recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**"דלתות נפתחות מעצמן"** הוא אלבום הופעה מ-1998 של הזמר מאיר אריאל. זהו האלבום האחרון שהוציא אריאל לפני פטירתו ביולי 1999. מקורו של שם האלבום הוא השורה "הדלתות מנחשות אותי ונפתחות לי מעצמן" מתוך שירו "טרמינל לומינלט".

ההופעה התקיימה בהארד-רוק קפה בתל אביב ב-27 במאי 1996. ההופעה הייתה הופעה של אריאל עם להקתו דאז, להקת "זרעי קיץ". באמצע ההופעה ירדה הלהקה מהבמה ובמקומה עלתה להקת קאריזמא, שכללה את יהודה עדר (גיטרות, שירה, קולות), מיקי שביב (גיטרות, בס, שירה וקולות), רע מוכיח (תופים), אדם מדר (מנדולינה, כינור, חצוצרה, חלילית, קולות) ויואב קוטנר (תופי קונגה, שירה). משה לוי (קלידים) ניגן בהופעה בשני ההרכבים.

להקת קאריזמא ליוותה את אריאל במהלך מסע ההופעות שערך ברחבי הארץ בשנת 1987 תחת השם "מסע הבחירות של מאיר אריאל". בהופעה זו התאחדה הלהקה מחדש ויחד ביצעו שירים אותם ביצעו במסגרת מסע הבחירות המקורי. בהופעה, שהתקיימה יומיים לפני הבחירות לכנסת הארבע עשרה, ביצע אריאל גרסה חדשה לקטע המעבר "נאום בחירות", שהיה מעיין המשך לנאום הבחירות שנשא אריאל במהלך מסע ההופעות המקורי ב-1987.

אלבום זה כולל את חלקה של להקת קאריזמא בלבד (מלבד השיר האחרון באלבום, "טוק טוק טוק", אותו ביצעו שני ההרכבים יחד). בשנת 2003, לאחר מותו של אריאל, יצאה ההופעה במלואה ב-DVD בשם "דרך דמעה שקופה", ובו נכלל גם חלקה של להקת "זרעי קיץ".

האלבום כולל גרסת כיסוי מעוברתת בסגנון חופשי לשיר "Knockin' on Heaven's Door" של בוב דילן, שהפך בגרסתו של אריאל ל"טוק טוק טוק", וכן שיר מתוך פסקול הסרט "אדם בעקבות גורלו", שיר של הזמר פאטס דומינו, שני שירים של יואב קוטנר בביצועו של קוטנר, שיר של מיקי שביב בביצועו של שביב ושיר של יהודה עדר בביצועו של עדר. האלבום כולל גם עיבודים חדשים ללהיטיו של אריאל.

רשימת השירים
------------


| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | שיר ממחלק המוסר השכל - בהופעה | 4:18 |
| 2. | טרמינל לומינלט - בהופעה | 5:29 |
| 3. | Don't Bogart The Joint - בהופעה | 2:15 |
| 4. | What You Gonna Do - בהופעה | 2:16 |
| 5. | נאום בחירות - בהופעה | 4:52 |
| 6. | מהפכה - בהופעה | 0:08 |
| 7. | האיש הקטן מהרדיו - בהופעה | 2:31 |
| 8. | שדות גולדברג - בהופעה | 4:46 |
| 9. | נשמתי - בהופעה | 3:22 |
| 10. | נשל הנחש - בהופעה | 7:18 |
| 11. | לא תופס כלום - בהופעה | 3:26 |
| 12. | במבואות סואץ - בהופעה | 3:02 |
| 13. | לילה שקט עבר כוחותינו בסואץ - בהופעה | 7:06 |
| 14. | טוק טוק טוק - בהופעה | 6:54 |
| **משך כולל:** | **57:50** |

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על האלבום דלתות נפתחות מעצמן באתר MusicBrainz

| מאיר אריאל |
| --- |
| אלבומים | שירי חג ומועד ונופל • ...וגלוי עיניים • ירוקות • זרעי קיץ • רישומי פחם • ברנרד ולואיז • מודה אני |
| מיני אלבומים | ירושלים של ברזל • עברנו את פרעה |
| הופעות | דלתות נפתחות מעצמן • בהופעה אחרונה במועדון ברבי 1999 |
| אוספים | מבחר • המיטב |
| מארזי תקליטורים | האוסף |
| אלבומי מחווה | עם הגב לים • ערב כחול עמוק • חמש שנים • רישומי פחם בצבע |
| קלטות וידאו ומארזי DVD | מסע הבחירות של מאיר אריאל • דרך דמעה שקופה - ההופעה |
| שירים | אגדת דשא • כותנת פסים • לילה שקט עבר על כוחותינו בסואץ • מכופף הבננות • ערב כחול עמוק • פלוגה בקו (או לגמרי במקרה) • קובלנה על מפלגות ישראל • שדות גולדברג • שלל שרב • בצהרי יום |
| ראו גם | האחים אריאל |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: ef9f92f0-ff68-3c97-bd7b-372060336a06

 |
**ג'ינייט צ'אקיר** (בטורקית: **Cüneyt Çakır**; נולד ב-23 בנובמבר 1976) הוא שופט כדורגל טורקי. משמש כשופט משחקים בטורקיה, וכן במסגרות משחקים של אופ"א ופיפ"א. שפט בגמר אליפות העולם לקבוצות 2012 ובגמר ליגת האלופות 2015, ובחצי גמר מונדיאל 2018.

קריירת שיפוט
------------

צ'אקיר שפט בשני משחקים באליפות אירופה עד גיל 17 בשנת 2007. הוא שפט גם בשני משחקים במסגרת מוקדמות יורו 2008. בדצמבר 2008 שפט במשחק שלב הבתים בגביע אופ"א בין טוונטה לשאלקה. בעונת 2009/2010 הוא שפט במשחק הגומלין בחצי הגמר של הליגה האירופית, בין פולהאם והמבורג. היה זה משחק אחד מבין שבעה שבהם שפט בליגה האירופית באותה עונה.

ב-29 בספטמבר 2010 שפט צ'אקיר לראשונה במשחק בליגת האלופות, כאשר היה השופט במשחק שלב הבתים בין רובין קאזאן וברצלונה. ב-3 בנובמבר הוא גם שפט את המשחק בין צ'לסי וספרטק מוסקבה.

ב-17 במרץ 2011 הוא שפט במשחק הליגה האירופית בשלב 32 האחרונות, שבו ניצחה מנצ'סטר סיטי 0-1 את דינמו קייב. במשחק זה הרחיק צ'אקיר את מריו באלוטלי ובסך הכל הוציא 8 כרטיסים צהובים. באוגוסט 2011 הוא שפט חמישה משחקים בגביע העולם עד גיל 20, כולל משחק חצי הגמר בין פורטוגל וצרפת.

ב-24 באפריל 2012 הוא שפט במשחק חצי גמר ליגת האלופות, בין ברצלונה וצ'לסי, שהתקיים בקאמפ נואו. באותו משחק הרחיק את ג'ון טרי במחצית הראשונה. ב-27 ביוני 2012 הוא שפט במשחק חצי גמר יורו 2012, שבו ניצחה ספרד את פורטוגל 2-4 בדו-קרב בעיטות עונשין, לאחר משחק ללא שערים. באותו משחק צ'אקיר הוציא 9 כרטיסים צהובים.

ב-16 בדצמבר 2012 צ'אקיר שפט במשחק גמר אליפות העולם לקבוצות 2012, שבו ניצחה קורינתיאנס 0-1 את צ'לסי.

צ'אקיר נבחר לסגל השופטים למונדיאל 2014. בטורניר זה הוא שפט במשחקי שלב הבתים בין ברזיל ומקסיקו ובין אלג'יריה ורוסיה. הוא גם שפט במשחק חצי הגמר בין ארגנטינה להולנד, שבו ניצחה ארגנטינה 2–4 בדו-קרב בעיטות עונשין לאחר 120 דקות ללא שערים.

ב-6 ביוני 2015 שפט צ'אקיר בגמר ליגת האלופות 2015, בו ניצחה ברצלונה 1-3 את יובנטוס.
ב-11 ביולי 2018 שפט צ'אקיר את משחק חצי גמר מונדיאל 2018 בו ניצחה קרואטיה 2-1 את אנגליה בהארכה ועלתה לגמר המונדיאל.

מחוץ לקריירת השיפוט שלו, צ'אקיר משמש כסוכן ביטוח.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ינייט צ'אקיר** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל השופט, באתר Transfermarkt

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**רוושאן אירמטוב** | **שופט גמר אליפות העולם לקבוצות** 2012 | **הבא**:**סנדרו ריקי** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**ביורן קויפרס** | **שופט גמר ליגת האלופות** 2015 | **הבא**:**מרק קלטנבורג** |
**רק הלב הבודד** (באנגלית: **None but the Lonely Heart**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1944 בבימויו של קליפורד אודטס, עם קרי גרנט ואתל ברימור בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על רומן בשם זה מאת ריצ'רד ליוולין (1943).

אתל ברימור זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.

קרי גרנט היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר.

כן היה הסרט מועמד לפרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר ולפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר.

שם הספר והסרט מקורו ביצירה בשם זה מאת פיוטר צ'ייקובסקי (אופוס 6, מס' 6). הנעימה מושמעת מדי פעם ברקע העלילה.

תקציר העלילה
------------

ארני מוט (קרי גרנט) הוא רווק שמתגורר עם אמו האלמנה (אתל ברימור) בעל חנות לחפצים יד שנייה. רוב הזמן הוא משוטט ברחובות עם כלבו לצערה של אמו.

הוא מכיר את אגי (ג'יין וייט), בחורה עדינה המנגנת בצ'לו ואוהבת אותו אך הוא נמשך יותר לאדה (ג'ון דופרז), גרושתו של הגנגסטר ג'ים מורדינוי (ג'ורג' קולוריס).

ארני מתחבר לסוחר הנרי טוויט (בארי פיצג'רלד) שמייעץ לו בשאלות שונות.

האמא מגלה לידידה המשכונאי אייק ובר (קונסטנטין שיין) כי היא חולה בסרטן וזה מודיע לארני. ארני משנה מיד את ייחסו לאמו, משפץ את החנות ועוזר לה בבית.

בגלל המצב הכלכלי הקשה סוחרת האמא ברכוש גנוב וארני מתחבר לג'ים בפשעים כמו גניבת רכב וסחיטה. לבסוף הוא נתפס ומשוחרר בערבות. אדה מחליטה לחזור לג'ים והאמא נתפסת על החזקת רכוש גנוב ומאושפזת בבית חולים בבית הסוהר. ארני מגיע אליה ונפרד מהאם הגוססת בבכי.

הוא משוטט בעיר, שומע את אגי מנגנת את "רק הלב הבודד" ונכנס אליה.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| קרי גרנט | ארני מוט |  |
| אתל ברימור | אמא מוט |  |
| בארי פיצג'רלד | הנרי טוויט |  |
| ג'ון דופרז | אדה |  |
| ג'יין ווייט | אגי |  |
| ג'ורג' קולוריס | ג'ים מורדינוי | עבריין |
| קונסטנטין שיין | אייק ובר | משכונאי |

קישורים חיצוניים
----------------

* "רק הלב הבודד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "רק הלב הבודד", באתר נטפליקס
* "רק הלב הבודד", באתר AllMovie (באנגלית)
* "רק הלב הבודד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לרק הלב הבודד, באתר יוטיוב
* נעימת "רק הלב הבודד" של צ'ייקובסקי, באתר יוטיוב
* רק הלב הבודד, באתר TCM

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX4122243
* GND: 7668263-8
* LCCN: no2017091498
* VIAF: 196921758
* WorldCat (עם VIAF): 196921758

 |
**קפלוטירי** (ביוונית::κεφαλοτύρι; בטורקית: talar peyniri באנגלית: **Kefalotyri**) היא גבינה לבנה קשה ומלוחה העשויה מחלב כבשים או מחלב עיזים (או משניהם) ביוון ובקפריסין. גבינה דומה Kefalograviera, עשויה גם היא מחלב כבשים או עיזים (או משניהם), נמכרת לפעמים מחוץ ליוון ולקפריסין כקפלוטירי. בהתאם לתערובת החלב המשמשת בתהליך, הצבע יכול להשתנות בין צהוב ללבן.

זוהי גבינה קשה מאוד. קפלוטירי ניתן לצרוך כמות שהיא, לטגן בשמן זית למנה הנקראת סאגאנקי (Saganaki), או להוסיף למאכלים כמו מנות פסטה, בשר או ירקות מבושלים, והיא מתאימה במיוחד כגבינה מגוררת. היא משמשת גם יחד עם גבינת פטה ברוב המוחלט של המתכונים של ספנקופיטה, ומתכונים רבים מציעים להחליף עם פקורינו רומנו או פרמזן אם לא ניתן להשיג קפלוטירי. זוהי גבינה פופולרית וידועה, המבססת את שורשיה ביוון בתקופה הביזנטית. ניתן למצוא אותה בכמה חנויות גורמה או מתמחות במדינות אחרות. לגבינות צעירות לוקח חודשיים-שלושה להבשיל. קפלוטירי מיושנת, בן שנה ומעלה, יבש יותר עם טעם חזק יותר, וניתן לאכול אותו כמזה עם אוזו, או לגרר על מזון.

ראו גם
------

* רשימת גבינות

הערות שוליים
------------


1. ↑  Ridgway, J. *The Cheese Companion* (2002), מסת"ב 1-84092-339-3
2. ↑  Hoffman, Susanna. 2004. *The Olive and the Caper: Adventures in Greek Cooking.* Workman Publishing. מסת"ב 978-1563058486. p.28
3. ↑  Harbutt, J. *The World Encyclopedia of Cheese* (2006), מסת"ב 978-0-7548-0992-0
4. ↑  Janet Fletcher (2009-06-07). "Kefalotyri cheese offers intriguing mix". San Francisco Chronicle. אורכב מ-המקור ב-2018-06-18. נבדק ב-2009-06-08.
גרסת ענק של "נחש מי?"
**נחש מי** (מוכר גם בשם **מי-זה-מי**) הוא שמו של משחק קופסה פופולרי בעיקר בקרב ילדים, שהומצא על ידי המעצבים הישראלים תיאו ואורה קוסטר בחברת תיאורה שבבעלותם בשנת 1973, והופץ בארצות הברית בשם **Guess who** החל מ-1987. המשחק משווק כיום על ידי ענקית הצעצועים האסברו, ונמכר מאז החלה מכירתו בעשרות מיליוני עותקים, בעשרות מדינות, ובכללן גם בישראל.

בני הזוג סיפרו בראיון כי ניסו לפתח גרסה של משחק לוח למשחק בול פגיעה, כך שניתן יהיה לשחקו ללא עט ונייר. הם חיפשו דרך לשלב את עיקרון האלימינציה, במשחק שיהיה פשוט וקל לתפעול. לאחר הפיתוח מכרו את הזכויות לחברת מילטון ברדלי, שנקנתה מאוחר יותר על ידי האסברו.

במשחק משתתפים שני שחקנים, לכל שחקן לוח ועליו מצויות 24 דמויות של אנשים המזוהים בשמם הפרטי. לכל דמות תווי פנים ייחודיים לה, כצבע שיער, משקפיים, זקן או שפם. כל שחקן בוחר קלף מחבילת קלפים, עליו מופיעה אחת הדמויות. מטרת המשחק היא לגלות את זהות הדמות שנבחרה על ידי המתחרה, על ידי אלימינציה ושימוש בשאלות שהתשובה האפשרית עליהן היא כן או לא. שאלה לדוגמה: "האם הדמות מרכיבה משקפיים?", אם התשובה חיובית - מסיר השואל את כל הדמויות שאינן מרכיבות משקפיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נחש מי?** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של נחש מי?
* רותה קופפר, נחשו לאן נעלמו הבנות במשחק "נחש מי?", באתר הארץ, 9 בדצמבר 2012
**ניקולאי מילקוב מילקוב** (בבולגרית: **Николай Милков Милков**;‏ נולד ב-2 באוגוסט 1957, סופיה, הרפובליקה העממית של בולגריה) הוא דיפלומט בולגרי אשר כיהן במספר תפקידי שגריר, וכיהן מאוגוסט 2022 ועד מאי 2023 כשר החוץ של בולגריה בממשלת המעבר של גלב דונב.

קורות חייו
----------

ניקולאי מילקוב נולד בסופיה. הוא רכש השכלה אקדמית ביחסים בין-לאומיים באוניברסיטה לכלכלה לאומית ועולמית בעיר הולדתו. בהמשך רכש דוקטורט בהיסטוריה של המדע. בין השנים 1992–1997 הועסק בשורת תפקידים במשרד ההגנה של בולגריה ובכללם, קצין קישור לנאט"ו ועוזר לראש אגף המודיעין הכללי. בין השנים 1997–2001 כיהן כראש מנהלת התאום והתכנון במשרד החוץ הבולגרי וחבר המשלחת הבולגרית לאו"ם. בין השנים 2002–2004 כיהן כשגריר בולגריה ברומניה ובין 2004–2005 כיהן כסגן שר החוץ הבולגרי.

בין השנים 2005–2009 כיהן כקונסול הכללי של בולגריה בניו יורק שבארצות הברית, ובהמשך בין 2010–2013 כיהן כמזכיר הראשון של משרד ההגנה. בין 2013–2017 כיהן כשגריר מיוחד של בולגריה בקנדה. בשלהי 2017 מונה למזכירו של נשיא בולגריה רומן ראדב למועצת אירופה ובהמשך מזכירו של הנשיא לענייני יחסי חוץ. ב-31 בינואר 2021 מונה לשגריר בולגריה בצרפת ומונקו וב-2 באוגוסט 2022 מונה לשר החוץ של בולגריה בממשלת המעבר של גלב דונב. מילקוב כיהן במשרתו עד 3 במאי 2023 והוחלף על ידי איוואן קונדוב אשר כחודש ימים, עד לכינונה של ממשלת ניקולאי דנקוב ומינויה של מריה גבריאל לסגנית ראש הממשלה ושרת החוץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקולאי מילקוב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Official Minister of Foreign Affairs will be Nikolay Milkov - biography, באתר bta.bg (בבולגרית).

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**תאודורה גנצ'ובסקה** | **שר החוץ של בולגריה** 2 באוגוסט 2022 - 3 במאי 2023 | **הבא**:**איוואן קונדוב** |
**רוד ג'יי רוזנשטיין** (באנגלית: **Rod Jay Rosenstein**; נולד ב-13 בינואר 1965) הוא משפטן יהודי-אמריקאי שכיהן כמשנה לתובע הכללי של ארצות הברית בממשלו של דונלד טראמפ, וכתובע הפדרלי של מחוז מרילנד תחת ג'ורג' ווקר בוש וברק אובמה.

קורות חיים
----------

רוזנשטיין נולד בפילדלפיה. למד כלכלה בבית הספר וורטון של אוניברסיטת פנסילבניה. לאחר מכן למד משפטים בבית הספר הרווארד למשפטים וקיבל תואר J.D. בשנת 1989. בעת לימודיו היה עורך כתב העת המשפטי "Harvard Law Review".

רוזנשטיין הוצע כמינוי כשופט בבית המשפט הרביעי לערעורים של ארצות הברית בידי נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש, אולם עקב התנגדותם של סנטורים דמוקרטים המינוי לא עלה לדיון לאישור בסנאט.

בעת המינוי למשנה לתובע הכללי בחודש אפריל 2017, הוא היה הפרקליט הפדרלי הוותיק ביותר בארצות הברית.

הנשיא דונלד טראמפ מינה את רוזנשטיין ב-13 בינואר 2017 לשמש משנה לתובע הכללי של ארצות הברית. מינוי זה אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-25 באפריל 2017.

רוזנשטיין כתב דו"ח בו המליץ על הדחת ג'יימס קומי, ראש ה-FBI, בעקבות תפקודו בחקירת שרת הדואר האלקטרוני של הילרי קלינטון, בו האשים את קומי בהתנהגות החורגת מהנהלים כאשר דיבר על החקירה במסיבת עיתונאים ב-5 ביולי 2016 וכן על המכתב ששלח לקונגרס, 11 ימים לפני הבחירות לנשיאות, בו הודיע על פתיחת החקירה מחדש. לאחר פיטוריו של קומי על ידי הנשיא דונלד טראמפ, טען הבית הלבן כי הדו"ח שכתב רוזנשטיין היה המניע לפיטוריו של קומי, אך ב-11 במאי טען טראמפ בריאיון לרשת NBC News כי התכוון לפטר את קומי ללא קשר לדוח, וכי חשב על הפולמוס "בנוגע לרוסיה" כששקל לפטרו.

לאחר פיטורי קומי, הודיע רוזנשטיין ב-17 במאי 2017 על מינויו של רוברט מולר לתובע מיוחד ועצמאי לחקירת המעורבות הרוסית בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016 וקשרים אפשריים בין מטה טראמפ למוסקבה.

בספטמבר 2018, פרסם הניו יורק טיימס, שבעקבות פיטורי קומי שעליהם התחרט רוזנשטיין, הוא הציע לגורמים בבולשת הפדרלית ובמשרדו - שבועיים לאחר היכנסו לתפקיד - להקליט בסתר את הנשיא טראמפ בשיחה על המצב בבית הלבן, במטרה לכנס את בכירי הממשל לדיון על הדחתו מהתפקיד. רוזנשטיין דחה את הדיווח, המלא לדבריו ב"אי-דיוקים", סירב להגיב על הטענות, ואמר ש"מדובר בסיפור המבוסס על מקורות אנונימיים שפועלים נגד משרד המשפטים ובעד האג'נדה הפרטית שלהם". דוברת משרד המשפטים מסרה שהצעת ההקלטה נאמרה בציניות. 

ב-29 באפריל 2019 הודיע על התפטרותו מתפקיד המשנה לתובע הכללי, שנכנס לתוקף ב-11 במאי.

חיים אישיים
-----------

רוזנשטיין נשוי לליסה ברסומיאן, עורכת דין ארמנית-אמריקאית שעובדת במכון הבריאות הלאומי. לזוג שתי בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוד רוזנשטיין** בוויקישיתוף
* הדף הרשמי של רוזנשטיין, באתר הממשלתי של מרילנד

הערות שוליים
------------

1. ↑  Fritze, John (24 באפריל 2017). "Rosenstein poised for confirmation as deputy attorney general". Baltimore Sun. נבדק ב-25 באפריל 2017. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  Trump said he was thinking of Russia controversy when he decided to fire Comey
3. ↑  ראש ה-FBI לשעבר מונה לתובע מיוחד בחקירת קשרי טראמפ ורוסיה, באתר הארץ, 18 במאי 2017
4. ↑  ynet, "סגן שר המשפטים הציע להקליט את טראמפ בסתר כדי להדיח אותו", באתר ynet, 21 בספטמבר 2018
5. ↑  Profile of Rod Rosenstein, U.S. attorney for Maryland, וושינגטון פוסט, 9 באוקטובר 2011

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1167770757
* LCCN: no2019105597
* VIAF: 5789153834758964450001
* WorldCat: lccn-no2019105597

 |
"החד-קרן הכלוא", שטיח הקיר השביעי בסדרת "ציד החד-קרן" המתוארכת לסוף המאה ה-15; אצור באגף הקלויסטרס של מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק
**מִילפֿלֶר** (מצרפתית: **Mille-fleurs**, "אלף פרחים", באנגלית ובשפות רבות אחרות: **Millefleur**) הוא סגנון עיטורים שבו שימשו משטחי פרחים ועלים כרקע לנושא המרכזי בטפטין ארוגים, בעיקר אלה שנוצרו בשלהי המאה ה-15 ובמאה ה-16 בצרפת ובארצות השפלה. הסגנון נקרא בשם זה בשל הצורות המורכבות והמרובות של פרחים ועלים המייחדות אותו. על רקע "אלף הפרחים", שבהם נחבאים לעתים ציפורים ובעלי חיים, הוצג מוטיב מרכזי, כגון שלט אצולה או מחזה, הן חילוני והן דתי-אלגורי. 

סדרות השטיחים "הגבירה והחד-קרן" ו"ציד החד-קרן" הן הבולטות ביצירות שנעשו בסגנון מילפלר.

גן פרחים משמש במערכת הסמלים הנוצרית כסממן היכר לבתוליה הנצחיים של מרים אם ישו, המשולה ל"גן נעול" (אנ') (שיר השירים ד' 12).

עיצובי ערבסקה שונים מאלה בסגנון מילפלר שבהם כל פרט ופרט מעוצב בנפרד ובמערך לא סדיר. עיטורי מילפלר שונים גם מעיטורי השוליים הצמחיים בכתבי יד מימי הביניים, שאינם גודשים את מלוא דפיהם. סגנון דומה למילפלר האירופי מאפיין שטיחים הודיים מתקופת השנים 1650–1800. עיטורים נוסח מילפלר זכו לתחייה באנגליה במאה ה-19 בעיצובי האריגים והטפטים של ויליאם מוריס, מאבות תנועת האמנויות והאומנויות שנודע בדבֵקותו במורשת תרבויות ימי הביניים. 

המונח מילפיורי (Millefiori) באיטלקית מציין גם עבודות פסיפס וזכוכית צבעונין גדושות דגמי פרחים וצמחים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מילפלר** בוויקישיתוף

* Souchal, Geneviève (ed.),  *Masterpieces of Tapestry from the Fourteenth to the Sixteenth Century**, Metropolitan Museum of Art, 1974*
* Cavallo, Adolph S. *Medieval Tapestries in the Metropolitan Museum of Art**, Metropolitan Museum of Art, 1993*
* Walker, Daniel, *Flowers underfoot: Indian carpets of the Mughal era*, Metropolitan Museum of Art, 1997
**כפר הנוער האורנים** (או "**פנימיית אורנים**") הוא מסגרת טיפולית כוללנית לבני נוער בגילאים 12–18. הוא ממוקם סמוך לצומת גן הוורדים, בין ראשון לציון לנס ציונה.

היסטוריה
--------

כפר הנוער הוקם באוגוסט 2011, לאחר סגירת פנימיית ניצנים לנוער פוסט-אשפוזי במושב זיתן הסמוך. ביוזמת השירות לילד ונוער במשרד הרווחה ובשיתוף רשת ג.י.א מסגרות לאוכלוסייה בעלת צרכים מיוחדים, המתמחה בטיפול בבני נוער וצעירים המתמודדים עם קשיים נפשיים ורגשיים. 

הכפר נועד לאפשר לבני נוער המתמודדים עם קשיים נפשיים לחיות את חייהם בהדחקה, כאילו הם נמצאים במחנה קיץ ולא בפנימיה פוסט אשפוזית שאמורה לטפל בקשיים הנפשיים שלהם. החל מחוסר הבנה בסיסית ביחס למתבגרים ובני נוער על הקצה, מודעות בסיסית בהבנה בטראומה והעדר טיפול מקצועי שמתאים לבני נוער במצבים פגיעים ומורכבים. מתן הטיפול שהפנימיה צריכה להעניק הוא מגוון של טיפולים קבוצתיים, חוגים, טיפול אצל פסיכיאטר ופסיכולוגים. המענה כיום הוא פסיכיאטרית, 2 פסיכולוגים שמטפלים בשני חניכים מכל בית (השאר אצל עובדות סוציאליות בתחלופה גבוהה מאוד) וטיפולים קבוצתיים שונים שיעילותם מוטלת בספק. 
שיטת הפנימיה היא שיטת השלבים, חמישה שלבי תפקוד. כולם מתחילים עם זכויות באופן יחסי, אך אם חניך פוגע בעצמו או בסביבה, יקחו לו את החפצים האישיים שלו על מנת לשידע להסתיר את הפגיעה עצמית שלו יותר טוב. לאחר שלב חמש יש את שלב ארבע- שאליו מורידים אנשים שאינם הסתדרו בבתי הספר. הסנקציה שננקטת בשלב זה היא לקיחה של החפצים האישיים (טלפון,סיגריות) והענקתם בשעות מסויימות וספציפות. ישנן עוד סנקציות ועונשים מלבד שיטת השלבים. בתכנית התגובות למשל, מדריך רשאי לתת עונש לחניך במידה ולא ביצע משימה או מטלה שהיה אמור לבצע גם אם מצבו הנפשי והפיזי לא איפשר לו לבצע את המטלה, דוגמא טובה היא, למשל, אם חניך במצב דיכאוני ואובדני שמתקשה לצאת הממיטה, חייב לעשות עכשיו תורנות מסדרון, השיטה תפעל בצורה שאם הוא לא יבצע את המטלה שהוא יועד לבצע- יקבל תגובה משמעתית משמע תורנות ניקיון כפולה. 

חלק מהדברים שמאפיינים את הכפר חוץ מהעדר טיפול, עונשים הטמעת מסרים כפולים וגזלייטינג, הן הטמעת המסר ׳אנחנו יודעים יותר טוב ממך׳. החל מהשמה במסגרות חינוך לא תואמות מצב, חוגים לא תואמי מצב, טיפולים לא מיועדי טראומה ודיסוציאציה, היעדר טיפול פסיכיאטרי מקצועי ומכוון טראומה. בפועל רוב מי שיוצא מהפנימיה מגיע או להוסטלים ומוסדות של בריאות הנפש כמו אשפוזים, גמילות ואשפוזיות, חלק מצליחים לשקם את עצמם, חיים מניסיון אובדני אחד לשני. 

כפר הנוער ממוקם בלב הפרדסים באזור שבין ראשון לציון ונס ציונה, ומשתרע על פני שטח של כעשרים דונם. בכפר שש קבוצות, בהן מתחנכים כ־110 נערים ונערות בגילאי 11–18. רוב הזמן רוב מי שרשום בפנימיה נמצא או במחלקה סגורה או בבית או מתכוון לברוח ומי שנשאר נשאר מפחד שיקחו לו את החירות אז מדחיק את הכאב או שאשכרה חושב שזה גן עדן כי שלילת החירות זה הדבר הכי פחות גרוע מבחינתם בחיים כי כל עוד לא קושרים אותם - בונוס.

בשנת 2017, חניכה בפנימיה הצליחה להתאבד בתוך הפנימיה, אבל כמובן שהמקרה לא הוזכר בשום מקום. חניכה שהייתה צריכה להיות בהשגחה מלאה. 
עד היום אין נתון מדוייק כמה ניסיונות אובדניים היו בפנימיה. 

בעבר שכן במקום בו הוקם כפר הנוער בית החולים הפסיכוגראטרי "נאות מרגלית".

קישורים חיצוניים
----------------

* כפר הנוער האורנים - פנימיית אורנים, באתר "מקום מיוחד"
* האורניתון - פרסומי העיתון החודשי של כפר הנוער האורנים
* אתר האינטרנט של "קבוצת גיא" - הארגון המפעיל את הפנימייה - קבוצת גיא
**נבחרת קולומביה בכדורגל נשים** מייצגת את קולומביה בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של קולומביה.

משחקה הראשון של הנבחרת התקיים ב-1998 במסגרת אליפות אמריקה הדרומית השלישית, ובו היא ניצחה 1-3 את ונצואלה. מאז הקמתה המאוחרת יחסית, נמצאת הנבחרת במגמת השתפרות וכיום היא נמנית עם הנבחרות הטובות ביותר באמריקה הדרומית. ב-2019 זכתה לראשונה בתולדותיה במדליית הזהב במשחקים הפאן-אמריקאיים. היא הגיעה פעמיים לבית הגמר של אליפות היבשת (2010 ו-2014), ובשני המקרים סיימה במקום השני אחרי ברזיל.

ב-2011, העפילה קולומביה בפעם הראשונה בתולדותיה לגביע העולם של פיפ"א, ובכך הייתה לנבחרת הדרום-אמריקאית השלישית (אחרי ברזיל וארגנטינה) שמפעילה לגביע העולם לנשים. בטורניר זה, היא השיגה רק נקודה אחת ולא עברה את שלב הבתים. בטורניר שנערך ארבע שנים לאחר מכן, היא כבר השיגה ניצחון ראשון (0-2 על צרפת), ונעצרה רק בשמינית הגמר על ידי ארצות הברית. כמו כן, הנבחרת השתתפה פעמיים בטורניר הכדורגל של המשחקים האולימפיים - לונדון 2012, בו הפסידה בכל משחקיה ולא הצליחה לעבור את שלב הבתים וכן ריו 2016 שבו הפסידה לצפרת וניו זילנד, אך הוציאה תיקו 2-2 מאוד מכובד מול ארצות הברית.

גם בקטגוריות הצעירות קולומביה רשמה הצלחה כאשר זכתה באליפות אמריקה הדרומית עד גיל 17 ב-2008 ואותו סגל הגיע למקום השני באליפות היבשת עד גיל 20 שנתיים מאוחר יותר. זה גם היה הבסיס לסגל הבוגרת שהשיג את ההצלחות בהעפלה למונדיאל ולאולימפיאדה. ב-2010 הנבחרת עד גיל 20 השיגה את השתתפותה היחידה בגביע העולם וסיימה במקום הרביעי כשהיא מפסידה בחצי הגמר לדרום קוריאה 0-1. לגביע העולם עד גיל 17 העפילה קולומביה ארבע פעמים בין השנים 2008-2018, אך מעולם לא עברה את השלב הראשון.

הדירוג הנוכחי של נבחרת קולומביה ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-22 בעולם, נכון ל-25 באוגוסט 2023, עלייה של 41.16 נקודות לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 22 נמדד לראשונה בדצמבר 2016, והדירוג הכי נמוך 118 נמדד לראשונה ביוני 2008.

כל גביעי העולם
--------------

* 1991 - לא נכנסה
* 1995 - לא נכנסה
* 1999 - לא העפילה
* 2003 - לא העפילה
* 2007 - לא העפילה
* 2011 - שלב הבתים
* 2015 - שמינית גמר
* 2019 - לא העפילה
* 2023 - רבע גמר

כל אליפויות אמריקה הדרומית
--------------------------

* 1991 - לא נכנסה
* 1995 - לא נכנסה
* 1998 - שלב הבתים
* 2003 -  מקום שלישי
* 2006 - שלב הבתים
* 2010 -  מקום שני
* 2014 -  מקום שני
* 2018 - מקום רביעי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נבחרת קולומביה בכדורגל נשים** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת קולומביה בכדורגל נשים (בספרדית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א
2. 1 2  החל מיולי 2003 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות נשים בכלל

| כדורגל בקולומביה קולומביהקולומביה |
| --- |
| ניהול | מנהלת הליגה הקולומביאנית • קבוצות • אצטדיונים |
| תחרויות ליגה | הליגה הראשונה • ליגה שנייה |
| תחרויות גביע | הגביע הקולומביאני • הסופר קאפ הקולומביאני |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • עד גיל 20 • עד גיל 17 • נבחרת הנשים |

| נבחרות כדורגל הנשים של דרום אמריקה (CONMEBOL) |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אורוגוואי • אקוודור • ארגנטינה • בוליביה • ברזיל • ונצואלה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קולומביה |

 |
**נבחרת גינאה המשוונית בכדורגל נשים** מייצגת את גינאה המשוונית בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של גינאה המשוונית. כיום נחשבת הנבחרת לאחת מנבחרות הנשים הטובות באפריקה, והישג השיא שלה הוא ההעפלה לגביע העולם שנערך בשנת 2011 בגרמניה.

הדירוג הנוכחי של נבחרת גינאה המשוונית ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-79 בעולם, נכון ל-25 באוגוסט 2023, ירידה של 54.47 נקודות לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 50 נמדד לראשונה בספטמבר 2015, והדירוג הכי נמוך 119 נמדד לראשונה במרץ 2006.

היסטוריה
--------

הנבחרת היא בעלת ניסיון מועט מאוד, ורק לקראת סוף העשור הראשון של המאה ה-21 היא החלה להשיג תוצאות משמעותיות בעולם הכדורגל. הטורניר הגדול הראשון של הנבחרת היה אליפות אפריקה שנערכה בשנת 2006 בניגריה. בטורניר עצמו, לא הצליחה הנבחרת לעבור את שלב הבתים, אך צברה ניסיון לקראת האליפויות הבאות. שנתיים לאחר מכן, אירחה גינאה המשוונית את אליפות היבשת, והצליחה לעמוד בציפיות הגבוהות. היא זכתה בטורניר אחרי ניצחון 1-2 בגמר על דרום אפריקה, ואילו שחקנית הנבחרת - ג'נובבה אנונמה, סיימה כמלכת השערים (6 שערים) וכשחקנית המצטיינת של הטורניר. בעקבות הזכייה, הפכה גינאה המשוונית לנבחרת השנייה בלבד (למעט ניגריה) שזוכה באליפות אפריקה. 

ב-15 בדצמבר 2010, זמן קצר לאחר שסיימה במקום השני באליפות אפריקה, אירע אסון לנבחרת. שחקנית ההגנה של הנבחרת, טקלייר בילה, נהרגה בתאונת דרכים בקמרון ביחד עם אחיה הגדול. היא הייתה אמורה להיות חלק מסגל הנבחרת שנסע לגביע העולם ב-2011.

בעקבות הישגיה באליפות אפריקה ב-2010, העפילה גינאה המשוונית לגביע העולם שנערך שנה לאחר מכן בגרמניה. בכך הייתה גינאה המשוונית לנבחרת האפריקאית השלישית (אחרי ניגריה וגאנה) שמעפילה למשחקי גביע העולם. בשלב הבתים של הטורניר, הפסידה הנבחרת בכל שלושת משחקיה וסיימה במקום האחרון בבית. למרות זאת, ג'נובבה אנונמה - שכבשה את שני השערים היחידים של גינאה המשוונית בטורניר, נבחרה לקבוצת המצטיינות של האליפות, ובכך הייתה לשחקנית האפריקאית הראשונה שמגיעה להישג זה.

שנה לאחר גביע העולם, אירחה גינאה המשוונית את אליפות אפריקה בפעם השנייה בתולדותיה. כמו ב-2008, גם הפעם זכתה הנבחרת בטורניר, לאחר ניצחון 0-4 בגמר על דרום אפריקה. ג'נובבה אנונמה סיימה גם הפעם כמלכת השערים של הטורניר, ואילו חברתה לנבחרת - גלוריה צ'ינאסה, סיימה כסגנית. 

ב-2016 העלתה חקירת פיפ"א שהנבחרת רשמה בצורה כוזבת ושיתפה במשחקים רשמיים מספר שחקניות. כתוצאה מכך, נאסרה השתתפות הנבחרת בגביע העולם 2019 ובאליפות אפריקה 2020.

כל גביעי העולם
--------------

* 1991 עד 1999 - לא נכנסה
* 2003 - לא העפילה
* 2007 - לא העפילה
* 2011 - שלב הבתים
* 2015 - לא העפילה
* 2019 - הושעתה
* 2023 - לא העפילה

כל אליפויות אפריקה
------------------

* 1991 עד 1998 - לא נכנסה
* 2000 עד 2004 - לא העפילה
* 2006 - שלב הבתים
* 2008 - **מקום ראשון**
* 2010 - גמר
* 2012 - **מקום ראשון**
* 2014 עד 2016 - לא העפילה
* 2018 - שלב הבתים
* 2020 - הושעתה
* 2022 - לא העפילה

הערות שוליים
------------

1. ↑  דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א
2. 1 2  החל ממרץ 2006 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרת זו
3. 1 2  באתר פיפ"א
4. 1 2  באתר התאחדות הכדורגל האפריקנית
**ג'בראן ע'סאן תווייני** (בערבית: **جبران غسان تويني**; 15 בספטמבר 1957 – 12 בדצמבר 2005) היה פוליטיקאי לבנוני והעורך והמוציא לאור של היומון "א-נהאר" בביירות.

תווייני הוא דור שלישי למשפחת עיתונאים. א-נהאר נוסד על ידי סבו, ג'בראן תווייני גם הוא, בשנת 1933. אביו, ע'סאן תווייני, ניהל את העיתון במשך עשרות שנים. אמו, נאדיה תווייני, הייתה משוררת לבנונית שכתבה בעיקר בצרפתית. לתווייני תארים אקדמיים בעיתונאות, יחסים בינלאומיים וניהול, אותם רכש באוניברסיטאות צרפתיות. דודו הוא מרואן חמאדה, שר התקשורת הדרוזי האנטי-סורי.

תווייני היה במשך שנים רבות מבקר חריף של הסדר הסורי בלבנון. במרץ 2000 כתב בעיתונו מאמר מערכת שבו קרא לנסיגת צבא סוריה מלבנון. במרץ 2005 השתתף בהפגנות מהפכת הארזים ונאם את נאומו המפורסם "בשם אלוהים אנחנו, מוסלמים ונוצרים, נשבעים שנישאר מאוחדים עד קץ הזמנים כדי להגן על לבנון שלנו". בחודש מאי נבחר לפרלמנט הלבנוני למושב השמור לכנסייה האורתודוקסית המזרחית בביירות כחלק מהקואליציה של סעד חרירי, בסיעת איחוד קרנת שהואן.

ההתנקשות בחייו
--------------

תווייני נהרג בהתנקשות כשמכונית תופת התפוצצה ב-12 בדצמבר 2005. הוא נטמן בכנסיית סנט דמטריוס לאחר טקס אשכבה שנערך בכנסיית סנט ג'ורג' בביירות. עשרות אלפי אנשים מילאו את רחובות ביירות ביום ההלוויה (14 בדצמבר). האבלים האשימו את סוריה במותו וקראו קריאות אנטי-סוריות. הפרלמנט הלבנוני ערך דקת דומייה בישיבת אבל מיוחדת.

את האחריות להתנקשות קיבלה קבוצה בשם "הנאבקים למען האיחוד והחופש של אלשאם". בפקס שהגיע למשרדי רויטרס הזהיר הארגון שגורל דומה צפוי לכל המתנגדים ל"ערביזם" בלבנון, ושההתנקשות הצליחה "להשתיק" בוגד, ו"הפכה את א-נהאר [מילולית, בערבית: "יום"] לחשכת הליל".

ההתנקשות בחייו של תווייני אירעה בסמוך לפרסום דו"ח ההתקדמות השני של ועדת האו"ם שחקרה את ההתנקשות ברפיק אל-חרירי, וראש ממשלת לבנון פואד סניורה ביקש ממועצת הביטחון של האו"ם לחקור האם יש מעורבות סורית במותו של תווייני ובמותם של מתנגדים אחרים לסוריה.

לפני מותו פעל תווייני לקיום חקירה בינלאומית של קברי אחים שנתגלו בענג'ר, ליד המקום שהיה מטה המודיעין הסורי בלבנון. במאמר המערכת האחרון שפרסם האשים תווייני את סוריה בביצוע "פשעים נגד האנושות".

תווייני נרצח בגיל 48. הוא השאיר אחריו אישה ושתי בנות שאך זה נולדו, וכן שתי בנות מנישואים קודמים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'בראן תווייני** בוויקישיתוף
* איתמר רבינוביץ', גסאן תווייני, הקול הצלול, באתר הארץ, 21 ביוני 2012
* ג'בראן תווייני, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12643230h (data)
* ISNI: 0000 0000 0150 8763
* LCCN: n83215869
* NTA: 391012983
* SUDOC: 094326517
* VIAF: 7509806
* WorldCat: lccn-n83215869

 |
**נבחרת חוף השנהב בכדורגל נשים** מייצגת את חוף השנהב בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של חוף השנהב. 

משחקה הראשון של הנבחרת התקיים ב-1988 במסגרת טורניר ההכנה של פיפ"א לקראת גביע העולם 1991. בטורניר זה הייתה חוף השנהב הנציגה היחידה של יבשת אפריקה, אך הודחה כבר בשלב הבתים לאחר שהפסידה בכל שלושת משחקיה.

ב-2012, העפילה הנבחרת בפעם הראשונה בתולדותיה לאליפות אפריקה. שנתיים לאחר מכן, היא השתתפה בפעם השנייה ברציפות באליפות, והצליחה להפתיע רבים לאחר שניצחה את דרום אפריקה, וסיימה במקום השלישי באליפות. הדירוג שלה בסוף הטורניר הבטיח לה השתתפות בגביע העולם שנערך ב-2015 בקנדה.

בשלב הבתים של גביע העולם, שובצה חוף השנהב עם גרמניה, נורווגיה ותאילנד. כבר במשחקה הראשון בטורניר, היא הובסה 10-0 על ידי גרמניה ולאחר מכן הפסידה גם לתאילנד ונורווגיה. היא סיימה את הקמפיין עם 3 שערי זכות ו-16 שערי חובה.

הדירוג הנוכחי של נבחרת חוף השנהב ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-66 בעולם, נכון ל-25 באוגוסט 2023, ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 59 נמדד לראשונה במרץ 2017, והדירוג הכי נמוך 136 נמדד לראשונה בנובמבר 2011.

כל גביעי העולם
--------------

* 1991 עד 1999 - לא נכנסה
* 2003 עד 2011 - לא העפילה
* 2015 - שלב הבתים

כל אליפויות אפריקה
------------------

* 1991 עד 2000 - לא נכנסה
* 2002 - לא העפילה
* 2004 - לא נכנסה
* 2006 עד 2010 - לא העפילה
* 2012 - שלב הבתים
* 2014 -  מקום שלישי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נבחרת חוף השנהב בכדורגל נשים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א
2. 1 2  החל מספטמבר 2006 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרת זו
**אורטל שמאילוב** (נולדה ב-27 ביוני 1989) היא כדורגלנית ישראלית המשחקת בעמדות הבלם והקשר המרכזי במועדון ספורט קריית גת והייתה בנבחרת ישראל לנשים. היא משחקת בליגת הנשים הראשונה.

קריירת מועדונים
---------------

שמאילוב התחילה את דרכה בקבוצת הנשים מכבי צור שלום ביאליק בשנת 2006 ובילתה בקבוצה זו 6 עונות. לאחר מכן עברה שמאילוב לקבוצת הנשים מכבי חולון, שאיתה זכתה בשנת 2013 בגביע המדינה, לאחר ניצחון 1:7 על הפועל רמת השרון. לאחר עונה עברה למכבי באר שבע- לי. לאחר מכן עברה לקבוצה שאיתה היא עד היום, מועדון הספורט קריית גת ושם כעבור 2 עונות חגגה עם הקבוצה את גביע המדינה לנשים.

קריירה בנבחרת ישראל
-------------------

בנבחרות ישראל שמאילוב התחילה בנבחרת הנערות עד גיל 19. הופעת הבכורה שלה בנבחרת זאת הייתה במשחק נגד אוסטריה. היא שיחקה בה 8 פעמים והבקיעה 4 שערים, שמתוכם 3 נכבשו במוקדמות אליפות אירופה 2006 נגד ארמניה, בניצחון הנבחרת 0–10 .
בנבחרת ישראל הבוגרת לנשים היא הייתה בסגל 11 פעמים, כולל במוקדמות אליפות העולם 2011 ובמוקדמות אליפות אירופה 2013 .

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Soccerdonna (בגרמנית)
* דף השחקנית, באתר ההתאחדות לכדורגל

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר ההתאחדות לכדורגל, מכבי חולון מחזיקת גביע המדינה לנשים, באתר football.org.il, ‏1 במאי 2013
2. ↑  אתר ההתאחדות לכדורגל, מ.ס. קריית גת מחזיקת הגביע לנשים, באתר football.org.il, ‏18 במאי 2016
3. ↑  אתר ההתאחדות לכדורגל, נערות עד גיל 19, שמאילוב אורטל, באתר football.org.il
4. ↑  אתר ההתאחדות לכדורגל, נבחרת לאומית נשים, שמאילוב אורטל, באתר football.org.il
**תוכנית הקונפדרציה** הייתה תוכנית מדינית שהגו חוסיין מלך ירדן וראש אש"ף יאסר ערפאת בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20 באשר לעתידן של ממלכת ירדן ושל יהודה ושומרון. התוכנית גרסה כי לאחר נסיגה ישראלית לגבולות ה-4 ביוני 1967 (אך ללא הכרה במדינת ישראל) תקום קונפדרציה ערבית שבה תהיינה חברות ירדן בגדה המזרחית ופלסטין ביהודה ושומרון. התוכנית התקבלה באפריל 1983 אך ניסיונות למימושה נכשלו לאור חוסר הסכמות בין הצדדים.

תוכנית הקונפדרציה הייתה מושתתת על רעיון תוכנית הפדרציה שהציע המלך חוסיין ב-1972, שבמרכזה הכרה בייחודיות של האוכלוסייה הפלסטינית ושל האוכלוסייה העבר-ירדנית, תוך שמירה על שיתוף פעולה בענייני ביטחון וכלכלה בין שתי הגדות. תוכנית הקונפדרציה הייתה פחות מחייבת מאשר האלטרנטיבה הפדרטיבית ואפשרה חופש פעולה גדול יותר מבחינה אוטונומית, ולכן הייתה עדיפה מבחינתו של אש"ף. הסיבות ההיסטוריות שהובילו לגיבוש תוכנית הקונפדרציה מקורן היה באינטרס משותף של שני הצדדים: ירדן, משאיבדה את זכות הייצוג שלה לעם הפלסטיני בעקבות ועידת רבאט ניסתה באופן עקבי ליצור נקודות אחיזה מחודשות ביהודה ושומרון; ואילו אש"ף שגורש מלבנון לאחר פלישת ישראל ב-1982 היה זקוק לבסיס המדיני של ירדן.

גיבוש התוכנית החל עם ביקורו של יאסר ערפאת בעמאן באוקטובר 1982. בשיחות עם המלך חוסיין השניים הסכימו על מסגרת קונפדרטיבית לאחר הקמתה של מדינה פלסטינית ביהודה ושומרון. ערפאת העדיף את האופציה הקונפדרלית של ירדן על פני תוכנית רייגן שהוצעה בספטמבר 1982, משום שהאחרונה חייבה הכרה ערבית בישראל. בפברואר 1983 התכנסה באלג'יריה המועצה הלאומית הפלסטינית ה-16 ואישרה את תוכנית הקונפדרציה. בראשית אפריל 1983 ערפאת וחוסיין אישרו טיוטה של התוכנית הקונפדרטיבית, אך במקביל ערפאת סירב לחתום על ההסכם הסופי בתואנות שונות. לבסוף הכריז חוסיין על כישלון תוכנית הקונפדרציה המשותפת עם אש"ף.

למרות הכישלון הראשוני של תוכנית הקונפדרציה, היא המשיכה להוות קו מנחה במדיניות הירדנית עד לניתוק הזיקה ביולי 1988. במחצית השנייה של שנת 1983 יחסיו של ערפאת עם נשיא סוריה חאפז אל-אסד הידרדרו, ואש"ף מצאה את עצמה מבודדת עוד יותר בזירה הערבית. לאחר שאלג'יריה סירבה לארח את הכינוס ה-17 של המועצה הלאומית הפלסטינית, ניאות חוסיין לארח כינוס זה בעמאן בנובמבר 1984. בפברואר 1985 נחתם הסכם נוסף בין הצדדים שגם הוא מבוסס על הרעיון הקונפדרטיבי, אולם בעקבות התנגדות פנימית באש"ף לקבלת החלטה 242 כבסיס למשא-ומתן נכשלו השיחות פעם נוספת.

גם לאחר ניתוק הקשרים עם אש"ף, חוסיין המשיך לקרוא לתושבי יהודה ושומרון הפלסטינים לתמוך ברעיון הקונפדרטיבי ולאיחוד מחודש בין שתי הגדות במסגרת של אוטונומיה פלסטינית. ניסיונות אלו מצד ירדן נפסקו רק לאחר פרוץ האינתיפאדה הראשונה בשנת 1987, שסימלה לדעתו של חוסיין את הדרישה הפלסטינית לריבונות מוחלטת במנותק מירדן. ב-28 ביולי 1988 הכריז חוסיין על ניתוק הזיקה בין יהודה ושומרון לירדן.

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל המזרח התיכון** |

* תוכנית הפדרציה
* האופציה הירדנית
* היסטוריה של ממלכת ירדן

לקריאה נוספת
------------

* יוסף נבו, **ירדן: החיפוש אחר זהות**, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, תשס"ה, עמודים 182–221.

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסף נבו, **ירדן: החיפוש אחר זהות**, עמ' 208
2. ↑  באותו כינוס גם דחתה המועצה את תוכנית רייגן
3. ↑  יוסף נבו, **ירדן: החיפוש אחר זהות**, עמ' 209
4. ↑  שכן החלטה זו דרשה הכרה בישראל
5. ↑  יוסף נבו, **ירדן: החיפוש אחר זהות**, עמ' 211-212
6. ↑  יוסף נבו, **ירדן: החיפוש אחר זהות**, עמ' 212-213
**ג'ון רוברט מולנאר** (באנגלית: **John Robert Moolenaar**; נולד ב-8 במאי 1961) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של מדינת מישיגן מאז 2015. מולנאר, חבר המפלגה הרפובליקנית, היה טרם היבחרו אל הקונגרס האמריקאי חבר בית המחוקקים במישיגן — תחילה בבית הנבחרים המדינתי בשנים 2003–2008 ואחר כך בסנאט בשנים 2011–2014.

ביוגרפיה
--------

מולנאר נולד ב-8 במאי 1961 במידלנד שבמישיגן, צאצא למשפחה של הולנדים-אמריקאים. בשנת 1983 קיבל תואר ראשון ממכללת הופ (Hope College) השוכנת בעיר הולנד שבמישיגן. ב-1989 השלים מולנאר באוניברסיטת הרווארד לימודי תואר שני במנהל ציבורי. בהכשרתו מולנאר כימאי, ובעבר עבד בחברת "דאו כימיקלים" במשך שמונה חודשים בטרם נכנס לפוליטיקה של ארצות הברית. מולנאר עבד גם כעוזר פרלמנטרי עבור ביל שוּטֶה (Schuette), חבר בסנאט המדינתי של מישיגן. טרם היבחרו אל בית המחוקקים היה חבר במועצת העירייה של מידלנד בין השנים 1997–2000.

בבחירות 2002 נבחר אל בית הנבחרים של מישיגן, שם מילא שלוש תקופות כהונה. ב-2010 נבחר לסנאט המדינתי של מישיגן, והחל את כהונתו ב-1 בינואר 2011. בבחירות 2014 התמודד מולנאר אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס הרביעי של מישיגן. בבחירות מקדימות שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית באוגוסט 2014 גבר מולנאר על פול מיטשל עם 52.4% מהקולות. ביום הבחירות הכלליות נבחר אל הקונגרס האמריקאי כשגרף 56.5% מקולות הבוחרים.

מולנאר הושבע לתפקידו בראשית ינואר 2015, מיד עם התכנסות הקונגרס ה-114 של ארצות הברית. בשנת 2019 מולנאר ועמיתו לייצוג מישיגן בבית הנבחרים אנדי לוין הציגו חקיקה לעיכוב בן שנתיים של כל גירוש עיראקים בארצות הברית חזרה לעיראק.

בדצמבר 2020 נמנה מולנאר בין 126 חברי בית הנבחרים מהמפלגה הרפובליקנית שחתמו על מכתב ידידי בית המשפט לשם הבעת תמיכה בתיק "טקסס נגד פנסילבניה", תובענה ייצוגית שהוגשה לבית המשפט העליון של ארצות הברית בניסיון לערער על תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 במספר מדינות מתנדנדות, בהן ג'ו ביידן ניצח את הנשיא המכהן דונלד טראמפ. בית המשפט העליון מיאן לדון בתיק על סמך שלטקסס אין זכות עמידה לערער על תוצאות בחירות במדינה אחרת, על סמך פרק 3 לחוקת ארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון מולנאר** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ג'ון מולנאר בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית)
* ג'ון מולנאר, ברשת החברתית פייסבוק

* ג'ון מולנאר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ג'ון מולנאר, ברשת החברתית אינסטגרם

* ג'ון מולנאר, סרטונים בערוץ היוטיוב
* אתר האינטרנט האישי של ג'ון מולנאר (באנגלית)
* ג'ון מולנאר באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
2. ↑  John Moolenaar's Biography, באתר Vote Smart (באנגלית)
3. ↑  כריס גלרדי, Could This Immigrant Group Get Relief in the Trump Era?, באתר מגזין פוליטיקו, 12 ביולי 2019 (באנגלית)
4. ↑  מייקל ר. בלוד וניקולס ריקרדי, Biden officially secures enough electors to become president, באתר AP‏, 5 בדצמבר 2020 (באנגלית)
5. ↑  הניו יורק טיימס, ביהמ"ש העליון בארה"ב דחה את התביעה של טקסס נגד תוצאות הבחירות, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2020

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* US Congress: M001194

 |
הסכם אוטרכט, 1713, באנגלית לטינית וספרדית
**הסכם אוטרכט** הוא הסכם שלום שנחתם בחודשים מרץ-אפריל 1713 בעיר ההולנדית אוטרכט ובכך סיים את מלחמת הירושה הספרדית באירופה ואת מלחמת המלכה אן בצפון אמריקה. על ההסכם חתומות ממלכת צרפת בראשותו של לואי הארבעה עשר וממלכת ספרד בראשות פליפה החמישי דוכס אנז'וּ, מצד אחד, ובריטניה בראשות המלכה אן, דוכסות סבויה, והרפובליקה ההולנדית מצד שני.

דיונים ראשוניים
---------------

הסכם ראשוני בין צרפת ובריטניה נחתם כבר ב-1711 בלונדון, וכלל הסכמה שבשתיקה בדבר חלוקת נכסיה של ספרד באירופה. בינואר 1712 נפתחה ועידה באוטרכט בהשתתפות הצדדים, למעט ספרד, שפליפה עדיין לא הומלך עליה, וכן נציג מפורטוגל.

הסיבה למלחמת הירושה הספרדית הייתה היותו של פליפה נכדו של לואי ה-14, כך שהכתרתו הייתה עלולה להיות צעד בדרך לאיחודן של ספרד וצרפת, איחוד שעלול היה לאיים על מדינות אחרות באירופה. לכן, הדיונים הראשונים נסבו סביב מחויבותן של ספרד וצרפת להימנע מאיחוד ממלכותיהן, ונמשכו עד יולי 1712, עת ספרד חתמה על הסכמתה לעניין זה.

ברגע שניתנה ההסכמה הספרדית, חודשו הדיונים, וב-11 באפריל 1713 נחתם ההסכם.

תוצאות ההסכם
------------

מפת אירופה לאחר הסכם אוטרכט
פליפה החמישי הוכר כמלך ספרד, אך נכפה עליו לוותר על מקומו בירושה הצרפתית, על מנת למנוע איחוד עתידי בין שתי המדינות.

בכך נפתרה סוגיית איחוד צרפת וספרד. ההסכם שמר על הקיסרות הספרדית, אך מסר את ארצות השפלה הדרומיות, נאפולי, חלק מדוכסות מילאנו וסרדיניה לקיסרות האוסטרית. סיציליה וחלק מדוכסות מילאנו נמסרו לבית סבוי. גיברלטר והאי מנורקה נמסרו לבריטניה. כך, אחיזתה של ספרד באירופה עצמה נחלשה, והאיום הפוטנציאלי על בריטניה ופורטוגל פחת.

צרפת עצמה לא נפגעה, אך נאלצה להכיר בלגיטימיות של מלכי בריטניה. כן מסרה לשכנתה הצפונית שטחים בצפון אמריקה: את שליטתה במפרץ הדסון, בניו פאונדלנד, ובאקדיה (נובה סקוטיה של ימינו), אך זכתה מחדש בשני איים, Île-Saint-Jean (כיום אי הנסיך אדוארד) ו- Île Royale (האי קייפ ברטון), עליו הוקמה מצודת לואיסבורג.

לאחר שנחתם ההסכם הוסיפה צרפת להתעמת עם אוסטריה והקיסרות הרומית הקדושה בראשות קרל השישי עד לחתימת הסכם ראשטט ב-1714. ספרד המשיכה במלחמה עם פורטוגל עד 1715, ועם אוסטריה עד 1720.
במהלך הדיונים להשגת ההסכם אוזכר המונח מאזן כוחות, והוא משתקף ברוח ההסכם, קרי, אין להתיר לשום מדינה להיות בעלת כוח צבאי כזה שיפר את האיזון בין מדינות אירופה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיטקסט טקסט בוויקיטקסט: **הסכם אוטרכט** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **הסכם אוטרכט** |

* הסכם אוטרכט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283773605171
* BIBSYS: 15007761
* BnF: cb12109462f (data)
* GND: 1033993174
* HDS: 026465
* LCCN: n80020292
* VIAF: 180227890
* WorldCat (עם VIAF): 180227890

 |
**בית החולים האירופי ברצועת עזה** הוא בית חולים ברצועת עזה בדרום מזרח חאן יונס.

היסטוריה
--------

אישור להקמת בית החולים כבית חולים כללי עם 220 מיטות שישרת את תושבי דרום רצועת עזה, ניתן לאונר"א בשנת 1991. עלות הקמת בית החולים הוערכה ב-30 מיליון דולר והבנייה תוכננה להתקיים בשנים 1992–1995. בניית בית החולים הושלמה בשנת 1996.

במהלך קרבות השתלטות חמאס על רצועת עזה ביוני 2007, הציבו אנשי חמאס עמדה על גג בית החולים.

בתחילת מגפת הקורונה הוכשר בית החולים האירופי להיות בית החולים המרכזי לטיפול בחולי קורונה וחולים של שגרה הועברו לבתי חולים סמוכים. קיבולת בית החולים הועלתה ל-400 מיטות, מתוכן 100 מיטות טיפול נמרץ, כאשר ל-12 מהם מכונות הנשמה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  HEALTH CONDITIONS OF THE ARAB POPULATION IN THE OCCUPIED ARAB TERRITORIES, INCLUDING PALESTINE, World Health Organization, April 24, 1992, page 18
2. ↑  Long and Healthy Lives, UNRWA, 2009, page 31
3. ↑  עזה: בתי החולים בחזית הקרבות, באתר ynet, 13 ביוני 2007
4. ↑  המערכה שמנהלת החמאס נגד נגיף הקורונה ברצועת עזה (עדכני ל-12 באפריל 2020)
טסית בתים
**טסית בתים** או **סנונית הערים** (שם מדעי: *Delichon urbicu*) היא מין של ציפור שיר משפחת הסנוניתיים.

שמה של הציפור
-------------

השם טסית הוענק לה על ידי חיים נחמן ביאליק בשל טיסתה המהירה.[דרוש מקור]

מאפיינים פיזיולוגיים
--------------------

הטסית היא ציפור זעירה, משקלה נע בין 16-23 גרם, אורך גופה הוא 12–14 ס"מ ואורך כנפיה 26-29 ס"מ. כנפיה, ראשה וזנבה של הטסית שחורים - חומים וגבה כחול. בטנה ורגליה מכוסות נוצות לבנות.

קריאת התעופה הבולטת של הציפור היא טירטור קצר ויבש, והיא חיה פחות מ-15 שנה.

תפוצה
-----

### בעולם

בקיץ הטסית מצויה באירופה, אסיה וצפון אפריקה, בחורף אוכלוסיית הטסיות נודדת מהדרום לאפריקה, להודו ולדרום מזרח אסיה.

### בישראל

בארץ תת-המין הראשי מצוי בארץ בעיקר בקיץ, אך גם חלק מזמן החורף.

בקיץ שוכנת הטסית בכפרים וביישובים וערים בצפון הארץ בעיקר ברמת הגולן, אך לעיתים גם במרכז הארץ, ובחלק מן החורף, שוכנת בדרום הארץ.

הקינון בעולם
------------

הטסיות חיות לרוב בלהקות. בתקופת הדגירה עשרות ועד מאות זוגות מקננים יחד בסמיכות.

באירופה תקופת הקינון מתרחשת בחודשים מאי – יוני, באסיה מיוני עד ספטמבר. בישראל אפריל – יולי. לרוב בשני מחזורים.

הקן נבנה מבוץ וענפים על ידי שני בני הזוג במשך כ־10 ימים, במהלכם בני הזוג הולכים הלוך ושוב כ - 1000 פעמים בשביל להביא בוץ במקורם לבניית קן המזכיר בצורתו גביע ומרופד בנוצות. קוטרו כ־15 ס"מ ובו פתח קטן ועגול סמוך לתקרת המבנה.

הקנים בעבר היו ממוקמים במורדות הרים סלעיים, שדות וכרי מרעה. כיום, רובם ממוקמים ביישובים מתחת לשולי גגות או אדנים, צמוד לקירות, לקורות של גשרים וכדומה.

בהטלה אחת יש 4-5 ביצים לבנות, עליהן דוגרים שני בני הזוג במשך 14–16 ימים.

תזונה
-----

הטסית ניזונה לרוב מחרקים, בעיקר קטנים כגון: זבובים, כנימות, דבוראים, וחרקים מעופפים.

ליקוט המזון נעשה רובו בלהקה על ידי מעוף איטי. בתקופת הדגירה בגובה ממוצע של 20 מטר מעל פני הקרקע, וכשהקרקע רטובה מגשם, 50 מטר, במרחק שבין 0.5 ק"מ ל 2 ק"מ מהקן. הליקוט מתרחש מעל פני הקרקע, סלעים או צמחייה.

לקריאה נוספת
------------

* "הציפורים- מגדיר שדה שלם לציפורי אירופה והמזרח התיכון", היינצל & פיטר, פרסלאו, הוצאת הקיבוץ המאוחד, שנת 1975

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טסית בתים** בוויקישיתוף
* טסית בתים, באתר ITIS (באנגלית)
* טסית בתים, באתר NCBI (באנגלית)
* טסית בתים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* טסית בתים, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* טסית בתים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* טסית בתים, באתר Internet Bird Collection (באנגלית)
* טסית בתים, באתר GBIF (באנגלית)
* טסית בתים במאגר המידע הלאומי לציפורי ישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  טסית בתים באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  ע"פ החלטות האקדמיה
3. 1 2  טיולי, אתר. "טסית בתים - מדריך בעלי החיים בישראל של טיולי | אתר טיולי". *אתר טיולי*. נבדק ב-2018-05-06.
4. ↑  ציפורים, פורטל צפרות - אתר הצפרות הישראלי, באתר www.birds.org.il
5. ↑  דף הבית, באתר www.yardbirds.org.il

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4169275-5
* NKC: ph1162147

 |
ZMORA EYNAT **עינת זמורה** (נולדה ב-1972) היא דוגמנית ישראלית.אשר בין היתר ייצגה את ישראל בשנת 1992 במיס יוניברס. יבואנית ובעלת בוטיק ZMORA בקריית מוצקין

קריירה מקצועית
--------------

בהיותה נערה החלה לעסוק בדוגמנות והצטלמה אצל עדי ברקן. 

ב-1989 נבחרה ל"מיס הוואין טרופיק ישראל" והייתה לנציגת ישראל בתחרות מיס הוואין טרופיק הבינלאומית, בתחרות היא הייתה צעירת המתמודדות ובלטה בכך שענתה לשאלות בנושאים פוליטיים כנצית ישראל, בתחרות הייתה סגנית ראשונה ומי שהכתיר אותה היה טד לאנג'.

ב-1992 הגיעה למקום השני בתחרות מלכת היופי.היא ייצגה את ישראל במיס תבל, משום שנמנע מהזוכה במקום הראשון רוית אסף, לייצג את ישראל בשל גילה.

בשנות התשעים עבדה כדוגמנית, והופיעה בין היתר בהפקת אופנה שנערכה בשגרירות ישראל בהולנד.

ב-2019 לקחה חלק בהפקה של האקדמיה לסטיילינג, מכללת בוטיק ללימודי אופנה וסטיילינג.

כיום היא מנהלת בוטיק לייבוא אופנה.

חיים אישיים
-----------

זמורה נולדה בקריית מוצקין ולה שתי אחיות, נשואה ואם לשניים.

קישורים חיצוניים
----------------

* עינת זמורה, ברשת החברתית אינסטגרם
* בוטיק זמורה בפייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
איור של *Repenomamus giganticus* שצד פסיטקוזאורוס צעיר
**רפנומאמוס** (שם מדעי: *Repenomamus*) הוא סוג יונק נכחד שחי בקרטיקון התחתון לפני 123.2–125 מיליון שנה. הוא היה שונה מכל יונק חי והשתייך לסדרה הנכחדת – אאוטריקונודונטים שנכחדה בסוף המזוזואיקון. מאובניו של היצור נמצאו בתצורת יישיין שבסין ונמצאו ממנו 2 מינים.

יצור זה היה מהגדולים שביונקי המזוזואיקון שאוכלס בדינוזאורים אשר מילאו את רוב הגומחות האקולוגיות (ייתכן שהסוג קוליקודון היה יותר גדול ועוד כמה סוגים היו זהים לו). המין *Repenomamus robustus* היה בערך בגודל של אופוסום וירג'יניה והגיע למשקל 4–6 קילוגרם. המין *Repenomamus giganticus* היה באורך מטר והגיע למשקל 12–14 קילוגרם. ככל הנראה חי על קרקע היערות בדומה לגירית, ואולי התחפר במחילות כדי למנוע טריפה מטורפים גדולים. הוא היה בעל כתפיים גדולות, רגליים קצרות ולסתות חזקות וממבנה שיניו נראה כי היה אוכל בשר.

כמה מאובנים מראים שהוא צד מדי פעם גם דינוזאורים כמו תרופודים קטנים או פסיטקוזאורוסים צעירים. ייתכן שאכל גם ביצים של דינוזאורים.

ראו גם
------

* וולטיקותריום

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רפנומאמוס** בוויקישיתוף
* רפנומאמוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* רפנומאמוס, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Han, G. Mallon, J.C. Lussier, A.J. *et al*. An extraordinary fossil captures the struggle for existence during the Mesozoic. *Sci Rep* **13**, 11221 (2023).
2. ↑  יוגב ישראלי, מאובן בן כ-125 מיליון שימר רגע שבו יונק ניסה לטרוף דינוזאור, באתר ynet, 19 ביולי 2023
**Rabb.it** היה שירות אמריקאי להזרמת וידאו ואפליקציה סלולרית שאפשר למספר אנשים לגלוש מרחוק ולצפות באותו תוכן בזמן אמת.

היסטוריה
--------

לאחר הקמת האתר בשנת 2013, שהציע פונקציונליות מוגבלת בלבד, החברה עיצבה אותו מחדש כאפליקציית אינטרנט בקיץ 2014. האתר צבר פופולריות והגיע ל-400,000 משתמשים עד סוף שנה זו עם כ-3.6 מיליון משתמשים פעילים בחודש. לחברה היו 30 עובדים ברחבי העולם החל ממאי 2019.

ביולי 2019 הודיע מנכ"ל Rabb.it אמנדה ריצ'רדסון כי האתר יפסיק בקרוב את פעילותו; ניסיון מימון באמצעות קרן הון סיכון נכשל במאי של אותה שנה, וריצ'רדסון נאלצה לפטר את הצוות ולסגור את האתר. למרות ההודעות על כך שכל אנשי הצוות יפוטרו, האתר נותר פונקציונלי למחצה עד 31 ביולי 2019, אז הושבתו השרתים.

טכנולוגיה
---------

כל מארח יכול ליצור חדר, להזמין אחרים אליו (או לחלופין, להגדיר אותו לציבור כך שהחדר יופיע בדף הבית של האתר כדי שכל אחד יוכל להצטרף אליו), ולשתף תוכן באמצעות מכונה וירטואלית המכונה "Rabbitcast", או באמצעות תוסף בדפדפן גוגל כרום. כל התוכן שהמארח פתח הוצג בפני שאר המשתמשים בחדר יחד עם ווידאו.

Rabbitcast היה דפדפן פיירפוקס משותף שכל מי שנמצא בחדר הצפייה שיוצר מארח יכל לצפות ולשלוט בו. לדפדפן האינטרנט המובנה הותקן מראש חוסם פרסומות(אנ').

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Rabb.it

הערות שוליים
------------

1. ↑  Rabbit lets you remotely watch online videos with your friends, VentureBeat, ‏2018-11-08 (באנגלית)
2. ↑  Xconomy: Video Chatting and Watching Gets a Social Makeover from Rabbit, Xconomy, ‏2014-08-25 (באנגלית)
3. ↑  Harrison Jacobs, A Startup Named 'Rabbit' Thinks That It Solved A Major Problem With Video-Chatting, Business Insider
4. 1 2
5. ↑  Hitting The Wall, www.linkedin.com (באנגלית)
6. ↑  Rosman, Katherine (2015-02-13). "Love in the Time of Binge-Watching". *The New York Times* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-09-22.
7. ↑  Madeline Purdue, How to deal with a long-distance relationship? Try this tech, USA TODAY (באנגלית)
8. ↑  Rabbit Lets You Watch Netflix, YouTube, Browse the Web with Friends, Lifehacker (באנגלית)