recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**דיה צהובת-מקור** (שם מדעי: *Milvus aegyptius*) היא מין עוף מהסוג דיה שבמשפחת הנציים בעל מקור צהוב שנתן לו את שמו. לפעמים היא נחשבת לתת-מין של דיה שחורה - קרובתה הגדולה והנפוצה יותר. על פי מחקרים נקבע שהיא מין עצמאי, אך לא כל שיטות המיון מקבלים את זה.

מאפיינים
--------

הדיה דומה לדיה השחורה למעט במקורה הצהוב הגדול עם נוצות חומות ועיניים גדולות ושחורות. הדיה השחורה נפוצה באפריקה בעיקר בחורף ואז נודדת חזרה לאירופה. לעומתה, הדיה הצהובה נותרת במקום ולא נודדת, אך הן דומות מאוד. הן חיות בסוואנה ובאזורים חמימים. הן צדות יצורים קטנים כמו יונקים קטנים, עופות וזוחלים וחלק אפילו למדו לדוג. הן גם מחטטות באשפות בהרבה מקומות ומחפשות נבלות, למעט באזורי המדבר של הקארו הדרום אפריקני או במדבר נמיב. 

בהנחה שדיה זו היא מין עצמאי יש לה שני תת-מינים:

* *M. a. aegyptius* - חיה במרבית אפריקה כולל במדגסקר, אך לא באגן קונגו (שסביב נהר קונגו).
* *M. a. parasitus* - חיה במצריים, מערב חצי האי ערב וכן בקרן אפריקה. מותאמת לאזורים חמים ויבשים.

גלריה
-----

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיה צהובת-מקור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  דיה צהובת-מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN
חמישיית פסנתר. יצירה הכתובה לפסנתר ולארבעה כלים נוספים, לרוב רביעיית מיתרים – שני כינורות, ויולה וצ'לו.
**חמישיית פסנתר** (באנגלית: **Piano quintet**) היא יצירה הכתובה להרכב קאמרי המורכב מפסנתר וארבעה כלים נוספים, לרוב רביעיית מיתרים – שני כינורות, ויולה וצ'לו. המונח "חמישיית פסנתר" מציין גם הרכב של חמישה נגנים המבצע יצירה מסוגה מוזיקלית זו. חמישיית הפסנתר של שומאן מ־1842 ביססה את חמישיית הפסנתר הכתובה לפסנתר ורביעיית מיתרים כסוגה נפרדת במוזיקה הקלאסית הרומנטית והרכב זה הפך להרכב המקובל עבור יצירות מסוגה זו.

היסטוריה
--------

חמישיית הפסנתר של שומאן, אותה כתב ב"שנת המוזיקה הקאמרית" שלו, 1842, הייתה נקודת ציון בהתפחות חמישיות הפסנתר. חמישיות פסנתר נכתבו עוד לפני שומאן אך בהרכבים שונים. מוצארט ובטהובן כתבו כל אחד חמישיות פסנתר לפסנתר וכלי נשיפה – אבוב, קלרינט, קרן ובסון. מלחינים שחיברו בין הפסנתר לכלי מיתר כתבו לרוב להרכב של פסנתר, כינור, ויולה, צ'לו וקונטרבס, כמו חמישיית דג השמך מאת שוברט (1819) וחמישיית פסנתר מאת יוהאן נפומוק הומל (1802). במאה ה־18 נכתבו חמישיות לכלי מקלדת בליווי כלי מיתר, כשלרוב המלחין כתב יצירות אלה כדי שפטרונו, אם היה נגן חובב, יוכל להצטרף אליו בנגינה.

בתקופתו של שומאן רביעיית המיתרים כבר קנתה לעצמה מקום מכובד בין ההרכבים הקאמריים. לכן היה זה אך טבעי מצדו של שומאן לצרף את הפסנתר להרכב זה, כמו שקונצ'רטו מחבר בין הפסנתר לתזמורת. היצירה זכתה להצלחה מיידית והציבה את חמישיית הפסנתר כסוגה נפרדת במוזיקה הקלאסית הרומנטית.

יצירתו של שומאן העניקה השראה למלחינים רבים שהרחיבו את סוגת חמישיית הפסנתר. בין היצירות הידועות בסוגה זו: חמישיית פסנתר (אנ') מאת ברהמס, חמישיית פנסתר (אנ') מאת סזר פרנק, חמישיית הפסנתר השנייה של דבוז'אק וחמישיית פסנתר מאת שוסטקוביץ.

הודות לרפרטואר העשיר, היוקרה של הסוגה והנוחות שבעבודה עם הרכב פעיל של רביעיית מיתרים, חמישיות פסנתר הפכו לסוגה קאמרית פופולרית בתחרויות פסנתר ידועות.

קישורים חיצוניים
----------------

* Milner Fuller, Piano quintet, American Pianists Association

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4379530-4

 |
**אשף מולוסוס מדומה** (שם מדעי: *Molossops*) הוא סוג של עטלף קטן במשפחת האשפיים ובו 2 מינים שחיים באמריקה הדרומית. הסוג הוקם בשנת 1865 על ידי הזואולוג הגרמני וילהלם פיטרס ושמו המדעי מציין את דמיונו לסוג אשף מולוסוס, על אף שהקרבה הפילוגנטית והחיצונית בין השניים מועטת. בעבר הסוג כלל 2 מינים נוספים שקיבלו מאוחר יותר מעמד של טקסונים מונוטיפים: אשף קבררה ואשף מאטו גרוסו. בטקסונומיות מסוימות, הסוג עדיין מופיע ככזה המכיל 3 או 4 מינים.

תיאור ואנטומיה
--------------

אשף מולוסוס מדומה בעל גוף גוצי שמנמן, גולגולת חרוטית, מצח שטוח ומשופע ופנים רחבות וכלביות. כנפיו צרות וארוכות ומתרחבות בקצה. האוזניים משולשות וקצרות יחסית, אך ארוכות בהרבה משל אשף מולוסוס ואינן מתחברות במצח; בנוסף, אין להן עיטור עור גדול בבסיס. העיניים קטנות, החוטם ארוך ושטוח, האף גדול ובעל נחיריים עגולים שמוקפים בבליטות. השפתיים עבות, הלוע קצר, גמיש ומחודד והלסתות והשיניים חזקות. האצבעות דקיקות עם טפרים קטנים חדים. הזנב ארוך ועבה, וכנף הזנב משולשת.

אורך הראש והגוף של אשפי מולוסוס 40–68 מ״מ, אורך הזרוע 27–40 מ״מ ואורך זנבו 19–37 מ״מ; משקלם 4–9 גרם כאשר הנקבות קטנות מן הזכרים. מבחינה פילוגנטית, הוא קרוב במיוחד לאשף הכלבי ואשף קבררה ולאחר מכן לאשף מאטו גרוסו ולסוג אשף מדומה. מבחינה חיצונית, ניתן למצוא קווי דמיון רבים בינו לבין מינים ממשפחת הנשפוניים.

הפרווה של אשף המולוסוס המדומה קצרה וצפופה עם צווארון עבה וארוך סביב העורף והצוואר. צבעה הכללי נע בין אדמדם לחום שוקולד, חום קינמון, אוכרה, זהוב, צהוב או כתום, כשאזור הראש והצוואר נוטה להיות כהה יותר. הגחון והחזה חיוורים בדרך כלל ונעים בין צהבהב ללבנבן. הפנים, הכנפיים והאוזניים שחרחרות בעוד שהלוע, השוקיים, הרגליים והזרועות בצבע בורדו או ורוד.

תפוצה וביולוגיה
---------------

אשף מולוסוס מדומה מצוי באמריקה הדרומית. מלבד ארגנטינה, שני המינים נוכחים בכל המדינות הבאות: ברזיל, פרגוואי, בוליביה, פרו, אקוודור, קולומביה, וונצואלה, סורינאם, גיאנה וגינאה הצרפתית.

התפוצה הגאוגרפית של הסוג משתרעת מהיער האטלנטי לעבר ביצות הפנטנל, ערבות הפמפס, ומשם לאורך המורדות הצפוניים של הרי האנדים, אגן האמזונאס הסראדו והקטינגה. בית הגידול כולל סוואנה טרופית או דוקרנית, יער נשיר יבש, יער גשם טרופי, יער מנגרובים ובתה.

אשפי מולוסוס הם יונקים חברותיים שחיים בקבוצות קטנות של 3–15 פרטים. הם פעילים בשעות הדמדומים והלילה וניזונים מחרקים שאותם הם מאתרים באמצעות איכון-הד. האשף משתמש בשני סוגי קריאות הד: סוג אחד לשטח פתוח וסוג אחד לשטח סבוך מרובה עצמים. התזונה שלו כוללת עשים, חיפושיות, זבובים, פשפשאים וחגבאים. יש לו יכולת טיסה מהירה והוא מחפש מזון בעיקר בשטחים פתוחים. את שעות היום האשפים מבלים בעיקר בחללי עצים, גזעים, עלווה צפופה, חורים באדמה, נקיקי סלעים ומבנים נטושים.

לסוג זה אין עונת רבייה קבועה, והאשפית יכולה להיכנס להיריון מספר פעמים בשנה כשבכל פעם היא ממליטה צאצא יחיד. התנשמת הלבנה היא הטורפת העיקרית של הסוג.

מינים
-----

בסוג זה 2 מינים:

* אשף מולוסוס אדמוני (*Molossops neglectus*)
* אשף מולוסוס גמדי (*Molossops temminckii*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אשף מולוסוס מדומה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
**ניקומרורו** (באנגלית: **Nikumaroro**) אשר נקרא בעבר **האי גארדנר** (באנגלית: **Gardner Island**) הוא אטול אלמוגים מוארך, המהווה חלק מאיי פניקס שבקיריבטי באוקיינוס השקט. במרכז האטול לגונה גדולה. אורכו של האטול כ-6 ק"מ ורוחבו כ-2 ק"מ. שתי תעלות מקשרות את הלגונה עם האוקיינוס, והן יבשות בעת השפל.

שם האטול
--------

לאטול שמות רבים. במהלך המאה ה-19 נקרא האטול בשמות: האי קמינס (Kemins' Island), מוטו אונגה (Motu Oonga) והאי מרי לטישה (Mary Letitia's Island). ב-19 באוגוסט 1840 עגנה באי אוניית מחקר של הצי האמריקאי "וינסנס", אשר מיפתה את מיקומו המדויק ועשתה שימוש בשם - "האי גארדנר" (Gardner Island). מקורו של שם זה ב-1825 והוא הוענק לאי על ידי צייד לווייתנים אשר קרא לאי על שם חתנו גידיון גרדנר, חבר בקונגרס של ארצות הברית.

היסטוריה
--------

בשנת 1865 הכריזה חברת ס. א. ויליאמס ושות' (CA Williams & Co) מניו לונדון בקונטיקט שבארצות הברית על האי כשטח כלכלי של ארצות הברית בהתאם לחוק איי הגואנו. בשנת 1892 עגנה אוניית הוד מלכותה "קוראסאו" באי והכריזה עליו כעל שטח בריטניה. בריטניה העניקה באותה שנה רישיון ליזם ג'ון ארונדל לנטיעת עצי קוקוס באי. באי יושבו 29 מתיישבים מאיי הסביבה ומספר מבנים נבנו במקום לצרכיהם. ניסיון גידול דקלים זה כשל בשל בצורת שפקדה את האטול בשנת 1893. 

ב-29 בנובמבר 1929 עלתה המכלית "נורוויץ' סיטי" על שרטון באחת משוניות האי במהלך סופה. שמונה מאנשי הצוות נספו והיתר מצאו מחסה במבנים שבנה ארונדל, עד שחולצו מספר ימים לאחר מכן. שרידי האונייה עדיין נמצאים במקום בה עלתה על השרטון.

ב-1 בדצמבר 1938 הגיעה לאי משלחת החקר הבריטית לאיי האוקיינוס השקט, במטרה לבדוק התכנות בניית שדה תעופה באי למטוסים ימיים. ב-20 בדצמבר הגיעו לאי מתיישבים מאיי גילברט במסגרת התוכנית ליישוב האיים. מחסור במי שתייה הקשה על יישוב האי ועל נטיעת עצי קוקוס. מספר בארות נכרו באי ביוני 1939 ו-58 מתיישבים מאיי גילברט הגיעו אל האי. באי התמקמה גם מפקדת התוכנית ליישוב איי פניקס. הכפר הוקם בקצה המערבי של האי, דרומית למעבר העיקרי אל הלגונה, ונבנו מספר רחובות. בין השנים 1944-1945 הייתה למשמר החופים של ארצות הברית תחנה באי ובה 25 אנשי צוות.

בשנות ה-50 של המאה ה-20 התגוררו באי כ-100 תושבים, אולם בשל הבצורות והמחסור במי שתייה עזבו המתיישבים את האי ופונו לאיי שלמה בשנת 1963. בשנת 1965 הוכרז האי באופן רשמי כבלתי מיושב. בשנת 1971 העניקה בריטניה אוטונומיה לאיי גילברט והשליטה באי נמסרה להם במסגרת אוטונומיה זו. בשנת 1979, עם קבלת עצמאותה של קיריבטי הפך האי לחלק מהרפובליקה. באותה שנה, ארצות הברית, לאחר שמיפתה את האי ובדקה את התאמתו לניסויים בכלי נשק, החליטה לוותר על תביעתה לריבונות באי והכירה בריבונותה של קיריבטי. בעקבות זאת שונה שם האי ל"ניקומרורו" - שם מהמיתולוגיה הגילברטית. 

בשנות ה-90 נעשו באי חיפושים על ידי הקבוצה הבינלאומית להנצלת כלי תעופה היסטוריים במטרה למצוא את מטוסה של אמיליה ארהארט שהתרסק לטענתם באי ביולי 1937. 

מרבית המבנים שנותרו באי נהרסו בסופה בשנת 2002.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקומרורו** בוויקישיתוף
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
הרב **אלכסנדר סנדר יודאסין** (אדר תרנ"ה, 1895 – ה' בכסלו תשמ"ג, 1982) היה רבה של קריבי ריה (קריבוי רוג), אוקראינה, ולאחר עלותו לארץ ישראל שימש כרבה של קהילת חב"ד ביפו במשך ארבעים וחמש שנה, רב שכונת נווה צדק בתל אביב וחבר בית דין רבני חב"ד.

ביוגרפיה
--------

נולד ברציצה שבבלארוס, לדובה ולהלל קם. בשנת 1909 החל ללמוד בישיבת תומכי תמימים בלובביץ'. בקיץ 1914 היה בין חמשת התלמידים ששהו יחד עם האדמו"ר הרש"ב בנופש בזאולשה.

בתקופת מלחמת העולם הראשונה שהה במשך זמן בביתו של הרב דוד צבי חן, רבה של צ'רניגוב, ולמד עמו בחברותא. כעבור זמן עבר לחרסון, והיה שותף להקמת סניף של ישיבת תומכי תמימים בעיר. כעבור זמן חזר לצ'רניגוב וקיבל הסמכה לרבנות מהרב דוד צבי חן.

נישא באדר תרפ"א, 1921. מסדר הקידושין היה הרב רבי לוי יצחק שניאורסון, אביו של הרבי מליובאוויטש.

כשנתיים לאחר נישואיו מונה לרבה של קריבי ריה שבאוקראינה. בשל רבנותו נאסר כמה פעמים על ידי השלטונות הסובייטים, ולבסוף, בשנת 1930, גורש מהעיר. השלטונות התירו לו להתיישב בעיירה פרבומייסק שאוקראינה, בתנאי שלא ישוב לקריבי ריה.

בשנת 1934 עלה לארץ ישראל בסיועו של הראי"ה קוק והתיישב בשכונת נווה צדק בתל אביב. לאחר פטירת הרב שניאור זלמן סלונים, רבה של קהילת חב"ד ביפו, מונה הרב יודאסין תחתיו כרב הקהילה ביפו והסביבה. מינויו היה על פי בקשת הרב סלונים מוועד הקהילה ביפו, זמן קצר לפני פטירתו. לאחר פטירת הרב סלונים שיגר בנו, הרב יעקב יוסף סלונים, רב הקהילה האשכנזית בחברון, מכתב אל הרב יודאסין, ובו כתב כי על פי רצון אביו הוא מוותר על הרבנות ביפו.

כיהן בתפקידו במשך ארבעים וחמש שנה. מרכז פעילותו היה בבית הכנסת אוהל יצחק (תל אביב) ("עין יעקב"). היה מזקני רבני חב"ד וחבר בית הדין של רבני חב"ד בארץ ישראל.

כיהן בהנהלת ישיבת מדרש שמואל שפעלה בעיר העתיקה בירושלים בין השנים תש"ד-תש"ח, בראשות הרב יצחק אביגדור אורנשטיין.

נפטר ב-1982 ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים.

אחר פטירתו ספרייתו העשירה הועברה לישיבת חסידי חב"ד ליובאוויטש צפת.

בנו הרב דוד, כיהן כרב בית כנסת בשכונת הדר יוסף בתל אביב.

ספריו
-----

* **תומכי תמימים על הש"ס** - פירוש וביאור על מסכתות הש"ס, כפר חב"ד, ה'תשכ"ד
* **הלקח והלבוב** (2 כרכים) - ביאור על ספר התניא, כפר חב"ד, ה'תשכ"ח, מהדורה שנייה בכרך אחד ה'תשע"ו

לקריאה נוספת
------------

* יוסף אשכנזי, "אוצר החסידים" - אישיותם ומשנתם החסידית של משפיעי חב"ד בארץ הקודש, תשע"ב

קישורים חיצוניים
----------------

* מבית הגנזים בעמ' פה
* כרטיס הקבר של הרב יודאסין, באתר הר הזיתים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007581989205171
* LCCN: n2019026375
* WorldCat (עם LCCN): n2019-026375

 |
**בני לאונרד** (באנגלית: **Benny Leonard**, נולד: **בנימין ליינר** **Benjamin Leiner**, בעברית: **דוב בער בן אברהם גרשון**; 17 באפריל 1896 - 18 באפריל 1947) היה מתאגרף מקצועני יהודי-אמריקני ואלוף העולם במשקל קל. לאונרד דורג על ידי מגזין האיגרוף הזירה במקום השמיני מבין המתאגרפים הטובים ביותר ב-80 השנים האחרונות, ובמקום השני בהיסטוריה מבין המתאגרפים במשקל קל. ערוץ הספורט ESPN דרג את לאונרד במקום ה-7 מבין 50 המתאגרפים הגדולים של כל הזמנים. הארגון הבינלאומי למחקר האגרוף קבע בשנת 2005 כי לאונרד הוא המתאגרף הטוב בהיסטוריה במשקל קל.

ביוגרפיה
--------

בני לאונרד נולד וגדל באזור הגטו היהודי של לואר איסט סייד במנהטן ניו יורק. את הקריירה המקצוענית שלו כמתאגרף התחיל בגיל 15.

לאונרד התפרסם בשל מהירותו הרבה וטכניקת האיגרוף המצוינת שלו. במהלך הקריירה המקצוענית שלו השיג 183 ניצחונות כאשר 70 מתוכם בנוק אאוט, הפסיד 24 פעמים וסיים בשוויון ב-8 קרבות.

לאחר פרישתו מאיגרוף מקצועני שימש כבעלים לכאורה (איש קש) של קבוצת בייסבול אשר נרכשה על ידי קבוצה יריבה ולאחר מכן נמכרה ופורקה.

בשנים לאחר מכן שימש לאונרד כשופט זירה בקרבות איגרוף. ב-18 באפריל 1947 במהלך קרב אותו ניהל כשופט, לקה בהתקף לב ומת מייד בעודו בתוך הזירה בגיל 51.

בני לאונרד הונצח בהיכל התהילה של האגרוף, בהיכל התהילה של הספורטאים היהודים אמריקנים וביד לאיש הספורט היהודי בישראל.

קריירת אגרוף
------------

הקרב הראשון שלו כמקצוען התקיים בשנת 1911 ובו הפסיד בשלושה סיבובים, אולם ב-18 הקרבות הבאים השיג 12 ניצחונות. בשנת 1915 הפסיד בקרב על אליפות העולם במשקל נוצה לאלוף המכהן ג'וני קילביין.

לאחר סדרה של 15 ניצחונות רצופים התמודד בשנת 1916 מול אלוף העולם פרדי וולש בקרב שלא הוכרע על אליפות העולם במשקל קל, ובקרב חוזר ביניהם שנערך 4 חודשים מאוחר יותר, הפסיד.

בשנת 1917 ולאחר סדרה של 17 ניצחונות נוספים, נפגש לאונרד בפעם השלישית מול וולש בקרב על אליפות העולם במשקל קל. הפעם, ובגיל 21 ניצח לאונרד בנוק אאוט והוכתר כאלוף העולם. במשך 8 השנים הבאות הגן לאונרד על תוארו ב-7 קרבות נוספים שבכולם ניצח.

בשנת 1922 התמודד לאונרד בקרב מול אלוף העולם במשקל קל-בינוני וניצח אך נפסל מכיוון שהכה את האלוף לאחר שהפיל אותו לקרשים.

בשנת 1925 הודיע לאונרד על פרישה מאיגרוף מקצועני בעודו מחזיק בתואר אלוף העולם, לטענתו פרישתו באה לבקשת אימו.

בשנת 1931 ולאחר שהפסיד את הונו במפולת הבורסה של 1929 חזר ליאונרד לזירה וניצח ב-23 קרבות. בשנת 1932 התמודד בקרב על התואר מול אלוף העולם ג'ימי מקלרנין והפסיד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בני לאונרד** בוויקישיתוף

* בני לאונרד, באתר BoxRec
* בני לאונרד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* בני לאונרד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb169126884 (data)
* GND: 137710127
* ISNI: 0000 0000 5556 8147
* LCCN: n95020583
* VIAF: 33701598
* WorldCat: lccn-n95020583

 |
**מוזיאון האמנות של אוניברסיטת סנט לואיס** הוא מוזיאון האמנות הפורמלי של אוניברסיטת סנט לואיס. הוא ממוקם בשדרות לינדל 3663 בסנט לואיס, מיזורי, והוא ידוע גם בשם אולם או'דונל.

היסטוריה
--------

בנייתו של הבניין בן ארבע הקומות, שעוצב בסגנון של אדריכלות המערב וסגנון אדריכלות האמנויות היפות, הושלמה בשנת 1900. המקום אירח במקור את מועדון סנט לואיס. האדריכל הראשי של הבניין היה ארתור דילון ממשרד פרידלנדר ודילון במדינת ניו יורק.

במהלך אירוח מועדון סנט לואיס, הבניין הפך למקום בו אירעו אירועים היסטוריים רבים. חלק ניכר מתכנון היריד העולמי של 1904 בוצע במקום. בבניין ביקרו נשיאי ארצות הברית גרובר קליבלנד, ויליאם מקינלי, ויליאם הווארד טאפט, תאודור רוזוולט, וודרו וילסון ווורן הרדינג.

לאחר שריפה בשנת 1925 רכשה חברת פ.וו וולוורת' את הבניין והפכה אותו למשרדים ששימשו כמטה האזורי של החברה. אוניברסיטת סנט לואיס רכשה את הבניין בשנת 1992 והשתמשה בו לכיתות עד שהמירה את המבנה למוזיאון בשנת 1998.

המוזיאון
--------

הפסל "Jumping into the Water" של הפסל הישראלי לאון ברונשטיין המוצג במוזיאון. פסל אחר שלו "Sharing the Same Thoughts" מוצב בכניסה למוזיאון
הגלריה בקומה הראשונה ע"ש ג'ודית ואדם ארונסון משמשת לתערוכות זמניות. יצירות אמנות מודרניות ועכשוויות הקומה השנייה של מוזיאון האמנות של אוניברסיטת סנט לואיס מציגה אמנות יפה שנלקחה מאוסף הקבע של אוניברסיטת סנט לואיס. הקומה מחולקת לסדרה של גלריות המציגות מגוון אמנים וסגנונות. בין האמנים שמציגים בגלריה הם סרגיי פוליאקוב, ריצ'רד סרה, ארנסט טרובה וארנולדו פומודורו. הקומה השלישית מוקדשת לאמנות והיסטוריה של הישועים. החפצים ממחישים לא רק את החיים של הישועים והקתולים, אלא גם את חווית הגבול של המיסיונרים הישועים. בגלריה מוצגים חפצי אמנות וחפצים של המיסיונרים. הקומה הרביעית מוקדשת לאמנות מהמזרח הרחוק ומאסיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון האמנות של אוניברסיטת סנט לואיס

הערות שוליים
------------

1. ↑  "About SLUMA". St Louis University. נבדק ב-14 באוגוסט 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Lossos, David A. (9 בנובמבר 2005). *St. Louis (Then & Now)*. Arcadia Publishing. p. 96. ISBN 978-1439632772. `{{cite book}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2004058430
* VIAF: 134044856
* WorldCat: lccn-no2004058430

 |
**אלכסנדר לחניש** (נולד ב-17 באפריל 1989) הידוע גם בכינויו זונדר (Zoonder) הוא שף, אומן ותופעת רשת ידועה בקרב חובבי המזון והלייף סטייל.

ביוגרפיה
--------

אלכסנדר לחניש נולד במונטריאול, קנדה, בן למרלה ילידת קנדה ולמאיר יליד ישראל ממוצא טריפוליטאי.

לחניש למד לימודי טבחות בבית הספר "בישולים" ועבד במסעדות "מסה", "כתית", "עלמה", ומסעדה "הפאט דק" (The Fat Duck) של השף הסטון בלומנטל בלונדון אשר מחזיקה בשלושה כוכבי מישלן.

כאשר חזר לישראל, פתח לחניש את מעבדת הניסויים שלו **״Lab 3.0"** שם שקד ולימד עצמו פיזיקה וכימיה.

לחניש פיתח מגוון רחב מנות המשלבות טכניקות מודרניות ולא שגרתיות אשר למד דרך ספרי בישול של מסעדות המובילות בעולם ועל ידי ניסוי וטעייה.

מנות אלו הוא היה מגיש ב-"Lab 3.0" שם בנה חדר אירוח אשר יכול להאכיל בארוחה 10 סועדים בלבד.

ארוחות הטעימות המוגשות ב "Lab 3.0" כוללות מנות ייחודיות, למשל פרפה כבד אווז בצורת קוביות לגו בשונה מהפרפה הקלאסי המוגש ברוב המסעדות בפרוסות טרין, מרק גספצ׳יו שקוף ולא אדום כמקובל את צלילותו של המרק משיג לחניש על ידי שימוש בצנטריפוגה.

אוניברסיטה עברית
----------------

מאז 2016 עובד לחניש כחלק מצוות המעבדה ההיברידית בפקולטה למדעי המחשב באוניברסיטה העברית בהובלת ד"ר עמית צורן.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלכסנדר לחניש, ברשת החברתית אינסטגרם
* גרדה גלזר‏, זונדר יוצא מהמעבדה: מסעדת פופ אפ גורמה חדשה בת"א, באתר וואלה!‏, 28 באוקטובר 2014
* גילי יובל, ‏הכוכב הבא, באתר "Time Out ישראל", 13 באוקטובר 2013
* אלכסנדרה לוקש, מכופף הלימונענע: מעבדה שהיא מסעדה, באתר ynet, 06 בנובמבר 2014
* טיים אוט שרון בן דוד, מי שם לגו ג'לי בצלחת שלי? ריאיון עם אלכסנדר לחניש, אמן הקולינריה המולקולרית, ‏16 ביולי 2014
* טלי גוטליב, לגו לנד-אלכסנדר לחניש במסעדות פתוחות, ‏17 במרץ 2016
**ניקטוזאורוס** (שם מדעי: ***Nyctosaurus***) הוא סוג של פטרוזאור ממשפחת הניקטוזאוריים שחי בתקופה קרטיקון עליון לפני 85–84.5 מיליון שנה. הוא עופף מעל הימים הרדודים של קנדה וארצות הברית של היום. הוא תואר לראשונה ב-1876 בידי החוקר עותניאל צ'ארלס מארש, אשר תחילה סבר שמדובר במאובן של עטלף. משמעות שמו היא: "לטאת לילה" או "לטאה עטלפית".

יצור זה היה קרוב משפחה רחוק של הפטרנודון אך היה קטן ממנו בהרבה. הוא הגיע לאורך 37 סנטימטרים, מוטת כנפיו הגיעה ל-2 מטרים והוא שקל 1.86 קילוגרם. הניקטוזאורוס היה בעל גולגולת דקה בעלת מקור ובראשה הייתה קרן גבוהה בצורת אנטנה ממנה הסתעף זיז אחורי. אורך קרן זו יכול היה להגיע ל-55 סנטימטרים, יותר מאורך הגוף. ליצור היה מקור עם שיניים קטנות והלסת התחתונה הייתה ארוכה מהעליונה.

היצור עופף מעל הימים הקדומים בחיפוש אחר טרף כמו דגים, אך היה צריך להיזהר מטורפים מימיים ששרצו במים בתקופתו כמו מוסזאוריים, פלזיוזאורים גדולים, כרישי ענק והתנין הקדום דיינוסוכוס.

בתרבות
------

הניקטוזאורוס הופיע בסדרה פארק פרהיסטורי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקטוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**בני ונדט** (בשוודית: **Benny Wendt**, נולד ב-4 בנובמבר 1950 בנורשפין שבשוודיה) הוא כדורגלן עבר שוודי ששיחק בעמדת החלוץ, בעיקר בקייזרסלאוטרן וסטנדרד לייז'. לונדט 20 הופעות במדי נבחרת שוודיה, עמה השתתף במונדיאל 1978.

קריירת מועדונים
---------------

ונדט החל את הקריירה בנורשפין מליגת העל השוודית בשנת 1969. ונדט שיחק במועדון השוודי בהצלחה, ובקיץ 1975 חתם בפ.צ. קלן מהבונדסליגה. ונדט לא הצליח להשתלב היטב בהתקפת הקבוצה שכללה את הנס להר ודיטר מילר, וערך רק שש הופעות בעונה זו, אותה סיימה קלן במקום הרביעי בבונדסליגה. בתום העונה עבר ונדט לטניס בורוסיה ברלין ששיחקה אז בבונדסליגה. ונדט שיחק עונה אחת בקבוצה זו, והבקיע 20 שערי ליגה, אך לא הצליח למנוע את נשירתה אל הבונדסליגה השנייה.

לאחר ירידת הליגה עם טניס בורוסיה ברלין, חתם ונדט בקייזרסלאוטרן, בה הפך במהרה לשחקן משמעותי, כאשר שיתף פעולה בהתקפה עם קלאוס טופמולר, יוזף פירונג וריינר גאי. בעונתו הראשונה בקבוצה, 1977/78, הבקיע ונדט עשרה שערי ליגה, וסיים עם קייזרסלאוטרן במקום השמיני בליגה. בשתי העונות הבאות, היה ונדט חלק חשוב בקייזרסלאוטרן שסיימה פעמיים ברציפות במקום השלישי בבונדסליגה, כאשר בעונת 1979/80 הבקיע 12 שערי ליגה. עונת 1980/81 הייתה האחרונה של ונדט בקייזרסלאוטרן. בעונה זו הבקיע ונדט שישה שערי ליגה וסיים עם קייזרסלאוטרן במקום הרביעי, והגיע עמה לגמר הגביע הגרמני, בו שיחק 90 דקות בהפסד הקבוצה 3-1 לאיינטרכט פרנקפורט. בתום עונת 1980/81 עזב ונדט את קייזרסלאוטרן לאחר שערך במדיה 116 הופעות והבקיע 35 שערים, וחתם בסטנדרד לייז' הבלגית.

ונדט שיחק שתי עונות בסטנדרד לייז'. בעונתו הראשונה בקבוצה, 1981/82, זכה ונדט עם הקבוצה באליפות ליגת העל הבלגית, והגיע עם הקבוצה לגמר גביע אירופה למחזיקות גביע, בו הפסידה סטנדרד לייז' לברצלונה בתוצאה 2-1. ונדט שיחק בגמר זה 90 דקות. בעונת 1982/83 זכה ונדט עם הקבוצה באליפות נוספת. בקיץ 1983 עזב ונדט את סטנדרד לייז' לאחר שתי עונות, בהן הבקיע 22 שערי ליגה ב-56 הופעות, וחתם בהתאחדות הספורט של חברת סייקו בהונג קונג, שם שיחק עונה אחת. בעונת 1984/85 שיחק ונדט בפרייבורג ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה, במדיה ערך 13 הופעות ליגה והבקיע ארבעה שערים, אך סיים את העונה רק במקום השמיני. בתום עונה זו, פרש ונדט ממשחק פעיל.

קריירה בינלאומית
----------------

ונדט ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת שוודיה בשנת 1972. ונדט לא זומן לסגל השוודי למונדיאל 1974, אך זומן למונדיאל 1978, בו פתח בשני משחקים ונכנס כמחליף במשחק אחד בשלב הבתים הראשון, אותו סיימה שוודיה עם נקודה אחת והודחה. במונדיאל זה ערך ונדט את הופעותיו האחרונות במדים הלאומיים, כאשר הוא ערך בסך הכל 20 הופעות והבקיע שער אחד.

תארים
-----

עם סטנדרד לייז':

* אליפות ליגת העל הבלגית (2): 1981/82, 1982/83

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת שוודיה – מונדיאל 1978** |
| --- |
| 1 הלסטרום • 
2 בורג • 
3 רוי אנדרסון • 
4 נורדקוויסט • 
5 ארלנדסון • 
6 טאפר • 
7 לינדרות • 
8 ב.לארסון • 
9 ל.לארסון • 
10 שיוברג • 
11 ונדט • 
12 הוגברג •
13 מגנוס אנדרסון • 
14 אוהמן •
15 נילסון •
16 טורסטנסון •
17 מולר •
18 נורדין •
19 קרלסון •
20 רולאנד אנדרסון •
21 אוסלונד •
22 אדסטרום •
מאמן: אריקסון | שוודיהשוודיה |
**אשף** (שם מדעי: ***Tadarida***) הוא סוג של עטלף ממשפחת האשפיים, הכולל 8 מינים או יותר, המחולקים לשני תת-סוגים.

התת-סוג הראשון כולל 7 מינים הנפוצים בעולם הישן (כולל דרום-אירופה, צפון אפריקה, חלקים גדולים מדרום-אסיה ומהודו ועד יפן). 4 מינים ייחודיים לאפריקה, כולל מדגסקר, ואילו שני מינים נוספים נפוצים במרכז פפואה ניו גינאה ובמערב וצפון אוסטרליה.

המין המוכר אשף מצוי (*Tadarida teniotis*) הנפוץ בדרום-אירופה, בצפון אפריקה, במזרח התיכון, ולאורך דרום-אסיה עד יפן, ידוע כמעופף לעיתים קרובות בשעות אחר הצהריים המאוחרות.

התת-סוג השני כולל מין אחד בעל תפוצה רחבה ביבשת אמריקה, אשף מקסיקני (*Tadarida brasiliensis*), שאזור המחיה שלו משתרע מדרום ארצות הברית ועד האינדים המערביים של צ'ילה וארגנטיה. מין הזה מתאפיין במושבות-אם ענקיות בארצות הברית.

טקסונומיה
---------

אנליזה גנטית מצביעה על כך שהאשף אינו טקסון מונופילטי. המין הקרוב ביותר ל-*Tadarida aegyptiaca* שבאפריקה ובדרום-מערב אסיה הוא *Chaerephon jobimena* שבמדגסקר. שני המינים האלה יחד עם האשף המקסיקני שבאמריקה מהווים קבוצה בת 9.8 מיליון שנים בערך.

השם המדעי "Tadarida" ניתן על ידי קונסטנטין סמואל רפינסק (אנ'), שלא השאיר הסבר אטימולוגי לשם, אבל ככל הנראה מקורו במילה הסיציליאנית לעטלף: taḍḍarita.

### מינים בסוג

* אשף מצרי (*Tadarida aegyptiaca*)
* אשף מקסיקני (*Tadarida brasiliensis*) - המין האמריקאי
* *Tadarida fulminans* – מין מדגסקרי
* *Tadarida latouchei* – מצוי בסין, יפן ותאילנד
* *Tadarida lobata* – מין בעל אוזניים גדולות המצוי בקניה
* אשף מצוי (*Tadarida teniotis*)
* *Tadarida insignis* – המצוי במזרח אסיה
* *Tadarida ventralis* – מצוי באפריקה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אשף** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Simmons, Nancy B. (2005), "Chiroptera", in Wilson, Don E.; Reeder, DeeAnn M. (eds.), *Mammal Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference (3rd ed)*, Baltimore: Johns Hopkins University Press, pp. 312–529, ISBN 978-0-8018-8221-0, נבדק ב-29 בספטמבר 2009 `{{citation}}`:  (עזרה)
2. ↑  Lamb, J. M.; Ralph, T. M. C.; Naidoo, T.; Taylor, P. J.; Ratrimomanarivo, F.; Stanley, W. T.; Goodman, S. M. (ביוני 2011). "Toward a Molecular Phylogeny for the Molossidae (Chiroptera) of the Afro-Malagasy Region". *Acta Chiropterologica*. **13** (1): 1–16. doi:10.3161/150811011X578589. `{{cite journal}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555921305171

 |
באסטרונומיה, ה**קצב הזניתי לשעה** (**קז"ש**) של מטר מטאורים הוא מדד של עוצמת המטר: זהו מספר המציין כמה מטאורים ייראו בשעה אחת בתנאי תצפית מיטביים, כלומר במקום חשוך עם שמיים נקיים. הספירה היא רק של מטאורים הניתנים לצפייה בעין ללא ציוד עזר, כלומר, מטאורים שדרגת הבהירות נראית שלהם קטנה מ־6.5 (שזו בקירוב דרגת הבהירות המרבית שבה יכולים בני אדם להבחין בתנאי תצפית מיטביים) ובהנחה שנקודת הרדיאנט (radiant) של המטר נמצאת בזנית. בפועל מספר המטאורים הנצפים בשעה יהיה קטן יותר, משום שרק לעיתים נדירות (ולזמן מוגבל) נמצאת נקודת הרדיאנט בזנית ממש. ככל שנקודת הרדיאנט קרובה לאופק, וככל שהצופה קרוב למקורות אור (או שהירח נמצא בשמים), כך ייראו פחות מטאורים.

ניתן לחשב את הקצב הזניתי לשעה על ידי תצפית ישירה ואז חישובו באמצעות הנוסחה:
{\displaystyle ZHR={\cfrac {{\overline {HR}}\cdot F\cdot r^{6.5-lm}}{sin(hR)}}}

כאשר:

{\displaystyle {\overline {HR}}} הוא הקצב שנצפה בפועל (מספר המטאורים שנצפה מחולק בזמן התצפית בשעות).

{\displaystyle F={\cfrac {1}{1-k}}} הוא גורם תיקון כאשר לא ניתן לצפות בכל השמים (למשל עקב עננים או עצים/בניינים המסתירים חלק משדה הראיה) ו-k הוא האחוז משטח השמים שלא ניתן לצפייה. לדוגמה, אם רבע מהשמים מעוננים אז - {\displaystyle F=1{\cfrac {1}{3}}}.

{\displaystyle r^{6.5-lm}} הוא גורם תיקון כאשר הצופה לא מסוגל להבחין בעצמים עם דרגת בהירות גבוהה מ-{\displaystyle lm} ו-r הוא גודל המאפיין כמות המטאורים על פי בהירותם. 

לדוגמה, עבור {\displaystyle r=2} וצופה שמסוגל להבחין בעצמים עם בהירות מדרגה 6.0 לכל היותר, צריך להכפיל ב-{\displaystyle 2^{6.5-6.0}={\sqrt {2}}}.

{\displaystyle sin(hR)}‎ הוא גורם התיקון למיקום של נקודת הרדיאנט של המטר ו-{\displaystyle hR} הוא הגובה של נקודת המוצא מהאופק במעלות. 

לדוגמה, אם נקודת הרדיאנט נמצאת בגובה של 30° מעל האופק צריך לחלק את תוצאת המדידה ב-{\displaystyle sin(30)=0.5}.

הערות שוליים
------------

1. ↑  נקודת הרדיאנט היא הנקודה ברקיע שנראה כאילו כל המטאורים מגיעים ממנה.
**אלכסנדר בול (סנדי) טרוברידג' השלישי** (באנגלית: **Alexander Buel (Sandy) Trowbridge III**‏; 12 בדצמבר 1929 – 27 באפריל 2006) היה פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי. מיוני 1967 עד מרץ 1968 כיהן טרוברידג' כמזכיר המסחר של ארצות הברית בקבינט של נשיא ארצות הברית לינדון ג'ונסון.

ביוגרפיה
--------

טרוברידג' נולד ב-12 בדצמבר 1929 בעיר אנג'לווד שבניו ג'רזי. הוא היה בנו של אלכסנדר בול טרוברידג' הבן, פרופסור באוניברסיטה האמריקנית בוושינגטון הבירה להיסטוריה של רוסיה, ונכדו של אלכסנדר בול טרוברידג' האב, אשר כיהן בשנים 1897–1902 כדיקן לשעבר של הפקולטה לאדריכלות באוניברסיטת קורנל. אמו, ג'ולי צ'מברלין, הייתה מנהלת קרן וודרו וילסון בשנים 1942–1962. בילדותו, הוריו של טרוברידג' התגרשו והוא גדל על ידי אמו. ב-1947 למד טרוברידג' באקדמיית פיליפס שבאנדובר, מסצ'וסטס, זאת לפני שסיים את לימודיו באוניברסיטת פרינסטון ב-1951. לאחר מלחמת העולם השנייה, עבד טרוברידג' עם ארגונים אחדים אשר שאפו לשקם את אירופה המצולקת. לאחר שעבד עבור תוכנית פנימית של האומות המאוחדות בלייק סקסס שבמדינת ניו יורק, התגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית במהלך מלחמת קוריאה.

בשנים 1954–1965 חי טרוברידג' כאיש עסקים. ב-1965, הנשיא לינדון ג'ונסון מינה אותו לתפקיד כעוזר למזכיר מחלקת המסחר של ארצות הברית. ב-19 בינואר 1967 נהיה למזכיר המסחר בפועל, וביוני אותה שנה מונה למזכיר המסחר של ארצות הברית באורח רשמי, עד ל-1 במרץ 1968. טרוברידג' היה בעד למזג את מחלקת המסחר של ארצות הברית אל מחלקת העבודה של ארצות הברית. הוא התפטר מתפקידו על מנת לחזור למגזר הפרטי וכיהן כנשיא איגוד ההנהלה האמריקאי במאי 1968.

טרוברידג' הלך לעולמו ב-27 באפריל 2006 בגיל 76 בוושינגטון הבירה. הוא נפטר כתוצאה ממחלת גופיפי לוי. הוא נטמן בבית הקברות הלאומי ארלינגטון שבוירג'יניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר טרוברידג'** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  PAUL M. HERZOG, DEAN AT HARVARD; HEADED N.L.R.B. UNDER TRUMAN, באתר הניו יורק טיימס, 25 בנובמבר 1986 (באנגלית)
2. ↑  וולפנג סקסון, Alexander Trowbridge, 76, Ex-Secretary of Commerce, Dies, באתר הניו יורק טיימס, 28 באפריל 2006 (באנגלית)

| מזכירי המסחר של ארצות הברית דגל מזכיר המסחר |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| רדפילד • אלכסנדר • הובר • וייטינג • לאמנוט • צ'אפין • רופר • הופקינס • ג'ונס • וולאס • הארימן • סוייר • ויקס • מיולר • הודג'ס • קונור • טרוברידג' • סמית' • סטאנס • פיטרסון • דנט • מורטון • ריצ'רדסון • קרפס • קלוצניק • בולדרייג' • וריטי • מוסבכר • פרנקלין • בראון • קנטור • דיילי • מינטה • אוונס • גוטיירז • לוק • ברייסון • פריצקר • רוס • ריימונדו | חותם מחלקת המסחר |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0003 5610 6165
* LCCN: no2011127258
* NARA: 10609534
* SNAC: w6cr88np
* VIAF: 178126399
* WorldCat: lccn-no2011127258

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במשחק מחשב. אם התכוונתם לשושלת מלכים בפורטוגל, ראו בית אביש.

**אביש** (או בשמו המלא: **אביש: החיפוש אחרי היציאה**) הוא שמו של משחק מחשב שפותח על ידי ארבעה תיכוניסטים מקרית-אונו והופץ על ידי חברת באג מולטיסיסטם הישראלית. הוא יצא לאור בשנת 1993.

המשחק שייך לסוגת משחקי ההרפתקאה, ומהווה משחק פאזל פלטפורמי דו־ממדי, המצריך הפעלה של מחשבה, תכנון מראש, ומיומנות בתפעול דרך מקלדת מצד השחקן. מטרת המשחק היא להביא את גיבור המשחק, אביש, דרך כ- 70 מסכים, ליציאה של כל מסך, תוך כדי שימוש באביזרים המפוזרים ברחבי כל מסך.

עלילה
-----

סיפור הרקע העומד מאחורי החידות השונות במשחק מספר על אביש, פרופסור מכובד מאוניברסיטת שירקאגו הדמיונית, אשר הוזמן להרצאה. בלילה שלפני ההרצאה, לן אביש במלון מפואר, ומצא עצמו, בבוקר המחרת, לכוד בטירה מלאה בחדרים אינסופיים ומלכודות מסוכנות. אביש הצליח לצאת מהמצודה, ובחר לספר על מסלולו בהרצאה. לרוע המזל, על אף שצילם במלואם את החדרים, שכח אביש כיצד ברח מכל אחד מהם, ובמהלך ההרצאה צריך השחקן לשחזר את בריחתו.

קישורים חיצוניים
----------------

* אביש, באתר מסע אל העבר
**ניקומדס הראשון** (ביוונית: **Nικoμηδης**) היה מלכה השני של ביתיניה לאחר שירש את אביו זיפיטיס (Zιπoιτης) (או זיוויטיס) (Zιβoιτης) בשנת 278 לפנה"ס.

חייו
----

עם תחילת מלכותו הוא הוציא להורג שניים משלושת אחיו, והשלישי שנקרא גם הוא זיפיטיס, הצליח לשמר חלק ניכר מהממלכה תחת שליטתו לזמן מה. בעזרתם של 10,000 לוחמים גאלים אותם הזמין מתראקיה בשנת 278 לפנה"ס ניצח ניקומדס את אחיו זיפיטיס, הוציא גם אותו להורג ואיחד את ביתיניה כולה תחת שליטתו. לנגד איומיו של אנטיוכוס הראשון, מלכה של הממלכה הסלאוקית, כרת ניקומדס ברית עם העיר השכנה הראקליאה ועם אנטיגונוס השני גונטס בשנת 275 לפנה"ס, אך הכוחות הסלאוקים לא הסבו נזק של ממש לממלכה ונסוגו זמן קצר לאחר מכן. משלב זה נראה כי שלט בממלכה ללא הפרעה והביא לשגשוגה עד מותו בשנת 255 לפנה"ס.

בשנת 264 לפנה"ס ייסד ניקומדס הראשון את בירתו בניקומדיה (כיום איזמיט בטורקיה) שלחופי ים השיש וקרא לה על שמו. העיר נטלה את הבכורה משכנתה ניקאה (כיום איזניק) והייתה לאחת הערים החשובות בצפון-מערב אסיה הקטנה עד שחרבה בשנת 358 ברעידת אדמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקומדס הראשון** בוויקישיתוף
**בֶגוֹנִיָה** (שם מדעי: *Begonia*) הוא סוג המונה כמעט 1500 מינים של צמחים פורחים רב שנתיים ממשפחת הבגוניים. הבֶגוֹנִיָה כוללת צמחים יבשתיים ולפעמים אפיפיטים הנפוצים בעיקר באקלים לח טרופי וסובטרופי, מקורה הוא בדרום ובמרכז אמריקה, אפריקה ודרום אסיה.

מאפיינים
--------

הצמחים הם דו-פסיגיים בעלי פקעת עם פרחים זכריים ונקביים הפורחים בנפרד על אותו הצמח, ברוב המינים הפירות הם כמוסה המכילה זרעים רבים.

העלים לעיתים קרובות גדולים עם עיטורים בצורות שונות, חלק גדול מהם מנומרים, הם בדרך כלל סימטריים.

למינים השונים של הבגוניות יש דרישות תרבותיות שונות, אך רוב המינים מגיעים מאזורים טרופיים ולכן הם ובני הכלאיים שלהם דורשים טמפרטורות חמות. רוב הצמחים ברורים דורשים הרבה אור אך לא שורדים בשמש מלאה.

באופן כללי, בגוניות דורשות אדמה מנוקזת היטב רטובה כל זמן. בגוניות רבות תגדלנה וכל ימות שנה, פרט לפרח בגוניות בולבוסים.

את רוב הבגוניות ניתן לגדל בחוץ בכל ימות השנה, אבל באקלים מתון בגוניות יגדלו רק כצמחי בית או חממה.

### עלים

העלים מסורגים, בעלי פטוטרת; טרפי העלים יכולים להיות דמויי ביצה, או לחלופין, מחודדים בראשם, מעוגלים או דמויי תריס, תמימי שוליים, משוננים או מפורצים.

### פרחים

הפרחים הם חד-מיניים (או זכר או נקבה, לא שילוב של שניהם), ערוכים בצרורות בתפרחת מסוימת, הפרחים האבקניים (הזכריים) לצד העליינים (הנקביים), לעיתים באותו הצרור. העטיף (חלקו החיצוני של הפרח) כותרתי, בגוונים של ורוד, אדום, צהוב או לבן. עלי העטיף מפורדים: בפרחים האבקניים יש עלי עטיף קטנים ו-2 גדולים יותר, ובפרחים העלייניים יש 2 - 5 עלי עטיף שווים בגודלם. האבקנים מרובים, חופשיים או מאוחים בבסיסיהם. השחלה תחתית ויש לה 3 עמודי עלי.

### פרי

פרי הוא הלקט רב זרעי, ובדרך כלל הוא צבעוני. הריבוי נעשה באמצעות זרעים, ייחורים, ייחורי גבעול או ייחורי עלה, וכן באמצעות פקעות - במינים המתאימים. הגידול של מיני הבגוניה דורש בקיאות הן בטיב הקרקע, החייבת להיות לחה ועשירה בדרך כלל, והן בדרך הטיפול בקבוצות של מינים שונים. הפגעים העיקריים בצמח הן מחלות פיזיולוגיות ונמטודות.

### שורש

לבגוניה קנה שורש עבה, פקעת, או מעין בצל, שאינו אלא גוש של קשקשים מגובבים או עלים מעוכבים בגדילתם ובשרניים מעט. הצמחים ניכרים בדרך כלל בצורת העלים המגוונים; שני צדיהם אינם שווים בצורתם ובאורכם. כן הם בולטים בפרחיהם המיוחדים והצבעוניים.

מיון
----

מיני הבגוניה אינם נפוצים בר בישראל, אך המינים הבאים נפוצים מאוד בגני נוי, בתים ומשרדים.

* בגוניה מפוספסת (*Begonia rex*) הנפוצה מהסוג
* בגוניה מאזה משחירה (*Begonia mazae* f. *nigricans*) פריחה ורודה מתחילה בפברואר
* בגוניה כספית (*Begonia guttata*)
* בגוניה פורחת עד (*Begonia semperflorens*) פרחים בשרניים אדומים הפורחים כל השנה
* בגוניה קלאופטרה (*Begonia cleopatrae*)
* בגוניה אסידה (*Begonia acida*)
* בגוניה כנפי מלאך (*Begonia aconitifolia* × *B. coccinea*) קיימים מספר זנים עם פרחים בצבעים שונים, הצבע הכתום הוא הנפוץ בישראל

מיני הבגוניה פגיעים מפני טחביות מסוגים שונים, כנימה קמחית, פרודניה ונמטודות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בגוניה** בוויקישיתוף
* בגוניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX544320
* NDL: 00560574
* NKC: ph1103005

 |
אביר הברבור, מתוך מיניאטורה בכתב היד המאויר של ג'ון טלבוט, הרוזן הראשון משרוסברי, דוכסות נורמנדיה, שנת 1444.
**אביר הברבור** (Chevalier de cygnet) הוא שמה של אגדה ביניימית. הנוסח הצרפתי הוא שיר עלילה מראשית המאה ה-13 וקשור בתולדות משפחת בויון. "אביר הברבור" הנקרא כאן הליאס (Helyas), מופיע בסירה המושטת על ידי ברבור, על מנת להגן על זכויותיה של הדוכסית מבויון מפני הדוכס מסכסוניה. הליאס מתחתן עם ביאטריס, בת הדוכסית, אך נוטש אותה כעבור שבע שנים, כאשר היא שואלת אותו למוצאו. נכדם של הליאס וביאטריס הוא גוטפריד מבויון (Godfrey de Bouillon), שהנהיג את מסע הצלב הראשון והיה שליטה הראשון של ממלכת ירושלים הצלבנית.

בזמן מאוחר יותר, המשורר הגרמני וולפרם פון אשנבך שילב את אביר הברבור לוהנגרין באפוס הארתוריאני שלו פרסיפל (הרבע הראשון של המאה ה-13). טקסט גרמני, שנכתב על ידי קונרד מווירצבורג ב-1257, הציג גם הוא אביר ברבור ללא שם. הטקסטים של וולפרם וקונרד שימשו לבניית הליברית לאופרה לוהנגרין של ריכרד ואגנר (וימאר 1850).

ראו גם
------

* לוהנגרין

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אביר הברבור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12263754m (data)
* LCCN: sh85130993
* SUDOC: 031420133
* VIAF: 201929227
* WorldCat: viaf-201929227

 |
אנסמבל בארוקדה בקונצרט בקתדרלת אליהו הנביא בחיפה ב-13 בנובמבר 2021
**בָּארוֹקַדָה** הוא אנסמבל שהוקם בשנת 2007 על ידי קבוצה של נגנים סולנים שהשתלמו באקדמיות יוקרתיות למוזיקה עתיקה בחו"ל ושבו לישראל כדי להקים כאן תזמורת בארוק אותנטית. עם נגני בארוקדה נמנים בוני כלים המתמחים בבניית כלים תקופתיים ואף בנו את כלי הקשת המשמשים את נגני ההרכב.

המנהל המוזיקלי של הבארוקדה הוא עמית טיפנברון והמנכ"לית של הבארוקדה היא שלומית סיוון רוזן.

לבארוקדה קבוצת באסו קונטינואו גדולה ומגוונת, שמעניקה מצע עשיר ותומך לכלי הסופרן ולזמרים, ומצלול מיוחד וצבעוני להרכב כולו. כפי שהיה נהוג בתקופת הבארוק, ההרכב פועל ללא מנצח. לכל נגן יש קול משלו, והמוזיקה היא תוצר אורגני של דיאלוג מפרה בין הנגנים.

בדומה לאופן שבו התזמורת פועלת ללא מנצח, בארוקדה מתנהלת כקולקטיב: כל ההחלטות, מוזיקליות ואדמיניסטרטיביות, מתקבלות על ידי חבריה.

בארוקדה אינה מגבילה את עצמה לביצוע מוזיקה מתקופות הבארוק והרנסאנס, ומתנסה במוזיקה מתקופות שונות. אחת ממטרותיה היא להפיל את המחיצות המקטלגות ומפרידות בין המוזיקה הקלאסית לבין סגנונות אחרים, מתוך תפיסה ש"קלאסיקה" היא תו היכר של איכות שחוצה גבולות גאוגרפיים, תקופות ותרבויות.

לבארוקדה סדרות מנויים במוזיאון תל אביב לאמנות, פסטיבל אבו גוש, מרכז וייל כפר שמריהו והחוג למוזיקה קאמרית בחיפה.

חברי הבארוקדה
-------------

* יעלה אביטל – סופרן
* שלומית סיוון רוזן – כינור בארוק
* דפנה רביד – כינור בארוק
* רחל רינגלשטיין – כינור בארוק
* איתן הופר – כינור, לאוטה, תיאורבו
* טלי גולדברג – כינור בארוק
* יעל פטיש – ויולה
* ג'נבייב בלאנשארד – חליל טרברסו
* יובל שפירא – חצוצרת בארוק
* שי קריבוס – אבוב בארוק
* ענבר נבות – בסון בארוק
* אופיר בן ציון – קונטרבס
* יזהר קרשון – עוגב, צ'מבלו
* עמית טיפנברון – כינור בס, ויולה דה גמבה
* אופירה זכאי – לאוטה, תיאורבו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בארוקדה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בארוקדה
* בארוקדה, סרטונים בערוץ היוטיוב
הסמליל הקודם של איגוד השיט הבין-לאומי, שהיה בשימוש עד 2016
**איגוד השיט הבין-לאומי** (באנגלית: **International Sailing Federation** או בראשי תיבות, **ISAF**) הוא ארגון הגג והאחראי על כל תחרויות השיט בעולם והוא חלק מהוועד האולימפי הבין-לאומי.

האיגוד אחראי בין היתר על תחרויות סירות קטנות, יאכטות, גלשני רוח, גלישת קיט וסירות בשלט רחוק.

היסטוריה
--------

"איגוד מרוצי היאכטות הבין-לאומי" (IYRU) הוקם ב-1904, כשמזכיר "איגוד מרוצי היאכטות" כתב למועדון שיט צרפתי על הצורך לכנס ועידה שתחליט על חוקים למרוצי היאכטות שיהיו מקובלים על כל מדינות אירופה. הוועידה התכנסה ב-14 באוקטובר 1907 במועדון היאכטות של פריז ומאז הפכה לסמכות של תחרויות השיט בעולם. ב-5 באוגוסט 1996 שינה IYRU את שמו לאיגוד השיט הבין-לאומי (ISAF).

חוקים
-----

כל 4 שנים מפרסמת ISAF ספר חוקים שתקף לכל התחרויות הבין-לאומית והארציות. החוקים מהווים סטנדרט בעולם השיט וכל התחרויות מתנהלות על פיהם.

החוקים החשובים הם:

* חוק מרוצי השיט ׁׁ(RRS)  פירוט
* חוקי הציוד בשיט (ERS)  פירוט
* תקנות מיוחדות למרוצים רחוקים מהחוף (OSR)  פירוט

תחרויות
-------

ISAF אחראית על תחרויות השיט באולימפיאדה ולכן הן נחשבות כתחרות בפיקוח ותוצאותיהן נכללות בדירוג השייטים. בנוסף, מארגנת ISAF את אליפות העולם בשיט שמתקיימת כל 4 שנים ומתחרים בה בדגמים האולימפיים.

### אליפות העולם בדגמים

בנוסף לאליפות העולם בשיט הארבע שנתית, מתקיימת לכל דגם אולימפי תחרות אליפות עולם נפרדת בתדירות של שנה.

### תחרויות מיוחדות שמאורגנות על ידי ISAF

* וולו אושן רייס
* גביע אמריקה
* סבב תחרויות דו-קרב עולמי (נקרא גם סבב אלפרי או בקיצור WMRT)
* סדרת השיט אקסטרים 40
* סבב PWA

תארים
-----

### איש השנה של ISAF

כל שנה מחלקת ISAF את תואר איש השנה לשייט אחד ושייטת אחת (במקרה של צוות מוענק התואר לכולם). התואר מוענק בחסות רולקס. עד כה אף ישראלי לא זכה בתואר אך גל פרידמן ולי קורזיץ היו מועמדים.

### היכל התהילה של ISAF

בשנת 2007 הכריזה ISAF על רשימה של 6 שיטים שמהווים את היכל התהילה. הכוונה של ISAF היא לעדכן את הרשימה כל 4 שנים.
השיטים הנוכחיים:

* דנמרקדנמרק פול אלבסטרום
* ניו זילנדניו זילנד ברברה קנדול
* הממלכה המאוחדתהממלכה המאוחדת רובין נוקס-ג'ונסטון
* הממלכה המאוחדתהממלכה המאוחדת אלן מקארתור
* ארצות הבריתארצות הברית אולין סטפנס
* צרפתצרפת אריק טברלי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איגוד השיט הבין-לאומי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של איגוד השיט הבין-לאומי
* איגוד השיט הבין-לאומי, ברשת החברתית פייסבוק

* איגוד השיט הבין-לאומי, ברשת החברתית טוויטר

* איגוד השיט הבין-לאומי, ברשת החברתית אינסטגרם

* איגוד השיט הבין-לאומי, סרטונים בערוץ היוטיוב

* איגוד השיט הבין-לאומי, באתר פליקר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb131943410 (data)
* ISNI: 0000 0000 8984 4744
* LCCN: n2008039237
* SUDOC: 035522410
* VIAF: 131060319
* WorldCat: lccn-n2008039237

 |
קולאפ מדרום ניו אירלנד
**קולאפ** היא צלמית אבן גיר המיוצרת כחלק מטקס הקבורה באזור פונאם (Punam) שבדרום האי אירלנד החדשה שבארכיפלג ביסמרק בפפואה גינאה החדשה.

תושבי האי מפסלים צלמיות אלה מתוך אמונה שהם מחזיקים את הנשמה של הנפטר. כל צלמית גולפה תוך התחשבות במראו הפיזי של הנפטר ולכל צלמית מראה שונה. הצלמית מייצגת דמות עומדת זקופה, כאשר שתי ידי הדמות אחוזות זו בזו לפני בטנה של הדמות. על פי רוב הדמות מעוטרת בתכשיטים מפוסלים, ולראשה תסרוקת האופיינית לאדם אותו היא מייצגת.

הצלמיות הוצגו במהלך טקסי הלוויה, ונועד לשמש כביתה של נשמת הנפטר לאחר מותו, במקום הגוף. על פי האמונה המקומית, בלא צלמית זו הנשמה או הרוח תנוד בכפר ותגרום נזקים לאנשי הכפר החיים. לאחר תקופה מסוימת הוצאו הצלמיות מבקתת הנפטר ונופצו בטקס דתי, על מנת לאפשר לנשמת הנפטר להמשיך לעולם הבא. מסיבה זו נדירים פסלים אלה שנותרו שלמים עד ימינו; מספר מועט של פסלים נותרו שלמים, לרוב - מחשש לשחרור נשמה של אישיות מסוימת, והפסלים ניתנו לזרים על מנת להרחיק את הנשמה מהכפר, ורק פסלים אלה שרדו. 

התפשטות הנצרות באי בשלהי המאה ה-19 הביאה להפסקת השימוש בצלמיות אלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קולאפ** בוויקישיתוף
* צלמית קולאפ נשית באתר הגלריית הלאומית של אוסטרליה
* צלמית קולאפ גברית באתר מוזיאון המטרופוליטן לאמנות
**אסטבן דמיאן באטיסטה הרננדז** (בספרדית: **Esteban Damián Batista Hernández**; נולד ב-2 בספטמבר 1983 במונטווידאו) הוא כדורסלן אורוגוואי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בקבוצת אתלטיקו וולקום מהליגה האורוגוואית. גובהו 2.08 מטרים. בעבר שיחק בין השאר במדי אטלנטה הוקס ומכבי תל אביב.

באטיסטה חתם כשחקן חופשי באטלנטה הוקס ב-12 בספטמבר 2005 וביצע את הופעת הבכורה שלו ב-2 בנובמבר של אותה השנה נגד גולדן סטייט ווריורס. במהלך עונתו הראשונה בליגת ה-NBA העמיד באטיסטה ממוצעים של 1.8 נקודות ו-2.5 ריבאונדים, עם זמן משחק של 8.7 דקות למשחק ו-57 הופעות. הוא האורוגוואי הראשון ששיחק בליגת ה-NBA אי פעם.

באטיסטה שיחק עם נבחרת אורוגוואי באליפות אמריקה בכדורסל 2007, שהתקיימה בין 22 באוגוסט ל-2 בספטמבר בלאס וגאס, ארצות הברית, ותרם בממוצע לנבחרתו 20.8 נקודות ו-12.4 ריבאונדים (הגבוה בטורניר) למשחק. באותה שנה הוא זכה במדליית ארד במשחקים הפאן-אמריקאיים שהתקיימו בריו דה ז'ניירו.

ב-26 בספטמבר 2007, חתם באטיסטה על חוזה בבוסטון סלטיקס. ב-16 באוקטובר של אותה השנה, שוחרר באטיסטה וחתם בו ביום במכבי תל אביב. באטיסטה נשא על גופייתו הצהובה במכבי תל אביב את המספר 15. בעונת 2007/2008 הוא הגיע עם מכבי תל אביב לשלושה משחקי גמר (ביורוליג, בליגת העל ובגביע המדינה) אך קבוצתו הפסידה בכולם, ובכך סיימה את העונה ללא תואר ואיבדה את אליפות ישראל לראשונה מזה 15 שנים. 

לאחר שלא זכה לדקות משחק רבות בפתיחת עונת 2008/2009, שוחרר באטיסטה ממכבי תל אביב וב-28 בדצמבר 2008 חתם בקבוצה הרוסית טריומף ליוברצי. עם זאת, מספר ימים לאחר מכן עזב את רוסיה עקב תנאי האקלים הקשים במדינה. במאי 2009 חתם בפואנלברדה הספרדית. בינואר 2011 חתם במועדון הספרדי קאחה לבורל וביולי של אותה שנה חתם במועדון הטורקי, אנאדולו אפס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אסטבן באטיסטה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר ESPN
* פרופיל, באתר היורוליג
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)
**אסטבן גראנרו מולינה** (ספרדית: **Esteban Granero Molina**; נולד ב-2 ביולי 1987 במדריד) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הקשר. ידוע בכינויו "El pirata" (הפיראט). הרבה לשחק בתור קשר התקפי או בתור שחקן בודד מאחורי החלוצים.

קריירה
------

גראנרו ב-2007
אסטבן גראנרו החל את דרכו כבר בגיל 8 עם הצטרפותו לקבוצת הנוער של ריאל מדריד, ובמהרה הראה את כישרונו כאשר הוא מתקדם לקבוצות הבוגרות יותר במועדון. החל מגיל צעיר נחשב גראנרו לכדורגלן מבטיח בעל משחק טכני משובח. בגיל 17 הצטרף הספרדי הצעיר לקבוצות המילואים, וזאת לאחר שזכה במספר תארים אישיים כשחקן מצטיין בתחרויות שונות.
בעונת 2006-2007 הצליח גראנרו להעפיל עם קבוצתו ריאל מדריד קסטיליה לליגה השנייה בספרד ובדרך זכה באמונו של מאמנו מיצ'ל.

לאחר שלא הצליח להצטרף לקבוצת הבוגרים, הושאל גראנרו ליריבה העירונית חטאפה, שם ערך את הופעה הבכורה שלו בליגה הראשונה בספרד. אחרי עונה טובה החליט גראנרו להישאר בקבוצתו החדשה לעוד עונה וחתם על חוזה, בו לריאל מדריד יש אפשרות לקנות את כרטיסו חזרה אם תרצה בכך.

ב-21 ביוני 2009, כתוצאה מעונה מוצלחת עוד יותר שלו, בה הפך לשחקן הרכב חשוב בקבוצתו, החליטה ריאל מדריד לנצל את אופציית הקניה שלה, והחתימה את גראנרו בעסקה בשווי 4 מיליון אירו.

ב-30 באוגוסט 2012, עבר גראנרו תמורת סכום שלא פורסם לקווינס פארק ריינג'רס וחתם על חוזה לארבע שנים וקיבל את חולצה מספר 14. בסיום העונה כשהקבוצה ירדה ליגה, הוא הושאל לקבוצת ריאל סוסיאדד. לאחר משחק אחד בו שותף, הוא נפצע והושבת לשישה חודשים. ב-28 ביולי 2014 חתם על חוזה ארוך טווח עם סוסיאדד תמורת סכום שלא פורסם.

ב-7 ביולי 2017 חתם גרנארו על חוזה לשלוש שנים באספניול. את שער הבכורה שלו בקבוצה כבש ב-18 בפברואר 2018, במשחק מול ויאריאל שהסתיים בתוצאה 1-1. ב-30 בינואר 2020 נפרד גרנארו מהקבוצה בהסכמה הדדית והפך לשחקן חופשי.

באותו יום חתם גרנארו בקבוצת מרבלה מהליגה השלישית בספרד עד יוני 2021, וערך את הופעת הבכורה שלו ב-2 בפברואר 2020.

ב-5 ביולי 2021 הודיע על פרישה ממשחק פעיל.

נבחרת לאומית
------------

אחרי שעזר לספרד להגיע לאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 - 2006, ערך גראנרו את בכורתו בנבחרת ספרד בכדורגל עד גיל 21, ב-6 בפברואר 2007, במשחק ידידות מול אנגליה (2-2).

ב-2009 הגיע גראנרו עם נבחרתו לשלב הבתים באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 שנערכה אותה שנה בשוודיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אסטבן גראנרו** בוויקישיתוף
* אסטבן גראנרו, ברשת החברתית טוויטר
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* דף השחקן באתר יאהו בריטניה

הערות שוליים
------------

1. ↑  ynet ספורט, חבר חדש לשכטר: פאבלו הרננדס עבר לסוונזי, באתר ynet, 30 באוגוסט 2012
2. ↑  באתר סקיי ספורט
**פאבל ניקולאייביץ' באקין** (נולד ב-1903 בדנייפרופטרובסק) היה ראש מערך הגולאג (רשמית, המינהל הראשי למחנות עבודה לתיקון ומושבות) של משרד הפנים של ברית המועצות בשנים 1956–1958.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד בדנייפרופטרובסק, שבאוקראינה. הצטרף למפלגה הבולשביקית בשנת 1930. בשנים 1916–1931 היה מנעולן וכבאי בדנייפרופטרובסק.

בשנים 1931–1932 למד בבית הספר הגבוה של תנועת האיגודים של המועצה המרכזית לאיגודים מקצועיים במוסקבה. בשנים 1932–1937 עבד בוועד המרכזי של איגוד העובדים בתעשייה המטלורגית. בין השנים 1938–1939 היה סגן מזכיר ועדת המפלגה של הקומיסריון העממי לתעשייה הכבדה של ברית המועצות.

בשנים 1939–1941 - מזכיר ועדת המפלגה לענייני תעשייה כבדה, במקביל בשנים 1941–1942, הוא היה המזכיר השלישי של הוועדה המחוזית במוסקבה.

בשנים 1942–1953 כיהן כיו"ר הוועד המנהל של מועצת מחוז מולטוב במוסקבה. בשנים 1953–1956 – כראש משרד הלוגיסטיקה של מועצת מחוז מולוטוב במוסקבה.

מ-4 באפריל 1956 עד 31 במרץ 1958, שימש כראש המינהל הראשי של מחנות עבודה בכפייה ומושבות של משרד הפנים ברית המועצות (גולאג).

פרש ב-1 במאי 1958 עקב מחלה.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Начальники ГУЛАГа ОГПУ — НКВД — МВД СССР с 1930 по 1960 гг.