recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**קיוֹגַה** (**Kyoga**; מבוטא גם "צ'וגה") הוא שמה של מערכת אגמים גדולה ורדודה במרכז אוגנדה. שטחה הכולל כ-1,720 קמ"ר בממוצע (השטח משתנה מאוד במשך השנה ומשנה לשנה), והיא נמצאת ברום ממוצע של 914 מטר מעל לפני הים. לרוב מתייחסים למערכת כולה בכינוי אגם קיוגה.

אגם קיוגה הוא חלק ממערכת האגמים הגדולים של מזרח אפריקה, אך אינו נחשב בעצמו לאחד האגמים הגדולים.

מקור המים העיקרי של האגם הוא הנילוס הלבן, שזורם מאגם ויקטוריה לאגם קיוגה, וממנו אל אגם אלברט. קטע זה של הנילוס הלבן מכונה "נילוס ויקטוריה". הזרימה מווסתת על ידי תחנת הכוח ההידרו-אלקטרית נָלוּבָּאָלֶה (ידועה גם בשמה הקודם, סכר מפלי אואן) שבמוצא הנהר מאגם ויקטוריה. מקור מים נוסף לאגם קיוגה הוא אזור הר אלגון שבגבול אוגנדה-קניה.

את האגם סובבת מערכת מסועפת של ביצות, המוזנות ממספר רב של נחלים ונהרות.

העומק המרבי של אגם קיוגה הוא 5.7 מטרים, וברוב שטחו העומק אינו עולה על 4 מטרים. חלקי האגם שעומקים פחות מ-3 מטרים מכוסים לחלוטין בשושנות מים, ואילו גדותיו הביצתיות משופעות בצמחי גומא פפירוס ויקינתון מים - מין פולש, שנצפה לראשונה באגם ב-1988 והתפשטותו המהירה גורמת לנזקים סביבתיים. צמחי הגומא יוצרים גם איים צפים, שנעים בין מספר איונים קבועים באגם.

באגם קיוגה נצפו לפחות 46 מיני דגים שונים, והוא שורץ תנינים.

ניצול האגם על ידי האדם
----------------------

כחצי מיליון איש חיים לחופי אגם קיוגה ובמשטחי גומא צפים על פניו. כמות הדגה השנתית באגם נעה בין 50,000 ל-160,000 טון, ומתוכה הכמות המשמעותית ביותר היא של נסיכת הנילוס - זן שהוכנס לאזור בשנות החמישים של המאה ה-19.

משבר סביבתי
-----------

כמויות גשם חריגות שירדו ב-1997-1998, כתוצאת מתופעת אל ניניו, גרמו לניתוקם מהקרקע של צמחי גומא ויקינתון מים, ואלו זרמו באגם וחסמו את מוצאו. כתוצאה מכך עלה מפלס המים אף יותר, שטח בן כ-580 קמ"ר הוצף, תושבים פונו מבתיהם ונגרמו נזקים כלכליים כבדים בטווח הקצר. עם זאת, כתוצאה מהשינוי במערכת האקולוגית עלתה כמות הדגה. עד שנת 2004 נפתחה החסימה בניקוז האגם באופן חלקי ופני המים ירדו בכחצי מטר.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קיוגה** |

‏

* אגם קיוגה (באתר מאגר הנתונים על אגמי העולם)
* מידול הזרימה באגם קיוגה (מרכז ההערכה להשפעה סביבתית, פינלנד)
* פרויקט הניהול המשולב של אגם קיוגה באתר אוניברסיטת אופסלה
* נזקי יקינתון המים באגמי קיוגה וויקטוריה והמאבק בהתפשטותו
* קיוגה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| אגמי הבקע הסורי-אפריקני |
| --- |
| אגמי מערב אסיה | אגם החולה • הכנרת • ים המלח | מפת הבקע |
| אגמי צפון אתיופיה | אגם עסל • אגם אבה |
| אגמי מזרח הבקע האפריקני | אגם טורקאנה • אגם לוגיפי • אגם ברינגו • אגם בוגוריה • אגם נקורו • אגם אלמנטייטה • אגם נאיוואשה • אגם מגאדי • אגם נטרון • אגם אייסי • אגם מניארה |
| אגמי מערב הבקע האפריקני | אגם אלברט • אגם אדוארד • אגם קיוו • אגם טנגניקה • (אגם ויקטוריה, אגם קיוגה) |
| אגמי דרום הבקע האפריקני | אגם רוקווה • אגם מלאווי • אגם מלומבה • אגם צ'ילווה |
| אגמים אחרים | אגם מ'וורו • אגם מ'וורו וונטיפה |
כנסיית תומאס בלייפציג - מראה כללי
כנסיית תומאס בלייפציג
**כנסיית תומאס** (בגרמנית: **Thomaskirche**) היא כנסייה לותרנית בלייפציג המפורסמת בגלל העובדה שיוהאן סבסטיאן באך עבד בה כמלחין, מורה ומנצח מקהלה (קאפלמייסטר) במשך 27 שנה והוא גם קבור בה.

היסטוריה
--------

הכנסייה הראשונה במקום נבנתה במאה ה-12 וב-1212–1222 הפכה למנזר של האוגוסטינים על שם תומאס הקדוש.

הכנסייה הנוכחית נבנתה בסגנון גותי מאוחר והוקדשה ב-10 באפריל 1496. המגדל נבנה בשנת 1702 ובו 68 מדרגות.

באך הגיע לכנסייה ב-1723 ועבד בה עד מותו ב-1750 במגוון תפקידים. כמלחין מוזיקה לתפילות בכנסייה, כמנצח ומדריך מקהלת הנערים סנט תומאס. הוא גר עם משפחתו בבית הספר הסמוך על שם תומאס (Alte Thomasschule - נהרס במלחמת העולם השנייה). לוחית זיכרון מציינת זאת על קיר הכנסייה, צמודה אליה לוחית זיכרון לאנה מגדלנה באך.

ליד הכניסה לכנסייה יש פסל של באך שנחנך ב-1908.

באך לא היה מפורסם בחייו. הוא מת ב-28 ביולי 1750 ונקבר בארון עץ בבית הקברות ליד כנסיית יוחנן (Johanniskirche). לאחר שהתפרסם הועלתה דרישה לקברו בכנסייה. הפתולוג וילהלם היס חיפש ומצא בבית הקברות של כנסיית יוחנן ארון קבורה מעץ ובו שלד שמתאים לפי גדלו לבאך. ב-16 ביולי 1900 הושמו העצמות האלה בתוך סרקופג ונקברו בכנסיית יוחנן. בעקבות הפצצת הכנסייה ב-4 בדצמבר 1943 הועברו העצמות לכנסיית תומאס. הקבר הנוכחי נכרה ליד המזבח בכנסייה ונחנך ב-18 ביולי 1950, במלאת 200 שנה למותו של באך.

פליקס מנדלסון חיפש בארכיון של כנסיית תומאס, מצא את התווים של מתאוס פסיון ונפעם. הוא ניצח על היצירה בברלין ב-1829 ומאז התפרסם באך בכל אירופה. ב-1936 הרסו הנאצים את פסלו של מנדלסון שהיה ליד אולם הגוונדהאוס בלייפציג. ב-18 באוקטובר 2008, במלאת 200 שנה להולדתו נחנך פסל של מנדלסון ליד כנסיית תומאס שהוא העתק כמעט מושלם של הפסל המקורי. בטקס השתתף מנצח תזמורת הגוונדהאוס, קורט מזור.

בנוסף לשני פסלי המלחינים הקשורים בכנסייה יש בה גם חלונות ויטראז' עם דמויותיהם.

גלריה
-----

* קבר באך בכנסיית תומאסקבר באך בכנסיית תומאס
* המזבח וקבר באך בכנסיית תומאסהמזבח וקבר באך בכנסיית תומאס
* העוגב בכנסיית תומאסהעוגב בכנסיית תומאס
* אנדרטת באך בכניסה לכנסיית תומאסאנדרטת באך בכניסה לכנסיית תומאס
* אנדרטת מנדלסון ליד כנסיית תומאסאנדרטת מנדלסון ליד כנסיית תומאס
* לוחית זיכרון לבאך ולבית הספר תומאסלוחית זיכרון לבאך ולבית הספר תומאס
* לוחית זיכרון לאנה מגדלנה באךלוחית זיכרון לאנה מגדלנה באך
* שלט הסבר בכניסה לכנסייהשלט הסבר בכניסה לכנסייה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כנסיית תומאס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של כנסיית תומאס
* בעקבות י.ס.באך-לכנסיית תומאס בלייפציג, באתר "מילים".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007594678605171
* GND: 4468631-6
* LCCN: n83129433
* MusicBrainz: 23d8085b-96a7-4f6f-b97d-1923d29534f1
* VIAF: 132561712
* WorldCat: lccn-n83129433

 |
**קיהון** (בקאנג'י: **基本, きほん**; תרגום: בסיס, יסוד, "מקור היסודות") הוא אחד משלושת סוגי התרגולים הנפוצים ביותר בקרטה.

תרגול הקיהון
------------

קרטה מורכב משלושה חלקים: קיהון, קאטה וקומיטה, כאשר הקיהון הוא הבסיס של המשולש – עליו נבנה כל הקרטה. הקיהון מהווה בסיס הן לקאטה והן לקומיטה (קרבות). 
לרוב תרגול הקיהון נעשה באופן קבוצתי, ללא תוקף או נתקף, כאשר המאמן מדגים את התרגיל ולאחר מכן מנחה את החניכים להתחיל בתרגול. בתרגול הקיהון לומד מתרגל הקרטה כיצד לבצע נכונה את התנועות שעומדות בבסיס השיטה: חסימות, גריפות, אגרופים, בעיטות, עמידות ואף קפיצות. בניגוד לקאטה, הקיהון מהווה שם כולל לאימון יסודות ואינו כולל סדרות קבועות מראש. בכל קיהון המאמן בוחר את התרגילים והדגשים במה הוא מעדיף להתרכז. עם זאת, בארגונים רבים קיימות סדרות "קיהון" מקובלות קבועות, אותן מבצע המתאמן בעת מבחן המעבר לחגורה הבאה.

באמצעות תרגול הקיהון יכול מתרגל הקרטה לבנות לעצמו בסיס טכני איתן, שכן הוא לומד כיצד לבצע את התנועות הנדרשות בצורה נכונה, מהירה וחזקה. התרגול מפתח את הדיוק, הקוארדינציה ואת הכושר הגופני, מסגל למתרגל דרכי נשימה נכונות ואף דורש ברמות מתקדמות ריכוז מרבי. לעיתים, משמש אימון הקיהון לתרגול ושינון תרגילי קרבות בטרם התרגול המעשי בזוגות ("קומיטה"). תרגיל קיהון יכול לכלול תנועה אחת בלבד, לדוגמה אגרוף בהתקדמות (אוי צוקי), ויכול להכיל שרשרת ארוכה של תנועות רבות הכוללות התקדמויות, נסיגות ושינויי זווית.

### מאקיווארה

תרגול הקיהון נעשה לרוב באוויר ללא מטרה ממשית, אך ניתן לתרגל קיהון על מטרות כמו שקי אגרוף. התרגול המסורתי כולל אימון עם מאקיווארה (Makiwara).

במקור המאקיווארה נבנתה על ידי קשי אורז מלופפים סביב עמוד שננעץ עמוק באדמה או נתלה מהתקרה, אך כיום קיימות גרסאות מודרניות יותר המכילות קפיצים ועשויות ממשטחים מסוגים שונים שאפשר גם לתלות על קיר חזק. בעזרת המאקיווארה ניתן להתאמן על כל התקפות הקיהון, אגרופים, בעיטות, מכות מרפקים, ברכיות ועוד. העבודה עם מאקיווארה מחשלת את האזור הפוגע, ועוזרת לקראטקא לתעל בצורה נכונה את כל הכוח והמשקל שלו כדי ליצור את המכה הכי עוצמתית שלו.

### תנועות קיהון לדוגמה

#### אגרופים (Tsuki waza)

* אוי צוקי (אגרוף בהתקדמות)
* גיאקו צוקי (אגרוף מנוגד)
* אוּרה צוקי (אגרוף הפוך, "אפרקאט")
* טאטה צוקי (אגרוף אנכי)

#### בעיטות (Keri waza)

* מיי גרי קקומי (בעיטה קדמית נועצת)
* מיי גרי קיאגה (בעיטה קדמית מצליפה)
* יוקו גרי קיאגה (בעיטה צדדית מצליפה)
* יוקו גרי קקומי (בעיטה צדדית נועצת)
* אושירו גרי (בעיטה אחורית)
* היזה גרי (ברכיה)
* מוואשי גרי קקומי (בעיטת מגל נועצת)
* מוואשי גרי קיאגה (בעיטת מגל מצליפה)
* טובי גרי (בעיטת קפיצה)
* נידאן גרי (בעיטת מאי גרי כפולה)
* מיקאזוקי גרי (בעיטת ירח, מכה עם כרית כף הרגל)
* פומיקומי (בעיטת דריכה, מכה עם העקב)

#### חסימות (Uke waza)

* אגה אוקה (חסימה עליונה)
* שוטו אוקה (יד חרב, חסימה מבפנים החוצה)
* גדאן באראי (חסימת גריפה)
* ג'וג'י אוקה (חסימה מוצלבת)
* אודו אוקה (חסימה מאוגרפת פנימית)
* מורטה אודו אוקה (חסימה מאוגרפת פנימית עם יד תומכת להדיפת יריב או חסימה כנגד בעיטה)
* טהצ'ואי (הגנת פטיש חיצונית)
* סוטו אוקה (חסימה כלפי פנימה)
* אוצ'י אוקה (חסימה פנימית)

#### עמידות (Dachi Waza)

* זנקוצו דאצ'י (עמידה קדמית)
* קוקוצו דאצ'י (עמידה אחורית)
* קיבא דאצ'י (עמידת פָּרָש)
* נקו אשי דאצ'י (עמידת חתול)
* יואיי (עמידת מוצא בסיסית)

#### מהלומות (Uchi Waza)

* אוראקן אוצ'י (מכה עם גב האגרוף)
* אודה אוצ'י (מכה עם האמה)
* שוטו אוצ'י (מכת חרב)
* אמפי (מכה עם המרפק)
* נוקיטה (יד חנית, מכה עם קצות ארבע האצבעות)
ענף ועלים
**דיכוטומנתס טריסטניקרפה** (שם מדעי: ***Dichotomanthes tristaniaecarpa***, בכתב סיני **牛筋条**, בפין-יין: **Niú jīn tiáo**), הוא צמח שהוא מין יחיד בסוג דיכוטומנתס השייך למשפחת הוורדיים. זהו שיח עד עץ ירוק-עד שגובהו בין 2 ל-7 מטרים, הגדל ברפובליקה העממית של סין.

תיאור
-----

דיכוטומנתס טריסטניקרפה הוא שיח עד עץ ירוק-עד שגובהו בין 2 ל-7 מטרים. הענפים בגוון חום-אפרפר עד שחור-אפרפר כשהם מבוגרים. בתחילה מכוסים בפלומה לבנה צהבהבה הנושרת כשהענפים מזקינים. הניצנים ביצתיים, קטנים, בתחילה מכוסים בפלומה, הנושרת אחר-כך. קצה הניצן מחודד.

העלים סרוגים. הפטוטרת מכוסה בפלומה צפופה לבנה צהבהבה ואורכה 0.5–2 מילימטרים. הטרף סגלגל מוארך עד דמוי רומח הפוך. אורכו 3–6 סנטימטרים, ורוחבו 1.5–2.5 סנטימטרים. גונו ירוק כהה מעט מבריק. החלק העליון מכוסה תחילה פלומה, מאוחר יותר חלק. בסיס העלה דמוי יתד עד מעט מעוגל, וקצה העלה מחודד עד קהה. שולי העלים שלמים ולעיתים רחוקות משוננים במחצית החלק העליון.

התפרחת באורך 2–5 סנטימטרים, וברוחב 3–6 מילימטרים. ציר התפרחת ועוקץ הפרחים מכוסים בפלומה לבנה צהבהבה. עלי החפה דמוי רומח נושרים מהר. אורכו של צינור הפרח 2–3 מילימטרים שני הצדדים מכוסים בפלומה. אורך העוקץ 1–3 מילימטרים וקוטר הפרחים 5–9 מילימטרים. עלי הגביע ירוקים, משולשים, שוליהם משוננים. חמשת עלי הכותרת לבנים מעוגלים אורכם 3–4 מילימטרים. בפרחים יש בין 15 ל-20 אבקנים, קצרים מעלי הכותרת. הזיר חלק. הפרי הוא הלקט אדום יבש מאורך באורך 5–7 מילימטרים שנשאר בגביע, גדל, והופך בשרני.

עונת הפריחה היא אפריל-מאי, והפרי מבשיל באוגוסט-נובמבר.

תפוצה
-----

הצמח גדל ביערות עצים מעורבים, רחבי עלים ומחטניים על מדרונות ההרים בגובה בין 1,300 ל-2,500 מטרים מעל גובה פני הים במחוזות סין העממית סצ'ואן ויונאן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיכוטומנתס טריסטניקרפה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

פרח וניצנים

הערות שוליים
------------

1. ↑  השם העברי הוא תעתיק השם המדעי
2. 1 2 3 4 5  Dichotomanthes tristaniicarpa, Flora of china Vol. 4 Page 85
3. ↑  'Dichotomanthes tristaniicarpa' from the website Trees and Shrubs Online
**הגלקסיה הננסית טוקאן** היא גלקסיה אליפסואידית ננסית שנמצאת בקבוצת הכוכבים טוקאן במרחק של כ-2.9 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לקבוצה המקומית. הגלקסיה התגלתה בשנת 1990 על ידי ראסל לוורי במצפה הכוכבים סטרומלו שבאוסטרליה. בניגוד לרוב הגלקסיות מסוגה, שמהוות גלקסיות לוויין של שביל החלב או של גלקסיית אנדרומדה, הגלקסיה הננסית טוקאן אינה קשורה לאף גלקסיה אחרת ונראה שכבר לפחות 10 מיליארד שנים היא לא עברה שום אינטראקציה עם גוף אחר, ולכן היא אובייקט מעניין למחקר. הגלקסיה נמצאת כ-5 מעלות מדרום-מזרח לכוכב α בטוקאן, אך בשל בהירותה הנמוכה היא אינה מתאימה לצפיית חובבים.

מאפיינים
--------

גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-2.9 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-2,430 שנות אור. מסתה מוערכת בכ-‎6×107‎ מסות שמש, כמאתיים מיליוניות ממסת שביל החלב, אך מסת הכוכבים הנראים שבה היא רק כ-‎5.6×105‎ מסות שמש, ונראה שהיא מורכבת ברובה מחומר אפל שטיבו אינו ידוע. עוצמת ההארה הכוללת שלה היא פי 550,000 מעוצמת ההארה של השמש והמתכתיות של כוכבי הגלקסיה היא כאחוז בלבד מזאת של השמש, כך שכוכבי הגלקסיה הם זקנים יחסית לכוכבי שביל החלב ונראה שכבר מיליארדי שנים שאין בה יצירה של כוכבים חדשים. הגלקסיה מתרחקת ממערכת השמש במהירות גבוהה יחסית לגלקסיות הקבוצה המקומית של קרוב ל-200 קילומטר בשנייה, ומהירות זו כמו גם מיקומה הרחוק ממרכז הקבוצה המקומית ומהגלקסיות הגדולות של הקבוצה חריגים ביחס לרוב הגלקסיות מסוג זה. הסבר אפשרי הוא שהיא נעה במסלול מאוד אליפטי ביחס למרכז הכובד של הקבוצה המקומית כך שלפני כ-10 מיליארד שנים היא עברה דרך מרכז הקבוצה ואיבדה כך את מרבית הגז החופשי שלה ומאז אין בה יותר יצירת כוכבים חדשים. הסבר אחר הוא שהגלקסיה נוצרה רחוק ממרכז הקבוצה באזור שמושפע כבידתית לא רק מהקבוצה המקומית אלא גם מקבוצת פסל הסמוכה.

קישורים חיצוניים
----------------

* הגלקסיה הננסית טוקאן, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. 1 2  SIMBAD: Tucana Dwarf Galaxy
2. 1 2 3 4 5  F. Fraternali, E. Tolstoy, M. J. Irwin & A. A. Cole: Life at the periphery of the Local Group: the kinematics of the Tucana dwarf galaxy, Astronomy & Astrophysics, Vol. 499, Iss. 1, p. 121-128 (2009)
3. ↑  A. W. McConnachie: The Observed Properties of Dwarf Galaxies in and around the Local Group, The Astronomical Journal, Vol. 144, Iss. 1, article id. 4, p. 10 (2012)
4. ↑  NED: Tucana Dwarf Galaxy
5. ↑  R. J. Lavery: Local Group Dwarf Galaxy in Tucana, IAU Circulation, No. 5139, #2 (1990)
6. ↑  A. W. McConnachie: The Observed Properties of Dwarf Galaxies in and around the Local Group, The Astronomical Journal, Vol. 144, Iss. 1, article id. 4, p. 24 (2012)
**הגלקסיה הננסית פַּסָּל** היא גלקסיה ננסית אליפסואידית שנמצאת בקבוצת הכוכבים פסל במרחק של כ-173,000 שנות אור ממערכת השמש, והיא אחת מגלקסיות הלוויין הקרובות ביותר לשביל החלב. הגלקסיה התגלתה בשנת 1937 על ידי הארלו שייפלי והיא הגלקסיה האליפסואידית הננסית הראשונה שהתגלתה. מיקומה בקבוצת פסל קרוב לקוטב הדרומי של שביל החלב, היא רחוקה ממישור הגלקסיה ולכן בסביבתה יש מעט כוכבים וכמעט אין ענני גז ואבק שמסתירים אותה, כך שקל לצפות בה. בשל קרבתה היא לא נראית כערפילית אלא כאזור עשיר מאוד בכוכבים עמומים בסביבה דלת כוכבים.

מאפיינים
--------

גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא בין 30 ל-40 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-3,160 שנות אור. מסתה מוערכת בכ-‎2.2-3.4×108‎ מסות שמש, כאלפית ממסת שביל החלב. כוכבי הגלקסיה הם ברובם הגדול כוכבים זקנים ונראה שלא מתרחשת בגלקסיה יצירה של כוכבים חדשים. המתכתיות של כוכבי הגלקסיה נמוכה יחסית למתכתיות של כוכבי שביל החלב וניתן להבחין בגלקסיה בשתי אוכלוסיות נפרדות של כוכבים: כוכבים זקנים מאוד בעלי מתכתיות נמוכה מאוד שמפוזרים ברחבי הגלקסיה ועם פיזור מהירויות גדול וכוכבים פחות זקנים ועם מתכתיות יותר גדולה שמרוכזים במרכז הגלקסיה עם מהירויות מאותו סדר גודל, כך שנראה שכוכבי הגלקסיה נוצרו בשתי תקופות שונות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הגלקסיה הננסית פסל** בוויקישיתוף
* הגלקסיה הננסית פסל, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. 1 2  SIMBAD: Sculptor Dwarf Galaxy
2. 1 2 3  NASA/IPAC EXTRAGALACTIC DATABASE: The Sculptor Dwarf Spheroidal Galaxy
3. ↑  G. Battaglia, A. Helmi, E. Tolstoy, M. Irwin, V. Hill & P. Jablonka: The Kinematic Status and Mass Content of the Sculptor Dwarf Spheroidal Galaxy, The Astrophysical Journal Letters, Vol. 681, Iss. 1, article id. L13 (2008)
4. ↑  SEDS: Sculptor Dwarf
5. ↑  H. Shapley: A Stellar System of a New Type, Harvard College Observatory Bulletin No. 908, p. 1 (1938)
6. ↑  E. Tolstoy: Detailed Studies of the Sculptor Dwarf Spheroidal Galaxy in the Milky Way halo, Proceedings of the International Astronomical Union, IAU Symposium, Vol. 298, p. 56 (2014)
**פרובינציית ונציה** (באיטלקית: **Provincia Veneta**, בגרמנית: **Provinz Venedig**) היה שם שטחה של הרפובליקה של ונציה לשעבר, שהועברה על ידי הרפובליקה הצרפתית הראשונה לממלכת הבסבורג על פי תנאי הסכם קמפו פורמיו משנת 1797 שהביא לסיום מלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית הראשונה. בירת המחוז הייתה ונציה.

במהלך המערכה האיטלקית הצרפתית ב-1796, הסיגנוריה של ונציה בפיקודו של הדוג'ה לודוויקו מאנין דחתה ברית עם נפוליאון בונפרטה, ואז כבש בונפרטה את העיר ב-14 במאי 1797, מה שהוביל לנפילת הרפובליקה של ונציה. בשל ויתורו על כל הזכויות בארצות השפלה הדרומיות והכרה ברפובליקה הציסאלפינית הצרפתית, הקיסר פרנסיס השני מהבסבורג זכה בשטח הוונציאני שנכבש כולל חוף דלמטיה, למעט האיים היוניים. 

שטחי רפובליקת ונציה שולבו במחוז ונציה החדש כחלק נפרד מארכידוכסות אוסטריה, ופרנץ לקח את התואר הנוסף "דוכס ונציה", אולם השטח לא היה כפוף לאימפריה הרומית הקדושה. הפרובינציה הונהגה על ידי מושל אוסטרי, אך המשיכה להשתמש בחקיקה הוונציאנית ושמרה על מטבעותיה, הלירה הוונציאנית. הגבול המערבי של המחוז הועבר לטובת הרפובליקה הציסאלפינית בשנת 1801 באמנת לינוויל, ונמשכה לאורך דרך העמק של הנהר אדיג'ה התחתון. 

בניגוד לרפובליקה הקודמת שהתקיימה 1,100 שנה, לפרובינציה לא היה קיום ארוך. לאחר שהגרנד ארמה הביס את כוחות האימפריה האוסטרית באוסטרליץ, נאלץ פרנץ על פי חוזה פרסבורג משנת 1805 למסור את השטח הוונציאני לממלכת איטליה הנפוליאונית. בשנת 1815 היא חזרה לאוסטריה על פי תנאי ההסכם הסופי של קונגרס וינה והפכה לחלק מארץ הכתר של ממלכת לומברדיה-ונציה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Treaty of Campo Formio (extracts)
2. ↑  (בצרפתית) Treaty of Lunéville
**פרובינציית לימבורג** הייתה אחד ממחוזות הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה ולאחר מכן בלגיה. המחוז התקיים במהלך שלטונה של הולנד, מ-1815 עד 1830, ובשנים הראשונות לאחר עצמאות בלגיה, מ-1830 עד 1839. כאשר המלך וילם הראשון חתם על הסכם לונדון ב-1839, המחוז חולק לחלק בלגי ולחלק הולנדי, כשהאחרון הפך לדוכסות חדשה של לימבורג.

גאוגרפיה
--------

השטח של לימבורג היה זהה לשטחים המשולבים של המחוזות ההולנדים והבלגיים הנוכחיים, למעט Voeren, שהייתה אז חלק ממחוז לייז'. בירתה הייתה מאסטריכט. לעניינים מנהליים, המחוז חולק למחוזות מאסטריכט, האסלט ורורמונד.

דמוגרפיה
--------

ב-1830 חיו במחוז זה כ-338,000 איש ובשנת 1846 נספרו כ-186,000 איש במחוז החדש והקטן יותר של לימבורג הבלגית. 

דתם העיקרית הייתה, ועודנה, הקתולית.

היסטוריה
--------

בעקבות עידן נפוליאון, המעצמות הגדולות, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, ממלכת פרוסיה, האימפריה האוסטרית האימפריה הרוסית וצרפת, הקימו בשנת 1815 את הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה. פרובינציה חדשה נוצרה מהמחוז הצרפתי לשעבר של Meuse-Inférieure, למעט Niederkrüchten והרצוגנרט שהוקצו לפרוסיה, והיה אמור לקבל את השם "מאסטריכט", על שם בירתה. המלך הראשון, וילם הראשון, שלא רצה ששמה של דוכסות לימבורג לשעבר יאבד, התעקש לשנות את השם ל"לימבורג". ככזה, שמו של המחוז החדש נגזר מהדוכסות הישנה שהתקיימה עד 1795 בתוך משולש מאסטריכט, לייז' ואאכן.

התפרקות
-------

בתחילת המהפכה הבלגית של 1830, בחר גנרל דיין, מפקד הכוחות המזוינים של לימבורג, ששכן במאסטריכט, בצד של המורדים הבלגים.  הוא עזב את העיר ב-7 בנובמבר 1830. הוא הגיע לרורמונד ב-9 בנובמבר ולפנלו ב-11 בנובמבר. שתי הערים קיבלו אותו בזרועות פתוחות וצידדו במרד. עם זאת, מאסטריכט חזרה לשליטת כוחות נאמנים בפיקודו של קולונל דיבטס.

למרות שרוב המחוז, כולל עיר המבצר פנלו, באותה תקופה המבצר הצפוני ביותר של בלגיה, היה בשליטה בלגית בעקבות עצמאותה בפועל של בלגיה לאחר התערבות צרפתית, נותרה העיר מאסטריכט בידי הולנד.

בשנת 1839, המלך וילם הראשון הכיר בעצמאותה של בלגיה על ידי חתימת הסכם לונדון. על פי תנאי ההסכם, הבלגים נאלצו לוותר על חלקה המזרחי של לימבורג לידי הולנד.

ראו גם
------

* דוכסות לימבורג (1839–1867)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Statistics Belgium (Belgian government)
2. ↑  "Province of Limburg – Belgium Travel Guide". *eupedia.com*.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 266145542625896640495
* WorldCat: viaf-266145542625896640495

 |
**רעידת האדמה בווירג'יניה שבארצות הברית** אירעה ב-23 באוגוסט 2011 בשעה 13:51 שעון החוף המזרחי, ברמה של 5.8 בסולם ריכטר. מוקד הרעש היה 60 קילומטר צפונית מערבית לריצ'מונד, 8 קילומטר מהעיירה מינרל, על פי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית. הרעש הורגש לאורך כל החוף המזרחי של ארצות הברית ואף בקנדה. לא דווח על נפגעים.

רעידת האדמה אירעה בהעתק ספוטסילבניה, קו העתק עתיק היושב באמצע הלוח הצפון-אמריקאי. שני זעזועים בדרגת 2.8 בסולם ריכטר ו-2.2 בסולם ריכטר, התרחשו שעות ספורות לאחר הרעש העיקרי, שאירע באזור שאינו נוטה לפעילות סייסמית רבה.

רעש האדמה מתואר כרעידת האדמה החזקה ביותר בארצות הברית שממזרח להרי הרוקי (יחד עם רעידת האדמה בגבול ניו יורק-אונטריו ב-1944) מאז רעידת האדמה ב-1897 שמרכזה היה במחוז ג'יילס והגיעה לרמה 5.9 בסולם ריכטר. כמו כן, הייתה זו רעידת האדמה הראשונה בתולדות וושינגטון די. סי. הרעש הביא לנזקים בשווי של 100 מיליון דולר בשל פגיעה במבנים, ובהם אנדרטת וושינגטון והקתדרלה הלאומית של וושינגטון.

השפעות הרעש
-----------

כתוצאה מהרעש, הורגשו רעידות באטלנטה, ג'ורג'יה, צפון קוויבק, מערב אילינוי וממזרח לפרדריקטון וניו ברנזוויק.

### בארצות הברית

בוושינגטון הבירה פונו בניין הקפיטול ובניין ה-FBI והפנטגון, לצד מבנים בפילדלפיה וניו יורק.

כמה טיסות הושבתו בכמה נמלי תעופה: נמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי, נמל התעופה נוארק, נמל התעופה רונלד רייגן וושינגטון נשיונל, נמל התעופה דאלאס ונמל התעופה הבינלאומי פילדלפיה. כעבור זמן הושבו נמלי התעופה לפעילות מלאה.

פינוי הפנטגון נעשה בעקבות פיצוץ צינור מים שהביא להצפת שני מסדרונות. רעידת האדמה גרמה לנזק במגדל המרכזי של הקתדרלה הלאומית של וושינגטון. בנמל התעופה דאלאס, כמה מאריחי התקרה נפלו על הקרקע ובשל כך הופסקו הטיסות. פעילות הרכבת התחתית של וושינגטון הופסקה לאחר שבתחנת לורינג נגרם נזק קל בשל קריסת התקרה בכמה מקומות. כל הרכבות עברו לנסוע במהירויות מופחתות.

נוסף לכך, שני כורים גרעיניים בתחנת הכוח הגרעינית צפון אנה כובו אוטומטית, בשל חשש אפשרי להיווצרות סדקים במבני הכורים. כמו כן, רשת התקשורת האלחוטית והסלולרית שותקה זמנית.

### בקנדה

רעידת האדמה הורגשה גם במזרח קנדה, בעיקר בדרום אונטריו, כמו גם בחלקי החוף של קוויבק. כמה בניינים בטורונטו פונו כאמצעי זהירות אך לא דווח על תאונות או נזקים משמעותיים בקנדה.

### גלריית תמונות

* אנדרטת וושינגטון מצופה פיגומים בעת תיקון הנזק שנגרם עקב רעידת האדמהאנדרטת וושינגטון מצופה פיגומים בעת תיקון הנזק שנגרם עקב רעידת האדמה
* נזק לבניין שגרירות אקוודור שבוושינגטוןנזק לבניין שגרירות אקוודור שבוושינגטון
* נזק לבניין מחלקת האוצר של ארצות הבריתנזק לבניין מחלקת האוצר של ארצות הברית
* סדקים בקירות בית ארלינגטוןסדקים בקירות בית ארלינגטון

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **רעידת האדמה בווירג'יניה (2011)** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  רעידת אדמה בעוצמה 5.9 בחוף המזרחי בארצות הברית - הפנטגון ובניין הקפיטול פונו
2. ↑  רעידת אדמה במזרח ארצות הברית: הפנטגון פונה ומספר נפגעו
3. ↑  אביאל מגנזי, רעש אדמה מפתיע: "גם לאמריקנים אין הסבר", באתר ynet, 24 באוגוסט 2011
4. ↑  אהרן ברנע, ‏צפו: הבית הלבן רועד ברעש האדמה בארה"ב, באתר ‏מאקו‏‏, ‏23 באוגוסט 2011‏
5. ↑  רעש אדמה בארצות הברית:טיסות הושעו, רכבות הושבתו
**סולימאן סיסה** (באנגלית: **Souleymane Cissé**; נולד ב-21 באפריל 1940) הוא במאי קולנוע ממאלי.

קורות חיים
----------

סולימאן נולד בבמקו וגדל במשפחה מוסלמית. הוא למד בתיכון בדקר, וחזר למאלי בשנת 1960 לאחר שזו זכתה בעצמאותה.

הקריירה שלו החלה כעוזר מקרין לסרט דוקומנטרי על מעצרו של פטריס לומומבה. דבר זה עורר את רצונו ליצור סרטים משלו, והוא קיבל מלגה לבית הספר לקולנוע וטלוויזיה של מוסקבה.

בשנת 1970, סולימאן חזר למאלי והצטרף למשרד ההסברה כצלם, שם הפיק סרטי תעודה וסרטים קצרים. שנתיים לאחר מכן, הוא הוציא את הסרט הראשון באורך בינוני "Cinq jours d’une vie" (בתרגום חופשי לעברית "חמישה ימים בחיים") אשר מספר את סיפור של נער צעיר אשר נושר מבית הספר והופך לגנב קטנוני בשביל לחיות ברחוב. סרט זה הופיע לראשונה בפסטיבל הסרטים קרתגו.

בשנת 1974 סולימאן הפיק את סרטו הראשון באורך מלא "Den muso" (בתרגום חופשי לעברית "הנערה"), אשר מספר את סיפורה של נערה אילמת צעירה שנאנסה, נכנסה להריון ונדחתה על ידי משפחה ואביו של הילד. הסרט צונזר על ידי שר התרבות של מאלי, וסולימאן נעצר ונכלא, כשהסיבה הרשמית היא בשל קבלת מימון צרפתי לסרט.

ארבע שנים לאחר מכן, סולימאן הפיק את הסרט "Baara" (בתרגום חופשי לעברית "עבודה"), שקיבל פרס בשנת 1979. בשנת 1982, הוא הפיק את "Finyé" (בתרגום חופשי לעברית "רוח"), המספר על בני נוער שמורדים נגד הממסד. סרט זה זיכה אותו בפרס נוסף בשנת 1983.

בין השנים 1984 ל-1987 הוא הפיק את הסרט "Yeelen" (בתרגום חופשי לעברית "אור"), סרט על גיל העמידה שזכה בפרס חבר השופטים של פסטיבל הקולנוע בקאן.

בשנת 1995 הוא הפיק את הסרט "Waati" (בתרגום חופשי לעברית "זמן") שהתחרה על פרס דקל הזהב בשנת 1995.

סולימאן הוא נשיא "UCHICAGO", איחוד יוצרי ויזמי הקולנוע והאמנות של מערב אפריקה.

פילמוגרפיה
----------

### סרטים קצרים

* "L’aspirant" ‏(1968)
* "Source d’inspiration" ‏(1968)
* "L’homme et ses idoles" ‏(1975)

### סרטים באורך מלא

* "Dégal à Dialloubé" ‏(1970)
* "Fête du Sanké" ‏(1971)
* "Cinq jours d’une vie" ‏(1972)
* "Den muso" ‏(1975)
* "Baara" ‏(1978)
* "Chanteurs traditionnels des Iles Seychelles" ‏(1978)
* "Finye" ‏(1982)
* "Yeelen" ‏(1978)
* "Waati" ‏(1995)
* "Tell Me Who You Are" ‏(2009)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סולימאן סיסה** בוויקישיתוף

* סולימאן סיסה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* סולימאן סיסה, באתר AllMovie (באנגלית)
* סולימאן סיסה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Yeelen
2. ↑  Waati

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007444638505171
* BnF: cb126958373 (data)
* GND: 122243439
* ISNI: 0000 0000 7989 369X
* LCCN: no96056305
* NKC: js20060804002
* NTA: 087244039
* SUDOC: 050127608
* VIAF: 32121011
* WorldCat: lccn-no96056305

 |
**סלימאן בן עבד אל-מלכ** (בערבית: **سليمان بن عبد الملك**; 675-717) משושלת בית אומיה, היה הח'ליף ה-11 של האסלאם והשליט השביעי מבני משפחתו. קודם לעלותו לשלטון היה מושל ג'ונד (נפת) פלסטין בח'ליפות האומיית, ויסד בה בירה חדשה, העיר רמלה.

סלימאן נולד בעיר אל-מדינה בשנת 675. כאשר נקרא סבו, מרואן אבן חכם, להציל את שלטון השושלת האומיית, לאחר המשבר שפקד אותה בשנים 683–684, עברה המשפחה לדמשק. זמן לא רב לאחר מכן היה עבד אל-מלכ, אביו של סלימאן לח'ליף. סלימאן עצמו נזכר לראשונה במקורות כמוליך שיירת החג' ב-701. זמן לא רב לאחר מכן הוא נתמנה למושל ג'ונד פלסטין. בשנת 705 עלה לשלטון אחיו הבכור, אל וליד, שבימי שלטונו הוכפל שטח הח'ליפות ונבנו בה בנייני פאר רבים. בימי שלטונו של סלימאן בג'נד פלסטין, פרץ עימות חריף בינו לבין מושל עיראק וחווארזם, אל חג'אג' אבן יוסף אל ת'קפי, מן האישים החזקים והבולטים בתקופה. סכסוך זה לא הפריע לסלימאן ליזום הקמת בירה חדשה לג'נד פלסטין, היא רמלה.
בשנת 715 הלך אל וליד לעולמו והח'ליפות הוצעה לסלימאן, אחיו. הוא שהה ברמלה כאשר קיבל את הח'ליפות. ייתכן שהתכוון לעשותה לבירת הח'ליפות כי העיר נבנתה בגודל ופאר מרשימים. מכל מקום, כאשר נעשה ח'ליף, הוא מיעט לשכון בה, שכן את עיקר מאמציו כשליט הקדיש למסעות מלחמה נגד האימפריה הביזנטית. לשם כך התיישב סמוך לגבולה, במרג' דאבק שבצפון סוריה, משם שלח משלחות צבאיות לצור על קונסטנטינופול. כן כבשו כוחותיו את טברסתאן וג'ורג'אן שהיו אז חלק מן העולם הפרסי (כיום בטורקמניסטן). 

ממעשיו המתוארים במקורות הקדומים, מצטיירת דמות של שליט מוסלמי אדוק שפעל בהגינות והשליט צדק בממלכתו. אף על פי כן זכה לדימוי שלילי אצל כותבים מאוחרים יותר, שתיארוהו כבליין קל דעת, השקוע בזימה ובזלילה. במאה ה-13 נאמר עליו:

> 
> "בימי אל וליד היו הבריות מדברים על בניינים מפוארים; בימי סלימאן היו האוכל והמין נושאי השיחה, ואילו בימי עמר בן עבד אל עזיז סחו האנשים בקוראן ובדת."
> 
> 
> 
> 

משפט זה ושכמותו הושפעו, קרוב לוודאי, מן היחס השלילי של כותבים אלה למרבית בני המשפחה האומיית. אין הוא עולה בקנה אחד עם הידיעות שסולימאן, כמושל ג'נד פלסטין, נהג לבלות זמן רב בהר הבית בירושלים ואת העובדה שאת שנות מלכותו הקצרות הקדיש למלחמות קודש בביזנטים, ופעמיים הוליך את שיירת החג' למכה. סלימאן מת באופן פתאומי בשנת 717, בעת שהנהיג מסע נוסף נגד הביזנטים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סולימאן אבן עבד אל-מלכ** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אבן אל את'יר, אל כאמל פי אל תאריח', כרך 5 עמ' 10

| ח'ליפי ואמירי בית אומיה |
| --- |
| ח'ליפות דמשק | מועאויה הראשון • יזיד הראשון • מועאויה השני • מרואן הראשון • עבד אל-מלכ • וליד הראשון • סולימאן אבן עבד אל-מלכ • עומר השני • יזיד השני • השאם אבן עבד אל-מלכ • אל-וליד השני • יזיד השלישי • איברהים • מרואן השני |
| אמירי בית אומיה בקורדובה | עבד א-רחמן הראשון • הישאם הראשון • אל-חכם הראשון • עבד א-רחמן השני • מוחמד הראשון • אל-מונד'ר • עבדאללה אבן מוחמד • עבד א-רחמן השלישי |
| ח'ליפות קורדובה | עבד א-רחמן השלישי • אל-חכם השני • הישאם השני • מוחמד השני • סולימאן השני • הישאם השני (בפעם השנייה) • סולימאן השני (בפעם השנייה) • עבד א-רחמן הרביעי • עבד א-רחמן החמישי • מוחמד השלישי • הישאם השלישי |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268514005171
* GND: 118826476
* ISNI: 0000 0000 9044 1774
* LCCN: n88036957
* SUDOC: 117402540
* TDVİA: suleyman-b-abdulmelik
* VIAF: 97021516
* WorldCat: lccn-n88036957

 |
**ויסנטה ארנדה** (בספרדית: **Vicente Aranda Ezquerra**; ‏ 9 בנובמבר 1926 – 26 במאי 2015) היה במאי, תסריטאי ומפיק קולנוע ספרדי, זוכה פרס גויה.

ביוגרפיה
--------

ויסנטה ארנדה נולד בברצלונה שבספרד למשפחה שהגיעה מאראגון כ-20 שנים לפני שנולד. אביו היה צלם ונפטר כאשר ארנדה היה בן שבע בלבד. במהלך מלחמת האזרחים בספרד עזבה המשפחה את העיר, אך חזרה בשנת 1938. בגיל 13 התחיל ארנדה לעבוד במטרה לעזור למשפחה לשרוד כלכלית. בשנת 1952 עזב לוונצואלה, שם עבד במשך שנים מספר, וחזר לספרד בשנת 1959.

תחילה ניסה לכתוב, אך ללא הצלחה יתרה. לאחר מכן ניסה להתקבל לבית הספר לקולנוע, אך לא התקבל כי לא הייתה לו שום תעודת סיום של בית ספר. כתוצאה מכך התחיל לעבוד בתעשיית הקולנוע ללא השכלה פורמלית.

ארנדה לא זכה להצלחה בתחילת הקריירה, אך בהמשך ביים מספר סרטים מוצלחים שזכו בפרסים. בסך הכול ביים 27 סרטים.

בשנת 1987 ו-1988 ביים סדרה של סרטים על אלאוטריו סאנצ'ס. בשנת 1991 סרט שביים ארנדה זכה בפרס גויה. בנוסף לכך הוא זכה בפרס סנט ז'ורדי בתחום הקולנוע, ובפרס בפסטיבל לקולנוע שנערך בעיר וסקה.

בשנת 2003 ביים וכתב את הסרט "כרמן" בכיכובה של פאס וגה; המבוסס על הרומן באותו שם משנת 1845 מאת הסופר הצרפתי פרוספר מרימה.

ארנדה נפטר ב-26 במאי 2015 במדריד, בגיל 88.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויסנטה ארנדה** בוויקישיתוף

* ויסנטה ארנדה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ויסנטה ארנדה, באתר AllMovie (באנגלית)
* ויסנטה ארנדה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007345625305171
* BNE: XX1056650
* BnF: cb134954891 (data)
* CANTIC: a10746602
* GND: 119512513
* ISNI: 0000 0000 8101 3882
* LCCN: n88195673
* NDL: 00944688
* NKC: xx0150122
* NLK: KAC201602724
* NTA: 071064214
* SNAC: w6rw473c
* SUDOC: 050380672
* VIAF: 22296964
* WorldCat: lccn-n88195673

 |
ארמון הרפובליקה, הבניין שבו התכנס הפולקסקאמר
**פולקסקאמר** (בגרמנית: **Volkskammer**; "בית העם)", היה הרשות המחוקקת דה יורה של הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית, כלומר הפרלמנט שלה. 

הפולקסקאמר נוצר ב-7 באוקטובר 1949 עם הקמתה הרשמית של גרמניה המזרחית וכינון חוקתה. על פי חוקת גרמניה המזרחית מוגדר הפרלמנט "כגוף העליון של כוח המדינה ברפובליקה הדמוקרטית הגרמנית". 
רשמית, היה לו, לפרלמנט כוח רב כאשר תפקידיו בין השאר היו למנות את חברי מועצת המדינה, מועצת השרים (הממשלה) לחוקק חוקים ולפקח על ביצועם. בפועל תפקידו היה סמלי בלבד והוא שימש למעשה חותמת גומי. זאת גם מכיוון שכל הצירים בו היו חברים במפלגות שהרכיבו את החזית הלאומית של גרמניה הדמוקרטית או שכיהנו מטעם ארגוני המונים כמו הנוער הגרמני החופשי, תנועת הנוער של המפלגה והבלעדית במדינה. רובן ככולן של ההחלטות התקבלו בקרב קבוצה קטנה של אנשים בקרב מפלגת האיחוד הסוציאליסטי- חברי הפוליטביורו. 

מהקמתו הרשמית באוקטובר 1949 עד 1963 מנה הפולקסקאמר 466 צירים. מאז 1963 מנה הפולקסקאמר 500 צירים שנבחרו אחת ל-5 שנים.

ראו גם
------

* שטאטסראט
* פוליטיקה של גרמניה המזרחית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פולקסקאמר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007261624005171
* GND: 35143-X
* LCCN: n80072429
* SUDOC: 027716708
* VIAF: 159444962
* WorldCat: lccn-n80072429

 |
**סיף** או **κ (קאפה) באוריון** הוא הכוכב השישי בבהירותו בקבוצת הכוכבים אוריון ומייצג את רגלו השמאלית (המזרחית) של אוריון. מקור שמו הוא מערבית: **سیف الجبّار** ("סיף אל-ג'באר") - חרב הענק. השם היה שייך במקור לאחד מכוכבי החרב ι (יוטה) באוריון או θ (תטא) באוריון, אך עבר, כנראה בטעות, לרגל שמאל של הדמות המיתולוגית.

תכונות
------

סיף הוא על-ענק כחול, מסוג ספקטרלי B1, הפולט קרינה בעוצמה גדולה פי 65,000 מעוצמת ההארה של השמש, בדומה לעוצמת ההארה של ריג'ל הסמוך אליו. גם המרחק של סיף ממערכת השמש דומה למרחקו של ריג'ל, כ-700 שנות אור. לעומת זה בהירות נראיתו הנראית היא מדרגה 2.06, כלומר כשביעית מבהירותו הנראית של ריג'ל. ההבדל בבהירות הנראית נובע מכך שלסיף טמפרטורה גבוהה פי 2 - כ-26,000 מעלות קלווין, כך שלמעלה מ-90% מהקרינה שלו נפלטת בתחום העל-סגול לעומת שליש בלבד מקרינתו של ריג'ל.

אף על פי שכוכבים המסווגים כעל-ענקים לא אמורים להתיך מימן להליום אלא להיות בשלב התכת הליום ליסודות כבדים יותר, טמפרטורה גבוהה כמו של סיף מאפיינת היתוך יציב של מימן, כך שנראה שהכוכב עדיין לא סיים את תהליך הפיכתו לעל-ענק והוא צפוי לגדול עוד מעבר לרדיוסו הנוכחי של כ-11 פעמים רדיוס השמש.

מסתו של סיף מוערכת ב-15–17 מסות שמש, כך שהוא צפוי להפוך לעל-ענק אדום ולסיים את חייו בסופרנובה.

קישורים חיצוניים
----------------

* סיף באתר של ג'ים קלר (באנגלית)
* סיף, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Saiph - Kappa Orionis - HD38771 - HIP27366

| הכוכבים הבהירים בקבוצת אוריון |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| α (ביטלג'וז) • β (ריג'ל) • γ (בלטריקס) • δ (מינטקה) • ε (אלנילם) • ζ (אלניטק) • ι (נאיר אל-סיף) • κ (סיף) • λ (מייסה) |  |

 |
השחקנית האוסטרלית רייצ'ל ברלי עם שמלה חשופת גב, 2012
שמלה חשופת גב שלובשת השחקנית קלרה בואו, שנות ה-20 של המאה ה-20
**שמלה חשופת גב** היא שמלה באורכים שונים שנועדה לחשוף את גב הלובשת אותה. הגב עשוי להיות חשוף חלקית או חשוף במלואו כשהשמלה מוחזקת בעזרת חוטים. השמלה נלבשת בעיקר באירועים רשמיים, ומשמשת גם כשמלת ערב וכשמלת כלה ואף כבגד ים.

היסטוריה
--------

השמלה הופיעה לראשונה בשנות ה-20 של המאה ה-20. בשנות ה-30 של המאה ה-20 הסגנון נקשר לאופנת השיזוף של התקופה, והשמלה נטולת הגב הייתה דרך להשוויץ בשיזוף, כשהלובשת בדרך כלל הייתה צריכה להיות רזה כדי למשוך תשומת לב.

בדצמבר 1937, במסגרת הסדרה הדוקומנטרית "Clothes-Line" של רשת ה-BBC, צולמה מאחור השחקנית מישלין פלאטון כשהיא לבושה שמלה חשופת גב שיצרה אשליית עירום. הצילום עורר מחלוקת והתנגדות בקרב חלק מהצופים.

סגנונות
-------

שמלה נטולת גב יכולה להיות מוחזקת במספר דרכים. הדרך הנפוצה ביותר היא על ידי חתיכת בד או רצועה יחידה העוברת מאחורי צווארה של הלובשת בדומה לצווארון אפסר. רצועת הצוואר יכולה עצמה להיות מכוסה בשיער הלובשת, ולהשאיר את הרושם מאחור ששום דבר לא מחזיק את השמלה. לחלופין, השמלה יכולה להיות מוחזקת על ידי שרוולים קצרים או על ידי רצועות הכרוכות סביב הכתפיים.

### תמיכה בשדיים

תמיכת השדיים עשויה להיות סוגיה של נשים רבות כאשר הן לובשות שמלה ללא גב, אך ניתן להשיג עיצובים של חזיות המציעות תמיכה בשד עם שמלות ללא גב. חלק מהפתרונות הן חזיות דבק וחזיות סטרפלס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שמלה חשופת גב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "History". אורכב מ-המקור ב-24 ביוני 2011. נבדק ב-22 במאי 2011. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  1930s Fashion History (אורכב 13.04.2011 בארכיון Wayback Machine)
3. ↑  Taylor, Lou, *Establishing Dress History*, chapter 2 (Manchester 2002) מסת"ב 0-7190-6639-5
4. ↑  Starpulse.com: AnnaLynne McCord wearing a backless dress
5. ↑  Olivia Wilde used nude netting dress at the Emmy Awards: Front view and back view (אורכב 26.03.2012 בארכיון Wayback Machine)
**שְמֶמֶל** היא להקת אוונגרד ישראלית, המשלבת סגנונות מוזיקליים שונים לרבות קברט, ג'אז, רוק, פופ, גרוב, סקא, פולק ומוזיקה חסידית - או כפי שסולן הלהקה, דרור ויידמן, הגדיר זאת, "פאנק יהודי במזרח התיכון".

היסטוריה
--------

הלהקה הוקמה רשמית בשנת 2007, לאחר מספר שנות פעילות באתרי יצירה כגון יוטיוב ו"במה חדשה", לשם הועלו חומריה הראשונים וטיוטות של שירייה העתידיים (טיוטה לשיר מלחמה/נסלי, שיר המחק, סופרמן, גלגלצ ועוד). במהלך הופעותיה משלבת הלהקה שירים מקוריים, חלקם סאטירים ואף פוליטיים, יחד עם מערכונים קצרים והומוריסטים.

בעשור השני של המאה ה-21 התפרסמה הלהקה בקרב הקהל הרחב בזכות מספר שירים חדשים אשר ליוו מהלכים חברתיים ופוליטיים מדוברים, כגון: "אל תגעו לנו בערק" (המתייחס להעלאה של מחירי המשקה במשק), "שיר אהבה חברתי" (שנכתב ובוצע בתקופת מחאת האוהלים בשנת 2012) וקאבר בשם "Talking about an arab revolution" (שמביע תמיכה במחאות האביב הערבי). שירים אלו התפרסמו בתפוצה רחבה, בין השאר בעקבות הקשרם האקטואלי-חברתי ושיתופי פעולה עם אמנים מוכרים בביצועם.

ב-24 ביוני 2014 שחררה הלהקה את גרסת האודיו של שירה החדש "ישבני". מספר ימים לאחר מכן פרסמה הלהקה את הקליפ המלא לשיר זה, המבוסס על טכניקת הצילום וואן-שוט.

ב-8 בספטמבר 2014 שחררה שממל קליפ נוסף בשם "ברלין", אשר מבקר את המצב הכלכלי ובעיית הדירות בארץ ומציין כי במצב כזה המעבר לחו"ל מפתה ואף הגיוני. הקליפ נכתב זמן רב לפני מבצע צוק איתן, אך יציאתו נדחתה בשל האירועים המדיניים והביטחוניים בארץ. הקליפ עורר דיון ציבורי והתבלט במיוחד על רקע מחאת המילקי.

בשנת 2014 הם הוצאיו אלבום חדש בהפקה של מרקיסיו.

אלבומי הלהקה
------------

* EP הליום להמונים (פברואר 2008)
* EP מעשה בלביבות (דצמבר 2008)
* הליום להמונים (2011)
* 2011–2014 (2014)

חברי הלהקה
----------

* דרור ויידמן – שירה וסקסופון
* יניב רווה – גיטרה, יוקולילי ושירה
* שם חממי – גיטרה, בנג'ו ושירה
* אייל רווה – גיטרה באס
* יוגב גבאי – תופים
* אורי טבצ'ניק – סקסופון, בריטון ושירה
* ברק הנר – חצוצרה
* גל דהן - סקסופון וקלרינט
* מעיין מילוא – טרומבון ושירה
* מיכאל שוורץ, לשעבר[דרוש מקור] - קלידים

זאת בנוסף לשלוש דמויות פיקטיביות המשמשות לקטעי הנונסנס והסאטירה של הלהקה: בלה ברטוק - ברווזת יד, חזירסקי חזירוביץ' - חזיר יד ותרצה שחורציאניטיס - תרנגולת גומי. 

מלבד כלי הנגינה המוצהרים של חברי הלהקה, חלק מחבריה יודעים לנגן גם על כלים נוספים (בין השאר חליל וסקסופון). 

למרות מספרם הרב של חבריי הלהקה, מרבית הופעותיה כוללות הרכב קבוע של 10 חברי להקה, אליו מצטרפים אמנים אורחים משתנים. בין האורחים שהופיעו עם הלהקה נמנים: דודו זר, גורי אלפי, לירון לב, תמר אייזנמן, קובי אוז, אפרים שמיר, תומש ואבי גרייניק.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של שממל
* שממל, ברשת החברתית פייסבוק

* שממל, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* שממל, באתר Discogs (באנגלית)

* שממל, באתר Songkick (באנגלית)
* סרטונים תזיזו את הישבן: שממל בקליפ חדש, באתר ynet, 7 ביולי 2014
* בכורה: שיר חדש לשממל, באתר וואלה!‏, 24 ביוני 2014
* סרטונים עמי פרידמן, קבלו אלבום מלא וקליפ חדש של "שממל", באתר ynet, 11 בדצמבר 2014
* יובל אראל, השקת אלבום שני, שממל להמונים, 17 בדצמבר 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתוך תוכנית הרדיו "מדפי המוזיקה", שבתחנת קול הקמפוס
2. ↑  אשר שכטר, "אני נפולת של נמושות גאה", באתר TheMarker‏, 24 בספטמבר 2014

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: a67791c1-17d3-4cd6-ae40-32042f8b9ed2

 |
**לורין נוסבאום** (בהולנדית: **Laureen Nussbaum**‏; 3 באוגוסט 1927) היא בלשנית וסופרת יהודייה ילידת גרמניה. לשעבר פרופסור לשפות זרות וספרות באוניברסיטת פורטלנד סטייט. כיום מרצה באופן עצמאי על השואה, ומפורסמת בתור חברת ילדות של אנה פרנק.

ביוגרפיה
--------

נוסבאום נולדה בשם **הנלורה קליין** ב-3 באוגוסט 1927 בפרנקפורט, רפובליקת וויימאר. ב-1936, כשהרדיפות נגד היהודים בגרמניה גברו עברה משפחתה לאמסטרדם שבהולנד. באמסטרדם, התיידדה משפחתה עם משפחת פרנק שאותה הכירה עוד בפרנקפורט. הוריה היו מיודדים עם אוטו ואדית פרנק, והנלורה עצמה הייתה חברה של הבנות מרגוט ואנה. היא חשה קרובה יותר למרגוט, ומאוחר יותר תיארה את אנה כ"קשקשנית איומה". גם לאחר השואה, היא נותרה בקשר עם אוטו פרנק שהיה היחיד מבין משפחת פרנק ששרד. הוא אף שימש כשושבין בחתונתה. 

ב-1940 נכבשה הולנד בידי הוורמאכט, ויהודי הולנד החלו לחשוש לגורלם. משפחת קליין הצליחה להשיג תעודות מזויפות המזהות אותם כיהודים רק למחצה, ובכך הצליחה להימנע מלבישת טלאי צהוב, ובהמשך גם מהשמדה. משפחת קליין חיה באמסטרדם במשך מלחמת העולם השנייה, ובתקופה זו פגשה הנלורה את בעלה לעתיד רודי נוסבאום. רודי סירב ללבוש טלאי צהוב, ועל כן נאלץ להסתתר אצל איכרים הולנדים ליד אמסטרדם. בהמשך הוא עבר להסתתר אצל משפחת קליין, ונוצרו קשרים בינו לבין הנלורה. ב-1947 הם נישאו, והנלורה אימצה את שם משפחתו. היא ילדה לו שני בנים ובת. ב-1954 היגרה המשפחה לאינדיאנה כדי שרודי יוכל להשלים את לימודי הפוסט-דוקטורט שלו. לאחר שעברה לארצות הברית, היא שינתה את שמה הפרטי מ"הנלורה" ל"לורין".

ב-1959 קיבל רודי משרה באוניברסיטת פורטלנד סטייט, והמשפחה עברה לפורטלנד, אורגון. לורין עצמה קיבלה תפקיד במחלקה לספרות זרה, ובהמשך עמדה בראש מחלקת השפה הגרמנית. לאחר שנים רבות של השתלמות היא הפכה לפרופסור באוניברסיטה. היא פרסמה מאמרים רבים, ושלושה ספרים. נוסבאום גם העבירה ביקורת על אוטו על כך שצנזר קטעים מיומנה של אנה פרנק, אך גם שיבחה את היותו הראשון שפרסם מסמך מן השואה. לאחר פרישתה מההוראה והפיכתה לפרופסור אמריטוס, היא מעבירה הרצאות בנושא השואה, אנה פרנק ומלחמת העולם השנייה. בעלה נפטר ב-22 ביולי 2011.

ספריה
-----

* Assimilationsproblematik in Georg Hermanns letztem Exilroman Der etruskische Spiegel
* The Image of Woman in the Work of Bertolt Brecht
* Verliebt in Holland: ein wichtiges und wechselndes Verhältnis in Georg Hermanns reiferen Jahren

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לורין נוסבאום** בוויקישיתוף
* הרצאות מאת נוסבאום:
* מאמרים וספרים מאת נוסבאום

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007308982105171
* BnF: cb12295015w (data)
* GND: 172288274
* ISNI: 0000 0000 4127 4631
* LCCN: n91100706
* NTA: 100297498
* VIAF: 46825055
* WorldCat: lccn-n91100706

 |
**לוריס איטי בורנאי** (שם מדעי: *Nycticebus borneanus*) הוא מין של פרימט מהסוג לוריס איטי החי רק במרכז ודרום האי בורנאו שבאינדונזיה ואחד מ4 מינים מהסוג שחיים באי בורנאו לצד המינים *Nycticebus bancanus*, לוריס איטי קיאן (*Nycticebus kayan*) ולוריס איטי פיליפיני (*Nycticebus menagensis*) שנחשבו בעבר לתת-מינים שלו אך הופרדו למינים עצמאיים.

מאפיינים
--------

אורכו של הלוריס האיטי עד 26 סנטימטרים והוא בעל פרווה בצבע צהוב, ראש גדול, פנים רחבות ושטוחות עם עיניים גדולות ואוזניים קצרות. כמו שאר מיני הסוג לוריס איטי הוא חי ביערות הגשם של מרכז ודרום האי בורנאו וניזון בעיקר מחרקים אותם הוא הורג בעזרת הארס שלו בדומה לשאר המינים בסוגו. בנוסף לחרקים הלוריס האיטי ניזון גם משרף, צוף פרחים ופירות. הטורפים של הלוריס האיטי הם עופות דורסים, פיתוניים, חתוליים וגחניים. לפני שלוריס זה הוגדר כמין עצמאי הוא היה תת-מין של המינים לוריס איטי בנגלי (*Nycticebus bengalensis*) ולוריס איטי סונדלי (*Nycticebus coucang*). לא ידוע הרבה על מין זה אך החוקרים מעריכים שהוא נמצא בסכנת הכחדה עקב בירוא יערות נרחב באי וציד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוריס איטי בורנאי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  לוריס איטי בורנאי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**מוֹשִית נֶקֻדָתַיִם** (שם מדעי: *Chilocorus bipustulatus*) היא חיפושית קטנה ממשפחת המושיתיים, בעלת גלגול מלא.

מאפיינים
--------

אורך גופה הוא 3–4 מילימטרים, והוא קמור מאוד. צבע הגוף הוא אדום-חום עד שחור. על כנפי החפייה יש שלושה כתמים על כל כנף, המסודרים בשורה רוחבית. יש והכתמים מתלכדים למעין כתם אחד, וכך היא נראית בעלת שתי נקודות בלבד, ומכאן שמה.

כנימות מגן מהוות את עיקר מזונם של הבוגרים והזחלים.

הנקבה מטילה את ביציה בודדות או בקבוצות קטנות (בין שתיים לשש ביצים בקבוצה), לרוב על יד כנימות מגן. מושית הנקודתיים תוקפת במיוחד את המגיניתיים (משפחה של כנימות מגן), ולעיתים אף מטילה מתחת לשריונן של אלו. הזחל צהוב-אפור, ראשו בצבע שחור מבריק, ולו רגליים שחורות. צדו הגבי של גוף הזחל מעוטר בזיפים מסועפים, שרובם שחורים. הזחל מתגלם בתוך עורו, בשונה מחרקים אחרים המשילים את עורם לפני ההתגלמות.

מין זה מעמיד בישראל ארבעה דורות בשנה. באביב אוכלוסייתו בישראל בולטת במיוחד, ובקיץ היא מצטמצמת לפרטים מעטים בלבד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מושית נקודתיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
סוחרים זרים במושבת הזרים יוקוהמה, 1861
**מושבת זרים** (ביפנית: **外国人居留地**) הוא מונח המתייחס לאזור מסוים בנמלי ההסכם, אשר יועד בידי ממשלת יפן במחצית השנייה של המאה ה-19 (תחת שלטון שוגונות טוקוגאווה) כמקום מגורים ועבודה לזרים ביפן. באותם ימים, יפן הייתה בלבו של תהליך פתיחה למערב שהתבטא במעבר מחברה פאודלית למדינה מודרנית.

בסך הכל, היו שש מושבות זרים. הן היו, מצפון לדרום:

* מושבת הזרים הקודאטה בהקודאטה, הוקאידו
* מושבת הזרים ניאיגטה בניאיגטה, ניאיגטה
* מושבת הזרים צוקיג'י בצוקיג'י, צ'ואו, טוקיו
* מושבת הזרים יוקוהמה בקנאי, יוקוהמה, קאנטו
* מושבת הזרים קוואגוצ'י בקוואגוצ'י, אוסקה
* מושבת הזרים קובה בקובה, היוג'ו
* מושבת הזרים נגסאקי בנגסאקי, קיושו

מושבת הזרים נגסאקי
------------------

מושבת הזרים נגסאקי הוקמה בעקבות הסכמים בין המערב ליפן במהלך שנות ה-50 של המאה ה-19, ונשארה מרכז חשוב בחיים המערביים ביפן עד פרוץ מלחמת העולם השנייה. המושבה הציגה חידושים רבים ליפן, דוגמת מכשיר טלגרף הבינלאומי הראשון במדינה וקטר קיטור (ה״Iron Duke״) הראשון המדינה.

העיר נגסאקי עורכת פסטיבל שנתי (באמצע ספטמבר) שנושאו המרכזי הוא מושבת הזרים.

ראו גם
------

* נמלי ההסכם
* דג'ימה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מושבת זרים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Burke-Gaffney. "Burke-Gaffney, Brian; Lane R. Earns, Nagasaki Foreign Settlement: 1859–1941".
2. ↑  ״Nagastaki Prefectural Tourism Federation״
**מלכת הלבבות** היא דמות מהספר "אליס בארץ הפלאות", מאת הסופר לואיס קרול. מלכת הלבבות היא מונרכית בעלת מזג-חם שלואיס קרול עצמו תיאר אותה בתור "הזעם העיוור", הממהרת לחרוץ דיני מוות לקלה שבעבירות. המשפט המפורסם המזוהה איתה ביותר, הוא "ערפו את ראשו!".

בספר, מתייחסים למלכה כקלף מתוך חפיסת קלפי משחק בהם משחקת אליס, אך איכשהו היא מסוגלת לדבר ולשלוט באדמות בסיפור, לצדו של מלך הלבבות. לעיתים קרובות, מתבלבלים בין מלכת הלבבות למלכה האדומה מספר ההמשך – "מבעד למראה ומה אליס מצאה שם", אף על פי שהשתיים שונות מאוד.
בגינות הארמון, פוגשת אליס בשלושה קלפים (העסוקים בצביעת ורדי הגן באדום, כי הם שתלו ורדים לבנים ולא אדומים כמו שהמלכה רצתה) שממליצים לה לצאת מהקרקעות כדי לא לפגוש במלכה. היא מבולבלת, וכיוון שמעולם לא פגשה במלכה, מתעלמת מהמלצתם. כשהמלכה מגיעה לגן ושואלת את אליס מי שוכב על הרצפה (שכן צדם האחורי של כל הקלפים זהה), היא עונה שאינה יודעת. המלכה מתרגזת ומצווה שיערפו את ראשה של אליס, אך בעלה המתון יחסית, מזכיר לה שהיא רק ילדה ובכך מציל אותה מגזר הדין.

למרות התדירות הגבוהה של גזרי דין מוות שהמלכה גוזרת, נראה שרק מעט אנשים אכן מאבדים את ראשם בסיפור. מלך הלבבות נותן מחילה להרבה מנתיניו כשהמלכה אינה מסתכלת וחיילי הקלפים מתנהגים כאילו הם מרצים אותה אך בפועל אינם מבצעים את גזרי הדין. הגריפון אומר לאליס ש"אלו רק גחמות שלה: היא אף פעם לא מוציאה אף אחד להורג, את יודעת". אך עדיין, כל היצורים בארץ הפלאות פוחדים מהמלכה. בפרקים האחרונים, המלכה חורצת את דינה של אליס בשנית (על כך שהגנה על נסיך הלבבות), והיא מציעה גישה חדשה להגיע לצדק: עונש לפני גזר הדין.

תיאורים מודרניים בתרבות הפופולרית בדרך כלל מציגים את המלכה כאנטגוניסט, בגלל תחושת הסכנה שהדמות משרה, אבל בספר זה לא תפקידה של המלכה. היא פשוט עוד אחד מרבים מהמכשולים שאליס נתקלת בהם במסעה בארץ הפלאות, אך אולי היא מהווה סיכון פוטנציאלי גבוה יותר.

דמותה של מלכת הלבבות הופיעה אף בסרט של אולפני וולט דיסני משנת 1951 "עליסה בארץ הפלאות" בתור הנבל העיקרי.

בגרסה המקורית של הספר שנקרא "הרפתקאותיה של עליסה מתחת לאדמה", היא כונתה ה"דוכסית" (הרבה לפני הופעתה של הדוכסית ב"עליסה בארץ הפלאות") ובנוסף צוין שהיא הייתה אחראית על הצבים המדומים.

| לואיס קרול |
| --- |
| יצירות | **הרפתקאות אליס בארץ הפלאות** • **מבעד למראה ומה אליס מצאה שם** • **ציד הסנרק** • **מה שהצב אמר לאכילס** |
| **דמויות אליס בארץ הפלאות** | אליס • הארנב הלבן • הכובען המטורף • ארנביב • חתול צ'שייר • הזחל • מלכת הלבבות |
| **דמויות מבעד למראה** | אליס • המפטי דמפטי • האריה והחד-קרן • טווידלדם וטווידלדי |
| עולמות | ארץ הפלאות • ארץ המראות |
| שירה | ג'ברווקי • סוס הים והנגר |
| אישים | אליס לידל • ג'ון טניאל |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מלכת הלבבות** בוויקישיתוף
* מלכת הלבבות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**מלכת הפלקט** היא להקת רוק ישראלית שהוקמה בשנת 1998.

הסולן והיוצר העיקרי בלהקה הוא ברק גביזון אשר שר, מנגן בגיטרה וכותב ומלחין את מרבית השירים. ההרכב הראשון של הלהקה כלל את יוני מרון (גיטרה), שעבד לפני כן כמפיק בפועל עם זקני צפת, אמיתי אשר (גיטרה בס ושירה), שהיה לפני כן סולן להקת "אמיתי והנוגעים בדבר" שהוציאה אלבום אחד ופיטר רוט, שניגן גיטרה במוניקה סקס והזבובים, אך במלכת הפלקט ניגן בתופים.

הלהקה הופיעה באופן קבוע במועדון "הבארבי" בתל אביב ובשנת 1999 הוציאה בחברת אן אם סי את אלבומה הראשון שנשא את שם הלהקה. האלבום זכה לביקורות טובות בעיתונות, אשר השוו את צליל הגיטרות הייחודי של הלהקה לזה של סוניק יות', אך לאחר יציאת האלבום הלהקה קיימה מספר מועט של הופעות ולאחר מספר חודשים היה נראה שהיא הפסיקה את פעילותה. מבין חברי הלהקה פיטר רוט המשיך לקריירה המצליחה ביותר כנגן גיטרה, מפיק וזמר סולו.

בשנת 2005 ברק גביזון השתתף כזמר ונגן גיטרה באלבום הבכורה של מטרופולין, פרויקט מוזיקלי של עופר מאירי, שזכה להצלחה מסחרית רבה.

בשנת 2007 הלהקה הוציאה בחברת התו השמיני את האלבום השני "אח יפני". ההרכב הלהקה באלבום הזה כלל את גביזון ואשר, וכן את רועי דותן (בס וגיטרה) וטל מילר (תופים); באחד מהשירים ניגנו גם יוני מרון ויובל ליאון. למרות הפסקה של שמונה שנים ושינויים בהרכב, סגנון הנגינה נשאר ללא שינויים משמעותיים וצליל הגיטרות הייחודי הוא עדיין המאפיין הבולט שלו אם כי נוספו לו גם קלידים. כמו כן בסוף האלבום הופיעו לראשונה חמישה שירים שבוצעו בשפה האנגלית.

מבין שירי האלבום הצליח רק שיר אחד, "מיליון פעם", שהפך לשיר היחיד של הלהקה אשר הושמע בתדירות גבוהה ברדיו. לכן, מלכת הפלקט היא דוגמה ללהקה של להיט אחד.

דיסקוגרפיה
----------

* מלכת הפלקט - 1999 (אן אם סי)
* אח יפני - 2007 (התו השמיני)

קישורים חיצוניים
----------------

* מלכת הפלקט, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
* מלכת הפלקט (להקה), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007296639505171
* VIAF: 134235979
* WorldCat: viaf-134235979

 |