recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**תשוקות** (באנגלית: **Passions**) היא אופרת סבון של רשת NBC האמריקנית. משודרת בארצות הברית ובמדינות נוספות ברחבי העולם החל משנת 1999; "תשוקות" עלתה למסכים בארצות הברית בקיץ 1999, והיא נמכרה לרשתות שידור וערוצים רבים ברחבי העולם, ובכללם ערוץ 3 בישראל (2002). הסדרה זכתה לשיעורי צפייה נמוכים וירדה מהמסכים ב-2008.

עלילה
-----

הסדרה עוקבת אחר קורות חייהם של מספר משפחות המתגוררות בעיירה קטנה בניו אינגלנד העונה לשם "הרמוני" (הרמוניה). משפחת קריין העשירה (ג'וליאן קריין, אייבי קריין ובנם איתן קריין הם מהדמויות הראשיות) משפחת בנט (בפרק הראשון של הסדרה מתמנה אב המשפחה לשריף העיירה); משפחת לופז-פיצג'רלד בני המעמד הנמוך; משפחת ראסל (איב ראסל היא רופאה ובעלה הוא מורה לספורט). חלק נכבד מהסדרה מתרכז במכשפה המקומית, טאביתה לנוקס (המגולמת על ידי השחקנית הבריטית ג'ולייט מילס), המנסה להביא הרס וחורבן לתושביה של הרמוני.

מוות ב"תשוקות"
--------------

בשנת 2002, השחקן ג'וש ריאן אוונס, שגילם את טימי, הבובה של הדמות טאביתה לנוקס, עזב את הסדרה על מנת לעבור סדרה של טיפולים רפואיים. בסדרה כתבו את מותו ותכננו להחזיר אותו מן המתים לאחר מספר חודשים. אולם, באותו היום שבו שודר הפרק שבו טימי מת, מת גם ריאן אוונס שגילם אותו מסיבוכים בניתוח.

מקרה דומה קרה עם שחקן אחר של הסדרה: לאחר 5 שנים בהן צופי הסדרה רק שמעו את קולו של אליסטר קריין, ולא ראו את פניו, הוחלט בהפקה לגייס שחקן שישחק את הדמות. השחקן הנבחר, **דייוויד ביילי**, הפך ללהיט בקרב המעריצים, אך בחג ההודיה של שנת 2004 טבע השחקן בבריכת שחייה. גם מקרה זה אירע באותו היום שבו שודר הפרק בו דמותו מתה. לבסוף הוחלט להביא שחקן אחר (ג'ון ריילי) שיגלם את דמותו של אליסטר.

בישראל
------

"תשוקות", סדרת רכש בולטת של ערוץ הוט 3, ירדה מהמסך בישראל לאחר כארבע שנים בשל אחוזי צפייה נמוכים וקיצוצים. זאת, לאחר התראה קצרה של שישה ימים בלבד. ב-26 במרץ 2006, שודר "הפרק האחרון" בסדרה (לפי הודעת הערוץ), כשבפועל הסדרה עדיין מצולמת ומשודרת מדי יום בארצות הברית. הפרק האחרון ששודר בישראל הוא פרק מספר 780.

רבים ממעריצי "תשוקות" זעמו לגלות את הבשורה שבוע לפני הורדת התוכנית על ידי פרסום בפורומים באינטרנט, ולתדהמתם גילו שנותרו להם שישה פרקים לצפייה. זאת, לאחר צפייה בסדרה במשך ארבע שנים, חמש פעמים בשבוע. רק שישה ימים לפני הורדת הסדרה, הערוץ המשדר, הוט 3, פרסם כתובית קצרה שהודיעה על תאריך השידור האחרון של הסדרה, והופיעה למספר שניות מועט. מעריצי הסדרה ארגנו מחאות למיניהן, הקימו אתרי אינטרנט בניסיון להציל את הסדרה, ואף שלחו מכתבים לעיתונות. נעשתה פנייה לערוצים שונים על ידי המעריצים על מנת שאלה ירכשו לשידור את המשך הסדרה, אך ללא הצלחה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של תשוקות (באנגלית)

* "תשוקות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "תשוקות", באתר Metacritic (באנגלית)

* "תשוקות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* תשוקות ב-NBC
* העצומה להצלת "תשוקות"
* פורום תשוקות באתר "תפוז"
* תשוקות ב-ynet
**קרוספייר** (**Crossfire**) היא להקת הארד רוק/גלאם מטאל ישראלית, אשר החלה את פעילותה בשנת 2000 ומבקשת להחיות את סגנון הרוק האמריקאי של שנות ה-80. הלהקה הוציאה מספר סינגלים ואלבום אחד. נכון לשנת 2008 הלהקה חתומה על חוזה הקלטות עם החברה האמריקאית פריס רקורדס.

פעילות
------

הלהקה הוציאה 3 סינגלים:
הראשון הוא שיר מקורי בשם "Never Give It Up" (להיט קליט ומדבק בסגנון שנות ה-80). השני מכיל את המחרוזת מקדם האירוויזיון 2005 - שיתוף בין קרוספייר לזמר יזהר כהן, בה ביצעו קרוספייר, בסגנונם האופייני לשנות ה-80, שניים מלהיטיו של יזהר - "עולה עולה" ו-"אבניבי".
הסינגל השלישי מכיל 3 שירים מתוך אלבום הבכורה: Never Give it Up ,HeartBreaker ו- Running Away.

סינגל נוסף ולא רשמי של קרוספייר (שהופץ באופן חלקי) הוא "The King of Rock", שיר כבד יחסית לסגנון של קרוספייר. השיר לא נכנס לאלבום הראשון (וגם לא מתוכנן להיכנס לאלבום השני, שהקלטותיו מתוכננות להתחיל במרץ 2006).

אלבומם הראשון, Dirty Games, הוקלט במהלך שנת 2005 באולפנים שונים בישראל והפקתו הסופית נעשתה על ידי המפיק George Horn באולפני "Fantasy Studios" בלוס אנג'לס בקליפורניה). ב-2006 הפיק באיו היל, מפיק על של להקות גלאם משנות ה-80 (הפיק בין השאר את אליס קופר, טוויסטד סיסטר ועוד) רמיקס לשיר Heartbreaker. בספטמבר 2007 חתמה הלהקה על חוזה עם חברת התקליטים האמריקאית פריס רקורדס והאלבום זכה להפצה עולמית [דרוש מקור].

באמצע מאי 2008 עזבו את הלהקה הסולן, אסף עינב, והמתופף, יובי חייבי, בשל סיבות אישיות. הסולן המחליף יהיה הסולן של להקת ריח מטאל, רמי שלמון. להרכב החדש כבר נקבעו הופעות בפאבים באזור המרכז.

### הופעות

במקביל להופעות בהן מבצעת הלהקה את החומר שכתבה, חברי הלהקה התמחו בהופעות מחווה לענקית הרוק האמריקאית Guns N' Roses ומאוחר יותר גם לבון ג'ובי. הלהקה הופיעה גם בפסטיבל מטאליסט 2005, ואף זכתה לחמם את זמר הרוק הכבד האנגלי פול דיאנו, לשעבר סולן איירון מיידן, אשר הופיע בארץ באותה שנה.

חברי הלהקה
----------

כל חברי הלהקה בחרו לעצמם שמות במה, כדי להתאים עצמם לרוח המוזיקה משנות ה-80 אותה הם מנגנים.

* אסף עינב ("Rikki Reckless") - שירה וקולות (פרש ב-2008)
* גלעד פסטרנק ("Jessy Bullet") - גיטרה וקולות
* אורן זיו ("A.C. Black") - באס וקולות
* איתי טרגנו ("Terry Taragano") - קלידים וקולות
* יובי חייבי ("Sticky Stix") - תופים
* רמי שלמון (החל מ-2008)
**קורידורס לוֹקסוֹזוֹנוּס** (שם מדעי: *Corydoras loxozonus*) הוא דג מים מתוקים טרופי ממשפחת הקוריסיים שבסדרת השפמנונאים. 

הוא חי בטבע בנחלים בדרום אמריקה, בעיקר באגן נהר מטא בקולומביה. הדג מוספר מספר פעמים בשיטת ה-"C-Numbers" - שיטת מיספור של דגי קורידורס שפותחה על ידי מגזין DATZ הגרמני בשביל ליצור שיטת סיווג נוחה לדגי נוי, כל דג מקבל מספר סידורי ואת האות 'C' (האות הראשונה של Corydoras) -, דג זה קיבל את המספרים  "C79", "C82", ו "C83".

אורכו של קורידורס לוקסוזונוס נע בין 5-6 סנטימטר. הוא חי באקלים טרופי במים בטווח חומציות של 6.0 - 8.0 pH, קשיות מים של 2-25 GH, וטווח טמפרטורות של 21 – 24 °C. תזונת הדג מתבססת על תולעים, סרטנים, חרקים, ומזון מהצומח. הוא מטיל ביצים בצמחייה צפופה והמבוגרים אינם שומרים על הביצים. הנקבה מחזיקה 2-4 ביצים בין סנפיר האגן שלה, שם הזכר מפרה אותן במשך כ- 30 שניות. לאחר מכן הנקבה שוחה למקום מתאים, שם היא מטילה את הביצים. הזוג חוזר על תהליך זה עד שכ- 100 ביצים  מופרות.

ראו גם
------

* קוריסיים
* קורידורס סטרביי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קורידורס לוקסוזונוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* FB
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* קורידורס לוקסוזונוס באתר planetcatfish


1. ↑  קורידורס לוקסוזונוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
פירוש נוסף ערך זה עוסק באי באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו סלע האריס.

אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה, העוסק באי באנטארקטיקה, עם הערך "נקודת האריס", העוסק בחצי אי באנטארקטיקה.

**סלע האריס** (באנגלית: **Harris Rock**) הוא הגדול והדרומי ביותר מבין קבוצה של שלושה איונים (סלעים הבולטים מעל פני הים) בארכיפלג קבוצת איי ז'ואנוויל שבאנטארקטיקה.

שלושת הסלעים מצוין מצפון לסלע מונטרו, ולאי ד'אורוויל.

האיון ממוקם 7 ק"מ צפונית-מזרחית לכף חונקל; ובמרחק 6.3 ק"מ צפונית-מערבית לאי לימוזה.

היסטוריה
--------

### מיפוי האיון

האיון צולם מן האוויר על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957.

שם האיון מופיע לראשונה במפה של ממשלת ארגנטינה משנת 1960.

האיון נסקר על הקרקע על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בין השנים 1958–1961.

### מקור השם

הסלע נקרא על שמו של קפיטן סאנטאיגו האריס (Santiago Harris), מצי ארגנטינה.

לקריאה נוספת
------------

• Defense Mapping Agency 1992, **Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica**, P 291

קישורים חיצוניים
----------------

* סלע האריס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* סלע האריס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* סלע האריס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור סלע האריס
	+ סטטיסטיקות מזג אוויר עבור סלע האריס

הערות שוליים
------------

1. ↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
2. 1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
3. 1 2 3 4  מידע היסטורי
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

נפאלי בן השרפה
בן שרפה נושא עצים ליד האוורסט
**שֶׁרְפָּה** היא קבוצה אתנית החיה במרומי רכס ההימלאיה בנפאל. מקור השם הוא במילה הטיבטית ཤར་པ། ("שר") שפירושה הוא "מזרח", ובמילה "פה" שפירושה הוא "אנשים".

בני השרפה היו נוודים שהתיישבו לראשונה במחוז סולוכומבו (חומבו), נפאל. על פי המסורת של בני השרפה, ארבע קבוצות נדדו מח'אם (אנ') בטיבט לסולוכומבו שבנפאל בזמנים שונים, מה שהוליד את ארבעת השבטים: מיניאגפה, תימי, סרטאווה וצ'אווה. ארבעת השבטים התפצלו בהדרגה ליותר מ-20 תתי-שבט שונים הקיימים כיום. ייתכן שסכסוכים על רקע דתי תרמו להגירה מטיבט במאות ה-13 וה-14 לאזור סולוכומבו שבנפאל.

בני השרפה היגרו ממזרח טיבט לנפאל ב-300–400 השנים האחרונות. כיום חיים כ-150,000 בני שרפה, רובם בנפאל, אך חלקם בטיבט ובהודו (בעיקר בערים דרג'ילינג וקלימפונג במערב בנגל). 93% מהם משתייכים לדת הבודהיסטית. שפת בני השרפה דומה במידה רבה לטיבטית.

השרפה וטיפוס הרים
-----------------

בני השרפה היוו נכס בעל חשיבות רבה לחוקרים הראשונים של אזור ההימלאיה. רבים מהם שימשו להם כמורי דרך וכסבלים בתנאים הקיצוניים של הפסגות והשבילים הגבוהים של האזור. כיום המושג 'שרפה' הפך שם נרדף של כמעט כל מדריך או סבל המועסק על ידי משלחת טיפוס בהימלאיה. השרפה הנפאלים נוטים להדגיש את ההבדל בינם לבין סבלים שאינם בני עמם. השרפה בדרך כלל מועסקים בתפקידי הדרכה ופיקוד, ומקבלים על כך תשלום וכבוד רב יותר מהאחרים המשמשים כנשאים, סבלים ובתפקידים שונים פחותי אחריות.

בן השרפה הידוע ביותר הוא מטפס ההרים טנזינג נורגיי, שהיה הראשון שהגיע לפסגת האוורסט, יחד עם שותפו הניו זילנדי אדמונד הילרי. גם באבו צ'ירי שרפה ידוע כמטפס מוכשר.

בני השרפה ידועים לשבח בקרב קהילת המטפסים העולמית, בזכות קשיחותם, מקצועיותם וניסיונם הרב בגבהים. למרות החשיבות הגדולה של עבודתם, התשלום המועט שניתן להם אינו מאפשר להם אפילו לקנות ציוד טיפוס כשל מעסיקיהם המערביים. 

מחקרים הראו כי השרפה עמידים בפני מחלת גבהים יותר מכל קבוצה אתנית אחרת בעולם גם אם לא ביקרו מעולם בהימלאיה. וישנם מספר מחקרים גנטיים הטוענים כי מקור של מאפיין זה של השרפה הוא תורשתי ותוצר של התאמה רב דורית לסביבות דלות בחמצן. מחקרים אלו מצאו מבנה המוגלובין היעיל יותר בהולכת חמצן ויצור כמעט כפול של חנקן חמצני, כמו גם העדר בצקת ריאות כתוצאה משהיה בסביבות ממועטות חמצן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שרפה** בוויקישיתוף
* Everything about himali Sherpa Culture
* Tapting Sherpa Kyidug – a Sherpa community group in Kathmandu
* Sherpa in Nepal: History, Culture, Religion, Language
* Sherpa dictionary
* Gaiety of Spirit: The Sherpas of Khumbu
* Beyul Khumbu: The Sherpa and Sagarmatha (Mount Everest National Park and Buffer Zone, Nepal
* שרפה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* שרפה (עם נפאלי), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Genetic evidence of a recent Tibetan ancestry to Sherpas in the Himalayan region
2. ↑  Robert S, ers, Media relations|, Tibetans adapted to high altitude in less than 3,000 years, Berkeley News, ‏-001-11-30T00:00:00+00:00 (ב־American English)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536431405171
* BnF: cb119386660 (data)
* GND: 4054741-3
* LCCN: sh85121375
* NDL: 00571986
* NKC: ph270780

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במותג למשטחים אקריליים. אם התכוונתם לחברת תעופה דרום קוריאנית, ראו קוריאן אייר.
מטבח עם משטחי עבודה מצופים קוריאן
דוגמאות למגוון הצבעים והעיצובים של קוריאן
**קוריאן** (Corian) הוא כינוי מסחרי לחומר פולימרי או שיש מלאכותי, המורכב מ-70% אלומיניום הידרוקסיד (שידוע גם כמינרל גיבסיט) ו-30% אקריליק. החומר פותח על ידי חברת דופונט ארצות הברית בסוף שנות ה-60 ומשמש בעיקר כמשטח עבודה במטבחים.

כמו מרבית החומרים הסינתטיים, גם חומר זה ניתן לייצור בצבעים שונים ובגדלים שונים.

תכונות החומר
------------

בגלל תכולת הפולימרים הגבוהה בקוריאן, אין הבדל משמעותי בין חוזק הכניעה של החומר בלחיצה או במתיחה. הפולימריות גם מקנה לו אטימות גדולה יותר מאשר זו הנפוצה בחומרים בעלי מאפיינים מינרליים יותר. הפולימריות הזו גם אחראית לחסרונות העיקריים שלו כחומר הנדסי שהם עמידות לחום עד 100 מעלות, פגיעותו לשריטות והנזקים שהוא סופג מחומרים כימיים שונים הנמצאים בחומרי ניקוי.

היתרון הגדול שלו יחסית לסוגים אחרים של שיש מלאכותי, הוא העמידות היחסית שלו לקרינת השמש.

היסטוריה
--------

המצאת משטחי הקוריאן מיוחסת לדונלד סלוקום, אשר היה כימאי בחברת דופונט, בשנת 1967. שמו של סלוקום מופיע על הפטנט שניתן למוצר בחודש אוקטובר 1968. קוריאן הוצע לראשונה למכירה בשנת 1971, יעודו המקורי של המשטח היה לסביבת עבודה קשה כמו במעבדות ובתי חולים. תחילה נמכר בצבע אחד בלבד ונכון לעשור השני של המאה ה-21 הוא מוצע במגוון של למעלה מ-100 צבעים שונים.

בשנת 1982 פג תוקף הבלעדיות על יצור החומר שהייתה של חברת דופונט וכיום כל חברה או מפעל יכולים לייצר את החומר הזה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוריאן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קוריאן (באנגלית)
* האתר הרשמי של קוריאן בחברת דופונט

הערות שוליים
------------

1. ↑  בבדיקות שערך היצרן ע"פ השיטות המתוארות בתקן האמרקאי מס' ASTM D638 הסתבר כי השונה בין חוזק הכניעה של החומר בלחיצה ובמתיחה אינו עולה על עשרה אחוזים.
2. ↑  5 MYTHS ABOUT CORIAN®
3. ↑  Michelle Driscoll, How to Clean Corian Countertops, ‏May 23, 2020
4. ↑  Corian Countertops Pros & Cons Review 2020,
5. ↑  APPROVED CLEANING SOLVENTS. פרסום של חברת דופונט על שימוש בממסים לניקוי משטחי קוריאן.
6. ↑  Dr. Donald Slocum - Obituary. **New York Times**, March 2, 2008
סלסטין גאלי-מרייה (1875)
**סלסטין גאלי-מרייה** (בצרפתית: **Célestine Galli-Marié**; ‏15 במרץ 1837 – 21 בספטמבר 1905) הייתה זמרת מצו-סופרן צרפתייה, שעיקר פרסומה בא לה מהיותה כרמן המקורית.

קורות חיים
----------

סלסטין מרייה דה ל'איזל נולדה בפריז. היא למדה לשיר אצל אביה, שהיה מוזיקאי מחונן. הופעתה הראשונה התקיימה בשנת 1859 בשטרסבורג וזמן קצר אחר כך נישאה לפסל בשם גאלי (נפטר ב-1861) ואימצה את שם הבימה גאלי-מרייה. **אמיל פרין**, מנהל האופרה קומיק, שמע את שירתה ברואן והביאה לפריז. היא הופיעה לראשונה באופרה קומיק ב"שפחה הגברת" של פרגולזי והמשיכה להופיע שם עד 1885. תפקידיה המפורסמים ביותר היו ב"מיניון" של אמברואז תומא (1866) ובכרמן של ביזה (1875).

גאלי-מרייה הופיעה בלונדון ב"תיאטרון של הוד מלכותה" במסע הופעות בשנת 1886 וחזרה לאופרה קומיק ב-1890 לשיר במופע התרמה להקמת יד זיכרון לביזה. צליל קולה היה משובח, הדיקציה שלה הייתה ברורה והיא הקפידה על פיסוק נכון.

גאלי-מרייה מתה בוונס, סמוך לניס.

לעיתים מתייחסים לקול מצו-סופרן גבוה כ"גאלי-מרייה". תפקידי גאלי-מרייה ניתנים במקרים רבים לזמרות סופרן.

לקריאה נוספת
------------

* **הרולד רוזנטל**, "סלסטין גאלי-מרייה", מילון גרוב החדש למוזיקה ומוזיקאים, עורך סטנלי סיידי (לונדון, מקמילן, 1980), כרך VII, עמ' 127.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סלסטין גאלי-מרייה** בוויקישיתוף
* סלסטין גאלי-מרייה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

* סלסטין גאלי-מרייה, באתר MusicBrainz (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb147997555 (data)
* GND: 116368691
* ISNI: 0000 0001 2031 403X
* MusicBrainz: 4a785a4b-2d45-4f72-8ef4-7500ffdd6233
* SNAC: w6fn5dqp
* VIAF: 99688026
* WorldCat: viaf-99688026

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**יעקב ליטמנוביץ** (Yaacov I. Litmanovitch) (כ"ג בשבט ה'תרע"א, 21 בפברואר 1911 - ב' בתשרי ה'תש"ן, 1 באוקטובר 1989) היה רופא ישראלי, מומחה לאנגיולוגיה, מנהל בית החולים הדסה בתל אביב וממייסדי בית חולים איכילוב (לימים חלק מהמרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי).

ביוגרפיה
--------

נולד בלודז' שבפולין למקסימיליאן (משה) ולפאולינה ליטמנוביץ. לאחר סיום לימודיו בגימנסיה בלודז' התגייס לצבא פולין ועם הכשרתו כקצין ארטילריה שירת בחיל המילואים עד 1937, אז עבר לחיל הרפואה. היה ראש המטה הארצי של "ברית החייל" בפולין. כמו כן היה נציב בית"ר בשווייץ.

למד באוניברסיטאות בפראג, ברטיסלאבה ובזל.
בשנת 1940 עלה לארץ ישראל. בשנת 1943 נישא למרתה ורבר. במלחמת העולם השנייה שירת בבריגדה היהודית. היה חבר באצ"ל, ובמהלך שירותו נכלא במחנה המעצר בלטרון. במלחמת העצמאות נפצע.

בסוף שנות ה-40 החל לעבוד כרופא בבית החולים הדסה בתל אביב. בשנת 1951 התמנה לסגן מנהל בית החולים. בשנת 1954 עבר לנהל את מינהל ותכנון בתי חולים במשרד הבריאות. כעבור זמן שב לתפקידו כמנהל בית החולים הדסה בתל אביב. היה ממקימי בית החולים איכילוב בתל אביב. במשך תקופה היה מנהל הלשכה לתכנון ופיתוח שירותי האשפוז.

היה ממייסדי לשכת "תיאודור הרצל" של בני ברית בתל אביב ונשיא מועדון ליונס בתל אביב.

משנת 1963 היה חבר המועצה המדעית של הקולג' הבינלאומי לאנגיולוגיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "יעקב ליטמנוביץ", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יט (1971), עמ' 5675
* אברהם רותם, מנהל הלשכה לתכנון ופיתוח שרותי האישפוז בתל־אביב: "השטח ליד בית־החולים 'איכילוב' אינו מתאים להקמת מרכז רפואי", מעריב, 9 באפריל 1967
* אברהם רותם, גורי ה"אריות" ("ליונס") מתכנסים, מעריב, 20 במאי 1969

הערות שוליים
------------

1. ↑  אישים ומוסדות, מעריב, 2 במאי 1963.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"יעקב ליטמנוביץ"**.
**לוסיאנו ז'ורז'ה פרננדש** (בפורטוגזית: **Luciano Jorge Fernandes**;‏ 6 באוגוסט 1940 – 5 בדצמבר 1966) היה כדורגלן פורטוגזי ששיחק בעמדת הבלם באולהאננסה ובבנפיקה ליסבון.

קריירת מועדונים
---------------

לוסיאנו נולד באולהו שבפורטוגל והחל את הקריירה המקצוענית שלו באולהאננסה המקומית בגיל 19. בשנת 1963 עבר פרננדש לבנפיקה ליסבון מליגת העל הפורטוגלית, ותופקד על-ידי מאמנו כמגן ימני, עד שנפצע בברכו ונזקק לניתוח. עם חזרתו מהפציעה סבל פרננדש מבעיות בקרסולו, והוא חזר לכשירות מלאה רק בעונת 1966/1967. בסך הכל הוא ערך 33 הופעות ליגה במדי בנפיקה ליסבון.

מותו
----

ב-5 בדצמבר 1966 התרחש קצר חשמלי באמבטיית העיסוי החדשה של בנפיקה ליסבון כאשר שבעה משחקני המועדון היו בתוכה, כאשר לוסיאנו היה השחקן היחיד שטבל במים. אאוזביו, ז'אימה גראסה וסנטנה ברחו עם כוויות, בעוד שז'וזה קרמו פאיס, דומיסיאנו קאבם ומלטה דה סילבה איבדו את הכרתם עד שגראסה הספיק לצאת מהאמבטיה ולנתק את אספקת החשמל. לוסיאנו מת מיד, בגיל 26. קבוצתו שיחקה את משחקי המשך העונה במדים שחורים, וזכתה באליפות פורטוגל.

תארים
-----

בנפיקה ליסבון
* אליפות פורטוגל (3): 1963/1964, 1964/1965, 1966/1967
* הגביע הפורטוגלי (1): 1963/1964

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  A MISFORTUNE NEVER COMES ALONE – BENFICA 1966, PART ONE באתר Beyond the Last Man, ‏ 10 באפריל 2013 (באנגלית)
2. ↑  Luciano: a morte no Estádio da Luz, numa manhã de dezembro באתר Mais Futebol, ‏ 5 בדצמבר 2013 (בפורטוגזית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"לוסיאנו פרננדש"**.
|  |
| --- |
| 
בערך זהנעשה שימושבסימנים מוסכמיםמתחום המתמטיקה.להבהרת הסימניםראו סימון מתמטי. |

**סמל כריסטופל** ( {\displaystyle \ \Gamma \_{\sigma \rho }^{\mu }} ) הוא קשר לוי-צ'יוויטה המהווה מקרה פרטי של קשר אפיני. לאיברי הקשר קוראים **סמלי** (או **סימני**) **כריסטופל**. סמל כריסטופל איננו טנזור.

הערך משתמש בהסכם הסכימה של איינשטיין.

הגדרה
-----

סמל כריסטופל הוא קשר אפיני נובע מכך שבמערכת קואורדינטות כללית, וקטורי הבסיס אינם קבועים וכאשר גוזרים וקטור לא מספיק לגזור רק את רכיבי הווקטור אלא יש לגזור גם את וקטורי הבסיס. הקשר מבטא עובדה זו וסמלי כריסטופל מוגדרים להיות המקדמים של הצירוף הליניארי בווקטורי הבסיס של נגזרת של וקטור בסיס, כלומר: 

{\displaystyle \nabla \_{\mu }{\vec {e}}\_{\nu }=\Gamma \_{\mu \nu }^{\rho }{\vec {e}}\_{\rho }}
קשר זה מאופיין באופן יחיד באמצעות שתי דרישות:

1. הקשר קומפטיבילי עם המטריקה (כלומר: עם הטנזור המטרי של רימן). כלומר: ניתן להחליף בסדר בין גזירה קו-ואריאנטית והעלאה והורדה של אינדקסים באמצעות המטריקה. מתמטית, זה מתבטא במשוואה {\displaystyle \ \nabla \_{\rho }g\_{\mu \nu }=0}.
2. הקשר הוא חסר פיתול. כלומר: ניתן להחליף את סדר הגזירה בנגזרות קו-ואריאנטיות מעורבות. מתמטית, זה מתבטא במשוואה {\displaystyle \ (\nabla \_{\mu }\nabla \_{\nu }-\nabla \_{\nu }\nabla \_{\mu })\phi =0}. מכך נובע שסמל כריסטופל סימטרי בשני האינדקסים התחתונים שלו {\displaystyle \ \Gamma \_{\sigma \rho }^{\mu }=\Gamma \_{\rho \sigma }^{\mu }}.

משתי דרישות אלה ניתן להראות שסמל כריסטופל נתון על ידי הצירוף הבא של הנגזרות הראשונות של הטנזור המטרי:

{\displaystyle \ \Gamma \_{\sigma \rho }^{\mu }={\frac {1}{2}}g^{\mu \nu }\left({\frac {\partial g\_{\sigma \nu }}{\partial x^{\rho }}}+{\frac {\partial g\_{\rho \nu }}{\partial x^{\sigma }}}-{\frac {\partial g\_{\sigma \rho }}{\partial x^{\nu }}}\right)}
כאשר {\displaystyle \ G^{-1}=g^{\mu \nu }} היא המטריצה ההופכית של הטנזור המטרי ויש סכימה על האינדקס \ \nu  (ראו הסכם הסכימה של איינשטיין).

נגזרת קו-וריאנטית
-----------------

באמצעות קשר כריסטופל אפשר להגדיר את הנגזרת הקו-ואריאנטית של טנזור:

* {\displaystyle \ \nabla \_{\mu }A^{\nu }=\partial \_{\mu }A^{\nu }+\Gamma \_{\mu \rho }^{\nu }A^{\rho }}
* {\displaystyle \ \nabla \_{\mu }B\_{\nu }=\partial \_{\mu }B\_{\nu }-\Gamma \_{\mu \nu }^{\rho }B\_{\rho }}
* {\displaystyle \ \nabla \_{\mu }C\_{\sigma }^{\nu }=\partial \_{\mu }C\_{\sigma }^{\nu }+\Gamma \_{\mu \rho }^{\nu }C\_{\sigma }^{\rho }-\Gamma \_{\mu \sigma }^{\rho }C\_{\rho }^{\nu }}

לנגזרת הקו-ואריאנטית שתי תכונות עיקריות:

1. נגזרת קו-ואריאנטית של טנזור גם היא טנזור.
2. וקטור שנשאר קבוע בטרנספורט מקבילי לאורך עקומה מאופיין בכך שהנגזרת הקו-ואריאנטית שלו לאורך העקומה שווה לאפס.

בפיזיקה
-------

סמל כריסטופל מופיע בתורת היחסות הכללית והוא מבטא את הכוח שיוצר שדה גרביטציה. השפעתו על תנועתו של גוף מתבטאת בכך שגוף במרחב עקום נע בגאודזות באותו מרחב והמשוואה הגאודזית כוללת בתוכה גם את סמל כריסטופל ומושפעת ממנו

\ \frac{ d^2 x^\mu}{d \tau ^2} + \Gamma^{\mu}\_{\sigma \rho} \frac{ dx^\sigma}{d \tau} \frac{ dx^\rho}{d \tau} = 0 \quad ; \quad d \tau ^2 = - g\_{\mu \nu} dx^\mu dx^\nu

ראו גם
------

* קשר אפיני
* קשר לוי-צ'יוויטה
* הטנזור המטרי
* טנזור העקמומיות של רימן
* תורת היחסות הכללית

קישורים חיצוניים
----------------

* סמל כריסטופל, באתר MathWorld (באנגלית)
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

**עמודים** הוא משחק כדור בו נדרשים המשתתפים לפגוע באמצעות כדור בעמוד שער דק.

חוקי המשחק
----------

ניתן לשחק באמצעות כדור מסוג כדורגל רגיל. משני צידי המגרש ניצבים שני עמודים זה מול זה. כדאי לשחק במגרש מגודר.

אם שחקן בועט ופוגע בעמוד של היריב, הוא זוכה בנקודה. לאחר מכן היריב בועט בעיטת פתיחה מכל מקום על הקו שליד העמוד שלו. 

זמן המשחק אינו מוגבל. ניתן לקבוע מראש מספר נקודות מסוים, כך ששחקן שמשיג נקודות אלו ראשון הוא המנצח.

### במשחק של שחקן מול שחקן

במשחק בו משחקים שני שחקנים בלבד זה מול זה, מותר לגעת בכדור רק פעם אחת, בטרם נגע בו היריב. אם שחקן נוגע יותר מפעם אחת בכדור, זוכה יריבו בבעיטת עונשין לעבר העמוד החשוף. אפשר לגעת בכדור יותר מפעם אחת רק אם מקפיצים אותו באוויר וכך שלא ייגע בקרקע; ליריב אסור לגעת בכדור כאשר השחקן מקפיץ. בנוסף, אסור לגעת בכדור עם היד; מותר להגן על העמוד רק עם הרגל או הראש. שחקן יכול בכל תור לנגוח בראשו פעמיים בלבד.

### במשחק רב משתתפים

במשחק בו משחקים שני שחקנים מול שניים אחרים, או יותר, מותר לשחקן להתמסר בכדור עם חברי הקבוצה שלו כך שכל אחד ייגע בכדור פעם אחת, ממסירה למסירה, בטרם נגע בו היריב. אפשר לגעת בכדור מספר פעמים רק אם מקפיצים אותו באוויר וכך שלא ייגע בקרקע; ליריב אסור לגעת בכדור כאשר השחקן מקפיץ. בנוסף, יכול כל שחקן בכל תור לנגוח בכדור פעמיים בלבד.
פירוש נוסף ערך זה עוסק באנט-אפיפיור. אם התכוונתם לאפיפיור בשם זה, ראו סלסטינוס השני.
**סלסטינוס השני** (בלטינית: **Celestine II**) נולד תחת השם **תאובאלדו בוקפצ'י** (**Teobaldo Boccapecci**) או **בוקאפקונאי** (**Boccapeconai**).

סלסטינוס השני כיהן כאפיפיור במשך יום אחד, ב-16 בדצמבר 1124. בחירתו לאפיפיור הייתה בהתאם לכללים, אולם בשל מחלוקת בכניסה הוא ויתר על כיסאו לטובת הונוריוס השני, ולכן נחשב לאנטי-אפיפיור.

פרטים מועטים ידועים אודות שנותיו קודם לאירוע בחירתו. סלסטינוס מונה לתפקיד קרדינל על ידי האפיפיור פסקליס השני. סלסטינוס נבחר כדין בקונקלבה אולם במהלך הבחירות פרצו למועצת הקרדינלים קבוצת חיילים אשר תמכו בקרדינל סקאנאבצ'י (שאף הוא נחשב לאיש דת מלומד ומכובד), והכריזו על סקאנאבצ'י כאפיפיור הנבחר.

סלסטינוס החליט לוותר על כס האפיפיור על מנת למנוע שפיכות דמים, וסקאנאבצ'י נבחר כאפיפיור הונוריוס השני.

קישורים חיצוניים
----------------

* סלסטינוס השני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**קליקסטוס השני** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**הונוריוס השני** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 100939252
* VIAF: 365497
* WorldCat (עם VIAF): 365497

 |
מימין לשמאל: ישראל, אליהו ונחום וינשטיין
**נחום ויינשטיין** (1876, תרל"ו, ירושלים – 15 באפריל 1956, ד' באייר תשט"ז, תל אביב), ממייסדי תל אביב. שוחט ובודק, והמוהל הראשון של תל אביב. 

במשך ארבעים וחמש שנות פעילותו כמוהל, מל ויינשטיין כעשרים ושבעה אלף מילדי יפו ותל אביב. הוא ניהל רישום מדויק של כל הילדים שמל, והשלטונות הבריטיים הסתמכו על רישומים אלו והוציא דרכונים על סמך תעודות שנחתמו על ידו.

קורות חייו
----------

ויינשטיין נולד בעיר העתיקה בירושלים בשנת 1876. בגיל חמש עבר עם המשפחה מירושלים ליפו, ואביו אליהו היה לשוחט האשכנזי הראשון של יפו, תפקיד שמילא במשך 60 השנה הבאות.

למד תורה מפי מלמדים פרטיים שהובאו ליפו מירושלים. בגיל 12 נשלח לפתח תקווה ללמוד תורה אצל הרב ישראל צבי הכהן ולאחר מכן חזר ליפו ולמד בכתה הגבוהה של בית הספר שערי תורה. בהיותו בן 17 נישא לאטיל ביילה בת יהודה לייב ופייגא שפירא מחברון.

ויינשטיין למד מאביו את מלאכת השחיטה, וממאיר המבורגר, המוהל הראשון ביפו – את מלאכת המילה.

בשנת 1895 הוזמן ויינשטיין על ידי חברת יק"א לעבוד במושבה יהודית שהוקמה על ידה בקפריסין בשם מרגוע-ציפלינג, שם חיו אז כעשרים משפחות יהודיות שבאו מאנגליה ללמוד התיישבות מטעם החברה אהבת ציון. במשך הזמן חזרו רובן לאנגליה ואחרי שלוש וחצי שנים עזב ויינשטיין את קפריסין וחזר ליפו.

בשנת 1899 נתמנה למשגיח בשערי תורה בנווה שלום שהיה בית הספר העיקרי של יהודי יפו. ובמקביל עבד כשוחט, בתור המוהל היחידי ביפו, כאחראי על סידורי חופה וקידושין, וכמשגיח על העירוב של השכונות. עם הקמת אחוזת בית בשנת 1909 הצטרף אליה ויינשטיין כאחד מ-66 משפחות המייסדים, יחד עם אביו אליהו וינשטיין, אחיו המורה ישראל ויינשטיין ואחותו שושנה רייזל רסקין ומשפחתה. הם בנו את בתיהם ב"אחוזת ויינשטיין" ברחוב לילינבלום 20-18.

בשנת 1917, בעת גירוש היהודים מתל אביב ויפו, הורשה ויינשטיין להישאר כדי לשרת את בעלי המלאכה היהודים שנשארו אף הם לשם עבודתם עבור הצבא העות'מאני.

ויינשטיין נפטר בביתו בשנת 1956 בהיותו בן שמונים, ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק. משפחתו מנתה תשעה בנים ובנות.

חתנו של ויינשטיין, יהושע שקול (נפטר בכ"ז חשוון תשנ"א), המשיך את דרכו והיה מן המוהלים המפורסמים בירושלים. בעקבותיו הלך בנו מאיר עמנואל שקול, נכדו של ויינשטיין, שגם היה מגדולי ומוותקי המוהלים בבני ברק (נפטר בכ"ט שבט תשפ"א)

ראו גם
------

* מייסדי תל אביב

לקריאה נוספת
------------

* 'וינשטין, נחום', בתוך: דוד קלעי, **ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי**, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 199. (הספר בקטלוג ULI)

קישורים חיצוניים
----------------

* וינשטיין ר' נחום ואשתו אטיל ביילה, לילינבלום 18א', באתר משפחות מייסדי תל אביב
* זקן המוהלים, מעריב, 18 באפריל 1956

הערות שוליים
------------

1. ↑  באתר חברא קדישא נטען: 1870
2. ↑  ד"ר מרדכי נאור ועמית לוינסון, מי היו 66 מייסדי תל אביב?, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
3. ↑  ר' נחום ויינשטיין ז"ל, מעריב, 15 באפריל 1956
פירוש נוסף ערך זה עוסק באפיפיור. אם התכוונתם לאנטי-אפיפיור בשם זה, ראו סלסטינוס השני (אנטי-אפיפיור).

האפיפיור **סלסטינוס השני** (בלטינית: **Celestinus II**; נפטר ב-8 במרץ 1144) נולד בשם **גווידו די קסטלו** וכיהן כאפיפיור בין השנים 1143 ועד פטירתו.

סלסטינוס נולד בסיטה די קסטלו שבמדינת האפיפיור. סלסטינוס היה תלמידו של פייר אבלאר ומונה למשרת קרדינל בכנסיית סנטה מריה שבויה לאטה על ידי האפיפיור הונוריוס השני בשנת 1128. בשנת 1133 מונה לקרדינל בכנסיית סן מרקו.

בקונקלבה שנערכה בשנת 1143 נבחר למשרת אפיפיור, תפקיד אותו נשא במשך חמישה חודשים ו-13 ימים, מבחירתו ועד פטירתו ב-8 במרץ 1143.

במהלך כהונתו נתן מחילה מוחלטת לכל חטאיו של מלך צרפת לואי השביעי ובכך ביטל את צו החרם שהוטל על צרפת כולה שלוש שנים קודם לכן.

סלסטינוס נקבר בארמון הלטראנו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סלסטינוס השני** בוויקישיתוף
* סלסטינוס השני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**אינוקנטיוס השני** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**לוקיוס השני** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007397420005171
* CANTIC: a10401416
* GND: 10093921X
* LCCN: nb2007019079
* NKC: skuk0002055
* ULAN: 500355660
* VcBA: 495/46034
* VIAF: 161402693
* WorldCat: lccn-nb2007019079

 |
הרב **נחום טרבניק** (ט' באלול ה'תרס"ד, 14 באוגוסט 1904 - ג' בתשרי ה'תשמ"ד, 10 בספטמבר 1983) היה רבו של כפר חב"ד, אב"ד בבית דין רבני חב"ד, ראש ישיבת תומכי תמימים המרכזית בכפר חב"ד ויו"ר הוועד למען שלימות העם, שלחם למען תיקון חוק מיהו יהודי.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיירה ליבושוי שבליטא, לרבקה והרב אליעזר מרדכי טרבניק. בשנת תרע"ו בגיל 12 הלך ללמוד יחד עם אחיו שמעון, בישיבת ראדין של החפץ חיים ששכנה בעיר שומיאץ שבמחוז מוהילב. שנתיים לאחר שהגיע לישיבה עברה הישיבה לעיר סְנוֹבְסְק במחוז צ'רניגוב. בשנת תרפ"ח התחתן עם רבקה בת הרב שניאור זלמן גרליק.

בשנת תרצ"ז נאסר על ידי הסובייטים בעוון לימוד תורה ושהה בבית סוהר ובמחנות ריכוז במשך שבע וחצי שנים.

בשנת תש"ו לאחר מלחמה העולם השנייה יצא מרוסיה עם קבוצה גדולה של חסידי חב"ד לצרפת שם הקימו את ישיבת תומכי תמימים בברינואה, והרב טרבניק כיהן כר"מ עד שעלה לישראל.
בשנת ה'תש"ט עם הקמת היישוב כפר חב"ד עבר לגור במקום, ושימש כר"מ בישיבת אחי תמימים בתל אביב.
בשנת תשי"ט החל לכהן כר"מ בישיבת תומכי תמימים בלוד, ומשנת תשכ"ג כר"מ בישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית בישראל בכפר חב"ד, במשך השנים הוא התמנה לכהן כר"מ ראשי, והחל למסור שיעורים כללים.

בשנת ה'תשל"ד נהרגו בתאונת דרכים כמה חסידי חב"ד, בהם הרב שניאור זלמן גרליק רבו של כפר חב"ד. התקיימו בחירות, ותוצאתם הייתה שהרב טרבניק התמנה לרב הכפר לצד הרב מרדכי שמואל אשכנזי שכיהן כמו"צ. שניהם הוכתרו בכ"ד בטבת תשל"ה. לצד מינויו, המשיך הרב טרבניק ללמד בישיבה.

בשנת ה'תשל"ו, הורה הרבי מליובאוויטש לרב שלמה יוסף זוין, להקים גוף עליון של רבני חב"ד בארץ ישראל, שיהווה הסמכות העליונה של חסידי חב"ד. עם הקמת בית הדין נתמנה הרב טרבניק כחבר בבית הדין, ובשנת ה'תשל"ח לאחר פטירת הרב זווין נתמנה הרב טרבניק לעמוד בראשות בית הדין.

במשך השנים התמנה על ידי הרבי מחב"ד לחבר בוועד למען שלימות העם, אחרי פטירתו של הרב חיים יהודה פלדי התמנה ליו"ר הוועד שלחם 
למען תיקון חוק "מיהו יהודי".

הרב טרבניק נפטר בביתו לפנות בוקר בשבת תשובה ה'תשמ"ד, בהלווייתו השתתפו קהל רב, ספדו לו הרב מרדכי אליהו שדיבר על מלחמתו הקדושה למען גיור כהלכה, והרב מרדכי שמואל אשכנזי, הרב טרבניק נטמן בחלקת חב"ד בהר הזיתים בירושלים. החליף אותו בתפקיד הרב מרדכי שמואל אשכנזי.

לאחר פטירתו הוציאו בני משפחתו את הספר **מנחת נחום** עם חלק מהשיעורים שמסר בישיבה. על שמו נקרא רחוב בכפר חב"ד.

לרב טרבניק בן ובת. נכדו הרב שניאור זלמן טרבניק מכהן שליח חב"ד ורב העיר אולם, גרמניה.

לקריאה נוספת
------------

* **אוצר החסידים - ארץ הקודש** - אישיותם ומשנתם החסידית של משפיעי חב"ד, עמודים 371 - 367; בעריכת יוסף אשכנזי, תשע"ב

קישורים חיצוניים
----------------

* כרטיס הקבר של הרב נחום טרבניק, באתר הר הזיתים

הערות שוליים
------------

1. ↑  עיתון כפר חב"ד, ח' תשרי תשמ"ד
2. ↑  הישיבה הגיעה לשם מראדין בעקבות מלחמת האזרחים שהתחוללה ברוסיה
3. ↑  הזמנה להכתרת הרב נחום טרבניק והרב מרדכי שמואל אשכנזי באתר col כ"ד טבת תשע"ה
4. ↑  שניאור זלמן ברגר, כך מונה הרב אשכנזי לרב בכפר חב"ד, באתר "בית משיח"
5. ↑  נפטר הרב טרבניק הרב הראשי של כפר חב"ד, עיתון דבר 11 בספטמבר 1983.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007438489005171
* ISNI: 0000 0000 4527 9288
* LCCN: n94123929
* VIAF: 6633957
* WorldCat (עם VIAF): 6633957

 |
**Afro-Latin Soul, Volumes 1&2** (בעברית: **נשמה אפרו-לטינית, כרכים 1 ו-2**) הוא אלבום כפול מאת המוזיקאי האתיופי מולטו אסטטקה, אשר היה גם אלבום הסולו הראשון שלו. האלבום אינסטרומנטלי כולו למעט השיר 'I Faram Gami I Faram' שמושר בספרדית. האלבום שם תפקיד מרכזי על הויברפון ותופי הקונגה שעליהם ניגן אסטטקה, ומושפע מגישתם של ג'ון קולטריין ומיילס דייוויס למוזיקה הלטינית, ושילובה בג'אז.

רקע
---

האלבום הוא אלבום הסולו הראשון של אסטטקה והוא יצא בשנת 1966. עד אז הספיק אסטטקה להקליט אלבום בכורה עם רביעיית הג'אז שלו, Mulato Estatke Quartet, ולשתף פעולה עם אמנים כמו טיטו פואנטה (אנ') וקאל צ'יידר (אנ'), אשר השפעתם על המוזיקה באלבום ניכרת ביותר. האלבום יצא על ידי חברת התקליטים הברוקלינאית Worthy Records.

מוזיקה
------

המוזיקה באלבום מושפעת ישירות משילובים של ג'אז ומוזיקה לטינית. האלבום הוא אבן דרך בסגנון שפיתח מאוחר יותר אסטטקה, שנקרא את'יו-ג'אז. אמנם, באלבום זה אין השפעה של מוזיקה אתיופית ואפריקאית, אך השילוב בין המוזיקה הלטינית לג'אז באלבום זה הוביל את אסטטקה מאוחר יותר לנסות לשלב סגנונות נוספים, וכך יצר את הז'אנר הייחודי שלו. האלבום כולל אלמנטים מוזיקליים ניסויים ויוצאי דופן, כמו קולות של חיות שונות בין השירים, שימוש בכלים לא מוכרים וכדומה.

באלבום התפקיד המרכזי הוא הויברפון עליו מנגן אסטטקה. השימוש בכלי כסולן היה חדשני ויש שיגדירו מהפכני מכיוון שבהמשך הפך למזוהה עם אסטטקה. גם תופי הקונגה משמשים תפקיד מרכזי, ומנוגנים בעיקר בצורה המסורתית המתאימה למוזיקה הלטינית.

קישורים חיצוניים
----------------

* Afro-Latin Soul, Volumes 1&2, באתר AllMusic

* מידע על האלבום באתר Discogs
**עַקְרַבְנוּנִיִּים** (שם מדעי: *Scorpaenidae*) היא משפחת דגי מי ים בעיקר, הכוללת רבים ממיני הדגים הארסיים בעולם. כפי שמלמד שמם, לדגים ממשפחת העקרבנוניים קוצים חדים המכוסים בריר ארסי. משפחת דגים זו גדולה, ומכילה מאות מינים. תפוצתם בימים טרופיים וממוזגים, אולם בעיקר באזור האינדו-פסיפי שבין האוקיינוס ההודי לאוקיינוס השקט.

מגוון ביולוגי
-------------

למינים מסוימים במשפחה מראה מרהיב, כגון הזהרון, הם ארסיים מאוד ונחשקים כדגי נוי באקווריומים. לעיתים דגים אלו מכונים דגי האש, דגי דרקון ודגי העוקץ.
מאפייניהם של משפחת דגים זו הם גוף דחוס, חריצים ו\או קוצים על ראשם, קוץ אחד או שנים על מכסה הזימים, ו-3 עד 5 קוצים באזור הלחי. סנפיר הגב מכיל 11 עד 17 קוצים, לרוב ארוכים ונפרדים אחד מהשני, וסנפירי החזה יהיו מפותחים מאוד. הקוצים של סנפירי הזנב, השת ואחורי השת מכילים בלוטות ארס בבסיסם.

רוב המינים הם שוכני קרקעית, הניזונים מסרטנאים ודגים קטנים. רבים מהם שוכני מים רדודים, אולם חלק מהם חיים במים עמוקים עד 2,200 מטר. רוב העקרבנוניים, כגון האבנון, ימתינו לטרפם ממקום מחבואם כאשר הם מוסווים וימתינו לטרף שיחלוף על פניהם ואז יבלעו אותו בהתקפה מהירה וקצרה, כאשר הזהרון לרוב יארוב לטרפו. כאשר הזהרון לא אורב לטרפו, הוא עשוי לקבץ את טרפו, דגים, חסילונים וכדומה, לפינה כל שהיא לפני שיבלע אותם. העקרבנוניים ניזונים באמצעות פעירת פיהם, ולאחר מכן את הזימים שלהם בהפרש של חלקיק השנייה, דבר היוצר יניקה. רבים מהדגים הטורפים ניזונים בדרך זו כגון הבס, הדקר וכדומה אולם העקרבנוניים, הם מבין הבודדים אשר להם מלתעות בעלות שיניים.

מיון
----

מיון משפחת העקרבנוניים הוא מורכב ועדיין לא הסתיים. מערכת מיון אחת בשם "Fishes of the World" מכירה ב-10 תתי-משפחה ו-388 מינים, כאשר מערכות מיון אחרות מכירות ב-3 תתי משפחה, 25 סוגים ו-201 מינים, כאשר יתר המינים שויכו למשפחה אחרת.

עקרבן מהמין Scorpaenopsis oxycephala
זהורית ממין Dendrochirus biocellatus
עקרבנון מדובלל
זהרון הדור
סוגי עקרבנוניים מודרניים: 

* עַכְשׁוּבִית (*Brachypterois*)
* זְהוֹרִית (*Dendrochirus*)
* *Ebosia*
* מין יחיד *Hoplosebastes armatus*
* *Idiastion*
* מין יחיד *Iracundus signifer*
* *Neomerinthe*
* מין יחיד *Neoscorpaena nielseni*
* *Parapterois*
* *Parascorpaena*
* *Phenacoscorpius*
* מין יחיד *Pogonoscorpius sechellensis*
* *Pontinus*
* *Pteroidichthys*
* זַהֲרוֹן (*Pterois*)
* *Rhinopias*
* עַקְרַבְנוּן (*Scorpaena*)
* חֲרוּלָן (*Scorpaenodes*)
* עַקְרַבָּן (*Scorpaenopsis*)
* עַקְרַבִּית (*Sebastapistes*)
* מין יחיד - *Taenianotus triacanthus*
* מין יחיד -*Ursinoscorpaenopsis kitai*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עקרבנוניים** בוויקישיתוף
* עקרבנוניים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* הצלת עקרבנוניים, קופנגאן, תאילנד - YouTub

הערות שוליים
------------

1. ↑  מילון בעלי חיים: דגי הגרם (תשע"ב), 2012, באתר האקדמיה ללשון העברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007563096805171
* LCCN: sh85118786

 |
**Adult Swim** (בתרגום חופשי: "שחייה למבוגרים"), היא רצועת שידור המחליפה את Cartoon Network בשעות הלילה, בבעלות האחים וורנר דיסקברי (אנ'). שעות השידור הן בין 20:00 ל-6:00 לפי שעון ארצות הברית. הרצועה נוצרה על ידי Williams Street Studios שגם היא חטיבה של חברת טרנר. שגם פיתחה שתי רצועות שידור נוספות ב-Cartoon Network‏: Toonami ו-Miguzi.

השם בא מהביטוי "Adult Swim" שבשימוש בבריכות שחייה ציבוריות, אשר השימוש בהן מיועד למבוגרים בלבד בשעות בהן ילדים אינם יכולים להשתמש בהן ללא השגחת מבוגרים.

הרצועה שודרה לראשונה ב-Cartoon Network בשנת 2001, הרצועה נוצרה כתחליף ל-Cartoon Network ששידר תוכני אנימצה לילדים בשעות הבוקר לגילאים 7–15 ואדולט סווים ששידר בשעות הלילה תכנים למבוגרים כגון: סדרות לייב אקשן, סדרות אנימצה למבוגרים, הפקות מקור, וסדרות אנימה יפניות.

סדרות מוכרות ששודרו או משודרות ברצועה
-------------------------------------

* אבא אמריקאי
* איש משפחה
* פיוצ'רמה
* הארווי בירדמן, עורך דין
* טריגאן
* ריק ומורטי
* מר פיקלס
* Aqua Teen Hunger Force
* Brickleberry
* קאובוי ביבופ
* המופע של קליבלנד
* קוד גיאס
* אינויאשה
* דרגון בול סופר
* Fugget About It
* רובוט צ'יקן
* סמוראי ג'ק (עונה 5 בלבד)
* Primal

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Adult Swim** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של Adult Swim
* Adult Swim, ברשת החברתית פייסבוק

* Adult Swim, ברשת החברתית טוויטר

* Adult Swim, ברשת החברתית אינסטגרם

* Adult Swim, סרטונים בערוץ היוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2006046809
* MusicBrainz: f6db424e-dd0a-4c5a-b0b5-c5405f0e0a85
* VIAF: 123522009
* WorldCat: lccn-no2006046809

 |
תעתיק של כתובת דריווש הראשון בסואץ
תעלת הפרעונים
**כתובות דריווש הראשון בסואץ** נכתבו בפרסית עתיקה, בעילמית, בבבלית ובמצרית קדומה על חמש אנדרטות בוואדי טֻמילאת, המנציחים את פתיחת תעלת הפרעונים בין הנילוס לבין האגמים המרים.

האנדרטה שהשתמרה בצורה הטובה ביותר הייתה מצבת זיכרון מגרניט ורוד, שהתגלה על ידי שארל דה לספס, בנו של פרדיננד דה לספס, ב־1866, 130 קילומטרים מסואץ ליד כרבת במצרים. היא הוקמה על ידי דריווש הגדול, מלך של האימפריה הפרסית העתיקה, שמשל מ־522 לפנה"ס ועד 486 לפנה"ס. האנדרטה, הידועה גם כמצגת שאלוף, מתעדת את בניית תעלה הקודמת לתעלה סואץ המודרנית בידי הפרסים, תעלה דרך ואדי טמילאת, המחברת את ביבסטיס, ענף של הנילוס, עם אגם תמסח שהיה באותה תקופה ממחובר למפרץ סואץ בדרכים טבעיות. המטרה המצוינת של התעלה הייתה יצירת דרך משלוח סחורות דרך הנילוס ודרך הים האדום בין מצרים לבין פרס.

טקסט
----

מובא להלן תעתיק ותרגום חלקי של הטקסט:

* **תעתיק הפרסית העתיקה**

xâmanišiya \ thâtiy \ Dârayavauš \ XŠ \ adam \ Pârsa \ amiy \ hacâ \ Pâ 
rsâ \ Mudrâyam \ agarbâyam \ adam \ niyaštâyam \ imâm \ yauviyâ 
m \ katanaiy \ hacâ \ Pirâva \ nâma \ rauta \ tya \ Mudrâyaiy \ danuvatiy \ ab 
iy \ draya \ tya \ hacâ \ Pârsâ \ aitiy \ pasâva \ iyam \ yauviyâ \ akaniya \ 
avathâ \ yathâ \ adam \ niyaštâyam \ utâ \ nâva \ âyatâ \ hacâ \ Mudrâ 
yâ \ tara \ imâm \ yauviyâm \ abiy \ Pârsam \ avathâ \ yathâ \ mâm \ kâma\ âha 

* **תרגום**

״אומר המלך דריווש: אני פרסי; בצאתי מפרס כבשתי את מצרים. אני הזמנתי לחפור תעלה זו מהנהר שנקרא הנילוס וזורם במצרים, לים שמתחיל בפרס. לכן, כשתעלה זו נחפרה כפי שביקשתי, סירות יצאו ממצרים דרך תעלה זו לפרס, כפי שהתכוונתי.״

הערות שוליים
------------

1. ↑  William Matthew Flinders Petrie, *A History of Egypt*. Volume 3: From the XIXth to the XXXth Dynasties, Adamant Media Corporation, מסת"ב 0-543-99326-4, p.366
2. ↑  Barbara Watterson (1997), *The Egyptians*, Blackwell Publishing, מסת"ב 0-631-21195-0, p.186
3. ↑  תורגם על ידי אור־אל ביילינסון
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעפרה של אבץ שהיא תערובת של שני מינרלים. אם התכוונתם למרכיב הפעיל בתרחיץ המקל על עקיצות יתושים, ראו קלמין.
**קלמין** הוא שם היסטורי לעפרה של אבץ. מקור השם מהעיירה הבלגית קלמיס (Kelmis) ששמה הצרפתי היה "לה קלמין" (La Calamine), ובה יש מכרה אבץ. אזור הכפר הגרמני ברייניגרברג נודע במכרות הקלמין הגדולים שבו שפעלו במהלך המאות ה-18 וה-19.

במהלך המאה ה-18 התברר כי מה שחשבו כעפרה אחת היא בעצם תערובת של שני מינרלים שונים:

* פחמת האבץ – ZnCO3 או סמיתסוניט.
* סיליקט האבץ - Zn4Si2O7(OH)2•H2O או המימורפיט.

שני המינרלים דומים מאוד בצורתם וניתן להבחין ביניהם רק באנליזה כימית. בשנת 1803 הצליח הכימאי והמינרלוג הבריטי ג'יימס סמיתסון לבצע הפרדה בין המינרלים. עם זאת, בתעשיית המכרות מקובל עדיין השימוש במונח קלמין על מנת לתאר את שני המינרלים.

במינרלוגיה המונח קלמין איננו תקף עוד, והוחלף בסמיתסוניט והמימורפיט על מנת להבדיל בינם לבין התערובת הוורודה של תחמוצת האבץ (ZnO) ותחמוצת הברזל (Fe2O3) בהם נעשה שימוש בתרחיץ הקלמין.

עד המאה ה-18 הייתה העפרה קלמין חיונית להפקת הפליז, מכיוון שאבץ מתכתי טהור אינו קיים בטבע ולא הייתה אז טכנולוגיה להפיקו. הפליז המופק באמצעות קלמין מכונה "פליז קלמין".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלמין** בוויקישיתוף
* קלמין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**קלמטיאנוס** (ביוונית: **Καλαματιανός**) הוא אחד מהריקודים המסורתיים הנפוצים ביותר של יוון ושל קפריסין. ריקוד עליז וחגיגי, מבצעים אותו לעיתים קרובות במסיבות החברתיות ובחתונות.

בדומה לרוב ריקודי העם היווניים הוא ריקוד שרשרת במעגל. כיוון התנועה הוא נגד מחוגי השעון כשהרקדנים מחזיקים זה את ידו של זה. הרקדן המוביל מתחבר לזה מאחוריו באמצעות ממחטה, מה שמאפשר לו לבצע צעדים מיוחדים יותר וקטעים אקרובטיים.

מספר הצעדים הוא שנים-עשר, מתוכם שבעה או תשעה קדימה וחמשה או שלשה צעדים במקום. הצעדים דומים לאלו של הריקוד "סירטוס" אבל משקל הריקוד בקלמאטיאנוס הוא אסימטרי 7/8, בעוד שבסירטוס הוא זוגי 4/4.

היסטוריה
--------

מעריכים שמקור הריקוד הוא בימי קדם. הומרוס מתאר באיליאדה שלשה מחולות מעגליים מסביב לכידון של אכילס. אצל הספרטנים הקדומים היה קיים מחול שנקרא "אורמוס", ריקוד בסגנון סירטוס המתואר בפרוטרוט על ידי קסנופון. שם אשה הייתה מובילה גבר כשיד אחת של זו מתחברת בידו של זה באמצעות ממחטה.
לוקיאנוס טען שה"אורמוס" התבצע במעגל פתוח על ידי צעירים וצעירות. הבנים היו רוקדים בעוצמה והבנות בתנועות יותר עדינות.

במאה ה-19 הריקוד נקרא "הסירטוס מפלופונסוס". הוא קיבל את השם קלמאטיאנוס לפי שם העיר קלמאטה מדרום פלופונסוס. הריקוד התפשט בכל רחבי יוון של פעם - יוון היבשתית, האיים ואף באסיה הקטנה. הוא משנה לפעמים שם לפי המקום.

המוזיקה
-------

מוזיקת הריקוד קלמטיאנוס מבוצעת על ידי זמרים ועל ידי נגנים בכלים כמו: עוד, בוזוקי, גיטרה, קלרינט, חצוצרה וכו'.
עם שירי קלמאטיאנוס המפורסמים נמנים:

* "מאנדילי קלמטיאנו" (הממחטה מקלמאטה) - מהרפרטואר של רוזה אשכנזי, יוטה לידיה ואחרים.
* "מילו מו קוקינו" (התפוח האדום שלי) שיר יווני-מקדוני - ברפרטואר של גליקריה
* "סאמיוטיסה" (הנערה מסאמוס) - שיר פולחן מסורתי, מהרפרטואר של ננה מושקורי
* "טו פאפאקי" (הברווזון)
* "אולה טא פולאקיה" (כל הצפורים)
* "מו פריגלה טו אדוני" (הסנונית שלחה לי מסר)
* "מקאפסס יטוניסה" (שרפת אותי, שכנה)
* "או חאראלמביס" - מהרפרטואר של סטליוס קזנג'ידיס

במוזיקה ובקולנוע בעולם
----------------------

* המלחין האמריקאי של מוזיקת ג'אז, דייב ברובק שאהב לחקור מקצבים אסימטריים בפולקלור, השתמש בגרסה של מקצבי קלמאטיאנוס ביצירתו Unsquare Dance
* קט סטיבנס, שהוא ממוצא קפריסאי, כתב את שירו Ruby Love במקצב 7/8 עם נינוח יווני.
* בסרט הקומדיה האמריקאי "החתונה היוונית שלי" (My Big Fat Greek Wedding) (2002) רוקדים בחתונה יוונית לפי שיר ריקוד קלאמטיאנו - *? Oreea pou ine i nifi sas*  (" כמה יפה היא הכלה שלנו")

לקריאה נוספת
------------

* George H. Lykesas [Γιώργος Χ. Λυκέσας]. *Οι Ελληνικοί Χοροί* [Greek Dances]. Thessaloniki: University Studio Press, 2nd Edition, 1993.

קישורים חיצוניים
----------------

* מנדילי קלמטיאנו ביו-טיוב-- הזמר יאניס קאטוואס
* קלאמטיאנו
* קלאמטיאנו אצל יוונים בניכר
* מה קאפסס יטוניסה, סרטון באתר יוטיוב
* ריקוד חתונה מהסרט "החתונה היוונית שלי"
* קלמאטיאנוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
רופרט קרוס (במרכז) עם ביל קוסבי וביאה ריצ'רדס בסצנה מהסדרה "המופע של ביל קוסבי", 1970
**רופרט קרוס** (באנגלית: **Rupert Crosse**; ‏29 בנובמבר 1927 - 5 במרץ 1973) היה שחקן אמריקאי. קרוס היה השחקן האפרו אמריקאי הראשון שהיה מועמד לפרס אוסקר, בקטגוריית פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, על הופעתו בסרט "החומסים" (1969).

ביוגרפיה
--------

קרוס נולד בניו יורק סיטי וגדל באי נוויס שבים הקריבי לאחר שאיבד את אביו.
לאחר שחזר לארצות הברית שירת קרוס בצבא ארצות הברית ולמד ב"מכללת בלומפילד" שבניו ג'רזי.
לאחר מכן עבד בברוקלין קולג' בתור יועץ ולמד משחק תחת הבמאי והשחקן המפורסם ג'ון קסאווטס.
קרוס ערך את הופעתיו הראשונות כשחקן בסרטיו של קסאווטס "צללים" ו-"Too Late Blues".

קרוס הופיע במהלך הקריירה הקצרה שלו בעיקר כשחקן אורח בסדרות טלוויזיה ולא הרבה לשחק בסרטים.
בשנת 1969 נרשמה היסטוריה בהוליווד כאשר קרוס היה לאפרו אמריקאי הראשון שהיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בדרמה "החומסים" בתפקיד נד מקאסלין.
התפרסם בתפקידו האחרון בסיטקום "הפרטנרים" בתור הבלש ג'ורג' רובינסון.

לקרוס היה ילד אחד מנישואיו לשחקנית כריס קולווי.

קרוס מת ב-5 במרץ 1973 ממחלת סרטן הריאה, לפני מותו היה אמור לשחק בסרט "הפרט האחרון" לצידו של ג'ק ניקולסון, חבר קרוב של קרוס אותו הכיר על סט המערבון "הנסיעה של סופה".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רופרט קרוס** בוויקישיתוף

* רופרט קרוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007325685605171
* BNE: XX5317813
* GND: 1011515520
* ISNI: 0000 0001 1987 6721
* LCCN: no2008134875
* VIAF: 146149294303480521619
* WorldCat: lccn-no2008134875

 |
**אגרת רב שרירא גאון** היא איגרת שכתב רב שרירא גאון (רש"ג) סביב שנת ד'תשמ"ז (987) אל רבי יעקב בן נסים, ראש חכמי קירואן, כתשובה לשאלתו על השתלשלות התורה שבעל-פה מימי התנאים, האמוראים, הסבוראים והגאונים עד ימיו.

חשיבות האגרת
------------

איגרת זו מהווה מקור מידע מרכזי, ובפרטים רבים בלעדי, על התקופות בהן היא עוסקת ותיארוכן. האיגרת סוקרת את סדרי הזמנים ודרך העריכה של המשנה, הברייתות והתלמוד, וכן סוקרת את תקופת הגאונים. האיגרת מסדרת את לוח הזמנים בו פעלו התנאים, האמוראים, הסבוראים ודורות הגאונים עד זמנו של רב שרירא.

איגרת זו היא יוצאת דופן מבין החומר הכתוב שהגיע לידינו, בהיותה תיעוד היסטורי מדוקדק בירידתו לפרטים הכרונולוגיים בספרות הרבנית הקדומה. מסתבר שהאיגרת מייצגת מסורת כרונולוגית שעברה בתוך ישיבות הגאונים עוד מתקופת התלמוד, שכן התאריכים המצוינים בה מובאים כנתונים ברורים ולא משוערים.

נוסח האיגרת
-----------

לאיגרת נוצרו שני נוסחים. הנוסח המופיע ב"ספר יוחסין", המכונה גם "הנוסח הספרדי". נוסח מאוחר יותר יצא לאור בידי בֶּר גולדברג לפי כתב יד של מעתיק, המכונה "הנוסח הצרפתי". שינוי בולט בין הנוסחים הוא שבנוסח שבספר יוחסין כתוב שרבי כתב את המשנה, ואילו לפי הנוסח השני אין זה ברור שרבי כתב את המשנה, ואפשר להבין שרק ערך אותה, אך היא נשארה כמסורת בע"פ עד תקופה מאוחרת יותר. 
לגבי הסיבות להבדל בין הניסוחים ישנן הצעות שונות במחקר.

בעבר היה מקובל להניח כי הנוסח הספרדי מדויק יותר, וכך מחזיקים עד היום במקומות מסורתיים, אך יעקב נחום אפשטיין טען כי על פי רוב הנוסח הצרפתי הוא הנכון, וכך מקובל היום בקרב החוקרים.

לקריאה נוספת
------------

* בנימין מנשה לוין, אגרת רב שרירא גאון, חיפה תרפ"א
* בנימין מנשה לוין, אגרת רב שרירא, ב"העברי", 9 בספטמבר 1921.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיטקסט טקסט בוויקיטקסט: **אגרת רב שרירא גאון** |

* איגרת רב שרירא גאון, באתר "דעת" קובץ PDF (סדר החכמים וקורות העתים, אוקספורד תרח"מ 1888)
* מהדורת דוב בער גאלדבערג, **אגרת רב שרירא גאון**, מאיינץ (מיינץ), תרל"ג / 1873, באתר היברובוקס
* אגרת רב שרירא גאון - מהדורה חדשה, קריית אתא, תשס"ט.
* שרירא (906-1006.), גאון, אגרת רב שרירא גאון, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אייזיק הירש וייס, **דור דור ודורשיו**, חלק ד, עמ' 165
2. ↑  יעקב נחום אפשטיין, **מבוא לספרות האמוראים**, מאגנס ודביר, תשכ"ג, עמ' 610-615

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007524346505171
* BnF: cb150409125 (data)
* CANTIC: a19931712
* LCCN: n89135058
* VIAF: 8973157527415227300006
* WorldCat (עם VIAF): 8973157527415227300006

 |
**אינגריד ואנג ניימן** (בדנית: **Ingrid Vang Nyman**;‏ 21 באוגוסט 1916 – 13 בדצמבר 1959) הייתה מאיירת דנית, הידועה באיוריה לספר בילבי מאת אסטריד לינדגרן.

ואנג ניימן נולדה בדנמרק וב-1935 החלה בלימודי אומנות באקדמיה המלכותית לאומנות בקופנהגן, אך אלו לא היו לרוחה והיא לא סיימה אותם. בשנת 1940 נישאה לארנו ניימן, אך הנישואים לא עלו יפה, ולאחר לידת בנם התגרשו, והיא עברה עם בנה לסטוקהולם שם התפרנסה מאיור ספרי ילדים. בשנת 1945 איירה את הספר בילבי מאת אסטריד לינדגרן. איוריה הפכו לאיורים המזוהים עם הספר, והופיעו במהדורותיו הרבות ברחבי העולם.

בשנותיה האחרונות הידרדר מצב בריאותה, והיא נאלצה לגור עם קרובי משפחה בדנמרק. בשנת 1959 התאבדה. בנה פדר היה גם הוא למאייר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אינגריד ואנג ניימן** בוויקישיתוף
* אינגריד ואנג ניימן באתר אסטריד לינדגרן.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007591846805171
* BIBSYS: 90631536
* BNE: XX1050762
* BnF: cb12564601h (data)
* GND: 128800194
* ISNI: 0000 0000 8156 6495
* LCCN: n87106189
* LNB: 000056327
* NDL: 00944582
* NKC: jn20030214006
* NLK: KAC200710569
* NTA: 071081518
* SELIBR: 99152
* SUDOC: 034948309
* Trove: 1209483
* VIAF: 76432505
* WorldCat: lccn-n87106189

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסוג וודקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו סקאי (פירושונים).

וודקה **סקאיי** היא וודקה שמיוצרת על ידי חברת SKYY Spirits LLC. החברה נמצאת בעיר סן פרנסיסקו שבקליפורניה בארצות הברית. וודקה זו היא בעלת 40% אלכוהול בנפח. ישנה גירסאה נוספת לוודקה סקאיי עם 45% אלכוהול אשר תואמת לקוקטיילי מרטיני.
וודקה זו מיוצרת החל משנת 1992. היוצר שלה **מוריס קנבר** טוען כי וודקה סקאיי היא כמעט מושלמת בעקבות שיטת הזיקוק הייחודית שלה. לוודקה סקאיי יש בקבוק בצבע כחול קובלט עם תוית פלסטיק.

בלו סקאיי
---------

**בלו סקאיי** הוא משקה לתת המיוצר על ידי קבוצת קמפארי והוא זמין בארצות כמו מקסיקו, אוסטרליה וברזיל.

ייצור
-----

בקבוק סקאיי בנפח 750 מ"ל
הייצור של וודקה סקאיי מתרחש במזקקות בסן חוזה שבקליפורניה.
האתנול מיוצר בעיר אטשיסון שבקנזס.
הביקבוק של וודקה סקאיי נעשה בעיר לורנסברג שבקנטקי.

טעמים שונים
-----------

וודקה סקאיי מגיעה בכמה טעמים שונים:

* סקאיי
* סקאיי דובדבן
* סקאיי הדרים
* סקאיי זנגביל
* סקאיי ענבים
* סקאיי פסיפלורה
* סקאיי אננס
* סקאיי פטל
* סקאיי וניל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סקאיי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של סקאיי
* סקאיי, ברשת החברתית טוויטר

* סקאיי, ברשת החברתית אינסטגרם
* סקיי - אלכופדיה, אנציקלופדיית האלכוהול האינטראקטיבית, מאורכב באתר  (באנגלית)