recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מראה כללי של מתקני משרד התכנון מקאייב
**משרד התכנון על שם מקאייב** (Государственный Ракетный Центр
"КБ им. академика В.П. Макеева" ) הוא משרד תכנון וייצור של טילים בליסטיים המשוגרים מצוללות, משגרי לוויינים ולוויינים קטנים, הפועל ברוסיה. ראשיתו של משרד התכנון בברית המועצות, ושנים עמד בראשו ויקטור מאקייב.

המשרד נודע בתחילה בתור "**משרד התכנון המיוחד לטילים ארוכי טווח SKB 385**", והוא הוקם על פי החלטת הממשלה הסובייטית ב-16 בדצמבר 1947. החל משנת 1955 המשרד נמצא בעיר מיאס שבמחוז צ'ליאבינסק. עד שנת 1956 עסק משרד התכנון בבנייה של טילים שונים פרי תכנונו של משרד התכנון 1, בהנהלת סרגיי קורוליוב.

משנת 2014 הוא מהוו החלק של "תאגיד החלל והטילים" הרוסי.

פיתוח וייצור טילים בליסטיים
---------------------------

אחד מהטילים הבליסטיים המוכרים ביותר שפותחו על ידי משרד התכנון מאקייב הוא הטיל המכונה סקאד. בין הטילים הבליסטיים המשוגרים מצוללות (המומחיות העיקרית של משרד תכנון זה) ניתן למנות את הטילים הבאים:

**טילים בליסטיים מדור ראשון:**

* R-11 - הטיל הבליסטי הראשון של ברית המועצות ששוגר מצוללת
* R-13
* R-17
* R-21 - הטיל הבליסטי הראשון של ברית המועצות ששוגר מצוללת שנמצאה מתחת למים

**טילים בליסטיים מדור שני:**

* R-27- הטיל הבליסטי הראשון של ברית המועצות המונע בדלק רקטי נוזלי בר אחסון, שתודלק במעל ונופק ליחידות הצוללות של הצי
* R-27
* R-29 - הטיל הבליסטי המשוגר מצוללת, הראשון בעולם, שהיה בעל טווח בין יבשתי

**טילים בלסיטיים מדור שלישי:**

* R-29R - הטיל הבליסטי המשוגר מצוללת, הראשון בעולם בעל ראשי נפץ מתפצלים
* R-39 - הטיל הבליסטי המשוגר מצוללת, הראשון בעולם בעל ראשי נפץ מתפצלים בעלי הנחיה עצמאית לכל ראש נפץ
* R-29RM - טיל בליסטי בעל דיוק גבוה במיוחד

פיתוח וייצור משגרי לוויינים
---------------------------

מערכת השיגור האווירי המוצעת על ידי משרד התכנון מאקייב
* משרד התכנון מאקייב אחראי על תוכנית שיפור נרחבת למשגר הלוויינים הוותיק "ציקלון", המסוגל לשגר לחלל, בגרסתו המעודכנת, מטעד במשקל של עד 2000 ק"ג.
* המשרד אחראי על הסבת טיל בליסטי המשוגר מצוללת לתצורה של משגר לוויינים בשם וולנה. שיגורים אחדים של משגר זה, הנושא לוויינים, הסתיימו בכשלונות.
* משרד התכנון מציע מערכת כבדה לשיגור לוויינים מהאוויר, הכוללת משגר לוויינים שיוטל ממטוס תובלה אנטונוב 124.

פיתוח וייצור לוויינים
---------------------

איור של הלוויין קומפאס, לוויין ראשון של משרד התכנון מאקייב
משרד התכנון מאקייב החל לעסוק בפיתוח לוויינים רב תכליתיים בסוף שנות התשעים של המאה העשרים, ובשנת 2001 שיגר את הלוויין הראשון מתוצרתו, "קומפאס". לוויין שני מסוג זה שוגר לחלל בהצלחה בשנת 2006, באמצעות משגר הלוויינים "שתיל".

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של משרד התכנון מאקייב

* אתר משרד התכנון ע"ש מאקייב
רש"ט **תומר מרדכי** (4 ביולי 1983 - 1 באפריל 2002) היה שוטר בשירות חובה שנהרג בפיצוץ מכונית תופת בירושלים. מרדכי מנע פיגוע גדול ועל כך הוענק לו עיטור המופת לאחר מותו.

ביוגרפיה
--------

מרדכי גדל בשכונת רמת אביב בתל אביב, והצטיין בתחום הטכנולוגי, באלקטרוניקה ובמחשבים. הוא התגייס למשטרת ישראל במסגרת שירות חובה במשטרה (שח"מ) בנובמבר 2001, ושובץ בתחילה ליחידה טכנולוגית, אך בעקבות בקשתו הועבר ליחידת סיור.

ב-1 באפריל 2002 הוצב מרדכי עם שני שוטרים נוספים במחסום ברחוב הנביאים פינת דרך חיל ההנדסה (שדרות בר-לב). בשעה 20:45 בערך הוא הבחין ברכב שנעצר בדרך חיל ההנדסה, לפני הפנייה לרחוב הנביאים, כשחציו על המדרכה וחציו על הכביש. מרדכי חשד ברכב, וניגש לבדוק אותו, אך הנהג ברח מהרכב, ואז נשמע קול פיצוץ עז. מן הפיצוץ נהרג מחבל שישב ברכב, ומרדכי נפצע באופן אנוש. הוא הובהל לבית החולים שערי צדק, שם נפטר מפצעיו.

בנוסח עיטור המופת שהוענק למרדכי לאחר מותו, נכתב כי "מנע בגופו פיגוע תופת בירושלים וגילה ערנות, יוזמה ואומץ לב הראויים לשמש מופת."

בן תשע-עשרה היה תומר מרדכי בנפלו. הוא נקבר בבית העלמין הצבאי קריית שאול בתל אביב.

הנצחה
-----

* לזכרו הוקם סמוך למקום בו נפל **מצפור תומר**, ובו נקודת תצפית על העיר העתיקה.
* ב-2003 הוקם לזכרו "גן תומר" ברמת אביב ליד בית הספר אליאנס בו למד.

|  |  |
| --- | --- |
| מצפור תומר, לזכרו - ברחוב הנביאים פינת דרך חיל ההנדסה (כביש 1) | אבן זיכרון במצפור
גן תומר ברמת אביב |

לקריאה נוספת
------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אתרי זיכרון לתומר מרדכי** |

* תומר מרדכי(הקישור אינו פעיל) באתר גלעד לזכר הנופלים חללי משטרת ישראל.
* אפרת וייס, השוטר סיכל פיגוע - ונהרג, באתר ynet, 2 באפריל 2002
* מרדכי, תומר - סיפור חייו - מפעל ההנצחה "יזכור", שנערך על ידי משרד הביטחון.
**ענת הראל** (נולדה ב-18 במאי 1970) היא מגישת טלוויזיה ומאמנת כושר ישראלית.

ביוגרפיה
--------

  

הראל נולדה במושב שדי חמד בשם **ענת ברעם**. אביה, סרן משה ברעם (בלומנשטיק), נפל בעת מילוי תפקידו בהתרסקות מטוס הרקולס בג'בל חלאל, בהיותה בת 5 בלבד. שלוש שנים לאחר מכן, אמה התחתנה בשנית, ואימצה את שם משפחתו של אביה החורג - **הראל**. הראל שרתה בצה"ל כקצינת ת"ש ולאחר שרותה הצבאי סיימה תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 1998 סיימה את לימודיה בבית הספר למאמנים ע"ש וינגייט והחלה לפעול כמאמנת במסגרות שונות. ב-2003, עשתה את צעדיה הראשונים בטלוויזיה כאשר הגישה את פינת הכושר בתוכנית של אודטה.

מאז ועד היום הגישה ענת הראל מספר תוכניות טלוויזיה העוסקות באורח חיים בריא ביניהן:

* "אימון אישי עם ענת הראל" – בערוץ החיים הטובים.
* "שעת אושר" – בערוץ 2 (שידורי קשת)
* "תהיי בריאה" – בערוץ 2 (שידורי קשת)
* "גוף ונפש עם ענת הראל" – בערוץ 10

ב-2012 השתתפה בתוכנית "הישרדות VIP", והגיעה אל המקום השני בגמר התכנית. בנובמבר 2012 החלה הראל להנחות לצידה של סופי צדקה את תוכנית הבוקר "לחיות טוב" בערוץ 2 בזכיינית רשת למשך שנתיים. ב-2016 הנחתה בערוץ החיים הטובים את התכנית "פילאטיס עם דליה מנטבר" לצדה של דליה מנטבר. ב-2018 הנחתה בערוץ עשר את התכנית "עושות שרירים" לצדה של שר פיטנס.

הראל היא הפרזנטורית של דגני הבוקר "פיטנס" של נסטלה בחמש השנים האחרונות, וכמו כן ספורטאית מאומצת על ידי חברת "נייקי ישראל".

הראל שותפה בחברה לפיתוח מכשירי כושר ביתיים ובחברה המפעילה קבוצות אימון למטרות שונות.

ב-2022 שיחקה בסדרת הנוער "מיוחדת" של כאן חינוכית את טלי וייסברג, אמא של ירדן

חיים פרטיים
-----------

הראל גרושה ואם לבן. מתגוררת בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של ענת הראל
* 

* ענת הראל, ברשת החברתית פייסבוק

* ענת הראל, ברשת החברתית אינסטגרם
* ענת הראל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* גיא גולד, ענת הראל: "שנים שאני שורדת לבד", באתר Xnet‏, 23 באוגוסט 2012
* יעל ולצר, ענת הראל: "הייתה לי גישה שלילית, כלום לא סיפק אותי", באתר nrg‏, 4 בדצמבר 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  חגית רון רבינוביץ', מישהו לרוץ איתו, באתר ישראל היום, 23 באפריל 2020
**פטריק ג'וזף טומי** (באנגלית: **Patrick Joseph Toomey**; נולד ב-17 בנובמבר 1961) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כנציגה של מדינת פנסילבניה בסנאט של ארצות הברית בשנים 2023-2011. טרם בחירתו לסנאט היה איש עסקים ובנקאי בוול סטריט, עד שנבחר לסנאט מטעם פנסילבניה ב-2010 מטעם המפלגה הרפובליקנית. לאחר קריירתו העסקית שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-15 של פנסילבניה במשך שלוש תקופות כהונה, בשנים 1999–2005, אם כי לא התמודד לתקופת כהונה רביעית לאחר שהבטיח לא לכהן למעלה משלוש תקופות כהונה ב-1998.

ביוגרפיה
--------

פטריק טומי נולד בפרובידנס, בירת רוד איילנד לזוג הורים נוצרים קתולים. בילדותו היה חבר בתנועת הצופים. הוא למד באקדמיית לה-סאלה בפרובידנס, זאת לפני שהיה לבוגר מכללת הרווארד בלימודי ממשל. הוא הועסק כסוחר במטבע, תחילה על ידי בנק כמיקל (Chemical Bank) ולאחר מכן על ידי חברת "מורגן, גרנפל ושות'" בשנים 1984 ו-1986 בהתאמה, עד שהתפטר מן האחרונה ב-1991. הוא הפסיד את המועמדות הרפובליקנית לסנאט של ארצות הברית מטעם פנסילבניה בבחירות צמודות ב-2004. בשנים 2005–2009 הוא כיהן כנשיא מועדון הצמיחה, אשר עוסק בקיצוץ מיסים ונושאים כלכליים אחרים.

לאחר שנבחר למועמד הרפובליקני בבחירות 2010 לסנאט של ארצות הברית בפנסילבניה, נבחר טומי לסנאט ב-2 בנובמבר אותה השנה אחרי שהביס את יריבו מן המפלגה הדמוקרטית, לשעבר אדמירל שלוש-כוכבים בצי ארצות הברית ג'ו ססטק. נכון ל-2018, טומי הוא בעל המשרה הרמה ביותר בפנסילבניה המכהן מטעם המפלגה הרפובליקנית. במהלך כהונתו, ישב טומי בשולחן הממתקים של הסנאט.

בסנאט האמריקאי מכהן טומי בוועדת הבנקאות, השיכון והעניינים האורבניים; ועדת התקציב; ועדת הכספים והוועדה הכלכלית המשותפת של הקונגרס, נוסף על חברויותיו בוועדות משנה. בשנת 2011 הוא שירת גם בוועדה המיוחדת המשותפת להצמצום הגירעון. הוא נבחר מחדש ב-8 בנובמבר 2016, לכהונתו השנייה בסנאט. לאחר בחירתו של דונלד טראמפ לנשיאות ארצות הברית, התנצח איתו טומי לא פעם. כאשר הודיע טראמפ ב-1 במרץ 2018 על כוונתו להטיל מכסי מגן של 25% על פלדה מיובאת ו-10% על אלומיניום, כינה טומי את הנשיא "תימהוני". באותו היום דרש טראמפ להעלות את הגיל המינמלי לרכישת כלי נשק, טומי הציע לצמצם את ההגבלות רק על רכישת רובי סער והראשון הטיח באחרון כי הוא מפחד מאיגוד הרובאים הלאומי.

ב-5 באוקטובר 2020 הכריז טומי כי אין בכוונתו להתמודד לתקופת כהונה שלישית בבחירות 2022. כהונתו תמה ב-3 בינואר 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פט טומי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של הסנאטור פט טומי (באנגלית)
* אתר האינטרנט הרשמי של מטה הבחירות של פט טומי לסנאט (באנגלית)
* 

* פט טומי, ברשת החברתית פייסבוק

* פט טומי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* פט טומי, ברשת החברתית אינסטגרם

* פט טומי, סרטונים בערוץ היוטיוב
* פט טומי באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
* פט טומי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  AP‏, ‏ד"ר דונלד ומר טראמפ, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 3 במרץ 2018
2. ↑  יורה בנגמ"ש: טראמפ קרא להגביל את הסחר בכלי נשק, באתר ynet, 1 במרץ 2018
3. ↑  מארק לוי, Toomey says he won’t run for another Senate term or governor, באתר AP‏, 6 באוקטובר 2020 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 5269 4279
* LCCN: nr2001018687
* SNAC: w6qw4cmf
* US Congress: T000461
* VIAF: 24527825
* WorldCat: lccn-nr2001018687

 |
**איגור נסטרנקו** (נולד ב-18 באוגוסט 1990) הוא כדורסלן ישראלי המשחק במכבי ראשון לציון מהליגה הלאומית בכדורסל בעמדת הסנטר. גובהו 2.03 מטר.

קריירה
------

איגור נסטרנקו מתראיין בסיום המשחק בין הפועל חיפה לקריית אתא לערוץ 5
נסטרנקו נולד בקיליה שבאוקראינה. בגיל 3.5 עלה עם משפחתו לישראל. הוא שיחק בליגת הנערים במסגרת מכבי ראשון לציון, אך פרש בעקבות קשיים בלימודיו. לאחר כשנה חזר לשחק כדורסל בקבוצת הנוער של ראשון לציון. בגיל 17 החל לשחק בליגת העל עד לשנת 2015 במדי מכבי ראשון לציון, כאשר בעונת 2012/13 שיחק עונה אחת באליצור יבנה מן הליגה הלאומית ולאחר מכן חזר לראשון לציון. עונתו הטובה ביותר במדי ראשון לציון הייתה עונת 2013/14 בה שיחק בממוצע 9.7 דקות למשחק, וקלע 3 נקודות בממוצע. בעונת 2015/16 הצטרף לעירוני נס ציונה אשר ירדה ליגה בתום העונה. בעונה זו קלע נסטרנקו 4.3 נקודות למשחק והשיג 2.9 ריבאונדים בממוצע. לקראת עונת 2016/17 הוא חתם בעירוני נהריה לשנה אחת, אך בהמשך חתם לשנתיים נוספות בקבוצה. בספטמבר 2019 חתם בהפועל חיפה על חוזה עד סוף העונה. בינואר 2018 השיג שיא קריירה במספר נקודות למשחק בליגת העל, בעת שקלע 20 נקודות מול הפועל חולון.ב-2020 אחרי עלייתה של הפועל חיפה לליגת העל, נסטרקו האריך את חוזהו עד 2022.

בעונתו השנייה בחיפה, עונת 2020/2021 העמיד ממוצעים של 8.8 נק', 3.4 ריבאונדים ו-1 אסיסט ב-18 דק' למשחק בליגה ו-6.5 נק' ו-1.5 ריב' בפליאוף.

בעונתו השלישית בחיפה, עונת 2021/2022 העמיד ממוצעים של 5.9 נק' ו-2.2 ריבאונדים ב-14.4 דק' למשחק בליגה ו-8 נק' ו-1.7 ריב' בפלייאוף.

לקראת עונת 2022/23 הצטרף למכבי ראשון לציון

בנבחרות ישראל
-------------

נסטרנקו שיחק בנבחרת הנוער. הוא זומן לנבחרת העתודה והשתתף בשנת 2010 באליפות אירופה (דרג ב'). נסטרנקו אף זומן בפברואר 2018 לנבחרת הבוגרת ונכלל בסגל הרחב שלה, אך נופה מהסגל לקראת המשך משחקי מוקדמות אליפות העולם בכדורסל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איגור נסטרנקו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* אריה ליבנת, סנטר ראשון, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2011

הערות שוליים
------------

1. ↑  רותם אטיאס, נהריה: ניב ברקוביץ' ואיגור נסטרנקו חתמו, באתר ynet, 5 ביולי 2016
2. ↑  אור שקדי‏, עירוני נהריה: איגור נסטרנקו האריך חוזה, חתם לשנתיים נוספות, באתר וואלה!‏, 23 ביולי 2017
3. ↑  ‏עוד פעם מעל 90 נקודות: הפועל חולון ניצחה את נהריה, באתר ספורט1, 3 בינואר 2018
4. ↑  בחזרה לעתודה: להיכן מגיעים שחקני הנבחרת?, באתר ערוץ הספורט, 29 ביולי 2018
5. ↑  אפרת עמורבן, סגל נבחרת ישראל פורסם, עומרי כספי בחוץ, באתר ynet, 11 ביוני 2018
**נדב הלפרין** (נולד ב-25 ביולי 1994) הוא משורר, מתרגם ושדרן רדיו ישראלי. מגיש את התוכנית "אש זרה" בתאגיד השידור הישראלי.

ביוגרפיה
--------

הלפרין נולד וגדל בראש העין למשפחה ציונית דתית, והוא נינו של הרב אברהם חיים נאה. למד בתיכון אמי"ת גוש דן.

בשנת 2009 החל לפרסם מאמרי דעה בעיתונות הכתובה והאלקטרונית ומאוחר יותר באותה השנה טור דעה קבוע באתר nrg בנושאי יהדות ואקטואליה. בשנת 2011 החל לפרסם שירים בעיתונות ובכתבי עת, בין השאר בעיתונים: הארץ, מקור ראשון וידיעות אחרונות.

ב-2013 התגייס הלפרין לתחנת גלי צה"ל, בה שירת כעורך ומפיק במחלקת התוכניות ובין השאר ערך את תוכניתו של המשורר דורי מנור "בעקבות הזמן האבוד", כתב את פינות "דקה ישראלית", והגיש את רצועת "ציפורי לילה מוזיקליות". ביולי 2016 צורף הלפרין לתאגיד השידור הישראלי ובפרט לצוות תחנת כאן תרבות. בספטמבר באותה השנה היה מיוצרי סדרת סרטוני השירה "כאן שיר" אותה הגה. עם פתיחת שידורי התאגיד במאי 2017 החל להגיש את התוכנית היומית "אש זרה" המשלבת בין הגות יהודית ושירה בכאן מורשת, בכאן תרבות ובכאן ב', לערוך תוכניות בנושאי יהדות הגות וספרות, ולהגיש פינות שעניינן פרשת השבוע, שירה ואירועים היסטוריים בערוץ כאן 11. ב-2019 החל להגיש סדרת סרטונים בשם "#כאן\_אורייתא" בעמוד הפייסבוק של כאן.

ב-2023 החל לפרסם טור בשם "תחום שבת" בעיתון מקור ראשון.

ב-2019 שיחק בסדרה "הנערים".

חיים אישיים
-----------

במאי 2021 התחתן עם המשוררת נועה שורק, בתו של יואב שורק.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **נדב הלפרין** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **נדב הלפרין** |

* נדב הלפרין, ברשת החברתית פייסבוק
* פודקאסט הרגע שבו הבנתי שאני לא מבין כלום, 27 בדצמבר 2016
* עמוד הפודקאסט של אש זרה
* טוריו של הלפרין, באתר nrg
* אתר למנויים בלבד נדב הלפרין, שיר: לא זיכרונות, באתר הארץ, 6 בספטמבר 2017
* ריאיון עם הלפרין בעלון עולם קטן
* שירה צעירה עם נדב הלפרין: ריאיון בבלוג תאגיד השידור הישראלי

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרגש | אחותו של דביר שורק הי"ד ועיתונאי כאן 11 התחתנו, באתר כיפה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007293228405171
* VIAF: 297621750
* WorldCat (עם VIAF): 297621750

 |
**משה (מושיקו) דויטשמן** (16 בפברואר 1954 - 5 במרץ 1975) היה חייל ישראלי בחטיבת גולני, אשר נהרג בקרב יריות במהלך הפיגוע במלון סבוי בתל אביב ב-1975. דויטשמן, אשר שהה באותו הזמן בחופשה בביתו, שמע את היריות ויצא להילחם במחבלים. על מעשה זה הוענק לו לאחר מותו עיטור המופת.

ביוגרפיה
--------

דויטשמן נולד ב-1954 בלוד, בן פרץ וחנה, ולו אחות ואח. למד בבית הספר היסודי "גורדון" ברמת גן, ובהמשך למד מגדנאות ולאחר מכן התלמד בחנות המשביר לצרכן בעיצוב חלונות ראווה. 

התגייס לצה"ל במאי 1972 ושירת כלוחם בחטיבת גולני. השתתף במלחמת יום הכיפורים, אז נפצע בבטנו בקרב על תל-דהור. 

ב-5 במרץ 1975, כאשר חדרו מחבלים למלון "סבוי" בתל אביב, שהה דויטשמן בחופשה בביתו. כאשר שמע יריות, נטל את נשקו האישי ורץ לעבר המלון. הוא הגיע ראשון אל פתחו, שם נתקל במחבלים, שהתכוונו לצאת לתקיפת יעד נוסף. לאחר חילופי ירי שנמשכו זמן קצר, הוא נפגע ונפל, זחל לעבר מכונית שחנתה בקרבת מקום, ופונה לבית החולים הדסה, שם מת מפצעיו. 

דויטשמן נקבר בבית העלמין הצבאי קריית שאול. על מעשיו הוענק לו עיטור המופת על ידי הרמטכ"ל, רב-אלוף מרדכי גור, בספטמבר 1975.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות החיים של משה דויטשמן, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
* עיטור המופת שהוענק למשה דויטשמן, באתר "בעוז רוחם" של אגף כוח האדם בצה"ל

הערות שוליים
------------

1. ↑  משה דויטשמן, באתר הגבורה
הרב **שלמה יוסף וייצן** (נולד ב-1959) הוא רבו של היישוב פסגות וראש כולל הדיינות ביישוב, רבה לשעבר של תנועת עזרא, ור"מ בישיבת בית אל.

ביוגרפיה
--------

נולד בסנטיאגו, צ'ילה בשנת תשי"ט (1959) להורים ניצולי שואה. בשנת ה'תשכ"ה[דרושה הבהרה], כשהיה בגיל חמש, עלה לישראל ומשפחתו השתקעה בשכונת קריית משה בירושלים. למד בבית הספר חורב בירושלים, ובישיבת נתיב מאיר, באותה תקופה התלבט אם להפסיק ללמוד לימודי חול וללמוד כל היום תורה ובהוראת אביו נשאר ללמוד לימודי חול. לאחר גמר התיכון למד בישיבת מרכז הרב.

שירת בצה"ל בחיל התותחנים והמשיך בלימודי רבנות ודיינות בכולל פסגות. כיום מכהן כרב היישוב פסגות וכראש הכולל. 

משמש במשך עשרות שנים[דרושה הבהרה] כר"מ בישיבת בית אל, מלמד בישיבה הגבוהה בבית שמש של רשת 'שעלי תורה', משמש כחבר בית הדין לממונות מועצה אזורית מטה בנימין. 

משיב על שאלות במדור "שאל את הרב" באתר ישיבה. 

שימש כרבה של תנועת עזרא למעלה מעשרים שנה, עד לפרישתו בקיץ ה'תשע"ט.

חיים אישיים
-----------

נשוי לרחל ומתגורר ביישוב פסגות. אחיו הוא הרב יהושע וייצן, ר"מ בישיבת מעלות. גיסו היה הרב אלישע וישליצקי.

בנו, הרב אלקנה, הוא ר"מ בישיבת "רעותא" שבמושב כרמל. בנו, ישראל עמיחי, נפל במתקפת הפתע על ישראל, בזמן שהדף מחבלים בקרב כרם שלום כחבר בכיתת הכוננות של קיבוץ כרם שלום.

חיבוריו
-------

* **חזק ויאמץ לבך** - ספר אמונה מתוך שיחות שאמר ביישוב פסגות, 218 עמודים. כמו כן יצאו לאור חוברות על המסכתות הנלמדות בישיבת בית אל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שלמה יוסף וייצן** בוויקישיתוף
* מאות שיעורים ומאמרים מתוך אתר ישיבה
* למעלה מ-3,000 שאלות ותשובות מתוך מדור שאל את הרב באתר ישיבה
* ישי קרוב, איך להסתדר כשבני זוג הפוכים בתכונותיהם?, באתר ערוץ 7, 23 באוקטובר 2012
* מאמר על התפילה בעת צרה מתוך ירחון אמונת עיתך
* מאמר על ט"ו בשבט מתוך אתר תורה
* כל הכתבות על הרב וייצן, באתר ערוץ 7

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראה מדור 'שאל את הרב'
2. ↑  עפרה לקס, כבר לא חרד"ל, באתר ערוץ 7, 25 במרץ 2010
3. ↑  בנו של רב הישוב פסגות נרצח במתקפת החמאס בכרם שלום, באתר ערוץ 7, 7 באוקטובר 2023

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304576505171
* ISNI: 0000 0003 8173 1640
* LCCN: no2002070248
* VIAF: 262246414
* WorldCat: lccn-no2002070248

 |
**רוחות הרפאים של רואנוק** (באנגלית: **Wraiths of Roanoke** או **Lost Colony: The Legend of Roanoke**) הוא סרט טלוויזיה אמריקאי משנת 2007 שנכתב בהשראת סיפורה העלום של "המושבה האבודה" באי רואנוק.

עלילה
-----

עלילת הסרט מלווה את סיפורם של המתיישבים הבריטיים בעולם החדש בסוף המאה ה-16. 117 המתיישבים מגיעים ב-1587 לאחר מסע ארוך מאנגליה לאי רואנוק הסמוך לחופה של וירג'יניה ומוצאים שם את המוצב שהוקם בניסיון ההתיישבות הקודם ללא זכר לקבוצת החיילים הקטנה שנשארה לשמור עליו, מלבד שלד של חייל שתלה את עצמו והשאיר ליד גופתו אזהרה מפני הסכנות שבאי.

סמוך לבואם נאלץ ג'ון וייט מנהיג המתיישבים לחזור לאנגליה על מנת להביא אספקה וכממלא מקומו כמושל המושבה מתמנה חתנו, אננאיס דייר. לצד קשיי התאקלמות הכוללים עימותים עם השבט האינדיאני הסמוך, רעב ומחלות נתקלים אנשי המושבה בתופעות לא טבעיות, בחזיונות מוזרים ובמיתות משונות הנגרמות על ידי רוחות הרפאים המצויות ביער הסמוך.

אנשי המושבה בהנהגת אננאיס דייר וג'ורג' האו יוצאים למאבק ברוחות הרפאים. הם מגלים כי רוחות הרפאים רגישות למים ולכן הן כלואות באי. אלינור דייר מספרת לבעלה כי על פי החזיונות שראתה בזמן הריונה הרוחות מעוניינות בבתם התינוקת וירג'יניה דייר. הרוחות מצליחות להרוג רבים מגברי המושבה והנותרים יחד עם הנשים והילדים מתבצרים מאחורי תעלות מים.

אננאיס דייר יוצא להזעיק עזרה אצל ידידו ראש השבט האינדיאני מאנטיאו שמסרב תחילה להושיט עזרה בשל התקפה שביצעו כמה מאנשי המושבה על אנשי השבט, אולם לבסוף הוא מגלה לאננאיס על מערה בתוך היער ושניהם יוצאים אליה. במערה מגלה אננאיס כתובת המסבירה את הדרך כיצד להעלים את רוחות הרפאים.

שרידי המתיישבים בונים רפסודה כדי ללכוד את רוחות הרפאים ומשתמשים בוירג'ניה כפתיון. הפעולה מצליחה והרוחות נעלמות אך גם המתיישבים נהרגים מלבד וירג'ניה. למחרת באים מאנטיאו ואנשיו ושורפים את המוצב. הם מגלים את התינוקת ולוקחים אותה לכפרם.

צוות השחקנים
------------

* אדריאן פול - אננאיס דייר, מושל המושבה ואביה של וירג'יניה דייר
* פרידה שאוו - אלינור דייר, אשתו של אננסיס דייר ובתו של ג'ון וייט
* רט גיילס - ג'ורג' האו, מפקד הכוח הצבאי שהגיע עם אנשי הקבוצה
* מייקל טי - מאנטיאו, ראש השבט האינדאני, ידידו של אננאיס
* מארי מסקרו - אליזבת ויקרס, חברתה של אלינור דייר
* אלכס מקרטור - ג'ון וויט, מנהיג המתיישבים שנאלץ לחזור לאנגליה כדי להביא אספקה
* ג'ורג' קליל - תומאס סטיבנס, מחיילי המושבה

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של רוחות הרפאים של רואנוק

* "רוחות הרפאים של רואנוק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "רוחות הרפאים של רואנוק", באתר נטפליקס

* "רוחות הרפאים של רואנוק", באתר AllMovie (באנגלית)

* "רוחות הרפאים של רואנוק", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "רוחות הרפאים של רואנוק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
סער מצד שמאל, לצד צוות השחקנים של "זומזום"
**יהלי סער** (נולד ב-12 בינואר 1990) הוא שחקן ויזם ישראלי, מייסד ומנכ"ל חברת Tailor Brands. בטרם השתלב בעולם הקריאייטיב והטכנולוגיה, עבד יהלי סער כמנחה ועיתונאי בערוץ הילדים, והשתתף כשחקן בסדרת הטלוויזיה לילדים ונוער "אליפים" ו"זומזום".

ביוגרפיה
--------

סער נולד וגדל בתל אביב, הוריו הם איש הפרסום יוני סער (בעלי "פרומרקט" - חברת פרסום וקידום מכירות) והסופרת והעיתונאית רחל טלשיר.

בשנת 2003 הצטרף סער לתיאטרון בית ליסין והחל לשחק במחזה מירל'ה אפרת בכיכובה של יונה אליאן.

בשנת 2005 הצטרף סער לערוץ הילדים והחל לשחק בקומדיית המצבים "זומזום", הסדרה המשיכה לצלם עד סוף 2006. עם תום הצילומים החל סער לעבוד ככתב מדור במה של עיתון Time Out תל אביב ולאחר מכן המשיך בעולם העיתונות ככתב ועורך בעיתון ״במחנה״. עם שחרורו מצה״ל עבד כדובר במטהו של חבר הכנסת ויושב ראש מפלגת העבודה יצחק הרצוג.

בשנת 2011 חזר סער לעולם המשחק והצטרף לצוות השחקנים של סדרת הטלוויזיה אליפים, שם צילם כ-120 פרקים. הסדרה זכתה להצלחה רבה ובין השאר קיבלה את פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה במסגרת תוכנית ילדים ונוער, ואת פרס טקס נבחרי הילדים כסדרת השנה לשנת 2011. סער היה מועמד לפרס הטלוויזיה בשנת 2012 בקטגוריית שחקן בסדרת דרמה/ מיני סדרה/ סדרת ילדים ונוער.

בשנת 2012 עבר לארצות הברית לצורך לימודים באוניברסיטת קולומביה, שם למד לתואר ראשון בשיווק ומדעי המוח. לאחר שנה בלימודים הקים סער ארגון חינוכי ללא מטרות רווח בשם Raising The Bar שהציע גישה חינם לתכנים אקדמיים.

בשנת 2014 הקים את Tailor Brands, ביחד עם תום להט ונדב שץ, שירות מיתוג אלגוריתמי. בספטמבר באותה שנה השיקה החברה את השירות הראשון שלה, המספק עיצוב לוגו אוטומטי באמצעות טכנולוגיית למידת מכונה, בתחרות הסטארט אפים השנתית של מגזין TechCrunch.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יהלי סער** בוויקישיתוף
* יהלי סער, ברשת החברתית אינסטגרם
* יהלי סער, ברשת החברתית LinkedIn
* יהלי סער, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* יהלי סער, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* יהלי סער, פרופיל מנהלים באתר בלומברג
* לוסי וורד, כתבה על Raising The Bar, באתר הגארדיאן הבריטי, 24 במרץ 2014
* הילה חיימוביץ׳, ‏ליצור לוגו בקליק: Tailor Brands הישראלית מגייסת 1.1 מיליון דולר [גיוס], באתר Geektime‏, 12 בפברואר 2015
* אסף גלעד, לוגו טריפ, באתר כלכליסט, 7 באוגוסט 2015

אתר למנויים בלבד אלירן רובין, טיילור ברנדס רוצה להוציא את סוכנויות המיתוג והמעצבים לפנסיה, באתר TheMarker‏, 2 בנובמבר 2016

* מאיר אורבך, האלגוריתם יעצב: טיילור ברנדס גייסה 4 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 2 בנובמבר 2016
* ענת ביין-לובוביץ', ‏החברה שרוצה לעשות לפרסום מה ש-WIX עשתה לבניית אתרים, באתר גלובס, 7 בדצמבר 2017
* רשימת 30 מתחת ל-30 של מגזין פורבס, 2018, באתר פורבס, 2018
* אתר למנויים בלבד אלירן רובין, הסטארט-אפ הישראלי שרוצה להחליף את חברות המיתוג מגייסת עוד 15.5 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 8 במאי 2018
* מאיר אורבך, חברת Tailor Brands גייסה 15.5 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 8 במאי 2018
* אתר למנויים בלבד אמיתי זיו, שיהיה לכם לוגו: חברת טיילור ברנדס מגייסת 50 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 22 ביולי 2021
**אריה כוכבי** (נולד ב-24 ביוני 1967) הוא יזם וממציא ישראלי. כיום מנכ"ל ומייסד-משותף בחברת 2D Generation, חברה העוסקת בישומים של החומר המהפכני גרפן עבור תעשיית השבבים. 

בעברו כיהן אריה כמייסד ומנכ"ל-משותף של חברת ווטרג'ן, המפתחת מוצרי מים לשתייה מהאוויר, וכן טכנולוגיות מתקדמות לייבוש אוויר וחיסכון באנרגיה.

ביוגרפיה
--------

לאריה כוכבי תואר ראשון בכלכלה וחשבונאות וכן MBA מהאוניברסיטה העברית בירושלים. אריה כוכבי שירת בצה"ל כמפקד פלוגת סיור קרבי.

אריה נשוי, אב לארבעה, ומתגורר בנווה מונוסון.

קריירה
------

לפני הקמת WaterGen, אריה כוכבי שימש כמנכ״ל משותף בחברת מיטב יועצי הנפקות, היה שותף ויו״ר של חברת ה–e-Learning קומפוסיקה, וכן שימש דירקטור ויו"ר דירקטוריון בחברות שונות.

בחודש יוני 2009 ייסד כוכבי ביחד עם חברו מצה"ל אבי פרץ את חברת ווטרג'ן. החברה פיתחה יחידות להפקת מים מאוויר, מכשירים להפקת מים ממזגנים של כלי רכב, ויחידות ניידות לטיהור מים. מוצרי המים מהאוויר מיועדים גם לשימושים אזרחיים במקומות בהם תשתיות המים אינן טובות, כגון הודו, אינדונזיה, מדינות שונות באפריקה, ועוד. קו מוצרים נוסף בו עוסקת החברה הוא ייבוש אוויר, כאשר הטכנולוגיות שפיתחה מייעלות את ייבוש האוויר וחוסכות חשמל רב במוצרים כגון יבשנים, מזגנים ומייבשי כביסה.

פרסים ודירוגים
--------------

ב-2014 זכה כוכבי להיכלל ברשימה השנתית של 100 המוחות המובילים בעולם לשנת 2014 של המגזין האמריקאי Foreign Policy. אריה נבחר כאחד ממאה המוחות המובילים בעולם, ואחד מהממציאים הגדולים בעולם.

חברת WaterGen נבחרה כאחת מ-50 החברות החדשניות ביותר בעולם לשנת 2014 של המגזין Fast Company, כשהיא מדורגת במקום ה-21 בעולם.

באפריל 2018, כחלק מחגיגות יום העצמאות ה-70 למדינת ישראל, נבחרה חברת WaterGen על ידי משרד הכלכלה והתעשייה ו-ynet לאחת מתשע ההמצאות והטכנולוגיות הבולטות ביותר בישראל מאז הקמת המדינה.

בספטמבר 2018 זכה אריה להיכלל ברשימת The Top 100 People Positively Influencing Jewish Life, 2018 של המגזין The Algemeiner.

בדצמבר 2019 נבחר מכשיר ה"ג'ני" של חברת WaterGen לאחת מ-100 ההמצאות הטובות בעולם לשנת 2019 על ידי המגזין Time.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריה כוכבי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של WaterGen
* אריה כוכבי בראיון בתוכנית הבוקר של "אורלי וגיא" בערוץ 10, סרטון באתר יוטיוב
* חדשות ערוץ 2, אפריל 2017, "החברה הישראלית שהופכת אוויר למים: פתרון למחסור הגלובלי?" -
* TheMarker - להפוך אוויר למים: המוח הישראלי שיכול לפתור את משבר המים העולמי
* אריה כוכבי בערוץ 20, סרטון באתר יוטיוב
* GENius : הופכים אוויר למים, באתר "חדשנות ישראלית"
* Water-Gen- One of the world's 50 most innovative companies
* This machine makes drinking water from thin air
* Six rules every innovative company should follow
* This Gadget Makes Gallons of Drinking Water Out of Air
* ערוץ 2- הפיתוח הישראלי שהופך אוויר למים
* Liquid asset: The Israeli startup that turns air into water
* Water-Gen Delivers Water From the Desert Air
* This machine makes drinking water from thin air

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Leading Global Thinkers of 2014 - Foreign Policy, globalthinkers.foreignpolicy.com (באנגלית)
2. ↑  MOST INNOVATIVE COMPANIES. *Fast Company*
3. ↑  הגמר הגדול: בחרו את ההמצאה הישראלית הבולטת ביותר בכל הזמנים, באתר www.economy.gov.il
4. ↑  Watergen GENNY: The 100 Best Inventions of 2019, Time (באנגלית אמריקאית)
**ג'ורג' הבודד** (באנגלית: **Lonesome George**) היה כינויו של צב גלאפגוס מתת-המין צב פינטה ענק (*Chelonoidis nigra abingdoni*) האנדמי לאי פינטה שבאיי גלאפגוס שהיה ידוע כצב החי האחרון מתת-מין זה. ג'ורג' הבודד מת ב-24 ביוני 2012 כנראה בגיל 100, ויחד איתו נכחד תת-המין כולו.

היסטוריה
--------

ג'ורג' נצפה לראשונה בשנת 1971 על ידי חוקר הרכיכות ההונגרי יוז'ף ואגוולג'י (József Vágvölgyi) באי פינטה שבארכיפלג גלאפגוס. שמו ניתן לו כשמו של השחקן האמריקאי ג'ורג' גובל. מאז שנמצא, נחשב לפריט היחיד בתת-המין. בשנת 2008 נעשו ניסיונות רבייה עם שתי צבות נקבות מתת-מינים קרובים, אולם הביצים שנוצרו היו עקרות. ניסיונות רבייה עם צבות מתת-מינים אחרים לא הביאו כלל ליצירת ביצים. על מנת להגן עליו, הוצאו מהאי פינטה כל הכבשים שהיו עליו, וצמחיית האי החלה לחזור למצבה הקודם, דבר שקיוו כי יעזור לרביית תת-המין.

ג'ורג' הפך לסמל לבעלי החיים הנתונים לסכנת הכחדה.

ב-24 ביוני 2012 הודיעה הנהלת הגן הלאומי גלאפגוס כי ג'ורג' נמצא מת. בבדיקה שנערכה נמצא שמת מסיבות טבעיות בהיותו בן כ-100 שנים. גיל זה אינו זקן במיוחד לצבים ממין זה – שיכול להגיע ל-170 שנה ולפי הערכות שונות אף עד גיל 200.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ורג' הבודד** בוויקישיתוף
* מידע על ג'ורג' הבודד מאתר planetark
* אתר למנויים בלבד  Hannah Furness, ‏'Lonesome George' the last giant Galapagos tortoise of his kind dies, The Telegraph, 25 June 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  אבל בגלפאגוס: הצב האחרון מסוגו מת, המין נכחד, באתר וואלה!‏, 25 ביוני 2012

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007530440305171
* LCCN: sh2002000859

 |
**Revolution 9** (**מהפכה מספר 9**) היא קטע מוזיקלי אוונגרדי מן האלבום The Beatles ("האלבום הלבן הכפול") של להקת הביטלס. למרות שהקרדיט לקטע הוא של לנון-מקרטני, ההקלטה בוצעה למעשה על ידי ג'ון לנון, ג'ורג' האריסון, יוקו אונו וג'ורג' מרטין יחד עם הטכנאי ג'ף אמריק. סגנון הקטע שונה בתכלית מיתר הקטעים באלבום והוא נכלל בתקליט על אף מחאות יתר חברי הלהקה ומפיקם ג'ורג' מרטין. 

הקטע המוזיקלי, 8 דקות ו-22 שניות ארכו (ה"שיר" הארוך ביותר של הביטלס), כולל "לופים" (לולאות של סרט הקלטה) של קטעי מוזיקה שונים (בעיקר קטעי מוזיקה מתוך השיר revolution מאותו תקליט והקלטת טכנאי קול האומר "Number Nine") המנוגנים הן באופן רגיל והן לאחור, אפקטים אלקטרוניים שונים, דיבורים (They are standing still; Take this brother, may it serve you well), קטעים מסרטים ומתחנות רדיו, זעקות, יללות והתנשמויות (בביצוע יוקו אונו), מוזיקה צבאית ועוד. מטרת הקטע, לדברי לנון, הייתה להמחיש במוזיקה כיצד נראית ומרגישה מהפכה, נושא שריתק אותו בעת ההקלטה, שנת 1968 בה התחוללו מהפכת הסטודנטים בפריז, "האביב של פראג", מחאות נגד מלחמת וייטנאם ורצח מרטין לותר קינג בארצות הברית ועוד. המספר 9 היה מספר המזל של לנון (שנולד ב-9 באוקטובר).

הקטע המוזר סיפק רמזים לתאוריות קשר רבות. כך למשל נטען כי המשפט החוזר "Number nine", כאשר הוא מושמע לאחור, נשמע כביכול נאמר בו "Turn me on dead man" (הדלק אותי, איש מת), שקושר לתיאורית הקשר על מותו של מקרטני. בראשית 1969, לאחר שהתברר שהרוצח המטורף צ'ארלס מנסון התייחס לשירי הביטלס, ובפרט לשירים מהאלבום הלבן, כדרשות שהניעו אותו לבצע מעשי רצח, נפוצו שמועות כביכול בהשמעת הקטע לאחור מתגלים מסרים סמויים ושטניים.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Revolution 9" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על הקומפוזיציה "Revolution 9" באתר AllMusic
* סרטון השיר "Revolution 9" באתר יוטיוב
* הקטע ב"תנ"ך הביטלס"
* "מהפכה מספר 9", דקה אחר דקה פירוק של מרכיבי הקטע

הערות שוליים
------------

1. ↑  פורום הביטלס(298)בתפוז, המספר 9 בחייו של ג'ון
2. ↑  אילומינטי 2 - "עובדות מזעזעות על האלבום הלבן של הביטלס"
3. ↑  הקטע מנוגן לאחור עם הסברים על כל המסרים השטניים (ייתכן שמוגן בזכויות יוצרים, מובא כשימוש הוגן)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: d6e9dc4b-4bff-3235-acd3-c45db045eb85

 |
**גרנד פרי אבו דאבי** הוא מרוץ מכוניות המתקיים באבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות, כחלק מאליפות הפורמולה 1 מאז שנת 2009. לואיס המילטון הוא הנהג שלזכותו מספר הניצחונות הרב ביותר במסלול (5 ניצחונות)

היסטוריה
--------

אירוע הפורמולה 1 הראשון התקיים באבו דאבי בפברואר 2007 והיה אירוע הפורמולה הגדול שהתקיים מחוץ לסבב התחרויות. במהלך האירוע הוכרז כי אבו דאבי תצטרף לסבב התחרויות החל משנת 2009. איתיחאד איירווייז, חברת התעופה של אבו דאבי הוכרזה כספונסרית הראשית של האירוע.

המירוץ הראשון תוכנן להתקיים ב-15 בנובמבר 2009 כמירוץ האחרון בעונה. ביטול גרנד פרי צרפת וקנדה הוביל להקדמת אירוע, שהתקיים בסופו של דבר ב-1 בנובמבר. סבסטיאן פטל היה הנהג שניצח את הגרנד פרי הראשון עבור קבוצת רד בול. פטל ניצח גם את המרוץ השני, שנערך בשנת 2010. לואיס המילטון ניצח את הגרנד פרי של 2011 וקימי רייקונן ניצח בשנת 2012. עבור רייקונן היה זה הניצחון הראשון לאחר ששב להתחרות באליפות. פטל רשם את ניצחונו השלישי בשנת 2013, ניצחון שהבטיח לו את תואר האליפות הרביעי ברציפות. שנה לאחר מכן היה זה המילטון שניצח את המירוץ, בו חולקו מספר נקודות כפול, בדרך לזכייה באליפות.

אל המרוץ שהתקיים בשנת 2021 הגיעו לואיס המילטון ומקס ורסטאפן בשוויון נקודות. המילטון הוביל לאורך מרבית המרוץ, לאחר שעקף את ורסטאפן במהלך ההקפה הראשונה, והיה בדרכו לזכייה שמינית בתואר אליפות הנהגים. דגל צהוב הונף בהקפות האחרונות עקב תאונה, אך בוטל שתי הקפות לסיום המרוץ, באופן שנוי במחלוקת. לאחר ההזנקה המחודשת הצליח ורסטאפן לעקוף את המילטון בהקפה הראשונה ולנצח את המרוץ. הדיון סביב המרוץ נמשך תקופה ארוכה. הפדרציה הבין-לאומית לרכב פתחה בחקירת פרטי האירוע, חקירה שבעקבותיה הודח מייקל מאסי, מנהל המרוץ, מתפקידו וחודדו נוהלי מכונית הבטיחות.

מנצחים לפי שנה
--------------

| שנה | נהג | קבוצה |
| --- | --- | --- |
| 2009 | גרמניהגרמניה סבסטיאן פטל | רד בול |
| 2010 | גרמניהגרמניה סבסטיאן פטל | רד בול |
| 2011 | בריטניהבריטניה לואיס המילטון | מקלארן |
| 2012 | פינלנדפינלנד קימי רייקונן | לוטוס |
| 2013 | גרמניהגרמניה סבסטיאן פטל | רד בול |
| 2014 | בריטניהבריטניה לואיס המילטון | מרצדס |
| 2015 | גרמניהגרמניה ניקו רוזברג | מרצדס |
| 2016 | בריטניהבריטניה לואיס המילטון | מרצדס |
| 2017 | פינלנדפינלנד ולטרי בוטאס | מרצדס |
| 2018 | בריטניהבריטניה לואיס המילטון | מרצדס |
| 2019 | בריטניהבריטניה לואיס המילטון | מרצדס |
| 2020 | הולנדהולנד מקס ורסטאפן | רד בול |
| 2021 | הולנדהולנד מקס ורסטאפן | רד בול |
| 2022 | הולנדהולנד מקס ורסטאפן | רד בול |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרנד פרי אבו דאבי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Abu Dhabi to stage 2009 F1 finale, BBC.co.uk, 25 June 2008
2. ↑  Vettel wins as Hamilton drops out, BBC.co.uk, 1 November 2009
**פרמישלן** (מיידיש **פרעמישלאן**; באוקראינית **Перемишляни**, פֶּרֶמִישְלַאנִי; בפולנית: **Przemyślany**, פְּשֶמִישְלַאנִי) היא עיר במחוז לבוב שבאוקראינה (לשעבר בגליציה), השוכנת בגבעות פודוליה, כ-46 ק"מ דרום-מזרחית ללבוב לכוון טרנופול.

אוכלוסיית העיר ב-2004 מנתה 7,499 נפש.

בין השנים 1375–1772 הייתה העיר תחת שלטון פולני. בעקבות חלוקת פולין הראשונה ב-1772 עברה העיר לשליטת האימפריה האוסטרו-הונגרית, עד תום מלחמת העולם הראשונה. עם כינון פולין העצמאית בשנת 1918, עברה העיר לשלטון פולני, שלטון שאושרר בהסדרים העולמיים שאחרי מלחמת העולם הראשונה (חוזה ורסאי והסכם ריגה).

אנדרטה לזכר יהודי פרמישלן שנספו בשואה, בבית העלמין קריית שאול
בעקבות הסכם ריבנטרופ–מולוטוב (1939) שבין ברית המועצות לגרמניה הנאצית עברה העיר לריבונות סובייטית, שתחתיה הייתה עד לפלישת הנאצים לברית המועצות ביוני 1941 (מבצע ברברוסה). עם כיבוש העיר בידי הגרמנים, הטילו אלו גזירות שונות על יהודיה, תוך שריפת בית הכנסת המקומי עם יהודים בתוכו. ב-5 בנובמבר 1941 רצחו הגרמנים כ-450 גברים יהודים מהעיר ביער סמוך, ובהמשך שולחו רבים מיהודי העיר למחנות עבודה בהם נספו. לאחר שהתפרצה בקרב יהודי העיר מגפת טיפוס הבהרות, רצחו הגרמנים כמאה מהיהודים שאושפזו בבית החולים המקומי, ובהמשך, רצחו כמה מאות יהודים נוספים במספר אקציות.

באוקטובר 1942 רוכזו יהודי העיר הנותרים בצפיפות גדולה בגטו שהוקם בה, אליו הובאו גם יהודים נוספים מיישובי הסביבה. בדצמבר 1942 שולחו מהגטו כ-3,000 יהודים למחנה ההשמדה בלז'ץ. ב-22 במאי 1943 החלה בגטו אקציית חיסול, בה סרקו האוקראינים והגרמנים את בתי הגטו, ורצחו כ-2,000 יהודים ביער סמוך. ב-28 ביוני 1943 נרצחו גם היהודים שהוחזקו במחנה העבודה שהוקם בעיר. איוון וטניה קצ'רובסקי שהתגוררו בכפר בקרבת העיר, הצילו משפחה יהודית, ועל פעילות זו קיבלו הכרה כחסידי אומות העולם. ב-1944 שוחררה העיר על ידי הצבא האדום.

לאחר תום המלחמה נשארה העיר בתחומי ברית המועצות, וסופחה לרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית. רוב האוכלוסייה הפולנית עזבה את העיר ועברה מערבה לתחומי פולין. כיום נמצאת העיר בשטחה של אוקראינה העצמאית.

עד מלחמת העולם השנייה עברה בעיר מסילת רכבת שחיברה את לבוב עם בז'ז'ני. המסילה נפגעה במהלך המלחמה ומעולם לא שוקמה.

העיר נודעה בזכות שושלת אדמו"רים ורבנים מפורסמים שחיו בה ביניהם רבי מאיר הגדול מפרמישלאן ונכדו רבי מאיר מפרמישלן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרמישלן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פרמישלן
* אתר פרטי על העיר
* פשמישלני (Przemyślany), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* פשמישלאני באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* מידע נוסף באוקראינית(הקישור אינו פעיל)
* מידע היסטורי בפולנית
* "פרמישלן", באתר השטעטל הווירטואלי
* אלכסנדר קרוגלוב (רו') וונדי לואר (אנ'), פשמישלאני, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק A, עמ' 815–817), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
* פרמישלן (אוקראינה), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007559824505171
* LCCN: n84042502
* NKC: ge1086570
* SUDOC: 176133895
* VIAF: 151316904
* WorldCat (עם VIAF): 151316904

 |
**מארק מדוז** (באנגלית: **Mark Meadows**; נולד ב-28 ביולי 1959) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, ראש סגל הבית הלבן לשעבר, קודם לכן כיהן כנציג המחוז ה-11 של קרוליינה הצפונית בבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא שימש יושב ראש "שדולת החופש" (Freedom Caucus) בקונגרס (אנ').

ביוגרפיה
--------

מדוז נולד בבית חולים של צבא ארצות הברית בוורדן שבצרפת, היכן שאביו הוצב בעת שירותו הצבאי. הוא גדל בפלורידה. מדוז בעל תואר ראשון ביחסי ציבור מאוניברסיטת דרום פלורידה.

בנובמבר 2012 נבחר לנציג המחוז ה-11 של קרוליינה הצפונית בבית הנבחרים של ארצות הברית. מאז נבחר עוד שלוש פעמים לתפקיד. הוא מכהן כחבר בוועדת החוץ וכחבר בוועדת התחבורה והתשתיות וכחבר וועדת הביקורת. בנובמבר 2016 נבחר ליושב ראש שדולת החופש בבית הנבחרים, המייצגת קבוצת חברי קונגרס שמרניים וליברטיאניים מהמפלגה הרפובליקנית.

במרץ 2020 מונה לראש סגל הבית הלבן במקומו של מיק מולבני.

נשוי לדבי ואב לשניים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מארק מדוז** בוויקישיתוף
* 
* מארק מדוז, ברשת החברתית פייסבוק

* מארק מדוז, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* מארק מדוז, ברשת החברתית אינסטגרם

* מארק מדוז, סרטונים בערוץ היוטיוב
* מארק מדוז באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1173521054
* ISNI: 0000 0004 9979 3206
* LCCN: no2018166027
* US Congress: M001187
* VIAF: 7337154441755335460008
* WorldCat: lccn-no2018166027

 |
**אצטדיון לה אינדפנדנסיה (בספרדית Estadio La Independencia)** הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר טונחה, בירתו של מחוז בויאקה שבקולומביה. תכולתו הוא של כ-20,000 צופים ומשמש כאצטדיונן הביתי של קבוצות בויאקה צ'יקו ופטריוטס בויאקה.

היסטוריה
--------

בנייתו החלה ב-1953 והייתה אמורה להסתיים ב-1957, אבל לבסוף רק ב-1969 הושלם סופית וב-1970 הייתה הפתיחה הרשמית. שימש בעיקר למשחקי חובבנים או ידידות של קבוצות מקומיות ולאומיות. אירח את גמר הליגה השנייה החובבנית בין אוניון מגדלנה למיונאריוס ב' ב-1984. מאוחר יותר שופץ לקראת המשחקים הלאומיים בשנת 2000. האירוע המשמעותי ביותר שנערך בו היה גמר אליפות קולומביה בטורניר האפרטורה של 2008 שבו התמודדו בויאקה צ'יקו ואמריקה קאלי, התמודדות שהוכרעה בסיכום שני המשחקים לטובת הקבוצה מבויאקה. באותה שנה החליטה ממשלת בויאקה להרחיב את התכולה מ-8500 ל-12,000 ומאוחר יותר ל-20,000. לאור זכייתה של צ'יקו והבטחת השתתפותה בקופה ליברטדורס, כמה ימים לפני משחק הבכורה שלה, קיבלה ממשלת בויאקה מהCONMEBOL את האישור לאחר את המשחקים באצטדיון.
לאחר שהרחבת האצטדיון הושלמה ל-20,000 צופים ב-2011, התכנון העתידי הוא להרחיב את ההתכולה ל-28,000. כיום האצטדיון בנוי לאחר משחקים בינלאומיים וב-2017 שיחקה בו פטריוטס את משחקיה הביתיים במסגרת הקופה סודאמריקנה. בין השנים 1993–2000 שיחקה באצטדיון קבוצת לנסרוס בויאקה.

אירועים נוספים
--------------

האצטדיון משמש גם לאירוח של קונצרטים ואירועים מוזיקליים, בעיקר של בתי הספר בטונחה ובמחוז בויאקה ובאירועי סוף שנה וקרנבלים של המחוז.

גלריה
-----

* צ'יקו וסנטה פה לפני תחילת המשחקצ'יקו וסנטה פה לפני תחילת המשחק
* פטריוטס חוגגת את אליפות הליגה השנייהפטריוטס חוגגת את אליפות הליגה השנייה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אצטדיון לה אינדפנדנסיה** בוויקישיתוף
**לנדלר** (בגרמנית: **Ländler**) הוא מחול עממי במקצב 3/4, שהיה פופולרי באוסטריה, דרום גרמניה ושווייץ הגרמנית בסוף המאה ה-18. 

ריקוד לנדלר, תחריט משנת 1897
הלנדלר הוא ריקוד לזוגות, שמאפייניו החזקים שלו היו ניתורים ורקיעות רגליים. לעיתים היה אינסטרומנטלי בלבד ולעיתים כלל חלק ווקאלי, שלפעמים שולב בו גם יודל.

במאה ה-19, כאשר אולמות ריקודים נעשו פופולריים באירופה, נעשה הלנדלר מהיר ואלגנטי יותר והגברים ויתרו על המגפיים המסומרים שנעלו כדי לרקוד אותו. יחד עם מספר מחולות-עם אחרים מגרמניה ומבוהמיה, נחשב הלנדלר במחול שתרם להתפתחות הוואלס.

מלחינים קלאסיים רבים כתבו לנדלר או כללו אותו ביצירותיהם, ביניהם בטהובן, שוברט וברוקנר. בכמה מן הסימפוניות שלו החליף מאהלר את הסקרצו בלנדלר (למשל, בסימפוניית התחייה). הנעימה העממית הקארינתית המופיעה בקונצ'רטו לכינור של אלבן ברג היא לנדלר ועוד לנדלר מופיע במערכה השנייה של האופרה שלו, "ווצק". ה"מחולות גרמניים" של מוצרט ושל היידן דומים גם הם ללנדלר. ב"פיטר גריימס" של בריטן מופיע לנדלר בסצנה של מסיבת הריקודים. 

באחת הסצינות בסרט "צלילי המוסיקה" רוקדים גיבורי הסרט, מריה וקפטיין פון טראפ, לנדלר, אולם במקרה זה אין זה המחול המסורתי אלא כוריאוגרפיה שלו. הנעימה האינסטרומנטלית המשמשת בקטע הזה היא עיבוד מואט של שיר, שנשמע בשלב מוקדם יותר בסרט, "רועה העזים הבודד".

קישורים חיצוניים
----------------

* לנדלר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* Analysis of Schubert's Seventeen Ländler by pianist Bart Berman


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007535280305171
* GND: 4166410-3
* LCCN: sh2007006085
* NKC: ph224388

 |
**פיטר דנינג** (באנגלית: **Peter James Denning**; נולד ב-6 בינואר 1942, ניו יורק) הוא מדען מחשבים אמריקאי. הוא ידע בתרומתו בתחום חקר זיכרון וירטואלי, מערכות הפעלה ועקרונות מדעי המחשב.

ביוגרפיה
--------

פיטר דנינג נולד בקווינס. מגיל צעיר הוא התעניין במדע במיוחד באסטרונומיה, בוטניקה ואלקטרוניקה. הוא בנה מחשבים בבית והגיש אותם לתערוכות בשנים 1958, 1959 ו-1960. אחד ממחשבים שלו זכה בפרס. הוא סיים לימודי הנדסה בקולג' בברונקס בשנת 1964. לימודי המשך בהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס הסתיימו בקבלת תואר שלישי בשנת 1968.

לאחר קבלת התואר דנינג התקבל לסגל אוניברסיטת פרינסטון בה עבד בשנים 1968–1972. בהיותו בפרינסטון הוא כתב ספר קלאסי Operating Systems Principles. בשנת 1972 הוא תיאר לראשונה שיטת Reference monitor. בשנת 1972 הוא עבר לאוניברסיטת פרדו. בפרדו הוא הנחה מספר עבודות דוקטורט בחקר מחשבים. בשנת 1979 הוא מונה למנהל מחלקת מחשוב.

בשנים 1983–1991 דנינג עבד ב-NASA בה הקים מרכז מחשבים מתקדם. דנינג היה בין מקימי רשת מחשבים CSNET. בשנת 1986 רשת זו כללה 165 אתרים וכ-50 אלף משתמשים. בשנת 2007 איגוד האינטרנט העולמי העניק לרשת זו פרס עבור קידום הרעיון רשת מחשבים.

בשנים 1991–2002 דנינג עבד ב"אוניברסיטת ג'ורג' מסון". הוא מונה למנהל מחלקת מדעי המחשב והיה סגן דיקאן. דנינג הקים מרכז "למהנדס חדש". המרכז היה חלוץ בלימודי דרך מחשב.

החל משנת 2002 דנינג מנהל מרכז מחשבים בבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים ומכהן כפרופסור של המוסד.

על מחקריו השונים דנינג קיבל 26 פרסים מדעים. דנינג פעל במסגרת ACM והיה נשיא הארגון בשנים 1980–1982. בתקופה זו הוא כתב מספר מאמרים בנושאים שונים מטעם הארגון.

ספרים של דנינג
--------------

* 1973, with Ed Coffman. *Operating Systems Theory*. Prentice-Hall.
* 1978, with Jack Dennis and Joe Qualitz. *Machines, Languages, and Computation*. Prentice-Hall.
* 1997, with Bob Metcalfe (eds.) *Beyond Calculation: The Next 50 Years of Computing*. Copernicus Books.
* 2001. *The Invisible Future: The Seamless Integration of Technology in Everyday Life.* McGraw-Hill.
* 2010. *The Innovator's Way: Essential Practices for Successful Innovation.* MIT Press.
* 2015. *Great Principles of Computing.* MIT Press.
* 2019, with Matti Tedre. *Computational Thinking.* MIT Press.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר אישי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260310305171
* ACM DL: 81100412818
* BnF: cb145084118 (data)
* CiNii: DA00945305
* dblp: d/PJDenning
* GND: 17204071X
* ISNI: 0000 0001 0997 5777
* LCCN: n89667353
* MGP: 82051
* NDL: 00437685
* NKC: mub2017953741
* NTA: 071110380
* SNAC: w6q83mcm
* SUDOC: 112397379
* S2AuthorId: 1729148
* VIAF: 91322114
* WorldCat: lccn-n89667353

 |
**בית"ר כפר סבא** (נקראת גם **בית"ר כפר סבא שלומי**) היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר כפר סבא, המשחקת בליגה ג'. צבעי המועדון הם צהוב ושחור, ומגרשה הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון לויטה המכיל כ-5,800 מקומות ישיבה.

היסטוריה
--------

בית"ר כפר סבא היא קבוצה המזוהה עם השכונות המזרחיות בעיר, קפלן, יוספטל וגבעת אשכול. הקבוצה הוקמה לראשונה על ידי שלמה גולדברג מראשי מפלגת גח"ל בכפר סבא, בחודש אוקטובר 1962, אך התפרקה זמן קצר לאחר מכן.

בשנת 1971 הוקמה הקבוצה שנית בקשיים רבים על ידי אותם אנשים. מרכז בית"ר שהיה במצוקה כלכלית לא רצה להקים סניף חדש בכפר סבא. רק התערבותו של עזר ויצמן, ממנהיגי מפלגת גח"ל באותה תקופה, עזרה בכך שמרכז בית"ר הסכים לסייע.
רובין פינקלשטיין ויגאל אגמי היו חברי ההנהלה הראשונים של הקבוצה. מאוחר יותר הצטרף הנרי לבנטר להיות מנהל הקבוצה. ראש עיריית כפר סבא הקצה לעמותה מגרש כדורגל בשכונת קפלן. הקבוצה הייתה בקשיים כלכליים מאז הקמתה ונדדה בליגות הנמוכות ובשנת 1980 התפרקה.

בסוף שנות ה-80 הוקמה שוב בית"ר כפר סבא והחלה לשחק בליגה ג'. הקבוצה נדדה שוב בין ליגה ג' לליגה א' אך לא הצליחה לעלות. פעמיים הייתה קרובה לעלות לליגה הארצית אך הפסידה לבסוף להפועל רעננה, ושנה לאחר מכן לא הצליחה לעקוף את הפועל קריית אונו.

בשנת 1998 נקלעה הקבוצה לקשיים והתפרקה, דווקא לאחר שרשמה הישג שיא של הופעה מכובדת בגביע המדינה בו הפסידה בשלב שמינית הגמר להפועל בית שאן ששיחקה אז בליגת העל בתוצאה 2:0. בתקופה זו הייתה הקבוצה מבוססת על חמישה אחים בני משפחת אלון, הבולט שבהם הוא ציבי אלון השוער ששמו כ"משוגע" יצא למרחוק. בתקופה זו שיחקו בקבוצה מספר שחקני עבר ובהם גדי פולבר, עופר נוסובסקי, נמרוד זוסים ויגאל הלל - כולם שחקנים בעלי עבר בליגת העל ודני סויסה שהיה הבולט במועדון אך לא הצליח להגיע לרמות הגבוהות.

הקבוצה הוקמה מחדש בשנת 2003 על ידי ציבי אלון שהיה שוערה לשעבר של הקבוצה. כבר בעונה הראשונה שלה היא עלתה לליגה ב' ובעונת 2006/2007 עלתה לליגה א'.

לקראת עונת 2007/2008 נאלצה הקבוצה לנדוד מהמגרש הביתי בשכונת קפלן לאצטדיון לויטה בעיר, בשל פסיקת ההתאחדות לכדורגל שהמגרש לא מתאים לליגה א'. בכך נחלש כוחה של בית"ר כפר סבא במשחקי הבית.

בעונת 2009/2010 נשרה הקבוצה לליגה ב' אחרי 3 שנים בליגה א', ועונה לאחר מכן חזרה הקבוצה לליגה א'.

בעונת 2011/2012 העפילה הקבוצה לשמינית הגמר של גביע המדינה לאחר ניצחון 2-0 על הפועל ראשון לציון, ובשלב שמינית הגמר היא הודחה לאחר הפסד של 1-0 מול הפועל רמת השרון.

בעונת 2018/2019 נשרה הקבוצה לליגה ב אחרי 8 עונות רצופות בליגה א'.

בסיום עונת 2021-22 נשרה בית"ר כפר סבא לליגה ג' 3 שנים אחרי שירדה מליגה א.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של בית"ר כפר סבא
* בית"ר כפר סבא, ברשת החברתית פייסבוק
* 

* בית"ר כפר סבא באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  בית"ר תקע יתד, בעיתון "חדשות הספורט" (עמוד 2), 25 באוקטובר 1962
2. ↑  בית"ר כפר סבא ירדה לליגה ב
3. ↑  שקיעה: בית"ר כפר סבא ירדה לליגה ג
**הפיגוע בווסטמינסטר** היה פיגוע טרור אסלאמי שכלל פיגוע דריסה ודקירה, שהתרחש ב-22 במרץ 2017 בשכונת וסטמינסטר שבלונדון, בירת הממלכה המאוחדת.לוחם בודד השייך ל"מדינה האסלאמית" רצח חמישה בני אדם בפיגוע ו-40 הוא פצע, חלקם באורח קשה. הלוחם נורה למוות בידי שוטרים.ארגון המדינה האסלאמית נטל אחריות לפיגוע.

הפיגוע
------

ב-22 במרץ 2017, בסביבות 16:40 שעון ישראל, נהג המחבל במכונית יונדאי מגשר וסטמינסטר לעבר הולכי רגל, ודרס עשרות מהם. הוא המשיך בנסיעה מהירה עד לארמון וסטמינסטר (בית הפרלמנט הבריטי), עד שהתנגש בגדר הארמון. לאחר מכן יצא מהמכונית, הגיע לפתח הארמון חמוש בסכין באורך של כ-20 ס"מ, ודקר שוטר לא חמוש. מיד לאחר מכן הוא נורה ארבע פעמים על ידי שני שוטרים מקומיים ומת במקום.

בפיגוע נרצחו ארבעה בני אדם (שלושה הולכי-רגל ושוטר) ועוד כארבעים נפצעו, בהם כמה באורח קשה. אחת הפצועות מתה מפצעיה ב-6 באפריל.

המחבל הוא חאלד מסעוד, בן 52 יליד בריטניה, שהתאסלם, מורה במקצועו, שנעצר בעבר על ידי ה-MI5 בשל קשריו עם גורמי טרור אסלאמי, ושוחרר. יממה לאחר הפיגוע ארגון המדינה האיסלמית לקח אחריות על הפיגוע.

בעת ההתרחשות הוא היה הפיגוע הקשה ביותר מאז הפיגועים בלונדון ב-2005, והתרחש שנה בדיוק לאחר הפיגועים בבריסל. אולם רק כ-3 חדשים אחריו אירעה מתקפת טרור עם כמות נרצחים כפולה בלונדון.

לאחר הפיגוע
-----------

לאחר הפיגוע ננעל מתחם הפרלמנט הבריטי ליוצאים ונכנסים למשך מספר שעות, וראש ממשלת בריטניה תרזה מיי שנכחה בדיון בפרלמנט באותה השעה, הובהלה לדאונינג 10.

הסקוטלנד יארד הגדיר את האירוע כתקרית טרור, והחל בחקירה.

מדינות רבות, בהן ארצות הברית וישראל, גינו את הפיגוע ושלחו תנחומים לעם הבריטי.

ראו גם
------

* מתקפת הטרור בלונדון (יוני 2017)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הפיגוע בווסטמינסטר** בוויקישיתוף
* אתר למנויים בלבד  Emily Allen; Barney Henderson, ‏Westminster attack: Everything we know so far about the events in London, The Telegraph, 26 March 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  שאול אדר‏, 4 הרוגים בפיגוע בלונדון: "בפרלמנט חששו ממתקפה כזאת במשך שנים", באתר וואלה!‏, 23 במרץ 2017
2. ↑  יניב חלילי ורועי קייס, ראש ממשלת בריטניה בפרלמנט: "אנחנו לא מפחדים". דאעש: אנחנו ביצענו הפיגוע, באתר ynet, 23 במרץ 2017
**גדעון הַנֶמַן** (**Haneman**; י"ז בכסלו תרפ"ז, 23 בנובמבר 1926 – ח' בכסלו תשל"ה, 22 בנובמבר 1974) היה בלשן עברי, חוקר לשון חז"ל. מחקרו משמש עד היום כמקור חשוב בלשון חז"ל.

חייו
----

נחמיה גדעון הנמן נולד בעיר ממל שבליטא בשנת 1926 לד"ר משה הנמן, רופא ומנהיג ציוני, ולאמו רחל. למד בבית ספר כללי בעיר הולדתו ולאחר מכן בגימנסיה העברית בקובנה. עם הכיבוש הנאצי של קובנה נאסר אביו, ואמו שלחה אותו לארץ ישראל. בארץ למד בבית הספר "מוריה" בתל אביב ואחר כך בישיבת בני עקיבא כפר הרואה. 

בשנת 1946 הצטרף לקבוצת משואות יצחק שבגוש עציון, שם שהה עד לנפילתו של הגוש במלחמת העצמאות. נלקח בשבי הירדני וישב קרוב לשנה עם שאר מגני הגוש במחנה השבויים הירדני אם אלג'מאל.

בשובו מן השבי למד באוניברסיטה העברית בירושלים, וסיים תואר ראשון בלשון עברית ובתולדות עם ישראל ותואר שני בהצטיינות בלשון עברית ובתלמוד. את עבודת הגמר על "התצורה שלפועל בלשון חכמים" כתב בהדרכת פרופ' יחזקאל קוטשר.

בשנת 1959 היה חבר המזכירות המדעית של האקדמיה ללשון העברית, ובשנת 1965 זיכתה אותו האקדמיה ללשון העברית בפרס זלצמן, בשביל עידוד עבודתו המדעית הגדולה "תורת ההגה ותורת הצורות של לשון המשנה כפי שהיא מסורה במשניות כ"י פארמה". 

בשנת 1970 נבחר לחבר יועץ באקדמיה. השתתף בוועדות מקצועיות ובחיבור מילונים של האקדמיה. 

לימד בחוגים ללשון עברית באוניברסיטת בר-אילן ובאוניברסיטת תל אביב. ניהל את מחקר הגניזה של מילון חז"ל באוניברסיטת בר-אילן.

בשנת 1972 הגיש דוקטורט בנושא "תורת הצורות של לשון המשנה על פי מסורת כתב יד פרמה למשנה, חלק א' - הפועל" בהדרכת יחזקאל קוטשר וקיבל תואר דוקטור. לאחר מכן המשיך במחקר בנושאי לשון חז"ל. בדצמבר 1974, בהיותו בשנת שבתון ברומא, מת בתאונה.

עבודת הדוקטור שלו יצאה לאור כספר ומשמשת עד היום כמקור חשוב להכרת הדקדוק של לשון חז"ל. אף על פי שהעבודה עוסקת בתחום תורת הצורות של הפועל בלבד, יש בה סיכום וסקירה מקיפה של התופעות הדקדוקיות המתגלות בכתב יד פארמה של המשנה.

בנו הוא הרב ד"ר אביגדור (דורי) הנמן, שימש כר"מ בישיבת בינות ברעננה ובישיבת בית אורות, ומרצה במכללת ליפשיץ ומכללת הרצוג. חתנו הרב ישראל רוזנברג היה ר"מ בישיבת ברכת משה במעלה אדומים וממייסדי כולל הדיינות בפסגות.

לקריאה נוספת
------------

* אהרן דותן, "ד"ר גדעון הנמן ז"ל", בתוך: גדעון הנמן, תורת הצורות של לשון המשנה, תל אביב תש"ם, עמ' טו-יז.
* גבריאל בירנבאום, "גדעון הנמן: צוהר ללשון חכמים", בתוך: דב שוורץ (עורך), **אוניברסיטת בר-אילן - מרעיון למעש**, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ו, כרך ב, עמ' 101–110.

קישורים חיצוניים
----------------

* רשימת המאמרים של גדעון הנמן באתר רמב"י
* גדעון הנמן (1926-1974), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007312861205171
* ISNI: 0000 0000 6692 0302
* LCCN: n82032544
* NTA: 145558908
* VIAF: 3812569
* WorldCat: lccn-n82032544

 |