**צ'ארלס תומאס** (באנגלית: **Charles Thomas**;‏ ‏23 ביוני 1790 – 8 בפברואר 1848) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מדלאוור, איש המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, שכיהן כחבר בית הנבחרים והסנאט של דלאוור וכמושל דלאוור ה-25 מיוני 1823 ועד ינואר 1824.

ראשית חייו
----------

צ'ארלס תומאס נולד במחוז ניו קאסל שבדלאוור, כבנם של צ'ארלס וסוזאנה מקמלוט תומאס. אביו היה אחד מזקני הכנסייה הפרסביטריאנית של ניו קאסל ונשיא חברת הכבישים של דלאוור. צ'ארלס הצעיר נשא לאישה את אלייזה סטופס, ולשניים נולדה בת אחת בשם אלייזה.

לא ידוע על גורלה של רעייתו של תומאס, אך ידוע שבתו טופלה על ידי ד"ר ג'ון רמזי מוילמינגטון עד שמלאו לה עשר, ולאחר מכן היא עברה עם אחותו של אביה, סאלי, שנישאה לוויליאם ט. ריד, חברו של תומאס לספסל הלימודים, ונכדו של ג'ורג' ריד. ויליאם וסאלי חיו בביתו של תומאס.

קריירה פוליטית
--------------

תומאס למד בפרינסטון קולג', ולמד משפטים בהדרכתו של ג'ורג' ריד הבן. ב-1813 הוא התקבל ללשכת עורכי הדין של דלאוור והחל לעסוק במקצוע בניו קאסל. הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של דלאוור ב-1818 ובסנאט של דלאוור בשנים 1822–1823. בשל היותו יושב ראש הסנאט ב-1823, עם מותו של המושל ג'וזף הזלט, הוא החליפו. תומאס כיהן כמושל דלאוור מ-24 ביוני 1823 ועד 20 בינואר 1824.

תומאס המשיך לקדם כמה נושאים שקודמו על ידי מושלים קודמים לשיפור מערכת החינוך הציבורית. כפי שמתואר בספרו של קרול הופקר "דמוקרטיה בדלאוור", "'בזמנים קשים אלו', העיר המושל תומאס ב-1824, 'זה נראה ניסוי מסוכן למדי לאפשר לדור אחד לחיות בבורות'. הוא קידם את הנהגתו של מס חינוך מיוחד, שהוא הבטיח, שיהיה ברכה לאנשים... שכן הוא יוכל... להקל עליהם בקשיי המעמסים, המעמסים של השחיתות והבורות. 'לשווא', הוא אמר, 'האם אנו מתפארים בזכות הבחירה שלנו, ובזכויות האזרח שלנו, אם חלק גדול של האזרחים לא מסוגלים לקרוא את פתק ההצבעה שהם בוחרים באמצעותו מדי שנה. אנשים כאלו עשויים לחשוב שהם חופשיים, אך למעשה הם עבדים... אם החינוך מוגבל רק לעשירים', הוא הזהיר, 'מעטים ימצאו עצמם בעמדות השלטון'". מתוך סירוב להעלות מיסים או למסור את השליטה לגורמים המקומיים, לא פעלה האספה הכללית בהתאם.

תומאס גם תמך ברפורמות במערכת הענישה. גם פה מתאר הופקר שתומאס "ציין ללא גאווה ש'חוקי הענישה של מדינה זו חמורים הרבה יותר מאלו של כל אחד ממדינות האיחוד". בטענה נגד מאסר על אי תשלום חובות, הוא אמר, "נראה כי הדעה הרווחת בקהילה היא שבתי הכלא העלובים שלנו... הם יותר בתי גידול לחוסר מוסר מאשר מקלטים לחסרי ישע". גם פה לא זכתה קריאתו למענה.

מותו
----

צ'ארלס תומאס נפטר בניו קאסל ב-8 בפברואר 1848. הוא נטמן בבית הקברות הפרסביטריאני שבעיר. לא קיים דיוקן ידוע שלו.

לקריאה נוספת
------------

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 220.

קישורים חיצוניים
----------------

* צ'ארלס תומאס באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית)
* צ'ארלס תומאס באתר The Political Graveyard (באנגלית)
* צ'ארלס תומאס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

| מושלי דלאוור דלאוורדלאוור |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| ג'ון מקינלי • תומאס מקיין • ג'ורג' ריד • סיזר רודני • ג'ון דיקינסון • ג'ון קוק • ניקולס ואן דייק • תומאס קולינס • ג'יהו דייוויס • ג'ושוע קלייטון • גאנינג בדפורד סניור • דניאל רוג'רס • ריצ'רד באסט • ג'יימס סייקס • דייוויד הול • נתניאל מיטשל • ג'ורג' טרויט • ג'וזף הזלט • דניאל רודני • ג'ון קלארק • ג'ייקוב סטאוט • ג'ון קולינס • קיילב רודני • ג'וזף הזלט • צ'ארלס תומאס • סמואל פיינטר • צ'ארלס פולק הבן • דייוויד האזרד • קיילב בנט • צ'ארלס פולק הבן • קורנליוס קומיגיז • ויליאם קופר • תומאס סטוקטון • ג'וזף מאול • ויליאם טמפל • ויליאם תארפ • ויליאם ה. ה. רוס • פיטר קוזי • ויליאם ברטון • ויליאם קאנון • גוב סולסברי • ג'יימס פונדר • ג'ון קוקרן • ג'ון הול • צ'ארלס סטוקלי • בנג'מין ביגס • רוברט ריינולדס • ג'ושוע מרוויל • ויליאם ווטסון • אבה טאנל • ג'ון האן • פרסטון לי • סימאון פנוויל • צ'ארלס מילר • ג'ון טאונסנד הבן • ויליאם דני • רוברט רובינסון • ק. דאגלס באק • ריצ'רד מקמלן • וולטר בייקון • אלברט קארוול • ג'יימס קיילב בוגס • דייוויד באקסון • אלברט קארוול • צ'ארלס ל. טרי הבן • ראסל פיטרסון • שרמן טריביט • פיט דו פונט • מייק קאסל • דייל וולף • טום קרפר • רות אן מינר • ג'ק מרקל • ג'ון קרני |  |

 |


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1194681743
* VIAF: 3620156858550549780009
* WorldCat (עם VIAF): 3620156858550549780009

 |




1. ↑  Hoffecker, Carol E. (2004). Democracy in Delaware. Wilmington, Delaware: Cedar Tree Books. p. 76.