recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מילטון "מילט" ואגנר** (באנגלית: **Milton "Milt" Wagner**; נולד ב-20 בפברואר 1963) הוא כדורסלן עבר אמריקאי בליגת ה-NBA. בעבר היה גם עוזר המאמן של אוניברסיטת אובורן.

בתור תלמיד תיכון שיחק ואגנר כדורסל בקבוצת הכדורסל של תיכון קמדן, שבו למד.

מילטון ואגנר, רכז/קלע בגובה 1.96 מטרים, הוביל את קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת לואיוויל לזכייה באליפות ליגת המכללות בשנת 1986 לצד שלוש הגעות ל"ארבעת האחרונות" (1982, 1983, 1986), והגעה לשלב ה"סוויט סיקסטין" בשנת 1984. בתור שחקן לואיוויל, הגיעה הקבוצה למאזן כולל של 32–113, והם זכו בשלוש אליפויות ליגת מטרו בעונה הסדירה ובשתי אליפויות טורניר מטרו במהלך הקריירה במכללה. הוא לא שיחק במהלך עונת 1985, בשל רגל שבורה.

הוא נבחר שלוש פעמים לחמישיית העונה בליגת מטרו, ומדורג חמישי (היה רביעי כשסיים את קריירת המכללות) בתולדות האוניברסיטה עם 1,836 נקודות בקריירה, עם ממוצע נקודות של 12.7, לצד 3.0 אסיסטים ו-2.5 ריבאונדים. הוא שיחק ב-144 משחקים, המספר השני בכל הזמנים בלואיוויל, ופתח ב-111 המשחקים האחרונים שבהם שיחק. הוא מדורג שישי באסיסטים בקריירה (432), ושביעי באחוזי עונשין (80.8%).

ואגנר נבחר בסיבוב השני של דראפט ה-NBA לשנת 1986. הוא החל את קריירת המשחק המקצוענית שלו בליגת ה-CBA, ולאחר מכן שיחק בלוס אנג'לס לייקרס, במדיה זכה באליפות ה-NBA בשנת 1988. ואגנר הוא אחד מכמה שחקנים שזכו בתארים לאומיים בתיכון, במכללות וב-NBA, וזכה בכולן מלבד אליפות ה-NBA בתור חברו לקבוצה של בילי תומפסון (תומפסון זכה באליפות ה-NBA שנה לפני שוואגנר זכה בה). לאחר הזכייה באליפות שב לזמן קצר ל-CBA, ולאחר מכן שיחק עונה אחת במדי מכבי רמת גן ואז במיאמי היט. לאחר מיאמי שב ל-CBA, ושיחק גם בליגת ה-GBA, לפני שעבר לצרפת, בקבוצת ראסינג פריז. בתום עונת משחק בקבוצה הפריזאית עבר לישראל, ושיחק בה בקבוצות בית"ר רמת גן, הפועל תל אביב והפועל חולון. לאחר מכן שיחק בבאייר לברקוזן הגרמנית, וסיים את קריירת המשחק באספה בסקט שלון-א-שמפיין.

ואגנר הוא אביו של שחקן ה-NBA לשעבר דחואן ואגנר. הוא שימש כעוזר מאמן הכדורסל של אוניברסיטת טקסס באל פאסו תחת טוני בארבי. מאוחר יותר הוא עבר לאוניברסיטת אובורן כחלק מצוותו של בארבי שם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מילט ואגנר** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Milt Wagner Assistant Coach". Auburn University. אורכב מ-המקור ב-2016-09-15. נבדק ב-2018-08-19.
2. ↑  Strauss, Robert. "IN PERSON; Hoop Dreams Revisit Camden", *The New York Times*, February 13, 2000. Accessed April 6, 2008. "Legends have grown up around its stars, from the Sunkett brothers and Itchy Smith in the 1960s to Billy Thompson and Milt Wagner, teammates in the early 1980s, both of whom went on to play for the Los Angeles Lakers.
3. ↑  מילטון ואגנר באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל.
4. ↑
פירוש נוסף ערך זה עוסק בתואר אצולה ומינהל ביזנטי. אם התכוונתם לרודן או עריץ, ראו עריץ.
הקיסר עמנואל השני פאלאיולוגוס בלווי משפחתו, הקיסרית הלנה דראגאש מימינו ושלושת בניו, יורש העצר יוחנן השמיני והדספוטים אנדרוניקוס ותאודור
**דספוט** (ביוונית: **δεσπότης**, בבולגרית ובסרבית: **деспот**) הוא תואר אצולה ותואר אדמיניסטרטיבי ביזנטי, שניתן גם במדינות חסות, או במדינות תחת השפעה ביזנטית, כגון האימפריה הלטינית, האימפריה הבולגרית השנייה, סרביה, ולאכיה והאימפריה של טרפזונטס. במאתיים השנים האחרונות המונח דספוט נתפש באופן שלילי וקושר למינוח עריצות – דספוטיזם, אף על פי שבמקור לא היה לו קשר לעניין. הקישור למינוח עריץ, נובע מההקשר היווני של המילה וכן מהמילה דיקטטור, שהוא למעשה תואר שלטוני רומי.

מקור השם ותפוצתו
----------------

המינוח היווני המקורי של השם, **despotēs**, פירושו "שליט"- והתפתח במקביל למינוח הלטיני Dominus, אשר ניתן בתחילה כתואר כבוד, לאנשים רמי מעלה או אנשי דת בכירים ובהמשך החל מהמאה ה-12 לקיסרים הביזנטיים עצמם. הקיסר עמנואל הראשון קומננוס העניק אותו לראשונה בשנת 1163, למלך המיועד בלה השלישי מהונגריה, שהיה חתנו. המנהג נמשך וכך הזוכים לתואר דספוט, היו יורשי עצר או קרובי משפחתם של השליטים הביזנטיים, כתואר אצולה לשם כבוד. לאחר מסע הצלב הרביעי, החלו להעניק את התואר, לכל שליט שהחזיק בתואר קיסר, כגון קיסרי האימפריה הלטינית, האימפריה של טרפזונטס, האימפריה הבולגרית השנייה וסרביה. באימפריה של טרבזונטס עצמה, הוענק התואר ליורש העצר כתואר מינהלי רשמי ולא רק לשם כבוד.

הדספוטטים – מתן התואר בנסיכויות
-------------------------------

לאחר מסע הצלב הרביעי, נמסרו שטחים חדשים לחזקת דספוטים, וכך נוצרו נסיכויות-דספוטט, כגון, סרביה, דספוטט מוראה ואפירוס, שבפלופונסוס. להוציא את מוראה, לא היה זה תואר המועבר בירושה או תואר מלוכה עצמאי, אלא רק תואר אדמיניסטרטיבי, שהוענק למושל שטח חצי אוטונומי, או בחסות ביזנטית כמתואר לעיל. באמצע המאה ה-13, החלו להשתמש בתואר באימפריה הבולגרית השנייה, באמצע המאה ה-14 בסרביה ובסוף המאה ה-14, בנסיכות אפירוס. לאחר מותו של קונסטנטינוס האחד עשר, קיסר האימפריה הביזנטית, נפילת קונסטנטינופול לידי האימפריה העות'מאנית, בשנת 1453 וקריסתה של האימפריה הביזנטית, השימוש בתואר הפך לא סדיר. הוא ניתן על ידי האפיפיור פאולוס השני ליורש העצר הביזנטי אנדראס פאלאיולוגוס, שמונה למושל דספוטט מוראה, בשנת 1465 וכן על ידי מלך הונגריה לשליטי נסיכות סרביה.

לבוש וסמלי סטטוס
----------------

הדספוטים, נהגו להתלבש במיטב המלבושים של התקופה, שהזכירו את לבוש משפחת המלוכה הביזנטית ובכלל זה כתר ייחודי עם סמל הדספוטט וסמל הקיסר הביזנטי, טוניקה בצבע אדום או סגול, המעוטרת בציורי נשרים ונעלי מגף מעור רך בצבע תואם. הלבוש השתנה בהתאם למנהגים המסורתיים של הנסיכויות, כגון בבולגריה וסרביה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Grierson, Philip; Bellinger, Alfred Raymond; Hendy, Michael F,  **Catalogue of the Byzantine coins in the Dumbarton Oaks Collection and in the Whittemore Collection**, Dumbarton Oaks, 1993, page 178.
2. 1 2 3  Kazhdan, Alexander editor, **Oxford Dictionary of Byzantium**, Oxford University Press, 1991, page 614.
**ניקולאי פירוגוב** (ברוסית: **Николай Иванович Пирогов**;‏ 25 בנובמבר 1810 - 5 בדצמבר 1881) היה רופא רוסי, נחשב למייסד ענף כירורגית השדה, והיה אחד הראשונים באירופה שהשתמש בחומרי הרדמה במהלך הניתוח.

קורות חיים
----------

ניקולאי פירוגוב נולד במוסקבה. לאחר סיום אוניברסיטת מוסקבה נסע לאירופה המערבית להשלמת לימודים. בגיל 26 סיים את עבודת הדוקטורט והתמנה לפרופסור של אוניברסיטת טרטו. לאחר מספר שנים הוזמן לסנקט פטרבורג והתמנה לראש החוג לניתוחים באקדמיה למדעי הרפואה. במקביל הוא עבד בבית החולים. באקדמיה למדעי הרפואה הוא היה אחראי להכנת רופאים לשירות צבאי. בשנת 1847 הוא נסע לקווקז כדי לבדוק את השיטות שפיתח בשדה המערכה. הוא הצליח מאוד בהכנסת שיטות חדשות וערך מעל עשרת אלפים ניתוחים. בשנת 1847 הוא נבחר לחבר בהתכתבות באקדמיה רוסית למדעים.

בשנת 1855 הועבר לסבסטופול והיה בין הרופאים שטיפלו בפצועים בעיר הנצורה. גם פה הוא ניצל את הניסיון שלו. כאחראי על פינוי הפצועים הוא התחיל בשיטת מיון מוקדמת, כאשר בחלקם הפצועים נותחו קרוב ככל הניתן לשדה הקרב ופצועים קלים יותר הועברו לטיפול בעיר עצמה. בפגישה עם אלכסנדר השני הוא סיפר על הבעיות שהיו בצבא במהלך המצור. כתוצאה מכך הוא הוגלה מהבירה והתמנה לתפקיד חינוכי בקייב. לאור התנגדות הגורמים המקומיים לרפורמות שהוא רצה להנהיג הוא נאלץ לעזוב את התפקיד. לאחר מספר שנים, הוא פוטר מהשרות הממלכתי ללא זכויות פנסיה כלל.

בהיותו רופא מנוסה, הוא פתח בית חולים באחוזתו. מפעם לפעם הוא נסע לסנקט פטרבורג ולאירופה להרצאות בנושאי רפואה שונים.

בשנת 1877 במהלך מלחמה עם טורקיה, הקיסר נזכר בפירוגוב והמוניטין שלו בארגון רפואה דחופה בצבא. למרות גילו, הוא נסע לבולגריה, ארגן בתי חולים שדה במקום וערך מספר רב של ניתוחים.

בתחילת 1881 התגלה אצלו גידול סרטני והוא נפטר בסוף אותה שנה.

לאחר פטירתו נחנט לפי השיטה שפותחה על ידי הרופא האישי שלו ונקבר בכוך מספר קילומטרים מהעיר ויניצה בכפר פירוגובו וגופתו נשמרה במצב טוב עד היום.

ראו גם
------

* קרחון פירוגוב - קרחון בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה הנקרא על שמו של פירוגוב.
* מסדר פירוגוב - עיטור רוסיה על תרומה בתחום הרפואה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקולאי פירוגוב** בוויקישיתוף
* ניקולאי פירוגוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* נ. פירוגוף, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007273968305171
* BnF: cb177209216 (data)
* GND: 118984373
* ISNI: 0000 0001 0984 5454
* LCCN: n83011108
* NKC: nlk20000076950
* NLG: 121058
* NLP: a0000002613175
* NTA: 15849394X
* RSL: 000022080
* SUDOC: 081678509
* VIAF: 69729413
* WorldCat: lccn-n83011108

 |
**צבי "צ'יקו" פרקש** (נולד ב-10 באוקטובר 1947) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת החלוץ, ומזוהה בעיקר עם הכח מכבי רמת גן, שם שיחק רוב הקריירה שלו, היה קפטן הקבוצה, לאחר מכן מאמנה ומנהלה המקצועי למספר תקופות לסירוגין.

קריירה
------

פרקש החל את דרכו במחלקת הנוער של גדנ"ע יהודה תל אביב, שם שיחק בצעירותו, ובגיל 18, בשנת 1965 שכנע אותו המאמן יצחק שניאור להגיע לקבוצת הכח מכבי רמת גן, כאשר התמורה שקיבל הייתה קטנוע חדש. שניאור החתים את פרקש כיוון שכוכבה הגדול גדי צלניקר היה פצוע והייתה צריכה חלוץ מוביל למסע משחקים באוסטריה שהשחקנים קיבלו כבונוס על הישגם הגדול בליגה, שם הרשים פרקש וכבש שער אחד.

בהמשך הקריירה התבלט פרקש במדי הקבוצה עד שנהפך לשחקן המרכזי שלה, ביחד עם יהודה שהרבני, איתה לקח את גביע המדינה לעונת 1968/1969, ובעונת 1970/1971, ולאחר מכן גם את אליפות המדינה הנוספת שלקחה הקבוצה בעונת 1972/1973.

ב-1972, כאשר נחשב לתקופה זו אחד החלוצים האיכותיים בישראל, הוזמן פרקש לראשונה לסגל נבחרת ישראל, ושיחק במדיה שנה לאחר מכן ב-1973, לו 4 הופעות ושער אחד, במסגרת מוקדמות מונדיאל 1974.

ב-1975 קיבל פרקש את סרט הקפטן בקבוצה והנהיג אותה עד לעזיבתו ב-1978 אז הפך להיות מאמן-שחקן במספר קבוצות קטנות בליגות הנמוכות יותר, שאפשרו לו להמשיך לשחק וגם להתחיל בקריירת האימון: סקציה נס ציונה, הפועל אור יהודה, הפועל קריית אונו ומכבי לזרוס חולון.

בהמשך פרש פרקש מכדורגל פעיל כשקיבל את משרת האימון בקבוצת העבר שלו הכח ב-1981, ממנה נפרד לאחר זמן מה, ולאחר מכן חזר תחת שרביטו של המנהל המקצועי אליעזר שפיגל. לאחר מכן הפך להיות מנהלה המקצועי של הקבוצה בעצמו.

בנו של צבי, אורן פרקש, היה שחקן כדורגל גם הוא במדי הפועל פתח תקווה, ונכדו של צבי (בנו של אורן) - איתי פרקש, שחקן כדורגל אף הוא שבצעירותו שיחק במכבי יפו ולאחר מכן בליגת המכללות בארצות הברית, וחזר לארץ ב-2020 על מנת לחפש קבוצה בעקבות התפרצות נגיף הקורונה שהפסיק את הכדורגל בארצות הברית.

תארים כשחקן
-----------

**אליפויות: 1**

* 1972/1973

**גביע המדינה: 2**

* 1968/1969, 1970/1971

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל השחקן, באתר ההתאחדות, ארכיון נבחרת ישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  אשר גולדברג, החותן זימן, החתן בישל והבקיע, החותנת נישקה, הכלה המתינה, באתר הארץ, 21 בספטמבר 2003
2. ↑  צבי פרקש מאמן הכח, עיתון מעריב, 4 בינואר 1981
3. ↑  לייזר, תלמד מגיגי מה זה מנג'ר, עיתון חדשות, 17 בפברואר 1985
4. ↑  סגלים ארציים בהכח-מכבי רמת-גן: מנהל: צבי פרקש (38), עיתון מעריב, 8 בספטמבר 1985
5. ↑  פרקש זה לא רק צ'יקו, מאת מאיר ריפמן, עיתון מעריב, 29 באפריל 1978
6. ↑  איתי פרקש חוזר לכדורגל הישראלי, מאת שלומי והבה, אתר דאבל פס, 21 באוגוסט 2020
ברביירי לפני הצום ובסיומו
**אגוסטינו ״אנגוס״ ג׳יוספה א ברביירי** (Agostino "Angus" Giuseppe A Barbieri, ‏1939 - 7 בספטמבר 1990) היה סקוטי שצם במשך 382 ימים, מיוני 1965 עד יולי 1966. במהלך הצום שתה בעיקר משקאות חסרי קלוריות ונטל תוספי תזונה שונים (ראו פירוט להלן). את הצום העביר בביתו שבטייפורט (אנ'), סקוטלנד, תוך שהוא מבקר בקביעות בבית החולים מריפילד (אנ') לצורך בקרה רפואית. ברביירי השיל ממשקלו 125 ק״ג, כשירד מ-207 ק״ג ל-82 ק״ג, וקבע שיא באורך הצום.

הצום
----

בשנת 1965 החל ברביירי, שהיה אז בן 27 וסבל מעודף משקל, לצום על מנת לרדת במשקלו. הצום, שנעשה בעצה אחת עם רופאיו מבית החולים מריפילד שבעיר דנדי, תוכנן להיות קצר, עקב דעת הרופאים לפיה עדיפים צומות קצרים על ארוכים. ברביירי לא השתכנע, התעקש על המשך הצום משום ש״הסתגל טוב כל כך והיה להוט להגיע למשקלו ה׳מיטבי׳״, וכך פעל. בסך הכל צם ברביירי במשך 382 ימים (שנה ו-17 ימים), עד ה-11 ביולי 1966. במהלך הצום צרך ויטמינים, אלקטרוליטים ושמרים תזונתיים בכמות שלא צוינה (כמקור לכל חומצות האמינו החיוניות), ושתה משקאות נטולי קלוריות כמו קפה, תה וסודה, אם כי מדי פעם הוסיף למשקאות מעט חלב או סוכר, במיוחד בשבועות האחרונים של הצום.
במהלך התקופה עזב את עבודתו בחנות הפיש אנד צ'יפס של אביו, שנסגרה.
משקלו ההתחלתי של ברביירי היה 207 ק״ג (456 פאונד), והוא סיים לצום כשהגיע למשקל היעד שלו - 82 ק״ג (180 פאונד). בממוצע הוריד ממשקלו 327 גרם ביום (12 אונקיות), שהם 10 ק״ג (22 פאונד) בחודש.

המשך חייו
---------

לאחר הצום עבר לעיירה ווריק (אנ') שבאנגליה.
היה אב לשניים.
נפטר בספטמבר 1990, בגיל 50-51.

הצום של ברביירי כשיא
--------------------

במהדורת 1971 של ספר השיאים של גינס, הוכר הצום של ברביירי כארוך ביותר שתועד - 382 ימים. אמנם שנתיים אח"כ, ב-1973, ערך דניס גיילר גודווין שביתת רעב בת 385 ימים, אך הוא הוזן בכפייה במהלכה. נכון לשנת 2016, עפ״י בכירים בגינס, המשיך ברביירי להחזיק בשיא גינס לצום הארוך ביום ללא מזון מוצק. עם זאת, בגינס הפסיקו רשמית לאשר רישום שיאים הנוגעים לצומות, מחשש לעודד צומות שיזיקו לבריאות הציבור.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Stewart, W. K.; Fleming, Laura W.‏"Features of a successful therapeutic fast of 382 days' duration״, מרץ 1973, באתר הספרייה הלאומית לרפואה של ארצות הברית
2. ↑  Brady, Jon,‏"The tale of Angus Barbieri who fasted for more than a year – and lost 21 stone", 12 בנובמבר 2016, באתר ה-Evening Telegraph
3. ↑  Dennis Galer Goodwin
ההשערה הייתה כי בני אדם השתמשו באתר זה כדי ללכוד ולהמית ממותות קולומביאניות.
**מרכז ממותה** (בספרדית: **Central de Mamuts**) הוא אתר פלאונטולוגי בשטח נמל התעופה הצבאי סנטה לוסיה (אנ') במדינת מקסיקו. האתר מכיל שרידים של לפחות 200 ממותות קולומביאניות, 25 גמלים וחמישה סוסים. האתר הוא הריכוז הגדול ביותר בעולם של שרידי ממותה; הקודם היה אתר הממותה בדקוטה הדרומית (אנ') עם 61 פרטים בלבד. באתר התגלו גם כלים אנושיים ועצמות מגולפות, מה שמרמז על כך שבני אדם ניצלו את האתר כדי ללכוד ולהרוג יונקים גדולים. מאובנים נוספים ממשיכים להימצא באתר. החפירה אמורה להסתיים בשנת 2022, כאשר תסתיים בניית שדה התעופה האזרחי בשטחו של נמל התעופה הקיים.

היסטוריה
--------

ההערכה היא שהאתר היה החוף הביצתי של אגם קדום שהתייבש, ובו נלכדו בעלי חיים לפני 10,000 עד 20,000 שנה. באתר נמצאו כלים אנושיים. לפי חלק מההשערות, ייתכן כי בני אדם הניעו את הממותות לאזור כדי להרוג אותם.

הארכאולוג רובן מנסנילה לופס, ממכון האנתרופולוגיה וההיסטוריה במקסיקו סיטי (אנ'), דיווח גם, כי נראה שהממותות בותרו על ידי בני אדם. עדיין לא ברור אם הממותות מתו מסיבות טבעיות ואז בותרו על ידי בני אדם. האתר נמצא במרחק של 19 ק"מ בלבד מבורות מלאכותיים אשר שימשו בעבר בני אדם ללכידת והריגת יונקים גדולים.

תגלית
-----

האתר התגלה במהלך הקמת שדה התעופה האזרחי בשטחו של נמל התעופה הצבאי סנטה לוסיה במקסיקו סיטי. בשל כמות השרידים והחפצים שנמצאו, כל הדחפורים ועובדי הבנייה מלווים על ידי ארכאולוגים. הבנייה הופסקה מספר פעמים לצורך חפירות נוספות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  mammoth-central-found-mexico-airport
2. ↑  new-airport-site-becomes-mammoth-central
פירוש נוסף ערך זה עוסק ביישוב בבולגריה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו מלניק (פירושונים).

**מלניק** (בבולגרית: **Мелник**, ביוונית: **Μελένικο**) הוא יישוב עירוני קטן בהרי פירין בדרום־מערב בולגריה סמוך לגבול עם יוון, במחוז בלגואבגרד, בשטח השיפוט של הרשות המקומית סנדנסקי.

במהלך השנים חל פיחות דרסטי במספר תושבי העיר, נכון ל-15 בספטמבר 2022 גרים בעיר 179 תושבים, חלק ניכר מהם צוענים. עובדה ההופכת את מלניק לעיר הקטנה ביותר בבולגריה. עקב היותו של האזור מקור משיכה לתיירים ובגלל יופייה של העיר, חלק ניכר מימות השנה יש בעיר מספר תיירים רב יותר ממספר תושבי העיירה.

האזור בו שוכנת העיר הוא אזור גידול גפנים ובעיר יש מספר יקבים, בהם כאלו המפורסמים בתוצרתם.

סמוך לעיר נמצא **מנזר רוז'ן (Роженски манастир**) מהמאה ה-13.

היסטוריה
--------

על פי ממצאים ארכאולוגיים, ישבו במקום בני שבט Maedi התרקיים. על פי האמונה העממית הרווחת במקום, היה ספרטקוס מבני המקום.

בימי הקיסרות הרומית הייתה במקום עיר, מתקופה זו שרד "הגשר הרומי" הנמצא עדיין בשימוש. הסלאבים הם אלו שנתנו למקום את שמו (מל = טיט לבן). 

ב-1209 קבע בה הדספוט אלקסי סלאב את בירתו, והביא לפריחה כלכלית ותרבותית של העיר. שגשוג העיר נמשך גם כאשר שולבה העיר באימפריה הבולגרית הראשונה, תחת שלטונו של הצאר איוואן אסן, זאת הודות להסכמי סחר עם הרפובליקה של ונציה ודוברובניק. 

העיר, כמו שאר חלקי בולגריה, הוכפפה לשלטון האימפריה העות'מאנית עד לשחרורה בהמלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) אולם הוחזרה לשלטון עות'מאני עד למלחמת הבלקן הראשונה ב-1912. במהלך כל אותן שנים התבססה כלכלת העיר בעיקר על ייצור יין וטבק שיוצאו לארצות שונות ומאמני גילוף וחיתוך עץ שקישטו כנסיות ובתי ספר בכל רחבי בולגריה.

עם שחרורה מעול האימפריה העות'מאנית העיר מנתה כ-1,300 משקי בית ואוכלוסייה של כ-20,000 נפש. מאז ירדה חשיבות העיר וירד מספר תושביה עד למצבה היום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מלניק** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007564901605171
* LCCN: n88275827
* SUDOC: 126628041
* VIAF: 147861619
* WorldCat (עם VIAF): 147861619

 |
**גישבור** (הלחם של המילים "גישור" ו"בוררות"; באנגלית: **Med-Arb**) הוא שיטה אלטרנטיבית ליישוב סכסוכים. גישבור מתחיל כגישור רגיל והופך לבוררות אם הצדדים לא מצליחים להגיע להסכמה. המגשר שמתחיל את ההליך הופך לבורר.

קיים מושג **גישוררות** בעל משמעות זהה אך השימוש בו נדיר יותר.

שימוש בגישבור
-------------

בדרך כלל, משתמשים בגישבור בפתרון סכסוכים בין עובדים באותו מקום עבודה, כאשר המגשר והבורר הוא המנהל או הממונה עליהם. הצדדים שמתחילים את התהליך יודעים שלמגשר יש סמכות להכריע, במקרה הצורך. דוגמה בולטת היא הצעה לשימוש בגישבור על ידי מפקדים בצה"ל.

שימוש נוסף בגישבור הוא במהלך גישור לגירושין.

יתרונות וחסרונות
----------------

כאשר הצדדים המעורבים בסכסוך יודעים שהכרעה בלתי נמנעת, הם שואפים יותר להגיע לפתרון בכוחות עצמם.

החסרון של השיטה הוא בחוסר נייטרליות של המגשר (והבורר). המגשר בהליך חייב להוכיח שאינו נוטה לטובת צד כלשהו כדי להבטיח שיתוף פעולה והגעה להסכמה.

ראו גם
------

* Conflict resolution research

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **גשבור** |

* ד"ר מיכל אלברשטיין, דרכים ליישוב סכסוכים
* עדי צור, חדירתה של תרבות הגישור אל בתי המשפט

הערות שוליים
------------

1. 1 2  למתגרשים: גישוררות - גישור עם בוררות
2. ↑  עמרי גפן ונועם נחמני, העוצמה שברכות: ניהול אפקטיבי באמצעות דיאלוג, מערכות, גיליון 422, דצמבר 2008, עמ' 28 - 33.

| שיטות אלטרנטיביות ליישוב סכסוכים |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| בוררות ♦ גישבור ♦ גישור ♦ משא ומתן ♦ פישור ♦ צדק מאחה |

 |
**וילהלם פילכנר** (בגרמנית: **Wilhelm Filchner** ‏ 13 בספטמבר 1877 - 7 במאי 1957) היה חוקר ארצות גרמני.

משלחות ראשונות
--------------

בגיל 21, השתתף פילכנר במשלחת הראשונה שלו, שלקחה אותו לרוסיה. כעבור שנתיים, יצא לבדו על גב סוס לסייר בהרי פמיר, מאוש למורגאב ומשם דרך ואקן אל טאשקורגן וחזרה. מ-1903 עד 1905 עמד בראש משלחת שחקרה את טיבט.

משלחת לאנטארקטיקה
-----------------

לאחר שובו מטיבט, הוטלה על המשימה לארגן משלחת גרמנית למיפוי אנטארקטיקה. לאחר משלחת אימון והכשרה בשפיצברגן, יצאה המשלחת בספינה "דויטשלנד", ב-4 במאי 1911. המשלחת נכנסה אל ים ודל וגילתה את חוף לואיטפולד ואת מדף הקרח פילכנר-רון, שפילכנר קרא במקור על שם וילהלם השני, קיסר גרמניה. הייתה זו המשלחת הראשונה שהרחיקה אל תוך ים ודל מעבר לג'יימס ודל, כ-80 שנה קודם לכן.

הספינה עגנה למשך החורף בקרח הדחוס לאחר שהמאמצים להקים בסיס על מדף הקרח עלו בתוהו בגלל הינתקות גוש קרח. רק בספטמבר 1912 נחלצה ה"דויטשלנד" משביה ויכלה לחזור אל נמל הבית שלה. בזמן שהספינה נגרפה בקרח הצף של ים ודל, חקר פילכנר את קיומו של ניו סאות' גרינלנד, קו חוף לא-מוכח, שקפטן בנג'מין מורל ראה לכאורה בשנת 1823, במהלך מסע לצייד כלבי-ים. פילכנר לא מצא כל עדות לקיומו של חוף כזה והסיק, שמורל ראה חזיון תעתועים.

המשך חייו
---------

פילכנר לא חזר מעולם לאנטארקטיקה, אך יצא למסעות רבים בנפאל ובטיבט, בהם סקר גאוגרפי של נפאל בשנת 1939.

אדולף היטלר העניק לו את פרס האמנות והמדע הלאומי של גרמניה כהכרה בהישגיו בחקר העולם.

במהלך מלחמת העולם השנייה היה פילכנר עצור במחנות שונים בהודו. לאחר שיחרורו בנובמבר 1946 חי בפונה שבהודו.

פילכנר מת בגיל 79 בציריך, שווייץ.

כתבים
-----

* Wilhelm Filchner: *Life of a Researcher*
* Wilhelm Filchner: *To the sixth continent* (translation by William Barr 1994)
* Wilhelm Filchner: *Through East Tibet*
* Wilhelm Filchner: *Hell and Fever in Nepal*

ראו גם
------

* העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה

לקריאה נוספת
------------

* Turney, Chris (2013), *1912: The Year The World Discovered Antarctica*, Text Publishing, Melbourne.
* Murphy, David Thomas. German Exploration of the Polar World: a History, 1870–1940. London, Great Britain and Lincoln, Nebraska: University of Nebraska Press, 2002. xiii, 273 p. מסת"ב 0-8032-3205-5.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וילהלם פילכנר** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה של וילהלם פילכנר באתר הקוטב הדרומי
* וילהלם פילכנר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007279579705171
* BIBSYS: 90561402
* BNC: 000498065
* BnF: cb13595779q (data)
* CANTIC: a12166637
* CiNii: DA02047934
* GND: 118687174
* ISNI: 0000 0001 2100 8931
* KulturNav: c57cce86-9d43-40bb-864a-5a77f39a4e79
* LCCN: n86009641
* NDL: 00521638
* NKC: skuk0000385
* NLP: a0000002221358
* NSK: 000739618
* NTA: 069403694
* RERO: 02-A003242567
* SNAC: w6r63zsr
* SUDOC: 05249182X
* VIAF: 42010674
* WorldCat: lccn-n86009641

 |
|  |
| --- |
| **יש לשכתב ערך זה**. הסיבה היא: **תרגמת**. |
| אתם מוזמנים לסייע ולתקן את הבעיות, אך אנא אל תורידו את ההודעה כל עוד לא תוקן הדף. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. |

**חָאן טֵנְגְּרִי** (בקזחית: **Хан Тәңірі**; מילולית "אדון האל"), הוא ההר השני הגדול ביותר ברכס טיין שאן, אשר ממוקם בעבר הגבול בין הרפובליקה העממית של סין - קזחסטן - קירגיזסטן. להר חשיבות מיוחדת שכן לפי דת הטנגריזם, ההר הוא מקום מושבו של טנגרי, האל של הדת.

ההר ממוקם בקשר הררי צפוף במיוחד. הוא מתנשא לגובה 7,010 מטר ופסגתו מהווה נקודה הגבוהה ביותר בקזחסטן. עד שחוקרים סובייטים גילו כי פיק פובדה ("פסגת הניצחון"), בגובה 7,439 מטר (24,406 רגל), גבוה יותר, נחשב חאן טנגרי לנקודה הגבוהה ביותר בטיין שאן. קרחון קלגורי (שאורכו 58 ק"מ) מדרום וממזרח לפסגה הוא הקרחון הגדול ביותר הידוע בסין העממית.

לאורך ההיסטוריה סופרים ומשוררים רבים כתבו על גובהו ועל יופיו של ההר, אשר האדירו את יוקרתו וחשיבותו. פיוטר סמיונוב טיין-שאנסקי היה האירופאי הראשון לראות במו עיניו את ההר בשנת 1857 ופסגת ההר טופסה לראשונה בשנת 1931 בידי מטפס ההרים מיכאל פוגרבסקי (רו') מברית המועצות.

אטימולוגיה
----------

חאן טנגרי משמעו "אדון/מלך שמיים" (Хан Тәңірі, حان تأڭئرئ) בשפה הקזחית וכאמור הוא מתייחס לישות טנגרי. במונגולית נאמר חאן טנגיר (Хан Тэнгэр), בקירגיזית נאמר כקזחית, באויגורית נאמר חָאנְטָה-גְּרִי (خانتەڭرى) ובמנדרינית תקנית נאמר חָאן-טַנְגֵּלִי פֵנְּג (汗腾格里峰). כלל שמות אלו הם למעשה הטיה של הניב לפי השפה אך כולם נותרים בעלי אותה המשמעות לשמו של טנגרי.

ראו גם
------

* טנגריזם
* איסיק קול
* טיין שאן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חאן טנגרי** בוויקישיתוף
* חאן טנגרי, באתר נקודת מפגש

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007599943005171
* GND: 4516318-2
* LCCN: sh2010013418
* VIAF: 239637883
* WorldCat (עם VIAF): 239637883

 |
המונח "שוקר" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו שוקר (פירושונים).

דוגמאות למהלומים קומפקטיים להגנה עצמיתמהלום מוסווה כשפתוןמהלום מוסווה כטלפון סלולרי
**שׁוֹקֶר חַשְׁמַלִּי** (**מַהֲלוֹם**) הוא נשק אל הרג, המשמש לניטרול באמצעות מכת חשמל על ידי שיבוש תפקוד השרירים השטחיים ו/או על ידי גרימת כאב, מבלי לגרום לפציעה משמעותית לזה שעליו מופעל הנשק.

שימוש על ידי כוחות ביטחון
-------------------------

מהלומים הנמצאים בשימוש כוחות ביטחוןאקדח שוקר (טייזר), נמצא בשימוש על ידי יחידות משטרה ויחידות צבאיות, כאשר לוחצים על ההדק, השוקר קופץ ומגיע לטווח של עד 2.5 מטריםדוגמה לחייל אמריקאי שמתאמן במטווח עם שוקר
במשטרה, ביחידות צבאיות וביחידות אחרות השוקר הנמצא בשימוש הוא מסוג "אקדח טייזר" (המכונה גם "אקדח שוקר" או פשוט כ"טייזר"), היכול לפעול ממרחק של כמה מטרים בודדים מהמטרה.

### במשטרה

במשטרה השוקר משמש למטרות של פיזור מפגינים[דרוש מקור], טיפול בגורמים אלימים ולנטרול פושע במקרים בהם הוא מתפרע ולא מפסיק לזוז.

### ביחידות צבאיות

בצבא השוקר משמש כאשר תופסים מחבל[דרוש מקור], כאשר נגמרים הכדורים בנשק או כאשר המטרה נמצאת בטווח קרוב (עד 2.5 מטרים).

### ביחידות אחרות

ביחידות כגון ימ"מ, SWAT, GIGN, GSG-9, SAS ועוד, מייעדים את השוקר למקרים כגון חטיפת בני ערובה, מרדפים מטווח קצר ולחימה בשטח בנוי (במבנים קטנים כגון חדרי דירה).

הגנה עצמית
----------

ברוב מדינות העולם (בהן ישראל) השוקר נמצא בדגם הסטנדרטי[דרושה הבהרה] לצורך הגנה עצמית מטווח אפס ממקרים של שוד, אלימות, תקיפה, פיגוע דקירה ועוד.

חוקיות
------

נכון לאוקטובר 2015, נשיאת שוקר חשמלי במרחב הצבורי מותרת. עם זאת ישנם מקומות (כמו קניונים, בתי משפט, בתי חולים וכו') אשר מגבילים נשיאת שוקר חשמלי בכניסה אליהם, ולעיתים ניתן להפקידו בכניסה.

ראו גם
------

* זרם חשמלי
* טייזר

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **שוקר חשמלי** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שוקר חשמלי** |

* ההשפעות הפיזיות של הנשק (באנגלית)
* מידע על הנשק (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007541511105171
* BnF: cb16183815s (data)
* GND: 7627988-1
* LCCN: sh88003074

 |
**אלישע בנאי וארבעים השודדים**, נקראת לעיתים "השודדים", היא להקת רוק ישראלית הפועלת משנת 2010. סולן הלהקה הוא אלישע בנאי, שמשמו נגזר שם הלהקה.

היסטוריה
--------

הלהקה החלה לפעול בשנת 2010 וכללה את אלישע בנאי (שירה וגיטרה), מתי גלעד (בס), ג'ו עומר נווה (גיטרה חשמלית) ועמרי גונדור (תופים). במהלך הקלטת האלבום השתנה הרכב הלהקה, כאשר את המתופף החליף איתמר לוי, חבר בלהקה בום פם, ואת הגיטריסט החליף איתמר הכהן, שלקראת צאת האלבום הוחלף בנועם ורדי.

מתוך האלבום הראשון "אלישע בנאי וארבעים השודדים" שיחררו מספר סינגלים אשר תרמו רבות לפרסום הלהקה.
הסינגל הראשון שהוציאו היה "ברצלונה", לאחריו יצאו "כמו כולם", "סן דייגו",, "חבר חדש" "הכל נשרף". "סן דייגו" היה לאחד מעשרים השירים הכי מושמעים ברדיו לשנת 2012. "הכל נשרף" נבחר לשיר השנה על פי "ynet" והלהקה נבחרה ללהקת הרוק של השנה על פי "ynet".

ב-7 באוקטובר 2013 הוציאה הלהקה סינגל ראשון מתוך אלבומה השני. השיר נקרא "נוגה מחפשת צדק".

ב-17 בנובמבר 2013 הוציאה הלהקה סינגל שני מתוך אלבומה השני. השיר נקרא *איינשטיין*.

האלבום השני של אלישע בנאי וארבעים השודדים יצא בינואר 2014.

ב־6 ביוני 2016 הוציאה הלהקה סינגל ראשון מתוך אלבומה השלישי ושמו "קם ורוצה ליפול".

ב-2018 הוציאה הלהקה עוד סינגל בשם "לב רעב".

ב-2019 הוציאה הלהקה סינגל בשיתוף גידי גוב בשם "גיבורה".

ב-12 במאי 2019 הלהקה הוציאה את אלבומה השלישי "סמטת לאן".

אלבומים
-------

* אלישע בנאי וארבעים השודדים (2012)
* מהירות האור (2014)
* סמטת לאן (2019)

קישורים חיצוניים
----------------

* אלישע בנאי וארבעים השודדים, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  אסף נבו, ‏אלישע בנאי רוצה להיות כמו כולם, באתר ‏מאקו‏, 1 באוגוסט 2011
2. ↑  צפו: אלישע בנאי מרגיש כמו כולם, באתר ynet, 28 באוגוסט 2011
3. ↑  nrg תרבות, האזינו: אלישע בנאי וארבעים השודדים - סן דייגו, באתר nrg‏, 17 בינואר 2012
4. ↑  אסף נבו, ‏אלישע בנאי משתלט על המטבח של יונתן רושפלד, באתר ‏מאקו‏, 8 בנובמבר 2011

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007524281005171

 |
**גרנשן** (בגרמנית: **Grenchen**, בצרפתית: **Granges**) היא עיר בקנטון זולותורן שבשווייץ. והעיר הראשית של מחוז לברן.

העיר שוכנת למרגלות הרי היורה בין העיר זולותורן לבין העיר ביל/ביין, במרחק של כ-25 ק"מ מצפון לבירת שווייץ, ברן. כעיר שאוכלוסייתה מונה מעל 16,000 תושבים, היא אחת הערים הגדולות בקנטון. גרנשן ידועה בתעשיית שעוני היד שלה, שקיימת בה החל מאמצע המאה ה-19. בעיר פועל מצפה כוכבים ידוע.

היסטוריה
--------

גרנשן מתועדת לראשונה במקור משנת 1131 בשם Granechun. מקורו של השם בשורשים גאלו-רומים והמונח graneca משמעותו אסם. התיישבות באזור קיימת כבר קודם לכן ונתגלו ממצאים מהתקופה הנאוליתית ומתקופה הרומית. במאה ה-10 נבנתה הטירה שכיום היא בניין עיריית בטלך הסמוכה. בתחילה הייתה הטירה בנויה בעץ ובמאה ה-12 היא הוחלפה בטירת אבן מבוצרת. הטירה עלתה באש בשנת 1200 לערך אך נבנתה מחדש. במחצית הראשונה של המאה ה-13 ירשו אותה רוזני שטרסבורג ובסוף המאה הם ויתרו עליה. עד לסוף המאה ה-16 שימשה הטירה כבית כלא. הטירה פורקה ב-1806 ואבניה שימשו לבניית הכנסייה הקתולית. אבני הקבר של רוזן גרנשן שנקבר בכנסייה הישנה היו אבני היסוד של הכנסייה החדשה.

בציור מהעידן הטרום-תעשייתי נראית גרנשן ככפר השוכן על רקע נוף ירוק. השם Kastels, המתייחס לאזור המגורים הצפון-מזרחי, קשור ככל הנראה לחורבות השוכנות על המורדות המיוערים שמעליהם. החל מ-1851 פועלת בגרנשן תעשיית השעונים שהשפיעה רבות על כלכלת העיר. ב-1857 חוברה עיר לרשת הרכבות באמצעות מסילת הרכבת מביל/ביין לזולותורן, ב-1927 המסילה חושמלה וב-1932 היא הוכפלה. במחצית השנייה של המאה ה-19 פעל שירות של סירות קיטור לאורך נהר הארה.

ב-1873 נבנה ביוזמתו של ראש העיר אובזביוס פוגט בית חולים. בית החולים נסגר ב-2011. במסגרת שביתה כללית שהייתה בשווייץ ב-1918 נורו שלושה שובתים על ידי צבא שווייץ. בשנות השלושים ובשנות השבעים של המאה ה-20 אירעו משברים בתעשיית השעונים בעיר והדבר גרם לירידה באוכלוסיית העיר.

גאוגרפיה ודמוגרפיה
------------------

שטחה של גרנשן הוא 26.1 קמ"ר. מתוכם 37.9% משמשים לחקלאות, 40.1% הם שטחים מיוערים, 20.7% הם שטחים בנויים, 1.3% הם שטחי אגמים ונהרותל ו-0.2% הם שטחים בלתי מעובדים.

גרנשן היא העיר הראשית במחוז לברן והשנייה בגודלה בקנטון זולותורן. היא משתרעת בין הכפר שטאד שעל גדת הארה, בגובה של 430 מ' מעל פני הים לבין הרכס הראשון של הרי היורה בגובה של 1,348 מ' מעל פני הים.

נכון לשנת 2014 מנתה אוכלוסיית גרנשן 16,480 תושבים .

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרנשן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של גרנשן
* הערך גרנשן במילון ההיסטורי של שווייץ (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  משרד הסטטיסטיקה הפדרלי של שווייץ
2. ↑  משרד הסטטיסטיקה הפדרלי של שווייץ

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555121405171
* GND: 4021984-7
* HDS: 001148
* VIAF: 144282726
* WorldCat (עם VIAF): 144282726

 |
**זאב כספי** (1931 – 6 ביוני 2021) היה כדורגלן ואתלט ישראלי. כספי היה שוער במכבי נתניה, אלוף ישראל ואלוף המכביה בהטלת כידון (השלישית 1950) ובקרב עשר (הרביעית 1953).

ביוגרפיה
--------

זאב כספי נולד בטבריה למשפחת רבנים מצפת, אך המשפחה עברה לנתניה כשהיה בן שנה. בגיל 9 התחיל לעסוק באתלטיקה קלה ובמהרה התגלו כישוריו וכישורי אחיו הגדול, יצחק כספי, על ידי המורה ולטר פרנקל.

### אתלט

בתחרויות האתלטיקה של המכביה השלישית שנערכו בסוף ספטמבר 1950 זכה כספי ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 51.23 מטר, לפני אברהם גרין מישראל (50.07 מטר) ומ. מרקוס מדרום אפריקה (40.27 מטר). מדליות כסף בקפיצה לגובה ביחד עם מ. פאר ישראל בתוצאה של 1.75 מטר, אחרי יעקב קובלנץ מישראל (1.75 מטר) ובקרב עשר בתוצאה של 4818 נקודות, אחרי ארתור קוריק מארצות הברית 5281 נקודות ולפני אחיו יצחק כספי (4406 נקודות).

בתחרויות האתלטיקה של המכביה הרביעית שנערכו בסוף ספטמבר 1953 זכה כספי בשתי מדליות, 1 זהב ו-1 כסף. מדליית זהב בקרב עשר בתוצאה של 4297 נקודות, לפני דב זעירא מישראל (4171 נקודות) וסיד קיוויט מארצות הברית (3900 נקודות). מדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.82 מטר, אחרי אריה קלינשטוב-נוה מישראל (1.82 מטר) ולפני פישר מדרום אפריקה (1.79 מטר).

### כדורגלן

כספי שיחק במחלקת הנוער של מכבי נתניה כחלוץ, אך בקבוצת הנערים שונה תפקידו והוא החל לשחק כשוער, תפקיד אותו מילא במכבי נתניה עד שנת 1970. לאחר מכן שיחק עונה אחת בבית"ר נתניה ואז פרש ממשחק פעיל.

בשנות ה-70 וה-80 שימש כחבר הנהלה במכבי נתניה.

ביוני 2021 הלך כספי לעולמו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זאב כספי** בוויקישיתוף
* טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965
* כספי מצפה ליורשו בשער מכבי נתניה, מעריב, 22 בספטמבר 1966
* נתניה: 11 הגדולים של כל הזמנים, באתר נתניה NOW, ‏18 באפריל 2008
* "אני שתלתי את הדשא של הקופסה", באתר נתניה NOW, ‏11 במאי 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  אבינעם פורת, זאב (זאביק) כספי, שוערה האגדי של מכבי נתניה, הלך לעולמו, באתר ynet
**גדול-עין אינדו-פסיפי** (שם מדעי: ***Megalops cyprinoides***) הוא מין של דג גרם מסדרת הטרפוניים וקרובו של המין גדול-עין אטלנטי. הוא מצוי לחופי האזור האינדו-פסיפי בין מזרח אפריקה וחצי האי ערב עד לדרום-מזרח אסיה, מזרח אוסטרליה, פולינזיה הצרפתית וצפונה עד יפן. לרוב הוא מצוי בימים הטרופיים.

מאפיינים
--------

אורך דג זה עולה לעיתים נדירות על מטר וקרוב יותר ל-50 ס"מ ומגיע למשקל 18 ק"ג. הוא בעל עיניים גדולות, זימים ועצמות לחיים ולסת בולטות ומוארכות, סנפירים רחבים לאורך הגוף וקשקשים כסופים עד ירוקים-בהירים והסנפירים אורים עד צהובים. דג זה יכול לחיות מעל 44 שנה והוא מתחיל את חייו כלרווה שקופה בדומה לצלופחים.

דג זה ידוע בכך שהוא יכול לחיות ולהתרבות הן במי הים והן במים מתוקים ובמים מליחים. הוא מצוי בין מנגרובים, ביצות, נהרות, אגמים ודלתאות וכן במימי הים והאוקיינוסים עד עומק 50 מטר ובעיקר בשוניות אלמוגים ולעיתים בין צמחי מים שונים.

גדול-העין הוא דג טורף בעל יכולת לא רגילה לנשום אוויר בעזרת שלפוחית האוויר שלו. הוא רודף אחרי דגים קטנים (בייחוד סרדינים), סרטנים, חסילונים ויצורי מים שונים וגם מצמחים. התזונה שלהם במים מתוקים דומה לזו שבים. דג זה איננו ניצוד בכמויות מסחריות אך לא ברור מה מצב השימור שלו בטבע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גדול-עין אינדו-פסיפי** בוויקישיתוף
* גדול-עין אינדו-פסיפי, באתר ITIS (באנגלית)
* גדול-עין אינדו-פסיפי, באתר NCBI (באנגלית)
* גדול-עין אינדו-פסיפי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* גדול-עין אינדו-פסיפי, באתר FishBase (באנגלית)
* גדול-עין אינדו-פסיפי, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  גדול-עין אינדו-פסיפי באתר הרשימה האדומה של IUCN
מלכה ליף בעבודה עם בן-גוריון
**מלכה ליף** (24 באוקטובר 1928 – 18 בנובמבר 2017) הייתה מזכירתם של שרי הביטחון דוד בן-גוריון, פנחס לבון, לוי אשכול ומשה דיין. ניהלה את מוזיאון בית בן-גוריון בתל אביב מיום הקמתו כמוזיאון (1974, על פי צוואתו של דוד בן-גוריון) ועד שנת 2006. זכתה בפרס בן-גוריון לשנת 2006.

ביוגרפיה
--------

נולדה בת"א ליצחק ארוך, סוחר ובעל חנות לבדים, ומרים ארוך (לבית שלמן שנולדה בחברון), עקרת בית. למדה בתיכון למסחר ובאוניברסיטה העממית בתל אביב.

בשנת 1947 התנדבה למרכז המפקד לשירות העם. בשנים 1948–1951 שירתה במרכז הגיוס בתל אביב, בארכיון צה"ל ומערכת הביטחון (באיסוף חומר על חללי מלחמת העצמאות) ובמפקדת הגדנ"ע.

בשנים 1951–1963 הייתה מזכירת שרי הביטחון דוד בן-גוריון ופנחס לבון. בשנים 1963–1967 הייתה מזכירת שרי הביטחון לוי אשכול ומשה דיין.  

בשנים 1968–1972 שהתה עם משפחתה בדרום אמריקה בעקבות שליחות בעלה.  

בשנים 1974–2006 ניהלה את בית בן-גוריון בתל אביב.

ב-9 באוקטובר 2006 הוענק לה פרס בן-גוריון לאותה שנה, בו נכתב: "על מסירות, נאמנות ואהבה גדולה לבן-גוריון; על פעולתה המאומצת בארגון בית בן-גוריון ובעיצוב תכניו; על הפיכת הבית לאתר ביקורים פעיל לציבור רחב מהארץ ומהעולם ומיצובו כמוקד חינוכי מרכזי להנחלת מורשת בן-גוריון".

משפחתה
------

הייתה נשואה לאל"ם עו"ד אליעזר ליף שנפטר בשנת 1993. לזוג נולדו שני בנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* עופר ורדי, הקוץ' מוץ' של בן גוריון, באתר ynet, 23 ביולי 2007
* אבי רז, מלכה ליף: "לבן-גוריון לא היה יחס לשעונים", מעריב, 27 במרץ 1987
* מלכה ליף, "בית בן-גוריון – כאן לוטשה מגילת העצמאות", בתוך: זאב ענר (עורך), **סיפורי בתים: סיפורם של שבעים בתים בתולדות ההתיישבות**, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1988, עמ' 149–152, מסת"ב 9650503846
* עופר אדרת, התינוקת הכי יפה בעיר, שהפכה למזכירה של בן גוריון, באתר הארץ, 24 בינואר 2018
* עופר אדרת, "לחזות בזיווך, לשתות מספלך": מכתב החיזור מיצחק נבון אל מזכירתו של בן-גוריון, באתר הארץ, 29 בינואר 2018
**ליאור שגב** (נולד ב-18 בספטמבר 1983 בקריית ביאליק) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הרכז בעברו בליגת העל וקבוצתו האחרונה הייתה מכבי קריית מוצקין מהליגה הלאומית.

קריירה
------

שגב גדל בקרית ביאליק, למד בתיכון אורט ביאליק ושיחק בקבוצת בית הספר במסגרת ליגת העל לתיכונים. לאחר מכן שיחק בקבוצת עירוני נהריה מהליגה הלאומית בעונת 2001/02 ועלה עימה לליגת העל. בעונה שלאחר מכן עבר להפועל צפת וירד עימה לליגה הארצית. שיחק שתי עונות בהפועל ירכא, בעונתו הראשונה עלה עימה לליגה הלאומית, בשנייה שב עם קבוצתו לליגה הארצית. בעונת 2005/06 עבר לאליצור רמלה, בה שיחק 21 משחקים בהם קלע 11.3 נקודות בממוצע למשחק. לאחר מכן המשיך לנדוד בליגה הלאומית כשעבר למכבי אשדוד.

בעונת 2007/08, שיחק בבית"ר בנימינה, בה הציג יכולה מעולה של 18.1 נקודות, 4.1 ריבאונדים, 8.5 אסיסטים ו-2.6 חטיפות בכ-32.8 דקות בממוצע למשחק, מה שהקנה לו מקום בחמישיית העונה ואת תואר השחקן המשתפר של העונה בליגה הלאומית. בעקבות יכולתו בבינימינה, שגב חתם בהפועל חולון. הוא החל את העונה בצורה טובה עם 6 נקודות, 2.2 ריבאונדים ו-5.8 אסיסטים בממוצע בחמשת משחקיו הראשונים בקבוצה, אך לאחר משחק שבו לא שותף נגד הפועל ירושלים החל לצנוח ביכולתו בעיקר בגלל קיצוץ משמעותי בדקות המשחק שקיבל. עם זאת שגב סייע לקבוצתו לזכות בגביע המדינה לאחר ניצחון בגמר על מכבי חיפה.

ב-1 ביוני 2009, חתם שגב בהפועל גלבוע גליל ובחודש דצמבר עבר לעירוני נהריה.
בעונת 2012 שיחק שגב בקבוצת ברק נתניה מליגת העל בכדורסל, לאחר עונה זו חתם במכבי חיפה, אתה זכה באליפות המדינה.

לאחר מכן חתם בעירוני נהריה מהליגה הלאומית, לה תרם משמעותית בזכייתה באליפות שהשיבה אותה לליגת העל לראשונה מזה 4 שנים.

בעונת 2014/15 נשאר בליגה השנייה כאשר שב לשחק בברק נתניה, איתה עלה עד לחצי גמר הפלייאוף.

ביולי 2015 חתם בקבוצת הליגה הלאומית אליצור קריית אתא, שם נפצע בצורה קשה בברכו וכתוצאה מכך סיים את הקריירה.

בעונת 2016/17 שימש כמאמן במחלקת הנוער במכבי קריית מוצקין ובמהלך העונה שב מפרישה כדי לשחק בקבוצה הבוגרת בליגה הארצית מחוז צפון. במשחק המכריע בסדרת הגמר קלע שגב שלשה בשנייה האחרונה והביא לקריית מוצקין ניצחון, שהעלה אותה לליגה הלאומית.

ב-29 בדצמבר 2017 הודיע שגב על פרישה ממשחק פעיל לאחר פציעה

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* סטטיסטיקות באתר מנהלת ליגת העל

הערות שוליים
------------

1. ↑  משגב עם, באתר ספסל
2. ↑  אבי יופה, אליצור רמלה צירפה את ליאור שגב, 08.07.05, אתר ספסל
3. 1 2  ליאור שגב|ממוצעי קריירה, אתר ספסל
4. ↑  ליאור שגב|פירוט משחקים, עונת 2008-09, אתר ספסל
5. ↑  אור שקדי, גלבוע/גליל צירפה את ליאור שגב ומוטי מוסקוביץ, 01.06.09, אתר וואלה
6. ↑  צפו: סל ניצחון מהסרטים העלה את קריית מוצקין לליגה הלאומית, באתר ynet, מאי 2017
7. ↑  כפיר חודדה,בגיל 34 ובשל פציעה: ליאור שגב פורש מכדורסל, ליאור שגב פורש, 29 בדצמבר 2017
**מזואה אנסומבו** (נולד ב-24 בספטמבר 1982) הוא כדורגלן עבר קונגולזי ששיחק בעמדת הקשר האחורי.

קריירה
------

מזואה אנסומבו החל לשחק כדורגל במועדון קונגולזי קטן בשם טולה מפאקה, משם עבר לויטה קלאב, אחד המועדונים הגדולים בקונגו. לאחר עזיבתו ניסה להתקבל למועדוני כדורגל בכירים בבלגיה ביחד עם חברו מקבוצת ויטה קלאב, ג'ף טוטואנה, אך השניים לא עברו את מבחני הקבלה במועדונים ונאלצו להסתפק באופציה שהוצעה להם על ידי סוכן המקושר לליגת העל לעבור ביחד עם עוד שחקן קונגולזי בשם פטי נימבה לקבוצה מישראל.

בעונת 2002/2003 חתם בקבוצת הפועל חיפה יחד עם נימבה וטוטאנה, ושם שיחק שנתיים. בעונת 2005/2006 עבר ביחד עם טוטואנה לקבוצת בית"ר ירושלים בה הציג יכולת משחק טובה לאורך כל העונה, והיה השחקן הזר היחיד שלא שוחרר מבית"ר במהלך העונה. בעונת 2006/2007 חתם אנסומבו על חוזה שמוערך בכ-150,000 דולרים בקבוצת מכבי נתניה והיה חלק ממסע הרכש של דניאל יאמר, בעלי הקבוצה.

לקראת עונת 2007/2008 הוחתם אנסומבו בהפועל תל אביב על ידי המאמן גיא לוזון, אך הקבוצה נקלעה לתחתית הטבלה והבטיחה את הישארותה בליגת העל רק לאחר שלוזון הוחלף באלי גוטמן, שהמשיך לתת לאנסומבו מקום קבוע בהרכב ואף רצה להשאירו בקבוצה בעונה שלאחר מכן, אך עקב מחלוקות כספיות אנסומבו שוחרר מהמועדון לאחר עונה אחת. ביולי 2008 חתם בבני סכנין.

בחלון העברות של ינואר 2009 עבר אנסומבו לקוצ'אליספור הטורקית, אך לא מצא שם את מקומו ועבר לאיסטנבול BB, שם שיחק עד שנת 2011. בקיץ 2012 חתם בסמסונספור, אך לאחר חצי עונה עזב את המועדון.

בשנת 2013 חתם בקבוצת פ.ל.ד.ה. יונייטד ממלזיה. בשנת 2015 חזר אנסומבו לקונגו וחתם בקבוצת מוטמה פמבה.

### נבחרת לאומית

לזכותו של אנסומבו רשומות 31 הופעות במדי נבחרת קונגו. בשנת 2002 הופיע לראשונה במדי הנבחרת, ובמדיה כבש שער אחד במהלך הקריירה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
* יניב קובוביץ', לפרק את אנסומבו, באתר הארץ, ‏6 ביולי 2008
* דוד מרואני ומשה הרוש, אנסומבו: "לחמן לא מאמן כדורגל, אלא היאבקות"(הקישור אינו פעיל), באתר וואלה!, ‏26 בינואר 2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  עמית גולדשטיין, אנסומבו חתם בנתניה, ירוויח 150 אלף דולר לעונה, באתר גלובס, ‏ 25 במאי 2006
2. ↑  אריק בלומברג, אנסומבו חתם ל-4 שנים בהפועל תל אביב, באתר nrg מעריב, ‏ 4 ביולי 2007
המונח "אם המושבות" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו אם המושבות.

אנדרטה לשתי קרבנות פיגוע הטרור במרכז המסחרי באם המושבות ב-2002
**אם המושבות** או **אם המושבות הוותיקה**, ובשמה הרשמי **הדר המושבות**, היא שכונה הנמצאת בצפון-מערב פתח תקווה. השכונה נבנתה לראשונה בשלהי שנות ה-90, ושטחה הוא כ-500 דונם. השכונה גובלת בשדות פתח תקווה מהצפון, שכונות אם המושבות החדשה ואחים ישראלית מהמזרח, שכונת נווה גן מהדרום ואזור התעשייה קריית אריה מהמערב.

אופי הבנייה בשכונה שונה מאופי הבנייה בשכונה החדשה והוא מאופיין בבניינים לבנים בני 5–7 קומות, וסביבתם גינות. כמו כן, בקרבת השכונה נמצאים מקומות רבים כמו אזורי התעשייה קריית אריה וסגולה ואתרים כמו הקניון הגדול, הפארק הגדול, אצטדיון המושבה, בית משפט השלום ועוד.

לשכונה שדרה פנימית רחבת ידיים שמסביבה נבנו רחובות השכונה. בשכונה קיימים מוסדות חינוך רבים לכל טווח הגילים, מגני ילדים ועד תיכון וסניף של האוניברסיטה הפתוחה. כמו כן, מרכז מסחרי וטיפת חלב המשרתת את תושבי השכונה והסביבה.

היסטוריה
--------

השכונה נבנתה לראשונה בשלהי שנות ה-90 ובעבר היו על שטחה תחנת רכבת, מחסנים, פרדסים, בתי אריזה להדרים ובתי מלאכה. כל שנותר מהעבר הם שני מבנים לשימור, ששימשו ביתו של שומר הפרדס.

נגישות ותחבורה
--------------

השכונה קרובה אל כבישים 4 ו-5, ופועלת בה תחבורה ציבורית. השכונה בעלת קרבה רבה אל תחנת הרכבת "קריית אריה" ובעתיד גם לתחנות הקו האדום של הרכבת הקלה.

חינוך
-----

ברחבי השכונה פועלים מוסדות חינוך רבים לכל שכבות הגיל. ישנם כ-2 בתי ספר יסודיים וקמפוס שש שנתי על יסודי.

דת
--

השכונה מורכבת מיהודים אשר רובם המכריע הם חילונים. עם זאת, פועלים בשכונה 2 בתי כנסת. אחד בנוסח ספרדי והשני בנוסח אשכנז.

מסחר
----

בשכונה קיים מרכז מסחרי אחד ברחוב ראשון לציון ובו חנויות רבות כמו קופת החולים מאוחדת, חצי חינם, מסעדות כמו ארומה, מקדונלד'ס ועוד.

ב-27 במאי 2002 אירע פיגוע תופת במרכז הזה על ידי מחבל מגדודי חללי אל-אקצא שפוצץ את עצמו. בפיצוץ נהרגו רות פלד בת 56 ונכדתה סיני קינן בת שנה ושלושה חודשים ונפצעו 50 בהם ארבעה קשה. אנדרטה לזכר הסבתא ונכדתה נמצאת במקום הפיגוע.

השכונה קרובה מאוד למספר מרכזים מסחריים אחרים כמו:

* הקניון הגדול - קניון הנמצא במרחק קצר מאוד מהשכונה ובעל מגוון חנויות רחב מאוד.
* יכין סנטר - מתחם קניות גדול שכולל בעיקר חנויות ורשתות מזון.
* המרכזיים המסחריים של שכונת אם המושבות החדשה.
* דן טאון - מרכז עסקים ובילוי חדש הנבנה בימים אלו בקריית אריה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אם המושבות** בוויקישיתוף
* אם המושבות החדשה, פתח תקווה - תעודת זהות |, באתר הון, ‏2019-05-09.
* הסוד הכי שמור של שכונת "אם המושבות" בפתח תקווה - נדלן.קום, באתר Nadlan.com.
* מיכאל יעקובסון, אם המושבות החדשה, פתח תקווה: לצפיפות יש מחיר, באתר Xnet‏, 5 בפברואר 2012
* עדינה חכם, אומרים שיש בה הכל: הכירו את שכונת אם המושבות, באתר ynet, 17 בינואר 2012
**בנדיקטוס האחד עשר** (בלטינית: **Benedictus XI**‏; 1240 - 7 ביולי 1304), אפיפיור מ-22 באוקטובר 1303 עד מותו.

ניקולס בוקאזיני נולד למשפחה ענייה בטרוויזו הסמוכה לוונציה. כשהיה בן 14 בלבד נכנס למסדר הדומיניקנים. אחרי שלמד 14 שנה שימש ככומר וכמורה מחוזי בחבל לומברדיה שבצפון איטליה. ב-1296 הפך לראש מסדר הדומיניקנים. ב-1298 נתמנה לקרדינל על ידי האפיפיור בוניפקיוס השמיני, ושימש כשליחו לצרפת. ביוני 1303 הגן על האפיפיור ושיחרר אותו משביו בידיו של גיום דה נוגרה (אנ'), שהיה שליחו של פיליפ הרביעי מלך צרפת באיטליה. אחרי מות בוניפקיוס השמיני באוקטובר 1303, נבחר ניקולס בוקאזיני לאפיפיור בשם בנדיקטוס האחד עשר.

בנדיקטוס האחד עשר ניסה להגיע לפשרה עם פיליפ הרביעי (היפה), מלך צרפת, על ידי כך שביטל את הצווים של בוניפקיוס השמיני שפגעו בסמכותו של המלך. אולם ב-7 ביוני 1304 נידה מן הכנסייה את גיום דה נוגרה ואת אלה שחטפו, שמו במעצר וגרמו למותו של האפיפיור בוניפקיוס השמיני. ב-22 ביוני 1304 נתקף בנדיקטוס האחד עשר בדיזנטריה, יש אומרים כתוצאה מהרעלה על ידי אויביו, ונפטר כעבור שבועיים בפרוג'ה. במקומו נבחר לאפיפיור קלמנס החמישי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בנדיקטוס האחד עשר** בוויקישיתוף
* בנדיקטוס האחד עשר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* בנדיקטוס האחד עשר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**בוניפקיוס השמיני** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**קלמנס החמישי** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007397417305171
* BNE: XX852883
* BnF: cb150286078 (data)
* CANTIC: a10325566
* GND: 100937675
* ICCU: RAVV453846
* ISNI: 0000 0001 0890 7959
* LCCN: n86095887
* NKC: mzk2008459130
* NLP: a0000001051633
* NTA: 212308939
* RERO: 02-A012357638
* SUDOC: 084295783
* ULAN: 500356778
* VcBA: 495/4440
* VIAF: 40860655
* WorldCat: lccn-n86095887

 |
שלד
**זוניצרטופס** (שם מדעי: ***Zuniceratops***) הוא סוג של דינוזאור צרטופסי, שחי באמריקה הצפונית בתקופת הקרטיקון עליון, כ-91 מיליון שנה לפני זמננו. הזוניצרטופס הוא הצרטופסי הקדום ביותר באמריקה הצפונית, וכנראה מייצג שלב מעבר בין הנאוצרטופסים הפרימיטיביים לצרטופסיים המתקדמים. הוא בולט בכך שהוא בעל שתי קרני גבה מעל עיניו, אך ללא קרן אף. קיימת מחלוקת ביחס למקומו המדויק במיון הטקסונומי.

מאפיינים
--------

הזוניצרטופס הוא דינוזאור צרטופסי בגודל בינוני-קטן. אורכו כ-3.5 מטר ומשקלו בין 100 ל-150 קילוגרם. לגולגולתו עטרה מפותחת, ובה חללים או "חלונות" בעצמות. לדינוזאור מקור חד מציפוי קרטין היושב על עצם ה-rostral האופיינית לצרטופסים, ומשמש לתלישת צמחים. במאובנים הראשונים שנמצאו שיניו היו בעלות שורש יחיד, אך במאובנים אחרים נמצאו שיניים בעלות שורש כפול. ייתכן כי שיניו השתנו עם התבגרותו. הזוניצרטופס מתאפיין במבנה קרניים ייחודי: זוג קרניים ארוכות מעל כל עין, אך ללא קרן אף, המאפיינת צרטופסיים מאוחרים יותר (בהם פכיריינוזאורוס). הזוניצרטופס התקיים מתזונה צמחונית, וסביר כי חי בעדרים.

הזוניצרטופס התגלה ב-1996 על ידי כריסטופר ג'יימס וולפה, בנו בן ה-8 של הפלאונטולוג דאגלס ג. וולפה (Wolfe), בתצורת גבעת מורנו (Moreno Hill Formation) שבמרכז-מערב ניו מקסיקו. התגלית כללה גולגולת אחת ומספר עצמות ממספר פרטים. ב-1998 הוא תואר על ידי וולפה וקירקלנד. מקור השם נגזר מזוני, קבוצה אתנית של עמים ילידים בארצות הברית, ששמורתם שוכנת בסמוך לשטח התגלית, ומ"צרפטוס" ביוונית: "פרצוף קרן". המין קרוי על שם כריסטופר, בנו של הפלאונטולוג, שגילה את המאובן.

בתרבות
------

הזוניצרטופס מופיע בסדרה כשהדינוזאורים שוטטו באמריקה שם נראו כמה פרטים שנלחמים ביניהם אך אחד הפרטים נטרף על ידי להקת דרומאוזאורוסים שהורגת בהמשך פרט נוסף.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זוניצרטופס** בוויקישיתוף
* זוניצרטופס, באתר GBIF (באנגלית)
* Zuniceratops במדריך הדינוזאורים The Dino Directory של המוזיאון להיסטוריה של הטבע (לונדון)
**אמיר מוכתרי** (נולד ב-12 ביוני 1972) הוא כדורסלן עבר ישראלי. שיחק בעמדת הסנטר, וגובהו 2.08 מטר.

קריירה
------

מוכתרי גדל במחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה. בעונת 1992/93 הצטרף להפועל גליל עליון כשחקן רוטציה, לאחר שבעונה הקודמת היה בהסגר ורק התאמן עם הקבוצה. בעונה זו זכה מוכתרי עם הקבוצה באליפות המדינה, זכייה היסטורית של הקבוצה, לאחר שנים רצופות רבות בהן זכתה מכבי תל אביב באליפות. לאחר עונת האליפות המשיך שתי עונות נוספות בקבוצה; לאחר מכן שיחק שלוש עונות בבני הרצליה; וחזר לעונה נוספת בגליל עליון.

בעונת 1999/2000 שיחק מוכתרי בשורות הפועל חיפה/נשר וסיים את העונה כמלך הסלים הישראלי. בעונה שאחרי חתם במ.כ חיפה ושיחק שתי עונות במדיה.

בעונת 2003/04 שיחק בהפועל ירושלים וזכה עמה בגביע יול"ב. הייתה זו עונתו האחרונה בליגת העל.

בהמשך שיחק בליגות נמוכות. הוא הצטרף להפועל גבעתיים, וסייע לה לעלות מליגה א' אל הליגה הארצית. כאשר התאחדה גבעתיים עם הפועל רמת גן, הוא סייע לקבוצה לעלות אל הליגה הלאומית ולאחר מכן עזב את הקבוצה.

מוכתרי שיחק במסגרת נבחרת העתודה באליפויות אירופה שנערכו ב-1992 וב-1994. מוכתרי השתייך גם לסגל נבחרת ישראל והשתתף איתה באליפות אירופה בשנת 1995 ובאליפות אירופה ב-1997.

על אף היותו שחקן גבוה, הרבה מוכתרי לשחק הרחק מן הסל, ולקלוע לסל מעבר לקשת השלוש.

לאחר פרישתו החל לעסוק בתחום הנדל"ן, כאשר פעילותו בתחום נעשית עם כדורסלן העבר עודד קטש.

ביולי 2020 הוציא בית משפט השלום בתל אביב צו פתיחת הליכים נגד מוכתרי לבקשת חמישה נושים שונים, בטענה להלוואות שלא הוחזרו.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א

הערות שוליים
------------

1. ↑  אריה ליבנת, השבוע לפני 25 שנהכשהניצוץ של פיני גרשון פגש קבוצה בעלייה מהגליל, בדרך לאליפות היסטורית, באתר הארץ, 17 במאי 2018
2. ↑  ברוך שמילוביץ, מוכתרי: העדפתי את החמישייה בחיפה, באתר ynet, 27 ביוני 2000
3. ↑  בגיל 44: מוכתרי עשוי לחזור לשחק כדורסל, באתר ערוץ הספורט, 9 בספטמבר 2016
4. ↑  אבי שאולי, ‏מה מחפש כדורסלן העבר אמיר מוכתרי בשוק הנדל"ן?, באתר גלובס, 4 באפריל 2011
5. ↑  שלומית צור, כך קרסו עסקי הנדל"ן של כדורסלן העבר אמיר מוכתרי, באתר כלכליסט, 4 באוקטובר 2020

| **‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1995 (מקום תשיעי)** |
| --- |
| 1 הנפלד • 
2 פליישר • 
3 גודס • 
4 ליף • 
5 כהן • 
6 גורדון • 
7 מוכתרי • 
‏8‏ ‏שפר‏‏
 •‏
9 ג'מצ'י •
10 בלול •
11 ארדיטי •
12 דניאל •
**מאמן:** שרף
 | ישראלישראל |

| **‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1997 (מקום תשיעי)** |
| --- |
| 1 הנפלד • 
2 ארדיטי • 
3 תורג'מן • 
4 מוכתרי • 
5 ברנסלי • 
6 אהרוני • 
7 קטש • 
‏8‏ ‏שפר‏‏
 •‏
9 שלף •
10 כהן-מינץ •
11 שטיינהאור •
12 פליישר •
**מאמן:** שרף
 | ישראלישראל |