recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
אנשי המשמר האזרחי (במדים לבנים) שומרים על הסדר בעת נאום דוד בן-גוריון באספת הנבחרים הרביעית, 1944
לוח זיכרון במקום בו היה מטה המשמר האזרחי של ההגנה, רח' גורדון 49 בתל אביב
**המשמר האזרחי (הראשון)** היה ארגון לשמירה על הסדר ולהגנה אזרחית שפעל ביישוב בימי מלחמת העולם השנייה ומלחמת העצמאות.

המשמר האזרחי נוסד על ידי עיריית תל אביב בשנת 1938, כגוף של מתנדבים לשעות חירום ומצוקה. למשמר האזרחי התנדבו אזרחים רבים שמילאו תפקידים של שמירה על הסדר בכנסים ובלוויות וכמו כן טיפלו בעולים ובמעפילים. בראש המשמר האזרחי בהיווסדו עמד איש הגדודים העבריים, המפקד הראשון של משטרת תל אביב, חיים אלפרין.

בימי מלחמת העולם השנייה התרבו תפקידיו של המשמר האזרחי והוא מילא תפקיד של ארגון הג"א, הפיץ הוראות להתגוננות אזרחית ופיקח על ביצוען. המשמר האזרחי תיאם את שירותי כוחות ההצלה בעת ההתקפה האווירית האיטלקית על תל אביב ב-9 בספטמבר 1940, בה נהרגו כ-100 אזרחים, רבים נפצעו ונגרמו נזקים רבים.

במרוצת הזמן נתגלעה מחלוקת על השליטה על המשמר האזרחי בין עיריית תל אביב לבין ארגון "ההגנה" ולבסוף הפך המשמר האזרחי לזרוע של ההגנה, שנחשבה כ"לגלית" [=חוקית] בעיני שלטונות  המנדט.

בעת מלחמת העצמאות מילא המשמר האזרחי תפקידי שמירה במחסומי הדרכים ובהכנת ביצורים. המשמר האזרחי מילא תפקידי הג"א בעת הפצצות האוויר המצריות על תל אביב.

המשמר האזרחי פעל לפינוי הריסות, שמירת הסדר הציבורי וארגון תחבורה ומגורים לתושבי שכונות הספר שבין תל אביב ליפו. במשמר האזרחי שירתו אזרחים שאינם בשירות צבאי סדיר ושחררו חיילים סדירים לתפקידי לחימה.

יחידת המשמר האזרחי של משטרת ישראל שהוקמה בשנת 1974 שמרה על השם "המשמר האזרחי" ועל המורשת של הארגון הראשון.

עיריית תל אביב קבעה לוח זיכרון במקום הו היה מטה המשמר האזרחי של ההגנה, ברחוב גורדון 49.

ראו גם
------

* משמר העם

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המשמר האזרחי** בוויקישיתוף
* ארכיון **אסף תעודות לתולדות המשמר האזרחי בתל אביב**, בספרייה הלאומית
**יוסי קינן** (נולד ב-1949) הוא שחקן, במאי ומורה למשחק ישראלי.

ביוגרפיה
--------

קינן נולד ב-1949 במרוקו, ועלה לארץ בגיל שלוש. סיים את לימודי המשחק בבית צבי ב-1975. ב-1979 יצא להשתלמות סדנאות משחק בניו יורק.

ב-2007 קיבל הסמכה להוראת התיאטרון והחינוך הבלתי פורמלי מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים.

### תיאטרון

קינן שיחק כבר ב-1975, בתיאטרון האימפרוביזציה, בהדרכת הבמאי פיטר פריי. בין השנים 1976–1984 היה שחקן פעיל בתיאטרון החאן, והשתתף בהצגות: "מעשה נורא", "קדימה בית"ר", "אוכלים", "וולפונה", "מלחמות היהודים", "נופלים בפח", "35 במאי", "גימפל תם" (מחזמר) ועוד. במקביל שיחק ב-1985 בתיאטרון בית ליסין בהצגה "מצא אישה מצא טוב", וב-1986 בתיאטרון חזית בהצגות "החוג לדרמה" ו"סנג'ר". כן שיחק בתיאטרון ביממ"א בהצגות "הרוח בערבי הנחל" ו"מעבר לים", ובתיאטרון מסחרי בהצגות: "שותף לדירה", "הצעת נישואים", "להיות יהודי", "סלאח שבתי" ועוד.

### קולנוע וטלוויזיה

קינן השתתף במספר סרטים ישראלים: "גבעת חלפון אינה עונה" (1976), "מבצע יונתן (סרט)" (1977),"חמסין (סרט)" (1982), "ספר נשים" (1984) "קוקו בן 19" (1985), "בובה" (1987), "טיפת מזל" (1992), ו"קהילת קדושים". כן הופיע במספר סרטים מרחבי העולם: "דויד" (הפקה אמריקאית), "הנביאים" (דרום אפריקה), "קדחת המדבר" (גרמניה), "המרגל הבלתי אפשרי" (1987, הפקה של BBC),‏ "444 ימים" (הפקה אמריקאית) ועוד. 

קינן השתתף גם בסרטים הקצרים "עובדיה" ו"אסיר תודה", וכן בהפקות של בתי ספר לקולנוע.

בטלוויזיה הופיע קינן בתוכניות "סיפורו של טייס", "תהילה לדוד", "צמות", "מקומון", "פאפא", "הילדים משכונת חיים", "קריאת כיוון", "חידון התנ"ך", "המסעדה הגדולה" ועוד.

### פרויקטים נוספים

קינן השתתף לאורך השנים בהצגות תיאטרון וקבוצות דיון סביב נושאים אקטואליים במכון הציוני בירושלים. ב-1985 הופיע בסדנאות יחיד של הפעלת הקהל בנושאי תיאטרון מגוונים, במסגרת אמנות לעם. במסגרת התיאטרון הקהילתי בהרצליה עבד עם קבוצות בהדרכה ובימוי.

קינן השתתף במספר פרויקטים לנוער. הוא היה אחראי לבימוי והדרכת נוער בתוכנית "רדיו עשרה" בכפר הירוק. בתיאטרון ירושלים השתתף בימי תיאטרון ארוכים לבתי ספר תיכוניים, שכללו סדנאות ומשחק. גם בבית צבי הדריך בני נוער בסדנאות ומשחק. עסק בהדרכה סדנאות ומשחק לקבוצות שחקנים מארצות הברית מטעם הסוכנות היהודית - הנוער והחלוץ. בקריית שלום הדריך נוער שוליים, בסדנאות ומשחק. 

קינן השתתף בסדנה למספרי סיפורים בבית מדרש אלול בירושלים. כמו כן השתתף בתוכניות רדיו, דרמה, משחק, תסכיתים ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* יוסי קינן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* יוסי קינן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* יוסי קינן, באתר ספר הקולנוע הישראלי
* יוסי קינן, באתר של זוהר יעקובסון
* יוסי קינן, באתר אידיבי
* יוסי קינן, באתר אישים
* יוסי קינן, מדריך מאה שנה לתיאטרון העברי, באתר המילא"ה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16528850z (data)
* ISNI: 0000 0001 3875 595X
* VIAF: 182773265
* WorldCat: viaf-182773265

 |
**חוסיין סעיד** (נולד ב-21 בינואר 1958) הוא כדורגלן עבר עיראקי ששיחק כחלוץ במועדון אל-טלבה של ליגת העל העיראקית ובנבחרת עיראק, והוא נשיא לשעבר של התאחדות הכדורגל העיראקית. סעיד נמצא במקום התשיעי ברשימת כובשי השערים הבינלאומיים, עם 78 שערים. יחד עם אחמד ראדי, הוא נחשב לשחקן העיראקי הטוב ביותר במאה ה-20 ומופיע במקום ה-25 ברשימת השחקנים הטובים ביותר של המאה באסיה. חוסיין הוא מלך שערי נבחרת עיראק עם 78 שערים.

סעיד החל את קריירת הכדורגל המקצוענית שלו בגיל 17, כשהצטרף לנבחרת עיראק הלאומית בכדורגל וזכה במדליית הזהב של משחקי בתי הספר הערביים ב-1975. ב-1975 הוא הצטרף לאל-ג'מיע, שלימים התמזג עם אל-טלבה, שם בילה את כל 14 שנות הקריירה שלו, השיג שלוש אליפויות והוכתר כמלך השערים של הליגה בשלוש עונות. הוא זכה בשתי אליפויות AFC U-19, בשני גביעי המפרץ הערבי, שם הוא היה מלך השערים בשתי המקרים והשחקן הטוב ביותר באחת, גביע צבאי עולם ומדליית זהב במשחקי אסיה.

 סעיד במשחק מול אל-ראשיד בשנים 1984–85

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mubarak, Hassanin; Mamrud, Roberto. "Hussein Saeed Mohammed – Century of International Appearances". *RSSSF*.
2. ↑  "IFFHS' Century Elections, Asia – Player of the Century". *RSSSF*. 30 בינואר 2000. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Mamrud, Roberto. "Iraq – Record International Players". *RSSSF*.
**נשיא זימבבואה** הוא ראש המדינה, ומשמש גם כמפקד העליון של הכוחות המזוינים של זימבבואה.

תפקיד הנשיא נוצר בשנת 1980 עם קבלת העצמאות של זימבבואה מבריטניה. כנען בננה, שהיה שר מתודיסטי, מונה לנשיא הראשון עד שנת 1987, כשהתפקיד הפך לטקסי בעיקרו. עמדת הכוח האמיתית הייתה זו של ראש ממשלת זימבבואה, רוברט מוגאבה, שהפך לנשיא בשנת 1987 וכיהן כראש המדינה במשך 29 שנים.

הנשיא מכהן גם כראש ממשלה מאז 1987. בשנת 2009 התפקיד הוחזר, אך בוטל שוב בשנת 2013.

על פי חוק, הנשיא מכהן במשך חמש שנים וכהונתו מוגבלת לשתי קדנציות.

נשיאי זימבבואה
--------------

| תמונה | שם | כניסה לתפקיד | יציאה מתפקיד | מפלגה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | כנען בננה | 18 באפריל 1980 | 22 בדצמבר 1987 | ZANU |
|  | רוברט מוגאבה | 22 בדצמבר 1987 | 21 בנובמבר 2017 | ZANU-PF | הודח על ידי הצבא במהלך ההפיכה בזימבבואה (2017) |
|  | פלקזלה מפוקו | 21 בנובמבר 2017 | 24 בנובמבר 2017 | ZANU-PF | כיהן כממלא מקום |
|  | אמרסון מננגגואה | 24 בנובמבר 2017 | מכהן | ZANU-PF |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נשיא זימבבואה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של נשיא זימבבואה
ב
**אורסולה האובנר** (נולדה ב־22 בדצמבר 1945) היא פוליטיקאית אוסטרית במפלגת הברית למען עתיד אוסטריה (BZÖ), לשעבר חלק ממפלגת החירות האוסטרית (FPO).

ביוגרפיה
--------

אורלוסה נולדה בבאד גויזרן, אוסטריה עילית, ועשתה את בחינות הבגרות שלה בבאד אישל בשנת 1963. אורסולה היא מורה לשעבר, ופוליטיקאית מקומית. אחיה הצעיר הוא ירג היידר אשר היה ראש מפלגת החירות האוסטרית.

### קריירה פוליטית

אורסולה הצטרפה אל אחיה ירג היידר כאשר החליט לפרוש ממפלגת החירות האוסטרית (FPO) וליצור את הברית למען עתיד אוסטריה (BZÖ). עם הזמן עלתה הצלחתה בזירה הפולטית, והיא מונתה כחברת ממשלה (Staatssekretärin) בפברואר 2003, בתפקיד סגנית השר לעניינים חברתיים.

ביוני 2004, מונתה, בלחץ אחיה, לראש מפלגת החירות האוסטרית.

בעקבות הדחתו של הרברט האפט, יושב ראש המפלגה, היא מונתה במקומו לשר פדרלי בנושאי הרווחה בינואר 2005. עם זאת תקופתה כראש המפלגה נחשבת לכישלון.

ב-2006 הצטרפה למפלגת "הברית למען עתיד אוסטריה", שהתפצלה ממפכת "החירות".

שימשה חברת הפרלמנט מטעם המפלגה עד 2013. לאחר שמפלגת "הברית למען עתיד אוסטריה" לא עברה את אוחז החסימה.

חיים אישיים
-----------

אורסולה נשואה עם שתי בנות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  קלאוס פייפר, ממשלה חדשה באוסטריה - שוב עם מפלגת "החירות" הקיצונית, באתר הארץ, 1 במרץ 2003
2. ↑  היידר לחץ, ואחותו נבחרה להנהיג מפלגתו, באתר הארץ, 12 ביוני 2004
3. ↑  מפלה ל"מפלגת החירות" של היידר בבחירות באוסטריה, באתר הארץ, 20 בספטמבר 2004

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1239177038
* VIAF: 9051162985495386300000
* WorldCat: viaf-9051162985495386300000

 |
**מגדל וארסו** (**Varso** או **Varso Place**) הוא מגדל משרדים נאו-מודרני בוורשה, בירת פולין. המתחם כולל שלושה מבנים. המרכזי שבהם, מגדל וארסו, הוא הבניין הגבוה ביותר בפולין, הבניין הגבוה ביותר באיחוד האירופי, והבניין השישי בגובהו באירופה בגובה 310 מטרים. בנייתו הושלמה בספטמבר 2022, כאשר פתיחת מרפסת התצפית מתוכננת ל-2024.

עיצוב
-----

מגדל וארסו ממוקם ברובע וולה. הבנייה מתבצעת על מגרש בגודל 4.3 דונם, שנרכש בשנת 2011 מחברת הרכבות הפולניות הממלכתיות (PKP) על ידי החברה הסלובקית HB Reavis תמורת כ-171 מיליון זלוטי. בתחילה, הפרויקט נקרא "מרכז העסקים חמיילנה", ולאחר מכן שונה ל-"וארסו", המתייחס לשם הלטיני של ורשה – "ורסוביה".

התכנון המקורי היה לבנות מגדל בגובה 130 מטרים בלבד. אך התכנון השתנה מאוחר יותר והגובה הכולל של מגדל וארסו הוגדל ל-310 מטרים כולל צריח העולה מעל הבניין.

המגדל הוא מתחם שלושה בניינים: המגדל הראשי, שגובה גגו מגיע ל-230 מטרים ועם הצריח ל-310 מטרים, ושני בניינים בגובה של 81 מטרים ו-90 מטרים, הנקראים בהתאמה וארסו 1 ו-וארסו 2. השטח הכולל של מגדל וארסו הוא 140,000 מטר רבוע, עם 10,300 מטר רבוע המוקדשים לשירותים מסחריים. סטודיו האדריכלות הבריטי Foster + Partners תכנן את המגדל הראשי ו-HRA Architekci היה אחראי על תכנון הבניינים וארסו 1 ו-וארסו 2.

ראו גם
------

* וולה (ורשה)
* ארמון התרבות והמדע
* גורדי השחקים הגבוהים באירופה

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מגדל וארסו

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגדל וארסו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Parkes, James (26 באוקטובר 2022). "Foster + Partners completes EU's tallest building in Warsaw". *Dezeen*. ארכיון מ-19 בינואר 2023. נבדק ב-19 בינואר 2023. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Varso Tower prawie gotowy. W lobby najwyższego budynku UE inwestor sadzi okazałe drzewa". *Murator Plus* (בפולנית). Grupa ZPR Media. נבדק ב-9 ביולי 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "2017 Vinci annual report" (PDF). *vinci.com*. Vinci SA. 2017. נבדק ב-14 בספטמבר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Gibson, Eleanor (11 בינואר 2017). "Construction begins on Poland's tallest tower by Foster + Partners". *Dezeen*. נבדק ב-20 בינואר 2023. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**SBSS** ‏(Space Based Space Surveillance, מערכת להשגחת החלל באמצעות לוויינים) היא מערכת שמופעלת על ידי חיל החלל של ארצות הברית שמטרתה לשפר יכולת המדינה לגלות ולנטר עצמים במסלול סביב כדור הארץ. לפי קבלן ראשי של המערכת בואינג חלק מעצמים אלו יכולים בעתיד לסכן את היכולות של ארצות הברית בחלל.

הלוויין הראשון של המערכת SBSS-1 שוגר ב-26 בספטמבר 2010. עלות השיגור הייתה 823 מיליון $ והוא נבנה על ידי בואינג ו-Ball Aerospace & Technologies. הלוויין היה מצויד בטלסקופ של 30 ס"מ ורגש תמונות. הוא תוכנן לעבודה במשך 5.5 שנים.

לוויינים נוספים מדגם GSSAP שוגרו ב-19 באוגוסט 2016. הם נבנו על ידי Orbital Sciences Corporation. בהמשך היו שיגורים נוספים.

בשנת 2023 דווח שלוויין המערכת התקרב ללוויינים סינים לבדיקתם בקרוב. שלטונות סין דיווחו על 13 מקרים מסוג זה.

שיגורים נוספים מתוכננים לשנים 2024 ו-2027.

הנתונים המתקבלים מהמערכת מקבלים השלמה ממערכת מכ"ם ייעודית של חיל האוויר של ארצות הברית.

רשימת לוויינים
--------------

|
|  |
| תאריך שיגור | לוויין | יצרן | אתר שיגור/משגר | משקל, ק"ג | הערות |
| 26 בספטמבר 2010 | SBSS-1 | בואינג ו-Ball Aerospace & Technologies | בסיס חיל האוויר ונדנברג  מינוטאור 4 | 1031 |  |
| 28 ביולי 2014 | GSSAP 1 (USA 253)GSSAP 2 (USA 254) | Orbital Sciences Corporation | נמל החלל קייפ קנוורל  דלתא 4 | 650-700 כ"א | סיימו פעילות בשנת 2023 |
| 19 באוגוסט 2016 | GSSAP 3 (USA 270)GSSAP 4 (USA 271) | Orbital Sciences Corporation | נמל החלל קייפ קנוורל  דלתא 4 | 650-700 כ"א |  |
| 21 בינואר 2022 | GSSAP 5 (USA 270)GSSAP 6 (USA 271) | Orbital Sciences Corporation | נמל החלל קייפ קנוורל  אטלס 5 | 650-700 כ"א |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **SBSS** בוויקישיתוף
* תיאור המערכת
* תיאור ומטרות המערכת
* תיאור לווייני GSSAP
* תיאור לוויין SBSS-1
* תיאור שיגורים של לווייני GSSAP

הערות שוליים
------------

1. ↑  קידום התוכנית
2. ↑  סיום פעילות
**גאי בבילון** (באנגלית: **Guy Babylon**; ‏20 בדצמבר 1956 – 2 בספטמבר 2009) היה מלחין וקלידן אמריקאי, המפורסם בעיקר בשל עבודתו עם אלטון ג'ון.

ביוגרפיה
--------

בבילון נולד בניו וינדזור שבמרילנד. הוא הגיע לאוניברסיטת דרום פלורידה על מלגת שחיה, וב-1979 קיבל תואר ראשון בהלחנת מוזיקה. עם סיום לימודיו עבר ללוס אנג'לס.

קריירה
------

בשנת 1988 הצטרף לאולפנו וללהקתו של אלטון ג'ון, והשתתף באלבום "Sleeping with the Past" ובסבב ההופעות שבא בעקבותיו, Sleeping with the Past Tour (אנ'). בשנת 1990 שיתף פעולה עם ידידו, הגיטריסט של אלטון ג'ון דייווי ג'ונסטון, בפרויקט צדדי של האחרון, "Warpipes". הוא שיתף פעולה גם עם להקת הרוק האמריקאית "איירון באטרפליי".

בשנת 2001 זכה בפרס גראמי על תרומתו למחזמר אאידה, אותו יצרו אלטון ג'ון וטים רייס.

חיים אישיים
-----------

עד מותו התגורר בבילון עם אשתו וילדיו בלוס אנג'לס, והיה שותף בלהקתו של אלטון ג'ון.

ב-2 בספטמבר 2009 מת בבילון מהתקף לב אחרי ששחה בבריכה. במופע שערך אלטון ג'ון ב-11 בספטמבר בנאפולי הוא הקדיש לבבילון את שירו "Your Song".

קישורים חיצוניים
----------------

* גאי בבילון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* גאי בבילון, באתר AllMusic (באנגלית)
* גאי בבילון, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* גאי בבילון, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ההרכב "Warpipes", באתר AllMusic, בדיקה אחרונה ב־14 באוקטובר 2021
2. ↑  Frederick N. Rasmussen, GUY GRAHAM BABYLON, baltimoresun.com (באנגלית)
3. ↑  eltonfan.net - Hercules International Elton John Fan Club, eltonfan.heimbecher.net
4. ↑  Elton John - Napoli 2009, www.eltonjohnitaly.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007404966405171
* LCCN: no2003040329
* MusicBrainz: b8fcd279-d8b7-4bfb-98a5-9fc498f3e02d
* NKC: xx0064463
* VIAF: 125149106163868491252
* WorldCat: lccn-no2003040329

 |
**שלום אביטן** (נולד ב-10 באפריל 1952) הוא אמן לחימה ישראלי, יושב ראש ה"ווסט קוסט שוטוקאן קראטה העולמי" ובעבר ראש התאחדות הקראטה בישראל (2004 - 2012).

ביוגרפיה
--------

אביטן נולד במרוקו. עלה לישראל בגיל 3 בשנת 1955. בגיל 11 החל להתאמן בהיאבקות בסגנון פנקרטיון וזכה במדליית זהב באליפות ישראל. בשנת 1968 החל באימוני קראטה ובשנת 1972 הוענקה לו חגורה שחורה דרגת דאן 1. את השיהאן אד המילי ראש הווסט קוסט שוטוקאן קארטה הכיר בשנת 1978 כאשר המילי הגיע לישראל בפעם הראשונה. במעמד זה נבחן אביטן לדרגת דאן 2. בשנת 1980 המילי הוזמן שוב לישראל על ידי אביטן. בביקור זה נרקמו יחסים חמים בין המילי לאביטן ועקב כך אביטן מונה לנציג רשמי של הווסט קוסט שוטוקאן קראטה בישראל. בשנת 1984 היה אביטן בין מקימי התאחדות הקראטה בישראל יחד עם סנסאי יהודה פנטנוביץ, סנסאי אבי בלייר, שיהאן חיים בכר סנסאי משה בוחניק ושיהאן רוני קלוגר.

אביטן ייצג את ישראל באליפויות אירופה ואליפויות העולם בין השנים 1983 ל-1989. אביטן התחרה בשלוש מכביות: ה-10, ה-11 וה-13 ושימש כשופט וכמנהל התחרות בשלוש המכביות: ה-14, ה-15 וה-16. במכביה ה-17 שימש כיו"ר ההתאחדות וכמנהל תחרויות. אביטן השתתף בכינוסי הפועל כמתחרה, כשופט ראשי ומנהל התחרות. אביטן פרש מתחרויות בשנת 1989 לאחר זכייה משולשת באותה שנה - מקום ראשון ב"אליפות הגרנד צ'מפיון של דרום קליפורניה, מדליית זהב באליפות ישראל ומדליית זהב במכביה ה-13.

בשנת 1992 השתתף אביטן בסרט הקולנוע האמריקאי "סמוראי אמריקאי" (אנ'), לצד דייוויד בראדלי (אנ') ומארק דקסקוס, בבימויו שמוליק פירסטנברג.

ב-8 ביוני 1999 הוזמן אביטן לביתו של המילי ובמעמד מנהלי הוסט קוסט שוטוקאן קארטה הודיע כי שיהאן אביטן יהיה ראש ארגון הווסט קוסט שוטוקאן העולמי לאחר מותו ולאות הוקרה, העניק לאביטן את טבעת ההתאחדות עם סמל הווסט קוסט שוטוקאן העולמי. בתאריך 11 ביוני, התקיימה פגישה בביתו של המילי ואליה זומנו המאמנים הבכירים של ארגון הווסט קוסט ושל WFKO, שני הארגונים אותם הקים המילי וזאת על מנת להודיע מי יהיו ראשי הארגונים הללו במדינות השונות וכן את מינויו של אביטן כממשיך דרכו לאחר מותו. בתאריך 14 ביוני 1999 העניק המילי לאביטן את הדרגה דאן 7, הדרגה הגבוהה ביותר בווסט קוסט. ב-22 ביוני 1999 נפטר המילי וב-26 ביוני בטקס פרידה לזכרו של שיהאן שהתקיים במועדון המרכזי בארצות הברית, פתחו את צוואתו האחרונה ושם צוין כי אביטן ימונה לראש ארגון הווסט קוסט שוטוקאן קראטה אינטרנשיונל לכל חייו וכן הועלה לדרגת האצ'י–דאן (דאן 8).

באספה כללית שהתקיימה בתאריך ה-25 במאי 2004, שיהאן אביטן נבחר ליו"ר IKF התאחדות הקראטה בישראל
. בתקופת כהונתו הראשונה איחד את האיגודים המובילים בענפי אמנויות הלחימה בישראל. אביטן סיים את תפקידו כיו"ר ההתאחדות בשנת 2012.

קישורים חיצוניים
----------------

* אליפות אירופה הפתוחה בקראטה: מדליית זהב לאלופת ישראל
* 13 מדליות למרכז אביטן במכביה ה-18
* קראטה: 7 מדליות לישראל בתחרות מסבב אליפות העולם, באתר וואלה!‏, 10 ביולי 2011
* שלום אביטן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* שלום אביטן, באתר יו-טיוב (בעברית)
* ווסט קוסט שוטוקאן קארטה בראשו עומד שלום אביטן

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספורט - ענפים נוספים nrg - שבע מדליות לנבחרת ישראל בקראטה
2. ↑
פירוש נוסף ערך זה עוסק במוצק המתרכך בטמפרטורה נמוכה יחסית. אם התכוונתם לחומר המופרש בתעלת האוזן, ראו שעוות אוזניים.
נר שעווה
**שַׁעֲוָה** היא שם כולל לקבוצת חומרים מוצקים, המתרככים בטמפרטורה נמוכה יחסית ורובם ניתכים בטמפרטורה נמוכה מ-100 מעלות. ישנן שעוות ממקור מחצבי, צמחי, סינתטי, וגם שעוות שמקורן מן החי. במשנה ובתלמוד שעווה היא דונג, לדוגמה: "שעוה פסולתא דדובשא." (בתרגום: שעווה היא פסולת הדבש)

רוב סוגי השעווה המלאכותיים הם חומרים אורגניים המיוצרים מנפט. בדרך-כלל מדובר באלקאנים ארוכי שרשרת, בעלי 20 אטומי פחמן ויותר. החומר הידוע ביותר מסוג זה הוא פרפין.

השימוש המוכר ביותר של השעווה הוא ככל הנראה ייצור נרות, ציפוי גבינות בשעווה, אך מכלול השימושים גדול יותר, וכולל בעיקר סיכוך ושימון בתעשייה. שימוש נפוץ נוסף הוא מריחת שעווה על כלי רכב, לשם הקניית ברק והגנה.

נשים וגברים משתמשים בשעווה כאחת הדרכים להסרת שיער מגופם. על הגוף מניחים מדבקה המצופה בשעווה נוזלית. כשהשעווה מתקררת והופכת מוצקה נלכדות השערות בתוכה; אזי יש להסיר את המדבקה מהגוף. שיטה זו יעילה הרבה יותר מגילוח פשוט, שכן שורשי השיער מוסרים אף הם, דבר המונע גדילת שיער למשך זמן ארוך; חסרון השיטה הוא הכאב בו היא כרוכה, שנובע מכך ששורשי השיער קשורים לעצבים, ומשיכתם גורמת לכאב.

בגופם של בעלי חיים מיוצרת שעווה טבעית, בעלת הרכב אחר לגמרי. השעווה מופרשת לעיתים קרובות על ידי בלוטות חיצוניות (באוזניים, למשל, או על-גבי העור מבלוטות הזיעה), ומשמשת להגנה פיזית, סיכוך והרחקת פתוגנים.

שעווה בציור ופיסול
------------------

שעווה משמשת בכמה אופנים באמנות: כחלק משלב היציקה בפיסול. יוצקים שעווה בזמן יצירת דפנות תבנית היציקה. לאחר שהתבנית מוכנה מחממים את השעווה ומתיכים אותה כך שמתקבלת יציקה חלולה, דבר אשר יכול לחסוך חומר יקר וכן תורם ליציבות הפסל ולהפחתת משקל. המושג ביוונית עתיקה "ללא שעווה" פירושו שלם או נאמן מאחר שפסל אבן שנפגם הושלם בעזרת שעווה.

ברחבי העולם קיימים **מוזיאוני שעווה** רבים. הפסלים המוצגים בהם הם בדרך-כלל של אישים מפורסמים. במוזיאונים שוררת באופן תמידי טמפרטורה נמוכה כדי למנוע מפסלי השעווה להנמס. מוזיאון השעווה הידוע ביותר בעולם הוא מאדאם טוסו שבלונדון. גם בישראל היה מוזיאון שעווה ותיק - במגדל שלום שבתל אביב שנסגר ב- 1995. עד ל-2015, פעל מוזיאון שעווה ברחבת The MAX באילת.

סוג אחר של עבודה בשעווה הוא ציור שבו השעווה, המגוונת בפיגמנטים, משמשת כצבע. אמן בולט המשתמש בטכניקה זו כיום הוא הצייר האמריקאי ג'אספר ג'ונס.

ציור בעזרת שעווה היא טכניקה שהשתמשו בה במצרים העתיקה כדי לצייר על הקירות. הפיגמנטים עורבבו בשעווה נמסה וציירו על האבן או על הטיח ולבסוף ליטשו את הציור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שעווה** בוויקישיתוף
* שעווה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף כ', עמוד ב'.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553652005171
* GND: 4137154-9
* LCCN: sh85145802
* NDL: 00569584
* NKC: ph165961

 |
**מוניב אל-מסרי** (בערבית: **منيب المصري**, תעתיק מדויק: מניב אלמצרי; נולד ב-1934) הוא איש עסקים פלסטיני.

ביוגרפיה
--------

אל-מסרי נולד בשכם ולמד באוניברסיטת א-נג'אח בעיר. בשנת 1955 סיים תואר ראשון בגאולוגיה באוניברסיטת טקסס שבאוסטין, ובשנת 1956 סיים תואר שני בגאולוגיה ומנהל. בשנת 1970 כיהן כשר העבודה בירדן.

את הונו רכש בחברת "אדגו" (Engineering & Development Group), אותה ייסד ב-1956. החברה עוסקת בחיפוש וקידוח נפט במזרח התיכון, וכיום עוסקת גם בתשתיות מים, גז וחשמל. הוא בעליה של חברת התקשורת הפלסטינית פלטל. כמו כן הוא מושקע בעסקים בתחומי המלונאות, התעשייה והמזון. ב-2008 הונו הוערך בכ-500 מיליון דולר. 

לאחר הסכמי אוסלו חזר אל-מסרי לשכם, וכיום הוא מתגורר בעיר באחוזת אל-מסרי המפוארת על פסגת הר גריזים שנבנתה בסוף שנות ה-90. דירתו היא העתק של וילה קפרה "לה רוטונדה", שבאיטליה, אותה בנה האדריכל האיטלקי אנדראה פלדיו, בתקופת הרנסאנס האיטלקי. במרתף הווילה שרידים ארכאולוגיים של מנזר עתיק מהמאה ה-14. 

בשנת 2005 כחלק מביצוע תוכנית ההתנתקות אל-מסרי עמד בראש קבוצה שקיבלה כמה מאות מיליוני דולרים מהאיחוד האירופי במטרה לשמר את החממות של יישובי גוש קטיף ולהכשיר את הפלסטינים ברצועת עזה לעבוד בהם כדי לשפר את המצב הכלכלי והמצב החקלאי של תושבי רצועת עזה. 
התוכנית לא הצליחה להגיע לידי מימוש, ולא ידוע מה עלה בגורל הכספים שהועברו[דרוש מקור].

בשנת 2006 נבחר החמאס בבחירות ברשות הפלסטינית והדבר יצר מתיחות רבה ברחבי יהודה, שומרון ועזה ואף קרבות באש חיה ברצועת עזה. במטרה למנות ראיס שיהיה נייטרלי ועל כן מקובל על שני הצדדים, נשקלו מספר מועמדים ולבסוף נבחר אל מסרי. אל מסרי סירב למינוי והפילוג בין החמאס, ששולט גם כיום ברצועת עזה, לבין הפת"ח ששולט גם כיום ביהודה ושומרון, נותר על כנו[דרוש מקור].

חיים אישיים
-----------

אל מסרי הוא דוד של איש העסקים בשאר אל-מסרי. הוא נשוי לאנג'לה, ואב לארבעה בנים ושתי בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוניב אל-מסרי** בוויקישיתוף
* פרטים באתר חברת אדגו
* ארי ליבסקר, ‏מוניב אל מסרי, המולטי-מיליונר היחיד בפלסטין: "תהיו נחמדים ותנו לנו 25% ממדינת ישראל. זה מה שמגיע לנו", באתר גלובס, 23 ביולי 2008
* אבי יששכרוף, טלי חרותי-סובר, הצצה נדירה לארמונו של הפלסטיני העשיר ביותר, באתר TheMarker‏, ‏25 במאי 2012
מד אורך של לונגיסקואמה
**לונגיסקואמה** (שם מדעי: **Longisquama**; מילולית: "קשקשים ארוכים") הוא סוג של זוחל דיאפסידי קטן מקבוצת הפרוטורוזאוריה, אשר חי במרכז אסיה בתור הטריאס, לפני 235 מיליון שנה. מאובניו נתגלו בקירגיזסטן ב-1970 ונקראו בידי החוקר הרוסי אלכסנדר גרגרוביץ' שרוב (Aleksandr Grigorevich Sharov). המאובנים הכילו שלד במצב שימור גרוע ומספר מקטעים לא שלמים של מערכת הכסות החיצונית. זוחל זה היה קרובו הרחוק של הדרפנוזאורוס בעל הזנב המסתלסל.

הלונגיסקואמה היה זוחל קדום הקרוב מעט לקשקשאים ולמחודקי הראש ואולי היה קרוב מעט לראשוני הארכוזאורים. עם זאת מבנה השלד לא מרמז על קשר קרוב לארכוזאורים מתקדמים כמו דינוזאורים. הוא הגיע לאורך 15 ס"מ והיה בעל מבנה ייחודי של שבעה זיזים ייחודיים שבלטו מגבו ודמו למקל הוקי, לכל אורך הגב בשתי רצועות. ייתכן שהיו מוקפים במעטה רך יותר דמוי מפרש לצד הזיזים הארוכים. המבנה הזכיר את הצלעות של לטאת הדרקון או של הקואהנאוזאורוס, ששימשו לדאייה מצמרות העצים. עם זאת, המיקום שלהם מעל הגב לא אידיאלי לדאייה. ללונגיסקואמה הייתה גולגולת קטנה בעלת חלל עיניים גדול ואצבעות ארוכות ברגליו.

כמה חוקרים מעריכים שהיה זה מאבותיהם של הפטרוזאורים שלמדו לעוף. אחרים סברו שהיה דומה במראהו למיקרורפטור ולאבות העופות המודרניים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לונגיסקואמה** בוויקישיתוף
* לונגיסקואמה, באתר GBIF (באנגלית)
קרברוס כפי שמופיע באחת מיחידות ההגנה האווירית של צבא ספרד
ציור קיר של קרברוס בבית גוברין - מראשה
הרקולס עטוף בעור האריה מנמאה מעלה את קרברוס במוזיאון הוותיקן
פסל אורפיאוס וקרברוס, בכניסה לארמון מדיצ'י בפירנצה
**קרברוס** (ביוונית: **Κέρβερος**; לעיתים מתועתק לעברית גם כ**סרברוס** או **צרברוס**) הוא מפלצת אגדית מן המיתולוגיה היוונית, כלב הציד של אל השאול היווני האדס, ושומר שער ממלכתו. בנם של טיפון ואכידנה.

דמותו
-----

קרברוס מתואר בדרך כלל ככלב ענק ומפלצתי בעל שלושה ראשים וזנב דרקון, בגרסאות אחרות (הסיודוס) חמישים או מאה ראשים. מדי פעם מתואר גם כבעל זנב נחש שהוא מכשכש בו בידידות בפני הבאים להאדס, אבל בולע את מי שרוצה לצאת משם ("תיאוגוניה"), וכן ראשי נחש רבים על גבו.

תפקידו העיקרי של קרברוס הוא למנוע מן המתים לחזור לעולם החיים, אולם ישנן מספר אגדות במיתולוגיה היוונית והרומאית שמתארות גיבורים שהצליחו לחמוק ממנו או להביסו. כך למשל, משימתו האחרונה של הרקולס הייתה להביא את קרברוס מן השאול. לפי גרסה אחת הוא פיתה אותו באמצעות פיסת עוגה, לפי גרסה אחרת הרקולס ביקש וקיבל רשות מהאדס לקחת את כלבו, בתנאי שלא יפגע בו. גרסה שונה של הסיפור מספרת שהרקולס היה צריך לירות חץ בהאדס לפני שיכול היה לקחת את הכלב.

לפי אובידיוס בספרו "מטמורפוזות" במקום שבו נזל רירו של קרברוס על פני האדמה צמח האקוניטון (ברדס הנזיר) הרעיל, שמילא על פי המסורת העממית תפקיד בכישוף, ובימינו בספרות הבלשית.

אורפאוס במסעו לשאול הצליח להרדים את הכלב בנגינתו ולגרום לו לנטוש את משמרתו.

פסיכה מצליחה גם היא לעבור את קרברוס על ידי מתן עוגה, ולפי גרסה אחרת להרדים אותו עם עוגה שמוטמן בתוכה סם שינה. עוגה מורעלת הייתה גם דרכו של איניאס, באגדות המיתולוגיה הרומאית, לעבור את שומר השער האימתני.

מימי הביניים והלאה
------------------

* קרברוס משמש כהשאלה לשומר נאמן קפדן ואכזרי. לבעלו
* בקומדיה האלוהית של דנטה, קרברוס מופיע במעגל השלישי של התופת, לשם נשלחים אלו שחטאו בגרגרנות, חטא שדינו מיתה בנצרות, וקרברוס מוצב לשמור עליהם.
* בעולם המחשבים, קרברוס הוא שמו של פרוטוקול לזיהוי משתמשים לא חוקיים ברשת שפורסם ב־1988 במסגרת הפרויקט "אתינה" (יוזניקס, דאלאס, טקסס).
* בסיפורי העידן הראשון של ג'.ר.ר. טולקין (הסילמריליון, ברן ולותיין) מופיע כלב שנקרא בשם "קרכרות" או "קרקרס", השומר על שערי אנגבנד, מצודתו של מלקור שבמעמקי האדמה.
* בסדרת האנימה "סאקורה לוככדת הקלפים" קרברוס הוא אריה מכונף שתפקידו לשמור על ספר קלפי הקלאו, ולמנוע מהקלפים לברוח.
* בספרי "הארי פוטר" מוזכר כי הובא להוגוורטס כלב מסוג זה בשם פלאפי: גם הוא בעל שלושה ראשים, שומר על כניסה למקום חשוב (מקום מחבואה של אבן החכמים), ונרדם לקול מנגינה.
* אחד הירחים של הכוכב הננסי פלוטו (שמו הרומי של האדס) נקרא קרברוס.
* בעבר הייתה קבוצת כוכבים שנקראה קרברוס. הקבוצה ממוקמת ליד קבוצת הכוכבים הרקולס.
* האסטרואיד 1865 Cerberus שהתגלה על ידי האסטרונום הצ'כי לובוש קוהואוטק ב־1971 נקרא על שמו.
* סוג של יונקים טורפים מתקופת אאוקן שמאובניהם התגלו בשנת 2015 נקרא קרברוס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרברוס** בוויקישיתוף
* קרברוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ynet, למה לא וולקן? אלפים בחרו שמות לירחי פלוטו, באתר ynet, 3 ביולי 2013
2. ↑  *(1865) Cerberus. In: Dictionary of Minor Planet Names*. Springer. 2003. doi:10.1007/978-3-540-29925-7\_1866. ISBN 978-3-540-29925-7.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SUDOC: 132404524

 |
שומרה בוואדי ג'נן ליד כביש 443
דגם של שומרה בכפר התנ"כי ביד השמונה
שומרה בגבעת עדה, שנות ה־40
שומרה בשביל הדסה
ה**שוֹמֵרַה** היא מבנה שמירה קדום המשמש להגנה על החלקה החקלאית בעונה בה היא מעובדת, לעיתים קרובות בכרמי ענבים. השומרה היא לרוב בעלת שתי קומות, שהתחתונה מהן בנויה מקירות עבים העשויים מאבני גוויל, ומשמשת לאחסון של הענבים והעליונה הייתה בעצם סוכת-שמירה, ובה הוצב השומר על החלקה ועל התפוקה החקלאית. הודות לקירות העבים בקומה התחתונה (עובי הקיר יכול להגיע אף למטר) הטמפרטורה בחדרי השומרה נמוכה יחסית לחוץ והענבים, שבתנאים רגילים תוססים די מהר, נשמרים טריים. בעונת הבציר היה נהוג לעיתים שהפועלים, או אפילו כל המשפחה תעבור לגור זמנית בשומרה, כדי לחסוך את ההליכה הביתה בבוקר ובערב.

בארץ ניתן לראות שומרות רבות בהרי ירושלים ובאתרים בהם נשארו שרידים של חקלאות עתיקה. ביהודה ושומרון ישנן עדיין שומרות רבות פעילות וניתן לראות בהן שומר או מנעול. רעיון השומרה מוזכר מספר פעמים בספרי הנביאים (למשל ישעיהו ה' ב') מה שמלמד על שייכותה לתרבות באותה תקופה. הרעיון מוזכר גם בברית החדשה (הבשורה על-פי מרקוס י"ב א'). חוקרי הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל תיארו בשנות ה-70 של המאה ה-19 את השומרות כ"שריד נוסף לאדריכלות היהודית (הקדומה)", וציינו כי מדובר כמבנים חזקים וגסים שניתן למצוא בסמוך לגתות ולקברים חצובים בסלע.

השם "שומרה" מופיע לראשונה בספרות חז"ל ובשנת 2016 האקדמיה ללשון העברית אישרה אותו כחלופה למילה 'בודקה', ביתן שמירה או מבנה שמירה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מגדל (שומרה) בכרם, הספרייה הווירטואלית של מטח
* מגדלים (שומרות) בכרם, הספרייה הווירטואלית של מטח

דגם של שומרה במוזיאון ימי התנ"ך בעין כרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  Conder and Kitchener, 1881, SWP III, p. 443
2. ↑  ראו כאן באתר האקדמיה:
3. ↑  אתר האקדמיה ללשון:
**קראבונט צ'ארלסטון** (באנגלית: **Cravont Charleston**; נולד ב-2 בינואר 1998) הוא אצן אמריקאי, אלוף ארצות הברית (2023) בריצת 100 מטר.

ביוגרפיה
--------

צ'ארלסטון נולד וגדל בשארלוט, קרוליינה הצפונית. הוא לומד באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית.

### 2022

בתחרות שנערכה בז'נבה, שווייץ ביוני 2022 קבע בריצת 100 מטר שיא אישי חדש של 9.98 שניות ושבר את מחסום 10 השניות.

### 2023

בתחרות שנערכה בלוס אנג'לס, קליפורניה ב-27 במאי 2023 הוא קבע בריצת 100 מטר שיא אישי חדש של 9.91 שניות. שלושה שבועות לאחר מכן, בתחרות שנערכה בטורקו, פינלנד הוא קבע תוצאה של 9.95 שניות ובקורטנה, פינלנד (אנ') ב-17 ביוני קבע שיא אישי חדש של 9.90 שניות.

#### אלוף ארצות הברית

באליפות ארצות הברית שנערכה ביוג'ין, אורגון ב-7 ביולי אותה שנה זכה במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.95 שניות, לפני כריסטיאן קולמן (9.96 שניות) ונואה ליילס (10.00 שניות).

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* ריצת 100 מטר: 9.90 שניות (2023)
* ריצת 200 מטר: 20.16 שניות (2020)

### אולם

* ריצת 60 מטר: 6.52 שניות (2022)
* ריצת 200 מטר: 21.12 שניות (2021)

קישורים חיצוניים
----------------

* קראבונט צ'ארלסטון, ברשת החברתית אינסטגרם
* קראבונט צ'ארלסטון, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 14629201

 |
**שכונת יוספטל** היא שכונה בצפון־מזרח כפר סבא, הנקראת על שם גיורא יוספטל. זוהי אחת מהשכונות הוותיקות בכפר סבא, המונה כ־5,000 תושבים לערך. יוספטל מדורגת במדד החברתי-כלכלי בציון 4/10, והיא השכונה בעלת הדירוג הנמוך ביותר בכפר סבא. בשנות ה־2000 ואילך החלו בשכונה תהליכי התחדשות עירונית נרחבת, בעיקר בחלקים המערביים שלה.

היסטוריה
--------

יוספטל הוקמה כמעברה בתחילת שנות ה-60, שנועדה לקלוט עולים מארצות ערב. בתחילת 1962 החלה הבניה בשכונה, במטרה להקים בה כ-1,000 יחידות דיור. בשכונה נבנו שיכונים בדמות בנייני רכבת, בעלי שלוש או ארבע קומות, וגם בתים צמודי קרקע. השכונה אוכלסה בראשיתה בעיקר על ידי משפחות דתיות, יוצאי עדות המזרח. במשך שנים הייתה השכונה נחשבת לשכונה נחשלת בעלת אחוזי פשיעה גבוהים, והעירייה הזניחה את הטיפול בה ובבעיות האלימות והפשיעה בה. בשנות ה-70 הוקם בשכונה בית האבן, מבנה ערבי ישן שנותר מכפר סבא הערבית שנכבשה ב-1948, והוסב למרכז נוער, בניסיון למשוך בני נוער בשכונה המזרחית הרחק מעולם הפשע.

בשנות ה-80 הוקם גם בית ספר ע"ש דוד רמז מדרום לשכונה, שהיה למשך תקופה ארוכה בית ספר לילדי השכונות המזרחיות יוספטל וקפלן, שסבל מסטיגמות של בית ספר עברייני ועני. כדי להתמודד עם הסטיגמות הללו, הוחלט להרחיב אותו ולקלוט אליו גם את תלמידי השכונה החדשה הדרים, שהוקמה בתחילת שנות ה-90, כך שנוצרה אינטגרציה בין ילדי השכונה החדשה והמבוססת יותר לבין ילדי השכונות המוחלשות.

בשנות ה-90 החלה קליטה רחבה בשכונה של עולים מברית המועצות ומאתיופיה. כיום יוספטל היא השכונה בעלת ריכוז עולי אתיופיה הגבוה בכפר סבא. בשנות ה-2000 החלו תהליכים של התחדשות עירונית בשכונה, ופרויקטים של פינוי בינוי החלו להתבצע באזורים הדרומיים של השכונה, בסמוך לגבול עם שכונת הדרים. באזורים הפנימיים יותר של השכונה, לעומת זאת, הבתים נותרו כשהיו, על אף שנוספו מתקנים לשירות הציבור כדוגמת מגרשי ספורט, גינות כלבים והתעמלות. על אף הטענות שהושמעו על ג'נטריפיקציה בשכונה, בסקר שנערך בשכונה נמצא כי 90% מהתושבים בשכונה תומכים ורוצים את ההתחדשות העירונית.

כיום יוספטל היא עדיין השכונה הענייה בכפר סבא, וסובלת מנתוני הפשיעה הגבוהים ביותר בעיר.

ראו גם
------

* שיכון עליה

הערות שוליים
------------

1. ↑  חכם, עדינה (2012-06-20). "ביקור ביוספטל בכפ"ס: 900 אלף ל-4 חדרים". *Ynet*. נבדק ב-2023-08-10.
2. ↑  ⁨כפר סבא-העיר ה־27 בישראל ⁩ - ⁨⁨דבר⁩ 1 אפריל 1962⁩ - הספרייה הלאומית של ישראל │ עיתונים, באתר www.nli.org.il
3. ↑  ⁨- כפר־סבא סבתא ⁩ - ⁨⁨דבר⁩ 9 מאי 1973⁩ - הספרייה הלאומית של ישראל │ עיתונים, באתר www.nli.org.il
4. ↑  זעם בשכונות המזרחיות: "לקחו מוסד שטיפח נוער והפכו אותו לחדר כושר", באתר mynetkfarsaba, ‏2021-05-28
5. ↑  אייל יצחקי, נציגי שכונת נווה אשכולות: לא שיתפו אותנו בתכנית יוספטל, באתר צומת השרון כפר סבא, ‏2022-12-14
6. ↑  כרמלה קופר, סקר שכונת יוספטל כפר סבא: 90% מתושבים בעד ההתחדשות העירונית, באתר מגדילים התחדשות עירונית, ‏2022-09-21
7. ↑  נתוני הפשיעה בכפר סבא נחשפים: האם השכונה שלכם בטוחה?, באתר mynetkfarsaba, ‏2021-11-21
**אליהו (אלי) לוי** (נולד ב-10 בדצמבר 1951) הוא פוליטיקאי ישראלי, כיהן כראש הוועדה הקרואה במועצה המקומית עילוט שבגליל (1991–1998), וכראש המועצה המקומית להבים משנת 2000 ועד 2018.

ביוגרפיה
--------

נולד במעברה בזכרון יעקב למשפחה של 11 ילדים. ב-1986 משפחתו הייתה מראשוני המתיישבים בלהבים. תחילת דרכו הפוליטית הייתה בליכוד, שם היה חבר מרכז המפלגה. שימש כיועץ בכיר ב"שירות לאיכות הסביבה" שקדם למשרד לאיכות הסביבה, והיה בצוות ההקמה של המשרד ויועצו של השר הראשון במשרד, רוני מילוא. בתוך הליכוד נחשב לסמן שמאלי יחסית, וב-1993 נמנה עם פעילי הליכוד שנסעו לתוניסיה להיפגש עם נציגי אש"ף.
ב-1991 התמנה לראש ועדה קרואה ביישוב עילוט שבגליל, תפקיד שבו כיהן למשך שש שנים. ב-1997 מינה אותו שר התשתיות אריאל שרון למנכ"ל הרשות לפיתוח הנגב במשרדו. לאחר ששרון עזב את הליכודוה והקים את מפלגת קדימה הצטרף לוי לקדימה, והיה יו"ר סיעת קדימה במרכז השלטון המקומי.

בבחירות המקומיות ב-1998 התמודד למועצת להבים בראש רשימה עצמאית "להב". רשימתו זכתה ב-4 מנדטים, והוא הפסיד באחוזים בודדים לאל"ם במיל' ויצמן אפרים. לאחר כשנתיים נפטר אפרים, ולוי החליפו כראש המועצה. בבחירות המקומיות ב-2003 גבר על יוסי ניסן כשזכה ל-66% מהקולות. שימש כממלא מקום יו"ר מרכז השלטון המקומי, יו"ר המחלקה לקשרים בינלאומיים, יו"ר ועדת הפיטורים וחבר בוועדה לקבלת עובדים. במסגרת תפקידו כיו"ר הוועה לקשרים בינלאומיים, נפגש עם ראשי רשויות ממדינות שונות, לרבות סוריה, לבנון, תוניסיה, מצרים וירדן. התפטר מכל תפקידיו במרכז השלטון המקומי ב-2009 במחאה על התנהלות היו"ר שלמה בוחבוט.

בבחירות בשנת 2008 ניצח שוב ברוב של 54% את המועמדים אלון בנדט ויעקב שנחה. בבחירות בשנת 2013 התמודד פעם נוספת, וניצח ארבעה מועמדים נוספים כשזכה ב-41% מהקולות.

שימש גם כיו"ר איגוד, ערים לכיבוי אש באר שבע והנגב.

בדחיפתו, הוקמה בלהבים תחנת הרכבת להבים – רהט.

לקראת הבחירות בשנת 2018 הודיע שלא יתמודד שוב, מסיבות אישיות.

חיים אישיים
-----------

נשוי לליזה ואב לשלושה.

קישורים חיצוניים
----------------

* שרון טל, להבים זה אלי לוי: ראש מועצת להבים היוצא בריאיון פרידה, אתר "באר שבע נט".

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלונה פלד, אלי לוי, ראש מועצת להבים: לא סופרים אותנו: לא ימין ולא שמאל, באתר חדשות 7, 15 בפברואר 2017
2. ↑  גדעון סער, 10 מחברי מרכז הליכוד יוצאים לשליחות בתוניס, חדשות, 29 באוקטובר 1993
3. ↑  שרה ליבוביץ-דר, קווים לאיכות הסביבה של אורי מרינוב, חדשות, 8 בנובמבר 1991
4. ↑  דוד חיון, ‏שרון מינה את איש הליכוד, אלי לוי, למנכ"ל הרשות לפיתוח הנגב, באתר גלובס, 4 בנובמבר 1997
5. ↑  הליכודניקים נקרעים: לבחור בבית או באבא?, באתר ynet, 21 בנובמבר 2005
6. ↑  מזל מועלם, האם ראש העיר מעלות הוא הסנונית הראשונה שעזבה את קדימה?, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2007
7. ↑  ילקוט הפרסומים 4703, עמ' 810–811
8. ↑  ילקוט הפרסומים 5239, עמ' 439–441
9. ↑  ראש מועצת להבים נועד עם ראשי רשויות סורים, באתר וואלה!‏, 9 באוקטובר 2005
10. ↑  זיו אברג'יל, ראש מועצת להבים, אלי לוי, מתפטר ממרכז השלטון המקומי ופותח פה ענק, באתר זמן הנגב, 4 בנובמבר 2009
11. ↑  ילקוט הפרסומים 5875, עמ' 792–794
12. ↑  ילקוט הפרסומים 6694, עמ' 1295–1296
13. ↑  יעקב לוי, הפתעה בלהבים: אלי לוי לא יתמודד לראשות המועצה, באתר mynet‏ באר שבע, 17 ביוני 2018
**ערכת רוני** (**RONI**) היא תושבת עבור אקדחים ממספר דגמים, שמסבה את האקדח למעין תת מקלע או קרבין. הערכה פותחה בישראל.

תיאור הערכה
-----------

הערכה עשויה פולימר קשיח יצוק על שדרת אלומיניום תעופתי, יש לה ארבע מסילות להתאמת עזרים טקטיים שונים, כגון כוונת, פנס ואביזרים נוספים. ניתן לחבר לה רצועת נשיאה ולהשתמש בה עם קת פתוחה או סגורה. פעולת הירי נעשית מהאקדח עצמו, כלומר בלחיצה על הדק האקדח נורה כדור ממחסנית האקדח דרך קנה האקדח.

משקל ההתקן כולו קטן בהרבה ממשקל תת-מקלע, או קרבין, דומים.

ערכת רוני תואמת לאקדחים גלוק 17, גלוק 19, יריחו, HS 2000, זיג זאואר, CZ 75 P-07 DUTY ובול.

הערכה משווה לאקדח מראה גדול ומרתיע ומאפשרת אחיזה יציבה ונוחה ליורה, בכך היא מייעלת את הירי ומשפרת את טווח הפגיעה של האקדח ואת הדיוק שלו, מפחיתה שגיאות ירי ומאפשרת פגיעה בטווח של 50 עד 100 מטר.

הערכה פותחה בישראל על ידי חברת CAA, היושבת בקריית גת, אשר יוסדה על ידי משה עוז.

ראו גם
------

* קורנרשוט

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר חברת CAA
* אבי מור, ערכת רוני לאקדחים, מאתר Shotgun, מאורכב ב-web.archive.org
* אוריאל הרמן, ‏צפו: פיתוח ישראלי חדש הופך אקדח לתת-מקלע בתוך שניות, באתר גלובס, 31 באוקטובר 2016
* יובל אזולאי, ‏הסיפור על החברה הישראלית שמוכרת בארה"ב אביזרי כלי נשק, באתר גלובס, 13 בנובמבר 2013
* מוריה בן-יוסף, ‏לראות דרך קירות: הגאדג'טים של לוחמי היחידות המובחרות, באתר ‏מאקו‏, 20 בפברואר 2012
* סרטונים בערוץ של ערכת רוני, באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  אבי מור, ערכת רוני לאקדחים, באתר Shotgun
2. ↑  יובל אזולאי, ‏הסיפור על החברה הישראלית שמוכרת בארה"ב אביזרי כלי נשק, באתר גלובס, 13 בנובמבר 2013
**משה רוזנטל** (נולד ב-8 ביולי 1985) הוא תסריטאי ובמאי קולנוע ישראלי. סרט הבכורה שלו "קריוקי" זכה בשנת 2022 בארבעה פרסי אופיר.

ביוגרפיה
--------

רוזנטל נולד בחולון להוריו אתי מאפרת מקצועית ומקס סמנכ"ל תפעול בחברה לייצור מטבחים, סיים את לימודיו בהצטיינות בחוג לקולנוע של אוניברסיטת תל אביב. במהלך לימודיו כתב וביים שני סרטים קצרים: "נעורי קלרה" ו"ערי נעורי", שהשתתפו במגוון פסטיבלי קולנוע בארץ ובעולם.

ב-2016 עלתה סדרת הרשת "קונפס", אותה יזם, כתב וביים. הסדרה הוקרנה בארץ למנויי HOT, ונרכשה בידי רשת השידור האמריקאית AMC. רוזנטל משמש מפיק שותף בסדרה, לצד השחקנית ז'ולי דלפי שרשומה כיוצרת, כותבת ובמאית. הסדרה מורכבת מסיפורים קצרים על היכרות בין שני אנשים דרך אפליקציה ועוסקת במפגש בין פנטזיות מיניות למציאות.

ב-2016 זכה בפרס הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים עבור הסרט "שבתון" אותו כתב וביים. ב-2018 כתב וביים את "בדרך חזרה", סרט קצר בכיכובו של ליאור אשכנזי. הסרט הופץ להקרנות מסחריות בקולנוע לב במסגרת הפרויקט "3 סיפורי ערבה" והיה מועמד לפרס אופיר לסרט הקצר הטוב ביותר. במקביל, עבד רוזנטל כתסריטאי בסדרות הקומיות של חברת yes, "תום יער עושה את שביל ישראל", ו"תום יער עושה בגרות".

ב-2022 זכה סרטו "קריוקי" בקרן סטיב טיש לפיצ'ר ראשון ובפרס שני בתחרות הפיצ'-פוינט של פסטיבל ירושלים. הסרט נרכש להפצה בינלאומית על ידי חברת Charades הצרפתית. וכן נרכש להפצה בארצות הברית על ידי חברת Greenwich Entertainment. הסרט משתתף בתחרות הרשמית של פסטיבל הסרטים טרייבקה 2022.

בפסטיבל הקולנוע ירושלים זכה הסרט בפרס סרט הביכורים הטוב ביותר ובפרס בחירת הקהל. בטקס פרסי אופיר לשנת 2022 היה מועמד ל-14 פרסי אופיר וזכה בארבעה פרסים.

סרטו "עצמאות" השתתף ב-2022 בחממת התסריטים של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה וזכה בפרס השופטים.

פילמוגרפיה נבחרת
----------------

* בדרך חזרה
* קריוקי

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של משה רוזנטל
* משה רוזנטל, ברשת החברתית פייסבוק

* משה רוזנטל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* משה רוזנטל, ‏"כשגבר בן 50 מנשק בחור בן 25, אנחנו נקיים משיפוטיות?", באתר ‏מאקו‏, ‏18 בינואר 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  ישי קיצ'לס, פרח השכונה: הבמאי שהכניס את החברה הישראלית למגדל "בוער", באתר ישראל היום, 29 בספטמבר 2022
2. ↑  משה רוזנטל, באתר סרטים בערבה
3. ↑  משה רוזנטל | קנלר ייצוג אמנים
4. ↑  מאת מיכל צורן, משה רוזנטל היה אבוד עד שמכר סדרה לארצות הברית, באתר טיים אאוט, ‏4 בנובמבר 2019
5. ↑  שבתון, באתר אישים
6. ↑  "קריוקי" של משה רוזנטל נרכש להפצה בינלאומית, באתר הפקולטה לאמנויות אוניברסיטת תל אביב
7. ↑  הישג כפול: "אזרח מודאג" נרכש על ידי HBO; "קריוקי" יוקרן בארה"ב, באתר מאקו, ‏4 באוגוסט 2022
8. ↑  אתר למנויים בלבד אורון שמיר, סרט ישראלי כמו "קריוקי" הוא סיבה למסיבה, באתר הארץ, 26 ביולי 2022
**רַב-סַנְדָּלִיִּים** (שם מדעי: *Scophthalmidae*) היא משפחה של דגים שטוחים מסדרת הסוליתאים המצויים בימים של האוקיינוס האטלנטי לרבות הים התיכון, הים השחור, הים הבלטי ובאוקיינוס עצמו. לעיתים הם גם שוחים לעבר מים מליחים בשפכי נהרות. הם קרוביהם של השטחנוניים, ודומים להם אך גדולים יותר ומגיעים עד לאורך של 1 מטר ומשקל 25 ק"ג אצל המין *Scophthalmus maximus*. חלק מהמינים מהווים דגי מאכל חשובים.

הם מתאימים את עצמם לחיים על קרקעית חולית, ולרבים מהם גוונים מנומרים בירוק-שחור. סנפירי השת שלהם רחבים מאוד וראשם מעוגל עם לסת קצרה אך בעלת שיניים חדות. הם ציידים אורבים התופסים דגים אחרים וסרטנים שנעים בקרבתם. רוב זמנם הם "זוחלים" על החול או האבנים, אך הם יכולים גם לשחות בעזרת זנבם השרירי.

מיון
----

* משפחה **רב-סנדליים** (Scophthalmidae)
	+ סוג *Lepidorhombus* - בו 2 מינים
	+ סוג ומין יחיד *Phrynorhombus norvegicus*
	+ סוג *Scophthalmus* - בו 4 מינים
	+ סוג *Zeugopterus* - בו 2 מינים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רב-סנדליים** בוויקישיתוף
* רב-סנדליים, באתר ITIS (באנגלית)
* רב-סנדליים, באתר NCBI (באנגלית)
* רב-סנדליים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* רב-סנדליים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* רב-סנדליים, באתר GBIF (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007542037605171

 |
**סמיר שוקרי** (בערבית: **سمير شكري**, תעתיק מדויק: **סמיר שֻכְּרִי**; נולד ב-16 באפריל 1955) הוא זמר, כנר ונגן עוד ערבי-ישראלי.

ביוגרפיה
--------

שוקרי נולד בעכו למשפחה ערבית-מוסלמית. אביו, סודקי שוקרי, היה מורה למוזיקה ונגן כינור. שוקרי למד נגינה על כינור, עוד וגיטרה אצל אביו, והחל להופיע איתו בשירה מגיל צעיר. ב-1973 בגיל 18, עם סיום לימודיו התיכוניים, נסע שוקרי לארצות הברית, ללימודי תואר ראשון במוזיקה בקווינס קולג' שבניו יורק. במקביל הופיע במועדונים. בארצות הברית פגש את קרול סלומון, יהודייה אמריקאית, והשניים נישאו בשנת 1980. לזוג נולדו שני ילדים. הנישואים התפרקו לאחר שש שנים ושוקרי שב לישראל ב-1987 אך חזר לארצות הברית בשנות האלפיים ומאז חי שם.

ב-1989 הוציא את אלבומו השני "רונה", כששיר הנושא "רונה" הפך ללהיט ענק, ולשיר המזוהה ביותר עימו. 

בסוף שנת 1989 השתתף בפסטיגל עם השיר "ממשה ועד מוחמד" (יורם טהרלב/נורית הירש) שהגיע למקום השני בתחרות. 

בשנת 1990 נישא בשנית לג'אמילה, עורכת דין, ובדצמבר אותה שנה נולד בנו נדיר. 

ב-1993 הוציא בחברת התקליטים קוליפון את אלבומו "חגיגה" שכלל ברובו ביצועים ללחנים מארצות וכן ביצוע ל-"אַ ײִדישע מאַמע". הגיטריסט רן שם-טוב ושוקרי עיבדו את שירי האלבום. 

בדצמבר 1994 הוציא בחברת התקליט את אלבומו "לילי צלצלי לי" בעיבודו של ראובן ('רובי') בן-שמעון. בין היוצרים באלבום נמנו אהוד מנור, יוני רועה, דודו ברק, אבי רן, ושייקה פייקוב. באלבום חידש שוקרי את שיר לשלום יחד עם מירי אלוני. 

שוקרי התמודד בקדם-אירוויזיון 1996 לצד איילת טסה עם השיר "תנו יד" והגיע למקום השלישי. באותה שנה השתתף בסרט "ציפורים בניוטרל", ושר שם "על מי את עובדת".

ב-1999 הוציא את האלבום "פנטזיה" שכולו גרסאות עבריות של שייקה פייקוב לשירים לועזיים. 

בשנת 2002 עבר לארצות הברית עם משפחתו ומאז מתגורר ומופיע שם.

יחד עם זאת הוא השתתף בשנית בקדם-אירוויזיון 2005 יחד עם אפרת כהן וביצע את השיר "באהבה גדולה" שהגיע למקום התשיעי.

בשנת 2018 החל להשתתף בברודוויי במחזמר "ביקור התזמורת", בהפקה בה משתתף גם ששון גבאי.

### כנגן

ככנר השתתף שוקרי בהקלטת האלבום ברוכים הבאים לישראל של להקת אתניX.

שוקרי הוא דודו של הזמר בסאם בירומי.

אלבומיו
-------

* אתמול, היום ומחר (1988)
* רונה (1989)
* זכרונות (1991)
* רונה (1992) (חידוש על דיסק לתקליט משנת 1989)
* חגיגה (1993)
* לילי צלצלי לי (1994)
* יום הולדת (1995)
* גיטנה יא גלבי (1999)
* פנטזיה (2000)
* יסמינה (2001)
* להיטי הזהב (2003) - אוסף
* שרים נעמי שמר (2004, עם ישראל דיין)
* רק בשבילך (2005)
* המיטב (2006) - אוסף
* אם רק נאהב (2006)
* המיטב (2008) - אוסף

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של סמיר שוקרי
* סמיר שוקרי, ברשת החברתית פייסבוק

* סמיר שוקרי, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* סמיר שוקרי, באתר Tab4u

* סמיר שוקרי, דף שער בספרייה הלאומית
* ערן אלדר, הולך לי שם, רונה, nrg מעריב, 24 באוקטובר 2008
* רן בוקר, סמיר שוקרי משחק בברודווי: "את שירי מימון הפכו לסופרסטאר וממני מתעלמים", באתר ynet, 17 באוקטובר 2018
* דותן מלאך, ‏כינור ראשון: סמיר שוקרי עושה לנו כבוד בברודוויי, בעיתון מקור ראשון, 6 בדצמבר 2018
* אנשים, ‏סמיר שוקרי: "רונה לא עונה לי, אני ממשיך לשיר לה", באתר ‏מאקו‏, 23 בדצמבר 2018 סרטונים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299990405171
* ISNI: 0000 0000 7703 6934
* MusicBrainz: 2bbaeecf-369b-4915-88a2-dcc357d4ce9d
* VIAF: 107502767
* WorldCat: viaf-107502767

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**מרדכי יהלֹמשטיין** (באנגלית: **Mordecai Jalomstein**; ה'תקצ"ח, 1838, סובאלק, רוסיה – כ' באב ה'תרנ"ז, 18 באוגוסט 1897, ניו יורק) היה מו"ל ועורך עיתונות יהודי אמריקאי ממוצא ליטאי שפעל בניו יורק במחצית השנייה של המאה ה-19. הרבה לכתוב בשמות עט, הבולטים שבהם: **איש ימיני** ו**יש"ן**.

קורות חיים
----------

נולד בעיירה סובאלק שבמערב רוסיה (בצפון-מזרח פולין של ימינו), בן לרב דוד יהלמשטיין. בגיל 12 (1850) נסע ללמוד בישיבתו של הרב משה יצחק אביגדור בסייני, ובה למד בשלוש השנים הבאות. במקביל קיבל שיעורים פרטיים בשפות העולם ובמדעים בבית קרובו הגביר יחזקאל ליפסקי.

לאחר נישואיו היגר לפריז והתרועע עם שניאור זק"ש. זמן מה התגורר ברמסגייט (אנ') שבאנגליה והתיידד עם אליעזר הלוי מזכירו של משה מונטיפיורי. משם עבר לגור בוורשה והתמנה כמגיה בבית הדפוס של דודו העשיר, אבלי מרקזאהן.

ב-1870 היגר לארצות הברית. שם הוציא לאור יחד עם צבי הירש ברנשטיין (אנ') את כתב העת העברי "הצופה בארץ החדשה" (אנ'). הוא שימש בעת ובעונה אחת עורך העיתון וסַדָּר הדפוס שלו. ב-1873 החל לפרסם עיתון ביידיש בשם "נויאָרקער איזראעליט", ושנה לאחר מכן ניסה לחדש עם גיסו כתריאל צבי שרהזון (בעל אחותו באשא-בתיה) את ה"טעגליכע גאזעטן" כיומון; עיתון זה החל לצאת שנים אחדות קודם לכן כיומון, אך לא הצליח במתכונת זו והפך לשבועון. עם הצטרפותו של יהלמשטיין כעורך, חידשו השניים את הופעת הגאזעטן כיומון, אך הניסיון נכשל וכעבור שלושה חדשים חזר כתב העת למתכונת של שבועון. בגאזעטן, כלל יהלמשטיין מדור סאטירה בלשון תלמודית שנכתב בעברית. במקביל המשיך לפרסם פיליטונים ומאמרים שונים בעיתון "המליץ" ובעיתונים נוספים, בדרך כלל תחת פסבדונים כמו "איש ימיני" או "יש"ן".

ב-1882 היה ממייסדי חברת "שוחרי שפת עבר" בניו יורק וכיהן כמזכיר החברה.

קישורים חיצוניים
----------------

* כתבי מרדכי יהלמשטיין בפרויקט בן-יהודה
* בן-ציון אייזנשטט, יהלמשטיין, מרדכי, **דור רבניו וסופריו**, תרנ"ה-תרס"ה, חלק ה, באתר היברובוקס
* סיירוס אדלר, פרדריך ט' הנמן, ‏מרדכי יהלמשטיין, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
* יהודה דוד אייזנשטיין, **מרדכי יהלמשטיין**, אוצר זכרונותי, קורות היהודים באמריקא, עמ' 25, באתר היברובוקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  י. יציב, יובלו של העתונות היהודית באמריקה, דבר, 22 ביוני 1945.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007527267305171
* VIAF: 308278640
* WorldCat: viaf-308278640

 |
**פקודת מאכל כשר לחיילים, התש"ט-1948** היא פקודה המחייבת לספק מזון כשר לחיילי צה"ל היהודים, ומהווה את הבסיס החוקי לכל כללי הכשרות בצה"ל, ובראשם הוראות הפיקוד העליון בנושא זה ופקודת מטכ"ל העוסקת בכך.

היסטוריה חקיקתית
----------------

הפקודה פורסמה על ידי מועצת המדינה הזמנית בעיתון רשמי ב-26 בנובמבר 1948, וניתן לה תוקף למפרע מ-18 בנובמבר. בדומה ליתר חוקי מועצת המדינה הזמנית, היא קרויה פקודה ולא חוק.

מועצת המדינה הזמנית חוקקה 52 פקודות ותקנות שעת חירום, ומאז כמעט כולן בוטלו או הוחלפו. פקודת מאכל כשר לחיילים נמנית עם הפקודות המעטות שנותרו בתוקף, ומאז שנחקקה לא שונתה.

הוראות הפקודה
-------------

זו פקודה קצרה מאוד, בת ארבעה סעיפים קצרים, שהעיקרי שבהם קובע "לכל החיילים היהודים בצבא ­הגנה לישראל יש להבטיח מאכל כשר". סעיף נוסף קובע: "שר הביטחון ושר הדתות ממונים על ביצוע פקודה זו." הסמכות שניתנה לשר הדתות נתונה כעת לשר לשירותי דת.

בפסיקה
------

פקודת מאכל כשר לחיילים נמצאת במרכזה של עתירה לבג"ץ של עמותת הפורום החילוני, המבקשת לאפשר לחיילים להחזיק ולצרוך חמץ בפסח בבסיסי צה"ל ומתקניו, ובלבד שלא יעשו כן בשטחים המיועדים
לאכילה ולהכנת מזון בבסיסים. טרם ניתן פסק דין בעתירה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פקודת מאכל כשר לחיילים, התש"ט-1948, בספר החוקים הפתוח
* היסטוריית החקיקה של פקודת מאכל כשר לחיילים, התש"ט-1948, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת

הערות שוליים
------------

1. ↑   הפ"ע 7.0102 – כשרות המזון בצה"ל, באתר צה"ל, 1 בפברואר 2016
2. ↑   פ"מ 34.0103 תקנות הכשרות במטבחים הצבאיים, באתר צה"ל, 20 ביולי 1982
3. ↑  פקודת מאכל כשר לחיילים, ע"ר 34 מ-26 בנובמבר 1948
4. ↑  חקיקת מועצת המדינה הזמנית במאגר החקיקה הלאומי
5. ↑  בג"ץ 8420/21 גלית הנביא אלנקווה ואחרים נ' צה"ל ואחרים, באתר בית המשפט העליון
6. ↑  איסורי חמץ בפסח במחנות צה"ל – מאבק משפטי, באתר "הפורום החילוני"