recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
גנרל **קורט ליבמן** (בגרמנית **Curt Liebmann**;‏ 29 בינואר 1881 – 2 ביולי 1960) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על ארמייה בתחילת מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

ליבמן נולד ב-29 בינואר 1881 בקובורג שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, לאביו קונרד ליבמן שהיה גנרל בצבא הפרוסי. בשנת 1889 התגייס ליבמן לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-88 (נסאו ה-2), ובשנת 1901 הועבר לרגימנט הרובאים ה-90 (הדוכסות הגדולה מקלנבורג-שוורין). ליבמן לחם בשורות הרגימנט במלחמת העולם הראשונה, וב-28 בדצמבר 1916 הועלה לדרגת מיור. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר ליבמן ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בינואר 1922 הועלה ליבמן לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 באפריל 1922 מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-1 (הפרוסי). ב-1 בספטמבר 1924 מונה לקצין מטה במשרד המלחמה, וב-1 בפברואר 1926 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 במרץ 1928 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-5 (הפרוסי), וב-1 באוקטובר 1929 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 במרץ 1930 מונה לראש מטה קבוצת הארמייה השנייה, וב-1 באוקטובר 1931 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-1 בדצמבר 1931 מונה למפקד הדיוויזיה ה-5 של הרייכסווהר, וב-1 באוגוסט 1934 הועבר שוב למשרד המלחמה בברלין. ב-1 באפריל 1935 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים, וב-1 באוקטובר 1935 מונה למפקד האקדמיה הצבאית. ב-30 באפריל 1939 פרש לביתו, אולם חזר לשירות עם פרוץ מלחמת העולם השנייה.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה מונה ליבמן למפקד הארמייה החמישית. הארמייה השתתפה בהגנת קו זיגפריד בחזית המערבית כחלק מקבוצת ארמיות C. לאחר המערכה בפולין פורקה הארמייה, וליבמן מונה למפקד מפקדת משמר הגבולות מרכז, אשר הוקמה על בסיס מטה הארמייה. בסוף אוקטובר 1939 פרש ליבמן מתפקידו והועבר לעתודת המילואים, ובסוף המלחמה נפל בשבי הבריטי.

### לאחר המלחמה

באביב 1947 שוחרר ליבמן מהשבי. לאחר שחרורו התגורר ליבמן בהולצמינדן, עד למותו ב-2 ביולי 1960.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קורט ליבמן** בוויקישיתוף
* קורט ליבמן באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 127988173
* VIAF: 3512061
* WorldCat: viaf-3512061

 |
"דודג' פאסט פור" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"דודג' פאסט פור" - מבט למנוע 4 הצילינדרים
**דודג' פאסט פור** (באנגלית : **Dodge Fast Four**, קרוי גם : **Dodge Brothers**) היא מכונית, אשר יוצרה במספר תצורות בין השנים 1928–1927 על ידי חברת "**האחים דודג' אוטומוביל"** ובשנת 1928 הפכה לחטיבת דודג' בקונצרן המכוניות האמריקאי קרייזלר.

היסטוריה
--------

 ערך מורחב – **דודג'**  

חברת דודג' נוסדה בשנת 1900 על ידי האחים ג'ון פראנסיס דודג' והוראס אלגין דודג' בדטרויט שבמישיגן. בימיה הראשונים יצרה החברה חלקי מנוע ושלדה עבור תעשיית הרכב המתפתחת בעיר, בעיקר עבור החברות אולדסמוביל ופורד. למרות ההצלחה המסחרית שאפו האחים לייצר מכוניות משלהם. שאיפה זו התממשה לראשונה במכונית הראשונה, "דודג' דגם 30" (Dodge Model 30), ששיווקו ב-1915 כמתחרה יוקרתית יותר לדגם פורד מודל T הנפוץ. דגם 30 כלל כמה חידושים לאותה עת - גוף עשוי כולו פלדה, תיבת הילוכים חדשנית, ומערכת חשמל בת 12 וולט. תיבת ההילוכים והמנוע היו טובים מאלה של פורד T
(35 כוחות סוס לעומת 20).
בזכות איכות החלפים שייצרו ומעלותיה של המכונית היא הגיעה למקום שני במכירות הרכב בארצות הברית ב-1916.
באותה שנה השתמש הצבא האמריקני בהצלחה בדגם 30 בפעילותו המבצעית כנגד המהפכן המקסיקני פנצ'ו וייה.
בינואר 1920 הלך לעולמו ג'ון דודג' ובדצמבר אותה שנה נפטר גם הוראס דודג'. אלמנות השניים המשיכו בניהול החברה. דגם 30 שונה קלות ושווק כ"סדרת 116" (Series 116) אולם החברה ירדה למקום החמישי מכירות בארצות הברית ב-1925. באותה שנה מכרו אלמנות המייסדים את החברה ל-קבוצת משקיעים, שהחליטה, בעקבות ירידה נוספת במכירות (מקום שביעי ב-1927) למכור את דודג' ליצרן מכוניות אחר.
בשנת 1928 רכש קונצרן קרייזלר את חברת דודג' ומבחר הדגמים המיוצר ירד ל-13 בשתי קטגוריות (מ-19 דגמים בשלוש קטגוריות).

סדרות "פאסט פור"
----------------

* "128" (Dodge Brothers Series 128) - גלגלים בקוטר 19 אינץ'
* "129" (Dodge Brothers Series 129 ) - גלגלים בקוטר 21 אינץ'

"דודג' פאסט פור"
----------------

* מנוע קדמי
* מנוע בנזין 3.5 ליטר
* מערכת היגוי - מימין
* תמסורת ידנית - 3 מהירויות
* בלמים - מכניים ב-4 הגלגלים, מאוגוסט 1927 בלמים הידראוליים
* ציוד רגיל כלל מד מהירות, מד זרם, ערכת כלים
* ציוד אופציונלי: פגוש אחורי, מחמם ומגבים

### דרגות גימור

* "Special"
* "Deluxe"

תצורות
------

* 4 דלתות - סדאן
* 2 דלתות - קופה
* 2 דלתות - קבריולה
* 4 דלתות - קבריולה

ראו גם
------

* דודג'
* דודג' סדרה DH

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דודג' פאסט פור** בוויקישיתוף
* דודג' פאסט פור, סרטון באתר יוטיוב
* דודג' פאסט פור, סרטון באתר יוטיוב
* דודג' פאסט פור, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  דודג' 1927–1928 / ראו דודג' פאסט פור forums.aaca.org/topic/136322-1927-dodge-bros-fast-four
2. ↑  Kimes, Beverly (1996). standard catalog of American Cars 1805-1942. Krause publications. מסת"ב 0-87341-428-4
3. ↑  "דודג' פאסט פור" (דודג' בראדרס ביזנס קופה) buy.motorious.com/articles/news/380565/1927-dodge-brothers-business-coupe
4. ↑  "דודג' פאסט פור" סדאן שנת 1927 car.info/en-se/dodge/fast-four
5. ↑  "דודג' פאסט פור" bonhams.com/auctions
**קורט וולטר טיד** (באנגלית: **Kurt Walter Tidd**; נולד ב-26 במרץ 1956) הוא אדמירל בדימוס בצי ארצות הברית, בתפקידו האחרון שירת כמפקד פיקוד דרום של ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

טיד הוא בנם של מרגרט ואמט טיד. אביו היה תת-אדמירל בצי ארצות הברית ואחיו הגדול מרק שירת כאדמירל משנה ושימש הכומר הראשי של הצי. ב-1974 סיים את לימודיו בתיכון בצ'ארלסטון שבקרוליינה הדרומית.

ב-1978 סיים תואר ראשון באקדמיה הימית של ארצות הברית, ב-1986 סיים תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת בורדו בצרפת והוא בוגר המכללה לפיקוד ומטה של המטות המשולבים.

בתום לימודי באקדמיית הצי התגייס לצי ארצות הברית. הוא שירת כקצין קשר ומכונות במשחתת הטילים המונחים USS Semmes, כקצין מכונות בנושאת המטוסים USS America, סגן מפקד קבוצת המשחתות והסיירות 8, קצין מבצעים במשחתת USS Deyo, קצין מטה במשחתת USS Leftwich, בשנים 1997–1998 פיקד על המשחתת USS Arthur W. Radford. בשנים 2004–2005 פיקד על פלגת המשחתות 50, על כוח המשימה 55 ועל המבצעים הימיים במפרץ הפרסי. בשנים 2008–2009 פיקד על קבוצת התקיפה 8 כמפקד נושאת המטוסים דווייט אייזנהאואר. בשנים 2011–2012 פיקד על הצי הרביעי של ארצות הברית ומפקדת כוחות הצי של פיקוד דרום. 

תפקידי המטה שלו כללו שירות כמתכנן אסטרטגי בלשכת ראש המבצעים הימיים ובמפקדת נאט"ו, שירות בחטיבת התכנון והאסטרטגיה של הצי במחלקת ההגנה, אנליסט בלשכת מזכיר הצי של ארצות הברית, בשנים 1998–2001 שימש עוזר לענייני מבצעים במפקדת הצי בפיקוד מרכז של ארצות הברית והצי החמישי. לאחר פיגועי 11 בספטמבר ב-2001 היה סגן לענייני מבצעים בכוח התכנון "DEEP BLUE" למלחמה בטרור שהוקם במפקדת ראש המבצעים הימיים ושירת בתפקיד עד 2003. בשנים 2005–2007 שירת כראש תחום מלחמה בטרור וראש תחום מדיניות יכולות אסטרטגיות במטה המועצה לביטחון לאומי. ביולי 2012 מונה לראש אגף מבצעים במטות המשולבים ובאוקטובר 2013 מונה לעוזר יושב ראש המטות המשולבים.

בינואר 2016 מונה למפקד פיקוד דרום של ארצות הברית. שירת בתפקיד עד נובמבר 2018 ופרש משירות הקבע.

במהלך שירותו עוטר פעמיים במדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה, במדליית השירות המצוין של הצי, מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה וארבע פעמים באות לגיון ההצטיינות. כמו כן עוטר באות לגיון הכבוד מממשלת צרפת. מיוני 2015 ועד פרישתו נשא טיד בתואר "Old salt" כקצין הימי בעל הוותק הרב ביותר בצי.

לאחר שירותו משמש עמית בכיר באוניברסיטה לביטחון לאומי, חבר בוועדה המייעצת של ארגון "Spirit of America"(אנ') ויושב ראש תוכנית המלגות אולמסטד.(אנ')

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קורט טיד** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר צי ארצות הברית
* ביוגרפיה באתר מחלקת ההגנה של ארצות הברית
* President Obama chooses diplomatic admiral to lead Southern Command, מיאמי הרלד, 23 באוקטובר 2015
**נועה זילברמן**, היא אתלטית ישראלית בעבר, אלופת ישראל (1956) ושיאנית ישראל בריצת 200 מטר ואלופת ישראל (1956) בקפיצה לרוחק.

ביוגרפיה
--------

זילברמן גדלה בקיבוץ גניגר והתאמנה בקבוצה של הקיבוץ.

### 1955

במרוץ הקפת התבור שנערך בנובמבר 1955 זכתה זילברמן במקום הראשון. הריצה הייתה למרחק של 700 מטר (2:30.3 דקות), לפני נעמי צברי מהפועל כפר רופין (2:38.7 דקות).

### 1956

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בסוף יוני 1956 זכתה זילברמן ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, בריצת 200 מטר בשיא ישראלי חדש של 26.9 שניות, שיפור לשיא בן ה-3 חודשים של רינה ויינרייך (27.0 שניות), לפני אילנה אדיר מברית מכבים עתיד (26.9 שניות). שיא זה החזיק מעמד כשנה ונשבר על ידי אילנה קרשיק (26.6 שניות). ובקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.11 מטר, לפני אהובה קראוס מהפועל רחובות (4.98 מטר) ואסתר רובין ממכבי תל אביב (4.82 מטר). מדליית ארד, בריצת 100 מטר בתוצאה של 13.0 שניות, אחרי רינה ויינרייך ממכבי תל אביב שקבעה שיא ישראלי חדש של 12.6 שניות, שיפור לשיא הטרי בין החודשיים של אילנה אדיר (12.7 שניות). אדיר סיימה שנייה באליפות (12.7 שניות).

בתחרות אתלטיקה בין נבחרת ישראל לנבחרת טורקיה שנערכה באנקרה באוגוסט אותה שנה, זכתה זילברמן במקום ראשון בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.08 מטר.

במרוץ הקפת התבור שנערך ב-29 בדצמבר אותה שנה היא זכתה שוב במקום הראשון. הריצה הייתה למרחק של 800 מטר (2:29.0 דקות).

### 1957

בתחרויות האתלטיקה במכביה החמישית שנערכו בספטמבר 1957 זכתה זילברמן במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 4.89 מטר, אחרי דבורה טרנר מבריטניה (5.06 מטר) וג'. קלרמן מאוסטרליה (5.03 מטר). במרוץ הקפת התבור שנערך בדצמבר אותה שנה היא זכתה פעם שלישית ברציפות במקום הראשון. 

### 1961

בתחרויות האתלטיקה של כינוס הפועל השביעי שנערכו במאי 1961 זכתה זילברמן במדליית כסף בקפיצה לרוחק בשיא הפועל חדש של 5.37 מטר, אחרי מרי ביגנאל מאנגליה (5.91 מטר).

בתחרויות האתלטיקה של המכביה השישית שנערכו בספטמבר אותה השנה היא זכתה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.24 מטר, אחרי אנה מריה נורסה מאיטליה שקבעה שיא מכביה חדש של 5.32 מטר ולפני לאה לוי מישראל (5.15 מטר).

הערות שוליים
------------

1. ↑  427 רצים במרוץ התבור, על המשמר, 20 בנובמבר 1955
2. ↑  שיא חדש באתלטיקה קלה, מעריב, 25 במרץ 1956
3. ↑  אילנה קרצ'וק הציבה שיא בריצה, מעריב, 19 במאי 1957
4. ↑  2 שיאים לבוגרות באליפות ישראל בא"ק, דבר, 1 ביולי 1956
5. ↑  משה לרר, עוד ניצחונות לישראליים בתורכיה, מעריב, 20 באוגוסט 1956
6. ↑  אסולין זכה בהקפת התבור, דבר, 30 בדצמבר 1956
7. ↑  מעריב לספורטאים - 6, אפריקנים, שבדי ובריטית "כבשו" אתמול את האצטדיון, מעריב, 3 במאי 1961
**תחנת הכוח הגרעינית בבושהר** (בפרסית: **نیروگاه اتمی بوشهر**) היא תחנת כוח גרעינית באיראן הנמצאת כ-17 ק"מ מדרום-מזרח לעיר בושהר.

זוהי תחנת הכוח הגרעינית הראשונה שנבנתה במזרח התיכון.

היסטוריה
--------

בניית המתקן החלה בשנת 1975 על ידי די החברה הגרמנית Kraftwerk Union A.G (חברת בת של תאגיד סימנס) אשר חתמה על חוזה לבניית שני כורים גרעיניים במשך ארבע שנים בעלות של 6 מיליארד דולרים. העבודה הופסקה לבסוף בשנת 1979 בעקבות המהפכה האיראנית, מאחר שמשטר האייתוללות לא גילה עניין בתוכנית הגרעין. שנתיים מאוחר יותר, בעקבות פריצת מלחמת איראן–עיראק, איראן החלה להתעניין בנשק גרעיני וחידשה את מאמצי הפיתוח (ביטוי לכך ניתן ב-1981, בנאום של מוחמד בהשתי, "מספר 2" של רוחאללה ח'ומייני, בפני הוועדה לאנרגיה אטומית של איראן). במהלך המלחמה, האיראנים תקפו את הכור העיראקי (אנ') פעמיים, חיל האוויר הישראלי השמיד אותו וגם הכורים שנבנו בבושהר נפגעו בתקיפות אוויריות מרובות (לפחות שמונה) אותן ביצע הצבא העיראקי בין 1984 ל-1988. לאחר המלחמה הוחלט להאיץ את תוכנית הגרעין ובתוך כך לשקם את תחנת הכוח.

איראן דרשה שסימנס תסיים את בניית המתקן אך ממשלת גרמניה סירבה[דרושה הבהרה] לאשר זאת לסימנס בשל הלחץ הדיפלומטי מארצות הברית. זמן קצר לאחר מכן, עיראק פלשה לאיראן ותוכנית הגרעין האיראנית נעצרה עד תום המלחמה.[דרוש מקור][דרושה הבהרה]

בעקבות סירוב גרמניה, חוזה נוסף לסיום בניית המפעל נחתם בשנת 1995 בין איראן לבין המשרד לאנרגיה אטומית ברוסיה. העבודה התעכבה במשך מספר שנים בשל אתגרים טכניים ובשל מחסור במימון וכן בשל לחצים פוליטיים מן המערב. לאחר שהקמת המתקן כמעט נעצרה לחלוטין בשנת 2007, הושג הסכם מחודש בו האיראנים הבטיחו לפצות על העלויות לאחר השלמת המתקן. משלוח של דלק גרעיני החל להגיע לאיראן עוד באותה השנה. 

ב-21 באוגוסט 2010 הופעל לראשונה הכור הגרעיני בבושהר.

ראו גם
------

* מתקן פורדו להעשרה גרעינית
* המתקן הגרעיני בנתנאז

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תחנת הכוח הגרעינית בבושהר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑   (הקישור אינו פעיל, 26.3.2011)
2. 1 2 3  גד שמרון, המוסד והמיתוס, מהדורת 2011, הוצאת כתר, עמודים 336-337
3. ↑  אליעזר (צ'יטה) כהן וצבי לביא, "השמיים אינם הגבול", עמוד 587
4. ↑  הערך בוויקיפדיה האנגלית
5. ↑  סוכנויות הידיעות, סיבה לדאגה? החל תדלוקו של הכור בבושהר, באתר של "רשת 13", 21 באוגוסט 2010 (במקור, מאתר "nana10")
**מרדכי בלזר** (14 באפריל 1931 - 23 באוגוסט 2012) היה סגן נשיא בית המשפט השלום בנתניה. בין השנים 1991 - 1992 היה נשיא גדול של הלשכה הגדולה של מסדר הבונים החופשיים בישראל.

ביוגרפיה
--------

נולד בסלבדור דה-בהייה שבברזיל. אביו, יצחק בלזר, היה בנו של שלמה בלזר ונכדו של הרב יצחק בלזר. בשנות ה-20 היגר אביו מירושלים לברזיל, שם נישא ללאה גורסקי, ילידת סטולין שבבלארוס שהיגרה עם הוריה לברזיל. במשך מספר שנים הוא שימש מורה לעברית בבתי ספר יהודיים במדינות דרום אמריקה. 

בשנת 1936 עלתה המשפחה לישראל. מרדכי בלזר למד בתלמוד תורה בירושלים, בבית ספר ברחובות, בבית הספר תחכמוני בתל אביב ובבית הספר חורב בירושלים. סיים לימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. 

היה חבר בלח"י. במלחמת העצמאות לחם בחטיבת ירושלים. לאחר הסמכתו כעורך דין שימש כתובע צבאי בפיקוד הדרום ובפיקוד המרכז. 

בשנת 1952 נישא לרנה, בתו של צבי לבהרי, שהיה סגן יו"ר המועצה המקומית ברעננה במשך 40 שנה. אחיה הוא הכלכלן פרופ' דוד לבהרי. 

בין השנים 1955 – 1981 היה עורך דין עצמאי בתל אביב. במשך כעשר שנים שימש כתובע בבית הדין המשמעתי של לשכת עורכי הדין במחוז תל אביב. 

בשנת 1981 התמנה כשופט בבית המשפט השלום בנתניה, ולימים התמנה לסגן נשיא בית משפט זה. עם מינויו לשופט התמנה גם כשופט צבאי ולאחר מכן שימש כאב בית דין בפיקוד מטכ"ל. את שירותו הצבאי סיים בדרגת סגן-אלוף במילואים. 

בשנת 2001 פרש לגמלאות. בשנים שלאחר מכן כיהן כיו"ר ועדת השחרורים של שירות בתי הסוהר, כיו"ר ועדת בוררות של סוכני הנסיעות בארץ וכבורר מטעם לשכת עורכי הדין.

מאז שנות ה-60 היה אח בכיר במסדר הבונים החופשיים בישראל. בשנים 1991 – 1992 שימש בתפקיד הנשיא הגדול של מסדר הבונים החופשיים בישראל. לשכות רבות של בונים חופשיים העניקו לו תואר של נשיא כבוד לכל חייו. השתתף בכנסים של הבונים החופשיים ברחבי העולם.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלכס לוין, מרדכי בלזר: לפיד מכוון של הבונים החופשיים, באתר News1 מחלקה ראשונה‏, 25 בספטמבר 2012
**שוודט על האודר**, או בקיצור **שוודט** (בגרמנית: **Schwedt/Oder**), היא העיר הגדולה ביותר במחוז אוקרמארק שבצפון-מזרח מדינת ברנדנבורג שבגרמניה. העיר שוכנת על נהר האודר, בקרבת הגבול עם פולין.

בעיר, שבעבר הייתה מרכז חקלאי, פועל כיום אחד מבתי הזיקוק הגדולים בגרמניה, שהוקם ב-1958 והוא מקושר לצינור נפט שמגיע מרוסיה. כמו כן פועל בשוודט בית החרושת הגדול באירופה לייצור נייר. רוב מפעלי התעשייה הוקמו בתקופת שלטון מזרח גרמניה בשנות השישים והשבעים של המאה ה-20.

עבור הפועלים הרבים שעברו לשוודט נבנו בנייני מגורים גדולים. כ-9% ממבני המגורים בעיר הם בתים בבנייה טרומית מבטון שנבנו באותה תקופה. לאחר שהופחת באופן משמעותי מספר מקומות העבודה לאחר איחוד גרמניה ולאחר שובה של כלכלת השוק, איבדה שוודט כרבע מאוכלוסייתה מאז שנת 1990. בעשורים האחרונים, נעשתה שוודט כעיר לדוגמה של תהליך הריסת בתים מסוג זה כדי להילחם בתופעה של דירות נטושות ובהתנוונות העיר.

גאוגרפיה
--------

שוודט שוכנת בחלקו המזרחי של האזור ההיסטורי של אוקרמארק המשתרע בין נהר האודר לבין נהר ההאבל (Havel). העיר ממוקמת בתוך עמק קרחוני בשוליים המערביים של שטחי ההצפה של נהר האודר המשתרעים לאורך גבול גרמניה-פולין, ואשר בשנת 1995 הוכרזו כפארק הלאומי של עמק האודר התחתון (Nationalpark Unteres Odertal). על גבי הנהר, במרחק של 10 ק"מ מדרום-מזרח, שוכנת העיר הפולנית חוינה (Chojna). הערים הגרמניות הקרובות הן אנגרמונדה (Angermünde) וגארץ (Gartz).

היסטוריה
--------

לאחר נדידת העמים יושב האזור בשבטים פולאבים. החל משנת 937 ובמשך המאה ה-11 וה-12 התחולל מאבק על השליטה באזור בין שבטים סלאבים, סקסונים ופומרנים.
היישוב שוודט מוזכר לראשונה במסמך משנת 1265. בעימות שהתחולל בין ברנדנבורג לבין פומרניה ויתר לודוויג השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג על העיר עבור ברנים השלישי, דוכס פומרניה (Barnim III) ב-1354. ב-1434 הוטל מצור על העיר על ידי פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג מבית הוהנצולרן, אך ללא הצלחה. ב-1481 עברה הבעלות על האזור לידיהם של רוזני תורינגיה והם העניקו ליישוב את זכויותיו כעיר והביאו את בשורת הרפורמציה הפרוטסטנטית.

פריחתה של שוודט הגיעה לקיצה עם פרוץ מלחמת שלושים השנים, כאשר העיר, שניצבה על הדרך שבין שצ'צ'ין לבין ברלין, נבזזה מספר פעמים. ב-1631 חנה במקום גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה, לאחר שנחת בפומרניה ובדרכו לקרב ברייטנפלד. שש שנים לאחר מכן העלה את העיר באש הפילדמרשל השוודי יוהאן באנר, לאחר שתושביה סירבו להיכנע.

במהלך המלחמה הצפונית הגדולה נחתם במקום הסכם שוודט.

לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, הפצצות כבדות שנמשכו מעל חודשיים, גרמו להרס של כ-85% משטח העיר, כולל המצודה שלה. הצבא האדום כבש את שוודט ב-26 באפריל 1945, שבועיים לפני כניעתה הסופית של גרמניה הנאצית.

במהלך שנות ה-60 ממשלת מזרח גרמניה עודדה את תושביה להתגורר בשוודט, מגמה שנעצרה עם נפילת הגוש הקומוניסטי.

ערים תאומות
-----------

* פוליןפולין קושאלין, פולין

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שוודט על האודר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של שוודט על האודר (בשפות מרובות)
* שוודט באנציקלופדיה בריטניקה (1911).
* שוודט על האודר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* שווט (גרמניה), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007552797605171
* GND: 4297951-1
* LCCN: n82161431
* MusicBrainz: 20241117-2013-44ce-a88e-2a3986ee656b
* NKC: ge733779
* VIAF: 131378022
* WorldCat: lccn-n82161431

 |
**לפני בוא החורף** (באנגלית: **Before Winter Comes**) הוא סרט קולנוע בריטי משנת 1969 בבימויו של ג'ון לי תומפסון, עם חיים טופול, דייוויד ניבן ואנה קארינה בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הסיפור "המתורגמן" ("The Interpreter") מאת פרדריק קיפה שפורסם בעיתון ניו יורקר.

הסרט צולם באוסטריה מדרום לזלצבורג.

תקציר העלילה
------------

לאחר מלחמת העולם השנייה בקיץ 1945, מקימים הבריטים מחנה באוסטריה לפליטים מארצות שונות. מטרת השהייה במחנה היא לזהות את הפליטים ולהחליט אם לשלחם לאזור הכיבוש הרוסי או האמריקאי.

מפקד המחנה הוא מייג'ור ברנסייד (דייוויד ניבן) שנשלח למקום לאחר שנפצע בקרב והוא צולע ונזקק למקל הליכה. סגנו הוא לוטננט פילגינטון (ג'ון הארט) שיודע פרט לאנגלית גם יוונית ולטינית אבל זה לא מספיק.

ברנסייד שואל את הקהל מי יודע שפות ומתקרב אליו בחור בשם ינוביץ' (חיים טופול) שאומר שהוא מדבר 13 שפות – רוסית, פולנית, הונגרית, יוונית, גרמנית, איטלקית, רומנית, בולגרית, סרבו-קרואטית, רומני, וקצת ערבית, יידיש וסינית.

ינוביץ' מתקבל לתפקיד וכעבור זמן קצר הוא משתלט על קבוצת הפליטים ומארגן את המחנה לסדר. הוא גם "מתווך" בין הבריטים לבין הרוסים בפיקודו של קפיטן קמנב (אורי לוי) בעניין מועדון החיילים ששני הצדדים תובעים לעצמם. ינוביץ' משכנע את ברנסייד להסכים לחלוקת המבנה באמצע וכולם שותים לכבוד זה.

ינוביץ' מכיר אלמנה אוסטרית צעירה בשם מריה (אנה קארינה), מספק לה את כל צרכיה ומנהל אתה יחסים אינטימיים. היא מקיימת יחסים גם עם מייג'ור ברנסייד.

ינוביץ' מארגן את המחנה לקראת ביקורו של הבריגדיר ביולי (אנתוני קווייל) שלכבודו הוא גם מארגן ומנצח על מקהלת פליטים ששרה את ההמנון הבריטי.

הרוסים מגלים שינוביץ' הוא עריק מהצבא האדום ודורשים את הסגרתו. ברנסייד נותן לו להימלט אבל הוא נלכד ומוחזר. כעת דורש הבריגדיר להסגירו לרוסים כדי למנוע מתיחות לא רצויה. ינוביץ' מועבר במשאית עם משמר כבד. הוא מגלה שקמנב יושב קדימה וחיוך עולה על פניו, אולי יצליח שוב להימלט.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| חיים טופול | ינוביץ' | מתורגמן |
| דייוויד ניבן | מייג'ור ברנסייד | מפקד מחנה פליטים |
| אנה קארינה | מריה | אלמנה אוסטרית |
| אורי לוי | קפיטן קמנב | קצין רוסי |
| ג'ון הארט | לוטננט פילגינטון | סגן מפקד המחנה |
| אנתוני קווייל | בריגדיר ביולי |  |

קישורים חיצוניים
----------------

* "לפני בוא החורף", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "לפני בוא החורף", באתר AllMovie (באנגלית)
* "לפני בוא החורף", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "לפני בוא החורף", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* לפני בוא החורף, באתר TCM
* המתורגמן ינוביץ' מציג את עצמו, באתר יוטיוב
**גרפולוג**, אדם העוסק בגרפולוגיה, כלומר בניתוח כתב יד. 
גרפולוגיה היא תורה פסאודו-מדעית הקושרת בין כתב ידו של אדם לבין אישיותו. 
פעילות זו נעשית לשתי מטרות שונות בתכלית:

* ניתוח אופיו, התנהגותו ותכונות נוספות של אדם, בעיקר לשם קביעת התאמתו למשרה מסוימת (אבחון תעסוקתי), או התאמתו בתחומים אחרים.
* ניתוח כתב יד כדי לזהות האם אדם מסוים הוא כותבו של מסמך מסוים או חתום על מסמך מסוים. ניתוח זה משמש בעיקר בבתי משפט (כולל בתי משפט בישראל).

גרפולוגים עוסקים במקצועם בעיקר כעצמאיים, או במכון לשירותי גרפולוגיה המאגד גרפולוגים אחדים. 

הכשרה של גרפולוגים נעשית בעיקר במכונים העוסקים בגרפולוגיה. ישנם גרפולוגים העוסקים בהוראת המקצוע.

לגרפולוג העוסק באבחון תעסוקתי יש עוצמה רבה: בכוחו להשפיע, ואולי אף להכריע, למי תינתן משרה מסוימת. חרף זאת, גרפולוג אינו נדרש בישראל להסמכה או לרישוי. 

רבים מהגרפולוגים בישראל מאוגדים במסגרת "האגודה לגרפולוגיה מדעית בישראל", שהוקמה בשנת 1977. הצטרפות לאגודה מותנית במעבר מבחני קבלה.

קישורים חיצוניים
----------------

* קולו אור, על גרפולוגיה והונאה עצמית, באתר מכון דוידסון: הזרוע החינוכית של מכון ויצמן למדע, ‏13 במאי, 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph1002010

 |
**גְּרַפֵמַה** הוא מונח מתחום האורתוגרפיה או מתחום הטיפוגרפיה, ומשמעותו שונה במקצת בכל אחד מהתחומים.

באורתוגרפיה
-----------

 ערך מורחב – **אורתוגרפיה**  

אורתוגרפיה היא תיאור וחקר של שיטות כתיבה עבור שפות מדוברות. במסגרת האורתוגרפיה אפשר להגדיר גרפמה בצורה מצמצמת או מרחיבה. בהגדרה מצמצמת מדובר בקבוצת סימנים גרפיים שיכולים להתחלף זה בזה בלי ליצור כל הבחנה. כל אחד מהסימנים בקבוצה מכונה **אלוגרף**.

לדוגמה באלפביתים הלטיני, היווני והקירילי יש שתי סדרות של אותיות: רישיות (Capital) וקטנות (Miniscule). כנגד כל אות רישית יש אות קטנה, כלומר הסימנים A ו-a באלפבית הלטיני הם אלוגרפים המהווים גרפמה אחת. במקרה זה החילוף בין שני הסימנים אינו חופשי לגמרי. הסימן A יופיע בתחילת משפט, בתחילת שם פרטי, בכותרות ובמקרים אחדים נוספים, בעוד הסימן a יופיע בכל יתר המקרים. הצורות הבאות חוקיות: ADAM, Adam בעוד הצורות הבאות אינן חוקיות: aDAM, AdAm, adam ועוד. אפשר, אם כן לומר שמדובר באלוגרפים ב**תפוצה משלימה**.

גם בעברית קיימים אלוגרפים בתפוצה משלימה. כל האותיות הסופיות הן אלוגרפים של גרפמה אחת, שבה שני סימנים נמצאים בתפוצה משלימה. בסוף מילה מופיע אלוגרף אחד, ובכל יתר המקרים אלוגרף אחר. לדוגמה, במילה **מים** הסימנים **מ** ו-**ם** מהווים גרפמה אחת, כשהאלוגרף מ מופיע בתחילת המילה והאלוגרף ם מופיע בסופה. במקרה זה רק הצירוף "מים" הוא חוקי, בעוד הצירופים "םימ", "מימ", ו"םים" אינם חוקיים.

בערבית, רוב הגרפמות כוללות 2-4 אלוגרפים בתפוצה משלימה. כלומר, לרוב האותיות יש צורה מיוחדת לתחילת המילה, לאמצע המילה, ולסופה. לדוגמה, הצורות: هـ ـهـ ـه ه הן אלוגרפים של הגרפמה המקבילה ל-ה בעברית. כל אחת מהן מופיעה במקום אחר במילה. בערבית יש גם אלוגרפים שהחילוף ביניהם חופשי לגמרי (Free Variations). לדוגמה, הסימן "ל-א" لا יכול לבוא בכמה צורות, כשהשימוש בכל אחת מהן תלוי כמעט לגמרי בסגנונו של הכותב.

בהגדרה מרחיבה, המתייחסת לממשק שבין אורתוגרפיה לפונולוגיה, גרפמה היא ביטוי גרפי לפונמה. לפי הגדרה זו, הסימנים s ו-ç בצרפתית ובפורטוגזית הם אלוגרפים של גרפמה אחת, כיוון שהם מסמנים פונמה אחת - /s/. בעברית מודרנית, צירוף האותיות "טש" והסימן צ' הם אלוגרפים של גרפמה אחת, כיוון ששניהם מסמנים את הפונמה /ʧ/.

בטיפוגרפיה
----------

 ערך מורחב – **טיפוגרפיה**  

בתחום הטיפוגרפיה, העוסק בעיצוב גופנים לדפוס, גרפמה היא יחידת הכתב הקטנה ביותר. יחידה כזאת יכולה להיות אות, לוגוגרמה (סימנים כגון $, %, או סימניות סיניות), ספרות, סימני פיסוק וכיוצא באלה. גופן חייב לכלול גרסה לכל גרפמה הכלולה בשפה, וחייבת להיות התאמה בין הגרפמות כדי לשמור על קו אחד בעיצוב הגופן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרפמה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph839777

 |
עקומת כיול לפחמן-14
**לפני זמננו** (אנגלית: **before present**, תכופות מקוצר לראשי התבות **BP**) היא ספירת זמן מקובלת במדעים רבים דוגמת ארכאולוגיה פרהיסטורית, פלאונטולוגיה, גאולוגיה ואסטרונומיה. היא משמשת לתיארוך מאורע עתיק, באמצעות מספר השנים שחלפו מאז התרחשותו ועד זמן הווה.

סימונים דומים
-------------

סימונים דומים נוספים הנפוצים בספרים ופרסומים מדעיים הם:

* **tya** (ראשי תבות של thousand years ago) או **kya** (ראשי תבות של kilo year ago) שפירושם "אלפי שנים לפני זמננו".
* **mya** (ראשי תבות של mega year ago) שפירושו "מיליוני שנים לפני זמננו", וניתן לתרגם לעברית למ"ש או משל"ז.
* **bya** (ראשי תבות של billion years ago) או **gya** (ראשי תבות של giga year ago) שפירושם "מיליארדי שנים לפני זמננו".

השיטה וחסרונותיה
----------------

השיטה משמשת בדרך-כלל לציון גיל מאורעות בני עשרות אלפי שנים לפחות, ולעיתים קרובות מיליוני שנים ואף מיליארדי שנים. בטווחי זמן אלה, הפרש הזמן בין ציון "לפני הספירה" לבין ציון "לפני זמננו" (מעט יותר מאלפיים שנה בתחילת המאה ה-21) הוא זניח. הפרש זה קטן לרוב משולי הדיוק של שיטת התיארוך בה השתמשו, המצוינים בסימן **±**.

השגיאה הנובעת מן השוני בתאריך המדויק של זמן הווה קטנה אף יותר, בהנחה שהעושה שימוש בשיטה חי במאות השנים האחרונות. עם זאת, שגיאה זו עלולה להיות משמעותית בתיארוך פחמן 14, אשר משמש לעיתים קרובות למדידת גילים בני אלפי שנים בלבד. לכן, בתיארוך וכיול באמצעות שיטה זו מקובל כי הפירוש התקני של "לפני זמננו" הוא הזמן שחלף מן האירוע ועד שנת 1950 לספירה. תקן זה נובע מכך שתיארוך פחמן 14 פותח בשנות ה-50 של המאה ה-20.

שימושים
-------

שכבות סלע עתיקות ביוטה
שיטת ספירה זו מצויה ביסודם של מדעים רבים החוקרים אירועים עתיקים. בדרך זו הורכב לוח הזמנים הגאולוגי, הקובע את השתייכותן של שכבות סלע לעידן מסוים על-פי הסטרטיגרפיה שלהן והימצאות מאובנים.

באופן דומה נעשה בה שימוש באסטרונומיה ובקוסמולוגיה, למשל בתאוריית המפץ הגדול ובקביעת גילה והתפתחותה של מערכת השמש.

דוגמאות נוספות לשימוש בשיטה הן אנתרופולוגיה וארכאולוגיה העוסקות בחקר האדם ותרבותו בתקופות היסטוריות ופרהיסטוריות.

ראו גם
------

* לוח הזמנים הגאולוגי
* לפני מיליון שנה
* מדידה וציון של זמן
* תיארוך רדיומטרי
* תיקוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Remarkable Metrological History of Radiocarbon Dating, עמ' 190
**זלמן קליאוט** (1908–1979) היה עסקן כדורגל ישראלי ומזכיר כבוד של ההתאחדות לכדורגל בישראל בעבר.

ביוגרפיה
--------

נולד בריגה בירת לטביה. ב-1923 עלה לארץ ישראל. התחיל את דרכו בכדורגל עם הצטרפותו בשנות ה-40 לקבוצת הפועל תל אביב. בשנת 1950 עבר לקבוצת הכדורגל של מכבי תל אביב והיה פעיל במרכז מכבי. ב-1953 מונה למזכיר הכבוד של ההתאחדות לכדורגל בישראל, תואר חשוב באותם ימים (אינו קיים כיום). קליאוט עזר בארגון התחום הכספי בהתאחדות ויצר קשרים עם אנשי כדורגל במדינות המזרח הרחוק. הוא עמד בראש משלחות כדורגל רבות של ישראל ומכבי תל אביב במסעות באסיה, אירופה וארצות הברית. בזכות קשריו בהתאחדויות באסיה, נודע לו על כוונת מדינות ערב לפעול לסילוקה של ישראל מהמסגרת הספורטיבית של אסיה באמצעות קיום הצבעה בקונגרס ההתאחדויות האסייתי החודש מרץ 1972; הוא פעל מאחורי הקלעים ונפגש עם מספר ראשי התאחדויות, ולבסוף בהצבעה כשלה יוזמת מדינות ערב.

במקביל לפעילותו בתחום הכדורגל, פיתח קליאוט מסוף שנות ה-40 את ענף משאיות התובלה. בסוף שנות ה-60 שימש בתפקיד יו"ר ארגון בעלי המשאיות.

קליאוט נפטר ב-1979 בתל אביב בגיל 71. ההתאחדות לכדורגל בישראל הנציחה את פועלו באמצעות גביע המדינה לנערים ג' הקרוי על שמו ומחולק מדי שנה.

קישורים חיצוניים
----------------

* זלמן קליאוט, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  תוצאות גביע המדינה נערים ג' בכדורגל על שם זלמן קליאוט, עונת 2014/2015 באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"זלמן קליאוט"**.
**פקטור פנימי** (באנגלית: **Intrinsic Factor**) הוא חומר מסוג גליקופרוטאין, שנוצר בתאי הדופן בקיבה Parietal cells. זהו חומר הכרחי לספיגה תקינה של ויטמין B12 במעי הדק.

**ספיגה של ויטמין B12 במערכת העיכול**. מקרא:  

**B12** = ויטמין B12.  

**R** = קושר R קיבתי ‎Gastric R Binder‏.  

**IF** = פקטור פנימי ‎Intrinsic Factor‏.  

**TCII** = טרנסקובלמין 2 ‎Transcobalamin II‏.

מנגנון ספיגת ויטמין B12 במערכת העיכול
-------------------------------------

### בקיבה

ויטמין B12 במזון, שמגיע לקיבה נקשר עם **קושר R קיבתי ‎Gastric R Binder‏** (R בתרשים) - זהו חומר מסוג גליקופרוטאין הנמצא בנוזלים שונים רוק, מיץ קיבה, חלב. הקומפלקס (R-B12 בתרשים) ממשיך לתריסריון. במקביל, בתאי הדופן בקיבה (Parietal cells) מופרש הפקטור הפנימי.

### בתריסריון

בתריסריון נקשר הפקטור הפנימי לוויטמין B12 במקומו של קושר R. הקומפלקס החדש (IF-B12 בתרשים) ממשיך לאילאום הסופי - החלק האחרון של המעי הדק.

### במעי הדק

באילאום הסופי - החלק האחרון של המעי הדק מסייע הפקטור הפנימי לוויטמין B12 להיספג לתאי המעי הדק, שם הוא מסיים את תפקידו ונהרס.

ויטמין B12 נקשר עם **טרנסקובלמין 2 - ‎Transcobalamin II‏** (TCII בתרשים) - זהו חלבון שתפקידו להעביר את הוויטמין B12 בדם.

חוסר של פקטור פנימי
-------------------

חוסר של פקטור פנימי גורם לחוסר של ויטמין B12 ועקב כך לאנמיה מגלובלסטית.

### סיבות לחוסר של פקטור פנימי

1. אנמיה ממארת היא מחלה אוטואימונית שפוגעת בתאי הדופן בקיבה Parietal cells, או בפקטור הפנימי, או בשניהם גם יחד. זו הסיבה השכיחה ביותר לחוסר של ויטמין B12, חוסר שגורם לאנמיה מגלובלסטית ולתופעות נוירולוגיות.
2. לאחר כריתת קיבה מלאה / חלקית, לרבות ניתוחי קיבה לטיפול בהשמנת יתר.
3. דלקת קיבה ניוונית Atrophic Gastritis.
4. חוסר מולד של פקטור פנימי (נדיר).

קיימות סיבות נוספות לחוסר של ויטמין B12, וסיבות נוספות לאנמיה מגלובלסטית, פרט לחוסר של פקטור פנימי.

### תופעות קליניות, אבחון וטיפול

 ערך מורחב – **אנמיה ממארת**

קישורים חיצוניים
----------------

הערות שוליים
------------

1. ↑  למרות השם - אנמיה ממארת איננה מחלה ממארת

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
גרפיטי אלכסמנוס
**גרפיטי אלכסמנוס** הוא גרפיטי רומאי עתיק אשר נשרט בטיח על קיר של חדר הסמוך לגבעת הפאלאטיום ברומא. הגרפיטי הוסר ונמצא כיום במוזיאון גבעת הפאלאטיום. הגרפיטי כולל ציור של דמות אדם עם ראש חמור הקבועה על צלב, משמאלו דמותו של צעיר, ומתחת לצלב כתוב ביוונית: "אלכסמנוס סוגד לאלוהיו". הוערך שהגרפיטי הוא משנת 200 לספירה בערך, ויש הטוענים שזהו הציור המוקדם ביותר של ישו.

הבניין בו נמצא הגרפיטי מכונה "גלוטיאנה". הקיסר קליגולה רכש את הבית והפך אותו לחלק ממתחם הארמון הקיסרי שלו. לאחר מותו של קליגולה הפך הבית לפנימייה עבור הפג'ים הקיסריים. מאוחר יותר הרחוב כולו כוסה בעפר כדי לתת תמיכה למבנים שמעליו. כך נותר הבית מאות שנים עד שהתגלה ב-1857.

הגרפיטי נועד ללעוג לנוצרי בשם אלכסמנוס. הצליבה נחשבה למיתה בזויה ברומא העתיקה, והחמור נחשב לבעל חיים בזוי, ואלכסמנוס מתואר סוגד לצלוב בעל ראש חמור. ראש החמור מבוסס על עלילת החמור - עלילה שהופצה נגד היהודים בעת העתיקה לפיה אלוהי היהודים זוהה עם החמור. אותה עלילה הופצה בהמשך גם נגד הנצרות. אוריגנס מציין שקלסוס היה בין מפיצי העלילה. בחיבור "אוקטביוס" (אנ') של מינוקיוס פליקס, הערוך בצורת ויכוח בין קייקיליוס הפגני לבין אוקטביוס הנוצרי, משמיע הפגני שורה של האשמות כבדות נגד הנצרות ובהן גם העלילה על מושא פולחנם: "אני שומע שהם עובדים את **ראש החמור**, השפל שבייצורים, שקודש על סמך איזו אמונה טיפשית - דת ראויה ומתאימה למנהגים כאלה".
טרטוליאנוס מדווח על אמונה רווחת שהנוצרים סוגדים לראש של חמור, ומספר גם על יהודי מומר שהסתובב בעיר קרתגו עם קריקטורה של דמות נוצרי בעל אוזני חמור ופרסה על אחת מרגליו, לבוש טוגה ואוחז בספר, תחת הכיתוב: "האל של הנוצרים נולד ל**חמור**".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרפיטי אלכסמנוס** בוויקישיתוף
* מאמר על הגרפיטי (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאמר על הגרפיטי
2. ↑  אוריגנס, **נגד קלסוס**, ספר שביעי, פרק 40.
3. ↑  Minucius Felix, **Octavius**, IX, 3
4. ↑  Tertullian, **Ad Nationes**, XIV
**זלמן יֶפרויקין** (נכתב לעיתים **אפרויקין**; בכתיב יידי: **יעפרויקין**; באנגלית: **Zalman** (**Salman**) **Yefroikin**;‏ 18 באפריל 1893 - 1 באוקטובר 1966), שנודע גם בשם העט **S. Efron**, היה סופר יידיש, מחנך ועורך יהודי.

ביוגרפיה
--------

יפרויקין נולד ב-18 באפריל 1893 בווקשנה שברוסיה (ליטא). הוא קיבל חינוך דתי מסורתי אצל אביו רפאל, סוחר תבואות גדול. מנעוריו בחר בהשכלה חילונית והשלים לימודיו בסמינר למורים בריגה (לטביה). בשנת 1921, לאחר כמה שנות הוראה היגר לארצות הברית והשתקע בניו יורק, שם היה מורה ומחנך פעיל ברשתות החינוך ביידיש. היה בין מקימי בתי הספר של "חוג הפועלים" (ארבעטער רינג), וגם לימד בהם כמורה מן השורה.

יפרויקין היה עורך פורה ביידיש ובאנגלית. הוא השתתף בעריכת אנציקלופדיות יהודיות ביידיש, וכן ערך כתב עת יהודי חינוכי באנגלית. בשנת 1943 ייסד וערך עיתון ילדים יהודי בניו יורק בשם "קינדער צייטונג" (יידיש: "עיתון ילדים"). במשך שנים הוציא וערך ספרי מקראות ביידיש לילדים, ובהם כאלה שנפוצו לא רק באמריקה אלא גם באירופה, בפולין ובמזרח אירופה שבין שתי המלחמות.

משנת 1953 ועד מותו שימש המנהל החינוכי של 85 בתי-ספר יהודיים חילוניים של "חוג הפועלים". כן היה חבר במועצת המנהלים של ייווא, בוועד הפועל של "אַלװעלטלעכער ייִדישער קולטור־קאָנגרעס" (*Congress for Jewish Culture*), של 'האנציקלופדיה הכללית ביידיש', וכן בוועדות המנהליות של ועד העובדים היהודי ושל עיתון פארווערטס.

יפרויקין פרסם מכתביו עשרות כרכים ביידיש. אף ספר מספריו לא תורגם לעברית. הוא נפטר ב-1 באוקטובר 1966 בניו יורק.

משפחה
-----

יפרויקין היה נשוי לאיימי ברזין (Amy Beresin), ובני הזוג היו הורים לשניים.

אחיו הבכור, ישראל אפרויקין, היה סופר יידיש והוגה דעות חילוני ידוע.

כתביו
-----

* זלמן יעפרויקין, ח. בעז, **אונזער ווארט: ליטעראריש-געזעלשאפטלעכע כרעסטאמאטיע**, ניו-יורק: מאקס נ. מייזעל פארלאג, 1940.
* זלמן יעפרויקין, **א באזוך אין סאוועט-רוסלאנד: איינדרוקן און באגעגענישן**, ניו-יורק: ארבעטער-רינג, 1962.
* זלמן יעפרויקין, **יידן גיבן זיך ניט אונטער** [יידיש: "יהודים לא נכנעים"], ניו-יורק: ארבעטער-רינג, 1965 – על החיים היהודיים במזרח אירופה (תורגם לאנגלית בשנת 1966 תחת השם *Jews Do Not Surrender*).

קישורים חיצוניים
----------------

* Zalman Yefroikin Papers, באוניברסיטת סירקיוז (באנגלית)
* זלמן יפרויקין (1895-1966), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007306922905171
* GND: 1056142510
* ISNI: 0000 0001 1696 7628
* LCCN: n88241445
* SELIBR: 170224
* SUDOC: 261871234
* VIAF: 57027497
* WorldCat: lccn-n88241445

 |
**פקיצטיים** (שם מדעי: **Pakicetidae**) היא משפחה נכחדת של יונקים טורפים בתת-סדרת לווייתנים קדומים. הפקיצטיים חיו במהלך תחילת האאוקן ואמצעו, לפני 55.8 עד 40.4 מיליוני שנים, והילכו בעולם משך כ-15 מיליוני שנים.

מאפיינים
--------

הפקיצטיים הם ראשוני הלווייתנים הקדומים, ולפיכך אבותיהם של הלווייתנאים והדולפינים המודרניים. הם בילו את מרבית זמנם ביבשה, אולם סמיכות השלדים שנמצאו למקורות מים מרמזת ככל הנראה על ביקורים לא נדירים במים. בנוסף נתגלו מספר התאמות לחיים במים רדודים: עצמותיהם היו עבות, ארובות העין היו גבוהות, והנחיריים היו מעל השיניים החותכות.

הפרט הראשון שהתגלה ושויך למשפחה היה הפקיצטוס (*Pakicetus*), שנחשף בשנת 1983. כל השלדים שנמצאו ושויכו למשפחה נמצאו בעיקר בפקיסטן (אך גם במערב הודו), ומכאן שמם של המשפחה ואחד הסוגים בה. נראה כי האזור בו נמצאו השלדים היה אזור חופי (לים טתיס) בזמן שהפקיצטיים חיו.

כיום, משערים כי הפקיצטיים הם אבותיהם הקדומים של הלווייתנים המודרניים, בשל שלושה מאפיינים ייחודיים עיקריים: מוזרויות במיקום עצמות האוזניים בתוך הגולגולת, קיפול של אחת מהעצמות באוזן התיכונה, וסידור התלוליות שבשיניים הטוחנות. התאוריה העדכנית בדבר האבולוציה של הלווייתנאים גורסת כי אלו המודרניים התפתחו מלווייתנים (ימיים) כמו הבסילוזאוריים, שבתורם התפתחו מלווייתנים קדומים מימיים למחצה כמו אמבולוצטיים, שבתורם התפתחו מיצורים שוכני יבשה כמו הפקיצטיים.

מיון
----

במשפחה זו שלושה סוגים:

* איכתיולסטיס (*Ichthyolestes*) - הקטן שבשלושת הסוגים.
* נלצטוס (*Nalacetus*)
* פקיצטוס (*Pakicetus*) - הגדול שבשלושת הסוגים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פקיצטיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

* מורפולוגיה של פקיצטיים
* פקיצטיים
**אנריקו ולנטיני** (בגרמנית: **Enrico Valentini**; נולד ב-20 בפברואר 1989) הוא כדורגלן גרמני ממוצא איטלקי המשחק בעמדת המגן הימני בנירנברג.

קריירה
------

ולנטיני גדל במחלקת הנוער של נירנברג, ולקראת עונת 2008/2009 קודם לקבוצת המילואים של המועדון.

ביולי 2010 הצטרף לו.פ.ר. אאלן מהליגה הגרמנית השלישית. בתום עונת 2011/2012 העפיל עם הקבוצה לבונדסליגה השנייה. במרץ 2012 האריך את חוזהו בקבוצה עד ליוני 2014.

בפברואר 2014 חתם על חוזה לשלוש שנים בקרלסרוהה מהליגה השנייה. במסגרת החוזה הוסכם שוולנטיני יסיים את העונה במדי ו.פ.ר. אאלן, ויעבור לקרלסוהה רק ביולי.

ביולי 2017 עבר בהעברה חופשית לקבוצת נעוריו, נירנברג, גם היא מהליגה השנייה, ובתום העונה העפיל עם הקבוצה לבונדסליגה. את עונת 2018/2019 בבונדסליגה סיימה הקבוצה במקום האחרון, ושבה לליגת המשנה.

ב-30 באוקטובר 2019, במשחק נגד פ.צ. קייזרסלאוטרן במסגרת הסיבוב השני של הגביע הגרמני, נפצע שוערה של נירנברג בדקה ה-115 של תוספת הזמן ואת אפודת השוער קיבל ולנטיני, מפני שלקבוצתו לא נותרו חילופים זמינים. בדו-קרב בעיטות העונשין שנערך בתום הזמן החוקי וההארכה לא הצליח ולנטיני לעצור אף בעיטה, וקבוצתו הפסידה 5–6 והודחה מהמפעל.

בפברואר 2020 האריך את חוזהו בקבוצה עד ליוני 2022, ולקראת עונת 2020/2021 הפך ולנטיני לקפטן הקבוצה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנריקו ולנטיני** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  Valentini bleibt bis 2014 beim VfR, kicker (ב־)
2. ↑  "Karlsruher SC verpflichtet Enrico Valentini aus Aalen" (בגרמנית). sportal.de. נבדק ב-7 במאי 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Für die neue Saison: Club verpflichtet Enrico Valentini, fcn.de (בגרמנית)
4. ↑  6:5! Kaiserslautern bezwingt Nürnberg im Elfmeterschießen, kicker (ב־)
5. ↑  Bis 2022 verlängert: Valentini bleibt dem Club treu, fcn.de (בגרמנית)
6. ↑  Neuer Club-Kapitän: Valentini übernimmt die Binde, fcn.de (בגרמנית)
**אלירן אבני** (יליד 1975) הוא פסנתרן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

אבני נולד בישראל בשנת 1975. הוא בוגר בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב בהנחייתה של מרינה בונדרנקו. הוא המשיך לימודיו בבית הספר ג'וליארד בניו יורק, שם סיים תואר ראשון ושני במוזיקה בהנחיית ד"ר יוכבד קפלינסקי. הוא משלים עתה לימודי דוקטורט על ניתוח רגשות במוזיקה, בהנחיית המוזיקולוג קרל שכטר.

כבר בגיל 17 זכה אבני בתחרות קלרמונט ובתחרות רחמנינוב בישראל וזכה לבצע את הקונצרט הראשון לפסנתר של רחמנינוב עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוח זובין מהטה.

בשנת 2005 הקליט אבני את מלוא יצירותיו לפסנתר של המלחין הישראלי אבנר דורמן. ההקלטה ראתה אור בחברת ההקלטות נקסוס.

בשנת 2007 הופיע כסולן עם התזמורת הסימפונית חיפה.

אבני הוא מנהל אמנותי של אנסמבל שאפל, המורכב ממוזיקאים ישראלים ואמריקאים בוגרי ג'וליארד.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אלירן אבני
* אלירן אבני, ברשת החברתית פייסבוק

* אלירן אבני, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* אלירן אבני, באתר Discogs (באנגלית)
* גן עדן למוזיקאים צעירים. כתבה בהארץ על תלמידים ישראלים בג'וליארד.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007296040105171
* BnF: cb162300855 (data)
* ISNI: 0000 0001 2136 2527
* LCCN: no2006105598
* MusicBrainz: fb8db46d-40a3-4b94-9c5e-d51c2842ff25
* VIAF: 63771982
* WorldCat: lccn-no2006105598

 |
מוזיאון הכפרים האבודים
אבני מצבה באנדרטת החלוצים באתר Upper Canada Village
אנדרטת קרב חוות קרייזלר באתר Upper Canada Village
**הכפרים האבודים** הוא כינוים של עשרה יישובים על גדת נהר סנט לורנס שבקנדה, אשר פונו והוצפו במים בשנת 1958 במסגרת הקמת נתיב המים סנט לורנס.

הפינוי וההצפה
-------------

עשרת היישובים שכנו על גדת הנהר בקרבת העיר קורנוול שבפרובינציית אונטריו. תושביהם הועברו ויושבו מחדש בעיירות שתוכננו לשם כך במרחק של מספר קילומטרים מבתיהם הקודמים. יישוב נוסף, אירוקיז (Iroquois), נועד להצפה, אך הועתק בשלמותו לאתר אחר במרחק של קילומטר וחצי ממקומו המקורי. חלק מיישוב נוסף, מוריסברג (Morrisburg), הוצף גם הוא, אך המבנים בחלק זה הועתקו לשטח גבוה יותר בשטח אותו יישוב.

בסך הכל נאלצו כ-6,500 אנשים לעקור ממקומות מגוריהם. פני השטח של היישובים פונו כליל. 530 מבנים הועברו ממקומם ונהרס מספר רב של מבנים - בתי מגורים, בתי ספר, בתי עסק ומתקנים חקלאיים. במסגרת התוכנית היה צורך לשנות ולסלול מחדש גם חלק מנתיבו של הכביש המהיר מס' 2 של אונטריו.

הפיצויים שניתנו למפונים היו שנויים במחלוקת ביניהם לבין הממשלה, שכן רבים מהתושבים סברו שהם היו נמוכים ולא ראויים לאור זאת ששווי השוק של רכושם כבר צנח משעה שהוכרז על התוכנית לבנות את נתיב המים סנט לורנס.

בבוקר ה-1 ביולי 1958 פוצץ סכר גדול בקרבת עשרת היישובים והצפתם החלה. ארבעה ימים אחר כך היו כולם שקועים תחת פני המים. המים הציפו גם חלקים מקו החוף של נהר סנט לורנס בעברו האמריקאי, אך שם לא היה צורך לפנות אף יישוב. השטח הכולל שהוצף הגיע ל-80 קילומטרים רבועים.

היישובים שהוצפו
---------------

* אולטסוויל (Aultsville)
* דיקינסונס לנדינג (Dickinson's Landing)
* וודלנדס (Woodlands)
* ויילס
* מולינט (Moulinette)
* מייפל גרוב (Maple Grove)
* מיל רוש (Mille Roches)
* סנטה קרוז (Santa Cruz)
* פאראנס פוינט (Farran's Point)
* שיקס איילנד (Sheek's Island)

הנצחה
-----

מוזיאון לזכר הכפרים האבודים נבנה בקרבת העיר קורנוול, ומוצגים בו בין השאר מבנים מקוריים שהועתקו מהכפרים.

בפארק המורשת Upper Canada Village שליד מוריסברג ניצבים מבנים נוספים שהועברו מהכפרים האבודים. בפארק ניצבת אנדרטה שהועברה מאתר חוות קרייזלר (Crysler's Farm) שהוצף אף הוא והמנציחה קרב שהתחולל שם במהלך מלחמת 1812. כמו כן ניצבת בו אנדרטה ובה קבועות 300 אבני מצבה, שהובאו משמונה בתי קברות שהתקיימו בעבר בכפרים האבודים.

במקומות אחדים נותרו שרידים של מדרכות ויסודות בניינים מהכפרים האבודים, אשר ניתן להבחין בהם מתחת לפני המים או אף בקו המים של הנהר בעת שמפלסו יורד.

שטחים גבוהים אחדים מהיישובים שהוצפו נותרו מעל פני המים ומהווים איים בנהר. מחבר ביניהם הכביש Long Sault Parkway.

ראו גם
------

* מולוגה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הכפרים האבודים** בוויקישיתוף
* אתר מפורט אודות הכפרים האבודים
* אתר אינטראקטיבי על הכפרים האבודים
* אתר האגודה ההיסטורית של הכפרים האבודים

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקור: ידיעה מהעיתון Ottawa Citizen, ‏28 ביוני 2008.
2. ↑  מקור: אתר Canadian Headstones.
**טומי יותם רימוני** (1927 – 5 באפריל 2021) היה תעשיין ישראלי, מייסד החברות רימוני תעשיות ורימוני פלסט.

ביוגרפיה
--------

יותם נולד בשנת 1927 ברומניה. בשנת 1940 הצליח עם הוריו ואחותו הבכורה להימלט מציפורני הנאצים ולעלות לארץ ישראל. לאחר סיום כיתה ח' הלך לעבוד ולסייע בפרנסת המשפחה במקביל ללימודי ערב בבית ספר מקצועי. לאחר השירות הצבאי בפלמ"ח התחיל את דרכו המקצועית בתעשייה הצבאית (תע"ש). תאונת דרכים הובילה אותו לשיקום ארוך בבית חולים, האחות המטפלת בו, אסתר גליק, הפכה לימים לאשתו ושותפתו בחיים ובקריירה. ביחד הביאו לעולם שלושה בנים: רפי, גדי ודני. המשפחה הענפה השתלבה גם היא במפעל חייו ובתעשייה.

יותם במפעל התבניות מרכיב את אחת התבניות הראשונות בדרך לרבות נוספות לאורך שנות פעילותו
בשנת 1954 עזב יותם את התעשייה הצבאית והקים בית מלאכה בתל אביב, שבו ייצר תבניות להזרקת פלסטיק. בית המלאכה התפתח לחברת רימוני תעשיות שהתאגדה בשנת 1966 וצמחה להיות אחד ממפעלי ההזרקה וייצור התבניות המובילים בישראל. עם צמיחת העסק הצטרפו שלושת הבנים לניהול לצד הוריהם. בשנת 1973 העתיקה רימוני תעשיות את משכנה לפתח תקווה ובשנת 1979, העסק התרחב גם להזרקת מוצרי פלסטיק. בשנת 1994 החברה הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב, נפתח מפעל נוסף בקריית שמונה והפעילות בתחום ההזרקה התרחבה עוד יותר.

בשנת 2017 נחנך משכן החברה החדש במודיעין. המעבר למשכן החדש התרחש בדיוק לקראת יום הולדתו ה-90 של יותם.

יותם זכה לראות את מפעל חייו המשפחתי הופך לבית למאות עובדים. ההצלחה העסקית לוותה גם במעורבות בפרויקטים קהילתיים בהם דוגלת החברה ועוזרת במתן עבודה לאוכלוסיות שונות. בשנת 2020 קרן פימי הצטרפה כשותפה בשליטה משותפת בתמורה ל-150 מיליון ש"ח.

בשנת 2000, פרש מתפקיד מנכ"ל רימוני תעשיות, ובנו דני רימוני מונה למנכ"ל במקומו. לאחר פרישתו, התפנה לעסוק בתחביבו – בניית דגמים של מכונות בבית מלאכה קטן שהקים בביתו. דגמים אלו מעטרים את חדר הישיבות במשרדי החברה במודיעין. 

יותם רימוני נפטר ב-5 באפריל 2021 בביתו ברמת חן כשלצידו אסתר ושלושת בניו.

קישורים חיצוניים
----------------

* נפרדים מיותם רימוני, באתר PlasticTime,‏ 27 במאי 2021
* יותם רימוני-סיפור היווסדותה של חברת רימוני פלסט, סרטון בערוץ "רימוני פלסט", באתר יוטיוב (אורך: 12:47)
**זורק אבן למרקוליס** הוא פתגם תלמודי שבא לתאר מי שהתכוון לטוב ונמצא עושה רעה.

מרקוריוס (מרקוליס)
מרקוליס הוא הנוסח התנאי לשמו של האל הרומאי מרקוריוס, שעל-פי המשנה, דרך עבודתו הייתה הוספה לערימת האבנים שליד פסלו. זורק אבן למרקוליס הוא מי שראה את פסלו של האליל, והשליך עליו אבן לאות גנאי, מבלי לדעת שבכך הוא למעשה עובד את האליל.

מקור הביטוי הוא בתלמוד הבבלי, בסיפור על רב מנשה. דוגמה לשימוש בביטוי נמצאת בתלמוד הבבלי, מסכת חולין, בה נאמר: "כל השונה לתלמיד שאינו הגון, כזורק אבן למרקוליס".. ועוד על דרך זו נאמר בתוספתא: "כשם שזורק אבן למרקוליס עובד עבודה זרה, כך כל המכבד רשע כאלו עובד עבודה זרה". 

שני הביטויים באים לתאר אדם שהתכוון לטוב, ונמצא עושה רע: השונה לתלמיד שאינו הגון התכוון לטוב, שהרי התכוון ללמדו תורה, אך נמצא עושה רע - שכן לימד תורה לאדם שישתמש בה לרעה. וכך גם המכבד רשע התכוון לטוב, שהרי התכוון לכבד אדם, אך נמצא עושה רע - שכן בכך שכיבד רשע הביא להגדלת כוחו בקרב החברה, והגדלת כוחו של רשע בקרב החברה מביאה לרעה.

לתיאור המצב ההפוך, של מי שהתכוון להרע ונמצא עושה טובה, משמש הביטוי "בא לקלל ונמצא מברך", המבוסס על סיפורו של בלעם בן בעור.

קישורים חיצוניים
----------------

* מרקוליס, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת"

הערות שוליים
------------

1. ↑  משנה, מסכת סנהדרין, פרק ז', משנה ו'
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ס"ד, עמוד א'.
3. ↑  תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף קל"ג, עמוד א'
4. ↑  תוספתא ע"ז פ"ז סוף
**יותם שירן** (נולד ב-8 באוגוסט 1990) הוא כדורסלן ישראלי אשר משחק במועדון הפועל כפר סבא מהליגה הארצית.

קריירה
------

שירן, בן קיבוץ שפיים, שיחק בקבוצת הנוער של הפועל גליל עליון ובנבחרת הכדורסל של תיכון "עמק החולה". בעונת 2007/2008 נבחר לחמישיית העונה בליגת הנוער. 

בעונת 2008/2009 הצטרף שירן להפועל חולון בליגת העל בכדורסל. הוא מיעט לשחק בה, אך היה שותף לזכייתה בגביע המדינה. בעונה הבאה הצטרף להפועל לב השרון מהליגה הלאומית. באותה עונה קלע 19.3 נקודות בממוצע למשחק, ונבחר לתגלית העונה של הליגה הלאומית. בסיום העונה עבר להפועל בארי, ובהמשך העונה עבר להפועל קריית טבעון. לקראת עונת 2011/2012 חתם במדי הפועל תל אביב לשלוש שנים יחד עם אבירם זליקוביץ' ובר טימור במטרה מוצהרת של המאמן ארז אדלשטיין לבנות קבוצה המבוססת על ישראלים צעירים ומבטיחים. שירן העפיל עם הקבוצה לליגת העל, והמשיך לשחק במדיה כמחליף גם לאחר העפלתה. בסיום עונת 2013/2014 שוחרר מהקבוצה והפסיק לשחק כדורסל בצורה מקצוענית למשך יותר משנתיים. בעונת 2016/2017 חזר שירן לשחק כדורסל בבית"ר כפר יונה מהליגה הארצית. בעונת 2017/2018 שיחק במכבי הוד השרון מהליגה הלאומית.
בקיץ 2018 חתם באליצור עירוני נתניה מהליגה הלאומית

בקיץ 2019 חתם בהפועל כפר סבא מהליגה הארצית

### בנבחרות ישראל

שירן היה חבר בנבחרות הקדטים, הנוער והעתודה של ישראל. הוא שיחק במדי נבחרת הקדטים באליפות אירופה שנערכה ב-2006 בספרד, בה סיימה הנבחרת במקום השביעי. בשנת 2008 שיחק במדי נבחרת הנוער באליפות אירופה שנערכה ביוון, והיה שני לקלעי הנבחרת אחרי בן רייס, עם 10.3 בממוצע למשחק. 

בשנת 2009 החל שירן לשחק במדי נבחרת העתודה. באותה שנה סיימה הנבחרת במקום ה-15 באליפות אירופה שנערכה ברודוס, וירדה לדרג ב'. באליפות אירופה דרג ב' שנערכה באוסטריה ב-2010 הפך שירן לגורם משמעותי יותר בנבחרת. הוא שיחק 32 דקות בממוצע למשחק, קלע 16.6 נקודות בממוצע, וקלט 5.4 כדורים חוזרים במשחק. הנבחרת סיימה במקום החמישי, ולא הצליחה לחזור לדרג א'.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר eurobasket
* יותם שירן באתר הפועל תל אביב
* מידע באתר האוהדים של הפועל תל אביב

הערות שוליים
------------

1. ↑  "בחזרה לעתידים: הקאמבק של יותם שירן עובר בדרך רמתיים - mynet הוד השרון". אורכב מ-המקור ב-2018-01-21. נבדק ב-2018-01-20.
2. ↑  עונת המלפפונים, ניב שמולי
3. ↑  לוח העברות ארצית גברים - קיץ 2019 את ספסל
דוגמה לגיליון בטיחות חומרים בפורמט אמריקני המספק הנחיות לטיפול בחומר מסוכן ומידע אודות הרכבו ומאפייניו
**גיליון בטיחות חומרים** (גב"ח) (באנגלית: **Material Safety Data Sheet**, בראשי תיבות: **MSDS**) הוא גיליון המכיל מידע הנוגע למאפייניו של חומר מסוים. הוא נועד לספק לעובדים המתעסקים עם החומר ולכוחות חירום את הנהלים לטיפול או לעבודה עם חומר זה בצורה בטוחה, ומכיל מידע כגון מאפיינים פיזיקליים (נקודת התכה, נקודת רתיחה, נקודת התלקחות, וכיוצא בזה), רעילות, השפעות בריאותיות, עזרה ראשונה, ריאקטיביות, אחסון, הובלה, סילוק, ציוד מגן, ונהלים לטיפול בשפיכה. הפורמט המדויק של הגיליון עשוי להשתנות ממקור למקור, ולעיתים קרובות ישנם שני סוגי גליונות בטיחות לחומר אחד – הראשון מקוצר, שנמצא בהישג ידו של הנהג המוביל, ושנקרא גם '**כרטיס בטיחות'**, ובו מידע קצר ועיקרי שרלוונטי לשימוש כוחות ההצלה במקרה חירום, ושני מורחב, לקריאה לפני שימוש ראשון בחומר (המיועד בדרך כלל למי שהזמין את החומר ואמור להשתמש בו).

שימוש נרחב נעשה בגיליונות בטיחות חומרים לקיטלוג מידע אודות חומרים תעשייתיים או סינתטיים. המידע בגיליון בטיחות חומרים עשוי להכיל הוראות לשימוש בטוח בחומר וסיכונים אפשריים הכרוכים בשימוש בו.

בישראל - יצרן, יבואן, סוכן או משווק של חומר מסוכן מחויב על פי חוק, לצרף גיליונות בטיחות לחומרים שהוא מספק. במקום עבודה שמוחזקים בו חומרים מסוכנים מעל כמות מסוימת חלה חובה להחזיק בהישג ידם של העובדים גיליון בטיחות לכל חומר מסוכן שמקום העבודה מחזיק. בנוסף, מחזיק מקום העבודה מחויב להביא לידיעת עובדיו את תוכנם של גליונות הבטיחות של החומרים איתם הם עובדים – ואלו מחויבים לפעול על פי ההנחיות הרשומות בו.

ראו גם
------

* בטיחות וגיהות בתעסוקה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גיליון בטיחות חומרים** בוויקישיתוף
* אינדקס אתרים לחיפוש גיליונות בטיחות חומרים
* חיפוש גיליונות בטיחות חומרים, באתר אוניברסיטת קורנל
* SIRI MSDS Index, חיפוש גיליונות בטיחות חומרים
* MSDS Hazardous Communication Library, חיפוש גיליונות בטיחות חומרים
* הכנת גליונות בטיחות, הכנת גיליונות בטיחות במכון התקנים
* גיליון בטיחות חומרים | MSDS, באתר infospot - מרכז מידע לאנשי איכות סביבה

הערות שוליים
------------

1. ↑  תקנות הבטיחות בעבודה (גיליון בטיחות, סיווג, אריזה, תווי וסימון של אריזות), התשנ"ח – 1998, באתר המשרד להגנת הסביבה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4282268-3

 |