recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
הרווחים הבין-צלעיים, מבט משמאל
**הָעוֹרְקִים הַבֵּין-צַלְעִיִּים** (TA: arteriae intercostales) הם קבוצה של עורקים המספקים דם לרווחים הבין-צלעיים.

העורקים הבין צלעיים הקדמיים
---------------------------

הענפים הבין-צלעיים הקדמיים של עורק החזה הפנימי מספקים דם לחמשת או ששת הרווחים הבין-צלעיים הראשונים. לאחר הסתעפותם ממנו, מתפצל עורק החזה הפנימי לעורק רום הבטן העליון ולעורק הסרעפת השרירי. מעורק הסרעפת השרירי מסתעפים יתר הענפים הבין-צלעיים הקדמיים.

הענפים הבין-צלעיים הקדמיים, שניים במספר בכל רווח, נעים הצדה, כשאחד קרוב לגבול התחתון של הצלע מעל והשני קרוב לגבול העליון של הצלע מתחת. לבסוף, עורקים אלה משיקים לעורקים הבין-צלעיים האחוריים היוצאים מאבי העורקים.

ענפים אלה ממוקמים בחלקם הראשון בין האדר לבין השרירים הבין-צלעיים הפנימיים, ולאחר מכן בין השרירים הבין-צלעיים הפנימיים לשרירים הבין-צלעיים הפנימיים ביותר. הענפים מספקים דם לשרירים הבין-צלעיים, וכן לשריר החזה הגדול, שריר החזה הקטן והשד, דרך סעיפים החודרים את השרירים הבין-צלעיים החיצוניים.

העורקים הבין-צלעיים האחוריים
----------------------------

העורק הבין-צלעי העילאי (arteria intercostalis suprema) הוא עורק שממנו מתפצלים העורקים הבין-צלעיים האחוריים הראשון והשני, אשר מספקים דם לרווחים בין-צלעיים אלה. עורק זה מסתעף מגזע הצלע והצוואר, ענף של העורק התת-בריחי. תשעת העורקים הבין-צלעיים האחוריים האחרים יוצאים ישירות מאבי העורקים.

בשל מיקומו של אבי העורקים לשמאל עמוד השדרה, העורקים הימניים ארוכים יותר מעורקים השמאליים. העורקים הימניים עוברים על פני גופי החוליות, מאחורי הוושט, צינור החזה והווריד האי-זוגי. הם מכוסים על ידי הריאה הימנית והאדר. לעומתם, העורקים השמאליים יוצאים אחורנית לצד החוליות, מכוסים על ידי הריאה השמאלית והאדר. שני העורקים השמאליים העליונים נחצים על ידי הווריד הבין-צלעי העילאי השמאלי, ואילו העורקים התחתונים נחצים על ידי הווריד האי-זוגי המחציתי (vena hemiazygos). ממול לראשי הצלעות, עובר מטה קדמית להם הגזע הסימפתטי. עצבי הקרביים יורדים גם הם קדמית לעורקים התחתונים.

כל עורק בין-צלעי אחורי מתקדם לאורך הגבול התחתון של הצלע ממעל, יחד עם הווריד הבין-צלעי והעצב הבין-צלעי של אותו רווח. הווריד נמצא מעל לעורק, ואילו העצב מתחתיו.

מכל עורק בין-צלעי אחורי מתפצל ענף גבי (ramus dorsalis), המלווה את הענף הגבי של עצב השדרה ומספק את חוט השדרה, עמוד השדרה, שרירי הגב והעור בגב. כמו כן, מכל עורק מתפצל גם ענף עקיף החוצה את המרווח הבין-צלעי ונע לאורך הגבול העליון של הצלע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **העורקים הבין-צלעיים** בוויקישיתוף
**אצטדיון דפורטיבו קאלי** (בספרדית: **Estadio Deportivo Cali**) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר פלמירה (אנ') שבקולומביה, אשר מונה 42,000 מקומות ישיבה, דבר ההופך אותו לאצטדיון השני בגודלו במדינה אחרי אצטדיון מטרופוליטאנו רוברטו מלנדס שבברנקייה. שמו הנוסף של האצטדיון הוא **מונומנטל דה פלמסקה** (בספרדית: **Monumental de Palmaseca**) והוא משמש בתור מגרשה הביתי של קבוצת דפורטיבו קאלי. אבן הפינה של האצטדיון הונחה ב-24 באוגוסט 2001 והוא נפתח רשמית ב-21 בפברואר 2010, כאשר דפורטיבו קאלי ניצחה 0-2 את דפורטס קינדיו(אנ'). הבנייה החדשנית, הכוללת גם תאי צפייה, עלתה כ-75,000,000 דולר.

עוד לפני פתיחתו הרשמית, שוחקו באצטדיון שני משחקי ידידות: ב-29 באוקטובר 2008 ניצחה דפורטיבו קאלי את ליגה דה קיטו, שהייתה אז מחזיקת גביע ליברטדורס 0-1 משער של הרול הררה(אנ'). כעבור שלושה שבועות, ב-19 בנובמבר 2008, ניצחה קולומביה את ניגריה 0-1 משער של רדאמל פלקאו.

באצטדיון הזה חגגה דפורטיבו קאלי זכייה בשני תארים (נכון ל-2017). הראשון היה הגביע הקולומביאני ב-2010, אז גברה על איטגווי דיטיירס 0-2 משערים של ססאר אמייה ואנדרס רמירו אסקובר. בטורניר האפרטורה של 2015 זכתה דפורטיבו באליפות הראשונה שלה מזה עשור וגם היא נערכה במונומנטל דה פלמסקה, כאשר ניצחה דפורטיבו את אינדפנדיינטה מדיין 0-1 במשחק הראשון משער של הרולד פרסיאדו וסיימה בתיקו 1-1 בגומלין באצטדיון אטנאסיו חירארדוט וזכתה באליפות התשיעית שלה.

גלריה
-----

* אצטדיון דפורטיבו קאלי בגמר הגביע הקולומביאני ב-2010אצטדיון דפורטיבו קאלי בגמר הגביע הקולומביאני ב-2010
* תאי הצפייה ביציע המערבי של האצטדיוןתאי הצפייה ביציע המערבי של האצטדיון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אצטדיון דפורטיבו קאלי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אצטדיון דפורטיבו קאלי

* אתר האינטרנט הרשמי של אצטדיון דפורטיבו קאלי
**מתקן הכליאה של מדינת אוהיו** (**Ohio State Reformatory**), המכונה גם **מתקן מנספילד** (**Mansfield Reformatory**), הוא בית כלא היסטורי הממוקם בשטחי העיר מנספילד במדינת אוהיו שבארצות הברית.

היסטוריה
--------

המתקן נבנה בין השנים 1886–1910. האדריכל המקורי של המתקן היה לוי סקופילד (Levi T. Scofield) מקליבלנד, אף על פי שהפיקוח על הליך בניית הבניין כולו הופקד בידיו של פ. שניצר (F.F. Schnitzer) אשר שמו מופיע גם על אבן הפינה של המתקן. למרות שהאדריכלות של הבניין מתוארת לעיתים קרובות כאדריכלות אשר מאפיינת טירות גרמניות, היא למעשה אדריכלות רומנסקית מחודשת. 

המתקן עצמו נשאר פעיל באופן מלא עד לשנת 1972 כאשר מתקן הכליאה של דרום אוהיו נפתח. המתקן לבסוף נסגר לחלוטין בשנת 1990. לאורך השנים חלקים מן המתקן, כולל הקיר החיצוני של המתקן נהרסו לאחר שהמתקן נסגר. בשנת 1995, הוקמה "החברה לשימור מתקן מנספילד" (Mansfield Reformatory Preservation Society). החברה הפכה את בית הכלא למוזיאון והיא אחראית לעריכת סיורים במוזיאון אשר מיועדים לסייע לממן פרויקטים שונים אשר נועדו לשיקום המתקן וכמו כן היא פועלת כיום על מנת למנוע הידרדרות נוספת במצב המבנים. 

בין השנים 1935 עד 1959 ארתור לואיס גלאטקה היה המפקח של בית הכלא. מינויו של גלאטקה היה מינוי פוליטי בעקבות מעורבותו של גלאטקה במסע הבחירות של מארטין דייבי לקונגרס. כמפקח המתקן, גלאטקה יישם רפורמות רבות במתקן לרווחת האסירים ועל כן זכה לכבוד רב מצד האסירים וסגל העובדים במתקן. אשתו של גלאטקה, הלן גלאטקה באוואר, נפטרה מדלקת ריאות שלושה ימים לאחר תאונה אשר התרחשה בנובמבר 1950, במהלכה נורתה מאקדח טעון בזמן שהיא ניסתה לפתוח את תיבת התכשיטים בדירתם אשר נמצאת בבניין מגורי הסגל של המתקן. גלאטקה נפטר מהתקף לב במשרדו ב-10 בפברואר 1959.

מתקן מנספילד הוא לכאורה רדוף רוחות ומכיל בתוכו מספר "מוקדים" על-טבעיים כגון שתי הקפלות, האזור אשר מסביב למשרד המנהל, אזור מרפאת המתקן והצינוק של המתקן. לאורך השנים בהם המתקן היה פעיל, מעל 200 אנשים מצאו את מותם במתקן, כולל מספר מאבטחים אשר נהרגו במהלך ניסיונות בריחה של אסירים.

שחזור המתקן וסיורים מודרכים
---------------------------

החברה לשימור מתקן מנספילד פועלת כיום לשחזור המתקן למצבו המקורי. הליך השחזור נכון להיום כולל את הסרת הפסולת שהצטברה במתקן, החלפת הקירוי, השלמת שיחזור מגורי הסגל, וכן שחזור מלא של חדר המשמר המרכזי בין התאים המזרחיים ומערביים של המתקן. שחזור המתקן ממומן באמצעות תרומות וכן מהעמלות אשר נאספות מהסיורים במתקן.

סרטים וטלוויזיה
---------------

מתקן מנספילד צבר חשיפה רבה יחסית כאשר שימש כבית הכלא בו צולם הסרט האמריקני "חומות של תקווה" בשנת 1994 בו כיכבו טים רובינס ומורגן פרימן.

המתקן שימש גם לצורך הפקות אחרות (אפילו כאשר עדיין היה פעיל) כגון:

* טנגו וקאש (1989) - המתקן שימש לסצנות כלא שונות.
* אייר פורס 1 (1997) - המתקן שימש לסצנות בהן האלוף איוון ראדיק שהה בכלא הרוסי.
* הווידאו קליפ "Awake" של להקת גודסמאק משנת 2000.
* במהלך העשור האחרון סדרות טלוויזיה רבות החוקרות תופעות על-טבעיות שונות, בהן התוכניות "Scariest Stories on Earth", "Scariest Places On Earth" ו-"Ghost Hunters", ו -"mindseed tv" חקרו את אמיתות התופעות העל-טבעיות במתחם המתקן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מתקן מנספילד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מתקן מנספילד (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n93085958
* VIAF: 265764107
* WorldCat: lccn-n93085958

 |
**בית שמש בלו סוקס** הייתה קבוצת בייסבול ישראלית מבית שמש.

בלו סוקס הייתה אחת מהקבוצות המייסדות של ליגת הבייסבול בישראל והאלופה הראשונה, כשזכתה ב-19 באוגוסט 2007 באליפות במשחק גמר שנערך בפתח תקווה, נגד קבוצת מודיעין מיראקל 3:0. יש קבוצה צעירה (Juvenile) בשם זהה.

היסטוריה
--------

ב-26 בפברואר 2007 הוכרז כי שחקן MLB לשעבר, רון בלומברג, יהיה מאמן הקבוצה. צבעי הקבוצה משקפים גם את זיהויו של בלומברג עם היאנקיז כאשר בכירי הליגה קיוו ליצור יריבות בין מודיעין (שצבעים דומים למטס) לבין הכחולים.

השחקן הראשון שנבחר על ידי הבלו סוקס בדראפט הבכורה היה המגיש הימני הקנדי ג'ייסון בנסון.

אצטדיון
-------

אצטדיון הקבוצה ממוקם בקיבוץ גזר, מגרש גזר ששימש המגרש הבית של הכחולים כמו גם של מודיעין, מכיוון שבאף עיר אין אצטדיון בייסבול בישראל.

סמל הקבוצה
----------

הלוגו של בלו סוקס הוא תערובת של הלוגואים של שיקגו וייט סוקס ושל היאנקיז, ובו ראשי התיבות של העיר בית שמש, שנכתבו באלכסון מימין לשמאל, בניגוד לווייט סוקס שהוא משמאל לימין.

הסוקס הצליחו מאוד בתחילת דרכם כאשר בתחילת עונת הבכורה של 2007 ניצחה 9 משחקים רצופים לפני שהפסידה לקבוצת לייטנינג תל אביב. הקבוצה שיחקה טוב בהמשך העונה, תפסה את המקום הראשון בעונה הסדירה, וכן ניצחה במשחק האליפות ב-19 באוגוסט 2007, מול 2,610 אוהדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* Bet Shemesh Blue Sox Juveniles בית שמש בלו סוקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Holtzman, Blomberg, Shamsky set to manage in Israel Baseball League". The Associated Press. אורכב מ-המקור ב-2011-05-23. נבדק ב-2007-04-29.
2. ↑  "First Player Draft in IBL History Yields Bumper Crop". IsraelBaseballLeague.com. אורכב מ-המקור ב-2007-05-03. נבדק ב-2007-04-29.
**עַשְׁנוּר הַקֶּמַח** או **עש הקמח ההודי** (שם מדעי: *Plodia interpunctella*) הוא מין עש בעל תפוצה עולמית ממשפחת העשנוריים. מין זה הוא כנראה המזיק הנפוץ ביותר ברחבי העולם למוצרים מאוחסנים כגון דגנים ובעיקר גרגירי חיטה ואורז.

תיאור
-----

בוגרי עשנור הקמח קטנים יחסית; אורכם נע בין שמונה לעשרה מ"מ, ומוטת כנפיהם בין שישה עשר לעשרים מ"מ. צבעם השליט אפרפר מוכתם, והמחצית האחורית של כנפיהם חומה כהה עם כתמי חלודה או נחושת. כתמים אלו מאפשרים זיהוי קל של המין ומבדילים אותו משאר מיני העשים. אורך הזחלים הוא כ-12 מ"מ, וצבעם קרם שלפעמים נוטה לירוק או צהוב; ראשם חום כהה. לרוב נמצאים קרוב למקור המזון. הזחלים מתגלמים בתוך פקעת קורים דלילה ושוכנים בחריצים. צבע הגולם חום כהה. קוטר הביצים כמחצית המ"מ, והן מוטלות על ידי הנקבה – על האוכל או בסמוך לו.

מחזור החיים
-----------

מחזור החיים של עש הקמח ההודי נע בין 30–300 ימים ויכול להתנהל כולו בתחומי הבית. הנקבה מטילה בין 60–400 ביצים על מקור המזון והן בוקעות לאחר כ-2–14 יום. הזחלים ניזונים מהמזון במשך 2–41 שבועות עד שמחליטים להתגלם בהתאם לטמפרטורה וטיב המזון. הבוגרים אינם ניזונים ולכן חיים בין שבוע לשבועיים, בתקופה זו הם מזדווגים והנקבות מטילות את הביצים. בשנה אחת יכולים להתקיים 3–4 מחזורי חיים.

נזקים ובקרה
-----------

 זחל
עש הקמח ההודי ניזון ממגוון גדול של מוצרים ממקור צמחי כגון מוצרי דגן, אורז, לחם, פסטה, תבלינים, פירות יבשים, אגוזים וזרעי צ'יה. כמו כן ניתן לפעמים למצוא אותם גם בפולי קקאו, שוקולד, ופולי קפה, עוגיות, קמח ועוד. המזון יהיה לרוב מכוסה קורים דקים אשר הזחלים טווים לקראת התגלמות.

לזחלים הצעירים יש יכולת להידחק גם לחורים הקטנים ביותר ולהיכנס לשקיות מזון וכלי פלסטיק שאינם סגורים הרמטית. ברגע שהבית נגוע קשה מאוד להיפטר מהעש, וכדי למנוע את התפתחותו יש לזרוק את כל מקורות המזון שחשודים כנגועים. אוכל נקי אפשר לאפסן במקרר ולהשתמש במוצרים דוחי עש כדי להרחיק את העשים הקיימים. יש לחכות לפחות מחזור חיים אחד לפני שמחזירים את האוכל למקום שהיה נגוע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עשנור הקמח** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* NCBI
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007535126005171
* NDL: 01092481
* NKC: ph1149593

 |
**קלאוס פ. רגלינג** (בגרמנית: **Klaus P. Regling**; נולד ב-3 באוקטובר 1950 בליבק, גרמניה המערבית) הוא כלכלן גרמני שנושא במשרת מנכ"ל קרן החילוץ האירופית EFSF שהוקמה לצורך התמודדות עם משבר החוב האירופי. דווח כי רגלינג נחשב מועמד למשרת נשיא הבנק המרכזי האירופי כמחליפו של ז'אן קלוד טרישה, תפקיד בו זכה לבסוף מריו דראגי.

חייו
----

רגלינג למד כלכלה באוניברסיטת המבורג ולאחר שסיים את התואר הראשון ב-1971 המשיך את לימודיו באוניברסיטת רגנסבורג שם סיים את התואר השני בכלכלה ב-1975. באותה שנה החל לעבוד בוושינגטון די. סי. בקרן המטבע הבינלאומית. את השנתיים הראשונות שלו שם בילה בתוכנית הקריירה של הקרן לצעירים מבטיחים ובשנים 1977–1980 היה כלכלן במחלקת המחקר של הקרן והשתתף בהכנת התחזית הכלכלית העולמית. 

ב-1980 עזב את קרן המטבע ובילה שנה בארגון הבנקאים הגרמניים לפני שנשכר לעבודה ככלכלן במשרד האוצר הגרמני, שם עבד בחטיבה לענייני אירופה עד 1985. באותה שנה חזר לקרן המטבע הבינלאומית ועבד הן בוושינגטון די.סי. הן בג'קרטה, אינדונזיה. ב-1991 עזב שוב את קרן המטבע וחזר למשרד האוצר הגרמני שם נקרא לשמש ראש החטיבה לעניינים מוניטריים בינלאומיים. ב-1993 מונה למשנה למנכ"ל החטיבה לעניינים מוניטריים בינלאומיים וליחסים פיננסיים וב-1995 התמנה למשרת מנהל היחסים הפיננסיים האירופאיים והבינלאומיים. הוא נותר בלשכתו עד 1998. בשנים אלו שימש גם מחליף לנגיד בבנק הבין-אמריקני לפיתוח (Inter-American Development Bank). ב-1999 עבר למגזר הפרטי שם שימש מנכ"ל Moore Capital Strategy Group בלונדון. רגלינג מונה למנהל הדירקטוריון לעניינים כלכליים ופיננסיים של הנציבות האירופית ב-2001 ונשאר שם עד יוני 2008 בחלק מתקופה זו שימש גם כמחליף לנגיד בבנק האירופי לשיקום ופיתוח. מ-2008 עד מרץ 2009 היה חלק מוועדה שהקימה קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל על מנת לייעץ לממשלה בנושא רפורמת הרגולציה הפיננסית. ב-1 ביולי 2010 התמנה לעמוד בראש קרן החילוץ האירופית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלאוס רגלינג** בוויקישיתוף
* קורות חיים בארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי
* קורות חיים באתר ה-EFSF
* נדן פלדמן, בלי משרד, עובדים או טלפון, ועם 500 מיליארד יורו: כך נוהל המשבר באירופה, באתר TheMarker‏, 10 בנובמבר 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 171561929
* ISNI: 0000 0001 1533 1134
* LCCN: no2011016468
* NTA: 276860160
* SUDOC: 243517165
* VIAF: 168298528
* WorldCat: lccn-no2011016468

 |
**K-56** הייתה צוללת גרעינית מפרויקט 675 (על פי קוד דיווח נאט"ו: צוללת מסדרת אקו 2) של הצי הסובייטי.

היא הוכנסה לשירות בצי האוקיינוס השקט.

תאונת התנגשות
-------------

ב-13 ביוני 1973 השלימה הצוללת מבחני שיגור לטילי שיוט מסוג SS-N-3 Shaddock בים יפן והייתה בדרכה חזרה לנמל בליווי אוניית הטילים הסובייטית Vladivostok. על סיפון הצוללת היו 36 אורחים: קצינים, טכנאים אזרחיים מסנקט פטרבורג  וצוות מהצוללת האחות K-23, כולם שהו במדור השני בצוללת.

בשעה 01:00 בערך, צוות הניווט הבחין באמצעות המכ"ם במגע על פני המים כ-75 קילומטרים קדימה, אשר נע לעברם במהירות 9 קשר. מאחר שזה היה המגע היחיד והואיל ויעברו כמעט שעתיים עד שהצוללת והעצם יהיו קרובים אחד לשני, הקפטן לא היה מודאג.

המכ"ם של הצוללת עבד בעוצמה מלאה במשך כל היום לטובת טילי השיוט והיה זקוק לתחזוקה, מצב אשר דרש להעביר אותו "המתנה חמה". הקפטן נתן אישור לטפל במכ"ם והסתמך על תצפיות לזיהוי סכנות.

שעתיים מאוחר יותר, המכ"ם הופעל מחדש וזוהו מיד 4 עצמים. 3 דקות לאחר מכן, התצפיות זיהו את אורות הניווט של הספינות. הקפטן הורה על פעולת התחמקות, אך שתי דקות מאוחר יותר, ספינת המחקר Academician Berg ששטה במהירות 9 קשר, פגעה ב-K-56 ויצרה בה חור בגודל 4 מטרים במדור הראשון והשני.

הקצינים במדור השני סגרו את הדלתות האטומות למים במטרה למנוע את הצפת המדורים. כאשר מי הים הגיעו לסוללות, רבים מהקצינים והאזרחים במדור השני נהרגו מגז כלור.

22 המלחים במדור הראשון הצליחו להשתלט על ההצפה ושהו בכיס אוויר עד שהקפטן על עם הצוללת וייצב אותה על שרטון.

ביום למחרת, ספינות הצלה הרימו את הצוללת מהשרטון וגררו אותה לנמל.

ועדת החקירה קבעה כי ההתנגשות של Academician Berg עם K-56 הייתה "תאונת ניווט עם תוצאות חמורות".

הרוגים
------

בתאונה נהרגו 27 אנשים: מומחה אזרחי, 16 קצינים, 5 נגדים ו-5 מלחים.

קישורים חיצוניים
----------------

* תיאור האירוע
קלאוס שילינג במהלך משפט דכאו, נובמבר 1945
**קלאוס קארל שילינג** (בגרמנית: **Klaus Karl Schilling**;‏ 5 ביולי 1871 – 28 במאי 1946) היה מומחה גרמני לרפואה טרופית. זכור לשמצה בשל מעורבותו בניסויים רפואיים בבני אדם שנערכו על אסירי מחנה דכאו בזמן מלחמת העולם השנייה.

אף שלא היה חבר המפלגה הנאצית והיה חוקר בעל שם עולמי, הוא השתתף בהתלהבות בניסויים רפואיים הן בגרמניה הנאצית והן באיטליה הפאשיסטית. בשנים 1942–1945, מחקרו של שילינג בניסיון למצוא תרופה למחלת המלריה הוביל לעריכת ניסויים רפואיים בגופם של למעלה מאלף אסירי דכאו.

הוא נידון למוות בתלייה לאחר נפילת גרמניה הנאצית, והוצא להורג בשנת 1946 בגין פשעים נגד האנושות שביצע בשבויי ואסירי מחנה הריכוז דכאו.

קורות חיים
----------

שילינג נולד במינכן, בוואריה. הוא למד רפואה בעיר הולדתו, ובה קיבל תעודת דוקטורט בשנת 1895. תוך מספר שנים לקח חלק בקולוניאליזם הגרמני באפריקה. נודע בעולם בשל תרומותיו בתחום הרפואה הטרופית, והיה מנהלה הראשון של המחלקה לרפואה טרופית במכון רוברט קוך בשנת 1905, שם עבד במשך שלושה עשורים.

### מחקר באיטליה

עם פרישתו ממכון רוברט קוך בשנת 1936, שילינג עבר לאיטליה הפשיסטית תחת הנהגתו של בניטו מוסוליני, שם ניתנה לו האפשרות לבצע ניסויי חיסון בחולים במחלקות פסיכיאטריות בוולטרה ובסן ניקולו די סיאנה. הרשויות באיטליה דאגו מהתפרצות של מגפת מלריה במהלך המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה, ולכן התירו לו לערוך את הניסויים. כאשר הצביע שילינג על חשיבותם של הניסויים בפני הממשלה הנאצית, הוא זכה למענק כספי כדי שיוכל להמשיך במחקרו באיטליה.

### הניסויים בדכאו

שילינג חזר לגרמניה לאחר פגישה עם לאונרדו קונטי, שר הבריאות הנאצי, בשנת 1941, ובתחילת שנת 1942 סופקה לו מעבדת מחקר במחנה דכאו על ידי היינריך הימלר, ראש האס אס. על אף הערכות שליליות מעמיתיו, שילינג המשיך בעבודתו ב"מעבדת המלריה" בדכאו לאורך כל תקופת המלחמה.

אומנם בשנות השלושים שילינג הצביע על כך שניסויים בבני אדם במלריה יוכלו להתבצע מבלי לגרום לתחלואה או לנזק גופני, אך מושאי הניסוי שלו בדכאו קיבלו זריקות של חומרים סינתטיים במינונים גבוהים עד קטלניים. מבין למעלה מאלף אסירים בהם נערכו ניסויי המלריה בדכאו, 300 עד 400 איש מצאו את מותם; רבים מהשורדים נותרו עם נזקים בלתי הפיכים.

במהלך משפטי דכאו שנערכו לאחר סגירת המחנה עם תום המלחמה, שילינג הועמד למשפט בפני בית דין צבאי אמריקאי, ותצהיר שלו מאוקטובר 1945 הוצג במהלך המשפט. להגנתו, טען שילינג כי לא יכול היה לבצע ניסויים בבעלי חיים משום שאלו חסינים למלריה. 

בית הדין גזר עליו פסק דין מוות בתלייה ב-13 בדצמבר 1945. הוא הוצא להורג בכלא לנדסברג ב-28 במאי 1946.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלאוס שילינג** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר תמלול משפט הרופאים בנירנברג - Transcript for NMT 1: Medical Case. P.398

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 117643165
* ISNI: 0000 0000 7858 6292
* LCCN: n2013031850
* NKC: nlk20000086850
* NTA: 239574141
* SNAC: w64007rt
* SUDOC: 102402833
* VIAF: 84801576
* WorldCat: lccn-n2013031850

 |
**מיקו פרנק** (בפינית: **Mikko Franck**; נולד ב-2 בינואר 1979) הוא מנצח יהודי-פיני..

ביוגרפיה
--------

פרנק נולד בהלסינקי למשפחה של ניצולי שואה. שפת אמו הייתה שוודית. מבקרים השוו את כישרונו לזה של סיימון ראטל ואסה-פקה סאלונן בדורות שקדמו לו. 

כיום מיקו פרנק מכהן כמנהל המוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של רדיו צרפת.

שנים ראשונות
------------

פרנק החל לנגן בכינור בגיל 5 ובגיל 7 העדיף, על פי המסופר, פרטיטורות תזמורתיות על פני כל חומר קריאה אחר. הפרטיטורה האהובה עליו ביותר הייתה הסימפוניה ה-6 (הפאתטית) של צ'ייקובסקי, עליה נהג לנצח תוך האזנה להקלטה באוזניות. לימודי הכינור של פרנק באקדמיה על שם ז'אן סיבליוס בהלסינקי התקדמו לשביעות רצון הכל, אך בשנת 1995 השתנה הכל, כאשר מחלקת הנוער של האקדמיה על שם סיבליוס הציעה, לכבוד חגיגות יום השנה לייסודה, הזדמנות לנצח על תזמורת לכל המעוניין.

פרנק, אז בן 16, אחז בשרביט ויורמה פאנולה קיבל אותו מניה וביה כתלמידו הפרטי. פרנק אמר: "הוא העניק לי כל מה שאפשר ללמד על המקצוע הזה. לדוגמה, הוא השתמש בוידאו כאמצעי לעזור לי להיפטר מן המניירות המיותרות שלי." פרנק נכנס לכיתת הניצוח באקדמיה על שם סיבליוס בסתיו 1996. את הדיפלומה שלו קיבל בשנת 1998.

קריירה
------

עוד לפני שמלאו לו 23, כבר הספיק לנצח על כל התזמורות הסקנדינביות החשובות כמו גם על תזמורת פילהרמוניה בלונדון, התזמורת הסימפונית של לונדון, הפילהרמונית של מינכן, האופרה של ברלין והתזמורת הפילהרמונית הישראלית. הוא היה מועמד לפרס גראמי ל"ביצוע תזמורתי מצטיין" על הקלטתו הראשונה למוזיקה של ז'אן סיבליוס.

פרנק התמנה למנהל מוזיקלי של התזמורת הלאומית של בלגיה ואחר, בשנת 2004, התמנה למנהל מוזיקלי של האופרה הלאומית של פינלנד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיקו פרנק** בוויקישיתוף

* מיקו פרנק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מיקו פרנק, באתר ספוטיפיי
* מיקו פרנק, באתר AllMusic (באנגלית)
* מיקו פרנק, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* מיקו פרנק, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Artists: Details - Ondine

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**יורי סימונוב** | **מנהלים מוזיקליים, התזמורת הלאומית של בלגיה**
2002 - 2007 | **הבא**:**ולטר ולר** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**מיונג-וון צ'ונג** | **מנהלים מוזיקליים, התזמורת הפילהרמונית של רדיו צרפת**
2015 - ממשיך | **הבא**:**לא נקבע** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007384738705171
* BIBSYS: 5057406
* BnF: cb155256616 (data)
* GND: 129343250
* ISNI: 0000 0000 8188 1401
* LCCN: no00088509
* MusicBrainz: 0493d043-6909-4d76-9e79-4a11ad31d00a
* NKC: jx20070226001
* RERO: 02-A016774099
* SUDOC: 160144779
* VIAF: 119151623
* WorldCat: lccn-no00088509

 |
**מתילדה לודוביקה, נסיכת בוואריה** (בגרמנית: **Mathilde Ludovika in Bayern**; 30 בספטמבר 1843 - 18 ביוני 1925) הייתה נסיכה בווארית מבית ויטלסבאך.

ביוגרפיה
--------

מתילדה נולדה בטירת פוסנהופן שבממלכת בוואריה. אביה היה מקסימיליאן יוזף, דוכס בבוואריה ואמה הייתה לודוביקה, נסיכת בוואריה. סבה מצד האם היה מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה. ילדותה עברה עליה בטירת פוסנהופן שליד אגם סטרנברג, אשר אותה רכש אביה. אחותה הגדולה הייתה אליזבת "סיסי", אשר נישאה לפרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה. ב-1859 נישאה אחותה מריה סופיה לפרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות. 

ב-5 ביוני 1861 נישאה מתילדה לאחיו, לואיג'י, רוזן טראני. מכיוון שלפרנצ'סקו לא היו ילדים, לואיג'י היה יורש העצר של ממלכת שתי הסיציליות. ב-1861 נכבשה הממלכה בידי כוחותיו של ג'וזפה גריבלדי במהלך מסע האלף, וסופחה לממלכת סרדיניה. מתילדה ובעלה איבדו את תואריהם. ב-15 בינואר 1867 נולדה בתם היחידה: מריה תרזה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות.

בשנים הראשונות לנישואיה, ניהלה מתילדה רומן עם הדיפלומט הספרדי סלבדור ברמודיז דה קסטרו, הדוכס מריפלדה וסנט לוסיה. ב-20 בינואר 1864 היא ילדה לו בת אחת בווילה פארנזינה. הבת נשלחה מיד לאחר לידתה לברייטון שם גודלה בידי משפחת אביה, ומאז לא ראתה את אמה. רק ב-1879 היא אומצה כחוק על ידי אביה, ומאוחר יותר קיבלה את התואר "הדוכסית מסנט לוסיה" ונישאה לבן אצולה ספרדי. 

מתילדה ולואיג'י נותרו חברים במשפחת המלוכה הגולה של ממלכת שתי הסיצליות, ולואיג'י המשיך להחזיק בתואר הרשמי של יורש העצר. לואיג'י נפטר בפריז ב-1886, ומתילדה לא נישאה שוב לאחר מותו. 

היא נפטרה במינכן ב-18 ביוני 1925, בגיל 81.

אילן יוחסין
-----------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| וילהלם, דוכס בבוואריה |   | מריה אנה מצווייבריקן-בירקנפלד |   | לודוויג מריה, דוכס ארנברג |   | מארי אדלייד ז'ולי דה מאלי |   | פרידריך מיכאל, רוזן פפאלץ-צווייבריקן-בירקנפלד |   | מריה פרנצסקה, רוזנת פפאלץ-זולצבאך |   | קרל לודוויג, נסיך הכתר של באדן |   | אמליה מהסן-דרמשטדט |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   | פיוס אוגוסט, דוכס בבוואריה |   |   |   |   |   | אמלי לואיזה, נסיכת ארנברג |   |   |   |   |   | מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה |   |   |   |   |   | קרולינה מבאדן |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   | מקסימיליאן יוזף, דוכס בבוואריה |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | לודוביקה, נסיכת בוואריה |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | **מתילדה לודוביקה, נסיכת בוואריה** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מתילדה לודוביקה, נסיכת בוואריה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 137400306
* VIAF: 81596535
* WorldCat (עם VIAF): 81596535

 |
**בית שמואל**
(למפת ירושלים מוגדלת)בית שמואל**בית שמואל**(למפת ירושלים רגילה)בית שמואל**בית שמואל**(למפת הרי ירושלים רגילה)בית שמואל**בית שמואל**(למפת הרי ירושלים מוגדלת)בית שמואל**בית שמואל**
**שכונת בית שמואל**
(למפת ירושלים העתיקה מוגדלת)שכונת בית שמואל**שכונת בית שמואל**(למפת ירושלים העתיקה רגילה)שכונת בית שמואל**שכונת בית שמואל**(למפת ירושלים רגילה)שכונת בית שמואל**שכונת בית שמואל**(למפת ירושלים מוגדלת)שכונת בית שמואל**שכונת בית שמואל**
**בית שמואל** שנקראה גם "**שכונת הקווקזים**" הייתה שכונה זעירה בירושלים ליד שער שכם, שנועדה ליהודי ההרים (קווקזים), כחלק ממכלול השכונות המכונה "בתי ניסן ב"ק".

היסטוריה
--------

באמצע שנות ה-70 של המאה ה-19 רכש ניסן ב"ק שטחים מחוץ לחומות העיר העתיקה מצפון לשער שכם על דרך שכם, וייעד להקים בהם שכונה חסידית בשם "אהלי משה ויהודית" על שם משה מונטיפיורי ורעייתו יהודית. מחסור ברוכשי דירות ובכסף הוביל את ב"ק להפסיק את בניית השכונה באמצע, ולמכור חלקים מהשטח לעדות אחרות שבנו בהן שכונות קטנות עבור חבריהן. כך נבנתה שכונת אשל אברהם (הגורג'ים) עבור העדה הגאורגית, שכונת "עיר הצדק" לעדה העיראקית והסורית ושכונת "בית שמואל" עבור יהודי ההרים הקווקזים. היהודים ההרריים, ובראשם האחים בצלאל ועשהאל מישאלי (מושאילוב), קנו את השטח בשנת 1875. בשנת 1882 כללה השכונה עשרים וארבעה מבנים. ב-1884 הונחה אבן הפינה לבית כנסת "בית שמואל וזכריה" לעדה הקווקזית. בראשית המאה ה-20 התיישבה קבוצת יהודים קווקזים בבית ישראל וייסדה שם בית כנסת (שקיים עד היום), ומעמדה של שכונת בית שמואל בקרב העדה פחת.

במהלך פרעות תרפ"ט, שבהן נרצחו 19 מתושבי שכונות ניסן ב"ק, ננטשה השכונה יחד עם שאר בתי ניסן ב"ק. תושבי בית שמואל הצטרפו ברובם לקהילה הקווקזית בבית ישראל. כיום שטח השכונה כלול בחלקה הערבי של שכונת מוסררה. ככל הנראה, החנות לקרמיקה ארמנית של מרי בליאן שוכנת במקום. בשנים האחרונות חודשה ההתיישבות היהודית בשכונות ניסן ב"ק.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו עד היהודים ההרריים בירושלים, עמותת קש"ב.
2. ↑  אברהם משה לונץ, **ירושלים** שנה א (ה'תרמ"ב) עמ' 32 בחלק הלועזי.
3. ↑  מרדכי אלטשולר, **יהודי מזרח קאווקאז**, עמ' 484
4. ↑  ראובן גפני, **ראשונים בקודש: בתי הכנסת הראשונים מחוץ לחומות העיר העתיקה בירושלים**, בתוך: "אריאל" גיליון 173, עמ' 55
5. ↑  יהושע בן-אריה, **עיר בראי תקופה: ירושלים החדשה בראשיתה**, עמ' 165.
6. ↑  מדרשת ראשית ירושלים תשס"ז **חסידים עם טוריא**
**אנוליס מצוי** או **אנוליס קרולייני** (שם מדעי: *Anolis carolinensis*) הוא מין של לטאה מהסוג אנוליס המצוי באזורים הטרופיים וסובטרופיים של מזרח ארצות הברית. הוא מכונה בטעות איגואנה, אך אינו קשור אליה.

תיאור
-----

אורכו של האנוליס 12.5 עד 20.3 ס"מ ומשקלם 3 עד 7 גרם, כאשר הזכרים שוקלים מעט יותר מהנקבות וגם בעלי גוונים בולטים יותר. שני הזוויגים ירוקים ומשתלבים היטב ברקע העלווה הירוקה שסביבם. הראש חרוטי עם לסתות מחודדות ובתוכם שיניים חדות והעיניים גדולות עם אישונים כחולים. האנוליסים יכולים להבליט מפרש רחב וארגמני מתחת לצווארם וכן כרבולת מעל ראשם, המשמשת להרחקת יריבים ומשיכת נקבות.

האנוליס מצוי בסביבות מיוערות או אזורים שופעי שיחים טרופיים, לרוב סביב חופי האוקיינוס האטלנטי בקרוליינה הדרומית, קרוליינה הצפונית, דרום וירג'יניה, ג'ורג'יה ופלורידה וכן בחוף המפרץ של ארצות הברית באלבמה, מיסיסיפי, לואיזיאנה וטקסס. מין זה יובא גם ללוס אנג'לס בקליפורניה, להוואי ולאיי בונין.

הוא טורף חרקים מוצלח המסוגל לזנק מעל ענפים ועלים על טרף של חגבאים, גמלי שלמה, עשים למיניהם, זבובים, חיפושיות, תולעי קמח ועוד. כמו כן הוא ניזון מפירות טריים ולעיתים רחוקות מלטאות קטנות יותר.

תת-מינים
--------

לאנוליס זה 2 תת-מינים:

* *A. c. carolinensis*
* *A. c. seminolus*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנוליס מצוי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנוליס מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**מתילדה בלינד** (באנגלית: **Mathilde Blind**;‏ 21 במרץ 1841, מנהיים – 26 בנובמבר 1896) הייתה סופרת, משוררת ומבקרת ספרות בריטית.

ביוגרפיה
--------

מתילדה בלינד נולדה במנהיים למשפחה של יעקב כהן ופרדריק אטלינגר. כאשר היא הייתה בת שנה אביה נפטר ובאותה שנה אלמנתו התחתנה עם קרל בלינד. קרל בלינד היה מהפכן ולאור השתתפותו במהפכה גורש מדוכסות הגדולה של באדן. בסביבות 1852 הם הגיעו ללונדון ובאותה תקופה מתילדה שינתה שם משפחתה ל-בלינד.

בלונדון מתילדה למדה בבית ספר לבנות. בהמשך היא עברה לציריך, אך בהיותה אישה לא קיבלה אישור להגיע להרצאות של אוניברסיטת ציריך. היא לקחה שיעורים פרטיים אצל קונו פישר. בשנת 1866 אחיה פרדיננד התנקש באוטו פון ביסמרק והתאבד בכלא. בשנת 1867 בלינד פרסמה ספר שירים Poems שהוקדשו לזכר אחיה ולמורה של בלינד מהפכן איטלקי ג'וזפה מציני. השקפת עולם של בלינד הושפעו רבות ממהפכנים רבים שהיו באים לבית המשפחכה לרבות קרל מרקס ולואי בלנק. כמו כן היא הייתה מעורבת בתנועת נשים.

בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-19 בלינד החלה לפרסם את היצירות שלה תחת שמה. בשנת 1870 היא העבירה הרצאה על יצירות של פרסי ביש שלי. במשך 15 שנים היא עבדה כמבקרת ספרות כתב עת ב- Athenaeum.

בעקבות ביקור בסקוטלנד, בלינד פרסמה מספר ספרי שירה. בשנות ה-80 היא כתבה ספר ביוגרפי על ג'ורג' אליוט ומאדאם רולאן.

ספר פרוזה היחיד של בלינד "Tarantella" לא זכה להצלחה יתרה. בשנת 1893 הוא תורגם לצרפתית ואך יצאה מהדורה נוספת של הספר באנגלית.

בשנת 1889 היא פרסמה ספר שירה The Ascent of Man כתגובה לתאוריה של צ'ארלס דרווין.

בלינד נפטרה בשנת 1896 בלונדון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מתילדה בלינד** בוויקישיתוף
* מתילדה בלינד בפרויקט גוטנברג
* כתבי מתילדה בלינד בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007277078605171
* BnF: cb12443333g (data)
* CANTIC: a11242140
* GND: 127997105
* ISNI: 0000 0000 8084 3040
* LCCN: n88285647
* MusicBrainz: ae62aa86-df9d-4086-b441-f9d3ed104f65
* NLA: 35019440
* NLG: 116435
* NTA: 068973934
* SNAC: w6s18skg
* SUDOC: 033580421
* Trove: 793767
* VcBA: 495/152150
* VIAF: 5024984
* WorldCat: lccn-n88285647

 |
**אלגיניה** (שם מדעי: ***Elginia***) הוא סוג זוחל גדול נכחד שחי בסוף הפרם לפני 252–254 מיליון שנה. הוא קרוי על שם האזור בו נמצא - אלגין שבמחוז מוריי, סקוטלנד ב-1893. מאובנים נוספים ממין אחר, *Elginia wuyongae* נמצאו בסין בשנת 2018.

מאפיינים
--------

יצור זה היה קרוב משפחתו של הסקוטוזאורוס לסדרת הפרוקולופונומורפה (Procolophonomorpha). הוא היה יצור גדול באורך 3 מטרים ועם רגליים באורך 60 ס"מ שהיה דומה מעט לצב או לאנקילוזאורוס קדום, אך לא היה קרוב אליהם. הוא היה בעל צוואר חסון שבקצהו ראש קטן מכוסה בקוצים ארוכים מהצדדים. ככל הנראה הם שימשו אך ורק לתצוגה וללחימה עם יריבים ולא להגנה. היו ליצור לסתות קטנות בעלות 12 זוגות שיניים.

האלגיניה חי באזורי מדבר חוליים, דבר הנלמד ממבנה האבנים שנמצאו באזור. אולי גופו הגדול וצורתו עזרו לו להתמודד עם יובש. בדומה לסקוטוזאורוס הוא היה אוכל צמחים בלבד, אשר חי בעולם מלא בסינאפסידים טורפים וצמחונים.

בתרבות
------

זוחל זה הופיע במשחק פארק היורה 3: בניית פארק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלגיניה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
**גווידרקו** (שם מדעי: ***Guidraco***; משמעות השם מסינית: "gui" - רוח רפאים זדונית, מלטינית: "draco" - דרקון) הוא סוג של זוחל מעופף קדום מסדרת הפטרוזאוריה, שחי במשך הקרטיקון התחתון לפני 120 מיליון שנה בסין.

תיאור
-----

המאובנים של פטרוזאור זה התגלו בתצורת ג'יופוטאנג שבליאונינג בצפון סין והוא ידוע משלד חלקי, הכולל בעיקר חוליות גב, צלעות וגולגולת כמעט שלמה באורך של 38 סנטימטרים. הוא תואר ב-2012 בידי החוקרים וונג שיאולין (Wang Xiaolin), אלכסנדר קלנר (Alexander Kellner), ג'יאנג שונשינג (Jiang Shunxing) וצ'אנג שין (Cheng Xin) והוא כלל מין אחד - *Guidraco venator*, שפירושו: "צייד" בלטינית.

הפטרוזאור היה בעל לסתות רחבות כמו של שקנאי אך בעלות שורות של שיניים חדות ודקות שבלטו גם כשסגר את פיו ומאחורי הראש הייתה קסדה קטנה כשל קזואר. ככל הנראה היה אוכל דגים שדאה לאורך הימים הקדומים של סין.

במראהו מזכיר מאוד את האורניתוכיירוס ואת בני משפחת האורניתוכיריים, אך היה בעל מספר הבדלים במבנהו. הוא נחשב כיום לקרובו של הצירדקטילוס והלודודקטילוס מאמריקה הדרומית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גווידרקו** בוויקישיתוף
**מתיל פרבן (Methyl Paraben)** הוא חומר משמר השייך לקבצת הפרבנים. המולקולה היא אסטר מתילי של 4 הידרוקסי חומצה בנזואית. הנוסחה הכימית C8H8O3. החומר הוא מוצק לבן בעל מסיסות נמוכה במים ומסיסות גבוהה בכהלים ובשמן. מתיל פרבן הוא פרומון בכמה מיני חרקים ומצוי באופן טבעי בצמחים דוגמת תודרנית לבנה.

מתיל פרבן משמש כחומר שימור אנטי פטרייתי במוצרי קוסמטיקה ומזון, כתוסף מזון מספר E של החומר E218.

בטיחות
------

בטיחות השימוש במתיל פרבן בריכוזים המקובלים בתכשירים לשימוש חיצוני: ככלל החומר מוכר כבטוח כחומר שימוש במזון וקוסמטיקה, מתיל פרבן נספג במהירות במערכת העיכול ודרך העור בגוף המולקולה עוברת הידרוליזה ומתקבל 4 הידרוקסי חומצה בנזואית המופרש בשתן ואינו מצטבר בגוף. מתיל פרבן אינו מגרה עור רגיל אך עשוי לעורר תגובה אלרגית. נמצא כי החשיפה לקרינה על סגולה (UVB) של החומר על העור מוביל להאצת הזדקנות העור ולנזק ל DNA.

בקרקע החומר מתפרק על ידי מיקרואורגניזמים כך שמתיל פרבן אינו מהווה מזהם סביבתי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מתיל פרבן** בוויקישיתוף
* נתונים על מתיל פרבן, באתר PubChem
**לאון צוקרניק** (נולד ב-7 בנובמבר 1973) הוא איש עסקים צ'כי ממוצא רוסי. צוקרניק הוא הבעלים ויושב ראש הדירקטוריון של הקינגס ריזורט שברוזבדוב, צ'כיה.

עתיקות
------

ב-1991 עבר צוקרניק לטורונטו שבקנדה ועבד בחנות ענתיקות. ב-1993 עזב את קנדה ופתח עסק ענתיקות עצמאי בפראג שבצ'כיה, ובהמשך פתח סניפים נוספים בוושינגטון די. סי. וניו יורק. ב-1999 הקים יחד עם שותפים את רשת הענתיקות Antik.

עסקי הקזינו ובתי המלון
----------------------

ב-2002 רכש צוקרניק שטח אדמה ברוזבדוב שבגבול צ'כיה-גרמניה, וב-26 ביוני 2003 פתח שם את הקינגס ריזורט. החל מ-2017 מתקיימת בקזינו סדרת אליפות העולם בפוקר שבאירופה.

בשנת 2011 הקים קזינו בפראג, וב-2014 במריאנסקה לאזנייה. ב-2019 רכש את קזינו אטריום שבמלון הילטון בפראג ואת רישיון הפעלת טורניר ה-EPT.

ב-2014 זכה צוקרניק ב"איש השנה בתעשייה" בפרסי ה-European Poker Awards.

פוקר
----

צוקרניק מרבה לשחק במשחקי וטורנירי פוקר בעלי עלויות כניסה גבוהות. ב-2016 זכה בטורניר ה-Super High Roller ב-EPT פראג, וב-2017 סיים במקום הרביעי בטורניר בסדרת ה-Super High Roller Bowl ב-Aria שבלאס וגאס.

נכון לספטמבר 2021, צקורניק זכה ב-4.9 מיליון דולר בטורנירי פוקר, והוא במקום השלישי ברשימת הזוכים בצ'כיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאון צוקרניק** בוויקישיתוף

* לאון צוקרניק, באתר The Hendon Mob
* לאון צוקרניק, באתר Global Poker Index

הערות שוליים
------------

1. ↑  דף הרישום של הקינגס קזינו, באתר משרד המשפטים הצ'כי (בצ'כית)
2. ↑  King’s Casino Owner Tsoukernik Buys EPT Prague Venue, ‏5 בדצמבר 2019 (באנגלית)
3. ↑  זוכי שנת 2014 באתר GlobalPokerIndex
4. ↑  Leon Tsoukernik Wins 2016 EPT Prague €50,000 Super High Roller, באתר CardPlayer, ‏14 בדצמבר 2016 (באנגלית)
5. ↑  Leon Tsoukernik Eliminated in 4th Place ($1,800,000), באתר PokerNews, ‏31 במאי 2017 (באנגלית)
**Cygwin** היא חבילת תוכנה שפותחה במקור על ידי Cygnus Solutions, על מנת לאפשר למערכת ההפעלה חלונות להתנהג בצורה דומה למערכת יוניקס. תוכנות שהוסבו ל־Windows על ידי Cygwin רצות בצורה אופטימלית במערכות Windows NT, וחלקן גם יכולות לרוץ בצורה משביעת רצון במערכות Windows 9x. כיום, Cygwin מפותחת על ידי צוות המפתחים של Red Hat ואחרים כתוכנה חופשית.

תיאור
-----

Cygwin כוללת ספרייה שמיישמת את פקודות המערכת של תקן POSIX בעזרת פקודות מערכת של חלונות, כלי פיתוח מבית GNU (כגון GCC ו־GDB) כדי לאפשר פיתוח תוכנה בסיסי, וכן מספר גדול של כלי יוניקס נפוצים. החבילה לא מאפשרת להריץ יישומי לינוקס על חלונות, ויש צורך לבנות את התוכנות מקוד המקור שלהן כדי שיפעלו תחת חלונות.

חברת Red Hat מפיצה את Cygwin תחת רישיון GPL, אך עם סעיף המחייב שתוכנות המשתמשות ב־Cygwin יהיו תחת רישיון של קוד פתוח. החברה גם מאפשרת לרכוש רישיון מסחרי שמתיר להפיץ תוכנה קניינית אשר מבוססת על Cygwin.

היסטוריה
--------

Cygwin החלה את דרכה ב־1995 כפרויקט של סטיב צ'מברלין, מהנדס ב־Cygnus, ששם לב שחלונות NT ו־95 משתמשות בפורמט לקובצי אובייקטים שכבר היה בשימוש ב־GNU, ושממילא GNU עצמה תומכת במחשבים מבוססי x86. כך, לפחות בתאוריה, ניתן היה לנתב את GCC כדי שהוא יהדר עבור חלונות. תאוריה זו הוכחה כנכונה ושימשה כבסיס לאב־הטיפוס של Cygwin.

השלב הבא היה לפתח גרסה של GCC שתרוץ על מערכות Windows, מה שדרש פונקציונליות רבה של יוניקס, כך שהפתרון היה "לתרגם" קריאות של יוניקס לפקודות בחלונות.

עד 1996 מפתחים נוספים הצטרפו לפרויקט, והיה כבר ברור ש־Cygwin תהיה דרך נוחה לספק את הכלים של Cygnus למערכות Windows (קודם לכן השתמשו ב־DJGPP).
בסביבות 1998, Cygnus החלה להציע את Cygwin כחבילה נפרדת העומדת בזכות עצמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Cygwin** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Cygwin (באנגלית)
* אתר הבית של פרויקט Cygwin
**סייברסרב אינטרנט ותקשורת בע"מ**, הידועה במותג שלה, "**CyberServe**", היא חברה פרטית המקימה ומאחסנת אתרי אינטרנט. מקום מושבה בקריית ביאליק. באוקטובר 2021 נפרצו שרתי החברה על ידי קבוצת האקרים המכונה "Black Shadow", שפרצה גם לשרתי חברת שירביט כשנה קודם לכן.

היסטוריה
--------

סייברסרב הוקמה ב-1997, ופיתחה ואחסנה שורה של אתרים, ללקוחות גדולים וקטנים כאחד. בין לקוחותיה הגדולים של סייברסרב בהווה, ניתן למנות את תאגיד השידור הישראלי, 103fm (ותחנת-הבת "צפון 104.5fm"), מוזיאון הילדים חולון, דן, קווים, מפעל הפיס, האגודה למלחמה בסרטן, רשת מכוני הכושר Space ועוד. בעבר, הקימה החברה ואחסנה גם את אתר Eco99fm, ואת אתר "ThePost", שהיה גרסה מוקדמת לאתר "מעריב", בתקופה שבה מעריב פורקה וחלק ממנה נמכר לקבוצת ישראל היום (אתר nrg עבר לבעלותה) ואילו החלק האחר, "מעריב", נמכר לידי איש העסקים אלי עזור. גם אתר Forbes ישראל באותה התקופה אוחסן ופותח על ידי סייברסרב.

לצד היותה חברה שמפתחת אתרי אינטרנט ללקוחות שונים, החברה פיתחה, אחסנה ותפעלה את האתר אטרף, שהיה בבעלותה, ופנה לקהילת הלהט"ב.

הפריצה לשרתי סייברסרב
---------------------

ב-29 באוקטובר 2021 פרצה קבוצת "Black Shadow" את שרתי החברה וגרמה להשבתתם. חלק גדול מאתרי החברה ירד מהרשת ולא חזר זמן רב לאחר מכן. בין האתרים שנפרצו היה אתר "כאן בלוג" של תאגיד השידור הישראלי, אתר מכון מור, אתר חברת קווים, אתר חברת דן, אתר 103fm (ואתר התחנה-הבת 104.5fm) ואתר "אטרף".

בעוד שחלק מהאתרים שנפרצו ומידע שדלף מתוכם ולא הכיל מידע רגיש, שניים מהאתרים שמהם דלף מידע כללו מידע רגיש מאוד, כאשר במרכז האירוע ניצב אתר "אטרף", שהכיל בתוכו מידע אודות משתמשים להט"בים רבים, ובהם הרבה משתמשים שטרם "יצאו מהארון" וכאלה שסימנו כי הם חיוביים ל-HIV. לצד הדלפות המידע שפרסמה הקבוצה אודות משתמשי האתר, פרסמה הקבוצה גם הדלפות אודות לקוחות של מכון מור ומידע רפואי שלהם, וגם מידע אודות משתמשי השירות של חברת קווים. יום למחרת האירוע, ב-30 באוקטובר 2021, הגיבה החברה בעמוד הפייסבוק שלה לראשונה על התקיפה. בהמשך הפנתה סייברסרב אצבע מאשימה אל חברת "נטויז'ן", אשר לטענתה מאחסנת היא את האתרים, ולא חברת "סייברסרב". "נטויז'ן" השיבה כי סייברסרב "שכרה שירותי אירוח אתרים ללא הגנת סייבר".

ב-3 בנובמבר 2021 הודיעה הרשות להגנת הפרטיות כי פתחה בחקירה נגד "סייברסרב", והוטל איסור על חברת סייברסרב להעלות בחזרה את אתר "אטרף".

### בעקבות האירוע

כשבוע לאחר מכן, חלק גדול מהאתרים שנפרצו (ובמיוחד אתר "אטרף" ואתר "מכון מור") לא שבו לפעילות, וגם לא ידוע האם ומתי ישובו לפעילות. באתר "מכון מור" זמין רק עמוד אחד - עמוד "תוצאות בדיקה" המצריך התחברות עם פרטים אישיים על מנת לצפות במידע רפואי.

ב-4 בנובמבר 2021 הוגשה בקשה לתובענה ייצוגית כנגד חברת "סייברסרב".

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של CyberServe

הערות שוליים
------------

1. ↑  103FM, ‏מנכ"ל האגודה למען הלהט"ב על הפריצה לאטרף: "לא נשאיר אף אחד לבד", באתר מעריב אונליין, 31 באוקטובר 2021
2. ↑  N12, ‏האקרים פרסמו מידע רפואי רגיש של מאות אלפים במכון מור, באתר ‏מאקו‏‏, ‏‏3 בנובמבר 2021‏
3. ↑  בהמשך לפרסומים בתקשורת חשוב לנו להסביר את המצב בשקיפות מרבית, בעמוד הפייסבוק של CyberServe, ‏30‏ באוקטובר 2021
4. ↑  מאיר אורבך, סייברסרב: השרתים היחידים שנפגעו - אצל נטוויז'ן, באתר כלכליסט, ‏1 בנובמבר 2021
5. ↑  אתר למנויים בלבד רפאלה גויכמן, בקשה לייצוגית נגד סייבר-סרב: הפיצוי עשוי להגיע לחצי מיליארד שקל, באתר TheMarker‏, 4 בנובבמר 2021
**ניקולה קאטיץ'** (בקרואטית: **Nikola Katić**; נולד ב-10 באוקטובר 1996 בליובושקי שבבוסניה והרצגובינה) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת פ.צ. ציריך ובנבחרת קרואטיה.

קריירת מועדונים
---------------

קאטיץ' החל את הקריירה המקצוענית שלו בנרטבנאץ אופוזן, ובהמשך עבר לסלאבן בלופו מליגת העל הקרואטית, במדיה ערך 64 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.

ב-12 ביוני 2018 חתם קאטיץ' על חוזה לארבע עונות בגלאזגו ריינג'רס מליגת העל הסקוטית.

בעונת 2021/2022 הושאל קאטיץ' להיידוק ספליט מליגת העל הקרואטית. הוא ערך 21 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-27 במאי 2017 ערך קאטיץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קרואטיה, בניצחון 2-1 על נבחרת מקסיקו במשחק ידידות.

תארים
-----

היידוק ספליט
* הגביע הקרואטי (1): 2021/2022

גלאזגו ריינג'רס
* ליגת העל הסקוטית (1): 2021/2022

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקולה קאטיץ'** בוויקישיתוף
* ניקולה קאטיץ', ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  Nikola Katic: Rangers sign Croatian defender on four-year deal באתר BBC, ‏ 12 ביוני 2018 (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ניקולה קאטיץ'"**.
**גוונדולן** (באנגלית: **Queen Gwendolen**), על פי ספרו של ג'פרי ממונמות' "ההיסטוריה של מלכי בריטניה" הייתה מלכת אנגליה. אין כל עדות היסטורית לקיומה, ולכן היא נחשבת למלכה מיתולוגית שמלכה באנגליה בתקופת הברזל.

על פי ג'פרי, גוונדולן הייתה בתו של קורינאוס מלך קורנוול, ורעייתו של המלך לוקרינוס, אולם הוא לא אהב אותה, ולאחר מות אביה גרש אותה ונשא לאישה את אהובתו אסטרילדיס אותה הציל מהאמבר ההוני.

קודם לגירושה, נולד ללוקרינוס ולגוונדולן בן אחד - מאדאן. לאחר שלוקרינוס גרש את גוונדולן, נמלטה גוונדולן לקורנוול ושבה בראש צבא להילחם בלוקרינוס. הקרב נערך ליד הנהר סטור, וגוונדולן הביסה את לוקרינוס והטביעה את אסטרילדיס ואת בתם המשותפת של אסטרילדיס ולוקרינוס - האברן, בנהר הסוורן.

לאחר ניצחונה שלטה גוונדולן באנגליה 15 שנים, ואז פרשה מכס המלכות לטובת בנה - מאדאן, והתגוררה את שארית חייה בקורנוול.

מונמות' מציין כי גוונדולן שלטה בתקופת שמואל הנביא, ובתקופת חייו של הומרוס ביוון.

קישורים חיצוניים
----------------

* גניאולוגיה של גוונדולן(הקישור אינו פעיל)
* תיארוך מלכי בריטניה האגדיים

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**לוקרינוס** | **המלכים האגדיים של בריטניה** | **הבא**:**מאדאן** |
**לאונדרה ריד קרוגר** (באנגלית: **Leondra Reid Kruger**; נולדה ב-28 ביולי 1976) היא משפטנית אמריקאית, המכהנת כשופטת בית המשפט העליון של מדינת קליפורניה.

ביוגרפיה
--------

קרוגר נולדה בלוס אנג'לס לאם ממוצא ג'מייקני ולאב יהודי. גדלה בדרום קליפורניה. סיימה לימודים לתואר ראשון באוניברסיטת הרווארד ולאחר מכן השלימה לימודי תואר במשפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל, שם הייתה עורכת כתב העת Yale Law Journal. התמחתה במשרד הפרקליט הפדרלי של מחוז לוס אנג'לס. 

לאחר עבודה במשרד עורכי דין שימשה שנתיים (2002-‏2004) כעוזרת משפטית - תחילה לשופט דייוויד טאטל (David S. Tatel) בבית המשפט הפדרלי לערעורים במחוז קולומביה ולאחר מכן לשופט ג'ון פול סטיבנס בבית המשפט העליון של ארצות הברית. בשנתיים הבאות עבדה במשרד עורכי דין. ב-2007 שימשה כמרצה אורחת בבית הספר למשפטים באוניברסיטת שיקגו.

בשנים 2007 עד 2014 עבדה קרוגר במחלקת המשפטים של ארצות הברית. עד 2013 הייתה עוזרת לפרקליט המדינה של ארצות הברית, ובמסגרת זאת הופיעה בפני בית המשפט העליון. שימשה גם כסגנית בפועל של פרקליט המדינה. לאחר מכן הייתה לסגן שני לראש מחלקת הייצוג המשפטי במשרד המשפטים.

בנובמבר 2014 מינה מושל קליפורניה ג'רי בראון את קרוגר לשופטת בית המשפט העליון של קליפורניה. מינויה אושר בסוף דצמבר והיא נכנסה לתפקידה ב-5 בינואר 2015. בגיל 38 בעת מינויה היא השופט השלישי הצעיר ביותר לכהן בבית המשפט. היא האשה האפרו-אמריקאית השנייה לכהן בו.

בבחירות הכלליות בנובמבר 2018 אשררו המצביעים בקליפורניה את המשך כהונתה של קרוגר כשופטת לתקופה של 12 שנים.

קרוגר נשואה ואם לשני ילדים, שאחד מהם נולד לאחר שהחלה בכהונתה כשופטת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאונדרה קרוגר** בוויקישיתוף
* לאונדרה קרוגר, באתר הרשות השופטת של קליפורניה

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקור: אתר Ballotpedia.
קונטרבס אמאטי
**ניקולו אמאטי** (באיטלקית: **Nicolò Amati**‏; 1596 - 12 באפריל 1684) היה בונה כלי קשת מקרמונה, בן למשפחת אמאטי.

היסטוריה
--------

מייסד אסכולת קרמונה היה **אנדראה אמאטי**, שהכינורות הקדומים ביותר שלו מתוארכים לסביבות 1564. סמלו המסחרי נשא את השם **אמאדוס**, ומייחסים לו את העיצוב הבסיסי של הכינור המודרני. בניו היו אנטוניו אמאטי וג'ירולאמו או ג'רונימו אמאטי, שעבדו כצוות ושמרו אמונים לדגמים של אביהם בבניית כינורות, שהצטיינו בעיצובם רב החן ובצלילם הערב.

כלי אמאטי התאפיינו במתארים שמקורם במתמטיקה ובלכה שקופה בגון ענבר. ניקולו אמאטי, בנו של ג'ירולאמו, הביא את כינור אמאטי לשיאו אחרי שנת 1645 בקירוב. אנדראה גוארנרי, סבו של ג'וזפה "דל ג'זו" גוארנרי היה תלמידו של ניקולו. כמו כן, לפחות כינור אחד של אנטוניו סטרדיווארי, משנת 1666, נושא את הכתובת "אלומנוס ניקולאיס אמאטי" - תלמיד של ניקולו אמאטי. עוד תלמידים מתועדים של ניקולו היו **יאקוב רייליך**, **ברתולומאו פאסטה**, **ברתולומאו כריסטופורי**, **ג'אקומו ג'נארו** ו**ג'ובאני בטיסטה רוג'רי**. בנו של ניקולו, ג'ירולאמו (1649–1740) היה האחרון לעשות לו שם בשושלת בני אמאטי.

הצורות הלטיניות של השמות הפרטיים, אנדריאס, אנטוניוס, הירונימוס וניקולאוס, הופיעו בדרך כלל על תוויות הכינורות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקולו אמאטי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14792320q (data)
* GND: 131993860
* ISNI: 0000 0000 1942 1316
* SNAC: w6p96d7h
* ULAN: 500331015
* VIAF: 52837179
* WorldCat: viaf-52837179

 |
הזמנה להרצאה של אמה גולדמן שפורסמה בארבעטער פריינד, 1899
**אַרְבֶּעטֶער פְרַיינְד**, נכתב גם **ארבייטער פריינד** (ארבייטער פריינד – "חברו של הפועל") היה שבועון ביידיש שיצא לאור בלונדון והיה ביטאון השמאל הרדיקלי. הוא נוסד ב-1885 על ידי מוריס וינצ'בסקי.

אחרי ששאול ינובסקי היגר לארצות הברית ב-1894 התמנה וולף וס לעורך העיתון ב-1895 וב-1898 מילא תפקיד זה רודולף רוקר (גרמני לא-יהודי שהשקיע עצמו בחיי התרבות הרדיקלית ביידיש באיסט אנד של לונדון).

בשבוע חג המולד ב-1902 נפגשה ועידה של אנרכיסטים בלונדון, ובראש סדר היום שלה היו שני נושאים:

1. חיבור כל הקבוצות האנרכיסטיות היהודיות באזור לפדרציה יהודית אנרכיסטית.
2. פתיחה מחדש של ארבעטער פריינד.

ב-1903 התחיל העיתון ארבעטער פריינד לצאת לאור בהנהלת קבוצת ארבעטער פריינד ובעריכתו של רודולף רוקר כביטאונה של הפדרציה של קבוצות אנרכיסטיות דוברות יידיש בבריטניה ובפריז.

ב-1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, אסרה הממשלה הבריטית על הוצאת העיתון. הקהילה הלונדונית האנרכיסטית דוברת יידיש לא התאוששה אחרי המלחמה והמהפכה הרוסית. רבים מחבריה השתלבו בתנועה הציונית, תנועת העבודה או בתנועות הקומוניסטיות. ב-1918 גורש רוקר להולנד.

כותבים בעיתון
-------------

* אברהם פרומקין
* שלום שוורצבארד
* דוד אדלשטט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארבעטער פריינד** בוויקישיתוף
**מפעל הטרקטורים של העיר צ'ליאבינסק** (ברוסית: **Челябинский тракторный завод**) הוא מפעל לייצור טרקטורים וציוד מכני כבד שנוסד בעיר צ'ליאבינסק בשנת 1933. בשנת 2011 המפעל שולב בתשלובת אורלוואגונזאבוד. נכון לשנת 2013 המפעל מעסיק כ-13 אלף עובדים.

המפעל בשנות ה-30

היסטוריה
--------

החלטה על הקמת המפעל התקבלה בשנת 1929 והוא היה בין פרויקטי הדגל של החומש הראשון. התכנון בוצע על ידי חברה אמריקאית במקביל לתכנון מפעל הטרקטורים בוולגוגרד ומומחים מחוץ לברית המועצות השתתפו באופן פעיל בהקמת המפעל החדש. ב-15 ביוני 1933 החל לעבוד פס ייצור ראשי ומשערי המפעל יצאה הטרקטור הראשון בעל הספק של 72 כוח סוס. התכנון היה מבוסס על טרקטורים מתוצרת קטרפילר. 

בשנת 1936 הטרקטורים של המפעל היו מובילי מסע של כ-2000 ק"מ בשטח יקוטיה כאשר הם פעלו טמפרטורות של 50 מעלות מתחת לאפס ובשטחי הרי פמיר בגובה עד ל-4000 מטר.

בשנת 1939 המפעל החל בייצור מובילי תותחים ובדצמבר 1940 משערי המפעל יצאה טנק ראשון מתוצרת המפעל.

עוד לפני תחילת מלחמת העולם השנייה המפעל התחיל לייצור טנק T-34 באופן סדרתי. בקרבת שטחי המפעל התמקמו מפעלים שפונו מלנינגרד ומחרקיב. תוך זמן קצר המפעל התארגן לייצור תוצרת צבאית בלבד. במהלך שנות המלחמה המפעל ייצר 18 אלף טנקים ותומ"תים, 48 אלף מנועי טנקים ותוצרת נוספת לצורכי הצבא האדום. בהתאם לכך שמו של המפעל שונה ל"מפעל קירובסקי בצ'ליאבינסק של המשרד לבניית טנקים", זה היה שם המפעל עד לשנת 1958.

לאחר סיום הקרבות המפעל חזר לייצור טרקטורים וציוד מכני הנדסי.

במהלך שנות ה-60 המפעל החל בייצור טרקטורים מדגם T-100. טרקטורים מסדרה זו נהפכו למותג ידוע של המפעל ובמהלך התקופה נבנו מעל 400 אלף טרקטורים מסדרה זו (בסך הכול היו 22 דגמים). בסוף שנות ה-60 נעשה שדרוג משמעותי של המפעל והוא התארגן לתחילת ייצור של סדרת טרקטורים חדשה - T-130. בשנת 1983 נבנה טרקטור מיוחד בעל הספק של 820 כוח סוס, הוא היה מיועד לביצוע עבודות בתנאים מיוחדים. בשנת 1984 מספר הטרקטורים שנבנו במפעל הגיע למיליון. בשנת 1986 המפעל הגיע לשיא הייצור השנתי - 31,500 טרקטורים בשנה.

לאחר התפרקות ברית המועצות היקף הייצור במפעל ירד. בשנת 1992 המפעל הופרט ובשנת 1998 המפעל הכריז על פשיטת רגל. עם הזמן הנהלת המפעל התארגנה והצליחה לחדש את הפעלתו ואף הרחיבה את הייצור, אך היא לא הגיעה לרמה של שנות ה-80.

בשנת 2011 המפעל שולב בתשלובת אורלוואגונזאבוד ומהווה עתה את הזרוע האזרחי לייצור טרקטורים וציוד מכני הנדסי של התשלובת.

דגמי טרקטורים
-------------

* S-60

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מפעל הטרקטורים (צ'ליאבינסק)** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מפעל הטרקטורים