recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**גאורג וצל** (בגרמנית: **Georg Wetzell**;‏ 5 במרץ 1869 – 3 בינואר 1947) היה גנרל גרמני אשר לחם במלחמת העולם הראשונה, ולאחר המלחמה שימש כראש משרד הגייסות (מקביל למטה הכללי) של הרייכסווהר בין 1926-1927.

ביוגרפיה
--------

וצל נולד בניידר-ארלבאך ב-5 במרץ 1869. ב-1 באוקטובר 1889 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית. הוא למד בבית ספר צבאי וב-22 באוגוסט 1892 הועלה לדרגת לויטננט. ב-1 בינואר 1899 הוא הועלה לדרגת אובר-לויטננט. ב-1 באוקטובר 1900 הוא החל ללמוד באקדמיית המלחמה בברלין. ב-1 באפריל 1904 הוא החל לשרת במטה הכללי. ב-24 בינואר 1907 הוא הוצב במטה הקורפוס ה-15. ב-24 במרץ 1909 הוא מונה למפקד פלוגה ברגימנט הרגלים ה-132 (האלזסי ה-1). ב-7 במאי 1911 הוא הועבר למטה הדיוויזיה ה-2. ב-3 ביוני 1912 הוצב כנציג צבאי בבית חרושת לרובים בדנציג. ב-1 באוקטובר של אותה שנה הועלה לדרגת מיור. ב-1 באפריל 1913 הוא הועבר למטה הקורפוס ה-3.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, מונה וצל לראש מטה הקורפוס ה-18. ב-1916 הוא עבר לשרת בתפקידי מנהלה בפיקוד העליון. ב-11 בדצמבר של אותה שנה הוענק לו עיטור הפור לה מריט - העיטור הגבוה ביותר של הצבא הקיסרי. בתפקידו במטה הכללי, וצל הכין את תכנית המתקפה הגרמנית בחזית האיטלקית שהביאה לניצחון גדול בקרב קפורטו. על כך, ב-1 בנובמבר 1917 נוספו עלי אלון לעיטור שלו. בתקופה זו הוא גם הפך לידידו ואיש סודו של אריך לודנדורף. ב-18 בדצמבר של אותה שנה הוא הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט. בתחילת 1918 הוא מונה לראש מטה הארמייה ה-5. הוא היה מעורב יחד עם לודנדורף בתכנון מתקפת מאה הימים. 

לאחר המלחמה, הצליח וצל להתקבל לרייכסווהר המצומצם. ב-1 במרץ 1921 הוא מונה למפקד המודיעין הצבאי בדרגת אוברסט. ב-1 בדצמבר 1923 הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור. ב-1 בפברואר 1926 הוא מונה לראש משרד הגייסות - שם מכובס שנועד לאפשר לגרמניה להקים מטה כללי בלי להפר את חוזה ורסאי. בתפקידו כראש משרד הגייסות, וצל היה בפועל הרמטכ"ל של הרייכסווהר. שנה לאחר מכן הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט. ב-25 בינואר 1927 הוא עזב את התפקיד. ב-31 באוקטובר של אותה שנה הוא פרש מהצבא בדרגת גנרל.

ב-1930 נשלח וצל לרפובליקה הסינית כיועץ צבאי. הוא שהה בסין ארבע שנים, ועם חזרתו מונה לעורך השבועון הצבאי. ב-29 ביולי 1944 הוא נעצר ונכלא במחנה הריכוז דכאו בחשד למעורבות בקשר העשרים ביולי. הוא שוחרר כבר ב-6 בנובמבר של אותה שנה. הוא נפטר באאוגסבורג ב-3 בינואר 1947.

משפחתו
------

וצל היה בנם של בעל המפעל ולנטין לודוויג וצל ואשתו קרוליין אליזבת פרידריקה, לבית וולף. ב-1899 הוא נישא לאליזבת זאקס, בתו של גנרל-לויטננט אוסקר זאקס. ב-29 באוגוסט 1900 נולד בנו הורסט מנפרד לודוויג וצל. ב-22 באוגוסט 1905 נולד בנו השני רולף קרל יוליוס לאופולד וצל. ב-28 ביולי 1919 נולדה בתו אולגה וצל.

קישורים חיצוניים
----------------

* גאורג וצל באתר lexikon der wehrmacht
* גאורג וצל באתר prussian machine
* גאורג וצל באתר axis history

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 117329126
* ISNI: 0000 0001 1066 2065
* VIAF: 62323328
* WorldCat: viaf-62323328

 |
רבי **יעקב יהודה לייב לעווי** (ה'תקע"ג - י"א באלול ה'תרמ"ט, 7 בספטמבר 1889) היה רבה של שלעשין. לאחר עלייתו לארץ, שימש עשרות שנים כאב בית דין בירושלים. מחבר ספר "בית לאבות" ומייסד כולל פולין בירושלים.

ביוגרפיה
--------

נולד בשנת תקע"ג לאביו רבי אברהם לעווי ואמו אסתר. אחיו הם רבי שלמה זלמן לעווי, אב"ד זלאטשוב, רבי אשר לעמיל לעווי, אב"ד גאלין ובסוף ימיו אב בית דין בירושלים, רבי נחום לעווי, אב"ד שאדיק. מחבר ספר "אבני קודש" ורבי ישראל לעווי. יהודי פוזנא נהגו לכנותם "חמישה חומשי תורה". בצעירותו למד אצל הרב שלמה זלמן ליפשיץ, מחבר הספר "חמדת שלמה".

היה רבה של שלשין, ולאחר שעלה לירושלים שימש כאב בית דין במשך עשרות שנים. כמו כן, הקים את "קופת רבי מאיר בעל הנס" ואת כולל פולין שעמד בראשו, וכיהן גם כנשיא "ועד הכללי". 

היה נוהג לשבת כל השבוע ולומד בבית הכנסת, שם היו מביאים לו אוכל, ורק בשבת היה חוזר לביתו. כל הנהגותיו היו על פי האר"י.

היה חבר בוועד הראשון של מאה שערים והיה יושב ראש הבד"ץ. 

בנו הרב שלמה זלמן היה חתנו של רבי משה מגיד ריבלין (בנו של רבי הלל ריבלין מראשוני עליית תלמידי הגר"א). חתנו של הרב שלמה הוא הרב צבי אשר כהנא שפירא ממייסדי וראשי ישיבת המקובלים שער השמים אביה של חנה שפיצר וסביהם של הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא ראש ישיבת מרכז הרב והרב הראשי לישראל ושל הרב שמואל כהנא שפירא אב"ד בירושלים.

חידושי תורתו מובאים בספרו "בית לאבות", על מסכת אבות. רוב הספר הוא דברי אגדה וכן ביאורים על פי תורת הנסתר שבהקדמתו מעיד שלמד אותה מרבותי הרב יהודה כהן והרב רפאל ידידיה אבולעפיא, ובתחילת הספר מביא מספר חידושים על הש"ס.

נפטר בערב שבת בי"א באלול תרמ"ט ונקבר בהר הזיתים בחלקת הפרושים. על מצבתו נחרט: "איש טהור, גדול הדור, מקדושי ירושלים עה"ק תובב"א הרב ר' יעקב יהודה לייב בהרב ר' אברהם זצ"ל נלישמ בש"ק בעת רצון י"א אלול תרמ"ט. תנצב"ה".

משפחתו
------

הרב לעווי היה נשוי לרחל, בתו של רבי אליעזר אב בית דין סאמפאלנא, ונולדו להם תשעה ילדים.

אחיו הם הרבנים אשר לעמיל לעווי ונחום לעווי.

לקריאה נוספת
------------

* הרב אברהם שפירא, **מנחת אברהם**, תולדות המחבר, עמ' שי"ז – שי"ח. מאמר בדיני אסמכתא, עמ' שי"ט – שכ"ב.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הקדמה לספרו "בית לאבות"
**קולג' טרה סנטה**
(למפת ירושלים מוגדלת)קולג' טרה סנטה**קולג' טרה סנטה**(למפת ירושלים רגילה)קולג' טרה סנטה**קולג' טרה סנטה**(למפת הרי ירושלים רגילה)קולג' טרה סנטה**קולג' טרה סנטה**(למפת הרי ירושלים מוגדלת)קולג' טרה סנטה**קולג' טרה סנטה**
רודי ויסנשטין, מראה המבנה, 1950
**קולג' טרה סנטה** (בלטינית: **Terra Sancta**; באיטלקית: **Terra Santa**, "ארץ הקודש") הוא מתחם בלב ירושלים, בפינת הרחובות בן מימון וקרן היסוד אל מול כיכר צרפת, המשתרע על-פני שטח של 11 דונם. עיקר פרסומו נובע מכך ששימש כמשכנה הזמני של האוניברסיטה העברית.

הבניין נבנה בשנים 1924–1927 עבור אגודת סן-פאולו ממילאנו על-פי התכנון של האדריכל האיטלקי אנטוניו ברלוצי. המבנה הוקם בסגנון נאו-קלאסי עם השפעות של הרנסאנס האיטלקי, ועל ראשו ניצב פסל המדונינה (המדונה הקטנה) של מילאנו. בשנת 1928 נערך טקס הסרת הלוט מהפסל במעמד יורש העצר האיטלקי, הנסיך אומברטו השני, ושנה לאחר מכן, ב-1929, נקלעה האגודה לקשיים כלכליים, והמבנה הועבר לידי הפרנציסקנים. הבניין הורחב בשנות ה-30, ובשנות ה-50 נוספו מספר צריפים בחצר הבניין.

בראשית דרכו יועד המבנה על ידי הכנסייה הפרנציסקנית לשמש מרכז לפעילות חברתית-ספורטיבית. לאחר פתיחת המרכז המתחרה ימק"א, הוסב לקולג' (בית ספר יסודי ותיכון לבנים). בית הספר נחשב לאחד הטובים בירושלים, ולמדו בו מלבד נוצרים גם מוסלמים ויהודים שהוריהם חשקו בחינוך אירופאי עבור ילדיהם. בתקופת מלחמת העולם השנייה שונה שם בית הספר מ-Terra Santa ל-Terra Sancta במטרה להצניע את שורשיו האיטלקיים. בשנת 1947 נכלל בית הספר בתחום אזורי הביטחון הבריטיים שהגישה אליהם הוגבלה, ועקב כך נסגר.

בשנת 1949 הוחכר המתחם לאוניברסיטה העברית כדי שישמש אותה כתחליף למבני האוניברסיטה בהר הצופים שהגישה אליהם נותקה. בין השאר שכנו בו הנהלת האוניברסיטה, הפקולטה למדעי הרוח ובית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי. לאחר שנבנה קמפוס גבעת רם עברו רוב מחלקות האוניברסיטה אליו באופן הדרגתי ובמתחם טרה סנטה נותרו מספר מצומצם של מחלקות. באמצע שנות התשעים החלו בעלי המקום, הקסטודיה די טרה סנטה, בהליכים משפטיים בבית המשפט המחוזי והעליון בירושלים, כנגד האוניברסיטה העברית. ניסיונות הקסטודיה, באמצעות בא-כוחה, עורך הדין מועין ח'ורי, נחלו הצלחה והיא הצליחה לבטל את הסכמי החכירה על המתחם ולהשיבו לידיה ב-30 ביוני 1999. ההצלחה זכתה לפרסום ולסיקור רב, בעיקר בשל גודל הנכס, שוויו, חשיבותו, זהות המחזיקים בו וקרבתו לבית ראש הממשלה. 

הבניין עבר שיפוץ נרחב ומשמש כיום אכסניה לצליינים.

המבנה מוזכר בספרו של עמוס עוז, "מיכאל שלי", כמקום שבו נפגשים חנה ומיכאל, וגם בספרו של חנוך ברטוב,החשבון והנפש, כמקום בו לומד אחד מגיבורי הספר, משה וולף.

* שער הכניסה לבנייןשער הכניסה לבניין
* פסל המדונינה בראש הבנייןפסל המדונינה בראש הבניין
* הכנסייה במתחםהכנסייה במתחם
* קולג' טרה סנטה עם דגל הצלב האדום מתנוסס מעליו, 1948, משה מרלין לוין, אוסף מיתר, הספרייה הלאומיתקולג' טרה סנטה עם דגל הצלב האדום מתנוסס מעליו, 1948, משה מרלין לוין, אוסף מיתר, הספרייה הלאומית
* פסל המדונינה בקתדרלת מילאנופסל המדונינה בקתדרלת מילאנו

לקריאה נוספת
------------

* דוד קרויאנקר, **מתחם טרה-סנטה, ירושלים, ביוגרפיה של מקום - דיוקנה של תקופה (1926-1999)**, בהוצאת האוניברסיטה העברית בירושלים, 1999.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרה סנטה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קולג' טרה סנטה
* בית הספר טרה סנטה באתר המועצה לשימור מבנים ואתרי תיירות.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007522705005171

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בלולאה אלסטית. אם התכוונתם לכינוי ליחידה צבאית, ראו גומיה (צבא צרפת).
גומיות
גומיות
**גומייה** היא לולאה אלסטית העשויה מגומי ולטקס. שימושה העיקרי של הגומייה היא הצמדתם של חפצים זה לזה, כך שיהפכו לצרור אחד. 

הפטנט על הגומייה נרשם ב-17 במרץ 1845 בידי סטיבן פרי, ממציא ואיש עסקים מלונדון שעסק במוצרי גומי מגופר.

שימושים לגומיות
---------------

גבעולי בצל גינה צעיר כרוכים בגומייה
גומיות לעיתים קרובות משמשות ככלי לעיצוב תסרוקת, בעיקר לבעלי שיער ארוך, על ידי יצירת "זנב סוס" או "קוקו".

לעיתים נעשה שימוש בגומיות בטיסנים ובצעצועים מכניים נוספים, בזכות האלסטיות שלהן. כמו כן, ניתן "לשגר" אותן למרחקים ארוכים באמצעות מתיחתן ושיחרורן. דרך אחת לעשות זאת היא לשים צד אחד של הגומייה על קצה האצבע המורה, להחזיק בצד השני באצבעות היד השנייה, למתוח ולשחרר. קיימים גם אקדחי גומיות, שבאמצעותם ניתן לירות גומיות ברמת דיוק גבוהה יותר. אם גומייה נורית מטווח קצר מאוד על עור חשוף, פגיעתה עלולה לכאוב, אך בדרך כלל היא אינה מותירה נזק. עם זאת, רצוי להימנע מלירות גומיות על פני אדם, עיניו או עורו החשוף.

ניתן גם לשלב ולקשור גומיות על מנת ליצור דלגית או כדור גומיות - כדור אלסטי העשוי כולו מגומיות. שימוש נוסף בגומיות הוא לביצוע תרגילי כושר על ידי מתיחתן וכיווצן.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **גומיה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **גומייה** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4327164-9

 |
**ירדי סחאוטן** (בהולנדית: **Jerdy Schouten**; נולד ב-12 בינואר 1997 בהלפוטסלויס שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת פ.ס.וו. איינדהובן מליגת העל ההולנדית ובנבחרת הולנד.

קריירת מועדונים
---------------

סחאוטן גדל במחלקת הנוער של דן האג. ב-10 בדצמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 0–3 לנאק ברדה במסגרת המחזור ה-16 בליגת העל ההולנדית בעונת 2016/2017. בסך הכל ערך שתי הופעות ליגה במועדון.

ב-1 ביולי 2017 חתם סחאוטן בטלסטאר ספורטקלאב מליגת המשנה ההולנדית. הוא ערך 37 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים.

ב-2 במאי 2018 חתם סחאוטן על חוזה לשלוש עונות באקסלסיור רוטרדם מליגת העל ההולנדית. ב-11 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1–1 נגד פורטונה סיטארד במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2018/2019. ב-18 בינואר 2019 הבקיע את שערו היחיד במועדון, בהפסד 2–3 לוויטסה ארנהם במסגרת המחזור ה-18 בליגה. בסך הכל ערך 31 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-4 ביולי 2019 חתם בבולוניה 1909 מהסרייה א'. ב-6 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד לאציו במסגרת המחזור השביעי בליגה לעונת 2019/2020. בארבע העונות שלו במועדון ערך 90 הופעות ליגה, בהן הבקיע שני שערים.

ב-16 באוגוסט 2023 חתם סחאוטן על חוזה ל-5 שנים בפ.ס.וו.איינדהובן מליגת העל ההולנדית.  ב-19 באוגוסט 2023 ערך סחאוטן את הופעת הבכורה שלו במועדון כשנכנס כמחליף בנצחון 3–1 של קבוצתו על ויטסה ארנהם במסגרת המחזור השני בעונת 2023/2024 בליגת העל ההולנדית.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-8 ביוני 2022 ערך סחאוטן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הולנד, בניצחון 1–2 על נבחרת ויילס במסגרת ליגת האומות 2022/2023.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Voormalig ADO-speler Jerdy Schouten gaat van Telstar naar Excelsior באתר Omroep West, ‏ 2 במאי 2018 (בהולנדית)
2. ↑  Jerdy Schouten is a Bologna player באתר הרשמי של בולוניה 1909, 4 ביולי 2019 (באנגלית)
3. ↑  Transfer | PSV complete signing of Jerdy Schouten from Bologna FC, www.psv.nl, ‏2023-08-16 (באנגלית אמריקאית)
**ארל ויליאמס** (באנגלית: **Earl Williams**; ‏‏נולד ב־24 במרץ 1951) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-ישראלי, ששיחק בישראל בשנות ה-80. גובהו 2.04 מטרים.

קריירה
------

ויליאמס נולד בפנסילבניה וגדל במונטגומרי, אלבמה, עם אימו (שהייתה עוזרת הבית של מרטין לותר קינג) ושמונת אחיו. החל לשחק כדורסל בגיל 8.

לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטת וינסטון-סיילם בצפון קרוליינה, נבחר ויליאמס במקום ה-49 בדראפט ה-NBA בשנת 1974 על ידי פיניקס סאנס. בסה"כ שיחק ויליאמס כ-4 שנים בליגת ה-NBA בהן קלע בממוצע 4.5 נק' למשחק וקלט 5.6 כדורים חוזרים ב-146 משחקים.

לקראת עונת 1979/80 הוחתם על ידי מכבי תל אביב כשחקן זר בקבוצה. בעונתו הראשונה הגיע עם הקבוצה לגמר גביע אירופה לאלופות, והפסיד שם לריאל מדריד. בשנתו השנייה בישראל, במרץ 1981, הוביל את מכבי תל אביב לזכייתה השנייה בגביע אירופה לאלופות, כשהוא קולע 19 נקודות במשחק הגמר נגד קבוצת סינודינה בולוניה האיטלקית. בתום עונה זו התגייר ויליאמס בארצות הברית כדי שיוכל להמשיך לשחק במכבי תל אביב, על תקן של שחקן ישראלי. בסוף עונת 1983 עזב ויליאמס את ישראל ושיחק במספר קבוצות אירופיות. בסה"כ קלע בארבע העונות בגביע אירופה 2127 נק' ב-64 משחקים. 

בעונת 1985/86 חזר לארץ ושיחק בהפועל תל אביב. בשנים הבאות שיחק בקבוצות אליצור נווה דוד רמלה, הפועל חולון, מכבי רמת גן ובני הרצליה. פרש ממשחק בתום עונת 1994 בה שיחק בהרצליה. 

ויליאמס שיחק בעמדת הסנטר, ונודע בין השאר בכישורי הריבאונד שלו. לאורך כל הקריירה, מה-NBA ועד העונות בישראל, נחשב לשחקן מוכשר בעל מזג סוער והיה מעורב במספר סכסוכים וקטטות. בסה"כ קלע 3,225 נקודות בליגה הישראלית הראשונה בקבוצות השונות. 

בשנים האחרונות ויליאמס מתגורר בניו ג'רזי עם אשתו הישראלית, ומשמש מחנך בבית ספר לחינוך מיוחד.

לקריאה נוספת
------------

* שמואל יעקבסון, **כדורסל 2000**, דביר כצמן, 1992.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* מרדכי רוזנבלום, תמיד מס' 1, מעריב, 9 באוקטובר 1986
* מרדכי רוזנבלום, תופעת ויליאמס, מעריב, 12 באוקטובר 1989
* בן כספית, ארל ויליאמס, ישראלי, מעריב, 8 במרץ 1991
* סמדר שיר, ידיעות אחרונות, ממכבי תל אביב ל'גרינפילד פארק אקדמי', באתר ynet, 21 במאי 2003
* גלעד צוויק, ארל ויליאמס: "שחקני מכבי לא סומכים זה על זה", באתר nrg‏, 18 ברפאיל 2013
* רפאל נאה, אגדה ושמה ארל וויליאמס, באתר ynet, 3 בפברואר 2019
* סטטיסטיקות מקריירת האנ.בי. איי של וויליאמס
* ארל ויליאמס באתר מנהלת הליגה בכדורסל

הערות שוליים
------------

1. ↑  C’era una volta il Pregassona. Ce lo racconta Nacaroglu, mattinonline.ch, ‏5 באוקטובר 2020 (באיטלקית)
**דיריבה ולטג'י קג'לצ'ה** (באנגלית: **Diribe Welteji Kejelcha**; נולדה ב-13 במאי 2002) היא אתלטית אתיופית, סגנית אלופת העולם (בודפשט 2023) בריצת 1500 מטר, ואלופת העולם עד גיל 20 (טמפרה 2018) בריצת 800 מטר.

קריירה
------

ולטג'י נולדה וגדלה באתיופיה.

### 2018

#### אלופת העולם עד גיל 20

באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בטפרה, פינלנד ביולי זכתה ולטג'י במדליית זהב בריצת 800 מטר בשיא אליפות חדש של 1:59.74 דקות.

### 2019

באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר באוקטובר סיימה ולטג'י במקום 18 בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:02.69 דקות.

### 2021

באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט סיימה במקום 35 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:10.25 דקות.

#### סגנית אלופת העולם עד גיל 20

באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בניירובי, קניה באוגוסט זכתה במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:16.39 דקות.

### 2022

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית ביולי סיימה במקום רביעי בריצת 800 מטר בשיא אישי חדש של 1:57.02 דקות.

### 2023

#### סגנית אלופת העולם

באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה באוגוסט זכתה במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:55.69 דקות, אחרי פיית' קיפייגון מקניה (3:54.87 דקות) ולפני סיפאן חסן מהולנד (3:56.00 דקות).

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* ריצת 800 מטר: 1:57.02 דקות (2022)
* ריצת 1500 מטר: 3:55.08 דקות (2023)

### אולם

* ריצת 800 מטר: 2:02.64 דקות (2019)
* ריצת 1500 מטר: 4:16.51 דקות (2019)
* ריצת 3000 מטר: 8:33.44 דקות (2023)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיריבה ולטג'י** בוויקישיתוף

* דיריבה ולטג'י, באתר olympedia.org
* דיריבה ולטג'י, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 423300

 |
**חואן פאבלו אניור אקוסטה** (בספרדית: **Juan Pablo Añor Acosta**; נולד ב-24 בינואר 1994 בקראקס שבוונצואלה), הידוע בקיצור כ**חואנפי**, הוא כדורגלן ונצואלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת פאנטוליקוס מליגת העל היוונית ובנבחרת ונצואלה.

קריירת מועדונים
---------------

חואנפי נולד בקראקס שבוונצואלה. הוא גדל במחלקות הנוער של לויולה ספורט קלוב ושל קראקס המקומיות, ובשנת 2009 עבר למחלקת הנוער של מאלגה מליגת העל הספרדית. בעונת 2013/2014 שיחק חואנפי במאלגה ב', קבוצת המילואים של מאלגה. ב-29 באוגוסט 2014 ערך חואנפי את הופעת בכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-76 בהפסד 3-0 לוולנסיה במסגרת המחזור השני בליגה. ב-6 בינואר 2015 הבקיע חואנפי את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-16 בניצחון 2-0 על לבאנטה במסגרת גביע המלך הספרדי. הוא ערך 5 הופעות ליגה בעונת 2014/2015. ב-16 באוקטובר 2016 הורחק חואנפי לראשונה בקריירה, לאחר שספג שני כרטיסים צהובים בתיקו 1-1 נגד דפורטיבו אלאבס במסגרת המחזור השמיני בליגה.

בעונת 2015/2016 זכה חואנפי לדקות משחק מרובות בקבוצה, כשהוא עורך 29 הופעות ליגה. ב-23 בינואר 2016 הבקיע חואנפי את שער הבכורה שלו בליגה, שער בדקה ה-32 בהפסד 2-1 לברצלונה במסגרת המחזור ה-21. הוא הבקיע ארבעה שערי ליגה בעונה זו.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-14 בנובמבר 2014 ערך חואנפי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ונצואלה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-58 בהפסד 5-0 לנבחרת צ'ילה במשחק ידידות. חואנפי היה גם חלק מסגל נבחרת ונצואלה לטורניר קופה אמריקה 2016. בשלושת משחקי שלב הבתים הוא לא שותף, ובמשחק רבע הגמר נגד נבחרת ארגנטינה, בו הפסידה נבחרת ונצואלה 4-1, הוא נכנס כמחליף בדקה ה-55. ב-7 בספטמבר 2016 הבקיע חואנפי את שער הבכורה שלו בנבחרת, שער בדקה ה-35 בתיקו 2-2 נגד נבחרת ארגנטינה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חואנפי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת ונצואלה – קופה אמריקה 2016** |
| --- |
| 1 קונטררס • 
2 אנחל • 
3 ויאנואבה • 
4 ויסקרונדו • 
5 פיגרה • 
6 ולאסקס • 
7 דל ואיה • 
8 רינקון • 
9 רונדון • 
10 אוטרו • 
11 חואנפי • 
12 דני •
13 סייחס • 
14 סוארס •
15 גרה •
16 רוסאלס •
17 ג'וסף •
18 פניארנדה •
19 סנטוס •
20 פלטשר •
21 גונסאלס •
22 הררה •
23 פרינייס •
מאמן: דודאמל | ונצואלהונצואלה |
**ז'אן ניקולס** (בצרפתית: **Jean Edouard Marie Nicolas**; ‏9 ביוני 1913 – 8 בספטמבר 1978) היה כדורגלן צרפתי, ששיחק בעמדת החלוץ.

ביוגרפיה
--------

ניקולס נולד ב-9 ביוני 1913 בנאנטר שבצרפת. בצעירותו שיחק ונשאר במועדון רואן עד סוף הקריירה שלו, שם כבש בצרורות בשנות ה-30 של המאה העשרים. בגלל יכולת הכיבוש הגבוהה שלו ניקולס נכלל בסגל נבחרת צרפת כבר בגיל 19, בזמן שרואן עוד שיחקה בליגה השנייה בצרפת. ניקולס כבש 54 ו-30 שערים בעונות 1933/34 ו-1934/35 בהתאמה. ב-1936 קבוצתו זכתה בליגה השנייה בה כבשה 119 שערים לאורך העונה, 45 מהם כבש ניקולס לבדו בעוד שגם חבריו להתקפה, רוג'ר ריו, מרסו לרמיין וקארל דורספקט האוסטרי כבשו לא מעט. בשלוש השנים שלאחר מכן עד פרוץ מלחמת העולם השנייה רואן שיחקה בליגה הבכירה מ-1937. באותה שנה כבש ניקולס 27 שערים וב-1938 סיים כמלך שערי הליגה עם 26 שערים, 7 מהם נכבשו במשחק נגד ואלנסיין, שיא אישי לשחקן בליגה הראשונה שרק אנדרה אבגלן עשה זאת גם.

ניקולס ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת צרפת בניצחון 0–4 על אוסטריה ב-1933. הוא היה צריך להילחם על עמדתו עם רוג'ר קורטויס מסושו. לקראת מונדיאל 1934 כבש רביעייה במשחק העלייה שלה נגד לוקסמבורג במוקדמות. בטורניר עצמו כבש נגד אוסטריה בשמינית הגמר בו גם נוצחה והודחה צרפת בהארכה. ארבע שנים אחר כך כבש צמד באותו שלב במונדיאל 1938 נגד בלגיה. גם בטורניר זה היה הודחה על ידי אוסטריה, הפעם ברבע הגמר. ניקולס ערך בסך 25 הופעות בהם כבש 21 שערים לפני פרישתו מהנבחרת ב-1938.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'אן ניקולס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**אנטון סלימאק** (בסלובקית: **Anton Slimák**‏; 29 בדצמבר 1941 – 26 בנובמבר 2020) היה לוטננט גנרל סלובקי, אשר שימש כראש המטה הכללי של צ'כוסלובקיה בין 1990–1991.

ביוגרפיה
--------

סלימאק נולד ב-29 בדצמבר 1941 בעיירה סווטי יור שבסלובקיה. ב-1959 הוא התגייס לצבא צ'כוסלובקיה. הוא למד בבית הספר הצבאי יאן ז'יז'קה במורבסקה טרבובה ולאחר מכן באקדמיה הצבאית בברנו, לפני שמונה לראש מחלקת המודיעין של דיוויזיית הטנקים ה-9. לאחר שלמד באקדמיה הצבאית במוסקבה, הוא מונה לראש מטה הדיוויזיה הממונעת ה-15. בספטמבר 1988 הוא מונה לראש המודיעין הצבאי. ב-27 בדצמבר 1989 הוא מונה לראש המטה הכללי של צ'כוסלובקיה. הוא היה הסלובקי הראשון והיחיד שהגיע לתפקיד שעד אז מילאו אותו צ'כים בלבד.

סלימאק היה הרמטכ"ל הראשון שנכנס לתפקיד לאחר מהפכת הקטיפה וביטול השלטון הקומוניסטי בצ'כוסלובקיה. הצבא הצ'כוסלובקי נאלץ לעבור ארגון מחדש. במהלך מלחמת המפרץ, שלח סלימאק את אנשי היחידה ללוחמה כימית של צבא צ'כוסלובקיה לעיראק במטרה לסייע לכוחות בנות הברית. ב-14 במרץ 1991, פוטר סלימאק מתפקידו בידי נשיא צ'כוסלובקיה ואצלב האוול.

ב-1993 התפרקה צ'כוסלובקיה והפכה לשתי מדינות נפרדות: צ'כיה וסלובקיה. סלימאק עזב את צ'כיה וחזר למולדתו סלובקיה. הוא התגייס לצבא סלובקיה ושרת בו עד 1995.

קישורים חיצוניים
----------------

* אנטון סלימאק באתר משרד ההגנה הצ'כי
* אנטון סלימאק באתר valka

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  אנטון סלימאק באתר משרד ההגנה הצ'כי
2. ↑  אנטון סלימאק באתר valka
3. ↑  30 let zpět: Odvolání náčelníka generálního štábu Československé armády

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 5575 2171
* NKC: jo2004259836
* VIAF: 84168535
* WorldCat (עם VIAF): 84168535

 |
**דוד ודובינסקי** (פולנית: David Wdowinski)‏ (1895–1970) היה ממנהיגיו של הארגון הצבאי היהודי בגטו ורשה.

קורות חיים
----------

ודובינסקי נולד בעיר בנדין שבפולין בשנת 1895. בצעירותו לקח חלק עם יהודים אחרים בהגנה העצמית של הקהילות היהודיות כנגד פורעים. בהמשך למד לימודים אקדמאיים ברפואה פסיכיאטרית. בבגרותו החל לפעול כאחד מראשיה של התנועה הרוויזיוניסטית בפולין. בשנת 1940, כשקובצו היהודים בגטו ורשה, פעל ודובינסקי בארגון של עזרה הדדית ליושבי הגטו (ה-ZTOS). דוד היה ממקימיו של הארגון המחתרתי אצ"י. הוא שימש כראש הנציגות הפוליטית של הארגון שפעלה ליד מטה הארגון. כמו כן בזמן קיומו של הגטו עבד בבית החולים שפעל ברחוב צ'יסטה.

כשפרץ מרד גטו ורשה נמצא ודובינסקי במקום עבודתו בבית החולים. הכוחות הנאציים תפסו אותו, והוא נשלח דרך ה"אומשלגפלץ" (אזור השילוחים בגטו) אל מיידנק. בהמשך הועבר ודובינסקי בין 12 מחנות ריכוז והצליח לשרוד את כולם.

לאחר נפילת גרמניה הנאצית עבר לאיטליה, והיה פעיל פוליטי בקרב שארית הפליטה. בשליחותו של האצ"ל יצא לארצות הברית מטעם "הועד הלאומי לשחרור האומה" (עם ערי ז'בוטינסקי, הלל קוק ואחרים). ודובינסקי הופיע כעד במשפט אייכמן בירושלים בשנת 1961.

לקראת יום השואה תש"ל (1970) הוזמן ודובינסקי לשאת דברים בעצרת זיכרון שארגן מוזיאון הלוחמים והפרטיזנים בבית ז'בוטינסקי בתל אביב. באמצע נאומו צנח ודובינסקי ומת. דוד ודובינסקי הובא למנוחות בבית הקברות בהר הזיתים בירושלים.

לקריאה נוספת
------------

* Wdowinski, David, **And We Are Not Saved**, Philosophical Library 1985, מסת"ב 0802224865
* תמונתו של דוד ודובינסקי, בארכיון בית לוחמי הגטאות, מאגר: מדור תצלומים, מספר מחשב 1130. התמונה זמינה גם באתר האינטרנט של ארכיון בית לוחמי הגטאות.
* Laurence Weinbaum (לורנס ויינבאום), **Epizod z biografii Dawida Wdowińskiego** Zagłada Żydów. Studia i Materiały, IX, 2013
* משה ארנס, **דגלים מעל הגטו**, תל אביב: ידיעות ספרים, 2009.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוד ודובינסקי** בוויקישיתוף
* דוד ודובינסקי, עדות במשפט אייכמן
* מסמך על ודובינסקי של מרכז המידע של יד ושם.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007279245005171
* CiNii: DA17413264
* GND: 1228199566
* ISNI: 0000 0000 2575 3966
* LCCN: n84135612
* NTA: 073266388
* VIAF: 77719676
* WorldCat: lccn-n84135612

 |
צחוק מרושע, עם אפקט הד
**צחוק מרושע** או **צחוק מטורף** הוא צחוק מאני של נבל בסיפורת. נגזרות של הביטוי מופיעות בספרות אנגלית לפחות משנת 1784. גרסה נוספת לביטוי, "צחוק סרדוני", מופיעה ב-1714 וככל הנראה הייתה קיימת גם קודם לכן. בשנת 2018, התפרסם מאמר שהסביר את מקורותיו של הסוג הספציפי הזה של צחוק באמצעות פסיכולוגיה אבולוציונית. קריסטיאנסן מתאר כי הצחוק המאפיין נבלים מגיע ממניע סאדיסטי והנאה מסבלם של אחרים, מה שמתפרש כ-"רוע טהור" של הדמות ביצירה.

בחוברות קומיקס, בהן נבלי-על משמיעים צחוקים כאלו, הצחוק מתומלל בדרך כלל באופן הבא: מואהאהאה (mwahahaha), מוואהאה (muahahaha), בוואהאהא (bwahahaha) ועוד. דרך כתיבה זו מופיעה לעיתים קרובות גם בבלוגים באינטרנט, מערכות לוח מודעות ומשחקי מחשב. שם, השימוש בצחוק מתאר צורה כלשהי של ניצחון, עליונות על האחר או כאמצעי סרקסטי.

במהלך שנות ה-30, תוכנית הרדיו הפופולרית, הצל, השתמשה בצחוק מרושע כחלק מההצגה שלה. זו דוגמה למקרה נדיר שבו דמות שאינה דמות נבל משתמשת בצחוק מרושע. הצחוק הפך למאפיין בולט של הדמות ונשמר גם לאחר שהמדובב של הדמות הראשית הוחלף באורסון וולס. הצחוק המרושע של השחקן וינסנט פרייס היה בשימוש או הועתק פעמים רבות ברדיו, קולנוע, מוזיקה וטלוויזיה,  
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקור   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ תאריך ] [דרוש מקור] במיוחד בסוף הווידאו קליפ לשיר Thriller של מייקל ג'קסון.

בסרטים, צחוק מרושע ממלא לעיתים קרובות את הפסקול כאשר הנבל נמצא מחוץ לזווית הצילום. במקרים כאלה, הצחוק מתנגן ברקע בזמן שהגיבור או הקורבן מנסים לברוח. דוגמה לכך היא שודדי התיבה האבודה, שם צחוקו של בלוק ממלא את הג'ונגל הדרום אמריקאי בזמן שאינדיאנה ג'ונס בורח מההוביטוס.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Fanny Burney, **1778 to 1784**, Bickers and son, 1784. (באנגלית)
2. ↑  Kjeldgaard-Christiansen, Jens (באוקטובר 2018). "Social Signals and Antisocial Essences: The Function of Evil Laughter in Popular Culture". *The Journal of Popular Culture* (באנגלית). **51** (5): 1214–1233. doi:10.1111/jpcu.12728. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
3. ↑  Anonym, Here is the psychological explanation behind the evil laughs, www.tellerreport.com (באנגלית)
4. ↑  Neil Zawacki, **How to be a villain**, Chronicle Books, 2003, מסת"ב 978-0-8118-4666-0
5. ↑  Robert L. Mott, **The Audio Theater Guide: Vocal Acting, Writing, Sound Effects and Directing for a Listening Audience**, McFarland, 2014-11-26, מסת"ב 978-0-7864-5699-4. (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"צחוק מרושע"**.
מגדל המים הראשון
**מגדל המים הניצב בשטח בית הספר ויצמן בהרצליה** מוגדר כאתר מורשת לאומית.

היסטוריה
--------

המגדל, אשר נבנה ב-1926, היה אחד ממפעלי הבניה הגדולים ביותר בתקופתו. הוא מומן על ידי החברה "קהילת ציון אמריקאית", אותה חברה שמימנה רבות מפיתוחי המושבה הרצליה, תוכנן על ידי המהנדסים "הקר-ילין" ונבנה בפועל על ידי חברת "סולל בונה" על גבעת המייסדים, עליה שוכן כיום גם בית הספר ויצמן. תוכניתם של המהנדסים לבניית המגדל הייתה העזה אדריכלית.

מגדל המים, אשר מתנשא לגובה מרשים של 26 מטרים (על פי מרדכי נאור 30 מטרים, בהתאם לדברי בן ציון מיכאלי, ו-27 מטרים על פי חנוך בניהו), היה המגדל הגבוה בארץ באותה תקופה, ולחץ המים שצבר הספיק לשנים רבות. כדי להעביר את מי המגדל לתושבי הרצליה, החלה עבודה מקיפה של הנחת צינורות וחיבור ברזים. מודדי מים הותקנו בכל בית, דבר שלא היה מקובל בארץ בתקופה זו. על מנת לבצע את העבודה, הוקמה החברה "הספקת מים לעיר הרצליה", שהפכה מאוחר יותר לאגודה בשם "אגודת מפעל המים בע"מ", ואיגדה את חברות המים הקודמות של המושבה. האגודה סיפקה מי שתייה לתושבים ומי השקיה לפרדסים, ובחריגה מתחומה סללה כביש בין הרצליה לתל אביב. בעת סיום עבודות הבנייה וחיבור הצינורות, החליף המגדל את הצורך לשאוב מים ידנית, מאחר שבמהלך הבניה הונחה משאבה המעבירה מי באר אל המגדל, או לקנות אותם מהכפר הערבי הסמוך, ג'ליל, פעולות שהיוו את כל הספקת המים המקומית לפני הקמת המגדל. 

מאוחר יותר הוקמה על גג המגדל תחנת תקשורת של סניף ההגנה בהרצליה, בה נעשה שימוש בהליוגרף לשם איתות אור. התחנה הופעלה על ידי צעירי המושבה והפכה את הרצליה לחוליה חשובה ברשת הקשר של ההגנה. בימי חירום או מתיחות פעלה התחנה במשך כל שעות היממה.

קישורים חיצוניים
----------------

* חוברת בניהו בפורטל החינוך והרווחה של הרצליה

הערות שוליים
------------

1. 1 2  בן ציון מיכאלי, הרצליה ראשיתה והתפתחותה, הוצא לאור על ידי עיריית הרצליה באמצעות הוצאת מלוא בע"מ, 1989, עמודים 54-55
2. 1 2  מרדכי נאור, סיפורי הרצליה, ספריית יהודה דקל, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2013
3. ↑  חנוך בניהו, חוברת בניהו לתולדות העיר, מגדל המים הראשון
מנה של פטוצ'יני אלפרדו
**פטוצ'יני אלפרדו** (איטלקית: **Fettuccine Alfredo**) היא מאכל מפורסם מהמטבח האיטלקי, של פסטה טרייה מסוג פטוצ'יני מוקפצת ברוטב שמרכיביו העיקריים הם חמאה וגבינת פרמזן. 

המנה הומצאה ברומא בשנת 1914 על ידי המסעדן והשף אלפרדו די ללו, בהתבסס על מנה הידועה בכינוייה *Fettuccine al burro* (פטוצ'יני בחמאה), אשר נוספת לפטוצ'יני הן לפני שמניחים את הפסטה והן לאחר מכן (שיטה המכונה *doppio burro* - "חמאה כפולה"). המתכון שהומצא על ידי די ללו כלל הכפלת כמות החמאה ועל כן מכונה המנה המקורית שהוכנה על ידי דה ללו *Maestosissime fettuccine al triplo burro* (פטוצ'יני בשלוש פעמים חמאה)[דרוש מקור]. המנה הפכה מאוד פופולרית, וידוענים רבים פקדו את מסעדתו של דה ללו, בהם מרי פיקפורד ודאגלס פיירבנקס אשר טעמו את המנה בירח הדבש שלהם ב-1927. בשובם לארצות הברית הם ביקשו שיכינו להם את המנה וכך הפכה פופולרית בארצות הברית אף יותר מאשר באיטליה. השם "פטוצ'יני אלפרדו" מקובל ברחבי העולם אך לא באיטליה עצמה, בה מכנים את המנה לפי שמה המקורי "פטוצ'יני בחמאה" או "פטוצ'יני בחמאה ופרמזן".

במקומות שונים בעולם נהוג להעשיר את המנה על ידי הוספת עוף, חסילונים או (במיוחד בישראל) פטריות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פטוצ'יני אלפרדו** בוויקישיתוף
* מסעדת אלפרדו ברומא


1. ↑  Sarah - Curious Cuisiniere, Authentic Fettuccine Alfredo, Curious Cuisinière, ‏20.6.23
**הממשלה הדמוקרטית של אלבניה** הייתה ממשלה זמנית שהוקמה באלבניה עם שחרורה מהכיבוש הגרמני והתקיימה עד לשנת 1946.

היסטוריה
--------

הממשלה הדמוקרטית של אלבניה הוקמה ב-20 באוקטובר 1944 על ידי תנועת השחרור הלאומית, כאשר ההתנגדות הפרטיזנית האלבנית בשנים 1940–1944 הסתיימה. ממשלה זמנית קיבלה את השלטון לאחר שחרור המדינה מהכוחות הגרמניים ב-28 בנובמבר. ראש הממשלה הזמני שלה היה המזכיר הכללי אנוור הוג'ה מהמפלגה הקומוניסטית של אלבניה. הממשלה הזמנית הייתה אמורה להתקיים עד לקיום הבחירות ולכינוס אספה מכוננת.

בראשות הממשלה הובילה תנועת השחרור הלאומית, אשר בתורה נשלטה על ידי המפלגה הקומוניסטית. מלכתחילה, הממשלה הדמוקרטית הייתה מדינה קומוניסטית. היא רדפה את המפלגה הלאומנית באלי קומבטאר, משימה שהוקלה מעט על ידי שיתוף הפעולה שלהם עם הנאצים. המלך זוג הראשון הורחק למעשה; הממשלה הדמוקרטית מנעה ממנו לחזור למדינה. ה-LNÇ יצר במהירות יחסים קרובים עם מדינות קומוניסטיות אחרות.

הבחירות התקיימו ב-2 בדצמבר 1945. בשלב זה, LNÇ הפך לחזית הדמוקרטית של אלבניה, שהייתה הארגון היחיד שהתמודד בבחירות. ב-10 בינואר 1946 הוכרזה הרפובליקה העממית של אלבניה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Dervishi, Kastriot (2012). *Kryeministrat dhe ministrat e shtetit shqiptar në 100 vjet*. Tiranë: Shtëpia Botuese "55". p. 273. ISBN 978-99943-56-22-5.
2. ↑  Qafoku, Roland (2015). *Historia e 33 kryeministrave të Shqipërisë*. Tiranë: Shtëpia Botuese "Onufri". p. 350. ISBN 978-9928-186-72-0.
3. ↑  Krasniqi, Afrim (2009). *Sistemet Politike në Shqipëri 1912-2009*. Tiranë: UFO Press. p. 390. ISBN 978-99956-19-36-7.
**יואש אלרואי** (נולד ב-4 ביוני 1938) הוא עיתונאי, שדר ומנהלה לשעבר של מחלקת הספורט של הטלוויזיה הישראלית.

ביוגרפיה
--------

נולד בשם יואש בלינדמן בקיבוץ אפיקים להוריו משה ושרה (שרק'ה) שעלו מליטא בשנות העשרים והשלושים של המאה העשרים. בשנת 1954 נענה אביו לקריאתו של דוד בן-גוריון ועברת את שם המשפחה לאלרואי. יואש למד בתיכון בית ירח אך הפסיק את לימודיו בתום כיתה י"א והצטרף לאביו בעבודה בענף המספוא. במאי 1956 התגייס לצה"ל ושירת כחייל וכקצין בגדוד 12 של חטיבת גולני. לקראת שחרורו ביקש ממנו מח"ט גולני, אלעד פלד, להישאר בצבא ולחתום קבע אולם אלרואי העדיף להשתחרר ולשוב לקיבוצו ולעבודה החקלאית. במקביל עסק כל השנים בספורט ובתקופה מסוימת, בסוף שנות החמישים ובתחילת שנות השישים של המאה העשרים, היה ספורטאי פעיל בשלושה ענפי ספורט במקביל: כשחקן כדורסל בקבוצת הפועל אשדות יעקב (שהייתה באותן שנים בליגה הבכירה), כשחקן כדורגל בקבוצת הפועל טבריה, וכשחקן נבחרת ישראל בכדורעף. עובדה זו אף זיכתה אותו באזכור קצר בספר השיאים של גינס.

בשנת 1963 עזב אלרואי את הקיבוץ אך הקיבוץ, כמאמר הקלישאה, מעולם לא עזב אותו, ובהזדמנויות רבות הקפיד להזכיר תמיד את אפיקיים ככור מחצבתו ולציין כי הערכים שספג בקיבוץ והאנשים שהכיר שם, ליווהו בכל מקום ובכל דבר שעשה בהמשך חייו. עם עזיבתו את הקיבוץ החל את לימודיו במדרשה לחינוך גופני במכון וינגייט ועם סיום הלימודים שימש מספר שנים כמורה לחינוך גופני ולמתמטיקה.

ברשות השידור
------------

בשנת 1971, בעקבות פגישה מקרית עם דן שילון ועם אלכס גלעדי, הוזמן להצטרף ככתב למחלקת הספורט של הטלוויזיה הישראלית שאותה ניהל באותה עת גלעדי. תשע שנים לאחר מכן, בשנת 1980, מונה על ידי מנכ"ל רשות השידור באותה עת יוסף לפיד כמנהל המחלקה במקומו של גלעדי שפרש. בשנים הבאות רשמה מחלקת הספורט תחת ניהולו של אלרואי שורה של הישגים, ביניהם אחוזי צפייה חסרי תקדים סביב משחקיה של מכבי תל אביב בגביע אירופה בכדורסל, כיסוי נרחב של אליפויות העולם בכדורגל ובאתלטיקה, ושידורים מקיפים ומורכבים של מספר אולימפיאדות. כל אלה עשו את אלרואי באותן שנים לאחד האנשים החזקים והמוערכים בטלווייזה הישראלית. בשנת 2002 התפטר אלרואי מתפקידו כמנהל מחלקת הספורט לאחר מחלוקת חריפה עם מנהל הטלוויזיה באותה עת יוסף בראל.

חיים אישיים
-----------

בשנת 1963 התחתן עם יעל תג'ר ולהם שלושה ילדים. אחד מילדיו הוא ההיסטוריון גור אלרואי.

מאז פרישתו מפעיל אלרואי בלוג פופולרי העוסק בעיקר בנושאים הקרובים לליבו: חיי הקיבוץ, ספורט וטלוויזיה. במקביל הוא כותב בשנים האחרונות סדרת ספרים רחבת היקף בת 13 ספרים שכותרתה "מהפכת המידע הגדולה בהיסטוריה" ואשר עוסקת בביקורת הטלוויזיה בישראל ומחוצה לה בשנים 1884–2014.

קישורים חיצוניים
----------------

* עוזי דן, "יואש אלרואי מסכם 22 שנות ספורט בערוץ 1", 3 באוגוסט 2016
* "הוא לא ידע שאפשר גם אחרת. יואש אלרואי", וואלה!
* הבלוג של יואש אלרואי

הערות שוליים
------------

1. ↑  משה שיינמן, יואש אלרואי התפטר מערוץ 1, באתר ynet, 8 ביולי 2002
**ערן משה אסנטי-אסרא** (נולד ב-9 ביוני 1988) הוא כדורסלן ישראלי ששיחק בעמדות הסווינגמן. קבוצתו האחרונה הייתה מכבי קריית גת בעונת 2017/2018.

נוער
----

אסנטי נולד לאב גאנאי ואם ישראלית. גדל בנתניה ובנעוריו הוביל את תיכון שרת בעיר לזכייה באליפות ליגת התיכונים ב-2005 ונבחר לשחקן המצטיין של הליגה כשהוא קולע 19.3 נק' ב-36.7 דק' למשחק. בשנת 2006 אף הוביל את קבוצת הנוער של אליצור נתניה לזכייה באליפות המדינה לנוער. כמו כן היה בסגל נבחרת הנוער ב-2006 ונבחרת העתודה ב-2007.

קריירה בבוגרים
--------------

בעונת 2007 עלה לבוגרים לראשונה ושיחק במדי הפועל גלבוע/גליל אך זכה לדקות מועטות. את שנת 2008 החל במדי גלבוע/גליל אך לאחר משחקים ספורים עבר לשחק בליגה הלאומית במדי הפועל לב השרון, שבה קלע 9.4 נק' ב-21.5 דק' למשחק בעשרה משחקים. בסוף העונה ירדה הקבוצה לליגה השלישית. כל זמן זה המשיך לייצג את ישראל במדי נבחרת העתודה.

בשנת 2009 חזר לקבוצת נעוריו - אליצור נתניה. בנתניה היה חלק משמעותי מהרוטציה, בעיקר כשחקן מחליף, ואף שיחק בה כמה שנים לצד אחיו דוד אסנטי. במדי נתניה עלה ליגה לאחר עונה אחת ושיחק בה שלוש עונות נוספות בליגת העל. ב-2010 אף סייע לקבוצתו לעלות לשלב חצי הגמר של פלייאוף ליגת העל ("פיינל פור") תחת אימונו של אריק אלפסי. ב-2011 שותף במדיה ביורוצ'לנג'.

לאחר עונה מאכזבת שבה שותף במספר דקות מוגבל ב-2012 (בין היתר בשל פציעה בגב) חזר לשחק בליגה הלאומית במדי מכבי הוד השרון, שבה התבלט ורשם מספרים יפים של 12.7 נק' ב-29.3 דק' בממוצע. עונה לאחר מכן חתם בעירוני נהריה מהליגה הלאומית, וסייע לה לעלות ליגה באותה עונה. אסנטי משמש אחד השחקנים הישראלים הבולטים בקבוצה, שמשחקת מאז בליגת העל. מאז 2015 משמש קפטן הקבוצה, כאשר לפניו שימש בתפקיד נייט מילר.

אסנטי משחק בעמדות הסווינגמן (עמדות 2–3) וסגנון המשחק שלו מאופיין בפיזיות. הוא ניחן בקליעה טובה למדי מטווח השלוש, ובעל יכולת טובה בהגנה ובהורדת ריבאונדים.

ב-14 ביוני 2017 הודיע אסנטי על פרישתו מכדורסל בשל רצונו להגר לארצות הברית.

במרץ 2018 חזר מהפרישה כדי לשחק במכבי קריית גת מהליגה השנייה בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* ערן אסנטי, באתר כדורסלע של ערן סלע

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  סטטיסטיקות קריירה של ערן אסנטי, באתר ספסל
2. 1 2  ערן אסנטי, באתר כדורסלע של ערן סלע
3. 1 2  אהוד כהנים, ערן אסנטי: "חוויה לשחק בברק נתניה", באתר ynet, ‏25 בינואר 2010
4. ↑  ערן אסנטי, באתר ספסל
***Middle-earth: Shadow of War*** הוא משחק וידאו מבוסס עולם פתוח שפותח על ידי Monolith Productions, ופורסם על ידי Warner Bros. Interactive Entertainment. מדובר במשחק ההמשך ל-**Middle-earth: Shadow of Mordor**, אשר יצא במהלך שנת 2014, וזכה לביקורות חיוביות במיוחד.

המשחק שוחרר ברחבי העולם עבור Microsoft Windows, פלייסטיישן 4 ו-Xbox one ב-10 באוקטובר 2017.

Shadow of War מהווה המשך ישיר לעלילת המשחק הקודם, כאשר שני המשחקים מבוססים על הלגנדריום של טולקין, ומתרחשים בין אירועי ההוביט ושר הטבעות. בדומה לקודמו, המשחק קיבל השראה גם מהעיבוד הקולנועי של הבמאי פיטר ג'קסון במסגרת סרטי ההוביט ושר הטבעות.

במסגרת המשחק, השחקן ממשיך את סיפורם של הריינג'ר **טאליון** (Talion) מגונדור, ושל האלף לורד **קלברימבור** (Celebrimbor), החולק איתו את גופו, בשעה שהם מחשלים טבעת כוח חדשה במטרה ליצור צבא של אורקים ולהביס את סאורון.

בדומה לקודמו, Shadow of War עושה אף הוא שימוש ב"מערכת הנמסיס" (Nemesis System), אשר זכתה לשדרוג ביחס למשחק הקודם, ומהווה מערכת אינטליגנציה מלאכותית המגיבה בזמן אמת להתרחשויות השונות במשחק, ומאפשרת לשחקן לעצב בדרכו את סיפור המשחק, על פי בחירותיו והתנהלותו.

לאחר השקתו, ובדומה לקודמו, Shadow of War זכה אף הוא לביקורות חיוביות מצד המבקרים, במיוחד ביחס למנגנון הלחימה ולמערכת הנמסיס המשודרגת, זאת חרף ביקורות שליליות שהועלו כלפי מספר אלמנטים ודמויות בסיפור. בפרט, חברת Monolith ספגה ביקורת שלילית בשל ההחלטה להכליל במשחק microtransactions וקופסאות שלל.

זמן קצר טרם השקת המשחק, Monolith Productions שחררה גם משחק נלווה לטלפונים חכמים, התואם למערכות iOS ואנדרואיד.

ביקורות
-------

* ביקורת - Middle Earth: Shadow of War, באתר Vgames,‏ 10 באוקטובר 2017
* ביקורת: SHADOW OF WAR, באתר IGN ישראל, 12 באוקטובר 2017
* לכל אורק יש שם: Middle Earth: Shadow Of War ביקורת גיימינג, באתר Geektime, ‏21 באוקטובר 2017

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Middle-earth: Shadow of War** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של Middle-earth: Shadow of War
* Middle-earth: Shadow of War, באתר PCGamingWiki (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארגון דירוג המשחקים: קופסאות שלל אינן נחשבות כהימורים, באתר TGSPOT, ‏15 באוקטובר 2017
2. ↑  ארז רונן, ‏מה יש לגיימרים נגד תיבות אוצר?, באתר ‏מאקו‏, 11 באוקטובר 2017
3. ↑  סקירה: Middle Earth: Shadow of War – גרסת מובייל מאכזבת מדי, באתר TGSPOT, ‏3 באוקטובר 2017
**בסאם בירומי** (בערבית: **بسام بيرومي**; נולד ב-24 בפברואר 1977) הוא זמר רוק ומוזיקאי ערבי-ישראלי, סולן להקת חלאס.

ביוגרפיה
--------

בירומי נולד בעכו למשפחה עם שורשים מוזיקליים - סבו היה סודקי שוקרי, מורה מפורסם למוזיקה, ודודו הוא הזמר סמיר שוקרי. בגיל 6 הצטרף למקהלת ילדים והחל להופיע. בגיל 15 הקים להקת מטאל השרה באנגלית. מגיל צעיר נחשף למוזיקת רוק, בראיון אמר "מגיל צעיר הלכתי להופעות של אביב גפן, ברי סחרוף והיהודים, והרגשתי חשמל באוויר. הייתי אנדרדוג, היחיד שהסתובב בבית ספר עם צמה ושמע את "לד זפלין" וה"הדלתות", רוב התלמידים לא ידעו בכלל מי הם".

בשנת 1998, בגיל 21, היה אחד ממייסדי להקת הרוק הערבי "חאלס", אשר תקליט הבכורה שלה, "מאעדש פיהא" (תרגום: נשבר לנו), יצא ב-2004. הלהקה הייתה חריגה בנוף המוזיקה הערבית, כשהיא מושפעת מלהקות רוק אמריקאיות כמו נירוונה ופרל ג'אם. 

בשנת 2005, במקביל להיותו הסולן של "חאלס", החליט בירומי לצאת לקריירת סולו.

קישורים חיצוניים
----------------

* בסאם בירומי, סרטונים בערוץ היוטיוב
* אתר למנויים בלבד בן שלו, הרוקר הערבי שמשמיע את קולו של המיעוט, באתר הארץ, 21 באוגוסט 2016
**Fly by Night** הוא האלבום השני של להקת הרוק הקנדית, ראש. האלבום יצא לאור בפברואר, 1975. זהו האלבום הראשון של הלהקה עם המתופף של הלהקה יחד עם המתופף וכותב המילים, ניל פירט. לאחר מכן, התייצב הרכבה של ראש ונשאר כך עד היום.

היסטוריה
--------

מיד לאחר ההוצאה המחודשת של אלבום הבכורה, עזב את הלהקה מתופפה המקורי של הלהקה, ג'ון ראטסי ביולי 1974, בגלל סיבות שונות, ביניהן מחלת הסוכרת בה חלה, וסלידתו מסיבובי הופעות רחבים. ראש ערכה מבחנים שונים, ולבסוף בחרה במתופף ניל פירט כמחליפו של ראטסי. הצטרפותו הרשמית של פירט ללהקה הייתה ב-29 ביולי 1974, שבועיים לפני שפתחה הלהקה בסיבוב ההופעות הראשון שלה ברחבי ארצות הברית.
ההופעה הראשונה של ההרכב עם פירט הייתה מופע פותח להופעתם של אוריה היפ ומנפרד מן
ב־Civic Arena, אשר נמצא בפיטסבורג, פנסילבניה, אל מול 11 אלף איש. הופעה זו התקיימה ב-14 באוגוסט.
בנוסף לתפקיד המתופף, עם הזמן הפך פירט גם לכותב המילים העיקרי של הלהקה, היות שללייפסן וללי היה עניין מצומצם מאוד בכתיבה. במקום זאת, הם התמקדו בעיקר בהיבט המוזיקלי של הלהקה.

מילות השירים
------------

רוב שירי האלבום עוסקים במדע בדיוני ובפנטזיה. השיר הראשון Anthem מושפע מכתיבתה של איין ראנד. ראנד ידועה כאחת מההשפעות הגדולות ביותר על פירט ככותב מילים. השפעתה של ראנד, תמשיך ותופיע באלבום 2112.

המילים של היצירה הארוכה באלבום "By-Tor & the Snow Dog" הגיעו מסיפור שסיפר אחד מפועלי הבמה של הלהקה, האוורד אנגלידר בו הוא שהה בביתו של מנהל Anthem Records, ריי דניאלס. בביתו של דניאלס בא הרועה הגרמני ונבח עליו עד שכלבלב קטן הגיע וקפץ על הכלב השני. כשראש שמעו את הסיפור, הם צחקו ממנו והחליטו להפוך אותו כבסיס לשיר.

בשיר הנושא כותב פירט בתקופתו כמוזיקאי צעיר שעבר מקנדה ללונדון כדי לקנות את עולמו.

השיר "Rivendell" מושפע מספרו המפורסם של ג'.ר.ר. טולקין, שר הטבעות.

רשימת שירים
-----------

* כל המוזיקה נכתבה על ידי גדי לי ואלכס לייפסן למעט איפה שמצוין. כל המילים נכתבו על ידי ניל פירט למעט איפה שמצוין.

**צד 1**

1. Anthem - 4:10
2. Best I Can - 3:24 (מילים: לי)
3. Beneath, Between & Behind - 3:00 (מוזיקה: לייפסן)
4. By-Tor & the Snow Dog - 8:37

* I. "At the Tobes of Hades" - 0:34
* II. "Across the Styx" - 0:35
* III. "Of The Battle" - 6:14
	+ a. "Challenge and Defiance" - 1:04
	+ b. "7/4 War Furor" - 1:07
	+ c. "Aftermath" - 2:06
	+ d. "Hymn of Triumph" - 1:57
* IV. "Epilogue" - 1:14

**צד 2**

1. Fly by Night - 3:20 (מוזיקה: לי)
2. Making Memories - 2:56
3. Rivendell - 5:00
4. In the End - 6:51 (מילים: לייפסן ולי)

קרדיטים
-------

* גדי לי - שירה וגיטרת בס
* אלכס לייפסן - גיטרה
* ניל פירט - תופים, כלי הקשה

קישורים חיצוניים
----------------

* ספוטיפיי Fly by Night באתר ספוטיפיי
* MusicBrainz Fly by Night באתר MusicBrainz
* Discogs Fly by Night באתר Discogs
* AllMusic Fly by Night באתר AllMusic

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 0c6e24c8-3cc8-3b35-93c5-1fdf6c5641b6

 |
**טרל אלן פארקס** (באנגלית: **Terell Allen Parks**; נולד ב-25 בפברואר 1991) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הפאוור פורוורד והסנטר בבני הרצליה.

קריירה
------

פארקס החל את דרכו בכדורסל כשלמד בתיכון בלויט ממוריאל. הוא דורג בתור הפאוור פורוורד ה-25 בטיבו ממחזור הגיל שלו.

פארקס שיחק במכללת הקהילה המרכזית של איווה בין השנים 2009 ל-2011, ובאוניברסיטת מערב אילינוי בין השנים 2011 ל-2013. בעונתו האחרונה, העמיד פארקס ממוצעים של 12.6 נקודות, 9.6 ריבאונדים ו-2.5 חסימות למשחק.

בשנת 2013, לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA, חתם פארקס בקולוסוס רודו מהליגה היוונית, אך הוא שוחרר מהקבוצה מבלי ששותף במשחק אחד. בהמשך 2013, הוא הצטרף לקוטביצה קולובז'ג מהליגה הפולנית. בקבוצה העמיד פארקס ממוצעים של 11.8 נקודות, 8.2 ריבאונדים ו-1.1 חסימות למשחק.

בשנת 2016, חתם פארקס באנאגניסי גרמאסוגיאס מהליגה הקפריסאית. ב-28 בפברואר 2016, שוחרר פארקס מגרמאסוגיאס וחתם בטייפון סנטיור מהליגה הסלובנית. לאחר מכן שב לקפריסין וחתם בקראבנוס. פארקס שיחק בקבוצה במשך שנתיים, כשב-2017 הוא זכה עם הקבוצה באליפות ובשתי שנותיו הוביל את הליגה בריבאונדים. ב-2018 נבחר פארקס לשחקן ההגנה המצטיין של היורופקאפ.

ב-4 באוגוסט 2018, חתם פארקס בפרומית'אס פטראס היוונית. פארקס עמד על סף שחרור, אך בעקבות פציעתו של הסנטר השני בקבוצה אוקטביוס אליס, הוחלט להשאירו.

ב-26 באוגוסט 2019, חתם פארקס בלאריסה. הוא העמיד ממוצעים של 11.8 נקודות, 8.3 ריבאונדים ו-1.2 חטיפות למשחק. ב-11 בינואר 2020, עבר פארקס לניז'ני נובגורוד מהליגה המאוחדת של VTB. לפני שהעונה הסתיימה בעקבות מגפת הקורונה, העמידפארקס ממוצעים של 10 נקודות ו-7 ריבאונדים למשחק.

ב-20 ביולי 2020, חתם פארקס בשולה באסקט מהליגה הצרפתית. פארקס העמיד ממוצעים של 8.5 נקודות ו-5.8 ריבאונדים למשחק בארבעה משחקים, עד ששוחרר ב-18 בנובמבר.

ב-22 בנובמבר 2020, חתם פארקס בבני הרצליה מהליגה הלאומית.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket

הערות שוליים
------------

1. ↑  אור שקדי, בני הרצליה: טרל פארקס חתם, פרדריק בורדיון על הכוונת, באתר וואלה!, ‏22 בנובמבר 2020
מצבתו של מנחמי בבית הקברות בעפולה
**משה (מוישה) מנחמי** (30 בינואר 1936 - 23 ביוני 2014) היה ממובילי התעופה האזרחית בישראל. בין הישגיו: הקמת חברת התעופה ישראייר, ייסוד מועדון הדאייה במגידו, הקמת בית הספר לנהיגה "הוד", והחייאת המנחת הנמצא מחוץ לעפולה הנקרא "מנחת מגידו" וניהולו עד יומו האחרון (כיום נקרא המנחת "מנחת מגידו מנחמי", על שמו).

ביוגרפיה
--------

משה (מוישה) מנחמי נולד לאהובה מליקובסקי מנחמי וצבי מנחמי בשנת 1936 (ב-ו' בשבט התרצ"ו). מנחמי נולד בעפולה והתגורר בה כל חייו, עד לפטירתו.

את שירותו הצבאי עשה בגדנ"ע אוויר. בזמן שירותו רישיון טיס אזרחי. בגיל 17 זכה באליפות הארץ בהטסת טיסני מנוע חופשיים ואף הצליח, ביחד עם ברוך גינדין, לשכנע את מפקד חייל האוויר אז, הרצל בודינגר, להחזיר את הדאייה לגדנ"ע אוויר.

משה מנחמי נשא לאישה את אורה (שפייזמן) מנחמי בשנת 1962.

### פעולותיו בישראייר

בשנת 1989 ייסד חברת תעופה בשם "כנפי העמק", עם השנים הכניס את הורן את ליבוביץ' כשותפים לחברה. לאחר הזכייה במכרז להפעלת קו טיסות ממגידו לאילת, בשנת 1996, שם החברה שונה רשמית ל"ישראייר" ועם הזמן היא הייתה לחברת התעופה השלישית בישראל. מנחמי עזב את החברה משום שלא היו לו כספים להשקעה בחברה ולכן מכר את חלקו בחברה לאלכס אכטמן.

### החייאת מנחת מגידו

מנחת מגידו הוקם על ידי הבריטים וכלל שני מסלולים נטושים ומגדל ועד לשנת 1965 עמד המנחת נטוש. מנחמי הצליח להשיג אישור להעברת מיקום מועדון הדאייה מבסיס חייל האוויר ברמת דוד למנחת מגידו. משה וד"ר דוד גור הנקרא גם "דדי" היו הראשונים לחזור להשתמש במנחת. כיום (נכון לשנת 2016) משמש המנחת לפעילות ענפה של מועדון הדאייה, לפעילות חברת מגידו תעופה וכן לפעילות גופים נוספים.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע נוסף על מגידו תעופה- אתר רשמי של החברה
נייר אפייה
**נייר אפייה** הוא נייר המבוסס על תאית, לרוב נייר פרגמנט, המשמש באפייה כמשטח מונע הידבקות לשימוש חד פעמי אשר אינו נשרף גם בטמפרטורות גבוהות יחסית בתוך תנורים ביתיים.

נייר פרגמנט
-----------

המקור לשם הנייר הוא סוג הנייר שהיה עשוי מעורות של חיות שהיה בייצור נרחב מאוד בעיר פרגמון שביוון, אם כי לא שם הומצא על פי ממצאים ארכאולוגיים. שם סוג זה התגלגל דרך הלטינית (pergamenum) למילה האנגלית Parchment.

נייר הפרגמנט המודרני מיוצר על ידי הזרמת גיליונות העשויים מעיסת נייר דרך אמבט של חומצה גופרתית (בשיטה הדומה להכנת נייר העתקה), ולעיתים משתמשים באבץ כלורי. תהליך זה ממוסס באופן חלקי או הופך את הנייר לעיסה ג'לטינית, תהליך שניתן לבטלו על ידי שטיפתם של הכימיקלים החוצה וייבוש הנייר. תהליך זה מייצר נייר המאופיין בצפיפות ויציבות גבוהים עם עמידות גבוהה בחום, ואנרגיה נמוכה על פני המשטח שהופכת אותו לבלתי דביק וקל לשחרר ממנו מאפים. נייר אפייה מזכיר במראהו קלף. 

המאפיינים, המעניקים לנייר את היכולת להיות בלתי דביק, יכולים להיעשות על ידי נייר המצופה בחומרים משמרי לחות היכולים לעמוד בטמפרטורות הגבוהות בהן משתמשים בתהליך האפייה או הצלייה. לעיתים משתמשים בנייר העשוי משכבת סיליקון דקה.

### אופן השימוש

"אצבעות דגים" על נייר אפייה
ניתן להניח את הנייר על גבי תבנית אפייה, אך נהוג להצמידו בעזרת מעט מאוד מים המונחים על גבי התבנית ומשמשים כחומר "מדביק" בין הנייר לתחתית ודפנות תבנית האפייה, מה שמונע מהנייר מלהתרומם ומקל על העבודה איתו.

הנייר משמש גם כמעטפת לאידוי מוצרי מזון בעזרת סגירתו לצורת שקית, ובישול המזון בתוך סביבה אטומה, המונעת את התייבשותו ונחשבת לבריאה בשל העדר הצורך בשמן. 

נייר האפייה יכול להוות תחליף בכל מקום בו נדרש נייר שעווה כבסיס שאינו נדבק, אולם נייר השעווה אינו יכול להוות תחליף לנייר האפייה בתנור, היות שמרכיביו יגרמו ליצירת עשן במהלך האפייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נייר אפייה** בוויקישיתוף
* תמיר מואב, כרוניקה של נייר, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח, נובמבר - דצמבר 2005
* סמדר ולטר‏, איך מצמידים נייר אפייה לתבנית?, באתר וואלה!‏, 9 במאי 2006

הערות שוליים
------------

1. ↑  Parchment
2. ↑  Mayer, Ferdinand F (במאי 1860). "Technical Intelligence–Vegetable Parchment–Papyrene". *The American Journal of Science and Arts*. **XXIX** (LXXXVI): 278. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
**אוספרי** (באנגלית: **Osprey Publishing**) היא הוצאה לאור בשפה האנגלית המוציאה לאור ספרים בהיסטוריה צבאית. עד עתה יצאו לאור בהוצאה זו למעלה מ-2,300 ספרים העוסקים כולם בקרבות, במלחמות או ביחידות צבאיות. בספרים איורים, תמונות ומפות.

אוספרי הוקמה בשנת 1960 ויעודה המקורי היה הוצאת ספרים קצרים העוסקים במטוסי קרב. הספר הראשון נקרא "North American P-51D Mustang in USAAF-USAF Service" (נורת' אמריקן P-51D מוסטנג בשירות חילות האוויר של צבא ארצות הברית וחיל האוויר של ארצות הברית), ובעקבותיו יצאו עוד ספרים. ההוצאה הוציאה ספרים העוסקים ביחידות קרביות. הספר הראשון בסדרה זו נקרא "Men-at-Arms". ב-22 בדצמבר 2014 נמכרה החברה לבלומסברי הוצאה לאור.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אוספרי הוצאה לאור

הערות שוליים
------------

1. ↑  Osprey Group bought by Bloomsbury. 22 December 2014. ospreypublishing.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1147417911
* ISNI: 0000 0001 0300 8081
* LCCN: n2003038727
* VIAF: 153804673
* WorldCat: lccn-n2003038727

 |
**סדריק ברדון** (בצרפתית: **Cédric Bardon**; נולד ב-15 באוקטובר 1976 בליון) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדות הקשר ההתקפי.

קריירה
------

ברדון החל את הקריירה בקבוצת אולימפיק ליון מעיר הולדתו בעונת 1992/1993. הוא נשאר במועדון הפאר עד לסוף עונת 1997/1998, כאשר הצליח להוכיח במועדון את יכולותיו. ברדון שיחק בסטאד רן בין עונות 1998/1999 ו-2000/2001, ומשם עבר לגנגאן עד לינואר 2004, אז חתם לזמן קצר בלה האבר.

ברדון המשיך את הקריירה שלו בבולגריה, כאשר חתם בלבסקי סופיה, עימה שיחק בגביע אופ"א בעונת 2005/2006, וכבש שער חשוב במשחק בו הפסידה לבסקי לאוסר 2-1. בשנתיים וחצי בהן שיחק בקבוצה, כבש ברדון 30 שערים בליגת העל הבולגרית.

ב-14 בינואר 2008 הגיע ברדון לישראל, וחתם בקבוצת בני יהודה תל אביב. בהופעת הבכורה שלו בישראל כבש צמד בניצחון 2-3 על מועדון ספורט אשדוד.

לאחר חצי עונה בבני יהודה עבר ברדון לקבוצה הקפריסאית אנורתוסיס פמגוסטה ששילמה עבורו 200 אלף דולר. באנורתסיס היה ברדון שותף להעפלה הראשונה אי פעם של קבוצה קפריסאית לשלב הבתים של ליגת האלופות. ביולי 2009 שב ברדון לשחק בלבסקי סופיה, אך לא הצליח לשחזר את ימיו הגדולים בקבוצה, וכעבור עונה אחת חתם בקבוצת סט. רפאל מהליגה השלישית בצרפת, במדיה פרש ממשחק פעיל בקיץ 2011.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סדריק ברדון** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  שירלי בר דיין, בני יהודה שיחררה את סדריק בארדון, באתר ערוץ הספורט, 26 ביוני 2008