recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**הכיכר לזכר קורבנות הנאציזם** (בגרמנית: **Platz der Opfer des Nationalsozialismus**) נמצאת ברחוב בריינר שבעיר העתיקה של מינכן, בין כיכר מקסימיליאן וכיכר אודיאון. הכיכר ממוקמת בפינת מפגש של שני רחובות מרכזיים של העיר, ואשר בפינה המנוגדת לה עמד בשנים 1933 ועד 1945, בית הסוהר ומפקדת הגסטאפו בעיר.

קביעת שם הכיכר בשנת 1946 מיד לאחר סיום תקופת השלטון הנאצי, עורר תרעומת בקרב התושבים שאף הרסו את שלט הרחוב, וגרמו לכך ששלט חלופי לא הוצב. בשנת 2012 החליטה מועצת העיר על ביצוע שיפוץ ועיצוב מחדש של הכיכר כך שיהווה אתר זיכרון מכובד, ובשנת 2014 הושלם והכיכר המחודשת נחנכה.

האנדרטה לקורבנות הנאציזם
------------------------

האנדרטה ושלט הזיכרון-מבט לכיוון רחוב בריינר.
**האנדרטה לקורבנות הנאציזם** (Denkmal für die Opfer der NS-Gewaltherrschaft) המוצבת בכיכר בחלקה הסמוך לפינת הרחוב הסואן, נוצרה בשנת 1985 על ידי הפסל אנדראס זובק (Andreas Sobeck) אשר זכה בתחרות לעיצוב האנדרטה שנערכה על ידי עירית מינכן.

האנדרטה מתנשאת לגובה של שישה מטרים. היא מורכבת מאסטלה העשויה בזלת ומעליה קוביית פלדה צבועה שחור, מסורגת, במבנה המזכיר תא כלא. בתוך קוביית הפלדה דולק לפיד של אש תמיד. האנדרטה הנוכחית החליפה אנדרטה זמנית מאבן גרניט שיצר הפסל קארל אופנרידר (Karl Oppenrieder) שהוצבה בכיכר בשנת 1962 ואשר הועברה להצגה בכיכר החירות (Platz der Freiheit). לאחר השיפוץ והעיצוב מחדש שנערך בכיכר והסתיים בשנת 2014 נוסף בצד האנדרטה גם לוח ברונזה באורך של 18 וחצי מטרים ובגובה של 1.30 מטר שעליו חרוטות המילים (בתרגום חופשי): "לזכר קורבנות העריצות הנציונל-סוציאליסטית".

במרחק מה מן האנדרטה מוטבע בדשא שלט זיכרון נוסף עשוי אבן לזכר הנרצחים בני מינכן מן העם הצועני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הכיכר לזכר קורבנות הנאציזם** בוויקישיתוף
* הכיכר לזכר קורבנות הנאציזם, ברשת החברתית פייסבוק
**מייקל (מיכאל) לוין** (17 בפברואר 1984 - 1 באוגוסט 2006) היה חייל צה"ל שנהרג במלחמת לבנון השנייה. לוין, שעלה לישראל שנתיים טרם גיוסו בגפו מארצות הברית הפך לאחר מותו לסמל לעלייה ולציונות במאה ה-21 וכן העלה במידה רבה את ההערכה והמודעות לשירותם של חיילים בודדים בצה"ל.

ביוגרפיה
--------

לוין נולד ב-17 בפברואר 1984 בפנסילבניה שבארצות הברית. סבו וסבתו מצד אמו היו ניצולי השואה. לוין פיתח דעות ציוניות כבר בגיל צעיר והדריך ילדים ונוער יהודיים במחנות קיץ יהודיים רבים בנעוריו.

לוין עלה לישראל בגפו בגיל 19, בשנת 2003, לוין היה מוטרד מכך שהוא לא מקבל צו ראשון והחליט להגיע ללשכת הגיוס, כשנאמר לו שאין באפשרותו להיכנס ללא מסמכים, החליט לוין לטפס על הבניין ולהיכנס דרך החלון היחיד בבניין שהיה פתוח על מנת להתחיל בהליך הגיוס. באוגוסט 2004 התגייס לחטיבת הצנחנים.

בקיץ 2006 כשפרצה מלחמת לבנון השנייה, היה לוין בחופשה אצל משפחתו בפנסילבניה. לוין חזר מיד לישראל ונהרג ביום הראשון שבו נכנס ללבנון, ב-1 באוגוסט 2006 בעיירה עייתא א-שעב, כאשר כוחו נקלע למארב של אנשי חזבאללה.

אלפים רבים של אנשים ששמעו על כך שלוין היה חייל בודד הגיעו להלווייתו. על פי בקשתו נקבר בהר הרצל.

על שמו קרוי המרכז לחיילים בודדים אשר מסייע לחיילים בודדים בצה"ל בעת שירותם.

קברו של לוין בהר הרצל ב-2011
קברו של לוין בהר הרצל הפך ברבות השנים למקום עלייה לרגל של קבוצות נוער וצעירים יהודים מרחבי העולם.

*

קישורים חיצוניים
----------------

* דף לזכר מייקל לוין באתר יזכור
* מייקל לוין התאהב בישראל, ומצא בה את מותו באתר וואלה!
* סיפור חייו ומותו של סמ"ר מייקל לוין ז"ל, שנפל במלחמת לבנון השנייה באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  סיפור חייו ומותו של סמ"ר מייקל לוין ז"ל, שנפל במלחמת לבנון השנייה, באתר YouTube, ‏18 באפריל 2013

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007519266405171
* ISNI: 0000 0000 4862 0285
* LCCN: no2007048822
* VIAF: 26840483
* WorldCat: lccn-no2007048822

 |
"**מבצע נערי החוף**" היה מבצע צבאי, שבוצע על ידי יחידת מגלן במהלך מלחמת לבנון השנייה, בתאריכים 3–15 באוגוסט 2006. היחידה השמידה כ-150 מטרות, בהן כ-40 משגרי רקטות, בגזרה המערבית בדרום לבנון.

רקע למבצע
---------

מלחמת לבנון השנייה נפתחה בחטיפת חיילי צה"ל על ידי חזבאללה והפגזת יישובי הגליל המערבי על ידיו. ההפגזות התעצמו ככל שהחריף העימות, כאשר חזבאללה יורה כ-120 רקטות ליום בממוצע, ובשיא מעל ל-250 רקטות ביום. סה"כ נורו 3,970 רקטות. המבצע עצמו הוצע למפקד האוגדה תת-אלוף גל הירש אחרי שביקש לשלוח את אנשי מגלן לשמורת טבע באזור בינת ג'בייל. מפקד היחידה סא"ל אליעזר טולדנו ואנשי המטה שלו הציעו להירש את "נערי החוף" כתוכנית חלופית. המבצע אושר על ידי מפקד האוגדה גל הירש, הובל על ידי סגן מפקד היחידה רס"ן עמוס הכהן, והוטל על פלגת המבצעים המיוחדים ביחידה בפיקודו של סרן יובל גז.

מהלך המבצע
----------

לוחמי מגלן נחתו באזור ראס-ביאדה. צוותי סדיר ומילואים של מגלן פוזרו לכל אורך גזרת לבנון ועסקו בציד משגרי קטיושות וגראדים, בעודם מוסווים היטב בעומק השטח. לוחמי מגלן "צדו" את המטרות באמצעות הכוונה של חימוש מדויק. הכוחות נמנעו מפגיעה נקודתית במחבלי חזבאללה, על מנת לא לחשוף את מיקומם תמורת מטרות בעלות חשיבות נמוכה. במהלך המבצע הכוחות השמידו כ-150 מטרות איכות (מפקדות, משאיות, תחמושת ותשתיות), בהן כ-40 משגרי רקטות. משגרי הרקטות היו המשגרים הקטנים, הפשוטים והזולים, אלה שחיל האוויר לא יכול היה לפגוע בהם. כך מבצע נערי החוף היווה מעין מבצע משלים למבצע משקל סגולי, ולפעילות חיל האוויר במהלך המלחמה. חלק מהמטרות הושמדו באמצעות מודיעין שנוצר לפני ובמהלך המלחמה, בעוד שחלק מהמטרות הושמדו לאחר שכוחות מגלן זיהו אותן בשטח. פעם אחת בוצע חילוף כוחות, הם קיבלו אספקה של מים, מזון וסוללות.

תוצאות המבצע
------------

המבצע נחשב למוצלח במיוחד, בשל העובדה כי הושגה פגיעה קשה ביכולתו של ארגון החזבאללה לפגוע בעורף הישראלי, זאת באמצעות השמדת כ-40 משגרי רקטות. ההערכה היא שהמבצע הוביל להפחתה בכ-40 אחוז את הירי תלול המסלול לאזור נהריה ועכו. "מגלן הצליחה לעשות בכמה ימים מה שחיל האוויר לא הצליח לעשות בתוך שלושה שבועות", אמר אחרי המלחמה קצין בכיר מאוד, בעצמו בוגר יחידה מובחרת. יחידת מגלן קיבלה ציון לשבח יחידתי מאלוף פיקוד המרכז על פעילותה במלחמה.

לקריאה נוספת
------------

* יאיר אנסבכר, **כצל ציפור**, תל אביב: ידיעות אחרונות, 2009, מסת"ב 9789654828338[דרושה הבהרה]
* עפר שלח ויואב לימור, **שבויים בלבנון: האמת על מלחמת לבנון השנייה**, תל אביב: ידיעות אחרונות, 2007, מסת"ב 9654824086[דרושה הבהרה]
* איל דורון, הדס ועופר רגב, "**בהשקט ובבטחה - מורשת יחידת מגלן**", פורת הוצאה לאור, מאי 2012.[דרושה הבהרה]
* אלישיב שמשי, "**ארדוף אויביי ואשיגם**", הוצאת מודן והוצאת משרד הביטחון, 2019.[דרושה הבהרה]

קישורים חיצוניים
----------------

* אמיר בוחבוט‏, לשתק את משגרי חיזבאללה ולחמוק מעיניו: מבצע "נערי החוף" של מגלן נחשף, באתר וואלה!‏, 14 ביולי 2016

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  חן קוטס-בר, **ציידי הרקטות**, מעריב, 12 בספטמבר 2007 (הכתבה הסרוקה בפורום צבא וביטחון של פרש)
2. ↑  סיכום המלחמה, באתר סיקור ממוקד, 21 באוגוסט 2006
3. 1 2  מגלן: לא סיירת חי"ר רגילה באתר פז"ם
4. 1 2  תת-אלוף (מיל') יעקב זיגדון, **הרבה אש, מעט מחשבה** מערכות, גיליון 420-421, ספטמבר 2008
5. 1 2  המגלן והחרב, בישראל היום, 17 ביוני 2011
6. ↑  יחידת מגלן, באתר "יחידה"
7. ↑  גל פרל פינקל וסא"ל ירון,מבצע "קרנף": מה כדאי לחטיבת הקומנדו ללמוד מרגימנט הריינג'רס של צבא היבשה האמריקני, מערכות 488, יולי 2020, עמוד 47.
**שולמית (שולה) מוריה** (1926 - יולי 2013) הייתה קריינית קול ישראל בערבית ובכירה במוסד.

ביוגרפיה
--------

שולמית מוריה נולדה ב-1926 בעיר בצרה שבעיראק המנדטורית. היא הצטרפה לתנועת "החלוץ" המחתרתית בעיראק ב-1944, משם המשיכה לסמינר למדריכים שבסיומו הייתה מדריכה של קבוצות נוער ורכזת תנועת הנוער "החלוץ הצעיר" בעיר הולדתה. לאחר סיום לימודיה התיכוניים עבדה במשך כשנתיים החל מקיץ 1945 כמורה בבית הספר "אליאנס".

בסוף שנת 1945 הצטרפה לזרוע של ארגון "ההגנה" בעיראק וסיימה קורס חובשות. ב-23 באוגוסט 1947 הייתה מן הנוסעים שעלו לארץ ישראל בטיסה הראשונה במסגרת מבצע מייקלברג שהמריאה באישון ליל מעיראק ונחתה ביבנאל. אחד ממפקדי המבצע היה בעלה לעתיד, שמואל (סמי) מוריה. עם הגיעה לארץ ישראל החלה בסוף 1947 לשמש כקריינית בערבית בתחנת השידור של "קול זרוע ההגנה" בערבית בתל אביב. הבית של מוריה שימש בחודשים מרץ-אפריל 1948 כמקום מפגשם של פעילי המחתרת היהודים מעיראק שהוברחו לישראל באמצעות דרכונים מזויפים בזהות נוצרית בדויה על ידי ארוסה, סמי.

ב-15 במאי 1948 החלה לשמש כקריינית קול ישראל בערבית, שם עבדה עד לשנת 1954. בתוכניתה יכלו העולים מעיראק לשלוח דרישות שלום ליקיריהם המאזינים לתוכנית בעיראק, זאת לאחר שהופסקו שירותי הדואר בין ישראל לעיראק ובכך ניתק הקשר בין בני משפחה וקרובים יהודים רבים אשר שהו במדינות השונות.

לאחר עבודתה בקול ישראל, עבדה עד לשנת 1962 בארכיון צה"ל ומערכת הביטחון, עת יצאה עם משפחתה לפריז עקב שליחותו של בעלה סמי כראש שלוחת "המוסד" בפריז. בשנת 1967 שבה המשפחה לישראל.

בשנת 1968 סיפרה את סיפור עלייתה ארצה בתוכנית הרדיו "מבואה: פרקי עלייה והעפלה" בקול ישראל בעריכתו של דן רביב, שעסקה במבצע מייקלברג במסגרתו עלתה.

בשנת 1971 החלה לשרת ב"מוסד". במהלך שירותה נשלחה לפחות כעשר פעמים לשבע מדינות, והייתה פעילה בארגון בתביעה לשתף נשים בנסיעות המבצעיות לחו"ל, "בכך פרצה את הדרך לשוויון בין נשים לגברים במערכת". בשנת 1990 פרשה לגמלאות.

התגוררה בגבעתיים. ביולי 2013 הלכה שולמית מוריה לעולמה בגיל 87, והובאה למנוחות בבית העלמין בקיבוץ עינת.

חיים אישיים
-----------

הייתה נשואה לאיש המוסד והשב"כ שמואל מוריה, שאותו הכירה בצעירותם בבצרה, ונולדו להם שני בנים ובת. בנם עזרא נפטר בגיל 47 ממחלה.

קישורים חיצוניים
----------------

* שולמית מוריה (שולה), **מבט מל"מ** עמ' 40
* שמואל (סמי) מוריה, ‏בבגדאד, ערב מלחמה, **מבט מל"מ** עמ' 19

הערות שוליים
------------

1. ↑  שוש עמית, ‏נשות חיל, **מבט מל"מ** עמ' 25
2. 1 2 3 4 5 6 7  שולמית מוריה (שולה), **מבט מל"מ** עמ' 40
3. 1 2  אלי אשכנזי‏, מפעיל עלייה בבגדאד לבכיר מודיעין: הלך לעולמו ממייסדי יחידת המסתערבים, באתר וואלה!‏
4. ↑  לוי יצחק הירושלמי, סיפור הארבעה, מעריב, 12 בפברואר 1968
5. ↑  מבחר תוכניות השבוע, למרחב, 16 בפברואר 1968
6. ↑  בית עלמין קיבוץ עינת, שולמית (שולה) מוריה ז"ל, באתר מודעות אבל, ‏2013-07-24
7. ↑  אסף גבור, ‏אמן האשליות: גרסתו של מפעיל הסוכנים האגדי יוצאת לאור, בעיתון מקור ראשון
**אדה קולאו בייאנו** (בספרדית: **Ada Colau Ballano**; נולדה ב-3 במרץ 1974) היא פוליטיקאית ספרדיה שכיהנה כראש העיר ברצלונה בשנים 2015 עד 2023.

ביוגרפיה
--------

קולאו נולדה בברצלונה, בתם של רמון, צלם שעבד בתחום הפרסום, וטינה, אשת מכירות. הורי אביה הם מוסקה והורי אמה מהעיר סוריה. הוריה היו פרודים והיא גדלה עם שלוש אחיותיה בגווינארדו שבברצלונה עם אמה ושותפה לחיים, בעוד שני אחיה למחצה התגוררו עם האב במדריד.

בנעוריה התנדבה באמנסטי אינטרנשיונל ובארגון סיוע לקשישים. החלה ללמוד פילוסופיה באוניברסיטת ברצלונה, והשתתפה בתוכנית חילופי הסטודנטים ארסמוס במסגרתה שהתה במילאנו. היא עזבה את הלימודים בטרם סיימה את התואר הראשון. לאחר שעזבה את האוניברסיטה עבדה בעבודות מזדמנות וכמתרגמת תוכניות טלוויזיה איטלקיות.

את פעילותה הפוליטית החלה במהלך הלימודים כחברה בתנועת שמאל רדיקלית. עשור אחר כך חזרה לפעילות בשמאל במחאות אנטי-גלובליזציה, מחאות נגד ארגון הבנק העולמי ונגד מלחמת עיראק. היא הנהיגה מאבקים בתחום הדיור והייתה דוברת התנועה נגד פינוי משפחות שהתקשו בתשלום משכנתאות. ב-2013 זכתה לתשומת לב ציבורית כשהופיעה בפני ועדת הכלכלה בקונגרס הנציגים הספרדי ולאחר מכן בפרלמנט האירופי. 

ב-2014 אוחדה פעילותם של מספר תנועות שמאל בהן פודמוס לגוף אחד שפעל לקראת הבחירות לעיריית ברצלונה וקולאו הועמדה בראשותה. במאי 2015 זכתה בבחירות לראשות העירייה. בפברואר 2023 קיבלה החלטה לנתק באופן זמני את כל הקשרים של ברצלונה עם ישראל כולל ברית ערים תאומות של ברצלונה ותל אביב, מהלך שזכה לביקורת של הממשלה הספרדית. במאי 2023 הפסידה בבחירות לכהונה נוספת. מחליפה, ז'ום קולובוני, ביטל את החלטתה וחידש את הקשרים עם ישראל וברית ערים תאומות עם תל אביב.

קולאו מתגוררת עם בן זוגה אדריה אלמני והם הורים לבן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדה קולאו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אדה קולאו

* אתר האינטרנט הרשמי של אדה קולאו
* אדה קולאו, ברשת החברתית פייסבוק

* אדה קולאו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* אדה קולאו, ביישום טלגרם

* אדה קולאו, ברשת החברתית אינסטגרם

* אדה קולאו, סרטונים בערוץ היוטיוב

* אדה קולאו, ברשת החברתית Goodreads

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספרד גינתה את החלטת ברצלונה: "ניתוק הקשר עם ישראל? פגיעה בערכי העיר", באתר ynet, 17 בפברואר 2023

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008196480705171
* BNE: XX5242698
* BnF: cb16776267x (data)
* CANTIC: a11657406
* GND: 1025084446
* ISNI: 0000 0003 7497 3203
* LCCN: no2013124205
* SUDOC: 170964558
* VIAF: 251344020
* WorldCat: lccn-no2013124205

 |
**חוסאם זומלוט** (בערבית: **حسام زملط**; נולד בשנת 1973) היה שגריר הרשות הפלסטינית בארצות הברית. זומלוט מונה לתפקידו בחודש מרץ 2017 וייצג את הרשות הפלסטינית בתפקידים דיפלומטיים שונים בממלכה המאוחדת מאז שנת 2003. ב-2018 מונה לשגריר בממלכה המאוחדת.

קורות חייו
----------

זומלוט נולד במחנה הפליטים שבורה, בדרום רצועת עזה. לאחר סיום לימודי התיכון עזב את רצועת עזה ולמד באוניברסיטת ביר זית בתקופת האינתיפאדה הראשונה והסכמי אוסלו, אז שימש כנציג פת"ח במועצת הסטודנטים. הוא סיים לימודי תואר ראשון בכלכלה ומדע המדינה.

בין השנים 1996–1999 עבד באומות המאוחדות כיועץ כלכלי במשרד המתאם המיוחד מטעם האומות המאוחדות לתהליך השלום במזרח התיכון, שם שימש בהכשרת אנשי צוות ובתאום בין המדינות התורמות לרשות הפלסטינית ועסק בחיבור דו"חות מטעם המתאם. בשנת 1999, לאחר שקיבל מלגה מממשלת בריטניה, החל ללמוד בלונדון סקול אוף אקונומיקס, שם סיים תואר שני בלימודי פיתוח (Development Studies) בתחום מדעי החברה והתמקד בנושאי סיוע לפיתוח מדינות נחשלות. הוא המשיך בלימודי דוקטורט באוניברסיטת לונדון שם חקר "תוכניות בינלאומיות בונות שלום" וסיים את לימודיו בשנת 2007.

החל משנת 2003 ועד 2008, עוד בעת שהיה סטודנט בלונדון, עבד בשגרירות הרשות הפלסטינית בעיר. בין השנים 2008–2010 היה בלימודי פוסט-דוקטורט באוניברסיטת הרווארד. לאחר סיום שהותו בארצות הברית שב ללונדון והתמנה לממונה על היחסים בשגרירות הרשות הפלסטינית בלונדון. בשנת 2010 שב לרשות הפלסטינית לבקשת נשיא הרשות מחמוד עבאס. תחילה עבד במחלקה הבינלאומית של פת"ח ואחר כך שימש כשליח בינלאומי מיוחד וכיועץ אסטרטגי בלשכת הנשיא. מאז ינואר 2011 ועד התמנותו לשגריר בוושינגטון די. סי. עמד בראש המשלחת הפלסטינית ליחסים בינלאומיים. זומלוט הוא חלק מדור הצעירים של הפת"ח ונבחר למועצת הפת"ח זמן קצר טרם התמנה לשגריר.

בתחילת מרץ 2017 מונה לשגריר הרשות הפלסטינית בארצות הברית. 
ב-9 בספטמבר 2018 הודיע הממשל האמריקאי כי החליט לסגור את השגרירות הפלסטינית בארצות הברית וזאת בתוך חודש ימים.
בתור השגריר הפלסטיני בלונדון, זומלוט סירב לגנות את הטבח בנווה יעקב, ינואר 2023 בירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חוסאם זומלוט** בוויקישיתוף
* חוסאם זומלוט, ברשת החברתית פייסבוק
* חוסאם זומלוט, ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  Neri Zilber, Palestine’s Man in Washington. **politico.com**, March 31, 2017
2. 1 2  Husam Zomlot. Linkedin.com
3. 1 2  Jack Khoury, New Palestinian Ambassador to U.S. Sworn In. **Haaretz**, March 7, 2017
4. ↑  Husam Zomlot, The U.S. ordered the Palestinian mission to close. Here’s why it matters. **Washington Post**, September 13, 2018
5. ↑  
Stephen Daisley, Why won't the Palestinian ambassador condemn the Jerusalem massacre?, The Spectator, ‏2023-02-03 (באנגלית אמריקאית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1203776322
* NTA: 369422961
* VIAF: 305832374
* WorldCat: viaf-305832374

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"חוסאם זומלוט"**.
**שמעון אברמסקי** (באנגלית: **Chimen Abramsky**;‏ 12 בספטמבר 1916 – 14 במרץ 2010) היה היסטוריון יהודי-בריטי ופרופסור בקולג' אוניברסיטת לונדון.

קורות חיים
----------

אברמסקי נולד בעיר מינסק (אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית) לרייזל, בעלת ייחוס רבני, ולרב יחזקאל אברמסקי, תלמיד חכם וראש ישיבה נודע. שמעון לא למד בבית ספר באופן מסודר אלא עם מורים פרטיים, בשפות יידיש, רוסית ועברית. בשנת 1929 נשפט אביו יחזקאל לגלות בסיביר בעקבות פעילותו נגד הדיכוי של היהדות בברית המועצות. לאחר קמפיין בינלאומי שוחרר, ובדצמבר 1931 היגרה המשפחה לאנגליה, ושם למד שמעון אברמסקי אנגלית. בשנת 1936 נסע לארץ ישראל כדי ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים לתואר בוגר בהיסטוריה יהודית וכללית ופילוסופיה. במהלך שהותו היה מעורב בפעילות פוליטית סוציאליסטית. בשנת 1939 חזר לקיץ לבקר את הוריו, וכשפרצה מלחמת העולם השנייה נשאר באנגליה ועבד בחנות ספרים יהודית בלונדון, כך שמעולם לא סיים תואר ראשון. בשנת 1940 נישא למרים לבית נירשטיין, בתו של אחד מבעלי החנות. בשנת 1941 הצטרף למפלגה הקומוניסטית הבריטית והיה פעיל בה. בשנת 1952 הוא שלח מכתב למערכת האקונומיסט בה יצא נגד הטענה שהשלטון בברית המועצות הוא אנטישמי, וטען שלא ניתן לדעת האם יהודי ברית המועצות רוצים לעלות לישראל. בשנת 1958, כשנתיים לאחר הפלישה הסובייטית להונגריה, פרש ממנה.

בשנת 1965 פרסם את ספרו הראשון, "קרל מרקס ותנועת העבודה בבריטניה", שאותו כתב יחד עם הנרי קולינס. חברו הטוב, ישעיה ברלין, המליץ לו להיכנס לעולם האקדמיה, ובזכות המלצה זאת החל ללמד כמרצה, תחילה בקולג' סנט אנתוני באוקספורד ומשנת 1966 החל ללמד היסטוריה יהודית בקולג' אוניברסיטת לונדון.

נפטר ב-14 במרץ 2010, והיה בן 94 במותו. היה אב לשני ילדים, ג'ק, מתמטיקאי, וג'ני (אנ'), מפיקה בכירה ב-BBC. נכדו סשה אברמסקי (אנ') הוא עיתונאי.

אחיו יעקב דוד אברמסקי (1914–1979) היה סופר עברי, מתרגם, ביבליוגרף ובלשן ישראלי.

ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופסור שמעון אברמסקי: היסטוריון, באתר "הטיימס" (באנגלית)
* לזכרו של שמעון אברמסקי, באתר "הגרדיאן" (באנגלית)
* שמעון אברמסקי (1916-2010), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  רשימות אנטי מא, המשקיף, 17 ביולי 1944; המשך
2. ↑  יהודי ססס"ר - שותפים מלאים בבניין הסובייטי, קול העם, 10 באוגוסט 1952
3. ↑  Abramsky, Sasha (2015-08-27). "How the Atheist Son of a Jewish Rabbi Created One of the Greatest Libraries of Socialist Literature". *The Nation* (באנגלית אמריקאית). ISSN 0027-8378. נבדק ב-2021-04-08.
4. ↑  ארכיון שמעון אברמסקי (ARC. 4\* 2008), באתר הספרייה הלאומית.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257486205171
* BIBSYS: 90392661
* BnF: cb127225467 (data)
* CiNii: DA01537304
* GND: 124940439
* ISNI: 0000 0001 1992 3110
* LCCN: n85290064
* LNB: 000267782
* NLA: 35000526
* NSK: 000612898
* NTA: 072409746
* RERO: 02-A002904854
* SNAC: w6323r14
* SUDOC: 177127295
* VcBA: 495/109993
* VIAF: 69874760
* WorldCat: lccn-n85290064

 |
**דומיניון** הוא משחק קלפים שנוצר על ידי דונלד וקריניו, ומופץ על ידי החברה ריו גראנדה משחקים. 
המשחק הושק ב-2008 במהלך יריד המשחקים השנתי בעיר אסן שבגרמניה וזכה לתואר המשחק הטוב ביותר ביריד. המשחק זכה בפרסים נוספים במהלך השנה הראשונה ובעקבות הפופולריות של המשחק גם לחיקויים של המנגנון העיקרי בו - בניית חבילת קלפים (Deck building).

מהלך המשחק
----------

דומיניון הוא משחק קלפים שבו כל שחקן בונה לעצמו את חבילת הקלפים תוך כדי משחק, ובאמצעות החבילה שנבנתה מנסה לצבור את מספר נקודות הניצחון הגבוה ביותר במועד סיום המשחק. ניתן לחלק את סוגי הקלפים במשחק למספר קבוצות:

* קלפי ניצחון - קלפים השווים נקודות ניצחון.
* קלפי אוצר - באמצעותם ניתן לרכוש קלפים אחרים במשחק
* קלפי פעולה- באמצעותם ניתן לבצע פעולות שונות
* קלפי קללה - קלפים בעלי ערך שלילי של נקודות ניצחון

חלק מהקלפים עשויים לכלול מאפיינים נוספים. לדוגמה, קלף פעולה עשוי להיות מסוג התקפה על שחקנים אחרים, כגון הטלת חובה עליהם להוריד את מספר הקלפים שבידם או לקבל קלף קללה. מנגד קיימים קלפי פעולה מסוג תגובה, שעשויים להגן בצורה מלאה או חלקית מהתקפות מסוימות.

כל תור מורכב מפעולה וקניה כאשר חלק מהקלפים במשחק מאפשר לבצע עוד פעולה, או עוד קניה. המשחק מגיע לסיום כשאחד משני תנאים מתקיים - אם נגמרות 3 חפיסות או שנגמרת חפיסת קלפי הניצחון הגבוהים (פרובינציות). בשלב זה כל שחקן סוכם את נקודות הניצחון שיש לו והשחקן עם הערך הגדול ביותר של קלפי ניצחון מנצח.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דומיניון** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דומיניון
* סקירה של דומיניון (Dominion) עם תמונות של קלפים לדוגמה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  FAIRPLAY ONLINE: Die beliebtesten Spiele der Spiel ’08 – die Top Ten der Scouts
**נפת יָאנְגְשְׁװֹ** (בסינית: **阳朔县**; בפין-יין: **Yángshuò xiàn**) היא נפה תחת תחום השיפוט של הנציבות העירונית גווילין במחוז האוטונומי גואנגשי שבדרום הרפובליקה העממית של סין הידועה בזכות הנופים המרהיבים שלה. כאחד מיעדי התיירות הפופולריים ביותר והראשונה שנפתחה לתיירות בסין מאז הרפורמה הכלכלית של דנג שיאופינג, היא מושכת תיירים רבים בזכות נופיה הייחודיים. תעשיית התיירות היא מקור ההכנסה העיקרי של כלכלת יאנגשוו.

אוכלוסייה
---------

על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנפה העירונית מנתה 273,124 תושבים. נכון לשנת 2010, ישנן ביאנגשוו 11 קבוצות אתניות: האן, ג'ואנג, יאו, חווי, מיאו, טיבטים, דונג, קוריאנים, טוג'יה, מנצ'ו ובאי.

גאוגרפיה
--------

נפת יאנגשוו משתרעת על פני 1,434 קמ"ר בדרום הנציבות העירונית גווילין. בגבולה הצפון-מזרחי נמצא רכס הרי הָאיְיָאנְג.

חלוקה מנהלית
------------

בנפת יאנגשוו שש עיירות ושלוש מועצות:

* עיירות: יאנגשוו, בּאיְשׁה, פוּלי, שינגפינג, פּוּטאוֹ, גאוֹטְיַאן
* מועצות: פּוּאי, ג'ינבּאוֹ, יאנגְדי

כלכלה
-----

בשנת 2015 התוצר המקומי הגולמי של הנפה כולה היה 10.82 מיליארד יואן סיני.
כלכלת יאנגשוו מתבססת בעיקר על תעשיית התיירות הענפה שלה. בשנת 2015 ביקרו ביאנגשוו כ-13 מיליון תיירים, וההכנסה ברוטו מתיירות הייתה כ-10 מיליארד יואן סיני.

נופים ואטרקציות
---------------

ליאנגשוו נוף טבעי ייחודי. מהמפורסמים שבנופי יאנגשוו הם הנופים לאורך נהר לי הזורם מכיוון גווילין ועובר דרך עיירת שינגפינג העתיקה. בצפון העיירה שינגפינג ישנו הר מפורסם שנקרא "הר תשעת הסוסים".

בעיירה יאנגשוו, בירת הנפה, ישנן מגוון אטרציות: "הרחוב המערבי" (בסינית: 西街, בפין-יין: Xī jiē) הידוע כמוקד משיכה עיקרי לתיירים מערביים, ביתו של הצייר המפורסם Xú Bēihóng, פארק יאנגשוו ועוד.

במזרח העיירה נערך מופע גדול בשם "האחות השלישית לבית לְיוֹ" (בסינית: 印象刘三姐, בפין-יין: Yìnxiàng Liú Sānjiě), המופק על ידי המפיק המפורסם Zhāng Yìmóu, שמשתמש בכ-2 ק"מ מנהר לי ובגבעות הקרסטיות סביבו כבמה טבעית, והוצג עד היום בפני מיליוני צופים.

התמונה על הצד האחורי של שטר ה-20 יואן צולמה באזור נהר לי ליד העיירה יאנגשוו.

### גבעת הירח

גבעת הירח ביאנגשוו, סין
גבעת הירח (בסינית: 月亮山, בפין-יין: Yuèliang Shān) ממוקמת בקרבת נהר יוּלוֹנְג ליד הכפר פֵנְגְלוֹאוּ (כ-8 ק"מ מהעיירה יאנגשוו) וקרויה כך משום שעל פסגת הגבעה ישנו סלע גדול בעל קימור טבעי עם חור חצי עגול במרכזו, שבראייה מרחוק מזכיר בצורתו את הירח ומזוויות שונות גם חצי ירח. הגבעה מתנשאת לגובה של כ-230 מטר ובמקום ישנן כ-800 מדרגות המובילות אל פסגת הגבעה, שממנה ישנה תצפית מדהימה על כפרים, שדות אורז, עצים וגבעות כולל העיירה יאנגשוו.

ערים תאומות
-----------

ליאנגשוו יש הסכמי ערים תאומות עם הערים הבאות:

* ארצות הבריתארצות הברית מורהד, קנטקי, ארצות הברית (מ־2011)
* צרפת צרפת אנסי-לה-ויו, סבואה עילית, צרפת (מ־2013)

נהר לי ביאנגשוו הוא אזור הנופים העיקרי בגבעות והנהרות של גווילין

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **יאנגשוו** |

* אתר האינטרנט הרשמי של יאנגשוו (בסינית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  China: Guăngxī (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007557237905171
* BnF: cb16704952w (data)
* GND: 7665331-6
* LCCN: n80005051
* VIAF: 247003869
* WorldCat (עם VIAF): 247003869

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בפתיחה רווחת לנאום. אם התכוונתם לתקליט של להקת משינה, ראו גבירותי ורבותי: משינה או גבירותי ורבותי: האוסף השלם.
הביטוי "**גבירותי ורבותי**" הוא פתיחה רווחת לנאום, שבה פונה הנואם בנימוס אל קהל מאזיניו.

לעיתים קודמת לפנייה זו, לכלל הקהל, פנייה ספציפית אל מאזינים חשובים במיוחד. כך, למשל, התחיל נאומה של עדה יונת, בטקס הענקת פרס נובל, במילים: "נכבדי בני משפחת המלוכה, נכבדי רמי הדרג, גבירותי ורבותי".

ביטוי זה מקביל לביטויים דומים בשפות אחרות, שגם בהם קודמת הפנייה לנשים לפנייה לגברים, כגון:

* אנגלית: Ladies and Gentlemen
* צרפתית: Mesdames et Messieurs
* גרמנית: Damen und Herren
* רוסית: Дамы и господа
* פולנית: Panie i Panowie

סדר פנייה זה, המשמש גם כאשר בקהל יש רוב ניכר של גברים, משקף את ההעדפה הניתנת לנשים בכללי הנימוס.

נוסח ארכאי של הביטוי "גבירותי ורבותי" הוא הביטוי "גבירותי ואדוני".

כאשר הנאום נישא בפני גברים בלבד, מקובלת הפתיחה "מורי ורבותי". אף שבשני הביטויים משמשת המילה "רבותי", היא משמשת בהם בשתי משמעויות שונות שלה. "רבותי" היא צורת הרבים-סמיכות של "רב"; בביטוי "גבירותי ורבותי", פירושה "אדוני", כך שנוצרת הקבלה בין הפנייה לנשים – "גבירותי", לפנייה לגברים, "רבותי"; בביטוי "מורי ורבותי" פירושה "מורי", כך שנוצרת הקבלה בין שני חלקיו של הביטוי.

לעיתים, כאשר בקהל של גברים נוכחת אישה יחידה, מקפיד הנואם על הפנייה "גבירתי ורבותי". דוגמה לכך היא סיפורה של כלת פרס נובל, ריטה לוי מונטלצ'יני, על חוויותיה באוניברסיטאות: "תקופה ארוכה המפגשים וההרצאות היו מתחילים בברכה 'גבירתי ורבותי'".

כאשר הנאום ניתן בפני קהל רב-לאומי, שאין לו שפה משותפת, נעשית לעיתים פניית הפתיחה בשלל שפות, למשל Ladies and gentlemen, mesdames et messieurs ולאחריה נמשך הנאום בשפה אחת בלבד.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אבי בליזובסקי, ‏נאום התודה של פרופ' עדה יונת במסגרת האירוע החגיגי בערב הענקת הפרס, באתר "הידען", 13 בדצמבר 2009
2. ↑  למשל: תרגום נאומו של בנימין זאב הרצל בקונגרס החמישי, באתר של פרויקט בן יהודה
3. ↑  אריאלה בנקיר, רומא, זוכת פרס נובל הקשישה בעולם, ריטה לוי מונטלצ'יני, מתכוננת לחגיגות יום הולדתה המאה, באתר הארץ, 16 בינואר 2009
**שחמי מפרשן** (שם מדעי: *Calloplesiops altivelis*) הוא מין של דג גרם ממשפחת השחמיים שבסדרת הדקראים, החי במימי האזור האינדו-פסיפי. לצד המין *Calloplesiops argus*, החי במימי דרום-מזרח אסיה הם היחידים מסוגם.

תיאור
-----

דג זה יכול להגיע לאורך של עד 20 ס"מ והוא בעל סנפירים רחבים ומפוארים וגוף חום-שחור מנומר בכתמים לבנים לאורכו. הראש קטן ומעוגל ובבסיס סנפירי הזנב ישנו "כתם עין" שחור המוקף בטבעת צהובה, שמטרתה לבלבל טורפים אפשריים. תוחלת חייו בשביה היא עד 8.5 שנים.

זהו דג השוחה לאיטו ולרוב פעיל בלילות בעומק של 3 עד 45 מטרים מפני הים, סביב שוניות אלמוגים טרופיים. תפוצתו היא לאורך האזורי האינדו-פסיפי שבין ים סוף וחופי מזרח אפריקה במערב עד לאיי טונגה, הוואי ואיי ליין וצפונה עד לדרום יפן.

בימים הדג נחבא בין שוניות, מערות תת-מימיות ונקיקים ובלילה הוא יוצא לשחר לטרף של סרטנים ודגים קטנים. שיטת הציד שלו מבוססת על סיכוי הרגלי הבריחה של הדגים, כאשר הוא מתקרב מהצד וברגע שהטרף ינסה להימלט הוא מקרב את פיו למרווח שנוצר, אליו הטרף ינסה להימלט והוא ניזון רק מטרף חי.

השחמי עצמו עלול להיטרף בידי דגים גדולים יותר ולשם כך הוא משתמש הן בפס העין שלו, המבלבל בין ראשו לאחוריו ובנוסף הוא יימלט אל בין אלמוגים ויבליט את זנבו, מה שגורם לו להיראות כמו מורנה מאיימת, בעיקר המין ניבן פניני ('Gymnothorax meleagris*).*

דג זה נפוץ בטבע ולא מצוי בסכנה, אם כי הוא עלול להיפגע עקב הלבנת אלמוגים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שחמי מפרשן** בוויקישיתוף
* שחמי מפרשן, באתר ITIS (באנגלית)
* שחמי מפרשן, באתר NCBI (באנגלית)
* שחמי מפרשן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* שחמי מפרשן, באתר FishBase (באנגלית)
* שחמי מפרשן, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שחמי מפרשן באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  לפי החלטת האקדמיה ללשון העברית
הרב **יעקב יצחק ניימן** (תר"פ, 1920 - ז' בשבט תשס"ז, 26 בינואר 2007) היה רב קהילת חסידי בעלז במונטריאול.

תולדותיו
--------

נולד בהונגריה, לרב יוסף ולחיילא געלע ניימן מתלמידי השבט סופר בפרשבורג, רב באובודה. בבחרותו היה תלמיד של הרב יעקב יחזקיה גרינוולד ("ויגד יעקב"), רבה של קהילת עדת ישראל בפאפה. אשתו ובנו נחום נספו בשואה. לאחר סיום המלחמה הוא נישא בשנית לדבורה רחל, בתו של הרב יעקב יחזקיהו גרינוולד אחיו של בעל "ערוגת הבושם", אך לא זכה לילדים.

ייסוד הקהילה
------------

לאחר השואה היגר לאוסטרליה, ייסד את הקהילה החרדית בעיר מלבורן והיה לרבה. אחר עבר למונטריאול, שם עמד בראש קהילת 'קהל מחזיקי הדת' של חסידי בעלזא.

נפטר בז' בשבט תשס"ז, בגיל 87. נקבר בחלקת קהילת פאפה בקרית פאפה בניו יורק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יעקב יצחק ניימן** בוויקישיתוף
* הקול החרדי: הרה"צ יעקב יצחק ניימן זצ"ל, הייד פארק
* יעקב יצחק ניימאן (1919-2007), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301488805171
* LCCN: n2008010741
* VIAF: 82391130
* WorldCat: lccn-n2008010741

 |
**אלה נייבורג** (? - 27 באפריל 1943) הייתה רופאה יהודייה חברת הארגון הצבאי היהודי שלחמה ונפלה במרד גטו ורשה.

קורות חיים
----------

אלה נייבורג נולדה בוורשה. למדה בבית הספר לבנות "יהודייה". כשהייתה נערה הצטרפה לתנועת "מסדה" ולאחר מכן לבית"ר. בתנועה פעלה לקירוב נוער יהודי מתבולל לערכי היהדות וארץ ישראל.

נייבורג למדה רפואה בפיזה באיטליה. עם סיום לימודיה, סמוך לתחילת מלחמת העולם השנייה חזרה לוורשה ועבדה בבית החולים צ'יסטה. במקביל המשיכה בפעילותה בבית"ר.

לאחר הכיבוש הגרמני, הייתה נייבורג לרופאה בגטו. בנוסף הצטרפה לאצ"י שהיה הארגון הלוחם של חניכי בית"ר והרוויזיוניסטים. היא פיתחה יחסים קרובים עם אנשי גסטפו, גרמנים ואיטלקים, דרכם השיגה מידע חיוני למחתרת וכן אספקת ציוד רפואי ונשק. היא הייתה ממארגני דירות המסתור בצד הארי, אותן תכנן הארגון מבעוד מועד.

במרד, שהחל ב-19 באפריל 1943, ליוותה את הלוחמים במהלך הקרבות בכיכר מורנובסקה והעניקה סיוע רפואי לפצועים. ב-27 באפריל נהרגה בקרב.

לקריאה נוספת
------------

* אלה נייבורג, באתר הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה
* Ela Neiburg, באתר ארכיון בית לוחמי הגטאות

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפי ספרו של חיים לזר ליטאי – "מצדה של ורשה"
**מושזיב-מרדוך** היה נסיך כשדי שמלך על בבל בין השנים 689-693 לפנה"ס. הוא נבחר למלך לאחר שהמלך הקודם, אציל בבלי בשם נרגל-אושזיב, נשבה על ידי סנחריב מלך אשור.

בתקופתו של סנחריב, בבל הייתה מדינה וסאלית של בבל. בזמן מלוכתו של סנחריב, בבל הייתה במצב מתמיד של מרד. גם המלך הקודם, נרגל-אושזיב עלה למלוכה בעקבות המרד באשור. מושזיב-מרדוך הנהיג את ממלכת בבל במרד כנגד אשור. הכשדים היו בעלי בריתם של מלכי עילם, למרד היו שותפים גם שבטים ארמיים, ושבטים מהרי הזגרוס כמו פרסומש (אנ'), אליפי (אנ'), אנשאן ונוספים. בשנת 691 לפנה"ס, על גדות החידקל, התנהל קרב ח'לולה (אנ') בין שני הצדדים. תוצאות הקרב לא היו חד משמעיות ושני הצדדים טענו לניצחון. הקרב לא שינה את הסטטוס של המלכים הלוחמים משני הצדדים, אבל אשור נסוגה מהאזור.

בשנה הרביעית למלכותו בחודש ניסן, איבד מושזיב-מרדוך את בן בריתו העילמי, המלך חומבן-נמנה השלישי העילמי סבל משבץ ואיבד את יכולת הדיבור. סנחריב ניצל את המצב וצר על העיר בבל. לאחר תשעה חודשי מצור הוא כבש את העיר. בנקמה על מותו של בנו של סנחריב אשור-נדין-שומי, שנלכד על ידי הבבלים בשנת 694 לפנה"ס, הוסגר לעילם ומת, החליט סנחריב להחריב את העיר, שרף אותה והרס את חומותיה ואפילו הסיט את נהר הפרת לתוך העיר. הוא לקח את פסלו של האל מרדוך לאשור. מושזיב-מרדוך נשבה ונשלח לאשור.

הערות שוליים
------------

1. ↑  CHALDEANS ב- Encyclopeadia Iranica
2. 1 2  Mesopotamian Chronicles ערך על ידי Jean-Jacques Glassner‏,Benjamin Benjamin, עמ' 199

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**נרגל-אושזיב 694–693 לפנה"ס** | **מלך ממלכי בבל בתקופת השושלת העשירית האשורית  689-693 לפנה"ס** | **הבא**:**סנחריב689–681 לפנה"ס** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1135195307
* VIAF: 151149844935902960004
* WorldCat (עם VIAF): 151149844935902960004

 |
חנות שילב בתוך החנות My Baby בירכא
**חנות בתוך חנות** הוא קונספט שבו עסק קמעונאי מתארח בתוך חנות אחרת. ההסכם נפוץ בסופרמרקטים וחנויות כלבו. בנוסף נפוץ בעולם דגם זה ברשתות ספרים המארחות נקודות לממכר קפה.
לעיתים מתקיים ההסדר בין רשת קמעונאית ליצרן. בארצות הברית רשת בלומינגדיילס מארחת בשטחי סניפיה את היצרנים פולו ראלף לורן, DKNY, וקלווין קליין. לרשתות אחרות בארצות הברית הסכמים עם המותגים גוצ'י וארמאני.

היצרן או הקמעונאי שנכנס לתוך רשת אחרת, אחראי על תפעול החנות והוא המעסיק של העובדים בתוך החלק שלו. קיימים שני מודלים להפעלת דגם זה: המודל הראשון הוא הפעלת קופות נפרדות עם רישום הכנסות נפרד, והשני הוא קופה אחת בתוך החנות, כאשר הקמעונאי האורח רושם את הכנסותיו בקופות הקמעונאי המארח.

קונספט זה מאפשר לרשתות להגדיל את מספר המותגים הנמכרים בהן, באמצעות הזמנת יצרנים לפתוח חנויות בתוך סניפיהן. לעיתים רשת רוצה להגדיל את מגוון המוצרים הנמכרים בה, והיא תעדיף לעשות זאת באמצעות גוף קמעונאי אחר שיש לו התמחות בתחום. בנוסף נהנית החברה המשכירה מדמי השכירות המגיעים מן הגוף השוכר מקום. מנגד ההסדר מאפשר לקמעונאי השוכר לפתוח חנות במקום במקום עם תנועת לקוחות קיימת וליהנות מתנועת הלקוחות של הרשת המשכירה.

קישורים חיצוניים
----------------

* נורית שר, עוד חנות בתוך חנות: רשת ביתילי תשווק את מוצרי הטקסטיל של כיתן, באתר TheMarker‏, 10 ביולי 2001
* אורנה יפת, בלעדי ל"כלכליסט": דלתא תפתח חנות בתוך סניף של קרפור בטביליסי, באתר כלכליסט, 4 ביוני 2012
* אנה אלייניוקב, הרשתות הגדולות מרחיבות הפעילות בשיטת חנות בתוך חנות, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2011

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורנה יפת, כיתן פותחת חנות בתוך חנות ב-10 סניפי המשביר לצרכן, באתר כלכליסט, 29 ביולי 2008
**שמואל הדס** (13 באוגוסט 1931 - 12 בינואר 2010) היה דיפלומט ישראלי. היה השגריר הראשון בספרד ובקריית הוותיקן.

ביוגרפיה
--------

הדס נולד בשם שמואל איידס בעיר רסיסטנסיה שבארגנטינה. בהיותו נער עברה משפחתו לבואנוס איירס שם היה פעיל בתנועות נוער ציוניות. בשנת 1953 עלה לישראל והתיישב בקיבוץ ניר-עם. בשנת 1964 הצטרף לשירות החוץ הישראלי ושירת בתפקידים דיפלומטיים שונים באמריקה הלטינית. 

בשנת 1981 מונה לנציג ישראל בארגון התיירות הבינלאומי שמקום מושבו היה במדריד ומשם החל לפעול למען כינון קשרים בין ישראל לספרד. מאמצים אלו, שנעשו במקביל לפעולות נוספות של משרד החוץ, הובילו בשנת 1985 למיסוד הקשרים בין המדינות וחילופי שגרירים. לשגריר הראשון בספרד מונה על ידי הממשלה שמואל הדס שנכנס לתפקידו בפברואר 1986. הוא כיהן בתפקיד זה עד לאמצע שנת 1987.

בשנת 1994 עשה היסטוריה פעם נוספת כאשר מונה לשגריר הישראלי הראשון בקריית הוותיקן. בשנת 1997 פרש משירות החוץ. היה חבר בכמה ארגוני תרבות וכתב לעיתונים בספרד. 

הדס נפטר בשנת 2010 לאחר מחלה קשה.

קישורים חיצוניים
----------------

* שמואל הדס, השגריר הראשון בספרד ובוותיקן, 1931-2010, באתר הארץ, 22 בינואר 2010
* שמואל הדס (1931-2010), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  בכרכרה מלכותית הוסע השגריר הישראלי הראשון בספרד לארמון, מעריב, 21 בפברואר 1986
2. ↑  Distinguished Israeli diplomat Shmuel Hadas dies at 72, באתר WJC, ‏12 בינואר 2010

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310761105171
* ISNI: 0000 0000 6977 1875
* LCCN: n2008020488
* SUDOC: 137097581
* VIAF: 97402489
* WorldCat: viaf-97402489

 |
**מועדון הכדורסל זאגרב** (בקרואטית: **Košarkaški klub Zagreb**) הייתה קבוצת כדורסל קרואטית מהעיר זאגרב.

היסטוריה
--------

המועדון הוקם בשנת 1970 והשתתפה בליגה היוגוסלבית. ומאז עונת 1989/90 בליגה הקרואטית הבכירה. 

הקבוצה השתתפה לראשונה במפעל אירופאי בעונת 1992/93 בגביע קוראץ'. בעונת 2002/03 החלה להשתתף במפעל הליגה האדריאטית.

בעונת 2010/11 זכתה הקבוצה לראשונה בתולדותיה באליפות הליגה הקרואטית. ובנוסף גם בגביע הקרואטי, והשלימה דאבל היסטורי למועדון. ההישג זיכה את הקבוצה בהשתתפות אוטומטית ביורוליג.

בעונת 2013/14 הפסידה בגמר הגביע 86-68 לצדביטה זאגרב.

הקבוצה התפרקה בשנת 2018

תארים והישגים
-------------

* **הליגה הקרואטית**:
	+ אליפות (1): 2011
	+ חצי גמר: 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010
* **גביע צ'וסיץ'**:
	+ זכייה (3): 2008, 2010, 2011
	+ גמר: 2006, 2009, 2012, 2014
	+ חצי גמר: 2002, 2004
* **יורוצ'לנג'**:
	+ רבע גמר: 2008, 2010

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ק.ק. זאגרב** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
* אתר האינטרנט הרשמי של ק.ק. זאגרב
|  |
| --- |
| **יש לערוך ערך זה**. הסיבה היא: **ויקיזציה**. |
| אתם מוזמנים לסייע ולערוך את הערך. אם לדעתכם אין צורך בעריכת הערך, ניתן להסיר את התבנית. |

  
שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] 

**סאמאנג'** (Samanage) היא חברת תוכנה שבסיסה במדינת קרוליינה הצפונית, החברה מפתחת תוכנה המיועדת למחלקת ה-IT בארגון, לניהול השירות בארגונים וניהול נכסי מחשוב. לחברה מעל 1,400 לקוחות ביותר מ-50 מדינות.

באפריל 2019, הודיעה חברת SolarWinds על רכישת סאמאנג' תמורת 350 מיליון דולר.

היסטוריה
--------

החברה נוסדה ב-2007 על ידי דורון גורדון.

תחילת דרכה של החברה היה בתוך החממה הציבורית קסניה, שסיפקה לה את השקעת הסיד ולאחר מכן עברה סבבי גיוס נוספים בשיתוף קרן ההון סיכון Carmel Ventures, וקרן ההון סיכון Gemini Ventures‏.

המוצר הראשון של החברה היה פתרון לניהול נכסי מחשוב (IT asset management) שהושק ב-2010 לאחר שלוש שנים של פיתוח ובדיקות.

ב-2011 הושק מודול ניהול השירות (service desk) לאחר פיתוח ובדיקות של שנתיים.

הפתרונות של סאמאנג' מיועדים לחברות בגדלים שונים והיא מציעה תוכנות בסיסיות הפונות לחברות קטנות לצד גרסאות משודרגות יותר שפונות לארגונים גדולים (Enterprise).

מטרת התוכנה לנהל את כל הבקשות שמגיעות ללשכת השירות ולהפנות אותן אל האנשים המתאימים תוך ניהול הטיפול בבקשה.

בנוסף, הפלטפורמה של החברה יודעת לעזור לארגון לנהל את כל הציוד במחלקת המיחשוב של הארגון, אם מדובר במחשבים ניידים, שרתים, מכונות וירטואליות, סמארטפונים, טאבלטים וכו' – מי משתמש בציוד, מה הקונפיגורציה של הציוד, מתי הוא התחיל להשתמש בו, וקישור, אם צריך, לתקלות רלוונטיות בציוד.

מטה החברה יושב בצפון בצפון קרוליינה ולחברה מרכז פיתוח בנתניה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של סאמאנג'
* סאמאנג', ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הסטארט-אפ הישראלי סאמאנג' נמכר ב-350 מיליון ד'; "כל הצדדים זוכים", באתר גלובס, ‏2019-04-11
2. ↑  גיוס: Samanage מודיעה על גיוס 20 מיליון דולר, באתר גיקטיים
3. ↑  אתר למנויים בלבד אבישי בסה, גיקטיים, SAManage הישראלית גייסה 5 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 16 באוקטובר 2013
**מרגרט מאהי** (באנגלית: **Margaret Mahy**; ‏21 במרץ 1936 – 23 ביולי 2012) הייתה סופרת ניו זילנדית, מחברת ספרי ילדים ונוער. רבים מספריה כוללים היבטים על-טבעיים מובהקים, אולם כתיבתה עוסקת בנושאים של מערכות יחסים אנושיות והתבגרות.

יצירתה
------

ספריה "The Haunting" ו-"Changeover: A Supernatural Romance" זכו במדליית קרנגי של "המוסד לספרנות ומידענות" (Chartered Institute of Library and Information Professionals - CILIP). היא כתבה למעלה מ-100 ספרים מאוירים, 40 רומנים ו-20 קובצי סיפורים קצרים. ספרי הילדים שכתבה, "A Lion in the Meadow" ,"The Seven Chinese Brothers" ו-" The Man Whose Mother was a Pirate" נחשבים לקלאסיקות לאומיות. ספריה תורגמו לגרמנית, צרפתית, ספרדית, הולנדית, נורווגית, דנית, שוודית, פינית, איטלקית, יפנית, קטלונית ואפריקאנס. בנוסף, כמה מסיפוריה תורגמו לרוסית, סינית ואיסלנדית.

תרומתה לספרות ילדים זיכתה אותה בחברות במסדר ניו זילנד. בשנת 1991 ייסדה הקרן הניו זילנדית לספרות ילדים את פרס מדליית מרגרט מאהי המוענק בגין הצטיינות בספרות ילדים, הוצאה לאור ואוריינות בניו זילנד. ב-2006 הוענק למאהי פרס אנדרסן (המכונה "פרס נובל הקטן") בגין "תרומה נמשכת לספרות ילדים". במרץ 2009 הונצחה מאהי באמצעות פסל ברונזה במסגרת סדרת הפסלים "תריסר גיבורים מקומיים" מחוץ למרכז לאמנויות בעיר קרייסטצ'רץ'.

ב-2010 עלתה לשידור בטלוויזיה המאורית סדרה המבוססת על ספרה "Kaitangata Twitch", הכוללת הופעת אורח של מאהי בסצנה המתרחשת בספרייה.

מאהי התגוררה בחצי האי בנקס בקנטרברי, באי הדרומי של ניו זילנד. ביולי 2012 נפטרה בקרייסטצ'רץ' לאחר מחלה קצרה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרגרט מאהי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מרגרט מאהי (באנגלית)
* מרגרט מאהי, ברשת החברתית Goodreads
* מרגרט מאהי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הספרים של מרגרט מאהי באתר fantaticfiction.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007391984305171
* BIBSYS: 90154725
* BNE: XX1641445
* BnF: cb119139457 (data)
* CiNii: DA01166643
* GND: 119522675
* ISNI: 0000 0001 1032 2730
* LCCN: n80067107
* LNB: 000023658
* NDL: 00448536
* NKC: xx0064579
* NLG: 80199
* NLK: KAC200603966
* NLP: a0000002076617
* NTA: 069467498
* SUDOC: 027001946
* Trove: 1248036
* VIAF: 108802576
* WorldCat: lccn-n80067107

 |
**אלברט וגרשקוביץ' אזריאן** (ברוסית: **Альберт Вагаршакович Азарян**; בארמנית: **Ալբերտ Ազարյան**;‏ 11 בפברואר 1929 – 5 בספטמבר 2023) היה מתעמל סובייטי ממוצא ארמני. היה אלוף אולימפי (מלבורן 1956 ורומא 1960), בעל 4 מדליות, מהן 3 מדליות זהב ואלוף עולם (רומא 1954 ומוסקבה 1958).

אזריאן היה למתעמל הראשון במשחקים האולימפיים שזכה פעמיים ברציפות בתרגיל על הטבעות, התחום החזק שלו. בין השנים 1952–1962 הוא זכה ב-11 מדליות זהב באליפות ברית המועצות בהתעמלות, מהן 8 בתרגיל הטבעות. על שמו קרוי אחד האלמנטים המפורסמים בתרגיל הטבעות – "צלב אזריאן" או בקיצור "צלב".

אזריאן נבחר על ידי איגוד עיתונאי הספורט בארמניה לגדול הספורטאים הארמנים במאה ה-20.

ביוגרפיה
--------

אלברט אזריאן נולד בגנג'ה שברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האזרית. בהיותו בן 14 נפטר אביו והוא נאלץ לעזוב את לימודיו והחל לעבוד כנפח על מנת לסייע בפרנסת המשפחה. כשהיה בן 17 נערך מופע של בכירי המתעמלים בארמניה. לאחר המופע, הנערים המקומיים נבחנו וניסו להראות את כישוריהם. הוא הוזמן להתאמן בירוואן, אך למרות גילו המבוגר התקדמותו הייתה מהירה וכעבור 3 שנים זכה באליפות ארמניה בהתעמלות.

### אלוף עולם

באליפות העולם בהתעמלות שנערכה ברומא שבאיטליה בשנת 1954 זכה אזריאן בשתי מדליות זהב, בתחרות קרב-רב קבוצתי ובתרגיל על הטבעות.

### מדליית זהב אולימפית

באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה אזריאן בשתי מדליות זהב, בתחרות הקבוצתית ובתרגיל על הטבעות, תוך ביצוע תרגיל שנקרא על שמו עד היום "צלב אזריאן".

באליפות העולם בהתעמלות שנערכה במוסקבה בשנת 1958 זכה אזריאן ב-3 מדליות – 2 מדליות זהב ומדליית כסף: מדליות זהב בתחרות קרב-רב קבוצתי ובתרגיל על הטבעות ובכך הגן על תואריו, ומדליית כסף בתרגיל על המתח.

באולימפיאדת רומא (1960) זכה אזריאן בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בתרגיל על הטבעות ובכך זכה להגן על תוארו והיה למתעמל הראשון במשחקים האולימפיים שזכה פעמיים ברציפות בתרגיל על הטבעות, ומדליית כסף בתחרות הקבוצתית.

בסיום הקריירה הספורטיבית שלו, החל אזריאן לאמן התעמלות בירוואן ושימש שופט בתחרויות בין-לאומיות.

### משפחתו

בנו, אדוארד אזריאן, שהתאמן בהדרכתו של אביו, אף הוא אלוף אולימפי לאחר שזכה במדליית זהב בתחרות הקרב-רב קבוצתי באולימפיאדת מוסקבה (1980). נוסף לכך, הוא סיים בשלב המוקדמות, במקום רביעי בתחרות הקרב-רב אישי, 4 פעמים במקום חמישי (קרקע, מתח, טבעות וסוס סמוכות) ופעמים במקום תשיעי (מקבילים וסוס קפיצות).

אלברט אזריאן נפטר ב-5 בספטמבר 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלברט אזריאן** בוויקישיתוף

* אלברט אזריאן, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* אלברט אזריאן, באתר olympedia.org
* תרגיל טבעות של אזריאן, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  רק שלושה מתעמלים מאותה מדינה יכלו להשתתף בשלב הגמר בתחרות קרב-רב אישי ורק שניים בתחרויות בתרגילים האישיים הנוספים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 106132334X
* VIAF: 311611224
* WorldCat (עם VIAF): 311611224

 |
**תיילקוסמילוס** (שם מדעי: ***Thylacosmilus***; מילולית: "סכין חותכת כיסאית") הוא סוג נכחד מקבוצת בעלי ניבי חרב שהשתייך לסדרה הקדומה ספרסודונטה, באמריקה הדרומית בסוף תקופות המיוקן-פליסטוקן. הוא השתייך למשפחת התיילוקוסמיים והיה הגדול שבבני המשפחה.

מאפיינים
--------

מאובניו של התיילקוסמילוס התגלו בארגנטינה במחוזות: קטמרקה, אנטרה ריוס ובלה פמפה והם נחקרו בידי הפלאונטולוג האמריקני אלמר ריגס שנתן לו את שמו. סוג זה כלל מין אחד - *Thylacosmilus atrox*. 

התיילקוסמילוס היה חזק ובעל ניבים ארוכים ושקל 80–130 קילוגרם ומילא את גומחתו של היגואר של היום באמריקה הדרומית. כמותו הוא היה טורף מטיל אימה התוקף בעיקר ממארב והורג את טרפו בנשיכה חזקה. לסתותיהם התחתונות התאימו לשיני החרב שלהם והתעקלו מטה ובקצותיהם הסתיימו במעין "נדן" שצמח מבסיס הלסת. על אף מראהו, לא היה התיילקוסמילוס קרוב לחתוליים, ובכלל לא היה בעל שליה אלא קרוב רחוק של הכיסאים. למעשה היה התיילקוסמילוס אחד מהטורפים הגדולים ביותר בקבוצת מטאתריה, יחד עם אריה הכיס האוסטרלי.

התיילקוסמילוס חי רק באמריקה הדרומית ונכחד בסוף תקופת המיוקן. לאחר היכחדותו ובמהלך ההחלפה האמריקנית הגדולה, הגיעו לאמריקה הדרומית טורפים מקבוצת החתוליים השנחרבים, כמו הסמילודון הענק, והחליפו את מקומו בטבע.

בתרבות
------

יונק זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק.

תמונות
------

תיילקוסמילוס בסביבתו הטבעית באמריקה הדרומית
תיילקוסמילוס (בכתום) ובעלי ניבי חרב אחרים לעומת האדם

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תיילקוסמילוס** בוויקישיתוף
* תיילקוסמילוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* תיילקוסמילוס, באתר GBIF (באנגלית)
* תיילקוסמילוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
המונח "יצגן" מפנה לכאן. לערך העוסק באווטאר, ראו אווטאר (דמות וירטואלית).
**פרזנטור** (המונח שקבעה האקדמיה ללשון העברית: "**יַצְגָן**") הוא ידוען המשתמש בפרסומו כדי להשתתף במסעי פרסום של תאגיד תמורת תשלום. להבדיל מדוגמן, שעיסוקו העיקרי הוא השתתפות בפרסומות, לפרזנטור עיסוק עיקרי אחר, זה שהקנה לו את פרסומו.

המילה "פרזנטור" נוספה לאוצר המילים של דוברי השפה העברית בעשור הראשון של המאה ה-21. אף שהמונח לקוח מאוצר המילים האנגלי, במדינות דוברות אנגלית המינוח המקובל לתפקיד הוא *celebrity endorser* ואילו המילה *presentor* משמשת במשמעויות אחרות.

כיוון שהפרזנטורים הם ידוענים שחייהם האישיים חשופים באמצעי התקשורת, הרי גם פעילותם כפרזונטורים זוכה לחשיפה כזו, במדורי התוכן של אמצעי התקשורת (כגון צהובונים וכתבי עת) ולא רק בפרסומות. בחלק מהמקרים הפרזנטורים הם אנשי תקשורת בעצמם, מצב המעורר ביקורת, עקב הסתירה העלולה להיווצר בין מחויבותו של הפרזנטור כאיש תקשורת ובין מחויבותו כפרזנטור. ישנם תאגידים המעסיקים את אותם פרזנטורים לתקופות ממושכות עד שהם מזוהים איתם. Madfut 24

קישורים חיצוניים
----------------

* חגית גינזבורג, להיות בפרונט, באתר ynet, 16 בפברואר 2007
* יעל ולצר, יורדים מהמסלול, באתר הארץ, 25 בינואר 2008
* ערן סויסה, סדר לי חלטורה, באתר ישראל היום, 4 במאי 2012
* אתר למנויים בלבד רוגל אלפר, בשיטת הפרזנטור הציבור יודע שמשקרים לו - והשיטה עובדת. כמעט לא ייאמן, באתר הארץ, 05:19, 29 בדצמבר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  הודעה על החלטת האקדמיה ללשון העברית בענייני דקדוק ומינוח, ילקוט הפרסומים 6300, כ"ז באלול ה'תשע"א, 26 בספטמבר 2011, עמ' 6843
2. ↑  אהוד אשרי, כמה שווה נינט, באתר הארץ, 22 בדצמבר 2007
3. ↑  עדי דברת, יאיר לפיד החליט לוותר על בנק הפועלים: חתם עם חדשות 2 על הגשת "אולפן שישי", באתר TheMarker‏, 20 בנובמבר 2007
4. ↑  יעל פולק, מלאני פרס שוב הפרזנטורית של הוניגמן: תקבל 65 אלף דולר לעונה הרביעית ברצף, באתר TheMarker‏, 6 בינואר 2008
**המוצב** (באנגלית: **The Outpost**) היא סדרת פנטזיה אמריקאית. הסדרה מתרחשת בעולם בדיוני הכולל קסמים ומפלצות. הדמות המרכזית בסדרה היא טאלון, השורדת האחרונה משבט שחורי הדם, היוצאת לנקום ברוצחי משפחתה.

הסדרה נרכשה לראשונה בידי The CW, שהזמינה שתי עונות. באוקטובר 2019 הוזמנה עונה שלישית, ששודרה לראשונה ב-8 באוקטובר 2020. עוד לפני שידור העונה השלישית, פורסם כי הוזמנה גם עונה רביעית אשר תכלול 13 פרקים.

תקציר העלילה
------------

הסדרה מתרחשת בעולם בדיוני הכולל קסמים ויצורים אגדיים. הדמות הראשית בעלילה היא טאלון (ג'סיקה גרין) בת לשבט שחורי הדם. שחורי הדם נראים כבני אדם רגילים, אולם יש להם אוזניים מחודדות ודם בצבע שחור. כאשר טאלון הייתה ילדה קטנה, הופיעו שכירי חרב אכזריים ורצחו את כל בני עמה לעיניה בהוראתו של אווריט דרד - דיקטטור דתי פנאטי אשר שולט בממלכת בני האדם באמצעות "המסדר הראשי". טאלון הפכה לשורדת היחידה מבין שחורי הדם. כדי להסתתר היא קוצצת את אזניה הארוכות ומאז מקדישה את חייה כדי למצוא את רוצחי עמה ולנקום בהם. חיפושיה מובילים אותה למוצב חסר חוק בקצה העולם המתורבת, שם היא מגלה שהיא בורכה בכוחות מיוחדים אשר בהם היא מוכרחה ללמוד לשלוט.

קישורים חיצוניים
----------------

* המוצב, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* המוצב, ברשת החברתית אינסטגרם
* "המוצב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "המוצב", באתר Metacritic (באנגלית)
* "המוצב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ‘The Outpost’ Renewed For 13 More Eps At The CW; Actor Anand Desai-Barochia Upped To Associate Producer

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"המוצב (סדרה)"**.
**ג'פרי הרטמן** (גרמנית: **Geoffrey H. Hartman**;‏ 11 באוגוסט 1929 - 13 במרץ 2016) היה חוקר ומבקר ספרות יהודי-אמריקאי יליד גרמניה.

חייו
----

הרטמן נולד בפרנקפורט שבגרמניה; בשנת 1939 נמלט מהנאצים ונשלח בגפו לאנגליה כחלק מהקינדר-טרנספורט. את שארית מלחמת העולם השנייה העביר באחוזת ודסדון וב-1946 היגר לניו יורק, שם חיכתה לו אמו.

ב-1949 השלים הרטמן את לימודי התואר הראשון בספרות השוואתית במכללת קווינס בהצטיינות יתרה והמשיך ללימודים באוניברסיטת דיז'ון שבצרפת כחלק מתוכנית פולברייט. את לימודי הדוקטורט בספרות השוואתית השלים ב-1953 באוניברסיטת ייל.  

הרטמן החל ללמד בייל ב-1955, בין השנים 1962-1965 שימש כפרופסור חבר באוניברסיטת איווה, בשנתיים לאחר מכן כיהן כפרופסור באוניברסיטת קורנל ובשנת 1967 חזר ללמד בייל. בשנת 1997 יצא לפנסיה וחדל ללמד, אולם המשיך לחקור בחסות האוניברסיטה עד 2006 (senior research fellow).

הרטמן שימש מרצה אורח במוסדות רבים, בהם ניתן למנות את האוניברסיטה העברית, בר-אילן, תל אביב, ציריך, פרינסטון ועוד.

ב-2018 יצא לאור בעברית ספרו **טקסט, רוח ובת קול - מסות**, תרגמה דבי אילון, הוצאת רסלינג, 2018

קישורים חיצוניים
----------------

* דף מרצה באתר אוניברסיטת ייל
* עמירה הס, עידן של השמדות עם, באתר הארץ, 19 באפריל 2004
* ג'פרי הרטמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ג'פרי ה. הרטמן, דף שער בספרייה הלאומית

* Margalit Fox, ‏Geoffrey H. Hartman, Scholar Who Saw Literary Criticism as Art, Dies at 86, הניו יורק טיימס, 20.03.2016


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262295505171
* BIBSYS: 90065003
* BnF: cb120252803 (data)
* CiNii: DA00380557
* GND: 119373467
* ISNI: 0000 0001 0930 9707
* LCCN: n80034213
* LNB: 000105499
* NKC: ola2012697596
* NSK: 000325177
* NTA: 069176418
* RERO: 02-A003350531
* SELIBR: 190156
* SUDOC: 028412982
* VIAF: 24402
* WorldCat: lccn-n80034213

 |