**שמואל נעם הימן** (נולד ב-1949) רופא גמלאי פעיל בתחום הקליני, בהוראה ובמחקר. מומחה ברפואה פנימית וברפואה דחופה, פרופסור מן המניין בבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית, גמלאי צה"ל (בדרגת אל"ם). שימש בעבר כמנהל המחלקות לרפואה דחופה ופנימית בבית החולים הדסה הר הצופים וכמנהל רפואי של מוסד גריאטרי (בית באייר, ירושלים).

ביוגרפיה
--------

תושב מבשרת ציון ירושלים, נשוי לאילת (אחות מוסמכת, רוקחת, מדעי מידע, רפואה משלימה), אב ליהונתן, לאהלי, עודד ודפנה.  

בן לרופא הילדים פרופ' ישראל ולאה הימן (ז"ל) ואח לפרופ' אהוד הימן (פיזיקאי, אונ' ת"א) ואליהו הימן (פסיכואנליסט).

קורות חיים
----------

לאחר סיום לימודיו בתיכון עירוני ה', ת"א (1967), למד במסגרת העתודה האקדמית בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית, ירושלים (1967–1973) וסטאג' במרכז הרפואי בתל השומר (1974–1973). ניהל קריירה צבאית במקביל לקריירה מקצועית כרופא, חוקר ומורה בתחומי רפואה ומחקר.את שירותו החל כרופא בגדוד הצנחנים 890 ובמהלך השנים 1975–2010 מילא מגוון תפקידים כרופא בשרות סדיר, קבע ומילואים. ובין היתר מילא תפקידי רופא אוגדתי בלבנון בעקבות מלחמת שלום הגליל, כולל בלחימה באזור ביירות ופיקוד על הטיפול בנפגעי אסון צור הראשון, מפקד רפואה פיקודי בפיקוד הצפון בדרגת אל"ם בשנים 2001–2003, רופא גייסי ומפקד בית חולים צבאי באזור אסון בגבול רואנדה.  

  

בתחום המקצועי והאקדמאי התמחה ברפואה פנימית בבית החולים הדסה הר הצופים בין השנים 1985 –1977 וניהל את המחלקה לרפואה דחופה בבית חולים זה (1989–1986) ונמנה עם האבות המייסדים של דיסיפלינת הרפואה הדחופה בארץ. בשנים 1991 –1989 שימש כעמית מחקר בנפרולוגיה, אוניברסיטת הרווארד ובית החולים בית ישראל, בוסטון, שם פיתח כישוריו המחקריים. בהמשך חזר כרופא בכיר לבית החולים הדסה הר הצופים, בו שימש בין השנים 2016 –2010 כמנהל המחלקה הפנימית והמערך הפנימי. ממשיך לשמש כרופא פעיל, חוקר ומורה בהדסה מאז סיום תפקיד זה ויציאתו לגמלאות. בנוסף לפעילויות אילו שימש כמנהל רפואי של מוסד גריאטרי גדול, בית באייר לקשיש, ירושלים בין השנים 2017 –2003 והיה בין היוזמים לקידום נוהלים והחלטות במודע על ידי החולים בסוגיות סוף החיים. החל משנת 2017 - משמש כיועץ ב"יד מכוונת" לזכאויות על רקע רפואי בביטוח לאומי.
במסגרת תפקידיו הצבאיים והתמחותו ברפואה דחופה חווה התנסויות רבות ברפואת אסון, כולל ההשתתפות במשלחות סיוע רפואי באזורי אסון בעולם בקמבודיה (1979), ארמניה הסובייטית (1988), רואנדה (כמפקד בית חולים שדה (1994)) ואתיופיה (2000), ומילא תפקיד מרכזי בגיבוש מבנה ותפיסת הפעלה של בית חולים שדה מוטס צבאי לאזורי אסון, ראה מאמר רלוונטי.   

בין יתר עיסוקיו ותחביביו מחוץ למסגרת עבודתו עבר קורסי סקיפרים בדרך הים, מרינת הרצליה, והשתתף בהפלגות במקומות שונים בעולם.

תמונת פרופיל בצבא
תמונה של שמואל כמפקד משלחת הסיוע הרפואי לנפגעי ברצח העם ומגפות כולירע ודיזנטריה בגבול זאיר-רואנדה עם חברי המשלחת
שמואל כמפקד משלחת הסיוע הרפואי לנפגעי ברצח העם ומגפות כולירע ודיזנטריה בגבול זאיר-רואנדה, בפגישה עם שרי ממשלה וקצינים בכירים בצבא זאיר

אקדמיה
------

התקדמות במסלול רופא-חוקר ממרצה ועד מינוי כפרופסור מן המניין ברפואה פנימית (2007). פרופסור אמריטוס באוניברסיטה העברית מ-2018. ראש החוג לרפואה פנימית, בית הספר לרפואה, האוניברסיטה העברית, ירושלים (2006–2003). תפקד כראש ועדת היגוי להקמת בית הספר לרפואה צבאית, הפקולטה לרפואה, האוניברסיטה העברית (2012–2010) וחבר הוועדה האקדמית של מוסד זה מ 2013.
  

45 שנה משמש כמורה ומדריך ליד מיטת החולה בבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית, במהלכם הקנה יסודות בגישה ובחשיבה הקלינית למאות רבות של סטודנטים לרפואה ורופאים צעירים.  

  

מחקרו בסיסי של פר' הימן התפתח, אשר החל בהכוונת הפרופסורים מאיר ברזיס, פרנקלין אפשטיין וסימור רוזין, תרם להבנת היבטים פיזיולוגיים בכליה ומנגנוני אי ספיקת כליות חריפה במגוון מצבים, כחשיפה לחומרי ניגוד רדיולוגיים בהדמיות CT או צינתורים, במתן תרופות הפוגעות בכליה כתכשירים מעכבי דלקת (NSAID), ציקלוספורין, אמפותריצין, או ציספלטינום, במתן תכשירים חדשים לסוכרת ממשפחת מעכבי SGLT2, במצבי תמס שריר (רבדומיוליזיס), בעקבות טביעה, ועוד. מחקריו התמקדו במיוחד במנגנוני ירידה במתח החמצן (היפוקסיה) בחלקים העמוקים של הכליה (מדולה) ובתגובת תאי הכליה לעקה היפוקסית באמצעות גורמי שיעתוק (Hypoxia-inducible factors- HIF) במצבי חולי שונים כסוכרת, אי ספיקת לב, מחלת כליות כרונית, אלח דם ועוד. בעבודותיו נבדקו מתווכים מרכזיים המשפיעים על זרימת הדם ותצרוכת החמצן בחלקים שונים בכליה כפרוסטגלנדינים, חנקן חד-חמצני, דופמין, אנדותלין ואחרים. עבודותיו נערכות בשיתוף פעולה עם חוקרים באוניברסיטה העברית, בבית הספר לרפואה של הטכניון ורמב"ם ובמכון ויצמן ועם מדענים בארצות הברית, גרמניה, יפן ועוד. במחקריו אילו זכה להכרה בינלאומית כחוקר מוביל בתחום היפוקסיה כליתית, בפיתוח מודלים של אי ספיקת כליות חריפה ובפגיעה כלייתית מחומרי ניגוד רדיולוגים.   

בנוסף עוסק פר' הימן בתחומי מחקר קליני מגוונים, כולל היבטים קליניים וארגוניים ברפואת אסון, רפואה פנימית ורפואה דחופה, וכן בחינוך רפואי.  

בחודשים האחרונים משתתף פר' הימן בקבוצות מחקר העוסקות בהבנת הרקע הפיזיולוגי של מחלת הקורונה עם פר' זאיד עבאסי מהטכניון ועם פר' עבד אל רוף חיגאזי מביה"ח הדסה והאוניברסיטה העברית. מאמר שהתפרסם לאחרונה בנושא הוא אחת הדוגמאות לתולדת עבודה זו.  

השתתף בכתיבת כ־220 מאמרי מחקר וספרות קלינית, מכתבי מערכת ופרקים בספרי רפואה (אתר Pubmed) וזכה לאלפי ציטוטים בספרות הרפואית העולמית. (אתר Researchgate)  

הרצאה בכינוס הנפרולוגי
חברות באיגודים מקצועיים: האיגודים הישראלים לרפואה פנימית, רפואה דחופה, נפרולוגיה וטוקסיקולוגיה.  

חבר באיגודים נפרולוגים בינלאומיים: האיגוד הבינלאומי (ISN), האמריקאי (ASN) והאירופאי (ERA-EDTA)

פרסים והכרה
-----------

ברשימת המורים המצטיינים בבית הספר לרפואה בשנים 2014–2000.   

פרס הפקולטה למורה מצטיין (2015).   

פרס הפקולטה להמשך הצטיינות בהוראה לאחר פרישה (2019).   

פרס החברה הבינלאומית להיפוקסיה כלייתית, אופסלה, שוודיה (2017).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שמואל הימן** בוויקישיתוף
* אסון צור, באתר (ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון)
* אסון רואנדה בוויקיפדיה האנגלית
* רעש האדמה בארמניה בוויקיפדיה האנגלית
* אסון קמבודיה בוויקיפדיה האנגלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאמר שהתפרסם על רפואת אסון
2. ↑  מאמר שהתפרסם לאחרונה בנושא הבנת הרקע הפיזיולוגי של מחלת הקורונה
3. ↑  רשימת הפרסומים של פרופ' שמואל הימן
4. ↑  מספר הציטוטים של פרופ' שמואל הימן