recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק בחפץ המשמש לחיבור. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו מסמר (פירושונים).
ראשי מסמרי מתכת מסוגים שונים
שני מסמרים
מסמרי הידוק של מסילת רכבת העמק שנמצאו ליד כפר ברוך
**מסמר** הוא אביזר חיבור קטן, באופן יחסי, המשמש לחיבור של רכיבים העשויים מחומרים רכים יותר, המאפשרים את החדרת המסמר לתוכם בכוח, לרוב על ידי מכות חוזרות על קצהו הבולט של המסמר בעזרת פטיש. המסמר הוא שיפוד עם קצה חד - החלק שחודר אל החומר. וקצהו השני, החלק הבולט, יהיה, בדרך כלל, חלק רחב הנקרא "ראש המסמר". אורך המסמר יכול להיות ממילימטרים בודדים ועד לאורך של עשרות סנטימטרים.

המסמר מחבר את שני החומרים יחד בעזרת כוח החיכוך הפועל בציר האנכי, ומאמץ גזירה בציר הצידי.

היסטוריה
--------

המסמרים היו בשימוש האדם עוד בתקופה הרומית. עד המאה ה-18 הם יוצרו בעבודת יד. עד תחילת המאה ה-17 היו בעלי מקצוע שתפקידם היה לחתוך מטילי ברזל לגודל המתאים, והיו בעלי מקצוע שתפקידם היה להכין למסמרים את הקצה החד ואת "ראש המסמר". בשנת 1590 נכנסו לשימוש באנגליה טחנות מים ששימשו לעיבוד ברזל. טחנות מים אלו עיבדו את מטילי הברזל לגודל המתאים, כך שצריך היה עבודה ידנית רק בשלב הכנת "ראש המסמר" והכנת הקצה החד.

במאה ה-19, כחלק מהמהפכה התעשייתית, החל ייצור מסמרים על ידי מכונות. במקביל המשיכו בייצור ידני של מסמרים שדעך בהדרגה עד שפסק בסוף אותה מאה.

המסמרים שיוצרו על ידי מכונה נחתכו מתוך לוח מתכת ונקראו: **Cut nails** (מסמרים חתוכים). מסמרים אלו כונו גם **מסמר ריבוע** בשל צורת החתך הגאומטרי שלהם. כיום מסמרים אלו אינם נפוצים כבעבר, והם משמשים לשיחזורים היסטוריים ולעבודות הדורשות עמידות גבוהה.

סוגי מסמרים
-----------

אפשר למיין מסמרים לפי החומר שממנו הם עשויים:

* מסמרי פלדה רגילה - משמשים בנגרות ובנגרות חרש (גגנות).
* מסמרים מפלדה בלתי מחלידה.
* מסמרי נחושת - כיום אינם נפוצים אך הם נחשבו בעת העתיקה למסמרים שאינם מחלידים ולכן היה להם שימוש בבניית אוניות.
* מסמרי אלומיניום.

מיון המסמרים נעשה על ידי אפיונם וכן בציון אורכם וקוטרם. לדוגמה, מסמר 5X32 הוא מסמר בקוטר 5 מילימטרים ובאורך 32 מילימטרים.

אקדח מסמרים
-----------

כאמור, הדרך הנפוצה ביותר להשתמש במסמר היא בעזרת פטיש. אך במקומות שצריכים להשתמש בהרבה מסמרים, כמו נגריות, קל יותר לעשות זאת באמצעות אקדח מסמרים. אקדח מסמרים פועל בעזרת מנוע חשמלי, סולנואיד, לחץ אוויר או דלק (בדומה למנוע המכונית).

ראו גם
------

* מסמרת

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מסמר** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מסמרים** |

* איך עובד אקדח מסמרים

מסמר חלוד נעוץ בעץ
* מסמר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

  


| אביזרי חיבור |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אום • בורג • דיבל • וו • מסמר • מסמרת |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007558130405171
* BnF: cb12390493r (data)
* LCCN: sh85089544
* NDL: 00566947

 |
**שקד זרוצקי** (נולד ב-20 בינואר 1989) הוא אלוף ושיאן ישראל בשחייה. מתמחה בסגנון הפרפר.

ביוגרפיה
--------

זרוצקי נולד וגדל בבאר שבע. החל ללמוד לשחות בגיל 5 בגלל בעיה בריאותית בריאות. שנה לאחר מכן, הצטרף לקבוצת השחייה של הפועל באר שבע. לאחר מכן, עבר להתאמן תחת הדרכתו של עדי ולפמן בקבוצת השחייה של הפועל שחייני הנגב, אחר כך בקבוצת השחייה של הפועל ירושלים ולבסוף בקבוצת השחייה של הפועל דולפין נתניה.

### 2007

באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה באנטוורפן, בלגיה יולי 2007 סיים זרוצקי במקום ה-23 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.69 שניות ובמקום ה-25 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 56.88 שניות.

שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט קבע זרוצקי במשחה ל-50 מטר פרפר שיא אישי של 25.35 שניות.

### 2008

באליפות ישראל בשחייה (בריכה של 25 מטר) שנערכה בבית איל, אשדות יעקב מאוחד בפברואר 2008 זכה זרוצקי במדליית ארד במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.29 שניות ובמקום החמישי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 56.89 שניות.

לאחר מכן, הוא התגייס לשירות בצה"ל במרץ 2008 והוכר כספורטאי מצטיין.

### 2009

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 2009 סיים זרוצקי פעמיים במקום החמישי, במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.23 שניות ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.54 שניות.

### 2010

באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באשדות יעקב בפברואר 2010 זכה זרוצקי ב-6 מדליות. 3 מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.01 שניות, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא ישראלי חדש לאגודות ביחד עם דוד גמבורג, אמרי גניאל וניר ברנע בתוצאה של 3:42.80 דקות ובמשחה שליחים 4x50 מטר מעורב בתוצאה של 1:42.47 דקות. שתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.08 שניות ובמשחה שליחים 4x50 מטר חופשי בתוצאה של 1:34.36 דקות ומדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:29.29 דקות.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט ביולי אותה שנה זכה זרוצקי בשתי מדליות כסף במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אישי של 25.18 שניות, אחרי אלון מנדל (24.67 שניות) ולפני השיאן הישראלי גיא ברנע (25.33 שניות) ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.32 שניות, אחרי מנדל (54.49 שניות) ולפני בן דודו של מנדל, תום קרמר ממכבי קריית ביאליק (55.40 שניות).

שקד זרוצקי, מאי 2010

חיים אישיים
-----------

לאחר שפרש משחיה, למד משפטים במכללה האקדמית נתניה, ולאחר שסיים את ההתמחות במשרדו של עו"ד חיים קליר, בחר לחזור לדרום ופתח משרד פרטי בבאר שבע. זרוצקי נשוי ואב לבת, מתגורר עם משפחתו בקיבוץ טללים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שקד זרוצקי** בוויקישיתוף

* שקד זרוצקי, באתר Swimrankings

הערות שוליים
------------

1. ↑  LEN: European Junior Championships Long Course (50m) Antwerp (BEL) (באנגלית)
2. ↑  שחייה: שיא ישראלי חדש ב-4X100 מעורב, באתר ערוץ הספורט, 20 בפברואר 2010
**החתול לאופולד** (ברוסית: **Кот Леопольд**) הוא הכינוי הכללי לסדרת סרטים מצוירים לילדים שהופקו בברית המועצות בין השנים 1975–1987. בשנת 1993 הופקו ברוסיה ארבעה פרקים נוספים.

עלילה
-----

לאופולד הוא חתול בוגר וידידותי שגר בדירה בעיר ועוסק בפעולות אנושיות יום־יומיות כגון צפייה בטלוויזיה, רכיבה על אופניים, נסיעה לחופשה מחוץ לעיר ודיג. למרות היותו ידידותי, כל הזמן מפריעים לו שני עכברים שובבים – "הלבן" הרזה שממציא תחבולות שונות ו"האפור" השמן ועושה דברו של הלבן. שני העכברים ממררים את חייו של לאופולד – בונים מכונות מתוחכמות שמכות אותו, מקלקלים מכשירים בביתו, שודדים אותו – אך בסוף כל פרק התחבולות שלהם פוגעות בהם עצמם ולאופולד מחזיר אותם למוטב. בסדרה יש מעט דיבור, וברוב הפרקים אותם המשפטים חוזרים על עצמם: בתחילה העכברים עומדים מחוץ לביתו של לאופולד וצועקים לו: "לאופולד, צא החוצה! צא החוצה, פחדן מנוול!" (Леопольд, выходи! Выходи, подлый трус!) ובסיום הפרק העכברים מבקשים מחילה מלאופולד והוא עונה: "חברה, בואו נחיה בידידות!" (Ребята, давайте жить дружно!). שני המשפטים הפכו למטבעות לשון נפוצים בשפה הרוסית.

הסדרה התפרסמה מאוד בכל רחבי ברית המועצות והוסיפה להיות משודרת בטלוויזיה ברוסיה שנים רבות לאחר הפקתה. בשנת 1985 הוענק ליוצרי הסדרה הפרס הממלכתי של ברית המועצות.

יוצרים
------

* במאי ומפיק: אנטולי רזניקוב
* תסריט: ארקדי חייט
* מלחין: בוריס סבלייב (וייץ)

הסדרה הופקה באולפני האגודה האמנותית אקרן.

מדבבים
------

האפור והלבן - העכברים שממררים את חייו השלווים של לאופולד
בכל אחד מהפרקים שחקן אחד דיבב את כל הדמויות. כל המדבבים הם שחקני קולנוע סובייטיים ידועים.

* פרקים 1 ו־9, "נקמתו של החתול לאופולד" (1975) - אנדריי מירונוב
* פרק 2, "לאופולד ודג הזהב" (1975) - גנאדי חזנוב
* כל שאר הפרקים - אלכסנדר קליאגין

קישורים חיצוניים
----------------

* "החתול לאופולד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "החתול לאופולד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* Кот Леопольд – а так ли все просто? Наталия Руденко, nashfilm.ru (ברוסית)
**אוסקר אמבון** (נולד ב-1 בספטמבר 1947) הוא רופא ישראלי, פרופסור לרפואה שכיהן כמנהל בית החולים רבקה זיו בצפת.

ביוגרפיה
--------

אמבון נולד בארגנטינה. למד רפואה באוניברסיטת בואנוס איירס ועלה לישראל בשנת 1973. התמחה באורולוגיה בבית החולים מאיר בכפר סבא במקביל ללימודי המשך באוניברסיטת תל אביב וקיבל תואר מומחה ב-1982. כמו כן יצא להשתלמות באורולוגיה בלונדון (1988). מ-1982 היה רופא בכיר במחלקה לאורולוגיה בבית החולים רבקה זיו, היה סגן ראש המחלקה ובהמשך מנהל היחידה לאורולוגיה פולשנית, עד 1993. בשנים 1987–1988 שימש כסגן מנהל בית החולים ובין השנים 1993–2014 כיהן כמנהלו. סמוך לעזיבתו את בית החולים זיו עבר לנהל את בית החולים לה פאז בגינאה המשוונית.

אמבון הוא פרופסור חבר אמריטוס של הפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בר-אילן וכיום פרופסור חבר במכללה אקדמית צפת, ראש התכנית לתואר שני בניהול מערכות בריאות. 

אמבון חבר האיגוד האורולוגי הישראלי וחבר הוועדה להכרה, ביקורת ואבטחת איכות במועצה המדעית של ההסתדרות הרפואית בישראל. הרצה במספר קורסים לרופאים ואחיות בבית החולים זיו ובמכללת צפת. זכה במספר מלגות מחקר והיה חתן הפרס על שם חנוך מילוויצקי (1988). היה שותף בכתיבת 36 מאמרים מדעיים.

בשנים 1990–1991 למד לתואר מוסמך במינהל ציבורי באוניברסיטת הרווארד בארצות הברית. כמו כן היה עמית בתוכנית החינוכית של המזרח התיכון במכון למדיניות חברתית וכלכלית של המזרח התיכון שליד בית הספר למינהל ע"ש קנדי באוניברסיטת הרווארד.

חיים אישים
----------

אמבון נשוי לד"ר רבקה אמבון ואב לשלושה ילדים. אחד מהם הוא איש ההנפשה והקריאייטיב נדב אמבון.

קישורים חיצוניים
----------------

* אוסקר אמבון באתר חדשות מחלקה ראשונה
* אוסקר אמבון באתר בית החולים רבקה זיו

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד רוני לינדר-גנץ, אחרי שלטון של 21 שנה: מנהל חדש נבחר לבית החולים זיו בצפת, באתר TheMarker‏, 15 בספטמבר 2014
2. ↑  ענת יתח, פרופ' אוסקר אמבון: מביה"ח זיו לאפריקה, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 4 בינואר 2015
פירוש נוסף ערך זה עוסק בביטוי תלמודי ישיבתי. אם התכוונתם לחלה בלשון רבים, ראו חלה (פירושונים).
**חָלוּת** (לעיתים מבוטא, בטעות, כ**חַלוֹת**, בעגה חרדית אשכנזית: **חַלוֹיס** או **חַלֵייס**) הוא ביטוי תלמודי המקובל בעולם הישיבות, המתאר את היווצרותו ותחילת תחולתו של דין או סטטוס, משפטי או הלכתי. לעיתים נעשה שימוש גם במושג **חלות שם**. בעברית עכשווית נפוץ יותר השימוש בהטיה "תחולה".

הגדרה
-----

בקרב האחרונים נידונה השאלה אם חלות היא מציאות רוחנית כלשהי, אולי אידיאה, או שמא רק הגדרה הלכתית. בעיקר נידונה השאלה בדיני טומאה וטהרה - האם הטומאה אכן חלה במציאות על החפץ, או שהיא רק דרך התייחסות הלכתית.

כך למשל מסבירים האחרונים את חיוב שביתת עבדיו ובהמתו בשבת, ואת חיובו לשלם את תשלומיהם מדין "ממונו", על פי הנימוק שהבעלות על הבהמה אינה רק צרור דינים אקראיים, אלא חלות של בעלות שגורמת שייכות עם הבעלים עד שמצריכה אותו להשבית אותה. באופן דומה מוסברת העובדה שגם עבד שיש עליו רק "קנין איסור" ולא קנין ממוני, מזכה תשלומי קנס המגיעים לו - לאדונו, למרות שחלק מהם הם דינים ממוניים ששייכים במהותם לעבד, ולמרות שמדובר בעבד שמעוכב גט שחרור וכבר פקעו ממנו דיני ממון. האחרונים מסבירים כי הבעלות על עבד אינה צרור התחייבות אקראיות מצד העבד, אלא דין וחלות עבדות החל על העבד לגבי רבו, וזהו הנקרא קנין איסור המשפיע על היחס בין האדון לעבד בהיבטים רבים. זה הוא גם הסבר בדברי הגמרא במסכת סנהדריןהמציעה את הדעה כי לפסול את האדם להעיד על שורו מפני פסול גופו.

פולמוס נוסף בעניין הוא האם חלות הוא דבר שיכול להימשך על פני זמן מרובה, או שהוא דבר שמתרחש באופן מיידי וקצר. השאלה מתעוררת לפי דעה של כמה מהאחרונים, כי המקדש אישה מעכשיו ולאחר ל' יום, או המוכר חפץ לחברו מעכשיו ולאחר ל' יום - כלומר, מבצע פעולה עכשיו במטרה שהשפעותיו יחולו בעוד זמן - משך חלות הדבר מתמשך על פני שלושים הימים. יש מהאחרונים שתוקפים בחריפות דעה זו, וסבורים כי כל זמן שלא חל דין משמעותי והלכתי כלשהו, אין כל תוקף לזמן החלות. יש המסבירים את המחלוקת בשאלה האם חלות היא דין מציאותי או דין הלכתי, ואם חלות היא דין מציאותי שייך שמתמשך למשך זמן מרובה, אך אם הוא רק דין הלכתי, אין לו כל מציאות וכל משמעות כל זמן שלא החל דינים הלכתיים.

לקריאה נוספת
------------

* מיכאל אברהם, "מהי חלות? - הלכה לוגיקה ועבודת ה'", **צהר** ב, תש"ס

קישורים חיצוניים
----------------

* הערך "חלויות", באתר ויקישיבה (מתוך ספרו של אחיקם קשת קובץ יסודות וחקירות השלם)
* הערך "חלויות מכח האדם וחלויות מכח המעשה", באתר ויקישיבה (מתוך ספרו של אחיקם קשת קובץ יסודות וחקירות השלם)

הערות שוליים
------------

1. ↑  למשל, "על חתן וכלה ביום חופתם ישנה חלות שם שמחה"
2. ↑  תְּחוּלָה, באתר מורפיקס
3. ↑  כך מסביר הרב מיכאל אברהם בדברי הפני יהושע בגיטין שם
4. ↑  י, ב.
**עוד נגיע** הוא שיר של הזמרת ירדנה ארזי שהשתתף בתחרות קדם אירוויזיון 1985 והגיע למקום השלישי. לימים חודש בגרסת רמיקס בשנת 2007 וזכה להצלחה.

כתיבת השיר
----------

בשנת 1983 השתתפה ירדנה ארזי בתחרות קדם אירוויזיון והגיעה למקום השני על חודה של נקודה. את השיר הזוכה, "חי", כתבו אהוד מנור ואבי טולדנו והציעו אותו לארזי, אך היא העדיפה על פניו את שירם של שמרית אור והנרי ברטר "שירו שיר אמן".

בשנת 1985 חברו מנור וטולדנו פעם נוספת לכתיבת שיר לירדנה ארזי אשר ישתתף בתחרות הקדם אירוויזיון. השיר סומן כמועמד מוביל לניצחון, בעיקר לאור העובדה שרשות השידור הציעה לארזי להשתתף באירוויזיון ללא תחרות שנה קודם לכן, והשתתפותה בוטלה כיוון שהתחרות עצמה נערכה ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.

עם זמרי הליווי בשיר נמנים אורנה דץ, אהרון פררה ודרור משולם.

בסיום התחרות זכה השיר ב-61 נקודות, לעומת 69 נקודות בהן זכה השיר "עולה עולה" בביצוע יזהר כהן ו-62 נקודות בהן זכה השיר "כמו צועני" בביצוע יגאל בשן.

#### מצעד הפזמונים השנתי

12 שבועות שהה השיר במצעדי הפזמונים ומהם שבוע אחד בראש המצעד. במצעד הפזמונים העברי השנתי 1985 הגיע השיר למקום הרביעי והיה השיר הגבוה ביותר של ארזי במצעד. ארזי נבחרה כזמרת השנה בפעם השנייה ברציפות.

רמיקס 2007
----------

מצעד הגאווה 2006 בירושלים עורר סערה ציבורית והצועדים נדרשו להישאר במתחם סגור. אמן הדראג טל קלאי (טלולה בונט) ביצע את השיר "עוד נגיע" בפני הקהל הרב והביצוע שודר במהדורות החדשות השונות.
באותה תקופה החלה ארזי ועמה יועצה האמנותי גברי מזור ואיש יחסי הציבור אורן בראל לבחון אפשרות להוציא גרסת רמיקס לאחד משיריה. ארזי צפתה באותו הערב באירוע בטלוויזיה, ובעקבותיו החליטה לבחור ב"עוד נגיע" ועל גרסת הרמיקס הופקד המוזיקאי ואיש הרדיו דור דקל.

ב-25 ביולי 2007 יצא השיר לתחנות הרדיו וזכה להצלחה גדולה מן היום הראשון. למשך חודשיים עמד בראש מצעד השירים המושמעים ברדיו של מדיה פורסט ושהה בפלייליסט גלגלצ וארבעה שבועות במצעד הפזמונים של רשת ג'. בעקבות הצלחתו הפיק דקל גרסת רמיקס גם לשיר "שוב בתמונה" שיצאה לרדיו בשנת 2011.

גרסאות כיסוי
------------

שלוש פעמים בוצע השיר במסגרת התוכנית "כוכב נולד". בעונה השלישית ביצע אותו רועי חיים זינר, בעונה השביעית ביצע אותו לירן דנינו בשלב חצי הגמר ובעונה העשירית ביצעה אותו אניטה גסין בתוכנית הגמר.
גרסאות כיסוי נוספות לשיר הקליטו אבי טולדנו, מסקי שיברו, בנות פסיה ואחרים.

בשנת 2023, הוציאה הזמרת ליהי טולדנו גרסת כיסוי שהוקדשה לאירועי מצעד הגאווה של אותה השנה.

קישורים חיצוניים
----------------

* קליפ, מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube
רמזי מקדונלד
**איגרת מקדונלד** (כונתה על ידי ערביי ארץ ישראל "**الرسالة السوداء**", "**המכתב השחור**") היא איגרת ששלח ראש ממשלת בריטניה, רמזי מקדונלד, לחיים ויצמן ב-13 בפברואר 1931, ובה חזר בו מכמה סעיפים שנכתבו בספר הלבן של 1930.

רקע
---

לאחר פרסום הספר הלבן של פאספילד, שסתר את הנאמר בכתב המנדט ובהצהרת בלפור והגביל את צעדיהם של היהודים בישראל, החלו הפגנות בארץ ובכמה ממדינות העולם. ההסתדרות הציונית פנתה בתלונה לחבר הלאומים, שהסכים על כך שיש סתירה בין הכתוב בספר הלבן לבין התחייבויותיה הקודמות של בריטניה. היהודים יצאו להפגנות נגד הספר הלבן והראו מסמכים המעידים על כך שקנו את אדמותיהם באופן חוקי, ולא גזלו אותן מבעליהן הקודמים. יושב ראש ההסתדרות הציונית, חיים ויצמן, התפטר מתפקידו. העיתונים בבריטניה וחלק גדול מחברי הפרלמנט הבריטי, התנגדו גם הם לספר הלבן. ממשלת בריטניה חששה מכך שבעקבות התפטרותו של ויצמן תבחר לעצמה ההסתדרות הציונית מנהיג פחות מתון.

תוכן האיגרת
-----------

בעקבות ההתנגדות העזה לספר הלבן שלח ראש ממשלת בריטניה איגרת אל ויצמן ובה הודיע כי בריטניה חוזרת בה מכמה מסעיפי הספר הלבן.

איגרת מקדונלד כללה כמה נקודות, ובהן:

1. ממשלת בריטניה לא נסוגה מההתחייבויות שלה כלפי היהודים, שניתנו בכתב המנדט.
2. אין בכוונתה של ממשלת בריטניה למנוע מן היהודים לרכוש קרקעות בארץ ישראל. תפקידה של בריטניה הוא לפקח שהקנייה תעשה באופן חוקי.
3. ממשלת בריטניה אינה מתכוונת לפגוע בעלייה היהודית ואינה מתכוונת להפסיק את העלייה בעתיד. תותר עלייה ללא תלות ביכולת הקליטה הכלכלית של היהודים.

השפעה פוליטית
-------------

לאחר פרסום איגרת מקדונלד, היהודים בארץ הביעו את שמחתם. ויצמן חזר בו מהתפטרותו והיחסים בין היהודים לבריטים הלכו והשתפרו. הערבים בארץ אשר קיבלו בשמחה את הספר הלבן השני, קראו לאיגרת מקדונלד בשם "האיגרת השחורה". הם הודיעו שבגלל האיגרת הם ימשיכו להילחם נגד היהודים ונגד הבריטים. בעקיפין, האיגרת הייתה אחד הגורמים לפריצת המרד הערבי הגדול. לדברי מוטי גולני ויהודה ריינהרץ, ההשפעה של האיגרת משמעותית לא פחות מהצהרת בלפור וייתכן שבלעדיה לא הייתה קמה מדינת ישראל. הסיבה לכך היא שלו הייתה מדיניות הספר הלבן של פספילד מיושמת עוד בתחילת שנות ה-30 לא הייתה מתאפשרת העלייה החמישית (בה נקלטו כ-250,000 יהודים) שקבעה את הרוב היהודי באזור מישור החוף והעמקים הצפוניים של הארץ ובכך הפכה את קיומו של יישוב יהודי אוטונומי ומבוסס בארץ לעובדה מוגמרת שאין עליה עוררין. בהיעדר שינוי המדיניות קרוב לוודאי שרוב יהודים אלה היו נספים בשואה והיישוב היהודי בארץ היה נשאר מיעוט מבוטל של פחות מחמישית מתושבי הארץ. אכן שנים בודדות לאחר ההצהרה הפך היישוב היהודי לכשליש מתושבי הארץ.

קישורים חיצוניים
----------------

* איגרת מקדונלד במלואה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אביבה חלמיש, **מבית לאומי למדינה בדרך**, האוניברסיטה הפתוחה, כרך ב, יחידה 6, עמ' 114.
2. ↑  האב המייסד - יהודה ריינהרץ, מוטי גולני, באתר www.e-vrit.co.il
**יוניון ג'ק** (באנגלית: **Union Jack**), או **דגל האיחוד**, הוא הדגל הלאומי דה פקטו של הממלכה המאוחדת. למרות שמעולם לא התקבל בממלכה המאוחדת חוק רשמי שהופך את דגל היוניון ג'ק לדגל הלאומי הרשמי של הממלכה המאוחדת, הוא בפועל לכזה. דגל היוניון ג'ק שימש גם כדגל הרשמי של מספר מושבות ודומיניונים בריטים לפני שהממלכה המאוחדת בחרה להפוך את היוניון ג'ק לדגל הלאומי של הממלכה המאוחדת. לדגל היוניון ג'ק ישנו מעמד רשמי בקנדה, על סמך החלטת הפרלמנט הקנדי, שם הוא מכונה **דגל האיחוד המלכותי** (Royal Union Flag).

  

העיצוב הנוכחי של דגל האיחוד נוצר בעקבות האיחוד של ממלכת בריטניה הגדולה עם ממלכת אירלנד בשנת 1801. הדגל משלב אלמנטים משלושה דגלים לאומיים ישנים יותר - הצלב האדום של גאורגיוס הקדוש עבור ממלכת אנגליה, צלב אנדראס הקדוש עבור סקוטלנד וצלב פטריק הקדוש עבור אירלנד. למרות שהרפובליקה של אירלנד כבר לא חלק מהממלכה המאוחדת, צפון אירלנד היא חלק מהממלכה המאוחדת. אין אלמנטים כולשהם בדגל אשר מייצגים את ויילס.

הדגלים של הטריטוריות הבריטיות שמעבר לים, וכמו גם מדינות ואזורים ריבונים מסוימים שהיו בעבר תחת שליטה בריטית, משלבים עד היום את דגל היוניון ג'ק בעיצובי הדגלים שלהם או שיש להם כיום דגלים שונים המבוססים במקור על העיצוב של דגל היוניון ג'ק. רבים מהדגלים הללו מכילים הטבעה של דגל היוניון ג'ק.

ראו גם
------

* לַחֲצוֹת
* רשימת דגלי בריטניה
* כוכב הודו (דגל)
"**שלושה דורות**" הוא שיר של הזמרת ירדנה ארזי המזוהה במיוחד עם יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.

כתיבת השיר
----------

השיר "שלושה דורות" שכתב אהוד מנור ללחן של ירוסלב יעקובוביץ' מתאר שלוש תקופות לחימה שונות בתולדות מדינת ישראל: דור תש"ח ומלחמת העצמאות, דור מלחמת יום כיפור וחיילי שנות התשעים של המאה העשרים, ימי ממשלת יצחק רבין, הסכמי השלום עם הפלסטינים ועם ירדן ובמקביל, תקופת הפיגועים.

מנור שכל את אחיו, יהודה וינר, בשנת 1968, ובאותה שנה נפל בן דודה של ארזי, סגן ישראל ארזי, במבצע כראמה בירדן. השיר נכתב בהשראת שני החיילים והוקדש לזכרם.

הלחן מורכב משלושה חלקים שונים. בחלקו השני של השיר יש רפרנס לשירים המזוהים עם מערכות ישראל ובהם "היה לי חבר היה לי אח", המנון הפלמ"ח, "זמר זמר לך", "הן אפשר", "אנחנו שנינו מאותו הכפר" ו"מחר". בחלקו השלישי של השיר מתוארת פניית הבן הנופל אל אביו החי ויש רפרנס לציווי התנ"כי "אל תשלח ידך אל הנער".

השיר ליווה את משדר יום הזיכרון של ערוץ הילדים בשנת 1995 ובהמשך היה לשיר הנושא הקבוע של שידורי רשת גימל ביום הזיכרון.

השיר צעד במצעדי הפזמונים השבועיים והגיע בשיאו למקום השני, אך לא נכנס למצעד הפזמונים השנתי 1995.

קישורים חיצוניים
----------------

* הקליפ הרשמי לשיר, סרטון באתר יוטיוב
תמונה חלקית של חניון שער ציון
**חניון שער ציון** הוא חניון בעיר העתיקה הסמוך לשער ציון ובשטח הרובע הארמני.

במקום מתוכנן להיבנות מלון, והעבודות להקמתו החלו ב-15 בנובמבר 2023. בניית המלון מעוררת פולמוס ציבורי ומשפטי.

היסטוריה
--------

במשך עשרות שנים השטח לא היה מוסדר ואף היה בו מעל כ-25 אלף קוב פסולת. בשנת 2020 נחתם הסכם בין עיריית ירושלים לפטריאכיה הארמנית להסדרת הבעלות בשטח. לפי ההסכם, השטח ירשם בבעלות הפטריאכיה, ובמקביל עיריית ירושלים תפנה את האשפה, תסלול אותו באספלט ותכשיר בו 180 חניות (חלקם לטובת תושבי הרובע היהודי הסמוך), כבר בשנה זו
השטח הוכשר על ידי הרשות לפיתוח ירושלים, פונו טונות של זבל שהיו במקום והחניון החל לשמש לתפוסה של 180 כלי רכב.

בשנת 2021 נחתם הסכם בין היזם האוסטרלי-ישראלי דני רובינשטיין רוטמן לפטריאכיה הארמנית, לפיו הקרקע תוחכר לרובינשטיין ל-98 שנה (כולל אופציה) לשם הקמת מלון של רשת המלונות הבינלאומית "וואן אנד אונלי" (One&Only) במרבית השטח, כאשר בנוסף לתשלום בעת העסקה גם חלק מהכנסות המלון יועברו לידי הפטריאכיה.

התכנית להקמת המלון עוררה התנגדות מצד גורמים בקהילה הארמנית, לצד גורמים פלסטינים וירדנים הטוענים כי התוכנית אינה ראויה וכי אף נפלו בעסקה פגמים משפטיים. מנגד, לפי נציג היזם, דורי קלגסבלד, אין כל עילה משפטית לביטול העסקה, וההתנגדות נובעת ממניעים פוליטיים ואף אנטי-ישראליים.

קישורים חיצוניים
----------------

* הילה ציאון, "11 דונם ברובע הארמני": סכסוך סביב עסקה לבניית מלון על אדמת הפטריארכיה בי-ם, באתר ynet, 7 בנובמבר 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  צפו: טונות פסולת מפונות אל מחוץ לחומה

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"חניון שער ציון"**.
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכינוי ליום בו הושג ניצחון צבאי או אסטרטגי משמעותי. אם התכוונתם לשיר רוסי, ראו יום הניצחון (שיר).
במדינות שונות, **יום הניצחון** הוא כינוי ליום בו הושג ניצחון צבאי או אסטרטגי משמעותי שהכריע או סיים מלחמה בעלת חשיבות במהלך ההיסטוריה של אותן מדינות.

יום הניצחון על גרמניה הנאצית
----------------------------

**יום הניצחון** - במערב אירופה ובמזרחה מציין יום הניצחון את כניעת גרמניה הנאצית, ב-8 במאי 1945, וסיום מלחמת העולם השנייה. בחבר המדינות ובמדינות נוספות שהשתייכו בעבר לברית המועצות נהוג לציין את יום הניצחון ב-9 במאי בכל שנה. ב-7 במאי 1945 חתם הגנרל אלפרד יודל, מפקד המבצעים בפיקוד העליון הגרמני, על כתב הכניעה של הצבא הגרמני, במטהו של דווייט אייזנהאואר, המפקד העליון של בעלות הברית באירופה. ואולם על פי דרישתו של סטלין נערך ב-8 במאי, מעט לפני חצות, טקס כניעה נוסף, שבו חתם וילהלם קייטל יחד עם עוד שני בכירים בוורמאכט על כתב כניעה בברלין. בשעה זו במוסקבה ובארץ ישראל התאריך היה כבר 9 במאי.

* יום הניצחון באירופה - מצוין במדינות המערב ב-8 במאי
* יום הניצחון - צוין בברית המועצות וממשיך להיות מצוין בחבר המדינות ב-9 במאי. מצוין בישראל גם בתאריך זה.

יום הניצחון בווייטנאם
---------------------

בווייטנאם מציינים ב-30 באפריל את יום הניצחון על ארצות הברית וסיום מלחמת וייטנאם. יום הניצחון מסמל את נפילתה של סייגון, בירת דרום וייטנאם. יום זה מצוין בווייטנאם כ"יום הניצחון", Ngày Chiến thắng, או כ"יום האיחוד", Ngày Thống nhất.

יום הניצחון בטורקיה
-------------------

בטורקיה מציינים ב-30 באוגוסט את "חג הניצחון ויום הצבא הטורקי" (Zafer Bayramı), היום בו הסתיים קרב דומלופינר, הקרב שסימן את סיום מלחמת העצמאות הטורקית, ב-1922.

יום הניצחון בהודו ובבנגלדש
--------------------------

בהודו מציינים ב-16 בדצמבר את יום הניצחון על פקיסטן, במלחמת הודו-פקיסטן שהתחוללה ב-1971. יום הניצחון נקרא Vijay Diwas. גם בבנגלדש מציינים באותו יום את הניצחון על פקיסטן ב-1971.

יום הניצחון במלטה
-----------------

במלטה מציינים ב-8 בספטמבר את יום הניצחון של אבירי מסדר ההוספיטלרים, או בשמו המלא "מסדר יוחנן הקדוש של בית החולים בירושלים", על צבא האימפריה העות'מאנית במצור הגדול של שנת 1565. באותו תאריך מציינים גם את כניעת איטליה במלחמת העולם השנייה, ב-1943.

יום הניצחון במצרים
------------------

במצרים מציינים ב-6 באוקטובר את יום הניצחון על ישראל במלחמת יום הכיפורים. תאריך זה מציין את יום ה-6 באוקטובר 1973, בו כבשו כוחות צבא מצרים את קו בר-לב.

יום הניצחון בקרואטיה
--------------------

יום ההודיה לניצחון ולמולדת (קרואטית Dan pobjede i domovinske zahvalnosti) נחוג בקרואטיה מדי 5 באוגוסט לציון שחרור העיר קנין ב-1995 במבצע סופה (Operacija Oluja) במלחמת העצמאות של קרואטיה שהתנהלה בין השנים 1991-1995, נגד הצבא היוגוסלבי.

יום הניצחון בקוריאה הצפונית
---------------------------

בקוריאה הצפונית מציינים ב-27 ביולי את יום הניצחון במלחמת שחרור המולדת הגדולה. תאריך זה מציין את מועד החתימה על הסכם שביתת הנשק במלחמת קוריאה.

ראו גם
------

* מצעדי יום הניצחון במוסקבה
* יום הניצחון (שיר)
* יום השחרור וההצלה
השרקרק בתצוגה
**שרקרק** (באנגלית: **Elbit Systems SkyStriker**) הוא חימוש משוטט טקטי ארוך טווח לתקיפת מטרות שונות, מתוצרת אלביט מערכות.

השרקרק נחשף לראשונה בקיץ 2017 לקראת הסלון האווירי בפריז, וההופעה המבצעית הראשונה שלו הייתה שנה וחצי אחר כך באזרבייג'ן ב-10 בינואר 2019, כאשר 13 מטוסים מדגם זה הוצגו לנשיא אלייב (בנוסף לחימוש המשוטט הארופ מתוצרת התעשייה האווירית לישראל).

תפעול
-----

השרקרק משוגר ממסילת מעוט (קטפולטה), יכול לשהות מעל אזור עוין, לספק מודיעין, או לאתר מטרות באופן עצמאי ולהתרסק עליהן. המפעיל יכול לבטל את התקיפה, והחימוש יחזור לשיטוט נוסף ולאיתור מטרות. אם לא בוצעה תקיפה, החימוש יכול לחזור ולנחות באמצעות מצנח וכרית אוויר מתנפחת המותקנת בגחון. לאחר הנחיתה ניתן להכשיר אותו לשימוש חוזר.

האפשרות לשגר את השרקרק ממסילה קרקעית או מותקנת על רכב, וכן פשטות ההפעלה שלו, עושות אותו לשימושי מאוד עבור יחידות מיוחדות ויחידות מתמרנות. ראש הנפץ שלו קטן יחסית (5 או 10 ק"ג לעומת 23 ק"ג בהארופ) ולכן הוא מתאים גם לתקיפת מטרות נקודה בתוך אזורים מיושבים מבלי לגרום נזק סביבתי.

המנוע החשמלי שלו מאפשר טיסה שקטה, המתאימה במיוחד למשימות חשאיות.

נתונים טכניים
-------------

* **משקל:** 35 ק"ג
* **מנוע:** מנוע חשמלי

### ביצועים

* **טווח הפעלה:** 40 קילומטרים
* **מהירות טיסה מרבית:** 185 קמ"ש (100 קשר)
* **זמן שיטוט מרבי:** שעתיים

השרקרק יכול לטוס במהירות כ-120 קמ"ש בשלב הטיסה אל אזור המטרה, לשוטט שעתיים עם ראש קרב של 5 ק"ג או שעה עם ראש קרב של עשרה ק"ג, ולצלול על המטרה במהירות 300 קשר.

### חימוש

* ראשי קרב הכוללים חמישה או עשרה קילוגרם חומר נפץ מרסק (חנ"מ).

משתמשים
-------

* אזרבייג'ןאזרבייג'ן אזרבייג'ן
* טורקמניסטןטורקמניסטן טורקמניסטן
* ישראלישראל ישראל

קישורים חיצוניים
----------------

* סקייסטרייקר, באתר אלביט מערכות (באנגלית).
* נועם אמיר, ‏עסקת ענק נוספת: מדינה אירופית תרכוש מערכות נשק מחברה ישראלית, בעיתון מקור ראשון, 18 בספטמבר 2023.

הערות שוליים
------------

1. ↑  גל אזולאי, ‏אימת הטרוריסטים: מערכת נשק ישראלית חדשה וקטלנית, באתר גלובס, 18 ביוני 2017
2. ↑  DSX-nin bu yeni silah və avadanlıqları ilk dəfə nümayiş etdirildi- FOTOLAR, Azeri Defence, 10/1/2019
3. ↑  Oryx, Replicating Success: Turkmenistan’s Arsenal Of Israeli SkyStriker Loitering Munitions, Oryx

| כלי טיס מתוצרת אלביט מערכות |
| --- |
| מיני-כטב"מים | סקיילרק 1 • סקיילרק 2 • סקיילרק 3 • הרמס 45 | סמליל חברת אלביט |
| כטב"מים טקטיים | הרמס 90 • הרמס 180 • הרמס 450 |
| כטב"מים לשהייה ממושכת | הרמס 900 • הרמס 1500 |
| חימוש משוטט | שרקרק |

| כטב"מים תוצרת ישראל |
| --- |
| מזל"טים | בירד-איי • I-View • סקיילרק 1 • סקיילרק 2 • סקיילרק 3 • הרמס 45 |
| כטב"מים טקטיים | מסטיף • מוסקיטו • סקאוט • RQ-2 פיוניר • האנטר • סרצ'ר • פנתר • הרמס 90 • הרמס 180 • הרמס 450 • הרון-T |
| כטב"מים ארוכי טווח | הרון 1 • איתן • סופר הרון • הרון 2 • הרמס 900 • הרמס 1500 • יסעורון ירוק |
| חימוש משוטט | הארפי • הארופ • ברקן ירוק • שרקרק |
**פאולין אדלשטיין** (באנגלית: **Pauline Edelstein**;‏ 10 בפברואר 1866 – 27 בספטמבר 1942) הייתה שחקנית תיאטרון יידיש.

חיים מוקדמים
------------

אדלשטיין נולדה בשם פאולין פינקלשטיין, ביאסי, רומניה. שתי אחיותיה, עמליה מוגולסקו וארנסטין (אסתר פינקלשטיין), פעלו לזמן קצר על במת היידיש. אחותה עמליה נישאה לשחקן זיגמונד מוגולסקו. דרך הקשרים של אחותה היא נכנסה למקהלת להקות מוגולסקו-גולדפאדן ברומניה וברוסיה.

היא הייתה נשואה ליוסף אדלשטיין(אנ') בעל תיאטרון יידיש, מחזאי ובמאי. נולדו להם שני ילדים, איזידור אדלשטיין, שבמשך תקופה קצרה שיחק גם בתיאטרונים ביידיש, ואליאס אדלשטיין, שעבד עם אביו ולאחר מכן ניהל את תיאטרון השדרה השנייה.

בנה, איזידור אדלשטיין התחתן עם אנני תומשבסקי, אחותו של בוריס תומשבסקי,

קריירה
------

ברוסיה שיחקה כגננדל ב"דר קטורז'ניק" של שומר וכתמר ב"Di libe fun tzion*"* של יוסף לטיינר(אנ').

ב-1886 היגרו אדלשטיין ובעלה לארצות הברית, והיא המשיכה לשחק בתיאטרון היידיש בעיקר בניצוחו של בעלה. היא שיחקה בתפקידי אופי והייתה הראשונה ששיחקה בתפקיד מישקה באופרטה של לטיינר, מישקה ומושקה, ובמחזותיו של יעקב גורדין: בתפקיד פרוי רוזנקרנץ *בהצגה* סיביר ב-13 בנובמבר 1891, בתיאטרון האיחוד של יעקב אדלר; בתפקיד זלדה בהצגה Der vilder mensh, ב-4 בנובמבר 1893, בתיאטרון ווינדזור, בתפקיד מאדאם ז'מנולי בהצגה Devorahle myukhst ב-1893; ופריידי הניה בהצגה Dovidl Mshurr ב-1899.

בשנת 1901 היא התארחה יחד עם בוריס ובסי תומשבסקי בברלין, ב"דוידס פידל" של לטיינר. לאחר מכן, עקב מחלה, פרשה מהבמה.

מוות
----

אדלשטיין נפטרה ב-27 בספטמבר 1942 בניו יורק. היא קבורה בבית הקברות וושינגטון, ברוקלין, ניו יורק, לצד בעלה יוסף אדלשטיין.

קישורים חיצוניים
----------------

* פאולין אדלשטיין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Museum of Family History
2. 1 2 3 4 5 6 7  פאולין אדלשטיין, באתר המוזיאון לתולדות המשפחה (באנגלית)
3. ↑  "Find-A-Grave". Find-A-Grave. 2012-03-09. נבדק ב-2012-10-19.
**כיכר קומסומולסקאיה** (ברוסית: **Комсомольская площадь**) היא כיכר במוסקבה שבה נמצאות שלוש תחנות רכבת: לנינגרדסקי, ירוסלבסקי, וקזנסקי.

הכיכר נקראת באופן לא רשמי "כיכר שלוש התחנות", והיא אחת הכיכרות העמוסות ביותר במוסקבה.

היסטוריה
--------

במאה ה-17 שם הכיכר המקורי היה קלנצ'בסקאיה, כשהייתה לצד ארמון הצאר  אלכסיי מיכאילוביץ' עם מגדל העץ קלנצ'ה (каланчой, מגדל שמירה ברוסית).

בשנות הארבעים של המאה התשע-עשרה נסלל קו הרכבת ממוסקבה לסנקט פטרבורג, ושדה קלנצ'יובסקוי נבחר למיקום של תחנת הרכבת ניקולאיבסקי (לנינגרדסקי) שנבנתה מ-1844 עד 1851 כמיזם מועדף של ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה. בשנת 1862 הוקם לידה מסוף הרכבת ירוסלבסקי, מסוף הרכבת הטרנס-סיבירית. אחרי שנתיים נחנך מסוף הרכבת קזנסקי בצד הנגדי של השדה. עד 1909 חצתה את הכיכר מסילת הרכבת לתחנת קורסקי (אנ'). לאחר מכן הורם תוואי המסילה מעל פני הכיכר, על מנת לאפשר את התנועה ברחוב.

בתקופה הסובייטית נבנו ארבעה מבנים גדולים נוספים בכיכר. בשנים 1925–1926 תכנן אלכסיי שצ'וסב בניין קונסטרוקטיביסטי שהיה המועדון המרכזי של פועלי הרכבת. ב-1933 שונה שם הכיכר לקומסומולסקאיה, לכבוד חברי הקומסומול, בנאֵי הרכבת התחתית. תחת הכיכר בוצע השלב הראשון של סלילת הקו הראשון של הרכבת התחתית של מוסקבה, כמתנה ליום השנה ה-15 של הקומסומול. בתחילת שנות החמישים הושלמו גורד שחקים סטליניסטי של מלון הילטון מוסקבה לנינגרדסקאיה (אנ'), וכניסה נאו-קלאסית לתחנת המטרו קומסומולסקאיה (אנ'). התוספת האחרונה הייתה חנות הכלבו מוסקובסקי בצד המזרחי של הכיכר ב-1983.

בשנת 2003, לפי צו ממשרד התחבורה, הוקם בכיכר פסל ברונזה של פאבל מלניקוב (אנ') (1804–1880), שר התחבורה הרוסי שפיקח על הקמת קו הרכבת הראשון ברוסיה.
גם במאה ה-21, מקבלת הכיכר את רוב הנוסעים המגיעים למוסקבה מסנקט פטרבורג ומכל צפון מערב רוסיה דרך קו מוסקבה – סנקט פטרבורג, מאזור הוולגה, ומסיביר דרך הרכבת הטרנס-סיבירית.

גלריה
-----

* תחנת הרכבת לנינגרדסקי - תחנת הרכבת העתיקה ביותר במוסקבה, נבנתה בשנת 1849תחנת הרכבת לנינגרדסקי - תחנת הרכבת העתיקה ביותר במוסקבה, נבנתה בשנת 1849
* תחנת ירוסלבסקי, 2013תחנת ירוסלבסקי, 2013
* תחנת קזנסקי, 2005תחנת קזנסקי, 2005
* מבט על מלון לנינגרדסקאיה ועל תחנת קזנסקי בצד שמאל, 2016מבט על מלון לנינגרדסקאיה ועל תחנת קזנסקי בצד שמאל, 2016
* תחנת הרכבת ניקולאיבסקי (לנינגרדסקי), ראשית 1900תחנת הרכבת ניקולאיבסקי (לנינגרדסקי), ראשית 1900
* כניסה לתחנת המטרו קומסומולסקאיה, 2018כניסה לתחנת המטרו קומסומולסקאיה, 2018
* תחנת המטרו קומסומולסקאיה, 2018תחנת המטרו קומסומולסקאיה, 2018
* הכיכר בערב, 2014הכיכר בערב, 2014

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כיכר קומסומולסקאיה** בוויקישיתוף
* TripAdvisor‏, Komsomolskaya Square, באתר www.tripadvisor.co.il
* Hotelturist‏, Three Stations Square of Kazansky, Yaroslavsky and Leningradsky Stations, באתר www.hotelturist.com
* כיכר קומסומולסקאיה במוסקבה (כיכר שלוש התחנות), 26 באוקטובר 2015, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:15)
* מוסקבה – כיכר קומסומולסקאיה – מלון לנינגרדסקאיה, 15 בדצמבר 2015, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 1:52)

| **כיכרות ידועות במוסקבה** |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| כיכר איוואנובסקיה • כיכר ארבאט • הכיכר האדומה • כיכר הקתדרלות • כיכר קומסומולסקאיה • כיכר מנז' • כיכר לוביאנקה |

 |
**מרסל מואיז** (בצרפתית: **Marcel Moyse**;‏ 17 במאי 1889 – 1 בנובמבר 1984) היה חלילן צרפתי נודע, שיצירות רבות נכתבו למענו. מואיז היה אף מורה מחונן לחליל ופרסם מספר ספרי אטיודים ותרגילים לחליל.

ביוגרפיה
--------

מרסל מואיז נולד בסן אמור (אנ') שבצרפת. הוא למד בקונסרבטוריון של פריז והיה תלמידם של פיליפ גובר, אדולף הנביין (אנ') ופול טפנל, שכולם היו וירטואוזים ידועי-שם בזמנם. הצליל שסיגל לו כסימן ההיכר שלו היה צלול ומלא, ונשיפת האוויר לא ניכרה בו מעולם. זה היה הסגנון הצרפתי לנגינה בחליל, שהיה עתיד להשפיע על אמת המידה המודרנית של חלילנים ברחבי העולם.

מואיז היה מייסדו של בית הספר למוזיקה ופסטיבל מרלבורו. הוא היה מורה רב-השראה, ששאף ללמד את תלמידיו לא רק נגינה בחליל אלא גם יצירת מוזיקה. גם לבנו, לואי מואיז, היה כישרון לנגינה בחליל והשניים הרבו לנגן יחדיו. בין תלמידיו הרבים נמנו טרוור ואי, ויליאם בנט, משה אהרן אפשטיין, אורל ניקולה וסר ג'יימס גאלוויי.

בין ספרי האטיודים הרבים שכתב נמצא Tone Development through Interpretation שהוציא לאור אלפונס לדוק.

מרסל מואיז מת ב-1 בנובמבר 1984 בברטלבורו, במדינת ורמונט שבארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרסל מואיז** בוויקישיתוף

* מרסל מואיז, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* מרסל מואיז, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007590239605171
* BIBSYS: 99028360
* BNE: XX1477738
* BnF: cb13897773n (data)
* CiNii: DA07711164
* GND: 119265001
* ISNI: 0000 0001 0925 8727
* LCCN: n81022291
* MusicBrainz: fb617449-fbd2-453e-a7ba-736aed4f2acb
* NDL: 00621180
* NKC: mzk2011620171
* NLK: KAC200812753
* NTA: 101232004
* SNAC: w6fr2djb
* SUDOC: 079934811
* Trove: 1102026
* VIAF: 93485126
* WorldCat: lccn-n81022291

 |
המונח **עקום הלם פולארי** מתייחס לרוב להצגה הגרפית של משוואות רנקין-הוגוניו במישור הודוגרף או במישור יחס הלחצים-זווית הסטת הזרימה. העקום עצמו מתאר את המיקום הגאומטרי של כל המצבים האפשריים אחרי גל הלם משופע.

עקום הלם פולארי במישור {\displaystyle (\varphi ,p)}
---------------------------------------------------

עקום הלם פולארי במישור יחס הלחצים-זווית הסטת הזרימה עבור מאך 1.8 ויחס קיבולי החום 1.4.
הזווית המינימלית ביחס לכיוון הזרימה הראשוני, \theta , שגל ההלם המשופע יכול לקבל היא זווית מאך {\displaystyle \mu =\sin ^{-1}(1/M)}, כאשר M הוא מספר המאך לפני גל ההלם, והזווית הגדולה ביותר שיכולה להתקבל מתקבלת עבור גל הלם ניצב. על כן, טווח הזוויות האפשריות שגל ההלם המשופע יכול לקבל הוא {\displaystyle \sin ^{-1}(1/M)\leq \theta \leq \pi /2}. על מנת לחשב את יחס הלחצים עבור כל תחום הזוויות, פותרים את משוואות רנקין-הוגוניו עבור לחץ:

{\displaystyle {\frac {p}{p\_{0}}}=1+{\frac {2\gamma }{\gamma +1}}(M^{2}\sin ^{2}\theta -1)}

על מנת לחשב את זוויות הסטת הזרימה האפשריות, משתמשים ביחס בין מספר מאך, זווית גל ההלם \theta  וזווית הסטת הזרימה \varphi :

{\displaystyle \tan \varphi =2\cot \theta {\frac {M^{2}\sin ^{2}\theta -1}{2+M^{2}(\gamma +\cos 2\theta )}}.}

כאשר \gamma  הוא יחס קיבולי החום האופייני לזורם ו-\varphi  זוהי זווית הסטת הזרימה.

שימושי עקום ההלם הפולארי
------------------------

אחד השימושים העיקריים של עקום ההלם הפולארי הוא בנושא החזרת גלי הלם משופעים ממשטח קשיח. משרטטים את עקום ההלם הפולארי עבור התנאים לפני גל ההלם, ומשרטטים עקום נוסף עבור התנאים אחרי גל ההלם, כאשר ראשיתו של העקום השני ממוקמת על העקום הראשון, בזווית \varphi  שבה גל ההלם הפוגע הסיט את הזרימה. בהתבסס על נקודות החיתוך בין העקום של הגל הפוגע לגל המוחזר, ניתן להסיק מסקנות בנוגע לאופני ההחזרה האפשריים ולשרטט אותם. לעיתים קרובות שיטה זו משמשת על מנת לקבוע ולאמת גרפית האם החזרה רגילה של גל הלם אפשרית, או שמתרחשת השתקפות מאך.

ראו גם
------

* גל הלם משופע
* השתקפות מאך
* משוואות רנקין-הוגוניו

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ben-Dor, Gabi (2007). *Shock Wave Reflection Phenomena* (2nd ed.). Springer. ISBN 978-3-540-71381-4.
2. ↑  "Transition between Regular Reflection and Mach Reflection in the Dual-Solution Domain" (PDF). 2007. נבדק ב-2010-08-13.

* Chapman, C.J. (2000). *High Speed Flow*. CUP. ISBN 978-0-521-66169-0.
* Anderson, John D. Jr. (בינואר 2001) [1984]. *Fundamentals of Aerodynamics* (3rd ed.). McGraw-Hill Science/Engineering/Math. ISBN 978-0-07-237335-6. `{{cite book}}`:  (עזרה)
**מוזיאון הווטרנים** באריאל, הוא מוזיאון "הגבורה היהודית במלחמת העולם השנייה". המוזיאון מוקדש לשימור מורשת הווטרנים, לוחמים יהודים, וותיקי המלחמה אשר לחמו בנאצים בחזיתות שונות, ובעיקר בצבא האדום של ברית המועצות לשעבר, שורדי המצור של לנינגרד (סנקט פטרבורג) והוותיקים שעבדו בעורף..

אודות
-----

המוזיאון נפתח [דרושה הבהרה] בתאריך 23 במרץ 1998, ביוזמת מויסיי מונוסוב, יו"ר ארגון הווטרנים באריאל, דאז. המוזיאון נתמך על ידי המשרד לקליטת העלייה ועיריית אריאל. כל חברי הארגון פועלים על בסיס התנדבותי. ואליהם מצטרפים להנצחה בהתנדבות גם תלמידי קריית החינוך אורט יובלי אריאל.

מטרות המוזיאון
--------------

* להוכיח באמצעות מסמכים ועדויות שונות את ההשמדה האכזרית שבוצעה כלפי היהודים
* להראות את היקף שואת היהודים
* להנציח את השתתפות היהודים במאבק נגד הנאציזם בעת המלחמה
* הנצחת זיכרון לוחמים יהודים, קורבנות השואה ווטרנים תושבי אריאל
* חינוך לפטריוטיות, אהבת העם והארץ באמצעות שיחות, הרצאות ופגישות של הווטרנים עם תושבי העיר.

מוצגי המוזיאון
--------------

במוזיאון נאסף חומר רב על היהודים שהשתתפו במלחמה ושזכו באותות ועיטורים על גבורתם, חומר נוסף על וותיקי המלחמה תושבי אריאל.

המוצגים במוזיאון מסודרים ב-15 דוכנים על פי התכנים השונים. השפות העיקריות הן עברית ורוסית. 

הפריטים נתרמו בעיקר על ידי ווטרנים תושבי אריאל, והם כוללים: מדים של הלוחמים, תמונות של הווטרנים תושבי אריאל, מכתבים וכתבות עליהם, תמונותיהם, תעודות אותות הצטיינות, עיטורים ודרגות, וכן תמונות של הווטרנים המשתתפים במגוון פעילויות של תלמידי העיר או תושביה.

פרסים
-----

המוזיאון זכה במקום הראשון בתחרות של המוזיאונים לזכר מלחמת העולם השנייה.

קשרים קהילתיים
--------------

במסגרת קידום מעורבות חברתית של תלמידיה, מנציחה קריית החינוך אורט יובלי אריאל, את פועלם של הווטרנים בעיר אריאל ואימוץ בית הווטרנים בתחזוקה וכו', באמצעות פרויקט המנוהל על ידי רכזת "מחוברים" בבית הספר, אלנה פרומישליאנסקי, אשר קבלה בשנת 2019, מדליית אות כבוד בשם נשיא רוסיה. המדליה מוענקת באופן אישי על ידי שגרירות רוסיה בישראל, לכבוד יום הניצחון על גרמניה הנאצית, ומוענקת לאלה שהשתתפו במלחמה עצמה ועדיין בחיים, ולאלה שתורמים תרומה מיוחדת לווטרנים עצמם ולהנצחת האירועים.

ראו גם
------

* מוזיאון הווטרנים (נשר)
* מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה
* חוק מעמד ותיקי מלחמת העולם השנייה, התש״ס–2000

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון הווטרנים אריאל

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  מוזיאון הווטרנים, באתר www.ariel.muni.il
2. ↑  מעורבות חברתית "מחוברים", באתר ariel.ort.org.il
3. ↑  מוזיאון הווטרנים (נשר) – המכלול, באתר www.hamichlol.org.il
4. ↑  דף הבית | מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם ה - 2, באתר מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם ה - 2
**דאג דוסי** (באנגלית: **Doug Ducey**; נולד ב-9 באפריל 1964) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית ואיש עסקים לשעבר. כיהן כמושל אריזונה בשנים 2015–2023. לפני כן כיהן מ-2011 כגזבר מדינת אריזונה ולפני כניסתו לפוליטיקה היה מנכ"ל ושותף ברשת גלידריות.

ביוגרפיה
--------

דוסי נולד בטולידו שבאוהיו, בנם של מדליין ודאג רוסקו. בילדותו התגרשו הוריו, אמו נישאה בשנית, הוא אימץ את שם משפחתו של אביו החורג ונותר עמו גם לאחר שאמו התגרשה פעם נוספת ב-1981. ב-1986 סיים לימודי תואר ראשון במימון באוניברסיטת אריזונה. לאחר לימודיו עבד כאיש שיווק בחברת פרוקטר אנד גמבל. ב-1995 מונה למנכ"ל ושותף בחברת קולד סטון קרים (Cold Stone Creamery) רשת גלידריות. תחת ניהולו אימצה החברה מודל זכיינות, הפכה לאחת מרשתות הגלידה הגדולות בארצות הברית והתרחבה למדינות רבות ברחבי העולם. ב-2007 התמזגה החברה עם חברת Kahala, דוסי מונה למנכ"ל החברה המאוחדת אך התפטר לאחר מספר חודשים ופינה מקומו למייסד חברת Kahala.

ב-2011 נבחר דוסי לגזבר המדינה של אריזונה. ב-2014 ניצח בבחירות לתפקיד מושל אריזונה, ברוב של 53.35%. הוא הושבע לתפקיד בינואר 2015. בנובמבר 2018 נבחר לתקופת כהונה נוספת וסיים את תפקידו ב-2022 עקב מגבלת קדנציות.

דוסי נשוי לאנג'לה, אותה הכיר במהלך לימודיהם באוניברסיטה ולהם שלושה בנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דאג דוסי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דאג דוסי
* דאג דוסי, ברשת החברתית פייסבוק

* דאג דוסי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* דאג דוסי, ברשת החברתית אינסטגרם
* דאג דוסי באתר מושל אריזונה

| מושלי אריזונה אריזונהאריזונה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| ג'ורג' האנט • תומאס אדוארד קמפבל • ג'ורג' האנט • תומאס אדוארד קמפבל • ג'ורג' האנט • ג'ון קלהון פיליפס • ג'ורג' האנט • בנג'מין בייקר מואר • ראולי קלמנט סטנפורד • רוברט טיילור ג'ונס • סידני פרסטון אוסבורן • דן אדוארד גארבי • ג'ון הווארד פייל • ארנסט מקפרלנד • פול פאנין • סמואל פירסון גודארד הבן • ג'ק ויליאמס • ראול הקטור קסטרו • וסלי בולין • ברוס בביט • איוון מיקם • רוז מופורד • פייף סימינגטון • ג'יין הול • ג'נט נפוליטנו • ג'ן ברואר • דאג דוסי • קייטי הובס |  |

 |


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1190575515
* LCCN: no2015005365
* VIAF: 314815985
* WorldCat: lccn-no2015005365

 |
זחלן ממבט על
**זחלני טרנספוטר** (באנגלית: **Crawler-transporter**) הם זוג כלי רכב בעלי מזקו"ם, המשמשים להובלת חלליות מההאנגרים של נאס"א לרציף השיגור. הם נבנו במקור כדי לשנע את משגרי סטורן IB וסטורן v של משימות אפולו, סקיילאב ואפולו סויוז, ובין השנים 1981 ל-2011 שימשו לשינוע מעבורות חלל. זחלני הטרנספורטר מוגדרים ככלי הרכב בעלי הנעה עצמית השניים בגודלם בעולם ועלות בניית כל אחד מהם הגיעה ל-14 מיליון דולר.

מבנה
----

### מידות

זחלני טרנספורטר הם כלי הרכב הממונעים העצמיים השניים בגודלם בעולם (אחרי הבאגר 288). אורכו של זחלן הוא 40 מטר, רוחבו כ-35 מטר וגובהו 6–8 מטר. הוא 
שוקל כ-2,721 טון ויכול לשאת עד כ-9,000 טון, ומהירותו המרבית של הזחלן הוא כ-4 קמ"ש.

מעבורת החלל "דיסקברי" ניצבת על הזחלן טרנספורטר לפני שיגור משימת STS-114
### מבנה פיזי

הזחלנים בנויים מפלטה ששטחה 729 מטרים רבועים (27 על 27), שמונחת על 8 זחלים. כל זחל בנוי מ-57 "נעליים" (חוליות). כל נעל היא באורך 2.3 מטר וברוחב של כ-45 ס"מ. כל נעל שוקלת כ-953 קילו. הזחלנים מונעים בכוח גנרטורים של 4,000 קילוואט שנוצרים על ידי שני מנועי דיזל של 2,750 כוח סוס. עוד 2 גנרטורים של 750 קילוואט משמשים לתאורה, אוורור והיגוי. הזחלנים שורפים 568 ליטר דלק לכל קילומטר והנהיגה בהם מתבצעת מ2 עמדות, כל אחת בפינה אחרת של הפלטה.

היסטוריה
--------

הזחלנים המקוריים נבנו בשנות ה-60 על ידי חברת "Marion Power Shovel" בעלות של 28 מיליון דולר. הזחלן נוסה לראשונה ב-1967 ומאז עשו הזחלנים יותר מ-5,500 קילומטר באותם 6 וחצי הקילומטרים שבין ההאנגר לרציף השיגור.
הזחלנים (שכונו מאז הנס ופרנץ) יכלו לשאת משקל עד 6,000 טון ושודרגו במהלך 2003–2014 כדי לשאת משקל של 9,000 טון, לנסוע במהירות גדולה יותר ולשפר את יכולת ההחזקה.
עד כה הזחלנים נשאו את כל 9 החלליות של סטורן IB, למעלה מ10 חלליות של סטורן V וכמעט את כל משימות אפולו. לאחר חידושם נשאו הזחלנים כמה ממעבורות החלל. כיום הם נושאים את החלליות מההאנגר של נאס"א במרכז החלל קנדי אל עמדת השיגור A 39. ואחד הזחלנים שודרג לשאת חלליות המופעלות מסחרית.

מקורות
------

* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זחלן טרנספורטר** בוויקישיתוף

* 
*
**עוד יום** הוא פזמון שנכתב על ידי רחל שפירא, הולחן על ידי מתי כספי ובוצע לראשונה על ידי גלי עטרי.

רקע
---

השיר יצא לרדיו בשנת 1983 ונכלל באלבום "ממריאה ברוח" שהוציאה גלי עטרי ב־1984. מתי כספי הפיק ועיבד את השירים באלבום, והלחין שישה שירים מתוכו. השיר עוסק בהתנהלות בתוך שגרת החיים ובכך שגם בתוך השגרה קיים טוב שאליו אפשר לשאוף.

זאב אולמן, שהיה מפיק האלבום מטעם חברת התקליטים, סיפר:

> 
> "מתי לקח כאן את גלי למנעדים שלא הכירה – קיצוניות על גבול החנק, לא רק בשיר הזה באלבום".
> 
> 
> 
> 

כספי הקליט את השיר עבור האלבום צד ג' צד ד' שיצא בשנת 1987 וכלל ביצועים לשירים שהלחין לאמנים אחרים.

בשנת 2008 הקליט יונתן רזאל גרסת כיסוי לשיר עבור האלבום עבודה עברית שכלל ביצועים מחודשים לשירים ותיקים. בשנת 2018 הקליט רזאל את השיר במסגרת אלבום המופע שלו בליווי התזמורת הסימפונית ראשון לציון.

קישורים חיצוניים
----------------

* מילות השיר באתר שירונט
* יוסי חרסונסקי, עיון ביקורת באתר יוסימיוזיק

הערות שוליים
------------

1. ↑  ציפי פליישר, **מתי כספי: הקסם והחידה, האיש והמוסיקה**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2013, עמוד 162.
**הפוֹנוֹתֵיקָה הלאומית** או "**ארכיון הצליל הלאומי**", הוא אוסף של צלילים מוקלטים, שמטרתו להוות את "הזיכרון המוזיקלי" של העם היהודי ושל הקהילות הלא-יהודיות בישראל.

הפונותיקה היא חלק מהמחלקה למוזיקה של הספרייה הלאומית וחלק מתוך "**המרכז לחקר המוזיקה היהודית**". מטרתה לאסוף, לקטלג ולשמֵר את מסורות המוזיקה של הקהילות היהודיות בישראל ומחוצה לה, וכמו כן מסורות של הקהילות הלא-יהודיות בישראל (מוסלמים, נוצרים, שומרונים, דרוזים, בדואים וכך הלאה). הפונותיקה משמשת כלי עזר לחוקרים בענייני המוזיקה היהודית והישראלית, אך גם לחוקרי ההיסטוריה היהודית הישראלית החדשה. הפונותיקה הוקמה על ידי ישראל אדלר שאף נמנה עם מייסדי האיגוד העולמי לארכיוני צליל - IASA‏,

הבעיה המרכזית בפונותיקה היא ההתחדשות המתמדת, היקרה מאוד, של אמצעי ההקלטה והשימור. בתחילת המאה ה-21 נערך בפונותיקה מבצע מקיף של דיגיטציה מטעם "קרן לגסי הריטג'" (Legacy Heritage Fund)-ארגון הבא לשמר תרבות יהודית, שיאפשר, בין השאר, גם העלאת אוצרות הפונותיקה לרשת האינטרנט.
עד דצמבר 2023 מנהלת הפונותיקה הייתה ד"ר גילה פלם.

מקור השם פונותיקה לאומית הוא תרגום מצרפתית של Phonothèque nationale, מה שהיה ארכיון הצליל הלאומי של הספרייה הלאומית של צרפת (Bibliothèque nationale), היום ארכיון זה הוא חלק מהמחלקה האודיו-ויזואלית שם.

ראו גם
------

* ספריית מוזיקה

קישורים חיצוניים
----------------

* המרכז לחקר המוזיקה היהודית
* דוגמאות להאזנה מאוצרות הפונותיקה הלאומית באתר בית הספרים הלאומיברסיטאי
* גילה פלם, איך שהקול זורם: שימור והנגשה בארכיון הצליל של הספרייה הלאומית של ישראל, **ארכיון** 16, 2010, עמ' 54–59

הערות שוליים
------------

1. ↑  (International Association of Sound and Audiovisual Archives (IASA
מרמלדה אנגלית תוצרת בית
מכשיר לחיתוך תפוזים עם קליפתם לצורך הכנת מרמלדה
**מרמלדה** (**Marmalade**) היא ריבה העשויה מפירות. באנגליה המונח משמש לתאר ריבה העשויה פרי הדר וסוכר (כאשר מדובר בתפוזי סביליה - תפוזים מרים מספרד); הריבה מיוצרת גם מבשרו של פרי ההדר וגם מקליפתו המרה, ומכאן טעמה המתוק-מריר של הריבה.

בספרדית ובפורטוגזית המונח "מרמלדה" משמש לתאר קינוח מפירות שונים. במדינות אחרות, ביניהן ישראל, המונח משמש לתאר קריש פירות.

היסטוריה
--------

 ערך מורחב – **ריבה**  

מקורה של הריבה במטבח יוון העתיקה. היוונים גילו כי בישול פירות עם דבש, וקירור הנוזל, מביא להתגבשותו וליצירת מאכל הנשמר זמן רב. בתקופת האימפריה הרומית נפוצה שיטת הכנת הריבה ברחבי האימפריה, כאשר שמה של הריבה בשפות אירופה (ושמה של המרמלדה) מקורה במילה היוונית לריבה - μελίμηλον (מלימלון - "דבש תפוחים" או "דבש פירות", כאשר המילה "מלון" - μῆλον - שימשה הן לציון תפוחים והן לציון פירות עצים באופן כללי). אפיקיוס (אנ'), בספר הבישול שכתב, מתאר מתכון להכנת ריבת חבושים. 

המונח "מרמלדה" שימש לתיאור ריבת פרי בפורטוגל החל מימי הביניים. בשלהי ימי הביניים שימש המונח גם בצרפתית ובשנת 1480 שימש המונח לתיאור הריבה גם באנגליה. 

### מרמלדה אנגלית

ריבת מרמלדה מתפוזים הפכה פופולרית באנגליה במאה ה-16. תעודות מתקופת הנרי השמיני מציינות כי בשנת 1524 קיבל המלך במתנה קופסה מלאה מרמלדה, דבר המעיד על מעמדו של המאכל.

בשלהי המאה ה-18 הפכה מרמלדה למאכל המזוהה עם העיר דנדי שבסקוטלנד. בשנת 1797 קיבלה חנותו של ג'יימס קיילר (James Keiller) כמות גדולה של תפוזי סביליה מרים. התפוזים לא נמכרו בשל טעמם, וג'אנט, רעייתו של ג'יימס, הכינה מהם ריבות אשר זכו להצלחה רבה והפכו לסמלה של העיר.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מרמלדה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מרמלדה (ריבה)** |

* ההיסטוריה של המרמלדה אתר ה-BBC
* ההיסטוריה של המרמלדה הסקוטית באתר קרן המסורת הבריטית למזון
* הקשר בין העיר דנדי והריבה באתר ה-BBC

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553091505171
* GND: 4037667-9
* LCCN: sh85081384
* NKC: ph174638

 |
פוף - סאקו, לפי העיצוב הראשוני משנת 1968
אישה יושבת על פוף, שמקבל את צורתו על פי תנוחת ישיבתה
ה**פוף** (נקרא במקור **סאקו**) הוא מושב שנוצר ממעטפת בד גדולה הממולאת בקלקר, שעועית יבשה או מילוי דומה. הוא משמש ככיסא, הדום או ספה. הישיבה על הפוף משפיעה על צורתו.

היסטוריה
--------

ה**סאקו** הוצג בשנת 1968 על ידי שלושה מעצבים איטלקים: פיירו גאטי, צ'זארה פאוליני ופרנקו תיאודורו, ככיסא ללא צורה. אמנם הוא לא היה הכיסא הראשון ללא צורה, אך היה הראשון שנחל הצלחה רבה, בניגוד לכיסא האחר ללא צורה בשם "בלו", שנמצאו בו תקלות רבות.

הסאקו נועד כריהוט לבית.

בישראל (ובמספר שפות נוספות), קיבל הסאקו את הכינוי פוף (מצרפתית: Pouf - הדום). באנגלית שמו Bean bag chair.

מוצרים אחרים דמויי פוף
----------------------

מעצבים רבים עיצבו בהשראת הפוף כיסאות חסרי צורה נוספים, המפורסם שבהם הוא **הילד השמן של ג'וקה סטלה** שעיצב המעצב הפיני ג'וקה סטלה; בכיסא זה יש פחות תפרים, הוא יותר אלסטי והמילוי שלו יותר עמיד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פוף** בוויקישיתוף
* הפוף באתר המוזיאון לאומנות מודרנית בניו יורק (באנגלית)
* הפוף באתר המוזיאון לעיצוב וירטה (באנגלית)
* הפוף באתר המוזיאון של אלברט וויקטוריה (באנגלית)
* הפוף באתר מרכז פומפדיו (בצרפתית)
* באתר המוזיאון לאומנות שימושית ומדעים (באנגלית)