recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**טרקאי** (בליטאית: **Trakų rajono savivaldybė**, להאזנה (מידע • עזרה)) הוא אחד מ-60 מחוזות משנה של ליטא. הוא מחוז משנה של מחוז וילנה ואוכלוסייתו מנתה בשנת 2011, קרוב ל-35,000 תושבים.

מחוז-משנה טרקאי משתרע על פני 1,208 קמ"ר. העיר טרקאי היא העיר הגדולה ביותר במחוז-המשנה, ומשמשת כמרכז המנהלי שלו.

היסטוריה מנהלית
---------------

מחוז טרקאי היה מחוז ותיק בליטא, והשתייכו אליו עיירות רבות שאינן משתייכות אליו במתכונתו שלאחר מלחמת העולם השנייה. בשנת 1950 הוקם מחדש כיחידה מנהלית מוגדרת במעמד של מחוז-משנה, מאז נעשו שינויים ספורים בגבולותיו והוא השתייך למחוזות שונים. השיוך הנוכחי של מחוז-משנה זה למחוז וילנה וגבולותיו הנוכחיים נקבעו בשנת 1995, עם הקמתו מחדש של מנגנון המנהל של מחוז-המשנה.

דמוגרפיה
--------

ישנה ירידה בגודל האוכלוסייה במחוז-משנה טרקאי ביחס לגודלה בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, בסוף שנות ה-80 הגיעה אוכלוסיית המחוז לשיאה, ומאז חל בה פיחות מתמיד: ב-1959 נספרו בו 56,123 איש; ב-1970 נמנו בו 69,216 איש; ב-1979 נמנו בו 72,829 איש; ב-1989 נמנו בו 81,232 איש; ב-2001 נמנו בו 37,376 איש; ב-2005 נמנו בו 36,432 איש; וב-2011 נמנו בו 34,411.

יישובים
-------

במחוז המשנה שלוש ערים: עיר המחוז טרקאי, לנטבאריס, ורודישקס; שתי עיירות: אוקשטדווריס (ויסוקי-דבור) ואנושקיס (אנישוק); ועוד 440 כפרים קטנים יותר או חוות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרקאי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טרקאי (בליטאית)
* טרקאי, ברשת החברתית פייסבוק

* טרקאי, סרטונים בערוץ היוטיוב
* נתונים על מחוז-המשנה באתר ממשלתי ליטאי (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 0382 1162

 |
**בן-סחלב צריפי** (שם מדעי: *Anacamptis pyramidalis*) הוא המין בסוג בן-סחלב הנפוץ ממערב אירופה, באזור הים התיכון, ומזרחה עד איראן.

מאפיינים
--------

זהו המין היחיד בסוג בן סחלב הצומח בארץ ישראל. הוא גדל על מגוון קרקעות בחבל הים-תיכוני, ופורח יחסית מאוחר לסחלבים - בחודשים אפריל-מאי. נפוץ למדי.

הפרח גדל בארץ ישראל מהרי יהודה ועד לחרמון.

התפרחת שיבולת חרוטית צפופה רבת-פרחים (20–50) הדומה לפירמידה ומכאן שמו הלטיני. מואבק על ידי פרפרים ועשים, הבאים למוץ צוף מתוך הדורבן. תצפיות בהאבקת בן-סחלב נעשו בידי צ'ארלס דרווין במאה ה-19. במחקריו התברר שלפרח יש צוף בתוך הדרבן, בניגוד לרוב הסחלבים האחרים שהם חסרי צוף. דומה מעט לסחלב שלוש השיניים בכך שגם לו שפית המחולקת לשלוש אונות. בארץ ישראל נמצאו הכלאות שלו ושל סחלב שלוש השיניים – מקרה יחיד של הכלאה בין שני סוגים שונים של סחלבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בן-סחלב צריפי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TPL
* EOL
* ARKive
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* צמחיית ישראל ברשת
* צמח השדה
* Tropicos
 |

* בן-סחלב צריפי, בבלוג של עננת
גנרל **הנס שמידט** (בגרמנית: **Hans Schmidt**;‏ 28 באפריל 1877 – 5 ביוני 1948) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

שמידט נולד ב-28 באפריל 1877 באולם, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1895 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-121 (וירטמברג ה-3 - וירטמברג הישנה), וב-1 באוקטובר 1912 הועלה לדרגת האופטמן. ב-22 באפריל 1914 מונה שמידט לקצין מטה במטה הכללי, ושם שירת בפרוץ המלחמה. ב-15 בפברואר 1915 הוצב שמידט במטה של הדיוויזיה ה-36, ובאותה שנה מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט ה-121. ב-18 באפריל 1917 הועלה לדרגת מיור, וב-30 באוקטובר 1917 מונה לקצין מטה בקורפוס המילואים ה-25. בסוף אוגוסט 1918 הוצב שמידט במטה הדיוויזיה ה-9, ושירת שם עד סוף המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף שמידט לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-20 במרץ 1922 הועלה שמידט לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 בדצמבר 1926 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 במרץ 1928 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-13 (וירטמברג), וב-1 באוקטובר 1929 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 במרץ 1930 מונה למפקד אגד הרגלים ה-6 בהנובר, ב-31 בינואר 1931 הועלה שמידט לדרגת גנרל לוטננט, ופרש משירות פעיל.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה גויס שמידט, ומונה למפקד הדיוויזיה ה-260, שהייתה חלק מהקורפוס ה-25 במסגרת הארמייה השביעית. במהלך המערכה על צרפת פיקד שמידט על הדיוויזיה בתחילה כעתודת ה-OKH, ולאחר מכן כחלק מהקורפוס ה-13 במסגרת הארמייה ה-12. במהלך מבצע ברברוסה פיקד שמידט על הדיוויזיה בתחילה כחלק מהקורפוס הממונע ה-40 במסגרת הארמייה השנייה, ולאחר מכן כחלק מהקורפוס ה-13 במסגרת הארמייה הרביעית, עמו לחם אף במהלך הקרב על מוסקבה. ב-22 בספטמבר 1941 קיבל שמידט את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 בינואר 1942 מונה למפקד הקורפוס ה-9, שהיה חלק מארמיית הפאנצר הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. ב-1 בפברואר 1942 הועלה שמידט לדרגת גנרל חיל הרגלים, וב-6 בדצמבר 1942 הוענק לו עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-31 באוקטובר 1943 פרש שמידט משירות פעיל, וב-24 בנובמבר 1943 קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל.

ב-17 באוקטובר 1944 הוקמה על בסיס המחוז הצבאי ה-5 הארמייה ה-24, והנס שמידט מונה למפקדה. הארמייה הוצבה בדרום גרמניה, ונועדה להגן מפני פלישת בעלות הברית דרך שווייץ. ב-1 במאי 1945 נכנע שמידט בראש כוחות הארמייה לקורפוס האמריקני ה-6 בפיקוד אדוארד ברוקס ונלקח בשבי.

### לאחר המלחמה

שמידט שוחרר מהשבי בשנת 1947. לאחר שחרורו התגורר בעיר שטוטגרט, עד למותו ב-5 ביוני 1948, והוא בן 71 שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* הנס שמידט באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלא מנתה יותר מ-9,000 חיילים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1163419303
* VIAF: 1795153289953332770004
* WorldCat (עם VIAF): 1795153289953332770004

 |
נסטור בסטרטשהנסטור בסטרטשה
מצבות קבורה בסקיותמצבות קבורה בסקיות
**נסטור בסטרטשה** (**Néstor Basterretxea Arzadun**;‏ 6 במאי 1924 – 12 ביולי 2014) היה צייר ופסל ספרדי-בסקי.

ביוגרפיה
--------

נולד בברמאו, בסטרטשה גלה מספרד במהלך מלחמת האזרחים ובין השנים 1936 ל-1942 התגורר בצרפת ואחר כך בין השנים 1942 ל-1952 בארגנטינה. הוא החל לצייר בארגנטינה, ובשנת 1949 זכה בפרס "Premio Unico a Extranjeros" היוקרתי.

בשנת 1952 חזר לחבל הבסקים בספרד. הוא הוזמן להכין ציור קיר בעבור הבזיליקה של ארנזוזו (Arantzazu). בשנת 1960 החל גם לפסל. נסטור עסק לעיתים קרובות בנושאים הקשורים לתרבות הבסקית. בשנת 1982 הוא יצר סמל של עץ עם שבעה ענפים עבור הפרלמנט הבסקי.

בשנת 1989 נבחר לתכנן את הפסל באנדרטה לרועה הצאן הבסקי ברינו.

נפטר ב-2014, בן 90, בביתו שבעיר הונדריביה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נסטור בסטרטשה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007358046105171
* BNE: XX927499
* BnF: cb16563453h (data)
* CANTIC: a10998925
* GND: 133903532
* ISNI: 0000 0001 0782 8466
* LCCN: n93045198
* SUDOC: 135657849
* ULAN: 500037234
* VIAF: 65209213
* WorldCat: lccn-n93045198

 |
**נסטור אוסטפוביץ' ניז'אנקיבסקי** (באוקראינית: **Не́стор Оста́пович Нижанкі́вський**; 31 באוגוסט 1893 – 10 באפריל 1940) היה מלחין, פסנתרן ומבקר מוזיקה אוקראיני. ניז'אנקיבסקי היה חלק מהאסכולה הלאומית של המלחינים האוקראיניים.

ביוגרפיה
--------

קברו של ניז'אנקיבסקי בסטרי
נסטור ניז'אנקיבסקי נולד ב-31 באוגוסט 1893 בבז'ז'ני, אז תחת שלטון האימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום באוקראינה). אביו היה המלחין, המנצח, והכומר היווני-קתולי אוסטאפ ניז'אנקיבסקי. משפחתו של ניז'אנקיבסקי עברה לסטרי ב-1900, ושם הוא סיים לימודיו בבית ספר ובגימנסיון. אחר כך, הוא החל ללמוד במכון הגבוה למוזיקה על שם מיקולה ליסנקו בלבוב.

במלחמת העולם הראשונה ניז'אנקיבסקי התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי ב-1915, ואף נפל שבי לצבא הרוסי, שם שהה שלוש שנים, עד 1918. הוא קיבל תואר דוקטור מטעם אוניברסיטת וינה ב-1923, וב-1928 סיים לימודיו בקונסרבטוריון של פראג, בכיתת אמן של ויצ'סלב נובק (אנ').

ניז'אנקיבסקי שב לגליציה בכדי ללמד פסנתר ותיאוריה מוזיקלית במכון הגבוה למוזיקה על שם מיקולה ליסנקו בלבוב (בשנים 1931–39) והפך לאחד מהמייסדים וליושב הראש הראשון של איחוד המוזיקאים המקצועיים האוקראיניים. בנוסף, בשנים 1937–39 סייע בהוצאת המגזין "מוזיקה אוקראינית".

ניז'אנקיבסקי נפטר ב-10 באפריל 1940 בעיר לודז'. שרידיו הובאו לקבורה בבית הקברות של העיר סטרי ב-1993, ביוזמת בנו ובתמיכתה של ממשלת אוקראינה שם נקבר ליד קבר הוריו.

לקריאה נוספת
------------

* יורי בולקה, Нестор Нижанківський. Життя і творчість ("נסטור ניז'אנקיבסקי. חייו ועבודתו"), 1997 (באוקראינית)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נסטור ניז'אנקיבסקי** בוויקישיתוף

* נסטור ניז'אנקיבסקי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* נסטור ניז'אנקיבסקי, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  Життєвий і творчий шлях (חייו ויצירתו) מתוך יורי בולקה, "נסטור ניז'אנקיבסקי. חייו ועבודתו" (Нестор Нижанківський. Життя і творчість), 1997 (באוקראינית). זמין באתר ויקיטקסט
2. 1 2  НИЖАНКІВСЬКИЙ НЕСТОР ОСТАПОВИЧ באתר irp.te.ua (באוקראינית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 12059398X
* ISNI: 0000 0000 2362 0940
* LCCN: n83236022
* MusicBrainz: d71847c5-a3c9-4b0b-9ee1-b4c8df651701
* NKC: xx0179372
* NLP: A18767916
* VIAF: 67853404
* WorldCat: lccn-n83236022

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"נסטור ניז'אנקיבסקי"**.
*Prospero autumnale*
**בן-חצב סתווני** (שם מדעי: *Scilla autmnalis*) הוא גאופיט ממשפחת האספרגיים, אשר פורח בסתיו פעמיים באותה השנה: פעם אחת לפני בוא הגשם ופעם שנייה לאחר ירידתו.

מאפיינים
--------

לבן-חצב סתווני שתיי תפרחות שגובהן 10–15 ס"מ, אשר פורחות בחודשים אוקטובר-נובמבר בהפרש של כחודשיים זו אחרי זו. בכל תפרחת פורחים 12 ויותר פרחים. קוטרו של כל פרח פתוח 5–7 מ"מ. לכל פרח שישה עלי עטיף בצבע סגול בהיר ו-6 אבקנים, שהמאבקים שלהם בצבע סגול כהה. הפרחים מואבקים על ידי חרקים. העוקץ ארוך פי 2 מהפרח, ולאחר ההפריה הוא מוסיף להתארך. הפרי הוא הלקט, והזרעים מבשילים כבר לפני בוא הגשם. הזרעים שחורים כדוריים וקטנים.

בבסיס הצמח ישנה שושנת עלים, כשרוחב כל עלה קטן מ 5 מ"מ ואורכו 5–7 ס"מ. הבצל קטן (15–25 מ"מ), חדירתו בקרקע 2–5 ס"מ, בעל קליפות יבשות - הקליפות החיצוניות חומות והקליפות הפנימיות לבנבנות מנומרות בנקודות לבנות בהירות. הקליפות מכילות חומרים דביקים. הבצל מוגן מפני בעלי חיים על ידי רעלנים המצויים בתוך הקליפות, ביניהם הגליקוזידים שמשפיעים על הלב וכן חומרים הגורמים לגירוד. חומרים אלו, בתוספת גבישי אוקסלט-הסידן (הנקודות הלבנות הבהירות שעל הקליפות הפנימיות), הפוצעים את המעי של בעל החיים האוכל ומגבירים את חדירת הרעל לגוף, מגנים על הבצל ומרחיקים את בעלי החיים.

תפוצתו של בן-החצב הסתווני היא באזור הים תיכוני. בישראל המין גדל בחבל הים-תיכוני והוא חודר גם לאזור החרמון, ספר המדבר והר הנגב (האזור האירנו-טורני). בית הגידול הוא סדקים וכיסי קרקע על סלעי גיר קשים ובסמוך להם. אפשר למוצאו גם בשולי דשאים ובמקומות ישוב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בן-חצב סתווני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
* IPNI
* צמחיית ישראל ברשת
* צמח השדה
* Tropicos
 |

* פרופ' אבי שמידע, "בן-חצב סתווני"(הקישור אינו פעיל), באתר רשות הטבע והגנים
**BK virus** (בקיצור: ***BKV***) הוא נגיף השייך לסוג נגיפי *Polyomavirus*. הנגיף בודד לראשונה בשנת 1971, מדגימת שתן של חולה מושתל כליה, שראשי התיבות של שמו היו BK.

הנגיף חולק דמיון מולקולרי וגנטי רב לשני נגיפים נוספים במשפחה: ‏*JC virus* ו-‏*SV40*.

פתוגנזה
-------

הנגיף נפוץ במיוחד בקרב ילדים עד גיל 10. ההדבקה הראשונית נטולת תסמינים מיוחדים, ברוב המקרים, אף כי לעיתים מחולל הנגיף דלקת בדרכי הנשימה העליונות, מצב המצביע על העברתו כתרסיס באוויר.

אחרי ההדבקה הראשונית נודד הנגיף לכליות ושם הוא נותר לאורך כל החיים במצב רדום (לטנטי). אצל רוב הנשאים נותר הנגיף במצבו הרדום, אך אצל 3 אחוזים מהנשים בשליש האחרון להריונן, ואצל כמחצית ממושתלי הכליות הוא מתפרץ ועלול לגרום למחלות דלקתיות כגון נפרופתיה, העלולה לגרום לכשל כליתי.

אבחנה וטיפול
------------

הנגיף מופרש בשתן ולכן בידוד ותירבות הנגיף בהדבקת תאי פיברובלסט, או בדיקת סרולוגיה בשיטת ELISA למציאת נוגדנים מסוג IgM ו-IgG כנגד אנטיגנים נגיפיים, הן שיטות נפוצות לזיהוי הנגיף. שיטות מקובלות אחרות הן שיטת PCR, המכוונת לאשר את נוכחות *BKV* על ידי זיהוי ה-DNA שלו בדם החולה; ושיטת Real Time PCR, שאף מכמתת את הנגיף ביחידת נפח מוגדרת (בדרך כלל מספר עותקי DNA למ"ל דם).

חולים בקבוצות סיכון להתפרצות הנגיף, כמו מושתלי כליה, מטופלים בהזרקה בתרופה האנטי-ויראלית סידוֹפוֹבִיר (Cidofovir). התרופה היא אנלוג מבני לנוקלאוטידים, וגורמת לעיכוב בפעילות האנזים הנגיפי DNA פולימראז, מה שמשבש את יכולת השכפול וההתרבות של הנגיף בתאי הפונדקאי.

לקריאה נוספת
------------

* David O.White, Frank J. Fenner, **Medical Virology** fourth edition, 1994.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**הנס שלמר** (בגרמנית: **Johannes "Hans" Schlemmer**;‏ 18 בינואר 1893 – 26 ביוני 1973) היה גנרל גרמני במהלך מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

שלמר נולד בנסלוואנג בבוואריה ב-18 בינואר 1893, שהשתייכה לקיסרות הגרמנית, והיה בנו של קצין מכס ראשי. אחיו ארנסט פתח אף הוא בקריירה צבאית והגיע לדרגת גנרל-לויטננט. שלמר עצמו התחתן עם אגנס הופמן ב-1920. בשנת 1913 הוא הצטרף לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לגדוד ההנדסה הבווארי ה-2. עם תחילת מלחמת העולם הראשונה עבר שלמר לרגימנט הארטילריה הבווארי ה-5 (אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד), ושירת בו כמפקד מחלקה וסוללה במהלך המלחמה. על פעולותיו במלחמה הוענקו לו עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, מסדר ההצטיינות הצבאי של בוואריה עם חרבות וכתר ואות הפציעה בשחור.

לאחר המלחמה הצטרף שלמר לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1934 הועלה שלמר לדרגת מיור, ובשנת 1935 הוא הוצב במשרד המלחמה של הרייך כראש אגף במשרד הנשק של הצבא. ב-16 במרץ 1937 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, ולאחר פרשת בלומברג-פריטש ב-1938, הוא מונה לקצין מטה בפיקוד העליון של הצבא. ב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הארטילריה ההריית ה-111 באינסברוק, וב-27 באוגוסט 1939 הועלה לדרגת אוברסט.

### מלחמת העולם השנייה

שלמר פיקד על גדודו במהלך הפלישה לפולין, וב-25 בספטמבר 1939 מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-7, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-7, אותו הוביל במהלך המערכה על צרפת. במרץ 1941 הוא מונה למפקד פיקוד הארטילריה ה-148, אותו הוביל במהלך מבצע ברברוסה. מאמצע דצמבר 1941 פיקד על דיוויזיית הרגלים ה-134 בחזית המזרחית באזור מוסקבה וב-23 בינואר 1942 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב.

בפברואר 1942 הועלה לדרגת גנרל-מיור, וב-21 באפריל 1942 הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בתחילת 1943, שלמר הועלה לדרגת גנרל-לויטננט, וב-18 בינואר 1944 הוא קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. באפריל 1944 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-75 באיטליה, אשר לחם לצד מרשל רודולפו גרציאני כחלק מפלגת הארמייה פון צנגן. בנובמבר אותה שנה הוא הועלה לדרגת גנרל הכוחות ההרריים, ובתום המלחמה הוא נפל בשבי צבא ארצות הברית.

### לאחר המלחמה

שלמר שוחרר מהשבי ב-17 ביוני 1947, וב-3 באפריל 1950 התגרש מאשתו. לאחר מכן התגורר בבאד קרויצנאך, עד מותו ב-26 ביוני 1973.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנס שלמר** בוויקישיתוף
* הנס שלמר באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 120912899
* VIAF: 69772038
* WorldCat: viaf-69772038

 |
**נסי גומז (ונסה רודריגז גומז חרמש**; באנגלית: **Vanessa Rodrigues Gomes Hermesh**) היא זמרת-יוצרת פולק-רוק בריטית-פורטוגזית.

ביוגרפיה
--------

נסי גומז נולדה למשפחה ממוצא פורטוגזי, באי גרנזי שהוא אחד מאיי התעלה.

גומז שהתה מספר שנים בקהילת "פאצ'ה מאמא" בקוסטה ריקה המונהגת על ידי הישראלי משה קסטיאל המכונה טיוהאר. שהות זו השפיעה על יצירתה של גומז, שאף הוציאה שיר בשם "פאצ'ה מאמא". 

ב-2013 שבה משהותה במרכז אמריקה. משנת 2015 החלה להופיע בפסטיבלים שמתקיימים במדינות באירופה. 

ב-2016 גייסה 50,000 דולר אמריקני במסגרת מימון המונים. בשנה זו הוציאה את אלבום הבכורה שלה "Diamonds & Demons" עליו עבדה עם המפיק והקולנוען דנקן ברידג'מן. תהליך הפקת האלבום ארך 18 חודשים. גומז הקליטה אותו באולפן הממוקם בסירה העוגנת בתעלת ריג'נטס שבלונדון. השיר הראשון ששוחרר מן האלבום היה All Related שזכה להצלחה וחלקים מן הוידאו קליפ שלו צולמו בישראל.

גומז נישאה בשנת 2013 בישראל לישראלי יניב חרמש, והיא מרבה לבקר ולהופיע בישראל. ב-2019 נולדה בתה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של נסי גומז
* ערוץ היוטיוב של נסי גומז
* INTERVIEW: Nessi Gomes, באתר ventsmagazine‏, 2 בספטמבר 2016
* עולם קטן - נסי גומז באולפן, באתר רדיו מהות החיים, 31 באוקטובר 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  oultalk mit Nessi Gomes, באתר urfmysoul, ‏, 4 ביוני 2017
2. ↑  אלכס גודארד, Music Week Presents: Nessi Gomes, באתר musicweek‏, 12 באוקטובר 2016
3. ↑  הופעות ומוזיקה בבאר שבע, באתר באר שבע סיטי, 20 במאי 2015
גנרל **הנס-וולפגנג ריינהרד** (בגרמנית: **Hans-Wolfgang Reinhard**;‏ 11 בדצמבר 1888 – 6 באוקטובר 1950) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

ריינהרד נולד ב-11 בדצמבר 1888 בהוהנשטיין-ארנסטהאל, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1908 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-107 (הסקסוני ה-8 - הנסיך יוהאן גאורג). בשנת 1914 הועבר ריינהרד לרגימנט הרגלים ה-182 (הסקסוני ה-16), עמו לחם במלחמת העולם הראשונה, וב-27 בינואר 1917 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף ריינהרד לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1928 הועלה ריינהרד לדרגת מיור, וב-1 באפריל 1932 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-11 (הסקסוני). ב-1 באפריל 1934 מונה ריינהרד למפקד רגימנט הרגלים ה-11 (הסקסוני), וב-1 ביולי 1934 הועלה לדרגת אוברסט. בסתיו 1938 מונה ריינהרד למפקד רגימנט הרגלים ה-26, ובנובמבר 1938 מונה למפקד הדיוויזיה ה-35 בקרלסרוהה.

### מלחמת העולם השנייה

בפרוץ המלחמה היה ריינהרד מפקד הדיוויזיה ה-35, ופיקד עליה כחלק מהארמייה השביעית בחזית המערבית. במהלך המערכה על צרפת לחם ריינהרד עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-4 במסגרת הארמייה השישית, וב-1 בנובמבר 1940 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. ב-25 בנובמבר 1940 מונה למפקד הקורפוס ה-51, ופיקד עליו במהלך המערכה בבלקן. במהלך מבצע ברברוסה לחם ריינהרד עם הקורפוס שבפיקודו בתחילה כעתודת קבוצת ארמיות דרום, ולאחר מכן כחלק מהארמייה השישית במסגרת קבוצת ארמיות דרום, וב-22 בספטמבר 1941 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-8 ביוני 1942 מונה ריינהרד למפקד הקורפוס ה-88, שהיה מוצב בהולנד, וב-31 בינואר 1945 מונה למפקד המחוז הצבאי ה-4. ב-10 באפריל 1945 פרש ריינהרד מתפקידו, ובסוף המלחמה נפל בשבי האמריקני.

### לאחר המלחמה

בשנת 1947 שוחרר ריינהרד מהשבי. לאחר שחרורו התגורר ריינהרד בעיר קרלסרוהה, עד למותו ב-6 באוקטובר 1950, והוא בן 61 שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* הנס-וולפגנג ריינהרד באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1211652564
* VIAF: 1715159248218804870008
* WorldCat (עם VIAF): 1715159248218804870008

 |
**גרטשן וודמן רוג'רס** (באנגלית: **Gretchen Woodman Rogers**; ‏1881–1967) הייתה ציירת אמריקאית, שקשורה לאסכולת בוסטון.

חיים וקריירה
------------

גרטשן וודמן רוג'רס נולדה בבוסטון, מסצ'וסטס. בשנים 1900–1907 למדה בבית הספר במוזיאון לאמנויות יפות אצל אדמונד צ'ארלס טרבל, וזכתה במספר פרסים בעודה סטודנטית. טרבל כינה אותה פעם "התלמידה הטובה שהייתה לי ... גאונה."

רוג'רס הייתה ציירת נחשבת בימיה. היא הציגה במוזיאון בוסטון לאמנויות יפות, באקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה, ובמכון האמנות בשיקגו, והוזכרה לעיתים קרובות בחדשות האמנות האמריקאיות. היא הייתה חברה מייסדת באגודת אמני בוסטון.

הציור הידוע ביותר שלה הוא "אישה בכובע פרווה", דיוקן עצמי, שזכה במדליית כסף בתערוכה הבינלאומית של פנמה-פסיפיק בשנת 1915. הציור הוא חלק מאוסף הקבע של מוזיאון בוסטון לאמנויות יפות.

בשנת 2001 היא נכללה בתערוכה MFA, "סטודיו משלה: אמניות נשים בבוסטון, 1870-1940", והופיעה על שער קטלוג התערוכה.

בשנת 2014 הוא נכלל ב"ציור נשים", תערוכה נודדת עם 34 ציורים של אמניות נשים. בראיון, האוצרת אריקה הירשלר כינתה אותה כאחת משתי הפייבוריטיות שלה, וציינה שהיא מזכירה בתנוחתה את "הנערה עם עגיל הפנינה" של יאן ורמיר.

אף על פי שידועה בעיקר בזכות ציורי הדיוקן, רוג'רס גם ציירה טבע-דומם ונופים, ולעיתים עבד עם פסטל.

בשנת 1930 רוג'רס עדיין הוצגה עם אמנים מפורסמים כמו אדלייד קול צ'ייס, לואי קרונברג, במגזין "האמנות האמריקאית".

זמן קצר לאחר מכן, ללא יכולת לפרנס את עצמה כאמנית במהלך השפל הגדול, ויתרה על הסטודיו שלה ונראה שהפסיקה לצייר.

מעט ידוע על חייה המאוחרים.

היא נפטרה בניו הייבן, קונטיקט בשנת 1967.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרטשן וודמן רוג'רס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Vose Galleries - Gretchen Rogers, www.vosegalleries.com
2. ↑  Woman in a Fur Hat, collections.mfa.org (באנגלית)
3. ↑  The Guild of Boston Artists, web.archive.org, ‏2015-09-24
4. ↑  Erica E. Hirshler, Janet L. Comey, Ellen E. Roberts, Boston Museum of Fine Arts, **A studio of her own : women artists in Boston, 1870-1940**, Boston : MFA Publications, 2001
5. ↑  Bellagio Gallery highlights ‘Painting Women’, Las Vegas Review-Journal, ‏2014-02-15 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ULAN: 500105093
* VIAF: 96464030
* WorldCat: viaf-96464030

 |
קוסטאס קוצאנאס (ביוונית: **Κώστας Κοτσανάς**, נולד ב-1963 באיגריה שבחבל אכאיה בפלופונסוס שבדרום יוון) הוא מהנדס, ארכאולוג והיסטוריון יווני של המדע וטכנולוגיה.

ביוגרפיה
--------

קונסטנדינוס (קוסטס) קוצאנאס למד הנדסה מכנית באוניברסיטה הפוליטכנית בפטרס. הוא מקדיש את חייו לחקר תרבות יוון העתיקה, ובעיקר לטכנולוגיות עתיקות שהיו בשימוש ביוון הקלאסית (אנ').

הוא הקים מוזיאונים המוקדשים לטכנולוגיה, לכלי נגינה ומוזיקה, ולצעצועים מהתקופה העתיקה. הוא פרסם ספרים בנושאים אלה, והוא מארגן ומפיק תערוכות ניידות בנושאים אלו ברחבי העולם.

מוזיאונים
---------

קוצאנאס ייסד ביוזמתו ומכספו שלו מספר מוזיאונים ביוון. 

מוזאון קוצאנאס לטכנולוגיה יוונית עתיקה בעיירה קטקולו
* המוזאון לטכנולוגיה יוונית עתיקה באתונה ב 2018 (אנ')‏
* המוזיאון לצעצועים וכלי נגינה עתיקים בקולונקי (Κολωνάκι),
* המוזיאון לטכנולוגיה יוונית עתיקה בקטקולו ׁ(Κατάκολοׂׂ)
* מוזיאון ארכימדס בצמוד לאתר העתיקות של אולימפיה (Αρχαία Ολυμπία) בפלפונסוס .

מוצגים
------

כ 500 דגמים עובדים מוצגים במוזיאונים האלו. הם מראים עד כמה הטכנולוגיה שהייתה קיימת ביוון העתיקה לפני קריסתה, הייתה ברמה דומה לטכנולוגיה שעדיין הייתה בשימוש בסוף ימי הביניים, למעלה מ-1500 שנה מאוחר יותר.

שחזור שעון הידראולי למעקב אחר מצב גרמי השמיים
דגם מנוף להרמת אבנים לבניית מבני ציבור ומקדשים
בין המוצגים הרבים ניתן למצוא:

שעון מעורר של אפלטון; שעון הידראולי; שעונים למיניהם; מנגנון אוטומטי לפתיחה וסגירת דלתות; מנוע קיטור; משרת אוטומטי (הרובוט הראשון); מד מרחק; מנופים ימיים; מנופי בנייה; קטפולטות; מכונות מלחמה; ספינות משוטים; תקשורת דיגיטלית

תערוכות ניידות
--------------

תערוכות ניידות זמניות של המוצגים הוצגו ברחבי העולם במוזיאונים, אוניברסיטאות, ספריות וכדומה. 

* אוניברסיטת קונטיקט
* משרד הפטנטים של האג (הולנד)
* מוזיאון לארכיאולוכיה של וארזה
* מוזיאון לארכיאולוכיה של בזל
* הפוליטכניון של ליון (צרפת)
* המוזיאון ההלני במלבורן
* מוזיאון המדע, קוריאה
* הספרייה הלאומית של צרפת, פריז
* פארק גליליאו, גרמניה
* המוזיאון הלאומי למדע, תאילנד
* המרכז למדע, סינגפור
* ספריית אלכסנדרינה, מצרים

ספרים
-----

קוצאנאס פרסם שישה ספרים אודות הטכנולוגיות היווניות. הם פורסמו ביוונית, אנגלית, צרפתית וגרמנית. ביניהם:

* ANCIENT GREEK TECHNOLOGY The inventions of the ancient Greeks
* THE MUSICAL INSTRUMENTS OF THE ANCIENT GREEKS

פרסים
-----

הוא זכה בפרסי הוקרה, ביניהם 

* פרס הצטיינות של משרד החינוך היווני (2008),
* פרס מטעם איגוד המוזיאונים לטכנולוגיה באסיה (קוריאה 2016).

קישורים חיצוניים
----------------

https://www.dimitrisvlaikos.co

הערות שוליים
------------

1. ↑  HI-TECH INVENTIONS OF THE ANCIENT GREEKS, whyathens.com
2. ↑  [ MUSEUM
of ANCIENT
GREEK
TECHNOLOGY]
3. ↑  exhibitions of the kostas kotsanas museum in singapore and alexandria
**גֶּדֶר** הוא ביטוי ישיבתי והלכתי משובש[דרוש מקור] ל**גָּדֵר**, שפירושו: הגדרת מושג של עניין מסוים, בדרך כלל מושג תלמודי או הלכתי.

לדוגמה: "מה הַגֶּדֶר של פיקוח נפש רוחני". "הַגֶּדֶר של קלות ראש הוא שתהא הפעולה מצד עצמה קלות ראש".

הביטוי אינו תקני בשפה העברית. בעברית **גָּדֵר** משמשת בלשון נקבה, ואילו **גֶּדֶר** משמש בלשון זכר; **גָּדֵר** בלשון רבים היא גְּדֵרִים וכן גְּדֵרוֹת, ואילו לשון רבים של **גֶּדֶר** היא גְּדָרִים; נטייתה של **גָּדֵר** היא גְּדֵרוֹ, גְּדֵרִי וכו', ואילו נטייתו של **גֶּדֶר** היא גִּדְרוֹ, גִּדְרִי וכו'. עם זאת, יש לציין שגם בלשון חז"ל משמש **גָּדֵר** בלשון זכר. לדוגמה: "ובלבד שיהא גדר גבוה עשרה טפחים".

צורת משנה נוספת היא **בְּגֶדֶר**, שמשמעה: בתחום, בהגדרה. לדוגמה: "אין זה בגדר מקח וממכר". מילה זו תקנית בעברית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרב שמואל וואזנר, שו"ת שבט הלוי חלק ח' סימן קס"ה שאלה ט'
2. ↑  הרב צבי פסח פרנק, שו"ת הר צבי אורח חיים א' סימן ע"ג.
3. ↑  מסכת עירובין פרק א' משנה ח'.
4. ↑  הרב יחיאל מיכל אפשטיין, ערוך השולחן אורח חיים סימן שכ"ג סימן א'.
**הנסיגה הגדולה** היא כינוי לנסיגת הצבא הרוסי מגליציה ופולין במהלך מלחמת העולם הראשונה, בין 13 ביולי ל-19 בספטמבר 1915.

רקע
---

בתקופה זו היה כוחן הצבאי של מעצמות המרכז גדול משמעותית מזה של רוסיה ושותפותיה להסכמה. הכוח הגרמני והאוסטרו-הונגרי בחזית המזרחית מנה 13 ארמיות, אשר עמדו מול 9 ארמיות רוסיות בלבד, מה שאיפשר לגנרלים הגרמניים להמשיך בפעילות התקפית יזומה. הפיקוד הצבאי הרוסי הגיע למסקנה כי נסיגה אשר תאפשר את בניית הכוח הצבאי הדרוש, לרבות הצטיידות בחימוש וכלי נשק, עדיפה על המשך ההתנגשות מול הגרמנים, העדיפים בכוח אדם ובציוד, ואשר עלולה לעלות בשחיקה מסוכנת של הכוח הקיים.

המתקפה הגרמנית
--------------

בסיומה של מתקפת גורליצה-טרנוב בראשית יוני 1915 חצו הכוחות הגרמניים את נהר סן שבדרום-מזרח פולין והשתלטו על העיר פשמישל. ב-22 ביוני נסוגו הכוחות הרוסיים מהעיר לבוב בירת גליציה, וכבר למחרת חצה הכוח הגרמני, אשר המשיך בהתקדמות מזרחה, את נהר הדניסטר. בימים הבאים עוד ניסו הרוסים לבצע מספר התקפות נגד, ואילצו את הגרמנים לעצור את התקדמותם המהירה מזרחה. 

ב-13 ביולי פתחו מעצמות המרכז בהתקפה כוללת לכל רוחב החזית המזרחית. הכוח העדיף הכריע את החלק הדרומי של קו החזית, והכוחות הרוסיים פתחו בנסיגה לכיוון צפון עד לקו איוונגורוד-לובלין-חלם. שתי ארמיות גרמניות פתחו במקביל במתקפה של קו ההגנה הרוסי מכיוּון צפון, ותנועת המלקחיים איימה לכתר את כלל הכוח הרוסי שהתקבץ במרכז החזית.

בתוך כשבוע הושלם כיבושו של כמעט כל שטחה של פולין, וב-22 ביולי חצו כוחות גרמניים את נהר הוויסלה ובכך בודדו וכיתרו את ורשה עד לכיבושה ב-4 באוגוסט. כוח גרמני של שלוש ארמיות המשיך בתנועה בכיוון דרום מפרוסיה וגרם גם להתמוטטות קו ההגנה הרוסי בחזית המרכזית, עד להתייצבותו על קו הגבול של פרוסיה המזרחית כפי שהיה עם תחילת המלחמה. ב-25 באוגוסט נכבשה ברסט-ליטובסק וב-19 בספטמבר הושלם כיבוש וילנה.

בשלב זה נעצרה ההתקדמות הגרמנית וקו החזית המזרחית התייצב מן הים הבלטי בצפון ועד גבול רומניה בדרום.

הערכת המהלך
-----------

מבחינה אסטרטגית ניתן לראות בנסיגה הרוסית הצלחה. קווי החזית התקצרו בכ-700 ק"מ, וקרבו את הכוחות הרוסיים אל מקורות האספקה והחימוש שלהם בעומק המדינה. לעומת זאת הגרמנים התרחקו משמעותית ממקורות האספקה שלהם. יתרה מכך, בשלב זה לא נותרו לכוחות הגרמניים יעדי התקדמות ותקיפה טובים וזמינים, כאשר הכוח הרוסי מתאושש ובונה עצמו מחדש.

יחד עם זאת, הרוסים נאלצו להתמודד עם ההשלכות השליליות של הנסיגה הגדולה. אובדן השטחים הטיל עומס כלכלי מכיוון שמקורות יצור ואספקה של תוצרת תעשייתית וחקלאית ננטשו. נוסף לכך נאלצו להתמודד עם זרם של כ-1.5 מיליון פליטים שברחו מזרחה מפחד הכוח הגרמני והעדיפו על פניו את היציבות שהעניק השלטון האוטוקרטי הרוסי. השלטון הרוסי אשר חש בפיחות שחל במעמדו של הצבא השתמש בתעמולה פטריוטית שהזכירה לחיוב את הנסיגות בתקופת כיבושי נפוליאון.

ראו גם
------

* מתקפת המתים

| החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה |
| --- |
| הפלישה הרוסית לפרוסיה המזרחית | קרב שטלופנן • קרב גומבינן • קרב טננברג • הקרב הראשון על האגמים המזוריים • הקרב השני על האגמים המזוריים |
| קרב גליציה | קרב קרשניק • קרב קומרוב • קרב גנילה ליפה • קרב רווה • המצור על פשמישל |
| המערכה בקווקז במלחמת העולם הראשונה | קרב סריקמיש • מתקפת ארזורום • קרב ארזינג'אן • קרב באש-אפאראן |
| קרבות נוספים | הקרב על הוויסלה • קרב לודז' • מתקפת גורליצה-טרנוב • הנסיגה הגדולה • מתקפת ברוסילוב • קרב קובל • מתקפת קרנסקי |
"**הנני**" הוא ציור מאת האמן הישראלי מיכאל סגן-כהן, שנוצר בשנת 1978.

תיאור
-----

סגן-כהן עשה שימוש בדפוס בלט כדי להדפיס את המילה "הנני", בגופן מסוג "וילנא" ובצבע שחור, על גבי גיליון נייר בגובה של 27 ס"מ וברוחב של 38 ס"מ. בנוסף להדפסת האותיות הוסיף האמן סימנים של טעמי המקרא שצוירו במכחול. בצדו השמאלי של הציור מופיע כתם צבע לבן המכסה סימן לכלוך. ההדפסה עצמה נעשתה על ידי דוד טרטקובר בדפוס של בצלאל בירושלים. טרטקובר העיד שבחירת הגופן והפורמט נעשתה על ידו.

המילה "הנני" מביעה נוכחות של דובר. היא מופיעה בתנ"ך כ-177 פעמים.[דרושה הבהרה] בספר בראשית, לדוגמה, מקושרת מילה זו הן אל נוכחותו של האל ("וַאֲנִי, הִנְנִי מֵקִים אֶת-בְּרִיתִי אִתְּכֶם", בראשית, ט', ט') והן אל נוכחותו של האדם ("וַיֹּאמֶר אֵלָיו, אַבְרָהָם וַיֹּאמֶר הִנֵּנִי", כ"ב, א'). על פי דוד הד, ידיד של סגן כהן ובעליו של הציור, השימוש בטקסט זה ואופן ציורו מרחיב את גבולות הציור מן החזותי אל הטקסטואלי ומן מהתחום הפרטי אל תחום הקדושה.

בעקבות סקיצה שיצר סגן-כהן ביומנו, קושר הד את העבודה אל יחסו של האמן אל אביו. גם מבקר האמנות איתמר לוי מצביע על ההעדר ומוות העולים מן העבודה, והמתבטאים במסגרת השחורה, ההופכת את היצירה למעין "מודעת אבל". בכך, טוען לוי, "למעשה הוא אינו מצהיר הנני, כי אם אינני".

הערות שוליים
------------

1. ↑  בדוא"ל ליאיר טלמור, 9 באוקטובר 2018
2. ↑  ראו: גדעון עפרת, הערה על פגישה בין מיכאל סגן-כהן ואברהם אופק (ומשה גרשוני), באתר המחסן של גדעון עפרת, 16 ביוני 2012.
3. ↑  ראו: דוד הד, בין התייצבות להיענות: על "הנני" של מיכאל סגן-כהן, סטודיו 122 (2001), באתר "מקראנט"; בין התייצבות להיענות: על "הנני" של מיכאל סגן-כהן, סטודיו, כתב עת לאמנות מס' 122, 2001, באתר "מכונת קריאה".
4. ↑  ראו: יונתן אמיר, חזון מיכאל, באתר "מארב", 26 בנובמבר 2004.
**יורי ניקיפורוביץ' דנילוב** (ברוסית: **Ю́рий Ники́форович Дани́лов**; 13 באוגוסט 1866 - 3 בפברואר 1937) היה גנרל בצבא האימפריה הרוסית אשר פיקד על הארמייה החמישית במלחמת העולם הראשונה. כונה "דנילוב השחור", במטרה להבדילו מדנילוב האדום ומדנילוב הלבן.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

דנילוב נולד בעיר קייב ב-13 באוגוסט 1866 למשפחת אצולה. ב-1883 התגייס לצבא האימפריה הרוסית, וב-1886 סיים את בית הספר לתותחנים מיכאילובסקי. הוא הוצב בדרגת לוטננט בבריגדת התותחנים ה-27 אשר הוצבה בווילנה. בין השנים 1889-1892 למד באקדמיית המטה הכללי וסיים אותה בהצטיינות. ב-1892 הועלה לדרגת קפיטן והוצב במחוז הצבאי קייב, שם סייע בהכנת המוסדות האזרחיים לגיוס. בין השנים 1896-1897 פיקד על פלוגה במסגרת רגימנט החי"ר ה-129. ב-1889 הועלה לדרגת פודפולקובניק, וב-1903 הועלה לדרגת פולקובניק. הוא הוצב במטה הכללי ושרת בתפקידי ניהול ומטה. ב-1906 מונה למפקד גדוד במסגרת הרגימנט הפיני של המשמר הקיסרי. בין השנים 1906-1908 פיקד על רגימנט החי"ר ה-166 רובנו. בין 1908-1914 שימש כראש אגף האפסנאות במטה הכללי. ב-1909 הועלה לדרגת גנרל מיור וב-1913 לדרגת גנרל לייטננט.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

 ערך מורחב – **מלחמת העולם הראשונה**  

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, היה דנילוב ראש אגף האפסנאות של המטה הכללי תחת הדוכס הגדול ניקולאי. לאחר קרב גליציה הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. בין השנים 1915-1916 פיקד על הקורפוס ה-25 ולחם עמו כחלק מהארמייה השלישית ומהארמייה הרביעית. בין 1916-1917 הוא שימש כראש מטה החזית הצפונית. במהלך מהפכת פברואר הוא נכח בהתפטרותו של ניקולאי השני, קיסר רוסיה. ב-29 באפריל 1917 מונה למפקד הארמייה החמישית. הוא ניסה לחזק את הסדר והמשמעת בארמייה, אולם נכשל לנוכח הקריסה הכללית של רמת המשמעת בצבא. ב-9 בספטמבר, לאחר שמתקפה נואשת של כוחותיו נכשלה, הוא הועבר לכוחות המילואים. ב-1918 הציע דנילוב את שירותיו לצבא האדום, והציע תוכנית לייעול הצבא אשר לא אושרה בידי הסובנארקום. הוא התנגד למגעים עם מעצמות המרכז, ולאחר החתימה על חוזה ברסט-ליטובסק, פרש מהצבא האדום והתגייס לצבא המתנדבים של הצבא הלבן. הוא לחם במסגרת זו במלחמת האזרחים ברוסיה, ולאחר סיום המלחמה נמלט לצרפת וחי את שארית חייו כהיסטוריון של הצבא הרוסי במלחמת העולם הראשונה. הוא נפטר בפריז ב-3 בפברואר 1937.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יורי דנילוב** בוויקישיתוף
* יורי דנילוב באתר "המלחמה הגדולה" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007306648605171
* BnF: cb167696635 (data)
* GND: 129908754
* ISNI: 0000 0001 1077 7428
* LCCN: n90629594
* NKC: jo2001100206
* NTA: 149293658
* SNAC: w6zd0rrm
* SUDOC: 092875726
* VIAF: 93950339
* WorldCat: lccn-n90629594

 |
גנרל **הנס שמידט** (בגרמנית: **Hans Schmidt**;‏ 14 במרץ 1895 – 28 בנובמבר 1971) היה מפקד בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

שמידט נולד ב-14 במרץ 1895 בביירוית, שהשתייכה לקיסרות הגרמנית. בשנת 1914 התגייס שמידט לצבא הקיסרות הגרמנית והצטרף לרגימנט הרגלים הבווארי ה-7 (הנסיך לאופולד), עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף שמידט לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1935 הועלה לדרגת מיור ומונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-41 בדיוויזיה ה-10, וב-1 בינואר 1938 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט ומונה למפקד רגימנט התחלופה ה-46.

### מלחמת העולם השנייה

בתחילת אפריל 1940 מונה שמידט למפקד רגימנט הרגלים ה-245 בדיוויזיה ה-88, ופיקד עליו במהלך מבצע מקרה אדום, וב-1 בנובמבר 1940 הועלה לדרגת אוברסט. במהלך מבצע ברברוסה הוא הוביל את הרגימנט שלו, ופיקד עליו בקרבות השונים בזירה הדרומית. ב-27 בינואר 1943 להוביל את הדיוויזיה ה-68 באזור וורונז', והוביל אותה בלחימה הקשה בגזרה הדרומית של החזית המזרחית. ב-1 באפריל 1943 הועלה לדרגת גנרל-מיור וכעבור 6 חודשים לדרגת גנרל-לויטננט. בתחילת נובמבר 1943 מונה למפקד הדיוויזיה ה-275 שזה עתה הוקמה במערב צרפת. בתחילת הפלישה לנורמנדי, נשלחו לאזור נורמנדי שני גדודי חי"ר, גדוד פוסילייר, גדוד ארטילריה אחד ופלוגת הנדסה מהדיוויזיה, ואילו שאר הדיוויזיה הגיעה באמצע יולי. הדיוויזיה ה-275 ספגה אבדות כבדות בקרב פאלז והועברה לאאכן להתארגנות מחדש. הדיוויזיה קיבלה את גדודי המבצרים של הלופטוואפה ה-XII וה-XX. הדיוויזיה ה-275 הועברה לאזור דירן - יער הירטגן שם ספגה אבדות קשות במהלך הקרב על יער הירטגן ופורקה. עם רענון הדיוויזיה באוקטובר 1944, הוא הועבר לעתודת המפקדים וחזר בנובמבר 1944 שוב כמפקד דיוויזיית הרגלים ה-275. הוא לחם איתה בחזית המזרחית עד שהושמדה בכיס האלבה, ואילו הוא נלקח בשבי על ידי צבא ארצות הברית.

### לאחר המלחמה

שמידט שוחרר מהשבי ב-1947, הוא התגורר בויידן בפפאלץ העילית. עד 1970 עבד בהצלחה כסוחר בביטוח ובפיננסים. בעיר הולדתו ביירוית היה יושב ראש אגודת החיילים הבוואריים במשך שנים רבות.

הוא מת בבית החולים ויידן ב-28 בנובמבר 1971 בגיל 76. הוא נקבר בבית הקברות בעיר ביירוית.

קישורים חיצוניים
----------------

* הנס שמידט באתר www.lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1029470367
* VIAF: 294486531
* WorldCat (עם VIAF): 294486531

 |
**ג'ורג בלווז** (באנגלית: **George Wesley Bellows**‏; 19 באוגוסט 1882 – 8 בינואר 1925), צייר אמריקני.

ביוגרפיה
--------

בלווז נולד בעיר קולומבוס במדינת אוהיו. בתקופת לימודיו באוניברסיטת המדינה של אוהיו החל לעבוד כמאייר לפרנסתו. במהלך לימודיו הוצע לו לשחק כדור בסיס באופן מקצועי, אולם בלווז נמשך לציור ובהמשך אף עזב את לימודיו ועבר לניו יורק על מנת ללמוד ולהעמיק את השכלתו באומנות. בניו יורק למד אצל רוברט הנרי, דמותו ומנהיגותו של הנרי השפיעו על סגנונו של בלווז. בלווז נמשך לנושאים שהיו בסדר היום של קבוצה שכונתה *השמונה*. *השמונה* היו אמנים שהרבו לתאר את ניו יורק מתוך התבוננות ריאליסטית. בין האמנים הבולטים בקבוצה היו אדוארד הופר וג'ון סלואן (גם הם מתלמידיו של רוברט הנרי).

ב-1908 זכה בלווז בהכרה ראשונית בסגנונו, בתערוכה שארגן יחד עם תלמידים אחרים של רוברט הנרי. בלווז בלט בציוריו הריאליסטיים המתארים את החוויה האורבנית בניו יורק ממקור ראשון. בלווז הטיב לתפוס את התחושה הכאוטית שהייתה קיימת בשכונות של מעמד הביניים בניו יורק, למשל בציור Cliff Dwellers משנת 1913. בשנים 1907–1915 שקד בלווז על סדרה של ציורים המתארים את ניו יורק המושלגת, נראה שבסדרה זו פיתח בלווז את תפיסת האור שהתפתחה בהמשך בשאר ציוריו.

קרבות איגרוף
------------

בלווז מוכר בזכות ציוריו המתארים קרבות איגרוף של חובבים. על הציורים נסוכה מעין אווירה אפלולית, מתוחה ואלימה. בשולי התמונה אפשר לראות את שאגות העידוד של הקהל ואת פניהם המתעוותות של חלק מהצופים כאשר בחזית התמונה נראים שני מתאגרפים בעיצומו של קרב קדחתני. בלווז מיטיב לבטא את הפעלתנות ואת המתח האופפים את הקרב הבלתי חוקי.

בלווז שהיה בעל מודעות חברתית גבוהה תרם מזמנו וממרצו לקבוצת אומנים רדיקלית שנקראה "The Lyrical Left". בהמשך לימד בבית הספר לאומנות של ניו יורק ואף היה מצוות העריכה של עיתון סוציאליסטי שנקרא "ההמונים".

ב-1919 עזב בלווז את ניו יורק לטובת משרה של מורה בבית הספר לאומנות של שיקגו. ב-1925 נפטר בלווז בכתוצאה מסיבוך קרע בתוספתן. עבודותיו של בלווז מוצגות במוזיאונים ברחבי ארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ורג' בלווז** בוויקישיתוף
* אצל שרקי קישור לתמונה של קרב איגרוף.
* ג'ורג' בלווז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי ג'ורג' בלווז בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
* ג'ורג' בלווז, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007462927205171
* BIBSYS: 90654781
* BnF: cb149693951 (data)
* CiNii: DA11082619
* GND: 118885146
* ISNI: 0000 0001 2125 4470
* LCCN: n50007142
* NGV: 6827
* NLA: 36271298
* NLP: A17828181
* NTA: 074388916
* PIC: 1440
* RERO: 02-A022410554
* RKD: 6297
* SNAC: w6qj7k2f
* SUDOC: 027539938
* Trove: 1240141
* ULAN: 500003261
* VcBA: 495/138212
* VIAF: 27338136
* WorldCat: lccn-n50007142

 |
**יורי יאקובלב** (ברוסית: **Юрий Яковлев**; ‏25 באפריל 1928, מוסקבה – 30 בנובמבר 2013, מוסקבה) היה שחקן תיאטרון וקולנוע רוסי וסובייטי. הוא זכה בפרס ברית המועצות, פרס הפדרציה הרוסית ובשנת 1976 הוענק לו תואר האמן העממי של ברית המועצות. על פעילותו בתחום התיאטרון הוא קיבל מספר עיטורים בתקופת ברית המועצות ורוסיה.

חייו
----

יורי יאקובלב נולד במוסקבה למשפחת משפטן. בשנת 1937, במהלך הטיהורים הגדולים, חלק גדול מקרוביו אבדו. לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה המשפחה נמלטה לאופה. בהיותו באופה יאקובלב החל לעזור לאימו בבית חולים צבאי. בשנת 1943 הם חזרו למוסקבה ויאקובלב החל לעבוד במוסך. בשנת 1948 הוא ניסה להתקבל ללימודים ב-VGIK ללא הצלחה, אך התקבל לבית הספר למשחק ליד תיאטרון וכטנגוב. את שנת הלימודים הראשונה הוא סיים בין הסטודנטים החלשים והיה על סף סילוקו מלימודים. בהמשך הישגיו השתפרו, ובשנת 1952, לאחר סיום לימודיו, התקבל לתיאטרון ווכטנגוב. יאקובלב שיחק על במתו של התיאטרון במשך כל חייו. במספר הצגות הוא שיחק לצד מיכאיל אוליינוב.

את התפקיד הראשון בקולנוע יאקובלב גילם כבר בשנת 1953, בהיותו סטודנט. בשנת 1958 הוא שיחק באחד התפקידים הראשיים בסרט של איוואן פירייב, "אידיוט", על פי ספרו של פיודור דוסטויבסקי. ההצלחה הגדולה הגיעה ליאקובלב לאחר השתתפותו בסרטיו של אלדר ריאזנוב, הבלדה הגוסארית וצחוק הגורל (ואף הופיע בסרט ההמשך משנת 2007, צחוק הגורל 2,) ובסרטיו של לאוניד גאידאי, כדוגמת איוואן וסילייביץ' מסב את מקצועו.

במקביל לקולנוע, בו יאקובלב שיחק בכ-70 סרטים, הוא המשיך להופיע בתיאטרון ווכטנגוב והיה בין שחקניו המובילים. יאקובלב עסק גם בדיבוב סרטים מצוירים ובקריינות.

בשנותיו האחרונות חדל להצטלם בקולנוע ובתיאטרון השתתף רק בהצגה אחת. יאקובלב נפטר ממחלה ונקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה במוסקבה.

יאובקלב היה נשוי 3 פעמים ולו שלושה ילדים, כולם עוסקים במשחק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יורי יאקובלב** בוויקישיתוף

* יורי יאקובלב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* יורי יאקובלב, באתר AllMovie (באנגלית)
* יורי יאקובלב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* יורי יאקובלב, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* יורי יאקובלב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007605069505171
* BnF: cb16005714t (data)
* GND: 120865173
* ISNI: 0000 0001 1476 7841
* LCCN: n83213810
* MusicBrainz: 0df61a70-a15d-4912-ac46-29a1009617fd
* NKC: js20020812611
* NTA: 307455610
* SUDOC: 098140493
* VIAF: 85959961
* WorldCat: lccn-no98077951

 |
**דיומרסי נדונגלה** (בצרפתית: **Dieumerci Ndongala**; נולד ב-14 ביוני 1991 בקינשסה) הוא כדורגלן קונגולזי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת אפואל ניקוסיה ובקונגו הדמוקרטית.

קריירה
------

נדונגלה החל לשחק כדורגל בשנת 2000, בעודו בן 9, במחלקת הנוער של סטנדרד לייז' בה שיחק כ-11 שנים. בשנת 2011 עבר השחקן לינסה איץ' מלוקסנבורג בה רשם 33 הופעות ליגה ו-7 שערים. לאחר כשנתיים נמכר נדונגלה למועדון לה לובייר מהליגה השלישית בבלגיה בה שיחק 26 משחקי ליגה וכבש 9 שערים. ב-2014 הצטרף השחקן לשורות שרלרואה מהליגה הבלגית הראשונה. ב-8 בפברואר 2014 רשם נדונגלה הופעת בכורה במדי הקבוצה בליגה, בהפסד 1–3 ללוקרן. ב-3 במאי 2014 כבש נדונגלה את שער הבכורה שלו בקבוצה, בהפסד 1–2 לקורטרייק. בקיץ 2015 היה שותף לניצחון הענק 2–9 בסיכום שני המשחקים על בית"ר ירושלים במוקדמות הליגה האירופית ואף כבש ובישל שער. בעונת 2015/2016 נבחר לשחקן העונה בקבוצה. בקיץ 2016 נמכר נדונגלה לגנט הבלגית. לאחר עונה חלשה בגנט, חתם נדונגלה לשנתיים במועדון נעוריו סטנדרד לייז'.
לאחר תקופה בראסינג גנק יצא לראשונה נדונגלה להשאלה בליגה שאינה הבלגית. הוא הושאל לחצי עונה לקסימפאשה הטורקית.
בקיץ 2020 חתם על חוזה חדש באפואל ניקוסיה הקפריסאית ביחד עם החלוץ הישראלי בן סהר ועם הקשר הישראלי עומר אצילי נגדו שיחק במוקדמות הליגה האירופית בקיץ 2015.

נבחרת לאומית
------------

בשנת 2015 זומן נדונגלה לנבחרת קונגו, שם שיחקו חבריו לקבוצת שרלרואה, ניסקנס קבאנו ופראפיט מנדנדה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיומרסי נדונגלה** בוויקישיתוף
* דיומרסי נדונגלה, ברשת החברתית טוויטר
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**ולרי ויקטורוביץ' ברושין** (באוקראינית: **Вале́рий Ви́кторович Бро́шин**;‏ 19 באוקטובר 1962 – 5 במרץ 2009) היה כדורגלן סובייטי-רוסי-טורקמני ששיחק בעמדת הקשר ולזכותו 11 הופעות ושער אחד בנבחרת טורקמניסטן.

קריירה
------

ברושין גדל במחלקת הנוער של מועדון הכדורגל זניט לנינגרד. בשנת 1980, בגיל 18, עלה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון. הוא שיחק בשורות זניט במשך 5 עונות וזכה עם הקבוצה באליפות ליגת העל הסובייטית בשנת 1984. בשנת 1985 הוא סולק מזניט עקב הסכסוך עם מאמן הקבוצה. ברושין עבר לצסק"א מוסקבה (ששיחקה אז בליגת המשנה של ברית המועצות). די מהר הפך ברושין לשחקן מפתח בשורות צסק"א. הוא שיחק במדיה עד שנת 1992, עלה עם הקבוצה לליגת העל והיהי שותף לעונת הדאבל (1990/1991 ), כאשר צסק"א זכתה גם באלפיות וגם בגביע ברית המועצות.

לאחר התפרקות ברית המועצות החליט ברושין לחפש את מזלו בחו"ל - הוא שיחק בקבוצה פינית קופס. לאחר עונה אחת בפינלנד עבר לספרד, שם שיחק במדי קבוצת בדחוס מהליגה השלישית. בשנת 1993 שב לרוסיה וניסה להשתלב חזרה בצסק"א, אך ללא הצלחה. הוא שותף במשחקים מעטים, בהמשך הושאל על ידי הצסק"א להפועל כפר סבא ולמכבי פתח תקווה. בשנת 1995 עבר לקבוצת נעוריו, זניט, אך גם בה לא מצא את מקומו. במשך כשנה לא שיחק באף קבוצה. בשנת 1997 הוזמן לטורקמניסטן לשחק בקבוצת הצמרת הטורקמנית קופטדאג מהעיר אשגבאט. בשנת 1999 עזב את טורקמניסטן וחזר לרוסיה. הוא הוחתם בקבוצת סק"א רוסטוב מהליגה הרוסית השנייה. כעבור שנה עבר לקבוצת ניקה מוסקבה, אף היא מהליגה השנייה. אחר כך שיחק תקופה קצרה ב הומל מבלארוס. בשנת 2001 פרש ממשחק פעיל.

### נבחרות

בשנת 1987 זומן ברושין לנבחרת האולימפית של ברית המועצות. הוא שיחק בשני משחקים במסגרת מוקדמות אולימפיאדת סיאול, אך לא זומן לתחרות עצמה. בשנת 1990 נכלל ברושין בסגל נבחרת ברית המועצות למונדיאל 1990, אך לא שותף באף אחד ממשחקי הנבחרת בטורניר.

בשנת 1997, בעת ששיחק בקבוצת קופטדאג בטורקמניסטן הוא זומן לשחק בשורות הנבחרת של המדינה. כדי לאפשר זאת הוא קיבל בהליך מזורז אזרחות טורקמנית. ולרי ברושין שיחק במדי נבחרת טורקמניסטן 11 משחקים והבקיע שער אחד.

### קריירת אימון

ברושין הצטרף אל סגל המאמנים של קבוצת הומל הבלארוסית, לאחר פרישה ממשחק פעיל בשנת 2001. בהמשך היה עוזר מאמן של קבוצת ניקה מוסקבה.

מותו
----

ולרי ברושין מת ב-5 במרץ 2009 ממחלת הסרטן במוסקבה.

תארים
-----

* אליפות ברית המועצות : 1984, 1991
* גביע ברית המועצות בכדורגל: 1991
* אליפות טורקמניסטן : 1998
* גביע טורקמניסטן: 1997

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* ולרי ברושין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

| **נבחרת ברית המועצות – מונדיאל 1990** |
| --- |
| 1 דסאייב • 
2 בסונוב • 
3 חידיאטוללין • 
4 קוזנצוב • 
5 דמיאננקו • 
6 רץ • 
7 אלייניקוב • 
8 ליטובצ'נקו • 
9 זאברוב • 
10 פרוטאסוב • 
11 דוברובולסקי • 
12 בורודיוק •
13 צווייבה • 
14 ליוטיי •
15 ירמצ'וק •
16 צ'אנוב •
17 זיגמנטוביץ' •
18 שאלימוב •
19 פוקין •
20 גורלוקוביץ' •
21 ברושין •
22 אוברוב •
מאמן: לובנובסקי | ברית המועצותברית המועצות |
**כיאוניסיים** (שם מדעי: Chionididae) היא משפחה השייכת לסדרה חופמאים. בה סוג יחיד: **כיאוניס** (*Chionis*) ובו שני מינים החיים באנטארקטיקה ובאיים סביבה וכן בקצה אמריקה הדרומית.

מאפיינים
--------

גודל הכיאוניס כיונה. צבעו לבן, מכאן השם המדעי, הגוף מכונס. הכנפיים והרגליים קצרות. המקור קצר וכיסויו הקרני מורכב מחלקים אחדים. 

הכיאוניס הוא עוף השוכן בחופים דרומיים, בדרך כלל בסמוך למושבות עופות ים או כלבי ים. הוא אוכל-כול, מן הצומח ומן החי. הכיאוניס גורם נזק לפינגווינים באוכלו את ביציהם ואפרוחיהם או בחוטפו את טרפם.

מיון
----

* משפחה **כיאוניסיים** (Chionididae)
	+ סוג **כיאוניס** (*Chionis*)
		- מין כיאוניס לבן (*Chionis alba*)
		- מין כיאוניס שחור-פנים (*Chionis minor*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כיאוניסיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* כיאוניסיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007568362605171

 |
**הַמַעֲנִית הצידית** או **החריץ על שם סילויאן** או החריץ הצידי (באנגלית: **lateral sulcus** או **Sylvian fissure** או **lateral fissure**) היא מהמאפיינים הבולטים ביותר במוח האנושי. מענית זו היא חריץ עמוק, שנמצא בכל אחת משתי הֶמיספֶרות המוח (פלגי המוח) אשר מחלק בין אונות המוח.

מבנה
----

המענית מחלקת בין האונה המצחית והאונה הקודקודית לבין האונה הרקתית את קליפת המוח. מלבד זאת מן החריץ הצידי יוצאים כמה חריצי משנה הקרויים ענפים (branches). הבולטים מבין חריצי המשנה הם הענף העולה (The ascending ramus) והענף האופקי (The horizontal ramus) של המענית הצידית, אשר מחלקים את הפיתול המצחי התחתון לשלושה חלקים בעלי תפקוד שונה. חריצי משנה נוספים מחלקים את הפיתול על שם השל לפיתולי משנה. נהוג לכנות את קליפת המוח המקיפה את המענית הצדית כקליפת המוח הפריסלויאנית (perisylvian cortex).

המענית הצידית בירוק כהה
### אסימטריה צידית

כתוצאה ממומנט יעקובלב (אנ') ישנה אסימטריה בין המיספרות המוח. דבר שבא לידי ביטוי במענית הצידית בכך שבהמיספרת שמאל המענית יותר ארוכה ופחות מפותלת ביחס להמיספרת ימין.

### התפתחות

איור מתוך הספר האנטומיה של גריי, המתאר את צורת המוח של עובר בן חמישה חודשים. ניתן לראות בבירור את המענית הצדית בצבע כהה יותר במרכז התמונה.
החריץ מתפתח סביב ארבעה עשר שבועות לאחר ההפריה.

תפקוד
-----

על שטח המענית הצידית נמצאים כמה אזורים אנטומיים בעלי תפקוד ייחודי. ראשית מתחילת קצהו החיצוני של החריץ ולאורך עומקו נמצא הפיתול על שם השל המכיל את הקורטקס השמיעתי הראשוני, אזור חשוב בעיבוד צלילים ראשוני וכן נמצאים אזורים שמיעתים אסוציאטיביים, המעורבים בעיבוד מורכב של צלילים, כמו מרכז עיבוד גובה הצליל (Pitch center) הממוקם בחלק הלטרלי של המענית. מלבדם ממוקם בעומק החריץ האינסולה, אזור שמעורב במספר תהליכים ותפקודים מוחיים מורכבים, ביניהם: יצירת חוויות רגשיות, מודעות לסביבה ולתהליכים המתרחשים בגופנו, ויסות הומאוסטטי של הגוף, תהליכי תפיסה, שליטה מוטורית, תפקוד קוגניטיבי וחוויה בין-אישית. חלק מתקרת המענית הצידית הוא קליפת המוח המוטורית האסוציאטיבית, אזור המעורב בתכנון והפקה של פעולות תנועתיות.

היסטוריה
--------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

המענית הצידית בתרבות
--------------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המענית הצידית** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jee G. Chi; Elizabeth C. Dooling; Floyd H. Gilles (January 1977). "Gyral development of the human brain". Annals of Neurology. 1 (1): 86–93. doi:10.1002/ana.410010109. PMID 560818. Archived from the original on 2012-12-16.
2. ↑  Bendor, D. & Wang, X. (2006). Cortical representations of pitch in monkeys and humans. Current opinion in neurobiology, 16(4), 391-399.
3. ↑  Carpenter, Malcolm. Core text of neuroanatomy (3rd ed.). Williams & Wilkins. p. 22. מסת"ב 0683014552.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TA98: A14.1.06.006

 |
**דיון קאמרי** (בגרמנית: **Dijon Kameri**; נולד ב-20 באפריל 2004 בבורגנלנד שבאוסטריה) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת רד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית.

קריירת מועדונים
---------------

קאמרי גדל במחלקות הנוער של רד בול זלצבורג ושל קבוצת המילואים שלה, ליפרינג. בשנת 2021 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של קבוצת המילואים של המועדון. ב-20 באוגוסט 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של רד בול זלצבורג, בניצחון 2-0 על אוסטריה קלגנפורט במסגרת המחזור החמישי בבונדסליגה האוסטרית לעונת 2022/2023. ב-27 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 6-0 על אוסטריה לוסטנאו במסגרת המחזור השישי בליגה. ב-6 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בתיקו 1-1 נגד מילאן במסגרת שלב הבתים לעונת 2022/2023.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיון קאמרי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"דיון קאמרי"**.