**ג'יימס פטריק מקגוורן** (באנגלית: **James Patrick McGovern**; נולד ב-20 בנובמבר 1959) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם קהיליית מסצ'וסטס ברציפות מאז 1997. מקגוורן ייצג תחילה את מחוז הקונגרס השלישי של מסצ'וסטס בשנים 1997–2013, ומאז התכנסות הקונגרס ה-113 של ארצות הברית מייצג את מחוז הקונגרס השני – שבתחומו שוכנת העיר ווסטר, השנייה בגודלה בניו אינגלנד לאחר בוסטון. מאז 2019 הוא יו"ר ועדת הכללים של בית הנבחרים, השולטת באילו חקיקות מועברות להצבעה במליאת הקונגרס.

ביוגרפיה
--------

ג'יימס פטריק מקגוורן נולד בווסטר שבמסצ'וסטס בנובמבר 1959, שם התחנך וגדל בעוד אמו הייתה מדריכת ריקוד ואביו בעל חנות משקאות. בחטיבת הביניים נעשה לראשונה מעורב בפוליטיקה של ארצות הברית כאשר התנדב במטה הבחירות של ג'ורג' מקגוורן (אין בין השניים קשר משפחתי) במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1972. משהשלים את לימודיו הגבוהים באקדמיית ווסטר, עבר מקגוורן לוושינגטון הבירה, שם עבד כעוזרו של ג'ורג' מקגוורן בשנים 1977–1980. מקגוורן למד באמריקן יוניברסיטי, שם קיבל תואר ראשון בהיסטוריה ב-1981, ובשנת 1984 השלים לימודי תואר שני במנהל ציבורי. בנוסף היה מנהל "האיחוד הפוליטי ע"ש קנדי", לשכת הדוברים המנוהלת בידי הסטודנטים באמריקן יוניברסיטי. כאשר ג'ורג' מקגוורן התמודד שוב על המועמדות לנשיאות בבחירות 1984, היה ג'ים מקגוורן מנהל מטה הבחירות שלו במסצ'וסטס ואף ניסח את הנאום שנשא בכינוס הוועדה הדמוקרטית הלאומית.

בשנת 1981 הצטרף מקגוורן לסגל של חבר הקונגרס ג'ו מוקלי (אנ') בגבעת הקפיטול. ב-1990 מונה בידי מוקלי להוביל כוח משימה של בית הנבחרים לחקר הירצחם של שישה כמרים ישועים ושתי נשים נוספות באל סלוודור ב-1989 על ידי "גדודי אטלקטל". מאוחר יותר תמך מקגוורן בהפסקת המימון הפדרלי של ארצות הברית למכון חצי הכדור המערבי לשיתוף פעולה ביטחוני, שם הוכשרו חלק מחברי הגדוד. ב-1996 עזב מקגוורן את משרדו של מוקלי ושב לווסטר, שם התמודד לראשונה לקונגרס. הוא זכה במועמדות המפלגה הדמוקרטית ללא התנגדות, ובבחירות הכלליות התמודד מול פיטר בלוט (אנ'). הוא ביסס את מצע הבחירות שלו על רצונו להדיח את יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית ניוט גינגריץ' בסיסמה: "כדי להדיח את ניוט יש להדיח את בלוט". בלוט אמנם נתמך בידי העיתון המשפיע במסצ'וסטס "בוסטון גלוב" וחמישה עיתונים מקומיים אחרים, אך מקגוורן ניצח בבחירות עם 53% מקולות הבוחרים. הוא מעולם לא ניצב בפני התנגדות כה רצינית, ומאז נבחר למעלה מעשר פעמים לקונגרס.

מקגוורן הושבע לתפקידו ב-3 בינואר 1997. "חוק ההשכלה הגבוהה" משנת 1998 כלל תיקון של מקגוורן שהכפיל את המימון ל"מענקי פֶל" למשך שנתיים עבור סטודנטים שמסיימים את לימודיהם בעשירון העליון של עמיתיהם לספסל הלימודים. מקגוורן הצביע נגד מאמצים גדולים להגבלת הגירה בלתי חוקית לארצות הברית, לרבות "חוק ה-REAL ID" משנת 2005 וחוק הגדר המאובטח משנת 2006. במהלך המיתון שפקד את ארצות הברית בשלהי שנות ה-2000, תמך מקגוורן ביוזמות לקידום תמריצים כלכליים, בהן חוק הגירוי הכלכלי בפברואר 2008 וחוק החירום לייצוב כלכלת ארצות הברית לשנת 2008 (שייסד את תוכנית הסיוע לנכסים בעייתיים) באוקטובר אותה שנה. ב-2009 תמך בחבילת התמריצים של ממשל ברק אובמה משנת 2009. בסוגיות חברתיות אחרות הביע תמיכה בזכות להפיל, בזכויות להט"ב בארצות הברית, בחוק הגנת החולה וטיפול בר השגה ובנישואים של זוגות מאותו המין.

יחסו למדינת ישראל כולל תמיכה בפתרון שתי מדינות לשני עמים, אם כי הצהיר שהוא תומך בזכותה של ישראל להגן על עצמה. במהלך נאומו של בנימין נתניהו בפני הקונגרס האמריקאי ב-2015, בחר מקגוורן להיעדר מהנאום. ב-12 בינואר 2021 מונה מקגוורן לאחד מתשעת "מנהלי בית הנבחרים" במהלך משפט ההדחה השני של דונלד טראמפ. מוקד מרכזי נוסף בקריירה שלו היה עיסוק בזכויות אדם בין-לאומיות. הוא חבר בשדולה הפרוגרסיבית בקונגרס, ודורג כאחד החברים הליברליים ביותר בבית הנבחרים של ארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ים מקגוורן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ג'ים מקגוורן בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית)
* ג'ים מקגוורן, ברשת החברתית פייסבוק

* ג'ים מקגוורן, ברשת החברתית טוויטר

* ג'ים מקגוורן, ברשת החברתית אינסטגרם

* ג'ים מקגוורן, סרטונים בערוץ היוטיוב
* ג'ים מקגוורן באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
2. ↑  FOREIGN POLICY, באתרו האישי של ג'ים מקגוורן (באנגלית)
3. ↑  שירה שונברג, U.S. Reps. Jim McGovern, Katherine Clark to skip Israeli Prime Minister Benjamin Netanyahu's speech to Congress, באתר MassLive‏, 26 בפברואר 2015 (באנגלית)
4. ↑  מרי קלייר ג'לוניק, Pelosi’s nine impeachment managers hope to ‘finish the job’, באתר AP‏, 15 בינואר 2021 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* US Congress: M000312

 |