recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**יעקב (קובי) יעקובי** (נולד ב-1973) הוא קצין משטרה ישראלי בדרגת ניצב המכהן כממלא מקום נציב השב"ס.

ביוגרפיה
--------

יעקובי שירת כלוחם בחטיבת גולני. לאחר שחרורו התגייס למשטרת ישראל ושירת כלוחם יס"מ בשנים 1997 עד 2003.

בשנת 2005 כקצין יחידת סיור במרחב ציון הוענק לו אות מצטיין נשיא המדינה.

יעקובי המשיך בתפקידי פיקוד וליבה ושירת כסגן מפקד תחנת הראל, סגן מפקד תחנת שלם, עוזר ראש אגף התנועה ויועץ בכיר למנכ"ל המשרד לביטחון פנים.

בספטמבר 2017 קודם לדרגת ניצב משנה כמצטיין יום העצמאות ומונה לראש תחום מבצעים במטה מבצעי במשרד לביטחון הפנים.

בשנת 2020 מונה למפקד תחנת מוריה במחוז ירושלים, במסגרת תפקידו היה אחראי להשלטת הסדר בהפגנות הדגלים השחורים ומחאה נגד ראש הממשלה נתניהו בסמוך למעונו ברחוב בלפור.

באוגוסט 2021 השתתף בפעילות לחילוץ לכודים בבית חולים איתנים במהלך שריפה בהרי ירושלים. על פועלו הוענק לו ולשישה שוטרים נוספים עיטור המופת של משטרת ישראל.

במאי 2022 קודם לדרגת תת-ניצב ומונה למפקד מרחב ציון.

בפברואר 2023 מונה למזכירו הביטחוני של השר לביטחון לאומי איתמר בן גביר ובחודש מאי באותה השנה קודם לדרגת ניצב. בדצמבר 2023 הודיע השר איתמר בן גביר על כוונתו למנות את יעקבי לממלא מקום נציב שב"ס. ובינואר 2024 אושר מינויו בממשלה. הוא נכנס לתפקידו ב-24 בינואר 2024.

חיים אישיים
-----------

יעקובי נשוי לטלי ואב לארבעה. בעל תואר ראשון במדעי הרוח והחברה עם התמחות בקרימינולוגיה ובעל תואר שני בקרימינולוגיה בהצטיינות מהאוניברסיטה העברית בירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* קובי יעקובי באתר הגבורה

הערות שוליים
------------

1. ↑  אברהם בלוך, ‏מהפגנות בלפור: זה המזכיר החדש של איתמר בן גביר, באתר "סרוגים", 15 בינואר 2023
2. ↑  תנצ קובי יעקובי לתפקיד המזכיר הביטחוני לשר הביטחון הלאומי, באתר m.news1.co.il
3. ↑  נצ״מ קובי יעקובי מונה למפקד מרחב ציון במשטרת ירושלים, באתר mynetjerusalem, ‏2022-05-01
4. ↑  המזכיר הביטחוני של בן גביר קודם לדרגת ניצב, באתר ערוץ 7, ‏2023-04-30
5. ↑  בן גביר החליט: זה ממלא מקום נציבת שב"ס, באתר עכשיו 14, ‏28 בדצמבר 2023
6. ↑  הממשלה אישרה: מזכירו הביטחוני של בן גביר ימונה למ"מ נציב שב"ס, באתר ynet, 14 בינואר 2024
ה**טימפנון** הוא החלק המעוטר הכלוא בתוך הקשתות ומעל האפריז
**טימפנוֹן** (או מאוחר יותר **טימפנום**) הוא אלמנט אדריכלי המופיע בחזיתם של בניינים חשובים, והוא מעוטר בפסלים ותבליטים. תפקידו העיקרי של הטימפנון הוא תיאור של סיפור דתי, מיתולוגי או היסטורי על ידי הדגשתו בחזית של מבנה ציבור חשוב שם יוכל הציבור להתרשם ממנו.

מקורו של אלמנט זה הוא באדריכלות יוון העתיקה שם נהוג היה ליצור טימפנון בגמלון של מקדשים יווניים. אלמנטים ידועים מסוג זה פוסלו בגמלוניהם של מקדשים כגון מקדש זאוס באולימפיה והפרתנון. הטימפנון במקדשים אלו תיאר בעזרת פיסול יווני טיפוסי דמויות מן המיתולוגיה היוונית ואלו הפכו לגולת הכותרת של עיטורי המקדש. 

השימוש בטימפנון היה נפוץ יותר, ואף מקובל להשתמש במושג זה, בעיקר באדריכלות הגותית. בקתדרלות גותיות רבות נהגו ליצור טימפנון מעל שערי הכניסה הראשיים. הטימפנון היה בצורת חצי מעגל או קשת מחודדת והוא הופיע מעל שער הכניסה כך שכל מתפלל שנכנס אל הכנסייה יוכל לראות את הפיסול ולהיות קהל לסיפור המסופר בו. להבדיל מהטימפנון היווני בו תוכננה בקפידה קומפוזיציית הפסלים והעיטורים, הטמפנון הגותי התאפיין בפירוט רב מאוד וחסר איפוק [דרוש מקור] אשר תכליתו העיקרית הייתה הצגת סיפורי הברית החדשה וחיזוק כוחה ועליונותה של הכנסייה ביחס לציבור. כמו כן התאפיין הטימפנון הגותי במיסגור על ידי קשתות מחודדות רבות אשר עוטרו גם הן בתבליטים שונים, הקרויות ארכיוולט.

גלריה
-----

* טימפנון בכנסיית וזליי (Vezelay)טימפנון בכנסיית וזליי (Vezelay)
* טימפנון בקתדרלת שארטרטימפנון בקתדרלת שארטר
* טימפנון בקתדרלת אוטןטימפנון בקתדרלת אוטן
* טימפנון בבזיליקת סנטה קרוצ'הטימפנון בבזיליקת סנטה קרוצ'ה
* טימפנון בקתדרלת שטרסבורגטימפנון בקתדרלת שטרסבורג

ראו גם
------

* גמלון
* לונטה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **טימפנון** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **טימפנון** |

* טימפנון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007558415905171
* BnF: cb11933632g (data)
* GND: 4186509-1
* LCCN: sh85139080
* NKC: ph1167800

 |
**אברהם (אבי) סאייג** (נולד ב-כ"ח בתשרי ה'תש"ם, 19 באוקטובר 1979) הוא נוירוביולוג וכימאי ממכון דוידסון, הזרוע החינוכית של מכון ויצמן למדע.

ביוגרפיה
--------

סאייג נולד ב-19 באוקטובר 1979 בישראל. הוא השלים את תוארו הראשון בכימיה תרופתית באוניברסיטת בר-אילן ובדצמבר 2000 החל את שירותו הצבאי, במסגרת העתודה האקדמית בקריה למחקר גרעיני – נגב. במהלך שירותו הצבאי השלים תואר שני בכימיה פיזיקלית באוניברסיטת בן-גוריון. הוא סיים את שירותו הצבאי במאי 2005. לאחר סיום התואר השני הוא עבר למחלקה לנוירוביולוגיה במכון ויצמן למדע, שם השלים את לימודי הדוקטורט שלו בנושא חקר ההתמרה החושית ופיתוח אמצעי עזר לעיוורים, בהנחיית פרופ' אהוד אחישר וד"ר עמוס אריאלי.

ביולי 2009, לקראת סוף הדוקטורט שלו, החל לכתוב בתור סטודנט במדור "שאל את המומחה" במכון דוידסון, שם השיב לשאלות הציבור בענייני כימיה, פיזיקה ומדע וידע כללי. הוא פרש מתפקיד זה בדצמבר 2010. לאחר סיום הדוקטורט שלו הוא הצטרף כעובד מן המניין ליחידה לטכנולוגיה בחינוך שבמכון דוידסון, שם הוא ניהל וארגן מחדש את מדור "שאל את המומחה", את דף הפייסבוק של מכון דוידסון (עד 2015) ואת המדור "מדע בבית" (עד היום). הוא היה גם עורכו הראשי של האתר של מכון דוידסון במשך שנה.

בנובמבר 2012 הוא מונה למרצה בחוג למדעים בבית הספר לחינוך במכללת אחוה.

סאייג הוא ראש תחום מחקר ופיתוח במחלקה לטכנולוגיה בחינוך. מתמחה בפופולריזציה של המדע באמצעות כתבות וסרטונים באינטרנט.

סאייג גר ברחובות.

השכלה
-----

* 1997–2000 – תואר ראשון בכימיה בהצטיינות יתרה באוניברסיטת בר-אילן, במסלול כימיה תרופתית.
* 2001–2004 – תואר שני בכימיה באוניברסיטת בן-גוריון.
* 2002–2005 – דוקטורט בפקולטה למדעי החיים, המחלקה לנוירוביולוגיה, מכון ויצמן למדע.

בתקשורת ובטלוויזיה
------------------

לסאייג הייתה פינת רדיו דו-שבועית בנושאי מדע ברדיו קול הים האדום. התוכנית נסגרה ב-2016.

הוא הופיע בכמה עשרות פרקים בסדרה החפרנים ששודרה בעבר בטלוויזיה החינוכית ובמספר פרקים בסדרה מתחת לעור.

כמו כן, הוא השתתף בתוכנית שלושה שיודעים בכאן תרבות.

ראו גם
------

* מכון דוידסון לחינוך מדעי

קישורים חיצוניים
----------------

* אבי סאייג, ניסויי מדע בבית, באתר מכון דוידסון לחינוך מדעי, ‏30 באוקטובר 2019
* אבי סאייג, ‏בחנו את עצמכם: מה אתם יודעים על מדע?, באתר ‏מאקו‏, 24 במרץ 2015
* אבי סאייג, חידון אתגר המספרים, באתר מכון דוידסון לחינוך מדעי, ‏15 בנובמבר 2012
* שאל את המומחה, באתר מכון דוידסון לחינוך מדעי

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ד"ר אבי סאייג, באתר "מכון דוידסון לחינוך מדעי"
2. ↑  אברהם סאייג | ADAMS Academy Fellowship, באתר adams.academy.ac.il
3. 1 2 3 4 5  קורות חיים ורשימת פרסומים
**טיבריו (טיבי) אושריו** (ברומנית: **Tiberiu (Tibi) Uşeriu**; נולד ב-30 בדצמבר 1973 בכפר פרונדו-ברגאולוי, במחוז ביסטריצה-נסאוד, רומניה) זכה פעמיים ברציפות במקום הראשון באולטרה מרתון 6633 Arctic Ultra בשנים 2016 ו-2017‏. אושריו, שבעברו היה גנב מכוניות ושודד וריצה 9 שנות מאסר, הוא גם מחבר הספר האוטוביוגרפי "27 צעדים" (de paşi‏ 27).

ביוגרפיה
--------

לאושריו הייתה ילדות קשה, החל מגיל 9 נהג אביו למסור אותו בכל קיץ לעבודה אצל רועה צאן תמורת תשלום בגבינה. הוא למד בבית הספר היסודי בכפרו והמשיך בבית הספר הכללי מספר 2 שעיר ביסטריצה ולאחר מכן בבית הספר התיכון האלקטרוטכני.

בצבא טיפל בחזירים ובהמשך הגיע לגרמניה, שם עבד בפינוי אשפה וקיבל מקלט מדיני. הוא מצא עבודה במסעדה איטלקית, שם עבד במטבח בהכנת פיצות.

אושריו עבר לגנבת מכוניות לפרנסתו והתמחה בכך. בהמשך התחבר לעוד שני עבריינים ויחד תכננו וביצעו מעשי שוד מזוין בחנויות תכשיטים. אחד השותפים נעצר בבית הימורים עם סכומי כסף גדולים, שלא היו לו הסברים לגבי מקורם וכך נחשפה הכנופיה. אושריו ברח, אך נעצר, ברח מהמעצר ועוד פעם נעצר וברח, אך לבסוף נעצר ולא הצליח לברוח שוב. הוא נידון ל-13 שנות מאסר בגרמניה ולעוד 10 שנות מאסר באוסטריה, אולם מוסדות האיחוד האירופי הורו על מאסר חופף לפי העונש הארוך יותר. מהעונש בן 13 שנות מאסר הורד לו שליש על התנהגות טובה ושוחרר לאחר יותר מ-9 שנות מאסר.

לאחר שחרורו מבית הסוהר, אחיו, אלין, דאג לחזרתו לרומניה ולשילובו בארגון המתנדבים שהנהיג, ארגון הדואג לסביבה ותומך בצורה אקטיבית בייעור. עיסוקו בריצות התחיל בגיל מאוחר יחסית, רק ב-2012. הוא השתתף במרתונים שונים ויזם את ארגון המרתון Via Maria Theresia. לקראת ההשתתפות הראשונה שלו ב-6633 Arctic Ultra, ב-2016 התאמן בחורף הרומניה כמה חודשים באזור מעבר טיחוצה, בהרי קלימאן, תוך ריצה עם חצי גוף עירום, שינה תחת כיפת השמיים ורחצה במי קרח.

לאחר שאושריו זכה במקום הראשון באולטרה מרתון של מרץ 2016 קיבל ברכות מנשיא רומניה, קלאוס יוהאניס, ומועצת מחוז ביסטריצה החליטה להעניק לו פרס הצטיינות בשווי 29,000 לאי (ברוטו, נטו כ-25,000).

קישורים חיצוניים
----------------

* The 6633 Arctic Ultra March 2017 - תוצאות (באנגלית)
* Cu ambele picioare degerate, românul Tibi Uşeriu a CÂŞTIGAT din nou cel mai dur maraton din lume desfăşurat la Cercul polar ARCTIC. Povestea celui mai rezistent om din lume (ברומנית)
* Autobiografia cutremurătoare a marelui atlet român Tiberiu Uşeriu: „Am năvălit în magazin cu pistoalele la vedere" (ברומנית)
* Results(הקישור אינו פעיל) (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Bistrita-born Tiberiu Useriu becomes first to win 6633 Arctic Ultra twice (באנגלית)
2. ↑  Un ROMÂN e unic în lume! Tibi Uşeriu a câştigat pentru a doua oară ultramaratonul de la Cercul Polar (VIDEO) (ברומנית)
**פייר קופמן** (בצרפתית: **Pierre Koffmann**; נולד ב-21 באוגוסט 1948) הוא שף יליד צרפת שעובד בעיקר בבריטניה. הוא אחד מקומץ השפים בבריטניה שזכו בניקוד המקסימלי של שלושה כוכבים במדריך מישלן האדום עבור מסעדתו La Tante Claire (טאנט קלר) בלונדון. כעת הוא השף הראשי של Koffmann's (קופמנס) במלון ברקלי בנייטסברידג', לונדון.

שנותיו הראשונות
---------------

פייר קופמן נולד בטארב, צרפת. אביו עבד כמכונאי בסיטרואן. הוא למד לבשל מסבו וסבתו מצד אמו כשביקר אותם בחופשות מבית הספר בסן-פואי. קופמן מספר על תקופה זו בספר זכרונותיו Memories of Gascony (זכרונות מגסקוניה) משנת 1990 ובריאיון לאובזרבר ב-2010 סיפר: "המוצרים אותם אכלנו הגיעו בדרך-כלל מהחווה. סטייק היה נדיר; אכלנו בדרך-כלל עוף. לסבתי היה תנור, אבל היא עבדה בעיקר מעל אש גלויה." ב-1963 הוא עזב את בית הספר ועבד בעבודות שונות, אולם בסופו של דבר החליט ללמוד בבית ספר לבישול בשלוש השנים הבאות. בתום לימודיו, היה כתוב בכרטיס התלמיד שלו: "פייר לעולם לא יעשה שום דבר במסעדנות."

הקריירה
-------

קופמן החל לעבוד כשף בשטרסבורג וטולון, לפני שעזב ב-1970 לבריטניה על-מנת לעבוד עם מישל ואלברט רו ב"לה גאברוש". בתחילה הוא רצה לטוס לאנגליה רק כדי שיוכל לצפות במשחק רוגבי של אנגליה נגד צרפת באצטדיון טוויקנהאם (Twickenham). הוא עבר עם האחים רו ל"ווטרסייד אין" בבריי, ברקשייר ב-1972, ונעשה השף הראשי הראשון של המסעדה החדשה, שם פגש את אנני, אשתו לעתיד, שהייתה מנהלת המסעדה.

הוא פתח את מסעדתו הראשונה, "טאנט קלר" ברויאל הוספיטל רוד, צ'לסי. כעבור שש שנים מפתיחתה זכתה בשלושה כוכבים במדריך מישלן האדום. "טאנט קלר" עברה למלון ברקלי בנייטסברידג', לונדון ב-1998, והאתר הקודם בו שכנה נמכר ונהפך למסעדת הדגל של גורדון רמזי. בזמן עבודתו ב"טאנט קלר", עבדו עם קופמן שפים שיתבלטו בעתיד, בכללם רמזי, מרקו פייר וייט, מרקוס וורינג ותום קיצ'ין. מנות הדגל של המסעדה היו רגלי חזיר, רוטב מוסלין תרנגול, שקדי עגל, ופטריות גמצוץ.

בעקבות מות אשתו אנני הוא סגר את "טאנט קלר" ב-2003 והמבנה בו נמצאה המסעדה הפך למסעדת הדגל של מרקוס וורינג. אחרי שלקח חופשה ממסעדנות, שימש קופמן תקופה קצרה כשף הראשי בפאב "בלידינג הארט" בקלרקנוול. ב-2009 פתח למשך חודשיים מסעדה ארעית בסלפרידג', לונדון, כחלק מפסטיבל האוכל של לונדון והוא הגיש בה את מנות הדגל של "טאנט קלר".

מסעדת קופמנס' במלון ברקלי נפתחה ב-30 ביוני 2010, במה ששימש קודם לכן כ"קפה בוקסווד" של גורדון רמזי; זוהי המסעדה הראשונה של קופמן מאז סגירתה של "טאנט קלר", ששכנה באותו מלון, ב-2003. הוא מודה כי הוא אינו רודף עוד אחרי כוכבי מישלן ושבמקום זאת יבשל מטבח גסקוני אותו הוא זוכר מימי ילדותו.

קישורים חיצוניים
----------------

* מסעדת קופמנס' במלון ברקלי
* "על השף", באתר מלון ברקלי
* ג'יי ריינר, "תבשיל רגלי החזיר של שף העל פייר קופמן היו פעם שיחת היום בלונדון. האם הוא מתכוון לחזור? חזירים עלולים לעוף...", האובזרבר, 13 בספטמבר 2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  רייצ'ל קוק, "פייר קופמן: 'מעט מדי שפים בריטים מבשלים מהלב'", האובזרבר, 20 ביוני 2010
הקצה המערבי של הפורום הרומאי. בקדמת התמונה שלושה עמודים המהווים שרידי מקדש אספסיאנוס וטיטוס, ומאחוריהם, משמאל, המקום בו עמד מקדש קונקורדיה
שחזור של המקדש - מבט לעבר חזית המבנה.
**מקדש קונקורדיה** היה מקדש שעמד בקצה המערבי של הפורום במרכז רומא העתיקה. המקדש הוקדש לאלה קונקורדיה והוא מסמל את אחדות העם הרומאי, ונוסד ככל הנראה במאה השישית לפנה"ס. המקדש נבנה מספר פעמים, ובהם על ידי הקיסר טיבריוס. המקדש תואר על ידי פליניוס הזקן בספרו "תולדות הטבע".

היסטוריה
--------

על פי המסורת הרומאית המקדש הראשון לאלה קונקורדיה נבנה בשנת 367 לפנה"ס על ידי מרקוס פוריוס קאמילוס לאחר הפיוס בין הפלבאים לפטריקים בעקבות הסכסוך בקשר לחוקים שיפתחו את הקונסולאט בפני הפלבאים. המקדש נבנה מחדש בשנת 121 לפנה"ס, לאחר הרצחו של גאיוס סמפרוניוס גרקכוס. 

בין שנת 7 לשנת 10 שוקם המקדש על ידי טיבריוס, והמבנה החדש נחנך בשנת 12. במסגרת שיקום זה נבנה המקדש משיש ועוטר בפסלים רבים וציורי קיר המתוארים בפירוט בספרו של פליניוס הזקן "תולדות הטבע".

המקדש שימש כאחד ממקומות התכנסותו של הסנאט, בין האירועים הפוליטיים המשמעותים שהתרחשו בו היו הנאום שנשא מרקוס טוליוס קיקרו, בעת כהונתו כקונסול של שנת 63 לפנה"ס, שבו הוא פתח את התקפתו על לוקיוס סרגיוס קטילינה שתכנן הפיכה והצבעת הסנאט שהחליטה על הוצאתו להורג של סיאנוס בשנת 31.

תיאור המבנה
-----------

המקדש נבנה לרגלי גבעת הקפיטולין בסמוך לטאבולאריום. בשל מגבלות המקום המקדש היה החדר הקדמי במקדש רחב (45 מטרים) בחזיתו, וצר בעומקו (24 מטרים), ואילו החדר הפנימי רחב פחות (34 מטרים) וצר אף יותר (14 מטרים עומקו). טור של עמודים קורינתיים חילק את המבנה לשני אולמות. כיום נותרה רק רצפת המקדש.

המבנה היה מעוטר בפסלים רבים - חלקם העתקים של פסלים יווניים ובהם פסלי אפולון ויונו, אפולון התינוק ומינרווה (מעשה ידי הפסל אופרנור), פסל אסקלפיוס והיגיה (מעשה ידי ניקראטוס), פסל מרס ומרקוריוס (מעשה ידי פיסטון), פסל קרס ומינרווה (מעשה ידי סתניס), וכן ציורים רבים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מקדש קונקורדיה** |

* תיאור המקדש מתוך ה-Encyclopaedia Romana
* סמיואל בול פלאטנר, מילון טפורגרפי של רומא העתיקה, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 1929

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4076808-9
* VIAF: 255291409
* WorldCat: viaf-255291409

 |
**יוסי פיאמנטה** (ל' בחשוון תשי"ב, 29 בנובמבר 1951 – ח' באלול תשע"ה, 23 באוגוסט 2015) היה גיטריסט ישראלי שפעל בישראל ובארצות הברית. יחד עם אחיו החלילן אבי פיאמנטה, הרכיבו את להקת פיאמנטה.

ביוגרפיה
--------

נולד בירושלים לגני' וליהודה פיאמנטה, ששימש כאיש כוחות הביטחון ביחידת 101 ובשב"כ, המשפחה הייתה ממוצא סורי וספרדי מסורתי ובגיל 12, עברה משפחתו לתל אביב. לבר המצווה שלו קיבל גיטרה כמתנה מדודו, המוזיקאי אלברט פיאמנטה והחל לנגן בה בדרך של לימוד עצמי. את שירותו הצבאי עשה בלהקת חיל התותחנים בתקופה שלפני מלחמת יום הכיפורים, יחד עם יוני רכטר, שלישיית אף אוזן גרון ואחרים.

בתקופת מלחמת יום הכיפורים כבר היה משוחרר והחל להופיע יחד עם אחיו הצעיר אבי, בן ה-15, שניגן על חליל ואורגן בהופעות מול החיילים המגויסים. לאחר מכן, בסוף 1974, הקימו השניים את להקת פיאמנטה.

פיאמנטה הופיע לעיתים בבית ליסין גם ללא הלהקה בערבים שהוקדשו לג'ימי הנדריקס. באחת מהופעותיו שנערכה בנהריה בליל שבת, קיבל מכת חשמל שהעיפה אותו מהבמה וכמעט הביאה למותו. עם התפתחותו המוזיקלית החל לשתך פעולה עם המוזיקאי סטן גץ ובעקבות זה עבר לארצות הברית שם התוודע והכיר את בת דודתו בת ה-16 וויויאן, לאחר נישואיו החל בתהליך איטי של חזרה בתשובה.

אחיו ואחיותיו השתקעו גם הם בארצות הברית. בהמשך העמיקו יוסי ואבי את חזרתם בתשובה, אחיו אבי התקרב לחסידות חב"ד והשניים הוזמנו פעמים רבות לנגן לפני הרבי מנחם מנדל שניאורסון. הבסיסט בלהקתם ג'ו ריד נישא לאחותם והשלים לימודי רפואה בארצות הברית.

ב-2005 התגרש יוסי פיאמנטה, ולבקשת אביו, חזר לישראל. הוא הופיע בישראל ובמקביל, שמר על הפופולריות שלו בקרב יהודי ארצות הברית, ובפרט בקרב הקהל החסידי-מזרחי.

ב-23 באוגוסט 2015, נפטר פיאמנטה ממחלת הסרטן בניו יורק, ונקבר בחלקת חב"ד בהר הזיתים בירושלים.

### חיים אישיים

פיאמנטה היה נשוי לבת דודתו וויויאן ולהם שישה ילדים. הזוג התגרש בשנת 2005, והוא נישא בשנית.

קישורים חיצוניים
----------------

* יוסי פיאמנטה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* יוסי פיאמנטה, באתר Discogs (באנגלית)
* יוסי פיאמנטה, דף שער בספרייה הלאומית
* יוסי פיאמנטה, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
* אתי שוורץ, רוקיסט עם נשמה יהודית, באתר ynet, 27 ביולי 2003
* יוסי פיאמנטה, לייזר לויד, אתר קוטנר רוק.נט, 7 באוקטובר 2011
* דליה קרפל, היי, ג'ו, באתר הארץ, 25 באוקטובר 2005
* הנדריקס החסידי (באנגלית)
* יהודה שלזינגר, פרידה מהנדריקס החסידי, באתר ישראל היום, 11 בספטמבר 2015
* אבי פיאמנטה בראיון על אחיו יוסי, וידאו של האחים פיאמנטה משמחים אצל הרבי מליובאוויטש
* יוסי פיאמנטה באתר מיוזיק
* יוסי פיאמנטה באתר סטריאו ומונו

הערות שוליים
------------

1. ↑  לאחר פטירתו התברר: החב"דניק היה איש שב"כ
2. ↑  כרטיס הקבר של יוסי פיאמנטה, באתר הר הזיתים
3. ↑  מנדי גרוזמן, הלך לעולמו "ג'ימי הנדריקס היהודי" יוסי פיאמנטה, באתר nrg‏, 24 באוגוסט 2015
4. ↑  דליה קרפל, היי, ג'ו, באתר הארץ, 25 באוקטובר 2005

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007592835105171
* GND: 1215636601
* MusicBrainz: 4c90a769-9dd8-4a92-b352-aa375bab6267
* VIAF: 317134230
* WorldCat: viaf-317134230

 |
**עדנה פואה** (באנגלית: **Edna B. Foa**; נולדה ב-1937) היא פסיכולוגית וחוקרת ישראלית-אמריקאית, פרופסור לפסיכולוגיה קלינית באוניברסיטת פנסילבניה. פיתחה את שיטת "חשיפה ממושכת" לטיפול בסובלים מפוסט טראומה וחרדה, המבוססת על טיפול התנהגותי וקוגניטיבי.

חייה
----

עדנה פואה נולדה בשכונת הדר הכרמל בחיפה, לאברהם בן-יעקב, שניהל את מחלקת הביטוח של חברת "סולל בונה", ולרבקה, עקרת בית. אחיה המבוגר ממנה ב-7 שנים, אורי, נהרג במלחמת העצמאות, במבצע מוות לפולש. עברה עם משפחתה לשכונת נווה שאנן. למדה בבית הספר הריאלי, ועם סיום הלימודים החלה ללמוד הוראה בסמינר אורנים. עם סיום לימודיה החלה לעבוד כמורה במוסד לעבריינים ברמת השרון.

בשנת 1962 קיבלה תואר ראשון בפסיכולוגיה וספרות מאוניברסיטת בר-אילן. בשנת 1970 קיבלה תואר שני בפסיכולוגיה קלינית מאוניברסיטת אילינוי, לשם עברה עם בעלה, שהיה מרצה אורח באוניברסיטה. באותה שנה קיבלה תואר דוקטור מטעם אוניברסיטת מיזורי. לאחר לימודיה עברה לאוניברסיטת טמפל בפילדלפיה.

מחקרה, העוסק בגורמים להפרעות חרדה ובטיפול בהן, זכה להשפעה רבה. היא מומחית להפרעת דחק פוסט-טראומטית, להפרעה טורדנית-כפייתית ולחרדה חברתית. תוכניתה לטיפול בנפגעות אונס נחשבת לאחת היעילות ביותר.

פרסמה ספרים אחדים וכ-200 מאמרים, והייתה ראש קבוצת העבודה להפרעת דחק פוסט-טראומטית של DSM-IV.

שיטת הטיפול שלה זוכה להצלחה רבה בארצות הברית ובישראל, והיא מחלקת את זמנה בין שתי המדינות. נמנית גם עם סגל המחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים.

פואה זכתה באותות כבוד מדעיים אחדים, בין השאר: ד"ר לשם כבוד בפילוסופיה מאוניברסיטת בזל. חברות כבוד לחיים באגודה הבינלאומית לטיפולי לחץ טראומתיים, ועוד. והיא נכללת ברשימת מאה האנשים המשפיעים ביותר בעולם לשנת 2010 של המגזין "טיים".

משפחתה
------

במהלך לימודיה לתואר ראשון הכירה את פרופ' אריאל פואה ונישאה לו. לזוג נולדו שלוש בנות. בסוף שנות ה-80 נישאה לצ'ארלס קאהן, פרופסור לפילוסופיה יוונית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עדנה פואה** בוויקישיתוף
* Edna B. Foa, באתר של אוניברסיטת פנסילבניה
* אתר למנויים בלבד רויטל חובל, מומחית: "לא ייתכן שהתעללות מינית אחרי גיל 3 תישכח", באתר הארץ, 23 באוקטובר 2014
* קובי בן-שמחון, פרופ' עדנה פואה מטפלת בסובלים מפוסט-טראומה. בעולם כבר מוחאים כפיים, באתר הארץ, 29 ביולי 2010
* יצחק בן-חורין, מומחית ישראלית להלם קרב ב-100 המשפיעים, באתר ynet, 2 במאי 2010
* עדנה פואה, ‏תופעות פסיכופתולוגיות כתוצאה מחוויות טראומתיות וטיפול בקרבנות טראומה, הרצאה בסדרת ההרצאות "בכור המהפכה", 2 ביוני 2011
* עדי וייטסון, שיחה עם פרופסור עדנה פואה, 29 באוגוסט 2018, באתר "מדברים על טיפול"
* עדנה ב. פואה, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופ' עדנה פואה, באתר של האוניברסיטה העברית בירושלים
2. ↑  Jeffrey Kluger, Edna Foa - The 2010 TIME 100, TIME, 29.4.2010

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007308153405171
* BNE: XX929726
* BnF: cb12429980p (data)
* GND: 1058937405
* ISNI: 0000 0001 0951 847X
* LCCN: n90726033
* NKC: xx0219668
* NLK: KAC200101395
* NTA: 068223358
* ORCID: 0000-0002-3841-6605
* SUDOC: 033434050
* VIAF: 7480296
* WorldCat: lccn-n90726033

 |
**מנחם הורוביץ** (נולד ב-10 באפריל 1956) הוא עיתונאי ואיש תקשורת ישראלי.

ביוגרפיה
--------

הורוביץ נולד ברמת גן, לרב ד"ר יעקב יהושע ואולגה אסתר הורוביץ לבית רוזנברג מוותיקי רמת גן. הגיע לקריית שמונה בשנת 1978 במסגרת שירותו הצבאי כאיש עתודה פדגוגית. בתום השירות החליט להישאר בעיר ושימש כמחנך בבתי ספר ממלכתיים-דתיים. בתקופה זאת התפרסם הורוביץ בציבור כאשר היה מתראיין לאחר נפילות הקטיושות בעירו, פרסום זה גרם לכך שלאחר כשנה הפך לכתב גלי צה"ל בצפון.

בהמשך, שימש באותו תפקיד עבור העיתונים: "הארץ", "חדשות" ו"ג'רוזלם פוסט", לצד עבודה בעיתון "הצופה". ב-1994 מונה לכתב המסקר את אזור הצפון בחברת החדשות של ערוץ 2.

סיים את תפקידו ככתב בצפון בחדשות ערוץ 2 ב-2010 ובגלי צה"ל ב-2011, כדי להתמקד בתוכנית "תוכנית חיסכון" ובפינת הצרכנות "שווה בדיקה" הזוכה לנתוני צפייה גבוהים.

בשנת 2012 זכה הורוביץ בפרס חיפה לתקשורת מקומית ע"ש מארק ביאנו על הצטיינות והתמדה בשטח העיתונות המקומית.

ביולי 2014 התחיל הורביץ להגיש תוכנית יומית בשם "עושה עניין" ברדיו גלי ישראל ובאותה שנה אף שימש כמגיש משנה בתוכנית המילה האחרונה בגלי צה"ל לתקופה של מספר חודשים.

בנובמבר 2016 זכה בפרס תוכנית המלל הטובה ביותר, שאינה אקטואליה, על תוכניתו "עושה עניין" ברדיו גלי ישראל - המשודרת כיום מדי יום א'-ד' בין השעות 13:00-15:00.

לאחר פיצולו של ערוץ 2 המשיך להגיש את פינתו "שווה בדיקה" המשודרת בערוץ קשת 12.

חיים אישיים
-----------

הורוביץ נשוי לתחיה (לבית שמש), קצינת מודיעין בדרגת סגן ניצב במשטרה, ואב לשני בנים ובת. הוא מתגורר בקריית שמונה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **מנחם הורוביץ** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מנחם הורוביץ** |

* 

* מנחם הורוביץ, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* מנחם הורוביץ, ברשת החברתית פייסבוק
* מנחם הורוביץ, בלקסיקון "העין השביעית" לתקשורת ועיתונות
* לי-אור אברבך, מאבד את הצפון, באתר nrg‏, 18 במרץ 2008
* דודו כהן, הצפון הישן: מנחם הורוביץ מתגעגע לימים של לפני התאונה, באתר nrg‏, 28 בפברואר 2009
* ערן סויסה, כוכב הצפון: ריאיון עם מנחם הורוביץ, באתר nrg‏, 3 באוקטובר 2010
* זוהר ישראל, ‏"אני חד משמעית חושב להצטרף לרשימה בכנסת", באתר ‏מאקו‏, 19 בספטמבר 2012
* אורלי גולדקלנג, "דתיים מתקלקלים בתקשורת, אבל בצבא יותר", באתר nrg‏, 2 במרץ 2015
* ערן נבון, כוכבי הצפון, באתר ישראל היום, 22 באפריל 2015
* שרון רופא-אופיר, זוגתי שתחיה, באתר Xnet‏, 10 בספטמבר 2013
* שיר זיו, "הציעו לי מושב בטוח בכנסת. היום אני מודה לאלוהים שלא הסכמתי, באתר ישראל היום, 23 ביולי 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  סרטונים דנה ויס, ‏בשם הבן: תחיה ומנחם הורוביץ חושפים לראשונה את הסיפור המשפחתי, באתר ‏מאקו‏, 28 בינואר 2024
**אריה האן** (נולד ב-5 באפריל 1940) הוא עורך דין שכיהן כמזכיר הכנסת בין השנים 1997–2007.

ביוגרפיה
--------

האן נולד ב-5 באפריל 1940 בתל אביב, והוא בוגר תיכון עירוני ב' בתל אביב.

את שירותו הסדיר בצה"ל עשה בנח"ל, ובשירות המילואים שירת כחוקר בדרגת סרן.

בשנת 1961 סיים לימודי תעודת הוראה, ובשנים 1962-1961 כיהן כקומונר וכחבר ההנהלה הארצית של תנועת הנוער "בני עקיבא".

האן למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, הוא סיים את לימודיו בשנת 1965 והוא בעל רישיון לעריכת דין. במהלך שנות לימודיו כיהן האן כיושב ראש פרלמנט הסטודנטים (1963), וכיושב ראש הסתדרות הסטודנטים של האוניברסיטה העברית בירושלים (1964).

בכנסת שימש האן כמזכיר סיעת המפד"ל עד סוף 1996, וב-1 בינואר 1997 מונה למזכיר הכנסת. ב-2006 יצרה דליה איציק את משרת מנכ"ל הכנסת, תפקיד שנטל מהאן את האחריות על הפן הניהולי של משכן הכנסת (אחריות על העובדים, הלוגיסטיקה והאדמיניסטרציה).

ביום הולדתו ה-67 (5 באפריל 2007) ביקש לפרוש מתפקידו, אך נעתר לבקשת יושבת ראש הכנסת להאריך את כהונתו בחודשיים, ובסוף מאי 2007 פרש האן לגמלאות. בישיבת פרידה מיוחדת לכבודו דיברו בשבחו של האן חברי כנסת מכל סיעות הכנסת. החליף אותו בתפקיד עו"ד איל ינון.

תושב רמת גן, נשוי לעו"ד דינה האן, יושבת ראש תנועת אמונה העולמית וחברת הנהלת ההסתדרות הציונית העולמית, שהתמודדה ברשימת המפד"ל לכנסות ה-15, 16, וה-17 ואב לחמישה. בנו דוד האן הוא פרופסור למשפטים והאפוטרופוס הכללי לשעבר.

תפקידים פרלמנטריים
------------------

האן כיהן במגוון תפקידים פרלמנטריים:

* יושב ראש ועד היועצים והמזכירים הפרלמנטריים (1970-1967).
* מזכיר ויועץ משפטי של סיעת המפד"ל (עד שנת 1996)
* מזכיר הכנסת (1 בינואר 1997 - 31 במאי 2007).

תפקידים ועיסוקים ציבוריים
-------------------------

האן אף כיהן במספר תפקידים במגזר הציבורי:

* יושב ראש ועדת הפרויקטים של המועצה הציבורית הממלכתית לחילופי צעירים ונוער (גוף היוזם ומפקח מטעם ממשלת ישראל על כל נושא משלחות הנוער הנכנסות לישראל והיוצאות ממנה) (1991-1980).
* סגן יושב ראש המועצה הציבורית הממלכתית לחילופי צעירים ונוער (1994-1991).
* דירקטור בחברת "מצפה כנרת" חברה הנסחרת בבורסה
* דירקטור בחברת תש"ת (תיירות ושרותי תעופה), חברת הבת של אל על המחזיקה במניות כל חברות הבת של אל על.
* יו"ר מועצת המנהלים של "בורשטיין קיטררס", ניו יורק (חברה המייצגת מזון כשר למטוסים בארצות הברית).

קישורים חיצוניים
----------------

* אמנון מרנדה, הכנסת זה הוא: אריה האן נפרד מהמליאה, באתר ynet, 30 במאי 2007

| מזכירי הכנסת |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| משה רוזטי • חיים ליאור • נתנאל לורך • שמואל יעקבסון • אריה האן • איל ינון • ירדנה מלר-הורוביץ • דן מרזוק |  |

 |
**תִּפְסַח** הוא ישוב מקראי הממוקם על הגדה המערבית של נהר פרת המזוהה כיום עם ח'ירבת דִּבְּסִי, דרום מזרחית לעיר חלב בסוריה של ימינו.

מיקומים אפשריים של תפסח (A,B,C)
בימי ממלכת שלמה הייתה תפסח לעיר הצפונית ביותר בממלכה, כאמור: "...כִּי הוּא רֹדֶה...מְתִּפְסַח וְעַד עַזָּה" ( ספר מלכים א, פרק ה',ד').

פירוש השם תפסח הוא מעבר מים או מקום של מים רדודים עליו אפשר לחצות את הנהר בבטחה וזאת משום שבסמוך לעיר נמצא אחד מהמעברים החשובים ביותר על נהר פרת התיכון, מה שהקנה למקום ערך אסטרטגי ובמקביל גם שגשוג כלכלי רב מפני שבו עברה דרך מסחרית חשובה אשר קישרה בין המזרח למערב.

דרך מעבר נהר זה חצו כורש מלך פרס ואלכסנדר מוקדון בדרכם דרומה לכיוון ארץ ישראל.

העיר המשיכה להתקיים לכל אורך תקופה ההלניסטית והרומית ונודעה לכל בשם תַּפְסַכּוּס.

אפשרויות אחרות
--------------

דברי הכותב, הם כנראה לאור העובדה כי "עד היום בשפת נהר פרת עיר 'תאפסאחוס' היא תפסח" (תבואות הארץ הערות לפרק ה'). ברם, גם בסמוך לשכם קיימת 'חירבת תפסאח'. כך שקשה לבנות על שמות ערביים בלבד, ובוודאי אין לציין כן כדבר ברור והחלטי. 

על שלמה המלך נאמר (מלכים-א פרק ה פסוק ד): "כִּי הוּא רֹדֶה בְּכָל עֵבֶר הַנָּהָר מִתִּפְסַח וְעַד עַזָּה בְּכָל מַלְכֵי עֵבֶר הַנָּהָר וְשָׁלוֹם הָיָם לה לוֹ מִכָּל עֲבָרָיו מִסָּבִיב": אם תפסח נמצאת באזור שכם, כה קרובה לעזה, מה ההתפארות על ממלכה כה קטנה? והיכן בדיוק המלוכה בעבר הנהר? 

סביר להניח שטענה זו הניעה את המבקשים את תפסח אי שם ל"עבר הנהר", מאחר שמצאו ש"ארם נהריים" נקראת עבר הנהר, אבל כמובן אין לזה הכרח, כאמור.

כבר במקורות קדומים [תלמוד בבלי מגילה יא, א. תרגום שני למגילת אסתר פרק א] נאמר כי 'תפסח' קרובה ל'עזה' (בין שכם לעזה כ - 60 ק"מ). מקורות אלו מתייחסים לקושי בכתוב במלכים, ואומרים כי נאמר ב-[[פרפרזה]] - כשם שמלך במקומות סמוכים לביתו שלטון מוחלט, כך מלך על עבר הנהר הרחוק.

לקריאה נוספת
------------

* איתן אבניאון, **המילון האנציקלופדי של המקרא**, הוצאת איתאב-בית הוצאה לאור, 2003.

קישורים חיצוניים
----------------

* אורנה ליברמן, בין תפסח לתפסח: תפסח כמעבר לגאולה, תפסח כמעבר לגלות, מגזין אימגו
* גדעון צור,  '***איה תפסח – בין דמיון למציאות או ממלכת שלמה המלך, בראי המקרא.***
**קרלוס אלברטו צ'קאנה** (נולד ב-23 ביוני 1976) הוא כדורגלן ארגנטינאי-ישראלי המשחק בעמדת הקשר במכבי השקמה/רמת חן ובנוסף עוזר מאמן בקבוצת נערים ב' במכבי תל אביב.

קריירה
------

צ'קאנה נולד, גדל והתחנך בטוקומאן על ידי אמו וסבו לאחר שאביו עזב אותם בגיל צעיר. בגיל 16 הצטרף למחלקת הנוער של סן מרטין דה טוקומאן, ובשנת 1997 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת. בשנת 2001 הצטרף לריבר פלייט, אך לא זכה לדקות משחק ובסיום העונה עזב לקילמס. כעבור שנה הצטרף למועדון הכוויתי אל ערבי, אך נאלץ לעזוב בשל מלחמת עיראק.

בשנת 2003 הגיע צ'קאנה לישראל והצטרף למ.כ. נצרת עילית ששיחקה אז בליגה הלאומית. בתחילת הקדנציה שלו במועדון, התגלה כי אשתו יהודייה והוא זכאי לקבל אזרחות ישראלית, דבר אותו מימש עם הזמן ובכך לא נחשב כזר. בסיום העונה עלתה העפילה הקבוצה לליגת העל, אך צ'קאנה שוחרר וחתם בהפועל אשקלון ששיחקה אז בליגה הארצית. בקבוצה זו הוא שיחק לצד חברו יונתן טננבאום. צ'קאנה זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו והיה שותף להעפלה של הקבוצה לליגה הלאומית ולחצי גמר גביע המדינה. בסיום העונה חתם בהפועל כפר סבא מליגת העל, אך לא זכה לדקות משחק ועבר לעירוני קריית שמונה ומשם להפועל באר שבע.

בקיץ 2006 חתם צ'קאנה בהפועל רמת גן. בקיץ 2008 עבר לצליה הסלובנית. בינואר 2009 חזר להפועל רמת גן על מנת להיות עם משפחתו שנשארה בארץ בעת שבנו עבר טיפולים בבית החולים שיבא. ב-8 במאי 2009 הבקיע צמד בניצחון 3–1 נגד הפועל רמת השרון, במשחק בו העפילה קבוצתו לליגת העל לאחר 20 שנה בליגות הנמוכות. לאחר שנתיים בליגת העל ירדה הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית, וב-11 במאי 2012 הבקיע צ'קאנה את שער הניצחון נגד הפועל רעננה, שתרם להעפלתה של הקבוצה שוב לליגת העל. בעונת 2012/2013 זכה עם הקבוצה בגביע המדינה, ובסופה חזר להפועל אשקלון. בסיום עונת 2013/2014 ירד עם הקבוצה לליגה א'.

בקיץ 2014 חזר לקבוצת נעוריו סן מרטין דה טוקומאן, במדיה שיחק ארבעה משחקים ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל. בינואר 2016 חזר מפרישה וחתם בהפועל כפר שלם מליגה א', ובמדיה שיחק שנתיים וחצי.

ב-2 באוגוסט 2018 חתם צ'קאנה במ.כ אור יהודה מליגה ב'.

כיום צ'קאנה עוזר מאמן בקבוצת נערים ב' במכבי תל אביב.

צ'קאנה התמודד בבחירות למועצת העיר רמת גן מהמקום השביעי ברשימה של המועמד לראשות העיר, ליעד אילני.

בעונת 2020/2021, חתם באגודת כדורגל המכתש גבעתיים מליגה ג', קבוצה שחלק נכבד מהסגל שלה שיחק בעבר בהפועל רמת גן. ב-18 בדצמבר 2021 צ'קאנה הבקיע שמונה שערים במשחק אחד, בו גברה קבוצתו על מכבי פרדס כץ 2-11.

חיים אישיים
-----------

צ'קאנה נשוי לפריסילה רדוסקי, ארגנטינאית ממוצא יהודי, ולזוג נולדו שלושה ילדים. בנו הצעיר, איגור, הלך לעולמו בנובמבר 2011, לאחר מאבק במחלה קשה.
בנו טיני שיחק בקבוצת הכדורגל הפועל פתח תקווה וכיום משחק בשמעון כפר קאסם.

תארים
-----

הפועל אשקלון
* גביע הטוטו (ארצית): 2004/2005

הפועל רמת גן
* גביע המדינה: 2012/2013
* גביע הטוטו (לאומית): 2011/2012
* גביע הטוטו (ארצית): 2006/2007

תארים אישיים
* מלך השערים בליגה הארצית: 2004/2005

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* רענן ברנובסקי‏, קרלוס צ'קאנה: "אנחנו חושבים על איגור בכל שנייה", באתר וואלה!‏, 29 בנובמבר 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  עשירי סביון וכפר שמריהו נהנים ממים מסובסדים, באתר וואלה!‏, 13 ביולי 2000
2. ↑  מיכאל וייסרמן ושלומי והבה, כפר שלם: קרלוס צ'קאנה עזב, יניב חייא חתם, באתר דאבל פס, 2 באוגוסט 2018
פירוש נוסף ערך זה עוסק בצו גיוס מילואים בישראל המוגבל ל-25 ימים. אם התכוונתם לתנועה חברתית שחוסמת משאיות לרצועת עזה במלחמת חרבות ברזל, ראו חסימת משאיות הסיוע לרצועת עזה.
**צו 9** הוא פקודת גיוס מיידי של חיילי המילואים לצה"ל. הוראותיו מעוגנות בסעיף 9 לחוק שירות המילואים, ומכאן שמו.

הסמכות להוציא צו 9 הוסדרה לראשונה עם חקיקתו של חוק שירות המילואים מ-2008. החוק קובע הוראות לעניין תקופת השירות המרבית בשירות המילואים, וכן הוראות המגבילות את הקריאה לתעסוקה מבצעית. חריג להוראות אלה הוא צו 8, שמאפשר קריאה מיידית לשירות מילואים בנסיבות חירום, ללא הגבלת זמן. בצד זאת, נדרש מענה גם למצב הביניים, שבו לא מתקיימות נסיבות חירום, אך עקב צרכים ביטחוניים דחופים, פגיעה חמורה בשלום הציבור, הנפש או הרכוש או חשש לפגיעה כזאת, יש צורך בתגבור של כוחות הצבא בחיילי מילואים. לשם כך נחקק סעיף 9, המקנה את הסמכות לקריאה לשירות המילואים בנסיבות אלה. בניגוד לצו 8, שתוקפו אינו מוגבל בזמן, תוקפו של צו 9 מוגבל ל-25 ימים.

ככלל, הסמכות להורות על הוצאת צווי 9 נתונה לממשלה, לפי המלצת שר הביטחון. על השר להביא את הצווים לאישור ועדת החוץ והביטחון של הכנסת בתוך 48 שעות, ואם זו לא אישרה אותם, תוקפם יפקע בתוך שבוע. בנסיבות חירום, רשאי שר הביטחון להוציא את הצווים אף ללא אישור הממשלה, אלא בהסכמת ראש הממשלה בלבד.

הפעם הראשונה בה נעשה שימוש בצווי 9 הייתה בספטמבר 2011, לאחר מתקפת הטרור בדרום ישראל (2011), כשהגבירו משמעותית את כמות החיילים לאורך גבול סיני.

במהלך מגפת הקורונה נעשה שימוש בצווי 9 לטובת גיוס כוחות מילואים לסיוע בהתמודדות נגד המגפה. באוגוסט 2022 גויסו חיילי מילואים בצו 9 במהלך מבצע עלות השחר.

ראו גם
------

* צו 8

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד טלי חרותי-סובר, "המדינה התאהבה במילואימניקים, במקום להעסיק מובטלים שיעשו את אותה עבודה", באתר TheMarker‏, 3 בנובמבר 2020
2. ↑  שי לוי, ‏ההיערכות בדרום עשויה להימשך ימים, צה"ל גייס מילואים בצו 9, באתר ‏מאקו‏, 2 באוגוסט 2022
**קרנבל בנח"ל** הוא פזמון שכתבה לאה נאור, הלחין יאיר רוזנבלום וביצעה להקת הנח"ל כחלק מן התוכנית ה-21 של הלהקה בשנת 1968.

רקע
---

השיר נכלל בתוכנית ה-21 של להקת הנח"ל, שהייתה אמורה להקרא בשם זה, אך בשל מלחמת ההתשה שונה לה השם לשם "כמו פעם". בתוכנית זו השתתפו בין היתר אופירה גלוסקא, אלי מגן, מוטי פליישר, דני סנדרסון, מאיר פניגשטיין, ומירי אלוני, שלראשונה קיבלה לשיר שורות סולו.

לאה נאור התבקשה לכתוב שיר ללהקה לכבוד יום הולדתו ה־20 של הנח"ל. נאור ששירתה בצה"ל בנח"ל, כתבה שיר שסיכם את פעילות הנח"ל וכלל שמות של האחזויות נח"ל מאותה תקופה.

במצעד הפזמונים העברי השנתי של קול ישראל לשנת התשכ"ט (1969) דורג השיר במקום התשיעי.

בשנת 2001 חידשה שרית חדד את השיר במסגרת השירותרום של גלי צה"ל. גרסתה לשיר נכללה באלבומה "ילדה של אהבה", שיצא ב־2002.

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "קרנבל בנח"ל" באתר יוטיוב
* מילות השיר "קרנבל בנח"ל" באתר שירונט

הערות שוליים
------------

1. 1 2  קרנבל בנח"ל, באתר האינטרנט של לאה נאור
2. ↑  תוכנית 21 - להקת הנח"ל בתוכניתה ה-21, באתר שרים במדים
3. ↑  קרנבל בנח"ל, באתר האינטרנט של יאיר רוזנבלום
4. ↑  חזי שייאר, כוכבת מדליקה (נר), באתר ynet, 22 במאי 2002
**הכריש** הוא רומן מלחמה שנכתב על ידי הסופר הישראלי מישקה בן-דוד בשנת 2017. בספר מתוארת מציאות בדויה המתרחשת בעשור השלישי של המאה ה-21, במסגרתה מותקפת מדינת ישראל בכל החזיתות על ידי מדינות ערב הסובבות אותה, ומביאות לסכנה ממשית להמשך קיומה. במהלך המלחמה, ולאחר שבנות בריתה של ישראל ברחבי העולם לא באות לעזרתה, עולה האפשרות הצבאית של שימוש בנשק גרעיני הנמצא על גבי צוללת ישראלית בלב ים - הכריש. הספר עוקב אחרי הלבטים של מאיישי הצוללת והמנהיגים הישראלים בדבר שימוש ביכולות הגרעיניות בעת מצוקתה של ישראל, הכוללים שיקולים הומניים לצד שיקולים פרקטיים בהגנה על המולדת ופגיעה באויבי ישראל.

הספר ראה אור בשנת 2017 על ידי הוצאת תכלת.

עלילה
-----

בשנת 2022 מותקפת מדינת ישראל בכל החזיתות - החל מפריצת אנשי חמאס ממנהרות טרור ונהירות המונים מעזה לתוך שטח ישראל, המשך במתקפת טילים נרחבות מצד החזבאללה ובהמשכה גם פריצה רגלית, וכלה בהצטרפותה של איראן למערכה מרחוק. בעקבות תגובה קשה מצד ישראל כנגד אויביה, נפתחת מלחמה כוללת באזור המזרח התיכון. חברותיה של ישראל בזירה הבינלאומית, בראשן ארצות הברית, לא באות לעזרת ישראל ומשאירות אותה לבד במערכה; זאת ועוד, רוסיה מושיטה עזרה רחבה לידי מדינות ערב ובהמשך אף פוגעת ישירות בישראל.

תקופה קצרה לפני ההתרחשויות, נשלחת הצוללת הישראלית החמושה בטילים בעלי ראש נפץ גרעיני, הכריש, ללב ים. על הצוללת מפקד אלוף-משנה ירון גל, ולצידו צוות שמאייש את הצוללת בשגרה. לכשמתגלה המצב בישראל למאיישי הצוללת, נפתח דיון פרקטי ומוסרי בדבר שאלת השימוש בנשק הגרעיני המורכב על הצוללת. הדיון נהיה מורכב אף יותר בעקבות איבוד התקשורת השגרתית של הצוללת מול מקבלי ההחלטות בישראל - כל ניסיון יצירת קשר כרוך בסיכון לצוללת עצמה. לאורך הספר מתוארים הוויכוחים הקשים בין אנשי הצוללת, החל מהחיילים ועד למפקדים הבכירים, בדבר השימוש בנשק הגרעיני, המניעים האמיתיים של אנשי הצוללת וההשלכות לשימוש בו. ככל שהעלילה מתקדמת מבינים מאיישי הצוללת את המצב החמור של ישראל, ונדחקים לקבל את ההחלטה הקשה מכל.

בתרבות
------

על אף שהספר דמיוני ונכתב שנים קודם, פתיח הספר המתאר מתקפת פתע מרצועת עזה בשנת 2022 אשר בעלת דמיון רב למתקפת הפתע על ישראל בשנת 2023 שבעקבותיה נפתחה מלחמת חרבות ברזל.

קישורים חיצוניים
----------------

* קריאת הפרק הראשון של הספר באתר ynet
* מתח במעמקי הים, ביקורת על הספר מאת אהרון לפידות באתר ישראל היום
* יונתן דה שליט, בין המנהרות לצוללות, מקור ראשון, מוסף "שבת", 26 בדצמבר 2017
* אייל לוי, מראה שחורה: הסופר ואיש המוסד לשעבר שחזה את 7 באוקטובר חוזר ליישובי העוטף, באתר ישראל היום, 14 במרץ 2024
**צבי רם** (נולד ב-10 בנובמבר 1927) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת אלוף-משנה, פיקד על חטיבה 204 במלחמת יום הכיפורים.

ביוגרפיה
--------

רם נולד בתל אביב בשם צבי הוכמן. התגייס לפלמ"ח במאי 1944 וזכה לכינוי "רמי", שירת בפלוגה ב' של הגדוד השביעי בקיבוץ נען, לאחר מכן עבר לגבעת ברנר והיה אחראי על הסליק המקומי. סיים קורס מפקדי כיתות בג'וערה וב-1946 מונה למפקד כיתה של בנות קיבוצים. עבר קורס מפקדי מחלקות של ארגון ההגנה, מחזור י"ח, בהדרכתו של יצחק דובנו. השתתף בפעולות ליל וינגייט, ליל הרכבות, ובליל הגשרים בו שימש חבלן בפיצוץ גשר עזה. באוקטובר 1947 נשלח במסווה לקפריסין מטעם הפלמ"ח להדריך בשורות המגינים במחנות המעצר, חזר לארץ ישראל באפריל 1948 ברישיון עלייה מזויף.

במלחמת העצמאות פיקד על פלוגה בגדוד השביעי שלחמה במסגרת חטיבת הנגב. נפצע במהלך הקרב על משטרת עיראק סווידאן ולאחר מכן מונה לקצין מבצעים של הגדוד והשתתף בקרב כיבוש באר שבע. לאחר פירוק הפלמ"ח שירת כמדריך בקורס קצינים, עבר קורס מפקדי גדודים ב-1950 והשתחרר. במסגרת שירות המילואים פיקד על פלוגה מגדוד 93 של חטיבה 9 במלחמת סיני, והשתתף בכבוש שארם א-שייח'.

ב-1965 חזר לשירות הקבע, במלחמת ששת הימים פיקד על גדוד 74, גדוד חרמ"ש בחטיבה 45, שלחמה בגזרת השומרון ובצפון רמת הגולן. בתקופת מלחמת ההתשה פיקד על קורס מפקדי פלוגות שריון. במלחמת יום הכיפורים פיקד על חטיבה 204, חטיבה ממוכנת במילואים אשר צבי היה מינוי חירום ודוד רון היה סמח"ט החטיבה. החטיבה גויסה ונשלחה לצפון סיני שם השתתפה בין היתר על שחרור ציר הגישה אל מעוז בודפשט, קרב בו נפגעו חיילי חרמ"ש רבים מהחטיבה ומגדוד חרמ"ש שסופח לחטיבה. בהמשך המלחמה חצתה את תעלת סואץ, נלחמה באזור ג'בל ג'ניפה בו השמידה בסיסי טילים, והשתתפה בכיתור הארמייה המצרית השלישית. השתחרר משירות הקבע ב-1977.

בשנים 1981 עד 1984 ריכז את מחלקת ההתיישבות הצעירה של התק"ם.

חיים אישיים
-----------

נשא את אסתר (1926 - 2018) בת למקימי תל יוסף. להם שלושה ילדים. בנו ירון רם היה מפקד חטיבה 8. אחרי הפילוג של תל יוסף עברו לקיבוץ מעגן מיכאל.

קישורים חיצוניים
----------------

* צבי רם, באתר הפלמ"ח
* עדות אל"ם רם צבי - מח"ט 204, באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים
* צבי רם, באתר "50 שנה למלחמת יום הכיפורים" של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון
וידאל ששון. ברצלונה, 2006.
**וידאל ששון** (באנגלית: **Vidal Sassoon**;‏ 17 בינואר 1928 - 9 במאי 2012) היה מעצב שיער ואיש עסקים יהודי בריטי.

ביוגרפיה
--------

ששון נולד למשפחה יהודית בלונדון, אביו היה ממוצא יווני ומשפחת אמו, יהודייה אוקראינית, הגיעה מקייב. אביו עזב את המשפחה כשווידאל היה בן 4 ואחיו היה בן שנתיים, ושנה לאחר מכן שלחה אותו אמו לבית יתומים יהודי, שם שהה שש שנים. לאחר שאמו נישאה בשנית, התאחדה המשפחה. הוא היה צעיר מכדי לשרת בצבא במלחמת העולם השנייה, אבל היה חבר ב"קבוצה 43", מיליציה יהודית שהתעמתה עם ארגונים פשיסטים בלונדון. בשנת 1948 הגיע לישראל במסגרת המח"ל, ולחם בחזית הנגב במלחמת העצמאות.

ב-1954 פתח ששון מספרה בלונדון. הוא זכה לתהילה כספר בלונדון של שנות ה-60. ב-1968 עיצב את שיערה של מיה פארו לסרט תינוקה של רוזמרי. עיצובי השיער שלו כבשו את העולם והוא הקים רשת בינלאומית של מספרות, ושל בתי ספר לספרות. ב-1975 עבר ללוס אנג'לס, קליפורניה ושם התגורר עד מותו. את קו מוצרי הטיפוח על שמו, מכר ב-1982 לחברה שנרכשה מאוחר יותר על ידי פרוקטר אנד גמבל, אך המשיך לקבל תמלוגים. ב-2003 תבע את פרוקטר אנד גמבל, בטענה שהחברה מחסלת את המותג שלו. ב-2004 הגיעו שני הצדדים לפשרה.

הוא נישא לבוורלי אדמס (אנ'), שחקנית קנדית, בשנת 1967. לזוג ארבעה ילדים, בהם בן אחד מאומץ. הזוג התגרש בשנת 1986. הוא נישא מחדש לרוני, מנהלת בפרוקטר אנד גמבל. בתו קטיה ששון הייתה שחקנית, ומתה ממנת יתר בשנת 2002.

תארים
-----

בשנת 2009 קיבל ששון תואר "מפקד" במסדר האימפריה הבריטית לכבוד יום הולדתו.

על שמו נקרא "המרכז הבינלאומי לחקר האנטישמיות ע"ש וידאל ששון" באוניברסיטה העברית בירושלים..

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וידאל ששון** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של וידאל ששון
* וידאל ששון הסרט
* Vidal Sassoon: the man who made English hairstyling great
* איתמר זהר, וידאל ששון, מעצב השיער של הוליווד, מביט לאחור בסיפוק, באתר הארץ, 11 באוגוסט 2010
* וידאל ששון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* וידאל ששון (1928-2012), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007272108705171
* BIBSYS: 8070896
* BnF: cb122607181 (data)
* CiNii: DA16994820
* GND: 119070324
* ISNI: 0000 0003 6252 7652
* LCCN: n87817556
* LNB: 000185458
* NDL: 01236599
* SNAC: w6s196hx
* SUDOC: 161121292
* VIAF: 226728535
* WorldCat: lccn-n87817556

 |
**אברהם (אבי) דורון** (נולד ב-1947) הוא איש תקשורת, עיתונות ומשפט ישראלי. כיהן כמנכ"ל משרד התקשורת, יו"ר המועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין, חבר מועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, דירקטור בדירקטוריון חברת החדשות, חבר מליאת רשות השידור, וחבר במועצה לביקורת סרטים ומחזות. בעל עיטור יקיר העיר ירושלים לשנת תשפ"ג.

ביוגרפיה
--------

אברהם דורון בירושלים לבן-ציון ולטובה.

את דרכו בתקשורת החל דורון כבר בגיל 15, ככתב נוער ב"קול ישראל לילדים ונוער" מעריב לנוער ובמחנה גדנ"ע. בגיל 16 הצטרף דורון לצוות העיתון ידיעות אחרונות ככתב במקומון הירושלמי "ידיעות ירושלים", שצורף אז כמוסף באמצע השבוע. הישגו העיתונאי יוצא הדופן, חשיפת כוונתו של מנהיג נטורי קרתא עמרם בלוי להתחתן עם הגיורת רות בן-דוד עורר בשנת 1963 סערה ציבורית עזה בקרב אנשי נטורי קרתא והעדה החרדית, בשל היות הכלה המיועדת קתולית לשעבר.

שירת בצה"ל ככתב העיתונים במחנה, במחנה נח"ל ובמחנה גדנ"ע. במלחמת ששת הימים נלווה דורון ככתב צבאי לחטיבת שריון. ביום השלישי לקרבות, נקלע הזחל"ם אליו הצטרף למארב במוצב אבוריך ושניים מנוסעיו נהרגו. לאחר סיום שירותו הצבאי החל לשמש עיתונאי וחבר מערכת בידיעות אחרונות.

בזמן לימודיו לתואר ראשון באוניברסיטה העברית בירושלים ערך דורון את עיתון הסטונדטים הירושלמי פי האתון,

עם הצטרפותו לקול ישראל בשנת 1969 כעורך בכיר וכמנהל בחטיבת האומר ובחטיבת החדשות, פעל דורון לקידום היהדות, הדת והמורשת, והיה מראשי המדור להווי ומסורת יהודית. ערך תוכניות דת ומסורת, בהן התוכנית "קבלת שבת" ששודרה מדי יום שישי, ובה הגיש הרב עובדיה יוסף את פינת ההלכה שהיוותה בסיס לסדרת ספריו יחוה דעת.

בשנת 1990 מונה למנכ"ל משרד התקשורת עד לפרישתו בשנת 1992. בתקופת כהונתו כמנכ"ל, גיבש, עיצב והוביל רפורמה היסטורית שהביאה לפתיחת שוק הטלפוניה הסלולרית לתחרות, במסגרתה החלו לפעול מפעילים סלולריים נוספים פרט לחברת פלאפון תקשורת שהייתה עד אז המפעיל הסלולרי היחיד בישראל. במקביל, בין השנים 1991–1993, כיהן דורון כיו"ר המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין. ב-2005 מונה לחבר במליאת רשות השידור.. מאז 2002, חבר דורון במועצה לביקורת סרטים ומחזות.

דורון הוא טוען רבני.

בשנת 2023 קיבל דורון את עיטור יקיר ירושלים על "תרומתו לתקשורת בשימור והנחלת ההווי הירושלמי".

חיים אישיים
-----------

דורון מתגורר בירושלים עם רעייתו, עטליה לבית ספרוני, גמלאית בנק ישראל, והוא אב לארבעה בנים.
שני אחיו הם הראשון לציון הרב אליהו בקשי-דורון והרב מאיר בקשי, יקיר העיר ירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אברהם בקשי דורון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ענת באלינט‏, הממשלה אישרה המינויים החדשים ברשות השידור, באתר וואלה!‏, 2 בספטמבר 2002
2. ↑  ילקוט הפרסומים 5460, ‏23 בנובמבר 2005
3. ↑  המועצה לביקורת סרטים: בעלי תפקידים, באתר משרד התרבות והספורט
4. ↑  מאיר בקשי:יקיר העיר ירושלים לשנת 2019, באתר עיריית ירושלים

| מנכ"לי משרד התקשורת |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| חיים בן-מנחם • ישעיהו לביא • שמחה סורוקר • משה גדרון • גדעון לב • אליהו ברק • צבי צילקר • יורם אלסטר • בן-עמי גוב • יצחק איש-הורביץ • אברהם דורון • משה ארד • שלמה וקס • דניאל רוזן • אורי אולניק • אבי בלשניקוב • מרדכי מרדכי • עדן בר-טל • אבי ברגר • שלמה פילבר • מימון שמילה (מ"מ) • נתנאל כהן • לירן אבישר בן-חורין |

 |
**חנן שי-שוורץ** הוא אלוף-משנה במילואים ומומחה בחשיבה ותכנון אסטרטגי צבאי ומדיני, פיתוח מנהיגות, וקבלת החלטות ועבודת מטה.

שי-שוורץ הוא דוקטור למדע המדינה, ומשמש כמרצה בכיר לאסטרטגיה צבאית ומדינית במחלקה ליחסים בין-לאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים ובמחלקה למדע המדינה באוניברסיטת בר-אילן.

ביוגרפיה
--------

בן למקימי חניתה ויליד הקיבוץ, גדל והתחנך בקריות. הוסמך לקצונה ב-1966 וב-1967, כעוזר קצין הקשר של חטיבה 8 השתתף במלחמת ששת הימים בקרבות החטיבה בסיני וברמת הגולן. במלחמת ההתשה בסיני ואחריה היה מפקד פלוגת קשר במפקדת גייסות השריון וקצין אג"ם קשר באוגדת סיני.

במלחמת יום הכיפורים שימש כקצין קשר חטיבתי בדרגת רס"ן בחטיבה 188. ארגן צוותי טנקים למערכה, ונטל חלק בקרבות הבלימה וההבקעה ברמת הגולן. על כך עוטר בצל"ש רמטכ"ל. לאחר מלחמת לבנון הראשונה עמד בראש מחלקת פיקוד ושליטה במטכ"ל. יזם והקים מספר תוכניות להכשרה מקצועית של מפקדי צה"ל.

בשלהי שנות ה-80 הקים ביחד עם בנימין עמידרור את תוכנית "ברק" במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה (פו"ם), שיזם האלוף יוסי פלד. התוכנית עסקה בלימוד מעמיק של היסטוריה צבאית, בניתוח קרבות ומערכות ובביקורת אקדמית של תהליכים צבאיים.

בנוסף הגה ועיצב את המכללה לפיקוד טקטי (מלט"ק), וייזם תוכנית "בני חיל", תואר שני בלימודי צבא וביטחון מטעם צה"ל באוניברסיטת בר-אילן למג"דים ומ"פים במילואים.

עבודת הדוקטורט שלו, שנעשתה באוניברסיטה העברית בהדרכת יהושפט הרכבי, עסקה בתפקוד המנהיגות הישראלית במלחמות ושימשה בסיס לזינוק של מדריכי הכשרה מקצועיים למערכת הביטחון, ומשרדי ממשלה וסוכנויות אחרות[דרוש מקור].

שי מתמקד בחקר שורשי המתח המוסרי הגובר בדמוקרטיות מערביות ובהשפעותיו של מתח זה על יכולתן להתמודד עם איומים ומשברים. מאמרו "האתגר האינטלקטואלי במאבק נגד טרור פצצות אדם וטרור בלתי אנושי אחר" שראה אור ב-2006 בקובץ המאמרים "פצצה מתקתקת – המחבלים המתאבדים וההתמודדות איתם" (בעריכת חגי גולן ושאול שי, הוצאת משרד הבטחון), הוא מאמר יסוד המבטא את ההיבט הרעיוני-מוסרי של הנושא.

שימש כחבר בוועדת הבדיקה של רב-אלוף במיל' דן שומרון שבדקה את תפקוד המטכ"ל במלחמת לבנון השנייה. במהלך מלחמת חרבות ברזל שב וחזר על תפיסותיו העקרוניות שהוצגו במאמר הנ"ל, לפיהן התמודדות עם האיומים הבטחוניים של ישראל (ושל מדינות בעלות מערכת ערכית דומה), לא יכולה להסתפק בהיבטים טקטיים, אסטרטגיים וגיאו-פוליטיים, אלא קודם כל עליה להישען על הבנת עומק של המימד המוסרי, מבלי שהדבר יבוא על חשבון יישום תובנות צבאיות מקצועיות.

כאות הוקרה על תרומתו המקצועית ארוכת השנים לצה"ל, הוענקה לשי תעודת הוקרה על מפעל חיים על ידי הרמטכ"ל אביב כוכבי.

קישורים חיצוניים
----------------

* שַׁי חוֹשֵׁב שֶׁ... - הבלוג של חנן שי
* חנן שי, באתר אוניברסיטת בר-אילן (באנגלית)
* מידע על חנן שי בקטלוג הספרייה הלאומית
* חנן שי, הרצאה על מחדל 2023, בערוץ של אורי מילשטיין, אתר יוטיוב
* חנן שי, שיחה על המגננה בגבול הדרום, בערוץ על המשמעות, אתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  חנן שי, באתר הגבורה
2. ↑  חגי גולן ושאול שי (עורכים), **פצצה מתקתקת - פיגועי ההתאבדות וההתמודדות איתם**, תל אביב: משרד הבטחון, 2006, עמ' 177-202
3. ↑  חנן שי, פירוקו המיידי של הפלונטר ההומניטרי ברפיח הוא בידי ארה"ב, באתר ערוץ 7, ‏14 פברואר 2024
4. ↑  בעזה ניסו להגן תוך התעלמות מניסיון בן 5000 שנים, באתר תמיר דורטל - על המשמעות, ‏8 נובמבר 2023
אלכס קינן
**אלכסנדר** (**אלכס**) **קינן** (במקור **קוֹצְנוֹק**) (18 בפברואר 1921 – 7 במאי 2012) היה מיקרוביולוג ישראלי, ממייסדי המכון למחקר ביולוגי בישראל.

ביוגרפיה
--------

אלכסנדר קוצנוק נולד ב-1921 בקייב שבאוקראינה לאפרים קוצנוק (1883–1963), תעשיין, איש ביטוח ופעיל ציוני, ולרחל לבית דוּנִיץ. בשנת 1930 הגיע לארץ ישראל. למד בגימנסיה הרצליה ובגיל 15 הצטרף ל"הגנה". הוא החל ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים, ובסוף שנת הלימודים כבר קורס מפקדי מחלקות בכפר מנחם. לאחר הקורס מונה לסגנו של אפרים קצ'לסקי, שהיה מפקד פלוגת חי"ש בירושלים.

בשנת 1945 קיבל תואר מוסמך במיקרוביולוגיה מהאוניברסיטה העברית. ב-1950 קיבל תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית, על עבודה, בהדרכת ד"ר מנפרד אשנר, בנושא "מחקרים ביולוגיים וביוכימיים ב-*Clostridium botulinum*), ובמקביל שירת במחלקה המדעית של "ההגנה". בשנת 1948, עם הקמת צה"ל, עבר לחיל המדע, שם עמד בראש המחלקה לביולוגיה. במהלך מלחמת העצמאות, מחלקה זו הכינה את הרעלים למבצע "שלח לחמך", שמטרתו הייתה להרעיל בארות מים ולהפיץ מחלות בקרב האוכלוסייה הערבית, צבא מצרים והלגיון הירדני. בשנת 1952 היה ממייסדי המכון למחקר ביולוגי בנס ציונה ומנהלו הראשון. שימש מנהל מדעי ראשי של המכון ומנהל המחלקה במכון לבקטריולוגיה.

בשנת 1964 מונה ליו"ר המועצה הלאומית למחקר ולפיתוח. בשנת 1967 מונה לראש המכון למדעי החיים על שם אלכסנדר סילברמן באוניברסיטה העברית. בתקופה זו היה גם חבר הוועדה לאנרגיה אטומית. עד פרישתו לגמלאות בשנת 1990 היה חבר סגל האוניברסיטה העברית, משנת 1977 כפרופסור מן המניין. הוא השתתף בקידום ההשכלה הגבוהה. בשנות השישים היה חבר בוועדה ציבורית לחינוך גבוה, בתחילת המאה ה-21 מונה ליו"ר ועדת ההיגוי לנושא מחקר ביוטכנולוגי בעידן הטרור, ובשנת 2011 היה יועץ לנשיאת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.

בשנת 2006 זכה בפרס בובליק.

ב-1945 נישא למלכה בן-צבי. אב לעירית ודַרְיה. דודתו, אחות אביו, הייתה המו"לית ברכה פלאי (קוצנוק).

קישורים חיצוניים
----------------

* יוסי מלמן, כך גייסתי את קלינגברג, באתר הארץ, 30 באוגוסט 2007

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד תדהר (עורך), "אפרים קוצנוק", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ד (1950), עמ' 1745.
2. ↑  אתר למנויים בלבד יוסי מלמן, ההתנקשות הכושלת בחאלד משעל - הצצה לרעלים שעל מדף האמל"ח הישראלי, באתר הארץ, 3 באוקטובר 2022
3. ↑  Benny Morris, Benjamin Z. Kedar, ‘Cast thy bread’: Israeli biological warfare during the 1948 War, **Middle Eastern Studies** 0, 2022-09-19, עמ' 1–25 doi: 10.1080/00263206.2022.2122448

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007263712405171
* BIBSYS: 99021633
* GND: 1051929156
* ISNI: 0000 0000 8325 2369
* LCCN: nr90003312
* NTA: 12255499X
* SNAC: w6mm9147
* SUDOC: 161574246
* VIAF: 116435195
* WorldCat: lccn-nr90003312

 |