recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**חובו של אהרון כהן** הוא סרט טלוויזיה ישראלי משנת 1999 בבימויה של עמליה מרגולין, עם משה איבגי, אביטל אברג'יל ואריה מוסקונה בתפקידים הראשיים.

התחקיר "11 הנידונים" של שלמה אברמוביץ', על אסירים שמתו במחנה המעצר קישון, היווה בסיס לעלילת הסרט. אדם נעצר על חוב זניח ונמצא מת בבית מעצר משטרתי כעבור פחות מ-24 שעות.

הסרט שודר בתחילה בערוץ HOT3 בתחילת 1999, במסגרת "ראשון בדרמה" - רצועת דרמות המקור של הערוץ ונרכש לשידור על ידי הערוץ הצרפתי-גרמני ARTE.

הסרט זכה ב-Banff World Television Festival בקטגוריית סרטים לטלוויזיה, במסגרת פסטיבל הסרטים בטורונטו והיה מועמד לפרס סרט הטלוויזיה הזר בפסטיבל South by Southwest באוסטין, טקסס.

שיר הנושא "תשני ילדה שלי" בלחנו של אבנר קנר מושר בפי סער בדישי שגם משחק בסרט.

תקציר העלילה
------------

ידידים חוגגים לאהרון כהן (משה איבגי) יום הולדת במסעדה. לחברים מצטרפים בתו מאיה (אביטל אברג'יל) שמנגנת בלהקה באקורדיון ומלווה את ידידה הזמר עמי (סער בדישי). מאיה מביאה עוגה ואהרון מכבה את הנרות. לפתע מגיעים שני שוטרים ומגישים לו צו מעצר על שלא שילם 2000 שקל דמי מזונות לגרושתו.

אהרון מקבל זאת בקלות אבל מיד נאזק ומובל לתחנת המשטרה בבית שמש וזמן קצר לאחר מכן הוא מועבר למתקן המעצר המחוזי במגרש הרוסים בירושלים.

הוא בטוח שישתחרר תוך זמן קצר לאתר שבתו תשלם את הסכום אבל הזמן מתארך. בירושלים מקבל אותו השוטר האחראי דוד (אריה מוסקונה) השוטר מוטי (איציק ג'ולי) והשוטר/חובש שמואל (ולדימיר פרידמן).

אהרון אומר לשוטרים כי הוא סובל מכיב עיכולי וזקוק לתרופה "לוסק" אך הם מתעלמים מכך. הוא מתחיל לסבול מכאבי בטן, מתעמת עם העציר אלי (אורי אברהמי) שחובט בבטנו ומגביר את הכאבים. הוא מקיא אוכל ודם ומבקש מהחובש שמואל לפנותו לחדר מיון אך מסורב בטענה ש"אין לו חום".

העצורים צועקים על הסירחון בתא והשוטרים מחליטים להעביר את אהרון לתא בודד בו נמצא צפניה, עציר סכיזופרני שסובל מהתקפי זעם אבל קיבל זריקת הרגעה. צפניה מתעורר וחובט באהרון ולפנות בוקר מוצא אותו השוטר דוד ללא רוח חיים.

חוקר משטרתי (דורון צברי) גובה עדות בלחץ מהעציר החרדי מאיר (עודד מנסטר) והחוקר הבכיר (יוסוף אבו ורדה) חוקר את דוד על המקרה ועומד לכתוב דו"ח שלדבריו הוא לא סוף פסוק בפרשה הזאת.

המשתתפים
--------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| משה איבגי | אהרון כהן |  |
| אביטל אברג'יל | מאיה |  |
| אריה מוסקונה | דוד | שוטר ראשי בבית מעצר |
| יוסוף אבו ורדה |  | חוקר משטרתי |
| סער בדישי | עמי | זמר |
| ולדימיר פרידמן | שמואל | שוטר/חובש |
| אדי מוכתר | אמנון | ידיד של אהרון כהן |
| עודד מנסטר | מאיר | עציר חרדי |
| אורי אברהמי | אלי | עציר |
| דורון צברי |  | חוקר משטרתי |
| איציק ג'ולי | מוטי | שוטר מעצרים |
| דביר בנדק |  | יומנאי |

קישורים חיצוניים
----------------

* "חובו של אהרון כהן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "חובו של אהרון כהן", באתר AllMovie (באנגלית)
* "חובו של אהרון כהן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* סצנת המעצר, באתר יוטיוב.
* סער בדישי שר "תשני ילדה קטנה", באתר יוטיוב
* אביבה קרול, ‏ARTE רכש מערוץ 3 את "חובו של אהרון כהן", באתר גלובס, 20 בדצמבר 2000
ה**סַסְתִיקִייִּים** (שם מדעי: **Psychidae**) הם משפחה של עשים מסדרת הפרפראים, מהקטנות בסדרה זאת עם כ-1,350 מינים בלבד שתוארו בעולם. שבעה מינים ידועים בישראל. שמם בא ממנהג הזחלים לבנות לעצמם כעין תיק מיד עם בקיעתם, על ידי הדבקה באמצעות משי של חומרים מהסביבה כגון חלקי צמחים, גרגרי אדמה או חזזיות.

תיאור
-----

זחלי הססתיקיים בולטים מאוד בעת תנועתם עם התיק שבנו מיד לאחר הבקיעה. הם נושאים את התיק לכל מקום, ומתכנסים לתוכו כשהם מאוימים. לכל מין צורת תיק אופיינית המקלה את זיהויו. העש הבוגר אינו בולט, ולמשפחה דו-צורתיות זוויגית קיצונית: לנקבה הבוגרת כנפיים ולעיתים גם רגליים וגפי פה חסרות או שרידיות, דבר המקשה על זיהויין. לזכר הבוגר, לעומת זאת, כנפיים מפותחות ומחושים מנוצים, אך גם להם גפי פה לא מפותחים המונעים מהם תזונה, ולכן גם הם וגם הנקבות מתים זמן קצר לאחר ההזדווגות.

כאשר מגיע זמן ההתגלמות מדביק הזחל את התיק לאבן או ענף ומתגלם בתוכו. במרבית המינים אין הנקבה הבוגרת יוצאת מהתיק. הזכר הבוגר יוצא מהגולם ומהתיק, מוצא נקבה בעזרת ריחה, והם מזדווגים כאשר הוא מחדיר אל התיק שלה את בטנו. במינים אלה מטילה הנקבה את הביצים בתוך התיק.

ססתיקיים בישראל
---------------

ידועים שבעה מיני ססתיקיים בישראל. הנפוצים בהם:

* ססתיק מרובע *Amicta quanrangularis*
* ססתיק צהוב *Amictoides lutea*
* ססתיק שחור־חזה *Psyche bruandi*

לקריאה נוספת
------------

* עזריה אלון (עורך), אנציקלופדיית "החי והצומח של ארץ ישראל", משרד הביטחון – ההוצאה לאור, החברה להגנת הטבע, 1989; כרך 3 - חרקים, הערך "משפחת הססתיקיים", עמ' 260

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ססתיקיים** בוויקישיתוף
* ססתיקיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ססתיקיים, באתר ITIS (באנגלית)

* ססתיקיים, באתר NCBI (באנגלית)

* ססתיקיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)

* ססתיקיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)

* ססתיקיים, באתר GBIF (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007546289605171
* LCCN: sh85108409

 |
**סמל אולנד** (בשוודית: **Ålands landskapsvapen**, בפינית: **Ahvenanmaan vaakuna**) הוא סמלה הרשמי של אולנד. במרכז הסמל ניצב אייל אציל מוזהב על רקע שדה כחול, כצבעי דגל שוודיה. סמל אולנד מבוסס על סמל שוודי עתיק יותר (סמל אלנד).

היסטוריה
--------

האזכור הידוע הראשון לסמל לארכיפלג אולנד הוא חותם מ-1326 המתאר את אולף הקדוש, הקדוש מגן של האיים. בסמל ההוא יושב אולף הקדוש על כס מלכות, אוחז בידו הימנית בכדור-הצלב (אנ') ובידו השמאלית בגרזן. הסמל הימי-בינימי הזה שימש כשהשראה כסמלה של קונט יומלה (אנ'), אחת מהערים שבמרכז אולנד.

סמלה הנוכחי של אולנד, הכולל אייל אציל מוזהב על רקע כחול, הוענק לאולנד ב-1562, כשהסמלה של אלנד אומץ באולנד. ב-1569 אולנד הוענקה כפְיֶיף לנסיכה קתרינה סטנבוק, בתו של גוסטב ואסה, אבי האומה השוודית המודרנית, ומי ששחרר אותה מידי כריסטיאן השני, מלך דנמרק במלחמת העצמאות של שוודיה ושם קץ לשלטון דני ארוך שנים בשוודיה (מלבד מחבלי סקונהלנד, ששוחררו בתום המלחמה הצפונית הקטנה מאה שנה מאוחר יותר). בעקבות מעבר אולנד לידי הנסיכה השוודית, שונה הסמל ונוספו לו אייל אציל נוסף, וכן תשע שושנים. הדמיון בין סמלה של אלנד וסמלה של אולנד יצר בלבול, כאשר בסוף שנות ה-80 של המאה ה-19 תועדו שני איילים אצילים ותשע שושנים כסמלה של אלנד. על אף ששוודיה נאלצה לוותר על שטחיה המזרחיים לאימפריה הרוסית בהסכמים בעקבות ההפסד במלחמה הפינית והוקמה הדוכסות הגדולה של פינלנד ב-1809, ההרלדיקה לא שונתה עד שנות ה-40 של המאה ה-20.

רק בשנת 1944 גילה המשרד הלאומי השוודי לענייני סמלים (Riksheraldikerämbetet) את הטעות (שאלנד ואולנד משתמשות באותו הסמל), ועדכנו בכך את עמיתיהם בממשלת פינלנד. עם זאת, הרשויות בפינלנד החליטו לא לשנות את הסמל, וכך נאלצו הרשויות השוודיות לעדכן את סמלה של אלנד (כיום, קרני האייל של אלנד, לשונו, רגליו וקולר שנוסף לו צבועים באדום, על מנת למנוע את הבלבול).

גלריה
-----

* הסמל המתאר את אולף הקדושהסמל המתאר את אולף הקדוש
* הסמל המשותף לאלנד ולאולנד, בעל שני האיילים האצילים ותשע השושניםהסמל המשותף לאלנד ולאולנד, בעל שני האיילים האצילים ותשע השושנים
* הסמל הנוכחי של אלנד, האייל צבוע באדום על מנת למנוע בלבולהסמל הנוכחי של אלנד, האייל צבוע באדום על מנת למנוע בלבול

ראו גם
------

* דגל אולנד
* סמל אלנד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סמל אולנד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מידע על סמלי אולנד לפי שנת אימוץ, מתוך אתר heraldica.narc.fi (באנגלית)
2. ↑  סמלה של יומלה, באתר localfinland.fi (באנגלית)

| סמלי מדינות אירופה |
| --- |
| מדינות | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • ותיקן • טורקיה • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונקו • מונטנגרו • מלטה • מקדוניה • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • סן מרינו • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ | אירופה |
| שטחים תלויים | אבחזיה • אג'ריה • אולדרני • אולנד • איי פארו • גגאוזיה • גיברלטר • ג'רזי • גרנזי • דרום אוסטיה • האי מאן • הרם • טרנסניסטריה • סרק • צפון קפריסין |
| אירופה • אפריקה • אסיה • אוקיאניה • אמריקה הדרומית • אמריקה הצפונית |
**רווח תפעולי** הוא מונח בכלכלה המתאר את הרווח הנובע מהפעילות הרגילה והשוטפת של חברה או עסק, לפני ניכוי הוצאות המימון ומסים. הרווח התפעולי מהווה כלי חשוב להערכת הביצועים הכלכליים של חברה, כאשר הוא מוצג בדו"ח הרווח והפסד, דו"ח כספי המפרט את ההכנסות, הוצאות, ורווחים שונים במהלך תקופה מסוימת, כגון רבעון או שנה. הרווח התפעולי מושג על ידי הפחתת הוצאות התפעול מהרווח הגולמי, כאשר הרווח הגולמי מחושב מההכנסות לאחר ניכוי עלויות המכר.

חשיבות הרווח התפעולי
--------------------

לצד הרווח הגולמי והרווח הנקי, הרווח התפעולי הוא מרווח חשוב למעקב. הוא מספק אינדיקטור אמין למידת בריאה של החברה שלך ועד כמה רווחיות הפעילות היומיומית שלה. הסיבה לכך היא שזה מביא בחשבון אך ורק הכנסות והוצאות שהן חלק בלתי נפרד מהפעילות העסקית הרגילה.רמת הרווח התפעולי יכולה להעיד על מידת הצלחת החברה בניהול הוצאותיה התפעוליות ביחס להכנסותיה. חברה עם רווח תפעולי גבוה מעידה לרוב על יכולת טובה ליצור רווח מהפעילות השוטפת שלה, מה שפותח אפשרויות להשקעה נוספת, חלוקת דיבידנדים לבעלי מניות וחיזוק החברה. בנוסף, הרווח התפעולי משמש כבסיס לחישוב שיעור הרווח התפעולי, מדד המאפשר השוואה בין חברות באותו ענף או תחום פעילות.

הבדלים בין רווח תפעולי לסוגי רווחים אחרים
-----------------------------------------

בעוד שהרווח התפעולי מתמקד בפעילות השוטפת של העסק, קיימים סוגי רווחים נוספים המחושבים בדוחות הכספיים של חברה, המספקים תמונה רחבה יותר של מצבה הכלכלי. לדוגמה, רווח גולמי, המתאר את הרווח ממכירות לפני ניכוי כל הוצאה, מלמד על יעילות המכירות ועלויות הייצור. רווח נקי, לעומת זאת, מחשב את כל ההוצאות וההכנסות, כולל מיסים והוצאות מימון, ומספק את התמונה הכללית ביותר של רווחיות החברה.

ההבדל העיקרי בין הרווח התפעולי לרווחים אחרים הוא במיקודו ובמדדים הספציפיים שהוא מתעלם מהם, כגון הוצאות מימון ומיסים, המתוארים בסוגי הרווח האחרים. הדבר מאפשר לניתוחים כלכליים להתמקד בביצועי הפעילות העיקרית של החברה, מה שהופך את הרווח התפעולי לכלי חיוני לניתוח פיננסי ותכנון אסטרטגי.

ראו גם
------

* רווח לפני ריבית, מיסים, פחת והפחתות

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  What is Operating Profit? | Square Glossary, Square (באנגלית בריטית)
2. 1 2 3  Operating Profit: How to Calculate, What It Tells You, and Example, Investopedia (באנגלית)
3. 1 2 3  מהו רווח תפעולי?, באתר אביב יועצים פיננסים וגיוס אשראי, ‏2019-04-22
הדגל האימזיע'י - יחס 2:3
**הדגל האמזיע'י** (בשפה הברברית: **Akenyal Amaziɣ**, **ⴰⴾⴻⵏⵢⴰⵍ ⴰⵎⴰⵣⵉⵗ**) או **הדגל הברברי** הוא דגל שאומץ על ידי אוכלוסיות ברבריות רבות, כולל מפגינים ופעילים תרבותיים ופוליטיים. הדגל משמש כיום על ידי פעילים וארגונים פוליטיים ותרבותיים ברברים ב-10 ממדינות אפריקה: מרוקו, אלג'יריה, תוניסיה, לוב, מאוריטניה, מאלי, ניז'ר, בורקינה פאסו, מצרים והאיים הקנריים.

הדגל נחנך בוואדיה (אנ'), עיירה בקביליה בצפון אלג'יריה.

תיאור
-----

הדגל הוא טריקולור מאוזן, שצבעיו כחול (#0099CC), ירוק (#99CC33) וצהוב (#FFE513), והוא מוטען באות ⵣ (ז' בכתב תיפינע' (אנ')) אדומה.

גרסאות נוספות
-------------

* הממשלה הזמנית של השבטים והתנועה להגדרה עצמית של קביליה (אנ')הממשלה הזמנית של השבטים והתנועה להגדרה עצמית של קביליה (אנ')
* דגל האישוויים (אנ')דגל האישוויים (אנ')
* דגל הטוארגדגל הטוארג
* גרסה נוספת לדגל הקביליגרסה נוספת לדגל הקבילי
* דגל רפובליקת תומוג'עֿה, הוכרזה בשנת 2007 במהלך התקוממות הטוארג

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הדגל האמזיע'י** בוויקישיתוף
* דגל הברברים באתר דגלי העולם

הערות שוליים
------------

1. ↑  Yahia ARKAT (10 בינואר 2019). "Aux origines de l'emblème amazigh" (בצרפתית). `{{cite web}}`:  (עזרה)
מנכ"ל פז יונה פוגל
**יונה פוגל** (נולד ב-26 במרץ 1954) הוא מנהל ישראלי שכיהן כמנהל הכללי של קבוצת "פז", יו"ר דירקטוריון פז בית זיקוק אשדוד ויו"ר דירקטוריון פז תעשיות, מאז אוקטובר 2007 ועד סוף 2019.

ביוגרפיה
--------

פוגל נולד ברחובות בשנת 1954, בעל תואר שני בפסיכולוגיה, התמחות בייעוץ ארגוני.
סיים את שירותו הצבאי כפסיכולוג חיילי בדרגת רב-סרן. עד שנת 2007 מילא שורה של תפקידים בבנק לאומי: חבר הנהלת בנק לאומי, ראש החטיבה הבנקאית, סמנכ"ל בכיר וראש מערך שיווק ופיתוח אסטרטגי, אחראי על אי-ביזנס ו-E-VENTURING בבנק, יו"ר דירקטוריון לאומי קארד.

באוקטובר 2007 מונה למנהל הכללי של קבוצת פז. עם כניסתו לתפקידו בפז ביצע שינוי ארגוני למבנה של קבוצה המבוססת על שלוש חטיבות הממוקדות בפלחי שוק שונים. במהלך התקופה מאז נכנס לתפקיד, הכפיל את שווי החברה, והחברה נכנסה למדד ת"א 25 של הבורסה, הוקמה פז סולאר, זרוע האנרגיה החלופית של פז (), [[]] [[]]), והחברה גייסה אג"ח בהיקף של כמיליארד ש"ח וחילקה דיבידנדים בסך של כ2 מיליארד ש״ח. שימש כיו"ר פורום עסקים מקדמי נגישות לנכים ובעלי מוגבלות. בסוף 2019 פוגל הוחלף על ידי ניר שטרן.

מתגורר ברמת השרון, נשוי ואב ל-2 בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

* נתי טוקר, עדי דברת-מזריץ, "פחות פופוליזם - יותר יצירת מקומות עבודה", באתר TheMarker‏, 5 באוגוסט 2012
* דיאנה בחור-ניר וליאור גוטמן, "מחיר הדלק? אנחנו גובי המסים הגדולים של המדינה", באתר כלכליסט, 29 באפריל 2015
**גרטרוד אליזבת מארה** (בגרמנית: Gertrud Elisabeth Mara;‏ 23 בפברואר 1749 - 20 בינואר 1833) הייתה זמרת גרמנייה.

חייה
----

מארה הייתה ילידת קאסל, בת למוזיקאי עני בשם שמלינג. אצל אביה למדה לנגן בכינור ונגינתה ביריד בפרנקפורט, עוד בילדותה, הרשימה כל כך את שומעיה, שהביאה לעריכת מגבית לשיפור מצבה הכלכלי. בעזרת ידידים בעלי השפעה יצאה ללייפציג ללמוד אצל יוהאן אדם הילר יחד עם קורונה שרטר, שם התגלה קול הסופרן המעולה שניחנה בו. היא החלה לשיר לפני קהל בשנת 1771 ותוך זמן קצר הוכרה כזמרת הגדולה ביותר שגרמניה הוציאה מקרבה. במבחן קול לפני פרידריך השני מלך פרוסיה, שהתייחס תחילה בחשד להצעת מנהל התיאטרון המלכותי למנותה לאופרה ואמר, "זה בלבד היה חסר לי. מוטב שסוס יצהל לי אריה מלמנות לאופרה שלי פרימדונה גרמנית", הרשימה ביותר את המלך הן בשירתה והן בכשרונה לקרוא מן הדף, ונשכרה לעבודה קבועה כזמרת החצר הפרוסית בברלין, אך נישואיה לכנר מושחת-מידות בשם מארה חוללו קשיים והיא שולחה מן החצר בשנת 1780. אחרי ששרה בווינה, מינכן ועוד, הופיעה בפריז בשנת 1782 ויריבותה שם עם הזמרת לואיזה טודי התפתחה לריב של ממש. 

בשנת 1784 נסעה ללונדון והמשיכה להופיע שם בהצלחה רבה, תוך גיחות מזדמנות לאיטליה ולפריז, עד 1802, אז פרשה לשנים אחדות לרוסיה ואיבדה את הונה בזמן הפלישה הצרפתית. היא חזרה לאנגליה ב-1819, אך לאחר זאת נטשה את הבימה, נסעה לליווניה, שם הייתה למורה למוזיקה ברוואל. בשנת 1833, עניה וחסרת-כל, מתה ברוואל ונקברה בבית הקברות קופלי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליזבת מארה** בוויקישיתוף

* אליזבת מארה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* Biography **(בצרפתית)**
* Portraits on the National Portrait Gallery site
* אליזבת מארה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אליזבת מארה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "אלפיים שנות מוזיקה", פ. ע. גרדנוויץ (עורך), עמ' 93-4

* ערך זה משתמש בטקסט מתוך אנציקלופדיה בריטניקה וכן "האנציקלופדיה הבינלאומית החדשה" שהן נחלת הציבור.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14801413s (data)
* GND: 118730770
* ISNI: 0000 0000 8084 8538
* LCCN: n96076224
* LNB: 000225629
* MusicBrainz: c2ecf949-6c48-451b-97fe-11220661d961
* NLP: a0000002387667
* SNAC: w63n2fqv
* SUDOC: 253191750
* VIAF: 5194963
* WorldCat: lccn-n96076224

 |
אֵיּר טָאג (באנגלית: AirTag) הוא מכשיר איתורן זעיר שפותח בידי חברת אפל (Apple), המכשיר נועד לאתר מחזיקי מפתחות, ארנקים, תיקי יד וכד׳.

אודות המכשיר
------------

### תכונות

המכשיר מתחבר לאייפון בלבד, בהפעלה הראשונית של המכשיר יש להגדיר באמצעות אפליקציה בעלות על המכשיר וכן את שמו, במקרה והחפץ אליו מוצמד המכשיר נאבד יש להגדיר באפליקציה את מצבו כאבוד, מרגע הפעלת מצבו כאבוד, כל מכשיר אייפון בסביבת המכשיר יקבל הודעה כי בסמיכותו ישנו חפץ אבוד, כמו״כ המכשיר בעצמו ישמיע צפצוף כשיתקרבו אליו, באם החפץ לא הוזז ממקומו זמן מרובה, גם אם לא הוגדר מצבו כאבוד- המכשיר יצפצף, המעקב אחרי המכשיר יתבצע בעזרת אפליקציית המעקב של אפל Find My, באייפונים המכילים את שבב ה-u1 ישנה האפשרות (כאשר מתקרבים עם האייפון עצמו לרדיוס הקליטה של המכשיר) לעקוב אחריו באמצעות חיצים המוצגים באפליקציה, כך שאם החפץ נאבד בתוך מבנה סגור יהיה ניתן לחפשו עד הנקודה בה הוא נמצא בדיוק.

איר טאג בתוך מחזיק מפתחות
### מבנה המכשיר

המכשיר מורכב מבסיס פלסטיק בצבע לבן המכיל בתוכו סוללת CR2032 ומחלק עליון מתברג עשוי אלומיניום, צורתו עגולה ושטוחה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אייר טאג

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אייר טאג** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  מידע אודות AirTag באתר Apple, באתר Apple
**ליזי דלריצ'ה** (נולדה ב-3 בנובמבר 1965) היא ראש עיריית גני תקווה וסגנית יו"ר מרכז השלטון המקומי בישראל.

ביוגרפיה
--------

ליזי דלריצ'ה גדלה בגבעתיים. שירתה כפקידת מבצעים בחיל האוויר. למדה כלכלה וחשבונאות במסלול האקדמי המכללה למינהל והשלימה לתואר ראשון באוניברסיטה הפתוחה. בעלת M.B.A. במנהל עסקים בקריה האקדמית אונו. בשנת 1989 עברה לגני תקוה, בעקבות נישואיה לקובי דלריצ'ה, בן המקום.

עבדה כסמנכ"לית כספים בחברות הזנק אחדות: רדלן, שנמכרה לחברת מארוול טכנולוגיות, קידארו, שנמכרה למיקרוסופט, וורקלייט, שנמכרה ל-IBM.

חברה במועצת המועצה המקומית גני תקווה משנת 1998. בשנים 2008–2013 כיהנה כסגנית וממלאת מקום של ראש המועצה, אבישי לוין. בבחירות לרשויות המקומיות, שנערכו באוקטובר 2013, נבחרה לראשות המועצה המקומית גני תקוה. בבחירות 2018 זכתה דלריצ'ה בתמיכת מפלגת יש עתיד ומפלגת העבודה ונבחרה לתקופת כהונה נוספת. בבחירות לרשויות המקומיות, שנערכו ב-27 בפברואר 2024, זכתה בכהונה נוספת כראשת העיר גני תקווה. 

במהלך כהונתה, במאי 2023, שונה מעמדה של גני תקווה ממועצה מקומית לעיר.

חיים אישיים
-----------

נשואה לקובי דלריצ'ה ולהם שלוש בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

* ליזי דלריצ'ה, ברשת החברתית פייסבוק
* יעל שני, ליזי דלריצ'ה מסתערת על ראשות גני תקווה, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 16 ביוני 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיכל מרגלית, ליזי דלריצ'ה ניצחה בבחירות: "בלי מלחמות", באתר ynet, 23 באוקטובר 2013
2. ↑  ליזי דלריצ'ה – ראשות מועצת גני תקווה, באתר פוליטיקלי קוראת, ‏2013-10-08
3. ↑  הדר כהן, יש עתיד תומכת במועמדי הבחירות, 13 ביוני 2018, באתר אונוNews.
**אפרול** (באיטלקית: **Aperol**) הוא אפריטיף איטלקי מריר העשוי מגנציאנה, ריבס וצ'ינכונה, בין שאר המרכיבים. יש לו גוון אדום מרהיב. שמו בא מהמילה אפרו (apero), מילת סלנג צרפתית לאפריטיף.

היסטוריה
--------

אפרול נוצר במקור בשנת 1919 על ידי לואיג'י וסילביו ברביארי לאחר שבע שנים של ניסויים. המשקה לא זכה לפופולריות נרחבת עד לאחר מלחמת העולם השנייה. הוא הופק לראשונה על ידי חברת ברביארי (Barbieri), שבסיסה בפדובה, אך כעת מיוצר על ידי קבוצת קמפרי. על אף שיש לו טעם וריח כמו לקמפרי, לאפרול יש אחוז אלכוהול של 11% - פחות ממחצית מזה של קמפרי (25% או 28.5%). יש להם אותה תכולת סוכר, ואפרול פחות מר בטעמו. צבעו של הקמפרי הוא הרבה יותר כהה.

לאפרול שנמכר בגרמניה היה אחוז אלכוהול של 15% במשך זמן מה, כדי להימנע מתקנות החקיקה הגרמנית לפיקדון על מיכלים, אך מאז 2021, הוא נמכר עם אחוז אלכוהול של 11%.

מערבבים גרסאות
--------------

 אפרול זאור בבר בטיבינגן
 אפרול שפריץ, פופולרי ברחבי העולם
השפריץ, קוקטייל האפריטיף, נעשה לעיתים קרובות באמצעות אפרול. התוצאה ידועה בשם Aperol Spritz. גרסה נוספת היא ה-Aperol Sour.

חסות
----

מאז אפריל 2010, אפרול נותן החסות הרשמי של מרוצי אופנועי גרנד פרי, הגרנד פרי של מרוצי האופנועים.

לאפרול הייתה שותפות עם מנצ'סטר יונייטד כשותפה רשמית של המועדון מינואר 2014 ועד סוף עונת 2016/2017.

ראו גם
------

* צ'ינזאנו
* צ'ינאר
* פרנט

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אפרול (באיטלקית, באנגלית, בצרפתית, בצ'כית, ביפנית, בגרמנית, בסלובקית ובספרדית)

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אפרול** בוויקישיתוף
* סלקט

הערות שוליים
------------

1. ↑  "How the Aperol Spritz Became the Summer's Hottest Drink". 24 באוגוסט 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Tim McKirdy (4 ביוני 2018). "The Difference Between Campari and Aperol, Explained". *Vine pair*. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Home | Aperol". אורכב מ-המקור ב-2012-10-19. נבדק ב-2008-03-03.
4. ↑  "Aperol.com Main Page". אורכב מ-המקור ב-2011-04-11. נבדק ב-2011-04-04.
5. ↑  "Man Utd drown sorrows with Aperol spirits sponsorship". *Reuters.com*. 10 בינואר 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
בתורת ההסתברות, **חסם עידו**, על שמו של וסילי הופדינג (Hoeffding), הוא חסם עליון על ההסתברות שסכום של משתנים מקריים חסומים יהיה שונה מהתוחלת שלו.

חסם הופדינג הוא תוצאה של אי שוויון ברנשטיין.

הגדרה פורמלית
-------------

יהיו {\displaystyle X\_{1}\dots X\_{n}} משתנים מקריים בלתי תלויים. {\displaystyle X\_{i}\in [a\_{i},b\_{i}]} בהסתברות 1.
אזי הממוצע שלהם {\displaystyle {\bar {X}}\_{n}={\frac {1}{n}}\sum \_{i=1}^{n}X\_{i}} מקיים לכל t חיובי את האי-שוויונות הבאים (Hoeffding 1963):



Pr
(

|


X
¯

n

−

E

[

X
¯

n

]

|

≥
t
)
≤
2
exp
⁡

(

−

2

n

2

t

2


∑

i
=
1

n

(

b

i

−

a

i

)

2



)

{\displaystyle \Pr(|{\bar {X}}\_{n}-\mathrm {E} [{\bar {X}}\_{n}]|\geq t)\leq 2\exp \left(-{\frac {2n^{2}t^{2}}{\sum \_{i=1}^{n}(b\_{i}-a\_{i})^{2}}}\right)\!}

{\displaystyle \Pr(|{\bar {X}}_{n}-\mathrm {E} [{\bar {X}}_{n}]|\geq t)\leq 2\exp \left(-{\frac {2n^{2}t^{2}}{\sum _{i=1}^{n}(b_{i}-a_{i})^{2}}}\right)\!}

שימושים
-------

משמעות החסם היא שההסתברות שמדגם כלשהו מתוך הסתברות, לא יהיה "מדגם מייצג", קטנה באופן מעריכי בגודל המדגם.
לחסם זה חשיבות רבה בתחום של למידת מכונה, מכיוון שהוא נותן אינדיקציה לגבי גודל המדגם שדרוש כדי ללמוד על התפלגות.

ראו גם
------

* אי-שוויון צ'בישב

לקריאה נוספת
------------

* Hoeffding, Wassily (1963). "Probability inequalities for sums of bounded random variables". *Journal of the American Statistical Association*. **58** (301): 13–30. doi:10.1080/01621459.1963.10500830. JSTOR 2282952. MR 0144363.
**דונלד ויין ריגל הבן** (באנגלית: **.Donald Wayne Riegle Jr**; נולד ב-4 בפברואר 1938) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת מישיגן בין השנים 1976–1995, וקודם לכן כנציג מחוז הקונגרס השביעי של מישיגן בבית הנבחרים של ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

ריגל נולד ב-4 בפברואר 1938 בפלינט שבמישיגן. אביו, דונלד ויין ריגל האב, שירת כראש עיריית פלינט בשנים 1952–1954. את לימודיו הגבוהים רכש במכללה הקהילתית מוט ובאוניברסיטת מערב מישיגן. בשנת 1960 השלים לימודי תואר ראשון במנהל עסקים וכלכלה באוניברסיטת מישיגן־פלינט, וב-1961 קיבל תואר שני במימון מאוניברסיטת המדינה של מישיגן.

בשנת 1966 שכנע ריצ'רד ניקסון את ריגל לשוב למישיגן על מנת להתמודד אל בית הנבחרים של ארצות הברית. ריגל היה אז בן 28 ונחשב לרפובליקני מתון. ניקסון השתתף בגיוס כספים מוקדם למסע הבחירות של ריגל, ושיבח את נתוניו של ריגל בפני עיתונאים. בבחירות שנערכו באותה שנה גבר על יריבו הדמוקרטי ג'ון מאקי, ונבחר כנציג מחוז הקונגרס השביעי של מישיגן.

במהלך כהונתו בבית הנבחרים, ב-1973, הפך ריגל את עורו הפוליטי והצטרף לשורות המפלגה הדמוקרטית. בבחירות 1976 התמודד ריגל אל הסנאט של ארצות הברית, הפעם כדמוקרט. הוא ניצב בפני עמיתו הרפובליקני לבית הנבחרים, מרווין אש (אנ'), וגרף 52.46% מקולות הבוחרים. הסנאטור המכהן פיליפ הארט התפטר ממושבו ימים אחדים טרם סיום כהונתו בינואר 1977 על מנת להעניק לריגל יתרון בבכירותו, וריגל הושבע לתפקידו ב-30 בדצמבר 1976.

בשנים 1989–1995 ישב ריגל בראשות ועדת הבנקאות, השיכון והעניינים האורבניים של הסנאט של ארצות הברית. בפעולתו הראשונה כיושב ראש הוועדה הוביל ריגל את המאמצים לרפורמה בתעשיית החיסכון וההלוואות, שהביאו לכתיבת "חוק ההתאוששות, הרפורמה והאכיפה של מוסדות פיננסיים משנת 1989" ("FIRREA"). במהלך כהונתו נודע לשמצה כחלק מ"חמישיית קיטינג", חמישה סנאטורים שהואשמו בשחיתות, לצד הסנאטורים ג'ון גלן, ג'ון מקיין, אלן קרנסטון ודניס דיקונסיני.

לקראת בחירות 1994 היה ריגל אחד הסנאטורים הדמוקרטים הפגיעים ביותר הודות למעורבותו בפרשת קיטינג ולחוסר הפופולריות של נשיא ארצות הברית ביל קלינטון במישיגן. בספטמבר 1993 הודיע ריגל במליאת הסנאט כי אין בכוונתו להתמודד לתקופת כהונה רביעית. כהונתו בסנאט תמה בראשית ינואר 1995.

במהלך הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הדמוקרטית 2020 ובאלו שהתקיימו ב-2016, הביע ריגל את תמיכתו בסנאטור ברני סנדרס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דונלד ריגל** בוויקישיתוף
* דונלד ריגל באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ויליאם ג'. איטון, Riegle Is 3rd Keating Case Senator to Not Seek Office, באתר לוס אנג'לס טיימס, 29 בספטמבר 1993 (באנגלית)
2. ↑  דונלד ו. ריגל, Bernie Sanders fights for working families: Sen. Don Riegle, באתר USA Today‏, 3 במרץ 2020 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007281734405171
* ISNI: 0000 0000 3888 6442
* LCCN: no91007047
* NARA: 10573666
* SUDOC: 057271356
* US Congress: R000249
* VIAF: 56173585
* WorldCat: lccn-no91007047

 |
**לקטט דהידרוגנאז** (באנגלית: **lactate dehydrogenase**; בראשי תיבות: **LDH**) הוא אנזים המצוי ברקמות רבות בהן: לב, כבד, כליות, ריאות, מוח ועוד. אנזים זה מזרז את ריאקצית חיזור פירובט ללקטט ואת תגובת החמצון ההפוכה. לתגובה זו חשיבות רבה בתהליך הנשימה האנארובית (יצירת אנרגיה ללא חמצן).

התגובה
------

התגובה המזורזת על ידי לקטט דהידרוגנאז (LDH)
לקטט דהידרוגנאז הוא אנזים ממשפחת הדהידרוגנאזות, אשר מזרזים תגובות חמצון חיזור. לשם כך הוא משתמש בקופקטור NAD+. בתגובה זו, פירובט יכול לעבור חיזור ללקטט (ובמקביל NADH עובר חמצון ל- NAD+) או לקטט יחומצן לפירובט (ו- NAD+ יחוזר ל NADH). תגובת החיזור של פירובט ללקטט (חומצה לקטית) נפוצה מאוד בשרירי השלד בעת מאמץ אינטנסיבי.

חשיבות
------

בתהליך הגליקוליזה מופקת אנרגיה על ידי הקטבוליזם של גלוקוז לפירובט. בתהליך זה האנזים גליצראלדהיד 3-פוספט דהידרוגנאז מזרז ריאקצית חמצון-חיזור. על כל מולקולת גלוקוז אחת, מתרחשות שתי תגובות חמצון (בהן שתי מולקולות NAD+ מחוזרות ל-2NADH). כלומר, תהליך הגליקוליזה (מגלוקוז על פירובט) אינו מאוזן מבחינת חמצון חיזור. אם לא ימוחזר ה- NAD+ בציטופלסמה, תהליך הגליקוליזה יעצר בשל מחסור במקבלי אלקטרונים. עצירה בתהליך הגליקוליזה אינה רצויה כיוון שהיא תגרום ירידה ביכולת התא לייצר אנרגיה. לפיכך, כדי לאפשר קטבוליזם של מולקולות גלוקוז נוספות, יש לחמצן בחזרה את מולקולות ה- NADH ל- NAD+. הריאקציה של לקטט דהידרוגנאז מאפשרת מיחזור של NAD+ על ידי חיזור פירובט ללקטט.  

חשוב לציין כי ריאקציה זו מתרחשת גם בכיוון ההפוך (מלקטט לפירובט), בזירוזו של אותו אנזים. כאשר יש עליה באספקת החמצן לתאים, ניתן להמשיך בקטבוליזם דרך מעגל קרבס. במקרים אלה הריאקציה מתהפכת, לקטט מחומצן לפירובט, והאחרון עובר תגובות נוספות על ידי קומפלקס פירובט דהידרוגנאז כך שנוצר אצטיל-קואנזים A שנכנס למעגל קרבס.

מעגל קורי
---------

 ערך מורחב – **מעגל קורי**  

מרבית הלקטט (חומצה הלקטית) שנוצר בעת מאמץ אינטנסיבי בשרירים (בריאקציה שמזרז לקטט דהידרוגנאז) עוברת במחזור הדם לכבד, שם בתהליכי גלוקונאוגנזה הלקטט משמש אבן בנין ליצירת גלוקוז.

איזואנזימים
-----------

לאנזים לקטט דהידרוגנאז ידועים חמישה איזואנזימים (אנזימים המזרזים את אותה תגובה, אך בעלי רצפים שונים ותכונות קינטיות שונות). האיזואנזימים השונים מתקבלים מאוליגומריזציה שונה של שני סוגי תתי יחידות (הקרויות M ו- H) למבנה רביעוני של טטרמר. ברקמות שונות מתבטאים איזואנזימים שונים. לדוגמה, LDH-1 בנוי מארבע תתי יחידות זהות (4H) ומתבטא באופן דומיננטי בתאי לב. לעומת זאת LDH-5 בנוי גם כן מארבע תתי יחידות זהות, אך מהסוג השני (4M) ומתבטא בעיקר בכבד ובשרירי השלד. LDH-3 מורכב משתי תתי יחידות M ושתי תתי יחידות H, והוא מתבטא בעיקר בריאות. LDH-4 מתבטא בכליות והוא מורכב מתת יחידה H אחת ומשלוש תתי יחידות M.

ברפואה
------

מכיוון ש LDH הוא אנזים כל כך נפוץ בתאים ניתן לאבחן טראומות ומחלות שונות (כגון סרטן, התקפי לב ואפילו איידס) על ידי מדידת רמותיו בדם. נזק תאי גורם להפרשת LDH, ולכן לעליה ברמותיו בסרום. ניתן לאבחן את סוג הרקמה שנפגעה לפי סוג האיזואנזים שהופרש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לקטט דהידרוגנאז** בוויקישיתוף
**בילי בארטי**, (באנגלית: **Billy Barty**;‏ 25 באוקטובר 1924 – 23 בדצמבר 2000) היה שחקן קולנוע אמריקאי. אחד הננסים המפורסמים בעולם.

ביוגרפיה
--------

בארטי החל את קריירת המשחק שלו בגיל שלוש והופיע בסך הכול בכמאה וחמישים סרטים. הוריו שהיו מוזיקאים, עודדו אותו ללמוד לנגן על תופים וחצוצרה. בארטי יצר קומדיה מוזיקלית בכיכובו, בה הוא רקד, שר, ניגן, סיפר בדיחות ועוד. הופעתו הוצגה במועדונים בכל רחבי אירופה.

למרות שגובהו של בילי היה רק 1.12 מטר, הוא שבר חומות של אפליה ודעות קדומות. 

בשנת 1957 בארטי ייסד ארגון שנקרא האנשים הקטנים של אמריקה LPA-Little People of America אשר מקיים כינוסים באמריקה מדי שנה. לפני עשר שנים[דרושה הבהרה], כשהוא ראה שהשיטה של מפגשים להחלפת מידע ורעיונות לא משיגה את ההצלחה המקווה, הוא ייסד את ארגון בילי בארטי, שמטרתו הייתה לעזור ל'אנשים קטנים' בבעיות רפואיות, חברתיות, פסיכולוגיות ובחיי היום-יום. בארטי הצליח בסופו של דבר ליצור שינוי ביחסה של החברה סביבו לננסים.

ב-1978 שיחק בסרט "תרגיל לבלשית מתחילה" לצידה של גולדי הון. בשנת 1981 שיחק ב"מתחת לקשת בענן". 
בשנת 1986 הגיע לישראל לשחק בסרט שהופק על ידי גולן וגלובוס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בילי בארטי** בוויקישיתוף

* בילי בארטי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* בילי בארטי, באתר AllMovie (באנגלית)
* בילי בארטי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* בילי בארטי, באתר Discogs (באנגלית)
* בילי בארטי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תרגיל לבלשית מתחילה, מעריב, 20 בפברואר 1987
2. ↑  קומדיות, חדשות, 13 באפריל 1989
3. ↑  האיש הקטן, מעריב, 4 באפריל 1986

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007281973905171
* BNE: XX914313
* BnF: cb140077517 (data)
* GND: 1284115631
* ISNI: 0000 0000 2620 0802
* LCCN: n82219260
* MusicBrainz: 38382a4a-2300-460b-b9e7-162e7edc79d7
* VIAF: 13670098
* WorldCat: viaf-12502830

 |
**עץ מינימקס** הוא מבנה נתונים מסוג עץ הפורס את האפשרויות למשחק של שחקן א', את התגובות של שחקן ב' לכל פעולה של שחקן א', את תגובותיו של א' לתגובותיו של ב' וכך הלאה. מעשית מוגבל עומקו של העץ על ידי הזמן וזיכרון המחשב. לדוגמה, מחשבי שחמט בונים עצים של כ-9 מהלכים קדימה.

העלים בעץ שנוצר הם מצבים סטטיים שנגיע אליהם לאחר רצף של מהלכים. כלומר, הנתיבים בעץ הם למעשה תרחישים אפשריים. ניתן ציון לכל מצב סטטי שכזה, שישקף כמה המצב טוב מבחינתנו. מובן שאם נבחר במהלך (ענף) המוביל לעלה עם הציון הגבוה ביותר, לא מובטח לנו שאכן נגיע לאותו עלה. העלה הטוב ביותר הוא התסריט האופטימלי מבחינתנו, וניתן להניח שיריב לא יוביל אותנו בהמשך הנתיב אלא יסיט אותו לנתיב הטוב ביותר מבחינתו. 

משפט המינימקס מאפשר לנו לדעת מה המהלך הטוב ביותר שנוכל לעשות, על בסיס המידע הנמצא בעץ. 

נסרוק את העץ החל בעלים, דרך הקודקודים (קודקוד הוא צומת פנימי בעץ) שמעליהם עד השורש (מלמטה למעלה)
הציון שניתן לכל קודקוד הוא הערך הגבוה ביותר של העלים/הקודקודים שתחתיו, אם אותו קודקוד מסמל מהלך שלי, והערך הנמוך ביותר של העלים/קודקודים שתחתיו אם אותו קודקוד מסמל מהלך של היריב (כי ברור שהוא יבחר באפשרות הטובה ביותר בשבילו - הכי גרועה בשבילי).

כשנגיע לשורש, נבחר בקודקוד שמתחת לשורש עם הציון הטוב ביותר.

בעיה קשה בבניית עץ מינימקס היא הזיכרון הרב שהוא צורך. מספר הקודקודים שיש לפתח עולה בטור הנדסי ככל שנעמיק את החיפוש.
קיימת שיטת "גיזום" המבטלת בנייה של ענפים שברור לנו עוד בשלב מוקדם כי הם לא מועילים לחיפוש שלנו. ניתן כך להקטין מספר הצמתים בעץ לשורש המספר שהיה מתקבל ללא הגיזום (בממוצע). שיטה זו נקראת גיזום אלפא-ביתא.

לעץ המינימקס שימושים בפילוסופיה. לעץ תפקיד מרכזי בפילוסופיה של המוסר של ג'ון רולס.
**אפי טיומקין** (נולד ב-20 בפברואר 2000) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הרכז בקבוצת הפועל כפר קאסם בליגה הלאומית.

ביוגרפיה
--------

טיומקין נולד וגדל בכפר סבא, שם שיחק מגיל 7 בקבוצת הכדורסל המקומית.

קריירה
------

טיומקין החל את פעילותו במחלקת הנוער של מועדון הפועל כפר סבא כבר בגיל 7. את הופעת הבכורה בקבוצת הבוגרים ערך בעונת 2016/17.

בתיכון למד במגמת הכדורסל של תיכון כצנלסון, שם העמיד ממוצעים של 14.5 נק׳, 5.0 ריב׳ ו-2.5 אס׳ למשחק.

טיומקין החל את דרכו בקריירת הבוגרים בעונת 19/20, כאשר חתם במועדון מכבי אשדוד, איתה רשם הופעות בודדות בליגת העל. 

בעונת 20/21, חתם טיומקין במועדון הכדורסל מכבי הוד השרון בליגה הלאומית, שם העמיד ממוצעים של 7.0 נק', 2.6 ריב' ו-2.0 אס' למשחק. בעונת 2021/2022, חתם טיומקין לשנה בהפועל רמת גן גבעתיים, שם העמיד ממוצעים של 9.9 נק׳, 3.1 ריב׳, 2.2 אס׳ ו-1.2 חטיפות למשחק. במחזור ה-9 של העונה, זכה בתואר חמישיית המחזור של איגוד הכדורסל כאשר הוביל את הפועל ר״ג/גבעתיים לניצחון מרשים על הפועל עפולה, עם 23 נק׳, 4 אס׳, 5 ריב׳, 4 חטיפות וסיום המשחק עם מדד 27. בעונת 2022/2023, עבר טיומקין להפועל חבל מודיעין, אשר במהלכה נפצע בקרסול וסיים אותה בממוצעים של 4.5 נק׳ ואסיסט אחד למשחק. ביולי 2023, לקראת עונת 2023/2024, חתם אפי טיומקין בהפועל כפר קאסם.

### נבחרות ישראל

טיומקין היה שותף פעמיים ביציאה למוקדמות אליפות אירופה של נבחרת ישראל בכדורסל 3X3, כאשר בקיץ 2017 נבחרת הנוער בה היה שותף טיומקין, העפילה לאליפות אירופה.

בדצמבר 2018 יצא יחד עם נבחרת ישראל U19 לטורניר חג המולד בבלגיה (xmastournamet), שם הגיע ביחד עם הנבחרת עד לשלב חצי הגמר.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל השחקן באתר איגוד הכדורסל בישראל.
* פרופיל השחקן במנהלת ליגת העל בכדורסל.

הערות שוליים
------------

1. לאומית: ניצחון היסטורי לבני כפר קאסם בליגה לאומית Winner , אתר ישראל ספורט, 5 בדצמבר 2023.
2. לאומית: ראיון עם אפי טיומקין במגזין הלאומי, עמוד הליגה הלאומית בכדורסל בפייסבוק, 1 במרץ 2023.
3. לאומית: חמישיית המחזור, עונת 21/22, מחזור 9.
4. לאומית: חמישיית המחזור השני, עונת 23/24, מתוך עמוד האינסטגרם של הליגה.
**מתים במשרה חלקית** (במקור: "**Dead Like Me**") הייתה סדרת טלוויזיה אמריקאית ששודרה בערוץ הטלוויזיה שואוטיים בין השנים 2003–2004. בשנת 2009 הוצא סרט בן 90 דקות כהמשך לסדרה (ישירות ל-DVD) בהשתתפות מרבית הצוות המקורי.

הסדרה שודרה במשך שתי עונות, והוסרה מלוח השידורים באוקטובר 2004. בישראל שודרה הסדרה בערוץ אקסטרה הוט.

עלילה
-----

גיבורת הסדרה היא ג'ורג'יה (ג'ורג') לאס, נערה בת 18 המוצאת את מותה בפרק הראשון של הסדרה, לאחר שמכסה אסלה של תחנת החלל הרוסית מיר נוחתת על ראשה. במקום לעבור לעולם הבא, ג'ורג' נשארת בסיאטל ומתפקדת כחלק מצוות של מלאכי מוות (קוצרים), שתפקידם לאסוף נשמות של אנשים שניות ספורות לפני מותם. ג'ורג' אינה מסתגלת בקלות למצבה החדש ומתקשה למלא את הוראות הבוס (רוב) שלה להתנתק מחייה הקודמים. במקביל, הצופים מלווים גם את התמודדותם של הוריה של ג'ורג' ואחותה הקטנה והמוזרה עם מותה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מתים במשרה חלקית

* "מתים במשרה חלקית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "מתים במשרה חלקית", באתר Metacritic (באנגלית)

* "מתים במשרה חלקית", באתר Hulu סדרות (באנגלית)

* "מתים במשרה חלקית", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
התעשייה הקיבוצית בישראל מתייחסת לסך כל הפעילויות התעשייתיות המתקיימות בתוך הקיבוצים, אשר הן קהילות חקלאיות שיתופיות. המאפיין הבולט של התעשייה הקיבוצית הוא האינטגרציה בין עקרונות השיתוף והקהילתיות המאפיינים את החיים בקיבוץ, לבין יזמות ופעילות תעשייתית בשוק החופשי. המפעלים הקיבוציים מגוונים בתחומי פעילותם, וכוללים תעשיות קלות וכבדות, אגרו-טכנולוגיה, תעשיית מזון, טכנולוגיה גבוהה ועוד.

במהלך השנים, התעשייה הקיבוצית התפתחה והתרחבה וכיום מונה מעל ל-250 מפעלים, עם מחזור שנתי של כ-40 מיליארד שקלים. היא נחשבת לאחד מהגורמים המרכזיים בכלכלת הקיבוצים, והשפעתה ניכרת גם בכלכלת ישראל כולה. התפתחות התעשייה הקיבוצית כללה גם את הקמת מפעלים אזוריים, המהווים שיתוף פעולה בין מספר קיבוצים לצורך ייצור משותף, ותרמה להתמודדות עם אתגרי הייצור והשיווק בסדר גודל גדול יותר.

רקע והתפתחות
------------

### הולדת התעשייה הקיבוצית

התחלתה של התעשייה הקיבוצית מצוינת בקום מפעלים גדולים בסוף שנות ה-30, כיוזמה אוטונומית של הקיבוצים ובמקרים מסוימים, כיוזמה של פעילי התנועה הקיבוצית. עם זאת, התיעוש לא נתפס כמטרה מוצהרת של מנהיגות התנועה הקיבוצית עד לשנות השבעים, כאשר במקרים רבים הנהגה קיבוצית התנגדה או הססה לקדם את התפתחותו.

### המפעלים האזוריים

בשנת 1960, התפתח דגם חדש של תעשייה קיבוצית עם הקמת "מפעלים אזוריים", שהם שותפויות בין קיבוצים. הדרישה להקמת מפעלים אזוריים גדלה עם ההתמקדות בייצוא יבולים והצורך בבתי קירור, אריזה וטכנולוגיות נוספות. המפעלים האזוריים דרשו כוח אדם רב, שרובו נשכר מהסביבה הקרובה, והם הציגו תכונות קפיטליסטיות משמעותיות.

### הפרטה ושינויים

בסוף שנות השישים ותחילת שנות השבעים, הקיבוצים נכנסו לתקופה של שינוי דורי וחידוש. המנהיגות החדשה שאפה ליישם חידושים טכנולוגיים וארגוניים, ולפתח "תעשייה חכמה" שתתמוך בכלכלת הקיבוץ. עם זאת, הרבה מהמפעלים הקיבוציים נוהלו כבר לפי עקרונות קפיטליסטיים, מה שהוביל למאבק אנשי האסכולה החדשה לשמרנים - בין אלו שראו בתיעוש הזדמנות לחזק את הקיבוצים, לבין אלו שחששו מההשפעות השליליות שלו על עקרונות השיתוף והשוויון.

מאז שנות התשעים, התעשייה הקיבוצית עברה תהליך של הפרטה, תהליך ששינה את המבנה הכלכלי והחברתי של הקיבוצים. ההצלחה הכלכלית של המפעלים נרכשה לעיתים קרובות במחיר של התרחקות מעקרונות הקיבוץ השיתופיים.

קישורים חיצוניים
----------------

* הדס מגן, ‏כך הפכו הקיבוצים לסחורה הכי חמה בשוק, באתר גלובס, 16 באוקטובר 2021
* שלומית לן, ‏איך הפך מפעל קיבוצי כושל לאימפריה שעושה אקזיט שלישי בחצי מיליארד דולר, באתר גלובס, 19 באוגוסט 2022

ראו גם
------

* איגוד התעשייה הקיבוצית

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  מהצלחה להפרטה, באתר בִמקוֹם - אתר הקיבוצים לצעירים
איקונין קופטי של פכומיוס, מייסד מנזרי הקוינוביון
**קוׂינוׂבּיוׂן** (ביוונית: κοινόβιον. מילולית: "חיים משותפים" או קומונה) או **קֶנוׂבּיוּם** (לטינית: cenobium, בלטינית של ימיה"ב סֶנוביום או צֶנוביום) הוא מנזר שיתופי, בו חיים, לומדים, מתפללים, ואוכלים נזירים, תוך חיי שיתוף. המילה קוינוביון נטבעה במקור כדי לתאר את קהילת תלמידי פיתגורס שחיו חיי שיתוף ולמידה בקרוטונה. בהודו נזירים בודהיסטים פיתחו צורת חיים דומה לאחר מותו של גאוטמה בודהה, וכיום הרוב המוחלט של הנזירים הבודהיסטים בעולם חיים בצורת קוינוביון. כמה מאות שנים לאחר מכן גם נזירים נוצרים אימצו צורת חיים זו.

הקוינוביון בנצרות
-----------------

הקוינוביון הנוצרי התפתח מן הלאורה, שבה קבוצת נזירים היו מתבודדים ואף מסתגרים מן העולם, ונפגשים במקום משותף רק בימי התפילה (שבת וראשון). נזירים מפורסמים כסבאס, תיאודוסיוס, תיאוקטיסטוס ואחרים, חיו בין שתי צורות נזירות אלו. חלק מחייהם בילו בהתבודדות במערה מבודדת כחלק מלאורה, וחלק מחייהם חיו ואף הקימו מנזרי קוינוביון.

בקוינוביון היו מכינים את פרחי הנזירים לחיי התבודדות בלאורה, עד לרגע שבו הנזירים הצעירים הוכיחו כי ביכולתם להתבודד, ואז הורשו להצטרף ללאורה. ברוב הקוינוביה היו נושאי תפקידים שהתמנו בחלקם על ידי אנשי המנזר ובחלקם על ידי המרכז הדתי הקרוב.

מאפיין ייחודי של קוינוביון הוא נושא הצייתנות המוחלטת. כל עוד היו הנזירים מתבודדים או חיים בהתבודדות חלקית, היה אמנם בעל סמכות רוחנית שאפשר היה להתייעץ איתו. אבל לא הייתה כפייה ולא הייתה חובת התייעצות או חובת מימוש העצה שקיבלו. במנזרים הצייתנות הפכה לעיקר, כל נזיר חייב בצייתנות מוחלטת לאב המנזר.

למנזר הייתה לרוב חומה. לא לשם הגנה אלא כצורך רעיוני להדגיש את ההסתגרות וההתבודדות.

קהילת נזירים בודהיסטים.

הקוינוביון בבודהיזם
-------------------

 ערך מורחב – **נזירות בודהיסטית**  

לאחר מותו של גאוטמה בודהה, פיתחה הנזירות הבודהיסטית מנהגי קוינוביון. הפרקטיקה של חיים שיתופיים בקהילה במהלך עונת הגשמים, כפי שהורה הבודהה, הלכה והתרחבה בהדרגה והפכה ממנהג עונתי לצורת חיים מקיפה. רוב כללי המשמעת המודרניים לפיהם חיים נזירים ונזירות בודהיסטיים נובעים מצורת חיים זו, ומסדירים לפרטים את צורות השיתוף והשיטות לחיות בחברת נזירים, המכונה גם סַנְגְהַה. מספר הכללים הנהוגים משתנה לפי מסדר, ולרוב מספר הכללים המחייבים נזירוֹת גבוה מהכללים המחייבים נזירים.

בניגוד למנזרים נוצריים, ברוב האסכולות הבודהיסטיות הנזירים לא נדרשים לציית לסמכות היררכית. עם זאת, נהוג לכבד חברים ותיקים יותר בסנגהה. הבודהה לא מינה יורש, וגם לא קבע חוקים המחייבים ציות למוסד מרכזי. קבוצות של נזירים נוהגים לקבל החלטות משותפות כקהילה באספות, שבהן גם דנים בהפרות של כללי המנזר ואופני השימוש ברכוש המשותף.
נהוג שנזיר ותיק אך פעיל מתפקד כאב המנזר ומנהל את ענייני היום יום במנזר. לעיתים אב המנזר ממונה על ידי הנזירים בהחלטה משותפת ולעיתים על ידי קהילה הבודהיסטית הפשוטה (קהילת "בעלי הבתים") אותה המנזר משרת.

ראו גם
------

* קהילה רצונית
* לאורה

קישורים חיצוניים
----------------

* קוינוביון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4191010-2

 |
**לוסיל קרו** (באנגלית: **Lucille Crew**) הוא הרכב מוזיקלי ישראלי שמקורו בתל אביב. בראש ההרכב עומדים המפיק המוזיקלי ישגב דותן והמתופף יוסי עדי.

היסטוריה
--------

הלהקה הוקמה ב-2012 בתל אביב, ישראל על ידי המפיק והגיטריסט ישגב דותן.

מאז שהוקמה, החלה להוציא מוזיקה ולהופיע בפסטיבלים ומועדנים שונים ברחבי העולם, כמו פסטיבל סיגט (אנ'), פסטיבל פיוז'ן (אנ'), ליברפול סאונד סיטי (אנ'), ועוד.

ב-2014 הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה שלה, "Lucille".

ב-2015 הוציאה הלהקה את המיני-אלבום הראשון שלה, "Restless Mind / Exhausted Body", שזכה להצלחה רבה ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי כאשר צבר למעלה ממיליון האזנות כוללות. ב-2017, הוציאו את המיני-אלבום השני שלהם, "Respect the Dawn", שזכה גם הוא להצלחה.

ב-2020 הוציאה הלהקה את האלבום השני שלה, "Slowburn".

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומי אולפן

* 2014: Lucille
* 2020: Slowburn

### מיני-אלבומים

* 2012: Smokin' Soul
* 2017: Restless Mind / Exhausted Body
* 2017: Respect the Dawn

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לוסיל קרו
* 

* לוסיל קרו, ברשת החברתית פייסבוק

* לוסיל קרו, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  "בשבילי לקבל גראמי אומר שאני אגיד כל מיני שטויות בטלוויזיה", באתר ‏מאקו‏
2. ↑  *Restless Mind / Exhausted Body*, נבדק ב-2020-04-21
3. ↑  מאת מתן שרון, לוסיל קרו מוציאים אלבום חדש. האזנו לו בדרך ההגיונית היחידה, באתר טיים אאוט, ‏2020-02-13
**ויקטור גרישין** (ברוסית: **Виктор Васильевич Гришин**‏; 18 בספטמבר 1914 – 25 במאי 1992), מדינאי סובייטי, במשך 18 שנים היה המזכיר הראשון של סניף המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, האישיות הבכירה בעיר.

ביוגרפיה
--------

ויקטור גרישין נולד בכפר בקרבת העיר סרפוחוב בקרב, מחוז מוסקבה למשפחת פועל. בשנת 1928 הוא סיים בית הספר המקצועי בתחום מסילות הברזל. בשנת 1933 הוא סיים בית הספר לטכנאים וקיבל הסמכה כמודד. הוא עבד בתחום מספר שנים ואז החל ללמוד בבית הספר לטכנאי הרכבת. בשנת 1937 גרישין החל לעבוד במערכת מסילות הברזל הסובייטית. 

בשנים 1938-1940 גרישין היה בצבא האדום בו שירת כפוליטרוק. עם שחרור מהצבא הוא החל לעבוד במנגנון המפלגתי בעיר סרפוחוב ועבד בו כל תקופת מלחמת העולם השנייה. בשנת 1952, בהמלצת ניקיטה חרושצ'וב, גרישין התמנה למזכיר השני של סניף המפלגה במוסקבה. במקביל לקבלת תפקיד זה הוא נכנס כחבר לוועדה המרכזית של המפלגה.

בשנים 1956-1967 גרישין היה יושב ראש איגוד מקצועי של ברית המועצות. כל אותה תקופה הוא היה גם סגן נשיא של איגוד העולמי של אגודים מקצועיים (ארגון בו היו חברים בעיקר ארגוני עובדים מהגוש הסובייטי).

בשנת 1967 בהמלצת ליאוניד ברז'נייב הוא נבחר למזכיר ראשון של סניף המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות במוסקבה, האישיות הבכירה בעיר. גרישין כיהן בתפקיד זה במשך 18 שנים. במהלך השנים הוא תרם רבות לפיתוח העיר. גרישין התנגד נחרצות להקמת תחנת כוח גרעינית בקרבת העיר. בתקופתו כראש עיר בפועל הוא פעל רבות לפיתוח בנייה למגורים ותעשייה. גרישין פעל לבניית מספר תיאטראות חדשים, אך כמה יוזמות בתחום התרבות אסר ולא נתן לקדם. כל מאמר עם ביקרות על נעשה בעיר הוא ראה כביקורת אישית ופעל שמאמרים מסוג זה לא יופיעו כלל.

בשנת 1971 גרישין התקבל כחבר בפוליטביורו והיה חבר בגוף זה עד לשנת 1986. בשנת 1979 גרישין היה בין תומכים לפלישה סובייטית לאפגניסטן.

בשנת 1984 הק.ג.ב החל בחקירת מעשי שחיתות במערכת המסחר בעיר מוסקבה והסדרים חלוקת דירות בעיר. מספר בעלי תפקידים נעצרו ונשפטו. נפוצו שמועות שגרישין עצמו היה בקשר עם חלק מהמעורבים בפרשה. כתוצאה מכך מעמדו של גרישין נפגע.

בשנת 1985 גרישין נחשב למועמד לרשת את קונסטנטין צ'רניינקו. על רקע זה התחיל מאבק כוחות בינו לבין מיכאיל גורבצ'וב. זמן קצר לאחר עלייתו של גורבצ'וב לשלטון בברית המועצות, גרישין פוטר מתפקידו ובמקומו מונה בוריס ילצין. בשנת 1987 החלה מערכה בעיתונות ואמצעי תקשורת אחרים בה תקופת הנהגתו של גרישין בעיר הוגדרה כשלילית. הוא פוטר מכל יתר תפקידיו במנגנון המפלגתי ואף בני משפחתו נותרו ללא עבודה. בני משפחתו טוענים שנלקחו ממנו כל ההטבות המגיעות והם נאלצו למכור את הדברים האישיים.

גרישין נפטר בשנת 1992 מהתקף לב במשרד לעזרה סוציאלית במהלך ביקורו להסדרת זכויות פנסיה. הוא הוטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.

על פעילותו המדינית והציבורית גרישין קיבל מספר עיטורים ופעמיים קיבל תואר גיבור העמל הסוציאליסטי.

בהיותו בגמלאות גרישין כתב ספר זיכרונות שפורסמה בשנת 1996.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויקטור גרישין** בוויקישיתוף
* ויקטור גרישין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007373222605171
* BnF: cb16250494n (data)
* GND: 119524171
* ICCU: CUBV122299
* ISNI: 0000 0000 8353 3697
* LCCN: n83164936
* LNB: 000147362
* NKC: jn19990210257
* NLP: a0000003551759
* NTA: 070771251
* SUDOC: 113202490
* VIAF: 5743108
* WorldCat: lccn-n83164936

 |
**סיביל "סיד קוף" טבצ'ניקוף-קופר** (באנגלית **Sybil "Syd Koff" Tabachnikoff-Cooper**, ‏1912–20 במאי 1998) הייתה אתלטית אמריקאית-יהודיה, אלופת ארצות הברית (1940) וסגנית אלופת ארצות הברית (1939) בריצת 80 מטר משוכות ואלופת המכביה הראשונה (1932) והשנייה (1935), בהם זכתה ב-6 מדליות זהב.

ביוגרפיה
--------

טבצ'ניקוף נולדה בניו יורק.

### כוכבת המכביה הראשונה

הנסיעה למכביה הראשונה שנערכה בשנת 1932 לקחה כשלושה שבועות, באוניה וברכבות. במכבייה זכתה טבצ'ניקוף ב-4 מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 13.8 שניות, לפני מרילה פרייוולד מפולין (14.2 שניות), בקפיצה לרוחק בתוצאה של 4.35 מטר, לפני מרילה פרייוולד (4.32 מטר) וטניה פטקין מארץ ישראל (4.0 מטר), בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.35 מטר, לפני אנדה מצנדורף מפולין (1.30 מטר) ובקרב 3 (ריצת 100 מטר, קפיצה לגובה והדיפת כדור ברזל), לפני טניה פטקין.

במכביה השנייה שנערכה בשנת 1935 זכתה טבצ'ניקוף ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, בריצת 60 מטר בתוצאה של 8.3 שניות, לפני לורה מאייר מגרמניה (8.4 שניות) ומרילה פרייוולד (8.6 שניות) ובריצת 200 מטר בתוצאה של 27.6 שניות. מדליות כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 13.2 שניות, אחרי אלן קנדזיורה מגרמניה (13.1 שניות) ולפני לורה מאייר (13.3 שניות) ובקפיצה לרוחק בתוצאה של 4.87 מטר, אחרי מרילה פרייוולד (4.91 מטר) ולפני גוטליב מאוסטריה (4.73 מטר).

באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1938 סיימה טבצ'ניקוף במקום רביעי בריצת 80 מטר משוכות. שנה לאחר מכן, היא זכתה במדליית כסף בריצת 80 מטר משוכות.

### אלופת ארצות הברית

באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1940 זכתה טבצ'ניקוף במדליית זהב בריצת 80 מטר משוכות בתוצאה של 13.1 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי בריצת 60 מטר.

קישורים חיצוניים
----------------

* סיביל קופר, באתר *Track and Field Statistics* (באנגלית)
* קפיצה לרוחק בארץ ישראל, באתר המכללה האקדמית בווינגייט

הערות שוליים
------------

1. ↑  המנצחים במכביה הראשונה והישגיהם, דואר היום, 2 באפריל 1935
2. ↑  Maccabiah Games before World War II (באנגלית)
3. ↑  במכביה - נצחון האמריקאנים במכביה, דואר היום, 4 באפריל 1935
4. ↑  התחרויות ב"המכביה", דבר, 5 באפריל 1935
5. ↑  טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965
6. ↑  הישגי המכביה השנייה (סכום שני), דואר היום, 7 במאי 1935
**חסן עז א-דין** (בערבית: **حسن عز الدين**; נולד ב-1963) הוא טרוריסט לבנוני מארגון החזבאללה. הוא מבוקש על ידי ממשלת ארצות הברית בעקבות חטיפת טיסה 847 של TWA בשנת 1985.

חטיפת טיסה 847 של TWA
---------------------

 ערך מורחב – **חטיפת טיסה 847 של TWA**  

ב-14 ביוני 1985 נחטפה טיסה 847 של TWA בטיסה מאתונה לרומא, ומשם ללונדון. החטיפה, בראשות עימאד מורנייה, נועדה לשחרר את קבוצת אל דעווה, בראשות מוסטפא בדר א-דין, אשר הייתה כלואה בכווית. במהלך החטיפה נרצח צוללן מהצי האמריקני. המטוס הוסט לעבר המזרח התיכון, ותחנתו הראשונה הייתה נמל התעופה של ביירות, שם שהה מספר שעות. בתמורה לתדלוק המטוס הורשו 19 נוסעים לעזוב. אחר הצהריים המשיך המטוס לכיוון אלג'יר שבצפון אפריקה, שם שוחררו 20 נוסעים במהלך חניה של חמש שעות, לפני שהמטוס חזר לביירות בליל שישי.

ב-5 באפריל 1989 חטפה קבוצת לבנונים שיעים את טיסה 422, במטוס בואינג 747 של חברת התעופה הכוויתית כווית איירווייז, שהיה בדרכו מבנגקוק לכווית, על 111 הנוסעים ואנשי הצוות. במטוס היו גם בני המשפחה המלכותית הכוויתית. החוטפים הורו לטוס למשהד שבצפון-מערב איראן, שם הצטרף אליהם עימאד מורנייה. בחטיפה השתתפו 6 או 7 חוטפים, ובראשם עמד חסן עז א-דין. מאוחר יותר הוטס המטוס ללרנקה שבקפריסין, שם נורו שני נוסעים כוויתים, וגופותיהם הושלכו אל מסלול ההמראה.

ב-10 באוקטובר 2001 נוסף עז א-דין, יחד עם שני חוטפים נוספים, לרשימת הטרוריסטים המבוקשים ביותר של ה-FBI שפרסם נשיא ארצות הברית בוש. פרס בגובה 5 מיליון דולר יוענק לכל מי שימסור מידע שיוביל ללכידתו. ה-FBI מאמין כי הוא נמצא בלבנון.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל של עז א-דין באתר הטרוריסטים המבוקשים ביותר של ה-FBI

הערות שוליים
------------

1. ↑  Greenwald, John, Sam Allis, and David S. Jackson, Terrorism Nightmare on Flight 422. **TIME**, Monday 25 April 1988. Retrieved on 4 March 2009
2. ↑  פרופיל של ז-א-דין באתר המבוקשים ביותר של ה-FBI