תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
**רינה נתן** (8 בספטמבר 1923 - 13 באוגוסט 1979) הייתה ישראלית, אשר התפרסמה כאישה הטרנסקסואלית הראשונה בישראל.

ביוגרפיה
--------

רינה נתן נולדה כזכר בשם גרשון נתן בזיגן שבגרמניה למשפחה אמידה. בילדותה הייתה נתן יצירתית והצטיינה במקצועות מוזיקליים ואמנותיים. כבר מילדותה נהגה ללבוש בגדי נשים, ובבגרותה תיארה את עצמה כמי שחשה "הכרח נפשי ללבוש בגדי אשה ולנהוג כאשה לכל דבר".

במהלך מלחמת העולם השנייה, שהתה תקופת מה בצרפת, שם למדה חקלאות, ומשם עלתה לארץ ישראל בשנת 1946 ועברה בין הקיבוצים מעגן מיכאל, אשדות יעקב ונען. אופן הליכותיה הנשיות לא השתלב בחברה הקיבוצית, וזאת על אף שביצעה את עבודתה היטב. בשל התנהגותה סירבו הקיבוצים לשכן אותה הן בצריף הגברים והן בצריף הנשים והיא סולקה מקיבוץ לקיבוץ עד אשר נטשה את הניסיון הקיבוצי והתגוררה בגדרה. היא שירתה בצה"ל כחובשת במהלך מלחמת העצמאות, אך לאחר שחרורה התקשתה במציאת עבודה ולכן התגייסה מחדש לשירות קבע באותו תפקיד. גם בצבא התקשתה נתן להשתלב. היא קיבלה חדר משלה, אולם לבסוף שוחררה על רקע חוסר התאמה. גם במקצועה כמדריכה ומורה לחקלאות לא עבדה משום שמוסדות החינוך לא היו מקבלים אותה.

בתחילת שנת 1953 עלה שמה של נתן לכותרות במספר מקרים בהם הותקפה על ידי אנשים בגלל מוזרותה או נעצרה מפני שהסתובבה בבגדי אשה. במרץ 1953 נעצרה בטבריה מפני שהייתה לבושה בבגדי אישה והועמדה לדין על כך שטענה במשטרה שהותקפה על ידי אלמונים בעוד היא חתכה את עצמה. באפריל 1953 נעצרה על ידי המשטרה בעת התקהלות, שבה נמצאה מחזיקה סכין. היא שוחררה לאחר שנים עשר יום, לאחר שלא נמצא סעיף פלילי בו ניתן להאשימה. נתן טענה בפני השוטרים (כפי שדווח בעיתון הארץ): "אני אשה בנפשי וברגשותי, רק בשל טעות פיזיולוגית נולדתי גבר".

נתן טענה בתחילה כי נולדה עם איברי מין גבריים ונשיים כאחד - כלומר, העידה על עצמה שהיא אינטרסקסואלית. ניתוחים לקביעת מין כבר נעשו בישראל בקרב אינטרסקסואלים (שכונו אז "דו-מיניים"), אולם בסתיו 1954 נבדקה נתן על ידי ועדת רופאים שטענה כי אין זה מצבה.

במסגרת מאבקה לקבלת האישור לעבור את הניתוח, החלה נתן פוגעת בעצמה. ועדת רופאים מטעם משרד הבריאות המליצה להיענות לבקשתה ולאפשר לה להינתח "מטעמים של היגיינה רוחנית", אולם היועץ המשפטי לממשלה, חיים כהן, דחה את ההמלצה בסוף שנת 1954, בנימוק שסירוס מנוגד לחוק הפלילי האוסר גרימת "נזק גופני". בעקבות הפגיעות העצמיות החוזרות ונושנות אולצה נתן לקבל בניגוד לרצונה זריקות טסטוסטרון. היא המשיכה במאבקה, וב-25 במאי 1956 הגיעה נתן לבית החולים "אסף הרופא" מדממת ומתפתלת מכאבים, לאחר שחתכה את איבר מינה, ככל הנראה מתוך ניסיון עצמי לשנות את מינה. היא חייכה ואמרה לרופאים אשר נחרדו לראותה כך: "הפעם לא יועיל כבר שום דבר, ואתם מחויבים תהיו לנתחני וליטול את האיברים המיותרים ולהפכני לאשה".
לאור הסכנה לחייה הסכימו הרופאים לבצע את הניתוח, ונתן הייתה לאישה הטרנסקסואלית הראשונה בישראל שעברה ניתוח לשינוי איבר המין, מרצונה.

בפברואר 1957 חזרה לבית החולים אסף הרופא, וסיפרה שהתקינה חוסם עורקים על גופה במשך שעות רבות, ועתה היא מקווה שהרופאים יהיו מוכרחים להשלים את סירוסה. היא אושפזה במחלקה כירורגית ולאחר כחודש פורסם שגם ניתוח זה בוצע.

ביוני 1957 נעצרה לאחר שהתפשטה ברחוב המלך ג'ורג', לדבריה על מנת להפגין את נשיותה.

במהלך מאבקה התייחסו העיתונים לנתן במונחים וכינויים כמו "גבר-אשה" ו"מדמואזל רינה", המושגים "טרנסקסואליות" ו"טרנסג'נדריות", ומושג ה"אינטרסקסואליות" - כל אלה טרם היו מושגים מקובלים ומוכרים.

באוגוסט 1958 עזבה נתן את ישראל וחזרה לגרמניה לצמיתות. שם היא נשארה עד פטירתה בשנת 1979. היא חיה בעיר מנהיים עד חודש ינואר 1961 ואז עברה לעיר זארבריקן שבחבל הסאר. המעבר היה קשור כנראה לנישואיה ב-11 ביולי 1961 לסוחר בן ה-64 וילי בנימין קנבל (Knäbel). החזרה לגרמניה הייתה מלווה בהתרחקות מהיהדות. תחילה נרשמה כ"חסרת דת" (Konfessionslos) ובתעודת הפטירה שלה היא רשומה כ"קתולית". לאחר נישואיה היא השתמשה בשם "רינה קנבל". בשנת 1971 מת בעלה וילי והיא עצמה נפטרה בגיל הצעיר 55.

קישורים חיצוניים
----------------

* אינו רוצה להמשיך בחיי גבר, חרות, טור 2, 14 ביולי 1955
* רצה להיות אשה וסירס את עצמו, דבר, 27 במאי 1956
* גרשון נתן הכריז שביתת רעב, חרות, 1 ביוני 1956
* הפסיק את שביתת הרעב, חרות, 3 ביוני 1956
* "טוב להיות אשה", חרות, 10 ביוני 1956
* חלומו של גרשון נתן, חרות, 29 באוקטובר 1956
* "מדמואזל רנה", חרות, 24 בפברואר 1957
* "מדמואזל רנה" – השיג מבוקשו, חרות, 14 במרץ 1957
* "מיסטר" בשמלה, מעריב, 11 באוגוסט 1958 (עם נסיעתה לציריך)
* "גברת" גרשון... דבר, 12 באוגוסט 1958
* טל לוי, היום לפני 55 שנה: גרשון נתן מנסה לשנות בעצמו את מינו, באתר הארץ, 26 במאי 2011
* אתר למנויים בלבד אבנר שפירא, הגיבורים הנשכחים של הקהילה הגאה בישראל, באתר הארץ, 4 ביוני 2013
* עופר אדרת, לפני 67 שנים, היועמ"ש התנגד לניתוח להתאמת מגדר. כעת מתבררת הסיבה, באתר הארץ, 11 ביולי 2021
* סרטונים ד"ר איריס רחמימוב מספרת על רינה נתן, באתר יוטיוב
* כאן גרביים | רינה נתן, הטרנסקסואלית הראשונה בישראל, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 6:57)

הערות שוליים
------------

1. ↑  רענן לוריא, הגבר-האשה מתנה מר גורלו, מעריב, 23 באפריל 1953
2. ↑  אני טעות של הטבע - טוען גבר-אשה, הַבֹּקֶר, 25 במרץ 1953
3. ↑  "הגבר-האשה" הועמד לדין, מעריב, 29 באפריל 1953  
וידויו של הגבר לובש בגדי נשים, חרות, 30 באפריל 1953
4. ↑  "הגבר-האשה" שוחרר ממעצרו, הצופה, 12 במאי 1953  
12 ימים חיפשה המשטרה לשוא סעיף לפיו אפשר להאשים גבר המתהלך בבגדי אשה, חרות, 12 במאי 1953
5. ↑  "העולם הזה", גיליון 806, מ-2 באפריל 1953: "הסיפור מתחיל לפני 29 שנים בעיר זיגן, ליד בון, בגרמניה, כשנולד האדם שהטבע צייד אותו באיברי המין של שני המינים, בלתי מפותחים במידה מספקת... אולם הוריו החליטו לגדל אותו כילד. ייתכן כי הכריע בכך השיקול שתכונותיו הגבריות בלטו לעין יותר מאשר הנשיות."
6. ↑  סירס את עצמו, חרות, טור 2, 27 במאי 1956
7. ↑  ניסה בעצמו להשלים סרוסו, חרות, 15 בפברואר 1957
8. ↑  גרשון נתן סורס, דבר, 14 במרץ 1957
9. ↑  גבר-אשה מפגין מערומיו(ה), מעריב, 20 ביוני 1957
10. 1 2 3  Gil Engelstein, Iris Rachamimov, Crossing borders and demolishing boundaries: the connected history of the Israeli transgender community 1953–1986, **Journal of Modern Jewish Studies** 18, 2019-04-03, עמ' 142–159 doi: 10.1080/14725886.2019.1593696