recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
אנטוניו דה מנדוסה
**אנטוניו דה מנדוסה** (בספרדית: **Antonio de Mendoza**‏, 1490–1552), מנהלן ספרדי, המשנה למלך הראשון שמשל בעולם החדש.

מנדוסה בא ממשפחה אצילית - אביו היה הבעלים של משרדים חשובים. מנדוסה הקל על חייהם של המקומיים באמריקה, לא התערב בענייני הדת, אך חייב אותם לקבל חינוך בבתי ספר. הוא הביא את מכונת הדפוס הראשונה לאמריקה, לפי בקשתו של הבישוף זומאראגה. בתקופת שלטונו דיכא מעשי מרידה שונים, בייחוד את זה שהיה בעיר נואבה גליסיה, במלחמת מיקסטון, שבה נהרג השליט פדרו דה אלוואראדו. הוא עודד מסעות מחקר, בייחוד את המשלחת של פרנסיסקו וסקס דה קורונדו. התעשייה והחקלאות התפתחו גם הם, ועושר הגיע לאמריקה. למעשה, הוא גיבש וחיזק את מעשיו של הרנן קורטס לכיבוש אמריקה, וקבע את השליטה הספרדית באמריקה למשך זמן ארוך. ניסיונות להדחתו נכשלו. 

בשנת 1551 מונה להיות המשנה לשליט פרו, וגם שם פיתח את האזור.

בקליפורניה, מחוז מנדוסינו קרוי על שמו של מנדוסה.

קודקס מנדוסה
------------

קודקס מנדוסה הוא קודקס אצטקי קודקס ציורי ובו הערות וביאורים בספרדית. הקודקס נוצר עבור קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ונקרא על שם מנדוסה אשר הורה על חיבורו. מאז שנת 1659 נמצא הקודקס בספריה הבודליאנית אשר באוניברסיטת אוקספורד.

הקודקס מכיל 71 עמודי פוליו, מחולקים ל 3 חלקים. 

1. רשימת תשעת המלכים האצטקים.
2. פירוט כל המיסים, הקנסות, הכופר והמתנות שעל 400 יישובים להעלות כל שנה לשלטון המרכזי.
3. תיאור כרונולגי של מנהגי החיים.

ראו גם
------

* קודקס מנדוסה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטוניו דה מנדוסה** בוויקישיתוף
* אנטוניו דה מנדוסה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007275666305171
* BnF: cb123562391 (data)
* GND: 118913328
* ISNI: 0000 0000 6615 8944
* LCCN: n82032292
* NTA: 146234561
* RERO: 02-A020222980
* SUDOC: 032554559
* VcBA: 495/219182
* VIAF: 20479002
* WorldCat: lccn-n82032292

 |
**נוטיס ספקיאנאקיס** (יוונית: **Παναγιώτης Σφακιανάκης**; נולד ב-2 בנובמבר 1959) הוא זמר יווני יליד העיר הרקליון של כרתים אשר ביוון.

שנותיו הראשונות
---------------

נוטיס עבר עם משפחתו בגיל שבע לאי קוס, ובגיל 20 כבר עבד בתור DJ באופן חלקי.

נוטיס פרנס את עצמו בתחילת חייו בתור חשמלאי שרברב ועבודות שיפוץ, ובשנת 1985 ייסד להקה והופיע עמה באי קוס.

לאחר חוסר הצלחה משמעותית התפרקה הלהקה לאחר פחות משנה, ובשנת 1986 עבר נוטיס לגור בכרתים, שם פתח בקריירת סולו כזמר.

קריירה
------

עם הזמן נתגלה נוטיס ככישרון על ידי בואורמאס, מנהל חברת סוני ביוון. בואורמאס החתים את נוטיס על האלבום Proti Fora, אשר הגיע לעשרת האלבומים המובילים ביוון.

כיום, נוטיס הוא אחד הזמרים המצליחים ביותר ביוון.

בשנת 1992 יצא נוטיס בלהיט עם השיר "הופה הופה" (opa opa), השיר נכתב על ידי הזמר ואומן ההקלטות גיורגוס אלקאיוס (Giorgos Alkaios). ללהיט זה יצאו המון גרסאות שונות אשר בוצעו בין היתר על ידי הזמרת היווניה דספינה ונדי, והלהקה אנטיקו.

חייו האישיים
------------

כיום נוטיס נשוי עם שני ילדים, וחי עם משפחתו בעיר אתונה ביוון.

בשנת 2003 עבר נוטיס ניתוח במיתרי הקול, אשר הוביל להפסקת מנוחה בין אלבומיו. בשנת 2004 נפטר גיורגוס אחיו של נוטיס מסרטן, ובעקבות כך הקדיש נוטיס את אלבומו שנה לאחר מכן לזכרו של אחיו.

נוטיס בתקשורת
-------------

נוטיס ממעט להתראיין, ולכן עקב כך כל ראיון עמו הוא נדיר ומפורסם. לנוטיס דעות רבות על נושאים שונים, דבר המראה כי הוא דעתן אשר לא חוסך את דעותיו בציבור על מגוון נושאים שונים. מבקריו השונים טוענים כי דעותיו הן נוגעות קלות בתחום הפוליטיקה, דבר הנובע מהביקורות הנוקבות אשר מושמעות על ידו במדיה השונה.

רשימת אלבומים
-------------

* Proti Fora (1991) First time

* Eisai Ena Pistoli (1992) (You are a gun) Platinum

* Me To N Kai Me To S (1993) (With the N to the S) Platinum

* Notioanatolitika Tou Kosmou (1994) (Southeast of the world) 2× Platinum

* 5o Vima (1996) (Fifth step) (4× Platinum)

* I Notes Einai 7psyhes (1998) (The notes are immortal) 5× Platinum

* Polihroma Kai Entona (2000) (Multi-coloured and intense) 2× Platinum

* As Milisoun Ta Tragoudia (2002) (Let the songs speak) Platinum

* Me Agapi O,ti Kaneis (2004) (With love whatever you do) Platinum

* Ana Gennisis (2005) (Rebirth) 2× Platinum

* Mnimes (2007) (Memories) Platinum

* Matomena Dakrya 21+4 (2011) new

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נוטיס ספקיאנאקיס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של נוטיס ספקיאנאקיס

* נוטיס ספקיאנאקיס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* נוטיס ספקיאנאקיס, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* נוטיס ספקיאנאקיס, באתר Yandex.Music (ברוסית)

* נוטיס ספקיאנאקיס, באתר Discogs (באנגלית)

* נוטיס ספקיאנאקיס, באתר Songkick (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: a694df8f-abb6-4961-8626-a4039d4524c9
* VIAF: 1148146936767713781859
* WorldCat: viaf-1148146936767713781859

 |
**הארמייה הצפון-מערבית** (באנגלית: **Army of the Northwest**) הייתה ארמייה של צבא הקונפדרציה אשר נטלה חלק במלחמת האזרחים האמריקנית.

היסטוריה
--------

הארמייה הוקמה ב-8 ביוני 1861 במטרה לאחד את כל יחידות הקונפדרציה בצפון-מערב וירג'יניה. המפקד הראשון של הארמייה היה רוברט סלדן גרנט. ב-11 ביולי הובסה הארמייה בידי כוחות צבא האיחוד במהלך קרב הר ריץ', ויומיים לאחר מכן הובסה שוב בקרב קוריק'ס פורד אשר במהלכו גרנט נהרג. הנרי ר. ג'קסון תפס את הפיקוד על הארמייה, אולם ב-20 ביולי הוא הוחלף בתפקידו בידי ויליאם לורינג. לורינג פיקד על הארמייה עד נובמבר של אותה שנה, ואז הוחלף בידי אדוארד ג'ונסון. הארמייה פורקה באופן רשמי ב-9 בפברואר 1862, אולם יחידה קטנה שפעלה בצפון עמק השננדואה תחת פיקודו של ג'ונסון, עדיין נודעה בכינוי "הארמייה הצפון-מערבית", עד קרב מחנה אלגהני. מאז קרב זה נודעה היחידה בכינוי "ארמיית אלגהני".

מפקדים
------

* רוברט סלדן גרנט (8 ביוני 1861 – 13 ביולי 1861)
* הנרי ר. ג'קסון (13 ביולי 1861 – 20 ביולי 1861)
* ויליאם לורינג (20 ביולי 1861 – נובמבר 1861)
* אדוארד ג'ונסון (נובמבר 1861 – 2 בפברואר 1862)

קישורים חיצוניים
----------------

* הארמייה הצפון-מערבית באתר המוקדש למלחמת האזרחים האמריקנית

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"הארמייה הצפון-מערבית (הקונפדרציה)"**.
**הארמייה הראשונה של צבא סרביה** (בסרבית: **Српска Прва Армија**) הייתה ארמייה סרבית, שלחמה במלחמת העולם הראשונה.

היסטוריה
--------

הארמייה גויסה עם תחילת מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, וכמפקדה הראשון מונה פטר בויוביץ'. במהלך הפלישה הראשונה של האימפריה האוסטרו-הונגרית, נשמרה הארמייה הראשונה בעתודה, אולם מרבית כוחותיה נשלחו לתמוך בארמיות ה-2 וה-3 במהלך קרב קר. בעקבות הניצחון הסרבי בקרב זה, חדרה הארמייה הראשונה לתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית ופשטה על סירמיה (Syrmia). בספטמבר היא נאלצה לסגת עקב הפלישה האוסטרו-הונגרית השנייה, והשתתפה בקרב דרינה במהלכו ניצחה את האוסטרים אולם במחיר אבדות כבדות. במהלך הקרב נפצע בויוביץ' ובמקומו מונה למפקד הארמייה ז'יוויין מישיץ'. בפיקודו של מישיץ' השתתפה הארמייה בקרב קולובארה בדצמבר של אותה שנה, שכמו קודמיו הסתיים בניצחון סרבי מוחץ.

בשנת 1915 חל שינוי ניכר במערכה, עקב הצטרפות הקיסרות הגרמנית וממלכת בולגריה למלחמה לצד אוסטריה. על הארמייה הראשונה הוטל להגן על הגבול המערבי של סרביה לאורך הנהר דרינה. הארמייה נאבקה בעיקר כנגד הארמייה האוסטרו-הונגרית השלישית, ופחות כנגד יחידות גרמניות ובולגריות, ולפיכך מצבה היה טוב יותר מאשר שתי הארמיות האחרות של צבא סרביה. בהדרגה גורל המערכה על סרביה הוכרע לטובת מעצמות המרכז. מישיץ' התנגד לתוכנית הנסיגה ותבע לעבור למתקפת נגד, אך ההנהגה הסרבית הכריעה בעדה. מישיץ' ארגן את הכוחות הסרבים הנסוגים וביחד עם המלך פטר הראשון, הובילם לחופי אלבניה, משם לקורפו ובהמשך למפקדת כוחות מדינות ההסכמה בסלוניקי. מישיץ' נפצע במהלך הנסיגה, וכמחליפו מונה מילוש ואסיץ'. הארמייה השתתפה בקרבות החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה, וב-1918 חזר בויוביץ' לפקד עליה. הארמייה לקחה חלק חשוב במתקפת כוחות מדינות ההסכמה לאורך עמק הווארדאר שהובילה להוצאת בולגריה מהמלחמה, ולאחר מכן הדפה ביעילות מתקפת נגד גרמנית. הארמייה שחררה את בלגרד והתקדמה עד הגבול האוסטרו-הונגרי לפני שנחתמה שביתת הנשק שסיימה את המלחמה, והארמייה פורקה.

מפקדים
------

* פטר בויוביץ' (אוגוסט 1914 - ספטמבר 1914)
* ז'יוויין מישיץ' (ספטמבר 1914 - דצמבר 1915)
* מילוש ואסיץ' (דצמבר 1915 - אפריל 1916)
* ז'יוויין מישיץ' (אפריל 1916–1917)
* מילוש ואסיץ' (1917 - אפריל 1917)
* ז'יוויין מישיץ' (אפריל 1917 - יוני 1918)
* פטר בויוביץ' (יוני 1918 - עד הפירוק)

קישורים חיצוניים
----------------

* הצבא הסרבי ערב מלחמת העולם הראשונה (בסרבית)
* הצבא הסרבי במלחמת העולם הראשונה (בסרבית)
לוח שעון בן 12 שעות
**מיקום לפי כיוון השעון** היא שיטה לציון מיקומם של שני אנשים ו/או עצמים זה ביחס לזה. השיטה מבוססת על אנלוגיה ללוח ספרות של שעון בן 12 שעות, הממוקם במישור אופקי. כאשר אדם או עצם מצוי במרכז לוח השעון הדמיוני כשהוא פונה אל השעה 12, מצוין מיקום האדם או העצם האחר ביחס אליו לפי השעות שעל הלוח:

* כשהאדם/העצם האחר ממוקמים ממול לאדם/העצם שבמרכז הלוח, נאמר שהם נמצאים "בשעה 12 שלו"
* מיקום שלהם בשעה 6 שלו משמעו שהם נמצאים ישר מאחוריו
* מיקום שלהם בשעה 3 שלו משמעו שהם נמצאים מימינו
* מיקום שלהם בשעה 9 שלו משמעם שהם נמצאים משמאלו.

מיקום בכל שעה אחרת יהיה לאדם/עצם שאינם נמצאים באחד מארבעת הכיוונים העיקריים ביחס לאדם/עצם שבמרכז הלוח.

שיטת ציון מיקום לפי כיוון השעון נפוצה בעיקר בתעופה. בהקשר זה ניתן להשלים אותה על ידי תוספת "מלמעלה", "ממול" או "מלמטה". כך, ציון שעה 12 מלמטה מכוונת למיקום הנמצא מול המטוס ומתחת למישור האופקי, וציון שעה 8 מלמעלה פירושו מיקום הנמצא מאחורי המטוס ומשמאלו ומעל למישור האופקי. 

שיטה זו משמשת גם מפעילי כלים משוריינים, כמו טנקים. הטנק הוא כלי סגור, ומלבד המפקד שראשו בחוץ, שאר אנשי הצוות לא רואים את המתרחש בחוץ, לכן שיטת ציון מיקום לפי כיוון שעון משמש את חברי הצוות כדי ליצור שפה משותפת ביחס לכיוונו של התותח, כאשר השעה 12 מייצגת את כיוון החזית. 

שמו של סרט הקולנוע **Twelve O'Clock High** (נקרא בעברית טייסי השחקים) נגזר מהשיטה האמורה. הוא מתייחס שם למיקומו של מפציץ, אשר מטוסי קרב עוינים האומרים להתקיפו נמצאים מולו ומעל למישור האופקי.
**הארמייה הרביעית של הצבא המלכותי האיטלקי** (באיטלקית: **Armata 4**) הייתה ארמייה איטלקית שלחמה במהלך מלחמת העולם הראשונה נגד מעצמות המרכז, ופורקה עם סיום המלחמה. הוקמה מחדש במהלך מלחמת העולם השנייה, ולחמה לצד מדינות הציר.

היסטוריה
--------

### מלחמת העולם הראשונה

הארמייה הרביעית הוקמה במאי 1915 במהלך מלחמת העולם הראשונה, וכמפקדה הראשון מונה לואיג'י נאבה. הארמייה הוצבה ברמת אסיאגו, והשתתפה בקרבות כנגד צבא האימפריה האוסטרו-הונגרית. ב-1917 הצטרפה הקיסרות הגרמנית למערכה כנגד איטליה, והכוחות האיטלקים הובסו בקרב קפורטו. לאחר התבוסה נסוגה הארמייה הרביעית למונטה גראפה, ושם ניצחה את הגרמנים בקרב מונטה גראפה. ביוני 1918 השתתפה הארמייה בקרב הנהר פיאווה, ובין אוקטובר-נובמבר של אותה שנה השתתפה בקרב ויטוריו ונטו. עם סיום המלחמה בנובמבר, פורקה הארמייה.

### מלחמת העולם השנייה

הארמייה הוקמה מחדש ביוני 1938, וכמפקדה מונה קמילו גרוסי. ביוני 1940, הצטרפה איטליה למלחמת העולם השנייה לצד גרמניה הנאצית. הארמייה הרביעית הייתה אחת משלוש הארמיות שהרכיבו את "קבוצת ארמיות מערב" של הצבא האיטלקי בפיקודו של נסיך הכתר אומברטו. יחד עם הארמייה הראשונה והארמייה השביעית, הארמייה הראשונה לקחה חלק פעיל בפלישה האיטלקית לצרפת. היא חצתה את הרי האלפים במעבר סן ברנהרד הקטן, אולם התקדמה מעט מאוד ונעצרה מול ביצורי הגבול הצרפתיים. לאחר כניעת צרפת מפקדת הארמייה עברה למנטון, והיא ניהלה את אזור הכיבוש האיטלקי בצרפת. 

ב-11 בנובמבר 1942 הארמייה לחמה לצד הגרמנים במבצע אנטון - כיבוש צרפת של וישי. דו"ח גרמני ממרץ 1943 מתאר את הארמייה הרביעית כיחידה במצב ירוד מאוד. לא הייתה לה הגנה ימית, ארטילריה כבדה ומטוסים. כמו כן שרר בה מחסור חמור באמצעים כמו מלט וברזל שנדרשו להקמת ביצורי חוף. הארמייה פעלה למנוע את גירושם של יהודי צרפת אשר חיו בשטח הכיבוש האיטלקי אל זה הגרמני. כך, כאשר האיטלקים הודיעו כי הם מחפשים יהודים לשלוח לעבודה באיטליה, יהודים רבים התגייסו מרצון והועברו לאיטליה עצמה. לאחר שב-8 בספטמבר 1943, חתמה איטליה על הסכם שביתת נשק עם בעלות הברית, פתחה הארמייה בנסיגה מצרפת לתוך ליגוריה. חייליה פורקו מנשקם בידי הגרמנים.

מפקדים
------

### מלחמת העולם הראשונה

* לואיג'י נאבה (מאי 1915 - ספטמבר 1915)
* מריו ניקוליס די רודילנט (ספטמבר 1915 - פברואר 1918)
* גאטאנו גיארדינו (יוני 1917 - אוקטובר 1917)

### מלחמת העולם השנייה

* קמילו גרוסי (יוני 1938–1940)
* מריו ורצילינו (1940)
* אלפרדו גוצוני (1940)
* מריו קאראקיולו (1940-1941)
* מריו ורצילינו (1941-1943)

קישורים חיצוניים
----------------

* הארמייה הרביעית באתר Axis History (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  הארמייה הרביעית באתר Axis History (באנגלית)
**קרלוס אומברטו לימן דה אלמידה בנולייל לישבואה סאנטוס** (בפורטוגזית: **Carlos Humberto Lehmann de Almeida Benholiel Lisboa Santos**; נולד ב־23 ביולי 1958), הידוע בשם **קרלוס לישבואה**, הוא כדורסלן עבר פורטוגזי, וכיום מאמן כדורסל. נחשב לגדול שחקני הכדורסל בפורטוגל בכל הזמנים.

קריירה
------

לישבואה נולד בפראיה שבכף ורדה שהייתה נתונה לשליטת פורטוגל, לאב ממוצא יהודי פורטוגזי, ולאם ממוצא גרמני. גדל בנעוריו במושבה הפורטוגזית דאז מוזמביק שם החל לשחק כדורסל, ובשנת 1974 עבר לפורטוגל. עם בואו לפורטוגל שיחק בקבוצת הנוער של ספורטינג ליסבון. בשנים 1975 עד 1982 שיחק בקבוצת הבוגרים של המועדון איתו זכה בשלוש אליפויות ושני גביעי מדינה. בשנים 1982-1984 שיחק בקבוצת קואלוז סינטרה. בעונתו הראשונה בקבוצה זכה בגביע המדינה, גביע המדינה הראשון בתולדות המועדון. עונה לאחר מכן זכה עם הקבוצה באליפות המדינה, אליפות ראשונה של המועדון. לאחר מכן עבר לשחק עד לשנת 1996 בקבוצת בנפיקה ליסבון. בתקופה זו זכה בעשר אליפויות פורטוגל ובחמישה גביעי המדינה. בגיל 38 פרש ממשחק.

בין השנים 1977-1992 שיחק לישבואה 46 פעמים בשורות הנבחרת הלאומית של פורטוגל, אך לא הגיע איתה להישגים משמעותיים. כשחקן בנפיקה ליסבון שיחק עם הקבוצה בשנות ה-90 של המאה ה-20 במסגרת גביע אירופה לאלופות. כשחקן כדורסל היה זורק פעמים רבות מעבר לקשת השלוש.

לאחר פרישתו החל לשמש מאמן בקבוצות הכדורסל אסטוריל פאריה, בנפיקה ליסבון ואביירו באסקט. כמאמן זכה בארבע אליפויות ושלושה גביעים בשורות בנפיקה. לאחר מכן החל לשמש כמנהל מקצועי בשורות המועדון.

קישורים חיצוניים
----------------

* ערן סלע, קרלוס לישבואה - תותחן מזהיר

הערות שוליים
------------

1. ↑  אהרל'ה ויסברג, על שולחן הניתוחים: תזכרו מה עשיתם בקיץ האחרון, באתר ynet,‏9 בספטמבר 2007
**רוי פיליפה טבארש דה בסטוש** (בפורטוגזית: **Rui Filipe Tavares de Bastos**;‏ 8 במרץ 1968 – 28 באוגוסט 1994) היה כדורגלן פורטוגזי ששיחק בעמדת הקשר בנבחרת פורטוגל ובמועדונים מליגת העל הפורטוגלית.

קריירת מועדונים
---------------

פיליפה החל את הקריירה המקצוענית שלו בז'יל ויסנטה מהליגה הפורטוגלית השנייה. בגיל 20 עבר לאספיניו, במדיה שיחק במשך שתי עונות, כאשר אחת מהן הייתה בליגת העל הפורטוגלית. בשנת 1990 חזר לז'יל ויסנטה, שבינתיים חזרה לליגת העל הפורטוגלית, ועזר לקבוצה להישאר בליגה, לאחר שסיימה במקום ה-13 בליגה לעונת 1990/1991.

כתוצאה מכך, נרכש פיליפה על-ידי פורטו, והבקיע ארבעה שערים ב-25 משחקים בעונתו הראשונה במועדון, בה זכתה פורטו באליפות פורטוגל.

בעונת 1993/1994 בליגת האלופות עזר פיליפה לקבוצתו להגיע לשלב חצי הגמר, ואף הבקיע שער בניצחון 5-0 על ורדר ברמן במסגרת שלב הבתים.

פיליפה המשיך להוות שחקן מרכז שדה חשוב עבור פורטו גם בשנים הבאות. בתחילת עונת 1994/1995, זמן קצר לפני מותו הבקיע פיליפה במחזור הפתיחה של הליגה, ועזר לקבוצתו לזכות בסופר קאפ הפורטוגלי לאחר ניצחון על בנפיקה ליסבון.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-31 במאי 1992 ערך פיליפה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פורטוגל, בתיקו 0-0 נגד נבחרת איטליה בגביע ארצות הברית 1992. בסך הכל ערך שש הופעות בנבחרת פורטוגל.

מותו
----

ב-28 באוגוסט 1994, בגיל 26, נהרג פיליפה בתאונת דרכים בפורטו שבפורטוגל.

תארים
-----

פורטו
* אליפות פורטוגל (3): 1991/1992, 1992/1993, 1994/1995
* הגביע הפורטוגלי (1): 1993/1994
* הסופר קאפ הפורטוגלי (3): 1992, 1993, 1994

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  Bremen 0–5 Porto באתר הרשמי של אופ"א, 30 במרץ 1994 (באנגלית)
2. ↑  Rui Filipe באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל הפורטוגזית (בפורטוגזית)
3. ↑  FC Porto recorda Rui Filipe באתר O Jogo, ‏ 28 באוגוסט 2016 (בפורטוגזית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"רוי פיליפה"**.
**הארמייה הרביעית של צבא בולגריה** (בבולגרית: **Четвърта българска Армия**) הייתה ארמייה בולגרית, אשר נטלה חלק במלחמות בולגריה החל ממלחמת הבלקן הראשונה ועד למלחמת העולם השנייה.

מלחמות הבלקן
------------

במהלך מלחמת הבלקן הראשונה אורגן הצבא הבולגרי מחדש ב-5 ארמיות. הארמייה הרביעית הוקמה בחופזה ולא אומנה כראוי.

מבחינת נשק קל, התבססו הבולגרים על רובה "Steyr-Mannlicher M1895" מתוצרת אוסטרו-הונגרית ורובה ברדן-2 מתוצרת רוסית(אנ'). עוד סופקו לצבא הבולגרי גרסה רוסית של סמית' אנד וסון M1880 ו-1906 וכן אקדח חצי אוטומטי 9 מ"מ פרבלום דגם 1908 "Luger". ליחידות העזר בארמיות השדה ולכוחות המיליציה סופק רובה "M-1869 krnka"(אנ') רוסי. כוחות הארמייה צוידו ב-60 מקלעי מקסים M-1908 ו-198 תותחים מרביתם בקוטר 75 מילימטרים ומקצתם בקוטר 120 מילימטרים. מרבית הארטילריה הייתה מתוצרת צרפתית ומיעוטה מתוצרת גרמנית.

תחת פיקודו של סטיליאן קובאצ'ב לחמה הארמייה בגזרת העיר אדירנה. במהלך מלחמת הבלקן השנייה, בין ה-30 ביוני ועד 8 ביולי התחולל באזור מקדוניה הווארדארית קרב ברגאלניצה בין הארמייה הרביעית הבולגרית לארמייה הסרבית הראשונה. הבולגרים נהדפו אל מעבר לנהר ברגלניצה וספגו 20,000 נפגעים.

מלחמת העולם הראשונה
-------------------

בנובמבר 1917 גויסה הארמייה הרביעית, נותבה לחזית המקדונית, הוצבה במערב תראקיה היוונית ושימשה בעיקר ככוח עתודה. הארמייה מנתה את אוגדת הרגלים ה-10 "הבלומורייה" (הים האגאי), ואת אוגדת הפרשים ה-2 "סופיה". הרכב זה נותר עד תום המלחמה. מספר החיילים באוגדות הרגלים הבולגריות הגיע ל-24,000 ובהיקף כוח האדם דמו לגייסות בצבאות אירופיים. כל אוגדה מנתה 2 חטיבות. כל חטיבה מנתה 2 רגימנטי רגלים בני 4,583 חיילים כל אחד ובכל רגימנט 2 גדודים בני 4 פלוגות. בנוסף מנתה כל חטיבה פלוגת מקלענים בת 80 חיילים, פלוגת חיל עזר בת 180 חיילים, שני אסקדרוני פרשים ורגימנט ארטילריה בן 1,959 חיילים שאורגן ב-3 פלוגות תותחנים. עוד נמנו בכל חטיבה פלוגת ז'נדרמריה, פלוגת הנדסה, פלוגת אספקה ופלוגת רפואה. כל אוגדת פרשים מנתה 2 חטיבות ובכל חטיבה 2 רגימנטים. כל רגימנט פרשים מנה 657 חיילים ואורגן ב-4 אסקדרונים. בנוסף מנתה כל חטיבה רגימנט ארטילריה רכוב, גדוד אספקה וגדוד רפואה. לאחר כניעת בולגריה פורקה הארמייה.

מלחמת העולם השנייה
------------------

ביולי 1940 גויסה הארמייה הרביעית. הארמייה שכללה שלוש אוגדות רגלים תחת פיקודו של הגנרל אטאנאס סטפנוב הוצבה בדרום הממלכה. בשלהי 1943 שוחררו חיילי הארמייה ובשלהי ספטמבר 1944, לאחר הפיכת חזית המולדת אורגנה מחדש ומנתה 42,494 חיילים. תחת פיקודו של אסן סיראקוב לחמה הארמייה בקרבות לשחרור יוגוסלביה וספגה 1,884 נפגעים.

ב-12 בנובמבר 1944 נורה למוות הגנרל אטאנאס סטפנוב על ידי כוחות פרטיזנים. ב-19 בדצמבר 1944 פורקה הארמייה הרביעית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Philip S. Jowett, ‏‏ Armies of the Balkan Wars 1912-1913 באתר גוגל ספרים (באנגלית) נהר ברגאלניצה הוא אחד מיובליו של הווארדאר.
2. ↑  Nigel Thomas ,Dušan Babac, Darko Pavlović, "Armies in the Balkans 1914-18, Osprey publishing, Great Britain ,2001, page 21-23", באתר גוגל ספרים (באנגלית)
**רוי טיאגו דנטס דה סילבה** (בפורטוגזית: **Rui Tiago Dantas da Silva**; נולד ב-7 בפברואר 1994 באגואס סנטס שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת השוער בקבוצת ריאל בטיס מהלה ליגה ובנבחרת פורטוגל.

קריירת מועדונים
---------------

סילבה גדל במחלקות הנוער של מאיה ושל נסיונל מדיירה. ב-11 במאי 2014 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של נסיונל מדיירה, בהפסד 0–1 לז'יל ויסנטה במסגרת ליגת העל הפורטוגלית. בסך הכל ערך 50 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-27 בינואר 2017 חתם סילבה על חוזה לארבע עונות וחצי בגרנדה מהלה ליגה, כמחליפו של אוייר אולסאבל. בחצי הראשונה שלו במועדון, שהסתיימה בירידה של גרנדה להליגה הספרדית השנייה, לא זכה לדקות משחק, ושימש כשוער שני לגיירמו אוצ'ואה. ב-6 בספטמבר ערך סילבה את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–3 לריאל סרגוסה במסגרת הסיבוב השני של גביע המלך הספרדי. ב-2 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בהפסד 0–1 לראיו ואיקאנו. בסך הכל ערך ארבע הופעות ליגה בעונת 2017/2018. בעונת 2018/2019, שהסתיימה בהעפלה ללה ליגה, שימש כשוער הראשון של הקבוצה, וערך 40 הופעות ליגה. ב-17 באוגוסט 2019 ערך סילבה את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה במדי גרנדה, בתיקו 4-4 נגד ויאריאל במסגרת המחזור הראשון לעונת 2019/2020. בסך הכל ערך סילבה 111 הופעות ליגה במהלך תקופתו בגרנדה, 77 מתוכן במסגרת הלה ליגה.

ב-11 ביוני 2021 חתם סילבה על חוזה לחמש עונות בריאל בטיס מהלה ליגה. ב-14 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד מיורקה במסגרת המחזור הראשון לעונת 2021/2022. בסך הכל ערך 22 הופעות ליגה בעונתו הראשונה במועדון, וכן זכה בגביע המלך הספרדי.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-9 ביוני 2021 ערך סילבה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פורטוגל, בניצחון 0–4 על נבחרת ישראל במשחק ידידות. הוא היה חלק מסגל נבחרת פורטוגל לטורניר יורו 2020 בשנת 2021, אך לא שיחק בטורניר.

תארים
-----

ריאל בטיס
* גביע המלך הספרדי (1): 2021/2022

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Rui Silva ficha por el Granada באתר מארקה, 27 בינואר 2017 (בספרדית)
2. ↑  Rui Silva, new Real Betis player באתר הרשמי של ריאל בטיס, 11 ביוני 2021 (באנגלית)

| **נבחרת פורטוגל – יורו 2020** |
| --- |
| 1 פטריסיו • 
2 סמדו • 
3 פפה • 
4 דיאש • 
5 גריירו • 
6 פונטה • 
7 רונאלדו • 
8 מאוטיניו • 
9 א. סילבה • 
10 ב. סילבה • 
11 פרננדש • 
12 לופש •
13 דנילו • 
14 ויליאם •
15 רפא •
16 סאנצ'ס •
17 גדש •
18 נבש •
19 גונסלבש •
20 דאלו •
21 ז'וטה •
22 ר. סילבה •
23 פליקס •
24 אוליביירה •
25 מנדש •
26 פלהיניה •
מאמן: סנטוש | פורטוגלפורטוגל |
**בית הכנסת בקומוטיני** (ביוונית: **Συναγωγή Κομοτηνής**) כונה גם "בית-אל", כלומר "בית האלוהים" בעברית, היה בית כנסת יהודי ששכן בקומוטיני שביוון ובנייתו מתוארכת לאמצע המאה ה-19 או תחילת המאה ה-18. בית הכנסת היה ממוקם בתחילת רחוב הקיסר תאודוסיוס, מול כנסיית המעונות של מרים הבתולה. בשנת 1983, הוא סווג כאנדרטה היסטורית לשימור, אך באפריל 1994 הוחלט על הריסתו.

אזור המבצר בקומוטיני, בו שכן בית הכנסת, נודע עד מלחמת העולם השנייה בשם "הרובע היהודי של קאלה". בתקופת הכיבוש, בין השנים 1941–1944, הוסרו רהיטי בית הכנסת ובמשך שנים אחדות שימש המבנה כאורווה.

מבנה בית הכנסת
--------------

במהלך שנות האימפריה העות'מאנית, קיומם של רבעים נפרדים לקבוצות אתניות-דתיות בודדות היה דבר נפוץ, לא רק ליהודים. באותה מידה היה נפוץ, באותם מקרים שבהם היה חלק מבוצר של העיר, שיהודים ישבו בתוכו. המיוחד בקומוטיני הוא שהיהודים היו התושבים הכמעט בלעדיים של החלק המוקף חומה של העיר ושם גם הוקם בית הכנסת.

מבנה בית הכנסת היה דוגמה מצוינת לאדריכלות בלקנית. הוא היה ממוקם בתוך מבצר העיר, בתחילת רחוב הקיסר תאודוסיוס, וממש מול הכנסייה האורתודוקסית של פנאגיה הישנה. לפני המלחמה נקרא הרחוב רחוב פרוריו. זה היה, בניין מאמצע המאה ה-19, די מרווח ומרשים, שאף בלט בגלל כיפתו הנראית מבחוץ. לבית הכנסת היה אולם נשים נפרד עם כניסה עצמאית בצד המזרחי, שהופרד מיתר החלל במעקות. הכניסה לבית הכנסת המרכזי הייתה דרך השער המרכזי בצידו הצפוני. דגם דומה של בית הכנסת הזה היה קיים בקונסטנטינופול ובפרוסיה. לבית הכנסת הייתה כיפה מרכזית שמתחתיה נמצאה הבימה. בתוך המבנה הייתה סדרה של עמודים שתמכו בגג במעגל. ה"היכל" הוקם על הקיר המזרחי.

מאז כניסת הגרמנים לעיר בשנת 1941 הפך בית הכנסת לאורווה ונשאר כך במשך מספר שנים, שכן בשנת 1943 הושמדו יהודי העיר. לאחר מכן, הוא ננטש לגורלו ולפגעי הזמן.
בניסיון להצילו, ב-1983 סווג המבנה כאנדרטה לשימור, שכן לפי הנמקה של האפורה הרביעית של אנדרטאות חדשות יותר "הוא אחד הבודדים שנשתמרו ביוון, מסמך היסטורי של הקהילה היהודית שחיה שם ובמקביל אנדרטה בעלת ערך אדריכלי רב, האופיינית לארכיטקטורה של בתי הכנסת של מזרח אירופה וצפון אפריקה במאות ה-18 וה-19". אך מכיוון שהייעוד הזה נשאר רק על הנייר, הבניין המשיך לעמוד נטוש עוד עשור. בשלב מסוים הגג התערער וכיפתו קרסה. המועצה היהודית המרכזית של יוון, אולי בלחץ הרשויות המקומיות של העיר, החליטה להרוס את המבנה באפריל 1994.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  *הקהילות היהודיות במזרח מקדוניה ותרקיה מאמצע המאה ה-19 ועד מלחמת העולם השנייה* (ביוונית). אוניברסיטת אריסטו בסלוניקי. 2006. p. 50.
2. 1 2 3 4 5  "יהודי קומוטיני" (ביוונית). 2002-04-03.
3. ↑  *ערים היסטוריות ואתרים קדושים: שורשים תרבותיים לעתיד עירוני* (באנגלית). הבנק העולמי. 2001. p. 311. ISBN 978-0821349045.
**הארמייה הרביעית** (ברומנית: **Armata a 4-a Română**) הייתה ארמייה רומנית, שפעלה מסוף המאה ה-19 עד לשנת 1990, ולחמה במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה.

היסטוריה
--------

### מלחמת העולם הראשונה

עם הצטרפות רומניה לצד מדינות ההסכמה, נפרסה הארמייה הרביעית בגבול עם הונגריה, והשתתפה בקרב על טרנסילבניה. לאחר מכן לחמה הארמייה בקרבות השונים, ובכלל זה בקרב בוקרשט, ולאחר נפילת בוקרשט בדצמבר 1916 פורקה הארמייה.

### מלחמת העולם השנייה

במחצית השנייה של שנת 1941, תחת פיקודו של גנרל ניקולאה צ'יופרקה, לחמה הארמייה לצד הוורמאכט במהלך פלישת מדינות הציר לברית המועצות בגזרה הדרומית של החזית הסובייטית, והשתתפה בקרב אודסה. בשנת 1942 השתתפה הארמייה בקרבות סביב סטלינגרד, והגנה על האגף הדרומי של אגד הכוחות הגרמני, שתקף את העיר. במסגרת מבצע אורנוס הותקפה הארמייה על ידי כוחות סובייטיים עדיפים וספגה אבדות כבדות. בדצמבר 1942 היא השתתפה במאמץ הגרמני הכושל לחלץ את הארמייה הגרמנית השישית, שכותרה בכיס סטלינגרד, וספגה שוב אבדות כבדות במהלך מתקפת הנגד הסובייטית, שבאה בעקבותיו.

בשנים 1943–1944 לחמה הארמייה בקרבות הנסיגה, שניהלו כוחות הציר בשטח אוקראינה ולאחר מכן ברומניה. לאחר מעבר ממלכת רומניה לצד בעלות הברית בעקבות תבוסת כוחות הציר במבצע יאשי-קישינב, וכיבוש רומניה על ידי כוחות הצבא האדום באוגוסט 1944, לחמה הארמייה לצד הצבא הסובייטי בקרבות בשטח הונגריה עד לתום המלחמה.

### המלחמה הקרה

הארמייה התקיימה במהלך המלחמה הקרה כחלק מברית ורשה, ופורקה לאחר קריסת ברית המועצות.

ראו גם
------

* קרב סטלינגרד

קישורים חיצוניים
----------------

* הארמייה הרביעית במלחמת העולם השנייה
**הארמייה השישית של הצבא האיטלקי** (באיטלקית: **Armata 6**), הייתה ארמייה איטלקית שלחמה במהלך מלחמת העולם הראשונה נגד מעצמות המרכז, ופורקה עם סיום המלחמה. הוקמה מחדש במהלך מלחמת העולם השנייה, ולחמה לצד מדינות הציר במהלך הפלישה לסיציליה.

היסטוריה
--------

### מלחמת העולם הראשונה

הארמייה הוקמה לראשונה ב-1 בדצמבר 1916, בעיצומה של מלחמת העולם הראשונה, והועמדה תחת פיקודו של אטורה מאמברטי. הארמייה לחמה ביוני 1917 בקרב הר אורטיגרה וספגה בו אבדות כבדות, ובעקבות כך פורקה הארמייה ב-20 ביולי אותה שנה.

לאחר התבוסה האיטלקית בקרב קפורטו בנובמבר 1917 הוקמה הארמייה מחדש, והועמדה תחת פיקודו של לוקה מונטורי. הארמייה לחמה בקרב הנהר פיאווה ובקרב ויטוריו ונטו, ובנובמבר 1918 עם סיום המלחמה פורקה הארמייה.

### מלחמת העולם השנייה

ב-10 בנובמבר 1938 הוקמה ארמיית הפו, והועמדה תחת פיקודו של אטורה בסטיקו. הארמייה נפרסה בעמק הפו, והיוותה עתודה משוריינת של המטכ"ל האיטלקי. ב-6 בנובמבר 1940 שונה שם הארמייה לארמייה התשיעית שהועברה לאלבניה. בהמשך הוקמה ארמיית הפו מחדש, והופקדה על הגנת דרום איטליה סיציליה וסרדיניה. ביוני 1943 מונה אלפרדו גוצוני למפקד הארמייה, ושמה שונה ל**ארמייה השישית**. הארמייה ספגה אבדות כבדות במהלך פלישת בעלות הברית לסיציליה, ומאוחר יותר, כאשר הוורמאכט פלש לאיטליה, נכנעה כל הארמייה לגרמנים.

מפקדים
------

### מלחמת העולם הראשונה

* אטורה מאמברטי (1 בדצמבר 1916 - 20 ביולי 1917)
* לוקה מונטורי (נובמבר 1917 - נובמבר 1918)

### מלחמת העולם השנייה

* אטורה בסטיקו (1938–1939)
* מריו ורקלינו (1939–1940)
* פרנסיסקו זינגאלאס (1940–1941)
* איצו רוסי (1941–1943)
* מריו רואטה (פברואר 1943 - יוני 1943)
* אלפרדו גוצוני (יוני 1943 - ספטמבר 1943)

קישורים חיצוניים
----------------

* הארמייה השישית באתר Axis History (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארמיית הפו באתר אקסיס היסטורי
**הארמייה הראשונה** (ביפנית: **第1軍**) הייתה ארמייה של הצבא היפני הקיסרי.

היסטוריה
--------

הארמייה הוקמה לראשונה ב-1 בספטמבר 1894 במהלך מלחמת סין–יפן הראשונה, וכמפקדה מונה יאמגאטה אריטומו. הארמייה לקחה חלק במרבית הקרבות החשובים של המלחמה, ופורקה במאי 1895, עם סיום המלחמה בניצחון יפני מוחץ. 

הארמייה הוקמה בשנית ב-2 בפברואר 1904, עם פרוץ מלחמת רוסיה–יפן וכמפקדה מונה קורוקי טאמאמוטו. הארמייה, הייתה הראשונה שהונחתה בקוריאה ומנצ'וריה, ולקחה חלק בכמה קרבות חשובים במהלך המלחמה, ביניהם קרב נהר יאלו, קרב מוטיאן פס, קרב ליאויאנג, קרב נהר שאה, קרב סנדפו וקרב מוקדן. המלחמה הסתיימה בניצחון יפני מוחץ, ולאחריו פורקה הארמייה בשנית.

הארמייה הוקמה בפעם השלישית והאחרונה ב-26 באוגוסט 1937, בטיינג'ין, במסגרת מלחמת סין–יפן השנייה. כמפקדה מונה קיושי קטסוקי. בנוסף להגנה על ההתנחלות היפנית בטיינג'ין, היא שימשה כחיזוק להגנות היפניות בצפון סין, שהוקמו בעקבות תקרית גשר מרקו פולו ב-7 ביולי 1939. הארמייה הראשונה השתתפה לאחר מכן במבצעים שונים בצפון סין תחת הפיקוד המבצעי של צפון סין היפנית, בין הקרבות שבהם לקחה הארמייה חלק ניתן למנות את: קרב בייג'ינג, מבצע רכבת בייג'ינג-האנקו וקרב טאיוואן. לאחר מכן הוצבה הארמייה במחוז שאנשי בסין עד סוף המלחמה. לאחר המלחמה פורק כל הצבא היפני הקיסרי ובכלל זה הארמייה הראשונה.

מפקדים
------

מפקדי הארמייה הראשונה:

* מרשל יאמגאטה אריטומו (1 בספטמבר 1894 - 19 בדצמבר 1984)
* מרשל נוזו מיכאצורה (19 בדצמבר 1984 - 18 במאי 1895)

מפקדי הארמייה השנייה:

* מרשל קורוקי טאמאמוטו (2 בפברואר 1904 - 9 בדצמבר 1905)

מפקדי הארמייה השלישית:

* לוטננט גנרל קיושי קטסוקי (26 באוגוסט 1937 - 30 במאי 1938)
* גנרל יושיג'ירו אומזו (30 במאי 1938 - 7 בספטמבר 1939)
* לוטננט גנרל יושאיו שאינוזוקה (7 בספטמבר 1939 - 20 ביוני 1941)
* גנרל טאיצ'י יושימוטו (20 ביוני 1941 - 22 בנובמבר 1944)
* לוטננט גנרל ראישירו שומידה (22 בנובמבר 1944 - 30 בספטמבר 1945)

קישורים חיצוניים
----------------

History of Imperial General Headquarters Army Section (Revised Edition), HyperWar Foundation.
**בית הכנסת של בעלי המלאכה** (ברוסית: **Синагога ремесленников**) היה בית כנסת בעיר רוסטוב על הדון שבדרום רוסיה. נבנה בשנת 1901, נשרף בשנת 1942.

היסטוריה
--------

היהודים הגיעו לאזור לראשונה מאמצע העשור הראשון של המאה ה-19. בשנת 1836, כאשר חיו בעיר 100 אלף איש, מנתה הקהילה היהודית 73 נפשות. עשור לאחר מכן מנתה הקהילה 289 נפשות. הקהילה היהודית התגבשה בעקבות הגירת יהודים ממערב אוקראינה, בלארוס וליטא שסופחו לרוסיה. על פי חוקי האימפריה הרוסית, לקהילות היהודיות הייתה זכות להחזיק בית תפילה לכל 30 בתים ובית כנסת אחד ל-80 בתים.

ב-1891 נוסדה ברוסטוב על הדון אגודת תפילה יהודית לבעלי מלאכה. לניהול צורכי דת שכרה החברה בשנים 1894–1901 מקום לבית תפילה, שהיה שייך ליורשי י. בשמקובה והיה בית חד-קומתי על בסמטת קאזאנסקי 24 (כיום דרך גזטני 28) בפינת רחוב סטארופוצ'טובה, 121 (כיום: רחוב סטניסלבסקי הקדוש 73).

בשנת 1894 קנה קבלן הבנייה אברם מויסייביץ' גרונימוס אחוזה. בשנת 1901 בנה כאן בניין לבנים לבית התפילה של החברה היהודית לבעלי מלאכה. מידות המבנה 16.75 על 16.25 על 3.35 מטר. השטח הכולל של המקום הוא כ-323 מ"ר. המבנה היה בן שתי קומות עם קצוות ביניים בסגנון גותי. בשנת 1904 תרם גרונימוס את המבנה לחברה היהודית לבעלי מלאכה. ברם, הבניין נשרף בשנת 1905 במהלך הפוגרומים נגד היהודים. לאחר השיפוץ נמשכו שירותי הדת בבניין. בשנת 1913 איפשרה המחלקה לענייני רוח של הממשל במחוז הצבאי של דון לאגודת בעלי המלאכה לקבל את הבניין כתרומה מאברם גרונימוס.

המבנה ניזוק במהלך מלחמת האזרחים, אך אף על פי שפגז פגע בו, המבנה שרד. בשנת 1936 בית תפילה זה היה היחיד שפעל ברוסטוב על הדון ונקרא בית כנסת. ביולי 1942 נשרף המבנה והותיר רק חלקים מהקיר המזרחי. בתום מלחמת העולם השנייה, הבניין לא שופץ. כיום נמצאת במקומו חנות מכולת בשם דובריניה.

מהבניין נשמר תצלום מלפני פרוץ מהפכת אוקטובר.

רבנים
-----

בשנות העשרים היה יהושע-אשל אברהם חיימוביץ' זמסקי רבה של בית האומנות של העדה החסידית. בתקופות שונות היו יושבי ראש הקהילה היהודית י. מ. ללצ'וק, אוגולניקוב ואחרים.

ראו גם
------

* בית הכנסת הכוראלי הראשי (רוסטוב על הדון)

קישורים חיצוניים
----------------

* בתי תפילה ובתי כנסת יהודיים ברוסטוב על הדון // דון הספרייה הציבורית. רוסטוב על הדון, 1993–2014 (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "История общины". אורכב מ-המקור ב-2009-09-18. נבדק ב-2022-01-01.
**מילי ונילי** (באנגלית: **Milli Vanilli**) היה צמד מוזיקת פופ שפעל זמן קצר בסוף שנות ה-80. הצמד ספג ביקורת ואף הושם ללעג כאשר התגלה כי שירי חברי הצמד, רוב פילאטוס ופבריס מורוואן (פאב), נכתבו ובוצעו בידי אמנים אחרים, בעוד לחברי הלהקה לא היה שום קשר לעשייה המוזיקלית.

היסטוריה
--------

תחילת דרכו של הצמד, בפגישתם של רוב פילאטוס, רקדן ברייקדאנס מובטל מגרמניה, עם פבריס מורוואן, צרפתי במקור, בדיסקוטק בלוס אנג'לס. השניים החליטו להקים להקה ביחד. לאחר חזרתם לאירופה, הוציאו השניים סינגל בכורה כושל, ופנו אל הסוכן פרנק פאריאן, מפיק בעל מוניטין בשנות ה-70 (אשר גם הקים את בוני אם) שזיהה את הפוטנציאל שבהם.

פאריאן, שהפיק באותו זמן סינגל של להקה אחרת, אך לא אטרקטיבית מספיק, החליט לספק את הסינגל לפילאטוס ומורוואן, וקרא לצמד "מילי ונילי", על שם מועדון מפורסם בניו יורק. לשיר קראו- Girl You Know It’s True, אשר הפך להצלחה מיידית והזניק את אלבום הבכורה של הצמד, אשר נקרא בשם זה. בטקס פרס גראמי זכו הצמד בפרס הלהקה החדשה הטובה ביותר ולאחר מכן יצא הסינגל הנוסף, Girl, I’m Gonna Miss You, שהפך אף הוא להצלחה. אך הצלחתם הייתה קצרת מועד, שכן התרמית התגלתה.

בסוף 1989 פרסם צ'ארלס שו, הזמר האמיתי בשירי הלהקה, את האמת מאחורי הצמד "מילי ונילי". לאחר הכחשות נמרצות, הודה פילאטוס באמת, מה שהוביל לביקורת ופרסום שלילי רב לצמד. חברי ועדת גראמי דרשו מהצמד להחזיר את הפרס שקבלו ו-2 תביעות משפטיות שונות הוגשו כנגד חברת התקליטים שיצגו את הצמד.

לאחר התרסקות הקריירה של הצמד, ניסה פילאטוס ב-1991 להתאבד ובאותה שנה ניסה פאריאן להקים מחדש את "מילי ונילי" עם המבצעים האמיתיים, ניסיון שנחל כישלון חרוץ ללא התדמית המפורסמת של ההרכב המקורי.

פילאטוס ומורוואן אף הם ניסו להקליט אלבום עם ביצועים מקוריים, Rob & Fab, שנחל כישלון שלאחריו נעלמו חברי הצמד מהתודעה.

בשנת 1998 מת פילאטוס ממנת יתר של סמים ואלכוהול בגיל 32. בעקבות מותו נגנז אלבום הקאמבאק האחרון של הצמד, אשר נקרא "Back and in Attack".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מילי ונילי** בוויקישיתוף
* מילי ונילי, ברשת החברתית פייסבוק
* מילי ונילי, ברשת החברתית טוויטר
* מילי ונילי, סרטונים בערוץ היוטיוב
* מילי ונילי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מילי ונילי, באתר אייטונס (באנגלית)
* מילי ונילי, באתר ספוטיפיי
* מילי ונילי, באתר Last.fm (באנגלית)
* מילי ונילי, באתר AllMusic (באנגלית)
* מילי ונילי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* מילי ונילי, באתר דיזר
* מילי ונילי, באתר Discogs (באנגלית)
* מילי ונילי, באתר Songkick (באנגלית)
* מילי ונילי, באתר SecondHandSongs
* מילי ונילי, באתר בילבורד (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**טרייסי צ'פמן** | **זוכה פרס גראמי - תגלית השנה** 1990 | **הבא**:**מריה קארי** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb139050083 (data)
* GND: 10292065-5
* ISNI: 0000 0001 0669 7062
* LCCN: n92038234
* MusicBrainz: d3d83a98-4a2e-433c-903c-5b4c79ccb42e
* NKC: xx0025319
* VIAF: 145560235
* WorldCat: lccn-n92038234

 |
פסל של אוסוניוס
**דקימוס מגנוס אוסוניוס** (בלטינית: **Decimius Magnus Ausonius**;‏ 310–395) היה משורר רומי.

חייו
----

נולד בעיר בורדיגלה (כיום בורדו שבצרפת), אביו, יוליוס אוסוניוס, היה רופא ממוצא יווני ואמו, אמילה אאוניה (Aemilia Aeonia) ממוצא גאלו-רומי. קיבל חינוך משובח בלטינית, פילוסופיה ותורת הנאום. אחרי שסיים את חוק לימודיו שימש כפרקליט, אך העדיף להיות מורה. ב-334 הקים בית ספר לפילוסופיה בבורדו שבו שימש כפרופסור וזכה לפרסום רב. אחד מתלמידיו, פאוליניוס מנולה, הפך לבישוף בנולה ומקדושי הנצרות.

אחרי כ-30 שנות הוראה, הוזמן ב-367 על ידי הקיסר ולנטיניאנוס הראשון אל העיר טריר (כיום בגרמניה) כדי לשמש מורה פרטי לבנו גרטיאנוס. ב-368 וב-369 לקח חלק לצדו של הקיסר במערכה נגד האלמנים (שבט שעל שמו נקראת גרמניה). ב-375, אחרי מות הקיסר ולנטיניאנוס, ירש בנו גרטיאנוס את האימפריה הרומית המערבית ומינה את אוסוניוס למושל איליריה, איטליה, אפריקה וגליה בזה אחר זה. ב-379 מינה אותו לקונסול. ב-383 הצבא הבריטי בפיקודו של מגנוס מקסימוס הוביל מרד כנגד גרטיאנוס, שבמהלכו נרצח הקיסר סמוך לליון, ואוסוניוס שב לאחוזתו שליד העיר בורדו, ונשאר שם עד מותו ב-395.

יצירתו
------

יצירתו המפורסמת של אוסוניוס היא הפואמה "מוזלה", שכתב ב-371 בעת שהיה בדרכו מן העיר בינגן אל העיר טריר. בפואמה זו הוא מתאר את הנוף הכפרי של אזור הנהר מוזל, את הגבעות המכוסות בגפנים, את קריאותיהם של הרועים ואת הדייג המשליך חכתו למימי הנהר. כשפרש לאחוזתו בימי זקנתו המשיך אוסוניוס לכתוב שירה, ובין היתר תיאר את עבודת האדמה, ובמיוחד את גידול הגפנים, באזור מולדתו שבסביבות העיר בורדו, אזור המפורסם גם כיום בתרבות היין שלו.

שירתו של אוסוניוס כתובה בסגנון קל ושוטף, המזכיר את זה של ורגיליוס, ולמרות פרסומו, אוסוניוס לא נחשב מגדולי משוררי הספרות הלטינית. אדוארד גיבון כתב בספרו "שקיעתה ונפילתה של הקיסרות הרומאית", כי "תהילת שירתו של אוסוניוס היא גנאי לטעם דורו" (פרק 27 הערה 1).

אוסוניוס מתאר ב"מוזלה" טחנת מים על גדות יובלו של המוזל, קיל, ששימשה לניסור אבני שיש. אמנם אין זה התיאור הראשון לניצול תנועת המים לשימושים שונים (קדמו לו ויטרוביוס ב"על אודות האדריכלות" ופליניוס הזקן ב"תולדות הטבע"), אך זהו מהאזכורים הבודדים לכך בספרות הרומית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוסוניוס** בוויקישיתוף
* אוסוניוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258075905171
* BIBSYS: 90623238
* BNC: 000163211
* BNE: XX1022547
* BnF: cb11996240z (data)
* CANTIC: a10043846
* CiNii: DA02535348
* GND: 118505165
* ICCU: RAVV077725
* ISNI: 0000 0001 2147 4924
* LCCN: n80128611
* MusicBrainz: d55529c8-1139-48d7-a0a5-a09a249a9b12
* NKC: jn20010601050
* NLA: 36590124
* NLG: 85683
* NLP: A11865957
* NSK: 000085286
* NTA: 069625182
* RERO: 02-A000014144
* RSL: 000101069
* SELIBR: 279818
* SNAC: w6ms6q5j
* SUDOC: 02727733X
* Trove: 1308941
* VcBA: 495/18959
* VIAF: 109786483
* WorldCat: lccn-n80128611

 |
**טרנטולת עצים סגולה** (שם מדעי: ***Avicularia purpurea***; ידועה גם בשמות **טרנטולה אקוודורית סגולה** ו**טרנטולה ורודת בהונות סגולה**) היא מין של עכביש ממשפחת הטרנטולות בסוג אוויקולריה.

תפוצה
-----

עכבישים אלה נפוצים בעיקר באקוודור, באזור האמזונאס.

סביבת מחיה
----------

מין זה חי בסביבות שונות מאוד, אך לרוב ניתן למצוא אותו באזורים חקלאיים, בעיקר באזורי מרעה בקר. לעיתים ניתן למצוא אותו בחורים בקירות בתים או בחללים שתחת הגגות.

תיאור
-----

נקבה
זכר
טרנטולת עצים סגולה יכולה להגיע לגודל של עד כ-5 סנטימטרים, מה שהופך אותה לאחת מהטרנטולות הקטנות בסוג *אוויקולריה*.

צבעיו של העכביש באור יום הם סגול-כחול בוהק בראשחזה וברגליים, ובבחננים והכליצרות. השיערות הארוכות המכסות את הרגליים והבחננים הן בצבע אדום-חום כהה. השיערות על פיסת הרגל ועל משנה הפיסה הן בצבע חום כהה. באזור הציפורניים בקצה פיסת הרגל הן בצבע קרם-ורוד. הבטן שחורה וקטיפתית ומכוסה בשערות צורבות.

התנהגות
-------

טרנטולה זו היא בעיקר שוכנת עצים. מין זה מטפס ובונה את הקן בחללים בעצים, לעיתים בקרבת אפיפיטים. עכבישים אלה ניזונים בעיקר על צרצרים, מקקים, תולעים וחיפושיות, אך לעיתים יתפסו מכרסם קטן. בתקופת ההזדווגות הנקבה הופכת תוקפנית כלפי זכרים. מספר חודשים לאחר ההזדווגות תטיל הנקבה עד 12 ביצים בתוך גולם קורים. שישה עד שמונה שבועות לאחר מכן יבקעו מהביצים בין 50 ל-120 נימפות.

לקריאה נוספת
------------

* 

* 

* 

*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרנטולת עצים סגולה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  The tarantula's burrow
2. 1 2 3 4  Kirk, P.J. (1990). "*Avicularia purpurea*, a new species of theraphosid spider from Ecuador". *British Tarantula Society Journal*. **6** (1): 15–19.
3. 1 2  TarantulasUS
4. 1 2 3  Peters, Heinz-Josef (2003). *Amerika's Vogelspinnen*. Tarantulas of the World (בגרמנית). Wegberg: H.-J. Peters. pp. 93–94. ISBN 978-3-933443-06-9.
5. 1 2  Tinter, Andreas (2001). *Vogelspinnen : Gifte, Lebensweise, Verhalten* (בגרמנית). Hamburg: Nikol. ISBN 978-3-933203-49-6.
6. ↑  "Taxon details *Avicularia purpurea* Kirk, 1990". *World Spider Catalog*. Natural History Museum Bern. נבדק ב-2016-03-25.
סינארה מארחת את דינמו מוסקבה במסגרת משחק גביע אופ"א. אפריל 2009.
**סינארה יקטרינבורג** (ברוסית: **Синара**) הוא מועדון קטרגל רוסי מהעיר יקטרינבורג, רוסיה שנוסד בשנת 1992 ומתמודד בליגת העל הרוסית. סינארה זכתה בגביע אופ"א בשנת 2008, כאשר בסיס השחקנים של הקבוצה הם מחזיקה אזרחות רוסית ורובם מבוגרי האקדמיה של המועדון, כאשר מעט זרים שיחקו בסינארה.

היסטוריה
--------

מועדון הקטרגל הוקם ב-2 במרץ 1992 בשם VIZ ובשנת 1994 העפילה לליגת העל הרוסית אחרי שזכתה בגביע הליגה הבכירה. בעונת 1994/1995 הקבוצה סיימה במקום השלישי בטבלת האליפות במה שהיווה להישג השיא של הקבוצה. בשנת 2001 שונה שם הקבוצה ל-VIZ סינארה («ВИЗ-Синара»), עם זאת הקבוצה שנותרה לאחת הקבוצות היציבות בליגה זכתה בתואר הלאומי הראשון שלה בשנת 2007 כשזכתה בגביע הרוסי בקטרגל אחרי שגברה על דינמו מוסקבה.

הצלחתה של דינמו מוסקבה בגביע אופ"א בעונת 2007, איפשרה לסינארה להתמודד לראשונה במפעלים האירופיים, הקבוצה העפילה בעונת הבכורה עד לפיינל פור, בו הקבוצה גברה על קאיראט הקזחית והתמודדה מול אל-פוסו בגמר, שהיה משחק מאתגר עבור הקבוצה שהוכרע בבעיטת עונשין והקבוצה זכתה בתואר האירופי הראשון בתולדותיה כשהיא מוכתרת למועדון הקטרגל הטוב באירופה, כשהיא עדיין ללא שום זכייה באליפות הלאומית.

לקראת עונת 2008/2009 הקבוצה איבדה שחקני מפתח שעזבו לקבוצות יריבות, עם זאת הקבוצה זכתה באליפות הראשונה שלה כשהיא מבטיחה את הזכייה בתואר 3 מחזורים לסיום. בגביע אופ"א הקבוצה העפילה לחצי גמר הטורניר ל"דרבי רוסי" מול דינמו מוסקבה עליה גברה בתוצאה 2:0, אך בגמר סינארה הפסידה לאינטר מדריד הספרדית בתוצאה 5:4 וסיימה כסגנית אלופת אירופה.

בעונת 2009/2010 הקבוצה הצליחה לשחזר את ההישג מהעונה הקודמת וזכתה באליפות שנייה ברציפות, כשבמאזנה הפסד אחד בלבד, עם זאת, הקבוצה זכתה באליפות רק במחזור האחרון של העונה. במפעלים האירופיים באותה עונה הקבוצה העפילה עד לפיינל פור הטורניר, אך לא הצליחה להעפיל לגמר.

מספטמבר 2010 הקבוצה החלה להיקרא "סינארה" ובעונת 2010/2011 הקבוצה העפילה לפלייאוף הליגה מהמקום השני ובפלייאוף הפסידה לדינו מוסקבה ולא הצליחה לזכות באליפות שלישית. באותה עונה סינארה לא הצליחה להעפיל משלב הבתים של הטורניר. בעונת 2011/2012 סינארה לא הצליחה להעפיל לגמר פלייאוף הליגה וסיימה במקום הרביעי ובעונת 2012/2013 הודחה בשלב רבע גמר פלייאוף הליגה.

בעונת 2015/2016 סינארה חידשה את הסגל שלה בעקבות עזיבת מספר שחקנים לאלופת 2015, גזפרום-יוגרה. בעונת 2019/2020 סינארה העפילה לחצי גמר פלייאוף הליגה להתמודדות מול גזפרום-יוגרה יוגורסק.

בעונת 2020/2021 זכתה באליפות השלישית שלה, אחרי שגברה בגמר הפלייאוף על טיומן. במרץ 2022 זכתה בגביע השני בתולדותיה אחרי שגברה 4:5 על גזפרום-יוגרה.

תארים
-----

אליפות רוסיה
* זכייה (3): 2008/09, 2009/10, 2020/21
* סגנות (4): 1997/98, 1998/99, 2005/06, 2006/07, 2010/11

גביע אופ"א
* זכייה (1): 2008
* סגנות (1): 2009

הגביע הרוסי בקטרגל
* זכייה (2): 2006/07, 2021/22
* סגנות (4): 1997/98, 2002/03, 2007/08, 2008/09

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סינארה יקטרינבורג** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סינארה יקטרינבורג (ברוסית)
* סינארה יקטרינבורג, ברשת החברתית פייסבוק

* סינארה יקטרינבורג, ברשת החברתית טוויטר

* סינארה יקטרינבורג, ברשת החברתית VK
* סינארה, באתר התאחדות הקטרגל הרוסית
* "סינארה", באתר uefa.com
* "סינארה", באתר footballzz.co.uk
**אסחאק אפנדי** או **חוג'ה איסחאק אפנדי** (בערך 1774 בארטה - 1835 בסואץ ) היה מתמטיקאי ומהנדס עות'מאני יהודי.

חייו
----

אסחאק אפנדי נולד בארטה (כיום ביוון ), כנראה בשנת 1774, למשפחה יהודית. אביו התאסלם ולאחר מותו האיש נסע לאיסטנבול, שם למד מתמטיקה ושפות זרות, ולבסוף שלט בצרפתית, בלטינית, ביוונית בעברית, בטורקית, בערבית ובפרסית.

במסגרת ניסיונותיו של הסולטן מהמוט השני להפוך את האימפריה למודרנית, בשנת 1816 הוא מונה למורה (ומכאן התואר שלו *חוג'ה*, שפירושו "מאסטר, מורה") בבית הספר הקיסרי להנדסה צבאית (ממנו התפתחה האוניברסיטה הטכנית באיסטנבול). ביולי 1824 הוא מונה גם כמתורגמן ( *דרגומן* ) לשער הנשגב, תפקיד אותו מילא עד 1828/1829. אז הוא פוטר, אולי בגלל החשש של מזכיר המדינה ( *ראיס אלכותב* ) פרטב פאשה שהוא עשוי לתפוס את מקומו. במהלך מלחמת רוסיה-טורקיה, אסחאק אפנדי פיקח על הקמת מבצרים, לפני שחזר לתפקיד ההוראה בבית הספר הקיסרי להנדסה צבאית, שם עלה להיות בדצמבר 1830 / ינואר 1831 מדריך ראשי (*בשוקה*). בתפקיד הזה, הוא ניסה בהצלחה מסוימת לבצע רפורמה בתוכנית הלימודים ולהעלות את הרמה החינוכית של הפקולטה, אך קודמו בתפקיד, זייד עלי פאשה, בעל השפעה הצליח באמצעות קשריו בבית המשפט לשלוח אותו לאל-מדינה באצטלה של "חג'", וכמו כן גם לתפקיד מפקח על שחזורים שונים לאתרים הקדושים שם. בשובו לאיסטנבול בשנת 1835 הוא נפטר בסואץ שם גם נקבר.

עבודותיו
--------

יצירתו העיקרית, מג'מועה-י עולום-י ריאזיה (*Madjmuʿa-i ʿUlum-i Riyaziyye*: "עבודות שנאספו על מדעי המתמטיקה"): טקסט המורכב מארבעה כרכים שפורסם בין השנים 1831 ו-1834. הוא הכיל תרגומים, בעיקר לכתבים צרפתיים בני הזמן למתמטיקה, פיזיקה, כימיה וגאולוגיה ומילא תפקיד מכריע בהכנסת מושגים מדעיים עכשוויים רבים לעולם המוסלמי: על פי *האנציקלופדיה של האסלאם*, זו הייתה "העבודה הראשונה בטורקית על מדעי הפיזיקה והטבע המודרניים" בזכות הוספת "המינוח המדעי, המבוסס על ערבית, שהיה בשימוש בטורקיה עד שנות השלושים של המאה העשרים ובחלק ממדינות ערב אף עוד מאוחר יותר". הוא גם כתב מספר עבודות שתורגמו בעיקר ממסמכים אירופיים, בנושא מדעי הנדסה והצבא.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Erbahar, Aksel (2010). "Ishak Efendi, Hoca". In Stillman, Norman A. (ed.). *Encyclopedia of Jews in the Islamic World*.
2. 1 2 3  Lewis, Bernard (1968). *The Emergence of Modern Turkey* (2nd ed.). London: Oxford University Press. pp. 86, 88.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007405340705171
* GND: 119049260
* ISNI: 0000 0000 1372 5546
* LCCN: nr98026236
* NTA: 239869052
* SUDOC: 238569969
* VIAF: 32798073
* WorldCat: lccn-nr98026236

 |
**טרנטולה** (באנגלית: **Tarantula**) הוא סרט מדע בדיוני משנת 1955 בבימויו של ג'ק ארנולד, בכיכובם של לאו ג. קרול, ג'ון אגר ומארה קורדיי. כמו כן, הסרט כולל את הופעתו של קלינט איסטווד בן ה-25, בתפקיד כטייס המטוס בסוף הסרט.

עלילה
-----

העלילה עוסקת בחוקר ביולוגיה, פרופ' ג'רלד דימר, שמנסה למנוע מחסור במזון הנובע מהגידול הצפוי של האוכלוסייה ברחבי עולם. בעזרת מדע אטומי, הוא ממציא מזון מיוחד המיועד לבעלי חיים, אך גורם להם לגדול לממדים עצומים. במעבדתו, הוא מבצע ניסויים בסוגים שונים של בעלי חיים, כגון מכרסמים וטרנטולות.

כאשר החוקרים שלו מנסים את המזון, הם מפתחים אקרומגליה ואחד מהם יוצא מדעתו, הורס את המעבדה תוך שהוא משחרר את בעלי החיים שבה, תוקף את דימר ומזריק לו תמיסה. כתוצאה מכך, דימר הופך, בהדרגה, יותר ויותר מעוות, בעוד שהטרנטולה - שגדלה לממדים עצומים - עושה שמות. רופא אחר, המגלה סימפתיה למצבו של דימר, יחד עם עוזרתו של דימר, חוקרים את התעלומה, ולאחר מספר ניסיונות כושלים, בסופו של דבר העכביש מושמד על ידי התקפת נפאלם המשוגרת על ידי טייסת קרב.

קישורים חיצוניים
----------------

* "טרנטולה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "טרנטולה", באתר נטפליקס
* "טרנטולה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "טרנטולה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "טרנטולה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4696401-0
* SUDOC: 183577876
* VIAF: 194768340
* WorldCat (עם VIAF): 194768340

 |
**קבוצת ארמיות אפריקה** (בגרמנית: **Heeresgruppe Afrika**) הייתה קבוצת ארמיות של הוורמאכט, שלחמה במלחמת העולם השנייה.

היסטוריה
--------

קבוצת ארמיות אפריקה, נוסדה ב-23 בפברואר 1943, בתוניסיה. בתור מסגרת פיקודית ליחידות גרמניות ואיטלקיות, שנשלחו לתוניסיה החל מנובמבר 1942, כדי למנוע את כיבושה על ידי כוחות בעלות הברית, לאחר שהאחרונים השתלטו על מרוקו ואלג'יריה במסגרת מבצע לפיד. הקבוצה איחדה תחתיה את ארמיית הפאנצר אפריקה, ואת הארמייה הראשונה של הצבא המלכותי האיטלקי. הקבוצה נקראה בתחילה בשם **קבוצת הפאנצר אפריקה**, אולם בהמשך נקראה **קבוצת ארמיות אפריקה**. כמפקד הקבוצה מונה מפקד קורפוס אפריקה לשעבר ארווין רומל. 

ב-28 בפברואר 1943, נקרא רומל לשוב לגרמניה וכמחליפו מונה הנס-יירגן פון ארנים, שפיקד על הקבוצה במהלך המערכה בתוניסיה. במאי הכריע לבסוף יתרונם המספרי והלוגיסטי של בעלות הברית את הכף, ויחידות גרמניות נכנעו בזו אחר זו עד שלבסוף נכנעה כל הקבוצה. לא הייתה כניעה אחת גדולה של כל הקבוצה, וארנים עצמו נכנע ב-13 במאי.

קישורים חיצוניים
----------------

* Heeresgruppe Afrika באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
* Heeresgruppe Afrika, באתר Axis History (באנגלית)

| גרמניה הנאציתגרמניה הנאצית קבוצות ארמיות של הוורמאכט  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| קבוצת ארמיות A • קבוצת ארמיות B • קבוצת ארמיות C • קבוצת ארמיות D • קבוצת ארמיות E • קבוצת ארמיות F • קבוצת ארמיות G • קבוצת ארמיות H • קבוצת ארמיות אוברריין • קבוצת ארמיות אוסטמארק • קבוצת ארמיות אפריקה • קבוצת ארמיות דון • קבוצת ארמיות דרום • קבוצת ארמיות דרום אוקראינה • קבוצת ארמיות ויסלה • קבוצת ארמיות מרכז • קבוצת ארמיות צפון • קבוצת ארמיות צפון אוקראינה • קבוצת ארמיות קורלנד |

 |