recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכדורגלן קזחי-בלגי. אם התכוונתם למצביא ופוליטיקאי סובייטי, ראו גאורגי ז'וקוב.

**גאורגי ז'וקוב** (בקזחית: **Георгий Жуков**; נולד ב-19 בנובמבר 1994 בסמיי שבקזחסטן) הוא כדורגלן קזחי-בלגי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת צ'אנזו מיית'י ליונס.

קריירת מועדונים
---------------

### בירסחוט

ז'וקוב החל לשחק כדורגל מקצועני בבירסחוט, ששיחקה בליגת העל הבלגית. ב-18 בנובמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-76 בהפסד 1-0 ללוקרן במסגרת המחזור ה-16 בליגת העל הבלגית. בסך הכל ערך ז'וקוב 3 הופעות ליגה במועדון, ובחודש יוני 2013 התפרק המועדון.

### סטנדרד לייז'

לאחר התפרקות בירסחוט חתם ז'וקוב בסטנדרד לייז', גם היא מליגת העל הבלגית, בהעברה חופשית.

### ההשאלה לאסטנה

ב-10 בינואר 2014 הושאל ז'וקוב לאסטנה מליגת העל הקזחית לשנה. ב-28 במאי 2014 ערך ז'וקוב את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-64 בניצחון 2-1 על טראז במסגרת המחזור ה-14 בליגה. ב-3 ביולי 2014 שיחק לראשונה במסגרת מוקדמות הליגה האירופית, כששיחק 90 דקות בניצחון 4-1 על פיוניק ירוואן. אסטנה לא העפילה לליגה האירופית. ז'וקוב ערך 12 הופעות ליגה בעונת 2014, וב-31 בדצמבר 2014 חזר לסטנדרד לייז'. ב-27 בינואר 2015 הושאל ז'וקוב לאסטנה לעונה נוספת. ב-19 באפריל 2015 הבקיע ז'וקוב את שער הבכורה שלו בקריירה, שער בדקה ה-11 בניצחון 4-3 על קאיראט אלמטי במסגרת המחזור השמיני בליגה. ב-14 ביולי 2015 שיחק ז'וקוב לראשונה במוקדמות ליגת האלופות, כששיחק 82 דקות בהפסד 1-0 למריבור. אסטנה העפילה לליגת האלופות 2015/2016, וב-15 בספטמבר 2015 שיחק ז'וקוב לראשונה בשלב הבתים של ליגת האלופות, כששיחק 90 דקות בהפסד 2-0 לבנפיקה ליסבון במסגרת המחזור הראשון. הוא שיחק בכל משחקי שלב הבתים, אותו אסטנה לא צלחה וסיימה במקום האחרון. ב-31 בדצמבר 2015 חזר ז'וקוב לסטנדרד לייז', לאחר 27 הופעות ליגה.

### רודה

ב-17 בינואר 2016 הושאל ז'וקוב לרודה מליגת העל ההולנדית. ב-23 בינואר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 81 דקות בניצחון 1-0 על אקסלסיור רוטרדם במסגרת המחזור ה-19 בליגה.

### אוראל

ב-22 ביולי 2017 חתם באוראל מליגת העל הרוסית בה רשם רק ארבעה משחקי ליגה.

### קאיראט אלמטי

ב-5 בדצמבר 2016 חתם בקאיראט אלמטי מליגת העל הקזחית.

קריירה בינלאומית
----------------

ז'וקוב שיחק בנבחרת בלגיה עד גיל 19, ולאחר מכן בנבחרת קזחסטן עד גיל 21. ב-31 במרץ 2015 ערך ז'וקוב את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של קזחסטן, כשנכנס כמחליף בדקה ה-86 בתיקו 0-0 במשחק ידידות נגד נבחרת רוסיה.

תארים
-----

אסטנה
* אליפות קזחסטן (2): 2014, 2015
* הסופר קאפ הקזחי (1): 2015

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
**מרדכי (מוטי) בסר** (נולד ב-11 בפברואר 1952) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, שירת כיועץ הכספי לרמטכ"ל וראש אגף התקציבים של משרד הביטחון וכיהן כמנכ"ל הבורסה ליהלומים וכמנכ"ל משרד מבקר המדינה.

ביוגרפיה
--------

בסר נולד בישראל. בעל תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול מהטכניון במסגרת העתודה האקדמית.בעל תואר שני במנהל ותקצוב ציבורי מאוניברסיטת תל אביב. שירת בצה"ל כקצין בחיל התותחנים, וכן מילא תפקידים ביחידות המחקר והפיתוח של משרד הביטחון וביחידת היועץ הכספי לרמטכ"ל. בנובמבר 1997 מונה ליועץ הכספי לרמטכ"ל ולראש אגף התקציבים במשרד הביטחון, תפקיד בו שירת עד נובמבר 2000. 

לאחר שחרורו עבד כמנהל תקציביים ובקרה בחברת גילת רשתות לווין. ב-2002 מונה למנכ"ל התאחדות תעשייני היהלומים. ב-2008 מונה למנכ"ל הבונדס בבריטניה. ב-2010 מונה למנכ"ל משרד מבקר המדינה. מנובמבר 2011 עד ינואר 2016 כיהן כמנכ"ל הבורסה ליהלומים. שימש דירקטור בחברות אילן-גת מהנדסים, מלרג הנדסה וקבלנות, בנק עצמאות למשכנתאות ולפיתוח, מנועי בית שמש, ויו"ר חברת יובל חינוך של עיריית תל אביב-יפו, חבר מועצת המנהלים ויו"ר ועדת השקעות של קרן חסכון צבא קבע ,חבר ב"נבחרת הדירקטורים" של רשות החברות 2017,מנכ"ל העמותה הישראלית למיגון מפני אש (NFPA-IL),חבר בחבר הנאמנים של המכון הטכנולוגי חולון (HIT) וחבר ועדת ביקורת,מגשר ומפשר בבית הדין לעבודה,חבר הוועדה לבחינת השקעות במו"פ בתחום המדע וטכנולוגיית קוונטים (האקדמיה הלאומית למדעים),חבר ועדת תל"מ (תשתיות לאומיות למחקר ולפיתוח ליד האקדמיה הישראלית למדעים), לבדיקת נושא מערכות נבונות ובינה מלאכותית בישראל,חבר הוועד המנהל של האגודה לזכויות החולה,מיולי 2020 חבר במועצה המינהלית בבנק ישראל.

בסר נשוי לדפנה ואב לשלושה.

קישורים חיצוניים
----------------

* צמרת פרנט, ‏תא"ל במיל' מוטי בסר מונה למנכ"ל משרד מבקר המדינה, באתר גלובס, 5 ביולי 2010

| יועצים כספיים לרמטכ"ל (יועכ"ל)  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| כתריאל שלמון • צבי שריב • איסר פן • יהודה אריה רוזן • משה קשתי • ראובן כרי • יהודה ניצן • יעקב חפץ • נחמיה קין • יצחק אלרון • יוחנן גור • צבי שור • ראובן הרשקו • מיכאל נבון • מוטי בסר • שמואל בן צבי • משה ליפל • מהרן פרוזנפר • ראם עמינח • ששון חדד • אריאלה לזרוביץ' • גיל פנחס |

 |
יאנג חווי משולש פסקל, כפי שהוצג על ידי זו שיג'י בשנת 1303, באמצעות מספרי מוטות
**מוטות מנייה** שימשו בסין העתיקה לפני המצאת החשבונייה. השיטה שבה מספר מיוצג באמצעות מוטות מנייה קרויה **שיטת מספור המוטות**. השיטה עושה שימוש במיקום עשרוני. הספרות 1 עד 9 מיוצגות בשני אופנים :

כתלות במיקום שלהם. למשל 126 מיוצג על ידי ⊤=| במקום על ידי ⊤|||. בדרך כלל מוטות אדומים משמשים למספרים חיוביים. מוטות שחורים משמשים למספרים שליליים.

מוטות מנייה יכולים לשמש למגוון רחב של חישובים ביניהם מציאת ערכו של *π* ופתרון מערכת משוואות ליניאריות. כתוצאה מכך, התו 籌 מקושר תדיר עם הרעיון של התכנון בסינית. למשל, "מדע השימוש במוטות מנייה" 運籌學 אינו אודות מוטות מנייה: משמעותו מחקר מעשי.

בשלב מסוים, התפתחה שיטת ספירה המבוססת על מוטות המנייה אך נכתבת ולא תלויה במוטות עצמם. בשיטה זו התווסף גם המספר אפס בצורת מעגל. לפני הכנסת הספרה 0, לא הייתה דרך להפריד בין 10007 ו-107, למשל, למעט הכנסת רווח גדול יותר בין 1 ו-7, כך שהוספת המספר פישטה את הכתיבה. במאה ה-13, בתקופת שושלת סונג, נוצרה גרסה שונה לספרות המוטות, שברבות הימים התפתחה לספרות הסוג'ואו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוטות מנייה** בוויקישיתוף

* Chinese Rod-Numeral System
**ריי באן** (באנגלית: **Ray-Ban**) הוא מותג של משקפי שמש ומשקפיים שנוסד בשנת 1937, על ידי החברה האמריקאית בוש אנד לומב. המותג ידוע בעיקר בזכות משקפי הטייס ומשקפי הטייל שלו. בשנת 1999, בוש אנד לומב מכרו את המותג לקבוצת לוקסוטיקה תמורת 640 מיליון דולר אמריקני.

היסטוריה
--------

בשנת 1929, הגיס האווירי של צבא ארצות הברית, בראשות קולונל ג'ון א. מקרדי, עבד עם בוש אנד לומב, יצרנית ציוד רפואי ברוצ'סטר, ניו יורק, כדי ליצור משקפי שמש לתעופה שיצמצמו את הסחות הדעת לטייסים שנגרמו על ידי הגוונים הכחולים והלבנים של השמים. באופן ספציפי, מקרדי היה מודאג מאיך משקפי הטייסים עד אז היו מתערפלות ומצמצמות במידה ניכרת את הנראות בגובה רב. האב טיפוס, שנוצר ב-1936 ונודע בשם "Anti-Glare", היה בעל מסגרות פלסטיק ועדשות ירוקות שיכלו להוריד את עוצמת האור מבלי לטשטש את הראייה. הם גם הוסיפו עדשות עמידות בפני פגיעה בשנת 1938. משקפי השמש עוצבו מחדש עם מסגרת מתכת לאחר שנה ונרשמו כפטנט בשם משקפי הטייס של ריי באן. לדברי ה-BBC, המשקפיים השתמשו "עדשות קליכרום שעוצבו כך שיחדדו פרטים ויורידו את רמת האובך על ידי סינון אור כחול, מה שהופך אותם אידיאלי עבור תנאים ערפיליים."

ב-1999 מחלקת המשקפיים העולמית של בוש אנד לומב, כולל ריי באן, נרכשה על ידי קבוצת לוקסוטיקה עבור 640 מיליון דולר.

משקפי שמש
---------

משקפי ריי באן
משקפי הטייל המקוריים
משקפי השמש הפופולריים ביותר של ריי באן הם הטייל, והטייס. במהלך שנות ה-50, Ray-Ban מכרה את משקפי הקרוואנים, אשר היו בעלי מסגרת מרובעת. ב-1965 הוצגו המשקפיים האולימפיים I ו-II; הם הפכו פופולריים כאשר פיטר פונדה לבש אותם בשנת 1969 בסרט "אדם בעקבות גורלו". החברה ייצרה גם מהדורות מיוחדות של משקפי שמש, כגון "הגנרל" ב-1987, עם הדמיון למשקפי הטייסים המקוריים של הגנרל דאגלס מקארתור במהלך מלחמת העולם השנייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריי באן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של Ray-Ban
* ריי באן, ברשת החברתית פייסבוק

* ריי באן, ברשת החברתית טוויטר

* ריי באן, ברשת החברתית אינסטגרם

* ריי באן, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "Company News; Bausch & Lomb Selling Sunglass Business to Luxottica". *The New York Times* (באנגלית אמריקאית). Associated Press. 1999-04-29. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2018-01-26.
2. ↑  Kennedy, Pagan (3 באוגוסט 2012). "Who Made Those Aviator Sunglasses?". *nytimes.com*. נבדק ב-2018-02-11. en `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "The best ever ray-bans" (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-2015-11-22. נבדק ב-2018-01-26.
4. ↑  You can thank the US military for the world’s most famous sunglasses, Business Insider France (בצרפתית)
5. 1 2 3 4  Katya Foreman, The enduring appeal of aviator sunglasses (באנגלית)
6. 1 2  Nina Hyde, The Washington Post (24 במאי 1987). "Fashion Notes". *HighBeam Research* (באנגלית אמריקאית). אורכב מ-המקור ב-2017-09-21. נבדק ב-2018-02-11. `{{cite web}}`:  (עזרה)
7. ↑  Charlote Williamson, Maggie Davis, **101 Things to Buy Before You Die**, New Holland Publishers, 2007-09. (באנגלית)
8. ↑  Donovan A. Shilling, **A Photographic History of Bausch + Lomb**, Pancoast Publishing, 2011. (באנגלית)
9. ↑  "Mad Men Don Draper Meets Peter Fonda in Easy Rider (1969)" (באנגלית אמריקאית). אורכב מ-המקור ב-2017-09-21. נבדק ב-2018-01-26.
לייזר אדי נחושת
**לייזר אדי נחושת** **(CVL)** הוא לייזר 4 רמות עם אדי נחושת מתכתית כתווך לזירה. הלייזר מפיק אור לייזר ירוק ב -510.6 ננומטר ואור לייזר צהוב ב־578.2  ננומטר. רוחב הדופק (פולס) הוא בדרך כלל בין 5 ל-60 ננושניות, ועוצמת השיא היא של 50 עד 5000 קילוואט. תדר הדפקים הם בתחום 2 עד 100 קילוהרץ. ההספק הממוצע של לייזר אדי נחושת יכול לנוע בין 25 ואט ליותר משני קילוואט.

כדי לבנות לייזר המשתמש באדי נחושת מתכתית יש לחמם את הנחושת המתכתית לטמפרטורה גבוהה, בערך 1500 מעלות צלזיוס. הפעולה בטמפרטורה כל כך גבוהה מחייבת צינור אלומינה להכלת הנחושת הנוזלית והגז החם, ומחייבת גם התקנת מראות מחוץ לאזור האדים. הטמפרטורה הגבוהה מושגת על ידי הפעלת מעגל התפרקות חשמלית של גז ניאון בלחץ של 200–600 טור (מילימטר כספית). תחילה, מופעל מעגל ההתפרקות להתיך את הנחושת ולחמם אותה עד שהיא מגיעה לטמפרטורת האידוי. אזי, ההתפרקות החשמלית מעוררת או שואבת את אטומי הנחושת לרמת הלייזר העליונה, הלזירה מתחילה והיא מתחזקת עם עלית לחץ אדי הנחושת.

לייזרים המבוססים על הלידי נחושת, כמו נחושת כלוריד, נחושת ברומיד ונחושת יודית, פועלים בטמפרטורות נמוכות בהרבה, בטווח 300–600 מעלות צלזיוס. לייזרי אדי נחושת הלידית דורשים מעגל הפעלה חשמלי מורכב יותר. בדרך כלל, נדרשים שני דפקים (פולסים) מעוררי אנרגיה ברצף מהיר, הפולס הראשון מבודד אטומי נחושת והפולס השני שואב אותם לרמת הלייזר העליונה.

בלייזרי אדי נחושת נעשה שימוש נסיוני לעיבוד וחיתוך לייזר של מתכות ויהלומים. אולם, עיקר חשיבותם הייתה בהפרדת איזוטופים אטומית בעזרת לייזר, טכנולוגיה ניסיונית שנחקרה במדינות רבות בעולם בשנים 1970–1995. ביישום זה, לייזר אדי הנחושת מעורר לייזרי צבע מתכווננים.

אמנות ובידור
------------

בשימוש ראשון בשטחי האמנות והבידור, לייזר אדי נחושת האיר את המיצג האמנותי של הפסל דני קרוון במפגש אמנויות שהתקיים בתל חי (ישראל) בספטמבר 1980. האלומות הנעות, ירוקות וצהובות לסירוגין, נשלטו על ידי ש. קמין באמצעות מערכת של מסננים כרומטיים ומראות.

לייזרי אדי נחושת שימשו לראשונה למטרות בידור על ידי פינק פלויד בסיבוב ההופעות שלהם בשנת 1994 לאלבומם *The Division Bell*.

ראו גם
------

* רשימת סוגי לייזר

הערות שוליים
------------

1. 1 2  I. Smilanski, L.A. Levin, and G. Erez (1980). "Kinetics of population inversion in a copper-vapor laser investigated by a modified hook method". *Optics letters*. **5**: 93–95.`{{cite journal}}`: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
2. ↑  S. Gabay, P.Blau, M. Lando,I. Druckman, Z.Horvitz,Y.Yfrah, I. Hen, E. Miron and I. Smilanski (1991). "Stabilization of high power copper vapor laser". *Optical and Quantum Electronics*. **23**.`{{cite journal}}`: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
3. ↑  F. J. Duarte (Ed.), *High Power Dye Lasers* (Springer-Verlag, Berlin,1991) Chapters 1 and 5.
4. ↑  I. Smilanski, G. Erez, L.A. Levin, High-power, high-pressure, discharge-heated copper vapor laser, **Optics Communications** 30, 1979, עמ' 70-74
5. ↑  R. Biswal, G. K. Mishra, P. K. Agrawal,
S. V. Nakhe, and S. K. Dixit, Studies on the spectral purity of
copper–hydrogen bromide
laser radiations, **Applied Optics** 52, 2013, עמ' 3269-3278
6. ↑  F. J. Duarte (Ed.), *High Power Dye Lasers* (Springer-Verlag, Berlin,1991) Chapter 5.
7. ↑  המכון לאמנויות המכללה האקדמית תל-חי, כך הכל התחיל, ‏22.5.2020
**מוטי** (באנגלית: **Motty**;‏ 11–21 ביולי 1978) היה פיל, שהיה תוצאת רביית כלאיים של פיל אפריקני ופיל אסייתי.

היתכנות ביולוגית
----------------

אף על פי שהפיל האפריקני והפיל האסייתי הם שני סוגים טקסונומים אחרים, רביית כלאיים ביניהם אפשרית, משום שהם חולקים מטען שווה של כרומוזומים.

ביוגרפיה
--------

מוטי נולד לשיבא, פילה אסייתית, ולג'מבולינו, פיל אפריקני, בגן החיות של צ'סטר ב-11 ביולי 1978, והוא נקרא על שם מייסד גן החיות, ג'ורג' מוטרשיאד.

אף על פי שגדל בהשגחה רפואית צמודה, מוטי חלה ומת לאחר עשרה ימים, ב-21 ביולי 1978. מתוצאות הנתיחה לאחר המוות נראה כי הוא מת בשל החיידק "Escherichia coli" שגרם לאלח דם ובשל דלקת מעי נמקית.

גופתו פוחלצה ונשמרה במוזיאון להיסטוריה של הטבע בלונדון.

מראה
----

לחייו, אוזניו ורגליו של מוטי היו דומות לשל פיל אפריקני, בעוד מספר הציפורניים (5 מקדימה, 4 מאחורה) היו כשל פיל אסייתי. בחדק ובגוף עצמו היו מוטיבים משולבים של פיל אפריקני ואסייתי יחד.

קישורים חיצוניים
----------------

* מוטי, הפיל הבין-גזעי, באתר elephant

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Motty the elephant crossbreed". *www.elephant.se*. נבדק ב-16 במאי 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**ריימונד מנואל טורו-אורטיז**[דרוש מקור] (אנגלית: **Raymond Toro**; נולד ב-15 ביולי 1977) הוא גיטריסט שהיה חלק מהרכב להקת הרוק האלטרנטיבי מיי כמיקל רומנס עד התפרקותה ב-2013. 

טורו מנגן בגיטרה גיבסון לס פול עם פיקאפים של Seymour Duncan ובמגבר של חברת מרשל.

ביוגרפיה
--------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
טורו נולד בקרני שבניו ג'רזי. החל ללמוד לנגן בגיטרה בשנתו השנייה בתיכון. הוא סיפר שהוריו לא הרשו לו לצאת לשחק בחוץ מפני שסברו שהפארקים המקומיים מסוכנים עבורו - דבר שהביא אותו לבלות את רוב זמנו בנגינה בבית.
שנים אחדות לאחר שסיים את לימודיו פגש טורו את ג'רארד ויי ואת אחיו מייקי ויי בעזרת חבר משותף של ג'רארד מבית הספר לאמנות.
ב-11 בספטמבר 2001, בעקבות הפיגוע בבנייני התאומים, הקימו החברים את "מיי כימיקל רומנס".

פרויקטים צדדיים
---------------

לאחר פירוק הלהקה הוציא טורו סינגל בשם "Isn't it someting?" בו הוא שר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריי טורו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ריי טורו
* ריי טורו, ברשת החברתית פייסבוק

* ריי טורו, ברשת החברתית טוויטר

* ריי טורו, ברשת החברתית אינסטגרם

* ריי טורו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ריי טורו, באתר AllMusic (באנגלית)

* ריי טורו, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* ריי טורו, באתר Discogs (באנגלית)

* ריי טורו, באתר Genius

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 5438228e-9eb8-4564-9b05-b86aa3e5519d

 |
**סטיבן "סטיב" אדוארד קלארק** (באנגלית: **Stephen "Steve" Edward Clark**;‏ נולד ב-17 ביוני 1943). הוא שחיין אמריקאי בעבר, אלוף אולימפי בעל 3 מדליות זהב (טוקיו 1964), כולן במשחי השליחים ושיאן עולם במשחה ל-100 מטר חופשי. הוא השחיין הראשון בהיסטוריה ששחה 50 יארד חופשי מתחת ל-21 שניות, 100 יארד חופשי מתחת ל-46 שניות, 200 יארד חופשי מתחת ל-1:50 דקות, 100 מטר חופשי מתחת ל-53 שניות ו-200 מטר חופשי מתחת ל-2 דקות.

ביוגרפיה
--------

קלארק נולד באוקלנד, קליפורניה. הוא למד ושחה באוניברסיטת ייל.

באולימפיאדת רומא (1960) שחה קלארק בשני משחי השליחים לגברים בשלבי המוקדמות, 4x200 מטר חופשי ו-4x100 מטר מעורב. באותה העת השחיינים ששחו בשלב המוקדמות לא קיבלו גם הם את המדליות, למרות שנבחרות ארצות הברית ניצחו במשחי הגמר וזכו במדליות הזהב.

### שיאן עולם

בתחרות שנערכה בלוס אנג'לס קליפורניה ב-18 באוגוסט 1961 קבע קלארק במשחה ל-100 מטר חופשי שיא עולם חדש של 54.4 שניות, שיפור לשיא העולם בן ה-4 שנים וחצי של ג'ון דוויט מאוסטרליה (54.6 שניות).

### אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסאו פאולו, ברזיל בשנת 1963 זכה קלארק במדליית זהבבמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.7 שניות.

### אלוף אולימפי

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו (1964) סיים קלארק רק במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.4 שניות בגלל טנדניטיס בכתף (כתף שחיין) ולכן השתתף רק במשחי השליחים. במשחקים עצמם, הדלקת הסתיימה והוא זכה ב-3 מדליות זהב, כולן במשחי השליחים. במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי, ביחד עם מייק אוסטין, גארי אילמן ודון שולנדר בשיא עולם חדש של 3:33.2 דקות, לפני גרמניה (3:37.2 דקות) ואוסטרליה (3:39.1 דקות). כשחיין ראשון הוא השווה את שיאו העולמי של אלן גוטוולה מצרפת (52.9 שניות), חצי שנייה מהר יותר מחברו לנבחרת דון שולנדר שזכה במדליית הזהב במשחה זה יומיים קודם לכן. במשחה ל-4x200 מטר חופשי ביחד עם רוי סארי, גארי אילמן ודון שולנדר בשיא עולם חדש של 7:52.1 דקות, לפני גרמניה (7.59.3 דקות) ויפן (8:03.8 דקות). כשחיין ראשון הוא קבע שיא אולימפי חדש של 2:00.0 דקות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב אישי ביחד עם הרולד מן, ויליאם קרייג ופרד שמידט בשיא עולם חדש של 3:58.4 דקות, לפני גרמניה (4:01.6 דקות) ואוסטרליה (4:02.3 דקות). כשחיין אחרון הוא קבע ב"זינוק שליחים" את התוצאה המהירה במשחקים, 52.4 שניות.

באליפות ארצות הברית שנערכה ב-1965 קבע קלארק ב-100 יארד חופשי שיא עולם חדש של 45.6 שניות.

תארים והישגים
-------------

* בשנת 1966 זכה קלארק להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
* במהלך הקריירה זכה קלארק ב-5 תוארי אליפות אישיים ב-NCAA‏, 6 תוארי אליפות ארצות הברית אישיים וקבע 9 שיאי עולם במשחים ל-50 יארד, ל-100 יארד, ל-100 מטר ול-200 יארד חופשי.

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטיב קלארק** בוויקישיתוף
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי

קישורים חיצוניים
----------------

* סטיב קלארק, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* סטיב קלארק, באתר olympedia.org
* Clark '64 Donates Olympic Medal to Bulldogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  OLYMPIC TRIALS RESULTS - 1964 Olympic Trials-Swimming
2. ↑  STEVE CLARK (USA) - 1966 Honor Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1089843879
* ISNI: 0000 0000 2158 3429
* LCCN: n79004123
* VIAF: 57880827
* WorldCat: lccn-n79004123

 |
סולימאן פרנג'יה הבן
**סולימאן טוני פרנג'יה** (מכונה גם **סולימאן פרנג'יה הבן**, **סולימאן פרנג'יה ה-II**) (בערבית: **سليمان فرنجيه**) (נולד ב-18 בנובמבר 1965 בזע'רתא, לבנון) הוא המנהיג הנוכחי של בריגדת מרדה, ובנו של אנטואן "טוני" פרנג'יה שנרצח בשנת 1978.

לסולימאן יש שני ילדים מנישואיו עם מריאן סרכיס: טוני (1987) ובאסל (1992). יש לו גם בת מנישואין שניים עם רימה קרקפי: ורה (2007). הוא מתגורר בבנאצ'יי, עיירה קטנה סמוך לזע'רתא.

חיסול אביו
----------

סכסוך מתמשך בין אנשי הפלנגות לבין בריגדת מרדה, אשר פילג את הכוחות הנוצרים במדינה, הוביל להתקפה ב-13 ביוני 1978 בשעה 4:00 לפני בוקר על העיירה אהדן, בה, על-פי טענות משפחת פרנג'יה, כוחות הפלנגות הנוצריות שהונהגו על ידי סמיר ג'עג'ע ואלי חובייקה. במקום התנהלו קרבות קשים עם הרוגים לשני הצדדים, במהלכם נרצחו טוני פרנג'יה ואשתו ורה, לאחר שאולצו לצפות ברצח בתם בת ה-3, ג'יהאן. סולימאן, שהיו אז בן 14 בלבד, שהה בביירות באותו זמן וכך ניצלו חייו.

קריירה פוליטית
--------------

הקריירה הפוליטית של פרנג'יה החלה כשהוא היה רק בן 17, כשהפך למנהיג בריגדת מרדה בשנת 1992. המיליציה התפרקה מנשקה והפכה למפלגה פוליטית התומכת בפירוק מנשקם של מיליציות חמושות לאחר החתימה על הסכם טאיף. התנועה החלה לקחת חלק בעניינים חברתיים, תרבותיים, חינוכיים בריאותיים ופוליטיים. בשנת 1992, סלימאן נבחר לפרלמנט ובכך הפך לחבר הפרלמנט הצעיר ביותר בתולדות לבנון. בהמשך הוא נבחר עוד 4 פעמים בין 1992 ל-2000 במושב המרוני של זע'רתא שמהווה את תפקידה ההיסטורי של משפחתו. פרנג'יה כיהן כשר חקלאות וכשר בריאות בממשלות לבנון.

סולימאן נחשב אחד המתנגדים הגדולים לקואליציית 14 במרץ ובמיוחד למנהיג הכוחות הלבנוניים סמיר ג'עג'ע, אותו הוא מאשים ברצח משפחתו. מנגד, לסולימאן קשרים טובים עם מישל עאון ועם חסן נסראללה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סולימאן פרנג'יה הבן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סולימאן פרנג'יה הבן

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1161096132
* VIAF: 2570152932542809830008
* WorldCat (עם VIAF): 2570152932542809830008

 |
**כריסטיאן דלפש** (בספרדית: **Christian Delpech**) הוא ברמן ופלייריסט המפורסם ביותר בעולם, המחזיק ב-17 תוארי אלוף העולם בתחרויות רשמיות של איגוד הפליירינג הבינלאומי ויותר מ-50 ניצחונות בתחרויות פליירינג בינלאומיות. דלפש ידוע בסגנונו הריקודי והנונשלנטי המשלב תרגילים ייחודיים קשים במיוחד הדורשים דיוק רב וזריזות עצומה.

ביוגרפיה
--------

דלפש נולד ב-25 בפברואר 1977 בבואנוס איירס, ארגנטינה. בשנת 1995, בזמן שעבד בעבודה זמנית בפאב של חברו ולא חשב להיות מוזג מקצועי, צפה בסרט קוקטייל בכיכובו של טום קרוז והושפע ממנו מאוד. דלפש החל להתאמן רבות בפליירינג, וב-1998 החליט לעבור לטנריפה, ספרד כדי להתפתח במקצוע. בספרד למד דלפש גם להטוטי קסמים כדי לשפר את מופעו.

עיסוקים
-------

דלפש עובד כמוזג בלאס וגאס ומשמש כשופט בתחרויות פליירנג בינלאומיות. הוא הפרזנטור של חברות אלכוהול רבות. דלפש הפיק קלטות הדרכת פליירנג והופיע רבות בטלוויזיה בנושאי אלכוהול.

משפחה
-----

אחיו הצעיר של כריסטיאן דלפש, רודריגו דלפש, אף הוא מוזג ופלייריסט ידוע מאוד שזכה באליפויות עולם ותחרויות בינלאומיות רבות. סגנונו של רודריגו משלב עד שישה אלמנטים - דבר הנחשב לקשה במיוחד וברמה הגבוהה ביותר בתחום להטוטנות בר.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר הבית של כריסטיאן דלפש
* כריסטאין דלפש בתחרות ב 2012, סרטון באתר יוטיוב
**יהדות שרעב** היא חלק מקהילת יהדות תימן, והיא קהילה יהודית שהתקיימה במחוז שרעב שבתימן עד לעלייה הגדולה לארץ ישראל בשנת ה'תש"ט (1949).

מחוז שרעב
---------

שרעב הוא אזור גאוגרפי שבין איב לתעז, בדרום מערב תימן, כחלק מאזור "תימן התחתונה". רוב אזור שרעב נמצא ברמה מישורית וממזרח לאזור נמצאת הדרך הראשית צנעא-דמאר-ירים. שרעב איננה נמצאת על דרך המלך, ואיננה מקום פורה במיוחד, בשל הגובה הנמוך יחסית מעל פני הים (בין 1000 ל-1500 מטר).

מאפיינים
--------

בשרעב ובשכנותיה, עודין ושמיר (נמצאות במזרח נפת מקבנה), נמצא המספר הגדול ביותר של יהודים בתימן - למעלה מ-10,000 בשנות ה-40 - ושל נקודות יישוב (כ-130) ביחס לשטח.

יהודי שרעב ניכרו בפשטות חייהם, בדיבורם המתנגן ובמבטאם המיוחד, ביחס לשאר יהודי תימן. מדובר בהגייה נחצית של האות קו"ף (נשמע כמו האות קו"ף בהגייה העיראקית), והגיית החולם כצירה, ששרשיה קדומים עד תקופת המקרא. יהדות שרעב השפיעה רבות גם על יהודי המחוזות הסמוכים: ד'אלע (ממזרח לשרעב), אלחוגריה (מדרום מערב), בעדאן (הנקרא גם מחוז איב מצפון-מזרח), והערים עדן וחבאן. השפעה זו באה לידי ביטוי בעיקר בהגיית האותיות והתנועות הזהה למבטא השרעבי אף שניגוני התפילות במחוזות אלו אינם זהים לניגונים במחוז שרעב.

יהודי שרעב הרבו לעסוק באגדה, בספר הזוהר, בקבלה ובמעשי נסים ונפלאות. רבים מהם היו תלמידי חכמים ומקובלים, וכן "בעלי חפץ" ו"פותחי ספרים". הם התפרנסו ברובם מאריגה, צורפות, סנדלרות, חייטות וחקלאות. 

יהודי שרעב הושפעו במסורתם הליטורגית וההלכתית מנוסח הספרדים והשולחן ערוך (נוסח שאמי, בניגוד לנוסח הבלדי).

מקרב יהודי שרעב יצאו מספר דמויות בולטות, ביניהן בין השאר: רבי שלום שבזי, רבי שלום שרעבי, רבי מרדכי שרעבי, מרי חיים סינוואני, מרי שלמה סינוואני, הרב יוסף משולם והמשורר ר' יוסף בן ישראל.

ראו גם
------

* שרעבי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012331759505171

 |
ה**מַחְלִישׁ** (באנגלית attenuator. "אָטֵנוּאַצְיָה") הוא רצף DNA הממלא תפקיד חשוב בבקרת גנים בתאים פרוקריוטיים כיוון שבתאים אלו אין גרעין תא. המונח מחליש מתייחס לרצף בקרה ייחודי, שכאשר הוא מתועתק ל-RNA, יוצר מבנה בעל צורה של סיכת ראש העוצר את התעתוק כאשר תנאים מסוימים לא מתמלאים.

דוגמה לכך ניתן למצוא בגן trp בחיידקים פרוקריוטים. כאשר יש כמות גדולה של טריפטופן בסביבה שבה החיידק נמצא, החיידק לא צריך לייצר עוד טריפטופן וזאת על מנת לחסוך באנרגיה. כאשר האנזים RNA פולימראז נקשר ומתחיל לתעתק את הגן, הריבוזום מתחיל לתרגם (מצב זה שונה מתאים איקריוטיים, שבהם ה-RNA חייב לצאת מהגרעין לפני שהתרגום מתחיל). הרצף המחליש, שנמצא אחרי רצף הקדם ורצף המפעיל, כולל ארבעה מתחמים כאשר מתחם מספר 3 יכול להתחבר למתחם מספר 2 או למתחם מספר 4.

הרצף המחליש שבמתחם 1 מכיל מידע שעל פיו נוצר פפטיד המכיל טריפטופן. כמות גדולה של טריפטופן תאפשר לריבוזומים לתרגם את הרצף המחליש שבמתחמים 1 ו-2. כמו כן, כמות זו תאפשר למתחמים 3 ו-4 ליצור מבנה של סיכת ראש, שיגרום לסיום התעתוק של אופרון הטריפטופן. כיוון שהגנים המקודדים לחלבונים לא מתועתקים, לא מיוצר טריפטופן.

באופן נגדי, משמעותה של כמות טריפטופן קטנה היא שהריבוזום יפסיק לתרגם כבר במתחם 1, ויגרום למתחמים 2 ו-3 ליצור מבנה שונה של סיכת ראש שלא יגרום לסיום התעתוק. לכן, האופרון יתועתק ויתורגם, כך שהחומצה האמינית טריפטופן תיווצר. באופן זה, מתחם מספר 4 הוא מחליש. ללא מתחם 4, התעתוק יכול להמשיך ללא קשר לכמות הטריפטופן.
**Vintersorg** (בתרגום: **צער חורף**) היא להקת פולק מטאל/ויקינג מטאל משוודיה.
בלהקה ניכרות השפעות מבלאק מטאל ואף גם אלמנטים של מטאל מתקדם. הלהקה היא פרויקט יחיד של אנדרס הדלונד המכונה "Vintersorg".

היסטוריה ומאפיינים
------------------

הלהקה הוקמה בשנת 1994 על ידי אנדרס הדלונד (הידוע גם כ-Vintersorg) תחת השם *Vargatron* (באנגלית: Wolfthrone, כס הזאב) והתפרקה בשנת 1996. באותה השנה חזרה הלהקה להתקיים תחת השם "Vintersorg", שמשמעותו היא "צער חורף", אך במקור השם נלקח מסדרת ספרים בשם דומה שכתבה סופרת הפנטזיה הנורווגית מרגיט סאנדמו. באותה סדרת ספרים, וינטרסורג הוא בן של מנהיג פאגאני.
האלבום הראשון של הלהקה יצא בשנת 1998 והוא עונה לשם "Hedniskhjärtad" ("לב פאגאני"), שירי האלבום היו השירים שנכתבו במקור עוד בשנת 1994. לפי וינטרסורג מקים הלהקה, מטרת האלבום הייתה ליצור מוזיקת מטאל אשר שואבת את שורשיה מז'אנר הבלאק מטאל אך מתאפיינת באלמנטים פולקלוריים יחד עם שירה נקייה ולא שירת הגראול המאפיינת את רוב להקות הבלאק מטאל. הליריקה באלבום דנה בפאגאניזם ובטבע. 
הקו המוזיקלי הייחודי והאקספירימנטלי הזה נמשך ברוב אלבומיה של הלהקה, והמוזיקה שלה פיתחה מאפיינים פרוגרסיביים יותר עם השנים.
באותה שנה יצא האלבום המלא השני של הלהקה הקרוי Till Fjälls ("להרים", "To The Mountains") וכאמור גם באלבום הזה נמשך הקו המוזיקלי המתאפיין במוזיקת בלאק מטאל יחד עם פולק.

האלבום Ödemarkens Son שיצא בשנת 1999 היה מבוסס פולק גם הוא, אך הוא כבר מציג את השינוי בסאונד ואת הפנייה לכיוון מתקדם יותר מוזיקלית.

חברי הלהקה
----------

* אנדרס הדלונד (וינטרסורג) - הלחנה, שירה, גיטרה וקלידים.
* מתיאס מרקלונד (Mattias Marklund) - גיטרה.

מוזיקאים נוספים
---------------

* Vargher (וארגר) - קלידים ב-Hedniskhjärtad, ב-Till Fjälls וב-Ödemarkens Son.
* Cia Hedmark - שירה נשית ב-Hedniskhjärtad, ב-Till Fjälls וב-Ödemarkens Son.
* סטיב דג'ורג'יו (Steve DiGiorgio) - גיטרת בס ב-Visions from the Spiral Generator וב-The Focusing Blur.
* אסגיר מיקלסון (Asgeir Mickelson) - תופים ב-Visions from the Spiral Generator וב-The Focusing Blur.

דיסקוגרפיה
----------

* 1998 - Hedniskhjärtad ("לב פאגאני")
* 1998 - Till Fjälls ("להרים")
* 1999 - Ödemarkens Son ("בן הערבה")
* 2000 - Cosmic Genesis
* 2002 - Visions From The Spiral Generator
* 2003 - The Focusing Blur
* Solens Rötter - 2007

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Vintersorg
* Vintersorg, ברשת החברתית פייסבוק

* Vintersorg, באתר Last.fm (באנגלית)

* Vintersorg, באתר AllMusic (באנגלית)

* Vintersorg, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* Vintersorg, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית)

* Vintersorg, באתר Discogs (באנגלית)

* Vintersorg, באתר בנדקמפ

* Vintersorg, באתר בילבורד (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 10341960-3
* ISNI: 0000 0000 9727 7970
* MusicBrainz: 012f2687-b9e8-400e-838d-d96707ea3a5e
* NKC: xx0157624
* VIAF: 143873589
* WorldCat: viaf-143873589

 |
**כריסטיאן פרידריך סמואל האנמן** (בגרמנית: **Christian Friedrich Samuel Hahnemann**;‏ 10 באפריל 1755 - 2 ביולי 1843), היה רופא גרמני, אביה המייסד של תורת ההומאופתיה אשר עקרונותיה פורסמו לראשונה בשנת 1796.

סמואל האנמן כפי שצולם בשנת 1841

ביוגרפיה
--------

האנמן נולד בסקסוניה הגרמנית, באימפריה הרומית הקדושה דאז. הוא סיים את לימודי הרפואה ונחשב לבקיא מאוד בממצאי הכימיה בזמנו, ולרוקח מבריק[דרוש מקור]. הוא היה חבר בתנועת הבונים החופשיים ושלט במספר רב של שפות, בהן לטינית ועברית.

בשלב מסוים בחייו מאס בדרך הרפואה המקובלת, שהתבססה באותם ימים על הקזות דם ומתן מסיבי של תרופות כימיות, ומיסד את ההומיאופתיה הקלאסית. דרך ריפוי זאת התבססה על מתן תרופות ורעלנים מדוללים, אשר במינון גבוה היו גורמים למחלה או תסמיניה. את הרעיון המרכזי של ההומאופתיה "דומה בדומה ירפא" תפס האנמן, כאשר בתקופה בה היה נפוץ מאוד השימוש בכינין לריפוי מלריה, האנמן לא הסכים עם הדעה הרפואית הרווחת שהכינין מרפא את המלריה עקב היותו "חומר מכווץ"[דרושה הבהרה].

האנמן עסק בתרגום ספרי רפואה ובאחד מימי עבודתו נתקל בתמונת ההרעלה של כינין והופתע לגלות כי התמונה הראתה תופעה הדומה מאוד בתסמיניה למחלת המלריה שאותה מרפא הכינין עצמו. בעקבות מקרה זה ובאופן לא מקובל, החליט האנמן לצרוך כינין בעצמו למרות היותו בריא והוא הופתע לגלות שהוא מפתח את תסמיני המלריה. תופעה זו גרמה להאנמן לחשוב שהכינין מסוגל לרפא את מלריה בזכות יכולתו לגרום לתסמינים דומים אצל אנשים בריאים[דרושה הבהרה] וכך החל תהליך ארוך של "פרובינג" - לקיחה של חומרים רפואיים על ידו ועל ידי תלמידיו ורשימת כל הסימפטומים שהם יוצרים והוצאת ספרים שאיגדו את המידע שנאסף ונקראו "חומרים רפואיים טהורים".

את עקרונות השיטה ניסח האנמן בספרו "האורגנון", אשר המהדורה השישית שלו, שיצאה לאחר מותו של האנמן בשנת 1843, ממשיכה להיות אבן היסוד של ההומיאופתיה הקלאסית עד ימינו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סמואל האנמן** בוויקישיתוף
* אתר המציג את כל ספרות הבסיס של ההומאופתיה ומידע על התרופות כולל "האורגנון" של האנמן (באנגלית)
* אתר האגודה הישראלית להומאופתיה קלאסית
* סמואל האנמן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* סמואל האנמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי סמואל האנמן בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
* סמואל הנמן (1755-1843), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262248905171
* BIBSYS: 90171912
* BNC: 000062752
* BNE: XX1122523
* BnF: cb12007287k (data)
* CANTIC: a10672382
* CiNii: DA06452887
* GND: 11854490X
* ICCU: CFIV067336
* ISNI: 0000 0001 2134 0635
* LCCN: n81043526
* LNB: 000264868
* NDL: 01014684
* NKC: jn20000700657
* NLA: 36232976
* NLG: 64170
* NLP: A12297689
* NSK: 000114908
* NTA: 070531536
* RERO: 02-A003340848
* SELIBR: 58717
* SNAC: w6fj2x7f
* SUDOC: 027596699
* Trove: 1234002
* VcBA: 495/22985
* VIAF: 56620092
* WorldCat: lccn-n81043526

 |
לואיג'י רוסולו, תצלום משנת 1916.
"**אמנות הרעש**" (באיטלקית: L'arte dei rumori) הוא מניפסט שנכתב כמכתב בשנת 1913 בידי המוזיקאי לואיג'י רוסולו (Luigi Russolo) עבור המוזיקאי בלילה פראטלה (Balilla Pratella). המניפסט דן בחשיבותה של המוזיקה האלקטרונית כאמצעי לכינון מחדש של המוזיקה בעידן הפוטוריסטי.

תקציר המניפסט
-------------

המוזיקה העתיקה הייתה פשוטה ובוצעה בכלים פשוטים. בתרבויות העתיקות נחשבה המוזיקה כקדושה והיא נשמרה עבור טקסים פולחניים. ביוון העתיקה התבססה התאוריה המוזיקלית על המתמטיקה של פיתגורס, שלא אפשרה את היעדרה של הרמוניה. בתקופת ימי הביניים שונתה ועוצבה התאוריה היוונית, מה שהוביל למוזיקה כדוגמת המזמורים הגרגוריאנים. רוסולו מציין כי בתקופה זו המוזיקה נתפשה בצורה צרה כ"נפרשת בזמן" והאקורדים עדיין לא היו קיימים.

רוסולו מתייחס אל האקורד כאל "צליל שלם" - חלקים נפרדים הנכפפים אל כוליות שלמה. הוא מציין כי האקורד התפתח באופן הדרגתי, ראשית במעבר בין האקורד המשולש הקונסוננטי אל הדיסוננס המאפיין את המוזיקה ה"עכשווית" של המאה ה-20. בעוד המוזיקה העתיקה נסתה ליצור צליל מתוק וטהור, נזקקו המוזיקאים במהלך השנים לצליל מורכב יותר, בחפשם אחר אקורדים דיסוננטיים. צלילים אלו התקרבו אל "צלילי הרעש".

רוסולו משווה בין התפתחות המוזיקה לבין התפתחות והתפשטות המכונות. סביבת העבודה שלנו הולכת ומתמלאת בצלילי המכונות, דבר המעודד את המוזיקאים ליצור "פוליפוניה מורכבת", במטרה לעורר רגשות ולאתגר את חושינו. הוא מציין כי המוזיקה התפתחה לכיוון זה בחיפושה אחר גיוון בטונים ובגוון המוזיקלי שלהם.

על פי רוסולו, צליל מוזיקלי מוגבל במגוון הטונים שבו. בתזמורת מחולקים הכלים לארבע קטגוריות מרכזיות: כלי קשת, כלי נשיפה מעץ, כלי נשיפה ממתכת וכלי הקשה. רוסולו מבקש לשבור מסגרת זו באמצעות המגוון הבלתי מוגבל של "רעשים צליליים". בנוסף, הטכנולוגיה תאפשר לנו להפעיל מניפולציות שונות עליהם, בצורה שלא התאפשרה על ידי שימוש באמצעים מוזיקליים קודמים.

רוסולו מפרט שיש משפחות של צלילים שישרתו את התזמורת העתידית:

1. שאגות, רעמים, התפוצצויות, שאגות מושתקות, התנגשויות, פצצות.
2. שריקות, צפצופים, נשיפות.
3. לחישות, מלמולים, המהומים, רטינות, גרגורים.
4. גירוד, שבירה, רשרושים, המהומים, פיצוח, שיפשוף.
5. רעשים שנוצרו על ידי הקשה במתכת, עץ, עור, אבנים, חרס וכו'.
6. קולות של חיות ובני אדם, צרחות, צווחות, יבבות, לגלוג, יללות, להג מוות, התייפחויות.

קישורים חיצוניים
----------------

* "אמנות הרעש" תרגום המניפסט לאנגלית מאתר "120 שנים של מוזיקה".
* מוזיקה פוטוריסטית, אתר "120 שנה של מוזיקה אלקטרונית" (באנגלית).
**סמואל ג'ונסון** (באנגלית: **Samuel Johnson**; ‏14 באוקטובר 1696 – 6 בינואר 1772) היה מחנך, פילוסוף וכומר שחי בקולוניה הבריטית של צפון אמריקה. ג'ונסון האמין בא-מטריאליזם ואנגליקניזם. היה הנשיא הראשון של **אנגליקן קינג'ס**, מכללה שהפכה לאוניברסיטת קולומביה - אחת משמונה האוניברסיטאות החברות בליגת הקיסוס. היה בוגר אוניברסיטת ייל. בנו ויליאם סמואל ג'ונסון שהיה סנאטור אמריקאי אף הוא היה נשיא אוניברסיטת קולומביה.

קורות חייו
----------

ג'ונסון נולד ב-14 באוקטובר 1696 בגילפורד, קונטיקט. הוא היה חבר קרוב של הפילוסוף האירי ג'ורג' ברקלי, והתכתב עמו לעיתים תכופות. נפטר ב-6 בינואר 1771 בסטרטפורד, קונטיקט.

### הקמת קינג'ס קולג'

הלימודים בקולג' החלו בתאריך 17 ביולי 1754 כאשר ג'ונסון היה המרצה היחיד. הקולג' הוכר רשמית ב-31 באוקטובר 1754 והפך לאוניברסיטת קולומביה ב-1 במאי 1784.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סמואל ג'ונסון** בוויקישיתוף
* כתבה על סמואל ג'ונסון באנציקלופדיה של קולומביה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007273564005171
* BnF: cb13595686q (data)
* GND: 118712829
* ISNI: 0000 0000 6300 1095
* LCCN: n50039233
* NTA: 339706937
* SELIBR: 261413
* SNAC: w6f487x8
* SUDOC: 083170219
* Trove: 881920
* VcBA: 495/178632
* VIAF: 24772504
* WorldCat: lccn-n50039233

 |
הרב **מאיר ועקנין** (ז' באדר תרמ"ה - כ"ט באדר ב' תשל"ה; 1885–1975) היה הרב הספרדי ואב בית הדין של טבריה.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיר טבריה בז' אדר ה'תרמ"ה (1885) לרב דוד ועקנין שהיה אב בית הדין ורב הקהילה הספרדית בעיר. על פי המסורת, משפחתו מיוחסת עד לפילוסוף רבי יוסף אבן עקנין, מרבני פאס.

בשנת תרס"ג נישא ליעל, בתו של רבי מנשה חמווי מחכמי טבריה.

בשנת ה'תרע"א (1911), בהיותו בן 26, נשלח על ידי חכמי טבריה כשד"ר לקהילות היהודים באירופה, לאסוף כסף עבור כולל רבי מאיר בעל הנס. בשנת ה'תרע"ד (1914), יצא בשליחות המוסדות לברוקלין, ניו יורק. עקב מלחמת העולם הראשונה נאלץ להישאר שם במשך שש שנים, בניתוק ממשפחתו, ובהיותו שם כיהן כרב ראשי של קהילת הספרדים ארם-צובא, המוכרת כיום בשמה "מגן דוד".

מצב הדת באותה עת בקרב היהודים היה ירוד, ובראשית בואו לשם נאלץ ללחום בתופעה של יהודים המגיעים לבית הכנסת בשבת ברכבת חשמלית. על פי עדותו: "עמדתי בבית הכנסת הגדול של חברי שערי צדק במעמד כל הקהל בשבת קודש, וצעקתי בקול מר ונאנח על עלבון שבת קודש... ותודה לאל יתברך שדברי אלו שיצאו מקירות לבי עשו פירות, וכל החרדים ושומרי התורה נענו לקולי".

תקופת כהונתו בעיר הותירה את רישומיה על חיי היהודים במקום, ופעילותו התמקדה בשטחי החינוך וההוראה. יסד בעיר תלמוד תורה "שערי צדק" שהוציא תלמידים רבים. כן יסד שם אגודות חסד "אגודת אחים" ו"אחיעזר דמשק".

בשנת ה'תר"פ (1920) חזר לעיר טבריה שם פעל למען ביסוס והרחבת התלמוד תורה בעיר, יחד עם מחותנו הרב רפאל ביבאס. בשנת ה'תר"ץ (1930) מונה לחבר בבית הדין הספרדי בטבריה בראשותו של הרב יעקב חי זריהן שהיה אב בית הדין. בשנת ה'תשי"ג (1953), עם פטירת הרב זריהן, מונה לכהן תחתיו כרב העיר טבריה ואב בית הדין.

התפרסם בחסידותו ופרישותו, והיה לשם דבר בכיסו הפתוח ובפזרנותו לכספי צדקה. משקיבל לידיו את נשיאות כוללות רבי מאיר בעל הנס החליט להקים ישיבה בטבריה, ובסיועו של הנדיב יצחק שלום, יסד את ישיבת "מאיר בת עין" על יד קבר רבי מאיר בעל הנס, הקיימת עד היום.

נפטר בכ"ט אדר ב' ה'תשל"ה (1975), ובהלוויתו נכחו רבנים מפורסמים רבים, ביניהם הרב עובדיה יוסף. בין תלמידיו נמנים הרב שבתאי בן חיים, הרב יצחק ברדא, ורבנים נוספים המכהנים במשרות תורניות.

### ספריו

* **ויאמר מאיר חלק א** - נדפס לראשונה בשנת תרצ"ט. הספר קיבל הסכמות מאת גדולי הרבנים בדורו, ביניהם הרבנים הראשיים הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל, הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג, ורבנים נוספים.
* **ויאמר מאיר חלק ב -** נדפס בשנת תשכ"ח.
* **זיכרון מאיר** - דרשות והספדים בשלשה חלקים. נדפסו לאחר פטירתו.

### משפחתו

* בנו - **הרב מנשה ועקנין** - כיהן כרב שכונה בטבריה וחבר הרבנות הראשית בעיר, מייסד מוסדות רבי מאיר בעל הנס.
* בנו - הרב פנחס ועקנין - חינך את ילדי ישראל בעיה"ק ירושלים, ועסק בלימוד קבלה בישיבת בית אל.
* חתנו - הרב **שלמה ילוז**.
* חתנו - **הרב דוד שלוש** - היה נשוי לבתו דינה. כיהן כרב העיר נתניה ומחבר סדרת הספרים חמדה גנוזה.
* **הרב חיים דוד הלוי** - רב העיר תל אביב. נישא לנכדתו מרים ועקנין.

קישורים חיצוניים
----------------

* מזקני טבריה, באתר צומת
* מאיר ועקנין, באתר "החכם היומי"
* מאיר בן דוד ועקנין (1885-1975), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו אודותיו בספרו של הרב יוסף חיים ילוז **טוב רא"י** עמ' נח.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304240505171
* ISNI: 0000 0004 0216 9221
* VIAF: 297467762
* WorldCat: viaf-297467762

 |
**סנונית סלעים** (שם מדעי: Hirundo rupestris; בתעתיק מערבית - ח'טאף א (ל) שוואהק) היא ציפור שיר ממשפחת הסנוניתיים החיה באירופה, אסיה ואפריקה.

תיאור המין
----------

סנונית הסלעים היא ציפור בינונית בגודלה ובעלת מבנה גוף מוצק. היא בולטת בצבעה החום-כהה ובסוככות תת-הכנף הכהות והמנוגדות ליתר הכנף. כתמים לבנים מצויים על הזנב.

### מידות

אורך גוף: 15 ס"מ. מוטת כנפיים: 34 ס"מ. משקל: 20 גרם.

אוכלוסייה
---------

האוכלוסייה של סנונית הסלעים שומרת על מספר פרטים קבוע. אוכלוסיות צפוניות יותר של סנונית הסלעים נודדות לטווחים לא ארוכים ונמצאות בחודשי החורף בדרום אירופה ומערבה, צפון אפריקה והמזרח התיכון. האוכלוסיות המזרחיות של סנונית הסלעים חורפות בתת-היבשת ההודית.

אזורי מחיה
----------

סנונית הסלעים דוגרת באזורים הרריים באלפים, בטורקיה, בקווקז, בחרמון ומזרחה עד להימלאיה.

נראה, כי האוכלוסייה העולמית של סנונית הסלעים מצויה במגמת עלייה והתפשטות אוכלוסייה צפונה, בעיקר כתוצאה מהיצע גדל והולך של מקומות קינון מתאימים - מעשה ידי האדם.

התפשטויות שכאלה מבחינת מקומות הקינון נרשמו באוסטריה, למשל,  שם גשרים של נתיבי תנועה מהירים משמשים אתר קינון נחשק. גם בשווייץ, רומניה, בולגריה ובעוד מדינות נצפו מקומות קינון שלא נצפו קודם.

#### סנונית הסלעים בישראל

בישראל דוגרת סנונית הסלעים אך ורק בחרמון. בעבר דגרה גם באזור הרכבל התחתון, אך בסקר שנערך בשנת 2013 נמצא רק זוג אחד של סנונית סלעים שדגר בשולי העיירה מג'דל שאמס. פרטים נוספים של סנונית סלעים נצפו בחלקים אחרים של הר החרמון אבל ללא סימני דגירה.

סיכון
-----

בישראל, סנונית הסלעים מוגדרת כמין ש"עתידו בסכנה" (VU) בשל גודלה המזערי של האוכלוסייה המקננת, המוערכת בפחות מ-50 פרטים בוגרים, בשילוב התאמה אזורית לכך שהאוכלוסייה המקננת בחרמון היא אוכלוסיית שוליים בקצה גבול התפוצה העולמית של המין. במהדורה הקודמת של הרשימה האדומה של IUCN מ-2002 הוערכה סנונית הסלעים כמין ש"אינו בסיכון" (LC).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנונית סלעים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  סנונית סלעים באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. 1 2 3  מגדיר הציפורים של ישראל - סנונית סלעים, באתר פורטל צפרות
3. ↑  סנונית סלעים, באתר aves.redlist.parks.org.il
4. ↑  קיליאן מולארני, לארס סוונסון, דן צטרסטרום, פיטר ג'. גרנט, **הציפורים המדריך השלם לציפורי אירופה וישראל**, מפה והקיבוץ המאוחד
**דאגלס DC-1** היה מטוס הנוסעים הראשון בסדרת ה-DC של דאגלס איירקראפט קומפני, המטוס היה אב טיפוס ועליו התבססו המטוסים DC-2 ו-DC-3.   

יוצר מטוס אחד מדגם זה.

פיתוח
-----

בשנת 1931 התרסקה בקנזס טיסה 599 של TWA, הסיבה לתאונה חלק עץ במטוס שהתפרק כתוצאה ממים שחלחלו לתוכו.

לאחר התאונה החלה דרישה למטוסים עשויים ממתכת בלבד, בואינג הציעה את ה247, אך כושר הייצור של בואינג היה מוגבל. חברות התעופה TWA ויונייטד איירליינס ביקשו מארבע יצרניות מטוסים, מטוס דומה שיכיל 12 מושבים, כן נחיתה, ואפשרות לנחות עם מנוע אחד בלבד. מנכ"ל החברה דונלד דאגלס סירב לקבל את ההזמנה, מכיוון שלא האמין שיצליח למכור 100 מטוסים (הכמות הנדרשת לכיסוי עלויות הפיתוח). עם זאת הוא עיצב מטוס שחרג מהמפרט של TWA ויונייטד איירליינס, המטוס היה יכול להמריא עם מנוע אחד בלבד, והיו בו בין היתר מערכת חימום ובידוד מרעש המנוע. טיסת הבכורה של המטוס הייתה ב-1 ביולי 1933, בחצי שנה שלאחר מכן טס המטוס למעלה מ-200 טיסות מבחן. מודל הייצור נקרא DC-2, הוגדלה בו קיבולת הנוסעים, והוא צויד במנועים חזקים יותר.

המטוס נמכר בשנת 1938 ללורד פורברס בבריטניה, והוא מכר אותו מאוחר יותר לחברת התעופה הספרדית Líneas Aéreas Españolas Postales, המטוס נהרס בדצמבר 1940 בעת שניסה לנחות בנמל התעופה במאלגה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דאגלס DC-1** בוויקישיתוף
* המטוס באתר "מוזיאון המטוסים הווירטואלי"
* סיפורו של המטוס (באנגלית)

| מטוסי נוסעים תוצרת דאגלס ומקדונל דאגלס |
| --- |
| מטוסי מדחף | דאגלס דולפין • DC-1‏ • DC-2‏ • DC-3‏ • DC-4‏ • DC-5‏ • DC-6‏ • DC-7 |  |
| מטוסי סילון | DC-8‏ • DC-9‏ • DC-10‏ • MD-11‏ • MD-12‏ • MD-80 ‏ • MD-90‏ • MD-95 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007588482305171
* LCCN: sh2012002413

 |
**אנתוני חוסה סמבראנו דה לה קרוס** (בספרדית: **Anthony José Zambrano de la Cruz**, נולד ב-17 בינואר 1998) הוא אצן קולומביאני, סגן האלוף האולימפי (טוקיו 2020) וסגן אלוף העולם (דוחה 2019) בריצת 400 מטר.

ביוגרפיה
--------

סמבראנו נולד וגדל במאיקאו שבקולומביה.

### 2019

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בלימה שבפרו בשנת 2019 זכה בשתי מדליות זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.83 שניות ובריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 3:01.41 דקות.

#### סגן אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בדוחה שבקטר זכה במדליית כסף בריצת 400 מטר בשיא דרום אמריקה חדש של 44.15 שניות, אחרי סטיבן גארדנר מאיי בהאמה (43.48 שניות), ולפני פרד קרלי מארצות הברית (44.17 שניות). בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא לאומי חדש של 44.55 שניות.

### 2020

#### סגן אלוף אוליממפי

באולימפיאדת טוקיו זכה במדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.08 שניות, אחרי סטיבן גארדנר (43.85 שניות) ולפני קיראני ג'יימס מגרנדה (44.19 שניות). בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא דרום אמריקה בתוצאה של 43.93 שניות.

שיאים אישים
-----------

### אצטדיון

* ריצת 200 מטר: 20.61 שניות (2019)
* ריצת 400 מטר: 43.93 שניות (2021), **שיא דרום אמריקה**

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנתוני סמבראנו** בוויקישיתוף
* אנתוני סמבראנו, ברשת החברתית פייסבוק
* אנתוני סמבראנו, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* אנתוני סמבראנו, באתר olympedia.org
* אנתוני סמבראנו, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 295676

 |
**סנונית אתיופית** (שם מדעי: *Hirundo aethiopica*) היא מין של ציפור בינונית בגודלה, שמשקלה נע בטווח 10–17 גרם. מצויה בעיקר באזורי מרכז אפריקה. הסנונית ניזונה מחרקים מעופפים, וקולה הוא ציוץ מלודי.

מראה חיצוני
-----------

הסנונית האתיופית בינונית בגודלה. חלקי גופה העליונים צבועים בכחול כהה זוהר ועל מצחה מתנוסס כתם ערמוני. החזה שלה בצבע לבן מלוכלך עם גוון של אדום חיוור. זנבה מפורץ והנוצות בצדדיו מוארכות. משקלה הוא 10–17 גרם. מוטות הכנפיים שלה הם באורך 24–30 ס"מ.

בית גידול
---------

בית הגידול של הסנונית האתיופית הוא במרכז אפריקה. היא נמצאת מחוף האוקיינוס האטלנטי ועד האוקיינוס ההודי. בית הגידול נמצא באזורים פתוחים מכוסי עשב ושיחים כמו סוואנה, ולפעמים בחורשים דלילי עצים. בתקופת הקינון ניתן לראותה בצוקים ליד החוף. בישראל היא נדירה ביותר ונצפתה לראשונה במרץ 1991.

מזון
----

הסנונית האתיופית ניזונה בעיקר מחרקים מעופפים, כגון: דבורים, נמלים, טרמיטים, ציקדות וזבובים.

שירת הציפור
-----------

קולה של הסנונית האתיופית הוא ציוץ מלודי: "cheep –cheep".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנונית אתיופית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  סנונית אתיופית באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. 1 2 3 4  Ethiopian Swallow (Hirundo aethiopica), www.hbw.com (באנגלית)
3. 1 2  אורי גורפיין, סנונית אתיופית, באתר אתר "ציפורי ישראל על בולים"
**ניניה סרסלו** (בפינית: **Ninja Sarasalo**; נולדה ב-8 במאי 1982) היא זמרת ודוגמנית פינית.

ביוגרפיה
--------

סרסלו נולדה בהלסינקי, סבתה הייתה ממוצא שוודי ורוסי.

כדוגמנית היא עבדה עבור חברת הקוסמטיקה "Garnier" ותמונותיה הופיעו במגזינים Elle וGQ. היא צעדה בתצוגות אופנה במילאנו ופריז.

ב-1999 הופיעה בקליפ של להקת HIM.

ב-2001 הופיעה בסרט הצרפתי "Absolument fabuleux" לצד נטלי ביי.

ב-2006 ניניה סרסלו הוציאה את הסינגל הראשון שלה כזמרת הנקרא "Fashion" ודורג במקום הראשון בטבלאות בפינלנד, אלבומה הראשון "I Don't Play Guitar" יצא בתחילת 2007.

ב-2008 השתתפה בתחרות לבחירת נציג פינלנד לאירוויזיון עם השיר "Battlefield of Love" אך לא עלתה לגמר התחרות.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* ניניה סרסלו, ברשת החברתית אינסטגרם

* ניניה סרסלו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ניניה סרסלו, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* ניניה סרסלו, באתר Discogs (באנגלית)
* Ninja Sarasalo, City (בפינית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Tony Latva, Muistathan: Suomen karsinnat 2008, Viisukuppila, ‏2010-09-11 (בפינית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 8424 4327
* MusicBrainz: b866b2df-afa7-4cd2-a0cf-56cfbf44fb69

 |
**קולסברג** (באנגלית: **Colesberg**) היא עיירה במזרח פרובינציית הכף הצפוני אשר בדרום אפריקה.

היסטוריה
--------

קולסברג נוסדה בשנת 1830 על דרך שבה עברו מטיילים וסוחרים רבים. היא נקראה בשם "טוברברג" על שם גבעה הנמצאת בסמוך אליה. לאחר מכן שונה שמה לקולסברג על שמו של מושל הכף הצפוני דאז, סר גלבריית' לורי קול (אנ'). בשנת 1840 הוכרז היישוב כעיירה, והיא הייתה לאחת הערים הראשונות במושבת הכף.

מאז שנוסדה נבנו בעיירה כמה כנסיות. בשנת 1861 נוסד בנק קולסברג (אנ'), אשר נרכש לאחר כשנתיים על ידי בנק סטנדרד (אנ') הבריטי. בעת מלחמת הבורים השנייה נודע כי המקום שימש בעבר כמקום מפגש לציידים ולכורי יהלומים.

גאוגרפיה
--------

קולסברג ממוקמת במרכז דרום אפריקה. היא מרוחקת כ־25 קילומטרים מנהר אורנג', המהווה את גבולה המזרחי של פרובינציית הכף הצפוני עם פרובינציית המדינה החופשית. כמו כן, הגבול עם הכף המזרחי עובר כ־35 קילומטרים מהעיירה. היא נמצאת כ־200 קילומטרים מדרום־מערב לעיר בלומפונטיין וכ־220 קילומטרים מהגבול עם לסוטו.

דמוגרפיה
--------

נכון לשנת 2011, בעיירה מתגוררים 16,869 תושבים, מהם 51.57% נשים ו־48.43% גברים. 59% מתושבי העיירה הם דוברי שפת הקוסה ו־33% מדברים אפריקאנס.

כלכלה
-----

כבשים מהוות גידול נרחב באזור. כבשי המרינו המגודלות באזור נחשבות למובחרות. גם סוסים מגודלים באזור העיירה ומשמשים למרוצי סוסים. בנוסף, בעיירה קיימים מספר שירותים לתושבים ולמבקרים, כמו מקומות לינה, מסעדות וחנויות קמעונאיות.

תיירות
------

העיירה ידועה בסגנונות האדריכלות הקיימים בה. קיימים בה גם כ־70 אתרי מורשת לאומיים. באזור העיירה קיימות כמה שמורות טבע.

תחבורה
------

העיירה מחוברת לרשת הכבישים הלאומית של דרום אפריקה. כביש N1 (אנ') עובר בעיירה. הוא מחבר בין קייפטאון במערב לבין בלומפונטיין, יוהנסבורג ופרטוריה בצפון־מזרח.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קולסברג** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Census 2011: Main Place: Colesberg, census2011.adrianfrith.com, מפקד האוכלוסין לשנת 2011
2. ↑  P E Raper - HSRC, **Dictionary of Southern African Place Names**
3. ↑  Michael Davitt, **The Boer fight for freedom**, New York, London, Funk & Wagnalls, 1902

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007533383505171
* LCCN: n94108696
* VIAF: 127999038
* WorldCat: lccn-n94108696

 |
**נינון דה לנקלו** (בצרפתית: Ninon de l'Enclos;‏ 10 בנובמבר 1620 - 17 באוקטובר 1705) הייתה סופרת צרפתייה.

ביוגרפיה
--------

נולדה בפריז למשפחת אצולה. אביה, אנרי דה לנקלו, היה בעל דעות חופשיות והתעניין בפילוסופיה של אפיקורוס. ב-1632 נמלט מצרפת לאחר שהרג אדם בדו-קרב.

ב-1642, אחרי מות אמה, נינון דה לנקלו נכנסה למנזר. ב-1643 עזבה את המנזר, חזרה לפריז והחליטה שלא להינשא ולהיות עצמאית. למדה איטלקית וספרדית, קראה את מונטן ואת דקארט ואימצה לעצמה את תורת הספקנות בפילוסופיה. הפכה לאשת החברה הגבוהה וקיימה בחדר האורחים שלה חוג ספרותי שבו השתתפו סופרים, אמנים, מדינאים ורבים מאנשי האצולה. כאביה, הייתה חופשייה בדעותיה ואמרה: "אם אדם זקוק לדת כדי להתנהג כראוי בעולם הזה, יש בכך משום סימן שמוחו מוגבל, או שלבו מושחת". היא התייחסה לאהבה כ"תשוקה שאינה מוגבלת על ידי התחייבות כלשהי".

אן מאוסטריה, אמו של המלך לואי ה-14, ציוותה להכניסה למנזר (1656), שם הקסימה בחוכמתה את הנזירות, ואת כריסטינה מלכת שוודיה שבאה לבקרה וכתבה אודותיה לקרדינל מזארן. ב-1657 ציווה המלך לואי ה-14 לשחררה. בין מאהביה היו הנסיך קונדה הגדול, הקומפוזיטור לולי, ופרנסואה דה לה רושפוקו. המלך הזמינה לארמונו ואנשי האצולה נתנו בה את אמונם, והפקידו בידיה כספים למשמרת. מולייר היה בין מעריציה וזכה לעידודה. נינון דה לנקלו הגנה על הפילוסופיה שלה ועל התנהגותה בספרה "המחזרת מתנקמת" (1659).

החל ב-1667 הייתה ידידתו של המחזאי ז'אן רסין, וב-1677 התיידדה עם מאדאם דה מיינטנון, מאהבתו של המלך לואי ה-14. פרנסואה ארואה, אביו של וולטר, שימש כפרקליטה, ובצוואתה השאירה 1000 פרנק לוולטר הצעיר כדי לקנות ספרים. נינון דה לנקלו נפטרה בפריז ב-1705.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **נינון דה לנקלו** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **נינון דה לנקלו** |

* נינון דה לנקלו (באנגלית)
* נינון דה לנקלו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי נינון דה לנקלו בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264299905171
* BIBSYS: 3060848
* BNE: XX1295346
* BnF: cb12395670v (data)
* CANTIC: a11051127
* GND: 118727389
* ICCU: RAVV047912
* ISNI: 0000 0001 0916 5475
* LCCN: n84120535
* NKC: jn20000603715
* NLA: 35724785
* NLG: 132699
* NLP: A11857791
* NTA: 067988547
* SELIBR: 247267
* SNAC: w6906bg9
* SUDOC: 033051003
* Trove: 1059355
* VcBA: 495/335134
* VIAF: 74648142
* WorldCat: lccn-n84120535

 |