recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
כרבולת של תרנגול.
**כרבולת** היא איבר בשרני המצוי מעל ראשם של מיני תרנגולאים כמו תרנגול הודו, פסיונים, ובעיקר אצל תרנגול הבית. הכרבולת מצויה הן אצל זכרים והן אצל נקבות, אך גדולה יותר ובעלת צבע עז יותר בזכרים. צבע הכרבולת אדום עד כתום, בהתאם למין והגזע, כשאצל כמה גזעים (למשל גזע ה-משי וSebright) צבע הכרבולת יכול להגיע לצבע שחור ואף סגול.

בנוסף לכרבולת, יש לתרנגול דלדל (Wattle) אדום, שהוא איבר דומה לכרבולת אך המצוי מתחת לפניו של התרנגול.

מבחינה פזיולוגית ייתכן שתפקידם של איברי הכרבולת והדלדל לסייע בקירור בעל-החיים, על ידי יצירת משטח שבו זורם דם במארג נימים המשתרגים קרוב לפני העור ומאפשר לחום עודף להיפלט לסביבה, בדומה לתפקידם של תנוכי האוזן הגדולים אצל הפיל. 

יחד עם זאת, במהלך ההתפתחות האבולוציונית של התרנגולאים התפתחו ככל הנראה הכרבולת והדלדל אצל הזכרים לכדי מבנה גדול יותר בעל צבע עז ובולט במטרה משנית להציג לנקבות את הכשירות והחוזק של הזכרים, מאחר שזכרים חולים או חלשים יהיו בעלי כרבולות ודלדל צבעוניים פחות. תצוגה זו, שמטרתה ליצור רושם אצל הנקבה שלזכר יש תכונות טובות אותם תוכל להוריש לצאצאיה, מצריכה השקעת משאבים ביולוגיים נוספים מצד הזכר ומפחיתה את יכולת ההסתתרות שלו מפני טורפים ומהווה לכן דוגמה לעקרון ההכבדה. 

בעולם הצומח ישנם כמה צמחים בעלי פרחים או פירות דמויי כרבולת. הצמח כרבולת הוא דוגמה אחת לכך וקיבל את שמו בגלל הדמיון של פירותיו לכרבולת התרנגול מבחינת צורתם (אך לא מבחינת צבעם).

יצורים נוספים
-------------

מבנים דמויי כרבולת בולטים אצל מיני עופות נוספים כמו כרבולתן הסלעים ועוד קוטינגיים, עגור כרבלתי, מיני קונדוריים, ברווז כרבולי ועוד.

גם אצל בעלי חיים שאינם עופות ישנן כרבולות למשל בני משפחת האיגואניים, הבסיליסקיים ולטאות מקרינות, דגים מהמשפחה כרבולניים, שפתוניים (המין Coris picta) ועקרבנוניים, וגם לכמה מהדינוזאורים היו כרבולות גדולות כמו למשל לבני משפחת ההדרוזאוריים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כרבולת** בוויקישיתוף
הרב **שמחה כהן** (דצמבר 1942, טבת ה'תש"ג – א' בניסן ה'תשפ"ג, 23 במרץ 2023) היה סופר, מרצה ויועץ בענייני חינוך ושלום בית. מוותיקי פעילי תנועת התשובה בישראל.

ביוגרפיה
--------

נולד לרב דב כהן, הרב הראשון של חיל האוויר, ולזהבה לבית רקובר, נכדת שמחה מנדלבוים. נישא ללאה בתו של הרב שמואל אברמוביץ, רבה של רמת יצחק.

בשנות ה-70 היה פעיל בתנועת התשובה, פרסם מאמרי הגות בכתב העת "מחשבת" של "אל המקורות", ונסע להרצות ברחבי הארץ. בראשית שנות ה-80 חבר לרבנים יוסף ברוק ונחום דיאמנט בהקמת ישיבת נתיבות עולם, ישיבה חרדית-ליטאית לחוזרים בתשובה. הוא נמנה עם צוות המרצים בישיבה עד לפטירתו.

במקביל לתפקידו בישיבה, העביר הרב כהן סדנאות ייעוץ זוגי ואישי, והרצאות. הוא פעל במסגרת ארגוני החזרה בתשובה "ערכים", "הידברות" ואחרים. שיעוריו משודרים בקביעות ברדיו קול חי ובערוץ הידברות. הוא פרסם טור שבועי בשבועון "שעה טובה".

במשך עשרות שנים חולל מהפך של הדרכה וייעוץ נישואין בציבור החרדי, ובמשך כשלושים שנה הקים בישיבת נתיבות עולם מכון הכשרה של מדריכי חתנים ששם למדו מדריכים לנישואין בציבור החרדי, מתוכם ראשי ישיבות ומגידי שיעור בישיבות, ובעשור שנים משנת 2011 ביחד עם תלמידו הרב איתמר בוחבוט הקימו את מכון 'תפארת שלום' והרחיבו את פעילות ההכשרה לירושלים בציבור החרדי בהמלצת גדולי ישראל. במשך שנים אלו חיבר שישה ספרים עיוניים על נישואין.

נפטר ב-23 במרץ 2023, א' בניסן ה'תשפ"ג, הלווייתו יצאה מישיבת נתיבות עולם בבני ברק והוא נקבר בבית הקברות פוניבז'.

ספריו
-----

* **הבית היהודי**, שני כרכים
* **תקשורת עם קהל ויחיד: פרקי הנחיה לרבנים, מרצים, מורים ומגידי שיעורים**, בני ברק תשס"ב
* **ביתך שלום: פרקי הנחיה לתקשורת במשפחה ויחסי אנוש וחברה על פי מקורות היהדות**
* **קונטרס הדרכה**: עיקרו של הספר פרקי עיון על פי מקורות היהדות בנושא של חיי אישות, ובתחילת הספר נכתבו כמה פרקי סיכום של נושאים שנכתבו בהרחבה בספריו השונים, בנושאי תקשורת בנישואין והבדלים בין איש ואשה.
* **השידוך**: פרקי הדרכה וייעוץ לתקופת השידוכים, את הספר חיבר בצוותא עם בנו הרב יהודה כהן.

משפחתו
------

אחותו ביילה רחל נישאה לרב יהודה עדס, ראש ישיבת קול יעקב. אחיו הם הרב צבי כהן (רב מערב בני ברק ומחבר הספר "הגעלת כלים" ועוד עשרות ספרים) והדיין הרב יקותיאל כהן (אב"ד באשדוד ומהדיר ספרי ראשונים). גיסו היה הרב נחום קוק.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* שמחה כהן, ברשת החברתית פייסבוק
* רשימת הפרסומים של שמחה כהן, בקטלוג הספרייה הלאומית
* תוכניות של הרב שמחה כהן, בערוץ הידברות
* שיעורי וידאו של הרב שמחה כהן, באתר בינינו
* ארכיון התוכנית "הבית היהודי", באתר רדיו קול חי
* הרצאות של הרב שמחה כהן, באתר "קול הלשון"
* הרב שמחה כהן: בציבור החרדי - הנשים שולטות על הגברים (טור שבועי שפורסם ב"שעה טובה"), באתר כיכר השבת, 8 באוגוסט 2010
* שמחה כהן (1943-), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  נשותיהם היו אחיות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299557405171
* ISNI: 0000 0000 7127 988X
* LCCN: nr95011073
* VIAF: 100887028
* WorldCat: lccn-nr95011073

 |
**צבי הנינג'ה: הרונין האחרון** (מאנגלית: **Teenage Mutant Ninja Turtles: The Last Ronin**) היא סדרה קצרה בעלת חמש חוברות קומיקס שהופצה על ידי IDW Publishing ב-28 באוקטובר 2020. עלילת החוברות נכתבה על ידי קווין אסטמן (אנ'), פיטר ליירד (אנ'), טום וולץ ואנדי קון. החוברות אוירו על ידי קון ובן בייטס. אף על פי שהחוברות פורסמו על ידי IDW, הן לא קשורות לסדרת הקומיקס הראשית של "צבי הנינג'ה" שרצה במקביל תחת אותה החברה. סדרת המשך בשם "צבי הנינג'ה: הרונין האחרון: השנים האבודות" שוחררה בשנת 2023.

עלילת החוברות מספרת על עתיד דיסטופי בו רוב צבי הנינג'ה נרצחו מלבד צב אחד שנשבע לנקום בשבט הרגל על מות משפחתו.

עלילה
-----

### משאלת מוות

החוברת הראשונה. במקור הייתה אמורה להתפרסם ב-19 באוגוסט 2020, אולם הפצתה נדחתה בגלל מגפת הקורונה ופרישתו של המאייר אנדי קון במהלך הפרויקט. החוברת פורסמה ב-28 באוקטובר 2020.

בעתיד אפל, העיר ניו יורק נשלטת על ידי אורוקו הירוטו, נכדו של שרדר ובנה הממזר של קראי. אורוקו שולט על העיר ניו יורק שהפכה לפשיסטית וטוטליטרית. צב נינג'ה יחיד הרדוף על ידי חזיונות בו מופיעים אחיו המתים מחליט לשים קץ לשלטונו של הירוטו, אותו הוא מאשים במות משפחתו.

### הראשון ליפול

החוברת השנייה. פורסמה ב-17 בפרואר 2021.

סודות ישנים צפים והקוראים מגלים מה קרה עשור קודם לכן ומה הוביל לעתיד הדיסטופי. הרונין פוגש בחברה חדשה, אך שבט הרגל מחפשו ברחבי העיר. במקביל, הקוראים לומדים על חלקו של באקסטר סטוקמן בעתיד הדיסטופי.

### להילחם או לברוח

החוברת השלישית. פורסמה ב-26 במאי 2021.

חברים לא צפויים מהעבר חושפים תוכנית שיכולה לשנות את ההווה. בינתיים, שבט הרגל ממשיך לחפש אחר הרונין.

### דם בשלג

החוברת הרביעית. פורסמה ב-22 בספטמבר 2021.

הרונין מסכים ללמד את קייסי מארי (בתה של אפריל אוניל) נינג'יטסו ותוכנית המורדים יוצאת לפעולה. הקוראים לומדים כיצד הירוטו הגיע למעמדו כשליט העיר ניו יורק.

### הרונין האחרון

החוברת החמישית והאחרונה. פורסמה ב-27 באפריל 2022.

הקרב האחרון נגד הירוטו מתחיל. בסופו של דבר, הירוטו ומיכלאנג'לו נהרגים שניהם ואפריל מנחמת את מיכלאנג'לו בזמן גסיסתו. לאחר שמת, מיכלאנג'לו מתאחד עם אחיו, כעת צעירים יותר, עם ספלינטר וקייסי ג'ונס.

באפילוג, אפריל וקייסי מארי מטפלות בארבעה צבי מחמד קטנים. קייסי מחכה לרגע שיגדלו כדי שיוכלו להתאמן ביחד.

ביקורות
-------

האתר Goodreads העניק לסיפור ציון של 4.37 כוכבים על סמך 381 ביקורות.

אדפטציה
-------

ב-23 במרץ 2023 הוכרז שסדרת הקומיקס עתידה להיות מעובדת למשחק וידאו. בספטמבר 2023 נחשף טיזר ראשוני למשחק באתר של סוני.

קישורים חיצוניים
----------------

* דף מידע על האוגדן בויקי הרשמי של צבי הנינג'ה (אנגלית)
* "צבי הנינג'ה: הרונין האחרון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Teenage Mutant Ninja Turtles: The Last Ronin, Goodreads
2. ↑  Michael McWhertor, Beloved TMNT graphic novel The Last Ronin is becoming a video game, Polygon, ‏2023-03-23
3. ↑  Edmond Tran, TMNT The Last Ronin to become a dark, God of War-style game, GamesHub, ‏2023-03-26
4. ↑  *TMNT: The Last Ronin (The Game) - Reveal Trailer | PS5 Games*, נבדק ב-2024-02-05
**קרב בניאס** (פניאס) נערך בין שתי הממלכות ההלניסטיות, הממלכה הסלאוקית ומצרים התלמיית, באזור נחל חרמון (בניאס) בשנת 200 לפנה"ס. הסלאוקים ניצחו בקרב והשיגו את השלטון על קוילה-סוריה.

רקע
---

הרקע המיידי לקרב היה פלישתו החוזרת של אנטיוכוס השלישי לקוילה-סוריה בניסיון לכבוש אותה ולממש את חלומו של מייסד השושלת, סלאוקוס הראשון לזכות בשליטה באזור. לטענתם של הסלאוקים, הובטחה להם הארץ עוד בעת מלחמת הדיאדוכים ואילו בית תלמי נסוג מן ההבטחה הישנה. המלחמות הראשונות הסתיימו בהפסד סלאוקי ואילו במלחמה הקודמת, הרביעית במספר, הפסיד אנטיוכוס בכבודו ובעצמו לצבא תלמיי בקרב רפיח (217 לפנה"ס). עתה, כשנפטר השליט התלמי, תלמי הרביעי, ומצרים שקעה במערבולת של בעיות פנימיות, תקפו הסלאוקים פעם נוספת.

הקרב
----

במסע המלחמה שהתחיל בשנת 202 לפנה"ס כבשו הסלאוקים את קוילה סוריה וארץ ישראל, למעט עזה. אנטיוכוס שב למעונות חורף בסוריה, ואילו המצביא התלמי, סקופס, ניצל את היעדרותו וכבש בחורף 201–200 את ארץ ישראל מידי בית סלאוקוס. אנטיוכוס תקף בקיץ וכך נפגשו הצבאות בקרב באזור בניאס.

בראש הצבא הסלאוקי עמד המלך, אנטיוכוס השלישי, ושני בניו הצעירים. מצביא התלמיים היה סטרטגוס סקופאס (יוונית: Σκόπας) מאטוליה. לא ידוע רבות על הקרב, אך ידוע ששימוש בקטפרקטים היה גורם מכריע בניצחון הסלאוקים. הקטפרקטים הסלאוקים הבריחו את הפרשים המצריים על ידי תקיפה מן הצד, ולאחר מכן הם תקפו את הגוף העיקרי של הצבא המצרי מאחור וניצחוהו. 

ניצחון הסלאוקים הביא את הקץ על שלטון של כמאה שנה של בית תלמי בקוילה-סוריה ובארץ ישראל.

ראו גם
------

* התקופה ההלניסטית בארץ ישראל
* הטקטיקה והאסטרטגיה ההלניסטית

קישורים חיצוניים
----------------

המקור המלא העתיק היחיד ששרד הוא ספרו ה-16 של פוליביוס, שמסתמך על מקור זנון.

* "ההיסטוריות" מאת פוליביוס, ספר 16, פרק 18 (באנגלית)
* בר-כוכבא, בצלאל, "גרסתו של זינון על קרב פניאון (פוליביוס, טז, 18-19)", **מחקרים בתולדות עם-ישראל וארץ-ישראל** ג (תשלה), עמ' 43–57

* Bezalel Bar-Kochva, **The Seleucid Army**, Cambridge University Press, 1976
Allure Of The Seas עוגנת בלאבדי, האיטי
**אָלוּר אוֹף דֵה סיז** (באנגלית: **Allure Of The Seas**) היא אוניית תענוגות מסדרת אואזיס המופעלת על ידי רויאל קאריביאן אינטרנשיונל. משנת 2018, אוניות מסדרת אואזיס הם ספינות הנוסעים הפעילות הגדולות ביותר בעולם, Allure ארוכה ב-50 מ"מ יותר מהספינה התאומה Oasis Of The Seas, אם כי שתיהן נבנו לאותם מפרטים. האונייה הוזמנה מ- Akker Finnyards תחת השם "פרויקט בראשית" (Project Genesis). בנייתה החלה בפברואר 2008 על ידי מספנות פרנו בטורקו, פינלנד. שדרית האונייה הונחה ב־2 בדצמבר 2008, זמן קצר לאחר שהמספנה נרכשה על ידי מספנות STX Europe.

עם השקתה בנובמבר 2009, האונייה הפכה לאוניית הנוסעים הגדולה בעולם, במקומה של הספינה התאומה Oasis Of The Seas.

היסטוריה
--------

השדרית של Allure Of The Seas הונחה ב-2 בדצמבר 2018 במספנות STX Europe בטורקו שבפינלנד, בטקס שבו נכחו נציגי רויאל קאריביאן ונציגי STX. היא הושקה ב־20 בנובמבר 2009, והמשיכה בהפלגתה מן המספנות. היא עזבה את המספנה בטורקו ב-29 באוקטובר 2010 בשעה 5:45 UTC, והפליגה ישירות אל נמל הבית שלה שבפורט לודרדייל, פלורידה, ארצות הברית.

ב-11 בנובמבר 2010, בסביבות השעה UTC 14:30, האונייה הגיעה לנמל הבית שלה בפורט לודרדייל, פלורידה. היא קודמה בברכה על ידי אלפי צופים שחיכו לה בחוף.

בפברואר 2014 Allure Of The Seas נכנסה למבדוק באי גראנד באהמה למשך שבעה ימים כדי להחליף תיבת הילוכים פגומה באחד האזיפודים שלה. מכיוון שהמתקן לא היה גדול מספיק כדי להכיל אונייה בסדר גודל של אואזיס, היה צריך להמציא פתרון ייחודי כדי לאפשר את התיקון, והוא כונה "פרויקט אטלנטיס".

Allure Of The Seas תחליף את נמל הבית שלה לפורט מיאמי, שם רויאל קאריביאן תבנה טרמינל חדש. היא תצטרף לספינה הרביעית של אואזיס, Symphony of the Seas, ושניהן יפליגו כל השנה מהנמל והאונייה תציע הפלגות מערביות ומזרחיות של שבעה ימים.

גלריה
-----

* Allure of the Seas עוזבת את מספנות STXAllure of the Seas עוזבת את מספנות STX
* Allure of the seas בערבAllure of the seas בערב
* Allure of the Seas עוברת תחת גשר גרייט בלט.Allure of the Seas עוברת תחת גשר גרייט בלט.
* מרפסות החדריםמרפסות החדרים
* 
* אחת מאטרקציות האונייהאחת מאטרקציות האונייה
* פיצרייה במלון האונייהפיצרייה במלון האונייה
* מעליות במלון האונייהמעליות במלון האונייה
* חנות במלון האונייהחנות במלון האונייה
* אחד מחדרי האוכל במלון האונייהאחד מחדרי האוכל במלון האונייה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלור אוף דה סיז** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אלור אוף דה סיז (באנגלית)
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**הגה** היה עיתון יומי מנוקד ומבואר המיועד לעולים, שיצא בהוצאת דבר בשנים 1940–1947.

בתקופה שקדמה למלחמת העולם השנייה הגיעו לארץ ישראל עולים שהצליחו למלט נפשם מגרמניה ומהמדינות דוברות הגרמנית, פרחה בארץ עיתונות בשפה הגרמנית. העיתונים העבריים התחרו בעיתונות הגרמנית על ידי צירוף כתבות מנוקדות לעיתון. העיתון דבר נהג לצרף החל מאמצע נובמבר 1935 מוסף שנקרא "דבר לעולה". אולם הלוחמים למען השפה העברית המשיכו לדרוש הוצאת 
עיתון יומי עברי מנוקד עבור העולים.

עוד טרם צאת העיתון "הגה" לאור, באוגוסט 1939, שימש רישיון העיתון כסות להוצאת העיתון דבר שנסגר למשך שבוע ימים בהוראת השלטונות. בין 17 באוגוסט ל 24 באוגוסט 1939 הופיע העיתון דבר תחת השם הגה וסופק למנויי דבר. ידיעות שהובאו על ידי "שירות דבר", הופיעו תחת המינוח "שירות הגה" ומודעות האבדות והמציאות הפנו את הקוראים למערכת "הגה".

בשנת 1939 קיבלה הוצאת דבר רישיון להוציא לאור עיתון לעולים שנקרא "הגה". העיתון החל לצאת כעיתון ערב שמחירו 3 מיל. בפברואר 1940 הופסק הפצת עיתון הערב כהכנה לקראת צאת העיתון כעיתון בוקר יומי. תאריך היעד של יציאת העיתון נקבע ל-15 במרץ 1940. העיתון היומי יצא לאור לראשונה ב 22 באפריל 1940, ערב חג הפסח ת"ש. העיתון היה כולו מנוקד וכלל תרגום מילים קשות לגרמנית.

עם הופעתו של העיתון כתב דוד זכאי במדורו "קצרות" ב"דבר":

"תחת דברים הרבה, הצהרות והחלטות...בא מעשה. אני מוכן לומר ניסיון למעשה: לתת לעולה הלועז עיתון עיתון יומי מנוקד... עיתון יומי מנוקד הוא, דומני, דבר חדש בתולדות העיתונות העברית. לפי עניות דעתי לא היה עוד עד עתה. באיזו מידה קשה לעשותו יודע כל מי שיש לו מושג כלשהו ממלאכת הדפוס העברי וכי הדבר רחוק משכר - אף זה ידוע."
העיתון הגיע לתפוצה של ששת אלפים עותקים, אולם לא הגיע לרווחיות. אנשי העיתון דרשו מהמוסדות לסייע לעיתון במלחמתו למען השפה העברית ומהסתדרויות העולים להפיץ את העיתון במקום להוציא עיתונים בשפות זרות. ביוני 1947, כאשר הנטל הכספי שהיה כרוך בהוצאתו והסתכם ברבבות לירות ארץ ישראליות, בין השאר בגלל הצורך בסידור יד של האותיות המנוקדות, העיתון נסגר.

בשנים 1948–1949 חודשה הופעתו של "הגה" כשבועון ובשנת 1951 הופיע במקומו, בהוצאת "דבר", העיתון היומי המנוקד אמר שהתמיד בהופעתו עד לשנת 1986.

קישורים חיצוניים
----------------

* דב שטוק, עם גליון המאה של הגה, דבר, 21 באוגוסט 1940
* 1000 גליונות הגה, דבר, 3 באוגוסט 1943

הערות שוליים
------------

1. ↑  מחרתיים המדור לעולה, דבר, 12 בנובמבר 1935  
חדשות וחידושים בדבר, דבר, 12 בנובמבר 1935
2. ↑  נחום לוין, חבלי לשון, דבר, 30 במאי 1939
3. ↑  שויץ תקיפה לניטראליות, דבר, 17 באוגוסט 1939
4. ↑  למי אבד, מי מצא, דבר, 20 באוגוסט 1939
5. ↑  הגה, דבר, 19 בנובמבר 1939
6. ↑  עתון בקר יומי מנוקד לעולה, דבר, 25 בפברואר 1940
7. ↑  הגה, דבר, 12 בדצמבר 1940
8. ↑  דבר אל הגה, דבר, 8 במאי 1940
9. ↑  חמש שנות הגה, דבר, 27 באפריל 1945
10. ↑  שיחה עם הקוראים - טור שמאלי, דבר, 6 ביוני 1947
11. 1 2  חדשות מנוקדות, דבר, 30 ביוני 1961
12. ↑  Hege closes down, פלסטיין פוסט, 17 ביוני 1947
**כנפי מלאך** (באנגלית: **Angel wings**) שמכונות במאות שמות בעשרות שפות הן מאפה פריך מתוק מסורתי העשוי מבצק שעוצב לסרטים מעוותים דקים, מטוגנים בשמן עמוק ומפוזרים באבקת סוכר. 

מאפיינים

המאפה המשותף למטבחים אירופיים רבים שולב במטבחים אזוריים אחרים (כגון המטבח האמריקאי) על ידי אוכלוסיות מהגרים. המאפה נאכל לרוב בתקופה שלפני התענית של הנצרות לרוב במהלך הקרנבל וביום ה"ז'ידי גרא" (Jeudi gras), ביום חמישי האחרון לפני התענית. אין להתבלבל עם ה"מרדי גרא" (Mardi Gras), יום לפני תחילת התענית (יום רביעי של האפר). יש מסורת במדינות מסוימות אצל הבעלים, לתת כנפי מלאך לנשותיהם ביום שישי ה-13, כדי למנוע מזל רע.

מרכיבים
-------

המרכיבים המשמשים להכנת כנפי מלאך כוללים בדרך כלל קמח, מים, חלמון ביצה, אבקת סוכר, אלכוהול כלשהו על פי רוב רום, וניל ומלח.

שמות חלופיים
------------

במטבחים הלאומיים השונים, כנפי מלאך מכונות במאות שמות שונים.

### בולגריה

בבולגריה, כנפי מלאך נקראות kukurini, ונמצאות רק בבנסקו, דרום מזרח בולגריה. בדרך כלל מפזרים עליהם אבקת סוכר.

### קרואטיה

Kroštule הוא מאפה מסורתי מדלמטיה ואיסטריה. הוא נעשה על ידי טיגון בצק בשמן עמוק.

### צרפת

 בנייה באזור דופינה צרפת מטוגן בשמן עמוק לקרנבל במרדי גרא בפברואר
בצרפת, המאפה המטוגן מיוצר במרכז מזרח צרפת, כולל ליון וסנט סנט אטיין, והם קשורים קשר הדוק לבנייה. באופן מסורתי, חנויות הבשר הקר (נקניקים וכדומה) בליון מכרו בנייה ממש לפני התענית, בשל תכולת השומן הגבוהה שלהן.הם מיוצרים גם בבית כדרך להשתמש בעודפי שומן לבישול, אשר היה מתבזבז במהלך התענית. לאחרונה, מאפיות מייצרות אותם, מכבדות פחות או יותר את מסורת התענית.

### הונגריה

ה-Csöröge ההונגרי עשוי מחלמון ביצה, קמח, חומר תפיחה, סוכר, מלח וקוניאק או ברנדי. הם מטוגנים בשמן עמוק ומפזרים עליהם אבקת סוכר. הם מסורתיים בחתונות ולא קשורות לחגים הנוצריים.

### איטליה

 קיאקיארה (בתרגום בערך: פטפטניות) תוצרת בית
קיאקיארה (בתרגום בערך: פטפטניות) נאכלת בזמן הקרנבל. שמותיהם האזוריים השונים כוללים: frappe (שם משותף עם פינוקים דומים) ברומא ובלאציו, sfrappole באמיליה-רומאניה, בוג'יה (שקרים) בג'נובה ובפיימונטה. גלאני או קרוסטולי בונטו ובפריולי-ונציה ג'וליה. פְרִיטֶה ושמות אזוריים רבים אחרים קיימים. וריאציות אזוריות במתכון כוללות פיזור גרידת הדרים, בדרך כלל תפוז או לימון, או שימוש ביין אניסט כבסיס אלכוהולי. מקובל מאוד במשפחות איטלקיות להכין אותם בבית.

### ליטא

"Žagarėliai" הן המקבילות של כנפי מלאך בליטא.

### פולין

Faworki ו-Chrusty הן צורות הרבים של המילים faworek ו- chrust בהתאמה.

המילה הפולנית chrust פירושה "ענפים יבשים שנשברו מעצים" או "מטאטא זרדים".

### אוקראינה

Verhuny הן עוגיות מתוקות, מטוגנות בשומן חזיר, שיש להן צורה של רצועות מלבניות. Verhuny היא מוצר קונדיטוריה אוקראיני מבצק לא שמרים, הכוללת קמח, חמאה, ביצים, סוכר ותוספים כמו אלכוהול (רום, ברנדי או הורילקה) או, במקרים קיצוניים, חומץ (חומץ לפעמים יחד עם אלכוהול).

### ישראל

הפזואלוס שנאפו לפורים על ידי יהדות ספרד (כמו אוזני ההמן האשכנזים) דומה, אך לא זהה לכנפי מלאך.

לקריאה נוספת
------------

* Maejap-gwa, מאפה קוריאני בעל צורה דומה
* רשימת מזונות מבצק מטוגן

הערות שוליים
------------



1. ↑  "Krostule". *Carmen Cuisine*. אורכב מ-המקור ב-4 במרץ 2016. נבדק ב-9 בפברואר 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  chrust (אורכב 14.02.2009 בארכיון Wayback Machine) Polish online dictionary (Polish). Retrieved November 25, 2009.
השם המוצע של ים שיתוף פעולה כחלק מהאוקיינוס הדרומי
**ים שיתוף הפעולה**, הנקרא גם **ים חבר העמים** או **ים סודרוז'סטבו** (באנגלית: **Cooperation Sea**, ברוסית: **Море Содружества**), הוא הצעת שם לים באזור אנטארקטיקה. ההצעה מתייחסת לחלק מהאוקיינוס הדרומי, בין ארץ אנדרבי (הגבול המזרחי שלו הוא 59°34'E) למדף הקרח המערבי (85°E), מול חופי אדמת מק. רוברטסון וארץ הנסיכה אליזבת. הים משתרע על פני שטח של 258,000 ק"מ מרובע. הוא גובל בים דייוויס במזרח, ובים נוסף שגם הוא הצעה רוסית לארגון ההידרוגרפיה הבין-לאומי (IHO) משנת 2002, ים הקוסמונאוטים במערב.

ים שיתוף הפעולה נקרא כך בשנת 1962 על ידי המשלחת האנטארקטית הסובייטית על שם שיתוף הפעולה המדעי הבינלאומי באנטארקטיקה. השם הופיע לראשונה כהצעה ל-IHO בטיוטה של 2002. טיוטה זו מעולם לא אושרה על ידי ה-IHO (או כל ארגון אחר), ומסמך IHO משנת 1953 (שאינו מכיל את השם) נותר בתוקף כרגע. רשויות גאוגרפיות ואטלסים מובילים אינם משתמשים בשם, כולל World Atlas של נשיונל ג'יאוגרפיק האמריקאית ו-Times Atlas of the World הבריטית. עם זאת, מפות סובייטיות ורוסיות כן משתמשות בשם.

תחנת דייוויס ממוקמת על החוף ליד ים שיתוף הפעולה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  O’Brien, P.E. Cooper, A.K. Richter, C. et al. (2001). LEG 188 SUMMARY: PRYDZ BAY–COOPERATION SEA, ANTARCTICA (אורכב 15.07.2017 בארכיון Wayback Machine). *Proceedings of the Ocean Drilling Program, Initial Reports*. Volume 188.
2. ↑  "Limits of Oceans and Seas, 3rd (currently in-force) edition" (PDF). International Hydrographic Organization. 1953. אורכב מ-המקור (PDF) ב-8 באוקטובר 2011. נבדק ב-28 בדצמבר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**אור כשדים** היא להקת סופר גרופ ישראלית ובה חברים רונן בן טל, דודי לוי, עובד אפרת, ניר מנצור ושי להב.

חברי ההרכב
----------

* רונן בן טל (שירה)
* עובד אפרת (בס)
* דודי לוי (גיטרה)
* ניר מנצור (תופים)
* שי להב (קלידים)

### חברים לשעבר

* ז'אן ז'אק גולדברג (תופים)
* סמי אבזרדל (תופים)

היסטוריה
--------

הלהקה הוקמה בתחילת 1989 והקליטה שני שירים - "לך מכאן" ו"בתוככי נפשי" עבור אלבום הסולו של רונן בן טל - "תיקיות". הלהקה הפכה בשנים 1989-1992 לאחת הלהקות הבולטות ב"להקות רוקסן" ובתחילת שנת 1992 הוציאה את אלבום הבכורה שלה - "אחד מול אחד".

האלבום "אחד מול אחד" הוקלט בהופעה חיה ללא קהל בשנת 1991 וכלל את השירים "מת הבית", "אחד מול אחד" ו"הנשמות הטובות".

רוב שירי הלהקה נכתבו על ידי רונן בן טל. השירים הולחנו על ידי דודי לוי, רונן בן טל ועובד אפרת.

בסוף שנת 1992 הפסיקה הלהקה את פעילותה וחזרה רק בשנת 2009 במסגרת מופע לזכרו של מתופף הלהקה ז'אן ז'אק גולדברג כשאת גולדברג מחליף המתופף ניר מנצור.

בשנת 2011 יצא אלבום הופעה ודי.וי.די. בשם "כדור ברזל" שתיעד את מופע האיחוד של הלהקה במועדון הבארבי וכלל שיר חדש בשיר "כדור ברזל". בשנת 2013 הוציאה הלהקה אלבום אולפן חדש בשם "לאחותי". באותה שנה הצטרף ללהקה גם שי להב ממופע הארנבות של ד"ר קספר בקלידים.

במקביל לחזרתה של "אור כשדים" לפעילות הוציא רונן בן טל גם שני אלבומי סולו בהם השתתפו חברי הלהקה והשירים שבהם נכנסו לרפרטואר הלהקה - "תקלה במנגנון ההדחקה" בשנת 2009 ו"דורך במקום מזנק לרחוק" בשנת 2017.

לרגל חגיגות 30 שנה ללהקה, אור כשדים הוציאה אלבום שנקרא "דב ורב".

דיסקוגרפיה
----------

* תיקיות (רונן בן טל) (1989)
* אחד מול אחד (1992)
* תקלה במנגנון ההדחקה (רונן בן טל) (2009)
* כדור ברזל (2011) - אלבום הופעה+DVD
* לאחותי (2014)
* דורך במקום מזנק לרחוק (רונן בן טל) (2017)
* דב ורב (2019)
* לב פגיון (2021)

אחד מול אחד
-----------

עטיפת האלבום
**אחד מול אחד** הוא אלבום הבכורה של הלהקה. האלבום, שהופק על ידי הלהקה, יצא בשנת 1992 בחברת התקליטים הד ארצי. את רוב השירים באלבום כתב רונן בן-טל, למעט השיר אלימור, המבוסס על השיר "אלינור" של להקת הצבים (The Turtles). השירים הולחנו על ידי רונן בן טל, עובד אפרת ודודי לוי.

### רשימת השירים

1. מת הבית (03:24)
2. אחד מול אחד (04:18)
3. סדר באי סדר (04:32)
4. ארמסטרונג (04:42)
5. בגובה העשב (05:26)
6. הנשמות הטובות (03:10)
7. עוגיה (03:39)
8. אזור הדימדומים (04:19)
9. בייבי בייבי (04:00)
10. טלוויזיה (03:14)
11. תעצמי עיניים (03:53)
12. אלימור (03:08)

קישורים חיצוניים
----------------

* אור כשדים, באתר שירונט
* אור כשדים, באתר Discogs (באנגלית)
* אור כשדים, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
* רונן בן טל, באתר "mako"
* אור כשדים - אלבומים
* אור כשדים בפייסבוק
* אור כשדים - ערוץ היוטיוב
* שגיא בן נון‏, רונן בן טל במסע שורשים לאייטיז. צפו בקליפ מאלבומו החדש, באתר וואלה!‏, 5 במרץ 2017
* מערכת וואלה‏, שיר בחזרה עם אור כשדים "אחד מול אחד", טרי ורענן כמו פעם, באתר וואלה!‏, 5 באוגוסט 2009

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007312776405171

 |
**סינג** (סנסקריט: सिंह; "אריה") הוא שם נפוץ כשם אמצעי או שם משפחה המשמש בדרום אסיה, בעיקר בהודו. שימש במקור את הקשטרים ההינדים (הלוחמים והמלכים). משמש כשם משפחה או שם אמצעי של **הסיקים** וקהילות הינדיות כמו – רג'פוטים, מאהרתים הג'טים, יאדבים ואהירים. בדרך כלל שם משפחה זה נמצא אצל זכרים.
במאה ה-16 "סינג" הפך לשם משפחה פופולרי בקרב הלוחמים הרג'פוטים.
הוא אומץ על ידי הסיקים בשנת 1699 בהתאם להוראות הגורו גובינד סינג; השימוש בסינג כשם משפחה הוא חובה עבור כל הזכרים הסיקים המוטבלים בלי קשר למיקומם הגאוגרפי או התרבות שלהם.
האקדמאי קומאר סינג סורש המנוח אמר כי שם המשפחה "סינג" שמשמש לציון קשר עם כוח וסמכות היה בשימוש ביהאר על ידי הזמינדארים כמו שם המשפחה "חאן" (Khan) אצל המוסלמים.
"סינג" התפתח בהדרגה ככותרת תורשתית כדי לשמש שם באמצע, המדגיש חיבורים למעמד של לוחם או של כיבוש, שם משפחה זה אומץ גם באופן נרחב על ידי קבוצות אחרות בהודו כמו הג'אטים והיאדבים.
עם זאת, זהו לא שימוש בלעדי וקבוצות רבות כולל קבוצות הינדיות וקסטות מתוזמנות כמו וישיה אימצו את השם "סינג" ללא שום מעמד לוחם או קשרים לזה.

**האם התכוונתם ל...**  

* בודיה סינג – רץ המרתון הצעיר בעולם
* טרסם סינג – במאי קולנוע הודי
* מאנמוהאן סינג – ראש ממשלת הודו
* סיימון סינג – סופר מדע פופולרי הודי
* לילי סינג – כוכבת רשת קנדית
* סינג סינג – בית סוהר במדינת ניו יורק


|  |  |
| --- | --- |
| פירושוניםפירושונים |  זהו דף פירושונים, שמטרתו להבחין בין ערכים שונים בעלי שם דומה.

 אם לא מצאתם ברשימת הפירושונים את הערך שהתכוונתם אליו, נסו:
* דפים ששמם מתחיל ב"סינג"
* דפים ששמם **מכיל** "סינג"
* חיפוש "סינג" בוויקיפדיה

 |
חברי הלהקה הצבאית הארצית 1948
חברי הלהקה הצבאית הארצית 1948
**הלהקה הצבאית הארצית** (נקראה גם: **הלהקה הצבאית המרכזית**) הייתה להקה צבאית שפעלה בזמן מלחמת העצמאות.

היסטוריה
--------

הלהקה נוסדה באפריל 1948 על ידי המחת"ר (מחלקת התרבות של צה"ל), כשהמטרה הייתה לאחד את כל הלהקות וצוותי הבידור שפעלו באותה עת בנפרד ללהקה אחת מרכזית, על מנת שהמחת"ר יוכל לשלוט עליה ולנתבה בהתאם לצורך. לצורך כך איחדו שלושה גופים: להקת הצ'יזבטרון של הפלמ"ח שקמה שלושה חודשים קודם לכן, להקת "המשמרת הצעירה" של מפא"י ובוגרי בית הספר הדרמטי של הבימה.

לאחר פרישת הבמאי יוסף מילוא תוך כדי ההכנות לתוכנית הראשונה, התמנו חברי הלהקה שרגא פרידמן לבמאי ושמוליק סגל למנהל הארגוני. איתם הופיעו גם שושנה רביד, מישה אשרוב, ישראל בקר, רות גלר, שלמה בר-שביט ובתחילה גם חברי הצ'יזבטרון נעמי פולני ושייקה אופיר ועוד.

במאי 1948 החל מופע הבכורה של הלהקה ("תוכנית א'"), שהורכבה מקטעים מוכרים אותם קיבצו שחקני הלהקה, והם החלו להופיע בהצלחה רבה בקרב החיילים הלוחמים ברחבי הארץ. לאחר כחודשיים וכ-80 הופעות הלהקה התפצלה. חברי הצ'יזבטרון עזבו אותה והקימו מחדש את להקתם, ואילו חברי "המשמרת הצעירה" הקימו במטה חזית המרכז את להקת איילון. מי שנותר הם צעירי "הבימה" שאליהם הצטרפו אמנים נוספים.

תוכניתה השנייה של הלהקה, בבימויה של פאני לוביץ' נקראה "אין ספק". בתוכנית זו בוצע לראשונה השיר "דודו" של חיים חפר שהפך לשיר זיכרון ידוע. הלהקה התפצלה בהופעותיה לשתי חוליות שפעלו בעיקר בנפרד, אך גם התאחדו בחלק מההופעות. חוליה ב' העלתה את התוכנית "השיירה העליזה" שהצליחה מאוד.

במרץ 1949 העלתה הלהקה הצגה בשם "ארבעה שיצאו" שעסקה בעולים חדשים שמגיעים לישראל. ההצגה נחלה כישלון והובילה, יחד עם עזיבת כמה משחקני "הבימה" לטובת ההצגה "בערבות הנגב", להתפרקותה של הלהקה הארצית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הלהקה הצבאית הארצית באתר "שרים במדים"
2. ↑  מפקד הצ'יזבטרון, חיים חפר, סיפר על כך: "ראיתי שהחבר'ה - שייקה אופיר, נעמי פולני והאחרים - אומללים והחלטתי לעשות מעשה. נסעתי ליגאל אלון (אז מפקד הפלמ"ח) כדי לברר איתו מה עושים. והוא ענה: 'גנבו לך (את הלהקה)? - תגנוב אותה בחזרה!'. (מתוך: ה' באייר שלי: חיים חפר באתר מוטק'ה)
3. ↑  חפר ניסה לשכנע את שלמה בר-שביט ואליקום שפירא לעבור לצ'יזבטרון. בלהקה הארצית קמה צעקה על כך, ובתמורה עשה עמם חפר עסקת חליפין: תמורת שני האישים הוא נתן להם את השיר "דודו" שהוזמן להצגה "הוא הלך בשדות" ולא נכלל בה לבסוף (מתוך הספר "הצ'יזבטרון אם הלהקות הצבאיות" עמ' 94).
4. ↑  הלהקה הצבאית הארצית באתר זמרשת

| להקות צבאיות בישראל |
| --- |
| מלחמת העצמאות | הצ'יזבטרון • חישטרון • הלהקה הצבאית הארצית • להקת הכרמל • להקת איילון
הרכבים קטנים: להקת אלכסנדרוני • להקת חיל הים • הצמד עדה וניניו • להקת צלילי הקסם • להקת תל ליטוינסקי |
| להקות צבאיות | להקת הנח"ל • להקת פיקוד הצפון • להקת פיקוד המרכז • להקת פיקוד הדרום • להקת חיל הים • להקת גייסות השריון |
| צוותי הווי | צוות הווי הנח"ל • צוותי הווי פיקוד מרכז • צוותי הווי פיקוד צפון • צוות הווי פיקוד דרום • להקות חיל האוויר • צוותי הווי גייסות השריון • להקת חיל התותחנים • מקהלת הרבנות הצבאית • צוות הווי הנדסה קרבית • צוות הווי פיקוד ההדרכה • להקת הגדנ"ע • להקת חינוך מיוחד • להקת קיטבג • להקת חילות השדה • להקת החמ"ניות |
**נשוטה נשוטה** הוא שיר שכתב חיים גורי בשנת ה'תש"ה לבקשתו של יוחאי בן נון, לימים אלוף ומפקד חיל הים. השיר, שהוצמד ללחן עממי רוסי, עוסק במעפילים שגורשו בידי הבריטים למחנות המעצר בקפריסין ומתאר את תחושות הזעם וחוסר האונים למול היעדר הצדק, לצד ההבטחה האופטימית לחזור לארץ ואף לנקום בבריטים.

רקע
---

לאחר שבריטניה קיבלה מידי חבר הלאומים את המנדט על שטחי ארץ ישראל במטרה להקים בה מדינה לעם היהודי, היא הפרה את התחייבותה והצרה את צעדי היישוב היהודי. בספר הלבן של צ'רצ'יל והספר הלבן השני הוגבלה העליה היהודית (לצד הגבלות על מכירת קרקע ליהודים ועוד), ולשיאה הגיעה ההתנכלות בהספר הלבן (1939) אשר הקצה מכסת עליה זעומה.

בעקבות מדיניותה של בריטניה התפתחה ההעפלה לארץ בדרכים בלתי ליגאליות, וזו התרחבה בשנות מלחמת העולם השניה ולאחריה, כאשר מאות אלפי פליטי חרב וניצולי השואה ביקשו למצוא מפלט בארץ. הבריטים מצידם הגבירו את האכיפה והמרדף אחרי העולים, ובתום מלחמת העולם ייסדו את מחנות המעצר בקפריסין כדי להגלות אליהם ולכלוא בהם מעפילים שניסו להגיע לארץ ישראל. לקפריסין, שהייתה אף היא בשליטה בריטית, הוגלו מעל חמישים ושניים אלף מעפילים, שהגיעו מנמלי צרפת, איטליה, שוודיה, יוגוסלביה, אלג'יריה, בולגריה, ויוון. והיישוב הנבגד זעם.

השיר
----

יוחאי בן נון, מראשוני הפלי"ם של הפלמ"ח ומפקד קורס החובלים שלו דאז, ולימים מי שיצר את הקומנדו הימי ושייטת 13, אלוף ומפקד חיל הים, נסע עם גורי לגליל באוטובוס ערבי. בשעת עצירה בנצרת אמר בן נון לגורי כי ישנו שיר בעל מנגינה "נהדרת", ניגן לו את המנגינה הרוסית וביקש שיחבר בהתאם לה שיר עברי. זו מצאה חן בעיני גורי ותוך כדי המשך הנסיעה חיבר את השיר נשוטה נשוטה. זו הייתה הפעם השניה שביקש בן נון מגורי שיחבר שיר, כאשר בפעם שלפניה, מספר חודשים לפני מקרה זה, חיבר גורי בעקבות בקשתו את שיר הקברניט.

השיר עוסק בגירוש המעפילים מחיפה לקפריסין, ומתאר לחילופין את התחושות הקשות בשעת הגירוש לצד האחיזה בתקווה וההבטחה לחזור ואף לנקום. בין הנהגת הישוב לבין אנשי הפלמ"ח לא היו הסכמות על דרך הפעולה כנגד הגירושים, ונאסר על הפלמ"חאים לנקוט בפעולות כמו פיצוץ האוניות שנועדו לגירוש. במקרים אחרים הדבר לא היה ניתן מבלי לסכן חיי אדם. המצב יצר תחושות איומות, כאשר עם התרחקות הספינות מהחוף נמלאו עיני האנשים עצב וחרון בעודם מביטים אל הכרמל וחופי הארץ המתרחקים בעל כורחם. מבטים אלו והתחושות באוניות נחרטו בזכרונם של אנשי הפלמ"ח, ובאו לידי ביטוי בשיר זה. את הרגשת חוסר האונים המתסכלת ביטא חיים גורי בבית הראשון: "החוף מתרחק לו... הליל יורד...". בבית השני ניתן מקום לזעם וחוסר הצדק, כאשר זרים ונכרים שולטים בארץ לא להם, בארצם של המגורשים בידיהם: "נכר יעטנו... זרים בביתנו... ארצי הסגורה".

הפזמון מעמיד למול התחושות הקשות את הבטחון בניצחון העתידי: החזרה למרות הכל לארץ ממנה הם מגורשים כעת, ואף השבת נקם למגרשים: "עוד נחזורה, שוב נחזורה / והרוח תרעש חזקה / ושירים יעלו מסיפון ומתורן / עוד נחזור ונשיבה נקם", וכך נחתם השיר. במכתב ליהודה בן-צור כתב גורי:

> 
> שירי העפלה נוספים חוברו בנסיבות אחרות. שים לב, יהודה, בכל השירים האלה קיים מרכיב העתיד כיסוד מכריע.  
> "יום יבוא!" היה כוח עצום בשירי המאבק וההעפלה
> 
> 
> 
>

קישורים חיצוניים
----------------

* נשוטה נשוטה, באתר זמרשת.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראה בתיאור השיר בערוץ שיר עד:  שיר עד - נשוטה נשוטה - מילים: חיים גורי | לחן עממי רוסי | שירה: אופירה גלוסקא - Nashuta, Nashuta, סרטון בערוץ "שיר עד - Shir Ad", באתר יוטיוב (אורך: 02:28)
2. ↑  ראה משפחת הפלמ"ח / ילקוט עלילות וזמר", בעריכת חיים גורי וחיים חפר, עמוד 128
**אבי חדש** (נולד ב-23 בספטמבר 1959) הוא שחקן ומדבב ישראלי.

ביוגרפיה
--------

חדש, ששירת בתיאטרון צה"ל, הוא בעל תואר ראשון מהחוג לתיאטרון (מגמת משחק) באוניברסיטת תל אביב משנת 1984. התפרסם לראשונה בתפקיד פרויקה בסרט הקולנוע "אסקימו לימון" (1978), ואף שיחק במספר מסרטי ההמשך - "שפשוף נעים" (1981), "רומן זעיר" (1983) ו"הרימו עוגן" (1985). ב-2015 השתתף בסרטו של פיני עדן "קמטי צחוק".

כשחקן תיאטרון, החל חדש את דרכו בתיאטרון הבימה, שם שיחק בשנים 1984–1985 בהצגות "יומן חוף ברייטון" ו"טירונות" (בדמות הגיבור יוג'ין ג'רום) וכן בהצגות "המשפט", "מקום קטן בצד" ו"הבית ברחוב שינקין". בהמשך שיחק חדש גם בהצגות "האביב המתעורר" (תיאטרון החאן, 1989), "אשתי הנצחית לשעבר" (תיאטרון הסימטה) ו"גאוה ודעה קדומה" (תיאטרון הסימטה, 2012–2018), וכן במספר הצגות בתיאטרון הנפש ובתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער.

חדש השתתף גם במספר מחזות זמר, ביניהם "פיטר פן" ב-1989 ו"כנר על הגג" ב-1997, וכן העלה בשנת 1991 הצגת יחיד בשם "התפסן", אותה כתב בהתבסס על הספר "התפסן בשדה השיפון".

בטלוויזיה התפרסם בעיקר בסדרה החינוכית "Seven in Heaven" וכן בתפקידים שונים בסדרת הטלוויזיה "זהו זה!". כמו כן, החל משנת 1989 עוסק חדש בדיבוב סדרות וסרטי אנימציה, ודיבב בין היתר את דמותו של פינקי בסדרת הטלוויזיה "פינקי והמוח" ואת דמותו של האריה בסרט "להיטים מצוירים משלנו".

בנוסף להיותו שחקן, חדש משמש גם כמרכז מגמת התיאטרון בתיכון א' לאמנויות בתל אביב, וכמורה בבית הספר למשחק של ענת ברזילי.

פילמוגרפיה
----------

### סרטים וסדרות

| שנה | סרט/סדרה | דמות | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- |
| 1978 | "אסקימו לימון" | פרויקה | תפקיד משני |
| 1981 | "שפשוף נעים" | פרויקה | תפקיד משני |
| 1983 | "רומן זעיר" | פרויקה | תפקיד משני |
| 1985 | "הרימו עוגן" | פרויקה | תפקיד משני |
| 1989 | "פינקי והמוח" | דיבוב | תפקיד משני |
| 1989 | "להיטים מצוירים משלנו" | אריה (דיבוב) | תפקיד משני |
| 1994 | "זהו זה!" | בתפקידים שונים | תפקיד משני |
| 2023 | "קופה ראשית" | אבי טוכפלד | תפקיד אורח |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אבי חדש** בוויקישיתוף

* אבי חדש, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* אבי חדש, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אבי חדש, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* אבי חדש, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב
* אבי חדש, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* אבי חדש, בארכיון הבימה
* ריכוז ההצגות בהן שיחק, בתיאטרון הבימה
**אדם קארסט** (נולד ב-1 באפריל 1979) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה ישראלי.

ביוגרפיה
--------

קארסט נולד בקנדה וגדל בעיר יקנעם עילית. הוא בוגר מגמת תעשייה וניהול ומחשבים בתיכון היובל (הרצוג) כפר סבא ובוגר פנימיית שטיינברג. הוא למד בסטודיו למשחק וורד אליו נכנס בגיל 26 לתרפיה במשחק, בעודו עובד כמאבטח מטוסים בניו יורק. את שירותו בצה"ל עשה כלוחם ביחידת אגוז.

קריירת משחק
-----------

בשנת 2008 שיחק בתפקיד ראשי בסרטו של ז'אן-קלוד ואן דאם Full Love (אנ') בתפקיד ׳סולי׳ ובסדרת הטלוויזיה Body Language ל-Showtime בתפקיד "אדוארדו" (הדרום אמריקאי), בבימויו של זלמן קינג (אנ').

בשנת 2009 היה איש הפעלולים של הדמות 'ניק' במשחק הווידאו "Left 4 Dead 2" ושיחק בשני פרקים בעונה השישית של הפמליה כאיש האבטחה של "וינס" (אנ').

בשנת 2016 שיחק את איציק האינסטלטור בסדרה "מפלצות קטנות".

בשנת 2017 שיחק בפרק הפיילוט והראשון בסדרה "רבל" (אנ') כעבריין הצ'צ'ני "אחמד זידוריף", בסדרה המצליחה של אמזון "Transparent" בתפקיד "אדם", ובנוסף התחיל לשחק בעונה הראשונה של הסדרה "שלג צח" (אנ') המציגה את האתיקה השנויה במחלוקת של עולם הפשע, בתפקיד "מאיר", בה המשיך לעונה שנייה ושלישית 2018–2019.

בשנת 2018 שיחק בסרטו של אנטואן פוקואה "נקודת שוויון 2" (אנ') בתור מאפיונר טורקי בסצנת הפתיחה של הסרט. בנוסף הגיח ככוכב אורח בסדרות הטלוויזיה "מיגל" בערוץ HOT וב-"Angie Tribeca" (אנ') בדמותו של קלוד מרלו הצרפתי.

בשנת 2019 החל לגלם את דמותו של "אדם" בסדרת הדרמה "ביום שהאדמה רעדה" של קשת 12.

קישורים חיצוניים
----------------

* אדם קארסט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאיה כהן, "ואז ואן דאם התקשר", בעיתון ישראל היום, 19 בינואר 2012
בזק, 1996בזק, 1996
**שי בזק** (נולד בשנת 1968) הוא דיפלומט, איש תקשורת ואיש עסקים ישראלי. היה יועץ תקשורת של בנימין נתניהו וקונסול ישראל לשעבר בפלורידה, בפוארטו ריקו ובבוסטון. 

משנת 2015 משמש כראש משלחת קק"ל בלונדון ובשנת 2020 מונה למנכ"ל ארגון אלנט אירופה ישראל.

ביוגרפיה
--------

נולד בירושלים לשמואל בזק, בנו של בצלאל בזק, ולאסתר, בת למשפחת שרשבסקי מגרמניה (דודניתו של מיכאל ששר). למד בישיבה התיכונית בר-אילן בתל אביב. בצה"ל שירת ביחידת שמשון וכצלף. סיים תואר ראשון באוניברסיטה הפתוחה במדעי החברה ותואר שני במינהל ציבורי ומדעי המדינה באוניברסיטת בר-אילן. לאחר פטירת אביו בשנת 1982 עברה משפחתו להתגורר בימית במסגרת המאבק נגד הנסיגה מסיני ובהמשך עברה לגוש קטיף, ופונתה ממנו בתוכנית ההתנתקות.

בשנות התשעים שימש ככתב המדיני של סוכנות הידיעות עתי"ם. כמו כן שימש דובר מועצת יש"ע, דובר תנועת מולדת, ועוזרו של חבר הכנסת רחבעם זאבי. בבחירות לכנסת השלוש עשרה הוצב במקום ה-84 ברשימת המפלגה לכנסת.

בשנת 1994 החל לשמש יועצו לתקשורת של בנימין נתניהו, אז יושב-ראש האופוזיציה. כשנבחר נתניהו לראשות הממשלה, בשנת 1996, הוסיף בזק לשמש בתפקידו, ופרש ממנו ב-1998. לאחר סיום תפקידו כיועצו של נתניהו, התמנה בזק לקונסול הכללי של ישראל בפלורידה ובפוארטו ריקו. לאחר תום כהונתו שימש מנכ"ל של חברת השקעות פרטית, חבר במועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו ומרצה לתקשורת במרכז הבינתחומי הרצליה.

בשנת 2001 מונה למרכז הצוות האסטרטגי במטה הליכוד בבחירות שבהן התמודד אריאל שרון, ובשנת 2008 נקרא על ידי נתניהו אל צוות ההסברה של הליכוד לקראת הבחירות לכנסת ה-18 שנערכו ב-2009. לאחר הבחירות, שבהן ניצח הליכוד, היה בזק מועמד לתפקיד יושב-ראש רשות השידור וכן ליושב-ראש מועצת הרשות השנייה, אולם מינויו לא יצא לפועל.

בשנת 2010 היה אמור להתמנות לקונסול ישראל בניו יורק כמועמדם של ראש הממשלה נתניהו ושר החוץ אביגדור ליברמן, ובסופו של דבר מונה לקונסול הכללי של ישראל בבוסטון.

בשנת 2015 נשלח כראש משלחת הקרן הקיימת ללונדון.

בשנת 2020 מונה למנכ"ל ארגון אלנט אירופה ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שי בזק** בוויקישיתוף
* דף הטוויטר של שי בזק
* מיכאל טוכפלד, ‏"אימא אמרה: לא נלחמתי בבריטים כדי לגור על חוף הים", בעיתון מקור ראשון, 29 במרץ 2018
* רן פוני, "קיימת תפיסה חדשה באירופה, ולפיה ישראל היא לא המכשול לשלום במזה"ת, אלא המפתח", באתר ישראל היום, 4 בפברואר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיכאל טוכפלד, "אמא אמרה: לא נלחמתי בבריטים כדי לגור על חוף הים", 29 במרץ 2018
2. ↑  מעריב, ‏הצעה: הדובר שי בזק יהפוך לראש לשכת נתניהו, באתר גלובס, 18 בפברואר 1997
3. ↑  גלי וינרב, ‏שי בזק יקשר בין חברות ישראליות לגופי שיווק בארה"ב, באתר גלובס, 10 במאי 2004
4. ↑  מתן שירם, ‏יחליף את דאבוש? שי בזק יכהן כחבר מועצת הרשות השנייה, באתר גלובס, 27 באוגוסט 2009
5. ↑  אמיר טייג, שי בזק - המועמד המוביל לתפקיד יו"ר רשות השידור, באתר כלכליסט, 15 ביוני 2009
6. ↑  לילך ויסמן, ‏יועצו לשעבר של נתניהו בדרך לבוסטון: שי בזק ימונה לקונסול, באתר גלובס, 26 באוגוסט 2010
7. ↑  רביב דרוקר, תחקיר המקור: היער הפוליטי הסבוך של קק"ל, המקור, 29 בינואר 2015  
חנוכת גני ילדים ומרכז צעירים בקרית מלאכי, אתר קק"ל, 17 במאי 2016
8. ↑  Shai Bazak Named as New CEO of ELNET-Israel, ELNET, ‏2020-09-13 (באנגלית אמריקאית)
**סוזן מולר אוקין** (באנגלית: **Susan Moller Okin**;‏ 9 ביולי 1946 – 3 במרץ 2004) הייתה הוגת דעות וסופרת בעלת דעות פמיניסטיות.

ביוגרפיה
--------

אוקין נולדה בשנת 1946 באוקלנד, ניו זילנד, ולמדה לתואר ראשון באוניברסיטת אוקלנד בשנת 1967. בשנת 1970 סיימה לימודי תואר שני בפילוסופיה באוניברסיטת אוקספורד ובשנת 1975 סיימה את לימודי הדוקטורט באוניברסיטת הרווארד. היא לימדה באוניברסיטאות באוקלנד, ואסאר, ברנדייס, הרווארד ואוניברסיטת סטנפורד.

ב-1979 פרסמה אוקין את ספרה "נשים במחשבה הפוליטית המערבית" בה תיארה את ההיסטוריה של תפיסת האישה במחשבה הפוליטית במערב.

בספרה "צדק, מגדר והמשפחה" משנת 1989 מתחה ביקורת על תאוריות מודרניות של צדק הנעות מן הליברליזם של ג'ון רולס ורוברט נוזיק עד לקהילתנות של אלסדייר מקינטאייר ומייקל וולצר. לפי אוקין הוגים אלו כותבים מנקודת ראות זכרית המניחה באופן שגוי שמוסד המשפחה הוא צודק. היא מאמינה שהמשפחה מנציחה את אי השוויון המגדרי בכל החברה, במיוחד בשל כך שהילדים רוכשים את ערכיהם הבסיסיים בהקשר המיני (סקסיסטי) של המשפחה, ומקיימים עקרונות אלו כבוגרים. על-מנת שתאוריה של צדק תהא אכן מושלמת, מציעה אוקין שהיא תכלול התייחסות ישירה לאי השוויון המגדרי הקיים במסגרת מוסד המשפחה.

בשנת 1990 מונתה למישרת הפרופסור לאתיקה בחברה בקתדרה על שם מרתה סאטון וויקס באוניברסיטת סטנפורד.

ב-2004 מתה מסיבות טבעיות בביתה בלינקולן, מסצ'וסטס.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007265992805171
* BIBSYS: 90189309
* BnF: cb12027004x (data)
* CiNii: DA01838195
* GND: 138969418
* ISNI: 0000 0000 8129 7838
* LCCN: n79052201
* LNB: 000032647
* NDL: 01202190
* NKC: jn20000703235
* NLA: 35931139
* NSK: 000607945
* NTA: 06810264X
* RERO: 02-A003654029
* SUDOC: 02843384X
* VIAF: 201478679
* WorldCat: lccn-n79052201

 |
עדה טל, 1962עדה טל, 1962
**עדה טל** (26 באוקטובר 1921 - 1 במאי 2010) הייתה שחקנית תיאטרון ישראלית.

ביוגרפיה
--------

טל נולדה בעיר האוקריאינת מיקולאייב ועלתה לארץ ישראל בשנת 1925. טל בוגרת בית הספר היסודי "בלפור" בתל אביב. טל הייתה חניכת תנועת הנוער המחנות העולים, אך בשל מחלה לא יצאה להגשמה חקלאית לאחר סיום לימודיה בתיכון. בגיל 19, בשנת 1940, התגלתה על ידי איש "הבימה" צבי פרידלנד, התקבלה ל"הבימה" ובהדרכתו הפכה לשחקנית מן השורה. היא השתלמה בלימודי המשחק אצל רוברט דונט בבריטניה ובארצות הברית אצל לי שטרסברג.

בזמן מלחמת העצמאות הייתה חברה בצוות הווי ובידור ביחד עם השחקן אברהם ניניו, והופיעה בשירה ובמשחק מול חיילים באזורי הקרבות ובאזורי הספר.

קומתה הנמוכה וגיזרתה הנערית הביאו לכך ששיחקה במיוחד תפקידי נערות בתחילת הקריירה שלה, ואף מאוחר יותר. בהיותה באמצע שנות השלושים לחייה, שיחקה את אנה פרנק בת ה-13 במחזה "יומנה של אנה פרנק", כאשר זה הועלה בתיאטרון הבימה לראשונה בשנת 1957. זהו אחד מתפקידיה הזכורים ביותר.

טל הופיעה במשך 25 שנה יחד עם השחקן שמואל סגל כצמד קומי במחזות ובתסכיתים.

את עיקר תפקידיה עשתה במסגרת תיאטרון "הבימה", במשך כחמישים שנה הן לפני צאתה לגמלאות והן לאחר מכן, כאשר הייתה חלק מדור השחקנים שחוו את מלחמת העצמאות, ושיחקה בהצגות כ"בערבות הנגב". עם זאת שיחקה גם בתיאטרון הקאמרי בהצגה "בית ברנרדה אלבה".
בשנת 1981 יצאה לגמלאות, אבל המשיכה לשחק.

שיחקה בסרטו של חורחה גורביץ' (1997) "המקלחת" העוסק בהתמודדות עם ההזדקנות.

משחקה זיכה אותה בפרסים רבים כגון: פרס גנסין על משחקה ב"אנה פרנק" ב-1957, פרס אקו"ם (פרס אשמן) על איכות משחקה ב-1982 ופרס רוזנבלום מטעם עיריית תל אביב על משחק לאורך 50 שנה ב"הבימה" ב-1996. בשנת 1998 זכתה בתואר "יקירת תל אביב". בנוסף, השתתפה בתפקיד אורח בתוכנית הילדים "פרפר נחמד".

בשנת 1996 הפסיקה להופיע בעקבות מחלת פרקינסון.

עדה טל נפטרה ב-1 במאי 2010 בגיל 88, ונקברה בבית העלמין מורשה ברמת השרון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עדה טל** בוויקישיתוף

* עדה טל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* עדה טל, דף שער בספרייה הלאומית
* עדה טל, בארכיון הבימה
* תקוה ויינשטוק, מטר וחצי של שובבות, מעריב, 24 באוקטובר 1958
* מתן אברמוביץ', עכבר העיר, השחקנית עדה טל הלכה אמש לעולמה, באתר הארץ, 2 במאי 2010
* מרב יודילוביץ', השחקנית עדה טל הלכה לעולמה, באתר ynet, 2 במאי 2010
* צבי גורן, השחקנית עדה טל הלכה לעולמה, באתר הבמה, 3 במאי 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  בית ספר בלפור - היסטוריה (עדה טל מבוגרי בית הספר)
2. 1 2 3  מיכל פלטי, מתה שחקנית הבימה בעבר עדה טל, באתר הארץ, 3 במאי 2010
3. ↑  יומנה של אנה פרנק, באתר הארץ, 27 באוקטובר 2001  
טלי ליפקין-שחק, אנה, תכירי את אנה, באתר nrg‏, 26 באוקטובר 2001

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007435825305171
* VIAF: 56148874752649622779
* WorldCat: viaf-56148874752649622779

 |
**הופכות את היוצרות** היא עמותה ישראלית המסייעת לנשים ביציאה ממעגל הזנות.

העמותה הוקמה בשנת 2011 על ידי לילך צור בן משה, והיא פועלת להעצמה אישית וכלכלית של נשים היוצאות ממעגל הזנות. מטרות העמותה הן לסייע ביצירת שינוי בחיי היוצאות ממעגל הזנות וההתמכרויות על ידי שימוש בכלים מעולם היצירה בתחום האופנה, שמהווים מרחב יצירה והכשרה לנשים שיוצאות ממעגל הזנות ומוצאות עצמן ללא מיומנויות.

כיום מפעילה העמותה מתנדבים ברחבי הארץ ומסייעת בייעוץ, הכוונה, טיפול, מיצוי זכויות ושיקום ליציאה מזנות.

רקע
---

בשנת 2013 נפתח סטודיו הקבע הראשון של העמותה בתל אביב וב-2015 נפתח סניף נוסף בחיפה. בשנת 2021 הוקם "מרכז מיה לסיוע רב תחומי" בדרום תל אביב.

העמותה מפעילה מודל סיוע המתמקד בקידום כלכלי ואישי, תוך דגש על שני היבטים מרכזיים: התפתחות מקצועית וביטוי עצמי. במרכז מודל הפעילות עומדת תוכנית לימודים שנתית במסלולי אופנה ודיגיטל, המלווה בטיפול פסיכולוגי חברתי. לצורך כך העמותה מפעילה מרכזי סיוע רב תחומיים לשיקום מקצועי, תמיכה נפשית, משפטית, כלכלית ומשפחתית, על פי תוכנית אישית הנבנית עם המסתייעת.

### מיה - מרכז סיוע רב תחומי

מרכז מיה הוקם על ידי העמותה על מנת לספק מענה לנשים בתחומים: מיצוי זכויות, סיוע משפטי, הדרכת אימהות, פסיכותרפיה, ייעוץ פסיכיאטרי, הדרכה להתנהלות כלכלית מיטיבה, בניית תוכנית לפרנסה והתקדמות אישית. המרכז נבנה בשיתוף עם נשים שהסתייעו בעמותה, שחלקן עובדות במרכז כמנטוריות, על פי הצרכים שעלו במהלך שנות הפעילות של העמותה ומעסיק נשות מקצוע בתחומים השונים ומתנדבות.

### יוצרות עתיד - בית ספר שיקומי לאופנה

תוכנית שנתית המופעלת בשיתוף עם אגף השיקום בביטוח לאומי, במסגרתה ניתן טיפול פסיכולוגי חברתי ותמיכה בתחומים שונים. בית הספר השיקומי פועל בתל אביב ובחיפה, ולומדות בו כמאה נשים בשנה.

### חובות תחילה - טיפול בחובות ושיקום כלכלי

הפרויקט מאפשר לנשים לקבל הדרכה כלכלית ותכנון כספי ובנוסף סיוע משפטי ורגשי, בפתרון חובות מול רשויות ונושים מסחריים ופרטיים. הסיוע בתהליך כולל תיווך מול עורכי דין, הגשת דוחות, השגת מסמכים ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הופכות את היוצרות
* הופכות את היוצרות, ברשת החברתית פייסבוק

* הופכות את היוצרות, ברשת החברתית אינסטגרם
* הופכות את היוצרות, באתר "גיידסטאר ישראל"

הערות שוליים
------------

1. ↑  הופכות את היוצרות (ע"ר), באתר "גיידסטאר ישראל"
2. ↑  מיכל רז-חיימוביץ', ‏קמפיין עמותת "הופכות את היוצרות": לצאת ממעגל הזנות, באתר גלובס, 31 במרץ 2021
3. ↑  מרכז ידע נשים ומגדר - הופכות את היוצרות, באתר מרכז ידע נשים ומגדר - הופכות את היוצרות
4. ↑  סיוע | הופכות את היוצרות, באתר 2022
**אליסון א. אליוט** (באנגלית: **Alison A. Elliott**; נולדה ב-19 במאי 1970) היא שחקנית אמריקאית. התפרסמה בזכות הופעותייה בסרטים "כנפי היונה", "ההתנקשות בג'סי ג'יימס על ידי הפחדן רוברט פורד" ו"לידה".

חייה
----

אליוט נולדה בסן פרנסיסקו לברברה ובוב אליוט, בילדותה עברה עם משפחתה להתגורר ביפן ולאחר מכן חזרה לארצות הברית.
כאשר הייתה בת 14 נכנסה אליוט לתחום הדוגמנות ודגמנה עבור חברת "פורד".
בגיל 19 עברה להתגורר בלוס אנג'לס לצורך תפקידה בסדרה הקומית "בובות חיות".
הופיעה בתחילת דרכה בקולנוע בסרטו של סטיבן סודרברג "במעמקי התשוקה" בו שיחקה בתפקיד הראשי.
הופעה זו הקנתה לאליוט את התפקיד הראשי לצידן של זוכות האוסקר אלן בורסטין ומרשה גיי הארדן בדרמה העצמאית יקירת פסטיבל סאנדנס "ספיטפייר גריל".
ב-1997 הופיעה אליוט בדרמה "כנפי היונה" בתפקיד מילי ת'ייל, יורשת העצר האמריקאית העשירה הנכנסת לחייה של הצעירה האנגלייה קייט קרויי (הלנה בונהם קרטר).

בשנת 2004 שיחקה בדרמה "לידה" בתור לאורה אחותה של האלמנה אנה (ניקול קידמן). בשנת 2006 שיחקה בדרמה הרומנטית "גריפין ופיניקס" בכיכובה של שרה פולסון. בשנת 2007 השתתפה במערבון "ההתנקשות בג'סי ג'יימס על ידי הפחדן רוברט פורד" בתפקיד מרתה בולטון אחותו הגדולה של הפושע רוברט פורד (קייסי אפלק).
לאחרונה שיחקה בעיקר בסדרות הפשע "חוק וסדר" ו"טריירס".

בשנת 2016 גילמה את אשתו של אית'ן הוק בדרמת הספורט "הפנומן". בשנת 2017 שיחקה בקומדיית הדרמה של הבמאי מייק מיילס, "נשות המאה ה-20", לצד גרטה גרוויג, בילי קרודופ ואל פנינג, ובסרט "להישען על פיט".

קישורים חיצוניים
----------------

* אליסון אליוט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אליסון אליוט, באתר AllMovie (באנגלית)
* אליסון אליוט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007432070105171
* BIBSYS: 99002234
* BNE: XX1306257
* GND: 173630847
* ISNI: 0000 0000 9943 3236
* LCCN: no98051099
* NKC: xx0157883
* NTA: 185800726
* SUDOC: 149703686
* VIAF: 87074567
* WorldCat: lccn-no98051099

 |
**אנגין אוזטורק** (בטורקית: **Engin Öztürk**; נולד ב-28 בספטמבר 1986) הוא שחקן טורקי. הוא ידוע בעיקר בשל גילום דמותו של קרים בסדרה "פטמגול", בשל תפקידו בתור שחזאדה סלים בסדרה ההיסטורית "הסולטאן" וכן בזכות תפקידו בתור יוסוף בסדרה "גונול".

ביוגרפיה
--------

אנגין אוזטורק נולד ב-28 בספטמבר 1986 באסקישהיר, טורקיה לאב שהיה קצין בצבא טורקיה ולאם עקרת בית. משפחתו מצד אביו הם טורקיים שהיגרו מבולגריה ומשפחתו מצד אימו הם טורקים עות'מאנים שהיגרו לטורקיה מסלוניקי, יון. 

אוזטורק שיחק כדורעף במשך 8 שנים, לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון. לאחר מכן הוא סיים לימודי תואר ראשון בחוג לתיאטרון של אוניברסיטת האג'טפה באנקרה וסיים את לימודיו ב-2012.

קריירה
------

בשנת 2010 קיבל את תפקידו הראשון בסדרה "פטמגול" בה הוא גילם תפקיד ראשי לצד ברן סאאת. 

ב-2013 הוא החל לשחק בסדרה ההיסטורית המצליחה "הסולטאן" בתור שחזאדה סלים, בנו הרביעי של סולימאן המפואר והורם סולטאן. מאוחר יותר בסדרה הוא הופך לסולטאן האימפריה העות'מאנית. דמותו של אוזטורק תופסת מקום מרכזי בסדרה. 

ב-2014 החל לשחק בסדרת הדרמה הרפואית "Hayat Yolunda" לצד נור פטהאולו, איתה שיחק בסדרה "הסולטאן". 

בשנת 2019 הצטרף לעונה השנייה של סדרת הפנטזיה "המגן האחרון" המשודרת בנטפליקס בדמותו של לוונט, לצד השחקן אוקאן ילביק. 

בשנת 2020 שיחק בסדרה "גורל ביתך" (Doğduğun Ev Kaderindir).

פילמוגרפיה
----------



| שנים | סדרה | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 2010–2012 | **פטמגול** | קרים |
| 2012–2013 | *Behzat Ç. Bir Ankara Polisiyesi* | קומיסר אמרה |
| 2013–2014 | **הסולטאן** | שחזאדה סלים |
| 2014–2015 | *Hayat Yolunda* | צ'ם קורצ'ן |
| 2015 | גונול | יוסף אוזקרה |
| 2020-2019 | המגן האחרון | לוונט |
| 2021-2020 | גורל ביתך | בריס |
| 2021 | 50 מ"ר | אדם |

קישורים חיצוניים
----------------

* אנגין אוזטורק, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אנגין אוזטורק, ברשת החברתית אינסטגרם
* אנגין אוזטורק, ברשת החברתית VK
* אנגין אוזטורק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אנגין אוזטורק, באתר AllMovie (באנגלית)
* אנגין אוזטורק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
לוחית זיכרון על ביתו של ארי קוטאי ברח' בזל 6 בתל אביב
**ארי קוטאי** (25 במאי 1900 – 6 באוקטובר 1980) היה שחקן תיאטרון ישראלי, חבר "הבימה" משנת 1933 עד מותו.

תולדות חייו
-----------

נולד בשם אהרון אריה קוטאי לחנה וליעקב, מהנדס במקצועו, באודסה, שבאוקראינה. למד הנדסה ימית בפקולטה לבניין אוניות בפוליטכניקום בעירו. את הכשרתו הדרמטית קנה ב"סטודיה הדרמטית" בהנהלת אדאשב. בשנת 1921 עלה לארץ ישראל, עבד כפועל בניין בתל אביב והיה מבין מייסדי התיאטרון הארץ ישראלי ב-1923. בשנת 1927 הצטרף אל קבוצת שחקני "הבימה" בניו יורק, שם הופיע בהצגה "חלום יעקב" לפי הזמנתו של נחום צמח. 

בשנים 1927–1932 חי בניו יורק והופיע באנגלית על בימות ברודוויי ובתעשיית הסרטים שם.

בשנת 1933 התקבל ללהקת הבימה ובשנת 1946 היה לחבר הקולקטיב. בין תפקידיו הבולטים, ההצגות שבתאי צבי, בלשאצר, האב, האחים קרמזוב, המת החי, הדיבוק, רוחות, שלטון החושך, מירנדולה, החולה המדומה, בערבות הנגב, שאול, פנדרי הגיבור, על חטא שלא חטאו, כבלים, האם, בית התה של ירח אוגוסט, אנשי רוסיה, האדמה הזאת, לא אמות כי אחיה, בני ערובה, ברברה בלומברג, אנה פרנק, אוליבר! (הפקת 1966 של גיורא גודיק) ועוד. 

בקולנוע הופיע בשנת 1966 בסרט "שני קוני למל" בתפקיד ד"ר העיירה קבצנסק, ואביו של מקס (מייק בורשטיין).

היה נשוי לשחקנית אהובה בת זליג רבינוביץ (1904-1995), לזוג שני ילדים, איתמר ואלכס, שחקן ומדריך למדיטציה.

קוטאי נפטר בשנת 1980 בגיל 80.

לקריאה נוספת
------------

* ארי קוטאי, **חיים ובמה - 50 שנות תיאטרון; זכרונות, רשמים, שיחות**, הוצאת יבנה 1972

קישורים חיצוניים
----------------

* ארי קוטאי באתר אנשי הבימה
* ארי קוטאי במערכת חיפוש אנשי במה
* יובל לארי קוטאי, דבר, 5 באוקטובר 1972
* אורי קיסרי, ארי קוטאי, דואר היום, 16 במרץ 1933
* רשומת חברה קדישא (אורכב 06.02.2015 בארכיון Wayback Machine)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007502748205171
* VIAF: 308279611
* WorldCat: viaf-308279611

 |