recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**דייגוֹ סילאנְג אי אנדיה** (באילוקנו: **Diego Silang**; ‏16 בדצמבר 1730 – 28 במאי 1763) היה מנהיג מהפכני פיליפיני שחבר לכוחות בריטים כדי להפיל את השלטון הספרדי בצפון הפיליפינים ולהקים מדינת אילוקנים עצמאית. המרד שלו ניצת בשל עול המס הספרדי ובשל התעללויות ספרדיות, וכן מתוך אמונתו בשלטון עצמי, כלומר בשאיפה שהממשל וההנהגה של הכנסייה הקתולית והממשלה באילוקוס יאוישו בעובדי ציבור אילוקנים. הוא נשא אישה איטנגית (טינגיאנית) בשם גבריאלה קריניו, שלימים נודעה בשם גבריאלה סילאנג.

ראשית דרכו
----------

סילאנג נולד בארינגיי, פנגסינן. אביו היה פנגסינני, ואמו הייתה אילוקנית. הוא הוטבל ב־7 בינואר 1731 בוויגאן, אילוקוס סור. שם עבד דייגו הצעיר כשליח עבור כומר ספרדי מקומי. בהיות דייגו נבון, נלהב, ושולט בספרדית, הטיל עליו הכומר להעביר דואר מאילוקוס למנילה; מסעות אלו חשפו אותו לאי־צדק קולוניאלי ונטעו את זרע המרד.

המרד
----

ספרד חברה לצרפת במהלך מלחמת שבע השנים, נגד בריטניה הגדולה. הבריטים מצידם ביקשו להחליש את האימפריה הספרדית. תפיסת מנילה על ידי כוחות הצי הבריטי באוקטובר 1762, והכניעה לאחר מכן של הפיליפינים הספרדיים לבריטניה במהלך הכיבוש הבריטי של הפיליפינים, היוו השראה להתקוממויות בצפון הרחוק ביותר של אילוקוס נורטה וקאגאיאן, שם המשיכה תסיסה אנטי־ספרדית. אף על פי שסילאנג רצה בתחילה להחליף בעלי תפקידים ספרדים באילוקוס בפקידים ילידיים, והתנדב לעמוד בראש כוחות אילוקנים לצד הספרדים, הפקידים הספרדיים הנואשים מסרו את סמכויותיהם לבישוף הקתולי של נואבה סגוביה (ויגאן), והלה דחה את הצעתו של סילאנג.

הירצחו
------

 אנדרטת דייגו סילאנג במקום הולדתו, קאבה, לה אוניון.
דייגו סילאנג נרצח בידי אחד מחבריו, מֶסטיסו ספרדי־אילוקני בשם מיגֶל ויקוס, שלו שילמה הכנסייה כדי שיתנקש בסילאנג בעזרתו של פדרו בֶּקבֶּק. הוא היה כבן 32 במותו.

מורשת
-----

לאחר מותו של סילאנג נטלה אשתו, המסטיסה הספרדית־איטנגית גבריאלה סילאנג, את הפיקוד על המרד, ונלחמה באומץ. הספרדים שלחו נגדה כוח חזק. היא נאלצה לסגת לאברה. סילאנג הובילה את חייליה לכיוון ויגאן, אך נהדפה. היא נמלטה שוב לאברה, ושם נתפסה. סילאנג ואנשיה נתלו ללא משפט ב־20 בספטמבר 1763, ואותה תלו אחרונה. דייגו וגבריאלה סילאנג נחשבים גיבורים לאומיים בפיליפינים.

לקריאה נוספת
------------

* Zaide, Gregorio F. (1984). *Philippine History and Government*. National Bookstore Printing Press.
* Rebecca Ramilo Ongsotto, Reena R. Ongsotto: *Philippine History Module-based Learning*. Rex Bookstore Inc, 2. Auflage 2003, מסת"ב 971233449X, p. 109 (‏online copy, באתר גוגל ספרים)
* C. Duka: *Struggle for Freedom*. Rex Bookstore Inc, 2008, מסת"ב 9789712350450, p. 103 (‏online copy, באתר גוגל ספרים)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דייגו סילאנג** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  National Historical Institute (1996). *Historical Calendar (1521-1969)*. Manila: The National Historical Institute. p. 5. ISBN 971-538-097-2.
2. ↑  Lamberto Gabriel, *Ang Pilipinas: Heograpiya, Kasaysayan, at Pamahalaan*. 1997 מסת"ב 971-621-192-9

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 141705809
* ISNI: 0000 0000 8195 2134
* LCCN: n81137269
* VIAF: 6265311
* WorldCat: lccn-n81137269

 |
הרב **אריה מרדכי רבינוביץ** (תרמ"ה, 1885 - תשט"ו, 1955) היה רבה הראשון של בני ברק (1927-1924).

קורותיו
-------

נולד בעיירה קורוב שבפולין, לרב יעקב אהרן שכיהן ברבנות באוסטרובה, חסיד גוסטינין, וצאצא ליהודי הקדוש מפשיסחה, דרך שושלת פוריסוב. 

היה חתן רבי יהונתן אייבשיץ רבה של לושיץ. בעקבותיו נהיה חסיד גור. בגיל שש עשרה התמנה לרבנות בעיר קורוב בפולין. בשנת תרס"ה (1905), במלחמת רוסיה–יפן, נמלט לעיר בריסק ושהה כשנה במחיצתו של הרב חיים סולובייצ'יק. בשנת תרע"ג (1913) התמנה כרבה של העיר קארוב.

בתחילת שנות ה-20 היה שותף בקבוצת חברי חברת "בית ונחלה" בוורשה, שתכננה הקמת יישוב חרדי-חסידי בארץ ישראל. בשנת תרפ"ד (1924) היה בקבוצת העולים הראשונה שהקימה את בני ברק. מיד עם בואו הוכתר כרב המושבה. הקים את צריפו בגבעה הסמוכה לכניסה למושבה. בשנת תרפ"ז (1927) אירח בביתו את האדמו"ר מגור רבי אברהם מרדכי אלתר, שהגיע לביקור בארץ ישראל. 

בשנת תרפ"ז (1927) עזב את בני ברק ועבר להתגורר בירושלים, שם כיהן כדיין ומורה הלכה. רבה של רמת גן הסמוכה, הרב שלמה זלקינד לנדרס, החליף אותו כרב זמני, עד למינויו של הרב נחמן שמואל יעקב מיודסר.

בשנת ה'תרפ"ט (1929) נאלץ להגר לארצות הברית, אך לא השתקע בה ושב לירושלים. עם שובו, התגורר בשכונת בתי ורשה. בשנת תרצ"ד (1934) הדפיס בירושלים כמה מתשובותיו בהלכה של חותנו בספר "תפארת יהונתן" וצירף בו את חידושיו בשם "כליל תפארת". כמו כן הדפיס את הספר "כתר היהודי" מתורת זקנו "היהודי הקדוש" ואת הספר "זכותא דאברהם" של דודו רבי אברהם מפוריסוב.

כמו כן, חיבר ספר בשם "קרני רא"ם", ובו אסופה רבה של סיפורי מופתים על צדיקי פולין.

על שמו של הרב רבינוביץ נקרא רחוב בשכונת נוה אחיעזר בבני ברק.

משפחתו
------

היה אב לארבעה בנים וארבע בנות. בנו עקיבא בעל החנות סופר קיי בבורו פארק, שנקרא על שם התנא רבי עקיבא (שהתגורר בבני ברק הקדומה), הוא הילד הראשון של המושבה בני ברק. חתנו הוא הסופר והחוקר הרב משה שלמה כשר. בן נוסף הוא רבי חנוך הניך, למדן וסוחר שהיה מיודד עם כמה מאדמו"רי ירושלים[דרושה הבהרה].

לקריאה נוספת
------------

* אהרן סורסקי, **מרא דאתרא**, בתוך: **בני ברק. תשעים השנים הראשונות: תרפ"ד-תשע"ד**, מוסף "המודיע", אלול תשע"ד, עמ' 28–30

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריה מרדכי רבינוביץ** בוויקישיתוף
* אריה מרדכי בן יעקב אהרן רבינוביץ, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307392605171
* GND: 1053485484
* ISNI: 0000 0001 0777 0102
* LCCN: nr95037068
* VIAF: 9738339
* WorldCat: lccn-nr95037068

 |
**קבוע אומגה** הוא קבוע מתמטי המסומן באות היוונית אומגה, המקיים:

{\displaystyle \Omega \,e^{\Omega }=1\,}
ערכו של הקבוע הוא בקירוב ...0.5671432904097838729999686622. הוא מקיים את המשוואות

{\displaystyle e^{-\Omega }=\Omega \,} וכן {\displaystyle \ln \Omega =-\Omega \,}.
עבור אינטואציה גרפית נסתכל על הגרפים של הפונקציות e^x ו {\displaystyle {\frac {1}{x}}}. בנקודת החיתוך שלהם ערכה של קואורדינטה x הוא קבוע אומגה.

קבוע זה הוא הפתרון היחידי של (1)W כאשר W היא פונקציית W של למברט. שמו לקוח משמה הנוסף של פונקציה זו, פונקציית אומגה.

ניתן לבנות את קבוע אומגה בצורה איטרטיבית על ידי סדרת קירובים שמתחילה ב-Ω0 כלשהו ומקיימת

{\displaystyle \Omega \_{n+1}=e^{-\Omega \_{n}}\,}
הסדרה מתכנסת לקבוע אומגה כאשר n שואף לאינסוף. הגבול מתקיים כיוון שקבוע אומגה הוא נקודת שבת יציבה של הפונקציה {\displaystyle e^{-x}}.

בנייה אפקטיבית יותר היא

{\displaystyle \Omega \_{n+1}={\frac {1+\Omega \_{n}}{1+e^{\Omega \_{n}}}}}
כיוון שלפונקציה

{\displaystyle f(x)={\frac {1+x}{1+e^{x}}}}
יש אותה נקודת שבת אבל בנקודה זאת הנגזרת שווה ל-0, ולכן הסדרה שואפת לגבול הרבה יותר מהר (מספר הספרות הנכונות בערך מוכפל בכל איטרציה).

קבוע אומגה מקיים את הזהות:

{\displaystyle \Omega ={\frac {1}{\displaystyle \int \_{-\infty }^{\infty }{\frac {{\rm {d}}x}{(e^{x}-x)^{2}+\pi ^{2}}}}}-1\,}

תכונות
------

קבוע אומגה הוא אי-רציונלי. הוכחה: נניח בשלילה שהוא רציונלי, ואז קיימים p ו-q שלמים כך ש-

{\displaystyle {\frac {p}{q}}=\Omega }
ואז

{\displaystyle 1={\frac {pe^{\left({\frac {p}{q}}\right)}}{q}}}
**הפענוח נכשל (SVG (אפשר להפעיל MathML בעזרת הרחבת דפדפן): תשובה בלתי־תקינה ("Math extension cannot connect to Restbase.") מהשרת "http://localhost:6011/he.wikipedia.org/v1/":): {\displaystyle e = \left( \frac{q}{p} \right)^{\left( \frac{q}{p} \right)} = \sqrt[p]{\frac{q^q}{p^q}} }**

אבל e הוא מספר טרנסצנדנטי, ואילו הביטוי שאליו הגענו הוא שורש של פולינום בעל מקדמים רציונלים (ממעלה q) כלומר אלגברי. סתירה.

קבוע אומגה הוא גם טרנסצנדטי. כיוון שאילו הוא היה אלגברי אז לפי משפט לינדמן-ויירשטראס {\displaystyle \exp(\Omega )} יהיה טרנסצנדטי וכך גם
{\displaystyle \exp ^{-1}(\Omega )=-\Omega }, וזאת סתירה להנחה שקבוע אומגה אלגברי.

קישורים חיצוניים
----------------

* קבוע אומגה, באתר MathWorld (באנגלית)
* סדרת הספרות העשרוניות של קבוע אומגה באתר OEIS – האנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים

| מספרים אי-רציונליים נודעים |
| --- |
| מספרים אלגבריים | 2√ • 3√ • יחס הזהב 𝜑 • יחס הכסף δ*Ag* •  היחס הפלסטי 𝜌 |  |
| מספרים טרנסצנדנטיים | בסיס הלוגריתם הטבעי 𝑒 • פאי 𝜋 • קבוע גאוס • קבוע אומגה Ω • קבוע ליוביל |
| מספרים אי-רציונליים, שלא ידוע האם הםאלגבריים או טרנסצנדנטיים | קבוע אפרי (3)ζ • קבוע ארדש-בורוויין |
| טריגונומטריה | קבועים טריגונומטריים מדויקים |
**דייגו פוזר** (באיטלקית: **Diego Fuser**; נולד ב-11 בנובמבר 1968) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת הקיצוני הימני.

קריירת מועדונים
---------------

פוזר החל את הקריירה שלו בשנת 1986 בטורינו. בשורות הקבוצה הוא רשם 49 משחקים לפני שעבר למילאן (1989-90 ו-92–1991). במהלך שתי העונות שלו במילאן הוא זכה בגביע אירופה לאלופות (1989-90) ובאליפות הליגה (1991-92), בנוסף לסופר קאפ האירופי ולגביע הביניבשתי (1989).

בין שתי התקופות שלו במילאן, פוזר שיחק עונה אחת במדי פיורנטינה. בשנת 1992, פוזר עבר ללאציו. מעבר זה הפך אותו לאחד מחביבי הקהל באותה התקופה, כששיחק אצלה שש שנים ורשם 188 הופעות ו-35 שערים. במדי הקבוצה, הוא זכה בגביע האיטלקי בעונת 98–1997 והגיע לגמר גביע אופ"א של אותה העונה, כקפטן. לאחר ההפסד בגמר גביע אופ"א עם לאציו, הוא הצליח לזכות בסופו של דבר במפעל זה, אך הזכייה הייתה עונה לאחר מכן במדי פארמה, כשגם בגמר זה שימש כקפטן הקבוצה. כמו כן, הוא זכה עימה בגביע האיטלקי של אותה העונה ובסופר קאפ האיטלקי לשנת 1999.

פוזר ביצע צעד שנוי במחלוקת בקיץ 2001, כשחתם במדי רומא, היריבה העירונית של לאציו, ובה רשם 15 הופעות בשתי עונות. במדי הקבוצה הוא הצליח לזכות בסופר קאפ האיטלקי לשנת 2001. בעונת 04–2003, הוא שב לקבוצה בה התחיל את הקריירה שלו, טורינו, שהייתה נמצאת בסרייה ב'. לאחר עונה אחת בטורינו, הוא עבר בשלל קבוצות בליגות הנמוכות של איטליה עד שפרש מכדורגל בשנת 2012.

קריירה בינלאומית
----------------

מארוקי רשם 25 הופעות ו-3 שערים עבור המדים הלאומיים של נבחרת איטליה בין השנים 1993 ל-2000. הוא נכלל בסגל שלה ליורו 1996 תחת המאמן, אריגו סאקי; בטורניר זה הוא רשם שלוש הופעות, אך הנבחרת הודחה כבר בשלב הבתים. הוא היה בסגל 26 השחקנים של הנבחרת לקראת יורו 2000 של המאמן דינו זוף, אך בסופו של דבר לא נכלל בסגל הסופי לטורניר.

סגנון המשחק
-----------

פוזר היה שחקן מהיר, אנרגטי, עם יכולת טכנית והגבה טוב, שהצטיין בעיקר בריצה על האגף הימני ובבישולים לחלוצים מהגבהות מדויקות. בנוסף, פוזר היה ידוע בתור שחקן בעל בעיטה עוצמתית מרחוק ובעל בעיטות מדויקות ממצבים נייחים.

חיים אישיים
-----------

דייגו נשוי לאורייטה. בנם, מתיאו, נפטר בשנת 2011, כשהיה בן 15, לאחר מאבק ארוך במחלה.

תארים
-----

מילאן
* סרייה א' (1): 1991/92
* גביע אירופה לאלופות (1): 1989/90
* הסופר קאפ האירופי (1): 1989
* הגביע הביניבשתי (1): 1989

לאציו
* הגביע האיטלקי (1): 1997/98

פארמה
* הגביע האיטלקי (1): 1998/99
* גביע אופ"א (1): 1998/99
* הסופר קאפ האיטלקי (1): 1999

רומא
* הסופר קאפ האיטלקי (1): 2001

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דייגו פוזר** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  הבכורה של פוזר בטורינו
2. ↑  הסטטיסטיקות של פוזר במדי מילאן
3. ↑  זוף מתלבט את מי להרכיב בסגל הסופי של הנבחרת ליורו 2000

| **נבחרת איטליה – יורו 1996** |
| --- |
| 1 פרוצי • 
2 אפולוני • 
3 מלדיני • 
4 קרבוני • 
5 קוסטקורטה • 
6 נסטה • 
7 דונאדוני • 
8 מוסי • 
9 טוריצ'לי • 
10 אלברטיני • 
11 באג'ו • 
12 טולדו •
13 רוסיטו • 
14 דל פיירו •
15 די ליוויו •
16 די מטאו •
17 פוזר •
18 קזיראגי •
19 קייזה •
20 ראבנלי •
21 זולה •
22 בוצ'י •
מאמן: סאקי | איטליהאיטליה |
**טוליו סראפין** (באיטלקית: **Tullio Serafin**‏; 1 בספטמבר 1878 - 2 בפברואר 1968) היה מנצח אופרה איטלקי.

ביוגרפיה
--------

טוליו סראפין היה מנצח אופרה איטלקי מן השורה הראשונה, בעל קריירה ארוכה ורפרטואר רחב ביותר, שהשיב רבות מאופרות הבל קאנטו של המאה ה-19, פרי עטם של בליני, רוסיני ודוניצטי, אל הרפרטואר האופראי הקבוע של המאה ה-20. יצא לו שם כמאמן שאין שני לו לזמרי אופרה צעירים וכמי שניתב בהצלחה את כשרונותיה הסוערים של מריה קאלאס. 

סראפין נולד בוונציה והשתלם במוזיקה במילאנו, שם ניגן בוויולה בתזמורת של לה סקאלה, בניצוח טוסקניני. בהמשך התמנה לעוזר מנצח בלה סקאלה. כאשר טוסקניני פרש מתפקידו ועבר לניו יורק, תפס סראפין את מקומו כמנהל מוזיקלי. בתפקיד זה כיהן משנת 1909 עד 1914 ובעונת 1917-18 וחזר לתקופה קצרה אחרי מלחמת העולם השנייה, בעונת 1946-47.

סראפין הצטרף לסגל המנצחים של המטרופוליטן אופרה בשנת 1924 ונשאר שם למשך עשר שנים, שאחריהן התמנה למנהלך אמנותי של התיאטרו ריאלה ברומא. במשך הקריירה הממושכת שלו עזר לקדם את הקריירות של זמרים חשובים רבים, ביניהם רוזה פונסל וג'ואן סאת'רלנד, והרבה בהקלטות, ביניהן אחדות עם מריה קאלאס. הוא ניצח על תזמורת האופרה של רומא בהקלטה הראשונה, עתירת השבחים, של הטנור ג'ון ויקרס בתפקיד אותלו של ורדי, שהקליטה חברת RCA ויקטור בשנת 1960. סראפין מילא תפקיד חשוב בהרחבת הרפרטואר כשניצח על הצגות הבכורה באיטליה של יצירות מאת אלבן ברג, פול דיקא ובנג'מין בריטן. 

עוד ניצח סראפין על בכורות עולמיות חשובות ליצירותיהם של מלחינים איטלקיים ואמריקאים כגון פרנקו אלפאנו, איטלו מונטמצי, דימס טיילור והווארד הנסון.

הוא מת ברומא בשנת 1968.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טוליו סראפין** בוויקישיתוף

* טוליו סראפין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* טוליו סראפין, באתר ספוטיפיי
* טוליו סראפין, באתר AllMusic (באנגלית)
* טוליו סראפין, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* טוליו סראפין, באתר Discogs (באנגלית)
* טוליו סראפין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**ארטורו טוסקניני** | **מנהלים מוזיקליים, לה סקאלה, מילאנו**
1909-1914 | **הבא**:**לא ידוע** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**לא ידוע** | **מנהלים מוזיקליים, לה סקאלה**
1917-1918 | **הבא**:**ארטורו טוסקניני** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007445304305171
* BNE: XX874083
* BnF: cb13899664w (data)
* CiNii: DA08351905
* GND: 117466174
* ICCU: TO0V075277
* ISNI: 0000 0001 1023 5047
* LCCN: n81111999
* LNB: 000094868
* MusicBrainz: 1332d94d-19c5-4895-8e39-f6dc04836eba
* NKC: pna2005262006
* NLA: 36549394
* NLG: 281492
* NSK: 000091495
* NTA: 071852247
* RERO: 02-A003822328
* SNAC: w6cf9vbz
* SUDOC: 080493904
* Trove: 1286478
* VcBA: 495/76305
* VIAF: 29719332
* WorldCat: lccn-n81111999

 |
**ארוחת ביניים** היא ארוחה קלה הנאכלת בנוסף לארוחות המלאות. היא עשויה להאכל בין ארוחת הבוקר לארוחת הצהריים ("ארוחת עשר"), בין ארוחת הצהריים לארוחת הערב כשעת התה, או לאחר ארוחת הערב, כארוחה האחרונה של היום (ארוחת לילה).

כריך איטלקי
ארוחת ביניים כוללת בדרך כלל משקה חם (קפה, תה) וחטיף קל, מתוק או מלוח, כגון פרי, עוגה או דבר מאפה אחר, כריך.

בתוכניות דיאטת רזון שונות, מומלצות שלוש ארוחות מלאות ושלוש ארוחות ביניים, על מנת למנוע תחושת רעב שעלולה לפגוע ביכולת להתמודד עם תפריט מופחת קלוריות.

בישראל, משרד הבריאות ממליץ שתזונת הילדים והנוער תכלול 2–3 ארוחות ביניים. ארוחות ביניים מומלצות גם למי שזקוק לתוספת קלוריות כגון העוסקים בספורט ונשים מניקות וכן לנשים הרות הסובלות מבחילות או סוכרת היריון, כדי להקל על התסמינים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אוסנת הראל, רוצים לרזות? נשנשו בין הארוחות, באתר ynet, 26 באפריל 2006

הערות שוליים
------------

1. ↑  תזונה נבונה, באתר משרד הבריאות
2. ↑  אסתר גונן, מה ומתי אוכלים?, מאתר "שוונג"
3. ↑  אורלי שולמן, יותר ויטמינים, פחות קילוגרמים, באתר תפוז אנשים
4. ↑  טובה קראוזה, תזונה מומלצת במצב של סוכרת הריון, באתר "מאמי"

| ארוחות |
| --- |
| בוקר | ארוחת בוקר (ישראלית • אנגלית • קונטיננטלית) • ארוחת עשר |  |
| צהריים | בוהריים • ארוחת צהריים • שעת התה |
| ערב | ארוחת ערב • ארוחת לילה |
| ראו גם | ארוחת ביניים • ארוחת טלוויזיה • ארוחת טיסה • גורמה • מזנון • פיקניק |
**אולאף קילנד** (בנורווגית: **Olav Kielland**, ‏16 באוגוסט 1901 - 5 באוגוסט 1985) היה מלחין ומנצח נורווגי.

חייו
----

אולאף קילנד נולד בטרונדהיים ולמד אדריכלות במכון הטכנולוגי של נורווגיה בשנים 1919 עד 1921, בעקבות אביו. אז עבר ללייפציג שבגרמניה, שם למד ניצוח, הלחנה, פסנתר ובסון בקונסרבטוריון למוזיקה. בשנת 1929 השתתף בכיתת אמן למנצחים של פליקס ויינגרטנר בבזל שבשווייץ. 

הופעת הבכורה של קילנד כמנצח ופסנתרן הייתה בטרונדהיים בשנת 1923. הוא שימש כמנצח חזרות בתיאטרון הקזינו אוסלו וניצח על תזמורת תיאטרון סטורה בגוטנבורג. בשנת 1931 התמנה למנצח על ה"פילהרמוניסק סלסקאפ", כיום התזמורת הפילהרמונית של אוסלו וכיהן כמנהל מוזיקלי משנת 1933 עד 1945. ב-1939 הוצעה לקילנד משרת מנצח ראשי בפילהרמונית של ניו יורק, אך מלחמת העולם השנייה שפרצה באותו זמן מנעה את יציאתו לארצות הברית לשם קבלת המשרה.

בתקופת המלחמה היה קילנד חבר במועצה המייעצת של מדור התרבות למשך זמן קצר, כהונה שבגינה הואשם בשיתוף פעולה עם צבא הכיבוש הנאצי. קילנד הושעה מארגונים אחדים, כגון איגוד המלחינים הנורווגיים. ב-1945 זיכתה אותו ועדה מטעם הממשלה מן ההאשמות שנתלו בו, אך הקריירה שלו ניזוקה קשות וגם בהמשך דרכו נאלץ קילנד להתגונן בפני אשמת תמיכה בנאצים.

בהדרגה החל קילנד להתרכז יותר ויותר בהלחנה ופחות בניצוח. הוא העדיף להופיע כמנצח אורח ולהתחייב לתקופות כהונה קצרות יותר. משום כך דחה הצעה לחזור ל"פילהרמוניסק סלסקאפ" בשנת 1946. משרה זו נשמרה פנויה עד 1949, למקרה שישנה את דעתו.

קילנד נבחר לארגן מחדש את התזמורת הסימפונית של טרונדהיים בשנת 1946 וכיהן כמנהל מוזיקלי של הפילהרמונית של ברגן בשנים 1948-52 וכמנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של איסלנד בשנים 1952-55. הוא היה מנצח אורח במספר תזמורות אחרות, בהן: הפילהרמונית של ברלין, התזמורת הסימפונית של לונדון והפילהרמונית של ניו יורק.

כמלחין מייצג קילנד את הקו הלאומי במוזיקה הנורווגית. המוזיקה שלו מושפעת במידה רבה מן המוזיקה העממית של נורווגיה ובייחוד, אולי, מכינור הרדאנגר. ב-1955 התיישב במחוז טלמרק, שם החל לחקור את המחולות לכינור הדראנגר, ובייחוד את היסודות הפוליפוניים. המלודיה, המקצב וגון הצליל של כלי זה באו לביטוי ברבות מיצירותיו. במוזיקה של קילנד ניכרת מגמה פוליפונית מובהקת, עם קווים דיסוננטיים נוקבים. מוזיקה המשיגה במיטבה סינתזה בין האופי הלאומי של המוזיקה העממית לבין ניב מוזיקלי עכשווי.

קילנד חיבר שמונה יצירות סימפוניות גדולות, בהן: הקונצ'רטו לכינור (1942), מוזיקה למחזה "ברנד" של איבסן, "קונצ'רטו גרוסו נורווגי", (1952) וקונצ'רטו לפסנתר (1978). כמו כן חיבר מספר שירים עם תזמורת, שירי מקהלה, מזמורי תהילים, מוזיקה קאמרית, יצירות לפסנתר ויצירות נוספות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אולאף קילנד** בוויקישיתוף

* אולאף קילנד, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אולאף קילנד, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Departementets midlertidige konsultative råd i kunstneriske spørsmål

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007569923705171
* ISNI: 0000 0001 1970 687X
* LCCN: n82152290
* MusicBrainz: fa67c971-5bd2-4e45-bb83-2a22f8ec158a
* NKC: mzk2011628310
* VIAF: 29954429
* WorldCat: lccn-n82152290

 |
**דייגו מטיאס היפוליטו** (בפורטוגזית: **Diego Matias Hypólito**; נולד ב-19 ביוני 1986) הוא מתעמל ברזילאי, סגן אלוף אולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016) ופעמיים אלוף עולם (2005 ו-2007) בתרגיל הקרקע.

ביוגרפיה
--------

היפוליטו נולד בעיר סנטו אנדרה הסמוכה לסאו פאולו. הוא החל להתאמן בהתעמלות בגיל 7, בעקבות אחותו דניאלה, וזכה מספר פעמים באליפויות ברזיל לגילאי ילדים ונוער. להישג הראשון בזירה הבינלאומית הגיע כשהיה בן 16, וזכה במקום החמישי בתרגיל הקרקע באליפות העולם שנערכה בדברצן ב-2002. באליפות שנערכה ב-2003 באנהיים סיים במקום הרביעי, יחד עם הרומני מריאן דרגולסקו. באליפות העולם שנערכה במלבורן ב-2005 זכה במדליית הזהב, והיה לדרום אמריקאי הראשון בהיסטוריה שרושם הישג כזה באליפות העולם בהתעמלות. באליפות שנערכה ב-2006 באורהוס איבד את תוארו לדרגולסקו, וזכה במדליית הכסף. הוא שב והוכתר כאלוף העולם בשטוטגרט (2007).

חודשים ספורים לפני אולימפיאדת בייג'ינג (2008) לקה היפוליטו בקדחת דנגי, אך החלים בזמן והשתתף במשחקים. בשלב המוקדמות דורג ראשון, אך בשלב הגמר נפל במהלך התרגיל שביצע, וסיים רק במקום השישי. כן השתתף בקרב-רב, אך פרש לאחר ביצוע שני תרגילים. לאליפות העולם שנערכה בלונדון ב-2009 הגיע לאחר שהחלים מפציעה, ולא הצליח להעפיל לשלב הגמר. באליפות העולם שנערכה בטוקיו ב-2011 חלק את מדליית הארד עם אלכס שטילוב. הייתה זו המדליה הראשונה בה זכה מזה ארבע שנים.

בנוסף להישגיו באליפויות העולם, זכה היפוליטו גם במדליות הזהב בתרגילי הקרקע וסוס הקפיצות במשחקים הפאן-אמריקאיים בריו דה ז'ניירו (2007) ובגואדלחרה (2011). ב-2011 היה גם שותף לזכייה הקבוצתית של נבחרת ברזיל במדליית הזהב.

באולימפיאדת לונדון (2012) נחשב היפוליטו לאחד המועמדים הבולטים להעפיל לשלב הגמר בתרגיל הקרקע, אך עקב נפילה ומעידה במהלך ביצוע התרגיל בשלב המוקדמות קיבל ציון נמוך וסיים במקום ה-59 בלבד. באליפות העולם שנערכה ב-2014 בנאנינג זכה במדליית הארד, ובאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה במדליית הכסף.

חייו האישיים
------------

בשנת 2019 יצא מהארון.

ראו גם
------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **דייגו היפוליטו** |

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **פורטל להט"ב** |
|  | **פורטל ספורט** |

קישורים חיצוניים
----------------

* דייגו היפוליטו, ברשת החברתית פייסבוק
* דייגו היפוליטו, ברשת החברתית טוויטר
* דייגו היפוליטו, ברשת החברתית אינסטגרם
* דייגו היפוליטו, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* דייגו היפוליטו, באתר olympedia.org
* דייגו היפוליטו, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית
* דייגו היפוליטו באתר התאחדות ההתעמלות הבינלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  דרור בלילטי, ‏החלום האולימפי גרם לי להסתיר את המיניות שלי, באתר ‏מאקו‏‏, ‏20 במאי 2019‏

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 7376150325548210090005
* WorldCat (עם VIAF): 7376150325548210090005

 |
**רגלי צפרדע** הן מהמאכלים הידועים ביותר של המטבח הצרפתי והמטבח הסיני. כמו כן, רגליים של צפרדע אגם נצרכות גם במקומות אחרים כמו וייטנאם, תאילנד, אינדונזיה, צפון איטליה, דרום פורטוגל, ספרד, אלבניה, סלובניה, רומניה, צפון-מערב יוון ודרום ארצות הברית.

נכון ל-2014, יצואנית רגלי הצפרדע הגדולה ביותר היא אינדונזיה, שהיא גם צרכנית משמעותית. באזורים כמו ברזיל, מקסיקו והקריביים, צפרדעים עדיין ניצודות בטבע.

רגלי הצפרדע עשירות בחלבון, אומגה 3, ויטמין A ואשלגן. לעיתים קרובות מתארים את טעמן כדומה לטעמו של עוף. זאת עקב טעמן העדין ומרקמן המזכיר כנפי עוף. במדינות מסוימות כמו וייטנאם, מגדלים צפרדעים באופן מסחרי.

במטבחי העולם
------------

### צרפת

Cuisses de grenouille
רגלי צפרדע (בצרפתית: Cuisses de grenouille*)* הן מאכל מסורתי שנפוץ במיוחד במחוז אן (אוברן-רון-אלפ). צריכה נרחבת של רגלי צפרדע היא תופעה חדשה יחסית שהחלה במאתים השנים האחרונות. [דרוש מקור]

### סין

מרק רגלי צפדע סינגפורי בסגנון סיני
רגלי צפרדע (בסינית: 田鸡腿) נאכלות בעיקר בדרומה של סין.

במטבח הסיני מכינים את רגלי הצפרדע במגוון דרכים כדוגמת מוקפץ, טיגון, שליקה או דייסת אורז, שהיא מאכל פופולרי במטבח הקנטונזי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רגלי צפרדע** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  תזונה עובדות, וניתוח על רגלי צפרדע, גלם
2. ↑  "Exotic Meats USA  : What Things Taste Like" (PDF). 2008. נבדק ב-2008-07-17.
3. ↑  "Frog legs - Ingredient". 2008. נבדק ב-2008-07-17.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 00572228

 |
**לוקומוטיב ליסקי** (ברוסית: **«Локомоти́в» Лиски**) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר ליסקי שבמחוז וורונז'. המועדון נוסד לראשומה בשנת 1936 והתמודד שנים רבות באליפות רוסיה בקרב מועדוני כדורגל חובבניים (מחוז צ'רנוזמיה). בתום עונת 2021 העפילה לליגה הרוסית השנייה בכדורגל, בה תתמודד החל מעונת 2022/2023.

היסטוריה
--------

הקבוצה התמודדה במרבית שנותיה בתקופה הסובייטית בתחרויות של מחוז וורונז'. בשנת 1993 סיימה במקום השלישי באליפות המחוז. בשנת 1994 שיחקה בליגה החובבנית וסיימה כסגנית בית א' מרכז. בשנת 1995 סיימה כסגנית בית 2 בליגה השלישית. בשנים 1996—1997 שיחק המועדון באליפות המערב של הליגה השנייה (וסיים במקום השני בעונת 1997, שהיה לתוצאה הטובה ביותר בתולדות המועדון). בשנים 1998—2002 המועדון השתתף באליפות המרכז של הליגה השנייה.

ברם, בשנים 2003—2004 ירדה לליגה השלישית והתמודדה באליפות צ'רנוזמיה. בשנים 2005 ו-2016 התמודד בליגה החובבנית עד 2016 עת אולצה לרדת מהליגה בשל בעיות כלכליות.ב-8 באפריל 2017, התאחדות הכדורגל הרוסית החליטה לשלול מהקבוצה התמודדות בטורנירי ההתאחדות. בעונת 2019 חזרה לליגה השלישית והתמודדה בה בהצלחה עד עונת 2020 כאשר זכתה באליפות המרכז של הליגה השלישית. בעונת 2021 התמקמה בצמרת הטבלה והצליחה להבטיח השתתפות בליגה השנייה וחזרה למסגרות המקצועניות של רוסיה מעונת 2022/2023.

תארים
-----

אליפות צ'רנוזמיה/מרכז של הליגה השלישית
* זכייה: 2004, 2020, 2021

גביע מחוז וורונז'
* זכייה: 2019

גביע המרכז
* זכייה: 2020

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לוקומוטיב ליסקי
* לוקומוטיב ליסקי, ברשת החברתית VK
* האתר הרשמי של אוהדי המועדון (ברוסית)
* פרופיל המועדון באתר הליגה השנייה (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  «Елец» нацелился на медали
2. ↑  Итоги Конференции РФС
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסופרת הכותבת למבוגרים. אם התכוונתם לסופרת ילדים, ראו צביה גולן (סופרת ילדים).
צביה גולן
**צביה גולן** (נולדה בינואר 1957) היא סופרת ישראלית.

חייה
----

### לימודים וקריירה

צביה גולן נולדה בתל אביב, בת ליעקב ולמרים, ניצולת שואה.

גולן למדה לתואר ראשון בחינוך מיוחד בסמינר הקיבוצים, שלוחת אוניברסיטת תל אביב, בשנים 1994–1995 וכן למדה אבחון דידקטי במכללת לווינסקי לחינוך בשנים 1995–1996. היא המשיכה את לימודיה בשנים 1998–1999 באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, שם קיבלה את התואר השני במנהל חינוכי.

משנת 2007 מנהלת גולן את המרכז הטיפולי לילדים בעלי צרכים מיוחדים בקריית ים, השייך למשרד החינוך. לניהול מרכז זה הגיעה עם ותק של 14 שנים בניהול מרכז טיפולי של עיריית גבעת שמואל ושנים רבות כמרצה לחינוך מיוחד במחלקה להשתלמויות באוניברסיטת בר-אילן, בסמינר לווינסקי לחינוך ובמרכזים פדגוגיים ברחבי הארץ, בתחום אבחון וטיפול בלקויות למידה בתחום החשבון אצל ילדים מגיל הגן ועד סוף בית הספר היסודי.

חברה באגודת הסופרים העבריים ובאיגוד הסופרים הבינלאומי. שירה הראשון עסק בצוללת דקר.

בשנת 2012 זכתה בפרס ראשון בתחרות הסיפור הקצר של כתב הוצאה לאור.

פעילה בעמותת אנוש.

### חיים אישיים

צביה גולן מתגוררת בנהריה עם בן-זוגה יאיר מלמד, עובד משרד הביטחון ומוזיקאי, המלחין את שיריה. לצביה גולן שלושה בנים ובת ונכדים רבים.

ספריה
-----

* "כביסה מלוכלכת", 2008 הוצאת אופיר ביכורים
* "קולות מן החדר", 2010, הוצאת קוראים, היה מועמד לפרס ברנשטיין לספרות.
* "חטאים קטנים", 2011, הוצאת קוראים
* "תהומות", 2013, הוצאת קוראים
* "מר מחסני", 2014, הוצאה עצמית
* "דממת הספק", 2017, הוצאת קוראים
* "6,000 ק"מ של הבטחה", 2019, הוצאת קוראים
* "מרשמלו כחול ומסטיק ורוד", 2022, ספר ילדים, הצאת ניב

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר נוריתה, על הספר "קולות מן החדר"
* אתר נוריתה, על הספר "תהומות"
* אתר נוריתה, על הספר "חטאים קטנים"
* 
* חן לב, קונפליקט עם אלוהים בלב ספרה השלישי של צביה גולן, באתר nrg‏, 8 בספטמבר 2011
* צביה גולן, קשה להאשים אותו, הישבן שלה קטן ומוצק, באתר ynet, 22 בספטמבר 2008
* רשימת הפרסומים של צביה גולן, בקטלוג הספרייה הלאומית
* סיפור קצר – "פילים" מאת צביה גולן, באתר – תני למילים
* סיפורים קצרים ושירה מאת צביה גולן, באתר –- ליטרטורה
* ספרי צביה גולן באתר – בוקנט
* אתר פרלמנט הספרים, סקירה של חגית בן חור על "דממת הספק"
* תקווה שמתחילה ונגמרת בבית העלמין, ישראל היום, איילת קליין כהן, 2018
* ניוז חיפה והקריות, 2020\ על הספר "6,000 ק"מ של הבטחה"
* Jokopost מבחר סיפורים קצרים:
	+ 
	+ 
	+

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304983205171
* VIAF: 107262365
* WorldCat (עם VIAF): 107262365

 |
**לוקווזאורוס** (שם מדעי: ***Lukousaurus***) הוא סוג של זוחל קדום שחי במשך היורה התחתון שלפני 196.5 עד 189.5 מיליון שנה. מאובניו התגלו בתצורת לופנג (אנ') שביונאן, סין, והוא הוגדר ב-1940 בידי החוקר הסיני יאנג ג'ונגג'יין. משמעות שמו הוא: "הלטאה של גשר לוגו (אנ')", הידוע גם כ"גשר מרקו פולו" מדרום לבייג'ינג, אתר תקרית גשר מרקו פולו שהחלה את מלחמת סין–יפן השנייה. הסוג הכיל מין בודד - *Lukousaurus yini*.

סוג זוחל זה ידוע מגולגולת קשיחה עם שיניים מחודדות שהשתייכו לטורף. ככל הנראה היה זה דינוזאור תרופוד שאולי השתייך לקבוצת הצרטוזאוריה. חוקרים אחרים רואים בו זוחל דמוי-תנין מהקבוצה פסאודוסוכיה, אשר חי על היבשה. עם זאת ממבנה הלסת הוא לבטח היה שייך לקבוצה הגדולה ארכוזאורומורפה.

על פי הגולגולת היה זה זוחל קטן יחסית באורך של 2 מטרים, גובה 80 סנטימטרים בכתפיים ומשקל של 30 קילוגרם בקירוב. מבנה שיניו מרמזות שהיה טורף בעל עוצמת נשיכה חזקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוקווזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**מיקל ביירג** (בדנית: **Mikkel Bjerg**; נולד ב-3 בנובמבר 1998) הוא רוכב אופני כביש דני בקבוצת יו. איי. אי. אמירטס. ביירג הוא אלוף העולם בנגד השעון עד גיל 23 בשנים 2017–2019. עקב כך, ביירג הוא גם שיאן הניצחונות במקצה זה באליפות. בנוסף לכך, ביירג הוא גם מחזיק שיא השעה הדני.

ביוגרפיה
--------

ביירג נולד בבירת דנמרק קופנהגן.

ב-2016, התחרה ביירג באליפות העולם עד גיל 19, הוא זכה במדליית הכסף במקצה נגד השעון, 35 שניות אחרי ברנדון מקנולטי המנצח. במקצה הכביש, לא סיים את המרוץ. 

ב-2017, זכה ביירג במדליית כסף באליפות אירופה עד גיל 23 בנגד השעון, לאחר שהגיע 2 שניות אחרי קספר אסגרן, זוכה במדליית הזהב. בספטמבר, השתתף ביירג באליפות העולם וזכה במדליית הזהב באליפות בנגד השעון עד גיל 23, מקדים את ברנדון מקנולטי האמריקאי ב-1:05 דקות ואת קורנטיין ארמנו הצרפתי ב-1:16 דקות.

### האגנס ברמן אקסון (2018–2019)

ביירג בפעולה, אליפות העולם לנגד השעון עד גיל 23, 2018
ב-2018, עבר לקבוצת האגנס ברמן אקסון האמריקאית מדרג הפרו קונטיננטל. באותה שנה, סיים ביירג שני באליפות דנמרק בנגד השעון, 25 שניות אחרי מרטין טופט מאדסן המנצח. ב-24 בספטמבר, ניצח ביירג בפעם השנייה ברציפות את אליפות העולם בנגד השעון עד גיל 23 וזכה במדליית הזהב, מקדים את ברנט ואן מור הבלגי ב-33 שניות, ובן קבוצתו מת'יאס נורסגאד ב-38 שניות. 

ב-2019, סיים חמישי באליפות דנמרק בנגד השעון, 1:27 דקות אחרי קספר אסגרן המנצח. הוא זכה שוב במדליית הכסף באליפות אירופה, 11 שניות אחרי בן ארצו, יוהאן פרייס פטרסן. ב-24 בספטמבר, הפך לשיאן הניצחונות באליפות העולם עד גיל 23 בנגד השעון לאחר שזכה במדליית הזהב השלישית שלו, מקדים את שני האמריקאים איאן גאריסון ב-27 שניות וברנדון מקנולטי ב-28 שניות. 

### יו. איי. אי. אמירטס (2020–היום)

ב-2020, הצטרף ליו. איי. אי. אמירטס מאיחוד האמירויות הערביות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיקל ביירג** בוויקישיתוף
* מיקל ביירג, ברשת החברתית פייסבוק
* מיקל ביירג, ברשת החברתית טוויטר
* מיקל ביירג, ברשת החברתית אינסטגרם
* מיקל ביירג, באתר Cycling Archives

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mikkel Bjerg signs a three-year with the UAE Team Emirates, uaeteamemirates.com
**קתרין בוט** (באנגלית: **Catherine Bott**, נולדה ב-11 בספטמבר 1952) היא זמרת סופרן אנגליה בעלת שם בינלאומי כמומחית לתקופת הבארוק.

קריירה
------

לאחר לימודיה בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה, אצל ארתור רקלס החלה בקריירה כחברה בקבוצה האנגלית ששילבה בארוק וג'אז, הסווינגלס. בשנת 1980 החלה להופיע לעיתים קרובות בקונסורט הלונדוני החדש ולאחר זאת החלה להופיע ברחבי העולם, באירופה, אמריקה הלאטינית וברית המועצות עם כמה קבוצות של כלי נגינה אותנטיים לתקופה.

כזמרת היא מוכרת כווירטואוזית של הניב הבארוקי. ניקיון קולה, הדיוק בגובה הצליל והמתיקות האופיינית לאיכות קולה מאפשרים לה לחדד ולשכלל בדייקנות כל תפקיד שהיא משחקת ובה בעת ליצור חושניות ווקלית מוגברת, יוצאת דופן בקרב רוב זמרות הסופרן של ימינו.

קתרין בוט מרבה להקליט, כדידו בדידו ואניאס של פרסל (עם כריסטופר הוגווד והאקדמיה למוזיקה עתיקה בשנת 1994), עם קינג'ס קולג', קיימברידג' בניצוח סטיבן קלאוברי ביוהנס פסיון של באך, בתפקיד ונוס ב"ונוס ואדוניס" של ג'ון בלואו עם פיליפ פיקט וב"הכתרת פופיאה" של מונטוורדי עם סר ג'ון אליוט גרדינר.

בשנים האחרונות, מנצחים מזמינים את בוט לבצע ולהקליט רפרטואר חדש בהרבה, כמו למשל הרקוויאם של פורה, "סינפוניה אנטארקטיקה" של ווהן ויליאמס והסימפוניה השלישית של נילסן עם בריידן תומסון והתזמורת הסקוטית המלכותית. כמו כן, יש לבוט ביקוש רב בקרב מלחינים בני זמננו כמו מייקל ניימן וג'ונתן דאב.

היא אחת משלושת המגישים של התוכנית למוזיקה עתיקה ברדיו 3 של ה-BBC (עם אנדרו מאנז ולוסי סקיפינג) בשבתות ובימי ראשון בין 13:00 ל-14:00.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של קתרין בוט

* קתרין בוט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* קתרין בוט, באתר AllMusic (באנגלית)

* קתרין בוט, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* קתרין בוט, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007426589605171
* BnF: cb13974103v (data)
* GND: 129420018
* ISNI: 0000 0000 8015 9986
* LCCN: nr90013073
* MusicBrainz: 954d1c83-259f-4a25-8878-10c19bb097af
* NKC: xx0013155
* SUDOC: 156087375
* VIAF: 54340284
* WorldCat: lccn-nr90013073

 |
**אופוסום חדפי אינקה** או **אופוסום חדפי פרואני** (שם מדעי: *Lestoros inca*) הוא יונק-כיס אמריקני זעיר במשפחת האופוסומים החדפיים שחי במרכז הרי האנדים באמריקה הדרומית ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1917 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס בתור מין בסוג אופוסום חדפי, והוכר כסוג עצמאי בשנת 1934. מבחינה גנטית ומורפולוגית הוא קרוב יותר לסוג אחרון מאשר לטקסון המונוטיפי אופוסום חדפי חוטמני.

תיאור
-----

אופוסום האינקה הוא כיסאי דמוי חולדה קטנה או חדף: אורך ראשו וגופו 11.5-9 ס״מ, אורך זנבו 13.5-9.5 ס״מ, ומשקלו 25–32 גרם. הזכר גדול וכבד במקצת מן הנקבה. מבנה הגוף קומפקטי ודק, והגולגולת חזקה יחסית עם לסת תחתונה קצרה יותר שמצביעה כנראה על יכולת ללעוס מזון קשיח יותר. האוזניים גדולות ועגולות והעיניים קטנות מאוד עם חוש ראייה ירוד. הזנב ארוך ועבה ומשמש לתמיכה במהלך הטיפוס, אך חסר יכולת לפיתה. הגפיים קצרות וחזקות, והאחוריות גדולות ומפותחות מהקדמיות עם טפרים גדולים.

לאופוסום האינקה פרווה עבה, ארוכה וכהה. צבעה הכללי נע בין חום-ביסטר כהה לשחור שוקולד או שחור-כחלחל, כשאזור הכתפיים נוטה להיות כהה יותר. המותניים והצד התחתון של הגוף בעלי גוון בהיר במקצת של אפור-צפחה או סגלגל, אך עדיין כהים יחסית. הראש בצבע זהה לגוף, ולעיתים סביב העיניים יש טבעות קירחות בהירות יותר. החרטום עשוי להיות בעל גוון כהה יותר. החוטם, הלוע, כפות היד והרגל, ופנים האוזניים בצבע ורוד, אדמדם או סגלגל. הזנב בצבע שחור מפויח או סגלגל.

תפוצה ואקולוגיה
---------------

אופוסום האינקה אנדמי לחלק המרכזי של הרי האנדים באמריקה הדרומית; מרבית הטווח שלו נופל בדרום-מזרח פרו (מחוזות: קוסקו, פונו ואייקוצ'ו) ובמידה פחותה יותר במחוז לה-פאס בצפון-מערב בוליביה. בית הגידול שלו מורכב מיער עננים, יער שדונים, כיסי סבך של בקריס וכרי דשא תת-אלפינים ברום 4,200-2,000 מטר מעל פני הים. הוא ככל הנראה מצוי בבתי גידול פחות לחים ממינים אחרים.

מעט מאוד ידוע על אופוסום האינקה; הוא יונק סוליטרי שחי בבדידות, פעיל בשעות הלילה ואת שאר הזמן מבלה במסתור תחת שורשים או בסבך הצפוף. הוא יוצר מערכת של תעלות ושבילים בצמחייה הצפופה שמשמשת אוטו לתנועה והימלטות. הוא ניזון בעיקר מחסרי חוליות. הנקבה ממליטה מספר גורים לאחר תקופת היריון קצרצרה, והם נתלים על אחת מארבע הפטמות שעל בטנה. הם גדלים בכיס במשך מספר שבועות ואז עוברים לרכוב על גבה עד הגמילה.

מצב
---

אופוסום האינקה מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור **ללא חשש** (LC), בשל תפוצה רחבה יחסית באזור בלתי נגיש, אוכלוסייה גדולה, העדר אינדיקציות לאיומים משמעותיים ונוכחותו במספר אזורים מוגנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אופוסום חדפי אינקה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

1. ↑  אופוסום חדפי אינקה באתר הרשימה האדומה של IUCN
המטוס בשירות חברת דלתא בשנת 1994
**לוקהיד L-1011 טריסטאר** (באנגלית: **Lockheed L-1011 TriStar**) הוא מטוס נוסעים לטווח ארוך ובינוני מתוצרת תאגיד לוקהיד. המטוס היה "מטוס רחב הגוף" השלישי שנכנס לפעילות מסחרית, אחרי בואינג 747, ומקדונל דאגלס DC-10.

פיתוח
-----

בשנת 1960 הזמינה אמריקן איירליינס מהחברות לוקהיד ודאגלס, מטוס קטן יותר מבואינג 747 אך שעדיין מסוגל לשאת מספר רב של נוסעים למרחקים גדולים. חברת לוקהיד שהייתה מעוניינת להיכנס מחדש לשוק האזרחי, הציעה את ה-"L-1011 TriStar" וחברת דאגלס הציעה את ה- "DC-10".

המטוס שהציעה לוקהיד, דומה בצורתו לבואינג 727, וצויד בשלושה מנועי RB211 תוצרת רולס-רויס.

באמריקן איירליינס בחרו בסופו של דבר ב-DC-10. המשך פיתוח המטוס נעשה בהתאם לדרישות של חברות התעופה TWA ו-Eastern Air Lines.

בפברואר 1971 נכנסה חברת רולס-רויס לכינוס נכסים, דבר שעיכב את אספקת המנועים למטוס.
אב הטיפוס של המטוס טס בנובמבר 1970, ובאפריל 1972 נמסר המטוס הראשון לחברת Eastern Air Lines.

גרסאות
------

למטוס ארבע גרסאות עיקריות:

**L-1011-1**: גרסתו הראשונה של המטוס, טסה לראשונה בשנת 1972. גרסה זאת נרכשה על ידי חברות התעופה אייר קנדה, קת'אי פסיפיק, אול ניפון איירווייז, Eastern Air Lines, דלתא איירליינס, ו-TWA.

**L-1011-100**: דגם הייצור השני של L-1011, טס לראשונה בשנת 1975. בדגם זה שופרה קיבולת הדלק, והוגדל טווח הטיסה. גרסה זאת נרכשה על ידי החברות סעודי ערביין איירליינס, קת'אי פסיפיק, אייר קנדה, TWA ובריטיש אירופן איירוויז.

**L-1011-200**: טס לראשונה בשנת 1976 ותוכנן לביצועים טובים בתנאי חום. המטוס הראשון נמסר לחברת התעופה סעודי ערביין איירליינס. דגם זה נרכש גם על ידי חברת התעופה גאלף אייר.

**L-1011-500**: גרסתו האחרונה של המטוס, הותאמה לטיסות ארוכות טווח. המטוס הראשון מדגם זה טס לראשונה באוקטובר 1978, ונמסר לחברת בריטיש איירוויז באפריל 1979.

חיל האוויר המלכותי משתמש במספר מטוסי L-1011 כמטוסי תדלוק ומטען, על המטוס ניתן להתקין גם משגר לוויינים פגאסוס, משגר הלוויינים האווירי היחיד. 

בסך הכול יוצרו כ-250 מטוסים.

תאונות ואירועים
---------------

* ב-29 בדצמבר 1972 התרסקה טיסה 401 של Eastern Air Lines לתוך ביצות האוורגליידס בפלורידה, 101 נהרגו.
* ב-19 באוגוסט 1980 התרסקה בריאד טיסה 163 של סעודי ערביאן איירליינס, 287 הנוסעים ו-14 אנשי הצוות נהרגו.
* ב-2 באוגוסט 1985 התרסקה טיסה 191 של דלתא, סמוך לדאלאס (טקסס), 135 נהרגו.
* ב-3 במאי 1986 התפוצץ מטען חבלה בטיסה 512 של סרילנקן איירליינס, 21 נהרגו ו-41 נפצעו.

ראו גם
------

#### מטוסי "שילוב זנב-מנוע" מתחרים של המטוס בתקופתו

* DC-10
* Hawker Siddeley Trident (אנ')

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **לוקהיד L-1011 טריסטאר** |

* לוקהיד L-1011 באתר Airliners.net

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007551115905171
* GND: 4310401-0
* LCCN: sh85137925

 |
איור אפשרי של טולימונסטרום דמוי-צמד.
**טולימונסטרום** המכונה גם **מפלצת טאלי** (באנגלית: **Tully Monster**;שם מדעי: *Tullimonstrum* כשמשמעות שמו היא כשמו העממי), הוא סוג נכחד של יצור מיימי בעל גוף רך מתקופת הקרבון הפנסילבני של אמריקה הצפונית, מלפני כ-311 עד 306 מיליון שנים.

יצור זה נחשב לחידה עבור החוקרים, מאחר שמאפייניו יכולים להזדהות עם מספר סדרות מודרניות, אף שאיננו קרוב לאף אחת. הסוג תואר ב-1966 בידי יוג'ין ריצ'רדסון והוא נחשב למאובן הלאומי של מדינת אילינוי. נכלל בו מין יחיד - *Tullimonstrum gregarium*, שפירושו: "נפוץ".

תיאור
-----

היצור המוזר התגלה רק בממצא בערוגת נחל מזון (אנ') שבאילינוי, ארצות הברית והוא מצוי בימינו במוזיאון פילד להיסטוריה של הטבע שבשיקגו. הוא הגיע לאורך של 8 עד 35 ס"מ וככל הנראה חי במים רדודית על קרקעית הים החולית או הבוצית או שפכי נהרות טרופיים.

בשל צורתו המוזרה נמצא הסיווג הטקסונומי במחלוקת מתמשכת, מבלי להחליט על קרבתו הברורה. מאחר שמבנהו דומה מעט לזה של תולעת גלילית דמוי סיגר ללא איברים מזוהים מספיק הוא מופיע במספר צורות כקרוב של הרכיכות, תולעים שונות, פרוקי-רגליים קדומים וכמה חלוקות מתארים אותו כמיתרן קדום מאוד שאולי היה קרוב למיתרני זנב לקבוצה הנכחדת Conodonta. כמה חוקרים הניחו שהיה בעל חוליות הדומה מעט לצמד או מיקסינה.

לצידו נמצאו מאובנים של פאונה נכחדת של אקלים טרופי, אשר כללה מספר חסרי חוליות ענקיים כמ החרק הענק מזותהיירוס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טולימונסטרום** בוויקישיתוף
* יוגב ישראלי, 70 שנה אחרי: קצה חוט בתעלומת מפלצת הטאלי, באתר ynet‏, 19 באפריל 2023

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**קָתַרְטֶס תרנגולי** (שם מדעי: *Cathartes aura*) הוא אחד משלושת מיני העופות הכלולים בסוג קתרטס. תחום תפוצתו משתרע מדרום קנדה ועד לקצה הדרומי ביותר של יבשת דרום אמריקה.

מראה
----

הקתרטס התרנגולי הוא עוף גדול למדי: אורך גופו 66–81 ס"מ, מוטת כנפיו 173–181 ס"מ, ומשקלו 0.85–2 ק"ג (בממוצע 1.4 ק"ג). אין הבדל בניצוי בין המינים, אם כי הנקבה מעט גדולה יותר מהזכר. העוף דומה במראהו לאורובו השחור, אך שייך לסוג נפרד. הוא נבדל ממנו בראשו האדום ובמקורו העבה והחזק יותר. צבע נוצותיו חום כהה עד שחור. צבע המקור לבן צהבהב. כנפיו ארוכות וצרות, ואברות הכנף בהירות מסוככותיה. זנבו ארוך. עוף זה חסר בית קול (Syrinx).

חושים
-----

בדומה למרבית העופות, חושי הראייה והשמיעה של הקתרטס מאוד מפותחים. חוש הראייה מפותח במיוחד, שכן הוא עוזר לקתרטס באיתור מזונו – פגרים – מגובה רב. אולם החוש הדומיננטי העוזר לו לאתר את מזונו הוא חוש הריח, בניגוד למרבית העופות. הוא מסוגל לחוש את ריחו של אתיל מרכפתן, גז אשר נוצר עם התחלת הריקבון של פגרים. הודות ליכולתו מיוחדת זו, מסוגל הקתרטס התרנגולי לאתר נבלות המצויות אף תחת כיפת יער.

תזונה והרגלים
-------------

הקתרטס אינו נוטה לחיות בלהקות גדולות כאורובו השחור, אם כי עשרות פרטים עשויים לחוג בשמיים יחדיו או להצטופף סביב פגר.

הוא אוכל נבלות, וניזון כמעט לחלוטין מפגרים. עקב חוש הריח המפותח שלו, הוא בדרך כלל הראשון שמאתר את הפגר, גם אם הוא מוסתר מהעין. בהתאם למקורו הקטן היחסית, הוא איננו מסוגל לקרוע את עורם של פגרי חיות גדולות, ובדרך כלל נובר בארובות עיניו של הפגר או בחלקים הרכים יותר. הנשרון המלכותי והאורובו השחור, שלהם אין יכולת זו של איתור פגרים באמצעות ריח, עוקבים אחר הקתרטס התרנגולי לשם מציאת פגר. אף כי האורובו השחורים דומים בגודלם לקתרטס, הם מגיעים בכמויות העולות עליהם לעיתים פי כמה, והם כה תוקפניים עד כי הם אינם מתקשים לדוחקם מהפגר. מכיוון שגם האורובו השחור אינו יכול לקרוע את עור הפגר, שני הפרטים תלויים באוכלי נבלות גדולים מהם על מנת שיעשו זאת.

ביבליוגרפיה
-----------

* Mary Louise Grossman and John Hamlet, photographed by Shelly Grossman, *Birds of Prey of the World*, מסת"ב 0-517-067889

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קתרטס תרנגולי** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Cathartes aura** |

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

* קתרטס תרנגולי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  קתרטס תרנגולי באתר הרשימה האדומה של IUCN

| קונדוריים |
| --- |
| קונדור קליפורני (סוג ומין יחיד) | קונדור קליפורני |  |
| קונדור האנדים (סוג ומין יחיד) | קונדור האנדים |
| נשרון מלכותי (סוג ומין יחיד) | נשרון מלכותי |
| אורובו שחור (סוג ומין יחיד) | אורובו שחור |
| קתרטס | קתרטס תרנגולי • קתרטס סוואנה • קתרטס יערות |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007556027005171

 |
**אופוסום חינני** (שם מדעי: *Gracilinanus*) הוא סוג של אופוסום קטן שכולל 7 מינים החיים באמריקה הדרומית. הסוג הוקם בשנת 1989 והמינים שבו נחשבו קודם לכן כשייכים לסוג אופוסום עכברי. בעבר האופוסום החינני הכיל 14 מינים, אולם בתחילת המאה ה-21 מחצית מתוכם הועברו לסוגים עצמאיים: אופוסום חבוי, אופוסום הצ'אקו ואופוסום עכברי קלינובסקי.

תיאור
-----

מבחינת טווח מידות גוף, האופוסום החינני ממוקם באמצע בתוך הסוגים הקטנים במשפחה: אורך הגוף של המינים בסוג: 18.5-6.7 ס״מ, אורך הזנב: 17-7 ס״מ ומשקלם 10–58 גרם; רובם בגודל עכבר או פחות מכך. הגוף קומפקטי ועגלגל עם ראש גדול ומשולש, עיניים גדולות ובולטות, שפם ארוך ואוזניים עגולות רחבות. הידיים והרגליים חשופים ודקיקים, הזנב דקיק וארוך טיפה מן הגוף עם יכולת לפיתה טובה. הפרווה של האופוסום החינני צפופה, קצרה ורכה, וצבעה נע בין חלודה לכתמתם, חום אפרפר, ואפור חיוור. יש לעיתים קרובות הבדלים בצביעה באזורים שונים בגוף. הצד התחתון של האופוסום בהיר מיתר הגוף ונע בין קרם-שמנת לצהבהב חיוור. לראש צביעה אופיינית לסוגי האופוסום הקטנים: פנים אפרפרות או חומות, טבעות שחורות גדולות סביב העיניים, כתמים צהובים או כתומים ליד האוזניים ובסנטר, חוטם חיוור ואף אדמדם. האזורים החשופים מפרווה דוגמת האוזניים, הידיים, הרגליים והזנב בצבע ורוד כהה או בהיר. המינים בסוג נבדלים זה מזה בצביעה שונה, בגודל הכתמים או באורך זנב. הנקבות חסרות כיס אמיתי.

תפוצה ואקולוגיה
---------------

אופוסום חינני זריז נע על ענפים.
מיני האופוסום החינני אנדמים לאמריקה הדרומית, ומצויים בעיקר במדינות: ברזיל, פרו, בוליביה ווונצואלה, עם נוכחות מועטה בקולומביה, שילד גויאנה ופרגוואי. בית הגידול שלהם כולל סוואנה עשבונית, ביצתית או מיוערת למחצה, לצד יערות הרריים לחים ויערות ננסיים בגובה רב, יערות גשם חופיים ויערות פתוחים ודלילים. הם נעדרים מאזור יער האמזונס.

האופוסומים החיננים פעילים בעיקר בשעות הלילה וחיים בגפם. את שעות הים הם מבלים בשינה בקינים עשויים מעלים וזרדים. הם מבלים את מרבית זמנם על העצים ויורדים מדי פעם לקרקע. האופוסומים אוכלי-כל, וניזונים בעיקר מחסרי חוליות ופירות. הנקבה ממליטה שגר של 6–15 גורים שנתלים על 11–15 הפטמות שלה.

אחדים מהמינים בסוג מסוגלים להתחזות למתים כאשר הם מאוימים. האיום העיקרי על האופוסומים הוא בירוא יערות שמוביל לפגיעה הרסנית בבית הגידול שלהם. הם מסוגלים לחיות במידה מסוימת במטעי קפה.

מינים
-----

הסוג כולל 7 מינים:

* אופוסום חינני אסרמרקה (*Gracilinanus aceramarcae*) -מצוי בבוליביה ופרו.
* אופוסום חינני זריז (*Gracilinanus agilis*) - מצוי בדרום ומרכז ברזיל, בוליביה ופרו.
* אופוסום חינני שדוני (*Gracilinanus dryas*) - מצוי בעיקר בוונצואלה.
* אופוסום חינני אמיליה (*Gracilinanus emiliae*) -מצוי באוכלוסיות מפוזרות בצפון ברזיל, שילד גויאנה, וונצואלה וקולומביה.
* אופוסום חינני צפוני (*Gracilinanus marica*) - מצוי בצפון וונצואלה וקולומביה.
* אופוסום חינני ברזילאי (*Gracilinanus microtarsus*) - מצוי בצפון וונצואלה וקולומביה.
* אופוסום חינני פרואני (*Gracilinanus peruanus*) - הוכר כמין נפרד ב-2015. מצוי בדרום-מזרח פרו, בוליביה ומערב ברזיל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אופוסום חינני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007544230005171

 |
**מיקי צועד החוצה** (באנגלית: **Mickey Steps Out**) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1931 בבימויו של ברט גילט, אשר הופק על ידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי סרטי קולומביה. זהו הסרט הקצר השלושים בסדרת סרטי "מיקי מאוס" והשישי שיצא באותה השנה. עלילת הסרט סובבת סביב פלוטו, שבעקבות מרדף אחר חתול הוא הורס את הדייט של מיקי מאוס ומיני מאוס.

עלילה
-----

מיקי מתכונן לדייט עם מיני, אבל פלוטו לא מניח לו ולא מוכן לעזוב אותו לבד אפילו כשמיקי קושר אותו למלונה. לבסוף מיקי מגיע לביתה של מיני ובעזרתו של פלוטו הוא מציץ מבעד לחלון ומתבונן במיני המנגנת בפסנתר. לאחר שמיקי שורק לצד הקנרית וגוזליה של מיני, פלוטו מבחין בחתול רחוב ומתחיל לרדוף אחריו, משאיר את ראשו של מיקי תקוע בחלון. מיני מבחינה במיקי המבויש ומכניסה אותו פנימה, והאחרון רוקד לצלילי מנגינתה.

המרדף של פלוטו אחר החתול ממשיך מהחצר היישר לתוך הבית וגורם להרס מוחלט. קודם השניים נכנסים לתוך הפסנתר, משמידים את הפיאנולה, מפילים את מיקי ושלל חפצים ורהיטים, קורעים את השטיחים ולבסוף, לאחר שהחתול התגרה בפלוטו, הם מחריבים את הקמין ומפזרים פיח לכל עבר. כאשר כולם מכוסים פיח מיני קוראת "מיקי", מיקי קורא "מיני", פלוטו קורא "מאמי" והחתול קורא "וופי" (Whoopee; קריאה המבטאת התרגשות ושמחה פרועה).

דמויות ומדבבים
--------------

* מיקי מאוס - וולט דיסני
* מיני מאוס - מרסלייט גארנר
* פלוטו - פינטו קולביג
* קנרית - מריון דרלינגטון
* חתול - פורב פולן

הפקה
----

בסצנה האחרונה, אשר נחתכה במספר הוצאות של הסרט, כאשר הדמויות מכוסות בפיח, פלוטו קורא "מאמי" (Mammy), זוהי התייחסות להופעת השחרת הפנים המפורסמת של אל ג'ולסון "My Mammy". בנוסף זו הפעם האחרונה שדמותו של פלוטו דיברה.

ביקורת
------

בספרו "הסרטים של מיקי: סרטי הקולנוע של מיקי מאוס", הייס גרוב כותב: "זהו הראשון מבין כמה סרטיו המצוירים של מיקי מאוס שמורכב חצי ממופעים מוזיקליים וחצי מבדיחות. מיקי מבקר את מיני, אבל פלוטו, שנאלץ להישאר בפנים, עוקב אחריו וגורר את מלונתו לביתה של מיני. תחילה, מיקי ומיני מבצעים את שגרת השירה-וריקוד הרגילה שלהם, אבל כשפלוטו רודף אחרי חתול, המוזיקה שלהם נקטעת ואחריה רצף מהיר של צחקיקים של פלוטו והחתול הורסים את הבית כשבשיאו בדיחת השחרת פנים. 'מיקי צועד החוצה' מכיל ללא ספק את הפינאלה הראשון שבנוי היטב בהיסטוריה של דיסני. זה לפחות הראשון בסדרה של סרטים המסתיימים בהרס מוחלט. פלוטו שוב היה גורם לחורבן ב'מיקי מקוצץ' ו'נער המצרכים'. מאוחר יותר, הרס ייגרם על ידי חתלתולים קטנים (למשל 'היתומים של מיקי') ועכברים יתומים (כמו 'הסיוט של מיקי'). 'מיקי צועד החוצה' עשה שימוש חוזר בקטע מ'מסיבת יום ההולדת' כאשר מיקי עם האקווריום על ראשו".

קישורים חיצוניים
----------------

* "מיקי צועד החוצה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מיקי צועד החוצה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**קתרין, דוכסית קנט** (באנגלית: **Katharine, Duchess of Kent**, נולדה: **קתרין לוסי מארי וורסלי**; נולדה ב-22 בפברואר 1933) היא רעייתו של הנסיך אדוארד, דוכס קנט, בן משפחת המלוכה הבריטית.

ביוגרפיה
--------

נולדה ב-22 בפברואר 1933 ביורקשייר, כבתו של הברונט ויליאם וורסלי ואשתו ג'ויס מורגן ברונר, ובנוסף היא צאצאית של אוליבר קרומוול. בבית הספר למדה לנגן על מספר כלי נגינה ולאחר מכן עבדה תקופה בטיפול בבית ילדים והועסקה גם בגן ילדים בלונדון. היא ניסתה להתקבל ללא הצלחה לאקדמיה המלכותית למוזיקה ובמקום זאת למדה מוזיקה במוסד אחר.

בשנת 1961 נישאה לנסיך אדוארד מקנט, בנם הבכור של הנסיך ג'ורג', דוכס קנט ומרינה, נסיכת יוון ודנמרק. החתונה נערכה בקתדרלת יורק ובין אורחיה היו בני משפחות מלוכה מרחבי אירופה וכמו כן השחקן והמחזאי נואל קאוורד.

בשנת 1994 החליטה קתרין להמיר את דתה ולהצטרף לכנסייה הקתולית, ואף קיבלה את ברכתה של המלכה. בריאיון לרשת הטלוויזיה BBC אמרה: "אני אוהבת הנחיות והכנסייה הקתולית נותנת קווים מנחים, אני אוהבת לדעת מה מצופה ממני". למרות חוק ההסדר 1701 הקובע שאדם הנישא לקתולי יוצא מסדר הירושה לכתר הבריטי, נשאר הנסיך אדוארד בעלה במקומו, מאחר שבעת נישואיו הייתה רעייתו חברה בכנסייה האנגליקנית.

היא עובדת עם מספר ארגוני צדקה, ושמשה בעבר כמורה למוזיקה בבית ספר.

משפחתה
------

בשנת 1961 התחתנה עם הנסיך אדוארד, דוכס קנט, ממנו נולדו לה 3 ילדים:

* ג'ורג' וינדזור, רוזן סנט אנדרוז (נולד ב-26 ביוני 1962) - נשא לאישה את סילוונה טומאסלי.
* ליידי הלן טיילור (נולדה ב-28 באפריל 1964), נישאה לטימותי טיילור.
* לורד ניקולס וינדזור (נולד ב-25 ביולי 1970) נישא לליידי פאולה דומיני דה לופיס דה פרנקופאן. הטקס נערך בקריית הוותיקן - וניקולס היה הראשון מבין בני משפחת המלוכה הבריטית שנישא בוותיקן בטקס קתולי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קתרין, דוכסית קנט** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 123423686
* ISNI: 0000 0000 7865 6705
* LCCN: n92049708
* VIAF: 55054857
* WorldCat: lccn-n92049708

 |