recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**דמיאן ניקולאס פיזארו הואנקוויו** (נולד ב-28 במרץ 2005) הוא כדורגלן צ'יליאני המשחק בעמדת החלוץ במועדון קולו-קולו.

קריירה
------

פיזארו החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אוניברסידד דה צ'ילה, ואף עזב את משפחתו על מנת להתמקד בקריירה שלו. מאמן מחלקת הנוער של קולו-קולו, הזמין את פיזארו לתקופת ניסיון בקבוצה. תוך עשר דקות של צפייה במשחק שלו, הוא החליט להחתים אותו, והחלוץ הצעיר הצטרף לקבוצה בשנת 2020.

לאחר ש-62 שחקנים של קולו-קולו נשלחו לבידוד בשל מגפת הקורונה, פיזארו ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד ביתי של 2-0 מול אודקס איטליאנו ב-28 באוקטובר 2021. למרות ההפסד, הופעתו של פיזארו קיבלה סיקור חיובי על ידי אמצעי התקשורת בצ'ילה. פיזארו חיכה עד שנת 2023 בכדי להופיע שוב עם הקבוצה, ולאחר שהחלוץ הראשי ליאנדרו בנגאס נפצע, פיזארו תפס את מקומו וכבש את השער היחיד של קולו-קולו בהפסד של 3-1 לקוברסאל ב-18 במרץ 2023.

לאחר הופעות טובות במשחקיו הראשונים עם קולו-קולו, פיזארו הוערך על ידי מאמנו גוסטבו קינטרוס, שאמר כי אין לו "תקרה" מבחינת הפוטנציאל שלו.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  Los cuatro valores de Colo Colo que dejaron una imagen positiva, chile.as

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"דמיאן פיזארו"**.
**אייל בגלייבטר** (נולד ב-5 בדצמבר 1963) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הקשר. בגלייבטר מזוהה בעיקר עם קבוצת מכבי פתח תקווה, בה שיחק רוב הקריירה שלו, ונחשב לאחד השחקנים הבולטים בתולדות המועדון.

קריירה
------

בגלייבטר נולד למשפחה עם מורשת בקבוצת מכבי פתח תקווה: אביו, דני בגלייבטר שיחק 15 שנים בקבוצה, סבו שמואל בגלייבטר, היה ממייסדי האגודה, תרם לה כספים, ושיחק אף הוא במועדון בשנות ה-20, ולאחר מכן ניהל אותו שנים רבות. כמו כן אימו נילי היא אחותו הגדולה של גיורא שפיגל, וסבו הוא אליעזר שפיגל. לבגלייבטר גם קשר אל היריבה העירונית, כאשר הוא התחתן עם נירית, בתו של בועז קופמן, אחד משחקני הבולטים של הפועל פתח תקווה בתקופת ההצלחות.

בגלייבטר התחיל את דרכו בקבוצת הנוער של המועדון, וסבו אליעזר אפשר לו להתאמן עם הקבוצה הבוגרת של המועדון בגיל 13 בלבד. במרץ 1980 בגיל 16 ו-3 חודשים, נכנס בגלייבטר להופעת הבכורה שלו כמחליף בדקה ה-80 במשחקה של הקבוצה בליגה נגד הפועל באר שבע, והפך לשחק הצעיר ביותר בליגה הלאומית לעונה זו. כעבור שבועיים פתח בהרכב ובישל שער, כעבור חודש נוסף הבקיע את שער הבכורה שלו בבוגרים במשחק הגביע נגד הפועל בית שאן.

במחזור הפתיחה של עונת 1980/1981 נכנס במחצית, והבקיע שער בכורה בליגה במדי הקבוצה נגד מכבי יפו. בנובמבר 1980, מאמן נבחרת ישראל בכדורגל ג'ק מנסל החליט לצרף את בגלייבטר, עדיין לא בן 17 למחנה אימונים בגרמניה עקב יכולתו הגבוהה, אך לא נכנס לשחק, ולמעשה שיחק רק פעם אחת במדי נבחרת ישראל, אף על פי שהוזמן לרוב מחנות האימונים בתקופת השיא שלו, ב-28 בינואר 1986 נגד נבחרת סקוטלנד. בעונת 1984/1985 נבחר ל-11 של העונה. ב-1987 יצא לשחק בחו"ל בקבוצת ספורטינג קלוב האסלט הבלגית, ועונה לאחר מכן עבר לשחק ברסינג מכלן שם קרע שריר, עבר ניתוח והושבת במשך 3 חודשים.

בקיץ 1989 שב בגלייבטר לישראל וחתם בקבוצתו המקורית מכבי פתח תקווה שהייתה בליגה השנייה. ב-27 באפריל 1994 כבש בגלייבטר שלושער ראשון בקריירה בגיל 31, והיה לשחקן העשירי בהיסטוריה של הכדורגל הישראלי שעושה זאת במחזור הפתיחה של הליגה. בתחילת עונת 1996/1997 שחררה אותו פתח תקווה והוא חתם בהפועל טייבה העולה החדשה על מנת לנסות לסייע לה להישאר בליגה. ניסיון זה לא צלח והקבוצה ירדה לליגה השנייה לאחר עונה בלבד, בעוד בגלייבטר מופיע 6 פעמים בלבד במדי הקבוצה. לאחר מכן פרש מכדורגל פעיל. לבגלייבטר 352 הופעות במדי מכבי פתח תקווה והבקיע 70 שערים במדי המועדון, רביעי בטבלת כל הזמנים.

לאחר פרישתו הפך בגלייבטר למאמן כדורגל והיה עוזרו של אלי אוחנה כשאימן בבני יהודה תל אביב בעונת 2000/2001.

חיים אישיים
-----------

בגלייבטר נשוי לנירית ולהם שלושה ילדים. הוא עוסק ביזמות נדל"ן באתונה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑   אייל. בגלייבטר. eyal.beglaubter, סרטון באתר יוטיוב
2. 1 2  אשר גולדברג‏, "אלה שהיו צריכים להגן עלי לא עשו זאת", באתר וואלה!‏, 7 באוקטובר 2022
3. ↑  אתר למנויים בלבד אריה ליבנת, להתחיל את הליגה עם שלושער, סטייל אייל בגלייבטר, באתר הארץ, 25 באוגוסט 2018
**פַּנְקִיסִי** (בגאורגית: **პანკისი** או **ערוץ פנקיסי** (בגאורגית: **პანკისის ხეობა**, פַּנְקִיסִיס חֶאוֹבָּה) הוא עמק-ערוץ נהר בגאורגיה בחלקו העליון של נהר האלזני דרומית למחוז ההיסטורי תושתי, בין הרי בּוֹרבַּלוֹ וחורבות מבצר בַּאחטְרִיוֹנִי (אנ'). מבחינה מנהליתית הוא נמצא בנפת אחמטה בצפון קאחתי. רוב תושבי האזור הם כיסטים ממוצא צ'צ'ני, והעמק נמצא סמוך לגבול של גאורגיה עם צ'צ'ניה.

במהלך העימות הרוסי–צ'צ'ני ומלחמת צ'צ'ניה השנייה טענו הרוסים כי מורדים צ'צ'נים מצאו מקלט בקרב הכיסטים בגאורגיה הסמוכה והשתמשו בערוץ פנקיסי כבסיס למעבר, הכשרה ומשלוח נשק ומימון על ידי מורדים צ'צ'נים ומיליטנטים אסלאמיים, כולל לוחמים זרים, שרבים מהם באו בעקבות רוסלן גלייב. עד למעורבותה של ארצות הברית היה הממשל הגאורגי חסר יכולת לטפל בפעילות באזור, גם לא למראית עין ולמעשה נמנע מלהתקרב לאזור כלל. 

התגברות הפעילות האיסלאמית באזור גרמה למשבר פנקיסי (אנ'). בשנת 2002, בניגוד להתעלמות של ארצות הברית מטענות הרוסים קודם לכן, הזהירה ארצות הברית כי העמק הנידח הפך לבסיס של לוחמים ערבים בעלי ברית לאל-קאעדה. כחלק מהמלחמה העולמית בטרור שלחה ארצות הברית, בסוף פברואר 2002, כ-200 אנשי הכוחות המיוחדים לאזור, הקצתה 64 מיליון דולר לטובת אימונים בנשק ורכישת ציוד צבאי לגאורגיה. בתחילת מרץ של אותה שנה נפגש ולדימיר פוטין עם אדוארד שוורדנדזה בקזחסטן והבטיח תמיכה בפעולה האמריקאית. הצעתה של רוסיה, להכניס את צבא רוסיה לאזור לייצוב, נתקלה בהתנגדות גאורגית. באוגוסט של אותה שנה שלח הנשיא פוטין כלי טיס רוסיים להפציץ בסיסי מורדים לכאורה בערוץ לאחר שהאשים את הממשל הגאורגי בחוסר מעש. הפעולות של הרוסים והצעותיהם גרמו למתיחות באזור. הגאורגים האשימו את הרוסים בהפצצות שפגעו באזרחים גאורגים. 

הפעילות המשותפת של ארצות הברית וגאורגיה כנגד הפעילים הצ'צ'נים נמשכה עד לשנת 2005.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פנקיסי** בוויקישיתוף
* גרוזיה: ארצות הברית משגרת כוחות לסייע במלחמה בטרור, 27 בפברואר 2002, שירות הארץ, וואלה! NEWS (באמצעות ארכיון האינטרנט)
* Russia's reach unnerves Chechens ‏16 בינואר 2008, בי. בי. סי.
* ד"ר ברנדה שפר, עידן חדש בקווקז, 24.11.203, ynet
* Shorena Kurtsikidze ו- Vakhtang Chikovani (אביב 2002), ‏Georgias Pankisi Gorge: An Ethnographic Survey, אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
* גיאורגי סאניקידזה (אנ') ‏, *Islamic Resurgence in the Modern Caucasian Region: "Global" and "Local" Islam in the Pankisi Gorge.* מתוך: Tomohiko Uyama (Hrsg.): *Empire, Islam, and Politics in Central Eurasia.* Slavic Research Center 2007, עמ' 263–280

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרי בורבלו כוללים את בּוֹרבַּלוֹ עילית (גאו') ובּוֹרבַּלוֹ תחתית (גאו').

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007463770905171
* GND: 4758501-8
* LCCN: n2004051171
* SUDOC: 192847678
* VIAF: 159648171
* WorldCat (עם VIAF): 159648171

 |
**פימפה** (באיטלקית: **Pimpa - Le nuove avventure**, "פימפה - ההרפתקאות החדשות") היא סדרת טלוויזיה מונפשת איטלקית לילדים, אשר בוימה על ידי אנצו ד'אלו, הולחנה על ידי בפה קרובלה והופקה על ידי Lanterna Magica. זוהי הסדרה השנייה שמבוססת על רצועת הקומיקס "פימפה" שנוצרה על ידי אלטאן, לאחר הסדרה "פימפה" שבוימה על ידי אוסבלדו קאבנדולי.

פיילוט הסדרה הוצג בשנת 1995 בפסטיבל Cartoons on the Bay, בו זכה בפרס. בשנת 1997 שודר פרק הבכורה של הסדרה באיטליה בערוץ Rai 3, ששידר את כל הסדרה. בהמשך הסדרה שודרה בשידורים חוזרים בערוץ Rai Yoyo האיטלקי. בישראל הסדרה שודרה בערוץ הופ! בדיבוב עברי בשנת 2000. לסדרה הופקה עונה אחת הכוללת 26 פרקים באורך 5 דקות.

בשנת 2010 עלתה לשידור הסדרה "פימפה", המשמשת כסדרה השלישית שמבוססת על רצועת הקומיקס.

עלילה
-----

כל פרק בסדרה עוקב אחר הרפתקה חדשה שעוברת הכלבה הלבנה עם הנקודות האדומות פימפה, יחד עם בעלה ארמנדו וחבריה, שעל פי מילות שיר הפתיחה המקורי יש לה "שלוש מאות ושלוש" חברים, ועל פי מילות שיר הפתיחה בדיבוב העברי, שתורגם ובוצע על ידי גיתית שובל, יש לה "מאות ואלפים" חברים.

מדבבים
------

הדיבוב העברי בוים על ידי גדי לוי, והופק על ידי ג'ני אשכנזי ברוכי באולפני תומיתות.

| שם הדמות | מדבב/ת באיטלקית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| פימפה | פרנצ'סקה וטורי | טלי שושני |
| ארמנדו | אוליביירו קורבטה | שאולי הלוי |

בנוסף דיבבו בדיבוב העברי גדי לוי ודן שצברג.

קישורים חיצוניים
----------------

* פימפה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Su RaiPlay l'intera collezione di Pimpa, באתר RAI
האגם בפארק ומזרקה במרכזו
**פארק רעננה** הוא פארק ציבורי בשטח של 200 דונם, המשמש כפארק הגדול והמרכזי של העיר רעננה. הפארק שוכן בקצהו המערבי של רחוב אחוזה, בגבולה המערבי של העיר, וגובל בכפר בתיה ובשכונת "לב הפארק" השוכנות מצפון לו, ובשדות שבין רעננה להרצליה מדרום וממערב. הפארק מגודר מכל עבריו, והכניסה אליו היא דרך חמישה שערים, שניים בחלקו המזרחי ושלושה בחלקו המערבי ליד האגם. הפארק נחנך בשנת 1995.

מבנה
----

במרכזו של הפארק אגם בצורת עלה תלתן, בדומה לזה המופיע בסמלה של העיר. את האגם חוצה גשר, וניתן לשוט בו. באגם שתי מזרקות, ושטים בו עופות מים. בחלקו הצפון-מערבי של הפארק שוכן אמפיתיאטרון המשמש להופעות תרבות שונות של אמנים מהארץ ומחו"ל בהם בקסטריט בויז, אוונסנס, אליס קופר, לורין היל, טורי איימוס, צ'יק קוריאה, איאן אנדרסון, זיגי מארלי, הקרנבריז והפט שופ בויז. 

במסגרת הפארק מופעל פרויקט "פארק חברים", אשר נבנה על ידי בית איזי שפירא מתרומות, ובו מתקנים המיועדים גם לילדים בעלי קשיי נגישות. כמו כן מתקיימות במקום פעילויות משותפות לילדי בית איזי שפירא ולילדים אחרים מרחבי העיר. עוד בפארק: בית קפה-מסעדה, גלריה, שבילי הליכה ורכיבה על אופניים, מגרשי ספורט, פינת חי, מתקני משחקים לילדים, פסלים, גן ורדים, גן המוקדש לשבעת המינים, גן תבלינים ומשטחי דשא נרחבים. בנקודה הגבוהה בפארק שוכן מצפור, המאפשר תצפית בעיקר לכיוון האגם והשטחים שבדרום-מערב הפארק.

בעבר נדרשו תושבי חוץ לתשלום בכניסה לפארק בימי שבת. עתירה שהגישה עמותת אדם, טבע ודין בעניין נדחתה, ובעקבות זאת תוקנה פקודת העיריות, ונקבע בה כי אין לגבות דמי כניסה, אלא במקרים חריגים שיקבע שר הפנים באישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת. 

מאחר שהוועדה דחתה פה אחד את הכללים שהציע שר הפנים בטענה שהם נוגדים את התיקון לחוק, נאסרה למעשה גביית דמי כניסה לגנים ציבוריים בכל הארץ, ובהם פארק רעננה. מסביב לפארק ישנן מספר רב של חניות בחינם לתושבי רעננה, ובתשלום לתושבי חוץ.

עוף מים בפארק רעננה העוף מים במונה הוא ברבור מצוי ומרחוק ברכייה שחורה

גלריה
-----

* מראה באגם בתמונה אפשר אפילו לראות  שקנאי מצוימראה באגם בתמונה אפשר אפילו לראות שקנאי מצוי
* המבוך הנגיש לילדים בעלי מגבלותהמבוך הנגיש לילדים בעלי מגבלות
* מפלי מים המוליכים אל האגםמפלי מים המוליכים אל האגם
* האמפיתיאטרוןהאמפיתיאטרון
* מתקני משחקים בפארקמתקני משחקים בפארק

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פארק רעננה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של פארק רעננה
* פארק רעננה באתר הטיולים "טבע ונופים בישראל".
* כתבה וסרטון אודות הפארק
* פארק רעננה באתר "צומת השרון רעננה"

הערות שוליים
------------

1. ↑  בג"ץ 8676/00 אדם טבע ודין אגודה ישראלית להגנת הסביבה נ' עיריית רעננה, ניתן ב־19 באוקטובר 2004
2. ↑  חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 109), התשס"ז-2007 באתר הכנסת
3. ↑  פרוטוקול ועדת הפנים והגנת הסביבה מיום 1.8.2007
**הוראס בויס** (באנגלית: **Horace Boies**;‏ ‏7 בדצמבר 1827 – 4 באפריל 1923) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיווה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל איווה ה-14 בשנים 1890–1894. הוא היה הדמוקרט היחידי שכיהן בתפקיד זה ב-78 השנים שבין 1855 לבין 1933.

ראשית חייו
----------

הוראס בויס נולד בעיירה אורורה שבמדינת ניו יורק לאיבר בויס, חוואי וותיק מלחמת 1812, ואסתר (לבית הנשאו) בויס. הוא למד בבתי ספר ציבוריים. בשנות נעוריו המאוחרות הוא עבד במשך ארבע שנים כפועל חווה בטריטוריית ויסקונסין. הוא שב לניו יורק, ובגיל 21 נשא לאישה את אדלה קינג והחל ללמוד משפטים. ב-1849 הוא התקבל ללשכת עורכי הדין ופתח משרד עורכי דין בעיירה המבורג שליד באפלו. לאחר מות רעייתו ב-1855, הוא נישא בשנית ב-1858 לוורסליה מ. ברבר. ב-1857 הוא נבחר מטעם הרפובליקנים לאספה המדינתית של ניו יורק.

באיווה
------

ב-1867 עבר בויס לווטרלו שבאיווה ופתח שם משרד עורכי דין. הקריירה שלו הייתה מוצלחת, והוא רכש שטחי אדמה רחבים בסביבה.

ב-1880 עזב בויס את המפלגה הרפובליקנית על רקע תמיכתה בחוק היובש. ב-1889 הוא נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית כמושל איווה, ובכך שבר את הדומיננטיות הממושכת של הרפובליקנים בפוליטיקה המדינתית. ב-1891 הוא נבחר לכהונה שנייה, אך ב-1893 הובס על ידי הרפובליקני פרנק ג'קסון. הוא היה פופוליסט בולט ותמך בהנהגת מטבע דו-מתכתי (זהב וכסף). במהלך תקופת כהונתו כמושל הוא הנהיג באיווה לראשונה את יום העבודה.

כמושל, זכה בויס למעמד בולט מספיק כדי להיות מעורב בפוליטיקה הארצית של המפלגה הדמוקרטית, אף על פי שמסעות הבחירות שלו לזכייה במועמדות המפלגה לנשיאות ארצות הברית בוועידותיה ב-1892 וב-1896 לא נחלו הצלחה. מערכת הבחירות האחרונה שלו, ב-1902, הייתה ניסיון בלתי מוצלח לזכות במועמדות המפלגה למושב של איווה בבית הנבחרים של ארצות הברית.

שנותיו האחרונות
---------------

לאחר פרישתו, עבר בויס ללונג ביץ', קליפורניה. היה זה יעד פופולרי של תושבי איווה באותה תקופה, ובויס היה פעיל באירועים חברתיים של עמיתיו יוצאי איווה בקליפורניה, השתתף במפגשי האיחוד של יוצאי איווה בלונג ביץ', ושימש כנשיא אגודת אנשי איווה בלונג ביץ'.

הוראס בויס נפטר בלונג ביץ' ב-4 באפריל 1923. הוא נטמן בבית הקברות אלמווד שבווטרלו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הוראס בויס** בוויקישיתוף
* הוראס בויס במילון הביוגרפי של איווה (באנגלית)
* הוראס בויס באתר The Political Graveyard (באנגלית)
* הוראס בויס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הוראס בויס, באתר אגודת המושלים הלאומית

| מושלי איווה איווהאיווה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אנסל בריגס • סטיבן המפסטד • ג'יימס גריימס • רלף לאו • סמואל ג'. קירקווד • ויליאם סטון • סמואל מריל • סיירוס קרפנטר • סמואל ג'. קירקווד • ג'ושוע ניובולד • ג'ון גיר • ביורן שרמן • ויליאם לאראבי • הוראס בויס • פרנק ג'קסון • פרנסיס דרייק • לסלי מורטייר שו • אלברט קאמינס • וורן גרסט • בריל קרול • ג'ורג' קלארק • ויליאם הרדינג • נייתן קנדל • ג'ון האמיל • דן טרנר • קלייד הרינג • נלסון קראשל • ג'ורג' וילסון • בורק היקנלופר • רוברט בלו • ויליאם בירדסלי • ליאו אלתון • ליאו הויג • הרשל לאבלס • נורמן ארבי • הרולד יוז • רוברט פולטון • רוברט ריי • טרי ברנסטאד • טום וילסאק • צ'ט קולבר • טרי ברנסטאד • קים ריינולדס |  |

 |


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1183285787
* VIAF: 5099155566486813380008
* WorldCat: viaf-5099155566486813380008

 |
**אנה פרנק** הוא מחזה מאת מאיר לוין, שנכתב על פי יומנה של אנה פרנק, שנספתה בשואה. 

באמצע שנות ה-50 קרא לוין את **יומנה של אנה פרנק** בצרפתית, ומיד הבין את חשיבותו. הוא הביא לתרגום הספר ולרכישתו על ידי בית הוצאה אמריקני גדול, דאג לביקורות משבחות, ועיבד את הספר למחזה. מלכתחילה הבין לוין כי הספר יכול להוות בסיס למחזה ולסרט קולנוע שיצליחו מבחינה מסחרית, אך חשוב מכך, יביאו את קולה של אנה פרנק, וקולו של הילד היהודי שנספה בשואה, אל ההמונים בארצות הברית ובעולם. לאחר שעמד במשא ומתן מתקדם עם מפיקים ובעלי הזכויות, הופקה לבסוף גרסה אחרת למחזה ולסרט, שכתבו פרנסס גודריץ' ואלברט האקט. 

לוין נפגע מאוד מההתרחשות. בשני ספרים שכתב "הקנאי" (1964) ו""האובססיה" (1972) הוא טוען כי נפגע עקב התנגדותו הנחרצת לקומוניזם, שלא מצאה חן בעיני מפיקי הסרט והמחזה, כמו גם בשל היות המחזה "יהודי מדי".

בשנת 1957 הועלה המחזה בתיאטרון היהודי בבוקרשט ואת אנה פרנק גילמה ליא קניג. המחזה עלה גם בנורווגיה באותה עת, שאת אנה פרנק גילמה השחקנית ליב אולמן. 

בשנת 1966 הועלה המחזה בישראל, בתיאטרון הדרמטי של צה"ל, בתרגומן של שולמית גבעולי ועדנה שביט ובבימויו של פיטר פריי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אליהו זהבי (קופנהגן), ליב אולמן תשחק את אידה נודל, חדשות, 9 ביולי 1986
2. ↑  טלילה בן-זכאי, בצד בידור קל בצה"ל - מחזה "כבד", מעריב, 15 בנובמבר 1966  
טלילה בן-זכאי, המברקים דרשו: הפסקת הצגתו של המחזה "יומנה של אנה פרנק", מעריב, 13 בדצמבר 1966
**מדריך מילה** (באנגלית: **Miele Guide**) הוא מדריך למסעדות הטובות באסיה.

אודות המדריך
------------

מדריך מילה הוקם וממומן בידי חברת מכשירי החשמל הביתיים הגרמנית Miele והוא רואה אור זו השנה השלישית (2010/2009). המדריך בוחר את 450 המסעדות הטובות באסיה (בשנה הראשונה (2009/2008) היו 320) ומדרג את 20 המסעדות הטובות ביותר ביבשת, כמו כן מדרג את חמש המסעדות הטובות ביותר בכל מדינה.

השופטים התבקשו להעריך שלושה מדדים:

א. איכות האוכל המוגש.
ב. האווירה של המסעדה.
ג. רמת השירות הניתנת.
הדירוג נעשה בארבעה שלבים:

1. 85 עיתונאים ומבקרי מסעדות ב-18 ארצות אסיאתיות התבקשו לנקוב בשמותיהן של 20 המסעדות הטובות ביותר בארצם ויצרו רשימה סופית של 1,054 מסעדות.
2. הציבור התבקש להציע רשימה של המסעדות הטובות באסיה מתוך הרשימה הקודמת שפורסמה אונליין וכן להציע מסעדות נוספות, הציבור בחר ב-1,214 מסעדות נוספות. ההצבעה הייתה פתוחה אונליין במשך עשרה שבועות.
3. במקביל הזמין כתב העת 1,500 מומחי אוכל ויין לבחור את המסעדות הטובות באסיה. דעותיהם ודעות הציבור שוקללו ביחד.
4. שופטי המדריך ביקרו במסעדות הנבחרות בעילום שם ודירגו אותן, הוצאות הסעודה הן על חשבון המדריך.

הארץ שבה הכי הרבה מסעדות שדורגו בין העשרים הראשונות היא הונג קונג (חמש מסעדות), אחריה צועדת סינגפור (ארבע מסעדות). רוב המסעדות שנבחרו (מתוך ה-450) הן מיפן (91 מסעדות), אם כי רק אחת מהן דורגה בין 20 הראשונות. המסעדה שהגיעה למקום הראשון השנה היא Iggy's מסינגפור, שנה לפני כן הייתה זו האטליה של ז'ואל רובישון בהונג קונג, ובשנתו הראשונה של המדריך הייתה זו מסעדת Iggy's. השף היחידי שכמה ממסעדותיו מדורגות בין העשרים הראשונות הוא ז'ואל רובישון שמסעדות עם מסעדות האטליה שלו בהונג קונג ובטוקיו ומסעדת רובישון א-גאלרה במקאו.

המדריך הקים קרן מלגות לטבחים צעירים מהארצות המופיעות במדריך, והוא מממן להם קורס בישול בן 15 חודשים בבית הספר At-Sunrice Global Chef Academy בשיתוף עם בית הספר.
המדריך יזם פעילות התנדבותית, הוא איגד 57 מסעדות שנתבקשו להרכיב תפריט שהוגש בהן באוגוסט, 15% אחוזים מהכנסות הארוחות הלכו לארגון תוכנית המזון העולמית במטרה להילחם ברעב באסיה ויוקדשו לילדים רעבים במזרח טימור.

לקריאה נוספת
------------

* **The Mielle Guide: Your Guide to Asaia's Best Restaurant's 2009/2010**, Ate Media Pte Ltd, Singapore, 2010, 180 pp.

קישורים חיצוניים
----------------

 אתר האינטרנט הרשמי של מדריך מילה בארכיון האינטרנט

* רשימת המסעדות הטובות באסיה לשנת 2011/2010
* רשימת המסעדות הטובות באסיה לשנת 2010/2009
* המסעדות הטובות באסיה לשנת 2009/2008
**אוגוסטוס ניקולס בורק** (באנגלית: **August Nicholas Burke**;‏ 28 ביולי 1838 – 1891) היה אמן אירי ואקדמאי של האקדמיה המלכותית היברניאן .

ביוגרפיה
--------

בורק נולד בגאלווי והיה בנו השישי של ויליאם בורק. אחד מאחיו היה תיאובלד הוברט בורק, הברון ה-13 של גלינסק, בעוד אח נוסף היה תומאס הנרי בורק, תת-מזכיר במשרד האירי.

### קריירה

הוא גילה עניין מוקדם בציור, והפגין אהבה לתיאור האנשים ונופי קונמארה. הקריירה שלו באמנויות החלה באקדמיה המלכותית בלונדון. הוא הציג באקדמיה המלכותית ובאקדמיה המלכותית היברניאן, מ-1863 ועד מותו, שם היה גם פרופסור לציור. מ-1870 עד 1872 הוא התגורר בהולנד, שם אייר סצנות הולנדיות.

הוא היה אחד האמנים האיריים הראשונים שנסעו לחבל בריטני, והציג חמש עשרה סצנות מברטני באקדמיה המלכותית היברניאן בין 1876 ל-1878. הוא צייר גם בסקוטלנד ובאנגליה. בשנות ה-80 עבר בורק לוולברסוויק בסאפוק, אל מושבת אמנים שנוצרה על ידי פיליפ וילסון סטיר. תלמידו של בורק, ולטר אוסבורן, צייר איתו שם.

אוגוסטוס היה המום בעקבות רצח אחיו תומאס, שהיה פקיד ממשל בריטי בדבלין, במהלך רציחות של מורדים איריים בפארק בשנת 1882. אוגוסטוס עזב את תפקידו באקדמיה המלכותית היברניאן, שם היה פרופסור לציור. לאחר מכן עבר עם שאר בני משפחתו לאנגליה ולאחר מכן לאיטליה.

שניים מהציורים המפורסמים ביותר שלו על קונאמרה תלויים בגלריה הלאומית של אירלנד. עבודתו נדירה יחסית, בעיקר משום שתכולת הסטודיו שלו נהרסה בשריפה ב-1916.

גלריה
-----

* פונטה וקיו, פירנצהפונטה וקיו, פירנצה
* בוקר ערפיליבוקר ערפילי
* חציית גשרחציית גשר
* דיוקן של זקנהדיוקן של זקנה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוגוסטוס ניקולס בורק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "RootsWeb: IRL-GALWAY-L Part 2 - THE TUAM HERALD, SATURDAY, APRIL 10, 1909 TUAM, CO. GALWAY". rootsweb.com.
2. ↑  Maebh O'Regan - Richard Moynan: Irish Artist and Unionist Propagandist - Éire-Ireland 39:1&2". jhu.edu.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 8283 6741
* LCCN: nr92026256
* RKD: 133990
* ULAN: 500022131
* VIAF: 95817511
* WorldCat: lccn-nr92026256

 |
המושג **תלות שיתופית** (באנגלית: Codependency) מתאר דפוס תמיכה לקוי במערכות יחסים, המאפשר התמכרות, בעיות נפשיות, חוסר בגרות וחוסר אחריות. תלות שיתופית נוצרת מתוך הסתמכות-יתר על אנשים אחרים על מנת לזכות באישורם ולרכוש תחושת זהות. 

המושג התפתח לראשונה מתוך התייחסות למערך היחסים המתקיים במשפחות בהם אחד מבני המשפחה אלכוהוליסט. בהמשך התרחב המושג, וכעת הוא כולל מערכות יחסים עם בן זוג נרקיסיסט, או מכור לסמים, הימורים או סקס. 

אחת הסכנות של הפרעת קשב במבוגרים היא התפתחות של תלות שיתופית בין אנשים עם הפרעת קשב המאופיינת בקשיי התארגנות, לבין בני זוג שתלטניים ללא הפרעת קשב עם יכולת התארגנות גבוהה.

היסטוריה
--------

מבחינה היסטורית, המושג תלות שיתופית נולד בארגון "אלכוהוליסטים אנונימיים", כחלק מההבנה כי הבעיה מתקיימת לא רק אצל המכור, אלא גם בקרב בני משפחה וחברים, אשר עלולים לחבל בתהליך ההחלמה באמצעות סיוע-יתר. בהמשך, הורחב המושג, והוא מתאר כל דרך בה אדם אחד מקובע על ידי אדם אחר לשם אשרור עצמי. המושג משיק למושג הפסיכואנליטי "אישיות תלותית" (המסתמכת על אישיות חזקה).

מאפיינים עיקריים
----------------

לתלות שיתופית מספר מאפיינים עיקריים. אלו כוללים:

* חוסר בתחושת זהות עצמית
* סיוע לאחרים על חשבון עצמי
* פעולה מתמדת לריצוי אחרים
* מערכות יחסים בלתי יציבות
* קושי להיות לבד
* הכפפה עצמית לצורכי אחרים, רצון עז בקבלה וחיבה
* פרפקציוניזם
* חוסר אמון, תחושת ערך עצמי נמוכה

לקריאה נוספת
------------

* - בעלי תלות שיתופית - Codependency מאת חיי אמפת׳
* *Lost In The Shuffle: The Co-Dependent Reality* מאת רוברט שבי
* *Codependent No more: How to Stop Controlling Others and Start Caring for Yourself* מאת מלודי ביטי
* *Perfect Daughters – Adult Daughters of Alcoholics* מאת רוברט אקרמן
* תלות שיתופית (Codependency)

קישורים חיצוניים
----------------

* תלות שיתופית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ben-Naim, S. Marom, I. Krashin, M. Gifter, B. & Arad, K. (2017). Life With a Partner with ADHD: The Moderating Role of Intimacy. Journal Of Child & Family Studies, 26(5), 1365-1373.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007534101505171
* GND: 4245333-1
* LCCN: sh87000232
* LNB: 000084313

 |
מרטין בראסאטגי
**מרטין בראסאטגי אולאסאבל** (בספרדית: **Martin Berasategui Olazabal**; נולד ב-27 באפריל 1960) הוא שף בסקי.

ביוגרפיה
--------

מרטין בראסאטגי נולד בדנוסטיה, סן סבסטיאן. הוא למד בקולג' לקרוס אבות קפוצ'ין (colegio de los Padres Capuchinos de Lekaroz) בעמק בצן (Baztan) בנווארה, הוא עוסק בבישול מאז היותו בן שלוש עשרה, ביחד עם אמו ודודתו. הוא החל לעבוד בעסק המשפחתי, Bodegón Alejandro, עליו נטל את הפיקוד בגיל 21. חמש שנים אחרי כן, קיבל כוכב ראשון במדריך מישלן האדום. בנוסף לכך, מאז שהיה צעיר מאוד נסע בקביעות לצרפת כדי להשתלם.

ב-20 בינואר 2005 זכה ב- Tambor de Oro de San Sebastian, ביום חגה של העיר, זהו התואר הגבוה ביותר שמעניקה מועצת העיר סן סבסטיאן, והוא אמר שהתואר מרגש אותו יותר מאשר קבלת שלושה כוכבים במישלן. מסעדת הדגל שלו, השוכנת בעיר לאסארטה, היא מחזיקה ברציפות בשלושה כוכבים במדריך מישלן מאז שנת 2002 (נכון לשנת 2011).
המסעדה דורגה במקום ה-37 בטיבה בעולם במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2006,

במקום ה-27 בשנת 2007,

במקום ה-29 בשנת 2008,

במקום ה-33 בשנת 2010,

ובמקום ה-29 בשנת 2011.

היא שייכת לרשת רלה א שאטו.

כמו פראן אדריה, כך גם בראסאטגי שוקד על יצירתם של מוצרים וטעמים חדשים בזרם הגסטרונומיה המולקולרית. בראסאטגי נחשב לאחד הנציגים הידועים ביותר של המטבח הבסקי. בבעלותו מסעדות נוספות כמו בקורסאל, מסעדה בסן סבסטיאן לה כוכב במישלן, מסעדה במוזיאון גוגנהיים בילבאו בבילבאו ועוד כמה.

בראסאטגי נשוי ולו בת אחת.

ספריו
-----

* El Mercado En El Plato (Spanish Edition), (with Andoni Luis Aduriz and David de Jorge), Lur, 1999.

* Calendario De Cocina Tradicional, Aurrera, 2001.

* La Joven Cocina Vasca, Hiria Liburuak, 2001.

* La dieta de Martin Berasategui, Booket, 2007.

* Cocina en casa con Martin Berasategui. 1100 recetas basicas, AGUILAR, S.A. DE EDICIONES, 2009.

לקריאה נוספת
------------

* אביטל ענבר, **התענוגות של דרום-מערב צרפת**, הוצאת כתר, ירושלים, 2005, עמ' 265, 271-267, 278, 282-281.

* אביטל ענבר, **אווז בנוסח אשכנז - זכרונות מאלזאס**, הוצאת המחבר, 2011, עמ' 186, 188.

* שגיא כהן, **מדריך מפה למסעדות הטובות בעולם**, הוצאת מפה, תל אביב, תשס"ג 2003, עמ' 85.

* מירה איתן, **יין וגורמה** 127, דצמבר 2008, עמ' 40-38.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרטין בראסאטגי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מרטין בראסאטגי
* ביוגרפיה של מרטין בראסאטגי, באתר restaurant-ranking.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  מסעדת מרטין בראסאטגי במקום ה-37 במשאל המסעדות הטובות בעולם לשנת 2006
2. ↑  מסעדת מרטין בראסאטגי במקום ה-27 במשאל המסעדות הטובות בעולם לשנת 2007
3. ↑  מסעדת מרטין בראסאטגי במקום ה-29 במשאל המסעדות הטובות בעולם לשנת 2008
4. ↑  מסעדת מרטין בראסאטגי במקום ה-33 במשאל המסעדות הטובות בעולם לשנת 2010
5. ↑  מסעדת מרטין בראסאטגי במקום ה-29 במשאל המסעדות הטובות בעולם לשנת 2011

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1247418
* BnF: cb15606080t (data)
* ISNI: 0000 0000 0478 435X
* LCCN: no2013118224
* SUDOC: 16651456X
* VIAF: 20003738
* WorldCat: lccn-no2013118224

 |
**טרי אדוארד ברנסטאד** (באנגלית: **Terry Edward Branstad**; נולד ב-17 בנובמבר 1946) הוא פוליטיקאי אמריקאי ממוצא יהודי, חבר המפלגה הרפובליקנית שכיהן כשגריר ארצות הברית בסין. קודם לכן כיהן כמושל איווה בשנים 2011–2017 ובשנים 1983–1999.

קורות חיים
----------

ברנסטאד נולד בעיירה לילנד שבצפון מדינת איווה, בנם של אדוארד ארנולד ברנסטאד וריטה לבית גרלנד. אמו הייתה יהודייה בעוד שאביו היה ממוצא נורווגי לותרני. ברנסטאד עצמו גדל כנוצרי לותרני. הוא סיים תואר ראשון באוניברסיטת איווה ותואר ראשון (JD) במשפטים באוניברסיטת דרייק בדה מוין, ולאחר מכן שירת בצבא ארצות הברית בשנים 1969–1971 כשוטר צבאי.

ב-1973 נבחר לשרת בבית הנבחרים המדינתי של איווה, וכיהן בתפקיד עד שנבחר לסגן מושל המדינה ב-1978. בתום 4 שנות כהונה כסגן המושל, נבחר למושל ב-1982. משם המשיך ונבחר לשלוש כהונות רצופות עד 1999. ברנסטאד לא התמודד לכהונה חמישית רצופה, ופרש זמנית מן החיים הפוליטיים.

תחילה עבד במספר פירמות בשוק הפרטי ובשנים 2003–2009 כיהן כנשיא אוניברסיטת דה מוין.

ב-2010 התמודד שוב למשרת המושל בהצלחה, לאחר שזכה להתנגדות מצד אגף "תנועת מסיבת התה" במפלגתו במהלך הפריימריז, ולבסוף גבר על המושל הדמוקרטי המכהן, צ'ט קולבר, ברוב של 52.9% וחזר לשרת בכהונה חמישית. ב-2014 נבחר לכהונה שישית, והפך בדצמבר 2015 למושל שכיהן בשנים הרבות ביותר בהיסטוריה האמריקאית (כאשר עקף את שיאו של ג'ורג' קלינטון מניו יורק, שכיהן במשך 21 שנים).

הוא נבחר על ידי נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ לכהן כשגריר ארצות הברית בסין וב-22 במאי 2017 אושר על ידי הסנאט ברוב של 13–82. ב-4 באוקטובר 2020 סיים את כהונתו בבייג'ינג.

ברנסטאד נשוי לכריסטין, ולזוג שלושה ילדים ונכדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרי ברנסטאד** בוויקישיתוף
* טרי ברנסטאד, ברשת החברתית פייסבוק
* טרי ברנסטאד, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* טרי ברנסטאד, באתר מושל איווה

הערות שוליים
------------

1. ↑  טרי ברנסטאד, באתר אגודת המושלים הלאומית

| מושלי איווה איווהאיווה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אנסל בריגס • סטיבן המפסטד • ג'יימס גריימס • רלף לאו • סמואל ג'. קירקווד • ויליאם סטון • סמואל מריל • סיירוס קרפנטר • סמואל ג'. קירקווד • ג'ושוע ניובולד • ג'ון גיר • ביורן שרמן • ויליאם לאראבי • הוראס בויס • פרנק ג'קסון • פרנסיס דרייק • לסלי מורטייר שו • אלברט קאמינס • וורן גרסט • בריל קרול • ג'ורג' קלארק • ויליאם הרדינג • נייתן קנדל • ג'ון האמיל • דן טרנר • קלייד הרינג • נלסון קראשל • ג'ורג' וילסון • בורק היקנלופר • רוברט בלו • ויליאם בירדסלי • ליאו אלתון • ליאו הויג • הרשל לאבלס • נורמן ארבי • הרולד יוז • רוברט פולטון • רוברט ריי • טרי ברנסטאד • טום וילסאק • צ'ט קולבר • טרי ברנסטאד • קים ריינולדס |  |

 |


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1177150638
* ISNI: 0000 0000 2371 922X
* LCCN: n84041706
* NARA: 10568302
* VIAF: 72788093
* WorldCat: lccn-n84041706

 |
**פיצה נפוליטנה** (באיטלקית: **pizza napoletana**) היא סוג של פיצה העשויה מעגבניות ומגבינת מוצרלה. את הגרסה האיטלקית הקלאסית מכינים מעגבניות סן מרזנו, זן הצומח בקרבת הר וזוב, וממוצרלה "די בופלה קאמפנה", גבינת מוצרלה העשויה מחלב תאו מים הגדל במחוז קמפניה. אופן הכנת הפיצה נפוליטנה מוכר כחלק ממורשת תרבותית בלתי מוחשית של איטליה.

תיאור מורחב
-----------

לפי האיגוד המשמר את אופן הכנת הפיצה נפוליטנה הקלאסית (ssociazione Verace Pizza Napoletana), את בצק הפיצה יש להכין מקמח חיטה (מסוג 0 או 00, או משילוב של שניהם), שמרים נפוליטניים טבעים או שמרי בירה, מלח ומים. כדי להשיג בצק מאיכות טובה יותר על הקמח להיות עשיר בחלבונים. את הבצק יש ללוש בידיים או במערבל הנע במהירות איטית. לאחר לישת הבצק יש לרדד אותו באופן ידני לעובי של כ-3 מילימטרים, ללא סיוע של ציוד מכני כלשהו. את הפיצה אופים בתנור למשך זמן של דקה עד דקה וחצי בחום של 485 מעלות. כאשר הפיצה מוכנה הבצק צריך להיות רך, אלסטי, עדין וריחני.

### גרסאות אחרות

ישנן גרסאות רבות אחרות למנה, המפורסמת ביותר מהן היא ה"פיצה מרגריטה". היא עשויה מאותם חומרים ונאפית באותו אופן, אלא שמוסיפים לה בזיליקום, שמן זית ולעיתים גם גבינת פרמזן מגורדת מעל. גרסה אחרת היא ה"פיצה מרינרה", לה מוסיפים שום, אורגנו ושמן זית טהור. הפיצה נפוליטנה זכתה להגנת כינוי מקור מבוקר באירופה.

ראו גם
------

* פיצה רומאית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיצה נפוליטנה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  France-Presse, Agence (2017-12-07). "Naples' pizza twirling wins Unesco 'intangible' status". *The Guardian* (באנגלית בריטית). נבדק ב-2020-07-14.
2. ↑  Selezione geografica, web.archive.org, ‏2005-02-18
3. ↑  AVPN - The True Neapolitan Pizza Association, AVPN (באנגלית)
**יונאס גלווידיס-ביקאוסקאס** (בליטאית: **Jonas Galvydis-Bykauskas**;‏ 15 בדצמבר 1864 – 16 ביולי 1943) היה גנרל ליטאי אשר שימש לזמן קצר כמפקד צבא ליטא.

ביוגרפיה
--------

גלווידיס-ביקאוסקאס למד יערנות והחל לעבוד כיערן לפני שב-1885 התגייס לצבא האימפריה הרוסית. הוא לחם במלחמת רוסיה-יפן, ועם פרוץ מלחמת העולם הראשונה כבר היה פולקובניק ומפקד גדוד. ב-1916 הוא נפצע בקרב ליד לודז' ונפל בשבי הגרמנים. הוא שוחרר ב-1918 עם סיום המלחמה בין הגרמנים לרוסים. בינתיים, הכריזה ליטא על עצמאות, וגלווידיס-ביקאוסקאס התגייס לצבא ליטא הטרי. הוא לחם כנגד הצבא האדום ופיקד על הגנת העיר וילנה. לאחר המלחמה הכין תוכנית לגיבוש הצבא הליטאי. בתחילת 1919 הוא מונה למפקד בית הספר הצבאי הליטאי. הוא פיקח על חינוך המחזור הראשון של קצינים ליטאים. ב-29 באוגוסט 1919 הוא מונה למפקד העיר קובנה. באוקטובר של אותה שנה הוא הועלה לדרגת גנרולס לייטננטס, והפך בכך לאחד הגנרלים הראשונים של הצבא הליטאי.

בינואר 1920 הוא מונה למפקד הבריגדה ה-3. ב-14 ביוני של אותה שנה, התפטר סילבסטראס ז'וקאוסקאס מתפקיד מפקד הצבא, וגלווידיס-ביקאוסקאס מונה לממלא מקומו באופן זמני. במקביל לקריירה הצבאית שלו, הוא החל לטפח קריירה פוליטית. הוא הצטרף למפלגת "איגוד האיכרים הליטאי" שהסתפחה לגוש המפלגות "המפלגה הנוצרית-הדמוקרטית". ב-7 ביולי הוא נבחר לסיימאס (הפרלמנט הליטאי), ולפיכך העביר את תפקיד מפקד הצבא לקונסטנטינאס ז'וקאס. ב-1 בפברואר 1921 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-3, ופיקד עליה במהלך המלחמה כנגד הפולנים. ב-8 במרץ 1922 הוא מונה למפקד בית הספר הצבאי. ב-18 בדצמבר של אותה שנה הסתיימה הכהונה שלו כחבר הסיימאס. באוגוסט 1926 הוא פרש מהצבא בדרגת גנרולס.

ב-21 בספטמבר 1940 נעצר גלווידיס-ביקאוסקאס בידי הסובייטים שכבשו את ליטא. הוא נכלא בקובנה ונידון לעבודות פרך. ביוני 1941, עם התקרבות הוורמאכט לליטא, התמרדו הליטאים כנגד הסובייטים ושיחררו את האסירים הפוליטיים. גלווידיס-ביקאוסקאס המשיך להתגורר בקובנה עד מותו ב-16 ביולי 1943.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יונאס גלווידיס-ביקאוסקאס** בוויקישיתוף
* יונאס גלווידיס-ביקאוסקאס באנציקלופדיה הליטאית האוניברסלית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 9007154260759524480007
* WorldCat (עם VIAF): 9007154260759524480007

 |
בהתאם לתקנות, גברים מתאספים על החוף של Vágur, באי Suðuroy, שהוא האי הדרומי ביותר של איי פארו,
על מנת להרוג את הלווייתנאים. התמונה היא מ-28 ביוני 2004
הים אחרי הצייד. אדום מדם
**ציד לווייתנאים** מתקיים ב**איי פארו** כבר כאלף שנים, מאז המאה העשירית. האירוע מוסדר על ידי רשויות השלטון באיי פארו, אך לא על ידי הוועדה הבינלאומית לציד לווייתנים, בשל חילוקי דעות בנוגע לסמכותה.

כ-800 לווייתנים מסוג נתב גדול-סנפיר ניצודים במצטבר מדי שנה, במספר חופים ובמועדים שונים. הצייד מתקיים בעיקר במהלך הקיץ. האירוע, הנקרא בפארואזית "Grindadráp", אינו נושא אופי מסחרי. הוא מאורגן באופן קהילתי, המאפשר לכל אחד ליטול בו חלק. הציידים מקיפים תחילה את הלווייתנים עם סירותיהם בחצי גורן. הם מכוונים את הלווייתן המוביל אל החוף, לעיתים תוך שמכים בסירות על מנת לשבש את סונאר הלווייתנים, והלהקה כולה מגיעה לבסוף אל אזור החוף.

עם השנים שינו הציידים את חלק משיטות הצייד במטרה להפחית כמה שניתן את סבל הלווייתנים.

על פי רשויות איי פארו, פעילות ציד הלווייתנאים בחוף קיימת מזה מאות שנים. התיעוד הראשון של הציד היה בשנת 1584 והרישום נמשך באופן מסודר עד היום. הציד מתרחש בין יולי לספטמבר, ועונת השיא היא לרוב באוגוסט. לדברי הרשויות, הציד נועד לספק אוכל לתושבי האי. על אף שרוב הבשר והשומן מתחלק כבר בין המשתתפים באירוע, ניתן למצוא בשר לווייתן בחנויות האי במהלך השנה.

תושבי איי פארו רואים בציד חלק חשוב מהתרבות ומההיסטוריה שלהם, ואף צורך כלכלי. פעילים למען זכויות בעלי חיים מבקרים את הציד בטענה שהוא אכזרי ומיותר.

מספר הלווייתנים הניצודים מדי שנה, בתכלת מספר הלווייתנים הניצודים באיי פארו.
למרות הביקורת הקשה המופנית כנגד התושבים הציד נמשך והתושבים טוענים שציד הלווייתנים הוא הרבה יותר הומני מכל שחיטה של בעל חיים אחר, אשר בילה את חייו, במרבית המקרים מאחורי גדר ואף נוצל לתעשיית החלב או הביצים בטרם נשחט. לעומת זאת, לתפיסתם, הלוויתן הספיק לחיות במשך כל שנותיו באוקיינוס הפתוח ורק בדקות חייו האחרונות הובהל בכיוון החוף במטרה להישחט.

נתוני צד לווייתנים| תקופה | עדרים | לווייתנים | סקיננא |
| --- | --- | --- | --- |
| 1709-1950 | 1,195 | 178,259 | 1,360,160 |
| 1951-1960 | 122 | 18,772 | 99,102 |
| 1961-1970 | 130 | 15,784 | 79,588 |
| 1971-1980 | 85 | 11,311 | 69,026 |
| 1981-1990 | 176 | 18,806 | 108,714 |
| 1991-2000 | 101 | 9,212 | 66,284 |
| 2001 | 11 | 918 | 7,447 |
| 2002 | 10 | 626 | 4,263 |
| 2003 | 5 | 503 | 3,968 |
| 2004 | 9 | 1,010 | 8,276 |
| 2005 | 6 | 302 | 2,194 |
| 2006 | 11 | 856 | 6,615 |
| 2007 | 10 | 633 | 5,522 |
| 2008 | 0 | 0 | 0 |
| 2009 | 3 | 310 | 2,974 |
| 2010 | 16 | 1,107 | 8,008 |
| 2011 | 10 | 726 | 4,682 |
| 2012 | 12 | 716 | 4,961 |
| 2013 | 11 | 1,104 | 8,302 |
| 2014 | 2 | 48 | 341 |
| 2015 | 7 | 501 | 3,559 |
| 2016 | 5 | 295 | 2,115 |
| 2017 | 19 | 1,203 | 9,396.5 |
| 2018 | 10 | 624 | 4,675 |
| 2019 | 12 | 682 | 5,294 |
| 2020 | 4 | 530 | 4,120 |
| 2021 |  | 615ב |  |
| א. סקיננ הוא מדד דני עתיק השווה ל-38 ק"ג

בשר לוויתן ועוד 34 ק"ג שומן לוויתן (סך הכל
72 ק"ג)
ב. בשנה זאת ניצודו גם 1,428 דולפינים. |

ראו גם
------

* ציד לווייתנאים
* זכויות בעלי חיים

הערות שוליים
------------

1. ↑  הים נצבע באדום: יותר מ-1,400 דולפינים ניצודו באיי פארו, באתר ynet, 16 בספטמבר 2021

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ציד לווייתנאים באיי פארו** בוויקישיתוף
* כתבת ביקורת על האירוע באתר Sea Shepherd
* תמונות של מהלך ציד הלווייתנים (זהירות, תמונות קשות!)
**אהוד (אודי) אשש** (נולד ב-22 במרץ 1963) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הבלם בבית"ר ירושלים.

קריירה
------

אשש נולד וגדל בשכונת קריית היובל בירושלים. בילדותו שיחק כדורגל בשכונה והגיע למחלקת הנוער של בית"ר ירושלים בתור חלוץ, לאחר מכן ההיסב אותו המאמן דוד דוידוף לעמדת הבלם, בה הוא שיחק לאחר מכן כל הקריירה. לקבוצה הבוגרת העלה אותו אריה רדלר ביחד עם שחקני הנוער שהיוו את השלד לקבוצה שהגיעה להישגים רבים בשנות ה-80, וביניהם אלי אוחנה, אבי כהן, משה בן הרוש וסמי מלכה. אשש עלה לקבוצת הבוגרים רשמית בעונת 1982/1983 ונטל חלק חשוב בהשארות הקבוצה בליגה באותה עונה.

אשש היה שותף לגביעי המדינה בהן זכתה בקבוצה בעונות 1984/1985 ו-1985/1986, ולאליפות הראשונה בתולדות המועדון בעונת 1986/1987. בנוסף, היה אשש מנהיג ההגנה של בית"ר ירושלים בעונת הזכייה בגביע המדינה של 1988/1989 ואף שימש תקופה קצרה כקפטן הקבוצה.

בינואר 1991 (אמצע עונת 1990/1991) התגלתה אצל אשש פריצת דיסק בגב, ועקב כך הוא פרש ממשחק פעיל כשהוא בן 28 בלבד.

אשש היה ידוע בזכות משחקו הקשוח וחסר הפשרות על המגרש, כאשר מקרה אחד בו תפס במבושיו של רוני לוי על כר הדשא, זכור במיוחד אצל צופי הכדורגל.

אשש שיחק 9 עונות בבית"ר ירושלים, ורשם לזכותו 214 הופעות ושער אחד.

חיים אישיים
-----------

לאחר פרישתו מכדורגל חזר בתשובה והצטרף לכולל. נשוי ואב לשישה.

תארים
-----

בית"ר ירושלים
* אליפות (1): 1986/1987
* גביעי מדינה (3): 1984/1985, 1985/1986, 1988/1989
* אלוף האלופים (1): 1985/1986
* גביע ליליאן (1): 1984/1985

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* אשר גולדברג‏, "לא הרמתי יד על רוני לוי, פשוט תפסתי לו את האשכים", באתר וואלה!‏, 24 בפברואר 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  רון עמיקם, מאיר גבאי, רוני דיאון, **אני אוהב אותך בית"ר - תולדות בית"ר ירושלים**, פרק שמיני, אודי אשש, עמוד 141, הוצאת Media41LTD
2. ↑  עמית פוני‏, מיוחד ליום כיפור: הרב אודי אשש מוסר ד"ש, באתר וואלה!‏, 23 בספטמבר 2004
3. ↑  רון עמיקם, 17 המופלאים, באתר nrg‏, 24 באוקטובר 2008
**אנדרו וילסון** (באנגלית: **Andrew Wilson**;‏ 1780 – 27 בנובמבר 1848) היה צייר נוף סקוטי.

ביוגרפיה
--------

נולד באדינבורו, למשפחה יעקובית ותיקה. אביו היה ארצ'יבלד וילסון, ואמו אליזבת שילדס. כשהיה צעיר למדי החל ללמוד אמנות אצל אלכסנדר נסמית', ולאחר מכן, בגיל שבע עשרה, נסע ללונדון, שם עבד זמן מה בבתי הספר של האקדמיה המלכותית. הוא נסע לאיטליה בשנת 1800, וחזר לשם לסיורים נוספים, ולמד את המאסטרים הגדולים. הוא גם ערך סקיצות רבות, בעיקר של האדריכלות בשכונות רומא ונאפולי.

וילסון חזר ללונדון ב-1803. הוא ראה את היתרון בייבוא תמונות מהמאסטרים הישנים, וחזר לאיטליה. הוא הגיע לג'נובה, שם השתקע בחסות הקונסול האמריקני ונבחר כחבר באקדמיה הליגורית. כחבר בחברה ההיא הוא נכח כשנפוליאון בונפרטה ביקר בתערוכתה, והתפעל מתמונתו של וילסון. ב-1805 חזר דרך גרמניה ללונדון עם התמונות (מעל חמישים במספר) שרכש. ביניהם היו "הנחש" של רובנס (בגלריה הלאומית של לונדון) והערצת המאגי (בגלריה הלאומית של סקוטלנד) של ג'קופו בסאנו.

אנדרו וילסון, נוף, 1823
בשנת 1808 נשא לאישה את רייצ'ל קר, בתו של ויליאם קר, והייתה לו משפחה של ארבעה בנים ושלוש בנות. הבן הבכור היה צ'ארלס הית' וילסון.

וילסון השתקע בלונדון, צייר הרבה בצבעי מים, היה אחד מהחברים המקוריים של אגודת הציירים (1808), ושימש לתקופה מסוימת בתפקיד המורה לציור בקולג' הצבאי המלכותי. הוא מונה ב-1818 למאסטר של האקדמיה לנאמנים, עבר לאדינבורו, שם תלמידיו כללו את רוברט סקוט לאודר, ויליאם סימסון ודייוויד אוקטביוס היל. בהיותו בלונדון תרם לאקדמיה המלכותית, ובאדינבורו תמך במוסד המלכותי, שהוא היה מנהלו וגם חבר שותף לאמן.

בשנת 1826 הוא קיבל 100 ליש"ט מפיטר ספאלדינג דרך "קרן ספאלדינג", כאות הוקרה על כך שהוא עיצב מחדש את החלק של גני קווין סטריט באדינבורו מול ביתו של ספאלדינג כעשור קודם לכן. סכום זה שווה בסביבות 8,000 פאונד במונחים נוכחיים.

עם הכסף הזה, בשנת 1826, הוא לקח את אשתו ומשפחתו לאיטליה. הוא נסע דרומה, ובמשך עשרים השנים שלאחר מכן חי ברומא, פירנצה וגנואה. במהלך תקופה זו ייעץ בענייני אמנות, אסף תמונות עבור לורד הופטון, לורד פמברוק, סר רוברט פיל ואחרים, והיה חלק חשוב בעבודות שסייעו מאוחר יותר בהקמת הגלריה הלאומית של סקוטלנד. הוא גם צייר הרבה בשמן ובצבעי מים.

ב-1847, לאחר שעזב את משפחתו באיטליה, הוא ביקר שוב בסקוטלנד, אך ערב חזרתו, הוא מת באדינבורו ב-27 בנובמבר 1848.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Wilson, Andrew (1780-1848)". Dictionary of National Biography. London: Smith, Elder & Co. 1885–1900.
2. ↑  Lee, Sidney, ed. (1900). "Wilson, Andrew (1780-1848)". Dictionary of National Biography. Vol. 62. London: Smith, Elder & Co.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1266201416
* ISNI: 0000 0000 6709 1593
* LCCN: no2009042533
* RKD: 84823
* SNAC: w6dr2sqt
* TePapa: 2468
* ULAN: 500029436
* VcBA: 495/339543
* VIAF: 83614309
* WorldCat: lccn-no2009042533

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אנדרו וילסון (צייר)"**.
מכונת גלטון, כפי שצוירה על ידי פרנסיס גלטון
**תיבת גלטון** היא מכשיר שהומצא על ידי פרנסיס גולטון כדי להדגים את משפט הגבול המרכזי, ובפרט להדגים כיצד ההתפלגות הבינומית שואפת להתפלגות הנורמלית כאשר הפרמטר n (מספר ההטלות בבינומי) גדל. המכונה מורכבת מלוח אנכי ובו שורות מופרדות של סיכות. כדורים נזרקים מלמעלה, ומקפצים לשמאל ולימין כאשר הם נתקלים בסיכות. לבסוף, הם נאספים לתוך מיכלים, כאשר כל מיכל הוא ברוחב של כדור אחד. הגובה של עמודות הכדורים בתאים מקרב עקומה פעמונית. משולש פסקל מתאר את מספר המסלולים האפשריים כדי להגיע לכל מיכל דרך הסיכות.

התפלגות הכדורים
---------------

העתק פעיל של המכונה (מודל מעט שונה)
אם כדור קופץ ימינה k פעמים בדרכו למטה (ושמאלה בסיכות הנותרות) הוא מסיים את המסלול במיכל ה-k משמאל. נניח ש-n הוא מספר שורות הסיכות במכונה, מספר המסלולים למיכל ה-k נתון על ידי המקדם הבינומי {\displaystyle {n \choose k}}. אם ההסתברות לקפוץ ימינה מעל סיכה היא p (ששווה בערך ל-0.5 במכונה חסרת הטיה) ההסתברות של כדור לסיים את המסלול בתא ה-k שווה {\displaystyle {n \choose k}p^{k}(1-p)^{n-k}}.
זאת פונקציית ההסתברות של ההתפלגות הבינומית. לפי משפט הגבול המרכזי, ההתפלגות הבינומית מתקרבת להתפלגות הנורמלית כאשר n, מספר שורות הסיכות במכונה, גדול.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תיבת גלטון** בוויקישיתוף
* תיבת גלטון, באתר MathWorld (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7531491-5

 |
**כביש אירופי מספר 45** (בשוודית: **Europaväg 45**, בגרמנית: **Europastraße 45**, איטלקית: **Strada europea E45**) הוא כביש בינלאומי השייך לרשת הכבישים **E** שבאירופה. קצהו הצפוני ממוקם בכפר הלאפי קרסואנדו (בפינית: קַארֶסוּבָנְטוֹ) שאותו חולקות ביניהן פינלנד ושוודיה, היישוב הצפוני ביותר בשוודיה; וקצהו הדרומי הוא העיירה ג'לה שבסיציליה. בדרכו חוצה הכביש חמש מדינות, ועובר בערים:

* שוודיהשוודיהאסטרסונד
* שוודיהשוודיהמורה
* שוודיהשוודיהטרולהטן
* שוודיהשוודיהגטבורג
* דנמרקדנמרקפרדריקסהאון (מעבורת מגטבורג חוצה את מצר קטגט)
* דנמרקדנמרקאולבורג
* דנמרקדנמרקאורהוס
* גרמניהגרמניהפלנסבורג
* גרמניהגרמניההמבורג
* גרמניהגרמניההנובר
* גרמניהגרמניהקאסל
* גרמניהגרמניהנירנברג
* גרמניהגרמניהמינכן
* אוסטריהאוסטריהאינסברוק
* איטליהאיטליהבולצנו
* איטליהאיטליהורונה
* איטליהאיטליהבולוניה
* איטליהאיטליהנאפולי
* איטליהאיטליהמסינה (מעבורת מווילה סן ג'ובאני חוצה את מצר מסינה).

E45 הוא הכביש האורכי (צפון–דרום) הארוך ביבשת אירופה, והכביש הארוך ביותר בשוודיה. החלק השוודי של הכביש, באורך 1,690 ק"מ, הצטרף למִספּוּר הטראנס-אירופי רק ב-2006, והחלפת השילוט לאורכו הסתיימה כעבור כשנה, ועלתה כ-20 מיליון קרונות. הקטע שבין המבורג ופרדריקסהאוון קיבל את הסימון ב-1992 (עד אז הוא היה E3, דרך שלמעשה הגיעה עד ליסבון). רובו של הכביש בשוודיה הוא כביש רגיל, שרוחבו אינו עולה על שמונה מטרים, והוא חולף בעיקר בשממת-יער שבה כפרים אחדים ומספר ערים קטנות. בדנמרק הכביש הוא כביש מהיר רב-נתיבי, והוא ממשיך כך בחלקו הגדול על פני יתר הארצות (שישה אוטובאנים שונים בגרמניה, שניים באוסטריה וכתריסר אוטוסטרדות באיטליה).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **E45** בוויקישיתוף
**קהת שור** (כ"א באדר א' תרע"ט, 21 בפברואר 1919 – כ"ז באלול תשל"ב, 6 בספטמבר 1972) היה מאמן קליעה ישראלי וחבר משלחת ישראל באולימפיאדת מינכן (1972), מקורבנות טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן.

ביוגרפיה
--------

קהת שור נולד ברומניה לאלקה ומיכאל, החל לעסוק בקליעה כבר בגיל צעיר, הפך למומחה והיה לאלוף רומניה מספר פעמים. אימן את נבחרת רומניה במספר אולימפיאדות. במהלך מלחמת העולם השנייה ערך פשיטות אל תוך ערים רומניות להציל יהודים שהסתתרו שם. בספטמבר 1963 עלה לישראל והשתקע בנווה שרת שבתל אביב ביחד עם אשתו שרה ובתם מיכל. עבד במשרד החינוך ובמקביל הצטרף לקבוצת הקליעה של הפועל תל אביב, ובמהרה מונה למאמן הלאומי שאימן צלפים צעירים ישראלים וכן את משלחת נבחרת ישראל למשחקים האסיאתיים בבנגקוק ולאולימפיאדת מינכן.

ב-5 בספטמבר 1972 פרצו טרוריסטים ערביים, חברי ארגון "ספטמבר השחור", לחדרו בכפר האולימפי, רצחו את משה ויינברג ויוסף רומנו, ולקחו תשעה מחברי משלחת ישראל, ושור בתוכם, כבני ערובה. שור נראה פעם אחת בלבד בזמן שהיה חטוף, לבוש חולצה צהובה, כשידיו כפותות מלפנים, עומד מאחורי אנדרי שפיצר שניהל משא ומתן עם המשטרה הגרמנית. זו הייתה הפעם האחרונה שרוב האנשים ראו אותם בחיים. לבקשת החוטפים הם והחטופים הועברו לנמל תעופה שמשם תוכנן להעלות אותם למטוס ולטוס למדינה ערבית. בנמל התעופה החל ניסיון חילוץ כושל של הצבא הגרמני, שבמהלכו המחבלים רצחו ביריות וברימונים את כל בני הערובה, בהם שור, שהיה במסוק המערבי. 

שור, בן 53 במותו, השאיר אחריו אישה ובת. גופתו הוטסה לישראל והוא נקבר לצד עמיצור שפירא, אנדרי שפיצר, אליעזר חלפין ומארק סלבין בבית העלמין קריית שאול שבתל אביב.

ב-2004 בתו, מיכל שחר, הדליקה משואה ביום העצמאות ה-56 למדינת ישראל.

בסרט "מינכן" בבימויו של סטיבן ספילברג, המציג את סיפורם של סוכני "המוסד" הישראליים שחיסלו את המחבלים המעורבים בתכנון טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן שיחק דייוויד פלדמן את דמותו של קהת שור.

קישורים חיצוניים
----------------

* קהת שור, באתר olympedia.org
* דף לזכר קהת שור, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
* מידע על קהת שור (באנגלית)
* קהת שור, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  קהת שור באתר GRAVEZ
2. ↑  דף השחקן באתר IMDb

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1266442324
* VIAF: 2410166172268490800001
* WorldCat (עם VIAF): 2410166172268490800001

 |
באלגברה, **נוסחאות ויאטה**, הקרויות על שם המתמטיקאי הצרפתי פרנסואה וייט הן נוסחאות המקשרות בין מקדמי פולינומים לבין שורשיהם בשדות סגורים אלגברית כמו המרוכבים.

עבור פולינום מהצורה {\displaystyle p(x)=a\_{n}x^{n}+a\_{n-1}x^{n-1}+\cdots +a\_{1}x+a\_{0}}, עם שורשים {\displaystyle x\_{1},\ldots ,x\_{n}}, כולל שורשים כפולים, מתקיים:

{\displaystyle {\begin{cases}x\_{1}+x\_{2}+\cdots +x\_{n-1}+x\_{n}=-{\dfrac {a\_{n-1}}{a\_{n}}}\\(x\_{1}x\_{2}+x\_{1}x\_{3}+\cdots +x\_{1}x\_{n})+(x\_{2}x\_{3}+x\_{2}x\_{4}+\cdots +x\_{2}x\_{n})+\cdots +x\_{n-1}x\_{n}={\dfrac {a\_{n-2}}{a\_{n}}}\\(x\_{1}x\_{2}x\_{3}+x\_{1}x\_{2}x\_{4}+\cdots +x\_{1}x\_{2}x\_{n})+(x\_{1}x\_{3}x\_{4}+x\_{1}x\_{3}x\_{5}+\cdots +x\_{1}x\_{3}x\_{n})+\cdots +(x\_{2}x\_{3}x\_{4}+x\_{2}x\_{3}x\_{5}+\cdots +x\_{2}x\_{n-1}x\_{n})+\cdots +x\_{n-2}x\_{n-1}x\_{n}=-{\dfrac {a\_{n-3}}{a\_{n}}}\\\vdots \\x\_{1}x\_{2}\cdots x\_{n}=(-1)^{n}{\dfrac {a\_{0}}{a\_{n}}}\end{cases}}}
הנוסחה לכל אחד ואחד היא:

{\displaystyle \sum \limits \_{1\leq i\_{1}<i\_{2}<\cdots <i\_{k}\leq n}^{n}x\_{i\_{1}}x\_{i\_{2}}\cdots x\_{i\_{k}}=(-1)^{k}{\frac {a\_{n-k}}{a\_{n}}}}
לדוגמה, מתקיים:

{\displaystyle \sum \limits \_{j=1}^{n}x\_{j}=-{\frac {a\_{n-1}}{a\_{n}}}\quad ,\quad \prod \limits \_{j=1}^{n}x\_{j}=(-1)^{n}{\frac {a\_{0}}{a\_{n}}}}
בפרט, עבור משוואה ממעלה שנייה {\displaystyle p(x)=ax^{2}+bx+c} מתקיים:

{\displaystyle x\_{1}+x\_{2}=-{\frac {b}{a}}\ ,\ x\_{1}x\_{2}={\frac {c}{a}}}
מאחר שעבור כל מטריצה, הערכים העצמיים שלה הם שורשי הפולינום האופייני, לפי נוסחאות ויאטה מתקיימים גם הקשרים הבאים:

{\displaystyle \sum \limits \_{j=1}^{n}x\_{j}={\rm {tr}}(A)\quad ,\quad \prod \limits \_{j=1}^{n}x\_{j}=\det(A)}
כאשר A היא המטריצה ו-{\displaystyle x\_{j}} הם הערכים העצמיים שלה. זאת כיוון שהמקדם החופשי בפולינום האופייני הוא הדטרמיננטה, המקדם של החזקה המקסימלית הוא 1 והמקדם של החזקה הבאה הוא מינוס העקבה של המטריצה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיספר ספר לימוד בוויקיספר: **נוסחאות ויאטה** |

* נוסחאות ויאטה, באתר MathWorld (באנגלית)
**קווי-גון ג'ין (Qui-Gon Jinn)** הוא דמות בדיונית בעולם מלחמת הכוכבים.
חי בין השנים 92-32 BBY. ג'דיי מאסטר, שיחק תפקיד מרכזי בעלילת "מלחמת הכוכבים: אימת הפנטום". קווי-גון גין הוא תלמידו של הרוזן דוקו, המורה והמנטור של אובי-וואן קנובי, ומופיע בעוד יצירות ביקום "מלחמת הכוכבים". שמו קווי-גון הוא כנראה נגזרת מהמילה הסינית "קויג'ונג'", אשר היא טכניקה של נשימה נכונה. השם "ג'ין" הוא נגזרת מהמילה היפנית "ג'ן" שפרושה סובלנות והיא אחת מאמות הסיפים של אומנות הקרב בושידו.

בסדרת סרטי מלחמת הכוכבים מופיע קווי-גון לראשונה בסרט "אימת הפנטום" (פרק 1) כאשר הוא יוצא יחד עם תלמידו אובי-וואן לפתור סכסוך בין פדרציית הסחר לכוכב נאבו. השניים מותקפים בידי אנשי הפדרציה ואחרי שהם מסייעים למלכת נאבו, פאדמה אמאדלה, לברוח מהכוכב ומאנשי פדרציית הסחר, הם נוחתים נחיתת אונס על כוכב הלכת טטואין, שם הם מגלים את אנאקין סקייווקר. אנאקין, ילד קטן בן 10, מתגלה כעילוי יוצא דופן שהכוח חזק עמו במידה חסרת תקדים. בעקבות בדיקת
המידי-כלוריאנים ומעלליו של אנאקין, קווי-גון האמין שאנאקין הוא ה"נבחר" שיביא את האיזון לכוח, כפי שנחזה בנבואה העתיקה. במהלך חזרתם של קווי-גון, אובי-וואן, פאדמה ואנאקין לנאבו הם מותקפים על ידי דארת' מול (Darth Maul), אביר סית' וחניכו של דארת' סידיוס. קווי-גון נהרג בידי מול ומול נהרג בידי קנובי. על ערש דווי, משביע קווי-גון את תלמידו, אובי-וואן, לאמן את אנאקין בדרכי הכוח ולהפכו לאביר ג'דיי. אובי-וואן מקבל על עצמו את המשימה ומאמן את אנאקין, למרות הסתייגותו של יודה מהעניין, שכן יודה חש באנאקין פחד רב וסכנה גדולה עוד יותר.

לאחר מותו למד ליצור קשר עם החיים ובפרט עם יודה, שלימד את אובי-וואן קנובי כיצד לתקשר איתו.

קווי גון ג'ין והכוח החי
-----------------------

קווי-גון הוא מאסטר ג'דיי מכובד ונערץ אם כי הרבה פעמים נחשב לנטע קצת זר. קווי-גון למד כל הזמן על החיות של הכוח בניגוד למאסטרים אחרים שלרוב מאבדים עצמם במדיטציה של ה"הכוח המאחד". קווי-גון פשוט חי את הרגע ודוגל בפילוסופיה של "תרגיש, אל תחשוב, תשתמש באינסטינקטים שלך".

תפיסה על חושית של העתיד היא יכולת אשר מגיעה ממדיטציה של"הכוח המאחד". קווי-גון מעודד את אובי-וואן להתרכז ברגע (בכוח החי) במקום להתבונן בעתיד (הכוח המאחד). ה"כוח החי" עוזר יותר להשתמש ברגשות להגשמת המטרה בעוד ש"הכוח המאחד" מגביל את השימוש ברגש.

קווי-גון מתמקד על ה"כוח החי" הנבדל מזרמים המקבילים של מסדר הג'דיי, הגישה האורתודוקסית במסדר היא האיחוד סביב ה"כוח המאוחד". ה"כוח החי" מקדם הכרה קבועה של המודעות על ההווה, מכיוון שההווה הוא זה אשר מעצב את העתיד. האמונה שלו בזה מצדיקה את ההתנהגותו של קווי גון במשימותיו. רגישות ל"כוח החי" מניעה אותו לעשות החלטות שאולי ג'דיי שיגרתי יותר לא היה עושה. בגלל דעותיו המוזרות של קווי-גון הוא לא יושב במועצת הג'דיי.

בסדרה "מלחמת הכוכבים-מלחמות המשובטים" הרוח של קווי-גון דיברה עם מאסטר יודה והכירה לו את הכוכב "דגובה" בו יודה יתגורר בעתיד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קווי-גון ג'ין** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קווי-גון ג'ין
* קווי-גון ג'ין בווּקיפדיה, פרויקט ויקיה על סרטי מלחמת הכוכבים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2019134077
* WorldCat (עם LCCN): no2019-134077

 |