recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Diamorphoses** היא היצירה האלקטרואקוסטית הראשונה מאת המלחין היווני-צרפתי, יאניס קסנאקיס. היצירה שנוצרה בין השנים 1957-1958 נחשבת ליצירת מופת במספר ספרים אקדמאים על ההיסטוריה של המוזיקה אלקטרואקוסטית.

יצירה
-----

לאחר הקמת האולפן ליצירת מוזיקה אלקטרונית על ידי פייר שפר ב-1948, קסנאקיס התעניין באפשרות הטמונה במוזיקה קונקרטית ומוזיקה אלקטרואקוסטית. ב-1955, קסנאקיס החל לעבוד באולפן כחלק מקבוצת מחקר מוזיקלית. במקרה הספציפי של קסנאקיס, בדומה לשפר, הצלילים שהוקלטו ביצירותיו נלקחו ממנועים, רכבות וצלילים מכניים או טבעיים נוספים.

קסנאקיס הוציא אוסף הקלטות מיצירותיו עליהן עבד מהשנים 1957-1962 כש-Diamorphoses הייתה ליצירה הראשונה וכן גם המרכזית מביניהן. ב-1958, הציג קסנאקיס את היצירה לראשונה בבריסל.

ניתוח
-----

כמו רבות מיצירותיו של קסנאקיס, יצירה זו גם מאופיינת ברקע מתמטי כשהיא מיישמת את עקרון פיזור נקודות אקראיות במישור. אורכה של היצירה הוא 6 דקות ו-57 שניות והיא הוקלטה על טייפ בן 2 ערוצים. בדרך כלל היצירה מושמעת בארבעה רמקולים.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 6f2a3dfb-c76b-49b0-b126-cd6b1b45a58d

 |
תרשים של מבחן קומבס בעל תוצאה חיובית
**מבחן קומבס** (באנגלית: **Coombs test**, נקרא גם **בדיקת קומבס** או **סקר נוגדנים**) היא בדיקת דם לגילוי נוכחות נוגדנים בדם כנגד אנטיגנים על פני תאי דם אדומים, העלולים לגרום להמוליזה. מבחן קומבס משמש לברור מקרים של אנמיה המוליטית אוטואימונית או המוליזה ביילוד (אנמיה עוברית עקב גורם רזוס).

השם מבחן קומבס מתייחס לשתי בדיקות דם: בדיקה ישירה (**Coombs Direct**) ובלתי ישירה (**Coombs indirect**).

היסטוריה
--------

מבחן קומבס תואר לראשונה בשנת 1945 על ידי אימונולוגים מאוניברסיטת קיימברידג', רובין קומבס (אנ') (שהבדיקה נקראת על שמו), ארתור מוראנט (אנ') ורוברט ראסל ראצ' (אנ').

בדיקה ישירה (Coombs Direct)
---------------------------

המבדק משמש לאבחון אנמיה המוליטית אוטואימונית או לבירור בעקבות תגובה לא רצויה לעירוי דם, הבדיקה נועדה לגלות נוגדנים או חלבוני משלים הספוחים על פני תאי הדם האדומים.

בישראל לא נדרש מבחן קומבס ישיר כמבדק חובה בבירורים שלפני עירוי דם.

### אופן הבדיקה

נלקחת דגימת דם ורידי, כדוריות הדם האדומות נשטפות בתמיסת מלח, ולאחר מכן מודגרות עם ריאגנט antihuman immunoglobulin (הידוע גם כריאגנט Coombs). אם הדגרה זו יוצרת אגלוטינציה (אנ') (היצמדות) של הכדוריות האדומות, משמע שיש נוכחות של נוגדנים עצמיים או חלבוני משלים הספוחים על הכדוריות האדומות, ותוצאת המבחן מוגדרת כחיובית.

בדיקה בלתי ישירה (Coombs indirect)
----------------------------------

המבדק משמש כמבחן חובה עבור מנות דם לעירוי לזיהוי סוג דם וגורם רזוס או כבדיקות הריון לזיהוי גורמי סיכון לאנמיה עוברית. מבחן זה מגלה האם ישנה בנסיוב הנבדק נוכחות נוגדנים כנגד כדוריות דם אדומות, שאינם ספוחים לכדוריות אלה.

### אופן הבדיקה

נלקחת דגימת דם ורידי, הדם מסורכז והנסיוב מודגר עם כדוריות דם עם אנטיגניות ידועה, לאחר מכן מוסיפים ריאגנט antihuman immunoglobulin. אם הדגרה זו יוצרת אגלוטינציה (אנ') (היצמדות) של הכדוריות האדומות משמע שהנסיוב הנבדק הכיל נוגדנים עצמיים לאנטיגנים מסוימים (בהתאם לכדוריות שנבחנו).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007562861105171
* LCCN: sh85032195

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**אברהם זאב ליפקיס** (1877–1942) היה מחלוצי היישוב ומראשוני מתיישבי פתח תקווה. ליפקיס עסק בחקלאות והיה הראשון שהתקין משאבה מוטורית בירקון. הוא היה פעיל בוועדים רבים, ביניהם מועצת בית הכנסת הגדול, ועד הכורמים, הוועד החקלאי והועד לחלוקת קרקעות כפר סבא. ליפקיס היה יושב ראש המועצה, חבר הוועד וראש ועד פתח תקווה למשך שנה. ליפקיס שימש גם כגזבר הכבוד של פתח תקווה.

ביוגרפיה
--------

ליפקיס נולד ב-1877 לאביו משה ולאמו שרה פרומה בעיר ביאליסטוק שבפולין. משפחתו הייתה עמידה ויציבה בחיים בפולין. ביוזמת הסבתא חנה, אמה של אמו של ליפקיס, המשפחה החליטה לקנות אדמות בפתח תקווה ולהתכונן לעלייה יחד עם הביאליסטוקאים.

ב-1883 המשפחה עלתה לארץ ישראל והתיישבה באדמות יהודיה יחד עם הביאליסטוקאים כדי לא להידבק בקדחת בפתח תקווה. המשפחה בנתה את ביתה ביהודיה והשתקעה במקום. ליפקיס למד תורה ממלמדים ולאחר מכן בישיבת הרב מרדכי גימפל יפה ביהודיה. כשגדל, החל ליפקיס לעבוד במשק הוריו והצטיין בכל ענפי החקלאות במשק.

מאוחר יותר, ליפקיס ומשפחתו עברו לפתח תקווה יחד עם שאר הקבוצה והשתקעו במושבה. 

ליפקיס היה בין הראשונים במושבה פתח תקווה שנטעו כרמי שקדים, וגידוליו הצליחו מאוד. ליפקיס נטע גם פרדס ליד נחל הירקון, וכדי להשקות את הפרדס הקים משאבה. כך הפך ליפקיס לראשון שהקים משאבה מוטורית בירקון.

ליפקיס היה פעיל מאוד בעניינים ציבוריים ועזר לנזקקי המושבה בעיקר במתן בסתר. ליפקיס תרם גם למוסדות חסד רבים ולכן הונצח בבית אבות שנקרא על שמו. ליפקיס היה פעיל בוועדים רבים ביניהם מועצת בית הכנסת הגדול, ועד הכורמים, הוועד החקלאי והועד לחלוקת קרקעות כפר סבא - בה היה מהנוטעים הראשונים. 

ב-1902 נבחר לוועד המושבה ומאז היה פעיל עוד יותר בענייני ציבור. ליפקיס שימש שנים רבות כיושב ראש מועצת המושבה, וכגזבר הכבוד של המושבה. ליפקיס שימש גם כחותם על שטרות הכסף במושבה שהיה להן מעמד במושבה, ביפו ובסביבה לא פחות מהכסף העותמאני. ליפקיס שימש שנים גם כמוכתר המושבה וייצג אותה בעניינים רבים, לכן נאסר גם כמה פעמים בעקבות אי-הסדרת חובות. 

ליפקיס ייצג את פתח תקווה בוועד התאחדות המושבות. ליפקיס שימש כיושב ראש ועד פתח תקווה במשך שנה(1900–1901).

במלחמת העולם הראשונה היה חבר ועד החיטה של פתח תקווה יחד עם ברוך גולומב ויעקב פנחסי. לאחר שהצבא הבריטי העביר את התושבים ליפו בשל קרבת המושבה לקרבות היה הוא אחד משלושה שהורשו להישאר כדי לטפל בגידולים. 

בשנותיו האחרונות נאבק על קיום פרדסו והמשק שלו משום שנשללה ממנו הקצבה שקיבל מהממשל בימי מלחמת העולם הראשונה. 

ליפקיס נפטר ערירי בפתח תקווה בי' באדר תש"ב (1942).

### חיים אישיים

ליפקיס היה אדם דתי והקפיד על קיום המצוות.

#### משפחה

בפתח תקווה נישא ליפקיס ללאה מגיד- חברה גם היא בקבוצת הביאליסטוקאים. הוריו של ליפקיס נפטרו בגיל צעיר ולכן הוא נאלץ לגדל את אחיו הקטנים. ליפקיס ואשתו לאה החליטו לאמץ יתומים ויתומות רבים.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Avraham-Zeev Velvalle Lipkis, geni\_family\_tree (באנגלית)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22  דוד תדהר (עורך), "אברהם זאב ליפקיס", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1461
3. ↑  ועד המושבה < הארכיון לתולדות פתח תקוה, באתר www.ptarchive.co.il (ארכיון)
4. 1 2 3  דוד תדהר (עורך), "אברהם זאב ליפקיס", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1461
**אברהם הנדל** (ה'תרנ"ד - ג' באב ה'תשל"ג) היה חרשתן יהודי-פולני. התפרסם בשל פעילותו להצלת אדמו"רים ורבנים בוורשה בזמן מלחמת העולם השנייה בבית החרושת שולץ שהיה תחת ניהולו.

קורות חייו
----------

נולד בסוקולוב מאלופולסקי למשפחה מחסידי רבי יצחק זליג מורגנשטרן מסוקולוב. בצעירותו למד בישיבת "דרכי נועם" בגור אצל רבי מנחם מנדל אלתר, לימים רבה של פאביניץ. לאחר נישואיו לשרה טויבה עבר לוורשה, והקים ברחוב נובוליפיה בעיר בית חרושת לעיבוד עורות ולייצור נעליים. בוורשה התיידד עם רבי ישראל אלתר - לימים האדמו"ר מגור בארץ ישראל, והידידות בין שניהם נמשכה גם בתקופת מגוריהם בארץ ישראל.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, השתלטו הגרמנים על בית החרושת ומינו כמנהל את התעשיין הגרמני פריץ שולץ מדאנציג. בפועל המשיך הנדל בתפעול המקום, שיחד את הגרמנים, והצליח לקבל מהם רשות לשמור על שבת וכשרות במפעלו. כיהודי עשיר, תמך בפעילות המחתרת היהודית בעיר, וכשהוקם הארגון היהודי הלוחם תמך אף בו. באמצעות ידידו אלכסנדר זושא פרידמן תמך גם בחבורות חסידים שלמדו תורה במחתרת, ואף הוא עצמו למד מעת לעת עם פרידמן.

לקראת חיסול גטו ורשה היווה המפעל מקלט לפעילי ציבור רבים, לרבנים ולאדמו"רים, וכונה בפי ההמון "סדנת האדמו"רים" (או "סדנת הרבנים"). רבנים אלו יכלו להמשיך ללמוד תורה גם במהלך עבודתם, כשבעל הבית דואג לחפות עליהם. בין עובדיו ידועים: רבי שלמה חנוך רבינוביץ, האדמו"ר מראדומסק; רבי יצחק מנחם מנדל דנציגר, האדמו"ר מאלכסנדר, ואחיו; רבי קלונימוס קלמיש שפירא, האדמו"ר מפיאסצנא; רבי דוד בורנשטיין, האדמו"ר מסוכטשוב, רבי נתן נחום רבינוביץ, האדמו"ר מקרימילוב; רבי בנימין פלטיאל מסוקולוב; רבי אריה צבי פרומר ראש ישיבת חכמי לובלין; רבי משה בצלאל אלתר; ועוד רבים.

אברהם הנדל שהה בגטו ורשה עד לחיסולו באייר ה'תש"ג, אז ברח לצד הארי של העיר והסתתר שם בעזרת תעודות מזויפות תחת השם "יוזף טולצ'אק" עד לקיץ ה'תש"ד מועד פרוץ המרד הפולני. בעקבות המרד הפולני נתפס ונשלח למחנה הריכוז דכאו, שבו הכירו בו האסירים הפולנים ככומר קתולי. בעקבות מעמדו בקרב האסירים זכה להקלות במחנה.

עם סיום המלחמה עזר לניצולים ובהמשך עלה לארץ ישראל וגר בתל אביב. בארץ ישראל עסק בסחר היהלומים בבורסת היהלומים ברמת גן. מסר שיעור גמרא יומי בבית הכנסת ישורון בתל אביב. נפטר בג' באב שנת ה'תשל"ג ונקבר בבית הקברות זכרון מאיר בבני ברק.

צאצאיו
------

לזוג הנדל היו שתי בנות: הבכורה נישאה זמן מה לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, הבונקר שבו שהתה עם בעלה ומשפחתו התגלה בידי הנאצים וכולם נספו.

בתו הצעירה איטה שהסתתרה עם הוריה באזור הארי של ורשה, שרדה את המלחמה, עלתה לארץ ישראל ונישאה לרב משה דן ברייש, בנו של רבי מרדכי יעקב ברייש רבה של ציריך.

ראו גם
------

* בית החרושת שולץ

לקריאה נוספת
------------

* אברהם הנדל, "הנתיב האחרון של גדולי התורה בגיטו וורשה" **בית יעקב (כתב עת)** גיליון 47, ניסן תשכ"ג, עמ' 6-9. (ומשם בתרגום ליידיש "לעצטער וועג פון גדולי תורה און ווארשעווער געטא", **דאס אידישע ווארט**, אדר-ניסן תשכ"ח, עמ' 14–17).
* משה פראגר, **אלה שלא נכנעו**, בני ברק תשל"ז, חלק שני פרק שלישי.

קישורים חיצוניים
----------------

* מתוך: שבר בת עמי, פרקים בתולדות היהדות הדתית בתקופת השואה, יד ושם, ירושלים.
* מפעל שולץ בוורשה.
* ר' אברהם הנדל, בפרויקט "זכור" של מכללה ירושלים
**משטר סולטאניסטי** (לעיתים רחוקות גם **סולטאניזם**) הוא סיווג במדע המדינה לסוג משטר אוטוריטרי עריצי אשר מאופיין במעורבות גבוהה של השליט בכל תחומי הממשל. השליט עשוי להיות גם מעורב בכלכלה ובחיים החברתיים. במידה ולא קיימת מעורבות כזו, ייתכן קיומו של פלורליזם מסוים בהם, אבל בכל מקרה הכוח הפוליטי מצוי בידו. 

מקור המונח "סולטאניזם" במונח סולטאן, המתאר שליט ריבוני, בדרך כלל מונרך. הסולטאן מילא בדרך כלל תפקיד ציבורי "חילוני", בעוד שהח'ליף מילא תפקיד של שליט דתי. עם זאת, המונח מתאר משטרים מודרניים ולאו דווקא כאלה המצויים במזרח התיכון או במדינות מוסלמיות. 

מקס ובר כתב כי סולטאניזם עשוי לעלות בכל מצב שבו הצבא והמנהל הם כלים בידי אדונם; והכוח מופעל לא על בסיס כללים מוסכמים מראש, אלא על בסיס שיקול דעתו של העריץ. 

המונח נטבע בין היתר על ידי חואן לינץ ואלפרד שטפן. על פי לינץ ושטפן: 

"תמצית הקיום במשטרים סולטאניסטיים היא שכל היחידים, הקבוצות והמוסדות נתונים באופן קבוע למעורבותו העריצית של ה"סולטאן", לפיכך כל פלורליזם הוא שברירי".
משטר סולטאניסטי יכול להיות קשור לתנועה אידאולוגית זו או אחרת, אבל הסולטאן עצמו לעולם אינו כפוף לכללים אידאולוגיים, גם לא לאידאולוגיה שלו. הסולטאן עשוי גם להשתמש בכוחותיו למיצוי רצונו האישי, להקים מיליציות אישיות ו/או כנופיות, או למנות קרובי משפחה לתפקידי מפתח. 

לינץ ושטפן גם נתנו דוגמאות למשטרים סולטאניסטיים: 

* האיטי תחת שלטונה של משפחת דובלייה (פרנסואה דובליה ובנו ז'אן-קלוד)
* הרפובליקה הדומיניקנית תחת שלטונו של רפאל טרוחיו
* הרפובליקה המרכז אפריקאית תחת שלטונו של ז'אן-בדל בוקאסה
* הפיליפינים תחת שלטונה של משפחת מרכוס (בראשות האב פרדיננד מרקוס)
* איראן בתקופת מוחמד רזא שאה פהלווי
* רומניה תחת שלטונה של משפחת צ'אושסקו (בראשות ניקולאה צ'אושסקו)
* קוריאה הצפונית תחת שלטונם של קים איל-סונג ובנו קים ז'ונג איל

ייתכן וניתן להכליל משטרים אחרים אשר נשאו או נושאים נופך אישי בקטגוריה זו, כגון סוריה תחת שלטונה של משפחת אסד (חאפז אל-אסד ובנו בשאר אל-אסד; עיראק תחת שלטונו של סדאם חוסיין, קובה תחת שלטונם של האחים קסטרו (בראשות פידל קסטרו) וונצואלה תחת שלטון הוגו צ'אווס.

ראו גם
------

* סולטאן
* עריץ
* טיראניה
* מונרכיה אבסולוטית
* דיקטטורה
* אוטוריטריות
* ח'ליפה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Max Weber, Economy & Society, University of California Press, Berkeley, 1978
2. ↑  Linz & Stepan, Modern Nondemocratic Regimes in Problems of Democratic Transition & Consolidation, Johns Hopkins University Press, Baltimore, 1996.
3. ↑  Linz & Stepan, Modern Nondemocratic Regimes
בגאומטריה אלגברית, **משטח ורונזה** הוא יריעה אלגברית דו-ממדית במרחב הפרוייטיבי ה-5-ממדי {\displaystyle \ \mathbb {P} ^{5}}. המשטח מהווה שיכון ריבועי של המישור הפרויקטיבי {\displaystyle \ \mathbb {P} ^{2}} ב- {\displaystyle \ \mathbb {P} ^{5}}. משטח זה קרוי על-שם ג'וזפה ורונזה (1854-1917). את משטח ורונזה אפשר לשכן גם ב- {\displaystyle \ \mathbb {P} ^{4}}, באמצעות הטלה מנקודה גנרית של {\displaystyle \ \mathbb {P} ^{5}}. ההטלה הבאה, מנקודה גנרית של {\displaystyle \ \mathbb {P} ^{4}} ל- {\displaystyle \ \mathbb {P} ^{3}}, קרויה משטח שטיינר.

הגדרה
-----

משטח ורונזה הוא תמונת ההעתקה {\displaystyle \ s:\mathbb {P} ^{2}\to \mathbb {P} ^{5}}, המוגדרת לפי **העתקת ורונזה** {\displaystyle \ s(x:y:z)=(x^{2}:y^{2}:z^{2}:yz:xz:xy)}, כאשר {\displaystyle \ (x:y:z)} הן קואורדינטות הומוגניות של המרחב הראשון. התמונה מוגדרת גם באמצעות המשוואות {\displaystyle \ \{(x\_{0}:x\_{1}:x\_{2}:x\_{3}:x\_{4}:x\_{5})\,:\,x\_{0}x\_{1}=x\_{5}^{2},\,x\_{2}x\_{5}=x\_{3}x\_{4},\,x\_{4}x\_{5}=x\_{0}x\_{3}\}}.

יריעות ורונזה
-------------

לכל n ו- d, אפשר להגדיר שיכון {\displaystyle \ \mathbb {P} ^{n}\to \mathbb {P} ^{m}}, כאשר {\displaystyle \ m+1={n+d \choose d}} הוא המקדם הבינומי הסופר את המונומים מדרגה d ב- n משתנים, וההעתקה מוגדרת על ידי:
{\displaystyle \phi (x\_{0}:x\_{1}:\dots :x\_{n})=(M\_{0}(x\_{0},\dots ,x\_{n}),M\_{1}(x\_{0},\dots ,x\_{n}),\dots ,M\_{m}(x\_{0},\dots ,x\_{n}))} כאשר ה-{\displaystyle \,M\_{i}} הם אוסף כל המונומים מדרגה *d* ב-*n* משתנים.
תמונת השיכון {\displaystyle \,\phi } היא **יריעת ורונזה**. אפשר להוכיח שהיא קבוצה סגורה אי-פריקה, ולכן יריעה פרויקטיבית (משטח ורונזה הוא היריעה המתקבלת עבור d=2 ו-n=2).

בניסוח אחר, שאינו תלוי בקואורדינטות, מדובר בהעתקת החזקה הסימטרית, {\displaystyle \ \nu \_{d}:\mathbb {P} V\to \mathbb {P} ({\rm {{Sym}^{d}V)}}}, כאשר V הוא מרחב וקטורי מממד n. 

ניתן להראות כי כל יריעה פרויקטיבית היא חיתוך של יריעת ורונזה ויריעה ליניארית.

קישורים חיצוניים
----------------

* משטח ורונזה, באתר MathWorld (באנגלית)
שפות איטליה - פורלן בירוק בהיר למעלה מימין
**פורלן** (**Furlan** (מידע • עזרה) או **Lenghe furlane** - "שפת פורלן"; איטלקית **Friulano**; סלובנית **Furlanščina**) היא שפה רומאנית המדוברת בפי כ-800,000 איש במחוז פריולי-ונציה ג'וליה בצפון איטליה, שרובם דוברים גם איטלקית. פורלן אינה ניב איטלקי וכמו רומאנש והלדינית היא שייכת לענף השפות הראטיות.

היסטוריה ושיוך
--------------

בטרם בוא הרומאים לפריולי במאה ה-2 לפנה"ס, היה האזור מיושב בקרנים, בני עם קלטי אשר דיבר שפה קלטית. מעט מאוד מילים קלטיות השתמרו בפורלן אולם השפעה קלטית ניכרת בשמות מקומות. החוקרים מאמינים כי הפורלן החלה להתגבש בשנת 1000 לערך, והמסמכים המוקדמים ביותר בפורלן הם מהמאה ה-11 בעוד שהשירה המוקדמת ביותר היא מראשית המאה ה-14. מעוזה של השפה היה בצ'יווידלה (איטלקית Cividale del Friuli; פורלן Cividât) אך כמעט שלא נעשה בה שימוש רשמי, שכן זה נעשה תחילה בלטינית, אחר כך בונטית ולבסוף באיטלקית. 

קרבת פורלן אל שכנותיה - הרומאנש והלאדינית (אינה קשורה ללאדינו) - הועלתה לראשונה ב-1871 על ידי הבלשן גרציאדו איסאיה אסקולי. אסקולי שכינה את התאוריה שלו בשם "השאלה הלאדינית" (La questione ladina), טען כי שלוש השפות שייכות למשפחת שפות אחת שדוברה בעבר משווייץ בצפון ועד לחופי הים האדריאטי ואיסטריה בדרום. רוב החוקרים מסכימים שפורלן, רומאנש ולאדינית הן שפות נפרדות. מסיבות היסטוריות הושפעה פורלן על ידי הגרמנית פחות מאשר שתי השפות האחרות, ויכול שזו גם הסיבה לכך שתפוצתה עולה פי כמה על זו של האחרות, המדוברות כל אחת בפי כמה עשרות אלפי דוברים. 

עם תחילת המאה ה-20 זכתה השפה לתחיה הנמשכת גם בהווה, וב-1919 נוסדה בגוריציה החברה הפילולוגית לשפת פורלן (Societât filologjiche furlane) הפעילה בקידומה של השפה עד היום. תרומה מיוחדת להתפתחותה המודרנית של פורלן מצויה בעבודותיו של פייר פאולו פאזוליני (1922-1975), אשר הקים ב-1945 את האקדמיה לשפת פורלן (Academiuta di lenga furlana). ב-1996 קבע חוק אזורי סטנדרט אחיד לכתיבת השפה המבוסס על הניב המרכזי של השפה, וב-1999 הוכרה פורלן כשפה רשמית באיטליה. בכ-40% מהײשובים בנפת אודינה מוצב שילוט בפורלן לצד איטלקית, וכל ישוב בפריולי שומר על שם פורלני לצד שמו האיטלקי.

תפוצה גאוגרפית
--------------

שילוט דרכים באיטלקית ובפורלן
כיום מדוברת פורלן בארבעה ניבים בנפות אודינה, פורדנונה וגוריציה במחוז פריולי-ונציה ג'וליה, ובחלקה המזרחי של נפת ונציה במחוז ונטו. בעבר דיברו פורלן גם בטריאסטה, והניב המקומי כונה טרג'סטינו (Tergestino). טרג'סטינו הייתה מדוברת בפי רוב אוכלוסיית האזור עד סוף המאה ה-17. בתחילת המאה ה-18, עם עליית חשיבותה של העיר וגדילת אוכלוסייתה בעיקר בדרך הגירה אליה, החלה נסיגה מהירה במעמדו של הטרג'סטינו, שפינה את מקומו לטריאסטינו (Triestino), ניב ונטי. אף כי משפחות האצולה בטריאסטה המשיכו לדבר טרג'סטינו עד אמצע המאה ה-18, הניב נכחד בסופו של דבר. אוכלוסיית מהגרים מפריולי בכל רחבי העולם מנסות לשמר את השפה ואת מסורת ארץ אבותיהם באמצעות אגודות המכונות "פוגולאר פורלן" (Fogolâr Furlan).

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיפדיה ויקיפדיה בשפה זו: **פורלן** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פורלן** |

* פורטל לשפת פורלן
* פורלן באתר אתנולוג
* על הגנת הפורלן מבחינה משפטית
* קורס מקוון בפורלן
* אתר החברה הפילולוגית לשפת פורלן

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר אתנולוג

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553173305171
* BnF: cb119457809 (data)
* GND: 4155474-7
* LCCN: sh85052039
* LIR: 1112
* NKC: ph391060

 |
משטח לעכבר המספק תמיכה אורגונומית
**משטח לעכבר** (נקרא גם **פד לעכבר**) הוא משטח לעכבר העשוי לרוב גומי ובד ומיוצר במגוון צורות וגדלים ועיצובים.

למשטח יש מספר מטרות. הראשונה שבהם היא להפחית את החיכוך של העכבר עם השולחן ולספק סביבת עבודה נוחה יותר. בנוסף, המשטחים מגנים על החיישן של העכבר ועל הרגליים המייצבות את העכבר מפני שחיקה, ומספקים לעיתים תמיכה אורגונומית עבור כף היד. מלבד זאת, משטחים לעכבר מוסיפים דיוק ומהירות לעכבר ולמשתמש, משפרים את זמן התגובה של העכבר ומונעים רעידות. כמו כן, ישנם סוגי משטחים כמו זכוכית, עליהם חיישנים סטנדרטיים לא יכולים לעבוד, ואז המשטח לעכבר חיוני עבור שימוש במשטח.

ישנם סוגים שונים של משטחים במטרה לאפשר התאמה גדולה עבור המשתמש. ישנם משטחים בסיסיים המיועדים עבור שימושים שונים: מניעת רעש, רעידות ושיפור הדיוק, המהירות או זמן התגובה, יתר על כן, משטחים שונים ומקצועיים מיועדים עבור חיישני לייזר או חיישנים אופטיים. ישנם משטחים רכים יותר, מחוספסים, קשים או חלקים. ההתאמה של החיישן למשטח מאפשרת ביצועים מקסימליים של דיוק ומהירות.

כמו כן, ישנם סוגי עיצוב שונים עבור עכברים: עיצובי שטיח מסורתי, צורות שונות, משטחים בעלי תאורה וקירור המחוברים באמצעות USB ועוד. רובם של המשטחים הם בצורה של מלבן ריבוע או עיגול. מחירו של משטח לעכבר מתחיל בעשרות שקלים ויכול להגיע עד למאות שקלים.

ראו גם
------

* עכבר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משטח לעכבר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007291752005171
* LCCN: sh00002794

 |
**נסיכות ברכטסגאדן** או **נסיכות-פרובוסט ברכטסגאדן** (בגרמנית: **(Fürst-) Propstei‏ Berchtesgaden**) הייתה נסיכות שלהאימפריה הרומית הקדושה, שהוחזקה על ידי מועצה של Canons Regular בראשות נסיך-פרובוסט.

גאוגרפיה
--------

השטח כלל את אזור ברכטסגאדן האלפיני, כלומר הקהילות המודרניות של ברכטסגאדן, בישופשויזן, מרקטשלנברג, רמסו ושונאו אם קוניגסי, הממוקמות במדינת בוואריה הגרמנית של היום, כמו גם מספר אחוזות רחוקות יותר.

העיירות ברכטסגאדן ו-ווצמן
מיקומו של המנזר היה חשוב מבחינה אסטרטגית. ראשית, הוא נמצא באזור שיש בו מרבצי מלח יקרי ערך, והוא היה ממוקם בצורה כזו שהוא היה מסוגל לשמש כמדינת חיץ בין שכנותיה הגדולות בהרבה, דוכסות בוואריה וארכיבישופות זלצבורג, ולנצל את המצב לטובתו. שנית, עמק ברכטסגאדן תחום כמעט כולו בהרים גבוהים, למעט נקודת גישה אחת לצפון, ולכן הוא כמעט בלתי חדיר.

היסטוריה
--------

מנזר ברכטסגאדן, המוקדש לפטרוס הקדוש וליוחנן המטביל, נוסד בשנת 1102 בתוך דוכסות הגזע הבווארית כקהילה של קנונים אוגוסטינים על ידי הרוזן ברנגר מזולצבאך בהוראת אמו, הרוזנת אירמגארד.

לאור הנסיבות הגאו-פוליטיות החיוביות, הפרובוסטים התקשו מעט לבסס את העצמאות הטריטוריאלית של המנזר, שהפך למנזר אימפריאלי ב-1194. בשנת 1380 השיגו הפרובוסטים מעמד של *רייכספורסט* כנסייתית ומשנת 1559 ערכו הצבעה ישירה באספת הרייכסטאג כ"נסיך-פרובוסטים", דרגה כמעט שווה לזו של נסיך-בישוף. התואר היה אחד משניים בלבד באימפריה: התואר היחיד השני היה במנזר הקיסרי אלוואנגן השוואבי.

כנסיית מנזר וארמון ויטלסבאך
תפקידו של הנסיך-פרובוסט התקיים לעיתים קרובות בשילוב עם תפקידים כנסייתיים גבוהים אחרים, והפרובוסטים התגוררו לעיתים קרובות במקומות אחרים. מ-1594 עד 1723, התואר והשטחים הוחזקו על ידי בית ויטלסבאך, מ-1612 באיחוד אישי על ידי הנסיכים-ארכיבישופים של קלן, שבני דודיהם שלטו על הדוכסות הבווארית השכנה. הקמצנות המתמדת של הארכיבישופים של זלצבורג הובילה להתנגשויות נשק ב-1611, כאשר חייליו של וולף דיטריך רייטנאו כבשו את ברכטסגאדן אך נהדפו על ידי כוחותיו של מקסימיליאן הראשון, דוכס בוואריה.

ב-1802/1803 חולנה הנסיכות ושטחיה נמסרו תחילה לנסיכות הבוחר מזלצבורג, שעל פי חוזה פרסבורג ב-1805 נפל בידי האימפריה האוסטרית, ולבסוף ב-1810 לממלכת בוואריה החדשה שהוקמה. מבני הנזירים שימשו זמן מה כצריף, אך בשנת 1818 הוגדר המנזר כמעון מלכותי של בני הזוג וויטלסבאך, שהשתמשו בו כארמון קיץ.

לאחר סיום המלוכה הבווארית, הבניינים מנוהלים מאז 1923 על ידי קרן הפיצויים של Wittelsbach‏ ("Wittelsbacher Ausgleichsfonds"). חלק מהחדרים פתוחים לציבור, בעוד שחלקים אחרים של הבניין עדיין משמשים את בית ויטלסבאך. הכנסייה הנזירית משמשת כיום ככנסיית הקהילה של ברכטסגאדן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נסיכות ברכטסגאדן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4197849-3
* LCCN: n90671739
* VIAF: 316879080
* WorldCat: lccn-n90671739

 |
**יעילות קלדור-היקס** או **קריטריון קלדור-היקס** (Kaldor–Hicks efficiency, בראשי תיבות: KH) הוא מדד ליעילות כלכלית. קרוי על שמם של הכלכלנים הבריטים ניקולאס קלדור וג'ון היקס. 

מצב הוא יעיל KH אם הרווחה המצרפית של אוסף המשתתפים היא מרבית. כלומר, אין בסמוך למצב שלנו מצב אחר. ובמצב האחר הזה, סך כל "ההנאה" של המשתתפים גדולה יותר מהמצב שלנו. 

בניגוד ליעילות KH, יעילות פארטו אוסרת על פגיעה ברווחתו של משתתף, גם אם פגיעה זו תגדיל את הרווחה המצרפית. ביעילות פארטו קיים קושי לקבל הכרעה על בסיס העדפות של פרטים רבים, מחסור בידע וקשיי מדידה. לעומת זאת, ביעילות קלדור-היקס יש ויתור על אלמנט הסכמה של האחר. עם זאת, הקושי ביעילות KH הוא בכך שאין הגנה על חירויות הפרט.

ראו גם
------

* ניתוח עלות-תועלת
* תועלתנות

לקריאה נוספת
------------

* Hicks, John (1939). "The Foundations of Welfare Economics". Economic Journal (The Economic Journal, Vol. 49, No. 196) 49 (196): 696–712. doi:10.2307/2225023. JSTOR 2225023
* Kaldor, Nicholas (1939). "Welfare Propositions in Economics and Interpersonal Comparisons of Utility". Economic Journal (The Economic Journal, Vol. 49, No. 195) 49 (195): 549–552. doi:10.2307/2224835. JSTOR 2224835

קישורים חיצוניים
----------------
**נסיכה בהחלפה** הוא סרט קומדיה משנת 2018, בכיכובם של ונסה הדג'נס, ניק סגאר וסם פלדיו. הסרט הוקרן לראשונה ב-16 בנובמבר 2018. לאחריו יצאו סרטי ההמשך "נסיכה בהחלפה: חילוף חוזר" ו"נסיכה בהחלפה: בעקבות הכוכב הרומנטי".

עלילה
-----

סטייסי דה-נובו (ונסה הדג'נס) היא אופה ובעלת חנות בשיקגו המתגברת על שברון לב בעקבות פרידה מהחבר שלה. העוזר שלה, קווין ריצ'רדס (ניק סגאר) ובתו הקטנה אוליביה (אלקסה אדאוסון) מחליטים להגיש מועמדות לתחרות האפייה המלכותית של בלגרביה כדי לשמח אותה. סטייסי מתנגדת לנסיעה כיוון שלא הודיעו לה מספיק זמן מראש, אבל מפגש ברחוב עם האקס שלה גורם לה להחליט לנסוע בהתראה של רגע.

בזמן ההכנות לתחרות היא פוגשת את האויבת שלה, ששופכת עליה כוס קפה. סטייסי הולכת להחליף בגדים ומתנגשת בדוכסית מרגרט דלקורט, האישה שאמורה להינשא לאדוארד (סם פלדיו) נסיך בלגרביה בחג המולד, והן מגלות שהן נראות אותו הדבר.

מרגרט (שגם אותה מגלמת ונסה הדג'נס) מציעה לסטייסי להתחלף: במשך היומיים בהם אדוארד נוסע לפגוש את שגריר ספרד, סטייסי תמלא את תפקיד הדוכסית בארמון ותשתתף בהכנות לחתונה, בעוד מרגרט תבלה עם קווין ואוליביה ותרגיש איך נראים חיים של בחורה נורמלית.

סטייסי מסכימה והן מחליפות בגדים, מלמדות אחת את השנייה פרטים על חייהן, ומתחלפות בחסות הלילה.

להפתעתה של סטייסי היא מגלה שאדוארד מוותר על הנסיעה לשגריר ספרד ומחליט לבלות את היומיים עד החתונה איתה, כדי להכיר יותר את אשתו המיועדת. אוליביה חושפת את מרגרט והן שומרות על הסוד מפני קווין.

כאשר מגיע הרגע להחליף בחזרה, לילה לפני החתונה של אדוארד ומרגרט ולפני תחרות האפייה הגדולה של סטייסי, שתי הבנות מתוודות שכל אחת מהן התאהבה בגבר השני - סטייסי מאוהבת בנסיך אדוארד ומרגרט מאוהבת בקווין. מרגרט מחליטה לספר לאדוארד שבעצם לא היא הייתה לצידו ביומיים האחרונים, ושניהם מפתיעים את סטייסי וקווין בתחרות האפייה (שבה הם זוכים במקום הראשון). הסרט נגמר בחתונתם של סטייסי ואדוארד, כאשר מרגרט וקווין הם זוג.

שחקנים
------

**סטייסי דה-נובו, מרגרט דלקורט** - ונסה הדג'נס

**קווין** - ניק סגאר

**אדוארד** - סם פלדיו

**אוליביה** - אלקסה אדאוסון

**סנטה קלאוס** - רובין סואנס

**פרנק דה לוקה (המשרת הראשי בארמון)** - מארק פליישמן

**מיס דונטלי (המשרתת האישית של מרגרט)** - סואן בראון

קישורים חיצוניים
----------------

* "נסיכה בהחלפה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "נסיכה בהחלפה", באתר נטפליקס
* "נסיכה בהחלפה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "נסיכה בהחלפה", באתר Metacritic (באנגלית)
* "נסיכה בהחלפה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**איטרטור** הוא אובייקט במדעי המחשב המאפשר מעבר על איברי קבוצה נתונה. המעבר מתבצע באמצעות ממשק שאינו תלוי במימוש הפרטני של מבנה הנתונים המממש את הקבוצה.

רקע
---

רבות משפות התכנות מאפשרות להגדיר אלגוריתמים דרך פעולתם על איטרטורים. האלגוריתם המתקבל מסוגל לפעול על כל מבנה נתונים התומך באיטרטורים. נציין, כי על מנת להשתמש באיטרטורים חובה להגדיר סדר טוב על המבנה: עבור כל איבר, חייב להיות מוגדר האיבר **הבא** לו והאיבר **הקודם** לו. נשים לב כי עלולה להיווצר בעיה, כאשר אנו מעוניינים להתקדם לאיבר הבא מהאיבר המוגדר כ"אחרון" או לסגת לאיבר הקודם מהאיבר המוגדר כ"ראשון". באופן פרטני יותר, ניתן לבצע באמצעות האיטרטור את הפעולות הבאות:

* בקש ממבנה הנתונים איטרטור לאיבר הראשון.
* בקש ממבנה הנתונים איטרטור לאיבר האחרון.
* קדם את האיטרטור לאיבר הבא.
* הסג את האיטרטור לאיבר הקודם במבנה (רק בחלק ממבני הנתונים).
* החזר למשתמש את המידע שנמצא בתוך האיבר עליו מצביע האיטרטור.

בהכללה, נניח שקיימים m מבני נתונים שונים, ו- n אלגוריתמים. שימוש באיטרטורים מאפשר כתיבת {\displaystyle m+n} קטעי קוד, במקום {\displaystyle m\times n} קטעי קוד (אחד לכל שילוב אפשרי של אלגוריתם ומבנה נתונים). זהו הבסיס לרבות מספריות מבני הנתונים והאלגוריתמים העדכניות (למשל בשפת התכנות ++C).

דוגמה לשימוש באיטרטורים
-----------------------

נקח כדוגמה אלגוריתם פשוט: חיפוש ליניארי. באלגוריתם זה יש לעבור איבר איבר על איברי קבוצה נתונה, עד שמוצאים איבר המתאים לקריטריון כלשהו. השאלה היא מהי המשמעות של "לעבור איבר איבר":

1. במערך יש לקדם מצביע כך שיצביע לאיבר הבא במערך.
2. ברשימה מקושרת יש לעקוב אחרי המצביע לחוליה הבאה בחוליה הנוכחית.
3. בעץ חיפוש בינארי ישנה חוקיות מסובכת יותר (המתחילה בכלל: אם לצומת יש בן ימני, יש לעבור אליו, ולהמשיך לרדת שמאלה ככל האפשר).

השימוש באיטרטורים מאפשר להגדיר אלגוריתם **יחידי** לחיפוש ליניארי, המתאים לכל אחת מאפשרויות אלו:

1. בקש ממבנה הנתונים איטרטור לאיבר הראשון; קבע את האיטרטור הנוכחי כאיטרטור עליו מצביעים כרגע.
2. בקש ממבנה הנתונים איטרטור לאיבר האחרון.
3. כל עוד האיבר המוצבע על ידי האיטרטור הנוכחי אינו ממלא את הקריטריון, בדוק האם הוא שקול לאיטרטור האחרון. אם כן, האיבר המבוקש אינו נמצא במבנה שלנו. אם לא, קדם את האיטרטור לאיבר הבא.

שימו לב כי מדובר באלגוריתם כללי שאינו תלוי במבנה הנתונים.

ראו גם
------

* איטרציה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **איטרטור** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **איטרטור** |
**ImageNet** הוא מאגר תמונות המיועד בעיקר למטרת מחקר בתחום הראייה הממוחשבת. המאגר מכיל כ-14,000,000 תמונות מתויגות המחולקות ל-20,000 קטגוריות שונות כאשר ל-1,000,000 מתוכן גם תחומות ("קופסאות"). התמונות אינן שייכות ל-ImageNet ונאספו מרחבי האינטרנט על ידי מתנדבים.

החל מ-2010 פרויקט ImageNet עורך תחרות בשם ImageNet Large Scale Visual Recognition Challenge (ILSVRC) שבה מתחרים מתכנתים ליצור את המסווג המדויק ביותר על מאגר של 1,000 מחלקות.

השפעה על תחום ה-Deep Learning
-----------------------------

ההשפעה של ImageNet על תחום הלמידה העמוקה גדולה מאוד. בזכות התחרות של הפרויקט ILSVRC הומצאו AlexNet, VGG, GoogLeNet ו-ResNet כאשר כל אחת מהן השיגה שיפור ברמת הדיוק.

היסטוריה
--------

במקור, ImageNet הומצאה בשנת 2006 על ידי החוקרת פיי-פיי לי. בתקופה זאת, רוב החוקרים התרכזו דווקא בצד האלגוריתמיקה ופיתוח הארכיטקטורה. לי, לעומת זאת, רצתה לשפר את הנתונים שעליהם מאמנים את המודלים. בשנת 2007, נפגשה לי עם פרופסור כריסטיאנה פלבוים, אחת מיוצרות WordNet, והתייעצה איתה בנוגע ליצירת ImageNet. כתוצאה משיחה זאת, החליטה לי להקים את ImageNet והתבססה על WordNet על מנת ליצור אותו. לי הציגה את ImageNet ב-Conference on Computer Vision and Pattern Recognition (CVPR) בפלורידה בשנת 2009.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Elephants teach robots to walk, **New Scientist** 191, 2006-08, עמ' 25 doi: 10.1016/s0262-4079(06)60292-3
2. ↑  David Bodanis, **Creating the New York Times**, London: Palgrave Macmillan UK, 1988, עמ' 57–77
3. 1 2  Olga Russakovsky, Jia Deng, Hao Su, Jonathan Krause, ImageNet Large Scale Visual Recognition Challenge, **International Journal of Computer Vision** 115, 2015-04-11, עמ' 211–252 doi: 10.1007/s11263-015-0816-y
4. ↑  Jia Deng, Wei Dong, Richard Socher, Li-Jia Li, ImageNet: A large-scale hierarchical image database, **2009 IEEE Conference on Computer Vision and Pattern Recognition**, IEEE, 2009-06 doi: 10.1109/cvpr.2009.5206848
5. ↑  Fei Chen, How to understand autistic motivational status, **Medical Hypotheses** 65, 2005-01, עמ' 195 doi: 10.1016/j.mehy.2005.02.022
המשרדים ההיסטוריים הקודמים של חברת "איטליה מאריטימה" (לויד טריאסטינו) בטריאסטה.
**איטליה מאריטימה** (באיטלקית: **Italia Marittima**) היא חברת ספנות הפועלת מטריאסטה שבאיטליה ומהווה חלק מהתאגיד "אוורגרין מארין" (Evergreen Marine Corporation).

תולדותיה
--------

החברה נוסדה בשם **אוסטר-רייכישר לויד** (*Österreichischer Lloyd*, "לויד האוסטרי") ב-1836. היא הפכה במרוצת השנים לאחת מחברות הספנות הגדולות בעולם, ועד 1918 הובילו אוניותיה את עיקר סחר החוץ והנוסעים של אוסטרו-הונגריה. החברה קיימה הפלגות סדירות מטריאסטה למזרח הקרוב, הודו, סין והמזרח הרחוק, ברזיל, ארצות הברית וצפון אירופה. כמו כן הייתה היא אחת מחברות הספנות הראשונות שהפעילה אוניות קיטור.

ב-1919, עם התפרקות האימפריה האוסטרו-הונגרית וסיפוח טריאסטה לאיטליה, הוחלף שם החברה ל-**לויד טריאסטינו** (*Lloyd Triestino*). באותה תקופה נעשו בחברה שינויים מבניי ם מקיפים, שנועדו לחלצה מן ההפסדים הכספיים שנגרמו לה במלחמת העולם הראשונה. לקראת סוף שנות השלושים שבה "לויד טריאסטינו" להיות מעצמת ספנות עולמית, המפעילה צי של 85 אוניות ו-17 קווים אל אסיה, אפריקה ואוסטרליה. בשנות הארבעים סבלה החברה קשות מפגעי המלחמה, במהלכה איבדה 68 אוניות ו-1,000 קצינים ומלחים. בסיום המלחמה מנה צי החברה 5 אוניות בלבד, אך היא התאוששה בהדרגה וב-1956 כבר הפעילה 31 אוניות.

ב-1993 נכנסה החברה לשותפות עם ענקית הספנות הטאיוואנית "אברגרין מארין". במרוצת השנים התהדקה עוד יותר השותפות המוצלחת, וכיום היא כוללת גם האטסו מארין בע"מ, חברת הספנות של אוורגרין הפועלת מבריטניה.

ב-1 במרץ 2006 הוחלף רשמית שמה של לויד טריאסטינו ל-**איטליה מאריטימה**, והתחילית בשמן של האוניות שונתה מ- LT ל-Ital.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איטליה מאריטימה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של איטליה מאריטימה
* רשימת האוניות של לויד טריאסטינו בתוך: The Ships List
* ידיעות עיתונאיות היסטוריות על חברת "לויד טריאסטינו" בתוך: "שפת הים" - ים וספנות בעיתוני ההשכלה, התחייה והיישוב, 1948-1856.
תווית הארנב
**ללא אכזריות** (באנגלית: **Cruelty-free**) היא תווית של התנועה לזכויות בעלי חיים המשמשת לסימון מוצרים ופעילויות שאינם כרוכים בהרג בעלי חיים או בגרימת נזק להם. במוצרים המשווקים בישראל מופיע בדרך כלל בצד התווית הכיתוב **"לא נוסה על בעלי חיים"**.

היסטוריה
--------

המושג **ללא אכזריות** נטבע לראשונה בידי מוריאל דואודינג ב-1959 כאשר ניגשה ליצרני פרווה מלאכותית ובקשה מהם שישתמשו בתווית "יופי ללא התאכזרות", ולאחר מכן הקימה ארגון באותו שם. המושג היה בשימוש נפוץ במיוחד בארצות הברית בשנות ה-70.

ניסויים
-------

 ערך מורחב – **ניסויים בבעלי חיים**  

בתעשיות שונות (כגון תעשיית הקוסמטיקה והתרופות), ארנבים, חולדות, עכברים, שרקנים מוכרחים לאכול או לשאוף כימיקלים, או לעבור שפשוף חומרים קוסמטיים על עורם המגולח, עיניהם או אוזניהם במשך תקופת זמן של 28 עד 90 ימים, כדי לבדוק את היתכנותן של תגובות אלרגיות. לאחר מכן, החיה מומתת ובודקים את גופתה כדי לראות מה ההשפעות של הרכיבים על האיברים הפנימיים של אותה חיה. בניסויים אחרים, חולדות מואכלות בחומרים קוסמטיים, בניסיון לבדוק השפעה על גורמים מסרטנים וסרטן.
אלו אשר עומדים מאחורי המושג **ללא אכזריות** לרוב מתנגדים לניסויים בבעלי חיים.

### אלטרנטיבות

בהתאם להתפתחות הטכנולוגיה, ניסויים בבעלי חיים שחלף תוקפם מוחלפים בכאלו מהירים יותר, זולים יותר ומדויקים יותר. מתנגדים לאלטרנטיבות לניסויים בבעלי חיים טוענים כי שימוש בבני אדם יהיה יקר ויאט את הניסוי. דוגמה לאלטרנטיבה לניסויים בבעלי חיים, נלקחים תאים מרקמה שלאפידרמיס אנושי, אשר משמשים בבדיקות קוסמטיות, והתוצאות יותר רלוונטיות לשימוש אנושי. שיטות אלטרנטיביות אחרות לוקחות רקמות אנושיות ועושות עליהן ניסויי אין ויטרו. כיום, בעקבות התפתחות במדעי המחשב, ישנם ניסויים שעושים על רקמות וירטואליות במחשבים. ניסויים אלו – מעבר לכך שמצילים את חייהם של חיות רבות – נותנים תוצאות יותר מדויקות ורלוונטיות לבני האדם.

מוצרים
------

יצרניות רבות מייצרות ומשווקות מוצרים ללא אכזריות, בהם מוצרי קוסמטיקה, מוצרי טיפוח, חומרי ניקוי, בגדים, נעליים, קונדומים (אשר לפעמים מצוי בתוכם קזאין) ונרות (אשר לרוב מיוצרים משעוות דבורים). ארגונים למען זכויות בעלי חיים תומכים במוצרים אלו ומפרסמים רשימות של מוצרים שלא נוסו על בעלי חיים.

מאז שנות ה-90, סמל של ארנב, או "הארנב הקופץ", הוא הסמל המקובל לציון מוצרים ללא אכזריות. במוצרים המשווקים בישראל בדרך כלל מופיע לצד הסמל הכיתוב **"לא נוסה על בעלי חיים"**.

אירועים
-------

**שבוע לאומי ללא אכזריות** הוא מאורע בבריטניה המתרחש פעם בשנה ומאורגן בידי הארגון הבריטי למניעת ניתוח בעלי חיים בעודם בחיים (BUAV). למשל, בשנת 2006 התרחש השבוע הלאומי ללא אכזריות בתאריכים 17–23 ביולי.

אירועים דומים כוללים את **שבוע הצמחונות הלאומי**, **שבוע הטבעונות הבריטי** ו**יום הטבעונות העולמי**, אשר מתרחש כל שנה ב-1 בנובמבר.

דיון ציבורי
-----------

המשפטן אסף הרדוף טען שפגיעות רבות בבעלי חיים הן חוקיות, בהן סחר בפרווה, שימוש במוצרי קוסמטיקה שנוסו בבעלי חיים וגידול עגלי חלב, אך הן לא משקפות קונצנזוס חברתי ומן הראוי לבדוק אותן מחדש.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Cruelty Free International

הערות שוליים
------------

1. ↑  אסף הרדוף, "התעללות ראויה"? בין צער בעלי חיים לעונג האדם, באתר הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת חיפה, ‏2016.
**הקסטריגון** (שם מדעי: ***Hexatrygon bickelli***) הוא מין של דג סחוס מסדרת הטחנאים והוא המין היחיד במשפחה **הקסטריגוניים** (Hexatrygonidae). מין זה מצוי סביב מי האזור האינדו-פסיפי מדרום אפריקה עד הוואי, אך הוא לא נצפה לעיתים קרובות, בעיקר ליד חופים מבודדים. הוא צולל לעומק 500–1,120 מטר.

ההקסטריגון הוא מין המקורב לטריגונאים, אך התפצל מהם לפי המחקרים באמצע תקופת האאוקן. ייחודו של מין זה בשישה פתחי זימיו הבולטים, לעומת 5 אצל רוב דגי הסחוס.

הבטאי בעל חוטם מחודד ארוך הממולא בג'לטין, פה מלא שיניים חדות ו"כנפי" עור איתם הוא שוחה מעל פני המים. צבעו חום-כחלחל ולבן מלמטה והוא חסר קשקשים. אורכו של בטאי זה מגיע ל-1.7 מ' אצל הנקבה הגדולה ביותר שתועדה. כמו הרבה מיני בטאים גם מין זה משריץ צאצאים חיים (עד 5 בכל השרצה).

ההקסטריגון הוא טורף הניזון מדגי גרם, סרטנים ומיני רכיכות בעומק הים, בדרך כלל סביב הקרקעית. פיו הבולט עוזר לו לחטוף מהר טרף המצוי בקרבתו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הקסטריגון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  הקסטריגון באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007537288405171
* LCCN: sh96000026

 |
**איטליה של ערכים** (באיטלקית:  **Italia dei Valori**) היא מפלגת מרכז קטנה באיטליה. המפלגה הוקמה בשנת 1998 על ידי אנטוניו די פייטרו.

היסטוריה
--------

אנטוניו די פייטרו היה שר התעשייה בממשלתו של רומנו פרודי. הוא התפטר בנובמבר 1996 התפטר לאחר שהיה נתון בחקירה. כמועמד עצמאי, נבחר דה פייטרו בנובמבר 1997 לכהן כחבר בסנאט האיטלקי. במרץ 1998 הקים את המפלגה. בשנתיים שלאחר מכן ה-IDV לקחה חלק במסגרות פוליטיות שכללו גם מפלגות נוספות, ועדיין לא התמודדה בבחירות.

המפלגה התמודדה לראשונה כמפלגה עצמאית בשנת 2001, עם מצע פופוליסטי שכלל התנגדות חזקה להגירה ומחאה נגד בזבוז כספי ציבור. המפלגה קיבלה 3.9% בבחירות לבית הנבחרים, 0.1% מתחת לאחוז החסימה. מטעם המפלגה נבחר סנאטור אחד, שעבר כמה ימים לאחר הבחירות למפלגה אחרת. בשנת 2004 די ייטרו נבחר מטעם המפלגה לפרלמנט האירופי.

לקראת הבחירות ב-2008 ה-IDV כרתה ברית עם המפלגה הדמוקרטית לקראת הבחירות, שבהן היא הגיעה לשיא כוחה והייתה המפלגה הרביעית בגודלה בפרלמנט האיטלקי- 29 נציגים בבית הנבחרים ו-14 סנאטורים. למרות ההישג והשותפות עם המפלגה הדמוקרטית, ה-IDV פעלה כסיעה עצמאית מתוך האופוזיציה. באותה השנה המפלגה הגיעה אף לשיא כוחה בפרלמנט האירופי, עם כ-8% מהקולות ו-7 מושבים.

בשנת 2009 נוצרו קרעים קשים בהנהגת המפלגה ונתגלו בה כמספר פרשות שחיתות. פילוגים אלו אף גרמו לעזיבתם של חברי פרלמנט (גם ברמה הארצית וגם ברמה האירופית). למרות היחלשויות אלו, הצליחה המפלגה בשנים 2011–2012 להגיע להישגים ברמה המוניציפלית, בכך שניצחה בבחירות המקומיות בנאפולי ובפלרמו. בסוף 2012 המפלגה נגררה למשבר נוסף, לאחר שהתקשורת הארצית דיווחה על סתירות במימון המפלגה. בנוסף על כך, המפלגה נפגעה בדעת הקהל לאור עלייתה של תנועת חמשת הכוכבים. בבחירות שנערכו בשנת 2013 המפלגה הפסידה את כל כוחה בפרלמנט, לאחר שקיבלה רק 2.2% מהקולות, ולא עברה את אחוז החסימה. לאחר הכישלון די פייטרו התפטר מראשות המפלגה. מנהיגים רבים נוספים עזבו גם הם את המפלגה. בבחירות לפרלמנט האירופי שנערכו בשנת 2014, המפלגה קיבלה רק 0.65% מהקולות ולכן לא הכניסה נציגים גם לפרלמנט זה.

אידאולוגיה
----------

באופן כללי, המפלגה ממוקמת במרכז-שמאל, אך בתוכה מתקיים מגוון דעות (שמגיע לעיתים עד לשמאל קיצוני). המפלגה תומכת בבחירות בשיטה הרובנית, פדרליזם, מאבק בשחיתות וחיזוק היעילות של המגזר הציבורי. במאי 2012 הייתה ה-IDV למפלגה הפוליטית הראשונה באיטליה שתמכה בנישואים חד-מיניים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איטליה של ערכים** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של איטליה של ערכים (באיטלקית)
* איטליה של ערכים, ברשת החברתית פייסבוק

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 16165440-X
* LCCN: no2009015659
* SUDOC: 135821819
* VIAF: 136434174
* WorldCat: lccn-no2009015659

 |
"**ללא כותרת (513)**" הוא הדפס מאת הציירת הישראלית אלימה.

תיאור
-----

ההדפס נוצר בטכניקה של הדפס רשת בסדנת ההדפס ירושלים במהדורה של 150 עותקים והודפס על ידי איתן הורוביץ. הוא הוכן עבור אלבום של הדפסים שהפיק בנק דיסקונט. המספר '513' מציין את מספר העבודה בקטלוג יצירותיה של האמנית.

הוא שייך לתקופתה המאוחרת של האמנית, שהחל בשנות ה-80 של המאה ה-20. אז, החלה אלימה לשלב בעבודותיה דימויים פיגורטיביים יותר, המוקפים במסגרת כחולה. ההדפס הוא תיאור נוף בעל שני מישורים, שבמרכזו עץ המטיל צל כבד על האדמה. בראיון (1990) העידה אלימה כי תיאורי הנוף ביצירתה אינם הפשטה של מקום ספציפי, כי אם תמצות של כמה תיאורי נוף. "ייתכן שאני עדיין מחפשת את השדה האחד, שהוא תמצות כל השדות", העידה.. 

המסגרת הכחולה שבעבודה זו ובאחרות איננה, על כן, "חלון" למציאות, כי אם מרחב שבו ממוקמת הקומפוזיצה, שבו האמנית הניחה "דברים בסדר בתוך מסגרת". למרות שהבחירה בצבע הכחול הייתה קשורה לתכונות הפיזית של הצבע, האמנית הודתה כי הוא בעל מטענים סמנטיים הקשורים לילדותה ונעוריה.

תצלום העבודה מופיע בקטלוג התערוכה "אלימה: בין מסגרת לחלון" (2009), שהוצגה במוזיאון תל אביב לאמנות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאור, חיים, ריאיון עם אלימה, **סטודיו**, גיליון מס' 12, יוני 1990. מודפס בתוך: טוביה בונה, מרים (אוצרת), **אלימה: הדפסים**, המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן, 1990
2. ↑  "צבע שמושפע מצבעים אחרים ולא משפיע עליהם", ראו: מאור, חיים, ריאיון עם אלימה, **סטודיו**, גיליון מס' 12, יוני 1990. מודפס בתוך: טוביה בונה, מרים (אוצרת), **אלימה: הדפסים**, המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן, 1990.
3. ↑  שפירא, יניב (עורך), **אלימה: בין מסגרת לחלון**, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 2009
טיל SS-20 במצב שיגור (ציור)
**SS-20 Saber** הוא קוד דיווח נאט"ו של טיל בליסטי לטווח בינוני מתוצרת ברית המועצות שנקרא במקור (ברוסית) **РСД-10 «Пионер»** (כלומר: ракета средней дальности, טיל לטווח בינוני "פיוניר"). הטיל, בעל יכולת לנשיאת 1–3 ראשי קרב גרעיני, נכנס לשירות בשנת 1976. הצבת טילי ה-SS-20 וכיוונם לעבר מערב אירופה הייתה אחד האירועים שעוררו את "המלחמה הקרה השנייה" בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20 וגררה את החלטת נאט"ו לפריסת טילי שיוט וטילים בליסטיים מסוג פרשינג 2 על אדמת אירופה. המערך פורק בעקבות הסכם פירוק נשק גרעיני לטווח בינוני בשנת 1988. לאחר השמדת המערך נרכש מספר לא ידוע של משגרים על ידי קוריאה הצפונית עבור טיל ה-BM-25 מוסודאן שלה.

תכונות
------

הטיל היה דו-שלבי, מבוסס דלק מוצק, מרובה ראשי נפץ.

הטיל לא יועד להרס נרחב וליצירת הלם, כמכה מקדימה או כמכה שנייה, אלא לתקיפת מטרות מדויקות במערב אירופה. טווח הפעולה של הטיל היה 5,500 ק"מ כך שפריסתו בברית המועצות (בעיקר באוקראינה, בלארוס וליטא) טיווחה את כל בסיסי נאט"ו ביבשת. הראש הקרבי במשקל 1.6 טון היה יכול לשאת פצצת אטום בעוצמה של 1 מגהטון TNT או עד שלושה ראשי קרב בעוצמה של 150 קילוטון TNT כל אחד. דיוק הפגיעה גדל משגיאה של כ-500 מ' בדגמים הראשונים לכדי 150 מ' בדגמים המתקדמים יותר.

פיתוח הטיל
----------

הטיל נועד לשם החלפת הטילים המיושנים (R-12 Dvina (SS-4 Sandal ו- (R-14 Chusovaya (SS-5 Skean, שיוצרו בין 1958 ל-1961. פיתוח הטיל נמסר למכון מוסקבה להנדסה טרמית (Московский институт теплотехники, МИТ) ב-1968. הטיל יוצר באיגוד המפעלים הפדרליים בווטקינסק (Федеральное государственное унитарное предприятие «Воткинский завод») ואת המשגרים ייצרה חברת כלי הרכב של מינסק (בבלארוסית: Таварыства Мінскі аўтамабільны завод). באוגוסט 1976, לאחר ניסויים באתר קפוסטין יאר, סופקו הטילים המבצעיים הראשונים לחיל הטילים האסטרטגיים של רוסיה. עד 1986 נפרסו הטילים ב-48 אתרי שיגור בברית המועצות.

מומחים במערב נחלקו באשר לצורך הסובייטי בפיתוח הטיל והכוונה המסתתרת מאחוריו. החוקר הנאו-שמרני ריצ'רד פרל סבר שהטילים הם חלק מתוכנית סובייטית לביסוסה כמעצמה עולמית, בעוד חוקרים אחרים סברו שהטילים בישרו נסיגה מגישת ההשמדה הטוטלית באמצעות אימוץ אסטרטגיה מתוחכמת יותר ופניה לכיוון של נשק גרעיני טקטי, המייצר איום ופגיעה מוגבלת ("דוקטרינת אוסטינוב"). נוסף על כך, לאחר שהסכמי סאל"ט הטילו מגבלות על הצבת טילים בליסטיים לטווח ארוך, עלתה חשיבותם של טילים לטווח בינוני, שלא נכללו בהסכם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **SS-20 Saber** בוויקישיתוף
* מידע על טיל, אתר Global Security
* Russia's ICBM design firm: looking back at a dramatic 60-year story
**ללא כימיקלים** הוא מונח המשמש בעולם הפרסום והשיווק, כדי לרמוז שמוצר בטוח, בריא או ידידותי לסביבה מכיוון שהוא מכיל רק מרכיבים טבעיים. מנקודת מבט כימית, המונח מוטעה, שכן כל החומרים והעצמים ביקום מורכבים לחלוטין רק מכימיקלים (או תערובות כימיקלים) ואנרגיה. המונח "כימיקל" מציין חומר שהרכבו ידוע, וכל החומרים, כמו מים ואוויר הם, לכן, כימיקלים או תערובות כימיקלים.

השימוש במונח בתחום הפרסום כדי לציין שהמוצר לא מכיל מרכיבים סינתטיים והיחס של ארגון ה-ASA אליו בממלכה המאוחדת זכה לביקורות קשות.

מחקר שנערך על הבנות של המונח "כימיקל" בקרב בוגרי אוניברסיטה אמריקאים על ידי הכימאי גייל ניקול בשנת 1997 ציין כי "אנשים עשויים להחזיק בהגדרה מדעית והדיוטה של כימיקל מבלי לקשר בין השניים בשום צורה. הם עשויים להבחין במודע או שלא במודע. למונח 'כימיקל' יש קונוטציות שונות בהתאם למצב."

ראו גם
------

* כימופוביה
* פנייה אל הטבע

הערות שוליים
------------

1. ↑  Deborah Blum, Chemical-free nonsense, Los Angeles Times, ‏2012-01-22 (ב־American English)
2. ↑  Do TV adverts have to tell the truth?, the Guardian, ‏2008-08-06 (באנגלית)
3. ↑  Gayle Nicoll (1 באפריל 1997). "'Chemical-Free' Foods: An Investigation of Student's Definitions of a Chemical". *Journal of Chemical Education*. **74** (4): 455. Bibcode:1997JChEd..74..455N. doi:10.1021/ed074p455. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
**חופית ארוכת-אצבעות** (שם מדעי: *Calidris subminuta*), היא מין חופית קטנה. מקור השם המדעי של הסוג מגיע מיוונית עתיקה, kalidris או skalidris, הוא מונח שאריסטו השתמש בו לתיאור מספר עופות מים אפורים. שם המין, *subminuta*,  פירושו בלטינית "קרוב ל-" ו-*minuta*, "קטן" המגיע מדמיונו של המין לחופית קטנה, *Calidris minuta*.

חופית זו מקננת ברחבי צפון אסיה ונודדת למרחקים גדולים. חורפת בדרום ודרום מזרח אסיה, ובאוסטרלאסיה. במערב אירופה היא נחשבת למין תועה נדיר מאוד.

בישראל היא נחשבת למזדמנת נדירה ביותר.

תיאור
-----

חופית ארוכת-האצבעות היא עוף קטן ממדים, אורך גופה 13–16 ס"מ, מוטת כנפיה 26.5–30.5 ס"מ ומשקלה הממוצע הוא 25 גרם. המין מאופיין במבנה גופו הייחודי: ראש קטן, צוואר דק וארוך, בטן עגלגלה, זנב קצר, רגליים ארוכות (בדרך כלל מכופפות), מקור קצר וישר, מחודד בקצהו. בנוסף, למין זה יש אצבעות דקות (במיוחד האצבע האמצעית) הנותנות את הרושם שיש לו רגליים גדולות במיוחד, מכאן נגזר שמו. מין זה קטן במעט מחופית אדומת-צוואר. למין זה רגליים וכפות רגליים צהובות, תחתית המקור היא בצבע חום בהיר או צהבהב. ניתן להבדיל אותה מחופיות אחרות על ידי הקריאה הייחודית שלה.

תפוצה ומרחב מחיה
----------------

חופית ארוכת-אצבעות נודדת למרחקים גדולים בטווח תפוצה רחב. לא ידוע הרבה על הרגלי הרבייה שלה אך טווח הרבייה שלה מפוזר ברחבי סיביר וכולל את: האיים הקוריליים, ים אוחוצק, חצי האי צ'וקצ'י, סביב נהרות אוב ואירטיש, איי קומנדור, רמת קוריאק וצפון מחוז ורקחובסקי. המין חולף במזרח אסיה בעת הנדידה. היא חולפת בדרום-מזרח סין, הודו-סין, מלזיה והפיליפינים, מערבה לבורמה ובנגלדש, נפאל, סרי לנקה והאיים המלדיביים. הוא מבקר גם בגינאה החדשה ואוסטרליה, הוא גם מזדמן נדיר בשוודיה, דרום אפריקה, מלנזיה, הוואי, צפון-מערב ארצות הברית וישראל.

מצב השימור של חופית ארוכת-אצבעות מוגדר ללא חשש.

התנהגות
-------

המין רק מעט ידידותי מחוץ לעונת הרבייה שלו ובדרך כלל מחפש מזון לבד או בקבוצות קטנות של 3 עד 7 פריטים, אף על פי שלעיתים נדירות הוא מצטרף גם ללהקות של 15 עד 50 פריטים. היא מקננת בסיביר בביצות עשירות בצומח. חופית ארוכת-האצבעות מחפשת מזון במקומות רטובים על ידי גישוש בקרקע בעזרת מקורה. תזונתה כוללת בעיקר: חרקים (לדוגמה: רצניתיים), חלזונות, סרטנאים, דו-חיים וזרעים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חופית ארוכת-אצבעות** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* חופית ארוכת-אצבעות באתר הצפרות הישראלי

הערות שוליים
------------

1. ↑  חופית ארוכת-אצבעות באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. 1 2  עידו צורים, מגדיר הציפורים של ישראל - חופית ארוכת-אצבעות, באתר פורטל צפרות
3. 1 2  jurisdiction=Commonwealth of Australia; corporateName=Department of the Environment, Calidris subminuta — Long-toed Stint, www.environment.gov.au (באנגלית)
4. 1 2  Calidris subminuta (Long-toed Stint), www.iucnredlist.org
במחשבים, **(Single Sign On (SSO** היא שיטת הזדהות של משתמש המאפשרת הזדהות אחת כלפי מספר מערכות מידע ללא צורך בהזדהות נפרדת עבור כל מערכת. 

יש הטוענים כי השימוש במונח שגוי ומעדיפים את השימוש בהזדהות ארגונית מופחתת כיוון שהזדהות חד פעמית אינה אפשרית במציאות.

יתרונות
-------

* מקל את הקושי לזכור מספר סיסמאות למערכות שונות.
* מונע בזבוז זמן בהקלדה חוזרת של סיסמאות.
* מצמצם עלויות של צוותי המחשוב עקב ירידה בכמות הפניות בנושא סיסמה.
* מאפשר אכיפת מדיניות סיסמאות מרכזית.

חסרונות
-------

* כיוון שהזדהות חד פעמית מאפשרת כניסה למשאבים רבים על ידי הקלדה חד פעמית של הסיסמה היא עשויה להגביר את הנזק הנגרם על ידי משתמש לא מורשה שהשיג סיסמה. זהו סיכון מרכזי מאוד באבטחת מערכות.

תצורות נפוצות
-------------

### תצורה מבוססת קרברוס

* ההזדהות הראשונית נעשית מול שרת קרברוס, כאשר המשתמש מזין שם משתמש וסיסמה ומקבל תעודה להנפקת תעודות (Ticket Granting Tickets: TGT)
* כל היישומים לאחר מכן משתמשים בתעודה זו מול השרתים שלהם על מנת לאמת את זהות המשתמש ללא צורך בהקלדה חוזרת של הסיסמה

בסביבת חלונות ההזדהות נעשית בעת ההתחברות לדומיין בActive directory, כל היישומים לאחר מכן משתמשים באישור שניתן על ידי Active directory כדי לאמת את המשתמש. בסביבות יוניקס ולינוקס ההזדהות נעשית על ידי מודל מיוחד (Kerberos PAM) שמקבל את התעודה עבור שאר היישומים.

### תצורה המבוססת על כרטיס חכם

* ההזדהות הראשונית נעשית באמצעות כרטיס חכם
* בעת צורך באימות של יישום נוסף הוא ניגש לכרטיס ומאמת את פרטי המשתמש

כרטיסים חכמים מכילים תעודת אישור (Certificate) או את סיסמת המשתמש.

SSO מיושם במחשב הביתי (למשל באתרי אינטרנט הדורשים הזדהות) ובארגונים גדולים המפעילים מספר מערכות רב.

ראו גם
------

* תווכה
* OpenID
**ללא כותרת** או **מגן דוד שחור** (1992) הוא הדפס מאת האמן הישראלי משה גרשוני.

תיאור
-----

בשנת 1992 יצר גרשוני הדפס ובו ארבע מגיני דוד שחורים הממוקמים הארבעת קצוותיו של גיליון נייר בצבע צהוב. סביב מגיני הדוד מופיעה מעין הילה או אזור כהה יותר, שנוצר בתהליך ההדפסה. הרקע הצהוב הודפס בטכניקה של אקווטינטה, המעניק לו תחושה גרגירית, ואילו ארבעת מגיני הדוד נעשו בעזרת עפרון חשמלי, הצורב את הפלטת ההדפס, ומעניק לדימוי תחושה חומרית. העבודה הודפסה בידי שרון פוליאקין על נייר בגובה 76 ס"מ וברוחב 105 ס"מ ובמהדורה של 12 עותקים בסדנת ההדפס ירושלים. היא הוצגה במספר תערוכות ביניהן תערוכת היחיד של גרשוני (1993) במוזיאון לאמנות ישראלית ברמת גן, בתערוכה "חותם הדפס: 20 שנה לסדנת ההדפס ירושלים" (1995) שהוצגה במוזיאון ישראל ובתערוכת היחיד של גרשוני "ימי חיינו" בסדנת ההדפס ירושלים (2015). במקביל להדפס זה יצר האמן שני הדפסים נוספים של אותו דימוי. בראשון (T.1657) הודפס הדימוי על גיליון נייר בגובה 44 ס"מ וברוחב 63 ס"מ. בעבודה הנוספת הודפס הדימוי על פורמט גדול ממדים שצורף מארבעה גליונות נפרדים בגובה 76 ס"מ וברוחב 105 ס"מ כ"א. בשנת 2011 הודפס תצלום ההדפס הקטן יותר בקטלוג התערוכה הרטרוספקטיבית של גרשוני במוזיאון תל אביב לאמנות.

ההדפס מבוסס על מוטיב שהופיע כבר ביצירתו המוקדמת של גרשוני. בשנת 1970 יצר האמן עבודה ובה הדביק ארבעה כוכבים מתוך ערכת לטרסט בארבע פינותיו של דף נייר. באותה עת נתפסה עבודה זו, ועבודות דומות לה, כפעולה פוסט-מושגית העוסקת בסימון גבולות הפורמט.

בהדפס זה בחר גרשוני ליצור את ההדפס על רקע צהוב, האופייני ליצירתו בהדפס באותה עת. הצבע הצהוב מהווה היפוך של מגמה זו לטובת ביטוי אקספרסיבי. הוא מאזכר את צבעו של הטלאי הצהוב בתקופת השואה, אולם גם מתייחס לחוויה דתית וביטוייה ביצירות אמנות דתיות בעלות רקע מוזהב.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: ברייטברג סמל, שרה, **גרשוני\***, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 2011.
2. ↑  ראו: עפרת, גדעון, "גרשוני באפור", באתר "המחסן של גדעון עפרת"
3. ↑  ראו: **משה גרשוני: הדפסים 1993-1992**, המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן, 1993

| **משה גרשוני** |
| --- |
| פיסול | הנייר נראה לבן מבחוץ אבל בפנים הוא שחור (1970) • אבי זקני (1970) • יד ענוגה (1978) • מי ציוני ומי לא (1979) • בדם ליבי (1980) • אטימה אדומה: תיאטרון (1980) • חייל! חייל! (1981) • תשיר, חייל: (1981) • איזה חייל נהדר (1982) • ח"י רקפות (1984) • אבינו מלכנו (1984) • קדיש (1984) • יצחק יצחק (1985) • במראה ובחידות (1986) • י"ג תחריטים לשירי חיים נחמן ביאליק (1987) • בודפשט (1988-1987) • צדק לפניו יהלך (1988-1987) • ללא כותרת (מגן דוד שחור) (1992) • ללא כותרת (אל מלא רחמים) (1996-1995) |  |