recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
דלקת עצב הראייה בעין ימין, אחת מהמחלות השייכות לתחום הנוירואופטלמולוגיה
**נוירואופטלמולוגיה** (באנגלית: **Neuro-ophthalmology**) היא תת-התמחות ברפואה, המאחדת את תחומי הנוירולוגיה ורפואת העיניים, ועוסקת לרוב במחלות מערכתיות מורכבות בעלות ביטויים במערכת הראייה. נוירואופטלמולוגים משלימים תחילה התמחות בנוירולוגיה או רפואת עיניים, ואז עושים תת-התמחות בתחום המשלים. מחלות נפוצות הנכללות תחת נוירואופטלמולוגיה כוללת, בין השאר, הפרעות במערכת הראייה שקולטת מידע (Afferent), כגון דלקת עצב הראייה, נוירופתיה אופטית, בצקת ראש עצב הראיה, גידולי מוח או שבץ מוחי, והפרעות במערכת הראייה שמעבירה מידע מהמוח (Efferent), כגון אניסוקוריה, דיפלופיה, אופתלמופלגיה, פטוזיס, ניסטרוספסטגמוס, עוויתיות בלתי רצונית של העפעפיים, פרכוסים של שרירי העין או העין, ועווית של חצי מהפנים. האיגוד הבינלאומי הגדול ביותר של נוירואופטלמולוגים היא האגודה הנוירואופטלמולוגית של צפון אמריקה (North American Neuro-Ophthalmological Society, או בקיצור NANOS). נוירואופטלמולוגיה היא תת-התמחות שלרוב אינה כוללת ביצוע פרוצדורות, אך עם זאת, נוירואופטלמולוגים עשויים לבצע ניתוחים של שרירי העיניים לטיפול בפזילה של מבוגרים, פנסטרציה של עצב הראייה לטיפול ביתר לחץ דם תוך-גולגולתי אידיופטי, וזריקות בוטולינום עבור עוויתיות בלתי רצונית של העפעפיים או עוויתיות של חצי מהפנים.

בתחילת המאה ה-20 לא היה ספר לימוד בשפה האנגלית בנושא נוירו-אופטלמולוגיה. בשנת 1906, ד"ר וויליאם קמפבל פוזי, פרופסור לרפואת עיניים ב"פוליקליניקה" בפילדלפיה וד"ר וויליאם ג'י ספילר, פרופסור לנוירולוגיה באוניברסיטת פנסילבניה, פרסמו את הספר המקצועי הראשון בנושא, בשם "*The Eye and Nervous System: Their Diagnostic Relations By Various Authors*" ("העין ומערכת העצבים: יחסי האבחון שלהם מאת מחברים שונים"). אחד מהחלוצים של התחום היה ד"ר פרנק ב' וולש שעזר להפיץ ולפתח את התחום. וולש הצטרף למכון עיניים וילמר באוניברסיטת ג'ונס הופקינס והחל לארגן ועידות נוירו-אופטלמולוגיה קבועות. וולש חיבר בין השאר גם את ספר הלימוד הנוירו-אופטלמולוגי הראשון, שראה אור ב-1947 ועודכן במהלך השנים על ידי דורות של תלמידיו.

קישורים חיצוניים
----------------

* נוירואופטלמולוגיה, באתר Medico
* נוירואופטלמולוגיה: כיצד מטפלים בקשר בין העיניים למוח, באתר מרכז רפואי קפלן

הערות שוליים
------------

1. ↑  "North American Neuro-Ophthalmology Society". *North American Neuro-Ophthalmology Society Home Page*. אורכב מ-המקור ב-26 בספטמבר 2014. נבדק ב-28 בספטמבר 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  McDonnell, Peter (1 נוב' 2004). "Is neuro-ophthalmology in jeopardy?". *Ophthalmology Times*. **29** (21): 4. אורכב מ-המקור ב-2 באפריל 2015. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
3. ↑  Posey, William Campbell; Spiller, William G. (1906). *The Eye and Nervous System: Their Diagnostic Relations by Various Authors*. Philadelphia and London: J.B. Lippincott Company.
4. ↑  Angelucci, Diane. "Groundbreaking neuro-ophthalmologist honored". *EyeWorld*. אורכב מ-המקור ב-5 במרץ 2015. נבדק ב-28 בספטמבר 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565626105171
* LCCN: sh85091111
* NKC: ph137370

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**נוירו-ויז'ן** היא טכנולוגיה ושיטת טיפול לא פולשנית, המשפרת את איכות הראייה על ידי שיפור התפקוד של מרכז הראייה הראשוני במוח (primary visual cortex). 
הטיפול מתרכז בשיפור הניגודיות ובעיבוד הראייה המתבצע במוח, ומשפר את הראייה באמצעות גירוי חזותי מדויק וספציפי הפועל על התאים המרכיבים את מרכז עיבוד הראייה במוח. הגירוי מגביר את הפעילות העצבית בתאים ספציפיים במוח, ובעזרת תהליך מבוקר של תרגול ואימון בטכניקה של למידה תפישתית (אנ'), נוצר שיפור משמעותי ברגישות לניגודיות (Contrast Sensitivity) וכתוצאה מכך, משתפרת גם חדות הראייה ואיכותה.

הטיפול פותח על ידי ד"ר אורי פולט, חוקר מוח ישראלי ממכון ויצמן למדע. בשנת 2001 נתקבל אישור מנהל המזון והתרופות האמריקאי לטכניקה טיפולית זו לטיפול בעין עצלה במבוגרים מעל גיל 9, לאחר שיעילות הטיפול הוכחה במחקרים קליניים מבוקרים.

עבודות קליניות רבות על טיפול נוירו-ויז'ן למגוון בעיות ראייה פורסמו בספרות הרפואית.

הטכנולוגיה עושה שימוש בגירויים חזותיים על שם גאבור Gabor Patch. דניס גאבור, פיזיקאי, חתן פרס נובל שפיתח אותן. מטרת הגאבור יוצרת גירוי ראייה חזותי אופטימלי בהיותה תואמת את השדות הרצפטיביים של הנוירונים בקורטקס הראייתי.

מחקרם של Hubel & Wiesel (טורסטן ויזל) מ-1959 בדק במעבדה את הפעילות החשמלית בקורטקס של חתול בתגובה לגירויים חזותיים שהציגו בפניו. מחקר זה גילה כי נוירונים ספציפיים בקורטקס הראייתי, מגיבים לגירויים חזותיים ספציפיים, וכי הפרמטרים המרכזיים המשפיעים הם מיקום הגירוי במרחב, תדר הגירוי והזווית שלו. על פריצת דרך מדעית זו בהבנה הראשונית של תהליך עיבוד הראייה המתרחש במוח זכו השניים בפרס נובל לרפואה ב-1981.

במחקר שנערך מאוחר יותר, על ידי אורי פולט ואחרים נצפה קשר ישיר בין עוצמת הניגודיות ובין תגובתו של הנוירון בקורטקס הראייתי, עד רמה מסוימת, וכי בתבניות חזותיות מוגדרות, ניתן להגיע לגירוי מוגבר ולפעילות נוירולוגית משמעותית. כמו כן נצפה, כי קיימות גמישות ויכולת למידה של הקורטקס הראייתי בעזרת תרגול שיטתי בתבניות אלו, המאפשר לשפר את התפקוד הראייתי גם במבוגרים. השיפור בתפקוד הראייתי בא לידי ביטוי בשיפור בניגודיות ובשיפור בחדות הראייה.

קישורים חיצוניים
----------------

* נוירו-ויז'ן רשימת מחקרים קליניים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Polat U, Ma-Naim T, Belkin M, Sagi D. Improving vision in adult amblyopia by perceptual learning. Proc Natl Acad Sci USA. 2004;101:6692-6697
2. ↑  רשימת פרסומים מדעיים
3. ↑
4. ↑  Polat, U. Mizobe, K. Pettet, M. W. Kasamatsu, T. & Norcia, A. M. Collinear stimuli regulate visual responses depending on cell's contrast threshold. Nature. 1998;391: 580-
**סמל אוסטרליה הדרומית** (באנגלית: **Coat of Arms of South Australia**) הנוכחי החליף בשנת 1984 את סמל מדינת אוסטרליה הדרומית שבאוסטרליה משנת 1936.

סמל המקורי של אוסטרליה הדרומית הוענק למדינה על ידי מלך בריטניה, אדוארד השמיני, ביום השנה המאה לייסוד אוסטרליה הדרומית ב-20 בנובמבר 1936. סמל זה כלל שלט אצולה שבמרכזו שמש זהובה זורחת על רקע כחול. מעל שלט האצולה היו שלוש ערמות חיטה. מעל המגן היה אריה ניצב על רקע כחול. על הרקע הכחול הופיע גם הצלב הדרומי. תומכי המגן היו אישה המחזיקה בידה את קרן השפע וגבר המחזיק בידו מספריים וצמר.
בתחתית הסמל היו ענפים מוזהבים, ומוטו המדינה: "אמונה ואומץ" (Faith and Courage").

במהלך השנים הועלתה ביקורת על הסמל משנת 1936. רבים רצו שעל הסמל יופיע החנקן המציץ (Piping Shrike) סמל המדינה המופיע על דגלה. ממשלת המדינה פנתה למלכה בריטניה וב-19 באפריל 1984 אישרה מלכת בריטניה אליזבת השנייה את החלפת הסמל. בסמל הנוכחי מופיע העקעק על מגן האבירים בתוך עיגול מוזהב המייצג את השמש הזורחת, על רקע כחול. מעל המגן מופיע אפונת סטורטס - סמל המדינה (Sturt's desert pea). לסמל החדש אין תומכים והוא ניצב על בסיס של עשב שעליו סמלי החקלאות והתעשייה. מוטו המדינה אינו מופיע על הסמל, ובמקומו מופיע שם המדינה - "אוסטרליה הדרומית" - "South Australia".

ראו גם
------

* סמל אוסטרליה
* דגל אוסטרליה הדרומית

קישורים חיצוניים
----------------

* סמל אוסטרליה באתר הרלדיקה עולמית (באנגלית)
* סמלי מדינות אוסטרליה באתר ממשלת אוסטרליה (באנגלית)
* סמלי המדינה באתר ממשלת אוסטרליה הדרומית (באנגלית)

| סמלי אוסטרליה |
| --- |
| דגלים לאומיים | סמל אוסטרליה | סמל אוסטרליה |
| סמלי המדינות | אוסטרליה הדרומית • אוסטרליה המערבית • ויקטוריה • טסמניה • ניו סאות' ויילס • קווינסלנד |
| טריטוריות | הבירה האוסטרלית • הטריטוריה הצפונית • אי חג המולד • איי קוקוס • נורפוק |
**סמל אוסטריה תחתית** הוא סמלה הרשמי של מדינת אוסטריה תחתית שבאוסטריה.

עיצוב
-----

הסמל מעוצב כמגן כחול שבו מוטענים חמישה עיטי זהב שראשי ארבעה מהם פונים אחד לשני וראשו של החמישי, התחתון פונה ימינה. מעל המגן, כתר מוראלי זהב שבו שלושה צריחים.

הסמל היה בשימוש כבר ב-1335 על ידי דוכס אוסטריה, ליאופולד השני. בסביבות 1360 קבע יורשו, רודולף הרביעי, את הסמל כסמלה של דוכסות אוסטריה. הסמל מופיע בויטראז' מהמאה ה-14 במנזר בקלוסטרנויבורג (Klosterneuburg). בעבר היו גרסאות שונות למינם של העופות בסמל, כאשר היו שסברו שאלו עפרוניים שהיו סמלם של הלגיון הרומי ששלט באזור או תוכיים. במהלך השנים נעשו שינויים בצבעי הסמל, בסדר שבו מוצגים העיטים וגם בצורת המגן. עיצובו של המגן הנוכחי נקבעה ב-1920.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סמל אוסטריה תחתית** בוויקישיתוף
* הסמל באתר המדינה (בגרמנית)
* הסמל באתר סמלי העולם

| סמלי אוסטריה |
| --- |
| סמלים לאומיים | הסמל הלאומי |  |
| מדינות אוסטריה | אוסטריה עילית • אוסטריה תחתית • בורגנלנד • וינה • זלצבורג • טירול • פורארלברג • קרינתיה • שטיריה |
**דורבן רפוסה** (שם מדעי: *Hystrix refossa*) הוא מין של מכרסם נכחד ממשפחת הדרבניים, שהתקיים באירואסיה של הפליסטוקן. הסוג תואר בידי החוקר הצרפתי פול גרווה ב-1852 על סמך ממצאים מקוטעים מצפון יוון. לצידו התגלו מספר מאובנים של דרבנים כמו: *H. angressi* שהתגלה בישראל (במערת גאולה בחיפה) ו-*H. gigantea* שהתגלה בג'אווה, אך כיום הם נחשבים מבוטלים וכלולים במין זה.

דורבן זה היה גדול יותר מהדרבנים המודרניים והגיע לאורך גוף של 115 ס"מ ולמשקל 40 ק"ג, כך שהיה גדול בכ-20 אחוז מהדרבן ההודי, אשר נחשב למין הקרוב אליו ביותר. הוא היה בעל עורף גבוה וצר ומבנה שיניים בולטות של שיניים ולחיים. כמו הדרבנים החיים הוא היה אוכל צמחים ברובו. ככל הנראה הדרבן התקיים סמוך לגדות נהרות וביערות בתנאים חמימים יחסית, במשך עידן הקרח האחרון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דורבן רפוסה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Frenkel, Hanna (1970). "Hystrix angressi sp. nov. A large fossil porcupine from the Levalloiso-Mousterian of the Geula Cave". Israel Journal of Zoology. 19 (1): 51–82. doi:10.1080/00212210.1970.10688303 (inactive 31 July 2022). S2CID 82368682
2. ↑  Lazaridis, G.; Tsoukala, E.; Maul, L.C. (2019). "The earliest Hystrix refossa: a new Early Villafranchian record from Milia (Grevena, Macedonia, Greece)". Hystrix, the Italian Journal of Mammalogy. 30 (1): 12–18. doi:10.4404/hystrix-00140-2018
**ג'ון פרנקומב (איאן) יור** (באנגלית: **John Francombe (Ian) Ure**; נולד ב-7 בדצמבר 1939 באייר). הוא כדורגלן עבר סקוטי ששיחק בעמדת הקשר המרכזי.

קריירה
------

יור החל את הקריירה שלו כמקצוען בקבוצת דנדי, שם שיחק במשך חמש עונות שבמהלכן זכה המועדון באליפות הליגה היחידה בתולדותיו. לאחר הזכייה באליפות העפיל המועדון לחצי גמר גביע אירופה, בו הפסיד למילאן. בתקופה זו הוא השתתף בשמונה משחקים במדי נבחרת סקוטלנד, וערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 2 - 0 על נבחרת ויילס ב-8 בנובמבר 1961.

ב-1963 הוא עבר לארסנל תמורת 62,500 לירות שטרלינג, אז סכום שיא להעברת שחקן בכדורגל האנגלי. בעונתו הראשונה בארסנל הוא החמיץ משחק אחד בלבד (והשתתף בשני משחקים נוספים במדי נבחרתו), אך בעונת 1964/1965 ובזו שלאחריה הוא השתתף רק בכ-20 משחקים לעונה בעקבות פציעה וירידה בכושר המשחק שלו. הוא הוחזר להרכב על ידי המאמן ברטי מיי, ובעונת 1966/1967 השתתף ב-44 משחקים בכל המסגרות; הוא ערך את הופעתו ה-11 (והאחרונה) במדי הנבחרת במשחק מול נבחרת צפון אירלנד ב-21 באוקטובר 1967.

יור המשיך לשחק בארסנל עד סוף שנות ה-60, ובתקופה זו צבר מוניטין של שחקן המבצע טעויות רבות, כגון זו שהתרחשה בגמר גביע הליגה מול סווינדון טאון ב-1969, שבזכותה הצליח רוג'ר סמארט להבקיע את השער הראשון של סווינדון בניצחון 3 - 1. המוניטין של יור היה כה ידוע, עד כדי כך שהוא הוזכר בספר "קדחת המגרש" מאת ניק הורנבי:

> 
> שלא במפתיע, הייתי האוהד היחיד של ארסנל בשנה הראשונה. לק.פ.ר. קבוצת הליגה הראשונה הקרובה ביותר, היה רודני מארש; לצ'לסי - פיטר אוזגוד, לטוטנהאם - גריבס, לווסטהאם היושלושה גיבורי גביע העולם: הרסט, מור ופיטרס. השחקן המפורסם ביותר של ארסנל היה בוודאי איאן יורה, שנודע בעיקר בזכות היותו חסר תועלת באופן מבדח, ובשל תרומתו למשחק הטלוויזיוני *"כדור-חידה"*
> 
> 
> 
> — תרגום הספר לעברית משנת 1994 על ידי אסנת סנדלון
> 

למרות המוניטין שלו הוא השתתף ב-202 משחקים במדי ארסנל במשך שש שנים, הבקיע שני שערים, וזכה בשתי מדליות על העפלה עם המועדון לגמר גביע הליגה. אולם, לקראת סוף העשור חלה ירידה במעמדו בארסנל כיוון שפרנק מקלינטוק וטרי ניל התחרו על עמדת הקשר המרכזי. באוגוסט 1969 הוא עזב את ארסנל ועבר למנצ'סטר יונייטד תמורת 80,000 לירות שטרלינג. הוא היה ההחתמה המשמעותית היחידה של המאמן וילף מק'גינס, ושיחק ביונייטד במשך שתי עונות לפני שחזר לסקוטלנד והצטרף לסנט מירן ולאחר מכן לאיסט סטרלינגשייר.

לאחר פרישתו הוא עבד במשך זמן מה כמאמן, כולל תקופה קצרה באיסט סטרלינגשייר כמחליפו של אלכס פרגוסון, לפני שעזב לחלוטין את תחום הכדורגל. לאחר מכן עבד כסוהר בבית סוהר בגלאזגו וכעובד סוציאלי בקילמרנוק.

לקריאה נוספת
------------

* טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמוד 290), מיינסטרים,‏ 2007 (מסת"ב 1-84596-232-X)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
גנרל **הרברט לוך** (בגרמנית: **Herbert Loch**;‏ 5 באוגוסט 1886 – 28 באוקטובר 1976) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

לוך נולד ב-5 באוגוסט 1886 באידר-אוברשטיין, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1905 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה הבווארי ה-5 (אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד), עמו לחם במלחמת העולם הראשונה, וב-17 ביוני 1916 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף לוך לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בינואר 1927 מונה למפקד סוללה 1 ברגימנט הארטילריה ה-7 (הבווארי), וב-1 בפברואר 1928 הועלה לדרגת מיור. ב-1 באוקטובר 1929 עבר ללמוד באוניברסיטת ברלין, וב-1 באוקטובר 1930 מונה לקצין מטה במשרד המלחמה. ב-1 באוקטובר 1932 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 בנובמבר 1932 מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הארטילריה ה-7 (הבווארי). ב-1 באוקטובר 1934 הועלה לוך לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-7 (הבווארי). ב-6 באוקטובר 1936 מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-33, וב-12 באוקטובר 1937 מונה למפקד אגד הארטילריה ה-32. ב-1 במרץ 1938 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-1 באפריל 1939 מונה למפקד הדיוויזיה ה-17.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה לוך מפקד הדיוויזיה ה-17, ופיקד עליה במהלך הפלישה לפולין כחלק מהקורפוס ה-13 במסגרת הארמייה השמינית, וב-1 במרץ 1940 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. במהלך המערכה על צרפת לחם לוך עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-13 במסגרת הארמייה ה-16, ובשלב השני במסגרת הארמייה ה-12, וב-16 ביוני 1940 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במהלך מבצע ברברוסה לחם לוך עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-13 במסגרת הארמייה הרביעית ולאחר מכן במסגרת הארמייה השנייה, וב-1 באוקטובר 1941 הועלה לדרגת גנרל חיל התותחנים. במהלך הקרב על מוסקבה לחם לוך עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוסים ה-12 וה-13 לסירוגין, במסגרת הארמייה השנייה.

ב-27 באוקטובר 1941 מונה לוך למפקד הקורפוס ה-28, שהיה חלק מהארמייה ה-18, וב-22 באפריל 1942 קיבל על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-25 במאי 1943 פרש לוך לחופשה קצרה, וב-30 ביוני חזר לתפקידו. ב-28 במרץ מונה לוך למפקד הארמייה ה-18, וב-2 בספטמבר 1944 פרש מתפקידו והועבר לעתודת המילואים. בפברואר 1945 מונה לוך למפקד מפקדת הכוחות בהרי אייפל, ובאפריל 1945 נפל בשבי האמריקני.

### לאחר המלחמה

לוך שוחרר מהשבי באביב 1948. לאחר שחרורו התגורר לוך בלנדאו, וב-28 באוקטובר 1976 מת, והוא בן 90 שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרברט לוך** בוויקישיתוף
* הרברט לוך באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1026194954
* VIAF: 263366469
* WorldCat: viaf-263366469

 |
**איאם-י הא** (בפרסית: **ایام هاء**; בערבית: أيام الهاء, תעתיק מדויק מערבית: איאם אל-האא'; תרגום: "ימי ה (אות) ה") היא תקופה בת ארבעה או חמישה ימים בלוח השנה הבהאי, עת המאמינים חוגגים פסטיבל בשם זה. איאם-י הא חלים בין התאריכים 26 בפברואר ל-1 במרץ בכל שנה, והם מתאימים את לוח השנה הבהאי לשנת השמש המונה בדרך כלל 365 ימים, אז הם מונים ארבעה ימים, או 366 ימים בשנה מעוברת החלה אחת לארבע שנים, ואז הם מונים חמישה ימים.

הבאב, מייסד הבאביזם, הנהיג את לוח השנה הבאבי, המבוסס על 19 חודשים שבכל אחד מהם 19 ימים. עוד הנהיג הבאב את "ימי ההתאמה", המסדירים את אורך הלוח הבאבי ומתאימים אותו ללוח השנה השמשי. עיקרון זה היווה סטייה משמעותית מהאסלאם שלוח השנה שלו נוהג לפי השנה הירחית, ללא התאמה לשנת השמש, שכן הקוראן אסר מפורשות על התאמה כזו. עם זאת הבאב לא קבע מתי יחולו ימים אלה ולא העניק להם שם. מועדם של ימי האא, כמו גם שמם, נקבע מאוחר יותר על ידי בהאא אללה, אשר קבע כי יחולו לפני החודש האחרון בשנה הבהאית, הוא חודש הצום:

> 
> וקִבעו את הימים הנוספים על החודשים לפני חודש הצום, כי אנו שמנו אותם בין הלילות והימים, למען יהיו בהם התגלויות ה(אות) ה"א. משום כך לא הוגבלו (אלה הימים) בחשבון השנה והחודשים.
> 
> 
> 
> 

איאם-י הא קיבלו את שמם משמה של האות האות ه (هاء) באלפבית הערבי, המקבילה לאות ה בעברית. אות זו מסמלת את הישות האלוהית בדת הבהאית, וכמו בעברית ערכה בגימטריה שקול למספר 5, שהוא מספרם המרבי של איאם-י הא.

במהלך איאם-י הא, המשמשים גם כימי הכנה לחודש הצום, חוגגים הבהאים את קיומה של הישות האלוהית ואת יחידותה, על ידי הפגנת אהבה, אחווה ואחדות. במהלך ימים אלה נהוג להעניק מתנות כאות לידידות ולחברות, ועל כן נתפסים ימים אלה לעיתים כסוג של חג מולד בהאי. מתן צדקה נהוג גם הוא בימים אלה.

קישורים חיצוניים
----------------

* משה שרון, **הדת הבהאאית וכתב הקודש שלה הספר הקדוש ביותר**, כרמל 2005.
* אודות לוח השנה הבהאי

הערות שוליים
------------

1. ↑  סורת א-תַוּבַה, 37
2. ↑  בהאא אללה, **אל-כתאב אל-אקדס**, פס' 16, בתרגומו של משה שרון.

| הדת הבהאית הכוכב הבהאיהכוכב הבהאי |
| --- |
| דמויות מרכזיות | עלי מוחמד שיראזי, הבאב • בהאא אללה • עבד אל-בהאא' • שוגי אפנדי |
| הכתבים הבהאיים | אל-כתאב אל-אקדס • כתאב-י איקאן • המילים הנסתרות • שבעת העמקים • ארבעת העמקים • האיגרת אל בן הזאב • באיאן • איגרות אל המלכים והשליטים • מפציעי השחר |
| מוסדות עיקריים | מנגנון המנהל הבהאי • המרכז הבהאי העולמי • בית הצדק העולמי • האסיפות הרוחניות |
| עקרונות כלליים | עקרונות הדת הבהאית • התגלות מתמשכת • מעמד האישה בדת הבהאית • אחדות בדת הבהאית • עבדות בדת הבהאית • להט"ב והדת הבהאית |
| היסטוריה ופילוגים | באביזם • היסטוריה של הדת הבהאית • סובח-י אזל • אבראהים ג'ורג' ח'יראללה • צ'ארלס מייסון רמי • רות וייט |
| אנשים | אותיות הח"י • ידי האמונה • שליחי בהאא אללה • טאהרה • בהיה ח'אנום • מרתה רוט • לואיזה "לואה" גטסינגר • פיבי הרסט • ת'ורנטון צ'ייס |
| לוח השנה הבהאי | חגים בהאיים • נורוז • רידוואן • הולדת בהאא אללה • יום הברית • איאם-י הא • צום תשעה עשר הימים |
| בית התפילה הבהאי | אשגבאט • שיקגו • קמפלה • סידני • פרנקפורט • פנמה סיטי • סמואה • דלהי • סנטיאגו דה צ'ילה |
| קהילות בהאיות | הקהילה הבהאית הבין לאומית • איראן (עד 1979) • איראן (אחרי 1979) • קנדה • מצרים • ארצות הברית • הודו • ספרד • אינדונזיה • סין |
| מנהגים ופולחן | סמלים בהאיים • עלייה לרגל • תפילה • חקוק אללה • צום |
**אלכסנדר אלכסנדרוביץ' קרלין** (ברוסית: **Александр Александрович Карелин**; נולד ב-19 בספטמבר 1967 בנובוסיבירסק, ברית המועצות – כיום ברוסיה) הוא מתאבק עבר רוסי בסגנון יווני-רומי במשקל על-כבד, הנחשב לגדול המתאבקים בכל הזמנים.

קרלין החזיק ברצף ניצחונות של 13 שנה בין 1987 ו-2000, כאשר בשש השנים האחרונות ברצף לא איפשר ליריביו לזכות אפילו בנקודה. זכה ב-3 מדליות זהב אולימפיות רצופות (ובעוד מדליית כסף), ב-9 אליפויות עולם רצופות, וב-12 אליפויות אירופה.

כיום קרלין הוא פוליטיקאי, והיה חבר הדומה של רוסיה מטעם מפלגת רוסיה המאוחדת בין 1999 ו-2020.

מחזיק בתואר Ph.D בחינוך גופני. זוכה עיטור גיבור הפדרציה הרוסית – העיטור הגבוה ביותר ברוסיה.

מאפיינים וטכניקה
----------------

קרלין היה מתאבק חזק באופן מיוחד, וזריז מאוד ביחס לגודלו (משקלו היה כ-130 ק"ג).

הוא נהג להשתמש בטכניקה שכונתה "הנפת קרלין" : אחיזה ביריביו מאחור, הנפתם באוויר והטחתם במזרן - טכניקה קשה ביותר המצריכה גמישות וכוח רב מאוד כשמדובר ביריבים במשקל על-כבד, אשר פעמים רבות שוכבים על המזרן כשפניהם כלפי מטה כדי להתגונן.

הישגים
------

במשך 13 שנה, בין השנים 1987 ו-2000, שלט קרלין ללא עוררין בענף ההיאבקות בסגנון יווני-רומי במשקל על-כבד - המשקל הגבוה ביותר הקיים בענף, כאשר הוא לא מפסיד ולו בקרב אחד. במהלך הרצף הזה, מאז שנת 1994, לא זכה אף יריב שלו ולו בנקודה אחת נגדו.

במהלך אותן 13 שנה זכה קרלין ב-3 מדליות זהב אולימפיות רצופות, ב-9 אליפויות עולם רצופות (בשנה אולימפית לא נערכת אליפות עולם), וב-12 אליפויות אירופה – כל האליפויות בהן השתתף. 

הרצף חסר התקדים שלו נקטע כאשר הפסיד במפתיע בגמר אולימפיאדת סידני (2000) למתאבק האמריקאי רולון גארדנר, והסתפק במדליית הכסף.

באותה שנה פרש קרלין מהיאבקות תחרותית, במאזן יוצא דופן של 887 ניצחונות מול שני הפסדים בלבד.

קרלין היה נושא הדגל של מדינתו בשלוש אולימפיאדות רצופות - עבור ברית המועצות באולימפיאדת סיאול (1988), עבור חבר המדינות באולימפיאדת ברצלונה (1992) ועבור רוסיה באולימפיאדת אטלנטה (1996).

קריירה ציבורית ופוליטית
-----------------------

ב-1996 הוענק לקרלין עיטור גיבור הפדרציה הרוסית – העיטור הגבוה ביותר ברוסיה.

עוד כשהיה מתאבק פעיל נבחר קרלין לדומה בבחירות בשנת 1999 מטעם מפלגת רוסיה המאוחדת. הוא שב ונבחר לדומה ב-2003, ב-2007, ב-2011 וב-2016. הוא התפטר מחברותו בדומה ב-15 בספטמבר 2020.

קרלין מפעיל מאז 1993 את "קרן קרלין", ששמה לה למטרה לקדם את החינוך הגופני ובפרט את ההיאבקות היוונית-רומית במחוז הולדתו, נובוסיבירסק. הקרן מקימה מתקנים, מממנת נסיעות של ספורטאים בני כל הגילים לתחרויות, ומנהלת בית ספר להיאבקות יוונית-רומית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר קרלין** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אלכסנדר קרלין

* אלכסנדר קרלין, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי

* אלכסנדר קרלין, באתר olympedia.org

* אלכסנדר קרלין, באתר United World Wrestling

* אלכסנדר קרלין, באתר שרדוג
* אלכסנדר קרלין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Karelin loses first-ever international match, אתר ESPN, ‏27 בספטמבר 2000
|  |  |
| --- | --- |
|  | **בעיות פתוחות במדעי המחשב**:*האם **co-NP** = **NP**?*(בעיות פתוחות נוספות במדעי המחשב) |

בתורת הסיבוכיות, המחלקה **co-NP** היא המחלקה המשלימה למחלקה NP; כלומר, מחלקה שאיבריה הן בעיות המשלימות לבעיות הנמצאות במחלקה NP.

במילים אחרות: בעוד המחלקה NP מכילה בעיות שניתן לבדוק **אישור** שלהן בזמן פולינומי, המחלקה co-NP מכילה בעיות שניתן לבדוק **שלילה** שלהן בזמן פולינומי.

**לדוגמה:** בעיית סכום תת-קבוצה היא **בעיית NP**. הגדרתה היא: נתונה קבוצה סופית של מספרים שלמים. האם קיימת לקבוצה זו תת-קבוצה, כך שסכום כל איבריה הוא אפס? תשובה מאשרת כלשהי לשאלה זו היא רשימת איברים שתומכים בטענה (סכומם אפס). תשובה זו **ניתנת לבדיקה** בזמן פולינומי – סכימת האיברים והשוואת הסכום לאפס.

**בעיית ה־co-NP המשלימה לה** היא: נתונה קבוצה סופית של מספרים שלמים. האם סכום איברי כל תת-קבוצה שונה מאפס? תשובה שוללת לשאלה זו היא רשימת איברים השוללים את הטענה (סכומם אפס). גם דבר זה בדיק בזמן פולינומי – סכימת האיברים והשוואת הסכום לאפס.

המחלקה P היא תת-קבוצה הן של NP והן של co-NP. ההנחה המקובלת היא כי מדובר בהכלה ממש בשני המקרים, וכן כי המחלקות NP ו־co-NP אינן שוות. אם זה אכן כך, אף בעיה NP-שלמה אינה נמצאת ב-co-NP, ואף בעיה co-NP-שלמה אינה נמצאת ב־NP.

ניתן להראות את נכונות הטענה בצורה הבאה - נניח בשלילה כי קיימת בעיה NP-שלמה אשר שייכת ל־co-NP. כיוון שלכל הבעיות במחלקה NP קיימת רדוקציה פולינומית אל הבעיה ה־NP-שלמה, הרי שלכל בעיה ב־NP ניתן לבנות מכונה טיורינג אי-דטרמיניסטית אשר מכריעה את הבעיה המשלימה בזמן פולינומי, כלומר NP היא תת-קבוצה של co-NP. מכאן נובע כי קבוצת הבעיות המשלימות לבעיות ב־NP היא תת-קבוצה של קבוצת הבעיות המשלימות לבעיות ב־co-NP, כלומר co-NP היא תת-קבוצה ב־NP. מכאן נובע ש־NP ו־co-NP הן אותה הקבוצה, בסתירה להנחה המקובלת שהן שונות. באופן דומה ניתן להראות את הטענה השנייה (אף בעיה co-NP-שלמה לא נמצאת ב־NP).

אי לכך, אם ניתן להראות שבעיה מסוימת שייכת הן ל־NP והן ל־co-NP, הרי שמקובל להניח כי זוהי ראיה לכך שבעיה זו אינה NP-שלמה. כך למשל, לגבי בעיית הראשוניות - האם מספר נתון הוא ראשוני - קל לראות שהבעיה ב־co-NP. ההוכחה שמספר אינו ראשוני הוא פשוט מספר אחר שונה מאחד שמחלק אותו. ב-1975 הראה וון פרט כי הבעיה היא ב־NP, ולכן שיערו מאז שהבעיה אינה NP-שלמה. (כיום כבר ידוע שבעיית הראשוניות היא במחלקה P ‏.)

דוגמה נוספת ויותר מעניינת היא בעיית הפירוק לגורמים: בהינתן שני מספרים טבעיים n, k - האם קיים מספר קטן או שווה ל־k אשר מחלק את n? קל לראות שהבעיה ב-NP, ומכיוון שניתן לבדוק האם מספר הוא ראשוני בסיבוכיות זמן פולינומית - נובע שהבעיה היא גם ב-co-NP, בעיית הפירוק לגורמים מפורסמת בכך שעל הקושי של פתירתה מסתמך פרוטוקול ההצפנה RSA (כלומר, אם בעיית הפירוק לגורמים היא ב-P אזי פרוטוקול RSA לא בטוח לשימוש), עם זאת, סביר להניח כי הבעיה הנ"ל היא לא NP-שלמה שכן היא נמצאת גם ב-NP וגם ב-co-NP.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו מאמרם של אגרוול ועמיתיו

| מחלקות סיבוכיות חשובות (נוספות) |
| --- |
| נחשב מעשי | NL • P • ZPP • RP • BPP • BQP • PTAS • APX |
| ככל הנראה בלתי מעשי | NP‏ • NP-קשיות • co-NP ‏ • PP ‏ • #P ‏ • PSPACE |
| נחשב כבלתי מעשי | EXPTIME • NEXPTIME • ‏EXPSPACE • ‏ELEMENTARY • ‏PR • ‏R • ‏RE • ‏ALL |
| היררכית מחלקות | ההיררכיה הפולינומית • ההיררכיה האקספוננציאלית • ההיררכיה הבוליאנית • ההיררכיה האריתמטית • היררכית גרזגרצ'יק |
| משפחות של מחלקות | מערכת הוכחה אינטראקטיבית • ‏DTIME • NTIME • ‏DSPACE • ‏NSPACE |
**אנני פרטליני** (באיטלקית: **Annie Fratellini**; ‏14 בנובמבר 1932 – 1 ביולי 1997), הייתה אמנית קרקס, ליצנית, ושחקנית קולנוע.

קורות חיים
----------

נולדה באלג'יר בשם אנני ויולטה פרטליני למשפחת פייה-נואר, ממוצא איטלקי, ארבעה דורות של אחת ממשפחות הקרקס המפורסמות באירופה. אביה היה ויקטור פרטליני, וסבה היה פול פרטליני, מליצני הקרקס המפורסמים באירופה.

פרטליני החלה את הקריירה בקרקס מדראנו בגיל 14. בהמשך הייתה האישה הראשונה בצרפת, וככל הידוע, בעולם המערבי, ששימשה בתפקיד ליצן קרקס.

הייתה למייסדת של בית הספר הראשון לקרקס בצרפת, ומהראשונים באירופה, והמשיכה בקריירת הבמה והמשחק. במשך הקריירה היא נמנעה מללכת בעקבות אביה, סבה ו-22 קרובי משפחה אחרים, ולעסוק ישירות בתחום הליצנות. במקום זאת, היא שרה באולמות מוזיקה ובמועדוני לילה. בנוסף, הותיר בית הספר ללימודי הקרקס שיסדה וניהלה, חותם בתרבות הקרקסים באירופה ובעולם המערבי.

בשנת 1969 כיכבה אנני פרטליני בסרט "האהבה הגדולה", ב-1971 ב"הליצנים" של פדריקו פליני וכן בסרטים אחרים. הייתה נשואה פעמיים ונולדה לה בת אחת. נפטרה בגיל 64 ממחלת הסרטן. קבורה בבית הקברות של מונמארטר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנני פרטליני** בוויקישיתוף

* אנני פרטליני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אנני פרטליני, באתר AllMovie (באנגלית)
* אנני פרטליני, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* אנני פרטליני, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אנני פרטליני, באתר Yandex.Music (ברוסית)
* Annie Fratellini, *musicme*

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007327943005171
* BNE: XX4854240
* BnF: cb119034867 (data)
* GND: 119218585
* ISNI: 0000 0001 2143 7920
* LCCN: n84060583
* MusicBrainz: bf296dba-5afb-448c-a185-9001fc3d4916
* NTA: 133881482
* SUDOC: 02687377X
* Trove: 1076792
* VIAF: 93326073
* WorldCat: lccn-n84060583

 |
האזורים המנהליים המיוחדים בסין
**אזור מנהלי מיוחד** (SAR, או בסינית מפושטת: **特别行政区**) הוא שמה של תת-חטיבה פוליטית מיוחדת ברפובליקה העממית של סין. בסין קיימות שתי חטיבות כאלו: הונג קונג ומקאו, כשבראש כל אחד מהן עומד מנכ"ל מיוחד כראש הממשל.

על–פי סעיף 31 של חוקת הרפובליקה של סין (רע"ס) הוסמך הקונגרס העממי הלאומי של המדינה ליצור אזורים מנהליים מיוחדים וליצור חוקת יסוד המספקת לאזורים אלו רמה גבוהה של אוטונומיה, מערכת פוליטית נפרדת וכלכלה קפיטליסטית בהתאם לעקרון "מדינה אחת, שתי שיטות" אותו הציע בעבר דנג סיאו-פינג.

על פי השיטה, שני האזורים המנהליים המיוחדים מתפקדים כישויות עצמאיות לחלוטין, לבד מקיום קשרים דיפלומטיים והגנה לאומית. כך, לדוגמה, יש לאזורים מערכת משפט, הגירה, מדיניות מטבעית, דרכונים, והליכי גירוש עצמאיים. הונג קונג ממשיכה להשתמש בחוק הנוהג על פי המסורת הבריטית ואילו מקאו משמרת את החוק הפורטוגזי.

סין עשתה שימוש מספר פעמים באזורים מנהליים מיוחדים, כאשר לרוב הפכו אלו כעבור זמן לא רב לפרובינציות בסין. הרע"ס הציעה לטאיוואן מעמד דומה לזה של האזורים המנהליים הקיימים אם תקבל עליה את שלטון סין, בהבדל חשוב שלפיו טאיוואן תזכה לשמר את כוחה הצבאי. ממשלת האי דחתה את ההצעה ורוב סקרי דעת הקהל מצביעים על כך כי רק 10 אחוז מן הטאיוואנים תומכים בה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אזור מנהלי מיוחד** בוויקישיתוף
אזור עבר קארקוראם
**אזור עבר קרקוראם** (בסינית: **喀喇昆仑 走廊**, בפין-יין: **Kālǎkūnlún zǒuláng**, בהינדי: **शक्सगाम**, באורדו: **شکسگام**, ברוסית: **Долина Кырчинбулака**), הידוע גם בשם שאקסגם או דרך שאקסגם, הוא שטח של יותר מ מצפון לקארקוראם, כולל עמק השקסאם וראסקאם (עמק נהר הירקנד). האזור מנוהלת על ידי הרפובליקה העממית של סין כחלק ממחוז המיסקורגן שלה במחוז האוטונומי שינג'יאנג, אך היא נחשבה על ידי פקיסטן כחלק מקשמיר עד להסכם סין-פקיסטן משנת 1963. הודו טוענת לבעלות על השטח ומהווה על פי החוק ההודי חלק משטח האיחוד של לדאק.

מרבית השטח מורכב מעמק שאקסגאם והופעל בעבר כחלק משייגר, מחוז (לשעבר תהיל) באזור בולטיסטן. קרקע פולו בשקסגאם נבנתה על ידי משפחת רויאל של אמאצ'ה של שיגר, והראג'ות של שיגר נהגו להזמין את אמירי חוטן לשחק שם פולו. מרבית שמות ההרים, האגמים, הנהרות והמעברים נמצאים בבולטי / לדאצ'י, מה שמרמז על כך שארץ זו הייתה חלק מאזור בולטיסטן / לדאק במשך זמן רב.

השטח הוא אחד האזורים העוינים למחיה בעולם, עם כמה מההרים הגבוהים ביותר. הוא גובל על ידי הרי קון לון בצפון, ופסגות הרי קארקוראם מדרום, כולל פסגה רחבה, K2 וגאסטרברום, מדרום-מזרח הוא צמוד לשדה הקרב הגבוה בעולם באזור קרחון שיאשן שנשלט על ידי הודו.

היסטוריה
--------

מבחינה היסטורית תושבי חונזה עיבדו שטחים מצפון לקרקורם ומיר מירזה תבע אזורים אלה כחלק משטחי הונזה. אזורים אלה כללו את עמק Raskam, צפונית לעמק שאקסגאם.

בשנת 1889 נערכה המשלחת הראשונה לעמק שאקסגאם על ידי אירופאי על ידי פרנסיס יוגוסבנד (שהתייחס לשקסגאם כ"אופראנג").

במרץ 1899 הציעו הבריטים, בפתק רשמי מסר קלוד מקדונלד לסין, גבול חדש בין סין להודו הבריטית. ההערה הציעה כי על סין לוותר על טענותיה לסובלים מעליונות על פני Hunza, ובתמורה על Hunza לוותר על טענותיה לרוב מחוזות Taghdumbash ו-Raskam. בפתק הציעו גבול שבאופן כללי עקש אחר סמל קרקארם הראשי המפריד את אפיקי נהר האינדוס ונהר הטארים, אך עם וריאציה לעבור דרך עמדת הונזה בדארווזה ליד מעבר שמשל הסינים לא הגיבו לפתק והממשלה ההודית מעולם לא חזרה לבקר את הגבול באותה צורה. קו מקדונלד שונה בשנת 1905 כך שיכלול בהודו אזור קטן ממזרח למעבר שמשל, כדי להציב את הגבול בקטע של נהר השקסאם.

במקביל, לאור "המשחק הגדול", בריטניה הייתה מודאגת מהסכנה של התפשטות רוסית כששושלת צ'ינג בסין נחלשה וכך אימצה מדיניות של תביעת גבול מצפון לנהר שקסאם. זה בא בעקבות קו שהציע סר ג'ון ארדאג בתזכיר בשנת 1897. גבול זה כלל את טענת "מיר חונזה" על עמק רסקאם. עם זאת, הממשל הבריטי מעולם לא התרחב מצפון לקו המים של קארקוראם.

משנת 1899 עד לעצמאות הודו ופקיסטן בשנת 1947, ייצוג הגבול במפות השתנה. בשנת 1926 חקר קנת מייסון וסקר את עמק השקסאם. בשנת 1927 ממשלת הודו הבריטית נטשה כל טענה לאזור שמצפון לקו מקדונלד, אך ההחלטה לא מצאה את דרכה למפות בריטיות. אולם בשנת 1959 פורסמו מפות סיניות המראות אזורים גדולים מערבית ודרומית לקו מקדונלד בסין. באותה שנה הודיעה ממשלת פקיסטן על נכונותה להתייעץ בשאלת הגבול.

מאז שנת 1947, הודו טוענת לריבונות על כל שטח המדינה העצמאית ג'אמו וקשמיר העצמאית שלפני 1947, וטוענת כי פקיסטן וסין אינן חולקות גבול משותף.


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007546696405171
* LCCN: sh96003097
* VIAF: 315145176
* WorldCat (עם VIAF): 315145176

 |
**בש קארדאש** (בפרסית: **بش‌قارداش**) הוא אתר היסטורי, תופעת טבע ואטרקציה תיירותית בחבל בוג'נורד. האתר נמצא ברשימת האתרים בעלי חשיבת היסטורית ותרבותית של הארגון למורשת תרבותית באיראן. ברחבי האתר יש מתקנים רבים וחנויות המשרתים את התיירים והמבקרים הרבים. במקום גם נערכים פסטיבלים רבים ומוצגות תערוכות. מי המעיין של בש קארדאש עשירים במינרלים ונחשבים כבעלי תכונות רפואיות המועילות לבריאות.

האתר מרוחק כ-2 ק"מ מהעיר בוג'נורד שבמחוז צפון ח'וראסאן.

היסטוריה ופולקלור
-----------------

בתקופה הפרתית והסאסנית, שכן במקום מקדש זורואסטרי. לפי הפולקלור המקומי, המקום נקרא על שם חמישה אחים שהתגוררו בבוג'נורד, והיו מבוקשים על ידי השלטונות בגלל התנגדותם לשלטון האכזר. חמשת האחים ברחו יחד ואנשי הממשל רדפו אחריהם עד למקום. החמישה ביקשו עזרה מאלוהים; לאחר תפילתם, נפערו חמישה פתחים בהר, ומים רותחים פרצו מהם. במשך שנים רבות נבעו המעיינות וסיפקו מים לרוב. מי המעיין בבש קארדאש נובעים מתוך הר סלעי ומתוך חמישה פתחים גדולים וקטנים בתחתית ההר. בתקופה המוקדמת מי המעיין נבעו מהחלק העליון והאמצעי של ההר, וגם כיום יש נביעות ונתיבי מים לאורך ההר.

בתחתית ההר יש תחריט אבן עם המוטו של הדת הזורואסטרית: מחשבות טובות, מילים טובות ומעשים טובים. את התחריט יצר אסמאעיל ג'זמי, צייר ואמן אבן תושב המקום. לדבריו, הוא יצר את תחריט האבן הזה כדי להזכיר ולציין את המורשת הקדומה של המקום. בשנת 2013 הודיעה המועצה האזורית של בוג'ונרד כי תבצע עבודות שיפוץ ושיקום על תחריט האבן (שנוצר ב-1922). בצלע ההר יש מבנה היסטורי שנבנה בהוראת השאה הקאג'ארי נאסר א-דין שאה, שם קבורים כמה מאנשי משפחת שאדלו המפורסמת מבוג'ונרד. את המבנה הקים יאר מוחמד סהאם א-דוולה, הידוע בכינוי "סרדאר מופחם". מול הבריכה הראשית של בש קארדאש ניצב שער שהוקם לפני כחמש מאות שנה.

גלריה
-----

* בש קארדאש בתקופה הקאג'אריתבש קארדאש בתקופה הקאג'ארית
* בש קארדאש בתקופת שלטון פהלוויבש קארדאש בתקופת שלטון פהלווי
* מבנה סרדאר מופחם מבנה סרדאר מופחם
* שער הכניסה למבנה סרדאר מופחםשער הכניסה למבנה סרדאר מופחם
* הבריכה בצורת כתר (לפני השיפוץ)הבריכה בצורת כתר (לפני השיפוץ)
* מעיין נובע בבש קארדאשמעיין נובע בבש קארדאש
* שער הכניסה מהתקופה הקאג'אריתשער הכניסה מהתקופה הקאג'ארית
* המוטו הזורואסטרי מעל המעיין המוטו הזורואסטרי מעל המעיין

ראו גם
------

* הארגון למורשת תרבותית באיראן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בש קארדאש** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  باشگاه خبرنگاران جوان - برگزاری ششمین نمایشگاه صنایع دستی
2. ↑  برگزاری دومین جشنواره ملی زیبایی اسب اصیل ترکمن
3. ↑  "שיקום לוח האבן באתר בש קארדאש", אתר המועצה האזורית, בוג'ונרד, 20.3.2012.
יוסף שפינדל
**יוסף שְׁפִּינְדֶל** (**מנור**) (19 במרץ 1911–1994) חובב זמר ישראלי, יליד פולין, חלוץ מקליטי הזמר העברי בארץ ישראל המנדטורית. לא החשיב עצמו זמר, למרות שהיה לו קול בריטוני ערב. כדברי אליהו הכהן, שפינדל "תרם רבות לקידום הפצתה של זמרת הארץ בעולם". עורך דין במקצועו.

קורות חיים
----------

שפינדל נולד כבן למשפחה יהודית ידועה בעיר קאלוש שבגליציה המזרחית בשנת 1911.
אביו, ד"ר דוד שפינדל, היה עורך דין ואחד מחשובי העסקנים הציונים בגליציה.
לפי מגילת היוחסין של המשפחה בניה התייחסו לרבנים מפורסמים כמו ישעיה הלוי הורוביץ ה"של"ה הקדוש" ואריה ליב הלר, בעל "קצות החושן".
המשפחה עלתה לארץ ישראל כשיוסף היה בן 15. בהמשך יוסף נסע ללימודי משפטים בלונדון שם היה למזכיר אגודת הסטודנטים הארץ-ישראליים בלונדון.
בחזרתו לארץ לא פתח בקריירה של זמר, אלא עסק בעריכת דין בלבד עד ערוב ימיו, עד שנת 1991.
נפטר אחרי מחלה ממושכת בגיל 83.

שפינדל היה נשוי משנת 1944 לתמר. בתו, יעל אונגר, היא גם כן עורכת דין, כמו כן עיתונאית ואשת עסקים.

בשנים 1934-1935 לרגל יוזמה של תנועת הבונים באנגליה להקליט סדרה של שירים עבריים מארץ ישראל 
באותה תקופה כמעט ולא היו בנמצא הקלטות כאלה ויוזמי המבצע פנו לשפינדל בתור מזכיר הסטודנטים היהודים מארץ ישראל לבחור מועמדים בקרב חבריו הלומדים בלונדון שיוכלו להשתתף בהקלטות. מפני שבחברת הסטודנטים דווקא שפינדל הצטיין בקולו ובאהבתו לזמרה העברית לבסוף הוא זה ביצע את ההקלטות בחברת His Masters Voice.
בסך הכל הוקלטו אחד עשר שירים על חמישה תקליטים, כשהמלווה בפסנתר היה פרסי קאהן. 
דרך תקליטים אלה השירים - ביניהם מבית היוצר של מלחינים כמו יהודה שרת או מרדכי זעירא, הגיעו לבתי רבים בקהילות התפוצות ובישוב העברי בארץ ישראל וזכו לפרסום רב. 

בשנת 1934 הקליט שפינדל את: "הוי, ערש מולדת", למילים של: אהרן ליבושיצקי, לחן: אדווין ארינסון,

בשנת 2008, ביוזמת חוקר הזמר העברי אליהו הכהן, הוצא תקליט בשם "למה עזבתיני" עם שחזור דיגיטלי של ההקלטות שלו משנות ה-1930.

קישורים חיצוניים
----------------

* יוסף שפינדל, דף שער בספרייה הלאומית
* יוסף שפינדל באתר זמרשת
* דוד תדהר (עורך), "עו"ד יוסף מנור (שפינדל)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יג (1963), עמ' 4229
* שפינדל מנור ומשפחתו, הצופה, 2008
* תחביב ערב-לאוזן, מעריב, 28 בדצמבר 1964

הערות שוליים
------------

1. ↑  Percy Kahn
2. ↑  הוי, ערש מולדת, לחן: אדווין אריקסון, ביצוע: יוסף שפינדל, הקלטה:1934  זמרשת

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007587969605171
* VIAF: 8148036033987972501
* WorldCat: viaf-8148036033987972501

 |
**אלכסנדר קלשצ'נקו** (נולד ב-2 בנובמבר 1995, ולאדיקווקז, צפון אוסטיה, רוסיה) הוא כדורגלן רוסי, המשחק בתפקיד בלם בקבוצת טום טומסק מליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה.

קריירה
------

### קריירת מועדונים

מ-2012 עד 2013, הוא שיחק בקבוצת הנוער של אלאניה וגם שיחק משחק אחד בגביע הרוסי. בשנים 2013-2014, הוא שיחק במועדון אלאניה-ד' באליפות ה-PFL ושיחק 17 משחקים. 

באוגוסט 2014 הוא עבר לקובאן כשבעונת 2014/15 הוא שיחק 29 משחקים והבקיע 3 שערים עבור נבחרת הנוער של הקבוצה מקרסנודאר. 

את הופעת הבכורה שלו בהרכב הקבוצה הבוגרת בקובאן עשה ב-23 בספטמבר 2015 במשחק הגביע נגד שיניק ירוסלבל ואת הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג הרוסי ערך ב -24 באוקטובר, כשעלה כמחליף במקומו של סרגיי טקאצ'יוב בדקה ה -76 של המשחק מול מורדוביה. בעונת 2015/16 הוא השתתף בחמישה משחקים בקובאן בליגת העל הרוסית בכדורגל. 

בעונה הבאה הועבר לקבוצת המילואים של "קובאן" — "קובאן-2 ". בעונת 2016/17, הוא שיחק בעיקר באליפות ה-PFL, אבל הוא גם לקח חלק בחמישה משחקים של הקבוצה הבוגרת באליפות FNL. בעונת 2017/18, הושאר בקבוצה הבוגרת ושיחק עבורה 28 משחקים, עד לפירוק הקבוצה. 

בקיץ 2018 הוא עבר למועדון הכדורגל "טום", כשהוא חתם על חוזה לשנתיים. הוא עשה את הופעת הבכורה שלו במדי טום ב-17 ביולי 2018 במשחק נגד פאקל וורונז'.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Статистика матча «Шинник» — «Кубань»". Официальный сайт РФПЛ.
2. ↑  "Статистика матча «Мордовия» — «Кубань»". Официальный сайт РФПЛ.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אלכסנדר קלשצ'נקו"**.
**דוֹרבָּן ארוך-זנב** או **דורבן זִיפָנִי** (שם מדעי: ***Trichys fasciculata***) הוא מין של דורבן החי בדרום-מזרח אסיה והוא המין היחיד בסוגו כשהוא קרוב לבני הסוג דורבן עב-זנב. זהו המין הקטן ביותר במשפחתו.

מאפיינים
--------

הדורבן מצוי בטבע בג'ונגלים של אינדונזיה, מלזיה וברוניי שבבורנאו. אורכו עד 48 סנטימטרים, אורך הזנב 23 סנטימטרים והוא שוקל 1.7–2.3 קילוגרם בממוצע. צבעו של הדורבן חום כהה עם קוצים לבנים-אפורים קצרים. מראהו מזכיר מראה חולדתי יותר משאר הדורבנים. הזנב ארוך ובעל שערות לבנות עם קצוות קוצניים קצרים.

הוא מצוי ביערות גשם, יערות הרריים ונמצא גם בקרבת מגורים ובביצות מנגרובים בסביבתו. הוא פעיל בשעות הלילה, אז הוא מחפש מזון על הקרקע. הוא ניזון מעלים, עשבים, נצרים, זרעים, פקעות וגם מחסרי חוליות. ביום הוא נח במאורות. קוציו של הדורבן מגוננים עליו מטורפים אפשריים כמו עופות דורסים, נחשים או טיגריסים.

הדורבנים מתחרים בעונת הרבייה על נקבות, והזכר הגדול והחזק ביותר מזדווג. הנקבות ממליטות 2 גורים והם מטפלים בהם במשך 8 שבועות. דורבנים ממין זה יכולים להגיע עד גיל 10 בשבי.

הדורבן לא נמצא בסכנה בטבע אך הוא ניצוד בידי כמה שבטים בתחומי מחייתו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דורבן ארוך-זנב** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  דורבן ארוך-זנב באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  ע"פ האקדמיה ללשון

| דורבניים |
| --- |
| דורבן | דורבן מצוי • דורבן הכף • דורבן מלאי • דורבן ג'אווה • דורבן מצויץ • דורבן עב-קוצים • דורבן פיליפיני • דורבן סומטרי |  |
| דורבן עב-זנב | דורבן עב-זנב אסייתי • דורבן עב-זנב אפריקני |
| דורבן ארוך-זנב (סוג ומין יחיד) | דורבן ארוך-זנב |
**גלן רוברט מוס** (באנגלית: **Glen Robert Moss**; נולד ב-19 בינואר 1983) הוא כדורגלן עבר ניו זילנדי, ששיחק בעמדת השוער.

קריירת מועדונים
---------------

מוס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת גולד קואסט יונייטד, ממנה עבר לסידני אולימפיק. בהמשך שיחק גם בסטנמור הווקס ובוניריג ויית' איגלס.

בקיץ 2005, מוס חתם בניו זילנד קנייגס, לקראת העונה הראשונה של ליגת העל האוסטרלית, מוס פתח 7 פעמים במדי הקבוצה ונכנס פעמיים כמחליף.

בקיץ 2006, מוס חתם בדינמו בוקרשט מליגת העל הרומנית. ב-13 ביולי, מוס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-4 נגד היברניאנס מליגת העל המלטזית במסגרת מוקדמות גביע אופ"א. וכעבור שבועיים, ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 1-2 נגד נציונלה בוקרשט. זו הייתה גם הופעתו היחידה בליגה במועדון, ובסיום העונה עזב את דינמו.

באוגוסט 2007 מוס חזר לניו זילנד וחתם על לשנתיים בוולינגטון פיניקס, מליגת העל האוסטרלית. ב-26 באוגוסט, מוס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד מלבורן ויקטורי. בעונת 2008/2009 היה השוער הראשון של וולינגטון ואחרי המחזור ה-5 איבד את מקומו בהרכב, אך חזר להרכב במחזור ה-14.

בקיץ 2009, מוס חתם במלבורן ויקטורי, במדיה רשם 14 הופעות בהרכב ולאחר מכן איבד את מקומו בהרכב.

ב-9 ביולי 2010, מוס חתם לשנתיים בגולד קואסט יונייטד. בגולד קואסט, מוס חזר להפגין יכולת גבוהה שבאה ליידי ביטוי בכך שרק שוער אחד ספג פחות ממנו לאורך העונה.

ב-28 במרץ 2012, מוס חזר לוולינגטון פיניקס וחתם לשלוש שנים במועדון. החוזה נכנס לתוקף עם סיום העונה. ב-17 בפברואר 2013, מוס ערך את הופעת החזרה שלו בקבוצה בהפסד 2-0 לבריזביין רואר. ב-9 בפברואר 2017, ערך את הופעתו ה-200 בליגה והפך לכדורגלן ה-18 שעושה זאת.

ב-15 במאי 2017, מוס חתם בניוקאסל ג'טס. ב-23 בנובמבר, מוס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד מלבורן ויקטורי. מוס המשיך לעמוד בשערה של ניוקאסל למשך חודשיים, אז החלים ג'יימי דאנקן מפציעה ומוס חזר לספסל. בעונת 2018/2019, מוס הפך לשוער הראשון לאחר עזיבתו של דאנקן. ב-10 בינואר 2020, מוס נפצע במהלך המשחק נגד סידני והוחלף. ב-23 במרץ, ערך את הופעתו ה-250 בקבוצה שהייתה גם המשחק האחרון שלו בקריירה.

קריירה בינלאומית
----------------

מוס גדל באוסטרליה, אך פרץ לתודעה בניו זילנד בזכות מידע עקב מוצאו שהעניק לכתב שסיקר את אולימפיאדת סידני. כעבור שנתיים, הצטרף לנבחרת הנוער של ניו זילנד וכעבור שנתיים הצטרף לנבחרת עד גיל 23.

באוקטובר 2003, מוס זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת משחק ידידות נגד איראן, אך לא רשם דקות משחק במשחק זה. ב-19 בפברואר 2006, מוס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד מלזיה. מוס השתתף עם הנבחרת בגביע אוקיאניה לאומות 2004, גביע אוקיאניה לאומות 2008, גביע הקונפדרציות 2009, מונדיאל 2010, גביע אוקיאניה לאומות 2012 וגביע הקונפדרציות 2017. מוס רשם 29 הופעות במדי הנבחרת.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת ניו זילנד – מונדיאל 2010** |
| --- |
| 1 פאסטון • 
2 זיגמונד • 
3 לוקהד • 
4 רייד • 
5 וייסליק • 
6 נלסן • 
7 אליוט • 
8 בראון • 
9 שמלץ • 
10 קילן • 
11 ברטוס • 
12 מוס •
13 ברון • 
14 פאלון •
15 מקגלינצ'י •
16 קלפהאם •
17 מוליגן •
18 בוינס •
19 סמית' •
20 ווד •
21 כריסטי •
22 ברוקי •
23 בנטיין •
מאמן: הרברט | ניו זילנדניו זילנד |
**אנכליסיכטיס** (שם מדעי: ***Anachlysictis***) הוא סוג נכחד של יונק שנחרבי, שהשתייך למשפחת התיילוקוסמיים מסדרת הספרסודונטה הקדומה, באמריקה הדרומית בתקופת המיוקן שלפני 13.8 עד 11.8 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו בתצורת לה ונטה (אנ') שבקולומביה, לצד פאונה נכחדת רבה. הממצאים כללו בעיקר לסת תחתונה שבורה ושרידי שיניים טוחנות ומלתעה. הסוג הוגדר ב-1997 בידי החוקר פרנסיסקו ס. ג'וין (Francisco J. Goin) והוא כלל מין אחד - *Anachlysictis gracilis*. במקור הוא נחשב לסוג של אופוסום קדום אך בהמשך מאובנים דומים למאובני *Hondadelphys* מסדרתו התגלו והקשר ביניהם הוביל לשיוכו לסדרת הספרסודונטה.

תיאור
-----

יונק זה היה הקדום שבבני משפחתו, אשר כללה את התיילקוסמילוס בעל הניבים הענקיים שהגיע למשקל של יגואר ועד לגילוי הסוג פטגוסמילוס (*Patagosmilus*) מפטגוניה הוא נחשב למין היחיד במשפחה שלא השתייך לסוג תיילקוסמילוס. הטורף הקדום הגיע לאורך 90 סנטימטרים ולמשקל של 18 קילוגרם בממוצע. כמו קרובו הגדול הוא היה בעל זוג ניבים ארוכים שיועדו להרג טרף.

בדומה לתיילקוסמילוס הוא היה בעל לסת תחתונה שנפערה לאורכה כדי להחיל את הניבים וגם היו לו זוג "נדנים" מוזרים בקצה הלסת. הגולגולת הייתה מעט שטחית עם ארובות עיניים קטנות יחסית עקב המבנה. הדבר גרם גם לשריר המלעס, העוזר להפיק נשיכה חזקה להצטמצם, כך שנשיכתו לא הייתה חזקה מאוד. את הנשיכה הוא ביצע בעזרת שרירי הצוואר הרחבים שלו, אך הם לא יועדו לעוצמה חזקה מדי כמו של טורפים אחרים.

ככל הנראה האנכליסיכטיס התפתח מטורפים ממשפחת הבוריהאיניים שהיו נפוצים באמריקה הדרומית והזכירו מעט צבועים. הוא היה קטן יחסית בעל מבנה שהזכיר גחן או סמור והוא צד יונקים קטנים אותם דקר בעזרת ניביו הגדולות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנכליסיכטיס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**בית אטינגן** (גרמנית: **Oettingen**) היא שושלת אצולה גרמנית ששלטה באזורים בגבול בוואריה, ושוואביה עם מרכז בערים אטינגן ונרדלינגן.

היסטוריה
--------

רוזן אטינגן הוזכר לראשונה במסמך משנת 1141.

החל מהמאה ה-15 שטחי המשפחה חולקו בין נציגיה. בשנת 1522 לודוויג ה-15 פון אטינגן חילק את הרוזנות בין בנו הקתולי לבין בנו ההפרוטסטנטי וכך נוצר ענף אטינגן-אטינגן ואטינגן-ולרשטיין. ענף אטינגן-אטינגן נפסק בשנת 1731 ורוב שטחיו הועברו לאטינגן-ולרשטיין, היתר הועברו לאטינגן-באלדרן ואטינגן-שפילברג.

בשנת 1806 בזמן שבוצעו שינויים במנהל בגרמניה, בידי המשפחה היו כ-850 קמ"ר בהם התגוררו 60 אלף אזרחים.

בידי המשפחה היו מספר ארמונות מבוצרות. ארמון באלדרן נמצא בעיר בופפינגן ובתוכו אוסף נשק גדול מתקופה עד למאה ה-18. נציגי ענף אטינגן-ואלרשטיין אספו ספרים עתיקים רבים. בשנת 1816 אוסף זה כלל כ-4500 פריטים ונפתח לציבור בעיר ולרשטיין. לאחר מלחמת העולם השנייה הוא עבר לארמון הרבורג השייך למשפחה. בשנת 1980 הוא נרכש על ידי ממשלת בוואריה תמורת 40 מיליון מארק גרמני והועבר לאוניברסיטת אוגסבורג.

החל מהמאה ה-14 בידי המשפחה הייתה מבשלת בירה. היא נמכרה בשנת 1956. בשנים 2004–2013 בירה Oettinger הייתה בין הנמכרות בגרמניה.

נציגי שושלת בולטים
------------------

* כריסטינה לואיזה, נסיכת אטינגן-אטינגן, סבתה של פאבל הראשון, קיסר רוסיה
* לודוויג זו אטינגן-ואלרשטיין (1791–1870), שר ראשון של לודוויג הראשון, מלך בוואריה
* גבריאל אטינגן (נולדה ב-1953) פרופסור לפסיכולוגיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית אטינגן** בוויקישיתוף
* נציגי שושלת אטינגן
* נציגי שושלות אטינגן-ואלרשטין
* 900 שנים של השושלת (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283720305171
* GND: 118589547
* LCCN: sh98001676
* VIAF: 22934042
* WorldCat: viaf-22934042

 |
**הוהנצולרן-הכינגן** (גרמנית: **Hohenzollern-Hechingen**) הייתה ענף בשושלת הוהנצולרן. נסיכי השושלת שלטו בנסיכות קטנה בדרום מערב גרמניה עד לשנת 1849, בה סופחה הנסיכות לפרוסיה.

היסטוריה
--------

בשנת 1576 מת קרל הראשון, רוזן הוהנצולרן, ונחלתו חולקה בין שלושת בניו; אייטל פרידריך הרביעי, רוזן הוהנצולרן ירש את הוהנצולרן-הכינגן, קרל השני, רוזן הוהנצולרן-זיגמרינגן ירש את הוהנצולרן-זיגמרינגן, וכריסטוף, רוזן הוהנצולרן-הייגרלוך ירש את הוהנצולרן-הייגרלוך. בשנת 1605 מת אייטל פרידריך הרביעי, ובנו יוהאן גאורג, רוזן הוהנצולרן-הכינגן עלה לשלטון במקומו. בשנת 1623 קיבל יוהאן גאורג את התואר נסיך, יחד עם בן דודו יוהאן, רוזן הוהנצולרן-זיגמרינגן.

בשנת 1806 הצטרפה הנסיכות לקונפדרציה של הריין, ובשנת 1815 הצטרפה הנסיכות לקונפדרציה הגרמנית. בשנת 1848 הוכרח קונסטנטין, נסיך הוהנצולרן-הכינגן במהלך מהפכות אביב העמים לתת חוקה לנסיכות, ולבסוף נאלץ לקבל סיוע מהצבא הפרוסי. בדצמבר 1849 הגיע קונסטנטין לידי הסכם עם ממלכת פרוסיה על סיפוח הנסיכות לפרוסיה, ובשנת 1850 סופחה הנסיכות לפרוסיה יחד עם נסיכות הוהנצולרן-זיגמרינגן, והשתיים אורגנו כפרובינציית הוהנצולרן.

לאחר מותו של קונסטנטין, נסיך הוהנצולרן-הכינגן בשנת 1869 ללא יורשים, קיבל קרל אנטון, נסיך הוהנצולרן-זיגמרינגן את התואר "נסיך הוהנצולרן".

טירת הכינגן

שליטי הוהנצולרן-הכינגן
----------------------

### רוזני הוהנצולרן-הכינגן

* אייטל פרידריך הרביעי 1576–1605
* יוהאן גאורג 1605–1623

### נסיכי הוהנצולרן-הכינגן

* יוהאן גאורג 1623
* אייטל פרידריך החמישי 1623–1661
* פיליפ 1661–1671
* פרידריך וילהלם 1671–1735
* פרידריך לודוויג 1735–1750
* יוזף פרידריך וילהלם 1750–1798
* הרמן 1798–1810
* פרידריך הרמן אוטו 1810–1838
* קונסטנטין 1838-1849

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הוהנצולרן-הכינגן** בוויקישיתוף
* הוהנצולרן-הכינגן

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4219195-6

 |
**חורבת חכלילי**
**חורבת חכלילי** היא חורבה הנמצאת בסמוך לכביש הגישה להתנחלות בת עין. **חורבת חכלילי** הוא שמה העברי של **ח'רבת הילאל** - שם שהשתמר אלפי שנים. במקום, אותו חפר הארכאולוג דוד עמית, התגלו שרידי חווה חקלאית מתקופת בית שני. נמצאו במקום כלי אבן - שאינם מקבלים טומאה, שרידי מבנים ומבנה מקווה טהרה גדול שנחצב כמערה. במדרגות היורדות אל המקווה יש בסיס של קיר המפריד בין היורדים לטבול במקווה, לאלו העולים מן הטבילה. כל אלו מעידים ככל הנראה על כך שתושבי המקום שמרו על הלכות טומאה וטהרה.

שרידי שרפה גדולה מעידים על סופה של החווה בזמן מרד בר כוכבא. ייתכן שבתקופת מרד בר כוכבא התחבאו שם מורדים, וכעונש נשרף המקום. ייתכן גם שהמקום נשרף לאחר מרד בר כוכבא על ידי הרומאים.

בתקופה מאוחרת יותר נבנתה באתר גת גדולה מהתקופה הביזנטית. הגת מרוצפת בפסיפס בתוספת בורות לאגירת יין.

בסביבת האתר כמה אתרי קבורה, גתות ובורות מים המעידים ככל הנראה על התיישבות יהודית במקום לאורך השנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על החורבה(הקישור אינו פעיל) באתר היישוב בת עין
* פרטים על חירבת הילאל ותמונה מחירבת חכלילי (הילאל), באתר ההנצחה והמורשת בכפר עציון