recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**סנה למנס** (בהולנדית: **Senne Lammens**; נולד ב-7 ביולי 2002 באייגם שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת השוער בקבוצת רויאל אנטוורפן מליגת העל הבלגית.

קריירת מועדונים
---------------

למנס גדל במחלקות הנוער של KRC באמברוז', FCV דנדר וקלאב ברוז'. בשנת 2020 החל לשחק בקבוצת המילואים של קלאב ברוז'. ב-25 ביולי 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 2-2 נגד אויפן במסגרת המחזור הראשון בליגת העל הבלגית לעונת 2021/2022. בסך הכל ערך שתי הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-8 ביוני 2023 חתם למנס על חוזה לארבע שנים ברויאל אנטוורפן מליגת העל הבלגית.

קריירה בינלאומית
----------------

למנס נכלל בסגל נבחרת בלגיה עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

* סנה למנס, ברשת החברתית פייסבוק
* סנה למנס, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  DOELMAN SENNE LAMMENS TEKENT CONTRACT BIJ RAFC באתר הרשמי של רויאל אנטוורפן, 8 ביוני 2023 (בהולנדית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"סנה למנס"**.
הרב **חיים יצחק ליפקין** (תרע"א, 1911 - תשמ"ח, 1988) היה חבר לשכת הרבנות בתל אביב ורב בית הכנסת המרכזי של הפועל המזרחי בעיר, מחבר ספרים בתורת המוסר ובתורתו של אבי סבו רבי ישראל מסלנט.

תולדותיו
--------

נולד בירושלים, בנו של אריה לייב ליפקין ונכדו של הרב יצחק ליפקין (בנו של רבי ישראל מסלנט). אמו, מרים, הייתה בתו של בנימין ביינוש לוין ואחותו של הרב אריה לוין. למד בישיבת עץ חיים ובישיבת חברון. נישא למרים, בתו של הרב אברהם יצחק טיקוצ'ינסקי, רבה של שכונת מקור חיים בירושלים.

לאחר נישואיו עבר להתגורר בתל אביב ולמד בהיכל התלמוד ובבית מדרש לתורת ארץ ישראל.

במשך שנים רבות כיהן כחבר הרבנות בתל אביב ורב בית הכנסת המרכזי של הפועל המזרחי בתל אביב. חיבר ספרים רבים שעסקו בתורת המוסר ובתורתו של אבי סבו רבי ישראל מסלנט. ערך לוח שנה ובו חלוקה של לימוד יומי של ספרי מוסר.

חיבוריו
-------

* **אוצר המדות** - מתורת ראשונים ואחרונים גדולי חכמי המוסר, 1952
* **לוח יומי למוסר ומדות**, 1952
* **רבי ישראל מסלנט, שיטתו ותורתו**, 1953
* **תורת רבי ישראל מסלנט**, 1960
* **תרי"ג מצות בהלכה ובאגדה**, 1963
* **תורת היראה**, 1967
* **סדר השולחן** - סדר הנהגת השולחן, לימוד תורה וברכת המזון, 1980
* **אוצר תהלים** - מאמרי מדרשים וזוהר, ספרי מוסר ראשונים ומאמרי רבי ישראל סלנטר, 1982
* ארחות חיים להרא"ש עם ביאור **דרך טובים**, 1983
* שערי תשובה עם פירוש **דרך תשובה**, 1986
* **סכומים והשוואות** לי"ג מדות של רחמים שבספר תומר דבורה, 1986
* **עיונים וביאורים בפרשה ובהפטרה**, 2003

קישורים חיצוניים
----------------

* חיים יצחק ליפקין (1911-1988), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007515065905171
* ISNI: 0000 0000 4317 6517
* LCCN: no93018073
* SUDOC: 248627457
* VIAF: 24171443
* WorldCat: lccn-no93018073

 |
**אלפרד ג'וליוס אוגסטר** (באנגלית: **Alfred Julius Eugster**;‏ 11 בפברואר 1909 – 1 בינואר 1997) היה אנימטור, סופר ובמאי קולנוע אמריקאי. הוא עבד עבור מספר אולפני הנפשה אמריקאיים, כולל אולפני פליישר, אולפני אייוורקס, וולט דיסני הפקות ו-Famous Studios (מחלקת ההנפשה של סרטי פרמאונט).

ביוגרפיה
--------

אל אוגסטר נולד ב-11 בפברואר 1909 בעיר ניו יורק. הוריו היו המוזיקאי ג'וליוס אוגסטר והדוויג פיגל, שניהם ממוצא גרמני. בין 1915 ל-1919, אביו נפטר בעודו ילד. בגיל 16, הוא קיבל תשלום של 10 דולר לשבוע עבור ביצוע עבודות מזדמנות.

### קריירה

אוגסטר החל את הקריירה שלו בהנפשה באפריל 1925, באולפניו של פט סאליבן. הוא היה משחיר את הציורים של פליקס החתול. במהלך עבודתו באולפני פט סאליבן, הוא עבד תחת אוטו מסמר. אוגסטר למד במכללת קופר יוניון בלילה כדי ללמוד אמנות תוך כדי עבודה. באפריל 1929, אוגסטר עזב את אולפניו של סאליבן ועבר לאולפני פליישר. בשנת 1932 אוגסטר הלך לעבוד אצל צ'ארלס מינץ. בנוסף הוא עבד עם פרסטון בלייר על סרטים רבים. שנה בלבד לאחר מכן, הוא החל לעבוד באולפניו של אב אייוורקס, שם הוא עבד בשיתוף פעולה עם שיימוס קולהאן.

אוגסטר עבד באולפני אייוורקס עד 1935, אז הצטרף לאולפני ההנפשה של וולט דיסני. ההתמחות שלו באולפניו של דיסני הייתה הנפשתו של דונלד דאק כמו גם עבודות ב"שלגיה ושבעת הגמדים". אוגסטר עזב את דיסני ב-18 במרץ 1939, עקב הצעתו של מקס פליישר לעבוד במיאמי עם שכר גבוה יותר. אוגסטר הצטרף שוב לאולפני פליישר ונשאר איתם עד שהאולפנים נסגרו בשנת 1942. הוא עבד לזמן קצר ב-Famous Studios אבל עזב לצבא ארצות הברית. לאחר שחרורו מהצבא, הוא חזר ל-Famous Studios בשנת 1945. הפעם כהאנימטור הראשי, שם עבד על מספר סרטים מצוירים של "Screen Songs" ו"פופאי" עד 1957. מ-1957 עד 1964, אוגסטר עבד כעצמאי ברחבי ניו יורק ועבד עבור אולפנים מסחריים שונים. ב-1964 הצטרף ל-Paramount שם עבד עבור שיימוס קולהאן ורלף בקשי עד לסגירת האולפן ב-1967. בשנה שלאחר מכן הצטרף ל-Kim and Gifford, שם החל את שהותו הארוכה ביותר באולפן אחד. בספטמבר 1987, אוגסטר פרש משם וסיים את 62 שנות הקריירה שלו.

### חיים אישיים

אוגסטר היה נשוי לאשתו הייזל, הידועה גם בשם צ'יק, במשך 61 שנים. לזוג לא היו ילדים, והייזל נפטרה ב-1995.

קישורים חיצוניים
----------------

* אל אוגסטר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אל אוגסטר, באתר AllMovie (באנגלית)
* אל אוגסטר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Baxter, Devon. "An Al Eugster Scrapbook." www.cartoonresearch.com, August 3, 2020. Retrieved December 2, 2021.
2. 1 2 3  Baxter, Devon. "Animation Profiles: AL EUGSTER." www.cartoonresearch.com, April 10, 2019. Retrieved December 2, 2021.
3. 1 2 3  Mayerson, Mark. "Remembering Al." *www.awn.com*, February 11, 1997. Retrieved May 15, 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX4974425
* GND: 1105845648
* ISNI: 0000 0001 2138 4750
* LCCN: n87896447
* VIAF: 70459325
* WorldCat: lccn-n87896447

 |
**חולד גדול-ראש** (שם מדעי: *Tachyoryctes macrocephalus*) הוא מין ממשפחת החולדיים שבסדרת המכרסמים החי רק בהרי בל (Bale Mountains) שבאתיופיה.

מאפיינים
--------

זהו מכרסם בגודל 300-1,000 גרם ובאורך 31 ס"מ. הוא בעל ראש גדול עם שיניים בולטות ועיניים מוגבהות המופנות קדימה. מכרסם זה חי במחילות מתחת לאדמה ומשתמש בכפותיו הגדולות כדי לחפור.

הוא מצוי רק באזורי ערבות דשא הרריים בגובה של מעל 2,600 מ', באזור הגבוה ביותר באפריקה. הוא יכול להתרבות בקצב גבוה מאוד. טורפו העיקרי הוא זאב חבשי, מין כלב אנדמי הקרוב לזאב ונמצא בסכנת הכחדה. הזאב מצליח לארוב לחולדים בקרבת מאורתם. בשונה מחולדים אחרים הוא איננו מחפש את מזונו מתחת לאדמה ועסוק בחיפוש של עלים צעירים, עשבים ונצרים מעל הקרקע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חולד גדול-ראש** בוויקישיתוף
* חולד גדול-ראש, באתר ITIS (באנגלית)
* חולד גדול-ראש, באתר NCBI (באנגלית)
* חולד גדול-ראש, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* חולד גדול-ראש, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* חולד גדול-ראש, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* חולד גדול-ראש, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  חולד גדול-ראש באתר הרשימה האדומה של IUCN
**פסיכוזה שלאחר לידה** (באנגלית: Postpartum psychosis) היא הפרעה נפשית המאופיינת בסימני פסיכוזה אצל האם לאחר הלידה. התסמונת מתוארת על ידי הופעת דיכאון, מחשבות שווא ומחשבות של האם לפגוע בעצמה או בתינוק. ההיארעות נעה בין 1-2:1000, כאשר כ-50% עד 60% מהמקרים התרחשו לאחר לידת הילד הראשון.

נדרשת הערכה זהירה למחשבות הקשורות לפגיעה בתינוק או מחשבות אובדניות, מאחר שקיימים תיאורי מקרה, גם אם נדירים, על הוצאתן לפועל של המחשבות הללו. קיים קשר חזק בין פסיכוזה שלאחר לידה לבין הפרעות מצב רוח כגון דיכאון מג'ורי והפרעה דו־קוטבית.

אצל 50% מהנשים יש היסטוריה משפחתית של הפרעות מצב רוח. כיום ההנחה היא שהפסיכוזה היא למעשה אפיזודה של הפרעת מצב רוח (דו-קוטבית או דיכאונית). שני שלישים מהחולות חוות אפיזודה נוספת במהלך השנה שלאחר לידת התינוק. הפסיכוזה עלולה להתחיל תוך ימים ממועד הלידה אולם לרוב מתרחשת תוך שבועיים עד שלושה וכמעט תמיד תוך 8 שבועות ממועד הלידה. לרוב יש תלונות על עייפות, נדודי שינה וחוסר רוגע, ויש התקפים של בכי ושל אי יציבות רגשית. לאחר מכן מתפתחים חשדנות, בלבול, חוסר קוהרנטיות ואמירות לא רציונליות וכן דאגות אובססיביות הקשורות למצב בריאותו של התינוק ולרווחתו. לעיתים יש מחשבת שווא שהתינוק בעל מומים. לעיתים המטופלות מכחישות את הלידה, ומציינות כי הן לא נשואות או בתולות וכן הלאה.

לעיתים יש הזיות שמיעה המורות לאם להרוג את התינוק או את עצמן. כמו כן מתוארות תלונות על חוסר יכולת ללכת, לעמוד או לנוע. 

לרוב קיים תהליך המקדים את הפסיכוזה עצמה, המאופיין בחוסר שקט, אי יציבות רגשית, אינסומניה וחסרים קוגניטיביים קלים. כאשר מתרחשת הפסיכוזה עצמה, החולה מהווה סכנה לעצמה ולתינוק - במחקר נמצא כי 5% מהאימהות התאבדו ו-4% רצחו את תינוקיהן. 

הריונות נוספים מקושרים בעלייה בסיכון לאפיזודה פסיכוטית נוספת, לעיתים עד כדי 50%. 

כאשר הצוות הרפואי חושד בפסיכוזה שלאחר לידה, מתבצעת בדיקה לשלילת מצבים נוספים אשר עלולים לעורר פסיכוזה, כגון פסיכוזה כתוצאה ממצב רפואי כללי (תת פעילות של בלוטת התריס, תסמונת קושינג) או כתוצאה משימוש בחומרים (למשל פנטזוצין לכאב או תרופות ליתר לחץ דם). מצבים נוספים יכולים לכלול זיהומים, רעלת הריון וגידול סרטני. 

פסיכוזה שלאחר לידה מהווה מצב חירום רפואי, וניתן לה טיפול בתרופות אנטי פסיכוטיות המשולבות עם ליתיום וכן נוגדי דיכאון. עם זאת, אין לתת טיפול תרופתי לאישה מניקה, לאור תופעות לוואי מרובות הקיימות בתרופות אלו. 

לאחר הפסיכוזה הטיפול המומלץ הוא בפסיכותרפיה הממוקדת בעזרה לאם לקבל ולהבין את תפקידה כאם. לעיתים נדרשת הגברת התמיכה מצד בן הזוג ומהסביבה הקרובה. במרבית המקרים יש שיעורי ריפוי גבוהים. פרוגנוזה טובה של ההפרעה מקושרת לתמיכה משפחתית, כמו גם למצבה של האם טרם האפיזודה.

ראו גם
------

* דיכאון לאחר לידה

לקריאה נוספת
------------

* **Synopsis of psychiatry**, 10th edition

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  **Synopsis of psychiatry**, 10th edition

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**גינגה** (ביפנית: Ginga, "גלקסיה") היה לוויין של סוכנות החלל היפנית ששוגר ב-1987. זה היה הלוויין השלישי ששוגר על ידי יפן לחקר גרמי השמיים בקרני רנטגן ולכן תחילה היה ידוע בשם Astro-C. לראשונה בבניית הלוויין שותפו מומחים מסוכנות החלל האירופית ונאס"א.

היסטוריה
--------

החללית שוגרה ב-2 בפברואר 1987 ממרכז החלל אוצ'ינורה בעזרת משגר מדגם M-3. המכשיר העיקרי של הלוויין היה מערך מדים שפותח במשותף על ידי מדענים מיפן ובריטניה. הוא כלל מספר יחידות מדידה בשטח כולל של 4,000 סמ"ר. היה ניתן לקלוט אנרגיות בטווח 1.5-37 keV. האירועים נרשמו ב-46 ערוצים. רגישות הייתה 0.98 מילישניות. על הלוויין הותקן מערך זיכרון בגודל של 42 Mbit. הנתונים היו מועברים לכדור הארץ בקצב עד 131 סיביות בשנייה.

בנוסף למערך מדידות ראשי הותקנו מכשירי מדידה נוספים. גשש התפרצויות גמא פעל באנרגיות 1.5-500 keV.

הלוויין פעל כ-4 שנים. בתקופה זו בוצע חקר של כ-350 מקורות קרינת רנטגן. בין היתר התגלו מקורות קרינת רנטגן חדשות וקרינת רנטגן ממרכז גלקטי. על סמך המידע שהתקבל פורסמו מספר מאמרים מדעיים.

קישורים חיצוניים
----------------

* תיאור הלווין ופעילותו, באתר נאס"א.
* מאמרים מבוססים על מידע שהתקבל מהלוויין

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: nr93022515
* VIAF: 139991348
* WorldCat: lccn-nr93022515

 |
מפת כיבושי הצבא הוויקינגי הגדול באנגליה
**הצבא הוויקינגי הגדול** (באנגלית עתיקה: **Mycel heathen here** - "צבא הפגאנים הגדול") היה קואליציה של לוחמים סקנדינביים אשר התאחדו בשנת 865 לצורך פלישה לאיים הבריטים, שהורכבו אז מארבע הממלכות האנגלו-סקסוניות.

מקור הכינוי בכרוניקה האנגלו-סקסונית. על פי האגדה הובלו הכוחות המאוחדים בראשות בניו של רגנאר לודברוק, ומסע הקרבות והכיבושים נמשך כ-14 שנה. לא קיימות עדויות מפורטות אודות היקף הכוחות אולם ברור שהיקפם הכולל היה גבוה מן המקובל בפשיטות המזדמנות שבוצעו על ידי הוויקינגים בתקופות קודמות.

היסטוריה
--------

מסוף המאה השמינית ביצעו הוויקינגים פשיטות באמצעות כוחות בהיקף קטן יחסית בעיקר בטקטיקה של "פגע וברח" על יעדים עתירי שלל כגון מנזרים. מטרת גיבוש הצבא הוויקינגי הגדול הייתה שונה והתמקדה בכיבוש טריטוריאלי לצורכי התיישבות.

הכוחות הפולשים של הצבא הוויקינגי הגדול נחתו לראשונה בחופי ממלכת מזרח אנגליה. בתחילה ניסה המלך לרצות אותם תמורת כופר סוסים. בסוף החורף של שנת 865–66 החלו במסע לכיוון צפון ובחודש נובמבר כבשו את העיר יורק אשר שימשה כמרכז עירוני ומסחרי מבוצר עוד מן התקופה הרומית.

בשנת 868 המשיך הצבא הוויקינגי הגדול במסעו לכיוון ממלכת מרסיה. בחורף של אותה שנה הגיעו לנוטינגהאם אך נתקלו בצבא מאוחד של ממלכות מרסיה ווסקס והושמו תחת מצור. מאחר ששני הצדדים לא הצליחו להגיע להכרעה צבאית הוסכם על נסיגת הוויקינגים בחזרה לכיוון יורק.

בשנת 870 חזר הצבא הוויקינגי הגדול לכיוון מזרח אנגליה, כבש את כל שטחה והרג את מלכה.

בסוף שנת 870 תקף הצבא הוויקינגי הגדול את ממלכת וסקס, ובמהלך שנת 871 התחוללה סדרה של תשעה קרבות המתוארת ב"כרוניקה האנגלו-סקסונית" בין הוויקינגים לצבא הממלכה בראשות אתלרד הראשון ולאחר מותו, מול אחיו, אלפרד הגדול, אשר הגיע להסדר ושילם להם כופר תמורת נסיגה. הוויקינגים המשיכו במסעם לכיוון לונדון ובשנת 872 כבשו גם אותה. בשנת 873 פנו שוב צפונה בכיוון נורת'מבריה. בשנת 874 כבשו את מרסיה ובשלב זה הגיעו לשליטה בכל האי פרט לשטחי ממלכת וסקס. בשנת 875 ערכו ניסיון נוסף לכיבוש וסקס וכך גם בשנים הבאות אך ללא הצלחה. אף על פי שהובסו בסופו של דבר בשנת 878 בידי כוחותיו של אלפרד הגדול בקרב אדינגטון המשיכו להחזיק בכל השטחים שנכבשו על ידם קודם לכן.

אחרית דבר
---------

לאחר התבוסה הוויקינגית לאלפרד הגדול, התנצר בשנת 879 המלך הוויקינגי גות'רום, שינה את שמו לאתלסטאן, והמשיך לשלוט בשטחי מזרח אנגליה עד למותו בשנת 890. חלק מאנשי הצבא הוויקינגי הגדול עבר להתיישבות בנורת'מבריה והתערה באוכלוסייה הכפרית ובעיר יורק. חלק נוסף נטמע בקרב תושבי ממלכת מרסיה.

חלק נוסף של הצבא הוויקינגי הגדול התגבש באזור עמק התמזה ופנה לכיוון ממלכת פרנקיה שביבשת, שם פתח במסע כיבושים תוך שהוא מנצל את הכאוס השלטוני שנוצר בממלכה לאחר מותו של קרל הקירח מלך פרנקיה בשנת 877. אלפרד הגדול שזיהה את חולשת הכוחות הוויקינגים מיהר לנצל את פרק הזמן לצורך ארגון מחדש וחיזוק של צבאו באמצעות הקמת צבא סדיר, בניית צי וביצור הערים בשטחים שבשליטתו.

עד לשנת 896 היו שרידי הצבא הוויקינגי הגדול שלא עברו להתיישבות במזרח אנגליה ונורת'מבריה חלשים מכדי להתמודד מול צבאו של אלפרד הגדול, ובהדרגה נטשו גם הם את האי בכיוון היבשת והותירו את השליטה בממלכת וסקס בידיו. בנו ויורשו של אלפרד, אדוארד הזקן, המשיך בדרכו של אביו, לחם והביס את הוויקינגים הדנים מנורת'מבריה והכניס את כל דרום אנגליה תחת מרותו.
**גנבה מקוונת של אמצעי תשלום** (נקראת גם בשמות "**סקימינג**" או "Formjacking") היא סוג של הונאה באינטרנט, בה נגנב למעשה כל המידע הקשור לאמצעי התשלום של הלקוח, בדרך כלל כרטיס אשראי. הגנבה מתבצעת באמצעות הזרקת קוד זדונית לדף התשלום, והפעלת סקריפט שגונב את הפרטים של אמצעי התשלום.

המונח "skimming" תיאר בעבר את העתקת הפס המגנטי מכרטיס מגנטי אחד לכרטיס אחר על ידי עובד בחנות, שהיה משתמש בו לאחר מכן כדי לבצע רכישת מוצרים. המונח "web skimming" מתאר גנבה מקוונת של פרטי אמצעי התשלום, ללא צורך בגישה פיזית לכרטיס עצמו.

בדו"ח של סימנטק משנת 2019 נטען כי כ-4,800 אתרי מסחר אלקטרוני נפגעים מדי חודש בתקיפה כזו.

בשנת 2018 נגנבו בשיטה זו פרטי כרטיס אשראי של 380,000 לקוחות מהאתר של בריטיש איירווייז. הקוד שהוזרק לדפי התשלום ניתב את פרטי כרטיסי האשראי לאתר אינטרנט בשם baways.com, אשר נראה בעיניי הלקוחות כאחד מאתרי החברה. מתקפות דומות התרחשו באתרי סחר אלקטרוני נוספים, בהם "בסט ביי", "סירס", דלתא איירליינס ו"טיקטמאסטר".

תוכנת Magecart
--------------

קבוצות תקיפה נוהגות להזריק קוד זדוני לאתרי מסחר אלקטרוני כדי לגנוב את פרטי אמצעי התשלום. התוכנה הנפוצה להזרקת קוד מסוג זה נקראת Magecart.

בשנת 2017 דיווחה חברת האבטחה DefenseCode כי חנויות וירטואליות שמשתמשות במערכת המסחר האלקטרוני של מג'נטו חשופות לגנבה מקוונת של אמצעי תשלום באמצעות Magecart. מספר אתרים שהשתמשו במג'נטו כבר נפגעו מתקיפה כזו, בהם חברת Newegg (אנ') המשווקת מחשבים וחומרה, ואתר האינטרנט InfoWars (אנ').

הגנה
----

חברות אבטחת מידע מספקות כיום מערכות בגנה מפני גנבה מקוונת של אמצעי תשלום. כמו כן, חלק מהשיטות המקובלות באבטחת מידע יכולות לספק הגנה מפני תקיפה כזו, בהן הערכת ספק, הקשחת שרתים, בקרת גישה ובדיקת חדירות חיצונית. בנוסף, פעולות כמו החלת מדיניות אבטחת תוכן ובדיקת תקינות משאבים (אנ') יכולות למנוע שינויי סקריפט זדוניים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Symantec’s 2019 Internet Security Threat Report, באתר חברת סימנטק (באנגלית) (ארכיון).
2. ↑  שירות כלכליסט, בריטיש איירווייז חשופה לקנס של 230 מיליון דולר בשל גנבת מידע, באתר כלכליסט, 8 ביולי 2019.
3. ↑  אתר למנויים בלבד אמיתי זיו, סורס דיפנס מגייסת 10 מיליון דולר כדי להגן על אתרים מרכיבי צד שלישי, באתר TheMarker‏, 26 בספטמבר 2018.
**אלכסנדר (אלכס) מיאקינין** (נולד ב-22 בפברואר 1995) הוא מתעמל ישראלי. זוכה מדליית ארד באליפות אירופה (2020), במכשיר המתח, ומדליית זהב בסבב גביע העולם בהתעמלות (2023).

ביוגרפיה
--------

מיאקינין נולד וגדל ברוסיה, שם למד באוניברסיטה הממלכתית הרוסית לחינוך גופני, ספורט, נוער ותיירות.

קריירה
------

ראשית קריירת ההתעמלות של מיאקינין הייתה כשייצג את רוסיה בתחרויות התעמלות בתחילת 2018.

בקיץ 2018 עלה לישראל והחל להתעמל באגודת מכבי תל אביב ולייצג את ישראל בתחרויות בינלאומיות.

### 2019

באוגוסט 2019 זכה מיאקינין במדליית הארד בתרגיל המתח בגביע האתגר (הצ'אלנג קאפ) שנערך בהונגריה, עם 13.766 נקודות.

### 2020 מדליית ארד באליפות אירופה

באליפות אירופה בהתעמלות מכשירים שהתקיימה במרסין, טורקיה בדצמבר 2020 זכה מיאקינין במדליית ארד בתרגיל המתח. באליפות זו זכה עם חברי נבחרת ישראל בהתעמלות מכשירים במקום רביעי בתחרות הקבוצתית.

בספטמבר זכה במדליית ארד בתחרות של הונגריה עם

### 2022 מדליית ארד בסבב גביע העולם בהתעמלות מכשירים

ב-27 בפברואר 2022 קוטבוס בגרמניה, זכה במדליית ארד במכשיר המתח על תרגיל ברמה גבוהה (6.1) ובציון של 14.1 נקודות

### 2023 מדליית זהב בסבב גביע העולם בהתעמלות מכשירים

ב-4 במרץ - דוחה 2023, זכה במדליית זהב בסבב גביע העולם בהתעמלות מכשירים עם 14.333 נקודות בגמר תרגיל המתח, וב-12 במרץ - באקו 2023 זכה במדליית זהב נוספת בסבב גביע העולם בהתעמלות מכשירים עם 14.200 נקודות בגמר תרגיל המתח.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלכסנדר מיאקינין, באתר התאחדות ההתעמלות הבינלאומית
* אלכסנדר מיאקינין, ברשת החברתית פייסבוק

* אלכסנדר מיאקינין, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2  יאיר צוקר, ‏מדליית זהב לאלכס מיאקינין בגביע העולם בהתעמלות מכשירים, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 12 במרץ 2023
2. 1 2  אסי ממן, מיאקינין זכה בזהב בתרגיל המתח בגביע העולם, באתר ynet, 5 במרץ 2022
3. ↑  אורן אהרוני, התעמלות: ארד לאלכס מיאקינין בהונגריה, באתר ynet, 8 בספטמבר 2019
4. ↑  אסי ממן, ‏כבוד: זהב וארד לדולגופיאט, ארד גם למיאקנין, באתר ONE‏, 13 בדצמבר 2020
5. ↑  אסי ממן, ‏נבחרת ישראל סיימה רביעית באליפות אירופה, באתר ONE‏, 12 בדצמבר 2020
6. ↑  אורן אהרוני, אלכס מיאקינין זכה בארד בגביע העולם בקוטבוס, באתר www.israelhayom.co.il, ‏27.02.2022
7. ↑  אסי ממן, מיאקינין זכה בזהב בתרגיל המתח בגביע העולם, באתר ynet, 5 במרץ 2022
שטחי המישור האירופי (באפור)
**המישור האירופי** הוא אחד מארבעת המאפיינים העיקריים בטופוגרפיה של יבשת אירופה.

גאוגרפיה
--------

מפה טופוגרפית של אירופה הממחישה היטב את שטחי המישור האירופי התחום באוקיינוס האטלנטי והים הבלטי ממערב וצפון, הרי הפירינאים האלפים והקרפטים מדרום והרי אורל ממזרח
המישור האירופי מתחלק לשתי יחידות עיקריות, המישור האירופי הצפוני (או המרכזי) והמישור האירופי המזרחי. חלוקה זו היא בעיקר היסטורית ולאו דווקא בעלת מאפיינים מורפולוגים.
החלק הצפוני של המישור האירופי משתרע מדרום האי הבריטי במערב ועד לרוסיה במזרח. הוא כולל חלקים מצרפת, בלגיה, הולנד, דנמרק, גרמניה, פולין, המדינות הבלטיות אוקראינה ובלארוס. רוב השטח אינו גבוה מ-152 מטרים מעל פני הים, הוא צר יחסית, ורוחבו הממוצע הוא כ-320 ק"מ. הוא מתרחב משמעותית בחלק הכולל כמעט את כל מערב רוסיה ומגיע לרוחב של יותר מ-3000 ק"מ.
בחלקו הדרומי משתרע המישור האירופי מהרי הפירנאים בגבולה המערבי של צרפת באזור מפרץ ביסקאיה ועד הרי אורל שברוסיה במזרחו.
המישור האירופי גובל ממערב וצפון מערב באוקיינוס האטלנטי, מצפון בים הבלטי ובחלקו הדרומי באגן הים התיכון כולל הים השחור. המישור תחום בחלקו הדרומי והדרום מזרחי ברכס הרי האלפים, הרי הקרפטים והרי הבלקן.

שטח המישור האירופי עוצב בעיקר במספר תקופות של תנועות קרחונים, בעיקר בתקופת הפליסטוקן ומתאפיין בניקוז גרוע, שטחי סחיפה (מורנות) ודיונות חול.
רוב שטח המישור האירופי זוכה לאקלים ממוזג המאפשר יצירת בתי גידול מסוגים שונים ובהם יערות של עצים רחבי עלים, אך בחלקו המזרחי מתאפיין בשטחי עשב רחבי ידיים ללא עצים כחלק מן הערבה האירואסיאתית.
המישור האירופי נחצה ברשת עניפה של נהרות ובהם הלואר הריין והויסלה במערב הזורמים בעיקר בכוון צפון מערב, הוולגה דון ודנייפר במזרח הזורמים בכוון דרום מזרח. הנהרות ורשת התעלות המלאכותית המקשרות ביניהם משמשים כאמצעי תעבורה חשובים. שטחי הדלתא שיוצרים הנהרות בקרבת השפך שלהם מהווים כר פורה לגידולים חקלאיים.

אקלים
-----

האקלים במישור האירופאי מאופיין בשינויים עונתיים מובחנים. החורף קר והקיץ חמים. חלקו המערבי ובהשפעת האוקיינוס האטלנטי גשום ומאפשר מגוון רחב של גידולים חקלאיים לאורך כל השנה. עם התנועה מזרחה יורדת השפעת האוקיינוס והאקלים הופך לבעל מאפיינים יבשתיים. הגשם מתרכז בעיקר בחודשים החמים והחורף קר מאד ולכן החקלאות מרוכזת במגוון מצומצם יותר של תוצרים.

אקולוגיה
--------

בעבר, בטרם התיישבות האדם באזור, היה רובו של המישור האירופי מכוסה ביערות סבוכים ועבותים של עצי אלון, אשור, אדר ומחטניים שונים. ההתיישבות האנושית הניעה תהליך של בירוא יערות לטובת התיישבות וגידולים חקלאיים ושל בעלי חיים. שרידים של היערות הקדמונים ניתן למצוא כיום בשמורת יער ביילוביצה בגבול פולין ובלארוס, אך חגורות יער המנוהלות בידי אדם עדיין קיימות בשטחים נרחבים יחסית. העלמות היערות והשטחים הפתוחים והפראיים לטובת התיישבות האדם הובילה לצמצום ניכר בכמות חיות הבר אשר בתי הגידול שלהם נפגעו קשות מתהליך זה.

חשיבות גאופוליטית
-----------------

השטח המישורי מהווה מחסום גאוגרפי חלש מאד מפני פלישות אויב ולכן מהווה בעיה משמעותי בהגנה על גבולות המדינות הנכללות בשטחו.

קישורים חיצוניים
----------------

באנציקלופדיה בריטניקה

* המישור האירופי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**שרון מרציאנו** (נולד ב-29 בדצמבר 1972) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן, כשחקן היה מרציאנו מזוהה עם קבוצת הפועל ראשון לציון, בשורותיה שיחק ברוב הקריירה בליגת העל.

קריירת משחק
-----------

מרציאנו החל דרכו במחלקת הנוער של מכבי תל אביב. בעונת 1990/1991 קודם לקבוצה הבוגרת, אך קיבל דקות מועטות ולא בלט. בעונת 1993/1994 החל לשחק בקבוצת הפועל ראשון לציון, בה היה שחקן הרכב והבקיע שערים מעמדת המגן וכן מעמדת הקשר. בעונת 1998/1999 עבר למכבי עירוני אשדוד, בה שיחק עונה אחת בלבד והשתתף במסע ההישארות שלה בליגת העל. בעונת 1999/2000 חזר להפועל ראשון לציון ושיחק בה עוד שלוש עונות. בעונת 2003/2004 ירד לליגה השנייה ושיחק בהכח רמת גן. בעונת 2004/2005 עבר לליגה א' להפועל נחלת יהודה ושיחק בה במשך 7 עונות ברציפות.

קריירת אימון
------------

בשנת 2006 החל מרציאנו לאמן ילדים ונוער. תחילה במחלקת הנוער של מכבי שוהם. ולאחר מכן בהפועל נחלת יהודה ובקבוצת מ.ס חבל מודיעין. בעונת 2011/2012 החל להתנסות באימון בוגרים, כששימש עוזר מאמן בקבוצת מכבי השקמה/רמת חן מליגה א' דרום למשך עונה אחת. לאחר מכן אימן את מכבי באר יעקב למשך חצי עונת 2013/2014. בדצמבר 2013 המשיך את מחצית העונה בקבוצת הפועל מחנה יהודה מליגה א' דרום, בה אימן עד סוף עונת 2015/2016. בהדרכתו של מרציאנו הגיעה הקבוצה בשיאה למקום השישי.

בחודש דצמבר 2016 חתם במכבי עירוני אשדוד מליגה ב' דרום ב'. בסיום העונה סיימה הקבוצה במקום הרביעי המוביל למשחקני המבחן לליגה א'. אך כשלה במשחק השלישי מתוך ארבע. בעונה שלאחר מכן סיימה הקבוצה במקום השני אך כשלה במשחקי המבחן ונשארה בליגה ב'.

בשנת 2018 עבר לאמן בקבוצת נערים א' של מכבי שוהם.

חיים אישיים
-----------

מרציאנו מתגורר בבית עריף ומנהל את בית הדואר בשוהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שרון מרציאנו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* עמוד המאמן באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  גיא גפן ומאור לוי, שרון מרציאנו חתם כמאמן עירוני אשדוד, באתר דאבל פס, 3 בדצמבר 2016
**הראלד ווסט** (בגרמנית: **Harald Wust**‏; 14 בינואר 1921 - 2 באוקטובר 2010) היה גנרל גרמני אשר שימש כמפקח הכללי (מקביל לתפקיד הרמטכ"ל) של הבונדסוור (צבא גרמניה) בין השנים 1976–1978.

ביוגרפיה
--------

ווסט נולד בקיל ב-14 בינואר 1921. ב-1941 הוא התגייס ללופטוואפה ושימש כקצין מודיעין במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא הגיע לדרגת לויטננט, ועם סיום המלחמה נפל בשבי הצבא האדום. לאחר שחרורו, למד חינוך וכתב מספר ספרי ילדים. ב-1956 הוקם מחדש הלופטוואפה, ו-ווסט הוזמן להצטרף אליו. בין 1958–1959 הוא השתתף בקורס המטכ"ל הראשון של הבונדסוור, וסיים אותו במקום הראשון. כתוצאה מכך, הוא קודם במהירות בסולם הדרגות, וב-1975 מונה לסגן המפקח הכללי של הבונדסוור (מקביל לרמטכ"ל). ב-30 בנובמבר 1976, מת במפתיע המפכ"ל ארמין צימרמן, ו-ווסט הפך אוטומטית למפכ"ל החדש.

ב-1978 התגלה שלותר-ארווין לוץ, קצין ועובד בכיר במשרד ההגנה, היה למעשה מרגל של השטאזי. בעקבות לכידתו של לוץ, נחשפו מרגלים נוספים בצבא הגרמני, ו-ווסט ספג ביקורת ציבורית קשה. בעקבות כך, הוא התפטר מתפקידו ב-11 בדצמבר של אותה שנה.

קישורים חיצוניים
----------------

* הראלד ווסט, באתר הספרייה הלאומית הגרמנית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011566260205171
* GND: 129113425
* ISNI: 0000 0000 2540 8433
* LCCN: n84106998
* SUDOC: 079218482
* VIAF: 261909852
* WorldCat: lccn-n84106998

 |
**אמברואז פרה** (בצרפתית: **Ambroise Paré**‏; סביב 1510 – 1590) היה כירורג צרפתי, מהרופאים הבולטים בעידן הרנסאנס. שמו של פרה הלך לפניו בכל רחבי אירופה, לא רק בזכות היותו רופא מצוין אלא גם בזכות יחסו ההומני למטופליו. נחשב לאבי הרפואה הכירורגית המודרנית ומגדולי המנתחים.

קורות חיים
----------

פרה נולד בלאוואל שבצרפת. בגיל 23 עבר לפריז. את הכשרתו הרפואית באנטומיה ובכירורגיה רכש בבית החולים הידוע הול דיה, שם שימש כשוליה. לאחר מכן הפך לכירורג צבאי, תפקיד אותו מילא בהצלחה מרובה במשך 15 השנים הבאות. הצלחותיו הרפואיות הקנו לו מוניטין גם מחוץ לצבא, ובהמשך התמנה למשרת הכירורג המלכותי בחצרו של המלך אנרי השני. הוא התמיד במשרה זו גם בחצר יורשיו המלכים
פרנסואה השני, שארל התשיעי ואנרי השלישי.

במסגרת התנסויותיו בצבא פיתח שיטות טיפול חדשניות. כך למשל, באותה תקופה, הטיפול המקובל בפציעות ירי היה צריבתם בשמן רותח, וזאת מתוך אמונה כי האזור הפצוע מורעל. באחת הפעמים שבהם טיפל בחייל, אזל השמן הרותח ופרה החליט לנסות תחליף. הוא יצר תערובת של חלמון ביצה, שמן ורדים וטרפנטין, משח אותה על הפצע ואז חבש אותו. להפתעתו, פרה גילה כי הטיפול האלטרנטיבי הוביל להחלמה מהירה יותר מזה שהוכיח הטיפול הקונבנציונלי.

את מסקנותיו פרסם ב-1545, אולם אלו התקבלו בתחילה בבוז על ידי הקהילה הרפואית משום שנכתבו בשפה הצרפתית ולא בלטינית,
כפי שהיה מקובל באותה תקופה. מצד שני הייתה זו הפעם הראשונה שספרות מקצועית בתחום הרפואה נכתבה בשפה הנגישה לקהל הרחב, והודות לכך זכה פרה למוניטין גם מחוץ לחוג המדעי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמברואז פרה** בוויקישיתוף
* אמברואז פרה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266472905171
* BIBSYS: 90245509
* BNC: 000476972
* BNE: XX1067304
* BnF: cb12508902d (data)
* CANTIC: a1032401x
* CiNii: DA02149399
* GND: 11873928X
* ICCU: SBLV120323
* ISNI: 0000 0001 2369 2423
* LCCN: n50050248
* NDL: 00452115
* NKC: nlk20000079355
* NLA: 35408676
* NLG: 229595
* NLP: a0000002534191
* NTA: 070515492
* RERO: 02-A000128347
* SELIBR: 316460
* SNAC: w6612cp9
* SUDOC: 027292347
* Trove: 942201
* VcBA: 495/101610
* VIAF: 73958939
* WorldCat: lccn-n50050248

 |
רבי **שבתי זוסמן הכהן** היה רב בפולין ובהולנד, מחבר הספרים **מאיר נתיב** ו**עמודי כסף**.

ביוגרפיה
--------

נולד לרבי אליעזר זוסמן נכדו של רבי מאיר כ"ץ, אביו של בעל הש"ך. כפי הנראה בצ'חנוביץ שבפולין שם גם כיהן ברבנות. 

משנת תקל"א עד תקל"ב שימש ברבנות בסוקולוב שבפולין, ואחר כך בלייוורדן שבהולנד.

נפטר בעיירה שדליץ.

יצירותיו
--------

החיבור "מאיר נתיב" (ג׳ חלקים, אלטונא תקנ"ג-תקס"ב) נדפס בחייו הוא ציונים לכל הלכות הש"ס המבוארות ברש"י ובתוספות במקומות ובמסכתות אחרות, וכן הוספות ל"מסורת הש"ס". החיבור הודפס בשנית בתלמוד בבלי דפוס זיטאמיר אך לא בדפוס וילנא. וכן נדפס במספר מהדורות חדשות של הש"ס.

ספרו בהלכה "עמודי כסף" על דיני נדה וטריפות ושו"ת, נדפס על ידי נכדו משה ישראל בווארשה תרמ"ד.

קישורים חיצוניים
----------------

* ****מאיר נתיב** ח"א**, אלטונה, תקנ"ג, באתר היברובוקס
* ****מאיר נתיב** ח"ב**, אלטונה, תקנ"ג, באתר היברובוקס
* ****עמודי כסף****, ווארשא, תרמ"ד, באתר היברובוקס
* שבתי בן אליעזר זוסמן כץ, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  צייחאנובייץ, באתר מרכז מורשת יהדות פולין
2. ↑  הדפסת התלמוד

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007300069005171

 |
**יצחק ארנון** (22 ביוני 1909 – 2 באפריל 2005) היה אגרונום ישראלי, מנהל מכון וולקני, חתן פרס ישראל לחקלאות לשנת תשל"א.

קורות חיים
----------

יצחק ארנון נולד באנטוורפן שבבלגיה לשלמה גד אהרונוביץ, לוטש יהלומים, ולמכלה לבית אורבך מפולין. בהיותו בן 6 ומלחמת העולם הראשונה בעיצומה, ברחה המשפחה מאנטוורפן המופגזת על ידי הגרמנים ללונדון. בשנת 1916 בהמלצת רופאיו של האב, עברה המשפחה לאזורים הכפריים של אנגליה. בכפר הקטן ווינג בדרום אנגליה, לא רחוק מאחוזתו של הברון מאיר דה רוטשילד, התגוררה המשפחה עד שחזרו בשנת 1918 ללונדון וסבלו מאימת ההפצצות של הגרמנים על העיר. עם תום המלחמה חזרה המשפחה לאנטוורפן. את לימודיו סיים בעיר זו, שם גם היה בתנועת הנוער הציונית "בר כוכבא", שהייתה מסונפת לתנועת הצופים העולמית. בשנת 1929 נישא להלדה גינציג, שהגיעה עם משפחתה לבלגיה עם תום המלחמה מחבל בוהמיה בצ'כוסלובקיה. לאחר סיום לימודי האגרונומיה במכון האגרונמי העליון בז'מבלו (L'institut agricole de l'Etat à Gembloux) שבין בריסל לנאמור, גויס לצבא ושירת בחיל הפרשים ואף סיים קורס קצינים.

בשנת 1932 עלו יצחק והלדה לארץ ישראל. בשנת 1935 נולד בנם הבכור דנצ'ו ארנון.

ארנון עבד כאגרונום בתחנת הניסיונות בעכו, בתחנת הניסיונות ברחובות ומשנת 1958 ועד צאתו לגמלאות ניהל את מכון וולקני לחקר החקלאות בישראל. בשנת 1965 זכה בפרס הזרע. בשנת תשל"א (1971) קיבל את פרס ישראל לחקלאות. לאחר פטירתו של חיים הלפרין הוא לקח על עצמו את עריכת האנציקלופדיה לחקלאות. נפטר בגיל 96.

חיים אישיים
-----------

נכדתו היא המפיקה והבמאית ארנה רביב.

פרסומיו
-------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.

לקריאה נוספת
------------

* 'Arnon, Itzhak', in: *Who's who in world Jewry*, 1955, p. 27.

קישורים חיצוניים
----------------

* רשימת הפרסומים של יצחק ארנון, בקטלוג הספרייה הלאומית
* יצחק ארנון במכון וולקני
* יצחק יעקבי, חתני פרס ישראל – תשל"א: החוקר שתרם לחיסול המחסור, דבר, 28 באפריל 1971
* יצחק ארנון (1909-2005), דף שער בספרייה הלאומית
* ARNON (Aharonowitz), ISAAC, אנציקלופדיה יודאיקה (מהדורה שנייה) כרך 2 עמ' 480

הערות שוליים
------------

1. ↑  ‏פרס הזרע‏ (Q120076418)
2. ↑  פרס "הזרע" תשכ"ה הוענק לפרופסור יצחק ארנון, דבר, 8 ביולי 1965
3. ↑  משה קצב. פרס "הזרע" לפרופ' ארנון, דבר, 30 ביולי 1965
4. ↑  יהודה הגדרתי, פרס הזרע לאיש הזרע, הַבֹּקֶר, 8 ביולי 1965
5. ↑  ‏אנציקלופדיה יודאיקה (מהדורה שנייה)‏ (Q22074611)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304825205171
* BnF: cb12988631h (data)
* GND: 171954114
* ISNI: 0000 0001 0859 9562
* LCCN: n50029306
* NLA: 35008479
* NTA: 069215146
* SELIBR: 36695
* SUDOC: 057154465
* VIAF: 109891537
* WorldCat: lccn-n50029306

 |
**ארמין צימרמן** (בגרמנית: **Armin Zimmermann**;‏ 23 בדצמבר 1917 – 30 בנובמבר 1976) היה אדמירל גרמני אשר שירת בקריגסמרינה במהלך מלחמת העולם השנייה, ולאחר המלחמה התגייס לבונדסוור ושימש כמפקח הכללי שלו (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 1972–1976.

ביוגרפיה
--------

צימרמן נולד בלומנהאו ב-23 בדצמבר 1917. ב-1937 הוא התגייס לקריגסמרינה ובמהלך מלחמת העולם השנייה שימש כמפקד שייטת שולות המוקשים ה-46 בתעלת למאנש. לקראת סוף המלחמה הוא הוביל את הפשיטה על גרנוויל - אחת ההצלחות האחרונות של הקריגסמרינה במלחמה. במהלך המלחמה הוא נפצע קשה וקיבל את הצלב הגרמני בזהב. לקראת סוף המלחמה נפל בשבי הבריטי, ולאחר מכן עסק בפינוי מוקשים מחופי גרמניה.

ב-1956 הוא התגייס לדויטשה מרינה בדרגת קורבטנקפיטן. הוא שימש כנספח הצי הגרמני בלונדון וכמפקד שייטת שולות המוקשים של הצי. בין 1968–1970 שימש כמפקד הצי הצפוני של הבונדווסר. בין 1970–1972 הוא שימש כמפקד הדויטשה מרינה. ב-31 במרץ 1972 הוא מונה למפקח הכללי של הבונדסוור. הוא היה איש הצי הראשון שהפך למפכ"ל הבונדסוור. ביוני 1976 הוא החל לסבול מהשפעות מאוחרות של פציעתו מימי המלחמה. הוא נפטר ב-30 בנובמבר של אותה שנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארמין צימרמן** בוויקישיתוף
* ארמין צימרמן באתר משרד ההגנה הגרמני

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1028595328
* VIAF: 290098354
* WorldCat: viaf-290098354

 |
**רוברט פ. ברק** (באנגלית: **Robert P. Burke**) הוא קצין בדימוס בדרגת אדמירל בצי ארצות הברית. בתפקידו האחרון כיהן כמפקד כוחות הצי בפיקוד אירופה ואפריקה.

ביוגרפיה
--------

ברק גדל בפורטיג' שבמישיגן. הוא בעל תואר ראשון בהנדסת אלקטרוניקה מאוניברסיטת מערב מישיגן ותואר שני בהנדסת אלקטרוניקה מאוניברסיטת מרכז פלורידה. 

שירת בצוללות הטילים הבליסטים "פון שטויבן", ו"מרילנד" ובצוללת התקיפה "ברמרטון". מנובמבר 2002 עד אוגוסט 2005 פיקד על צוללת התקיפה "המפטון", בתקופת שירותו הוצבה הצוללת במשימות בים התיכון וכן השתתפה בפעילות מתחת לקוטב הצפוני. על שירותו זכה מטעם הצי בפרס ע"ש ג'ק דרבי למנהיגות ובפרס למנהיגות ע"ש ג'יימס סטוקדייל. בהמשך שירותו פיקד על פלגת פיתוח הצוללות 12. 

תפקיד מטה שלו כללו בין היתר מדריך וראש מחלקת הנדסת אלקטרוניקה בבית הספר להנעה גרעינית של הצי, חבר בצוות הערכה בשייטת הצוללות של הצי האטלנטי, סגן ראש מחלקת תכנון בפיקוד הכוחות השלובים, ראש מחלקת הנעה גרעינית בצוללות וקצין אג"ם בפיקוד כוחות הצי. 

כקצין בדרגות האדמירל, שימש סגן מפקד הצי השישי של ארצות הברית, קצין אג"ם של כוחות הצי באירופה ובאפריקה, מפקד קבוצת הצוללות השמינית וראש תחום תוכניות ומדיניות כוח אדם במטה הצי.

במאי 2016 מונה לראש אגף כוח האדם במטה הצי. ביוני 2019 קודם לדרגת אדמירל ומונה לסגן ראש המבצעים הימיים. ביולי 2020 מונה למפקד כוחות הצי באירופה ובאפריקה. הוא כיהן בתפקיד עד יוני 2022 כאשר במקומו מונה סטיוארט מונץ'.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוברט ברק** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר צי ארצות הברית

הערות שוליים
------------

1. ↑  על הצוללת המפטון באתר uscarriers.net

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SUDOC: 203816528

 |
**קרלה אנדרסון הילס** (באנגלית: **Carla Anderson Hills**; נולדה ב-3 בינואר 1934) היא אשת ציבור ומשפטנית אמריקאית. כיהנה כמזכירת השיכון והפיתוח העירוני בממשל ג'רלד פורד, וכנציבת הסחר של ארצות הברית. היא הייתה האישה הראשונה שכיהנה כמזכירת השיכון והפיתוח העירוני והאישה השלישית לכהן בקבינט הפדרלי של ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

נולדה בשם **קרלה אנדרסון** בלוס אנג'לס שבמדינת קליפורניה. היא קיבלה את בעלת תואר B.A. מאוניברסיטת סטנפורד, לאחר שלמדה במכללת סנט הילדה שבאוניברסיטת אוקספורד. היא בוגרת אוניברסיטה במשפטים מאוניברסיטת ייל ובשנת 1958 נישאה לרודריק מ. הילס, שנת סיום חוק לימודיה.

הילס התקבלה לבר המשפטים בקליפורניה בשנת 1959, ושימשה לעוזרת של התובע הכללי של לוס אנג'לס בשנים 1959–1961. מ-1962 עד 1974 הייתה שותפה במשרד עורכי דין. בשנת 1972, היא הייתה מורה מן החוץ באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. היא נשיאתה לשעבר של האיגוד הלאומי של עורכות הדין.

היא הייתה עוזרתו של התובע הכללי של ארצות הברית ועמדה בראש המחלקה האזרחית של מחלקת המשפטים של ארצות הברית בטרם נקראה לשרת כמזכירת השיכון והפיתוח העירוני. אליוט ריצ'רדסון, אז התובע הכללי של ארצות הברית, ביקש למנותה לעוזרתו ב-1973, אך הוא התפטר זמן קצר לאחר מכן בעקבות פרשת ווטרגייט. את ההצעה חידש יורשו, ויליאם בארט סאקסביה, ב-1974.

חוסר הניסיון המשמעותי של הילס היה נושא שנוי במחלוקת במהלך הדיונים על מועמדותה לעמוד בראש מחלקת השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית. בין השנים 1978 ל-1989 היא שוב עבדה כעורכת דין, והיא שימשה כיושבת העירוני המכון העירוני בשנים 1983–1988.

הילס שימשה כנציבת הסחר של ארצות הברית תחת הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש מ-1989 עד 1993. בין 2007 ל-2017 כיהנה כיושבת ראש המועצה ליחסי חוץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרלה הילס** בוויקישיתוף
* קרלה אנדרסון הילס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* קרלה א. הילס, באתר "C-SPAN" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  A CROWBAR FOR CARLA HILLS, באתר הניו יורק טיימס, 10 ביוני 1999
2. ↑  Carla Anderson Hills
3. ↑  Carla A. Hills

| מזכירי השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| רוברט ויוור • רוברט ווד • ג'ורג' רומני • ג'יימס לין • קרלה הילס • פטרישה רוברטס האריס • מון לנדרו • סמואל פירס • ג'ק קמפ • הנרי סיסנרוס • אנדרו קואומו • מל מרטינס • אלפונסו ג'קסון • סטיב פרסטון • שון דונובן • חוליאן קסטרו • בן קרסון • מרשה פאדג' | החותם של מחלקת השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007436202905171
* GND: 173137113
* ISNI: 0000 0000 8292 9331
* LCCN: n82076242
* NARA: 10568596
* NTA: 071054561
* SNAC: w6ch0fwf
* SUDOC: 055385176
* VIAF: 108921352
* WorldCat: lccn-n82076242

 |
**הראלד קויאט** (בגרמנית: **Harald Kujat**; נולד ב-1 במרץ 1942) הוא גנרל גרמני בדימוס אשר שימש כמפקח הכללי (מקביל לתפקיד הרמטכ"ל) של הבונדסוור (צבא גרמניה) בין השנים 2000–2002. לאחר מכן שימש כיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו עד 2005.

ביוגרפיה
--------

קויאט נולד ב-1 במרץ 1942 בכפר מילקה שהשתייך אז לגרמניה הנאצית וכיום נמצא בתחומי פולין. אביו היה איכר אשר שרת בוורמאכט ונהרג במהלך מלחמת העולם השנייה. עם סיום המלחמה נמלטה משפחתו מאימת הצבא האדום אל העיר קיל. ב-1959 הוא התגייס ללופטוואפה. ב-1965 הוא הועלה לדרגת לויטננט. בין השנים 1972–1975 הוא שימש כקצין מטהו של שר ההגנה גאורג לבר. בין 1975–1977 הוא למד במכללת המטה הכללי בהמבורג. לאחר מכן שימש לתקופה קצרה כקצין מטהו של שר ההגנה הנס אפל. בשנים הבאות הוא מילא תפקידים מנהליים במשרד ההגנה ובמשרד הקנצלר בבון, וב-1985 מונה למפקד גדוד הלופטוואפה ה-2.

ב-1988 הוא למד במכללת ההגנה של נאט"ו ברומא והועלה לדרגת אוברסט. ב-1989 הוא מונה לנציג גרמניה בוועדה הצבאית של נאט"ו בבריסל. ב-1996 הוא נשלח לבוסניה והרצגובינה כחלק מכוח האכיפה של נאט"ו. בהמשך אותה שנה הוא חזר לבלגיה ומונה לסגן ראש המטה הצבאי הבינלאומי של נאט"ו. ב-1998 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט, חזר לברלין ומונה ליועצו של שר ההגנה רודולף שרפינג. ב-1 ביוני 2000 הוא הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקח הכללי (מקביל לתפקיד הרמטכ"ל). ב-1 ביולי 2002 הוא פרש מתפקידו והתמנה לתפקיד יושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו. ב-17 ביוני 2005 הוא פרש מהצבא.

מאז יולי 2016 חבר קויאט במכון המחקר "דיאלוג הציוויליזציות" בברלין. מכון הממומן בידי ולדימיר יאקונין - מקורבו של נשיא רוסיה ולדימיר פוטין. במהלך השנים ספג קויאט ביקורת רבה בשל עמדותיו הפרו-רוסיות ותמיכתו בנשיא פוטין. שגריר ארצות הברית בגרמניה ג'ון קורנבלום כינה אותו "גנרל סובייטי".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הראלד קויאט** בוויקישיתוף
* הראלד קויאט, באתר הספרייה הלאומית הגרמנית
* הראלד קויאט באתר נאט"ו

הערות שוליים
------------

1. ↑  Krieg in Syrien: Russland-Lob von Ex-Bundeswehrgeneral irritiert Berlin. I
2. ↑  כתבה בבילד

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 122532252
* ISNI: 0000 0000 4390 1862
* LCCN: no89007371
* NTA: 133026264
* VIAF: 45185580
* WorldCat: lccn-no89007371

 |
**דירוקסימל פומרט** (בלועזית: **Diroximel fumarate**) היא תרופה המשמשת לטיפול בטרשת נפוצה התקפית הפוגתית (RRMS) בחולים מבוגרים. מטרת הטיפול בתרופה היא להפחית את שיעור התקפי המחלה ולהאט את התקדמות הנכות. בישראל התרופה מוכרת בשמה המסחרי **וומריטי (Vumerity)**.

וומריטי מסייעת בהגנה על מערכת העצבים המרכזית, בנוסף היא בעלת השפעה אנטי דלקתית ובעלת השפעה על דיכוי של מערכת החיסון. ההשפעות השליליות הנפוצות ביותר שלה הן הסמקה ובעיות במערכת העיכול.

שימוש רפואי
-----------

בישראל **דירוקסימל פומרט** נמצאת בשימוש לטיפול בטרשת נפוצה התקפית הפוגתית בחולים מבוגרים. דירוקסימל פורמט שייך לקבוצת התרופות המשפיעות על מערכת העצבים.

מנגנון פעולה
------------

מנגנון הפעולה אינו מפוענח דיו. ידוע על הפעלה של פקטור שעתוק nuclear factor erythroid 2-related factor 2 (NFE2L2).

מינון ואופן השימוש
------------------

התרופה זמינה כקפסולה 231 מ"ג בעלת מנגנון שחרור מושהה במעי.

* מינון התחלתי מומלץ בימים 1–7 הינו קפסולה אחת במינון של 231 מ"ג פעמיים ביום.
* מינון שגרתי מומלץ הינו 2 קפסולות במינון של 231 מ"ג פעמיים ביום.

ניתן ליטול וומריטי עם או ללא מזון. במידה ונוטלים את התרופה עם מזון, יש להימנע מארוחה עתירת שומן ועתירת קלוריות (הארוחה יכולה להכיל לא יותר מ-700 קלוריות ולא יותר מ-30 גרם שומן).

התוויות נגד
-----------

* אסור לשימוש בחולים הסובלים מ-PML (חולי מוח מתקדם רב-מוקדי) או אם קיים חשד למחלה.
* אסור לשימוש בנשים בהריון.
* אסור לשימוש בילדים ומתבגרים מתחת לגיל 18 שנים.
* אסור לשימוש בחולים המאובחנים ב-HIV.
* אסור לשימוש בחולים הסובלים מהפרעות חמורות בקיבה או במערכת העיכול.

תופעות לוואי
------------

תופעות הלוואי העיקריות שדווחו במחקרים בעקבות הטיפול כוללות: הסמקה, שלשול, בחילה, כאבי בטן, הקאות. רוב תופעות הלוואי היו קלות עד מתונות וחלפו תוך מספר שבועות. השימוש בוומריטי עלול לגרום לשינוי במספר תאי הדם הלבנים בדם ושינויים בערכי תפקוד הכליות והכבד. טרם הטיפול בוומריטי הרופא יבצע בדיקת דם על מנת לבדוק את מספר תאי הדם הלבנים ואת תפקודי הכליות ותפקודי הכבד. הרופא יחזור על בדיקות אלו באופן סדיר במהלך הטיפול.

תופעת לוואי נדירה אך עלולה להיות קטלנית עשויה להיות תסמיני PML הכוללים חולשה חדשה או החמרת חולשה בצד אחד של הגוף, תנועות מגושמות, שינויים בראייה, בחשיבה או בזיכרון, בלבול או שינויי אישיות הנמשכים מספר ימים. במצבים אלו יש לפנות מיד לרופא לצורך בירור.

מינון יתר
---------

לתרופה לא קיים אנטידוט ספציפי. תסמינים המתרחשים כתוצאה ממינון יתר מטופלים באופן סימפטומטי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מידע על התרופה
2. ↑  כל הבריאות - וומריטי, 231 מ"ג, 120 קפסולות (Vumerity), באתר call.gov.il
3. ↑  Wayback Machine, web.archive.org, ‏28 באפריל 2022

  

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**ועידת קונסטנטינופול השנייה** הייתה הוועידה האקומנית החמישית של הכנסייה. הוועידה התכנסה ביוזמתו של יוסטיניאנוס הראשון בקונסטנטינופול, בין ה-5 במאי ל-2 ביוני 553.

יוסטיניאנוס כינס את הוועידה במטרה להשיג פשרה שתתקבל על המיאפיזיטים ("מונופיזיטים") ותבטיח את שובם לחיק הכנסייה הממוסדת. כדי להרגיע את המיאפיזיטים מכל חשש לנסטוריאניות, ביקש הקיסר מהבישופים המתוועדים לגנות כתבים אנטי-אלכסנדרוניים מאת שלושה תאולוגים אנטיוכיים מנוחים – תאודורט מקירוס, תאודור ממופאסטיה וחיבא האורפלי. הכתבים שנועדו לגינוי נודעו כ"שלושת הפרקים" (τρία κεφάλαια). כתבים אלו הכילו הצהרות כריסטולוגיות שחידדו מדי את הבידול בין האנושי לאלוהי בטבע ישו לטעמם של המיאפיזיטים, לצד התקפות אישיות חריפות על מנהיגיהם ההיסטוריים, כמו קירילוס האלכסנדרוני. הדרישה הציתה את המחלוקת המכונה "מחלוקת שלושת הפרקים (אנ')".

האפיפיור ויגיליוס, גינה אמנם את שלושת הפרקים אך דרש לנקות את שמם של תאודורט וחיבא, הוחזק על ידי יוסטיניאנוס כשבוי בקונסטנטינופול מאז שנת 547. ויגיליוס סירב להסכים לחתום. בשנת 551 פרסם הקיסר צו שחידש את גינוי שלושת הפרקים. בשנת 553 נראה היה כי הניצים קרובים להסכמה, והבישופים המזרחיים חזרו בהם מגינוי שלושת הפרקים, אך האפיפיור דרש כי הוועידה תתכנס באיטליה או בסיציליה כדי להבטיח לכנסייה המערבית ייצוג הוגן, ולכך יוסטיניאנוס לא הסכים. הוא כינס את הוועידה בקונסטנטינופול, והאפיפיור לא לקח בה חלק. הוועידה קיימה שמונה ישיבות ו-165 הבישופים שנכחו בה גינו באופן סופי את שלושת הפרקים.

למעט שישה-עשר נציגים לטיניים מבישופות קרתגו ומאיליריה, כל המשתתפים בוועידה היו מן המזרח היווני. החלטות הוועידה קיבלו תוקף מחייב בכנסייה הכלקדונית של אותם הימים, והן מקובלות כיום על הנצרות הקתולית, רוב הכנסיות הפרוטסטנטיות והנצרות האורתודוקסית.

עם זאת, מטרתה המקורית של הוועידה - פיוס בין הכלקדונים למיאפיזיטים - לא הושגה. כאשר רומא שוחררה מכיבוש הגותים, יוסטיניאנוס הסכים לאפשר לאפיפיור לשוב אליה, ובלבד שהאחרון יכיר בהחלטת ועידת קונסטנטינופול השנייה, ואכן האפיפיור נכנע לבסוף לדרישותיו של יוסטיניאנוס וגינה את שלושת הפרקים.

קישורים חיצוניים
----------------

* ועידת קונסטנטינופול השנייה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| ועידות אקומניות של הכנסייה |
| --- |
| שבע הוועידות הראשונות | ועידת ניקיאה • ועידת קונסטנטינופול הראשונה • ועידת אפסוס • ועידת כלקדון • ועידת קונסטנטינופול השנייה • ועידת קונסטנטינופול השלישית • ועידת ניקיאה השנייה |
| ועידות קתוליות | ועידת קונסטנטינופול הרביעית (קתולית) • ועידת סוטרי • ועידת לטראנו הראשונה • ועידת לטראנו השנייה • ועידת לטראנו השלישית • ועידת לטראנו הרביעית • ועידת ליון הראשונה • ועידת ליון השנייה • ועידת ויין • ועידת פיזה • ועידת קונסטנץ • ועידת סיינה • ועידת בזל • ועידת לטראנו החמישית • ועידת טרנטו • ועידת הוותיקן הראשונה • ועידת הוותיקן השנייה |
| ועידות אורתודוקסיות | ועידת קונסטנטינופול הרביעית (אורתודוקסית) • ועידת קונסטנטינופול החמישית • כנס ירושלים (נצרות) |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260169605171
* BNE: XX23576
* GND: 4032374-2
* LCCN: n84091972
* NKC: kn20050512058
* SUDOC: 031399096
* VIAF: 240320258
* WorldCat: lccn-n84091972

 |
**מודי כידון** (נולד ב-17 בספטמבר 1954) הוא איש עסקים הפועל בתחומי הנדל"ן בישראל ומחוצה לה ועוסק גם בהון סיכון ובפרסום.

ביוגרפיה
--------

כידון, בוגר בית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה, שירת כטייס בחיל האוויר, והמשיך לטוס עד גיל 45, במסגרת שירות מילואים, אותו סיים בדרגת רב-סרן. הוא בוגר תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת תל אביב, ולימודי ניהול מתקדמים (AMP) בבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת הרווארד. כידון מתגורר בתל אביב, ואב לארבעה ילדים. 

את דרכו בעולם העסקים, החל ב-1981, עם שחרורו משירות קבע, כאשר הצטרף לחברת הפרסום גיתם מערכות תדמית, שנוסדה על ידי אביו יוחנן (דובז'ה) גולדברג-כידון, ובן דודו משה תאומים. הצלחת החברה בשוק הישראלי הובילה בשנת 1994 את ענקית הפרסום אומניקום להיות לחברת הפרסום הבינלאומית הראשונה המשקיעה בישראל, באמצעות רכישת 49% מגיתם על ידי BBDO Worldwide, והקמת Gitam/BBDO. החברה הישראלית מחזיקה כיום בעשר חברות בתחומי הפרסום, יחסי ציבור, תוכן שיווקי, ייעוץ אסטרטגי, דיגיטל, הפקה, ורכש מדיה. מזה 25 שנים ברציפות, נמנית גיתם בין ארבע קבוצות הפרסום המובילות בישראל.

באוגוסט 1997 יזמה גיתם והפיקה את הפרסומת הראשונה שצולמה בחלל. הפרסומת הייתה עבור החלב העמיד של תנובה, שתדמיתו נפגעה בעקבות פרשת הסיליקון בחלב. הפרסומת אף נרשמה בספר השיאים של גינס. 

כידון כיהן כיו"ר איגוד חברת הפרסום במשך ארבע קדנציות: בשנים 1994-1990 ו-2013-2009. בשנים 1990 - 1994 הוביל מאבק לפלורליזם של מכירת פרסום בטלוויזיה המסחרית, יזם את הקמת חברת הרייטינג לטלוויזיה והיה יו"ר וועדת המחקר אשר קבעה את שיטת המדידה. בכהונתו הרביעית, החל מ-2009, היה מעורב בשינוי שיטת התגמול בענף הפרסום. האיגוד בראשותו היו הגוף שיזם את גוף מדידת הרייטינג באינטרנט בישראל.

כידון נמנה עם מייסדי חברת ויתניה בשנת 1995. ויתניה היא חברה יזמית בתחום נדל"ן מניב. בשנת 2021 מכרה החברה את אחד המגדלים בפרויקט ויתניה תל אביב לבנק הפועלים תמורת 970 מיליון ש"ח.

בשנת 2010 הקים כידון יחד עם יניב מלמוד את חברת אלטו (Alto). החברה מנהלת קרנות נדל"ן בארצות הברית בתחומי הלוגיסטיקה והמרכזים המסחריים. אלטו גייסה עד שנת 2023 כ-330 מיליון דולר ושווי נכסיה עומד על 1.4 מיליארד דולר.

בנוסף, מחזיק כידון באמצעות חברות בבעלותו נדל"ן כגון בית רשת.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר גיתם BBDO
* אתר ויתניה
* אתר אלטו

הערות שוליים
------------

1. ↑  First commercial filmed in space באתר ספר השיאים של גינס (באנגלית)
2. ↑  אורן פרוינד, ויתניה השלימה הנפקה ראשונית בתל אביב בשווי של 460 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 30 ביולי 2015
3. ↑  דותן לוי, בנק הפועלים רוכש מגדל משרדים בת"א בכמיליארד שקל, באתר כלכליסט, 21 ביוני 2021
4. ↑  אתר למנויים בלבד יורם גביזון, קרן אלטו של כידון רוכשת מרכז מסחרי בקליפורניה ב–165 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 17 במרץ 2014
5. ↑  אתר למנויים בלבד יורם גביזון, קרן אלטו מממשת נכס נוסף ברווח של 130%, באתר TheMarker‏, 23 בדצמבר 2013
6. ↑  ניצן כהן, מודי כידון ויניב מלמוד מממשים נדל"ן ברווח של 140%, באתר אייס, 9 באוגוסט 2022
**דֵאוּס אֶקְס מָכִֿינַה** (בלטינית: **Deus ex machina**; מיוונית: **Ἀπὸ μηχανῆς θεός**, אָפּוֹ מֵכַאנֵס תֶאוֹס) הוא מונח שפירושו **אֵל מחוץ מכונה** ("מכונה" במובן של מנגנון, מכניקה).

משמעות המונח
------------

מונח זה משמש לתיאור מצב בסיפור או דרמה, בו הכותב מכניס לעלילה גורם נוסף, שאינו נובע מהשרשרת הסיבתית העלילתית, על מנת לפתור בעיות עלילתיות. לדוגמה: באגדת העם כיפה אדומה, מופיע בסוף הסיפור צייד, שמציל את הדמויות, אף על פי שהופעתו אינה נובעת סיבתית מתוך שרשרת האירועים הקודמים. 

בהשאלה, הביטוי מתייחס למצב בו אנשים מצפים לסיוע שיבוא מן החוץ, "דאוס אקס מכינה", לאחר שלא פתרו בעיה בעצמם.

מקור המונח בתיאטרון
-------------------

מקורו של המונח בתיאטרון היווני, בו מכונה הייתה מורידה "אל" לבמה, כדי לפתור מצב שאין דרך אחרת להתירו. מקור הביטוי בספרו של הורטיוס, "על אמנות הפיוט", שטען שעל הסופר להימנע משימוש ב"אל המגיח ממכונה" כדי לפתור בעיות בעלילה. בספרו "הפואטיקה", יוצא אריסטו נגד שימוש בדאוס אקס מכינה, הפוגם, לדעתו, בכוחה של השרשרת הסיבתית בעולם המיוצג. כותב הטרגדיות היווני אוריפידס היה ידוע בשימושו בתחבולה אמנותית זו. 

לתחבולה זו קמה התנגדות גם מכיוון נוסף, בטענה שהיא פוגמת בהשעיית הספק - מאחר שלעלילה מוכנס גורם נוסף, שאינו מסתדר עם הלוגיקה הפנימית שלה, הדבר פוגם באשליה של עולם מיוצג, החסר יד מכוונת, וחושף את כוונות היוצר.

ראו גם
------

* הפואטיקה של אריסטו
* האקדח של צ'כוב
* נרטיב
* נרטולוגיה
* הנמקה (ספרות)
* השעיית הספק

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דאוס אקס מכינה** בוויקישיתוף
* דאוס אקס מכינה באתר TV Tropes (אנ') (באנגלית)
* דאוס אקס מכינה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* TV Tropes *Deus ex Machina*