recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אבירם זליקוביץ'** (נולד ב-5 בדצמבר 1989) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקלע.

קריירה
------

### 2007–2008: מכבי פתח תקווה

זליקוביץ' החל את דרכו בקבוצות הנוער של מכבי פתח תקווה ובהמשך עלה לקבוצת הבוגרים. שיחק שתי עונות בקבוצה הבוגרת בליגה א' ובליגה ארצית בזמן לימודיו בתיכון.

### 2009–2011: הפועל בני כפר סבא

בעונת 2009–2010 עבר להפועל בני כפר סבא מהלאומית.

### 2011–2012: הפועל תל אביב

זליקוביץ' חתם על חוזה ל-3 שנים כחלק ממגמתו של ארז אדלשטיין להתבסס על שחקנים צעירים כזליקוביץ', בר טימור ויותם שירן. בתום העונה עקב מיעוט דקות המשחק עבר לעירוני נהריה.

### 2012–2013: עירוני נהריה

במדי עירוני נהריה שיחק זליקוביץ' בעמדת הגארד/פורוורד, והיה לאחד משחקני המפתח של הקבוצה לצד רמון קלמנטה ונייט מילר.

### 2013–2017: בני הרצליה

ב-1 באוגוסט 2013 חתם זליקוביץ' לשנתיים בבני הרצליה תחת הדרכתו של אפי בירנבוים, לאחר שהפועל תל אביב ויתרה על האופציה לצרפו לסגל הקבוצה. בעונתו הראשונה בליגת העל נבחר לתגלית הסיבוב הראשון על ידי וואלה! ספורט. בסיום העונה זכה בפרס תגלית העונה יחד עם חברו לקבוצה עוז בלייזר.

ב-3 ביוני 2016 זומן לסגל נבחרת ישראל.

### 2017–2018: הפועל ירושלים וחזרה לבני הרצליה

ב-1 במרץ 2017 חתם בהפועל ירושלים על חוזה עד לתום העונה. ב-23 בנובמבר 2017 חזר לבני הרצליה.

### 2018: מכבי עירוני רחובות

ב-8 באוגוסט 2018 חתם זליקוביץ' לעונה במכבי עירוני רחובות. למרות הציפיות להתמודדות על עליה לליגה הראשונה נשרה הקבוצה בתום העונה לליגה השלישית.

### 2020: החזרה הנוספת לבני הרצליה

ב-8 למרץ 2020 חתם זליקוביץ' בבני הרצליה מהליגה הלאומית, אך הספיק לשחק בה משחק אחד בלבד בשל מגפת הקורונה. לאחר שהקבוצה עלתה לליגה העל בשל הפסקת הליגה, הוא חתם על הארכת חוזה בבני הרצליה לעונת 21–2020 עם אופציה לעונה נוספת. לאחר עונת 2021 שוחרר מהקבוצה.

### 2021: פרישה

ב-2 בספטמבר 2021 הודיע זליקוביץ על פרישה מכדורסל

חייו הפרטיים
------------

זליקוביץ' נשוי לבר חפר, מי שהייתה נערת ישראל לשנת 2013, ואב לבת.

זליקוביץ' לומד בקריה האקדמית אונו לתואר ראשון בחינוך וחברה, עם התמחות בספורט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אבירם זליקוביץ'** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* יאיר קלס, השוער שהפך לכדורסלן, 18 במרץ 2010, ספסל
* יאיר קלס, אז איפה, איפה הם, המצטיינים ההם, 18 באפריל 2012, ספסל
* none, ‏נערי האוצר: הצעירים הבולטים מהלאומית שיהפכו לסחורה חמה, באתר ‏מאקו‏‏, ‏7 באפריל 2013‏

הערות שוליים
------------

1. ↑  דובי פיק, ‏עולה ליגה: אבירם זלקוביץ' סיכם בבני הרצליה, באתר ONE‏, 1 באוגוסט 2013
2. ↑  אורטל עמר, ‏זליקוביץ': מקווה לעשות היסטוריה ולעלות שוב ליגה, באתר ONE‏, 9 באפריל 2013
3. ↑  ללא הכוכבים: אדלשטיין פרסם את סגל הנבחרת, באתר ONE‏, 2 ביוני 2016
4. ↑  איטן דהן, ‏בגיל 31: אבירם זליקוביץ' פורש ממשחק הכדורסל, באתר ONE‏, 2 בספטמבר 2021

| תגלית העונה בליגת העל בכדורסל |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 1990: אמישה • 1991: שפר • 1992: בלול • 1993: אשכנזי • 1994: קטש • 1995: סלע • 1996: ספר • 1997: שארפ • 1998: בורשטיין • 1999: ליובין • 2000: ניסים • 2001: איתן • 2002: שעשוע • 2003: בלות'נטל / לימונד • 2004: אליהו • 2005: רוט • 2006: נעימי • 2007: יזרעאלי • 2008: כהן • 2009: מקל • 2010: אסף • 2011: מרטין • 2012: סקוורר • 2013: טימור • 2014: זליקוביץ' / בלייזר • 2015: דאוסון • 2016: משעור • 2017: גינת • 2018: זוסמן • 2019: גרשון • 2020: דוברת • 2021: קרביץ • 2022: צ'אצ'אשוילי • 2023: פריצקי |

 |
סמל האצולה של משפחת זמויסקי
**משפחת זָמוֹיְסקי** (בפולנית: **Zamojski**) היא משפחת אצולה גבוהה (שְלַכְטַה) פולנית, מהגדולות והמשפיעות לאורך השנים, משורותיה יצאו מנהיגים וראשי ממשלות ואף כיום מעורבים בניה בכלכלה ובפוליטיקה של פולין. מקורה של המשפחה ומקור שמה מהעיירה זמושץ'.

תיעוד על משפחה זו מופיע החל במאה ה-15 מימיו של תומאש לז'ינסקי (Łaźiński), שרכש אחוזה בזמושץ' הישנה והיה לבעליה. בניו, פלוריאן (Florian) ומאצ'יי (Maciej) נטלו להם את שם המשפחה "זמויסקי". נכדו של פלוריאן, סטניסלב (Stanisław) היה מושל חלם. בנו של סטניסלב, יאן זמויסקי (1542–1605) היה הקנצלר (ראש הממשלה) והטמאן (המפקד הצבאי העליון) של פולין. הוא יסד את זמושץ' החדשה לפי דגם הערים האיטלקיות והיה ממניעי הרנסאנס הפולני. בנו, תומאש (1594–1638), היה אף הוא קנצלר של פולין. צאצאיו נשאו במשרות בכירות בממשל האיחוד הפולני-ליטאי, לרוב בתואר וויווד (מקביל לדוכס). בתו הייתה אמו של המלך מיכל הראשון.

במאה ה-18 היה אנדז'יי זמויסקי (Andrzej;‏ 1716–1792) בן המשפחה השלישי שכיהן כקנצלר, הוא חיבר תוכנית לרפורמה הנקראת קודקס זמויסקי (Kodeks Zamoyskiego). בסוף המאה ה-18 קיבל ראש המשפחה תואר רוזן מאת קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בעת חלוקת פולין ניצבו האחים ולדיסלב סטניסלב (Władysław Stanisław;‏ 1803-1868) ואנדז'יי ארתור (Andrzej Artur;‏ 1800-1874) בראש מפלגת העצמאות. ולדיסלב הוגלה לאחר ההתקוממות בנובמבר 1830 והיה לאחד מראשי הגולים הפולנים בפריז, שהתרכזו בהוטל למברט (Hôtel Lambert) בעיר (לצידו של אדם ייז'י צ'ארטוריסקי). אנדז'יי הוגלה לאחר ההתקוממות ינואר 1863. נכדו של אנדז'יי, מאוריצי (Maurycy;‏ 1871-1939) היה שר חוץ של הרפובליקה הפולנית השנייה, בין שתי מלחמות העולם.

ראש המשפחה כיום (2018) הוא אדם זמויסקי, היסטוריון ומרצה אנגלי-פולני. בתפקיד מנהל הנכסים (בפולנית: ordynat) של המשפחה משמש מרצין זמויסקי ששימש עד 2016 כראש עיריית זמושץ'.

חלק מצאצאיהם של יוצאי זמושץ' טוענים כי הם צאצאי המשפחה.

לקריאה נוספת
------------

* Jerzy Jan Lerski, Piotr Wróbel, Richard J. Kozicki (1996). *Historical Dictionary of Poland, 966-1945*. Greenwood Publishing. pp. 677–678. ISBN 978-0-313-26007-0.`{{cite book}}`: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משפחת זמויסקי** בוויקישיתוף
* משפחת זמויסקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 119478382
* NKC: jx20060403108
* VIAF: 20491816
* WorldCat: viaf-20491816

 |
דוגמה לחנות נוחות אמריקאית טיפוסית - רוב המזון המוצע הוא מיובש, מעובד, ומשומר, בעל ערכים תזונתיים נמוכים ומיעוט של ויטמינים
**מדבר מזון** (מאנגלית: **Food desert**) הוא מונח שמתאר אזור בו ישנה גישה מוגבלת למזון בריא ומזין. המונח המנוגד נקרא **נווה מדבר של מזון** (Food oasis) - אזור בו נפוצים סופרמרקטים ושאר חנויות לממכר ירקות ופירות.

המונח מתייחס לסוג ולאיכות של המזון שזמין לאוכלוסייה, ובנוסף לגודל המרחק לחנויות מזון. מדבריות מזון נפוצות בעיקר באזורים בהם גרה אוכלוסייה מעוטת הכנסה, ורוב התושבים באזורים אלה סובלים מהשמנת יתר.

על פי דוח של מחלקת החקלאות של ארצות הברית משנת 2010, 23.5 מיליון אמריקאים חיים באזורים המוגדרים כ"מדבר מזון" - כלומר, שהמרחק עד לסופרמרקט הקרוב לביתם הוא מעל מייל אחד באזורים עירוניים, ויותר מעשרה מייל באזורים חקלאיים.

הגדרה
-----

במחקרים שונים מיושמים סוגים רבים של שיטות לפיענוח המונח "מדבר מזון". בין היתר נבדקים נתוני מפקד אוכלוסין עדכניים, קבוצות מיקוד, חנויות מזון, שימושים במזון, מידע גאורגרפי על פי שיטת GIS, ראיונות, שאלונים וסקרים הבודקים כיצד הצרכנים מתייחסים לזמינות האוכל, ועוד.

על פי רוב המחקרים, כדי לדעת האם אזור אכן מוגדר כ"מדבר מזון", צריך לדעת מספר מאפיינים בסיסיים:

1. סוג האזור - אורבני, פרברי או כפרי
2. העלויות הכלכליות של אוכל בריא ומזין (ומזון בכלל), עלויות תחבורה והכנסה ממוצעת של תושבי האזור
3. המרחק לסופרמרקט, המכולת, חנות הירקות והפירות הקרובה ביותר
4. מספר הסופרמרקטים, המכולות או חנויות היקרות והפירות המצויות באזור
5. סוג המזון המוצע (משומר או טרי)
6. הערכים התזונתיים של המזון המוצע

אנשים אשר חיים באזורים כפריים המוגדרים כ"מדבריות מזון" הם בדרך כלל חסרי תעודת בגרות או GED (אנ'), חווים עלייה ברמות העוני, ובעלי הכנסה ממוצעת נמוכה מהחציון הארצי. בנוסף, אנשים באזורים אלה נוטים להיות יותר מבוגרים, בעיקר בגלל עקב עזיבת צעירים (גילאים 20–29) לערים ולפרוורים. מדינות עם ריבוי של "מדבריות מזון" יהיו בהתאם בעלות רמת הכנסה נמוכה מהממוצע במדינה. זה יוצר מעין "מעגל קסמים" שלילי. אזורים אלה מתקשים "לצאת מהבוץ" ולהתקדם לעבר עליה ברמת החיים. במובנים מסוימים אזורים אלו מקבילים למדינות העולם השלישי עקב ריבוי של מחלות ותוחלת חיים נמוכה מהרגיל.

מאז תחילת המאה ה-21, חלה בארצות הברית עלייה במקרים של השמנה. אנשים שגרים ב"מדבריות מזון" נמצאים בדרך כלל באזור בו נפוצות רשתות לממכר מזון מהיר וג'אנק פוד. כתוצאה מכך, נגרמת עלייה ברמת השומנים, הסוכרים ופחמימות. דוגמאות למאכלים כאלו הם צ'יפס, ממתקים ומשקאות מוגזים. בין המחלות שיכולות להיווצר כתוצאה מתזונה לא בריאה הן מחלות לב, יתר לחץ דם, סוכרת, דלדול עצם ואף סוכרת.

קישורים חיצוניים
----------------

* מדבר מזון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* פרויקט העצמת-מזון

הערות שוליים
------------

1. ↑  Food Deserts, Food Empowerment Project
2. ↑  Facts About Food Deserts, Do Something
3. ↑  Characteristics and Influential Factors of Food Deserts, פורסם על ידי מחלקת החקלאות של ארצות הברית
4. ↑  What are food deserts, and how do they impact health, Medical News Today, ‏2020
**אוגוסט הורך** (12 באוקטובר 1868 - 3 בפברואר 1951) היה מהנדס גרמני ומייסד ענקית המכוניות "הורך" שהפכה במשך הימים לאאודי.

הוא נולד בוינינגן, מוסאל אשר בצרפת והתחנך במיטיווידה, גרמניה.

הוא עבד בעבור קרל בנץ משנת 1896 לפני שייסד את החברה "א. הורך & סייא" בנובמבר 1899 בעיר קלן אשר בגרמניה.

"א. הורך & סייא"
----------------

כלי הרכב הראשון של "הורך" נוצר בשנת 1901. החברה עברה לריצ'נבאך ב-1902, ולאחר מכן לצוויקאו ב-1904. אוגוסט עזב את החברה בשנת 1909 עקב מחלוקת, והתחיל להתחרות בחברה שהוא
ייסד בעצמו. היה לו רעיון לקרוא לחברה החדשה שלו "הורך אוטומוביל וורקה", אך עקב כך שהשם "הורך" היה רשום בידי חברתו הקודמת, לא יכל לקרוא לחברה שלו "הורך" בגלל סיבות חוקיות. עקב כך, שינה את
השם ל"אאודי אוטומוביל-וורקה".

"אוטו יוניון"
-------------

באוגוסט 1928, מהנדס מדנמרק, גורג'ן סקפט אשר עבד בחברה DKW קנה את רוב המניות של "אאודי אוטומוביל וורקה". בשנת 1932, אוחדו אאודי, DKW, הורך וונדראר לחברה אחת - אוטו יוניון AG.
הלוגו של החברה החדשה, שזהה מאוד ללוגו של אאודי כיום, היה 4 טבעות צמודות, אחת לכל חברה.
הורך התמנה בימים ההם למנכ"ל החברה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוגוסט הורך** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118553577
* ISNI: 0000 0001 0969 1264
* LCCN: n84091609
* NKC: xx0049324
* NLG: 223214
* SUDOC: 176154558
* VIAF: 47553996
* WorldCat: lccn-n84091609

 |
**תומפסון אוליהה** (באנגלית: **Thompson Oliha**; 4 באוקטובר 1968–30 ביוני 2013) היה כדורגלן ניגרי ששיחק בעמדת הקשר.

קריירה
------

אוליהה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל המקומית בנדל אינסורנס. בגיל 19 הצטרף לאיווניאנוו נשיונלה עמה זכה בשלוש אליפויות וגביע. בשנת 1992 חתם באפריקה ספורטס מליגת העל של חוף השנהב עמה זכה בגביע בשנת 1993.

בקיץ 1994 הצטרף למכבי עירוני אשדוד מהליגה הראשונה. ב-10 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד הפועל באר שבע. ב-15 באפריל 1995 הבקיע את שערו היחיד בישראל בתיקו 3-3 נגד הפועל ראשון לציון.

בקיץ 1995 חתם באנטליהספור מליגת העל הטורקית, במדיה ערך 21 הופעות וכבש 4 שערים.

ב-15 בינואר 1988 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניגריה בהפסד 1-0 לאלג'יריה. ב-25 בספטמבר 1993 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-4 נגד חוף השנהב. השתתף עם הנבחרת 3 פעמים בגביע אפריקה לאומות ובמונדיאל 1994.

ב-30 ביוני 2013 נפטר לאחר שסבל מסיבוכים כתוצאה ממחלת המלריה, עת שעבד באקדמיית הכדורגל קווארה.

תארים
-----

איווניאנוו נשיונלה
* ליגת העל הניגרית: 1988, 1989, 1990
* הגביע הניגרי: 1988

אפריקה ספורטס
* גביע חוף השנהב: 1993

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams

| **נבחרת ניגריה – מונדיאל 1994** |
| --- |
| 1 רופאי • 
2 אגואווהן • 
3 אירוהא • 
4 קשי • 
5 אוקצ'וקוו • 
6 אנוונו • 
7 ג'ורג' • 
8 אוליהה • 
9 יקיני • 
10 אוקוצ'ה • 
11 אמוניקה • 
12 סיאסיה •
13 אזאוגו • 
14 אמוקצ'י •
15 אוליסה •
16 אגו •
17 איקפבה •
18 אקוקו •
19 אמנלו •
20 אוקפור •
21 אדפוג'ו •
22 אגבונאברה •
מאמן: וסטרהוף | ניגריהניגריה |
מפה של אזור מדבר סין
בתקופת יציאת מצרים, מדבר סין היה התחנה השמינית במסלול הנדידה של בני ישראל.
  
מיקומו של האתר באזור החוף המזרחי של מפרץ סואץ.
  
לפי המקרא, מדבר סין תַָּחוּם בין הים לבין אזור הר סיני.
  
חוקרי המקרא מזהים את מדבר סין במישור מרחא (Markha).
  
ג'יימס הופמאיר, בספרו "ישראל הקדום בסיני", נותן פרטים נוספים על מדבר סין
  
הן מהבחינה ההיסטורית והן מהבחינה הגאוגרפית.
  
חוקר המקרא, יואל אליצור, מצדד גם-כן בתיאוריה של זיהוי מדבר סין בחלקו הדרומי של סיני.

אזכור תחנת מדבר סין בתנ"ך.

> 
> וַיִּסְְעוּ מִיַּם-סוּף וַיַּחֲנוּ בְּמִדְבַּר-סִין
> 
> 
> 
>

מחקר ארכאולוגי
--------------

למרות הקושי לזהות את המיקומים המדויקים של תחנות הנדידה בסיני,
  
נערכו סקרים ארכאולוגיים.
  
לדוגמה, בשנת 2001, נערך מחקר ארכאולוגי על-ידי אוניברסיטת טורונטו הקנדית.
  
הארכאולוגים זיהו את מישור מרחא, כדרך מעבר עתיקה מתקופת הפרעונים.

לקריאה נוספת
------------

* Edward Palmer, The desert of the exodus, London, 1871
* James Hoffmeier, Ancient Israel in Sinai, Oxford University Press, 2005
* Yoel Elitzur, The wilderness of Paran, Etzion Org, 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר במדבר, פרק ל"ג, פסוק י"א
2. ↑  pharaonic ventures into south sinai

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **קודמת**:**ים סוף** | **נדודי בני ישראל במדבר** | **הבאה**:**דפקה** |
**חמילקרת** (ביוונית: Ἀμίλκας, בלטינית: Hamilcar) היה מצביא קרתגי שלחם נגד הרומאים במלחמה הפונית הראשונה (241-264 לפנה"ס). אין לבלבל בינו ובין חמלקרת ברקה, אביו של חניבעל המפורסם, שגם הוא השתתף באותה מלחמה.

חייו
----

נזכר לראשונה באירועי 262 לפנה"ס, אז קיבל את הפיקוד על צבאות קרתגו בסיקיליה לאחר שקודמו בתפקיד, חנו בן חניבעל, לא הצליח למנוע את נפילת אקרגס (אגריגנטום) לידי הרומאים ונקרא לשוב לקרתגו.

חמילקרת נחל את ניצחונו הראשון ב-260 לפנה"ס, אחרי תבוסת הצי הקרתגי בקרב מילאי. פוליביוס מספר, כי הנחית התקפת פתע על מחנה בעלי הברית של הרומאים ליד תֶרמָאי (Thermae), מזרחית לפָּנוֹרמוֹס, והרג כ-4000 מחייליהם. לדברי דיודורוס יעד ההתקפה היה מחנה הרומאים ולא של בעלי בריתם ומספר ההרוגים הגיע ל-6000. בשנת 259 לפנה"ס העביר חמילקרת לצדה של קרתגו, בסיועם של בוגדים, את קמארינה (Camarina) ואת אֶנָה (Enna), אך הן נכבשו מחדש על ידי הרומאים זמן קצר אחר כך. כמו כן ביצר את דרפאנה, מן הבסיסים החשובים ביותר של הקרתגים באי, והעביר אליה את תושבי אריקס אחרי שהחריבה.

בשנת 257 לפנה"ס התנגש צי קרתגי בפיקוד חמילקרת עם צי רומי בפיקוד גאיוס אטיליוס רגולוס ליד טינדאריס, בצפון-מזרח סיקיליה. בקרב הימי, שהתלקח דרך מקרה, אבדו לקרתגים 18 אוניות והם נסוגו לאיי ליפארה. אבדות הרומאים הסתכמו בתשע אוניות.

שנה לאחר מכן, ב-256 לפנה"ס, ניסה חמילקרת למנוע את פלישת הצבא הרומי לאפריקה. הוא התייצב בפיקוד הצי יחד עם חנו וניסה ליירט את חיל המשלוח בעודו בים אך הובס על ידי הצי הרומי בקרב אקנומוס. הדרך אל קרתגו הייתה כעת פתוחה, וחיל המשלוח בפיקוד הקונסולים גאיוס אטיליוס רגולוס ולוקיוס מאנליוס וולסו נחת בחוף אפריקה. חמילקרת נקרא לשוב מסיקיליה, ויחד עם שני מצביאים נוספים, עזרובעל בן חנו ובוסטאר, נערך להגנת עירו. אלא שכישלון רדף כישלון, והצבא הקרתגי הובס בקרב אדיס, "לא בגלל מורך לבם של החיילים", כותב פוליביוס, "אלא בגלל סכלותם של מפקדיהם." איננו יודעים מה עלה בגורלו של חמילקרת לאחר הקרב הכושל.

לקריאה נוספת
------------

* פוליביוס. **היסטוריה**. כרך ראשון, ספרים א-ו. תרגם וכתב מבואות בנימין שימרון. ירושלים, מוסד ביאליק, 1991.

* Polybius. Translated by W.R. Paton. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1922-1925. Digitized copy in: LacusCurtius.
* Diodorus. Translated by C.H. Oldfather. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1933-1957.
* Walbank, F.W. *A Historical Commentary on Polybius*. Oxford, Oxford University Press, 1957.

קישורים חיצוניים
----------------

* s.v. "Hamilcar" (7) in: Smith, W. (editor), *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology,* 1873. Digitized copy in: Perseus.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Diodorus, 23.9.2.
2. ↑  Diodorus, 23.9; Polybius, 1.23.
3. ↑  Polybius 1.25.1-5, 1.27.6.
4. ↑  Polybius, 1.26-31. הציטוט: פוליביוס, ספר ראשון, 31 (בתרגום ב' שימרון).
**הרמן השלישי, מרקיז באדן** (בגרמנית: **Hermann III. von Baden**; בערך 1105 – 16 בינואר 1160), שכונה "הגדול", היה מרקיז ורונה ובאדן.

ביוגרפיה
--------

הרמן היה בנם של הרמן השני, מרקיז באדן ויודית פון הוהנברג. הוא היה שליט באדן מ-1130 עד 1160.

הרמן השלישי, שהיה מסור בנאמנות לבית שטאופן, הסתכסך עם קרוביו מצהרינגן-שוואביה. בשנת 1140 הוא השתתף במצור על טירת ויבטראו, וקיבל את השליטהעל זלץ באלזס.

בשנת 1151 נלקחה מרקיזות ורונה מאוטוקר השלישי משטיריה והוענקה להרמן השלישי. שטר תרומה קיים משנת 1153, לפיו פרידריך הראשון קנה את טירת בזיגהיים מהרמן השלישי.

הרמן השלישי לחם במערכה האיטלקית הראשונה של הקיסר פרידריך הראשון, וזכה בתואר מרקיז ורונה.

הרמן השלישי השתתף במסע הצלב השני.

### משפחתו

הרמן התחתן עם ברטה פון לוטרינגן (מתה לאחר 1162), ב-1134; היא הייתה בתם של זימון הראשון, דוכס לורן, ואשתו אדלייד מלובן. נולדו לו הילדים הבאים:

* הרמן הרביעי (נפטר ב-13 בספטמבר 1190)
* גרטרוד (נפטרה לפני 1225) התחתנה עם הגראף אלברכט פון דגבורג

לאחר מכן, הוא התחתן עם מריה מבוהמיה לאחר 1141. היא הייתה בתו של הדוכס סובסלב הראשון, דוכס בוהמיה.

הרמן השלישי נקבר במנזר אוגוסטינוס בבקנאנג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרמן השלישי, מרקיז באדן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Loud & Schenk 2017, p. xxxv.
2. ↑  Arnold 1991, p. 124.
3. ↑  Berry 1969, p. 506.
4. ↑  Freed 2016, p. 98.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 13586884X
* VIAF: 80312339
* WorldCat (עם VIAF): 80312339

 |
כלב תופס פריזבי במשחק
**פריזבי לכלבים** הוא ענף ספורט שנועד לאדם הזורק פריזבי ולכלב שתופס אותו.

דוג דיסק
--------

הפריסבי משלב את יכולותיהם של הבעלים עם יכולותיו של הכלב. יש מאות צורות שונות של זריקה והבעלים מוצאים את אופן הזריקה המתאים ביותר לסוג הכלב, לגודלו, מהירותו וליכולותיו הפיזיות באופן כללי. 
לא ניתן להכריח כלב לשחק ולכן הכלב צריך להיות בעל אהבה לריצה, קפיצה ותפיסה. כלב שאין לו עניין בפעילות, גם אם ילמד אותו לעשות זאת, יעשה זאת הרבה פחות טוב מכלב שמבצע את הספורט מתוך אהבה והנאה אמיתית.
מפני שהפריזבי אינו דורש מיומנות התחלתית גבוהה מהבעלים ומהכלב אלה רק רצון לשחק אחד עם השני. אין שום הגבלה של השתתפות בספורט כל עוד הבריאות תקינה ומאפשרת זאת.
בספורט זה יש מספר תחרויות כגון זריקה למרחק ותחרות פריסטייל (סגנון חופשי) שמשלבת ריקודים עם כלבים וביצועי פריזבי מרשימים.
בין האדם והכלב חייב להיות קשר גבוה על מנת להגיע לביצועים הללו וזאת מטרתו של הספורט, להעצים את הקשר בין האדם והכלב וכמובן להעניק פעילות ספורטיבית בריאה ומהנה לשניהם.
פריזבי לכלבים נקרא גם Disc Dog מפני שהמילה "פריזבי" היא מותג רשום של יצרנית הדיסקים Wham-O.

היסטוריה
--------

משחר ההיסטוריה זוהה פוטנציאל ההבאה אצל כלבים, וגזעים מסוימים אף יועדו במיוחדות למשימות שדורשות יצר הבאה חזק במיוחד ("רטריברים" - המחזירים). 
השימוש ביצר זה בהתחלה היה בעיקר משימתי: ציידים השתמשו בכלבי הרטריבר על מנת להחזיר ציד למשל, ומשימות בניהול המשק והחווה. בשנת 1970 התחיל ניתוב היצר הזה למטרות משחק הפריזבי.
באותה שנה התחיל בארצות הברית ספורט ה"דוג דיסק" שהיום ידוע כפריזבי. המטרה הייתה פשוטה מאוד, נוהג הכלב זורק את צלחת הפריסבי, הכלב רץ, תופס אותה באוויר ומחזיר אותה לנוהג.
כבר תוך 4 שנים תפס הספורט תאוצה ועלה במיוחד למודעות כאשר בחור צעיר בשם אלכס סטיין פרץ למגרש בייסבול עם כלבו אשלי (מסוג וויפט) באמצע משחק חשוב והתחיל לבצע תרגילי פריזבי שהדהימו את הקהל. הכלב אשלי רץ במהירות של 56 קמ"ש וקפץ 2.7 מטר באוויר על מנת לתפוס את הדיסק. התרגילים היו כל כך מדהימים שהמשחק נעצר ל-8 דקות שבסופן אלכס נעצר על ידי כוחות המשטרה ולווה אל מחוץ למגרש.
לאחר אירוע זה, החל אלכס ליזום תחרויות ואליפויות עולמיות בשיתוף פעולה עם לרב לנדר ואלדון מקלנטייר.

התחרויות השונות
---------------

* **טוס אנד פאטץ' (זריקה והבאה)**

בתחרות זו המגרש מחולק לפי מטרים למספר חלקים כאשר המרחק המרבי לרוב לא עולה על 50 מטר. הנוהג מגיע עם 2 דיסקים כאשר 1 מהם ניתן לשופט למקרה שהדיסק עף מחוץ למגרש. זמן התחרות הוא 60 שניות שבהן הנוהג צריך לזרוק לכלב את הדיסק כמה שיותר פעמים. הניקוד נקבע לפי החלק שבו הכלב תפס את הפריזבי, חלק ראשון נקודה אחת חלק שני שתי נקודות וכו'. הניקוד גם נקבע לפי האופן שבו הכלב תפס את הפריזבי. על תפיסה שהכלב מזנק מקבלים נקודה נוספת ועל כלב שנמצא עם 4 רגליים באוויר מקבלים עוד חצי נקודה.

* **פריסטייל (סגנון חופשי)**

בתחרות זו הנוהג מגיע עם 10 דיסקים ועליו לבנות רוטינה (עם מוזיקה) שתהיה מרשימה ומדויקת ככל שאפשר. זמן התחרות הוא 2 דקות שבהן הנוהג צריך לבצע תרגילי חובה ותרגילי רשות לפי בחירתו. הניקוד נקבע סובייקטיבית לפי דעתם של השופטים על רמת הקושי של התרגילים ועל פי מידת ההצלחה של הנוהג והכלב לעשות את התרגילים כראוי.

ראו גם
------

* אג'יליטי
* ריקודים עם כלבים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פריזבי לכלבים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Dodger Stadium

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph681844

 |
**יהודה-אריה רוזן** (22 באוקטובר 1917 - 15 באוקטובר 1953) היה סגן-אלוף בצה"ל, היועץ הכספי לרמטכ"ל בשנת 1953.

קורות חייו
----------

רוזן נולד לפנינה ומרדכי רוזנברג ב-22 באוקטובר 1917 בזדונסקה וולה, פולין. משפחתו (יהודה, הוריו, שתי אחיותיו ושני אחיו) עלתה לארץ ישראל בשנת 1924, במהלך העלייה הרביעית, וקבעה את מושבה בתל אביב. יהודה רוזן סיים לימודיו בבית הספר העממי "אחד העם" לבנים, ואחר למד בגימנסיה ריאלית "בלפור" וסיים בה את לימודיו בשנת 1936. לאחר מכן, למד שנתיים באוניברסיטה העברית בירושלים ושנה אחת בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה בתל אביב. בנעוריו נכנס ל"הגנה" ומאז היו בעיות הביטחון וההגנה עיקר חייו. במאורעות תרצ"ו שימש רץ-מקשר באזור תל אביב. את קורס מפקדי הכיתות סיים בשפיה, בשנת 1937. בתחילת מלחמת העולם השנייה היה בתפקידי הדרכה ב"הגנה" ואחר כך, ב-1943, התגייס לצבא הבריטי לפי צו המוסדות, ושם שירת במנהל התשלומים עד סוף המלחמה.

עם הקמת צה"ל החל בעבודה באגף כח אדם במטה הכללי, בשטחי הארגון והמנהלה. במלחמת העצמאות שירת כקצין תשלומים בדרגת סרן, ולאחר מכן כקצין לבעיות ארגוניות בדרגת רס"ן. בינואר 1950 מונה לראש ענף לעניינים אישיים בדרגת סא"ל (זמן מה לאחר מכן שונה שם הענף לענף תנאי שירות ותקציבים).

רוזן פיתח וייצב את תנאי השירות והתקציבים בצבא, וכמו כן היה בין המתכננים והמבצעים של הקמת צבא הקבע, תכנן והיה אחראי לעיבוד החוקים והפקודות בכל הנוגע לייצוב תנאי שירותם של חיילים המשרתים בשירות חובה, קבע ומילואים (חוקים אלה עוסקים בענייני תשלומים, חופשות ונופש). עסק בארגון הדברים הנוגעים בהטבת תנאי החיים של החייל ומשפחתו המתבטאות בהקלות במסים, מכס ועוד. היה אחראי לעיבוד חוק הגמלאות ופנסיה לחיילים בשירות קבע. היה חבר הנהלת שק"ם ואחד ממפתחי מפעל האשראי לחיילים בשירות קבע וחבר הנהלת "בנק אוצר החייל". היה אחד ממארגני מערכת הדיור לחיילים בשירות צבא הקבע. 

בחודש מאי 1953 נכנס לתפקידו כיועץ הכספי לרמטכ"ל, אך נפטר לאחר מחלת לב קצרה ב-15 באוקטובר 1953, ביום הולדתו ה-36 (לפי הלוח העברי). הותיר אחריו אשה, בת ובן בגיל שמונה חודשים. 

לאחר מותו, נקראה על שמו גינה ציבורית בשכונת צהלה בתל אביב וכן רחוב בשכונת רמת חן שברמת גן.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות החיים של יהודה אריה רוזן, באתר "יזכור" של משרד הביטחון

| יועצים כספיים לרמטכ"ל (יועכ"ל)  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| כתריאל שלמון • צבי שריב • איסר פן • יהודה אריה רוזן • משה קשתי • ראובן כרי • יהודה ניצן • יעקב חפץ • נחמיה קין • יצחק אלרון • יוחנן גור • צבי שור • ראובן הרשקו • מיכאל נבון • מוטי בסר • שמואל בן צבי • משה ליפל • מהרן פרוזנפר • ראם עמינח • ששון חדד • אריאלה לזרוביץ' • גיל פנחס |

 |
הרב **אברהם נח גרבוז** (נולד בי"ב בשבט ה'תרצ"ג, 8 בפברואר 1933) הוא ראש כולל **הר אפרים**, מחבר סדרת הספרים **מנחת אברהם**.

ביוגרפיה
--------

נולד בירושלים בשכונת בתי נייטין לרב אפרים זאב גרבוז, מראשי ישיבת אהל תורה ומחבר הספרים **הר אפרים**, ולבילא מרים בת הרב אברהם נח פאליי. למד בישיבת חברון ואחר כך היה מתלמידיו הראשונים של רבי יוסף דב סולובייצ'יק. בתקופת לימודיו אצל הרב סולובייצ'יק, למד גם מפי אביו הרב מבריסק.

נשא את שרה בתו של הרב בן ציון ברוק, מתלמידי הסבא מנובהרדוק, שייסד והקים את ישיבת נובהרדוק בירושלים. לאחר נישואיו התמנה על ידי חמיו לכהן כראש ישיבת נובהרדוק, במשרתו זו שימש עד פטירתו של חמיו; בין תלמידיו באותן שנים: הרב ראובן אלבז חבר מועצת חכמי התורה.

לאחר פטירת חמיו הקים את **כולל הר אפרים** בו הוא מוסר את שיעוריו, במקביל מוסר שיעורים בסדר קדשים לקבוצות מישיבת חברון, מישיבתו של הרב משולם דוד סולובייצ'יק, וכן בכולל פוניבז', בכולל של ישיבת מיר בירושלים, ובכולל עטרת שלמה במודיעין עילית.

הרב גרבוז הוא מחבר סדרת הספרים "מנחת אברהם" על מסכתות מסדר קדשים וכן על מסכת יומא שענייניה שייכים לסדר קדשים. ספר נוסף בסדרה זו כולל ביאורים וחידושים על תורת כהנים, ונכון לשנת 2015 יצאו ממנו לאור שלושה כרכים על פרשת ויקרא.

משפחתו
------

* בנו הרב בנימין גרבוז, משמש כדיין בבית דינו של הגאון רבי ניסים קרליץ ומו"צ בשכונת אור החיים בבני ברק ור"מ בישיבת ברסלב ב"ב
* בנו הרב צבי גרבוז, ר"מ בישיבת סלבודקה (בני ברק), מחבר הספרים "אור יקרות"
* בנו הרב אפרים זאב גרבוז, ר"מ בישיבת "מאור התורה", מחבר ספר "שדה אפרים".בערב חג השבועות תשפב מונה לראש ישיבת "הנגב שכר שכיר" להחליף את גיסו הרב צבי יהודה גרשונוביץ שנפטר
* בנו הרב איתמר גרבוז, ראש ישיבת ארחות תורה, מחבר הספרים "משנת השבת", "שחיטת חולין" ו"משנת טהרות". חתנו של הרב גרשון אדלשטיין.
* בנו הרב אריה גרבוז, ר"מ בישיבת מיר מודיעין עילית, מחבר הספרים "ביאורי עניינים". חתנו של הרב ישראל מאיר וייס.

מספריו
------

* מנחת אברהם על תורת כהנים (ג' חלקים)
* מנחת אברהם על מסכת זבחים (ג' חלקים), מסכת מנחות (ב' חלקים), מסכת בכורות, מסכת יומא (ג' חלקים), מסכת תמורה

קישורים חיצוניים
----------------

* שיעוריו לצפייה בערוץ **בינינו**.
* אברהם נח בן אפרים זאב גרבוז (1933-), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007445552505171
* ISNI: 0000 0000 5112 205X
* LCCN: nr91020091
* VIAF: 29389412
* WorldCat: lccn-nr91020091

 |
**חיים בוכבינדר** (נולד ב-11 באוקטובר 1943) המכונה "איקסי", הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקלע וקומתו 192 ס"מ. בוכבינדר שיחק לאורך כל הקריירה שלו במכבי חיפה והיה השחקן המוביל שלה בשנות ה-60 ותחילת שנות ה-70.

קריירה
------

בוכבינדר החל לשחק במכבי חיפה בעונת 1961/62, בגיל 18. כבר בעונתו הראשונה במדי הקבוצה בליגת העל הישראלית הוא סיים במקום השביעי בדירוג הקולעים של הליגה עם 356 נקודות בסך הכול, ובעונה שלאחר מכן סיים במקום השלישי בדירוג הקולעים עם 435 נקודות. הוא המשיך להצטיין גם בעונות הבאות, אך לא הצליח להגיע להישגיים קבוצתיים ולא זכה מעולם באליפות.

בעונת 1967/68 זכה בוכבינדר לראשונה בתואר מלך הסלים של ליגת העל, לאחר שקלע 792 נקודות בממוצע גבוה של 30.4 למשחק. הוא שב וזכה בתואר גם בעונת 1968/69. ב-1971 הוא הגיע עם מכבי חיפה להישג הגדול ביותר שלו, כשהוביל אותה להעפלה הראשונה בתולדותיה לגמר גביע המדינה בכדורסל, שם היא הפסידה למכבי תל אביב שהייתה הקבוצה הבכירה בכדורסל הישראלי. בשנת 1972 עזב בוכבינדר את מכבי חיפה ופרש ממשחק כדורסל פעיל.

בוכבינדר הוא מלך הסלים של מכבי חיפה בכל הזמנים, ואף מדורג במקום השביעי בדירוג הקולעים של ליגת העל בכל הזמנים, עם 6,044 נקודות בסך הכול ב-11 עונות בהן שיחק. הוא מחזיק בשיא ממוצע הנקודות לשחקן ישראלי בקריירה, עם 23.5 בממוצע. במדי נבחרת ישראל בכדורסל שיחק בוכבינדר 46 פעמים והשתתף באליפות אירופה בכדורסל 1969, אך לא היה משחקניה המובילים.

לאחר פרישתו הפך בוכבינדר למאמן. הוא החל לאמן בשנת 1981 את הפועל חיפה וב-1983 את נבחרת הקדטים של ישראל, ולא הצליח להצעיד אותה להשתתפות באליפות אירופה. בעונת 1984/85 הוא אימן את הפועל גליל עליון. באמצע עונת 1987/88 הוא מונה במקומו של יוסי הררי למאמנה של קבוצתו לשעבר מכבי חיפה, אך עזב בסיום העונה שבה היא סיימה במקום השביעי. ב-1990 אימן את מכבי קריית מוצקין. בוכבינדר גם שימש לאחר פרישתו כפרשן בתוכנית "צעד וחצי" בגלי צה"ל. היה מורה להתעמלות בבית ספר תיכון עירוני ה' בחיפה ואימן קבוצת כדורסל נכים בבית הלוחם חיפה.

שני ילדיו של בוכבינדר, ניצן ואלון, גם הם כדורסלנים המשחקים בליגות הכדורסל בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר פיב"א
* סטטיסטיקות קריירה באתר מנהלת ליגת העל

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאמני כל הזמנים של הפועל חיפה, אתר מנהלת ליגת העל

| **‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1969 (מקום אחד עשר)** |
| --- |
| 1 טייכנר • 
2 אשד • 
3 לישינסקי • 
4 דורי • 
5 בוכבינדר • 
6 נוימרק • 
7 שטרקמן • 
‏8‏ ‏דקל‏‏
 •‏
9 קמינסקי •
10 מרזל •
11 טורנשיין •
12 זייגר-זוהר •
**מאמן:** שלח
 | ישראלישראל |
**פלייבק** (באנגלית: **Playback**) הוא רומן מאת ריימונד צ'נדלר, שיצא בשנת 1958. גיבור הספר הוא גיבורו הקבוע של צ'נדלר, הבלש הפרטי פיליפ מרלו ולשעבר חוקר במשרד התובע המחוזי של לוס אנג'לס.

עלילת הספר
----------

עלילת הספר נפתחת כאשר הבלש הפרטי פיליפ מרלו נשכר ידי קלייד אומני, עורך דין מכובד, לעקוב אחרי בטי מייפילד, יפהפייה מסתורית הנמלטת ממשהו לתחנת רכבת. אומני מייצג לקוח המתעקש להישאר אנונימי ומסרב לחשוף את הסיבה לחקירה, מה שמעורר מיד את חשדו של הבלש. שני גברים נוספים עוקבים אחר אותה אישה, וגם הם לא מעוררים את חשדו של מרלו. החקירה מביאה את מרלו בעקבות היפהפייה המסתורית לעיירת הנופש "אזמרלדה", ולמשחק של שקרים וזהויות מתחלפות. מרלו נדרש לתמרן בין שתי חקירות ולהתמודד עם נבלים מסוגים שונים ובכלל זה שוטרים מושחתים, שיכורים, סחטנים ואנשי החברה הגבוהה של העיירה, המנסים למנוע את גילוי סודותיהם הכמוסים.

מרלו מתואר בספר כגבר קשוח, ציני וחד לשון, המתנגש לעיתים קרובות עם אנשי המשטרה המרובעים, פועל בסביבה העירונית המאוכלסת בלוס אנג'לס, ונע בין בתי פאר של לקוחות עשירים לבין הסמטאות האפלות בשולי הכרך. גובהו כמטר ושמונים והוא שוקל כשמונים וחמישה קילוגרם. הוא שותה ויסקי (בעיקר בורבון) וברנדי. אף כי הוא שותה כמויות גדולות של אלכוהול ואם זאת כמעט אף פעם אינו משתכר עד אובדן שליטה מלא או חלקי. למעשה האלכוהול לא מאט אותו כלל, רק מקהה את הכאב על מנת לאפשר לו להמשיך ללא לאות במרדף אחר פתרון התעלומה שלפניו. הוא לא בררן לגבי טיב המשקה שלו פרט לכך שיוגש בכוס אם כי גם את העיקרון הזה הוא מוכן לנטוש לעיתים עבור משקה הגון. הוא צלף הבקי היטב בשימוש באקדח וכן בעל מיומנות גבוהה בקרב מגע ואיגרוף.

קישורים חיצוניים
----------------

* הספר "פלייבק", באתר "סימניה"
* תלמה אדמון, ‏פלייבק של ריימונד צ'נדלר: הנאה מהפשטות, באתר מעריב השבוע, 3 באוקטובר 2014
* בואו לקרוא: הרומן האחרון מסדרת פיליפ מרלו, באתר ynet,‏ 5 בספטמבר 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  ריימונד צ'נדלר, **השינה הגדולה**, הוצאת כתר, שנת 2005, פרק 2 עמוד 11, "אני בן שלושים ושלוש, למדתי פעם במכללה ואני עדיין מסוגל לדבר אנגלית אם יש צורך. במקצוע שלי כמעט אין בכך צורך. עבדתי בעבר אצל מר ויילד, התובע המחוזי, כחוקר. החוקר הראשי שלו אדם בשם ברני אולס, התקשר אלי ואמר שאתה רוצה לפגוש אותי. אני לא נשוי כי אני לא אוהב נשות שוטרים".
2. ↑  ריימונד צ'נדלר, "**פלייבק**", הוצאת כתר, שנת 2014, עמודים 98-99.
3. ↑  ריימונד צ'נדלר, "**פלייבק**", הוצאת כתר, שנת 2014, עמוד 42.
הרב **חיים אריה לייב (רוטנבורג) מישקובסקי** (ידוע בכינויו: **ר' חיים לייב סטוויסקר**; תקצ"ו, 1836 – כ"ח בסיוון תרנ"ח, 1898) היה הרב של סטוויסק. נודע כצדיק ו"בעל מופת".

קורות חייו
----------

נולד לרב יוסף שכיהן כדיין בסטוצ'ין. מילדותו נהג בהנהגות יוצאות דופן של פרישות. בגיל שמונה עשרה נסע לאיישישוק ושהה בה חמש שנים בחברת תלמידי החכמים הפרושים במקום. בשנת תרי"ט (1859), בגיל עשרים ושלוש, התמנה כרב באורלובה. בהמשך התמנה כרב ואב"ד העיר סטוויסק שבמחוז ביאליסטוק שבליטא הפולנית וכיהן בה עד פטירתו.

היה מ"בעלי המופת" המפורסמים בליטא. החפץ חיים היה בא אליו ולומד עמו ביחידות, וכשהיה שב לעירו ראדין נהג לספר באוזני בני הישיבה על צדקותו. לפני שהוציא את ספרו משנה ברורה פנה אליו החפץ חיים בבקשה שיוציא לאור ספר הלכתי המרכז את הדינים הנחוצים ליום-יום שיתאים לבני דורנו, אולם הוא התחמק והחזיר את ההצעה לחפץ חיים עצמו. במהלך חיבור הספר נסע החפץ חיים מספר פעמים לסטוויסק כדי להתייעץ עמו בנושאים הלכתיים.
היה אוסר להכניס עיתונים לביתו, אך כאשר נזקק משום "תקנת עגונה" לראות מודעה שנדפסה ב"הצפירה", ציווה להוציא את העיתון לחצר ביתו, כשהוא עוצם את עיניו וקוראים באוזניו את המודעה הדרושה.

בפולמוס סביב תנועת המוסר, היה בצד התומכים במוסריים.

היה נשוי בזיווג שני לגיטל, בת ר' אריה לייב קרצ'מר מביאליסטוק. אחותה, הנדל, הייתה אשת הרב יוסף זונדל הוטנר. מזיווגו זה נולד בנם הרב חזקיהו יוסף מישקובסקי. בזיווג שלישי נישא ליוכבד בת הרב יהושע סגל מוורשה - בנו הצעיר של הרב יחזקאל הלוי אב"ד בוברויסק, ממנה נולדו לו שני בנים ובת.

נפטר בכ"ח בסיוון תרנ"ח ונקבר בסטוויסק. לאחר פטירתו באו ראשי קהילתו אל הרב מאיר שמחה כהן כדי שימליץ על מועמד חלופי, אך הוא דחה אותם באומרו כי לשווא יחפשו לו תחליף, שכן "לא הניח אחריו כמותו".

ספרו
----

* ****פני הארי' החי****

הספר יצא לאור לראשונה בוורשה בשנת תרס"ב (1902), על ידי הרב יהודה לייב הוטנר, בתוספת הערות משלו. כעבור שנים יצא במהדורות נוספות על ידי נכדיו.

קישורים חיצוניים
----------------

* 'מישקובסקי (רוטנברג), ר' חיים־לייב ב"ר יוסף ("ר' חיים־לייב מסטאוויסק")', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), **יהדות ליטא**, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 68 ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק

הערות שוליים
------------

1. ↑  מובא בהקדמת ספרו "פני הארי החי" (ראו קישור חיצוני). בספר הביוגרפי על החפץ חיים - "החפץ חיים חייו ופעלו" (חלק א' עמ' 207) מובא, שכאשר נודע לו כי ר' חיים לייב נוטה להחמיר בשיעור המים המותר ביין לעניין ברכת "בורא פרי הגפן", נסע אליו כדי לדון עמו בעניין, וכשנוכח החפץ חיים כי ר' חיים לייב עומד על דעתו, אמר: הן לא כל יהודי הוא רבה של סטוויסק המשתכר עשרים וחמישה רובל לשבוע ויכול להרשות לעצמו לקנות לקידוש יין מהודר שאינו מזוג בהרבה מים, אך מה יעשה יהודי עני שאין באפשרותו לקנות יין כזה והוא רוצה לזכות ולקיים מצוות קידוש?
2. ↑  "מווולוז'ין עד ירושלים", מאת מאיר בר-אילן - עמ' 208
3. ↑  דב כץ, **פולמוס המוסר**, עמ' 144-148
4. ↑  בן גיסו של ר' חיים לייב, הרב יוסף זונדל הוטנר מאיישישוק, ואביהם של הרב יהושע הוטנר וחוה-לאה שנישאה לרב צבי יהודה הכהן קוק.
החזן אברהם מרדכי וקס
**אברהם מרדכי וקס** (נולד בי"ז בניסן תשי"ח, 6 באפריל 1958) הוא חזן ישראלי.

קורות חיים
----------

נולד בבני ברק למשפחת מחסידות גור. בשנים 1987–1989 למד בבית הספר לחזנות "תפילת אליעזר" של החזן חיים אליעזר הרשטיק. בשנים 1994–1997 למד במכון תל אביב לחזנות בניהולו של החזן נפתלי הרשטיק. בין מוריו היו החזן יצחק אשל, דוד אולמן ושמואל טאובה וכן הפסנתרן ריימונד גולדשטיין שגם ליווה אותו בהופעותיו בהמשך. בשנת 1995 נבחר לייצג את מכון תל אביב לחזנות בקונצרט לזכרו של החזן דוד קוסוביצקי, בו ביצע את יצירתו של זילברטס ברכת החודש. בשנת 1996 הופיע בבנייני האומה בירושלים בערב חזנות לרגל חלוקת פרס ירושלים על שם הרב שילה רפאל.

בשנת 1996 זכה במקום השני בפרס לוסטיג לחזנות, ובאותה שנה זכה במקום הראשון בפרס לוסטיג לחזנות באירוע שנערך באולם רקנאטי במוזיאון תל אביב מטעם המחלקה לתרבות תורנית בעיריית תל אביב. חבר השופטים כלל בין היתר את החזנים חיים אדלר ודודו פישר, השופט דב לוין והשר יצחק מודעי.

החזן וקס שימש כחזן ראשי בבתי הכנסת "יגדיל תורה" בנתניה, בבית הכנסת הגדול של העיר יהוד וכן ברמת גן. בשנת 1996 נבחר לשמש כחזן ראשי בבית הכנסת הגדול "שונה הלכות" בנתניה, שם שימש במשך שבע שנים.

סגנונו
------

לחזן וקס קול טנור חזק ועוצמתי. ניחן ב"קולורטורה" (סלסולי קול) עשירה ומגוונת, במנעד רחב ובהבעה מלאת רגש. ניחן במגוון טכניקות ובהן: העשרת הקולורטורה ו"משחקי הקול" השונים הכלולים בה ובהוספת ניואנסים חדשים ליצירה, והולכתה ל"מחוזות אחרים" וחדשניים יותר, שלא היו כלולים בה מלכתחילה.

קישורים חיצוניים
----------------

* ברכת החודש (זילברטס) בביצוע החזן אברהם מרדכי וקס (YouTube)
* יצירות נוספות בביצוע החזן אברהם מרדכי וקס (YouTube)
ספסל אבן לזכרו של פרופ' ורטהיימר בשכונת רחביה
**חיים אֶרנְסט וֶרְטְהַיְימֶר** (בגרמנית: **Haim Ernst Wertheimer**;‏ 24 באוגוסט 1893 – 23 במרץ 1978) היה פרופסור לביוכימיה וחתן פרס ישראל לרפואה.

ביוגרפיה
--------

ורטהיימר נולד בבִּיל (Bühl) שבדרום-מערב גרמניה, ולמד בעיר הולדתו ובבאדן-באדן. בשנת 1912 החל בלימודי רפואה בברלין, בון וקיל. בשנים 1914–1918 שירת בצבא כרופא בפלנדריה ובאיטליה וקיבל על שירותו את צלב הברזל (דרגה שנייה) ועיטור נוסף. בשנים 1919–1920 המשיך ורטהיימר בלימודי הרפואה באוניברסיטת היידלברג וסיים אותם שם. 

בשנים 1920–1921 עבד כרופא בבית היתומים העירוני של ברלין. לאחר מכן התקבל לעבודה במכון לפיזיולוגיה של אוניברסיטת האלה, ועבד לצד אמיל אבדרהלדן. בשנת 1923 קודם ורטהיימר לדרגת פריבט-דוצנט, ובשנת 1927 לדרגת פרופסור חבר. עם עליית הנאצים לשלטון, בגרמניה הוא פוטר מעבודתו בעקבות חוק לשיקום שירות המדינה המקצועי, ושקל הצעות עבודה במעבדה לביוכימיה במוסקבה, במחלקה לפיזיולוגיה באוניברסיטת סון-יט-סאן בסין, וכן הצעה לשמש זמנית כמנהל המעבדה לכימיה של בית הספר לרפואה "הדסה" באוניברסיטה העברית בירושלים. על אף האי-ודאות שבמשך התפקיד האחרון, ורטהיימר עלה בשנת 1934 לארץ ישראל וקיבל עליו את התפקיד.

עבודתו בבית החולים "הדסה" ובאוניברסיטה העברית נמשכה עד 1963, כפרופסור לפתולוגיה פיזיולוגית ובהיותו ראש מדור הרוקחות (1942–1950) וראש המחלקה לביוכימיה (1953–1963). מחקרו המשותף בשנות הארבעים עם תלמידו בנימין שפירא עסק בתפקיד הליפיד בבני אדם ובצמחים והביא לקביעה בנוגע להיותם של אדיפוציטים כמקור להתפתחות שומן.

ורטהיימר זכה בפרס ישראל לרפואה לשנת 1956.

ברחוב אוסישקין ברחביה בירושלים יש ספסל אבן לזכרו.

הכנוס המדעי של ההסתדרות הרפואית העברית בארץ ישראל, שנת 1939
-----------------------------------------------------------

בתאריכים 31 במאי – 1 ביוני לשנת ה'תרצ"ט 1939 נערך בבית הבריאות כנס רפואי-מדעי שארגנה ההסתדרות הרפואית העברית בא"י. בכנס השתתפו מרבית מבכירי הרופאים בארץ ישראל לתקופה. ראו: פרופ' חיים ארנסט ורטהימר: ההסדר העצבי הורמונלי של מחזור הדם (הוזמן לוויכוח, 31 במאי)

  

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות חייו (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בין המשתתפים (לפי א'-ב'): הנרי אונגר, יצחק איצקוביטש, מקס בוכמן, יחיאל קרל גוגנהיים, אדוארד גורדון יוסף (ג'וזף), בנו גרינפלדר, אברהם דרוקמן, פריץ דרייפוס, פנחס וייל, חיים ארנסט ורטהיימר, פליכס זולמן, יעקב זס, רפאל משה חפץ, לודוויג פרדיננד מאייר, פליקס מנדל, דוד מרגלית, מכס מרכוס, אריה סדובסקי, רוברט פישר, יוסף פרגר, ברנרד צונדק, גאורג צונדק, הרמן צונדק, יוליוס קליברג, שמעון רוזנבאום, יהודה לייב רוקח, משה רחמילביץ'
2. ↑  תוכנית הכינוס המדעי של ההסתדרות הרפואית העברית בא"י לשנת ה'תרצ"ט 1939, 30 במאי – 1 ביוני בבית הבריאות ע"ש שטראוס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007269823205171
* GND: 1054243972
* ISNI: 0000 0000 6857 1070
* VIAF: 98300108
* WorldCat: viaf-98300108

 |
סמל הממלכה "הישנה" בשנים 1881 - 1921
שינויי גבולות רומניה במהלך המאה ה-20. שטחי"הממלכה הישנה" כפי שהיו לפני 1913 צבועים בסגול
הממלכה הישנה של רומניה -בגבולות ורודים במרכז המפה - בשנים 1913–1916
ממלכת רומניה - "הממלכה הישנה" או שטחי ה"רגאט" בשנת 1914
**הרגאט** או **הממלכה הישנה** (ברומנית: **Regatul** או **Vechiul Regat**) הם הכינויים המקובלים אחרי שנת 1918 ברומניה לטריטוריה הבסיסית בה נוסדה "ממלכת רומניה", טריטוריה שכללה את חבל מולדובה כולל מחוז הרצה, חבל ולאכיה ("הארץ הרומנית") כולל אולטניה ומונטניה, וחבל דוברוג'ה כולל (בין 1913–1940) הקדרילטר.

האירועים המכוננים עבור ממלכת רומניה הישנה היו חוזה השלום בפריז (1856), איחוד הנסיכויות מולדובה וולאכיה (1859), מלחמת העצמאות של רומניה (חלק מהמלחמה העות'מאנית -רוסית ב-1878-1877), סיפוחה של דוברוג'ה הצפונית לרומניה והעברת דרום בסרביה לאימפריה הרוסית (1878), הכרזת ממלכת רומניה ב-1881 וסיפוח דרום דוברוג'ה (קדרילטר) בשנת 1913.

שטח הממלכת רומניה הישנה היה עד שנת 1913 120,732 קמ"ר. בעקבות מלחמת הבלקן השנייה (1913) הוא גדל ב-7,412 קמ"ר - על ידי סיפוח דרום דוברוג'ה או הקדרילטר, על חשבון בולגריה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה בשנים 1917–1918 חלק גדול של הממלכה נכבש על ידי מעצמות המרכז - גרמניה, אוסטרו-הונגריה ובולגריה. בהסכם שהן כפו על רומניה בחוזה בוקרשט היא נאלצה לוותר על 10,683 קמ"ר לשכניה המנצחות - אוסטרו-הונגריה ובולגריה.
בו זמנית בעקבות ההתפתחויות אחרי מהפכת אוקטובר 1917 ברוסיה, ב-27 במרץ 1918 התאחדה ממלכת רומניה עם הרפובליקה הדמוקרטית המולדובנית הצעירה (פלך בסרביה) ושטח הממלכה גדל ב-44,422 קמ"ר. כך באפריל 1918 מנה שטח ממלכת רומניה 161,883 קמ"ר.
בסוף 1918בעקבות תבוסת מעצמות המרכז במלחמת העולם הראשונה צורפו ל"רגאט" באופן רשמי חבלים נוספים - טרנסילבניה וצפון בוקובינה (בעקבות התפרקות האימפריה האוסטרו-הונגרית, רשמית בהתאם לחוזי השלום בסן ז'רמן-אן-לה וטריאנון) ושוב הקדרילטר - מה שיצר את רומניה הגדולה ששטחה היה ל-295,049 קמ"ר.

בגבולות רומניה כיום (שטח של 237,500 קמ"ר) נכללים, חוץ מטרנסילבניה, כל שטחי הרגאט להוציא את חבל הרצה, אי הנחשים וכמה איים על הדנובה השייכים כיום לאוקראינה, והקדרילטר, שהוחזר בשנת 1940 לבולגריה.

עדיין תושבי רומניה שמוצאם בשטחי ה"רגאט" מכונים כיום ברומנית "regățeni" (רֶגֶצֶן), להבדיל מהתושבים דוברי רומנית שמוצאם בטרנסילבניה (ardeleni - אַרְדֶלֶן), בבסרביה (basarabeni - בַּסַרַבֶּן), ובצפון בּוקובינה (bucovineni - בּּוּקוֹבִינֶן).

קרול הראשון, המלך הראשון של רומניה (1914-1881, נסיך שליט החל משנת 1866)

ראו
---

* הנסיכויות הרומניות המאוחדות
* ממלכת רומניה

קישורים חיצוניים
----------------

* "רגאט" - במילון המבאר של השפה הרומנית DEX
**מפרץ בואומונט** או **מפרץ בומונט** (באנגלית: **Beaumont Bay**) הוא מפרצון מכוסה קרח, בצד המערבי של מדף הקרח רוס, בחוף שקלטון, בשטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.

המפרץ ממוקם בין ראש יאנג, ונקודת האריס.

קרחון דיקי נשפך אל המפרץ.

היסטוריה
--------

### גילוי המפרץ

המפרץ התגלה על ידי המשלחת הבריטית הלאומית אנטארקטית (משלחת דיסקברי), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904.

### מקור השם

המפרץ נקרא על שמו של אדמירל סר לואיס בואומונט (Lewis Beaumont), מהצי המלכותי הבריטי, שהיה חוקר ארקטי שהתעניין במיוחד בפעילות משלחת דיסקברי. בומונט לימים הפך למפקד העליון של הצי המלכותי הבריטי.

לקריאה נוספת
------------

• M. G. Laird (1963), **Geomorphology and stratigraphy of the nimrod glacier–beaumont bay region, Southern Victoria land, Antarctica**, New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 6:3, 465-484, DOI: 10.1080/00288306.1963.10422076

קישורים חיצוניים
----------------

* מפרץ באומונט באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* מפרץ בואומונט באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מפרץ בואומונט באתר marineregions
* מפרץ באומונט באתר mindat

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
**מפרץ ג'ירארד** או **מפרץ ז'ירארד** (באנגלית: **Girard Bay**) הוא מפרץ באזור חוף גרהאם של ארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.

אורכו של המפרץ 4 קילומטרים; ורוחבו 2 קילומטרים.

המפרץ חודר אל היבשת לתוך החוף הצפון מערבי של חצי האי קייב, בין כף קלוס להר סקוט.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי לשון המפרץ

המפרץ התגלה ומופה לראשונה, באופן גס בפברואר 1898 על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1897–1899, בפיקודו של אדריאן דה ז'רלאש.

המפרץ מופה בייתר דיוק על ידי המשלחת הצרפתית השלישית לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1903–1905, בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו.

המפרץ צולם מהאוויר על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957.

### מקור השם

שמו של המפרץ ניתן לו בעת מיפויו על ידי המשלחת הצרפתית השלישית לאנטארקטיקה.

שארקו נתן למפרץ את שמו.

שארקו קרא למפרץ על שמו של ז'ול ג'ירארד (Jules Girard), מפריז שהיה חבר החברה הגאוגרפית (Société de Géographie) של צרפת.

לקריאה נוספת
------------

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°**, P 168
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **Sailing Directions for Antarctica: Including the Off-lying Islands South of Latitude 60°**, P 138

קישורים חיצוניים
----------------

* מפרץ ג'ירארד באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* מפרץ ג'ירארד באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* מפרץ ג'ירארד באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מפרץ ג'ירארד באתר marineregions

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  מידע גאוגרפי והיסטורי
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  מידע היסטורי
דיוקן, אליזבת בוט - דובנק
**אליזבת אוטיס בוט** (באנגלית: **Elizabeth Boott**;‏ 13 באפריל 1846 – 22 במרץ 1888) הייתה ציירת אמריקאית של טבע דומם, נופים ודיוקנאות. היא התחתנה עם פרנק דובנק, המורה לשעבר שלה לציור, והתגוררה בווילה קסטליני בפירנצה.

ביוגרפיה
--------

אליזבת (ליזי) בוט נולדה ב-13 באפריל 1846 בבוסטון, שבמסצ'וסטס. היא הייתה בתו של מלחין המוזיקה הקלאסית, פרנסיס בוט ואליזבת' (לימן) בוט. אמה, שנפטרה כשהייתה בת 18 חודשים, הייתה בתם הבכורה ג'ורג' לימן ואשתו הראשונה, שהייתה בתו של הריסון גריי אוטיס, מהמשפחות הוותיקות והמכובדות של בוסטון.

ליזי בוט גודלה על ידי אביה באיטליה. הם חזרו לבוסטון בשנת 1865.

ליזי בוט נרשמה לשיעורי אומנות לנשים, אצל ויליאם מוריס האנט בבוסטון בשנת 1869, ולמדה גם אצל תומאס קוטור בפריז במשך שלושה קייצים ברציפות (1876–1878). היא (ואביה) בילו גם את קיץ 1879 בלימודים במינכן עם פרנק דובנק, אמן שהיא ואביה העריצו.

עבודותיה של אליזבת בוט הוצגו בתערוכות מרובות ברחבי ארצות הברית בראשית שנות השמונים. [3] תערוכת היחיד הראשונה שלה נערכה בבוסטון בגלריית ג'יי איסטמן צ'ייס בשנת 1882.

אליזבת בוט - דובנק, אשה וילדיה, 1878
ב-2 במרץ 1886, בפריז, היא התחתנה עם דובנק. השניים התארסו ב-1881. לאחר חתונתם הם גרו בוילה קסטלני עם אביה. בנם, פרנק בוט דובנק, נולד ב־18 בדצמבר 1886. הוא הפך למהנדס והתחתן עם ג'וזפין וויטני, בתו של הנרי מ. וויטני.

אחר כך היא התגוררה בפריז עם בעלה ובנה.

היא נפטרה בפריז ב־22 במרץ 1888, מדלקת ריאות. האזכרה שלה בבית העלמין באלורי בפירנצה נערכה על ידי חברו של בעלה מסינסינטי, קלמנט ברנהורן בשנת 1891.

וילה קסטליני בפירנצה
--------------------

אליזבת בוט - דובנק, ענף עץ תפוח
אליזבת בוט עודדה את המורה שלה פרנק דובנאק לעבור לפירנצה, עם הרעיון שילמד שם כיתת נשים אמניות - הדרכה שהייתה באופנה בעת ההיא. בסתיו 1879, לאחר כמעט עשור במינכן, עבר דובנק לפירנצה ויותר מתריסר מחבריו הציירים הגיעו איתו. הם התיישבו בווילה קסטלני, שתוכננה במאה ה -15 על ידי אוהד של מיכלאנג'לו והייתה בבעלותה של משפחת בוט עד המאה ה-19. המשפחה השכירה לחברים את הדירות המרווחות שהקיפו את החצר המרכזית של הווילה. המקום הפך לאבן שואבת לקבוצה של סטודנטים לאמנות גברים ונשים, וגם משך את תשומת ליבו של הסופר הנרי ג'יימס, שכתב עליה ועל אביה של אליזבת בווילה קסטליני ברומן שלו, "דיוקן של ליידי וקערת הזהב".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליזבת בוט** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "ElizabethBoottDuveneckBio", web.archive.org, ‏2016-01-05
2. ↑  "Cincinnati Art Museum: The Cincinnati Wing"
3. ↑  Frank Duveneck & Elizabeth Boott Duveneck: An American Romance, by Carol M. Osborne, web.archive.org, ‏2012-02-06
4. ↑  AMERICANS IN FLORENCE - Villa Castellani, demo.netribe.it

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 121865045
* ISNI: 0000 0000 6679 6209
* LCCN: nr00024815
* RKD: 10652
* SNAC: w6k95cmq
* ULAN: 500001073
* VIAF: 880566
* WorldCat: lccn-nr00024815

 |
ה**אנציקלופדיה מטרופוליטנה** (**Encyclopaedia Metropolitana**) התפרסמה בשלמותה בלונדון בשנת 1845, על גיליון קווארטו (9.5x12 אינץ'), בשלושים כרכים, לאחר שיצאה חלקים חלקים, חמישים ותשעה, במשך השנים 1817 עד 1845 (בסה"כ 22426 עמודים ו-565 לוחות תחריטים).

עורכיה התיימרו להציג את המדעים והאמנויות השיטתיים בשלמותם ובסדרם הטבעי, כמתואר במסה הפותחת העוסקת בשיטת ארגון המידע, שכתב המשורר סמואל טיילור קולרידג'.

התוכנית הייתה כהצעתו של קולרידג', והייתה בה מידה מספקת של אופי פואטי כדי להיות בלתי-מעשית לחלוטין (**Quarterly Review**, cxiii, 379). אולם, לוקה ככל שהיה התכנון, המצוינות של רבות מהמסות שכתבו הארכיהגמון ריצ'רד וייטלי, סר ג'ון הרשל, הפרופסורים פיטר ברלאו, ג'ורג' פיקוק, אוגוסטוס דה מורגן ורבים אחרים, אינה מוטלת בספק.

היא כתובה ארבעה חלקים, האחרון בסדר אלפביתי בלבד:

* I. מדעים טהורים, שני כרכים, 1813 עמודים, 16 תחריטים, 28 מסות, כולל דקדוק, משפטים ותאולוגיה.
* II. מדעים מעורבים וישומיים, שישה כרכים, 5391 עמודים, 437 תחריטים, 42 מסות, כולל אמנויות יפות, אמנויות שימושיות, ידיעת-הטבע (הכרת עולם החי והצומח) ויישומיה, ומדעי הרפואה;
* III. היסטוריה וביוגרפיות, חמישה כרכים, 4458 עמודים, שבע מפות, כולל 135 מאמרי ביוגרפיות המסודרות כרונולוגית (עד תומאס אקווינס בכרך 3), ומשובצות ב-210 פרקי היסטוריה (עד שנת 1815), בצורה הפילוסופית, המעניינת והטבעית ביותר (אך הביוגרפיות המודרניות היו רבות מדי והתוכנית כשלה; הוכרזה תוכנית חדשה ליצירת שני כרכי ביוגרפיות נוספים, אך היא לא יצאה אל הפועל);
* IV. שונות ומילונאות, 13 כרכים, 10338 עמודים, 105 תחריטים, כולל גאוגרפיה, מילון של השפה האנגלית והכרת עולם החי והצומח בתחריטים.

התחריטים יצאו לאור בשלושה כרכים. כרך האינדקס, אורכו 364 עמודים, הכיל 9000 מאמרים לערך.

הוצאה מחודשת, ב-38 כרכים על גיליון קווארטו, הוכרזה בשנת 1849. מתוך המהדורה השנייה שאמורה הייתה לכלול 42 כרכים, על גיליון אוקטבו (6x9 אינץ'), 14744 עמודים, הנכללים במחלקות I. עד III. יצאו לאור בין השנים 1849 ל-1858.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנציקלופדיה מטרופוליטנה** בוויקישיתוף
* אנציקלופדיה מטרופוליטנה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**צינור הנפט סומד** (באנגלית: **Sumed oil pipeline**, ידוע גם כ**צינור הנפט סואץ-הים-התיכון**, **Suez-Mediterranean pipeline**) הוא צינור נפט במצרים המשמש להובלת נפט גולמי ממסוף עין שוקנה בחופי הים האדום לאלכסנדריה שלחופי הים התיכון. מטרת הצינור לשמש חלופה למעבר מכליות נפט שמוצאם במפרץ הפרסי דרך תעלת סואץ. אורכו של הצינור 320 ק"מ, בנייתו החלה בשנת 1973 והושלמה בשנת 1977.

היסטוריה
--------

הפרויקט לבניית צינור להובלת נפט גולמי מהים האדום לים התיכון החל על רקע חסימת התעלה למעבר אוניות לאחר מלחמת ששת הימים ביוני 1967, דבר שאילץ את מכליות הנפט לבצע סיבוב ארוך סביב כף התקווה הטובה. היוזמה להקמת הצינור גובשה בשנת 1973 על ידי מדינות המפרץ הפרסי: ערב הסעודית, כווית, קטר ואיחוד האמירויות הערביות יחד עם מצרים. בעקבות היוזמה הוקמה חברה בבעלות משותפת של המדינות שתבנה ותנהל את הצינור. בניית הצינור החלה בשנת 1974 והיא הושלמה בשנת 1977, זאת על אף שתעלת סואץ נפתחה שוב לאוניות לאחר מלחמת יום כיפור ב־1974.

מפרט טכני
---------

אורכו של הצינור הוא 320 ק"מ (200 מייל), קוטרו 1,070 מילימטר (42 אינץ'). הקיבולת של הצינור כ-2.5 מיליון חביות נפט ביום. לצינור 3 תחנות שאיבה. הצינור אמור לספק נפט גולמי למזקקות הנפט בפוג'יירה ולנמלי היצוא שלה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של צינור הנפט סומד

* U.S. Energy Information Administration, World Oil Transit Chokepoints, Updated 10 November 2014
**סטאר קאר** (*Star Carr*) הוא אתר ארכאולוגי ידוע מהתקופה המזוליתית ביורקשייר, הממלכה המאוחדת. הוא נמצא 4 מיל דרומית לסקרבורו. המקום יושב בסביבות 8700 לפנה"ס למשך 300 שנה. האתר נתגלה בשנת 1947, כשטיהרו חורשה ששימשה ביוב.
בשנים 1949-1951 נעשו בו חפירות על ידי הארכאולוג גרהם קלארק.

אחד הממצאים הראשיים שנמצאו בסטאר קאר הוא מצע ענפים, שעמד בקצה אגם קדום ומשערים ששימש כמזח המאפשר גישה למים בלי לבוסס בבוץ. חוקרים שחפרו באתר גילו שרידי מדורות במרחק מה מהאגם, דבר המציין התיישבות זמנית במקום. ציידים מזוליתיים באו לשם באופן עונתי, כדי לצוד אייל אציל, אייל הכרמל, אייל קורא, שור הבר וחזיר בר. ניתוח ארכאוזואולוגי מראה שהאתר היה מיושב בין הסתיו לאביב. 

הבוץ של האגם שימר בתוכו כמה פריטים שנזרקו לתוכו, כמו כלים של ציידים (מבין אלו שנמצאו שם - קרן ומגרד צור, ששימש בניקיון עור החיה). אחד מהממצאים המרשימים, הוא 54 נקודות עוקץ שנבנו מקרן של אייל אציל. חתיכה של משוט עץ שנמצאה, מרמזת לנו שהאנשים שהתיישבו שם לפני אלפי שנים בנו סירות, כנראה סירות קאנו.

הצור הנמצא באתר בא מהאזור הכפרי של יורקשייר הנמצא דרומה משם. המתיישבים במקום, בנו מהצור סוג של גרזנים, שלא היה ידוע עד אז בבריטניה. 

הגילוי המפורסם ביותר באתר הוא גולגולת אייל עם הקרניים שלה. בגולגולת יש שני חורים, שחוררו בשביל תחפושת ציד, או בשביל פולחן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטאר קאר** בוויקישיתוף
* מחלקת הארכאולוגיה, אוניברסיטת קיימברידג'
* סטאר קאר - בהתחלה
* מסטאר קאר