recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**נחש שיחים מנומר** (שם מדעי: ***Philothamnus semivariegatus***) הוא מין נחש לא-ארסי ממשפחת הזעמניים החי בין ענפי שיחים ועצים בסוואנות של אפריקה.

מאפיינים
--------

נחש זה מגיע לאורך 60–90 ס"מ ובעל גוון ירוק וצהוב מלמטה, עם כתמים שחורים קטנים עליו. הראש קטן עם עיניים זהובות גדולות. הגוף מתפתל ביותר בצורה העוזרת לו להיאחז בענפים.

הנחש מצוי מדרום אפריקה, צפונה עד סודאן ואוגנדה, מערבה עד גינאה ומזרחה עד טנזניה. הנחש מצוי באזורי סוואנה בעלי צמחייה נמוכה. הוא פעיל במשך היום ואז מחפש באמצעות ראייתו החדה או לשונו צפרדעים ולטאות שאותם הוא בולע בבת אחת. הנחש מסוגל גם להתחפר ולשחות היטב בעת הצורך. נקבת הנחש מטילה 3–12 ביצים בכל קיץ והצאצאים בוקעים באורך 25 סנטימטרים.

נחשים אלה אינם תוקפניים לאדם והם יברחו במהירות, כיוון שהם חסרי ארס. מסיבה זו לא מוצאים אותם תמיד, גם בסביבות בהם הם נפוצים. מין זה הוא קשה לגידול בשבי עקב תוקפנותו ועקב הרגלי אכילתו הבררנית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נחש שיחים מנומר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  נחש שיחים מנומר באתר הרשימה האדומה של IUCN
**כולל ברודסקי** היה כולל אברכים שפעל בסוף המאה ה-19 בוולוז'ין, על שמו של איל ההון והתעשיין היהודי ישראל ברודסקי מקייב שהקים ומימן אותו.

היסטוריה
--------

ישיבת וולוז'ין הוציאה מתוכה במשך השנים מאות תלמידי חכמים וגדולי תורה, ונוצר צורך להכשירם לשמש כרבנים ומורי הוראה בערים ובקהילות היהודיות ברחבי האימפריה הרוסית. לשם כך הגו ראשי ישיבת וולוז'ין, בראשות הנצי"ב, רעיון לייסד כולל מיוחד שבו תלמד קבוצה נבחרת מבוגרי הישיבה במשך תקופה של מספר שנים בלי עול ודאגות פרנסה.

בסוף שנת תרמ"ו (1886) נפגש הרב מאיר לוין, חתנו של ראש הישיבה הקודם, הרב אליעזר יצחק פריד, עם התעשיין ישראל ברודסקי, מייסד ענף הסוכר ברוסיה וענף תעשייני הסוכר במשפחת ברודסקי, והציע לו ליטול על עצמו את החסות והמימון של כולל האברכים. ברודסקי נעתר וייסד קרן של עשרים וחמישה אלף רובל לאחזקת אברכי הכולל.

את תקנון הכולל ניסח הרב מאיר לוין, על דעתו של ברודסקי, והוא נחתם בכ"ד באלול תרמ"ו. נקבע כי הכולל ימנה עשרה תלמידים מצטיינים שיקבלו מימון מלא במשך כחמש שנים, אז יתקדמו האברכים למשרות רבנות ובמקומם ייכנסו אברכים חדשים. במקרה שבאמצע התקופה יתפנה מקום לאחר שאברך יקבל משרה רבנית, יתקבל לכולל אברך חדש. בפועל כמעט ולא קרה שאברך פרש באמצע התקופה, משום שהמימון לכל אברך היה בסדר גודל של משרה רבנית מכובדת, ומשום כך העדיפו האברכים להשלים את תקופת הלימוד וההכשרה הרבנית.

בתקנון הכולל נאסר על תלמידיו לנסוע מוולוז'ין לבתיהם במשך כל תקופת לימודיהם ללא הסכמת מנהל הישיבה. גם לאחר שקיבלו את אישורו, הותר להם לנסוע לתקופה שאינה עולה על שישה שבועות בשנה.

על פי התקנון, האחראים לבחירת האברכים לכולל היו ראש הישיבה ומנהלה. לכולל נבחרו הבוגרים המצטיינים ביותר של הישיבה, והם כונו "הברודסקאים".

בשנת תרמ"ז החלה קבוצת האברכים הראשונה את לימודיה בכולל. עם חברי הקבוצה נמנו, בין היתר, הרב שמחה זליג ריגר, הרב אליהו אהרן מילייקובסקי, הרב שמואל צבי שחור (לימים מילא את מקומו של אביו הרב מיכאל שחור בעיר יז'יורי שבמחוז גרודנה), הרב שלום אליעזר רוגוזין, הרב ראובן גורדון ועוד. בהמשך למדו בכולל אברכים נוספים ובהם הרב משה לנדינסקי.

בשנת תרנ"ב (1892) נסגרה ישיבת וולוז'ין, אולם "כולל ברודסקי" המשיך לפעול כרגיל, משום שלא נחשב חלק מהישיבה. כמה שנים לאחר סגירת הישיבה שב לוולוז'ין הרב רפאל שפירא לכהן בה ברבנות ומתוך מטרה לכונן מחדש את הישיבה. בשלב הראשון פרס את חסותו על כולל ברודסקי, ובעקבות זאת נמשכו אברכים נוספים לבוא ולהתגורר בוולוז'ין, ותוך זמן שבה וולוז'ין לשמש מקום תורה מרכזי.

על פועלו של ישראל ברודסקי ועל חלקו בכינונה מחדש של ישיבת וולוז'ין בזכות "כולל ברודסקי", כתב ההיסטוריוגרף החרדי יעקב ליפשיץ: "אילו ידע המנוח המנדב ר' ישראל בראדסקי הזכות הכביר שתזכה לו נדבתו, שעל ידה תתחדש ישיבת וואלאז'ין אחרי סגירתה, אילו ידע הכתר של תורה וכתר שם טוב שישאירו לו האברכים גדולי התורה הנתמכים על ידו – כמה עשרות שנים – להגדיל שמו בכל קצוי תבל – כי אין פינה נידחת ששם 'בראדסקי' לא נשמע, אז יותר ממחצית הונו הקדיש לחיזוק התורה ולכל המפעלים הטובים בעמנו. ואילו הכירו זאת כל עשירי עמנו אז, גם בגלותנו, היה באפשרותם להמתיק לנו את החיים למלאות כל צרכי האומה ומחסוריה מבית ומחוץ, להפריח כל מעשה טוב בעמנו".

לקריאה נוספת
------------

* תנחום פרנק, **תולדות בית ה' בוואלאז'ין**

הערות שוליים
------------

1. ↑  בישיבת וולוז'ין היו דרגות ומעמדות של תלמידים, והם כונו בהתאם בכינויים שונים: "רבע עילויים", חצי עילויים", "עילויים". קבוצת העילית הייתה "הברודסקאים".
מנזר **שיוֹ-מר'ווימֶה** (בגאורגית: **შიომღვიმე**, פירוש: "מערת שיו") הוא קומפלקס מנזרי מימי הביניים בגאורגיה הממוקם בתוך קניון צר מאבן גיר, על גדותיו המערבים של נהר הקורה, כ-30 ק"מ מטביליסי, בירת גאורגיה, ובקרבת העיר מצחתה.

קומפלקס שיו-מר'ווימה
--------------------

על פי המסורת ההיסטורית, הקהילה הנזירית הראשונה במקום זה נוסדה במאה ה-6 על ידי הנזיר, שיו, אחד משלוש עשרה האבות האשוריים שהגיעו לגאורגיה כמיסיונרים נוצריים. שיו הקדוש בילה את שנותיו האחרונות כנזיר במערה עמוקה ליד מצחתה שנקראה לאחר מכן על שמו "שיו-מר'ווימה" ("מערת שיו"). המבנה המוקדם - מנזר יוחנן המטביל - הייתה כנסייה דמוית צלב, מאוד ישרה וקפדנית בעיצובה, שאכן מתוארכת לשנים 560–580, וניתן עדיין לראות את המערות שהוקמו על ידי הנזירים מסביב למנזר עם תקרה בצורת חרוט, ובזמנו אוכלס בציירי קיר מיומנים שקישטו את המנזר בתמונות של קדושים ונמצאים כעת במוזאון לאומנות יפה בטביליסי. המנזר השתנה במקצת במאות ה-11 וה-18, אבל שימר בחלקו הגדול את האריטקטורה המקורית שלו.

הכנסייה העליונה ("זֶמוֹ אֶקלֶזיה") נקראה על שמו של תאוטוקוס (ביוונית: Θεοτόκος, בגאורגית: ღვთისმშობელი, ר'וותיסמשוֹבֶּלי) היא החלק המרכזי של הקומפלקס, שהוקם בסוף המאה ה-12 על פי פקודה של דוד הבנאי. כנסיית בעלת כיפה, שנהרסה לאחר מכן על ידי פולשים זרים, ושוחזרה בשנת 1678 כבזיליקה. בין המאה ה-12 לבין המאה ה-17, נבנה חדר אוכל ומקושר באופן ישיר עם מערתו של שיו הקדוש. במאה ה-12, קפלה מקושטת בסגנון ימי הביניים, ניצבה בנפרד על הר קרוב.

משלחת ארכאולוגית גילה בשנת 1937, אקוודוקט באורך 2 ק"מ, שמימנו קיבלו אנשי המנזר את אספקתם. האקוודוקט מוביל לכפר סחלטדה, ומתוארך לשנת 1202 ונבנתה על ידי בישוף "אנטון צ'קונדידי", שר בממשלתה של תמר המלכה.

היסטוריה
--------

שיו הקדוש ואפונומיוס מייסד המנזר (תמונה מהמאה ה-19)
שיו-מר'ווימה הפך במהירות לקהילת הנזירים הגדולה בגאורגיה, ובסוף המאה ה-6 היא אוכלסה בכ-2,000 נזירים. הוא הפך למרכז פעיל של הפעילות התרבותית והדתית, ונותרה תחת פטרונותו האישית של הקתוליק של כל גאורגיה. המלך דוד הבנאי (1089-1125) הפך את המקום למתחם מלכותי, ודאג להתקנת תקנות למנזר (1123). נפילת הממלכה הגאורגית המאוחדת והפלישות הזרות הבלתי פוסקות, הביאו להתדרדרות המנזר. המנזר ראה חידוש יחסי כאשר גאורגיה, תחת שליטתו של גיאורגי השישי, מלך גאורגיה (1393-1407) השתייכו אדמות שיו-מר'ווימה למשפחת האצולה זוודגינידזה- אמילאחוורי, לאחוזת קבר משפחתית. מצב זה מנשך עד ל-1810.

הכנסייה נחרבה על ידי חיילי האימפריה הפרסית, שנשלחו על ידי שאח עבאס הראשון (شاه عباس اول) בשנים 1614/16. הנסיך גיווי אמילאחברי בנה את המנזר מחדש, אבל בשנות ה-20 של המאה ה-18, כבשו העות'מאנים, כבש את גאורגיה, והביא חורבן נוסף ולצמצומה מחדש של אוכלוסיית המנזר. היא שוחזרה שוב על ידי משפחת אמילאחברי בשנת 1733, כשפשטו הפרסים שוב, הם טבחו בנזירים רק שנתיים לאחר מכן. במאה ה-19, בסופו של דבר שיו-מר'ווימה, שוחזרה ופנימיותו שופצה, אבל מעולם לא חזרה לחשיבותה ההיסטורית, ולתפקיד ששיחקה בחיים הרוחניים של גאורגיה. תחת שלטונם של הבולשביקים נסגר המנזר, אבל כעת הוא פתוח וצליינים ותיירים רבים פוקדים אותו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מנזר שיו-מר'ווימה** בוויקישיתוף
**שפת לינקוס** (lincos) היא שפה בינארית המשמשת לקידוד מידע. השפה פותחה ותוארה בשנת 1960 על ידי המתמטיקאי הנס פרוידנטל כדי לשמש תשתית לתקשורת עם ציויליזציות חדשות, אם יתגלו עם הזמן. מקור שם השפה הוא קיצור המילים הלטיניות **לינגואה קוסמיקה** (שפה קוסמית).

רקע
---

עם התקדמות יכולת האדם לתקשר עם החלל החיצון באמצעים שונים, עלתה הסוגיה כיצד יוכל האדם לתקשר עם חוצנים אם ימצאו כאלו, שכן קיימת סבירות נמוכה מאוד להתפתחות שפה על ידי החוצנים שתובן על ידי האדם ולהפך. מכיוון שכך הוצעו במהלך השנים פתרונות מגוונים לבעיה. רבים מן הפתרונות שהוצעו היו קשורים למדע המתמטיקה במידה כזו או אחרת, והדבר נבע מתוך הבנת יוצרי הפתרונות כי עקרונות המתמטיקה הם מוחלטים ותקפים בכל תרבות בעלת יכולת הבנה וניתוח מינימליים. שפת לינקוס אף היא מבוססת על עקרונות מתמטיים פשוטים, הדומים לשפות תכנות שונות, שם המידע מקודד לשני תוים בודדים בלבד.

שפת לינקוס מעולם לא נוסתה בפועל, אך היוותה תשתית לרעיונות דומים נוספים, וביניהם תקשורת אלגוריתמית (תקשורת באמצעות תוכנת בינה מלאכותית הלומדת את שפות שני המשוחחים ומתרגמת ביניהם).

ראו גם
------

* פרויקט סט"י

הערות שוליים
------------

1. ↑  רן לוי, ‏הלו, זה בלומפילד? או, איך נתקשר עם חיים תבוניים אחרים ביקום. באתר "הידען", 9 בינואר 2008
**כולין** (**Choline**) הוא תרכובת אורגנית קטנה המשמשת כחומר מוצא למספר תרכובות חשובות בתאיהם של יצורים חיים.

כולין מורכב מיון חיובי של אמוניום (**+NH4**), אליו קשור הכוהל אתנול. לעיתים קרובות יוצר היון החיובי מלח עם יון שלילי כלשהו, בדרך כלל כלור.

כולין בדרך כלל נצרך על ידי בני אדם בצורת לציטין (הקרוי גם פוספטידיל כולין), פוספוליפיד הקשור לכולין. לציטין מצוי בכבד בקר, בביצים ובסויה. כולין כשלעצמו נמצא בחסה, בבוטנים ובגרעיני חמניה.

כולין הוא חומר המוצא של אצטיל כולין, אחד המוליכים העצביים (נוירוטרנסמיטרים) החשובים ביותר במערכת העצבים של בעלי חיים (אצטיל כולין ולציטין הם אסטרים של כולין). אצטיל כולין מסונתז בתא על ידי הוספת קבוצת אצטיל לכולין באמצעות האנזים אצטיל כולין טרנספראז. האנזים אצטילכולין אסטראז אחראי לתהליך ההפוך—הידרוליזה של אצטיל כולין לכולין ולחומצה אצטית.

לציטין, אשר מסונתז בתא מכולין, מהווה מרכיב חשוב של ממברנת התא. תפקיד נוסף של כולין בתא הוא מתן קבוצות מתיל לתרכובות אחרות, זאת באמצעות תרכובת אחרת הנגזרת מכולין - טרימתיל גליצין.

כולין התגלה בשנת 1862 וסונתז במעבדה ארבע שנים מאוחר יותר. ב-1998 סווג כולין על ידי רשויות הבריאות של ארצות הברית כחומר חיוני לבריאות אשר אותו יש לצרוך במזון. הדעות חלוקות בנוגע לכך, ויש הטוענים כי הגוף מסוגל לייצר בעצמו את כל הכולין הדרוש לו. כתרכובת שאותה יש לצרוך במזון נחשב הכולין לוויטמין, והוא סומן בעבר כ**וויטמין B4** (סימון זהה לבסיס החנקני אדנין, אשר בעבר נחשב אף הוא לוויטמין).

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **כולין** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **כולין** |

* כולין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007285757205171
* BnF: cb122695833 (data)
* GND: 4147865-4
* LCCN: sh85024656
* NDL: 00566629

 |
**פאבל ואלרייביץ' פרילוצ'ני** (ברוסית: **Павел Валерьевич Прилучный**; נולד ב-5 בנובמבר 1987) הוא שחקן קולנוע ותיאטרון רוסי.

ביוגרפיה
--------

פאבל נולד בשימקנט שבקזחסטן. אמו הייתה צלמת ואביו מאמן אגרוף. את ילדותו העביר בכוריאוגרפיה ואגרוף. למד בבית הספר לתיאטרון בנובוסיבירסק, רוסיה.

בגיל 17 עבר למוסקבה והתקבל לאקדמיה הרוסית לאומנות התיאטרון, אך בשל טעות בניירת הוא לא היה ברשימת המועמדים לאקדמיה ובמקום להמתין לכך שהטעות תתוקן הוא החליט לנסות את מזלו בבית הספר המוסקבאי לאומנות התיאטרון ולמד שם במשך שנתיים. מאוחר יותר סיים את לימודיו במכון GITIS.

מיד לאחר שהשלים את לימודיו הוא התקבל לעבודה בתיאטרון הדרמה המוסקבאי במלאיה ברונאיה ועבד גם בתיאטרון הדרמה על שם פושקין ובבית בולגאקוב.

קריירה
------

סרטו הראשון היה מכורים למשחק משנת 2009 כשגילם את "דוק" והוא ככב גם בסרט ההמשך מכורים למשחק 2.

ב-2012 גילם את הדמות הראשית בסרט ההמשך לעולם אפל, עולם אפל: המאזן.

ב-2014 כיכב בסדרת הטלוויזיה מז'ור כאיגור סוקולובסקי, ילד מפונק שנאלץ לעבוד במשטרה. סדרה זו העניקה לו תהילה ברוסיה. בהמשך, הוא לוהק לסרט הדרמה ההיסטורי "ברית ההצלה" בתפקיד אחד מהמורדים על רקע אירועי מרד הדקבריסטים וגילם את אותה דמות גם בסדרת הטלוויזיה ברית ההצלה: זמן הזעם. בשנת 2020 גילם את מיכאיל דביאטאייב בסרטו של טימור בקממבטוב, "דביאטאייב".

חייו האישיים
------------

ב-2009 ניהל רומן קצר עם ניקי ריד. ב-2011 נישא לשחקנית אגאטה מוצנייצה. לשניים בן ובת. בפברואר 2020 החליטו השניים להתגרש.

פילמוגרפיה נבחרת
----------------

### קולנוע

* מכורים למשחק (2007)
* גבולות (2016)
* אהבה עם מוגבלות (2017)
* גבול (2018)
* ברית ההצלה (2019)
* שביט האלי (2020)
* מז'ור: הסרט (2020)
* צל הכוכבים (2020)
* הבריחה מהגיהנום (2021)

### טלוויזיה

* מז'ור
* העיר החשאית
* חייו והרפתקאותיו של מישקה יאפונצ'יק
* הפשע
* בכלוב
* קווסט
* רפאים
* ברית ההצלה: זמן הזעם

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאבל פרילוצ'ני** בוויקישיתוף
* פאבל פרילוצ'ני, ברשת החברתית פייסבוק
* פאבל פרילוצ'ני, ברשת החברתית טוויטר
* פאבל פרילוצ'ני, ביישום טלגרם
* פאבל פרילוצ'ני, ברשת החברתית אינסטגרם
* פאבל פרילוצ'ני, ברשת החברתית טיקטוק
* פאבל פרילוצ'ני, ברשת החברתית VK
* פאבל פרילוצ'ני, סרטונים בערוץ היוטיוב
* פאבל פרילוצ'ני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* פאבל פרילוצ'ני, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* פאבל פרילוצ'ני באתר רוסיה-1

הערות שוליים
------------

1. ↑  Pavel Priluchnyy shared the details of novel with Nikki Reed (באנגלית)
2. ↑  Завершились съемки лирической комедии «Комета Галлея», kinopoisk.ru
3. ↑  Тень звезды
4. ↑  Призрак (мини–сериал)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SUDOC: 24115815X
* VIAF: 3449157583880233970009
* WorldCat (עם VIAF): 3449157583880233970009

 |
האנדרטה לזכרו של פאבלה פאפ בזאגרב
**פאבלה פאפ** (בסרבו-קרואטית: **Pavle Pap**, בסרבית קירילית: **Павле Пап**; ‏9 בינואר 1914, פרלז, האימפריה האוסטרו-הונגרית - 15 באוגוסט 1941, סקראדין, ממלכת יוגוסלביה הכבושה) היה פרטיזן יוגוסלבי ממוצא יהודי חבר בוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה אשר נהרג בקרבות לשחרור יוגוסלביה. ב-1951 זכה לעיטור גיבור יוגוסלביה.

קורות חייו
----------

פאבלה פאפ נולד ב-1914 בכפר פרלז הסמוך לזרניאנין. הוא רכש השכלה תיכונית בנובי סאד ובהמשך למד רפואה באוניברסיטת בלגרד. ב-1933 הצטרף למפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה והיה פעיל בקרב חוגי סטודנטים ואיגודים מקצועיים. ב-1934, נעצר על ידי שלטונות יוגוסלביה, נשפט בעוון פעילות מחתרתית ונדון ל-3 שנות מאסר. לאחר שחרורו מהכלא המשיך בפעילותו והיה מבוקש על ידי המשטרה היוגוסלבית. בשל המצוד אחריו ירד פאפ למחתרת.

ב-1940 נבחר לוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית ופעל בזאגרב. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, עם כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וכינון מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה, הצטרף פאבלה פאפ לכוחות הפרטיזנים היוגוסלבים והיה פעיל מרכזי בארגון יחידות הפרטיזנים באזור קרואטיה ודלמטיה. במקביל, היה חבר מנגנוני הביטחון של כוחות הפרטיזנים אשר פגעו במשתפי הפעולה עם משטר האוסטאשה. ב-15 באוגוסט 1941, נלכד פאפ על ידי כוחות צבא איטלקיים והוצא להורג.

ב-5 ביולי 1951 העניק לו שליט יוגוסלביה יוסיפ ברוז טיטו את עיטור גיבור יוגוסלביה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  פאבלה פאפ: כמו בסרט מתח, באתר ארגון הפרטיזנים, לוחמי המחתרות והגטאות, אוחזר ב-22 באוגוסט 2014.

| יהודים גיבורי יוגוסלביה יוגוסלביהיוגוסלביה |
| --- |
|  | נסים אלבחרי • אליאס אנגל • איזידור ברוך • פאבלה גוראנין • רוברט דומאני • סלאבישה ויינר • וויו טודורוביץ' • אסתר עובדיה • פאבלה פאפ • משה פיאדה • אדולף שטיינברגר |  |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 305498401
* WorldCat: viaf-305498401

 |
**מוסצ'ופס** (שם מדעי: *Moschops*; מיוונית: "פני עגל") הוא סוג של סינאפסיד בן קבוצת הדינוצפאליה, אשר חי בתקופת הפרם לפני 265-260 מיליון שנה וכמו קרוביו לקבוצה הוא נכחד בהכחדת הפרם הגדולה. בסוג זה היו 4 מינים שהראשון שבהם התגלה, *Moschops capensis* תואר ב-1911 בידי החוקר רוברט ברום. המאובנים נמצאו בדרום אפריקה בחבל הקארו. מאובניו נמצאים כיום במוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע.

מאפיינים
--------

המוסצ'ופס היה זוחל קדום מוזר למראה, עם גולגולת גבוהה דמוית "קסדה" ולסתות נמוכות בעלות שיניים קטנות. היה לו צוואר וחזה רחבים וחסונים ורגליים קצרות. באורכו הגיע עד 2.7 מטר והיה יצור איטי שניזון מצמחייה כמו ציקסים ושרכים. יצור זה היה קרובו של הטאפינוצפלוס, הגדול שבדינוצפאלים. 

הוא היה קרוב רחוק לאבות היונקים ובדומה להם הרגליים והמפרקים שלו מוקמו מתחת לגוף, מה שעזר לו להלך במהירות יחסית. כנראה שהוא חי כמו היפופוטם מודרני ובילה את מרבית זמנו במים. הקסדות של גולגולתו העבה שימשה להתנגחות אפשרית בין זכרים.

בתרבות
------

יצור זה הופיע במשחק Jurassic World: Alive.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוסצ'ופס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

* מוסצ'ופס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**מוסקבה** (רוסית **Москва**) הוא נהר ברוסיה, הנובע בגבעות סמולנסק, ממערב לעיר מוסקבה, וזורם לאורך 503 ק"מ עד שהוא נשפך לנהר אוקה, יובלה של הוולגה. עיקר פרסומו של הנהר הוא בכך שהוא חוצה את העיר מוסקבה, לה העניק את שמו.

אטימולוגיה
----------

מקור שמו של הנהר אינו ידוע בוודאות, אך ייתכן שהוא בא ממילים שונות בשפות פינו-אוגריות עתיקות שמשמעותן "כהה" או "עכור", "נהר הפרות" או "נהר הדובים". טענה נוספת שהועלתה היא כי מדובר בשיבוש של המילה "מושקה" במונגולית, שמשמעותה "מפותל".

הידרולוגיה
----------

נהר מוסקבה סמוך למוצאו ליד העיירה זווניגורוד
גליל מימיו של הנהר משתרע על פני שטח של 17,600 קמ"ר. הנהר רדוד למדי ועומקו המרבי מגיע לשישה מטרים בלבד. מימיו קופאים בחודשים נובמבר או דצמבר, והפשרתן מתחילה בדרך כלל לקראת סוף חודש מרץ. אפיקו של הנהר אינו תלול, והפרש הגבהים בין תחילתו לסופו עומד על 155 מטרים בלבד. גובה מפלסו הממוצע במרכזה של העיר מוסקבה עומד על 120 מטר מעל פני הים. מקורם של מי הנהר הוא בהפשרת שלגים (61%), בזרימה תת-קרקעית (27%) ובמשקעים (12%). מאז השלמת בנייתה של תעלת מוסקבה, זורמים גם מים מהוולגה העליונה אל הנהר, ומבטיחים את אמינותו בציר שיט. ספיקת הנהר נעה בין 38 מטר מעוקב לשנייה במעלה הנהר ל-250 מ"ק לשנייה בנקודת חיבורו לנהר אוקה, ומהירות זרימתו משתנה בין 0.1 מטר/שנייה לשני מטרים לשנייה בהתאם לעונת השנה. לאורך הנהר ישנם כמה סכרים עם תאי שיט המובילים סחורות או אוניות נוסעים.

פרויקט טיילת נהר מוסקבה
-----------------------

בשנת 2015 החלה הקמת טיילת לאורך הנהר בקטע החוצה את העיר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוסקבה (נהר)** בוויקישיתוף
* תמונות הנהר
* מוסקבה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הנהר לאורך חומות הקרמלין: גדת סופייסקאיה מצד ימין וגדת קרמליובסקאיה מצד שמאל

הנהר לאורך חומות הקרמלין: גדת סופייסקאיה מצד ימין וגדת קרמליובסקאיה מצד שמאל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007546050705171
* GND: 4241772-7
* LCCN: sh85087461
* VIAF: 245733823
* WorldCat (עם VIAF): 245733823

 |
**עודד קָפֶּלְיוּק** (נולד ב-6 בפברואר 1933) הוא במאי, מפיק סרטים וסופר ישראלי.

משפחה
-----

עודד קפליוק הוא בנו של המזרחן, העיתונאי והמתרגם מנחם קפליוק ואחיו של ד"ר אמנון קפליוק, מזרחן ומחבר ספרים, שהיה עיתונאי ב"על המשמר", "ידיעות אחרונות" ומשתתף ב"לה מונד" הפריזאי. אשתו של עודד, אירית (הרמן) קפליוק, היא מנחת קבוצות בתחום ההורות והמשפחה. בנו ד"ר עדי קפליוק מומחה למערכות מידע אסטרטגיות וכיהן 11 שנה כיו"ר פורום המנמ"רים ברשויות המקומיות. בתו ד"ר איה פלג (קפליוק) היא מומחית במניעת התמכרות לעישון ולסמים. גיסתו ד"ר אולגה קפליוק היא כלת פרס ישראל בבלשנות.

קורות חיים
----------

למד בבית הספר החקלאי מקוה ישראל, ולתואר ראשון במדעי המדינה בשלוחת האוניברסיטה העברית בתל אביב (בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה), שימש עורך פרסומים במשרד החקלאות ועורך השידורים החקלאיים בקול ישראל, ממקימי הטלוויזיה (הערוץ הראשון), שם שימש מפיק במאי של תוכנית המדע ותוכניות דוקומנטריות. קפליוק הוא הבעלים ובמאי הבית של חברת "ביקון" המפיקה סרטי תדמית, מיצגים רב מסכיים ומורשת. הפיק וביים יותר מאלף סרטים במסגרות השונות.

בין השאר היה מעורב בהכנת מיצג הווידאו הרב-מסכי המסונכרן הראשון בעולם.

עבודותיו זכו בתריסר פרסים בינלאומיים.

ספריו
-----

* "**עדשה מוטרפת**", הוצאת הדים, 2006
* "**אהבת שקרים לבנים**", הוצאת ביקון, 2011
* "**תמרה והאיש עם עיני הזיקית**", הוצאת ביקון, 2013
* "**שירים עכשיו ולתמיד**", הוצאת ביקון, 2015
* "**לשיר אקטואליה**", הוצאת ביקון, 2016
* "**ניחוח שיר**", הוצאת ביקון, 2017
* "**פעימות**", הוצאת ביקון, 2018

קישורים חיצוניים
----------------

* רשימת הפרסומים של עודד קפליוק, בקטלוג הספרייה הלאומית
* הספרים של עודד קפליוק, באתר "סימניה"
* עודד קפליוק, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"
* ספרו של עודד קפליוק "עדשה מטורפת" באתר טקסט
* ספרו של עודד קפליוק "אהבת שקרים לבנים" באתר יד לשריון

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד תדהר (עורך), "מנחם קפליוק", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יא (1961), עמ' 3812

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310144405171
* ISNI: 0000 0000 5374 0273
* LCCN: no2007008720
* VIAF: 19448020
* WorldCat: lccn-no2007008720

 |
**וולודימיר ילצ'נקו** (באוקראינית: **Володимир Єльченко**; נולד ב-27 ביוני 1959) הוא דיפלומט אוקראיני, אשר כיהן כשגריר ארצו בארצות הברית ובארגון האומות המאוחדות וכשגריר האוקראיני האחרון ברוסיה.

ביוגרפיה
--------

ילצ'נקו נולד בעיר קייב, בירת אוקראינה. אביו יורי היה שר התרבות של אוקראינה. הוא למד יחסים בינלאומיים ומשפט בינלאומי באוניברסיטת המדינה של קייב. לאחר סיום לימודיו ב-1981 הצטרף לשירות החוץ של אוקראינה.

בשנים 1997–2000 כיהן כשגריר ארצו בארגון האו"ם. לאחר שמילא תפקידים בכירים במשרד החוץ של אוקראינה - לרבות תפקיד סגן שר החוץ - מונה ב-2005 כשגריר באוסטריה (עד 2007), ובשנים 2006–2010 שימש כשגריר אוקראינה במוסדות האו"ם בווינה.

בשנת 2010 מונה ילצ'נקו לשגריר אוקראינה ברוסיה. לאחר סיפוח חצי האי קרים לרוסיה ב-2014 נקרא לחזור לארצו להתייעצויות. מאז הונמך דרג הייצוג של אוקראינה ברוסיה לדרגת ממונה על היחסים.

בשנת 2015 מונה ילצ'נקו בפעם השנייה לשגריר אוקראינה באו"ם, ובמהלך כהונתו גם ייצג את ארצו במשך שנתיים במועצת הביטחון. בדצמבר 2019 מינה אותו נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי לשגריר בארצות הברית, ג'מייקה ואנטיגואה וברבודה.

בפברואר 2021 העביר הנשיא זלנסקי את ילצ'נקו מתפקידו כשגריר בארצות הברית, ג'מייקה ואנטיגואה וברבודה ומינה במקומו את שרת האוצר של המדינה אוקסנה מרקרובה (אנ').

ילצ'נקו הוא חובב מוזיקת רוק פרוגרסיבי והבי מטאל.

קישורים חיצוניים
----------------

* וולודימיר ילצ'נקו, ברשת החברתית טוויטר
* וולודימיר ילצ'נקו, באתר C-SPAN
* Margaret Besheer, ‏Ukraine Names Veteran Diplomat as New US Envoy, באתר voanews.com, ‏19 בדצמבר 2019
**יוהאן וולדמאר הגלונד** (**Johan Woldemar Hägglund**;‏ 10 באוגוסט 1893 – 12 בפברואר 1963) היה גנרל פיני שלחם בצבא פינלנד במהלך מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

הגלונד נולד בויפורי שבדוכסות הגדולה של פינלנד (כיום ברוסיה). הוא למד הנדסה באוניברסיטת הלסינקי לטכנולוגיה. בשנת 1915 כמו צעירים פינים רבים שרצו לשחרר את ארצם מהכובש הרוסי השנוא, התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, ולחם לצד הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה, אז רכש הכשרה צבאית בסיסית. ב-1917 לאחר שזכתה פינלנד בעצמאות חזר אליה הגלונד והצטרף לתנועת "המשמרות הלבנים". הוא לחם במלחמת האזרחים הפינית בהצטיינות. לאחר מכן המשיך לשרת בצבא וקיבל הכשרה נוספת בשוודיה. הוא נישא לאנה ליזה ונולדו לו שלושה ילדים, אחד מהם גוסטב הגלונד שימש כרמטכ"ל צבא פינלנד בין השנים 1994–2000.

### מלחמת העולם השנייה

 ערך מורחב – **פינלנד במלחמת העולם השנייה**  

עד 1939 כבר מונה לגנרל, ועם תחילת מלחמת החורף מונה למפקד החזית מצפון לאגם לדוגה. לאחר מכן החליף את יוהוי הייסקינן בפיקוד על הקורפוס הרביעי. השיטה החביבה עליו בהתקפות הייתה שיטה שזכתה לכינוי "מוטי". במסגרת שיטה זו היו הפינים מאתרים יחידות רוסיות שהתרחקו ואז נפטרים מהן בתנאים שלהם. מפקדים פינים נוספים עשו שימוש בטקטיקה זו ביניהם היילמאר סילאסוואו, ופאבו טלוולה. לאחר סיום המלחמה המשיך לשרת בצבא ועזר בבנייתו מחדש. עם פרוץ מלחמת ההמשך קיבל את הפיקוד על הקורפוס השביעי. לאחר מכן השתתף בפלישה לשטחי ברית המועצות, במהלכה חיסל יחידות סובייטיות שנלכדו באזור אגם אונגה. לאחר מכן המשיך הגלונד לכיוון פטרוזבודסק, ולאחר עשרה ימי מצור כבש אותה.

### אחריתו

לאחר המלחמה מונה לעמוד בראש ועדת חקירה אודות פשעי מלחמה שבוצעו במחנות ריכוז שהקימו הפינים בקרליה. הוא פרש משירות צבאי בשנת 1945, ומאז חי בהלסינקי מקצבה עד מותו בשנת 1963.

קישורים חיצוניים
----------------

* אל"ם (מיל') בני מיכלסון, ‏70 שנה למלחמת החורף - גוליית ניצח אבל בקושי, **מערכות** 430, 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיכאל הרסגור ואהוד פוקס, **רגעים היסטוריים ורגעים היסטריים**, הוצאת דביר עמ' 196.
2. ↑  מיכאל הרסגור ואהוד פוקס, **רגעים היסטוריים ורגעים היסטריים**, הוצאת דביר עמ' 212.
3. ↑  מיכאל הרסגור ואהוד פוקס, **רגעים היסטוריים ורגעים היסטריים**, הוצאת דביר עמ' 217.
4. 1 2  מיכאל הרסגור ואהוד פוקס, **רגעים היסטוריים ורגעים היסטריים**, הוצאת דביר עמ' 219.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 8470 5269

 |
ערפילית ראש הסוס בקבוצת אוריון
ערפילית ברנארד 68 בקבוצת נושא הנחש
**ערפילית בליעה** היא ערפילית המורכבת מענני אבק בין-כוכבי קרים וצפופים המסתירים את האור של ערפילית פליטה או החזרה הנמצאת מאחוריהם או אפילו את כוכבי הגלקסיה שמאחוריהם. לערפיליות בליעה אין צורה אופיינית או שוליים ברורים, שכן צורתה תלויה גם בצורת ענן האבק עצמו וגם ברקע שמאחוריה.

ענני אבק שאין בקרבתם כוכבים שיכולים להאיר אותם ולהפוך אותם לערפיליות פליטה או החזרה לא ניתנים לצפייה בדרך כלל. ניתן להבחין בהם רק כאשר הם מסתירים ערפילית בהירה וגדולה יותר שנמצאת מאחוריהם (כמו במקרה של ערפילית ראש הסוס) או כאשר הם נמצאים קרוב יחסית למערכת השמש ובכיוון של מישור הגלקסיה (כמו במקרה של ערפילית שק הפחם), שאז הם יוצרים אזור חשוך וריק מכוכבים בתוך הרצועה המוארת יחסית ועשירה בכוכבים של שביל החלב. למרות שערפילית בליעה נראית חשוכה באור נראה, קרינה בעלת אורך גל ארוך יותר מגודלם האופייני של חלקיקי האבק יכולה לעבור דרכה ולכן ניתן "לראות" דרך ערפיליות אלו באמצעות טלסקופים בתחום התת-אדום או באמצעות רדיו-טלסקופים.

תצפיות העלו שבתוך ענני האבק המרכיבים ערפיליות בליעה מתרחשים תהליכי יצירת כוכבים חדשים.

גלובולות בוק הן ערפיליות בליעה קטנות יחסית ומבודדות, המכילות אבק קוסמי וגז דחוס שממנו 
עשוי להיווצר כוכב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ערפילית בליעה** בוויקישיתוף
* ערפיליות בליעה באתר NASA

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4150869-5
* NKC: ph135062

 |
**ואלריו ורה** (באיטלקית: **Valerio Verre**; נולד ב-11 בינואר 1994) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הקשר בסמפדוריה.

קריירת מועדונים
---------------

### רומא, גנואה וסיינה

ורה הוא תוצר מחלקת הנוער של רומא, שבשורותיה חתם על חוזה לחמש שנים בקבוצה הבוגרת במאי 2012. ב-30 ביולי, הוא היה מעורב בהעברה של החלוץ מאטיה דסטרו מגנואה, בעוד שהוא ושחקן נוסף ביצעו את מעברם לגנואה. בעונתו היחידה בקבוצה הוא לא שותף באף משחק, משום שבאותה העונה הוא הושאל לסיינה. הוא ערך את משחק הבכורה שלו במסגרת הגביע האיטלקי עבור הקבוצה ב-19 באוגוסט 2012, ובו הוא כבש את שער הניצחון מול ויצ'נצה.

ביוני 2013, רומא רכשה בחזרה את ורה.

### אודינזה

לאחר שחזר לרומא ביוני 2013, ורה נמכר לאודינזה ביחד עם ניקולאס לופז (ששוויו הוערך בכמיליון אירו) כחלק מעסקה שכללה את הבלם אל-מהדי בן עטיה, שביצע את מעברו לזאבים עבור 13 וחצי מיליון אירו.

### השאלות לפלרמו ופרוג'ה

לאחר שהתאמן במדי אודינזה, ב-2 בספטמבר 2013 הוא הושאל לקבוצת הסרייה ב', פלרמו.

ב-13 ביולי 2014, אודינזה רכשה את כרטיס השחקן של ורה מידי רומא עבור 900 אלף אירו. ב-12 ביולי 2014, הוא הושאל לפרוג'ה, שם הפך במהרה לשחקן הרכב. הוא עזר לקבוצה להגיע לשלבי פלייאוף העלייה של הסרייה ב', כשאת אותה העונה הוא סיים עם חמישה שערים וארבעה בישולים.

### החזרה לפרוג'ה

לאחר תקופת השאלה נוספת בפסקארה ורכישתו על ידי סמפדוריה, הוא הושאל פעם נוספת לפרוג'ה ב-17 באוגוסט 2018 בעסקה אשר כללה אפשרות רכישה.

### השאלה לוורונה

לאחר עונה אחת כמושאל במדי פרוג'ה, הוא הושאל להלאס ורונה בעסקה אשר כללה אפשרות רכישה.

### השאלה לאמפולי

ב-29 בינואר 2022 הושאל לאמפולי.

קריירה בינלאומית
----------------

לאחר שהיה חלק מנבחרות איטליה עד גיל 16 ועד גיל 17, הוא החל לשחק בנבחרת עד גיל 18 תחת הדרכתו של אלבריגו אבאני, שהעניק לו את סרט הקפטן, אף על פי שהיה מתחת לגיל המקובל.

ב-12 באוגוסט 2015, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת האיטלקית עד גיל 21 במסגרת משחק ידידות נגד נבחרת הונגריה עד גיל 21.

תארים
-----

### קבוצתיים

פלרמו
* סרייה ב' (1): 2013/14

רומא
* אליפות פרימוורה (1): 2010/11

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ואלריו ורה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  ורה חוזר לקישור של פרוג'ה
2. ↑  הקשר האיטלקי, ואלריו ורה, מגיע להלאס ורונה כדי לחזק את הקישור שלה
**כולכית** (שם מדעי: *Culex*) הוא סוג במשפחת הכולכיתיים. סוג זה כולל את שני מיני הכולכיתיים הנפוצים ביותר בישראל.

מחזור ההתפתחות
--------------

נקבת היתוש מטילה על פני מים עומדים, בעיקר במקומות רדודים ועשירים בצמחיית גדות, גוש ביצים דמוי רפסודה שחורה, המונה כ-200 ביצים. גוש זה, שגודלו 8-7 מ"מ, צף על פני המים הודות לשלפוחיות אוויר הקבועות משני צדדיו. נקבת כולכית חד פסית מעדיפה להטיל ביצים במים נקיים, כמי מעיינות ובריכות דגים, לשם הטלת ביציה. הכולכית המצויה הטרדנית חיה בסביבת מים עומדים ומרופשים ומבכרת לדגור באפלה, במים מזוהמים המלאים רקב. לפיכך, מטילה נקבת הכולכית המצויה הטרדנית ביצים במים עשירים בחומר אורגני, בעיקר במי שופכין. הביצים בוקעות תוך 2-3 ימים בטמפרטורה בין 24-28 מעלות צלזיוס. הזחלים המתפתחים במים, זקוקים לאוויר אטמוספירי, אותו הם קולטים דרך פתחי נשימה הנמצאים בקצה הטרכיאה - צינור נשימה מוארך, שבקצה בטנם ואותו הם מבליטים אל מחוץ לפני המים. הם ניזונים מן הרקבובית שבמים, אותה הם גורפים אל פיהם בעזרת מברשות נוציות שסביב פיהם. הזחלים עוברים 4 דרגות התפתחות עד הגיעם לדרגת הגולם. משך התפתחות הזחל בתנאים אופטימליים הוא 6-8 ימים. הגולם פעיל, אך אינו אוכל. הוא צולל מטה כשמנוחת המים מופרעת לפתע וחי במים 1-3 ימים נוספים עד שעובר לדרגת יתוש מכונף.

מחיה
----

זחלים של כולכית. הזחלים המתפתחים במים, זקוקים לאוויר אטמוספירי, אותו הם קולטים דרך פתחי נשימה הנמצאים בקצה בטנם, אותה הם מבליטים אל מחוץ לפני המים. הם ניזונים מן הרקבובית שבמים, אותה הם גורפים אל פיהם בעזרת "מברשות נוציות" שסביב פיהם.
היתוש הבוגר חי מחוץ למים. הזכר ניזון ממוהל צמחים כמו צוף פרחים והנקבה תרה אחר ארוחת דם הדרושה להתפתחות הביצים בגופה. לצורך זה, יש לה חדק ובו איברי קידוח היוצרים צינור יניקה. בשעת העקיצה מזריקה הנקבה לתוך דמו של הנעקץ נוזל המונע את קרישת דמו ומקל על יניקתו. הנקבה היא אוטוגנית ומסוגלת להטיל ביצים פוריות, גם מבלי להזדקק לארוחת דם, אך, אז מספר הביצים ברפסודה קטן יותר. ארוחת הדם דרושה רק כדי לספק חומרי מזון להבשלת הביצים, אבל משום שזחלי הכולכית המצויה הטרדנית מסוגלים לנצל את מזונם בצורה יעילה יותר יחסית למינים אחרים, הם פוטרים את הנקבה הבוגרת מן הצורך לאכול ארוחת דם לפני הטלת ביציה. הכולכית המצויה הטרדנית מסוגלת בתנאים אופטימליים להטיל כ-6 רפסודות ביצים בחודש ולהאריך ימים 3-4 חודשים לערך. תצפיות הראו שטווח מעופה יכול להגיע ל-22 ק"מ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כולכית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
**נמל התעופה סוחומי בָּבּוּשַׁרָה** (בגאורגית: **ბაბუშარის აეროპორტი**, בעבר - **שדה התעופה סוחומי דרנדה**) הוא שדה התעופה הראשי של הרפובליקה הבדלנית של אבחזיה (נפת סוחומי גאורגיה).

דרנדה (גאו') ובבושרה (גאו') הם כפרים הממוקמים בקרבת נמל התעופה. השדה עצמו ממוקם כ-20 ק"מ מבירת אבחזיה, סוחומי. הוא נבנה באמצע שנות ה-60, כאשר אבחזיה הייתה חלק מגאורגיה הסובייטית. בתקופת ברית המועצות שימש נמל התעופה לנסיעות פנימיות בלבד, מרחבי ברית המועצות, עבור נוסעים שהגיעו אל חופיה שטופי השמש של אבחזיה. לאחר מכן, במהלך מלחמת האזרחים הגאורגית של תחילת שנות ה-90, ניזוק מאוד נמל התעופה. מאוחר יותר ניקה ארגון ה-HALO Trust (אנ') את שאריות המוקשים הימיים וחומרי הנפץ האחרים. במהלך האמברגו הכלכלי על אבחזיה, משמש שדה התעופה, לטיסות לכפר ההררי פסחו, ולטיסות של כוח המשקיפים של האו"ם בגאורגיה (UNOMIG).

ממשלת אבחזיה הביעה את רצונה להחזיר לנמל התעופה את תנועה המטוסים שהייתה בו, ולהפוך אותו לנמל תעופה בינלאומי. נמל תעופה אחר, ליד גודאותה, משרת את תנועת החיילים הרוסים מהבסיסים.

בפברואר 2021, נפגש ראש הסוכנות הפדרלית לתחבורה אווירית אלכסנדר וסילייביץ' נרדקו עם סגנית ראש ממשלה ושרת הכלכלה של אבחזיה קריסטינה קונסטנטינובה אוזגן במוסקבה והודיע כי רוסיה תעזור לאבחזיה לשקם את נמל התעופה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמל התעופה סוחומי בבושרה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר ממשלת אבחזיה
2. ↑  Россия пообещала Абхазии помощь в реконструкции аэропорта Сухума, Взгляд, ‏11 בפברואר 2021 (ברוסית)
קערות כולבויניק כתומות עשויות מפלסטיק מתוך התערוכה: "זמן קיבוץ - חדר אוכל כמשל" בקיבוץ יפעת
בקיבוצים, **כולבויניק**, **ציבורית** או **משיירת**, הוא כלי עשוי פח, אלומיניום, נירוסטה או פלסטיק, שהוצב על השולחנות בחדרי האוכל, ונועד לאיסוף שאריות המזון.

מקורו של המנהג להשתמש בכלי זה אינו ידוע. לפי אחת הסברות, השימוש בכולבויניק חסך לסועדים את הצורך לקום ממקומם במהלך הארוחה כדי לפנות אשפה.

עד שנות ה-70 נעלם בהדרגה הכולבויניק משולחנות חדרי האוכל הקיבוציים, והיו שמצאו בכך סמליות. בכתבתה של עפרה ריזנפלד "אפילו הכלבויניק מת", שעסקה בירידת מעמדם של חדרי האוכל הקיבוציים, נכתב: "פעם היתה "הגשת חברים". תורנים היו דוחפים עגלות בין השולחנות ומחלקים את האוכל. עכשיו אפשר לראות עגלות כאלה במסעדות סיניות גדולות בחו"ל, המתמחות בדים סאם. פעם היה מושג של לתפוס מקום. היום אין צורך, חדר-האוכל חצי ריק. פעם, לפני שכל לוקְש נקרא פסטה, היתה עגלת נירוסטה מחולקת לתאים, כל תא מכוסה במכסה, ובתוך כל אחד סוג אחר של אטריות או פתיתים. גם היום יש. אז היתה רק מנה עיקרית אחת ולאלטרנטיבה קראו "במקום", במלעיל. אבל יותר מכל דבר היה הכלבויניק, אותו פח זבל קטן שניצב במרכז השולחן. הוא מת מזמן".

הביטוי "כולבויניק" עצמו גלש גם מעבר לייעודו המקורי, והוא מתאר גם אדם שיכול לבצע סוגי עבודות שונים. הכינוי יכול גם לשמש לשלילה, כרמיזה לכך שאותו אדם אינו בעל כישורים לעבודה מסוימת.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **כלבויניק** |

* ציבורית, באתר נוסטלגיה אונליין

הערות שוליים
------------

1. ↑  דיוויד סלע, ‏כלבויניק, באתר ישראל היום, 28 פברואר 2020
2. ↑  חדר האוכל בקיבוץ, בארכיון האינטרנט של אתר "אנשים ישראל".
3. ↑  עפרה ריזנפלד, "אפילו הכלבויניק מת", ידיעות אחרונות, מוסף "שלך", 25 בינואר 1998, 11. מובא בתוך: חדר האוכל בקיבוץ, בארכיון האינטרנט של אתר "אנשים ישראל".
**כוכבים תועים** (ביידיש: **בלאָנזשענדע שטערן**) הוא רומן מאת הסופר שלום עליכם, שתורגם למספר שפות. הרומן עוסק בקורותיהם של שני ילדים, רייזל ולייבל, הנמלטים מביתם כדי להצטרף לתיאטרון היידי.

עלילה
-----

בעיירה הקטנה הולנשט שבבסרביה, מתגוררים הילדים רייזל, בתו של הש"ץ העני המרוד ספיבאק, ולייבל, בנו של הגביר רפאלוביץ'. אהבתם המשותפת לתיאטרון היידי מחברת ביניהם. לילה אחד, השניים בורחים מבתיהם כדי להצטרף ללהקת שחקנים נודדת העוברת בעיירה. המנהלים החמדנים והמסוכסכים מפרידים ביניהם, ושניהם מפתחים את הקריירה האמנותית שלהם בנפרד, בתוך העולם הקשה והנכלולי של התרבות היידית, במסע ממושך בין שיכוני המהגרים היהודים בכרכי אירופה, ואף בקרב הקהל הגוי. רייזל הופכת לרוזליה ספיבאק, זמרת אופרה; לייבל נעשה ללאו רפאלסקו, שחקן תיאטרון. על אף הזמן שעבר, שניהם זוכרים זו את זה. לבסוף, לאו ורוזה עוקרים שניהם לניו יורק, ומזהים אישה את רעה, ומשוחחים ארוכות. העלילה מסתיימת, ומכתב מרוזה לאמה באפילוג מגלה כי הזמן עשה את שלו, ולאחר פגישתם הם נפרדו.

עיבודים
-------

תיאטרון הקאמרי העלה את ההצגה "כוכבים תועים" בשנת 1950. המחזה עובד על ידי רוזה טורקוב בהתבסס על תרגום של אברהם שלונסקי למקור. זיגמונט טורקוב ביים. המחזה לא נחל הצלחה בקרב הקהל. ב-1991 יצא עיבוד קולנועי בן שעתיים וחצי בברית המועצות, בבימוי וסבולוד שילובסקי. תיאטרון יידישפיל העלה עיבוד נוסף, ביידיש, בשנת 2016. את ההצגה כתבו איה קפלן ויהושע סובול, וקפלן גם ביימה אותה. גרסה זו זכתה לביקורות טובות ממבקרי תיאטרון. השחקנים שהשתתפו מנו את דורון תבורי, ענת עצמון, יעקב בודו, יהונתן רוזן ועוד. מבקר "הארץ", מיכאל הנדזלץ שיבח את ההפקה וציין כחלק מדברו: "אינני דובר יידיש, ובכל זאת נשאבתי לסיפור הזה."

קישורים חיצוניים
----------------

* שלום עליכם, כוכבים תועים, בתרגום קלמן אהרון ברתיני, דביר 1992. סריקה בפרויקט בן-יהודה.
* - בלאנזענדע שטערן: א ראמאן אין צוויי טייל, ורשה, 1922. סריקה באתר המרכז לספרי יידיש.
* כוכבים תועים באתר תיאטרון יידישפיל.
* כוכבים תועים באתר צוותא.
* אתר למנויים בלבד  שי בר יעקב, בלי עין הרע, באתר "ידיעות אחרונות", 27 בפברואר 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  דורית ירושלמי, בין אריגה לפרימה: שמואל בונים מביים את איציק מאנגר. איגוד: מבחר מאמרים במדעי היהדות יד, 2005, עמ' 333–352.
2. ↑  אתר למנויים בלבד מיכאל הנדלזלץ, "כוכבים תועים": די מוצלח, באתר הארץ, 8 בפברואר 2016
**Bumper Films** (בעברית: **סרטי באמפר**) הייתה חברת הפקה בריטית, שהפיקה סדרות טלוויזיה בהנפשת סטופ מושן לילדים.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה בשנת 1982 על ידי איאן פרמפטון וג'ון ווקר, כאשר כל סדרות הטלוויזיה שהפיקה היו בהנפשת סטופ מושן ונועדו לקהל יעד של ילדים. החברה הפיקה כשש סדרות טלוויזיה, בהן "Rocky Hollow", "סמי הכבאי", "יואל החובל", "Gogs", "חוות סוסי הפוני" ו"בית חולים על הגובה". בדצמבר 2001 החברה מכרה את זכויות הסדרה "סמי הכבאי" לחברת "Gullane Entertainment", ולאחר שסיימה בשנת 2002 את הפקת הסדרה "חוות סוסי הפוני" היא נסגרה.

במקור סדרות החברה שודרו בין השנים 1982–2002 בערוץ BBC בדיבוב לשפה האנגלית, ובערוץ S4C בדיבוב לשפה הולשית, בה החברה נקראה "Ffilmiau Bumper". בישראל רוב סדרות החברה שודרו בדיבוב עברי בערוץ הופ! ובטלוויזיה החינוכית הישראלית בתחילת שנות האלפיים.

רשימת סדרות
-----------

* "Rocky Hollow"
* "סמי הכבאי"
* "יואל החובל"
* "Gogs"
* "חוות סוסי הפוני"
* "בית חולים על הגובה"

קישורים חיצוניים
----------------

* Bumper Films, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Fireman Sam returns to the BBC, באתר C21Media

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 156462490
* WorldCat: viaf-156462490

 |
באלגברה ליניארית שבמתמטיקה, **נוסחת וודברי** (או נוסחת וודברי להיפוך מטריצות) היא נוסחה לחישוב ההופכי של מטריצה אחרי שינוי מדרגה k.
הנוסחה נקראת על שם מקס וודברי, אשר פרסם את התוצאה ב-1950.
גרסה לנוסחה זו עבור שינוי מדרגה 1 נקראת נוסחת שרמן-מוריסון.

ניסוח הנוסחה
------------

יהיו:

* A מטריצה הפיכה בגודל n\times n
* C מטריצה הפיכה בגודל {\displaystyle k\times k}
* U,V מטריצות בגודל {\displaystyle k\times n} ו {\displaystyle n\times k} בהתאמה.

אז:

{\displaystyle \left(A+UCV\right)^{-1}=A^{-1}-A^{-1}U\left(C^{-1}+VA^{-1}U\right)^{-1}VA^{-1}}

בדיקת נכונות
------------

ניתן לבדוק בקלות את נכונות הנוסחא, על ידי חישוב הכפל:

{\displaystyle {\begin{aligned}\left(A+UCV\right)\left[A^{-1}-A^{-1}U\left(C^{-1}+VA^{-1}U\right)^{-1}VA^{-1}\right]&=I+UCVA^{-1}-(U+UCVA^{-1}U)(C^{-1}+VA^{-1}U)^{-1}VA^{-1}\\&=I+UCVA^{-1}-UC(C^{-1}+VA^{-1}U)(C^{-1}+VA^{-1}U)^{-1}VA^{-1}\\&=I+UCVA^{-1}-UCVA^{-1}=I.\end{aligned}}}

סיבוכיות
--------

בהינתן חישב מוקדם של ההופכי של A, סיבוכיות החישוב של {\displaystyle \left(A+UCV\right)^{-1}} היא {\displaystyle {\mathcal {O}}\left(n^{2}k+k^{3}\right)} במקום {\displaystyle {\mathcal {O}}\left(n^{3}\right)} בחישוב נאיבי.

קישורים חיצוניים
----------------

* נוסחת וודברי, באתר MathWorld (באנגלית)
**נוסחת קינגמן**, בתורת התורים, היא נוסחה המספקת קירוב למודל תורים מסוג G/G/1. מודל תורים מסוג זה מציין, לפי סימון קנדל, מודל כללי בעל שרת יחיד ותור אינסופי. G/G/1 מתאר מערכת בעלת מופע לקוחות שלו התפלגות כללית כלשהי, תהליך שירות עם התפלגות כללית כלשהי, שרת יחיד ותור אינסופי, הפועל על פי מודל FCFS, נכנס ראשון יוצא ראשון. הנוסחה מאפשרת מציאת קירוב לתוחלת זמן ההמתנה בתור. כלומר, מציאת משך זמן ההמתנה הממוצע של לקוח, מרגע כניסתו לתור ועד לתחילת קבלת השירות. הנוסחה הוצגה לראשונה בשנת 1966 על ידי ג'ון קינגמן, במאמרו "On the Algebra of Queues", והיא נחשבת לקירוב טוב עבור מערכת העובדת בנצילות גבוהה.

הנוסחה
------

הנוסחה שהציג קינגמן הייתה זו:

{\displaystyle \mathbb {E} (W\_{q})\approx \left({\frac {\rho }{1-\rho }}\right)\left({\frac {c\_{a}^{2}+c\_{s}^{2}}{2}}\right)\tau }
כאשר:

* *\tau* הוא זמן השירות הממוצע ({\displaystyle \mu =1/\tau } הוא קצב השירות הממוצע)
* \lambda  הוא קצב המופע של לקוחות חדשים במערכת
* {\displaystyle \rho =\lambda \tau =\lambda /\mu } הוא נצילות השרת במערכת
* *ca* הוא קבוע השונות של תהליך מופע הלקוחות (כלומר סטיית התקן של משך הזמן בין מופע למופע חלקי משך הזמן הממוצע בין מופע למופע)
* *cs* הוא קבוע השונות למשך השירות (כלומר סטיית התקן למשך השירות חלקי משך השירות הממוצע)

הנוסחה היא מכפלתם של שלושה איברים התלויים בנצילות השרת, בשונות הזמנים במערכת ובמשך השירות בהתאמה. הנוסחה מבטאת הנחות אינטואיטיביות לגבי משך ההמתנה, שמשכו ארוך יותר ככל שנצילות השרת עולה, ככל שהשונות במשך הזמן בין המופעים או בזמן השירות עולה וככל שמשך השירות הממוצע עולה (בהתאמה לאיברים השונים במכפלה).

הערות שוליים
------------

1. ↑  Harrison, Peter G.; Patel, Naresh M. *Performance Modelling of Communication Networks and Computer Architectures*, p. 336, ISBN 0201544199
**נמל התעופה רומא-אורבה** (באיטלקית: **Aeroporto di Roma-Urbe**) הוא נמל תעופה אזרחי קטן ברומא, הממוקם בחלקה הצפוני של העיר, באחד מעיקולי נהר הטיבר, בתוך כביש הטבעת המקיף את העיר (A90).

היסטוריה
--------

נמל התעופה נחנך בנוכחותו של שליט איטליה הפשיסטית, בניטו מוסוליני, בשנת 1928. שמו הראשון של הנמל, שנבחר על ידי מוסוליני עצמו, היה "נמל התעופה ליטוריו" (Littorio, ליקטור). עד מלחמת העולם השנייה היה הנמל נמל התעופה האזרחי הראשי של רומא, ובסיס הפעילות של חברת התעופה הלאומית של איטליה באותה עת, אלה ליטוריה. בתוך היקף הנמל נבנה גם מסלול למרוץ מכוניות, שנקרא "מסלול המירוץ של ליטוריו" (Autodromo del Littorio). ב-1931 נערכה בנמל תחרות בין מטוס למכונית: מכונית אלפא רומאו 8C‏ 3000 התחרתה במטוס קאפרוני Ca.1000, שזכה בתחרות.

במהלך המלחמה נפגע נמל התעופה קשות מהפצצות. לאחר המלחמה הופעל הנמל מחדש בשם "רומא-אורבה", אך לאחר מספר שנים הועברה הפעילות האזרחית לנמל התעופה צ'אמפינו, ונמל התעופה אורבה החל לשמש בעיקר לפעילות של מועדון תעופה, מוניות אוויר וטיסות של מטוסים קלים. כיום נמל התעופה הוא בסיסו של קלוב התעופה של רומא (Aeroclub di Roma). ב-1995 נעשה ניסיון להפעיל מן הנמל טיסות מקומיות לערים אחרות באיטליה, במטוסי נוסעים מסוג דה הבילנד קנדה דאש 7, בעלי יכולת המראה ונחיתה קצרה. החברה שעשתה את הניסיון, FAR איירליינס, נסגרה זמן קצר לאחר מכן והניסיון לא יצא אל הפועל. רשות התעופה האזרחית של איטליה (ENAC), המפעילה את הנמל, השקיעה ב-2010 800,000 אירו בטרמינל חדש למסוקים.

ב-1948 חנו בנמל מספר מטוסי נורדואין UC-64A נורסמן שנרכשו על ידי אנשי הרכש של חיל האוויר הישראלי המתהוה, מעודפי חילות האוויר של צבא ארצות הברית, במטרה להכשירם לטיסה ישירה לארץ ישראל. במהלך טיסת ניסוי התרסק אחד המטוסים, ושני טייסיו, לאונרד כהן וג'ורג' ברלינג, נהרגו.

ב-18 בספטמבר 1997 התקיימה בנמל הופעה של להקת U2, שהייתה חלק מסיור ההופעות שלה באותה שנה, שנקרא פופ מארט. קהל של 70,000 איש השתתפו בהופעה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמל התעופה רומא-אורבה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה רומא-אורבה
**נוסחת פריס** (באנגלית: **Friis transmission equation**) בהנדסת מערכות תקשורת, משמשת מהנדסי תקשורת לקביעת הספק המתקבל באנטנה (בתנאים אופטימליים) כאשר מאנטנת המקור נובע שידור במרחק מה בהספק ידוע מראש. הנוסחה עוצבה על ידי מהנדס התקשורת האמריקני-דני הארולד פריס בשנת 1945 כשעבד במעבדות בל.

הצורה הבסיסית של הנוסחה
-----------------------

בצורתה הפשוטה ביותר, נוסחת פריס היא כדלהלן:

כשישנן שתי אנטנות, יחס ההספק בכניסת אנטנת הקליטה {\displaystyle P\_{r}} להספק המשודר באנטנת השידור {\displaystyle P\_{t}} נתון ע"י:{\displaystyle {\frac {P\_{r}}{P\_{t}}}=G\_{t}G\_{r}\left({\frac {\lambda }{4\pi R}}\right)^{2}}

כאשר {\displaystyle G\_{t}} ו {\displaystyle G\_{r}} הם הגברי האנטנות (בהנחת איזוטרופיות), אורך הגל הוא \lambda  ו R הוא המרחק בין שתי האנטנות.

צורה נוספת של המשוואה היא:   

{\displaystyle P\_{r}=P\_{t}+G\_{t}+G\_{r}+20\log \_{10}\left({\frac {\lambda }{4\pi R}}\right)} (היחידות של הגבר dB, ויחידות ההספק הן dBm או dBW)
בהנדסת מערכות רדיו נהוג לחשב באמצעות הנוסחה את ה**ניחות** בערוץ, כלומר דווקא את ההפרש ב-dB בין הספק השידור לבין הספק הקליטה; על כן, לרוב משתמשים מהנדסי רדיו בנוסחה השקולה:   

{\displaystyle P\_{t}-P\_{r}=Loss\_{[dB]}=32.442-G\_{t}-G\_{r}+20\log \_{10}(f\_{[MHz]})+20\log \_{10}(R\_{[km]})}

שבה הקבוע 32.442 מתקבל כתוצאה מציון המרחק בקילומטרים, והתדירות במגה-הרץ.

הצורות הפשוטה הזו באה לידי ביטוי כאשר התנאים האידיאלים הבאים מתקיימים:

* {\displaystyle R\gg \lambda } (כאשר R גדול בהרבה מ \lambda ). אם {\displaystyle R<\lambda } אז התוצאה שתתקבל תתן תוצאה שגויה מבחינה פיזיקלית כאשר ההספק המתקבל גדול יותר מההספק המשודר.
* האנטנות הן ללא חיץ ביניהן ואין רב נתיב.
* {\displaystyle P\_{r}} הוא ההספק המתקבל באנטנת הקליטה. יש הפסדים בכבלים של האנטנה ובמחברים. יתרה מכך, ההספק בכניסה לאנטנה יועבר במלואו אל קו התמסורת של האנטנה כאשר יש תיאום עכבות.
* {\displaystyle P\_{t}} הוא ההספק המשודר מאנטנת השידור. יש הפסדים בכבלים של האנטנה ובמחברים. יתרה מכך, ההספק במוצא האנטנה יועבר במלואו אל התווך החופשי בין שתי האנטנות כאשר יש תיאום עכבות.
* האנטנות מכוונות ומקוטבות כראוי.

שינויים בנוסחה הבסיסית
----------------------

האפקט של חוסר תיאום העכבות, חוסר כוונון האנטנות והקיטוב וספיגה של הספק יכולים להיכלל על ידי הוספת איבר נוסף לנוסחה; לדוגמה:

{\displaystyle {\frac {P\_{r}}{P\_{t}}}=G\_{t}(\theta \_{t},\phi \_{t})G\_{r}(\theta \_{r},\phi \_{r})\left({\frac {\lambda }{4\pi R}}\right)^{2}(1-|\Gamma \_{t}|^{2})(1-|\Gamma \_{r}|^{2})|\mathbf {a} \_{t}\cdot \mathbf {a} \_{r}^{\*}|^{2}e^{-\alpha R}}
כאשר

* {\displaystyle G\_{t}(\theta \_{t},\phi \_{t})} הוא ההגבר של אנטנת השידור בכיוון {\displaystyle (\theta \_{t},\phi \_{t})} שהיא "רואה" את אנטנת הקליטה.
* {\displaystyle G\_{r}(\theta \_{r},\phi \_{r})} הוא ההגבר של אנטנת הקליטה בכיוון {\displaystyle (\theta \_{r},\phi \_{r})} שהיא "רואה" את אנטנת השידור.
* {\displaystyle \Gamma \_{t}} ו {\displaystyle \Gamma \_{r}} הם מקדמי ההחזרה של אנטנות השידור והקליטה.
* {\displaystyle \mathbf {a} \_{t}} ו {\displaystyle \mathbf {a} \_{r}} הם וקטורי הקיטוב של אנטנות השידור והקליטה.

\alpha  הוא מקדם הספיגה.

קישורים חיצוניים
----------------

* רשומות משיעור בתקשורת (באנגלית)
* הסבר קצר ודוגמה (באנגלית)
**פאבל שתב** (במקדונית: **Павел Поцев Шатев**‏; 15 ביולי 1882 - 30 בינואר 1951) היה מהפכן שפעל בשטח של יוון, בולגריה ומקדוניה הצפונית שכיום.

ביוגרפיה
--------

פאבל שתב נולד בקרטובו, אז חלק של האימפריה העות'מאנית, כיום בשטח של מקדוניה הצפונית. הוא למד בבית הספר הבולגרי בסלוניקי. לאחר סיום בית הספר שתב הצטרף לקבוצה שתכננה ביצוע פעולות טרור באיסטנבול. בשנת 1900 כל הקבוצה נעצרה ובלחץ ממשלת בולגריה גורשה. שתב חזר לאזור סלוניקי והיה חלק של קבוצת אנרכיסטים בולגרים שארגנו סדרת פיצוצים בעיר בשנת 1903. שתב נעצר ונשפט לתקופת מאסר בפזאן בלוב של היום.

בשנת 1908 בעקבות מהפכת הטורקים הצעירים הוא קיבל חנינה, נסע לבולגריה וסיים לימודים באוניברסיטת סופיה. מספר שנים הוא עבד כעיתונאי ומורה. בשנת 1912 שתב חזר לסלוניקי והיה עד להריסת בית ספר בולגרי על ידי היוונים במהלך מלחמת הבלקן השנייה. במהלך מלחמת העולם הראשונה שתב התגייס לצבא בולגריה.

בשנות ה-20 של המאה ה-20 שתב היה חבר בהתארגנות מקדונית בשטח בולגריה ובשנת 1923 עבר לווינה. בהיותו בווינה שתב החל בקשר עם קומינטרן והחל בפעילויות ריגול לטובת ברית המועצות. פאבל שטב היה בין מארגני ארגון מקדוני שמאלני IMRO שהוקם באותה תקופה. בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20 הוא חזר לבולגריה ועבד בעיתונות. הוא נחשד בפעילות נגד הממשל ונשפט ל-15 שנות מאסר.

לאחר סיום מלחמת העולם השנייה שתב היה בין הפעילים שתמכו בהקמת הרפובליקה הסוציאליסטית של מקדוניה כחלק של הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. לאחר הבחירות הוא נבחר לפרלמנט ומונה לשר המשפטים. באותה תקופה הוא פעל להקמה איגוד העיתונאים של מקדוניה. אומנם פעילי שמאל מקדונים שהיו בעבר חברי המפלגה הקומוניסטית של בולגריה היו חשודים בלאומנות. בהדרגה חברי IMRO לשעבר הוצאו מתפקידי מפתח, נעצרו והואשמו בכך שהם תומכים במדיניות פרו-בולגרית ובמתן אוטונומיה מיוחדת למקדוניה. בשנת 1946 שתב כתב לשגרירות בולגריה בבלגרד שהשפה המקדונית עוברת התקרבות לא מוצדקת לסרבית ולימודי בולגרית נאסרות בשטח המקדוניה. בשנת 1948 הוא פנה ישירות לגאורגי דימיטרוב ויוסיף סטלין בנושא. באותה תקופה שרר מתח רב בין ברית המועצות לבין יוגוסלביה של יוסיף ברוז טיטו. כתוצאה מכך שתב נעצר ונשפט לשנת מאסר. לאחר סיום התקופה, פאבל שתב חויב במעצר בית בביטולה. ב-30 בינואר 1951 גופתו נמצאה בעיר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאבל שתב** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 119130319
* ISNI: 0000 0003 8588 9859
* LCCN: n83136461
* NKC: js2014837652
* SUDOC: 226958108
* VIAF: 243501045
* WorldCat: lccn-n83136461

 |
**ערפילית אומגה** (נקראת גם **ערפילית הפרסה**, **ערפילית הברבור** או **ערפילית הלובסטר**, מקוטלגת כ-**M17** או **Messier 17** וכ-**NGC 6618**) היא אזור H II של אבק וגז בקבוצת הכוכבים קשת, שבו נוצרים כוכבים חדשים המהווים צביר פתוח, ושאורם מאיר את הגז והאבק שיוצרים ערפילית פליטה. שמה של הערפילית ניתן לה מכיוון שבתצפיות המוקדמות שנעשו בה במאה ה-19 היא נראתה כפס ערפילי ומפותל בצורת האות היוונית **Ω** או פרסת סוס.

היסטוריה
--------

הערפילית התגלתה בין השנים 1745 ו-1746 על ידי האסטרונום השווייצרי ז'אן פיליפ דה שסו. ב-1764 צפה בה שארל מסיה מבלי לדעת שהתגלתה לפני כן, ותיאר אותה בקטלוג מסיה כערפילית בצורת פלך בגודל של 5-6 דקות קשת.

האסטרונום ויליאם הרשל זיהה חלק מהכוכבים שבערפילית בשנת 1784 ובנו ג'ון הרשל צפה בה מספר פעמים והיה הראשון לציין בשנת 1828 שצורתה דומה לפרסת סוס.

תצפית
-----

בהירות נראיתה של הערפילית היא מדרגה 6 כך שניתן לראותה ללא ציוד עזר בתנאי תצפית מיטביים בלבד, ובשל מיקומה הדרומי יחסית, קשה לראותה מאירופה או מהמזרח התיכון. ניתן לראותה בקלות באמצעות משקפת, אך נחוץ טלסקופ כדי להבחין בכוכבי הצביר שבתוכה. הערפילית נמצאת כ-2 מעלות מדרום מערב לכוכב γ (גמא) במגן וכ-2 מעלות מדרום לערפילית הנשר שבקבוצת הכוכבים נחש.

מאפיינים
--------

ערפילית אומגה היא חלק מענן גז ואבק, או אזור H II, שבתוכו מתרחשת פעילות ייצור כוכבים. כוכבי הצביר, שנוצרו מהגז והאבק שבערפילית, הם כוכבים צעירים וחמים, שרוב הקרינה הנפלטת מהם היא בתחום העל-סגול. קרינה זו מייננת את האטומים בערפילית ומביאה לפליטת אור נראה מחלקה המקיף את הצביר. בערפילית יש חלקים כהים יחסית הבולעים את רוב הקרינה הנראית, אבל פולטים קרינה בתחום התת-אדום. 

גודלה הזוויתי של הערפילית הנראית הוא כ-11 דקות קשת והיא במרחק של כ-5,000 שנות אור מכדור הארץ, כך שקוטרה הוא כ 15 שנות אור. ענן הגז והאבק משתרע לגודל של פי שלושה מהערפילית הנראית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ערפילית אומגה** בוויקישיתוף
* M17 באתר SEDS.
* ערפילית אומגה, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

| קטלוג מסיה |
| --- |
| צבירי כוכבים | M2 • M3 • M4 • M5 • M6 • M7 • M9 • M10 • M11 • M12 • M13 • M14 • M15 • M18 • M19 • M21 • M22 • M23 • M24 • M25 • M26 • M28 • M29 • M30 • M34 • M35 • M36 • M37 • M38 • M39 • M41 • M44 • M45 • M46 • M47 • M48 • M50 • M52 • M53 • M54 • M55 • M56 • M62 • M67 • M68 • M69 • M70 • M71 • M72 • M75 • M79 • M80 • M92 • M93 • M103 • M107 |  |
| גלקסיות | M31 • M32 • M33 • M49 • M51 • M58 • M59 • M60 • M61 • M63 • M64 • M65 • M66 • M74 • M77 • M81 • M82 • M83 • M84 • M85 • M86 • M87 • M88 • M89 • M90 • M91 • M94 • M95 • M96 • M98 • M99 • M100 • M101 • M102 • M104 • M105 • M106 • M108 • M109 • M110 |
| ערפיליות | M1 • M8 • M16 • M17 • M20 • M27 • M42 • M43 • M57 • M76 • M78 • M97 |
| אחרים | M40 • M73 |
| שארל מסיה • קטלוג קלדוול • הקטלוג הכללי החדש |