recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**עומר ירדני** (נולד ב-7 בינואר 1991) הוא עיתונאי ואיש רדיו וטלוויזיה ישראלי. משמש מגיש, עורך וכתב חברה בחדשות 13.

ביוגרפיה
--------

ירדני נולד בינואר 1991 בבת ים כצעיר מבין שלושה ילדים. משפחתו התגוררה בבת ים עד 1994, ואז עברה לראשון לציון. את לימודיו התיכוניים עשה בתיכון הגימנסיה הריאלית. בשנים 2005 ו-2008 השתתף במשלחות של תנועת הצופים העבריים לארצות הברית. ב-2010 החל בשנת שירות בתנועת הצופים, במסגרת גרעין "רעים" בעפולה.

את שירותו הצבאי החל ב-2011 בגלי צה"ל כשדרן במחלקת הקריינים, כמגיש חדשות (2011–2013) וכמגיש התוכניות "שישי חם" (2011–2013), "לא רוצים לישון", "שטח שש" ו"בוקר טוב צה"ל" (יולי 2012-יולי 2013). במקביל, הגיש לסירוגין בגלגלצ את "סוף שבוע רגוע" (2011–2013), "קולות החיילים" (2012–2013). ביולי 2013 השתחרר משירותו בצה"ל.

מאוקטובר 2013 עד נובמבר 2014 הגיש בערוץ הראשון את מהדורת החדשות לילדים "המהדורה" של "זאפ".

ב-1 בדצמבר 2013 החל את עבודתו בחדשות עשר, תחילה כעורך ומגיש מבזקי חדשות בתחנות הרדיו האזוריות של ערוץ עשר, וב-1 בנובמבר 2014 החל במקביל את שידוריו בטלוויזיה, שם הוא מגיש מבזקי חדשות. בנוסף, במשך תקופה מסוימת, הגיש את "16:30" ואת "מהדורת 19:00" בימי חמישי. החל מיוני 2018 נמנה עם מגישי תוכנית הבוקר של ערוץ 10, "בוקר אור".

עם מיזוג ערוץ עשר ו"רשת", עבר לעבוד ב"חדשות 13" כמגיש מבזקי חדשות. מראשית 2019 הוא שימש גם מגיש-מחליף של מהדורת חדשות הלילה, "היום שהיה".

מאז שחרורו מצה"ל הוא משמש גם כקריין פרסומות, תשדירים וסרטוני הדרכה לחברות ולגופים שונים, וכן כמנחה אירועים. בנוסף, הוא מקריא ספרים בחברת "iCast". כמו כן כתב ירדני באתר האינטרנט "מה וזה".

ב-2014–2015 למד משחק בבית הספר "טכניקה - משחק מול המצלמה". ב-2017 החל בלימודים לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב. במהלך לימודיו, היה ירדני שותף להפקת הפודקאסט "מדברים משפטים" של הפקולטה למשפטים.

ירדני נשוי ומתגורר בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עומר ירדני** בוויקישיתוף
* 

* עומר ירדני, ברשת החברתית פייסבוק

* עומר ירדני, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* עומר ירדני, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרויקט מיוחד: 10 ההבטחות הגדולות בתקשורת, באתר וואלה!‏, 29 בספטמבר 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  עמוד המשתמש באתר "מה וזה"
**אלכסנדר סנדר מרגליות** (-כ"ט בטבת תקס"ב, 1802) היה רבה של סטאנוב ופוסק הלכה בולט בתקופתו.

ביוגרפיה
--------

בנו של רבי מרדכי "חסיד", מחכמי הקלויז בברודי, חברותא של ה"נודע ביהודה" ותלמידו של הרב משה אוסטרר. סבו, הרב מנחם מאניש מרגליות היה בנו של רבי יצחק רבה של יברוב ובעלה של הינדא בתו של רבי אלכסנדר סנדר שור, ה"תבואות שור". אביו נפטר בגיל 22 והוא גדל יחד עם אחיו ואחותו בברודי אצל דודם הרב צבי הירש לופטינר. בצעירותו למד בקלויז בברודי. נישא לאסתר בת רבי צבי הירש בוכנר, רבה של זברז', ובנו של רבי שלמה רבה של פינטשוב ומחבר הספר "יקהל שלמה".

כיהן בדוברומיל שבגליציה. לאחר שלוש שנים עזבה, בעקבות פטירת אשתו ואת מקומו מילא בנו רבי מרדכי. בשנת תקל"ד כיהן בזברז' על מקום חמיו ובסביבות שנת תק"מ החל לכהן בסטאנוב. למשך תקופה עבר לכהן בפשוורסק שבגליציה ובהמשך חזר לסטאנוב. הוא כיהן כראש ישיבה במקומות רבנותו.

רבנים רבים הפנו אליו שאלות, וכן הוא מצוטט בספרי הלכה בולטים כמו פרי מגדים, אריה דבי עילאי ועוד.

בין תלמידיו: אחייניו הרב אפרים זלמן מרגליות, הרב חיים מרדכי מרגליות והרב משה רבן של קליוואן וסדיגורה ומחבר ספר "פני משה", והאחים רבי יעקב משולם אורנשטיין והרב משה יהושע השיל אורנשטיין. בהסכמת הרב משה רפפורט רבה של ליז'נסק לספרו תורת הרא"ם נכתב שהיה רבם של רוב חכמי דורו.

משפחתו
------

אחיו הרב מנחם מאניש כיהן במספר עיירות ברחבי ליטא. אחותו רעכיל נישא לרבי פנחס רבה של קאלק.

בניו היו הרב שמואל רבה של סטרי, הרב מרדכי ממלא מקום אביו ברבנות, הרב נפתלי צבי מלבוב, הרב יהודה אריה לייביש רבה של ז'מיגראד והרב יוסף ממלא מקום אחיו ברבנות ז'מיגראד. חתניו היו הרב יוסף שאול פרנקל-תאומים והעשיר אורי שרגא פייבל בלוך מווילנה.
היה מחותנו של רבי יחזקאל לנדא בעל הנודע ביהודה.

ספריו
-----

מרבית ספריו לא הודפסו.

* **תשובות הרא"ם** על שולחן ערוך אבן העזר, ורשה תרי"ט
* **תורת הרא"ם** על התנ"ך, למברג תרנ"ח
* **חידושי הרא"ם** על הש"ס, למברג תרנ"ח

לקריאה נוספת
------------

* מאיר וונדר, **אלף מרגליות** בערכו (399).
* עלים לתרופה, גיליון תשמ"ה, פרשת בא תשע"א.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד הלחמי, רבי אלכסנדר סנדר מרגלית, אב"ד סטנב, **חכמי ישראל**, תל אביב תשי"ח, חלק א', עמ' קפ"ט, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)

כתביו
* תשובות הרא"ם בגוגל ספרים
* תשובות הרא"ם חלק ג' באתר היברובוקס
* תורת הרא"ם באתר היברובוקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  שנת לידתו לא ידועה אך היא מאוחרת משנת תצ"ז, 1737 שנת פטירת סבו שעל שמו הוא נקרא.
2. ↑  ראו מבשר צדק לרבי ישכר בער מזלוטשוב, ברוקלין תשע"א.
3. ↑  משבצות זהב תצ"ח סק"ז.
4. ↑  יורה דעה תשובה י'.
5. ↑  מוזכר ב"בית אפרים" (ספרו של גיסו ובן דודו הרב אפרים זלמן מרגליות) חושן משפט סימן ז', כ"החריף ובקי"
6. ↑  כך למשל בנודע ביהודה אבן העזר מהדורה תנינא סימן נ"ד "עכשיו אשימה פני לדברי מחותני ידידי הרב הגאון מוה' סענדר נר״ו אב״ד ור״ה דק״ק זבארוש

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007523170305171
* ISNI: 0000 0000 5096 8547
* LCCN: nr92034635
* VIAF: 24466463
* WorldCat: lccn-nr92034635

 |
**קיינאן מארו** (ביפנית: **開南丸**) הייתה אוניית מפרשים עשויה עץ של הצי הקיסרי היפני. האונייה שימשה את המשלחת היפנית לאנטארקטיקה.

היסטוריה
--------

האונייה הייתה בתחילה בבעלות פרטית ונקראה **אזארה מארו**. היא נרכשה בידי הצי היפני באוקטובר 1910, ובהוראתו של מרשל הצי היהאצ'ירו טוגו שונה שמה ל**קיינאן מארו**. האונייה עברה התאמה לתנאי קור ונוספו לה מנועי עזר של 18 כוח סוס, אשר לא יכלו לספק סיוע של ממש במהלך ההפלגה אלא רק להקל את היציאה מהנמל. אורכה הכולל היה 33.48 מטר ורוחבה 7.85 מטר.

בדצמבר 1910 הפליגה הקיינאן מארו מטוקיו כשעל סיפונה המשלחת היפנית לאנטארקטיקה בפיקוד נובו שיראזה. היא הגיעה אל הקרח ב-26 בפברואר 1911 והפליגה הלאה, אל תוך ים רוס. בגלל המועד המאוחר מאוד בעונה האנטארקטית, לא יכלה האונייה להתקדם מעבר לאי קולמן, וחזרה לסידני, אוסטרליה לחרוף שם.

במהלך העונה הבאה נעשה ניסיון שלישי להגיע לטווח ראייה של יבשת אנטארקטיקה, במטרה מוגדרת לחקור את ארץ אדוארד השביעי. קבוצה קטנה ירדה לחקור את הארץ שם נתקלו אנשיה בתנאי מזג אוויר קשים, שאילצו אותם לשוב על עקבותיהם. קיינאן מארו חזרה ליפן; היא הגיעה ליוקוהמה ב-20 ביוני 1912.

הערות שוליים
------------

1. ↑  [  白瀬南極探検隊記念館 / 白瀬南極探検について]
2. ↑  極地をもっと知ろう　南極・北極科学館　立川 ( 東京都 ) - こぶ～がふらふら - Yahoo!ブログ
3. ↑  情報交流とリンクのページ
4. ↑  שלט המנציח את ביקור המשלחת היפנית לאנטארקטיקה במפרץ פרסלי, סידני, ב-1911
5. ↑  ,נובו שיראזה, 1946-1861
**פנטגון** היא להקת רוק אלטרנטיבי ישראלית שהוקמה בשנת 2010 על ידי מתי גרג'י ואלון כיירא. בשנת 2018 יצא לאור אלבום הבכורה של ההרכב: "DARK MATTER".

היסטוריה
--------

שירי הלהקה מאופיינים בטקסטים חשופים ולחנים מלודיים בניחוח בריטי, בעלי אפיוני צליל עשיר ועמוק, ובשילוב אלקטרוניקה, מחשב וסינתיסייזר, ליצירת סגנון עכשווי ייחודי.

הלהקה החלה את פעילותה בתחילת שנת 2010. בתחילת הדרך הצטרף המתופף שמוליק ברדוב ובהמשך הצטרפו והשלימו את ההרכב הגיטריסט יובל סאס והקלידן אסף וינטר.

ההרכב מנגן חומרים מקוריים הכתובים ברובם בשפה האנגלית. אלבום הבכורה "DARK MATTER" הולחן על ידי מתי גרג'י, נכתב על ידי לינדה יכבס ומתי גרג'י ועובד מוזיקלית על ידי כל חברי הלהקה.

במסגרת הופעותיה במהלך השנים אירחה הלהקה אמנים שונים, כדוגמת הזמרת קרן הכט והמוזיקאי ג'נגו (עמיר רוסיאנו).

הסינגלים שהוציאה הלהקה, אשר אוגדו לאלבום בשנת 2018, בד בבד עם הקלטת השיר החותם את האלבום "Dreams Of Tomorrow", הושמעו בתוכניות רדיו שונות בתחנת 88fm ובתחנות נוספות. כמו כן, נוגנו חלק משירי הלהקה במסיבות רוק גדולות במועדונים נחשבים בתל אביב.

בשנת 2012 יצא לאור הסינגל הראשון של הלהקה: "Lies". השיר הושמע ברדיו ונוגן במועדונים.

בשנת 2013 יצא לאור הסינגל השני של הלהקה: "Emptiness". השיר הושמע רבות ברדיו וגרר אירוח של הלהקה בתוכנית הרדיו ג'אם 88.

בשנת 2014 יצא לאור הסינגל השלישי של ההרכב: "Memories Of Me", בהפקתו היה מעורב הזמר והיוצר דודי לוי. השיר היה שיר השבוע בתחנת הרדיו 88fm.

בשנת 2016 יצא לאור הסינגל הרביעי של ההרכב: "Wild Butterfly".

בסוף שנת 2017 חברה **פנטגון** ללייבל ההולנדי "Imass Music". מתחילת שנת 2018 שירי הלהקה מופצים גם בחו"ל.

בחודש מאי 2018 יצא לאור האלבום הראשון של ההרכב "DARK MATTER", מתוכו יצא לרדיו הסינגל "Dreams of Tomorrow".

בינואר 2021 הוציאה הלהקה את הסינגל Broken mess בשיתוף הזמרת לינוי קנטור והמפיק עופר מאירי. כחודשיים לאחר מכן יצא הסינגל Second to none גם כן בשיתוף פעולה עם לינוי קנטור ועופר מאירי. שני הסינגלים זכו להשמעות רבות ברדיו ולמאות אלפי ההאזנות וצפיות ברשתות השונות.

**חברי** **פנטגון**:

מתי גרג'י - שירה, גיטרה;

אלון כיירא - גיטרה בס;

שמוליק ברדוב - תופים, קולות;

יובל סאס - גיטרה מובילה;

אסף וינטר - קלידים, מחשב.

אלבומים וסינגלים
----------------

### אלבומים

* (2018) DARK MATTER - הפצה בישראל: "האוזן השלישית", הפצה באירופה ובאמריקה: "Imass Music".

### סינגלים

* (Lies (2012
* (Emptiness (2013
* (Memories Of Me (2014
* (Wild Butterfly (2016
* (Dreams Of Tomorrow (2018
* Broken mess (2021)
* Second to none (2021)

קישורים חיצוניים
----------------

* פנטגון, ברשת החברתית פייסבוק
* פנטגון, סרטונים בערוץ היוטיוב
* פנטגון, באתר שירונט
* פנטגון, באתר ספוטיפיי
* vלהקה מתארחת באולפן Nrg
* חברי להקת פנטגון מתארחים ב"האנגר 9" - תוכנית הלייט נייט של ערוץ 9 בהנחיית אוהד חיטמן
* להקת פנטגון בתוכנית יצירה מקומית עם טל מן

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אוהד חיטמן מארח את להקת פנטגון ב"האנגר 9", באתר youtube.com, ‏12 באוק' 2014
2. ↑  nrg מעריב, להקת Pentagon בביצוע לייב ל"Emptiness". האזינו, באתר nrg מעריב, ‏11/8/2013
3. ↑  יצירה מקומית להקת פנטגון, באתר youtube.com, ‏7 במאי 2014
4. ↑  מיוחד: להקת פנטגון מארחת את קרן הכט בהופעה, באתר וואלה!‏, 23 במאי 2014
**פרידריך וילהלם, רוזן ברנדנבורג** (בגרמנית: **Friedrich Wilhelm von Brandenburg**‏; 24 בינואר 1792 – 6 בנובמבר 1850) היה בנו הלא חוקי של פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה ופוליטיקאי, שכיהן כראש ממשלת פרוסיה מ-1848 ועד מותו.

ביוגרפיה
--------

פרידריך וילהלם נולד ב-24 בינואר 1792 בבירת פרוסיה, ברלין, והיה בנו של פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה מנישואיו המורגנטיים עם סופיה פון דהנהוף. הוא ואחותו הצעירה יוליה קיבלו את התואר המסורתי פון ברנדנבורג ב-1794, וגדלו עם בניו של הופמרשל ולנטין פון מאסוב. אחותו נישאה לפרידריך פרדיננד, דוכס אנהלט-קתן ב-1816.

ב-18 באפריל 1806, פרידריך וילהלם התגייס לצבא הפרוסי והצטרף לרגימנט משמר החיים, ומהשנה לאחר מכן השתתף במלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית הרביעית. בשנת 1812 הוא קודם לדרגת ריטמייסטר במטה של לודוויג יורק פון וארטנבורג, שהוביל את כוחות העזר הפרוסיים בתמיכה בפלישה הצרפתית לרוסיה. בשנת 1839 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט ומונה למפקד הקורפוס השישי. עד 1848, הוא השתתף בכמה קרבות והועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים.

 השרים ברנדנבורג, מנטויפל, רדוביץ
במהלך המהפכות הגרמניות של 1848–1849, בנובמבר 1848, קרא לו אחיינו למחצה פרידריך וילהלם הרביעי, מלך פרוסיה לחזור לברלין כדי לרשת את ארנסט פון פפול כראש ממשלת פרוסיה. המינוי שיקף את כוונת המלך לדכא את ההתקוממויות המתמשכות. יחד עם שר הפנים אוטו תאודור פון מנטויפל, הוא דיכא את האספה הלאומית הפרוסית המהפכנית ופיזרה ב-5 בדצמבר, בזמן שנקבעה חוקה ריאקציונרית.

באוקטובר 1850, הוא נסע לוועידת ורשה כדי להיפגש עם ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה ולשמוע את העמדה הרוסית ביריבות אוסטריה-פרוסיה. על אף שתמך בתחילה ביישום איחוד ארפורט בהנהגת פרוסיה, הוא נמנע מסכסוך מזוין עם אוסטריה מכיוון שקנצלר המדינה פליקס, נסיך שוורצנברג הצליח לחזק את הברית עם האימפריה הרוסית המבודדת את הצד הפרוסי. לאחר שובו, התבטא פרידריך וילהלם נגד גיוס הצבא הפרוסי כפי שדרש שר החוץ יוזף פון רדוביץ. זמן קצר לאחר מכן, חלה במחלה קשה ומת, כך מספרים מההשפלה של נטישת הצאר את מדיניות ארפורט. הוא נקבר בקריפטה של קתדרלת ברלין.

משפחתו
------

פרידריך וילהלם פון ברנדנבורג התחתן עם מתילדה אורורה פון מאסנבך ב-24 במאי 1818 בפוטסדאם. נולדו להם שמונה ילדים:

* פרידריך (1819–1892), גנרל פרוסי
* וילהלם (1819–1892), גנרל פרוסי
* פרידריך וילהלם גוסטב (1820–1909), דיפלומט פרוסי בבריסל ובליסבון
* וילהלמינה שרלוטה פרדריקה יוליה אלכסנדרינה (1821–1902), גברת כבוד ב-Heiligengrabe
* לואיזה יוליה (1823–1884), גברת כבוד ב-Heiligengrabe
* פרדריקה וילהלמינה אליזבת מתילדה (1825–1900), התחתנה עם ארדמן אלכסנדר גאורג פון פוקלר
* פרדריקה וילהלמינה גאורגינה אליזבת (1828–1893)
* אלכסנדרה פרדריקה וילהלמינה מריאנה (1834–1885), היא הייתה הגברת המשרתת של הקיסרית אוגוסטה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרידריך וילהלם, רוזן ברנדנבורג** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 116397217
* ISNI: 0000 0000 1336 7830
* NLP: a0000002463261
* VIAF: 15518910
* WorldCat: viaf-15518910

 |
יפןיפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא טאקיגוצ'י. 

**קוהיי טאקיגוצ'י** (יפנית: **滝口順平**‏ 17 באפריל 1931 – 29 באוגוסט 2011), נולד בצ'יבה, יפן. הוא נודע בשם הבמה **ג'ונפיי טאקיגוצ'י**. טאקיגוצ'י היה שחקן, מדבב (סאייו) וקריין ותיק ופופולרי ביפן.

חייו
----

טאקיגוצ'י נחשב לאחד מחלוצי המדבבים ביפן בשל קולו המיוחד[דרוש מקור]. הוא החל לדבב בגיל 25 בתוכנית "הבוקר ג'י-מן", שם דיבב את כל הדמויות לבדו, כולל הדמויות הנשיות. עבודתו החשובה ביותר של טאקיגוצ'י הייתה הדיבוב של דוקורובה מ"יאטאמן". הוא דיבב גם את "פלפלון" מ"המפחידנים", ד"ר לוטון ב"מטרופוליס" (גרסת אנימה באורך מלא למטרופוליס של פריץ לאנג), ואת "הקוסמת באבא", הזקן הגדול של כוכב נאמק (גורו) ופורונגה, כולם מדרגון בול זי. כמו כן, דיבב ליפנית את הדמות של אביו של הומר סימפסון, אברהם ג'יי סימפסון ממשפחת סימפסון והשתתף בסרטים רבים נוספים.

בסוף ספטמבר 2007, הודה טאקיגוצ'י שכדי לשמר את איכות קולו, הוא צריך לעשן 50 פעם ביום.

עד גיל 80, ג'ונפיי קריין בתוכנית הרדיו הוותיקה בנושא טיולים, ודיבב פעם נוספת את דוקורובה מהגרסה החדשה של "יאטאמן". כמו כן, הוא חזר לדבב את הגורו של כוכב נאמק ב"דרגון בול קאי" ונשאר עד הופעתו האחרונה של הגורו.

ג'ונפיי נפטר בגיל 80 מסרטן הקיבה, בתאריך 29 באוגוסט 2011.

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'ונפיי טאקיגוצ'י, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ג'ונפיי טאקיגוצ'י, באתר MusicBrainz (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Voice Actor/Narrator Junpei Takiguchi Passes Away, Anime News Network (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: e6abc59d-b0eb-44a8-88e5-7a34154fe361

 |
**פול קיפקמוי צ'לימו** (באנגלית: **Paul Kipkemoi Chelimo**; נולד ב-27 באוקטובר 1990) הוא אתלט אמריקאי ממוצא קנייתי. הוא סגן אלוף אולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016) וזוכה מדליית ארד באליפות עולם (לונדון 2017) בריצת 5000 מטר.

קריירה
------

צ'לימו (במרכז) ושאר האתלטים לאחר סיום גמר ריצת 5000 מטרים באולימפיאדת ריו
ב-2010, עבר צ'לימו לארצות הברית בשביל להתחרות עבור מכללת שורטר. הוא ניצח במשך שנתיים תחת מכללת שורטר מרוצים באליפויות המכללות, עד למעברו למכללת צפון קרוליינה.

צ'לימו קיבל אזרחות אמריקאית לאחר שהצטרף לצבא ארצות הברית, לאחר מכן הצטרף לתוכנית האתלטית של הצבא לאתלטים פעילים.

### סגן אלוף אולימפי

באליפות העולם באולם שנערכה באורגון בשנת 2016 הוא סיים שביעי בריצת 3000 מטר בתוצאה של 8:00.76 דקות. 

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוא סיים שלישי בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:35.92 דקות ונכלל במשלחת האמריקאית. במשחקים עצמם הוא זכה במדליית כסף בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:03.90 דקות, אחרי מו פארח מבריטניה (13:03.30 דקות) ולפני הגוס גברהיווט מאתיופיה (13:04.35 דקות).

### מדליית ארד באליפות העולם

באליפות העולם שנערכה בלונדון בשנת 2017 זכה צ'לימו במדליית ארד בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:33.30 דקות, אחרי מוקטר אדריס מאתיופיה (13:32.79 דקות) ומו פארח (13:33.22 דקות). בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 13:24.88 דקות.

באליפות העולם שנערכה בדוחה בשנת 2019 סיים צ'לימו במקום שביעי בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:04.60 דקות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פול צ'לימו** בוויקישיתוף
* פול צ'לימו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פול צ'לימו, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* פול צ'לימו, באתר olympedia.org
* פול צ'לימו, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* פול צ'לימו, באתר ליגת היהלום

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 14454958

 |
מבט אווירי על שוברי רוח בדקוטה הצפונית
פוסטר מזרח גרמני המקדם שתילה של שוברי רוח
**שובר רוח** הוא נטיעה של שורה אחת או יותר של עצים או שיחים הנטועים במטרה לספק הגנה מהרוח ולהגן על הקרקע מסחיפה. בדרך כלל נוטעים אותם סביב הגבולות של שדות או חוות. בתכנון נכון יכולים שוברי רוח שנטעו סביב בית להקטין את הוצאות החימום והקירור ולחסוך באנרגיה. שוברי רוח ניטעים גם במטרה למנוע משלג להיסחף לתוך כבישים או אפילו חצרות. תועלות נוספות כוללות יצירת בתי גידול לחיות הבר ובאזורים מסוימים כורתים את העצים עבור מוצרי עץ.

אפשר לשלב שוברי רוח ויבול מעורב בשיטה חקלאית הקרויה "יבול בסמטאות" (alleycropping). שדות ניטעים בשורות של יבולים שונים המוקפים בשורות של עצים. עצים אלו מספקים פירות, עץ ומגנים על היבולים מהרוח. שיטה זו הצליחה במיוחד בהודו, אפריקה וברזיל שבה מגדלי הקפה שילבו בין חקלאות ליערנות.

שימוש נוסף בשוברי רוח הוא למסך בין חווה לכביש ראשי או לאוטוסטרדה. שוברי הרוח משפרים את נוף החווה בהסתרת הכביש, בהפחתת רעשי התנועה וביצירת מחסום בטוח בין חיות המשק הכביש.

באנגלית ובשפות נוספות מקובל להשתמש במונח "שובר רוח" (windbreaker) למעיל שנועד להגן מפני הרוח, מושג שתורגם לעברית כמעיל רוח.

"שוברי רוח" הוא גם שם של סוג גדר העשויה מכותנה, ניילון, קנבס ומפרשים ממוחזרים. בגדר זו יש שלושה או יותר לוחות מוצמדים באמצעות מוטות המושחלים לכיסים שנתפרו בלוחות. את המוטות נועצים בקרקע וכך נוצרת הגדר. "שוברי רוח" או "גדרות רוח" נועדו להפחית את מהירות הרוח מעל אזורים חשופים לסחיפה כדוגמת שדות פתוחים, מצבורים תעשייתיים ופעילות תעשייתית מאובקת. כיוון שהיחס בין סחיפה למהירות הרוח הוא בחזקה שלישית אזי הפחתה של מהירות הרוח לחצי (לדוגמה) תקטין את הסחיפה במעל ל-80%.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שובר רוח** בוויקישיתוף
* גידור באמצעות צמחייה
* National Agroforestry Center (USDA)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Windbreaks". *National Agroforestry Center*. אורכב מ-המקור ב-2015-04-22. נבדק ב-29 באפריל 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  What is alley cropping?

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4272493-4
* NDL: 00560823
* NKC: ph1009599

 |
**חוגלה מצויצת** (שם מדעי: *Rollulus rouloul*) היא עוף טרופי מסדרת התרנגולאים וקרובה רחוקה של החוגלה, החיה ביערות דרום-מזרח אסיה והיא המין היחיד בסוגה.

מאפיינים
--------

אורכה של החוגלה המצויצת עד 25 ס"מ והזכרים בעלי ציצה גדולה וזהובה שנתנה להם את שמם. הגוף כחול-כהה עם ראש שחור ועיניים אדומות גדולות ובקצהו עור לבן ממנו צומחת הציצה הזהובה. הזכרים גדולים מהנקבות וצבען ירוק עם כנפיים כתומות, אך לשני המינים יש עור לבן סביב העין ורגליים אדומות ללא בוהן אחורית.

הן חיות ביערות הגשם של מזרח אסיה בדרום בורמה, תאילנד, מלזיה, סומטרה ובורנאו. את הקן הן בונים על פיסות העלים על קרקע היער ומטילות 5-6 ביצים. בניגוד לרוב התרנגולים האפרוחים ניזונים מידי הוריהם ולא מנקרים אוכל מהקרקע. עם זאת הם גדלים במהירות.

הם מחפשים על קרקע היערות פירות, זרעים וחרקים ונוטים שלא לעופף הרבה. הם חיים בזוגות או ביחידות וינסו לרוץ כאשר מגיע טורף ורק כמוצא אחרון יעופו.

החוגלות עלולות להימצא בסכנה עקב כריתת היערות בהם הם חיים.

גלריה
-----

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חוגלה מצויצת** בוויקישיתוף
* חוגלה מצויצת, באתר ITIS (באנגלית)
* חוגלה מצויצת, באתר NCBI (באנגלית)
* חוגלה מצויצת, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* חוגלה מצויצת, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* חוגלה מצויצת, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  חוגלה מצויצת באתר הרשימה האדומה של IUCN
"לידת ישו" מאת Geertgen tot Sint Jans ‏(1490), ישו התינוק מופיע כמקור אור בהתאם לתיאורה של בריגיטה הקדושה משוודיה
**קיארוסקורו** (באיטלקית: **Chiaroscuro**; מילולית: "כהה-בהיר", לעיתים מתורגם "אוֹר-צֵל") הוא מונח מתחום הציור ועיקרו שימוש בניגודיות (קונטרסט) חדה בין אזורים כהים לבין אזורים בהירים בציור, בעל השפעה על תפיסת היצירה והקומפוזיציה שלה. הניגודיות יוצרת תחושה של דרמה ותלת־ממדיות ומציגה אובייקטים בעלי חשיבות כמוארים או כמקורות-אור. המונח משמש גם לאפקטים דומים באמנויות נוספות, כגון קולנוע, צילום וגרפיקה ממוחשבת. קרוואג'ו הוא מייצגה ומפתחה הבולט ביותר של השיטה.

כן משמש המושג לאופן של חיתוך עץ הכולל מגוון מרקמים, שבאמצעותם מיוצר אפקט של עומק תלת-ממדי, תחושת צבע ואפקטים של אור בוהק וצללים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיארוסקורו** בוויקישיתוף
* קיארוסקורו במאגר מידע למונחים באמנות פלסטית
* מונחון מוזיאון האמנות של הרווארד
* הסברים אופטיים ליצירת האפקט
* קיארוסקורו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007285525405171
* BNE: XX4576542
* BnF: cb11979929p (data)
* GND: 4159525-7
* LCCN: sh85023220

 |
**בנות יעקב** הייתה להקת בנות ישראלית, שפעלה בשנים 1995 -1996.

היסטוריה
--------

להקת בנות יעקב הוקמה על ידי המפיקים יאיר שדה וגרי ולודבסקי ב-1995, לאחר שהשניים הקימו שנה קודם לכן את להקת "ללדין" אשר זכתה להצלחה, אבל התפרקה בעקבות חילוקי דעות בין חברות הלהקה למפיקים. 
בלהקה החדשה היו חברות עידית הלוי, יעל לבקוביץ' וחגית שמלי. 

אלבומה הראשון של הלהקה יצא בשנת 1995 ונקרא "בקצב הפנימי" וזכה להצלחה רבה, ובלטו בו השירים "פלורנטין", "רוקדת" ו"יואל".
באותה השנה חברות הלהקה השתתפו בקדם-אירוויזיון, וביצעה בו את השיר "אהבת דוד" אותו כתב יאיר שדה, והלחינו שדה וגרי ולודבסקי, והוא זכה במקום השביעי. כיומיים לפני הקדם חברת הלהקה עידית הלוי, נפצעה קשה בתאונת דרכים ונאלצה לוותר על השתתפותה בתחרות, ועקב כך נקראה להחליף בדחיפות את הלוי לימור עזרא שהייתה חברת להקת ללדין, ועזרא שגרה באותה העת באוסטרליה, אכן הגיעה להשתתף בתחרות.

בשנת 1996 הוציאה הלהקה את אלבומה השני והאחרון שנקרא "לא פחות מ-100" שזכה לתשומת לב פחותה מאלבומה הראשון, אך מספר שירים זכו להצלחה יחסית והם "דלתה", "סמי", "קארמה מנטרה" ו"זוז".
באותה השנה הופיעו חברות הלהקה בפסטיגל עם השיר "מאלפות הדרקונים" שזכה במקום האחרון.
הלהקה המשיכה בדרכה האמנותית לתקופה קצרה לאחר מכן, אבל התפרקה עוד באותה שנה.

דיסקוגרפיה
----------

| שם האלבום | שנת יציאתו |
| --- | --- |
| בקצב הפנימי | 1995 |
| לא פחות מ-100 | 1996 |

קישורים חיצוניים
----------------

* בנות יעקב, באתר שירונט
* בנות יעקב – בקצב הפנימי באתר סטריאו ומונו
* בנות יעקב – לא פחות מ-100 באתר סטריאו ומונו

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניר גורלי, ‏להיט אחד וגמרנו: להקות הבנות שהיו לנו פה, באתר ‏מאקו‏, 16 בינואר 2014
2. ↑  אסף נבו, ‏עידית הלוי סוגרת מעגל, באתר ‏מאקו‏, 2 במרץ 2011
3. ↑  דודי פטימר, הלו יעקוב: איפה בנות "ללדין" היום?, באתר של "רשת 13", 14 בינואר 2016 (במקור, מאתר "nana10")
4. ↑  פסטיגל 1996 באתר סטריאו ומונו
פריסת קרני השמש באזורי הקוטב והשוואת מרחקים שעליהן לעבור.
קרחוני עד באנטארקטיקה.
**אקלים כיפת הקרח** הוא האקלים הקר ביותר בכדור הארץ והוא נפוץ באזורי הקטבים - קווי רוחב 65°–90° צפון וכל יבשת אנטארקטיקה. בין המדינות בהן ניתן למצוא מקומות בעלי אקלים כיפת הקרח ניתן למנות את קנדה, רוסיה ונורווגיה בארכיפלג סבאלבארד.

באזורים בהם האקלים הוא אקלים כיפת הקרח, אין טמפרטורה ממוצעת חודשית מעל C°‏ 0. הטמפרטורה הממוצעת החודשית הסטנדרטית לאקלים כיפת קרח בחודשים הקרים היא בין C°‏ 30- ל־C°‏ 55-. על פי שיטת קפן לסיווג אקלים, מוגדר אקלים זה כסוג EF.

אחת הסיבות לקור העז השורר בקטבים הוא המרחק הרב שנדרשות קרני השמש לעבור באטמוספירה על מנת להגיע לקטבים, והפריסה הרחבה יותר והלא־ספציפית של קרני השמש באזור זה.

תיאור
-----

בשיטת קפן לסיווג אקלים, מוגדר אקלים כיפת הקרח כ־EF, והוא מוגדר כאקלים בו אין חודשים שהטמפרטורה הממוצעת בהם היא מעל C°‏ 0. אזורים כאלו ניתן למצוא באזורי הקוטב הצפוני והקוטב הדרומי, ובהרים גבוהים ביותר, למשל הימלאיה.

אקלים כיפת הקרח שונה מאקלים הטונדרה בכך שבאקלים טונדרה יש עונת קיץ ברורה עם מספר חודשים שבהם עולה הטמפרטורה למעל C°‏ 0, והקיץ מספיק חם על מנת להמיס את הקרח שנוצר בחורף. המסת הקרח מונעת בעצם את היווצרותם של הקרחונים באזור.

אקלים כיפת הקרח הוא הקר ביותר בכדור הארץ, ונכללים בתוכו האזורים הקרים ביותר בכדור הארץ. עם ממוצע של C°‏ 55.2-, תחנת ווסטוק שביבשת אנטארקטיקה היא המקום הקר ביותר על כדור הארץ ועם C°‏ 89.2- היא גם המקום בו תועדה הטמפרטורה הנמוכה ביותר.

| **אקלים בווסטוק, אנטארקטיקה** |
| --- |
| חודש | ינואר | פברואר | מרץ | אפריל | מאי | יוני | יולי | אוגוסט | ספטמבר | אוקטובר | נובמבר | דצמבר |
| טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°) | -27.0 | -38.7 | -52.9 | -61.1 | -62.0 | -60.6 | -62.4 | -63.9 | -61.6 | -51.5 | -37.2 | -27.1 |
| טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°) | -37.5 | -50.0 | -61.8 | -67.8 | -69.1 | -68.9 | -70.4 | -71.5 | -63.1 | -49.8 | -38.0 | -38.0 |
| משקעים ממוצעים (מ"מ) | 1.0 | 0.7 | 2.0 | 2.4 | 2.8 | 2.5 | 2.2 | 2.3 | 2.4 | 1.9 | 1.1 | 0.7 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Yung, Chung-hoi. "Why is the equator very hot and the poles very cold?". Hong Kong Observatory. נבדק ב-2010-12-02.
2. ↑  McKnight, Tom L; Hess, Darrel (2000). "Climate Zones and Types: The Köppen System". *Physical Geography: A Landscape Appreciation*. Upper Saddle River, NJ: Prentice Hall. pp. 235–7. ISBN 978-0-13-020263-5.
3. ↑  Gavin Hudson (2008-12-14). "The Coldest Inhabited Places on Earth". Eco Worldly. אורכב מ-המקור ב-2008-12-18. נבדק ב-2009-02-08.

| שיטת קפן לסיווג אקלימים |
| --- |
| קבוצה A - טרופי | אקלים משווני טרופי (*Af*), אקלים מונסון טרופי (*Am*), אקלים סוואנה טרופי (*Aw*, *As*) |
| קבוצה B - צחיח | אקלים צחיח (*BWh*, *BWk*), אקלים צחיח למחצה (*BSk*, *BSh*) |
| קבוצה C - ממוזג | אקלים ים-תיכוני *(Csa, Csb, Csc)*, אקלים סובטרופי גשום (*Cfa*, *Cwa*), אקלים ימי *(Cfb, Cwb, Cfc, Cwc)* |
| קבוצה D - יבשתי | אקלים יבשתי *(Dfa, Dwa, Dfb, Dwb, Dsa, Dsb)*, אקלים תת-ארקטי *(Dfc, Dwc, Dfd, Dwd, Dsc, Dsd)* |
| קבוצה E - קוטבי | טונדרה (*ET*), אקלים כיפת הקרח (*EF*), אקלים אלפיני (*ET, EF*) |
**ג'ירפוקריקס** (שם מדעי: ***Giraffokeryx***) הוא סוג נכחד של יונק ממשפחת הג'ירפיים, שהתקיים בתת-היבשת ההודית ובשאר אירואסיה במהלך המיוקן לפני 14 עד 11 מיליון שנה מזמננו. הסוג תואר ב-1910, ונכללו בו 2 מינים: *Giraffokeryx punjabiensis* ו-*Giraffokeryx anatoliensis* (כשלא כל החוקרים מכירים במין השני), כשבעבר ייחסו לסוג עוד 2 מינים: *Giraffokeryx chinjensis*, הנחשב כיום לחלק מהמין *Giraffa priscilla* שבסוג ג'ירף ו-*Giraffokeryx anatoliensis*, הידוע ממספר ממצאים בטורקיה, וכיום נחשב לחלק מהמין *G. punjabiensis*.

הג'ירפוקריקס היה קטן ביחס לג'ירף המודרני ודמה יותר לאוקפי בגודלו ובמראהו הכללי, אף שייתכן והיה מהאבות הקדומים של שני הסוגים הקיימים ודמה לברהמתריום שנמצא גם בטורקיה ובהודו. הוא היה בעל גולגולת עבה באורך 30 ס"מ והגיע לאורך ממוצע של 2.3 - 2.6 מטרים, לגובה 1.5 מטר בכתפיים ולמשקל ממוצע של 200 - 350 ק"ג. המאפיין העיקרי שלו הוא רכס של 4 קרניים בעלות "ציצות" כשל ג'ירף, על עצם המצח. הוא היה בעל טוחנות גבוהות כמו אצל רוב הג'ירפיים ובעל רגליים בינוניות, איתם יכל לרוץ במהירות בערבות. ככל הנראה הוא ניזון מעלים נמוכים של עצים.

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'ירפוקריקס, באתר GBIF (באנגלית)
**מבול של צרות** (באנגלית: **Evan Almighty**, בתרגום חופשי: אוון הכל-יכול) הוא סרט קולנועי מסוגת קומדיה שבוים על ידי טום שדיאק, והוא ספין אוף לסרט ברוס הגדול מכולם. הקרנת הבכורה בארצות הברית הייתה ב-22 ביוני 2007, ובישראל יצא לאקרנים בתחילת אוגוסט.

עלילת הסרט
----------

אוון בקסטר (המגולם על ידי סטיב קארל) עוזב את עבודתו בטלוויזיה, שם הוא עבד כשדרן חדשות. הוא נבחר לקונגרס של ארצות הברית ושואף להיכנס עמוק לחיי הפוליטיקה. לשם מטרה זו הוא קונה רכב ועובר יחד עם משפחתו לפרוור שנמצא באזור וושינגטון. אוון מופתע למצוא בפתח ביתו החדש אוסף של כלים וקרשים. לאחר זמן מה מופיע גם שולח המשלוח - אלוהים, בכבודו ובעצמו (המגולם על ידי מורגן פרימן). אלוהים מצווה על אוון לבנות תיבה בדומה לתיבת נוח, מאחר שבקרוב עומד להגיע מבול שיציף את היבשה. לאחר ניסיונות רבים וכושלים של אוון להתחמק מן התפקיד, הוא נאלץ להסכים עם גורלו ומתחיל בבניית התיבה, כאשר הוא מוקף במאות בעלי חיים שונים. למרות הזלזול והלגלוג של הסובבים אותו, הוא מצליח לסיים את בניית התיבה בזמן יחד עם עזרת בני משפחתו ובעלי חיים רבים המתגייסים לעזרתו. היום הנבחר על ידי אלוהים, 22 בספטמבר, מגיע וה'מבול' הצפוי מתגלה כגשם רגיל, מה שגורר קריאות זלזול רבות מכלי התקשורת ושכניו. בנוסף, התיבה נקבעה כאובייקט בלתי חוקי המועמד להריסה.

ברגע שהמכונה הגדולה עומדת לרסק את הספינה, נפרץ סכר של אגם ענק, החולש על העיר, וזרם מים אדיר שוטף את האדמה. האנשים שנמצאים מסביב לתיבה מופתעים מהשיטפון, וממהרים להיכנס לתוכה. גל עצום מרים את התיבה וסוחף אותה תוך כדי הריסת כל דבר העומד בדרכה, עד שהיא נתקעת בבניין הקונגרס. שם אוון יחד עם כל בעלי החיים ובני האדם שהציל, עומד מול הפוליטיקאים ההמומים, כאשר מתברר כי הסכר נפרץ בשל מחדלים ופשעים של פוליטיקאים.

רווחי הסרט
----------

תקציבו של הסרט "מבול של צרות" היה כפול מתקציבו של "ברוס הגדול מכולם", לכן הציפיות לרווחים היו גבוהות יותר. בסוף השבוע הראשון להקרנתו הוא הכניס 31 מיליון דולר, פחות מחצי מההכנסות של "ברוס הגדול מכולם" שהכניס בסוף השבוע הראשון להקרנתו 68 מיליון דולר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מבול של צרות** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מבול של צרות

* "מבול של צרות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "מבול של צרות", באתר נטפליקס

* "מבול של צרות", באתר AllMovie (באנגלית)

* "מבול של צרות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "מבול של צרות", באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* "מבול של צרות", באתר Metacritic (באנגלית)

* "מבול של צרות", באתר אידיבי

* "מבול של צרות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**עמית פלד** (נולד ב-1973) הוא צ'לן, מנצח ופדגוג ישראלי-אמריקאי.

קורות חיים
----------

פלד נולד בקיבוץ יזרעאל. התחיל לנגן בצ'לו בגיל 10. בשנותיו הראשונות היה פלד שחקן כדורסל. בגיל 14 עבר ללמוד אצל אורי ורדי, תלמידו של יאנוש סטארקר. למד בבית הספר תלמה ילין. כמוזיקאי מצטיין ניגן ברביעיית צה"ל. לאחר שרותו הצבאי קיבל מלגת לימודים באוניברסיטת ייל. לאחר שנת לימודים אחת עזב את ייל ועבר ללמוד אצל ברנרד גרינהאוס.

לאחר שנה המשיך את לימודי התואר שלו בקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד. לאחר שהשלים את לימודיו עבר עם רעייתו לגרמניה ושם למד אצל בוריס פרגמנצ'יקוב והתחיל לפתח קריירה עצמאית כנגן וכמורה.

פלד הוא פרופסור במכון למוזיקה פיבודי, באוניברסיטת ג'ונס הופקינס במרילנד, ארצות הברית.

פלד ניגן בעבר על צ'לו Goffriler שנבנה בשנת 1733 והיה בעבר כלי הנגינה של הצ'לן פבלו קזלס. הצ'לו הוענק לו בידי מרתה קזלס איסטומין, אלמנתו של קזלס.

פלד מייסד וחבר בשלישיית טמפסט, ביחד עם הכנר איליה קלר והפסנתרן אלון גולדשטיין.

בישראל מרבה פלד לנגן עם אנסמבל סולני תל אביב
.

פלד חבר בצוות המורים של קשת אילון.

בנובמבר 2018 הוחרמה מערכת מיתרים רזרבית של הצ'לו שלו על ידי אנשי הביטחון בנמל התעופה פרדריק שופן בוורשה, בירת פולין (שקרוי ע"ש המלחין הפולני פרדריק שופן), בזמן הבדיקה הביטחונית בשדה, בדרכו לטיסה לדנמרק ומשם לארצות הברית. לדברי אנשי הביטחון, המיתרים יכולים לשמש כנשק.

עמית פלד הוא גם מנצח והחל משנת 2019 הוא משמש בתור מנהל מוזיקלי של התזמורת הקאמרית "עיר המוזיקה" בקליבלנד.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של עמית פלד

* עמית פלד, באתר MusicBrainz (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  AMIT PELED FACULTY STRINGS
2. ↑   Pablo and Me, סרטון באתר יוטיוב
3. ↑  פבלו קזלס, עמית פלד ואני, בלוג של ברק טל, נצפה ב-26.8.018
4. ↑  איתמר אייכנר, מיתרים הוחרמו בפולין לצ'לן ישראלי נודע: "עוד תחנוק עם זה מישהו", באתר ynet, 20 בנובמבר 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007294367605171
* LCCN: n2002127069
* MusicBrainz: d30a695e-af01-4661-bddb-39830419c603
* VIAF: 38742478
* WorldCat: lccn-n2002127069

 |
הצגה ספירלית של המספרים הטבעייםהצגה ספירלית של המספרים הטבעיים
**ספירלת אולם** (**Ulam spiral**), או **ספירלת המספרים הראשוניים**, היא הצגה גרפית, ספירלית, של המספרים הטבעיים, שבה מודגשים המספרים הראשוניים. אופן הצגה זה מדגיש את הראשוניים המופיעים בסדרות ריבועיות, כמו {\displaystyle \ 4n^{2}+1}. את הספירלה גילה המתמטיקאי ומדען האטום סטניסלב אולם. 

ההצגה הספירלית של המספרים הטבעיים מסדרת אותם על הסריג הריבועי באופן המתואר בתרשים משמאל. על התרשים מסמנים את המספרים הראשוניים בלבד, במטרה לבודד את התכונות של המספרים האלה (ראו תרשים שני). 
המספר הפותח את ההקפה ה-n-ית, בפינה הימנית-תחתונה, הוא {\displaystyle \ 4n(n-1)+2} (המספרים הפותחים הם: 2, 10, 26, 50). בדומה לזה, כל קרן היוצאת מן הראשית פוגשת בדרכה סדרה ריבועית מן הצורה {\displaystyle \ an^{2}+bn+c} עבור מקדמים b, a ו-c מתאימים, וכך היא מתרגמת תכונות ריבועיות של המספרים הראשוניים למידע גרפי שאפשר לאתר לאורך קו ישר. 

בספירלת אולם המספרים הזוגיים והאי-זוגיים מכסים אלכסונים נפרדים, והמספרים הראשוניים (מלבד 2) שייכים כמובן לאלכסונים האי-זוגיים. השכיחות הגבוהה של ראשוניים לאורך אלכסונים מסוימים (הנתונים בזווית של 45 מעלות מן הצירים), או על ישרים אנכיים ואופקיים, אינה אלא הצגה גרפית של סדרות מהצורה {\displaystyle \ f(n)=4n^{2}+bn+c}, המאכלסות עבור קבועים b ו- c מתאימים, יותר ראשונים מן הצפוי ביחס לגודלם של הערכים המתקבלים. משפט דיריכלה מראה שהשכיחות של ראשוניים לאורך סדרות חשבוניות זהה לזו שאפשר לצפות לה משיקולים הסתברותיים פשוטים (היינו, תכונות קונגרואנציה). תוצאות אמפיריות, כמו אלו המודגמות בספירלה של אולם, מראות שאותם שיקולים תקפים כנראה גם לסדרות ריבועיות, אבל כאן הרבה יותר קשה לספק הוכחות מוצקות, ועדיין לא ידוע אפילו האם קיימים אינסוף ראשוניים מהצורה {\displaystyle \ 4n^{2}+1}. 

הספירלה הופיעה על שער הירחון סיינטיפיק אמריקן במרץ 1964.

המספרים הראשוניים בספירלת אולם בגודל 200X200

ראו גם
------

* גרסאות שונות של ספירלת אולם, כמו, חושפות דפוסים אחרים בין המספרים הראשוניים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ספירלת אולם** בוויקישיתוף
* מאמרם של M.L. Stein, אולם ו-M.B. Wells ב- American Mathematical Monthly 1964: עמוד 1, עמוד 2
* ספירלת אולם, באתר MathWorld (באנגלית)
**לורי סינגר** (באנגלית: **Lori Singer**; נולדה ב-6 בנובמבר 1957) היא שחקנית קולנוע וצ'לנית יהודייה-אמריקאית. פרצה לתודעה כאשר כיכבה בתפקיד הראשי בסרט הנעורים המצליח "פוטלוס" (1984) ובתפקיד הצ'לנית ג'ולי מילר בסדרת הטלוויזיה "תהילה", שנכתב במיוחד עבורה.

תולדות חייה
-----------

נולדה בטקסס למשפחת מוזיקאים. אביה, ז'ק סינגר, היה מנצח תזמורת ותלמידו של לאופולד סטוקובסקי, אמה הייתה פסנתרנית. סינגר למדה צ'לו אצל ליאונרד רוז בבית הספר ג'וליארד בניו יורק והופיעה בקונצרטים כסולנית כבר מגיל 13.

יחד עם אחיה, מארק, פנתה לקריירה של משחק. תפקידה הראשון היה בסרט הטלוויזיה "Born Beautiful" ב-1982, אולם פריצתה הייתה בתפקיד המוביל בסרט הנעורים המצליח "פוטלוס", שנתיים מאוחר יותר. באותה עת נכתב עבורה תפקידה של הצ'לנית-הנערה ג'ולי מילר, אותה גילמה במשך שתי עונות של הסדרה "תהילה".

ב-1985 גילמה את תפקידה של לנה בסרטו של ג'ון שלזינגר "הבז ואיש השלג". באותה שנה הופיעה בתפקיד הנשי הראשי בסרטו של אלן רודולף, "בעקבות הכרך" (Trouble in Mind). על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס אינדפנדנט ספיריט בקטגוריית השחקנית הראשית. לאחר מספר סרטים בינוניים חזרה לתפקיד דומה מאוד לתפקידה ב"תהילה", כעין ג'ולי מילר מבוגרת יותר, בסרטו של רוברט אלטמן "תמונות קצרות" מ-1993. גם בסרט זה, כמו ב"תהילה", ניגנה את תפקידי הצ'לו בעצמה. יחד עם שאר שחקני הסרט זכתה בפרס בפסטיבל ונציה המיוחד לאנסמבל שחקנים.

בשנת 1997 נטלה חלק בפרויקט המיוחד של יו-יו מה, "Inspired by Bach", שישה סרטים קצרים, כל אחד מבוים על ידי במאי אחר, שהקו המקשר ביניהם הוא שש הסוויטות לצ'לו סולו מאת יוהאן סבסטיאן באך, המשמשות הן כרקע והן כמובילות התרחשות. סינגר השתתפה כשחקנית וצ'לנית בפרק מספר 4: Sarabande, בבימויו של אטום אגויאן. בשנת 2017 שיחקה בסרטו של ג'יימס פרנקו "המכון".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לורי סינגר** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של לורי סינגר

* לורי סינגר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* לורי סינגר, באתר AllMovie (באנגלית)

* לורי סינגר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* לורי סינגר, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* לורי סינגר, באתר Discogs (באנגלית)
* ביוגרפיה הניו יורק טיימס
* ראיון על תפקידה ב"פוטלוס"

הערות שוליים
------------

1. ↑  לורי סינגר מעידה על חשיבות המסורת בחייה
2. ↑  כך תורגם בישראל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007431842905171
* BnF: cb14043887c (data)
* GND: 143289683
* ISNI: 0000 0000 8084 7412
* LCCN: n88034931
* MusicBrainz: 02f22651-ea09-49c2-aa11-31a5d8c052f9
* NLP: a0000002259291
* SNAC: w6gz79vd
* SUDOC: 150126956
* VIAF: 262926936
* WorldCat: lccn-n88034931

 |
| יחסי לוב–קניה |
| --- |
| לובלוב | קניהקניה |
|  |
|  |  |
| **לוב** | **קניה** |
| **שטח (בקילומטר רבוע)** |
| 1,759,540 | 580,367 |
| **אוכלוסייה** |
| 6,919,992 | 55,558,157 |
| **תמ"ג (במיליוני דולרים)** |
| 45,752 | 113,420 |
| **תמ"ג לנפש (בדולרים)** |
| 6,612 | 2,041 |
| **משטר** |
| ממשלת מעבר | רפובליקה |
|  |  |

**יחסי לוב–קניה** הם היחסים הבילטרליים בין **לוב** ל**קניה**.

היסטוריה
--------

בתקופת נשיאותו של דניאל אראפ מוי, היחסים בין קניה ללוב היו עוינים, ולוב אף סומנה כמדינה הנותנת חסות לטרור. בדצמבר 1987] סגרה קניה את שגרירות לוב בניירובי. לוב הואשמה בהתערבות גסה בענייניה הפנימיים של קניה. מאז מאי 1987 קניה גירשה ממנה שישה דיפלומטים לובים. נטען כי היחסים בין שתי המדינות היו עוינים בעקבות יחסיה הקרובים של קניה עם המערב. מלבד זאת, ממשלת קניה חששה שלוב מנסה לערער את היציבות במדינה.

בתקופת נשיאותו של מוואי קיבאקי, היחסים עם לוב התחממו בהדרגה. היחסים הובילו בסופו של דבר לכך שלוב הפכה לאחת משותפות ה-FDI המובילות של קניה. הנשיא קיבאקי אף ביקר בלוב.

מיד לאחר נפילת שלטונו של מועמר קדאפי, קניה הכירה במועצת המעבר הלאומית כממשלה החדשה של לוב. ראש מועצת המעבר הלאומית אף נפגש עם שר החוץ של קניה בניו יורק בספטמבר 2011.

למרות זאת, ממשלת קניה הודיעה כי סוגרת את שגרירות קניה בטריפולי ביולי 2014, בעקבות מלחמת האזרחים השנייה בלוב.
**אי הדרכונים של המלך פהד** (בערבית: **جزيرة الملك فهد**, "אי המלך פהד"), או בקיצור **אי הדרכונים**, הוא אי מלאכותי הנמצא בין בחריין לערב הסעודית, במרחק כ-25 ק"מ ממערב לבירת בחריין, מנאמה, השוכנת באי הגדול של בחריין. הוא הוקם כחלק מבניית גשר המלך פהד המחבר בין שתי המדינות.

היסטוריה
--------

בנייתו של גשר המלך פהד, אשר נחנך בשנת 1986, כללה את בניית האי המלאכותי. תוואי הגשר נבחר כדרך הקצרה ביותר בין האי בחריין לערב הסעודית היבשתית. הוא נקרא על שמו של המלך פהד בן עבדול עזיז אל סעוד, שליט ערב הסעודית דאז.

גאוגרפיה
--------

האי הוא חלק מדרך המלך פהד. בתחנת הגבול הנמצאת באי הוקמו בנייני רשות גשר המלך פהד ומנהלות ממשלתיות אחרות, כמו גם שני מסגדים, שני מגדלי משמר חופים ושני מגדלים בגובה של כ-65 מטרים ובראשם מסעדות. באי אף מוקצה שטח נרחב לגנים.

תחנת הגבול מורכבת למעשה משני איים המחוברים על ידי מצר יבשה, כאשר הצד המערבי סעודי והמזרחי בחרייני.

התושבים היחידים הגרים באי הם עובדי רשות גשר המלך פהד, שלנים בבניין הסגל במרכזו של האי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אי הדרכונים** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אי הדרכונים

הערות שוליים
------------

1. ↑  דרך המלך פהד: היסטוריה, באתר רשות דרך המלך פהד
2. 1 2  דרך המלך פהד: מידע טכני, באתר רשות דרך המלך פהד
לוגו פסטיבל הפרסום בקאן
**פסטיבל הפרסום בקאן** (בצרפתית: **Le festival international de la créativité**) הוא פסטיבל בן שבעה ימים הנערך מדי שנה בעיר קאן שבצרפת. בפסטיבל מוענקים פרסי האריה, הנחשבים לפרסים היוקרתיים ביותר בענף, לזוכים בתחרויות הפרסום בקטגוריות השונות. ב-2008 השתתפו בפסטיבל למעלה מ-10,000 נציגים מ-85 מדינות.

הפסטיבל נוסד ב-1954 בהשראת פסטיבל הקולנוע בקאן, על ידי קבוצת יזמים מענף הפרסום שביקשה לקדם את הפרסום בקולנוע. הפסטיבל הראשון נערך בוונציה, כשלתחרות נרשמו 187 פרסומות מ-14 מדינות. הפרס בתחרות בדמות האריה נוצר בהשראת האריות מכיכר סן מרקו המקומית. הפסטיבל השני נערך במונטה קרלו ומאז נדד בין מונטה קרלו לקאן, עד לשנת 1984 בה נתקבע מושבו בקאן.

ב-1992 שונה שם הפסטיבל מפסטיבל סרטי הפרסום הבינלאומי לפסטיבל הפרסום הבינלאומי, כחלק ממגמה להרחיב את העיסוק גם באמצעי פרסום נוספים כגון בדפוס ובעיתונות. ב-1998 נפתחה התחרות גם לאמצעי פרסום באינטרנט וב-2005 גם לתחום הפרסום ברדיו. 

ב-2004 נרכשו הזכויות לפסטיבל על ידי ענקית התקשורת וההפקות הבריטית EMAP.

Cannes Young Lions
------------------

במהלך הפסטיבל ישנה גם תחרות הפתוחה לצוותים מקצועיים עד גיל 29, ומתרחשת במהלך הפסטיבל.
כל צוות מיצג מדינה (וגם צוות אחד שמגיע דרך תחרות מקדימה ביו-טיוב "The 48 Hour YouTube Cannes Young Lions Ad Contest") 

כל צוות מתמודד על אחת מארבע הקטגוריות (פרינט, סייבר, פילם ואסטרטגיה שיווקית), צוות סייבר או פרינט מורכב מארט דיירקטור וקופי רייטר. כל צוות מקבל 24 שעות להכין בריף המקדם ארגון חברתי.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של פסטיבל הפרסום בקאן
* יניב אביטל, מלך האריות, אתר nrg ‏9.6.2007
* פסטיבל הפרסום בקאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ענת ביין-לובוביץ', מנהלי הקריאייטיב מסכימים: "תהיה לנו שנה טובה בקאן" גלובס 05.06.2008
**המתרחצות הגדולות** (בצרפתית: **Les Grandes Baigneuses**) או **המתרחצות** הוא ציור שמן מאת האמן הפוסט-אימפרסיוניסט פול סזאן.

הציור הוא חלק מסדרה שלמה בנושא זה. שמה של היצירה - "המתרחצות הגדולות" מצביע על גודלה של היצירה, הגדול באופן משמעותי משאר ציורי הסדרה. הציור, הנחשב לאחד מן הציורים החשובים באמנות המודרנית, מצוי כיום באוסף מוזיאון פילדלפיה לאמנות.

תיאור היצירה
------------

הציור מתאר קבוצות של נשים עירומות על גדת אגם או נהר. במישור קדמי של הציור מתוארות כ-14 נשים בשתי קבוצות כשמאחוריהן קבוצה של עצים גבוהים. ברקע בתיאור מופיעה הגדה הנגדית של הנהר ובה דמויות נוספות. דמות נוספת מתוארת שוחה במים.

הדמויות המתוארות הן חסרות תווי פנים או כל סממן אינדיבידואלי. סזאן מצייר אותן באופן הדומה לציור חלקים אחרים בעבודה. תיאור חלק מתנוחות המתרחצות הוא מוגזם ונועד להדגיש את אופי בניית הקומפוזיציה של הציור וזאת תוך שמירה על סימטריות בגופן של המתרחצות.

האלמנט המרכזי בקומפוזיציה הוא שתי קבוצות העצים המתכופפות כלפי מרכז הציור ויוצרות מעין מסגרת מחודדת (משולש) דרכה אנו מביטים על הנוף. אופן הציור של סזאן מטשטש את המרחק בין המישור הקדמי לאחורי והשמיים הנשקפים דרך העצים מתוארים בחומריות זהה לזו של העצים. הנשים, המצוירות בתנוחות שונות ופונות לכיוונים שונים יוצרות אף הן משולשים בין איבריהן.

היסטוריה של היצירה
------------------

הציור הוא הגדול מסדרה של ציורי מתרחצים - גברים ונשים - אותם צייר סזאן במהלך חייו. בחינה של סדרת הציורים מגלה מהלך מורכב של בחינת אופן ייצוג האובייקט באמצעים אמנותיים. סזאן צייר את היצירה בשנת חייו האחרונה. מסיבה זו יש אשר הרואים בה יצירה בלתי גמורה.

לאחר מותו של סזאן נרכש הציור על ידי סוחר האמנות אמברואז וולאר (Ambroise Vollard). ב-6 ביולי 1937. לאחר שעבר בין כמה בעלים שונים, נרכש הציור, תמורת סכום של 110,000 דולר, על ידי אספן האמנות ג'וזף וידנר (Joseph E. Widener) בעבור מוזיאון פילדלפיה לאמנות.

בשנת 1980 הכליל ה-BBC את הציור בסדרת הטלוויזיה של "100 הציורים הגדולים" (100 Great Paintings).

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **המתרחצות הגדולות** |

* "המתרחצות הגדולות", באתר מוזיאון פילדלפיה לאמנות (באנגלית)
* קארן ווילקין The Wall Street Journal, ‏"המתרחצות הגדולות" של סזאן: אחד הציורים החשובים באמנות המודרנית, באתר גלובס, 26 בינואר 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו:

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12161930h (data)

 |
הנפת דגל ישראל על פיסגת הר הואיינה פוטוסי
טיפוס לפסגה
הצל של ההר הואיינה פוטוסי
זריחה מעל העננים, מפיסגת הואיינה פוטוסי
**הוּאַיינָה פּוֹטוֹסִי** (ספרדית: Huayna Potosí) הוא הר בבוליביה, הממוקם כ-25 ק"מ צפונית לבירה לה פאס בקורדיארה ריאל (Cordillera Real).

הואיינה פוטוסי הוא ההר הגבוה הקרוב ביותר ללה פאס, עיר המוקפת הרים גבוהים. עובדה זו הופכת אותו לאתר תיירות פופולרי בבוליביה. תוואי העלייה פשוט יחסית לטיפוס משום שהוא למעשה קרחון יבשתי, עם מספר סדקים וטיפוס תלול אל הפסגה. עם זאת צדו המערבי של ההר כלל אינו פשוט. מספר מסלולים קשים בשלג ובקרח עולים בצד זה עלייה תלולה של אלף מטר.

העפלה לפסגה
-----------

העלייה הראשונה במסלול הרגיל התקיימה בשנת 1919 על ידי קבוצה גרמנית שבראשה עמדו רודולף דייניסט ואדולף שולצה. הואיינה פוטוסי נקרא לעיתים קרובות "הכניסה הקלה ביותר בעולם למועדון ה-6,000". אולם גם דרך זו, הפשוטה יחסית, טומנת בחובה עלייה בשטח חשוף וחתכים של קרחון עם תלילות בינונית. למעשה, קיימים הרים נוספים שגובהם מעל 6,000 מ', הקלים יותר לטפס מבחינת הקושי הטכני. עם זאת, לטיפוס על הואיינה פוטוסי נדרשת עלייה של 1,400 מ' בלבד מתחילת המסלול הקל עד הפסגה, עם גישה קלה מלה פאס. מאחר שלה פאס שוכנת בגובה 3,600 מ', ההתאקלמות לגובה קלה יותר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הואיינה פוטוסי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 242268241
* WorldCat (עם VIAF): 242268241

 |
מלון לוטציה בלילה
חזית המלון
**מלון לוטציה** (נכתב גם **כמלון לוטסיה**, בצרפתית: Hôtel Lutetia) הוא בית מלון ברובע ה-6 של פריז, בפינת סן ז'רמן דה פרה נחשב אחד מששת מלונות היוקרה בפריז והיחיד מתוכם הממוקם בגדה השמאלית של נהר סן. המלון שימש כתחנת קליטה לניצולי השואה, מיד אחרי מלחמת העולם השנייה.

היסטוריה
--------

את המלון בנו אריסטיד ומרגרט בוסיקו בשנים 1907-1910 בסגנון אר דקו והוא נועד לשרת את לקוחות בית הכלבו המפואר "אוֹ בּוֹ מַרשֶׁה" "Au bon marché" שבבעלותם. לוטציה היה מלון הפאר היחיד בגדה השמאלית של הסן, לפני המלחמה התאכסנו בו אנשי בוהמה, אנשי רוח ופליטים שיכלו להרשות לעצמם את המחיר.

ב-15 ביוני 1940, מיד אחרי הכיבוש הגרמני של פריז, הופקע המלון ואדמירל קנריס מיקם בו במהלך כל מלחמת העולם השנייה את מפקדת האבווהר, שירות הריגול והריגול הנגדי של הצבא בפיקודו של קולונל פרידריך רודולף.

מיד אחרי שחרור פריז הופקע המלון לשם שיכונם של קציני בעלות הברית. הפקעה נוספת נועדה להפוך את המלון ל"מרכז קליטה" לשבים למולדת. אוכלוסיית החוזרים כללה שבויי מלחמה, מגויסים לעבודות כפייה, תושבי אלזס-לורן שגויסו לשירות הנאצי ומגורשים, כולל אלו שגורשו למחנות הריכוז. 

> 
> המלון שימש מאפריל ועד אוגוסט 1945 כמרכז מידע וקליטה, ומרבית פליטי מחנות הריכוז הנאציים מצאו בו תחנה ראשונה בדרכם אל חירותם שהושבה להם, ומידע על יקיריהם שנקרעו מהם. שמחתם לא יכלה למחות את מצוקתם וצערם של קרובי אלפי הנעדרים שהמתינו לשווא לשובם במקום זה
> 
> 
> 
> — טקסט זה לקוח מלוח הזיכרון שבחזית המלון
> 

ב-2009 היו הכנסות המלון כ-24.7 מיליון יורו והוא נהנה מתפוסה שנתית ממוצעת של 70%
נכון ל-2010 יש במלון 231 חדרים וסוויטות. בנוסף עליהם יש במלון מסעדות, מרכז עסקים, אולמות אירועים וספא.

חברת לוקה הולדינג, חברה בת של אלרוב נדל"ן, הנמצאת בשליטת אלפרד אקירוב הודיעה באוגוסט 2010 על השלמת רכישת המלון בתמורה ל-135 מיליון יורו.

לקריאה נוספת
------------

* פייר אסולין, **לוטסיה**, הוצאת מטר, 2007

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מלון לוטציה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מלון לוטציה (בצרפתית ובאנגלית)
* מלון לוטציה, ברשת החברתית פייסבוק

* מלון לוטציה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* מלון לוטציה, ברשת החברתית אינסטגרם
* מלון לוטציה באתר אגודת "עלומים"

הערות שוליים
------------

1. ↑  דה מרקר, 5 במאי 2010

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007604841405171
* BIBSYS: 1560455413638
* GND: 7553512-9
* SUDOC: 204768217
* Trove: 1504718
* VIAF: 136486699
* WorldCat: lccn-nr95009129

 |
איור של בריוניקס מנוקה מטפילים בידי איברומסורניסים (מצויים בתוך פיו) ופרטי אירוטפג'רה
**איברומסורניס** (שם מדעי: ***Iberomesornis***; מילולית: עוף ביניים ספרדי) הוא סוג נכחד של עוף קדום שחי בתור הקרטיקון לפני 125 מיליון שנה באזור ספרד. הוא היה שונה מרוב העופות המודרניים ובעל מספר תכונות של זוחלים. הוא היה מקרוביו של העוף הראשון - הארכאופטריקס.

מאפיינים
--------

האיברומסורניס הגיע לאורך של דרור, כ-10 סנטימטרים, ומוטת כנפיים קצרה באורך 20 סנטימטרים. משקלו הגיע ל-15–20 גרם. הוא היה בעל נוצות פשוטות. לא נמצאה ליצור גולגולת, אך נראה שהיא הכילה מקור קצר ובו שיניים זעירות. הזנב שלו היה קצר מזנב הארכאופטריקס אך עדיין הכיל עצמות ארוכות יותר מהעופות הקיימים. הוא הכיל טפרים ארוכים שעזרו לו לעוט על טרף.

העוף שהתגלה ב-1992 נחשב לממצא העוף הקדום המתקדם ביותר, אך לאחר מכן התגלו בסין מאובנים של סינואורניס (*Sinornis*) ושל קונפוציוסאורניס (*Confuciusornis*) שהכילו התאמות דומות יותר לעופות הקיימים.

עוף זה היה יכול כנראה לעוף בצורה פרימיטיבית, והוא כנראה דאה ביערות ספרד הקדומים במרדף אחרי חרקים ויצורים קטנים שונים. בעזרת כפות רגליו הוא חטף את טרפו ואכל מעל העצים. לעיתים הוא עופף מעל אגמים וגם נפל, שקע והשתמר בתוכם.

בתרבות
------

עוף זה הופיע בסדרה ללכת עם דינוזאורים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איברומסורניס** בוויקישיתוף
* איברומסורניס, באתר GBIF (באנגלית)
**חיים מנחם בסוק** (16 ביוני 1923 - 28 בנובמבר 2006) היה משפטן, חבר הנהלת המפד"ל ומלוחמי הפרטיזנים וגטו וילנה.

קורות חייו
----------

בסוק למד בישיבה ובית ספר תיכון בווילנה והיה בוגר תנועת הנוער הדתית לאומית - "השומר הדתי".
במלחמת העולם השנייה, בסוק היה חבר במחתרת הציונית בגטו וילנה, ישב בכלא הנאצי ואף השתתף במרד גטו וילנה. בתום המרד ברח מהגטו והצטרף לפרטיזנים. בסוק היה לוחם וחבלן בגדוד "וילגיוס" שלחם בנאצים מיערות ליטא.
לאחר המלחמה חזר לפולין בשליחותה של תנועת תורה ועבודה והמזרחי. בסוק היה מפעילי הבריחה ועלייה ב' לארץ ישראל. ביוזמתו הוקמו 18 הכשרות, שיצאו למערב אירופה. בתקופה זו היה מראשי תנועת תורה ועבודה והמזרחי באירופה המזרחית והיה ממייסדיה של התנועה במחנות העקורים. במשפטי נירנברג היה לעיניהם אוזניהם של מאות אלפי ניצולים כשדיווח בעיתון ביידיש על ההליכים המשפטיים.

בסוק עלה ארצה בשנת 1947, והצטרף לקבוצת יבנה (שם עבד כעגלון - דבר שהתגאה בו ובמקביל החל לימודי משפטים). הוא פעל בהגנה כחבלן בדרום הארץ ובמלחמת העצמאות שימש חבלן ומפקד פלוגת חי"ר. בסוק נמנה עם מייסדי הנח"ל. לאחר לימודיו השתלב בפרקליטות הצבאית ובין תפקידיו הרבים בצבא היה גם קצין ייעוץ וחקיקה למטכ"ל, קצין הדרכה משפטית בצה"ל, נשיא בית המשפט הצבאי הראשון בעיר העתיקה ב-1967 ואחר כך נשיא בית המשפט הצבאי בגדה המערבית.
בסוק סיים את שירותו בצה"ל בדרגת סגן-אלוף.
נישא לנחמה בן דב, מתלמידותיה של נחמה ליבוביץ, שעבדה כמורה בקבוצת יבנה.

בסוק למד משפטים בבית הספר הגבוה למשפט וכלכלה. בשנת 1956 הוסמך כעורך דין. בנוסף למד באוניברסיטה העברית בירושלים סוציולוגיה ומנהל ציבורי. הוא כיהן גם כיועץ המשפטי של הרבנות הראשית ושל משרד הדתות.
בסוק כיהן כחבר הנהלת המפד"ל, ובשנת 1969 נבחר למועצת עיריית תל אביב וכיהן כסגן ראש העיר. משנת 1973 ועד שנת 1989 כיהן כראש האגף לחינוך בעירייה ובנוסף עסק בפעילות ציבורית נרחבת:

* ממייסדי בית התפוצות וחבר הנהלת המוזיאון
* חבר בהנהלת יד ושם
* חבר הנהלת קרן תל אבי לספרות ואומנות
* נמנה עם חבר הנאמנים של אוניברסיטת בר-אילן
* חבר בוועדה המייעצת של בנק ישראל

בשנת 1982 הוא הוסמך כדוקטור לשם כבוד למשפטים מטעם אוניברסיטת אדלפי בארצות הברית. פרסם מאמרים בכתבי עת בתחומים חוק ומשפט, חברה וזיכרונות אישיים.
הוא זכה בפרס החינוך ובאות יקיר תל אביב. בשנת 2006 נפטר ד"ר חיים מנחם בסוק בביתו בשיבה טובה והשאיר אחריו אישה, 5 ילדים, 17 נכדים, ביניהם ענת כהן אשת מאור כהן (איש הלגו) משיא המשואה ביום העצמאות ה-73 למדינת ישראל ו-20 נינים.

חיים בסוק היה ידיד נפש של הצייר משה ברנשטיין. הם הכירו בווילנא, בה למד ברנשטיין באקדמיה לאמנות הציור. הוא ליווה אותו לאורך כל דרכו בארץ ותמך בו תמיכה מורלית, חומרית וציבורית. כתב והפיק את הספר "אור הסמטאות האבודות" - עולמו של מ. ברנשטיין. הספר המקיף ביותר על חייו ויצירתו של האמן. ברנשטיין נפטר שבוע וחצי לאחר מותו של בסוק.

לקריאה נוספת
------------

* ח.מ. בסוק, **בשערי שאול**, ספרית אלינר, 1986

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'קי לוי מראיין את חיים בסוק בפונאר, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר "Billiongraves"
2. ↑  דני זקן, ‏רס"ן מאור כהן, "איש הלגו", ישיא את משואת צה"ל בטקס יום העצמאות, באתר גלובס, 30 במרץ 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310118205171
* GND: 1146403569
* ISNI: 0000 0000 2736 629X
* LCCN: n88030651
* VIAF: 60622883
* WorldCat: lccn-n88030651

 |