recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**פרדיננד נאימנה** (נולד ב-15 ביולי 1950) הוא היסטוריון ופוליטיקאי רואנדי, שהורשע על ידי בית הדין הפלילי הבינלאומי לרואנדה בהסתה לרצח עם ובפשעים כנגד האנושות במהלך רצח העם ברואנדה.

בשנת 1974 סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטה הלאומית של רואנדה בבוטרה. בשנת 1977 סיים תואר שני בהיסטוריה באוניברסיטת לבל שבקנדה. בשנת 1984 סיים דוקטורט באוניברסיטת הסורבון בפריז.

נאימנה שירת בתפקידים בכירים באקדמיה, בשירות הציבורי ובממשל. היה דיקן פקולטה באוניברסיטה הלאומית של רואנדה ובשנת 1990 התמנה לראש סוכנות המידע ברואנדה, האחראית על שידורי הרדיו והטלוויזיה הציבוריים.

בשנת 1993 היה ממייסדי התחנה הפרטית "הרדיו החופשי של אלף הגבעות" (RTLM), שהשתלחה בצורה חריפה כנגד בני הטוטסי ברואנדה. באפריל 1994, לאחר שהופל מטוסו של נשיא רואנדה, ז'ובנל הביארימנה, עזרה תחנת הרדיו לתאם את הפעילות של המיליציות החמושות מבני ההוטו, בחסות הממשלה, שפתחו במסע של טבח המוני במיעוט הטוטסי. מכוון שברואנדה לא הייתה תשתית רחבה של שידורי טלוויזיה, והמיליציות לא החזיקו במכשירי קשר, שימשה התחנה ככלי מרכזי בארגון ובתכנון הטיהור האתני כנגד הטוטסי. השדרנים הקריאו הנחיות ומסרים מטעם השלטון, דברי הסתה, וקריאות מפורשות לפגוע בבני טוטסי, ובאינטקטואלים ואנשי מפתח מבני ההוטו שהתנגדו לטבח.

בשנת 2003 נשפט למאסר עולם על ידי בית הדין הפלילי הבינלאומי לרואנדה, יחד עם עוד שני בכירים בתחנת הרדיו. טענתו שלא היה מעורב בשידורי RTLM במהלך רצח העם נדחתה. בשנת 2007, לאחר ערעור, הופחת עונשו ל-30 שנות מאסר.

שוחרר בשנת 2016.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרדיננד נאימנה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  החלטתו של תיאודור מירון, נשיא המנגנון השיורי הבין־לאומי לבתי דין פליליים, בעניין הבקשה לשחרור מוקדם שהוגשה של פרדיננד נאימנה(באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb121296941 (data)
* GND: 138341427
* ISNI: 0000 0000 6155 6580
* LCCN: n85171969
* NTA: 113590652
* SUDOC: 029737338
* VIAF: 12341754
* WorldCat: lccn-n85171969

 |
**התקופה הוורודה** (1904 - 1906), מכונה גם לעיתים **תקופת הוורד** (Rose Period), הייתה תקופה בחייו של האמן פבלו פיקאסו, שהשפיעה רבות בפיתוח האמנות המודרנית.

Acrobate à la Boule - "אקרובט על כדור", 1905
התקופה החלה בשנת 1904 בה ישב באזור מונמארטר שבצרפת, בבניין שנקרא לה בטו-לאוואר - "סירת המכבסה" (Le Bateau-Lavoir) אשר היווה את מרכז האמנות של פריז ומוקד חיי הבוהמה. ציוריו מתקופה זו מתארים נושאים נעימים יותר כגון עליזות ושמחה תוך שימוש בצבעים חמים כגון צבעי אדום, כתום, ורוד וצבעי אדמה. וזאת לאחר התקופה הכחולה בה תיאר בדידות וייאוש קודרים בגווני כחול.
בציורים שילב ליצנים, ודמויות קרקס כגון אקרובט וסוסים.

תקופה זו הושפעה ממערכת היחסים של פיקאסו עם פרננדה אוליבר, דוגמנית מודל צעירה. במסגרת זו ביטא את רגשותיו העזים אליה בציוריו האומנותיים.

התקופה מסמנת את תחילת התנסותו של האמן בפרימיטיביזם בהשפעת האומנות האפריקאית מה שעתיד להוביל לשנת 1907 לתקופת קוביזם אפריקני.

פרשנות
------

דמויות הליצנים מיוצגים בניגודיות. מחד בתרבות מייצגים את עולם השמחה, החיים והיצירה. מאידך מוצגים ביצירות כעצובים ובודדים, נדרשים לנדוד ממקום למקום ושייכים למעמד חברתי נמוך. 

הם אינם מוצגים בזוהר באוהל הקרקס אלא מאחורי הקלעים לצד משפחתם. לרוב הם מביטים לחלל ריק ומשרים אווירת ניכור ומלנכוליה. הדמויות אמנם קרובות זו לזו, אך אין ביניהן קשר, כל אחת מבודדת מחברתה או מהצופה. 

חוקרי אמנות רבים רואים בליצן הלבוש בבגדים משובצים סמל לדמותו של פיקאסו ולחייו של האמן.

ראו גם
------

* התקופה הכחולה של פיקאסו

| פבלו פיקאסו |
| --- |
| תקופות באמנות | התקופה הכחולה • התקופה הוורודה • מודרניזם • קוביזם • סוריאליזם |  |
| יצירות אמנות מפורסמות | העלמות מאביניון • גרניקה • הטרגדיה • נער עם מקטרת • דורה מאר עם חתול • האישה הבוכה |
| בנות זוג | אולגה קוקלובה • מארי-תרז וולטר • דורה מאר • פרנסואז ז'ילו • ז'קלין רוק |
| מוזיאונים | מוזיאון פיקאסו (פריז) • מוזיאון פיקאסו (ברצלונה) • מוזיאון פיקאסו (אנטיב) |
| בתרבות הפופולרית | תעלומת פיקאסו • אהבותיו של פיקאסו • נקמתו המתוקה של פיקאסו • מגדל פיקאסו |

קישורים חיצוניים
----------------
**הידעוני** (אנגלית: The Necromancer) הוא רומן פנטזיה משנת 2010, הרביעי בסדרת הסודות של ניקולס פלמל בן האלמוות שנכתבה על ידי מייקל סקוט. הספר עוסק בעלילותיהם של התאומים ג'וש וסופי ושל האלכימאי בן האלמוות ניקולס פלמל. שמו בא משם הדמות ג'וש ניומן והוא והפך לרב מכר לילדים ולנוער.

עלילה
-----

בספר זה חוזרים התאומים לבית של דודתם אגנס, שם הם פוגשים את איפה, אשת הצללים, אחותה התאומה של סקתך שבאה לחפש אותה, ואז ניטן, החבר של איפה. בעזרת ניטן איפה חוטפת את סופי, וג'וש הולך לניקולס ופרנל כדי להחזיר אותה. איפה שואלת את סופי על אחותה וסופי מגלה לה שסקתך וז'אן ד'ארק נשאבו כנראה לעבר.

הם פוגשים את ג'וש, ניקולס ופרנל, ואיפה מחליטה לעזור להם כדי להציל את אחותה. אחר כך, ביחד הם הולכים לפרומתאוס הקדמון אשף האש ואחיה של מכשפת עין דור כדי שילמד את ג'וש את קסם האש. באותו זמן סקתך וז'אן כלואות בעולם פרהיסטורי ונלחמות ביצורים שנכחדו לפני שנים רבות. בינתיים ג'ון די בורח לאחר שלא הצליח לתפוס את ניקולס והתאומים, ואדוניו רוצים להעניש אותו עונש חמור. הוא בורח אל בת האלמוות וירג'יניה דייר שלפי השמועות אפילו הביאה למותו של אדונה הקדמון, מאחר שהבטיח לה דברים בלתי-אפשריים.

לדייר יש חליל קסום ורב עוצמה שבעזרתו היא עוזרת לדי לאחר שהבטיח לה את העולם, והשניים מנסים להגיע לשער ליי שייקח אותם לאמריקה, אל הדירה של די - שבה הוא ינסה לזמן את קואטליקו, הארכונית הנוראה, כדי שתחסל את כל הקדמונים.
בעולם הערפילים של פרומתאוס לומד ג'וש את קסם האש. בלילה לאחר שלמד מכשף אותו מרס אולטור, בעזרת הקשר שנוצר ביניהם לאחר שעורר את ג'וש, וגורם לו לנסוע אל דירתו של די. בינתיים סן זרמן, פלמדס ושייקספיר מנסים להגיע לסקתך וז'אן דרך אדונו של פלמדס - תמוז, האיש הירוק. תמוז מעביר אותם אליהן והם מגלים שבעצם הן לא בעבר (בתקופה הפלייסטוקנית, שנגמרה לפני בערך 11000 שנים) אלא בעולם ערפילים ששייך לאיש בעל קרס ששמו מרתיו (שפירושו בשפת דנו טליס הוא מוות).

מרתיו מזמין אותם לבוא איתו לדנו טליס, בגלל שאם הם לא יהיו שם וילחמו בקדמונים, האי לא ישקע והאנושות לא תתקיים.
אצל פרומתאוס, סופי, ניקולס ופרנל מתעוררים ומגלים שג'וש נעלם. פרנל וסופי משתמשות בגולגולת בדולח מיוחדת שיכולה לעקוב אחרי בני אדם באמצעות ההילה בשביל לראות דרך עיניו של ג'וש. הם רואים את ג'וש מגיע לדי, ודי מציע לג'וש שהוא ילמד אותו את קסם הידעונות שיכול לזמן מתים ולדבר איתם, אך לשם כך יצטרך ג'וש לזמן את קואטליקו הארכונית. ג'וש מסכים ומתחיל בזימון ודי מתכנן לתת לקואטליקו את ג'וש למאכל, בגלל שאם לא תאכל את ג'וש היא הייתה אוכלת את די. סופי, ניטן ואיפה יוצאים כדי לעצור את די, אך כשהם מגיעים לדירה הם מגלים שג'וש כבר זימן את הארכונית. סופי נלחמת בארכונית וג'וש מנסה לעצור אותה משום שהוא חושב שקואטליקו יפהפייה (קואטליקו הייתה מכוערת ומרושעת אבל די כישף את ג'וש והוא ראה את קואטליקו כיפהפייה, כמו שהייתה פעם) ושפרנל, ניקולס, איפה וניטן הם הרעים (הוא לעולם לא יחשוב שסופי רעה, אבל הוא חושב שכל עוד היא עם בני הזוג פלמל היא לא חושבת בהיגיון). לבסוף מצליחה איפה לגרור את קואטליקו לעולם הערפילים שלה אך נלכדת ביחד איתה. ג'וש, די ודייר בורחים וכך גם סופי וניטן.
**הירושה** (באנגלית: **Inheritance**) הוא הספר הרביעי והאחרון בסדרת ספרי הירושה מאת כריסטופר פאוליני. הירושה הוא המשך לספר השלישי בסדרה בריסינגר. בתחילה תכנן פאוליני שבריסינגר יהיה האחרון בסדרת הירושה, שהייתה אמורה להיות טרילוגיה, אך בשל אורכו של הספר החליט לפצל לשניים את הספר האחרון, בריסינגר והירושה. שמו "הירושה" ניתן לו ככל הנראה בשל הירושה שהועברה לאראגון וסאפירה עלי יד נפשותיהם (אלדונארי) של הדרקונים הזקנים[דרוש מקור]. 

הספר יצא באוגוסט 2011 והוא מכר כחצי מיליון עותקים ביום הראשון להוצאתו בארצות הברית. תרגומו העברי יצא במהלך 2012.

תקציר עלילה
-----------

הספר מגולל את סוף סיפורם של אראגון רוכב הדרקונים והדרקונית סאפירה ואת מלחמתם בקיסרות ובמלך ששלט עליה, גאלבטוריקס.

המורדים, המכונים הווארדן, יחד עם האלפים בהנהגתה של איסלאנזדי מלכתם, הגמדים בהנהגתו של אוריק, ואף חלק ניכר מהאורגלים, בהנהגתם של הקאל ואנשי החתול. כל הגזעים התאחדו יחד למלחמה בגאלבטוריקס ובקיסרות. בעוד הווארדן כובשים עיר אחר עיר, ממתין להם המלך בבירתו אורו'ביין וכוחו רק גובר ועולה. בשל ידע יוצא דופן בשפה העתיקה, שולט המלך בדרקון הענק שרוקין ודומה שהוא שולט בקסם עצמו.

בתחילת הספר מצטרפים אנשי החתול גם הם למלחמה כבעלי בריתם של הווארדן, תוך כדי מסע הכיבושים של הווארדן מרטאג מתקיף את הווארדן בפתאומיות עם קבוצת חיילים על עוקץ במטרה לחטוף את מנהיגת הווארדן נאסואדה, לאחר חטיפתה ממונה אראגון כמנהיג הווארדן לפי ציוויה קודם לכן.

כאשר הווארדן מתקדמים לאורו'ביין אראגון נזכר בעצתו של האדם חתול סולמבם בטירם: "כשהכל יהיה אבוד ולא יהיה לך עוד כוח לך לצוק קות'יאן ואמור בקול את השם שלך כדי לפתוח את מערת הנשמות", אראגון מגלה את מיקום צוק קות'יאן באמצעות ספר שקיבל מג'ואוד, כצוק אבן הנמצא בורואנגארד, מעוז הרוכבים בימי קדם. 

הוא יוצא עם גליידר וסאפירה אל ורואנגארד, ושם הוא וסאפירה מגלים את שמותיהם האמיתיים. אראגון פותח את מערת הנשמות ומגלה מאות אלדונארי של נפשות דרקונים זקנים בעלי כוח עצום וחכמה מופלגת, בהנחייתם של האלדונארי הזקנים, יוצא אראגון למאבק האחרון במלך.

סוד כוחו העצום של גאלבטוריקס נחשף והתברר כי הוא גילה את שמה של השפה העתיקה עצמה וכי כוחו בלתי מוגבל, מאחר שלא ניתן להשתמש נגדו בשום מילה מהשפה העתיקה. לאחר שהכניע אותם המלך בקלות, יוצר אראגון קסם א-מילי אשר אינו בא לפגוע, אלא נותן למלך להרגיש את כמות הצער שהוא גרם לאחרים. לאחר שלא היה יכול לסבול את הייסורים השמיד המלך את עצמו והמלחמה הגיעה לסיומה. 

אראגון וסאפירה מרחיבים את הקסם המחבר בין רוכבים לדרקונים שכלל רק אלפים ובני אדם גם לגמדים ולאורגלים ומעתה הוא כולל את כל הגזעים. הם אינם מוצאים מקום בטוח עבור ביצי הדרקונים והאלדונארי ולבסוף נאלצים להיפרד מכל מכריהם ולנדוד מעבר לאלאגייזה תוך כדי שהם משאירים שתי ביצי דרקונים אצל הגמדים והאורגלים, הרוכבים שייבחרו מבין גזעים אלו יגיעו אליהם לאימון במקומם החדש והלא ידוע.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הירושה (באנגלית)
* הירושה, באתר OCLC (באנגלית)

| "**הירושה**" מאת כריסטופר פאוליני |
| --- |
| ספרים | אראגון (2003) • הבן הבכור (2005) • בריסינגר (2008) • הירושה (2011) |
| עיבודים | אראגון (סרט) • אראגון (משחק) |
| דמויות | הירושה - דמויות |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: f98ebf85-fcac-408e-a84e-8bf54a2af4b3

 |
**הכל לאדון הכל** הוא ספר של הסופרת והמחנכת רוחמה שיין על תולדותיו של אביה הרב יעקב יוסף הרמן. הספר יצא לאור בשנת 1984 באנגלית בשם **All For The Boss**. הספר בעברית בתרגומה של רות פלדהיים יצא לאור בשנת 1987 בהוצאת ספרים פלדהיים. והיה לרב-מכר ויצאו לו מהדורות נוספות. הספר תורגם לשפות נוספות, כמו כן יצא ספר מנוקד בשם "הכל מאדון הכל" המבוסס על ספר זה ומותאם לבני נוער.

אודות הספר
----------

בספר ישנה הקדמה, מאת הרב אביגדור מילר, שהיה מתלמידיו של נשוא הספר. חלקו מועבר בצורה של מכתבים ששלחה הסופרת להוריה ממיר שם שהתה, המכתבים פותחים ב"אבא ואמא יקרים לי מכל" היא מספרת בהם על מאורעותיה היא, ועל הולדת בנה והתמודדותה עם החיים השונים בעיירה המעט פרימיטיבית.

כמו כן בספר היא מקדישה, פרקים לתיאור מאורעות נוספים, לדוגמה פרק "ששת ימיה האחרונים של צדקנית" על פטירתה של סבתה. "הסתלקותה של מלכה" על מותה של אמה. וכן פרקים על אופן היכרותה עם האיש שהיה לבעלה, ועל יחסיה עם אחיותיה ואחיה. במובן זה הספר אינו ביוגרפיה רגילה אלא דומה במקצת ליומן או לאוטוביוגרפיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אליעזר היון, לא תמצאו בדוכנים: המלצות לספרות חרדית, באתר ynet, 2 ביוני 2010
* הספר הכל לאדון הכל באתר 'אוצר החכמה'
* הספר "הכל לאדון הכל", באתר "סימניה"
שגיאות פרמטריות בתבנית:ספר   
פרמטרים [ עורכים ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**הליכת אקראי בוול סטריט** (המקור באנגלית: **A Random Walk Down Wall Street**) הוא ספר אשר נכתב על ידי ברטון ג'י מלכיאל כלכלן מאוניברסיטת פרינסטון. הספר עוסק בנושא שוקי המניות אשר הפך את השערת ההליכה האקראית לפופולריות. מלכיאל טוען שמחירי הנכסים מראים בדרך כלל סימנים של הליכה אקראית, ולפיכך לא ניתן לעלות על ממוצעי השוק באופן עקבי. הספר מצוטט לעיתים קרובות על ידי אלה המצדדים בהשערת השוק היעיל.

בשנת 1973, השנה בה יצא לראשונה הספר, דעה זו הייתה חדשנית ורק לאחר שהספר התקבל יצאו קרנות סל מחקות מדד שונות כפי שהספר ממליץ להשקיע.

טכניקות השקעה
-------------

מלכיאל בוחן כמה טכניקות השקעה פופולריות, כולל ניתוח טכני וניתוח יסודי, לאור מחקרים אקדמיים של שיטות אלו. באמצעות ניתוח מפורט, הוא מציין פגמים משמעותיים בשתי הטכניקות, ומגיע למסקנה שעבור רוב המשקיעים, ביצוע שיטות אלו יפיק תוצאות נחותות בהשוואה לאסטרטגיות פסיביות.

למלכיאל יש ביקורת דומה לגבי שיטות בחירת קרנות נאמנות המנוהלות באופן אקטיבי על סמך ביצועי העבר. הוא מצטט מחקרים המצביעים על כך שקרנות נאמנות המנוהלות באופן פעיל משתנות מאוד בשיעורי ההצלחה שלהן לאורך הטווח הארוך, ולעיתים קרובות הן בעלות ביצועים נמוכים בשנים שלאחר ההצלחות שלהן, ובכך נסוגות לכיוון הממוצע. מלכיאל מציע כי בהתחשב בהתפלגות ביצועי הקרן, לא סביר סטטיסטית שמשקיע ממוצע יבחר במקרה את אותן קרנות נאמנות בודדות אשר יצליחו לעלות על מדד הייחוס שלהן בטווח הארוך.

קישורים חיצוניים
----------------

* הליכת אקראי בוול סטריט באתר טקסט
* הליכת אקראי בוול סטריט, באתר OCLC (באנגלית)
**המשפט העברי: תולדותיו, מקורותיו, עקרונותיו** הוא חיבור בן שלושה כרכים מאת השופט פרופ' מנחם אלון (המשנה ה-11 לנשיא בית המשפט העליון), הנחשב לאחד מספרי היסוד בנושא המשפט העברי.

מהדורות ותרגומים
----------------

המהדורה הראשונה של הספר ראתה אור בהוצאת מאגנס ב-1973, בעת כהונתו של אלון כראש הקתדרה למשפט עברי באוניברסיטה העברית בירושלים. מהדורה שנייה של הספר התפרסמה ב-1978. מהדורה שלישית ומורחבת ראתה אור ב-1998 ונתווסף לה חלק רביעי העוסק במשפט העברי במדינת ישראל.

ב-1993 הופיע בהוצאת Jewish Publication Society (אנ') התרגום האנגלי של הספר בארבעה כרכים תחת השם "Jewish law: history, sources, principles" (מתרגמים: ברנרד אורבך ומלווין סייקס) וב-1994 זכה הספר בתרגומו האנגלי בפרס הספר היהודי הלאומי. הספר משמש לא פעם בחוות דעת משפטיות בארצות הברית.

ב-1989 פורסם הספר בתרגום לרוסית (מתרגם: אברהם יהושע אלינסון).

תוכן הספר וחשיבותו
------------------

הספר פורס את תולדותיו ועקרונותיו של המשפט העברי החל מן המקרא, המשנה והתלמוד דרך ספרות השו"ת ועד הצורה בה נקלט המשפט העברי במערכת המשפטית הכללית של מדינת ישראל. אלון דן במקורות העבריים תוך הקבלה לדיסציפלינה המקובלת של תורת המשפטים הכללית. מלבד הוראת והצגת המשפט העברי משמש הספר ככלי בנושאי הלכה, תלמוד, היסטוריה של עם ישראל ומחשבת ישראל. עם צאתו לאור התקבל הספר בהערכה, השופט חיים כהן כתב בביקורת שפרסם:

> 
> בחיי המשפט העברי - והם חיי שלושת אלפים שנה - אירע מאורע גדול עם יציאת ספרו המונומנטלי של מנחם אלון לאור.
> 
> 
> 
> — פורסם לראשונה ב-1975, מובא בספר "להיות יהודי", עמ' 285, הוצאת דביר, 2006.
> 

על חשיבותו ארוכת הטווח של הספר כתב פרופ'  שמואל שילה:

> 
> הרוצה להכיר את המשפט העברי בכללו לתקופותיו השונות, או להתעמק ביסוד זה או אחר של השיטה המשפטית של עם ישראל, אחת דרכו - לפנות אל ספרו המונומנטלי של פרופסור אלון: המשפט העברי: תולדותיו, מקורותיו ועקרונותיו'. זהו ספר יסוד שאין לו אח ורע בספרות המשפטית הישראלית ובספרות של מדעי היהדות. היקפו המרשים, לשונו הבהירה והדיונים והניתוחים המצוינים שבו, מבטיחים את מקומו כספר בסיסי ויסודי, שליחו לא ינום שנים רבות. בעוד כמה עשרות שנים, כאשר משפטנים יחדלו לקרוא את פסקי־הדין הנכתבים בימינו, עדיין יימצא 'המשפט העברי' במקום של כבוד על מדפי הספרים, ואבק לא יערם על כרכיו.
> 
> 
> 
> — שמואל שילה, השופט מנחם אלון; עם פרישתו מבית המשפט העליון', משפט וממשל, ינואר 1994
>

לקריאה נוספת
------------

* חיים כהן, **על המשפט העברי בחיינו** (ביקורת על הספר 'המשפט העברי' למנחם אלון), בתוך הספר: **להיות יהודי**, (ערכה: רות גביזון), הוצאת דביר, 2006
* בן ציון אליאש, **מנחם אלון - המשפט העברי, תולדותיו, מקורותיו, עקרונותיו**, עיוני משפט, ד, 1975
* משה שמיר, **המשפט - כיסוד עולם (ביקורת על הספר 'המשפט העברי' למנחם אלון)**, מעריב, 15 בפברואר 1974

הערות שוליים
------------

1. ↑  הדו"ח השנתי (2006) של המכון לתכנון מדיניות העם היהודי.
לוח דבר בעתו לשנת ה'תשע"ה
**לוח דבר בעתו** הוא אלמנך (לוח שנה מורחב) המתמקד בענייני הלכה ואסטרונומיה, מנהגים וימי השנה של רבנים, היוצא לאור בבני ברק החל משנת ה'תשמ"ו. עורך האלמנך הוא הרב מרדכי גנוט. הלוח הוא המקיף מבין הלוחות היוצאים לאור בישראל. במהדורתו הנוכחית, מכיל לוח דבר בעתו כ-1,800 עמודים מדי שנה.

במשך השנים זכה האלמנך להסכמותיהם של מאות רבנים, מכל קשת הדעות והעדות, ולמכתבי ברכה והערות, שאותם נוהג העורך לשבץ מדי שנה בתוך האלמנך. עדכון האלמנך נסמך אף הוא על עזרת הקוראים. לכל קורא ששולח תיקונים ורעיונות להוספות מוצמד קוד זיהוי (קודי הזיהוי של כל הכותבים מפורטים בסוף הלוח), והדברים מובאים בתוך הלוח בשם אומרם.

בבסיסו נועד הלוח להעניק מידע על זמני היום כמו עלות השחר, הנץ החמה, חצות הלילה והיום, שקיעת החמה וצאת הכוכבים. לוחות מפורטים מציגים את ההבדל בזמנים אלו בין שיטות חישוב שונות, ובמקומות יישוב שונים על פני כדור הארץ. בהמשך נוספו בלוח אמצעי עזר נוספים לקורא שומר התורה והמצוות, כמו לוח לימודים בנושאים רבים, הדף היומי וחלוקות רבות נוספות של התנ"ך ויתר ספרי היסוד לשינון בטווחי זמן של חודש ושנה וכדומה.

בלוח מובא מדי יום ביומו מידע על ימי פטירתם של רבנים וצדיקים מכל העדות והחוגים. בנוסף מובאים בלוח אירועים היסטוריים, הערות הלכתיות וכן מנהגיהן של העדות השונות. בנוסף מובאים בספר אירועים אסטרונומיים מעניינים צפויים.

ניתן למצוא מדי פעם גם הערות מעשיות לחיי היומיום, כך למשל בכל שנה בשבת שבסוכות מופיעה ההערה הבאה: "**סעודת היום:** מזמרים זמירות מעין המאורע, וכל המרבה הרי זה משובח (*בהתאמה לשינת צהריים עֲרֵבָה של שכנים...*)".

קישורים חיצוניים
----------------

חלק מלוחות הסדרה זמינים לעיון באינטרנט:

* ****לוח דבר בעתו - ה'תשנ"ה****, בני ברק, תשנ"ד
* ****לוח דבר בעתו - ה'תשנ"ו****, בני ברק, תשנ"ה
* ****לוח דבר בעתו - ה'תשנ"ז****, בני ברק, תשנ"ו
* ****לוח דבר בעתו - ה'תשנ"ח****, בני ברק, תשנ"ז
* ****לוח דבר בעתו - ה'תשנ"ט****, בני ברק, תשנ"ח
* ****לוח דבר בעתו - ה'תש"ס****, בני ברק, תשנ"ט
* ****לוח דבר בעתו - ה'תשס"ב** - ימי האביב**, בני ברק, תשס"א
* ****לוח דבר בעתו - ה'תשס"ג****, בני ברק, תשס"ב
* ****לוח דבר בעתו - ה'תשס"ד****, בני ברק, תשס"ג
* ****לוח דבר בעתו - ה'תשס"ה****, בני ברק, תשס"ד
* ****לוח דבר בעתו - ה'תשס"ו****, בני ברק, תשס"ה
* ****לוח דבר בעתו - ה'תשס"ז****, בני ברק, תשס"ו
* ****לוח דבר בעתו - ה'תשס"ח****, בני ברק, תשס"ז
* ****לוח דבר בעתו - ה'תשס"ט****, בני ברק, תשס"ח
* ****לוח דבר בעתו - ה'תש"ע****, בני ברק, תשס"ט
* ****לוח דבר בעתו - ה'תשע"א****, בני ברק, תש"ע

הערות שוליים
------------

1. ↑  ד"ר אהרן ארנד, המחלקה לתלמוד, דף שבועי מספר 755 פרשת אמֹר ויום העצמאות, תשס"ח, אוניברסיטת בר-אילן, הפקולטה למדעי היהדות, לשכת רב הקמפוס.
2. ↑  לדוגמא בשנת ה'תשע"א בעמוד 211 ובשנת ה'תש"ע בעמוד 213
**העולם על פי גארפ** (באנגלית: **The World According to Garp**) הוא הרומן הרביעי של הסופר האמריקאי ג'ון אירווינג. הספר יצא לאור בשנת 1978 והיה רב-מכר במשך שנים. תורגם לעברית בשנת 1983 על ידי דוד נגב ויצא לאור בהוצאת זמורה ביתן.

דמויות
------

הרומן מתאר את קורותיו של ט"ס גארפ, בנה של ג'ני פילדס, אחות בבית-חולים ופמיניסטית, אשר החליטה להביא ילד לעולם אך אינה מעוניינת בבעל. בזמן מלחמת העולם השנייה, הרתה ג'ני לאיש צוות אוויר הנמצא בטיפול בבית החולים. האיש, הידוע כסמל הטכני **גארפ** (בזכות המילה היחידה אותה הוא מצליח להגות), פצוע קשה בראשו, חסר יכולת לתקשר או להניע איבר. ג'ני מקיימת יחסי מין עם הסמל הטכני ומביאה לעולם בן לו היא קוראת ט"ס (ראשי התיבות באנגלית ל"סמל טכני", Technical Sergeant) גארפ.

עלילת הרומן ומבנהו סבוכים ומפותלים. הרומן מרוצף סיפורים פנימיים רבים, שחלקם מובאים כיצירות שכותב ומספר גארפ עצמו. דמויות רבות, אקצנטריות ובלתי נשכחות, מלוות את חייו של גארפ. אימו הופכת למנהיגה פמיניסטית מפורסמת, הוא עצמו למאמן היאבקות, סופר מצליח, בעל קנאי ואב קפדן. בדבקות, להט ומחשבה מקורית מתמודד גארפ עם בעיות המין, ההורות והנישואים. הוא שואף, עד כדי דבקות, לגונן על ילדיו מפני סכנות העולם ועל עצמו מפני פיתוייו.

תמה
---

מוטיבים רבים המופיעים בכתיבתו של אירווינג מופיעים גם כאן: תחביבים כגון היאבקות ודובים, מקומות כגון וינה וניו אינגלנד ועוד. ניאוף, אונס ותאונות קטלניות – כולם אירועים האופייניים לכתיבתו – מתוארים על רקע חיי העיר והאקדמיה מחד, וחיי הספר האמריקאי הנבער מאידך. כל אלה נשזרים זה בזה ויוצרים מקשה מהודקת אחת, אשר חוטיה כולם עוברים בגארפ.

עיבוד קולנועי
-------------

 ערך מורחב – **העולם על פי גארפ (סרט)**  

בשנת 1982 עובד הרומן לסרט קולנוע בבימויו של ג'ורג' רוי היל, בכיכובם של רובין ויליאמס, גלן קלוז וג'ון לית'גו. הסרט היה מועמד לשני פרסי אוסקר.

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'ון אירוינג, ‏העולם על פי גארפ, באתר גוגל ספרים
* ביקורת על הספר באתר אופיניון
* העולם על פי גארפ, באתר OCLC (באנגלית)

| ספרות להט"ב |
| --- |
| סופרים בולטים ישראלים | רינה בן מנחם • אלון חילו • יותם ראובני • אילן שיינפלד | דגל גאווה הלסבי בשילוב סמל הספרייה הציבורית |
| סופרים בולטים שאינם ישראלים | ג'ון אירווינג • ג'יימס בולדווין • אוסקר ויילד • ז'אן ז'נה |
| ספרי קריאה | טלני • החדר של ג'ובאני • העולם על פי גארפ • בתוך אדם אחד • The Vast Fields of Ordinary • אתה אוהב אותי • סבך הפרי האדום • אהבת נפש • סיימון מוצא את דרכו • סיפור ורוד • בתוך אדם אחד • קרא לי בשמך • מוות בונציה |
| ספרי ילדים | And Tango Makes Three • Daddy's Roommate • Gay Kids • Koning & Koning • One Dad, Two Dads, Brown Dad, Blue Dads • האגדה של קורה: מלחמות טריטוריה |
| ספרי עיון | מעבר למיניות • The Tragedy of Today's Gays‎ • Unfriendly Fire‎ • בין היצר ליוצר • האופציה הביסקסואלית • תולדות המיניות - הרצון לדעת • החיים בוורוד • נזק בלתי הפיך • שיגעון ההמון |
| לקטגוריה • לפורטל |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007599744605171
* MusicBrainz work: cb1141f1-0d1d-43ef-9c2f-cdbcd2576f80

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] 

**סטארקוויר תעשיות בע"מ** (באנגלית: **StarkWare Industries**) היא חברת תוכנה ישראלית המפתחת תוכנה בתחום הבלוקצ'יין.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה בדצמבר 2017 על ידי פרופסור אלי בן-ששון מהטכניון, אורי קולודני (מנכ"ל החברה), ד"ר מיכאל ריאבצב (ארכיטקט ראשי) ופרופסור אלסנדרו קיאזה מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי (מדען ראשי). עם היועצים המדעיים לחברה נמנים הפרופסורים למדעי המחשב אבי ויגדרזון, שפי גולדווסר ונעם ניסן. החברה הוקמה על בסיס מחקר בתחום הוכחה באפס ידיעה שערכו בן-ששון וריאבצב בטכניון, ששהוביל לפיתוח מערכת ההוכחה מסוג STARK (אנ'). הטכנולוגיה שפיתחה החברה מאפשרת האצה ניכרת של עדכוני בלוקצ'יין. מוצרי החברה כוללים את האפליקציה StarkEx, השירות StarkNet, ושפת התכנות Cairo. משרדי החברה שוכנים בנתניה. במאי 2022 העסיקה החברה 50 עובדים. 

בשנת 2019 הגיש הטכניון תביעה נגד בן-ששון וריאבצב, בטענה שהחברה הוקמה על בסיס קניין רוחני של הטכניון שנוצר במחקרם במוסד. התביעה הסתיימה בפשרה.

החברה קיבלה מענק של 12 מיליון דולר מ-Ethereum Foundation של פלטפורמת אתריום, שבה מתקיים עיקר פעילותה.

באוקטובר 2018 גייסה החברה 30 מיליון דולר. עם המשקיעים בסבב זה נמנו קרן סקוויה קפיטל וקרן אינטל קפיטל (אנ'), זרוע הון הסיכון של אינטל.

במרץ 2021 גייסה החברה 75 מיליון דולר.

בנובמבר 2021 גייסה החברה 50 מיליון דולר לפי שווי של שני מיליארד דולר, ובכך הפכה לחד-קרן.

במאי 2022 גייסה החברה 100 מיליון דולר לפי שווי של שמונה מיליארד דולר.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של סטארקוויר תעשיות
* סטארקוויר תעשיות, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* סטארקוויר תעשיות, ברשת החברתית LinkedIn

* סטארקוויר תעשיות, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  StarkEx, באתר החברה (באנגלית)
2. ↑  StarkNet, באתר החברה (באנגלית)
3. ↑  Cairo, באתר החברה (באנגלית)
4. ↑  סע"ש 23228-04-19 : הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל ואח' נ' בן ששון ואח', באתר "תולעת המשפט"
5. ↑  אופיר דור, ‏החברה הישראלית שמייעלת הנפקת NFT השלימה גיוס ענק, באתר גלובס, 25 במרץ 2021
6. ↑  עידן בן טובים, ‏אינטל וסקויה משקיעות 30 מיליון דולר בסטארטאפ בלוקצ’יין ישראלי, באתר Geektime‏, 29 באוקטובר 2018
7. ↑  מאיר אורבך, סטארקוויר גייסה 75 מיליון דולר להכפלת קצבי הבלוקצ'יין, באתר כלכליסט, 25 במרץ 2021
8. ↑  רפאל קאהאן, עוד יוניקורן ישראלי נולד: סטארקוויר מגייסת 50 מיליון דולר לפי שווי של 2 מיליארד, באתר כלכליסט, 16 בנובמבר 2021
9. ↑  אושרי אלקסלסי, ‏גיוס ענק ל-StarkWare הישראלית ששווה כבר 8 מיליארד דולר, באתר Geektime‏, 25 במאי 2022
כנסיית סניה מריה דלה ויטוריה
**סנטה מריה דלה ויטוריה** (Santa Maria della Vittoria, בעברית: "מריה הקדושה של הניצחון") היא כנסייה קתולית שנמצאת בצפון העיר העתיקה של רומא. 

האקסטזה של תרזה הקדושה
בניית הכנסייה החלה ב-1605 בסגנון הבארוק תחת חסותו של הקרדינל בורגזה (Borghese).
האדריכל של הכנסייה היה קרלו מדרנו אך את החזית עיצב ג'ובאני בטיסטה סוריו. 

הכנסייה הוקדשה בהתחלה לפאולוס והייתה אמורה לשמש את הכרמליטים. אחר ניצחון הקתולים על הפרוטסטנטים בקרב ההר הלבן (1620) הוקדשה הכנסייה למרים, אם ישו. 

הכנסייה הקטנה ברחוב 20 בספטמבר (Via XX Settembre) מפורסמת בזכות פסל האקסטזה של תרזה הקדושה. הפסל, אותו יצר ברניני, משחזר ציטוט מספרה של תרסה מאווילה, בו היא מתארת בין השאר התגלותו של מלאך הנועץ חץ זהב בלבה, חוויה מלאת כאב ועונג.

בעבודתו זאת מצליח ברניני להסיר את הדימוי המקובל היום של הכנסייה, שמרנות נטולת עונג גופני, והוא מראה איך שלא ניתן להפריד בין החוויה הרוחנית והחוויה הגופנית, עיקרון תאולוגי קתולי.

בתרבות הפופולרית
----------------

הכנסייה הפכה למוקד תיירות עקב אזכורה ברב המכר "מלאכים ושדים" של הסופר האמריקני דן בראון (למרות שבספר, הזיז הסופר את מיקומה של הכנסייה לפיאצה ברבריני, כדי להתאים זאת לעלילה).

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **רומא** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנטה מריה דלה ויטוריה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סנטה מריה דלה ויטוריה (באיטלקית)

* אתר האינטרנט הרשמי של סנטה מריה דלה ויטוריה (באיטלקית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4505884-2
* LCCN: no2001080501
* VIAF: 138705223
* WorldCat: lccn-no2001080501

 |
**סיליקום בע"מ** (נאסד"ק: SILC) היא חברה העוסקת בפיתוח פתרונות לקישוריות של רשתות תקשורת.

היסטוריה
--------

סיליקום נוסדה בשנת 1987 על ידי אבי איזנמן בעזרת השקעה ראשונית של האחים יהודה וזהר זיסאפל (מבעלי קבוצת רד-בינת). החברה עסקה בתחילת דרכה בפיתוח רכיבים לפרוטוקולי תקשורת וייצור כרטיסי רשת מסוגים שונים. אבי איזנמן שימש כמנכ"ל ונשיא החברה עד שנת 2001.מאז ועד היום משמש אבי איזנמן כיו"ר פעיל של מועצת המנהלים.

ב-1994 הונפקה בנאסד"ק. באותה עת עברה גם לייצר כרטיסי תקשורת למחשבים נישאים, המכונים כרטיסי PCMCIA, ממשקים בגודל של כרטיס אשראי, המיועדים למחשבים נישאים ומחשבי כף יד. הכרטיסים כללו מודמים, חיבורי LAN ושקעים לחיבור חומרות למחשב כמו מדפסות ודיסק קשיח. לאחר התפוצצות בועת הדוט-קום חוותה החברה משבר, מכירות החברה ירדו ב-40% לרמה של 2.5 מיליון דולר בלבד בשנת 2002 והיא דיווחה על הפסד של 2.7 מיליון דולר.בשנים הבאות צמחה וגדלה החברה לאחר שפיתחה מגוון גדול של כרטיסי Server Adapters ויותר מאוחר גם פלטפורמות קצה (Edge systems) לשימוש בפתרונות של SD-WAN, SASE ואחרים הנמכרים לחברות Networking, Cyber security, טלפוניה ותקשורת מובילות ברחבי העולם. בשנת 2022 עלו מכירות החברה ל-150 מיליון דולר והיא דיווחה על רווח של 21 מיליון דולר.

בין השנים 2005–2015 נסחרה החברה גם בבורסה לניירות ערך בתל אביב כמניה דואלית.

משרדיה הראשיים ממוקמים בכפר סבא ומפעל היצור נמצא ביוקנעם. בנוסף, יש לחברה משרדים בארצות הברית ובדנמרק.

בשנת 2014 רכשה את חברת פייברבלייז (Fiberblaze) מדנמרק תמורת 10 מיליון דולר במזומן. ב-2015 רכשה את חברת ADI Engineering מארצות הברית גם תמורת 10 מיליון דולר במזומן.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של סיליקום
* מידע עסקי על חברת סיליקום באתרים Yahoo! Finance • MarketWatch • CNN Money • Bloomberg Business (באנגלית)
* סיליקום, בגוגל פיננסים

* סיליקום, באתר Crunchbase (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מירוץ שוורים, באתר גלובס, 2 במרץ 2006
2. ↑  סיליקום, באתר גלובס, 11 במאי 2006
3. ↑  אמיר טייג, סיליקום ממשיכה להפסיד: רושמת גידול של 66% בהפסד בשנת 2002 ל-2.5 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 21 בינואר 2003
4. ↑  עומרי כהן, לאחר זינוק של 200%, סיליקום מגיעה לת"א, באתר הארץ, 21 בדצמבר 2005  
שירי חביב ולדהורן, ‏עוד חברה נמחקת מהבורסה: סיליקום תיסחר רק בנאסד"ק, באתר גלובס, 26 באוקטובר 2015
5. ↑  שירי חביב ולדהורן , ‏סיליקום רוכשת חברה דנית ב-10 מיליון דולר, באתר גלובס, 11 בדצמבר 2014
6. ↑  שירי חביב ולדהורן , ‏סיליקום קונה חברה מארה"ב ב-10 מיליון דולר, באתר גלובס, 1 באוקטובר 2015
**הצבעוני השחור** (מוכר בעברית גם בשם **החבצלת השחורה**; בצרפתית: **La Tulipe noire**) הוא רומן היסטורי מאת אלכסנדר דיומא האב שפורסם בשנת 1850.

עלילה
-----

ברומן זה מגולל דיומא את סיפורו של קורניליוס ואן ברל, איש צעיר ובעל כסף רב שמגדל בזמנו הפנוי פרחים (ביניהם הוא מנסה לגדל צבעוני שחור).
באותו הזמן, מוצע פרס של כ-100,000 למי שיצליח לגדל את הצבעוני השחור.
אייזק בוקסטל, שכנו של קורניליוס, מקנא ומלשין ששכנו דיבר ושיתף פעולה עם קורניליוס דה ויט שהואשם בבגידה.
ואן ברל מושלך לכלא. לאחר זמן לא רב, ואן ברל פוגש את בתו של הסוהר, רוזה, ומתאהב בה. היא עוזרת לו בגידולו של הצבעוני, וזאת בגלל שהצבעוני השחור הוא ההוכחה לחפותו של האסיר, ודה ויט.
לאחר שהצליחו השניים בגידול הפרח, הם מחליטים יחדיו לשלוח הודעה לנשיא מגדלי הפרחים של אותו אזור, שהצליחו לגדל צבעוני שחור. הנשיא מקבל את הפתק, אבל באותו זמן נגנב הצבעוני השחור על ידי בוקסטל.
לבסוף, רוזה מצליחה לשכנע את הנסיך ואת נשיא מגדלי הפרחים, שרוזה וקורניליוס הם הזוכים המאושרים.
הסיפור מסתיים בחתונתם של קורניליוס ורוזה.

הקשרים היסטוריים
----------------

הרומן מבוסס בחלקו על אירועים היסטוריים. יוהאן דה ויט היה מנהיגה בפועל של הרפובליקה ההולנדית וקורנליוס היה אחיו ובעל תפקיד בכיר בשלטון. בשנת 1672 תקפה את הולנד ברית של ממלכות אנגליה וצרפת. יוהאן דה ויט ניסה לנהל משא ומתן עם הצרפתים על הפסקת הלחימה.
ולכן, העם לא רצה בהם עוד כמנהיגים, ורצה במקומם את ויליאם לבית אורנז'. העם אילץ אותם לחתום שהם מסכימים להנהגתו של ויליאם, ולאחר שצרו על ביתו של אחד האחים, אותו אחד חתם והוסיף ליד "חתימה כפויה".
העם התרגז על האחים דה ויט עוד יותר, ומישהו העליל על קורנליוס דה ויט עלילה, שבגללה שפטו אותו להגליה.
אבל לעם לא הספיקה הגליה, והם רצחו גם אותו וגם את אחיו.

תרגומים לעברית
--------------

הספר תורגם לעברית שלוש פעמים:

* **החבצלת השחורה**; תרגם יצחק שנהר, הוצאת מצפה תל אביב, 134 עמודים, 1935. (הדפסות נוספות משנות ה-50 בהוצאת י' שרברק)
* **הצבעוני השחור**; תרגם יוסף כץ, כתר ירושלים, 168 עמודים, 1978. מהדורה מחודשת בשנת 2012, ערכה את התרגום דיטה גוטמן, 243 עמודים.
* **הצבעוני השחור**; תרגם ועיבד לעברית קלה: יצחק לבנון, אייר רוי ספנסר, מסדה-פרס רמת גן, 112 עמודים, 1979.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הצבעוני השחור** בוויקישיתוף
* אלכסנדר דיומא האב, ‏הצבעוני השחור, בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
* הצבעוני השחור, באתר OCLC (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb18024890n (data)
* VIAF: 184647967
* WorldCat (עם VIAF): 184647967

 |
**הדר פוקס** (נולד ב-13 בדצמבר 2003 בישראל) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת מכבי פתח תקווה מליגת העל בכדורגל.

קריירת מועדונים
---------------

פוקס גדל במחלקת הנוער של בית"ר טוברוק, ובשנת 2017 עבר למחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה. ב-11 באוגוסט 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של מכבי פתח תקווה, בתיקו 0-0 נגד הפועל ירושלים במסגרת גביע הטוטו לעונת 2021/2022. ב-22 באוגוסט 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הלאומית, בניצחון 3-0 על הפועל נוף הגליל במסגרת המחזור הראשון לעונת 2022/2023. ב-12 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על הפועל ירושלים במסגרת הסיבוב השמיני של גביע המדינה לעונת 2022/2023.

קריירה בינלאומית
----------------

פוקס החל לשחק בנבחרת ישראל עד גיל 19 בשנת 2021.

נכלל בסגל נבחרת ישראל עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  אוסקר גלוך בחוץ: סגל ישראל למונדיאליטו באתר ערוץ הספורט, 7 במאי 2023 (בעברית)
**זוראב מנטשאשווילי** (בגאורגית: **ზურაბ მენთეშაშვილი**, זוּראבּ מֶנתֶשאשווילי; נולד ב-30 בינואר 1980) הוא כדורגלן עבר גאורגי ששיחק בעמדת הקשר האחורי, ולזכותו 39 הופעות במדי נבחרת גאורגיה.

קריירה
------

מנטשאשווילי נולד ברוסתווי שבגאורגיה הסובייטית (אז חלק מברית המועצות וכיום בגאורגיה), והחל את הקריירה שלו במועדון הגאורגי אולימפי רוסתווי, משם עבר לקבוצת ויט ג'ורג'יה טביליסי. כשהיה בן 19 עבר לשחק בלטביה, בשורות הקבוצה הבכירה בליגת העל הלטבית, סקונטו ריגה, עמה זכה בשש אליפויות. מנטשאשווילי שיחק בריגה שבע שנים רצופות, מלבד גיחה לא מוצלחת למועדון הרוסי אלניה ולדיקווקז בשנת 2003. בשנת 2007 עבר לשחק בקבוצת ונטספילס וזכה עמה בשתי אליפויות נוספות.

לקראת עונת 2009/2010 הגיע מנטשאשווילי לישראל, וחתם בקבוצת הפועל תל אביב. מנטשאשווילי הובא לקבוצה על ידי המאמן אלי גוטמן במטרה שיהיה הקשר האחורי המוביל בקבוצה, במקומו של שי אבוטבול שנפצע לקראת תום העונה הקודמת, אך מנטשאשווילי לא הצליח להרשים, והיה זה אביחי ידין הצעיר שתפס את מקומו בהרכב. בסך הכל שותף מנטשאשווילי ב-25 משחקי ליגה במדי הפועל תל אביב, ובתום העונה זכה עמה בדאבל. מנטשאשווילי הבקיע שער אחד במדי הקבוצה, בניצחון 5–1 על ראפיד וינה באצטדיון בלומפילד, במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית, אותו סיימה הקבוצה במקום הראשון.

לקראת עונת 2010/2011 עבר מנטשאשווילי להפועל אשקלון, העולה החדשה לליגת העל. ב-8 בינואר 2011 ערך את משחקו האחרון בישראל, בהפסד הקבוצה 0–2 להפועל תל אביב. מנטשאשווילי סיכם על מעבר להפועל רמת גן, אך לבסוף לא שיחק בקבוצה וחזר לגאורגיה, שם חתם בקבוצת פ.צ. זסטפוני.

בינואר 2013 חזר לקבוצת נעוריו, אולימפי רוסתווי, ולאחר מכן שיחק בקבוצות נוספות בגאורגיה, עד שבשנת 2017 פרש ממשחק פעיל.

מנטשאשווילי הוא שחקנה לשעבר של נבחרת גאורגיה, במדיה ערך 40 הופעות וכבש שער אחד.

תארים
-----

סקונטו ריגה
* אליפות לטביה: 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004
* הגביע הלטבי: 2000, 2001, 2002

ונטספילס
* אליפות לטביה: 2007, 2008
* הגביע הלטבי: 2007

הפועל תל אביב
* אליפות ישראל: 2009/2010
* גביע המדינה: 2009/2010

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **זוראב מנטשאשווילי** |

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
* לי בוץ, זוראב מנטשאשווילי: נעים להכיר? לא בטוח, באתר ynet, ‏22 ביולי 2009
* ענבל מנור, רוי קין הגיאורגי, באתר וואלה!, ‏30 ביולי 2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  רועי גלדסטון, זוראב מנטשאשווילי הצטרף להפועל: רק הדרבי, באתר ONE, ‏ 28 ביולי 2009
2. ↑  לי בוץ, מנטשאשווילי חתם בהפועל אשקלון, באתר ynet, 3 ביולי 2010
**הצל של ההגמון** (אנגלית: Shadow of the Hegemon) הוא הספר השני ב"סדרת הצל", מאת הסופר אורסון סקוט קארד, שגיבורה הוא **בין**, דמות משנה בספר המשחק של אנדר. הספר יצא לאור בשנת 2000.

עלילת הספר
----------

כל בוגרי בית הספר ללחימה חוץ מאנדר חוזרים לבתיהם על כדור הארץ. פיטר, אחיו של אנדר, בזהותו הווירטואלית לוק (על שם ג'ון לוק), מונע מאנדר לחזור לכדור הארץ, ואחותם ולנטיין מצטרפת לאנדר במסעו להתיישב במושבה נטושה של הבאגים בחלל.

זמן קצר לאחר חזרת הבוגרים, מתגלה כי חיילי צבאו של אנדר בבית הספר ללחימה נחטפים כדי לשמש כאסטרטגים במלחמת העולם המתקרבת. האדם שמאחורי החטיפות הוא אשיל (ששמו הוא הגרסה הצרפתית לאכילס), ילד פסיכופת שהיה אויבו של בין בספר הקודם. לאחר שבין הצליח למנוע ממנו להתקבל לבית הספר ללחימה וגרם לו להישלח למוסד סגור, מנסה אשיל להתנקש בחיי בין ללא הצלחה, אך מצליח לפגוע האנשים היקרים לו. במקום מחבואו בין מקבל הודעה מוצפנת מפטרה ארקניאן, ומנסה לשחרר אותה ואת האחרים בזמן שהוא עוזר לפיטר לעלות לשלטון כדי להתנגד לאשיל.

כאשר פיטר מפרסם מאמר בשם לוק החושף את העובדה שאשיל הוא רוצח פסיכופת, ממשלת רוסיה שאיתה עבד אשיל משחררת את כל החטופים ומתנערת מאשיל, אך אשיל מסכל את שחרורה של פטרה ולוקח אותה להודו, שם השיג עמדת כוח. משם הוא מתכנן פלישה לבורמה ולתאילנד. אשיל משיג במהלך דיפלומטי מבריק הסכם אי-תקיפה בין הודו ופקיסטן (אותו הוא משווה להסכם ריבנטרופ–מולוטוב) שיאפשר לפקיסטן להשתמש בכוחות הצבא העצומים שהיא מחזיקה בגבול ההודי כדי לאחד את העולם המוסלמי. אשיל שולח את הכוחות ההודיים מהגבול הפקיסטני להתקפה מסיבית על בורמה, בניגוד לעמדת פטרה הגורסת כי דבר זה מבזבז משאבי צבא רבים לחינם.

"טיפשותו" של אשיל בניהול הצבא מוסברת לאחר שנחשף שאשיל עובד בסודיות עם סין ומתכנן שזו תתקוף את הודו בזמן שכוחות הודו נמצאים בתאילנד. בנקודה זאת אשיל עובר לסין וממשיך שם את מאמציו לשלוט בעולם.

| ספרי המשחק של אנדר מאת אורסון סקוט קארד |
| --- |
| מלחמת הפורמיקים הראשונה | והארץ אינה יודעת • הארץ בלהבות • הארץ מתעוררת |
| מלחמת הפורמיקים השנייה | הנחיל (אנ') • הכוורת (אנ') • המלכות (אנ') |
| חמישיית אנדר | המשחק של אנדר • אנדר בגלות • קול למתים • קסנוסייד • ילדי המחשבה |
| חמישיית בין | הצל של אנדר • הצל של ההגמון • בובות צללים • הצל של הענק • מעוף הצללים |
| ספרים נוספים | פגישות ראשונות (אנ') • מלחמת המתנות (אנ') • ילדי הצי (אנ') • הצל האחרון |
| דמויות | אנדר וויגין • ולנטיין • פיטר ויגין • פקיניוס • בין • מלכת הכוורת |

קישורים חיצוניים
----------------

* הצל של ההגמון, באתר OCLC (באנגלית)
* הצל של ההגמון, באתר אופוס
**מוראד אבו קישק** (בערבית: **مراد ابو كشك**; 11 במאי 1973 – 12 בנובמבר 2019) היה כדורגלן ערבי-ישראלי, ששיחק בעמדת המגן השמאלי בהפועל פתח תקווה, במכבי פתח תקווה, במכבי יפו, בהפועל טייבה ובהפועל בית שאן.

ביוגרפיה
--------

אבו קישק גדל במחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה, ובעונת 1991/1992 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון. ב-10 ביולי 1991 ערך אבו קישאק את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, כשנכנס כמחליף בדקה ה-59 בהפסד 3–7 לזארבריקן (אנ') מגרמניה במסגרת גביע האינטרטוטו. ב-7 בינואר 1992 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 1–2 להפועל באר שבע במסגרת המחזור ה-12 בליגה. בסך הכל ערך אבו קישק 16 הופעות ליגה במועדון.

לאחר שעזב את הפועל פתח תקווה, שיחק אבו קישק במשך שלוש עונות במכבי פתח תקווה, ולאחר מכן שיחק במכבי יפו, בהפועל טייבה ובהפועל בית שאן.

ב-12 בנובמבר 2019 נרצח אבו קישק ביריות בג'לג'וליה. הוא הותיר אחריו אישה ושבעה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  מוראד אבו קישק במוזיאון הפועל פתח תקווה
2. ↑  טרגדיה: נרצח שחקן העבר מוראד אבו קישאק, באתר ONE‏, 12 בנובמבר 2019
3. ↑  אורי קידר, הלם: מוראד אבו קישאק, כדורגלן העבר של הפועל ומכבי פ"ת, נרצח בג'לג'וליה, באתר mynet‏ פתח תקוה, 12 בנובמבר 2019
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 



**סרטי טריסטאר** (באנגלית: **TriStar Pictures**) היא חברת סרטים, הפקות והפצות אמריקאית. החברה היא חברה בת של סרטי קולומביה, שבעצמה נמצאת בבעלות סרטי סוני.

היסטוריה
--------

הרעיון להקמת סרטי טריסטאר היה בשנת 1982, כאשר סרטי קולומביה, HBO ו-CBS, החליטו לפצל את העלויות ההולכות והגדלות של עשיית סרטים על ידי הקמת מיזם חדש. בשנה זו הוקמה החברה, ובשנת 1983 קיבלה את השם Tristar Pictures. החברה הייתה האולפן ההוליוודי הראשון שהוקם מאז חברת RKO, שהוקמה למעלה מיובל לפני כן. ההפקה הראשונה של החברה, שפורסמה בשנת 1984, הייתה הסרט הטוב מכולם (The Natural) בכיכובו של רוברט רדפורד. במהלך מיזם זה, רוב גרסותיה של טריסטאר יצאו ב-VHS או בווידאו ביתי של סרטי קולומביה-RCA (עכשיו סוני- סרטים ובידור ביתי), CBS/FOX וידאו (כיום CBS בידור ביתי ופוקס המאה ה-20 בידור ביתי), ו-HBO וידאו. בנוסף, HBO הרוויחה זכויות הפצה בלעדיות לסרטים האלה, ורישיונות לשידורי טלוויזיה. רשת CBS נשרה מהמיזם בשנת 1985, אף על פי שעדיין הופצו בה כמה מסרטיה של טריסטאר בווידאו ביתי לפחות עד שנת 1992. בשנת 1986, טריסטאר נכנסה לעסקי הטלוויזיה כ- TriStar Television. בשנת 1987, רשת HBO, גם נשרה ממיזם TriStar וב־7 בספטמבר, סרטי קולומביה קנתה את מניות המיזם שלה וגם את של CBS, ובכך התמזגו קולומביה וטריסטאר לסרטי קולומביה בידור. שתי החברות המשיכו לייצר ולהפיץ את הסרטים שלהן תחת השמות השונים.

לוגו החברה
----------

הלוגו של החברה הוצג לראשונה בשנת 1984 (ניתן לראותו בראש הדף בצד שמאל). בלוגו של החברה נראה פגסוס, שמסביבו נמצאים עננים כתומים, כמו בלוגו של סרטי קולומביה. הלוגו הפך למעין סמל תרבותי. הלוגו השני צויר במקור על ידי אלן ריינגולד והוצג לראשונה בשנת 1992, יחד עם לוגו סרטי קולומביה. גרסת האנימציה נוצרה על ידי Intralink Creative בשנת 1993.

המוזיקה הנשמעת במהלך הקרנת הלוגו בתחילת כל סרט של טריסטאר, הולחנה על ידי דייב גרוסין.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סרטי טריסטאר (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007601987405171
* LCCN: n91100039
* MusicBrainz: 1f08ec8f-f1c0-47fb-b365-8b1d7adfadd2
* NKC: ko2003191520
* VIAF: 144373866
* WorldCat (עם VIAF): 144373866

 |
שלט הכניסה לגלריה הוראס ריכטר ביפו העתיקה
**הוראס ריכטר** (1918–2006) היה אספן אמנות ואוצר אמנות. הגלריה שהקים ביפו, ונקראה על שמו, הייתה אחת מן הגלריות החשובות בשנות השבעים והשמונים של המאה ה-20‏. על פעילותו זכה בתואר עמית כבוד של מוזיאון תל אביב לאמנות כהוקרה על תרומתו לקידום האמנות והתרבות בארץ.

קורות חיים
----------

ריכטר נולד בעיירה מאונט גלעד שבצפון קרוליינה, ארצות הברית, למשפחת מהגרים יהודית מרוסיה, שהחזיקה במטעי האפרסקים הגדולים ביותר בארצות הברית. במהלך שנות החמישים ביקר ריכטר בישראל ובשנות השישים עלה ארצה. בשנת 1970 הקים את 'גלריה הוראס ריכטר' ביפו העתיקה.

בין האמנים הישראלים שיצר עמם קשר ניתן למנות את מנשה קדישמן, בני אפרת, ארדין אלטר, פנחס כהן-גן, יעקב אלחנני, עמי שביט, יוכבד וינפלד ונחום טבת.

לאחר מותו של ריכטר, בשנת 2006, הידרדר מעמדה של הגלריה ובשנת 2012, בעקבות הפסדים כספיים, היא עברה לפעול בצורה מצומצמת.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר 'גלריה הוראס ריכטר'

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: איתי אילנאי, "נא לגעת בבקשה", ידיעות בקעת אונו, 30 במרץ 2012, עמ' 82.
2. ↑  ראו: איתי אילנאי, "נא לגעת בבקשה", ידיעות בקעת אונו, 30 במרץ 2012, עמ' 82.
משלחת עדים במדים בכניסה למחנה הריכוז אושוויץ II
טקס של משלחת שנת תש"ע ברחבת הטקסים באושוויץ
סיכת עדים במדים על רקע שער הכניסה למחנה בירקנאו
עקבות של עדים במדים בטרבלינקה, 2016
**עדים במדים** הוא הכינוי למשלחות של צה"ל ומשטרת ישראל לפולין ולארצות נוספות, בעקבות אירועי השואה. מטרת המשלחות היא העמקה ולימוד אישי-ראשוני של האירועים בתקופת השואה. את התוכנית יזמו אמיר השכל ואלעזר שטרן בן לניצולי שואה, לאחר ביקור שערך עם הוריו באושוויץ.

תכנים ומטרות
------------

החיילים במשלחות לומדים להכיר את:

* עושרם הרוחני והתרבותי של החיים היהודיים לפני מלחמת העולם השנייה
* האידאולוגיה הנאצית והנסיבות שהביאו לעלייתה לשלטון
* התפתחות הפתרון הסופי כפי שהתווה המשטר הנאצי
* יוזמות התגובה וההתנגדות היהודית בשואה

לאורך המסע החיילים מבקרים באתרים רבים הקשורים לקהילות היהודיות השונות, בבתי כנסת ובבתי קברות יהודיים, וגם בשרידי גטאות, מחנות עבודה, מחנות ריכוז ומחנות השמדה. בחלק מהמקומות החיילים מקיימים טקסי זיכרון צבאיים, ואף פעולות ניקיון ותחזוקה.

קרה ובמסגרת המסע הוצגה לחיילים דילמה לפיה ייתכן והם ייהפכו בעצם לנאצים. בעקבות חשיפת ארגון תורת לחימה תוחקרו הדברים וטופלו באופן אישי על ידי קצין חינוך ראשי תא"ל צבי פייראיזן.

הארצות שאליהן יצאו משלחות "עדים במדים" הן פולין, הונגריה, אוסטריה, ליטא, אוקראינה, בולגריה וגרמניה.

הרכב המשלחות
------------

בכל משלחת משתתף ניצול שואה (עד המשלחת), שנותן הסברים על המקומות והאירועים מנקודת המבט האישית שלו. המשלחות מורכבות ממשרתי קבע, אזרחים עובדי צה"ל, חניכי קורסים בצה"ל, אנשי מילואים, חצוצרן מתזמורת צה"ל, 2 צלמים מטעם יחידת ההסרטה של חיל החינוך והנוער ונציגי משפחות שכולות. מפקד המשלחת הוא קצין בדרגת תא"ל לפחות. ההשתתפות במשלחת היא חובה עבור חניכי קורס מפקדי פלוגות המשרתים בשירות סדיר. החיילים המשתתפים במשלחת עונדים על כתפיהם תג ובו דגל ישראל (במקום תג היחידה של כל חייל וחייל). לכל חייל שהשתתף במשלחת מוענקת סיכת 'עדים במדים'.

ראו גם
------

* זיכרון השואה בישראל
* מסעות בני נוער לפולין ומצעד החיים
* פרח לניצול
* תזמורת צה"ל
* מצעד הגבורה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עדים במדים** בוויקישיתוף
* רב-ניצב קובי שבתאי עם ניצול השואה מרדכי צ'כנובר ב"עדים במדים", 2019עדים במדים, באתר צה"ל

הערות שוליים
------------

1. ↑  ערוץ 7, 'תורת לחימה' לקצין חינוך ראשי: "להפיק לקחים מתקלת יאיר גולן", באתר ערוץ 7
**מחמוד עבאס** (בערבית: **محمود عباس**; נולד ב-29 ביולי 1988) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת מכבי טמרה מליגה א'.

קריירה
------

עבאס החל את הקריירה הבוגרת שלו בשנת 2007 בהפועל אום אל-פחם בליגה א', משם עבר שנה לאחר מכן לאחווה עראבה. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש ארבעה שערים ועלה עמה מליגה א' לליגה הלאומית. בעונתו השנייה בקבוצה כבש שלושה שערים בליגה הלאומית.

לקראת עונת 2010/2011 חתם עבאס בהפועל אשקלון. ב-21 באוגוסט 2010 ערך את משחקו הראשון בליגת העל, מול הפועל פתח תקווה. במשחק זה גם כבש את שערו הראשון בליגת העל, בדרך לניצחון קבוצתו 3–1, ובסך הכל כבש עד תום העונה שבעה שערים במדי הפועל אשקלון.

לקראת עונת 2011/2012 חתם עבאס בהפועל תל אביב. בעונה זו התקשה עבאס למצוא מקום בהרכב הקבוצה, כאשר רק במשחק אחד הוא שיחק 90 דקות מלאות. עבאס כבש 2 שערים בעונה זו במדי הפועל תל אביב, הראשון בהפסד הקבוצה לעירוני קריית שמונה בגמר גביע הטוטו, והשני מול מכבי יבנה במסגרת גביע המדינה, בו זכה עבאס עם הקבוצה בתום העונה, על אף שלא שותף במשחק הגמר בו ניצחה הפועל 2–1 את מכבי חיפה.

לקראת עונת 2012/2013 ביקש עבאס לעבור לקבוצה בה יקבל דקות משחק רבות יותר. ביולי 2012 סוכמה השאלתו לבני סכנין לעונה אחת. גם בסכנין לא הצליח עבאס לתפוס מקום קבוע בהרכב את הקבוצה, ובתום העונה הגיע לסיכום על התרת חוזהו מול הפועל תל אביב, ושוחרר מהמועדון.

ב-3 באוקטובר 2013 חתם עבאס בקבוצת הפועל בני לוד מהליגה הלאומית. בעונת 2014/2015 זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו לליגה הלאומית. ב-23 ביוני 2016 חתם עבאס בהפועל עכו, אשר ירדה לליגה הלאומית בעונה הקודמת, ובתום עונת 2016/2017 העפיל עמה בחזרה לליגת העל.

לקראת עונת 2017/2018 חזר לקדנציה נוספת בהפועל אום אל-פחם בליגה א'. ב-10 ביוני 2018 חתם בשמשון כפר קאסם, העולה החדשה לליגה א' דרום, אך כעבור ארבעה חודשים עבר להפועל באקה אל-גרבייה מליגה א' צפון.

ב-25 ביוני 2019 חתם עבאס במכבי טמרה מליגה א' צפוון.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  עמית גולדשטיין, מחמוד עבאס סיכם בהפועל תל אביב לארבע עונות, באתר וואלה!,‏ 9 ביוני 2011
2. ↑  אלמוג שריד, מי זה זהבי: מחמוד עבאס מגיע להפועל תל אביב, באתר nrg‏, 18 ביוני 2011
3. ↑  עמית גולדשטיין, הפועל תל אביב: סוכמה השאלתו של עבאס לסכנין, באתר וואלה!, ‏ 10 ביולי 2012
4. ↑  שירי אלג'ם, ‏עבאס שוחרר מהפועל ת"א, מבוקש בארבע קבוצות, באתר ONE‏, 8 ביולי 2013
5. ↑  לירן ביטון, מחמוד עבאס חתם במכבי טמרה, באתר גולר1, 25 ביוני 2019
**גיא יעקבזון** (10 בספטמבר 1939 - 10 בפברואר 1985) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, פיקד על גדוד 94 במלחמת יום הכיפורים ועל חטיבת אגרוף הברזל. מעוטר עיטור המופת.

ביוגרפיה
--------

יעקבזון נולד ברחובות בן למשפחת יעקבזון המקומית, שהייתה בעלת פרדסים ומפעלים. ב-1957 התגייס לצה"ל ושירת בחיל השריון. פיקד על מחלקת טנקי AMX-13 בגדוד 9 עד שחרורו ב-1960. למד כלכלה וספרות אנגלית באוניברסיטה העברית בירושלים ומנהל עסקים בשלוחת תל אביב של האוניברסיטה. במקביל עבד במפעל המשפחתי. הוא עבר לערד, ועבד ככלכלן בערד תעשיות כימיות ובמפעל "אורון". 

במלחמת ששת הימים שירת במילואים כמפקד פלוגת טנקי צנטוריון בגדוד 94 של חטיבה 200 ("אגרוף הברזל"). הוא לחם בקרב בצומת ביר לחפן, בקרב במתחם ג'בל ליבני במהלכו השמיד 18 טנקי אויב ובקרב במתחם מעבר המיתלה. על פועלו במלחמה עוטר בעיטור המופת. 

ב-1971 מונה למנהל מפעל הסכו"ם של כור תעשיות בדימונה. במקביל המשיך להתקדם בדרגות ובתפקידים בשירות המילואים ושימש מפקד גדוד 94. 

במלחמת יום הכיפורים גויס הגדוד כחלק מכוחות אוגדה 146 ונלחם בקרבות הבלימה והתקפת הנגד הישראלית ברמת הגולן ובקרב נגד כוחות השריון העיראקים. במהלך הקרבות נפצע מרסיס פגז. בהמשך עבר הגדוד לחזית המצרית. לאחר המלחמה חזר לשירות הקבע ומונה ב-1974 למפקד חטיבת אגרוף הברזל. 

בדצמבר 1975 מונה למתאם התעשיות הביטחוניות במשרד הביטחון ושימש גם כחבר במועצת המנהלים של התעשייה האווירית לישראל.

בשנות השמונים שם קץ לחייו ונקבר בבית העלמין הישן ברחובות.

לקריאה נוספת
------------

* שבתי טבת, **חשופים בצריח**, הוצאת שוקן, תשכ"ח 1968

קישורים חיצוניים
----------------

* עיטור המופת שהוענק לגיא יעקובזון, באתר "בעוז רוחם" של אגף כוח האדם בצה"ל
* גיא יעקובסון, באתר "50 שנה למלחמת יום הכיפורים" של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון
* נח כספי, מכוננות ששת הימים לחסימה במצר המיתלה, אתר יד לשריון
* דב גולדשטיין, ספל קפה עם אל"ם גיא יעקובסון שחזר לשרות פעיל, מעריב, 19 ביולי 1974

הערות שוליים
------------

1. ↑  עידו דיסנצ'יק, ‏כך נדחק האלוף ישראל טל, שחזה את מלחמת יום הכיפורים, אל מחוץ לצבא, באתר מעריב אונליין, 5 בספטמבר 2020.
2. ↑  דלית מילשטיין, **בדרכו שלו, אפי ארזי: ביוגרפיה**, הוצאת דניאלה דינור, 2005, עמ' 170
**הלם תרבות** הוא הרכב ראפ ישראלי המונה שלושה חברים: חן פורתי, אוראל שמאילוב (אנדרדוג) ודור סורוקר (סטילה).

היסטוריה
--------

בשנת 2016 חברי ההרכב התכתבו דרך קבוצת הפייסבוק הישראלית "Underground Israel Live", חן שלח הודעה לראפרים ישראלים במטרה ליצור קבוצת וואטסאפ שתאגד ראפרים במטרה ליצור מוזיקה ביחד. חברי ההרכב התחילו להפגש במפגשי פריסטיילים בתל אביב. עוד באותה שנה, העלו החברים סרטונים שלהם עם סקיצות לשירים יחד, וקיבלו אהדה רבה מהקהל.

לאחר שירותם הצבאי של חברי ההרכב, הם עברו לגור ביחד בדירת שותפים בחולון.

ב-27 באפריל 2017 הוציאו את השיר הראשון שלהם כהרכב, "השמש תזרח". השיר כולל קולות רקע של נוי גולן.

ב-29 במרץ 2018 הוציאו את השיר "יא ראבנן", השיר כולל סימפול מתוך השיר "Tintarella di Luna" של הזמרת האיטלקית מינה. ב-13 באפריל של אותה שנה התארחו בסייפר של המפיק גלדי בשם "גלדי סייפר" לצד אסקר, זולוד אדם וסייקו קיד. ב-25 באוקטובר של אותה שנה הוציאו את השיר "קיבינימט", השיר כולל הופעת אורח של הראפר הישראלי זולוד אדם.

ב-16 בפברואר 2019 הוציאו את השיר "עושים את זה שוב", השיר כולל קולות רקע של הראפר הישראלי אסקר. ב-18 ביולי של אותה שנה הוציאו את השיר "אלף קנאים". ב-27 בנובמבר יצא שירם "בא לי חופש" שיר אשר מדבר על שביזותם של חברי ההרכב במהלך השירות הצבאי.

ב-23 באפריל 2020 יצא שירם "הזמן רץ" וב-1 בדצמבר של אותה שנה הוציאו את השיר "לתת ת'מכה".

ב-27 ביוני 2021 הוציאו את השיר "תמיד בתנועה" שיר המארח את ההרכב מבוא הדודאים.

ב-1 באוגוסט 2021 הוציא את השיר "שקט" שיר אשר היה הסינגל הראשון מהאלבום המצופה מאוד של ההרכב, וב-21 בנובמבר של אותה שנה יצא השיר "דיזנגוף סנטר" אשר אירחו בו את הראפר הישראל איזי ושיר זה היה הסינגל השני מתוך האלבום.

ב-19 באוגוסט 2021 חברי ההרכב עלו להופעה מלאה הראשונה שלהם אשר לה כל הכרטיסים נמכרו במהרה.

אלבום הבכורה של ההרכב, "דירת שותפים", יצא לאור ב-7 ביולי 2022. באלבום שיתפו פעולה עם הראפרים איזי ושרק.

דיסקוגרפיה
----------

* דירת שותפים (2022)
* יא ראבנן (2023)

קישורים חיצוניים
----------------

* העמוד הרשמי של הלהקה באתר Facebook
* הערוץ הרשמי של הלהקה באתר יוטיוב
* מילים ופרשונים של השירים באתר Genius
* הלם תרבות, ברשת החברתית אינסטגרם

* הלם תרבות, סרטונים בערוץ היוטיוב

* הלם תרבות, באתר אייטונס (באנגלית)

* הלם תרבות, באתר ספוטיפיי

* הלם תרבות, באתר דיזר

* העמוד הרשמי של חן פורתי באתר Instagram
* העמוד הרשמי של אנדרדוג באתר Instagram
* העמוד הרשמי של סטילה באתר Instagram
* הערוץ הרשמי של חן פורתי באתר יוטיוב
* הערוץ הרשמי של אנדרדוג באתר יוטיוב
* הערוץ הרשמי של סטילה באתר יוטיוב