recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**עסקה יומית** הוא מודל עסקי באינטרנט שעיקרו הצעה של מוצר מסוים בהנחה משמעותית לפרק זמן מוגבל של 24 שעות.

היסטוריה
--------

מבצעים בעלי תוקף מוגבל הם טקטיקה שיווקית סטנדרטית בעולם הקמעונאות. כך, קמעונאים מציעים ללקוחותיהם מבצעים חודשיים ושבועיים כחלק בסיסי מהתנהלותם העסקית.

התפשטות רשת האינטרנט אפשרה הצעה של עסקאות בתדירות גבוהה יותר (ובפרט: עסקאות יומיות), וזאת הן בשל האפשרות להפיץ את ההצעות לקהל רב באמצעות דואר אלקטרוני והן בשל האפשרות של הלקוחות לבצע את הרכישה באופן מיידי באינטרנט (דהיינו: כמסחר אלקטרוני), מבלי להגיע לחנות באופן פיזי. החברה הראשונה שהשתיתה את המודל העסקי שלה על עסקה יומית היא חברת Woot האמריקאית. החברה, שנוסדה בשנת 2004, מציעה ללקוחותיה מוצר אחד ביום בהנחה משמעותית. החברה נרכשה על ידי Amazon בשנת 2010.
. כיום פועלות חברות רבות במתכונת זו; בנוסף, חברות רבות (ובכלל זה Amazon) מציעות ללקוחותיהן עסקה יומית בנוסף למכירות קמעונאיות רגילות.

וריאציה נוספת על מודל העסקה היומית נוצרה עם הקמת חברת Groupon האמריקאית בשנת 2008. החברה מציעה עסקאות יומיות בהנחות גדולות במיוחד (50% ומעלה), תוך דגש על הצעות של שירותים מקומיים (בעיר או אזור מסוים). העסקאות היומיות המוצעות על ידי החברה מחייבות מספר קונים מינימלי לצורך ביצוע העסקה, תוספת המעודדת (לפחות לכאורה) את הפצת העסקה באופן ויראלי בין קונים פוטנציאלים המעוניינים להגדיל את הסיכוי למימוש העסקה. מודל משולב זה מכונה קניה חברתית. הצלחת החברה הביאה להצעת רכש מטעם גוגל על סך 6 מיליארד דולר, אך ההצעה נדחתה

עסקאות יומיות בישראל
--------------------

במסגרת המסחר האלקטרוני בישראל, לא התפתחה חברה המתמקדת בשיווק מוצרים בני קיימא באמצעות עסקאות יומיות, ללא המרכיב ה"חברתי". מאידך, תחום הקניה החברתית בארץ התפתח באופן מהיר, וכיום קיימות חברות רבות הפועלות בתחום זה. חברות אלה מתמקדות אף הן בשירותים מקומיים, אולם מציעות מעת לעת גם מוצרים בני קיימא. עם זאת, על אף השימוש במונח "עסקה יומית" (או: "דיל יומי"), פעמים רבות מוצעות עסקאות לתוקף ארוך יותר, כגון סוף שבוע שלם. נכון לינואר 2011, המונחים **עסקה יומית** ו-**קניה חברתית** קיבלו משמעות זהה, ומשמשים (זה או זה) לתיאור שירות משולב זה.[דרוש מקור]

ראו גם
------

* תרבות האינטרנט
* מועדון לקוחות

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Blog - June 30, 2010 - BREAKING: Woot To Be Acquired By Amazon, Then Left To Amuse Ourselves
2. ↑  Google in Talks to Buy Deal Site Groupon
פירוש נוסף ערך זה עוסק בחלקיקי לחם. אם התכוונתם לאלמנט בקרה גרפי המשמש ככלי עזר לניווט בממשקי משתמש, ראו פירורי לחם (ממשק משתמש).

פירורי לחם
שניצל וינאי המצופה פירורי לחם
**פירורי לחם** הם פירורים של לחם אשר יובשו (בשמש או באמצעות אפייה) ומשמשים כמוצר גלם המשמש להכנת מאכלים שונים. פירורי הלחם משמשים להכנת בסיס לפשטידות, לקסרולים ולמאפים שונים, או לציפוי מאכלים שונים (כגון שניצלים), וכן למילוי בשרים (בעיקר מילוי בשר עוף) ולהסמכת מרקים.

פירורי לחם מיוצרים מלחם יבש ביותר אשר גורר. ייבוש הלחם מתבצע על ידי הנחתו לזמן רב באוויר יבש או בתנור אפייה, על מנת להוציא מן הלחם את הרטיבות שבו (וזאת על מנת למנוע עיפוש הלחם). לאחר ייבוש הלחם הוא מרוסק במעבד מזון או מגורר במגררת.

גרסה יפנית של פירורי לחם - "פּנְקו", הפכה פופולרית במערב בשנות האלפיים. פנקו הם פירורי לחם גדולים יותר ואווריריים יותר מהמקובל במערב. ניתן להשתמש בהם לאותם מאכלים העושים שימוש בפירורי לחם רגילים.

בספרות
------

פירורי לחם משמשים בסיפור העם הנזל וגרטל שאומץ על ידי האחים גרים כניסיון של הנזל וגרטל למצוא את דרכם ביער באמצעות פירורי הלחם שפוזרו. בסיפור אוכלות הציפורים את פירורי הלחם והילדים לא מוצאים את דרכם חזרה אל ביתם.

בעולם האינטרנט
--------------

בתכנות הושאל מאגדת "הנזל וגרטל" רעיון פירורי הלחם כסימני דרך, ומשמש כשמו של אפיון הניתן ליישום בדפי אינטרנט, בדרך כלל בראש הדף: שמות הדפים (פירורי הלחם המטפוריים) מוצגים בשורה, כשביניהם חיצים המציגים את ההיררכיה של הדפים באתר. אפיון זה מאפשר למשתמש דרך מהירה לחזור מדף פנימי לדפים שהוגדרו מעליו בהיררכיית האתר.

ראו גם
------

* קרוטונים
* שקדי מרק

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **פרורי לחם** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פירורי לחם** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 00569031

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית

קברו בהר הזיתים
הרב **שלמה זלמן בלוך** (ה'תרמ"ו, 1886 - י"א בסיוון ה'תשל"ו, 9 ביוני 1976) היה רב מקובל ליטאי, מהדמויות הבולטות בתנועת המוסר בדור שלאחר מלחמת העולם השנייה, תלמידו של החפץ חיים שהתפרסם כבעל מופת.

ביוגרפיה
--------

נולד בברנוביץ', לאביו ר' אליעזר. בגיל חמש עשרה החל ללמוד בישיבת נובהרדוק אצל "הסבא", רבי יוסף יוזל הורוביץ. בתקופת לימודיו בנובהרדוק התקרב לרב העיר, רבי יחיאל מיכל אפשטיין. מאוחר יותר למד בישיבת ראדין, שם נעשה למקורבו ותלמידו של החפץ חיים ואף למד עמו בחברותא. הוא נמנה עם המניין שנשלח בידי החפץ חיים למשימות שונות שהצריכו "תפילת צדיקים".

לאחר נישואיו המשיך ללמוד זמן קצר בראדין, אחר כך עבר ללמוד בכולל הפרושים באיישישוק. באיישישוק נסמך לרבנות בידי רב העיר, הרב יוסף זונדל הוטנר. לאחר שנתיים עבר ללמוד בווילנה בה למד במשך חמש שנים ונסמך לרבנות בידי המו"צ הווילנאי ר' חיים סגלוביץ, מחבר "מקור חיים". ב-1917 שרר רעב בווילנה בשל מלחמת העולם הראשונה והוא עקר לקלם ולמד ב"תלמוד תורה" הנודע בעיר.

בשנת ה'תרפ"ה, 1925, עלה לארץ ישראל והשתקע בירושלים. הוא סירב לקבל משרות תורניות והתמיד בלימודיו ותפילותיו. יצא לו שם של צדיק ובעל מופת ורבים נהגו לבקש שיעניק להם ברכה. לפי דוד זריצקי, כבר רבו ה"חפץ חיים" הפנה אליו אנשים לברכה, ובין המפנים אליו לתפילה וברכה עבור חולים היה מאוחר יותר גם החזון איש.

הוא נפטר בגיל 90 בי"א בסיוון ה'תשל"ו, 9 ביוני 1976, ונקבר בבית הקברות היהודי בהר הזיתים. רעייתו חנה אסתר נפטרה שש שנים לפניו, לשניים לא היו ילדים.

לקריאה נוספת
------------

* דוד זריצקי, **אדם טהור**, נדפס בשנית בתוך ספרו: **זכרונם לברכה: גאוני הדורות ואישי סגולה**, עמ' 356–358

קישורים חיצוניים
----------------

* ****הצדיק ר' שלמה**: רבי שלמה זלמן בלוך זללה"ה**, ירושלים תשנ"ג, באתר אוצר החכמה


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008370581505171
* LCCN: nr91005268
* VIAF: 21995330
* WorldCat (עם VIAF): 21995330

 |
**תעלומת ה"חד-קרן"** (בצרפתית: **Le Secret de la Licorne**) הוא הספר האחד עשר בסדרת הקומיקס "הרפתקאותיו של טינטין" שכתב ואייר הסופר והצייר הבלגי ארז'ה. רצועות הקומיקס של עלילת הספר הוצגו לראשונה במהלך שנת 1943 בצבע. בישראל יצא הספר בגרסה עברית 1969.

ספר ההמשך של ספר זה הוא הספר "אוצרו של רקהם האדום".

עלילת הספר
----------

בזמן ההליכה בשוק בבריסל, טינטין רוכש דגם של ספינה ישנה בשם "החד-קרן", כמתנה עבור חברו קפטן האדוק. במהרה שני אנשים, אספן בשם איוואן איוואנוביץ' סכרין, ואדם בשם ברנבי, מנסים נואשות לקנות מטינטין את הדגם במחיר גבוה, אך לשווא. טינטין מגיע לדירתו שם שלגי מפיל את הספינה ושובר את התורן הראשי שלה. כשטינטין מראה להאדוק את דגם הספינה, הוא מבין שזהו דגם של ספינת אחד מאבותיו, סר פרנסיס האדוק. הדגם נגנב, וטינטין שחושד בסכרין, מגלה שיש לו דגם זהה, שגם הוא נגנב. בחזרה בדירתו, טינטין מגלה קלף מגולגל על הרצפה, ומבין שהיה חבוי בתורן הדגם. על הקלף מצוי רמז למיקומו של אוצר גדול, ומתברר שקיימים שלושה דגמים שונים, שמכילים כל אחד קלף, שביחד מצביעים על מיקום האוצר.

לפי קפטן האדוק, ספינתו של סר פרנסיס הותקפה על ידי הפיראט רקהם האדום, שהעביר אליה את אוצרו וכלא את סר פרנסיס. לאחר שפרנסיס הצליח לברוח מכבליו, הוא הרג את הפיראט וטיבע את הספינה, ולכן יודע את מיקום האוצר.

ברנבי מגיע לביתו של טינטין, ומנסה להעביר לו מידע חשוב כשהוא נורה בגבו. לאחר מכן היורים חוטפים את טינטין, בחושבם שהוא מחזיק שניים משלושת הקלפים, אך הוא מצליח לחמוק ומתקשר לקפטן האדוק, שמגיע ביחד עם הבלשים תומסון ותומפסון שעוצרים את החוטפים.

בנוסף, תומסון ותומפסון עוצרים כייס, שמתברר כקלפטומן כפייתי. באחד הארנקים שגנב הם מגלים את שתי מגילות הקלף החסרות, וטינטין יוצא לחפש את האוצר.

עיבוד קולנועי
-------------

עלילת הספר, שולבה עם עלילת הספרים "הסרטן בעל צבתות הזהב" ו"אוצרו של רקהם האדום" בסרט ההנפשה האמריקני משנת 2011 "הרפתקאות טינטין: תעלומת החד-קרן".

ראו גם
------

* טינטין
* הרז'ה

| הרפתקאותיו של טינטין |
| --- |
| יוצרים ומפתחים | ארז'ה • בוב דה מור • אדגר פ. ז'אקובס |
| דמויות | טינטין • קפטן האדוק • פרופסור קלקולוס • תומסון ותומפסון • ביאנקה קסטאפיורה • דמויות נוספות |
| אוגדנים | טינטין בארץ הסובייטים • טינטין בקונגו • טינטין באמריקה • הסיגרים של פרעה • הלוטוס הכחול • האוזן השבורה • האי השחור • שרביטו של אוטוקר • הסרטן בעל צבתות הזהב • הכוכב המסתורי • תעלומת ה"חד-קרן" • אוצרו של רקהם האדום • שבעת כדורי הבדולח • אסירי השמש • ארץ הזהב השחור • הטיסה לירח • החוקרים על הירח • פרשת קלקולוס • כרישי הים האדום • טינטין בטיבט • תעלומת תכשיטי הזמרת • טיסה 714 לסידני • טינטין והפיקורוס • טינטין ואלף ארט |
| סרטים | הסרטן בעל צבתות הזהב (1947) • טינטין וגיזת הזהב (1961) • טינטין והתפוזים הכחולים (1964) • טינטין ומקדש השמש (1969) • טינטין ואגם הכרישים (1972) • הרפתקאות טינטין: תעלומת החד-קרן (2011) |
| סדרות טלוויזיה | הרפתקאותיו של טינטין מאת ארז'ה (1958 - 1962) • הרפתקאותיו של טינטין (1991 - 1992) |
**זָאבִידוֹבִיצִ'י** (בבוסנית: **Zavidovići**) היא עיירה ורשות מקומית במרכז הפדרציה של בוסניה והרצגובינה אשר בבוסניה והרצגובינה.

היסטוריה
--------

העיירה נוסדה במהלך המאה ה-19. ב-1878 סיפחה האימפריה האוסטרו-הונגרית דה פקטו את אזור בוסניה והחלה בתיעוש האזור. בזאבידוביצ'י נפתחו בתי חרושת לייצור נייר ועיבוד עצים ובהמשך מפעלים לייצור רהיטים. ב-1887 חוברה העיירה לקו מסילות הברזל.

ב-1908 סופח האזור דה יורה לשטחים האוסטרו-הונגריים. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה זָאבִידוֹבִיצִ'י בשטחי ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים אשר הפכה בהמשך לממלכת יוגוסלביה.

ב-6 באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. בהמשך, נמסר אזור בוסניה לחזקת ממשלת הבובות של האוסטאשה. ב-1944 שוחררה זָאבִידוֹבִיצִ'י על ידי כוחות הפרטיזנים של טיטו ובהמשך נכללה בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה.

בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 החל תהליך התפרקותה האלים של יוגוסלביה וכחלק ממנו פרצה מלחמת בוסניה ולאחריה נכללה העיירה בשטחי בוסניה והרצגובינה.

הקהילה היהודית
--------------

קהילה ספרדית קטנה נוסדה במקום בשלהי המאה ה-19. לאחר הסיפוח היגרו למקום גם משפחות אשכנזיות. הקהילה הייתה משותפת ונשאה אופי ספרדי. ב-1910 התגוררו בזאבידוביצ'י 137 יהודים. בראש הקהילה עמד יוסף חביליו ובניה היו בעיקר סוחרים, רובם זעירים. ב-1911 הוקם בית הכנסת הקהילתי. לאחר מלחמת העולם הראשונה החלה במקום פעילות ציונית ונפתח סניף התנועה הציונית. ב-1930 מנתה הקהילה 200 נפשות שהיוו כ-2 אחוזים מכלל האוכלוסייה. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בזאבידוביצ'י 117 יהודים. לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וכינון שלטון האוסטאשה, הוחל ברדיפות יהודים. בני הקהילה גורשו למחנה ההשמדה יאסנובאץ ואיש לא ניצל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זאבידוביצ'י** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של זאבידוביצ'י

הערות שוליים
------------

1. 1 2  **הקהילה היהודית בזאבידוביצ'י**, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמ' 152.
2. ↑  תקציר ההיסטוריה של זאבידוביצ'י, באתר הרשות המקומית זאבידוביצ'י (בבוסנית).
3. ↑  בית הכנסת בזאבידוביצ'י, באתר המרכז לאמנות יהודית.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2014109865
* NKC: ge1125177
* VIAF: 241199101
* WorldCat (עם VIAF): 241199101

 |
**הרלך** (בוולשית: **Harlech**) היא עיירת חוף וקהילה במחוז גוויניד' בחוף המערבי של ויילס מדרום לחצי האי ל'ין. העיירה כוללת נכון לשנת 2011 1,762 תושבים, היא שוכנת בתוך גבולות הפארק הלאומי סנודוניה.

אודות
-----

מקור השם הרלך הוא שיבוש של השם הארדלך (שהיה נפוץ עד המאה ה-19), אשר ככל הנראה נובע מצירוף המילים *אַרד* (ardd; גבוה) ו-*לאך* (llech; סלע), כלומר "סלע גבוה", מתוך התייחסות לסלע עליו ממוקמת טירת הרלך. הסבר נוסף טוען שמקור השם הוא מצירוף המילים *הארד* (hardd; נאה) ו*לאך*, כלומר "סלע נאה". כיום רוב כלכלת העיירה סובבת סביב תיירות עם טירת הרלך, רצועת החוף ומיקומה בשטחי הפארק הלאומי. העיירה מחולקת לשכונה הוותיקה הממוקמת סביב הטירה בשטח גבוהה יותר ושכונה חדשה יותר שהוקמה ממערב בקרב רצועת החוף.

### שיא גינס

אחד הרחובות בעיירה הוכר ב-2019 על ידי ספר השיאים של גינס, כרחוב התלול בעולם. ואולם לאחר שינוי שיטת המדידה, חזרה הבכורה ב-2020 לרחוב בולדווין בעיר דנידין אשר בניו זילנד.

תמונות
------

* רצועת החוף של הרלךרצועת החוף של הרלך
* שער הכניסה לטירת הרלךשער הכניסה לטירת הרלך
* שכונת הרלך התחתונהשכונת הרלך התחתונה
* מלון הטירה הרלךמלון הטירה הרלך

ראו גם
------

* טירת הרלך

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **הרלך** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הרלך
* עמותת התיירות של הרלך.
* הרלך, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007552611205171
* GND: 4271903-3
* LCCN: n80077242
* VIAF: 144244641
* WorldCat: lccn-n80077242

 |
**יָאבּוּקָה** (בסרבית קירילית: **Јабука**, בסרבית בכתב לטיני: **Jabuka**) הוא כפר בסרביה השוכן לגדות הנהר טאמיש, במחוז באנאט הדרומי אשר בפרובינציית וויבודינה. בתקופת מלחמת העולם השנייה שכן במקום גיא הריגה בו נרצחו ונקברו אלפי יהודים ממחנה הריכוז טופובסקה שופה, ומיהודי הבאנאט הסרבי ובכלל זה מהעיר פנצ'בו הסמוכה לכפר.

היסטוריה
--------

העדות הראשונה בכתובים ליישוב במקום היא מ-1385 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. הכפר הוקם לגדות הנהר טאמיש על ידי דייגים. במאה ה-17 הגיעו לאזור מתיישבים סרבים אשר שינו בהדרגה את המאזן הדמוגרפי. בהמשך, נשלט האזור על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה על ידי ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים אשר שינתה בהמשך את שמה לממלכת יוגוסלביה. במהלך מלחמת העולם השנייה, ב-6 באפריל 1941 פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. יוגוסלביה חולקה בין מדינות הציר ואזור יאבוקה נותר בשליטה גרמנית. לאחר המלחמה נכלל האזור בשטח הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה ולאחר פירוק יוגוסלביה, בשטחי סרביה.

גיא ההריגה סטראטישטה
--------------------

באוגוסט 1941 הוקם מחנה הריכוז טופובסקה שופה ובו נכלאו הגברים מקרב יהדות בלגרד. בין ה-9 ל-11 באוקטובר הוצאו להורג 2,000 יהודים מקרב עצורי טופובסקה שופה וקלאדובו-שאבאץ, ו-200 בני רומה, חלקם בשטחי יאיינצי, באתר סטראטישטה הסמוך ליאבוקה ובקומודראז', זאת בעקבות התקפה של כוחות הפרטיזנים של טיטו בה נהרגו ונפצעו חיילים גרמנים. עוד נרצחו במקום על ידי פולקסדויטשה, יהודים מהבאנאט הסרבי ובלל זה הרוב המוחלט של יהודי פנצ'בו. קיימות גם עדויות על קבורת נשים וילדים מסיימישטה במקום, אך מרבית החוקרים סוברים שהרוב המוחלט של נרצחי סיימישטה נקברו ביאיינצי. בין אפריל ליוני 1944 הוצאו גוויות הנרצחים והנקברים ביאבוקה ונשרפו על ידי הגרמנים. האפר הושלך לנהר הסמוך, וזאת במטרה לטשטש ראיות. ב-1980 הוקם במקום אתר הנצחה לנספים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יאבוקה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  **מחנות ההשמדה ביוגוסלאוויה המבותרת תחת השלטון הנאצי והפאשיסטי**, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמ' 315.
2. ↑  יאבוקה - תקציר היסטורי, באתר הרשות המקומית פנצ'בו (בסרבית).
3. ↑  מנחם שלח (עורך), **תולדות השואה - יוגוסלביה**, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1990, עמודים 108, 127.
4. ↑  ג'ני לבל, **עד הפתרון הסופי, היהודים בבלגראד 1541–1942**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006, עמודים 328-307.
**יאנוב לובלסקי** (בפולנית: **Janów Lubelski**; ביידיש: **יאָנעוו**) היא עיירת מחוז בפרובינציית לובלין שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

יאנוב לובלסקי נזכרת מסוף המאה ה-16 ככפר בבעלות משפחת האצולה הפולנית זמויסקי, ובשנת 1640 הוענקו לה זכויות עיר והיתרים לקיום ירידים ושווקים.

בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיירה בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. במהלך המאה ה-19 הוקמו בעיירה מספר בתי חרושת.

יהודי יאנוב לובלסקי
-------------------

יהודים ישבו בעיירה מהמאה ה-16, ובתחילת המאה ה-17 התקיימו בה בית כנסת ובית עלמין יהודי. רבה הראשון של הקהילה במקום היה הרב יעקב אשכנזי, מחבר צאינה וראינה.

במהלך פרעות ת"ח ות"ט הושמדה קהילת יאנוב, וזו החלה להשתקם רק בסוף המאה ה-17. בשנת 1868 נערכו פרעות ביהודי העיירה בידי תושביה הפולנים. בשנת 1897 נמנו בעיירה 2,696 יהודים, ואלו נטלו חלק מרכזי בפיתוחה הכלכלי, ובפרט בתעשיית הכותנה המקומית.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 2,881 יהודים, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות השונות ופעילות של אגודת ישראל, שרוב אנשיה נמנו על חסידות גור. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות כלפיהם מצד שכניהם הפולנים, שכללו הצבת משמרות חרם בפתח חנויותיהם.

### בשואה

בתחילת מלחמת העולם השנייה הפציצו הגרמנים את העיירה, וגרמו להרס רב בה. עם כניסת הגרמנים לעיירה ב-18 בספטמבר 1939, החלו אלו בביצוע מעשי שוד והתעללות ביהודיה, בשיתוף פולנים מקומיים. כעבור שבוע אילצו הגרמנים מספר יהודים מהעיירה לשרוף בידיהם ספרי תורה מבית הכנסת המקומי. ב-20 בספטמבר 1939 רוכזו כ-200 יהודים מהעיירה בבית הכנסת בה, ובהם נשים וילדים, והוכו באכזריות בידי הגרמנים.

בהמשך, גויסו יהודי העיירה לעבודות כפייה, ובעיירה אף הוקם מחנה עבודה, בו הוחזקו למעלה מ-1,000 עובדים. בד בבד, רוכזו יהודי העיירה ברובע אחד בה, אליו הובאו גם יהודים מיישובי הסביבה, ואלו שוכנו בצפיפות רבה במקום. באוקטובר 1942 נערכה אקציה בעיירה, בה רוכזו יהודיה, והקשישים נרצחו בשטח בית העלמין היהודי המקומי. יתר היהודים גורשו במועד זה לקרשניק ולזקליקוב, ומשם שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ, עם יתר יהודי יישובים אלו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יאנוב לובלסקי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יאנוב לובלסקי (בפולנית)
* ינוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* "יאנוב לובלסקי", באתר השטעטל הווירטואלי
* "יאנוב לובלסקי", באתר JewishGen (באנגלית)
* יאנוב לובלסקי באתר ליוצאי העיירה "מיין שטעטעל יאנוב לובלסקי"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007496643805171
* LCCN: no2003114626
* MusicBrainz: b75d9b86-5a6b-4a0c-bc05-2542318287e1
* NKC: ge1131725
* VIAF: 137553555
* WorldCat (עם VIAF): 137553555

 |
**טינטין באמריקה** (בצרפתית: **Tintin en Amérique**) הוא הספר השלישי בסדרת הקומיקס "הרפתקאותיו של טינטין" שנכתבה ואוירה על ידי הסופר והצייר הבלגי הרז'ה. רצועות הקומיקס של עלילת הספר הוצגו לראשונה במהלך שנת 1932 בשחור לבן. ב-1946 פורסמה מהדורה חדשה של הספר בצבע. הספר לא תורגם לעברית.

עלילת הספר
----------

עלילת הספר מתרחשת בשנת 1931, וממשיכה את עלילת הספר הקודם בסדרה, "טינטין בקונגו", בו טינטין נתקל בכנופיית גנגסטרים. הפעם טינטין נשלח לשיקגו כדי לסכל את מזימתם של הפושעים בשיקגו, ונתקל בגנגסטרים מהספר הקודם מספר פעמים, ונתפס על ידם, אך תמיד מצליח לחמוק מהם. טינטין לבסוף מצליח להגיע למנהיגם, אל קפונה, ולתפוס אותו. טינטין קורא לשוטר, אך השוטר, שלא מאמין לסיפורו, מתחיל לרדוף אחר טינטין, וקפונה מצליח לברוח (כשהרז'ה כתב את הספר, קפונה היה חופשי).

הרפתקאותיו של טינטין מובילות אותו לבובי סמיילס, יריב של קפונה וראש כנופייה, שאותו הוא מנסה לתפוס ללא הצלחה. טינטין רודף אחרי סמיילס לעיר אינדינית, ונתפס על ידי השבט שמתגורר שם (שבט כף-רגל שחורה), לאחר שסמיילס שכנע אותם שטינטין מנסה להרע להם. טינטין בטעות מוצא נפט בשטחם של האינדיאנים, דבר שגורם לאנשי עסקים חסרי מצפון לגרש את האינדיאנים משטחם, ולא לשתף אותם ברווחים שהם מפיקים מהנפט.

לבסוף טינטין תופס את סמיילס, ושולח אותו לשיקגו. כלבו של טינטין, שלגי, נחטף על ידי גנגסטר אחר, וטינטין מצליח לתפוס את כל אנשי הארגון שלו. הגנגסטר האלמוני מצליח לגרום לטינטין להגיע למפעל שימורים, שם הוא נדחף לתוך מטחנה, אך מכיוון שלא פעלה טינטין ניצל. לבסוף הוא מצליח לתפוס את הגנגסטר האלמוני. בעקבות הצלחתו בתפיסת הפושעים, טינטין מוזמן למשתה לכבודו, שם הוא נחטף על ידי גנגסטרים משיקגו, שהחליטו לנקום בו על כל מה שעשה. הגנגסטרים קושרים את שלגי וטינטין לחתיכת עץ כבדה, וזורקים אותם לימת מישיגן, אך מכיוון שחתיכת העץ צפה השניים לא טובעים, והם נמשים על ידי שוטר שעובר באזור.

טינטין מגלה שהשוטר ועוזריו הם בעצם גנגסטרים שמתכננים לרצוח אותו. טינטין משתלט עליהם, מסגיר אותם וגנגסטרים אחרים למשטרה, ועקב כך העיר עורכת לכבודו מצעד. לאחר המצעד טינטין חוזר לביתו שבאירופה.

ראו גם
------

* טינטין
* הרז'ה

קישורים חיצוניים
----------------

* האתר הרשמי של טינטין

\* Tintin drawing by Hergé sells at auction for record £1.9m, The Guardian, 11 Feb 2023

| הרפתקאותיו של טינטין |
| --- |
| יוצרים ומפתחים | ארז'ה • בוב דה מור • אדגר פ. ז'אקובס |
| דמויות | טינטין • קפטן האדוק • פרופסור קלקולוס • תומסון ותומפסון • ביאנקה קסטאפיורה • דמויות נוספות |
| אוגדנים | טינטין בארץ הסובייטים • טינטין בקונגו • טינטין באמריקה • הסיגרים של פרעה • הלוטוס הכחול • האוזן השבורה • האי השחור • שרביטו של אוטוקר • הסרטן בעל צבתות הזהב • הכוכב המסתורי • תעלומת ה"חד-קרן" • אוצרו של רקהם האדום • שבעת כדורי הבדולח • אסירי השמש • ארץ הזהב השחור • הטיסה לירח • החוקרים על הירח • פרשת קלקולוס • כרישי הים האדום • טינטין בטיבט • תעלומת תכשיטי הזמרת • טיסה 714 לסידני • טינטין והפיקורוס • טינטין ואלף ארט |
| סרטים | הסרטן בעל צבתות הזהב (1947) • טינטין וגיזת הזהב (1961) • טינטין והתפוזים הכחולים (1964) • טינטין ומקדש השמש (1969) • טינטין ואגם הכרישים (1972) • הרפתקאות טינטין: תעלומת החד-קרן (2011) |
| סדרות טלוויזיה | הרפתקאותיו של טינטין מאת ארז'ה (1958 - 1962) • הרפתקאותיו של טינטין (1991 - 1992) |
**לאמבאסה** (בפיג'ית: **Labasa** – מבוטא Lamˈbasa) היא עיר בפיג'י השוכנת בחלקו הצפון-מזרחי של האי ונואה לוו (Vanua Levu) והיא העיר הגדולה ביותר באי. העיר היא בירת המחוז הצפוני של המדינה. לאמבסה ממוקמת על הדלתה של שלוש נהרות שאחד מהם נתן לה את שמה. ברחוב הראשי של העיר הופעל הרמזור הראשון בכל האי. אוכלוסיית העיר מנתה 27,949 תושבים בשנת 2007.

כלכלה
-----

העיר מוקפת בשטחים חקלאיים. ענף הגידול העיקרי הוא קנה סוכר. בעיר פועל המפעל הגדול ביותר באי לעיבוד קני סוכר. לאחרונה קטן היקף הגידול והייצוא של קני הסוכר עקב שינויים פוליטיים ואובדן שווקים בחו"ל. התופעה גרמה להגירתם של תושבים לאי ויטי לוו בחיפוש אחר תעסוקה. 

בית החולים של העיר הוא המרכז הרפואי הגדול ביותר באי ולאחרונה הוא הורחב. רוב כלכלתה של העיר נשענת על חקלאות ובדרך כלל היא מחוץ לתנועת התיירות. יש בה מלון אחד, בית קולנוע וכמה מסעדות. בעיר פועל שוק גדול המספק מגוון של תוצרת חקלאית, דגים ובשר.

קישורים חיצוניים
----------------

* Labasa Island - Go Visit Fiji

הערות שוליים
------------

1. ↑  Fiji Islands Bureau of Statistics - Population and Demography
**לושיצה** (בפולנית: ‏**Łosice**i‏?‏; ביידיש: **לאָשיץ**, לושיץ) היא עיירה בפרובינציית מזוביה שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

לושיצה נזכרת לראשונה בשנת 1264 כיישוב שהתקיים עוד במאה ה-11. בשנת 1505 הוענקו ללושיצה זכויות עיר. באמצע המאה ה-17 כמעט שהוחרבה העיירה לחלוטין בידי גייסות האימפריה השוודית.

בחלוקת פולין נכללה העיירה בתחום שליטת אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1867 ניטלו מלושיצה זכויותיה העירוניות, בעקבות מרד ינואר, אך אלה הושבו לה בהמשך.

יהודי לושיצה
------------

השער של בית הקברות היהודי בלושיצה.
אנדרטה לזכר יהודי לושיץ שנרצחו בשואה. בבית העלמין קריית שאול בתל אביב
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,900 יהודים, כשלושה רבעים מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות. בשנת 1920 נערך ביהודי העיירה פוגרום.

ב-12 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, אך כעבור זמן קצר עברה לשליטת הצבא האדום. בעקבות הסכם ריבנטרופ–מולוטוב שבה העיירה לשליטה גרמנית, ואלו החלו במעשי שוד ורצח של יהודיה.

יודנרט שמונה בעיירה בתחילת שנת 1940, בראשות גרשון לוין, צווה לספק לגרמנים מאות עובדים יהודים לעבודות כפייה במחנות עבודה. בהמשך, הובאו לעיירה יהודים רבים מיישובי הסביבה. בדצמבר 1940 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אליו הובאו יהודים נוספים מסרנאקי, ואשר מעת לעת הוצאו בו יהודים להורג, ונדרשו בו תשלומי כופר מהיהודים. במאי 1942 הגיע מספר יושבי גטו לושיצה לכ-6,000 איש.

ב-22 באוגוסט 1942 פשטו על הגטו שבעיירה אנשי ס"ס ושוטרים אוקראינים, והצעידו את יושביו לשדליץ, תוך רצח כ-1,000 איש בדרך. כ-5,500 היהודים הנותרים הועמסו על קרונות משא, ושולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה. כ-300 יהודים שהושארו בגטו לושיצה עבור איסוף רכוש המגורשים שולחו להשמדה ב-27 בנובמבר 1942.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לושיצה** בוויקישיתוף
* ספר יזכור לקהילת לושיצה, בספריית העיר ניו יורק
* לושיצה (Łosice), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* "לושיצה", באתר השטעטל הווירטואלי
* אלז'בייטה רויובסקה וסטיבן סקאלה, לושיצה, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק A, עמ' 400–402), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
* לושיץ (פולין), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007567700605171
* GND: 4767371-0
* LCCN: n92036235
* MusicBrainz: 72759ec5-e93c-4f93-b4b7-5d7e78c2352e
* VIAF: 159587009
* WorldCat: lccn-n92036235

 |
**אוט-ננדה** (בצרפתית: **Haute-Nendaz**) הוא כפר באלפים הפניניים המשויך לרשות המקומית ננדה הממוקמת בקנטון ואלה בשווייץ.

גאוגרפיה
--------

מרכז הכפר אוט-ננדה ותחנת הרכבל (מימין)
אוט-ננדה הוא הכפר המרכזי והגדול ביותר ברשות המקומית ננדה, הממוקם על רכס האלפים הפניניים בגובה שבין 1300-1500 מטר וצופה על עמק הרון מעל העיר סיון ועל רכס האלפים הברניים.

היסטוריה
--------

ההתיישבות במקום היא ותיקה ומוזכרת כבר בשנת 984. עד המאה ה-19 התבססה כלכלת האזור בעיקר על חקלאות, במאה ה-19 נמצאו באזור עקבות של זהב והמקום עבר בהלה לזהב שהגדילה את ההתיישבות באזור, כיום המחצב היחיד שקיים באזור הם מינרלים המופקים בכפר אפרוז (Aproz).

לאחר מלחמת העולם השנייה עם שגשוגה של התיירות בשווייץ החליט הכפר להשקיע בפיתוח התיירות ובנה את הרכבל הראשון באזור, מה שגרם להתפתחותו המהירה כאשר עוד ועוד בתי מלון ובקתות כפריות נבנו סביב האזור, ושטחים שלמים שהיו מיוערים הפכו מיושבים.

בהמשך נבנה אתר התיירות סיבייה (Siviez) שבתחילה נקרא בשם ננדה הגדולה (Super-Nendaz) וכיום היא עיירה נפרדת המשויכת גם היא לרשות המקומית ננדה.

כיום כלכלתו העיקרית של הכפר היא תיירות, ואתר התיירות שלו הכולל גם את הכפרים סיבייה, וזונה, תיאון וורבייה הוא אחד מהגדולים והיפים באזור, אך מחלוקות פנימיות בין התושבים מונעות את המשך התפתחותו של האתר.

תחבורה
------

הכביש הראשי העולה לכפר הוא מהעיר סיון, כביש נוסף עולה מהעיירה אפרוז (Aproz) ודרך הכפר פה (Fey) אך הוא כביש צר יותר.

ישנו קו אוטובוס מהעיר סיון ועד לתחנת הרכבל בכפר. משם יוצא אוטובוס גם לעיירה סיבייה.

תיירות
------

אגם טרקואה
בכפר ישנה מעלית גונדולה העולה לפסגת טרקואה (Tracouet) שם ישנם מתקני משחקים לילדים וכן אגם טרקואה (lac de Tracouet). כן ניתן לרדת רגלית מפסגת ההר לכפר במספר מסלולי הליכה ואופניים.
בכפר ישנם עשרות ק"מ של מסלולי הליכה וחלקם מתאימים אף למשפחות עם עגלות.

בתחנת הרכבל ישנם שירותי בייביסיטר וכן אוטובוס היוצא לעיירה הסמוכה סיבייה שם ישנם מס' רכבלים העולים לפסגות הסמוכות ולפסגת המון-פור המתנשאת לגובה של 3,329 מטר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוט-ננדה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אוט-ננדה
**וילה בג'ונגל** הוא דימוי המשמש לתיאור מצבה של ישראל במזרח התיכון. את הביטוי טבע אהוד ברק, ולפיו ישראל היא מדינה מפותחת שוחרת שלווה ("וילה") הנמצאת בין מדינות שוחרות מדון השואפות לכלותה ("ג'ונגל"). 

את הביטוי השמיע ברק לראשונה בשנת 2006, ולדבריו המציא את הדימוי עוד בהיותו במדים. ברק חזר על דימוי זה בעת שכיהן כשר הביטחון, בהרמת כוסית בבסיס תל נוף: "אנחנו לא חיים במערב אירופה ולא בצפון אמריקה, זו באמת סביבה קשה, זו באמת 'וילה בג'ונגל', ומסביבנו יש גם כוחות עוינים".

הפרשן עקיבא אלדר פירש את הביטוי בפיו של ברק: "חיות הג'ונגל מבינות רק כוח. עם פראי אדם לא מנהלים משא ומתן. הדרך היחידה לשרוד בסביבה עוינת היא על ידי הצבת מתרסים, הסתגרות בבית, ולעזאזל השכנים. מצדנו, שיהרגו זה את זה, שיגוועו ברעב. מי במוקדם ומי במאוחר - אנחנו "התפכחנו" מיאסר ערפאת, מאוסלו, מקמפ-דייוויד, ובכלל מהפתרון המדיני."

פרופ' יפעת ביטון פירשה אף היא את הביטוי: "בבקשו להמחיש את ניתוקה של ישראל מהמרחב הגיאו-סוציולוגי שבו היא מצויה, המשיל אותה ברק לווילה. וילה מסמלת כמובן מבנה מתוכנן, רציונלי, בעל הידור אלגנטי, יציר כפיו של האדם. ומהו טבעו של הג'ונגל? הג'ונגל מסמל את הפראי, הבלתי-מתורבת, הטבעי, הנשלט לפי חוקי ההשרדות של הטבע. ... בצירוף 'וילה בג'ונגל' בטא ברק הלך רוח אופייני בציבור הישראלי, המביע סלידה מהיות המדינה חלק מן המרחב הלבנטיני."

פרופ' יוסי יונה התייחס אף הוא למשמעות הביטוי: "ברור שוילה בג'ונגל סופה להיכחד. אם נסתלק מפה סימבולית, בסוף נסתלק מפה גם פיזית כי התשוקה שלנו היא לחיות באירופה או באמריקה."

דימויו של ברק נקלט בשיח הישראלי, ובין השאר השתמש בו ראש הממשלה, בנימין נתניהו, שבסיור בגבול ירדן–ישראל אמר: "אנחנו צריכים להגן על הווילה מפני חיות הטרף". החוקרים תמר הרמן ואפרים יער העניקו למחקרם על מקומה של ישראל במזרח התיכון בעיני הציבור הישראלי את הכותרת "וילה בג'ונגל: מקומה של ישראל במזרח התיכון בעיני הציבור הישראלי".

הערות שוליים
------------

1. 1 2  עקיבא אלדר, מחירה של וילה בג'ונגל, באתר הארץ, 29 בינואר 2006
2. ↑  רוביק רוזנטל, הזירה הלשונית: מי המציא את הווילה בג'ונגל?, באתר nrg‏, 2 בפברואר 2012
3. ↑  נרי ברנר, ברק: באחריותנו לדחות מלחמות שאפשר לדחות, באתר ynet, 10 בספטמבר 2012
4. ↑  יפעת ביטון, "לבנטיניות ומשפט", **אלפיים ועוד** 3, 2021
5. ↑  מיה בנגל, סקר המרוקאים הגדול: מה אנחנוחושבים על עולי יהדות מרוקו?, באתר nrg‏, 4 באפריל 2010
6. ↑  שי ניב, ‏ממגנים את עצמנו לדעת, באתר גלובס, 12 בפברואר 2016
7. ↑  תמר הרמן ואפרים יער-יוכטמן, וילה בג'ונגל: מקומה של ישראל במזרח התיכון בעיני הציבור הישראלי, **פעמים**, סתיו-אביב תשע"א, באתר JSTOR
רבי **משה קפשאלי** (1420–1495) היה הרב הראשי ליהודי איסטנבול והוכר על ידי הסולטאנים מהמט השני ובאיזיט השני, כסמכות התורנית העליונה בכל האימפריה העות'מאנית.

ביוגרפיה
--------

קפשאלי נולד בשנת 1420 בקנדיה שבאי כרתים לרבי אליהו. הוא היה עשיר, בעל השפעה, מיודד אישית עם הסולטאן מהמט השני ובעל גישה חופשית לחצר הסולטאן, אשר ראה בו את נציג היהודים בממלכתו. הסולטאן העריך מאוד את הרב והעניק לו מושב בדיואן לצידו של המופתי. קפשאלי מילא גם תפקיד של פקיד ממשל, בכך שמונה לאחראי על גביית המיסים מהקהילה היהודית ועל מינוי רבנים אזוריים ברחבי האימפריה. בהמשך מונה אף להיות שופט אזרחי. כך יצר לעצמו קפשאלי עמדת כוח שאין עליה עוררין גם בתוך הקהילה היהודית.

הרב ניהל מלחמת חורמה בניצני ההתבוללות של חלק מצעירי הקהילה, אשר נהגו להתרועע עם היניצ'רים ולחקות את דפוסי התנהגותם. בחסות הסולטאן, הטיל עליהם קפשאלי עונשים חריפים. סמכותו התורנית של הרב לא הוכרה על ידי הקהילות היהודיות בכל האימפריה ופסיקותיו זכו להערכה באיסטנבול ופרבריה ובאזורי הבלקן, בעיקר בקרב הקהילות הספרדיות. הקהילה הרומניוטית הגדולה שהתגוררה בסלוניקי לא ראתה בו סמכות רוחנית.

במהלך חילופי השלטון של 1481, ניצלו צעירים מתבוללים מקרב הקהילה היהודית את המצב ובמהלך מהומות רחוב שהתחוללו באיסטנבול, ניסו להתנקש ללא הצלחה בחייו. קשריו הטובים לא פחות של קפשאלי עם ביאזיט השני סייעו בקליטת מגורשי ספרד ופורטוגל ברחבי האימפריה, בעיקר בחלוקה הוגנת של נטל המיסים בין משפחות עניות לאמידות ובפתרון סוגיות הלכתיות הקשורות בחופש הפולחן.

במהלך כהונתו, נתגלה עימות חריף בין הרב קפשאלי לבין מחליפו לעתיד הרב אליהו מזרחי שכונה הרא"ם. בין התלמידים שהעמיד הרא"ם, היו גם תלמידים קראים וזאת למורת רוחו של הרב קפשאלי. עם זאת, על אף הוראתו של הרב קולון (המהרי"ק), שלא לציית לרב קפשאלי בתפקידו כסמכות התורנית העליונה, נמנע הרא"ם בעצת רבו הרב יהודה מינץ, מלהביע עמדה בסוגיה. ב-1495, גם רבי אליהו הלוי יצא לישע רבו רב קפשאלי נגד המהרי"ק. וכן רבי יעקב בן משה מרגליות צידד עם רב קפשאלי נגד המהרי"ק. לאחר מות הרב קפשאלי, מונה הרא"ם לתפקיד הסמכות התורנית העליונה באימפריה העות'מאנית.

לקריאה נוספת
------------

ר' יוסף סמברי, **ספר דברי יוסף** (שמעון שטובר, מכון יצחק בן צבי, תשנ"ד) עמ' 248-249.

קישורים חיצוניים
----------------

* מרדכי מרגליות (עורך כללי), "משה קפשאלי", **אנציקלופדיה לתולדות גדולי ישראל**, תל אביב: י' צ'צ'יק, תש"ו, עמ' 1160-1158, באתר היברובוקס
* דוד הלחמי, ****רבי משה ברבי אליהו קפסאלי מקושטא****, בספר "חכמי ישראל", תל אביב תשי"ח, חלק א', עמ' כ"ג, באתר אוצר החכמה

הערות שוליים
------------

1. ↑  משרת החכם באשי, כמשרה רשמית באישור השלטונות, נוסדה רק ב-1835. על הקמת מוסד החכם באשי באיסטנבול החליט הסולטאן מהמוט השני ב-1826 וההחלטה מומשה בשנת 1835 .
2. ↑  מאמר על משפחת קפשאלי, באתר אנציקלופדיה יודאיקה (באנגלית) .
3. ↑  מינה רוזן (עורכת), ימי הסהר-פרקים בתולדות היהודים באימפריה העות'מאנית, המכון לחקר התפוצות, אוניברסיטת תל אביב, התשנ"ו-1996.
4. ↑  שו"ת מהרי"ק סימן פד.
5. ↑  שם הגדולים.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007511764805171

 |
**אלנור ממאדלי** (באזרית: **Elnur Məmmədli**; נולד ב-29 ביוני 1988) הוא ג'ודוקא אזרי, אלוף אולימפי מבייג'ינג 2008 וזוכה מדליית כסף מאליפות העולם מריו דה ז'ניירו 2007. ממאדלי הוא גם פעמיים אלוף אירופה משנת 2006 כאשר התחרה בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג ומשנת 2011 אז התחרה בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג.

ביוגרפיה
--------

ב-11 בדצמבר 2004, כאשר היה בן 16, זכה ממאדלי בפעם הראשונה באליפות אזרבייג'ן. ב-13 בפברואר 2005, ממאדלי זכה במדליה הראשונה שלו בטורניר בינלאומי בקריירה הבוגרת, מדליית כסף בטורניר גביע העולם בודפשט (*World Cup Budapest*).

ב-28 במאי 2006, הוא התחרה באליפות אירופה שנערכה בטמפרה וזכה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג לאחר שניצח בחצי הגמר את בריאן ואן דיק ההולנדי ובגמר את דניאל פרננדס הצרפתי. ב-15 בדצמבר 2007, ממאדלי זכה במדליית הכסף באליפות העולם לאחר שהגיע עד הגמר ובו הפסיד לואנג גי-צ'ון הקוריאני.

ב-11 באוגוסט 2008, התחרה ממאדלי באולימפיאדת בייג'ינג וזכה במדליית הזהב. בקרב הראשון הוא ניצח את דירק ואן טיכלט הבלגי, בשמינית הגמר ניצח את קונסטנטין סיאמיונאו הבלארוסי וברבע הגמר גבר על קים צ'ול-סו הצפון-קוריאני. בחצי הגמר ניצח את עלי מאלוטמאט האיראני ובגמר ניצח באיפון, 13 שניות מהפתיחה את ואנג גי-צ'ון הקוריאני, לו הפסיד בגמר אליפות העולם שנה קודם לכן.

בספטמבר 2010 סיים במקום החמישי באליפות העולם שנערכה בטוקיו לאחר שהפסיד למסהירו טאקמצו היפני בקרב על מדליית הארד. ב-16 בינואר 2011, הוא זכה במדליית הזהב בטורניר המאסטרס שנערך בבאקו, עיר הולדתו, בחצי הגמר ניצח את יואן ברטון הבריטי ובגמר ניצח את לאנדרו גוילהיירו הברזילאי. ב-20 בפברואר הוא זכה במדליית ארד בגראנד פרי דיסלדורף. ב-22 באפריל הוא שוב זכה באליפות אירופה, הפעם בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג לאחר שניצח בגמר את סרג'יו תומא המולדובי. ב-19 ביוני זכה במדליית ארד בגראנד סלאם ריו דה ז'ניירו וב-18 באוקטובר זכה בארד בגראנד פרי אבו דאבי.

ב-15 בינואר 2012, הוא זכה שוב במדליית הזהב בטורניר המאסטרס שנערך באלמטי, בחצי הגמר ניצח את יואן ברטון ובגמר ניצח באיפון את טקהירו נאקאי היפני. ב-19 בפברואר זכה שוב במדליית ארד בגראנד פרי דיסלדורף. ב-31 ביולי 2012, השתתף באולימפיאדת לונדון והודח בסיבוב הראשון על ידי אנטואן ואלואה-פורטייה הקנדי שזכה לבסוף במדליית ארד.

לאחר אולימפיאדת לונדון 2012, פרש ממאדלי מג'ודו תחרותי ובשנת 2015 שימש כסגן נשיא איגוד הג'ודו האזרי.

פרסים
-----

מקור:

* **המשחקים האולימפיים**:

בייג'ינג 2008: מדליית זהב בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג
* **אליפות העולם**:

ריו דה ז'ניירו 2007: מדליית כסף בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג
* **אליפות אירופה**:

טמפרה 2006: מדליית זהב בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג
איסטנבול 2011: מדליית זהב בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג
* **תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי)**:

תחרות המאסטרס בבאקו 2011: מדליית זהב
גראנד פרי דיסלדורף 2011: מדליית ארד
גראנד סלאם ריו דה ז'ניירו 2011: מדליית ארד
גראנד פרי אבו דאבי 2011: מדליית ארד
טורניר המאסטרס 2012: מדליית זהב
גראנד פרי דיסלדורף 2012: מדליית ארד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלנור ממאדלי** בוויקישיתוף

* אלנור ממאדלי, באתר olympedia.org
* אלנור ממאדלי, באתר איגוד הג'ודו העולמי
* אלנור ממאדלי, באתר JudoInside.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
2. 1 2  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
**אלכסנדר תּוֹרַאדְזֶה** (בגאורגית: **ალექსანდრე თორაძე**, אָלֶכְּסַנְדְּרֶה תּוֹרַאדְזֶה;‏ 30 במאי 1952 – 11 במאי 2022) היה פסנתרן ממוצא גאורגי, שנודע בעולם כפסנתרן וירטואוז במיטב המסורת הרומנטית.

קורות חיים
----------

תוראדזה נולד בטביליסי גאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה), והיה בוגר הקונסרבטוריון הממלכתי של טביליסי. בשנת 1978 הוא המשיך את לימודיו בקונסרבטוריון ע"ש צ'ייקובסקי במוסקבה. בשנת 1983, כשהיה במדריד במסגרת סיור הופעות עם התזמורת הסימפונית בולשוי של מוסקבה, ביקש מקלט מדיני בשגרירות אמריקה ומאז ועד למותו היה תושב ארצות הברית. 

בשנת 1991 התמנה תוראדזה לפרופסור לפסנתר באוניברסיטת אינדיאנה בסאות' בנד. חברי אולפן הפסנתר הרב-לאומי באוניברסיטת אינדיאנה לוקחים חלק פעיל בפסטיבלי קיץ שונים, ביניהם פסטיבל זלצבורג, בפסטיבל "לילות לבנים", קונצרטי הטיילת של לונדון, פסטיבל אדינבורו, פסטיבל רוויניה, רוהר, רוטרדם, מיקלי, פינלנד, אגן הוליווד, סרטוגה ואחרים.

אולפן תוראדזה קצר שבחים על תרומותיו לעולם הפסנתר. הוא התפתח להרכב, היוצא לסיורי קונצרטים ברחבי העולם ונהנה מביקורות חיוביות ברמה בינלאומית. בעונה האחרונה הופיע האולפן בזלצבורג, ניו יורק, רומא, פירנצה, ונציה, רוונה, ליסבון ופסטיבל רוהר, בין השאר. תוראדזה עצמו הופיע בקביעות עם התזמורות המובילות בעולם, כמו הפילהרמונית של ברלין, התזמורת של קירוב, הפילהרמונית של לה סקאלה, הפילהרמונית של סנקט פטרבורג, התזמורת הלאומית של צרפת, התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם, התזמורת הסימפונית של לונדון, הפילהרמונית של לונדון ותזמורת פילהרמוניה, NHK ביפן, התזמורת הפילהרמונית הצ'כית הפילהרמונית הישראלית, הפילהרמונית של ורשה, וכן תזמורות בהונגריה, הולנד, גרמניה, שוודיה, פינלנד ואיטליה.

תוראדזה הקליט יצירות משל מלחינים רוסיים כמו רחמנינוב, פרוקופייב, סטרווינסקי וצ'ייקובסקי. ראויה לציון מיוחד הקלטתו את חמשת הקונצ'רטי לפסנתר של פרוקופייב עם תזמורת קירוב ומנצחה ואלרי גרגייב, בחברת פיליפס.

נפטר ב-11 במאי 2022.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר תוראדזה** בוויקישיתוף

* אלכסנדר תוראדזה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אלכסנדר תוראדזה, באתר AllMusic (באנגלית)
* אלכסנדר תוראדזה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אלכסנדר תוראדזה, באתר Songkick (באנגלית)
* אלכסנדר תוראדזה, באתר "הבמה"
* אלכסנדר תוראדזה באתר התזמורת הפילהרמונית הישראלית
* ברוס דופי, Pianist Alexander Toradze (באנגלית)
* אלכסנדר טורדזה בקאמרטה הישראלית, באתר הבמה, 21 בנובמבר 2012

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007274601305171
* BnF: cb14233677n (data)
* GND: 124892264
* ISNI: 0000 0001 1737 9385
* LCCN: n87804806
* MusicBrainz: 17080b55-b675-4ea5-8c5a-2ddbd7f79fa0
* SUDOC: 244137773
* VIAF: 3417523
* WorldCat: lccn-n87804806

 |
**ורטה** (בפולנית: **Warta**; ביידיש: **דווארט**) היא עיירה במחוז שיירדז שבפרובינציית לודז' בפולין, על נהר ורטה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

האזכור הראשון של ורטה הוא משנת 1255, ובהמשך קיבלה זכויות עיר. דליקות רבות שפרצו בעיירה מהמאה ה-16 ועד המאה ה-19 האטו את התפתחותה, וכן פלישת האימפריה השוודית באמצע המאה ה-17.

יהודי ורטה
----------

בית הקברות היהודי בוורטה.
יהודים ראשונים ישבו בוורטה במחצית הראשונה של המאה ה-16, ובית כנסת ראשון נבנה בה בשנת 1534. במשך השנים סבלו יהודי העיירה מנטל מיסים גבוה שהוטל עליהם ומהגבלות מגורים ותעסוקה ביישוב. בתחילת מלחמת העולם הראשונה פרעו הקוזקים ביהודי העיירה, תוך ביצוע מעשי אונס, שוד ורצח.

בין מלחמות העולם התגברה בעיירה הפעילות הציונית, תוך קיום תנועות נוער ציוניות וקיבוץ הכשרה, לצד פעילות של אגודת ישראל. בתקופה זו נמנו בעיירה כ-2,000 יהודים, כמחצית מתושביה.

### בשואה

בימים הראשונים לכיבוש העיירה בידי הגרמנים בספטמבר 1939, ריכזו אלו את יהודיה בכיכר השוק בעיירה, והתעללו בהם בפומבי. בהמשך, הוקם בעיירה יודנרט, אשר נצטווה לספק לגרמנים עובדים יהודים לעבודות כפייה, וכן תשלומי כופר.

בפברואר 1940 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, ובינואר 1941 החלו להישלח יהודים מהגטו למחנות עבודה באזור פוזנן. כעונש על שליחת חבילות מזון בכמות גדולה משהותרה לעובדים במחנות, נתלו בפומבי ב-5 במאי 1942 עשרה מנכבדי הקהילה בעיירה, ובהם ראש היודנרט. ב-27 ביולי 1942 נתלו בפומבי 13 יהודים נוספים מהגטו.

ב-24 באוגוסט 1942 רוכזו כ-2,400 יהודי גטו ורטה, והובלו לכנסייה ולמנזר, בהם הוחזקו מספר ימים. בזמן זה נרצחו מספר יהודים במקום. לאחר מכן, נערכה ביהודי העיירה סלקציה - כ-400 מהם שולחו לעבודות כפייה בגטו לודז', והיתר שולחו למחנה ההשמדה חלמנו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ורטה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ורטה
* ורטה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* ורטה (Warta), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* "ורטה", באתר השטעטל הווירטואלי
* "ורטה (פולין)", באתר JewishGen (באנגלית)
* אוולין צגנהאגן, ורטה, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק A, עמ' 111–113), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 6258bd9a-f093-4a65-9ba3-4753e4ddb2f0

 |
**מונמות'** (באנגלית: **Monmouth**, בוולשית: **Trefynwy**) היא עיירה בדרום-מזרח ויילס שבבריטניה, בירת מחוז מונמות'שייר.

העיירה יושבת על מפגש הנהרות וואי ומונאו, כ-3.2 ק"מ מערבית מהגבול עם אנגליה, 58 ק"מ צפונית-מזרחית מעיר הבירה הוולשית קארדיף וכ-204 ק"מ מערבית ללונדון. העיירה היא מוקד תיירותי בעל אתרים היסטוריים ומוקדי משיכה שונים, היא שימשה לאורך ההיסטוריה בתור עיר שוק לכפרים ועיירות הסביבה.

היסטוריה
--------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
מונמות' נחשבת למוקד עשיר באתרים ארכאולוגים, המועצה הבריטית לארכאולוגיה אף מחשיבה את העיירה לאחת מעשרת מוקדי הארכאולוגיה הגדולים. ההתיישבות הראשונה המתועדת במקום הייתה בצורת מצודה רומית אשר ישבה על דרך חשובה באזור גבול הכיבוש הרומאי בבריטניה. בתקופה הרומית המאוחרת יותר סביב המאה ה-2 וה-4, האזור שימש ככל הנראה לתעשיית הברזל.

לאחר התקופה הרומית בבריטניה, מונמות' הייתה עיירה בקצה הדרומי של הממלכה הוולשית ארג'ינג (Ergyng) בין המאה ה-5 למאה ה-7. במהלך ימי הביניים מיקומה של מונמות' על הגבול הדרומי בין ויילס לאנגליה הפכה אותה לא פעם למוקד שנקלע לאש צולבת של כוח זה או אחר, במשך השנים שימשה מרכז אדונות ספר חשובה.

שלטון
-----

 ערך מורחב – **ראש עיריית מונמות'**  

משרת ראש העיר של מונמות' קיימת כ-750 שנה, המשרה התחדשה במאה השלוש עשרה על ידי האנשים ששלטו בשוק העיר. ובאמצע המאה השלוש עשרה נרכש חותם מהמלך הנרי השלישי עם פריבילגיות מסוימות. ניתן לתארך את קיומה של משרת ראש העיר מרגע זה.

הגדרת התפקיד וסמכויותיו, אושרו בשנת 1447 כאשר הנרי השישי (אשר אביו נולד בעיירה זו) העניק צ'רטר לעיירה אשר התירה לנושאי המשרה להעלות מיסים כדי לשלם עבור העיירה וכן גם נתן מעט חופש ממסי המלך. אמנה זו אישרה את עמדת ראש העיר כמשרה שנבחרת כל שנה.

אתרים חשובים
------------

* **טירת מונמות':** שימשה כטירה בין הפלישה הנורמנית לבריטניה (1066) להריסתה ונטישתה במלחמת האזרחים האנגלית. בשנת 1875 נבנה בין חומות הטירה 'בית הטירה הגדול', אשר משמש מאז ועד היום כמפקדה ל'רגימנט ההנדסה המלכותי מונמות'שייר' (רגימנט מילואים) ומוזיאון היחידה. כיום הטירה ובית הטירה הגדול שבתוכה נחשבים מבני שימור מדרגה ראשונה.
* **גשר מונאו:** גשר מבוצר מימי הביניים, היחיד מסוגו שהשתמר ברחבי בריטניה. הוא נבנה ככל הנראה במאה ה-13 ונחשב כיום לבניין לשימור מדרגה ראשונה.

מונמות'פדיה
-----------

מונמות'פדיה (באנגלית: Monmouthpedia) הוא פרויקט ראשון מסוגו אשר מקשר את מיזם ויקיפדיה עם העיירה מונמות'. הפרויקט הושק באופן רשמי ב-19 במאי 2012, הוא שואף ליצור תשתית בעיירה אשר מקושרת לתשתית ויקיפדית, באופן שכל מקום בעל עניין, אתר, נקודה היסטורית, בניין או אף צמחייה מיוחדת; יהיו מקושרים לערכים הנוגעים להם ומסבירים עליהם.

ברחבי העיירה פזורים לוחות מחומר קרמי מסוגננות עם שם האתר (אשר זהה לשם הערך), ברקוד אשר מקשר לערך וסמל ויקיפדיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מונמות'** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מונמות'
* עמוד הבית של מיזם 'מונמות'פדיה'.
* יואב בורנשטיין, הכפר הדיגיטלי, באתר כלכליסט, 10 במאי 2012

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007566814405171
* GND: 4641124-0
* LCCN: n82058900
* MusicBrainz: cc2bafaa-4cfe-4f88-b594-9186bb40e988
* VIAF: 154790281
* WorldCat: lccn-n82058900

 |
**סאווין** (בפולנית: **Sawin**) הוא כפר במחוז חלם שבפרובינציית לובלין בפולין, כ-14 ק"מ צפונית לחלם ובסמוך לגבול אוקראינה, על גדות נהר לפיטוחה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

ראשיתו של הכפר ביישוב בבעלות מלוכה, ובשנת 1456 עבר לבעלות הכנסייה. בהמשך עבר הכפר לבעלות של מספר משפחות אצולה פולניות, ובאמצע המאה ה-17 שב להיות בבעלות מלכותית.

במחצית השנייה של המאה ה-19 הוקם בכפר מפעל גדול לייצור זכוכית בידי שניים מתושביו היהודים. מפעל זה העסיק רבים מיושבי הכפר.

יהודי סאווין
------------

בשנת 1880 נבנה בכפר בית כנסת ראשון, ובשנת 1925 נבנה בו בית כנסת נוסף, ובשנים אלה נמנו במקום 611 יהודים. צביון הקהילה בכפר היה חרדי, הגם שבין מלחמות העולם התקיימה בו פעילות ציונית.

עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים בספטמבר 1939, מונה בו יודנרט, ויהודיו גויסו לעבודות כפייה ונצטוו לענוד סרט זרוע. מעת לעת פשטו על הכפר שוטרים גרמנים, וביצעו מעשי שוד והתעללות ביהודיו.

בין 1940 ל-1942 הובאו ליישוב כ-1,700 יהודים שגורשו מקרקוב ומערים נוספות, והקהילה המקומית התגייסה לעזרתם. במאי 1942 רוכזו יהודי היישוב, ושולחו בקרונות משא למחנה ההשמדה סוביבור. רק בודדים מיהודי הכפר הצליחו לשרוד את השואה במקומות מסתור. בזמן הכיבוש הגרמני פעל בעיירה מחנה עבודה, בו הוחזקו בין 700 ל-800 מיהודי הסביבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סאווין** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סאווין
* סווין באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* "סאווין", באתר השטעטל הווירטואלי
אנדרטה לזכר יהודי סוחובולה שנספו בשואה, בבית העלמין הדרום
**סוחובולה** (בפולנית: **Suchowola**) היא עיירה בת כ-2,200 תושבים (נכון ל-2006) במחוז סוקולקה בצפון מזרח פולין, השוכנת על גדות נהר אולזנקה.

החל מ-1999 היא חלק מפרובינציית פודלסיה, כשלפני כן הייתה שייכת לפרובינציית ביאליסטוק. העיירה נוסדה במאה ה-16, וב-1777 זכתה למעמד של עיר. ב-1775 האסטרונום המלכותי סימון אנתוני סוביקראסקי פרסם מאמר בו קבע כי סוחובולה היא המרכז הגאוגרפי של אירופה. עקב אובדן אוכלוסייה משמעותי בזמן מלחמת העולם השנייה הושעה מעמדה ב-1950 והושב לה רק ב-1997.

יהודי סוחובולה
--------------

בסוחובולה (סוכובוליה) התקיימה קהילה יהודית גדולה, שבין רבניה נמנו אישים תורניים ידועי שם כמו ר' שמואל זלמן ובנו רבי מאיר יונה ברנצקי, והרב אברהם איינהורן (שנקרא על שם העיר ר' אברהם'צה סוחובולר). מילידי העיירה: רבי משה בצלאל לוריא ורבי יוסף לייב ננדיק מאישיה הבולטים של תנועת המוסר בדור שלפני השואה.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,500 יהודים, כמחצית תושביה, ופעלו בה תנועות נוער יהודיות ובית ספר עברי. פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939, ובתקופה זו הגיעו לעיירה פליטים יהודים רבים ממערב פולין.

בסוף יוני 1941, בתחילת מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה תוך זמן קצר גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, הגבלות תנועה וגיוס לעבודות כפייה.

ב-26 ביולי 1941 ערכו הגרמנים ותושבים מקומיים מעשי התעללות ורצח ביהודי העיירה. בפברואר 1942 רוכזו יהודי העיירה בגטו קטן ומגודר שהוקם בה, אליו הובאו גם יהודים מיישובי הסביבה, ואשר מספר יושביו הגיע לכ-5,000 איש.

ב-2 בנובמבר 1942 נערכה בגטו שבעיירה אקציית חיסול, בה נורו רבים מהיהודים, ובהם החולים והקשישים. יתר יהודי הגטו הועברו למחנה המעבר הקשה קלבסין שליד הורדנה, ממנו שולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סוחובולה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סוחובולה
* ספר יזכור לקהילת סוחובולה, בספריית העיר ניו יורק
* סוחובולה (Suchowola), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* "סוחובולה", באתר השטעטל הווירטואלי
* לאורה קרגו, סמואל פישמן ומוניקה טומקייביץ', סוחובולה, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק A, עמ' 963–966), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
* סוחובולה (פולין), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007496765505171
* LCCN: no2003109327
* VIAF: 143413934
* WorldCat (עם VIAF): 143413934

 |
**Celia** היא עוזרת וירטואלית שפותחה על ידי חברת Huawei עבור טלפונים חכמים מתוצרת החברה מבוססי HarmonyOS ו-Android, חסרי שירותי Google ו-Google Assistant. Celia יכולה לבצע משימות יומיומיות, הכוללות ביצוע שיחת טלפון, הגדרת תזכורת ובדיקת מזג האוויר. המערכת נחשפה ב-7 באפריל 2020 ויצאה לאור ב-27 באפריל 2020.

Huawei התייחסה בתחילה לעוזרת החדשה בסוף 2019 בכך שהודיעה שתהיה גרסה אנגלית של העוזר שכבר דובר סינית שתשוחרר לשווקים באירופה. בשל מלחמת הסחר המתמשכת בין סין לארצות הברית, הסמארטפונים החדשים של החברה נותרו ללא עוזר וירטואלי מה שהוביל לאחר מכן לפיתוח ושחרור של Celia.

ב-Celia משולבת טכנולוגיית בינה מלאכותית המאפשרת לה לזהות טקסט באמצעות מצלמת טלפון ולתרגם אותו ולזהות אובייקטים יומיומיים בדומה ל-Google Lens.

תכונות
------

ל-Celia תכונות רבות הדומות לאלו של מתחרותיה המרכזיות Google Assistant ו-Siri. ניתן להפעיל אותה על ידי אמירת 'היי סיליה' או על ידי לחיצה ממושכת על כפתור ההפעלה. מנוע החיפוש המוגדר כברירת מחדל עבור Celia הוא Bing, אך ניתן לשנות זאת בהגדרות. Celia יכולה לבצע שיחות, לבדוק את סדר היום, לשלוח הודעה, להראות את מזג האוויר, להגדיר אזעקות ולשלוט במכשירי חשמל ביתיים. יש לה גם את היכולת לשלב את עצמה עם אפליקציות המניות של תוכנת EMUI ולעבוד עם הגדרות המכשיר, כמו הדלקת הפנס והשמעת תוכן מולטימדיה. עם הבינה המלאכותית המותקנת בסיליה, היא יכולה לזהות מזון, חפצים יומיומיים ולתרגם טקסט באמצעות מצלמת הטלפון.

פריסה וזמינות Celia
-------------------

Celia זמינה רק בגרמנית, אנגלית, צרפתית וספרדית, והיא שוחררה בגרמניה, בריטניה, צרפת, ספרד, צ'ילה, מקסיקו וקולומביה. Huawei טוענים שאזורים ושפות נוספות יהיו זמינים בהמשך.

ראו גם
------

* אמזון אלקסה
* קורטנה
* Google Assistant
* סירי
* מייקרופט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Celia** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Celia

הערות שוליים
------------

1. ↑  EMUI 10.1 Feature: Celia - New Voice Assitant - Huawei Central, Huawei Central, ‏במרץ 2020

| עוזרים וירטואליים |
| --- |
| עוזרים וירטואליים | אליסה • אמזון אלכסה • Bixby • ווטסון • סירי • מיקרוסופט קורטנה • מייקרופט • Voice Mate • AliGenie • Braina • Celia • Clova • Maluuba (אנ') • Xiaoice (אנ') |
**צ'ירק** (בוולשית: **Y Waun**; באנגלית: **Chirk**) היא עיירה במחוז רקסהאם השוכנת בצפון-מזרח ויילס, סמוך לגבול עם אנגליה. נכון לשנת 2011 בצ'ירק גרים 4,468 תושבים.

צ'ירק מזוהה לאורך ההיסטוריה עם רצועת הגבול בין אנגליה לוויילס, סמוך לעיירה עוברת סוללת אופה שהוקמה לאורך הגבול במאה ה-8 וטירת צ'ירק שנבנתה במאה ה-13 כמבצר גבול אנגלי. הגבול המודרני בין אנגליה לוויילס עובר בצמוד לגבול האנדמינסטרטיבי של צ'ירק לאורך נהר קייריוג (River Ceiriog) המתחבר לנהר די. לאורך ימי הביניים והעת המודרנית, אזורי העיירה נקשרו עם שלוש משפחות בעלות השפעה באזור; משפחת האצולה הוולשית 'היו מגוורקלס' (Hughes of Gwerclas) שהיו מקורבים לשושלת ממלכת פוויס, ברוני 'מידלטון' (Myddelton) ששלטו בטירת צ'ירק החל מהמאה ה-16, וברוני 'טרוור' (Trevor) ששכנו בברינקינלט בקרבת צ'ירק.

מבחינת תחבורה שוכנת צ'ירק על הנתיב ההיסטורי בין לונדון להוליהד (והמעבורת לאירלנד) כיום כביש A5, בנוסף בצ'ירק נמצאת תחנת רכבת המשרתת את יישובי האזור.

בסמוך לעיירה נמצאות אמת פונטקיסילטה ואמת צ'ירק שהם חלק מאתר מורשת עולמית.

תמונות
------

* טירת צ'ירקטירת צ'ירק
* כנסיית סינט מריכנסיית סינט מרי
* אמת צ'ירקאמת צ'ירק
* אנדרטת המלחמה בצ'ירקאנדרטת המלחמה בצ'ירק

ראו גם
------

* טירת צ'ירק
* אמת פונטקיסילטה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **צ'ירק** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של צ'ירק

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007564443805171
* LCCN: n82134245
* VIAF: 151296392
* WorldCat: lccn-n82134245

 |