recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**דיגיטל 14** (או **עכשיו דיגיטל**) הוא שמה של מחלקת הדיגיטל של ערוץ האקטואליה "עכשיו 14" המופעלת על ידי חברת "ערוץ יהודי ישראלי בע"מ" שבבעלות המיליארדר יצחק מירלשוילי. מאז תחילת פעילות המחלקה ב-18 בינואר 2021, משרדי המחלקה נמצאים ב-קריית התקשורת במודיעין. מחלקת הדיגיטל מנוהלת על ידי יורם כהן ודור אזרד ועובדים בה מעל ל-40 כתבים רשיים וזוטרים, עורכי חדשות, תחקירנים ועוד. למחלקה פלפורמה של אתר אינטרנט ויישומון המספקים לציבור מידע חדשותי ומדורים בנושאי חדשות, פוליטיקה, חדשות חוץ, משפט, אוכל, תרבות ובידור, דעות, צבא וביטחון, ספורט ובריאות. המחלקה לא יוצרת תוכן בשבתות וחגים.

  

בנוסף לתכנים הכתובים, באתר האינטרנט של המחלקה ניתן למצוא גם כתבות מצולמות בנוסף לתכניות הערוץ.

היסטוריה
--------

מאז תחילת פעילות המחלקה בשנת 2021, עורכיה יצרו בה עשרות כתבות בתחומים שונים מדי יום. לפני המעבר של ערוץ 20 לאפיק 14 פלטורמת האינטרט של המחלקה נוהלה על ידי "חדשות ערוץ 20" ועם המעבר לערוץ החדש אתר האינטרט השתדרג ומחלקת הדיגיטל של ערוץ 14 נוצרה.

בנוסף לכתבי המחלקה הקבועים, כתבי ערוץ 14 לוקחים חלק פעיל ביצירת התוכן באתר, בין אם בכתבות עצמם, בין אם בטורי הדעה ובין אם במבזקי חדשות מתפרצים. 

**במהלך מלחמת חרבות ברזל המחלקה יצרה מספר פרוייקטים**

* עכשיו מתכונים
* ישראל מנצחת // סיקור מיוחד
* יומן מלחמה

ביקורת על המחלקה
----------------

ב-7 באוקטובר 2023, במהלך מתקפת הפתע על ישראל, המחלקה לא יצרה כתבות על אף מצב החירום אליו נקלעה מדינת ישראל והיתרים מרבנים.

ב-1 בנובמבר 2023, התפרסמה חשיפה באתר TheMarker לפיה הנתונים של ערוץ 14 בפרוייקט "ישראל מנצחת" על מספר המחבלים שישראל חיסלה במהלך מלחמת חרבות ברזל התקבלו ממשרד הבריאות הפלסטיני. החשיפה הובילה לביקורת נרחבת על המחלקה, בעיקר ברשתות החברתיות.

קישורים חיצוניים
----------------

1. ↑  אודות ויצירת קשר
2. ↑  לוח שידורים
3. ↑  עכשיו מתכונים - ערוץ 14 מיוחדים
4. ↑  ישראל מנצחת // סיקור מיוחד
5. ↑  ימון מלחמה | עכשיו 14
6. ↑  כ-20 דקות לאחר צאת השבת, ערוץ 14 החל לשדר את האירועים בדרום
7. ↑  המקור הבעייתי של ערוץ 14: האם הנתונים שמציג במלחמה התקבלו מחמאס?
**ירושמיים** הוא אתר אינטרנט העוסק במזג האוויר באזור ירושלים. האתר הוקם בשנת 2002 על ידי בועז נחמיה.

הקמה ופיתוח
-----------

בועז נחמיה, בוגר מדעי האטמוספירה בגבעת רם, עבד בעברו במכון המטאורולוגי בבית דגן והגיש תחזיות מזג אוויר בגלי צה"ל. 

האתר עוצב מחדש על ידי גלי זורע, כפרויקט הגמר שלה בבצלאל בשנת 2013.

באוקטובר 2014 הועלתה אפליקציה של האתר עבור אנדרואיד ובהמשך שוחררה גרסה לאייפון.

בשנת 2021, גויס כסף בפרויקט הדסטארט על מנת לשדרג את היישומונים.

בינואר 2022 שוחררה גרסה משודרגת וחדשנית לאפליקציה

תוכני האתר
----------

האתר מדווח על מזג האוויר בירושלים ומתעדכן כל דקה מתחנה פיזית על הגג. למעשה, ישנן 4 תחנות שמספקות נתונים לאתר. התחזית מתעדכנת פעמיים ביום, בשעות 9:00 ו-21:00.

בנוסף לדיווח על המדדים כמו טמפרטורה, לחות, משקעים, האתר מספק מידע שימושי כגון תיאור של מידת הקור והצעות ללבוש תואם, בין ההצעות המוכרות יותר מצויות - "קור של כפפות", "חום של מכנס קצר" וכדומה. הטמפרטורה מדווחת גם לפי תחושתה בצל. מידע זה נוצר על ידי הגולשים המדרגים אפשרויות קיימות. הקשר עם הגולשים מתבצע גם בפורום שבו עולות שאלות, מתפרסמים שירים למזג אוויר מיוחד וכיוצא בזה.

כמו כן, מוצג באתר מידע על מזג אוויר קיצוני בפריסה היסטורית (דיווחי שלג מ-1869 ועד ימינו), סרטוני שלג, השוואת המדדים הנוכחיים לשנים קודמות ועוד.

פופולריות
---------

בשנת 2010 דווח על כ-6,000 כניסות יומיות לאתר וב-2012 הכמות הוכפלה ודווח על 13,000 כניסות.

בימים גשומים התעבורה באתר עומדת על כ-15,000 כניסות. בימי שלג מספר הכניסות נע בין 70 ל-100 אלף כניסות יומיות.

ב-2017 עמדו מספר הכניסות החודשיות על כמיליון וחצי כניסות לחודש חורפי, באותו חודש היה שלג, הרף עלה לכ-2 מיליון כניסות. בחודש קייצי מספר הכניסות עומד על כ-400 אלף.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ירושמיים** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ירושמיים
* ירושמיים, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* דף הבית של אתר ירושמיים
* דף הפייסבוק של ירושמיים
* אלי אשורוב, איש עם חזון: מפעל החיים של פריק מזג האוויר מירושלים, באתר nrg‏, 3 בפברואר 2010
* ניר חסון, ילדים של חורף 92': האובססיה הירושלמית לשלג, באתר הארץ, 16 בפברואר 2012
* רועי ינובסקי ואלכסנדרה לוקש, החזאי הכי ידוע שלא הכרתם, באתר ynet, 25 בינואר 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  גלי זורע, פרויקט הגמר של גלי זורע - עיצוב אתר ירושמיים, באתר תערוכת הבוגרים של בצלאל 2013 (ארכיון)
2. ↑  פרויקט מימון המונים לשדרוג היישומונים 2021
זרחן אנ-אורגני חיוני לכל צורות החיים המוכרות. בין היתר לזרחן תפקיד מרכזי במבנה המולקולרי של DNA ו-RNA. תאים משתמשים בזרחן בכדי להעביר אנרגיה בצורת אדנוזין טריפוספט (ATP), ההכרחי לכל תהליך בתא הדורש מוקר אונרגיה. **משק זרחן** תקין הוא תנאי הכרחי לקיומו של האדם. 

תכולת הזרחן בגוף היא כ-600 מיליגרם. מתוכם, 85% מצויים בשלד (עצמות), במבנה גבישי הנקרא הידרוקסיאפטיט. בנוזל החוץ תאי מצוי בעיקר זרחן אנ-אורגני, ובנוזל התוך-תאי מצוי הזרחן בתוך חלבונים מבניים, אנזימים, גורמי שעתוק ועוד. באופן כללי, ריכוז הזרחן התוך-תאי דומה לריכוזו בנוזל החוץ-תאי.

רמת הזרחן בסרום גבוהה אצל ילודים - בין 4.8 ל-7.4 מ"ג/ד"ל, והיא יורדת בהדרגה במהלך הילדות וההתבגרות. הריכוז התקין של זרחן אצל מבוגר בסרום הוא בין 2.5 ל-4.5 מ"ג/ד"ל. רמת הזרחן בסרום אינה מווסתת בקפדנות כפי שמווסתת רמת הסידן (ראו:משק הסידן), והיא יכולה להשתנות בכ-50% במשך יממה. בבוקר, רמות הזרחן הן נמוכות, וכן רמתו נמוכה לאחר אכילת פחמימות - עקב גירוי להפרשת אינסולין כתוצאה מאכילת פחמימות המביא להכנסת גלוקוז אך גם זרחן לתוך התא.

הזרחן נספג באופן יעיל יחסית במעי הדק: מתוך סך של כ-600 מ"ג המתקבל בתזונה, בין 60% ל-80% מהזרחן נספג בחזרה בגוף. קלציטריול מייעל את הספיגה עד לכ-85%-90%.

ספיגת זרחן במעי
---------------

מרבית ספיגת הזרחן במעי מתבצעת בתהליך פסיבי, בין תאי (פארא-צלולרי). בנוסף מתבצעת גם ספיגה פעילה, טרנס-צלולרית (תוך תאית) הכרוכה בהפעלת קו-טרנספורטר נתרן/פוספט (והתלוי בפעילותו של קלציטריול), והכרוכה גם בהפעלת קו-טרנספורטר מסוג נתרן/אשלגן המספק אנרגיה והיוצר את מפל ריכוזי הנתרן הדרוש לתהליך. הזרחן החודר לתא המעי נארז בתוך מיקרו-טובולות, משונע דרך התא ויוצא למחזור הדם.

ספיגת זרחן בכליה
----------------

רמת הזרחן בסרום מווסתת בעיקר על ידי הספיגה הכלייתית. הפרשת הזרחן לשתן משתנה באופן ישיר בהתאם לצריכת הזרחן במזון, כאשר עיקר הספיגה נעשית באזור האבובית המקורבת בתהליך טרנס-צלולרי מבוקר (**כנגד** מפל אלקטרוכימי, בצימוד למעבר של יוני נתרן בטרנספורטר NPT2a). מכאן, שהפחתת מספר יחידות הטרנספורטר תביא להגדלת איבוד הזרחן בשתן. הגורמים המשפיעים על פירוק יחידות הטרנספורטר הם זרחן (משוב שלילי), PTH, (אשר מגביר את ספיגת הסידן אולם מעודד את הפרשת הזרחן בכליה) ופקטור הגדילה FGF23.

ראו גם
------

* תת זרחן בדם
ז'נבייב הלוי בציור "דיוקנה של אלמנה" מאת ז'ול-אלי דלונה (Delaunay); הוצג בסלון פריז של 1878; אוסף מוזיאון ד'אורסה
**ז'נבייב הלוי** (בצרפתית: Marie-**Geneviève** Raphaëlle **Halévy**-Bizet-Straus;‏ 26 בפברואר, פריז, צרפת – 22 בדצמבר 1926, פריז, צרפת) הייתה אשת חברה פריזאית, רעייתו של המלחין ז'ורז' ביזה ובעלת סלון תרבותי (salonnière).

קורות חייה
----------

ז'נבייב הלוי נולדה בפריז למשפחה יהודית ממוצא פורטוגלי. אביה היה המלחין ז'אק פרומנטל הלוי, ואִמהּ הייתה הפסלת חנה לאוני (צר') לבית רודריגס-אנריקס (צר'), חוליה בשושלת משפחת גרדיס (Gradis).

נעוריה ידעו סבל. אִמהּ הייתה נתונה לממשברים נפשיים, אביה נפטר בהיותה בת 13 ואחותה הבכורה נפטרה אחריו. ז'נבייב הלוי נישאה ב-1869 למלחין ז'ורז' ביזה, שהיה תלמידו של אביה, וב-1872 ילדה את בנם ז'אק (צר'). אחרי מותו ללא עת של ז'ורז' ביזה ב-1875 עברה ז'נבייב עם בנה להתגורר בבית דודהּ ליאון הלוי. שם השיקה סלון ספרותי עם דודנהּ, המחזאי לודוביק הלוי (צר'), שבו אירחו אישים מחוגי הספרות והאמנות.

ב-1881 פגשה בעורך הדין האמיד אמיל סטרוס. נישואיהם נערכו ב-1886 בבית הכנסת הגדול של פריז, והם איפשרו לה להקים סלון משל עצמה. סטרוס היה בן-בית אצל משפחת רוטשילד, מה שתרם לעליית קרנו של הסלון שלה, שבו לקחו חלק אנשי חברה, פוליטיקאים, אמנים, עיתונאים ואנשי רוח נודעים. כמה וכמה מתומכיו של אלפרד דרייפוס היו מבאי הסלון. בבולטים בהם נמנה מרסל פרוסט, שהיה אחד מאנשי הרוח הראשונים שחתמו על העצומה בעיתון *Le Temps* בעקבות ביקורתו החריפה של אמיל זולא על התנהלות השלטון והצבא הצרפתים בפרשה. על רקע זה נטשו את הסלון שלה כמה מאורחיה מקרב צמרת החברה הצרפתית, וחשיבותו הלכה ופחתה.

בשנים הבאות הופיעו אצלה תסמינים של דיכאון נפשי, היא ניתקה את קשריה החברתיים והסתגרה בביתה. בנה היחיד ז'אק (צר') שלח יד בנפשו ב-1922, והיא נפטרה בפריז ב-1926 בפריס, בגיל 77.

מרסל פרוסט עיצב בהשראתה של ז'נבייב הלוי-ביזה-סטרוס קווים בדמויותיהן של אודט דה קרֶסי ושל הדוכסית דה גרמאנט ביצירתו בעקבות הזמן האבוד. מקורבהּ גי דה מופאסאן עיצב על פיה את דמותה של אן דה גילרוּאַ ברומן "עזה כמוות" מ-1889 וכן את דמותה של מישל דה-ברון ברומן "לבנו".

לקריאה נוספת
------------

* Caroline Weber, *Proust's Duchess, How Three Celebrated Women Captured the Imagination of Fin-de-Siècle Paris*, New York: Alfred A. Knopf, 2018

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'נבייב הלוי** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**

* Shira Brisman, "Geneviève Straus ", *Jewish Women's Archive*, n.d.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ידועה גם כמאדאם ביזה (Mme Bizet) וכמאדאם סטרוס (Mme Straus)
2. ↑  מי שכתב עם אנרי מייאק (Meilhac) את הליברית לאופרה "כרמן"
3. ↑  למעשה היה זה הסלון של ז'נבייב, אך כאישה לא-נשואה לא הורשתה לארֵח גברים בדירתה
4. ↑  Émile Straus;‏ 1844–1929
5. ↑  תורגם לעברית בידי מ' בן-אליעזר ב-1922
6. ↑  *Notre cœur*; תורגם לעברית ב-1924
**קימסוג'ה** (בקוריאנית: **김수자**; נולדה ב-1957, טגו, קוריאה הדרומית) היא אמנית שייצגה את קוריאה הדרומית בבינאלה בוונציה ב-2013 ובביאנלה של סאו-פאולו ב-1998 והציגה את עבודותיה במומה ניו יורק ומוזיאונים מובילים נוספים. בין עבודותיה: ציור, פיסול, וידאו-ארט, ארכיטקטורה ומייצג.

שמה המקורי הוא קים סו-ג'ה (בהתאם לסדר המקובל בקוריאה, קים, שם המשפחה, מופיע קודם לשם הפרטי). ב-2003 שינתה את שמה למילה אחת מתוך רצון לטשטש מיניות, מצב משפחתי וזהות תרבותית. באותה שנה הקדישה לכך עבודה - "שם במילה אחת הוא שם אנרכיסטי".
למדה ציור מערבי באוניברסיטת הונגיק בסיאול והקדישה את העשור הראשון אחר לימודיה ליצירת עבודות תלת־ממדיות בהשראת לוצ'יו פונטנה (אסמבלאז' שנמנע מהדו-ממדיות המקובלת של הציור). בשנות ה-90 החלה ליצור פסלים המבוססים על מוטיבים תרבותיים קוריאנים דוגמת חבילות בגדים שייצגו מחד את ההגירה והגלות שהן חלק מההיסטוריה הקוריאנית המודרנית וכן מבטאים פעילות נשית.

"אישה מחט", עבודתה המוכרת ביותר של קימסוג'ה היא שתי סדרות של צילומי וידאו-ארט בו נראית האמנית בגבה למצלמה בערים שונות בעולם (לרבות ירושלים בסדרת הצילומים השנייה מ-2005). כל הצילומים נעשים בזווית והעמדה זהות, תוך שימוש בספקטרום האור המסורתי הקוריאני, האובנגסק (오방색) שבו כחול מייצג את המזרח, אדום - דרום, צהוב - מרכז, לבן - מערב ושחור - צפון. קימסוג'ה עושה שימוש נרחב באובנגסק ומשמעויות השונות שלו בהתאם לתרבות הקוריאנית.
סדרות נוספות דוגמת "אישה כביסה" ו"אישה מראה" היו פיתוח על הרעיון המקורי של "אישה מחט", כאשר הרקע העירוני מוחלף ברקע אחר. העיקרון הבסיסי הוא עקרון היעדר הניידות של האישה ושאיפת האמנית לבטא קביעות מול תלישות, אופקיות מול אנכיות ואת תנועות התפירה: קדימה ואחורה.
חלק נרחב מעבודותיה של קימסוג'ה הן מבוססות מקום וכוללות שימוש נרחב באובנגסק ריצוף במראות, מבני זכוכית ונברשות לוטוס. דוגמאות לעבודות ידועות הן המיצג בפלציו דה קריסטל במדריד ב-2006, והביתן הדרום-קוריאני בביאנלה בוונציה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קימסוג'ה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קימסוג'ה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007355513905171
* BIBSYS: 15009071
* BnF: cb160831119 (data)
* GND: 120609517
* ISNI: 0000 0000 7990 4280
* LCCN: nr00020660
* MusicBrainz: a724c16a-8c7a-45ee-b39f-4fa5eb7e13d3
* NDL: 01153427
* NLG: 276924
* NLK: KAC201808567
* NTA: 33414213X
* RKD: 298025
* SUDOC: 076672964
* ULAN: 500125591
* VIAF: 35291119
* WorldCat: lccn-nr00020660

 |
**מייקל פולאני** (בהונגרית: **Polányi Mihály**;‏ 11 במרץ 1891, בודפשט – 2 בפברואר 1976, נורת'האמפטון, אנגליה) היה רופא ומדען רב-תחומי הונגרי יהודי, שהתנצר. הוא פעל מספר שנים בגרמניה ואחר כך באנגליה ומחקריו והגותו היו בתחומי הכימיה הפיזיקלית, הכלכלה והפילוסופיה. הוא כיהן כפרופסור באוניברסיטת מנצ'סטר.

קורות חיים
----------

פולאני נולד למשפחה יהודית בבודפשט (משפחת פולאני). אביו היה מהנדס ויזם מסילות ברזל. אמו ניהלה סלון ספרותי שהיה ידוע בחוגים האינטלקטואליים של בודפשט. אחיו קרל פולאני היה כלכלן פוליטי ידוע.

פולאני סיים לימודי רפואה באוניברסיטת בודפשט ב-1913. לאחר מכן החל בלימודי כימיה באוניברסיטה הטכנית של קרלסרוהה. לימודים אלו הופסקו עם גיוסו כרופא צבאי בצבא האוסטרו-הונגרי במהלך מלחמת העולם הראשונה. עם שחרורו המשיך את לימודיו באוניברסיטת בודפשט; תיזת הדוקטורט, שאותה סיים ב-1917, הייתה בכימיה פיזיקלית.

לאחר תקופת הוראה בבודפשט חזר לקרלסרוהה. ב-1920 עבר לברלין, שם קיבל את ניהול המחלקה לכימיה של סיבים במכון המחקר על שם הקיסר וילהלם (Kaiser Wilhelm Institut). ב-1923 עבר למכון למחקר הכימיה הפיזיקלית ואלקטרוכימיה על שם הקיסר וילהלם.

בשנת 1933, בעקבות עליית הנאצים לשלטון, היגר פולאני לאנגליה. הוא הוזמן על ידי אוניברסיטת מנצ'סטר לכהן כראש המחלקה לכימיה פיזיקלית, תפקיד בו כיהן עד 1948. במהלך השנים שינה פולני את תחומי התעניינותו מכימיה לכלכלה ולפילוסופיה, ולכן בשנת 1948 הקימה אוניברסיטת מנצ'סטר, במיוחד למענו, קתדרה למדעי החברה, בה כיהן עד 1958. בשנת 1958 הוא פרסם ספר פילוסופי תוך שיתוף פעולה עם מרג'ורי גרנה

ב-1921 נישא למגדה קמני, כימאית הונגרייה. הנישואין היו בטקס נוצרי-קתולי, לאחר שפולאני הוטבל לדת הקתולית. לזוג נולדו שני בנים: ג'ורג' (יליד 1922), כלכלן, וג'ון (יליד 1929), חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1986.

פולאני הוא דודה של אמנית הקרמיקה אווה צייזל.

פרסים וכיבודים
--------------

* 1944 - חבר בחברה המלכותית של לונדון
* 1958 - חבר כבוד של קולג' מרטון באוקספורד (Honorary Fellow of Merton College-Oxford)
* 1962 - חבר כבוד של האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מייקל פולאני** בוויקישיתוף

* מייקל פולאני, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* ביוגרפיה מאת Mary Joe Nye (באנגלית)
* מיכאל פולני (1891-1976), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Michael Polanyi and Jewish Identity", ספטמבר 2005
2. ↑  "John Polanyi Biography"
3. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007302205805171
* BNE: XX956433
* BnF: cb12021728d (data)
* CiNii: DA00211571
* GND: 118741349
* ICCU: CFIV112223
* ISNI: 0000 0001 2282 0235
* LCCN: n50020446
* MGP: 79750
* NDL: 00453026
* NKC: jx20070711016
* NLA: 35247151
* NLK: KAC201507015
* NLP: a0000001207019
* NTA: 068223552
* SELIBR: 249776
* SNAC: w6bz6dd6
* SUDOC: 028367391
* Trove: 880932
* VIAF: 76329237
* WorldCat: lccn-n50020446

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:אישיות ביטחונית   
פרמטרים [ qid ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**איתי זעפרני** (נולד ב-26 באוקטובר 1987) הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה המכהן כסגן מפקד עוצבת הגליל.

ביוגרפיה
--------

איתי זעפרני נולד בלוד וגדל בלוד ובאשדוד.

במרץ 2006 התגייס לפיקוד העורף כנהג משאית בבה"ד 16 ולאחר כשנה החל מסלול לוחם בחיל השריון ושובץ לשירות בחטיבה 188. עבר קורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון ושובץ כמפקד מחלקה בגדוד 53, שם הוביל את מחלקתו במבצע עופרת יצוקה בפאתי רפיח. 

לאחר מכן, שימש מ"מ בקורס מפקדי טנקים וכסגן מפקד פלוגה באימון המתקדם. בשנים 2010–2012 היה חניך במכללה לפיקוד טקטי, ובסיומו שובץ להיות מפקד פלוגה בגדוד 195 של חטיבה 460. 

בשנים 2013–2014 שירת כמפקד פלוגה ג' בגדוד 53 והוביל את הפלוגה בימי לחימה רבים בגבול עזה ולבנון ובמבצע צוק איתן, אז היה הגדוד חלק מצוות הקרב החטיבתי של חטיבת גולני בעת לחימתה בשג'אעייה ובדיר אל-בלח. ב-2015 הועלה לדרגת רב-סרן ומונה לקצין המבצעים של גדוד 53. בשנת 2015–2016 שירת כסגן מפקד הגדוד. עם סיום תפקידו יצא ללימודי תואר שני במשפטים (ללא משפטנים) באוניברסיטת בר-אילן אך לאחר זמן קצר נקרא לשמש כראש לשכתו של מפקד פיקוד הצפון, יואל סטריק.

ב-2018 יצא ללימודים במכללה הבין-זרועית לפיקוד ומטה ולאחר מכן הועלה לדרגת סגן-אלוף וקיבל את הפיקוד על גדוד 74 (סער). במהלך תפקידו כמג"ד הסב את הגדוד למרכבה סימן 4 והוביל אותו בתעסוקה מבצעית באוגדת עזה, בסיומה הגדוד קיבל את אות ההערכה המבצעי על ידי הרמטכ"ל.

ב-2021 מונה לתפקיד קצין האג"ם של עוצבת געש וב-2023 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה לתפקיד סגן מפקד עוצבת הגליל, בו הוא משרת במהלך מלחמת חרבות ברזל.

חיים אישיים והשכלה
------------------

זעפרני נשוי לבת-אל, טראפיסטית באומנות, ואב לשניים. מתגורר באשדוד.

בעל תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני מאוניברסיטת חיפה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמואל סרדינס, אות הערכה מהרמטכ"ל הוענק לגדוד 74 בפיקודו של סא"ל איתי זעפרני מאשדוד, באתר אשדוד נט, ‏16 בינואר 2021
2. ↑  רשימת המפקדים החדשים בצה"ל, באתר את"צ, ‏23 בינואר 2023
3. ↑  שמואל סרדינס, כבוד: סא"ל איתי זעפרני מאשדוד ימונה לסגן מפקד אוגדת הגליל ויועלה בדרגה, באתר אשדוד נט, ‏24 בינואר 2023
**Hakuchō** (ידוע גם כ- **Cosmic Radiation Satellite (CORSA-b**)) היה טלסקופ שפעל בתחום קרני רנטגן והיה טלסקופ חלל יפני ראשון בתחום זה. הוא היה זהה לוויין CORSA ששיגורו נכשל בשנת 1976 עקב בעיה במשגר. הלווין קיבל את שמו (שפירושו ביפנית "[[|ברבור (סוג)|ברבור]]") לאחר שיגורו).

הלוויין פעל כ-4 שנים. מספר שנים הוא פעל במקביל לטלסקופ החלל איינשטיין האמריקאי ו-Tenma היפני.

משימה
-----

הטלסקופ שוגר ב-21 בפברואר 1979 ממרכז החלל אוצ'ינורה בעזר משגר M-3C. הוא פותח על ידי מכון החלל ומדעי אווירונאוטיקה שהיה חלק של אוניברסיטת טוקיו. הלוויין פעל בגובה של כ-550 ק"מ.

על המכשיר הותקנו 3 מכשירים שכללו 11 רגשים:

* VSX (Very Soft eXperiment) כלל 4 רגשים בתחום kEv ‏ 1- ‏ eV ‏ 0.1 בשטח 77 סמ"ר כל אחד.
* SFX (SoFt x-ray eXperiment) כלל 6 רגשים בתחום kEv ‏ 30- ‏ eV ‏ 1.5 בשטח 69 סמ"ר כל אחד.
* HDX (HarD X-ray experiment) כלל רגש בתחום kEv ‏ 100- ‏ eV ‏ 10 בשטח 49 סמ"ר.

בזמן פעילותו התגלו מקורות קרני רנטגן חדשים, בוצע תצפית ארוך טווח של כוכבים ניטרוניים והתגלו מקורות של התפרצויות קרני רנטגן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Hakucho** בוויקישיתוף
* תיאור פעילות
* נתונים מאתר נאס"א

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 3168148814298445330004
* WorldCat: viaf-3168148814298445330004

 |
**נמל התעופה הבין-לאומי שאנגחאי פודונג** (במנדרינית: **上海浦东国际机场**) הוא נמל התעופה הראשי של העיר שאנגחאי שבסין. השדה החל לפעול בשנת 1999 והפך לצומת תעופה מרכזי ביבשת אסיה. בשנת 2014 עברו בו 51,651,800 נוסעים ו-3,178,200 טון מטען, ובכך היה לשדה התעופה השלישי העמוס ביותר בסין וה-19 העמוס ביותר בעולם.

תולדות נמל התעופה
-----------------

נמל התעופה הונגקייאו (Hongqiao) במערבה של שאנגחאי היה נמל התעופה הראשי אשר שירת בעבר את העיר וסביבותיה. במהלך שנות התשעים הוברר הצורך בהרחבת קיבולת הנמל, ועם זאת התברר כי הבנייה העירונית הצפופה סביבו איננה מאפשרת זאת. לפיכך הוחלט להקים נמל תעופה בינלאומי חדש למטרופולין. אתר לנמל על פני שטח של 40 קילומטרים רבועים נבחר כ-30 קילומטרים ממזרח למרכזה של שאנגחאי. השלב הראשון בבניית נמל התעופה ובו טרמינל אחד, מסלול טיסה אחד באורך של 4,000 מטרים ו-76 עמדות חנייה למטוסים החל באוקטובר 1997. הנמל נפתח לטיסות שנתיים לאחר מכן. 

בשנת 2005 נפתח בנמל מסלול טיסה שני. באותה שנה החל השלב השני בפיתוח הנמל ובו טרמינל נוסעים שני, טרמינל מטענים ומסלול טיסה שלישי. הבנייה הסתיימה במרץ 2008, לפני תחילת משחקי אולימפיאדת בייג'ינג.

בשנת 2011 אושרה לביצוע תוכנית השלב השלישי בנמל, הכוללת בניית שני מסלולי טיסה נוספים ומגדל פיקוח חדש.

לאחר פתיחת הנמל הועברו אליו הטיסות הבינלאומיות מנמל הונגקייאו, אשר הפך לנמל לטיסות פנים בלבד. בשנת 2007 החל נמל הונגקייאו לטפל שוב בטיסות בינלאומיות בהיקף מוגבל ליפן, קוריאה הדרומית, טאיוואן והונג קונג.

מתקנים ושירותים בנמל
--------------------

בנמל התעופה פועלים כיום (2015) ארבעה מסלולי טיסה בשני זוגות מקבילים, באורך של 3,400 עד 4,000 מטרים. הם ערוכים משני צידי שטח הנמל כששני הטרמינלים שבו מצויים בתווך ביניהם. בנמל 218 עמדות חניה למטוסים ו-70 גשרי עלייה למטוסים. 

טרמינל 1 משתרע על פני 280 אלף מטרים מרובעים ובו 28 גשרי עלייה למטוס, ש-13 מהם הם דו-מפלסיים. בטרמינל 2, שנפתח ב-2008, מצויים 42 גשרי אוויר. בחלקו הדרומי של שטח הנמל קיימת עתודת שטח להרחבתו ולבניית הטרמינל השלישי.

הנמל משמש כבסיס פעולה מרכזי לחברות צ'יינה איסטרן איירליינס, שנגחאי איירליינס ואייר צ'יינה ופועלות בו חברות תעופה סיניות נוספות ועשרות חברות תעופה זרות. קיימים קווי תעופה בינו לבין כמאתיים יעדים - בסין, בכל רחבי אסיה, באוסטרליה, באירופה ובצפון אמריקה ויעדים אחדים באפריקה.

הנמל מחובר לשאנגחאי ולסביבתו במספר דרכי תחבורה: שני כבישים ראשיים; קו רכבת ריחוף מגנטי לפאתיה המזרחיים של שאנגחאי שמהירותו 430 קילומטרים לשעה (החל לפעול ב-2004); קו מס' 2 של הרכבת התחתית של שאנגחאי.

ב-28 בנובמבר 2009 התרסק בקרבת הנמל מטוס מטען של חברת Avient מיד לאחר המראתו ממנו. שלושה משבעת האנשים שעל סיפונו נספו בתאונה.

טיסות לישראל
------------

האינאן איירליינס הפעילה מ-12 בספטמבר 2017 3 טיסות שבועיות מהנמל לנמל התעופה בן-גוריון במטוסי בואינג 787 הקו נסגר בסוף אוקטובר 2019.

קישורים חיצוניים
----------------

* | מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **נמל התעופה הבין-לאומי שאנגחאי פודונג** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **נמל התעופה הבין-לאומי שאנגחאי פודונג** |
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי שאנגחאי פודונג

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565029405171
* LCCN: n89110781
* VIAF: 133885904
* WorldCat: lccn-n89110781

 |
**מלוכיה** היא מאכל המורכב מנזיד עלים צעירים של מלוכיה נאכלת וסוגים משתנים של בשר. בדרך כלל מוגשת מלוח'יה מלווה באורז לבן. מקורה במצרים שם היא נחשבת ל"מאכל לאומי" והיא מוכרת גם בישראל במטבחם של יהודים יוצאי מצרים.

את המאכל מתקינים מעלים צעירים של מלוכיה נאכלת שהופרדו מגבעוליהם ונרחצו. את העלים קוצצים בעזרת סכין קמורה בעלת שתי ידיות עץ המכונה "מח'ראטה" ומוסיפים לסיר שבושל בו בשר כגון עוף, בקר, כבש, ארנבת או סוגי בשר אחרים. המרק כולל גם תערובת תבלינים שטוגנה בנפרד המכונה "תקלייה" (מבוטא: תַאְלִיַיה. כוללת בדרך כלל שום כתוש וזרעי כוסברה טחונים).

העיסוק הרב סביב הכנת המלוח'יה ומראהו הרירי והירוק של המאכל המוכן יצרו סביבה פולקלור משל עצמה הניכר בסיפורים ובמעשיות על הכנתה ועל תגובתם הראשונה של אלו שהמאכל זר להם.

היסטוריה
--------

עלי מלוכיה נאכלת לאחר שהופרדו מהגבעולים וסכין מחראטהמלוח'יה (מערבית: ملوخي) הוא שיבוש של המונח הערבי "מלוּכּי" (ملوكي של המלכים) המתאר את יחוסו המוזר של המאכל הנחשב לתאווה הראויה למלכים ובאותה עת גם מזון העניים, שכן הצמח ממנו מורכב המאכל צומח בר ואין קושי ללקטו בעונה.

אזכורים ראשונים למאכלים עשויים מלוכיה נאכלת נמצאים כבר בספר איוב תחת השם תָּפֵל עם ציון חוסר התוחלת באכילתה ללא תבלינים, שכן אז חסרה היא טעם: "הֲיֵאָכֵל תָּפֵל, מִבְּלִי-מֶלַח" (איוב ו, ו), ואולי היא גם החָצִיר ממצרים שהתגעגעו אליו בני ישראל מעת שיצאו ממצרים "וַיָּשֻׁבוּ וַיִּבְכּוּ, גַּם בְּנֵי יִשְׂרָאֵל, וַיֹּאמְרוּ... זָכַרְנוּ, אֶת-הַדָּגָה, אֲשֶׁר-נֹאכַל בְּמִצְרַיִם, חִנָּם; אֵת הַקִּשֻּׁאִים, וְאֵת הָאֲבַטִּחִים, וְאֶת-הֶחָצִיר וְאֶת-הַבְּצָלִים, וְאֶת-הַשּׁוּמִים." (במדבר י"א, ד-ה).

ההיסטוריון המצרי אל-מקריזי (المقريزى, 1364 - 1442) תיאר כיצד בשנת 1004 (395 ללוח המוסלמי) אסר הח'ליף אל-חאכם באמר אללה אכילת מלוח'יה מכיוון שזו הייתה אהובה על אויבה הגדול של השיעה, מועאויה בן אבי סופיאן, מייסדה של שושלת בית אומיה. אלו שנתפסו אוכלים מלוח'יה הולקו והוצעדו לראווה ברחובות. אכילת מלוח'יה הותרה מחדש רק לאחר 23 שנים, בשנת 418 ללוח המוסלמי. מכיוון שדרוזים מקדשים את אל-חאכם באמר אללה, אכילה מלוח'יה בקרבם אסורה עד עצם היום הזה[דרוש מקור].

המלוח'יה מוזכרת בסיפורי אלף לילה ולילה כדימוי לעגני למראה של אחת הדמויות, המושוות למלוח'יה ירודה באיכותה: "צהובה ומשורגת ורידים, כמלוח'יה הנמכרת בבאב אל-לוק (שכונה של מעמד הביניים בקהיר)" (סיפור 43: האיש מתימן ושש שפחותיו).

ראו גם
------

* המטבח המצרי
* מלוכיה
* נסים זוהר

לקריאה נוספת
------------

* נסים קריספיל, **ילקוט הצמחים**, יערה, עמ' 660–667, 1988

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מלוח'יה** בוויקישיתוף
* מלוכיה נאכלת, באתר "צמחיית ישראל וסביבתה"
* שבר כלי, **חשדהו וכבדהו**, סיפור קצר על מלוח'יה באתר "במה חדשה".
* Khalid, Molokheya: an Egyptian National Dish, The Baheyeldin Dynasty
* A superfood fit for a pharaoh - מאתר ה-BBC
**אום אל-נסר** (בערבית: **أم النصر**. תעתיק עברי: אֻם אל-נצר. תרגום: אֵם הניצחון), הידוע גם בשם **אל-קַרְיה אל-בַּדַוִויֶה** (בערבית: **القرية البدوية**. תרגום: הכפר הבדואי), הוא יישוב הממוקם בצפון נפת עזה ברשות הפלסטינית.

שם הכפר
-------

מקור שמו הרשמי של הכפר אינו ידוע. כאמור, הכפר נקרא גם "הכפר הבדואי" (אל-קַרְיה אל-בַּדַוִויֶה), משום שכמעט כל התושבים הם בדואים משבטים שונים. על כך יעידו שמות החמולות הגדולות בכפר, שהם שמות שבטים בדואים: א-רומיילאת (الرميلات), א-תיַאהַה (التياهة), א-שווארכּה (الشواركة), אל-חנאג'רה (الحناجرة), א-תראבּין (الترابين).

היסטוריה
--------

הכפר הוקם על 800 דונם של אדמות בית לאהיא, שהופקעו על ידי ראש הרשות הפלסטינית, יאסר ערפאת, עבור הבדואים פליטי 1948 שחיו באזור. הכפר הוקם בשנת 1997 והיה קשור מִנהלית לעיריית בית לאהיא, עד שהרשות הפלסטינית החליטה להפריד בין שני היישובים ולהקים מועצה מקומית לכפר אום אל-נסר.

על אף ה"תכנון", עד שנת 2015 רוב הבתים היו צריפי פח וענפי דקלים, הכבישים לא היו סלולים, לא היו תשתיות, והשירותים שניתנו לתושבים היו "צנועים". הכפר היה הצפוני ביותר ברצועת עזה, מנותק מיישובים אחרים ברצועה, ליד הגדר, באזור התוחמת הצפונית שבו היו ההתנחלויות דוגית, ניסנית ואלי סיני, שפונו ב-2005 כחלק מתוכנית ההתנתקות.

אוכלוסייה
---------

על פי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה (PCBS):

בשנת 2017 מנתה אוכלוסיית הכפר 4,681 נפשות.

ב-2020 מנתה האוכלוסייה 5,180 נפש.

ב-2022 גרו בכפר 5,527 איש.

תברואה
------

מצד דרום היישוב גובל בברכות ביוב של המתקן לטיהור שפכים בבית לאהיא, והדבר חשף את התושבים לבעיות בריאותיות. בחורף המאגרים עלו על גדותיהם וזיהמו את שטחי החקלאות, ובקיץ יצרו מכת יתושים. במרץ 2007 קרסו אגמי המתקן והציפו את הכפר, הרגו חמישה ופצעו רבים אחרים.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  سبب التسمية | قرية أُم النَصّر/ القرية البَدَويَّة- محافظة الشمال | قضاء غزة | موسوعة القرى الفلسطينية, palqura.com (בערבית)
2. 1 2    
שגיאות פרמטריות בתבנית:צ-מאמר   
פרמטרי חובה [ מחבר ] חסרים , "أم النصر"على موعد مع الكارثة .. قرية على "ضفاف" الصرف الصحي - "אום אל-נסר" על סף אסון. כפר על "גדות" הביוב. **وطن - wattan - וָוטָן**, 14.02.2017
3. 1 2  قرية أم النصر … تجمع عزل وتدمير – כפר אום אלנסר...מפגש של בידוד והרס, באתר POICA, ‏15/11/2005 (באנגלית אמריקאית)
4. ↑  Palestinian Central Bureau of Statistics (PCBS), **Preliminary Results of the Population, Housing and Establishments Census, 2017**, פברואר 2018, עמ' 64–82
5. ↑  World Bank Group, North Gaza communities will finally benefit from sewage treatment services, World Bank Group, ‏12 במרץ 2018
**טבאוסום פטימה האשמי** (באנגלית: **Tabassum Fatima Hashmi**; נולדה ב-4 בנובמבר 1971), מוכרת יותר בשם הבמה שלה, **טאבו**. היא שחקנית קולנוע הודית. טאבו, מהמעורכות ביותר בתעשיית הקולנוע בבוליווד התפרסמה אל מחוץ לגבולות הודו בשנת 2012 בזכות תפקיד בשובר הקופות המצליח של אנג לי "חיי פיי".

ביוגרפיה
--------

טאבו נולדה בעיר היידראבאד שבדרום הודו לזוג הורים ממוצא מוסלמי, ג'מאל, שחקן וריזוואנה האשמי שהייתה מורה במקצועה.
טאבו היא אחותה הצעירה של השחקנית פראה נאץ והאחיינית של כוכבת הקולנוע שאבנה אזמי.
למדה במכללה הקתולית "סט. קסאווייר" שבמומבאי במשך כשנתיים.

טאבו השתלבה לראשונה בתעשייה הבוליוודית בראשית שנות ה-90 עם הופעות שזיכו אותה בפרסים בסרטים "גפרורים", "ירושה", "Ninne Pelladatha", "מעבר הניצחון" ו"ניצחון".
שיחקה כמו כן גם בסרטים הודים במהלך שנות ה-90 שזכו להצלחה מסחרית וביקורתית גדולה כמו הקומדיות "אנחנו עומדים מאוחדים", "הדודה הרמאית" "ביוויי מס 1", הדרמה הפוליטית "הצמד", סרט המלחמה "גבול" ו"ארץ האהבה".

בשנת 2000 זכתה טאבו במרבית פרסי הקולנוע ההודי על תפקידה בדרמה "אשטיטבה" והופיעה בקומדיית הקאלט ההודית "עסקי הקופים" ובדרמה המוזיקלית "מצאתי את זה".
ב-2001 זכתה במספר פרסים מקומיים על משחקה בדרמה "שאנדי בר".
ב-2003 שיחקה לצידו של אירפאן קאן בסרט "מאקבול", עיבוד הודי מוצלח שנעשה למחזה "מקבת'".
ב-2006 הופיעה טאבו במלודרמה "נהרסים באהבה" בתפקיד קצינת המודיעין מאליני טייגאיי והשתתפה לראשונה בסרט אמריקאי, הדרמה של מירה נאיר "עניין של שם" בתפקיד אשר דרש מטאבו לראשונה להתבטא באנגלית.
ב-2007 הופיעה בתפקיד מקומי מוערך בדרמה "פחות סוכר".

בשנת 2012 זכתה טאבו לפרסום כלל עולמי בזכות הופעתה בסרט ההרפתקאות המוערך של אנג לי "חיי פיי" בתפקיד גיטה אמו של הנער פיי פאטל (סוראג' שארמה).

פילמוגרפיה
----------

טאבו ואירפאן קאן בפרמיירה לסרט "עניין של שם", 2006
* באזאר (1982)
* הומ נאוג'ואן (1985)
* גפרורים (1996)
* ניצחון (1996)
* ירושה (1997)
* הדודה הרמאית (1997)
* הצמד (1997)
* הגבול (1997)
* הו טו טו (1999)
* אנחנו עומדים מאוחדים (1999)
* ביווי מס 1 (1999)
* מצאתי את זה (2000)
* עסקי הקופים (2000)
* אשטיטבה (2000)
* נהרסים באהבה (2006)
* עניין של שם (2006)
* אז זה מנופץ (2010)
* חיי פיי (2012)
* דוד (2013)
* גאי הו (2014)
* היידר (2014)
* דרישיאם (2015)
* אשמים (2015) - רימה קומאר
* פיטור (2016)
* שוב גולמאל (2017)
* נעדרת (2018)
* סנג'ו (2018) - מבוסס על חייו של סנג'אי דאט
* תן אהבה (2019)
* האב בהולה (2023)
* דיילות אוויר (אנ') (2024)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טאבו** בוויקישיתוף
* טאבו, ברשת החברתית אינסטגרם
* טאבו, סרטונים בערוץ היוטיוב
* טאבו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* טאבו, באתר AllMovie (באנגלית)
* טאבו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* טאבו, באתר אייטונס (באנגלית)
* טאבו, באתר ספוטיפיי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007460303505171
* BIBSYS: 11015260
* BNE: XX5198494
* BnF: cb142313760 (data)
* CANTIC: a11876864
* GND: 142227129
* ISNI: 0000 0003 6849 6930
* LCCN: nr2001012932
* NKC: xx0184076
* NLA: 40578413
* NLP: a0000001864610
* SUDOC: 171438809
* Trove: 1448002
* VIAF: 44511793
* WorldCat (עם VIAF): 44511793

 |
צרצר השדה
**צִרְצָרִ סיאמי** (שם מדעי: Gryllidae; שם תלמודי: **צַרְצוּר**) היא משפחת חרקים נפוצה מסדרת החגבאים.

צרצר סיאמי מצוי בדרום אמריקה הבדויה שנמצא בדרום אסיה של אמריקה המזרחית שנמצאת בקצה של גשר סין הישנה שנמצאת במשולש ברמודה מתחת למים של אנטלנטיקה המקורית ליד זאוס המצוי בחזקה הרביעית של האוקיינוס האדום במאה העשרים של תקופת הסינוסים של ליטל ב1298 וחצה בעזרת סירת משוטים לעבר פריז ועלה ומגדל האייפל וקיבל שיתוק ואז הגיע לאוקייינוס ההודים והשתזף ושם מדבקה על המצח ואז ברח.

מקורות- שירה כהן והילה לוי

אטימולוגיה
----------

שמו העברי של הצרצר ניתן לו, ככל הנראה, כחיקוי לצליל הצרצור שמשמיע הזכר על ידי חיכוך כנפיו הקדמיות זו בזו. גם בשפות ארמית גלילית, סורית, ערבית ואכדית ניתנו לחרק שמות הקרובים בצלילם למילה "צרצר". מקובל לייחס את שמו של שרץ העוף המקראי, צְלָצַל, לשם שנגזר מהמילה "צרצר". ההגייה התקנית של המילה היא **צְרָצַר**, ובריבוי **צִרְצָרִים** (במשקל סְמָדַר-סִמְדרים).

מאפיינים
--------

גופו של הצרצר גלילי ושטוח. צבעו שחור או חום, ורגליו האחוריות מותאמות לקפיצה לגובה (ולא לתעופה). 
אורכו נע בין 3 מ"מ ל־50 מ"מ. בקצה בטנו זיזים שעירים וכנפיו הקדמיות קצרות. הנקבות מצוידות בקנה-הטלה ארוך ודמוי מחט המשמש להחדרת הביצים לקרקע או לנקרות עצים.

הצרצר ניזון מן החי ומן הרקב, וחי בגומות או בסבך צמחייה, ולכן משתייך למשפחת שוכני האדמה.

מבחינים בין שני סוגי צִרצורים:

* **צרצור הקריאה** - נשמע למרחקים ונועד למשיכת הנקבה ולהרחקת זכרים אחרים.
* **צרצור חיזור** - צרצור חלש המושמע כאשר נקבת הצרצר קרובה.

את הצרצור הייחודי יכול להשמיע רק הצרצר הזכר. הוא עושה זאת על ידי חיכוך כנפיו הקדמיות זו בזו. תדירות הצרצור תלויה במין הצרצר ובטמפרטורת הסביבה. לרוב תדירות הצרצור גדלה עם עליית הטמפרטורה, כך שבטמפרטורה של 13 מעלות צלזיוס, לדוגמה, מושמעים בממוצע 60 צרצורים לדקה. ניתן לחשב את תדירות הצרצור על ידי חוק דולבר.

צרצרים שומעים בעזרת איבר הנמצא מתחת למפרק האמצעי (מרפק) של רגליהם הקדמיות.

בעולם ידועים כ-900 מיני צרצרים. בישראל נפוצים כ-30 סוגי צרצרים, ובהם צרצר דו-כתמי ("צרצר השדה") וצרצר הבית.

ראו גם
------

* קרב צרצרים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **צרצרים** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Gryllidae** |

* צרצריים, באתר ITIS (באנגלית)
* צרצריים, באתר NCBI (באנגלית)
* צרצריים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* צרצריים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* צרצריים, באתר GBIF (באנגלית)
* צרצריים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007533422505171
* LCCN: sh85033988
* NDL: 00566638
* NKC: ph516997

 |
**דורה מולנר** (בהונגרית: **Dóra Molnár**; נולדה ב-29 ביוני 2006) היא שחיינית הונגרייה, זוכת מדליית ארד באליפות אירופה (רומא 2022) במשחה ל-200 מטר גב ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי.

ביוגרפיה
--------

### 2021

#### מדליית ארד באליפות אירופה לנוער

באליפות אירופה לנוער שנערכה ביולי ברומא שבאיטליה זכתה במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:43.86 דקות.

### 2022

באליפות העולם שנערכה ביוני בבודפשט שבהונגריה סיימה במקום שביעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:10.08 דקות. בנוסף, סיימה במקום חמישי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:57.90 דקות, ובמקום שמיני במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:38.20 דקות.

#### אלופת אירופה לנוער

באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה ביולי באוטופן שברומניה זכתה בארבע מדליות זהב ובשתי מדליות כסף: מדליות זהב במשחה ל-100 מטר גב, במשחה ל-200 מטר גב, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי, ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב, ומדליות כסף במשחה ל-100 מטר חופשי ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב.

#### מדליות ארד באליפות אירופה

באליפות אירופה שנערכה באוגוסט ברומא שבאיטליה זכתה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:09.73 דקות. בנוסף, זכתה במדליית ארד במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי לאחר ששחתה בשלב המוקדמות של המשחה. במשחה ל-100 מטר גב סיימה במקום 12 בתוצאה של 1:01.13 דקות, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי סיימה במקום חמישי בתוצאה של 3:39.42 דקות, ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב סיימה במקום שביעי בתוצאה של 3:26.54 דקות.

#### אלופת העולם לנוער

באליפות העולם לנוער שנערכה באוגוסט-ספטמבר בלימה שבפרו זכתה בארבע מדליות זהב ובמדליית כסף אחת: מדליות זהב במשחה ל-100 מטר גב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי, ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב, ומדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב. בנוסף, סיימה במקום רביעי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב.

### 2023

#### אלופת אירופה לנוער

באליפות אירופה לנוער שנערכה ביולי בבלגרד שבסרביה זכתה בשלוש מדליות זהב, במדליית כסף אחת ובמדליית ארד אחת: מדליות זהב במשחה ל-200 מטר גב, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי, ובמשחה שליחים 4x100 חופשי משולב, במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, ובמדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי.

באליפות העולם שנערכה ביולי בפוקואוקה שביפן סיימה במקום 34 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.62 דקות. בנוסף, סיימה במקום שביעי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:54.65 דקות, ובמקום 13 במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:40.02 דקות.

באליפות אירופה בבריכת 25 מטר שנערכה בדצמבר באוטופן שברומניה סיימה במקום תשיעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:05.85 דקות, במקום עשירי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 59.03 שניות, ובמקום 26 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:59.13 דקות.

### 2024

באליפות העולם שנערכה בפברואר בדוחה שבקטר סיימה במקום שמיני במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:56.58 דקות.

שיאים אישיים
------------

### בריכה אולימפית

* 50 מטר חופשי: 26.19 שניות (2021)
* 100 מטר חופשי: 55.11 שניות (2022)
* 200 מטר חופשי: 1:59.85 דקות (2023)
* 50 מטר גב: 29.16 שניות (2021)
* 100 מטר גב: 1:00.83 דקות (2022)
* 200 מטר גב: 2:09.34 דקות (2022)

### בריכת 25 מטר

* 50 מטר חופשי: 25.53 שניות (2023)
* 100 מטר חופשי: 54.20 שניות (2021)
* 200 מטר חופשי: 1:56.27 דקות (2023)
* 50 מטר גב: 28.33 שניות (2021)
* 100 מטר גב: 58.84 שניות (2023)
* 200 מטר גב: 2:05.56 דקות (2023)

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

קישורים חיצוניים
----------------
**פרנסיס אמרוי וורן** (באנגלית: **Francis Emroy Warren**; 20 ביוני 1844 – 24 בנובמבר 1929) היה פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, שנודע בשל תפקידיו המרכזיים בעת ייסוד מדינת ויומינג. הוא היה מושל ויומינג הראשון וייצג את המדינה הצעירה בסנאט של ארצות הברית כ-37 שנה במצטבר.

ביוגרפיה
--------

וורן נולד ב-20 ביוני 1844 בהינסדייל, עיירה השוכנת במחוז ברקשייר שבמסצ'וסטס. הוא היה בנם של סינתיה אסטלה (לבית אבוט) וג'וזף ספנסר וורן. הוא גדל ולמד בבתי ספר שיתופיים ובאקדמיית הינסדייל השוכנת בעיר הולדתו.

במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית שירת וורן בחיל הרגלים ה-49 של מסצ'וסטס כמפקד שאינו קצין. בגיל תשע עשרה לחם במצור על פורט הדסון, ועוטר במדליית הכבוד על גבורה שהפגין בשדה הקרב. כל המחלקה שלו נפלה בהפצצה של כוחות צבא הקונפדרציה ו-וורן, שספג פציעה קשה בקרקפת, הצליח להשבית את הארטילריה של האויב. מאוחר יותר שירת וורן כקפטן בכוחות המזוינים של מסצ'וסטס.

לאחר מלחמת האזרחים, עסק וורן בחקלאות ובגידול מלאי תבואה במסצ'וסטס לפני שעבר לוויומינג (אז חלק מטריטוריית דקוטה) בשנת 1868. וורן התיישב בשאיין ועסק בנדל"ן, עסקי סחר, גידול מקנה והקמת מערכת התאורה הראשונה של שאיין, מה שהעלה את הונו האישי.

בראשית הקריירה הפוליטית שלו היה חבר הסנאט הטריטוריאלי של ויומינג (1873–1874, 1884–1885), שבראשו אף ישב בראש כנשיא, חבר במועצת עיריית שאיין (1873–1874); גזבר טריטוריית ויומינג (1876, 1879, 1882, 1884); וראש עיריית שאיין במהלך עד ראשית 1885.

בפברואר 1885 מונה וורן למושל הטריטוריה של ויומינג בידי נשיא ארצות הברית צ'סטר ארתור, זאת על אף שהודח בידי הנשיא הדמוקרטי גרובר קליבלנד בנובמבר 1886. הוא מונה מחדש בידי הנשיא בנג'מין הריסון באפריל 1889, ומילא תפקיד זה עד 1890 עת נבחר כהלכה כמושל ויומינג הראשון.

בנובמבר 1890 התפטר וורן מתפקידו כמושל לאחר שנבחר אל הסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית, שם כיהן עד 4 במרץ 1893. בתום כהונתו שב לעסקיו הפרטיים בוויומינג, עד שחזר לסנאט האמריקאי לתקופת כהונה נוספת בין השנים 1895–1929.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנסיס וורן** בוויקישיתוף
* פרנסיס וורן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* פרנסיס וורן באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007391412005171
* GND: 1183719302
* LCCN: n86071983
* NARA: 10571167
* SNAC: w6pc457j
* US Congress: W000164
* VIAF: 67948226
* WorldCat: lccn-n86071983

 |
**פולקסווגן קראפטר** (בגרמנית: **Volkswagen Crafter**) היא מכונית מסחרית מתוצרת פולקסווגן אשר מיוצרת משנת 2006 ועד היום. החל משנת 2017 מיוצר דגם חשמלי.

היסטוריה
--------

פיתוח הגדם בוצע על ידי מרצדס-בנץ במקביל לפיתוח מכונית זהה לעבור החברה. הדור הראשון יוצר במפעלי מרצדס-בנץ אך עם מנוע של פולקסווגן. המכונית צוידה עם מנועים של 2.0 או 2.5 ליטר בעלי יכולת 88–161 כוח סוס. קראפטר מצוידת בכריות אוויר קדמיות בדגם בסיסי ובכריות אוויר צדדיות כאופציה, מערכת בקרת משיכה ו-ABS. המכונית יכולה להעביר מטען במשקל עד 3–5 טונות.

בשנת 2006 מכונית זכתה בתואר "מכונית השנה" באנגליה ואוסטרליה.

בשנת 2016 בסין החלו לייצר העתק של הקראפטר בשם "Huanghai Raytour".

בשנת 2017 החל ייצור הדור השני. תכנון בוצע על ידי מהנדסי פולקסווגן. ייצור עבר לפולין בו הוקם מפעל חדש עם יכולת ייצור של 85 אלף מכוניות בשנה.

בשנת 2017 החל ייצור דגם חשמלי עם יכולת נסיעה של 280 ק"מ ומטען של כ-2 טונות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פולקסווגן קראפטר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פולקסווגן קראפטר
* תיאור דור שני של קראפטר
* סרטון עם תיאור המכונית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1130793273

 |
מטרת **חוק העובדים הסוציאליים** (התשנ"ו 1996) כפי שהוגדר על ידי המחוקק הן: להסדיר את העיסוק במקצוע העבודה הסוציאלית לשם: • קידום רווחת הפרט והחברה בישראל תוך שמירה על כבוד האדם ועקרון השוויון; • שמירה על רמה מקצועית והתנהגות הולמת של העוסקים במקצוע העבודה הסוציאלית.

עיקרי החוק
----------

### הגדרת עיסוק העובד הסוציאלי

החוק הגדיר לראשונה מי ראשי לעבוד כעובד סוציאלי, ולמעשה הכיר לראשונה בעובדים הסוציאליים כמקצוע נפרד וייחודי. כמו כן החוק הגדיר מהי רמת ההשכלה הנדרשת מעובד סוציאלי, וקבע איסור העסקה למי שאינו מוכר כעובד סוציאלי מקצועי ואיסור על התחזות לעובד סוציאלי.

החוק קבע עוד כי עובד סוציאלי כפוף לוועדת האתיקה וחייב להרשם כעובד סוציאלי בפנקס העובדים הסוציאליים. 

### זכות הציבור לדעת

זכות הציבור לדעת היא אחת מזכויות היסוד של האזרח במשטר דמוקרטי. זכות זו עוגנה בחקיקה שהיתה קיימת טרם חקיקת חוק העובדים הסוציאליים בחוקים חוק הגנת הפרטיות (1981), ובחוק זכויות החולה (1996), ואף הורחבה מאוחר יותר בחוק חופש המידע (1998). 

במסגרת חוק העו"ס, נידונה גם בזכותו של האדם לקבל מידע אודות עצמו ומפורטים גם מהם התנאים בהם רשאי עובד סוציאלי לא למסור מידע זה (כגון אם יש חשש שהמידע עלול לפגוע במבקש המידע או באדם אחר). 

בנוסף לכך, החוק מגדיר את החובה לשמור סודיות במסגרת הטיפול בלקוח, ומפרט מהם התנאים בהם חובה זו לא חלה על העובד הסוציאלי (בתוכם כלולה גם חובת הדיווח). 

### פסילה מטעמי בריאות

החוק דן גם בתנאים הבריאותיים בהם ניתן לדון בפסילה של אדם מלהיות עובד סוציאלי או למנוע רישום מלכתחילה בפנקס העובדים הסוציאליים, כאשר החוק כולל הן סכנה בריאותית פיזית והן סכנה בריאותית נפשית. במקרים בהן יש חשש שמפאת מחלה תפגע יכולתו של אדם לעסוק במקצוע, הוא ראשי לעמוד בפני וועדה רפואית אותה ממנה השר הממונה.

לקריאה נוספת
------------

* עו"ס שמואל גולדשטיין, עו"ס יצחק רוזנר, "חוק העובדים הסוציאליים הלכה ומעשה",תל אביב : הוצאת רמות - אוניברסיטת תל-אביב

קישורים חיצוניים
----------------

- ויקיטקסט חוק העובדים הסוציאליים,התשנ"ו-1996, באתר ויקיטקסט

* היסטוריית החקיקה של חוק העובדים הסוציאליים, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת
* קוד האתיקה של העובדים הסוציאליים, איגוד העובדים הסוציאליים
* עמנואל גרופר ומירב סלקובסקי, אתיקה מקצועית לעובדים חינוכיים-טיפוליים בעבודה עם ילדים ומתבגרים במצבי סיכון, מפגש לעבודה חינוכית סוציאלית, כרך ל', תשפ"ב
* מידע על שמירה על סודיות רפואית, כל זכות

הערות שוליים
------------

1. ↑  חוק העובדים הסוציאליים, תשנ"ו-1996, באתר www.nevo.co.il
2. ↑  **חוק העובדים הסוציאליים**, פרק ג' סעיפים 7 - קבלת מידע, סעיף 8 - סוד מקצועי
**לפטובוס** (שם מדעי: ***Leptobos***) הוא סוג נכחד של מכפיל פרסה ממשפחת הפריים ותת-משפחת הפרים, אשר חי באירואסיה במהלך הפליסטוקן. הוא תואר לראשונה בשנת 1787 בידי החוקר לודוויג רויטימייר על סמך ממצאים מהודו ומסין. בסוג זה נכללים ארבעה מינים.

מאפיינים
--------

הלפטובוס היה יונק דמוי-שור שהגיע למשקל של עד 750 ק"ג, לאורך 2.8 מטרים ולגובה של 1.5 מטר בכתפיו, כשהיו כמה הבדלים בין המינים. הוא היה בעל קרסוליים בולטות שפנו כלפי מעלה והיה לו גולגולת קטנה יחסית אך בעלת קרניים גדולות וארוכות שהזדקרו כמו קרני ראם והשיניים היו ישרות בצורתם. מבנה גופו היה כבד בעל רגליים חזקות ומבנה שיניו הותאם עבור תזונה מצמחייה עשבונית קשה, אשר שגשגה במשך עידן הקרח האחרון לפני מיליון שנה. בתורו הוא נטרף בידי חתולים גדולים שוטטו בערבות הפליסטוקן כמו הסיבפנתר ופנתר פלאוסיננסיס, אשר נמצאו בסמוך וכמה מהעצמות של הפר גם הכילו סימני נשיכה.

הלפטובוס היה מקרובי הפרים משבט הבקר, אך היה בעל קרובים דמויי-אנטילופה כמו הקודו והאיילנד שכמותו בעלי קרניים ארוכות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לפטובוס** בוויקישיתוף
* לפטובוס, באתר GBIF (באנגלית)
**ארתור לסלי בנג'מין** (באנגלית: **Arthur Leslie Benjamin**;‏ 18 בספטמבר 1893, סידני – 10 באפריל 1960, לונדון) היה מלחין, פסנתרן ומנצח יהודי-אוסטרלי.

קורות חיים
----------

בשנת 1911 זכה בנג'מין במלגה מבית הספר התיכון העיוני בבריסביין לקולג' המלכותי למוזיקה באנגליה. אחרי שירות בחיל התותחנים ובחיל האוויר במלחמת העולם הראשונה. בין השנים 1914 ל-1916 היה מנצח התזמורת הסימפונית של ונקובר, קנדה ובשנת 1919 התמנה לפרופסור לפסנתר בקונסרבטוריון של סידני. הוא חזר לאנגליה בשנת 1921 והתמנה לפרופסור לפסנתר בקולג' המלכותי למוזיקה. בין תלמידיו בקולג' היה בנג'מין בריטן ואלאן הודינוט היה בין המלחינים המצליחים שלימד באופן פרטי. כפסנתרן ניגן לראשונה בבריטניה את הרפסודיה בכחול של ג'ורג' גרשווין, שהשפעתה ניכרה ב"קונצ'רטינו לפסנתר" שלו משנת 1926. 

בנג'מין מת בשנת 1960 ממחלת הסרטן. הוא נודע באדיבותו ובנדיבות שגילה לזולתו.

בנג'מין כתב אופרות רבות, ביניהן "ייקחנה השד", "פרימה דונה" ו"מניאנה" ו"בין שתי ערים", על פי ספרו של צ'ארלס דיקנס, שזיכתה אותו בפרס פסטיבל בריטניה לשנת 1951. עוד חיבר יצירות לתזמורת, שירים ומוזיקה לסרטים. הוא חיבר קונצ'רטו למפוחית פה בשביל לארי אדלר והכניס לאופנה את מוזיקת הקליפסו ביצירתו המפורסמת ביותר, "רומבה ג'מאיקה", שחיבר בשנת 1938, שעליה העניקה לו ממשלת ג'מאיקה חבית רום לשנה כתודה על פרסום שם ארצה ברבים. הוא כתב גם את הקנטטה "ענני סערה" לסרטו של אלפרד היצ'קוק, "האיש שידע יותר מדי" (1934, גרסה מחודשת 1956). בין היצירות שכתב: ג'יג הנהר האדום (1945), מחול קאריבי (1946), דיברטימנטו על נושאים של גלוק ו"סימפוניית מלחמה" קודרת, שחיבר בקנדה.

קישורים חיצוניים
----------------

* ארתור בנג'מין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ארתור בנג'מין, באתר AllMovie (באנגלית)
* ארתור בנג'מין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ארתור בנג'מין, באתר AllMusic (באנגלית)
* ארתור בנג'מין, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ארתור בנג'מין, באתר Discogs (באנגלית)
* ארתור בנג'מין, דף שער בספרייה הלאומית
* רמבה ג'מאיקה בביצוע לשני פסנתרים, באתר יוטיוב
* ארתור בנג'מין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304645805171
* ADB: benjamin-arthur-leslie-5202
* BNE: XX1215253
* BnF: cb14832918r (data)
* CiNii: DA12019447
* GND: 132531151
* ISNI: 0000 0001 2135 9504
* LCCN: n82149138
* MusicBrainz: f0b0107d-b07c-43b8-b46a-aa3e87a43c83
* NKC: xx0013437
* NLP: a0000001880742
* NTA: 095483527
* SELIBR: 274844
* SNAC: w62r3tx6
* SUDOC: 066935636
* Trove: 783688
* VIAF: 61814849
* WorldCat: lccn-n82149138

 |
" **Time** "הוא שיר של להקת הרוק האנגלית פינק פלויד שיצא לאור באלבומם השמיני *The Dark Side of the Moon* (1973) ויצא כסינגל בארצות הברית. המילים של השיר נכתבו על ידי רוג'ר ווטרס, והשירה על ידי דיוויד גילמור וריצ'רד רייט

המילים עוסקות בחלוף הזמן. ווטרס קיבל את הרעיון לשיר כשהבין שהוא כבר לא מתכונן לשום דבר חיים. הוא תיאר את ההבנה הזו כהבנה שמתרחשת בגילאי 28 ו-29 בראיונות שונים.  השיר ידוע בקטע ההקדמה הארוך שלו של שעונים מצלצלים. הצלילים הוקלטו בחנות עתיקות, בניסוי שהמהנדס אלן פרסונס עשה בשיטת ההקלטה של צליל קוואדרופוני (הקלטה במספר ערוצי שמע בהקלטה).

הרכב
----

מילותיו של השיר עוסקות בהבנתו של רוג'ר ווטרס ש״החיים לא נועדו להתכונן למה שיבוא בעתיד, אלא לתפוס שליטה על הגורל שלך״. 

לפי ראיון של פיל טיילור מ-1994, דייוויד גילמור השתמש במעבד האפקטים לקסיקון PCM-70 עבור צלילי ההשהיה המעגליים (אפקט Delay) שנשמעו ב"זמן", דבר ששכפל את סוג ההד שהיה מקבל מיחידת ההד הקודמת שלו מתוצרת בינסון. 

  

  

פינק פלויד ביצעה את השיר בהופעה חיה מ-1972 עד 1975, ולאחר עזיבתו של ווטרס, מ-1987 עד 1994. ווטרס החל לבצע את השיר בקונצרטי הסולו שלו, כשהוא מבצע את השירה בעצמו, החל ב-1999 בסיבובי ההופעות In the Flesh The Dark Side of the Moon Live Us + Them סיור גילמור ביצע את השיר בהופעה חיה בכל אחד מסיבובי הופעות הסולו שלו מאז סיבוב ההופעות *Pulse* של פינק פלויד, כאשר ריצ'רד רייט המנוח השתתף בשירה.

בביקורת עכשווית ל- *The Dark Side of the Moon*, לויד גרוסמן מ"רולינג *סטון* "נתן ל-"Time" ביקורת חיובית, ותיאר את הרצועה כ"רוקר משובח בעל גוון קאנטרי עם סולו גיטרה חזק מאת דיוויד גילמור". *בילבורד* ו- *Louder Sound* דירגו את השיר במקום התשיעי והחמישי, בהתאמה, ברשימת 50 השירים הגדולים ביותר של פינק פלויד. 

במהלך הופעות חיות, הלהקה הקרינה לאחור סרט אנימציה שנוצר במיוחד מאת איאן אימס.   הסרט נכלל לאחר מכן כתוספת ב- DVD <i id="mwbA">Pulse</i>. 

* דיוויד גילמור – גיטרות חשמליות, ליד וקולות רקע
* ריצ'רד רייט - עוגב פרפיסה,  פסנתר אלקטרוני וורליצר,  שירה משותפת
* רוג'ר ווטרס - גיטרה בס
* ניק מייסון - תופים, רוטוטומים

עם:

* דוריס טרוי - קולות רקע
* לסלי דאנקן - קולות רקע
* Liza Strike – קולות רקע
* בארי סנט ג'ון - קולות רקע



1. 1 2  "PINK FLOYD'S DARK SIDE OF THE MOON 4". Utopia.knoware.nl. אורכב מ-המקור ב-7 בדצמבר 2012. נבדק ב-10 בספטמבר 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Schaffner, Nicholas (2005). "The Amazing Pudding". *Saucerful of Secrets: The Pink Floyd Odyssey* (New ed.). London: Helter Skelter. p. 157. ISBN 1-905139-09-8.
3. ↑  Tolinski, Brad (בספטמבר 1994). "Welcome to the Machines". *Guitar World*. אורכב מ-המקור ב-2012-06-17. נבדק ב-2011-07-29. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "The 50 greatest Pink Floyd songs ever". *Louder Sound*. 20 בספטמבר 2022. נבדק ב-25 במאי 2023. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. 1 2  Mabbett, Andy (2010). *Pink Floyd - The Music and the Mystery*. London: Omnibus. ISBN 978-1-84938-370-7.
6. ↑  Jackson, Lorne (2010-08-06). "The wild ideas of Birmingham film-maker Ian Emes". *Birmingham Post*. נבדק ב-7 באוגוסט 2010. `{{cite web}}`:  (עזרה)
7. 1 2  "Wrightish | Watersish.com".
**ברק לדרר** (נולד ב-17 באפריל 1985) הוא מאמן כדורסל ישראלי המשמש כעוזר מאמן של הפועל תל אביב מליגת העל. לדרר החל את דרכו בכדורסל בבני הרצליה כשחקן נוער ומאמן. ב-2015 הצטרף להפועל תל אביב כעוזר מאמן. באפריל 2024 מונה למאמנה הזמני של הפועל תל אביב במקומו של דני פרנקו.

קריירה
------

לדרר החל את דרכו בכדורסל כשחקן במחלקת הנוער של בני הרצליה. לפני שירותו הצבאי החל לעסוק גם באימון. הוא אימן שמונה שנים במחלקת הנוער של בני הרצליה לפני שעבר למחלקת הנוער של הפועל תל אביב. במקביל לעבודתו כמאמן המשיך לשחק כדורסל בליגה ב'.

בעונת 2016/17 הוא זכה עם קבוצת נערים ב' של הפועל תל אביב באליפות ובגביע המדינה.

בעונת 2015/16 הצטרף לדרר לקבוצה הבוגרת של הפועל תל אביב כעוזרו של עודד קטש. מאז שימש לדרר כעוזר מאמן תחת שרון אברהמי, רמי הדר, רועי חגאי, דני פרנקו, אריאל בית הלחמי ויאניס קאסטריטיס.

במהלך עונת 2019/20, לאחר פיטוריו של אריאל בית הלחמי, הדריך לדרר את הקבוצה במשחק בו הפסידה הפועל למכבי תל אביב. בעונת 2020/21, במהלך משחק נגד הפועל חולון, הורחק דני פרנקו ולדרר הדריך במקומו את הקבוצה. הפועל השיגה במשחק ניצחון שסייע לה להימנע מירידת ליגה. בנוסף, הוא משמש כמנהלה המקצועי של קבוצת הבת של המועדון, הפועל אורי תל אביב (המכונה לעיתים הפועל עודפים תל אביב).

באפריל 2024 מונה למאמנה הזמני של הפועל תל אביב במקומו של דני פרנקו. לאחר מינויו של סטפאנוס דדאס הוא חזר לתפקידו הקודם.

### בנבחרות ישראל

במקביל לעבודתו במועדונים, שימש לדרר כמאמן בנבחרות הצעירות של ישראל. ב-2017 הוא מונה לעוזרו של נתי כהן בנבחרת הנוער של ישראל. הוא השתתף עם הנבחרת באליפות אירופה דרג ב' ב-2018 שנערכה במקדוניה. הנבחרת סיימה את הטורניר במקום התשיעי ונותרה בדרג ב'. ב-2018 מונה לדרר לעוזרו של ברק דמיציאן בנבחרת ישראל עד גיל 15. לדרר שימש גם כעוזרו של דמיציאן בנבחרת הקדטים אך אליפויות אירופה לא התקיימו בשל מגפת הקורונה. הוא השתתף עם נבחרת הקדטים בטורניר צ'לנג'ר שהתקיים בקיץ 2021 בסרביה, אשר שימש כטורניר מוקדמות לאילפות העולם עד גיל 17. הנבחרת סיימה את הטורניר עם מאזן של שני ניצחונות ושלושה הפסדים ולא העפילה לאליפות העולם.

קישורים חיצוניים
----------------

* דף המאמן, באתר מנהלת הליגה

הערות שוליים
------------

1. ↑  "מכל מלמדיי השכלתי, רוצה לאמן בליגת העל", באתר הפועל תל אביב, ‏15 באוגוסט, 2021
2. ↑  אלופות ומחזיקות גביע נערים א’, נערים ב’, וילדים, באתר ספסל
3. ↑  משה ברדה, ‏טוקוטו: ההרחקה של דני פרנקו הדליקה אותנו, באתר ONE‏, 2 במאי 2021
4. ↑  גיא גבע, ‏"יהיה לי הכבוד להנהיג את הפועל ת"א בעתיד", באתר ONE‏, 20 בנובמבר 2022
5. ↑  אתר למנויים בלבד אריה ליבנת, הפועל תל אביב פיטרה את דני פרנקו, באתר הארץ, 1 באפריל 2024
6. ↑  בן גולדפריינד, ‏‏איגוד הכדורסל אישר את מינויי המאמנים לכל הנבחרות הצעירות, באתר ספורט1, 14 בנובמבר 2018