recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**קוֹנְטָמִינַצְיָה** (באנגלית: Contamination; בעברית: **זִהוּם** או **נִגּוּעַ**) הוא מונח המתאר זיהום בחומר, אשר נגרם על ידי גורם חיצוני באופן ישיר.

בהנדסת מזון, משמש המונח לתיאור נוכחות של רעלנים בתוך המזון. בפיזיקה גרעינית, משמש המונח לתיאור נוכחות של קרינה רדיואקטיבית במידת מה. בבלשנות, משמש המונח לתיאור חדירה של צורת פועל אחת למערכת נטייה אחרת.

בביולוגיה
---------

המונח **קונטמינציה** ברפואה מתייחס לתהליך שבו גורם מזהם נכנס לגוף חי, בדרך כלל באופן ישיר לפצע פתוח חיצוני (ללא תהליך סינון סטרילי כלשהו). כמו כן משמש המונח לבדיקות מעבדה ביולוגיות, ובפרט לבדיקת תרבית דם, שבה מנסים לבחון אם יש גורם מזהם בדם, כך שבכניסת גורם מזהם חיצוני לדם (בדרך כלל באי הקפדה על נוהלי החשיפה של הבדיקה), תוצאת הבדיקה עלולה להטעות את הרופא, וכתוצאה מכך המטופל יקבל טיפול מוטעה שעלול לעלות לו במחיר בריאותי.

שאילת המונח לתחומים נוספים
--------------------------

המונח 'קונטמינציה' מושאל גם לתחומים אחרים, כמו בלשנות, ששם המונח מתייחס לשפות מסוימות אשר מאבדות את טהרתן הלשונית ו'מזדהמות' כביכול בהשאלת מילים משפות אחרות (לעיתים במובן של "תמזיג"). כמו כן מושאל המונח לתחום המשפטים שבה מתאר המונח אופנים העשויים להטות את הדין בעקבות מידע 'מזוהם' המתוייג מראש. גם בספרות והיסטוריה, משמש המונח כעירוב של מספר סיפורים זה בזה והפיכתם לסיפור אחד; לפעמים משמש המונח בספרות במובן של דמויות חיצוניות הבאות לתוך סיפור ומשנות אותו לטוב או לרע. גם בתחום הזיהוי הפלילי משמש המונח לתיאור פריטים 'המזהמים' את אזור החקירה, כמו טביעות אצבע או פריטים בעלי דנ"א שאינם שייכים לביצוע הפלילי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו בוויקיפדיה בערך "בניינים בעברית". וגם: **בלשנות עברית** מהדורות 38–40, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן 1994, עמ' 43. **לשוננו כרך 66**, ועד הלשון העברית 2004, עמ' 348.
2. ↑  ראו איתן אבניאון, **מילה במילה**, עמ' 312 ערך מיזוג. **ספר אברהם בן שושן**, מחקרים בלשון, במקרא, בספרות ובידיעת הארץ, קריית ספר 1984, עמ' 257 "קונטמינציה, כגון "צביון" שמשמעותה כיום הושפעה על ידי "צבע"". גבריאל בירנבאום, **לשון המשנה בגניזת קהיר**, אקדמיה ללשון העברית, ירושלים 2008, עמ' 141.
3. ↑  גרשון בן שחר, הפוליגרף (מכונת־האמת) בשירות המשפט - סוגיות מדעיות ומשפטיות, בכתב העת משפטים, ‏1986.
4. ↑  ראו מרק ברגמן, **ספרות תנחומא־ילמדנו: תיאור נוסחיה ועיונים בדרכי התהוותם**, Gorgias Press LLC‏, 2003, סוף עמ' 175. ראו גם: **תרביץ**, כרך 1 מהדורה 3, עמ' 330 הערה 78. יהודית דישון, **אפולוגיה על ההיסטוריה או מקצועו של ההיסטוריון**, אוניברסיטת בן-גוריון 2005: "מביא הגלוסר את הפסוק ״לכה אתנו והטבנו לך״ (במד' י, כט). שבלבך קום עשה - יש כאן קונטמינציה של שני מקראות: ״קום עשה״ (דבה״א כב, טז) ו״אשר בלבבך עשה״ (דבה״א יז, ב)".
5. ↑  ראו כאן, בסוף עמוד 2.

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **קונטמינציה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קונטמינציה** |
עקומת עלות שולית טיפוסית
בכלכלה, **עלות שולית** (MC - Marginal Cost) היא העלות הנוספת בייצור יחידת מוצר נוספת. היא נקראת עלות שולית משום שהיא מודדת את עלות הייצור בשוליים בלבד - ייצור יחידת מוצר אחת נוספת - בהתעלם מהעלויות שייצור כל היחידות הקודמות היה כרוך בהן. למושג עלות שולית חשיבות רבה במיקרו-כלכלה היות שעל-פי התאוריה הכלכלית, נובעת ממנה באופן ישיר התנהגותו של היצרן ופונקציית ההיצע שלו בכלכלת שוק.

מתפוקה שולית פוחתת לעלות שולית עולה
-----------------------------------

התאוריה המיקרו-כלכלית גורסת שלמעט בשלבי הייצור ההתחלתיים, העלות השולית עולה, בדרך כלל, ככל שגדלה הכמות המיוצרת, זאת אומרת עלות ייצור כל יחידה נוספת גדולה מעלות הייצור של היחידה שקדמה לה. דבר זה הוא פועל יוצא של חוק תפוקה שולית פוחתת, האומר שאומנם תגדל התפוקה ככל שתוגדל כמות גורם ייצור המעורב בייצורה, אך ביעילות הולכת ופוחתת - תוספת כל יחידת גורם ייצור תגדיל את התפוקה במידה פחותה מזו שתרמה יחידת גורם הייצור שקדמה לה. מכאן נובע שייצור כל יחידת מוצר נוספת כרוך בהקצאת יותר יחידות גורם ייצור למען ייצורה מאשר ייצור יחידת המוצר שקדמה לה - ולכן גם בעלות גבוהה יותר. 

מבחינה מתמטית, פונקציית העלות השולית (MC) היא הנגזרת של פונקציית העלות הכוללת (TC) ביחס לכמות התוצר (Q), היינו היא מבטאת את שיפועה של פונקציית העלות הכוללת.

MC={\frac {dTC}{dQ}}

עלות שולית והיצע
----------------

 ערך מורחב – **היצע**  

בשוק בו מתקיימת הנחת תחרות משוכללת, היצרן הבודד ניצב בפני מחיר שוק נתון מבחינתו, שהוא לבדו, כאחד מיצרנים רבים המתחרים בשוק, קטן מכדי להשפיע עליו. היות שיש לו אינטרס כלכלי לייצר יחידת מוצר נוספת כל עוד התמורה שיקבל עבורה (מחיר השוק של המוצר) גדולה מעלות ייצורה, הרי שהתאוריה אומרת כי הוא ייצר עד לכמות הייצור שבה העלות השולית של הייצור (היינו, עלות ייצורה של היחידה האחרונה) שווה למחיר המוצר (MC = P). המשך ייצור מעבר לנקודה בה העלות השולית שווה למחיר, משמעותו שהעלות לייצר יחידת מוצר נוספת גדולה מהתמורה שתתקבל עבורה, ועל-כן ייצורה אינו כדאי ויפחית את סך הרווח של היצרן. 

מכאן נובע שפונקציית ההיצע של היצרן (כמות מיוצרת ומוצעת כפונקציה של מחיר) היא פונקציה עולה הנובעת ישירות מן העלות השולית העולה, כלומר ככל שיעלה מחיר המוצר - ישאף היצרן לייצר יותר יחידות ממנו. פונקציית ההיצע של היצרן הבודד תהייה זהה לפונקציית העלות השולית שלו, שכן היא מתאימה לכל מחיר אפשרי שעשוי לשרור בשוק את כמות יחידות המוצר שעד אליה ישאף היצרן לייצר.

עלות שולית ועלות ממוצעת
-----------------------

חשובה ההבחנה, מצידו של היצרן, בין עלות שולית לבין עלות ממוצעת. גם עלות ממוצעת מודדת עלות ייצור במונחי יחידה בודדת, וזאת בדרך של חלוקת סך עלויות הייצור במספר היחידות המיוצרות. שני הבדלים בולטים בין עלות שולית לעלות ממוצעות: ראשית, העלות הממוצעת לוקחת בחשבון כחלק מן העלויות את העלויות הקבועות של הייצור, היינו עלויות הקמה, היערכות, מנגנון שוטף וכדומה, שמתקיימות ללא כל תלות בכמות היחידות המיוצרות ואינן מושפעות ממנה. שנית, העלות הממוצעת מתעלמת מהשוני שבין עלות ייצור יחידות שונות במהלך תהליך הייצור, ובמיוחד מהעובדה שהעלות המשתנה פר יחידה עולה ככל שגובר הייצור, בכך שהיא מתייחסת לממוצע כולל לרוחב הכמות המיוצרת כולה. על כן, העלות הממוצעת לבדה אינה יכולה לשמש קריטריון מוצלח לקבלת החלטות טווח קצר של היצרן בנוגע להגדלה או הקטנה של כמויות הייצור בדרך של השוואה מול מחיר השוק.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4158145-3

 |
**קונזוקוביה** (שם מדעי: ***Konzhukovia***) הוא סוג נכחד של דו-חיים מסדרת הטמנוספונדילים, אשר התקיים במשך סוף הפרם לפני 270 עד 252 מיליון שנה מזמננו. סוג זה תואר ב-1991 בידי החוקר והוא נקרא על שם העייריה קונזוקוב "Конжуков", ברוסיה בה התגלה לראשונה. 

בסוג זה נכללים כיום 3 מינים (לאחר שמינים נוספים רבים התבטלו או הועברו לסוגים אחרים): *Konzhukovia vetusta* ו-*Konzhukovia tarda* שהתגלו במחוז אורנבורג ברוסיה ו-*Konzhukovia sangabrielensis* שהתגלה בתצורות ריו דו רסטו (אנ')} שבדרום ברזיל.

היצור היה קרובו של הארכגוזאורוס והגיע לאורך של 3 מטרים והיה טורף בעל לסתות חזקות ודקות דומות לאלה של תנין, שהתאימו למארב אמפיבי. מבנה הלסתות נע מעט מעלה והכיל שיניים דמויות-ניבים רבות, שחלקם בלטו מחוץ לפה. העיניים היו קטנות ונמצאו בפנים הגולגולת. הגפיים היו שטוחות בעלות סנפירים וגרמו ליצור לנוע באיטיות ביבשה, כך שחי רוב זמנו במימי ביצות ונהרות קדומים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונזוקוביה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**נבוישה סטפנוביץ'** (בסרבית: **Небојша Стефановић**; נולד ב-20 בנובמבר 1976) הוא פוליטיקאי סרבי מהמפלגה הפרוגרסיבית הסרבית. כיהן כנשיא האספה הלאומית בין 2012–2014, כשר הפנים בין 2014–2020, כסגן ראש ממשלת סרביה בין 2016-2022, וכשר ההגנה בין 2020-2022.

ביוגרפיה
--------

סטפנוביץ' נולד בבלגרד ב-20 בנובמבר 1976. ב-2001 הוא הצטרף למפלגה הרדיקלית הסרבית ב-2004 הוא החל לעבוד כמנהל שיווק בחברת "Interspeed Ltd" באותה שנה נבחר למועצת העיר בלגרד. ב-2007 הוא נבחר לאספה הלאומית הסרבית ומונה ליו"ר הוועדה למסחר ותיירות. ב-2008 פרש סטפנוביץ' מהמפלגה הרדיקלית והיה בין מקימי המפלגה הפרוגרסיבית הסרבית. ב-2011 הוא השלים תואר שני בכלכלה. ב-2012 הוא נבחר שוב לאספה הלאומית מטעם המפלגה הפרוגרסיבית. ביולי של אותה שנה הוא מונה לנשיא האספה הלאומית. בתפקידו זה הוא התבלט בעיקר בשל מאבקיו למען נשים הרות ואמהות.

לאחר הבחירות לפרלמנט ב-2014, מונה סטפנוביץ' לשר הפנים בממשלתו של אלכסנדר ווצ'יץ'. הוא המשיך לכהן בתפקיד גם בממשלתו של אנה ברנאביץ'. ברנאביץ' מינה אותו במקביל גם לסגן ראש הממשלה. ב-28 באוקטובר 2020 הוא מונה לשר ההגנה. ב-26 באוקטובר 2022 הוא פוטר משני תפקידיו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נבוישה סטפנוביץ'** בוויקישיתוף
* נבוישה סטפנוביץ' באתר ממשלת סרביה

הערות שוליים
------------

1. ↑  USVOJEN ZAKON O OSTVARIVANJU PRAVA NA ZDRAVSTVENU ZAŠTITU DECE, TRUDNICA I PORODILJA
2. ↑  Društvena briga za decu i trudnice

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1259096815
* VIAF: 3650165450338527100001
* WorldCat (עם VIAF): 3650165450338527100001

 |
**אבימימוס** (שם מדעי: **Avimimus**; מילולית: "מחקה עוף") הוא סוג של דינוזאור תרופוד מקבוצת האובירפטורוזאוריה שחי בסוף הקרטיקון לפני 70 מיליון שנה. הוא היה קרוב לאובירפטוריים ולקנגנתיים אך השתייך למשפחה עצמאית - **אבימימיים** (*Avimimidae*).

מאפיינים
--------

מאובניו של האבימימוס נמצאו במונגוליה ותוארו ב-1981 בידי החוקר הרוסי סרגיי קורזנוב שהשתייך למין *Avimimus portentosus*. נמצאו מספר ממצאים מהסוג וב-2018 נתגלה מין נוסף - *Avimimus nemegtensis*.

דינוזאור זה היה קטן מאוד והגיע לאורך 1.5 מטרים. הוא היה בעל גוף קל משקל ונע על שתיים עם רגליים ארוכות בעלות שלושה טפרים בקצותיהן. היה לו צוואר ארוך ובקצהו ראש גדול בעל מקור וחלל עיניים גדול. בעבר סברו שהיה חסר שיניים אך בהמשך התגלו שיניים זעירות בבסיס המקור. לא ברור אם היה אוכל-כול, אוכל צמחים או אולי אוכל חרקים.

צורת הגוף והמקור שלו דמו לאלה של עוף ומכאן שמו. ייתכן מאוד שהיה מכוסה בנוצות כמו עוף אמיתי ואולי היה מאבות העופות. הוא חי במדבר גובי הקדום ובו ניזון ככל הנראה מטרף קטן, ונמלט במהירות מטורפים כמו הטרבוזאורוס הקטלני.

בתרבות
------

דינוזאור זה הופיע במשחק פארק היורה 3: בניית פארק.

גלריית תמונות
-------------

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אבימימוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
**הנהר ספראג** (באנגלית: **Sprague River**) זורם בדרום-מערב אורגון בארצות הברית. הנהר, באורך 121 קילומטרים, הוא היובל הראשי של הנהר ויליאמסון. הוא מנקז כ-4,050 קילומטרים רבועים של אזור רמה געשית צחיחה יחסית מזרחית לרכס קסקייד באגן הניקוז של הנהר קלאמת.

הנהר נוצר על ידי מפגש של שני נהרות המזלג הצפוני והמזלג הדרומי של הספראג במזרח מחוז קלאמת, כ-56 קילומטרים מזרחית-צפון מזרחית לקלאמת פולס ב-42°26′16″N 121°06′34″W﻿ / ﻿42.437778°N 121.109444°W﻿ / 42.437778; -121.109444. נהר המזלג הצפוני של הספראג (North Fork Sprague River) באורך קרוב ל-50 קילומטרים, נובע בדרום-מערב מחוז לייק ביער הלאומי פרימונט (אנ') ליד הר גירהארט (אנ') ב-42°31′44″N 120°49′06″W﻿ / ﻿42.5287618°N 120.8183115°W﻿ / 42.5287618; -120.8183115 וזורם לדרום-מערב. נהר המזלג הדרומי של הספראג (South Fork Sprague River) באורך קרוב ל-50 קילומטרים, נובע מצפון-מזרח למעבר ההרים קוורץ (Quartz Mountain Pass) ב-42°28′54″N 120°47′13″W﻿ / ﻿42.4815400°N 120.7869201°W﻿ / 42.4815400; -120.7869201 וזורם מערבה-צפון-מערבה. הנחל המאוחד זורם מערבה דרך עמק ספראג הרחב, על פני הקהילות הקטנות בליי (Bly), ביטי (Beatty) וספראג ריבר (Sprague River). הוא נשפך לוויליאמסון ממזרח ביישוב צ'ילוקווין, כ-16 קילומטרים צפונית לשפך של הוויליאמסון לאגם קלאמת העליון ב-42°34′16″N 121°52′28″W﻿ / ﻿42.571111°N 121.874444°W﻿ / 42.571111; -121.874444.

הוא קולט את מימיו של הנהר סייקן מצפון בביטי. דיג טרוטה מעולה קיים בספראג וביובליו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנהר ספראג** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007534828405171
* LCCN: sh99003803

 |
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה, העוסק בלשון יבשה באי שארקו שבאנטארקטיקה, עם הערך "כף בירד (האי רוס)", העוסק בלשון יבשה באי רוס שבאנטארקטיקה.

**כף בירד** או **קייפ בירד** (באנגלית: **Cape Byrd**) היא לשון יבשה נמוכה ומכוסה קרח באי שארקו, בארץ פאלמר שבאנטארקטיקה.

לשון היבשה מהווה את הקצה הצפון מערבי של האי שארקו.

היסטוריה
--------

### גילוי לשון היבשה

האי שארקו התגלה ב־11 בינואר 1910, על ידי המשלחת הצרפתית הרביעית לאנטארקטיקה בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו.

שארקו וצוותו ראו את האי ממרחק, ולא ידעו כי מדובר באי.

העובדה שמדובר באי הוכחה על ידי סר יוברט וילקינס, שטס סביב האי ב-29 בדצמבר 1929 (קודם לכן לא ידעו אם מדובר באי או בחצי אי).

יוברט ויליקינס גילה את לשון היבשה בטיסה זו, שיצאה מהספינה ויליאם סקורסבי.

האי (ולשון היבשה) צולמו מהאוויר על ידי צי ארצות הברית ב-8 בפברואר 1947, במסגרת מבצע קפיצה לגובה.

לשון היבשה מופתה לראשונה בשנת 1960 על ידי דרק סירל (Derek J.H. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד, בהתבסס על תצלומי האוויר.

### מקור השם

וילקינס נתן ללשון היבשה את שמה.

וילקינס קרא ללשון היבשה על שמו של תת- אדמירל ריצ'רד בירד, מצי ארצות הברית, שהנהיג חמש משלחות מחקר לאנטארקטיקה.

קישורים חיצוניים
----------------

* כף בירד באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* כף בירד באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* כף בירד באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* טיסה מכף בירד לכף קוזייר, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
**יובסט פון האנשטיין** (בגרמנית: **Jobst Freiherr von Hanstein**;‏ 11 בנובמבר 1896 – 13 באוקטובר 1962) היה מפקד בוורמאכט שפיקד על דיוויזיה בקרב סטלינגרד.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

פון האנשטיין נולד ב-11 בנובמבר 1896 בפוטסדאם, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1914 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה הצטרף פון האנשטיין לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה.

### מלחמת העולם השנייה

ב-10 בנובמבר 1941 מונה פון האנשטיין לקצין האג"ם של הארמייה ה-12, וב-28 בנובמבר 1941 הוא מונה לראש מטה הקורפוס ה-1 שלחם בגזרה הצפונית של החזית המזרחית. ב-17 במאי 1942 הוא מונה למפקד רגימנט הארטילריה הממונע ה-3, שהיה חלק מהדיוויזיה הממונעת ה-3, ובמהלך מתקפת הקיץ הגרמנית בשנת 1942, ולחם עמו בקרב סטלינגרד. ב-17 בינואר 1943 מונה פון האנשטיין למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-3, במקום הלמוט שלמר שמונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-14, וב-2 בפברואר נכנע פון האנשטיין יחד עם שרידי הדיוויזיה וכוחות שהיו בכיס הצפוני בסטלינגרד ונלקח לשבי.

### לאחר המלחמה

לאחר שחרורו מהשבי התגורר פון האנשטיין בהמבורג, וב-13 באוקטובר 1962 מת, והוא בן 66 שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* יובסט פון האנשטיין באתר ordersofbattle
מתקנים מתנפחים מצויים במשחקיות רבות
**משחקייה** היא מרחב המיועד למשחקי ילדים. המשחקייה היא חדר משחקים בו ילדים משחקים לבד או עם אחרים במשחק חופשי לא מכוון, משחקי אומנות ויצירה, משחקים קוגניטיביים, או מתקנים שונים כעין גרסה מוקטנת של מגרש משחקים.

מאפיינים
--------

המשחקייה תחומה במרחב מצומצם, בדרך כלל מקורה, ועשויים להיות בה משחקים שונים כמו בובות ובית בובות, מכוניות, כדורים, דמויות, דף וצבעים, משחקי קופסה, ספרים ומתקנים. הפעילות במשחקייה מתבצעת עם או בהשגחת מבוגר. במשחקייה עשויים להיות מתקנים המכילים חלקים קטנים ונתיקים המסוכנים לילדים ולכן הפעילות מחייבת השגחת מבוגר.

סוגי משחקיות
------------

משחקיות עשויות להימצא בחנויות גדולות, ומטרתן להעסיק את הילדים כדי לאפשר להוריהם להוציא את כספם בנחת בחנות. משחקיות אלו הן הקטנות יותר. במשחקיות אלו ניתן להשאיר לבד ילדים מגיל צעיר יחסית. 

סוג אחר של משחקיות הן משחקיות בתשלום. משחקיות אלו גדולות יותר, ובהן אין הצוות המתפעל שש להתיר השארתם של ילדים קטנים באחריותו המלאה. במשחקיות אלו יימצא מגוון פעילויות, גם לילדים מבוגרים יותר. המתקנים המשולבים במשחקייה כזו עשויים להגיע לגובה של כמה מטרים.

מתקני משחק
----------

בין מתקני המשחקים הנפוצים במשחקיות ניתן למנות בריכת כדורים, מתחם ג'ימבורי, מתקנים מתנפחים, עמדות משחקי מולטימדיה ומתקני רב מרחב.

במשחקיות הענק יש לפעמים גם מתקני לונה פארק כמו למשל, רכבת חשמלית, קרוסלה, בנג'י טרמפולינה, השור הזועם, ספינת פיראטים ומכוניות מתנגשות.
החל מחודש פברואר 2010, הקמת משחקיה כרוכה בקבלת אישור תו תקן ישראלי (ת"י 1498 למתקני משחק ות"י 5378 למתקנים מתנפחים) ממכון התקנים הישראלי.

ראו גם
------

* גן שעשועים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משחקייה** בוויקישיתוף

| משחקים |
| --- |
| **סיווג לפי כלי המשחק** | משחקי לוח • משחקי קופסה • משחקי קלפים • משחקי עט ונייר • משחקי חברה ללא עזרים • משחקי כדור • משחקי מחשב, פלייסטיישן ומשחקי וידאו |
| **סיווג לפי אופי המשחק** | משחקי ספורט • משחקי תפקידים • משחקי מלחמה • משחקי אסטרטגיה • משחקי ילדים • משחקי חשיבה |
| **שימושים למשחקים** | פנאי • הנאה • בידור • גן שעשועים • משחקייה • הוראה מתקנת • E-learning ולמידה משולבת מחשב • אימון מוחי • תחרות • ספורט • משחוק |
**יובנאליס, בישוף ירושלים** (ביוונית: **Άγιος Ιουβενάλιος** - יובאנליס הקדוש; מת ב-458) היה בישוף ירושלים החל משנת 451 (ועידת כלקדון) הועלתה בישופות ירושלים למדרגת פטריארכיה ויובאנליס היה לפטריארך ירושלים הראשון (זהו שם אנכרוניסטי, שם התפקיד באותה עת היה ארכיאפיסקופוס).

תולדות חייו
-----------

משימתו העיקרית של יובנאליס הייתה להעלות את ירושלים למדרגת פטריארכיה. הוא כרת בריתות עם נזירי מדבר יהודה ובראשם הנזיר המיסיונר רב ההשפעה אותימיוס. אותימיוס נתן ליובנאליס הן גיבוי דתי והן סיוע בכח אדם ויובנאליס מצידו מינה את נזיריו של אותימיוס למשרות בכירות. בועידת אפסוס (ב-431) התייצב יובנאליס במפלגה שהתנגדה לנסטוריאניזם, שיצאה מן הוועידה וידה על העליונה. באותה ועידה קומם עליו את הנוכחים, כאשר דיבר כביכול כנציג של הכנסייה החשובה ביותר בעולם הנוצרי, מבלי שהוסמך לכך.

לאחר הוועידה הצטרף לאמונה המיאפיזיטית בועידת אפסוס השנייה ב-449 בה השיגו הכוחות המיאפיזיטים ניצחון בתמיכת תאודוסיוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית זכה יובנאליס למעמד של בישוף אקומני של ירושלים. עם זאת, בועידת כלקדון ב-451 שינה יובנאליס את טעמו לתמיכה בדיופיזיטיות וקיבל את מעמד הארכיאפיסקופוס. אולם, עם חזרתו לירושלים לא התקבלה השינוי התפיסתי בעמדתו הדתית ברוח טובה. תושבי העיר, בהנהגת הקיסרית אאודוקיה, גירשו אותו מן העיר לגלות, בה שהה 20 חודשים והוחזר לעיר עם משמר קיסרי.

לפני שגורש מן העיר יובנאליס השכיל לרתום את הקיסרית אאודוקיה, ששהתה בירושלים, להשלמת מפעלי בנייה גדולים. בהם כנסייה על שם סטפנוס הקדוש, מעון הבישוף, כנסיית השילוח וחומת אאודוקיה המקיפה את הר ציון מדרום.

קדוש של הכנסייה האורתודוקסית יום חגו ב-2 ביולי.

קישורים חיצוניים
----------------

* יובנאליס, בישוף ירושלים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* Eenest Honigmann, Juvenal of Jerusalem, **Dumbarton Oaks Papers**, 5 (1950) pp. 219-279, in JSTOR
* Piercy, William C.; Wace, Henry, Juvenalis, bishop of Jerusalem, Dictionary of Christian Biography and Literature to the End of the Sixth Century(1911)

הערות שוליים
------------

1. ↑  זאב רובין, "ירושלים בתקופה הביזאנטית (סקירה כללית)״, יורם צפריר ושמואל ספראי (עורכים), **ספר ירושלים: התקופה הרומית והביזאנטית, 70 - 638**, ירושלים, תשנ"ט, עמ' 223
2. ↑  שם, עמ' 225
3. ↑  שם, עמ' 226
4. ↑  לוח הקדושים האורתודוקסי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 102396825
* NLG: 279878
* VIAF: 7775130
* WorldCat: viaf-7775130

 |
**סר יוברט דה לה פור גוף** (באנגלית: **Sir Hubert de la Poer Gough**; 12 באוגוסט 1870 - 18 במרץ 1963) היה גנרל בצבא בריטניה, אשר פיקד על הארמייה החמישית.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

גוף נולד ב-12 באוגוסט 1870, לגנרל צ'ארלס ג'ון סטנלי גוף והרייט אנסטסיה דה לה פור, בתו של ג'ון ויליאם, ברון דה לה פור. בשנת 1888 התגייס גוף לצבא בריטניה, והצטרף לרגימנט נושאי הרומח ה-16 של המלכה. בשנת 1894 הועלה גוף לדרגת קפטן, ובשנים 1897–1898 השתתף במבצע טירה להגנת מעבר ח'ייבר. במהלך מלחמת הבורים פיקד גוף על כוח פרשים, ואף קיבל דרגת כבוד של לוטננט קולונל. בשנת 1901 ספג גוף תבוסה בקרב נהר בלאד פרוט, ואף נפצע במהלכו, אולם כישלון זה לא הפריע להמשך התקדמותו. לאחר המלחמה מילא גוף תפקידי פיקוד ומטה, ובשנת 1907 מונה למפקד רגימנט נושאי הרומח ה-16 של המלכה. בשנת 1911 הועלה גוף לדרגת בריגדיר, ומונה למפקד חטיבת הפרשים ה-3. באביב 1914 הודיע גוף שבמקרה שייאלץ לפעול כנגד מתנדבי אלסטר, יתפטר מהצבא, ובעקבות כך הושעה מתפקידו.

### מלחמת העולם הראשונה

 ערך מורחב – **מלחמת העולם הראשונה**  

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, חזר גוף לתפקידו כמפקד חטיבת הפרשים ה-3, ונשלח יד עם דיוויזיית הפרשים בפיקודו של אדמונד אלנבי לצרפת. גוף השתתף עם חטיבתו בקרבות מונס, לה קאטו, המארן והאן. בספטמבר 1914 הועלה גוף לדרגת מייג'ור גנרל, ומונה למפקד דיוויזיית הפרשים ה-2, ולחם עמה בקרב איפר הראשון. באפריל 1915 מונה גוף למפקד הדיוויזיה ה-7, וביולי אותה שנה הועלה לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד הקורפוס ה-1, עמו לחם בקרב לוס. ביולי 1916 מונה גוף למפקד ארמיית העתודה, ופיקד עליה במהלך הקרב על הסום, ובאוקטובר שונה שמה של ארמיית העתודה לארמייה החמישית. הארמייה לחמה בקרב אנקר, בקרב אראס, ובקרב איפר השלישי. באביב 1918 ספגה הארמייה את עיקר המהלומה הגרמנית במבצע מיכאל, שהיה חלק ממתקפת האביב הגרמנית, וכתוצאה מכך פוטר גוף מתפקידו.

### אחריתו

בשנת 1919 מונה גוף לראש המשלחת הבריטית למדינות הבלטיות, ובשנת 1922 פרש מהצבא. בין השנים 1936–1943 היה גוף קולונל הכבוד של רגימנט נושאי הרומח ה-5/ה-16 המלכותי של המלכה. בשנת 1939 חזר גוף לצבא, ושירת במשמר המולדת עד לשנת 1942.

גוף מת בביתו שבלונדון מדלקת ריאות ב-18 במרץ 1963, והשאיר אחריו 4 בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוברט גוף** בוויקישיתוף
* יוברט גוף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  המתקפה הבריטית הגדולה האחרונה במהלך הקרב על הסום

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007289360605171
* BnF: cb11286306n (data)
* GND: 121442861
* ISNI: 0000 0000 4405 3260
* LCCN: nb98008986
* NTA: 067782124
* SNAC: w6198cd6
* SUDOC: 135796792
* TePapa: 33925
* VIAF: 49218999
* WorldCat: lccn-nb98008986

 |
**משחקי עולם פתוח** (באנגלית: **Open world**) הוא כינוי למשחקי וידאו בהם השחקן יכול לנוע בחופשיות בעולם וירטואלי וניתן לו חופש רחב לבחור את דרכו באופן יחסי לשאר משחקי הווידאו בהם השחקן מוגבל לקווים מוכתבים מראש של העלילה. ממשחקי עולם פתוח נעדרים מחסומים בלתי נראים אותם לא ניתן לעבור, הנמצאים במרבית המשחקים שאינם עולם פתוח. 

במשחקי עולם פתוח עדיין קיימות מספר הגבלות שמונעות מהשחקן לנוע בחופשיות, לעיתים מסיבות של מגבלות טכניות ולעיתים מסיבות של הגבלות עלילת המשחק, כגון אזורים נעולים שעל השחקן לפתוח או שטחים גבוהים שעל השחקן לשפר את מיומנותו כדי לטפס עליהם.

הייחודיות הרבה של משחקים אלו היא בכך שהם נותנים לשחקן אפשרות לפתח את הדמות בה הם משחקים בכיוון בו הם רוצים ולשפר רק את הכישורים שהם מעוניינים בהם. פעמים רבות במשחקים אלו המטרה אינה לסיים את עלילת המשחק כפי שהוכתבה על ידי יצרנית המשחק, אלא לחקור את העולם ולגלות את צפונותיו תוך כדי ביצוע משימות צדדיות. פעמים רבות בחירות שבוחר השחקן מסוגלות לשנות לחלוטין את עלילת המשחק.

דוגמאות נפוצות למשחקי עולם פתוח ניתן למצוא במשחקי תפקידים המוניים ברשת (MMORPG), אשר מתרחשים בדרך כלל במתכונת זו ובמשחקים רבים נוספים שנמצאים תחת קטגוריה זו. בשנים האחרונות הלך סגנון זה והתפתח ואחוז המשחקים שיוצאים בסגנון זה עולה בהתמדה.

משחקיות ועיצוב
--------------

משחקי עולם פתוח מתוכננים בצורה לא קבועה, המאפשרת לשחקן לבחור את דרכו האישית במשחק ומאפשרת מספר דרכים לבצע כל משימה. משחקים מסוימים מתוכננים כשילוב בין שלבים בסגנון עולם פתוח לשלבים בעלי תווים כלליים. הביקורות נוטות לרוב לשפוט משחקי עולם פתוח בהתבסס על האם קיימות אפשרויות מעניינות להתנהל בעולם שלא בדרך הראשית המותווית על ידי יצרנית המשחק. משחקים מסוימים מהסוגה מתבססים על מקומות קיימים במציאות לצורך תכנון מפת המשחק.

אתגר תכנון מרכזי בתכנון משחקי עולם פתוח הוא מציאת האיזון הנכון בין חופש השחקן ברחבי העולם לצד קיומם של קווי עלילה של סיפור מרכזי. מאחר שפעמים רבות השחקן הולך בנתיב אותו המתכנן לא צפה, כותבי המשחק נאלצים למצוא דרכים יצירתיות לשרטט קו עלילה אשר לא יפגע בחופש השחקן. מסיבה זו, משחקי עולם פתוח יעדיפו לעיתים לחלק את העלילה המרכזית למספר רב של משימות קטנות יותר, או יעדיפו לפשט את העלילה הבסיסית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משחקי עולם פתוח** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Logan Booker (2008-07-14). "Pandemic Working On New 'Open World / Sandbox' IP". Kotaku. נבדק ב-2016-05-15.
2. ↑  Harris, John (26 בספטמבר 2007). "Game Design Essentials: 20 Open World Games". Gamasutra. נבדק ב-2016-05-15. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Chris Kohler (2008-01-04). "Assassin's Creed And The Future Of Sandbox Games". Wired. נבדק ב-2016-05-15.
**עקב מקסיקני** (שם מדעי: ***Buteo plagiatus***) הוא מין של עוף דורס ממשפחת הנציים המצוי באמריקה המרכזית, מקסיקו ודרום-מערב ארצות הברית והוא שייך לסוג עקב. הוא מקורב למינים עקב אדום-כתף ועקב בונאפרט.

מאפיינים
--------

עקב זה מגיע לאורך 46 עד 61 סנטימטרים ולמשקל 475 גרם בממוצע. גופו של העקב אפור עם חזה מסורטט, ראש אפור-בהיר בעל עיניים שחורות, הרגליים כתומות והזנב העבה שחור בעל שלוש רצועות לבנות לרוחבו. הוא בעל כנפיים מעוגלות יחסית, מתאימות לתעופה ביערות. הזכרים והנקבות דומים במראם וגודלם בעוד הצעירים מעט יותר חומים ומפוספסים עד התבגרותם.

העקב מעופף לאורך דרום-מערב ארצות הברית בדרום ניו מקסיקו, אריזונה וטקסס ודרומה למקסיקו, גואטמלה, בליז, אל סלוודור, הונדורס, ניקרגואה ועד לצפון קוסטה ריקה. לרוב הוא מצוי ביערות טרופיים או לחים, אך גם ביערות יבשים יותר ובחורשים פתוחים או שדות.

עקבים אלה מהירים יחסית לבני סוגם והם עטים על טרף של זוחלים, צפרדעים, יונקים קטנים כמו מכרסמים ועטלפים ועופות אחרים בצלילה מהאוויר, לעיתים לאחר מעקב אווירי.

זוג העקבים מקנן על ענפים גבוהים ובהם הנקבה מטילה 1 עד 3 ביצים כחולות בהירות. הגוזלים פורחים מהקן תוך 6 שבועות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עקב מקסיקני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  עקב מקסיקני באתר הרשימה האדומה של IUCN
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

**חרב עות'מאן** (טורקית עות'מאנית: **Taklid-i Seyf**, טורקית: **Osman Kılıcı**) הייתה חרב טקסית אשר נחגרה סביב מותניו של יורש העצר העות'מאני במהלך טקס הכתרתו לסולטאן האימפריה העות'מאנית.
החרב נקראה על שם הסולטאן עות'מאן הראשון, מייסד השושלת העות'מאנית, ואשר החל מטקס הכתרתו, בו קיבל את החרב ממורהו וחמו שיח' אדבאלי, נשתרשה המסורת.

טקס חגירת חרב עות'מאן היה מחייב והתרחש תוך שבועיים ממועד עלייתו של הסולטאן הטרי לשלטון במתחם מסגד איופ (אנ') שעל קרן הזהב בקונסטנטינופול (איסטנבול כיום), שלפי המסורת קבור בו אבו איוב אל-אנסארי (אנ'), שותפו של הנביא מוחמד, שמת בעת המצור הערבי הראשון על קונסטנטינופול. העובדה כי הטקס התרחש במקום שנחשב קדוש, הייתה אמורה לחבר בין הסולטאן החדש לבין אבותיו ואף לנביא מוחמד עצמו.

במהלך הטקס חרב עות'מאן הייתה נכרכת סביב מותניו של הסולטאן הטרי על ידי השריף של קוניה, דרוויש ממסדר המבלבים (אנ') (מסדר מהזרם הסופי שנוסד במאה ה-13), שזומן לקונסטנטינופול למטרה זו.
הזכות להעניק את החרב הייתה שמורה למסדר עוד מ-1299, השנה בה קבע עות'מאן הראשון את מקום מושבו בקוניה, טרם העברת עיר הבירה העות'מאנית לבורסה ובהמשך לקונסטנטינופול.

עד שלהי המאה ה-19, הכניסה למסגד איופ והצפייה בטקס הייתה אסורה על לא-מוסלמים. הפעם הראשונה בה נשברה מסורת זו הייתה טקס הכתרתו של מהמט החמישי ב-1909, אשר היה פתוח למאמיני כל הדתות, ונכחו בו נציגים מכל דתות האימפריה, בהם השייח' אל-אסלאם, הפטריארך היווני-אורתודוקסי, הרב הראשי של איסטנבול (החכם באשי) ונציג הכנסייה האפוסטולית הארמנית.
היכולת להשתתף בטקס ללא-מוסלמים אפשרה לעיתון הניו יורק טיימס לתאר את הטקס בהרחבה בעיתון.
מספר שנים לאחר מכן הטקס אף הוסרט בעת עלייתו לשלטון של הסולטאן האחרון של האימפריה, מהמט השישי.
**פיאסקי** (בפולנית: **Piaski**, בעבר: **Piaski Luterskie**; ביידיש: **פיאסק**) היא עיירה במחוז שבידניק שבפרובינציית לובלין בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

פיאסקי נזכרת לראשונה בשנת 1401. במהלך המאה ה-16 נקראה העיירה "פיאסקי לוטרסקיה" על שם האוכלוסייה הלותרנית הגדולה שהתגוררה בה. 

בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכללה העיירה בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1869 נטלו הרוסים את מעמדו העירוני של היישוב, בעקבות מרד ינואר.

יהודי פיאסקי
------------

יישוב יהודי בעיירה נזכר מסוף המאה ה-17. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-3,000 יהודים, כשלושה רבעים מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות, ובעיקר של המפלגות הציוניות, שהפעילו ביישוב בית ספר עברי.

בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד המיעוט הפולני ביישוב, אשר כללו רצח של אישה יהודייה ביוני 1930, פגיעה בבית העלמין היהודי בעיירה, קריאות לחרם על עסקי יהודים ומעשי בריונות ברחובות היישוב.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נכבשה העיירה בידי הצבא האדום, אך השליטה בה הועברה תוך זמן קצר לידי הגרמנים, בהתאם להסכם ריבנטרופ מולוטוב. בימים שלפני כניסת הגרמנים רצחו פולנים כמה יהודים מהעיירה בשטח בית העלמין המקומי.

בתחילת 1940 רוכזו כ-5,600 יהודי העיירה, ובהם פליטים רבים, בגטו שהוקם בה, בו חויבו בתשלומי כופר ובביצוע עבודות כפייה, חלקן במחנות עבודה. בשל תנאי המחיה הקשים בגטו פרצה בו מגפת טיפוס הבהרות.

בסוף מרץ 1942 שולחו מהגטו שבעיירה כ-3,500 יהודים למחנה ההשמדה בלז'ץ, ונותרו בו כ-1,000 יהודים.

עם הבאת אלפי פליטים יהודים מגרמניה ומצ'כיה לגטו שבעיירה, הגיע מספר יושביו ביוני 1942 לכ-6,500 איש. בספטמבר 1942 שולחו חלק מיושבי הגטו לבלז'ץ, וכ-4,000 הנותרים שולחו באוקטובר 1942 לטרווניקי, ומשם למחנה ההשמדה סוביבור.

לאחר חיסול הגטו, הוקם בעיירה גטו חוזר, בו רוכזו כ-6,000 יהודים נוספים. בתחילת 1943 הועברו הגברים מהגטו לטרווניקי, והנשים והילדים נלקחו ליעד לא ידוע, ממנו לא שבו.

מאלפי יהודי פיאסקי שרדו את השואה 35 יהודים, רובם במסתורים בסביבת העיירה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיאסקי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פיאסקי
* פיאסקי לוטרסקיה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* פיאסקי לוטרסקיה (Piaski Luterskie), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* "פיאסקי (פרובינציית לובלין)", באתר השטעטל הווירטואלי
* ג'וזף רוברט וייט, פיאסקי לוטרסקיה, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק A, עמ' 696–699), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007270835305171
* GND: 4076085-6
* MusicBrainz: 461e0cae-cc10-4092-aa22-f8110e0966e1

 |
הום ראן
**הום ראן** (מאנגלית: **Home Run**) הוא מושג בתחום הבייסבול שמשמעותו חבטה מוצלחת, בדרך כלל מחוץ לתחומי המגרש, אשר מאפשרת לחובט להשלים הקפה מלאה של הבסיסים ובכך מזכה את קבוצתו בנקודה עבורו ועבור כל אחד משחקניה האחרים שהיו באותה עת על הבסיסים.

סוגים
-----

מקובל להבחין בין שני סוגי הום ראן, **מחוץ לפארק** ו**בתוך הפארק**:

* **הום ראן מחוץ לפארק** היא חבטה חוקית בה הכדור מועף מחוץ לתחומי המגרש (מעבר לגדר), ולפיכך לשחקני השדה אין אפשרות לפסול את החובט שכן הכדור מוגדר כ"מת".
* **הום ראן בתוך הפארק** היא חבטה חוקית בה הכדור נותר בתחומי המגרש, שחקני הקבוצה היריבה לא ביצעו שגיאה, אך גם לא הצליחו לפסול את החובט לפני שהקיף את כל הבסיסים והגיע חזרה לבסיס הבית.

קיימת גם חלוקה על פי מצבים בהם נמצא החובט או המשחק:

* **סולו הום ראן** היא חבטת הום ראן בזמן שהבסיסים היו ריקים, ולקבוצת החובט נזקפת נקודה בודדת.
* **ווק אוף הום ראן** (Walk-off home run) היא חבטת הום ראן שמעניקה ניצחון לקבוצת החובט, חבטה זו צריכה להיות בזמן המחצית השנייה (החלק התחתון) של האינינג, והביאה מספיק נקודות אשר הכריעו את המשחק ממצב של פיגור או שוויון לניצחון.
* **גראנד סלאם** היא חבטת הום ראן בזמן שכל הבסיסים היו מאוישים בשחקני הקבוצה של החובט. הגראנד סלאם מעניק לקבוצה ארבע נקודות.

היסטוריה
--------

ההום ראן המתועד הראשון בליגות הבייסבול הבכירות התרחש ב-2 במאי 1876 בנשיונל ליג, החבטה הייתה של רוס ברנס מהשיקגו וייט סטוקינג. הום ראן זה היה בתוך הפארק, כמו מרבית אלו שנרשמו עד שנות ה-20 של המאה ה-20, זאת בין השאר משום שהגדרות היו מרוחקות מאוד מעמדת החובט והכדור היה פחות מתאים לחבטות ארוכות טווח. תקופה זו מכונה בעגת הספורט תקופת הכדור המת ("Dead Ball Era").

החל מ-1920 חלו שינויים משמעותיים בענף ובחוקי הבייסבול בארצות הברית שהביאו לקפיצה במספר ההום ראנס בכל משחק: החומרים שהרכיבו את הכדור שופרו והגבירו את יכולת המעוף שלו, נקבע כי הכדורים יוחלפו בתדירות גבוהה בזמן המשחק מה שמנע אפשרות של הקבוצה המגישה להקשות על החובט על ידי מניפולציות על הכדור. הפופולריות של המשחק גברה, קהל רב יותר זרם למגרשים ועל כן נבנו יציעים חדשים שקירבו את גבולות המגרש לעמדת החובט. התוצאות היו כאמור עלייה במספר חבטות ההום ראנס בשיעור של מאות אחוזים תוך עשור. 

אחד השחקנים הבולטים באותה תקופה היה בייב רות' שהחל את הקריירה שלו בתור מגיש, אך הפך לגדול החובטים של הליגה. רות' שבר במשך מספר שנים את שיא ההום ראנס בעונה, והעמיד אותו על 60 לעומת 27 בלבד לפניו. 

בשנות ה-90 חלה עלייה חדה נוספת במספר ההום ראנס ב-MLB, אם כי הפעם מקובל לייחס אותה לתופעה של סמים משפרי ביצועים.

שיאים
-----

 ערך מורחב – **מועדון חובטי 500 הום ראנס**  

השחקנים בעלי מספר ההום ראנס הגבוה ביותר לאורך הקריירה ב-MLB, נכון ל-22 באוגוסט 2021 (מינימום 600 הום ראנס):

1. בארי בונדס - 762
2. האנק ארון - 755
3. בייב רות' - 714
4. אלכס רודריגז - 696
5. אלברט פוהולס - 677
6. וילי מייז - 660
7. קן גריפי ג'וניור - 630
8. ג'ים ת'ומה - 612
9. סמי סוסה - 609

השחקנים בעלי מספר ההום ראנס הגבוה ביותר בעונה בודדת ב-MLB, נכון לסוף עונת 2020 (מינימום 60 הום ראנס):

1. בארי בונדס - 73 (בשנת 2001)
2. מרק מקגוויר - 70 (בשנת 1998)
3. סמי סוסה - 66 (בשנת 1998)
4. רוג'ר מאריס - 61 (בשנת 1961)
5. בייב רות' - 60 (בשנת 1927)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הום ראן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007539388705171
* LCCN: sh88007126

 |
**דיאן ונורה** (באנגלית: **Diane Venora** ; נולדה ב-10 באוגוסט 1952) 
היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית. ונורה הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב על הופעתה בדרמה המוזיקלית הביוגרפית "בירד" ומפורסמת בזכות הופעותיה בסרטים "היט", "המקור", "התן" ו"רומיאו וג'ולייט".

ביוגרפיה
--------

ונורה נולדה בעיירה מזרח הארטפורד שבקונטיקט למרי ולרוברט ורונה. בתיכון המקומי בו למדה השתתפה ונורה בהצגות ובמחזות זמר. לאחר מכן נסעה לניו יורק לאחר שקיבלה מלגת לימוד בבית הספר ג'וליארד לאומנויות. לאחר שסיימה ללמוד הופיעה על בימות תיאטרון ובפרט במחזות שייקספיריים.

קריירת משחק
-----------

ונורה התחילה את דרכה כשחקנית ב-1981 בסרט האימה "איש זאב" לצדו של אלברט פיני. התפרסמה לראשונה בהוליווד בדרמת הפשע של פרנסיס פורד קופולה "מועדון הכותנה", בה גילמה את שחקנית הקולנוע גלוריה סוונסון. הופיעה במותחן הפעולה "תעלול קטלני" ובדרמה "עשבי פרא" לפני הופעת הפריצה שלה בדרמת הג'אז הביוגרפית של קלינט איסטווד "בירד". בסרט הופיעה ונורה לצידו של השחקן פורסט ויטאקר בתפקיד צ'אן פארקר, אשתו היהודייה של הסקסופוניסט צ'ארלי פארקר. ונורה קיבלה ביקורות טובות על הופעתה בסרט והועמדה לפרס גלובוס הזהב. בשנת 1994 שיחקה בסיטקום של ABC, "סמטת רעם" את בובי טרנר, אם המשפחה עד שהוחלפה על ידי השחקנית רובין רייקר.

בשנת 1995 שיחקה בסרט הפשע המצליח של מייקל מאן "היט" בתור ג'סטין, אשתו הבעייתית של בלש בכיר ממחלק הרצח של לוס אנג'לס וינסנט האנה (אל פצ'ינו).שיחקה באותה השנה בתפקיד המנתחת הפלסטית ד"ר גרי אינפנט בשמונה פרקים של סדרת הדרמה "שיקגו הופ". ב-1996 הופיעה ב"רומיאו וג'ולייט", עיבוד הוליוודי מודרני ליצירה הספרותית "רומיאו ויוליה". ונורה גילמה את גלוריה, אמה של ג'ולייט קפולט (קלייר דיינס). באותה שנה שיחקה בסרט הפעולה "מורה מחליף".

ב-1997 זכתה ונורה לביקורות נלהבות על הופעתה במותחן הפעולה המשטרתי "התן", בו גילמה את השוטרת הרוסייה ולנטינה קוסלובה. ב-1999 שיחקה בדרמת העיתונות הביוגרפית שהייתה מועמדת לשבעה פרסי האוסקר, "המקור", בה גילמה את ליאן, אשתו של המדען לחקר חברות טבק ג'פרי ויגנד (ראסל קרואו). השתתפה בשנה זו גם בדרמת הפעולה התקופתית "הלוחם ה-13" ובדרמה של קלינט איסטווד "פשע אמיתי". 

בשנת 2000 גילמה בסרט "המלט" את גרטרוד, אמו של המלט (אית'ן הוק). 

בשנת 2010 הופיעה בדרמת המסתורין הרומנטית "כל הדברים הטובים". בשנת 2022 השתתפה בקומדיה הרומנטית "אהבה ראשונה" בתור דודה איירין.

חיים אישיים
-----------

ונורה הייתה נשואה במשך תשע שנים לבמאי סרטי הפעולה הפולני אנדז'יי ברטקוביאק, לזוג ילדה אחת במשותף.

קישורים חיצוניים
----------------

* דיאן ונורה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* דיאן ונורה, באתר AllMovie (באנגלית)
* דיאן ונורה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007440135705171
* BnF: cb140218326 (data)
* GND: 142100137
* ISNI: 0000 0003 6716 2904
* LCCN: no96052375
* NKC: mzk2016913981
* NLP: A16132178
* NTA: 074779095
* SNAC: w6pc3xws
* SUDOC: 112399878
* VIAF: 231383404
* WorldCat: lccn-no96052375

 |
התאלות פיברוזיס ריאתי אידיופתי
**פיברוזיס ריאתי אידיופתי** (באנגלית: **Idiopathic pulmonary fibrosis**) היא מחלת ריאות כרונית צלקתית המאופיינת בירידה פרוגרסיבית ובלתי הפיכה בתפקוד הריאות, השייכת לקבוצת מחלות הריאה האינטרסטיציאליות. התסמינים במחלה כוללים בדרך כלל הופעה הדרגתית של קוצר נשימה ושיעול יבש עם חרחורים. תסמינים נוספים כוללים תחושת עייפות והתאלות של האצבעות. סיבוכים של המחלה כוללים יתר לחץ דם ריאתי, מחלת לב איסכמית, אי ספיקת לב, דלקת ריאות או תסחיף ריאתי.

כ-5 מיליון אנשים חולים במחלה ברחבי העולם והיא מופיעה אצל 12 ל-100,000 אנשים בשנה. החולים במחלה הם לרוב בשנות ה-60 וה-70 לחייהם וגברים חולים לעיתים קרובות יותר מנשים. תוחלת החיים הממוצעת לאחר האבחון היא כארבע שנים. הסיבה למחלה אינה ידועה וגורמי הסיכון כוללים עישון, זיהומים נגיפיים מסוימים והיסטוריה משפחתית של המחלה. המנגנון הבסיסי של המחלה כולל הצטלקות של הריאות. אבחון של המחלה מחייב שלילת גורמים פוטנציאליים אחרים ונתמך בבדיקת CT או על ידי ביופסיית ריאות. ממצא אופייני ב-CT כולל הצללות זכוכית מט תת-אדריות והצללות רשתיות ולעיתים ברונכיאקטזיס של משיכה ומראה של "חלת דבש". ממצא אופייני בביופסיה הוא אזורים הטרוגניים הכוללים רקמה בריאה של הריאה לצד רקמה המאופיינת בדלקת עם ריבוי של פיברובלסטים וקולגן, בעיקר באזורים היקפיים של הריאה. בביופסיה ניתן לראות תאי דלקת מסוג לימפוציטים הפולשים לתוך נאדיות הריאה ומידת התרבות הפיברובלסטים מצביעה על מידת התקדמות המחלה.

טיפול נפוץ למחלה כולל שיקום ריאתי וטיפול משלים בחמצן. תרופות מסוימות כמו פירפנידון או נינטדניב עשויות להאט את התקדמות המחלה והשתלת ריאות היא גם פתרון אפשרי. שיעור ההישרדות לאחר שנה מהשתלת ריאה עומד על כ-80% בממוצע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיברוזיס ריאתי אידיופתי** בוויקישיתוף
* פיברוזיס ריאתי אידיופתי, באתר Medico
* פיברוזיס ריאתי אידיופתי, באתר בית החולים בילינסון

הערות שוליים
------------

1. ↑  Raghu G, Collard HR, Egan JJ (2011). "An official ATS/ERS/JRS/ALAT statement: Idiopathic pulmonary fibrosis: Evidence-based guidelines for diagnosis and management". *American Journal of Respiratory and Critical Care Medicine*. **183** (6): 788–824. doi:10.1164/rccm.2009-040GL. PMC 5450933. PMID 21471066.`{{cite journal}}`: תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link)
2. ↑  Ferri, Fred F. (2017). *Ferri's Clinical Advisor 2018 E-Book: 5 Books in 1* (באנגלית). Elsevier Health Sciences. p. 691. ISBN 9780323529570.
3. 1 2 3  "Idiopathic Pulmonary Fibrosis". *NHLBI*. נבדק ב-21 בינואר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Raghu G, Rochwerg B, Zhang Y, Garcia CA, Azuma A, Behr J, Brozek JL, Collard HR, Cunningham W, Homma S, Johkoh T, Martinez FJ, Myers J, Protzko SL, Richeldi L, Rind D, Selman M, Theodore A, Wells AU, Hoogsteden H, Schünemann HJ (ביולי 2015). "An Official ATS/ERS/JRS/ALAT Clinical Practice Guideline: Treatment of Idiopathic Pulmonary Fibrosis. An Update of the 2011 Clinical Practice Guideline". *American Journal of Respiratory and Critical Care Medicine*. **192** (2): e3–19. doi:10.1164/rccm.201506-1063ST. PMID 26177183. `{{cite journal}}`:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link)
5. ↑  השתלת ריאות, באתר אתר עמותת חו"ף למען חולי פיברוזיס ריאתי, ‏2018-05-23

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**אלקסנדרוס פנגוליס** (ביוונית: **Αλέξανδρος Παναγούλης**;‏ 2 ביולי 1939, גליפאדה ליד אתונה – 1 במאי 1976, אתונה) היה פעיל חברתי, משורר ופוליטקאי יווני.

חייו
----

אביו של פנגוליס היה קצין בצבא יוון. אחד משני אחיו נפל קורבן לדיקטטורה הצבאית. האחר, אפסטסיוס, היה פוליטיקאי. 
פנגוליס למד הנדסת חשמל באוניברסיטה הטכנית הלאומית של אתונה.
בצעירותו התחנך פנגוליס בתנועת הנוער "הנוער הדמוקרטי היווני". בזמן שירותו הצבאי שקעה יוון בדיקטטורה המכונה גם "שלטון הקולונלים". הוא ערק משורות הצבא והקים את הארגון "התנגדות לאומית". ב-13 באוגוסט 1968 הוא ניסה להתנקש בחייו של גאורגיוס פאפאדופולוס, נתפס והתפרסם בגלל עמידתו האיתנה בעינויים שהופעלו עליו כשנחקר לאחר מכן. בתגובה לעינויים כתב שירים בכלא. על פנגוליס הוטל גזר דין מוות, אך ההוצאה להורג לא בוצעה בגלל לחץ בינלאומי, ודינו הומתק למאסר עולם. 

הוא המשיך לעבור עינויים גופניים ונפשיים קשים. ב-5 ביוני 1969 הוא הצליח לברוח מהכלא הצבאי, אך נתפס שוב. הוא לא הפסיק לנסות לברוח, עד ששוחרר אחרי הפלת הדיקטטורה. אוריאנה פלאצ'י ביקרה אותו בגליפאדה זמן קצר אחרי שחרורו לריאיון עיתונאי, והשניים פיתחו קשר זוגי, עליו מבוסס הרומן "איש" של פלאצ'י. 

אחרי שהמשטר ביוון חזר להיות דמוקרטי ישב פנגוליס בפרלמנט מטעם "איחוד המרכז" ותקף בחריפות פוליטיקאים ששיתפו פעולה עם שלטון הקולונלים בגלוי או בחשאי. בליל 1 במאי 1976 נהרג בתאונת דרכים, ימים ספורים לפני שהתכוון לפרסם מסמכים מארכיון המשטרה מזמן הדיקטטורה. במסמכים אלה, שלא פורסמו, יש ראיות לשיתוף הפעולה של פוליטיקאים רבים עם הדיקטטורה. נסיבות התאונה שנויות במחלוקת ורבים טענו שמדובר בהתנקשות. הלווייתו הפכה להפגנה שהשתתפו בה מאות אלפי בני-אדם.

מורשת
-----

מיקיס תאודורקיס הלחין כמה משיריו. אוריאנה פלאצ'י כתבה רומן עליו. עבור יוונים רבים פנגוליס הוא סמל למאבק לחירות. בשנת 1996 יצא כרטיס טלפון לזכרו ובשנת 1997 בול דואר. רחובות, תחנות של תחבורה ציבורית ורחובות נקראו על שמו, כמו תחנת המטרו אלקסנדרוס פנגוליס באתונה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדרוס פנגוליס** בוויקישיתוף
* אלכסנדרוס פנגוליס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007279913605171
* BnF: cb13172370p (data)
* GND: 11891748X
* ISNI: 0000 0000 7859 8437
* LCCN: n84179658
* NLG: 44395
* NTA: 068652070
* SUDOC: 085800228
* VIAF: 30335682
* WorldCat: lccn-n84179658

 |
**המושל של מאטו גרוסו דו סול** (בפורטוגזית: **Governador do Mato Grosso do Sul**) הוא ראש הממשלה של מדינת מאטו גרוסו דו סול בברזיל. זוהי עמדה ציבורית שנבחרה באמצעות שיטת הבחירות של שני סיבובים. אם מועמד מקבל יותר מ-50% מסך הקולות בהצבעה הראשונה, הוא נבחר ללא צורך בסיבוב שני.

אך אם אף מועמד לא ישיג רוב מוחלט, יתקיים סיבוב הצבעה שני, שבו ישתתפו רק שני המועמדים שקיבלו את מירב הקולות בסיבוב הראשון. המנצח בסיבוב השני ייבחר למושל. בית המחוקקים נמשך 4 שנים ולנגיד יש זכות בחירה מחדש, ללא הגבלת כהונה.

המדינה הוקמה על ידי חוק משלים מס' 31, אשר ניתנה ב-11 באוקטובר 1977. המושל הנוכחי של מאטו גרוסו דו סול הוא ריינאלדו אזמבוג'ה, שנבחר ב-26 באוקטובר 2014 והושבע לתפקידו ב-1 בינואר 2015.

הצבעים מציינים כיצד נבחר כל מושל, עם מושלים שנבחרו ישירות, מושלים שהגיעו לממשלה דרך הירושה (לדוגמה, כאשר סגן נגיד מקבל את תפקיד המושל, או כאשר נשיא האספה המחוקקת מקבל את הממשלה אם אין לוטננט מושל), ומושלים שנבחרו בבחירות עקיפות או הושבעו באמצעות תנועות מהפכניות, לרבות אלו שהשתלטו כמחליפים חוקיים שלא נבחרו ישירות.

ממשלה
-----

מקום מושבה של הממשלה, מחוז מאטו גרוסו דו סול, ממוקם בפארק דוס פודרס, בבירת Sulmatogrossense, קמפו גראנדה. הבניין מאוכלס גם על ידי המטה של שר החוץ לממשל וניהול אסטרטגי ותת-מזכירות התקשורת.

עוצב על ידי האדריכל אלביו גראביני, שגם תכנן חלק גדול ממבני הפארק, הבנייה נחנכה ב-1983, עם כל מכלול האיברים הציבוריים.

עם פתיחת המתחם, התמקמה זמנית הממשלה בבניין זה, שאמור היה להכיל מזכירות אחת בלבד. בנייתו של ארמון ממשלתי תוכננה, אך הרעיון בוטל על ידי המושל פדרו פדרוסיאן. לפיכך, המחוז נקבע באופן סופי באותו מושב שבו הוא היה ובו הוא תופס עד היום. בעשור של שנת 2000 הוערכה האפשרות לבצע את בניית הארמון, אך הרעיון נדחה שוב.

למושל אין מקום מגורים רשמי.

ראו גם
------

* הגברת הראשונה של מאטו גרוסו דו סול

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מושל מאטו גרוסו דו סול** בוויקישיתוף
*

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Ex Governadores MS". *web.archive.org*. 2011-06-10. נבדק ב-2022-12-12.
2. ↑  News, Campo Grande. "Servidores da Governadoria enfrentam oscilação de energia nesta manhã". *Campo Grande News* (בBrazilian Portuguese). נבדק ב-2022-11-23.
3. ↑  "Agente patrimonial invade prédio e ameaça detonar bomba em Campo Grande". *G1* (בBrazilian Portuguese). נבדק ב-2022-11-23.
4. ↑  "Em meio a décadas e histórias, Parque do Poderes tem palácio "esquecido" - Capital - Campo Grande News". 2022-11-05. אורכב מ-המקור ב-2022-11-05. נבדק ב-2022-11-23.
**סנבו זן**, או בשמו הקודם סנבו קיודאן, פירושו ״שלושה אוצרות״ המסמלים את שלושת העקרונות הבסיסיים ביותר של הבודהיזם: בודהה, דהרמה וסנגהא. 

.

  

אילו זן היא דרך פשוטה לגלות את העצמי האמיתי שלנו באמצעות חוויה ישירה וקונקרטית בהשגת שקט נפשי אמיתי. הדרך להגיע לחוויה זו היא זאזן (zazen-坐禅), תרגול של מדיטציית זן בישיבה. סנבו זן ביסודו זרם דתי זן-בודהיסטי שהוקם על ידי יסוטאני הקואון רושי (YASUTANI Haku'un Rôshi) בתאריך 8 בינואר 1954.

יסוטאני רושי, שנולד ב-5 בינואר 1885 בעיר שימיזו, מחוז שיזואוקה, יפן, הפך רשמית לנזיר בודהיסטי בסוטו כשהיה בן 13. בשנת 1925 פגש את הראדה סוגאקו רושי (HARADA Sogaku Rôshi), ובסופו של דבר הפך לאחד ממשיכי הדארמה שלו.

זן הגיע מסין ליפן במאה ה12–13 דרך שני בתי ספר מרכזיים: בית הספר רינזאי ובית הספר סוטו. סנבו זן שילב לראשונה בתולדות הזן את המסורות של שני בתי הספר הללו כבית ספר עצמאי חדש. למרות שיוזמת ההקמה של יסוטאני הקואון רושי, במקור ככומר סוטו מגלה שהאופי הבסיסי של הארגון הוא זה של קו הסוטו עם "הישיבה הטהורה" שלו, הסנבו-זן גם אימץ את ההארה - שיטת הכשרה מקוונת של בית הספר רינזאי, להביא את התלמידים בצורה היעילה ביותר למימוש האני האמיתי שלהם.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של סנבו זן
* סנבו זן, ברשת החברתית פייסבוק
* סנבו זן ישראל, פייסבוק רשמי
* סנבו זן, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sanbo Zen International - Zen: authentic path and practice of self discovery (ב־American English)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"סנבו זן"**.
המונח **ספרות אלג'יראית** מתייחס הן לספרות שנכתבה על ידי סופרים אלג'יראים (שחיים או חיו באלג'יריה של ימינו), אך בהרחבה, גם לספרות שנכתבה בשטח שמשתייך לאלג'יריה ובעבר השתייך למדינות אחרות. חלק מן הספרות האלג'יראית אחרי מלחמת העצמאות של אלג'יריה נכתבה בערבית, אך בשל ההשפעה הניכרת של ההקולוניאליזם הצרפתי, קיימת גם ספרות אלג'יראית ענפה בשפה הצרפתית, וקיימת גם ספרות שנכתבה על ידי סופרים בברברית.

כמה מהסופרים האלג'יראים הראשונים לכתוב בצרפתית היו יהודים, שכן יהודי אלג'יריה נחשפו לתרבות הצרפתית במהירות ואינטנסיביות גבוהים יותר מאלג'יראים אחרים לאחר כיבוש אלג'יריה בידי צרפת. בין הסופרים היהודים האלג'יראים הראשונים בלטו הסופרות, בהן אליסה ראיס, ברת בנישו-אבולקר, מרים בן ובלאנש בן-דהאן, שפעלו במחצית הראשונה של המאה העשרים.

הסופר הידוע ביותר שנולד באלג'יריה הוא אלבר קאמי, צרפתי, שזכה בפרס נובל לספרות ב-1957. סיפוריו (ובהם הנובלה "הזר" שתורגמה גם לעברית) מתארים את החיים באלג'יריה הקולוניאלית, ומביעים מחאה על זכויותיהם המוגבלות של הילידים הלא-צרפתים במושבה. עם זאת, קאמי התנגד לדרישת העצמאות של הלאומנים האלג'יראים, ולכן נחשב כמוקצה במולדתו. המצב הפוליטי השפיע גם על אינטלקטואלים וסופרים אלג'יראים לאחר פרוץ מלחמת האזרחים האלג'יראית ב-1991 והיו שנרצחו על ידי פעילי אסלאם קיצוני, או שברחו לצרפת מפני גורל זה.

בין הסופרים האלג'יראים האחרים ניתן למנות את:

* כאתב יאסין (כולל "נג'מה" שנכתב בזמן המאבק לעצמאות ותורגם לעברית)
* רשיד מימוני (כתב בצרפתית)
* מולוד מעמרי (היה פעיל למען שפת הקבאיליה)
* מולוד פרעון (נרצח על ידי פעילי ה-OAS)
* אסיה ג'באר (כותבת בצרפתית)
* מחמד דיב (כותב בצרפתית)
* רשיד בוג'דרה
* יאסמינה ח'צ'ראא (שם עט של מחמד מולסהול)
* אחלאם מוסטג'נמי
* הסופר היהודי (שהתגורר גם בישראל) נתן אנדריי שוראקי
* המחזאי היהודי בן המאה ה-19 אברהם דנינוס

בנוסף, קיימים סופרים שחיו באלג'יריה לפחות חלק מן התקופה המעצבת שלהם, למשל פרנץ פנון (שנולד באיים הקריביים אך היה מהפעילים לעצמאות אלג'יריה) ולילה סבר (שנולדה כבת לאב אלג'יראי ולאם צרפתייה בצרפת, גדלה באלג'יריה אך חיה כיום בצרפת). הפילוסוף היהודי ז'אק דרידה וחוקרת הספרות היהודייה הלן סיקסו נולדו באלג'יריה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ספרות אלג'יראית** בוויקישיתוף
* ספרות ערבית - אלג'יריה, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007530621205171
* BnF: cb12007910x (data)
* LCCN: sh2007005306
* NDL: 00560370
* NKC: ph205458

 |
**סנאי כף קרקעי** (שם מדעי: *Xerus inauris*) הוא מין מכרסם מהסוג סנאי קרקע, החי במחילות ולא על העצים כמו שאר הסנאים. הוא נפוץ רק בדרומה של אפריקה.

לסנאים אלה שיער קצר בצבע קינמון כשהפנים, הבטן וצידי הגוף לבנים. העיניים גדולות ומסביבם פסים לבנים. בצידי הגוף עובר פס לבן ארוך. אורכם הממוצע 424-426 מ"מ ומשקלם 423-649 גרם. הזכרים גדולים מהנקבות ב־8-12% ואורך הנקבות 435-446 מ"מ ומשקלם 444-600 גרם.

סנאים אלה חיים במחילות שבהם לעיתים עד 19 פרטים, זכרים ונקבות. המחילות עשויות להיתפס גם על ידי סוריקטות או נמיות צהובות והם יבריחו את הסנאים.

**מזון**: מזונם של הסנאים כולל זרעים שונים, עלים קטנים, פרחים, פירות וחרקים. הסנאים עומדים ברגליים פשוקות ואוחזים בידיהם הקדמיות במזון, כשהם צמודות אחת לשנייה.

**תפוצה**: הסנאי חי בטבע בערבות עשב, סוואנות ואזורים צחיחים בדרום אפריקה, נמיביה ובוצואנה.

**טורפים**: הטורפים העיקריים שלהם הם עופות דורסים שונים. טורפים נוספים הם נחשים גדולים, תנים, נמיות, חתוליים שונים וצבועים. פרט אחד עומד על השמירה ומסתכל למקרה שיופיע טורף וברגע שהוא מגלה הוא משמיע קריאת אזעקה שמבריחה את שאר הסנאים למחילה. מול טורפים קטנים יותר כמו נחשים, הסנאים יתקיפו ביחד את הפולש עד שיברח.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנאי כף קרקעי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  סנאי כף קרקעי באתר הרשימה האדומה של IUCN