recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Heideprinzesschen (נסיכת הערבה)* מעשה ידי פריץ פון אוהדה משנת 1889, שמן על בד, 140 על 111 ס"מ, מוצג כיום בגלריה הלאומית בברלין.
**פריץ פון אוהדה** (בגרמנית: **Fritz von Uhde** ;‏ 22 במאי 1848 – 25 בפברואר 1911) היה צייר גרמני שהתמחה בציורים בנושאי דת. סגנונו נע בין ריאליזם לאימפרסיוניזם.

קורות חיים
----------

פון אוהדה נולד בווקנברג, בסקסוניה שבגרמניה, ונקרא בשם פרידריך הרמן קרל אוהדה (**Friedrich Hermann Carl Uhde**).

בשנת 1866 התקבל ללימודים באקדמיה לאמנות יפה בדרזדן, אולם לא השתלב באקדמיה, ובאותה שנה עזב את לימודיו והצטרף לצבא. בין השנים 1867–1877 לימד רכיבה על סוסים בחיל הפרשים. בשנת 1877 עבר למינכן והחל ללמוד באקדמיה לאמנות יפה של מינכן. בתקופה זו הושפע בעיקר מיצירות אמנים פלמים.

בשנת 1879 עבר לפריז בה למד תחת מיהאי מונקאצ'י.

בשנת 1882 נסע להולנד, ובה נטש את סגנון הציור האפלולי אותו למד במינכן, והחל לצייר בצבעוניות הרבה האופיינית לאימפרסיוניזם הצרפתי. ציוריו זכו לרוב לביקורת שלילית בשל הריאליזם הרב שלהם (מבקריו אמרו כי הילדים בציוריו נראים מכוערים).

בשנת 1890 החל פון אוהדה ללמד באקדמיה לאמנות יפה במינכן.

יצירותיו
--------

יצירותיו של אוהדה תיארו לרוב נושאים דתיים, ואירועים מן התנ"ך, כשהם מצוירים בסגנון מודרני - כך לדוגמה ארוחתו של ישו בבית חקלאים צוירה כאילו היא נערכה בבית חווה גרמני (היצירה מוצגת בגלריה הלאומית הישנה בברלין), ודרשת ישו על ההר נערכת בפני איכרים בלבוש גרמני של שלהי המאה ה-19.

יצירותיו מוצגות כיום במוזיאון ליפציג, גלריית דרזדן, הפינקוטק של מינכן, המוזיאון הלאומי של דנמרק ומוזיאון אורסיי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פריץ פון אוהדה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007288299005171
* BIBSYS: 90640479
* BnF: cb14967590c (data)
* CiNii: DA16792735
* GND: 118816632
* ISNI: 0000 0001 0986 0339
* KulturNav: b940cbfe-d9e2-41df-a77f-303baffbb377
* LCCN: nr98032001
* LNB: 000128896
* NKC: xx0057525
* NLP: A25660603
* NTA: 101023847
* RERO: 02-A003918131
* RKD: 78690
* SELIBR: 209532
* SNAC: w6cj8v8q
* SUDOC: 081018614
* ULAN: 500014912
* VIAF: 71665729
* WorldCat: lccn-nr98032001

 |
**אפוראודון** (שם מדעי: ***Eporeodon***) הוא סוג נכחד של מכפיל פרסה בן הקבוצה הקדומה מריקואידודונטידה. הוא חי במשך תקופת האוליגוקן באמריקה הצפונית שלפני 30.8—24.8 מיליון שנה מזמננו. הוא תואר למדע ב-1875 בידי החוקר האמריקאי עותניאל צ'ארלס מארש. הוגדרו 3 מינים בסוג, בעוד מינים נוספים הועברו לסוגים דומים כמו *Eucrotaphus*. המאובנים התגלו בשטחי הפארק הלאומי בדלנדס שבדרום דקוטה הדרומית, והוא נחשב לאחד הסוגים הגדולים ביותר שהתגלו בה, אך גם המועטים ביותר והיוו רק אחוז אחד מהסוגים שנמצאו. כמה מדענים סוברים שהממצאים מוכיחים שהוא חי בבדידות יחסית ולא הרכיב עדרים גדולים.

בצורתו דמה האפוראודון לפרה באורך 1.5 מטר ומשקל של 118 קילוגרם. הייתה לו גולגולת קצרה יחסית עם לסת תחתונה עבה ובולטת ושיניים טוחנות גבוהות בעלות חריצים בולטים וכן בעלת זוג ניבים בולטים בחלקה הקדמי. היא הייתה יותר קצרה מאשר המריכוידון, אך רחבה יותר מאשר גולגולת המיניוכרוס (אנ') שדמה מעט לארנבת. הרגליים היו קצרות ובקצוותיהם פרסות דמויות אצבע והזנב היה קצר ביותר.

האפוראודון היה כנראה יונק מגושם ואיטי יחסית למינים שהתפתחו במישורים במיוקן. הוא חי בסוואנות הקדומות של אמריקה הצפונית, שם חיו מיני פרסתנים רבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אפוראודון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**אַפּוֹפְּלַסְט** היא מערכת דפנות התאים הרצופה, העוברת דרך הצמח כולו ומשמשת כמרחב דיפוזי מחוץ לממברנה. בקרה על המעבר הדיפוזי של מים ומומסים מתבצעת על ידי פסים כספרים בשורשי הצמח, מרווחי אוויר והקוטיקולה של הצמח. 
מים הנקלטים על ידי השורשים יעברו במסלול האפופלסטי עד הגיעם לפסים הכספרים, הנמצאים בשכבת האנדודרם המקיפה את צרורות ההובלה. הפסים הכספרים שאינם חדירים למעבר מים מתעלים את המים למסלול הסימפלסטי, מסלול המאפשר הולכה מבוקרת של מים.

האפופלסט בנוי כדופן חיצונית מקשרת של תאים סמוכים, תוך יצירת רקמת מעבר דיפוזי, הדומה באופייה לסימפלסט (SYMPLAST). ההובלה האפופלסטית מאפשרת מעבר של מים ומומסים על פני רקמה או איבר.
במעבר חומרים מהאפופלסט אל המערכת הסימפלסטית, עוברים החומרים דרך מערכת בקרה פנימית של הצמח.

חשיבות האפופלסט באה לידי ביטוי במספר אופנים:
- באינטראקציית הצמח עם סביבתו- 
לדוגמה: פחמן דו-חמצני מוכרח לעבור תהליך התמוססות באפופלסט לפני המעבר לכלורופלסט לצורך ביצוע פוטוסינתזה. באופן דומה, כל מולקולות במצב צבירה גזי הנחוצות לקיום הצמח חייבות לעבור דרך האפופלסט.
- בתקשורת בין תאית- 
דוגמה לכך היא במצב של חוסר חמצן מקומי בצמח, יכול התא להעביר אות אזהרה לתאים סמוכים. בנוסף, תוך דקות יכול לעבור המסר ליתר גוף הצמח ולעורר את ההגנה הנחוצה.

מקורות
------

Molecular Biology of the Cell- fifth edition
Bruce Alberts
Alexander Johnson
Julian Lewis
Martin Raff
Keith Roberts
Peter Walter
2008

ביולוגיה של התא- מולקולה אברן ותא
אליזמסקי 2002.

Encyclopedia of Applied Plant Sciencs
Volume 2 and 3
Edited by:
Brian Thomas
Dennis J murphey
Brian C. Murray
2003

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אפופלסט** בוויקישיתוף
רובה M1 קרבין - רובה חצי אוטומטי
**רובה חצי-אוטומטי**, או **רובה מִטַעֵן**, הוא רובה המנצל את אנרגיית הרתע או את לחץ הגזים בקנה הנוצרים בעת ירי כדור, על מנת לגרוף כדור נוסף אל בית הבליעה.

רובה כזה מוזן בדרך כלל ממחסנית ולעיתים רחוקות יותר מתוף כדורים או משרשיר.

פעולה
-----

רוב הרובים האוטומטיים והחצי-אוטומטיים מבוססים על בריח נדרך גז. בעת היריה מופנים חלק מהגזים המצטברים בקנה לדחוף אחורה את הבריח ובאמצעות קפיץ מחזיר הוא גורף כדור נוסף מהמחסנית ונדרך בשנית.

היסטוריה
--------

### סוף המאה ה-19 ומלחמת העולם הראשונה

מקור הרובים החצי-אוטומטיים ברובים הבריחיים שפותחו בשלהי המאה ה-19. לרובים אלה הייתה מחסנית פנימית, אולם הזנת הכדור מהמחסנית אל בית הבליעה הצריכה את הרובאי לדרוך את הרובה בין כל כדור וכדור (דבר שגרם לרובאים לא מספיק מיומנים לעיתים "לצאת מהכוונות" בעת הדריכה).

הרובה החצי-אוטומטי הראשון היה "רובה מונדרגון" (אנ') אשר הומצא על ידי הגנרל המקסיקני מנואל מונדרגון בשנת 1882 ואשר נרשם כפטנט בשנת 1897. רובה זה היה בעל יכולת טעינה עצמית, אך עדיין ירה בבודדות ולא בצרורות כמו מכונת ירייה.

### מלחמת העולם השנייה

במלחמת העולם השנייה בלט בשימוש רובה M1 גאראנד החצי-אוטומטי של ארצות הברית לצד שימוש בתתי-המקלעים החדשניים. הגאראנד נחשב לאחד הרובים הטובים של המלחמה, ובלט על רקע הלי אנפילד הבריטי ורובי המאוזר K98 הגרמניים, שניהם רובים בריחיים. מצד הצבא האדום, היה ה-SVT-40 הרובה החצי-אוטומטי הנפוץ ששירת לאורך כל המלחמה. לאחר תחילת מבצע ברברוסה, בשנת 1941, החלו הגרמניים בפיתוח רובה חצי אוטומטי משלהם (המבוסס על ה-SVT-40), רובה זה היה ה-Gewehr 41 (שנחשב לבעייתי ולא מוצלח) ויותר מאוחר ה-Gewehr 43.

### אחרי מלחמת העולם השנייה

רומ"ט FN FAL, שהיה בשירות צה"ל עד שנות ה-70 של המאה ה-20.
בשנות ה-50 של המאה ה-20, לאחר מלחמת קוריאה מרבית הרובים החצי-אוטומטיים הוחלפו ברובי סער כמו ה-AK-47 הסובייטי וה-M14 וה-M16 האמריקאיים שהיו נפוצים במלחמת וייטנאם ובשאר מלחמות המחצית השנייה של המאה.

בצה"ל שירת הרומ"ט (רובה מטען) FN FAL הבלגי שהיה רובה חצי-אוטומטי משנות ה-50 של המאה ה-20 עד החלפתו במלחמת יום כיפור ברובי הסער M16 ומאוחר יותר בגליל ובתבור.

בשוק הנשק האמריקאי, בה התיקון השני לחוקת ארצות הברית מאפשר מכירה ורכישה של כלי נשק לשימוש אישי, יש ביקוש רב לרובים חצי-אוטומטיים להגנה עצמית, ציד וירי ספורטיבי, וזאת עקב מגבלות בחוק על נשק אוטומטי מלא. חברות רבות מציעות גרסאות חצי-אוטומטיות של רובי סער צבאיים לשוק האזרחי האמריקני ואלה זוכות לפופולריות רבה בקרב הקונים. גרסאות הקרבין החצי-אוטומטיות של התבור TAR-21 והתבור X-95 (מיקרו-תבור) אף זכו בפרס "רובה השנה" של איגוד הרובאים הלאומי של ארצות הברית.

אטימולוגיה
----------

המונח באנגלית לרובה כזה הוא Semi-Automatic Rifle, שמכונה בקיצור semi-auto. התרגום התקין לשונית הוא "רובה אוטומטי למחצה" אך הביטוי "רובה חצי-אוטומטי" השתרש ללא תקנה. רובה כזה מכונה באנגלית גם Self-Loading Rifle ועל כן המונח העברי שנבחר לתיאור רובה כזה הוא "רובה מִטַעֵן", כלומר: רובה הטוען את עצמו. שם זה היה נפוץ עד שנות ה-70 של המאה ה-20 כשם נרדף לרומ"ט FN FAL והשימוש בו דעך מאוד בעקבות החלפת ה-FN FAL ברובי הסער גליל ו-M-16, שמסוגלים גם לירי אוטומטי מלא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רובה חצי-אוטומטי** בוויקישיתוף
שם העיר רייסן בכתיב ישן (משמאל) ובכתיב תקני (מימין)
**Ĳ** הוא סימן טיפוגרפי המשמש בלשון ההולנדית. יש לו מאפיינים של אות, של דיגרף, ושל ליגטורה, אולם לא ניתן להגדיר אותו כאף אחד מאלו באופן בלעדי. מבחינה פונטית הוא מייצג את הדיפתונג ɛɪ, אשר נשמע לאוזן הישראלית כ-אֶי.

היסטוריה
--------

מקורו של ĳ הוא ב-i כפולה: ii. בהולנדית של ימי הביניים השתמשו בצירוף ii לסמן הגייה ארוכה של i. מכיוון שבזמנים אלו האות i טרם נכתבה עם נקודה עליונה, קשה היה להבחין בין ii לבין u בכתב רהוט. על כן הוסיפו לצירוף ii "זנב" קטן מתחת ל-i השנייה. במאה ה-18 וה-19 לא היה כתיב אחיד לצירוף: יש שכתבו אותו כ-ĳ ויש שכתבו אותו כ-y, ולעיתים אף כ-ÿ.

מעמד טיפוגרפי
-------------

שלט באזור רוטרדם עם IJ באותיות גדולות בתחילת המילה IJsselmonde.
לכאורה הצירוף ĳ הוא דיגרף. אולם מספר תכונות של הצירוף מונעות ממנו להשתייך להגדרה זו:

* כאשר מילים הפותחות ב-ĳ נכתבות בראש משפט, הצירוף כולו נכתב באות גדולה, וכך גם לגבי שמות מקומות: Ĳmuiden, Ĳsselmeer. בכך דומה הצירוף לליגטורה (השווה צרפתית: Œil במקום Oeil) - אם כי בהיותו בלתי מחובר לא ניתן להגדירו כליגטורה ממש.

דוגמה לצירוף ĳ בכתב יד, באות גדולה. על השלט נכתב: wĳ zĳn voor Oranje (אנחנו בעד אורניֶה)
* בבית ספר לומדים התלמידים בדרך כלל שהצירוף ĳ הוא האות ה-25 במספר של האלפבית ההולנדי. תיאור זה מופיע גם באנציקלופדיה הראשית של הולנד, ה-"וינקלר-פרינס".
* בכתב יד, גם אצל מי שאינו מחבר את האותיות, הצירוף ĳ בדרך כלל מחובר, ונראה כמו האות y עם קו מעליה. כך גם באות גדולה: הצירוף Ĳ נכתב לעיתים קרובות באופן זהה לאות Y.

עם זאת, גם לא ניתן להגדיר את הצירוף כאות, משום שבמילונים מופיע הצירוף ĳ בין האותיות ih ל-ik. 

ספר הטלפונים ההולנדי מתייחס לצירוף ĳ כחלופה שוות ערך ל-y מבחינת הסדר האלפביתי. כך למשל עשוי להופיע השם Bruĳm בין Bruyl ל-Bruyn.

הגייה
-----

בהולנדית העל-דיאלקטלית נהגה הצירוף ĳ באופן הבא:

* בדרך כלל כדיפתונג ɛɪ, כלומר צירוף של e פתוחה (כמעט a) ו-i. לאוזן הישראלית הגייתו נשמעת "אַי" או "אֵי".
* במילה **bĳzonder** ("מיוחד") הוא נהגה כתנועת i.
* בסיומת האדוורביאלית **lĳk-** (כגון koninklĳk, "מלכותי") הוא נהגה כתנועת מרכזית עמומה ("שווא").

הן הדיפתונג הבלתי רגיל והן צורת כתיבתו פותחים פתח לשיבושים רבים אצל זרים הנדרשים להגות את הצירוף. ההולנדים מודעים לכך, ובמקרים מסוימים אף החליפו את הכתיב כדי להקל על הזרים: קבוצת הכדורגל פיינורד שינתה את שמה מ-Feĳenoord ל-Feyenoord לאחר שזכתה להכרה בינלאומית, וחבר הפרלמנט פים פורטאון שינה את איות שמו מ-Fortuĳn ל-Fortuyn.

שם
--

בהולנדית נקרא הצירוף ĳ בשם "אַי ארוכה" (lange ĳ) וזאת כדי להבדילו מהצירוף ei (הנקרא "אַי קצרה") או מהאות y (הנקראת "i יוונית"). על כל פנים, הגיית הצירוף ei זהה להגיית ĳ ברוב המקרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **IJ** בוויקישיתוף

| התאחדות הלשון ההולנדית |
| --- |
| חברות | בלגיה (פלנדריה) • הולנד • סורינאם |  |
| מועמדות להצטרפות | ארובה • סנט מארטן • קוראסאו |
| שותפות | אינדונזיה • דרום אפריקה |
| אורתוגרפיה הולנדית • IJ • האימפריה ההולנדית • אפריקאנס • הולנדית • זיילנדית • פלמית |
**פטנט כחול V** (מוכר גם בשם: **E131**) הוא צבע מאכל סינתטי שצבעו כחול כהה.

ברפואה, הצבע מסייע לטיפול מחלות הנוגעות לכלי הלימפה. בנוסף, הצבע משמש כחושף כתמים על השיניים והחניכיים. לרוב, כאשר הצבע נחשף לחומוציות גבוה, צבעו ישתנה לכתום.

באירופה, נעשה שימוש בצבע מאכל בייצור ביצה סקוטית, סוכריות גומי ועוד. צבע מאכל זה מיוצר בריכוז נמוך, מה שגורם לצבעו להיות כהה ועמוק. החיסרון בצבע מאכל זה הוא שהוא נחלש בחשיפה לאור.

הצבע נאסר בשימוש באוסטרליה ובארצות הברית מכיוון שבכירי ממשרדי הבריאות של מדינות הללו, חושדים כי צבע זו עלול לגרום לתגובות אלרגיות יחד עם תסמינים הכוללים גירוד, בחילות, לחץ דם ובמקרים נדירים אף הלם.

תמונות
------

* E131E131
* אבקת E131אבקת E131
* סוכריות שכוללות את E131סוכריות שכוללות את E131
* צבעו של E131צבעו של E131
* ההרכב הגנטי של צבע המאכלההרכב הגנטי של צבע המאכל
* ההרכב הגנטי של צבע המאכלההרכב הגנטי של צבע המאכל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פטנט כחול V** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  John H. Yoe, George R. Boyd, Patent blue V as a pH and redox indicator 11, 1939-09, עמ' 492–493 doi: 10.1021/ac50137a008
2. ↑  Journal of Nuclear Medicine, Erratum 44, 2003-04-01, עמ' 649–649
3. ↑  F. McNeill, Adverse reactions to patent blue V dye – The NEW START and ALMANAC experience 36, 2010-04, עמ' 399–403 doi: 10.1016/j.ejso.2009.10.007
רולס-רויס סילבר גוסט לנדולט (תמונה מספר 2)
**מכונית לנדולט** (באנגלית: **Landaulet**) הוא סוג של מכונית בעלת גג רכב אשר נפתח בחלקו (הקדמי או האחורי).

היסטוריה
--------

לפני ייצור מכוניות לנדולט, ייצרו באירופה כרכרות לנדולט", אשר היו מיועדות לשניים עד ארבעה נוסעים (בתא סגור), ואילו נהג הכרכרה ישב חשוף בקדמת הכרכרה, ללא הגנת הגג.

רוב דגמי הלנדולט יוצרו באירופה, החל מ-1910 עד שנות ה-30 של המאה ה-20.

משנות ה-60 של המאה ה-20 יוצרו מכוניות בתצורת לנדולט בכמות מזערית, באירופה, בעיקר דגמי לימוזינה אשר היו מיועדים לראשי מדינות.

מאפייני ייצור דגמי הלנדולט השתנו מאוד במהלך השנים. בראשית המאה העשרים, בדרך כלל החלק הקדמי של גג הדגם היה פתוח, ואילו משנות ה-60 של המאה ה-20 החלק האחורי של הגג היה נפתח, והחלק הקדמי היה נשאר סגור.

משנות ה-60 של המאה ה-20, גג הרכב מעל המושבים הקדמיים נשאר סגור, והחלק האחורי של תא הנוסעים אשר היה מכוסה בדרך כלל בברזנט אשר היה מתקפל, ומשאיר את חלקו האחורי של תא הנוסעים פתוח.

דגמי הלנדולט אופיינו בבסיס גלגלים ארוך, וכללו מכוניות פאר מסוג לימוזינות.

לואי רנו עיצב בשנת 1908 את דגם הלנדולט רנו Type AX, בנוסף לתצורות הקופה והקבריולה של הדגם.

בשנת 1965 ייצרה חברת מרצדס את דגם "מרצדס בנץ 600 לנדולט" אשר היה מיועד לאפיפיור פאולוס השישי.

חברת מייבאך ייצרה את דגם "מייבאך 62 S לנדולט" בשנת 2011.

בשנת 1961 ייצרה חברת לנצ'יה את דגם לנצ'יה פלמיניה 335 אשר שימשה את נשיאי הרפובליקה האיטלקית.

תמונות
------

* אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת בביקור ב -גרמניה (1965), ב- "מרצדס לנדולט"אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת בביקור ב -גרמניה (1965), ב- "מרצדס לנדולט"
* מרצדס בנץ W189 לנדולט מרצדס בנץ W189 לנדולט
* פיאט Brevetti לנדולט, שנת 1906 פיאט Brevetti לנדולט, שנת 1906
* רולס-רויס לנדולט, שנת 1905 רולס-רויס לנדולט, שנת 1905
* דה דיון בוטון לנדולט, שנת 1908דה דיון בוטון לנדולט, שנת 1908
* פיאט 520 לנדולט פיאט 520 לנדולט
* פיאט 2B, לנדולט, שנת 1909 פיאט 2B, לנדולט, שנת 1909
* קדילאק 1957 לנדולטקדילאק 1957 לנדולט
* כרכרת לנדולט, 1898כרכרת לנדולט, 1898
* מרצדס בנץ S 500, לנדולטמרצדס בנץ S 500, לנדולט
* לנצ'יה פלמיניה 335 שנת 1961 - בתמונה: נשיא הרפובליקה האיטלקית ג'ורג'ו נפוליטנולנצ'יה פלמיניה 335 שנת 1961 - בתמונה: נשיא הרפובליקה האיטלקית ג'ורג'ו נפוליטנו

ראו גם
------

* סיווג מכוניות

לקריאה נוספת
------------

* פולמן לנדולט 1967 (600 Pullman Landaulet 1967 - גלריות - אוטו)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לנדולט** בוויקישיתוף
* מייבאך לנדולט, (5:28 דקות), יו-טיוב
**לודולוגיה**, או **חקר המשחקים**, הוא תחום מחקר העוסק בניתוח טקסטים של משחקי מחשב ווידאו באופן אקדמי על בסיס תאוריות מתחומים אחרים, למשל פסיכולוגיה וסוציולוגיה. תחום הלודולוגיה מנסה לנתח את המשחקים על-פי עיצובם הגרפי, עלילתם ותפקיד השחקן בעולם הווירטואלי. הלודולוגיה מתייחס אל משחקי המחשב כמוצר תרבותי שווה ערך למוצרים תרבותיים אחרים כמו קולנוע, פילוסופיה, וספרות.

מהו משחק מחשב?
--------------

משחק טטריס
באופן כללי, משחק הוא פעילות המאופיינת בחוקים בה השחקנים מנסים להגיע למטרה כלשהי. משחק יכול להתקיים לבד או בקבוצה.
משחק מחשב הוא תוכנה הנקראת ומופעלת על ידי מכונה, בין אם מחשב, קונסולת משחקים או מכונת ארקייד. המכונה הקוראת את התוכנה מייצרת פלט, אותו השחקן יכול לשנות בעזרת מקלדת, שלט או כלי קלט אחר. התוכנה מלמדת את המכונה את חוקי המשחק והמכונה מייצרת סימולציה של החוקים שהוכתבו והפעולות שמבצע השחקן.

קלואה (1961) ראה במשחק גורם בעל תרומה מרכזית לחיים החברתיים ולהיווצרותן של קבוצות בחברה ואף הוסיף להגדרה כמה מאפיינים לכל המשחקים. הם פעילות חופשית, פעילות נבחנת, לא ודאית, הנשלטת על ידי מערכת חוקים משל עצמה, המשחקים מלווים במודעות לקיומה של מציאות אחרת, זו שחווים המשחקים בחיי היום-יום. יחד עם זאת, ההבחנות של ג'ספר ג'ול בתזה שלו מ-1999:"a clash between game and narrative" מאפשרות לראות כי משחקי הווידאו והמחשב חורגים מההגדרה הפורמלית של משחק, ונכנסים למצבי גבול וגם לתחומים שלא נחשבים משחק. מה שמאיר ביתר חשיבות על התרומה הפוטנציאלית של הלודולוגיה למחקר התאורטי והסוציולוגי.

בעיות ומטרות הלודולוגיה
-----------------------

אחת הטענות העיקריות העומדת בפני הלודולוגיה היא השאלה: האם יש קשר בין משחקים לנרטיב? ואם כן, באיזה אופן הם חופפים. ישנם לודולוגיסטים הטוענים שאין קשר, בעוד הרוב מבינים שקשר כזה יכול להוכיח את נחיצותו של חקר המשחקים, ולהוביל את המחקר לפריצת דרך בנוגע להשפעה של משחקים על שחקנים, ובמציאת נוסחאות לבניית משחקים "שוברי קופות".

עוד טענה היא שעל מנת לחקור לעומק יש צורך בהתנסות ביצירת משחקים, כאשר גם כאן היחס של הלודולוגיסטים למשחקים כאל יצירות תרבות כגון: קולנוע, פילוסופיה או ספרות, הביאה למסקנה שיש מקום גם למחקר תאורטי גרידא.

לודלוגיה בישראל ובעולם
----------------------

ברחבי העולם קמו מספר גופים שונים הדוגלים בחקר המשחקים. אחד הבולטים שבהם הוא DiGRA (ראשי תיבות של Digital Games Research Association). גופים אלה שמו לעצמם כמטרה לקדם את ההכרה במשחקי המחשב כאמצעי למידה וחוויה, וככלי תקשורת בין בני אדם.

לימודי לודולוגיה קיימים בישראל במכללה האקדמית בית ברל במסלול עיצוב ופיתוח משחקי מחשב. המסלול מספק סדנאות מעשיות לצד לימודים אקדמיים בנושא.

ראו גם
------

* לודו

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **לודולוגיה** |

* Gaming: essays on algorithmic culture (באנגלית)
* המכללה האקדמית בית ברל, מסלול עיצוב ופיתוח משחקי מחשב
* DIGRA (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph1038030

 |
**לודולף ואן צאולן** (בגרמנית: **Ludolph van Ceulen**;‏ 28 בינואר 1540 –‏ 31 בדצמבר 1610) היה מתמטיקאי גרמני-הולנדי מהילדסהיים. נודע בעיקר על חישוב 35 הספרות הראשונות של פאי.

ואן צאולן לימד בדלפט סיף ומתמטיקה, עד שב-1594 פתח בליידן בית ספר לסיף. בשנת 1600 מונה לפרופסור הראשון למתמטיקה באוניברסיטת ליידן, תואר שחלק יחד עם הקרטוגרף ההולנדי סימון פראנס ואן מרוויאן, ועבד שם עד מותו. המינוי של הזוג היה בעקבות הרצון של האוניברסיטה למנות מרצים בתחום המדע ומתמטיקה שימושית במקום בתחום התאורטי.

*De circulo & adscriptis liber* (1619)

חישוב ספרותיו של פאי
--------------------

ואן צאולן חישב תחילה את 20 הספרות הראשונות של פאי על בסיס עבודתו של ארכימדס, ופרסם את הספרות בשנת 1594 בספר "Van den Circkel" ("על המעגל"). בשביל לחשב את המספר היה צריך להשתמש במצולע משוכלל בעל {\displaystyle 15\*2^{12}} פאות. לאחר מכאן חישב עד 35 ספרות לאחר הנקודה, והגיע לתוצאה:

3.14159265358979323846264338327950288...
לאחר מותו המספר כונה מספר לודולף עד תחילת שנת המאה ה-20. כהוקרה, נכתבו על קברו 35 הספרות שחישב. הקבר שלו אבד, אך בשנת 2000 שוחזר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לודולף ואן צאולן** בוויקישיתוף

* לודולף ואן צאולן, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* לודולף ואן צאולן, באתר MacTutor (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5334062
* BPN: 74657687
* GND: 117692506
* ICCU: BVEV022906
* ISNI: 0000 0000 7987 961X
* LCCN: no2001021460
* MGP: 125232
* NKC: ntk2017966058
* NTA: 069409838
* SUDOC: 195286596
* VIAF: 27855179
* WorldCat: lccn-no2001021460

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במושג במתמטיקה. אם התכוונתם לאחד מטעמי המקרא, ראו רביע (טעמי המקרא).
ארבעת הרביעים של המישור האוקלידי
במתמטיקה, **רביע** הוא חלק המישור המוגבל על ידי מערכת הצירים.

הרביע במישור
------------

במישור קיימים ארבעה רביעים, המסודרים נגד כיוון השעון:

* הרביע הראשון כולל את הזוגות הסדורים \ (x,y) שבהם שני הרכיבים חיוביים;
* הרביע השני כולל זוגות סדורים שבהם רכיב ה-x שלילי ורכיב ה-y חיובי;
* הרביע השלישי כולל את הנקודות שבהן שני הרכיבים שליליים;
* וברביע הרביעי רכיב ה-x חיובי ורכיב ה-y שלילי.

הארגומנט של נקודה במישור המרוכב הוא הזווית הנוצרת בין הכיוון החיובי של ציר ה-x לבין הקטע המחבר את הנקודה עם הראשית. לכן הנקודות ברביע הראשון הן אלו שהארגומנט שלהן בין 0 ל-90 מעלות, הנקודות ברביע השני הן אלו שהארגומנט שלהן בין 90 ל-180 מעלות, וכן הלאה.

המרחב התלת-ממדי
---------------

אוקטנט אחד מתוך השמונה הקיימים במרחב האוקלידי
במרחב תלת-ממדי החלוקה המקבילה היא לשמיניות. כל שמינית מכונה תֹּמֶן, ובלעז - אוקטנט. כל אוקטנט הוא תיבה אינסופית ששלושה ממקצועותיה הם החלקים החיוביים או השליליים של הצירים השונים.

באופן כללי יותר, מרחב אוקלידי מממד \ n אפשר לחלק ל-{\displaystyle \ 2^{n}} חלקים, אשר כל אחד מהם נקרא אורתנט.

שימושים
-------

מושג הרביע מסייע למעקב אחר מגמות של פונקציות ומקל על תיאור ושרטוט הגרפים שלהם.
למשל, פונקציה היא זוגית אם היא סימטרית ביחס לציר ה-Y, ובמקרה כזה גרף הפונקציה ברביע השני יהווה דמות המראה של גרף הפונקציה ברביע הראשון, ואילו גרף הפונקציה ברביע השלישי יהווה דמות המראה של גרף הפונקציה ברביע הרביעי. לכן כדי לשרטט את הפונקציה די להציג את הערכים ברביע הראשון והשלישי. באופן דומה אפשר לטפל גם בפונקציות אי-זוגיות.

הרביעים מהווים חלוקה גסה של המישור. כך ניתן לקבוע כי הגרף של פונקציה חיובית נמצא בשני הרביעים הראשונים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רביע** בוויקישיתוף
* רביע, באתר MathWorld (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תֹּמֶן במילון מתמטיקה (ת"ש, 1940), באתר האקדמיה ללשון העברית
**אנטל אוטאשי**,(במקור **שטראסר**, בהונגרית: **Utassy Antal**; באנגלית: **Anthony Utassy; D'Utassy**; טימישוארה, מלוכת הבסבורג, בערך 1831 – פילדלפיה, פנסילבניה, 15 בפברואר 1911) היה לוחם חופש יהודי-הונגרי-אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

אנטל אוטאשי נולד ב-1831 למשפחה יהודית בטרנסילבניה (בתחום ממלכת הונגריה שהייתה תחת שלטון מלוכת הבסבורג לאחר פירוק הקיסרות הרומית הקדושה). הצעיר מבין שלושת האחים אוטאשי, פרידייש ג'רג' אוטאשי (Frederick George D'Utassy) וקארוי אוטאשי (Charles Utassy). 

הצטרף ב-1 בספטמבר 1861, עם פרוץ מלחמת האזרחים האמריקאית, למשמר גריבלדי של ניו יורק, לפלוגה "F", בדרגת סגן. המפקד הראשון של הגדוד היה אחיו, פרידייש ג'רג' אוטאשי. לימים הגדוד התמזג לתוך גדוד החי"ר ה-39 של ניו יורק. ב-22 בספטמבר 1862 הועבר לפלוגה "E", שם פיקד כקפטן. השתתף בקרבות קשים רבים, במיוחד בווירג'יניה. 

בחיים האזרחיים עסק במסחר ואחד מסניפי עסקיו בשיקגו נוהל על ידי קצין הונגרי בשם יוז'ף מולנאר במשך עשור (בין השנים 1872-1882).

אחיו הגדול
----------

האח האמצעי מתוך השלושה, קארוי אוטאשי, מקודם כאמור **שטראסר** (בהונגרית: **Utassy Károly**; באנגלית: **Charles Utassy**) (?, 1831 — ניו יורק, ארצות הברית, ?) היה לוחם חופש יהודי-הונגרי-אמריקאי, עיסוקו האזרחי היה סוחר.

קארוי אוטשי הצטרף בגיל 17 למלחמת העצמאות ההונגרית בשנים 1849–1948 (מהפיכת 1848 בהונגריה). לאחר כישלון מלחמת העצמאות הוא היגר ביחד עם אחיו תחילה למזרח, אחר כך לאירופה ובשנת 1860 לארצות הברית. הוא לחם בצד הצפון (האיחוד) במלחמת האזרחים האמריקנית והפך לסגן במשמר גריבלדי בעיר ניו יורק, שהתאחד מאוחר יותר עם גדוד החי"ר ה-39 של המתנדבים של ניו יורק. הוא השתתף בקרבות קשים רבים: קרב בול ראן הראשון (וירג'יניה), Gross Keys (וירג'יניה); גטיסבורג (פנסילבניה). ב-22 בספטמבר 1862 הועלה לדרגת סרן ושוחרר ב-31 במאי 1863.

ראו גם
------

* רשימת המשתתפים ההונגרים במלחמת האזרחים האמריקאית

לקריאה נוספת
------------

* Lincoln's Hungarian heroes; the participation of Hungarians in the Civil War, 1861-1865 / by Edmund Vasvary. Washington, D.C. The Hungarian Reformed Federation of America, 1939
* גזה קנדה : הונגרים באמריקה. ההיסטוריה של ההונגרים האמריקאים. כרך א'. קליבלנד, אוהיו, 1927.
* טיבדאר אץ' : הונגרים במלחמת האזרחים בצפון אמריקה : 1865-1861. בודפשט, 1964.
* Lincoln's Hungarian Heroes - גיבורי לינקולן ההונגרים; השתתפותם של ההונגרים במלחמת האזרחים, 1865-1861 / מאת אדמונד ושווארי. וושינגטון; הפדרציה הרפורמית ההונגרית של אמריקה, 1939. קארוי אוטאשי ראה עמוד 84, (באנגלית) ו(בהונגרית).
* הונגרים באמריקה : ההיסטוריה של ההונגרים האמריקאים : 1583-1926. כרך 1 / גזה קנדה. - 1927. עמוד 375. אנטל אוטאשי ראה עמוד 365, ועמוד 367.
* טיבדאר אץ' : הונגרים במלחמת האזרחים בצפון אמריקה 1861–1865. בודפשט, 1964. אנטל אוטאשי
* אישטוואן קורנל וידה: מוילאגוש לאפומטוקס: הונגרים במלחמת האזרחים האמריקנית. בודפשט, 2011. אנטל אוטאשי ראה עמודים 214–215.

קישורים חיצוניים
----------------

* 11 + 1 יהודים הונגרים שתרמו לניצחון הצפון במלחמת האזרחים האמריקאית
דומיטיה הזקנה
**דומיטיה הזקנה** (בלטינית:  **Domitia maior** ידוע לעיתים גם בשם **דומיטיה לפידה**;‏ המאה ה-1 לספירה) הייתה אצילה רומאית, דודתו של נירון קיסר שנרצחה על ידו.

ביוגרפיה
--------

דומיטיה הייתה בתם הבכורה של אנטוניה הזקנה והמדינאי לוקיוס דומיטיוס אהנובארבוס. הייתה לה אחות קטנה בשם דומיטיה לפידה הצעירה (אמה של מסלינה) ואח צעיר בשם גנאיוס דומיטיוס אהנובארבוס (אביו הביולוגי של הקיסר נירון). דומיטיה הזקנה נישאה מספר פעמים על פי הידוע. בעלה הראשון היה דקימוס הטריוס אגריפה אשר שימש כקונסול בשנת 22 לספירה. הוא נרצח בשנת 32 כקורבן של שלטון הטרור של טיבריוס. בנם היחיד היה קווינטוס הרטיוס אנטונינוס.

שנה לאחר מכן נישאה דומיטיה למדינאי המשפיע והשנון גאיוס סלוסטיוס קריספוס פאסיניוס (בן אחיינו של ההיסטוריון סלוסטיוס). ידוע שפאסיניוס סייע לדומיטיה בתביעה כספית לא ברורה נגד אחיה. בסביבות שנת 41, לבקשתו של הקיסר קלאודיוס, גירש פאסיניוס את דומיטיה, ונשא את גיסתה האלמנה אגריפינה הצעירה. טקיטוס מעיד ש"קנאה קשה הייתה שורה בין אגריפינה לבין דומיטיה". בשנת 47 נרצח פאסיניוס (נטען שהורעל), ואגריפינה נישאה לקיסר קלאודיוס. בשנת 54 מת קלאודיוס, ובנה של אגריפינה, נירון, הפך לקיסר החדש.

גם אז לא חדלה דומיטיה לחרוש מזימות כנגד גיסתה. בשנת 55, שניים מעבדיה המשוחררים - לוקיוס דומיטיוס פאריס, ואטימטוס (שהיה לטענת אגריפינה, גם מאהבה של דומיטיה), ניסו לשכנע את הקיסר הצעיר שאמו חורשת מזימות נגדו. נירון כמעט והוציא אותה להורג, אולם בסופו של דבר היא הצליחה להוכיח את חפותה. נירון הרג את אגריפינה רק בשנת 59.

דומיטיה הייתה אשה עשירה מאוד, ונירון חשק בעושר שלה ובמיוחד באחוזתה המפוארת. בשנת 59, סבלה דומיטיה מעצירות קשה במעיה. נירון הגיע לבקר אותה, ודומיטיה ליטפה את סנטרו ואמרה שהיא תמות מאושרת אם רק תזכה לראות את היום בו יגלח את זקנו בפעם הראשונה (טקס רומאי סמלי שהתקיים עם הגיעו של רומאי לגיל 21). נירון הסתובב אל חבריו ובצחוק הודיע להם שהוא יצטרך לגלח את זקנו כבר עכשיו. מיד לאחר מכן הוא הורה לרופאים לתת לה מנת יתר של חומר משלשל, והיא מתה. נירון מיהר להשתלט על נכסיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דומיטיה הזקנה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  שרה דבורצקי, **קורנליוס טאקיטוס - ספרי השנים**, מוסד ביאליק, 1962. עמ' 360.
2. ↑  קווינטיליאנוס, "**תורת הנאום**", ספר שישי, פרק 2, 50.
3. ↑  טקיטוס, "**ספרי השנים**", ספר שלושה עשר, 19.
4. ↑  טקיטוס, "**ספרי השנים**", ספר שלושה עשר, 20.
5. ↑  טקיטוס, "**ספרי השנים**", ספר שלושה עשר, 21.
6. ↑  השוו לדוגמה: קווינטיליאנוס, "**תורת הנאום**", ספר שישי, פרק 4, 74.
7. ↑  סוויטוניוס, "**נירון האלוהי**", 34.
**אנטיתזה** או **אנטיתזיס** (ביוונית ἀντίθέσις ניגוד. אנטי - נגד, תזה - עמדה) היא ניגוד ישיר או הפך מדויק למשהו. לדוגמה: גיהנום אנטיתזה לגן עדן; אי-סדר אנטיתזה לסדר.

ברטוריקה, אנטיתזה היא צורת דיבור המביעה ניגוד רעיוני על ידי הפך חד משמעי במילים, פסקאות או משפטים, בעזרת מבנה דקדוקי מקביל, כמו בדוגמה: "כשצריך שקט אתה מדבר, וכשצריך דברים אתה שותק; כשאתה נמצא אתה רוצה להיעדר, וכשאתה נעדר אתה רוצה להיווכח; בזמן שלום אתה רוצה מלחמה, בזמן מלחמה אתה דורש שלום; במועצה אתה שר על אומץ, אך בקרב אתה רועד".

המשפט הידוע באנגלית "*Man Proposes, God Disposes*" - "האדם מציע, האלוהים משליך לפח" הוא דוגמה לאנטיתזה. אנטיתזה מופיעה גם בספרו של ג'ון דריידן, "הצביה והפנתר": "שחור מדי לגן-עדן, ועם זאת לבן מדי לגיהנום".

אנטיתזה יכולה להיות כפולה או מתחלפת לסירוגין כמו במשפט הבא של הקיסר אוגוסטוס: "הקשיבו, אנשים צעירים! הקשיבו לאדם זקן, שאנשים זקנים שמחו להקשיב לו כשהיה צעיר".

בין הכותבים האנגלים שעשו שימוש בולט באנטיתזה נמצאים אלכסנדר פופ (Alexander Pope), אדוארד יאנג (Edward Young), סמואל ג'ונסון ואדוארד גיבון.

בדיאלקטיקה, הסינתזה היא התוצאה הסופית של הניסיונות ליישב את הסתירה הפנימית בין האנטיתזה והתזה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **אנטיתזה** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4136038-2

 |
כדורגלניות במהלך משחק ספורט בכדורגל
**משחק ספורט** הוא משחק תחרותי המשלב פעילות גופנית, כך שביצועי הצדדים המתחרים ניתנים למדידה. הצדדים עשויים להיות יחידים או קבוצות. משחקי ספורט אופייניים הם כאלה שקיימות תחרויות רשמיות עבורם, לדוגמה: כדורגל, כדורסל וטניס. משחקי ספורט רבים כוללים עזרי משחק נוספים, כדוגמת כדור, רשת, מגרש מסומן או שערים. בתחרויות רשמיות יש במשחק ספורט גם שופט. בדרך כלל ההבדל בין משחק ספורט לספורט שאיננו משחק הוא העובדה שבמשחק ספורט המתחרים מקיימים אינטראקציה ישירה ביניהם ואילו בספורט לא-משחקי (דוגמת אתלטיקה) התחרות היא על התוצאה הטובה ביותר ("נגד השעון") והמתחרים לא משפיעים ישירות זה על זה (למשל: כל אחד קופץ בתורו).

קיימים גם משחקי ספורט שאין תחרויות רשמיות עבורם, כדוגמת הדגל.

למשחקי ספורט יש לעיתים גרסאות רשמיות בעלות חוקים מוגדרים היטב, וגרסאות בלתי רשמיות, המהוות משחקי שכונה, משחקי אימון, או משחקים לגילאים צעירים. לעיתים נוצרות מספר גרסאות רשמיות. לדוגמה: קטסל וקטרגל הן גרסאות רשמיות לצעירים של כדורסל וכדורגל, בהתאמה. מטרת גרסאות לצעירים היא להקל את ההשתלבות במשחק בגיל צעיר ולהתחיל את לימוד הטכניקות הדרושות מוקדם יותר. סטנגה היא גרסה לא רשמית של כדורגל, המיועדת למשחקי שכונה. אחד על אחד הוא ביטוי המשמש לצמצום משחק קבוצתי כך שבכל קבוצה משתתף שחקן יחיד בלבד. בדרך כלל הביטוי מתייחס לגרסה מצומצמת של משחק הכדורסל.

המעבר בין הגרסאות הרשמיות לשאינן רשמיות הוא דו-כיווני. ככל שמשחקי ספורט פופולריים, ותוצאתם הופכת חשובה יותר, הולכים חוקיהם ומוגדרים יותר ויותר. רק משחק ספורט בעל חוקים מוגדרים יכול להפוך לענף אולימפי. מצד שני, משחקי ספורט רשמיים פופולריים גורמים לצופים בהם לרצות לחקותם, ולאלתר גרסאות לא רשמיות למשחק. הסיבות לאלתור רבות: היעדר ציוד, חוסר בשחקנים, היעדר רצון למנות שופט מבין השחקנים (כל המשתתפים רוצים לשחק), או (ובעיקר) משום שחשיבות התוצאה הסופית נמוכה - המשחק עצמו חשוב יותר.

משחקים אלו מפתחים בין היתר את הכושר הגופני, ופיתוח כושר גופני תורם להם. שחקנים מקצועיים במשחקי ספורט עוסקים בפיתוח הכושר הגופני באמצעות סוגי ספורט שאינם משחקים, כגון פעילות בחדר כושר, ריצה וקפיצה. שחקנים חובבניים, המשחקים בגרסאות הלא רשמיות, בדרך כלל אינם מפתחים כושר גופני לצורך המשחקים, אלא להפך - כושרם הגופני יוצא נשכר מן המשחק עצמו, ואם כושרם הגופני טוב יותר מלכתחילה, ביצועיהם במשחק יוצאים נשכרים אף הם.

ראו גם
------

* משחקי כדור
* ספורט
* חינוך גופני
**דומדמניתיים** (שם מדעי: ***Grossulariaceae***) היא משפחה המכילה סוג אחד - **Ribes**, ובו כ-150 מינים שונים. היא נמצאת תחת הסדרה בקעצוראים והופרדה ממשפחה אחרת, בקעצוריים, עם התקדמות המחקר הגנטי של הסדרה.

המשפחה כוללת את הדומדמנית, את ענבי השועל ואת החזרזר, בין שאר גרגרי יער אכילים ושיחים נוספים, חלקם תורבתו כצמחי נוי. 

טקסונומים מסוימים מחלקים את המינים השונים ב-Ribes לשבעה תתי-סוגים. קיימת מחלוקת לגבי מיקומה של העכובית (Gooseberry) בסוג זה, ויש מיעוט שמחשיבים אותה כמין בסוג נפרד, *Grossularia*.

בארצות הברית יש איסור על גידול מרבית מיני ה-Ribes, היות שהוא נחשב כנשא למחלת אורנים ועשוי לפגוע ביערות טבעיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דומדמניתיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

* דומדמניתיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565760005171
* BnF: cb12566933f (data)
* GND: 4228009-6
* LCCN: sh85112050
* NARA: 10663416
* NKC: ph171342

 |
**אנטנת יאגי לטלוויזיה**, ההזנה למקלט מחוברת לדיפול (1) דרך כבל (4), לאנטנה זו יש שני רפלקטורים (2) ושבעה דירקטורים (3).
**אנטנת יאגי-אודה** (או בקיצור: **אנטנת יאגי**) היא אנטנה כיוונית לשידור ולקליטה של גלים אלקטרומגנטיים. סוג זה של אנטנות משמש לשידור וקליטה של מכשירי קשר, עורקי תקשורת, קליטת שידורי טלוויזיה, רדיו FM, ובעבר גם במערכות מכ"ם גילוי אווירי לטווח בינוני וארוך. רוב האנטנות החיצוניות לקליטת שידורי טלוויזיה שהותקנו בארץ הם מסוג יאגי. אנטנות יאגי משמשות היום לשליטה במערך הצופרים של פיקוד העורף ברחבי הארץ.

מהלך הגלים באנטנת יאגי
האנטנה כוללת את הרכיבים הבאים (מספור בהתאם לתמונה):

1. דיפול המשמש לשידור או לקליטה שאורכו מותאם לאורך הגל שבו מיועדת האנטנה לשדר או לקלוט
2. רפלקטור - מחזר שאורכו גדול מהדיפול שמשמש להחזר קרינה מגב אלומת השידור
3. דירקטורים - מכוון המסייעים בכיוון אלומת השידור או הקליטה.

באנטנות מסוג יאגי משתמשים בתחומי התדרים HF (גלים קצרים), VHF (תג"ם) ו- UHF (תא"ג). האנטנה פותחה בשנה 1926 על ידי שינטרו אודה והיטצוגו יאגי מיפן ונקראת על שמם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטנת יאגי** בוויקישיתוף
רבי **זכריה אלצַ'אהִרִי** (בערבית: **زَكَرِيَّا اَلضَّاهِرِي**), שנקרא גם ה**רז"א** או **יחיא בן סעיד**, נולד בתימן בשנת 1519 בקירוב. על אף היותו תושב כוכבאן, מצפון-מערב לעיר הבירה צנעא, הייתה השפעתו גם על צנעא.

כשהיה בן 20 עזב את עיר אבותיו ואת ארץ מולדתו ויצא לתור בעולם. מתימן פנה מזרחית להודו, פרס, עיראק וטורקיה. משם המשיך אל גולת הכותרת של המסע - ארץ ישראל. 
בארץ התעכב במיוחד בערים צפת וטבריה.
בצפת הוא התרשם מסדרי הישיבה שבראשה עמד רבי יוסף קארו, בעל ה"שולחן ערוך", ומהנהגותיו. מארץ ישראל הוא הדרים למצרים. במהלך מסעותיו פגש דמויות חשובות נוספות בעולם היהדות, כגון הרב סעדיה בן יוסף, הרב משה קורדובירו והרב משה מטראני. 

בצפת של אותם ימים היו גם חכמים רבים שעסקו בתורת הקבלה. לאחר שהתבשם מתורת ארץ ישראל בנגלה ובנסתר, הוא חזר לתימן והיה ממנהיגי הקהילה של העיר הראשית צנעא.

בשנים 1568–1573 התנהלה מלחמה בין התימנים לבין הטורקים, שבמהלכה הדפו התימנים את הטורקים מארצם. בתום המלחמה, תפסו התימנים את מנהיגיה היהודיים של העיר צנעא והשליכו אותם לבית הסוהר, באשמת סיוע לטורקים. שבע שנים ישבו המנהיגים בבית הסוהר ועמם רז"א. הוא ישב פעם נוספת בבית הסוהר מסיבות שאינן ברורות.

את השנים בכלא ניצל הרב זכריה כדי להעלות על הכתב את מה ששמע וראה במסעותיו. דברים אלו סיפר בלשון המקאמה (שירה סיפורית מחורזת). במאקמות שכתב הוא כלל סיפורי עמים, משלי חיות, חידות לשוניות ותיאורי מסעות. בצד הדברים המשעשעים, כתב הרז"א גם דברי תוכחה, הגות ופילוסופיה.

בספר המסעות שני גיבורים:

1. אבנר בן חלק שדמותו מעוצבת כדמותו של הסופר, כלומר משורר מוכשר שזכה לשם ולתהילה כאומן המליצה והשירה. משורר זה בקי בכל רזי השפה העברית והערבית. הוא חכם בעל ידע רב בכל תחומי המדע והחכמה. נוסף לכך, הוא הרפתקן שאינו יודע מנוח, ובעל עורמה שמסייעת לו להיחלץ מכל צרה.
2. נושא כליו של אבנר - מרדכי הצידני.

להבנת רוב החוקרים חלק מהעלילות שחוו שני הגיבורים בספר המוסר הן תיאורים אוטוביוגרפיים. לספר המסעות נתן את השם **ספר המוסר**, ובהקדמה לספר הוא כתב:

"ספר המוסר, כל הקורא בו ילמד מוסר,  

ואם הוא מבין בעזרת ה' לא יחסר,  

ואם אין לו בינה - ה' מעליו סר,  

ולכן צריך להתפלל ולהתחנן לה' יתברך שיתן לו בינה לדעת מוסר."

ספר המוסר שחיבר רז"א הוא מהיצירות השיריות האחרונות שנכתבו בשפה העברית עד לעת החדשה, וניכר מתוכנו שהמחבר ינק משירת ספרד והתבשם מטעמיה של שירת צפת.

נוסף לספר המוסר, חיבר רז"א ספר הלכות בנושא שחיטה ודיני טרפות, פירוש קבלי לתורה בשם **צידה לדרך** וכן שירים שונים כשהמפורסם בהם הוא "קריה יפהפייה" שנכתב בהשראת השיר "יפה נוף משוש תבל" של ר' יהודה הלוי.

הוא נפטר בהיותו כבן שבעים שנה.

לקריאה נוספת
------------

* עדינה טננבאום, "ספר המוסר לר"ז אל̇̇צאהרי: טכניקות ספרותיות ותוכן", **תימא** יג, תשע"ה, עמ' 33–41

קישורים חיצוניים
----------------

* כתבי זכריה אלצ'אהרי בפרויקט בן-יהודה
* יהודה עמיר, ‏ר' זכריה אלצאהרי בשבח ר' יוסף בן ישראל - לקשר בין שני גדולי השירה העברית בתימן במאות הט"ז-הי"ז, **פעמים** 59, אביב תשנ"ד, עמ' 84-79
* מסעות ארץ ישראל של עולים יהודים מימי הביניים ועד ראשית ימי שיבת ציון עמ' 196–221

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310568605171
* GND: 13913476X
* ISNI: 0000 0000 7303 7817
* LCCN: n2009014357
* NTA: 265024315
* SUDOC: 241348757
* VIAF: 2429152
* WorldCat: viaf-2429152

 |
**איי־וועלט** (באנגלית: **iVelt**; בשמה המלא: **אידישע וועלט פארומס**) היא מערכת פורומים אינטרנטיים מבוססת phpBB המתנהלת בשפת היידיש.

באתר יש מעל 3.4 מיליון תגובות (טוקבק) ויותר מ-48 אלף שרשורים. רשומים בו יותר משלושה עשר אלף משתמשים.

הקמה
----

הפורום נוסד ב-25 באפריל 2007. תחילה כחלק מאתר האינטרנט הייד פארק. ובהמשך באתר נפרד מבוסס phpBB. עם התבססותו של האתר התפתחה מערכת פורומים בנושאים שונים כמו: היסטוריה, אקטואליה, חדשות תורניות, טכנולוגיה ועוד.

תוכן
----

אייוועלט מתנהלת בקו חרדי, המזוהה עם חצרות חסידיות אמריקאיות המקורבות לחסידות סאטמר. האתר שולל העלאת "תוכן בלתי הולם" וקבצים "הנוגדים את דרך היהדות" בהתאם לתפיסת עולמה של קבוצת המנהלים, שגם מצנזרת תכנים המביעים תמיכה בציונות או במדינת ישראל.

החדשות ומבזקי החדשות בפורומים הרלוונטיים מתעדכנים על ידי קבוצת ניקים המכונים קנ"א - ק'רעטשמע נ'ייעס א'גנעטור - סוכני ידיעות האתר.

הפורום מחולק לפורומי־משנה - אשכולות לפי קטגוריות מפורטות, למשל:

* עדכונים וחדשות בעולם היהודי ומהעולם בכלל
* דעת הקהל - דיונים על סדר היום ועיסוק בסוגיות עכשוויות בשיח הציבורי
* היימישע קרעטשמע - מאמרים וכתבות מגזין. חלק מהתוכן מופיע מעת לעת במגזין מיוחד בשם "שרייבער" (סופר).

### מהדורה מודפסת

מעת לעת יוצאת מהדורה מודפסת של תכנים מתוך הפורומים[דרושה הבהרה][דרוש מקור].

### אלבומים

האתר מוציא[דרושה הבהרה] מעת לעת אלבומי מוזיקה ובהם אוספי שירים. נכון ל-2023 יצאו תריסר אלבומים, האחרון שבהם "חזנות וועלט" אוסף של קטעי חזנות ושירים שהלחין יוסף רוזנבלט.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אייוועלט (ביידיש)
* אתר אייוועלט
* סקירה כללית
* חדשות היום
* הערך "אייוועלט", באתר המכלול
* תקנון האתר

הערות שוליים
------------

1. ↑  עדכונים וחדשות.
2. ↑  דעת הקהל.
3. ↑  היימישע קרעטשמע.
4. ↑  'שרייבער'.
הרב **שמואל בן קיקי** (ה'תר"ב – ה'תרע"ט;  1842 – 1919) היה משורר, פייטן, רב ואב בית דין בטבריה וממנהיגי הקהילה היהודית בעיר.

ביוגרפיה
--------

נולד ברבאט שבמרוקו בשנת ה'תר"ב (1842) לרב דוד בן קיקי, שהיה מנכבדי ומנהיגי הקהילה.

בהיותו כבן שלוש עלתה משפחתו ארצה והתיישבה בעיר טבריה. בהיותו נער צעיר התייתם מאביו, והוא חונך בישיבות רבני טבריה. בבחרותו התפרסם בשקידתו בתורה, ונהג מפעם לפעם לכתוב שירים וחרוזים, ועקב כך התפרסם כדרשן ומליץ. בהגיעו לפרקו, נישא בזיווג ראשון לשרה, בת הרב יוסף דוד אבולעפיה, ראש הרבנים בטבריה, ומאוחר יותר לחנה בת יעקב בן-קיקי, בזיווג שני.

מלבד עיסוקו בתורה היה מעורב רבות בצרכי הקהילה, וכיהן שנים רבות כמזכיר כולל רבי מאיר בעל הנס. בשנת ה'תרנ"ג נשלח לראשונה על ידי רבני העיר לשמש כשד"ר עבור הכולל בקרב קהילות תוניס וטריפולי, ומאז נשלח פעמיים נוספות. שנות שליחותו השתרעו בערך בין השנים ה'תרנ"ג – ה'תרנ"ז, (1893 -1897), ולאחר מכן בין השנים ה'תרס"ד  ה'תרע"א (1904 – 1911) לערך.

בשל חיבתו הגדולה לספרים אצר לו ספרייה גדולה שהייתה מוכרת בעיר, אך בעת השיטפון בטבריה (ב-14 במאי 1934) נהרסה רובה ככולה.

היה חבר בבית הדין של העיר בראשות הראב"ד הרב יעקב הכהן סקלי, וחתימתו מופיעה על רבים מפסקי בית הדין, הסכמות לספרים וכרוזים מטעם רבני טבריה באותה תקופה. לאחר פטירת הרב יעקב הכהן סקלי התמנה תחתיו לאב בית הדין, כשלצידו כיהנו דדיינים הרב יהודה רבוח, הרב יעקב חי זריהן והרב אליהו ילוז.

מלבד פסיקת הלכה עסק גם בהרבצת תורה, ובין תלמידיו ניתן למצוא אף את הרב יעקב חי זריהן, שלימים התמנה לרב הראשי של טבריה.

הרב בן קיקי נודע גם בשל היותו משורר ופייטן, והשאיר אחריו בכתב יד ספר שלם של פיוטים ושירים. אחד מפיוטיו, המבוסס על י"ג העיקרים, נדפס בספר "שופריה דיעקב" של תלמידו הרב זריהן.

נפטר בטבריה בג' טבת ה'תרע"ט (1919) כבן שמונים, ונטמן בבית הקברות בעיר.

### בניו

בנו הראשון, דוד, נפטר בצעירותו. גם בנו השני, אליהו, נפטר בחיי אביו בעת היותו שליח מטעם קהילת טבריה בביירות. ילדים נוספים שלו: חיים, רבקה, יהודה ועוד.

חיבוריו
-------

* **שם דוד -** חיבורו העיקרי, עוסק בבירור דרך כתיבת שמות המתגרשים בגט על פי ההלכה. חיבור זה, אותו כתב בתקופה של למעלה משלושים שנה, הוא המקיף והיסודי ביותר בתחום זה, והוא מכיל עשרה כרכים, חמישה לשמות אנשים וחמישה לשמות נשים. את שם הספר קרא על שם בנו הצעיר. הספר נותר בכתב יד. חלקים ממנו נדפסו במשך השנים בכתבי עת תורניים.
* **מערכות שמואל** – מערכות וציונים בהלכה, נדפס לראשונה בירושלים, תשנ"ד, על ידי מכון "גנזי חכמי טבריה".

חיבורים נוספים שלו היו "שירי קודש ושירי חול" ו"דרושים ופסקים". חלק משיריו הודפסו בספר "שופריה דיעקב" של הרב יעקב חי זריהן.

קישורים חיצוניים
----------------

* משיחך שלח מהרה: סבא רבא שלי, רבי שמואל בן קיקי, באתר הידברות
* משה דוד גאון, "שמואל בן קיקי", **יהודי המזרח בארץ ישראל** ח"ב, ירושלים, תרצ"ח, עמ' 624, באתר היברובוקס
* אתר למנויים בלבד צפי סער, ההוגים המזרחים שאף אחד לא זוכר, באתר הארץ, 24 ביוני 2013
* שם בנימין בגט - קטע מספרו שם דוד שבכתב יד, בקובץ בית הלל יב (תשס"ו), באתר HebrewBooks

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  שמואל בן קיקי, באתר geni\_family\_tree
**הוצאת זכרוב** (ברוסית: **Издательство «Захаров»**) היא הוצאת ספרים רוסית, שנוסדה בשנת 1998. זכרוב הוקמה על בסיס הוצאת הספרים Vagrius, שהוקמה בשנת 1992 ופרסמה בין השאר את ספריו של אלכסנדר סולז'ניצין. לאחר תקופה של הפסדים כספיים, ב-1 באפריל 1998, מייסד ההוצאה, איגור ולנטינוביץ' זכרוב, נרשם כמו"ל עצמאי ומינה את אשתו, אירינה יבגנייבנה בוגאט, למנהלת ההוצאה.

כבר בסוף שנות התשעים ההוצאה החלה לפרסם את ספריו של בוריס אקונין והיא מחזיקה בזכויות ההדפסה על ספרי תיבת פנדורין והיא הדפיסה למעלה משמונה מיליון עותקים של ספרי הסדרה.

בתחילת 2000, ההוצאה לאור נכשלה שוב כאשר ההדפסות המחודשות של הרומנים הקלאסיים אבות ובנים, אידיוט ואנה קרנינה שפרסמו על ידיה לא מצאו ביקוש מספיק. מאז, המו"ל נקט במדיניות הרבה יותר זהירה, לא חושש לפרסם בכל זאת פרוזה רוסית מודרנית, ולעיתים עיתונאות ושירה.

"זכרוב" מפרסמת ספרים בתחומים רבים: זיכרונות וספרות ביוגרפית (מעל 400 כותרים), ספרות ילדים, סיפורי בלשים ועוד. ההוצאה הוציאה לראשונה ברוסית את קובץ הסיפורים של ויליאם סומרסט מוהם, רואלד דאהל. בין הסופרים המקומיים של ההוצאה הם ולדימיר סורוקין, ונדיקט ירופייב ואנדריי מקרביץ'.

ביקורת
------

המבקר דמיטרי בווילסקי כינה את הוצאת הספרים זכרוב "בורגנים מכובדים". בנוסף, איגור שבליוב האשים את הוצאת הספרים "זכרוב" שהדפיסה מחדש את ספרה של הסופרת פאינה גרימברג, שנכתב, לדברי שבליוב, מטעם "הסופרת הבדיונית קתלין ווינזור", בצורה מופחתת ומתוקנת מעט תוך קביעה כי מדובר בתרגום חדש. ההוצאה סירבה לשלם לסופרת המקורית תגמולים. עם זאת, קתלין ווינזור היא סופרת אמיתית ולא בדיונית ורומן בשם זה פורסם על ידה בשנת 1944. וזו הייתה טענתה העיקרית של אנשי ההוצאה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של זכרוב
* זכרוב, ברשת החברתית פייסבוק

* זכרוב, ביישום טלגרם

* זכרוב, ברשת החברתית VK
* בלוג ההוצאה לאור באתר LiveJournal

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Александр Вознесенский, Евгений Лесин.* Человек — мясная машина. Вышел в свет новый роман Владимира Сорокина. Почти без мата! НГ EX LIBRIS — Независимая газета, 2004-09-16
2. ↑  *Евгений Шталь.* Партия, Хартия и Лжедмитрий. Венедикт Ерофеев становится все «полнее», хотя до идеала ещё далеко. НГ EX LIBRIS — Независимая газета, 2005-03-24
3. ↑  *Наталия Осминская.* Смелому везде у нас дорога. НГ EX LIBRIS — Независимая газета, 13.09.2001
4. ↑  Д. Бавильский. Сорокин forever!
5. ↑  И. Шевелёв. Девятнадцатое письмо к виртуальному другу // «Русский журнал», 26 сентября 2002 г.
6. ↑  Некролог в английской газете «Гардиан»
7. ↑  Обзор книги в газете «Гардиан»
**סוף המשחק** הוא סרט פשע ישראלי משנת 1997 בבימויו של יוני דרמון, עם משה אבגי וסער בדישי בתפקידים הראשיים.

העלילה היא על ארבעה נערים מדימונה שמגיעים לבלות בתל אביב ומסתבכים עם המשטרה ברציחות, עד לסוף הטראגי.

להקת נקמת הטרקטור הייתה מועמדת לפרס אופיר למוזיקה המקורית הטובה ביותר.

תקציר העלילה
------------

ארבעה נערים מדימונה מגיעים לתל אביב כדי לבלות בעיר הגדולה. בראשם עופר המכונה "קינג" (סער בדישי), וכן איציק (אורון אבדן), בנג'י (חיים אלמקיס) ויואב (גילי נגר).

הם מתחילים את הבילוי במועדון מכונות משחקים, גורמים שם לאי סדר ומסולקים על ידי בעל המקום (דורון צברי).

לאחר מכן הם עוברים למועדון לילה שם הם רוקדים, מעשנים סמים ושותים משקאות אלכוהוליים. "קינג" מתחיל לרקוד עם נערה "זרוקה" בשם אור (אילור הרפז) שהחבר שלה (דני שטג) התעמר בה מקודם.

בנג'י מתחיל עם נערת הלווי סינדי (ליאת אקטע) ומתחיל לריב עם החבר של אור שמכה אותו קשות. בנג'י מתאושש ודוקר אותו למוות. מתחוללת מהומה והארבעה בורחים מהמקום.

אביעד (משה אבגי) הוא קצין משטרה ותיק שעומד להשתחרר באותו יום. הוא מבקש מהשוטר מוריס (יגאל עדיקא) להסיע אותו למסיבת שחרור עם חברתו מאשה (יבגניה דודינה). הם מקבלים הודעה על הדקירה, ממהרים למועדון ונתקלים בארבעת הנערים מדימונה. איציק נתפס והשלושה בורחים לאחר שבנג'י חובט באביעד ולוקח ממנו את אקדחו.

מצטרפת אליהם אור שבאה מבית הרוס והם עולים על רכבת צפונה שם נמצא בוזגלו, חבר של "קינג" שיעזור להם. אור מזהה ברכבת את בנג'י כרוצח של חברה, עוצרת את הרכבת ובורחת. השלושה רצים אחריה ובנג'י יורה לעברה אך קינג מתעמת אתו ובנג'י נופל על הפסים בדיוק כשרכבת עוברת...

אמא של "קינג" (ריטה שוקרון) מגיעה למשטרה ומבקשת שלא יגעו. שניהם סובלים מאב/בעל אלים שגרם לה לאובדן עין.

נהג טנדר משא בשם חזי (ערן בוהם) מסכים לקחת אותם צפונה בתנאי שאור תשב אתו. הם מגיעים לחוף אכזיב וליד אנדרטת פסל-ים של יחיאל שמי חזי עוצר ומנסה לאנוס את אור. לקול צעקותיה מגיע "קינג" שישב מאחור ובמאבק עם חזי הוא יורה בו למוות. "קינג" ואור רצים צפונה לעבר הקרוואן של בוזגלו, וכאשר הם רואים שהוא נטוש הם ממשיכים לנקרות ראש הנקרה ומתעלסים שם. אביעד דולק אחריהם. הוא מורה להם להסגיר את עצמם כי הם מוקפים מכל עבר. כשהוא מתקרב אל השניים הם יורים בו. בסוף הסרט כאשר הם מוקפים בכוחות משטרה רבים, ומסוק משטרתי שעוקב אחריהם וקורא להם להסגיר את עצמם, אור ו"קינג" קופצים אל מותם מהצוק שהם אוחזים יד ביד.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| משה אבגי | אביעד | קצין משטרה |
| סער בדישי | עופר, "קינג" | נער מדימונה |
| חיים אלמקיס | בנג'י | נער מדימונה |
| אורון אבידן | איציק | נער מדימונה |
| גילי נגר | יואב | נער מדימונה |
| אייל גפן | שלומי | מפקד של אביעד |
| אילור הרפז | אור | מבלה במועדון |
| דני שטג |  | חבר של אור |
| יבגניה דודינה | מאשה | חברה של אביעד |
| ליאת אקטע | סינדי | נערת ליווי |
| יגאל עדיקא | מוריס | שוטר |
| ערן בוהם | חזי | נהג |
| ריטה שוקרון | אמא של עופר "קינג" |  |
| דורון צברי |  | בעל מועדון משחקים |
| שיש קולר |  | קונדוקטור ברכבת |

קישורים חיצוניים
----------------

* "סוף המשחק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "סוף המשחק", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "סוף המשחק", באתר אידיבי
* "סוף המשחק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "סוף המשחק", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**שמואל גוטמן** (22 בינואר 1925, רייצא, סלובקיה - 13 בספטמבר 2006, ירושלים) היה מעצב גרפי ישראלי, אחראי על עיצוב מרבית הגופנים העבריים הנמכרים עם מערכת חלונות ותוכנת אופיס של מיקרוסופט.

נולד בעיירה רייצא הסמוכה לפרשבורג, צ'כוסלובקיה. מגיל צעיר עסק בשרטוט אותיות ובעיצוב גופנים. בתקופת השואה עסק בזיוף מסמכים לצורך הצלת יהודים. בין היתר זייף לעצמו ולעוד קבוצת יהודים תעודות המורות כי הם חברי המשטרה הלאומית ההונגרית, ועם תעודות אלו הגיעו לבודפשט. בתום המלחמה עלה לארץ ישראל כמעפיל והחל לעבוד במחלקה הגרפית של קק"ל. 

בשנת 1964 הקים בירושלים את המסדרה העברית הראשונה לצורך מחשבים. מאוחר יותר היה אחראי לעיצוב הגופן הראשון של התנ"ך בהוצאת ידיעות אחרונות. גוטמן אחראי למרבית הגופנים העבריים הנמכרים עם מערכת חלונות ותוכנת אופיס של מיקרוסופט. כמו כן היו ברשותו יותר מ-400 גופנים שיצר. רוב הגופנים היו תעתיק של גופנים או של "הקו האמנותי" של גופנים קיימים בעברית או באותיות לועזיות (בעיקר אנגלית). גוטמן הוציא מספר מהדורות של הגדה של פסח וכן חומש עם פירוש רש"י בהוצאת ידיעות אחרונות. 

גוטמן ראה בעבודתו שליחות דתית, בטוענו כי נולד עם "נשמה מתאימה לפיתוח האותיות של לשון הקודש".

ראו גם
------

* דרוגולין (גופן)

קישורים חיצוניים
----------------

* יש שישים ריבוא אותיות, מדור 'חיים יהודיים', "שיחת השבוע" (עלון השבת של תנועת חב"ד) (פרשת במדבר ה'תשנ"ח 1998)
* הגדה של פסח שמואל גוטמן - מהדורות שונות (באתר סימניה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007303914105171

 |
**פטלודונטאים** (שם מדעי: ***Petalodontiformes***; מילולית: "שיניים דקות לוחית") היא סדרה של דגי סחוס נכחדים שחיו במהלך סוף הפלאוזואיקון מהקרבון המיסיסיפי עד הפרם המאוחר ואולי עד הטריאס התחתון, אך יש על כך מחלוקת מדעית, כשחוקרים אחרים סוברים שהם נכחדו בהכחדת הפרם. המאובנים שלהם התגלו סביב חופי ארצות הברית ואירופה והם תוארו בשנת 1980 בידי החוקר ריינר זנגרל (אנ').

המינים בסדרה זו הם קרוביהם של הכימראים המודרניים, מהפרימיטיבים שבדגי הסחוס המודרניים. כמו מרבית דגי הסחוס ידוע עליהם בעיקר משרידי השיניים מאחר שגופם היה עשוי סחוס והתפרק במהירות אחרי מותם. מבנה השיניים מרמז על מבנה שטוח עם קצוות הדומות למקור, מבנה שהתאים לריסוק טרף קשיח כמו צדפות וסרטנים, מהם ניזונו. גופם לעומת זאת היה בעל שרירי סנפירים וזנב קצרים ומגושמים כך שהם חיו בקרבת הקרקעית.

הידוע בבני הסדרה הוא הסוג *Belantsea*, שמאובניו התגלו במרבצי לאגרשטטה לחופי מונטנה.

משפחות
------

* Janassidae
* Pristodontidae
* Petalodontidae
* Belantseidae

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פטלודונטאים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
 |
הנוף מהתל מערבה אל שמורת שער פולג ומכון וינגייט
**תל פּוֹלֵג** הוא תל עתיק בקרבת אודים, בתחומי שמורת שער פולג, דרומית לשפך נחל פולג. הוא נמצא כ-6 ק"מ דרומית לנתניה וממוקם על גבעת כורכר ברום של 25 מטרים מעל פני הים.

המיקום הגאוגרפי
---------------

האתר ממוקם בסמוך לדרך הים (וִיָה מַארִיס) העתיקה, דבר אשר תרם רבות ליישוב מבחינה כלכלית. תל פולג לא היה התל היחיד במקום אלא חלק מגוש של ארבעה יישובים אשר כולם הוקמו בתקופת הברונזה. שלושת היישובים הנוספים הוקמו מערבה לתל פולג כיישובי-בת: ח'רבת חילפים, ח'רבת פלגית (בשפך נחל פולג) ותל עשיר. יישובים אלו נחשפו בתחומי מכון וינגייט לספורט.
יישוב נוסף התגלה 3.5 ק"מ מדרום-מזרח לתל פולג: תל זוריקיה.

ההתיישבות באתר
--------------

תל פולג היה מיושב ברצף החל מתקופת הברונזה התיכונה ועד לתקופה הרומית.

במהלך תקופת הברונזה התיכונה עברה פולג תהליך משמעותי של ביצור, שבמסגרתו נבנתה בה מצודה מוקפת חפיר בצִדה הצפוני של העיר. מצודה זו היוותה חלק ממערך הגנת הגבול הצפוני של ממלכת אפק הקדומה.

החל מתקופת הברונזה המאוחרת, דרך התקופה הישראלית ועד לתקופה הפרסית התקיים במקום יישוב פרזות (יישוב שאינו מוקף בחומה).

בתקופה הרומית החל לפעול במקום מפעל ייבוש הביצות של אגן נחל פולג; בעקבות זאת הועמק החפיר הכנעני בצידה הצפונה של פולג והחל לשמש בתור תעלת ניקוז, שאת שרידיה ניתן לראות עד היום בתחומי האתר.

מפעל ייבוש הביצות המשיך לפעול בפולג עד לתקופה הערבית הקדומה, עת נסתמה תעלת הניקוז והוזנחה. כתוצאה מכך, חזרו הביצות לאגן הפולג, מה שגרם לנטישת יישובי האזור.

בתקופה העות'מאנית התקיים במקום יישוב ערבי קטן בשם ח'רבת אלפאליק ומדרום לו יישוב נוסף בשם ח'רבת א-זבאבידה.

גילוי האתר וחקירתו
------------------

בשנות ה-50 של המאה ה-20 התבצעה בתל חציבת כורכר גדולה, אשר פגעה בו קשות. בעקבות החציבה התגלו שרידי היישוב הראשונים במקום. בשנות השבעים נערכו במקום מספר עונות חפירה קצרות בראשות פרופ' רם גופנא ואיתן איילון, אשר חשפו ממצאים ארכאולוגיים רבים, בהם מגדל שמירה גדול מתקופת הברונזה, תעלת הניקוז, החפיר ומספר יסודות של בתים ובורות מהתקופה הישראלית.

קישורים חיצוניים
----------------

* נחל פולג - שמורת טבע שער פולג ושמורת טבע נחל פולג, באתר רשות הטבע והגנים

הערות שוליים
------------

1. ↑  רם גופנא, שרידי ביצורים מתקופת-הברונזה התיכונה II בתל פולג, **ארץ-ישראל: מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה** י"א, 1973, עמ' 111–119

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007409361905171

 |