים וקרמים שמריחתם על גבי השפם מעשירה את מראהו ומקנה לו ברק נפוצה ביותר היא "שעוות שפם" או "ווקס לשפם" שנועדה להחזיק את השפם. שפם "דק" הוא שפם שנוצר על ידי השארת החלק הצמוד לשפה העליונה וגילוח החלק הקרוב לאף. שפם זה נחשב לפחות גברי לעומת שפם רגיל[דרוש מקור]. 

שפם אצל נשים נחשב בתרבויות רבות לחיסרון אסתטי. נשים בעלות שפם מנסות בדרך כלל להיפטר ממנו בשיטות מגוונות. הסרת שפם אצל קוסמטיקאית נחשבת לטיפול שגרתי.

סוגי שפמים
----------

שפמים שונים נבדלים זה מזה בסגנון הגילוח ובעיצובו.

* שפם עפרון
* שפם מכחול
* שפם כידון
* שפם גנרי
* שפם מברשת שיניים

בישראל
------

בקרב האוכלוסייה היהודית החילונית בישראל גידול שפם איננו אופנתי כיום והיה נפוץ יותר בעבר, בייחוד בקיבוצים. בשנים האחרונות חזרה הפופולריות של השפם בקרב הקהילה ההיפסטרית. בקרב האוכלוסייה היהודית הדתית מקובל יותר לגדל זקן מלא. בעבר התירו פקודות מטכ"ל לחיילים לגדל שפם מבלי להזדקק לאישור מיוחד. לפקודה זו היה סייג, שאיפשר למפקד להורות לפקודו לגלח את שפמו אם הדבר איננו הולם את הופעתו הצבאית. כיום נדרשים החיילים לקבלת אישור לגידול שפם.עם זאת, מהווה השפם את אחד מסימני ההיכר של נגד המשמעת בתרבות הישראלית.

בקרב האוכלוסייה הציונית דתית בישראל גידול שפם היווה סממן אופנתי בשנות השמונים והתשעים. בעל שפם קיבל את הכינוי החברתי "מזרוחניק".

גידול שפם נפוץ יותר בקרב ערביי ישראל, אם כי בקרב מוסלמים אדוקים נהוג דווקא לגדל זקן ולגלח את השפם.

ראו גם
------

* שפם - מונח דומה של מספר בעלי חיים
* שפם מזויף
* גילוח
* מובמבר

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **שפם** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שפם** |

* אתר למנויים בלבד אלכס ויליאמס, הניו יורק טיימס, למה המראה המשופם לעולם לא יחזור לאופנה?, באתר הארץ, 1 בדצמבר 2014
* נועה מנהיים, דרך ארוכה ומסולסלת: ההיסטוריה השעירה של השפם, באתר הארץ, 22 בנובמבר 2017
* אתר למנויים בלבד  סהר שלו, איריס ליפשיץ־קליגר, נעם ברקן, שולף שפם מהכובע, באתר "ידיעות אחרונות", 25 במרץ 2018
* גידול שפם לקידום בריאות הגבר – הרצאה מאתר TED
* שפם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ווקס לשפם: 11 הווקסים הכי טובים לשפם | המגזין לגבר המזוקן, ‏2019-04-26
2. ↑  הפקודות שונו תחת אפם של החיילים: גידול שפם מצריך עתה אישור מיוחד, במחנה, 22 ביולי 2009

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555877905171
* GND: 4342780-7
* LCCN: sh85089102
* LNB: 000312665

 |
האנדרטה לזכרם של יהודי פשיטיק שנספו בפרעות ובשואה, בבית העלמין הדרום
**פוגרום פּשיטיק** התרחש ב-9 במרץ 1936 נגד הקהילה היהודית בעיירה פשיטיק (Przytyk) בפולין. אירוע זה של אלימות אנטישמית היה אחד מסדרה של פוגרומים שהתרחשו בה החל ממותו של המרשל יוזף פילסודסקי (שהיה שליט פולין וריסן את האנטישמיות) במאי 1935 והלכו וגברו במהלך השנים שלפני פרוץ מלחמת העולם השנייה. הפוגרום עורר תשומת לב רבה ברחבי העולם, בפרט עקב הניסיון היהודי להתגוננות עצמית ודיכויו על ידי השלטונות הרשמיים.

יום הפוגרום
-----------

בבוקר ה-9 במרץ פרצו איכרים מוסתים לכיכר השוק, הרסו דוכנים של יהודים ופגעו בסחורותיהם. היהודים שהיוו כ-87% מכ-2,500 תושבי העיירה, הגנו על עצמם בנשק והצליחו להניס את הפורעים. במהלך ניסיון היהודים להגן על עצמם נפצעו מספר איכרים פולניים ואחד נהרג מירי אקדח. בתגובה פרצו הפולנים לבתי היהודים. 

בדיווח הראשון שהגיע דווח על 11 יהודים פצועים אנושות. למחרת דווח על 2 הרוגים ו-50 פצועים. דווח נוסף מסר על 65 יהודים פצועים, מתוכם 25 שנפצעו אנושות, וכן על 100 בתים וחנויות שניזוקו או נשדדו. 

המשטרה, שהגיעה לאחר מעשה, ערכה חיפוש נשק בבתי היהודים. בעיתונות דווח שהשלטונות בוורשה הדיחו את מושל מחוז קיילצה בעקבות הפוגרום.

בעקבות הפוגרום
--------------

למחרת האירוע הובאו לבית המשפט 44 פולנים ו-14 יהודים. השופטים דנו את היהודים לתקופות מאסר בין חצי שנה עד 14 שנים וחצי (ליהודי שירה באקדח), הפורעים יצאו בעונשים קלים בלבד.

ב-17 במרץ ארגן הוועד המרכזי של הבונד שביתה כללית של יהודים בקריאה להגן על זכות ההתגוננות העצמית של היהודים, אליה הצטרפו רבים. שליח ההסתדרות בפולין, א"ש יוריס, קבע: "פשיטיק — לא רק פרעות, אלא גם התקוממות והגנה עצמית. במובן זה אין מצב יהודי פולין דומה לזה שבגרמניה. בפולין אפשר לארגן התנגדות של 4 מיליון יהודים".

הפוגרום גרם לעלייה משמעותית של יהודים מפולין לארץ ישראל.

השיר העיירה בוערת של מרדכי גבירטיג נכתב בשנת 1938 על רקע פוגרום זה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אוריאל פיינרמן, העיירה פשיטיק בוערת, באתר מינהל חברה ונוער
* יהודה ריינהרץ ויעקב שביט, **הדרך לספטמבר 1939**, עם עובד 2014, עמ' 58

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרעות בעיירה פולנית, הארץ, 10 במרץ 1936
2. ↑  הרוגים ופצועים בפרעות פשיטק, דבר, 11 במרץ 1936
3. ↑  גל הפרעות מתגבר, דבר, 12 במרץ 1936
4. ↑  מושל קלץ הודח, דואר היום, 13 במרץ 1936
אובר-שטורמבאנפיהרר בואפן אס אס
**אובר-שטורמבאנפיהרר** (בגרמנית: **Obersturmbannführer**, מילולית: "מנהיג יחידת תקיפה בכיר") הייתה דרגה צבאית של המפלגה הנאצית (NSDAP) שהייתה בשימוש על ידי האס אה והאס אס.

היסטוריה
--------

הדרגה נוצרה במאי 1933 בעקבות התרחבות השורות של האס אה והאס אס. אובר-שטורמבאנפיהרר הייתה זוטרה משטנדרטנפיהרר, והייתה שוות ערך לאוברסט-לויטננט (לוטננט קולונל) בכוחות היבשה של הוורמאכט.

אדולף אייכמן
------------

אדולף אייכמן בעת משפטו בשנת 1961
אדולף אייכמן היה אחד הקצינים שקודמו לדרגת אובר-שטורמבאנפיהרר בשנת 1940, והיה רשום ככזה בפרוטוקול של ועידת ואנזה. במהלך משפט אייכמן על פשעים נגד האנושות בשנת 1962, התובע הראשי גדעון האוזנר הפנה את תשומת הלב של משמעות האחריות של אייכמן בעת שנשא דרגות אובר-שטורמבאנפיהרר, ולתגובה של אייכמן שטען כי היה רק פקיד שציית לפקודות, האוזנר שאל אותו, "היו לך דרגות אובר-שטורמבאנפיהרר או שהיית רק פקידה משרדית?"

בספרה, אייכמן בירושלים, טוענת חנה ארנדט כי דרגת אובר-שטורמבאנפיהרר הייתה דרגה ללא חשיבות מרובה, ומציינת כי אייכמן העביר את המלחמה כשהוא "חולם" על קידום לדרגת שטנדרטנפיהרר. ארנדט גם מציינת כי "אנשים כמו אייכמן, שצמחו מבין השורות, מעולם לא התקדמו מעבר לדרגת אובר-שטורמבאנפיהרר, אלא בשירות בחזית."

סימני הדרגה
-----------

טלאי הצווארון של אובר-שטורמבאנפיהרר כלל ארבעה כוכבים ושני פסי כסף, מרוכזים בצווארון השמאלי של מדי האס אס. בנוסף, כללו המדים דרגות כתף של אוברסט-לוטננט.

* סמל הדרגה - תג כתףסמל הדרגה - תג כתף
* סמל הדרגה - תג צווארוןסמל הדרגה - תג צווארון
* סמל הדרגה - תג שרוולסמל הדרגה - תג שרוול

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| דרגה זוטרה**שטורמבאנפיהרר** | **דרגות האס אס** ו**דרגות האס אה****אובר-שטורמבאנפיהרר** | דרגה בכירה**שטנדרטנפיהרר** |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אובר-שטורמבאנפיהרר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  McNab (II) 2009, p. 15.
2. ↑  McNab 2009, pp. 29, 30.
3. ↑  Yerger 1997, p. 236.
4. ↑  Arendt 2006, p. 147.
5. ↑  Flaherty 2004, p. 148.
6. ↑  Stein 1984, p. 300 chart.
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
הרב **בנימין יעקב רקובר** (נולד בירושלים בתשכ"ב) הוא מתלמידי הרב אברהם שפירא ועורך שיעוריו על הש"ס.

ביוגרפיה
--------

נולד בירושלים לנחום ובתיה רקובר. בשנת תשל"ו החל את לימודיו בישיבה התיכונית "אור עציון" אצל הרב חיים דרוקמן, ובשנת תש"מ החל ללמוד בישיבת מרכז הרב בה הוא לומד עד היום. הרב רקובר הוציא לאור וערך את ספרי השיעורים על אחת עשרה מסכתות גמרא הנלמדות בישיבת מרכז הרב, שהועברו על ידי הרב אברהם שפירא. על כך הוא זכה בשנת תש"ן בפרס ירושלים על שם הרב קוק לתרבות תורנית ובשנת תשנ"ד בפרס על שם השר חיים משה שפירא לתרבות תורנית. הרב רקובר היה גם ממונה במשך תקופה ארוכה על חזרה על שיעורים הללו לתלמידי הישיבה.

בשנת תשמ"ב הוציא לאור את הספר "קניין תורה" - שיעורים של הרב צבי יהודה הכהן קוק על הפרק האחרון של מסכת אבות, שרשם אביו פרופ' נחום רקובר.

הרב רקובר השתתף גם בעריכת ספרו של הרב אברהם שפירא "מנחת אברהם".

בשנת תשמ"ד הוסמך הרב רקובר על ידי הרב אברהם שפירא, ובשנת תשנ"ג על ידי הרב מרדכי אליהו.

חיים אישיים
-----------

נשוי לרחלה (לבית שנהב) ומתגורר בשכונת גבעת שאול בירושלים. בתו נישאה ליואל יצחק גנדלמן.

בין גיסיו ואחיו:

* הרב יצחק שפירא - ראש ישיבת תום ודעת, מנהיג את קהילת חסידי הרב יצחק גינזבורג בירושלים, ומחבר הספר תורת המלך.
* הרב יהודה וינגוט - ר"מ בישיבת מרכז הרב.
* הרב אריאל רקובר - ר"מ בישיבת "נצר מטעי" באריאל.
* הרב יששכר (יישי) רקובר - מנהל חינוכי במוסדות החינוך מוריה, אלעד.
* הרב חיים צפרי - חבר בית הדין לענייני ממונות בבנימין.
* הרב יצחק וולברשטיין - ראש כולל ביישוב שומריה.
* הרב עדיאל דומוביץ' - ראש כולל בגוש דולב-טלמונים.

קישורים חיצוניים
----------------

* מאמרים של הרב בנימין יעקב רקובר, באתר ספריית אסיף

הערות שוליים
------------

1. ↑  כך צוין בראש ספר שיעורי מרן הגר"א שפירא על מסכתות בבא מציעא וסנהדרין.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007298231205171
* ISNI: 0000 0000 6694 2384
* LCCN: n82245458
* VIAF: 28434733
* WorldCat: lccn-n82245458

 |
**קדמוס וארמיון** (בצרפתית: **Cadmus et Hermione**) היא אופרה טרגדיה מוזיקלית (בצרפתית: *tragédie en musique*) מאת ז'אן-בטיסט לולי.

הליברית בשפה הצרפתית הוא מאת פיליפ קינו, מבוסס על ה"מטמורפוזות" מאת אובידיוס.

לאופרה פרולוג וחמש מערכות.

האופרה הועלתה לראשונה ב־27 באפריל 1673 על ידי האופרה של פריז באולם סאל ג'ו דה פום דה בקט (Salle du Jeu de Paume de Béquet).

באופרה זו המציא לולי את הסגנון של הטרגדיה המוזיקלית (*tragédie en musique* המכונה גם *tragédie lyrique).* סגנון זה התבסס על האופרה הוונציאנית של התקופה, תוך שימוש באלמנטים קומיים.

עלילה
-----

"קדמוס זורע את שיני הדרקון", ציור מעשה ידי מקספילד פאריש משנת 1908.
קדמוס נלחם בדרקון, איור משנת 1606
הפרולוג, משבח את המלך לואי ה-14, ומציג אותו כאפולו ההורג את הפיתון מדלפי. האופרה עצמה עוסקת בסיפור האהבה בין קדמוס, המייסד והמלך האגדי של יוון, והרמוניה, בתם של האלים במיתולוגייה היוונית ונוס ומרס. דמויות אחרות באופרה הן פאלאס אתנה, קופידון, יונו ויופיטר (אף הם מהמיתולוגייה היוונית והמיתולוגיה הרומית).

### פרולוג

אלגוריה המהללת את המלך לואי ה-14 כאל השמש הבלתי מנוצח. נימפות רועים ואלילים כפריים רוקדים ביום שמשי, ומעוררים את קנאתה של מפלצת הפיתון מדלפי. קרני השמש מביסות את הפיתון, והרוקדים שבים לרקוד.

### מערכה I

הנסיך המצרי קדמוס ואחותו אירופה מגיעים ליוון, ושם קדמוס מתאהב בהרמוניה, בתם של האלים במיתולוגייה היוונית ונוס ומרס. מלך מקומי מחזר אחר הרמוניה, ועל מנת לזכות בידה קדמוס צריך לעבור מכשולים רבים שהציבו מרס ויונו.

האלה פאלאס אתנה עוזרת לקדמוס.

### מערכה II

קדמוס נפרד מהרמוניה, ויוצא למשימתו. קופידון מבטיח לנסיכה הרמוניה כי הוא יגן על אהובה.

### מערכה III

המכשול הראשון של קדמוס - עליו להביס את הדרקון שמרס הציב. לאחר שקדמוס הורג את הדרקון, כוהני מרס מקריבים לו קורבנות.

### מערכה IV

קדמוס אוסף את שיני הדרקון, זורע אותם, וכל שן הופכת ללוחם עז. קדמוס זורק ביניהם רימון והם הורגים אחד את השני.
ענק תוקף את קדמוס, אולם פאלאס אתנה מסייעת לו להפוך את צבאו של הענק לאבן באמצעות ראש המדוזה המצויר על מגינו.
קדמוס שב להרמיון, אך היא נחטפת בפקודתה של יונו.

### מערכה V

קדמוס מתפלל לפאלאס אתנה, והיא, ברשותו של יופיטר מחזירה לו את הרמיונה, ומאפשרת את נישואיהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קדמוס וארמיון** בוויקישיתוף
* קדמוס וארמיון באתר האופרה קומיק

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  מידע היסטורי
2. ↑  קורות חייו של ז'אן-בטיסט לולי
3. ↑  אשר בחצרו עבד ז'אן-בפטיסט לולי
4. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  עלילת האופרה ראו תחת הכותרת SYNOPSIS

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb13976284f (data)
* GND: 7624729-6
* LCCN: no95053412
* MusicBrainz work: d9734aeb-0fe9-4475-9675-577b9f81f0b9
* NLA: 36041292
* VIAF: 186503807
* WorldCat (עם VIAF): 186503807

 |
גנרל **ולטר פון הינרסדורף** (בגרמנית: **Walther von Hünersdorff**;‏ 28 בנובמבר 1898 – 17 ביולי 1943) היה מפקד בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

פון הינרסדורף נולד ב-28 בנובמבר 1898 בקהיר, שבמצרים. בשנת 1915 באמצע מלחמת העולם הראשונה התגייס פון הינרסדורף לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט ההוסרים ה-4 (שלזיה ה-1), וב-19 באוקטובר 1916 הועלה לדרגת לוטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה שנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף פון הינרסדורף לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1933 הועלה פון הינרסדורף לדרגת ריטמייסטר, וב-1 באפריל 1936 הועלה לדרגת מיור, וב-1 ביוני 1938 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה מונה פון הינרסדורף לראש מטה הדיוויזיה ה-253, שהייתה חלק מהארמייה החמישית בחזית המערבית, וב-25 באוקטובר 1939 מונה לראש מטה הקורפוס ה-2, ולחם עימו במהלך המערכה על צרפת כחלק מהארמייה הרביעית. ב-12 בספטמבר 1940 מונה לראש מטה הקורפוס הממונע ה-15, שהפך ב-16 בנובמבר 1940 לארמיית הפאנצר השלישית, ולחם עיה במהלך מבצע ברברוסה. ב-1 ביולי 1941 הועלה פון הינרסדורף לדרגת אוברסט, וב-26 בינואר 1942 הוענק לו עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-1 ביולי 1942 מונה פון הינרסדורף למפקד רגימנט הפאנצר ה-11, שהיה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-6, ולחם עמו בקרבות סביב סטלינגרד, ועל כך קיבל ב-22 בדצמבר 1942 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-7 בפברואר 1943 מונה פון הינרסדורף למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-6, וב-1 במאי 1943 הועלה לדרגת גנרל מיור. במהלך קרב קורסק פיקד פון הינרסדורף על דיוויזיית הפאנצר ה-6, שהייתה חלק מקורפוס הפאנצר ה-3 במסגרת פלגת הארמייה קמפף. ב-14 ביולי נפצע פון הינרסדורף באורח קשה מפגיעת צלף, ופונה לבית חולים בחרקוב, שם קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-17 ביולי 1943 מת פון הינרסדורף, ולאחר מותו הועלה לדרגת גנרל לוטננט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולטר פון הינרסדורף** בוויקישיתוף
* ולטר פון הינרסדורף באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית
* ולטר פון הינרסדורף, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1288164157
* VIAF: 1128168517333771980006
* WorldCat (עם VIAF): 1128168517333771980006

 |
להקת תיסלם במהלך הופעה בחוף אכזיב לרגל חגיגות שנת ה-60 למדינת ישראל. ראשון מימין: יושי שדה.
**יושי (יהושע) שדה** (נולד ב-6 באפריל 1956) הוא פזמונאי, מלחין, מעבד, זמר וגיטריסט. חבר בלהקת תיסלם.

ביוגרפיה
--------

שדה החל את דרכו כטכנאי הקלטות באולפן "טריטון". בתחילת שנות השמונים החל להקליט את שיריו, ויחד איתו באולפן עבדו יזהר אשדות ויאיר ניצני ששמעו אותו מבצע את שירו באנגלית "See You Around", והזמינו אותו להצטרף לפרויקט שהם מקימים. לימים להקת תיסלם.

השיר שהשמיע לאשדות וניצני נכלל באלבומה הראשון של תיסלם (שהיה באנגלית), ובאלבום בכורה בעברית הפך השיר ל"כלניות".

קריירה
------

בשנת 1981 הקליטה תיסלם את "לילה לילה" (מילים של שדה ולחן של שדה, אשדות וניצני) ובהמשך זכתה להצלחה רבה כששדה היה שותף לכתיבה של להיט הלהקה "לראות אותה היום" שזכה במקום הראשון במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת 1981. ו"שנה שנייה" שהגיע למקום ה-15 במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת 1983.

במקביל לפעילותו בתיסלם הקליט קולות רקע ב"שחרר אותי" של שלום חנוך, "חמוש במשקפיים" של אריק איינשטיין ומיקי גבריאלוב, "שביר" של איינשטיין ויצחק קלפטר ובתקליט של דודה.

בשנת 1984 הוציא את תקליט הסולו "שמועות", היה הראשון לעשות כן לאחר פירוקה של הלהקה וכלל שני שירים מצליחים: "בוא איתי ו"שיר לעת", אך התקליט לא הצליח ובשנת 1985 נסע שדה לארצות הברית שם עסק בהקלטות. בשנת 1991 חזר לישראל ועבד בג'ינגלים. בשנת 1993 הצטרף אל קובי רכט והשניים הקימו את להקת "ההוא", והקליטו והוציאו אלבום חדש - "נגד הלב". באותה השנה שר בתקליט האריה היונה ותרנגולת כחולה והופיע בקלטת ווידאו "כמו גדולים 2" של איינשטיין.

בשנת 2000 זכה במקום הראשון בפסטיבל הזמר העברי עם השיר "תפילת האור" למילים של נורית בת-שחר צפריר בביצוע של אקי אבני וחיה סמיר.

בשנת 2006 הלחין את המוזיקה עבור הסרט הישראלי אין לה אלוהים. בשנת 2014 הוציא אלבום סולו בשם "י ו ש י", בו התארחו מזי כהן (בשיר "וירטואלי") וחבריו ללהקת תיסלם (בשיר "רק אותך רוצה לאהוב").
בשנת 2018 הוציא את אלבום הסולו השלישי שלו, "יהושע". האלבום כולל חומרים שהוקלטו בין השנים 2014-2017.

חיים אישיים
-----------

שדה הוא בן זוגה של הזמרת מזי כהן.

לשדה יש בן מזוגתו לשעבר עמנואלה סטרוטי.

קישורים חיצוניים
----------------

* יושי שדה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* יושי שדה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* יושי שדה, באתר שירונט
* יושי שדה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* יושי שדה, באתר Discogs (באנגלית)
* יושי שדה, באתר סטריאו ומונו
* יושי שדה, דף שער בספרייה הלאומית
* יושי שדה, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
* יושי שדה, באתר "פזמונט"
* מרב בטיטו, תיסלם על מזי, באתר nrg‏, 4 במאי 2007
* האזינו: האלבום המלא של יושי שדה, באתר וואלה!‏, 31 במרץ 2014
* ערוץ 24, ‏תיסלם בקטן – יושי שדה ודני בסן מופעים בסלון, באתר ‏מאקו‏, 24 בינואר 2016 סרטונים
* אתר למנויים בלבד דני ספקטור, שליש תיסלם בסלון, באתר "ידיעות אחרונות", 7 ביולי 2016

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299662705171
* ISNI: 0000 0000 6977 2958
* MusicBrainz: bb2fb43a-06a9-4c3c-89ca-a01ac53f3000
* VIAF: 97443745
* WorldCat: viaf-97443745

 |
**רוברט ויליאם אפטון** (באנגלית: **Robert William Upton**‏; 3 בפברואר 1884 – 28 באפריל 1972) היה פוליטיקאי אמריקאי ממדינת ניו המפשייר, שייצג אותה לקצרה בסנאט של ארצות הברית בשנים 1953–1954. הוא היה חבר המפלגה הרפובליקנית.

ביוגרפיה
--------

אפטון נולד בבוסטון שבמסצ'וסטס, למד בבתי הספר הציבוריים שבעיר, ובשנת 1907 השלים לימודי משפטים באוניברסיטת בוסטון. באותה שנה התקבל ללשכות עורכי הדין של ניו המפשייר ומסצ'וסטס, ולאחר מכן החל לעסוק בעריכת דין בקונקורד, בירת ניו המפשייר. במהלך 1911 היה חבר בבית הנבחרים של ניו המפשייר (אנ'), ובשנים 1918, 1930, 1938 ו-1948 היה ציר בוועידות החוקה המדינתיות בניו המפשייר. בשנה האחרונה אף הוסיף לכהן כנשיא הוועידה.

ב-14 באוגוסט 1953 מונה אפטון אל הסנאט של ארצות הברית למלא באורח ארעי את מקומו של הסנאטור צ'ארלס טובי (אנ'), שנפטר בעודו מכהן. כהונתו נפרשה מיום מינויו עד ל-7 בנובמבר 1954. בבחירות המקדימות של הרפובליקנים לקראת הבחירות המיוחדות שהתקיימו למילוי שארית כהונתו של טובי, הפסיד אפטון לעמיתו הרפובליקני נוריס קוטון. משתמו חייו הפוליטיים שב אפטון לעריכת דין. בערוב ימיו היה חבר במועצה המעורבת לחנינות וערעורים בבון שבגרמניה המערבית ב-1956, והיה שגריר מיוחד של ארצות הברית בליבריה באותה השנה.

הוא פרש מעיסוקיו המשפטיים בשנת 1970, וב-1972 הלך לעומלו בקונקורד. אפטון נטמן בבית העלמין בלוסום היל (Blossom Hill Cemetery).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוברט אפטון** בוויקישיתוף
* רוברט אפטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  רוברט אפטון באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
2. ↑  ROBERT W. UPTON, 88, EX‐SENATOR, IS DEAD, באתר הניו יורק טיימס, 1 במאי 1972 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2002073130
* SNAC: w6vb63k5
* US Congress: U000032
* VIAF: 16587649
* WorldCat: lccn-n2002073130

 |
"**גן סגור**" הוא שיר שנכתב על ידי הזמר והיוצר יהונתן גפן, והולחן על ידי יוני רכטר, ויצא לאור בשנת 1978 כחלק מספר שירי ילדים. באותה השנה, שירי הספר הוקלטו והולחנו לאלבום "הכבש השישה עשר", שהוקלט בשיתוף עם יהודית רביץ, גידי גוב, יוני רכטר ודויד ברוזה ששרו את שירי הילדים. בשנת 1991 השירים שולבו בהצגת ילדים, ובשנת 2021 יצאה הצגה חדשה שנקראה "הכבש השישה עשר", שהכילה את שירי הילדים מאותו הספר.

מאפיינים
--------

### מאפיינים טקסטואליים

השיר נכתב בגוף ראשון רבים, והוא מתואר מנוקדת המבט של ילד קטן. אוצר המילים בשיר מתאים גם הוא לאותה נקודת מבט (מילים כמו אמא, נדנדות, גן וקוביות), וכך גם המשלב הלשוני.

השיר מתאר חוויות לא נעימות של הילד המגיע לגן שלו בזמן שהוא כבר סגור ושומם. השיר מאופיין בניגודיות בין המקום הבטוח של הילדים לבין העובדה שהוא עומד סגור. למרות החוויות הלא נעימות, השיר מסופר בריחוק מסוים - האירוע התרחש אתמול ולא מתואר בזמן אמת.

### מאפיינים מוזיקליים

לחן השיר מורכב משני חלקים מוזיקליים החוזרים לסירוגין עם שינויים קלים. על אף האווירה הקודרת מעט של מילות השיר, הלחן כתוב בסולם מז'ורי שגורם לשיר להישמע שמח. החלק הראשון הוא מונוטוני יחסית, והוא סב סביב צליל הדומיננטה ומסתיים בטוניקה. החלק השני פותח בקפיצה של אוקטבה למעלה מצליל הטוניקה.

ביצועים שונים של השיר
---------------------

השיר בוצע על ידי מספר זמרים ויוצרים שונים. מקהלת שרונית ביצעה את השיר בעבור ערוץ הופ!, גידי גוב ביצע את השיר במסגרת הוצאת אלבום שירי ילדים בשנת 1983, השיר בוצע בספיישל של ה"כבש השישה עשר" ששודר בערוץ הילדים ע"י מיכל ינאי ודנה דבורין ומשתתפי הכבש השישה עשר ביצעו את השיר לכבוד הוצאתו המחודשת ביוטיוב.

קישורים חיצוניים
----------------

* גן סגור (שיר), באוסף המוזיקה הישראלית
* מידע על גן סגור בקטלוג הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Amit Gur, מידע וניתוח גן סגור, באתר שירו - סביבת לימוד לשירת המקהלה
2. ↑  *הכבש השישה עשר - גן סגור (קליפ אנימציה)*, נבדק ב-2022-02-10
**אוריאל פייגה** (נולד בשנת 1959) הוא מדען מחשב ישראלי ופרופסור במחלקה למתמטיקה שימושית ומדעי המחשב במכון ויצמן. זוכה פרס גדל לשנת 2001.

אודות
-----

פייגה נולד בירושלים וגדל ברחובות. הוא בוגר תואר ראשון במדעי המחשב מהטכניון (1980). הוא למד לתואר שני (1987) ודוקטורט (1990), שניהם ממכון ויצמן ובהנחיית עדי שמיר. אחר כך המשיך ללימודי פוסט דוקטורט באוניברסיטת פרינסטון (1991-1990) ובמרכז המחקר של IBM בארצות הברית (1992-1991). בשנת 1992 הצטרף לסגל המחלקה למתמטיקה שימושית ומדעי המחשב במכון ויצמן.

היה שותף בפיתוח פרוטוקול פייגה-פיאט-שמיר. בשנת 2001 זכה בפרס גדל על עבודתו בנושא משפט ה-PCP והשלכותיו באלגוריתמי קירוב.

אחיו, מיכאל פייגה, היה סוציולוג ישראלי שנרצח בפיגוע הירי במתחם שרונה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אוריאל פייגה, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* אוריאל פייגה, באתר dblp
* אוריאל פייגה, באתר גוגל סקולר
* דף אישי באתר מכון ויצמן
* אמנות הפשרה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012461864005171
* ACM DL: 81100433434
* dblp: f/UrielFeige
* MGP: 19321
* VIAF: 27764837
* WorldCat (עם VIAF): 27764837

 |
**קִישׁ** הוא דמות מקראית - אביו של שאול, המלך הראשון בממלכת ישראל המאוחדת ובנו של אביאל בן צרור בן-בכורת בן-אפיח.

חייו
----

קיש מוזכר בשמואל א' כהקדמה להמלכת שאול בנו: "וַיְהִי-אִישׁ מבן ימין (מִבִּנְיָמִין), וּשְׁמוֹ קִישׁ בֶּן-אֲבִיאֵל בֶּן-צְרוֹר בֶּן-בְּכוֹרַת בֶּן-אֲפִיחַ--בֶּן-אִישׁ יְמִינִי: גִּבּוֹר, חָיִל" (ספר שמואל א', פרק ט', פסוק א').

בתלמוד ירושלמי העירו שבספר דברי הימים כתוב ששמו של אבי קיש היה 'נר' "וְנֵר הוֹלִיד אֶת קִישׁ וְקִישׁ הוֹלִיד אֶת שָׁאוּל וְשָׁאוּל הוֹלִיד אֶת יְהוֹנָתָן" (ספר דברי הימים א', פרק ח', פסוק ל"ג). לדעת הירושלמי אכן שמו היה אביאל, אך הכתוב רמז שהטעם ששואל זכה למלוכה הוא בעקבות כך שסבו היה מדליק נרות להאיר לאחרים, זכה שואל למלוכה.

בספר שמואל בהקשר לסיפור המלכת שאול, מסופר כי קיש שלח את בנו בעקבות אתונותיו שאבדו, ובדרך זאת הגיע שאול אל שמואל הנביא, אשר משח אותו למלך.

במדרש פנים אחרים מובא שקיש אבי שאול, הוא המוזכר בין אבותיו של מרדכי היהודי במגילת אסתר: "אִישׁ יְהוּדִי, הָיָה בְּשׁוּשַׁן הַבִּירָה; וּשְׁמוֹ מָרְדֳּכַי, בֶּן יָאִיר בֶּן-שִׁמְעִי בֶּן-קִישׁ--אִישׁ יְמִינִי." (מגילת אסתר, פרק ב', פסוק ה'). אמנם בן שמעי לבין קיש היו כמה דורות שלא נזכרו.

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל תנ"ך** |

* עץ משפחה של דמויות מקראיות - מתרח ועד שלמה

1. ↑  ירושלמי מאיר/מסכת שביעית/פרק שלישי
2. ↑  כן מובא גם כן במדרשים, ראו ויקרא רבה, פרשה ט', פסקה ב', ועוד.
3. ↑  מדרש פנים אחרים, נוסח ב, ב, ד"ה ד"א ושמו מרדכי
הרב **ישראל קליינר** (כ"א בתשרי ה'תרצ"ז, 8 בספטמבר 1936 - כ"ב בטבת ה'תשע"ו, 3 בינואר 2016) היה ראש ישיבת בית הכרם בירושלים.

ביוגרפיה
--------

נולד בירושלים לרב משה וטויבע אסתר קליינר. למד בישיבת חפץ חיים בראשות הרב אהרן לייב שטיינמן, שאליו היה מקורב[דרוש מקור]. בהמלצת ראש ישיבת מיר הרב אליעזר יהודה פינקל עבר ללמוד בישיבת באר יעקב בעת היווסדה, שם היה לתלמידו של הרב משה שמואל שפירא שאף מזכיר חידושים משמו בספרו קונטרס הביאורים. בתשי"ז (1957) עבר ללמוד בישיבת בריסק אצל רבי יושע בער סולובייצ'יק כשבתקופה זו התקרב אל הרב מבריסק ולדרך לימודו.

נישא לנחמה לבית קרויז. לאחר נישואיו התגורר בירושלים בשכונת בית הכרם, רבי יוחנן טברסקי מטאלנה ביקש ממנו להחליפו במסירת שיעור לצעירים בבית הכנסת בשכונה. שיעור זה היווה גרעין לישיבת בית הכרם שהקים בבית הכנסת בשנת תשכ"ו (1966) אשר בשיאה מנתה כשלושים בחורים. בהמשך העביר את הישיבה לרחוב הטורים בשכונת מקור ברוך, ולצדה פתח כולל אברכים. הוא מסר שיעורים ושיחות אף לתושבי האזור. בשנת תשנ"ב (1992) נסגרה הישיבה ונותר רק כולל האברכים.

שיעוריו הודפסו בספרי "נחמת ישורון", מהם יצאו 18 כרכים בהם על מסכתות ברכות, שבת (ב"כ), פסחים (ב"כ) ביצה וחגיגה, ראש השנה וסוכה, יומא ומגילה, גיטין, קידושין, נדרים, יבמות וכתובות, כרך על הלכות תשובה ברמב"ם וכרך על סדר זרעים. מאמרים שלו התפרסמו בירחונים "הבאר" שיצא על ידי ישיבת באר יעקב, "קול התורה" ועוד. נודע גם כאיש השקפה ופולמוסן. בין היתר כתב מאמרי השקפה בירחון "לחושבי שמו" תחת שם העט אליקים געציל שפירא.

התגורר בשכונת כרם אברהם בירושלים והיה אב ל-11 ילדים.

נפטר בכ"ב בטבת ה'תשע"ו. הלווייתו יצאה מישיבתו והוא נקבר בהר המנוחות בירושלים.

משפחתו
------

* בנו הרב יעקב, ראש ישיבת "בית הלוי" של קהילת תורה ויראה בבית שמש
* בנו הרב זאב, ראש כולל בירושלים
* בנו הרב חיים, ר"מ בישיבת 'יד הלוי 'בירושלים
* בנו הרב אליהו, ראש כולל 'בית הכרם' בירושלים
* בנו הרב אברהם ישעיהו, ראש כולל 'אבן ישראל' בירושלים
* חתנו הרב מאיר קסלר, רבה של מודיעין עילית
* חתנו הרב אריה זילברשטיין, רבה של גבעת זאב החדשה
* חתנו הרב אריה וולפא, ר"מ בישיבת 'תפארת ישראל' בירושלים
* חתנו הרב רפאל קוט, ר"מ בישיבה לצעירים 'משכן ישראל' בירושלים
* חתנו הרב אליהו רימר, ר"מ בישיבה הקטנה 'קול אריה' בירושלים
* חתנו הרב אברהם נח כהן ר"מ בישיבת 'עטרת שלמה' (סורוצקין ) בירושלים

קישורים חיצוניים
----------------

* יוסף שי איגוד בתי הכנסת העולמי, בית הכנסת הראשון של בית הכרם, ‏15 ביוני 2016
* בנימין ברגר JDN, ראש ישיבת בית הכרם: הגר"י קליינר זצ"ל הסתלק לישיבה של מעלה, ‏כ"ב בטבת תשע"ו
* ספר זיכרון כרם ישראל באתר היברובוקס.

הערות שוליים
------------

1. ↑  קליינר, ישראל בן משה (לזכרו), **ספר זיכרון כרם ישראל**, באתר היברובוקס
2. ↑  והחשכתי לארץ ביום אור - תולדות האדמו"ר מטאלנא, כסליו תש"ס, באתר אוצר החכמה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007263874305171
* GND: 173563961
* LCCN: n82230722
* SUDOC: 074532685
* VIAF: 18582406
* WorldCat (עם VIAF): 18582406

 |
ותיקי מלחמת העולם השנייה בפגישה עם נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, בעת ביקורו בירושלים בשנת 2005
 ראובן ריבלין עם יורי רודינסקי בן 101, מוותיקי הצבא האדום שלחם במלחמת העולם השנייה. יולי 2018
**חוק מעמד ותיקי מלחמת העולם השנייה, התש"ס-2000** קובע כי ותיקי מלחמת העולם השנייה (המכונים "וֵּטֵרָנִים") שהם אזרחי ישראל ותושביה זכאים להכרה על פועלם וגבורתם במלחמה בנאצים ומעניק להם מספר הטבות: סיוע בתשלום שכר דירה, תרופות מוזלות, פטור מאגרת הרדיו והטלוויזיה ומענק שנתי בגובה 15% מהשכר הממוצע במשק.

ותיק מלחמת העולם השנייה לפי הוראת החוק הוא מי שבזמן מלחמת העולם השנייה היה בשירות פעיל באחד מצבאות בעלות הברית, או במחתרות שנלחמו בנאצים, או מי שהוכר על ידי שלטונות ברית המועצות כמגן העיר לנינגרד בזמן המצור עליה.

הרקע לחקיקת החוק הייתה דרישה מטעם ברית ותיקי מלחמת העולם השנייה שנלחמו בנאצים שהוקמה ב-1977 על בסיס מועדוני וטרנים שהוקמו טרם לכך והעלייה מברית המועצות לשעבר בשנות התשעים, שבמסגרתה עלו לישראל ותיקי מלחמה רבים. החוקים לא הכירו אז בשירותם במסגרת הצבא האדום. החוק אינו עוסק רק במתן סיוע וזכויות מיוחדות אלא גם מורה להקים מפעל זיכרון להנצחת הלוחמים נגד הנאצים.

בחוק זה נכלל גם תיקון עקיף לחוק זיכרון השואה והגבורה – יד ושם, הקובע את 9 במאי כיום הניצחון על גרמניה הנאצית. ביולי 2017 הוחלף סעיף זה בחוק יום הניצחון על גרמניה הנאצית, התשע"ז–2017.

ראו גם
------

* מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה
* אות הלוחם בנאצים

קישורים חיצוניים
----------------

- ויקיטקסט חוק מעמד ותיקי מלחמת העולם השנייה, באתר ויקיטקסט

* היסטוריית החקיקה של חוק מעמד ותיקי מלחמת העולם השנייה, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת
* ותיקי מלחמת העולם השנייה (וטרנים), באתר כל זכות
* חוק מעמד ותיקי מלחמת העולם השנייה באתר "נבו"
* טבלת המגויסים היהודים באתר מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה
* תמונות וטרנים | מקבץ 1 | מקבץ 2 | צלם: עודד בלילטי, 2013, ארכיון התצלומים של AP

הערות שוליים
------------

1. ↑  מגזין "וטרן של מלחמת העולם השנייה", גיליון מס' 70, פברואר 2017
2. ↑  חוק יום הניצחון על גרמניה הנאצית, התשע"ז–2017, באתר הכנסת
**איתמר מטיאש** (נולד בכ"א בטבת ה'תשל"ח, 31 בדצמבר 1977) הוא ראש מועצה אזורית עמק המעיינות.

ביוגרפיה
--------

נולד וגדל בבאר שבע. להוריו משה ורבקה. 

בשנת 1997 התגייס לצה"ל בצבא שירת מטיאש כקצין בשריון, לחם במלחמת לבנון השנייה כקצין שריון במילואים, ואחרי המלחמה עבר לפיקוד העורף ושם התקדם במילואים עד לתפקיד מפקד גדוד בדרגת סגן אלוף.

אחרי הצבא עבר לקבוצת יבנה.
לפני שהגיע לעמק המעיינות עסק מטיאש בטיפול, חינוך ושיקום של אוכלוסיות ייחודיות, וכיהן כמנכ"ל ארגון לחן שהפעיל שלושה כפרים טיפוליים, שלושה בתי ספר, כפר סטודנטים ומסגרות טיפוליות. הוא גם היה שותף, כחבר קבוצת יבנה, במיזם "בית לחיים" בקיבוצו, שבמסגרתו השתלבו בקיבוץ בעלי צרכים מיוחדים בוגרים. כשעבר לטירת צבי היה חבר במזכירות הקיבוץ, בהנהלת הגיל הרך ובצוות איחוד סטטוסים. וכן דירקטור במפעל "טיב טירת צבי".  

ב-2015 עבר להתגורר בטירת צבי.
החל מ-2016 הקים וניהל את אגף צמיחה ואת אגף קהילה במועצה. האגף כלל אחריות ניהולית על המרכז הקהילתי, תחום הצמיחה, המחלקה לשירותים חברתיים, יישובים, הפיתוח הפיזי והכלכלי של היישובים והקמת 'מעברים, מעיינות כנרת' בשיתוף פעולה עם המועצה האזורית עמק הירדן לתחום התעסוקה והכלכלה. בנוסף היה יו"ר היישוב מיטל בכל שלבי הקמתו.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2024 עם החלטתו של ראש המועצה יורם קרין שלא להתמודד לקדנציה נוספת. התמודד מול נגה גיל-בשיא ממעלה גלבוע וניצח עם 71.5% מהקולות.

חיים אישיים
-----------

מטיאש נשוי ואב לחמש. בעל תעודות תואר ראשון במדעי בע"ח מהאוניברסיטה העברית בירושלים, עו"ס קהילתי מהמכללה האקדמית אשקלון ותעודת הוראה בחינוך מיוחד מהמכללה האקדמית דוד ילין, וכן תעודות והסמכות טיפוליות שונות. בעל תואר שני בניהול מלכ"רים ואלכ"רים, בתוכנית שוורץ של האוניברסיטה העברית. בוגר תוכניות מנהלים – 'מסלול' של קרן מתן וKPMG, רשת מעוז, 'חלון לממשל' ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של איתמר מטיאש
* איתמר מטיאש, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  התוצאות הרשמיות, באתר משרד הפנים
**ג'סטין חכמת עזיז מיראם** (בערבית: **جستن حكمت عزيز ميرام**; נולד ב-4 בדצמבר 1988) הוא כדורגלן אמריקאי-עיראקי המשחק במישיגן סטארס בעמדת החלוץ.

קריירת מועדונים
---------------

מיראם שיחק בקבוצת הכדורגל של תיכון אייזנהאואר, מישיגן ושיחק בליגת המכללות ביבפאיי רוות'ריידרס איתה זכה באליפות המכללות וזכה בתואר ה-MVP בעונת 2007 ובמישיגן וולבירנס.

ב-14 בינואר 2011 נבחר במקום ה-15 בדראפט ה-MLS על ידי קולומבוס קרו. ב-22 בפברואר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק נגד ריאל סולט לייק במסגרת רבע גמר ליגת האלופות של ה-CONCACAF. ב-28 במאי 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו ב-MLS בתיקו 3-3 נגד צ'יבאס ארצות הברית.

ב-29 בינואר 2018 מיראם חתם באורלנדו סיטי תמורת 1.05 מיליון דולר.

ב-3 באוגוסט 2018 מיראם חזר לקולומבוס קרו.

ב-11 בפברואר 2020, מיראם חתם בריאל סולט לייק.

קריירה בינלאומית
----------------

בשנת 2013 מיראם קיבל אזרחות עיראקית ובספטמבר 2013 זומן לראשונה לסגל נבחרת עיראק. ב-14 בנובמבר 2014 מיראם ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 1-0 נגד כווית במסגרת גביע האומות 2014. מיראם נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע אסיה בכדורגל 2015 בו הגיע עיראק למקום הרביעי.

ב-3 בספטמבר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-5 נגד טאיוואן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'סטין מיראם** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'סטין מיראם

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר WorldFootball.net

* פרופיל, באתר National Football Teams

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
עטיפת האלבום השלישי בסדרה
**"רון מצא מטמון"** - קלף מס' 411 מהאלבום השני
"**חבורת הזבל**" (באנגלית: **Garbage Pail Kids**) הייתה סדרת קלפים להחלפה, שהייתה פופולרית מאוד בקרב ילדים בשנות ה-80 של המאה ה-20. סדרת הקלפים יצאה לשווקים לראשונה בארצות הברית ב-1985. היא נוצרה בין השאר על ידי ארט ספיגלמן.

בעקבות ההצלחה של סדרת הקלפים בשוק האמריקני, יצאו במהלך השנים הבאות מהדורות של סדרת הקלפים גם בשפות אחרות בשווקים שונים ברחבי העולם. מהדורה עברית יצאה לשווקים בישראל בסתיו 1987, וכללה בסך הכל שלושה אלבומי קלפים. את המהדורה יזם ישראל שטרן, איש שיווק בפרסום אריאלי, ואת התרגום לשמות הילדים והכינויים שלהם עשתה ציפי דולן.

הקלפים שיצאו לשוק לראשונה בארצות הברית בשנת 1985 היו מעין פארודיה לסדרת הבובות "Cabbage Patch Kids". כל קלף הכיל תמונה של ילד מחבורת הזבל - לדוגמה ילד שמחטט באף והאצבע יוצאת מהראש ושמו "רון מצא מטמון", ילד שמגלח את עורו ושמו "צחי מגולחי", ילד מלא באשפה ושמו "צחי פחי" וכדומה.

ההצלחה המסחרית של הקלפים הובילו להפקתו של הסרט האמריקאי "חבורת הזבל" בשנת 1987. הסרט נחל כישלון גדול ונחשב לאחד הסרטים הגרועים של כל הזמנים.

כמו כן, הופקה גם סדרת אנימציה של "חבורת הזבל" (אנ') ,אשר לבסוף לא עלתה לשידור בארצות הברית בשל מחאה מצד הורים רבים. הסדרה שודרה בחלקה באירופה.

בעקבות תביעה משפטית מצד חברת מאטאל בגין הנזק התדמיתי שנגרם לחברה בשל כך שהדמויות בקלפי חבורת הזבל היו מעין פארודיה לסדרת הבובות Cabbage Patch Kids, הופקה סדרת קלפים חדשים בעיצוב מחודש. אף על פי כן, עד שנת 1988 היקף המכירות של הקלפים דעך באופן משמעותי, ובעקבות כך הופסק המשך היצור של קלפי הסדרה.

בישראל באו בעקבות חבורת הזבל חיקויים שונים שנקראו "חבורת המוטרפים", "פסיכי בריבוע", "בית ספר למופרעים" ו"הקולים"[דרוש מקור], אך אף אחד מהם לא הצליח לשחזר את הצלחת קלפי "חבורת הזבל".[דרוש מקור]

בשנת 2003 חזרו "חבורת הזבל" לשוק בארצות הברית עם קלפים וסדרות המשך חדשות, שעדיין מיוצרות ונמכרות שם כיום.

בשנת 2007 חברות סלולר ופורטלי סלולר שונים הציעו ללקוחותיהם להוריד למכשיר הסלולרי שלהם טפטים דיגיטליים של דמויות חבורת הזבל.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של חבורת הזבל (באנגלית)
* מירב קריסטל, מוצי פיצוצי out, דרור חטף צרור in, באתר ynet, 6 בפברואר 2009
* אתר למנויים בלבד מורן שריר, "חבורת הזבל" רלוונטית מאי פעם ב-2023, באתר הארץ, 29 במרץ 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  עידו נוי, 'חבורת הזבל': על קריקטורה, סאטירה וסירחונות פוליטיים, *מחקרי ירושלים בפולקלור יהודי* לד (תשפ'א), עמ' 211-254.
2. ↑  חבורת הזבל ואוספים נוספים - ריאיון מעניין ומשעשע עם הילד אורי שעזר לאמו - ציפי דולן, האשה שהייתה אחראית על מתן השמות בעברית לקלפים של "חבורת הזבל", להמציא חלק מהם. מתוך: "כולנו", 17.11.87. | פייסבוק, באתר www.facebook.com
פתיתים בצורות שונות
**פתיתים** (מכונים גם "**אורז בן-גוריון**" או **קוסקוס ישראלי** מאנגלית: **Israeli couscous**) הם גרגרים העשויים מרכיבים הדומים לפסטה אך בניגוד לפסטה, עוברים תהליך של אפייה. הפתיתים הומצאו בישראל בתקופת הצנע, ונחשבים לאחת התרומות הקולינריות המקוריות של ישראל לעולם. הפתיתים שייכים למשפחת הצורה הקצרה של הפסטה, הכוללת גם את המאכל האשכנזי "פארפלעך", "", ה"אורזו" האיטלקי, וה"פרגולה (אנ')" מסרדיניה.

היסטוריה
--------

חבילת פתיתים עם הסבר על מקור הפתיתים כ"אורז בן-גוריון"
הפתיתים הומצאו בתקופת הצנע, כאשר היה מחסור באורז, על מנת לספק את צורכי העולים מארצות המזרח, שתזונתם התבססה במידה רבה על אורז וקוסקוס. ראש הממשלה דאז דוד בן-גוריון, ביקש מאויגן פרופר, ממייסדי חברת אסם, לייצר תחליף מבוסס חיטה לאורז. זה החליט להשתמש במאפה המזרח-אירופי פארפלעך, ששימש כמאכל טקסי בסעודה שלישית בשבת, ופיתח אותו למוצר תעשייתי הנמכר באופן מוכן לבישול. משום כך, זכה המוצר לכינוי "אורז בן-גוריון". הצורה הראשונה של הפתיתים הייתה צורת אורז, ובהמשך יוצרו צורות נוספות, כגון כדורים קטנים שכונו "קוסקוס" (דורעם), טבעות, כוכבים, צדפים, לבבות ועוד.

בעולם
-----

מחוץ לישראל משווקים פתיתים כ"קוסקוס ישראלי" ("Israeli couscous"). לפי אחת הגרסאות, כניסת הפתיתים למסעדות ולשווקים בארצות הברית התחילה כאשר השף הניו יורקי, דון פינטבונה, שילב אותם בתפריט ה"מיוחדים" ("Specials") של מסעדתו, לאחר שהתארח בביתה של השפית מיקה שרון, וראה על השולחן סיר עם פתיתים שהכינה לבתה.

לקריאה נוספת
------------

* גלית חמי וסופי שולמן, **להמציא כל בוקר מחדש - סיפורה של החדשנות הישראלית**, ידיעות ספרים, 2018, הפרק "תעשו לנו אורז!", עמ' 46–49

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פתיתים** בוויקישיתוף
* רותי רוסו, עידן הצנע: כולם אוהבים פתיתים, באתר nrg‏, 21 באוקטובר 2012
* פתיתים: 10 מתכונים מנצחים, באתר ynet, 14 בדצמבר 2014
* רונית פנסו, ‏פתיתים: "הקוסקוס הישראלי" כובש את העולם, באתר ‏מאקו‏, 27 באפריל 2009
* Ben Gurion’s Rice and a Tale of Israeli Invention

הערות שוליים
------------

1. ↑  דורעם גונט, עכבר העיר אונליין, האורז של בן גוריון, באתר הארץ, 09 במאי 2008
2. ↑  אורז בן גוריון, דבר, 20 במאי 1954
3. ↑  Fave Levy, Petit ptitim, Jerusalem Post, ‏10 במאי 2007
4. ↑  מיכל מוזס, "פתיתים זה גורמה", **על השולחן** (גיליון 221), על השולחן – מרכז גסטרונומי בע"מ, 2009