recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**דויד בריאן וודסייד** (באנגלית: **David Bryan Woodside**; נולד ב-25 ביולי 1969) הוא שחקן אמריקאי. מוכר בעיקר בזכות תפקידו כוויין פאלמר בסדרת הטלוויזיה "24", כג'ף מאלון בסדרת הטלוויזיה "Suits" וכאמנאדיל בסדרת הטלוויזיה "לוציפר".

ביוגרפיה
--------

וודסייד נולד בשכונת ג'מייקה שברובע קווינס בניו יורק. הוא למד לתואר ראשון באוניברסיטת אולבני, וקיבל תואר שני מבית הספר לדרמה של אוניברסיטת ייל.

קריירה
------

בשנים 2002–2003 שיחק בתפקיד משני בסדרת הטלוויזיה "באפי ציידת הערפדים", כשגילם את דמותו של רובין ווד במשך 14 פרקים.

בשנים 2003–2004 ו-2006–2007 גילם את ויין פאלמר ב-48 פרקים של סדרת הטלוויזיה המצליחה "24".

בשנים 2011–2014 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "הרווקות" (אנ') בתפקיד מלקולם פרנקס.

בשנים 2014–2016 ו-2018 גילם את דמותו של ג'ף מאלון בסדרת הטלוויזיה המצליחה "Suits", וב-2019 המשיך לגלם את הדמות גם בסדרת הספין אוף שלה - פירסון.

בשנים 2016–2021 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה המצליחה "לוציפר", כשגילם את אמנאדיל, אחיו של לוציפר ובנו הבכור של אלוהים.

הוא שיחק כאורח במספר סדרות טלוויזיה, כגון "הפרקליטים", "האנטומיה של גריי", "מרפאה פרטית", "מונק", "קוד שרוף" ועוד.

ב-2023 שיחק בקומדיה הרומנטית של נטפליקס "המציאה המושלמת" לצדה של גבריאל יוניון. בהמשך, הופיע בסדרת המותחן הטלוויזיוני של נטפליקס "סוכן הלילה" בתור סוכן FBI שנפצע בעבר בעת מילוי תפקידו.

חיים אישיים
-----------

בשנים 2008–2010 היה במערכת יחסים עם השחקנית גולדן ברוקס. בשנת 2009 נולדה לזוג בת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **די. בי. וודסייד** בוויקישיתוף

* די. בי. וודסייד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* די. בי. וודסייד, באתר AllMovie (באנגלית)
* די. בי. וודסייד, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* די. בי. וודסייד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* די. בי. וודסייד, באתר MusicBrainz (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Andreeva, Nellie (1 בפברואר 2022). "'The Night Agent': Hong Chau, DB Woodside, Sarah Desjardins & Enrique Murciano Among 7 Cast In Netflix Series". *Deadline Hollywood*. נבדק ב-1 בפברואר 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Michaud, Sarah (October 7, 2009) "Golden Brooks and D.B. Woodside Welcome A Daughter". *People.com.* Retrieved July 14, 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1060469812
* ISNI: 0000 0000 4828 6950
* LCCN: no2007152404
* MusicBrainz: bb6a49f9-03ab-4161-a612-ebe0dec4adb6
* NLK: KAC2020R5580
* SUDOC: 168639025
* VIAF: 17019473
* WorldCat: lccn-no2007152404

 |
**דניס אנטוליוביץ' אונישנקו** (באוקראינית: **Дени́с Анато́лійович Они́щенко** ; נולד ב-15 בספטמבר 1978) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ששיחק בעמדת הקשר האחורי, וכיום סוכן שחקנים.

קריירה
------

אונישנקו החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של דנייפר דנייפרופטרובסק, וכשהיה בן 18 החל לשחק בקבוצת מטאלורג נובומוסקובסק מהליגה השנייה באוקראינה. בשנת 1996 חתם בקבוצת הפאר דינמו קייב, ושיחק בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון. את הופעת הבכורה שלו בליגת העל האוקראינית ערך ב-13 ביוני 1999, ולאחר מכן הושאל בחזרה לקבוצת נעוריו, דנייפר דנייפרופטרובסק, שם שיחק שלושה חודשים.

בפברואר 2000 הגיע אונישנקו לישראל וחתם בקבוצת הפועל תל אביב. ב-11 במרץ 2000 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, במשחק מול מכבי חיפה שהסתיים בתיקו 1–1. אונישנקו כבש גם בבעיטות ההכרעה בגמר גביע המדינה מול בית"ר ירושלים, והיה שותף לזכייתה של הפועל תל אביב בדאבל בתום עונת 1999/2000. בעונה שלאחר מכן היה שותף למשחקיה הראשונים של הקבוצה במוקדמות ליגת האלופות, ובעונת 2001/2002 היה שותף להישג הגדול ביותר של קבוצה ישראלית במפעלים האירופים, כשהוביל את מרכז השדה של הקבוצה לצידם של גאבור הולמאי ויוסי אבוקסיס, והגיע עם הקבוצה לרבע גמר גביע אופ"א. באותה עונה גם זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו, ובסך הכל שיחק שלוש וחצי שנים בהפועל תל אביב וערך במדיה 95 הופעות בליגת העל, בהן כבש חמישה שערים.

בשנת 2003 חזר אונישנקו לדינמו קייב וחתם על חוזה לחמש שנים במועדון. בעונת 2003/2004 זכה עם הקבוצה באליפות, אך פציעות רבות מנעו ממנו לתפוס מקום קבוע בהרכב הקבוצה. בשנת 2005 עבר לקבוצת וורסקלה פולטבה, שם שימש כקפטן, ובעונה שלאחר מכן שיחק תקופה קצרה בקבוצת טום טומסק מליגת העל הרוסית. לאחר מכן חזר לאוקראינה, ובשנת 2008 פרש ממשחק פעיל והפך לסוכן שחקנים. ייצג, בין היתר, את אולג גוסב ואת יבהן סלין.

אונישנקו היה גם שחקן נבחרת אוקראינה. בעקבות הצלחתו עם הפועל תל אביב בגביע אופ"א זומן אונישנקו לראשונה לסגל הנבחרת, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות מול נבחרת רומניה ב-27 במרץ 2002. בסך הכל לזכותו של אונישנקו שלוש הופעות במדי הנבחרת, בכולן נכנס כמחליף במחצית השנייה.

תארים
-----

הפועל תל אביב
* אליפות ישראל: 1999/2000
* גביע המדינה: 1999/2000
* גביע הטוטו: 2001/2002

דינמו קייב
* אליפות אוקראינה: 2003/2004

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* משה גוזגל, חייל בצבא האדום. ריאיון עם דניס אונישנקו, באתר ynet, 13 במרץ 2002
**ג'ון תומאס** (באנגלית: **John Thomas**; נולד: 8 בספטמבר 1975) הוא כדורסלן עבר אמריקאי בגובה 2.06 מ' ששיחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר.

ביוגרפיה
--------

תומאס נולד במיניאפוליס, מינסוטה שבארצות הברית. למד באוניברסיטת מינסוטה בין השנים 1993–1997 ושיחק במדי ה"גולדן גופרס", בה היה הקפטן של הקבוצה והוביל אותה לחצי גמר ה-NCAA בעונת 1996/1997. 

ב-1997 נבחר בדראפט ה-NBA כבחירה ה-25 מהסיבוב הראשון בידי קבוצת ניו יורק ניקס, שהעבירה אותו בטרייד לבוסטון סלטיקס. בעונת 1997/1998 שיחק עבור הסלטיקס, אך ב-1998 הועבר לטורונטו ראפטורס בה שיחק עד תום עונת 1999/2000.

בעונת 2001/2002 שיחק בעבור Diablos de La Vega מהרפובליקה הדומיניקנית. ב-2002 שיחק בעבור Xinjiang Flying Tigers המייצגת את העיר אורומצ'י מהליגה הסינית. בעונת 2002/2003 שיחק בעבור הדקוטה וויזארדס מליגת ה-CBA. בעונת 2003/2004 שיחק בעבור סנט ז'וזפ ז'ירונה מליגת ה-ACB. 

בעונת 2004/2005 שב לשחק ב-NBA במדי המינסוטה טימברוולבס. במהלך שנת 2005 עבר לממפיס גריזליס. בעונת 2005/2006 שיחק במדי האטלנטה הוקס. ב-2006 עבר לניו ג'רזי נטס. בעונת 2007/2008 עבר לשחק במדי קולורדו 14' מליגת הפיתוח של ה-NBA.

בעונת 2009/2010, בגיל 34, עבר לשחק בהפועל חולון. בינואר 2011 חתם בקבוצת אריס סלוניקי מליגת העל היוונית, ממנה שוחרר במהלך העונה וחתם בהפועל ירושלים עד לתום עונת 2011/2012. בעונת 2012/2013 עבר לשחק במדי Jeonju KCC Egis מדרום קוריאה ובתום העונה פרש מכדורסל מקצועני.

ב-2014 נבחר לשמש כ"מתאם הלאומי" של ליגת ה-"Ultimate Hoops", ליגת כדורסל אמריקאית לשחקנים מבוגרים. ב-2015 התמנה ל"מנהל האימונים הלאומי" של הליגה הזו.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  What the Hell Happened to...John Thomas?, www.celticslife.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 316456814
* WorldCat: viaf-316456814

 |
**ועדת אולשן-דורי** הייתה ועדה חשאית שהוקמה על ידי ראש ממשלת ישראל משה שרת ב-29 בדצמבר 1954, בעקבות חשיפת פרשת "העסק הביש", שבו נתפסו יהודים מצריים, חברי רשת שהוקמה על ידי המודיעין הישראלי, בעוון ריגול וביצוע פעולות חבלה לטובת מדינת ישראל.

יעקב דורי
הוועדה כללה את נשיא בית המשפט העליון יצחק אולשן והרמטכ"ל לשעבר יעקב דורי. הוועדה נתבקשה לחקור מי נתן את ההוראה לפעולה, האם זה היה שר הביטחון פנחס לבון או ראש אמ"ן אל"ם בנימין גיבלי. הוועדה החלה את פעולתה ב-2 בינואר 1955, וחקרה את האישים הקשורים לפרשה. פרט ללבון ולגיבלי, נחקרו על ידיה ראש הממשלה משה שרת, הרמטכ"ל משה דיין, מנכ"ל משרד הביטחון שמעון פרס, וקציני אמ"ן.

הוועדה פעלה במשך 10 ימים, והגישה את מסקנותיה ב-12 בינואר 1955. במסקנותיה קבעה הוועדה כי משה שרת לא ידע דבר על הפרשה. גם לגבי שמעון פרס קבעה הוועדה שלא ידע את כל פרטי הפרשה. בשאלה העיקרית לא הצליחה הוועדה לרדת לשורש העניין, וכתבה: "לא שוכנענו למעלה מכל ספק המתקבל על הדעת כי ראש אמ"ן לא קיבל את ההוראה משר הביטחון פנחס לבון, עם זאת, איננו בטוחים שלבון אמנם נתן את ההוראות המיוחסות לו".

בעקבות פעילות הוועדה התפטר לבון מתפקידו בפברואר 1955, אף שטען כי לא נתן את ההוראה.

לימים התברר כי עדויות קציני אמ"ן בפני ועדת אולשן-דורי היו מתואמות, ומסמך שהוצג בפניה זויף על ידי דליה כרמל, מזכירתו של בנימין גיבלי (שבמשך שנים רבות בחרה לשתוק ולא לגלות את אשר עשתה).

קישורים חיצוניים
----------------

* מסקנות ועדת אולשן-דורי, כפי שנרשמו על ידי מזכיר הוועדה, שמאי כהנא, באתר "פנחס לבון"
* חגי אשד, פנחס לבון מרחיב את היריעה, דבר, 22 בפברואר 1965
**Almabtrieb** וגם, **Alpabfahrt**, **Alpabzug**, **Viehscheid**, **Kiekemma** (תרגום מילולי, "מסע החזרה מכרי המרעה בהרים"), הוא סדרת אירועים שנתית בעלי אופי של פסטיבל תרבות מקומי, המתקיים באזור הרי האלפים בתקופה שמאמצע חודש ספטמבר ועד אמצע חודש אוקטובר לציון חזרת עדרי הבקר מאזורי המרעה ההרריים בהם שהו בחודשי הקיץ.

בתקופת הקיץ נוהגים מגדלי הבקר ברחבי הרי האלפים לשהות עם העדרים בכרי המרעה שבהרים
הגבוהים. ההערכה היא כי בתקופה זו רועים בהרים כמיליון ראשי בקר. התנועה במעלה ההרים
מתחילה באביב מייד עם תחילת הפשרת השלגים, והחזרה לרפתות הסגורות שבעמקים מתחילה
בתחילת הסתיו.

חקלאות אלפינית עיצבה את הנוף התרבותי שלה במשך מאות שנים.
חוות קיץ חקלאיות עצמאיות פועלות בהרים על בסיס עונתי וקשורות פונקציונלית לחוות שבעמק באמצעות משק חי ועבודה. הן עסקו בעיקר ביצור גבינות שהועברו בסוף העונה לכפרים שבעמק. אך החל מסוף המאה ה-19 והגידול ביצור התעשייתי הועברו רוב המחלבות לכפרים.

כיום, חקלאות אלפינית עוסקת בעיקר בשימור הנוף התרבותי, אולם המרעה ההררי מסייע גם לשמירה על הטבע. בשטחי המרעה האלפיניים גדלים פי 10 יותר צמחים מאשר בעמק, ואיתם מגוון רחב של בעלי חיים. שילוב זה מהווה מוקד משיכה לתיירות.

השימוש במדרונות תלולים שאינו מאפשר שימוש חקלאי אחר הוא בעל יתרון כלכלי מכיוון שהוא מסייע בהפחתת עלויות הגידול ועומס העבודה בחוות העמק. בנוסף, הבקר הנחשף לפעילות גופנית על ההר והתמודדות עם מזג האוויר זוכה ליתרונות בריאותיים ולשימור גזעי הרים עמידים ולא תובעניים מסכנת הכחדה.

מסע העדרים מסתיים בעיירות שבעמקים, באירועים בהם צועדים עדרי הבקר כאשר הם מעוטרים
בפרחים ופעמונים. המדובר באירועים רבי משתתפים מקרב תושבי הכפרים והעיירות בעמק אשר במשך הזמן
קיבלו גם גוון תיירותי, ובהם נהוג לחגוג בלווי מופעי מוזיקה ריקודים שתייה ומזון. מועדי התהלוכות והפסטיבלים מתפרסמים מראש כחלק מהמידע התיירותי ונגישים ברשת.

לקריאה נוספת
------------

* Gerald Unterberger: Die mit den Rindern gehen. Die herbstliche Prozession des Almabtriebes und ein besonderer Schmucktyp des Leitrindes. In: Mitteilungen der Anthropologischen Gesellschaft in Wien, Band 142, Wien 2012.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Almabtrieb** בוויקישיתוף
* 
* 

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4699519-5

 |
אנדרטת עולי הגרדום ליד מרכז מורשת יהדות בבל באור יהודה
**יוסף בצרי (אברס)** (נולד ב-1923 – הוצא להורג ב-19 בינואר 1952, כ"א בטבת ה'תשי"ב) מהרוגי המלכות, היה עורך דין ישראלי שהוצא להורג בעיראק באשמת ריגול ובטענה כי היה מעורב בפיגועים בבגדאד 51–1950 גם כנגד יהודי בגדאד, במטרה לעודדם לעלות לישראל.

ביוגרפיה
--------

בצרי נולד בבגדאד, בנם של גורג'יה ואפרים והיה עורך דין במקצועו. החל מ-1942 הצטרף לתנועת "החלוץ" ול"הגנה". בדצמבר 1949 הצליח לעלות לישראל דרך הברחת הגבול עם איראן. בישראל גויס לפעילות מודיעינית, ושב לעיראק. בשנת 1951 התרחש גל פיגועים נגד מטרות יהודיות ומערביות בבגדד. ב-14 בינואר 1951 התרחש פיצוץ בחצר בית הכנסת "מסעודה שם-טוב" בבגדד. בפיגוע נהרגו ארבעה, בהם ילד בן 12, ונפגעו עשרות. לטענת יהודה תג'ר, גם הוא איש מודיעין ישראלי שפעל בבגדד באותה תקופה (ואף נאסר ל-10 שנים בשל פעילות זו), את הפיגוע ביצעו אנשי "האחים המוסלמים".

החל מאמצע 1951 החלה הבולשת העיראקית בגל מעצרים נגד מחתרת ציונית שפעלה במדינה. ב-22 במאי נעצרו שני שליחי מודיעין בבגדד - יהודה תג'ר ומרדכי בן-פורת. בצרי ירד למחתרת והסתתר אצל דודו, ששון צדיק. ב-5 ביוני 1951 נעצר בצרי יחד עם שלום צלאח ולטיף אפרים על ידי הבולשת העיראקית באשמה, כי היו מעורבים בפעילות חבלנית נגד יהודים בבגדד, במטרה לעודד אותם לעלות לישראל. בסך הכל נעצרו 21 איש. בצרי, צלאח ואדם שלישי, יוסף בית הלחמי (שהצליח להימלט חזרה לישראל), הואשמו במעורבות בשלושה פיגועים: ב-13 במרץ, ב-10 במאי וב-5 ביוני. בצרי הואשם גם בריגול. ב-24 באוקטובר החל משפטו הראשון של בצרי, שהועמד בסך הכל לשלושה משפטים על עבירות שונות שיוחסו לו. ב-1952 הוצאו בצרי וצלאח להורג. הרב ג'ורג'י מועלם היה איתם ב-30 דקות האחרונות לחייהם, ומספר שהם אחזו בידיו וקראו "שמע ישראל", לדבריו בקשתם האחרונה הייתה "אחרי מותנו קחו אותנו לקרובנו". לאחר מכן הובילו אותם לכיכר ושם ניתלו כששק שחור מכסה את פניהם. בקשתם לבא לקבורה בישראל לא התמלאה, אך בהר הרצל הוקמה מצבה לזכרם. שלמה הלל סיפר כי מילותיהם האחרונות היו "תחי מדינת ישראל". אחרי מותו הוענקה לבצרי דרגת קצונה בצה"ל.

הנצחה
-----

* בול הוצא לזכרו, במסגרת סדרת בולים לזכרם של הרוגי מלכות
* רחוב נקרא על שמו בבני ברק ובפתח תקווה ובקריית אתא
* אנדרטה לזכרו ולזכר שלום צאלח עומדת באור יהודה

לטענת הסוציולוג הישראלי יהודה שנהב היו עולים מעיראק אשר ישבו במעברות וסירבו להשתתף באירועי האבל על הוצאתם להורג של השניים, בטענה כי "זוהי נקמת אלוהים מן התנועה אשר הביאתנו עד הלום". על פי ההיסטוריונית אסתר מאיר השמועות כי בצרי או אנשי התנועה הציונית היו אחראים להתקפות "אינן נתמכות בראיות או במידע מבוסס".

ראו גם
------

* העסק הביש

קישורים חיצוניים
----------------

* יוסף בצרי באתר המרכז למורשת יהדות בבל.
* תום שגב, פצצות בעיראק, באתר הארץ, 5 באפריל 2006.
* זבולון הראלי, חקר האמת, באתר הארץ, 10 במאי 2006 (תגובה לדברי תג'ר בכתבתו של שגב).
* יוסף בצרי באתר "יזכור".
* תמונה: דף בולים, שבו נמצאים 20 הרוגי מלכות באתר: 'תפוז'.
* יהושע שמש, הגבורים שמאחורי האנדרטה, הצופה, 17 ביוני 1966

הערות שוליים
------------

1. ↑  תום שגב, פצצות בעיראק, באתר הארץ, 5 באפריל 2006
2. ↑  ברוך מאירי, הנידונים למוות קראו "שמע ישראל", מעריב, 11 בינואר 1980
3. ↑  שנהב, "מזרחים בישראל", עמ' 144; ר' גם "השוד המושלם" באתר הקשת הדמוקרטית המזרחית.
4. ↑  חידת העלייה הגדולה מעיראק

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007288907005171

 |
**דניאל לשם** (נולד ב־1 ביוני 1946), מהנדס אווירונאוטיקה ישראלי. מדען ראשי לשעבר של רפא"ל וזוכה פרס ביטחון ישראל.

ביוגרפיה
--------

לשם נולד בחיפה ושירת במסגרת העתודה האקדמית. בשנים 1965–1969 למד לתואר ראשון בהנדסה אווירונאוטית בטכניון, אותו סיים בהצטיינות. בשנת 1967 נפצע במלחמת ששת הימים ממוקש ושוחרר משירותו הצבאי כנכה צה"ל. על אף פציעתו המשיך בשירות מילואים כמדריך דאייה בגדנ"ע אוויר, לאחר שהוכשר בשנים 1966–1973 בקורסים אזרחיים לדאייה והדרכת דאייה. במהלך השנים הוא הוכשר גם בטיס פרטי (1984) ובטיס מסחרי והדרכת טיסה (1996-1999). בשנים 1970–1976 סיים לימודי תואר שני בהנדסה אווירונאוטית בטכניון. עבודת התזה שלו נערכה בנושא חקירת בעיית תותחנות בקרבות אוויר.

בשנים 1969–1997 ובשנית משנת 1999 ועד כיום (2008) עובד ברפא"ל. הוא החל עבודתו כמהנדס אווירונאוטיקה בצוות חקר מערכות תחת דוקטור צבי מאירי. בשנים 1972–1974 עבר לשמש כראש מדור כינון חימוש, שבו פותחו אלגוריתמים לכינון חימוש ממטוסי קרב והועברו לטיפולו האישי נושאי תותחנות אווירית בקרבות אוויר ושילוב טילי אוויר-אוויר במטוסי קרב. לאחר מכן מונה למהנדס מערכת, תפקיד במסגרתו יזם רעיון לגיבוש מערכת לוחמה נגד טנקים חדשנית. לאחר אישור הפרויקט ושיווקו לגורמים במערכת הביטחון הוא מונה בשנת 1979 למהנדס ראשי של הפרויקט, שבראשו הועמד דוקטור פאול כץ. בשנים 1982–1985 עבר לשם לארצות הברית והשלים לימודי דוקטורט באווירונאוטיקה ואסטרונאוטיקה באוניברסיטת סטנפורד. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בתחום משחקים דיפרנציאליים. במהלך תקופה זו, בשנת 1984, הוא נמנה עם חברי צוות זוכה פרס ביטחון ישראל.

בשובו ארצה שימש לשם מנהל קו מוצר נ"ט (נגד טנקים) בחטיבת הטילים ברפא"ל, מן המנהלות הגדולות ברשות, ומילא תפקיד זה במשך 11 שנים, עד 1996. במנהלה תחתיו פותחו באותה עת שורת מערכות לוחמה דוגמת טילי "גיל". לאחר תפקיד זה הוא מונה למוביל נושאי יבשה מתקדמים בחטיבת הטילים, עד צאתו לשבתון בשנת 1997 ומעברו לחברת "אלסינט", שבה שימש חודשים ספורים כמנהל הפיתוח של חטיבת הרפואה הגרעינית. באותה שנה נוסדה חברת "אלג'מס" על ידי אלסינט וחברת GE Medical Systems ולשם מונה לסגן נשיא החברה ומנהל המחקר והפיתוח. החברה התמחתה בתחום רפואה גרעינית ועסקה בפיתוח טכנולוגיות חדשניות לחיישנים בתחום. בין פיתוחי החברה בתקופתו נמנו התקן CT לשילוב צילום תפקודי ואנטומי ברפואה גרעינית ופיתוח מוצרים על בסיס גישת שש סיגמא.

בשנת 1999 שב לרפא"ל ומונה לממונה על פיתוח עסקי רוחבי, תפקיד במסגרתו עסק בין היתר בחלופות הגנה לרכב קרבי משוריין ובתחום החלל. כעבור שנה מונה לסמנכ"ל למחקר ופיתוח ברפא"ל. בתקופתו הוקמו ברשות מוקד לניהול ידע ומנהלת חלל. בשנת 2003 עבר לשמש מהנדס מערכות ראשי בדרג סמנכ"ל ובשנים 2005–2006 שימש כמדען ראשי של רפא"ל.

משנת 2007 עוסק לשם בייעוץ טכנולוגי ברפא"ל, במסגרת חצי משרה, משמש דירקטור בחברת ההזנק Eltics, וכן מרצה באוניברסיטת אריאל, באוניברסיטת חיפה, במכללה האקדמית להנדסה אורט בראודה בכרמיאל ובטכניון - מכון טכנולוגי לישראל.

במהלך השנים פרסם לשם עשרות מחקרים בתחומי התמחותו. בשנת 1990 הוא הוכשר בצה"ל בהשתלמות למפקדי חטיבות.

לשם הוא אב לשלושה: ניר, מהנדס מחשבים ובעבר קצין בחיל הים, רועי, טייס ובעבר קצין בחיל האוויר, ורותם, רופאה.

קישורים חיצוניים
----------------

* דניאל לשם, פרויקט ת', אתר חיל התותחנים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007439118305171

 |
**ליאניס פרז הרננדז** (בספרדית: **Leyanis Pérez Hernández**; נולדה ב-10 בינואר 2002) היא אתלטית קובנית, זוכת מדליית ארד באליפות העולם (בודפשט 2023) בקפיצה משולשת.

ביוגרפיה
--------

### 2021

בתחרות שנערכה במאי 2021 היא קבעה בקפיצה משולשת תוצאה של 14.46 מטר בעזרת רוח גבית מעל המותר ותוצאה של 14.32 מטר ונבחרה להשתתף באולימפיאדת טוקיו. בתחרות שנערכה בקאסטיון דה לה פלאנה, ספרד ב-29 ביוני אותה שנה היא קבעה בקפיצה משולשת שיא אישי חדש של 14.53 מטר. בסופו של דבר היא לא השתתפה במשחקים עצמם.

### 2022

בתחרות שנערכה באולם במיראמס, צרפת ב-4 בפברואר 2022 היא קבעה שיא אישי חדש של 14.47 מטר. חודש וחצי לאחר מכן, באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד, סרביה במרץ היא סיימה במקום 11 בקפיצה משולשת בתוצאה של 13.99 מטר.

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון ארצות הברית ביולי אותה שנה היא סיימה במקום רביעי בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 14.70 מטר, 2 ס"מ פחות ממדליית ארד.

### 2023

#### מדליית ארד באליפות עולם

בתחרות שנערכה באולם בלייווה, צרפת ב-15 בפברואר 2023 היא קבעה שיא אישי חדש של 14.65 מטר. במסגרת ליגת היהלום שנערכה ברבט, מרוקו ב-28 במאי היא ניצחה בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 14.84 מטר. באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2023 זכתה במדליית ארד בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 14.96 מטר, אחרי יולימאר רוחאס מונצואלה (15.08 מטר) ומרינה בך-רומנצ'וק מאוקראינה (15.00 מטר.

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* קפיצה לרוחק: 6.52 מטר (2023)
* קפיצה משולשת: 14.96 מטר (2023)

### אולם

* קפיצה משולשת: 14.65 מטר (2023)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליאניס פרז** בוויקישיתוף

* ליאניס פרז, באתר olympedia.org
* ליאניס פרז, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 365255

 |
**דונלד ארל "סליק" ווטס** (באנגלית: **Donald Earl "Slick" Watts**; נולד ב-22 ביולי 1951) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1973–1980. ממוצעיו הכוללים לאורך 6 עונותיו בליגת ה-NBA הם 8.9 נקודות, 6.1 אסיסטים, 3.2 ריבאונדים ו-2.2 חטיפות למשחק.

ככל הנראה היה השחקן הקרח הראשון בתולדות ה-NBA, ואחד מהשחקנים הראשונים אשר שיחקו עם סרט הזעה על ראשם.

קריירת משחק
-----------

ווטס נולד בעיר רולינג פורק שבמיסיסיפי, ובין השנים 1969–1973 למד באוניברסיטת גרנד ויו אשר בדה מוין, ובאוניברסיטת זייביאר בלואיזיאנה אשר בניו אורלינס.

לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA‏ 1973, מאמן קבוצת אוניברסיטת זאוויר המליץ עליו לבן דודו ביל ראסל, אשר היה אז הג'נרל מנג'ר והמאמן של קבוצת סיאטל סופרסוניקס. לאחר שהרשים במבחני קדם-העונה, זכה לחוזה בקבוצה, במדיה שיחק ב-4 וחצי עונותיו הראשונות ב-NBA. לאחר שתי עונות סולידיות, פרץ ווטס בעונת 1975/1976 כשסיים הן כמלך האסיסטים (8.1) והן כמלך החטיפות (3.2) של העונה, וסייע לסופרסוניקס לסיים במקום השני באזור המערבי. בפלייאוף ה-NBA הודחה סיאטל בשלב חצי גמר המערב, על ידי פיניקס סאנס. בסיום אותה עונה, במהלכה גם קלע 13.0 נקודות למשחק, נבחר לחמישיית ההגנה של העונה וזכה בפרס האזרחות על שם ג'יי. וולטר קנדי. בעונה העוקבת המשיך להציג יכולת גבוהה, עם ממוצעים של 8.0 אסיסטים (שני בליגה), ‏2.7 חטיפות (שלישי בליגה) ו-13.0 נקודות למשחק, אך קבוצתו לא העפילה לשלב הפלייאוף.

בינואר 1978 דרש ווטס לעבור קבוצה, והועבר בטרייד לניו אורלינס ג'אז בתמורה לבחירת דראפט עתידית. עד לסיום עונת 1977/1978 קלע 7.2 נקודות למשחק עבור הג'אז.

בעונת 1978/1979 שיחק ביוסטון רוקטס, ובקיץ 1979 פרש ממשחק, בגיל 27 בלבד.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטטיסטיקות הקריירה של ווטס ב-NBA, באתר basketball-reference.com
2. 1 2  עונת 1973/1974: הדיקטטור, באתר sonicscentral.com
3. ↑  קוראים לו סליק, והוא חלקלק, באתר ספורטס אילוסטרייטד, 23 בפברואר 1976
4. ↑  עונת 1977/1978: הפתעה גדולה, באתר sonicscentral.com

| פרס האזרחות על שם ג'יי. וולטר קנדי |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 1975: אנסלד • 1976: ווטס • 1977: בינג • 1978: לניר • 1979: מרפי • 1980: קאר • 1981: גלן • 1982: בנסון • 1983: ארווינג • 1984: ליידן • 1985: איסל • 1986: קופר/ספארו • 1987: תומאס • 1988: אינגליש • 1989: ביילי • 1990: ריברס • 1991: ק. ג'ונסון • 1992: מ. ג'ונסון • 1993: פורטר • 1994: דיומרס • 1995: אוטול • 1996: דאדלי • 1997: בראון • 1998: סמית' • 1999: גרנט • 2000: דיבאץ • 2001: מוטומבו • 2002: מורנינג • 2003: רובינסון • 2004: מילר • 2005: סנואו • 2006: גארנט • 2007: נאש • 2008: בילאפס • 2009: מוטומבו • 2010: דלמברט • 2011: ארטסט • 2012: גאסול • 2013: פאריד • 2014: דנג • 2015: נואה • 2016: אלינגטון • 2017: ג'יימס • 2018: בראה • 2019: לילארד • 2020: ברוגדון |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2005101512
* VIAF: 71132909
* WorldCat: lccn-no2005101512

 |
**הצרעות** היא קומדיה יוונית שנכתבה על ידי המחזאי היווני אריסטופאנס והוצגה לראשונה בשנת 422 לפנה"ס.

תקציר העלילה
------------

גיבורי המחזה הם פילוקליאון ("החבר של קליאון") ובנו בְּדֶליקליאון ("השונא של קליאון"). פילוקליאון מכור להליכי בית המשפט האתונאי - ומבלה את כל זמנו כמושבע השופט את בני עירו.

בדליקליאון רוצה לסייע לאביו להיגמל וכולא אותו בביתו. פילוקליאון מנסה להימלט מביתו ולהגיע לבית המשפט באמצעים שונים. חבריו לחבר המושבעים (חברי המקהלה המחופשים לצרעות) מגיעים לעזרתו. בדליקליאון ומשרתיו נלחמים בצרעות, ומגרשים אותן. בדליקליאון מנהל ויכוח עם אביו ומוכיח לו ולמקהלה שכאשר הם משמשים כמושבעים הם בעצם משרתים של הדמגוגים. פילוקליאון משתכנע ונשאר בביתו. על מנת לסייע לאביו להיגמל, מקים בדליקליאון בית משפט בביתם, ובהיעדר מועמדים להישפט, שופט את הכלב המשפחתי מאחר שאכל גבינה סיציליאנית - ביקורת על הגנרלים האתונאים המקבלים שוחד מהסיציליאנים, אויבי אתונה.

במשפט דמה זה, מגן בדליקליאון על הכלב, וכשהוא מורשע, מגיעים קבוצת ילדים הלבושים כגורי הכלב לבמה לבקש רחמים. פילקליאון אינו משתכנע, אולם בדליקליאון מחליף את קופסאות ההצבעה של המושבעים (בו החליטו על אשמה או זכאות) וכך שיטה באביו להצביע בעצם "אינו אשם" במקום "אשם". עם ספירת הקולות מתעלף פילוקליאון כשהוא מגלה שהכלב יצא זכאי, מאחר שמעולם לא זיכה איש.

עם תום המשפט הולכים הבן והאב לסימפוזיון ובהיפוך תפקידים מלמד הבן את האב איך להתנהג בסימפוזיון. במשתה משתכר פילוקליאון ומעליב את כל הנוכחים, חוטף את הנערה הנגנית והופך את ארון הלחם. המשתתפים האחרים מגישים נגדו תביעות, אך הוא לועג להם. המחזה מסתיים בכך שפילוקליאון קורא לשלושה סרטנים המייצגים את המחזאים הטרגיקנים של אתונה (בניו של קרסינוס, בנו של קסנוקלס) להשתתף בתחרות ריקודים נגדו.

תרגומים
-------

המחזה תורגם לעברית על ידי זיוה כספי בשנת 2000 ופורסם בהוצאת מאגנס.

### תרגומים לאנגלית

* בנג'מין ב. רוג'רס, 1924.
* ארתור ס. ויי, 1934.
* דאגלס פארקר, 1962.

| **מחזות אריסטופאנס** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| האכארנים • הפרשים • העננים • הצרעות • השלום • הציפורים • ליסיסטרטה • חג הנשים • הצפרדעים • מהפכת הנשים • פלוטוס |  |

 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הצרעות** בוויקישיתוף
* הצרעות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* הצרעות, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007520678905171
* BNE: XX3383845
* BnF: cb121900532 (data)
* GND: 4342996-8
* LCCN: n84075408
* NLA: 35969835
* SUDOC: 074238655
* VcBA: 492/12504
* VIAF: 177018468
* WorldCat (עם VIAF): 177018468

 |
**עברית קשה שפה** הוא פזמון שכתב דן אלמגור, הלחין יאיר רוזנבלום וביצעו רבקה מיכאלי ויוסי בנאי, ויצא לאור בשנת 1973.

רקע
---

השיר בוצע כדואט של מיכאלי ובנאי. הם מגלמים עולים חדשים שלומדים באולפן ללימוד עברית ומתקשרים ביניהם בעברית משובשת.

אלמגור כתב את השיר בעקבות מפגש עם חבר עולה חדש מארצות הברית, שציין בפניו שבאולפנים ללימוד עברית שבהם לומדים יחד עולים מאותה ארץ מוצא, הלימוד פחות יעיל כיוון שהם מרבים לתקשר בשפת אמם, לעומת אולפנים בהם לומדים עולים מארצות שונות, אשר נאלצים לתקשר ביניהם בעברית בלית ברירה. אלמגור החל לכתוב שיר שעוסק בשני עולים חדשים (גבר ואישה) המשוחחים ביניהם בעברית, אך משבשים את חוקי השפה. השיר מדגיש את הקושי של גיבוריו לשוחח בעברית תקנית, ומספר גם על ההתמודדות עם הביורוקרטיה של הסוכנות היהודית, ועל הרומן המתפתח בין שני המשוחחים, שסופו האופטימי: "מחר לגור לא יותר לבד / אני עם אתה / גם כן אני עם את".

מיכאלי ובנאי ביצעו את השיר במופע הבידור המשותף שלהם "נישואין נוסח גירושין" שזכה להצלחה רבה על הבמות.

השיר דורג במקום הרביעי במצעד הפזמונים השבועי של הגל הקל.

קישורים חיצוניים
----------------

* יוסי בנאי ורבקה מיכאלי - עברית קשה שפה, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 6:01)
* מילות השיר "עברית קשה שפה", באתר שירונט
* מידע על עברית קשה שפה בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מחלקת המוזיקה - הספרייה הלאומית, כך נולד השיר "עִבְרִית קָשָׁה שָֹפָה", "הספרנים": בלוג הספרייה הלאומית, 08.01.2018
2. ↑  נחמן בן-עמי, האלופים, מעריב, 28 במרץ 1973
3. ↑  עברית קשה שפה, באתר פזמונט

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: c855a525-3ea2-4a32-9562-630c2f4e0e40

 |
**British Pathé** (בְּריטישׁ פּאתֵה; בעבר נודעה בשמות: **Pathé Newsreels** או **Pathé News**) היא חברת חדשות בריטית שהפיקה יומני חדשות לקולנוע בשנים 1910-1970. היום ידועה החברה בשם British Pathé ועיקרה פעילותה בארכיב של למעלה מ-90,000 יומני חדשות שעברו דיגיטציה.

היסטוריה
--------

 ערך מורחב –  **פאתה**  

British Pathé היא אחת החברות הוותיקות ביותר בתעשיית הקולנוע. שורשיה בשנות ה-90 של המאה ה-19 כאשר החברה נוסדה בשם Société Pathé Frères (חברת האחים פאתה) על ידי שרל פאתה, מחלוצי הקולנוע בצרפת. פאתה היה יזם נמרץ שתרם להנעת תעשיית הקולנוע בחיתוליה ואף גילה שחקני קולנוע רבים. ב-1895 הוא אימץ את הסמל הלאומי הלא-רשמי של צרפת, התרנגול הגאלי, כסימן המסחרי של החברה. חברת פאתה הבריטית נוסדה בלונדון ב-1902, וב-1910 כבר פעלה מתוך בניין משלה סמוך לכיכר לסטר.

יומני החדשות הוקרנו בבתי הקולנוע. בתחילה הם היו אילמים, נמשכו כ-4 דקות ונערכו פעמיים בשבוע. אף שבתחילת דרכה יומני חברת פאתה הוסרטו במצלמות קולנוע נייחות, הן הצליחו לתעד אירועים היסטוריים כגון רגע מותה של פעילת זכויות הנשים אמילי דייוויסון, שהשליכה עצמה בדרכו של סוס דוהר במירוץ הסוסים באפסום ב-1913. 

בתקופת מלחמת העולם הראשונה נקראו יומני הקולנוע "חדשות פאתה המונפשים" (Pathé Animated Gazettes) והיוו לראשונה תחרות לעיתונים. אחרי 1918, British Pathé הפיקה סדרה של יומני חדשות לקולנוע שהיו ארוכים ומקיפים יותר. החל מ-1928 נילווה פסקול ליומנים וב-1930 כבר סיקרו היומנים נושאים רבים ומגוונים, בהם חדשות, בידור, ספורט, תרבות ונושאי נשים במהדורות שונות, בהן מהדורות שבועיות.

ב-1947 נרכשו הסרטים של חברת פאתה על ידי חברת האחים וורנר, וזאת מידי חברת RKO, אשר רכשה אותם ב-1931. חברת האחים וורנר, כמו RKO לפניה, המשיכה להפיק יומני חדשות תחת שמה המסחרי של Pathé. האחים וורנר אף הפיקו סדרה של 38 סרטים תאטרליים קצרים ו-81 מהדורות של מגזין החדשות למסך הקולנוע, שהם היום חלק מהסרטיה העשירה של Pathé.

ב-1956 הפסיקו האחים וורנר את הפקת יומני הקולנוע ומכרו את ספריית יומני החדשות של פאתה ואת סמלה המסחרי לחברת Studio Films, ששינתה את שמה זמן קצר לאחר הרכישה ל-Pathé Pictures, Inc. אשר מכרה אותם מצידה לחברת Pathé News, Inc.

Pathé הפסיקה להפיק יומני חדשות ב-1970 משלא הצליחה להתמודד עוד עם שידורי החדשות בטלוויזיה, אולם המשיכה לשמור על ספריית הסרטים. בסרטיה של Pathé שמורים יומנים באורך של למעלה מ-3,500 שעות המתעדים למעלה מ-80 שנות היסטוריה, ובהם כ-90,000 קטעי חדשות ו-12 מיליון צילומים. ב-2002 עבר האוסף כולו תהליך של דיגיטציה במימון חלקי של הלוטו הבריטי. ב-2010 הנגישה Pathé את הארכיב שלה באינטרנט כשירות לציבור ולחברות חדשות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **British Pathé** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של British Pathé

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n88034745
* NLA: 36015215
* VIAF: 134969624
* WorldCat: lccn-n88034745

 |
**מינו (מרים) בן-גיגי-יגר** (23 באפריל 1960 - 6 ביוני 2011) הייתה סופרת ישראלית.

ביוגרפיה
--------

נולדה בשם מרים בן-גיגי, בקומונה אורסה (Orsay), ‏20 ק"מ דרומית-מערבית לפריז, למשפחה דתית, השנייה בין ארבעה ילדים, בת ללוסיאן-ז'יל בן-גיגי, יליד אלג'יריה, ואידה לבית סטופ, ילידת גליציה. אביה הוא פרופסור אמריטוס לפיזיקה בטכניון ואמה הייתה בעלת תואר דוקטור ומורה לגאוגרפיה והיסטוריה.

מינו בן-גיגי עלתה לישראל עם משפחתה בשלהי 1969. למדה בתיכון דתי לבנות בחיפה, ושירתה בנח"ל. לאחר נישואיה עברה להתגורר בגבעתיים. למדה במדרשה לאמנות ברמת השרון, ולאחר מכן היסטוריה באוניברסיטה העברית. עבדה כדיילת קרקע.

הייתה אם לארבע בנות.

ספרים שחיברה
------------

ספרה **אני, שלום בת שמואל** יצא לאור בשנת 2003 בידיעות אחרונות - ספרי חמד, בעריכת לילי פרי.

זהו רומן המתרחש על רקע המרד הגדול נגד רומי. שלום בת שמואל, צעירה ירושלמית בת אצולה, שוכלת את בעלה ושני ילדיה התינוקות בזמן נפילת ירושלים. היא בורחת למדבר, שם היא חוברת לסיקריים, מאנשיו של אלעזר בן יאיר, שהיו בדרכם למצדה. היא ניצלת מניסיון התנקשות ומגיעה לעין גדי הריקה. שלום ממשיכה למצדה ונמצאת בה בזמן המצור הרומי.

היא מצליחה להימלט ממצדה יחד עם פליטים נוספים. סילבה, המושל הרומי ומפקד המצור על מצדה, מחלץ אותם מארץ ישראל החרבה ולוקח אותם עמו לרומא, שם הופכת שלום לפילגשו וחיה חיי נוחות ורווחה. בנה אליכין לומד בגימנסיון ומתחתן עם מירתה, פליטת מצדה, עמה גדל. בערוב ימיה, שלום מעלה על הכתב את סיפור חייה. הספר מסתיים לאחר מותה, כשבנה אליכין כותב מכתב ליוסף בן מתתיהו ומצרף אליו את סיפור חייה.

ספרה **בראשית הייתה אהבה** יצא לאור בשנת 2012 בהוצאת טוטם ספרים. הספר מתאר את ארנו והאמן, זוג נאהבים, הבוראים יחדיו את העולם.

ספרים שתרגמה
------------

* אלפונס דודה, **מכתבים מן הטחנה**, תמוז, 2004.

לקריאה נוספת
------------

**על "אני, שלום בת שמואל"**

* David Schonberg, "Memoirs of the last stand", Jerusalem Post, 4 November 2004.

**על "מכתבים מן הטחנה" לאלפונס דודה**

* תלמה אדמון, "באור פרובאנסאלי", מוסף שבת - ספרות וספרים של העיתון מעריב, 12 בנובמבר 2004, עמ' 26.
* לנה שילוני, "קסמי פרובאנס", המוסף לשבת - ספרות של העיתון ידיעות אחרונות, 30 ביולי 2004, עמ' 26–27.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מינו בן גיגי** בוויקישיתוף
* מינו בן גיגי, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"
* מינו בן גיגי באתר סימניה
* תמר לנדאו, זווית קצת אחרת על מיתוס מצדה, באתר הארץ, 21 ביוני 2004
* יורם מלצר, "זו שנותרה לספר", מוסף חג - ספרות וספרים של העיתון מעריב, 26 באפריל 2004, עמ' 30–31.
* תומר חרוב, "הוצאות ספרים: חמישה גוונים של מקור", באתר mynet,‏ 9 ביוני 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  דודה, אלפונס, 1840-1897 מחבר, **כתבי אלפונס דודא**

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304298805171
* ISNI: 0000 0004 0267 1115
* LCCN: no2004069363
* VIAF: 298426460
* WorldCat: lccn-no2004069363

 |
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "אופוריה".
**אַפּוׂרִיָה** (מיוונית: ἀπορία) הוא מצב של בלבול ומבוכה הנובע מסתירות בטיעונים לוגיים. המונח מאפיין את סיומם של הדיאלוגים המוקדמים של אפלטון.

משמעות המילה ביוונית היא בלבול, חוסר מוצא. בפילוסופיה יוונית משתמשים במושג כדי לתאר את המבוכה שחשו בני שיחו של סוקרטס כאשר הביא אותם לסתירה. הוגים כמו דרידה, הגל והיידגר השתמשו במונח כדי לתאר מצב שבו אין פתרון לבעיה או שאלה פילוסופית.

המילה נשאבת משתי דמויות במיתולוגיה היוונית, פורוס, ופניה. פניה שהיא הייצוג של העוני והחוסר, מחליטה לעבר את עצמה עם פורוס שהוא העושר והשפע. השילוב של השניים יוצר פריון, וכך המילה אפוריה אינה באה כדי להביא לייאוש, אלא כדי לאתגר ולמצוא פתרונות אחרים.

פילוסופיה
---------

השימוש באפוריה מוכר מהדיאלוגים של אפלטון, בעיקר מהמוקדמים שבהם. בדיאלוגים, אנשי השיחה (מצביאים, סופיסטים, רטוריקנים וכדומה) פותחים את הדיון בהגדרה שלהם. סוקרטס מתחיל לשאול שאלות ולתת דוגמאות נגדיות. הוא לא טוען ישירות נגד ההגדרה, אלא מנסה להבינה עד הסוף. בתהליך הזה הוא חושף את הפגמים מאחורי ההגדרות, ובכך מערער את ביטחונם של אנשי שיחו. לתהליך הזה קוראים השיטה הסוקרטית, על שמו. סוקרטס טוען כי הוא עצמו חש באפוריה והוא גורם לבני שיחו לחוש בה גם כן. רק אחרי שמגיעים לאפוריה יכולים להתחיל לבנות שיטה פילוסופית אמיתית. אפוריה משמשת ככלי רטורי, ולא רק פילוסופי.

אריסטו טוען שבמקום להתחיל את הידע שלנו מהעולם ומתפיסתו השכלית, עלינו להתחיל לנסות לענות על השאלות שלא הצלחנו לענות עליהן. עלינו להתחיל באפוריה. חלק בטא של ספרו מטפיזיקה הוא סדרה של שאלות הנובעות מאפוריה, ומשם מתחיל השיח הפילוסופי.

דרידה הגדיר את האפוריה כמצב של חוסר מוצא, סתירה פנימית בטקסט. אבל הוא טוען שלמרות זאת, מצב זה עדיף על כל פישוט שגוי של המציאות.

ראו גם
------

* פילוסופיה יוונית
* אלנכוס
* דיאלוג אפלטוני

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמואל שקולניקוב ואלעזר וינריב. פילוסופיה יוונית. תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה תשנ"ז 1997-תשס"א 2001 כרך ב
2. ↑  אריסטו, המטפיזיקה;תרגם מיוונית ח"י רות ; עיבד ש' שקולניקוב, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשנ"ח
3. ↑  שמואל שקולניקוב ואלעזר וינריב. פילוסופיה יוונית. תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה תשנ"ז 1997-תשס"א 2001 כרך ג.
4. ↑  Hassan mohamed Gziel. Four Jacobean plays examined in terms of Derridian Aporia and the Dialogic concept of Mikhail Bakhtin. PH. D ThesisBar Ilan University Ramat Gan. 1998 p. 2

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: sh2003001706

 |
**אולגה גרושין** (ברוסית: **Ольга Грушина**; באנגלית: **Olga Grushin**; נולדה ב-1971) היא סופרת רוסיה-אמריקאית.

קורות חייה
----------

גרושין נולדה במוסקבה וגדלה עד גיל 10 בפראג, צ'כוסלובקיה. אביה, בוריס גרושין, היה סוציולוג סובייטי בולט. היא למדה עיתונאות באוניברסיטת מוסקבה ותולדות האומנות במוזיאון פושקין. וב-1989 קיבלה מלגת לימודים לאוניברסיטת אמורי בג'ורג'יה, ארצות הברית, אותה סיימה בהצטיינות ב-1993. היא התאזרחה בארצות הברית בשנת 2002, אבל שמרה גם על אזרחותה הרוסית. גרושין עבדה כמתרגמת סימולטנית עבור נשיא ארצות-הברית לשעבר ג'ימי קרטר, כמלצרית בבר ג'אז, כמתרגמת בבנק העולמי, כאנליסטית מחקר במשרד עורכי דין, וכעורכת במכון מחקר הקשור לאוניברסיטת הרווארד.

את ספריה היא כותבת באנגלית.

ספריה
-----

* חיי החלום של סוחאנוב, הוצאת מטר, 2008 (יצא לאור בארצות הברית ב-2006).
* התור, הוצאת מטר, 2013 (יצא לאור בארצות הברית ב-2010).

לקריאה נוספת
------------

* איימן סיכסק, אמנות לעם, באתר הארץ, 7 ביולי 2008

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304985205171
* BIBSYS: 7037137
* BnF: cb15040519g (data)
* GND: 133275035
* ISNI: 0000 0001 2024 0296
* LCCN: n2005009192
* NKC: ola2011635130
* NTA: 28826679X
* SUDOC: 108446484
* VIAF: 37200531
* WorldCat: lccn-n2005009192

 |
בז ארקטי על טרפו בגרינלנד
 *Falco rusticolus*
**בז ארקטי**, **בז לבן** או **בז צפון** (שם מדעי: *Falco rusticolus*) הוא מין של עוף דורס מהסוג בז. הוא המין הגדול ביותר בין מיני הסוג בז, והוא הציפור הלאומית של איסלנד.

מראה
----

אורכו של הבז הוא 48–64 ס"מ, משקלו 800–2100 גרם ומוטת כנפיו מגיעה עד ל-123 ס"מ. מין זה הוא בעל דו-צורתיות זוויגית.

מין זה מופיע בכמה צבעים הנעים בין לבן עם כתמים שחורים לחום כהה ואפור. לבזים הבוגרים יש דוגמאות מפוספסות על הגב, הכנפיים והזנב, והבטן מנוקדת. מקורו שחור. נוצות הזנב בגוון לבנבן עד חום חולי דהוי, ולרוחבן פסים בצבע חום חולי משתנה: בקצה הזנב ובקצה גופו צבע חום חולי בהיר, הנוטה מעט ללבנבן (כמו צבע שאר הנוצה). לעומת זאת, בקצה העליון של זנבו הצבע עובר לעיתים מחום חולי עד לחום בכהות בינונית ואף לחום כהה.[דרוש מקור]

תפוצה ובית גידול
----------------

תפוצתו משתרעת בעיקר על פני הטונדרה הארקטית. אולם בחורף רבים מהבזים נודדים דרומה. בתי הגידול שלו מורכבים בעיקר משדות פתוחים, קווי חוף, דיונות ושיחים.

ציד ותזונה
----------

הבז הארקטי צד במגוון שיטות, לעיתים הוא עף גבוה ותוקף מלמעלה, לעיתים עומד על הקרקע ותוקףבגובה פני הקרקע אך לרוב הוא מתקרב אל טרפו בתעופה נמוכה ובמהירות.

מזונו מורכב בעיקר מציפורים בינוניות וגדולות (שכווי השלג, שחפים, ברווזים ואווזים), ויונקים קטנים (למוסיים, מרמיטות וארנבות).

רבייה
-----

הבזים הארקטיים מקננים על צוקים, לרוב בקנים ישנים שנבנו על ידי ציפורים אחרות, ולעיתים הם מקננים על מדפי סלע חשופים ללא קן מסודר.

בכל הטלה ישנם בין 2 ל-5 ביצים. גם הזכר וגם הנקבה דוגרים על הביצים. לאחר בערך 35 ימים מתרחשת הבקיעה. בשבועות הראשונים לאחר הבקיעה הנקבה שומרת על הגוזלים בעוד הזכר מביא מזון, ולאחר כ3 שבועות לעיתים הם מתחלפים בתפקיד והנקבה מביאה את המזון בעוד הזכר שומר על הגוזלים. הגוזלים מתחילים לעוף כ-45 ימים לאחר הבקיעה ומתחילים לצוד לבד לאחר בערך שישה שבועות. שני המינים מגיעים לבגרות מינית לאחר בערך שנתיים.

לקריאה נוספת
------------

* Gyrfalcon באתר Environment Alaska
* Gyrfalcon באתר hawkwatch

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בז ארקטי** בוויקישיתוף
* בז ארקטי, באתר ITIS (באנגלית)
* בז ארקטי, באתר NCBI (באנגלית)
* בז ארקטי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* בז ארקטי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* בז ארקטי, באתר Internet Bird Collection (באנגלית)
* בז ארקטי, באתר GBIF (באנגלית)
* בז ארקטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בז ארקטי באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. 1 2  Gyrfalcon (באנגלית)
3. ↑  איסלנד, גן עדן לציפורים מהצפון הארקטי
4. 1 2  Gyrfalcon (באנגלית)
5. 1 2  Gyrfalcon, audubon (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007545705305171
* GND: 4156811-4

 |
**אנפת לילה מצויה** (שם מדעי: *Nycticorax nycticorax*) היא מין עוף מים מתת-המשפחה אנפות לילה שבמשפחת האנפתיים. שמו של המין מגיע מכך שהוא פעיל בעיקר בשעות הלילה.

תיאור
-----

אנפת הלילה המצויה יכולה להגיע לאורך של כ-64 סנטימטרים ולמשקל ממוצע של כ-800 גרם, ללא הבדלים שמשעותיים בין הזוויגים.

צווארה הקצר מקנה לראשה מראה עגלגל. הגב, הכיפה והמקור שחורים, הכנפיים והזנב אפורים כהים וחלקי גופה התחתונים לבנים. רגליה צהובות ועיניה אדומות. לאנפה זו יש שתי נוצות ציצית לבנות וארוכות מאחורי ראשה.

תפוצה ובית גידול
----------------

בעלת תפוצה רחבה ביותר ולמעשה מקננת בכל היבשות מלבד אנטארקטיקה ואוסטרליה, עם העדפה לאזורים חמים וטרופיים.

מין זה מצוי בישראל הן כמין יציב והן כעוף נודד. בשנים האחרונות חלה עלייה משמעותית בכמות אנפות הלילה המקננות וניתן למצוא אנפות לילה כמעט בכל מושבות קינוני האנפות המעורבות.

בעבר קיננה אנפה זו בעיקר בצפון הארץ אך כיום מין זה מתפשט גם לאזורי פארקים במרכז הארץ.

רבייה
-----

אנפות לילה הן עופות חברתיים שחיים במושבות. בעונת הרבייה מתקיים הקינון על איים או במקומות מרוחקים מטורפים. הזכר מקים טריטוריה ומחזר אחר הנקבה בתצוגות ראווה שונות, הכוללות השתחוויות המבליטות את נוצות העורף הלבנות והרטטת המקור. גם הזכרים וגם הנקבות משתתפים בהגנה, בהאכלה ובקינון, גם הזכר וגם הנקבה דוגרים על הביצים במשך כ-25 ימים עד לבקיעתן.

הגוזלים עוזבים את הקן בגיל חודש ומתחילים להלך בתוך המושבה, ובגיל שישה שבועות הם לומדים לעוף.

תזונה
-----

אנפת הלילה נוהגת לחפש אחר מזונה ביחידות משקיעת השמש עד שעות הבוקר המוקדמות ומסתייעת בראיית לילה.

תזונת אנפת הלילה מגוונת וכוללת דגים קטנים, סרטנאים, נחשים, דו-חיים, מכרסמים קטנים, עופות קטנים, גוזלים ואפרוחים, חרקים ולעיתים גם צמחים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנפת לילה מצויה** בוויקישיתוף
* אנפת לילה מצויה, באתר ITIS (באנגלית)
* אנפת לילה מצויה, באתר NCBI (באנגלית)
* אנפת לילה מצויה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* אנפת לילה מצויה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* אנפת לילה מצויה, באתר Internet Bird Collection (באנגלית)
* אנפת לילה מצויה, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנפת לילה מצויה באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. 1 2  אנפת לילה, באתר הצפרות הישראלי
3. ↑  מידע מאתר ARKive
4. ↑  מידע מאתר ARKive
5. ↑  Black-crowned Night-Heron, All About Birds
6. ↑  Birdlife International (April, 2009)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283124905171
* LCCN: sh85014546

 |
**אריק טרווס דמפיר** (באנגלית: **Erick Travez Dampier**; נולד ב-14 ביולי 1975 בג'קסון, מיסיסיפי) הוא כדורסלן עבר אמריקאי מליגת ה-NBA. גובהו 2.11 מטרים.

דמפיר, בוגר אוניברסיטת המדינה של מיסיסיפי, נבחר על ידי האינדיאנה פייסרס במקום העשירי בדראפט ה-NBA לשנת 1996. את עונתו הראשונה בליגה, סיים עם ממוצעים של 5.1 נקודות, 4.1 כדורים חוזרים וחסימה אחת בכ-14 דקות למשחק. ב-12 באוגוסט 1997, הועבר יחד עם דואן פרל לגולדן סטייט ווריורס תמורת כריס מאלין.

בגולדן סטייט היה דמפיר לשחקן מוביל ופתח בחמישייה בכל 82 משחקיה של הקבוצה בעונה הסדירה. בנוסף על הפך דמפיר לשחקן מגוון במיוחד וסיים את העונה עם ממוצעים של 11.8 נקודות, 8.7 כדורים חוזרים, 1.1 אסיסטים, 1.7 חסימות ו-0.5 חטיפות בכ-32 דקות למשחק. בהמשך שנותיו בקבוצה, חווה עליות ומורדות, בעיקר בגלל מיעוט במספר המשחקים בהם שותף. בעונתו האחרונה בגולדן סטייט (עונת 2003/2004), הגיע לשיאו והוביל את הקבוצה עם ממוצעי "דאבל דאבל" של 12.3 נקודות, 12 כדורים חוזרים ו-1.9 חסימות למשחק.

בעקבות יכולתו הטובה בעונה הקודמת, הוחתם דמפיר בדאלאס מאבריקס, וב-6 עונות במדיה העמיד ממוצעים של 6.4 נקודות, 7.4 כדורים חוזרים ו-1.2 חסימות למשחק.

ב-23 בנובמבר 2010 חתם דמפיר במיאמי היט.
דמפיר פרש בשנת 2012 ממשחק פעיל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריק דמפיר** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
**הנרי ראסל** (באנגלית: **Henry Russell**;‏ 14 בנובמבר 1871–1937) היה אמרגן, מנצח, מנהל אופרה ומורה לשירה יהודי-אנגלי.

ביוגרפיה
--------

הנרי רונלד ראסל נולד בלונדון. הוא היה בנו של הנרי ראסל, מלחין, פסנתרן וזמר בריטון, אחיו של ההיסטוריון והסופר ויליאם קלארק ראסל ואחיהם למחצה של המנצח לנדון רונלד והכומר האפיסקופאלי הנרי לויד ראסל. לאחר סיום לימודיו באנגליה יצא ללמוד שירה וניצוח באיטליה.

ראסל החל את הקריירה המוזיקלית שלו כמורה לשירה, תחילה בלונדון ואחר ברומא. לאחר זאת עבד כמנצח בבתי אופרה שונים באיטליה. כמורה לשירה עזר בין השאר לשחקנית אליאונורה דוזה. ב-1904 ייסד את להקת האופרה סן קרלו, במקור השלוחה הנודדת של תיאטרון סן קרלו בנאפולי. הלהקה הייתה עד מהרה למוסד עצמאי ויצאה למסע הופעות בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון בסתיו 1905. ראסל ולהקתו היו אחראים לכל ההצגות בעונת 1905-06 בקובנט גארדו, וראסל היה המנהל ו/או המנצח בכל ההפקות הללו.

אחרי סיום העונה בלונדון, יצאו ראסל ולהקתו לארצות הברית וקבעו את מושבם בבוסטון. משם יצאו מדי שנה, מ-1906 עד 1909, לסיורים ברחבי ארצות הברית, ברפרטואר שכלל בעיקר אופרות איטלקיות, נוסף להופעות בבוסטון. עם פתיחת בית האופרה של בוסטון ב-1909, הייתה הלהקה למעשה לגרעין שממנו צמחה להקת האופרה החדשה של בוסטון, שראסל היה שותף להקמתה עם המיליונר הבוסטוני אבן ג'ורדן הבן. הוא המשיך לנהל את להקת האופרה של בוסטון עד שפשטה את הרגל בשנת 1915.

אחרי סגירת להקת האופרה של בוסטון, החל ראסל לעבוד במטרופוליטן אופרה בניו יורק כמנהל נלווה של הלהקה. בסופו של דבר חזר לאנגליה, שם לקח חלק בניהול הפקות בתיאטרון ולדורף בלונדון. כן ניהל עונת אופרות בתאטר דה שאנס אליזה בפריז.

הנרי ראסל היה נשוי לנינה דנדרייד. הוא מת בלונדון בגיל 65.

הערות שוליים
------------

1. ↑  רוסלי, מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
2. ↑  רוסלי, מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb147983801 (data)
* ISNI: 0000 0000 7142 854X
* LCCN: nr95026114
* SNAC: w67p99fv
* VIAF: 34347837
* WorldCat: lccn-nr95026114

 |
**נצח** הייתה הוצאת ספרים חרדית פרטית, מהוצאות הספרים הדתיות הראשונות בארץ ישראל. ההוצאה פעלה משנת 1941 ועד שנות ה-80. היא הוציאה מאות ספרים בנושאי יהדות, חסידות, ביוגרפיות של רבנים ואדמו"רים, השואה ועוד.

ההוצאה נוסדה על ידי הרב יחזקאל רוטנברג (1905–1984), בן למשפחת חסידי גור בפולין, תלמיד ישיבת לומז'ה, פעיל פועלי אגודת ישראל בארץ ישראל, סופר ופובליציסט.
רוטנברג ייסד וניהל את ההוצאה כאדם פרטי, אך הקמתה הוצגה כתוצר של הוועידה הארצית של אגודת ישראל.

שלושת הספרים הראשונים ראו אור בדצמבר 1941: שתי ביוגרפיות של גדולי תורה וספר עיון תורני. באותה עת הופיעו גם שני קבצים של דברי ספרות משל כותבים חרדים, לתלמידים.

ההוצאה פעלה תחילה בתל אביב ולאחר מכן בבני ברק. 

עם צוות ההוצאה לאור נמנו תלמידי חכמים ומתרגמים, שתרגמו יצירות דתיות מגרמנית ומיידיש לעברית. הם תרגמו והוציאו לאור את כתבי הרב שמשון רפאל הירש, ספרי הרב דוד צבי הופמן, סיפורי הרב מאיר להמן, סיפורי שלמה כהן ועוד. בין חברי המערכת הבולטים היו הסופרים החרדיים משה שנפלד וחתנו (בזיווגו הראשון) אהרן סורסקי, שהתחיל את עבודתו הספרותית במסגרת ההוצאה. 

בין הביוגרפיות שיצאו לאור בהוצאת נצח מפורסמות במיוחד אלה על החזון איש ועל החפץ חיים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 
* רשימה חלקית של ספרי "הוצאת נצח", באתר סימניה
* 15 שנה להוצאת "נצח", הצופה, 24 ביוני 1955

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסף פונד, **ילקוט רעים חרדים: שירת משוררים אגודאיים צעירים בארץ-ישראל בשנות השלושים והארבעים של המאה העשרים**, ירושלים: כרמל, תשס"ח 2008, עמ' 67.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007413253805171

 |
**דב אייכלר** (נולד בכ"ט באדר תשמ"ט, 4 באפריל 1989) הוא עיתונאי חרדי, עורך ומגיש בכאן מורשת שבתאגיד השידור הישראלי.

ביוגרפיה
--------

אייכלר גדל והתחנך במוסדות חסידות בעלז בירושלים.

החל לעבוד בעולם העיתונות בשנת 2014 באתרי אינטרנט חרדיים ("קוקר" ו"אקטואליק") ובעיתונות החרדית הכתובה (עיתון בקהילה).

ב-2017 הצטרף אייכלר אל צוות האקטואליה והחדשות של תחנת הרדיו החרדית קול ברמה, כעורך ומגיש חדשות, במקביל לעבודתו ככתב חרדים באתר הבית של התחנה, ״אקטואליק״.

ב-2018 הצטרף לתאגיד השידור הישראלי כעורך התכנית "מנדי וביתאן" ומגיש בתחנת הרדיו החרדית דתית של התאגיד, "כאן מורשת". במקביל, הוא כתב ופרשן בקו הנייעס "הסקופים".

ב-2021 החל להגיש את תוכניתו "בא בדב" מדי בוקר ב"כאן מורשת". על פי סקר TGI, הייתה תוכניתו המואזנת ביותר בין תחנות הרדיו החרדיות והתכנית הפופולרית בתחנת "כאן מורשת".

החל מ 2023 מגיש מבזקי חדשות בכאן 11.

חיים אישיים
-----------

אייכלר הוא בנו של חבר הכנסת ישראל אייכלר.

אייכלר גרוש ואב לבן. תושב ירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* דב אייכלר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* דב אייכלר, ברשת החברתית אינסטגרם
* התוכנית "בא בדב", באתר "כאן מורשת".

הערות שוליים
------------

1. ↑  יאיר טוקר, קפיצה בנתוני ה-TGI של תחנת 'כאן מורשת', 29 ביולי 2021, באתר "כיכר השבת"
2. ↑  חדשות כאן

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007450715005171

 |
**יוסף יפת** (25 בנובמבר 1922 – 3 בספטמבר 1976) היה לוחם פלמ"ח, איש צבא ומושל העיר עזה.

ביוגרפיה
--------

יפת נולד בירושלים, כאחד מ-11 ילדיהם של שלמה וצבייה יפת שעלו מתימן בשנת 1916. אבי המשפחה עבד כשומר בבית החולים הדסה והאם עסקה בפעילויות התנדבות למען הקהילה. יפת למד בבית הספר "תחכמוני" ובגיל 15 התגייס לפעולות החי"ש (חילות השדה) של "ההגנה", שנועדו לשמירה על היישובים הקדמיים באזור ירושלים. בשנת 1942 גויס לפלמ"ח, למחלקה הערבית (המחלקה השחורה). בימי המאורעות נהג להסתובב בשוקי העיר ובשכונותיה הערביות, בהיותו דובר ערבית על בוריה ובעל חזות ערבית, שמע וקלט מידע ודאג להעבירו לגורמים המתאימים. בין השאר נודע כאחד ממקימי "חבורת האש". יפת היה ידוע בכינויו "יוסק'ה כל הארץ" על שום שהכיר את כל הארץ, וכל הארץ הכירה אותו.

בשנת 1944 נשא את רינה לבית צביאלי, ילידת שכונת בורוכוב בגבעתיים, שהייתה חברת הקבוצה שהקימה את קיבוץ מנרה. חתונתם נערכה בתל אביב, אך חברי המחלקה הערבית ערכו את המסיבה בקיבוץ אלונים. רינה חזרה למשק ויפת חזר למשימותיו במסגרת המחלקה.

ב-1 בפברואר 1948 השתחרר מהפלמ"ח והתגייס לצה"ל. לאחר הקמת המדינה, חזר למנרה ושימש כנהג האוטובוס האזורי. קו האוטובוס נסע לאורך גבול הצפון ועבר בכל היישובים שלאורכו. עם פרוץ מבצע קדש, ב- 1956, חזר והתגייס לצבא, ושירת בעזה בתפקידים שונים. בזכות שליטתו בשפה הערבית, בניביה ומנהגי האוכלוסייה, הפך למקובל ואהוד על הערבים שלא פעם פנו אליו כדי שיפסוק ביניהם.
בשנת 1957, עם הנסיגה מרצועת עזה, עבר לירושלים למשך שנה ולבסוף ב-1958 קבע את ביתו בבאר שבע.

ב-1960 ארגן פרופסור יגאל ידין משלחת ארכאולוגית למדבר יהודה ופנה לפיקוד הדרום שישלחו לו קצין שישמש כמפקד מחנה המשלחת. יפת נשלח לשמש כקצין המחנה, ובעקבות כך נוצרה בין השניים מערכת יחסים חברית עד כי ידין סירב לקבל כל קצין אחר בפעמים הבאות. בשנת 1965 השתחרר מצה"ל, בדרגת סגן-אלוף, אך שנתיים מאוחר יותר עם פרוץ מלחמת ששת הימים, שב והתגייס לצבא וחזר לעזה. יפת השתחרר סופית בשנת 1973. במשך תקופה ארוכה שימש כמושל ברצועת עזה.

יוסף יפת נפטר באופן מפתיע, בירושלים בראשית ספטמבר 1976 והוא בן 53 שנה, והוכר כחלל צה"ל, משום שנפגע במהלך שירותו, ופגיעות אלו גרמו בסופו של דבר למותו.

* בעזהבעזה
* האחים לבית יפתהאחים לבית יפת
* חפירות במצדהחפירות במצדה
* עם דוד מימוןעם דוד מימון
* דוד בן-גוריון במצדהדוד בן-גוריון במצדה
* עם משה דייןעם משה דיין
* עם יגאל אלון ושמעון פרסעם יגאל אלון ושמעון פרס
* עם אריאל שרוןעם אריאל שרון
* יוחאי בן נון, יוסף יפת ויגאל אלוןיוחאי בן נון, יוסף יפת ויגאל אלון
* חבורת האשחבורת האש
* עם יגאל ידיןעם יגאל ידין

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות החיים של יוסף יפת, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
* יוסף יפת, באתר הפלמ"ח