recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מנחם (מני) צוקרל** (נולד ב-8 בפברואר 1983) הוא שחקן, חקיין, כוכב ילדים, קומיקאי ובדרן ישראלי. הוא מוכר בשם הבמה "מני ממטרה".

ביוגרפיה
--------

  

מני צוקרל נולד בכפר סבא לאלי, ממוצא טורקי ותלמה, ילידת הודו. שם הבמה שלו, "מני ממטרה", הומצא בידי חבריו עוד בילדותו, בעקבות חיקוי הממטרה שהיה עושה להם, והשם ליווה אותו מאז לאורך השנים.

טרם שירותו הצבאי, השלים צוקרל לימודי עתודה טכנולוגית במסלול הנדסאי תעשייה וניהול. ב-2003 התגייס לצבא ושובץ לשרת במקצוע שרכש במחלקת הבינוי והתקציבים של בה"ד 20, שם גילו במהרה את כישוריו הבימתיים והוסיפו לו תפקיד נוסף - "סטנדאפיסט צבאי". כך, ההופעה הראשונה שלו הייתה מול 600 חניכים מחיל החימוש.

לאחר סיום שירותו הצבאי הצטרף צוקרל ב-2007 לצוותי בידור במלונות באילת.

ב-2009 החל צוקרל להופיע בימי הולדת, לצד עבודה בצוות הבידור של ה"מימדיון". שם הכיר את אורן פודור, שהיה לשותפו למופעי סטנד-אפ. השניים כתבו קטעי מערכונים בהם הופיעו במועדוני סטנדאפ ואף בתוכניות בערוץ ביפ. לאחר החלטתו של פודור לפרוש מפעילות כחלק מצמד הבדרנים, עבר צוקרל להתמקד בהופעות לילדים.

ב-2013 השתתף בקליפ שכלל אומני ילדים ונוצר למען הצלת הילד אליעזר חיים, שם פגש לראשונה את יובל שם-טוב, הידוע כ"יובל המבולבל". בשנת 2014 השתתף צוקרל כאורח בסדרה "מר עגבנייה" בכיכובו של יובל המבולבל. לאחר מכן הגה ויצר עימו שם-טוב, שהפך למנהלו האמנותי של צוקרל, את הדמות "מני ממטרה", והשניים כתבו והלחינו את המערכונים. שנה לאחר מכן החל צוקרל להיות מיוצג על ידי חברת NMC בשיתוף עם שם-טוב.

ב-2016 החל להופיע במופע משלו והצטרף להפקת הקיץ "פסטיפאן - הפתעה בחופשה".

בהמשך, הופיע ברצף של הפקות לחג החנוכה: ב"אופס הילדים התכווצו" (ב-2016), שנה אחר כך בהפקה "מותק הטרול הקסום", בשנת 2018 השתתף ב"קסם של משחק" ובחנוכה 2019 כיכב בהפקה "מותק - גיבורי החלומות". בשנת 2021 השתתף בפעם השלישית במופע "מותק של משפחה". 

בפברואר 2019 השתתף בפרסומת לחברת "פלאפון", ובאותה שנה החל להשתתף בסדרה "מה קרה למני ממטרה?". שנה אחר כך, פורסמה סדרה חדשה בשם "מני ממטרה והמלון המטורף".

בחנוכה של שנת 2022 השתתף במחזמר "הצגה של משפחה" לצד אשתו פרלה דנוך, מיכאל ושירן ספיר והשחקן מני צור.

במלחמת חרבות ברזל התפרסם כי צה"ל השמיע למחבלי חמאס במשך שעות רבות את השיר "מני ממטרה" כששהו במעצר.

חיים אישיים
-----------

צוקרל נשוי לשחקנית פרלה דנוך, בתו של הזמר רמי דנוך. השניים השתתפו בתוכנית המציאות "זוג מנצח VIP", ששודרה בשנת 2021.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מני צוקרל
* מני צוקרל, ברשת החברתית פייסבוק

* מני צוקרל, ברשת החברתית אינסטגרם

* מני צוקרל, סרטונים בערוץ היוטיוב

* מני צוקרל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* מני ממטרה (אורכב 18.04.2019 בארכיון Wayback Machine), באתר NMC

הערות שוליים
------------

1. ↑  *הנשק הסודי של צה"ל: מני ממטרה בריאיון על השיר שהושמע למחבלי החמאס-דאעש בזמן המעצר*, נבדק ב-2024-01-06

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007394921205171
* VIAF: 5155464883502042081
* WorldCat (עם VIAF): 5155464883502042081

 |
**סי במול מז'ור** הוא סולם מז'ורי שהטוניקה שלו היא סי במול, והוא מורכב מהצלילים סי במול, דו, רה, מי במול, פה, סול ולה. ביצירות הכתובות בסול מינור, מופיעים שני במולים ליד המפתח. הסולם המקביל שלו הוא סול מינור והסולם היחסי שלו הוא סי במול מינור.

מידע כללי
---------

סולם סי במול מז'ור הוא:

 {
\override Score.TimeSignature #'stencil = ##f
\relative c' {
 \clef treble \key bes \major \time 7/4 bes4 c d es f g a bes a g f es d c bes2
 \clef bass \key bes \major
} }
השמעת צלילים אינה נתמכת בדפדפן שלך. אפשר להוריד את קובץ השמע.
* **טוניקה** - סי במול מז'ור
* **סופרטוניקה** - דו מינור
* **מדיאנטה** - רה מינור
* **סובדומיננטה** - מי במול מז'ור
* **דומיננטה** - פה מז'ור
* **סובמדיאנטה** - סול מינור
* **טון מוביל** - אקורד מוקטן מתו לה

כלי טרנספוזיציה רבים מכוונים לסולם סי במול מז'ור, כולל קלרינט, חצוצרה, סקסופון טנור וסקסופון סופרן. כתוצאה מכך, סולם סי במול מז'ור הוא אחד הסולמות הפופולריים ביותר עבור יצירות הכתובות לתזמורת כלי נשיפה.

היסטוריה
--------

סימפוניה מס' 98 של יוזף היידן מזוהה לעיתים קרובות כסימפוניה הראשונה שנכתבה בסולם זה, והיא כוללת קטעי חצוצרה וטימפני. עם זאת, אחיו, מיכאל היידן, כתב עוד קודם לכן סימפוניה בסולם סי במול מז'ור, היא סימפוניה מס' 36. אף על פי כן, יוזף היידן עדיין מקבל את הקרדיט על כתיבת תפקיד הטימפני בסולם סי במול מז'ור, עם סימני היתק ליד המפתח שמתאימים לסולם פה מז'ור (במקום לבצע טרנספוזיציה עם סימני היתק שמתאימים לדו מז'ור). מהדורות רבות של תווי היצירה אינן משתמשות כלל בסימני היתק ליד המפתח, ומציינות את הכלי כ"טימפני ב-B♭-F".

יצירות בולטות שנכתבו בסולם
--------------------------

* יוהאן סבסטיאן באך
	+ הקונצ'רטו הברנדנבורגי מספר 6
* יוזף היידן
	+ סימפוניה מס' 85, סימפוניה מס' 98, סימפוניה מס' 102
	+ רביעיות מיתרים אופוס 76
* וולפגנג אמדאוס מוצרט
	+ סימפוניה מס' 2, סימפוניה מס' 5, סימפוניה מס' 24, סימפוניה מס' 33
	+ קונצ'רטו מס' 6, קונצ'רטו מס' 15, קונצ'רטו מס' 18, קונצ'רטו מס' 27
	+ סונטה לפסנתר מס' 3ֿ, סונטה לפסנתר מס' 13, סונטה לפסנתר מס' 17
* לודוויג ואן בטהובן
	+ קונצ'רטו מס' 2
	+ הסימפוניה הרביעית
	+ הפוגה הגדולה
	+ סונטה לפסנתר מס' 11
	+ סונאטה מס' 29 (האמרקלאוויר)
* פרנץ שוברט
	+ אימפרומפטו אופוס 142 מס' 3
	+ סימפוניה מס' 2, סימפוניה מס' 5
* פרדריק שופן
	+ מזורקה אופוס 7 מס' 1
	+ פרלוד אופוס 28 מס' 21
	+ פולונז אופוס 71 מס' 2
* רוברט שומאן
	+ סימפוניה מס' 1
* יוהנס ברהמס
	+ קונצ'רטו לפסנתר מס' 2
* סרגיי פרוקופייב
	+ סימפוניה מס' 5
	+ קונצ'רטו מס' 4
	+ סונטה לפסנתר מס' 7

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סי במול מז'ור** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  B Flat Major Scale, Piano Music Theory, ‏2016-05-31 (באנגלית)
2. ↑  H. C. Robbins Landon, *Haydn Symphonies*, London: British Broadcasting Corporation (1966): 57
"**מסתובב בעולם**" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דנה לפידות. השיר יצא לאור ב-19 ביולי 2015 בהוצאת חברת התקליטים ארומה מיוזיק, כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השני שלה, כמו בהתחלה (2015). ב-29 בדצמבר 2015, יצא לאור הרמיקס הרשמי של "מסתובב בעולם" עם עטיפה שונה.

השיר הגיע למקום החמישי במצעד העברי השבועי של רשת ג', וה-24 ברדיו אמצע הדרך.

רקע וכתיבה
----------

השיר נכתב והולחן בידי דנה לפידות לבדה, בדומה לשירים נוספים שלה והופק בידי זוהר מזור. "מסתובב בעולם" יצא לאור כסינגל השני מתוך האלבום כמו בהתחלה (2015), לאחר שהוחלט להוציא את השיר "כמו בהתחלה" כסינגל המוביל מתוך האלבום. באותו הזמן, הכריזה לפידות על סיבוב הופעות חדש.

במעריב פורסמה ביקורת אודות השיר ונכתב שבאמצעותו, לפידות "מצליחה לכוון לאוזן וללב בדרך הנכונה".

וידאו קליפ
----------

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של דנה לפידות ב-19 ביולי 2015. בתחילתו, ניתן לראות שיירת גמלים, כשהם במדבר. בהמשך, ניתן לראות את לפידות, כשהיא לובשת שמלה לבנה ומהודרת. באמצע הקליפ, מחליפה לפידות את השמלה לשמלה בצבע שחור, בדומה לעטיפת הסינגל עצמו.

נכון לאוקטובר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-100 אלף צפיות.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים (2015)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | – |
| המצעד העברי השבועי של רשת ג' | 5 |
| רדיו אמצע הדרך | 24 |

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "מסתובב בעולם" באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7  *דנה לפידות - מסתובב בעולם*, נבדק ב-2019-10-06
2. ↑  *דנה לפידות - מסתובב בעולם (רמיקס)*, נבדק ב-2019-10-06
3. ↑  7.1.2016 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
4. ↑  ארכיון המצעדים (ארכיון)
5. ↑  שירים שנכתבו והולחנו על ידי דנה לפידות, באתר שירונט
6. 1 2  דנה לפידות - לינקיפדיה, באתר www.linktone.co.il
7. ↑  לבנת אלפסי, ‏ככה זה שיש שניים: עומר אדם ומשה פרץ עם שיר שיגרום לבנות לרקוד, באתר מעריב אונליין, 2 באוגוסט 2015
"**מעגל החיים**" הוא שיר של הזמר-יוצר הישראלי אמיר דדון. השיר נכתב והולחן על ידי דדון, ועובד בידי אייל מזיג, עמוס בן-דוד, ברק מליחי ודדון. הוא הופק על ידי אייל מזיג, עמוס בן דוד ודדון, ויצא לאור ב-1 באוגוסט 2023.

רקע
---

השיר נכתב והולחן על ידי אמיר דדון תוך לילה אחד. הוא עובד בידי אייל מזיג, עמוס בן-דוד, ברק מליחי ודדון, הופק על ידי אייל מזיג, עמוס בן-דוד ודדון, ויצא לאור ב-1 באוגוסט 2023, לאחר הפסקה של דדון במשך שנתיים מתעשיית המוזיקה. דדון תיאר את הרקע לכתיבת השיר:

> 
> טקסט ולחן שהגיעו אליי יחד עם תובנה שהגיעה ברגע אחד. 'אין צער בעולם יש רק געגוע שירים שכתבתי נכתבו בזכותך והשמש תזרח, הרוח תיקח והים יישאר אותו הים'. תמיד הבנתי את זה, אבל לא יכולתי לכתוב את זה בתחילת הדרך.
> 
> 
> 
> — בר חיים, עקף את אושר כהן: זה ההישג הענק של הזמר אמיר דדון, באתר עכשיו 14, 13 באוגוסט 2023
>

קבלה ביקורתית
-------------

אריאל פייגלין מערוץ 7 תיאר את השיר בתור "פסקול מוזיקלי עמוק, נוסטלגי, מסתורי ואינטימי".

הצלחה
-----

כשבוע לאחר צאתו, ב-13 באוגוסט 2023 כבש השיר את המקום הראשון במספר ההשמעות בתחנות הרדיו בישראל עם 194 השמעות, והגיע למקום הראשון במצעד המוזיקה השבועי של מדיה פורסט.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים שבועיים (2023)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  וואלה! תרבות‏, "אין צער בעולם, יש רק געגוע": אמיר דדון מוציא שיר חדש, באתר וואלה!‏, 1 באוגוסט 2023
2. 1 2 3  אריאל פייגלין, אחרי שנתיים: אמיר דדון חוזר עם שיר חדש - 'מעגל החיים', באתר ערוץ 7, 1 באוגוסט 2023
3. ↑   אמיר דדון - מעגל החיים, סרטון בערוץ "Amir Dadon - אמיר דדון", באתר יוטיוב (אורך: 02:54)
4. 1 2  בר חיים, עקף את אושר כהן: זה ההישג הענק של הזמר אמיר דדון, באתר עכשיו 14, 13 באוגוסט 2023
5. ↑  דירוג תחנות הרדיו: אמיר דדון מזנק עד לפסגה, באתר אייס, 13 באוגוסט 2023
6. 1 2  המצעד הישראלי השבועי, באתר מדיה פורסט, ‏12-08-23
**אינארה מורנייצה** (בלטבית: **Ināra Mūrniece**; נולדה ב-30 בדצמבר 1970) היא פוליטיקאית לטבית, אשר כיהנה בין היתר כיו"ר הסאימה (הפרלמנט הלטבי) וכשרת ההגנה בשנים 2022–2023.

ביוגרפיה
--------

מורנייצה נולדה ב-30 בדצמבר 1970. ב-2007 היא סיימה את לימודיה בבית הספר לכלכלה ותרבות, וב-2009 סיימה לימודי כלכלה באוניברסיטת לטביה. לאחר מכן עבדה בעיתון Latvijas Avīze עד אוגוסט 2011. באותה שנה היא התמודדה לראשונה בבחירות לסאימה מטעם מפלגת הברית הלאומית. היא נבחרה לסאימה ומונתה ליו"ר הוועדה לזכויות אדם. בשנת 2014 היא נבחרה ליו"ר הסאימה. ב-2018 היא נבחרה לסאימה בפעם השלישית והמשיכה לכהן כיו"ר הבית. ב-2022 היא נבחרה לסאימה בפעם הרביעית. ב-14 בדצמבר של אותה שנה היא מונתה לשרת ההגנה בממשלתו של ארטורס קרישיאניס קרינש.

בספטמבר 2023 נוצרה ממשלה חדשה בראשות אוויקה סיליניה ומורנייצה הוחלפה על ידי אנדריס ספרודס.

מורנייצה הייתה נשואה להיסטוריון והפוליטיקאי ריטוורס יאנסונס שהיה בעצמו חבר הסאימה. בני הזוג התגרשו ב-2015.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אינארה מורנייצה** בוויקישיתוף
* אינארה מורנייצה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LNB: 000213270
* NLP: a0000003408281
* VIAF: 316005910
* WorldCat: viaf-316005910

 |



1. ↑  "Pie O. Kalpaka pieminekļa notiks svinīgā aizsardzības ministru maiņas ceremonija". *LV portāla* (בלטבית). 2023-09-15. נבדק ב-2023-10-06.
**כנסיית אולף הקדוש** (באסטונית: **Oleviste kirik**) היא כנסייה בטאלין, אסטוניה שבזכות גובה הצריח שלה בעבר (159 מטרים), הייתה הבניין הגבוה בעולם בין השנים 1549–1625.
הכנסייה מוקדשת לאולף השני, מלך נורווגיה. כיום היא משמשת את הכנסייה הבפטיסטית.

היסטוריה
--------

ההנחה המקובלת היא שהכנסייה נבנתה במאה ה-12 והייתה מרכז חיי הקהילה הסקנדינבית בטאלין לפני הכיבוש הדני בשנת 1219. האזכור הקדום ביותר לכנסייה הוא משנת 1267 והיא הורחבה מאוד במהלך המאה ה-14.

בערך בשנת 1500 הוגבה צריח הכנסייה והגיע לגובה 159 מטרים. על פי המשוער, ההשקעה בבנייה לגובה כזה נבעה מכך שטאלין היא עיר נמל וכך יצרו נקודת ציון לאוניות שבאו לסחור. משנת 1549 הייתה הכנסייה הבניין הגבוה בעולם, עד שבשנת 1625 נפגע הצריח ונשרף מפגיעת ברק. במשך כל שנות קיומה נפגעה הכנסייה מפגיעות ברק לפחות שמונה פעמים והבניין כולו נשרף שלוש פעמים עד היסוד. לאחר כמה שיפוצים נותר גובה הצריח 123.7 מטרים.

בשנת 1552 ליד הכנסייה נפתחה ספרייה. אוסף זה נמצא כיום בספרייה האקדמאית של אוניברסיטת טאלין.

בין השנים 1944-1991 השתמש הק.ג.ב. בבניין לשידורי רדיו ולפיקוח.

תמונות
------

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כנסיית אולף הקדוש** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 4adcc0a7-9031-44ef-ad19-7e55c15055bf
* VIAF: 6866149544613100490009
* WorldCat (עם VIAF): 6866149544613100490009

 |
**מתנות קטנות** הוא פזמון שנכתב על ידי נעם חורב, והולחן ובוצע על ידי רמי קלינשטיין. השיר יצא לאור בשנת 2014.

רקע
---

את השיר כתב נועם חורב בעת ששהה בחופשה בתאילנד, במהלך יום שישי מתוך געגועים לאווירה ביום שישי בישראל לפני כניסת השבת. לדברי רמי קלינשטיין הוא התכוון להוציא את השיר "בוקר טוב ילד", אך מכיוון שהזמר מוקי הוציא בזמן הזה את הלהיט "ילד של אבא", הוא בחר שלא להוציא את השיר, ובמקומו הקליט את השיר "מתנות קטנות" ו"ילד טוב אבא" יצא כסינגל מאוחר יותר. "מתנות קטנות" היה הסינגל השלישי שיצא מאלבומו של קלינשטיין הנושא את שמו.

השיר מתאר אווירת יום שישי אחר הצהריים לקראת כניסת השבת. בשיר משולב קטע קצר מתוך קידוש ליל שבת. על כך סיפר קליינשטיין:

> 
> "השיר מתאר ישראליות, את התופעה המיוחדת בארץ ביום שישי, שהכל עובר הילוך. כבר לקראת ארבע-חמש אחר הצהרים אין תנועה, אין את הרעש הזה, אתה יכול לשמוע את השקט. אנשים כבר בבית, עם העיתונים על המרפסת או בסלון. יש את המנוחה הישראלית הזו של כניסת השבת. כשהייתי ילד ביום שישי היה גם קידוש, היה ביחד משפחתי, זה העניין. השיר הזה מדבר על ישראליות. לא תמצא את זה בניו יורק, ברלין או פריז, שם שישי הוא כמו חמישי. זה מיוחד לישראלים".
> 
> 
> 
> 

השיר הגיע במצעד השנתי של גלגלצ לשנת תשע"ד (2014) למקום השלישי.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדי סוף שנה (2014)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |
| גלגלצ | 3 |

| 
‏‏‏  **מצעדי עשור (2010-19)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |
| כאן גימל | 49 |

קישורים חיצוניים
----------------

* מילות השיר, באתר שירונט
* יוסי חרסונסקי, רמי קלינשטיין, מתנות קטנות (מילים: נועם חורב לחן, עיבוד והפקה - רמי קלינשטיין, ינואר 2014), באתר יוסימיוסיק
* יהל כהן, האזינו: רמי קליינשטיין מפנק במתנות קטנות, באתר פרוגי, 10 בינואר 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  נועם חורב מספר על כתיבת השיר 'מתנות קטנות' - מכללת BPM, בערוץ היוטיוב של מכללת BPM
2. ↑  קארפול קריוקי - רמי קליינשטיין, בערוץ היוטיוב של תאגיד השידור הישראלי
3. ↑  אסף נבו, ‏רמי קלינשטיין מפרגן לריטה ושר "מתנות קטנות", באתר ‏מאקו‏, 8 בינואר 2014
האיקונוסטאזיס בכנסייה
**כנסיית אנדריי הקדוש** (באוקראינית: **Андріївська церква**) היא כנסייה במעמד קתדרלה בקייב, בירת אוקראינה. הכנסייה נבנתה בסגנון הבארוק בין השנים 1747–1754 לפי תוכניתו של האדריכל ברתולומאו רסטרלי. הכנסייה ממוקמת על גבעה ומשקיפה על האזור ההיסטורי פודיל ועל נהר הדנייפר. המדרון המשתפל מהגבעה לפודיל והרחוב הראשי העובר דרכו קרויים על שם הכנסייה - מדרון אנדרייבסקי.

תולדות האתר
-----------

הכנסייה הוקמה לציון שמו של אנדראס הקדוש, "השליח של רוס" (על פי הכרוניקה הרוסית הראשונה אנדראס הקדוש הגיע למקום והקים צלב על הגבעה במקום בו נמצאת כיום הכנסייה). בשנת 1086 הקים נסיך קייב וסבולוד הראשון כנסייה במקום לציון מאורע זה. הכנסייה חרבה בעת הכיבוש המונגולי ב-1240. במהלך השנים הוקמו במקום כנסיות עץ, שחרבו.

ב-1744 הניחה יליזבטה, קיסרית רוסיה את שלוש אבני הפינה הראשונות לכנסייה החדשה על הגבעה, היא לא זכתה לראות בסיום הבנייה. שנה לאחר מכן נבחר ברתולומאו רסטרלי לתכנן אותה, והוא תכנן ועיצב גם את האיקונוסטאזיס שלה. העבודות על המעטפת החיצונית של המבנה הסתיימו ב-1754, אך רק ב-1767 הסתיימו כל עבודות עיצוב הפנים שלו. ציורי הקיר והאיקונות צוירו על ידי האמנים אלכסיי פטרוביץ' אנטרופוב (אנ') ואיוון יקובלביץ' וישניקוב.

כיוון שהכנסייה תוכננה להיות כנסיית הקיסרית, אין לה קהילה ולא מגדל פעמונים. הממלכה לא גילתה עניין לתמוך בפרויקט לאחר מותה של הקיסרית יליזבטה והכנסייה מומנה מתרומות אקראיות של גורמים פרטיים. ב-1768 היא הועברה לידי מועצת העירייה של קייב. סופה כבדה פגעה קשות בכנסייה ב-1815 וקרעה מעליה את הגג. בין השנים 1825–1828 נערך בה שיפוץ מקיף, במסגרתו שונתה צורת החזית שלה מן התוכנית המקורית ומבני עץ הוחלפו בברזל. שיפוצים נוספים נערכו בין השנים 1917–1953 ונגעו בכל רכיבי המבנה, יסודות, חזית, עיטורי פנים וחוץ. בשנת 1935 נסגרה הכנסייה לפעילות דתית בהוראת השלטון הסובייטי והפכה למוזיאון היסטורי לתולדות אוקראינה. במהלך מלחמת העולם השנייה חודשו הטקסים הדתיים במקום, עד שהופסקו שנית ב-1961. ב-1968 נפתח במקום המוזיאון לארכיטקטורה היסטורית סנטה סופיה.

בשנות השישים התגלו בווינה שבאוסטריה תוכניות המבנה המקוריות של ברתולומאו רסטרלי. בשנת 1970 רכש המוזיאון לארכיטקטורה היסטורית סנטה סופיה העתקים של תוכניות אלה ממוזיאון אלברטינה בווינה ובשנת 1978 החל שיפוץ מקיף לפי תוכניות אלה, שנועד להחזיר את הכנסייה למראה המקורי שלה. ב-1987 היא הוכרזה כקתדרלה של הכנסייה האורתודוקסית האוקראינית העצמאית. ב-2018 הוכרזה הכנסייה כמושב בישוף של הפטריארכיה האקומנית של קונסטנטינופול (צעד שביטא התנתקות של הכנסייה האוקראינית משליטת הכנסייה האורתודוקסית הרוסית-פטריארכיית מוסקבה).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כנסיית אנדריי הקדוש** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של כנסיית אנדריי הקדוש
* ערך על המקום, מתוך (Encyclopedia of Ukraine, vol. 4 (1993
* על המקום באתר discover ukraine.info
* על המקום באתר לונלי פלאנט

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n84208413
* VIAF: 305069822
* WorldCat: lccn-n84208413

 |
שלמה ארצי, מייסד העמותה
**עמותת צימאון**, שנוסדה ב-2002, פועלת לצמצום פערים חברתיים ולחיזוק אוכלוסיות מוחלשות, בדגש על ילדים ונוער בסיכון ומבקשי מקלט מהפריפריה הגאוגרפית והחברתית. צימאון הוקמה בידי האמן שלמה ארצי ובת זוגו מיכל חלד. חלד התמנתה לאחרונה ליו"ר העמותה, לאחר שניהלה אותה מהקמתה. כל חברות העמותה והוועד המנהל פועלות בהתנדבות, במקביל לפעילות המתנדבות.

על פי אתר גיידסטאר, מטרות העמותה הן:

* מתן סיוע לילדים ולצעירים במצבי מצוקה בתחומי החברה, הרווחה, העבודה, החינוך והבריאות.
* תמיכה בשירותים התנדבותיים קיימים ופיתוח פרויקטים חדשים לצמצום הפערים הסוציו-אקונומיים.
* יצירת שיתוף פעולה בין הארגונים הקיימים.

פרויקטים עיקריים
----------------

### צימאון לצמיחה

תוכנית רב שנתית המלווה צעירים בגילאי 18–26. התוכנית מתחילה במכינה הקדם צבאית באור יהודה, ונמשכת לאורך השירות הצבאי ולאחר השחרור מצה"ל.

צוות התוכנית כולל את סגל המכינה, מנטורים לתקופת הצבא ולאחריה, ומגוון יועצים המסייעים למשתתפים להגשים את שאיפותיהם המקצועיות ובמקביל להיות מעורבים ופעילים בקהילה.

### צימאון להצלחה

תוכנית הפועלת משנת 2006 ומציעה לצעירים בסיכון גבוה ליווי אישי ותמיכה כוללת שיסייעו להם לרכוש השכלה, מקצוע וכישורי חיים לטובת עתיד מוצלח ובטוח.

בבסיס התוכנית קשר הדוק עם מתנדב מבוגר ומנוסה, המלווה את המשתתף ומסייע במימון לימודים לתואר אקדמי, רכישת מקצוע, ליווי למציאת תעסוקה, טיפול בגוף ובנפש, ושיפור והעצמה של כישורי חיים.

### צימאון לחיבוק

תוכנית המיועדת לילדי מבקשי המקלט בארץ וכוללת העשרה לילדי אבו גידה, בית ספר של הקהילה האריתראית הקניית מקצוע לצעירים והעצמת נשים.

בנוסף, תומכת התוכנית בקבוצת רצים מקצועיים, המתאמנים לאולימפיאדה. בקבוצה חברים ישראלים ומבקשי מקלט, המקדמים ילדים ונוער באמצעות הספורט.

### שבט איתן בשכונת שפירא בתל אביב

צימאון פעלה מספר שנים בשבט הצופים הממוקם בשכונת שפירא בתל אביב. בעקבות השינויים הדמוגרפיים בשכונה, הפך איתן לשבט הצופים היחיד בארץ הפונה לילדי פליטים ומהגרים. חניכי השבט היו מבין מובילי המחאה נגד גירוש ילדי העובדים הזרים ומשפחותיהם ב-2019.

בנוסף למימון פעילות השבט, עמותת צימאון סייעה בהפעלת מועדונית לחניכים. בשנת 2013 עברה הפעילות בשבט מצימאון להנהגה המקומית.

### גבעת אולגה בחדרה

אימוץ המרכז הקהילתי בשכונת גבעת אולגה בחדרה היה הפרויקט הראשון של העמותה והתקיים בשנים 2002–2014. העמותה תמכה בספריה, במרכז מוזיקה ובסטודנטים שמתנדבים בשכונה במסגרת מלגה. מ-2014 פועל הפרויקט תחת ההנהגה המקומית.

בעבר הפעילה העמותה גם את פרויקט "ילקוט לכל ילד" שתרם ילקוטים וציוד לבתי ספר לילדים משכבות מוחלשות.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של עמותת צימאון
* עמותת צימאון, ברשת החברתית פייסבוק
* עמותת צימאון, באתר "גיידסטאר ישראל"

הערות שוליים
------------

1. ↑  עמותת צימאון
2. ↑  עמותת צמאון (ע"ר) | גיידסטאר - אתר העמותות של ישראל | משרד המשפטים, באתר www.guidestar.org.il
3. 1 2  סהר אלמוג, הפרויקט הסודי של שלמה ארצי ובת זוגו מיכל חלד: מכינה קדם-צבאית, באתר Xnet‏, 10 באוקטובר 2016
4. ↑  צימאון לחיבוק
5. ↑  אתר למנויים בלבד ענת ג'ורג'י, "התחככתי בשועי עולם, אבל היום, עם ילדי מבקשי המקלט, אני הכי מאושרת", באתר TheMarker‏, 29 בספטמבר 2017
6. ↑  שבט הצופים שהפך לביתם השני של ילדי העובדים הזרים, באתר ‏מאקו‏, 15 בספטמבר 2010
7. ↑  מיה אילוז, תתארו לכם ששלמה ארצי בא לעזור לכם, באתר Xnet‏
**משה בליטנטל** (7 בנובמבר 1911 – 13 באוגוסט 1989) היה מראשי תנועת פועלי אגודת ישראל, כיהן כראש החזית הדתית בחיפה וכחבר מועצת עיריית חיפה וסגן יושב ראש המועצה הדתית בעיר.

ביוגרפיה
--------

נולד בז' בחשון תרע"ב ליהודה אריה ושרה לבית יעקובוביץ בעיירה אפטא שבפולין, למשפחה מחסידות גור. בעל השכלה תורנית. היה חבר מזכירות ההנהלה הארצית של צעירי אגודת ישראל בפולין.

בשנת 1934 עלה לארץ ישראל. בשנת 1940 מונה למזכיר סניף פועלי אגודת ישראל בחיפה. בתקופת המנדט הבריטי סייע בהעפלה, דאג לקליטת העולים, לדיור ולעבודה עבורם. 

היה חבר מפקדת ההגנה, חבר הנהלת המגבית להתגייסות, חבר בהנהלת כופר היישוב ויו"ר ועדת הגיוס לצה"ל בחיפה.

היה ממקימי שיכון פא"י בקריית אליעזר בעיר. שימש כשופט עירוני בחיפה, וכיהן כחבר במועצה הציבורית שהקימה ממשלת ישראל לענייני הסכם השילומים.

פרסם מאמרים בביטאון פא"י, "שערים".

בשנת 1934 נישא לשפרה אורנשטיין. לשניים נולדו שתי בנות ובן. בנו, אריה בליטנטל, היה סגן ראש העיר חיפה מטעם אגודת ישראל. נכדו הוא השופט והסופר יאיר חסדיאל.

לאחר מותו נקרא רחוב על שמו בשכונת רמת אלמוגי בחיפה.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "משה בליטנטל", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יב (1962), עמ' 4088
* אמציה פלד, רחוב בליטנטל, בתוך "**מדריך רחובות חיפה**", באתר האינטרנט של עיריית חיפה

הערות שוליים
------------

1. ↑  משה בליטנטל באתר חברה קדישא חיפה
**יצחק שובינסקי** (1914 – 1981) היה רואה חשבון ותעשיין ישראלי, אשר ייסד, ביחד עם לדיסלאב שנלר, את אוטוקרס ושימש מנכ"ל החברה בשנים 1957–1971.

החברה שהייתה מחלוצות תעשיית הרכב בישראל, ובפרט הראשונה ליזום תכנון ויצור רכב "ישראלי", ה"סוסיתא", כאשר לצדה יוצרו דגמי "כרמל", "סברה ספורט", "טריומף 1300" ועוד.

ביוגרפיה
--------

שובינסקי נולד בטוראק, פולין לאברהם וחנה. בשנת 1914 (תרצ"ד), עם סיום לימודיו בגימנסיה פולנית עלה לארץ ישראל. התחיל את דרכו כרואה חשבון בנמל תל אביב.

התחתן עם יעל בסקינד, ילידת ראשון לציון (1912) ונכדתו של יהודה צלליכין מאנשי ביל"ו ומראשוני המושבה ראשון לציון. נולדו להם שלושה ילדים: ד"ר חסיה ירושלמי (1946) והתאומים משה ויהודה (1948).

עד שנת 1939 התגוררו בני הזוג שובינסקי ברחוב שינקין בתל אביב. בשנת 1939 עברו להתגורר בחיפה. שובינסקי היה שותף עם גיסו בעסק של יינות. בהמשך עסק בספנות, נכנס בשותפות לחברת "פוסידון", וייבא מטורקיה לקרדות, ביצים וטבק לסיגריות.

שובינסקי הגיע לסדנא של לדיסלאב שנלר לקנות רכב תלת-גלגלי לשיווק טבק, שייבא מטורקיה ואז החליט להיכנס לעסקי הרכב. בשנת 1957 חתמו שנלר ושובינסקי על הסכם שותפות והקימו את חברת אוטוקרס. את קיום המפעל חשף שובינסקי רק בשנת 1959, לדבריו "מסיבות מדיניות".

בשנת 1960, בעת שכיהן כמנכ"ל אוטוקרס, ביקר שובינסקי בתערוכת מכוניות ספורט בלונדון והתרשם ממכונית מדגם "אשלי" (אנ') העשוי מפיברגלס ומשילדה שפיתח לסלי בלאמי (אנ'), וקיבל רישיון להרכיב דגמים בעלי תכונות דומות, בשותפות עם יצרנית הרכב הבריטית **רליאנט מוטורס** (אנ'). כך פותחו "רליאנט סברה" בבריטניה ו"סברה ספורט" בישראל.

בשנת 1969 רכש את מפעלו של אפרים אילין תמורת שלושה מיליון דולר. לטענתו של שובינסקי, הוא אולץ לרכוש את המפעל, כאשר מי שהכריח אותו לבצע את הרכישה היה השר פנחס ספיר. בעקבות הרכישה, נקלע שובינסקי למשבר כספי והוא אף הואשם בשוחד והוגש נגדו כתב אישום. במשפט שנערך זוכה שובינסקי מכל סעיפי האישום, אולם כתוצאה מההוצאות על ניהול המשפט, הוא התרושש.

שובינסקי עסק בהתנדבות באימוץ חיילים ודאג להובלתם ממקומות שירותם לביתם.

בסוף יולי 1981, בעודו נוהג ברליאנט קיטן העשויה פיברגלס, לקה בהתקף לב, סטה מהכביש, פגע בעץ ונהרג. התאונה התרחשה בשדרות הצבי בחיפה, בסמוך לבית מגוריו. נקבר בחיפה.

ראו גם
------

* תעשיית רכב בישראל
* אוטוקרס
* סוסיתא
* סברה ספורט
* כרמל
* טריומף 1300

קישורים חיצוניים
----------------

* מאיר שושני, ביהמ"ש: עדויות סותרות ותילי שקרים היקשו בירור האמת, דבר, 26 בנובמבר 1974
* בני ברק, ניסיונות העבר, כישלונות העבר, באתר ynet, 24 במאי 2007
* אלי שאולי, לכבוד יום העצמאות : סוסיתא בע"מ, באתר "אוטו", 10 במאי 2011
* דותן מלאך, סוגרים חשבון: מי המציא את הסוסיתא?, באתר nrg‏, 2 בנובמבר 2013
* סוסיתא מכונית ישראלית  - The Cars Center
* יעל ויצחק שובינסקי All results for שובינסקי in All Collections - MyHeritage
* סיפורה של אוטוקרס הישראלית' באתר קולקט

הערות שוליים
------------

1. ↑  לבנות ולהיבנות - משרד התחבורה
2. ↑  עלון תעשיית המכוניות בישראל 16 דצמבר 2014, באתר התאחדות בולאי ישראל
3. ↑  אלבום משפחות - מוזיאון ראשון-לציון - שובינסקי יצחק
4. ↑  **ישראל 50** בעמוד על שנת 1959
5. ↑  "רליאנט סברה" sporting-reliants.com/Sabra
6. ↑  דני בלוך, ההלואה לאוטוקרס, מחיר יקר תמורת מפעל מיותר, דבר, 24 באפריל 1969
7. 1 2 3 4  איטה גליקסברג,  סוס לא מנצח, סרטון בערוץ "של "כאן חדשות"", באתר יוטיוב, 18 באפריל 2021
8. ↑  "אוטוקרס", "רום כרמל" - בני אביעד
**לוּבּיַאנקַה** (ברוסית: **Лубянка**) הוא שמו העממי של בניין המטה הכללי של שירות הביטחון הפדרלי, אחד מיורשיו של הק.ג.ב. שנוסד לאחר פירוק ברית המועצות. הבניין נמצא בכיכר לוביאנקה בתחילת רחוב לוביאנקה גדולה, במשצ'אנקה, מוסקבה.

בעבר שכן במרתפי הבניין בית סוהר מפורסם, שבו נכלאו, עונו והוצאו להורג אנשים רבים מספור. הבניין, שנמצא בכיכר לוביאנקה במוסקבה, הוא בניין גדול עם חזית עשויה לבנים צהובות, אשר תוכנן על ידי אלכסנדר וסילייביץ' איבנוב (Александр Васильевич Иванов) בשנת 1897, ובהמשך נבנתה לו תוספת על ידי האדריכל אלכסיי שצ'וסב (Щусев) בין השנים 1940–1947.

לוביאנקה, אשר נבנה בשנת 1898 בסגנון נאו-בארוקי, נועד לשמש כמטה של חברת הביטוח הכלל-רוסית, וניכר ברצפות העץ היפיפיות שבו ובקירותיו בצבע ירוק בהיר.

לאחר המהפכה הבולשביקית נתפס הבניין על ידי הממשלה כדי לשמש כבניין מטה המשטרה החשאית, אשר נקראה אז צ'קה (Cheka). במהלך הטיהורים הגדולים של סטלין, הפכו משרדי הבניין לצפופים מאוד לאור גידול הצוות שעבד במקום. בשנת 1940 התבקש הארכיטקט הסובייטי המפורסם ביותר, אלכסיי שצ'וסב, להכפיל את גודלו של הבניין על ידי הוספת קומה והרחבת הבניין מאחור. תוכניתו של שצ'וסב הדגישה את סגנון הקלסיציזם סטליניסטי של הבניין. אולם שצ'וסב הספיק, בשנות הארבעים, לשנות רק המחצית השמאלית בחזית הבניין. זאת, עקב פתיחת החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה ועיכובים נוספים. חזיתו הבלתי סימטרית של הבניין נותרה ללא שינוי עד לשנת 1983, כאשר תחת הנהגתו של יורי אנדרופוב הושלם שינוי המחצית הימנית בחזית והסימטריה הושבה לבניין, בהתאם לתוכניתו המקורית של שצ'וסב.

אף על פי שהמשטרה החשאית הסובייטית שינתה את שמה מספר פעמים, המטה הכללי שלה נותר כל העת בבניין. ראשי המשטרה החשאית, החל מלברנטי בריה ועד ליורי אנדרופוב, ישבו באותו משרד בקומה השלישית הצופה על פסלו של פליקס דזרז'ינסקי, מייסד הצ'קה. בחודש אוגוסט 1991, מיד לאחר כישלון הפיכת ינאייב נגד מיכאיל גורבאצ'וב, הופל הפסל על ידי מפגינים והועבר לגן הפסלים במוסקבה.

בית הכלא בקומת הקרקע של הבניין תואר בהרחבה בספרו הידוע של אלכסנדר סולז'ניצין "ארכיפלג גולאג". בין האסירים הידועים אשר נכלאו בבניין, עונו ונחקרו בו ניתן להזכיר את ראול ולנברג, נתן שרנסקי, הכומר הישועי וולטר צ'יזק והמשורר בנימין גוטיאנסקי. על אף החקירות הקשות, בית הכלא עצמו נחשב לטוב בברית המועצות, בשל הספרייה המצוינת (הספרים באו מבתי האינטליגנציה שנאסרה אז), גודל התאים, איכות המיטות, והמבחר הגדול במזון.

לאחר פירוק ארגון הק.ג.ב. הפך בניין לוביאנקה למטה הכללי של משמר הגבול הרוסי וכן שוכנת בו הנהלת שירות הביטחון הפדרלי של רוסיה, הפס"ב (ФСБ). כמו כן נפתח בבניין מוזיאון לתולדות הקג"ב. המטה הראשי של פס"ב נמצא בבניין אחר השוכן באותו כיכר לוביאנקה. בקרבת הבניין ניצבת אנדרטה לקורבנות הרדיפה הפוליטית בברית המועצות, שהוקמה על ידי ארגון ממוריאל.

ראו גם
------

* נ.ק.ו.ד.
* ק.ג.ב.
* שירות הביטחון הפדרלי (פס"ב)
* שירות ביון החוץ של רוסיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוביאנקה** בוויקישיתוף
**ליברטי פלזה 1** (באנגלית: **One Liberty Plaza**) הוא גורד שחקים המצוי ברובע מנהטן של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית. כשנחנך בשנת 1973 היה המבנה ה-25 בגובהו בעולם.

בניין ליברטי פלזה 1 נבנה במקום בו עמד קודם לכן בניין סינגר, אשר נהרס לצורך בניית ליברטי פלזה 1, ובכך היה הבניין הגבוה ביותר בעולם שנהרס לצורך בניית בניין אחר.

גובהו של המבנה 226 מטרים והוא בעל 54 קומות. שטח כל קומה בו כ-4,000 מטר רבוע, ושטח המשרדים הכולל של המבנה כ-205,000 מטר רבוע. גם כיום מהווה המבנה את אחד מבנייני המשרדים הגדולים בניו יורק.

חזית המבנה השחורה בנויה מלוחות פלדה שחורה פיסולית, וזאת מאחר שיוזמת הקמת המבנה הייתה חברת פלדת ארצות הברית. שמו של המקורי של הבניין אף נשא את שם החברה.

המבנה ממוקם בין הרחובות ברודוויי, קורטלנד, צ'רץ' וליברטי פלזה.

בשנת 1989 עבר המבנה שיפוץ נרחב שכלל בניית מבואה חדשה. בשל קרבתו של המבנה למרכז הסחר העולמי ולאחר פיגועי 11 בספטמבר ניזוק המבנה, ואף היה חשש כי הוא עמד להתמוטט.

ראו גם
------

* גורדי שחקים בניו יורק

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ליברטי פלאזה 1** |

* ליברטי פלזה 1, באתר גורדי השחקים העולמי (באנגלית)
**מבנה הקבורה של דואומון** (בצרפתית: **Ossuaire de Douaumont**) הוא מבנה קבורה צבאי צרפתי, שלצידו בית קברות, השוכן באתר שדה הקרב ההיסטורי של ורדן במלחמת העולם הראשונה, כ-230 קילומטרים ממזרח לפריז. במבנה ובצדו טמונים כ-146 אלף מחללי הקרב.

ב-2023 הוכרז אתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשם אתרי קבורה וזיכרון של מלחמת העולם הראשונה (החזית המערבית), הכולל בין היתר את מבנה הקבורה, את בית הקברות הצמוד לו, ואת האנדרטאות היהודית והמוסלמית בסביבה.

רקע
---

 ערך מורחב – **קרב ורדן**  

קרב ורדן היה מן המערכות העקובות ביותר מדם במלחמת העולם הראשונה. ב-1916 בחרה הקיסרות הגרמנית לרכז את מאמציה במלחמתה בחזית המערבית ועשתה זאת במתקפה על המבצרים בגזרת ורדן בצפון-מזרח צרפת. הגנרל הגרמני אריך פון פאלקנהיין יזם את המתקפה בגזרה זו במחשבה כי כך יקיז את דמו של צבא צרפת ויכריעו. בדיעבד התברר שהקרב הקיז את דמה של גרמניה באותה מידה.

הקרב החל ב-21 בפברואר 1916 ונמשך 300 ימים, עד 18 בדצמבר, בשדה קרב ששטחו היה כ-20 קילומטרים מרובעים בלבד. הקרב נסתיים בכישלון גרמניה וללא הישגים קרקעיים משמעותיים לה. מספר האבדות המדויק בקרב איננו ידוע, אך הוא נע בין 700 אלף לכמיליון הרוגים, פצועים, שבויים ונעדרים לשני הצדדים יחד, מהם כ-160 אלף הרוגים צרפתים וכ-100 אלף הרוגים גרמנים.

האתר
----

האתר שוכן בסמוך לכפר ההרוס דואומון, שנחרב במהלך קרב ורדן, ולאתר מצודת דואומון, שהייתה יעד מרכזי בו. מדובר במבנה אבן מאורך בעל קווים חיצוניים מעוגלים, שאורכו 137 מטרים. בתוכו הותקנו 52 גומחות, המיועדות לגזרות שונות של שדה הקרב. נחות בהן עצמותיהם של לפחות 130 אלף חיילים אלמונים, שנהרגו במהלך קרב ורדן, צרפתים וגרמנים כאחד, אשר נאספו באותן גזרות. חלונות בקירות החיצוניים של המבנה משקיפים אל תוך הגומחות. על גבי קירות המעבר הפנימי המרכזי של המבנה ותקרתו נקבעו לוחיות זיכרון, הנושאות שמות של חיילים צרפתים שנהרגו בקרב ומקום קבורתם לא נודע. 

ממרכזו של המבנה מתנשא מגדלור בן 46 מטרים, המשקיף על שדה הקרב של ורדן. מנורה אדומה ולבנה מאירה בו בשעות הלילה. במגדל קבוע גם פעמון ארד בן שתי טונות, המשמיע קולו בעת טקסים רשמיים באתר. 

לרגלי המבנה משתרע בית קברות צבאי צרפתי, ששטחו כ-144 דונם. נקברו בו 16,142 חללים צרפתים שנהרגו בקרב ורדן. 

באתר מצויים גם בית תפילה ומוזיאון, המציג תבליטים של שדה הקרב וכלי נשק שונים ממנו.

מבנה קבורה זמני הוקם בשדה הקרב של ורדן ב-1920 ביוזמת מושל העיר ורדן והבישוף שלה. האתר עצמו נוסד באותה שנה, ואבן הפינה לו הונחה על ידי המרשל פטן. האתר נחנך ב-7 באוגוסט 1932 על ידי נשיא צרפת, אלבר לברן.

ב-22 בספטמבר 1984 ביקרו יחד באתר נשיא צרפת פרנסואה מיטראן וקנצלר גרמניה הלמוט קוהל.

בקרבת האתר הוקמו אנדרטאות לזכר החללים היהודים והמוסלמים של צבא צרפת במלחמת העולם הראשונה. 

בשנת 2006 הפיק שירות הדואר הצרפתי בול הנושא איור של האתר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מבנה הקבורה של דואומון** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מבנה הקבורה של דואומון
* אתר המבנה

הערות שוליים
------------

1. ↑  תקציר מנהלים של מסמך המועמדות לאתר המורשת מ-2018, עמ' 1–12 (זמין להורדה באתר אונסק"ו (באנגלית))

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1075503949
* VIAF: 257816886
* WorldCat (עם VIAF): 257816886

 |
**נשימה** הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שירי מימון, השיר יצא לאור ב-13 במרץ 2019, מתוך אלבומה החמישי, "נשימה", על ידי חברת התקליטים הליקון.

רקע וכתיבה
----------

השיר נכתב על ידי הדס כהן, הולחן על ידי מורן דוד והופק על ידי רובי פאייר ועידו נמר. השיר הוא בסגנון הפופ אשר משלב בתוכו את סגנון המוזיקת נשמה.

בסמוך לצאתו כסינגל עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי וצבר למעלה מ-400 אלף השמעות.

וידאו קליפ
----------

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, בוים על ידי קובי פלשמן והועלה לערוץ היוטיוב של שירי מימון ב-13 במרץ 2019. בקליפ ניתן לראות את מימון שרה את מילות השיר כאשר לצידה רקדני ליווי.

נכון לאפריל 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-2 מיליון.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 4 |

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "נשימה" באתר יוטיוב
* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  *נשימה*, נבדק ב-2020-03-31
2. 1 2   שירי מימון - נשימה, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:42)
**מבצר אַלְ-אֻחַ'יְדִר** (בערבית: **حصن الأخيضر**, תעתיק מדויק: חצן אלאח'יצ'ר), או **הארמון העבאסי באל-אוח'יידיר**, הוא מבצר מלבני גדול שהוקם בשנת 775 לספירה וממוקם כ-50 ק"מ דרומית לעיר כרבלא שבעיראק. המבצר נבנה על ידי הח'ליף עיסא אבן מוסא (אנ'), אחיינו של א-ספאח מבית עבאס ומדגים אדריכלות אסלאמית עבאסית חדשנית במבנה חצרותיו, מתחמי המגורים בו והמסגד בו. בתחילת המאה ה-20 נערכו במקום חפירות בפיקוחה של הארכאולוגית הבריטית גרטרוד בל. אל-אוח'יידיר היה לתחנה חשובה בקרב הסוחרים בנתיבי הסחר האזוריים, בדומה לאטשאן (אנ') ומוּגְ'דה. מתחם המבצר כולל אולם מרכזי, איואן גדול מעוצב, אולם קבלה ומגורי משרתים.

ייתכן ששם האתר קשור לאסמאעיל אבן יוסף אל-אוח'יידיר משבט בני אל-אוח'יידיר (אנ') אשר הנהיג מרד נגד בית עבאס ואשר לאחר מכן נהיה למושל כופה בתמיכתם של הקרמטים.

מבצר אל-אוח'יידיר

הצעה לאתר מורשת עולמית
----------------------

ב-7 ביולי 2000 נוסף האתר לרשימת אתרי המורשת העולמית המוצעים של אונסק"ו בקטגוריית אתרי תרבות, אך נכון ל-2018 הוא לא הוכרז כאתר מורשת עולמית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מבצר אל-אוח'יידיר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  מבצר אל-אוח'יידיר - אתר מורשת עולמי של אונסק"ו
|  |
| --- |
| 
בערך זהנעשה שימושבסימנים מוסכמיםמתחום המתמטיקה.להבהרת הסימניםראו סימון מתמטי. |

בתורת הקבוצות, **איבר** הוא פריט מתוך קבוצה. קבוצה מוגדרת באמצעות האיברים השייכים אליה. בתורת הקבוצות הנאיבית איבר יכול להיות כל עצם גשמי או מופשט, אך בדרך כלל איבר הוא כל אובייקט מתמטי. ניתן להציג קבוצה באמצעות סוגריים מסולסלים, שביניהם מפורטים כל איברי הקבוצה (כל האיברים שונים זה מזה, ואין חשיבות לסדר הופעת האיברים), למשל הנוסחה {\displaystyle A=\{a,19,7\}} אומרת שקבוצה בשם {\displaystyle A} מכילה שלושה איברים: האות האנגלית {\displaystyle a} והמספרים 19 ו-7. ניתן גם להגדיר קבוצה באמצעות כלל המגדיר את תכונות איברי הקבוצה. למשל הנוסחה {\displaystyle z\}} הוא מספר שלם חיובי זוגי {\displaystyle A=\{z:} , מגדירה את הקבוצה שאבריה הם כל המספרים הטבעיים הזוגיים (ורק הם).

היחס הבסיסי בין איבר לקבוצה הוא השייכות ביניהם. כאשר איבר {\displaystyle \ x} שייך לקבוצה {\displaystyle \ A} מסמנים זאת בצורה {\displaystyle x\in A} ונאמר ש-{\displaystyle \ A} כוללת את {\displaystyle \ x} או ש-{\displaystyle \ x} שייך ל-{\displaystyle \ A}, אם אינו שייך נסמן זאת {\displaystyle x\not \in A}. קבוצה שאין בה איברים קרויה הקבוצה הריקה, שסימנה {\displaystyle \emptyset }.

מקובל לחלק קבוצות לפי גודלן, או עוצמתן:

* קבוצה בעלת עוצמה סופית, או קבוצה סופית, היא קבוצה שבה מספר סופי של איברים (גם הקבוצה הריקה היא קבוצה סופית).
* קבוצה שמכילה אינסוף איברים היא בעלת עוצמה אינסופית, או קבוצה אינסופית.

קבוצות אינסופיות ניתן להגדיר רק על ידי כלל המגדיר את אברי הקבוצה - אך יש כללים שהשימוש בהם יוצר פרדוקסים. כדי להימנע מפרדוקסים כאלו, נוצרה תורת הקבוצות האקסיומטית. בתורה זו כל האובייקטים באשר הם הם קבוצות, ולכן כל איבר הוא בעצמו קבוצה.

דוגמאות
-------

* כלב הוא איבר בקבוצה {כלב, חתול, צרצר} ולכן נסמן {כלב, חתול, צרצר} {\displaystyle \in } כלב. פיל איננו איבר בקבוצה זו ולכן נסמן {כלב, חתול, צרצר} {\displaystyle \notin } פיל. זוהי קבוצה סופית בעלת שלושה איברים.
* {x אזרח סין: x}: כל אזרח של סין הוא איבר בקבוצה זו. בפרט,{x אזרח סין: x} {\displaystyle \in } חו ג'ינטאו. זוהי קבוצה סופית אף-על-פי שמספר איבריה גדול מאוד ואינו ידוע לנו בעת ההגדרה.
* 3 הוא איבר בקבוצת כל המספרים החיוביים השלמים שהיא קבוצה אינסופית. נסמן את השיוך כך: {כל המספרים החיוביים השלמים} {\displaystyle \in } 3.

קישורים חיצוניים
----------------

* איבר, באתר MathWorld (באנגלית)
* איבר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**נשמה שלי** הוא סינגל של הזמר הישראלי עידן רפאל חביב, שיצא לאור ב-14 בדצמבר 2020.

רקע וכתיבה
----------

השיר הוא שיר הסולו השני בכל הקריירה של חביב בו לא השתתף בכתיבתו, לאחר הלהיט "שלמים" שזכה בתואר "שיר השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ ו-ynet, תוך שהוא נכתב על ידי יעקב למאי והצמד דולי ופן, איתם שיתף חביב פעולה בשיר "ואז את תראי", לצד דיקלה. בדומה ל"שלמים", השיר הוא בלדה העוסקת בזוגיות.

הצלחה
-----

בתחילה, הגיע השיר לראשונה למקום השמיני במצעד השבועי של מדיה פורסט, וצבר כ-77 השמעות בתחנות הרדיו בישראל באותו השבוע. שבוע לאחר מכן, הגיע השיר למקום הראשון, וצבר כ-127 השמעות באותו השבוע. במצעד הרשמי של גלגלצ, הגיע השיר לראשונה למקום העשירי, ובשיאו הגיע למקום הראשון. בספוטיפיי, השיר צבר בשבוע הראשון לצאתו סך של כ-35,097 השמעות בישראל סך הכל, והגיע למקום ה-101 במצעד הישראלי השבועי. בשיאו, הגיע השיר למקום ה-19 במצעד, וצבר 81,091 השמעות סך הכל.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים (2020)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |
| המצעד הרשמי של גלגלצ | 1 |

קישורים חיצוניים
----------------

* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מערכת mako מוזיקה, ‏עידן רפאל חביב - נשמה שלי, באתר ‏מאקו‏, 14 בדצמבר 2020
2. ↑  דודי פטימר, ‏חם באוזן: האלבום החדש של עדי אולמנסקי מוציא ממנה את המיטב, באתר מעריב אונליין, 19 בדצמבר 2020
3. ↑  המצעד השבועי, שבוע 51, 2020, באתר מדיה פורסט ישראל
4. ↑  המצעד השבועי, שבוע 52, 2020, באתר מדיה פורסט ישראל
5. ↑  המצעד השבועי 2020. 24.12, באתר גלגלצ
6. ↑  המצעד הישראלי השבועי, 18 בדצמבר 2020, באתר ספוטיפיי
7. ↑  המצעד הישראלי השבועי, 25 בדצמבר 2020, באתר ספוטיפיי
**Comma-separated values**‏ (**CSV**) הוא צורה לשמירת טבלאות בטקסט פשוט. בפורמט זה כל רשומה מופרדת באמצעות שבירת שורה וכל רשומה מורכבת משדות המופרדים באמצעות תו מוגדר, כאשר בדרך כלל נעשה שימוש בפסיק או בטאב (פורמט זה נקרא tsv). 

פורמט csv נמצא בשימוש נרחב ואלכסנדר אודוויג'וק ונתמך על ידי תוכנות רבות ובהן תוכנות גיליון אלקטרוני, בסיסי נתונים ותוכנות מדעיות. בשפות תכנות שונות, כדוגמת R, פייתון, Ruby ו-PHP קיימת תמיכה בספרייה הסטנדרטית המאפשרת לקרוא ולכתוב קובצי csv בקלות. הודות לפשטותו ולתמיכה הרבה בו בתוכנות מגוונות, ובשל מגבלות של פורמטים מסחריים שנתמכים רק בתוכנות מסוימות, משתמשים ב-csv לעיתים כדי להעביר מידע מתוכנה אחת לאחרת. 

לא קיים סטנדרט אחיד ל-csv, אך RFC 4180 מגדיר את השימוש הנפוץ ב-csv:

* שבירת שורה נעשית בצורת CR/LF כאשר שבירת שורה היא אופציונלית בשורה האחרונה
* השורה הראשונה עשויה להיות כותרת. אין דרך לקבוע האם השורה הראשונה משמשת ככותרת או כרשומת נתונים.
* כל רשומה צריכה להכיל מספר זהה של שדות
* כל שדה ניתן לעטוף במירכאות כפולות
* שדה המכיל תו שמור (מירכאות, פסיק, שבירת שורה) חובה לעטוף במירכאות
* כאשר יש בתוכן השדה מירכאות, חובה להכפילן

רוב הצרכנים שיודעים לקלוט ולעבד CSV מוכנים לקבל סטיות מהתקן המקורי: כך למשל, למרות שהתקן מגדיר שבירת שורה כ-CR/LF, בדרך כלל ניתן להשתמש ב-LF בלבד (שבירת שורה סטנדרטית במערכת הפעלה UNIX ונגזרותיה, ובפרט לינוקס), ובחלקם גם CR בלבד (תקן שבירת שורה בגרסאות מסוימות של מערכת ההפעלה של מחשב מקינטוש). 

חלקם מוותרים על הדרישה הקשיחה למספר שדות שווה, ומסתפקים בדרישה צנועה יותר: באף רשומה אין יותר שדות ממספרם ברשומה הראשונה (בדרך כלל שורת הכותרות).

קיימים מספר תקנים דומים נוספים, כשההבדל העיקרי הוא התו שמשמש להפרדה. בסביבה בה פסיק משמש "נקודה עשרונית", כמו גרמניה, משתמשים גם בתקן "dmv", שזהה בעיקרון ל-CSV, אך מחליף את הפסיק בנקודה ופסיק, כלומר התו `**;**`, כדי לשחרר את הפסיק לשימוש בשדות מספריים, בלי צורך להקיף במירכאות כל מספר כזה.

דוגמה
-----

ניתן לייצג באמצעות קטע CSV טבלה כמו בדוגמה הבאה:

```
שנה,יצרן,מכונית
1960,אוטוקרס,סוסיתא
1997,פורד,E350
```

תוצאה:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| שנה | יצרן | מכונית |
| 1960 | אוטוקרס | סוסיתא |
| 1997 | פורד | E350 |
**המטבח האסטוני** המסורתי מבוסס בעיקרו על בשר ותפוחי אדמה, ועל דגים באזורי החוף והאגמים. עם זאת, כיום הוא מושפע מהרבה מטבחים אחרים, כולל מגוון רחב של מאכלים בינלאומיים, עם מספר רב של תרומות מן המסורות של מדינות סמוכות.

במטבח האסטוני קיימות השפעות של המטבח הסקנדינבי, הגרמני, הרוסי, הלטבי, הליטאי ועוד. המאכלים האופייניים לאסטוניה הם לחם שיפון, בשר חזיר, תפוחי אדמה ומוצרי חלב. היסטורית, הרגלי האכילה באסטוניה היו תלויים בעונות השנה.

אחד מהמרכיבים המזוהים עם המטבח האסטוני הוא הקאמה, תערובת קלויה של קמח גרוס היטב משעורה, שיפון, שיבולת-שועל, וקמח אפונה.

מרקים
-----

המרקים באופן מסורתי מהווים את הארוחה העיקרית. הם לרוב עשויים מציר בשר או עוף עם מגוון רחב של ירקות. המרקים לעיתים גם מעורבבים עם שמנת חמוצה, חלב ויוגורט.
צורה ייחודית של מרק אסטוני היא *leivasupp* ("מרק לחם"), שהוא סוג של מרק מתוק העשוי מלחם שחור ותפוחים, בדרך כלל מוגש עם שמנת חמוצה או קצפת, ולעיתים קרובות מוגש עם קינמון וסוכר.

מנה עיקרית
----------

לחם שיפון שחור (*rukkileib*) מלווה כמעט כל מנה באסטוניה. האסטונים מעריכים את מגוון הסוגים השונים של לחם שחור מבוסס שיפון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המטבח האסטוני** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Eesti Toit, www.eestitoit.ee
2. ↑  אסטוניה על ידי מייקל לשפוך

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007560227505171
* LCCN: sh85031816
* LNB: 000154315

 |

| מטבחים בעולם |
| --- |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |
| אירופה | אוסטריה • איסלנד • אירלנד • איטליה • בלארוס • בולגריה • בלגיה • בריטניה (אנגליה • סקוטלנד) • גרמניה • הונגריה • הולנד • יוון • לוקסמבורג • ספרד • סקנדינביה (דנמרק • נורווגיה • שוודיה) • פולין • פורטוגל • צ'כיה • צרפת • רומניה • רוסיה • שווייץ |
| אמריקה | ארצות הברית • ארגנטינה • ברזיל • האיטי • ונצואלה • מקסיקו • פרו |
| אסיה | אינדונזיה • גאורגיה • הודו • וייטנאם • טורקיה • יפן • קוריאה • ירדן • ישראל • לבנון • סוריה • סין • עיראק • פרס • קזחסטן • קטר • תאילנד • תימן |
| אפריקה | אריתראה • אתיופיה • דרום אפריקה • לוב • מדגסקר • מצרים • מרוקו • תוניסיה • גאנה |
| שונות | המטבח היהודי • מטבחי אמריקה הלטינית • המטבח המזרח-תיכוני • המטבח הים-תיכוני • המטבח האסייתי • המטבח ביוון העתיקה • מטבח ימי הביניים |
**מגדל המאה** (באנגלית: **Century Tower**), המוכר גם בשמו הקודם **Trustees System Service Building**, הוא גורד שחקים הממוקם ברחוב וסט לייק 182, שיקגו, אילינוי, ארצות הברית. הבניין מתנשא לגובה של 102.4 מטרים והוא בעל 28 קומות. הוא תוכנן בידי משרד האדריכלים (אנ') Thielbar & Fugard בסגנון אר דקו, ונבנה בין השנים 1929–1930.

היסטוריה
--------

הקמתו של הבניין הסתיימה בשנת 1930 ומאז שימש כביתן של מספר שגרירויות לאורך השנים. בתקופה זו היה לבניין הגבוה בעולם שבנוי מבטון מזוין.

הבניין התווסף למרשם הלאומי של מקומות היסטוריים (NRHP) ב-3 בספטמבר 1998.

בשנת 2003 הוסב מבניין משרדים לבניין מגורים.

באוגוסט 2004 צולמו בבניין מספר סצנות מהסרט באטמן מתחיל, שיצא לאקרנים שנה לאחר מכן.

בספטמבר 2005 הפך לבית משותף ושמו שונה ל**מגדל המאה**.

שמות קודמים
-----------

הבניין מוכר גם בשמותיו הקודמים:

* Skyline Century of Progress
* The Lake and Wells Building
* The 201 Tower
* Corn Products Building
* Trustees System Service Building

ראו גם
------

* גורדי שחקים מוקדמים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגדל המאה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  מגדל המאה באתר Emporis
**ברוך (ברונו) אוסטרובסקי** (1891 – 29 בינואר 1971) היה רופא ילדים ישראלי יליד גרמניה, מראשוני רופאי הילדים בחיפה ומייסד שרות טיפת חלב בעיר תל אביב. ניהל את מחלקת הילדים בבית חולים הדסה בחיפה (לימים בני ציון), וכיהן כיושב ראש האיגוד לרפואת ילדים בישראל בשנים 1960–1964.

ביוגרפיה
--------

אוסטרובסקי נולד בברלין בשנת 1891 למשפחה מתבוללת של סוחרים בתחום הריהוט, אשר נהגה, למשל, לציין חגים נוצריים כגון חג המולד. את לימודי הרפואה החל בברלין אך השלים בקלן שם התגוררה משפחת דודו. בהשפעתם חיזק את זהותו היהודית והפך לחבר באיגוד הסטודנטים היהודים שם (Vereins jüdischer Studenten). ב-1919, סיים את לימודי הרפואה בפרנקפורט.
בעזרת משפחת אשתו, מניה (מרים), התקבל לסטאז' ללא שכר במחלקת הילדים של בית החולים שאריטה בברלין אצל פרופסור אדלברט צ'רני (אנ'). שם פגש לראשונה את יואכים כספרי, איתו נשאר בידידות לכל החיים.
במקביל לעבודתו הקלינית בבית החולים עבד ברפואה מונעת במרפאות טיפת החלב של בית החולים וגם עסק במחקר. עם סיום ההתמחות עבר לדנציג (גדנסק) שם התבסס כרופא ילדים פרטי במקביל לעבודתו במרפאות בריאות הציבור.

בשנת 1924 נסע לארץ ישראל לראשונה וניסה להתקבל לעבודה בבית החולים הדסה הר הצופים בירושלים ללא הצלחה. הוא עשה ניסיון שני באביב 1925, הפעם כעולה עם אשרה ובעיר תל אביב. לאחר שהות של חודשיים הוא שב לגדנסק וחזר לארץ עם אשתו ומשפחתה באוגוסט 1926.
משפחת אוסטרובסקי התיישבה בתל אביב ואוסטרובסקי פתח מרפאה פרטית במקביל להקמת טיפת החלב העירונית. קשיי הפרנסה גרמו לו לעבור בינואר 1927 לחיפה בהזמנת ידידו, כספרי, ולקבל עבודה בבית החולים הדסה הר הצופים בחיפה, כיום בית חולים בני ציון.

עם פרישתו של כספרי קיבל אוסטרובסקי על עצמו את ניהול מחלקת הילדים בבית החולים ובמקביל הופקד על רפואת הילדים העירונית שכללה את טיפות החלב ובתי הספר, כך, לפני הביקור בבית החולים, אוסטרובסקי בדק כל בוקר כ-40 ילדים באחת משלוש תחנות טיפת חלב העירוניות, בצהריים עבד במחלקה בבית החולים, אחר הצהריים בבתי הספר, ובערב במרפאתו. בתפקיד זה צמצם רבות את תמותת הילדים בעיר. במקביל הצטרף לארגון ההגנה ועבד במגן דוד אדום בעיר.
המצוקה הכלכלית והעבודה הקשה גרמו לו לצאת לאירופה ביולי 1930 לבדוק התכנות לחזור. בהגיעו לברלין, לאור התגברות שלטון הפשיזם, הבין כי אין עתיד בגרמניה ושב לישראל.

במקביל לעבודותיו השתלב בסניף חיפה בארגון הרופאים, היה ליו"ר אגוד רופאי הילדים החיפאים. בשנת 1957 פרש לגמלאות, אך הקדיש זמנו ומרצו לפעילות באיגוד ונבחר ליושב ראש האיגוד הארצי בשנים 1960–1964.

ברונו אוסטרובסקי נפטר בחיפה בשנת 1971. עיריית חיפה קראה רחוב על שמו.

קישורים חיצוניים
----------------

* ביוגרפיה באתר רופאים יהודיים ילידי גרמניה שעלו לישראל (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  במקורות שונים נכתב גם 1966, ראו ילקוט הפרסומים לבקשת הצוואה שלו
2. ↑  (רחוב) אוסטרובסקי ברוך
3. ↑  הגיל או התרגיל? והשבוע: רחוב אוסטרובסקי, כלבו חיפה והקריות
"**סם הרדמה**" הוא שיר מתוך הסרט הקצר "עלייתו ונפילתו של שם טוב האבי", אשר בוצע על ידי תמיר בר, בדמותו של "שם טוב האבי", כוכב הסרט, המפיק המוזיקלי של הסרט ישי סוויסה והראפר רביד פלוטניק. השיר יצא לאור ב-19 ביולי 2020, ביחד עם שאר שירי הפסקול של הסרט, על ידי חברת התקליטים נענע דיסק. השיר נכתב והולחן על ידי בר, פלוטניק וסוויסה והופק על ידי סוויסה, בדומה לשאר שירי הסרט.

רקע
---

ב-30 ביוני 2020 יצא הסרט הקצר "עלייתו ונפילתו של שם טוב האבי" בחטיבת הדיגיטל של תאגיד השידור הישראלי, בו מככב הקומיקאי תמיר בר בתור ראפר בשם "שם טוב האבי". בסרט, הופך שם טוב לאמן מצליח, ובסופו של דבר נכנס לבית הסוהר. בסרט משתתפים אמני היפ הופ שונים, בהם מיכאל סוויסה, איתי לוקץ', שקל, ג'ימבו ג'יי ורביד פלוטניק, אשר משתתף בשיר זה.

תוכן השיר
---------

בסרט, השיר מתחיל לאחר שטיפל בהאבי רופא שיניים (מאיר סויסה), אותו התקשה להבין בעקבות היותו מסומם. לאחר שיצא משם, החל לשיר ראפ, ופגש אותו שכנו אבנר (ישי סוויסה), שהתלהב מיכולות הראפ שלו והציע לו עזרה. השניים שרו יחד את הפזמון, שמילותיו "אני לא מרגיש ת'פה שלי", כאזכור לביקורו אצל רופא השיניים. לאחר מכן, פוגש האבי מפיק מוזיקלי (רביד פלוטניק), המציע לו לחתום על חוזה הקלטות ולהפיק אלבום. השיר מהווה כמעין פרודיה לשירי מוזיקת טראפ עכשוויים, כמוטיב חוזר בסרט עצמו, שכולל בתוכו ביקורות רבות על נושאים שונים בתרבות.

הצלחה
-----

בסמוך להשקת שירי הסרט ברשתות הסטרימינג, זכה השיר להצלחה רבה, תוך שהגיע בשיאו למקום הרביעי במצעד שירי הספוטיפיי הישראלי השבועי, וצבר כ-99,846 השמעות באותו שבוע. נכון לספטמבר 2020, הוא עומד על כ-800 אלף השמעות בפלטפורמה. השיר אף הועמד לתואר "שיר השנה" במצעדי הפזמונים השנתיים של כאן גימל ומאקו, תוך שבמצעד של מאקו הגיע למקום השישי, ובמצעד של כאן גימל הגיע למקום ה-12.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים שנתיים (2020)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |
| כאן גימל | 12 |
| מאקו ורדיו תל אביב | 6 |

קישורים חיצוניים
----------------

* מערכת כאן, סם הרדמה | מתוך עלייתו ונפילתו של שם טוב האבי, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 19 ביולי 2020
* סם הרדמה | מתוך עלייתו ונפילתו של שם טוב האבי ⭐, סרטון בערוץ "כאן - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 6:08)

הערות שוליים
------------

1. ↑  גדי סולומון, מסרים וגרוב: "שם טוב האבי" מצחיקה בטירוף, באתר ישראל היום, 5 ביולי 2020
2. ↑  דנית צמית, "זה שערורייתי מדי": הסיפור מאחורי היצירה שמסעירה את הרשת, באתר ynet, 7 ביולי 2020
3. ↑  אתר למנויים בלבד "לא באתי בשביל ג'ימבו או רביד — באתי לשמח ילד בבידוד", באתר הארץ, 13 ביולי 2020
4. ↑  אתר למנויים בלבד ניב הדס, שם טוב האבי: הייפ מוגזם או קאלט בהתהוות?, באתר הארץ, 29 ביולי 2020
5. ↑  המצעד השבועי, באתר ספוטיפיי
6. ↑  סם הרדמה, באתר ספוטיפיי

| רביד פלוטניק |
| --- |
| דיסקוגרפיה |
| אלבומי אולפן | "תחיית המתים" (2010) • "צדיק אחד בסדום" (2011) • "בור ועם הארץ" (2013) • "ברוכים הבאים לפתח תקוה" (2015) • "שפל וגאות" (2017) • "ועכשיו לחלק האומנותי" (2019) • "תוך כדי תנועה" (2021) |
| סינגלים | "קפה וסיגריה" • "איידישע ראסטה מאן" • "חסידה צחורה" • "יום חדש" • "כל הזמן הזה" • "כפרה שלי" • "בדיוק כמו שאני" • "נתראה בגלגול הבא" |
| השתתפות בסינגלים | "יהיה בסדר" • "עולם משוגע" • "אל תיקח ללב" • "כנען (12 מרגלים)" |
| שירים אחרים | "שיר ארץ" • "סם הרדמה" |
| ערכים קשורים | פרודוקס • התו השמיני • היי פייבר הפקות |