**גרשון אבנר** (5 בנובמבר 1919 – 22 בינואר 1991) היה דיפלומט ישראלי ומזכיר הממשלה.

ביוגרפיה
--------

גרשון אבנר נולד בי"ב בחשוון התר"פ בשם **גונטר הירש** לארתור הירש ולאלזה (עליזה) לבית דויטש בברלין שבגרמניה. אביו היה הבעלים של מפעל מצליח לייצור עניבות, אולם שילוב של גילויי אנטישמיות וציונות הביאו אותו לסגור את המפעל ולעלות עם משפחתו לארץ ישראל בשנת 1933. 

אבנר התקבל לכתה הרביעית בבית הספר הריאלי העברי בחיפה. הוא הדריך בשבט הצופים "משוטטי בכרמל", היה ספורטאי מצטיין ושיחק כשוער בנבחרת בית הספר. עם חבריו לספסל הלימודים נמנו חיים לסקוב, לימים הרמטכ"ל החמישי של צה"ל, ומאיר בר-רב-האי לימים עו"ד מפורסם בחיפה. בשנת 1935 הצטרף ל"הגנה" והשתתף כנוטר בשמירה על יישובים יהודיים באזור חיפה והקריות. בבית הוריו שבהדר הכרמל הוסתרו כלי נשק של ההגנה ב"סליק" שנבנה במיוחד למטרה זו.

בסיום לימודיו בבית הספר הריאלי, כבוגר מחזור י"ט תרצ"ח 1937/38, נשלח על ידי אביו ללימודים באוניברסיטת אוקספורד שבאנגליה, למרות בקשתם של אורד וינגייט ויעקב דורי שיישאר בארץ ישראל ויצטרף לפלוגות הלילה בפיקודו של וינגייט. 

בשנת 1938 נסע לשנת מכינה, שלאחריה התקבל לאוניברסיטת אוקספורד. בנוסף ללימודי פוליטיקה, פילוסופיה וכלכלה (תואר ראשון ושני), החל אבנר לעסוק בהסברה ועשיית נפשות למפעל הציוני. בשנת 1942 נבחר לנשיא ה"אוקספורד יוניון", מועדון הדיונים (דיבייט) המפורסם והיוקרתי בעולם, הקיים באוניברסיטת אוקספורד למעלה ממאתיים שנה ובין בוגריו רבים מראשי הממשלה וחברי הפרלמנט הבריטים. העיתונות בישראל בישרה על הבחירה: "יהודי מארץ ישראל נשיא הסטודנטים באוקספורד". במסגרת המועדון פיתח את יכולות הנאום ותרבות השיג ושיח.

### בסוכנות ובמשרד החוץ

הלימודים באוקספורד התנהלו בצל מאורעות מלחמת העולם השנייה, ובתום הלימודים לא יכול היה אבנר לשוב לארץ ישראל. הוא גויס למחלקה המדינית של הסוכנות היהודית במשרדה בלונדון, שם עבד כשלוש שנים, ובין היתר טיפל בעליית ניצולי השואה לארץ ישראל. 

באוגוסט 1946 חזר לארץ ישראל והתמנה כדובר המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית. בתפקידו זה עסק בין היתר בתדרוך עיתונאים אודות מהלכי מלחמת העצמאות. בפיצוץ של מכונית תופת בבית המוסדות הלאומיים ב-11 במרץ 1948, נפצע קשה בעיניו והיה מאושפז מספר חודשים. הוא שב לתת תדרוכים עיתונאיים בירושלים בחודש יוני 1948, אך לקראת סוף החודש הוחלף ועבר לעבוד במשרד החוץ כמנהל בפועל של המחלקה למערב אירופה. ביוני-יולי 1949 
היה חבר ודובר משלחת ישראל בועידת לוזאן. 

במצוותו של דוד בן-גוריון עברת את שם משפחתו, מתוך הוקרה והערכה לאביו בחר בשם אבנר - "אבי הוא נרי ולאורו אלך". 

בתחילת 1952 היה אבנר חבר המשלחת הישראלית לוועידת השילומים מגרמניה. במאי 1952 נתמנה לשגריר בפועל בהונגריה ובבולגריה, כדי להקים את הצירויות בסופיה ובבודפשט, בה היה מושבו הקבוע. בתפקידו בבולגריה ניהל את המגעים על חידוש היחסים הדיפלומטיים עם ברית המועצות ב-1953.

בספטמבר-אוקטובר 1953 היה ליועץ בשגרירות ישראל באנגליה וממלא מקום השגריר. בתפקידו זה ניהל את הקשרים עם הבריטים סביב ההכנות למלחמת סיני. 

בסוף 1957 מונה למנהל מחלקת ארצות הברית במשרד החוץ. בסוף 1959 הוא הוקפץ ללונדון לכמה שבועות למלא את מקום השגריר. בשנת 1961 מונה אבנר לשגריר ישראל בנורווגיה, תפקיד שגריר ראשון לאחר שנים רבות בהם היה במשרד החוץ. בהמשך מונה לשגריר ישראל בקנדה, וסמנכ"ל המשרד לענייני אירופה. במשך השנים היה מספר פעמים חבר משלחת ישראל לאומות המאוחדות.

### שנים מאוחרות

בשנת 1972 נבחר לתפקיד נציב תלונות הציבור, ה"אומבודסמן" הראשון של מדינת ישראל.

בשנת 1974 מונה על ידי ראש הממשלה גולדה מאיר לתפקיד מזכיר הממשלה. תקופה קצרה לאחר מכן התפטרה מאיר מתפקידה ואבנר נותר בתפקיד תחת ראש הממשלה יצחק רבין. אחד האירועים המרכזיים בתקופת כהונתו הייתה ההחלטה על "מבצע אנטבה". 

לאחר חילופי השלטון נבחר, בתמיכת ראש הממשלה מנחם בגין, לנשיא אוניברסיטת חיפה, וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1981. הוא עסק בעיקר בגיוס תרומות לאוניברסיטה והקים רשת אגודות שוחרים של האוניברסיטה בקהילות היהודיות בחו"ל.

עם פרישתו לגמלאות שב לגור בירושלים, ובילה את זמנו בקריאת ספרות ועיתונות פוליטית.

חיים אישיים
-----------

אבנר נישא במרץ 1950 ליעל לבית פוגל, פליטה מגרמניה אותה פגש באחת מהרצאותיו בלונדון בפני צעירים יהודים מטעם הסוכנות היהודית בנושא עלייה לארץ ישראל. לשניים נולדו שלושה ילדים.

גרשון אבנר נפטר בשנת 1991, במהלך מלחמת המפרץ הראשונה, ממחלת לב. על מצבת קברו בהר המנוחות בירושלים נכתב: "עשה למען העם והמדינה, בתבונה וביושר".

עיריית ירושלים קראה רחוב על שמו בשכונת תלפיות מזרח.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "גרשון אבנר (הירש)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ח (1957), עמ' 3061
* גרשון אבנר באתר GRAVEZ

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר "Billiongraves"
2. ↑  גרשון הירש ועזאם פחה, מעריב, 13 בדצמבר 1948
3. ↑  יהודי מארץ ישראל נשיא הסטודנטים באוכספורד, הצופה, 8 במרץ 1942
4. ↑  משלחת ארצישראלית בועידת הנוער העולמית, דבר, 31 באוקטובר 1945
5. ↑  תורה ועבודה בהונגאריה - בקו העליה, הצופה, 24 בינואר 1946
6. ↑  בין השבים, דבר, 6 באוגוסט 1946
7. ↑  ח. ברמאן - דובר הסוכנות, הצופה, 22 ביולי 1947
8. ↑  דובר הסוכנות נפגש עם עיתונאים, המשקיף, 12 במרץ 1948
9. ↑  הדרך הצבאית לירושלים - פתוחה, המשקיף, 6 ביוני 1948
10. ↑  אריה צימוקי, יומן ירושלים, על המשמר, 1 ביולי 1948
11. ↑  המסע השני, מעריב, 10 בדצמבר 1961
12. ↑  סתומות וגלויות, המשקיף, 1 בספטמבר 1948  
הקריה, מעריב, 22 בנובמבר 1948
13. ↑  יחסי ישראל עם מדינות אירופה המערבית, חרות, 14 בנובמבר 1949
14. ↑  בחזרה אל הועידה המשעממת, מעריב, 7 ביוני 1949  
גרשון הירש יעזוב את המשלחת בלוזאן, על המשמר, 25 ביולי 1949
15. ↑  מי ומי, על המשמר, 20 בספטמבר 1949
16. ↑  חבר משלחת השילומים - יצא, מעריב, 10 במרץ 1952  
אבנר: השלב השני יוכיח, הצופה, 3 באפריל 1952
17. ↑  ג. אבנר מונה כמיופה כח בבודפשט וסופיה, על המשמר, 13 במאי 1952
18. ↑  בבולגריה תפתח צירות ישראלית, על המשמר, 2 ביוני 1952
19. ↑  המו"מ התנהל בסופיה, על המשמר, 21 ביולי 1953
20. ↑  שגריר פולין בסופיה, על המשמר, 22 ביולי 1953
21. ↑  ד"ר בן ציון רזין, ניהלתי משא ומתן לחידוש, מעריב, 10 במרץ 1972
22. ↑  בוצעו שינויים בשרות החוץ, מעריב, 3 בספטמבר 1953  
מינויים במשרד החוץ, הצופה, 12 באוקטובר 1953
23. ↑  א. אילת יצא לישראל, על המשמר, 6 ביולי 1954
24. ↑  המיופה הכוח הישראלי אצל סלוין לויד, דבר, 13 ביולי 1954  
י. צאנג, תקופה חדשה ביחסי אנגליה ישראל, מעריב, 31 באוקטובר 1956
25. ↑  גרשון אבנר - מנהל מחלקת ארה"ב במשרד החוץ, דבר, 11 בדצמבר 1957
26. ↑  ג. אבנר מיופה כח של ישראל בלונדון, הארץ, 16 בנובמבר 1959
27. ↑  ג. אבנר יתמנה שגריר ישראל באוסלו, מעריב, 10 בדצמבר 1961
28. ↑  שגריר ישראלי חדש בנורבגיה, הצופה, 29 בדצמבר 1961
29. ↑  גרשון אבנר שגריר בקנדה, הארץ, 18 בספטמבר 1963  
לחיצת יד ידידותית, מעריב, 19 בדצמבר 1963
30. ↑  גרשון אבנר - סגן מנכ"ל משרד החוץ, מעריב, 8 בדצמבר 1967
31. ↑  שינויים יסודיים במבנה משרד־החוץ, על המשמר, 1 במרץ 1968
32. ↑  משלימים הרכב משלחות, מעריב, 6 בספטמבר 1966
33. ↑  ג. אבנר מנהל נציב ות התלונות, דבר, 7 ביולי 1971
34. ↑  גרשון אבנר מתמנה לתפקיד מזכיר הממשלה, מעריב, 25 במרץ 1974
35. ↑  162 מליון ל"י תקציב אוניברסיטת חיפה, דבר, 30 באוקטובר 1977
36. ↑  נשואים, דבר, 27 במרץ 1950

| מזכירי ממשלות ישראל |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| זאב שרף • כתריאל כ"ץ • יעל עוזאי • מיכאל ארנון • גרשון אבנר • אריה נאור • דן מרידור • יוסי ביילין • אליקים רובינשטיין • שמואל הולנדר • דני נוה • גדעון סער • יצחק הרצוג • אהרון לישנסקי (בפועל) • ישראל מימון • עובד יחזקאל • צבי האוזר • אביחי מנדלבליט • אריה זהר (מ"מ) • צחי ברוורמן • שלום שלמה • יוסי פוקס | סמל מדינת ישראל |

 |

| **נשיאי אוניברסיטת חיפה** |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אליעזר רפאלי • גרשון אבנר • יוסף טייכר • אפרים עברון • עמוס ערן • עוזר שילד • יהודה חיות • אהרון בן-זאב • עמוס שפירא • רון רובין |

 |