**קרסימיר גנצ'ב באלקוב** (בבולגרית: **Красимир Генчев Балъков**; נולד ב-29 במרץ 1966) הוא כדורגלן עבר בולגרי ששיחק בעמדת ההתקפי, וכיום מאמן כדורגל.

באלקוב זכור כאחד מגדולי הכדורגלנים הבולגרים בדורו. בנוסף לקריירת משחק בבולגריה, פורטוגל וגרמניה, רשם בלאקוב 92 הופעות במדי נבחרת בולגריה, והשיג איתה את הישג השיא בהיסטוריה שלה עד כה, המקום הרביעי במונדיאל 1994.

קריירת משחק
-----------

באלקוב נולד בעיר וליקו טרנובו, והחל לשחק בקבוצת אטאר המקומית. בעונת 1982/1983, כשהיה רק בן 16, החל באלקוב לבלוט בכישרונו, והתקדם לקבוצה הבוגרת של המועדון, ששיחקה אז בליגת העל הבולגרית. לאחר שתי עונות כשחקן מחליף, תפס באלקוב מקום של קבע בהרכב קבוצתו, ושיחק בכל משחקי הליגה של קבוצתו בעונת 1984/1985. אמנם, בשתי העונות הבאות באלקוב כמעט ולא זכה לדקות משחק, וזאת בעקבות פציעה קשה שעבר, אך בעונת 1987/1988 כבר החל לחזור לכושר מלא וזכה לכמות משמעותית יותר של דקות. בעונת 1988/1989 הוביל את קבוצתו למקום השלישי תוך שהוא כובש תשעה שערי ליגה. עונה אחר כך שחזרו גם הקבוצה וגם השחקן את ההישג, כשסיימו במקום השלישי תוך שבאלקוב כובש תשע פעמים. באלקוב החל את עונת 1990/1991, אך במהלכה חתם בקבוצת ספורטינג ליסבון הפורטוגלית. בסיום העונה זכתה אטאר באליפות בולגריה לראשונה בתולדותיה.

העונה המלאה הראשונה של באלקוב בספורטינג הייתה 1991/1992, ובסיומה נבחר לכדורגלן המצטיין של הקבוצה. באלקוב הפך לשחקן הרכב מוביל בספורטינג, לצידו של בולגרי נוסף, איביילו יורדנוב. בעונת 1992/1993, תחת המאמן בובי רובסון, החל לשחק בעמדה קדמית יותר והפך לאחד השחקנים הטובים ביותר בפורטוגל, ובעונה זו אף רשם לראשונה מספר שערי ליגה דו ספרתי, כשסיים את העונה עם 11 כיבושים. כשלצוות האימון הצטרף קרלוס קיירוש, הגיע באלקוב לשיא כשכבש 15 שערי ליגה בעונת 1993/1994, שבסיומה אף כיכב במדי בולגריה במונדיאל. עונה אחר כך, תחת קיירוש ועוזרו ז'וזה מוריניו, זכה לראשונה בקריירה בתואר, כשהקבוצה זכתה בגביע. באלקוב פתח בהרכב וראה את חברו הבולגרי יורדנוב כובש פעמיים לרשתה של מאריטימו בדרך לניצחון 2-0 ולזכייה בתואר. בנוסף, הקבוצה סיימה במקום השני בליגה, המיקום הטוב ביותר שלה בתקופתו של בלאקוב. בסיום העונה סיים באלקוב את דרכו בקבוצה. הוא כבש במדיה 59 שערים בכל המסגרות, והוא ממוקם חמישי בטבלת מלך שערי הקבוצה בכל הזמנים.

לקראת עונת 1995/1996 עבר בלאקוב לבונדסליגה, שם חתם במדי שטוטגרט תמורת סכום המוערך בכ-2 מיליון אירו. כבר בעונתו הראשונה בקבוצה היה לשחקן הרכב מרכזי, וכבש שבעה שערי ליגה, אך הקבוצה סיימה במקום ה-10 בלבד. למרות זאת, הוא זכה בתואר כדורגלן השנה בבולגריה לשנת 2005, על הופעותיו הן בספורטינג והן בשטוטגרט. בעונתו השנייה בקבוצה, 1996/1997, החל לאמן את הקבוצה יואכים לב, עוזר המאמן עד לאותה עונה. באלקוב, יחד עם צמד החלוצים ג'ובאני אלבר ופרדי בוביץ', יצרו טריו התקפי שכונה "משולש הקסם", ששיתף פעולה היטב יחדיו והוביל את שטוטגרט ל-78 שערי ליגה, יותר מכל קבוצה אחרת באותה עונה (האלופה באיירן מינכן כבשה 68 שערים בלבד). הקבוצה טיפסה עד למקום הרביעי, וזכתה בגביע הגרמני לאחר ניצחון 2-0 על אנרג'י קוטבוס. באלקוב פתח בהרכב שטוטגרט, שנהנתה מצמד שערים של אלבר כדי לזכות בתואר. עונה אחר כך הייתה קרובה שטוטגרט לזכייה בתואר אירופי, לאחר שהגיעה עד לגמר גביע אירופה למחזיקות גביע. באלקוב כבש שני שערים במהלך הטורניר, שניהם בניצחון 2-0 בגומלין רבע הגמר מול סלביה פראג, אחרי שוויון 1-1 במשחק הראשון. באלקוב פתח בהרכבה של שטוטגרט בהפסד 1-0 לצ'לסי במשחק הגמר. במקביל, שחזרה הקבוצה את ההישג מהעונה שעברה כשסיימה במקום הרביעי בליגה. במהלך העונה זכה באלקוב בתואר כדורגלן השנה בבולגריה לשנת 2007, בפעם השנייה בקריירה שלו.

לאחר סיום דרכו של לב בקבוצה עם סיום העונה, חלה ירידה משמעותית בכושרה של הקבוצה ובכושרו של באלקוב עצמו. אף על פי שהוסיף להיות שחקן הרכב משמעותי, הוא לא חזר לכבוש עוד בכמות דו-ספרתית עד לסיום הקריירה שלו. בתחילת עונת 2000/2001 זכה עם הקבוצה בגביע האינטרטוטו, לאחר ניצחון בגמר על אוסר. באלקוב כבש בשני מפגשי הגמר בדרך לניצחון 3-1 בסיכום שני המפגשים. אמנם, בהמשך העונה הציגה הקבוצה יכולת ירודה, הודחה בשמינית גמר גביע אופ"א על ידי סלטה ויגו ואף התקרבה לירידה לבונדסליגה השנייה. אמנם, יומיים לאחר ההדחה מגביע אופ"א החל לאמן את הקבוצה פליקס מגאת, והקבוצה הצליחה לשרוד כשסיימה במקום ה-15, מקום אחד ושלוש נקודות מעל הקו האדום. מגאת' הלך ושיפר את הקבוצה. לאחר עונה רגועה במרכז הטבלה, החלה שטוטגרט את עונת 2002/2003 עם זכייה נוספת באינטרטוטו, ובבונדסליגה רשמה את מיקום השיא שלה בתקופתו של בלאקוב, המקום השני. בסיום העונה פרש באלקוב ממשחק פעיל בגיל 37, בתום 21 שנות קריירה מקצוענית.

באלקוב חזר למגרשים להופעה אחת במדי פלאואן מהליגה הרביעית בגרמניה, בה שימש כמאמן-שחקן בשנת 2005.

### נבחרת בולגריה

באלקוב החל את דרכו בנבחרת הצעירה של בולגריה, וייצג אותה פעמיים בגביע העולם לנוער, ב-1985 וב-1987, בשתיהן הגיעה הנבחרת עד לרבע הגמר.

הוא רשם את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בולגריה ב-2 בנובמבר 1988, במשחק חוץ במסגרת מוקדמות מונדיאל 1990, בו סיימה בולגריה בשוויון 1-1 מול דנמרק. לאחר שבאלקוב והנבחרת כשלו להעפיל לטורנירי מונדיאל 1990 ויורו 1992, הגיע לקבוצה המאמן דימיטר פנב ששינה את פני הנבחרת. בולגריה, שהוגרלה לבית קשה שכלל בין היתר את שוודיה וצרפת, החלה את הטורניר ב-14 במאי 1992 במשחק חוץ מול פינלנד. הייתה זו ההופעה ה-21 של באלקוב בנבחרת, ובדקה ה-62 הוא כבש את השער הראשון במשחק, שהיה שער הבכורה שלו בנבחרת, בדרך לניצחון 3-0. ארבעה חודשים אחר כך כבש באלקוב את שערו השני בנבחרת, במשחק השני של בולגריה בטורניר, בו ניצחה בבית את צרפת בתוצאה 2-0. באלקוב אמנם לא כבש יותר בטורניר המוקדמות, אך בולגריה העפילה במפתיע מהמקום השני בבית, לאחר ניצחון בצרפת במשחק האחרון 2-1 מצמד של אמיל קוסטדינוב.

באלקוב זומן על ידי פנב לטורניר מונדיאל 1994 בארצות הברית. באלקוב לא החמיץ ולו דקת משחק אחת משבעת משחקיה של בולגריה בטורניר, שהחל בהופעה חלשה ותבוסה 3-0 לניגריה. בהמשך, רשמה בולגריה ניצחונות 4-0 על יוון ו-2-0 על ארגנטינה, בדרך לשמינית הגמר. בשלב זה, לאחר שוויון 1-1 מול מקסיקו בסיום ההארכה, ניגשו הנבחרות לדו-קרב פנדלים. באלקוב בעט ראשון עבור בולגריה, והחמיץ את הבעיטה. מהצד השני, מקסיקו החמיצה את שלוש הבעיטות הראשונות שלה, בעוד בולגריה כבשה את שלוש הבעיטות הבאות שלה והעפילה לראשונה בתולדותיה לרבע הגמר. ברבע הגמר הדיחה בולגריה את האלופה המכהנת גרמניה, וסיימה את דרכה בחצי הגמר עם הפסד 2-1 לאיטליה ועם הפסד 4-0 לשוודיה במשחק על המקום השלישי. אף על פי שלא כבש, הפגין באלקוב יכולת גבוהה מאוד במהלך כל הטורניר, ואף זכה למקום בנבחרת הטורניר, לצידו של חברו לנבחרת חריסטו סטויצ'קוב.

באלקוב הוסיף להיות בורג משמעותי בנבחרת גם במוקדמות יורו 1996. באלקוב כבש שלושה שערים בטורניר, וסייע לנבחרתו להעפיל לראשונה בתולדותיה לטורניר אליפות אירופה.

בטורניר יורו 1996 באנגליה, לא הצליחה בולגריה לעבור את שלב הבתים, וסיימה את דרכה לאחר שלושה משחקים בלבד. באלקוב פתח בהרכב בכל השלושה, אך גם בטורניר המשמעותי השני שלו בנבחרת לא הצליח למצוא את הרשת. בולגריה נפרדה מהטורניר לאחר שוויון 1-1 מול ספרד, ניצחון 1-0 על רומניה והפסד 3-1 לצרפת.

מספר חודשים לאחר טורניר היורו, החלו מוקדמות מונדיאל 1998, בהן סיימה בולגריה בראש בית ה'. בולגריה פתחה את הטורניר באצטדיון רמת גן מול ישראל, ובאלקוב העלה אותה ליתרון בפנדל כבר בדקה השלישית, אך רונן חרזי וטל בנין הפכו את התוצאה לטובת ישראל. באלקוב כבש בהמשך בשני המשחקים מול לוקסמבורג ובמשחק החוץ מול קפריסין, וסייע לנבחרתו להגיע למקום הראשון בבית עם ארבעה שערים בסך הכל, מתוכם שלושה בפנדלים.

באלקוב נכלל בסגל גם למונדיאל 1998 בצרפת, שהסתיים בהדחה כבר בשלב הבתים לאחר שלושה משחקים. באלקוב פתח בכל השלושה, והיה שותף להפסדים 1-0 לניגריה ו-6-1 לספרד, וכן למשחק שהסתיים בשוויון 0-0 מול פרגוואי.

באלקוב לא שיחק במדי בולגריה במהלך כל שנת 1999, שהסתיימה בכישלון הנבחרת להעפיל ליורו 2000. הוא חזר לסגל לקראת מוקדמות מונדיאל 2002, ואף היה לחלק מרכזי כשנטל חלק בכל עשרת משחקיה של בולגריה במוקדמות, מתוכם פתח בתשעה, וכבש שער אחד בפנדל בניצחון הביתי 4-3 על צפון אירלנד. עם זאת, בולגריה כשלה בניסיונה להעפיל למונדיאל שלישי ברציפות, כשסיימה במקום השלישי בבית, עם חמש נקודות פחות מדנמרק שסיימה ראשונה, ושלוש פחות מצ'כיה שסיימה שנייה.

על אף גילו המתקדם, הספיק באלקוב לשחק בארבעה מתוך שמונה המשחקים של בולגריה במוקדמות יורו 2004, ואף תרם שער אחד בניצחון 2-1 על אנדורה, שערו האחרון במדי הנבחרת. בולגריה סיימה במקום הראשון בבית, עם נקודה יותר מקרואטיה ומבלגיה. כחודש לאחר טורניר המוקדמות פרש באלקוב מכדורגל, ולכן לא הספיק לשחק במדי הנבחרת בטורניר יורו 2004. משחקו האחרון של באלקוב היה משחק ידידות ב-30 באפריל 2003, בו ניצחה בולגריה את אלבניה בתוצאה 2-0.

באלקוב ממוקם רביעי בטבלת ההופעות בנבחרת בכל הזמנים, עם 92 הופעות, בהן רשם 16 שערים. הוא זכור כאחד מגדולי הכדורגלנים בבולגריה בכל הזמנים.

קריירת אימון
------------

עם פרישתו ממשחק פעיל, החל באלקוב לשמש כעוזר מאמן בקבוצת שטוטגרט שבמדיה פרש ממשחק, תחת מאמנו פליקס מגאת. גם כאשר מגאת' עבר לאמן בבאיירן מינכן בקיץ 2004, המשיך באלקוב בתפקידו תחת המאמן החדש מתיאס זאמר. עם סיום חוזהו בתום עונת 2004/2005 עבר באלקוב לשמש כמאמן-שחקן בקבות פלאואן מהליגה הרביעית בגרמניה, אך הוא שיחק במדיה פעם אחת בלבד ועזב כעבור מספר חודשים.

בינואר 2006 התמנה באלקוב לתפקיד מאמן גראסהופרס ציריך, והוביל את הקבוצה כבר בעונה זו למקום הרביעי בטבלה. גראסהופרס, בהדרכתו של באלקוב, פתחה בצורה טובה את עונת 2006/2007, זכתה בגביע האינטרטוטו והוליכה את הטבלה בחלק מהזמן, מה שזיכה את באלקוב בהארכת חוזה. אמנם, אז החלה ירידה משמעותית ביכולתה של הקבוצה, שאיבדה נקודות רבות, מה שהוביל בתחילה להסכמה עם באלקוב על סיום תפקידו בסיום העונה. אמנם, היכולת החלשה של גראסהופרס הכריעה בסופו של דבר את גורלו של בלאקוב, שפוטר שלושה מחזורים לסיום העונה. 

ב-29 באוקטובר 2007, מספר חודשים לאחר פתיחת עונת 2007/2008, החל בלאקוב לאמן בקבוצת סנט גאלן. הקבוצה הציגה יכולת ירודה, ונכשלה בניסיונה להישאר בליגת העל השווייצרית עם הפסד במשחקי הפלייאוף. באלקוב סיים את תפקידו בסיום העונה.

ב-14 בדצמבר 2008 חזר בלאקוב לבולגריה, והחל לאמן בצ'רנומורץ בורגס. הוא חתם על חוזה לחמש שנים. הוא הצליח להוביל את הקבוצה למיקום טוב במרכז הטבלה, אך ב-6 בדצמבר 2010, לאחר כשנתיים בתפקיד, שוחרר בהסכמה מתפקידו לאחר שינוי בתקציב המועדון ופגיעה בתוכנית העבודה הרב שנתית של המאמן.

לאחר כחצי שנה ללא תפקיד, מונה באלקוב לתפקיד המאמן בקבוצת היידוק ספליט הקרואטית. היידוק בהדרכתו של באלקוב פתחה טוב את עונת 2011/2012, אך ב-22 במרץ 2012 החליט באלקוב לעזוב את היידוק ספליט על מנת לאמן את פ.צ. קייזרסלאוטרן, שניצבה על סף ירידה לליגת המשנה. בעוד קבוצתו הקודמת, היידוק ספליט, המשיכה וסיימה את העונה במקום השני, באלקוב הפסיד שבע פעמים בשמונה משחקים, והשיג רק ניצחון אחד כמאמן קייזרסלאוטרן. הקבוצה סיימה את העונה במקום האחרון בבונדסליגה, והמאמן סיים את תפקידו ב-17 במאי, פחות מחודשיים לאחר מינויו.

לאחר שנתיים מחוץ למגרשים, ב-27 במאי 2014, חזר באלקוב פעם נוספת לכדורגל הבולגרי, כשהתמנה לתפקיד המאמן בליטקס לובץ'. בעונתו הראשונה בתפקיד, עונת 2014/2015, הוליך באלקוב את הקבוצה למקום הרביעי בליגת העל הבולגרית.

תארים
-----

### תארים כשחקן

תארים קבוצתיים
* **ספורטינג ליסבון**
	+ הגביע הפורטוגלי: 1994/1995

* **שטוטגרט**
	+ הגביע הגרמני: 1996/1997
	+ גביע האינטרטוטו (2): 2000, 2002

תארים אישיים
* נבחרת הטורניר של מונדיאל 1994
* כדורגלן השנה בבולגריה (2): 1995, 1997

### תארים כמאמן

* **גראסהופרס ציריך**
	+ גביע האינטרטוטו: 2006

סטטיסטיקות
----------

### מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה |
| --- | --- | --- | --- |
| הופעות | שערים |
| 1982/1983 | אטאר וליקו טרנובו | בולגריהבולגריהליגת העל הבולגרית | 2 | 0 |
| 1983/1984 | 17 | 2 |
| 1984/1985 | 30 | 7 |
| 1985/1986 | 5 | 3 |
| 1986/1987 | 1 | 0 |
| 1987/1988 | 18 | 2 |
| 1988/1989 | 29 | 9 |
| 1989/1990 | 30 | 9 |
| 1990/1991 | 11 | 3 |
| 1990/1991 | ספורטינג ליסבון | פורטוגלפורטוגלליגת העל הפורטוגלית | 18 | 4 |
| 1991/1992 | 32 | 7 |
| 1992/1993 | 32 | 11 |
| 1993/1994 | 29 | 15 |
| 1994/1995 | 27 | 6 |
| 1995/1996 | שטוטגרט | גרמניהגרמניהבונדסליגה | 34 | 7 |
| 1996/1997 | 31 | 13 |
| 1997/1998 | 31 | 11 |
| 1998/1999 | 24 | 5 |
| 1999/2000 | 30 | 6 |
| 2000/2001 | 28 | 6 |
| 2001/2002 | 30 | 4 |
| 2002/2003 | 28 | 2 |
| 2005/2006 | פלאואן | גרמניהגרמניההליגה הגרמנית הרביעית | 1 | 0 |
| סך הכל קריירה | 518 | 132 |

### נבחרת לאומית

| נבחרת בולגריה |
| --- |
| שנה | הופעות | שערים |
| 1988 | 2 | 0 |
| 1989 | 7 | 0 |
| 1990 | 5 | 0 |
| 1991 | 5 | 0 |
| 1992 | 6 | 3 |
| 1993 | 6 | 0 |
| 1994 | 12 | 2 |
| 1995 | 7 | 2 |
| 1996 | 9 | 4 |
| 1997 | 4 | 1 |
| 1998 | 6 | 0 |
| 1999 | 0 | 0 |
| 2000 | 6 | 0 |
| 2001 | 8 | 2 |
| 2002 | 6 | 2 |
| 2003 | 3 | 0 |
| סה"כ | 92 | 16 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרסימיר באלקוב** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  גרמניה: קרסימיר בלאקוב יאמן את קייזרסלאוטרן, באתר וואלה!‏, 22 במרץ 2012

| כדורגלן השנה בבולגריה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 1961: נאידנוב • 1962: קולב • 1963: שלמאנוב • 1964: קוטקוב • 1965: אספרוחוב • 1966: שלמאנוב • 1967: ד. פנב • 1968: סימאונוב • 1969: בונב • 1970: אלדזוב • 1971: ד. פנב • 1972: בונב • 1973: בונב • 1974: איבקוב • 1975: איבקוב • 1976: גריגורוב • 1977: פאנוב • 1978: גוראנוב • 1979: א. מיכאילוב • 1980: ז'ליאזקוב • 1981: ולינוב • 1982: זדראבקוב • 1983: מלאדנוב • 1984: ניקולוב • 1985: דימיטרוב • 1986: ב. מיכאילוב • 1987: נ. אילייב • 1988: ל. פנב • 1989: סטויצ'קוב • 1990: סטויצ'קוב • 1991: סטויצ'קוב • 1992: סטויצ'קוב • 1993: קוסטדינוב • 1994: סטויצ'קוב • 1995: באלקוב • 1996: ט. איבנוב • 1997: באלקוב • 1998: יורדנוב • 1999: אלכסנדרוב • 2000: ג. איבנוב • 2001: ג. איבנוב • 2002: ברבאטוב • 2003: ס. פטרוב • 2004: ברבאטוב • 2005: ברבאטוב • 2006: מ. פטרוב • 2007: ברבאטוב • 2008: ברבאטוב • 2009: ברבאטוב • 2010: ברבאטוב • 2011: נ. מיכאילוב • 2012: מילאנוב • 2013: א. איוואנוב • 2014: סטויאנוב • 2015: פופוב • 2016: פופוב • 2017: פופוב • 2018: דספודוב • 2019: ד. אילייב • 2020: ד. אילייב • 2021: דספודוב • 2022: דספודוב |

 |

| **נבחרת בולגריה – מונדיאל 1994 (מקום רביעי)** |
| --- |
| 1 מיכאילוב • 
2 קרמנלייב • 
3 איבנוב • 
4 צבטנוב • 
5 הובצ'ב • 
6 ינקוב • 
7 קוסטדינוב • 
8 סטויצ'קוב • 
9 לצ'קוב • 
10 סיראקוב • 
11 בורימירוב • 
12 ניקולוב •
13 יורדנוב • 
14 גנצ'ב •
15 אילייב •
16 קיריאקוב •
17 מיטרסקי •
18 אלכסנדרוב •
19 גאורגייב •
20 באלקוב •
21 יוטוב •
22 אנדונוב •
מאמן: פנב | בולגריהבולגריה |

| **נבחרת בולגריה – יורו 1996** |
| --- |
| 1 מיכאילוב • 
2 קישישב • 
3 איבנוב • 
4 קיריאקוב • 
5 הובצ'ב • 
6 ינקוב • 
7 קוסטדינוב • 
8 סטויצ'קוב • 
9 פנב • 
10 באלקוב • 
11 לצ'קוב • 
12 פופוב •
13 גנצ'ב • 
14 סירקוב •
15 יורדנוב •
16 בורימירוב •
17 קרמנלייב •
18 טסבטנוב •
19 גינצ'ב •
20 דונקוב •
21 גאורגייב •
22 זדרבקוב •
מאמן: פנב | בולגריהבולגריה |

| **נבחרת בולגריה – מונדיאל 1998** |
| --- |
| 1 זדרבקוב • 
2 קישישב • 
3 ט. איבנוב • 
4 א. פטקוב • 
5 יורדנוב • 
6 ינקוב • 
7 קוסטדינוב • 
8 סטויצ'קוב • 
9 פנב • 
10 באלקוב • 
11 אילייב • 
12 מיכאילוב •
13 גינצ'ב • 
14 חריסטוב •
15 זפירוב •
16 נאנקוב •
17 סטוילוב •
18 בורימירוב •
19 באצ'ב •
20 ג. איבנוב •
21 קירילוב •
22 מ. פטקוב •
מאמן: בונב | בולגריהבולגריה |