recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**משמרת ידעיה** היא המשמרת השנייה מבין עשרים וארבע משמרות הכהונה שסידרו דוד המלך וצדוק הכהן על פי גורל בתקופה שקדמה לבניית בית המקדש הראשון.

המשמרת מוזכרת בתנ"ך בספר דברי הימים; "וַיֵּצֵא הַגּוֹרָל הָרִאשׁוֹן לִיהוֹיָרִיב לִ**ידַעְיָה** הַשֵּׁנִי" (דברי הימים א כד ז).

מוצא המשמרת
-----------

לפי פירוש הרב חיים קניבסקי, משמרת ידעיה היא אחת משש עשרה משמרות מזרעו של אלעזר הכהן, במקביל לשמונה משמרות שהם מבני איתמר הכהן, ויש מפרשני התורה שמייחסים את הכהנים הגדולים יהושע בן יהוצדק (וכן את בן משפחתו עזרא הסופר) כבאים מבני משמרת ידעיה. לפי המלבי"ם, משמרת ידעיה הייתה מצאצאי איתמר.

בתקופת בית שני
--------------

על פי חז"ל, בתחילת ימי שיבת ציון משמרת זו הייתה הראשונה מארבעת משמרות הכהונה שעלו מן הגולה בתחילת תקופת בית שני. מארבע משמרות אלו ייסדו שוב עשרים וארבע משמרות כהונה. על פי החלטת הנביאים של אותה תקופה, אפילו אם תעלה משמרת יהויריב (שפעלה כראש המשמרות בבית ראשון), היא תהיה טפילה למשמרת ידעיה שעלו בראשונה.

בלוח השנה במגילות קומראן, משמרת ידעיה משרתת בתחילת השנה השנייה במחזור ששת השנים

אחר חורבן בית שני
-----------------

בתלמוד הירושלמי (תענית ד, ה) מובאים דברי רבי ברכיה, האומר שמשמרת ידעיה גלתה צפונה לעיר ציפורי, על שם ש"ידע יה" את עצה העמוקה (הלא טובה) שבלבם והגלם לציפורי.

לפי דעתו של החוקר שמואל קליין, בעקבות חורבן בית שני כל עשרים וארבע משמרות הכהונה עברו לעיירות בגליל. לפיו, גם בעת פטירת רבי יהודה הנשיא היו בני משמרת ידעיה מקובצים בעיר ציפורי ובבית הכנסת של העיר.

רבי אלעזר הקליר מקונן על ביטול משמרה זו בקינה איכה ישבה חבצלת השרון באומרו "נדו כצפרים כהני צפורים".

ראו גם
------

* יהושע בן יהוצדק

הערות שוליים
------------

1. ↑  "מדרש הביאור" (סעדיה אלדמארי) להפטרת פרשת אמור
2. ↑
3. ↑  בעזרא ב, לו: "הכהנים בני ידעיה לבית ישוע תשע מאות שבעים ושלושה", ופירשו ב'דעת מקרא' שהכוונה ליהושע הכהן הגדול, והיה מיוחס לבני ידעיה
4. ↑  s:מלבי"ם על דברי הימים א כד
5. ↑  תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף כ"ז, עמוד ב'. תלמוד ירושלמי, מסכת תענית, פרק ד', הלכה א'.
6. ↑  מגילה 4Q321 ומגילה 4Q328.
7. ↑  ספר "ארץ הגליל", דף ס"ה

  


| כ"ד משמרות כהונה שהיו בבית המקדש |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| משמרת יהויריב • משמרת ידעיה • משמרת חרם • משמרת שערים • משמרת מלכיה • משמרת מימן • משמרת הקוץ • משמרת אביה • משמרת ישוע • משמרת שכניהו • משמרת אלישיב • משמרת יקים • משמרת חפה • משמרת ישבאב • משמרת בילגה • משמרת אמר • משמרת חזיר • משמרת הפצץ • משמרת פתחיה • משמרת יחזקאל • משמרת יכין • משמרת גמול • משמרת דליהו • משמרת מעזיהו |

 |
**מספר אטומי** הוא מספר הפרוטונים הנמצאים בגרעין של אטום מסוים. מספר זה קובע את היסוד הכימי של האטום. לכל יסוד יש מספר אטומי מסוים, שונה מזה של כל יסוד אחר. כאשר האטום נייטרלי חשמלית (אינו יון), אופיו הכימי, להבדיל מאופיו הפיזיקלי, של האטום נקבע על ידי מספר זה. לעומת זאת, אופיו הפיזיקלי של האטום נקבע גם על ידי האיזוטופ שלו. כל יסוד עשוי להתקיים כאיזוטופים שונים, שלכל אחד מהם מספר אטומי זהה אך מספר מסה שונה.

היסטוריה
--------

גרף המתאר את ההפרש בין המשקל האטומי למספר האטומי של היסודות ממימן עד אורניום
עם פיתוח הטבלה המחזורית של היסודות השתמשו הכימאים במספר האטומי לציון מקומו הסידורי של היסוד בטבלה. דמיטרי מנדלייב סידר בטבלה שלו את היסודות לפי דמיון בתכונות כימיות. בסדר זה רואים כמה אי-התאמות לסידורם לפי המשקל האטומי. כפי שניתן לראות בגרף משמאל, לדוגמה, משקלו האטומי של יוד (126.90447 u) הוא מעט נמוך מזה של טלוריום (127.6 u). זאת, על אף שהמספר האטומי של יוד גבוה ב-1 מזה של טלוריום (53 לעומת 52).

אי ההתאמות הוסברו באופן מדעי במחקרו של הנרי מוזלי בשנת 1913, בו הוא גילה קשר ישיר בין אורך הגל של קרני X הנפלטים מיסוד המופגז בקרן אלקטרונים, לבין מקומו בטבלה המחזורית. בהמשך, במסגרת פיתוח פיזיקת החלקיקים, הבינו החוקרים שהמספר האטומי מתאים למטען החשמלי של גרעין האטום, אשר נובע אך ורק ממספר הפרוטונים שבו. מטען זה הוא הקובע את תכונותיהם הכימיות של יסודות, לא המשקל האטומי. ההבדל בין שני המספרים נובע מהימצאותם של נייטרונים בגרעין האטום. במקרה של היוד (53 פרוטונים) והטלוריום (52 פרוטונים), ההפרש בין מספר הפרוטונים קטן מההפרש בין מספר הנייטרונים בגרעין של טלוריום (76 באיזוטופ השכיח ביותר של טלוריום) לעומת היוד (74 באיזוטופ השכיח). לכן, המשקל האטומי של טלוריום גבוה יותר.

סימון
-----

הסמל הכימי של יסוד קובע חד-חד-ערכית את מספרו האטומי. אולם, לעיתים, כאשר מבקשים לציין את המטען החשמלי של האטום (למשל, ברישום תגובה כימית), המספר האטומי נכתב גם הוא, משמאל ולמטה לסימן היסוד. מספר המסה של האיזוטופ מסומן משמאל ולמעלה. למשל, האיזוטופ פחמן-12 עשוי להיות מסומן ‎126C
.

במשוואות, המספר האטומי מסומן לפעמים באות "Z".

ראו גם
------

* מספר מסה (A) – מספר הנוקליאונים (פרוטונים ונייטרונים) בגרעין של אטום מסוים; קובע את האיזוטופ של האטום.
* יחידת מסה אטומית מאוחדת (u) – יחידת מידה קבועה של מסה, השווה 1⁄12 מהמסה של אטום אחד של פחמן-12.
* מסה אטומית (ma) – מסה של אטום מסוים; משתנה עם שינוי האיזוטופ; ניתנת למדידה ביחידות u.
* משקל אטומי או מסה אטומית יחסית (Ar) – המסה הממוצעת של אטום אחד של יסוד מסוים, לאחר שקלול שכיחותם היחסית של האיזוטופים השונים של היסוד, שלכל אחד מהם מסה אטומית שונה.
* מסה מולקולרית (m) – מסה של מולקולה מסוימת; ניתנת למדידה ביחידות u.
* מסה מולרית (M) – מסה של כמות נתונה של חלקיקים מסוימים; נמדדת ביחידות g/mol.

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מספר אטומי** |

קישורים חיצוניים
----------------

* מספר אטומי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4306456-5

 |
פרחי עוזרד חד-גלעיני
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "חוזרר".
**עוזרר** (**עֻזְרָר**, לעיתים: **עוזרד**; שם מדעי: *Crataegus*) הוא סוג במשפחת הוורדיים, שכולל כ-260 מיני עצים ושיחים. הסוג נפוץ באזורים ממוזגים בחצי הצפוני של כדור הארץ כולל אירופה, צפון אפריקה, אסיה ואמריקה הצפונית. שמו העברי של הצמח נזכר כבר במשנה בצורת "**עֻזרד**", והוא נקרא בסורית עזררא ובערבית זערור.

תיאור
-----

הסוג מאופיין בפירות פשוטים ועסיסיים דומים לענבה ומכילים בין 1 ל-5 זרעים. קליפת הצמח הצעיר לרוב אפורה וחלקה וסדוקה בצמח מפותח. הענפים ולעיתים גם הגזע מעוטרים בקוצים רחבים בבסיסם שאורכם 1–3 ס"מ. העלים גדלים סביב ענפים צעירים בצורה ספירלית, ובאשכולות על ענפים ארוכים. העלים של רוב המינים הם בעלי אונות ושוליהם משוננים. הפרחים בדרך כלל לבנים.

אקולוגיה ומיון
--------------

מיני הצמח מעניקים מזון ומחסה למינים רבים של ציפורים ויונקים, וצוף הפרחים מזינים חרקים. כמו כן ניזונים מהצמח זחלי של מיני פרפראים. בחורף, מיני ציפורים כגון קיכליים וציצניתיים ניזונים בעיקר מפירות הסוג, ומפיצים את הזרעים בלשלשת.

עוזרר הוא צמח מוגן בישראל ובה גדלים בר 3 מינים:

* עוזרר קוצני
	+ תת-מין עוזרר אדום
* עוזרר חד-גלעיני
* עוזרר סִינַי

שימושים
-------

הפירות משמשים לאכילה כפי שהם, ולהכנת ריבות, מיצים ויינות. גם העלים נאכלים לעיתים כשהם כבושים. כמו כן, ברפואה עממית מייחסים לפירות סגולות רפואיות. מיני הסוג משמשים גם כצמחי נוי ולגידול באמנות הבונסאי. העוזרר משמש ככנה להרכבה של מספר עצי פרי, בהם אגס.

פרח העוזרר הוא הפרח הלאומי של מדינת מיזורי.

על פי המשנה מדובר בפירות שאינם חשובים וגדלים בר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עוזרר** בוויקישיתוף
* עוזרר, באתר ITIS (באנגלית)
* עוזרר, באתר NCBI (באנגלית)
* עוזרר, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* עוזרר, באתר Tropicos (באנגלית)
* עוזרר, באתר GBIF (באנגלית)
* עוזרר, באתר IPNI (באנגלית)
* עוזרר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבה נרחבת על העוזרר (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  משנה, מסכת דמאי, פרק א', משנה א'
2. ↑  אכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (ערכי טבע מוגנים), ה'תשס"ה-2005, ק"ת 6369, ה'תשס"ה, 15 בפברואר 2005 (תוקן ב־17 בדצמבר 2019), בספר החוקים הפתוח
3. ↑  באתר מדינות ארצות הברית
4. ↑  Bertinoro, Obadiah, approximately 1450-approximately 1516. **ששה סדרי משנה.**, Mesorah Publications, <©1991-2010>, מסת"ב 978-1-4226-0962-0

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553287705171
* BnF: cb12260209p (data)
* GND: 4189493-5
* LCCN: sh85059400
* NARA: 10666150
* NKC: ph335373

 |
**יוליוס הומאי** (בסלובקית: **Július Humaj**;‏ נולד ב-1 בנובמבר 1949) הוא גנרל סלובקי בדימוס. שימש כראש המטה הכללי הראשון של סלובקיה לאחר ההיפרדות מצ'כוסלובקיה ב-1993.

ביוגרפיה
--------

הומאי נולד בגלנטה שבצ'כוסלובקיה ב-1 בנובמבר 1949. ב-1969 החל ללמוד בבית הספר הצבאי בווישקוב, וב-1971 התגייס לצבא צ'כוסלובקיה בדרגת לוטננט. הוא שרת כמפקד פלוגת טנקים, וכן מפקד גדוד וכראש מטה ברגימנט הממוכן ה-8 בברטיסלבה. בין 1975–1978 למד באקדמיה הבצאית "פרונזה" במוסקבה. לאחר מכן פיקד על רגימט הטנקים ה-103 עד 1983. לאחר מכן למד במשך שנתיים באקדמיה הצבאית בברנו. לאחר מכן שימש כסגן ראש המחלקה לאימונים קרביים במטה המחוז הצבאי המזרחי עד 1989. לאחר מכן שימש כסגן מפקד המחוז הצבאי המזרחי. ב-1992 הוא מונה לראש המינהל המבצעי של הפיקוד הצבאי המזרחי. בתחילת שנת 1993 זכתה סלובקיה בעצמאות מצ'כוסלובקיה, והוקם צבא סלובקי עצמאי. הומאי מונה למפקד הראשון של הצבא הסלובקי העצמאי, וב-18 במרץ קיבל מינוי רשמי של ראש המטה הכללי. הוא יכהן בתפקיד עד 31 באוגוסט 1994.

קישורים חיצוניים
----------------

* יוליוס הומאי באתר צבא סלובקיה
* יוליוס הומאי באתר valka
**קארוי מאנדי**, (במקור **מאנדל**, בהונגרית: **Mándy Károly**; באנגלית: **Charles Mundee-Mándy**; זרניאנין, 1817 – ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית, 4 ביוני 1871) היה איש צבא יהודי-הונגרי, בריגדיר ג'נרל (גנרל כוכב אחד) (Brevet) של מלחמת האזרחים האמריקנית.

ביוגרפיה
--------

קארוי מאנדי נולד במשפחה יהודית, הוא היה סוחר, ואחר כך סגן ארטילריה במהפיכת 1848 בהונגריה שמכונה "מלחמת העצמאות ההונגרית", אחר כך הפך לשופט צבאי. לאחר כישלון מלחמת העצמאות הוא נאלץ להגר, והגר לארצות הברית, שם בחר לו את השם מנדי (Mundee). בשנת 1850 התיישב בקנזס בעיירה בשם Leavenworth. הוא השתלב בחיים הציבוריים של העיר, והפך להיות מזכיר העיר.

הקריירה הצבאית האמריקאית שלו הורכבה בעצם על ידי הונגרי בשם ינה פיבאן, על פי ההיסטוריון גזה קנדה. מאנדי התגייס לצבא בקנזס תחת דגל האיחוד. ב-24 באוגוסט 1861 קיבל דרגן קפטן (סרן). ב-16 באוגוסט 1862 קיבל דרגת מייג'ור (רב-סרן). הוא התבלט בגבורתו בקרבות ליד וינצ'סטר בווירג'יניה, פישר היל וסידר קריק (Fischer's Hill and Cedar Creek), ולכן הועלה לדרגת קולונל ב-19 באוקטובר 1864. הוא נלחם באומץ ליד פטרסבורג (וירג'יניה), ולכן באביב 1865 הוענק לו דרגת בריגדיר ג'נרל ((תא"ל-(Brevet)). הוא שוחרר משירות ב-15 בספטמבר 1866.

בנוגע לסגנון הלחימה של צ'ארלס מאנדי בקשר עם קרב פטרסבורג, כתב מ' ברבר, עוזר בריגדת ורמונט, את הדברים הבאים:

"על הפיקוד השתלט קולונל צ'ארלס מאנדי, שמילא אותו בגבורה הגדולה ביותר במהלך התנועות הצבא הבאות. כאילו היה בטוח לחלוטין שחייליו ילכו אחריו לאן שהוא ילך, הוא צעד עד תחילת קו החזית, תוך התעלמות מוחלטת מכל הסכנות. הדוגמה ההירואית שלו, כמו גם המיומנות בה הוביל את המאבק, העשירו מאוד את מעשי המלחמה המפוארים שביצעה חטיבת ורמונט באותו יום."

מנדי חזר לחיים אזרחיים לאחר מלחמת האזרחים ויחד עם משפחתו עבר למדינת פלורידה לטלהסי. הוא השתתף בקביעות בפגישות ותיקי מלחמת האזרחים. מאנדי נפטר בנסיבות מוזרות. הוא נסע מביתו לבוסטון, מסצ'וסטס, לפגישת ותיקי ארמיית הפוטומאק. הוא קטע את דרכו והגיע לניו יורק וקנה חלק בפאב, שידע זמנים טובים יותר, תמורת 250 דולר. הוא נעצר באשמת הונאת לקוח והועבר לכלא המרכזי בניו יורק, לטומס, שם נפטר בלילה של 4 ביוני 1871, מסיבה לא ידועה.

חייו הפרטיים
------------

ב-5 במאי 1851 במיזורי הוא נשא את אליס ראיין, אותה לקח עמו לעיירה ליוונוורת'. שם ונולדו להם שישה ילדים.

לקריאה נוספת
------------

* Lincoln's Hungarian heroes; the participation of Hungarians in the Civil War, 1861-1865 / by Edmund Vasvary. Washington D.C.; The Hungarian Reformed Federation of America, 1939. Mándy Károly lásd 68-69. és 145-146. p. (angolul) és (magyarul).
* Kende Géza: Magyarok Amerikában. az amerikai magyarság története. I. köt. Cleveland, Ohio; Szabadság kiadása, 1927. Mundee Károly lásd 339. p.
* Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában
* Vida István Kornél: Világostól Appomattoxig: magyarok az amerikai polgárháborúban. Budapest, Akadémiai Kiadó, 2011. Mándy (Mundee) Károly lásd 273-275. p.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קארוי מאנדי** בוויקישיתוף
* List of American Civil War brevet generals (Union)
* Jews in the Civil War
* 11 + 1 יהודים הונגרים שתרמו לניצחון הצפון במלחמת האזרחים האמריקאית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Az amerikai forrásokban 1826, 1830 is szerepel születési dátumként, lásd Vida István Kornék forrásokban i.m.
**נאוטו קאן** (ביפנית: **菅 直人**; נולד ב-10 באוקטובר 1946) הוא פוליטיקאי יפני, כיהן כראש ממשלת יפן בשנים 2010–2011 וכמנהיג המפלגה הדמוקרטית של יפן.

ביוגרפיה
--------

קאן סיים ב-1970 תואר בפיזיקה יישומית במכון הטכנולוגי של טוקיו ועבד מספר שנים במשרד פטנטים. לאחר מספר כישלונות בניסיונותיו להיבחר לבית הנבחרים היפני, נבחר קאן לראשונה ב-1980 למושב המחוז ה-7 (כיום ה-18) של טוקיו בבית הנבחרים, כנציג מפלגת הפדרציה הסוציאל-דמוקרטית. מאז ועד 2010 נבחר תשע פעמים נוספות ברציפות. קאן כיהן כשר הבריאות והרווחה בקבינט של ריוטארו האשימוטו בתקופת כהונתו הראשונה של האשימוטו כראש ממשלה, בין ינואר לנובמבר 1996, בתקופה זו זכה להערכת הציבור לאחר שחשף והודה באחריות המשרד להפצת מנות דם נגועות ב-HIV והתנצל באופן פומבי בפני הקורבנות.

בספטמבר 2000 נבחר למזכיר הכללי של המפלגה הדמוקרטית, ב-2004 התפטר לאחר שערורייה כספית בה היה מעורב, באקט מוחצן של הבעת חרטה, גילח את ראשו, עטה בגדי נזיר בודהיסטי ועלה לרגל למקדש באי שיקוקו. ב-2006 מונה קאן לסגן יו"ר המפלגה, לאחר ניצחון המפלגה הדמוקרטית בבחירות ב-2009, מונה לקבינט של יוקיו הטויאמה כשר למדע (הוחלף בתחילת 2010 על ידי טצואו קוובאטה), השר האחראי על המדיניות הפיסקלית וכסגן ראש הממשלה. בינואר 2010 מונה לתפקיד שר האוצר. לאחר התפטרותו של יוקיו הטויאמה נבחר להנהיג את המפלגה הדמוקרטית, הוא זכה לאמון שני בתי הנבחרים של יפן וב-8 ביוני הושבע על ידי הקיסר אקיהיטו לראש הממשלה.

במהלך תקופת כהונתו נאלצה יפן להתמודד עם רעידת האדמה והצונמי בסנדאי (2011) שגרמה לנפגעים רבים והרס רב ופגעה קשות בתחנות הכוח הגרעיניות במחוז פוקושימה. באוגוסט 2011 הורידה סוכנות הדירוג מודי'ס את דירוג האשראי של יפן לרמה של Aa3, לראשונה מאז 2002. באותו החודש הודיע קאן על התפטרותו מתפקיד ראש הממשלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נאוטו קאן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של נאוטו קאן (ביפנית)
* נאוטו קאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* נאוטו קאן, ברשת החברתית פייסבוק

* נאוטו קאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* נאוטו קאן, סרטונים בערוץ היוטיוב
* Finance Chief Chosen as Next Japanese Leader, הניו יורק טיימס, 2.6.2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופיל באתר הדיילי טלגרף

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**יוקיו הטויאמה** | **ראש ממשלת יפן(רשימה)** | **הבא**:**יושיהיקו נודה** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007337400005171
* CiNii: DA02919394
* GND: 1017190461
* ISNI: 0000 0000 8271 4322
* LCCN: n84080426
* NDL: 00101617
* NKC: xx0197476
* NLK: KAC200401077
* SUDOC: 240635868
* VIAF: 77713715
* WorldCat: lccn-n84080426

 |
**הרופילוס** (ביוונית עתיקה: **Ἡρόφιλος**; ‏335 – 228 לפנה"ס) היה רופא יווני, ככל הנראה האנטומיסט הראשון בהיסטוריה. נולד בכלקדון שעל מיצרי הבוספורוס (כיום פרבר של איסטנבול), ובילה את מרבית חייו באלכסנדריה, שם היה ממקימי בית הספר לרפואה באלכסנדריה. היה הראשון לבצע מחקר מדעי מסודר על גוויות, שאת תוצאותיו העלה על הכתב בתשעה חיבורים שכולם אבדו. מחקריו סללו את דרכה של השיטה המדעית. טרטוליאנוס מתאר כיצד הרופילוס ביצע ניתוחים בכ-600 אסירים בעודם בחיים לצורכי מחקר (יש לזכור, עם זאת, שלטרטוליאנוס, שחי כמה מאות אחרי הרופילוס, הייתה מטרה לתאר את מעשי הרופילוס כאכזריים).

הרופילוס היה הראשון לייחס תכונות של חשיבה ושכל למוח, ותיאר לראשונה את ההבדלים בין המוח הגדול והמוח הקטן. קבע את הקשר בין העצב מניע העיניים ועצב הראייה ליכולת הראיה והשליטה בגלגל העין. הוא זיהה כי יש קשר בין שינוי בלחץ הדם וקצב הדופק למחלות, דבר שסייע לו באבחון חולים. לצורך מדידת קצב הדופק, הוא בנה קלפסידרה. הוא תיאר לראשונה את ההבדל בין עורקים וורידים (אם כי לא הבין את מחזור הדם). הוא הראשון שגילה את הביצית, כחלק ממחקרו על הרבייה האנושית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרופילוס** בוויקישיתוף
* מאיר בר-אילן, הרפואה בארץ-ישראל במאות הראשונות לספירה, **קתדרה**, 91 (תשנ"ט), עמ' 31–78
* תולדות חקר המוח, באתר האוניברסיטה העברית
* הרופילוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007355099505171
* BIBSYS: 90721632
* BNE: XX969129
* BnF: cb135164753 (data)
* GND: 118983229
* ISNI: 0000 0003 7448 1858
* LCCN: n86019013
* NKC: nlk20000079200
* NTA: 06973982X
* RERO: 02-A003366703
* SUDOC: 050637479
* VIAF: 349149196258874790113
* WorldCat: lccn-n86019013

 |
**משא מלחמת איגור** (בסלאבית מזרחית קדומה: **Слово о плъку Игоревѣ**, **מסע המלחמה של איגור**) הוא שיר הגיבורים היחיד שנשתמר מרוסיה שלפני פלישת הטטרים. היצירה האלמונית שנתחברה בשלהי המאה ה-12 נשתכחה, ורק בשנת 1795 מצא הרוזן אלכסיי מוסין-פושקין באחד המנזרים העתק יחידי. הידיעה הראשונה על שיר זה באה בירחון הצרפתי Spectateur du Nord שנדפס בהמבורג באוקטובר 1797. ברוסיה הדפיסו אותו בפעם הראשונה במוסקבה בשנת 1800. מיד לאחר שנדפס השיר נשמעו קולות יחידים, שאינו אלא זיוף ספרותי, אולם כל הספקות באמיתותה של היצירה בוטלו במשך הזמן.

מהדורה של שנת 1800
המחבר היה, כפי הנראה, אדם משכיל אבל קרוב גם לשכבות הרחבות של העם. אפשר להרגיש בייחוד את השפעתו של התנ"ך על כתיבתו. ניתן למצוא ביצירתו גם עקבות של השפעות ספרותיות מן המיתולוגיה הרוסית, והוא אף לא נמנע מלהזכיר את שמותיהם של אלילי טבע סלאביים. 

גיבור השיר הוא איגור (1151–1202), אחד מנסיכי נובגורוד, בנו של סביטוסלאב בן אולג. ב-14 במאי 1185 פשט גדודו של איגור על שטחי הקומנים סמוך לגדותיו של הדון. הקומנים היו בני עם נודד שהשתקע בערבותיה של רוסיה, עד סמוך לים השחור וים אזוב, והיה מתנכל לתושבים המקומיים במעשי שוד וביזה. בקרב הראשון ניצח איגור את הקומנים, לקח רבים מהם בשבי וחילק את שללם בין לוחמיו. כעבור שבוע כפו הקומנים קרב נוסף שנמשך שלושה ימים, ושבו הוכה גדודו של איגור שוק על ירך, והוא עצמו נפצע ונפל בידי האויב ביחד עם בנו. 

שדה הקרב לאחר סיומו - תמונה של וסנצוב
קינתה של ירוסלאבנה, אשתו השנייה של איגור ובתו של ירוסלאב בן ולדימיר נסיך גאליטש, היא התמונה הידועה ביותר בשיר, ולפיה חיבר אלכסיי קונסטנטינוביץ' טולסטוי את "קינת בת ירוסלאב". אולם יגונה של הנסיכה אינו נמשך זמן רב. בעזרתו של קומני בשם אובלור נמלט איגור משביו וחזר למולדתו. בנו, לעומת זאת, בחר לו לאשה את בתו של קוטשאק, אחד משוביו.

ברוח השיר חיבר אלכסנדר בורודין את האופרה "הנסיך איגור", לאחר שהרעיון הוצע לו על ידי ולדימיר סטאסוב ואשר יחד עמו עיבד את הליברית. במשך 18 שנה עד למותו לא מצאה ידו של בורודין לסיים את היצירה. האופרה שהושארה בלתי גמורה ובלתי מסודרת, הושלמה בחלקיה ונערכה על ידי ניקולאי רימסקי-קורסקוב ואלכסנדר גלאזונוב. מן האופרה נודעים ביותר "מחולות פולובציים" שנתפרסמו בביצוען של להקות בלט רוסיות ונעימותיהן מושרות בפי כל.

לקריאה נוספת
------------

* **משא מלחמת איגור** (תרגום מן המקור: מאת שאול טשרניחובסקי), תל אביב: ידידי, 1939.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיטקסט טקסט בוויקיטקסט: **משא מלחמת איגור (טשרניחובסקי)** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **משא מלחמת איגור** |

* שאול טשרניחובסקי (תרגום), משא מלחמת איגור, באתר פרויקט בן-יהודה
* אריה סתיו (תרגום ומבואות), שירת הנסיך איגור
	+ שירת הנסיך איגור: דבר מסע מלחמת איגור בן סביטוסלב, נכדו של אולג, בתוך נתיב
* דמיטרי ליכצ'וב, דבר-הזהב של הספרות הרוסית, נתיב 122, יוני 2008
* משא מלחמת איגור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* היצירה במקור, בעריכה מדעית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268165505171
* BIBSYS: 90093247
* BNE: XX5032293
* BnF: cb12180987n (data)
* GND: 4181697-3
* LCCN: n80076147
* NSK: 000142431
* SUDOC: 030384664
* VIAF: 182658803
* WorldCat (עם VIAF): 182658803

 |
**טרנס וילקאט** (באנגלית: **Terrence Wade Wilcutt**;‏ נולד ב-31 באוקטובר 1949, ראסלוויל, קנטקי) הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א.

ביוגרפיה
--------

טרנס וילקאט נולד בעיירה שבקנטקי וגדל בלואיוויל. בשנת 1974 הוא סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטה מקומית. לאחר סיום הלימודים הוא היה מורה למתמטיקה בבית הספר. בשנת 1976 הוא התגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית ובשנת 1978 סיים קורס טיס. הוא שירת כטייס מטוס מקדונל דאגלס F-4 פנטום בבסיס החיל בהוואי. בהמשך הוא הוצב ביפן, קוריאה הצפונית, והפיליפינים. בשנת 1983 וילקאט עבר הסבה למטוס מקדונל דאגלס F/A-18 הורנט. בשנת 1986 הוא קיבל הסמכה כטייס ניסוי והיה מעורב במספר פרויקטים. בסך הכול הוא עשה כ-6,000 שעות טיסה.

שירות בתחום החלל
----------------

בשנת 1990 וילקאט נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא ביצע מספר תפקידים במערכות קרקעיות. בשנת 1994 הוא השתתף במשימת STS-68 כטייס של מעבורת החלל אנדוור (מייקל בייקר היה מפקד צוות). צוות המעבורת עסק בחקר כדור הארץ. במשימת STS-79 בשנת 1996 (ויליאם רדי היה מפקד צוות) הוא היה טייס צוות של מעבורת החלל אטלנטיס. זו הייתה משימה במסגרת "תוכנית מיר" המשותפת לארצות הברית ורוסיה ובוצעה בה העגינה של מעבורת חלל לתחנת החלל מיר, החלפת צוות וביצוע ניסויים. בשנת 1998 וילקאט היה מפקד צוות של STS-89 במעבורת החלל אנדוור. משימת המעבורת השמינית של עגינה בתחנת החלל "מיר" במסגרת תוכנית מיר. בספטמבר 2000 וילקאט טס לחלל בפעם הרביעית כמפקד צוות של STS-106 על מעבורת החלל אטלנטיס זו הייתה משימה של עגינה בתחנת החלל הבין-לאומית להבאת אספקה והחלפת צוות.

לאחר שירות פעיל כאסטרונאוט וילקאט שירת במספר תפקידים בנאס"א. הוא מונה לאחראי בטיחות בשנת 2002 במקום בריאן או'קונור שפרש. הוא פרש לגמלאות בשנת 2020.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרנס וילקאט** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה
* ריאיון עם טרנס וילקאט
דרום אירופה לפני הסכם קמפו פורמיו
אירופה לאחר הסכמי בזל וקמפו פורמיו
**הסכם קמפו פורמיו** (בצרפתית: **Traité de Campo-Formio**; בגרמנית: **Frieden von Campo Formio**) היה הסכם שלום שנחתם ב-17 באוקטובר 1797 בין צרפת לאימפריה הרומית הקדושה (הקיסרות האוסטרית), ואשר סימן את סופה של הקואליציה האנטי צרפתית הראשונה שהורכבה מאוסטריה, פרוסיה, בריטניה, ספרד, פיימונטה וממלכות נוספות שהתייצבו כנגד הרפובליקה הצרפתית. ההסכם נחתם לאחר מסעו המוצלח של נפוליאון לכיבוש איטליה וסיים את השלב הראשון במלחמות הנפוליאוניות.

ההסכם כלל תנאים פומביים ותנאים חסויים. לפי סעיפיו הגלויים נמסרו ארצות השפלה הדרומיות (כיום בלגיה) מידי האימפריה הרומית הקדושה לצרפת. הרפובליקה של ונציה איבדה את עצמאותה, לאחר מאות שנים. החלק העיקרי שלה, שבצפון איטליה ובאיסטריה נמסר לאוסטרים; מספר איים שהיו בשליטתה, בהם קורפו, האיים היוניים ומספר איים בים האדריאטי עברו לידי צרפת. אוסטריה נאלצה להכיר בקיומן של הרפובליקה הציסאלפינית (Repubblica Cisalpina) וברפובליקה הליגורית שהיו למדינות חסות צרפתיות בצפון איטליה.

חלקו החסוי של ההסכם מסר שטחים נוספים הנמצאים כיום במערב גרמניה לשליטת צרפת והבטיח לה חופש שיט בריין, במאס ובמוזל. אזור זלצבורג נמסר לחסות אוסטרית וזו ויתרה מצידה על שטחים בגדה השמאלית של הריין העילי ואשר סופחו בשלב מאוחר יותר לשווייץ. 

הסכם קמפו פורמיו היה פרי משא ומתן שנמשך חמישה חודשים וחזר למעשה על המוסכם בהסכם שביתת הנשק שנחתם בלאובן (Leoben) בשטיריה מ-17 באפריל 1797. ההסכם קרוי על שם הכפר הסמוך לאודינה בצפון איטליה שבו נחתם (כיום קמפופורמידו - Campoformido).

ההסכם לא מומש מעולם במלואו, עקב קשיים בביצוע העברות השטחים שסוכמו בו ואי-הסכמות לגבי שטחים נוספים. הצדדים נותרו חשדנים זה כלפי זה, והאוסטרים החלו לכרות בריתות צבאיות עם אויביה האחרים של צרפת כחלק מגיבוש הקואליציה האנטי-צרפתית השנייה. ב-1799 התחדש פורמלית מצב המלחמה בין צרפת לאימפריה הרומית הקדושה, פחות משנה וחצי לאחר חתימת הסכם השלום. השפעתו ארוכת הטווח הבולטת של ההסכם היא ביטולה של רפובליקת ונציה, והפיכתם של האיים היוניים ואיים יווניים נוספים לישויות נבדלות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הסכם קמפו פורמיו** בוויקישיתוף
* מתוך נוסחו של ההסכם
* אודות הסכם קמפו פורמיו, מאת אירה גרוסמן
* הסכם קמפו פורמיו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007287358905171
* LCCN: sh85019240

 |
**טונטין** היא קצבה לכל החיים (פנסיה) המשולמת מתוך קרן משותפת לאנשים שהפקידו אל הקרן מראש לפי השווי היחסי של ההפקדות שלהם. בניגוד לסוגי קצבה אחרים ההפקדות של אנשים שנפטרו נשארות בקרן ומשמשות להגדלת קצבאות החברים האחרים בקרן.

חניך תנועת נוער בישראל מפגין נגד קיצוץ בפנסיה במהלך הפגנת 1 במאי

היסטוריה
--------

תוכניות כאלה נוצרו כתוכניות של ממשלות לגייס הון במאה ה-17 והפכו נפוצות יחסית במאות ה-18 וה-19.
פרקטיקות מפוקפקות של מבטחי חיים בארצות הברית ב-1906 הובילו לחקירת ארמסטרונג בארצות הברית להגביל צורות מסוימות של טונטינים. עם זאת, במרץ 2017, *ה"ניו יורק טיימס"* דיווח כי הטונטינים קיבלו שיקול חדש כדרך לאנשים לקבל הכנסה קבועה מפנסיה.

מנגנון
------

הטונטינים מאפשרים למנויים לחלוק את הסיכון של חיים ארוכים על ידי שילוב של תכונות של קצבה קבוצתית עם סוג של הגרלת תמותה. כל מנוי משלם סכום לנאמנות ולאחר מכן מקבל תשלום תקופתי. כאשר חברים מתים, זכאויות התשלום שלהם עוברות לשאר המשתתפים, וכך הערך של כל תשלום מתמשך עולה. עם מותו של החבר הסופי, תוכנית הנאמנות נפסקת בדרך כלל.

כיום
----

קרנות טונטין עדיין נפוצות בצרפת.  דירקטיבה 2002/83/EC של הפרלמנט האירופי מאפשרת לחברות ביטוח באיחוד האירופי הקים קרנות טונטין.  תקנת הפנסיה הפאן-אירופית שעברה על ידי הנציבות האירופית ב-2019 מכילה גם הוראות המתירות ספציפית למוצרי פנסיה מהדור הבא העומדים ב"עקרון הטונטין" להיות מוצעים במדינות האיחוד האירופי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "When Others Die, Tontine Investors Win". *The New York Times*. 2017-03-24. נבדק ב-2017-03-27."When Others Die, Tontine Investors Win". *The New York Times*. 2017-03-24. Retrieved 2017-03-27.
2. ↑  Weir 1989, pp. 96, 102–03, 105.
3. ↑  Ingram, Miranda (2008-08-29). "Property in France: Keep it in la famille now and for ever". *Daily Telegraph* (באנגלית בריטית). ISSN 0307-1235. נבדק ב-2017-10-16.Ingram, Miranda (2008-08-29). "Property in France: Keep it in la famille now and for ever". *Daily Telegraph*. ISSN 0307-1235. Retrieved 2017-10-16.
4. ↑  "EUR-Lex – 32002L0083 – EN". *eur-lex.europa.eu* (באנגלית). נבדק ב-2017-10-17."EUR-Lex – 32002L0083 – EN". *eur-lex.europa.eu*. Retrieved 2017-10-17.
5. ↑  Meerten, Hans van; Hooghiemstra, Sebastiaan Niels (ביולי 2017). "PEPP – Towards a Harmonized European Legislative Framework for Personal Pensions". *SSRN*. `{{cite journal}}`:  (עזרה)Meerten, Hans van; Hooghiemstra, Sebastiaan Niels (July 2017). "PEPP – Towards a Harmonized European Legislative Framework for Personal Pensions". *SSRN*.
**ריהו טראס** (באסטונית: **Riho Terras**; נולד ב-17 באפריל 1967) הוא איש צבא ופוליטיקאי אסטוני. שימש כמפקד כוחות ההגנה של אסטוניה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 2012–2018. החל מ-2020 הוא משמש כחבר הפרלמנט האירופי מטעם מפלגת המולדת האסטונית.

ביוגרפיה
--------

טראס נולד ב-17 באפריל 1967 בקוכטלה-יארבה שהשתייכה אז לברית המועצות. הוא שרת בצי הסובייטי ובמקביל למד היסטוריה באוניברסיטת טרטו. לאחר פירוק ברית המועצות זכתה אסטוניה בעצמאות מחודשת, וטראס התגייס לצבא אסטוניה. בין השנים 1998–2000 הוא פיקד על גדוד המשמר האסטוני, ולאחר מכן כיהן כנספח הצבאי בברלין עד 2004. בשנים שלאחר מכן הוא עבד בתפקידים שונים במשרד ההגנה. בסוף שנת 2011 הוא נבחר לשמש כמפקד כוחות ההגנה של אסטוניה (מקביל לרמטכ"ל). הוא נכנס לתפקידו ב-5 בדצמבר של אותה שנה. בתפקידו זה, הוא פעל להידוק היחסים בין אסטוניה למדינות נאט"ו, והוביל קו נוקשה כנגד רוסיה. במאי 2015 הכריזה עליו רוסיה כפרסונה נון גראטה. באותה שנה הוכרז שהקדנציה בת חמש השנים של טראס בתפקיד מפקד כוחות ההגנה, תוארך בשנתיים נוספות. הוא סיים את תפקידו ב-5 בדצמבר 2018.

לאחר פרישתו מהצבא, החל טראס לעבוד בחברה אסטונית לפיתוח כלי רכב לא-מאוישים. ב-2019 הוא הצטרף למפלגת המולדת והתמודד מטעמה על מקום בפרלמנט האירופי. באותה תקופה, לאסטוניה היו רק שישה חברים בפרלמנט, ובבחירות, הגיע טראס למקום השביעי ולפיכך לא נכנס לפרלמנט. עם זאת, בתחילת 2020 פרשה בריטניה מהאיחוד האירופי (הברקזיט). מושביהם של הנציגים הבריטים בפרלמנט האירופי חולקו בין המדינות שנותרו באיחוד, ואסטוניה זכתה במושב נוסף. טראס הפך לחבר הפרלמנט האירופי והחל את כהונתו ב-1 בפברואר 2020. הוא חבר בוועדה לתעשייה, מחקר ואנרגיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריהו טראס** בוויקישיתוף
* 
* ריהו טראס באתר נאט"ו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1100357076
* VIAF: 57146462541327771051
* WorldCat (עם VIAF): 57146462541327771051

 |
**גֶּ'ף דָּנְהַאם** (באנגלית: **Jeff Dunham**; נולד ב-18 באפריל 1962 בדאלאס שבטקסס) הוא קומיקאי סטנד-אפ ופיתום אמריקני.

ביוגרפיה
--------

דנהאם מרבה להשתתף במופעי יחיד, וכן בתוכניות האירוח "טונייט שואו", "לייט שואו עם דייוויד לטרמן" ו"קומדי סנטרל מציג", מהם אף צולמו שלושה ספיישלים שאותם הוא הפיק וכתב בעצמו. בנוסף, הוא כותב את מרבית החומר למופעים שלו. כסטנדאפיסט, דנהאם מפעיל בובות תיאטרון ומדבב אותן מבלי להניע את שפתיו; באופן זה דנהאם מבצע ראיונות פיקטיביים ומערכונים קבוצתיים במופעי יחיד.

בניגוד למפעילי בובות אחרים, שמפיקים את קולה של הבובה בלא להניע את שפתיהם, דנהאם אינו יושב כאשר הבובות יושבות על ברכיו אלא עומד לצד הבובות. הבובות של דנהאם, בניגוד לבובות אחרות של מפעילים המופיעים לצד בובותיהם, אינן בעלות מראה ילדותי וחביב, אלא הן דמויות גרוטסקיות. חלק מהדמויות האלה קבועות וחלק מתחלפות ממופע למופע. אחדות מהבובות הקבועות הן בובת הזקן הרגזן "וולטר", בובת סוטה המין "פינאט", בובת המחבל המתאבד "אחמד הטרוריסט המת" ובובת הפלפל המקסיקני החריף "חוסה חאלאפניו על מקל", שמוצג כסוג של אויב של פינאט. בובות שמישות פחות הן בובת הנער השיכור "באבה ג'יי", בובת גיבור העל "מרווין הסופרגיבור" ובובת האמרגן האפרו-אמריקני "סוויט דאדי די". בין הבובות שהופיעו באופן חד פעמי הייתה בובת תולעת, בובת בנו של אחמד, אחמד ג'וניור ובובה של ג'ף דנהאם עצמו.

בהתחלה אחמד חשב שהוא חי, ושהעצמות שלו הן פצע פתוח. הוא מת כשהוא ענה לטלפון בזמן שהוא מילא דלק.

לפי מגזין סלייט, דנהאם הוא "הקומיקאי המועדף על אמריקה". הופעותיו הן הנצפות ביותר בקרב צעירים ומבוגרים כאחד, והספיישל האחרון שלו[דרושה הבהרה] היה הנצפה ביותר בתולדות רשת קומדי סנטרל. הרשת החתימה אותו לחוזה של סדרת הופעות וכיכוב בתוכנית אירוח משלו.

ב-2014 דיבב את דמותו של חולד בסרט האנימציה "שודדי הפיצוחים" וב-2017 שב לדובב אותו בסרט ההמשך "שודדי הפיצוחים 2: טבעי להשתגע".

פילמוגרפיה
----------

* 2022: הזמר במסכה (בתור עצמו)
* 2017: שודדי הפיצוחים 2: טבעי להשתגע (דיבוב)
* 2017: דרדסים: הכפר האבוד (דיבוב)
* 2011: Jeff Dunham: Controlled Chaos
* 2008: Jeff Dunham's Very Special Christmas Special
* 2007: Jeff Dunham: Spark of Insanity
* 2006: Jeff Dunham: Arguing with Myself
* 2003: Comedy Central Presents

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ף דנהאם** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ג'ף דנהאם
* ג'ף דנהאם, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ג'ף דנהאם, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ג'ף דנהאם, באתר AllMovie (באנגלית)

* ג'ף דנהאם, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* ג'ף דנהאם, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* ג'ף דנהאם, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* ג'ף דנהאם, באתר Discogs (באנגלית)

* ג'ף דנהאם, באתר Songkick (באנגלית)
* אודליה יקיר, ג'ף המרטש, באתר ישראל היום, 9 במאי 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  Comedy Central, Comedy Central signs Jeff Dunham, March 23rd 2009

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 142866024
* ISNI: 0000 0001 1377 3350
* LCCN: n2008000608
* MusicBrainz: e9ada2e1-b0ac-4cce-b50a-11dab14774ca
* NTA: 314004629
* VIAF: 166308086
* WorldCat: lccn-n2008000608

 |
היצירה "שיבולת" מוצגת באולם הטורבינה במוזיאון טייט מודרן שבלונדון.
**שיבולת** (באנגלית: **Shibboleth**) היא שמה של יצירה פיסולית מעשה ידי הפסלת הקולומביאנית דוריס סלסדו שהוצגה באולם הטורבינה של מוזיאון טייט מודרן בלונדון כחלק מ"סדרת יוניליוור", במימון חברת יוניליוור.

תיאור היצירה
------------

היצירה הוקמה בעלות של 300,000 ליש"ט באולם הטורבינה של המוזיאון, והייתה השמינית מבין היצירות שהוצגו באולם במסגרת "סדרת יוניליבר".
היצירה היא סדק שאורכו 167 מטרים ברצפת האולם. בראשיתו הסדק דק כשערה, אולם בהמשך הוא מתרחב ומגיע לעומק של כ-60 ס"מ.

לדברי האמנית:

> 
> היצירה מייצגת גבולות, וחוויות של מהגרים, חוויות של הפרדה על רקע גזעי, וחוויות של גזענות. זה ההרגשה של אדם מהעולם השלישי המגיע ללב אירופה. לדוגמה, השטח בו נמצאים מהגרים בלתי חוקיים הוא חלל שלילי, וגם יצירה זו יוצרת חלל שלילי.
> 
> 
> 
> — 
> 

כמו כן היצירה מייצגת שבר - בחברה, בתרבות או במשפחה. 

אוצר המוזיאון, סר ניקולס סרוטה מציין כי לאחר שהיצירה תוסר תישאר צלקת ברצפת המבנה אשר תזכיר את היצירה. 

היצירה הוצגה בין ה-9 באוקטובר 2007 ל-6 באפריל 2008.

צוות המוזיאון חשש לשלום המבקרים במוזיאון העלולים למעוד על היצירה. לאור כוונת האמנית שהמבקרים יתקרבו אל היצירה, לא ניתן היה לגדור אותה, ועל אף אזהרות שחולקו למבקרים, מספר מבקרים מעדו ונפלו בשל היצירה.

ראו גם
------

* שיבולת (אמצעי זיהוי)

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שיבולת (פסל)** |

* אתר האינטרנט הרשמי של שיבולת
* חגית פלג רותם, **שיבולת בשדה הטייט מודרן**, גלובס, 4 בדצמבר 2007

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד Nigel Reynolds, Arts Correspondent, ‏Tate Modern reveals giant crack in civilisation, The Telegraph, 8 October 2007
2. ↑  דליה אלברז', "ברוכים הבאים למוצג הרצפה של הטייט מודרן - אורכו 167 מטרים והוא נקרא שיבולת", הטיימס אונליין, 9 באוקטובר 2007.
3. ↑  אליס אוקיף, "Information Overload", בעיתון the new statesman, 18 באוקטובר 2007.
4. ↑  בן קווין, "ההמונים סובלים עבור האמנות בטייט מודרן", הטיימס, 26 בנובמבר 2007.

| גלריית טייט |
| --- |
| מוזיאונים | טייט בריטניה • טייט ליברפול • טייט סנט אייווס • טייט מודרן • מוזיאון ברברה הפוורת' |  |
| סדרת יוניליוור | אני עושה, אני מבטל, אני עושה מחדש • קשר כפול • מארסיאס • פרויקט מזג האוויר • חומרים גולמיים • רציף • אתר ניסוי • שיבולת • TH.2058 • איך זה? • זרעי חמניות |
**קונסטנטינאס ז'וקאס** (בליטאית: **Konstantinas Žukas**;‏ 17 בדצמבר 1884 – 23 בדצמבר 1962) היה איש צבא ופוליטיקאי ליטאי אשר שימש לזמן קצר כמפקד צבא ליטא, וכן כשר ההגנה.

ביוגרפיה
--------

ז'וקאס נולד בקובנה ב-17 בדצמבר 1884. לאחר סיום לימודיו החל לעבוד כטלגרף בתחנת רכבת. ב-1899 עבר עם משפחתו לסיביר ושם החל לעבוד כטלגרף באחינסק ובקרסנויארסק. ב-1906 הוא חזר לליטא והתגייס לצבא האימפריה הרוסית. הוא לחם במלחמת העולם הראשונה בחזית גליציה. עם סיום המלחמה הכריזה ליטא על עצמאותה מהאימפריה, וז'וקאס חזר אליה והתגייס לצבא ליטא. הוא לחם במלחמות העצמאות של ליטא כנגד ברית המועצות ופולין. ב-14 באפריל 1920 הוא נבחר לסיימאס (הפרלמנט הליטאי). ב-19 ביוני של אותה שנה הוא מונה במקביל לשר ההגנה בממשלתו של קציוס גריניוס. ב-7 ביולי נוסף לו התפקיד של מפקד הצבא הליטאי. ב-7 באפריל 1921 הוא הוא התפטר מתפקיד שר ההגנה ומתפקיד מפקד הצבא. ב-30 ביוני של אותה שנה הוא פרש גם מכהונתו בסיימאס. הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-4 של הצבא הליטאי, ולאחר מכן הקים את משמר הגבול הליטאי ושימש כמפקדו. ב-1926 הוא עזב את הצבא בדרגת גנרולס לייטננטס.

ב-1944 הוא עבר לגרמניה, וב-1949 לארצות הברית. הוא נפטר בקליבלנד ב-23 בדצמבר 1962.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונסטנטינאס ז'וקאס** בוויקישיתוף
* קונסטנטינאס ז'וקאס באנציקלופדיה הליטאית האוניברסלית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 5075 2818
* LCCN: nr95021628
* VIAF: 17113564
* WorldCat: lccn-nr95021628

 |
**אלומית ישי** היא מדענית ישראלית, פרופסור לחקר המוח ומדענית במכונים הלאומיים לבריאות של ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

אלומית ישי נולדה בירושלים ולמדה בתיכון ליד האוניברסיטה. בשנת 1990 סיימה תואר ראשון בביולוגיה ופילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים, בשנת 1992 סיימה בהצטיינות תואר שני בביוטכנולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 1996 סיימה בהצטיינות דוקטורט בנוירוביולוגיה במכון ויצמן למדע.

ביולי 1996 נסעה ד"ר ישי לפוסט-דוקטורט במעבדה למוח וקוגניציה במכונים הלאומיים לבריאות בארצות הברית, שם חקרה באמצעות fMRI כיצד מיוצגים פרצופים ואובייקטים במוח האדם וכיצד מידע ראייתי נשלף מהזיכרון. בשנת 2004 עברה לבית הספר לרפואה של אוניברסיטת ציריך, שווייץ, שם המשיכה לחקור את המנגנונים העצביים המתווכים עיבוד מידע ראייתי (כגון פרצופים ויצירות אמנות) במוח האדם. בשנים 2014–2017 ניהלה את התוכנית למדעי הקוגניציה ומיפוי מוח האדם בקרן הלאומית למדע של ארצות הברית. היא פרופסור אורחת באוניברסיטת ג'ורג'טאון שבוושינגטון ומדענית במכונים הלאומיים לבריאות של ארצות הברית.

פרופ' ישי עוסקת בתחום מיפוי מוח האדם, ומאמריה פורסמו בכתבי עת מדעיים מובילים כגון Science ו-Neuron. פרופ' ישי מכהנת כחברת מערכת במספר רב של כתבי עת מדעיים ופעילה בארגונים מדעיים בינלאומיים. היא זכתה בפרסי הצטיינות רבים על מחקריה המדעיים, בהם פרס המדען הצעיר של החברה הבינלאומית למדעי הקוגניציה, אותו קיבלה בשנת 2006. בשנת 2008 נבחרה לאחת מ-25 המדענים המובילים בשווייץ על ידי הקרן המדעית הלאומית השווייצרית, והטלוויזיה הממלכתית הפיקה ושידרה סרט בשם "Looking into the Brain" על עבודתה.

בקיץ 2007 החלה לכתוב בלוג על מוח האדם שנקרא "נפלאות התבונה", בשנת 2008 החלה לכתוב טור מדעי באתר ynet, ובספטמבר 2013 התחילה לכתוב בלוג שנקרא ״מותר האדם״ באתר האינטרנט של "הארץ".

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אלומית ישי

* אתר האינטרנט הרשמי של אלומית ישי
* אלומית ישי, ברשת החברתית LinkedIn

* אלומית ישי, באתר ResearchGate

* אלומית ישי, באתר גוגל סקולר
* האתר של אלומית ישי באוניברסיטת ציריך
* האתר של אלומית ישי באוניברסיטת ג׳ורג׳טאון

הערות שוליים
------------
פרופסור **קרל וילם הנדריק בושוף** (באנגלית: **Carel Willem Hendrik Boshoff**;‏ 9 בנובמבר 1927 – 16 במרץ 2011) היה מייסד אורניה וחתנו של ראש ממשלת דרום אפריקה לשעבר, הנדריק פרוורד.

ביוגרפיה
--------

קרל וילם הנדריק בושוף נולד ב־9 בנובמבר 1927 בחוות דרונפונטיין (Doornfontein) ליד נילסטרום (כיום מודימולה) שבפרובינציית טרנסוואל. הוא היה ילדם השני של וילם סטרנברג בושוף ואנה מריה (אנני) בושוף. אנני הייתה אשתו השנייה של וילם וקרל היה אחד משבעת ילדיהם.

בושוף למד תאולוגיה באוניברסיטת פרטוריה והשיג את תואר בוגר בשנת 1948. בשנת 1951 הוא קיבל את הדוקטורט שלו בתאולוגיה ומיד לאחר מכאן יצא לשליחות מיסיונרית באור הספר של דרום אפריקה. הוא דיבר בשפה הספדית (צפון סאות'ו) בצורה שוטפת ושימש כראש הנציגות המסיונרית של הכנסייה הרפורמית ההולנדית.

בשנת 1967 הקים את המחלקה למשימה ולימודי דת בפקולטה לתאולוגיה של אוניברסיטת פרטוריה.

אשתו של בושוף אנה, לה נישא בשנת 1954, נפטרה בשנת 2007, היא הייתה בתו של ד"ר הנדריק וביחד הם הולידו שבעה ילדים. משנת 1981 עד 1989 בושוף היה מנהיג תנועת הווטרקר והיה חבר כבוד בארגון זה. הוא היה גם יו"ר האפריקאנר ברודרבונד (בין השנים 1980–1983) וגם יו"ר הלשכה לענייני גזע בדרום אפריקה בין השנים 1970 ל-2007. הוא היה גם מנהיג חזית החירות פלוס בכף הצפוני מאז שנת 1994, עד שבנו נבחר במקומו לתפקיד.

בשנת 1988 הקים בושוף את הקרן האפריקאנרית החופשית ("Afrikanervryheidstigting"), המכונה גם "אבסטיג" (Avstig). העקרונות הבסיסיים של אבסטיג מבוססים על הרעיון ששלטון ממשלת הרוב השחור הייתה בלתי נמנעת ושממשלת המיעוט הלבנה אינה יכולה להיות מוצדקת מוסרית. אפוא על האפריקאנרים להקים אומה משלהם, או מדינת לאום, בחלק קטן יותר של דרום אפריקה. בשנת 1990. הוא היה ממקמי היישוב אורניה במטרה שיהיה הבסיס למדינת לאום אפריקאנרית עתידית. בושוף היה נשיא תנועת אורניה עד שנת 2007, אז הוחלף על ידי בנו, קרל בושוף הרביעי.

בושוף נפטר ממחלת הסרטן ב־16 במרץ 2011 בגיל 83. בתחילה אובחן כחולה בסרטן המעי אך הסרטן התפשט לאיבריו האחרים כשבועיים לפני מותו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרל בושוף** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Carel Boshoff, telegraph.co.uk
2. ↑  BOSHOFF's van DOORNFONTEIN : Kort V00R-Geskiedenis. (באפריקאנס)
3. ↑  Professor Carel Boshoff
4. ↑  Anna Boshoff was 'community person par excellence
5. ↑  Mr Carel BOSHOFF
6. ↑  Du Toit, Brian M. The Far Right in Current South African Politics, **The Journal of Modern African Studies** 29, December 1991 doi: 10.1017/S0022278X00005693
7. ↑  Orania Movement undertakes to preserve Boshoff’s legacy

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1147167192
* ISNI: 0000 0000 3364 9878
* LCCN: n82255363
* NTA: 115373217
* VIAF: 48128682
* WorldCat: lccn-n82255363

 |
**סוחוי KR-860** (ברוסית: **КР-860**, באנגלית: **Sukhoi KR-860**, או בשמו הקודם **סוחוי SKD-717**, מכונה **Kryl'ya Rossii** "הכנפיים של רוסיה") הוא דגם של מטוס נוסעים רחב גוף דו-קומתי שפותח על ידי יצרנית המטוסים הרוסית סוחוי.

פיתוח
-----

תכנון המטוס החל בשנת 1990, והדגם הראשון תוכנן לטוס את טיסת הבכורה שלו בשנת 2000. עלות הפרויקט שהוערכה בתחילה בין 4-5.5 מיליארד דולרים, התעדכנה במהלך התכנון לכ-10 מיליארד, דבר שגרם להעלאת מחירים; מ-150 מיליון דולר לבין 160-200 מיליון דולר ליחידה.

תוכניתה של סוחוי הייתה לשווק כ-300 מטוסים, ולייצרם במפעליה שבקאזאן. בתחילה תוכנן המטוס כמטוס נוסעים בלבד, אולם לאחר מכן הציעה סוחוי דגם מטען בשם KR-860T. המטוס הוצע גם לשמש כמכלית שתוביל גז טבעי נוזלי, משדה הנפט והגז סחלין-II שבסחלין, תוך שהוא מתדלק בגז במקום בדלק סילוני.

המטוס תוכנן לשאת משקל מרבי של כ-650 טון, מתוכם כ-300 טון מטענים. בסיפון התחתון תוכננו שלושה מעברים ותצורת ישיבה של 12 בשורה, ובסיפון העליון שני מעברים ופריסת מושבים של 9 בשורה, והוא נועד לשאת בין 860-1000 נוסעים. בעיצוב הכנפיים שולבו כנפונים, ונוספה אפשרות לקיפולם.

הפרויקט התקדם עד לשלב של מודלים שיווקיים. דגם בקנה מידה מוקטן של 1/24 הוצג בסלון האווירי בפריז של שנת 1999 (‏לחצו לצפייה‏ ). אם היה נבנה, היה זה המטוס הגדול בעולם.

מאפיינים
--------

### מאפיינים כללים

* **נוסעים**: 860-1000
* **אורך:** 80 מטר
* **מוטת כנפיים:** 88 מ', כנפיים מקופלות: 64 מ'
* **שטח כנף:** 700 מ"ר
* **משקל המראה מרבי:** 650,000 ק"ג
* **הנעה:** 4 מנועי R-3350 תוצרת כרטיס רייט

### ביצועים

* **מהירות מרבית:**1000 קמ"ש
* **טווח:** 15,000 ק"מ

ראו גם
------

* מקדונל דאגלס MD-12

הערות שוליים
------------

1. ↑  ‏‏Russia Now: Interview with Mikhail Simonov - the inventor of the Sukhoi jet fighters באתר Russia Beyond the Headlines,‏ 28 באוקטובר 2009
2. ↑  ‏‏Giant dreams באתר Flight International ‏, 22 בדצמבר 1999
3. ↑  ‏‏Sukhoi displays 900-seater concept באתר Flight International ‏, 23 ביוני 1999
4. ↑  ‏‏ Russia plans to build world's largest passenger airliner באתר אינדפנדנט 17 באפריל 1998

| מטוסים תוצרת סוחוי  |
| --- |
| מטוסי קרב | סוחוי 9 • סוחוי 11 • סוחוי 15 • סוחוי 27 • סוחוי 30 • סוחוי 33 • סוחוי 35 • סוחוי 37 • סוחוי 47 • סוחוי-57 • סוחוי 75 | סוחוי 27 |
| מטוסי תקיפה | סוחוי 2 • סוחוי 4 • סוחוי 7 • סוחוי 17/20/22 • סוחוי 24 • סוחוי 25 • סוחוי 34 |
| מטוסי ביון | סוחוי 12 |
| כלי טיס בלתי מאוישים | סוחוי S-70 |
| אבות טיפוס | סוחוי P-1 • סוחוי T-4 • סוחוי Su-47 • סוחוי FGFA |
| מטוסי אימון | סוחוי 28 • סוחוי 29 |
| מטוסי נוסעים | Su-38 • Su-80 • סופרג'ט 100 • KR-860 • סופרג'ט ניו |
הרב **חיים גרונם לנדאו** (ה'תרע"א, 1911 – כ"ד בתמוז ה'תשנ"ז, 29 ביולי 1997) היה ראש ישיבת "בית מדרש גבוה לתורה" (אנ') בשיקגו, וראש ישיבת הדרום ברחובות. עורך כתבי חמיו הרב צבי פסח פרנק.

ביוגרפיה
--------

נולד בסטרובין לרב העיר, הרב שלמה לנדאו. בצעירותו למד בישיבה קטנה בסלוצק שבראשה עמד הרב אלעזר מנחם מן שך, למד בישיבת קלצק ובישיבת כנסת בית יצחק שבקמניץ אצל רבי ברוך בר ליבוביץ שהיה גם רבו של אביו. בהמשך למד בישיבת מיר ונמנה עם קבוצת-עילית של בחורי הישיבה שעליה נמנו: יונה קרפילוב, לייב מאלין, יצחק חיים קרסניצקי ויחיאל מיכל פיינשטיין, הוא נסע לבריסק עם קבוצת בחורי ישיבת מיר ללמוד מפי "הרב מבריסק", רבי יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק.

בשנת ה'תרצ"ו (1936) נישא בירושלים למינה בת הרב צבי פסח פרנק, ושנה לאחר מכן התמנה כראש ישיבה בבית מדרש גבוה לתורה (אנ') בסקוקי, שיקגו. הזוג התגורר בארצות הברית והרב לנדאו שימש במקביל לתפקידי ההוראה שלו גם רב בקהילת "עדת ישראל" בשיקגו. הוא היה חבר אגודת הרבנים דארצות הברית וקנדה ובשנות מלחמת העולם השנייה פעל במסדרת ועד ההצלה.

לאחר הקמת מדינת ישראל עלה ארצה והתגורר בתל אביב. נבחר לנהל ולעמוד בראש ישיבת הדרום שעברה אז למתכונת של ישיבה תיכונית בחסות הסתדרות הרבנים דאמריקה. בשנות ה-80 וה-90 שימש נשיא כולל "הר צבי" בתל אביב ועסק בעריכת כתבי חמיו לדפוס. היה מרבני המזרחי.

רבים מחידושי התורה שלו משוקעים בכתבי חמיו הרב פרנק, בעיקר בסדרת "הר צבי". מאמרים מפרי עטו התפרסמו בכתבי עת תורניים בני התקופה.

קישורים חיצוניים
----------------

* ****פנינים חיים**: מאת הגאון ר' חיים גרונם לנדאו, אשר דלינו מאוצרו הטוב**, נספח לספרו של חמיו "הר צבי", מועד חלק א, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הקדמת המו"ל לספר "הר צבי" על מסכת פסחים.
2. ↑  ב. ראם, **"והם מסרוה": מסירת התורה בבהירותה**, ריאיון עם הרב ברוך דב פוברסקי על קשרי אביו ר' דוד פוברסקי עם משפחת ר' יחיאל מיכל פיינשטיין, גליון 28, תשע"ג, עמ' 8, באתר אוצר החכמה.
3. ↑  ישיבת הדרום ברחובות - ישיבה המגדלת מורים תלמידי חכמים, הצופה, 21 באוגוסט 1960.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008554253505171
* LCCN: n93040620
* WorldCat (עם LCCN): n93-040620

 |
**האקדמיה הצבאית בחומס** היא אקדמיה צבאית הממוקמת בעיר חומס ומכשירה קצינים בכוחות המזוינים של סוריה. האקדמיה היא הגדולה והוותיקה מבין האקדמיות הצבאיות של סוריה ורבים מבוגריה שירתו לאורך השנים בעמדות מפתח, בהם ניתן למנות את חאפז אל-אסד (נשיא סוריה לשעבר), מוסטפא טלאס (לשעבר רמטכ"ל ושר הביטחון) ועלי אסלאן (לשעבר רמטכ"ל סוריה).

האקדמיה נוסדה בשנת 1933, לאחר שתחת המנדט הצרפתי על סוריה הועברה האקדמיה הצבאית לשם מהעיר דמשק. בשנותיה הראשונות שימשה האקדמיה להכשרת קציני חיל רגלים בלבד, בעוד שקצינים מזרועות אחרים נשלחו לרוב למדינות אחרות לשם הכשרתם. בתחילת שנות ה-60 נוסדה "האקדמיה של חיל האוויר" בבסיס נאיירב (ליד חלב), ו-"האקדמיה של חיל הים" בלטקיה, בהמשך נוסדה גם אקדמיה לקציני מילואים בחאלב.

מלחמת האזרחים בסוריה
--------------------

במהלך מלחמת האזרחים בסוריה שהחלה בשנת 2011, העיר חומס הייתה אחד ממוקדי הלחימה הקשים בסוריה, האקדמיה הצבאית ובסיס התותחנים הצמוד משמשים מוקד צבאי סורי חשוב כנגד כוחות המורדים בסוריה. ב-23 ביולי 2011 האקדמיה הותקפה כאשר דווח על שני פיצוצים גדולים וקולות ירי מתוך האקדמיה, מספר לא ידוע של חיילים נפגעים הוצאו משם לבית החולים הצבאי בעיר

ב-30 באוגוסט 2013, עם המתח הגובר מחשש למתקפה של ארצות הברית בסוריה (לאחר דיווחים על שימוש בנשק כימי כנגד המורדים), בין היתר הוחלט על פינוי האקדמיה משום שהיא נחשבה למטרה אפשרית למתקפה. כ-2,500 הצוערים הועברו לאוניברסיטת חומס, כמו גם חמש קומות באוניברסיטת דמשק גם פונו כדי לאכלס את הצוערים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אודות האקדמיות הצבאיות בסוריה, מתוארך לאפריל 1987.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Institute for the Study of War, *Security Forces Evacuate Homs Military Academy*, ה-30 באוגוסט 2013.
2. ↑  Adrian Blomfield, *Syria protests: opposition supporters launch attack on Homs army college*, עיתון הטלגרף, 23 ביולי 2011.
**ברנרד "ברני" מאייר** (באנגלית: **Bernard Mayer**; נולד ב-19 ביוני 1923), הוא אתלט יהודי-אמריקאי בעבר, פעמיים סגן אלוף ארצות הברית (1948 ו-1953), פעמיים דורג במקום שלישי בעולם (1943 ו-1946) ואלוף המכביה הרביעית (1953) בהדיפת כדור ברזל.

ביוגרפיה
--------

בתחרות שנערכה בניו יורק באולם ב-27 בפברואר 1943 קבע מאייר בהדיפת כדור ברזל שיא אישי חדש של 15.96 מטר ובתחרות שנערכה באוונסטון, אילינוי ב-11 ביוני אותה שנה הוא קבע בהדיפת כדור ברזל תוצאה של 15.73 מטר ודורג במקום שלישי בעולם.

בתחרות שנערכה בווסט פוינט ב-11 במאי 1946 קבע מאייר בהדיפת כדור ברזל תוצאה של 16.35 מטר ודורג במקום שלישי בעולם. 

### סגן אלוף ארצות הברית

באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1948 זכה מאייר במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 16.22 מטר. 

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת הלסינקי (1952) שנערכו בלוס אנג'לס, קליפורניה ב-27 ביוני 1952 סיים מאייר במקום רביעי בהדיפת כדור ברזל בשיא אישי חדש של 17.26 מטר, 10 ס"מ פחות מג'ים פוקס היהודי ולא נכלל במשלחת האמריקאית למשחקים האולימפיים. באליפות ארצות הברית שנערכה באותה שנה זכה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.05 מטר.

באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1953 זכה מאייר במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 16.77 מטר.

#### אלוף המכביה

בתחרויות האתלטיקה של המכביה הרביעית שנערכו בסוף ספטמבר 1953 זכה מאייר בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 16.36 מטר, לפני סטן למפרט (15.92 מטר) ומרטין אנגל (14.22 מטר), שניהם מארצות הברית. מדליית ארד, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 40.50 מטר, אחרי סטן למפרט (43.64 מטר) ואורי גלין מישראל (41.13 מטר).

בתחרות שנערכה בניו יורק באולם ב-13 בפברואר 1954 קבע מאייר בהדיפת כדור ברזל שיא אישי חדש של 17.71 מטר. באותה העת שיא העולם היה שייך לפרי או'בריאן מארצות הברית, 18.04 מטר.

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* הדיפת כדור ברזל: 17.26 מטר (1952)

### אולם

* הדיפת כדור ברזל: 17.71 מטר (1954)

קישורים חיצוניים
----------------

* ברנרד מאייר, באתר *Track and Field Statistics* (באנגלית)
* טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965

הערות שוליים
------------

1. ↑  רק שלושת האתלטים הראשונים בכל ענף, זכו לייצג את ארצות הברית במשחקים האולימפיים. במשחקים עצמם שלושת המנצחים היו אמריקאים
טלוויזיה עתיקהטלוויזיה עתיקה
**יום הטלוויזיה העולמי** (באנגלית: **World Television Day**) הוא מועד בינלאומי שהוכרז על ידי האו"ם, ומצוין מדי שנה ב-21 בנובמבר. זאת, מתוך הכרה בהשפעה של הטלוויזיה על העולם, בכך שהיא מביאה את תשומת הלב של הציבור הרחב לאירועים המתרחשים בעת המודרנית.

בחירת המועד
-----------

בין ה-21 ל-22 בנובמבר 1996 התקיים פורום הטלוויזיה העולמי הראשון, שכינס אנשי וארגוני תקשורת בכירים בחסות ארגון האומות המאוחדות. בפורום דנו בהשפעה ההולכת וגוברת של הטלוויזיה על העולם כיום ושקלו להגביר את שיתוף הפעולה ביניהם.

בדצמבר של אותה שנה החליטה העצרת הכללית של האומות המאוחדות להכריז על ה-21 בנובמבר כיום הטלוויזיה העולמי.

סיבת ציון היום
--------------

יום הטלוויזיה העולמי מצוין על ידי האו"ם כדי להכיר בהשפעות שיש לטלוויזיה על העולם המודרני, ועל השינוי החברתי שהיא מובילה. בנוסף, ביום הטלוויזיה העולמי מעלים את המודעות של הציבור אודות תהליכים המתרחשים כיום, ואודות השקיפות שהטלוויזיה מאפשרת. יום הטלוויזיה העולמי אינו חגיגה של הכלי, הטלוויזיה, אלא של המסר שהיא מעבירה. הטלוויזיה מקנה לצופים מידע על החיים ועל העולם המודרני - מידע שהם לא היו מקבלים ממקור אחר. הטלוויזיה היא סמל לתקשורת פתוחה ושקופה.

ציון יום הטלוויזיה העולמי
-------------------------

ביום הטלוויזיה העולמי, אנשים מרבים לצפות בטלוויזיה בסדרות וסרטים שעיצבו את חייהם ואת הטלוויזיה, וברגעים ששינו את חייהם: אירועים משמעותיים שצולמו ושודרו לכלל העולם וסיפקו לצופים תחושה של שינוי והתחדשות בעולם המודרני.

בנוסף, חברות טלוויזיה וערוצים שונים מציעים הנחות ומשדרים פרקים מיוחדים לכבוד יום הטלוויזיה העולמי.

ראו גם
------

* יום הרדיו העולמי
* טלוויזיה

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יום הטלוויזיה העולמי (בערבית)
* Days Of The Year

הערות שוליים
------------

1. ↑  World Television Day, Global TV Group
2. 1 2  World Television Day, 21 November, United Nations
3. ↑  מיכאל טרגרמן, "יום הטלוויזיה הבינלאומי" נחגג ב-yes, **סרטים**