recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
הספר השחור של וסילי גרוסמן ואיליה ארנבורג
**הספר השחור** (ביידיש: **מערדער פונ פעלקער-מאטעריאלנ וועגנ די רעציכעס פונ די דייטשישע פארכאפער אינ די צייטווייליק אקופירטע סאוועטישע ראיאנענ**, ברומנית: **Cartea Neagră**, ברוסית: **О злодейском повсеместном убийстве евреев немецко-фашистскими захватчиками во временно оккупированных районах Советского Союза и в лагерях Польши во время войны 1941-1945**) הוא על פי כותרת המשנה שלו 'ספר עדויות ומסמכים על הרצח הנפשע והטוטלי של היהודים בידי הכובשים הגרמנים הפשיסטים באזורים הכבושים זמנית בברית המועצות ובמחנות ההשמדה בפולין בימי המלחמה בשנים 1941-1945'.

וסילי גרוסמן ואיליה ארנבורג היו במהלך מלחמת העולם השנייה כתבים צבאיים סובייטים ממוצא יהודי, שהתלוו לצבא האדום - חלק ממנגנון התעמולה הסובייטי למען איתנות העורף ולהגדרת מטרת המלחמה והאמצעים להשיגה לחייל בחזית. גרוסמן אף היה נוכח בכניסה למחנות מיידנק וטרבלינקה. לצד תפקידם התעמולתי פרסמו השניים כתבות על הקורות את היהודים בתקופה זו בשטחי ברית המועצות ופולין. כבר ב-1943 התכונן ארנבורג לכתוב ספר תיעודי ועד סוף 1944 כבר היה מוכן הנוסח הראשוני. תוך כדי המלחמה וביתר שאת עם סיומה יהודים רבים קרבנות וניצולים, ושאינם יהודים, כולל סופרים ומשוררים, התחילו להעביר לשניים מסמכים, יומנים וזיכרונות לצורך פרסומם בספר. בראשית 1945 הועבר הנוסח הראשון לוועד היהודי האנטי-פשיסטי, שארנבורג היה אחד מחבריו. צילומים של כתב היד נשלחו לארצות הברית, לארץ ישראל ולרומניה.

הספר הודפס בברית המועצות ביידיש, בהוצאת "דער עמעס", במוסקבה, ב-1946. בארצות הברית הובא התוכן בספר שחור באנגלית, שבתוכנו היו אירועי השואה בכל ארצות אירופה. ארנבורג ביקר ברומניה ב-1945 ולא ברור אם ביוזמתו או ביוזמת מארחיו היהודים הופק נוסח מצומצם של ספרו והוצא לאור ברומנית בשם Cartea Neagră ("הספר השחור").

בברית המועצות התעכבה ההוצאה לאור של הספר ברוסית. השלטון הסובייטי התקשה להגדיר את האתניות היהודית כלאום, על אחת כמה וכמה להבליט את סבלם של היהודים על פני סבלם של שאר הלאומים המרכיבים את ברית המועצות. סוגיה אחרת המודגשת בכתב היד שהתעמולה הסובייטית התקשתה לעכל הייתה מידת שיתוף הפעולה של אזרחים סובייטים, בעיקר אוקראינים, שכניהם של היהודים, עם הנאצים, בהשמדת היהודים. הספר לא הוצא לאור, וכשפוזר הוועד היהודי האנטי-פשיסטי וחלק מחבריו הוצאו להורג, פורק סדר הדפוס של כתב היד וכתב היד עצמו נגנז.

על בסיס העתק שהגיע למוסד הישראלי המרכזי להנצחת השואה פורסם ב-1980 על ידי פליקס דקטור תרגום לרוסית בירושלים. ב-1981 פורסם תרגום לאנגלית בארצות הברית. בשנת 1991 יצא לאור תרגום של הספר בעברית בהוצאת עם עובד.

קישורים חיצוניים
----------------

* ה'ספר השחור' של יהודי ברית-המועצות באתר יד ושם
* "הספר השחור" של ארנבורג וגרוסמן – העותק היחידי הקיים מהמהדורה הרוסית המקורית ביידיש – הוצאת "דער עמעס", מוסקבה, 1946
* בוריס מפציר,  הספר השחור, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  ז'אן אנצ'ל, תולדות השואה - רומניה, כרך שני, עמוד 991, הוצאת יד ושם.
2. ↑  וסילי גרוסמן ואיליה ארנבורג, **הספר השחור**, תרגום: מיכל ליטובסקי, תל-אביב: עם עובד, 1991

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 3988162985482486300009
* WorldCat (עם VIAF): 3988162985482486300009

 |
הייצוג הוויזואלי של המרחב הקיברנטי בסדרת סרטי מטריקס
**המרחב הקיברנטי** או **סביבת רשת** (באנגלית: **Cyberspace**; **סייברספייס**) הוא מרחב מטפורי של מערכות מחשב ורשתות מחשב בו נאגרים נתונים אלקטרוניים ומתבצעת תקשורת מקוונת ואינטראקטיבית, ללא תלות במיקום הגאוגרפי של המשתמשים בו. המרחב הקיברנטי הוא קונספט חוזר ונשנה בספרות המדע הבדיוני.

המונח הוטבע לראשונה על ידי סופר המדע בדיוני ויליאם גיבסון בשנת 1982 בספרו "Burning Chrome" והפך בהמשך פופולרי ברומן "נוירומנסר" אותו הוא הוציא לאור בשנת 1984. בשנות ה-90 הפך המונח למילה נרדפת ל-World Wide Web, במיוחד בקרב חוגים אקדמיים.

מבחינה חברתית, המרחב הקיברנטי מאפשר למשתמשים בו לקיים דרכו אינטראקציה, להחליף רעיונות, לשתף מידע, לספק תמיכה חברתית, לקיים עסקים ומסחר, ליצור אמנות, לשחק במשחקים, לעסוק בדיון פוליטי וכן הלאה.

אין להתבלבל בין המונח לרשת האינטרנט עצמה. המונח מתייחס לעיתים רבות לאובייקטים ולזהויות הקיימים ברשת האינטרנט, כך שניתן לומר, מבחינה מטאפורית, כי אתר אינטרנט נמצא במרחב הקיברנטי. לפיכך, האירועים אשר מתרחשים באינטרנט אינם לוקחים חלק במדינות בהן המשתתפים או השרתים נמצאים פיזית, אלא "במרחב הקיברנטי".

אזכורים בתרבות
--------------

* "המטריקס" בסדרת סרטי מטריקס הוא מרחב קיברנטי מורכב אליו נולדים בני האדם, ואינם מודעים כלל כי המציאות אותה הם חווים היא וירטואלית.
* בסרט טרון, מתכנת נשאב באופן פיזי לתוך עולם המחשב, שם הוא נאלץ להתחרות בסדרת משחקים כמו מרוץ אופנועים וירטואלי נגד תוכנות אחרות.
* סדרה בשם "קוד ליוקו" מספרת על ילד בשם ג'רמי המוצא מחשב על המאחסן עולם וירטואלי בשם ליוקו.
* בסדרת הטלוויזיה "טוויפסי" מקום מגוריו של טוויפסי נקרא סייבר ספייס .

ראו גם
------

* הצהרת העצמאות של הסייברספייס
* סייברפאנק
* נוירומנסר
* אינטרנט
* ריבונות במרחב המקוון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המרחב הקיברנטי** בוויקישיתוף
* המרחב הקיברנטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* מרחב וירטואלי, דף שער בספרייה הלאומית

* דוד גורביץ' ודן ערב, הערך "סייברספייס", באתר אנציקלופדיה של הרעיונות

הערות שוליים
------------

1. ↑  על פי האקדמיה ללשון העברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007561368505171
* BnF: cb13325988f (data)
* GND: 4266146-8
* LCCN: sh97002963
* NARA: 10637209
* NKC: ph114801

 |
**ז'וזפין נדאגנו** (בצרפתית: **Joséphine Ndagnou**; נולדה ב-1964) היא במאית קולנוע ושחקנית טלוויזיה קמרונית.

ביוגרפיה
--------

נדאגו נולדה וגדלה בקמרון. את השכלתה הגבוהה רכשה בפריז, בלימודי קולנוע בסורבון. היא עבדה בתור במאית עבור רשות הטלוויזיה והרדיו הקמרונית במשך 15 שנים. היא שיחקה במספר סרטי טלוויזיה, כולל "Japhet and Ginette" ו "L’étoile de Noudi" (הכוכב של נודי), בעקבותיו התפרסמה בשם דמותה בסרט, **טה זיבי**.

ב-2007 היא כתבה, ביימה, הפיקה וכיכבה בסרט הקולנוע, '"Paris à tout prix" (פריז בכל מחיר) בו גילמה פליטה צעירה שנכפית לזנות, ונאבקת על הישרדותה באירופה. הסרט עוסק במספר נושאים מרכזיים לקמרונים ואפריקאים אחרים, ביניהם הלחץ להימלט מנסיבותיהם בכל מחיר, פליטות והגירה, זנות, סחר בנשים, מיניות, ואיידס.

בכורת הסרט התקיימה בפסטיבל הסרטים של פריז, והקרנתו הוזמנה לעוד מגוון פסטיבלי קולנוע ברחבי העולם, ביניהם פסטיבל הסרטים האפריקאים של ניו יורק ופסטיבל סרטי אפריקה של מונטריאול, בו זכה הסרט בפרס הסרט הדיגיטלי הטוב ביותר. הסרט גם זכה בפרס השופטים בפסטיבל FESPACO, הפסטיבל הפאן-אפריקאי בוואגאדוגו.

פילמוגרפיה
----------

כבמאית
* *Paris a Tout Prix* (פריז בכל מחיר). סרט עלילתי, 2007.

כשחקנית
* *Dernier voyage Le* (המסע האחרון), בבימויו של ז'אן-מארי טנו, 1990. סרט קצר.
* *Les Saignantes* (המדממים), בבימויו של ז'אן-פייר בקולו, סרט עלילתי, 2005.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'וזפין נדאגנו** בוויקישיתוף

* ז'וזפין נדאגנו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Tchouaffé, Olivier Jean, 'Women in Film in Cameroon: Thérèse Sita-Bella, Florence Ayisi, Oswalde Lewat and Josephine Ndagnou', *Journal of African Cinemas*, Vol. 4, No. 2 (October 2012), pp.191-206.
2. ↑  Joséphine Ndagnou, africultures.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NTA: 322253446
* VIAF: 285253656
* WorldCat: viaf-285253656

 |
**אדמונית עשבונית** (שם מדעי: *Paeonia lactiflora*), הקרויה לעיתים **אדמונית סינית**, היא צמח רב-שנתי בעל פרחים הגדל בר במזרח הרחוק, באזורים גבוהים וקרים בטיבט, סין, יפן וסיביר. כמו מרבית מיני האדמונית היא בעלת פריחה גדולה בצבעים בהירים וחזקים, ואחת ממיני האדמונית הפופולריים ביותר בגידול תעשייתי למטרות נוי ומסחר בפרחים.

מאפיינים
--------

הצמח לרוב מתנשא לגובה של 60 עד 100 ס"מ, ובעל עלים מורכבים באורך של 20-40 ס"מ. ניצני הפרחים קטנים ועגולים, ונפתחים כל אחד לפרח עגול בעל היקף של 8-16 ס"מ, ולו בין 5 ל-10 עלי כותרת. צבעי הבר של האדמונית העשבונית הם ארגמן, ורוד ולבן, וצבע האבקנים צהוב.

קבוצות זנים
-----------

אדמונית עשבונית תורבתה במרוצת השנים למספר רב של זנים. אלו מתחלקים לשלוש קבוצות:

* פרחים בודדים: עלי הכותרת סדורים בשורה בודדת, בדומה לכלנית, אבקנים בולטים באמצע.
* פרחים יפניים: עלי הכותרת סדורים בשורה בודדת או כפולה, והאבקנים מנוונים.
* פרחים כפולים: עלי הכותרת סדורים בשתי שורות, זו מעל זו, והאבקנים כולם נהפכו לעלעלי כותרת נוספים.

גידול בארץ
----------

אדמונית עשבונית היא גידול מסחרי בישראל, עם תפוקה של כמיליון יחידות בשנת 2006. מרבית הפרחים מיוצאים לשווקים האירופאים, ומתחרים עם המגדלים ההולנדיים והגרמנים. ענף גידול האדמוניות החל בארץ בשנות התשעים, תוך ניצול של אזורים הרריים וגבוהים על מנת לדרבן פריחה מהירה. בהמשך, פותח הענף לגידול בחממות. למידע נוסף על גידול מסחר באדמונית עשבונית, ראו בערך הסוג.

זנים מתורבתים
-------------

הזן המתורבת **כנפיים צחורות**
מנויים מטה חלק מהזנים המתורבתים הפופולריים ביותר בגידול תעשייתי ובתצוגות מקצועיות. קיימים פרט להם עשרות זנים מבוססים שונים, ועוד זנים צצים מדי שנה.

* **שרה ברנהרט** (Sarah Bernhardt): פרח ורוד כפול, גדול ביותר.
* **שירלי טמפל** (Shirley Temple): פרח לבן או ורוד, כפול, גדול.
* **קרל רוזנפלד** (Karl Rosenfield): פרח אדום כפול, גדול.
* **קנזס** (Kansas): פרח אדום יפני, בינוני.
* **לבן מקומט** (Krinkled White): פרח לבן בודד, בינוני.
* **כנפיים צחורות** (White Wings): פרח לבן בודד, גדול.
* **הנימפה** (The Nymphe): פרח ורוד בהיר בודד, בינוני.
* **דוכסית נמור** (Duchesse de Nemours): פרח לבן כפול, גדול.

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אדמונית עשבונית** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Paeonia lactiflora** |

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TPL
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 00571945

 |
**ארדמונד מלאנגלי, דוכס יורק** (באנגלית: **Edmund of Langley, 1st Duke of York**; ‏ 5 ביוני 1341 - 1 באוגוסט 1402) היה בנם של אדוארד השלישי, מלך אנגליה ושל פיליפה מאנו, והיה הרביעי מבין חמשת הבנים של הזוג שהגיעו לגיל הבגרות.

קורות חיים
----------

אדמונד נולד ב-5 ביוני 1341 בקינגס לאנגלי שבהרטפורדשייר, וכונה על שם מקום הולדתו. בגיל 21 קיבל את התואר רוזן קיימברידג' וב-6 באוגוסט 1385 קיבל את התואר דוכס יורק. בין השנים 1376–1381 ו-1396–1398 נשא בתואר לורד חמשת הנמלים.

אדמונד היה למעשה המייסד של בית יורק, אבל למעשה, רק בשל נישואי בנו הצעיר ריצ'רד מקוניסבורו, רוזן קיימברידג' לאן מורטימר, נכדתו של אחיו הגדול של אדמונד, ליונל מאנטוורפן, דוכס קלרנס, בית יורק טען את תביעתו לכתר האנגלי במלחמות השושנים.

כל נשותיו של אדמונד מלאנגלי היו קשורות לאחיו הגדול, ג'ון מגונט: אשתו הראשונה, אינפנטה איזבלה מקסטיליה, הייתה אחותה הצעירה של רעייתו של ג'ון מגונט; אשתו השנייה, ג'ואן הולנד הייתה אחותה של מרגרט הולנד, אשתו של ג'ון ביופורט, רוזן סומרסט, בנו של ג'ון מגונט.

איזבלה, אשתו הראשונה של לאנגלי, הייתה בתו של פדרו, מלך קסטיליה ושל מריה דה פאדילה. נולדו להם שני בנים ובת:

* אדוארד מנוריץ', דוכס יורק (נהרג בקרב אז'נקור);
* ריצ'רד מקוניסבורג, רוזן קיימברידג' (אבי בית יורק; הוצא להורג ערב הפלישה לצרפת, בשנת 1415, בידי הנרי החמישי באשמת בגידה).
* קונסטנס מיורק

לאחר מותה של איזבלה בשנת 1392, נשא לאנגלי לאישה את בת דודו, ג'ואן הולנד. לא נולדו להם ילדים.

לאנגלי נפטר בעיר הולדתו ונקבר בה.

שלט אצולה
---------

שלט האצולה של אדמונד מלאנגלי.
בהיותו בנו של המלך, לאנגלי השתמש בשלט האצולה המלכותי, בהבדל אחד - על התגים שעל שלט האצולה צוירו שלושה עיגולים אדומים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדמונד מלאנגלי, דוכס יורק** בוויקישיתוף
* אדמונד מלאנגלי, דוכס יורק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* אדמונד מלאנגלי, דוכס יורק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| דוכסי יורק |
| --- |
| בית יורק | אדמונד מלאנגלי (1385–1402) • אדוארד מנוריץ' (1402–1415) • ריצ'רד פלנטג'נט (1415–1460) • אדוארד מיורק (1460–1461) • ריצ'רד משרוסברי (1474–1483) |
| בית טיודור | הנרי מיורק (1494–1509) |
| בית סטיוארט | צ'ארלס מיורק (1605–1625) • ג'יימס מיורק (1633/1644–1685) |
| בית הנובר | ארנסט אוגוסטוס מיורק (1716–1728) • אדוארד מיורק (1760–1767) • פרדריק מיורק (1784–1827) |
| בית וינדזור | ג'ורג' מיורק (1892–1910) • אלברט מיורק (1920–1936) • הנסיך אנדרו (מ-1986) |
פורשה 356 ספידסטר
**הפורשה 356** היא מכונית ספורט אשר יוצרה בין השנים 1948 ל-1965. זו הייתה המכונית הראשונה בייצור סדרתי של חברת פורשה.

היסטוריה
--------

ה-356 נוצרה על ידי פרדיננד "פרי" פורשה, בנו של ד"ר פרדיננד פורשה, מייסד החברה.
ללא שוני רב מקודמתה, החיפושית של פולקסווגן, ה-356 ממונעת על ידי מנוע אחורי בעל ארבעה צילינדרים וקירור אוויר. כמו כן, גם הפורשה הייתה בעלת הנעה אחורית.

עיצובה של ה-356, למרות הדמיון הרב לחיפושית, נעשה בידי ארווין קומנדה במיוחד עבור פורשה. בעברו הוביל קומנדה גם את צוות העיצוב של החיפושית.

רוב חלקיה המכניים של ה-356 הראשונה הובאו מהחיפושית של פולקסווגן, ביניהם מרכיבי המנוע, מתלים ושלדה.
מהלך זה נעשה במטרה לחסוך בעלויות הייצור, אך במרוץ הזמן החליטו בפורשה על כיוון חדש שה-356 צריכה לקחת ושיפרו את מערך רכיבי המכונית במטרה לשפר את ביצועיה בפן הספורטיבי.

דגמים
-----

בדומה לאופי הפעולה בחברת פורשה היום, ה-356 עברה לאורך חייה שיפורים קלים מדי מספר שנים ולא הוצגה כדגם חדש בכל 7-8 שנים, שיטה הנהוגה ברוב יצרניות הרכבים.

ה-356 הוצגה בגרסת גג פתוח כבר מההתחלה (אב הטיפוס דגם פורשה 356/1), ובשנות ה-50' המוקדמות אף היוו דגמים אלו 50% מסך הייצור.
הגרסה פתוחת-הגג הפופולרית ביותר הייתה ה-356 ספיידר, אשר בשנת 1957 פורשה ייצרה 1,171 רכבים מדוגמתה. הסיבה העיקרית לאהדה הרבה אשר נחלה הספיידר היא בעקבות מכונית ה-550 ספיידר אשר פורשה ייצרה במקביל באותה תקופה עבור מרוצי מכוניות וזכתה להצלחה רבה בסבבי המרוצים.

במרוצת השנים יוצרה ה-356 במגוון גרסאות, כאשר לאורך השנים הוצגו דגמים יותר מהירים, מפוארים ואמנם גם יותר יקרים. מחירה של ה-356 בארצות-הברית בשנות ה-50' היה כ-$4,000, בעוד שכיום הדגמים הללו נמכרים במחירים שבין $20,000 ל-$100,000 בהתאם לחשיבות ונדירות הרכב המוצע.

בתחילת חייה הציעה פורשה את ה-356 עם מנוע בעל 40 כ"ס אשר יוצר בידי פולקסואגן, אך דגמיה האחרונים הוצעו עם מנועים בעלי 130 כ"ס.

ה-356 במרוצים
-------------

גרסאות המרוצים של ה-356
ה-356 השתתפה במגוון סבבי מרוצים, ביניהם מרוצי ראלי (אספלט), מרוץ 24 השעות של לה מאן, מילה מילייה (מרוץ אלף המיילים) והטארגה-פלוריו. בכולן הוכיחה ה-356 שליטה ללא עוררין.

בין דגמי המרוצים החשובים של ה-356 ניתן למצוא את ה-356A קאררה GT, שם אשר זכה לתחייה מחודשת בשנת 2003 עם השקת מכונית העל של פורשה, הפורשה קאררה GT.

בשנות ה-60' שיתפה פורשה פעולה עם סדנת הביצועים והמרוצים של פיאט, אבארת', בפיתוח גרסאות המרוץ של פורשה.
עובדה זו מקבלת משמעות קוריוזית בימים אלו מאחר שפרארי, אשר בבעלות פיאט, היא יריבתה הגדולה ביותר של פורשה כיום, בין אם על מסלולי המרוצים או במכירות רכבי הכביש.

ראו גם
------

* DKW מונזה

* פורשה 356/1

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פורשה 356** בוויקישיתוף
* 356 Registry - אתר המכיל מידע ענף על ה-356 וכן מאגר רישום של דגמי 356 הקיימים כיום

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007546548705171
* GND: 4201890-0
* LCCN: sh90000759

 |
נמלים עם כנימות. טל דבש הוא ה"בועות" הצמודות לארבע מכנימות אלו
**טל דבש**, לפעמים מזוהה במחקר עם ה**מָן**, הוא נוזל דביק מתוק שמפרישות כנימות שונות על חלקי הצמח שעליו הן נמצאות.

ייצור טל הדבש
-------------

עם החרקים המייצרים טל דבש נמנים מינים שונים של כנימות עלה וכנימות מגן, וכן כמה מיני פרפראים וציקדות. הכנימות נוהגות למצוץ בעזרת החדק המיוחד שלהן את מוהל הצמחים מתוך צינורות השיפה המובילים סוכרים שנוצרו בתהליך הפוטוסינתזה, אל חלקי הצמח התחתונים. המוהל מכיל ריכוז גבוה מאוד של סוכרים. הכנימה מפרישה את טל הדבש בטפטוף על העלים והפרחים של הצמח, על מנת להיפטר מעודפי הסוכר במוהל שמצצה. הנוזל המופרש הוא בעל תכולת סוכרים גבוהה ומעורבב באנזימים שמקורם במערכת העיכול של החרק.

צמחים מארחים
------------

בין העצים המשמשים פונדקאים לכנימות המפרישות טל דבש, יש מיני מחטניים שונים (אשוח, ערער, מיני אורן), מיני ורדניים (תפוח, אגס, שזיף, אפרסק, עוזרר ודובדבן), ומינים שונים של אלון, אשל, מילה, אדר, פקאן, אלסר ועוד.

לטל הדבש יש מספר תופעות לוואי שליליות. על הנוזל המתוק מתיישבות פטריות טפילות העמידות לריכוז הסוכרים הגבוה, והן מייצרות כיסוי של נבגים בצבע שחור על העלה. תופעה זו קרויה "פייחת", והיא עלולה להזיק לצמח מכיוון שכיסוי זה מפחית את קליטת אור השמש ולעיתים אף חוסם את הפיוניות, ובכך מעכב את תהליך הפוטוסינתזה.

שימוש בטל הדבש
--------------

נמלה מפיקה טל דבש מכנימה
בהיעדר פריחה, כמו למשל באזורים שאקלימם קר, נוהגות דבורי הדבש לאסוף את טל הדבש כתחליף לצוף. הדבש המופק מטל דבש, צבעו כהה וטעמו עז, והוא באיכות ירודה בהשוואה לדבש המופק מצוף. לדבש המיוצר מטל דבש שמקורו ביערות אורן יש ביקוש במקומות מסוימים באירופה ובטורקיה, בשל האמונה שלדבש זה תכונות מרפא.

נמלים מסוגים אחדים נמשכות לסוכר שמפרישות הכנימות, וכך נוצרים יחסי הדדיות בין הנמלים הניזונות מטל הדבש שמפרישות הכנימות, ובין הכנימות. הכנימות נהנות מההגנה התקיפה של הנמלים כנגד אויביהן הטבעיים, כדוגמת זחלי מושית השבע ("פרת משה רבנו") או עינפז רקום כנף. ידועים גם מקרים שבהם נמלים מעבירות כנימות מצמח לצמח על מנת ליצור מקורות נוספים של טל דבש, בדומה לרועה המעביר את עדריו מחלקת מרעה אחת לאחרת. במדבר יהודה נצפו נמלים ממין אורגת האשלים המגדלות כנימות וציקדות בקנים מיוחדים כדי לנצל את טל הדבש שהן מפיקות.

טל הדבש בתרבות
--------------

יש הסוברים שטל הדבש הוא המן שאכלו בני ישראל במדבר. על פי המיתולוגיה הנורדית, הטל הנוטף מהעץ האגדי הענק יגדראסיל הוא טל הדבש המזין את הדבורים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טל דבש** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ד"ר משה רענן, המאכלך מן במדבר למען ענתך – קמחית המן, באתר פורטל הדף היומי
2. 1 2  הנמלה האורגת בישראל, עלון למורי הביולוגיה מס' 155, חוברת ג', סיוון התשנ"ח, האוניברסיטה העברית בירושלים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4554936-9
* LNB: 000297596
* NKC: ph305443

 |
**פורפיריה אמריקאית** או **פורפיריה צהובת-רגל** (שם מדעי: *Porphyrio martinicus*) היא מין של עוף מסוג פורפיריה שבמשפחת הרליתיים החיה באמריקה הצפונית, המרכזית והדרומית סביב גדות מים וביצות.

הפורפיריה מזכירה במראה מעט סופית אך בעלת מקור כהה יותר בצבע אדום. אורך הפורפיריה 26 עד 37 ס"מ בממוצע, מוטת כנפיה מגיעה ל-51 עד 60 ס"מ ומשקלה הממוצע 141 עד 305 גרם. הזכרים גדולים במעט מהנקבות אך צבעיהם דומים. צבע הפורפיריה הוא כחול-סגול עם כנפיים ירוקות ומעט תכולות בקצותיהן. הרגליים הארוכות צהובות והמקור אדום עם בליטה תכולה מעליו.

הפורפיריה היא עוף מים והיא מסוגלת לנוע על צמחי מים, להיאחז בהם ביעילות וגם לשחות. חלק מהאוכלוסיות נודדות מאזור לאזור ופרטים מסוימים חצו אוקיינוסים והגיעו עד לארץ האש ובריטניה, לרוב כפרטים תועים. הפורפיריה היא אוכלת כל הניזונה מעלים, זרעים ופירות שונים ומחרקים, תולעים, שבלולים, דו-חיים, דגים קטנים ואף מביצים ואפרוחים של עופות אחרים.

הפורפיריות הן מונוגמיות. הן מקננות על אדמת הביצות. הנקבה מטילה חמש עד עשר ביצים מוסוות ופגיעות, עליהן מגוננים שני ההורים מכל פולש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פורפיריה אמריקאית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  פורפיריה אמריקאית באתר הרשימה האדומה של IUCN
**חואן פלאסה** (בספרדית: **Joan Plaza**; נולד ב-26 בדצמבר 1963 בברצלונה, ספרד) הוא מאמן כדורסל ספרדי המאמן את ריאל בטיס.

קריירת אימון
------------

חואן פלאסה החל את קריירת האימון שלו בבית הספר לכדורסל שהוקם על ידו ועל ידי אחיו. במקביל, הוא אימן את קבוצת הנשים סאנטיסימה טרינידד, כמו גם עוד מועדון קטן בשם סנט אדריה. בשנת 1995, הוא השתייך לראשונה לצוות אימון של קבוצה רשמית כאשר תחילה שימש בתור עוזר המאמן של חובנטוד בדאלונה.

בקיץ 2004, בעקבות בקשתו של המאמן בוז'ידאר מליקוביץ', פלאסה עבר לריאל מדריד והיה העוזר מאמן. כאשר המאמן הסרבי עזב לאחר עונה מאכזבת, פלאסה לקח את עמדת המאמן הראשי.

בעונתו הראשונה כמאמן ראשי בקבוצה רשמית, ריאל מדריד ניצחה 13 משחקים ברציפות בליגה הספרדית, והעניקה לפלסה שיא חדש למאמן בעונה הראשונה שלו. כמו כן זכתה הקבוצה בגביע אירופה יול"ב (ששמו הוסב בהמשך ל"יורוקאפ"), והוא נבחר למאמן השנה של הליגה הספרדית .

בעונת 2007/2008, ריאל מדריד החתימה את הכוכב היווני לזארוס פאפאדופולוס, שלא הצליח לשחק היטב במהלך העונה כולה. הקבוצה הפסידה בסיבוב הראשון של הפלייאוף בליגה הספרדית, ולא הגיעה לפיינל פור היורוליג השנה ה-12 ברציפות. צוות האימון של ריאל מדריד בעונת 2008/2009 לא השתנה, אך נכשל שוב להגיע לפיינל פור היורוליג, והפסיד בשלב מוקדם בגביע. לאחר שהפסיד בסיבוב השני של הליגה הספרדית לסאסקי בסקוניה, פלאסה פוטר. יום אחרי הוא חתם על חוזה לשנה אחת עם המועדון הספרדי סביליה.

בעונת 2016/2017 זכה פלאסה ביורוקאפ בפעם השנייה בקריירה, והפעם עם אוניקאחה מאלגה לאחר שגבר על ולנסיה בגמר. ובכך הפך פלאסה למאמן השלישי בהיסטוריה שזוכה לפחות פעמיים ביורוקאפ.

בדצמבר 2018 מונה למאמן זניט סנקט פטרבורג הרוסית. ממנה פוטר ב-2020 בעקבות רצף הפסדים.

תארים
-----

* זכייה בגביע יול"ב עם ריאל מדריד ב-2007.
* זכייה באליפות ספרד עם ריאל מדריד ב-2007.
* זכייה בסופרקאפ הליטאי עם ז'לגיריס קובנה ב-2012
* זכייה באליפות ליטא עם ז'לגיריס קובנה ב-2013.
* זכייה ביורוקאפ עם אוניקאחה מאלגה ב-2017.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חואן פלאסה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של חואן פלאסה (בספרדית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1771308
* LCCN: no2016057961
* VIAF: 87552972
* WorldCat: lccn-no2016057961

 |
**חואן פבלו קאריסו** (בספרדית: **Juan Pablo Carrizo**; נולד ב-6 במאי 1984 בסנטה פה, ארגנטינה) הוא כדורגלן המשחק כשוער בסרו פורטניו.

קריירה
------

### ריבר פלייט

הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של ריבר פלייט ב-29 בינואר 2006 אחרי שהדיח מההרכב את חרמן לוקס. קאריסו נחשב לאחד השוערים הטובים בארגנטינה, הופעתו ההרואית בדרבי מול בוקה ג'וניורס סחטה מחמאות רבות וכרגע הוא נחשב לשוער הארגנטינאי הטוב ביותר.

### לאציו

בקיץ 2007 רכשה את כרטיס שחקנו לאציו האיטלקית, אולם בשל בעיות בהשגת דרכון איטלקי השוער הושאל בחזרה לריבר פלייט, במועד ההעברות בינואר נעשו ניסיונות נוספים לזרז את הליך קבלת הדרכון ללא הצלחה. לקראת עונת 2008/09 צורף קאריסו ללאציו. נכון ל-13 באוגוסט 2008, קאריסו רשום בקבוצה כזר וזאת בשל שערוריית הדרכונים שהתפרסמה בארגנטינה.

### סראגוסה והחזרה לארגנטינה

בקיץ 2009 הושאל קאריסו לריאל סרגוסה מספרד שם לא השתלב והקבוצה הדרדרה עד למתחת לקו האדום שמוביל לליגת המשנה, עקב כך שוחרר קאריסו מסראגוסה. קאריסו שהיה אמור לחזור מההשאלה ללאציו, העדיף לחזור לקבוצת נעוריו ריבר פלייט.

### נבחרת ארגנטינה

הוא זומן לסגל נבחרת ארגנטינה המורכבת משחקנים מהליגה המקומית שהייתה אמורה להתמודד במסגרת הקופה אמריקה. קאריסו ערך את הופעת הבכורה במדי הנבחרת במשחק הידידות מול צ'ילה ב-18 באפריל 2007. יכולתו הטובה במדי ריבר הביאה רבים בארגנטינה לקרוא למאמן הנבחרת אלפיו באסילה להפוך את קאריסו לשוער הראשון של הנבחרת, אך המאמן העדיף את רוברטו אבונדנסיירי. רק לאחר פציעתו של אבונדנסיירי הפך קאריסו לשוער הראשון של הנבחרת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חואן פבלו קאריסו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת ארגנטינה – קופה אמריקה 2007 (מקום שני)** |
| --- |
| 1 אבונדנסיירי • 
2 אז'אלה • 
3 דיאס • 
4 איבארה • 
5 גאגו • 
6 היינצה • 
7 פלאסיו • 
8 זאנטי • 
9 קרספו • 
10 ריקלמה • 
11 טבס • 
12 קאריסו •
13 גונסאלס • 
14 מסצ'ראנו •
15 ג. מיליטו •
16 איימר •
17 בורדיסו •
18 מסי •
19 קמביאסו •
20 ורון •
21 ד. מיליטו •
22 אוריון •
מאמן: באסילה | ארגנטינהארגנטינה |

| **נבחרת ארגנטינה – קופה אמריקה 2011** |
| --- |
| 1 קאריסו • 
2 גאראי • 
3 סבאלטה • 
4 בורדיסו • 
5 קמביאסו • 
6 ג. מיליטו • 
7 די מריה • 
8 זאנטי • 
9 היגוואין • 
10 מסי • 
11 טבס • 
12 אנדוחר •
13 פארחה • 
14 מסצ'ראנו •
15 ביגליה •
16 אגוארו •
17 רוחו •
18 פסטורה •
19 באנגה •
20 גאגו •
21 לאבסי •
22 ד. מיליטו •
23 רומרו •
מאמן: בטיסטה | ארגנטינהארגנטינה |
**קונסטנטין זמפיר וסיליו** המכונה **פיקי** (ברומנית: **Constantin Zamfir Vasiliu**‏; 16 במאי 1882 – 1 ביוני 1946) היה איש צבא ופוליטיקאי רומני, מפקח כללי של הז'נדרמריה הרומנית ותת מזכיר מדינה במשרד הפנים הרומני ולפני כן ראש עיריית קראיובה. נשפט על ידי בית דין עממי על ביצוע פשעי מלחמה במהלך מלחמת העולם השנייה, הורשע והוצא להורג בירייה.

קונסטנטין וסיליו נולד בפוקשאן, רומניה, בנו של הגנרל הרומני זמפיר וסיליו. הוא בוגר בית הספר לקציני חיל רגלים ופרשים של בוקרשט ובית הספר המיוחד לפרשים של טרגובישטה, שם התיידד עם יון אנטונסקו.

ב-1 בנובמבר 1920 הועלה לדרגת לוטננט קולונל בחיל הז'נדרמריה. ב-1 בדצמבר 1923 הועלה לדרגת קולונל בז'נדרמריה. בהמשך הועלה לדרגות בריגדיר גנרל, מייג'ור גנרל ולבסוף לוטננט גנרל. בסוף שנות השלושים של המאה העשרים פרש והיה לראש עיריית קראיובה. כשהוחזר לשירות צבאי בז'נדרמריה, התמנה למפקח הכללי של הז'נדרמריה ותחת פיקודו הז'נדרמריה לקחה חלק גדול בהגליית ורציחת יהודים וצוענים ברחבי בסרביה ובוקובינה.

לאחר הפיכת 23 באוגוסט 1944 נעצר ונמסר לידי הצבא האדום והועבר למוסקבה לחקירה. לאחר החזרתו לרומניה נשפט על ידי בית דין עממי על ביצוע פשעי מלחמה במהלך מלחמת העולם השנייה, הורשע, נידון ל-4 עונשי מוות ול-4 עונשי מאסר של 20 שנה. ב-1 ביוני 1946 הוצא להורג בירייה בבית הכלא ז'ילבה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Vasiliu, Z. Constantin (באנגלית)
ג'ק הנווטן, שנת 1909
**ג'ק הנווטן** (1888 - אפריל 1912) היה דולפין מגזע גרמפוס אפור, סייע לספינות לעבור את מצר קוק שבניו זילנד בין השנים 1888 עד 1912. ג'ק הנווטן נהג להדריך את ימאי הספינות שעשו את דרכם מולינגטון לנלסון באזור סוער ומסוכן ביותר של המצר. 

הדולפין נורה פעם אחת על ידי אדם (שהיה בגילופין) מסיפון אונייה שסייע ללוותה, ובתגובה חוקק חוק להגנתו בשנת 1904 בניו זילנד. "ג'ק הנווטן" הוא גם שמו של ריקוד עם סקוטי שנוצר כמחוות כבוד אליו.

תיאור
-----

ג'ק הנווטן הגיע לאורך של כארבעה מטרים, צבע גופו היה לבן ועליו פסים וצלליות אפורות וראשו היה עגול ולבן. מינו של הדולפין לא ידוע, אך ידוע שהיה דולפין מגזע "ריזו" (נקרא גם גרמפוס אפור). דולפיני ריזו אינם נפוצים באזור ניו זילנד, וידוע רק על 12 פרטים שנמצאו במימי המדינה.

היסטוריה
--------

ג'ק הנווטן, צילום של א.פיט
ג'ק הנווטן הנחה ספינות על ידי כך ששחה לצידם במשך כעשרים דקות. אם צוות הספינה לא ראה אותו אז היו נוהגים לחכות לו מעט רגעים. 

ג'ק נראה לראשונה בשנת 1888 בפני ספינת המפרשים "ברינדל", מסוג סקונר, כאשר הספינה עברה במעבר הצרפתי, תעלה המקשרת בין האי דה-אורביל לבין האי הדרומי. כאשר מלחי הספינה הבחינו שהוא צולל ושוב צף לפניהם הם רצו להרוג אותו, אך אשתו של הקפטן שכנעה אותם לא לעשות זאת. לתדהמתם, הדולפין התקדם לעברם והנחה אותם בחציית התעלה הצרה. בשנים שלאחר גילויו, הוא המשיך והנחה כמעט כל ספינה שנתקלה בדרכו. אזור זה נחשב לאזור ימי מסוכן ביותר שכן הזרמים בו חזקים מאוד והוא מוקף בסלעים, אך הודות לג'ק אף ספינה לא נפגעה בשטחו.

ימאים ותיירים רבים ראו את ג'ק הנווטן, הוא הוזכר בעיתונים מקומיים ובגלויות.

הפעם האחרונה בה נראה ג'ק הייתה בשנת 1912. החלו לצוץ מספר שמועות בנוגע להיעלמותו, ביניהם פחד שמא ציידי לווייתנים הרגו אותו. עם זאת, מחקרים העלו שג'ק היה בעל חיים זקן באותו זמן. ראשו היה לבן וגופו היה חיוור, שניהם סימנים לגילו המתקדם, ולכן כפי הנראה הוא מת מסיבות טבעיות של זקנה.

### תקרית ירי

בשנת 1904, אדם שהיה על סיפון האונייה "פנגויין" ירה בג'ק הנווטן ברובה. למרות החוויה הטראומטית, ג'ק המשיך להדריך ספינות במעברן בנתיבים צרים ומסוכנים. אולם, לפי האגדות הוא הפסיק לסייע לאנשי האונייה פנגויין ולכן היא טבעה במצר קוק בשנת 1909.

### הגנה

בעקבות תקרית הירי שחווה, הועלתה הצעת חוק חדשה שבאה להגן עליו. הוא זכה להגנת דבר המלך במועצה ב-26 בספטמבר 1904. החוק היה תקף עד להיעלמותו בשנת 1912. סבורים, כי הוא בעל החיים הימי הראשון שזכה להגנת החוק של מדינה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ק הנווטן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007566334205171
* LCCN: sh2002011077

 |
**הר פרנסוס** (ביוונית: **Παρνασσός**) נמצא במרכז יוון ומתנשא מעל דלפי, צפונית למפרץ קורינתוס.

במיתולוגיה היוונית מוכר ההר כמקודש לדיוניסוס ולטקסים לכבודו, וכן לאל אפולו ולנימפות שלו. כמו כן מסופר על המוזות שהתגוררו בהר.

גאוגרפיה וגאולוגיה
------------------

פרנסוס הוא אחד ההרים הגבוהים ביוון. הוא נמצא במרכז יוון ומשתייך מוניציפלית לשלוש יחידות אזוריות: בויאוטיה, פתיאוטיס ופוקיס. גובהו הוא 2,457 מטרים והוא מתנשא 1,590 מטרים מעל השטח סביבותיו. פסגתו הגבוהה ביותר נקראת ליאקוראס (Liakouras).

ההר עשוי אבן גיר והוא מכיל מרבצי בוקסיט. מכרות בוקסיט פועלים בהר מאז שנות ה-30 של המאה ה-20, דבר שגרם נזק אקולוגי לחלקו.

מיתולוגיה
---------

ההר קרוי על שמו של פרנסוס שהיה בנה של הנימפה קלאודורה והאדם קלאופומפוס. פרנסוס הקים עיר על ההר, אולם היא נהרסה במבול. אורפאוס התגורר על ההר כאשר הוא פגש את אפולו שחיזר אחר הנימפה תאליה. על פי הספר מטמורפוזות של אובידיוס, לאחר המבול נחתה ספינתו של דאוקליון על פסגת הר פרנסוס. אורסטס ברח והסתתר בהר לאחר שרצח את מאהבה של אימו. על פי המסופר באודיסיאה, אודיסאוס נפצע ברגלו מחזיר בר שצד בהר פרנסוס. פרנסוס הוא גם ביתו של פגסוס, הסוס המכונף.

### שימוש מודרני בשם פרנסוס

בדומה לגרסאות שמספרות על הר הליקון כמקום משכנן של המוזות וכתוצאה מכך כבית למוזיקה, לשירה וללימוד, כך גם השם פרנסוס משמש לתיאור תכונות אלו, כגון אסכולת הפארנאס שנקראת על שמו. כך גם רובע מונפרנאס בפריז שנקרא על שם ההר והמוזות שדרות בו. גם הספר פרנסוס על גלגלים רומז לשם ההר כמקור הספרות והלימוד.

פארק לאומי
----------

ב-1938 הוכרז אזור נרחב מההר כפארק לאומי במטרה לשמר את המגוון במיני החי והצומח בו. גדלים בו שישה מינים אנדמיים בהם מין אשוח ומין מסדרת בקעצוראים. 

כמו כן קיימים בהר אתרים לגלישת סקי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הר פרנסוס** בוויקישיתוף
* הר פרנסוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  רשימת הרי אירופה
2. ↑  Proposals for a New Policy of Environmental Protection, Sensitisation and Tourist Development of the Parnassus National park
3. ↑  מטמורפוזות, א', 316
4. ↑  אודיסיאה, שיר 19
5. ↑  הפארק הלאומי פרנסוס
6. ↑  אתר הפארק

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007546467905171
* LCCN: sh86002062
* VIAF: 238145542522996640987
* WorldCat (עם VIAF): 238145542522996640987

 |
בעיבוד אותות, **פונקציית תמסורת** (גם **פונקציית מעבר** או **פונקציית רשת**) היא היחס בין הפלט לקלט, כפונקציה של התדר המרחבי או הזמני, של מערכת ליניארית קבועה בזמן (LTI). פונקציית התמסורת היא אחד המאפיינים החשובים של מערכות להעברת אותות מכל הסוגים, כאשר בתחומים שונים הפונקציה מוגדרת באופן המתאים לאותו סוג אות.

אם ידועה פונקציית התמסורת במדויק או בקירוב, ניתן לחשב בעזרתה את אות המקור של הפלט על ידי ביצוע דה קונבולוציה בין האות הנקלט ופונקציית התמסורת.

עבור תדר f, קלט (אות בכניסת המערכת) (X(f ופלט (אות ביציאה מהמערכת) (Y(f, פונקציית התמסורת היא

{\displaystyle \ H(f)={Y(f) \over X(f)}}.
במערכת ליניארית בלתי תלויה בזמן יחס זה אינו תלוי באות הכניסה או באות היציאה אלא במערכת בלבד, ולכן פונקציית התמסורת נותנת את יציאת המערכת לכל כניסה. פונקציית התמסורת שימושית בעיבוד אותות ובתקשורת כמאפיינת של מסננים, ובתורת הבקרה - שם היא מתארת את היחס בין הערך המצוי לערך הרצוי של מערכות עקיבה.

פונקציית תמסורת אופטית (OTF) היא היחס בין אות היציאה לכניסה כפונקציה של התדר המרחבי של מערכת אופטית, ומייצגת באופן מדויק יותר את הרזולוציה של המערכת.

התגובה להלם
-----------

 ערך מורחב – **תגובת הלם**  

אל מישור התדר עוברים ממישור הזמן באמצעות התמרת לפלס עבור אותות בזמן רציף ובאמצעות התמרת Z עבור אותות בזמן בדיד. היות שבמישור התדר פונקציית הלם היא 1, פונקציית התמסורת שווה ליציאת המערכת עבור כניסת הלם. ההתמרה ההפוכה של פונקציית התמסורת, (h(t, היא תגובת המערכת לכניסת הלם במישור הזמן והיא נקראת תגובת ההלם של המערכת. כך ניתן למצוא את פונקציית התמסורת באופן ניסויי על ידי הפעלת פונקציית הלם בכניסה וביצוע התמרת לפלס ליציאה. ההתמרה ההפוכה של (H(s)X(s היא קונבולוציה בין (h(t לבין (x(t והיא נותנת את היציאה במישור הזמן (y(t לכל כניסה.

תגובת התדר
----------

תגובת המערכת במישור הזמן לכניסה סינוסיאודלית (או אקספוננט מרוכב) לאחר התייצבות היא פונקציה סינוסיאודלית בעלת משרעת שונה והפרש מופע אך באותו התדר. למצב זה קוראים מצב סינוסי מתמיד. הערך המוחלט של פונקציית התמסורת, {\displaystyle |H(j\omega )|\ }, הוא היחס בין משרעת היציאה למשרעת הכניסה כתלות בתדר (כאשר {\displaystyle j^{2}=-1} הוא היחידה המדומה ו-{\displaystyle \,\omega } התדירות הזוויתית). ערך זה מאפיין את פעולתם של מסננים, שהם אבני הבניין של תחומים רבים באלקטרוניקה. הארגומנט של פונקציית התמסורת, {\displaystyle \!\ \phi =\arg(H(j\omega ))}, הוא הפרש המופע כתלות בתדר. פונקציית התמסורת, בהצגה קוטבית, היא {\displaystyle \ H(j\omega )=|H(j\omega )|e^{j\phi (\omega )}}. הצגה זו נקראת תגובת התדר של המערכת. ניתן למצוא את פונקציית התמסורת ישירות במישור התדר בעזרת מחולל אותות: המחולל נותן מתח סינוסי בעל משרעת קבועה שתדירותו משתנה בזמן באופן מחזורי, כך שהוא עובר על פני תחום גדול של תדרים. משרעות היציאה לכל התדרים מוצגות באוסצילוסקופ כגודל פונקציית התמסורת.

קישורים חיצוניים
----------------

* פונקציית תמסורת, באתר MathWorld (באנגלית)

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיספר ספר לימוד בוויקיספר: **תורת הבקרה/פונקציית התמסורת** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007546197905171
* GND: 4186647-2
* LCCN: sh85136905

 |
**קפה דה לה רז'אנס** (צרפתית: Café de la Régence) בפריז היה מרכז אירופאי חשוב של משחק השחמט במאות ה-18 וה-19. כל אמני השחמט המובילים של אותן שנים שיחקו שם. אחד מבתי הקפה הראשונים בפריז, נוסד בשנת 1681 בשם קפה של כיכר הארמון המלכותי ובשנת 1715 שינה את שמו לקפה דה לה רז'אנס. במהלך השיפוצים של הארמון בשנת 1852 עבר לשכון באופן זמני במלון דודון, ברחוב רישליה. החל משנת 1854 הקפה עבר לרחוב סנט הונורה 161, שם הוא קיים עד היום (אם כי בשם אחר).

החל משנת 1740 הקפה הפך למקום מפגש לשחקני השחמט של פריז שלפני כן נהגו להיפגש בקפה פרוקופ. בין המשתתפים הקבועים היו דני דידרו, ז'אן-ז'אק רוסו, נפוליאון בונפרטה, בנג'מין פרנקלין וכן אמני שחמט כגון לגל דה קרמר מורהו של פילידור, פרנסואה אנדרה פילידור, אדולף אנדרסן, ליונל קיזריצקי, פול מורפי ואפילו "הטורקי".

דידרו נתן תיאור של בית הקפה בספרו **Le Neveu de Rameau** (אחיינו של ראמו). במשך שנים רבות הקפה התגאה בשולחן שחמט עשוי שיש עליו נפוליאון שיחק בשנת 1798. בנוסף לשחמט שיחקו בקפה גם דמקה וביליארד.

בשנת 1843 התקיים בקפה דו-קרב הווארד סטאונטון מול פייר סט. אמאנד בין התאריכים 14 בנובמבר ל-20 בדצמבר 1843. סטאונטון ניצח בתוצאה 8–13. בשנת 1858 שיחק פול מורפי בקפה וניצח בקלות את דניאל הארוויץ.

זו הייתה שירת הברבור של בית הקפה מבחינה שחמטאית, והחלה שקיעה הדרגתית במעמדו. למרות זאת התקיימו בהמשך אירועי שחמט נוספים בקפה כמו תחרות שחמט בהתכתבות שהתקיימה בשנת 1894 מול מועדון השחמט של סנקט פטרבורג. לאחר החלפת בעלות הפך הקפה למסעדה בשנת 1910 ובשנת 1916 שחקני השחמט עברו לקפה אוניברס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קפה דה לה רז'אנס** בוויקישיתוף
**קונסטנטין טרוטובסקי** (ברוסית: **Константин Трутовский**;‏ 9 בפברואר 1826 – 1893) היה צייר רוסי.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד לקפטן פרשים בדימוס שהיה גם בעל קרקע. השכלתו היסודית הייתה בחרקוב. לאחר מות אביו, הוא נלקח לסנט פטרסבורג ב-1839 שם נרשם לאקדמיה להנדסה וכישרונו לציור התגלה לראשונה.

הוא סיים את לימודיו ב-1845, והחל להשתתף בשיעורים באקדמיה הקיסרית לאמנויות עם פיודור ברוני, בכוונה להיות צייר היסטוריה. אולם עד מהרה גילה העדפה לציור סצנות מחיי היומיום.

דוסטויבסקי, 1847
בעודו שם, הוא צייר את הדיוקן הידוע הראשון של פיודור דוסטויבסקי,[1] (חברו לשעבר בבית הספר להנדסה).

הוא היה מעורב בחוג פטרשבסקי ונמנע בקושי ממעצר.

האחוזה המשפחתית, עברה לידיו בעקבות מות אמו.

הוא צייר ברחבי הכפרים המקומיים, וביקר בסנט פטרסבורג או במוסקבה רק כדי לארגן תערוכות. 

בתחילת שנות ה-50, הוא פרסם אלבום של סצנות מהחיים הרוסיים היומיים, וב-1856 זכה בתואר "אמן חופשי". בסוף שנות ה-50, הוא סייר בגרמניה והפך לחבר מקביל ב"חברה המלכותית של צבעי מים בלגיים ". הוא התיישב בסנט פטרסבורג בשנת 1858, לאחר מות אשתו השנייה, שחלתה במהלך מסעותיהן.

ב-1861 הוא זכה בתואר "אקדמי".

מ-1871 עד 1881, הוא שימש כמפקח בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה, ואז, שוב, חזר לאחוזתו, שם יצר ציורי שמן רבים, צבעי מים ורישומים של מעמד בעלי האחוזות וגם איכרים. הוא המשיך להציג בלונדון, פריז ואנטוורפן. רטרוספקטיבה גדולה לאחר מותו נערכה במוסקבה ב-1893

בנוסף לציוריו, אייר כמה יצירות של ניקולאי גוגול, מיכאיל לרמונטוב, ואיוואן קרילוב.

הוא היה קשור, בנישואיו הראשונים, לסרגיי אקסאקוב. אשתו השלישית הייתה צאצאית של אלכסנדר גריבוידוב.

גלריה
-----

* בעליית הגגבעליית הגג
* בכפר בקורסק בכפר בקורסק
* מיזמורים באוקראינהמיזמורים באוקראינה
* מורה כפרימורה כפרי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונסטנטין טרוטובסקי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Kenneth, Konstantin Trutovsky, www.rusartnet.com (ב־British English)
2. ↑  Его картины знал народ
3. ↑  Русские художники. Трутовский Константин Александрович. www.artsait.ru

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"קונסטנטין טרוטובסקי"**.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 6703 4599
* LCCN: n87842255
* RKD: 351688
* SUDOC: 170701131
* ULAN: 500121094
* VIAF: 6456292
* WorldCat: lccn-n87842255

 |
**אירוס שחום** (שם מדעי: *Iris atrofusca*; נקרא גם *Iris loessicola*, *Gilead iris*) הוא מין של צמח בסוג אירוס מתת הסוג אירוס (*Iris Iris*) בסקציה אירוסי ההיכל. אירוס שחום הוגדר לראשונה על ידי טוביה קושניר בשנת 1947. בעבר, אירוס שחום נקרא בשמות שונים, עד שקיבל את השם הנוכחי עקב צבע פרחיו. מקור שמו המדעי הוא אדמת הלס שעליה הוא גדל. הצמח תת-אנדמי לישראל ולירדן.

מאפיינים
--------

אזור הגידול הוא באזורי הספר בהרי יהודה ושומרון, בקעת באר שבע, ערד וחבל יתיר, וכן בגלעד. הצמח לא נפגע מעיבוד קרקע בעזרת מחרשה מסורתית, אך עיבוד מכני של הקרקע פגע קשות בבית גידולו בקרקעות הלס.
בשמורות טבע נחל תקוע ניתן להבחין בפריחה של עשרות פריטים מדי שנה בחודשים ניסן ואייר. מקבצים גדולים נמצאים בעונה באזור היישוב הבדואי "מרעית" ובוואדי בסמוך לבית הספר היסודי שנמצא בקרבת היישוב דריג'את.

יחסית לאירוסי ההיכל אירוס שחום הוא צמח קטן ממדים. צבע הפרח הוא חום כהה עד שחור. במרכז עלה העטיף החיצוני ישנו כתם כהה, ועליו זקן של שערות צהובות. בעלי העטיף הפנימיים ניתן להבחין בעורקים כהים יותר. הצמח פורח בחודש מרץ.

ככל שאר אירוסי ההיכל, אירוס שחום הוא פרח מוגן.

גלריה
-----

* אירוס שחום ליד תל ערדאירוס שחום ליד תל ערד
* אירוס שחום בנחל תקועאירוס שחום בנחל תקוע
* אירוס שחום בנחל תקועאירוס שחום בנחל תקוע
* אירוס שחום בשביל סובב באר שבעאירוס שחום בשביל סובב באר שבע

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אירוס שחום** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* TPL
* EOL
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* צמחיית ישראל ברשת
* צמח השדה
* Tropicos
 |

* אירוס שחום - אגדות ומידע מפורט מתוך האתר טיולים בארץ מגדיר צמחים
* אתר המאגד את הצמחים הגדלים בישראל.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אירוס שחום באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  **אכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (ערכי טבע מוגנים), התשס"ה-2005**
**קפה טלעד** הייתה תוכנית הבוקר של טלעד ששודרה בערוץ 2 בין השנים 1997–2005. התוכנית עלתה לשידור ב-4 בפברואר 1997, במקביל לתוכניות הבוקר האחרות של הערוץ: "רשת על הבוקר" בהנחיית בן כספית וסיוון דורון (שעלתה זמן קצר קודם לכן) ו"תוכנית הבוקר" של קשת בהנחיית גבי גזית ורבקה מיכאלי. תחילה הוצע למגישת החדשות מיקי חיימוביץ' להנחות את התוכנית, אך היא סירבה. לבסוף נבחרו להנחיית התוכנית העיתונאי מיכה פרידמן מגלי צה"ל והזמרת ירדנה ארזי שזו הייתה פעם ראשונה בה היא מנחה תוכנית אקטואליה.

הליהוק התברר כהצלחה ו"קפה טלעד" גרפה באופן עקבי את שיעור הרייטינג הגבוה מבין תוכניות הבוקר עם שיא של 13%. עם זאת, זמן קצר לאחר שעלתה לשידור נתגלעו חילוקי דעות מקצועיים בין המנחים ופרידמן פרש ב-1997. את מקומו תפס תחילה עמנואל רוזן עד 1998 ולבסוף הצטרף העיתונאי דב גיל-הר, כתב בחברת החדשות של ערוץ 2 ומגיש פינה בתוכנית.

בין מגישי הפינות בתוכנית היו פרופ' רפי קרסו, אופירה אסייג, אודטה שוורץ ואמיר קמינר.

התוכנית ירדה מהאוויר ב-30 באוקטובר 2005 עם הפסדה של טלעד במכרז הזכייניות של ערוץ 2 לעשר השנים הבאות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  *מאחורי הקלעים - קפה טלעד.*, נבדק ב-2020-04-03
**אנטיפטרוס הראשון** (ביוונית:  **Ἀντίπατρος**‏; ? - 287 לפנה"ס) היה מלך מוקדון, בנו של קסנדרוס.

ביוגרפיה
--------

אנטיפטרוס היה בנו של הדיאדוך קסנדרוס, בנו של המצביא אנטיפטרוס. אמו הייתה תסלוניקה ממוקדון, שהייתה אחותו למחצה של אלכסנדר הגדול ובתו של פיליפוס השני, מלך מוקדון. היו לו שני אחים: פיליפוס הרביעי ואלכסנדר החמישי. הוא היה נשוי לאורידיקה, בתו של הדיאדוך ליסימכוס שהיה מלך תראקיה.

אנטיפטרוס נולד בתקופה קשה עבור מוקדון. אלכסנדר הגדול מת ללא יורש פוטנציאלי, והגנרלים שלו קרעו לגזרים את האימפריה שלו (מלחמות הדיאדוכים). אביו, קסנדרוס, זכה בכתר מוקדון לאחר מלחמה נגד פוליפרכון. קסנדרוס מת בשנת 297 לפנה"ס, ובאופן טבעי, פיליפוס הבכור עלה לשלטון. פיליפוס מת ממחלה זמן קצר לאחר מכן, ואנטיפטרוס, שיהיה הבא בתור, ציפה לרשת את הכתר כמובן מאליו. אלא שאמם, תסלוניקה, שחיבבה במיוחד את אלכסנדר החמישי שהיה בן הזקונים שלה, לחצה עליו ששניהם ימשלו במשותף. אנטיפטרוס הסכים בתחילה, אולם נפגע מאוד מהיחס של אמו ורצח אותה.

אלכסנדר הבין שהוא הבא בתור, והזעיק במהירות לעזרתו שני מצביאים שהחלו להתבלט: פירוס, ודמטריוס פוליורקטס. לטענת פלוטרכוס, פירוס הגיע ראשון ובתמורה לחבלי ארץ שסיפח לשלטונו העניש את אנטיפטרוס. אנטיפטרוס ביקש עזרה מליסימכוס חמיו, וליסימכוס שלח אל פירוס מכתב מזויף, שנשלח כביכול מתלמי הראשון מלך מצרים. במכתב מפציר תלמי בפירוס לסייע לאנטיפטרוס. עם זאת, פירוס זיהה שמדובר בזיוף.

אנטיפטרוס נמלט עם אשתו אל חצרו של חמיו, ליסימכוס. אולם ליסימכוס תכנן להפוך בעצמו למלך מוקדון, ועל כן הוציא להורג את אנטיפטרוס והכניס את אורידיקה למאסר. אנטיפטרוס מכונה לעיתים "אנטיפטרוס השני", אולם הגדרה זו אינה מדויקת, שכן סבו אנטיפטרוס מעולם לא הוכתר כמלך מוקדון.

הערות שוליים
------------

1. ↑  פאוסניאס, "**תיאורה של יוון**, 9.7.3.
2. ↑  יוסטינוס, ספר שישה עשר, 1.
3. ↑  פלוטרכוס, "**חיי פירוס**", 6.
4. ↑  יוסטינוס, ספר שישה עשר, 2.
פירוש נוסף ערך זה עוסק בצביר פתוח. אם התכוונתם לטנק פטון M67, ראו M48 פטון#M67.

**M67** (מ-**Messier 67**) או **NGC 2682** הוא צביר פתוח בקבוצת הכוכבים סרטן הנמצא במרחק של כ-2,700 שנות אור ממערכת השמש ומכיל כ-500 כוכבים. גילו המשוער הוא כ-4 מיליארד שנים כך שזהו אחד הצבירים הפתוחים הזקנים ביותר המוכרים כיום.

היסטוריה
--------

בשנת 1779 פרסם האסטרונום הגרמני יוהאן אלרט בודה קטלוג של ערפיליות שנצפו על ידי האסטרונום הגרמני יוהאן גוטפריד קלר. ערפילית מספר 19 בקטלוג תוארה כ-"ערפילית בולטת עם צורה מאורכת ליד הכוכב α בסרטן. ב-6 באפריל 1780 צפה שארל מסיה בצביר ותיאר אותו כ"צביר של כוכבים קטנים עם ערפיליות, מתחת לצבת הדרומית של הסרטן. המיקום נקבע ביחס לכוכב α". ככל הנראה מסיה לא היה מודע לגילויו המוקדם של הצביר על ידי קלר כאשר כלל אותו בקטלוג מסיה. בשנת 1784 ציין ויליאם הרשל שהצביר יפה במיוחד וכולל לפחות 200 כוכבים.

מאפייני הצביר
-------------

קוטרו של M67 הוא כ-20 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש הוא כ-2,700 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כ-30 דקות קשת - כקוטרו של הירח המלא. צורתו מעט אליפטית והוא מכיל כ-500 כוכבים שהבהירים מביניהם הם מדרגת בהירות 9-10. גילו של הצביר כ-4 מיליארדי שנים והוא מבוגר יחסית לצבירים פתוחים, כך שכמעט כל כוכבי הסדרה הראשית שבו הם מסוג ספקטרלי K, G, F ו-M. כמו כן יש בו כ-10 ענקים כתומים ואדומים וכ-200 ננסים לבנים. כ-100 מכוכבי הצביר הם כוכבים דומים לשמש.

תצפית
-----

M67 נמצא כ-1.7 מעלות ממערב לכוכב α בסרטן. עם בהירות מדרגה 6.1 הוא ניתן לצפייה ללא ציוד עזר רק בתנאים מיטביים. משקפת פשוטה מאפשרת להבחין בו בקלות וטלסקופ חובבים מאפשר להבחין במאות מכוכבי הצביר הבהירים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **M67** בוויקישיתוף
* M67 בקטלוג מסיה באתר SEDS.
* M67, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

| קטלוג מסיה |
| --- |
| צבירי כוכבים | M2 • M3 • M4 • M5 • M6 • M7 • M9 • M10 • M11 • M12 • M13 • M14 • M15 • M18 • M19 • M21 • M22 • M23 • M24 • M25 • M26 • M28 • M29 • M30 • M34 • M35 • M36 • M37 • M38 • M39 • M41 • M44 • M45 • M46 • M47 • M48 • M50 • M52 • M53 • M54 • M55 • M56 • M62 • M67 • M68 • M69 • M70 • M71 • M72 • M75 • M79 • M80 • M92 • M93 • M103 • M107 |  |
| גלקסיות | M31 • M32 • M33 • M49 • M51 • M58 • M59 • M60 • M61 • M63 • M64 • M65 • M66 • M74 • M77 • M81 • M82 • M83 • M84 • M85 • M86 • M87 • M88 • M89 • M90 • M91 • M94 • M95 • M96 • M98 • M99 • M100 • M101 • M102 • M104 • M105 • M106 • M108 • M109 • M110 |
| ערפיליות | M1 • M8 • M16 • M17 • M20 • M27 • M42 • M43 • M57 • M76 • M78 • M97 |
| אחרים | M40 • M73 |
| שארל מסיה • קטלוג קלדוול • הקטלוג הכללי החדש |
**לון טרייהולט** (בדנית: **Lone Træholt**;‏ נולדה ב-15 ביולי 1958) היא בריגדה גנרל בחיל האוויר המלכותי הדני. האשה הראשונה בתולדות דנמרק שהגיעה לדרגת גנרל.

ביוגרפיה
--------

טרייהולט נולדה בלוקן ב-15 ביולי 1958. היא סיימה את לימודיה ב-1977 ורצתה ללמוד ביולוגיה, אולם אחיה הבכור, שהיה טייס בחיל האוויר המלכותי הדני שכנע אותה ללכת בדרכו ולהתגייס לחיל האוויר.

ב-1979 החלה ללמוד באקדמיה הצבאית המלכותית של חיל האוויר. ב-1981 הועלתה לדרגת לויטננט. ב-1983 סיימה את לימודיה באקדמיה והועלתה לדרגת פרימייר לויטננט. ב-1986 הועלתה לדרגת האופטמן. ב-1992 החלה ללמוד באקדמיה הצבאית המלכותית, ב-1993 הועלתה לדרגת מאיור ובשנת 2000 הועלתה לדרגת אוברסט-לויטננט.

ב-2003 מונתה למפקדת בסיס חיל האוויר אלבורג, וב-2007 מונתה למפקד פיקוד האוויר הטקטי. ב-2008 הועלתה לדרגת אוברסט ומונתה לראש אגף הבקרה האווירית. ב-11 בספטמבר 2017 הועלו במקביל לון טרייהולט ויטה אלבינוס לדרגת בריגדה גנרל. בכך הפכו שתיהן לשתי הנשים הראשונות בדנמרק שהגיעו לדרגת גנרל.

קישורים חיצוניים
----------------

* לון טרייהולט, ברשת החברתית LinkedIn
**יאנגצ'ואנוזאורוס** (שם מדעי: ***Yangchuanosaurus***; מילולית: "הלטאה של מחוז יאנגצ'און") הוא סוג של דינוזאור תרופוד ממשפחת המטריאכאנטוזאוריים שחי בתור היורה לפני 168-163 מיליון שנה. מאובניו התגלו בצ'ונגצ'ינג שבסין ומהם נמצאו 2 מינים נפרדים. בנוסף הועברו אליו מיני הסוג סצ'ואנוזאורוס שמוטל מספק.

מאפיינים
--------

היאנגצ'ואנוזאורוס היה טורף בעל דמיון לאלוזאורוס המאוחר יותר שחי באמריקה הצפונית ובאירופה. הוא היה בעל גולגולת באורך 82 ס"מ ואורכו הגיע ל-8 מטרים וייתכן שאף ל-10.8 מטר. הוא הגיע למשקל של 3.4-3.7 טון מטרי. הוא היה בעל זרועות ארוכות וראש שדמה לראש של צרטוזאורוס.

דינוזאור זה היה טורף-העל של סין הקדומה, בה חיו מיני זאורופודים גדולים כמו הממנצ'יזאורוס והאומייזאורוס וסטגוזאוריים כמו טואוג'יאנגוזאורוס, צ'ונגצ'ינגוזאורוס וציאלינגוזאורוס. ככל הנראה הוא היה טורף ממארב אשר חיכה לפרטים איטיים או פגיעים ואז תקף אותם לבד או בלהקה ושיסע בשיניו וטפריו את הטרף.

בתרבות
------

דינוזאור זה הופיע במשחקי המחשב Jurassic Park: Operation Genesis ופארק היורה 3: בניית פארק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יאנגצ'ואנוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
מרי מלכת הסקוטים שקשר רידולפי נועד להכתירה כמלכת אנגליה
**קשר רידולפי** (**Ridolfi plot**) היה ניסיון בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70 של המאה ה-16 להפיל מכסאה את אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה, ולהכתיר במקומה את דודניתה, מרי מלכת הסקוטים. על פי תוכנית הקושרים, הדוכס מאלבה - מפקד הכוחות הספרדים בארצות השפלה - היה אמור לנחות באנגליה בראש חיל משלוח של 10,000 חיילים ולחבור לכוחות מקומיים שיגייסו הקושרים האנגלים. 

התערבותם הגלויה של הספרדים בענייניה הפנימיים של אנגליה נבעה משרשרת של מעשי איבה שפרצו בין אנגליה לספרד בעקבות מסעות השוד של פרנסיס דרייק. כמו כן, הפיצול שחל בעולם הנוצרי, בעקבות צמיחתה של תנועת הרפורמציה שיזם מרטין לותר ולאור החלפת הזרם הנוצרי באנגליה מנצרות קתולית לנצרות פרוטסטנטית, עורר את התנגדותם של הספרדים הקתולים. הקשר נחשף על ידי אנשי השירות החשאי הבריטי שבראשם עמד סר פרנסיס וולסינגהם, והמלכה אליזבת כלאה את דודניתה למשך תשע עשרה שנה, ולאחר מכן הוציאה אותה להורג באשמת השתתפות בקשר.

הקשר נקרא על שמו של בנקאי, רוברטו די רידולפי, שתיווך בין הצדדים.

קישורים חיצוניים
----------------
**ראובן (רובי) שרָאן** (באנגלית: **Rubin Schron**; נולד ב-1939) הוא איש עסקים, משקיע נדל"ן ניו יורקי, יהודי-אמריקאי. מייסד קבוצת "Cammeby’s International Group".

ביוגרפיה
--------

שראן נולד וגדל בלואר איסט סייד של מנהטן, בן למשפחה יהודית אורתודוקסית. משפחתו נכנסה לעסקי הנדל"ן כשהשקיעה את כספי הפיצויים שקיבלה אחרי מות אחיו במלחמת העולם השנייה כדי לממן רכישת בית דירות קטן.

שראן המשיך לפתח את העסק המשפחתי ברכישת מספר בניינים בברונקס. בשנת 1967, הקים את חברת השקעות הנדל"ן "Cammeby’s International Group". העסק גדל בהתמדה וב-2007 ניהלה הקבוצה רכוש בשווי למעלה ממיליארד דולר. שראן שותף עם אברהם פרוכטהנדלר נשיא FBE Limited ברוב עסקאות הנדל"ן הגדולות שלו.

בין עסקאות הנדל"ן המשמעותיות שביצע שראן בעשורים האחרונים:

* בשנת 1998, רכש עם שותפו סטיב וויטקוף (אנ') את בניין וולוורת' במחיר 137.5 מיליון דולר.
* בשנת 2003 רכש 6,000 יחידות דיור במתחמי הדיור להשכרה של פרד טראמפ.
* בשנת 2007, מכר 4,000 דירות לתוכנית מיטשל-לאמה לדיור בר-השגה בניו יורק תמורת 940 מיליון דולר.
* בשנת 2013, התמודד ללא הצלחה על רכישת האמפייר סטייט בילדינג.
* באותה שנה רכש מגדל דירות ובו 521 יחידות דיור מחברת הנדל"ן "The Related Companies" תמורת 250 מיליון דולר.

בעבר חבר לקבוצת ברונפמן לרכישת גרעין השליטה בבנק דיסקונט לישראל אך בהמשך דיללה הקבוצה את החזקותיה בבנק.

לפי בלומברג מוערך הונו של שראן, נכון ל-2014, בכ-1.4 מיליארד דולר.

קישורים חיצוניים
----------------

* עירית אבישר, ‏שראן מכר את דיסקונט בדיסקאונט: הפיץ בשוק כ-3.6% ממניות הבנק ב-223 מיליון ש', באתר גלובס, 27 באוגוסט 2014
* שלמה קוק, ראובן הוא המשביר, ריאיון עם שראן על תמיכתו הכלכלית בעולם הישיבות, 24 בנובמבר 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  כתבה באתר בלומברג.