recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**רוסלאן אימרנוביץ' חסבולטוב** (ברוסית: **Руслан Имранович Хасбулатов**, בצ'צ'נית: **Ӏимранан кIант Хасбулатов Руслан**; ‏22 בנובמבר 1942 – 3 בינואר 2023) היה פוליטיקאי וכלכלן רוסי ממוצא צ'צ'ני.

כיהן כיו"ר הסובייט העליון של רוסיה מ-10 ביולי 1991 ועד 4 באוקטובר 1993. הסובייט העליון תפקד בתור הפרלמנט הרוסי מאז התפרקות ברית המועצות ועד הקמת הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית.

ביוגרפיה
--------

חסבולטוב נולד בכפר טולסטוי-יורט, ליד גרוזני, בירת צ'צ'ניה. הוגלה בילדותו יחד עם אמו לקזחסטן במסגרת הגליית הצ'צ'נים, שעליה החליט סטלין. אביו, שהיה על ערש דווי נשאר מאחור ונפטר בסמוך להגליית המשפחה.

ב-1962, לאחר שהשלים את חוק לימודיו באלמה-אטה (כיום אלמטי), עבר חסבולטוב למוסקבה, שם למד משפטים באוניברסיטת מוסקבה היוקרתית. ב-1966, לאחר סיום לימודיו, הצטרף למפלגה הקומוניסטית. במקביל המשיך את לימודיו בנושאי כלכלה של מדינות קפיטליסטיות, ובין 1970 ל-1980 קיבל תארים אקדמאיים נוספים. במהלך שנות ה-70 וה-80 פרסם מספר ספרים בנושאי כלכלה ומסחר בינלאומיים.

בשנות ה-80 המאוחרות החל לעבוד בצמידות לכוכב העולה בוריס ילצין. בשנת 1990 נבחר לקונגרס הנגידים העממי הסובייטי. היה מנאמני ילצין בהתנגדות לפוטש ב-1991. באוגוסט אותה שנה פרש מהמפלגה וב-29 באוקטובר נבחר ליו"ר הסובייט העליון של הפדרציה הרוסית. היה בין מובילי המשבר החוקתי ברוסיה ברוסיה בשנים 1992–1993 שהסתיים בפיזור הסובייט העליון. לאחר הפיזור נעצר אך שוחרר לאחר מספר חודשים.

במחצית שנות ה-90 היה פעיל בניסיונות למצוא פתרון למשבר בצ'צ'ניה. משנת 1994 לימד באקדמיה לכלכלה על שם פלחאנוב במוסקבה. בשנת 2003 הכריז על רצונו לרוץ לבחירות לנשיאות רפובליקת צ'צ'ניה אך לבסוף לא התמודד.

מת ב 3 בינואר 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוסלאן חסבולטוב** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007424479405171
* BIBSYS: 90756757
* BNE: XX5445324
* BnF: cb12351935c (data)
* CiNii: DA04320976
* GND: 11915868X
* ICCU: RAVV062430
* ISNI: 0000 0003 7417 6861
* LCCN: n78021622
* LNB: 000045907
* NKC: mzk2008443051
* NSK: 000094219
* NTA: 107722801
* RERO: 02-A000034469
* SNAC: w6wj78c9
* SUDOC: 032501595
* VIAF: 49299761
* WorldCat: lccn-n78021622

 |
**יורוקונטרול** (European Organization for the Safety of Air Navigation ,**EUROCONTROL**) הוא ארגון אירופאי לבטיחות אווירית. הארגון נוסד בשנת 1960 על ידי שש מדינות אירופיות, ונכון ל-2016 חברות בו 41 מדינות.

"יורוקונטרול" הוא ארגון בין-ממשלתי הפועל לצרכים צבאיים ואזרחיים כאחד. מטהו שוכן בבריסל, בלגיה. אחת ממטרותיו היא יצירת מערכת אחידה של בקרה אווירית שתשמש את כל התנועה האווירית מעל אירופה.

ביוני 2016 חתמה מדינת ישראל הסכם שיתוף פעולה מלא עם הארגון. ההסכם יאפשר לישראל קשר ישיר למרכז בקרה המנהל את שמי אירופה. בעקבות זאת אמורים להצטמצם משמעותית ההמתנות והעיכובים הרבים בטיסות מישראל לאירופה ואליה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יורוקונטרול** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יורוקונטרול
* יורוקונטרול, ברשת החברתית פייסבוק

* יורוקונטרול, ברשת החברתית טוויטר

* יורוקונטרול, ברשת החברתית אינסטגרם

* יורוקונטרול, ברשת החברתית LinkedIn

* יורוקונטרול, סרטונים בערוץ היוטיוב

* יורוקונטרול, באתר פליקר

הערות שוליים
------------

1. ↑  לאחר שנתיים של דיונים ישראל והאיחוד האירופי יחתמו היום על הסכם אסטרטגי. באתר משרד התחבורה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12525167g (data)
* GND: 90793-5
* ISNI: 0000 0001 1504 723X
* LCCN: n82120716
* SUDOC: 034501541
* VIAF: 311025618
* WorldCat: lccn-n82120716

 |
**יוז'ף לוקאץ'** (בהונגרית: **Lukács József**; בודפשט, 16 בדצמבר 1922 – בודפשט, 7 בינואר 1987) היה פילוסוף יהודי-הונגרי, פרופסור באוניברסיטה, חבר נספח של האקדמיה ההונגרית למדעים (1978) ואחר כך חבר רגיל מן המניין (1983).

ביוגרפיה
--------

יוז'ף לוקאץ' נולד במשפחה יהודית ובמלחמת העולם השנייה נלקח כיהודי לשרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי). הוא שרד את השואה ומשנת 1945 עבד תחילה בבודפשט במרכז של התאחדות הנוער הדמוקרטית של הונגריה (MADISZ) ואחר כך משנת 1947 היה מזכיר מחלקת התעמולה של איגוד הסטודנטים של האוניברסיטאות והמכללות ההונגריות (MEFESZ). בשנת 1948 מונה לעורך כתב העת "הונגריה הצעירה" (Fiatal Magyarország). הוא סיים את לימודיו לתואר ראשון באוניברסיטת זמלווייס ולאחר מכן המשיך את לימודיו בבית הספר לפילוסופיה של המפלגה בשנת 1949. אחר כך עבר למחלקת הספרות של משרד החינוך העממי. משנת 1951 היה עורך כתב העת "טבע וטכנולוגיה" (Nature and Technology). בשנים 1952–1953 עמד בראש קבוצת הרדיו של מחלקת המידע במשרד החוץ. משנת 1958 היה העורך האחראי של כתבי העת "מציאות" (Valóság) ומשנת 1959 של ה"אור" (Világosság) והיה העורך הראשי של כתב העת האחרון משנת 1967. ב-1959 מונה למרצה בכיר במחלקה לפילוסופיה באוניברסיטת אטווש לוראנד, לימים הפך לראש קבוצת המחקר בנושא ביקורת דת. משנת 1973 היה ראש החוג באוניברסיטה כפרופסור חבר. משנת 1978 כפרופסור מן המניין היה מנהל המכון לפילוסופיה של האקדמיה ההונגרית למדעים.

חייו הפרטיים
------------

* אשתו הראשונה הייתה ד"ר אגנש דובו (גוטמן). נולד להם בן: גאבור לוקאץ'.
* אשתו השנייה הייתה מגדה קינדלר.

עבודותיו
--------

* מבוא לביקורת דתית (עם גוסטב גצ'ה ורוברט פוגאן 1970)
* אמירת הן על האדם (תיאוריה דתית, לימודי ביקורת דת, 1973)
* דרכי האלים. לטיפולוגיה של קדם הנצרות (1973)
* היסטוריה, פילוסופיה, דתיות (מחקרים, 1979)
* כנסיות ודתיות בהונגריה הסוציאליסטית (נערך בשנת 1979)
* רעיונות ובחירות (1983)
* זמן המיתוס (בקבלת קתדרה אקדמית, 1985)
* כמה סוגיות בדיאלוג ומוסר (1987)
* דת ודתיות בהונגריה של היום. כמה תוצאות של מחקר מדעי הונגרי (1987)
* העבר החי. הרצאות, מאמרים, מחקרים (1988)

פרסים והוקרה
------------

* מדליית הצטיינות לעבודה סוציאליסטית (1960)
* פרס פרנץ רוז'ה (1963)
* מדליית מסדר העבודה דרגת כסף (1968)
* מדליית מסדר העבודה דרגת זהב (1970)
* מדליית מסדר למען הונגריה הסוציאליסטית (1982)

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון ביוגרפי הונגרי
* סופרים הונגרים בני זמננו

הערות שוליים
------------

1. ↑  Gyászjelentése
2. ↑  Gyászjelentés 2

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007273378205171
* BnF: cb12097222v (data)
* CiNii: DA01592594
* GND: 1056823194
* ISNI: 0000 0001 0911 9882
* LCCN: n90645628
* NKC: mzk2005270059
* NTA: 071005404
* RERO: 02-A000107467
* SUDOC: 029321239
* VIAF: 68957561
* WorldCat (עם VIAF): 68957561

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"יוז'ף לוקאץ' (פילוסוף)"**.
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "מנחם מרדכי (הראשון)", העוסק ברב, מחבר ספר מאמר מרדכי על ספר המרדכי וסבא רבא של נשוא ערך זה.
רבי **מנחם מרדכי** היה דיין ודרשן באדריאנופולי שבטורקיה, ומחבר ספר **דברי מנחם** על הטור ובית יוסף.

ביוגרפיה
--------

נולד לרבי מרדכי שמעון בן שלמה, מחבר ספר מטה שמעון על חושן משפט (ג' חלקים, שאלוניקי ה'תקע"ט), בנו של רבי שלמה מרדכי, מחבר ספר חשק שלמה (קושטא תקכ"ח). התייתם מאביו בגיל צעיר מאד, כעדותו בהקדמה לספרו מנחת זיכרון:

> 
> מי יתן לי אבר כיונה למצוא מנוח, שאגתי מנהמת לבי, כי יד אלהים נגעה בי, כי רחק ממני מנחם משיב נפשי, אבי אבי בישראל גדול שמו, שם משמעון כשם הגדולים, וגויתו כתרשיש, איש חיל רב פעלים, ליבי למ'ו אב יצעק, גנוחי גנח וילולי...לזאת יחרד לבי, על אשר לא זכיתי לינק מדדי תבונתו, ולהנות מזיו חכמתו, כי משנגנ'ז א'ב, אבא רחמנא, הן אני נשארתי תינוק יונק מדדי אמו, אפרוח בן יומו, קטן שאין בו דעת...
> 
> 
> 
> — מנחת זכרון, הקדמה
> 

תקופה ארוכה חי בדוחק גדול, סבל מעניות ומרעב והתקשה לדאוג לפרנסת משפחתו. בהקדמה לספר מערכות בענייני אגדה כתב, שהוא עוסק באגדה משום שאין דעתו צלולה עליו בשל העניות שפקדה את ביתו: "עוד רעה חולה חסרון כיס קשה...והבית מלא, הילדים רכים ואת פ'ת רוצים, וכתונת פסים...בשרי עלי יכאב דאין ידי לתת לכסף מוצא, כאשר נודע לכל העם מקצה, דדדחיקא לי שעתא טובא, מדלית לי אפי' פת חריבה" (מרפא לשון, התנצלות המחבר). בעל כורחו, נאלץ לצאת מהישיבה ולעסוק במלאכה. היה בקשרי ידידות קרובים עם רבי אברהם פלאג'י, רבה של אזמיר.

לאחר זמן הכירו בו מספר גבירים אשר תמכו בו ובהוצאת ספריו, ובראשם הנדיב שמעון שלמה.

נפטר בסביבות שנת 1887.

חיבוריו
-------

שער ספר דברי מנחם חלק ב
* מנחת זיכרון (שאלוניקי ה'תקצ"ג) - חידושים ומערכות בענייני חושן משפט.
* דבר אמת (שאלוניקי ה'תר"ג) - הלכות ספר תורה.
* מרפא לשון (שאלוניקי ה'תקצ"ז) - מערכות בענייני אגדה.
* דבר המשפט (אזמיר ה'תרל"ד) - על שולחן ערוך חושן משפט.
* דברי מנחם (שני חלקים, שאלוניקי ה'תרכ"ט)- על טור ובית יוסף אורח חיים, במתכונת הספרים כנסת הגדולה ויד אהרן לרבי אהרן אלפאנדארי. נדפס מחדש בתוך סדרת 'שולחן ערוך אוצרות ספרד'.
* אצבע קטנה (אזמיר ה'תרל"ו) - על ספר מורה באצבע לרבי חיים יוסף דוד אזולאי
* מנחם אבלים (אזמיר ה'תר"מ) - דינים וחידושים בנושא אבלות. נדפס מחדש בירושלים ה'תשע"ג.

קישורים חיצוניים
----------------

### ספריו

* **דברי מנחם חלק א'**, באתר היברובוקס
* **דברי מנחם חלק ב'**, שאלוניקי ה'תרכ"ט, באתר הספרייה הממלכתית של רוסיה
* **מרפא לשון**, שאלוניקי ה'תרע"ח, באתר הספרייה הממלכתית של רוסיה
* **דבר אמת**, באתר היברובוקס
* **מנחת זכרון**, באתר היברובוקס
* **דבר המשפט**, באתר היברובוקס
* **אצבע קטנה**, באתר היברובוקס
* **מנחם אבלים**, באתר היברובוקס

לקריאה נוספת
------------

* מנחם אבלים עם ליצחק ריח (ירושלים ה'תשע"ג), תולדות המחבר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרפא לשון, התנצלות המחבר
2. ↑  מנחם אבלים, הסכמת הרב אברהם פאלאג'י
3. ↑  דברי מנחם, הקדמה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007311627605171
* ISNI: 0000 0000 6694 0346
* VIAF: 19549639
* WorldCat (עם VIAF): 19549639

 |
הרביעייה הישראלית החדשה. משמאל: אלכסנדר טל
**אלכסנדר טל** (21 באוקטובר 1932 – 18 בינואר 2005) היה כנר ישראלי, ממקימי רביעיית המיתרים "הרביעייה הישראלית החדשה" שהייתה פעילה בארץ בשנות ה-60 וה-70.

ביוגרפיה
--------

נולד בשם **אלכסנדר דויטל** בטימישוארה שבטרנסילבניה, רומניה, לפרדיננד ורוזה דויטל. אביו נפטר בילדותו. טל החל לנגן בכינור בגיל שמונה, ובהמשך למד בקונסרבטוריון בבוקרשט.

בשנת 1951, בגיל 19, עלה לישראל עם אמו, ועִברת את שם משפחתו ל**טל**. התגורר בתל אביב. לאחר שלוש שנים, בדצמבר 1954, התקבל בהמלצת לורנד פניבש לאודיציה (בחינת קבלה) לתזמורת הפילהרמונית הישראלית, בה ניגן שאקון של באך ופרק ראשון מהקונצ'רטו לכינור של ברהמס; הוא התקבל כנגן לתזמורת. טל ניגן כסולן בתחילת שנות השישים עם התזמורת הפילהרמונית (בניצוחו של אישטוון קרטס) והתזמורת הסימפונית ירושלים רשות השידור (בניצוחו של ג'ורג' זינגר). כן עבד עם מנצחים רבים ידועי שם בישראל ובמדינות נוספות.

ב-1957 התבקש למלא את מקומו של לורנד פניבש ברביעיית המיתרים בה היה שותף, לצד אליס פניבש כוויולנית, ותלמה ילין הצ'לנית, בקונצרט במוזיאון תל אביב (זו הייתה הופעתה האחרונה של תלמה ילין בקונצרט). משה קניוק, שהיה מנהל האירועים המוזיקליים במוזיאון זה, יזם את הקמתה של רביעייה ישראלית חדשה במקום זו הישנה של פניבש, שהייתה בשלבי התפרקות. מקימי "הרביעייה הישראלית החדשה" היו טל, הצ'לן יעקב מנזה, הוויולן דניאל בנימיני (הוחלף לאחר שנתיים בזאב שטיינברג), והכנר מרדכי יובל (הוחלף ברפאל מרקוס). בקונצרט הבכורה של הרביעייה, נוגנה רביעיית הדיסוננטים של מוצרט, חמישיית הקלרינט עם יונה אטלינגר ורביעייה של ראוול; הקונצרט זכה לתגובות חיוביות, בהן ביקורת טובה של מנחם אבידום. מאז הופיעה הרביעייה הישראלית החדשה בקונצרטים, הקלטות וסיורים רבים בארץ ובעולם, לאורך 15 שנה.

אלכסנדר טל ניגן גם מספר שנים ככנר ראשי ב"אנסמבל הקאמרי", בניצוחו של גארי ברתיני, עם הקמת האנסמבל בסוף שנות ה-60, ואף הופיע עם האנסמבל כסולן.

בשנת 1974 נסע להולנד עם אשתו השנייה, לידיה יגר, כנרת באנסמבל הקאמרי, וחי שם עד פטירתו. הוא ניגן ככנר ראשון בתזמורת הפילהרמונית של אמסטרדם, לימים הפילהרמונית של הולנד. היה למשך שנה קונצרטמייסטר של תזמורת הבלט ההולנדי, ואחר כך סגן קונצרטמייסטר של תזמורת רשות השידור ההולנדית בהילברסום. ניגן למשך כעשור גם ככנר ראשי ב"רביעיית היידן" מאיינדהובן, שעמה סייר ברחבי העולם והקליט מספר תקליטורים. מאוחר יותר ניגן בתזמורת הסימפונית פיליפס ובתזמורת הטיילת של אמסטרדם.

טל היה נשוי תחילה לאהובה לבית קפלן, ובתם היא הפסנתרנית מיכל טל (נולדה ב-1962). ב-1964 התגרשו בני הזוג. ב-1972 נישא טל ללידיה יגר, ובתם מאיה טל נולדה ב-1974.

טל נפטר בהולנד בשנת 2005.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר טל** בוויקישיתוף

* אלכסנדר טל, באתר Discogs (באנגלית)
* הכנר אלכסנדר טל מת בהולנד, באתר וואלה!‏, 19 בינואר 2005
* כתבה באתר HVH בהולנד,1997
* "הקיץ" ב"עונות השנה" מאת ויוואלדי 1966, סרטון באתר יוטיוב

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007401822405171
* VIAF: 3808153289886932770004
* WorldCat (עם VIAF): 3808153289886932770004

 |
**קו S** או בשמו המלא **קו רחוב 42** (באנגלית: **42nd** **Street Shuttle**) הוא קו רכבת תחתית במחלקה A של הרכבת התחתית של ניו יורק. סמל המסלול של הקו הוא בצבע אפור והוא משמש כקו קישור בין תחנת הרכבת התחתית כיכר טיימס/רחוב 42 לבין תחנת גרנד סנטרל. הקו שנקרא גם "גרנד סנטרל- טיימס" הוא הקו הקצר ביותר במערכת, אורכו 732 מטר ומרחק הנסיעה בין 2 תחנותיו עומד על 90 שניות.

היסטוריה
--------

הקו ברחוב 42 נבנה והופעל על ידי חברת Interborough Rapid Transit Company) IRT), והוא כיום חלק מחטיבה A של הרכבת התחתית של ניו יורק. המסילה שבה הקו משתמש נפתח בשנת 1904 כחלק מפרויקט הרכבת התחתית הראשונה בעיר. מסלולו של קו הרכבת התחתית המקורי היה מתחיל צפונית מהעירייה פונה מערבה אל רחוב 42 ומשם פונה צפונה אל רחוב ברודוויי. מסלול זה שהיום משמש בחלקו את קו 1 של הרכבת התחתית של ניו יורק פעל עד שנת 1918. כשנבנה קו ברודוויי- השדרה השביעית, בוטל רוב המסלול של הקו והוא ממשיך לפעול עד היום בקטע הקצר שבין תחנת כיכר טיימס לתחנת גרנד סנטרל. ברשימות של חברת IRT הוא נקרא "קו 0" (אפס) כדי להבדיל אותו משאר הקווים. ובשלטי התחנות הוא מסומן כ- S.

מסלול הקו
---------

הקו עובר מתחת לרחוב 42 ממזרח למערב בין תחנת כיכר טיימס עד לתחנת הרכבת גרנד סנטרל, המרחק הכולל בין 2 תחנותיו עומד על 732 מטר בלבד.

קווים נוספים בשם זה
-------------------

במערכת הרכבת התחתית של ניו יורק פועלים עוד 2 קווי קישור הנקראים "קו S" הראשון הוא קו פרנקלין- אבהמה (אנ') הפועל בין 2 תחנות חשובות בברוקלין, והשני הוא קו רוקוואי פארק (אנ') המשמש כקו קישור בין 5 תחנות חשובות בדרום ברוקלין.

ראו גם
------

* הרכבת התחתית של ניו יורק
* רכבת תחתית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קו רחוב 42 של הרכבת התחתית של ניו יורק** בוויקישיתוף

| קווי הרכבת התחתית של ניו יורק |
| --- |
| IRT | קו מאסף ברודוויי–השדרה השביעית (1) • קו מהיר ברודוויי–השדרה השביעית (2) • קו מהיר ברודוויי–השדרה השביעית (3) • קו מהיר שדרת לקסינגטון (4) • קו מהיר שדרת לקסינגטון (5) • קו מאסף שדרת לקסינגטון (6) • קו מאסף/מהיר פלאשינג (7) |  |
| IND | קו מהיר השדרה השמינית (A) • קו מהיר השדרה השישית (B) • קו מאסף השדרה השמינית (C) • קו מהיר השדרה השישית (D) • קו מאסף השדרה השמינית (E) • קו מאסף השדרה השישית (F) • קו מאסף חוצה-עיר (G) |
| BMT | קו מאסף/מהיר רחוב נאסו (J/Z) • קו מאסף קאנארסי (L) • קו מאסף השדרה השישית (M) • קו מהיר ברודוויי (N) • קו מהיר ברודוויי (Q) • קו מאסף ברודוויי (R) • קו השדרה השנייה (T) • קו מאסף ברודוויי (W) |
| Shuttle | קו רחוב 42 (S) • קו שדרת פרנקלין (S) • קו פארק רוקאווי (S) |
**אנציקלופדיית ייווא ליהודי מזרח אירופה** (באנגלית: **The YIVO Encyclopedia of Jews in Eastern Europe**; ביידיש: **ייִוואָ-ענציקלאָפּעדיע פֿון די יִידן אין מיזרח-אייראָפּע**) היא אנציקלופדיה העוסקת בתולדות יהדות מזרח אירופה ותרבותה.

האנציקלופדיה הוכנה על ידי מכון ייִוואָ (מבוטא: "ייִווֹ"; ראשי תיבות ביידיש: ייִדישער װיסנשאַפֿטלעכער אינסטיטוט, 'המכון המדעי היהודי'; ובאנגלית: YIVO), או בשמו כיום: "המכון למחקר יהודי" (באנגלית: Institute for Jewish Research), ויצאה לאור בשנת 2008 בהוצאת אוניברסיטת ייל.

האנציקלופדיה במהדורתה המודפסת משתרעת על 2,400 עמודים, המכילים יותר מ-1,800 ערכים שנכתבו על ידי 450 כותבים; בתוך הערכים משולבים יותר מ-1,000 איורים ו-55 מפות.

עורכי האנציקלופדיה חתומים בשמותיהם על הערכים. בין העורכים: דוד אסף, עמנואל אטקס, זאב גריס, אבנר הולצמן, דב לוין, מרק סלובין, שאול שטמפפר, חוה טורניאנסקי, לאון וולוביץ' ומרדכי זלקין.

הגרסה המקוונת של האנציקלופדיה הושקה ב-10 ביוני 2010 והיא זמינה בחינם.

אנציקלופדיית ייווא המקוונת ליהודי מזרח אירופה (צילום מסך)

לקריאה נוספת
------------

* *The YIVO Encyclopedia of Jews in Eastern Europe*, ed. Gershon D. Hundert, New Haven: Yale University Press, 2008. מסת"ב 978-0-300-11903-9

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אנציקלופדיית ייווא ליהודי מזרח אירופה (באנגלית)
* 
* אנציקלופדיית ייווא ליהודי מזרח אירופה, באתר OCLC (באנגלית)
אותו ספר ליטאי, מימין גרסה מחתרתית אסורה בליטאית באותיות לטיניות ומשמאל גרסה ממשלתית תקנית בכתב רוסי
**רוסיפיקציה**, ובעברית מיושנת **ריסוּס** (ברוסית: **Русификация**) היא צורה של הטמעה תרבותית, בה קהילה מקבלת על עצמה את השפה והתרבות הרוסית ואת האלפבית הקירילי, או שסממנים אלה נכפים עליה על ידי השלטון. הן האימפריה הרוסית והן ברית המועצות ביצעו רוסיפיקציה בקהילות אותן כבשו, בקהילות שהיוו מיעוט אתני בקרבן, או עליהן הייתה למעצמה הרוסית השפעה קרובה. הרוסיפיקציה בוצעה בדרך כלל בשתי זרועות - פוליטית ותרבותית. במישור הפוליטי נכנסו פקידי שלטון רוסים במקום ההנהגה המקומית וצורות שלטון מקומיות הוחלפו בצורת השלטון הרוסית (כפיפות לצאר בתקופת האימפריה הרוסית או הנהגה על ידי המפלגה הקומוניסטית בתקופת ברית המועצות). במישור התרבותי נאסרה הוראת שפה לאומית, ובמקומה הוכנסה הרוסית כשפה רשמית ונאכפה הסדרה וצנזורה על יצירה מקומית, על מנת שלא תגלה סממנים לאומיים שאינם רוסים. בנוסף, עודד השלטון המקומי התיישבות של רוסים אתניים בקרב קהילות ועל פני כל השטח שנשלט על ידי מוסקבה. באימפריה הרוסית נכפתה על הנוצרים גם הדת הפראבוסלאבית. גם במשטר ולדימיר פוטין נשמעות טענות נגד רוסיפיקציה ברפובליקות אסלמיות ובקרב מיעוטים אתניים, שנמנעת מהם לימוד שפה מקומית. אחת ממטרות פלישת רוסיה לאוקראינה ב-2022 היא רוסיפיקציה של אוקראינה.

יתרונות וחסרונות
----------------

מבחינת השלטון היה לרוסיפיקציה יתרון בחיזוק השליטה הריכוזית של האימפריה. הן באופן סמלי כשלטון החודר לכל רובדי הקיום והן באופן מעשי, כאשר קל יותר לשלוט ולפקח כאשר האוכלוסייה הומוגנית לפחות מבחינת השפה. הרעיון שמפינלנד ועד קוריאה, מעמי סיביר ועד עמי הקווקז כל האוכלוסייה מדברת בשפה אחת ואוחזת באותה מערכת שלטון, תרבות וערכים היה עקרון מוביל של השליטה במרחב כה גדול בשטחו וכה מגוון באוכלוסייתו.

מבחינת שכבות האוכלוסייה שאימצו אותה, היה לרוסיפיקציה יתרון בניעות חברתית, כדרך שהקלה על כניסה ללימודים אקדמאיים, למקצועות מכניסים ולשורות ההנהגה הפוליטית ברמה הארצית.

מבחינת ההנהגה המקומית והמסורתית של הקהילה ומבחינת השאיפה הלאומית לשימור השפה והתרבות - היוותה הרוסיפיקציה איום משמעותי. יצירה במסגרת השפה והתרבות הלאומית התבצעה פעמים רבות במחתרת והיוותה התרסה נגד השלטון המרכזי.

לקריאה נוספת
------------

* על הרוסיפיקציה והיהודים: איליה לוריא (עורך), **תולדות יהודי רוסיה מחלוקות פולין ועד נפילת הקיסרות הרוסית, 1772-1917**, מרכז זלמן שזר תשע"ב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוסיפיקציה** בוויקישיתוף

* Russification in Lithuania
* LTV online documentary examines 'Russification' and its effects
* Mikhail Dolbilov, The Civic Identity of Russifying Officials in the Empire’s Northwestern Region after 1863,

* ברית המועצות מנהלת רוסיפיקציה של המוסלמים, דבר, 26 בפברואר 1970

הערות שוליים
------------

1. ↑  למשל: נחום סוקולוב, **אליזה אורז'שקובה**; יחזקאל קאופמן, **גולה ונכר**, דביר, 1961, עמ' 102; שמעון דובנוב, **דברי ימי עם עולם**, כרך ט', דביר, 1964, עמ' 216
2. ↑  Julia Chapman, Russian minorities fear for languages amid new restrictions,‏ 17 בדצמבר 2017
3. ↑  כך למשל סבר יל"ג שהטיף לרוסיפיקציה של יהודי רוסיה: ר' י.ל גורדון, ללמוד את שפת המולדת

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LNB: 000116052
* NKC: ph449191

 |
**רוג'ר לטצ'פורד** (באנגלית: **Roger Letchford**) היה חייל בצבא הבריטי אשר השתתף בהצלתה של שרה חנה ריגלר היהודייה במהלך מלחמת העולם השנייה והשואה. בזכות מעשה ההצלה זכה לקבל את אות גיבור השואה הבריטי ואת אות חסיד אומות העולם מיד ושם.

פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
--------------------------------

רוג'ר לטצ'פורד השתייך לקבוצת שבויי מלחמה בריטים אשר נשבו ב-1940 בצרפת, הוגלו מזרחה ונכלאו במחנה סמוך לחוף הבלטי, שם הועבדו בחוות גרמניות.

סטן וולס, אחד מהשבויים, מצא באסם החווה בו עבדו את שרה מטוסון בת ה-16, נערה יהודייה משאוולי שבליטא אשר חמקה מצעדת המוות ומצאה מסתור באסם. הוא נתן לה מזון והביא אותה לפני השבויים האחרים, ביניהם רוג'ר לטצ'פורד, והם נדהמו ממצבה הרפואי הקשה והתגייסו לעזור לה.

הקבוצה הבריחה אותה לתוך מחנה השבויים שלהם, מחנה B 20 בגרוס גולמקאו, שם הסתירו אותה בתוך מתבן והמשיכו לטפל בה. הם הביאו לה אוכל, טיפלו בכוויות הקור שלה, השיגו פראפין על מנת לטפל בכינים שבשערה, רחצו אותה ודאגו שתבריא. הסכנה שתיחשף הייתה רבה. מחוץ למגוריהם של חברי הקבוצה הייתה תחנת משטרה וריגלר הוחבאה במתבן מעל סוסיהם של השוטרים.

לאחר זמן קצר אולצו השבויים הבריטים לעזוב, אך בליל הפינוי שלהם דאגו למצוא אישה מקומית שתמשיך לטפל בריגלר עד הגעת הצבא האדום.

ריגלר שרדה את השואה, ולאחר שגילתה כי היא הניצולה היחידה ממשפחתה היגרה מאירופה לארצות הברית.

לאחר המלחמה
-----------

במשך שנים רבות ניסתה ריגלר לאתר את מציליה, אך רק 25 שנה לאחר סיום המלחמה היא הצליחה לאתר אותם וליצור עימם קשר.

הכרה והנצחה
-----------

רוג'ר לטצ'פורד הוכר על ידי יד- ושם כחסיד אומות העולם ב-15 במרץ 1989 והצטרף לשותפיו לקבוצה סטן וולס, ג'ורג' המונד, טומי נובל ואלן אדוארדס, אשר הוכרו כחסידי אומות העולם ב-2 בנובמבר 1988. שאר חברי הקבוצה: ביל קיבל, ברט המבלינג, ביל סקרוטון, ווילי פישר וג'ק בקלי, הוכרו כחסידי אומות עולם ב-11 באוקטובר 2011. ב-26 במרץ 2015 קיבלו רוג'ר לטצ'פורד ושאר שותפיו את התואר "גיבור השואה הבריטי" מממשלת בריטניה.

לקריאה נוספת
------------

* "Saving the Jews: Amazing Stories of Men and Women who Defied the Final Solution", Mordecai Paldiel, Schreiber Publishing, 2000
* "10 British Prisoners-of-War Saved My Life*–* Sara Rigler's Gift of Life",  Hannah Rigler, Jay Street Publisher, New York, 2006

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Righteous Among The Nations - Letchford Roger, באתר "יד ושם" (באנגלית)
2. ↑  From the testimony of Sara Hannah Rigler, Yad Vashem
3. ↑  עשרה שבויי מלחמה בריטים, באתר יד ושם
4. ↑  The Righteous Among The Nations, באתר "יד ושם" (באנגלית)
5. ↑  British Holocaust heroes honoured as projects launched to ‘never forget’, UK Goverment
פירוש נוסף ערך זה עוסק בפולטיקאי הונגרי. אם התכוונתם לפולטיקאי וחסיד אומות העולם שהיה אביו של איש זה, ראו יוז'ף אנטל (האב).

**יוז'ף אנטל** הבן (בהונגרית: **Antall József**‏; 8 באפריל 1932 - 12 בדצמבר 1993) היה היסטוריון ופוליטיקאי הונגרי, ראש הממשלה הראשון שנבחר בבחירות דמוקרטיות בהונגריה לאחר נפילת הקומוניזם ושינוי שיטת הממשל במדינה לדמוקרטיה פרלמנטרית. מנהיג מפלגת הימין-מרכז הפורום הדמוקרטי ההונגרי (MDF) (אנ') בשנים 1989–1993.

ביוגרפיה
--------

אנטל נולד בבודפשט. אביו, יוז'ף אנטל, היה פוליטיקאי וחסיד אומות העולם, שמונה לאחר מלחמת העולם השנייה לתפקידי שר השיקום ויושב ראש הצלב האדום ההונגרי, והיה ממייסדי מפלגת הירקנים והחקלאים העצמאיים (אנ') בהונגריה.

בראשות ממשלת הונגריה
--------------------

אנטל ניצח בבחירות פנימיות לראשות מפלגת הימין-מרכז הפורום הדמוקרטי ההונגרי (MDF) (אנ'), שנערכו ב-21 באוקטובר 1989. בכך הפך למועמד המפלגה לראשות הממשלה. המפלגה זכתה לניצחון גורף עם 164 מושבים בפרלמנט ההונגרי. ב-23 במאי הציג את ממשלתו ובכך היה לראש הממשלה הראשון מאז 1948 שלא היה קומוניסט.

הוא ליווה את מעברה של הונגריה לכלכלת שוק והרפורמות שנלוו למעבר זה. המעבר חשף את מצבה הכלכלי הרעוע של המדינה, האבטלה קפצה מ-0% ל-14% וקצב האינפלציה השנתי עמד על 23-35%. רמת החיים של רבים מהתושבים הייתה נמוכה מאוד, והפערים החברתיים גדלו. השחיתות פשתה והפכה נרחבת וגלויה יותר מבעבר, שיעור הפשיעה גדל במיוחד בערים הגדולות ורמת הביטחון האישי התדרדרה.

בקיץ 1990 תמכו אנטל ומפלגתו בהכנסת תכנים של חינוך דתי קתולי לתוכנית הלימודים הלאומית, הרעיון הוביל לסכסוך בתוך הקואליציה שלו מאחר שיותר מרבע מכלל האוכלוסייה ההונגרית אינם קתולים. הרכב הממשלה שלו ידע זעזועים לאורך הקדנציה.

אנטל אובחן כחולה בלימפומת הודג'קין בקיץ 1990, בתקופה האחרונה לכהונתו הוחלף אנטל בממלא מקומו, שר הפנים פיטר בורוש (אנ'). הוא נפטר ממחלתו ב-12 בדצמבר 1993.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוז'ף אנטל** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה של יוז'ף אנטל הבן, מתוך האנציקלופדיה המקוונת "אנקרטה" (באנגלית)
* יוז'ף אנטל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* יוז'ף אנטל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007349764105171
* BIBSYS: 98011785
* BnF: cb12194914m (data)
* GND: 119300613
* ISNI: 0000 0001 2145 3170
* LCCN: n84035693
* LNB: 000126883
* NARA: 10567779
* NKC: xx0092958
* NLA: 35007317
* NLP: A34312717
* RERO: 02-A002932608
* SUDOC: 033927960
* VIAF: 100281452
* WorldCat: lccn-n84035693

 |
**שפל כלכלי** הוא משבר כלכלי חמור אשר מתרחש בכלכלת מדינה אחת או יותר. תקופת השפל מאופיינת בצימצום משמעותי ממושך בכמות הייצור והצריכה, לעומת תקופת מיתון, אשר אינה אלא שלב חולף מקובל במחזור עסקים. תקופת שפל כלכלי מאופיינת בעלייה "יוצאת דופן" בשיעור אבטלה, הגבלת האשראי, צמצום התפוקה וכמות ההשקעות, דפלציה או היפר-אינפלציה של מחירים, פשיטות רגל רבות, סחר ומסחר מופחת, וכן תנודות בערך המטבע אשר מובילות להפחתת ערכו של המטבע ביחס למטבעות אחרים.

הדוגמה הטובה ביותר לשפל כלכלי היא תקופת השפל הגדול אשר התרחשה בשנות השלושים של המאה ה-20, והשפיעה על כל מדינות המערב, והייתה חמורה במיוחד בארצות הברית.

הסיבות המובילות לשפל כלכלי
--------------------------

במהלך מחזור החיים הכלכלי מקצים משקיעים ויזמים את המשאבים המצויים בחברה בין יוזמות ועסקים שונים. כאשר הקצאת המשאבים נכונה מצליח בעל העסק לכסות את עלות המשאבים שלו וגורף רווח. כאשר הוא איננו מצליח בכיסוי הוצאותיו הוא חווה הפסד, הפרמיה שמוכן הציבור לשלם על הקצאת המשאבים שלו היא שלילית, והוא נאלץ לשנות את התנהלותו.

יש פעמים בהם הקצאת משאבים קלוקלת מתרחשת בקנה מידה רחב ומכסה סקטורים רבים, ואף את הכלכלה כולה. במקרים כאלו כאשר נחשפת הקצאת המשאבים הקלוקלת מתרחש משבר כלכלי המשפיע ישירות על כמות גדולה של פירמות ושכירים, ובעקיפין פוגע בכלל המשק.

בתקופת המשבר הכלכלי מתארגן הסדר הכלכלי מחדש. בשלב ראשון מחפשת הכלכלה בסיס חדש וקטן יותר. פירמות רבות מפטרות עובדים או פושטות רגל; תנופת ההשקעות נבלמת; צרכנים נוטים לקמץ בצריכה ולהרבות בחיסכון. במקביל מתחילים יזמים ומשקיעים חדשים לתור אחר הזדמנויות השקעה שנוצרו בעקבות ההסטה בטעמי ובתנאי ההשקעה, החיסכון, התעסוקה והצריכה במשק. יוזמותיהם יבקשו להקצות מחדש את המשאבים ש"בוזבזו" במשטר המשקי הישן, ויובילו לצמיחה מחודשת מבסיס הצמיחה החדש והנמוך שנוצר על ידי השפל הכלכלי.

ראו גם
------

* מיתון
* השפל הגדול
* המשבר הכלכלי העולמי (2008)

קישורים חיצוניים
----------------

* מהו שפל כלכלי
* ובכן, שפל כלכלי - כיצד נוצר שפל כלכלי בראי המשבר העולמי שהחל ב-2008.
* שפל כלכלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* שפל כלכלי, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548130405171
* GND: 4750746-9
* LCCN: sh85037057

 |
**רוג'ר וילטון יאנג** (באנגלית: **Rodger Wilton Young**; ‏ 28 באפריל 1918 – 31 ביולי 1943) היה חייל בצבא ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה, שנהרג במהלך הקרב על ניו ג'ורג'יה ועל פעולותיו הוענקה לו מדליית הכבוד, העיטור הצבאי הגבוה ביותר בכוחות המזוינים של ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

יאנג נולד ב-28 באפריל 1918 בטיפין, אוהיו, ארצות הברית לניקולס יאנג. במהלך ילדותו נהג יאנג לצאת לציד, דבר שפיתח את כישורי הירי שלו.

בבית הספר התיכון, שיחק יאנג בנבחרת הכדורסל של בית ספרו ובמהלך משחק נפצע בראשו ושמיעתו וראייתו נפגעו, דבר שהביא לנשירתו מהתיכון.

ב-1938, בגיל עשרים, הצטרף יאנג למשמר האזרחי של אוהיו, לשם התקבל על אף מצבו הבריאותי.

באוקטובר 1940 היחידה של יאנג נקראה לשירות במסגרת ההכנות של צבא ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, ולאחר מספר חודשים הועלה בדרגה והיה למפקד כיתה.

במהלך האימונים לקראת הקרב על ניו ג'ורג'יה, שם לב יאנג שראייתו ושמיעתו הולכות ונהיות גרועות יותר. הוא פנה למפקדו בבקשה שידיחו לדרגת טוראי מחשש שמצבו הרפואי יסכן את חיי חייליו.

על אף בקשתו של יאנג, הוא המשיך לפקד על כיתה.

ב-31 ביולי 1943, במהלך הקרב על ניו ג'ורג'יה, נקלע הסיור של יאנג למארב, וארבעה חיילים נהרגו. על אף שנפקד עליו לסגת, הסתער יאנג לבדו על עמדת מכונת הירייה, בעודו זורק רימוני יד ומושך אש, ובכך פוגע בכוחות היפניים ומציל את חייהם של חיילים אמריקנים. יאנג נהרג במהלך ההסתערות.

על פעולותיו של יאנג ניתנה לו מדליית הכבוד, העיטור הצבאי הגבוה ביותר בכוחות המזוינים של ארצות הברית.

הנצחה
-----

ב-1945, כתב פרנק לוסר את "הבלדה על רוג'ר יאנג", שמאוחר יותר הוקלטה על ידי ברל אייבס ונלסון אדי.

בספר "לוחמי החלל" מאת רוברט היינליין, שמה של אחת מהחלליות הוא "רוג'ר יאנג", ובסוף הספר ישנה ביוגרפיה קצרה של יאנג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוג'ר יאנג** בוויקישיתוף
* רוג'ר יאנג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n97006958
* VIAF: 78057322
* WorldCat: lccn-n97006958

 |
איור של האנטבלטורה הדורית בפרתנון מעל כותרת העמוד
**אנטבלטורה** (באנגלית: entablature) היא האלמנט האדריכלי העיקרי במבנים בסגנון קלאסי. האנטבלטורה היא כל החלק העליון הנראה בחזית המבנה הנמצא מעל לכותרות העמודים.

האנטבלטורה כוללת כמה שכבות עיקריות:

* ארכיטרב - הקורה הראשית הנתמכת מעל העמודים.
* אפריז - שכבה מודגשת מעל הארכיטרב הכוללת לרוב תבליטים ופיסול רב המפארים לרוב את האל שלכבודו נבנה המקדש או במקרה של מבנים אזרחיים כולל כיתובים או תבליטים סיפוריים. קישוטים אלו כוללים שני מרכיבים עיקריים: מטופות וטריגליפים.
* קרניז (כרכוב) - שכבה נוספת החורגת במעט מעבר לדפנות וכלפי חוץ לעומת האפריז וארכיטרב ומטרתה לסיים את המבנה באופן אסתטי.

ברוב המבנים, בעיקר במקדשים יווניים קיים גם גמלון כחלק מהאנטבלטורה. הגמלון יכלול כרכובים בכל שלוש צלעותיו וטימפנון (תבליטים נוספים) בתוכו. את המקדשים המפוארים נהוג היה לקשט גם ב"אקרוטריון" - פסלון קטן העומד בקצה הגמלון וחותם באופן מושלם את חלקה העליון האנטבלטורה והמבנה כולו.

כל אחד מהסדרים הקלאסיים מגדיר באופן מעט שונה את פרופורציות החלקים של האנטבלטורה על מנת להגיע לשלמות אסתטית. קיים מגוון רחב של טיפוסי קישוטים אשר נהגו האדריכלים ביוון העתיקה להשתמש בהם באנטבלטורה. אופי הקישוטים והקומפוזיציה הכוללת הגיעו לרמה של זיקוק לכדי שלמות במאה ה-5 לפנה"ס - התקופה הקלאסית ביוון. חוקרי אדריכלות סבורים שהאדריכלים השתמשו בפרופורציות חתך הזהב בתכנון רכיבי האנטבלטורה ויחסה למידות העמודים אך לא ברור אם אכן כך היה הדבר מכיוון שקיימות דרכים שונות למדוד כל רכיב והפרטים בהם רבים.

בסדר הדורי, האנטבלטורה עצמה פשוטה ונקייה יחסית. האפריז מחולק למטופות וטריגליפים והארכיטרב חלק. הסדר האיוני אינו כולל קישוטים רבים באפריז בדרך כלל אלא מוסיף "דנטילים" (קישוט דמוי שיניים) בקרניז ומחלק את הארכיטרב לכמה שכבות ביניים שיוצרות עוד קווים אופקיים בחזית. האנטבלטורה בסדר הקורינתי דומה לשל האיוני אך מקושטת יותר ובעיקר באלמנטים בעלי צורה פחות גאומטרית.

ראו גם
------

* אדריכלות קלאסית - מונחים
* הסדרים הקלאסיים
* מקדש יווני

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטבלטורה** בוויקישיתוף
* אנטבלטורה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4421863-1

 |
**יוז'ף גראשי** (בהונגרית: **Grassy József**; ‏31 בדצמבר 1894, וינוהרדיב, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 5 בנובמבר 1946, ז'אבאלי, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה), היה גנרל הונגרי אשר שירת בצבא ממלכת הונגריה ובוואפן אס אס, ממפקדי הטבח בדרום באצ'קה ב-1942. אחרי מלחמת העולם השנייה גראשי נשפט, הורשע והוצא להורג בתלייה בגין פשעי המלחמה.

קורות חייו
----------

### ראשית הקריירה

יוז'ף גראשי נולד בווינוהרדיב ובין 1908 ל-1912 למד במכללה הצבאית של חיל הרגלים האוסטר-הונגרי בשופרון. ב-1914 סיים את האקדמיה הצבאית "לודוויקה"(אנ') בבודפשט והוצב בגדוד רגלים. הוא לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה ועוטר בצלב הברזל דרגה שנייה. לאחר המלחמה השתלב בצבא ממלכת הונגריה וב-1941 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ומונה לסגן מפקד חיל האוויר ההונגרי. בהמשך מונה למפקד אוגדת הרגלים ה-15 של צבא הונגריה.

### הטבח בדרום באצ'קה

 ערך מורחב – **הטבח בדרום באצ'קה**  

במהלך הטבח בדרום באצ'קה פיקד על אוגדה שחייליה ביצעו את הראצייה בנובי סאד. גראשי נצפה מפקד אישית על ביצוע הטבח ברחובות העיר. הטבח עורר הדים בהונגריה ובמדינות אירופיות והממשל הורה להפסיקו. גראשי הודח מהשירות הצבאי. לאחר שמיקלוש קאלאי התמנה לראש הממשלה הוחל בהליכים פליליים נגדו ובדצמבר 1943 הוא הורשע ונידון למוות. בינואר 1944 נמלט גראשי לווינה שבגרמניה הנאצית, ביקש וקיבל מקלט מדיני.

### שלהי הקריירה ואחריתו

גראשי הצטרף לוואפן אס אס ובמרץ 1944 הוצב בדיוויזיית פאנצר אס אס התשיעית. בנובמבר 1944, לאחר הפיכת צלב החץ בהונגריה מונה למפקד דיוויזיית ואפן גרנדיר אס אס ה-25 בדרגת גרוּפנפיהרר. ב-25 במרץ 1945 מונה למפקד דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-26. במאי 1945 נשבה גראשי על ידי צבא ארצות הברית. בינואר 1946 הוסגר ליוגוסלביה ובה הועמד לדין בעוון פשעי מלחמה. ב-5 בנובמבר 1946 הוצא יוז'ף גראשי להורג בז'אבאלי.

קישורים חיצוניים
----------------

* יוז'ף גראשי - תמונה ממשפטו ביוגוסלביה

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אודות השואה - באצ'קה, באתר יד ושם.
2. ↑  יוז'ף גראשי, באתר hdke.hu (בהונגרית).
3. ↑  יוז'ף גראשי, באתר www.generals.dk (באנגלית).
4. ↑  יוז'ף גראשי, באתר mek.niif.hu (בהונגרית).
שמו של אנטל מונצח על לוח זיכרון לראול ולנברג ולמצילי יהודים נוספים, בחצר בית הכנסת הגדול של בודפשט
**יוז'ף אנטל** (בהונגרית: **Antall József**;‏ 1896, אורוסי שבמערב הונגריה – 1974, בודפשט) היה עורך דין, פוליטיקאי וחסיד אומות העולם מהונגריה.

אנטל הוא אביו של יוז'ף אנטל הבן, שהיה ראש ממשלת הונגריה הראשון לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי במדינה.

קורות חיים
----------

אנטל לחם בשורות צבא האימפריה האוסטרו-הונגרית במלחמת העולם הראשונה. יחידתו הוכתה קשות והוא ניצל משבי בזכות משפחה פולנית שהסתירה אותו.

לאחר המלחמה חזר אנטל להונגריה. הוא למד משפטים ועבד במשרד הפנים ההונגרי.

### בתקופת מלחמת העולם השנייה

עם כיבוש פולין על ידי גרמניה בספטמבר 1939 ברחו אלפי פולנים להונגריה, בהם מאות יהודים. בשנים 1942 ו-1943 ברחו יהודים נוספים, בתקופה בה חוסלו גטאות פולין אך הונגריה עדיין הייתה בטוחה יחסית.

אנטל היה אחראי על הפליטים מטעם משרד הפנים ההונגרי בין השנים 1939–1944. הוא היה בין האחראים להקמתה של ועדה אזרחית לסיוע לפליטים מפולין, בראשה עמדו הנריק סלביק ויאן קולטאי-שדניצקי (Jan Kołłątaj-Srzednicki) שהיה גם נציג ממשלת פולין הגולה. בניגוד לפקידים אחרים בוועדה זו, אנטל לא הפלה בין יהודים ונוצרים.

כדי להציל את היהודים הסתירה הוועדה חלק מהם בזהות של לא יהודים. אנטל סייע בהסתרת זהותם של מספר יהודים, וכן סייע למחתרת הציונית בהונגריה. עם מעצרם של חברי מחתרת פעל אנטל לשחרורם ובחלק מהמקרים הצליח להביא לשחרורם.

לאחר פלישת הגרמנים להונגריה במרץ 1944 נעצרו חברי הוועדה לסיוע לפליטים. חלקם, כמו קולטאי-שדניצקי, נרצחו מיד. חלקם, כגון סלביק, נעצרו ונשלחו למחנות ריכוז. אנטל נעצר גם הוא ביולי 1944 אך שוחרר מכיוון שחבריו לוועדה טענו בחקירתם על ידי הגסטפו שאנטל לא ידע דבר על פעילותם.

### לאחר המלחמה

לאחר המלחמה מונה אנטל לתפקידי שר השיקום ויושב ראש הצלב האדום ההונגרי. הוא היה ממייסדי מפלגת החקלאים והעצמאיים ההונגרית (אנ').

בנו, יוז'ף אנטל, היה ראש ממשלת הונגריה הראשון לאחר התקופה הקומוניסטית.

הכרה
----

בשנת 1989 הוכר אנטל בתור חסיד אומות העולם על ידי יד ושם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוז'ף אנטל** בוויקישיתוף
* פעילותו של אנטל להצלת יהודים, באתר "יד ושם" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb109316994 (data)
* GND: 121318745
* ISNI: 0000 0001 0915 0601
* LCCN: n00044042
* NKC: jo2015864735
* NTA: 132877309
* VIAF: 73845703
* WorldCat: lccn-n00044042

 |
**כיסא** (באנגלית: **Chair**) הוא שמו של פסל רחב ממדים הממוקם במפגש שדרת מרטין לותר קינג ושדרה V בשכונת אנקוסטיה בוושינגטון, בירת ארצות הברית. הכיסא תוכנן על ידי המעצב ליאו מ. הירמט (Hiramett).

הכיסא הוקם כפרסומת על ידי חברת רהיטי באסט (Bassett Furniture) בשנת 1959 עבור אולם תצוגה מקומי, ובעת הקמתו נחשב לכיסא הגדול בעולם, מאז הוקמו הפסלים כיסא שבור בז'נבה שבשווייץ ו"המכתבה" בהמפסטד הית' שבלונדון, הגדולים ממנו. 

הכיסא סומן כפסל לשימור בסקר שנערך על ידי מכון הסמית'סוניאן בשנת 1994.

תיאור הפסל
----------

צורתו של הפסל כצורת כיסא שגובהו שישה מטרים. הכיסא צבוע בצבע חום ונראה כעשוי עץ עם כרית בד עליו. בפועל, הפסל כולו עשוי אלומיניום, וניצב על בסיס עשוי בטון. משקלו של הפסל כשתי טונות.

היסטוריה
--------

הכיסא הוקם כפרסומת בשטח שנמצא בבעלות אולם תצוגה של האחים קרטיס, במטרה להביא לקוחות לאולם התצוגה. שלט שניצב מתחת לפסל ציין כי מדובר בכיסא הגדול בעולם. הפסל נחנך ב-11 ביולי 1959.

באוגוסט 2005 הכיסא הוסר ממקומו לצורך שיפוץ. הכיסא המקורי, שהיה עשוי עץ מהגוני לא עמד בפגעי הזמן והחל להירקב. כיסא חדש עשוי אלומיניום הוצב במקום הכיסא הישן ב-25 באפריל 2006. עלות בניית הכיסא החדש עמדה על 40,000 דולר אמריקאי.

בית המראה
---------

ב-13 באוגוסט 1960 הוצב בראש המבנה תא זכוכית שגודלו 3 מטרים על 3 מטרים, ובו מקלחת, מיטה, שירותים ומרפסת. רבקה קירבי התגוררה במבנה במשך 42 ימים, ועיתונות מקומית כינתה את המבנה "בית עליזה בארץ המראה" (Looking Glass House).

ראו גם
------

* כיסא שבור

קישורים חיצוניים
----------------

* תיאור היצירה בקטלוג מכון הסמית'סוניאן
* תיאור היצירה
* פול שוורצמן, **הכיסא נבנה מחדש** הוושינגטון פוסט, 16 באפריל 2006
* פול שוורצמן, **שובו של הכיסא: דבר גדול** הוושינגטון פוסט, 16 באפריל 2006
**יוז'ף בוז'יק** (בהונגרית: **József Bozsik**; ‏28 בנובמבר 1925 בקישפשט שבהונגריה – 31 במאי 1978 בודפשט, שבהונגריה) היה כדורגלן הונגרי, ששיחק בעמדת הקשר אחורי ושיחק בכל הקריירה שלו בקבוצה בודפשט הונבד. היה חלק מ"נבחרת הזהב" של הונגריה בשנות ה-50 של המאה ה-20.

ילדות
-----

יוז'ף בוז'יק נולד ב-28 בנובמבר 1925 בקישפשט (כיום מחוז בבודפשט), שבהונגריה. הוא התחיל לשחק כדורגל במגרש הכדורגל המקומי בקישפשט עם חברו הטוב והשכן פרנץ פושקש.

קריירת משחק
-----------

כשבוז'יק היה בן 11, הוא משך את תשומת הלב של מועדון הכדורגל בודפשט הונבד והמועדון החתים אותו בקבוצת הנוער. בשנת 1943 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה נגד ואשאש. בוז'יק ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הונגריה בגיל 22 במשחק מול בולגריה ב-17 באוגוסט 1947 ומשם רשם במדיה 100 הופעות נוספות וכבש לזכותה 11 שערים. משחקו האחרון בנבחרת היה ב-18 באפריל 1962 נגד אורוגוואי. בוז'יק היה שיאן ההופעות הופעות בנבחרת עד לשנת 2016 אז נשבר שיאו על ידי השוער גאבור קיראי.

עם הונגריה זכה בוז'יק במדליית זהב אולימפית באולימפיאדת הלסינקי בשנת 1952 והיה שותף בשתי התבוסות שהנחילו ההונגרים לאנגלים, באחת מהן כבש בניצחון 3–6 ב"משחק המאה" שנערך באצטדיון ומבלי הישן. במונדיאל 1954 הונגריה הייתה הפייבוריטית לזכות בטורניר אך הפסידה בגמר 2–3 לנבחרת גרמניה המערבית במשחק שזכור בשם: "הנס של ברן". בסוף הטורניר נבחר בוז'יק להיות בנבחרת המצטיינת של הטורניר.
בוז'יק שיחק גם במונדיאל 1958.

עם הונבד זכה בוז'יק ב-5 תארים של הליגה ההונגרית ובשנת 1959 זכה בגביע מיטרופה.
בסך הכל שיחק 447 משחקים וכבש 33 שערים עבורה.

בשנת 1962 פרש בוז'יק מקריירת משחק.

תארים
-----

בודפשט הונבד
* אליפות הונגריה (5): 1949–1950, 1950, 1952, 1954, 1955

נבחרת הונגריה
* מדליית זהב אולימפית: 1952
* סגנות מונדיאל 1954

תארים אישיים
* שחקן השנה של הונגריה: 1952
* נבחרת הטורניר של המונדיאל: 1954

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוז'ף בוז'יק** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* יוז'ף בוז'יק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

| **נבחרת הונגריה – מונדיאל 1954 (מקום שני)** |
| --- |
| 1 גרושיץ' • 
2 בוזאנסקי • 
3 גיולה לורנט • 
4 לאנטוש • 
5 בוז'יק • 
6 זקריאש • 
7 טוט • 
8 קוצ'יש • 
9 הידגקוטי • 
10 פושקש • 
11 ציבור • 
12 קארפאטי •
13 וארהידי • 
14 קובאץ' •
15 סויקה •
16 בודאי •
17 מצ'וש •
18 צ'ורדאש •
19 פלוטאס •
20 טוט •
21 גלר •
22 גויאש •
מאמן: שבש | הונגריההונגריה |
**עלקת הבילהרציה** (שם מדעי: *Schistosoma*) היא תולעת ממערכת התולעים השטוחות ממחלקת העלקות.

עלקת הבילהרציה חיה בשלבים השונים של מחזור חייה במים מתוקים וכטפילה בגוף יונק ובגוף חילזון. היא גורמת למחלת הבילהרציה בבני אדם ויונקים אחרים. העלקת זוהתה בשנת 1851 במצרים, על ידי הפתולוג הגרמני תיאודור מקסימיליאן בילהרץ, וב-1908 מופה מחזור החיים שלה על ידי המדען הברזילאי דה סילבה פיראז'ה (Manuel Augusto da Silva Pirajá).

מחזור חיים
----------

מחזור החיים של עלקת הבילהרציה אופייני מאוד למחלקת העלקות. יש בו שלב רבייה מינית, שלב רבייה א-מינית, פונדקאי ביניים ופונדקאי סופי. בניגוד לחלק מהטפילים ממערכת התולעים השטוחות (כגון שרשורים) ישנו שלב פעיל במעבר מטפיל לטפיל.

עלקת הבילהרציה מתחילה את חייה בגוף הפונדקאי הסופי, שם היא מוטלת כביצה המופרשת בצואה או בשתן (תלוי במין העלקת). כאשר היא מגיעה לסביבת מים מתוקים הביצה בוקעת, וממנה מגיח מירצידיום (עובר עטוף בריסים). המירצידיום בוקע לזחל לאחר מספר ימים, ושוחה בחופשיות במים עד לפוגשו בחילזון (לרוב בובילי), חודר לגופו, מתנחל בו וניזון ממנו. בגוף החילזון הנגוע מתפתח הזחל לשק נבגים (ספורוציט אם), בו מתרחשת רבייה א-מינית. שלב ההתנחלות בחילזון מסתיים כאשר שק הנבגים מתבקע.

השפעות העלקת על החילזון הן הרות אסון מנקודת מבטו. הוא אומנם נעשה חזק וגדול וקונכיתו מתעבה ביחס לחילזון לא נגוע, אבל הוא גם הופך עקר עקב השפעת הטפיל.

כאשר שק הנבגים מתבקע (נקרא רדיה בשלב זה), מגיחים ממנו צרקריות, שלב לא בוגר בעל ריסים וזנב תנועה, השוחות בחופשיות במים. בשלב זה הצרקריות תרות אחר יונק (אדם במקרים רבים) שיהווה את פונדקאי סופי עבורן. כאשר הצרקריה מוצאת פונדקאי (שטבל במים, תולעים שטוחות חייבות סביבה מימית), הן קודחות בבשרו, משירות את הזנב והופכות לשיסטולות, המתפתחות לתולעים בוגרות מזוויג מסוים.

כאשר זכר ונקבה פוגשים זה את זה הם נודדים לאיבר בבטן הפונדקאי, שם הנקבה נכנסת לכיס מין בגוף הזכר (שם היא תשכון כל חייה) והזכר נצמד בעזרת כפתור הצמדה לדופן מעי או למערכת השתן, ניזון ממזון הפונדקאי, והזוג עוסק בהתרבות אינטנסיבית. בשלב סופי זה מתחילה מחלת הבילהרציה אצל היונק כתגובה חיסונית להטלת הביצים.

תפוצה
-----

הבילהרציה נפוצה באזורי מקווי מים מתוקים, בעיקר במקומות בהם תנאי הסניטציה גרועים והפרשות מגיעות אל מקורות המים.

ניתן למצוא אותה באפריקה ממצרים עד כמעט דרום אפריקה, באמריקה הדרומית, בעיקר באזור אגן הניקוז של נהר האמזונאס, ובאזורים בדרום-מזרח אסיה. סרטן הנהרות האפריקאי הוא הטורף הטבעי של העלקת הבילהרציה ולכן מנצלים אותו להקטנת האוכלוסייה שלה.

נחל הירקון מוגדר כאזור סיכון (כיום אינו נגוע עקב הזיהום הרב שהרג את החלזונות בנחל).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עלקת הבילהרציה** בוויקישיתוף
* עלקת הבילהרציה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007560591005171
* NDL: 00575092

 |
**מיכאל (מייק) ארנון** (10 באפריל 1925 – 31 באוקטובר 2004) היה דיפלומט ישראלי ומזכיר הממשלה בין השנים 1968–1974.

ביוגרפיה
--------

ארנון נולד בווינה שבאוסטריה ועלה עם משפחתו לארץ ישראל בגיל 12. הוא למד בגימנסיה "בלפור" בתל אביב ולמד כלכלה בבית הספר הגבוה לכלכלה בלונדון. בשובו ארצה עבד במערכת "פלסטין פוסט" עד לפרוץ מלחמת העצמאות, עת התגייס לצה"ל והוצב בלשכת העיתונות הממשלתית.

לאחר המלחמה שירת ארנון כדובר משרד החוץ ולאחר מכן נשלח לשלוש שנים כנספח עיתונאות בשגרירות ישראל בלונדון. עם סיום שליחותו מונה למנהל לשכת העיתונות הממשלתית. במהלך שנות השישים יצא לשמש כיועץ הסברה בשגרירות ישראל בארצות הברית. בשל ידיעתו את השפה הגרמנית הוא מילא תפקיד מרכזי בשיחות שהתקיימו בין ישראל וגרמניה ונכח בפגישתם של דוד בן-גוריון וקונראד אדנאואר. לאחר מכן מונה לשמש שגריר ישראל בגאנה וקונסול ישראל בניו יורק.

בשנת 1968 סיים את תפקידו בשירות החוץ ומונה על ידי לוי אשכול לשמש מזכיר הממשלה. בתפקיד זה כיהן במשך שש שנים, בממשלותיה של גולדה מאיר ובמהלך מלחמת יום הכיפורים. לאחר התפטרותה של מאיר, בשנת 1974, מונה לנשיא ארגון הבונדס בניו יורק והיה לישראלי הראשון בתפקיד.

בשנותיו המאוחרות המשיך בפעילות המגזר הפרטי והעסקי, בהיותו יו"ר הרשות לניירות ערך (1980 - 1983), יו"ר הנהלת בנק קונטיננטל ונשיא "אמפל".

ארנון נפטר בגיל 79 מאירוע מוחי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיכאל ארנון** בוויקישיתוף
* עדות מיכאל ארנון בפני ועדת אגרנט, באתר ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון

| מזכירי ממשלות ישראל |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| זאב שרף • כתריאל כ"ץ • יעל עוזאי • מיכאל ארנון • גרשון אבנר • אריה נאור • דן מרידור • יוסי ביילין • אליקים רובינשטיין • שמואל הולנדר • דני נוה • גדעון סער • יצחק הרצוג • אהרון לישנסקי (בפועל) • ישראל מימון • עובד יחזקאל • צבי האוזר • אביחי מנדלבליט • אריה זהר (מ"מ) • צחי ברוורמן • שלום שלמה • יוסי פוקס | סמל מדינת ישראל |

 |
**אפטוסטיכוס סטיבנקולברי** (שם מדעי: *Aptostichus stephencolberti*) הוא מין של עכביש מהסוג אפטוסטיכוס הקרוי על שמו של הקומיקאי והסאטיריקן האמריקאי סטיבן קולבר. העכביש התגלה על קו החוף של קליפורניה בשנת 2007.

תיאור ותפוצה
------------

אזורי התפוצה של העכביש הם בדיונות החוף מאזור ביג סר ועד לשמורת פוינט לובוס וגשר שער הזהב בחצי האי של סן פרנסיסקו. בהשוואה למינים קרובים כמו אפטוסטיכוס אנג'לינהג'ולי (על שם השחקנית אנג'לינה ג'ולי), הסטיבנקולברי בהיר יותר. הן לזכר והן לנקבה רגליים חומות-צהובות, חלקם העליון והכליצרות חומים והבטן בהירה יותר ובעלת פסים אלכסוניים. לזכר שש שיניים ולנקבה חמש.

מתן השם
-------

העכביש נקרא על שמו של קולבר לאחר שקולבר דיווח בתוכניתו הקולבר ריפור שג'ייסון בונד, פרופסור לביולוגיה באוניברסיטת מזרח קרוליינה, כינה עכביש אחר בשם *Myrmekiaphila neilyoungi* על שם כוכב הרוק הקנדי, ניל יאנג. קולבר הביע כעס על כך שבונד לא טרח לקרוא מין גם על שמו והחל לפנות בבקשה לקבל מין של בעל חיים שיהיה קרוי על שמו. לטענתו קרויים על שמו נשר וצב (אם כי לא טקסונומית), כך שאין סיבה שלא יקראו על שמו חיה נוספת.

במהדורה מאוחרת יותר של התוכנית עדכן קולבר כי בונד החליט לקרוא עכביש על שמו באומרו "וכל שהיה עלי לעשות הוא להתחנן בלי בושה בטלוויזיה הארצית." השניים שוחחו בטלפון במטרה להחליט איזה מבין העכבישים האפשריים ייקרא על שמו של קולבר, אך מאחר שמדובר היה ב-27 מינים הוחלט שבונד יקבל את ההחלטה בעצמו.

השם *Aptostichus stephencolberti* הוכרז רשמית בתוכנית ב-6 באוגוסט 2008. מאחר שקולבר מבטא את שם משפחתו (Colbert) כשה-T שקטה, הוחלט שגם ה-T בשמו של המין *stephencolberti* תהיה שקטה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אפטוסטיכוס סטיבנקולברי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Bond, Jason. "How to Name a Species - Taxonomy and Why it is Important". East Carolina University. אורכב מ-המקור ב-2008-09-17. נבדק ב-2008-08-03.
2. ↑  Melago, Carrie (2008-08-01). "California spider named for Stephen Colbert". The New York Daily News. ארכיון מ-2008-08-07. נבדק ב-2008-08-03.
3. ↑  Bond, Jason; Amy Stockman (2008). "An Integrative Method for Delimiting Cohesion Species: Finding the Population-Species Interface in a Group of Californian Trapdoor Spiders with Extreme Genetic Divergence and Geographic Structuring". *Systematic Biology*. **57** (4): 628–646. doi:10.1080/10635150802302443. PMID 18686196.
4. ↑  Who's NOT Honoring Me Now, הקולבר ריפור, עונה 4, ה-14 במאי 2008
5. ↑  הקולבר ריפור, עונה 4, ה-29 ביולי 2008
6. ↑  ריאיון עם ד"ר ג'ייסון בונד, הקולבר ריפור, עונה 4, ה-24 ביוני 2008
7. ↑  הקולבר ריפור, עונה 4, ה-6 באוגוסט 2008
8. ↑  "Trapdoor spider becomes Colbert's namesake". MSNBC. 2008-07-31. ארכיון מ-2008-08-06. נבדק ב-2008-08-03.
הרב **סרחיו ברגמן** (בספרדית: **Sergio Bergman**; נולד ב-23 בינואר 1962) הוא רב רפורמי ופוליטיקאי ארגנטינאי שכיהן כשר איכות הסביבה בממשלתו של מאוריסיו מאקרי וכחבר הקונגרס הלאומי הארגנטינאי. החל מחודש יוני 2020 משמש כנשיא האיגוד העולמי ליהדות מתקדמת - ארגון הגג העולמי של התנועות הרפורמיות, הליברליות והפרוגרסיביות.

קורות חיים
----------

ברגמן נולד בארגנטינה, סיים לימודי רוקחות וביוכימיה באוניברסיטת בואנוס איירס. הוא למד בסמינר הרבנים של התנועה הקונסרבטיבית "סמינריו רביניקו" בבואנוס איירס, סיים לימודי תואר שני בחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים והוסמך לרבנות בהיברו יוניון קולג' בירושלים. ב-1994 שב לארגנטינה וב-2001 מונה לרב בית הכנסת קהילת ישראל בארגנטינה (המוכר גם כבית הכנסת טמפלו ליברטד).

ב-2011 נבחר למועצת העיר בואנוס איירס מטעם מפלגת PRO בראשות ראש העיר מאוריסיו מאקרי. הוא עתר לבית המשפט בדרישה שעל פתק ההצבעה יהיה רשום "הרב ברגמן" במקום "סרחיו ברגמן", מאחר שכך מוכר לציבור, אך עתירתו נדחתה לאחר שבית המשפט קבע שיהיה בכך קונוטציה חיובית שאינה מתאימה להופיע בקלפי. ב-2013 נבחר מטעם מפלגת PRO כנציג העיר בואנוס איירס בבית הנבחרים הארגנטינאי (הבית התחתון של הקונגרס הלאומי). הוא כיהן כחבר הקונגרס מדצמבר 2013. לאחר ניצחונו של מאוריסיו מאקרי בבחירות לנשיאות ב-2015, מונה ברגמן לשר לאיכות הסביבה.

ברגמן הוא מייסד "פונדסיון יודאיקה" ארגון הכולל בתי כנסת ומרכזים חינוכיים יהודים בארגנטינה. הוא מחברם של שישה ספרים העוסקים בדת ובנושאים אזרחיים. את ההקדמה לספרו "Argentina Ciudadana" (ארגנטינה אזרחית) כתב ב-2008 הארכיבישוף המטרופוליטני חורחה מריו ברגוגליו, לימים האפיפיור פרנציסקוס. 

לאחר הפיגוע בבניין הקהילה היהודית בארגנטינה ב-1994 ארגן קבוצת פעילים שמפגינה מדי יום שני למען חקר הפרשה ועשיית צדק. סימן ההיכר שלו היא כיפה גדולה צבעונית. 

ברגמן נשוי ואב לארבעה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרחיו ברגמן** בוויקישיתוף
* סרחיו ברגמן, ברשת החברתית פייסבוק
* סרחיו ברגמן, ברשת החברתית טוויטר
* אתר האינטרנט של סרחיו ברגמן
* אתר למנויים בלבד שלמה פפירבלט, הרב הראשון בפרלמנט הארגנטיני מתכונן להיאבק בקירשנר, באתר הארץ, 30 ביוני 2013
* צביקה קליין, לראשונה: נבחר רב כחבר הפרלמנט הארגנטינאי, באתר nrg‏, 30 באוקטובר 2013
* צביקה קליין, ‏הרב סרחיו ברגמן על נישואי תערובת: "יש לכתחילה, ויש בדיעבד", בעיתון מקור ראשון, 8 ביוני 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  Argentina’s first rabbi-lawmaker is loud and proudly Jewish, ‏The Times of Israel, ‏9 בנובמבר 2013
2. ↑  איתמר אייכנר, מהפך בארגנטינה: רב מונה לשר ודף חדש ביחסים עם ישראל, באתר ynet, 26 בנובמבר 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007288515705171
* GND: 138520143
* ISNI: 0000 0000 7887 3507
* LCCN: no2009136466
* SUDOC: 129956090
* VIAF: 90804620
* WorldCat: lccn-no2009136466

 |