recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**יוסף פרידנזון** (תרפ"ג, 1923 – י"ג באדר תשע"ג, 23 בפברואר 2013) היה עיתונאי ועסקן יהודי אורתודוקסי בארצות הברית, עורך ביטאון אגודת ישראל בארצות הברית "דאס אידישע ווארט".

קורות חיים
----------

נולד בלודז' שבפולין, בנו של אליעזר גרשון פרידנזון, פעיל אגודת ישראל וממייסדי הביטאון "בית יעקב זשורנאל", שנמנה עם חסידות גור. למד בישיבת חכמי לובלין. בצעירותו היה מפעילי צעירי אגודת ישראל בפולין. במלחמת העולם השנייה שהה במשך תקופה בגטו לודז' ולאחר מכן נמלט למקומות מסתור שונים.

לאחר תום המלחמה היגר לארצות הברית. עם בואו החל בפעילות של עזרה וסיוע לפליטי השואה ובכללם ליתומים גלמודים ששכלו את הוריהם ובני משפחתם.

בשנת תשי"ד (1954) ייסד פרידנזון את הירחון היידי "דאס אידישע ווארט", שהיה גרסה חדשה לביטאון אגודת ישראל בשם זה שיצא בגרמניה בשנים 1947 - 1948 עבור פליטי השואה ששהו במחנות העקורים. במשך כשישים שנה היה עורך העיתון והכותב המרכזי בו. הירחון הביא את דברה של אגודת ישראל בארצות הברית ופרסם ידיעות ומאמרים מחיי היהדות האורתודוקסית בארצות הברית וישראל. כמו כן הכיל העיתון דברי תורה והגות, ביוגרפיות של גדולי הרבנים, ועסק רבות בהנצחת עולם התורה והחסידות בפולין שנכחד בשואה. במקביל לכתיבתו בעיתון יזם פרידנזון פרויקטים להנצחת יהדות פולין והרצה במסגרות שונות על מסירות הנפש והגבורה היהודית בתקופת השואה.

פרידנזון היה מבכירי עסקני אגודת ישראל בארצות הברית. היה מקורב לגדולי הרבנים שם, ובראשם הרב אהרן קוטלר, הרב משה פיינשטיין והאדמו"רים מבויאן וקופישטניץ. 

נפטר בניו יורק בשנת תשע"ג, בהיותו בן תשעים, והובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* יוסף פרידנזון, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007298750905171
* GND: 129977934
* ISNI: 0000 0000 6697 8109
* LCCN: n84162283
* NKC: zmp2012737071
* VIAF: 62954504
* WorldCat: lccn-n84162283

 |
**מתיו דייוויד לואיס** (באנגלית: **Matthew David Lewis**; נולד ב-27 ביוני 1989) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי. לואיס התפרסם במיוחד בזכות תפקידו כנוויל לונגבוטום בסדרת סרטי הארי פוטר המבוססים על סדרת הספרים המצליחה של ג'יי קיי רולינג.

ביוגרפיה
--------

לואיס נולד בלידס שבחבל יורקשייר שבאנגליה לאדריאן ולינדה לואיס. יש לו שני אחים גדולים: כריס שהוא עורך טלוויזיה ואנתוני שהוא שחקן ומוזיקאי. הוא למד בתיכון הקתולי סנט מרי.

### קריירה

מאז שהיה בן חמש לואיס משחק. הוא התחיל מקטעים קצרים ששודרו בטלוויזיה, תוכניות טלוויזיה, ותוכניות דיון. בין השנים 1995–2000 הוא הופיע במספר סדרות טלוויזיה שהפיקה רשת ה-BBC.
בשנת 2000 נבחר לואיס לתפקיד של נוויל לונגבוטום בסדרת סרטי הארי פוטר. הוא שיחק את דמותו של נוויל במשך הסרטים. עבור התפקיד של נוויל, הובלטו השיניים של לואיס, והוא נעל נעליים שהיו גדולות עליו בשתי מידות. בנוסף, הונחו חתיכות פלסטיק מאחורי אוזניו כדי לגרום להן לבלוט יותר. במהלך הצילומים של הסרט "הארי פוטר ומסדר עוף החול", הלנה בונהם קרטר, שמשחקת את דמותה של בלטריקס לסטריינג', קרעה בטעות את עור התוף של לואיס כשהיא תקעה את השרביט שלה באוזנו.

בשנת 2016 שיחק בדרמה הרומנטית "ללכת בדרכך" לצד אמיליה קלארק וסם קלאפלין. הסרט מבוסס על רומן באותו שם שנכתב על ידי ג'וג'ו מויס. ב-2018, שיחק בסרט "טרמינל" בכיכובה של מרגו רובי ובסדרה "חברות". ב-2020, שיחק בסדרה "כל היצורים גדולים כקטנים" את דמותו של יו.

### חיים אישיים

ב-29 במאי 2018 נישא לאנג'לה ג'ונס באיטליה לאחר שהיו מאורסים מנובמבר 2016. הזוג הכיר ב"חגיגת הארי פוטר השנתית" באתר הנופש יוניברסל אורלנדו.
הוא משמש כסגן הנשיא לקרן הצדקה של לידס יונייטד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מתיו לואיס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מתיו לואיס
* מתיו לואיס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* מתיו לואיס, ברשת החברתית אינסטגרם

* מתיו לואיס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* מתיו לואיס, באתר AllMovie (באנגלית)

* מתיו לואיס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Steve Daly Updated July 13, 2007 at 04:00 AM EDT, Bonham Carter: *I think I took my sadism a bit too literally*, EW.com (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5641566
* LCCN: no2011194095
* VIAF: 220953949
* WorldCat: lccn-no2011194095

 |
**אדווין די ליאון** (באנגלית: **Edwin de Leon**; ‏4 במאי 1818 - 30 בנובמבר 1891) היה סופר, עיתונאי ומדינאי. דיפלומט בשירות קונפדרציית המדינות של אמריקה.

ביוגרפיה
--------

נולד בקולומביה, קרוליינה הדרומית לרבקה לופס ומרדכי הנדריקס די לאון, רופא וראש עיריית קולומביה. אחיו היו הסופר תומאס קופר די לאון (אנ') ורופא דוד קמדן די לאון. הוא סיים לימודי משפטים במכללת קרוליינה הדרומית, אך עיקר עיסוקו היה בספרות ובפוליטיקה. עם מעברו לגור בסוואנה התמנה כעורך העיתון המקומי **סוואנה רפובליקן** והפך אותו לבמה מרכזית לפעילות פוליטית. מאוחר יותר התמנה כעורך היומון טלגרף בעיר הולדתו קולומביה.

בסביבות 1850 עקר לוושינגטון די. סי. והוציא לאור עיתון בשם "The Southern Press". הוא סייע לסנטור פרנקלין פירס במרוץ לנשיאות ארצות הברית ב-1852 שבו נבחר פירס לכהן כנשיא ארצות הברית ה-14. לאחר הבחירות מינה אותו פירס לקונסול כללי במצרים. במהלך מלחמת קרים נתן הסולטן העות'מאני אבדילמג'יט הראשון הוראה לגרש את נתיני יוון מכל תחומי האימפריה העות'מאנית ודי לאון העניק ליוונים תושבי מצרים חסות של הקונסוליה שמנעה את גירושם. אותון, מלך יוון, ביקש להעניק לו מדליית כבוד על פעילותו זו אך הוא סירב כנציג ארצות הברית לקבל אות הוקרה מגורם שלטוני זר, יהא אשר יהא.

עם פרוץ מלחמת האזרחים האמריקנית התפטר די לאון ממשרתו וחזר למדינתו להצטרף לאנשי הקונפדרציה, אליהם נטה. ג'פרסון דייוויס, נשיאה הראשון והיחיד של הקונפדרציה, שלח אותו כדיפלומט מטעם מדינות הדרום לאירופה כדי לגייס תמיכה והכרה רשמית בעצמאות הדרום, הוא נפגש עם לורד פלמרסטון באנגליה ועם נפוליאון בצרפת, וסירב לקבל תשלום על עבודתו או על הוצאות המסע.

לאחר המלחמה חזר לארצות הברית והתמקד ביצירתו הספרותית. הוא חיבר כמה ספרים וספרו המוכר ביותר הוא ספרו האוטוביוגרפי "Thirty Years of My Life on Three Continents" (שלושים שנה מחיי בשלוש יבשות).

קישורים חיצוניים
----------------

* "ליאון, עֶדְוִוין דֵי", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק ו, עמוד 36, באתר היברובוקס
* כורש אדלר ול. היהנר, ‏לאון, אדווין די, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
* אדווין די לאון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007311099805171
* BnF: cb15075247q (data)
* GND: 13221279X
* ISNI: 0000 0000 8378 1666
* LCCN: n96082663
* SNAC: w6pv7ngf
* SUDOC: 112338119
* VIAF: 44592440
* WorldCat: lccn-n96082663

 |
**לאורו נלך** היא עמותה ישראלית העוסקת בקידום החינוך להתנדבות ולעשייה חברתית בקרב תלמידי תיכון בישראל.

העמותה הוקמה בשנת 2000 לזכרו של הרב משה צבי נריה במטרה לחנך בני נוער למעורבות ולאחריות חברתית לאור מורשתו של הרב נריה. בבסיס פעילות העמותה עומד העיקרון לפיו ההתנדבות אינה רק אמצעי לסיוע לנזקקים, אלא היא מסייעת בגיבוש אישיותם של בני הנוער בתקופת התבגרותם ומשפיעה על עיצוב דמותם כבני אדם חיוביים ותורמים לחברה. 

העמותה פועלת בשיתוף פעולה עם בתי הספר התיכוניים, ובמסגרתה יוצאים אלפי בני נוער מדי שבוע להתנדבות קבועה הכוללת חונכות אישית של ילדים ומבוגרים ופעילות במוסדות חינוך, רווחה ובריאות. בנוסף, מפעילה העמותה מוקד התנדבות ארצי המקשר בין מתנדבים למוסדות, ארגונים ויחידים הזקוקים לסיוע.

בשנת תשע"ו התבצעה פעילות העמותה ב-80 ערים ויישובים בישראל וכללה 150 מוסדות חינוכיים השותפים לפעילות, ממגוון מגזרים ואוכלוסיות. לקראת סוף השנה הוענק לעמותה אות הנשיא למתנדב.

פעילות העמותה התרחבה עד לעיר טורונטו, שם היא מפעילה מתנדבים מישראל בישיבה התיכונית "אור-חיים" של רשת מרכז ישיבות בני עקיבא.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר 'לאורו נלך'
* לאורו נלך, באתר "גיידסטאר ישראל"
* לאורו נלך, באתר משרד החינוך
* סרטונים לאורו נלך: נותנים ומקבלים פי שתיים, בערוץ "אורות – טלוויזיה יהודית", 30 במרץ 2011
* לאורו נלך- תגית באתר ערוץ 7

הערות שוליים
------------

1. ↑  צופיה הירשפלד, החופש להתנדב, באתר ynet, 14 ביולי 2009   
 שלמה פיוטרקובסקי, 3,500 מתנדבי קיץ הסתייעו במוקד "לאורו נלך", באתר ערוץ 7, 22 באוגוסט 2010
**רזננודרונגוב** (שם מדעי: *Razanandrongobe*; משמעות השם ממלגשית: "אב הלטאה הגדולה") הוא סוג של זוחל דמוי-תנין פרהיסטורי אשר התקיים במשך היורה התיכון של מדגסקר שלפני 167.7 עד 164.7 מיליון שנה מזמננו.

סוג זה הכיל מין יחיד, **Razanandrongobe sakalavae** אשר תואר ב-2006 בידי החוקר סימון מגאנוקו ועמיתיו, לאחר שאלה התגלו בשנים 2003-2004 בתצורות Isalo III Formation. שם המין קרוי לכבוד בני סאקאלבה (אנ') המלגשים.

ממצאי המאובנים של היצור שהתגלו כללו שרידי לסת עליונה ומספר שיניים. ממצאים שהתגלו כבר ב-1972 ולא קיבלו שיוך עד 2017 שויכו גם לסוג, כולם באותו המין. 

זוחל גדול זה הגיע בבגרות לאורך של 7 מטרים, על סמך בסיס הגולגולת שאורכה הגיע ל-88 ס"מ, כשלפי ההערכות הגיע לגובה של 1.6 מטר ולמשקל של 800–1,000 ק"ג. הוא היה כנראה טורף-על שמילא תפקיד של תרופוד במדגסקר. הוא דמה לכמה דמויי-תנינאים כמו הבאורוסוכוס, הנוטוסוכוס וקרוביהם וכמותם היה כלול בקבוצה נוטוסוכיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* טורף העל הענק שהטיל אימה בתקופת היורה באתר Ynet

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רזננודרונגוב** בוויקישיתוף
* רזננודרונגוב, באתר GBIF (באנגלית)
**אספרוזאורוס** (שם מדעי: ***Asprosaurus***) הוא סוג של לטאה פרהיסטורית, אשר התקיימה במשך סוף הקרטיקון שלפני 81 מיליון שנה בדרום קוריאה. סוג זה מכיל מין יחיד - *Asprosaurus bibongriensis* .

הממצאים של לטאה זו התגלו בתצורות סונסו קונגלומרט (אנ') והיא הלטאה הראשונה מהמזוזואיקון שהתגלתה בדרום קוריאה. היא תוארה ב-2015 בידי החוקר פארק וצוותו. הממצאים היחידם שלה כוללים שרידים מקוטעים מהגולגולת וחלק מהמידע עליה מבוסס על השערות, אם כי מרבית החוקרים רואים בה קרובה רחוקה של ההלודרמיים - הלטאות הארסיות ביותר למעט הכוח הענק. מבנה הלסת התחתונה של הלטאה דומה לזה של בני הקבוצה Monstersauria, בה ההלודרמיים.

זוהי הלטאה הקרקעית (שאינה מוזאזאור) האסייתית הגדולה ביותר , כשאורך הגולגולת שלה הגיע ל-180-200 מ"מ. בכך היא מתחרה רק עם הסוג *Chianghsia* שהתגלה בסין. מעריכים שאורך הלטאה הכולל יכל להגיע לאורך של 3 עד 4 מטרים ואולי היא הייתה טורפת עליונה באזור. גודלה איפשר לה לטרוף דינוזאורים קטנים וזוחלים אחרים וייתכן שבדומה להלודרמות הייתה לה נשיכה ארסית (אם כי זה נתון שנוי במחלוקת). למעשה באזור בו היא נמצאה התגלו מספר קיני דינוזאורים והגיוני שהלטאה התבססה עליהם למזון.

קישורים חיצוניים
----------------

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kim, J.K.; Kwon, Y.E.; Lee, S.G.; Kim, C.Y.; Kim, J.G.; Huh, M.; Lee, E.; Kim, Y.J. (2017). "Correlative microscopy of the constituents of a dinosaur rib fossil and hosting mudstone: Implications on diagenesis and fossil preservation". PLOS One. 13 (3): e0195421. doi:10.1371/journal.pone.0186600.
2. ↑  Park, Jin-Young; Evans, Susan E.; Huh, Min (2015). "The first lizard fossil (Reptilia: Squamata) from the Mesozoic of South Korea" (PDF). Cretaceous Research. 55: 292–302. doi:10.1016/j.cretres.2015.03.001.
**ווסטוק** (ברוסית: **Восто́к**) היא תחנת מחקר רוסית הממוקמת בקרבת הקוטב המגנטי הדרומי, באנטארקטיקה.

היסטוריה
--------

תחנת המחקר ווסטוק נבנתה ב־1957 ופעלה בכל השנה במשך יותר מ־37 שנה. התחנה נסגרה זמנית בינואר 1994 וכעת היא מופעלת בשיתוף פעולה על ידי מדענים רוסים, אמריקאיים וצרפתיים.

גאוגרפיה
--------

התחנה ממוקמת בגובה של 3,488 מטר מעל פני הים. היא תחנת המחקר המבודדת ביותר ביבשת אנטארקטיקה והיא הנקודה בה נמדדה הטמפרטורה הנמוכה ביותר אי פעם על פני כדור הארץ, C°‏ 89.2- נמדדו ב־21 ביולי 1983. במשך החורף הארוך, הטמפרטורה הממוצעת צונחת לכ־C°‏ 65- וגם בקיץ הקצרצר הטמפרטורה לא עולה מעל ל־C°‏ 25-, הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה בתחנה היא   
C°‏ 12.2-.

המשקעים היורדים בתחנה מועטים ועומדים בממוצע על 21 מ"מ בשנה, זאת עקב הקור העז השורר במקום אשר אינו מאפשר תכולת לחות גבוהה מספיק ליצירת משקעים משמעותיים.

### אקלים

בתחנת המחקר ווסטוק שורר אקלים כיפת הקרח, EF על פי שיטת קפן לסיווג אקלים. התחנה ידועה כמקום בעל הטמפרטורות הממוצעות הנמוכות ביותר בעולם, וכמקום בו נמדדה הטמפרטורה הכי נמוכה בעולם. בתחנת המחקר כמות זניחה של משקעים.

| **אקלים בווסטוק, אנטארקטיקה** |
| --- |
| חודש | ינואר | פברואר | מרץ | אפריל | מאי | יוני | יולי | אוגוסט | ספטמבר | אוקטובר | נובמבר | דצמבר |
| טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°) | -27.0 | -38.7 | -52.9 | -61.1 | -62.0 | -60.6 | -62.4 | -63.9 | -61.6 | -51.5 | -37.2 | -27.1 |
| טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°) | -37.5 | -50.0 | -61.8 | -67.8 | -69.1 | -68.9 | -70.4 | -71.5 | -63.1 | -49.8 | -38.0 | -38.0 |
| משקעים ממוצעים (מ"מ) | 1.0 | 0.7 | 2.0 | 2.4 | 2.8 | 2.5 | 2.2 | 2.3 | 2.4 | 1.9 | 1.1 | 0.7 |

אגם ווסטוק
----------

 ערך מורחב – **ווסטוק (אגם)**  

אגם ווסטוק הוא האגם התת־קרחוני הגדול ביותר. האגם נמצא ביבשת אנטארקטיקה, מתחת לתחנת המחקר ווסטוק. שטחו של האגם 15,690 קמ"ר. אורכו של האגם 250 ק"מ ורוחבו 50 ק"מ בנקודה הרחבה ביותר, עומקו הממוצע הוא 344 מטרים. האגם נחשב לאגם העתיק ביותר והטהור ביותר בכדור הארץ מכיוון שהוא מבודד כ־420,000 שנה. האגם שוכן כ־4,000 מטר מתחת לפני השטח של מדף הקרח המרכז־אנטארקטי.

האגם התגלה בשנת 1996 על ידי צוות מחקר של מדענים רוסים ובריטים. במאי 2005 התגלה אי קטן במרכז האגם. בדיקות בחלקו העליון של האגם העלו שגילו כ־420,000 שנים.

טמפרטורת המים עומדת על C°‏ 3-. המים אינם קופאים בשל לחצן של שכבות הקרח הנמצאות מעל האגם.

גלריה
-----

* חוקרים מחזיקים ליבות קרח שנקדחו בווסטוק. מאחורי התחנהחוקרים מחזיקים ליבות קרח שנקדחו בווסטוק. מאחורי התחנה
* צילום לוויין של נאס"א ובו מסומן מיקומו של אגם ווסטוקצילום לוויין של נאס"א ובו מסומן מיקומו של אגם ווסטוק

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ווסטוק** בוויקישיתוף
* ווסטוק באתר המשלחת האנטארקטית הרוסית
* הטמפרטורה הממוצעת בווסטוק
* נתונים מטראולוגיים עכשוויים מווסטוק
* כתבה על ווסטוק (אנגלית)
* קטע קול רן לוי, אגם ווסטוק: חייזרים בחצר האחורית, באתר "עושים היסטוריה" (שידור של הפודקאסט וטקסט מלא שלו)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7739756-3
* VIAF: 246841982
* WorldCat: viaf-246841982

 |
ארון הקודש בבית הכנסת פייטב
**בית הכנסת פֵּיְטַב** (בלטבית: **Peitavas ileas sinagoga**, ביידיש: **פאייטאוו שול**) הוא בית הכנסת היחיד ששרד בריגה לאחר השואה ופעיל עד היום.

היסטוריה
--------

הנאצים ועוזריהם הלטבים הרסו ושרפו את כל בתי הכנסת בריגה ב-4 ביולי 1941. את בית הכנסת הגדול ברחוב גוגול הם הציתו על עשרות יהודים שנגררו למקום ונשרפו חיים.

בית הכנסת פייטב שרד היות שהיה צמוד לבתים ולכנסייה. כומר הכנסייה שכנע את הגרמנים כי הריסתו תפגע בכנסייה. הוא אף החביא את ספרי התורה שהיו בו.

בית הכנסת, הממוקם בעיר העתיקה של ריגה, נבנה בשנים 1903–1905 בסגנון אר נובו על ידי הארכיטקט וההיסטוריון וילהלם ניומן (אנ').

במלחמת העולם השנייה שימש בית הכנסת כמחסן סחורות. לאחר המלחמה חזרו כ-150 יהודים לריגה. בית הכנסת פייטב היה מהמעטים שפעלו בתחומי ברית המועצות ואחד מארבעה בתי כנסת בהם הייתה מקהלה. הקהילה היהודית תִחזקה ושִפצה את בית הכנסת על חשבונה.

בשנת 1998 התרחש פיצוץ ליד המבנה.

בשנים 2007–2008 עבר בית הכנסת שיפוץ נרחב במימון האיחוד האירופי, מדינת לטביה וועד הקהילות היהודיות בלטביה. עד שנת 2017 הוא היה בית הכנסת היחיד הפעיל בריגה, באפריל 2017 נפתח במרכז ריגה בית כנסת חבד ובית הכנסת פייטב משמש בעיקר לאירועים קונצרטים ותערוכות וביקורי תירים.

גלריה
-----

* פנים בית הכנסתפנים בית הכנסת
* חזית בית הכנסתחזית בית הכנסת
* מנורת בית הכנסתמנורת בית הכנסת
* לוחית זיכרון ליהודי ריגהלוחית זיכרון ליהודי ריגה
* מבנה בית הכנסתמבנה בית הכנסת
* תקרת בית הכנסתתקרת בית הכנסת
* נשיא לטביה ואלדיס זאטלרס, ראש ממשלת לטביה ואלדיס דומברובסקיס ושר התפוצות של ישראל יולי אדלשטיין בפתיחה המחודשת של בית הכנסת, 2009נשיא לטביה ואלדיס זאטלרס, ראש ממשלת לטביה ואלדיס דומברובסקיס ושר התפוצות של ישראל יולי אדלשטיין בפתיחה המחודשת של בית הכנסת, 2009

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת פייטב** בוויקישיתוף
* בית הכנסת פייטב, באתר הקהילות היהודיות בלטביה
* בתי הכנסת כורל ופייטב, באתר יוטיוב
* בית הכנסת פייטב, באתר יוטיוב
* סיור וירטואלי בבית הכנסת פייטב, באתר Synagogues 360

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 305088181
* WorldCat (עם VIAF): 305088181

 |
**הספרייה הלאומית של איי פארו** היא ספרייה ציבורית ומחקרית של איי פארו. בספרייה נמצא אוסף גדול של ספרים בשפה הפארואזית, עבודות של סופרים ומתרגמים פארואזיים ועבודות בנושא איי פארו.

היסטוריה
--------

ראשיתה של הספרייה הלאומית בשנת 1828. ב-1828 המושל הדני של איי פארו כריסטיאן לודוויג טיליש ומבקר המחוז שלו ינס דודסן הקימו ספריית קריאה של טורסהאבן בהשראתו של קרל כריסטיאן ראפן. יותר מאוחר הפכה ספרייה זו לספריית איי פאר ואשר בסופו של דבר הפכה לספרייה הלאומית של איי פארו.

האוסף הראשוני של ספרים נתרם על ידי קרל כריסטיאן ראפן עצמו וחבריו מרחבי אירופה. ב-1831 אוסף הספרייה מנה 2,860 כרכים, עד 1841 מספר הכרכים הוכפל.

הספרייה רכשה מבנה משלה ועברה אליו בשנת 1830. ינס דודסן עבד בתור ספרן בספרייה זו עד יום מותו בשנת 1878. עד 1850 היו בספרייה 5,000 כרכים. בין 1878 - 1905 פרויקט הספרייה קרטע בגלל מחסור בכספים, אך ב-1905 פרלמנט איי פארו, לוגטינג, החליט לתמוך כספית בספרייה.

פריחתה של הספרייה החלה בשנת 1921 תחת ניהולו של בלשן מדס יעקובסן. בתקופת מאבק שפות, בין דנית לפארואזית שימשה הספרייה כמקום מפגש בין סופרים ופוליטיקאים פארואזיים. הספרייה עברה למבנה חדש בשנת 1931.

לאחר כינון שלטון עצמאי באיי פארו בשנת 1948 לוגטינג הגדיל את התמיכה הכספית ושמה שונה, באופן רשמי, לשפה הפארואזית. ב-1952 התקבל חוק, לפיו הספרייה הפכה לספריית הפקדה, המו"לים מחויבים להפקיד ארבעה עותקים.

ב-24 בספטמבר 1981 הספרייה שוב עברה למבנה חדש בתכנונו של אדריכל פארואיזי יעקופ ראולי גרגוריסן.

ב-2011 כדי לחסוך בעלויות התפעול אוחדה הספרייה הלאומית עם הארכיון הלאומי של איי פארו, המוזיאון הלאומי של איי פארו, מוזיאון הטבע של איי פארו ומעבדה ביולוגית ימית קלדבק, איחוד זה יצר את המורשת הלאומית הפארואזית (פארואזית: **Søvn Landsins**).

לקריאה נוספת
------------

* Grage, Joachim and Mohnike, Thomas (eds), **Geographies of knowledge and imagination in 19th century philological research on Northern Europe**, Cambridge Scholars Publishing, 2017, p.121

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הספרייה הלאומית של איי פארו** בוויקישיתוף
* האתר הרשמי של הספרייה הלאומית של איי פארו

הערות שוליים
------------

1. ↑  Geographies of knowledge and imagination in 19th century philological research on Northern Europe, p.121
2. ↑  האתר הרשמי של הספרייה הלאומית של איי פארו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 90576454
* GND: 1282786229
* LCCN: n79074884
* VIAF: 143933120
* WorldCat: lccn-n79074884

 |
**טבע נאות** היא חברה ישראלית לייצור נעליים וסנדלים. החברה ממוקמת בקיבוץ נאות מרדכי שבגליל העליון. ב-2013 מנתה החברה כ-600 עובדים, החברה מעצבת קו חדש של נעליים בכל שנה.

היסטוריה
--------

טבע נאות, סניף הקריון
המפעל התחיל את דרכו בשנת 1942 בקיבוץ נאות מרדכי שבגליל העליון. את המפעל הקימו חברי קיבוץ עולים מאירופה, שייצרו את כל סוגי הנעליים לכל הקהלים: נשים, גברים וילדים.

בשנת 1998, בעת שהמפעל עמד בפני סכנת סגירה, החליט מיכאל אילוז, שמונה למנכ"ל החברה על שינוי האסטרטגיה השיווקית של החברה, ומעבר מנעלי נוחות קלאסיות לקונספט "פיל פרי" (Feel free) – נעליים נוחות אופנתיות, תחת המסר הפרסומי: "את הכי יפה כשנוח לך". השינוי האסטרטגי העביר את המפעל תהליך הבראה שהחזיר את רווחיותו. 

בשנת 2006 רכשה קרן ההשקעות העולמית "שמרוק" את השליטה בטבע נאות. בבעלותה, ביצעה טבע נאות שתי רכישות משמעותיות נוספות בשנים העוקבות: בשנת 2008 רכשה טבע נאות את מותג הנעליים הגרמני Theresia M, על מנת לבסס את מעמדה באירופה. בשנת 2009 היא רכשה גם את מותג נעלי הבית דפנה, מתוך מטרה להציע ללקוחות בארץ ובעולם מוצרים משלימים.

בנעלי טבע נאות מדרך המעוצב כתשליל של כף הרגל. המדרך עשוי מחומרים גמישים ורכים, המשמשים לבלימת זעזועים ולמנח רגל נכון מבחינה אורתופדית. המנעלים עשויים מחומרים טבעיים כמו שעם, לטקס (גומי טבעי) ועורות המיוצרים באיטליה. המנעליים כולם עשויים בעבודת יד.

בשנת 2013 העסיקה טבע נאות בישראל כ־600 עובדים, מתוכם כ-400 עובדים תושבי הגליל.

החברה פיתחה רפידה נשלפת ייחודית, המיוצרת משעם טבעי ומשקלה מועט. הרפידה היא בעלת גמישות גבוהה, המאפשרת התאמה למבנה הרגל באופן מהיר.

טבע נאות זכתה פעמיים בפרס האפ"י, תחרות הפרסום והשיווק האפקטיבי, לראשונה בשנת 2006 בזכות האסטרטגיה החדשה - Feel Free. הפעם השנייה הייתה בשנת 2010 עבור המהלך השיווקי בשנת 2009.

בשנת 2011 זכה מיכאל אילוז בפרס התעשייה לתואר "מנכ"ל מצטיין" כאות הוקרה על תרומתו לתעשייה בישראל ועל הפריצה של טבע נאות בהנהגתו לשווקים בינלאומיים רבים.

בשנת 2012 זכתה טבע נאות בפרס אות הוקרה על מובילות חברתית וסביבתית הכוללת פעילות מתמשכת לטובת הקהילה והסביבה בצפון, ועל מעורבות המפעל ותרומתו למען החברה והקהילה בישראל.

יצוא
----

בשוק הבינלאומי טבע נאות מוכרת בשם נאות (NAOT) כחברת הנעלה המתמחה בתחום הנוחות.

כיום, כ־75%
מהתוצרת של טבע נאות מיוצאת למגוון מדינות בהן ארצות הברית, אנגליה, גרמניה, יפן, סינגפור, אוסטרליה וקנדה. החברה מוכרת על ידי משרד הכלכלה כ"יצואן בכיר". בשנת 2010 זכתה החברה בפרס "יצואן מצטיין" מטעם בית הנשיא.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של טבע נאות
* טבע נאות, ברשת החברתית פייסבוק

* טבע נאות, ברשת החברתית אינסטגרם
* קרן יעקובי, הסנדלרייה הקטנה שהפכה ליצואנית נעליים, באתר ynet, 27 בספטמבר 2015 סרטונים
* יעל אלנתן, ‏מדינוזאור לציפור, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 20 ביולי 2018
* אתר למנויים בלבד גבריאלה דוידוביץ'-ויסברג, סוזי וסטיב לקס, הבעלים של טבע נאות, נערכים לסערה הבאה, באתר TheMarker‏, 29 במרץ 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007375701405171

 |
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה, העוסק במבצע ישראלי לסיוע בטורקיה לאחר רעידת אדמה ב-2023, עם הערך "מבצע ענף זית", העוסק במבצע צבאי טורקי נגד כוחות כורדיים בצפון סוריה שהחל ב-2018.

**מבצע ענפי זית** היה מבצע של מערכות הביטחון הישראליות ויחידת החילוץ וההצלה הארצית של פיקוד העורף, שבמהלכו נשלחה משלחת סיוע הומניטרית ולחלץ אזרחים מטורקיה שנלכדו במבנים שקרסו בשל רעידות האדמה שהתרחשו באזור. משלחת הסיוע חילצה 19 לכודים ונתנה טיפול רפואי לכ-180 בני אדם נכון ל-12 בפברואר 2023.

רקע
---

 ערך מורחב – **רעידות האדמה בטורקיה ובסוריה (2023)**  

בשעה 04:17 בבוקר לפי שעון טורקיה, התרחשה רעידת אדמה בעוצמה של כ-7.8 בסולם מגניטודה לפי מומנט. מוקד הרעידה היה בדרום טורקיה, מערבית לעיר גזיאנטפ, בקצהו הצפוני של הבקע הסורי-אפריקני, בעומק של 17.9 ק"מ. לאחר כ-9 שעות התרחשה רעידת אדמה גדולה נוספת בעוצמה של כ-7.5 בסולם מגניטודה לפי מומנט. כתוצאה מהרעידות נהרגו עד כה יותר מ-37,350 בני אדם בטורקיה ובסוריה, יותר מ-94,770 בני אדם נפצעו וישנם עוד עשרות אלפים נעדרים.

המבצע
-----

### יום 1 למשלחת

ב-6 בפברואר 2023, לאחר שהתרחשה רעידת האדמה, בשעות הצהריים, המריאה משלחת "ענפי זית" של גופי ביטחון ישראלים למוקד ההרס בטורקיה, בו התרחשו רעידות האדמה. המשלחת הצליחה לחלץ מספר קטן של אזרחים. באותו היום נאמר גם כי "המשלחת הישראלית תפעל גם בסוריה, בעקבות בקשה שהגיעה מהשלטונות שם לעזרה". על פי מפקד המשלחת, המשלחת מונה כ-150 מומחי חילוץ.

### יום 2 למשלחת

ב-7 בפברואר 2023, שלושה אזרחים חולצו מההריסות בטורקיה במסגרת המבצע.

### יום 3 למשלחת

ב-8 בפברואר 2023, משלחת סיוע של חיל הרפואה, באגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה בצה"ל ובשיתוף משרד הביטחון ומשרד הבריאות המריאה לדרום טורקיה. אותה המשלחת הקימה בית חולים שדה באזור. 15 מטוסי חיל האוויר הטיסו מאות טונות של ציוד וכ-230 משתתפים בהם חיילי צה"ל בסדיר ובמילואים. באותו היום חילצה 10 אזרחים.

### יום 5 למשלחת

ב-10 בפברואר 2023, משלחת הסיוע הרפואי של צה"ל בטורקיה פתחה בית חולים בקהרמאנמרש, בו היא נותנת מענה.

גלריה
-----

* אנשי יחידת החילוץ וההצלה הארצית ליד בניין שקרסאנשי יחידת החילוץ וההצלה הארצית ליד בניין שקרס
* אנשי יחידת החילוץ וההצלה מחלצים פצוע מבניין חרבאנשי יחידת החילוץ וההצלה מחלצים פצוע מבניין חרב
* אנשי חיל הרפואה בבית החולים שהם תפעלו בקהרמאנמרשאנשי חיל הרפואה בבית החולים שהם תפעלו בקהרמאנמרש
* שגריר טורקיה בישראל שאקיר אזקן טורונלר (טו') מעניק זר פרחים למפקד יחידת החילוץ וההצלה גולן ואך בעת חזרת המשלחת לישראלשגריר טורקיה בישראל שאקיר אזקן טורונלר (טו') מעניק זר פרחים למפקד יחידת החילוץ וההצלה גולן ואך בעת חזרת המשלחת לישראל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מבצע ענפי זית** בוויקישיתוף
* מערכת את"צ, סיכום מיוחד של פעילות המשלחת בטורקיה, באתר צה"ל

הערות שוליים
------------

1. 1 2   כל הפרטים והעדכונים על משלחת הסיוע לטורקיה, באתר צה"ל, 6 בפברואר 2023
2. ↑  ענפי זית, באתר ערוץ 7, 10 בפברואר 2023
3. 1 2  מבצע "ענפי זית" יוצא לדרך: משלחת צה"ל בדרכה לטורקיה, באתר ישראל היום, 6 בפברואר 2023
4. ↑  רעידות האדמה בטורקיה: שלושה אזרחים חולצו מההריסות ע"י כוחות צה"ל, באתר מעריב אונליין, 7 בפברואר 2023
5. ↑  "ענפי זית": משלחת רפואית נחתה בטורקיה, באתר וואלה!‏, 8 בפברואר 2023
6. ↑  למעלה מ-23 אלף הרוגים בטורקיה וסוריה; הסיוע הכספי העצום זורם לאזורי האסון, באתר מעריב אונליין, 8 בפברואר 2023
7. ↑  חמישה ימים אחרי הרעידה: המשלחת הישראלית חילצה ילד בן 10 בחיים, באתר מעריב אונליין, 10 בפברואר 2023
**דעת מיעוט** בפסק דין, היא דעתו של שופט יחיד או של כמה שופטים, שחולקים על דעת רוב (אנ') השופטים בהרכב, שהיא זו הקובעת את תוצאות הדיון המשפטי.

חשיבות דעת המיעוט
-----------------

דעת המיעוט אמנם אינה קובעת את תוצאות הדיון המשפטי, אך היא בעלת משמעות לא מבוטלת. היא מעוררת ספקות, מציגה הסתייגויות, ובעלת מעמד חשוב, בכך שמאירה היבטים שלא זכו לתשומת לבם של שופטי הרוב, ומאלצת אותם להתמודד עם הביקורת.

דעת המיעוט והנימוקים הנלווים אליה יכולים לשקף תפיסות עולם שונות, התלבטויות ודחיות מלאות או חלקיות של דעת הרוב, וכן אזורי הסכמה. דעת המיעוט יכולה להסכים עם הנימוקים שהוצגו בפסק הדין, אך להגיע למסקנה ותוצאה שונות מאלה שהגיעו אליהם שופטי הרוב, או שלא להסכים לא עם הנימוקים ולא עם המסקנה. יש פעמים שבהמשך, כתוצאה מערעור על פסק הדין או בדיון נוסף, דעת המיעוט מתקבלת והופכת את ההחלטה הקודמת של בית המשפט. במקרים אחרים, דעת המיעוט היא זו שלפיה נכתבת הלכה חדשה, או שבעקבותיה מתחדדת הלכה קיימת. לעיתים דעת המיעוט מעידה על הצורך בתיקון עתידי של החוק.

קיומה של דעת המיעוט והחשיבות המיוחסת לה משקפים את אופיו הדמוקרטי של המשפט, את חופש הביטוי ואת עצמאות השופטים.

בישראל
------

ניתן לראות את החשיבות המיוחסת לקיומה של דעת המיעוט בדבריה של נשיאת בית המשפט העליון השופטת מרים נאור בטקס הענקת מלגות לזכרו של השופט א' לוי בלשכת עורכי הדין ב-9 ביוני 2017: "השופט לוי היה משפטן חריף וחד מחשבה, ובד בבד היה אוהב אדם ומלא חמלה. הוא עמד על עקרונותיו באופן בלתי מתפשר, ונותר לא אחת בדעת מיעוט. לא רק פסיקותיו בדעת הרוב קנו להן שבת בהלכה הפסוקה, גם חוות-דעת המיעוט שכתב תרמו בצורה ניכרת לעיצוב המשפט הישראלי"; וכן בדבריו של עורך הדין רון גזית עם פרישתו של המשנה לנשיא בית המשפט העליון, השופט מישאל חשין: "אין לבטל או להקל ראש בדעת מיעוט, כאשר זו מנומקת היטב. להפך: דעות מיעוט הן רצויות באשר יש בהן כדי להשביח את החלטות הרוב ולהביא ליתר דיוק בתחימת גבולותיה של ההלכה. דעת מיעוט מנומקת היטב גם משאירה אחריה חומר למחשבה לדורות הבאים של שופטי בית המשפט העליון וחומר למחשבה למחוקק".

שופט בית המשפט העליון יורם דנציגר הציע שהרשעה ברצח תתקבל רק כאשר היא פה אחד, כלומר גם כאשר ההצעה לזכות היא בדעת מיעוט, תגבר דעת המיעוט על דעת הרוב, משום שדעת המיעוט כשלעצמה יוצרת את הספק הסביר המצדיק זיכוי.

לקריאה נוספת
------------

* Hon. Ruth Bader Ginsburg, **The Role of Dissenting Opinions**. Presentation to the Harvard Club of Washington, D.C. on December 17, 2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  דעת מיעוט - גיליון למורים בחטיבות הביניים ובתי הספר התיכוניים, באתר "מה במשפט" - ביטאון מוזיאון מורשת בתי המשפט, בית המשפט העליון, ירושלים, ‏נובמבר 2006
2. ↑  מרים נאור, נשיאת בית המשפט העליון, דברי נשיאת בית המשפט העליון השופטת מרים נאור בטקס הענקת מלגות לזכרו של השופט א' לוי בלשכת עורכי הדין ביום 9.6.2017, באתר השירותים והמידע הממשלתי, ‏9 ביוני 2017
3. ↑  עו"ד רון גזית, עם פרישתו של המשנה לנשיא בית המשפט העליון, השופט מישאל חשין, באתר לשכת עורכי הדין בישראל, ‏19 בפברואר 2006
4. ↑  אתר למנויים בלבד טובה צימוקי, להרשיע ברצח? רק פה אחד, באתר "ידיעות אחרונות", 12 באפריל 2016

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007557960105171
* BnF: cb137551338 (data)
* GND: 4181814-3
* LCCN: sh85038493
* NLK: KSH1999003037

 |
**סכר זולא** (בצרפתית: **Barrage Zola**) הוא סכר שהוקם על נחל סנט-ויקטואר לשם אגירת מים והובלתם לאחר מכן, בתעלה, לאקס-אן-פרובאנס. הוגה המפעל, מתכננו ובונה הסכר היה פרנסואה זולא, שעל שמו הוא קרוי. אגם המים המלאכותי, שיצר הסכר, קרוי "אגם זולא".

היסטוריה
--------

מגפת כולירה, שהתחילה בהודו והתפשטה על פני כל אירופה, הגיעה לצרפת במחצית הראשונה של שנות השלושים של המאה ה-19 וגרמה ליותר ממאה אלף מיתות. התפרצות נוספת של הכולירה באקס-אן-פרובאנס, ב-1837, שכנעה את הרשויות שחייבים לפתור את בעית מי השתיה. פרנסואה זולא הציע תוכנית להובלת מים מהר סנט-ויקטואר, באמצעות סכר ותעלה באורך של כ-7 קילומטרים - התוכנית התקבלה על ידי מועצת העיר ב-18 באפריל 1843 ובעקבות זאת עברו זולא ובני ביתו לאקס-אן-פרובנס. לצורכי מימון הפרויקט הקים זולא חברה עם שותפים עסקיים ובעל המניות הגדול ביותר היה ז'ול מיגון. ב-1847 התחילו העבודות להקמת הסכר וחפירת התעלה. זולא היה צריך לנסוע למרסיי ובנסיעתו חלה בדלקת ראיות ומת. לאחר מותו נמשכו העבודות בניהול ידידו של זולא, מנהל העבודה אקילה דורופ דה באליין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סכר זולא** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Barrage François-Zola (בצרפתית)
**קסטרו** היא עיר צ'יליאנית השוכנת לחופו המזרחי של האי צ'ילואה השייך למחוז לוס לאגוס, כ-1,200 ק"מ דרומית לסנטיאגו. בעיר מתגוררים כ-40 אלף תושבים וכלכלתה מתבססת בעיקר על תיירות, דיג וחקלאות.

היסטוריה
--------

כשהספרדים הגיעו לראשונה לצ'ילואה ב-1540, האי היה מיושב בבני הוויליצ'ה, שהשתייכו לתרבות המאפוצ'ה. ב-12 בפברואר 1567 ייסד מרטין רואיס דה גמבואה את העיר סנטיאגו דה קסטרו. מיקומה נבחר בשל נוחות הגנתה, הימצאם של מים ראויים לשתייה וגילוי של זהב בכמויות קטנות בקרבתם. בשנת 1600 הצליח ההולנדי בלתזר דה קורדס, בסיועם של ילידי האי, להשתלט על העיר לזמן קצר. ב-1788 נושלה העיר ממעמדה כבירת האי לטובת אנקוד, ורק ב-1982 שבה לשמש כבירה.

תיירות
------

בקסטרו מספר מוזיאונים, וכן כנסיית אפוסטול סנטיאגו, שהוכרה כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו. הגאות והשפל הקיצוניים בחופי קסטרו אף הם מהווים מוקד משיכה לתיירים. בתי הדייגים המצויים על קו החוף נבנו על כלונסאות, על מנת להתמודד עם הפרשי הגובה של פני הים. בסמוך לעיר נמצא הפארק הלאומי צ'ילואה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קסטרו** בוויקישיתוף
* אתר התיירות של קסטרו

שפל בקסטרו
* קסטרו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007562339705171
* GND: 1178225194
* LCCN: n85137183
* VIAF: 159511529
* WorldCat (עם VIAF): 159511529

 |
הסיכה אותה עונדים אחים ואחיות בצה"ל המייצגת את מערך הסיעוד.
**מסלול פסגה** הוא מסלול צבאי ללימודי סיעוד במסגרת העתודה האקדמית, שמטרתו להכשיר אחים ואחיות לשירות בצה"ל. הלימודים במסלול נערכים בבית הספר למקצועות הבריאות של האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת חיפה, ובסיומם מוענקים לצוערים תואר ראשון בסיעוד (BA/BSc) ותעודת הסמכה (רישוי) מטעם משרד הבריאות לעסוק בסיעוד בישראל. החל משנת 2012, מסלול פסגה הוא המסלול העיקרי ללימודי סיעוד במסגרת העתודה האקדמית. המסלול מאפשר לימוד מקצוע חיוני למדינת ישראל ובנוסף, בדומה לשאר מסלולי העתודה האקדמית, מהווה צוהר ללימודים אקדמיים מלאים למי שרמתו הסוציואקונומית או יכולתו הכספית לא מאפשרת זאת.

תנאי ותהליך קבלה
----------------

* נתוני איכות כפי שנדרש מכל מועמד למסלול העתודה האקדמית.
* ציון פסיכומטרי וממוצע ציוני בגרות לפי דרישות הקבלה באוניברסיטה בה המועמד החל את תהליך הקבלה.
* מבחני מיון אישיותיים.
* ראיון קבלה עם נציגי המסלול.

מהלך הלימודים
-------------

מסלול הלימודים מקוצר - הצוערים לומדים את כל תכני לימוד החובה לתואר בסיעוד לפי דרישות משרד הבריאות במשך שלוש שנים בצורה אינטנסיבית, במקום ארבע שנים כפי שנהוג במסלול האקדמי האזרחי הרגיל.

הסטודנטים במסלול זה מקבלים מימון של מגורים במעונות ושכר לימוד באופן מלא.

שיבוץ ושירות
------------

האחים והאחיות במסלול זה משרתים בתפקידים מגוונים, בעלי אופי קליני או תפקידי מטה:

* תפקידי שדה - אחים/יות גדודיים - שילוב של אחים ואחיות ביחידות בעלות אופי קדמי בתפקיד קליני ראשוני.
* תפקידים קליניים ראשוניים בבסיסי הדרכה ואימון חטיבתיים ומרפאות ראשוניות בבסיסים נוספים.
* מרפאות לרפואת מומחים.
* תפקידי פיקוד בבתי חולים במערך ר"מ 2.
* רפואה תעסוקתית.
* תפקידי הדרכה ופיקוד, כגון מפקדי קורסים בביה"ס לרפואה צבאית (בה"ד 10)
* תפקידים במטה חיל הרפואה, מרפאות ברחבי הארץ ופיקוד העורף בעלי אופי ניהולי.

שירות הקבע המחויב במסלול זה הוא לתקופה של שנה וחצי בלבד, לעומת שלוש שנים ברוב מסלולי העתודה.

אפשרויות לפיתוח מקצועי
----------------------

לאחים ואחיות בצה"ל ישנה האפשרות להתקדם ולהתפתח מבחינה מקצועית בעזרת קורסים על-בסיסיים (הכשרות בסיעוד בישראל), תואר שני והתעסקות בתחום המחקר גם בצבא.

לבוגרי המסלול ישנה אפשרות ללמוד קורס על בסיסי ברפואה ראשונית צבאית ורשימת מרשמי המשך.

הערות שוליים
------------

1. ↑  פסגה מסלול צבאי לסיעוד באתר צה"ל
סהראב נלחם בגרדאפריד
 גרדאפריד בשאהנאמה של שאה טהמספ, גרסה מאויירת מהמאה ה-16 של היצירה.
**גרדאפריד** או גֻּרְד־אָפַרִיד (פרסית: گردآفريد) היא אחת הגיבורות בשאהנאמה - "ספר המלכים" או "אפוס המלכים", אפוס פיוטי עצום שנכתב על ידי המשורר הפרסי פירדוסי במאה ה-10 לספירה. היא הייתה אלופה שנלחמה נגד סהראב (גיבור איראני נוסף שהיה מפקד הצבא התוראני) ועיכבה את הכוחות התוראניים שצעדו לפרס.

העלילה
------

על פי השאהנאמה, גרדאפריד הייתה בתו של גֻּזְ’דַּהַם, שליט המבצר הלבן שבגבול עם ארץ תוראן. כאשר הגיע הצבא התוראני, בהנהגתו של סהראב הגיבור האיראני (בנו של רוסתם), ניסה הֻגִ’יר אחיה של גרדאפריד להילחם בסהראב אבל נכשל. הֻגִ’יר נלכד על ידי סהראב, וגרדאפריד, שהייתה לוחמת מוכשרת, מיד לבשה את השריון שלה, החביאה את השיער הארוך שלה מתחת לקסדה, יצאה לקרב והזמינה את החיילים התוראנים להילחם בה.

אף אחד לא העז לצאת נגדה מלבד סהראב, והם נלחמו האחד בשנייה, ללא ידיעתו של סהראב שהוא נלחם באישה. גרדאפריד המטירה עליו חצים, אך הוא פגע בה עם הכידון שלו והפיל אותה מהסוס. היא הצליחה לחזור אל גבו, אך הבינה שהיא מפסידה וברחה מהקרב בדהרה.

סהראב רדף אחריה והפיל את הקסדה שלה, השיער שלה גלש החוצה והוא הבין שהוא נלחם באישה. הוא לכד אותה, והיא, כדי להשתחרר, שכנעה אותו בעזרת חכמתה ויופיה שכדאי לו לתת לה ללכת. היא אמרה לו שאם יגלו שהוא נלחם באישה יצחקו עליו החיילים. היא הזמינה אותו למצודה והבטיחה לו שהם יכנעו לו.

סהראב האמין לה, והיא ברחה פצועה חזרה למצודה, שם שמחו לגלות שחזרה בחיים. בינתיים סהראב התקרב למצודה, ביקש להיכנס בהתאם להבטחת גרדאפריד, אך היא צחקה עליו מבפנים, אמרה שלעולם לא תינשא לבן תוראן, ושכדאי לו לעזוב אותם כי כשהשאה ישמע שהם בסכנה הוא ישלח את הלוחם הגדול רוסתם והוא יביס אותו. סהראב כעס ורצה לתקוף אבל הבין שלא יספיק באותו היום וחיכה למחרת.

גֻּזְ’דַּהַם כתב איגרת לשאה וביקש מרץ לצאת מוקדם בבוקר להזעיק עזרה. במהלך הלילה הצבא שלו התגנב החוצה מהמצודה, וכשסהראב פרץ בבוקר הוא מצא אותה ריקה מלוחמים. האזרחים שנשארו התחננו על חייהם. סהראב חיפש את גרדאפריד בה התאהב אך לא מצא אותה. כשהשאה קיבל את האיגרת הוא דאג מאוד ושלח להזעיק את רוסתם, שאכן בא לעזרה ובסופו של דבר הביס את סהראב, בלי שידע שמדובר בבנו.

כך, בזכות גרדאפריד, ניצלו האיראנים.

בתרבות מודרנית
--------------

גרדאפריד הוא שם הבמה של מספרת השאהנאמה האיראנית, האישה הראשונה שעשתה זאת שלאחר המהפכה האסלאמית באיראן. (אנ').

לקריאה נוספת
------------

 \* פירדוסי (1977). "שאה נאמה: ספר המלכים כרך ראשון". *תרגום: אליעזר כגן. פרויקט בן־יהודה*.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרדאפריד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sheila Canby, **The Shahnama of Shah Tahmasp: The Persian Book of Kings**, Yale University Press, 2014-04-29, מסת"ב 978-0-300-19454-8. (באנגלית)
2. 1 2  פירדוסי 1977.
3. ↑  Djalal Khaleghi-Motlagh, FERDOWSI, ABU'L-QĀSEM i. Life, Encyclopædia Iranica, ‏1999
4. ↑  A New Voice on Public Stage: Gordafarid, the first female naqa’l in Islamic Republic of Iran | Association for Iranian Studies (AIS) | انجمن ایران‌ پژوهی, Association for Iranian Studies
**התאונה במפעל התעשייה הצבאית בנוף ים** התרחשה ב-30 ביולי 1992, כאשר עשרות טונות של חומרי נפץ שהיו מאוחסנים במפעל התפוצצו. בתאונה נהרגו שני אנשים: משה רז וגרשון מצליח, נפצעו 46 ונגרמו נזקים כבדים למפעל ולסביבתו.

התאונה אירעה בשעה 08:00 בבוקר במפעל התעשייה הצבאית שמצפון לשכונת נוף ים שבצפון-מערב הרצליה. אז התרחשו שתי התפוצצויות של חומרי נפץ, שהיו מאוחסנים במחסנים תת-קרקעיים (בונקרים) במפעל. בסך הכל התפוצצו במפעל עשרות עד מאה טונות של חומרי נפץ. ההתפוצצויות היו עזות והורגשו בכל אזור המרכז, מחדרה ועד חולון. פטריית עשן גדולה התנשאה גבוה מעל האתר ונראתה למרחוק. רבים חששו שהתרחשה מתקפת טילי סקאד עיראקיים כבמלחמת המפרץ, שנה וחצי לפני כן.

ההתפוצצויות החריבו את מרבית המבנים בשטח המפעל. גג מחסן חומרי הנפץ הועף, וגושי בטון ואבנים ממנו הומטרו למרחק רב. גלי ההדף ומטר האבנים גרמו נזקים רבים למבנים שביישובים הסמוכים למפעל. ההדף גרם להתנפצות זכוכיות חלונות במרחק רב מאתר התאונה ואף בתל אביב. אחסנת חומרי הנפץ שהתפוצצו במחסנים תת-קרקעיים הקטינה את היקף הנזקים, שערכם הוערך בעשרות מיליוני דולר.

מרבית הנפגעים בתאונה ושני ההרוגים היו עובדי המפעל. יתר הפצועים היו אזרחים מהיישובים הסמוכים.

בעקבות התאונה הצטמצמה העבודה במפעל, עד שנסגר סופית בשנת 1997 ומאז המקום נטוש (ב-22 ביוני 2023 אירע פיצוץ במתקן הנטוש, ככל הנראה של שאריות חומרי נפץ שנשארו במקום מתחת לאדמה).

ועדת חקירה שבדקה את נוהלי האחסון של אבק שרפה גולמי במפעל העלתה שנוהלי האחסון של אבק שרפה גולמי במפעל לא תאמו את כללי הבטיחות הסבירים, ואפילו לא את היתרי הבנייה. עקב סגירת מפעל אחר של התעשייה הצבאית ביבנה, הצטברה כמות רבה של אבק שרפה גולמי במפעל בנוף ים ומשום כך היא אוחסנה לא רק בבונקרים שיועדו לצורך זה, אלא גם במרפסות של הבונקרים.

העמדה לדין
----------

ב-1997 הוגש כתב אישום נגד ארבעה מנהלים בתעשייה הצבאית: חיים קוסטינר מחיפה, שהיה מנהל קבוצת התחמושת במפעל; אבי כהן מנתניה, שהיה מנהל המפעל; יוסף סיני מתל אביב, שהיה ראש מינהל הבטיחות ויעקב ונטורה מנתניה, שהיה ממונה על הבטיחות. נטען נגדם כי היו מודעים לכך שבמפעל אוחסנו מאות טונות של אבק שרפה בתנאי הזנחה שהעלו את הסיכון להתלקחות והתפוצצות, אך לא פעלו לשפר את המצב. בשנה שלאחר מכן הורשעו כל החמישה על פי הודאתם במסגרת עסקת טיעון בעבירה לפי סעיף 338(3) לחוק העונשין - רשלנות בחומר מתלקח ונפיץ, ונגזר עליהם עונש של עבודות שירות. שניים מהמורשעים, קוסטינר וונטורה, ערערו לבית המשפט המחוזי על ההחלטה להרשיעם במקום להסתפק בענישה ללא הרשעה, אך ערעורם נדחה.

קישורים חיצוניים
----------------

* ערוץ 1: פיצוץ במפעל התעשייה הצבאית, 30.07.1992 סרטונים
* במקום הבונקר נפער מכתש; אבק שריפה מילא את האוויר, חדשות, 31 ביולי 1992

הערות שוליים
------------

1. ↑  רענן בן צור, תיעוד: מכתש עצום, עשן ו"חומר צהוב", שעות לאחר הפיצוץ שהרעיד את המרכז; החשד: חומר נפץ התלקח מתחת לאדמה, באתר ynet, 23 ביוני 2023
2. ↑  אסף קמר, ביקור במפעל הנטוש בהרצליה, באתר ynet, 24 באוגוסט 2018
3. ↑  הפיצוץ בתעש: חמישה בכירים מואשמים ברשלנות, באתר גלובס, 18 בספטמבר 1997
4. ↑  יצחק דנון, ‏ביהמ"ש גזר עבודות שירות לבכירים בתעש נוף ים בגין הפיצוץ במפעל, באתר גלובס, 22 ביולי 1998
5. ↑  עפ (ת"א) 4168/98 יעקב ונטורה נגד מדינת ישראל, ניתן ב-3 במרץ 1999
</link>

</link>

</link>

</link>
רקומלו (ביוונית: **ρακόμελο;** (מ-ρακή כלומר ראקי ומ-μέλι, כלומר דבש) הוא משקה אלכוהולי מעורב יווני. זוהי אלכוהול לעיכול, המשמש באופן מסורתי על ידי יוונים רבים כתרופה ביתית לכאב גרון או שיעול.

סוגים
-----

רקומלו עשוי מתערובת של ראקי או ציפורו שני הסוגים הם ברנדי פומאס (מקליפות וגרגירי ענבים). התיבול המקובל שלו הוא קינמון והל או עשבי תיבול מקומיים אחרים. המשקה מיוצר בכרתים ובאיים נוספים בים האגאי וביבשת יוון. המשקה נצרך בחורף כמשקה חם. קומלו נמכר בחנויות אלכוהול כבר כמשקה מוכן ומבוקבק.

משקה דומה הוא ראקי אפוי, שהוא משקה אזורי של האי אמורגוס, המכונה פסימני (psimeni), העשוי ראקי, סוכר ותבלינים, ומוגש בטמפרטורת החדר. ראקי אפוי מכיל יותר תבלינים מאשר רקומלו, שבדרך כלל מכיל רק קינמון.ראקי אפוי זמין גם מעורב ומבוקבק, מוכן לצריכה (מוגש בטמפרטורת החדר).

הרכב
----

מתכון כללי של רקומלו הוא 2-1 כפיות דבש על כל 4 שוטים של ראקי, יחד עם ציפורן אחת וכפית קינמון, שמשתנה לםי הטעמים השונים.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "Rakomelo". Greek Federation of Spirits Producers. נבדק ב-3 במרץ 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Rakomelo". My Little Greek Food Book. 2012. נבדק ב-13 באפריל 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. 1 2 3  "Rakomelo a warming winter drink". The Great Greek Food. 29 בנובמבר 2010. נבדק ב-3 במרץ 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
שגיאות פרמטריות בתבנית:מחשב   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ גודל ] 

**סמסונג גלקסי A02** (באנגלית: **Samsung Galaxy A02**) הוא טלפון חכם מבוסס אנדרואיד, המיוצר על ידי סמסונג אלקטרוניקה, כחלק מסדרת A של סמסונג גלקסי. הוא הוכרז בינואר 2021. הוא יורשו של סמסונג גלקסי A01.

מפרט
----

### חומרה

המכשיר מצויד במסך מגע קיבולי מסוג "PLS TFT" בגודל 6.5 אינץ' וברזולוציית 1600×720 פיקסלים.

המכשיר מופעל על ידי מעבד בעל ארבע ליבות, בתדר עבודה של 1.5 ג'יגה הרץ. במכשיר ישנה מערכת על שבב מדגם MT6739W מתוצרת מדיאטק עם תהליך של 28 ננומטר. למכשיר אחסון פנימי בנפח 32 או 64 ג'יגה בייט, ניתן להרחיבו באמצעות כרטיס MicroSD עד ל-512 ג'יגה בייט. למכשיר יש זיכרון RAM בנפח 2 או 3 ג'יגה בייט. כמו כן, המכשיר מופעל על ידי סוללת ליתיום-יון בקיבולת 5000 מיליאמפר-שעה. במתח טעינה בן 5 וואט.

#### מצלמה

המכשיר מצויד במערך בעל שתי מצלמות אחוריות, ומצלמה אחת קדמית, הכולל: מצלמה ראשית בעלת עדשה רחבה ברזולוציה 13 מגה פיקסל; מצלמה שהיא חיישן לצילום עומק ברזולוציה 2 מגה פיקסל; וכמו כן, למכשיר ישנה מצלמה קדמית ברזולוציה 5 מגה פיקסל. המצלמה הראשית יכולה להקליט וידאו עד 1080p ב-30 פריימים בשנייה.

### תוכנה

המכשיר הושק כשמותקנת עליו מערכת ההפעלה אנדרואיד 10 בממשק המותאם של סמסונג - One UI מעל ל-2.5. ניתן לשדרג לאנדרואיד 11 לממשק המותאם של סמסונג - One UI 3.1.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של סמסונג גלקסי A02

הערות שוליים
------------

1. ↑  מפרט טכני טלפון סלולרי Samsung Galaxy A02s SM-A025F 32GB סמסונג - זאפ, באתר Zap
2. ↑  Samsung Galaxy A02 Mobile Phone Memory Cards | Free Delivery | MemoryCow, www.memorycow.co.uk
3. ↑  Samsung Galaxy A02 - Camera, DeviceSpecifications
4. ↑  Galaxy A02 gets new software update with May 2021 security patch - SamMobile, www-sammobile-com.cdn.ampproject.org
שגיאות פרמטריות בתבנית:עיתון   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ תמונה ] 

**The Kazan Herald** (ברוסית: **Казанский Вестник**, בטטרית: **Казан Мөхбире**; מילולית: "ידיעון קאזאן") היה הירחון היחיד בשפה האנגלית שפורסם בקאזאן, בירת טטרסטן, רוסיה. הוא הופץ ללא תשלום במיקומי תיירות ועסקים בקאזאן ובערים אחרות ברחבי רפובליקת טטרסטן, כולל ילבוגה, ניז'נקאמסק ונברז'ני צ'לני.

העיתון נוסד במאי 2010 במטרה לספק מאמרים בשפה האנגלית של התפתחויות וחדשות מקומיות בתוך טטרסטן מנקודת מבט זרה וכיסה גם ידיעות עסקיות וחדשות ספורט מקומיות. שימש גם כקול לקהילת הזרים בקאזאן וכלל קטעים על דעות זרות של טטרסטן והפוליטיקה שלה וכן חדשות על חיי הזרים בה. העיתון מקיים אתר אינטרנט שמתעדכן באופן קבוע ומשחרר גרסת מודפסת אחת לחודש. בנובמבר 2010 הוענק למערכת העיתון פרס למדיה בשפה האנגלית בפורום הנוער הרפובליקני של טטרסטן, כחלק מהאינטרס ההולך וגובר של הרפובליקה בשיפור מיומנות בשפה האנגלית לפני אירוח האוניברסיאדה בקאזאן בשנת 2013.. הפצה של The Kazan Herald הופסקה בשנת 2013

ראו גם
------

* The Moscow Times
* The St. Petersburg Times

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Kazan Herald Distribution". *The Kazan Herald*. נבדק ב-2011-12-07.
2. ↑  "about the Kazan Herald". *The Kazan Herald*. נבדק ב-2011-12-07.
3. ↑  "Tatarstan Youth forum 2010". Gulnaz Sharafutdinova, StarEnglish. אורכב מ-המקור ב-2012-09-08. נבדק ב-2011-12-08.
4. ↑
**סניווה** (שם מדעי: *Saniwa*) הוא סוג נכחד של לטאה ממשפחת הכוחיים, אשר התקיימה במשך האאוקן שלפני 48 מיליון שנה. היא הלטאה הראשונה מבני משפחתה שהתגלתה באמריקה הצפונית והיא תוארה ב-1870 למדע בידי החוקר ג'וזף ליידי. משמעות השם שניתנה לליידי מהחוקר פרדיננד ונדביר היידן על שם הכינוי המקומי של כמה שבטי אינדיאנים למספר לטאות מדבריות: "Saniwa".

המאובנים של הלטאה התגלו בתצורות ברידגר (אנ') ובתצורות הנהר הירוק (אנ') בויומינג. כיום כלולים בה 2 מינים, אשר תקפותם נתונה במחלוקת: *Saniwa ensidens* ו-*Saniwa orsmaelensis*.

הלטאה הייתה בעלת זנב ארוך ומייצב שאורכו כמחצית מאורכה והיא הגיעה לאורך של 1.3 עד 2.1 מטרים. היהלה חוטם מחודד, נחיריים מגודלות ושיניים מעוקלות רבות בלסת, דומות לשיני נחש וגפיים קצרות יחסית. לפי מחקר מ-2018 הלטאה גם ניחנה בעין הקודקוד, כמו של חולייתנים פרימיטיביים מתוך בלוטת האצטרובל.

לטאה זו כנראה חיה בדומה ללטאות כוח בינוניות כמו כוח הנילוס או כוח התחרה וייתכן שחיה בקרבת המים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סניווה** בוויקישיתוף
* סניווה, באתר GBIF (באנגלית)
**ריקי (אריקה) שֶׁרוֹבֶר מַרְקוּזֶה** (אנגלית: Ricky Sherover-Marcuse; ‏ 1938–1988) הייתה בלשנית יהודיה אמריקאית, פעילה למען זכויות האדם ונגד הגזענות בדרום קליפורניה, ארצות הברית.

חייה
----

נולדה בניו יורק למיליונר ואיל הנפט היהודי מיילס שרובר ולאשתו הראשונה. 

שרובר נולדה בניו יורק, ועברה עם אמה ואחותה למקסיקו סיטי. בשנת 1947 שבה עם משפחתה לניו יורק, שם השלימה את לימודיה. מגיל צעיר גילתה עניין ועירנות בלתי מצויים בנושאי השוויון, זכויות האדם והמלחמה נגד הגזענות. המשיכה את לימודיה בריוורדייל ואת לימודי הקולג' שלה עשתה באוברלין קולג', אוהיו.

בראשית שנות השישים שהתה בישראל, כמתנדבת בקיבוץ עין החורש. היא עבדה בענפי המשק השונים והתמסרה במיוחד לעבודה בפרדס ובכרם. מיילס שרובר העביר אז את ביתו לירושלים יחד עם אשתו השנייה, הנדבנית הידועה גיטה שרובר, שלימים הייתה בין התורמים והבונים הגדולים של ירושלים. 

את לימודי הבלשנות והפילוסופיה החלה ריקי שרובר באוניברסיטת ברנדייס. שם גם פגשה לראשונה את הפילוסוף היהודי גרמני המפורסם הרברט מרקוזה, מדמויות המפתח באסכולת פרנקפורט. ואחר כך למדה אצלו בסן דייגו בשנות השבעים. ההיכרות הקרובה ביניהם, חרף הפרש השנים הרב, כארבעים שנה, נמשכה ואף הפכה לנישואים. לאחר שהתאלמן מרקוזה מאשתו השנייה, נישאו בשנת 1976. הרברט מרקוזה נפטר זמן קצר לאחר נישואיהם, בשנת 1979.

ריקי שרובר מרקוזה שלטה היטב בכמה לשונות, ובהן ספרדית, צרפתית, גרמנית ועברית. הייתה גם זמרת חובבת, נגנית גיטרה וסטנדאפיסטית. ספרה הגדול בפילוסופיה עוסק במשנתו של מרקס הצעיר. מפעל חייה היה הקמת מרכז להבנה ולהכרה הדדית, בין אמריקאים והיספנים, שהוקם בדרום קליפורניה. נפטרה ממחלת הסרטן בשנת 1988. לאחר פטירתה בדמי ימיה, נקרא המוסד על שמה, ואחותה ממשיכה לנהל את המרכז.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלישע פורת, לכלוכית מודרנית - בתו של מיליארדר ואשתו של פילוסוף, באתר News1 מחלקה ראשונה, 27 בפברואר 2011

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 8280 0538
* SUDOC: 07712149X
* VIAF: 94275575
* WorldCat (עם VIAF): 94275575

 |
**ניי האישנג** ( בסינית: 聂海胜; באנגלית: **Niè Hǎishèng**, נולד ב-13 באוקטובר 1964) הוא טייס קרב וטייקונאוט סיני. הוא השתתף במספר טיסות לחלל וביצע פעילות חוץ-רכבית.

אסטרואיד 9517 נקרא על שמו.

ביוגרפיה
--------

ניי האישנג נולד בשנת 1964 במחוז חוביי. לאחר סיום הלימודים בבית הספר בשנת 1983 הוא החל ללמוד טיס. לאחר סיום הלימודים שירת כטייס קרב בחיל האוויר של צבא השחרור העממי. הוא ביצע מספר תפקידים וקודם בדרגות.

בטיסה ב-12 ביוני 1989 התרחשה תקלה במטוס בו היאשנג טס ואחר עצירת המדחף החלה נפילה. האישנג ניסה להציל את המטוס ונטש אותו רק בגובה של כ-500 מ'.

בשנת 1998 האישנג נכלל ביחידת הטייקונאוטים. הוא היה בצוות גיבוי של טיסה המאוישת הראשונה בחללית שנג'ואו 5.

בשנת 2005 האישנג ביצע טיסת חלל ראשונה בחללית שנג'ואו 6 (פיי ג'ונלונג היה מפקד צוות). במהלך טיסה בוצעו כמה ניסויים ותמרונים בחלל.

ביוני 2013 האישנג ביצע טיסת חלל שנייה בחללית שנג'ואו 10 כמפקד צוות. החללית התחברה לתחנת חלל טיינגונג 1 לביצוע מספר ניסויים מדעיים. החללית חזרה לכדור הארץ כעבור כ-14 ימים.

ביוני 2021 האישנג ביצע טיסת חלל שלישית בחללית שנג'ואו 12 כמפקד צוות. החללית התחברה לתחנת חלל טיינגונג 1 לביצוע מספר ניסויים מדעים ופעילות חוץ רכבית. ב-20 באוגוסט האישנג ביצע פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6 שעות. במהלך פעילות זו בוצעו עבודות תחזוקה והותקן ציוד נוסף בחלק החיצוני של תחנת החלל החללית חזרה לכדור הארץ כעבור כ-92 ימים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניי האישנג** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה
* ביוגרפיה של ניי האישנג באתר spacefacts

הערות שוליים
------------

1. ↑  משימות פעילות חוץ-רכבית
שגיאות פרמטריות בתבנית:עיתון   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ תמונה ] 

**גזטה די אמסטרדם** (ספרדית: **Gazeta de Amsterdam**) היה עיתון בשפה הספרדית שיצא לאור באמסטרדם בין 1672 לכל המאוחר ועד 1702 לכל הפחות. היה זה העיתון היהודי הראשון בהיסטוריה המתועדת, והוא נקרא בקרב קהילת צאצאי המראנוס ברפובליקה ההולנדית.

מעט ידוע בוודאות על ה"גזטה". המהדורה הישנה ביותר שנמצאה בארכיבים היא מ-12 בספטמבר 1672, ולא ידוע מתי יצא גיליון הפתיחה שלו. המהדורה המאוחרת ביותר היא מ-22 במאי 1702. המוציא לאור היה דוד די קסטרו טרתס (1698 – 1630), שנולד בפורטוגל למשפחת אנוסים שנמלטה לאמסטרדם ושבה ליהדותה כשהיה בן עשר. ה"גזטה" נדפס בספרדית, שפתם של בני הקהילה המשגשגת שמנתה יותר מ-4,000 נפש, אם כי נמצאו כמה גליונות באיטלקית מ-1673. לא ברור אם ההדפסה באיטלקית הייתה מאפיין קבוע וכמה זמן נמשכה. העיתון גם לא יצא במתכונת קבועה: לעיתים הודפסו מהדורות מדי שבוע, ולעיתים קרובות היו מרווחים ארוכים בין כל אחת. ה"גזטה" עסק בעיקר בחדשות מסחר וספנות, והעתיק לרוב ידיעות מכתבי-עת נוצריים אם כי היו לו כנראה גם כתבים משלו. צוות העובדים היה יהודי כולו. לצד טרתס, עבדו יוסף ושמעון ויצנהויזן, יעקב די קורדובה, יששכר בן אליעזר וגר הצדק משה בר אברהם אבינו. טרתס היה אחד המוציאים-לאור היהודיים החשובים של זמנו, ובבית-הדפוס בבעלותו יצאו ספרים רבים. הוא אף הדפיס את העיתון היהודי השני בהיסטוריה, ה"קורנט" היידישאי.

אף שה"גזטה" פתח, ככל הידוע, את תולדות העיתונות היהודית, הוא פנה לקהל הכללי ואין ספק שסוחרים נוצרים הרבו לקרוא אותו. הוא כיסה באופן מפורט את זמני הגעת שיירות הסוחר מיתר ארצות השפלה ומאירופה, פרטים הנוגעים לשודדי ים ודרישות הכופר שהעלו תמורת פדיון שבויים שנפלו בידם, מכירת סחורות שהגיעו מהעולם החדש ואסיה וכיוצא בזה. ידיעות פוליטיות שלא היו קשורות ישירות למסחר היו נדירות יותר.

קישורים חיצוניים
----------------

* שמואל שניצר, ‏ובכל זאת הבכורה שייכת ל'גאזיטה', **קשר** 2, סתיו 1987, 3-10.
* Javier Díaz Noci, **Gacetas españolas de los Países Bajos en el siglo XVII: La Gazeta de Amsterdam(הקישור אינו פעיל)**, ÁMBITOS. Nº 7-8. 2º Semestre 2001.