recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**בירגר** (בשוודית: **Birger Magnusson**;‏ 1280 – 31 במאי 1321) היה מלך שוודיה משנת 1290 ועד 1318.

ראשית חייו
----------

בירגר היה בנם של מגנוס השלישי, מלך שוודיה ושל רעייתו, הדוויג מהולשטיין. הוא נבחר להיות מלך בהיותו בן ארבע. צעד זה נעשה על ידי אביו כדי לשמור על רצף הירושה לכתר. ב-1275 הוביל מגנוס השלישי מרד כנגד אחיו הבכור, המלך ולדמאר, והדיח אותו מכס המלכות. מגנוס הורה לקרוב משפחתו טורקל קנוטסטון, נציב הממלכה העליון, לשמש כאפוטרופוס של בירגר. ב-1293 הוכתר בירגר בסדרשופינג לאחר שנשא לאישה את מרתה, בתו של אריק החמישי, מלך דנמרק.

מלכותו
------

בירגר היה בן עשר שנים כאשר מת אביו ובאותה עת היה טורקל קנוטסון המדינאי בעל ההשפעה החזקה ביותר בשוודיה. ב-1293 הוביל טורקל את השוודים לניצחון שבעקבותיו הם זכו בשליטה על חלק מקרליה המערבית. מסע מלחמה זה זכה באופן מסורתי לכינוי מסע הצלב השוודי השלישי. עם שובו של טורקל מהובלת מסע הצלב בפינלנד התגלע סכסוך בין בירגר לבין אחיו. טורקל קנוטסון תמך בבירגר.

בעת הגעתו של בירגר לפרקו היה עימות בתוך הכנסייה השוודית בנוגע לפירוש הזכויות שהוכרז עליהם בשנת 1280 על ידי אביו של בירגר כגמול לתמיכת הכנסייה בתפיסת השלטון בכוח על ידו. אחיו של בירגר, אריק, דוכס סדרמנלנד וולדמאר, דוכס פינלנד, ניצלו את הסכסוך הזה לטובתם. אריק ניסה להקים ממלכה עצמאית סביב לבוהוסלן, מחוז שאותו הוא קיבל כחלק מנישואיו לאינגבורג, נסיכת נורווגיה וסביב להלנד, מחוז השוכן במשולש הגבולות בין שוודיה, נורווגיה ודנמרק. כתוצאה מכך פרצה מלחמת אזרחים, אך עד ל-1306 נרגעו הרוחות עד לנקודה בה הכירו ולדמאר ואריק במגנוס, בנו של בירגר כיורש בכוח לכתר. טורקל קנוטסון, שהיה חמו של ולדמאר, הוצא להורג ב-1306 כאות לפיוס בין בירגר לבין שני אחיו. באותה שנה, באירוע שנודע בשם "משחקי הטונה" (Håtunaleken), נלקח בירגר בשבי על ידי אחיו באחוזה המלכותית הטונה שבאופלנד ונלקח לטירת נישופינג.

ב-1308 אולצו אריק וולדמאר על ידי מלך דנמרק לשחרר את בירגר, אך הם עשו זאת בתנאים משפילים. כאשר שוחרר בירגר, הוא חיפש סיוע בדנמרק והסכסוך התחדש. בירגר נותר מלך להלכה, אך היה עליו לוותר על נחלותיו המלכותיות.

ב-1312 נשא אריק לאישה את אינגבורג, בתו של הוקון החמישי, מלך נורווגיה. באותה עת נשא ולדמאר את אינגבורג, בתו של אריק השני, מלך נורווגיה בחתונה כפולה שנערכה לשני הזוגות באוסלו. אריק החזיק בבוהוסלן בשבתו בנורווגיה וכן בצפון הלנד ויצר ממלכה נפרדת. בכל אופן, ב-1317 בירגר אסר את שני אחיו במהלך נשף שנערך בנישופינג. על פי הכרוניקה של אריק (Erikskrönikan) הורעבו שני הדוכסים למוות במרתף טירת נישופינג.

ב-1318 הודח בירגר מכס המלכות על ידי תומכיהם של אחיו והוא יצא לגלות אצל גיסו, אריק השישי, מלך דנמרק, כשהוא לוקח איתו את כל הארכיון המלכותי. בנו, הנסיך מגנוס, הוצא להורג בסטוקהולם. ב-1319 נבחר בנו בן השלוש של אריק כמגנוס השביעי, מלך נורווגיה וכמגנוס הרביעי, מלך שוודיה תחת עוצרותה של סבתו הלוויג ושל אמו אינגבורג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בירגר, מלך שוודיה** בוויקישיתוף
* Birger of Sweden (1280 - 1321) - Find A Grave Memorial
* בירגר, מלך שוודיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* בירגר, מלך שוודיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb11263438d (data)
* GND: 124755011
* ISNI: 0000 0003 7496 0605
* KulturNav: d02bc26d-02d0-48c8-9cde-5c494568b8d6
* VIAF: 231781780
* WorldCat: viaf-231781780

 |
**דומז'אלה** (בסלובנית: **Domžale**) היא עיר במרכז סלובניה באזור קרניולה עילית. במרחק 15 קילומטרים מזרחית לבירה ליובליאנה. אוכלוסיית העיר מונה כ-32,000 תושבים. העיר מהווה גם מרכז של מועצה מקומית שכוללת 49 כפרים בסיבת העיר.

היסטוריה
--------

קיימות עדויות ארכאולוגיות מתקופת הקלטים בסביבת העיר. "טירת קרומפרק" הרנסאנסית הקרובה לעיר, נוסדה בסביבות המאה ה-13 על ידי "אצילי ראבנסברג" מקופריבניק. בפרברי העיר נמצאת כנסייה שנבנתה בשנת 1526 ומהווה מרכז של נוטבורגה בקרניולה.

נתונים סטטיסטיים
----------------

בעיר קיימות 8,490 משפחות, ולומדים בה 1220 תלמידים. הגיל הממוצע של התושבים הוא 37.8 שנים. ישנם 14,568 תושבים עובדים ו-1223 מובטלים.

כלכלה
-----

העיר התפתחה כלכלית במאה ה-19 עם תעשיית כלי השיט המקומית בנוסף על אריגת קש.

ענפי הכלכלה העיקריים כוללים: חקלאות, תעשייה קלה ותעשיות נייר.

ספורט
-----

בעיר דומז'אלה קיימת קבוצת כדורגל ייצוגית בשם דומז'אלה וקבוצת כדורסל ייצוגית בשם הליוס דומז'אלה, אשר מתמודדות בליגות הבכירות בסלובניה.

**תמונות מהעיר**

* תחנת הרכבת של דומז'אלהתחנת הרכבת של דומז'אלה

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של דומז'אלה

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דומז'אלה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007557631205171
* GND: 4304744-0
* LCCN: n85189091
* NKC: ge705494
* VIAF: 153673177
* WorldCat: lccn-n85189091

 |
איור של החושן (מהאנציקלופדיה היהודית)
**בָּרֶקֶת** היא האבן השלישית בטור הראשון בחושן הכהן הגדול, והיא מיוחסת לשבט לוי.

הברקת במקורות
-------------

> 
> וּמִלֵּאתָ בוֹ מִלֻּאַת אֶבֶן, אַרְבָּעָה טוּרִים אָבֶן: טוּר, אֹדֶם פִּטְדָה וּבָרֶקֶת--הַטּוּר, הָאֶחָד.
> 
> 
> 
> — ספר שמות, פרק כ"ח, פסוק י"ז
> 

> 
> וַיְמַלְאוּ-בוֹ--אַרְבָּעָה, טוּרֵי אָבֶן: טוּר, אֹדֶם פִּטְדָה וּבָרֶקֶת--הַטּוּר, הָאֶחָד.
> 
> 
> 
> — ספר שמות, פרק ל"ט, פסוק י'
> 

> 
> בְּעֵדֶן גַּן-אֱלֹהִים הָיִיתָ, כָּל-אֶבֶן יְקָרָה מְסֻכָתֶךָ אֹדֶם פִּטְדָה וְיָהֲלֹם תַּרְשִׁישׁ שֹׁהַם וְיָשְׁפֵה, סַפִּיר נֹפֶךְ, וּבָרְקַת וְזָהָב; מְלֶאכֶת תֻּפֶּיךָ וּנְקָבֶיךָ בָּךְ, בְּיוֹם הִבָּרַאֲךָ כּוֹנָנוּ.
> 
> 
> 
> — ספר יחזקאל, פרק כ"ח, פסוק י"ג
> 

> 
> לוי מפתח על ברקת, והיא קַּרבוֹנְקְלָ"א ונקראה כן על שם שנוצצת כברק ומאירה כנר ותרגם אונקלוס ברקן. ונקראת אקדח שנאמר: ושעריך לאבני אקדח, על שם שקודחת כגחלת והוא מלשון קודחי אש וניתנה ללוי על שם ששבט לוי היו מאירים בתורה, שנאמר: יורו משפטיך, ומשה שהיה משבט לוי כשנולד נתמלא הבית אורה, וגם קרן אור פניו שנאמר: חכמת אדם תאיר פניו. וסגלתה שהיא מחכימת פתי ומאירת עינים, מלבד מה שמשתמשים בעצם גופה כמו בנר, ואומרים שאם שוחקין אותה ומערבין במאכל ובמשתה יועיל הרבה להחכים ולפתוח את הלב.
> 
> 
> 
> — הרב אליהו הכהן, מדרש תלפיות - לפי רבינו בחיי
>

זיהוי
-----

מאחר שאין במקורות פרטים מזהים לאבני החושן, הרי שאין לדעת לאיזו אבן חן התכוונו ואפילו מה היה צבעה.

* ייתכן שהברקת קשורה אטימולוגית ל-Marakatam בסנסקריט ול-Barraqtu האכדית.
* תרגום אונקלוס מכנה אותה "ברקן" ותרגום ירושלמי קורא לה "ברקתא".
* תרגומים יווניים מוקדמים לתנ"ך גורסים כי מדובר בקוורץ או באבן מבריקה ממשפחת הבריל.
* תרגום המלך ג'יימס נשען על שורש ב.ר.ק כאשר הוא מתרגם אותה Carbuncle – בלטינית: "ברק" או "ניצוץ". לעניין Carbuncle – מילון מרים ובסטר גורס כי מדובר באבן חן אדומה כהה, אחרים מזהים אותה עם גארנט, עם ספינל ואף עם רובי האדומות.
* תרגומים אחרים לתנ"ך גורסים כי הברקת היא בעצם אגט (Agate).
* בשל הברק המיוחס לברקת, קיימת סברה מסורתית כי מדובר ביהלום. והחריטה לא נעשתה על ידיו, אלא על ידי מה שמוכר בתנ"ך כתולעת השמיר שנכחדה מהעולם והייתה מקרינה קרינה, ובעזרתה נחרטו שמות השבטים על האבנים, וזו גם הדרך בה סותתו אבני בית המקדש.
* בתרגום התנ"ך של ה-Jewish Publication Society of America משנת 1917 מופיעה הברקת כ-Smaragd (אזמרגד) המזוהה עם אמרלד (Emerald), אבן ירוקה.
* אמרלד הוא מינרל קשה לעיבוד ולגילוף, ולכן הוצע בעבר לזהות את הברקת במינרל מלכיט הנוח לעיבוד ולגילוף והמצוי בשפע באזור הים התיכון.
* בעברית המודרנית משמש אמרלד כתרגום מקובל לברקת המקראית.
* מכון המקדש זיהו את האבן עם אגט.

### אבני חן ומינרלים המיוחסים לברקת

* קוורץקוורץ
* ברילבריל
* גארנטגארנט
* רובירובי
* אגטאגט
* ספינלספינל
* יהלוםיהלום
* ברקתברקת

לקריאה נוספת
------------

* מ' סברדמיש וא' משיח, **אבני חן**, הוצאת מדע אבנים יקרות
* **עולם התנ"ך**, ספר שמות, הוצאת דודזון-עתי

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ברקת** |

* אודות תרגום שמות אבני חן

לחצו כדי להקטין חזרה

לחצו להגדלה

לדף הקובץתמונה אינטראקטיבית (לחצו להסבר)‏

---

אבני החושן
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
הרב **שלום קלזאן** (תר"ע, 1910 – ל' בתשרי תש"מ, אוקטובר 1979) היה ראש ישיבת סוכת שלום בירושלים.

ביוגרפיה
--------

נולד בצנעא, בירת תימן, צאצא למשפחת רבנים בת כמה מאות שנים. למד בישיבת בית שרעבי מפי הרב אהרן הכהן ומפי הרב אברהם הכהן. אחר כך למד אצל הרב חיים כסאר. היה רב שכונה, ורב בית הכנסת בית צאלח. סירב לכהן בראשות בית הכנסת חג'אג'י. 

לאחר שעלה לישראל, התגורר בירושלים. את לימודו קבע בישיבת שערי ציון של הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל ובישיבות נוספות. לאחר מכן למד בישיבת סוכת שלום של הרבנים שלום כסאר והרב שלום יצחק הלוי[דרושה הבהרה], ולאחר פטירתם נתמנה לראשות הישיבה. מונה לרב בית הכנסת "תפארת ירושלים" בשכונת קטמון ג'. לצורך פרנסתו עבד כסופר סת"ם וכמגיה ספרי תורה של הרבנות הראשית. היה חזן ומומחה בשירת יהודי תימן ונעימותיה.
אחר פטירתו של הרב שלום הוציא בנו ספר ביוגרפי לזכרו שזכה להקדמות מהרב חיים כסאר, הרב יוסף קאפח, הרב יחיא אלשיך ועוד.

בנו הרב יוסף קלזאן היה רב הקהילה התימנית במצפה יריחו. אחיינו הוא פרופ' יוסף טובי.

קישורים חיצוניים
----------------

* עלון **תוצאות חיים**, גיליון 17, תשרי ה'תשע"ד
* ספר זיכרון - **לזכר הר"ר שלום קלזאן**, ה'תשמ"ב

הערות שוליים
------------

1. 1 2  לזכר הר"ר שלום קלזאן, עמוד י"א
2. 1 2 3  לזכר הר"ר שלום קלזאן, עמוד י"ב
3. ↑  נפטר בכ"ה באלול ה'תש"פ. ראו כאן.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007462980205171
* ISNI: 0000 0003 6959 8584
* VIAF: 239258868
* WorldCat (עם VIAF): 239258868

 |
**יורגן שטוק** (בגרמנית: **Jürgen Stock**; נולד ב-4 באוקטובר 1959) הוא שוטר גרמני. הוא מכהן כמזכ"ל האינטרפול מאז 7 בנובמבר 2014.

ביוגרפיה
--------

שטוק נולד ב־4 באוקטובר 1959 בווצלר, גרמניה. הוא הצטרף למשטרה הפלילים בהסה בשנת 1978 ונשאר כקצין עד 1992. בין 1992 ל־1996 למד באוניברסיטת גיסן כדי להעסיק את עצמו במחקר מדעי בקרימינולוגיה. ב-1996 עבד כעורך דין, לפני שחזר למשטרת הפלילים הפדרלית כדי לשמש סגן ראש יחידה למאבק בפשיעה כלכלית. שטוק הפך לנשיא האוניברסיטה למדעי המשטרה השימושית הממוקמת בסקסוניה-אנהלט ב־1998.

בשנת 2000 הוא חזר פעם נוספת לשורות משטרת הפלילים כדי לעמוד בראש המכון ללימודים והכשרה של אכיפת חוק. בשנת 2004 הוא מונה לסגן נשיא משטרת הפלילים הפדרלית.

הוא גם פרופסור כבוד למשפטים וקרימינולוגיה מאוניברסיטת גיסן.

אינטרפול
--------

מאז 2005 שטוק עובד עבור האינטרפול. הוא היה סגן נשיא אירופה בארגון בין 2007 ל-2010. ב-7 בנובמבר 2014 הוא נבחר למשרת המזכיר הכללי של האינטרפול על ידי העצרת הכללית, הוא קיבל את התפקיד מרונלד נובל. הוא נבחר לכהונה של חמש שנים. באוקטובר 2019, הוא נבחר מחדש לכהונה שנייה של חמש שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יורגן שטוק** בוויקישיתוף
* יורגן שטוק, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Curriculum Vitae Jürgen Stock". Bundeskriminalamt. אורכב מ-המקור ב-19 בדצמבר 2011. נבדק ב-26 במרץ 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. 1 2  "Curriculum Vitae Jürgen Stock". Bundeskriminalamt. אורכב מ-המקור ב-19 בדצמבר 2011. נבדק ב-26 במרץ 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Jürgen Stock / Structure and governance / About INTERPOL / Internet / Home - INTERPOL". *www.interpol.int* (באנגלית בריטית). אורכב מ-המקור ב-2018-10-06. נבדק ב-2018-10-05.
4. ↑  "Germany's Jürgen Stock elected new INTERPOL Secretary General". Interpol. 7 בנובמבר 2014. אורכב מ-המקור ב-9 באוקטובר 2018. נבדק ב-26 במרץ 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  "Germany's Jurgen Stock new Interpol chief". SkyNews. 8 בנובמבר 2014. אורכב מ-המקור ב-10 בנובמבר 2014. נבדק ב-26 במרץ 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  "Jürgen Stock appointed for second term as INTERPOL Secretary General".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118152726
* ISNI: 0000 0001 0956 4871
* LCCN: n96081557
* VIAF: 15558796
* WorldCat: lccn-n96081557

 |
**בית הכנסת העתיק של קנטרברי** הוא בית כנסת בעיר קנטרברי, הבנוי בסגנון התחייה המצרית והוא אחד משניים כאלה בעולם שעדיין ניצבים על תילם. כיום בית הכנסת משמש כחדר מוזיקה בבית הספר "קינג'ס סקול".

היסטוריה
--------

### קהילה

התיעוד המוקדם ביותר של קהילה יהודית בקנטרברי הוא משנת 1160. ידוע שהקהילה הייתה משגשגת וסחרה בתירס (תבואה) ובצמר וכן עסקה בבנקאות. למרות פוגרומים ב־1261 וב־1264, הקהילה פרחה עד צו גירוש יהודי אנגליה, שניתן על ידי אדוארד הראשון בשנת 1290. נוכחותו מונצחת בשם הרחוב, דרך היהודים.

ידוע כי קהילה יהודית מודרנית הייתה קיימת בקנטרברי עד שנת 1720. הבניין הנוכחי תוכנן על ידי אדריכל יליד קנטרברי, נוצרי בשם חזקיה מרשל, ונבנה בשנים 1846–1848 כדי להחליף בניין שנהרס בשנת 1763 כדי לפנות מקום למסילת הברזל החדשה, שנבנתה על ידי חברת הרכבות הדרום מזרחית. אבן הפינה הונחה על ידי סר משה מונטיפיורי בספטמבר 1847. זוג עמודים עם כותרות לוטוס מאגפים את פתח הבניין הפשוט, בגובה 40 'על 27' על 30'. הבניין עשוי צמנט פורטלנד, המעניק מראה גרניט. יש בימה מרכזית, שעמודיה מתהדרים בכותרות עלים של לוטוס, ועזרת נשים הנתמכת באובליסקים בסגנון מצרי. המקווה תואר כ"מקדש מיניאטורי עם לבנים המונח בגן שמאחורי בית הכנסת". זהו מקווה התחייה המצרי היחיד שידוע שהיה קיים.  כמו כן האתר היה הוספיס של מסדר אבירי היכל שלמה בתקופת ימי הביניים.

בתחילת המאה ה-20, הקהילה הידלדלה וזה אילץ את בית הכנסת להיסגר.

### בית הספר קינג'ס

בשנת 1982, בית הספר רכש את בית הכנסת העתיק, והוא משמש כיום כאולם רסיטל למוזיקה בבית הספר. אף על פי כן, חברי הקהילה היהודית הקטנה מתכנסים באופן קבוע בבית הכנסת העתיק למפגשי שבת קצרים ובלתי פורמליים בליל שבת.

מאז שרכש את בית הכנסת העתיק, בית הספר איפשר בנדיבות לקהילה היהודית המקומית הקטנה להשתמש מדי פעם במקום. בשנים האחרונות נערכים בו אירועים כמו סדר פסח, חגיגות סוכות, פורים ופעילויות חברתיות אחרות, כמו גם חתונה יהודית.

אף על פי שכמה בתי כנסת וכנסיות נבנו בסגנון התחייה המצרי בתחילת המאה התשע עשרה, ידוע שרק מעטים שרדו, הם כוללים את בית הכנסת בהובארט טסמניה את הכנסייה הפרסביטריאנית שבמרכז העיר, נאשוויל, טנסי והכנסייה הפרסביטריאנית הראשונה (סאג הארבור), ניו יורק.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  H. A. Meek, *The Synagogue*, Phaidon, 1995, p. 184
2. ↑  Diana Muir Appelbaum, "Jewish Identity and Egyptian Revival Architecture", *Journal of Jewish Identities*, 2012 (5(2) p. 7.
3. ↑  Rachel Wischnitzer, "Thomas U. Walter's Crown Street Synagogue, 1848–49", *The Journal of the Society of Architectural Historians*, Vol. 13, No. 4 (December 1954), pp. 29–31
4. ↑  Krinsky, Carol Herselle, *Synagogues of Europe: Architecture, History, Meaning*, pp. 140–142
טבלת *קשור מספר* לא פתורה
**מספר קשור** (ביפנית: **ナンバーリンク**) היא סוג של חידת היגיון שפורסמה לראשונה על ידי ההוצאה לאור ניקולי.

חוקים
-----

טבלת *קשור מספר* פתורה
המשחק מתבצע על גבי טבלה מרובעת בגודל לא מוגדר. בחלק מהתאים ישנו מספר. המטרה היא לחבר את כל התאים בעלי המספרים על פי הכללים הבאים:

* על כל זוג תאים בעלי אותו המספר להיות מחוברים בקו אחד רציף.
* מכל תא המכיל מספר יוצא קו אחד בלבד.
* הקו הרציף המחבר בין התאים יכול לפנות רק בפניות של 90°.
* כל תא בטבלה יכול לכלול עד קו אחד בתוכו (גם הצטלבויות אסורות).

לעיתים, במקום מספרים מופיעות אותיות; במקרה זה החוקים נשארים בהתאמה.

בדרך כלל, חידת *מספר קשור* נחשבת לטובה רק אם יש לה פתרון ייחודי וכל התאים בטבלה מתמלאים, אף על פי שחלק מיוצרי ה*מספר קשור* לא מתחשבים בכך.

שיטות פתרון
-----------

כדי לפתור את החידה, כדאי לנסות לחבר זוגות של מספרים אחד אחד. עם ההתקדמות הפתרון נהיה ברור מאליו.

ישנן פעמים (כמו בדוגמה בצד ימין), שחיבור בין שתי אותיות יכול להתבצע רק בדרך אחת - ומכאן שהקו חייב לעבור בה. מעבר של קווים בין אותיות אחרות היכולות להתחבר בדרך זו נשלל מיד, אחרת לאותיות האחרות (שזהו המעבר היחיד עבורן) לא תהיה דרך להתחבר.

היסטוריה
--------

בשנת 1897, חידה שונה במעט התפרסמה בכתב העת *Brooklyn Daily Eagle* בטור שנכתב על ידי סם לויד. גרסה מוקדמת אחרת של *קשור מספר* התפרסמה בספרו של הנרי ארנסט דודני *Puzzles and Curious Problems*  (1932) בתור *Planning Tours* (חידה מספר 270). החידה הפכה לפופולרית ביפן על ידי ניקולי, והתפרסמה תחת השם *ארוּקוֹנה* (アルコネ, *קשר אלפביתי*) וגם תחת השם *ננברינקוּ* (ナンバーリンク, *קשר מספרי*). ההבדל היחיד בין ארוקונה לננברינקו הוא שבארוקונה ישנם זוגות אותיות (כמו בחידה של דודני), ובננברינקו ישנם זוגות של מספרים.

נכון לשנת 2006, ניקולי פרסמה שלוש חוברות המכילות רק חידות *קשור מספר*.

בנוסף, גרסאות של החידה ידועות בשמות Wire Storm, Flow Free וגם Alphabet Connection; הגרסאות הללו שוחררו כמשחקים לאייפון, אייפד ואייפוד טאצ'.

ראו גם
------

* רשימת החידות של ניקולי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מספר קשור** בוויקישיתוף
* הדף באנגלית של ניקולי על *קשור מספר*
* גרסת אונליין של *קשור מספר* ב-HTML5

הערות שוליים
------------

1. ↑  Thomas Snyder (19 בנובמבר 2010). "Dr. Sudoku Prescribes: Numberlink Puzzles". *Wired*. נבדק ב-23 בנובמבר 2010. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  Pegg, Jr. Ed (2007). "Beyond Sudoku" (PDF). *Mathematica Journal*. **10** (3): 469–73. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2016-03-03. נבדק ב-11 בספטמבר 2011. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
3. ↑  Flow Free on the App Store on iTunes
4. ↑  Alphabet Connection: Arukone on the App Store on iTunes
|  |
| --- |
| * גשר העירגשר העיר
* מרכז העירמרכז העיר
* אזור שער העיראזור שער העיר
ישנן 3 תמונות בגלריה. ניתן להקיש על תמונה להגדלתה |

**לאורך הנהר בשעת פסטיבל צ'ינגמינג** (בסינית: **清明上河圖**) הוא ציור פנורמי שצויר על ידי גָ'אנְג דְזֶה-דְווָאן (Zhang Zeduan 1145–1085) ומכונה, לאור מרכזיותו בתרבות הסינית, "המונה ליזה הסינית". הציור מציג את חייו בבירת שושלת סונג, העיר דליאנג, בזמן פסטיבל צ'ינגמינג (清明節 – אחד מחגי האביב).

בציור, שאורכו 528 ס"מ ורוחבו 24.8 ס"מ, 814 בני-אדם, 170 עצים, 60 בעלי-חיים, 30 מבנים, 28 סירות ו-20 כלי תחבורה שונים החושפים בפרטי פרטים את החיים בעיר ופרבריה ובנהר החוצה אותם. צידו הימני של הציור מוקדש לחיי הכפר ואילו צידו השמאלי מוקדש לחיי העיר.

לאורך השנים היה הציור בידיים פרטיות, כאשר בשנת 1945 נרכש, ומאז נשמר במוזיאון הארמון שב"עיר האסורה" בבייג'ינג. בנוסף קיימים כ-30 גרסאות נוספות של הציור, שצוירו לאורך השנים ורובם נראים במבט ראשון דומים למקור, אולם הפרטים בהם שונים (לבוש, פעולות האנשים וכו'), והם נשמרים במוזיאונים שונים ובאוספים פרטיים. בזמן תערוכת האקספו 2010 בשאנגחאי הוצג, על מסך של 30 מטר, סרטון תלת-מימד של הציור.

פנורמה של הגרסה המקורית של גָ'אנְג דְזֶה-דְווָאן לציור, המאה ה-12 לספירה

פנורמה של הגרסה המקורית של גָ'אנְג דְזֶה-דְווָאן לציור, המאה ה-12 לספירה

פנורמה של גרסה של הציור מהמאה ה-18

פנורמה של גרסה של הציור מהמאה ה-18

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאורך הנהר בשעת פסטיבל צ'ינגמינג** בוויקישיתוף
* ערך הציור, במוזיאון הלאומי הסיני
* גרסה דיגיטלית של הציור, שהוצגה בתערוכת אקספו 2010 בשאנגחאי
* *Along the River During the Qingming Festival* במוזיאון הווירטואלי הסיני
* ציור וירטואלי באתר מוזיאון הארמון הלאומי
* ציור אינטראקטיבי (אורכב 06.06.2020 בארכיון Wayback Machine) באתר אוניברסיטת הרווארד
* לאורך הנהר בזמן פסטיבל צ'ינגמינג באתר אוניברסיטת קולומביה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Keith Bradsher, China’s Mona Lisa’ Makes a Rare Appearance in Hong Kong. July 3, 2007. The New York Times.
**גלטונגסיודה** (בגרמנית: **Geltungsjude**, יהודי לפי התוקף), היה המונח ששימש בגרמניה הנאצית לאנשים שנחשבו יהודים לפי הצו המשלים הראשון לחוקי נירנברג מ-14 בנובמבר 1935. המונח לא שימש באופן רשמי, אלא נטבע מכיוון שהאנשים נחשבו בעלי תוקף (gelten בגרמנית) של יהודים בלא שהשתייכו לאף קטגוריה של חוקי נירנברג. היו שלוש קטגוריות של **גלטונגסיודן** (צורת הרבים של גלטונגסיודה): 1. צאצא לנישואי תערובת שהשתייך לקהילה היהודית לאחר 1935; 2. צאצא לנישואי תערובת שהיה נשוי ליהודי לאחר 1935; 3. ילד לא חוקי של גלטונגסיודה שנולד לאחר 1935.

הגדרה
-----

הגדרה של גלטונגסיודה לפי החוק הייתה:

*סעיף 5 (2): יהודי הוא גם בן תערובת יחיד* [jüdischer Mischling] *שהוא צאצא לשני סבים יהודים מלאים אם:*
*(א) היה חבר בציבור הדתי היהודי בעת חקיקת חוק זה, או שהצטרף לקהילה מאוחר יותר;*
*(ב) בעת חקיקת החוק היה נשוי ליהודי, או היה נשוי לאחר מכן ליהודי;*
*(ג) הוא צאצא לנישואין עם יהודי, במובן של סעיף א', נישואין שבוצעו לאחר כניסתו לתוקף של החוק להגנת הדם והכבוד הגרמני מיום 15 בספטמבר 1935;*
*(ד) הוא צאצא למערכת יחסים מחוץ לנישואין עם יהודי, במובן של סעיף א', ונולד מחוץ לנישואין לאחר 31 ביולי 1936.* 
כל אחד מאלה נחשב ליהודי, ומכאן השם Geltungsjude. המונח "מישלינג" במשפט הראשון פירושו יהודי למחצה לפי הגזע. אדם עם שני סבים יהודים שלא עמד באף אחד מהקריטריונים א' עד ד' לא נחשב גלטונגסיודה אלא מישלינג מדרגה ראשונה. היה גם מבחן חוקי שקבע מיהו מישלינג, Mischling Test. (אנ')

השלכות
------

גלטונגסיודה לא היו אזרחי הרייך ולא הייתה להם זכות הצבעה. נאסר עליהם להינשא לרבע יהודי. בפרוטקטורט הם גורשו באופן שגרתי. לעיתים גורשו מ"הרייך הישן" (אלטרייך), ולעיתים רחוקות מאוסטריה.[דרוש מקור]

מישלינג מדרגה ראשונה ברייך הישן (גרמניה הנאצית) היו נתונים לסוגים שונים של אפליה, אך היו פטורים מגירוש. מעמדם כ"אזרחים זמניים" היה נתון במחלוקת בין מקסימליסטים כמו היידריך שרצה שיתייחסו אליהם כיהודים לבין מינימליסטים שהתנגדו ל"השלכת הדם הארי עם הדם היהודי" כמו וילהלם שטוקרט ועוזרו הנס גלובקה.

ראו גם
------

* ארי לשם כבוד

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2007-03-02. נבדק ב-2007-02-13. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**מרשל צרפת** (בצרפתית: **Maréchal de France**) הוא תואר ההצטיינות הצבאי הבכיר ביותר בצרפת. להלכה, מרשל של צרפת אינה דרגה צבאית, אלא תואר הניתן כהוקרה מיוחדת לגנרלים מצטיינים. 

מחזיקי התואר מקבלים שרביט בצבע כחול מעוטר בכוכבים (בתקופת המלוכה הבורבונית - פרחי אירוס, ובתקופת הקיסרות הראשונה - עיטים). על השרביט חקוקה הכתובת הלטינית Terror belli, decus pacis: "אימה במלחמה, קישוט בשלום".

היסטוריה
--------

התואר נגזר מהתואר Marescallus Franciae שנוצר בסביבות 1190, והוענק לראשונה לאיש הצבא אלבריק קלמנט על ידי המלך פיליפ השני. 

בתקופת המלוכה בצרפת לפני המהפכה ובתקופת הרסטורציה הבורבונית היה תואר המרשל אחד מקבוצת תארים שכונו "הקצינים הבכירים של הכתר", הממונים לכל חייהם על ידי המלך. הוא לא היה התואר הבכיר ביותר: תואר רם מעלה אף יותר ממרשל של צרפת היה "מרשל כללי של צרפת" (התואר המלא נקרא "מרשל כללי של מחנות המלך וחילותיו", maréchal général des camps et armées du roi) אשר הוענק לשישה מצביאים לאורך השנים, חמישה בתקופה שלפני המהפכה ואחד (סו, מרשל מתקופת נפוליאון) בתקופת לואי פיליפ. הנושא בתואר המרשל הכללי זכה בפיקוד על כל כוחות צרפת, שלא כמרשל של צרפת שפיקד לרוב על צבא אחד (לצרפת היו מספר צבאות).

בתקופת המהפכה בוטל התואר, אך משכונן נפוליאון את האימפריה הצרפתית הראשונה (1804–1814) הוחזר ונקרא בשם "מרשל של האימפריה". בתקופה זו, המרובה במלחמות, הוכתרו 27 מרשלים בתוך עשור. לאחר נפילת נפוליאון שונה שוב השם למרשל של צרפת, ושם זה נשמר גם בתקופת הקיסרות השנייה של נפוליאון השלישי שבה היו המרשלים חברים בסנאט.

### בתקופה המודרנית

שרביט של 'מרשל של צרפת'
עם נפילת הקיסרות השנייה וכינונה של הרפובליקה הצרפתית השלישית סר חנו של תואר המרשל של צרפת, שנתפס ככרוך בתקופת הקיסרות. התואר לא הוענק שוב עד למלחמת העולם הראשונה, שבמהלכה הוענק לשלושה מצביאים. במאה ה-20 זכו בו רק גנרלים ספורים, שהצטיינו בצורה יוצאת-דופן בשדה הקרב. כמחציתם זכו בתואר לאחר מותם. בתקופה המודרנית, תואר מרשל של צרפת מוענק לאחר שנחקק חוק מיוחד בפרלמנט, מקרה נדיר של חוק פרסונלי. כתוצאה ממצב זה, הוסיף אנרי פיליפ פטן, שזכה בתואר מרשל של צרפת על הצטיינותו במלחמת העולם הראשונה ולאחר מכן עמד בראש ממשלת וישי, להחזיק בתואר גם לאחר שנאסר בעוון בגידה וכל תאריו וכיבודיו האחרים נשללו ממנו. 

האדם החי האחרון שנשא בתואר מרשל של צרפת היה אלפונס ז'ואן, שהוכתר בתואר ב-1952 כהוקרה על שירותו בצבא צרפת החופשית, והחזיק בו עד מותו ב-1967. האחרון שקיבל את התואר לאחר מותו היה הגנרל מארי-פייר קניג שהוכתר בו ב-1984. 

329 אנשים נשאו בתואר עד כה, לאורך ההיסטוריה.

המקביל הימי לתואר היה אדמירל של צרפת, תואר שאינו מוענק מאז המאה ה-19.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרשל צרפת** בוויקישיתוף
**פלמינגו** (שם מדעי: *Phoenicopterus*; בעברית **שקיטן**) הוא סוג של עופות מים ממשפחת הפלמינגואיים המכיל 3 מינים. בעבר כל מיני המשפחה נכללו בסוג זה אך המין פלמינגו זוטר עבר לסוג ומין יחיד - *Phoeniconaias*. המינים פלמינגו האנדים ופלמינגו ג'יימס עברו לסוג פלמינגו צהוב-מקור (*Phoenicoparrus*).

הם מצויים באפריקה, דרום אסיה ואמריקה המרכזית והדרומית. צבע נוצותיהם הוא ורדרד או לבן, או גם ורוד-אדמדם. הצבע הוורוד בא כתוצאה מסרטנים זעירים הנכללים במזונם. בשבי, כדי לשמר את צבעם הוורדרד הם מקבלים למזונם תוספת של ירקות המכילים בטא-קרוטן, כמו גזר, סלק וגמבה. הם ניזונים רק מיצורים קטנים אותם הם מסננים מהמים בעזרת מקורם המיוחד.

חלק מהמינים נודדים מרחקים עצומים בדרך למקורות מים ואפילו מעל הים.

### מינים

* פלמינגו מצוי (*Phoenicopterus roseus*)
* פלמינגו אמריקני (*Phoenicopterus ruber*)
* פלמינגו צ'יליאני (*Phoenicopterus chilensis*)

גלריה
-----

* פלמינגו מצויפלמינגו מצוי
* פלמינגו אמריקניפלמינגו אמריקני
* פלמינגו ממריא(מאר ציקיטה, קורדובה)פלמינגו ממריא  
(מאר ציקיטה, קורדובה)
* פלמינגו אמריקניפלמינגו אמריקני

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלמינגו** בוויקישיתוף

* מוישיק קליין‏, תעלומה: יש אומנם כמה בישראל, אבל לאן נעלמו ציפורי הפלמינגו?, באתר וואלה!‏, 04 ביוני 2018
* מהו הפלמינגו?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה

| פלמינגואים (פלמינגואיים) |
| --- |
| פלמינגו | פלמינגו מצוי • פלמינגו אמריקני • פלמינגו צ'יליאני |  |
| פלמינגו זוטר (סוג ומין יחיד) | פלמינגו זוטר |
| פלמינגו צהוב-מקור | פלמינגו האנדים • פלמינגו ג'יימס |
מדינות שהעפילו לגביע העולם   מדינות שלא העפילו   מדינות שלא השתתפו במוקדמות   מדינות שאינן חברות ב-FIFA
48 נבחרות לאומיות נרשמו ל**מוקדמות גביע העולם בכדורגל נשים 1991**, והתחרו על 12 מקומות בטורניר הגמר שנערך ברפובליקה העממית של סין.

12 המקומות בגביע העולם חולקו בין קונפדרציות הכדורגל של פיפ"א כמפורט להלן:

* אירופה (אופ"א): 5 מקומות, עליהם התחרו 18 נבחרות.
* אסיה (AFC)‏: 3 מקומות, עליהם התחרו 9 נבחרות (כולל המארחת סין שלא העפילה אוטומטית).
* אוקיאניה (OFC)‏: מקום אחד, עליו התחרו 3 נבחרות.
* אפריקה (CAF)‏: מקום אחד, עליו התחרו 8 נבחרות (מתוכן פרשו 4 נבחרות לפני תחילת המוקדמות).
* דרום אמריקה (CONMEBOL)‏: מקום אחד, עליו התחרו 3 נבחרות.
* צפון, מרכז אמריקה והקריביים (CONCACAF)‏: מקום אחד, עליו התחרו 7 נבחרות.

משחק המוקדמות הראשון נערך ב-9 בספטמבר 1989 והמשחק האחרון שוחק ב-14 ביולי 1991. בסך הכל נערכו 111 משחקי מוקדמות, בהם הובקעו 445 שערים (ממוצע של 4.01 שערים למשחק).

אירופה
------

 ערך מורחב – **אליפות אירופה בכדורגל נשים 1991**  

**איטליה**, **גרמניה**, **דנמרק**, **נורווגיה** ו**שוודיה** העפילו לגביע העולם.

אסיה
----

 ערך מורחב – **אליפות אסיה בכדורגל נשים 1991**  

**טאיוואן**, **יפן**, ו**סין** העפילו לגביע העולם.

אוקיאניה
--------

 ערך מורחב – **אליפות אוקיאניה בכדורגל נשים 1991**  

**ניו זילנד** העפילה לגביע העולם.

אפריקה
------

 ערך מורחב – **אליפות אפריקה בכדורגל נשים 1991**  

**ניגריה** העפילה לגביע העולם.

דרום אמריקה
-----------

 ערך מורחב – **קופה אמריקה נשים 1991**  

**ברזיל** העפילה לגביע העולם.

צפון, מרכז אמריקה והקריביים
---------------------------

 ערך מורחב – **גביע הזהב של CONCACAF לנשים 1991**  

**ארצות הברית** העפילה לגביע העולם.

הערות שוליים
------------

1. ↑  גם מרטיניק השתתפה במוקדמות, אך לא יכלה להעפיל לטורניר הגמר כי לא הייתה חברה בפיפ"א

| גביע העולם בכדורגל לנשים |
| --- |
| טורנירי גמר | סין 1991 • שוודיה 1995 • ארצות הברית 1999 • ארצות הברית 2003 • סין 2007 • גרמניה 2011 • קנדה 2015 • צרפת 2019 • אוסטרליה וניו זילנד 2023 • 2027 |
| טורנירי מוקדמות | 1991 • 1995 • 1999 • 2003 • 2007 • 2011 • 2015 • 2019 • 2023 |
| שונות | נבחרות משתתפות • טורניר ההזמנה 1988 |
הטריצרטופס של יושי (משמאל). העצמות בחום הן יציקות מהמאובנים שנמצאו ואלה שבלבן הן רפליקות ששוחזרו לצורך השלמת השלד לתצוגה.
הטריצרטופס של יושי, מבט מהצד והכיוון האחורי
**הטריצרטופס של יושי**, באנגלית: **Yoshi's Trike**, או בשמו הרשמי: **MOR 3027**, הוא מאובן מפורסם של **טריצרטופס** שנמצא במוזיאון הרי הרוקי במונטנה, ארצות הברית, וכולל שלד חצי שלם עם גולגולת כמעט שלמה בעלת קרניים ארוכות במיוחד. יושי מתוארך לשכבה התיכונה של תצורת הל קריק, כ-66.3 מיליון שנה לפני זמננו.

המאובן, שמייצג ככל הנראה מין חדש של טריצרטופס, בולט בזכות קרניו הארוכות במיוחד: אורך ליבות קרני הגבה שלו הוא כ-115 סנטימטרים (45 אינץ') וכאשר היו מצופות בקרטין אורכן הגיע ככל הנראה ל-130–150 סנטימטרים (4.3–4.9 רגל). הוא מייצג פרט תת-בוגר, שטרם הגיע לגודלו המלא. אורכו היה רק 6 מטרים (20 רגל) ומשקלו הוערך ב-5–6 טונות (5,000–6,000 קילוגרם).

המאובן נתגלה ב-2010 במאגר פורט פק (Fort Peck Reservoir) שליד ג'ורדן (מונטנה), חלק מתצורת הל קריק שבארצות הברית, ונחפר ב-2012. הוא נתגלה על ידי יושי קטסורה (Yoshi Katsura), מתנדב יפני, ונקרא על שמו. כיום הוא מאוחסן במוזיאון הרי הרוקי בבוזמן, מונטנה, שבארצות הברית, ומספרו הקטלוגי הוא MOR 3027. המאובן MOR 3027 כולל גולגולת כמעט שלמה ואת רוב חלקי השלד למעט הרגליים הקדמיות, כפות הרגליים האחוריות, מספר צלעות, חוליות בעמוד השדרה וכל הזנב. שלד משוחזר של יושי נמצא בתצוגה באוספים הפלאונטולוגיים של המוזיאון. העצמות בחום הן יציקות מהמאובנים שנמצאו ואלה שבלבן הן רפליקות ששוחזרו לצורך השלמת השלד לתצוגה. לצידו מוצב גור של טריצרטופס.

ב-2021 הוציאה חברת EoFauna Scientific Research דגם של טריצרטופס המבוסס על יושי (MOR 3027). ב-2022 הוציאה חברת CollectA הוציאה דגם שמבוסס חלקית על יושי, בעיקר בקרניים.

ב-2023 הופיעו בסדרה כוכב פרהיסטורי 2 מבית Apple TV+ טריצרטופסים בעלי קרניים גדולות מאוד המבוססים על יושי ולמעשה מציגים כיצד היה נראה אם היה מגיע לבגרות וגודל מלא.

ראו גם
------

* טריצרטופס
* האטצ'ר (טריצרטופס)
* ליין (טריצרטופס)
* יושי (טריצרטופס)
* ביג ג'ון (טריצרטופס)
* הורידוס (טריצרטופס)
* דו-קרב הדינוזאורים (מאובן) (Dueling Dinosaurs)
* מאובן

קישורים חיצוניים
----------------

* ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יושי** בוויקישיתוף
* האתר הרשמי של מוזיאון הרי הרוקי
	+ תצוגת הדינוזאורים (אורכב 06.11.2020 בארכיון Wayback Machine) במוזיאון הרי הרוקי
* ידיעה על Yoshi's Trike באתר MSU-Exponent,‏ 4 באוקטובר 2012 (דרך ארכיון האינטרנט)
* תמונות בדף הפייסבוק של המעבדה ע"ש ג'ון ר. הורנר במוזיאון הרי הרוקי
* Evolutionary trends in Triceratops from the Hell Creek Formation, Montana מאת ג'ון סקנלה, דנבר פאולר, מארק גודווין וג'ון ר. הורנר, יוני 2015.
* Yoshi's Trike - Largest Recorded Horns on a Triceratops!, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 15:02)
* שחזור היפותטי של יושי הטריצרטופס, מאת KingRexy ב-DeviantArt
סמל קוריאה הצפונית
**חוק האזרחות של הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה** (המוכרת בשם **קוריאה הצפונית**) מסדיר את הליכי קבלת האזרחות בקוריאה הצפונית, כמו גם כיצד ניתן לשלול אזרחות שכזו, ובאילו מקרים.

היסטוריה
--------

עד לשנת 1963, לקוריאה הצפונית לא היה חוק אזרחות רשמי. הדבר הוביל למצבים חריגים ביחס למקובל בדין הבינלאומי, כגון הכרזתה של ברית המועצות, בעלת בריתה של קוריאה הצפונית, לפיה תושבי האי סחלין ממוצא קוריאני הם אזרחי קוריאה הצפונית - בפועל מצב בו מדינה ריבונית העניקה לתושביה אזרחות של מדינה ריבונית אחרת, ככל הנראה ללא התייעצות מוקדמת.

חוק האזרחות הראשון של קוריאה הצפונית התקבל לראשונה ב-9 באוקטובר 1963, על ידי אספת העם העליונה. בהמשך, חוק האזרחות תוקן ב-23 במרץ 1995.

נוסח החוק
---------

חוק האזרחות הצפון-קוריאני כולל הגדרה רחבה של הזכאים לקבלת אזרחות במדינה. באופן ספציפי, החוק קבע כי כל מי שהיה מוכר כאזרח של קוריאה השלמה (בטרם מלחמת קוריאה ופיצול הריבונות בחצי-האי), ולא ויתר על אזרחות זו עד מועד קבלת חוק האזרחות החדש, כמו גם צאצאיו, הוא אזרח של קוריאה הצפונית. החוק גם הגדיר מהם הליכי ההתאזרחות, במסגרתם זרים רשאים לרכוש אזרחות צפון-קוריאנית.

בניגוד למצב במדינות רבות ברחבי העולם, חוק האזרחות הצפון-קוריאני מאפשר מצב של אזרחות כפולה. עם זאת, בשל הסכסוך בין קוריאה הצפונית ובין שכנתה ממזרח, יפן, משרד המשפטים היפני סירב לבקשות של אזרחים יפנים שהחזיקו במקביל באזרחות של קוריאה הצפונית לוותר על אזרחותם היפנית ולהישאר עם אזרחות צפון-קוריאנית בלבד.

חוק האזרחות מכיר גם בזכותו של כל אזרח צפון-קוריאני לוותר על אזרחותו, כאשר במקרים כגון אלו, קוריאה הצפונית מנפיקה אישור בדבר אובדן אזרחות, אשר עשוי להידרש במדינות נוספות בהן האזרח הצפון-קוריאני לשעבר מבקש להתאזרח. עם זאת, ובהתאם לדיווחים בתקשורת הדרום-קוריאנית, החל משנת 2011, אישורים כאלו הפכו לקשים יותר להשגה.

ראו גם
------

* חוקת קוריאה הצפונית
* תיירות בקוריאה הצפונית

קישורים חיצוניים
----------------

* תרגומים לא רשמיים לאנגלית ויפנית של חוק האזרחות משנת 1963

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ginsburgs 1983, p. 319
2. ↑  Kim 1972, p. 324
3. ↑  Kim 1972, pp. 325–326
4. ↑  Korean-Japanese Here Seek Way to Make Tokyo Gov. Legally Recognize Their NK Citizenship
5. ↑  More N.Koreans Apply for Chinese Citizenship
בתקופת מלחמת העולם הראשונה כלכלת רומניה הושפעה מאוד מההתרחשויות הפוליטיות והצבאיות.

התקופה הנייטרלית
----------------

פתיחת מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1914, השפיעה על כלכלת רומניה, למרות שהיא שמרה על נייטרליות במהלך השנתיים הראשונות של המלחמה. חסימתן של דרכי מסחר בגלל המלחמה, מגבלות מנהלתיות שהטילו המדינות השונות על תנועת הסחורות, כדי לשרת את המאמץ המלחמתי שלהן ולמנוע סיוע מאויביהן, שינויים חדיש בהיצע ובביקוש לסחורות השונות, כל אלה השפיעו, בדרך כלל לרעה, על היקף סחר החוץ של רומניה ובעקיפין גם על השוק הפנימי של רומניה.

פתיחת מעשי האיבה ניתקה את דרכי היבשה של היצוא החקלאי המסורתי של רומניה אל ארצות מערב אירופה. האימפריה העות'מאנית סגרה את הבוספורוס והדרדנלים בפני המעבר הימי של יצוא זה. בתקופה זו החקלאות היוותה 80% מכלכלת רומניה, לכן הפגיעה הייתה קשה. גם יתר ענפי הכלכלה נפגעו - מחסור בחומרי גלם, מכונות וחלפים שלא הגיעו בגלל ניתוק הדרכים או בגלל הפנייתם למאמץ המלחמתי של מדינות אחרות, פגעו ביכולת הייצור של התעשייה ושל ענף המכרות והפקת הנפט.

הנפט הרומני, שהפקתו נתקלה בקשיים, כאמור לעיל, היה מבוקש מאוד וגרמניה הציעה לתת עבור כל קרון של נפט קרון של תחמושת. בתקופה זו רומניה ניסתה להכין את צבאה ולצייד אותו, שיהיה מוכן להצטרף למלחמה ברגע המתאים, אך התעשייה המקומית לא הייתה מסוגלת לספק את צרכיו והמדינות הזרות לא היו מוכנות לספק לרומניה חומרי מלחמה, שהיו עלולים להיות מופנים כנגדן.

ניתוק דרכי המסחר עם מערב אירופה יצר מצב בו הייתה עדיפות ברורה לסחר עם מעצמות המרכז ואומנם, ב-1915, מדינות אלה קלטו 78% מהיצוא הרומני. גרמניה והאימפריה האוסטרו-הונגרית הקימו מונופולים ליבוא הדגנים, מונופולים שהכתיבו מחירים נמוכים מכפי שרצו הרומנים. בתגובה הקימה רומניה מונופול ליצוא, שהתמודד מול מונופולי היבוא. המונופול הרומני, שנקרא "הוועד המרכזי לממכר ויצוא הדגנים והמוצרים הנלווים", קבע את הכמויות הדרושות לצריכה פנימית, את המחירים המרביים למכירה ברומניה, את המכירים המינימליים ליצוא, עסק במכירת התבואות בחו"ל וגם בהעברתן.

בגלל הקשיים השונים, בתקופה 1913 - 1915, נפח היצוא הרומני הצטמצם לשליש. צמצום ההכנסות הנובעות מיצוא ולעומתן ההוצאות המוגדלות על הצטיידות הצבא, כולל הלוואת מחו"ל הביאו להגדלת כמות המזומנים בשוק הפנימי, עד פי שלושה, מה שהזין את האינפלציה.

המאמץ המלחמתי
-------------

השלטון הרומני, שהחליט על שמירת הנייטרליות, היה מודע שבמוקדם או במאוחר רומניה עשויה להצטרף למלחמה, מרצונה או שלא מרצונה, לכן עשה מאמץ עילאי להכנת הצבא הרומני למלחמה.

לתשלום עבור הצטיידות הצבא, הממשלה הרומנית לקחה מהבנק הלאומי ארבע הלוואות, בסכום כולל של 400,000,000 לאי והלוואות חוץ מהממלכה המאוחדת ומאיטליה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אוניברסיטת טרנסילבניה בברשוב, הפקולטה למדעי הכלכלה, נושאים הנוגעים להיסטוריה הכלכלית של רומניה - פרק 9, כלכלת רומניה במהלך מלחמת העולם הראשונה (ברומנית)
* המרצה האוניברסיטאי, דר' אאורל פיטורקה, אוניברסיטת קראיובה - ההיסטוריה של הכלכלה הלאומית (ברומנית)
**חסך חושי** הוא מצב שבו מונעים מאחד החושים גירויים. על ידי כיסוי עיניים ניתן למנוע גירוי מחוש הראייה. אטמי אוזניים מונעים את גירוי חוש השמיעה. באמצעים שונים ומתוחכמים יותר ופחות ניתן למנוע את גירויים של חושים אחרים. חסך חושי היה נושא למחקרים נרחבים בפסיכולוגיה, אך הוא ידוע לשמצה בעיקר כשיטה להוצאת הודאות מנחקרים.

בתנאים קשים של חסך חושי הצליח רק אחד מעשרה מתנדבים לעמוד בניסוי במשך יותר מעשר שעות. בין השאר התפתחה תחושה פרנואידית והזיות.

ריצ'רד פיינמן תיאר ניסויים לבחינת חסך חושי במכל ציפה שבהם השתתף:

> 
> "מכל חסך חושי דומה לאמבטיה גדולה, אבל עם מכסה שנסגר מלמעלה. בפנים יש חושך גמור, ומכיוון שהמכסה עבה, אין שום קול, יש משאבה קטנה שמזרימה אוויר פנימה. המים במכל הכילו מלחי אפסום, כדי שיהיו צפופים יותר ממים רגילים, אז אתה צף די בקלות. הטמפרטורה היא טמפרטורת הגוף. לא צריך להיות שום אור, שום קול, שום תחושת טמפרטורה, שום דבר! נכנסתי לשם תריסר פעמים וכל פעם נשארתי במכל שעתיים וחצי בערך"
> 
> 
> 
> — "אתה בטח מתלוצץ, מיסטר פיינמן", תרגום: עמנואל לוטם, עמ' 315, בהשמטות קלות
> 

פיינמן תיאר כיצד השהות במכל עוררה בו שלל הזיות. הוא הצליח להרגיש כיצד הוא "מזיז" את ה"אני" שלו מהמוח אל איברי הגוף ואחר כך אפילו הצליח "לצאת מהגוף" ולראות את איבריו מבחוץ: "ראיתי את העורף שלי כשכפות הידיים שלי נשענות עליו".

בית הדין האירופאי לזכויות האדם תיאר בפסק דין מ-1978 שיטות לגרימת חסך חושי שחוקרים בריטיים נקטו כנגד נחקרים שנחשדו בקשר עם טרור ה-IRA. שק שחור הושם על ראשם של עצורים לפרקי זמן ממושכים, הם הושמו בחדר שבו היה רעש מחריש ובלתי נפסק, נמנעו מהם אכילה ושתייה. בית המשפט קבע כי שיטות אלו לא אנושיות ואסורות, אך אין הן מגיעות לדרגת "עינויים".

ראו גם
------

* מכל ציפה
* ניסויים בחסך לשוני

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **חסך חושי** |

* ציפי כץ, ילד רגיש מאוד - קשיים בוויסות חושי ובאינטגרציה חושית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4181000-4
* NDL: 00564889
* NKC: ph874656

 |
**אלחנדרו קבררה** (בספרדית: **Alejandro Cabrera**; נולד ב-30 בספטמבר 1992 בלוס קונדורס שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת באנפילד מליגת העל הארגנטינאית.

קריירת מועדונים
---------------

קבררה גדל במחלקות הנוער שלאתלטיקו אלמפוארטה, ארחנטינו קולוניאל, טאז'רס ודפורטיבו אטלאיה. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות ארחנטינו קולוניאל וקלוד רונקדו מהליגות הנמוכות בארגנטינה.

ב-1 ביולי 2016 חתם באסטודיאנטס דה ריו קואטרו, עמה שיחק בליגת המשנה הארגנטינאית, וכן בליגה הארגנטינאית השלישית ובליגה הארגנטינאית הרביעית. הוא ערך 88 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.

ב-20 באוגוסט 2020 הושאל לבאנפילד מליגת העל הארגנטינאית עד לדצמבר 2021. ב-26 בדצמבר 2021 חתם על חוזה קבוע במועדון.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway

הערות שוליים
------------

1. ↑  Alejandro Cabrera deja Estudiantes de Río Cuarto y jugará en Banfield באתר Cba24n, ‏ 20 באוגוסט 2020 (בספרדית)
2. ↑  Banfield compró a Alejandro Cabrera באתר tycsports, ‏ 26 בדצמבר 2021 (בספרדית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אלחנדרו קבררה"**.
דרוויש קורקוט
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
סרווט קורקוט
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
**דרוויש וסרווט קורקוט** (Dervis and Servet Korkut) היו בני זוג מוסלמים מהעיר סרייבו שבבוסניה, אשר בימי מלחמת העולם השנייה הסתירו בביתם את היהודיה דונקיקה פאפו (Donkica Papo). בשל כך הוכרו על ידי מוסד יד ושם כחסידי אומות העולם.

מעשה ההצלה
----------

דרוויש קורקוט (Derviš Korkut) (נולד ב-1888) היה אוצר המוזיאון העירוני בסרייבו. הוא שלט בשפות רבות, והיה ידיד של יהודי סרייבו ובעל עניין עמוק בתרבות ובפולקלור שלהם, נושא שעליו פרסם מספר מאמרים.

דונקיקה פאפו (לימים מירה בקוביץ' (Mira Baković)), ילידת סרייבו וחברת תנועת השומר הצעיר, הצטרפה בשלהי 1941 לארגון הפרטיזנים של טיטו. ב-1942 נאלצה יחידתה להתפזר והיא חזרה לסרייבו. היא קיוותה למצוא שם מחסה אצל בן משפחה, אך לא מצאה כזה. היא פגשה אדם שעבד עם אביה, והוא הביא אותה לבניין המוזיאון והפגיש אותה עם דרוויש קורקוט. קורקוט הסביר שאשתו ילדה לאחרונה בן והציע לפאפו מקלט בביתו במסווה של משרתת מוסלמית. הוא הביא אותה לביתו ושם קיבלה אותה אשתו, סרווט, בסבר פנים יפות.

בני הזוג קורקוט שיכנו את פאפו בחדר בעליית הגג, הלבישו אותה בלבוש מוסלמי מסורתי והציגו אותה ככזו בפני אורחיהם. פאפו שהתה עם משפחת דרוויש חמישה חודשים. במהלך זמן זה היא הצליחה ליצור קשר עם כמה מבני משפחתה בעיר אחרת. הזוג דרוויש סייע לה להשיג היתר נסיעה והיא עזבה והצטרפה אל משפחתה. בהמשך חזרה פאפו לשירות בין הפרטיזנים, שם שירתה כאחות עד סוף המלחמה.

בתם של בני הזוג קורקוט, למיה (Lamija), נישאה למוסלמי בקוסובו. בשנת 1999 היא עזבה את קוסובו לאחר פרוץ המלחמה שם והגיעה לישראל. שם היא נפגשה עם בנה של מירה פאפו, שקיבל בחום את בת האנשים שהצילו את אמו.

ב-14 בדצמבר 1994 הכיר יד ושם בדרוויש ובסרווט קורקוט כחסידי אומות העולם.

### הצלת הגדת סרייבו

במהלך המלחמה הגיעו אנשי מבצע רוזנברג, ארגון שהוקם על ידי הגרמנים כדי לבזוז את אוצרות התרבות והאמנות של היהודים, למוזיאון סרייבו כדי להחרים את הגדת סרייבו המפורסמת מהמאה ה-14 שהוחזקה בו. קורקוט אמר להם שגרמנים כבר לקחו את ההגדה והם קיבלו את סיפורו. בפועל ההגדה הוסתרה בביתו של קורקוט. לאחר המלחמה הוא החזיר אותה למוזיאון העירוני.

קישורים חיצוניים
----------------

* דרוויש וסרווט קורקוט, באתר "יד ושם" (באנגלית)
* רונן דורפן, ההגדה ששרדה הכל, באתר ישראל היום, 11 באפריל 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפי גרסה אחרת מי שהונה את הגרמנים היה מנהל המוזיאון יוז'ו פטרוביץ' (מקור: הכתבה מישראל היום).
**קנריומיס** (שם מדעי: ***Canariomys***) הוא סוג בן שני מינים של מכרסמים ממשפחת העכבריים אשר חיו באיים הקנריים (כיום בספרד) סביב הפליסטוקן עד העת המודרנית. ככל הנראה הם היו אוכלי צמחים בעלי שיניים גדולות וזנב ארוך. שני המינים גדלו עקב נידחות האיים מטורפים מקומיים. 

מכרסמים אלה היו בעלי טפרים גדולים ורגליים ארוכות אשר התאימו לתנועה הן על הקרקע והן לטיפוס על עצים. הם אולי הזכירו במראם את חולדת הענן הקיימת באיי דרום-מזרח אסיה. 

שני המינים נכחדו סביב שנת 1,500 לספירה, בזמן בו הגיעו הספרדים לאיים הקנריים, לכבוש את הגואנצ'ים. הספרדים פגעו במכרסמים הענקיים והפיצו באיים חתולים טורפים אשר האיצו את ההכחדה.

### מינים

* קנריומיס ברבואי (*Canariomys bravoi*) - התקיים באי טנריפה והגיע לאורך 1.14 מטר, אך רק למשקל 1 ק"ג.
* קנריומיס טמרני (*Canariomys tamarani*) - התקיים באי גראן קנריה והיה קטן יותר מקרובו. הוא הגיע לאורך 25 ס"מ, דומה לחולדה חומה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קנריומיס** בוויקישיתוף
* קנריומיס, באתר ITIS (באנגלית)
* קנריומיס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* קנריומיס, באתר GBIF (באנגלית)
**ספרינגס** (באנגלית: **Springs**) היא עיר עצמאית לשעבר במזרח ראנד, כיום חלק מעיריית המטרופולין אקורולני במחוז חאוטנג, דרום אפריקה. היא נמצאת 50 ק"מ מזרחית ליוהנסבורג ו-72 ק"מ דרום-מזרחית מפרטוריה. שמה של העיר מגיע ממספר רב של מעיינות באזור. מתגוררים בה למעלה מ-121,000 תושבים.

היסטוריה
--------

השם ספרינגס ניתן לאזור עוד לפני הקמת העיר בסוף המאה ה-19 על ידי מודד הקרקעות ג'יימס ברוקס. הוא כנראה נתן את השם ספרינגס (מעיינות באנגלית) בגלל ריבוי המעיינות באזור. אבל לפי סיפור אחר הוא רצה לקרוא למקום על שמו, אך מכיוון ששמו ברוקס דמה כל כך למילה "broek" (מכנסיים) באפריקאנס, הוא חשש שהחקלאים האפריקאנרים באזור ילעגו לו.

ב־16 בספטמבר 1884 פורסמה המפה הרשמית של ספרינגס בפרטוריה. בתחילה, ערך הקרקע היה שווה ל־200 ראנד. אך גילוי הפחם והזהב וכרייתו שלאחר מכן הגדיל את הערך האדמה במידה ניכרת.

הפחם שהתגלה בספרינגס היה באיכות טובה ובשנת 1888 נחתם החוזה הראשון לכריית פחם באזור. בתחילה הכרייה הייתה בקנה מידה קטן, אך עלתה כשהוקם המכרה המזרחי הגדול. מסביב למכרה היו מספר בתי ברזל גלי, ואף על פי שהיו מספר מלונות קטנים וסוחרים כלליים, ספרינגס עדיין לא הייתה עיר. היישוב גדל ובשנת 1902 מונתה ועדת בריאות שתשמור על בנייתם ומיקומם של מבנים וגם על ההיגיינה בעיירה הגדלה. בשנת 1899 התגלה זהב בחווה גדולד ומספר מכרות זהב נפתחו בספרינגס.

באפריל 1904 הוכרזה האזור כעיירה שקיבל את השם המקום ספרינגס, ועדת הבריאות הוחלפה על ידי מועצת עיר, והיא פרחה כעיירת כורים. בשנת 1962 ייצר ספרינגס 10% מזהב המדינה ו-9% מהאורניום שלה. עם זאת, בסוף שנות ה-60 של המאה העשרים רוקנו המכרה האחרון בעיר, מכרה דחהפונטיין (מילולית: Daggafonteinmyn). העיירה לא מתה, אלא התפתחה למרכז תעשייתי.

ספרינגס הוא כיום אחד ממרכזי התעשייה של ויטווטרסראנד וגם השער המזרחי של חאוטנג לכיוון מפומלנגה וצפון קוואזולו-נטאל. הכרייה הוחלפה בתעשיות ייצור והנדסה בעלות חשיבות כלכלית; מוצרי האזור כוללים מתכות מעובדות, כימיקלים, נייר ומוצרי מזון.

קהילה יהודית
------------

עד לסוף שנות התשעים של המאה העשרים הייתה קהילה יהודית גדולה בספרינגס. היו שם שני בתי כנסת, עם בסך הכל 300 משפחות. היום (2021) רוב הקהילה עזבה ליוהנסבורג, קייפטאון, או היגרה לישראל, אוסטרליה, ארצות הברית, ובריטניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ספרינגס** בוויקישיתוף
* ספרינגס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007537984705171
* LCCN: n96015563
* MusicBrainz: a33a447c-cc87-4797-b8e2-3d329897d269
* VIAF: 132691979
* WorldCat: lccn-n96015563

 |
קינו של עכברון הקמה, ארוג מגבעולי עשב ארוכים
**עכברון הקמה** (שם מדעי: *Micromys minutus*) נקרא גם **עכברון הקציר** הוא הקטן שבמשפחת העכבריים, ובסדרת המכרסמים בכלל. הוא המין היחיד בסוג *Micromys*.

מאפיינים
--------

אורך גופו של עכבר הקמה 6-7 ס"מ, אורך זנבו זהה, ומשקלו כ-5 גרם. הגב אדמדם, הגחון לבן, האוזניים קטנות וכן גם העיניים. בית גידולו בשדות, ועל גדות נחלים, הוא זריז תנועה ביותר, ונעזר בזנבו לטיפוס על ענפים, עליהם הוא בונה את קינו, או קוטף מהם את מזונו..

הקן ארוג בקפדנות מגבעולי עשב ארוכים, ולו צורת כדור, שפתחו מן הצד. משך ההיריון 21 יום, מספר הוולדות 5–9, המלטות אחדות בשנה. עכבר הקמה ניזון מחרקים וזרעים, באביב הוא מכרסם ניצנים טריים של גבעולי עצים ושיחים. בחורף הוא מסתתר בחורים בתוך האדמה או תחת ערימות קש.

תפוצתו באירופה ובאסיה (ממזרח ועד מערב אירואסיה).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עכברון הקמה** בוויקישיתוף
* עכברון הקמה, באתר ITIS (באנגלית)
* עכברון הקמה, באתר NCBI (באנגלית)
* עכברון הקמה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* עכברון הקמה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* עכברון הקמה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* עכברון הקמה, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  עכברון הקמה באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph115390

 |
**לואי אוטייה** (בצרפתית: **Louis Outhier**) הוא שף צרפתי הידוע בשל מסעדתו "ל'אואזיס", אותה ניהל בלה נאפול (La Napoule), כפר בסמוך לקאן בריביירה הצרפתית, בין השנים 1954–1988.

קריירה
------

אוטייה התלמד ב"לה פיראמיד" תחת פרנאן פואן, באותן שנים בהן עבדו שם ז'אן טרואגרו ופול בוקיז. 

הוא אחד מהשפים היחידים שהחזיקו בעת ובעונה אחת שלושה כוכבים במדריך מישלן האדום (בין 1969 ל-1988) וארבע מצנפות ממדריך הגו מיו. כשעבד עם בן-חסותו דאז ז'אן-ז'ורז' וונגריכטן, הוא ייעץ למספר מסעדות ברחבי תבל בשנות השמונים (בכללן בלונדון, סינגפור, בנגקוק ואוסקה). באמריקה הוא ייעץ ל"לה מרקיז דה לאפייט" בבוסטון, לרשת המלונות "סוויסוטל", הכין (לצד השף וונגריכטן) את התפריט, הצוות ואספקת המוצרים. הוא מוכר כמי שהכניס את התבלינים האסיאתיים לנובל קוויזין, כמי שהחדיר את האזוריות למסעדות הצרפתיות-האמריקאיות באמצעות שימושו בחומרי גלם מקומיים טריים. 

אחרי שפרש נותרה מסעדתו פנויה מספר שנים. השף סטפאן רמבו, תלמידו לשעבר של אוטייה, רכש אותה ב-1999, והגיע לשני כוכבים במישלן, בהם הוא מחזיק כיום (2010).

אוטייה תואר במהלך הקריירה שלו כרזה, נלהב, ו"נאה". מטבחו ניסה ליצור מחדש ריחות וטעמים מהילדות, במיוחד בישול של סבתו שביחד עם סבו, היא הייתה הבעלים של טחנת קמח בצרפת.

קישורים חיצוניים
----------------

* פוקס בטרפלד, "מסעדת בוסטון מושכת למרות העיצוב שלה", הניו יורק טיימס, 8 בינואר 1986
* רוברט נאדו, "טבח כמו אוטייה: מאסטר שף צרפתי בבוסטון", בוסטון פניקס, 15 בדצמבר 1985
* ויליאם גריימס, "עיר מעוררת תיאבון: היסטוריה קולינרית של ניו יורק", מקמילן, 2009, עמ' 302, מסת"ב 9780865476929
* אנדרה גאיו, "סיפורו האמיתי של הנובל קוויזין", Gayot.com
* פיטר רומאו, "כוכב צרפתי מאיר את ניו יורק; אוטייה פותח מסעדה בלאפייט", Nation's Restaurant News‏ 20 באוקטובר 1986
* עמוד מסעדת "ל'אואזיס" באתר dininginfrance
* "ל'אואזיס" באתר פרומרס, frommers.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1200223756
* VIAF: 2222157470196122640005
* WorldCat (עם VIAF): 2222157470196122640005

 |
**ILTV** היא חברת חדשות ותוכן אשר מפיקה ומשדרת חדשות יומיות, ותכנים נוספים מישראל, באנגלית ובספרדית לרחבי העולם.

היסטוריה
--------

המיזם הוקם על ידי יזם התקשורת רונן לפלר בשנת 2015, במימון חברת J Media Global האמריקאית.

כבר מתחילתו, התקבל המיזם באהדה רבה, על ידי קהילות פרו ישראליות ברחבי העולם.

במהלך השנים, הפך המיזם, לספק הגדול ביותר בישראל, של מגוון תוכניות טלוויזיה יומיות באנגלית וספרדית, לתחנות טלוויזיה ברחבי העולם[דרוש מקור].

בשנת 2019, נמכר המיזם לקבוצת משקיעים אמריקאים, בראשות משפחת פאליק ממיאמי, שמינתה את נציגה בישראל, יעקב ברג, לעמוד בראש המיזם.

עד חודש יולי 2020 כל תכניי החברה צולמו, שודרו והופקו באולפני וואלה ניוז.

בחודש יולי 2020 נחתם חוזה שיתוף פעולה אסטרטגי עם ynet, שבעקבותיו כלל פעילות החברה, עברה למשרדי ואולפני ynet.

כחלק משיתוף הפעולה עם קבוצת ידיעות אחרונות (ynet) תוכני הווידאו של ILTV משודרים באתר ynet באנגלית.

המהדורה המרכזית היומית באנגלית משודרת מדי יום בטיסות אל על.

בסוף שנת 2021 ILTV השיקה את אפליקציית הסטרימינג ILTV+ שתכניה זמינים למנויים בתשלום.

החל מיוני 2022 ליטל שמש מגישה את המהדורה המרכזית Israel Daily בימי חמישי.

פלטפורמות שידור
---------------

* METV
* JBS
* JLTV
* JOY TV
* ROKU
* CBN
* Visjon Norge
* Vision Sverige
* KSCE
* The Blaze
* ynet News
* The News Forum
* EL AL

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ILTV** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ILTV
* ILTV, ברשת החברתית פייסבוק

* ILTV, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ILTV, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  ILTV גם בטיסות אל על, באתר ערוץ 7, 28 ביוני 2017
2. ↑  משה בנימין, מהדורת החדשות של ILTV באנגלית תשודר מדי ערב ב-METV, באתר אייס, 14 בפברואר 2017