recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**גלריה צדיק** הייתה גלריה לאמנות שפעלה בין השנים 2009 ל-2019 במבנה עתיק באזור השוק היווני ביפו.

היסטוריה
--------

"גלריה צדיק - לאמנות האפשר" הוקמה על ידי חנה קומן, תסריטאית ומרצה לקולנוע, שוחרת אמנות ואספנית. לדברי קומן הגלריה נועדה "להציג ולמכור אמנות במחירים סבירים ולאפשר לאמנים להתפרנס מיצירתם בכבוד".

המבנה שבו פעלה הגלריה היווה שמינית מתוך שוק מקורה שהוקם בשנת 1870 ברובע היווני ושימש משנת 1950 כבית חרושת לעקבי נעליים בשם ה"עקב". בשנות התשעים העירייה שינתה את ייעוד השכונה מבתי מלאכה זעירים לשכונת מגורים אבל האוכלוסייה לה ציפתה לא הגיעה, השכונה נעזבה והוזנחה והמקום הפך למחסן אריזות. בשנת 2008, על מנת להסב את החלל לגלריה לאמנות, המבנה עבר שיפוץ אינטנסיבי ונאמן למקור. השיפוץ חשף תקרות גבוהות ומקומרות ואיפשר להציג את האמנות בתאורה טבעית.

בדצמבר 2019 נסגרה הגלריה לאחר עשר שנות פעילות.

תערוכות ופעילויות
-----------------

למעלה ממאה תערוכות קבוצתיות ותערוכות יחיד הוצגו בגלריה במהלך קיומה. הגלריה נתנה במה לאמנים מכל רחבי הארץ על מנת לתת ייצוג לתפישות אמנותיות שונות, תוך שימת דגש על זיקה לאירועים אקטואליים. כמו כן הוצגו בגלריה תערוכות אורח, למשל תערוכה של אוסף האמנות של כתב העת לספרות גרנטה.

בין האמנים הישראלים שהציגו תערוכות יחיד בגלריה במהלך השנים היו: דוד טרטקובר, שי עבאדי, רחל רבינוביץ', גרישה בלוגר, ראובן זהבי, דבורה מורג, דלית פרוטר, מירי נשרי, שיתוף פעולה בין הצייר יונתן הירשפלד והמשורר אהרן שבתאי, DEDE ואחרים. בנוסף הציגו בגלריה אמנים מארצות נוספות, כמו קריסטינה חרסטקובה מצ'כיה ודטל אאוראנד מגרמניה.

בנוסף לתערוכות המתחלפות התקיימו בגלריה פעילויות רבות לקהילה: סדנאות הדפס, הקרנות סרטים, הופעות חיות, ערבי קריאה, סדרות הרצאות, שיעורי קבלה, דיונים פומביים רבי משתתפים, קונצרטים קאמריים והפעלת מקהלה עם המנצחת ג'וליאנה מטיני.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר הגלריה
* עמוד הפייסבוק של גלריה צדיק
* הערב תיפתח התערוכה האחרונה בגלריה צדיק בתל אביב, באתר artoday, תאריך 7 בנובמבר 2019
* סרטון שמתעד את שיפוץ המבנה והסבתו לגלריה לאמנות.
* על הגלריה באתר Glartnet

הערות שוליים
------------

1. ↑  חדשות האמנות: גלריה חדשה ביפו תתמקד בעבודות עד 9,000 שקל, באתר Haaretz הארץ
2. ↑  חדשות האמנות: חיים סוטין ועוד תערוכות מעניינות, באתר ynet, 11 בנובמבר 2019
3. ↑  הים הגדול של דוד טרטקובר, באתר מגזין פורטפוליו, ‏2018-06-04
4. ↑  "זימה". *הארץ*. נבדק ב-2021-07-08.
5. ↑  האמן Dede: "נוח לי שלא מכירים אותי", באתר ynet, 17 בספטמבר 2016
6. ↑  פלג-רותם, חגית (2014-05-14). "במסלול אמנות". *Globes*. נבדק ב-2021-07-10.
**ספריית מגדל שלום** היא ספרייה ציבורית הממוקמת במגדל שלום שבתל אביב-יפו. הספרייה היא השנייה בגודלה מבין הספריות הציבוריות בתל אביב-יפו, אחרי ספריית שער ציון בבית אריאלה.

היסטוריה
--------

מ-1921 ל-1936 שכנה ספריית שער ציון, הספרייה העירונית המרכזית של תל אביב-יפו (תל אביב דאז) בבית פולאק, סמוך לגימנסיה העברית הרצליה, היכן שעומד כיום מגדל שלום. לאחר מכן עבר מבנה הספרייה לבניין סמוך, היכן שעומד כיום מבנה הבורסה לניירות ערך בתל אביב. ב-1964, לאחר הריסת בניין הגימנסיה העברית הרצליה והתקדמות העבודות לבניית מגדל שלום, נאלצה ספריית שער ציון לעבור למיקום החדש שייעדה לה העירייה בשדרות שאול המלך 25, שם נבנה בהמשך משכנה הנוכחי, בית אריאלה.

ב-18 בספטמבר 1973 נחנכה הספרייה החדשה במגדל שלום כתחליף לספריית שער ציון. היא נפתחה במעמד ראש העירייה דאז, יהושע רבינוביץ. ב-2011 נערכו שיפוצים בספרייה. ב-5 באוגוסט 2022 נסגרה הספרייה לקהל שנית עקב שיפוצים. ב-18 בספטמבר 2023, יום היובל לחנוכת הספרייה, נפתחה הספרייה מחדש.

חלל הספרייה
-----------

בספרייה ישנה ספריית השאלה המכילה כ-10,000 ספרים, בין אוספי ההשאלה ניתן למצוא אוסף ספרי פרוזה למבוגרים, אוסף לילדים ולנוער, אוסף ספרי מדע בדיוני וספרי פנטזיה, אוסף ספרות גאה אוסף קומיקס ורומנים גרפיים, אוסף שירה ומחזות, אוסף ברוסית ובאנגלית ואוסף ספרי עיון.

הספרייה מכילה שלושה חדרי לימוד אישיים הניתנים להזמנה מראש ללא-עלות, חלל עבודה פתוח, מרחב לילדים ולגיל הרך, חדרי סדנאות וחדרי כתיבה לסופרים. החל משלהי 2023 פועלת בספרייה תוכנית בשם "עמיתי ועמיתות הספרייה", המאפשרת ליוצרים גישה לחללי עבודה ולמשאבי הספרייה השונים. בסמוך לספרייה קיים מרחב עבודה להשכרה, המופעל על ידי יחידת הצעירים של עיריית ת"א-יפו ומאפשר ליזמים לקדם את המיזמים שלהם.

החל מ-2012, ספריית מגדל שלום מפעילה את תוכנית "חדר משלך". התכנית מאפשרת לסופרים לשהות למשך תקופה מסוימת בחדרי כתיבה אישיים על שמו של המשורר יעקב כהן, שכתב בעצמו באחד מהם. ההגשה לתוכנית נעשית באמצעות קול קורא המתפרסם אחת לתקופה. עם הסופרים שכתבו בחדרים אלה נמנים יערה שחורי, כנרת רוזנבלום, נגה אלבלך, ניר רצ'קובסקי, שרי שביט, דקלה קידר, איימן סיכסק, גיא עד, ניסן שור, תמר מרין, יונתן יבין, רועי צ'יקי ארד, מרגלית אוצרי, אורית זמיר, אדווה בולה, שי אספריל, שרון אס, עודד כרמלי, אפרת מישורי, אודי שרבני, ירמי פינקוס, נטעלי גבירץ, תהילה חכימי, ג'וליה פרמנטו, דרור משעני וענת לוין.

גלריה
-----

תמונות מהספרייה:

|  |
| --- |
| * האזור המיועד לילדים בספרייההאזור המיועד לילדים בספרייה
* הנוף הנשקף מחלונות הספרייההנוף הנשקף מחלונות הספרייה
* הכניסה לספרייההכניסה לספרייה
 |

קישורים חיצוניים
----------------

* ספריית מגדל שלום, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספריה עירונית תיפתח בבניין "מגדל שלום", על המשמר, 16 בספטמבר 1973
גבעות זייד, יוני 1946
**גבעות זייד** היה קיבוץ באזור הצפון ליד בית זייד.

היסטוריה
--------

הקיבוץ הוקם בשנת 1940 על ידי גרעין ירושלמי שארגן יוחנן זייד, גרעין מבוגרי בית ספר מקוה ישראל שארגן יפתח זייד וכן עולים מרומניה ומפולין.

הקיבוץ נקרא על שמו של אלכסנדר זייד, שגר בסמוך, ונרצח בשנת 1938 על ידי ערבים בערך במקום בו שכן היישוב.

בשנת 1951 התיישבו בגבעות זייד חברי גרעין תנועת "גורדוניה" מארגנטינה שעלו בשנת 1950 וקיבלו הכשרה בקיבוץ גניגר. הקיבוץ סבל אז מבעיות כלכליות וחברתיות. באותה שנה הצטרף אליהם גרעין מאורוגוואי ובשנת 1953 הצטרפה קבוצה גדולה נוספת של חברי "דרור" מארגנטינה. בהמשך הצטרפה קבוצה של עולים מטורקיה שהתחנכו בחברת נוער בקבוצת שילר. גודל השטח, איכות הקרקע וזמינות המים במקום לא הספיקו להקמתו של משק קיבוצי, והיישוב סבל מבעיות חברתיות ומעזיבות רבות. בשנת 1957 הוחלט ב"איחוד הקבוצות והקיבוצים" לפרק את הקיבוץ. גבעות זייד נעזב וחלק מהחברים עברו להקים קיבוץ חדש בנגב. הם התיישבו במקום שבו הייתה בשנים 1955–1957 חווה חקלאית של "חברת יצור ופיתוח", והקימו יחד עם גרעין "צל-צח" של הנח"ל (של בוגרי "התנועה המאוחדת" מגבעתיים) את קיבוץ אור הנר; כבר לפני התפרקות היישוב דובר על העתקתו למקום יישוב זה, שכונה "אור נר", באזור שער הנגב, בין קיבוץ ארז ובין חוות איבים.

בשנת 1963 ניסה נגה הראובני לקבל 800 את המקום להקמת נאות קדומים אך הדבר לא יצא אל הפועל. בשנת 1964 הוקם על אדמות גבעות זייד כפר תקווה, המיועד לאנשים בוגרים בעלי צרכים מיוחדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גבעות זייד** בוויקישיתוף
* גבעות זייד - קיבוץ, באתר תנועת העבודה הישראלית
* סופרנו בחיפה, שנה לגבעות זייד, משמר, 29 באוגוסט 1944
* מפת אזור **כפר יהושע** עם ציון 'משק זייד, 1942, בהוצאת 'ההגנה'.
* מפת Carmel East שיצאה לאור ב-1945, ועליה סימון 'משק זייד' - מקומו של קיבוץ גבעות זייד משנת 1943. במקום זה שוכן כיום 'כפר תקווה'.

הערות שוליים
------------

1. ↑  א. מש, גבעות זייד לפני חיסול?, דבר, 23 בספטמבר 1956
2. ↑  קבוץ גבעות זייד יעבור לשער הנגב, דבר, 22 ביולי 1956
3. ↑  קיבוץ גבעות זייד עוזב, חרות, 23 ביולי 1956
4. ↑  פארק לצמחי התנ"ך, למרחב, 8 בפברואר 1963
5. ↑  סריקת המפה (גליון 5), באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007467859905171

 |
**אגוסטינה קורדובה** (בספרדית **Agostina Cordova**; נולדה ב-24 באוקטובר 1985) היא שחקנית ודוגמנית ארגנטינאית.

ביוגרפיה
--------

בשנת 2003 הייתה בזוגיות עם ניקולס קברה לאחר מכן נפרדו. בשנת 2005 ניהלה מערכת יחסים עם גוסטבו מסקרדי. בשנת 2006 ניהלה מערכת יחסים עם שחקן הטניס חוזה אקוסו ב-2014 הם נפרדו. בשנים 2015-2016 ניהלה מערכת יחסים עם גסטון סופריטי. משנת 2016 מנהלת מערכת יחסים עם חואן שטינברג

קריירה בטלוויזיה
----------------

את הקריירה החלה בשנת 2003 בטלנובלה Dr Amor (ד"ר אהבה") בתפקיד ולרייה. בשנת 2004 השתתפה בסיטקום La niñera ("המטפלת) בתפקיד מאגי לארודה. בשנת 2005 שיחקה בטלנובלה Los Roldán (לוס רודלן) בתפקיד קמילה לצד חימנה ברון בשנת 2006 שיחקה בטלנובלה של כריס מורנה אלמה פיראטה לצד מריאנו מרטינס, ניקולס ואסקס, וחוליה קאלבו בתפקיד קנדלריה פאגליו. בשנת 2007 השתתפה בתוכנית של סוסנה חימנז. בשנת 2008 שיחקה בסדרה הספרדית Aquí no hay quien viva (כאן אף אחד לא חי) בתפקיד דיאנה בשנת 2009 חזרה לעבוד עם כריס מורנה ושיחקה בעונה השלישית של כמעט מלאכים לצד אמיליה אטיאס חימנה ברון אאוחניה סוארס ומריאנה אספוסיטו בתפקיד סול. בשנת 2010 שיחקה בטלנובלה Botineras בתפקיד קנדי לצד ניקולס קברה בשנת 2011 שיחקה בטלנובלה Los Únicos ("הייחודיים") לצד מריאנו מרטינס, אאוחניה סוארס וחימנה ברון בתפקיד ביאנקה בלה. באותה שנה שיחקה בתפקיד אורח בסדרה סוניקס. בשנת 2015 שיחקה בסדרה el otro no todo es lo que ves (השני שאותו לא רואים) בתפקיד דניאלה דה פליפו. באותה שנה שיחקה בסדרה Caminos de Guanajuato (דרכים של גואנחואטו) בתפקיד קרולינה. בשנת 2017 שיחקה בטלנובלה Quiero vivir a tu lado (אני רוצה לחיות לצידך) לצד חימנה ברון בתפקיד סולנה

קריירה בקולנוע
--------------

* 2011 -Güelcom -מירנה
* 2012 -Amor a mares ("אהבת הימים") אנאליה
* 2014 -El otro: no todo es lo que ves (האחר שאותו לא רואים) דניאלה דל פליפו
* 2015-Expediente Santiso
* 2017 - *Ley primera- מירנדה*

| שנה | סדרה | דמות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003 | ד"ר אהבה | ולרייה | דמות משנה |
| 2004 | המטפלת\La niñera | מאגי | דמות ראשית |
| 2005 | לוס רודלן\Los rodlan | קמילה | דמות משנה |
| 2006 | אלמה פיראטה | קנדלריה פאגליו | דמות משנה |
| 2007 | הקרקס של הכוכבים ( סוזנה גימנז ) | עצמה | משתתפת |
| 2008 | כאן אף אחד לא חיי\Aquí no hay quien viva | דיאנה | - |
| 2009 | כמעט מלאכים | סול אגירה | דמות ראשית |
| 2010 | Botineras | קנדי | דמות ראשית |
| 2011 | הייחודיים | ביאנקה בלה | דמות משנה |
| 2011 | Historias de la primera vez | פאולה | דמות אורחת |
| 2015 | השני שאותו לא רואים\el otro no todo es lo que ve | דניאלה דה פליפו | -- |
| 2015 | Caminos de Guanajuato (דרכים של גואנחואטו) | קרולינה | -- |
| 2017 | Quiero vivir a tu lado (אני רוצה לחיות לצידך) | סולנה | דמות משנית |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אגוסטינה קורדובה** בוויקישיתוף

* אגוסטינה קורדובה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


**מסירות** הוא משחק לא תחרותי שמטרתו הנאה או שיפור הכושר המוטורי ואימון לקראת משחקי כדור. במשחק מסירות משתדלים המשחקים לזרוק את הכדור כך שלצד התופס יהיה קל ככל האפשר לתפוס את הכדור, בהתאם לרמתו. משחקים כאלה עשויים להיות משוחקים בין הורה לילדו או בין ילדים המבקשים לחזק את כושרם המוטורי לקראת התמודדות במשחקי כדור תחרותיים. שחקן מסירות מוערך יותר ככל שהמסירות שהוא מוסר קלות יותר לתפיסה, וככל שהוא מצליח "להציל" כדורים קשים יותר לתפיסה. המתמסרים פועלים כצוות, ומונים את ניקודם המשותף בתור מספר המסירות שהצליחו למסור בלי שהכדור ייגע בקרקע.

מטקות
-----

משחק מטקות על חופי תל אביב בשנת 1931
 ערך מורחב – **מטקות**  

משחק המטקות על חוף הים הוא גרסה של משחק ה**מסירות**, בה השחקנים משתדלים לשחק עם בני זוג הקרובים לרמתם המוטורית, כדי להיות מאותגרים במידה שווה. בגלל מהירויות הכדור הגבוהות הכרוכות במשחק, שחקן המחמיץ כדורים גורם להפסקת המשחק לפרק זמן ארוך, בעודו מביא את הכדורים התועים, ומפריע לשטף המשחק.

אולטימייט
---------

אולטימייט - משחק מסירות עם פריזבי
 ערך מורחב – **אולטימייט**  

**אולטימייט** או **אולטימייט פריזבי**, הוא משחק ספורטיבי ותחרותי, ללא מגע בין שחקנים, ובו משתמשים בפריזבי במקום בכדור. המשחק מתנהל על מגרש דשא (לרוב) בגודל דומה למגרש כדורגל, בו שני שטחי הבקעה הסמוכים לצלעותיו הצרות, בדומה למגרש פוטבול. מטרת כל צד במשחק היא להעביר את הפריזבי אל תוך שטח ההבקעה הנגדי. 
המשחק פופולרי מאוד בארצות הברית ובאירופה. אליפויות עולם ותחרויות אזוריות מתקיימות באופן סדיר. בישראל קיימות מספר קבוצות תחרותיות ומספר קבוצות עממיות.

ראו גם
------

* שיר משחק - מסירות ללא כדור
ביום 14 ביולי 1967 כחודש לאחר תום מלחמת ששת הימים פתח צבא מצרים במתקפה קרקעית על כוחות צה"ל ששהו בצפון תעלת סואץ. בתגובה למתקפה פתח צה"ל במתקפת נגד. שרשרת הקרבות שהתפתחו בין הצבאות נמשכה יומיים וכללה גם סדרה של קרבות אוויר שבמהלכם הופלו 10 מטוסים מצריים ומטוס ישראלי אחד.

רקע
---

  
שגיאות פרמטריות בתבנית:להשלים   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

הקרבות שהתחוללו בשני ימי הקרב
-----------------------------

ביום שישי בשבוע, ב-14 ביולי 1967, כחודש לאחר תום מלחמת ששת הימים בשעה 7:00 לערך פתחו כוחות מצריים באש מקלעים לעבר ג'יפ של צה"ל בפורט תאופיק. כוחות צה"ל השיבו באש. בהמשך פתחו המצרים בהפגזה של תותחים, לעבר כוחות צה"ל שהיו מוצבים בחזית. חלק מסוללות הארטילריה המצרית הוצבו בסמוך לבתי חולים בערים סואץ ואיסמעיליה. האש המצרית כוונה גם כנגד מטיילים ישראלים ששהו באזור.

בתגובה להתקפה המצרית הוזנקו בשעה 8:40 מטוסי חיל האוויר הישראלי במטרה לשתק את האש.

בשעה 9:15 הרחיבו המצרים את האש גם לגזרות נוספות ובשעה 9:40 נפתחה אש גם מטנקים ומרגמות מצריים לעבר כוחות צה"ל. בשעה 12:30 פסקה האש.

בשעה 17:00 פתחו שוב המצרים באש מסוללות תותחים, טנקים, מקלעים ומרגמות לאורך חזית תעלת סואץ בין קנטרה בצפון לבין פורט תאופיק בדרום. במקביל חדרו מטוסי הפצצה מצריים והפציצו את כוחות צה"ל מעברה המזרחי של התעלה. מטוסי חיל האוויר הוזנקו שוב ושיתקו את מקורות הירי.

למחרת היום, יום שבת, נמשכה הלחימה בין הצדדים בעיקר באוויר. בשעה 9:50 בבוקר התקיים קרב אוויר באזור איסמעיליה בין רביעיית מטוסי מיג 21 מצרים לבין שני מטוסי מיראז' ישראלים בשעה 11:00 התקיים קרב אוויר נוסף בין רביעיית מיג 21 לזוג מיראז'ים גם הוא באזור איסמעיליה בקרב האוויר שלישי שהתקיים בשעה 17:30 התקיים באזור גשר פירדאן וקרב רביעי בשעה 18:50. בקרבות האוויר הופלו 10 מטוסים מצריים ומטוס ישראלי אחד שטייסו נטש בשלום והוחזר לבסיסו.

תוצאות הקרב
-----------

בקרבות נגרמו אבידות לשני הצדדים.
למצרים הושמדו 10 מטוסים, 4-5 טנקים, מספר נגמ"שים, ספינה ששהתה בפורט איברהים, 15 תותחים נגד טנקים, 10 תותחים נגד מטוסים.
לצה"ל נהרגו 8 חיילים, 40 נפצעו, הופל מטוס מיראז' והושמדו שתי משאיות ישראליות.

לקריאה נוספת
------------

* מעריב, 16 ביולי 1967, חילופי אש כבדים באיזור התעלה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Aviation Safety Network > ASN Aviation Safety WikiBase > Year index > 1967, aviation-safety.net
2. ↑  הפלת שחק 20 באתר מרקיע שחקים, 10 בינואר 2021
קבר רבי מאיר בעל הנס, זולטן קלוגר 1937
קבר רבי מאיר בעל הנס
תפלות שונות. תרס"ה. בגדד. 
רבי **מאיר בעל הנס** הוא כינויו של עושה נפלאות הקבור בטבריה. הכינוי מופיע החל מהמאה ה-18, ובאופן מסורתי מקובל לזהות אותו עם התנא רבי מאיר, אך יש השוללים זיהוי זה. קברו, קבר רבי מאיר בעל הנס, הוא מוקד עלייה לרגל.

זהותו
-----

הייחוס המסורתי של הקבר לתנא רבי מאיר מבוסס על סיפור בתלמוד על נס שנעשה לתנא רבי מאיר, לפיו חיילים רומאיים שרדפו אחריו הוכו בסנוורים; הוא הבטיח לסוהר ששחרר את גיסתו מבית בושת, בו הוחזקה על ידי הרומאים כעונש, שיינצל אם יאמר "אלהא דמאיר ענני" והבטחתו התקיימה.

לעומת זאת, לדעת הרב ראובן מרגליות ואחרים אין רבי מאיר בעל הנס זהה עם רבי מאיר, לאור העובדה שמצייני הקברות בארץ ישראל ציינו גם את קבר התנא רבי מאיר וגם את קבר רבי מאיר בעל הנס. לדעת מרגליות, למעשה כלל לא היה תנא בכינוי כזה, ואין הוא אלא אגדה בעלמא. לדעתו, מקור האגדה על "רבי מאיר בעל הנס" נעוץ בעלייתו ארצה של הרמב"ן ופעולתו ליישוב הארץ ולאחזקת תלמידי חכמים. הוא משער שהיו אז קופות צדקה על שמו של הרמב"ן, וכאשר הגיעו ארצה בתקופה מאוחרת יותר מצאו את השם "קופות רמב"ן" ופתחו את ראשי התיבות בטעות כ"**ר**בי **מ**איר **ב**על **נ**ס", וקראו על שם זה את קופות הצדקה.

ע"פ הגמרא רבי מאיר היה צאצא של נירון קיסר.

קופת רבי מאיר בעל הנס
---------------------

בשל סיפור הנס המוזכר בתלמוד שהובא לעיל, התפתחה אמונה עממית כי רבי מאיר הבטיח ישועות לכל מי שינדב צדקה לעניי ארץ ישראל לעילוי נשמתו. על כן, ישנם רבים שהולכים להתפלל בציוּן הנחשב לקברו, ותורמים כסף לצדקה. בפרט בי"ד באייר, פסח שני, נוצר מנהג לפקוד את קברו של רבי מאיר ולתת צדקה. מנהג זה החל לראשונה בשנת תרכ"ז (1867), אז הוקם בניין על קברו. לפי המנהג, בשעת נתינת הצדקה אומרים את ביטוי התפילה המופיע בסיפור התלמודי על הנס של רבי מאיר: "אלהא דמאיר עננו".

קהילות רבות אף החזיקו, ומחזיקות עד היום, "קופת צדקת רבי מאיר בעל הנס", המפורסמות והגדולות שביניהן הן:

* כולל ווהלין
* רבי מאיר בעל הנס סלאנט - להחזקת עניי ארץ ישראל
* כולל שומרי החומות - ליוצאי הונגריה
* כולל חבת ירושלים - ליוצאי גליציה
* כולל חב"ד - להחזקת עניי ארץ ישראל
* כולל אהבת ציון - ליוצאי זיבנבירגן (טרנסילבניה)
* כולל פולין - ליוצאי פולין

ראו גם
------

* שד"רים
* קבר רבי מאיר בעל הנס

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של רבי מאיר בעל הנס

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **רבי מאיר בעל הנס** |

* הרב ראובן מרגליות, ר' מאיר בעל נס, **לחקר שמות וכינויים בתלמוד**, ירושלים תש"ך, עמ' כ"ה
* הרב ישעיה מילר, "לא ידעתי כוונתו" - על ר' מאיר בעל הנס בגוש חלב, וקבר ר' מאיר בטבריה, אור ישראל חוברת נ"ד, טבת תשס"ט, עמ' רל"ג-רל"ו
* תולדות רבי מאיר בעל הנס, אתר האינטרנט של מוסדות אור תורה ובית הכנסת שעל ציון רבי מאיר בעל הנס
* משה ברגמן, מיהו רבי מאיר בעל הנס? באתר ערוץ 7, 20.4.2002.
* קופת רבי מאיר בעל הנס, **גבול עולם**, חוברת מכתבי תמיכה ב"קופת רבי מאיר בעל הנס", ירושלים, תרס"ג / 1903, באתר היברובוקס
* רבי מאיר בעל הנס באתר שאו מרום עיניכם
* יהודה שורפין, רבי מאיר בעל הנס: דמות מופת וסגולה להשגת ישועות לקריאה באתר Chabad.org.

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף י"ח, עמוד א'
2. ↑  מאיר בעל הנס, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת"
3. ↑  ראובן מרגליות, בספרו "שמות וכינויים בתלמוד".
4. ↑  גיטין נו א – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
5. ↑  חיים סיימונס, **עליה לקברי צדיקים בחודש אייר**, 'סיני' קח, עמ' 14.
עטיפת האלבום
**ארבע אחרי הצהריים** היא תוכנית רדיו המשודרת מדי יום בגלי צה"ל וכוללת שירים עבריים רגועים.

היסטוריה
--------

התוכנית שעלתה לאוויר ב-1980, משודרת בימים ראשון-חמישי ובשבת בין השעות 16:00 – 16:45, ולכל אורכה משודרים שירים עבריים בעלי אופי מינורי מאוצר הזמר העברי, באווירה נוסטלגית, ברצף אחד ארוך וכמעט ללא מילות קישור של קריינים. אות התוכנית היה לסמלה המסחרי – הקטע "תמונה" בלחן של יצחק קלפטר, המבוצע על ידי יעל לוי, שבוצע במקור בתוכניתו של יהונתן גפן "שיחות סלון". הוגי התוכנית ועורכיה מאז היווסדה הם דלית עופר ויורם רותם, עורכי תוכניות ותיקים בתחנת גלי צה"ל. מאז שנת 2015 ערן אליקים הוא מגישה הקבוע של "ארבע אחרי הצהריים", למעט יום בשבוע בו מגישים את התוכנית קריינים חיילי התחנה.

אלבומים
-------

בשנת 2005, במלאת 25 שנים לשידור התוכנית, הפיקה התחנה אלבום אוסף משולש הנושא את שם התוכנית. האלבום, שנערך על ידי עופר ורותם, כלל 66 שירים המייצגים את רוח התוכנית, בהם "פגישה לאין קץ" בביצוע אריק איינשטיין, "לפנות ערב" בביצוע עדנה גורן, "החיטה צומחת שוב" בביצוע חוה אלברשטיין ו"גן השקמים" בביצוע אריק סיני, וזכה ב"אלבום פלטינה".

החל מנקודה זאת הופקו אלבומים אחת לחמש שנים או בנקודות זמן משמעותיות בגלי צה"ל.

בשנת 2009, לקראת ראש השנה תש"ע ובמלאת 30 שנה לתוכנית הופק אלבום משולש נוסף, שנקרא "ארבע אחר הצהריים ב'", גם הוא בעריכתם של דלית עופר ויורם רותם.

בשנת 2011, לרגל חגיגות 60 שנה לקיומה של גלי צה"ל, ראה אור האוסף המשולש השלישי של התוכנית, שנקרא "ארבע אחרי הצהריים ג'", המלקט אף הוא את שיריה האהובים של התוכנית, שלא נכנסו לשני האוספים הקודמים.

בשנת 2012, לקראת ראש השנה תשע"ג יצא "ארבע אחרי הצהריים ד'", אוסף משולש רביעי משירי התוכנית.

בשנת 2014, לקראת חג השבועות, יצא לאור "ארבע אחר הצהריים 5" האוסף המשולש החמישי הנושא את הכותרות: "עוד לא אהבתי די", "יש לי אהבה" ו"איזה יום יפה". באותה שנה ולרגל 35 שנה לתוכנית נערך בפסטיבל ראשון לציון מופע מחווה לתוכנית, בו השתתפו זמרים ששיריהם מושמעים בתוכנית באופן תדיר כחוה אלברשטיין ומתי כספי וכן זמרים צעירים.

בשנת 2015, יצא לאור "ארבע אחר הצהריים 6" האוסף המשולש השישי שכולל בין היתר את השירים "שיר השיירה", "אנשים טובים" ו"בוא הביתה".

בשנת 2021, יצא לאור "ארבע אחר הצהריים / 40 שנה לתוכנית הרדיו – מיטב השירים", אוסף כפול שביעי הכולל בין היתר את השירים "שיר של יום חולין" בביצוע אילנית ו-"תני לו פרח" בביצוע גלי עטרי. אוסף זה שלהבדיל מקודמיו נערך על ידי יורם רותם לבדו לאחר שדלית עופר פרשה מעריכת התוכנית. האוסף הופק על ידי חברת הליקון בעוד שכל האוספים הקודמים הופקו על ידי חברת "אן.אם.סי". האוסף היה אמור לצאת בשנת 2020 אולם הפצתו נדחתה בעקבות מגפת הקורונה .

קישורים חיצוניים
----------------

* ארבע אחרי הצהריים, באתר גלי צה"ל
* אסף נבו, ‏עוד חוזר הניגון: מחווה מרהיבה ל"ארבע אחרי הצהריים", באתר ‏מאקו‏, 13 באוקטובר 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  סקירת האוסף, באתר חרסונסקי מיוסיק
2. ↑  דפנה ארד, אוסף שישי לתוכנית הרדיו "ארבע אחרי הצהריים", באתר הארץ, 22 בנובמבר 2015
3. ↑  יעקב בר-און, ‏יורם רותם חוגג 40 ל"ארבע אחרי הצהריים" עם אוסף חדש, באתר מעריב אונליין, 29 באפריל 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: b3c5c3b1-9bce-4ccf-9f0c-6a01cf12c228

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


גרף פונקציית הבליטה {\displaystyle (x,y)\in \mathbb {R} ^{2}\mapsto \Psi (r)}, כאשר {\displaystyle r=\left(x^{2}+y^{2}\right)^{1/2}} ו-{\displaystyle \Psi (r)=e^{-{\frac {1}{1-r^{2}}}}\cdot \mathbf {1} \_{\{|r|<1\}}}.
באנליזה מתמטית, **פונקציית בליטה** (באנגלית: **Bump function**) היא פונקציה {\displaystyle f:\mathbb {R} ^{n}\to \mathbb {R} } על המרחב האוקלידי {\displaystyle \mathbb {R} ^{n}} שהיא חלקה (במובן שנגזרותיה מכל סדר הן רציפות) ונתמכת בקבוצה קומפקטית. קבוצת כל פונקציות הבליטה בעלות תחום ההגדרה {\displaystyle \mathbb {R} ^{n}} יוצרת מרחב וקטורי, המסומן {\displaystyle C\_{0}^{\infty }(\mathbb {R} ^{n})} או {\displaystyle C\_{c}^{\infty }(\mathbb {R} ^{n})}.

לפונקציות בליטה יש חשיבות תאורטית בהדגמת פונקציות חלקות שאינן אנליטיות, וכן ביישומים שונים כמו יצירת מעבר "חלק" בין שתי מפלסים שונים. התנהגותן של פונקציות בליטה שונה מזו של מרבית הפונקציות האלמנטריות הסטנדרטיות (ואלו כוללות גם פונקציות טרנסצנדנטיות כמו האקספוננט ופונקציות טריגונומטריות), שוני הנובע בבסיסו מכך שהתומך של פונקציות סטנדרטיות אלו אינו קומפקטי (כלומר אינו סגור וחסום).

דוגמאות
-------

הפונקציה {\displaystyle \Psi :\mathbb {R} \to \mathbb {R} } הנתונה על ידי:



Ψ
(
x
)
=

{

exp
⁡

(

−

1

1
−

x

2



)

,

x
∈
(
−
1
,
1
)

0
,

otherwise




{\displaystyle \Psi (x)={\begin{cases}\exp \left(-{\frac {1}{1-x^{2}}}\right),&x\in (-1,1)\\0,&{\mbox{otherwise}}\end{cases}}}

{\displaystyle \Psi (x)={\begin{cases}\exp \left(-{\frac {1}{1-x^{2}}}\right),&x\in (-1,1)\\0,&{\mbox{otherwise}}\end{cases}}}
היא דוגמה לפונקציית בליטה בממד אחד. ברור מאופן הבנייה שלה שלפונקציה זו תומך קומפקטי, שכן לפונקציה על הישר הממשי יש תומך קומפקטי אם ורק אם התומך שלה מוכל במלואו בקבוצה סגורה וחסומה. חלקות הפונקציה נובעת מכך שהיא מוגדרת כפונקציה מעריכית עם מעריך המהווה פונקציה חלקה בקטע הפתוח {\displaystyle (-1,1)}, ולכן האקספוננט כולו חלק בעצמו. פונקציית זאת ניתנת לפירוש במובן מסוים גם כשינוי קנה מידה של הפונקציה הגאוסיאנית {\displaystyle \exp \left(-y^{2}\right)} הנעשה באופן כזה שהפונקציה תיכנס במלואה בדיסק היחידה: ההצבה {\displaystyle y^{2}={1}/{\left(1-x^{2}\right)}} שולחת את {\displaystyle x=\pm 1} ל-{\displaystyle y=\infty }. ככל פונקציות הבליטה, פונקציה זו אינה אנליטית, שכן כל נגזרותיה מחוץ לקטע {\displaystyle (-1,1)} מתאפסות, ולכן פיתוח טיילור של הפונקציה סביב נקודה מחוץ לקטע זה אינו מתכנס אל הפונקציה בכל הישר הממשי.

דוגמה פשוטה לפונקציית בליטה ב-{\displaystyle n} משתנים מושגת באמצעות לקיחת המכפלה של {\displaystyle n} עותקים של פונקציית הבליטה במשתנה אחד שהובאה לעיל, כך ש-:



Φ
(

x

1

,

x

2

,
…
,

x

n

)
=
Ψ
(

x

1

)
Ψ
(

x

2

)
⋯
Ψ
(

x

n

)

{\displaystyle \Phi (x\_{1},x\_{2},\dots ,x\_{n})=\Psi (x\_{1})\Psi (x\_{2})\cdots \Psi (x\_{n})}

{\displaystyle \Phi (x_{1},x_{2},\dots ,x_{n})=\Psi (x_{1})\Psi (x_{2})\cdots \Psi (x_{n})}

ראו גם
------

* פונקציה חלקה
* פונקציה אנליטית

קישורים חיצוניים
----------------

* פונקציית בליטה, באתר MathWorld (באנגלית)
**דוק וריידר** (באנגלית: ***Doc and Raider***) הייתה סדרת רצועות קומיקס, שנוצרה על ידי הקומיקסאי שון מרטין (אנ')‏. רצועת הקומיקס החלה להתפרב בעיתונים ובמגזינים להט"בים ב-1987. רצועת הקומיקס מתאתרת שני גברים גאים, דוק (סופר במקצועו) וריידר (עובד בניין במקצועו) שגרו אחד עם השני כשותפים לחדר, ולבסוף נהיה זוג. הסדרה, על אף שהיא הומוריסטית בעיקרה, התייחסה גם לבעיות רציניות בקהילה הגאה, כגון הומוסקסואליות ודת, HIV, אלימות במשפחה וקיום יחסי מין לא מוגנים.

רצועת הקומיקס המקורית הוצגה ב-1987–1997. מרטין החיה את רצועת הקומיקס, בתור ובקומיקס, ב-2006. רצועת הקומיקס האחרונה בסדרה פורסמה ב-13 ביולי 2020.

בנוסף לרצועה הקומיקס הרגילה, דוק וריידר הופיעו בקמפיינים של חינוך מיני למין בטוח יותר בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 של המאה ה-20.

סרט תיעודי על רצועת הקומיקס, *Raider in Canada: A Portrait of Sean Martin*, יצאה ב-1998.

ב-2002, הדמויות דוק וריידר הפיעו בשני סיפורים, שפורסמו בשני אנתולוגיות שנמכרו, כדי לגייס כספים לחנות הספרים Little Sister's Book and Art Emporium (אנ').‏

לסדרת רצועת הקומיקס פורסמו למעלה מ-5,600 רצועות קומיקס. סדרה זו מהווה אחת מסדרות רצועות הקומיקס הלהט"ביות הוותיקיות והארוכות ביותר.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דוק וריידר
* דוק וריידר, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "Sean Martin". ארכיון מ-2020-11-15. נבדק ב-2023-01-27.
2. ↑  Michael Willhoite, "Review: Caught on Tape: An Anthology of Doc and Raider Cartoons".
3. 1 2  Beverly J. Rasporich, *Made-in-Canada Humour: Literary, Folk and Popular Culture*.
4. ↑  John Dececco and Steven M. Kates, *Twenty Million New Customers!: Understanding Gay Men's Consumer Behavior*.
5. ↑  Eric R. Wright, *Teaching the Sociology of HIV/AIDS: Syllabi, Lectures, and Other Resources for Instructors and Students*.
6. ↑  Detained at Customs: Jane Rule testifies at the Little Sister's trial (אורכב 04.01.2012 בארכיון Wayback Machine).
היטלר הוא בן זונה זיןןןן אמא שלו זונה!!!!

חלוקה לדרגות
------------

הצלב הגרמני התחלק לשתי דרגות: זהב וכסף (צבע זרי הדפנה שמקיפים את צלב הקרס המרכזי), הצלב הגרמני בזהב ניתן עבור מעשי גבורה או הישגים יוצאי דופן בקרב. הצלב הגרמני בכסף ניתן עבור שירות יוצא מהכלל שלא במסגרת קרב או לחימה. עיטור הצלב הגרמני הוא עיטור יוצא דופן, שכן לפני הנהלים הנאציים לעדינת עיטורים ומדליות לא היה ניתן לענוד את שתי דרגות העיטור בו זמנית. אולם, היו ממקבלי העיטור שחרגו מנוהל זה וענדו את שני העיטורים לצווארם, למשל אודילו גלובוצניק.

החוק לענידת הצלב הגרמני, קבע שיהיה ניתן לענוד את העיטור רק ליד עיטור צלב הברזל (1939) ממחלקה ראשונה, אבזם לצלב הברזל מדרגה ראשונה (סמל עיט הרייך) או לצד עיטור צלב המלחמה מדרגה ראשונה עם חרבות.

תיאור
-----

העיטור הורכב מתג בצורת כוכב ובמרכזו צלב קרס גדול ומכאן שמו "הצלב הגרמני". קוטרו היה 6.5 סנטימטרים והוא נענד על צידו הימני של השרוול. אם לבעל העיטור ניתנו שתי דרגות העיטור, העיטור מזהב גבר על העיטור מכסף, כך שהיה עליו לענוד רק את העיטור מזהב. 

רק עיטור הצלב הגרמני מזהב קיבל גרסה מיוחדת ששובצה בבד, כדי להקל על הנושאים אותו בשדה הקרב. הגנרל הלמוט ויידלינג ענד עיטור זה על מדיו בעת הקרב על ברלין בחודשים אפריל ומאי 1945. במהלך המלחמה חולקו כ-26,000 עיטורים מהדרגה הראשונה (זהב) ואילו רק כ-2,500 עיטורים מהדרגה השנייה (כסף).

בשנת 1942 הנאצים החלו להנפיק עיטור נוסף דומה, הצלב הגרמני עם יהלומים וחרבות, אך עיטור זה מעולם לא התווסף לעיטורי המלחמה של גרמניה הנאצית ומעולם לא הוענק לקצינים או לחיילים. 

### גרסת שנת 1957

עיטורי הצלב הגרמני מימי מלחמת השנייה (למעלה), מתחתם עיטורי הצלב הגרמני שהונפקו בשנת 1957 ובהם צלב הקרס ששונה לצלב רגיל
בשנת 1957, גרמניה המערבית הנפיקה מחדש עיטור זה, אלא שצלבי הקרס שונו ובמקומם הוצבו צלבים שהופיעו בעיטור צלב הברזל. לאחר מלחמת העולם השנייה נאסר לענוד עיטורים של הצבא הנאצי או להציג בציבור צלבי קרס. הנפקת העיטור מחדש אפשרה למקבלי העיטור מימי מלחמת העולם השנייה לענוד את העיטור שבו זכו, אבל בגרסה בה לא מופיע צלב הקרס הנאצי.

מקבלי העיטור
------------

### גרמניה הנאצית

* גרופנפיהרר אודילו גלובוצניק קיבל את הצלב הגרמני בזהב ב-7 בפברואר 1945, ואת העיטור בכסף ב-20 בינואר 1945.
* ולטר ראוף קיבל את העיטור בזהב ב-7 בפברואר 1945, ואת העיטור בכסף ב-20 במאי 1943.
* וילהלם מונקה קיבל את העיטור בזהב ב-26 בדצמבר 1941.

העיטור חולק גם לקצינים ולנציגים שאינם חיילים או קצינים נאצים:

* מאטו דוקובאץ מקרואטיה
* אריק היינריקס מפינלנד קיבל את העיטור ב-17 באוגוסט 1943.
* את העיטור קיבלו גם קצינים בכירים מאסטוניה, איטליה, לטביה, רומניה וספרד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הצלב הגרמני** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
**קתרין הולברד** (באנגלית: **Katharine Holabird**; נולדה ב-23 בינואר 1948) היא סופרת אמריקאית.

ביוגרפיה
--------

הולברד נולדה בקיימברידג' שבמסצ'וסטס כאחת מארבע בנות, משפחתה העבירה הרבה את חופשות הקיץ במישיגן, היא קיבלה תואר בספרות מבנינגטון קולג' בורמונט ולאחר סיום הלימודים עבדה באותו מוסד כעורכת ספרותית.

היא עבדה כעיתונאית באיטליה ושם גם פגשה את בעלה, ב-1974 נישאה והם עברו ביחד ללונדון, שם המשיכה לעסוק בכתיבה ועבדה בגן ילדים.

ב-1983 יצא לאור ספרה הראשון – אנג'לינה בלרינה. דמותה של אנג'לינה מבוססת על חיבתה של בנותיה לבגדים ולריקוד, הדמות הראשית בסיפור הייתה בתחילה ילדה אך היא עבדה בשיתוף עם האמנית הלן קרייג, קרייג ציירה עכברה והציורים מצאו חן בעיני הולברד וכך שונתה הדמות מילדה לעכברה. ב-2002 עובד הספר לסדרת טלוויזיה.

ב-2006 הוזמנה למסיבת יום הולדתה של המלכה אליזבת שנערכה בארמון בקינגהאם.

היא דוברת אנגלית, צרפתית ואיטלקית.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של קתרין הולברד
* מידע על הספרים של קתרין הולברד
* קתרין הולברד, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007296971305171
* BNE: XX1770412
* BnF: cb12017888s (data)
* GND: 1031578285
* ISNI: 0000 0001 2028 5232
* LCCN: n82216460
* NKC: xx0136716
* NLG: 265449
* NLK: KAC201509173
* NTA: 069817863
* SNAC: w6zx6s3z
* SUDOC: 131574396
* Trove: 912637
* VIAF: 73865070
* WorldCat: lccn-n82216460

 |
עטיפת המשחק לגרסת הרימייק
**אלכס קיד בעולם הפלאים** (באנגלית: **Alex Kidd in Miracle World**, ביפנית: アレックスキッドのミラクルワールド) הוא משחק פלטפורמה 8 ביט עבור קונסולת המשחקים סגה מאסטר סיסטם. המשחק יצא לאור ב-1 בנובמבר 1986. תפוצתו של המשחק הייתה רחבה במיוחד, שכן חברת סגה צרבה אותו לתוך הקונסולה, וניתן לשחק בו ללא קלטת.

מהלך המשחק
----------

אלכס קיד בעולם הפלאים הוא משחק פלטפורמה ברובו, אך משלב גם אלמנטים של משחקי אסטרטגיה ושל משחקי תפקידים. השחקן חייב לסיים 17 שלבים ולהתגבר על מכשולים ותרחישים בסביבה דו־ממדית. אלכס נלחם במפלצות רבות ועליו להתמודד עם שלושת הסייסים של ג'נקן הגדול, לפני שיוכל להתמודד עם ג'נקן עצמו.

אלכס היא הדמות היחידה בה ניתן לשחק במשחק. כישרונו העיקרי הוא מתן אגרוף, איתו הוא נלחם באויביו ומנפץ סוגים מסוימים של סלעים כדי לפנות מכשולים ולהגיע למקומות חדשים כדי לאסוף מטבעות. אם אלכס דורך או מנפץ סלעים מסוימים, ישתחררו רוחות רעות שינסו להרוג את אלכס. ישנם שלבים הדורשים חפצים מסוימים, אותם קונים בכסף, כגון אופנוע ומסוק המונע על ידי דוושות, כדי לעבור אותם.

כדי לעבור את הסייסים של ג'נקן, יש לנצח אותם במשחק אבן נייר ומספריים.

### גרסת הרימייק DX

בחודש יוני 2021 חברת Merge Games, פיתחה והפיצה רימייק למשחק המקורי לשלל הפלטפורמות, החידוש בגרסה זו היה בעיקר מבחינת גרפיקה ופסקול, ונוספה האפשרות לשנות את גרפיקת המשחק לגרפיקה המקורית משנות ה־80. הרימייק מוסיף עוד כמה שלבים ומשנה מעט את הקיימים. הרימייק קיבל ביקורות פושרות לשלל הקונסולות וציונו הסופי באתר "metacritic" הוא 6.5 מתוך 10.

לקריאה נוספת
------------

* סיקור על המשחק בגיליון WIZ בעברית

קישורים חיצוניים
----------------

*

הערות שוליים
------------

1. ↑  קצר – אלכס קיד רימייק, ‏2021-08-03
2. ↑  Alex Kidd in Miracle World DX, www.metacritic.com (באנגלית)

צילום מסך מתוך המשחק המקורי משנות ה-80

| סגה |
| --- |
| קונסולות נייחות | SG -1000 • Sega Master System • Sega Mega Drive/Genesis • Sega Dreamcast • Sega Saturn |
| קונסולות ניידות | סגה גיים גיר • ג'נסיס נומד • סגה ויז'ן |
| סדרות דגל | goldan axe • Alex kid • Wonder Boy • Sonic The Hedgehog • Streets of Rage |
| שונות | קבוצת סוניק |
| art=Apple |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 49e4a46c-e515-41e9-b57f-a5c18bb997a3

 |
**הלמה של אייזנשטיין** (על שם המתמטיקאי הגרמני פרדיננד אייזנשטיין) היא למה בתורת המספרים, המספקת תנאי למספר טבעי להיות שארית ריבועית. 

בדומה ללמה של גאוס, על אף שהלמה אינה יעילה ככלי חישוב, יש לה חשיבות תאורטית, כטענת עזר בהוכחות רבות של משפט ההדדיות הריבועית.

למה
---

יהי {\displaystyle p} מספר ראשוני אי-זוגי, ויהי {\displaystyle a} מספר שלם אי-זוגי זר ל-{\displaystyle p}.  

אזי מתקיים {\displaystyle \left({\frac {a}{p}}\right)=(-1)^{S},\,S=\sum \_{k\,=\,1}^{(p-1)/2}\!\left\lfloor {\frac {ka}{p}}\right\rfloor }, כאשר אגף שמאל הוא סימן לז'נדר.

הוכחה
-----

{\displaystyle a} זר ל-{\displaystyle p}, ולכן כל המספרים בקבוצה {\displaystyle \left\{a,2a,\ldots ,{\frac {p-1}{2}}a\right\}} שונים זה מזה מודולו {\displaystyle p}.  

נחלק את איברי הקבוצה ב-{\displaystyle p} עם שארית, ונקבל:

{\displaystyle {\begin{aligned}&ka=q\_{k}p+t\_{k},\quad :0\leq t\_{k}\leq p-1\\&{\frac {ka}{p}}=q\_{k}+{\frac {t\_{k}}{p}}\\&\left\lfloor {\frac {ka}{p}}\right\rfloor =\left\lfloor q\_{k}+{\frac {t\_{k}}{p}}\right\rfloor =q\_{k}+\left\lfloor {\frac {t\_{k}}{p}}\right\rfloor =q\_{k}\\&ka=\left\lfloor {\frac {ka}{p}}\right\rfloor \!p+t\_{k}\end{aligned}}}
תהיינה {\displaystyle r\_{1},\ldots ,r\_{m}} שאריות החילוק הקטנות מ-{\displaystyle {\frac {p}{2}}}, ותהיינה {\displaystyle s\_{1},\ldots ,s\_{n}} שאריות החילוק הגדולות מ-{\displaystyle {\frac {p}{2}}}.  

מן הלמה של גאוס נובע כי המספרים {\displaystyle r\_{1},\ldots ,r\_{m},p-s\_{1},\ldots ,p-s\_{n}} שווים לאיברים {\displaystyle 1,2,\ldots ,{\frac {p-1}{2}}} בסדר כלשהו.

{\displaystyle {\begin{aligned}\sum \_{k\,=\,1}^{(p-1)/2}\!\!\!ka=\sum \_{k\,=\,1}^{(p-1)/2}\!\!\left(\left\lfloor {\frac {ka}{p}}\right\rfloor \!p+t\_{k}\right)=\sum \_{k\,=\,1}^{(p-1)/2}\!\left\lfloor {\frac {ka}{p}}\right\rfloor \!p+\sum \_{k\,=\,1}^{(p-1)/2}\!\!t\_{k}=p\cdot S+\sum \_{k\,=\,1}^{m}r\_{k}+\sum \_{k\,=\,1}^{n}s\_{k}\\\sum \_{k\,=\,1}^{(p-1)/2}\!\!\!k=\sum \_{k\,=\,1}^{m}r\_{k}+\sum \_{k\,=\,1}^{n}(p-s\_{k})=\sum \_{k\,=\,1}^{m}r\_{k}+\sum \_{k\,=\,1}^{n}p-\sum \_{k\,=\,1}^{n}s\_{k}=np+\sum \_{k\,=\,1}^{m}r\_{k}-\sum \_{k\,=\,1}^{n}s\_{k}\end{aligned}}}
נחסר את שתי המשוואות זו מזו ונקבל:

{\displaystyle {\begin{aligned}\sum \_{k\,=\,1}^{(p-1)/2}\!\!\!ka-\sum \_{k\,=\,1}^{(p-1)/2}\!\!\!k=(a-1)\!\!\sum \_{k\,=\,1}^{(p-1)/2}\!\!\!k=p(S-n)+2\sum \_{k\,=\,1}^{n}s\_{k}\\2\left({\frac {a-1}{2}}\!\sum \_{k\,=\,1}^{(p-1)/2}\!\!\!k-\sum \_{k\,=\,1}^{n}s\_{k}\right)=p(S-n)\end{aligned}}}
המספרים {\displaystyle a,p} אי-זוגיים ולכן {\displaystyle a-1} זוגי. לכן

{\displaystyle {\begin{aligned}p(S-n)\equiv 0\!\!\!{\pmod {2}}\\S-n\equiv 0\!\!\!{\pmod {2}}\\S\equiv n\!\!\!{\pmod {2}}\\\left({\frac {a}{p}}\right)=(-1)^{n}=(-1)^{S}\end{aligned}}}
כאשר השורה האחרונה על-פי הלמה של גאוס.

ראו גם
------

* הלמה של גאוס
* משפט ההדדיות הריבועית
**נשיא הרפובליקה של מלאווי** הוא ראש המדינה וראש ממשלת מלאווי. הנשיא מוביל את הרשות המבצעת של ממשלת מלאווי והוא המפקד הראשי של כוח ההגנה המלאווי.

הנשיא הנוכחי הוא לזרוס צ'אקוורה, שניצח את פיטר מותריקה בבחירות החוזרות לנשיאות 2020. צ'קווארה הושבע כנשיא מלאווי ב-28 ביוני.

בחירות אחרונות
--------------

נערכו ביוני 2020:

| מועמד | מפלגה | מצביעים | % |
| --- | --- | --- | --- |
|  | לזרוס צ'אקוורה | מפלגת הקונגרס של מלאווי | 2,604,043 | 59.34 |
|  | פיטר מותריקה | המפלגה הדמוקרטית הפרוגרסיבית | 1,751,877 | 39.92 |
|  | פיטר קוואני | תנועת מבוקוואקו לפיתוח | 32,456 | 0.74 |
| קולות פסולים\פתק לבן | 57,323 | – |
| **סך כל המצביעים** | **4,445,699** | **100** |
| מצביעים רשומים / אחוזים | 6,859,570 | 64.81 |
| מקור: MEC |

נשיאים קודמים
-------------

ב-6 ביולי 1964 קיבלה ניאסלנד עצמאות מהשלטון הבריטי ושינתה את שמה למלאווי, ואליזבת השנייה המשיכה לשאת בתואר כמלכת מלאווי. תחת חוקה חדשה בשנת 1966, מלאווי הפכה לרפובליקה וראש הממשלה הייסטינגס בנדה היה לנשיא הראשון שלה. על פי חוקות 1966, 1994 ו-1995 של המדינה, הנשיא הוא ראש המדינה הבצועי. הנשיא הראשון נבחר על ידי האספה הלאומית, אולם בהמשך נבחרו הנשיאים בבחירות ישירות לתקופת חמש שנים. במקרה של התפנות משרת הנשיא, סגן הנשיא הופך לנשיא.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נשיא מלאווי (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Lazarus Chakwera sworn in as Malawi president after historic win" (באנגלית בריטית). 2020-06-28. נבדק ב-2023-12-05.
בית שמעון הבורסקאי ביפו
תקריב הכניסה לבית
שלט הסבר על אודות ביתו של שמעון הבורסקאי
**בית שמעון הבורסקאי** הוא בניין ביפו העתיקה שבו, על-פי המסורת הארמנית, התארח פטרוס הקדוש, אחד השליחים אשר הפיצו את תורת ישו והאפיפיור הראשון. לפי המסורת הקתולית שכן הבית במקום בו ניצבת כיום כנסיית פטרוס הקדוש הקתולית, ואילו הרוסים מחזיקים בגרסה שלישית הממקמת אותו בכנסיית פטרוס הקדוש באבו כביר.

ביקור פטרוס הקדוש
-----------------

לפי הברית החדשה, במהלך שהותו של פטרוס הקדוש בלוד הסמוכה הוא נקרא ליפו, בעקבות מותה של אישה מאמינה ורבת חסד בשם טביתא (בשמה היווני Δορκάς, "צְבִיָּה"). כאשר הגיע לעליית הגג שבה שכבה גופתה לפני הקבורה, שילח את האלמנות המקוננות והתפלל לאלוהים. לאחר מכן פנה לאישה המתה במילים: "טביתא, קומי!" וזו מיד פקחה את עיניה והתיישבה.

לאחר מעשה הנס נשאר פטרוס הקדוש ביפו והתארח בביתו של שמעון הבורסקאי (אנ'). יום אחד עלה לגג הבית על מנת להתפלל, וחש רעב עצום. בעת שהמתין לארוחה הופיע בפניו חיזיון, ובו מלאך שציווה אותו לאכול מ"כל בהמת הארץ וחיה ורמש ועוף השמים". פטרוס מוחה כי מעולם לא אכל "פיגול וטמא" ונענה כי "את אשר טיהר האלוהים אתה אל תטמאנו". חזונו של פטרוס הקדוש בבית שמעון הבורסקאי הכשיר את הקרקע לביטול דיני הכשרות ולפעילות המסיונרית של הנוצרים בקרב לא-יהודים באותה עת. הדוגמה הישירה לכך היא התנצרותו של שר המאה הרומי קורנליוס בקיסריה על ידי פטרוס.

הבית בתקופה המודרנית
--------------------

במקום קיימים שרידי מגדלור משנת 1865. על גבי שרידים אלו הקימו הבריטים בתקופת המנדט הבריטי את מגדלור יפו. כמו כן הוקם במקום מסגד קטן שנקרא ג'אמע אל-בודרוס (מסגד פטרוס) בשנת 1730, לידו נבנה מגדל שמטרתו הייתה להגן על העיר מצד מערב – בורג' אלבחר (מגדל הים). הבית נמצא מספר דורות בבעלות משפחת זקריאן הארמנית אשר תפקידה היה לשמור על המגדלור עם חידושו.

ראו גם
------

* כנסיית פטרוס הקדוש (יפו)
* כנסיית פטרוס הקדוש (אבו כביר)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית שמעון הבורסקאי** בוויקישיתוף
* המקום באתר החברה לפיתוח יפו העתיקה

**יפו העתיקה**  
ניתן ללחוץ על הקישורים לשמות המקומות.| 

(1) מגדלור יפו (2) בית שמעון הבורסקאי (3) כנסיית מאר מיכאל (4) כנסיית פטרוס הקדוש (5) מנזר ניקולאס הקדוש (6) מסגד הים(7) החמאם ובית הסראייה הישן (8) בית מיומנה (9) בית הכנסת לעולי לוב (10) מוזיאון אילנה גור (11) תיאטרון הסימטה (12) כנסיית גאורגיוס הקדוש (13) בית העולים (14) בית הספר טביתא (15) קולג' דה פרר (16) בית הקברות הפרוטסטנטי(17) תחנת המשטרה ביפו (18) מאפיית אבולעפיה (19) בית הסראייה (20) סביל אבו נבוט ב' (21) בנק אנגלו-פלשתינה(22) בית החולים הצרפתי על שם סנט לואי ביפו (23) גבעת אנדרומדה (24) בית מרכז האמנויות, (25) בית המכס בנמל יפו, (26) נא לגעת |
שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] 

**רובין הוד מרקטס** (באנגלית: **.Robinhood Markets, Inc**) היא חברת שירותים פיננסיים אמריקאית, שבסיסה במנלו פארק שבקליפורניה.

רובין הוד מפעילה אפליקציה לשירותי ברוקר-דילר (אנ') ללא עלות בפיקוח FINRA (אנ'), רשומה בוועדה לניירות ערך ובורסות של ארצות הברית (SEC), וחברה בתאגיד להגנת משקיעים בניירות ערך (אנ'). הכנסות החברה מגיעות משלושה מקורות עיקריים: ריבית שנצברה על יתרות המזומנים של הלקוחות, מכירת מידע על הזמנות לסוחרים בתדירות גבוהה (אנ') (נוהג שעבורו ה-SEC פתחה בחקירת החברה בספטמבר 2020) והלוואות שוליים. נכון לשנת 2021 היו לרובין הוד 31 מיליון משתמשים.

היסטוריה
--------

רובין הוד הוקמה באפריל 2013 על ידי ולדימיר טנב (אנ') ובאיג'ו בהאט (אנ'), שבנו בעבר פלטפורמות מסחר בתדירות גבוהה (אנ') עבור מוסדות פיננסיים בניו יורק. שמה של החברה נובע ממשימתה "לספק לכולם גישה לשווקים הפיננסיים, ולא רק לעשירים".

החברה הציגה את האפליקציה בפומבי לראשונה ב-LA Hacks, ואז השיקה את האפליקציה באופן רשמי במרץ 2015.

נכון לינואר 2015, 80% מלקוחות החברה היו ילידי דור ה-Y וגיל הלקוחות הממוצע היה 26. 50% מהמשתמשים שביצעו סחר, משתמשים באפליקציה מדי יום ו-90% משתמשים באפליקציה מדי שבוע. נכון לשנת 2020 היו לרובין הוד 13 מיליון משתמשים.

באפריל 2017 גייסה רובין הוד 110 מיליון דולר לפי שווי של 1.3 מיליארד דולר שהוביל היזם הרוסי-ישראלי יורי מילנר (אנ') מחברת Mail.Ru Group וקרן ההשקעות Thrive Capital. ב-10 במאי 2018, רובין הוד סגרה סבב מימון בסדרה D בסך 363 מיליון דולר בהובלת Mail.Ru Group. נכון למאי 2018 גייסה רובין הוד סכום של 539 מיליון דולר במימון הון סיכון, כאשר השווי האחרון עמד על 5.6 מיליארד דולר, בהשוואה לשווי הקודם של 1.3 מיליארד דולר.

בפברואר 2018 הודיעה החברה כי היא תעביר את המטה שלה מפאלו אלטו למטה לשעבר של מגזין "Sunset" (אנ') במנלו פארק.

במאי 2019 פורסמו דיווחים מבלומברג וממקורות אחרים על חיפושיה של רובין הוד אחר מימון נוסף של 200 מיליון דולר, מה שעשוי להעריך את שווי החברה בטווח של בין 7 ל-10 מיליארד דולר. בנובמבר 2019 הודיעה רובין הוד על התרחבותה לבריטניה.

במהלך נפילת שוק המניות בשנת 2020 (אנ'), המסחר ברובין הוד עלה. העלייה בשוק לאחר מכן יוחסה חלקית לסוחרי רובין הוד, אך מחקר הצביע על כך שלסוחרי רובין הוד היו השפעה יומיומית מועטה על המניות העיקריות.

במאי 2020 פורסם כי רובין הוד גייס הון סיכון של 280 מיליון דולר לפי שווי של 8.3 מיליארד דולר בהובלת סקויה קפיטל, וכעבור 3 חודשים, ב-17 באוגוסט, הודיעה החברה על סבב גיוס סדרה G בסך 200 מיליון דולר ממשקיע חדש, .D1 Capital Partners L.P.

ביולי 2021 החברה החלה להיסחר בנאסד"ק לפי שווי של כ-32 מיליארד דולר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רובין הוד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של רובין הוד (באנגלית)
* רובין הוד, ברשת החברתית פייסבוק

* רובין הוד, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* רובין הוד, ברשת החברתית אינסטגרם

* רובין הוד, ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. ↑  ויסברג, הילה (2021-09-07). "אפליקציית המסחר ששאבה השראה דווקא מאוקיופיי וול סטריט". *Globes*. נבדק ב-2021-10-27.
**ישיבה תורנית לאומית דגל ירושלים** היא ישיבה תיכונית תורנית פנימייתית באלעד המשתייכת לזרם התורני לאומי. בראשותה עומד הרב משה יונגשטיין.

תולדות הישיבה
-------------

הישיבה הוקמה בשנת הלימודים תשע"ד (2014) ביוזמתו של הרב משה יונגשטיין, מחנך כיתה י"ב בישיבת דרכי נעם בפתח תקווה ובוגר ישיבת מרכז הרב, ובעידודו ותמיכתו של הרב חנן אידלשטיין, אז ר"מ בישיבת הר המור והיום ראש ישיבת טל ישראל בירושלים, כישיבה שרוב יום הלימודים בה יוקדש ללימודי קודש ומיעוטו ללימודי חול (בשונה מישיבה תיכונית רגילה).

בתחילה מיקום הישיבה היה בישיבת בני עקיבא נחלים (נחל יצחק), כעבור שנה וחצי (סוף שנת הלימודים תשע"ו - 2016) עברה למרכז הטכנולוגי במושב, במקום ישיבת נהרדעא שהייתה עד אז שם.

בחידון התנ"ך העולמי בשנת תשע"ט זכה תלמיד הישיבה, יונתן ויסמן, במקום הראשון .

נכון לשנת הלימודים התשפ"ג, לומדים בישיבה כ-120 תלמידים. חלקם הגדול מתגורר במרכז הארץ.

בחודש שבט תשפ"ד עברה הישיבה למשכן הקבע החדש שלה בעיר אלעד .

דרכה של הישיבה
--------------

השם של הישיבה נלקח משמה של התנועה של הרב קוק, שקרא ופעל להקים תנועה דתית שתהיה שותפה פעילה בהקמת היישוב היהודי בארץ ישראל, ואף תהיה דומיננטית יותר מהתנועה הציונית החילונית. בדרך זו, סוברת הישיבה, צריכה להתנהל הציונות הדתית, כשותפים פעילים ואף דומיננטיים יותר במדינת ישראל.

בשונה מישיבות תיכונית רגילות, לימודי החול נלמדים במשך שעות בודדות ובהיקף מצומצם יותר. מלבד זאת, בישיבה ישנם חוגים ומגמות כבכל ישיבה תיכונית, וכן ניגשים לבגרויות כרגיל.

הצוות החינוכי
-------------

* הרב משה יונגשטיין, ראש הישיבה ומקימה, בוגר ישיבת מרכז הרב, תלמידם של הרב מרדכי והרב עמיאל שטרנברג.
* הרב אבשלום בידני, ר"מ ובעל כושר דיינות, בוגר ישיבת עטרת ירושלים.
* הרב אשר (אשי) בלייכר, ר"מ, בוגר ישיבת הר המור.
* הרב נדב ויזל, ר"מ, בוגר ישיבת עטרת נחמיה.
* הרב אייל חבשוש, ר"מ צהריים (חצר"מ), בוגר ישיבת קרני שומרון.
* הרב יהונדב מילר, ר״מ סדר ערב, בוגר ישיבת מרכז הרב.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של ישיבת דגל ירושלים

הערות שוליים
------------

1. ↑  חתן חידון התנ"ך לשנת תשע"ט: יונתן ויסמן מישראל, באתר ערוץ 7
2. ↑  דביר עמר, נחנך בית המדרש החדש בישיבת דגל ירושלים, באתר ערוץ 7, ‏כ*ד טבת ה'תשפ*ד
3. ↑  חזון דגל ירושלים, באתר ישיבת דגל ירושלים
**קיסר הודו** או **קיסרית הודו** (באנגלית: **Emperor of India** או **Empress of India**) הוא התואר שנשא הקיסר המוגולי האחרון באהאדור שאה השני ומלכי הראג' הבריטי.

באהאדור שאה השני
----------------

שליטי האימפריה המוגולית לא נשאו בתואר "קיסר הודו" אלא בתואר "פאדישאה" שמשמעו "קיסר" מבלי ציון שם הקיסרות או האזור הגאוגרפי. בתקופת המרד ההודי הגדול של שנת 1857 הכריז באהאדור שאה השני על עצמו כ"פאדשא -אי -הינד" - "קיסר הודו". לאחר תום המרד גורש באהאדור שאה לרנגון שבבורמה בשנת 1858 ושושלתו הגיעה לקיצה.

הקיסרים הבריטיים
----------------

לאחר נפילת האימפריה המוגולית השתלטה בפועל חברת הודו המזרחית הבריטית על הודו. לאחר פירוק החברה עברה הודו לשליטה מלאה של ממשלת הממלכה המאוחדת וב-1 במאי 1876 קיבלה המלכה ויקטוריה את התואר "קיסרית הודו". הקיסרות כללה את הודו הבריטית שבשטחה נמצאות המדינות בנות ימינו: הודו (למעט המושבה הפורטוגזית גואה, מדינת סיקים והמושבה הצרפתית פודוצ'רי), פקיסטן, בנגלדש ובורמה. התואר ניתן למלכה ויקטוריה ביוזמת ראש ממשלת בריטניה בנג'מין דיזראלי לאחר שהתברר שבתה של המלכה הנסיכה ויקטוריה תישא בתואר קיסרית עם הכתרת בעלה וילהלם הראשון לקיסר גרמניה.

לאחר מותה של ויקטוריה, בנה, אדוארד השביעי ירש את התואר "קיסר הודו" והוריש אותו אחריו עד קבלת עצמאותה של הודו בחצות הלילה שבין ה-14 וה-15 באוגוסט 1947. התואר עצמו נזנח רק בשנת 1948 על ידי המלך ג'ורג' השישי.

קיסרי הודו נהגו להוסיף לחתימתם את האותיות R (קיצור של המונח הלטיני: Rex/Regina - "מלך") ו-I (קיצור של: Imperator/Imperatrix).

נשות המלכים נשאו בתואר "מלכה-קיסרית" אולם תואר זה לא סימן שליט מכהן אלא אשת שליט מכהן (בניגוד לוויקטוריה שהייתה בפועל הקיסרית המכהנת).

קיסרי וקיסריות הודו
-------------------

שלט בבית העירייה של מנצ'סטר, בו מפורטים תאריו של המלך ג'ורג' השישי ובהם היותו קיסר הודו.

| שליט | תחילת שלטון | סיום שלטון | בן/בת זוג |
| --- | --- | --- | --- |
| הקיסר באהאדור שאה השני (באהאדור שאה זאפאר) | מאי 1857 הוכר כקיסר הודו בדלהי;קיסר האימפריה המוגולית מאז 1837 | ספטמבר 1857 | אין |
| המלכה הקיסרית ויקטוריה | 28 באפריל 1876 הוכרז בממלכה המאוחדת1 בינואר 1877הוכרז בהודו | 22 בינואר 1901 | אין - ויקטוריה התאלמנה בשנת 1861, קודם להכתרתה |
| המלך הקיסר אדוארד השביעי | 22 בינואר 1901 | 6 במאי 1910 | המלכה הקיסרית אלכסנדרה |
| המלך הקיסר ג'ורג' החמישי | 6 במאי 1910 | 20 בינואר 1936 | המלכה הקיסרית מרי |
| המלך הקיסר אדוארד השמיני | 20 בינואר 1936 | 11 בדצמבר 1936 | אין |
| המלך הקיסר ג'ורג' השישי | 11 בדצמבר 1936 | 15 באוגוסט 1947 עצמאות הודו 22 ביוני 1948 התואר נזנח | המלכה הקיסרית אליזבת |

המלוכה ההודית
-------------

ג'ורג' השישי המשיך לשאת בתואר "מלך הודו" גם לאחר עצמאות הודו, בתקופת כהונתו של לואי מאונטבאטן כמושל הכללי של הודו, ורק עם הפיכת הודו לרפובליקה ב-26 בינואר 1950, נזנח תואר זה.

המלוכה הפקיסטנית
----------------

ג'ורג' השישי נשא בתואר "מלך פקיסטן" עד מותו בשנת 1952. המלכה אליזבת השנייה נשאה בתואר זה ארבע שנים עד שפקיסטן הפכה לרפובליקה, ב-23 במרץ 1956.

ראו גם
------

* המלוכה הבריטית
	+ הכתר האימפריאלי של הודו
* האימפריה המוגולית
* מדליית קאיזר אי הינד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיסר הודו** בוויקישיתוף
**גנאיוס קורנליוס סקיפיו אסינה** (**Gnaeus Cornelius Scipio Asina**) היה מדינאי ומצביא רומאי, שפיקד פעמיים על כוחות צבא וצי במלחמה הפונית הראשונה (264-241 לפנה"ס).

קורנליוס סקיפיו נבחר לקונסול בפעם הראשונה בשנת 260 לפנה"ס, השנה החמישית למלחמה. זמן קצר קודם לכן, הרומאים בנו את הצי המלחמתי הראשון בתולדותיהם, לאחר שהבינו כי לא יוכלו להכריע את הקרתגים ולסלקם מסיציליה מבלי להשיג תחילה שליטה בים. קורנליוס סקיפיו קיבל את הפיקוד על הצי, ואילו עמיתו לקונסולאט, גאיוס דואיליוס, תפס פיקוד על חילות היבשה. בעוד עיקר הצי מתארגן ברומא, הפליג סקיפיו בראש שייטת קטנה של 17 אניות אל מסאנה (מֶסִינָה), כדי להכין את מעבר הצי והצבא אל האי.

בעת שהותו במסאנה הגיעו אליו ידיעות כי ליפארה, הגדולה בערי האיים הליפאריים, מוכנה לבגוד בקרתגים ולעבור לצדה של רומא. לפיכך, נחפז אליה קורנליוס סקיפיו עם אניותיו מבלי להמתין לשאר הצי. דבר בואו אל ליפארה הגיע לאוזני חניבעל גיסקו, מפקד חילות קרתגו באי, והוא שלח אליה שייטת בת עשרים אניות בפיקוד בּוֹאוֹדֶס. השייטת הקרתגית הגיעה אל ליפארה בלילה והטילה על נמלה הסגר מן הים. צוותי האניות הרומיות גילו למחרת בבוקר כי נלכדו בנמל, ומאחר שהיו חסרי ניסיון בקרבות ימיים, אחזה בהם בהלה והם הפקירו את אניותיהם ונמלטו לחוף. קורנליוס סקיפיו שהופתע אף הוא, ונותר בלי אנשיו, הסגיר את עצמו לקרתגים.

כפי הנראה שוחרר קורנליוס סקיפיו משביו לאחר ניצחון רגולוס בקרב אדיס (255 לפנה"ס), שכן הוא נבחר בפעם השנייה לקונסול ב-254 לפנה"ס. במהלך כהונתו זו כבש את פנורמוס יחד עם עמיתו אָוּלוּס אָטִילְיוּס קָלָטִינוּס (Aulus Atilius Calatinus). על השגו זה נתכבד בתהלוכת ניצחון.

### הכינוי "אסינה"

מקרוביוס, הגראמטיקן הרומאי בן המאה ה־5, כותב כי הכינוי "אָסִינָה", שפירושו בלטינית "אָתוֹן", הודבק לאחד מאבות משפחת הקורנליים בעקבות מעשה יוצא דופן, וכנהוג ברומא עבר בירושה לצאצאיו. איש זה נתבקש, על פי המסופר, להמציא עֲרֵבִים לנדוניה עבור בתו או לרכישת נחלת קרקע, וכדי להוכיח את המטילים ספק באמינותו על טעותם, הוליך לתוך הפורום אתון נושאת ככרות כסף.

חוקר העת העתיקה ווֹלְבֶּנְק סבור כי הקוֹגְנוֹמֶן הודבק לקורנליוס סקיפיו לאחר התבוסה המחפירה בקרב ליפארה. הוא מסתמך על פליניוס (NH 8.169), אשר בין שאר דבריו על בהמות-משא הוא כותב: "יש (לאתונות) חיבה גדולה לוולדותיהן, אך סלידה גדולה עוד יותר ממים; הן יעברו למענם באש, אך אם יפריד ביניהם פלג מים אף הקטן ביותר – יחששו להרטיב את פרסותיהן."

מקורות
------

* פוליביוס. **היסטוריה**. כרך ראשון, ספרים א-ו. תרגם וכתב מבואות בנימין שימרון. ירושלים, מוסד ביאליק, 1991.

* Macrobius, **Saturnalia**. העתק דיגיטלי של המקור הלטיני בתוך Lacus Curtius.
* Plinius, *Natural History*. Translated by H. Rakham. Loeb Classical Library. Cambridge MA, Harvard University Press and London, William Heinemann, 1967. Vol. 3. Digitized copy in: Internet Archive.
* Lazenby, J.F. *The First Punic War*. Stanford, Stanford University Press, 1996.
* Walbank, F.W. *A Historical Commentary on Polybius*. Oxford, Oxford University Press, 1957.

הערות שוליים
------------

1. ↑  פוליביוס, ספר ראשון, 21.
2. ↑  Macrobius, *Saturnalia*, 1.6.29 .
3. ↑  Walbank, p. 76; Lazenby, p. 67 .