recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אפרת פז** (נולדה ב-10 באוגוסט 1962) היא מתרגמת, עורכת ומוציאה לאור ישראלית.

תולדות חייה
-----------

בילדותה התגוררה לסירוגין בארצות הברית ובישראל, עקב עבודתו של אביה, פרופ' עזריה פז מהטכניון. בשנת 1988 סיימה אפרת את לימודיה לתואר ראשון בספרות אנגלית ולימודים כלליים באוניברסיטת ת"א. בשנת 1998 סיימה לימודי תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת ת"א, עם התמחות בשיווק ומנהל בינלאומי.

אפרת מתגוררת עם משפחתה באזור השרון.

קריירה
------

את הידע בשפות ובניהול ניתבה אפרת לשתי קריירות מקבילות – הראשונה, תרגום והוצאה לאור של ספרות מקצועית, והשנייה, כתיבה של תכנים קנייניים ושיווקיים בעברית ובאנגלית, המתאפיינת בהתאמות תרבותיות לקהלי יעד, יכולת הנובעת מהיכרותה את התרבות האמריקנית והאנגלו-סקסית מחד, ואת הישראלית מאידך.

בשנת 2001, לאחר כמה שנים כשכירה בהוצאת "מטר", הקימה עם שותפה את הוצאת הספרים "טורקיז" במסגרת שיתוף פעולה עם הוצאת "אחיאסף". הוצאת "טורקיז" התמחתה בספרי Vanity Publishing והוציאה לאור עשרות ספרים מסוגות שונות במשך כשנתיים, כשהמפורסם שבהם היה רב-המכר "הנה מה טופו ומה טעים" מאת טובה משולם.

בשנת 2003 נסגרה ההוצאה ואפרת עברה למתן שירותים שונים להוצאות ספרים. שימשה במשך שנים רבות עורכת תחום ניהול בהוצאת אופוס, וסיפקה להוצאות ספרים שירותי איתור, עריכה ותרגום של כותרים שהפכו מובילים בתחום זה בארץ. לאחר מכן הייתה שותפה במשך יותר מעשור במותג Family-Care מבית אמציה הוצאת ספרים, שם עסקה בהוצאה לאור של ספרות מקצועית בעולמות הטיפול, ובארגון כנסים מקצועיים בנושאים אלו. 

רוב הספרים שאפרת פז ערכה (או כתבה עבור אנשי מקצוע), תרגמה והוציאה לאור הם ספרי עיון מקצועיים בתחומים שנעים על הסקאלה שבין ספרות ניהול ושיווק, דרך העצמה והתפתחות עצמית, ועד עולמות הפסיכולוגיה והטיפול הרגשי. עם זאת, היא מתרגמת, עורכת ומוציאה לאור גם ספרים ממגוון רחב של סוגות אחרות, כגון ספרי ילדים, פילוסופיה, הגות, ספרות יפה, דיאטה, סיפורי חיים ועוד. בנוסף, היא עוסקת גם בתרגום ובכתיבת שירה.

כיום מחלקת את עיסוקיה המקצועיים לשלושה תחומים עיקריים: הראשון, תרגום, כתיבה ועריכה של ספרות מקצועית (ספרי אוטוריטה) במגוון תחומים בדגש על תחומי התמחותה: טיפול, התפתחות עצמית, ניהול ושיווק; השני, ליווי מקצועי של תהליכי יצירה והפקה של מוצרי תוכן, אומנות והשראה לכותבים וליוצרים שמעוניינים להוציא לאור את יצירתם באופן עצמאי אך מקצועי - תחת המותג "פסיק-רגעים שאוצרים את הזמן", והשלישי, כיוצרת משותפת (יחד עם אורלי ברלר אלמגור) של סדרת קלפים טיפוליים תחת המותג "IPQ-לבחור בדיאלוג", משווקת את הקלפים ומנחה סדנאות שמלמדות כיצד לעבוד איתם.

בין הספרים שתרגמה, ערכה, כתבה והוציאה לאור
------------------------------------------

* מארק ג'וינר, **ההצעה שאי אפשר לסרב לה** (אופוס)
* סת גודין, **פרה סגולה** (אופוס)
* סת גודין, **להנהיג את השבט** (אופוס)
* סת גודין, **ציר האופן** (אופוס)
* הארי ג' פרנקפורט, **על "בולשיט"** (אופוס)
* Shai Levinger, **Daddy's Cure** (Indep. Pub.) (תרגום לאנגלית)
* נופרת מרגליות, **מקרוב,** ספר שירה (פסיק)
* אפרת פז ומונה אריאל, קלפי **ירח מכושף** (פסיק וסטודיו מונארט), ערכת קלפים לפיתוח חשיבה יצירתית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אפרת אביסרור פז** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304467205171
* VIAF: 97165964
* WorldCat: viaf-97165964

 |
**רחוב לאפונסקאיה** (ברוסית: **Лафо́нская улица**) הוא רחוב במרכז סנקט פטרבורג, המחבר את רחוב יארוסלבל עם שדרת סמולני לסמטת טאבריד. מהווה את המשכו של רחוב בונץ'-ברוייביץ'.

היסטוריה
--------

בתוכנית העיר משנת 1798 סומן הרחוב בשם רחוב המנזר (Монастырская улица) ורחוב בית התמחוי*(Богадельная улица)*. השם הראשון ניתן על שם מנזר סמולני, השם השני על שם בית התמחוי ששכן בבית מספר 3. השם האחרון שימש כשם הרחוב עד 1822.

משנת 1810 ועד 1829 נקרא בשם*רחוב פשצ'נאיה (Пещаная улица)*. באותה עת הרחוב השתרע מככר ראסטרלי ועד לרחוב קירוצ'נאיה, כולל החלק המודרני של שדרות סובורוב. בחלק מהרחוב, באזור שדרות סובורוב, השם נותר שמו עד שנת 1798.

מ-1821 ועד 1849 — רחוב החול (Песочная улица) ועד 1858 — סמטת החול (Песочный переулок). בתוכנית משנת 1821, השם היה חלק מהרחוב המודרני של רחוב הדיקטטורה של הפרוליטריון. 

ב-14 ביולי 1859 רחוב החול התחבר עם רחוב יארוסלבל ומספור הבתים השתנה בכיוון ההפוך מכפי שהיה קודם.

משנת 1836 עד 1846 — הרחוב הפך לרחוב החול 1 כדי להבדילו משאר חלקי הרחוב. מ-1860 עד 1864 נכלל הסמטה ברחוב אורל. ב-30 ביולי 1864 קיבל את השם רחוב לאפונסקאיה לכבוד מאה שנה לתחילת פעילותה של סופיה דה לאפון שעמדה בראש מכון סמולני, שהוקם ב-1764 על ידי הקיסרית יקטרינה השנייה כמוסד חינוכי עבור נשות העיר, לאפון ניהלה את המכון במשך 33 שנים.

מ-15 בדצמבר 1952 עד ה-17 באוגוסט 2017 הרחוב נקרא בשם **רחוב הדיקטטורה של הפרוליטריון** על שם ככר הדיקטטורה של הפרוליטריון הסמוך. בעבר נקרא הרחוב בשם לאפונסקאיה במשך כמעט מאה שנים והוחזר בצו מינהל העיר של סנקט פטרבורג מספר 695.

אתרים ראויים לציון
------------------

* בית 1 — הגימנסיה ה-157 שקרויה על שם הנסיכה מאולדנבורג
* בית 2 — בית ממשלת מחוז לנינגרד
* בית 5 — הקונסוליה של הממלכה המאוחדת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רחוב לאפונסקאיה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Постановление Правительства Санкт-Петербурга от 17.08.2017 № 695 «О возвращении исторического наименования ул. Пролетарской Диктатуры»
**הוקר הַאנטֶר** (**Hawker Hunter**), ובקצרה **הַנטֶר**, היה מטוס קרב מתוצרת חברת הוֹקֶר סידלי (Hawker Siddeley) הבריטית.

המטוס נבנה בשנות ה-50 וה-60 (הדור השני), ונחשב לאחד המטוסים הבריטים המוצלחים ביותר. אב-הטיפוס של ההנטר טס ביוני 1951, ומאז נבנו 1,985 יחידות מ-79 דגמים שונים. המטוס שירת בחילות האוויר של 17 מדינות שונות, בהן בריטניה, מצרים, ירדן, לבנון ועיראק. מטוסים מסוג זה השתתפו בקרבות אוויר-אוויר מול מטוסי חיל האוויר הישראלי בהזדמנויות שונות, ובמיוחד במלחמת ששת הימים.

דגמים
-----

להנטר נבנו בסך הכל 79 דגמים שונים, דגם 1 היה מטוס על קולי בצלילה, שסבל מכיבוי המנוע בעת ירי תותחי האדן שלו, בעיה שתוקנה בדגם 2, שצויד במנוע סאפייר 101, בעל 3,630 ק"ג דחף. דגם 3 כלל מטוס אחד בלבד, שהצליח לקבוע שיא מהירות עולמי של 1,171 קמ"ש. דגם 4 הגדיל את כמות הדלק מ-1,500 ל-1,900 ליטר, ונשא גם מטענים חיצוניים. בדגם 6 הוחלף המנוע לאייבון 203, בעל דחף של 4,536 ק"ג, הותקנה כנף חדשה ורחבה יותר. דגם T.7 היה מטוס אימון דו-מושבי (אחד לצד שני), בעל הגאים כפולים; דגם T.8 היה מטוס אימון ימי.

דגם FGA.9 היה מטוס תקיפת קרקע, והחשוב שבדגמי ההנטר; FR.10 היה מטוס קרב שצויד גם במצלמות.

מפרט
----

מטוס הנטר בצבעי חיל האוויר הירדני במוזיאון חיל האוויר בחצרים
נתוני החימוש עבור דגם FGA.9, מפציץ-קרב חד-מושבי:

* ארבעה תותחי אדן 30 מ"מ, עם 150 פגזים כל אחד
* נקודות עיגון תחת הכנפיים עבור:
	+ שתי פצצות 1,000 ליברות (454 ק"ג)
	+ 24 רקטות 76 מ"מ
	+ שני מכלי-נתק בני 1,050 ליטר

לקריאה נוספת
------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **הוקר הנטר** |

* יהודה עופר, **ספר המטוסים**, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, מהדורה תשיעית, ינואר 1990, "הוקר סידלי הנטר", עמ' 238
* מטוס הקרב האנטר, **מערכות** 104, ינואר 1957, עמ' 74

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007601993405171
* GND: 4504751-0
* LCCN: sh85063105
* NKC: ph305462

 |
**משפחת קסטלאצו** הייתה משפחה איטלקית-יהודית שהתיישבה בקהיר בתחילת המאה ה-16, שם כמה מחבריה הצטיינו בתפקידי רבנים. בני המשפחה המופיעים כאן הם הידועים מאנשי משפחת קסטלאצו.

יחיאל קסטלאצו
-------------

כונה "אשכנזי" כהדגשה לכך שאינו ממוצא מזרחי. שימש רב בקהיר במאה ה-16. היה בן זמנו של רבי יוסף קארו, עליו מתח ביקורת חריפה על בסיס הלכתי.

משה קסטלאצו
-----------

חי במאה ה-17. הספד עליו מצוין בשו"ת של מאיר בוטון.

משה דל קסטלאצו
--------------

שמו הועתק בטעות על ידי מעתיקי ספרים בתור "משה קאסטילין".

משה דל קסטלאצו היה צייר פורטרטים בוונציה במאות ה-15 וה-16. דוד הראובני משבח אותו מאוד על כך שהתיידד איתו עם הגעתו מחצי האי ערב אל ונציה ב-1524.המוניטין של משה דל קסטלאצו כצייר הגיע הרבה מעבר לגטו של ונציה, והוא היה ידוע היטב באיטליה. ב-1521, לאות הכרה בכישרונו הגדול, מועצת ונציה העניקה לו את הזכות למכור את חיתוכי העץ של החומשים אשר יצר.

שמעון בן יחיאל קסטלאצו
----------------------

שמעון בן יחיאל קסטלאצו היה רב בקהיר. הוא התמצא היטב בקבלה, והיה ידוע באדיקותו הרבה. דוד קונפורטי מספר כי נתקל בפסיקה שמקורה ביהושוע שונצין, הרב של קונסטנטינופול בתקופת דון יוסף נשיא, שבה שונצין מפעיל את הסמכות של שמעון בן יחיאל. קונפורטי ויוסף סמברי טוענים כי שמעון כתב שתי יצירות:

* אוסף שו"ת.
* "מגילות סתרים" - פרשנות קבלית כפי הנראה למגילת אסתר. חיים יוסף דוד אזולאי מזכיר כ-80 שאלות ותשובות שנתן שמעון.

משה הכהן אביגדור קסטלאצו
------------------------

היה בנו של שמעון, ורב בסלוניקי, רודוס, דמשק וקהיר במאה ה-17. בקהיר היה עמית של אהרן בן חיים. היה כמעט בן 90 במותו.

מקורות
------

* אזולאי, חיים יוסף דוד, *שם הגדולים*, מהדורת בן-יעקב, מקטע 43.
* קונפורטי, דוד, *קורא הדורות*, מהדורת קאסל, עמ' 40.
* Sambari, Joseph, in Neubauer, *Anecdota Oxoniensia*, i. 159
* Kaufmann, in *Revue des Études Juives*, xxiii. 139 *et seq.*

לקריאה נוספת
------------

* משה דל קסטלאצו והחומש המאויר המודפס שלו
* [{{{1}}} משפחת קסטלאצו], במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"משפחת קסטלאצו"**.
**ג'ספר** "ג'ק" **ניוטון דניאל**
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
**פסלו של ג'ק במזקקה** נובמבר 2004
בקבוק ויסקי ה"דגל" של המזקקה **No. 7**
**ג'ספר ניוטון דניאל** או **ג'ק דניאל** (באנגלית: **Jasper "Jack" Newton Daniel**;‏ 5 בינואר 1849 – 10 באוקטובר 1911) היה מייסדה של מזקקת הוויסקי ג'ק דניאל'ס בטנסי ועל שמו קיימים כמה מותגי ויסקי, בהם ג'ק דניאל'ס וג'נטלמן ג'ק. דניאל המציא את תהליך מחוז לינקולן בו עובר הוויסקי סינון פחם.

דניאל נולד בספטמבר, אך תאריך הולדתו המדויק אינו ידוע. אם שנת הולדתו הידועה (1850) אכן נכונה, ייתכן כי היה יצרן ומזקק ויסקי מורשה כבר בגיל 16, זאת מכיוון שבעלי המזקקה אשר נושאת עד היום את שמו טוענים כי הוקמה ב-1866. רישומים נוספים קובעים את יום הולדתו ב-5 בספטמבר 1846, ובביוגרפיה שיצאה לאור ב-2004 על חייו **"דם וויסקי: חייו וזמנו של ג'ק דניאל"**, המחבר פיטר קראס, קובע כי על פי שטר הקניין ורישום הקרקע, המזקקה לא הוקמה למעשה עד 1875. ג'ק היה בן למשפחה בת 13 ילדים ממוצא וולשי.

מכיוון שמעולם לא התחתן ולא היו לו ילדים, הוא לקח את האחיין האהוב עליו, לאם מוטלו, תחת חסותו. לאם, אשר היה לו כישרון בתחום, הפך במהרה לאחראי על כל הנהלת החשבונות של המזקקה. ב-1907, בעקבות התדרדרות במצב בריאותו, מסר ג'ק דניאל את המזקקה לאחיינו. ג'ק נפטר ב-1911 מהרעלת דם, בעקבות זיהום ברגלו.

הזיהום נוצר בבוהן אותה פצע דניאל באחד הימים בעבודה, לאחר שבעט בכעס בכספת שבמשרדו כשלא הצליח לפתוח אותה – הוא תמיד התקשה לזכור את קוד המנעול. התקרית הפכה מאוחר יותר לנושאו של פוסטר שיווקי אשר יצא ב**"לונדון אנדרגראונד"** בינואר 2006, ונשאה את הכתובת: **"מוסר השכל: לעולם אל תלך לעבודה מוקדם"**.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ק דניאל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'ק דניאל
* אתר המזקקה של ג'ק דניאל
* שמוליק וולברג, מסע לדיקסילנד, "יין וגורמה" גיליון מספר 122
* שמוליק וולברג, מסע לדיקסילנד 2, "יין וגורמה" גיליון מספר 123
* ג'ק דניאלס - אלכופדיה, אנציקלופדיית האלכוהול האינטראקטיבית, מאורכב באתר  (באנגלית)
* ג'ק דניאל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n93012923
* VIAF: 208662759
* WorldCat: lccn-n93012923

 |
**ריצ'רד ד. קלארק ג'וניור** (באנגלית: **.Richard D. Clarke, Jr**; נולד ב-23 ביולי 1962) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל בצבא ארצות הברית, שירת כמפקד פיקוד המבצעים המיוחדים.

ביוגרפיה
--------

קלארק נולד בשטוטגרט שבגרמניה המערבית, בן לאב ששירת בכוחות הצבאיים האמריקאים שהוצבו במדינה. ב-1984 סיים לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא. 

החל את שירותו כמפקד מחלקה רובאית בגדוד הראשון של רגימנט החי"ר 48 בדיוויזיית השריון השלישית. פיקד על פלוגה בגדוד השני של רגימנט החי"ר ה-502 ועל פלוגת התצפיות של הדיוויזיה המוטסת ה-101. בתקופה זו השתתף במלחמת המפרץ. ב-1992 עבר לשרת ברגימנט הריינג'רס ה-75, שימש קצין אימונים, פיקד על פלוגת הסיור שלו, ועל פלוגה בגדוד השלישי. לאחר מכן שירת כקצין מבצעים וסגן מפקד הגדוד הראשון ברגימנט החי"ר השישי של הדיוויזיה המשוריינת הראשונה. ב-1999 מונה לסגן מפקד חטיבת הצנחנים ה-173, בתפקיד זה נטל חלק בכוח קוסובו במקדוניה. 

במרץ 2002 מונה למפקד הגדוד השלישי של רגימנט הצנחנים ה-504 בדיוויזיה המוטסת ה-82. במאי 2004 מונה למפקד הגדוד הראשון ברגימנט הריינג'רס ה-75. באוגוסט 2007 מונה למפקד רגימנט הריינג'רס ה-75. באוגוסט 2009 מונה לקצין אג"ם של פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים ובאוגוסט 2011 מונה לקצין אג"ם של הדיוויזיה ההררית העשירית. בתפקידי פיקוד אלו הוצב שלוש פעמים באפגניסטן וארבע פעמים בעיראק. בינואר 2013 מונה למפקד הצוערים באקדמיה הצבאית הלאומית.

באוקטובר 2014 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד הדיוויזיה המוטסת ה-82, במסגרת זו פיקד על כוחות היבשה של בעלות הברית ב"מבצע נחישות טבועה" ללחימה נגד ארגון המדינה האסלאמית בעיראק ובסוריה. באוגוסט 2016 מונה לסגן ראש אגף תכנון ומדיניות במטות המשולבים. באוגוסט 2017 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה לראש האגף.

במרץ 2019 מונה למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים והועלה לדרגת גנרל. הוא כיהן בתפקיד עד אוגוסט 2022.

קלארק בעל תואר שני בניהול מהקולג' הבנדיקטי בקנזס, בעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה מהמכללה הלאומית למלחמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריצ'רד ד. קלארק** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר המטות המשולבים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Q&A: Colonel Richard D. Clarke, מגזין קהילת המודיעין הלאומי, 8 בדצמבר 2008
2. ↑  Clarke assumes command as 74th Corps of Cadets' commandant, אתר צבא ארצות הברית, 18 בינואר 2013
3. ↑  Maj. Gen Richard Clarke prepares to pass reins of 82nd Airborne, פייטוויל אובזרבר, 31 ביולי 2016
**ריצ'רד גרנל** (באנגלית: **Richard Grenell**; נולד ב-18 בספטמבר 1966) הוא דיפלומט אמריקאי, שכיהן כשגריר ארצות הברית בגרמניה וכממלא מקום ראש המודיעין הלאומי.

ביוגרפיה
--------

גרנל בעל תואר ראשון בממשל ומינהל ציבורי מאוניברסיטת אוונג'ל במיזורי ובעל תואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד.

גרנל שימש דוברם של מושל ניו יורק ג'ורג' פטאקי, ראש עיריית סן דייגו סוזן גולדינג, וחברי בית הנבחרים של ארצות הברית מארק סנפורד ודייב קמפ.

ב-2001 מונה על ידי הנשיא ג'ורג' ווקר בוש לדובר שגריר ארצות הברית באו"ם וכיהן בתפקיד עד 2008 תחת ארבעה שגרירים. כמו כן שימש החל מ-2004 כנציג מחליף מטעם ארצות הברית במועצת הביטחון של האו"ם. ב-2009 הקים את חברת "Capitol Media Partners" בפועלת בלוס אנג'לס ובוושינגטון די. סי. בתחום של אסטרטגיה תקשורתית, ייעוץ פוליטי ויחסי ציבור. כמו כן שימש כפרשן בפוקס ניוז. במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2012 שימש גרנל לתקופת מה דובר לענייני מדיניות חוץ וביטחון לאומי של מועמד המפלגה הרפובליקנית מיט רומני. במאי 2018 החל לכהן שגריר ארצות הברית בגרמניה תחת נשיאותו של דונלד טראמפ. כשגריר התעמת עם הממשל הגרמני על רקע מחלוקות עם מדיניותו של טראמפ באשר להסכם הגרעין עם איראן, צינור הגז נורד סטרים, תמיכה במשטרים שמרניים וימניים באירופה, וקשרים עם גורמי ימין בגרמניה. ב-2019 מונה בנוסף גם לשליח נשיאותי מיוחד לשיחות השלום בין סרביה לקוסובו, שהולידו את הסכם סרביה-קוסובו.

בפברואר 2020 מונה על ידי טראמפ לראש המודיעין הלאומי בפועל, לאחר שקודמו ג'וזף מגווייר פוטר. הוא שימש בתפקיד עד מאי 2020.

גרנל הוא הומוסקסואל וחי עם בן זוגו. הוא פעיל למען זכויות להט"ב, חתם על מסמך תמיכה כידיד בית המשפט בנישואים של בני-זוג מאותו המין שהוגש לבית המשפט העליון של ארצות הברית, ועומד בראש המאמץ של ממשל טראמפ לסיום הגדרת הומוסקסואליות כפשע במדינות העולם השונות. הוא ההומסקסואל שכיהן בתפקיד הבכיר ביותר מאז ומעולם במשרדי הממשלה הפדרלית, עד השבעתו של פיט בוטיג'ג' כמזכיר התחבורה של ארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריצ'רד גרנל** בוויקישיתוף
* 

* ריצ'רד גרנל, ברשת החברתית פייסבוק

* ריצ'רד גרנל, ברשת החברתית טוויטר

* ריצ'רד גרנל, ברשת החברתית אינסטגרם
* ריצ'רד גרנל באתר שגרירות ארצות הברית בגרמניה
* אנטוניה ימין, "האיראנים שיקרו": הכירו את האיש של טראמפ באירופה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 18 באוגוסט 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  Trump administration launches global effort to end criminalization of homosexuality, אתר NBC, ‏19 בפברואר 2019
2. ↑  Richard Grenell now highest-ranking openly gay official in US government history, ניו יורק פוסט, 22 בפברואר 2020

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1139519832
* VIAF: 3642150518482403650001
* WorldCat (עם VIAF): 3642150518482403650001

 |
**ג'ק וורנר** (באנגלית: **Jack Warner**;‏ 2 באוגוסט 1892 – 9 בספטמבר 1978) היה מפיק יהודי-אמריקאי, ממקימי אולפני האחים וורנר.

ביוגרפיה
--------

וורנר נולד כ"יעקב לאונרד וורנר" בעיר לונדון, בחבל אונטריו שבקנדה, הצעיר מבין 12 ילדיהם של זוג המהגרים יהודים פולנים, בנימין וונסל (שלאחר שהיגר לאמריקה שינה את השם לוורנר), ופרל-לאה לבית איכלבאום.

המשפחה נכנסה בשנת 1905 לעסקי הסרט האילם, כאשר וורנר ואחיו הבוגרים הארי, אלברט וסם רכשו חברת הפצה. בשנת 1912 החלו האחים בהפקת סרטים ובשנת 1917 ייסדו את אולפני האחים וורנר.

במשך שנים ניסו ג'ק וסם וורנר למצוא טכנולוגיה שתאפשר יצירת סרט מדבר. בשנת 1925 הם הפיקו את הסרט המדבר הראשון, "זמר הג'אז", בכיכובו של אל ג'ולסון. האולפנים שלהם שמרו על מעמד בכורה בהוליווד לצד אולפנים כ"MGM", כשהם שומרים על בלעדיות לפי "שיטת האולפנים" או "שיטת הכוכבים" על כוכבים כהמפרי בוגרט ובטי דייוויס.

בשנת 1950 ביצע ג'ק וורנר השתלטות על האולפנים כששכנע את אחיו למכור את המניות שלהם ובסתר קנה את המניות.

בשנת 1936 נישא וורנר לאן בויאר, אמה של השחקנית ג'וי פייג' מנישואיה הקודמים לשחקן הסרט האילם דון אלוארדו. נישואים אלו נמשכו 42 שנים עד מותו של וורנר.

וורנר שירת בצבא האמריקני במלחמת העולם השנייה והגיע לדרגת לוטננט קולונל.

וורנר הפיק שלושה סרטים אשר זכו בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר: "חייו של אמיל זולא" (1937), "קזבלנקה" (1942) ו"גבירתי הנאווה" (1964), עליו קיבל אישית את הפרס.

הקריירה של וורנר ארכה כ-45 שנה, שיא של זמן ביחס לאילי קולנוע אחרים.

לאורך הקריירה שלו, הוא נתפס כדמות מסתורית ומרובת סתירות. למרות שהיה רפובליקני מובהק, וורנר עודד הפקות שקידמו את תוכנית הניו-דיל של הנשיא הדמוקרטי פרנקלין דלאנו רוזוולט. הוא התנגד לפשיזם אירופאי ומתח ביקורת על גרמניה הנאצית גם לפני מעורבותה של אמריקה במלחמת העולם השנייה. התנגד לקומוניזם, אחרי המלחמה. בעת המקארתיזם, וורנר מסר מרצונו שמות של אנשי קולנוע שנחשדו בנטיות קומוניסטיות. למרות הדימוי הציבורי השנוי במחלוקת שלו, הוא נשאר בעל כוח בתעשיית הקולנוע עד לפרישתו בשנות ה-70 המוקדמות.

לקראת סוף שנת 1973 נראו סימנים של בלבול אצל ג'ק. זמן קצר לאחר מכן הלך לאיבוד בתוך הבניין של החברה. מאורעות אלו הביאו אותו לפרישה. בשנת 1974, סבל משבץ שהותיר אותו עיוור ומוחלש. במהלך השנים הבאות, הוא איבד בהדרגה את היכולת לדבר. לבסוף, ב-13 באוגוסט 1978 אושפז בבית החולים, שם מת מדלקת בלב ב-9 בספטמבר כשהוא בן 86 שנים. טקס ההלוויה נערך בבית הכנסת שבו רבים מבני המשפחה היו חברים. הוא נקבר בבית הקברות בית שלום במזרח לוס אנג'לס.

הוא השאיר אחריו הון של 15,000,000 דולר, אשר אותם הוריש לאלמנתו, אן. חלק קטן מההון (200,000 דולר) הלכו לבנו המנוכר, ג'ק ג'וניור.

ראו גם
------

* הארי וורנר
* אלברט וורנר
* סם וורנר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ק וורנר** בוויקישיתוף

* ג'ק וורנר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ג'ק וורנר, באתר AllMovie (באנגלית)
* ג'ק וורנר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ג'ק וורנר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ג'ק וורנר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007352983905171
* BIBSYS: 90851617
* BNC: 000158434
* BNE: XX1343864
* BnF: cb146493802 (data)
* GND: 119031051
* ISNI: 0000 0000 8097 0779
* LCCN: n85378842
* NARA: 10569215
* NLA: 35681336
* NTA: 15497885X
* RERO: 02-A003958608
* SNAC: w6p868pb
* SUDOC: 069824010
* Trove: 1040000
* VIAF: 17483603
* WorldCat: lccn-n85378842

 |
**הזמיר** (בדנית: **Nattergalen**) היא אגדה שכתב הסופר הדני הנס כריסטיאן אנדרסן על קיסר סין המעדיף ציפור מכנית מזמרת ומעוטרת על פני ציפור אמיתית.

ספרון הזמיר, בעיבוד בינה אופק, ספריית הפועלים, 2014

עלילה
-----

הסיפור מתחיל בתיאור על ארמונו המפואר של קיסר סין שבו ישנם גנים נפלאים המובילים ליער גדול, וממנו יוצאים אגמים נהדרים. בין הענפים סמוך לאגם מזמרת ציפור זמיר נפלאה, ומי שנהנה מזמרתה הם הדייגים העניים. שימעו של הזמיר מגיע לאוזני הקיסר המצווה על הבאתו לארמונו. משלחת יוצאת ליער ומביאה את הזמיר אל הקיסר. הזמיר מזמר ברצון לקיסר וכולם מתפעלים מיופי שירתו.
בהמשך, מביאים לקיסר ציפור מכנית שגם היא שרה בצורה נפלאה. אך במשך הזמן לאנשים נמאס משירתה הלא מגוונת של הציפור המכנית, ואילו הזמיר האמיתי פרח לו מהארמון. בסוף נשברת הציפור המיכאנית והקיסר עצמו נוטה למות. הזמיר שומע על מצבו של הקיסר והוא חוזר לארמון, מזמר לקיסר שבריאותו משתפרת ואילו מלאך המוות עוזב את הארמון.

פרסום הסיפור
------------

הסיפור התקבל היטב עם פרסומו בקופנהגן בשנת 1843 בקובץ סיפורי האגדות החדשות. ההערכה היא שההשראה לסיפור הייתה על רקע אהבתו הנכזבת של הסופר לזמרת האופרה ג'ני לינד שכונתה "הזמיר השוודי".

בסיפור קיימים מוטיבים המזכירים את אגדת בגדי המלך החדשים. מלך מבודד בארמונו ואינו חש בנעשה סביבו ואינו ער למצב הקשה של עניי העם. הוא מוקף יועצים מלאי אינטרסים אישיים הדואגים לשמור על עצמם ומעמדם.

הסיפור עובד לאופרה, לבלט, למחזה מוזיקלי, לדרמת טלוויזיה ולפרק בסדרת האנימציה אגדות אנדרסן ששודרה גם בישראל.

תרגומים לעברית
--------------

הסיפור תורגם לראשונה על ידי דוד פרישמן ויצא בוורשה בשנת תרנ"ו (1896). מאז הוא תורגם ועובד פעמים רבות, בהם על ידי נתן אלתרמן (1960). הסיפור הודפס במסגרת קובצי אגדות וסיפורים של אנדרסן וגם בספרונים נפרדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הזמיר** בוויקישיתוף
* הזמיר, בפרויקט בן-יהודה בתרגומו מאנגלית של דוד פרישמן

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 4d2ebd17-eb9e-4e4d-a6b1-3a91b9c37e95

 |
הרב **ישראל יוסף לאו** (לבוב תרמ"ח, 1888 – בלז'ץ, אלול תש"ב, 1942) היה רבה האחרון של העיר קולומיאה בגליציה.

ביוגרפיה
--------

נולד בלבוב, בנו הבכור של הרב צבי יהודה ולאה הינדה לאו (לויא). בן דודו היה הרב יהודה מאיר שפירא מלובלין. אחיו היה הרב משה חיים לאו, לימים רבה של פיוטרקוב. למד אצל סבו הרב שמואל יצחק שור, בעל ה"מנחת שי", שקירבו לחסידות צ'ורטקוב, וכן למד בבית המדרש הגדול מחוץ לעיר. נסמך לרבנות על ידי סבו החורג הרב שלום מרדכי שבדרון, הרב יצחק שמלקיש ועוד. 

נשא את נעכא, בתו של הבנקאי ר' יעקב בידוף, מחסידי ויז'ניץ בקולומיה. מאז היה מקורב מאוד לחסידות זו. לא רצה לסמוך על שלחן חותנו ולא רצה לקבל עליו את עול הרבנות. היה עוזר לחותנו בניהול עסקיו ובמקביל עסק בצורכי ציבור. היה פעיל בתנועת אגודת ישראל וצעירי אגודת ישראל ופעל להקמת בתי ספר של רשת בית יעקב בגליציה. 

מאז עזיבת רב העיר הרב גדליה שמלקיש בשנת תרס"ד לא התמנה רב לעיר, בעיקר נוכח יריבות בין המפלגות, והתנצחות לגבי זהות המועמד. בשנת תרצ"א הציעו אנשי המזרחי את הרב ישראל יוסף לאו לרב העיר, בתנאי שיפסיק את פעילותו המפלגתית. מאז כיהן הרב לאו כרב העיר. הוא התבלט בנאומיו הבהירים וכישרונו הרטורי. ייצג את הקהילה גם בפני מועצת העיר.

עם פרוץ שואת יהודי פולין בלטו פעולותיו למען קהילתו. הוא סירב לבקשות לברוח לצ'כוסלובקיה והונגריה הסמוכות. יצא עם בני קהילתו למחנה ההשמדה בלז'ץ בכז' באלול תש"ב, שם נרצח עם אשתו, שלוש בנותיו חיה, פרידה וגיטל ובנו דוד. בנו שמואל יצחק עלה לארץ ישראל בשנת 1939 והוא היחיד מבניו ששרד.

אילן יוחסין
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  |  | צבי יהודה לאו |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
|   |   |   |   |   |   |
| ישראל יוסף לאו |   | משה חיים לאו |
|
|   |  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|  |  | נפתלי לאו-לביא |  |  |  |  |  | ישראל מאיר לאו |  |  |  |  |  | יהושע הגר-לאו |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
| בנימין (בני) לאו |   | עמיחי לאו-לביא |   | משה חיים לאו |   | דוד לאו |   | משה הגר-לאו |   | עידית איצקוביץ |  |
|

לקריאה נוספת
------------

* מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה, כרך ג' בערכו

קישורים חיצוניים
----------------

* זאב פישר שיין, **הרה"ג ר' ישראל יוסף לאו הי"ד**, בתוך: דב נוי ומרדכי שוצמן (עורכים), **ספר זיכרון לקהילת קולומיה והסביבה**, הוצאת ארגון יוצאי קולומיה והסביבה בארץ ובתפוצות, 1972, עמ' 187 ואילך (ספר יזכור לקהילת קולומיה, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 191 ואילך).
* הרב יוסף ישראל לאו משביע חיילים יהודיים לצבא פולין, על מגרש הספורט הלאומי בקולומיאה, מאתר יד ושם

הערות שוליים
------------

1. ↑  אמותיהם של הרב י' י' לאו והרב שפירא היו בנותיו של הרב שמואל יצחק שור, בעל "מנחת שי", מגדולי הרבנים בגליציה
2. ↑  נישא לאלמנתו של הרב שמואל יצחק שור.
**יאיי חורטר** (בהולנדית: **Jay Gorter**; נולד ב-30 במאי 2000 בפורמרנד שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת השוער בקבוצת אייאקס מליגת העל ההולנדית.

קריירת מועדונים
---------------

חורטר גדל במחלקות הנוער של FC פורמרנד, אייאקס, AFC, א.ז. אלקמאר וגו אהד איגלס. ב-29 באוקטובר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של גו אהד איגלס, בניצחון 3-1 על אלמיירה סיטי במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע ההולנדי. ב-30 באוגוסט 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ההולנדית, בתיקו 0-0 נגד דורדרכט במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2021/2022. בסך הכל ערך 37 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-12 ביוני 2021 חתם חורטר באייאקס מליגת העל ההולנדית. ב-20 בינואר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 9-0 על אקסלסיור מאאסלויס במסגרת הגביע ההולנדי. ב-15 במאי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במדי אייאקס, בתיקו 2-2 נגד ויטסה ארנהם במסגרת המחזור ה-34 לעונת 2021/2022. זו הייתה הופעתו היחידה בעונה זו, בה זכתה אייאקס באליפות הולנד.

תארים
-----

אייאקס
* אליפות הולנד (1): 2021/2022

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ajax contracteert Jay Gorter באתר הרשמי של אייאקס, 12 ביוני 2021 (בהולנדית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"יאיי חורטר"**.
פירוש נוסף ערך זה עוסק בצביר כדורי. אם התכוונתם לתותח, ראו תותח M-68.

**M68** (מ-**Messier 68**, נקרא גם **NGC 4590**) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים נחש מים הנמצא במרחק של כ-33,300 שנות אור ממערכת השמש.

היסטוריה
--------

הצביר התגלה על ידי שארל מסיה ב-9 באפריל 1780 והוכנס לקטלוג מסיה, שם תואר כערפילית ללא כוכבים מתחת לעורב ולנחש מים, עמומה וקשה לצפייה. בשנת 1814 גילה האסטרונום ויליאם הרשל שזהו צביר כוכבים ותיאר אותו כעשיר ודחוס במיוחד עד שהכוכבים מתערבבים זה בזה. הוא ציין שהצביר מעט פחוס, שאורכו כ-4 דקות קשת ורוחבו כ-3 דקות קשת.

בהירות נראיתו של הצביר היא מדרגה 7.8 כך שהוא עמום יחסית. ניתן להבחין בו רק באמצעות משקפת איכותית או טלסקופ ועל מנת לצפות בכוכבי הצביר, שהבהירים שבהם הם מדרגת בהירות 12.5, יש צורך בטלסקופ בינוני. בשל עמימותו ומיעוט הכוכבים הבהירים בסביבתו קשה לאתר אותו, הוא נמצא מעט מעל הקו הדמיוני המחבר את הכוכבים β בנחש מים ו-γ בנחש מים, כ-3.5 מעלות מדרום-מזרח לכוכב β בעורב.

מאפייני הצביר
-------------

צורתו של M68 מעט סגלגלה, קוטרו כ-106 שנות אור ומסתו מוערכת בכ-223,000 מסות שמש. מרחקו ממערכת השמש הוא כ-33,300 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כ-11 דקות קשת - כשליש קוטרו של הירח המלא. בצביר התגלו כ-40 כוכבים משתנים, מספר נמוך יחסית לצבירים מסוג זה, רובם מסוג משתני RR בנבל. עוצמת ההארה הכוללת של הצביר היא פי 65,000 מעוצמת ההארה של השמש והספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי A6.

מסלולו של M68 סביב מרכז הגלקסיה הוא אליפטי מאוד כך שמרחקו ממרכז הגלקסיה נע בין 33,000 שנות אור ל-100,000 שנות אור והוא חוצה את מישור הגלקסיה פעמיים בכל הקפה שנמשכת כחצי מיליארד שנים. גילו של הצביר מוערך בכ-10 מיליארד שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **M68** בוויקישיתוף
* M68 בקטלוג מסיה באתר SEDS.
* M68, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. ↑  J. Boyles, D. R. Lorimer, P. J. Turk, R. Mnatsakanov, R. S. Lynch, S. M. Ransom, P. C. Freire, & K. Belczynski: Young Radio Pulsars in Galactic Globular Clusters (2011), p. 10
2. ↑  Ronald Stoyan, Stefan Binnewies, Susanne Friedrich: Atlas of the Messier Objects: Highlights of the Deep Sky

| קטלוג מסיה |
| --- |
| צבירי כוכבים | M2 • M3 • M4 • M5 • M6 • M7 • M9 • M10 • M11 • M12 • M13 • M14 • M15 • M18 • M19 • M21 • M22 • M23 • M24 • M25 • M26 • M28 • M29 • M30 • M34 • M35 • M36 • M37 • M38 • M39 • M41 • M44 • M45 • M46 • M47 • M48 • M50 • M52 • M53 • M54 • M55 • M56 • M62 • M67 • M68 • M69 • M70 • M71 • M72 • M75 • M79 • M80 • M92 • M93 • M103 • M107 |  |
| גלקסיות | M31 • M32 • M33 • M49 • M51 • M58 • M59 • M60 • M61 • M63 • M64 • M65 • M66 • M74 • M77 • M81 • M82 • M83 • M84 • M85 • M86 • M87 • M88 • M89 • M90 • M91 • M94 • M95 • M96 • M98 • M99 • M100 • M101 • M102 • M104 • M105 • M106 • M108 • M109 • M110 |
| ערפיליות | M1 • M8 • M16 • M17 • M20 • M27 • M42 • M43 • M57 • M76 • M78 • M97 |
| אחרים | M40 • M73 |
| שארל מסיה • קטלוג קלדוול • הקטלוג הכללי החדש |
**יאדרו סנקט פטרבורג** (ברוסית: **Футбольный клуб «Ядро» Санкт-Петербург**) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר סנקט פטרבורג בבעלות אלכסיי קריוקוב שבבעלותו חברת נדל"ן פטרבורגית בשם "יאדרו" ומכאן שם הקבוצה.

היסטוריה
--------

המועדון הוקם על בסיס מועדון מאשטך, שהיה קיים בעבר. בשנת 2020 המועדון התמודד בטורניר החורף בחסות ליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה וזכה בגביע סנקט פטרבורג לאחר שגבר על דינמו סנקט פטרבורג במשחק הגמר שנערך בנובמבר 2020. בעונת 2020/2021 שימש סרגיי גראסימץ כמאמן הקבוצה עד מותו בספטמבר 2021. בעונת 2021 הקבוצה זכתה באליפות צפון-מערב של הליגה השלישית.

בנובמבר 2021 מונה אלכסנדר גורשקוב למאמן החדש ובמאי 2022 נרשמה לליגה השנייה מעונת 2022/2023 והפכה לראשונה לקבוצה מקצוענית. עם זאת, הקבוצה נכשלה בעונת 2022/2023, למרות מינויו של אלכסנדרו קורטיאנו למאמן החדש ובתום העונה חזרה לליגה השלישית.

תארים
-----

**אליפות המחוז הפדרלי הצפון-מערבי**

* **זכייה (1):** 2021

**אליפות סנקט פטרבורג**

* **זכייה (1):** 2021

**גביע סנקט פטרבורג**

* **זכייה (1):** 2020

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של יאדרו סנקט פטרבורג (ברוסית)
* יאדרו סנקט פטרבורג, ברשת החברתית פייסבוק

* יאדרו סנקט פטרבורג, ביישום טלגרם

* יאדרו סנקט פטרבורג, ברשת החברתית אינסטגרם

* יאדרו סנקט פטרבורג, ברשת החברתית VK

* יאדרו סנקט פטרבורג, סרטונים בערוץ היוטיוב
* יאדרו באתר פדרציית הכדורגל של סנקט פטרבורג
* סרטונים בערוץ של יאדרו סנקט פטרבורג, באתר יוטיוב
* יאדרו סנקט פטרבורג, ברשת החברתית פייסבוק
* יאדרו סנקט פטרבורג, ברשת החברתית VK
* יאדרו סנקט פטרבורג, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאשטך באתר פדרציית הכדורגל של סנקט פטרבורג
פירוש נוסף ערך זה עוסק בגלקסיה. אם התכוונתם לתותח רב קני, ראו M61 וולקן.

**M61** (מ-**Messier 61**) או **NGC 4303** היא גלקסיה ספירלית במרחק של כ-53 מיליון שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים בתולה השייכת לצביר הבתולה, שכולל למעלה מ-1,000 גלקסיות. בדומה לגלקסיות האחרות בצביר, שנכללות גם בקטלוג מסיה, היא בין הגלקסיות הבהירות והגדולות ביותר מבין חברות הצביר.

היסטוריה
--------

M61 התגלתה על ידי האסטרונום האיטלקי בארנבוס אורייאני בתאריך 5 במאי 1779, בעת שצפה בשביט שעבר בסמוך, וציין שהיא עמומה ונראית כמו השביט. באותו לילה וכן בלילה שאחריו עקב גם שארל מסיה אחרי אותו שביט, אך למעשה צפה ב-M61, אותה חשב בטעות לשביט שאחריו עקב. רק ב-11 במאי הבין מסיה שטעה ומדובר בגרם שמים שאינו זז וצירף את M61 לקטלוג מסיה. ויליאם הרשל צפה בה בשנת 1785 ותיאר אותה כערפילית בהירה שבהירותה גדולה יותר במרכזה. בניגוד לרוב עצמי מסיה שנצפו על ידיו, נתן הרשל ל-M61 ציון משלו – I.139.

ב-M61 נצפו 6 סופרנובות בשנים 1926, 1961, 1964, 1999, 2006 ו-2008. הבהירה שבהן הגיעה לבהירות נראית מדרגה 12 (שנת 1964).

תצפית
-----

M61 נמצאת בשוליו הדרומיים של צביר הבתולה, מעט פחות מ-5 מעלות צפונית לכוכב η (אטא) בבתולה וכ-8.5 מעלות מערבית לכוכב δ (דלתא) בבתולה. כ-2.9 מעלות מצפון-צפון-מזרח לה נמצאת NGC 4365 שגם היא גלקסיה השייכת לצביר הבתולה. נחוץ טלסקופ על מנת לראותה, טלסקופ חובבים מספיק כדי להבחין במרכז הבהיר של הגלקסיה, אבל רק בצילום ארוך חשיפה דרך טלסקופ מקצועי ניתן להבחין במבנה הספירלי של הגלקסיה ובגודלה המלא – כ-6.5 דקות קשת. גודל זוויתי זה ממרחק של 53 מיליון שנות אור שקול לרדיוס של כ-100,000 שנות אור, דומה לקוטר של שביל החלב.

ההסחה לאדום של אור הגלקסיה מראה ש-M61 מתרחקת משביל החלב במהירות של כ-1,500 קילומטר בשנייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **M61** בוויקישיתוף
* M61 באתר SEDS
* מידע על M61 באתר NED
* M61, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Warren H. Finlay: Concise Catalog of Deep-Sky Objects, p. 80

| קטלוג מסיה |
| --- |
| צבירי כוכבים | M2 • M3 • M4 • M5 • M6 • M7 • M9 • M10 • M11 • M12 • M13 • M14 • M15 • M18 • M19 • M21 • M22 • M23 • M24 • M25 • M26 • M28 • M29 • M30 • M34 • M35 • M36 • M37 • M38 • M39 • M41 • M44 • M45 • M46 • M47 • M48 • M50 • M52 • M53 • M54 • M55 • M56 • M62 • M67 • M68 • M69 • M70 • M71 • M72 • M75 • M79 • M80 • M92 • M93 • M103 • M107 |  |
| גלקסיות | M31 • M32 • M33 • M49 • M51 • M58 • M59 • M60 • M61 • M63 • M64 • M65 • M66 • M74 • M77 • M81 • M82 • M83 • M84 • M85 • M86 • M87 • M88 • M89 • M90 • M91 • M94 • M95 • M96 • M98 • M99 • M100 • M101 • M102 • M104 • M105 • M106 • M108 • M109 • M110 |
| ערפיליות | M1 • M8 • M16 • M17 • M20 • M27 • M42 • M43 • M57 • M76 • M78 • M97 |
| אחרים | M40 • M73 |
| שארל מסיה • קטלוג קלדוול • הקטלוג הכללי החדש |
**תומאס "טומי" ברירקליף** היה כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדת הקיצוני או החלוץ.

את קריירת הנוער שלו הוא החל בבאקופ ובקלית'רו, לפני שהפך למקצוען והצטרף לבלקברן רוברס ב-1897. הוא שיחק ברוברס במשך שלוש עונות, הבקיע חמישה שערים בעונת 1897/1898 ושניים נוספים בעונה שלאחר מכן. בעונת 1900/1901 הוא שיחק בסטאלייברידג' רוברס, ובסיומה הצטרף לוולוויץ' ארסנל.

ברירקליף השפיע מיד עם הגעתו לארסנל: הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק נגד בארנסלי ב-2 בספטמבר, ובמקביל להיותו שחקן הרכב קבוע הוא גם היה מלך השערים של הליגה השנייה של הפוטבול ליג. למרות שבהמשך הקריירה שלו בארסנל הוא לא הבקיע שערים רבים, הוא נותר בהרכב בעונת 1903/1904 שבסיומה העפיל המועדון לליגה הראשונה עם 91 שערי זכות. בתקופה זו הוא שיחק בעיקר בעמדת הקיצוני, והיה שחקן הרכב קבוע בעונה הראשונה בתולדות ארסנל בליגה הבכירה (1904/1905), לפני שהועבר לבלקברן רוברס באפריל 1905. בסך הכל הוא השתתף ב-133 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 34 שערים.

תוך זמן קצר עזב ברירקליף לפליימות' ארגייל, וסיים את הקריירה שלו בברנטפורד ובדארוון.

לקריאה נוספת
------------

* ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (מסת"ב 1-899429-03-4)
**ניימונגוזאורוס** (שם מדעי: ***Neimongosaurus***; מילולית: "לטאת ניי מונגול - מונגוליה הפנימית") הוא סוג של דינוזאור תרופוד אסייתי, אשר התקיים לפני 96 מיליון שנה במשך הקנומן שבקרטיקון העליון של סין.

המאובנים של הדינוזאור התגלו בתצורות אירן דבאסו (אנ') שבמונגוליה הפנימית ואלה ידועים משני דגימות שהתגלו ב-1999 ותוארו בידי החוקר הסיני שו שינג ב-2001. הסוג מכיל מין בודד, *Neimongosaurus yangi*, הקרוי על שמו של החוקר יאנג ג'ונגג'יין.

מאובנים אלה הכילו עצמות לסת תחתונה מעטת שיניים, חוליות צוואר, צלעות ועצמות גב, אגן ירכיים וכמה עצמות נוספות. הוא היה בעל ראש קטן וצוואר ארוך. 

היה זה תריזינוזאור קטן, באורך של כ-2.3 עד 3 מטרים ובמשקל של 91 עד 227 ק"ג בקירוב. הוא כנראה היה אוכל צמחים שהשתמש בטפריו החזקות כדי לתלוש עלים ואולי היה מכוסה בנוצות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניימונגוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Zhang, X.-H.; Xu, X.; Zhao, Z.-J.; Sereno, P. C.; Kuang, X.-W.; Tan, L. (2001). "A long-necked therizinosauroid dinosaur from the Upper Cretaceous Iren Dabasu Formation of Nei Mongol, People's Republic of China" (PDF). Vertebrata PalAsiatica. 39 (4): 282–290
**טומיקו ואן** (ביפנית: 伴 都美子=; נולדה ב-9 ביוני 1979) היא זמרת יפנית ששרה בסגנונות ה-ג'יי-פופ וה-ג'יי-רוק.

Do As Infinity
--------------

ואן, ילידת ביאמטו, הייתה סולנית בלהקה Do As Infinity.
דאי נאגאו ערך מבחני בד ללהקה חדשה אותה רצה להקים. ובחר בטומיקו ואן כזמרת הראשית ובריו אוואטארי כגיטריסט.
ב-27 ביוני 2001 יצא הסינגל "פוקאי מורי" (יער עמוק), שנבחר לשיר הסיום השני של סדרת האנימה- אינויאשה.
הסינגל של Do As Infinity, "שינג'יטסו נו אוטה" (שיר אמיתי), 
הופץ ב-30 באוקטובר 2002 ושימש כשיר הסיום ה-5 של סדרת האנימה המצליחה אינויאשה.
בתחילת שנת 2005 הלהקה הוציאה את האלבום האחרון שלה, "Need Your Love" ויצאה למסע הופעות. ב-27 ביולי Do As Infinity הפיצו את הסינגל האחרון שלהם, "TAO". הסינגל שימש כשיר הנושא של משחק הRPG, "Tales of Legendia". ב-14 בספטמבר 2005 Do As Infinityהודיעו שהלהקה תתפרק ב-29 בספטמבר, בדיוק 6 שנים מהיום שהסינגל הראשון שלה, "Tangerine Dream" שוחרר. ההופעה האחרונה שלהם הייתה ב"ניפון בודוקאן" ב-25 בנובמבר.
מאז פירוקה של הלהקה טומיקו ואן יצאה לקריירת סולו.

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומים

* 29 במרץ 2006 - FAREWELL
* 28 במרץ 2007 - ~VOICE ~cover you with love (אלבום קאבר)
* 5 במרץ 2008 - ~VOICE 2 ~lovers rock (אלבום קאבר)
* 19 בדצמבר 2008 - .Van

### סינגלים

* 7 ביוני 2006 - Flower
* 27 בספטמבר 2007 - Senkou
* 29 בנובמבר 2007 - Yumeji
* 18 ביוני - Tokyo Biyori

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של טומיקו ואן
* טומיקו ואן, ברשת החברתית טוויטר

* טומיקו ואן, ברשת החברתית אינסטגרם

* טומיקו ואן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* טומיקו ואן, באתר ספוטיפיי

* טומיקו ואן, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* טומיקו ואן, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX4419192
* ISNI: 0000 0001 1820 160X
* MusicBrainz: aea2754b-b1c0-4d98-ab6a-56752d43207a
* VIAF: 169214290
* WorldCat: viaf-169214290

 |
**יאיר אלדן** (נולד ב-8 בפברואר 1973) הוא סופר, משורר ומרצה בפקולטה למשפטים בקריה האקדמית אונו.

ביוגרפיה
--------

אלדן נולד בשיקגו שבארצות הברית. ב-1976 עלה ארצה וגדל בבאר שבע. למד בתיכון הרטמן, בית הספר התיכון של מכון שלום הרטמן בירושלים. לאחר שרות צבאי כקצין בשריון (1991–1995) למד בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית (1996–2000), וב-2001 התקבל כחבר בלשכת עורכי הדין. בשנים 2000–2001 עבד בכנסת כעוזרו הפרלמנטרי של יו"ר ועדת החוקה, חוק ומשפט, חה"כ אופיר פינס-פז. בשנים 2003 עד 2008 השלים לימודיו באוניברסיטת בר-אילן ובאפריל 2008 הוענק לו תואר דוקטור. בין השנים 2008–2011 היה עמית מחקר במכון שלום הרטמן. אלדן הוא בוגר מכון כרם, ובין השנים 2018-2021 שימש גם כמורה לאזרחות בתיכון הישראלי למדעים ואמנויות בירושלים. 

אלדן פרסם שני ספרי עיון העוסקים בספרות חז"ל, ושלושה ספרי פרוזה, וכן שירים בבמות שונות. 

משמש כיום כמרצה בפקולטה למשפטים של הקריה האקדמית אונו.

כתיבה עיונית
------------

**בספר נידוי מוות ואבלות** שיצא בהוצאת רסלינג בשנת 2011, בוחן אלדן את הקשר שבין נידוי, מוות ומנהגי אבלות, המופיעים בספרות חז"ל זה לצד זה. 

**בספר משיחיות? עבודה זרה! ההיגיון הפנימי של המסכת במשנה** שיצא בהוצאת כרמל בשנת 2011, מציע אלדן דרך חדשה לקריאת מסכתות המשנה המתייחסת אליהן כאל סיפורים, והמבקשת לחשוף את הדילמה שאתה מתמודד הקובץ ההלכתי, ואת הדרך שבה הוא מתיר אותה.

פרוזה ושירה
-----------

**במפת הגוף** שיצא בהוצאת ידיעות ספרים בשנת 2011, עוסק אלדן בהשפעותיה של תוכנית ההתנתקות על חייה ושברה של משפחה אחת.

**המכתב** (עם אורנה ראובן) שיצא בהוצאת כתר בשנת 2016, הוא רומן מכתבים בין מטופל לשעבר (איתמר) לפסיכולוגית שלו (אלה) שנכתב על ידי אלדן והפסיכולוגית אורנה ראובן. 

במרכז **חיי חוק**, שיצא בהוצאת ידיעות ספרים בשנת 2023, נסיבות עלייתה ונפילתה של נעמי יהב שעמדה בראש מפלגת נשים בישראל ואף כיהנה כראשת ממשלה, ומערכת היחסים המורכבת שניהלה עם בת זוגה. 

  

אלדן הוא בוגר כיתת השירה של הליקון לשנת 2001, ופרסם שירים בבמות שונות. הוא ממקימי כתובת, קבוצת משוררים ירושלמית, וחבר הוועד המנהל של עמותת "מקום לשירה" מהקמתה ועד היום.

פרוזה עיונית
------------

#### משהו רוחני זורם כביכול

ספרם של שולמית אלמוג ואלדן, שיצא בהוצאת כרמל במרץ 2021, מתאר מערכת יחסים בין גבר ואישה שהיכרותם מעמיקה על רקע יחסם למגדר וכפי שמתברר, לנזילות מגדרית.

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטונים יאיר אלדן, במיזם "סופרים קוראים" של מרכז הספר והספריות בישראל
* יאיר אלדן, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313987505171
* BnF: cb16633003d (data)
* ISNI: 0000 0001 3928 5566
* LCCN: no2011169501
* VIAF: 219982373
* WorldCat: lccn-no2011169501

 |
**נייר סינון** הוא נייר חדיר למחצה המוצב בניצב לכיוון זרימת נוזל או גז, ומשמש לסינון מוצקים מהנוזל או הגז הזורמים.

ניירות סינון מיוצרים בקשת רחבה של ערכים לתכונות כגון נקבוביות, עוצמת הרטבה, קצב זרימה, יעילות, קיבולת ועוד.

מנגנוני סינון
-------------

ישנם שני מנגנונים של סינון עם נייר:

* "סינון נפחי" - בו נלכדים החלקיקים בגוף הנייר ועל כן, מתאים לעבודה עם נוזלים.
* "סינון שטחי" - בו נלכדים החלקיקים על פני השטח ועל כן מתאים לעבודה עם מוצקים.

שימושים
-------

נייר סינון המשמש לחליטת תה
אחד השימושים הנפוצים של נייר הסינון הוא חליטת תה (או צמחים אחרים) באמצעות תיון.
נייר סינון משמש גם להכנת קפה באמצעות מכונת קפה.

נייר הסינון יכול לשמש גם במכשירים כמו שואב אבק. בשיטה זו האבק נשאב ונכנס אל השקית העשויה בד או נייר סינון מיוחד. כל האבק/ליכלוך נשאר בשקית שלוכדת אותו ואילו האוויר יוצא החוצה.

במערכת הזרקת דלק מסנן הדלק (Fuel filter) נקרא בעגה 'פילטר דלק', הוא מסנן העשוי נייר סינון המותקן בין משאבת הדלק לבין צינור החלוקה. תפקידו לסנן את הדלק המגיע אל מנוע המכונית ולחסום מעבר של גופים לא רצויים כגון חלקיקי חלודה, חול, אבק, לכלוך ושאר פסולת המצטברת מסיבות שונות כגון חדירה בזמן פעולת מילוי המכל, מטיב הדלק, בלאי הרכיבים וכו'.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נייר סינון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4554549-2

 |
**אלון איתי** (נולד ב-12 בדצמבר 1946) הוא מדען מחשב ישראלי ופרופסור בטכניון.

אלון איתי נולד בגלאזגו בירת סקוטלנד בשם אלון רוברט וודל. אביו אלכסנדר וויליאם וודל ואימו שושנה בוברוב (המשוררת מרים אורן). בגיל שנה עבר ללונדון. הוא עלה לישראל בשנת 1953 והתגורר בתל אביב.

בשנת 1969 הוא סיים לימודי תואר באוניברסיטה העברית בירושלים והמשיך ללימודים במכון ויצמן למדע בה סיים תואר שני במדעי המחשב ותואר שלישי בשנת 1976.

לאחר סיום הלימודים אלון איתי נקלט בטכניון ושנת 1996 התמנה לפרופסור ובשנת 2015 לפרופסור אמריטוס.

בשנת לימודים 1984/85 הוא לימד באוניברסיטת שיקגו ובשנים 92–1991 עבד במעבדות בל.

בשנים 2002–2005 אלון איתי היה דיקן של פקולטה למדעי המחשב בטכניון.

אלון איתי התמקד במחקרים בתחום שפות תכנות, אלגוריתמים, תכנות מבוזר ועוד.

בשנת 2016 הוא זכה בפרס דייקסטרה.

הוא בנה של המשוררת מרים אורן. נשוי לתמר איתי ואב ליעל איתי פק (פסיכולוגית קלינית) ואורי איתי (מדען נתונים). הוא מתגורר בחיפה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אלון איתי

* אלון איתי, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* דף הבית של אלון איתי, באתר הטכניון.
* מאמרים של אלון איתי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MGP: 19212
* NKC: stk2007393707
* VIAF: 85192209
* WorldCat (עם VIAF): 85192209

 |
**מחזור אפיק** הוא תהליך המתבצע באפיקי מחשב המקשרים בין המעבד לזיכרון, כדי לבצע פעולה בודדת של קריאה או כתיבה. מחזורי האפיק הם חלק מאבני הבניין של מחזור ההבאה-ביצוע. מחזורי האפיק כמו גם מחזור ההבאה-ביצוע, מסונכרנים על ידי שעון המעבד.

אפיקי המעבד
-----------

בקשר שבין המעבד לזיכרון מתבצע שימוש בשלושה אפיקים;

* אפיק הנתונים (Data bus) – בו מועברים מהזיכרון נתונים והוראות אל המעבד, ומהמעבד אל הזיכרון נתונים לכתיבה.
* אפיק הכתובות (Address bus) – בו מועברות כתובות של תאי זיכרון מהמעבד אל הזיכרון, למטרת קריאה או כתיבה.
* אפיק הבקרה (Control bus) – בו מועבר המידע הקובע האם יכתב מידע בזיכרון או יקרא ממנו.

סוגי מחזורי אפיק
----------------

קיימים שני סוגי מחזורי אפיק; **מחזור קריאה** ו**מחזור כתיבה**.

### תהליך מחזור קריאה

המעבד שולח את כתובת תא הזיכרון הנדרש (בהתאם לכתובת המופיעה באוגר המצביע להוראה) באפיק הכתובות, ובמקביל באפיק הבקרה שולח אות הקובע כי הפעולה שתתבצע בזיכרון היא קריאה (read). הזיכרון מקבל את המידע משני האפיקים ובתגובה שולח אל אפיק הנתונים את המידע מתא הזיכרון שצוין, מידע זה יכול להיות הוראה או נתון.

### תהליך מחזור כתיבה

המעבד משתמש בכל שלושת האפיקים במקביל; באפיק הנתונים הוא שולח את המידע אותו יש לכתוב, באפיק הכתובות הוא שולח את הכתובת בה אמור המידע להיכתב, ובאפיק הבקרה הוא שולח אות הקובע כי הפעולה שתתבצע היא כתיבה (write). הזיכרון מבצע את הפעולה.

מחזור אפיק ומחזור הבאה-ביצוע
----------------------------

המונח מחזור הבאה-ביצוע, מציין רמה גבוהה יותר בפעילות המעבד, המורכב ממחזורי אפיק רבים. כך לדוגמה במחזור הבאה-ביצוע, הכולל קוד מכונה, המורה להוסיף מספר 1 לערך הקיים בכתובת זיכרון X, יתבצעו לפחות 2 מחזורי אפיק:

* מחזור קריאת תוכן תא הזיכרון X.
* מחזור כתיבת התוכן החדש לתא זיכרון X.

טווח פעולת המחזור אפיק
----------------------

מחזור אפיק פועל הן בקריאה והן בכתיבה, על יחידת מילת מחשב. מספר הסיביות מהן מורכבת המילה, משתנה, ותלויה בארכיטקטורת המעבד. כך לדוגמה במעבדי 8086 של אינטל, המילה מורכבת מ-16 סיביות (2 בייתים ברוב המקרים). ככל שמחזור האפיק פועל על מספר גבוה יותר של סיביות המעבד נחשב חזק יותר.

קישורים חיצוניים
----------------

* איך פועל הזיכרון עם המעבד
* הקשר בין יחידות המחשב

הערות שוליים
------------

1. ↑  IP - Instruction Pointer ראו אוגר (מחשבים)
**דניאל דייוויד פישמן** (אנגלית: **Daniel David Fiszman**; ‏ 9 בינואר 1945 - 13 באפריל 2011) היה סוחר יהלומים ודירקטור במועדון הכדורגל ארסנל.

ביוגרפיה
--------

פישמן היה בנם של זוג בלגים שברחו מפני הנאצים במהלך מלחמת העולם השנייה. את הונו הוא עשה בתעשיית היהלומים. פישמן היה הבעלים של קבוצת סטאר דיאמונדס שבסיסה בלונדון, שוויה הוא כשמונים מיליון לירות שטרלינג והיא סוחרת בעיקר ביהלומים גולמיים. חברת היהלומים מחזיקה גם ב-16% מהמניות של חברת אביקרסט שלקוחותיה הגדולים ביותר הם חברת ארגוס וחברת אסדה.

השווי של החזקותיו האחרות של פישמן היה כ-236 מיליון לירות שטרלינג. הוא נמצא במקום ה-348 ברשימת העשירים של הסאנדיי טיימס. הדירוגים הקודמים שלו היו 207 (2004), 305 (2005), 273 (2006) ו-351 (2007).

פישמן היה גם דירקטור לא-ביצועי והשני ברשימת בעלי המניות במועדון הכדורגל ארסנל. הוא החזיק בבעלותו 15,000 מניות המהוות 24.11% מכלל מניות ארסנל, ועד ל-27 בספטמבר 2007 הוא החזיק בבעלותו את מספר המניות הגדול ביותר. ב-28 בפברואר 2008 רכשה חברת רד אנד וייט החזקות מספר מניות שהובילו אותה למקום הראשון ברשימה. חלק מהמניות של פישמן נרכשו מהדירקטור דייוויד דין, כולל 2,840 מניות ב-1999. פישמן היה ממובילי פרויקט הבנייה של אצטדיון אשברטון גרוב, הידוע מאז כאצטדיון האמירויות בעקבות החסות של חברת אמירטס.

על מנת שגורם כלשהו יוכל לשלוט בארסנל הוא ייאלץ לרכוש את חלקו של פישמן. אולם, פישמן הכחיש בעבר כי בכוונתו למכור את מניותיו. במרץ 2007 הוא מכר לתשלובת הספורט של סטן קרונק 659 מניות, תמורת 3.9 מיליון לירות שטרלינג. למכירה זו הייתה משמעות רבה כיוון שהיא הפחיתה את חלקו בארסנל לפחות מ-25%, וכתוצאה מכך הוא איבד את זכות הווטו על שינויים עתידיים במעמד חברת הניהול של ארסנל. ב-23 ביולי 2007 פישמן הצהיר כי החלטתו שלא למכור את מניותיו עומדת בעינה.

הוא התגורר בסמוך לז'נבה שבשווייץ.

הערות שוליים
------------

1. ↑  DIB אונליין
2. ↑  מידע באתר הטיימס אונליין
3. ↑  כתבה בסקיי ספורטס
4. ↑  הצהרת פלוס מרקט
**מכתבים לג'ולייט** (באנגלית: **Letters to Juliet**) הוא סרט דרמה קומית-רומנטית משנת 2010, בכיכובם של אמנדה סייפריד, כריסטופר איגן, ונסה רדגרייב, פרנקו נרו וגאל גרסיה ברנאל. הרעיון לכתיבת התסריט מבוסס על ספר בשם "מכתבים לג'ולייט" שיצא לאור בשנת 2006, המתאר את התופעה של כתיבת מכתבים לגיבורה הרומנטית המפורסמת ביותר של ויליאם שייקספיר, יוליה.

תקציר העלילה
------------

סופי הול (אמנדה סייפריד) היא בודקת עובדות שעובדת במגזין גדול, ורוצה להתקדם למעמד של כותבת. היא יוצאת עם ארוסה ויקטור (גאל גרסיה ברנאל), שף העומד לפתוח מסעדה איטלקית במנהטן, לירח דבש בוורונה, עיר האהבה באיטליה, שם היא מקווה שתוכל לכתוב משהו "ראוי" לפרסום.

למרות התכנון, ויקטור מתמכר לעבודתו ויוצא לפגישות רבות ברחבי איטליה, דבר שגורם לסופי לתסכול, אך היא מחליטה לא לבזבז זמן ולטייל בעצמה בוורונה. היא נתקלת בחבורת נשים, הנקראות "המזכירות של יוליה", אשר תפקידן לענות למכתבים שנערות נואשות משאירות ליוליה על כותל ביתה. היא מתרגשת מאוד מהרעיון, ומצטרפת אליהן למשך כמה ימים. היא מוצאת בכותל מכתב שהשאירה נערה אנגליה בשם קלייר (ונסה רדגרייב) מלפני 50 שנה, אודות סיפור האהבה של קלייר ולורנצו. סופי מחליטה להחזיר לה מענה, למרות הזמן שעבר.

קלייר מקבלת את המכתב ומגיעה עם נכדה צ'ארלי (כריסטופר איגן) לוורונה למצוא את אהובה. בעזרתה של סופי הם מכינים רשימה של אנשים ששמם לורנצו, וקלייר מחליטה לנסוע לכל האנשים ברשימה בתקווה שאחד מהם הוא אהובה לשעבר. סופי, לאחר שמגלה כי ויקטור יהיה עסוק בענייני עבודתו, מספרת לקלייר שהיא רוצה להצטרף למסע, ולכתוב עליו, למרות התנגדותו של צ'ארלי. השלושה נוסעים ברחבי איטליה ממקום למקום בעקבות הרשימה. צ'ארלי וסופי מתקרבים אחד לשני במשך המסע. סופי מספרת לו על חששותיה בנוגע לכתיבה. הוא מספר לה על הוריו שנהרגו בתאונת דרכים, ודאגתו לסבתו. הם רבים כאשר הם מגיעים לכתובת נוספת, ומגלים שמדובר בקבר. אף על פי שהם משלימים, הם מחליטים לוותר על המשך החיפוש. בדרכם חזרה, לגמרי במקרה, מוצאת קלייר את אהובה לורנצו (פרנקו נרו) ומחליטה להישאר איתו.

סופי חוזרת לניו יורק ומפרסמת את הסיפור שכתבה על המסע, אך נפגעת כאשר ויקטור לא היה מעוניין לקרוא אותו. היא נפרדת ממנו ונוסעת חזרה לאיטליה לחתונה של קלייר ולורנצו. במהלך החתונה, קלייר קוראת את המכתב שסופי כתבה לה והתחיל את כל המסע. סופי מתוודה בפני צ'ארלי שהיא אוהבת אותו והוא מפתיע אותה בכך שמודה שגם הוא אוהב אותה. הסרט נגמר בנשיקתם מתחת למגדל.

שחקנים
------

* סופי - אמנדה סייפריד
* קלייר - ונסה רדגרייב
* צ'ארלי - כריסטופר איגן
* לורנצו - פרנקו נרו
* ויקטור - גאל גארסיה ברנאל

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מכתבים לג'ולייט

* "מכתבים לג'ולייט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "מכתבים לג'ולייט", באתר נטפליקס

* "מכתבים לג'ולייט", באתר AllMovie (באנגלית)

* "מכתבים לג'ולייט", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "מכתבים לג'ולייט", באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* "מכתבים לג'ולייט", באתר Metacritic (באנגלית)

* "מכתבים לג'ולייט", באתר אידיבי

* "מכתבים לג'ולייט", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית)

* "מכתבים לג'ולייט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* מאיר שניצר, הו, ג'ולייט: ביקורת על "מכתבים לג'ולייט", באתר nrg‏, 7 ביוני 2010
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**דן (דני) פרומצ'נקו** (נולד ב-31 במרץ 1949) הוא איש עסקים ומוציא לאור ישראלי. עורך ומוציא לאור של המגזין "אוטו".

ביוגרפיה
--------

נולד בישראל, לאירנה ויעקב פרומצ'נקו, שהיה מבעלי השליטה בעלית (בנו של אליהו פרומצ'נקו). בשנות ה-80 היה דני פרומצ'נקו הטכנולוג הראשי של עלית, ובתקופתו פותחו כמה מן המותגים של החברה ובהם "פסק זמן" ו"זיפ". 

לאחר שמשפחתו מכרה את החזקותיה בעלית פנה פרומצ'נקו לעסקים פרטיים. בשנת 1986 ייסד יחד עם עוד שלושה שותפים את המגזין "אוטו". כעבור זמן רכש את השליטה המלאה במגזין.

פרומצ'נקו ייסד הוצאה לאור, "אוטו תקשורת ומידע מוטורי", הכוללת בנוסף למגזין "אוטו" מגזינים ומוצרים נוספים ובהם "אוטושטח", "תחבורה ובטיחות", קטלוג שנתי, מדריכים וספרים מוטוריים.

פרומצ'נקו הוא מראשי העוסקים בפיתוח ענף הספורט המוטורי בישראל. בין השאר, הוא ממארגני מרוצי המכוניות באשקלון.

מתגורר בסביון, נשוי לאנה ואב לשניים - מיכאל ואליק, המשמש כמנהל השיווק של המגזין "אוטו". אחיו הם אנשי העסקים עמי ואלון פרומצ'נקו. דודו היה התעשיין אבא פרומצ'נקו ואחייניתו היא השחקנית והזמרת רונה פרומצ'נקו.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987010362961005171

 |