recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "המועצה לשלום וביטחון".

**התנועה לשלום וביטחון** הייתה תנועה פוליטית לא-מפלגתית אשר הוקמה ביולי 1968. התנועה הייתה מהראשונות שקראו לנסיגה מהשטחים ולהכרה בזכות ההגדרה העצמית של העם הפלסטיניּ ולהקמת ישות פלסטינית עצמאית לצד ישראל.

היסטוריה
--------

התנועה החלה להתגבש בסתיו 1967, זמן קצר אחרי מלחמת ששת הימים, והחלה לפעול ב-1968. יוזמי התנועה היו מרצים באוניברסיטאות ופעילים ממפלגות השמאל ועמד בראשה יהושע אריאלי. בין הפעילים בה היו גדי יציב, מוטי אשכנזי, שמחה פלפן, ג'ורג טמרין ועקיבא ארנסט סימון. עם פעילי התנועה נמנה גם חבר הכנסת לשעבר מהמפד"ל, משה אונא.

בתחילת דרכה עסקה התנועה בעיקר בהשפעה תרבותית כמשקל נגד לרעיון ארץ ישראל השלמה, בין השאר באמצעות הפגנות, פרסום גילויי דעת ועצומות. ב-1969 החלו חלק מחבריה לשאוף להקמת מפלגה פוליטית. חלק מחברי התנועה הקימו את מפלגת נ"ס שלא עברה את אחוז החסימה בבחירות לכנסת בשנת 1969.

בשנת 1970 התנגדה לחידוש היישוב היהודי בחברון. בהמשך אותה שנה קראה התנועה לפירוק ממשלת הליכוד הלאומי ולהחלפתה בממשלת יוזמת שלום. בתחילת 1971 פרסמה התנועה גילוי דעת השולל את ההתנחלות. בנוסף תמכה התנועה בקבלת יוזמת יארינג.

בשנת 1972 הקימו חלק מחברי התנועה, יחד עם מקימי תנועת שמאל ישראלי חדש (שי"ח) ופורשים ממק"י את תנועת "תכלת אדום" שממנה צמחה מפלגת מוקד.

לאחר מלחמת יום כיפור התנועה חדלה מפעילות וכעבור מספר שנים תפסה "שלום עכשיו" את מקומה בשמאל הלא מפלגתי.

קישורים חיצוניים
----------------

* מטרות הבטחון קודמות, מעריב, 13 בינואר 1969
* יהושע אריאלי, מצבי חרום והשפעתם המסוכנת, דבר, 9 במאי 1969
* "התנועה לשלום וביטחון" תחדש את פעולתה, דבר, 17 בפברואר 1970
* התנועה לשלום ולבטחון במערכות השלום, עלון שהוציאה התנועה לסיכום פעילותה בשנת ה'תש"ל, באתר הספרייה הלאומית
* תיק התנועה לשלום וביטחון בארכיון יד יערי

הערות שוליים
------------

1. ↑  התנועה לשלום וביטחון מרחיבה פעולותיה, דבר, 3 בינואר 1969
2. 1 2 3  טל אלמליח וענת קדרון, "בין תרבות ופוליטיקה: מחאת צעירים בישראל", **עיונים בתקומת ישראל** 11
(2001), עמ' 92–93
3. ↑  קוראים למנוע התנחלות בחברון, דבר, 26 במרץ 1970
4. ↑  "התנועה לשלום" קוראת להקמת "ממשלת יזמות שלום", דבר, 19 באפריל 1970
5. ↑  התנועה לשלום ובטחון דורשת להפסיק ההתנחלויות, דבר, 25 בינואר 1971
6. ↑  התנועה לשלום ובטחון תובעת תגובה חיובית ליזמת יארינג, דבר, 17 בפברואר 1971
שמיכת פוך ללא ציפית עליה
**שמיכת פּוּך** (מרוסית: Пух, נוצת פלומה. בעברית: שמיכת מוֹך) היא שמיכה רכה מלאה בנוצות פלומה (מוך) של אווזים, ברווזים או של עופות אחרים, או תחליף סינתטי לנוצות, ומשמשת להתכסות בזמן השינה, בעיקר בחורף. מקורה של שמיכת הפוך באירופה הכפרית, שם היו השמיכות ממולאות בנוצות של אדרית שחורת-כיפה הידועות בתועלתן כמבודד תרמי.

המודעות לצער בעלי חיים הנגרם בתהליך תלישת הנוצות עלתה, ולכן משתמשים יותר בתחליפים סינתטיים, שגם אינם אלרגניים כמו שמיכת פוך או נוצות.

היסטוריה
--------

באמצע המאה השמונה עשרה, תומאס נוג'נט (אנ'), אנגלי שהיה בטיול גדול ועבר אז בוסטפאליה, ציין בפליאה:

"יש דבר אחד שמאוד מסוים להם, שהם אינם מכסים את עצמם עם פיג'מה, אלא מתכסים בנוצות ושוכבים על מיטת נוצות. זה נוח מספיק בחורף, אבל איך הם יכולים לשאת את מיטות הנוצות שלהם עליהם בקיץ, כפי הנהוג בדרך כלל, אני לא יכול להעלות על הדעת."
הנוצות לייצור שמיכות הפוך הביא להתנגדות מצד ארגוני זכויות בעלי חיים לשימוש בשמיכות אלו. התנגדות זו, נמצאו תחליפים הניתנים ליצור בעלות נמוכה וכן בעלי אורך חיי מדף ארוכים יותר מפוך, כמו מיקרופייבר, ובשילוב העובדה שההמצאה הוזילה את השמיכות העשויות מהם, הביא לירידה בפופולריות ובמכירות של שמיכות הפוך.

בתרבות הפופולרית
----------------

המונח "יום שמיכת הפוך" משמש במדינות מסוימות כדי לתאר את הקצבה של יום אחד או יותר בשנה, כאשר העובדים יכולים פשוט לטלפן ולומר שהם לא באים לעבודה, למרות שהם לא הודיעו על כך מראש והם לא חולים. מתן הטבה זו הפכה לאופנתית בסוף 1990 בחברות גדולות רבות בבריטניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שמיכת פוך** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  רוביק רוזנטל / הסנפלינג הציוני, באתר בלוג השפה העברית של מילון רב-מילים, ‏2011-11-20
2. ↑  Nugent, Thomas (1749). *The grand tour*. Vol. 2 (first ed.). London: S. Birt. p. 109.
3. ↑  Word Spy - duvet day
**ישראל אלסנר** **(אל-זוהר)** (31 באוגוסט 1909 - 1 בדצמבר 1971) היה כדורגלן ישראלי, ששיחק בעמדת השוער ועבד גם כקצין העיר תל אביב.

ביוגרפיה
--------

ישראל אלסנר נולד בעיר קרקוב שבפולין ב-31 באוגוסט 1909. אלסנר הגיע לארץ ישראל במסגרת המכביה השנייה עם המשלחת הפולנית ולאחר מכן נשאר בארץ ישראל ושיחק במכבי תל אביב. ב-7 בדצמבר 1935 רשם אלסנר את הופעת הבכורה הרשמית שלו במדי מכבי, במחזור הראשון של הליגה הארצית נגד הפועל תל אביב, המשחק הסתיים ללא שערים. אלסנר השתתף במסע המשחקים של מכבי תל אביב לארצות הברית ב-1936, כשבמהלך המסע ערך השוער את אחד המשחקים הגדולים ביותר בקריירה שלו נגד אולסטארס ניו יורק כשלא ספג אפילו שער אחד. בראיון שנתן לעיתון חדשות הספורט ב-1957, אלסנר טען שמכבי תל אביב עם המאמן אגון פולק הייתה הקבוצה הטובה ביותר שהעמיד המועדון המכבי מעולם: "שיחקו שם אברהם רזניק, דוידקה (דויד ויינברג), מנחם מרימוביץ', יעקב זליבנסקי, יוסף ליברמן, נתן פנץ, ג'רי בית הלוי, פרי נויפלד, פרידריך דוננפלד, הס, גאול מכליס ועוד. שיחקנו בשיטה וינאית מובהקת, כפי שעשו הוינאים עצמם. הייתה זו הקבוצה שיצאה ב-36 לארצות הברית וניצחה את אול-סטארס ניו יורק 6 - 0, על אף שהיינו נמוכי קומה. העיתונות המקומית טענה שמשחקנו עלה על זה של נבחרת סקוטלנד שהופעה בניו יורק זמן קצר לפנינו." ב-11 באוקטובר 1936 במהלך המשחק שהיה בין מכבי תל אביב לנבחרת של ברוקלין (אשר אותם אימן אחד מכוכבי הכח וינה, ארנו שוורץ), בעוד שהתוצאה עמדה על 0-0 נפצע אלסנר והוחלף בשוער יוסף (ג'ו) סידי. המשחק אף הסתיים בניצחון בתוצאה של 1 - 0 מוחץ למכבים כשהשחקן גאול מכליס כובש שער שובר שוויון בדקה ה88' למשחק.

ב-1938 אלסנר זומן לנבחרת ארץ ישראל ושיחק נגד נבחרת יוון במסגרת מוקדמות מונדיאל 1938. ב-28 במאי 1938 ערך אלסנר את הופעתו הראשונה בגמר הגביע הארץ ישראלי (גביע המדינה היום), המשחק הסתיים בתוצאה של 1 - 2 לטובת הפועל תל אביב. מ-1939 יוסף (ג'ו) סידי (שהיה השוער השני ששיחק במכבי ואף התחרה על אפודת השוער עם אלסנר) הפך לשוער הבכיר של מכבי תל אביב, ככל הנראה בעקבות התצוגה שלו בשער במסע של המכבים לאוסטרליה ב-1939. לאחר המסע באוסטרליה של המכבים (כשאלסנר לא הצטרף למסע), המאמן אגון פולק נשאר באוסטרליה ולמכבי הצטרף מאמן חדש בשם ארמין וייס (שחקן עבר מהכח וינה) שאף נתן לאלסנר הזדמנות לפתוח בפתיחת הליגה בעונת 1940, אך בסופו של דבר סידי פתח ברוב המשחקים ואף בגמר הגביע הארץ ישראלי. לקראת עונת 1941/42 חזר אגון פולק לארץ ישראל וחזר לאמן את המכבים. בתחילת העונה פולק צירף את השוער הבריטי ג'ון וינטר שפתח ברוב משחקי הקבוצה. לאחר פרישתו ממשחק פעיל שימש אלסנר כשופט כדורגל, ואף היה חבר הנהלת מכבי תל אביב בכדורגל בשנות הארבעים. ב-1947 קיבל על עצמו תפקיד של מאמן במכבי רמת גן.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר TransferMarkt
* פרופיל, באתר מכביפדיה

הערות שוליים
------------

1. ↑  אשר גולדברג ודני דבורין, **מכבי תל-אביב 102 שנים ראשונות**, הוצאת מדיה 41 בע"מ, 2008, עמ' 87
2. ↑  אלישע שוחט, **100 שנות כדורגל 1906–2006**, הוצאה עצמית, 2006, עמ' 72
3. ↑  Niv Hapenguin, מכבי תל אביב נגד נבחרת ברוקלין - מחנה האימונים בארצות הברית, באתר מכביפדיה
4. ↑  עיתון הבקר, אתמול החלו המשחקים על גביע הכדורגל, ‏20 באפריל 1947

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007402683305171
* VIAF: 84156130869558310048
* WorldCat (עם VIAF): 84156130869558310048

 |
**אנוש גבעתי** (28 בפברואר 1933 - 24 במרץ 2014) היה ניצב במשטרת ישראל.

גבעתי נולד בביירות שבלבנון לצפורה ויעקב ברג. חודשים ספורים לאחר לידתו עברה המשפחה לירושלים, שם למד והוכשר בבית ספר ערב למקצועות החשמל. בשנת 1946 התנדב לארגון "ההגנה" והחל לשמש בתפקידי קישור. בשנת 1948 הוכשר בקורס מפקדי כיתות בגדנ"ע ולאחריו לקח חלק בפעולות מבצעיות בעיר. בשנת 1950 עסק בהדרכת נוער.

בשנת 1951 היה גבעתי בין מייסדי משמר הגבול והיה חבר פלוגה א' כשש שנים. בעת טבח כפר קאסם היה גבעתי מפקד מחלקה בגדוד משמר הגבול של שמואל מלינקי. במשפט של נאשמי הטבח העיד גבעתי שלדעתו יש למלא פקודות בכל מקרה, אך סיפר שהפקודות שהוא קיבל ממפקד הפלוגה, היו מתונות והטבח לא התבצע במחלקתו. 

בשנת 1957 עבר לשרת במשטרת ישראל ושימש במהלך השנים כמפקד תחנת לוד, סגן קצין הביטחון במשפט אייכמן, ולאחר מכן ראש לשכת תנועה, ראש אגף מבצעים בנפת הנגב ודובר נפת הנגב. לאחר מלחמת ששת הימים מונה למפקד נפת יהודה בבית לחם}. ב-1973 מונה למפקד נפת עזה וסיני. באוגוסט 1977 נתמנה למפקד מרחב מרכז. בשנת 1979 הוצע לו לעבור לפקד על מרחב ירושלים אך הוא העדיף שלא לקבל את ההצעה. בשנת 1981 גבעתי היה לסגן מפקד מחוז המרכז לאחר שניהל את כל הקמת המחוז החדש ועד לאיוש תפקיד מפקד המחוז על ידי ניצב גבי עמיר, שימש כמ"מ מפקד המחוז. ובשנים 1985–1989 היה מפקד מחוז מרכז. בין האירועים המרכזיים בתקופה זו עסקה משטרת המחוז בפיזור הפגנות עובדי התעשייה האווירית על רקע ביטול פרויקט הלביא, אבטחת ביקורו של נשיא ארצות הברית לשעבר ג'ימי קרטר ומרדף אחר האסיר הנמלט הרצל אביטן. כן הוקמו במחוז יחידה לחקירות הונאה ותחנת המשטרה בטייבה.

לאחר פרישתו לגמלאות עבר לשמש מנכ"ל החברה הכלכלית ראשון לציון, ובסיום תפקיד זה עבר לשמש יו"ר ועד מגדלי היקב בעיר. בעבור פעילויותיו בראשון לציון, בהן ייסוד סניף "יד שרה" והתנדבותו בסניף כאחראי לאולם התצוגה, הוענק לו בשנת 2008 תואר יקיר העיר.. משנת 2013 שימש כחבר מועצת המומחים של סיעת התנועה החברתית הירוקה במועצת עיריית ראשון לציון. נפטר ב-24 במרץ 2014 ממחלת הסרטן. נקבר בבית הקברות הצבאי בראשון לציון.

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפי פקודת המג"ד מלינקי הוטל להרוג אנשים - טוענים עדים, הצופה, 12 ביולי 1957
2. ↑  ש. גבעון, המכונית נפלה לתוך ערוץ, מעריב, 20 בנובמבר 1961
3. ↑  נקודת המשטרה בערד, מעריב, 8 בדצמבר 1966
4. ↑  קורס ראשון לשוטרים ערבים בנפת יהודה, דבר, 27 במאי 1968
5. ↑  מפקד נפת יהודה עלה לדרגת סגן ניצב, מעריב, 18 בפברואר 1972
6. ↑  מפקד משטרת נפת יהודה, דבר, 26 בפברואר 1973
7. ↑  מינויים חדשים במשטרת ישראל, דבר, 2 באוגוסט 1977
8. ↑  ראובן שפירא, נצ"מ בוגלר ימונה מפקד מרחב ירושלים, דבר, 13 ביולי 1979
9. ↑  יצחק בן חורין, טלפון מהמפיץ בלונדון ואין סרט בפ"ת, מעריב, 8 באפריל 1984
10. ↑  אנוש גבעתי באתר משטרת ישראל
11. ↑  חוברת יקיר העיר ראשון לציון לשנת 2008

| מפקדי מחוז מרכז של משטרת ישראל |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אריה ניר • גבריאל עמיר • אנוש גבעתי • יעקב טרנר • חיים אלבלדס • אסף חפץ • שלמה אהרונישקי • זאב אבן-חן • יהודה בכר • בני קניאק • דודי כהן • ניסים מור • בנצי סאו • ברונו שטיין • מוטי כהן • עמיחי אשד • משה ברקת • אברהם ביטון |

 |
|  |
| --- |
| **ערך מחפש מקורות** |
| רובו של ערך זה אינו כולל מקורות או הערות שוליים, וככל הנראה, הקיימים אינם מספקים. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

פירוש נוסף ערך זה עוסק בתו מוזיקלי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו מי (פירושונים).

Icon of loudspeaker

לחצו להשמעת התו מי

התו מי במפתחות השונים. משמאל לימין - מפתח סול, מפתח דו, מפתח פה
מי על מקלדת 88 קלידים
**מי** הוא תו בסולם הצלילים, שמסומן גם באות E. תדירותו באוקטבה הראשונה היא 330 הרץ. במספור עממי נחשב כתו השלישי בסולם התווים.

מי דיאז
-------

מי דיאז הוא התו המוגבה בחצי טון ממי ומסומן ב-♯E. מבחינת גובה אבסולוטי, בכיוון מושווה, התו שווה לצליל פה אך הוא שונה ממנו מבחינת איות – כך למשל טון מוביל בסולם פה דיאז מינור יהיה מי דיאז ולא פה בֶּקָר. בכלים בעלי אינטונציה גמישה קיים הבדל בין הצלילים והצליל מי דיאז בסולם פה דיאז מינור יהיה נמוך יותר (במרבית סוגי הכוונון) מהצליל פה בסולם לה מינור, למשל.

מי במול
-------

מי במול הוא התו המונמך ממי בחצי טון והוא מסומן ב-♭E.

סולם מי מז'ור
-------------

הסולם מי מז'ור הוא הסולם המז'ורי המתבסס על התו מי. התווים בסולם הם: מי, פה דיאז, סול דיאז, לה, סי, דו דיאז, רה דיאז ומי.

סולם מי מינור
-------------

הסולם מי מינור הוא הסולם המינורי המתבסס על התו מי. התווים בסולם הם: מי, פה דיאז, סול, לה, סי, דו, רה ומי.

אקורד מי מז'ור
--------------

האקורד מי מז'ור הוא אקורד מז'ורי שצליל הבס שלו הוא מי. התווים באקורד הם מי, סול דיאז, וסי. האקורד מסומן באות E. אפשר למצוא את האקורד בסולמות מי מז'ור בתור טוניקה, לה מז'ור בתור דומיננטה וסי מז'ור בתור דרגה רביעית.

אקורד מי מינור
--------------

האקורד מי מינור הוא אקורד מינורי שצליל הבס שלו הוא מי. התווים באקורד הם מי סול וסי. האקורד מסומן בEm. אפשר למצוא את האקורד בסולמות: מי מינור בתור טוניקה, ובסי מינור בתור דרגה רביעית.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מי** |


|  |
| --- |
| **תווים** |
| **דו(C)** | **רה(D)** | **מי(E)** | **פה(F)** | **סול(G)** | **לה(A)** | **סי(B)** |
**טרוויס קוטרל** הוא זמר ומוזיקאי אמריקאי המזוהה עם ז'אנר הנקרא CCM, קיצור ל-Contemporary Christ Music. כמו כן, ידוע גם כאמן, משורר, סופר ומנהיג פולחן נוצרי.

קורות חייו
----------

קוטרל גדל בבון, צפון קרוליינה. ב-1990, הוא עבר לנאשוויל, טנסי בשביל ללמוד באוניברסיטת בלמונט. לאחר סיום לימודיו בשנת 1992 עם תואר במוזיקה, קוטרל הקדיש זמן לכתיבת שירים. באותה שנה הוא כתב את שירו של לרנל האריס "It's Only Thunder". לאחר מכן הוא עבד עם קייטי היל על מחזמר שכותרתו *מלצרים: נוער מוזיקלי על המתנה לאלוהים*. קוטרל המשיך לאחר מכן לכתוב ולעבוד כעורך בחברת הוצאה מוזיקלית.

ב-1994, הכנסייה שאליה נהג ללכת ("שני נהרות הכנסייה הבפטיסטית" איבדה ממעמדה הפולחני, וקוטרל נענה לבקשתה לשמש כמנהיגה, וכך במשך שנה וחצי כיהן כמנהיג פולחן הכנסייה. קוטרל  אמר: "את ההזדמנות להוביל את "שני נהרות הכנסייה הבפטיסטית" שד"ר ג'רי סאטן נתן לי היא ברכה." מאז, קוטרל  גם שיתף פעולה כסולן במספר אלבומי מזמור לאל, בראשות דון מואן. הוא גם הוביל את הפולחן בכנסים של Beth Moore שכותרתם היו *Living Proof Live*מאז 1998.

מאז 2002, הוא גם הוציא מספר אלבומי סולו של מזמורים לאל, שבזכותם הרוויח מועמדויות עבור GMA Dove Award. הוא גם המשיך לכתוב שירים, לספק קולות רקע לאמנים אחרים כמו להקת MercyMe, איימי גרנט, אלן ג 'קסון וגארת' ברוקס. בשנת 2010, טראוויס עבר לג'קסון, טנסי כדי לשמש כמנהל המוזיקלי של כנסיית Englewood Baptist Church.

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומי סולו

* *The Deep* (2001)
* *Unashamed Love* (2003)
* *Alive Forever* (2005)
* *Found* (2006)
* *Ring the Bells* (2008)  (Christmas album)
* *Jesus Saves Live* (2010)  (live album)
* *When the Stars Burn Down* (2011)
* *I'm Living Proof* (2014)
* *All That Is Within Me* (2016)

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טרוויס קוטרל

* טרוויס קוטרל, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* טרוויס קוטרל, באתר Discogs (באנגלית)

* טרוויס קוטרל, באתר Songkick (באנגלית)

* טרוויס קוטרל, באתר Genius

* טרוויס קוטרל, באתר בילבורד (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 3687 6814
* LCCN: n2007032144
* MusicBrainz: 55bf8339-8b97-40b4-9b4b-093321138274
* VIAF: 73303376
* WorldCat: lccn-n2007032144

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**מקס לבקוביץ** (1901 - 1971) היה רופא פנימי, מנהל בית חולים עפולה (1934-1941), מנהל מחלקה פנימית בבית חולים עפולה, פרופסור לרפואה פנימית, בבית ספר לרפואה אוניברסיטת תל אביב, מנהל מחלקה פנימית א' בבית החולים בילינסון (1950-1979)

ביוגרפיה
--------

לבקוביץ נולד בשנת תרס"א (1901) בגרמניה. למד רפואה באוניברסיטת ברלין, אוניברסיטת מינכן ואוניברסיטת פרייבורג. 

משנת 1924 עבד לבקוביץ בבית-החולים מואביט בברלין. 

כרופא ראשי, ארגן לבקוביץ מרפאות מרכזיות למחלות מחזור הדם, לשחפת ולאלרגיה. במשך עבודתו נשלח להשתלמות לדנמרק ולהולנד.

בין השנים 1928–1931 מונה לבקוביץ למזכיר הכינוס הגרמני של האינטרניסטים (רופאים פנימיים) בויסבאדן.

לבקוביץ התחתן עם יוטה לבית סימסון, אשר הייתה רופאה כללית, (1902-1982).

באפריל 1933 נעצר לבקוביץ על ידי השלטונות הנאצים, כחשוד בקומוניזם. שוחרר בעזרת אחד ממטופליו (נאצי), ומיד עלה עם רעייתו לארץ ישראל.

רופא בכיר בארץ ישראל
--------------------

בין השנים 1934–1941 ניהל לבקוביץ את בית החולים המרכזי בעפולה, במקביל כיהן כמנהל מחלקה פנימית, וניהל את המחוז של קופת חולים כללית. 

בין השנים 1941–1945 ניהל לבקוביץ את המרפאה המרכזית של קופת-חולים ההסתדרותית בתל אביב, (מרפאת זמנהוף). בנוסף שימש לפקוביץ יועץ למחלות פנימיות. 

בין השנים 1950–1970 ניהל לבקוביץ את המחלקה הפנימית א' בבית-החולים בילינסון, בפתח תקווה.

בשנת 1954 היה המארגן והיושב-ראש של הכינוס הארצי של הרופאים "רמב"ם", שנתכנס בתל אביב, בין השנים 1956–1959.

לבקוביץ כיהן כיושב ראש הכינוסים המדעיים השבועיים של ההסתדרות הרפואית בתל אביב.

במשך עבודתו הרפואית עסק לבקוביץ בכמה נושאים ניסיונים (כגון: יצירת דם בהשפעת תמצית איברים שונים) ובפרט ברפואה קלינית.

לבקוביץ חיבר ספר על שקיעת דם, תיאר מספר מחלות מגפתיות בארץ: צהבת זהומית, אאוזינופיליה עם בצקת של העור, וביצע את התצפית הקלינית הראשונה על קדחת הנילוס המערבי בארץ. התענינותו בנשיכות נחשים נתעוררה בעת עבודתו בעמק, ונמשכת במסגרת המכון למחקר רפואי על-שם רוגוף.

לבקוביץ זכה ב-1959 יחד עם פרופסור אנדרה דה-פריס, ד"ר שמעון גיטר וד"ר שאול כוכבא - בפרס סולד לרפואה והיגיינה ציבורית של עיריית תל אביב, על מחקר ארס נחשים בישראל.

לבקוביץ ערך את "אנציקלופדיה לבריאות המשפחה" (הוצאת כרטא), 1991.

לבקוביץ היה הרופא של חברי התזמורת הפילהרמונית הישראלית וגם פסנתרן חובב.

לבקוביץ נפטר בשנת 1971. נטמן בבית העלמין קריית שאול

לקריאה נוספת
------------

* דוד תדהר (עורך), "מקס לבקוביץ", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך טו (1966), עמ' 4783

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקס לבקוביץ - מומחה ברפואה פנימית אינדקס רופאים, משרד הבריאות
2. ↑  "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", נסים לוי, יעל לוי, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, מהדורה שנייה, ערך :לפקוביץ, מקס, פרופ', עמוד 271
3. ↑  פרופ' מקס לבקוביץ (עורך ראשי) "אנציקלופדיה לבריאות המשפחה", הוצאת כרטא, 1991
4. ↑  מקס לבקוביץ בית העלמין קריית שאול, אתר חברה קדישא
חוברת הבקר והחלב שיצאה ל-70 שנה לאסון הרפתנים
גיטה פרלסון-מוצרי, מקיבוץ אפיקים, מקורבנות האסון
**אסון הרפתנים** אירע ב-19 באוקטובר 1943, חול המועד סוכות תש"ד, ובמסגרתו טבעו בכנרת, מול חופי עין גב, אחד-עשר רפתנים. 

רפתנים מכל רחבי הארץ הוזמנו לאספה השנתית של התאחדות מגדלי הבקר בארץ ישראל שהתקיימה בדגניה א'. תוכנית הכנס כללה חלק עיקרי מקצועי, שבסיומו שייט משותף בכנרת, מדגניה לעין גב, בלילה של ירח מלא. לרשות המשתתפים הועמדו סירת מנוע, שאליה נקשרה סירה נגררת נוספת, עשויה עץ. כושר הקיבול של שתי הסירות יחדיו לא עלה על כ-160 מקומות, ובכל זאת נדחסו אליהן למעלה מ-200 איש ואשה והסירות הפליגו בחשכה לכיוון עין גב.

סמוך לחצות, כאשר אורות עין גב כבר נראו היטב, החלה הנגררת לשקוע במהירות. אחד עשר מהרפתנים (ארבע נשים ושבעה גברים), שלא ידעו לשחות, שקעו אל המצולות. 

חילוץ הגופות נמשך מליל הטביעה ובימים שלאחריו, משיית הגופות נמשכה עד ה-29 באוקטובר בסיוע אנשי עין גב, דייגים מגינוסר, אמודאים מחיפה ובסיוע מטוס של חיל האוויר הבריטי. למחרת האסון פתח דוד רמז את ישיבת הוועד הפועל של ההסתדרות בדקת דומייה. במקביל נפתחה, לפי בקשת חברי עין גב, שביקשו לנקות את שמם מרשלנות, ועדת חקירה פנימית בראשות זאב הים. עם זאת, ולמרות האבל שאפף את היישוב לאחר האירוע, הוא נשכח עד מהרה בשל מאורעות מלחמת העולם השנייה.

בשנת 2013, לאחר 70 שנה, יצאה חוברת זיכרון לאסון הרפתנים בהוצאת מועצת הבקר והחלב.

לקריאה נוספת
------------

* "אסון הרפתנים בכנרת", כתב העת **הבקר והחלב**, חוברת 366, אוקטובר 2013

קישורים חיצוניים
----------------

* אסון מחריד בים כנרת, דבר, 22 באוקטובר 1943
* כיצד אירע האסון בכנרת, הארץ, 22 באוקטובר 1943
* האסון על הכנרת, הַבֹּקֶר, 22 באוקטובר 1943
* 10 קרבנות-שיט על הכנרת, המשקיף, 22 באוקטובר 1943
* האסון האיום בים כינרת, הצופה, 22 באוקטובר 1943
* אסון מחריד בים כנרת, משמר, 22 באוקטובר 1943
* טרם נמצאו גוויות הנטבעים, משמר, 24 באוקטובר 1943
* שבעה לאסון כנרת, משמר, 26 באוקטובר 1943
* עין גב מבקש להרכיב ועדת חקירה, דבר, 27 באוקטובר 1943
* אסון הרפתנים בכנרת הדף הירוק אוקטובר 2004
* אלי אלון, אסון הרפתנים בכנרת -אסון שהוצנע ונשכח
* קרני עם-עד, 70 שנה אחרי - הנצחה לחללי "אסון הרפתנים" (אורכב 02.10.2017 בארכיון Wayback Machine), באתר mynet קיבוץ, 20 בספטמבר 2013
* אייל לוי, האסון בכנרת שנשכח 70 שנה: הפרטים נחשפים, באתר nrg מעריב, 26 באוקטובר 2013
* יובל דניאלי, טקס זיכרון לאסון הרפתנים - המעגל נסגר באתר גבעת חביבה
* יוסי מלול, מוסף אסון הרפתנים בכנרת - 70 לאסון הרפתנים בכנרת, בתוך "משק הבקר והחלב" - ביטאון התאחדות מגדלי בקר בישראל, אוקטובר 2013
הסמל "השמש השחורה". ניתן לראות את העיצוב של שנים עשר סמני ה"זיג" מסודרים בצורה רדיאלית סביב המרכז
**השמש השחורה** (בגרמנית: **Schwarze Sonne**) הוא סמל אוקולטיסטי, שנוצר על ידי הנאצים במהלך מלחמת העולם השנייה, אך עיקר השימוש בו החל לאחר מלחמת העולם השנייה על ידי נאו-נאצים. הסמל גם משמש מספר כתות שטניות, אוקולטיסטיות ונאו-פגאניסטיות.

היסטוריה
--------

כמו צלב הקרס שהיה סמל הודי עתיק שהביע שגשוג אך אומץ על ידי הנאצים, כך גם השמש השחורה. לפני מלחמת העולם השנייה היא נקראה "Sonnerad" והופיעה בעיקר במיתולוגיה הנורדית ומיתולוגיות קלטיות עתיקות. השם "השמש השחורה" אומץ רק בהיבט שטניסטי ונאצי, לאחר מלחמת העולם השנייה.

הסמל הופיע בגרמניה הנאצית, כאמצעי עיצובי בטירה ששופצה ועוצבה על ידי היינריך הימלר, שהיה ידוע בהשקפת עולמו הנאו-פגנית ובאהדתו הרבה לתורת הנסתר. באותה טירה הוא קיווה להקים את המרכז ממנו תנוטר פעילות האס אס.

הסמל מכיל שנים עשר סמלי זיג קטנים, המופיעים גם בדגל האס-אס. סמלי הזיג מסודרים בצורה רדיאלית סביב מרכז ה"שמש".

לא ברור אם בתקופת המלחמה היה לסמל משמעות כלשהי או ששימש לציון תפקיד מסוים בשורות האס אס. הסמל קיבל את השם שלו רק לאחר שכתות שטניות החלו להשתמש בו, בעקבות המודעות לסמל שעלתה בספר "Die Schwarze Sonne von Tashi Lhunpo" של סופר גרמני המוכר בשם העט "רוסל מקלאוד".

בשנת 1933 רכש היינריך הימלר, שכיהן כראש האס אס והגסטפו, את טירת וולסבורג. הימלר ייעד את המקום להיות מרכז האס אס והחל בשיפוץ מאסיבי של הטירה בין השנים 1936 ו-1942. הימלר התכוון שהמקום לאחר השיפוצים ישמש בעיקר לצרכים טקסיים.

כיום
----

כיום הסמל משמש בעיקר תנועות נאו-נאציות וניתן למצוא אותו בסמלים רבים של תנועות כאלו. בנוסף, הוא מופיע על גבי כתבי יד וכתבי עת המופקים על ידי נאו-נאצים. הסמל לעיתים נקרא "Sonnerad".

לאחר הפגנות תנועות נאו-נאציות שנערכו בשארלוטסוויל, וירג'יניה באוגוסט 2017, במהלכן התרחש פיגוע שבוצע על ידי נאו-נאצים, ניתן היה לראות את הסמל חרוט במקומות רבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השמש השחורה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Handbuch\_Rechtsradikalismus
2. ↑  מידע על השמש השחורה (באנגלית)
3. 1 2 3  "Deconstructing the symbols and slogans spotted in Charlottesville". *The Washington Post*. 18 באוגוסט 2017. `{{cite news}}`:  (עזרה)
4. ↑  Goodrick-Clarke, 2002, עמוד 148
5. ↑  Strube, Julian (2015). "Nazism and the Occult". In Partridge, Christopher (ed.). *The Occult World*. Abingdon, UK: Routledge. p. 339. ISBN 978-0-41-569596-1.
**דוּלי ג'ונסון** (אנגלית: **Dulee Johnson**; נולד ב-7 בנובמבר 1984 במונרוביה, ליבריה) הוא כדורגלן עבר ליברי ששיחק העמדת הקשר האחורי.

קריירה
------

ג'ונסון החל במחלקת הנוער של הקבוצה הליברית לואן סטאר, וב-1998 השתתף בגביע גות'יה השוודי, שם התגלה על ידי סוכן הקבוצה השוודית פלודה. לאחר עונה עבר להֵקֶן ששיחקה בין היתר בליגת העל השוודית. מקץ 4 עונות נוספות עזב והגיע לא.י.ק סולנה, בתור מחליפו של דרק בואטנג. בעונת 2007/2008 הגיע ג'ונסון לישראל עם קבוצתו, כדי לשחק מול הפועל תל אביב, בסיבוב הראשון של גביע אופ"א, לה הפסידו 0-1 בסיכום שני המשחקים.

לקראת עונת 2008/2009 חתם ג'ונסון במכבי תל אביב לשלוש שנים. מעברו לתל אביב יצא לפועל על אף שחלה במלריה בעת ששהה בליבריה ולמרות מספר עבירות תנועה שנרשמו לחובתו. ג'ונסון זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו באותה עונה, אולם לאחר עונה אחת בלבד במדיה נמכר חזרה לא.י.ק סולנה.

לאחר עונה נוספת בשוודיה, ניסה ג'ונסון את מזלו ביוון בקבוצת פאנטוליקוס, אך שוחרר ממנה כעבור חצי עונה בשל בעיות התנהגות, ועבר לשחק בהולנד בקבוצת דה חראפסחאפ, שגם ממנה סולק אחרי חצי עונה בלבד. בקיץ 2012 עבר ג'ונסון לאמזאזולו הדרום אפריקנית.

בינואר 2013 חתם בקבוצת ברוגה מהליגה השנייה בשוודיה. בפברואר 2014 חתם בקבוצת סג'אטה נבודאר מליגת העל הרומנית. ב-2 בספטמבר 2015 חתם כמוס מהליגה הנורווגית השנייה. ב-9 בינואר 2016 חתם במולדה מהליגה הנורווגית הראשונה, אך הספיק לערוך הופעה אחת בלבד בגביע, ולא רשם כלל הופעות ליגה עד ששוחרר מהמועדון ב-1 ביוני, כחצי שנה אחר כך. עם שחרורו הצטרף לסטארט, גם היא מליגת העל הנורווגית.

את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליבריה ערך ג'ונסון בשנת 2001, ועד שנת 2011 ערך 25 הופעות בנבחרת.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  אור שפונדר, ‏דולי ג'ונסון חתם במכבי תל-אביב לשלוש שנים, באתר ONE‏, 30 ביולי 2008
2. ↑  רענן ברנובסקי‏, דולי ג'ונסון חוזר לסולנה השבדית, באתר וואלה!‏, 11 ביוני 2009
3. ↑  ynet, פנתוליקוס: דולי ג'ונסון שוחרר בגלל התנהגותו, באתר ynet, 29 במרץ 2011
4. ↑  דולי ג'ונסון נהג שיכור וסולק מדה חראפשחאפ, באתר ynet, 6 באוקטובר 2011
5. ↑  אוסקר סיכם בצ'לסי, "פירלו החדש" חתם בפ.ס.ז', באתר ONE‏, 16 ביולי 2012
מלמבו, ריקוד עם ארגנטינאי
ריקוד עם אנגלי
ילדות רוקדות בחדרה
**ריקוד עם** הוא ריקוד שמקורו קדום, והוא מבוצע בקבוצות המורכבות מהמוני העם (להבדיל ממחול המבוצע על ידי רקדנים מקצועיים) או בהופעתן של להקות מחול פולקלוריסטי, לרוב מאופיינים אלו בתנועות קצובות פשוטות וקבועות על מנת שיותאמו לכלל המעוניינים לרקוד.

ריקוד עם הוא סוג של ריקוד מסורתי המהווה ביטוי של תרבות עבר או הווה. למרות היותם ריקודים מסורתיים, ריקודים פולחניים או ריקודים שמקורם בפולחן אינם נחשבים לריקודי עם.

לכל עם יש את ריקודי העם שלו. ריקודים אלו מהווים חלק מהדרכים שבהן קהילה חוגגת אירוע מסורתי או תאריך חשוב.

המונח "ריקודי עם" מתייחס לריקודים עממיים, המתקשרים במידה ניכרת למסורת, ובא להבחין בין סוג ריקוד זה לבין הריקודים הסלוניים המודרניים שגם הם במקורם ריקודים עממיים.

המשותף לריקוד העממי
-------------------

ישנן תכונות המשותפות לרוב ריקודי העם. הצעדים של הריקודים פשוטים ומבוצעים על ידי רקדנים ללא הכשרה מקצועית. רוב הריקודים נלמדים תוך כדי חיקוי, בהעברה מדור לדור.

המוזיקה המלווה ריקודים אלו היא מוזיקה מסורתית העשויה להכיל שירה סיפורית או רק נגינה כלית. הריקודים מבוצעים, בדרך כלל, בתלבושת העממית של המקום, המדגישה את השייכות של הרוקדים לקבוצה.

ריקודים אלו משמשים את המשתתפים בפסטיבלים עממיים, בימי חג מסורתיים ולעיתים באירועים הקשורים לעבודות חקלאיות.

יש המגדירים את ריקודי העם כריקודים שאין להם גוף מנהל או כריקודים שאין להם מוסדות מקצועיים המלמדים אותם.

סוגים של ריקודי עם
------------------

קיימים אלפי סוגים של ריקוד עם עם. להלן מספר דוגמאות:

* פנדנגו - ריקוד עם ספרדי בזוגות, המשלב מחיאות כף ושימוש בקסטניטות.
* סירטקי - ריקוד עם יווני במעגל המתחיל לאט ומסתיים בקצב מוגבר.
* טרנטלה - ריקוד עם איטלקי עליז ומהיר.
* טיניקלינג - ריקוד עם פיליפיני מתקופת הקולוניאליות הספרדית, המזכיר ציפור קטנה מלקטת ומפזזת בין קני הבמבוק.
* הורה - ריקוד עם ישראלי שמקורו, כנראה, במזרח אירופה.
* פולקה - ריקוד עם מבוהמיה, ריקוד מהיר המבוצע בזוגות. נפוץ בכל העולם.
* ריקודי ריבוע - ריקודי עם אמריקאים שמקורם באנגליה לצלילי מוזיקת קנטרי.
* ריקודי חרבות - ריקודים המאפיינים חיקוי של קרב בארצות שונות, כגון: סין, וייטנאם, סקוטלנד, גרוזיה.

ראו גם
------

* ריקודי עם בישראל
* רשימת ריקודי עם

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריקוד עם** בוויקישיתוף
* ריקוד עם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ריקודי עם, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  folk dance | Definition, Music, History, Types, & Facts | Britannica, www.britannica.com (באנגלית)
2. 1 2  Understanding Folk Dance: 10 Styles of Folk Dance, MasterClass: Arts & Entertaiment, ‏7 יוני, 2021
3. ↑  FOLK DANCE - Definition and synonyms of folk dance in the English dictionary, educalingo.com (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007538436005171
* BnF: cb11951815c (data)
* GND: 4063869-8
* LCCN: sh85049663
* NARA: 10675944
* NDL: 00563379
* NKC: ph122319

 |
**פארק איסט ריבר** (באנגלית: **East River Park**) המנוהל על ידי מחלקת הפארקים והפנאי של העיר ניו יורק, הוא פארק ציבורי הממוקם באזור הלוור איסט סייד של האי מנהטן.

הפארק משתרע לאורך חופי איסט ריבר בין רחוב מונטגומרי לרוחב 12.

מהפארק ניתן לראות את גשר ברוקלין וגשר מנהטן. גשר ויליאמסבורג עובר מעל מרכז הפארק.

מתקנים בפארק
------------

בשנת 1941 נבנה בפארק אמפיתיאטרון המשמש להופעות. כמו כן בפארק נמצאים מגרשי כדורגל, טניס, כדוריד וכדורסל, מסלולי ריצה ומסלולי רכיבה על אופניים. הפארק משמש גם חובבי דיג, הדגים על שפת איסט ריבר.

היסטוריה
--------

תוכניות הקמת הפארק נהגו בשנות ה-30 של המאה ה-20 על ידי רוברט מוזס. הפארק נפתח בשנת 1939 באתר בו קודם לכן עמדו מעגני דיג ושכונות עוני. לאחר הקמתו הפך הפארק לשטח הירוק הגדול ביותר באזור הלוור איסט סייד. במהלך השנים קטן שטח הפארק בשל הרחבת דרך FDR ורחוב שאות'.

בשנת 2001 שופץ האמפיתיאטרון ונבנו מגרשי כדורגל נוסף - האמפיתיאטרון והמגרש נתרמו על ידי חברות שונות ברחבי ארצות הברית, והפרויקט הוקדש לילדים שאיבדו את הוריהם בפיגועי הטרור של ה-11 בספטמבר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פארק איסט ריבר** בוויקישיתוף
* מידע על הפארק באתר מחלקת הפארקים והנופש של עיריית ניו יורק
**יוסף (יוסי) דירהלי** (י"ט בטבת תש"י, 7 בינואר 1950 - 3 בנובמבר 1972) היה מפקד פלוגה בסיירת אגוז. מעוטר בעיטור העוז והמופת. נפל בקרב בהפגזה סורית על קוניטרה.

ביוגרפיה
--------

נולד בירושלים לפדל ורחל. סיים את לימודי התיכון באנקורי בתל אביב. במאי 1968 התגייס לקורס טיס, ולאחר תקופה עבר ליחידת אגוז, שירת כלוחם עד מפקד פלוגה. לאחר פציעתו של מפקד פלוגה ב' דוד אגמון בקרב באל חיאם מונה דירהלי למפקד פלוגה ב'. היה בין מצטייני הנשיא לשנת 1972.

### עיטור העוז

ב-31 בינואר 1971, בזמן פשיטה על מפקדת המחבלים בעיירה אל-ח'יאם, נפגע בראשו חברו הטוב דב אדר. סגן דירהלי זינק מעמדתו ותחת אש חילץ את הפצוע. על פעולתו זו הוענק לדירהלי באפריל 1973 עיטור העוז על ידי הרמטכ"ל דוד אלעזר.

### עיטור המופת

ב-27 ביולי 1971, נכנס רועה דרוזי לשדה מוקשים, ונפצע כתוצאה מההתפוצצות. סגן דירהלי ועימו עוד חיילים פילסו דרך כדי לחלץ את הפצוע, אך תוך כדי כך גם החבלן עלה על מוקש ונפצע. דירהלי פילס דרך אל החבלן וחילץ אותו משדה המוקשים. לאחר מכן שב לבדו לתוך שדה המוקשים, פילס דרך אל הפצוע וחילץ אותו. על כך הוענק לו עיטור המופת על ידי הרמטכ"ל דוד אלעזר באפריל 1973.

### מותו

נפל בקרב ביום כ"ו בחשון תשל"ג 3 בנובמבר 1972 בהפגזה סורית על קוניטרה. נקבר בבית הקברות הצבאי קריית שאול.

הנצחה
-----

בצומת שיאון הוקמה אנדרטה לזכר דוב אדר (כץ) חברו הקרוב של דירהלי שנפל בקרב באל חיאם ולזכרו דירהלי.

אחיינו הוציא לאור ספר שירים לזכרו בשם "היה חייל אך איננו;"

הערות שוליים
------------

1. ↑  "לא מבין איך הקבר הקטן מכיל ענק כזה". ה"פושטק" מיפו שכבש את סיירת אגוז, באתר ynet, 7 במאי 2019
**טטיאנה קוצ'מבובה** (בצ'כית: **Taťána Kocembová**; נולדה ב-2 במאי 1962) היא אתלטית עבר מצ'כוסלובקיה, בעלת 2 מדליות כסף מאליפות העולם בעלת התוצאה החמישית בטיבה בעולם בריצת 400 מטר בכל הזמנים. עמדה בצילה של בת ארצה שיאנית העולם ירמילה קרטוכווילובה.

ביוגרפיה
--------

קוצ'מבובה נולדה באוסטרבה.

באליפות אירופה באתלטיקה לנוער שנערכה בבידגושץ', פולין בשנת 1979 זכתה קוצ'מבובה במקום השמיני בריצת 400 מטר בתוצאה של 54.02 שניות. 

באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה במילאנו, איטליה במרץ 1982 זכתה קוצ'מבובה במקום הרביעי בריצת 400 מטר בתוצאה של 51.62 שניות, המנצחת הייתה בת ארצה קרטוכווילובהשקבעה שיא עולם חדש (49.59 שניות, שיא העולם הנוכחי). 

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1982 זכתה קוצ'מבובה בשתי מדליות. מדליית ארד בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.55 שניות, אחרי מריטה קוך ממזרח גרמניה שקבעה שיא עולם חדש (48.16 שניות) וקרטוכווילובה (48.85 שניות) ובריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:22.17 דקות, אחרי מזרח גרמניה שקבעה שיא עולם חדש (3:19.05 דקות) ולפני ברית המועצות (3:22.79 דקות).

באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד היא זכתה בשתי מדליות כסף, בריצת 400 מטר בשיא אישי חדש של 48.59 שניות, שוב אחרי קרטוכווילובה שקבעה שיא עולם חדש (47.99 שניות) ולפני מריה פיניגינה מברית המועצות (49.19 שניות) ובריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:20.32 דקות, אחרי מזרח גרמניה (3:19.73 דקות) וברית המועצות (3:21.16 דקות).

בתחרות אתלטיקה באולם שנערכה בווינה, אוסטריה בתחילת פברואר 1984 קבעה קוצ'מבובה בריצת 400 מטר שיא אישי של 49.76 שניות.

באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בגטבורג שוודיה אותה שנה זכתה קוצ'מבובה במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.97 שניות.

עקב החרם שהטילו מדינות הגוש המזרחי (ברית ורשה) על אולימפיאדת לוס אנג'לס, נמנע מקוצ'מבובה להשתתף. 4 ימים לאחר המשחקים האולימפיים היא השתתפה בתחרות בפראג בריצת 400 מטר וקבעה את תוצאת השנה בעולם של 48.73 שניות, תוצאה שהייתה מקנה לה מדליית זהב.

באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה במדריד ספרד בשנת 1986 סיימה קוצ'מבובה במקום הרביעי בריצת 400 מטר.

באליפות אירופה אתלטיקה שנערכה בשטוטגרט מערב גרמניה אותה שנה סיימה קוצ'מבובה במקום השישי בריצת 400 מטר בתוצאה של 51.50 שניות, המנצחת הייתה קוך (48.22 שניות).

שיאיה האישיים
-------------

**אצטדיון פתוח**

* ריצת 100 מטר: 11.31 שניות (1983)
* ריצת 200 מטר: 22.47 שניות (1984)
* ריצת 400 מטר: 48.59 שניות (1983)

**אולם סגור**

* ריצת 200 מטר: 22.96 שניות (1984)
* ריצת 400 מטר: 49.76 שניות (1984)

קישורים חיצוניים
----------------

* טטיאנה קוצ'מבובה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* טטיאנה קוצ'מבובה, באתר Track and Field (נשים)
* sports123.com (אורכב 03.06.2020 בארכיון Wayback Machine)
* sports123.com (אורכב 04.03.2016 בארכיון Wayback Machine)

הערות שוליים
------------

1. ↑  1982 European Athletics Championships
2. ↑  1983 World Championships in Athletics
3. ↑  1984 European Athletics Indoor Championships

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 66925

 |
**קהילה קדושה יאנינה** (באנגלית: **Kehila Kedosha Janina**) הוא בית כנסת הנמצא ברחוב ברום (Broome)‏ 280 בין רחובות אלן (Allen) ואלדרידג' (Eldridge) בלואר איסט סייד במנהטן ניו יורק. הוא נבנה בשנים 1925–1927 ותוכנן על ידי סידני דאוב. הוא בית הכנסת היחיד בחצי הכדור המערבי שיש בו מנהגים מנוסח הרומניוטים השונה גם מנוסח אשכנז וגם מנוסח הספרדים.

הבניין נוסף לרשימה הלאומית של מקומות היסטוריים ב-30 בנובמבר 1999 וצוין כנקודת ציון של העיר ניו יורק ב-11 במאי 2004. הוא עבר שיקום נרחב ב-2006.

היסטוריה
--------

הכיתוב בעברית על קיר בית הכנסת
לבית הכנסת קהילה קדושה יאנינה יש ייחוד בהיותו בית הכנסת הרומניוטי היחיד בחצי הכדור המערבי. הקהילה נוסדה ב-1906 על ידי מהגרים מיהודי יוון מיואנינה, אבל בית הכנסת לא הוקם עד 1927. השנים מאז ועד מלחמת העולם השנייה היו שנים של שפע לקהילה הרומניוטית בלואר איסט סייד. בבית הכנסת כיהנו שלושה רבנים ובימים הנוראים היה בית הכנסת מלא מפה לפה. אחרי מלחמת העולם השנייה עבר חלק גדול מבני הקהילה לרבעים אחרים וחלקים אחרים של מנהטן כולל הרלם, הברונקס וברוקלין. קהילות אלה כבר אינן פעילות היום. למרות שהקהילה התמעטה באופן קבוע מאז ימי הזוהר שלה לפני המלחמה הרי עדיין מתקיימות תפילות בבית הכנסת בשבתות ובחגים. למרות שיש לבית הכנסת רשימת תפוצה של 3,000 אנשים, לעיתים קרובות חסרים אנשים למניין בתפילות השבת. סיורים מודרכים מתקיימים בכל יום ראשון למבקרים. לקהילת יאנינה יש חלקה בבית העלמין בוולווד (Wellwood). שם יש גם מצבת זיכרון ליהודי יאנינה שנספו בשואה.

תוכנית הבניין
-------------

המבנה של קהילה קדושה יאנינה שונה במקצת מהרגיל עבור בתי כנסת רומניוטים בכך שהוא בנוי מצפון לדרום כשארון הקודש נמצא בדרום. (רוב בתי הכנסת הרומניוטים בנויים ממזרח למערב). הבימה היא במרכז (ברוב בתי הכנסת הרומניוטים הבימה היא בקיר המערבי) חדר המדרגות לעזרת הנשים הוא פנימי.

בתרבות הפופולרית
----------------

נעשה סרט דוקומנטרי על בית הכנסת והקהילה "היוונים האחרונים ברחוב ברום" (the Last Greeks on Broome Street). הסרט בוים, נכתב וסופר על ידי אד אשכנזי שהסבים שלו היו ממייסדי הקהילה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קהילה קדושה יאנינה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קהילה קדושה יאנינה (באנגלית)

* Kehila Kedosha Janina Modiya (Jews/Media/Religion)
* Kehila Kedosha Janina: The Last Greek Synagogue Documentary produced by The City Concealed

הערות שוליים
------------

1. ↑  Dunlap, David W. From Abyssinian to Zion. (2004) New York: Columbia University Press. מסת"ב 0-231-12543-7, p.123
2. ↑  משתמשים בסידור ספרדי, אבל נשמרו כמה פיוטים ממנהג רומניא שנשמרו בצילום ככתב יד.
3. ↑  קהילה קדושה יאנינה - דו"ח ועדת שיקום אתרים של ניו יורק
4. 1 2 3 4  Laura Silver, "Spreading little-known history of Romaniote Jews", Daily News (New York)Daily News (June 18, 2008)
5. ↑  The Last Greeks on Broome Street
**ג'בל סלמאן** (בערבית **جبل سلمان الفارسي**) הינו הר בשומרון. פסגתו מצויה ברום של 810 מטר מעל פני הים. הוא סמוך להר גריזים מדרום. על פסגת ההר שוכן היישוב יצהר. ההר הוא הרביעי בגובהו בצפון השומרון, אחרי הר עיבל, גריזים ורכס גדעונים. על ההר נמצאת שמורת סלמאן אל פארסי.

שם ההר
------

לפי המסורת המוסלמית, ההר נקרא על שם סלמאן הפרסי, שקברו מצוי סמוך לפסגת ההר. לעומת זאת, יש המשערים שהרכס הינו הר צלמון המוזכר במקרא באזור שכם, והשם סלמאן משמר את שמו הקדום של ההר, ובשל זה נוצרה המסורת המוסלמית לגבי זהות הקבר. ייתכן שהשם צלמון מגיע משום שבשל גובהו וגודלו הרב, ההר מטיל צל גדול על הסביבה. ויש מסבירים שפירוש המילה "צלמון" הוא צל או חושך.

גאולוגיה
--------

בדומה להר עיבל ולהר גריזים, ההר הוא הר משאר ובדומה אליהם אף מהווה דוגמה להיפוך תבליט בשל היות שלושתם חלק מקער שכם. ההר מתנשא 250 מטר מעל סביבתו, שכוללת את ההרים הנמוכים יחסית של קער שכם ממערב, ואת עמק המכמתת ממזרח.

קישורים חיצוניים
----------------

* שמורת סלמאן אל פארסי, באתר טבע ונופים בישראל

ראו גם
------

* יצהר
* הר גריזים
* הר עיבל

הערות שוליים
------------

1. 1 2  דביר רביב ונתנאל אלינסון, **המדריך למטייל בשומרון, חלק א**, עמ' 104
2. ↑  שופטים, ט, מח
3. ↑  אך יש מזהים את הר צלמון עם הר כביר שלמרגלותיו שוכן הכפר דיר אל חטב, שפירוש שמו הוא מנזר העצים, שאולי משמר את חטיבת העצים של אבימלך בהר צלמון כמוזכר בספר שופטים.
4. ↑  על פי הפירושים בתהילים, סח, טו
**רטופה דוגוני** (שם מדעי: *Ratufa bicolor* מכונה גם **סנאי גדול שחור** ו**סנאי גדול מלזי**) הוא מין של סנאי עצים גדול השייך לסוג רטופה שבמשפחת הסנאיים. הרטופה שכיחה בצפון בנגלדש, בצפון הודו, מזרח נפאל, בהוטן, דרום סין, מיאנמר, לאוס, קמבודיה, וייטנאם ומערב אינדונזיה. בנוסף למין זה, קיימים שלושה מינים נוספים השייכים לסוג רטופה.

תיאור
-----

לרטופה דוגוני זנב ארוך וגוף צר. אורך הראש והגוף נעים בין 35 סנטימטרים ל-58 סנטימטרים ואורך הזנב יכול להגיע עד 60 סנטימטרים. משקלם הוא כשלושה ק"ג. צבע הגב, האוזניים והזנב הוא חום כהה עד שחור, והבטן בצבע מעט בהיר יותר. כל המינים אשר שייכים לסוג רטופה נחשבים לגדולים שבמשפחת הסנאיים.

מחייה
-----

לרטופה דוגוני מגוון רחב של אזורים למחיה והמשותף להם הוא סביבה המיוערת. טווח המפלס שבו הם יכולים לחיות הוא מגובה הים ועד לפחות 1,400 מטרים. בשנים האחרונות, הרטופות הדו-צבעיות סובלות מהתערבות במחייתם על ידי התיישבות האדם (כריתת עצים, בניית בנייני מגורים וכו') שגרמה להיעלמות של 30% מאוכלוסיית הרטופות בעשר השנים האחרונות. לעומת זאת, ישנם מקומות ובהם הרטופות מוגנות מפני ציידים וחיות טורפות על ידי חוקים ומסורות.

התנהגות
-------

רטופה דוגוני פעיל ביום ובעיקר בצמרות העצים, ומדי פעם יורד מן העצים על מנת לאכול על האדמה. הרטופה נכנסת במקרים נדירים לשטחי מגורים של בני אדם ומעדיפה את הטבע. הרטופה ניזונה מזרעים, אצטרובלים, פירות ועלים. הרטופה חיה כמעט תמיד לבדה, ומולידה בין 1–2 צאצאים, שאותם היא מגדלת במעין קן שהיא בונה בין ענפי העצים.

תת-מינים
--------

* *R. b. bicolor*
* *R. b. condorensis*
* *R. b. felli*
* *R. b. gigantea*
* *R. b. hainana*
* *R. b. leucogenys*
* *R. b. melanopepla*
* *R. b. palliata*
* *R. b. phaeopepla*
* *R. b. smithi*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רטופה דוגוני** בוויקישיתוף
* רטופה דוגוני, באתר ITIS (באנגלית)
* רטופה דוגוני, באתר NCBI (באנגלית)
* רטופה דוגוני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* רטופה דוגוני, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* רטופה דוגוני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* רטופה דוגוני, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  רטופה דוגוני באתר הרשימה האדומה של IUCN
**ישיבת אור וישועה** היא ישיבת הסדר וישיבה גבוהה בראשות הרב ד"ר אליהו רחמים זייני בנווה שאנן בחיפה.

היסטוריה
--------

שלט הכניסה
הכניסה לבית חנניה
בשנת ה'תשס"א (2001) הוקמה בשכונת נווה שאנן בחיפה ישיבת ההסדר אור וישועה על ידי הרב ד"ר אליהו זייני, הישיבה היא הישיבה הציונית הראשונה בעיר. הישיבה ממוקמת במתחם מוסד הילדים אומנה לשעבר, ב"בית חנניה" ע"ש חנניה ועקנין ובבית המדרש "היכל בנימין" ע"ש הרב פרופ' בנימין זאב בנדיקט.

רבים מבוגרי המחזור הראשון שסיים בשנת ה'תשס"ז, המשיכו ללמוד בטכניון, בין היתר במטרה להישאר קרוב אל הרב זייני.

בנוסף לרמי"ם, גם ראש הישיבה מלמד שעורים כלליים בתחומים שונים, כמו סוגיות בתלמוד, שעורי הגות החל מתקופת חז"ל והוגי דעות בני זמנינו. שעורים בהתמודדות עם שאלות בפילוסופיה כללית, תורה ומדע, פוסט מודרניזם, ביקורת המקרא וביקורת התלמוד. נושאים נוספים הנלמדים בישיבה הם תנ"ך, הגות ומחשבה ולימודי רשות להסמכה לרבנות.

מוסדות הישיבה
-------------

הכניסה להיכל בנימין
היכל בנימין
בביהמ"ד של הישיבה פועלים ישיבה גבוהה וישיבת הסדר שבראשם עומד הרב ד"ר אליהו זייני.

סביב הישיבה התבססה קהילה, שעיקרה הוא גרעין של משפחות בוגרי הטכניון שנקשרו לרב זייני וקבעו בגללו את מקומם בחיפה. קהילה זו גדלה מאז הקמת הישיבה, כאשר חלק מבוגרי הישיבה והטכניון נותרו באזור.

בישיבה פועלים גם גני ילדים. גני הילדים פתוחים לציבור הרחב ומלמדים בהם קריאת אותיות מגיל 3. הילדים בני ה-5 אף עולים לתורה וקוראים את ההפטרה.

בישיבה מופעלים גם חוגי ההעשרה לכיתות הנמוכות, וכן מתקיים קשר עם תנועת [אריאל] בשכונה לפעילויות נוספות.

בישיבה מתקיים מכון הוראה, שלוחה של מכללת שאנן להכשרת מורים.

בישיבה מתקיים כולל שבמסגרתו נגשים התלמידים למבחני הרבנות של הרבנות הראשית לישראל.

מכון הוצאת ספרים
----------------

בישיבה פועל גם מכון להוצאת ספרים, שבין השאר הוציא מתוכו את:

* מפעל משנה תורה, שהוציא בהוצאת הישיבה את ספר משנה תורה לרמב"ם בכרך אחד - מהדורה מדויקת ומנוקדת על פי מהדורת הרב יוסף קאפח
* ספרים על פועלו של הרב בנדיקט, בשם **"נחלת בנימין"**
* ספרים בנושא שבח ארץ ישראל, **"שלום ירושלים"** לאדמו"ר מקוצק, רבי חיים ישראל מורגנשטרן
* סדרת ספרי הרב אליהו בן אמוזג (**"מבוא לתורה שבע"פ"**, **"מוסר יהודי לעומת מוסר נוצרי"**)
* **חומש הראי"ה** - ליקוט כתבי הרב קוק לפי סדר פסוקי התורה
* סדרת סידורים ומחזורים

במפעל הוצאת הספרים שותפים תלמידי הישיבה בהגהה ועריכה.

הישיבה במלחמת לבנון השנייה
--------------------------

במהלך מלחמת לבנון השנייה, קרא הרב זייני לתלמידיו ולאנשי קהילתו שלא לברוח מן העיר. הוא המשיך בשיעוריו הקבועים בבית הכנסת של הטכניון והכפיל את שיעוריו בישיבה, במקום הר"מים המגויסים. לדבריו של הרב זיני, הישיבה הייתה היחידה שנשארה בעיר חיפה במשך כל זמן המלחמה. הרב זייני עודד את תלמידיו לחלק מצרכים במקלטים, ולבקר את פצועי צה"ל שאושפזו בבית החולים רמב"ם. על פעילות זו הוענקה לישיבה תעודת הוקרה מטעם משרד ראש הממשלה.

קישורים חיצוניים
----------------

* ישיבת אור וישועה, דף שער בספרייה הלאומית
* אתר הישיבה(הקישור אינו פעיל)
* ספרי הישיבה(הקישור אינו פעיל)
* שו"ת ראש הישיבה(הקישור אינו פעיל), מתוך אתר הישיבה ואתר כיפה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  חגית רוטנברג, קשה בעורף - בגליון השבוע, באתר ערוץ 7, 10 באוגוסט 2006

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007298636105171
* VIAF: 134236085
* WorldCat (עם VIAF): 134236085

 |
**היינריך "היינץ" היטלר** (בגרמנית: **Heinrich "Heinz" Hitler**‏; 14 במרץ 1920 - 21 בפברואר 1942) היה אחיינו של אדולף היטלר, ונחשב ל"אחיין האהוב עליו". בנם הצעיר של אלויס היטלר הבן ואשתו השנייה הדוויג היידמן. הוא היה אחיו למחצה של ויליאם פטריק היטלר.

חייו
----

היינץ היה תומך נלהב של הנאציזם. הוא למד בפנימייה מובחרת של מוסדות החינוך הפוליטיים-לאומיים בבלנשטט שבסקסוניה-אנהלט.

כשהחלה מלחמת העולם השנייה, הוא התגייס לוורמאכט. בשאיפה להיות קצין, היינץ קיבל תפקיד פיקודי ביחידת האותות בגדוד התותחנים ה-23 של פוטסדאמר. בשנת 1941 נשלח לשרת בחזית המזרחית, והשתתף בפלישה לברית המועצות, במסגרת מבצע ברברוסה. ב-10 בינואר 1942 נצטווה לאסוף ציוד קשר מעמדה צבאית קדמית אשר ננטשה. היטלר נלקח בשבי על ידי כוחות הצבא האדום, ונכלא בכלא הצבאי בוטירקה במוסקבה. הוא עונה שם למוות בפברואר 1942. דודו, אדולף היטלר, אמנם אישר הצעת חילופי שבויים בחסות הצלב האדום השוודי, בו יוחזר היינץ לגרמניה בתמורה ליאקוב ג'וגאשווילי, בנו של סטלין, אולם סטלין כעס על בנו שנכנע, ולכן דחה את ההצעה.

חברו לכיתה לשעבר הנס-וולף ורנר מתאר את רווחיו של היינץ מקשריו המשפחתיים עם אדולף היטלר:

> "לאחד הבחורים הייתה מכונית. הם פרצו את מגדבורג ללא רישיון. המשטרה עצרה אותם והוא הראה את תעודת הזהות שלו: "היינץ היטלר". המשטרה הצדיעה ונתנה להם לנסוע" 
> 
> 

אחיו למחצה של הייניץ, ויליאם פטריק היטלר, לחם במסגרת צי ארצות הברית במלחמת העולם השנייה. כך שלמעשה, שני האחים נלחמו משני צידי המתרס.

קישורים חיצוניים
----------------

* היינץ היטלר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Maser (1971), pp.60, 447
2. ↑  Heinrich "Heinz" Hitler, באתר Find a Grave (באנגלית)
3. ↑   The Hitlers that Stalin Caught, סרטון בערוץ "Mark Felton Productions", באתר יוטיוב (אורך: 15:00)(באנגלית)
4. ↑  Molotov Remembers: Inside Kremlin Politics
5. ↑  "1944 HITLERS FAMILY - YouTube". *YouTube*. 29 בינואר 2021. אורכב מ-המקור ב-29 בינואר 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**הוחזק כפרן** הוא מושג תלמודי בתחומי משפט עברי, המציין חוסר נאמנות של בעל דין מסוים בבית הדין, בעקבות ההיסטוריה של מעשיו או טענותיו הקודמים. בדרך כלל הביטוי עוסק בממון מסוים, כאשר הציטוט אומר "הוחזק כפרן לאותו ממון", אך ישנם צירופים והקשרים נוספים של הביטוי, כמו "הוחזק כפרן לאותה השבועה", או אפילו שומר פיקדון שהוחזק כפרן, ולכן בעל הפיקדון ירצה להציל ממנו כמה שאפשר.

בממון מסוים
-----------

מקור הדין בתלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף י"ז, עמוד א':

> 
> אמר רבה בר בר חנה א"ר יוחנן: 'מנה לי בידך', והלה אומר: 'אין לך בידי כלום', והעדים מעידים אותו שיש לו, וחזר ואמר: 'פרעתי' - הוחזק כפרן לאותו ממון
> 
> 
> 
> 

כלומר אדם שטען שבכלל אינו חייב, ובעקבות עדים שבאו וסתרו את דבריו הוא שינה את גרסתו לטענה שהוא היה חייב אך עכשיו כבר לא, אינו נאמן בטענה זו.

הרמב"ם מסייג את הדין למקרה שבו נתפס בשקרו באופן ודאי, כלומר שטען שלא הייתה הלוואה, ולא שטען שאינו חייב:

> 
> הרי שטען עליו שהלוהו מנה והשיב זה ואמר לו לא היו דברים מעולם, ואחר כך הביא הטוען עדים שהלוהו בפניהם וחזר הנטען ואמר כן היה ולויתי ופרעתי - אין מקבלין ממנו אלא הוחזק כפרן ומשלם; אבל אם השיב איני חייב או אין לך בידי כלום או שקר אתה טוען וכן כל כיוצא בזה, והלך התובע והביא עדים שהלוהו בפניהם ואמר (הנתבע) כן היה אבל חזרתי לו פקדונו או פרעתיו חובו - לא הוחזק כפרן ונשבע היסת ונפטר.
> 
> 
> 
> — משנה תורה לרמב"ם, הלכות טוען ונטען, פרק ו', הלכה א'
> 

סייגים נוספים:

* רק על טענתו שפרע אינו נאמן, אבל אם מביא עדים או ראיה לדבריו, טענתו מתקבלת.
* כל הפגם בנאמנותו הוא רק "לאותו ממון", אבל בדינים אחרים שיש לו אינו נתפס כשקרן, אלא ככל בעל דין. האחרונים הסבירו סייג זה באמצעות כח הטענה, שכאשר השתמש בכוח טענתו כדי לטעון דבר שקר, איבד את כח טענתו, ולכן שוב לא נאמן לומר שפרע.

קישורים חיצוניים
----------------

הערך "החזק כפרן", במיקרופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף י"ז, עמוד א', או תלמוד בבלי, מסכת שבועות, דף ל"ד
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף י"ד, עמוד א'
3. ↑  שו"ת המבי"ט, א', ט"ז. וראה בסוף דבריו את דברי הריב"ש שכאשר אומר "בעצם נזכרתי שפרעתי", אינו נאמן אפילו אם מביא עדים.
4. ↑  הוחזק כפרן, הרב שמואל שמעוני, באתר ישיבת הר עציון
**יום הגנת הפרטיות הבינלאומי** (באנגלית: **Data Privacy Day**; ידוע באירופה כ**יום הגנת המידע**) חל ב-28 בינואר מדי שנה. זהו מועד בינלאומי המצוין במדינות רבות בעולם ובהן, ארצות הברית, קנדה, ישראל, הודו ו-47 מדינות באירופה. מטרת היום היא העלאת המודעות וקידום ההגנה על הזכות לפרטיות ועל המידע האישי במרחב הדיגיטלי.

יום הגנת הפרטיות הבינלאומי נועד להעלות את המודעות של ארגונים, חברות, עסקים ואזרחים לזכות לפרטיות ולהגנה על מאגרי מידע אישי, לחשיבותה של הזכות וההגנה עליה, וכן לחובות ולזכויות החלות ביחס לגורמים השונים במשק. במסגרת זו, ביום זה נערכות פעילויות הסברה שונות, מתפרסמים מדריכים והמלצות, ונערכים אירועים ודיונים בפורומים שונים במטרה להעלות את מודעות הנושא לסדר היום הציבורי ולקדם את תחום הגנת הפרטיות. הפעילות הבינלאומית מהווה פוטנציאל והזדמנות לשיתופי פעולה בקרב מגזרים שונים, ממשלה, תעשייה, אקדמיה, ארגוני מגזר שלישי, אנשי מקצוע בתחום הפרטיות ואנשי חינוך.

היום צוין לראשונה בשנת 2007 על ידי מועצת אירופה, לציון יום החתימה על אמנת שטרסבורג (אנ') (שנת 1981) שעיקרה מניעת עיבוד אוטומטי של מידע אישי.

ארגונים ורשויות המציינים את יום הגנת הפרטיות הבינלאומי
------------------------------------------------------

בין הארגונים והרשויות הזרות המציינים יום זה נמנים נציבות המידע הבריטית, נציבות הגנת הפרטיות של קנדה, הרשות להגנת הפרטיות של קליפורניה, אוניברסיטת קרנגי מלון, אוניברסיטת ג'ורג'טאון, נציבות הסחר הפדרלית (אנ') (FTC), רשות התקשורת הפדרלית (FCC), לשכת החקירות הפדרלית (FBI), פרקליטות מדינת ניו יורק, מועצת ביטחון המידע של הודו ועוד.

בישראל מצוין היום בדרכים שונות, ביניהן במסגרת פעילויות הסברה שמקיימת הרשות להגנת הפרטיות. במסגרת זו, מפרסמת הרשות ביום זה מידע ומדריכים לציבור למען הגברת המודעות וההיכרות עם הזכות לפרטיות והזכויות המעוגנות בהוראות הדין הישראלי, וכן המלצות שונות לשמירה על הפרטיות במרחב הדיגיטלי.

ראו גם
------

* חוק הגנת הפרטיות

קישורים חיצוניים
----------------

1. יום הגנת הפרטיות הבינלאומי באתר הרשות להגנת הפרטיות
2. אתר הרשות להגנת הפרטיות
3. הפרטיות שלך. הזכות שלך. באתר הרשות להגנת הפרטיות
4. הסכת (פודקאסט) "פרטיות העתיד", באתר הרשות להגנת הפרטיות
5. מדריך לשמירה על הפרטיות ברשתות החברתיות, באתר הרשות להגנת הפרטיות
6. מצלמות מעקב במקום העבודה – שאלות ותשובות, באתר הרשות להגנת הפרטיות
7. הנחיות הרשות להגנת הפרטיות, באתר הרשות להגנת הפרטיות
8. מדריך הגנת הפרטיות לעיר החכמה, באתר הרשות להגנת הפרטיות

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Data Protection Day". Council of Europe. אורכב מ-המקור ב-27 בדצמבר 2013. נבדק ב-29 בדצמבר 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Peter Fleischer, Jane Horvath, Shuman Ghosemajumder (2008). "Celebrating data privacy". Google Blog. נבדק ב-12 באוגוסט 2011. `{{cite web}}`:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
3. ↑  "יום הגנת הפרטיות הבינלאומי-gov.il". הרשות להגנת הפרטיות במשרד המשפטים. נבדק ב-28 בינואר 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Data Protection Day, Data Protection (באנגלית)
**ריצ'י דה לאט** (נולד ב-28 בנובמבר 1988) הוא כדורגלן בלגי המשחק כבלם ברויאל אנטוורפן.

קריירה
------

דה לאט התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אנטוורפן ועלה לקבוצה הבוגרת ששיחקה אז בליגה השנייה בבלגיה בעונת 2006/2007. ב-2007 חתם בסטוק סיטי האנגלית ששילמה עבורו כ-250,000 לירה שטרלינג, אך הושאל תוך זמן קצר לבורנמות' ורקסהאם מהליגות הנמוכות באנגליה.

בינואר 2009 רכשה מנצ'סטר יונייטד את החוזה של דה לאט מסטוק סיטי. ב-24 במאי 2009 ערך דה לאט את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג במדי מנצ'סטר יונייטד בניצחון על האל סיטי והפך לבלגי הראשון שמשחק עבור המועדון. עם זאת, מעולם לא הצליח לתפוס מקום של קבע בהרכב והושאל למספר קבוצות באנגליה.

בקיץ 2012 חתם דה לאט בלסטר סיטי ולראשונה הפך לשחקן הרכב קבוע ומוביל. הוא שיחק 3 וחצי עונות בלסטר ורשם 129 הופעות ליגה. במהלך עונת 2015/2016 הושאל למידלסברו ולא שיחק עבור לסטר כשזו זכתה באליפות.

לאחר מכן חתם דה לאט באסטון וילה אך לא הצליח לבסס את מעמדו והושאל תחילה בחזרה לאנטוורפן ולאחר מכן למלבורן סיטי מהליגה האוסטרלית.

בקיץ 2019 חתם דה לאט על חוזה קבוע באנטוורפן, המועדון בו התחיל את הקריירה. מאז הפך לשחקן מפתח בהגנת הקבוצה.

נבחרת לאומית
------------

מספר ימים לאחר הופעת הבכורה שלו במנצ'סטר יונייטד, זומן דה לאט למשחקי גביע קירין של בלגיה נגד צ'ילה ויפן. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק נגד צ'ילה ב-29 במאי 2009. דה לאט היה קבוע עבור עד גיל 21 במוקדמות אליפות אירופה 2011.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריצ'י דה לאט** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**

הערות שוליים
------------

1. ↑  Man Utd sign De Laet from Stoke, bbc
2. ↑  OFFICIEEL: Antwerp haalt De Laet terug naar de Bosuil, voetbalprimeur