recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**נהר גניסון** (באנגלית: **Gunnison River**) הוא יובל של נהר הקולורדו במדינת קולורדו שבארצות הברית. אורכו 290 ק"מ, ושטח אגן הניקוז שלו 20,533 קמ"ר. זהו היובל החמישי בגודלו של נהר הקולורדו וספיקתו הממוצעת 72.8 מ"ק לשנייה.

תיאור
-----

נהר גניסון נוצר מהתמזגות הנהרות טיילור (Taylor) ואיסט (East) באלמונט (Almont) במזרח מחוז גניסון. מרחק קצר לאחר העיירה גניסון מתחיל הנהר להתרחב תוך יצירת מאגר בלו מסה (Blue Mesa Reservoir), מאגר מים באורך 58 קילומטרים שנוצר על ידי סכר בלו מסה, שאליו נשפך גם היובל "לייק פורק של הגניסון" (Lake Fork of the Gunnison). מרחק קצר במורד הזרם יש סכר נוסף היוצר את מאגר מורו פוינט (Morrow Point Reservoir), ומרחק קצר משם סכר שלישי ואחרון היוצר את מאגר קריסטל (Crystal Reservoir). המאגרים מאפשרים הפקת חשמל הידרואלקטרי ומספקים מים לאזורים מסביב עבור שימושים ביתיים ולמטרות השקיה. המאגרים הם החלק העליון של הקניון השחור של הגניסון, אחד מהערוצים הארוכים, הצרים והעמוקים ביותר בעולם. מיד לאחר סכר קריסטל מתחיל הנהר לזרום בשצף דרך אשדות גדולים והחלקים העמוקים בערוץ. ביציאה מהקניון הוא מקבל את מימיו של הנהר "נורת' פורק" (North Fork - מזלג צפוני), ואז במורד הזרם סמוך לעיירה דלתה נשפך אליו הנהר אנקומפגרה. הנהר מתפתל אז בין אזור קניונים מדברי, שם נשפך אליו "קנה קריק" (Kannah Creek) לפני שהוא נשפך מתוך קניון דומינגז (Dominguez Canyon ) לנהר הקולורדו בסמוך לעיר גראנד ג'נקשן. בשנים מסוימות ספיקת מימיו בנקודה זו שווה לספיקת מי הקולורדו או קטנה ממנה במעט.

רוחב נהר הגניסון נע בין 30 מטרים ל-300 מטרים ועומקו נע בין מטר ל-15 מטרים. הזרם העז של הנהר והאשדות הרבים מונעים אפשרות להשתמש בו לשיט. סירות קטנות מסוגלות לנווט לכל אורכו ומעבר לקניון השחור מסוגלים לשוט בו כלי שיט גדולים. השיט דרך הקניון השחור מסוכן בגלל האשדות ונועד לשייטים מנוסים בלבד.

היסטוריה
--------

האירופי הראשון שראה את הנהר וכתב על כך היה מגלה הארצות הספרדי חואן מריה דה ריברה (Juan Maria de Rivera) שהגיע לגדת הנהר מתחת לשפך הנהר אנקומפגרה ב-1761 וב-1765. ב-1776 הגיע למקום גם חוקר הארצות, האב הפרנציסקני הספרדי סילבסטרה ולס דה אסקלנטה (Silvestre Vélez de Escalante). הספרדים קראו לנהר "ריו דה סאן חאווייר" (Rio de San Javier) והילידים קראו לו "טומיצ'י", אסקלנטה ציין שריברה חשב כי הנהר הוא "ריו דל טיסון" (Rio del Tizón) הגדול, השם הספרדי לחלקו התחתון של נהר הקולורדו.

הנהר קרוי כיום על שמו של קפטן ג'ון גניסון (John Williams Gunnison‏; 1853-1812), טופוגרף מצבא ארצות הברית שנרצח יחד עם שבעה מחבריו על ידי אינדיאנים משבט יוט שעה שמיפה נתיב מערבה בטריטוריה של יוטה ב-1853.

מפעלי הנדסה
-----------

חלק ממי הנהר מוטים דרך מנהרת גניסון, מנהרה באורך 8 קילומטרים שנבנתה בין 1905 ל-1909, על מנת להשקות את עמק אנקומפגרה. לאורך הנהר נבנו שלושה סכרים במסגרת מיזם אגירת מי נהר הקולורדו והם: סכר בלו מסה, סכר מורו פוינט וסכר קריסטל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גניסון** בוויקישיתוף
* Black Canyon National Park, Colorado

הערות שוליים
------------

1. ↑  יומן המסע של אסקלנטה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007545843905171
* LCCN: sh85057936
* VIAF: 315125723
* WorldCat: viaf-315125723

 |
"פיתול טיפות" (2004) מאת אסף בן צבי.  
הדפס בטכניקה של אקווטינטת סוכר
"**אקווטינטת סוכר**" (באנגלית: Sugar-lift או Lift-ground etching) היא טכניקת הדפס הפועלת בצורה של דפוס שקע ומתבססת על טכניקת האקווטינטה.

תיאור
-----

טכניקת אקווטינטת סוכר היא טכניקת הדפס המבוססת על שימוש בתערובת של סוכר ממוסס במים. לרוב מוסיפים לתמיסה גם מעט דיו שחור, על מנת להעניק לה צבע. האמן משתמש במכחולים ומברשות הטבולים בתמיסה ובעזרתם הוא מצייר על לוח הדפסה ממתכת בצורה חופשית. בשלב השני, לאחר ייבוש התמיסה, מורחים על לוח ההדפסה משחה המבוססת על אספלט. כאשר טובלים את לוח ההדפסה במים חמים, תמיסת הסוכר נמסה ומסירה את חלקי האספלט שמעליה. בכך היא חושפת חלקים מלוח ההדפסה. בשלב השלישי מפזרים על לוח ההדפסה תערובת של אקווטינטה בעזרת "ארגז אקווטינטה" או בצורה חופשית ולאחר מכן צורבים את לוח ההדפסה בחומצה. בשלב האחרון מסירים את משחת האספלט באזורים שבהן לא נעשה שימוש באקווטינטת הסוכר, כך שמתקבל לוח הדפסה שבו משטחי האקווטינטה משמרים את צורת הנחת המכחול של האמן.

דוגמה לשימוש בטכניקה כזו ניתן למצוא בהדפס "פיתול טיפות" מאת אסף בן צבי או בהדפס "שבט ג'בליה, הר משה, סיני" מאת מילכה צ'יזיק.

לקריאה נוספת
------------

* קריגר, דן, **גרפיקה אמנותית: תחריט - תצריב וטכניקות נילוות**, ידיעות אחרונות, תל אביב, 2000/1999, עמ' 93-91
פירוש נוסף ערך זה עוסק באדם העוסק בגידול ובטיפוח צמחים. אם התכוונתם לאדם העוסק בהוראת ילדים במסגרת גן ילדים, ראו גננת.
גנן גוזם צמחייה
כרזה אמריקאית ממלחמת העולם הראשונה (1918), קולומביה (האנשה של ארצות הברית) כגננת, מעודדת את האזרחים לגדל גן ירק
**גנן** הוא אדם העוסק בגינון: בגידול ובטיפוח צמחים. המונח כולל גם את אלה העוסקים בגינון באופן מקצועי וגם את אלה העוסקים בגינון כתחביב לשעות הפנאי. לעיתים נעשה שימוש במונח גנן גם לתיאור מעצבי נוף וגנים, העוסקים באופן כללי בתכנון עיצוב הגן, ולא בהיבטי הטיפול היומיומי בו.

בשפת היומיום בעברית קיימת לעיתים הבחנה מגדרית בין "גנן" (גבר העוסק בגינון) ו"גננת" (אישה העוסקת בחינוך ילדים בגן ילדים). ההבחנה מסתמכת על מוסכמות חברתיות וחלוקת תפקידים בין המינים, אשר לפיה גברים עוסקים באופן מסורתי בעבודות פיזיות, ונשים בטיפול בילדים. כיום קיימים גברים העוסקים בחינוך ילדים בגני ילדים ונשים העוסקות בגינון, אך עדיין מדובר במיעוט קטן. בשני המקרים מתייחסת השפה העברית אליהם כאל "גננים" ו"גננות".

בישראל נעשית הכשרת גנני נוף בקורסים של משרד העבודה והרווחה. בנוסף לכך ארגון לגננות ולנוף בישראל המאגד מספר ארגונים של העוסקים במקצועות הגינון, מארגן קורסים והשתלמויות ומפיץ ספרות מקצועית. הארגון אף מוציא לאור את המגזין לגינון "גן ונוף".

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **גנן** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **גננים** |

* הארגון לגננות ולנוף בישראל (אורכב 10.05.2008 בארכיון Wayback Machine)
* גן ונוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4019065-1
* NARA: 10637267
* NDL: 00574923
* NKC: ph254461

 |
**גדליהו בּוּבּלִיק** (באנגלית: **Gedaliah Bublick**; תרל"ה, 10 באוקטובר 1875, גרודנו, האימפריה הרוסית - ז' באדר תש"ח, 17 בפברואר 1948) היה עיתונאי יידי ומנהיג ציוני דתי אמריקאי.

ראשית דרכו
----------

גדליהו בובליק נולד בשנת תרל"ה (1875) בגרודנה שברוסיה, בן לאהרן ולדבורה.
גדל בביאליסטוק שבפולין ולמד בישיבת לומז'ה. לאחר מכאן עבר לליטא, שם למד בישיבת מיר.
בשנת 1899 נישא לאלה קוסובסקי.

בשנת 1900 הגיע בובליק לפריז, שם סייע לקבוצת משפחות מביאליסטוק להשיג אשרות כניסה לארגנטינה באמצעות ארגון יק"א של הברון הירש. בובליק הצטרף לקבוצה בארגנטינה לשלוש שנים ולימד את ילדי הקבוצה עברית.

בשנת 1904 היגר בובליק לניו יורק שבארצות הברית, שם כתב בעיתון "יידישע נייעס". ב-1915 מונה כעורך הראשי של העיתון. בובליק היה מגדולי המתנגדים לתנועות היהדות המתקדמת והיהדות הקונסרבטיבית.

מקומו בציונות
-------------

בשנת 1920 ביקר בובליק לראשונה בארץ ישראל. הוא היה פעיל מאוד בקהילתו ונמנה עם מייסדי הקונגרס היהודי האמריקאי. במאי 1920 נבחר להיות סגן יו"ר הקונגרס היהודי האמריקאי.

בין השנים 1919–1926 היה חבר בהנהלת ההסתדרות הציונית העולמית והסוכנות היהודית וכיהן כחבר ההנהלה הציונית. בובליק היה מפעילי הציונות הדתית וממקימי תנועת המזרחי. בשנים 1928–1932 כיהן כנשיא תנועת המזרחי.

בובליק נסע מספר פעמים נוספות לארץ ישראל ונכח בטקס הפתיחה של האוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1925, כנציג קרן היסוד.

השקפתו הדתית
------------

כאדם צעיר נמשך בובליק לתנועת ההשכלה. לאחר שלא מצא בה תשובות הולמות, הפך בובליק לתומך נלהב של היהדות האורתודוקסית. רבים מכתביו עוסקים בקשיים בפניהם ניצבת היהדות האורתודוקסית. בספרו "מן המיצר" הוא חזה התבוללות ונישואי תערובת בקרב יהדות התפוצות (ובעיקר בארצות הברית) וצפה סכנה מיהדות המסורתית.

בובליק נפטר בניו יורק בז' באדר תש"ח, 17 בפברואר 1948.

יצירותיו
--------

* מיין רייזה אינ אראטצ ישרואל (ניו יורק, 1921)
* מן המיצר (ניו יורק, 1923)
* סך הכל (ניו יורק, 1927)

כתביו שתורגמו לעברית:

* **כתבים נבחרים** / בעריכת א"ל גלמן ואהרן פצ’ניק; תרגם מיידיש: י"א זיידמן, ירושלים : הוועד לכתבי גדליה בובליק (בסיוע קרן א"י של המזרחי בירושלים ומועצת "ישראל הצעיר" בארצות הברית), תשכ"ב. (כרך אחד: "מן המיצר: עיונים בבעיות היהדות".)

הנצחה
-----

רחובות במספר ערים בישראל נקראים על שמו של בובליק, בהם רחוב בשכונת רמות בירושלים, בתל אביב ועוד.

לקריאה נוספת
------------

* 'בובליק, גדליהו', בתוך: דוד קלעי, **ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי**, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 68–69. (הספר בקטלוג ULI)

קישורים חיצוניים
----------------

* רשימת הפרסומים של גדליהו בובליק, בקטלוג הספרייה הלאומית
* 'בובליק, גדליה', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), **יהדות ליטא**, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 118 (ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 1316).
* גדליה בובליק (1875-1948), דף שער בספרייה הלאומית

* Gedaliah Bublick, Noted Writed and Mizrachi Leader, Dies at Meeting; Was 73, *JTA*, March 19, 1948

* אלי אלון, נא להכיר:רחוב בובליק בצפון תל אביב , באתר News1 מחלקה ראשונה‏, 4 באוקטובר 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראה באתר עיריית ירושלים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313498405171
* GND: 117224328X
* ISNI: 0000 0000 4843 4028
* LCCN: no2007014182
* VIAF: 21912417
* WorldCat: lccn-no2007014182

 |
**בשילה** היא שלב התפתחותי של תאים, שבו מתאפשרים תפקודים חדשים שלא היו אפשריים בשלבים הקודמים לה. זאת להבדיל מ"גדילה", אשר מתייחסת לעלייה במספר התאים של איבר או איברים מסוימים, אשר אינה מביאה בהכרח לבשילה.

הבשילה היא אחד הגורמים החשובים בקביעת ההתפתחות, משום שהשינויים הפיזיולוגים שמתרחשים בתאים של האורגניזם במהלך הבשילה מאפשרים לו לעשות פעולות שלא היה מסוגל לעשות קודם לכן.

הבשילה מושפעת בעיקר מגורמים תורשתיים, בעוד שהגדילה מושפעת יותר מגורמים סביבתיים.

בגרות מינית
-----------

 ערך מורחב – **בגרות מינית**  

בגרות מינית היא השלב בהתפתחותו של אורגניזם שבו הוא מסוגל להתרבות. אצל האדם קרוי המעבר לשלב זה בשם **התבגרות מינית**. 

מרבית הרב-תאיים אינם מסוגלים להתרבות מיד עם לידתם, ובהתאם למינם (במשמעות הטקסונומית של מושג זה) עוברים ימים, שבועות ואף שנים עד שהם הופכים למסוגלים להתרבות, כלומר מגיעים לבגרות מינית. אצל היונקים, מינים המגיעים לבגרות מינית בגיל מבוגר יותר הם לרוב בעלי אסטרטגיית רבייה K, המקבילה להשקעה באיכות, בעוד שהמינים המגיעים לבגרות מינית בגיל צעיר יותר הם לרוב בעלי אסטרטגיית רבייה R, המקבילה להשקעה בכמות.

ראו גם
------

* הבשלה
* מודעות עצמית

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  בר-אל, צ', (1996). מפגשים עם הפסיכולוגיה, מפגש שני, פסיכולוגיה התפתחותית. הוצאת רכס, אבן יהודה.
שחזור של *Aegyptocetus* נמלט מכריש
**פרוטוצטיים** (שם מדעי: *Protocetidae*) היא משפחה של לווייתנים קדומים נכחדים. ביחס לקודמיהם בשרשרת האבולוציונית של הלווייתנאים המודרניים - הם הראשונים שנמצאו מחוץ לפקיסטן ולהודו. מאובני פרוטוצטיים נמצאו באפריקה, באירופה, באסיה ובצפון אמריקה, לרוב בימים רדודים. הם היו מותאמים יותר מקודמיהם לחיים במים, ובכך המשיכו את מגמת אבותיהם הרמינגטונוצטיים, האמבולוצטיים והפקיצטיים.

הפרוֹטוֹצטיים היו דומים בהרבה ללווייתנאים בני זמננו מאשר בעלי החיים שקדמו להם. גופם התחיל לקבל צורת פלך, ורגליהם הקדמיות והאחוריות הגדולות היו בעלות צורה מיוחדת שאפשרה להם לחיות ביבשה ובים כאחד. נראה כי לפרוטוצטיים היה זנב הדומה לזנב הלווייתנאים המודרניים (מחולק לשתי אונות), בשונה מזנב רגיל. שיניהם היו קטנות.

הפרוֹטוֹצטיים היו קבוצה גדולה, מגוונת והטרוגנית. הם חיו במהלך האאוקן, לפני כ-40 עד 50 מיליוני שנים. נטען כי זוהי קבוצה פרפילטית.

מיון
----

* תת-משפחה Protocetinae
	+ סוג *Aegyptocetus*
	+ סוג *Artiocetus*
	+ סוג *Crenatocetus*
	+ סוג *Dhedacetus*
	+ סוג *Gaviacetus*
	+ סוג אינדוצטוס (*Indocetus*)
	+ סוג *Kharodacetus*
	+ סוג מאיאצטוס (*Maiacetus*)
	+ סוג פרוטוצטוס (*Protocetus*)
	+ סוג *Qaisracetus*
	+ סוג רודהוצטוס (*Rodhocetus*)
	+ סוג *Takracetus*
	+ סוג *Togocetus*
	+ סוג *Peregocetus*
* תת-משפחה Makaracetinae
	+ סוג מקרצטוס (*Makaracetus*)
* תת-משפחה Georgiacetinae
	+ סוג *Aegicetus*
	+ סוג *Babiacetus*
	+ סוג *Carolinacetus*
	+ סוג *Georgiacetus*
	+ סוג *Natchitochia*
	+ סוג *Pappocetus*
	+ סוג *Pontobasileus*
	+ סוג *Tupelocetus*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרוטוצטיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

* מידע מורפולוגי
**פרוסס אקספלורר** (באנגלית: **Process Explorer**) היא תוכנה חופשית, חלק מאוסף הכלים Sysinternals ומותאמת בעבור מערכות ההפעלה חלונות, מבית מיקרוסופט, היא אינה דורשת התקנה, מספקת אפשרויות זהות לכלי מנהל המשימות של חלונות ובנוסף מכילה בתוכה גם אוסף תוכנות לאיסוף מידע על תהליכים הפועלים במערכת המשתמש. 

התוכנה הייתה מפוצלת לשתי תוכנות נפרדות HandleEx ו-DLLView, בשנת 2001 מוזגה לתוכנה אחת. הגרסה העדכנית ביותר הניתנת להורדה, היא גרסה 16.21 שוחררה בתאריך 16 במאי 2017. 

תצוגת התוכנה נפרסת על פני שני חלונות. החלון העליון מציג רשימה של תהליכים הרצים כעת והחלון התחתון תלוי במצב בו נמצא התהליך. התוכנה מאפשרת למשתמש לעקוב אחר תהליך ומציגה מידע מפורט ומדויק כגון: 

* טעינת קובצי DLL בתהליך.
* הצגת הפקודות המריצות כל תוכנית.
* עוקב אחר תהליכים ומציג בעיות שעשויות להתרחש.
* תצוגה היררכית של תהליכים רצים.
* יציאה, השהיה ועצירת תהליכים.
* הצגת שם חברה וסמל ליד כל תהליך.
* הצגת פעילות המעבד, בשורת המשימות.
* שינוי עדיפות של תהליך.
* אימות נתונים עם אתר VirusTotal.
* חיפוש אובייקט לפי שם או אירוע.

ראו גם
------

* Netstat
* רחרחן
* פורט
* מיקרוסופט TechNet

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Process Explorer (באנגלית)
* עמוד התוכנה באתר מיקרוסופט **(באנגלית)**
* אתר מיקרוסופט ישראל (בעברית)
**היינריך החמישי, דוכס בוואריה** (בגרמנית: **Heinrich V. von Bayern**; ‏960–1026), היה דוכס בוואריה בין השנים 1004–1009 ובין השנים 1017–1026, ובנוסף היה גם רוזן לוקסמבורג בין השנים 998–1026.

ביוגרפיה
--------

היינריך נולד בשנת 960, לזיגפריד, רוזן הארדנים ולהדוויג מנורדגאו, בתו של אברהארד הרביעי, רוזן נורדגאו.

בשנת 998 מת אביו זיגפריד מלוקסמבורג, והיינריך עלה לשלטון במקומו. בשנת 1004 נתן לו גיסו היינריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את דוכסות בוואריה, אולם לאחר שמרד בו בשנת 1008 חזר ונטל אותה ממנו. בשנת 1017 לאחר השתדלותם של הריברט מקלן, ארכיבישוף קלן ופופו פון באבנברג, ארכיבישוף טריר, החזיר היינריך השני את בוואריה להיינריך.

בשנת 1026 מת היינריך ללא ילדים, ומשום כך ירשו אותו אחייניו היינריך מלוקסמבורג בלוקסמבורג, והיינריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בבוואריה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היינריך החמישי, דוכס בוואריה** בוויקישיתוף
* היינריך החמישי, דוכס בוואריה (בגרמנית)

  


|  |
| --- |
| **היינריך החמישי, דוכס בוואריה**  בית לוקסמבורג  נולד:960 מת:1026 |
| **זיגפריד הראשון** | **רוזנות לוקסמבורג  998–1026** | **היינריך השני** |
| **היינריך הרביעי** | **דוכסות בוואריה  1004–1009  1017–1026** | **היינריך הרביעי** |
| **היינריך השישי** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 133802183
* VIAF: 55347030
* WorldCat (עם VIAF): 55347030

 |
**הצ'אנגווי** (בכתיב לועזי: **Changüí**) הוא סגנון מוזיקה קובנית מסורתי המנוגן על כלים אקוסטיים.

להקת צ'אנגווי בפסטיבל פולקלור שהתקיים בהוואנה בשנת 1962.

היסטוריה
--------

מקורו של הצ'אנגווי בחבל גואנטנמו שבמזרח קובה. חבל זה התמחה בייצור סוכר ורום, ולמטרה זו יובאו עבדים מאפריקה למטעי קנה-הסוכר. עבדים אלו הגיעו מאזור הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, הרפובליקה של קונגו וחוף השנהב, שם היה דומיננטי מקצב ה-Bantu. במאה ה-19 שולב מקצב זה עם סגנון הנגינה הספרדי (ה-Cancion) ונוצר הסגנון הידוע בשם צ'אנגווי.

במאה ה-20, הפך הצ'אנגווי למוזיקה פופולרית בקובה, בעיקר הודות לפועלו של Elio Reve ולהקתו, Orquestra Reve. ב-1950, Elio Reve הגיע להוואנה, וכדי לעניין את הקהל העירוני המתוחכם יותר, הכניס מספר שינויים לג'אנגווי, כמו החלפת תפקיד תופי בונגו ב-טימבלס, כמו גם הוספת כינור וטרומבון.

בימינו, משפחת Reve היא עדיין הקבוצה הדומיננטית ביותר המנגנת צ'אנגויי. Elio Reve Jr, בנו של הזמר המפורסם, שינה מהותית את הסגנון, עד שכיום שירי צ'אנגווי מודרניים דומים מאוד לטימבה, אך עדיין שומרים על מספר מאפיינים ייחודיים.

מאפיינים מוזיקליים
------------------

הכלים הדומיננטיים בצ'אנגווי המסורתי הם הטרס, תופי בונגו, הגווירו וה-מאראקס, הקונטרבס והצ'קרה - דלעת חלולה שעליה רשת שזורת חרוזים, המשמיעה קול רשרוש כשהנגן מנענע את הכלי. בנוסף לעיתים משתמשים בקאמפאנה בקטעי האלתור.

הטרס מנגן בצ'אנגווי באופן פחות מלודי מבסגנונות אחרים, יותר כמו כלי הקשה מאשר כלי מיתר. הקצב שהטרס מחזיק תואם לשאר כלי ההקשה (בונגוס וצ'קרה). 

המקצב של הצ'אנגווי הוא מקצב אפריקאי לא סימטרי הנקרא קלאווה. בצ'אנגווי אין הקפדה על נגינה של הקלאווה, שלא כמו בסון, ונוטים לשנות את הקלאווה כדי להתאים למלודיה.

### מבנה

שירי צ'אנגווי מתחילים בקטע כתוב של טרס. בהמשך, השיר מתפתח בצורה הדומה למבנה הקלאסי בסון- הזמר שר בתים, וזמרי הליווי שרים פזמון חוזר. אחרי גוף השיר, מגיע קטע של אלתור (Descarga), בו כל הכלים שומרים על מקצב בסיס למעט אחד המאלתר בכל רגע נתון.

השיא של שירי צ'אנגווי מגיע ממש לפני סיום השיר.

בצ'אנגווי מודרני, הפתיחה מבוצעת על ידי כלים אחרים (חליל, כינור), והמבנה הקשיח שתואר נעשה גמיש יותר. מתווספים קטעי אלתור באמצע השיר, וקטעי סולו של כלים מלודיים.

קישורים חיצוניים
----------------

* מאמר מפורט בנושא

חלקים מדף זה מקורם במאמרו של אלכס גנדלמן בנושא, ראו קישור מצורף
האזור האנטארקטי.
פינגווינים קיסריים מקננים בסנואו היל.
**האזור האנטארקטי** הוא אחד משמונת האזורים הביוגאוגרפים המחלקים את שטח כדור הארץ והוא הקטן מביניהם כששטחו כולל 0.3 מיליון קמ"ר. היא כוללת בעיקר את אנטארקטיקה ומספר איים מבודדים לאורך דרום האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס ההודי. אזור זה מבודד מהיבשות הצפוניות ממנו ורוב החיים בו כוללים מינים ימיים או מעופפים.

אף שכיום אנטארקטיקה היא קפואה וקוטבית, בעבר היא השתייכה ליבשת גונדוונה לצד אוסטרליה ואמריקה הדרומית שהכילה מינים הדומים לאלה של שאר היבשות וכן מאובנים של מספר צמחים קרובים כמו אשור דרומי וצמחי Podocarpaceae וכן יונקי כיס שנכחדו.

פלורה ופאונה
------------

האקלים באזור זה הוא אקלים קוטבי והוא קר כל כך שרק 2 מיני צמחים פורחים בו (בקיץ הקצר): *Deschampsia antarctica* ו-*Colobanthus quitensis*, החיים בחצי האי האנטארקטי. בנוסף חיים בה גם 250 מיני חזזיות, 100 מיני טחבי עלים, 25 עד 30 מיני טחבי כבד ו-700 מיני אצות ימיות ויבשתיות, הכוללות גם פיטופלנקטון שמשגשג בימים אלה. לאורך האיים סביבה ישנם גם טונדרות עם מספר צמחים, אך אין בה עצים מאחר שהאקלים קר וסוער מדי עבורם.

הפאונה באזור כוללת בעיקר מינים ימיים או מעופפים שיכולים לחצות את האוקיינוס. אלה כוללים עופות ימיים כמו פינגווינים, אלבטרוסיים, טורפים ימיים ביניהם דובי ים וכלבי ים, לווייתנאים ממגוון מינים, דגים אנטארקטיים וכמה רכיכות כמו דיונונים. החיים בימים אלה משגשגים עקב פריחה גדולה של הפלנקטון ושגשוג הקריל האנטארקטי בכמויות ענקיות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האזור האנטארקטי** בוויקישיתוף
* האזור האנטארקטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**הפרדוקס של קרי** (**Curry's paradox**) הוא פרדוקס ממשפחת הפרדוקסים של התייחסות עצמית, הכוללת גם את פרדוקס השקרן ואת הפרדוקס של ראסל. בדומה לשני הפרדוקסים הללו, הפרדוקס של קרי מציג את הבעייתיות שבתורת קבוצות נאיבית ובתורת אמת נאיבית. אך בניגוד לשני האחרונים, הפרדוקס של קרי לא כולל שימוש בשלילה. הפרדוקס הוא שכל משפט שיחליף את ב' במבנה המשפט "אם המשפט הזה נכון, אז ב'" ניתן להוכחה כאמיתי, גם אם ברור לכל שהוא שקרי. לדוגמה, אם נחליף את ב' במשפט השקרי "כל הסוסים מדברים עברית", אז מניתוח לוגי של המשפט: "אם המשפט הזה נכון, אז כל הסוסים מדברים עברית" ניתן יהיה להסיק שכל הסוסים אכן דוברי עברית, אף על פי שברור כי אין זה כך.

אם-אז
-----

בלוגיקה, טענות מהסוג "אם א' אז ב'" מכונות טענות תנאי, כך שא' נקרא הרישא של טענת התנאי, ב' נקרא הסיפא של טענת התנאי, והביטוי "אם...אז" הוא הקשר הלוגי אם-אז. טענה מהצורה הזאת היא שקרית אם ורק אם א' הוא נכון וב' איננו נכון:

* אם השמש זורחת במזרח (אמת) אז השמש שוקעת במערב (אמת) : אמת.
* אם השמש זורחת במערב (שקר) אז השמש שוקעת במערב (אמת) : אמת.
* אם השמש זורחת במערב (שקר) אז השמש שוקעת במזרח (שקר) : אמת.
* אם השמש זורחת במזרח (אמת) אז השמש שוקעת במזרח (שקר) : **שקר**.

חשוב לשים לב כי אין שום דרישה ליחס סיבתי כלשהו במציאות בין הטענה בחלק הראשון לטענה בחלק השני. ערך האמת של המשפט כולו נובע אך ורק מערכי האמת של כל אחד מהצדדים, באופן בלתי תלוי בקיומו או היעדרו של קשר ביניהם.

הוכחת המשפט
-----------

דרך שימוש בהגדרת הקשר אם-אז (טבלת אמת), ניתן להראות שהטענה "אם המשפט הזה נכון, אז כל הסוסים מדברים עברית" נכונה (ולכן גם הטענה "כל הסוסים דוברי עברית" נכונה). נקרא למשפט הזה "משפט א'". אפשר לנסח אותו גם כך: "אם משפט א' נכון, אז כל הסוסים מדברים עברית".

נוכיח זאת בשני שלבים:

בשלב ראשון, נניח (לצורך הוכחה בדרך השלילה) כי הטענה כולה היא שקרית.

1. כפי שהוסבר, טענה מסוג זה (אם-אז) היא שקרית אך ורק אם החלק הראשון הוא אמת, והחלק השני הוא שקר. לכן החלק הראשון ("משפט א' נכון") בהכרח נכון.
2. אם כן, על סמך ההנחה שמשפט א' שקרי הגענו למסקנה שמשפט א' נכון. זוהי סתירה.
3. רואים שההנחה כי משפט א' שקרי מביאה לסתירה, ומכאן נובע כי משפט א' הוא נכון.

שלב שני: 

1. משפט א' הוא נכון, כפי שהראינו בשלב הקודם.
2. משפט א' הוא מהצורה "אם א' אז ב'". כיוון ש-א' נכון, וכדי שהמשפט כולו יהיה נכון, בהכרח גם ב' נכון. (אם ב' שגוי, המשפט כולו הוא מהצורה "אם [אמת] אז [שקר]" ולכן שקרי). ב', כזכור, הוא הטענה כי כל הסוסים מדברים עברית.
3. מכאן מחייב שהטענה "כל הסוסים דוברי עברית" היא אמיתית.

ניתן גם להוכיח באופן סינטקטי את הטענה. בדרך זו מניחים את רישא של הטענה ומוכיחים את הסיפא. אם מניחים את הרישא מניחים כי הטענה היא אמיתית. מכאן יוצא שכל טענת התנאי היא אמיתית. כעת, במודוס פוננס, ניתן לגזור את הסיפא, כלומר את הטענה שכל הסוסים דוברי עברית.
האזור האינדומלאי
נוף ג'ונגל בבנגלדש.
קרנף הודי רועה בהודו.
**האזור האינדומלאי** הוא אחד משמונת האזורים הביוגאוגרפים המחלקים את שטח כדור הארץ כשהוא מצוי רק באסיה וכולל את מרבית דרום אסיה, דרום-מזרח אסיה לאורך הודו-סין וגם בדרומה של מזרח אסיה, בדרום סין וטאיוואן.

האזור גובל בצפון באזור הפלארקטי בעיקר ברכסי ההרים הגבוהים: הינדו-כוש, פטקאיי, קרקורום ובעיקר הההימלאיה - אשר נוצרה כשהודו התנגשה באסיה לפני 45 מיליון שנה עם היסחפות הלוח ההודי צפונה, ובמזרח גובל באזור האוסטרלי שקו הגבול שלו הוא קו ואלאס - קו דמיוני לאורך אינדונזיה המפריד בין יבשת אוסטרליה, לרבות מערב גינאה החדשה לבין איי אינדונזיה. אזור הגבול מכונה בשם סונדאלנד ובעבר הוא השתייך ליבשת הקדומה גונדוונה.

רוב חבל השטח האינדומלאי הוא טרופי או סובטרופי אם כי ישנם גם מספר מדבריות לאורכו והוא שוקק ביערות ממספר סוגים, הרים גבוהים וערבות פוריות.

פלורה ופאונה
------------

מספר צמחים התפתחו לאורך האזור, ביניהם צמחים מהמשפחה Dipterocarpaceae וכדניתיים וכן עצים טרופיים שונים, למשל *Tectona*.

מבין הדו-חיים אנדמיים לאזור המשפחות תולעני זנב אסייתיים וסוגלוסיים שכנראה התפתחו מאבות בעלי קרבה אפריקאית, כמו מדגסקר וסיישל. גם מספר עופות התפתחו באזור וחלקם אנדמיות אליו כמו התכלתיים, מגליימיים, טימליים, נקרות פרחים, טפסני הפיליפינים, פיטיים וכן מספר פסיוניים, קלאויים ותוכיים. הקצה המזרחי מכיל גם עופות ממוצא אוסטרלי כמו הקזואר.

מבין היונקים של האזור האינדומלאי ישנם כמה קבוצות אנדמיות ביניהם: הגלשנאים, חדפי עצים, עטלף דבורה, חולדת לאוס, נמנמנים אוריינטליים, טרסיוסיים וגיבוניים ועוד קבוצות כמו האורנגאוטן או נמר ערפילי. מבין היונקים הגדולים של האזור ישנם את הפיל האסייתי, קרנף הודי, סומטרי וג'אווה, נמר הודי, טיגריס, אריה הודי, מספר דוביים, גאור ותאו אסייתי והטפיר האסייתי. בקצה המזרחי ישנם גם מינים ממוצא אוסטרלי כמו יונקי כיס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האזור האינדומלאי** בוויקישיתוף
* האזור האינדומלאי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**הפרדוקס של ברי** הוא פרדוקס הנובע מהגדרה מילולית של מספר, בצורה שלכאורה נוגדת את עצמה. ניסוח אפשרי שלו הוא חיפוש "המספר השלם הקטן ביותר שאיננו ניתן לתיאור באמצעות פחות ממאה אותיות".
הפרדוקס נקרא על שם ג'י. ג'י. ברי (1867–1928), שהיה ספרן זוטר בספרייה הבודליינית של אוניברסיטת אוקספורד.

הפילוסוף הבריטי ברטראנד ראסל היה לאדם הראשון אשר התייחס לפרדוקס בכתב, ובתגובה אף הציג פרדוקס משלו

תיאור הפרדוקס
-------------

הפרדוקס עוסק בשפה, ובמקורו עוסק בשפה האנגלית, אולם נביא כאן "תרגום" שלו לעברית. השינוי אינו מהותי.

ניתן להגדיר באמצעות מילים בעברית מספרים. לדוגמה, את 2 ניתן להגדיר בתור "המספר החיובי הזוגי הקטן ביותר", או למשל באמצעות המילה "שתיים". אנו מעוניינים בקבוצת כל המספרים הטבעיים שניתנים לתיאור על ידי מילה או צירוף מילים בני פחות מ-100 אותיות. נדרוש בנוסף עבור כל מספר שצירוף המילים יתאר אותו בלבד, ולא קבוצה אינסופית של מספרים (למשל "כל המספרים הטבעיים" אינו צירוף מילים שנתייחס אליו כמתאר מספר מסוים).

כעת, מכיוון שהגבלנו את מספר האותיות לפחות מ-100, וקיים מספר סופי של אותיות בעברית (22), הרי שקיים מספר סופי של צירופי מילים, ומכאן שקיים מספר סופי בלבד של מספרים טבעיים שניתן לתאר על ידי פחות מ-100 אותיות. מכיוון שיש אינסוף מספרים טבעיים, נובע מכך שקבוצת המספרים הטבעיים **שאינם** ניתנים לתיאור על ידי פחות מ-100 אותיות איננה ריקה. 

כעת, על המספרים הטבעיים מוגדר יחס סדר טוב ולכן בכל תת-קבוצה של מספרים טבעיים קיים מספר שהוא הקטן ביותר, ובפרט בקבוצת המספרים שאינם ניתנים לתיאור על ידי פחות מ-100 אותיות. נתאר מספר זה על ידי צירוף המילים "המספר הקטן ביותר שאינו ניתן לתיאור באמצעות פחות ממאה אותיות".

כעת הגענו לסתירה לכאורה, מכיוון שבצירוף המילים שבו השתמשנו כדי לתאר את המספר היו פחות ממאה אותיות.

פתרון הפרדוקס
-------------

שורש הפרדוקס הוא בעובדה שהמשפט שלנו מתייחס אל עצמו, מצב הגורר פרדוקסים לעיתים קרובות. 

כדי להבין את הבעייתיות בהתייחסות עצמית באופן חד יותר, נסתכל על המשפט "המספר המוגדר במשפט זה ועוד 1". במקרה זה הבעייתיות של המשפט ברורה מאליה, כך שאף אחד לא יתייחס אליו כפרדוקס - הוא מפנה אל תוצאת החישוב המוגדרת בו עצמו. התוצאה היא שאי אפשר לחשב את המספר ה"מוגדר" בו. 

במשפט "המספר הקטן ביותר שאינו ניתן לתיאור באמצעות פחות ממאה אותיות", ההתייחסות העצמית מסתתרת בעובדה שהוא מדבר על מספרים בני פחות ממאה אותיות בעוד שהוא עצמו אחד כזה. כדי לחדד את הנקודה, ניתן לנסח את המשפט כך: "המספר הקטן ביותר שאינו מוגדר במשפטים מסוג זה". הפעם ההתייחסות העצמית ברורה לחלוטין, והפרדוקס - איננו.

ראו גם
------

* משפט האי-שלמות של צ'ייטין
* פרדוקס המספרים המעניינים

קישורים חיצוניים
----------------

* מריוס כהן, פרדוקס ברי, **גליליאו** 103, מרץ 2007.
* גדי אלכסנדרוביץ', הפוסט המעניין ביותר שלא ניתן לתאר בכותרת שלו, באתר "לא מדויק", 26 בנובמבר 2008
* הפרדוקס של ברי, באתר MathWorld (באנגלית)
**מתחם צ'יף רוי מאטה** (אנגלית **Chief Roi Mata’s Domain**; צרפתית **Domaine du chef Roi Mata**) כולל שלושה אתרים מאמצע המאה ה-13 בוונואטו, הקשורים לחייו ולמותו של רוי מאטה, צ'יף מלנזי נודע באיים הדרומיים והמרכזיים של ונואטו. האתרים נמצאים על האיים "אפאטה" (Efaté), "ללפה" (Lélépa) ו"רטוקה" (Rétoka, הידוע גם בשם האט), והם כוללים את מקום מגוריו של רוי מאטה במנגאס, את מערת פלה בה מת ואת קברו. שלושת האתרים משקפים את הקשר שבין מסורת בעל פה וארכאולוגיה, ובשנת 2008 הוכרזו כאתר המורשת העולמית הראשון בוונואטו.

האי רטוקה
ציורי קיר במערת פלה

המסורת בעל פה
-------------

התרבות המלנזית באיים המהווים כיום את ונואטו לא עשתה שימוש בכתב, והמסורת הועברה מדור לדור בעל פה:

> 
> "הצ'יף רוי מאטה חי באי "אפטה", וכוחו היה כה רב עד כי נטל לעצמו את התואר "מלך". רוי מאטה הצליח לאחד את השבטים הלוחמניים והקניבליים באמצעות אישיותו בלבד, ותקופתו נודעה כשקטה ומאושרת. אולם אחיו של הצ'יף קינא בו וירה חץ מורעל בגרונו. מועד מותו של רוי מאטה חושב על פי אילנות היוחסין שעברו מדור לדור, ונקבע לשנת 1265. רוי מאטה מת באיטיות ובייסורים, ושבטו נשא אותו סביב האי על מנת שיוכל להפרד מבני עמו. לבסוף נלקח למערת "פלה" (Fele) באי הסמוך "ללפה" ושם מת. בני השבט נשאו אותו אל אי שלישי, "רטוקה", ושם נקבר, כפי שהיה מקובל, עם 46 מבני השבט שנקברו עימו בעודם חיים, כדי ללוותו אל העולם הבא. מהאי עשה רוי מאטה את דרכו אל ארץ המתים דרך המערות התת-ימיות הסמוכות. על האי הקטן רטוקה הוטל חרם למשך 700 שנים, והוא נודע כאי של רוחות ומתים, ודבר לא יוכל לגדול מעל לקברו של הצ'יף."
> 
> 
> 
>

האתרים והמחקר הארכאולוגי
------------------------

### מערה פלה

גובהה של מערת פלה (או מערת פלס) על האי ללפה הוא 35 מטר, רוחבה 52 מטר והיא משתרעת עד למרחק של 47 מטר מהכניסה. הכניסה למערה נמוכה יחסית וגובהה שישה מטרים בלבד. חלק ניכר מקירותיה הפנימיים של המערה מכוסים בציורים בצבעי אדום ושחור. הציורים מתארים ציפורים, דגים, דמויות אנושיות ועוד. לפי המסורת המקומית, אחת הדמויות היא של הצ'יף.

### קברו של רוי מאטה

ב-1967, בתום 700 שנות החרם, קיבל הארכאולוג הצרפתי ז'וז גרנז'ה (Jose Garranger) את הסכמתם של הצ'יפים של ללפה לבוא לרטוקה ולחקור את קברו של רוי מאטה, ובלבד שעם סיום מלאכתו ישיב את הקבר למצבו הקודם. גרנז'ה חקר את המסורת המקומית, ובהגיעו לרטוקה מצא את הקבר בקלות מתחת לשני סלעים שניצבו במרכזה של קרחת יער, כ-100 מטר מהחוף הצפון-מערבי של האי. החפירות חשפו 47 שלדים שנתגלו בקבר אחים בעומק של מטר אחד מתחת לפני האדמה, ובדיקת פחמן תיארכה אותם לשנים 1250–1300. הקבר השתרע לאורך עשרים מטר ורוחבו עמד על עשרה מטרים. כל השלדים נחו כשהם פונים לכיוון דרום-מערב, הכיוון המוביל אל ארץ המתים. אלה שנקברו סמוך לצ'יף נשאו עליהם צמידים, קונכיות ועצמות מגולפות, והיו ככל הנראה בני משפחתו הקרובה או נכבדים אחרים. זרועותיו של הצ'יף עצמו הוקפו בחטי חזירים עגולים, וקונכיות לבנות בעלות כוח מגי הונחו סביב גופתו. ראשו נח על פיסת אבן גיר. בסיום המחקר הוחזר הקבר למצבו המקורי. בזכות גילויים אלה שהוכיחו את כוחה ואמיתותה של המסורת בעל פה, ואת הקשר שבינה לבין ארכאולוגיה, הוכרזו שלושת האתרים בשטח כולל 8,863.1 דונם כאתר מורשת עולמית בשנת 2008.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מתחם צ'יף רוי מאטה** בוויקישיתוף
* ההודעה על אתרי המורשת העולמית שנוספו בשנת 2008
* רוי מאטה באתר לשכת התיירות של ונואטו
גלגל תנופה מודרני
**גלגל תנופה** (באנגלית: **Flywheel**) הוא רכיב מכני מסתובב המשמש לאגירת אנרגיה סיבובית. הגלגל נע במהירות גבוהה ושומר על מהירותו לאורך זמן בשל מומנט התמד ומקדם חיכוך נמוך.

יישום
-----

לרוב משמש להספקת אנרגיה סיבובית רצופה, גם כאשר מקור האנרגיה הסיבובית אינו רציף. 
במנוע בעירה פנימית הוא מהווה אחד הרכיבים המרכזיים בגל ארכובה. הוא ממשיך להסתובב קבוע גם בפרקי זמן בהם אף צילינדר אינו מפעיל כוח על גבי המנוע וגם כאשר המנוע במצב סרק. בנוסף לכך הגלגל מקל על עבודת המנוע בזמן האצה מחדש. הגלגל גם אחראי על ריסון תנודות המנוע.

לעיתים גלגל תנופה משמש לאגירת אנרגיה מעבר למומנט שמספק מקור האנרגיה, זאת באמצעות אגירת אנרגיה לאורך זמן ושחרור בפרק זמן קצר. ביכולת זו נעשה שימוש במכונת מסמרות אוטומטיות המנצלת את האנרגיה מהמנוע למסמור הרכיבים המתכתיים, כמו גם במכוניות צעצוע מסוימות (אנ').

בשימוש בגלגל תנופה ברכבים יש להתחשב בתופעת הנקיפה. זו מתרחשת כאשר מומנט חיצוני פועל שלא בציר הסיבובי של הגלגל. התופעה התרחשה כאשר רכבים בעלי גלגל תנופה שהוצב במאונך לציר התנועה, נעו מעבר ראש גבעה או בתחתית גיא, דבר שהוביל למאמצי צד. להסרת התופעה נדרשו שתי דיסקיות.

### חלל

גלגל תגובה (גלגל ריאקציה) מבוסס על מנגנון זה ומשמש לשליטה בתנועה הזוויתית של לוויינים בחלל, כחלופה להנעה רקטית.

היסטוריה
--------

הכלי מבוסס על כלים מתקופות קדומות כגון: פלך טוויה מהתקופה הנאוליתית והאובניים, שגם נדרשו לשמור על מהירות סיבוב של כלי מכני.

בתקופת המהפכה התעשייתית, תרם ג'יימס ואט לפיתוח גלגל תנופה ושילובו במנוע קיטור. כמו כן ג'יימס פיקארד השתמש במכשיר בשילוב ארכובה על מנת להמיר תנועת החזר לתנועה סיבובית.

ראו גם
------

* גלגל תנע(אנ')

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גלגל תנופה** בוויקישיתוף
* גלגל תנופה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 00563053

 |
**לואיג'י "ג'ינו" אוריימה** (באנגלית: **"Luigi "Geno Auriemma**; נולד ב-23 במרץ 1954) הוא מאמן כדורסל אמריקאי המאמן את קבוצת כדורסל הנשים של אוניברסיטת קונטיקט ואימן את נבחרת ארצות הברית בכדורסל נשים. אוריימה הוא המאמן המצליח ביותר בתולדות ה-NCAA עם 11 זכיות בטורניר אליפות המכללות בכדורסל. כמו כן הוביל את נבחרת ארצות הברית לזכייה במדליית זהב באולימפיאדת לונדון (2012) ולזכייה בשתי אליפות העולם (צ'כיה 2010 וטורקיה 2014). ב-2006 נבחר לחבר הן בהיכל התהילה של הכדורסל, והן בהיכל התהילה של כדורסל הנשים.

ביוגרפיה
--------

אוריימה נולד בעיירה מונטלה שבנפת אבלינו באיטליה, אחד משלושה ילדים של דונטו ומרסלייה. ב-1961 היגרה המשפחה לארצות הברית והשתקעה בפנסילבניה. הוא שיחק בנבחרת הכדורסל של תיכון בישופ קנדריק ושאב השראתו ממאמן הקבוצה בודי גרדלר לפנות לכיוון של אימון. ב-1972 סיים את לימודי התיכון והחל ללמוד במכללה קהילתית במחוז מונטגומרי בפנסילבניה, שם הכיר את רעייתו לעתיד. הוא עבר ללמוד מדע המדינה באוניברסיטת המדינה מערב צ'סטר ובמקביל החל לאמן את נבחרת הבנות של תיכון בישופ מק'דוויט.

ב-1977 מונה לעוזר מאמן בנבחרת הכדורסל של אוניברסיטת סנט ג'וזף ולאחר שנה מונה למאמן קבוצת הבנים בתיכון בו למד. ב-1981 מונה לעוזר מאמן נבחרת אוניברסיטת וירג'יניה והיה אחראי על גיוס השחקניות לקבוצה.

### אוניברסיטת קונטיקט

ב-1985 מונה למאמן ראשי של קבוצת כדורסל הנשים באוניברסיטת קונטיקט. הקבוצה שטרם מינויו של אוריימה רשמה רק עונה אחת עם מאזן ניצחונות חיובי, רשמה בעשרות השנים מאז מינויו רק עונה אחת עם מאזן שלילי, העונה הראשונה בה אימן. תחת הדרכתו זכתה קונטיקט 22 פעמים באליפויות העונה הסדירה בחטיבה, 21 פעמים זכתה בטורניר החטיבה, 17 פעמים העפילה הקבוצה עד לפיינל פור של טורניר אליפות המכללות בכדורסל ו-11 פעמים זכתה בתואר האליפות, בפעם הראשונה בעונת 1994/1995 ולאחרונה בעונת 2015/2016. בכך הפך אוריימה למאמן המעוטר ביותר בתולדות כדורסל המכללות, לאחר שעקף את ג'ון וודן שזכה ב-10 אליפויות כמאמן קבוצת הגברים של UCLA. כמו כן הוא מחזיק בשיא של 113 ניצחונות בטורניר אליפות המכללות, שיא אותו קבע במהלך הטורניר ב-2017 ועבר בכך את פט סאמיט (112 ניצחונות). במהלך קריירת האימון שלו בקונטיקט רשמה הקבוצה שש עונות ללא הפסד, 90 ניצחונות רצופים שהתפרשו על פני השנים 2007 עד 2010 ושיא של 111 ניצחונות רצופים שהתפרשו מ-2014 עד 2017.

### נבחרת ארצות הברית

אוריימה שימש עוזר מאמן נבחרת ארצות הברית בכדורסל נשים שזכתה במדליית זהב באולימפיאדת סידני (2000). ב-2001 אימן את נבחרת ארצות הברית בכדורסל נשים עד גיל 19 וזכה עמה במדליית ארד באליפות העולם שהתקיימה בצ'כיה.

ב-2010 מונה למאמן הראשי של נבחרת ארצות הברית בכדורסל נשים והוביל אותה לזכייה בשתי אליפויות עולם, בצ'כיה ב-2010 ובטורקיה ב-2014 ולזכייה בשתי מדליות זהב אולימפיות באולימפיאדת לונדון (2012) ובאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). לאחר הטורניר האולימפי פרש מאימון הנבחרת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ינו אוריימה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'ינו אוריימה
* ג'ינו אוריימה, ברשת החברתית טוויטר

* פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org

* פרופיל, באתר היכל התהילה של הכדורסל
* ג'ינו אוריימה באתר אוניברסיטת קונטיקט
* ג'ינו אוריימה באתר ESPN
* ג'ינו אוריימה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 3583 8760
* LCCN: n2005056683
* VIAF: 43709262
* WorldCat: lccn-n2005056683

 |
**כריסטיאן טוט** (בהונגרית: **Krisztián Tóth**; נולד ב-1 במאי 1994) הוא ג'ודוקא הונגרי אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 90 ק"ג, זוכה מדליית ארד מאולימפיאדת טוקיו 2020 וסגן אלוף העולם (2014).

ביוני 2014 טוט זכה במדליה הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי כאשר זכה במדליית כסף בגראנד פרי בודפשט. באליפות העולם בשנת 2014 שנערכה בצ'ליאבינסק, הוא זכה במדליית כסף כאשר ניצח בשמינית הגמר את אלכסנדר קוקול הסרבי, ברבע הגמר את ורלאם ליפרטליאני הגיאורגי ובחצי הגמר את קיריל וופרוסוב הרוסי. בגמר טוט הפסיד לאיליאס איליאדיס היווני. באותה השנה הוא זכה במדליית ארד באליפות אירופה שנערכה במונפלייה.

באליפות אירופה בשנת 2016 שנערכה בקאזאן, זכה טוט במדליית כסף. באותה השנה הוא השתתף באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו וסיים במקום התשיעי לאחר שהודח בשלב שמינית הגמר עם ניצחון אחד והפסד אחד.

בפברואר 2019 הוא זכה במדליית ארד בגראנד סלאם פריז היוקרתי לאחר שניצח בקרב על המדליה את לי קוכמן הישראלי.

באולימפיאדת טוקיו 2020, טוט זכה במדליית ארד. לאחר שני ניצחונות בשלבים המוקדמים, הוא הפסיד בשלב רבע הגמר לאדוארד טריפל הגרמני ונשר לקרבות בית הניחומים. לאחר ניצחון בווזארי על נואל ואן 'ט אנד ההולנדי, הוא עלה לקרב על מדליית הארד. בקרב על המדליה הוא התמודד מול מיכאיל איגולניקוב הרוסי ולאחר כאחד עשר וחצי דקות של קרב, הצליח טוט להטיל את יריבו על צידו וניצח בווזארי.

זכיות בתחרויות מהסבב העולמי
---------------------------

| שנה | קטגוריה | עיר | מדינה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | גראנד פרי | זאגרב | קרואטיהקרואטיה קרואטיה |
| 2014 | גראנד סלאם | אבו דאבי | איחוד האמירויות הערביותאיחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות |
| 2015 | גראנד פרי | זאגרב | קרואטיהקרואטיה קרואטיה |
| 2016 | גראנד פרי | בודפשט | הונגריההונגריה הונגריה |
| 2017 | גראנד פרי | זאגרב | קרואטיהקרואטיה קרואטיה |
| 2018 | גראנד פרי | בודפשט | הונגריההונגריה הונגריה |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כריסטיאן טוט** בוויקישיתוף
* כריסטיאן טוט, ברשת החברתית פייסבוק
* כריסטיאן טוט, ברשת החברתית אינסטגרם
* כריסטיאן טוט, באתר olympedia.org
* כריסטיאן טוט, באתר איגוד הג'ודו העולמי
* כריסטיאן טוט, באתר JudoInside.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
2. ↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
**פדריקו גוליילמו יהודה פולאק**, (מכונה **ג'ינו פארין** באיטלקית: **Gino Parin**; היה ידוע גם בשם **פרידריך פולק או פולק**;‏ 25 באוגוסט 1876, טריאסטה – 9 ביוני 1944, ברגן-בלזן) היה צייר יהודי-איטלקי; הוא ידוע בעיקר בזכות דיוקנאות הנשים שלו.

קורות חיים
----------

פארין החל את לימודיו בעיר הולדתו, טריאסטה אצל יוג'ניו סקומפריני (באותה תקופה עם מרצ'לו דודוביץ'), ואז החל ללמוד באקדמיה בל ארטי די ונציה. את לימודיו סיים באקדמיה לאמנויות יפות במינכן אצל קרל ראופ, שם הוא הציג את התערוכה הראשונה שלו. בהתחלה, הוא היה בעיקר קריקטוריסט שצייר קריקטורות המתארות הבורגנות הגרמנית הזעירה.

דיוקן של פאני טדשי
בעת ביקורו בפריז, הכיר את אלה אוילר (1875–1962), אמנית ומוזיקאית מסנט לואיס, מיזורי. מאוחר יותר הם נישאו. בנם, אדגר, היגר לארצות הברית ויחד עם רעייתו אינגרי הפך לסופר ומאייר ידוע של ספרי ילדים.

כשחזר לטריאסטה, החל לצייר דיוקנאות. בשנת 1913, הוא זכה במדליית זהב ב-"XI Internationalen Kunstausstellung".

בין המלחמות הציג תערוכה בווינה ובטריאסטה והציג שתי תערוכות בביאנלה של ונציה. הוא השתתף גם בתערוכות מעבר לים וזכה במדליית זהב נוספת ב"אינטרנציונאלה קוואדרנאלה" בטורינו בשנת 1923.

הוא שמר על קשרים הדוקים עם גרמניה, אם כי חוקי הגזע אסרו עליו להציג שם לאחר 1938. כשהיה צעיר הוא רכש אזרחות שווייצרית והיה תושב חוקי בקמפו בלניו. אף על פי כן הוא נעצר באיטליה וגורש למחנה הריכוז ברגן-בלזן. בדרך הוא חלה ומת זמן קצר לאחר שהגיע למחנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ינו פארין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Biographical notes @ the Österreichisches Biographisches Lexikon.
2. ↑  Biographical data @ SIKART.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 128791217
* RKD: 228613
* SIKART: 4026252
* ULAN: 500105717
* VIAF: 37980541
* WorldCat: viaf-37980541

 |
שלד של פלקריוס.
**אוריונידס** (שם מדעי: **Orionides**) היא קבוצה של דינוזאורים טורפים מתת-הסדרה תרופודה. הם חיו בין היורה התיכון לפני 175.6 מיליון שנה עד ללפני 66 מיליון שנה, עם הכחדת הקרטיקון (למעט העופות). הקבוצה הוגדרה ב-2012 בידי החוקרים "Carrano, Benson & Sampson", והיא נקראה על שם דמות הצייד הענק מהמיתולוגיה היוונית אוריון. כמו כן היא מכונה על שם קבוצת הכוכבים אוריון, בה ישנו כוכב בשם Alektropodion - "רגלי תרנגולת".

בני קבוצה זו כוללת את מרבית התרופודים שחיו ביורה ובקרטיקון, והיא מכילה את המינים שנפרדו מהצרטוזאורים. בקבוצה זו כלולים כל התרופודים הגדולים ביותר, כשהגדולים מכולם הם הספינוזאורוס, הגיגאנוטוזאורוס, הקרכרודונטוזאורוס והטירנוזאורוס.

הקבוצה מתחלקת ל-2 קבוצות עיקריות: המגלוזאורים שכוללים את המגלוזאוריים והספינוזאוריים, ואת האוונתרפודים, בהם הקרנוזאורים והקלורוזאורים וייתכן שגם המגרפטוריים.

מיון
----

* על-משפחה מגלוזאורים (Megalosauroidea)
	+ משפחה פיאטזקזאוריים (Piatnitzkysauridae)
	+ קבוצה Megalosauria
		- משפחה מגלוזאוריים (Megalosauridae)
		- משפחה ספינוזאוריים (Spinosauridae)
* קבוצה אוונתרפודה (Avetheropoda)
	+ משפחה מגרפטוריים (Megaraptoridae)
	+ אינפרא-סדרה קרנוזאוריה (Carnosauria)
	+ קבוצה קלורוזאוריה (Coelurosauria) - ממנה התפתחו העופות
האזור האוקייני.
חוף ים עם עצי קוקוס בפיג'י.
ברנטות הוואיות במאווי. הברנטות הם מין אנדמי לאיי הוואי.
**האזור האוקייני** הוא אחד האזורים הביוגאוגרפים המחלקים את שטח כדור הארץ. הוא קיים רק באוקיינוס השקט ואיננו קשור ליבשת כלשהי, אלא מוקף כולו באיים מבודדים, לרוב בסביבות האזור הטרופי. זהו גם האזור הקטן ביותר משמונת האזורים הביוגאוגרפים כששטחו כולל כמיליון קמ"ר.

האיים הקשורים לאזור זה כוללים את מיקרונזיה, פיג'י, הוואי ומרבית פולינזיה (למעט ניו זילנד). לעומתם ניו זילנד ואיי מלנזיה הכוללים את גינאה החדשה, איי שלמה, ונואטו וקלדוניה החדשה שייכים כיום לחלק מהאזור האוסטרלי.

אזור זה נחשב לצעיר שבשמונת האזורים והאיים סביבו התפתחו מנקודות חמות געשיות בתחתית האוקיינוס השקט ונוצרו כאיים גבוהים או אטולים מבודדים או כקשת איים שהפכו לאיים גדולים יותר כמו בהוואי.

פלורה ופאונה
------------

בעלי החיים והצמחים באזורים אלה הגיעו לרוב מהים או מהאוויר, מאחר שהם רחוקים מהיבשה. כתוצאה מכן אין הרבה חיות יבשתיות באיי האזור ואין בו הרבה חיות גדולות. בנוסף האיים השונים בעלי התפתחות בהתפתחות אנדמית גבוהה ביותר, מאחר שהאיים מופרדים אחד מהשני. היערות של האיים מכילים את האזורים האקלוגים בעלי מספר המינים האנדמיים הגבוהים בעולם.

הפלורה של איים אלה היא טרופית או סובטרופית בעיקרה והיא שוקקת ביערות גשם שונים, סוואנות ובכמה הרים ישנם גם אדמות מרעה טבעיות. רוב הצמחים באזורים כוללים צמחים שיכולים להתמודד עם האוקיינוס כמו זרעי קוקוס ומנגרובים וכן צמחי *Pandanus* ו-*Metrosideros'* המופצים בידי עופות. צמחים אחרים הם בעלי תפוצה הדומה לאלה של דרום-מזרח אסיה, אוסטרליה והאיים סביבה ובכמה מקרים גם צמחים ממוצא אמריקאי למשל הטוטורה שנפוץ באי הפסחא. גם בהוואי יש צמחייה קרובה לצמחייה של אמריקה.

הפאונה באיים כוללת כמעט רק בעלי חיים שהיגרו מהים או מהאוויר ואין בה הרבה בעלי חיים יבשתיים. מבין היונקים רק מספר עטלפים קיימים באיים, נוסף לטורפים ימיים בחופים. בין הזוחלים נמצאים מספר מינים של חומטיים ודמויי שממית שנעו על רפסודת צמחים לאיים וחלקם התפתחו למלא את הגומחות החסרות. העופות נפוצים יותר באיים, מאחר שהם יכלו לעוף לאיים מהיבשות. באיים ישנם הרבה עופות ימיים וכמה עופות למשל הרליתיים אף איבדו את התעופה לאחר שהאיים היו מבודדים מטורפים.

עם זאת מאז גילוי והגעת האדם הגיעו לאיים מינים פולשים ביניהם מספר יונקים טורפים, אשר חוללו הרס אקולוגי נרחב. חמוסים, חולדות, כלבים וחתולים החלו לטרוף את העופות וגוזליהם וחלקם הגיעו לסכנת הכחדה מכך.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האזור האוקייני** בוויקישיתוף
**רפסודיה** הוא בלט במערכה אחת שיצר הכוריאוגרף פרדריק אשטון, המבוסס על היצירה 'רפסודיה על נושא של פאגאניני' של המלחין סרגיי רחמנינוב. הבלט הוא בלט קצר בסגנון מופשט.
הבלט הוצג לראשונה ב-4 באוגוסט בשנת 1980 בבלט המלכותי בלונדון, והוקדש למלכה אליזבת האם. 'רפסודיה' חודשה פעמיים מאז 1980- בשנת 1995 ובשנת 2011.

היצירה 'רפסודיה' נוצרה כעשור לאחר פרישתו הרשמית של אשטון, ותוארה כ- Pièce d'occasion (יצירה שנוצרה במיוחד לאירוע מסוים) לכבוד אירוע יום הולדתה ה80 של המלכה האם, שהייתה בקשרי ידידות עם אשטון.

הופעת הבכורה ב-1980 הייתה גם ההופעה האחרונה של הרקדן מיכאיל ברישניקוב כרקדן אורח בבלט המלכותי בלונדון, והייתה היצירה היחידה שנוצרה בשבילו בתקופתו עם הבלט המלכותי. רחמנינוב מעולם לא הלחין יצירה לבלט אולם יצירות רבות שלו שימשו כוריאוגרפים ליצירות בלט, בין השאר על ידי וולור גור, בן סטיבנסון ומטס אק.
את רפסודיה יצר אשטון עבור קבוצה קטנה של רקדנים, 6 רקדנים ו-6 רקדניות, לצד שני רקדנים ראשיים.

בדרך כלל, הבלט יוצג לצד בלט קצר נוסף באותו ערב.
בעונת החורף 2015-2016 הציג הבלט המלכותי את 'רפסודיה' לצד 'זוג יונים', אף הוא של אשטון.
מפה של האזור האינדו-פסיפי
**האזור האינדו-פסיפי** (*Indo-Pacific*) הוא אזור המאפיין את קווי הגבול שבין האוקיינוס השקט העצום לבין האוקיינוס ההודי. האזור כולל את האזור הטרופי של האוקיינוס ההודי ואת מרכז ומערב האוקיינוס השקט ואת הימים הטרופיים השוכנים בהם, אך לא את האזורים הממוזגים או הקוטביים של האוקיינוס ההודי או את האוקיינוס השקט שסמוך לחופי אמריקה. האזור נמצא בתחומם של שלוש יבשות: אפריקה, אסיה ואוסטרליה וכולל את האיים השוכנים בהם, בעיקר אינדונזיה השוכנת בקו הגבול.

האזור מושפע מנופים טרופיים וממגוון בעלי חיים המצויים רק בשני אוקיינוסים אלה אך לא באוקיינוס האטלנטי או בכמות פחותה יותר. למעשה אלו האזורים העשירים ביותר בשוניות אלמוגים ובמיני דגים טרופיים. באזור נמצאו 500 מינים של אלמוגי שוניות לעומת רק 50 במערב האוקיינוס האטלנטי ו־3,000 מיני דגים לעומת אזור הדיג של מערב האוקיינוס האטלנטי הכולל 1,200 מינים.

* חוף ים טרופי בסומטרהחוף ים טרופי בסומטרה
* חוף ים בהוואיחוף ים בהוואי
* חוף הים בטאמיל נאדו, הודוחוף הים בטאמיל נאדו, הודו
* שונית אלמוגים באינדונזיהשונית אלמוגים באינדונזיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האזור האינדו-פסיפי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4026762-3
* NKC: ge974797
* VIAF: 237230851
* WorldCat (עם VIAF): 237230851

 |
**סרליפונאז אלפא** (בלועזית: **cerliponase alfa**) הוא החומר הפעיל בתרופה **ברינוירה** (**Brineura**). משמש לטיפול אנזימטי חלופי כנגד מחלת באטן, שהיא צורה של ליפופוסינוזיס סרואי נוירונלי(אנ'). התרופה אינה רשומה בישראל, אך מיובאת על פי הצורך, תחת אישור מיוחד של משרד הבריאות.

התרופה פותחה על ידי חברת ביומרין פרמסוטיקל(אנ') ואושרה ב-27 באפריל 2017 על ידי מינהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA). התרופה מסייעת בהאטת איבוד יכולת הליכה בילדים סימפטומטיים, מעל גיל שלוש שנים, עם ליפופוסינוזיס סרואי נוירונלי מסוג 2 (CLN2) אינפנטילי מאוחר. המחלה ידועה אף כחסר בטריפפטידיל פפטידאז (TPP1) או מחלתJansky–Bielschowsky disease‏. התרופה אף אושרה על ידי הסוכנות האירופאית לתרופות (EMA) ב-30 במאי 2017‏. בבריטניה, המכון הלאומי הבריטי למצוינות בבריאות (NICE) העריך את הסרליפונאז אלפא לטיפול של CLN2 וסבר שהוא אינו בעל יחס מספק של עלות-תועלת.

מחלת CLN2 שייכת לקבוצת המחלות ליפופוסינוזיס סרואי נוירונלי (NCLs) הידועות גם כמחלת באטן. מחלת CLN2 היא מחלה תורשתית נדירה המשפיעה בעיקר על מערכת העצבים. תסמינים וסימנים האופייניים למחלה מסוג "אינפנטילי מאוחר", מתחילים להופיע בין גיל שנתיים וארבע שנים.

התסמינים הראשונים כוללים, בדרך כלל, עיכוב בכישורי שפה, התקפי כיפיון (אפילפסיה) חוזרים וקושי בקואורדינציה של תנועות (אטקסיה). ילדים הלוקים במחלה מפתחים גם עוויתות שרירים (מיוקלונוס) ואיבוד ראייה. מחלת CLN2 משפיעה על כישורים מוטוריים חיוניים, כמו ישיבה והליכה, והילדים החולים נזקקים לכסא גלגלים.

התרופה ניתנת בצורת מתן הזרקה אינטרה-ונטריקולרית(אנ') (הזרקה לתוך מערכת חדרי המוח), מה שמאפשר קליטה משמעותית לתוך המוח.

הערות שוליים
------------

1. ↑  FDA approves first treatment for a form of Batten disease www.fda.gov
2. ↑  European Commission Approves Brineura (cerliponase alfa), the First Treatment for CLN2 Disease, a Form of Batten Disease and Ultra-Rare Brain Disorder in Children
3. ↑  Cerliponase alfa for treating neuronal ceroid lipofuscinosis type 2 NATIONAL INSTITUTE FOR HEALTH AND CARE EXCELLENCE
4. ↑  Selina McKee costly for NHS use Pharma Times
5. ↑  FDA approves first treatment for a form of Batten disease

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מפה עם קווי גובה (מסומנים בגוון אדמדם) המסייעים לדמות את צורת פני השטח
**קו גובה** הוא מונח גאוגרפי המציין קו דמיוני אופקי המשותף למספר נקודות המצויות באותו רום מעל נקודת בסיס כלשהי, בשבילנו (תושבי כדור הארץ) פני הים. קווי-גובה משמשים במיפוי טופוגרפי לציון גובהם של הרים וללמידת שינויים ביחס בין תצורות-קרקע מוגבהות (או עמוקות) לבין עצמן, ובינן לפני-הים.

נהוג להתייחס למידה המצוינת על ידי קו-גובה כאל "**גובה גאומטרי**" בעוד שגובה של עצם שנמצא *מעל* לפני השטח, במנותק ממנו (כדוגמת כלי טיס בתעופתו), נקרא "גובה גֵאוֹפּוֹטנציאלי".

קווי מתאר הם אמצעי שכיח במפות טופוגרפיות לתיאור הבדלים בין נקודות-גבהים שונות. עם זאת, במפות ומודלים מסוגים שונים נעשה שימוש גם בכתמי צבע והצללות.

קווי גובה של מקומות על פני כדור הארץ נקבעים באמצעות מחקר גאופיזיקלי, ביחס לנקודה קרקעית נתונה וקבועה. היפסוגרפיה (מיוונית ὕψος, "היפסו" - גובה, ו-γραφία, "גרפיה" - רישום) היא הכלי המדעי החוקר וממפה את תפוצת הגבהים הטופוגרפיים מעל פני-הים, בהתייחסות בעיקר לכדור הארץ אולם לעיתים אף לכוכבי-לכת מוצקים אחרים, כנוגה ומאדים. מיפוי היפסוגרפי מבקש לתאר את שטח העולם בשלמותו תוך שהוא לוקח בחשבון בעיקר את גובהי פני-הארץ אך גם את אלה של קרקעית האוקיינוסים.

בלמידת הקשר בין קווי גובה וטמפרטורה נמצא כי הטמפרטורה צונחת ככל שמתקדם קו הגובה למעלה, בשיעור של כ-6.5 מעלות צלזיוס לכל 1,000 מטר, זאת בשל צפיפות אוויר פחותה בגבהים גדולים.

ראו גם
------

* גאודזיה
* גאוגרפיה פיזית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4229619-5

 |
לוחית זיכרון על ביתו של ד"ר יצחק שנקר ברח' רופין 13 בתל אביב
**יצחק שנקר** (22 באוגוסט 1889 – 13 באוקטובר 1948) היה רופא יהודי-פולני-אוסטרי. מראשוני הכירורגים בחיל הרפואה. מעוטר עיטור לוחמי המדינה.

קורות חיים
----------

הוא נולד בקרקוב ולמד רפואה, והשתלם בכירורגיה בבית הספר האוניברסיטאית בווינה. במלחמת העולם הראשונה התגייס לצבא האוסטרי בדרגת סרן וזכה לאותות הצטיינות על הצלת פצועים.

ב-1927 חזר לקרקוב והתמנה למנהל המחלקה הכירורגית של בית החולים היהודי.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגייס לצבא הפולני ולאחר תבוסת פולין הצליח להגיע לעיר צ'רנוביץ שהייתה אז בשליטת הרוסים. הוא גויס לחיל האוויר הרוסי ושימש כמנתח ראשי בדרגת סגן-אלוף. בתפקיד זה ניתח את לברנטי בריה שסבל מדימום בקיבה. משפחתו הוגלתה על ידי הרוסים להרי אורל.
כאשר כבשו הגרמנים את האזור הוא הוגלה לטרנסניסטריה, שם הצליח להקים מרפאה ובה חדר ניתוח פרימיטיבי והציל מאות פצועים. כאשר כבשו הרוסים את האזור הוא גויס שוב כמנתח צבאי ובתפקיד זה ניתח והציל את חייו של המרשל איבן קונייב.

בחורף 1944 הגיע לארץ ישראל בספינה כמעפיל בלתי חוקי. לאחר מעצר במחנה המעצר בעתלית, הוא שוחרר והחל לעבוד כמנתח, תחילה בבית החולים הפולני של צבא אנדרס בירושלים ואחר כך בקופת חולים כללית.

כל אותה תקופה ניסה להתאחד עם משפחתו. בהשתדלותה של אשת וינסטון צ'רצ'יל ובהתערבותו של המרשל קונייב שחב לו את חייו, קבלה משפחתו אפשרות לעלות לארץ ישראל והם התאחדו ב-1946.

שנקר התגייס להגנה אבל טיפל בחשאי גם בפצועי אצ"ל ולח"י. בהתקפת האצ"ל על יפו שימש כמנתח בבית החולים הארעי שהוקם בבית החולים ליולדות פרויד ברח' יהודה הלוי בתל אביב.

עם הקמת המדינה גויס לצה"ל והתמנה למפקד וכירורג ראשי של בית החולים הצבאי מס' 7 בצפת, שבעבר היה בית חולים לחולי שחפת (כיום שוכנת במקום המכללה האקדמית צפת).

נפטר מסרטן בגיל 59.

חיים אישיים
-----------

ב-1929 שנקר התחתן ונולדו לו בן ובת. בנו, פרופ' יוסף שנקר הוא מבכירי הגניקולוגים בישראל, והיה מנהל המחלקה הגניקולוגית במרכז הרפואי הדסה עין כרם.

נכדיו הם: ד"ר ינון שנקר - חוקר בתחום האיידס ומנהל בחברת התרופות טבע וד"ר ערן שנקר - חוקר בתחום רפואת חלל ותעופה וסמנכ"ל מנהל רפואי בחברת קמהדע.

לקריאה נוספת
------------

* יוסף שנקר: רופא נשים; הוצאת קונטנטו דה סמריק, 2014.

קישורים חיצוניים
----------------

* ד"ר יצחק שנקר, באתר זיכרון של הר"י
* ד"ר יצחק שנקר, באתר יזכור