recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
הרב **שלמה פיינזילבר** (ה'תרל"א 1871 - ה' באלול ה'תש"א, 28 באוגוסט 1941) היה רבה האחרון של קיידאן ונשיא אגודת רבני ליטא, מחבר הספר "יריעות שלמה" ועוד. נספה בשואה.

ביוגרפיה
--------

נולד בברזה קרטוזה שבמחוז גרודנה לרב אהרן יוסף פיינזילבר, שהיה מאוחר יותר רב ביאלאבקה, מחבר הספר "עבודת אהרן", ולאמו מרים. בהיותו בן שמונה עשרה נשא את שרה טובה בת הרב חיים שור. הוסמך לרבנות על ידי הרב יצחק אלחנן ספקטור והרב חיים סולובייצ'יק.

החל לכהן ברבנות בעיר טוריק שבמחוז וילנה. בתרנ"ו עבר לכהן בפורוזובה שבפלך גרודנה, ומתרס"ד שימש ברבנות בווקשנה שליד קובנה. כהונתו שם ארכה עשר שנים, עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה. הוא הקים שם ישיבה. שם נפטרה אשתו, ונישא בשנית עם שרה הינדה לבית קלבנסקי, ילידת סלנט שבליטא.

בתרע"ד (1914) גורש עם כל קהילתו לרוסיה, ורוב כתביו שנשארו בווקשנה אבדו בשריפה. ברוסיה שימש כרב בית הכנסת הגדול במינסק, שם הקים ישיבה גדולה שלמדו בה מאות תלמידים.

בתר"פ (1920) חזר לווקשנה. בתרפ"ד עבר לקיידאן, ושימש כרבה האחרון של העיר עד השואה.

במשך למעלה מעשרים שנה היה נשיא אגודת הרבנים של ליטא. במסגרת זו היה פעיל מאוד במפגשים עם רבנים ואישי ציבור, יהודים ושאינם יהודים.

לאחר כיבוש ליטא על ידי הגרמנים התעללו הגרמנים ביהודי קיידן במשך שבועיים, ובה' באלול תש"א (28 באוגוסט 1941) נרצחו כולם ונקברו בקבר אחים עם הרב פיינזילבר.

ספריו
-----

* **נשמת חיים** על הלכות מילה של תינוקות חולים. הספר יצא לאור בשנת תרס"ח בהוצאת ישיבת עץ חיים בירושלים בעידודו של רבי שמואל סלנט, שאף הוסיף עליו מהערותיו. כמו כן נוספו עליו הערות מאת הרב צבי פסח פרנק (שמצוינות כ"פה"פ", פסח הירש פרנק) והרב יחיאל מיכל טוקצינסקי (מצוינות כהערות "ימ"ט"). לרבי שמואל הייתה קרבת משפחה רחוקה לשרה הינדה, אשתו השנייה של הרב פיינזילבר.
* **השלמת המידות** על היחסים בין אדם לחברו. נדפס בקיידן, תרפ"ה. הספר שימש ללימוד מוסר בכמה מישיבות ליטא.
* **יריעות שלמה** - ביאור רחב על הלכות הקרבנות ברמב"ם, נדפס בקיידן, תרצ"ד. בהקדמתו לספר ציין שהרקע לכתיבתו הוא בניינה המתחדש של ארץ ישראל והציפייה לגאולה ולבניין בית המקדש.

משפחתו
------

חתניו היו: ר' זלמן פרמוט, מנהל כולל קובנה, שנשא את בתו פלטא, נספה בדכאו בחשוון תש"ה. ר' אהרן גאלין, בעלה של חיה, ששימש כמו"צ בקיידאן ונספה עם חותנו בה' אלול תש"א. ור' אפרים שלמה קרווצקי, רב בלוקניק, נספה בתש"ג.

לקריאה נוספת
------------

* הרב אפרים אשרי, **אלה אזכרה** חלק ב עמ' 232 - 235.

קישורים חיצוניים
----------------

* שלמה בן אהרן יוסף פיינזילבר הלוי, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007523154805171
* LCCN: nr91032803
* VIAF: 34314060
* WorldCat: lccn-nr91032803

 |
**חזה בקר** או **בריסקט** הוא נתח בשר מהחזה או מהחזה התחתון של בקר בוגר או עגל. מכיוון שלבקר אין עצמות בריח, שרירים אלו תומכים בכ-60% ממשקל הגוף של בקר עומד או נע, ולכן עשירים ברקמת חיבור ויש לבשלם בישול ארוך.

שיטת בישול
----------

ניתן לבשל את החזה בדרכים רבות, כולל אפייה, הרתחה וצלייה. החזה הוא נתח בשר קשה בשל סיבי הקולגן המרכיבים את רקמת החיבור הרבה בנתח, אך בבישול ארוך הקולגן הופך לג'לטין, וכתוצאה מכך הנתח מתרכך. מכסה השומן, שלעיתים נותר מחובר לחזה, עוזר למנוע מהבשר להתייבש במהלך הבישול הממושך הדרוש לפירוק רקמת החיבור בבשר.

בארצות הברית נהוג לעשן את חזה הבקר במעשנות ייעודיות, לרוב לאחר כיסויו בתערובת תבלין. לרוב נהוג לעשן עם עצי אגוז, אלון, היקורי או מסקיט, לפעמים אף כמקור החום המרכזי. המאכל המוגמר נחשב בקטגוריית הברביקיו, ופופולרי במיוחד בטקסס שם הוא נחשב המאכל הרשמי של המדינה. עישון הבשר מתבצע בטמפרטורות נמוכות (בין 110 ל-140 מעלות צלזיוס) ולוקח שעות רבות, לכן מסעדות ברביקיו רבות וגם טבחים ביתיים נוהגים לעשן את חזה הבקר במהלך הלילה.

בבריטניה החזה לרוב לא מעושן, אלא מבושל כצלי קדירה עם ירקות שורש ותבלינים עדינים. בגלל מחירו הזול של הנתח, מנה זו נחשבת מנת הדגל של מעמד הפועלים הקוקני.

במטבח היהודי המזרח אירופי החזה מוגש כצלי קדירה בחגים כדוגמת ראש השנה ופסח. מטעמי כלכלה וכשרות[דרושה הבהרה], נתח זה היה אחד מהנתחים הפופולרים בקרב יהודי אשכנז. חזה הוא גם הנתח הפופולרי ביותר להכנת קורנד ביף ופסטרמה. בקהילה היהודית במונטריאול קיים מאכל בשם בשר מעושן בסגנון מונטריאול, קרוב משפחה של פסטרמה, העשוי גם הוא מחזה בקר.

חזה בקר במרק אטריות
בהונג קונג, הנתח מבושל בנוזל בישול ארוך עד לריכוך ומוגש בדרך כלל במרק עם אטריות או בתבשיל קארי.

במטבח הקוריאני, נהוג לבשל את הנתח תחילה בטמפרטורה נמוכה עם ירקות ארומטיים, ולאחר מכן להניחו במשרה מבוססת רוטב סויה אשר פועלת כתמלחת ומשמרת את הבשר. הבשר המשומר לאחר מכן מוגש ברצועות באורך גפרור כמתאבן לצד מנה עיקרית. החזה משמש גם להכנת מרק חריף בשם יוּק קֶה ג'אנְג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חזה בקר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Rabinovitch, Lara (2009), "Montreal-Style Smoked Meat:An interview with Eiran Harris conducted by Lara Rabinovitch, with the co-operation of the Jewish Public Library Archives of Montreal", *Cuizine: The Journal of Canadian Food Cultures / Cuizine: Revue des cultures culinaires au Canada*, **1** (2)
2. ↑  Christopher DeWolf; Izzy Ozawa; Tiffany Lam; Virginia Lau; Zoe Li (13 ביולי 2010). "40 Hong Kong foods we can't live without". *cnngo.com*. אורכב מ-המקור ב-5 בנובמבר 2012. נבדק ב-9 באוקטובר 2011. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**מיקל גונסאלס מרטינס** (בספרדית: **Mikel González Martínez**; נולד ב-24 בספטמבר 1985 במונדרגון שבחבל הבסקים, ספרד), הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת א.א.ק. לרנקה.

קריירת מועדונים
---------------

גונסאלס נולד במונדרגון שבחבל הבסקים, ספרד. הוא גדל במחלקת הנוער של ריאל סוסיאדד. בעונת 2004/2005 הוא החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, ריאל סוסיאדד ב', ששיחקה בליגה הספרדית השלישית. ב-19 בספטמבר 2005 ערך גונסאלס את הופעת הבכורה שלו בריאל סוסיאדד בהפסד הליגה בתוצאה 2–5 למיורקה, ובהמשך העונה ערך שתי הופעות נוספות. במהלך שלוש השנים בהן שיחקה ריאל סוסיאדד בליגת המשנה הספרדית לאחר 40 שנים בליגת העל, הפך גונסאלס לשחקן הרכב, ובעונת 2009/2010, בה סיימה ריאל סוסיאדד במקום הראשון בליגת המשנה ועלתה לליגת העל, שיחק גונסאלס ב-35 משחקים והבקיע שער אחד, נגד ויאריאל ב'. בעונת 2010/2011, בה ריאל סוסיאדד סיימה במקום החמישי בליגה, שיחק גונסאלס ב-32 משחקים, מתוכם פתח בהרכב ב-30, אך בחודש ינואר 2011 איבד מחשיבותו בהרכב עם הגעתו של הבלם הנורווגי ודים דמידוב ופריצתו של תוצר מחלקת הנוער איניגו מרטינס. בעונות הבאות חזר גונסאלס להרכב הפותח לצדו של מרטינס. בעונת 2012/2013, בה סיימה ריאל סוסיאדד במקום הרביעי בליגה וחזרה לליגת האלופות לאחר עשור, פתח גונסאלס בהרכב ב-34 משחקי ליגה.

ב-29 באוגוסט 2017 עזב לראשונה בקריירה את סוסיאדד, והצטרף לריאל סרגוסה מליגת המשנה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מיקל גונסאלס"**.
**הוצאת הון** (באנגלית: Capital Expenditure; בקיצור CAPEX) הוא מונח כלכלי המתאר את הוצאות החברה המשמשות לרכישה, שדרוג או שימור נכסיה.

הוצאת ההון היא הוצאה לטובת יצירת רווחים בעתיד.
הוצאת ההון נגרמות כאשר עסק מוציא כסף על מנת לקנות רכוש קבוע או להוסיף ערך של נכס קבוע קיים שמשך חייו מוערך בלמעלה משנה.
ההוצאות הללו יכולות לשמש בידי חברה לרכוש או לשדרג נכסים פיזיים כגון ציוד, רכוש, או מבני תעשייה.

במקרה שמהלך של הוצאה כזו מהווה החלטה פיננסית מהותית לחברה,
ההוצאה חייבת להיות מאושרת באספה השנתית של בעלי המניות או בישיבה מיוחדת של הדירקטוריון.

ה-CAPEX מופיע בדרך כלל בדוח על תזרימי המזומנים תחת רכישת רכוש קבוע או סעיף דומה תחת תזרימי מזומנים מפעולות השקעה.

מבחינת מיסוי, הוצאת הון היא עלות שלא ניתנת לניכוי בשנה שבה היא שולמה או שנגרמה והיא חייבת להיות מהוונת.

הכלל הוא כי אם אורך החיים של הנכס הנרכש הוא יותר משנת המס הקרובה אזי יש צורך להוון את העלות.
לאחר מכן ההוצאה צריכה להיות מופחתת על פני אורך החיים של הנכס הנדון.

בין ההוצאות אשר נחשבות כהוצאות הון:

1. רכישת רכוש קבוע, ובחלק מהמקרים, נכסים בלתי מוחשיים.
2. תיקון הנכס הקיים כדי להאריך את אורך החיים שלו.
3. שדרוג נכס קיים באופן שמקבע בו שיפור.
4. הכנת הנכס לשימוש עסקי.
5. שימור הרכוש או התאמתו לשימוש חדש או שונה.
6. פתיחת או רכישת עסק חדש.

הוצאה מקבילה להוצאת ההון היא ההוצאה התפעולית ("OPEX").

קישורים חיצוניים
----------------

* הסבר המושג, באתר (Investopedia)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph690116

 |
**פיניקס מרקורי** (באנגלית: **Phoenix Mercury**; בתרגום חופשי: "כוכב חמה פיניקס") היא קבוצת כדורסל אמריקאית המשחקת בבית המערבי בליגת כדורסל הנשים WNBA. 

הקבוצה, אשר הוקמה ב-1997, בין הקבוצות הראשונות בליגה, משחקת בעיר פיניקס וזכתה שלוש פעמים באליפות הליגה (2007, 2009 ו-2014). מקור שמה הוא בקבוצת ה-NBA של העיר, פיניקס סאנס (קרי, השמש פיניקס), שכן כוכב חמה (מרקורי) הוא הקרוב ביותר לשמש.

היסטוריה
--------

סגל השחקניות של פיניקס לקראת עונתה הראשונה כלל מספר כוכבות בינלאומית בכדורסל נשים, לרבות ננסי ליברמן בעלת הוותק הרב, ומעליו מונתה המאמנת שריל מילר. הקבוצה מיהרה לבסס עצמה כאחת הקבוצות הבולטות בליגת הנשים בעונותיה הראשונות ואת משחקי העונה הראשונה סיימו במאזן 16 ניצחונות לעומת 12 הפסדים והעפילה לפלייאוף. באותה עונה הליגה הייתה קטנה למדי, ועל כן הפלייאוף לא חולק למזרח ומערב, כפי שנהוג בליגות ספורט רבות בארצות הברית. מרקורי ניצבה למול ניו יורק ליברטי בחצי הגמר והפסידה.

ב-1998 שוב סיימה הקבוצה עם מאזן ניצחונות מרשים - 19 מתוך 30, עלתה לפלייאוף שם ניצחה את קליבלנד רוקרס אך הפסידה בגמר הליגה ליוסטון רוקטס. לאחר אכזבה בעונת 1999, בה סיימה הקבוצה עם מאזן שלילי ולא עלתה לפלייאוף, חזרה לנצח בעונת 2000, אך הפסידה ללוס אנג'לס ספארקס בפלייאוף.

לאחר ההפסדים בפלייאוף עזבה מילר את משרת האימון וקבוצת השחקניות אשר ליוותה הקבוצה מהקמתה החלה להתפרק, כאשר אחדות פורשות ואחרות עוברות לקבוצות אחרות. במהלך שש העונות הבאות, 2001-2006, לא הצליחה הקבוצה להגיע לפלייאוף וסיימה בין המקומות האחרונים בבית המערבי. הקבוצה החליפה מאמנים בזה אחר זה, אך דבר לא עזר. בעונת 2003 הגיעה הקבוצה לשפל וסיימה עם 8 ניצחונות בלבד מתוך 34 משחקים. ההפסדים הרבים אמנם לא הוסיפו לכבודה של מרקורי, אך זיכו אותה בבחירות הראשונות בדראפטים השנתיים. במסגרת עונות רזות אלו הצליחה הקבוצה להחתים את דיאנה טוראסי וקפי פונדקסטר, ואט-אט הלך ונבנה גרעין קשה של שחקניות מוצלחות המכירות זו את זו ומורגלות לשחק ביחד.

הקבוצה המגובשת הצליחה, לראשונה מאז עונת 2000, להגיע למאזן חיובי ב-2006, אך על אף השיפור לא הצליחו להעפיל לפלייאוף. בעונת 2007 העוקבת מגמת השיפור כבר הייתה ניכרת יותר: הקבוצה סיימה במקום הראשון בבית המערבי עם 23 ניצחונות מתוך 34 משחקים, עם ממוצע של 89 נקודות למשחק - הגבוה ביותר בתולדות ה-WNBA. בסיבוב הפלייאוף הראשון הקבוצה הביסה את סיאטל סטורם, ובסדרת גמר המערב ניצחה את סן אנטוניו סטארס. פיניקס התייצבה בסדרת גמר ה-WNBA כנגד אלופת העונה הקודמת - דטרויט שוק. לאחר שכל קבוצה ניצחה בשני משחקים, השתיים ניצבו למשחק חמישי ומכריע בדטרויט, שם פיניקס ניצחה וזכתה באליפות ראשונה.

על אף ההצלחה החליט מאמן הפיניקס באותה עונה, פול ווסטלנד, לפרוש מאימון הקבוצה ובמקומו נשכרו שירותיו של קורי גיינס, שחקן NBA לשעבר. בעונת 2008 הקבוצה הפגינה יכולת חלשה לעומת עונת האליפות וכשלה להעפיל לפלייאוף, לאחר שסיימה את העונה הרגילה עם מאזן שלילי.

ראו גם
------

* בריטני גריינר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיניקס מרקורי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של פיניקס מרקורי
* פיניקס מרקורי, ברשת החברתית פייסבוק

* פיניקס מרקורי, ברשת החברתית טוויטר

* פיניקס מרקורי, ברשת החברתית אינסטגרם

* פיניקס מרקורי, סרטונים בערוץ היוטיוב

| ליגת ה-WNBA |
| --- |
| הבית המזרחי | אטלנטה דרים • שיקגו סקיי • קונטיקט סאן • אינדיאנה פיבר • ניו יורק ליברטי • וושינגטון מיסטיקס |
| הבית המערבי | דאלאס וינגס • לאס וגאס אייסז • לוס אנג'לס ספארקס • מינסוטה לינקס • פיניקס מרקורי • סיאטל סטורם |
**הוצאה להורג מבוימת** היא שיטת עינוי פסיכולוגי, שבו גורמים לקורבן להאמין שהוא מובל להוצאה להורג. בדרך כלל, זה כולל כיסוי של עיני הקורבן, דרישה שיצהיר על בקשותיו האחרונות, אילוץ הקורבן לחפור את הקבר שלו ולעיתים אף אילוצו לצפות במספר הוצאות להורג אמיתיות המתרחשות באותו מקום, ובכך לגרום לקורבן להאמין כי יוצא להורג בפעם הבאה. לעיתים ירי ליד הקורבן או ירי של כדורי סרק עליו מסיים את האירוע. 

המטרה בביום הוצאה להורג היא לגרום לקורבן העינויים טראומה נפשית. הטראומה תוביל להתמוטטות, ולמצב שבו הקורבן יודה או יגיד כל דבר על מנת להפסיק את העינויים, או תרתיע את הקורבן מלפעול בצורה מסוימת, בתור "אזהרה" כי זו תוביל להוצאה אמיתית להורג. 

במהלך מלחמת עיראק הואשמו מספר קצינים בצבא האמריקאי כי ביצעו הוצאות להורג מבוימות באסירים. גם צבא צפון קוריאה השתמש בעינויים מסוג זה על מנת לסחוט הודאות בריגול מחיילי ספינת הריגול USS Pueblo ב-1968. ניצולי משבר בני הערובה באיראן דיווחו כי גם שם בוצעו הוצאות מבוימות להורג. 

בין קורבנותיה הידועים של הוצאה להורג מבוימת היו הסופר הסיני ג'אנג שיאנליאנג והסופר הרוסי פיודור דוסטויבסקי (ב-1849). דוסטויבסקי השתייך ל"חוג פטרשבסקי", וחוקרי צבא הצאר, במסגרת העינויים, העמידו את חברי החוג מול כיתת יורים, למרות שכבר ידעו כי התקבלה חנינה מן הצאר. החוויה השפיעה קשות על כתיבתו של דוסטויבסקי. שטפן צווייג כתב על כך ב"שעות הרות גורל". 

הוצאה להורג מבוימת מופיעה לעיתים קרובות ביצירות אמנות ותרבות פופולרית, בשל המתח שהיא יוצרת אצל הקהל. דוגמאות לכך הן ההוצאות המדומות להורג בסרטים "האיש שבפנים" של ספייק לי, "ונדטה" ו"המתווך". 

הוצאה להורג מבוימת משתייכת לקבוצת סוגי עינויים הקרויה "עינויים לבנים" - סוגי עינויים נפשיים ופסיכולוגיים קשים, אשר אינם גורמים נזק פיזי ישיר.

קישורים חיצוניים
----------------

* איתן רבין, החיילים ביימו הוצאה להורג - הפלשתינים הודו, באתר nrg‏, 10 באוגוסט 2004
**חאבייר גארידו באובידה** (בספרדית: **Javier Garrido Behobide**; נולד ב-15 במרץ 1985 באירון) הוא כדורגלן עבר ספרדי ממוצא בסקי, ששיחק בתפקיד המגן השמאלי.

קריירת מועדונים
---------------

גארידו הצטרף למועדון ריאל סוסיאדד כבר בילדותו, והחל להתאמן בקבוצות הצעירות של המועדון. בין השנים 2002 ו-2004, הוא היה חלק משחקני ריאל סוסיאדד ב', קבוצת המילואים של סוסיאדד, ושיחק עבורה 50 פעמים בליגה השלישית בספרד.

הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ריאל סוסיאדד במשחק גביע המלך הספרדי ב-8 באוקטובר 2003, שהסתיים בניצחון קבוצתו 1-2 על ריאל אוביידו. הקריירה המקצוענית של גארידו החלה ב-2004, כאשר הוא הפך לחלק קבוע בקבוצה הבוגרת בעונת 2004/2005, לאחר שהחליף את אגוסטין ארנזבל שעבר לריאל סרגוסה בעונת המלפפונים. גארידו ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הספרדית במשחק מול לבאנטה ב-29 באוגוסט 2004. בשלוש עונותיו עם ריאל סוסיאדד בליגה הספרדית, הוא שיחק ב-86 משחקים וכבש שער אחד, והיה הקשר האחורי השמאלי החשוב ביותר של הקבוצה בשנים אלו. אף על פי שהחל את עונת 2007/2008 בסוסיאדד, הוא עזב את הקבוצה לנוכח הבעיות הכלכליות של המועדון, שבאו לאחר ירידתו לליגה השנייה בעונת 2006/2007.

ב-2 באוגוסט 2007, גארידו חתם במנצ'סטר סיטי תמורת 1.5 מיליון ליש"ט (2.2 מיליון אירו), בחוזה למשך ארבע שנים. בכך הוא הפך לשחקן הבסקי הראשון במועדון. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-11 באוגוסט, במשחק כנגד וסטהאם יונייטד. גארידו היה שותף לפתיחה מוצלחת ביותר עונת 2007/2008, עם ארבעה ניצחונות וארבע ספיגות שערים בלבד בששת המשחקים הראשונים. עם זאת, הוא הוחלף בהרכב הפותח על ידי מיכאל בול לפני פגרת חג המולד. מנצ'סטר סיטי סיימה את העונה במקום התשיעי בפרמייר ליג, והעפילה למוקדמות גביע אופ"א באמצעות זכייה בדירוג המשחק ההוגן של אופ"א.

גארידו הבקיע את שערו הראשון עבור מנצ'סטר סיטי מבעיטה חופשית במשחק מול ליברפול בהפסד 3-2 ב-5 באוקטובר 2008.

ב-2010 חתם בלאציו האיטלקית שם שיחק עד שהושאל לנוריץ' סיטי באוגוסט 2012. לאחר ששיחק עונה אחת במדי הקבוצה כשחקן מושאל, רכשה נוריץ' את כרטיס השחקן של גארידו, והשחקן חתם לעונה נוספת בקבוצה. בשנת 2015 עבר לשחק בקבוצת לאס פאלמס. בתום העונה, לאחר שסייע לקבוצתו להינצל מירידת ליגה, שוחרר מלאס פאלמס וחתם בא.א.ק. לרנקה הקפריסאית. בקיץ 2018 חתם בריאל אוניון מהליגה הספרדית השלישית. במרץ 2020 לאחר הפסקת הליגה בעקבות מגפת הקורונה וסיום החוזה בסוף העונה פרש ממשחק.

קריירה בינלאומית
----------------

גארידו שיחק עבור נבחרת ספרד עד גיל 19 לצד פרננדו אמורבייטה וסרחיו ראמוס וזכה עימה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 בשנת 2004, וזכה עמה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 בשנת 2004. בהמשך שיחק ארבע פעמים במדי נבחרת ספרד בכדורגל עד גיל 21. נכון ל-2009, עדיין לא זומן למשחקי הנבחרת הלאומית של ספרד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חאבייר גארידו** בוויקישיתוף
* דף השחקן באתר מנצ'סטר סיטי

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר BDFutbol

* פרופיל, באתר WorldFootball.net

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Manchester City F.C. City sign Garrido, 2.08.2007
2. ↑  Sky Sports, Javier having a ball, 6.12.2007
**מגיני החוקה** (וגם שומרי החוקה, בסרבית: **Уставобранитељи**) הייתה התאגדות של אליטה פוליטית לאומנית סרבית בנסיכות סרביה, שפעלה לחזק את כוחו של הפרלמנט על פני המלוכנות, להצר את צעדיו של בית אוברנוביץ', ולהגביל את שוויון הזכויות שניתן למיעוטים בסרביה, בעיקר ליהודי סרביה.

רקע
---

ב-1817 הוקמה נסיכות סרביה כיישות וסאלית של האימפריה העות'מאנית, ומילוש אוברנוביץ' כיהן כנסיך הנסיכות. בהדרגה הפך שלטונו לאוטוקרטי. במקביל העניק הנסיך שוויון זכויות לכל אזרחי הנסיכות ובכלל זה יהודי סרביה, אשר זכו לחופש מסחר, תנועה ומגורים. בהדרגה, קמה קואליציה של פוליטיקאים אשר התנגדו לנסיך מילוש ונתמכו על ידי סוחרים סרבים אמידים ומטרותיהם היו: הגבלת כוחו האוטוקרטי מחד, והצרת זכויות המיעוטים מאידך. חברי ההתאגדות הפוליטית פנו לשער הנשגב במטרה לסייע להם בהגבלת כוחות של הנסיך מילוש. שעת הכושר של מתנגדי הנסיך מילוש אוברנוביץ' הגיעה ב-1838. במועד זה פרסם הסולטאן מהמוט השני פירמאן ובו חוקה(אנ') לנסיכות סרביה. הנסיך מילוש אוברנוביץ' סירב לכהן תחת החוקה החדשה, נקלע לעימות עם הפרלמנט בו היה רוב לתומכי החוקה ונאלץ לוותר על כיסאו. מילאן אוברנוביץ' הוכתר תחתיו, אך נפטר תוך זמן קצר ובמקומו התמנה הנסיך הצעיר מיכאילו אוברנוביץ'. בשל תמיכתם בחוקת 1838 כונו מתנגדיו של מילוש אוברנוביץ' "מגיני החוקה".

שלטון מגיני החוקה
-----------------

בעת עלייתו לשלטון היה הנסיך מיכאילו אוברנוביץ' בן 16 ו"מגיני החוקה" מינו עבורו מועצת עוצרים אשר ניהלה בפועל את הנסיכות. בהמשך, הודח מיכאילו אוברנוביץ' והנסיך אלכסנדר קאראג'ורג'ביץ' הוכתר תחתיו, והיה נתון להשפעתם של "מגיני החוקה". בהדרגה בוטל שוויון הזכויות ליהודי סרביה. תושבים יהודים גורשו מערי שדה לבלגרד, בוטל חופש המסחר, נאסרה פתיחת חנויות בימי ראשון ועל יהודי בלגרד נאסר למכור סחורות מחוץ לשטחי השכונה היהודית. בהמשך, החל עימות בין "מגיני החוקה" לנסיך אלכסנדר קאראג'ורג'ביץ'. העימות הוביל לקרע בתוך "מגיני החוקה", להדחת הנסיך אלכסנדר ולהכתרתו מחדש של מילוש אוברנוביץ'. ראשי "מגיני החוקה" הניחו שמפאת גילו המתקדם של הנסיך מילוש, הוא יכהן כשליט "בובה" ויתומרן על ידם. הנחה זו הייתה מוטעית ואוברנוביץ' נקט במדיניות עצמאית ולעומתית מול "מגיני החוקה". לאחר מותו של מילוש אוברנוביץ', ועלייתו המחודשת של מיכאילו אוברנוביץ', הלך ונחלש בהדרגה כוחם הפוליטי של "מגיני החוקה".

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ג'ני לבל, **עד הפתרון הסופי, היהודים בבלגראד 1541–1942**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006, עמודים 153-97.
**הופסטטריוס** (שם מדעי: ***Hoffstetterius***) הוא סוג יונק פרהיסטורי ממשפחת הטוקסודוניים, שחי בתקופת המיוקן של אמריקה הדרומית לפני 11.6 עד 5.3 מיליון שנה מזמננו. יונק זה התגלה באתר של סלעים געשיים בשטחי מחוז לה פאס בבוליביה ב-1969 בידי הפלאונטולוג רוברט הופסטטר (אנ'), על שמו נקרא היונק.

הממצאים שנמצאו כללו שרידים של גולגולת רחבה ולסת תחתונה, שרידים של עצם הזרוע ועצם הגומד ועצמות קטנות יותר. שרידים נוספים של אותו יונק התגלו ב-1989 בידי משלחת של "המכון הצרפתי למחקר הרי האנדים" (IFEA) ושל "השירות הגאוגרפי של בוליביה" (GEOBOL). הסוג נקרא ב-1993 בידי החוקר הצרפתי פייר אנטויו סאינט-אנדרה (Pierre-Antoine Saint-André) על שם החוקר שגילה את המאובנים הראשונים. שם המין היחיד בסוג - *Hoffstetterius imperator*, נקרא על שם מבנה המצח הרחב שהזכיר את הכתרים של האימפריה הרומית הקדושה.

יונק קדום זה דמה במראהו לקרנף מוזר, והיה חלק מהפאונה האנדמית לאמריקה הדרומית. הוא היה קרובו של הטריגודון וכמותו היה בעל קרן ארוכה ורחבה מעל מצחו. הגולגולת הייתה רחבה ונמוכה, והלסתות הרחבות התאפיינו בשיניים טוחנות עבות ששימשו לטחינת צמחייה. אורך הגולגולת הגיע ל-527 מילימטרים אצל הבוגרים ו-469 מילימטרים בצעירים. היו לו רגליים רחבות בעלות שרירים מיוחדים בברכיים שמנעו ממנו להתעייף, מה שאיפשר לו להישאר על רגליו לזמן ממושך. כך הוא נמנע מפגיעת טורפים בלילה או מהיתקעות בביצות טובעניות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הופסטטריוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
מקרה חמור של חזה קעור
**חזה קעור** (pectus excavatum; מוכר גם כ**חזה סנדלרים** או **בית חזה שקוע**) הוא עיוות מולד של עצם החזה (סטרנום) אשר שוקעת פנימה ויוצרת מראה של שקע בחזה. לרוב מדובר בעיוות קוסמטי בלבד שאינו מפריע כלל לתפקוד הגוף, אך לעיתים העיוות פוגע בתפקודים קרדיולוגיים ונשימתיים, ועשוי לגרום לכאבי גב וחזה. הסובלים מחזה סנדלרים, בעיקר צעירים, עלולים לחוות השפעות פסיכולוגיות שליליות בחייהם ולהימנע מפעילויות בהן עליהם לחשוף את פלג גופם העליון.

העיוות מובחן לרוב בתקופת הגדילה המהירה (גיל ההתבגרות), שבה הוא מתפתח במהירות והעצם שוקעת כלפי פנים. 

בישראל מתמחה מרכז שניידר לרפואת ילדים בטיפול בעיוות זה.

תפוצה
-----

העיוות מופיע באדם אחד מתוך 400 אנשים, וכשלושה רבעים מהלוקים בו הם גברים. על אף שהסיבה לעיוות אינה ידועה, הוא מופיע ב-40% מבני משפחת הלוקים בעיוות.
נוכחותו של העיוות גבוהה בעיקר בקרב אנשים הלוקים גם בתסמונת מרפן (Marfan syndrome).

טיפול
-----

מצויים כמה סוגי ניתוחים לשיפור העיוות (שינוי בעצמות) או שיפור המראה שלו (בלי שינוי בעצמות), לדוגמה:

* שינוי בעצמות:
	+ חיתוך באמצע החזה, שבירת העצמות, וסידורן מחדש.
	+ שני חתכים מתחת לבית השחי והחדרת מוט ברזל קעור דרכם.

* ללא שינוי בעצמות:
	+ הכנסת שקית עם חומר כלשהו בתוכה לאזור השקע בניתוח, המביאה להיעלמותו.

תיקונים לעיוות הנערכים בגיל צעיר פשוטים יותר לביצוע מכיוון שהעצמות רכות יותר ולכן נענות יותר להליכים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חזה קעור** בוויקישיתוף
* חזה קעור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4186076-7

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
נאדיה נדים במשחק נגד נבחרת ישראל, יוני 2014
**נאדיה נדים** (בדנית: **Nadia Nadim**;‏ נולדה ב-2 בינואר 1988) היא כדורגלנית דנית ילידת אפגניסטן המשחקת כחלוצה בפורטלנד ת'ורנס מה-NWSL.

חייה
----

נדים נולדה בינואר 1988 בבירת אפגניסטן, קאבול. היא גדלה במדינה עד שנת 2000, אך לאחר הוצאתו להורג של אביה על ידי הטליבאן, היגרה יחד עם משפחתה לדנמרק. בדנמרק החלה נדים את קריירת המשחק שלה, כשהצטרפה לקבוצת הכדורגל המקומית של אולבורג. בשנת 2006 היא חתמה בסקובאקן מליגת העל הדנית, ושלוש שנים לאחר מכן הובילה אותה לזכייה בגביע הדני.

במרץ 2009, לאחר שקיבלה את אזרחותה הדנית, ערכה נדים את הופעת הבכורה שלה בנבחרת דנמרק. משחקה הראשון נערך במסגרת גביע אלגארבה, ובו הפסידה הדניות 2-0 לארצות הברית. בעקבות הופעתה במשחק זה, הפכה נדים למתאזרחת הראשונה אי פעם שמשחקת במדי נבחרת הנשים של דנמרק. חמישה ימים לאחר הופעת הבכורה שלה בנבחרת, כבשה נדים את שערה הראשון במדיה, בניצחון 0-2 על איסלנד. מספר חודשים לאחר גביע אלגארבה, נכללה נדים בסגל הנבחרת שלקח חלק באליפות אירופה שנערכה בפינלנד. היא השתתפה בכל שלושת משחקיה של דנמרק בטורניר, אך לא השלימה 90 דקות באף אחד מהם.

בקיץ 2012, לאחר שש שנים במדי סקובאקן, עברה נדים לפורטונה היורינג, שנחשבת לאחת משתי הקבוצות הטובות ביותר בדנמרק. במדי פורטונה, זכתה נדים לשחק בליגת האלופות, ואף כבשה צמד נגד גלאזגו סיטי במשחק הבכורה שלה בטורניר. בסוף עונה זו היא השתתפה עם דנמרק באליפות אירופה בפעם השנייה בחייה, ואף הגיעה איתה עד לחצי הגמר, שם הפסידה בדו-קרב פנדלים לנורווגיה.

לאחר שתי עונות בפורטונה היורינג, הצטרפה נדים לקבוצת סקיי בלו מליגת ה-NWSL האמריקאית. מכיוון שחתמה בקבוצה רק לקראת סוף עונת 2014, לא זכתה נדים לשחק במספר רב של משחקים, אך למרות זאת היא הצליחה להוכיח את עצמה ואף נבחרה לכדורגלנית חודש אוגוסט בליגה. בעונה שלאחר מכן היא סיימה ככובשת המצטיינת של הקבוצה, אבל לא הצליחה להוביל אותה לפלייאוף. לקראת עונת 2016 עזבה נדים את סקיי בלו והצטרפה לפורטלנד ת'ורנס, שם היא משחקת לצידן של כריסטין סינקלייר ואמנדין אנרי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נאדיה נדים** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נאדיה נדים
* נאדיה נדים, ברשת החברתית פייסבוק

* נאדיה נדים, ברשת החברתית טוויטר

* נאדיה נדים, ברשת החברתית אינסטגרם

* פרופיל, באתר Soccerdonna (בגרמנית)

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* דף השחקנית באתר אופ"א
* ליאור ברטל, ‏מאימת הטליבאן לרבע גמר אליפות אירופה: סיפורה של נאדיה נדים, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 30 ביולי 2017
* ליאור ברטל, ‏ראיון: בדרך של נאדיה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 3 בספטמבר 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  הווארד מגדאל,‏ Years After Fleeing the Taliban, a Player Hopes to Lift a U.S. Women’s League, באתר הניו יורק טיימס‏, 8 באפריל 2015
2. ↑  Nadia Nadim, באתר אופ"א‏, 10 בספטמבר 2009

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb17958168j (data)
* SUDOC: 256857806
* VIAF: 1151246600944132839
* WorldCat: viaf-1151246600944132839

 |
אגא חאן הרביעי
**פרס אגא חאן לאדריכלות** (באנגלית: **Aga Khan Award for Architecture** או **AKAA**; בערבית: **جائزة أغاخان للعمارة**) הוא פרס בתחום האדריכלות המוענק עבור הישגים אדריכליים המעניקים מענה לצרכים של חברות מוסלמיות, בתחומי העיצוב, הבינוי, הפיתוח הקהילתי, השימור ואדריכלות הנוף.

היסטוריה
--------

הפרס נוסד בשנת 1977 על ידי אגא חאן הרביעי, האימאם של כת האיסמאעיליה השיעית, המכהן כיושב ראש ועדת ההיגוי של קרן הפרס. הפרס מקושר אל קרן אגא חאן לתרבות (Aga Khan Trust for Culture או AKTC) ולקרן אגא חאן לפיתוח (Aga Khan Development Network או AKDN). הוא מוענק אחת לשלוש שנים, בכל פעם למספר מיזמים אדריכליים שיצאו אל הפועל בשלוש השנים החולפות. לקראת כל סבב הענקת פרסים מוקמת ועדת היגוי הממנה את צוות השופטים ומנסחת את הקריטריונים לבחירת המיזמים המועמדים. הוועדה קובעת מדיניות לניהול קרן הפרס בהווה ובעתיד, והיא מקיימת פעילות שוטפת של השתלמויות וביקורים בשטח, מארגנת תערוכות ואת טקס הענקת הפרסים וכן דואגת להוצאה לאור של פרסומים. הפרס מוענק על ידי צוות השופטים, והוא מגיע עד לסכום של מיליון דולר, דבר המקנה לו את המעמד של פרס האדריכלות בעל השווי הכספי הגבוה בעולם. עד שנת 2008 הוענק הפרס בעשרה סבבים, הראשון ב-1980 ולאחרונה בשנת 2007, ל-99 מיזמים אדריכליים. בנוסף מוענק פרס היושב ראש לאדריכלים עבור מפעל חיים.

ראו גם
------

* פרס פריצקר - הפרס היוקרתי ביותר בתחום האדריכלות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרס אגא חאן לאדריכלות** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פרס אגא חאן לאדריכלות
* אתר קרן אגא חאן לתרבות
* אתר קרן אגא חאן לפיתוח

הערות שוליים
------------

1. ↑  Canadian Architect, Aga Khan Award for Architecture Prize doubled to US$ 1 million, canadianarchitect.com, Apr 26, 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257557005171
* BnF: cb11880236w (data)
* ISNI: 0000 0001 1955 2196
* LCCN: n85109518
* NKC: xx0147039
* SUDOC: 026582422
* Trove: 1171487
* VIAF: 312736119
* WorldCat (עם VIAF): 312736119

 |
**טימופיי מרגאסוב** (ברוסית: **Тимофе́й Вячесла́вович Марга́сов**; נולד ב-12 ביוני 1992 בטוליאטי שברוסיה) הוא כדורגלן רוסי המשחק בעמדת המגן, זכה שלוש פעמיים בגביע רוסיה בכדורגל, כל פעם במועדון אחר.

קריירת מועדונים
---------------

טימופיי מרגאסוב התחיל לשחק כדורגל במועדון נוער בעיר הולדותו ואחר כך עלה לקבוצה בוגרת. בשנת 2012 הוא חתם חוזה עם יניסיי ובשנת 2013 עם מעבר לרוסטב החל לשחק בליגה העליונה הרוסית. לקראת עונת 2014/15 הוא הושאל לסיביר נובוסיבירסק. לאחר שנה הוא עבר לקריליה סובייטוב סמרה וממנה ללוקומוטיב מוסקבה. בהיותו חתום בלוקומוטיב הוא הושאל לטוסנו ואחר כך לסוצ'י. בשנת 2020 הוא נמכר לסוצ'י והמשיך לשחק עבור המועדון.

טימופיי מרגאסוב זכה מספר פעמים בגביע רוסיה בכדורגל - בעונת 2013/14 עם רוסטב, בשנת 2016/17 עם לוקומוטיב מוסקבה ובעונת 107/18 עם טוסנו.

נבחרת לאומית
------------

בשנת 2014 מרגאסוב שיחק פעמיים עבור נבחרת רוסיה בכדורגל עד גיל 21.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טימופיי מרגאסוב** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
**הרקליאופוליס מגנה**
(למפת מצרים מוגדלת)קהירקהיר
אלכסנדריהאלכסנדריה
אל ערישאל עריש
אסואןאסואן
אסמאעיליהאסמאעיליה
לוקסורלוקסור
שארם/א-שייח'שארם  
א-שייח'  

סואץסואץ
סיווהסיווה
**ישראל**
**ירדן**
**סודאן**
**ערב  
הסעודית**
**ל  
ו  
ב**
**הים התיכון**
**הים האדום**הרקליאופוליס/מגנה**הרקליאופוליס  
מגנה**(למפת מצרים רגילה)קהירקהיר
אלכסנדריהאלכסנדריה
אל ערישאל עריש
אסואןאסואן
אסמאעיליהאסמאעיליה
לוקסורלוקסור
שארם/א-שייח'שארם  
א-שייח'  

סואץסואץ
סיווהסיווה
**ישראל**
**ירדן**
**סודאן**
**ערב  
הסעודית**
**ל  
ו  
ב**
**הים התיכון**
**הים האדום**הרקליאופוליס/מגנה**הרקליאופוליס  
מגנה**
תגליף מאבן גיר של רעמסס השני חובש את הכתר האדום של מצרים התחתונה מתאר יובל מלכותי. נמצא על ידי פיטרי בהרקליאופוליס מגנה
**הרקליאופוליס מגנה** הוא שמה היווני של עיר הבירה של המחוז העשרים של מצרים העתיקה. שמה של העיר לאורך השנים היה: הֵנֶן – נֶסוּת שמשמעותו "הבית של ילד המלכות", לאחר מכן שונה שמה ל- הנָס בקופטית ו- אחנס בערבית של ימי הביניים. שמה של העיר היום: איחנסיה אום אל-קימאם, שפירושו "אמא של שברי החרס". העיר שכנה באזור אל-פיום של היום.

העיר הייתה בירת מצרים התחתונה בתקופות של השושלת התשיעית והשושלת העשירית אשר שלטו בתקופת הביניים הראשונה. לאחר האיחוד של מצרים התחתונה ומצרים העליונה לממלכה אחת חשיבותה של העיר ירדה.
בתקופה העתיקה העיר הייתה מרכז הפולחן לאל הַרישֶף. אצל היוונים היה מזוהה עם הרקולס.
האגדה מספרת שבעיר היה לבירינת ענק, אבל לא נמצאו כל שרידים לכך בשטח.

ארכאולוגיה
----------

הארכאולוג האנגלי פלינדרס פיטרי חפר באתר בין השנים 1903 – 1904. הממצאים באתר כללו שרידים של העיר מתקופות של השושלות התשיעית והעשירית, וכן שרידים של העיר מתקופת הביניים השלישית (המאה ה-11 לפנה"ס – המאה ה-7 לפנה"ס). נמצאו שרידים נרחבים של מקדשים מתקופות הממלכה התיכונה והאימפריה החדשה, בתי מגורים מהתקופה הרומית. האתר ממשיך להיחפר עתה על ידי משלחת ספרדית אשר מתמקדת בעיקר בבתי קברות של תקופת הביניים הראשונה. הממצאים של פיטרי כללו פסלון מזהב מתקופת הביניים השלישית של האל המקומי הרישף. הפסל נמצא עתה במוזיאון לאומנות יפה בבוסטון, פסלונים מטרה קוטה ומנורות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרקליאופוליס מגנה** בוויקישיתוף
* הרקליאופוליס מגנה (עיר קדומה), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007544067305171
* VIAF: 315169981
* WorldCat (עם VIAF): 315169981

 |
שושנת הרוחות של טימותנס בעלת 12 כיווני רוחות
**טימוסתנס** מרודוס (ביוונית עתיקה: **Τιμοσθένης**) היה נווט וגאוגרף ביון העתיקה בתחילת המאה ה-3 לפנה"ס. הוא כתב מדריך מסע ימי בן עשרה כרכים, שאבד אך שצוטט רבות ביצירות אחרים.

בעשור שבין 280 ל-270 לפני הספירה, שימש כאדמירל וקברניט בצי הספינות של תלמי השני מלך מצרים התלמיית. בזכות מעמדה של מצרים העתיקה כמעצמה ימית, ובהסכמת בני קרתגו, יזם משלחת תגליות והגיע עד עמודי הרקולס (מצר גיברלטר) תוך כדי רישום המרחקים בין הנמלים. על בסיס מסעות אלה כתב ספר בשם "אודות הנמלים" (ביוונית עתיקה Περὶ λιμένων) שאבד. בספר תיאר מסע היוצא מחופי מצרים ומתקדם בניגוד לכיוון השעון לאורך חופי אסיה עד פונטוס שבאסיה הקטנה, משם לתראקיה והגיע בספרו החמישי ליוון. הספר שנחשב לאופוס מגנום שלו, היה מוערץ וצוטט על ידי משוררים כאפולוניוס מרודוס וגאוגרפים כארטוסתנס וסטראבון.

שני ספרים נוספים שכתב אף הם אבדו: "אודות האיים" (ביוונית עתיקה 'Περί νήσων') בו תיאר את קפריסין, סנטוריני, סיציליה ומספר רב של איים בין לסבוס לחופי הים היוני ובהם קפלוניה ו"מדידות מרחקים" (ביוונית עתיקה 'Σταδιασμοί'), ספר בו תיאר נתיבים ימיים עם תמצית מיצירתו המרכזית בליווי מפות וכיווני הרוח. במפות ציין טימוסתנס את האי רודוס במרכז, וכך המשיכו הבאים אחריו כמחווה לו.

שושנת הרוחות על-פי טימותנס
--------------------------

לפי הגאוגרף היווני אגטמרו, טימוסתנס שינה את שושנת הרוחות כך שיהיו בה 12 כיוונים במקום 8 והחל להשתמש בה לניווט ולא רק לשימוש מטאורולוגי של תיאור כיוון הרוח. נקודת הייחוס הייתה האי רודוס.

ארבעת כיווני הרוחות המרכזיים לא השתנו. לעומת זאת, ארבעת כיווני הרוחות המשניים: צפון-מזרח, דרום-מזרח, דרום-מערב וצפון-מערב הוחלפו בשמונה כיוונים. נוספו ארבעה שמות חדשים וכיוונם המקורי של חלק מהשמות שונה כך שאינו הולם לחלוטין את משמעותם המילולית.

**12 הכיוונים הם**:

* צפון - אפרקטיאס. פירוש: צפון. מצביע לעבר תראקיה ולשבטי הסקיתים.
* צפון-צפון-מזרח - בוריאס. פירוש: רוח צפונית אך מצביע יותר מזרחה לעבר מושבות אסיה הקטנה ולדרום רוסיה מקום מושבם של הסרמטים.
* צפון-מזרח-מזרח - קאיקיאס. פירוש: רוח צפון-מזרחית אך מצביע יותר מזרחה לכיוון הים הכספי.
* מזרח - אפליוטס. פירוש: רוח מזרחית. לכיוון באקטריה שבמרכז אסיה.
* דרום-מזרח-מזרח - יורוס. פירוש: אל הרוח המזרחית וסימל רוח דרום-מזרחית אך כאן מצביע עוד יותר דרומה לנהר האינדוס ולהודו.
* דרום-דרום-מזרח - יורונטוס. פירוש: דרום-מזרח אך מכוון דרומה יותר לים האדום ואתיופיה.
* דרום - נוטוס. פירוש: רוח הדרום. מצביע למצרים ולנוביה.
* דרום-דרום-מערב - ליבונטוס. פירוש: דרום-מערב אך מצביע מעט דרומה. מצביע לכיוון לוב ולשבט בֶּרְבֵּרִי שישב באזור פזאן.
* דרום-מערב-מערב - ליפס. פירוש: דרום-מערב אך מצביע מערבה יותר לעבר נומידיה במגרב של היום
* מערב - זפירוס. פירוש: רוח מערבית. מצביע לעבר עמודי הרקולס.
* צפון-מערב-מערב - ארגסטס. פירוש: רוח צפון-מערב אך מצביע מערבה יותר לחצי האי האיברי.
* צפון-צפון-מערב - תראסקיאס. מצביע למערב אירופה לכיוון העמים הקלטים.

לקריאה נוספת
------------

* Amir D. Aczel, *The Riddle of the Compass: The Invention that Changed the World, New York, Harcourt, 2001 (מסת"ב 9780151005062)*

הערות שוליים
------------

1. ↑  אפרקטיאס, יורונטוס, ליבונטוס, תראסקיאס
2. ↑  Harry Thurston Peck, Harpers Dictionary of Classical Antiquities (1898), Ventus, www.perseus.tufts.edu

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 102408505
* VIAF: 44693003
* WorldCat (עם VIAF): 44693003

 |
**שרה קיין** (באנגלית: **Sarah Kane**;‏ 3 בפברואר 1971 באסקס – 20 בפברואר 1999 בלונדון) הייתה מחזאית ובמאית בריטית. היא כתבה חמישה מחזות בין השנים 1995–1999, וביימה את מחזותיה ומחזות אחרים.

ביוגרפיה
--------

קיין גדלה למשפחה אוונגליקלית, הוריה היו עיתונאים. היא למדה תיאטרון באוניברסיטת בריסטון וברמינגהאם. בינואר 1995 הועלה לראשונה המחזה "ארורים" (Blasted) בתיאטרון רויאל קורט. המחזה היה שנוי במחלוקת בגלל אופן הצגתם האכזרי והבוטה של יחסים בזמן מלחמה. אבל השערורייה הובילה להפקות רבות של המחזה ברחבי אירופה.

במאי 1996 ביימה קיין את המחזה השני שלה, "פדרה מאוהבת", ב-1997 ביימה את "וויצק" מאת גאורג ביכנר. באותה שנה גם כתבה את "מטוהרים" (Cleansed), ואת התסריט "Skin". בשנת 1998 היא כתבה את "מתים לזה", ובחורף 1998\1999 את המחזה האחרון שלה "4.48 פסיכוזה", אותו השלימה זמן קצר לפני שהתאבדה.

קיין סבלה מהתקפי דיכאון, בקיץ 1998 הם נעשו תכופים יותר, והיא נאלצה להתאשפז.

ביקורת
------

קיין לא התייחסה לביקורות על המחזות שלה.

מחזותיה הובילו לוויכוחים קשים, אך גם זיכו אותה בפרסים. מבקרים ראו ביצירותיה השפעות של שייקספיר, גאורג ביכנר, בקט, הווארד בייקר ואדוורד בונד.

ראו גם
------

* ערכים על מחזות שרה קיין

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שרה קיין** בוויקישיתוף
* אתר על שרה קיין
* אתר למנויים בלבד יאיר אשכנזי, עולמה המטריד והמזעזע של המחזאית שרה קיין, באתר הארץ, 4 במאי 2015
* שרה קיין, באתר "הבמה"
* "פדרה מאוהבת" באתר "תמונע"

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראיון עם Graham Saunders, מצוטט ב-"Love me or kill me"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007438918705171
* BIBSYS: 3982
* BNE: XX1313100
* BnF: cb13499407t (data)
* CANTIC: a10881694
* GND: 121936422
* ISNI: 0000 0003 5393 7326
* LCCN: no97003704
* MusicBrainz: a2c626ea-7007-4dd9-897b-387e5140d88d
* NKC: js20011212058
* NLP: A23555300
* NTA: 180762095
* SELIBR: 238010
* SNAC: w68n2fnh
* SUDOC: 050191012
* VIAF: 5087358
* WorldCat: lccn-no97003704

 |
**אמבליריזה** (שם מדעי: **Amblyrhiza**) הוא סוג של מכרסם גדול מקבוצת דמויי קביה ומהמשפחה הקדומה הוטיות ענק אשר חי באיים הקריביים והיה הגדול שבבני משפחתו. המאובנים שלו נמצאו באנגווילה ובסן מרטן. לא ברור מתי בדיוק חי אך זה היה בפליסטוקן והוא נכחד לפני 400–500 אלף שנים בלבד. המשמעות של שמו הוא "קהה שורש".

המאובנים של המכרסם נחקרו ב-1856 בידי החוקר המפורסם אדוארד קופ, אשר קיבל את השרידים ממערה לא ידועה בקריביים. נמצאו עד היום רק שרידים מעטים שלו.

מכרסם זה היה קרוב להוטיים המודרניים אך היה גדול מהם בהרבה, גדול גם מקפיבארה מודרנית והגיע למשקל מוערך של 50–200 ק"ג. נמצאו ממנו רק עצמות בודדות, בעיקר של עצם הירך ושיניים ולא ברור איך נראה כל הגוף, אך כנראה שדמה להוטיות מודרניות. חישובי הממדים נתמכו בחישוב של 16 מינים קרובים.

ככל הנראה הוא חי בדומה לעצלני קרקע גדולים והיה כבד מכדי לטפס אך ניזון מעלי עצים. האמבליריזה כנראה נדד ממרכז אמריקה לעבר הקריביים במעבר שנעלם והיה מספק מעבר בין האיים השונים, בהם הוא חיפש עלי עצים. כאשר האדמה הוצפה המכרסם נתקע על איים בודדים וכך גדל בהרבה מההוטיות הרגילות. לא ברור ממה נכחד אך ייתכן שזה קשור להגעת האדם הלבן לאיים.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* GBIF
 |
**טימוקרטיה** היא משטר המקנה כוח פוליטי רק לבעלי רכוש. משטר כזה יוצר זיקה בין המעמד הכלכלי של אזרח לבין זכאותו להיות בעל משרה ציבורית.

אבי המשטר הטימוקרטי היה סולון, אשר הנהיג רפורמה מדינית באתונה העתיקה. הוא חילק את אזרחיה לארבעה מעמדות, כאשר לכל אחד מהם ניתנו זכויות פוליטיות על פי עושרם ונכסיהם באותה תקופה הנכסים נמדדו על פי תפוקת היבול השנתי, וכך נקבעו המעמדות השונים: המעמד הגבוה, נקראו פנטקוסיומדימנים, "אנשי 500 המידות", אשר הפיקו יבול באותו היקף, מתחתיהם היו ההיפיס, "הפרשים", אשר הפיקו יבול של כ-300 מידות, הבאים בתור היו הזאוגיטים, "אנשי הצמד", אשר הפיקו יבול של כ-200 מידות ולבסוף המעמד הרביעי, הטתים, "שכירים" אשר הפיקו פחות מ-200 מידות ליבול השנתי. בצורה זו סולון בעצם החליש את האריסטוקרטיה, אשר דגלה במתן מעמד פוליטי על בסיס ההיסטוריה המשפחתית של אותו אריסטוקרט בלבד. 

לאחר החלת הרפורמה, גם אזרח אשר לא היה אריסטוקרט אך הצליח לצבור הון כלכלי, היה יכול לקחת חלק בתפקיד בכיר בפוליס של אתונה, דבר אשר לפני כן לא היה אפשרי. אומנם מוסד האריסטוקרטיה נשאר על כנו, אך כוחו הפוליטי כבר לא היה מוחלט.

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד, אפרים, **הדמוקרטיה הקלאסית: התהוותה, תפקודה, עקרונותיה ותלאותיה באתונה**, ירושלים: מאגנס, 2003, עמ' 44-59.

| שיטות ממשל |
| --- |
| צורות שלטון |
| מונרכיה | מונרכיה חוקתית • אוטוקרטיה • מונרכיה פדרלית • מונרכיה מסורתית |
| רפובליקה | רפובליקה אסלאמית • רפובליקה פדרלית • פדרציה חוקתית • משטר נשיאותי • משטר חצי-נשיאותי • רפובליקה עממית • פדרציה מסורתית |
| מקור כח |
| דמוקרטיה | 

|  |  |
| --- | --- |
|  | דמוקרטיה ייצוגית • דמוקרטיה פרלמנטרית • דמוקרטיה נשיאותית |
|  | דמוקרטיה ישירה • סוציאל-דמוקרטיה • דמוקרטיה ליברלית • דמוקרטיה רפובליקנית • דמוקרטיה מסורתית |

 |
| ריכוז כח | 

|  |  |
| --- | --- |
| אוטוקרטיה (אבסולוטיזם פוליטי) | דיקטטורה • דמוקטטורה • טוטליטריזם |
| אוליגרכיה | דיארכיה • משטר צבאי • גרונטוקרטיה • טימוקרטיה • פלוטוקרטיה |

 |
| שונות | משטר כלאיים • ליברליזם • ליברטריאניזם • דמוקרטיה לא ליברלית • דמוקרטיה חלולה • תאוקרטיה • קורפורטיזם • מריטוקרטיה • טטררכיה |
| ראו גם בפורטל:מדע המדינה |
ראויה בנת סעוד אלבוסעידיה (באנגלית: **Rawya Saud Al Busaidi**; בערבית: راوية بنت سعود البوسعيدية) היא האישה הראשונה בעומאן שמונתה לשרה. היא מונתה בשנת 2004 לשרה להשכלה גבוהה, על ידי הסולטאן קאבוס בן סעיד אאל סעיד ושימשה בתפקידה עד שנת 2020, במקומה מונתה ד"ר רחמה בינת איברהים אל מחרוקי. אל בוסעידי שימשה בנוסף כנשיאה של אוניברסיטת קאבוס בעומאן.

אל-בוסעידי בעלת דוקטורט מאוניברסיטת אוקספורד, בעלת תואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת גלאזגו וזכתה 3 פעמים בפרס האישה הערבית של השנה (אנ').

במהלך תפקידה היא תרמה רבות להשכלה גבוהה בעומאן וכן להשכלה גבוהה לנשים, באמצעות מענקי מלגות לסטודנטיות וסטודנטים ללימודים בעומאן ומחוץ למדינה וכן בהשקעה בתשתיות, בניית מבני לימוד להשכלה גבוהה ועוד.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  After nearly 17 years, Oman’s first woman minister Dr Rawya Al Busaidi steps down, The Arabian Stories News, ‏2020-08-25 (ב־American English)
2. ↑  University Council, www.squ.edu.om
3. ↑  Study Hour - The Business Year, www.thebusinessyear.com
4. ↑  ISC to hold workshops on scientometrics, knowledge studies in Oman, Tehran Times, ‏2019-07-01 (באנגלית)
5. ↑  AIT ie (Athlone Institute of Technology), Historic: Oman’s first female minister visits AIT on trade and education mission | Technological University of the Shannon, www.ait.ie (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ראוויה סעוד אל-בוסעידי"**.
**סרגיי מאליוטין** (ברוסית: **Сергей Васильевич Малютин**; ‏4 באוקטובר. 1859 – 6 בדצמבר 1937) היה צייר רוסי, מעצב נוף, מאייר ואדריכל. רוב ציורי השמן שלו הם פורטרטים. הוא אולי ידוע בעיקר בזכות עיצוב הסט הראשון של בובות מטריושקה, שנוצר על ידי ואסילי זביוזדוצ'קין ב-1890.

ביוגרפיה
--------

מאליוטין נולד במוסקבה למשפחת סוחרים וגדל בוורונז', שם ראה תערוכה בשנת 1870, שהעניקה לו השראה להפוך לאמן. בין השנים 1883–1886 למד בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה, אצל אילריון פרינישניקוב, וולדימיר מאקובסקי. עם סיום לימודיו הוענקה לו מדליית כסף. בשנת 1890 הוא זכה בתואר.

באותה שנה, הוא הועסק כמעצב באופרה הפרטית של סאווה ממונטוב, ובמהלך העשור וחצי שלאחר מכן יצר תפאורות לאופרות ובלטים רבים, כולל מפצח האגוזים בתיאטרון מריאינסקי.

מ-1891 עד 1893, הוא היה מדריך במכון האליזבתני והפך לחבר באגודת האמנות של מוסקבה בשנת 1896. במהלך תקופה זו, הוא גם יצר איורים ליצירותיו של פושקין וכמה סיפורי עם רוסיים.

בשנת 1900 הוא נסע למושבת האמנים בטלאשקינו, ליד סמולנסק, שם היה מעורב בסדנאות הקרמיקה והגילוף של הנסיכה מריה טנישבה והצטרף לתנועה המכונה "מיר איסקוסטבה". בהיותו שם, הוא עיצב מבנה לספריית בית הספר וקישט את התיאטרון.

הוא נשאר שם עד 1903. עיצוביו לכנסייה מומשו מאוחר יותר על ידי האדריכל ולדימיר סוסלוב. הוא עבר לעבוד עם ניקולאי ז'וקוב ליצירת "בית פרצוב" במוסקבה. העיצובים האדריכליים שלו היו בעצם חלק מתנועת התחייה הרוסית, אך גם קושטו במוטיבים עממיים פנטסטיים.

מ-1903 עד 1917 לימד באקדמיה במוסקבה. במהלך אותה תקופה, הוא זכה בתואר "אקדמאי" על ידי האקדמיה האימפריאלית לאמנויות (1914). לאחר מהפכת 1917, הוא עבד כמדריך ב"סדנאות אמנותיות וטכניות גבוהות יותר" - בית ספר שהוקם על ידי ולדימיר לנין. הוא היה שם עד 1923. בין השנים 1918 עד 1921 השתתף גם ביצירת כרזות התעמולה הידועות בשם "חלונות רוסטה". ב-1922 הוא היה אחד ממייסדי אגודת האמנים של רוסיה המהפכנית, שקיימה את פגישתה הראשונה בביתו, והפך לתומך בריאליזם סוציאליסטי.

הוא נפטר במוסקבה ב-1937 בגיל 79.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרגיי מאליוטין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Brief biography
2. 1 2  Русские художники. Малютин Сергей Васильевич. www.artsait.ru

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007460099205171
* GND: 141511346
* ISNI: 0000 0000 7987 2960
* LCCN: nr91005202
* RKD: 52175
* SELIBR: 73899
* SUDOC: 112404472
* ULAN: 500011242
* VIAF: 61396994
* WorldCat: lccn-nr91005202

 |
**רייצ'ל מוואנזה** (באנגלית: **Rachel Mwanza**, נולדה בשנת 1997) היא שחקנית מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. דמותה הידועה ביותר היא קומונה, מהסרט "מכשפת מלחמה" (אנ') שיצא בשנת 2012. לפני שהשתתפה בסרט, היא הייתה חסר בית וגרה ברחובות העיר קינשאסה.

חיים מוקדמים
------------

רייצ'ל מוואנזה נולדה בשנת 1997 בעיר מבוג'י-מאיי שנמצאת ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. היא האחות השלישית מבין ששת אחיה, והיא בילתה את רוב ילדותה במחוז קאסאיי (אנ'). עקב בעיה כלכלית, אביה שלח את אמה ואחיה לקינשאסה כשהייתה בת שמונה, והבטיח לחזור אליהם מאוחר יותר. בקינשאסה, הילדים כבר לא למדו בבית ספר. מוואנזה הואשמה בכישוף על ידי נביא שקר, שהאשים אותה בדברים הרעים שקראו למשפחתה, בנוסף הוא אמר שהיא צריכה לעבור גירוש שדים. בסופו של דבר, נזרקה מוואנזה לרחוב. 

מוואנזה בילתה כמה שנים ברחוב עד שהשתתפה בסרט "מכשפת מלחמה". לאחר מכן, היא עברה למונטריאול, שם היא למדה בבית ספר "אקול לוסיין-פאגה" (École Lucien-Pagé) וחייה עם משפחתו של אן מארי גלינאס, מפיק הסרט "מכשפת מלחמה".

קריירת משחק
-----------

מוואנזה לוהקה לסרט "מכשפת מלחמה" לאחר שהבמאי קים נגוין (אנ') והמפיקים פייר אבן (אנ') ומארי-קלוד פולן ראו אותה בסרט דוקומנטרי על ילדי הרחוב של קינשאסה. עקב חוסר החינוך שלה, היא לא ידעה איך לקרוא ולכתוב שהיא השתתפה בסרט. בזכות ההשתתפות שלה בסרט, היא הרוויחה כסף ללימודים ולמגורים. בפברואר 2013, היא השתתפה באוסקר, עבור הסרט הטוב ביותר בשפה זרה. במהלך הביקור שלה בארצות הברית היא קודמה בעבודה.

במהלך הקריירה, מוואנזה זכתה במספר פרסים: השחקנית הטובה ביותר מפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, פסטיבל הסרטים טרייבקה ומעגל המבקרים בוונקובר (אנ').

מאוחר יותר, כתבה מוואנזה ספר בשם "Survivre pour voir ce jour" (בתרגום חופשי לעברית "תשרוד בשביל לראות את היום הזה"), המתאר את ילדותה וחוויותיה בתקווה שזה יעורר השראה לצעירים, ובנוסף יביא תשומת לב ל-20,000 הילדים שחיים הרחובות של קינשאסה.

לקריאה נוספת
------------

* רייצ'ל מוואנזה, **"Survivre pour voir ce jour" (בתרגום חופשי לעברית "תשרוד בשביל לראות את היום הזה")**, ינואר 2014

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רייצ'ל מוואנזה** בוויקישיתוף

* רייצ'ל מוואנזה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* רייצ'ל מוואנזה, באתר AllMovie (באנגלית)
* רייצ'ל מוואנזה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Rachel Mwanza, une survivante à Kinshasa, ‏ Marie Auffret-Pericone, ‏ 18 במרץ 2014
2. ↑  Rachel Mwanza : "Je reviens du petit enfer de Kinshasa", ‏ 16 בינואר 2016
3. ↑  Rachel Mwanza, the incredible destiny of a street child, ‏ 29 בפברואר 2012
4. ↑  Rachel Mwanza, vedette du film Rebelle, de passage à l'école des Pionniers de Trois-Rivières, ‏ 20 באפריל 2015
5. ↑  de Oscars 2013: Rebelle’s African teen star trying to get visa to attend awards, ‏ CASSANDRA SZKLARSKI, ‏ 30 בינואר 2013
6. ↑  Oscars 2013: Congolese War Witch hopeful gets US visa, ‏ 21 בפברואר 2013

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 14009379
* BnF: cb16754678s (data)
* GND: 1081165057
* ISNI: 0000 0004 1015 3369
* LCCN: no2013035966
* NTA: 357525280
* SUDOC: 170346056
* VIAF: 304715714
* WorldCat: lccn-no2013035966

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"רייצ'ל מוואנזה"**.
**סרגיי יוסיפוביץ יוּטקֶביץ'** (ברוסית: **Сергей Иосифович Юткевич**; ‏28 בדצמבר 1904 – 24 באפריל 1985) היה במאי ותסריטאי קולנוע סובייטי. הוא זכה ארבע פעמים בפרס סטלין (1941, 1947, 1967 ו-1983) והוענק לו התואר אמן העם (1962). על פעילותו בתחום הקולנוע הוענקו לו מספר עיטורים וכן תואר גיבור העמל הסוציאליסטי. בשנת 1982 זכה בפרס אריה הזהב על מפעל חייו.
השתתף באופן פעיל בכתיבת תסריטיהם של רבים מהסרטים שביים.

חייו
----

סרגיי יוטקביץ' נולד בסנקט פטרבורג. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה עבד בתפקידים שונים בתיאטראות בקייב וסבסטופול. בשנים 1921–1923 למד משחק ובימוי אצל וסבולוד מיירהולד. את סרטו הראשון ביים בשנת 1925. בשנת 1928 התמנה למנהל המחלקה הראשונה באולפני "לֶנפילם" (Ленфильм) בלנינגרד וניהל אותה במשך כעשור.

בשנת 1938 צילם את סרטו הראשון על ולדימיר לנין. נושא זה היה בין המובילים אצל יוטקביץ', ובהמשך הוא ביים מספר סרטים על לנין.

בשנת 1938 עבר למוסקבה והיה המנהל אמנותי של אולפני "סוֹיוּזדֶטפילם" (Союздетфильм), שהתמחו בסרטי ילדים והנוער. במקביל לימד במכון הסובייטי הממלכתי לאומנות הקולנוע (VGIK). במהלך מלחמת העולם השנייה המשיך לביים סרטים. הוא ביים כמה סרטים תוך שימוש בדמות החייל האמיץ שווייק שמשתתף במלחמה נגד הנאצים. אחד מסרטי הסדרה נאסר להקרנה. בשנת 1944 ביקר בצרפת וביים בה את הסרט "צרפת המשוחררת".

בשנת 1947 ביים סרט נוסף על לנין. הממסד המפלגתי היה בדעה שדמות של לנין אינה גדולה דיה, והקרנת הסרט נאסרה. הממסד החל לרדוף אותו, הוא הואשם בקוסמופוליטיות פוטר מ-VGIK ולא היה יכול להמשיך בבימוי סרטים מספר שנים. לאחר מות יוסיף סטלין יוטקביץ' חזר ללמד ב-VGIK (פעל במכון עד לסוף שנות ה-60) ולביים.

בשנת 1955 ביים את הסרט "אותלו", שהוצג בפסטיבל הקולנוע בקאן וזכה בפרס. נסע לקאן וקשר קשרים עם קולנוענים ואנשי תרבות צרפתים. בהמשך הוזמן להיות בין שופטי הפסטיבל.

בשנת 1958 חזר לנושא המרכזי שלו, סרטים על לנין, וביים סרט חדש. בשנת 1965 ביים את הסרט "לנין בפולין", שזכה בפרס פסטיבל הקולנוע בקאן. גם סרטו האחרון, שבוים בשנת 1981, לאחר הפסקה ארוכה, הוקדש לחייו של ולדימיר לנין.

בשנת 1968 טיפל צוות בראשותו בשחזור סרטו של סרגיי אייזנשטיין "שדה בֶּז'ין", שנאסר להקרנה בשנות ה-30 ורק חלקים מהחומר שצולם נשמרו.

במקביל לבימוי סרטים, ביים מספר הצגות בתיאטראות של מוסקבה ולנינגרד.

יוטקביץ' נפטר במוסקבה ב-1985, בגיל 80. נטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרגיי יוטקביץ'** בוויקישיתוף

* סרגיי יוטקביץ', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* סרגיי יוטקביץ', באתר AllMovie (באנגלית)
* סרגיי יוטקביץ', במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* סרגיי יוטקביץ', באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 90794955
* BNE: XX1082360
* BnF: cb12226262r (data)
* CiNii: DA00634305
* GND: 118558978
* ISNI: 0000 0001 0901 7261
* LCCN: n86002903
* LNB: 000171352
* NKC: jx20050407029
* NLA: 35891708
* NLG: 99017
* NSK: 000387671
* NTA: 128529369
* RERO: 02-A000096283
* SELIBR: 192148
* SUDOC: 030948320
* Trove: 1134094
* VIAF: 53161510
* WorldCat: lccn-n86002903

 |