recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**פאול קלצקי** (בפולנית: **Paweł Klecki**;‏ 21 במרץ 1900 – 5 במרץ 1973) היה מנצח ומלחין יהודי-פולני.

קורות חיים
----------

פאול קלצקי נולד בלודז' והצטרף לתזמורת הפילהרמונית שלה בגיל חמש-עשרה. אחרי ששירת בצבא במלחמת העולם הראשונה למד פילוסופיה באוניברסיטה של ורשה ואחר עבר לברלין להמשיך שם בלימודיו. במהלך שנות ה-20 זכו חיבוריו המוזיקליים לעידוד מצד טוסקניני ווילהלם פורטוונגלר, שהרשו לקלצקי לנצח על התזמורת הפילהרמונית של ברלין בשנת 1925. מפאת יהדותו עזב את גרמניה הנאצית בשנת 1933 ועבר לאיטליה, אך האנטישמיות של המשטר הפשיסטי באיטליה דחפה אותו לעבור לברית המועצות בשנת 1936. שלטון הטרור של סטלין אילץ אותו לנוס גם משם והוא עבר לחיות בשווייץ.

יצירתו החשובה ביותר של קלצקי היא הסימפוניה השלישית, שהושלמה באוקטובר 1939 ונושאת את כותרת המשנה לזכר. זו יצירה אלגית, הנתפסת כמצבה נעה לקורבנות הנאצים. לאחר שנת 1942 לא הוסיף קלצקי להלחין עוד וטען, שהנאציזם הכחיד את רוחו ואת רצונו לחבר מוזיקה. במהלך השואה נרצחו רבים מבני משפחתו של קלצקי בידי הנאצים, ביניהם הוריו ואחותו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאול קלצקי** בוויקישיתוף

* פאול קלצקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* פאול קלצקי, באתר AllMusic (באנגלית)
* פאול קלצקי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* פאול קלצקי, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007298189905171
* BIBSYS: 5035370
* BNE: XX862888
* BnF: cb138960399 (data)
* CiNii: DA09483413
* GND: 123219841
* ICCU: RAVV269637
* ISNI: 0000 0001 0917 8209
* LCCN: n81090032
* LNB: 000094982
* MusicBrainz: eef731e7-ee74-43a3-b93c-6ed16e367a9f
* NKC: jn20010601567
* NLK: KAC201615324
* NLP: A2530513X
* NTA: 074389955
* SNAC: w64x643n
* SUDOC: 080493742
* Trove: 1584800
* VIAF: 76500565
* WorldCat: lccn-n81090032

 |
**הירויוקי הירמסו** (באנגלית: **Hiroyuki Hiramatsu**; נולד ב-1952) הוא שף יפני.

ביוגרפיה
--------

הירויוקי הירמסו נולד וגדל ביפן. בהיותו בן 15 קרא את האמנה החברתית של ז'אן-ז'אק רוסו, היה זה ספר ששינה את חייו. בספר הוא התוודע לרעיון של חרות אישית, רעיון שלא היה קיים ביפן. הוא התעניין בצרפת והיות וקרא שגדולי האמנים בעולם יצרו את עבודותיהם החשובות בה בראשית המאה העשרים ונמשך לרעיון החופש שיצא ממנה, החליט לטוס לחיות בה. הוא החליט ללמוד בישול מכיוון שחלק גדול מתרבותה של צרפת נשענה על יין ואוכל והוא ראה בבישול כרטיס ביקור לצרפת. במשך מספר שנים התלמד במלון Okura בטוקיו וכל אותה עת למד את אוגוסט אסקופייה ומארי-אנטואן קארם.

בגיל 26 טס לצרפת ועבד כטבח במסעדה בת שני כוכבים בנאנט. אחר-כך עבר לעבוד במסעדה הידועה אך חסרת הכוכבים Claire Fontaine בפריז. ב-8 באפריל 1982 פתח את המסעדה הראשונה הנושאת את שמו בטוקיו. באוקטובר 2001 פתח מסעדה הנושאת את שמו בסן לואי (Saint-Louis) בפריז, שזכתה ב-2002 בכוכב במדריך מישלן האדום, ארבעה חודשים בלבד מיום פתיחתה ומחזיקה בו מאז (נכון לשנת 2010), הוא השף-בעלים יליד יפן הראשון שזכה בהישג זה. המסעדה עברה לרחוב לונגשם (Longchamp) ברובע ה-16 ב-2004. תפריט היין שלה הוא צרפתי קלאסי והוא מהעשירים בצרפת.

החברה שבבעלותו מפעילה 24 מסעדות ברחבי תבל, מהן 23 ביפן ואחת בפריז. רבות ממסעדותיו הן בשיתוף עם שפים צרפתיים ידועים: שתי מסעדות עם מארק האברלין, מסעדה אחת עם האחים פורסל ושמונה מסעדות עם פול בוקיז.

בשנת 2009-2008 היה מחזור ההכנסות של החברה שבבעלותו 10,100,000,000 יין והיא העסיקה 518 עובדים.

לקריאה נוספת
------------

* Michael Steinberger, **Au Revoir to All That: The Rise and Fall of French Cuisine**, Bloomsbury Publishing PLC, 2010; pp. 138, 202-205, 206.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר חברת הירמסו
בתורת הלשון, המונח **הודו־חתית** מתייחס למשפחת שפות משוערת. עיקר הסברה הוא בגריסה כי השפות האנטוליות נתפלגו מהשפה הפרוטו־הודו־אירופית במידה ניכרת של זמן לפני התפלגות יתר השפות ההודו־אירופיות. המונח איינו מדויק מילולית: הקידומת **הודו** איננה מתייחסת לענף ההודו־ארי, כי אם מייצגת את המשפחה ההודו־אירופית באופן כללי. כמו כן, הסיומת **חתית** מתייחסת לשפות האנטוליות ככלל, ולא לשפת החתים, היא הנשילי. 

מוסכם בין רוב החוקרים כי ענף השפות האנטוליות נפרד מיתר השפות ההודו־אירופיות מוקדם מיתר ענפי השפה. אף על פי כן, תאריך פילוג זה נתון לוויכוח. תאריך הפילוג המקובל על רוב החוקרים הוא סביב ל־4000 לפנה"ס, (בהתאם לההיפותזה הקורגנית. חסידי התאוריה ההודו־חתית, מנגד, טוענים כי הפילוג נערך, לכל המוקדם, ב־7000 לפנה"ס. בהקשר זה, שפת־הפרוטו להודו־חתית תקרא **פרוטו־הודו־חתית**, ושפת־הפרוטו של יתר השפות לפני הפילוג העוקב (כפי הנראה, פילוג השפות הטוכריות) תקרא פרוטו־הודו־אירופית. התאוריה לא נוגדת את הקשר הגנטי בין דוברי השפות האנטוליות לדוברי השפות ההודו־אירופיות.

קישורים חיצוניים
----------------

* הודו-חתית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פירוש נוסף ערך זה עוסק באפיון אבולוציוני. אם התכוונתם לזרם תרבותי, ראו פרימיטיביזם.
כלים פרימיטיביים מבוליביה במוזיאון האתנולוגי בברלין
בשיח האבולוציוני והאנתרופולוגי, **פְּרִימִיטִיבִיוּת** (מהמילה "פרימוס" שמשמעותה "ראשון") היא אפיון הנקשר למינים אלה ואחרים, או תכונות, השייכים לאוסף פרטים קדמוני, ולדרגה התפתחותית קדומה או ראשונית, ביחס למתבונן או לשלב היסטורי או ביולוגי נתון. סיווגו של אורגניזם - או מעשה אמנות - כפרימיטיבי מציין את היותו פחות **מורכב** משלבים אפשריים מאוחרים יותר של אותו מין.

השימוש במונח בקרב כמה ביולוגים התפתחותיים דעך, מאחר שהוא לכאורה מציג את האבולוציה כ"סולם" שבו כל תוספת חדשה שמתגלה מציבה את קודמתה כנחותה ממנה, ויצור חדש יכול להיות עליון ביחס לזה שבמדרגה הקדומה יותר. הפרשנות התאורטית המצומצמת הזו נענית בטענה הנגדית, שלפיה הרבה אורגניזמים מורכבים דווקא אינם איכותיים יותר מאורגניזמים פשוטים שקודמים להם כרונולוגית. הדוגמה הבולטת - חיידקים קדומים, נחשבים כפרימיטיביים בשעה שהם מסוגלים לשגשג בסביבות קיצוניות מגוונות בהרבה מאלו שמאפשרות לאדם - לכאורה מין מתקדם - לשרוד. השימוש בדיכוטומיה אלטרנטיביות כ"פשוט" מול "מורכב" מאפשר לפיכך מתן עדיפות להתבוננות ביחס שבין "סדרות", על-פני יחס שבין "דרגות" - של התהליך האבולוציה.

בהתייחסות לתרבות, תרבות פרימיטיבית נדונה כיחידה תרבותית שנעדרים ממנה סממנים מהותיים של מודרניות, או כתב. הסתכלות זו הייתה בשימוש אצל מערביים שביקשו לחקור את החברות החדשות שאותן גילו או כבשו. 
כיוצא מכך, התואר "פרימיטיבי" משמש ככינוי גנאי לאדם המחזיק בתפיסות ובדעות שאינן נחשבות ל"מודרניות", כמו הומופוביה וסקסיזם.
גישה שקוראת לצפייה בעולם השלישי כבעל-ערך עדיף מזה המערבי קרויה פרימיטיביזם.

ראו גם
------

* פילוגנטיקה
* פרימט
* פרהיסטוריה

קישורים חיצוניים
----------------
**פרימאָרגן** היה עיתון יידי שיצא לאור בריגה בין 17 בינואר 1926 ל-15 במאי 1934. העיתון נוסד על ידי קבוצת עובדים שעזבו עיתון יידי אחר שיצא לאור גם הוא בריגה, "דאס פאלק". העיתון נהנה מתמיכה כספית מצד מספר אישי ציבור יהודיים. על הדף העיתונאים צבי גורפינקל ומרק רזומני היו עורכי העיתון, אך בפועל עורכו של העיתון היה יעקב ברהמס, כמו כן הוא היה אחד המו"לים של העיתון. בפברואר 1926 לעורכו של העיתון מונה שאול יצחק סטופניצקי, עיתונאי מפולין. ב-12 ביולי 1926 העיתון מוזג עם העיתון המתחרה דאס פאלק ולעורכים הראשיים מונו יעקב זאב לצקי ברטולדי ויעקב הלמן.

החל מיולי 1926 חלק מכתבות של פרימארגן התפרסמו בעיתון יידי אחר, די יידישע שטימע, שיצא לאור בקובנה. עם כותבי העיתון נמנו מספר אישים יהודים חשובים, כגון: שמעון דובנוב, שמואל ניגר, אברהם רייזן, יוסף אופטושו לאחרים.

ב-1933 העיתון קרא לחרם על גרמניה הנאצית. שלטונות המדינה סגרו את העיתון ב-15 במאי 1934. המו"לים ניסו להחיות את העיתון ב-1936 בקובנה, אך הם נכשלו.

קישורים חיצוניים
----------------

* בוריס קוטלרמן, פרימארגן, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית)
בפיזיקה, **פרימגנטיות** היא תכונה של חומר, שבו המומנטים המגנטיים של האטומים על תת-שכבות מנוגדים זה לזה, כמו באנטי פרומגנטיות; אולם, בחומרים פרימגנטיים, המומנטים המנוגדים אינם שווים ונשארת מגנטיזציה ספונטנית. דבר זה מתרחש כאשר התת-שכבות מורכבות מחומרים שונים או מיונים (כגון {\displaystyle Fe\_{2}^{+}} ו- {\displaystyle Fe\_{3}^{+}}).

חומרים פרימגנטיים הם כמו פרומגנטיים בכך שיש להם מגנטיזציה ספונטנית מתחת לטמפרטורת קירי, והם לא מראים סדר מגנטי (הם פאראמגנטיים) מעל לטמפרטורה הזו. אולם, ישנה לפעמים טמפרטורה מתחת לטמפרטורת קירי שבה לשתי התת-שכבות יש מומנטים זהים, כך שנֶטו, המומנט המגנטי הוא אפס; תופעה זו נקראת *נקודת הפיצוי של המגנטיזציה*. נקודת פיצוי זו נצפית בקלות במינרל גארנט ויסודות נדירים – סגסוגות של מתכות מעבר. יתר על כן, פרימגנטים מראים *נקודת פיצוי של תנע זוויתי* שבה התנע הזוויתי של תת-השכבות עובר פיצוי. נקודת פיצוי זו היא נקודה קריטית להשגת שחזור במהירות מגנטיזציה גבוהה במכשירי זיכרון מגנטיים.

פרימגנטיות מוצגת על ידי פריטים (ferrites) וגארנטים מגנטיים. החומר המגנטי העתיק ביותר שידוע, מגנטיט (ברזל [II,III] חמצני; Fe3O4), הוא פרימגנטי; הוא סווג בהתחלה כפרומגנט לפני התגלית של ניל על פרימגנטיות ואנטי פרומגנטיות.

חומרים פרימגנטיים אחרים הם יסודות כגון אלומיניום, קובלט, ניקל, מנגן ואבץ.

תכונות
------

לחומרים פרימגנטיים יש התנגדות חשמלית גבוהה ותכונות אניזוטרופיות (לא זהות בכל הכיוונים). 

למעשה, האניזוטרופיות מושרית על ידי שדה מגנטי חיצוני שמופעל על החומר. כאשר שדה זה מתיישר עם הדיפולים המגנטיים, הוא גורם לדיפול מגנטי נטו וגורם לדיפולים המגנטיים לשנות כיוון בתדירות הנשלטת על ידי השדה המופעל שנקרית *תדירות השינוי* או תדירות לארמור. 

אות בצורת מיקרוגל מקוטב מעגלית באותו כיוון כיון ששינוי הכיוון הזה נקשר בחוזקה עם המומנטים הדיפוליים: כאשר הוא בכיוון מנוגד הקישור נמוך מאוד. כאשר הקישור חזק אות המיקרוגל יכול לעבור דרך החומר. תכונה כיוונית זו משמשת בבניית מכשירי מיקרוגל כגון מבודדים וגירוסקופים.

לקריאה נוספת
------------

* C. D. Stanciu, A. V. Kimel, F. Hansteen, A. Tsukamoto, A. Itoh, A. Kirilyuk, and Th. Rasing, *Ultrafast spin dynamics across compensation points in ferrimagnetic GdFeCo: The role of angular momentum compensation*, Phys. Rev. B 73, 220402(R) (2006).


| מצבים מגנטיים |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| דיאמגנטיות • דיאמגנטיות-על • פאראמגנטיות • פאראמגנטיות על • פרומגנטיות • אנטי-פרומגנטיות • פרימגנטיות • מטאמגנטיות • זכוכית ספין |

 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרימגנטיות** בוויקישיתוף
* פרימגנטיות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4154107-8

 |
המונח **פרימה פראטיקה** (**Prima pratica**, "נוהג ראשוני") מתייחס למוזיקה מתקופת הבארוק המוקדם, המזכירה יותר את סגנונו של פלסטרינה, או את הסגנון שגיבש ג'וזפו צארלינו, מאשר את הסגנונות ה"מודרניים" יותר. עיקר שימושו בהשוואה למוזיקה ב"סקונדה פראטיקה", ("נוהג משני") ואפשר להשתמש בו בטקסטים מודרניים כמונח נרדף ל"סגנון העתיק" (stile antico), שאותו אפשר להציג מול "הסגנון המודרני" (stile moderno), שהוא בר-חילופין עם ה"סקונדה פראטיקה". השימוש הראשון במונח "פרימה פראטיקה" נעשה במהלך המחלוקת בין ג'ובאני ארטוזי וקלאודיו מונטוורדי בנושא הסגנון המוזיקלי החדש.

בתחילה התייחסה ה"פרימה פראטיקה" רק לסגנון ההכנה והפתרון של דיסוננסים. בספרו *Seconda parte dell'Artusi* משנת 1603 כותב ארטוזי על הסגנון החדש של יחב לדיסוננסים, תוך התייחסות ספציפית לנוהג של הימנעות מהכנה נאותה של דיסוננסים (ראו קונטרפונקט), ועלייה אחרי במול או ירידה אחרי דיאז. בספר אחר שלו, L'Artusi, overo Delle imperfettioni della moderna musica משנת 1600 ("הארטוזי, או פגמי המוזיקה המודרנית") גם תקף ארטוזי במפורש את מונטוורדי ונעזר בדוגמאות מן המדריגל שלו "קרודה אמארילי" לשלילת הסגנון החדש.

מונטוורדי ענה בהקדמה לספר המדריגלים החמישי שלו להתקפות של ארטוזי על המוזיקה של מונטוורדי כשהביע את השקפתו ואת השקפת אחיו, ג'וליו צ'זארה מונטוורדי, שהמוזיקה הקודמת הכפיפה את הטקסט למוזיקה בעוד שבמוזיקה החדשה הטקסט עליון על המוזיקה. הפרה של כללי קונטרפונקט ישנים מותרת, אם היא משרתת ביתר הצלחה את הטקסט. לדברי ג'וליו צ'זארה, מקורן של תפיסות אלה הרחק בעבר, בנהלים המוזיקליים של יוון העתיקה.

לקריאה נוספת
------------

* Claude V. Palisca. "Prima pratica", *Grove Dictionary of Music and Musicians|Grove Music Online*, ed. L. Macy (accessed March 19 2006), grovemusic.com (subscription access).
* Grout, Donald J. *A History of Western Music* (6th ed.), W.W. Norton and Company, New York, 2001. מסת"ב 0-393-97527-4

* קלוד ו. פאליסקה. "פרימה פראטיקה", מילון גרוב המקוון למוזיקה ומוזיקאים בעריכת ל. מייסי.
* גראוט, דונלד ג'. "תולדות המוזיקה המערבית" (מהדורה שישית), נורטון ושות', ניו יורק, 2001.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Palisca
**חימקי** (ברוסית: **Женский футбольный клуб Химки**) היה מועדון כדורגל נשים מקצועני רוסי מהעיר חימקי, מחוז מוסקבה, שהתמודד במשך עונה אחת בליגת העל הרוסית והעפיל לחצי גמר הגביע.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד בתחילת 2007 וכבר קיבל מקום בליגה הבכירה לנשים ברוסיה, שם תפס את מקומה של קבוצה אחרת ממחוז מוסקבה, קבוצת "פריאליט" ראוטוב, שבעליה החליטו להעביר את הקבוצה להתמודדות בתחרויות חובבים. את עמוד השדרה של חימקי יצרו שחקניות "פריאליט" לשעבר ובראשם המאמן אלכסיי קוריאגין.

באליפות רוסיה 2007, המועדון תפס את המקום הרביעי, שתי נקודות אחרי מועדון אחר מפרברי מוסקבה, נאדז'דה נוגינסק. ב-16 משחקים הקבוצה ניצחה 9 משחקים והפסידה 7 פעמים. הניצחון הגדול ביותר הושג על "אורורה" בסנקט פטרבורג (4:0), המועדון ספג את התבוסה הגדולה ביותר ממועדון "רוסיאנקה" ממחוז מוסקבה (0:6). מלכת השערים של המועדון הייתה כריסטינה אנוחינה (7 שערים). רשימת 33 השחקניות הטובות ביותר בעונת 2007 כללה שתי שחקניות חימקי, המגינה נטליה סרטובצבה והקשרית סבטלנה צידיקובה .

בגביע הרוסי בשנת 2007 העפילה חימקי לשלב חצי גמר הגביע, אחרי שגברה בשלב 16 האחרונות על קבוצת "ShVSM איזמאילובו" ובשמינית הגמר על נאדז'דה נוגינסק, בשתי הפעמים המשחק הוכרע בדו-קרב פנדלים. בחצי הגמר הפסיד המועדון לזבזדה 2005 מהעיר פרם (0:2, 0:3), שזכתה בהמשך בגביע.

בסוף עונת 2007 המועדון חדל להתקיים, בעקבות קשיים כלכליים. בעונת 2017/2018 תוכנן להקים את המועדון מחדש, אך ההחלטה לא הגיעה לכדי יישום.

מאמנים
------

* אלכסיי קוריאגין (2007)
* איגור קניאזב (2007, ממלא מקום)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל הקבוצה, באתר Womenfootball.ru

הערות שוליים
------------

1. ↑  В «ХИМКАХ» ПОЯВИТСЯ СВОЯ ЖЕНСКАЯ ФУТБОЛЬНАЯ КОМАНДА
ההירוגליף במקדש באבידוס.
ההירוגליף בתמונה שעברה ריטוש כדי להתאים אותו לתיאוריות ניו אייג'.
**הירוגליף המסוק**  הוא תבליט בכתב חרטומים שהתגלה על קירות מקדש הקבורה של פרעה סֶתִי הָרִאשׁוֹן בעיר המצרית העתיקה אבידוס ואשר זכה לפרסום רב בתקשורת הבינלאומית בשל הדמיון של חלק מהצורות בהירוגליף לטכנולוגיות מודרניות מתקדמות שונות כמו מסוק, צוללת, ומטוס.

הקונצנזוס בקרב אגיפטולוגים הוא כי מדובר בפראידוליה שנובעת משחיקת טיח עליו נכתבו שמות נבתי של שני מלכים שונים בזמנים שונים. הכתובת המקורית נוצרה במקור במהלך סוף המאה ה-14 לפנה"ס, בתקופתו של סתי הראשון, ונמצא בה הסוף של שם נבתי שלו "מכניע תשע הקשתות" (בהתייחס לתשעת האויבים של מצריים):

בתקופת שלטונו של רעמסס השני מרחו על הכתובת בטיח ועליו עיצבו בדוחק את סיומת שם נבתי שלו: "מגן מצרים ומסלק לארצות זרות":

הטיח ברקע הסימנים נשחק עם השנים, וכך התקבלה לדוגמה, הצורה דמוית המסוק משילוב סימן הקשת הישן יותר  (T10 ברשימת גרדינר) עם סימן היד עם המטה  (D40 ברשימת גרדינר) וסימן יד-שליו 

 (G45 ברשימת גרדינר).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הירוגליף המסוק מאבידוס** בוויקישיתוף
* The Abydos Mystery
* ניו אייג nrg - חֵייזַרנו זכרונם לברכה

הערות שוליים
------------

1. ↑  "The Abydos temple "helicopter"". אורכב מ-המקור ב-28 ביולי 2005. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑   מאמר בבלוג שמזהה את הסימנים המקוריים ומציג דוגמאות לשמות הנבתי מכתובות אחרות.
פירוש נוסף ערך זה עוסק ברבעון לדברי ימי היהודים והיהדות. אם התכוונתם לסרט דרמה צרפתי, ראו העבר (סרט).

**העבר** היה רבעון להיסטוריה יהודית שיצא לאור ביוזמת ההיסטוריון בן-ציון כ"ץ. הסדרה הראשונה הופיעה בעריכת שאול גינזבורג ובתקופת הופעתה היה "העבר" כתב העת היחידי למחקר היסטורי שראה אור בעברית.

העבר יצא לאור בשתי סדרות: הסדרה הראשונה של כתב העת ראתה אור בפטרבורג ב-1917 ועסקה באופן כללי בהיסטוריה יהודית, הופעת כתב העת פסקה לאחר הדפסת שני כרכים בלבד. הופעת הסדרה החדשה כהמשך לזו הישנה, התחדשה בתל אביב בשנת 1952 ונמשכה עד סוף שנות ה-70 של המאה ה-20. הסדרה החדשה התמקדה ב"דברי ימי היהודים והיהדות ברוסיה" כשבפועל מכסה כתב העת במחקריו את ההיסטוריה של יהודי כלל המדינות בשטח שנחשב לתחום המושב היהודי באימפריה הרוסית.

משתתפים
-------

בין המשתתפים הבולטים בסדרה הראשונה של כתב העת: שאול גינזבורג, שמואל רוזנפלד, יהודה לייב קצנלסון, שמעון דובנוב וישראל צינברג.

בין הכותבים הבולטים ברבעון בגרסתו החדשה, בתחילת דרכה, היו היסטוריונים וסופרים יוצאי רוסיה וברית המועצות, עובדה שתרמה לדברי העורך בן-ציון כ"ץ במבוא לגיליון הראשון, לקבלת מחקר "חי" שנכתב בידי אנשים שזכרו את התקופה שאותה חקרו: בן-ציון כ"ץ, יעקב לשצ'ינסקי, יצחק בן-צבי, זלמן שזר, ברוך קרוא ושלמה גפשטיין.

קישורים חיצוניים
----------------

* העבר, בקטלוג בית הספרים הלאומי

העבר, סדרה שנייה, באוצר החכמה

* גיליון א
* גיליון ב'
* גיליון ג'
* גיליון ד'
* גיליון ה'
* גיליון ו'
* גיליון ז'
* גיליון ח'
* גיליון ט'
* גיליון י"א
* גיליון י"ב
* גיליון י"ג
* גיליון י"ד
* גיליון ט"ו
* גיליון ט"ז
* גיליון י"ז
* גיליון י"ח
* גיליון כ'
* גיליון כ"א
* גיליון כ"ב


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007421048705171

 |
**הר קוֹץ** הוא הר בגובה 304 מטרים, הממוקם על הגבול בין הגליל התחתון המזרחי לבין הגליל התחתון המרכזי.

הר קוץ נושא את שמה של משמרת הקוץ, המשמרת השביעית מבין ה-24 משמרות הכהנים. הכהנים בני משמרה זו גלתה מיהודה לגליל לאחר חורבן בית שני, והתיישבה בכפר עיילבו, המזוהה עם היישוב בן זמננו עילבון, הנמצא בסמוך.

בוטניקה
-------

על הר קוץ הוקם בשנת 1983 היישוב הקהילתי מסד ובסמוך לו אזור יפה לטיולים. באזור ההר מגוון פרחים ממינים שונים; בין היתר ניתן למצוא בו באביב מרבדים מרשימים של בן חצב יקינתוני, ופרטים בודדים של העץ הנדיר שמיר קוצני ממשפחת האשחריים. מההר נפרסים נופי הגליל התחתון, העליון, הכנרת, הגולן והחרמון. ב-15 ביוני 2011 הוכרזו 1200 דונם על ההר כשמורת טבע.

תוכנית מחצבת הר קוץ
-------------------

על פי תמ"א 14 ממאי 1998 כלול הר קוץ באתרים המיועדים למחצבות. בספטמבר 2004 אישרה הועדה המחוזית לתכנון ובנייה תוכנית של קבוצת כנרת, בעלת "מחצבות כנרת", להקים מחצבה בהר קוץ, לאחר שנתקבלו אישורים של המשרד להגנת הסביבה ומשרד הביטחון, אולם התנתה את האישור בקבלת הקלה על פי תמ"א 13. אולם המועצה הארצית לתכנון ולבנייה עיכבה את אישור ההקלה לצורך בחינת אתרי חציבה חלופיים. במרץ 2007 החליטה המועצה הארצית על הרחבת מחצבת פורייה במקום הקמת המחצבה בהר קוץ ובפברואר 2008 שבה והחליטה שלא לאשר את הקמת המחצבה בהר קוץ למרות שהרחבת מחצבת פורייה נפסלה. החלטה זאת ניתנה על רקע התנגדויות של מועצה אזורית הגליל התחתון, החברה להגנת הטבע ועמותת אדם, טבע ודין שטענו שמחצבה בהר קוץ תביא להרס הטבע והנוף, למפגעי רעש ואבק חריגים ביישובים הסמוכים מסד ועילבון ולסיכון ביטחוני בגלל סמיכות לימ"ח סמוך. תומכי רעיון הקמת המחצבה טענו כי המדובר יהיה במחצבה "ירוקה", שלא תיצור מפגע סביבתי. על פי התוכנית, המחצבה יועדה לעבודה בשלבים וקיום שיקום במקביל להמשך החציבה.

בסוף שנת 2011 המליץ בית המשפט העליון בפני המועצה הארצית לדון מחדש בנושא בהתחשב בחלוף הזמן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הר קוץ** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמורות וגנים מוכרזים
2. ↑  עת"מ (נצרת) 1153/06 מחצבות כנרת נגד המועצה הארצית לתכנון ובנייה, אתר היישוב מסד
3. ↑  טליה רוט, נדחתה תוכנית למחצבה בהר קוץ, ערוץ 7, 5 בפברואר 2008
4. ↑  צפריר רינת, הכרעה עקרונית בהר קוץ, באתר הארץ, 1 במרץ 2005
5. ↑  גבע קרא עוז, תחקיר המחצבה: הירוקים נגד המשרד לאיכות הסביבה, באתר ynet, 14 ביוני 2002
6. ↑  הר קוץ, נת"ע אדריכלות
7. ↑  עע"ם 9166/09 מחצבות כנרת נ' המועצה הארצית לתכנון ובניה - משרד הפנים, ניתן ב־8 בדצמבר 2011
**אמרסון, לייק ופאלמר** (אנגלית: Emerson, Lake & Palmer) הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק המתקדם אמרסון, לייק ופאלמר. בעטיפת האלבום ניתן לראות מעין יונה אשר בוקעת מן המוח האנושי.

הפקה
----

האלבום מתחיל עם עיבוד רוק סוער ליצירה מאת המלחין בלה בארטוק. אחד עיבודים שנזכרו כאלה אשר עיצבו את האופי המיוחד של הלהקה. הרצועה השנייה היא יצירה אקוסטית שנכתבה בידי לייק. היצירה נמשכת כ־12 דקות.

הרצועה השלישית הוא קטע חי וסוער יותר מקודמו. שם ניתן לשמוע באופן ברור את השימוש האופייני של אמרסון באורגן האמונד.

היצירה הרבעית היא יצירה בת שלושה חלקים. החלק הראשון הוא קטע סולו לאורגן אקוסטי, החלק השני הוא קטע סולו לפסנתר, והחלק השלישי
מנוגן עדיין עם פסנתר, אך מצטרפים גם הבס של לייק, והתופים של פאלמר.

היצירה החמישית היא פרי שיתוף הפעולה בין אמרסון לפאלמר. זוהי יצירה אינסטרומנטלית שבה פאלמר מככב עם סולו תופים ארוך ומיוחד.

האלבום נגמר עם בלדה פרי עטו של לייק. את הבלדה הזאת כתב לייק כאשר היה בן 12. השיר האחרון בתקליט היא זו שפרסמה אותם והביאה את הלהקה לתודעת הציבור.

האלבום הוא פריצת דרך גם מבחינה טכנולוגית. אלבום זה הוא מבין ההקלטות הראשונות בהם מככב הסינתיסייזר האנלוגי מסוג "מוג".

נגנים
-----

* קית' אמרסון - אורגן, אורגן חשמלי, פסנתר, סינתיסייזר
* גרג לייק - שירה, גיטרה בס, גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית
* קרל פאלמר - תופים, כלי הקשה

רשימת השירים
------------


| צד א' |
| --- |
| מס' | שם | משך |
| 1. | The Barbarian | 4:27 |
| 2. | Take a Pebble | 12:32 |
| 3. | Knife-Edge | 5:04 |

| צד ב' |
| --- |
| מס' | שם | משך |
| 4. | The Three Fates
* Clotho
* Lachesis
* Atropos
 | 7:46 |
| 5. | Tank | 6:49 |
| 6. | Lucky Man | 4:36 |

קישורים חיצוניים
----------------

* ספוטיפיי אמרסון, לייק ופאלמר באתר ספוטיפיי
* MusicBrainz אמרסון, לייק ופאלמר באתר MusicBrainz
* Discogs אמרסון, לייק ופאלמר באתר Discogs
* AllMusic אמרסון, לייק ופאלמר באתר AllMusic

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 86e88318-dd1e-36e9-bb62-c5d0b8a8b4e5

 |
**אודיל אחמדוב** (באוזבקית: **Одил Аҳмедов**; נולד ב-25 בנובמבר 1987) הוא כדורגלן עבר אוזבקי ששיחק בעמדת הקשר.

קריירת מועדונים
---------------

אחמדוב התחיל את הקריירה שלו בפחטקור טשקנט. ב-16 במאי 2006 אחמדוב ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת נגד קיזילקום זראפשון. אחרי גביע אסיה בכדורגל 2011, אחמדוב עורר עניין מצד אל-שבאב, אל-ראפה ואף למועדונים מאוקראינה, טורקיה, רוסיה, אנגליה וספרד.

ב-9 בפברואר 2011 אחמדוב הושאל לאנז'י מחצ'קלה עם אופציה לרכישה. ב-1 במרץ 2011 אחמדוב ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2–3 נגד זניט סנקט פטרבורג במסגרת הגביע הרוסי. ב-9 בספטמבר אנז'י רכשה את כרטיס השחקן של אחמדוב תמורת 1.7 מיליון אירו. ב-29 בדצמבר 2011 נבחר לכדורגלן השנה של הקבוצה ועקף שחקנים בכירים בקבוצה דוגמת סמואל אטו ויורי ז'ירקוב.

ביוני 2014 אחמדוב חתם בקרסנודאר. ב-1 באוגוסט 2014 אחמדוב הבקיע את שער הבכורה בקבוצה בניצחון 1–5 נגד דיושג'ר במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. בסיום עונת 2014/2015 אחמדוב נבחר לכדורגלן העונה על ידי אוהדי הקבוצה.

ב-30 בדצמבר 2016 אחמדוב חתם בשאנגחאי SIPG מליגת העל הסינית. ב-7 בפברואר 2017 אחמדוב ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–3 נגד סוקוטאי במסגרת פלייאוף מוקדמות ליגת האלופות האסיאתית.

ב-7 בספטמבר 2020, אחמדוב חתם בטיינג'ין טדה.

ב-8 באפריל 2021, חתם בצ'אנז'ו מיית'י ליונס.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-13 באוקטובר 2007 אחמדוב ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוזבקיסטן בניצחון 0–9 נגד טאיוואן. ב-6 בפברואר 2008 אחמדוב הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–1 נגד לבנון.

אחמדוב השתתף עם הנבחרת שלוש פעמים בגביע אסיה בכדורגל (2011, 2015 ו-2019).

תארים
-----

פחטקור
* ליגת העל האוזבקית: 2006, 2007
* הגביע האוזבקי: 2006, 2007, 2009
* גביע חבר המדינות: 2007

שאנגחאי SIPG
* ליגת העל הסינית: 2018

אישיים
* כדורגלן השנה באוזבקיסטן: 2009, 2011, 2014, 2015, 2016
* כדורגלן השנה של אנז'י מחצ'קלה: 2011
* כדורגלן העונה של קרסנודאר: 2014, 2015

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אודיל אחמדוב** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
**אודיגו** (Odigo) הייתה תוכנת מסרים מיידיים שבה חלק גדול מהקשרים החברתיים נוצרו על ידי בחירת משתמשים אקראית ולא רק בהתאם לבחירת שמות מוכרים מראש, כפי שהיה נהוג בתוכנות המסרים המיידיים עד אותה תקופה.

החברה נוסדה בשנת 1998 בהרצליה על ידי משה זילברשטיין ונרכשה בשנת 2002 על ידי חברת קומברס תמורת כעשרים מיליון דולרים. קומברס שילבה רכיבים מאודיגו בפתרונות מסרים מיידיים שפיתחה לטלפונים ניידים, אולם בשנת 2007 הודיעה על השבתת השירות והשרתים של אודיגו.

מקור השם 'אודיגו' הוא במילה היוונית "οδηγώ", שמשמעותה "אני קובע".

חברת אודיגו דיווחה ששעתיים לפני פיגועי 11 בספטמבר 2001, שני עובדים של החברה בהרצליה פיתוח, קיבלו מסר עוין בשפה האנגלית, שאף שלא היה ספציפי, התריע על כל שהתקפת טרור צפויה להתרחש. העובדים לא מסרו למעסיקם על המסר עד לאחר ששמעו דיווחי חדשות על התקפת הטרור בארצות הברית. לאחר מכן דיווחו העובדים להנהלה על המסרים שקיבלו. החברה איתרה את כתובת ה-IP שממנה נשלחה ההודעה והעבירה את המידע ל-FBI של ארצות הברית כדי שיוכל לאתר את ספק האינטרנט שממנו יצאה ההודעה ומשם לאתר את שולחי ההודעה. כאמור, תוכנת אודיגו הייתה ייחודית בכך שמשתמשיה יכלו לאתר משתמשים על ידי מאפיינים דמוגרפיים וכך נשלחה ההודעה לעובדי אודיגו. עיתון הוושינגטון פוסט מסר שתוכן ההודעה הייתה שפעולה כלשהי תתרחש, ושההודעה כללה גם נאצה אנטישמית בסופה. לשון ההודעה הייתה "something big was going to happen in a certain amount of time".

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אודיגו
* רוני שני, מי יבצע המתת חסד ל"אודיגו"?, באתר ynet, 22 בדצמבר 2005
* יובל דרור, אודיגו תפתח מערכת מסרים מיידיים ל-MTV, באתר הארץ, 11 בספטמבר 2001
* איי אונליין, אודיגו תספק תוכנת מסרים מיידיים ייעודית ל- Bet.com, פורטל אפרו-אמריקני, באתר TheMarker‏, 26 ביוני 2000

הערות שוליים
------------

1. ↑  טיפים: אודיגו - תוכנת מסרים מיידיים, באתר הארץ, 6 באוקטובר 2001
2. ↑  בועז לוי, קומברס רוכשת את אודיגו לפי שווי של 20 מיליון דולר, באתר הארץ, 21 במאי 2002
3. ↑  אהוד קינן, תוכנת Odigo – הסוף, באתר ynet, 9 במרץ 2007
4. ↑  מאת יובל דרור‏, חברת "אודיגו" הישראלית קיבלה הודעה מראש על הפיגוע בניו יורק, באתר וואלה!‏, 25 בספטמבר 2001

| תוכנות מסרים מיידיים |
| --- |
| פעילות | ICQ • Pidgin • Trillian • Viber • וואטסאפ • Google Hangouts • מירנדה IM • סקייפ • הודעות (iOS) • טלגרם • Facebook Messenger • WeChat • fring • סנאפצ'ט • Tango • LINE‏ • Kik Messenger • סיגנל |
| אחרות | אודיגו • Windows Live Messenger • גוגל טוק • Google Allo |
משלחת הפרלמנט העות'מאני לעבדול חמיד השני.
**האספה הכללית** (בטורקית: **Meclis-i Umumî**, הידוע בשם "מג'ליס") היה הניסיון הראשון לדמוקרטיה ייצוגית על ידי הממשלה האימפריאלית של האימפריה העות'מאנית. ידוע גם בשם **הפרלמנט העות'מאני**. מקום מושבה היה בקונסטנטינופול (איסטנבול) והורכבה משני בתים: בית עליון (הסנאט) ובית תחתון ( בית הנבחרים).

האספה הכללית הוקמה לראשונה ב-23 בדצמבר 1876 ונמשכה בתחילה עד 14 בפברואר 1878, אז פורקה על ידי הסולטאן עבדול חמיד השני.

כתוצאה ממהפכת הטורקים הצעירים שהביאה רפורמות מהותיות והשתתפות גדולה יותר של מפלגות פוליטיות, האספה הכללית הוקמה שוב כעבור 30 שנה, ב-23 ביולי 1908, עם התקופה החוקתית השנייה, שהסתיימה ב-11 באפריל 1920, כאשר האספה הכללית פורקה על ידי בעלות הברית במהלך כיבוש קונסטנטינופול בעקבות מלחמת העולם הראשונה.

רבים מחברי הפרלמנט העות'מאני בקונסטנטינופול הפכו מאוחר יותר לחברים באספה הלאומית הגדולה של טורקיה באנקרה, שהוקמה ב-23 באפריל 1920, במהלך מלחמת העצמאות הטורקית.

* גלויה המתארת את פתיחת הפרלמנט החדש בשנת 1908.גלויה המתארת את פתיחת הפרלמנט החדש בשנת 1908.
* גלויה המתארת ישיבת הפרלמנט בשנת 1914.גלויה המתארת ישיבת הפרלמנט בשנת 1914.
* הפרלמנט העות'מאני בשנת 1877.הפרלמנט העות'מאני בשנת 1877.
* הפרלמנט העות'מאני בשנת 1908.הפרלמנט העות'מאני בשנת 1908.

ראו גם
------

* היסטוריה של האימפריה העות'מאנית
* האספה הלאומית הגדולה של טורקיה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Article. 42 of the Constitution
2. ↑  *Legislation ottomane* Volume 5:  p. 295 (PDF p. 299/370)
3. ↑  Rainer Grote; Tilmann Röder (16 בפברואר 2012). *Constitutionalism in Islamic Countries: Between Upheaval and Continuity*. Oxford University Press. p. 328. ISBN 978-0-19-975988-0. `{{cite book}}`:  (עזרה)
4. 1 2 3  "Meclis-i Mebusan (Mebuslar Meclisi)". Tarihi Olaylar.
5. 1 2 3  "Meclis-i Mebusan nedir? Ne zaman kurulmuştur?". Sabah. 19 בינואר 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**האסכולה הפרנקו-פלמית** מתייחסת, באי-דיוק מסוים, לסגנון המוזיקה הפוליפונית הווקאלית, שנכתבה באירופה במאה ה-15 וה-16 ולמלחיני המוזיקה הזאת.

מוצאם של מלחיני האסכולה הפרנקו-פלמית קשה להגדרה בגלל השוני בין הגבולות שהגדירו את המדינות בשנים ההן לגבולות של ימינו. יש המכנים אותה בשם "האסכולה ההולנדית", אך בשם זה יש כדי להטעות. למעשה, השם התייחס לארצות השפלה, שכללו פחות או יותר את בלגיה, צפון צרפת והולנד של ימינו, ומזו האחרונה באו רק מעטים מן המוזיקאים. רובם נולדו באינו, פלנדריה ובראבאנט. בתקופות של יציבות פוליטית, היה זה מרכז של פעילות תרבותית במשך יותר ממאתיים שנה, אם כי המרכזים המוגדרים שינו את מיקומם במהלך הזמן הזה, ועד סוף המאה ה-16 עבר מוקד העולם המוזיקלי ממחוז זה אל איטליה.

המלחינים הרבים שנולדו בחבל הארץ, הידוע באופן כללי בשם ארצות השפלה, נודעו בעבודתם במקומות אחרים. הפרנקו-פלמים נסעו לאיטליה, לספרד, לערי שדה בגרמניה ובצרפת ולעוד מקומות באירופה, ואת סגנון כתיבתם לקחו עמם בכל אשר הלכו. תפוצת הטכניקה שלהם, בייחוד לאחר הפיתוח המהפכני של המצאת הדפוס, יצרה את הסגנון הבינלאומי הראשון האמיתי מאז איחוד המזמור הגרגוריאני במאה ה-9.

להלן 5 קבוצות, או דורות, שיש המבדילים ביניהם באסכולה הפרנקו-פלמית. התפתחות הסגנון המוזיקלי הייתה רציפה ומתמשכת, והדורות האלה מספקים רק נקודות ייחוס שימושיות.

* הדור הראשון (1420–1450): בראשות דופאי, בנשואה ובינואה; קבוצת מלחינים זו מתוארת על פי רוב כאסכולה הבורגונדית.
* הדור השני (1450–1485): עם אוקכם כעמוד התווך שלו. בנוסף יוהנס טינקטוריס.
* הדור השלישי (1480–1520): אוברכט, איזאק, ז'וסקן דה פרה ואנטואן ברימל.
* הדור הרביעי (1520–1560): גומברט, וילארט וקלמנס נון פאפה.
* הדור החמישי (1560–1600): לאסוס. במועד זה היו רוב מלחיני המוזיקה הפוליפונית ילידי איטליה וארצות אחרות; הסגנון של ארצות השפלה הכה שורש באדמה זרה והיה לסגנון אירופאי אמיתי.

ראו גם
------

* תקופת הרנסאנס

קישורים חיצוניים
----------------

* האסכולה הפרנקו-פלמית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**בּוּרְגְקוּנְשְטַאדט** (בגרמנית: **Burgkunstadt**) היא עיר במחוז ליכטנפלס (אנ') בצפון בוואריה שבגרמניה. היא שוכנת על הגדה הימנית של נהר המיין, 15 ק"מ מערבית לקולמבך (אנ') ו-24 ק"מ צפונית מזרחית מקובורג (אנ').

היסטוריה
--------

העדות הארכאולוגית הקדומה ביותר ליישוב במקום מתוארכת למאה ה-8 והתעודה הכתובה הראשונה על יישוב שם היא מ-13 באפריל 1059 בתקופתו של פרידריך ברברוסה. העיר זכתה בכתב נאמנות ב-27 באפריל 1426 תחת שלטונו של הנסיך פרידריך הבישוף של במברג.
היו בעיר כמה התפרצויות של מגפת הדבר ב-1312, 1348, 1448, 1473 ו-1695.

ב-1517 קיבלה העיר את הפרוטסטנטיות אבל ב-1624 חזרה לקתוליות. תושבי העיר תמכו במרד האיכרים ב-1525 אבל הבישופות השלטת ציוותה על בזיזת העיר כעונש והעיר נכנעה ביוני.
במלחמת המרקיזים השנייה ב-1533 נכבשה העיר על ידי אלברט אלקיביאדס (אנ') ששרף כמעט את כל העיר.

במלחמת שלושים השנים נכבשה העיר על ידי חיילים שוודים והוחזקה על ידם במשך שנה וחמישה חודשים, מ-1632 ואילך. הדבר גרם לירידה גדולה מאוד בתנאי החיים החיים.

בניין העירייה נבנה ב-1690 והוא אבטיפוס למבנה פרנקוני הבנוי בחלקו מעץ. בזמן מלחמת שבע השנים הוצבו בעיר חיילים פרוסים, דבר שגרם לעוד יותר הרס וביזה. בזמן המלחמות הנפוליאוניות הוכרח הבישוף המקומי להתפטר ב-1802, וממשל העיר נעשה חילוני.

העיר נפתחה לתיעוש עם פתיחת קו רכבת ב-15 בפברואר 1846. נבנה בית חרושת לדודי קיטור ב-1862 וקו הטלגרף הראשון הגיע לעיר ב-1877. העיר התפרסמה בזכות בתי החרושת לנעליים שלה והיא סיפקה מגפיים צבאיים במלחמת העולם הראשונה. אחרי המלחמה סבלה העיר מהאינפלציה המשתוללת שהייתה בגרמניה בשנות ה-20.

בתקופת השלטון הנאצי מונה ד"ר לאו פויזינגר (Leo Feusinger) לראשות העירייה והוא הוביל חרם על יהודים ב-1 באפריל 1933. העיר אימצה בהתלהבות מדיניות אנטי-יהודית. בית הכנסת נבזז ונחרב בליל הבדולח ב-1938, ותושבי העיר האחרונים גורשו לבלז'ץ ולסוביבור ב-24 באפריל 1942, ונרצחו שם.

אחרי המלחמה חזרו בעיר לייצור נעליים אבל הייצור ירד אחרי שבית החרושת האחרון נסגר ב-1990. העיר התפרסמה אחרי כן בבתי הספר התיכוניים שלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בורגקונשטאדט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בורגקונשטאדט
* בורגקונשטט (גרמניה), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007533236405171
* GND: 4080583-9
* LCCN: n94124116
* VIAF: 135512772
* WorldCat: lccn-n94124116

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק ברכס הרים באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו הר אלזוורת'.

החלק המרכזי של הרי אלזוורת'
**הרי אלזוורת'** (באנגלית: **Ellsworth Mountains**) הם רכסי ההרים בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה. 
הרכסים הם הגבוהים ביותר באנטארקטיקה, ויוצרים שרשרת הרים באורך 360 ק"מ וברוחב 48 ק"מ, הנמשכת מצפון לדרום בשוליו המערביים של מדף הקרח רון בארץ מרי בירד. 

קרחון מינסוטה המבתר אותם יוצר את רכס סנטינל מצפון ואת רכס הריטג' מדרום. הראשון גבוה ומרהיב עין פי כמה יותר מן השני, ובו מאסיף וניסון, בגובה 4,892 מ', הנקודה הגבוהה ביותר ביבשת אנטארקטיקה.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי ההרים

ההרים התגלו ב-23 בנובמבר 1935, על ידי לינקולן אלזוורת' בטיסה הטראנס-אנטארקטית שערך מן האי דנדי אל מדף הקרח רוס. 

המיפוי המפורט של ההרים נעשה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית, בין השנים 1958 –1966.

### מקור השם

כאשר התברר, שההרים מורכבים משני רכסים נפרדים בבירור, הגבילה הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (US ACAN) את השימוש בשם רכס סנטינל לרכס הצפוני הגבוה ואילו לרכס הדרומי הקצתה את השם רכס הריטג'. הוועדה המליצה לקרוא לכל קבוצת ההרים הזו על שמו של האדם שגילה אותם.

גאוגרפיה
--------

אתרים בהרי אלזוורת':

| אתרים בהרי אלזוורת' |
| --- |
| הרים | אוסבורן • אטקינסון • אייר • איצ'רה • אלן • אלפרינג • אנדרסון • סטולניק • פרידמן | רכס סנטינל |
| אוכפים הרריים | אוכף קארנייר |
| רכסים ורמות | סנטינל |
| ספורט | מרתון הקרח באנטארקטיקה |
| קרחונים | זלצמן • מינסוטה |
| קרקס קרחוני | הרווי • מיסטהאונד |
| מקפא קרחוני | נווה דרווין |

אקלים
-----

הטמפרטורה הממוצעת בהרי אלזוורת' נעה בסביבות 30°- צלזיוס. הזמן המתאים ביותר למשלחות הוא בין נובמבר לינואר, אמצע הקיץ בחצי הכדור הדרומי. עם זאת, ארגון מסע באזור זה הוא עניין קשה ומסובך, המצריך או תמיכה מדעית רשמית או משאבים כספיים ניכרים.

ראו גם
------

* מרתון הקרח באנטארקטיקה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרי אלזוורת'** בוויקישיתוף
* הרי אלזוורת' באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הרי אלזוורת' באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

הערות שוליים
------------

1. ↑   פיקוור, אנציקלופדיה של הרי העולם
2. ↑   פיקוור, אנציקלופדיה של הרי העולם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007539197105171
* GND: 4247053-5
* LCCN: sh89006754
* VIAF: 238454256
* WorldCat (עם VIAF): 238454256

 |
**חרטומנית ארוכת-מקור** (שם מדעי: ***Limnodromus scolopaceus***) היא עוף מים מהסוג חרטומנית או דוויצ'ר, שבמשפחת החרטומניים.

החרטומנית בעלת מקור שחור ארוך ודק המתאים לשליפה של יצורים קטנים מהחול. צבעה אפור-בז' עם נקודות שחורות רבות לצידי גופה. הכנפיים והראש אפורים-חומים ומעט לבנים, כשהלחיים לבנות, ולצידן עובר פס כהה. לחרטומנית רגליים צהובות ארוכות, איתן היא מדדה בתוך המים הרדודים.

אורכה הממוצע 29 סנטימטרים, מוטת כנפיה 47 עד 49 סנטימטרים ומשקלה 88 עד 181 גרם בממוצע. שני הזוויגים כמעט זהים אך הנקבה מעט כבדה יותר ובעלת כנפיים ומקור מעט ארוכים יותר. 

החרטומנית נוהגת לעופף בלהקות גדולות באזורי מים מתוקים וחופים שונים בעולם, לרוב באזורי הטונדרה והאזור הארקטי של סיביר וצפון אמריקה הצפונית. פרטים מסוימים נודדים דרומה בחורף עד לדרום ארצות הברית, אמריקה המרכזית ואירופה. לישראל מגיעים, לעיתים רחוקות, פרטים תועים. 

היא ניזונה בסביבות בוציות וגדות מים וכן בתוך המים הרדודים מחרקים, תולעים, רכיכות כמו צדפות ומסרטנים אותם היא בולעת בשלמותם. היא מגוונת מעט גם בצמחים כמו אצות. בתורה היא נטרפת בעיקר בידי עופות דורסים כמו בז נודד החולף בחופים, והיא מסתמכת על להקה גדולה שמבלבלת את הטורף.

מצב השימור של עוף זה הוא ללא חשש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חרטומנית ארוכת-מקור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  חרטומנית ארוכת-מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN
**ג'ון פול סטאפ** (11 ביולי 1910 באהיה, ברזיל - 13 בנובמבר 1999 ארצות הברית) היה רופא וקצין בכיר בחיל האוויר האמריקני. היה חלוץ בחקר השפעות התאוצה והתאוטה על גוף האדם. כמו כן, היה יריב ועמיתו של צ'אק ייגר ונודע כ**איש המהיר ביותר על פני כדור הארץ**.

קריירה צבאית ומחקריו
--------------------

ג'ון סטאפ הצטרף לשורות חיל האוויר האמריקאי ב-5 באוקטובר 1944 כרופא צבאי. מחקריו בדקו את הכוחות הפועלים על גוף הטייס בגובה רב, ועזרו לפתח מטוסים בעלי רום-טיסה גבוה יותר וכן צניחה מגובה רב יותר. בחודש מרץ שנת 1947 החל לבצע מבדקים שבאו לבחון את יכולת גוף האדם לעמוד בתאוטות פתאומיות, כלומר מצבים המדמים מעבר ממהירות גבוהה מאוד של טיסה למצב של התרסקות. בעת שביצע מבדקים אלו חשבו ששיא כוח הג'י שאדם יכול לשאת הוא 18. ג'ון ניפץ את התפיסה הזאת, כאשר בהתנדבות השתמש במתקני המחקר המיוחדים וספג יותר כוחות ג'י מכל אדם אחר.

במהלך הניסויים החוזרים שערך הוא נפצע קשות, שבר את גפיו ואת צלעותיו ואף סבל מנזק בלתי הפיך לראייתו כתוצאה מהתפוצצות של ורידי הדם בעיניו. באחד מניסויו האחרונים, הופעל על גופו כוח הגדול פי 46.2 מכוח הכבידה על פני כדור הארץ.

במחקר אחר שערך, רצה לבדוק עד כמה כלי הטיס בטיחותי במקרה שחופת הטייס תתפוצץ במהלך טיסה על-קולית. סטאפ עלה לכלי טיס, הגיע למהירות של 917 קמ"ש ללא חופת טייס ולא סבל מפגיעות כלשהן. כמו כן, בדק כוחות שפועלים על הטייס בעת נטישת כלי הטיס שלו וגם ביצע דאייה בגובה רב. בשנת 1970 סיים את שירותו בחיל האוויר האמריקאי. עבד גם עם משרד התחבורה בארצות הברית ועזר לשפר את בטיחות המכוניות. מחקריו השונים עזרו בפיתוח של תאי טייס חזקים ועמידים יותר, וכן בחגורות בטיחות טובות יותר הן בכלי טיס והן במכוניות פרטיות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון סטאפ** בוויקישיתוף
* איתי נבו, האסטרונאוטים הראשונים באמת, במדור "היום לפני במדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 2 ביוני 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1135744394
* LCCN: n97106733
* SNAC: w63f5ck9
* VIAF: 38665695
* WorldCat: lccn-n97106733

 |
**ג'ון סטוט** (אנגלית: **John Robert Walmsley Stott**; ‏ 27 באפריל 1921 - 27 ביולי 2011) היה כומר אנגלי אנגליקני, מחשובי התאולוגים אוונגליסטים במאה ה-20. בשנת 2005 נבחר ברשימת 100 האנשים הכי משפיעים של טיים מגזין.

אודות
-----

נולד בלונדון לסיר ארנולד ולאמילי סטוט. אביו היה רופא ברחוב הארלי, ואגנוסטי מבחינה דתית. אמו הייתה לותרנית ונהגה להתפלל בכנסיית כל הנשמות במבוי לנגהם בלונדון. הוא למד שפות מודרניות באוניברסיטת קיימברידג', שם סיים תואר ראשון בצרפתית ותאולוגיה. כשסיים את התואר הוסמך לכמורה במכללה התאולוגית רידלי הול.

בשנת 1945 החל לשמש ככומר בכנסיית כל הנשמות, ובין השנים 1950 ל-1975 שימש כרקטור של הכנסייה.

בשנת 1974 הקים את הארגון Langham Partnership International העוסק בפרסום ספרות נוצרית והעברת סמינרים. 

הוא היה רווק ובמשך כל חיו לא נשא אישה מסיבות דתיות. הוא היה צפר חובב.

עבודתו
------

בניגוד לרוב הנצרות האוונגליסטית הנחשבת לנוקשה ואף קיצונית מבחינה דתית ופוליטית, נחשב סטוט למנהיג מתון בזרם זה. הוא היה אנטי-ציוני והתנגד לציונות נוצרית בפרט, בה ראה כפירה בכך שהכנסייה היא ישראל האמיתי.

סטוט כתב יותר מ-50 ספרים אשר תורגמו לשפות רבות, וכן מאמרים וכתבות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון סטוט** בוויקישיתוף
* Langham Partnership International, אתר הרשת הבינלאומית של סטוט

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268652205171
* BIBSYS: 90088575
* BNE: XX903912
* BnF: cb119256213 (data)
* CANTIC: a10160243
* GND: 119041944
* ISNI: 0000 0001 2142 5962
* LCCN: n79063840
* NDL: 00457864
* NKC: xx0009017
* NLK: KAC200105594
* NTA: 07228594X
* SELIBR: 199386
* SNAC: w6gm9b0x
* SUDOC: 027149927
* VIAF: 87809368
* WorldCat: lccn-n79063840

 |
ארנסטו נתן
**ארנסטו נתן** (**Ernesto Nathan**; ‏ 5 באוקטובר 1848, לונדון - 9 באפריל 1921) היה מדינאי ופוליטיקאי יהודי איטלקי, שכיהן כראש עיריית רומא שש שנים, מנובמבר 1907 עד לדצמבר 1913.

קורות חיים
----------

נולד בלונדון למשפחה יהודית מהמעמד הבינוני. אמו, שרה לוי, הייתה אנגליה ואביו, מאיר משה נתן, היה ממוצא גרמני. הוא היה החמישי מבין 12 ילדים. הוריו היו תומכים של ג'וזפה מציני. אביו נפטר כשהיה בן 14. את נעוריו בילה בפירנצה, לוגאנו, מילאנו ובסרדיניה, שם ניהל אביו מפעל כותנה. באותן שנים הושפע מאוד מרעיונות רפובליקניים-איטלקיים ומהפוליטיקאי האיטלקי ג'וזפה מציני. בשנת 1870, כשהיה בן 25, עבר לרומא, שם ניהל את העיתון של מציני, La Roma del Popolo. ביתו באיטליה נהפך למרכז של סופרים ואינטלקטואלים. בשנת 1877 נבחר לפרלמנט האיטלקי ובשנת 1888 קיבל אזרחות איטלקית.

בשנת 1889 ייסד נתן את אגודת דנטה אליגיירי, אשר שמה למטרה לקדם את התרבות האיטלקית.

הוא נבחר לראשות עיריית רומא בשנת 1907. במהלך הקדנציה ניסה לקדם את ההשכלה החילונית על פני מערכת ההשכלה שנוהלה בעיקר על ידי הכנסייה הקתולית עד אז. כמו כן הוא פיקח על פתיחתם של 150 גני ילדים.

בדעותיו היה ליברל, פרוגרסיבי ואנטי-קלרקלי וניסה להחליש את כוחו של האפיפיור באיטליה. בנאום בשנת 1911 ביריד האמנות הבינלאומי ברומא, הוא השווה בין רומא המודרנית, שהיא "עיר שהיא דוגמה ומופת לחופש מחשבה" לבין רומא של האפיפיור שהיא "מבצר של דוגמה דתית, היכן שמאמצים רבים נעשים כדי לשמור על שלטון של בורות".

בשנים 1914–1915 שימש כשליח המפלגה הליברלית האיטלקית בארצות הברית וליריד הבינלאומי שנערך לחגיגות השלמת תעלת פנמה.

בשנת 1887 הצטרף למסדר האיטלקי של הבונים החופשיים ועמד בראשו בין השנים 1896-1904 ו-1917–1919. העובדה שנולד בחו"ל ולא באיטליה, היה יהודי, בונה חופשי, ורפובליקאי, יחד עם דעותיו הליברליות והתקפותיו על הממסד הקתולי הפכה אותו למטרה לחצי הביקורת של הקתולים השמרנים.

לקריאה נוספת
------------

* Rome in America: transnational Catholic ideology from the Risorgimento to Fascism, מאת Peter R. D'Agostino. UNC Press Books, 2004. פרק שלוש: The Mayor of Rome Is an "Atheist Jew", 1910-1914

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארנסטו נתן** בוויקישיתוף
* MAN WHO WOULD NOT "EMBALM" ROME IS COMING HERE, Walter Littlefield, הניו יורק טיימס, 1917 קובץ PDF
* ארנסטו נתן (1848-1921), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  
	* Rome in America: transnational Catholic ideology from the Risorgimento to Fascism, מאת Peter R. D'Agostino. UNC Press Books, 2004. פרק שלוש: The Mayor of Rome Is an "Atheist Jew", 1910-1914

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007265691105171
* BnF: cb12118755z (data)
* GND: 120957493
* ICCU: RAVV058755
* ISNI: 0000 0000 8134 4649
* LCCN: n82250766
* NTA: 192714597
* RERO: 02-A003629802
* SNAC: w6kj54hw
* SUDOC: 029595037
* VcBA: 495/173243
* VIAF: 54991955
* WorldCat: lccn-n82250766

 |
**חורחה פרנקו אלביס** (בספרדית: **Jorge Franco Alviz**; נולד ב-29 באוקטובר 1993 בבורגיוס דל סרו שבספרד), הידוע כ-**בורגי**, הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקיצוני.

קריירת מועדונים
---------------

### ריאל מדריד

בורגי הגיע לריאל מדריד בשנת 2012 תחילה שיחק בריאל מדריד C ולאחר מכן שיחק בריאל מדריד קסטיליה.

### ההשאלה לאספניול

ב-3 ביולי 2015 הושאל בורגי לאספניול מליגת העל הספרדית לעונה אחת. ב-22 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-77 בניצחון 0–1 על חטאפה במסגרת המחזור הראשון. ב-15 בדצמבר הבקיע בורגי את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-15 בניצחון 1–2 על לבאנטה במסגרת גביע המלך הספרדי. ב-27 בפברואר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, שער בדקה ה-41 בניצחון 2–4 על אספניול במסגרת המחזור ה-26 בליגה.

### ההשאלה לספורטינג חיחון

ב-11 ביולי 2016 הושאל בורגי לספורטינג חיחון מליגת העל הספרדית לעונה אחת. ב-21 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 77 דקות בניצחון 1–2 על אתלטיק בילבאו במסגרת המחזור הראשון בליגה.

בשנת 2022 הוא עבר לשחק ל"שיבניק" הקרואטית.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"בורגי"**.
מולקולת בוטאן מוצגת על ידי היטל ניומן
**היטל ניומן** (**Newman**) הוא צורת רישום של מבנה מולקולה תלת-ממדית המאפשר תיאור של הקונפורמציה שלה. ברישום זה מוצג קשר בין שני אטומי פחמן על ציר הניצב לדף. הפחמן הקדמי מיוצג כנקודה והאחורי כמעגל. שני הפחמנים מצויים בהכלאת sp3, כלומר קשר אחד קושר ביניהם, ושלושה קשרים נוספים מיוצגים על ידי קווים היוצאים מהפחמנים.

היטל ניומן משמש ברישום בעיקר בתיאור סטריאוכימיה של אלקאנים. בעזרת היטל ניומן ניתן להבדיל בקלות בין קונפורמציית זיגזג (staggered conformation), בה נמצאים המתמירים על הפחמנים השונים בזווית של 60° זה מזה (כמו במולקולת הבוטאן בתרשים למעלה), לקונפורמציה סכוכה (eclipsed conformation), בה נמצאים המתמירים בדיוק זה מול זה (כמו במולקולת האתנול המוצגת למטה).

דרכים נוספות לתיאור מולקולות הן: היטל פישר, היטל הוורת' והיטל נטה.

היטל ניומן נקרא על שם מלווין ספנסר ניומן, אשר המציא אותו ב-1952.

המרת מבנה לואיס (משמאל) של אתנול להיטל ניומן (מימין)

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **היטל ניומן** |

| היטל כימי |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| היטל ניומן • היטל פישר • היטל הוורת' • היטל נטה |

 |
בול דואר שיצא לאור בסרביה ב-2011 לרגל מלאת 100 שנים להולדתו של בורה ברוך
קברם של בני משפחת ברוך בשדרת "גבורי יוגוסלביה" אשר בבית העלמין החדש בבלגרד
**בורה ברוך** (בסרבית: **Бора Барух**; ‏19 בנובמבר 1911, בלגרד, ממלכת סרביה – 7 ביולי 1942, מחנה הריכוז באנייצה, ממלכת יוגוסלביה הכבושה) היה צייר ופרטיזן יהודי-יוגוסלבי, חבר במפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה.

קורות חייו
----------

בורה ברוך נולד בבלגרד. במהלך מלחמת העולם הראשונה, לאחר כיבוש סרביה, עקרה המשפחה לווידין שבבולגריה, וברוך למד בבית הספר היסודי של הקהילה היהודית בעיר. לאחר תום המלחמה שבה המשפחה ליוגוסלביה. ברוך רכש תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת בלגרד ובמקביל למד ציור בבית הספר לאמנויות בניהולו של יובאן בייליץ' (אנ'). בשנים 1935–1938 למד ציור בפריז במימון מלגה שהעניקה לו הקהילה היהודית בבלגרד.

יצירותיו הוצגו בתערוכות בפריז, בלונדון, בהאג, בבלגרד ובזאגרב. בתקופת שהותו בפריז הצטרף למפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה ופעל לגיוס מתנדבים לבריגדות הבינלאומיות שלחמו במלחמת האזרחים בספרד. על רקע זה גורש מצרפת. בורה ברוך אשר סגנון ציורו היה פוסט-אימפרסיוניסטי, צייר לאורך הקריירה כ-200 ציורים ומספר דומה של רישומים. ציוריו ורישומיו שילבו דיוקנאות לצד ציורי נופי רחובות פריז ובלגרד.

לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הצטרף בורה ברוך לכוחות הפרטיזנים של טיטו. ב-18 באוגוסט 1941 נהרג אחיו של ברוך איזידור בקרב מול הצבא הגרמני. בורה ברוך הוצב בגדוד האבטחה של הפיקוד העליון אשר באוקטובר 1941 חילץ את חברי המטה הכללי של הפרטיזנים בעת המתקפה הגרמנית באזור אוז'יצה (אנ'). בקרבות נהרג אחיו יוסף ברוך. ב-1942 נלכד בורה ברוך על ידי צ'טניקים והוסגר לגרמנים. הוא הועבר למחנה הריכוז באנייצה וביולי 1942 הוצא להורג באתר יאיינצי(אנ'). 

אחיותיו ברטה ורחל נלכדו אף הן בידי הגרמנים והוצאו להורג במחנה הריכוז באנייצה. לאחר המלחמה נקרא רחוב בבלגרד על שם "האחים ברוך". ב-1964 הוקם בבלגרד בית ספר יסודי על שם "האחים ברוך". ב-2011, במלאת 100 שנים להולדתו, הונצח בורה ברוך על גבי בול דואר סרבי. מקצת מציוריו הוצגו במשכן לאמנות על שם חיים אתר בעין חרוד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בורה ברוך** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  **אמנות יהודית**, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמודים 336-335.
2. ↑  בורה ברוך, באתר "הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה, אוחזר ב-16 באוגוסט 2014.
3. ↑  אתר בית הספר "האחים ברוך", באתר osbracabaruh.edu.rs, אוחזר ב-16 באוגוסט 2014 (בסרבית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007511850505171
* GND: 118937936
* ISNI: 0000 0000 4398 6149
* LCCN: nb2008016125
* RKD: 95722
* VIAF: 47560917
* WorldCat: lccn-nb2008016125

 |
*Carthamus tinctorius*

**קוּרְטָם הצַבָּעים** (שם מדעי: *Carthamus tinctorius*), הידוע בכינויו **חֲרִיעַ**, הוא מין של קורטם. הצמחים פורחים בגוני צהוב, כתום ואדום.

מאפיינים
--------

בדומה למורכבים רבים, פרח קורטם הצבעים הוא קרקפת. הצמח פורח בקיץ, לרוב בסביבות יולי, בתלות בתנאי סביבה משתנים. כל גבעול עשוי להסתיים בקרקפת אחת עד חמש, וכל תפרחת מכילה מספר זרעים מצומצם (בין חמישה-עשר לעשרים).

הצמח מיטיב להתמודד עם תנאי יובש וחום תודות לשורשיו העמוקים, אך חשוף מאוד לפגיעות קור בגלל גבעוליו הארוכים והדקים.

שימושים
-------

קורטם הצבעים הוא המין היחיד של קורטם שתורבת, למטרות תעשייה שונות. כיום הוא מגודל בקנה מידה זעיר יחסית של 600,000 טון ברחבי העולם. המגדלות המובילות הן הודו, ארצות הברית ומקסיקו.

**שמן חריע** ‒ אחד משימושיו החקלאיים הבולטים, ששרדו עד המאה ה-21, הוא גידולו להפקת שמן מזרעיו. שמן החריע צלול ונטול ריח, עשיר בחומצות שומן בלתי רוויות, ויטמין E ויוד, ודל בחומצות שומן רוויות. השמן דומה בתכונותיו לשמן חמניות אך איכותי יותר, ומשמש כשמן טיגון, שמן לסלטים וכמרכיב בסיס להכנת מרגרינה. יתרה מכך, לשמן חריע יש נקודת עשן גבוהה יותר משמעותית משאר השמנים, מה שהופך אותו למתאים לטיגון שכן הוא שומר על שלמותו בטמפרטורות גבוהות. הוא גם מציע יתרונות בריאותיים מסוימים, כגון תכונות אנטי דלקתיות פוטנציאליות ויכולתו לתמוך בבריאות הלב על ידי סיוע בהורדת רמות הכולסטרול.

באופן שולי יחסית, פרחיו של החריע משמשים להכנת התבלין עוספור, תחליף זול ובעל טעם וגוון הדומה לזעפרן. זרעי החריע משמשים כמזון לציפורים, היות שחיות יער אחרות כגון סנאים אינם מחבבים את טעמו. שמן החריע משמש כתחליף לשמן פשתן בייצורם של צבעי שמן מסוימים, בעיקר גוונים שנדרשים לא להצהיב כגון לבן.

בעבר השתמשו במין המתורבת לייצור צבענים אדומים וצהובים, מבוססים על הצבען הטבעי של הקורטם, קרטמין. השימוש בצבען זה היה נוח וזול עד לפיתוחם של צבעי אנילין (סוג פשוט של אמין ארומטי) בשנות השישים, ומכאן שמו המדעי. משם זה נגזר שמו בעברית. מאז פיתוח התחליפים, ייצור צבען זה הופסק.
מיצוי קרטמוס משמש כצבע מאכל טבעי.

בשנת 2007 פרסמה חברה כי היא מתעתדת לנסות ולזקק אינסולין מזרעי חריע שהונדסו גנטית; זאת כחלופה לייצור אינסולין מחיידקים, שעשויה להיות זולה יותר. המתנגדים לפיתוח המדובר טענו כי בעבר היו ניסיונות דומים להפקת תרופות מצמחי חקלאות מאכל שהסתיימו בזיהום אקולוגי, או בזיהום המוצר התרופתי.

היסטוריה
--------

החריע היה גידול מסחרי כבר בתקופת מצרים העתיקה. שרידי בדים שהתגלו בחפירות הראו כי בדים נצבעו בחריע כבר בשושלת ה-12, וזרים מפרחיו התגלו בקבר תות אנך אמון.

ג'ון צ'דוויק, בלשן חוקר, מצא שבטבלאות כתב ליניארי ב' צוינה המילה היוונית לחריע פעמים רבות, דבר המעיד על חשיבותו בתרבות יוון העתיקה. טבלאות אלו רשמו שני אזכורים שונים: חריע לבן נרשם כמוצר הנמדד באורכו, ואילו חריע אדום רק כמוצר הנשקל, עובדה המלמדת על תפקידיו השונים של הצמח בחיי היוונים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חריע** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TPL
* EOL
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

* חריע, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Safflower גאמנון צמחים ומרפא - חריע
2. ↑  BBC NEWS | Health | Firm in GM insulin breakthrough

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph471342

 |