recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
אובר-שטורמבאנפיהרר **ברנהרד פרנק** (בגרמנית: **Bernhard Frank**;‏ 15 ביולי 1913 – 29 ביוני 2011) היה מפקד אס אס באוברסלצברג, שעצר את הרמן גרינג ב-25 באפריל 1945 בהוראת אדולף היטלר, ששוכנע על ידי מרטין בורמן, כי גרינג ניסה לגזול את סמכותו של הפיהרר. פרנק הכניס את גרינג למעצר בית, אך התעלם מהוראות מאוחרות יותר להוציא להורג את הרייכסמרשל.

על פי הדיווחים, היה פרנק אחד הקצינים הבודדים של האס אס שנכנסו לטקסים בטירת וולסבורג.

פרנק הוא זה שגרם לכניעתה של העיר ברכטסגאדן, בה נהג היטלר לנפוש. לאחר המלחמה הוא טען שעשה זאת כדי למנוע נזק מיותר.

ביוגרפיה
--------

פרנק בא ממשפחת סוחרים מפרנקפורט. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון הלמהולץ שבעיר הולדתו בשנת 1932. לאחר מכן החל ללמוד גרמנית ופילוסופיה באוניברסיטת פרנקפורט, אך עבר לכלכלה לאחר סמסטר אחד.

לאחר שהשלטון בגרמניה הפך לנאצי, הצטרף פרנק לאס אס, ב-30 במאי 1933. ביוני 1934, נבחר פרנק לקורס מנהיגי אס אס. לכאורה בגלל עבירת ביטחון, הוא הועבר בסתיו 1934 לשרת במחנה הריכוז דכאו.

מדצמבר 1935 הועסק פרנק כעוזר מחקר לפולקלור בטירת וולסבורג. בתפקיד זה הקים את "משרד ההיסטוריה המקומית" של בית הספר לאס אס. בסתיו 1936, הוא נרשם לאוניברסיטת מינסטר שם למד גרמנית ופולקלור. בנובמבר 1938 עבר את בחינת הדוקטורט בעל פה במינסטר.

זמן קצר לפני תחילת מלחמת העולם השנייה, כתב פרנק לראש טירת וולסבורג זיגפריד טאובר וביקש להצטרף לאחת מיחידות האס אס במקרה של מלחמה. בספטמבר 1939 פיקד פרנק כמנהיג מחלקה בבית הספר למנהיגות של האס אס. בדצמבר 1940 שהה פרנק שוב מספר חודשים בטירת וולסבורג ועסק בפיתוח העבודה המדעית של בית הספר לאס אס.

באפריל 1941, הועבר פרנק להיות קצין מסודר באחד מצוותי הפיקוד של בית הספר למנהיגות.

בנובמבר 1941 מונה פרנק למפקד פלוגה בלגיון המתנדבים של האס.אס. בספטמבר 1942, הוא חזר כקצין מטה לצוות הפיקוד של בית הספר למנהיגות, שם עמד בראש מחלקה.

בסוף המלחמה הוא אמר שהוא גרם למעצרו של הרמן גרינג, על פי פקודתו של היטלר, אך התעלם מפקודות מאוחרות יותר להרוג אותו.

בתחילת מאי 1945 נתפס פרנק על ידי חיילים אמריקאים והוכנס לכלא. לאחר שחרורו בתחילת שנת 1948 הוא עבד כאיש עסקים. בשנות השמונים הוא פרסם ספרים ביוגרפיים והיסטוריים וכן ספרי שירה.

בשנת 2006, הוא פרסם ספר אוטוביוגרפי.

בדצמבר 2010, אדם בשם מארק גולד הודיע כי הוא בילה מספר שנים בהתיידדות עם פרנק והוציא ממנו את סיפורו, וכי פרנק הודה בפניו על כך שתפקידו בשואה היה נרחב בהרבה ממה שהיה ידוע. גולד הקליט את שיחותיהם, ואומר שבאחת מהן פרנק סיפר לו שב-28 ביולי 1941 הוא חתם על צו שהביא לטבח אס אס ביהודים בקורץ, כולל קרובי משפחה של אביו המאמץ של גולד. גולד פרסם תמצית ערוכה של ההקלטות שלו באינטרנט.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  SS officer admits signing extermination order, Ynetnews, ‏2010-12-07 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007324046605171
* BnF: cb16031718v (data)
* GND: 123481252
* ISNI: 0000 0000 8107 4335
* LCCN: n85010919
* SNAC: w65b8rbf
* SUDOC: 076302482
* VIAF: 27980075
* WorldCat: lccn-n85010919

 |
**הילה זיתון** (נולדה ב-11 בדצמבר 1977) היא זמרת ושחקנית ישראלית.

ביוגרפיה
--------

זיתון נולדה באילת, אך בצעירותה עברה לראשון לציון יחד עם משפחתה.
זיתון היא בוגרת בית הספר למשחק "בית צבי" (מחזור מ"ג), אליו הגיעה מיד לאחר תקופת עבודה בצוותי הבידור של רשת מלונות "ישרוטל" באילת. ב-2001 שיחקה במחזמר "המלך ארתור ואבירי השולחן העגול" בהפקת יוכלמן אשר פרידמן הפקות. בהמשך שיחקה במחזמר שלמה המלך ושלמי הסנדלר (גרסת 2005, אחרי ששיחקה בתור מחליפתה של מירי מסיקה), במרי לו בתפקיד טינה ובמחזמר אויטה בתפקיד הראשי. כמו כן, שיחקה זיתון במחזמר "מי שחלם" בתפקיד לאה רבין הצעירה ובמחזמר "מיקה שלי" בתפקיד "מיקה". מאז 2008 משחקת זיתון בתיאטרון בית ליסין כחלק מקבוצת הצעירים של התיאטרון. בין תפקידיה, "טיטניה" בהצגה "חלום של לילה בלב קיץ" (עיבוד של "חלום ליל קיץ" מאת ויליאם שייקספיר), ו"סוסטרטה" בהצגה "מנדרגולה" (עיבוד של "לה מנדראגולה" מאת ניקולו מקיאוולי). ב-2010 שיחקה במחזמר "אביב מתעורר" לצד נינט טייב, וב-2011 שיחקה במחזמר "אחים בדם". באוגוסט 2012 שיחקה בהצגה "משאלה אחת ימינה", על פי ספרו של אשכול נבו. משחקת בערב המוזיקלי "הלילה הוא שירים" ובמחזמר "היירספריי".

### קריירה מוזיקלית

בשנת 2007 חתמה זיתון על חוזה אישי בסוכנות האמנים של רוברט בן-שושן, והוציאה את הסינגלים "תישאר" שכתב והלחין דור דניאל, "הבוקר הבנתי" שכתב והלחין עמית צח ו"רק להיות איתו" שכתבה והלחינה איה כורם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הילה זיתון** בוויקישיתוף

* מילים לשירים של הילה זיתון, באתר שירונט
* יונתן אסתרקין, כמעט מלאכית, באתר nrg‏, 28 בינואר 2010
* טל פרי, ‏שייקספייר פינת אריק איינשטיין, באתר ‏מאקו‏, 23 במרץ 2009
* ענת מוניץ, ריאיון "משאלה אחת ימינה", נוגע בבטן הרכה, באתר הבמה, 19 באוגוסט 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  הילה זיתון, באתר "מרי לו"
**טרוויס סטיבנס** (באנגלית: **Travis Stevens**; נולד ב-28 בפברואר 1986) הוא ג'ודוקא אמריקאי, זוכה מדליית הכסף מאולימפיאדת ריו 2016 ופעמיים אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים.

ביוגרפיה וקריירה
----------------

סטיבנס נולד בשנת 1986 בעיר בלוויו שבמדינת וושינגטון. הוא החל ללמוד ג'ודו, ג'ו ג'יטסו ברזילאי ואמנויות לחימה אחרות בגיל 6. סטיבנס מתאמן באקדמיית רנזו גרייסי שבניו יורק עם מספר ספורטאי צמרת ובשנת 2013 פתח בית ספר לאמנויות לחימה בבוסטון.

בשנת 2007 זכה סטיבנס במדליה המשמעותית הראשונה בקריירה המקצועית שלו כאשר זכה במדליית הזהב במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בריו דה ז'ניירו כשניצח בגמר את מריו ואלס הקולומביאני.

באולימפיאדת בייג'ינג 2008, סטיבנס התחרה בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג וסיים במקום התשיעי לאחר שני ניצחונות ושני הפסדים. בקרב הראשון הוא ניצח את פרנקלין סינרוס מאל סלוודור, בשמינית הגמר הפסיד לאולה בישוף הגרמני ונשר לקרבות בית הניחומים שם ניצח את מחמן עזיזוב האזרי ולאחר מכן הפסיד לטיאגו קמילו הברזילאי.

ביולי 2009 הוא זכה במדליית ארד בגראנד סלאם ריו דה ז'ניירו כשניצח באיפון את איוואן ניפונטוב הרוסי בקרב על המדליה. בפברואר 2010, הוא זכה במדליית ארד בגראנד סלאם פריז היוקרתי.

באולימפיאדת לונדון 2012, סטיבנס סיים במקום החמישי. בקרב הראשון הוא ניצח את אליאז סדאי הסלובני, בשמינית הגמר הוא ניצח את אבטנדיל צ'ריקישווילי הגיאורגי וברבע הגמר ניצח את לאנדרו גיליירו הברזילאי. בחצי הגמר הוא הפסיד לאולה בישוף הגרמני ונשר לקרב על מדליית הארד בו הפסיד בניקוד יוקו לאנטואן ואלואה-פורטייה הקנדי.

בשנת 2015, סטיבנס השתתף במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בטורונטו ושוב זכה במדליית הזהב כשניצח בגמר את איוון מוראלס הקובני. במאי 2016, הוא השתתף בטורניר המאסטרס היוקרתי שנערך בגוודלחרה וזכה במדליית הזהב לאחר שניצח בגמר את ז'ואקים בוטיאו הבלגי.

באולימפיאדת ריו 2016, סטיבנס זכה במדליית הכסף. בקרב הראשון הוא ניצח את רובין פאצק השוודי, בשמינית הגמר הוא ניצח את שחזודבק סאבירוב האוזבקי וברבע הגמר ניצח את איביילו איוונוב הבולגרי. בחצי הגמר הוא גבר על אבטנדיל צ'ריקישווילי הגיאורגי ובגמר הפסיד באיפון לחסן חלמורזייב הרוסי.

לאחר האולימפיאדה, פרש סטיבנס מג'ודו תחרותי והחל לאמן ג'ודו וג'ו ג'יטסו ברזילאי במועדון בבעלותו.

זכיות בתחרויות מהסבב העולמי
---------------------------

| שנה | קטגוריה | עיר | מדינה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | גראנד פרי | דיסלדורף | גרמניהגרמניה גרמניה |
| 2013 | גראנד פרי | טשקנט | אוזבקיסטןאוזבקיסטן אוזבקיסטן |
| 2014 | גראנד פרי | דיסלדורף | גרמניהגרמניה גרמניה |
| 2016 | מאסטרס | גוודלחרה | מקסיקומקסיקו מקסיקו |

קישורים חיצוניים
----------------

* טרוויס סטיבנס, ברשת החברתית פייסבוק
* טרוויס סטיבנס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* טרוויס סטיבנס, ברשת החברתית אינסטגרם
* טרוויס סטיבנס, סרטונים בערוץ היוטיוב
* טרוויס סטיבנס, באתר olympedia.org
* טרוויס סטיבנס, באתר איגוד הג'ודו העולמי
* טרוויס סטיבנס, באתר JudoInside.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
2. ↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
3. ↑  הקרב מול חסן חלמורזייב, הגמר האולימפי 2016, אתר JudoInside
**הלל זיידל** (9 באוקטובר 1920 – 14 בפברואר 1999) היה חבר הכנסת ופעיל ציוני.

קורות חייו
----------

זיידל נולד בקרקוב שבגליציה, פולין. למד בבית הספר הגבוה לכלכלה בווילנה. היה חבר בתנועת הנוער הציונית המסורתית "עקיבא" בפולין. חבר נערות שלו היה אוסוואלד רופאייזן ("האח דניאל"), ולימים הקדיש לו זיידל פרק בספר זיכרונותיו על תקופת השואה.

במהלך מלחמת העולם השנייה לקח חלק במחתרת האנטי-נאצית בגטו וילנה ועמד בראש המחתרת היהודית במחנה העבודה וההשמדה קלוגה שליד טאלין (אסטוניה). בשנים 1945–1947 עמד בראש תנועת "הנוער הציוני – עקיבא" והיה מראשי תנועת הבריחה.

במרץ 1948 עלה לארץ ישראל. בארץ כיהן כראש המדור לקליטת עולים של הקונפדרציה העולמית של הציונים הכלליים, המזכיר הכללי של העובד הציוני וממנהיגי המפלגה הפרוגרסיבית (שנוסדה על ידי העובד הציוני ומפלגת עלייה חדשה). בשנים 1952–1973 היה פעיל בהסתדרות מטעם העובד הציוני (שהיווה, במשך השנים, חלק ממסגרות מפלגתיות שונות: המפלגה הפרוגרסיבית, המפלגה הליברלית וליברלים עצמאיים). שם שימש כראש המחלקה לקליטת עלייה, ועם היבחר יהודה שערי לכנסת בשנת 1961 נבחר במקומו כחבר הוועדה המרכזת של ההסתדרות וראש המדור לפנסיה של ההסתדרות.

בשנת 1974 נבחר מטעם ל"ע לכנסת השמינית. בפברואר 1977, בסוף כהונה פרש מהמפלגה הליברלית העצמאית והקים את סיעת "אחדות" בכנסת, שהצטרפה כחטיבה לליכוד. נבחר מטעם הליכוד לכנסת ה-9 (בה שימש יושב ראש הוועדה לפניות הציבור וחבר בועדת הכנסת, ועדת החוקה, חוק ומשפט ובועדת העלייה והקליטה). בבחירות לכנסת ה-10 לא שולב ברשימת הליכוד לכנסת ואחריהן פרש מפעילות פוליטית.

ספרו
----

* **אדם במבחן: פרקי שואה**, תל אביב: דפוס מפא"י, תשל"א 1971.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* הלל זיידל, באתר הכנסת

* הלל זיידל, באתר כנסת פתוחה
* דוד תדהר (עורך), "הלל זיידל", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך י (1959), עמ' 3594
* מידע על הלל זייד בקטלוג הספרייה הלאומית

ממאמריו:

* מקורות השנאה של האוקראינים כלפי העם היהודי, דבר, 27 במרץ 1969
* המאבק המזויין בגיטו וילנה, דבר, 29 באפריל 1973

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרק גדול ל"אח דניאל", מעריב, טור 3, 30 במרץ 1971; יוסי ביילין, היהודי שיאחד את הנצרות: האח דניאל מסטלה מאריס, דבר, טור 2, 10 באוגוסט 1973.
2. ↑  סקירה: גורל יהודי, מעריב, 5 במרץ 1971; ביקורת: ל. דוד, ספר חדש: במבחן השואה, דבר, 14 ביולי 1971.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007380518605171
* GND: 1207118710
* LCCN: no2023022009
* VIAF: 47151963705700312426
* WorldCat: viaf-3457158551006816540000

 |
צינה ומאיר דיזנגוף
קברם של צינה ומאיר דיזנגוף בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב
**צינה חיה** (**ברנר**) **דיזנגוף** (1872, תרל"ב – 23 בפברואר 1930) הייתה ממייסדי תל אביב ורעייתו של ראש העיר הראשון שלה, מאיר דיזנגוף.

ביוגרפיה
--------

צינה חיה ברנר נולדה וגדלה בעיר ז'יטומיר שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (כיום אוקראינה). אביה, שלמה ברנר, היה רב. כנערה הכירה צינה את מאיר דיזנגוף, כאשר שירת במסגרת הצבא הרוסי כעורך עיתון צבאי בעיר. ב-1893 נסעו בני הזוג לאלכסנדריה שבמצרים, שם נישאו. לאחר מכן הם עלו לארץ ישראל והתגוררו ליד מפעל בקבוקי הזכוכית בטנטורה, שאותו הקים מאיר בשליחות הברון רוטשילד. בתקופה זו חלתה צינה בקדחת במהלך הריונהּ, ובהוראת רופאיה היא נסעה לפריז, שם נולדה בתה אך נפטרה בגיל חודשיים. מאז נותרו בני הזוג ללא ילדים.

ב-1894 נכשל מפעל הזכוכית בטנטורה, ובני הזוג עזבו לאודסה, שם הקים מאיר מפעל זכוכית והתרועע עם חברי חובבי ציון. ב-1904 ייסד מאיר את חברת "גאולה" לרכישת קרקעות בארץ, ועלה לארץ ישראל עם צינה. בני הזוג התיישבו ביפו. ב-1906 הצטרפו לקבוצת המשפחות שייסדה את שכונת "אחוזת בית", והקימו בשדרות רוטשילד 16 את ביתם (בית דיזנגוף). מאיר דיזנגוף שימש ראש הוועד של אחוזת בית, ראש "ועד ההגירה" בתקופת גירוש תל אביב במלחמת העולם הראשונה, ומ-1922 כיהן כראש העיר הראשון של תל אביב. צינה דיזנגוף עסקה לאורך השנים בהוראה, סיעוד ופעילות פילנתרופית. כן סייעה לבעלה בפעילות למען קידום העיר תל אביב, במיוחד בתחום הניקיון העירוני והחינוך.

ב-1930 נפטרה צינה דיזנגוף בתל אביב, ונקברה בבית הקברות טרומפלדור שבעיר בהלוויה רבת-משתתפים. מאיר דיזנגוף החליט לתרום את ביתם המשותף להקמת מוזיאון תל אביב לאמנות לזכרהּ. במוזיאון הוצגו כ-240 יצירות אמנות שרכש מאיר בעצמו, וכן יצירות שתרמו אמנים רבים. דיזנגוף המשיך להתגורר בקומה העליונה בבית, עד מותו ב-1936. הוא נקבר לצד רעייתו.

במרכז רחוב דיזנגוף, הקרוי על שמו של מאיר דיזנגוף, נחנכה ב-1938 כיכר צינה דיזנגוף, על שמה, שהפכה לאחד מסמליה העיקריים של תל אביב.

לקריאה נוספת
------------

* **לזכר צינה חיה דיזנגוף**: נ"ע, תל אביב: דפוס אמנות ארץ ישראל, תרצ"א. (מכיל תולדותיה מאת מאיר דיזנגוף עם מאמרי הספד ממחברים שונים.)

* יעל נויבירט, **הליידי של העיר הלבנה: צינה דיזנגוף: פרקי ביוגרפיה**, תל אביב: עלי נבל, תשע"א 2011.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צינה דיזנגוף** בוויקישיתוף
* יעל נויבירט, גיבורות נשכחות – הסיפור שלא סופר על צינה דיזנגוף בתוך: ד"ר לאה מזור, על מקרא הוראה וחינוך
* דוד תדהר (עורך), "צינה חיה דיזנגוף", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 764
* צינה ומאיר דיזנגוף, באתר משפחות מייסדי תל אביב
* הגב' חוה דיזנגוף ז"ל, דואר היום, 23 בפברואר 1930
* ענת משה, הגברת הראשונה: קווים לדמותה של צינה דיזנגוף, באתר nrg‏, 11 באוקטובר 2011
* איתי אילנאי, צינה דיזנגוף: הגברת הראשונה הראשונה, באתר mynet, ‏27 במאי 2009
* סרטונים הלווייתה של גברת דיזנגוף, **1930**, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
* סרטונים טקס גלוי המצבה של מאיר וצינה דיזנגוף, **1937**, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
* צינה חיה דיזנגוף (1872-1930), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  הלויתה של הגברת חיה דיזנגוף ז"ל, דואר היום, 24 בפברואר 1930.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310205605171
* GND: 1030594996
* LCCN: no2012021190
* VIAF: 232248211
* WorldCat: lccn-no2012021190

 |
**ג'ואנה (ג'ו) איילה אלאה** (באנגלית: **Joanna (Jo) Ayela Aleh**; נולדה ב-15 במאי 1986) או בשמה העברי **קסם שוקרון** היא שייטת ניו זילנדית-יהודייה, ממוצא ישראלי. היא האלופה האולימפית (לונדון 2012) ואלופת העולם (2013) במפרשית מדגם 470 ואלופת עולם במפרשית מדגם 420 (2007).

קורות חיים
----------

נולדה באוקלנד שבניו זילנד, ליהושע "שוקי" שוקרון מישראל, ולדניאלה אלאה ילידת-בריטניה וחיילת ישראלית לשעבר.

היא החלה להתחרות בשייט כשהייתה בת 10 במפרשית מדגם אופטימיסט. משנת 2009 היא מתאמנת בהדרכתו של נתן הנדלי. כיום, היא לומדת באוניברסיטת אוקלנד הנדסת מכונות.

קריירה
------

### אלופת עולם

באליפות העולם בשיט שנערכה אוקלנד, בשנת 2007 זכתה אלאה במדליית זהב בשיט במפרשית מדגם 420.

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) היא סיימה אלאה במקום שביעי בשיט בדגם לייזר רדיאל לנשים.

באליפות העולם בשיט שנערכה בהאג, הולנד בשנת 2010 זכתה אלאה במדליית כסף ביחד עם אוליביה פאורי בשיט מפרשית מדגם 470 ובאליפות העולם בשיט שנערכה בפרת', אוסטרליה בשנת 2011 היא זכתה במדליית ארד שוב ביחד עם פאורי בשיט מפרשית מדגם 470. באליפות העולם בשיט שנערכה בברצלונה, ספרד במאי 2012 היא סיימה במקום רביעי ביחד עם פאורי בשיט מפרשית מדגם 470.

### אלופה אולימפית

באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה אלאה במדליית זהב ביחד עם פאורי במפרשית מדגם 470, לפני צמד השייטות מבריטניה וצמד השייטות מהולנד.

תארים והישגים
-------------

* אלאה דורגה במקום הראשון בעולם בשיט מפרשית מדגם לייזר רדיאל ב-5 במרץ 2008.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ו אלאה** בוויקישיתוף

* ג'ו אלאה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* ג'ו אלאה, באתר olympedia.org
* ג'ו אלאה, באתר Sailing.org
* נרי ברנר, היום: קסם שוקרון תזכה במדליה בלונדון, באתר ynet, 10 באוגוסט 2012
* נרי ברנר, קסם שוקרון הביאה מדליה: "התרגשות גדולה", באתר ynet, 10 באוגוסט 2012
* הגולשת היהודייה זכתה בזהב עם ניו זילנד, באתר nrg

הערות שוליים
------------

1. 1 2  נרי ברנר, קסם שוקרון הביאה מדליה: "התרגשות גדולה", באתר ynet, 10 באוגוסט 2012
**יבגני לֵוִיטָס** (נולד ב-9 במרץ 1972 באוקראינה, ברית המועצות) הוא מלחין ומעבד ישראלי.

קריירה
------

לויטס מלחין ומעבד מוזיקה קלאסית עכשווית, ג'אז, מוזיקה אלקטרונית, פופ ורוק.

את חיבוריו המוזיקליים ניגנו מיטב התזמורות והסולנים בישראל ובארצות אחרות, בהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, התזמורת הקאמרית הישראלית, אנסמבל סולני תל אביב, תזמורת סימפונט רעננה ותזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית שהיה מלחין הבית שלה. עם הסולנים שניגנו את יצירותי נמנים חן צימבליסטה, בבטה חאג, שרון רוסטורף-זמיר ואחרים.

יצירותיו בוצעו בגרמניה, איטליה, ארצות הברית, רוסיה, סין, יפן, טאיוואן ובעוד ארצות.

לויטס הלחין ועיבד מוזיקה לסרטים ולהצגות תיאטרון בישראל ומחוצה לה. בין יצירותיו בישראל: "מולי סוויני", "האיש שחשב שאשתו היא כובע" בבימויה של ג'יטה מונטה בתיאטרון החאן, בתיאטראות "הבימה" ו"מלנקי" בהן "לחן ורשאי", "אמוק" ועוד. כמו כן כתב יחד עם רועי חן מיני-אופרה על פי הסיפור "מעשה טישוויץ" מאת יצחק בשביס-זינגר עבור התזמורת הקאמרית הישראלית.

יצירות ועיבודים תזמורתיים שלו בוצעו והוקלטו על ידי שרון רוסטורף-זמיר, דואו גרפינקל, חן צימבליסטה, רוברטו פטרנוסטרו, יורי בשמט וסולני מוסקבה, שלומי שבן, שלמה ארצי, חוה אלברשטיין, אבישי כהן ואמנים רבים נוספים.

אחיו, דמיטרי לויטס, הוא חצוצרן קלאסי, חצוצרן ראשון בתזמורת הסימפונית ירושלים. האחים לויטס פרסמו שלושה אלבומים משותפים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יבגני לויטס (באנגלית)
* יבגני לויטס, ברשת החברתית פייסבוק

* יבגני לויטס, ברשת החברתית אינסטגרם

* יבגני לויטס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* יבגני לויטס, באתר אייטונס (באנגלית)

* יבגני לויטס, באתר ספוטיפיי

* יבגני לויטס, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)

* יבגני לויטס, באתר Last.fm (באנגלית)

* יבגני לויטס, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* יבגני לויטס, באתר בנדקמפ

הערות שוליים
------------

1. ↑  האחים לויטס באתר All About Jazz.
2. ↑  דמיטרי לויטס באתר התזמורת הסימפונית ירושלים.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 135445140
* MusicBrainz: 416c7b8f-d50d-4b7e-8f41-6f07edb47c17
* VIAF: 24163271161912141079
* WorldCat (עם VIAF): 24163271161912141079

 |
קורנליוס ואלרי, דמות בנוף
**קורנליוס וארלי** (באנגלית: **Cornelius Varley**‏; 21 בנובמבר 1781 – 2 באוקטובר 1873) היה צייר צבעי מים אנגלי ויוצר מכשירים אופטיים. הוא המציא את הטלסקופ הגרפי ואת המיקרוסקופ הגרפי.

ביוגרפיה
--------

וארלי נולד בהאקני, אז כפר מצפון ללונדון, ב-21 בנובמבר 1781. הוא היה אח צעיר של ג'ון וארלי, צייר צבעי מים ואסטרולוג, וחבר קרוב של ויליאם בלייק. הוא התחנך על ידי דודו, יצרן מכשירים מדעיים, ואצלו רכש ידע במדעי הטבע. בסביבות 1800 הצטרף לאחיו בסיור בויילס והחל בחקר האמנות. עד מהרה עסק בהוראת רישום. בין השנים 1803–1859 הציג בצורה מזדמנת באקדמיה המלכותית לאמנויות וגם תרם באופן קבוע לתצוגות האגודה לצבעי מים, אשר בשנת 1803 הוא היה אחד ממייסדיה, ובה הוא היה חבר עד 1821.

הוא נפטר בהמפסטד ב-2 באוקטובר 1873.

קריירה
------

עבודותיו האמנותיות של וארלי מורכבות בעיקר מנושאים קלאסיים שצייר אותם בקפידה, עם פריטים אדריכליים ודמויות. הוא פרסם סדרת תחריטים של סירות ומלאכות אחרות על נהר התמזה. הוא היה האדם הראשון שיצר תמונת טלפוטו.

חייו כאמן היו קשורים עמוק לעיסוקיו המדעיים והטכניים. המצאותיו האופטיות היו שיפורים בקמרה לוסידה ובקמרה אובסקורה, ששימשה אמנים זמן רב ואפשרה לו לצייר גם נופים וגם לעשות מחקרים מיקרוסקופיים בפירוט ברור. הוא גם רשם פטנט ומכר את המצאותיו.

אגודת האמנויות העניקה לו מדליות כסף בשנת 1831 וב-1833, ובמדליית הזהב של איזיס בשנת 1841 על שיפורים במיקרוסקופים.

החידושים שלו כללו שלבים הנשלטים על ידי ידית ותאורת משנה.

וארלי המציא את הטלסקופ הגרפי בשנת 1809, ורשם פטנט עליו בשנת 1811. מאחר שלא הצליח למצוא יצרן שייצור אותו, הוא התחיל לייצר בעצמו; זה היה עיסוקו העיקרי משנת 1814 ואילך. הוא הציג את הטלסקופ הגרפי בתערוכה הגדולה, וזכה במדליה, בשנת 1851. משרדו ייצר גם ציוד טלגרפי ומכשירי בדיקה.

בשנת 1845 הוציא חוברת הסבר על הציוד האופטי והאמנות.

גלריה
-----

* הנאם האל, סופוק, 1801הנאם האל, סופוק, 1801
* נוף צפון ויילס, 1802נוף צפון ויילס, 1802
* סירה על הנהרסירה על הנהר
* סירות דיג על הנהרסירות דיג על הנהר
* דולגי. 1815דולגי. 1815
* קרוונשייר, 1815קרוונשייר, 1815
* תכנון של מעבדה לכימיה. 1822תכנון של מעבדה לכימיה. 1822
* דיוקן של גברדיוקן של גבר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קורנליוס וארלי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Varley, Cornelius". *Encyclopædia Britannica*. **27** (11th ed.). Cambridge University Press. pp. 921, 922.
2. ↑  Cornelius Varley and his Fantastical Patent Graphic Telescope Machine, WHYY
3. ↑  Cornelius Varley - Graces Guide, www.gracesguide.co.uk
4. ↑  Cornelius Varley Microscopes, www.microscope-antiques.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* AAG: 2288
* GND: 135632056
* ISNI: 0000 0000 6688 5041
* LCCN: n77002027
* NGV: 4366
* RKD: 79460
* SNAC: w66j22jz
* ULAN: 500004766
* VIAF: 65227247
* WorldCat: lccn-n77002027

 |
**ג'ון גרינהיל** (באנגלית: **John Greenhill**‏; בערך 1644 – 19 במאי 1676) היה צייר פורטרטים אנגלי, תלמידו של פיטר לילי, שהתקרב למורה שלו במצוינות אמנותית, אך אורח חייו נקטע בגיל צעיר.

ביוגרפיה ועבודה
---------------

גרינהיל נולד בסליסבורי, וילטשייר בסביבות 1644, בנם הבכור של ג'ון גרינהיל, הרשם של סליסברי, ופנלופה צ'מפינס, בתם של ריצ'רד צ'מפיני מאורצ'רלי, סומרסט. אביו היה קשור באמצעות אחיו לסחר במזרח הודו. אחיו הצעיר של ג'ון הנרי הפך למושל חוף הזהב ומפקד בחיל הים.

הניסיון הראשון של גרינהיל היה דיוקן של דודו מצד אביו, ג'יימס אבוט מסליסברי, שלדבריו שרטט אותו בחשאי, מכיוון שדודו לא "ישב" מולו בזמן הציור. בסביבות 1662 עבר ללונדון והפך לתלמידו של סר פיטר לילי. התקדמותו הייתה מהירה והוא רכש את המיומנות והשיטה של לילי. הוא בחן בקפידה את דיוקנאותיו של אנתוני ואן דייק. ג'ורג' ורטו העיר כי הוא העתיק כל כך טוב את הדיוקנו שצייר ואן דייק - "תומאס קיליגרו וכלבו" עד שקשה לדעת מהו המקור. ורטו גם אמר שהתקדמותו של גרינהיל עוררה את הקנאה של לילי.

גרינהיל היה בהתחלה חרוץ ונישא מוקדם. הוא לקח חלק בחיים התוססים בקובנט גארדן בסביבות התיאטראות, והם הובילו אותו להתרועע עם חברים רבים בעולם התיאטרון והוא נתפס לשתייה מרובה. ב־19 במאי 1676, כשחזר מבית מרזח בהולבורן, במצב של שיכרון חושים, הוא נפל, נישא לבית מגוריו ושם נפטר באותו הלילה. הוא נקבר בסנט ג'יילס בכנסיית פילדס.
הוא השאיר אלמנה ומשפחה, שלילי העניקה לה קצבה.

בין מעריציו האישיים של גרינהיל הייתה גם המחזאית אפרה בהן, שניהלה עמו התכתבות אינטנסיבית, וקיננה על מותו המוקדם בפואמה ארוכה.

דיוקנאות
--------

הדיוקנאות של גרינהיל הם בעלי ערך רב, ולעיתים קרובות הם מתקרבים לאלה של לילי במצוינות. בין המצוירים הראשיים שלו היו הבישוף סת'וורד, בגילדהול בסליסברי, שצויר בשנת 1673. אנתוני אשלי קופר, הרוזן הראשון של שפטסברי, צויר לא פעם בתקופת כהונתו בשנת 1672. ג'ון לוק, שכתב כמה פסוקים בשבחו של גרינהיל. סר ויליאם ד'אווננט, המשורר אברהם קאולי, האדמירל אדוארד ספרג' ואחרים.

גרינהיל צייר דיוקן עצמי, התלוי כעת בגלריית התמונות של דוליוויץ' בלונדון.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון גרינהיל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Stephen, Leslie; Lee, Sidney, eds. (1890). "Greenhill, John". Dictionary of National Biography. 23. London: Smith, Elder & Co. pp. 79–80.
2. ↑  John Greenhill - Self portrait, archive.vn, ‏2012-07-29

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1791719
* GND: 132624427
* ISNI: 0000 0000 8045 4723
* LCCN: n88145347
* RKD: 33580
* ULAN: 500002765
* VIAF: 87582164
* WorldCat: lccn-n88145347

 |
**סטיבן קווינסי ארקל** (באנגלית: **Steven Quincy Urkel**, מגולם על ידי ג'ליל וייט) הוא דמות בדיונית בסיטקום "אריזה משפחתית". ארקל הוא דמות של חנון שלומיאל מוגזם, המרכיב משקפיים בעלי עדשות עבות, מכנסיים המוחזקים באמצעות כתפיות (שלייקעס) וקול גבוה עם צחוק המלווה בנחירות. לארקל אינטליגנציה גבוהה, אך הוא מועד לתאונות וחריג חברתית. אוהב ריקודי פולקה ויודל. הוא היה אמור להיות דמות חד-פעמית בתוכנית, אבל בזכות נתוני מדרוג גבוהים, הוא הפך לדמות הראשית של הסדרה החל מעונתה השנייה.

בסדרה, סטיב מאוהב בלורה וינסלו. סטיב ממציא המצאות שונות, ביניהן מכונה שהופכת אותו מחנון ל"קול" מגניב ופופולרי. האלטר אגו ה"קול" שלו היא סטפן, בו לורה וינסלו מתאהבת. כאשר בהמשך, הוא יוצר מכונת שיבוט, אשר בטעות משבטת את עצמו, ובזכות השיבוט, סטיב מבין מדוע שונאים אותו, ובמקביל לורה גורמת לסטפן לשוב לתמיד, בעזרת השיבוט, מבלי שסטיב ישתנה אליו. ובמספר פרקים, שבהם היו כל מיני כנופיות, סטיב השתנה בעזרת תא השינוי (ולעיתים עם בנים אחרים שהיו אתו) לשחקן ברוס לי. בין סטיב לחברי משפחת וינסלו יש יחסי אהבה-שנאה מורכבים.

במהלך הסדרה עבד סטיב במספר מקומות. בין היתר בתור עובד במסעדה של רייצ'ל, ביחד עם לורה ועובד בסניף של רשת של מזון מהיר תחת הנהלתו של אדי, שבהמשך גם וולדו הועסק שם בתור טבח. 

במספר מן הפרקים מוזכרים הוריו הביולוגיים של סטיב, ונרמז כי הוא עבר התעללות מילולית. וכמו כן, נרמז שמשפחתו אתאיסטית. כאשר סטיב החל להאמין לראשונה באלוהים לאחר ביקורו הראשון בכנסיה, הוא נשאל ע"י אביו לגבי אמונה באל שלא נראה לעין, אז סטיב השיב שזה עניין של אמונה. וכאשר אביו, מנתח מוח במקצועו, עבר לרוסיה, סטיב הורשה לגור עם משפחת וינסלו.

הופעות בתוכניות אחרות
---------------------

1. צער גידול בנות - ב-1991 הופיע בפרק בו עזר לסטפני לאחר שקיבלה משקפיים.
2. אבא חורג, אמא חורגת - בפרק השני של הסדרה, ארקל עוזר לחברת העט שלו, אל למברט, לרומם את רוחה לאחר שהדייט שלה נפרד ממנה לפני מסיבת ריקודים בבית הספר.
3. "סקובי דו ונחש מי!" - סטיב ארקל מתלווה לחבורה לפתור תעלומה בפרק בעונה הראשונה.

בתרבות
------

הדמות עצמה זכתה למשחק קופסה בשם "Do the Urcel" כשבו המשתתפים צריכים לחקות את כל מה שסטיב עושה, המשחק עצמו כלל גם משקפי קרטון ובובת אצבע שבה השחקן יכול לחקות את הריקוד של סטיב. המשחק עצמו נמכר כנראה רק בארצות הברית.
ג'ונתן (מימין) ואליסטר בראונלי
**ג'ונתן (ג'וני) בראונלי** (באנגלית: **Jonathan Brownlee**; נולד ב-30 באפריל 1990) הוא טריאתלט בריטי, זוכה מדליית זהב (טוקיו 2020) בתחרות הקבוצתית המעורבת, זוכה מדליית כסף (ריו דה ז'ניירו 2016) ומדליית ארד (לונדון 2012) במשחקים האולימפיים, אלוף העולם (2012) וסגן-אלוף אירופה (2011).

ביוגרפיה
--------

בראונלי נולד בלידס שבאנגליה ולמד בברדפורד. אמו הייתה שחיינית ואביו רץ. את אימוני הטריאתלון החל כנער יחד עם אחיו הבכור אליסטר בראונלי, והחליט להקדיש לכך את עתידו לאחר שראה את אחיו משתתף באליפות אירופה לצעירים ב-2002. הוא זכה במדליית ארד באליפות אירופה לנוער ב-2008 ובמדליית זהב שנה אחר כך. ב-2010 זכה במדליית זהב בסבב תחרויות אליפות העולם עד גיל 23 ובמקום ה-38 בבוגרים, במהלך הסבב זכה במקום השני בטריאתלון לונדון באותה שנה זכה במדליית כסף באליפות אירופה עד גיל 23. ב-2011 ניצח בתחרות הסבב העולמי בלוזאן, סיים שני בסידני ובמדריד ושלישי בלונדון ובבייג'ינג, בסיכום הכללי זכה במדליית כסף אחרי אחיו אליסטר, שזכה באליפות העולם. באליפות אירופה ב-2011, סיים אחרי אחיו פעם נוספת וזכה במדליית כסף. ב-2012 ניצח בשתי התחרויות הראשונות בהן השתתף במסגרת סבב אליפות העולם, בסן דייגו ובמדריד וסיים שני בתחרות בקיצביהל לאחר אחיו, בהמשך השנה ניצח בתחרות בסטוקהולם וסיים שני באוקלנד מה שהביא לו את הזכייה באליפות העולם באותה שנה.

הוא ייצג את בריטניה באולימפיאדת לונדון, במהלך התחרות קיבל עונש של 15 שניות עיכוב, אף על פי כן, זכה במדליית ארד לאחר אחיו שניצח בתחרות וחאבייר גומס הספרדי שסיים שני. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיים שני לאחר אחיו וזכה במדליית כסף. באולימפיאדת טוקיו זכה עם נבחרת בריטניה במדליית זהב בתחרות הקבוצתית המעורבת ובתחרות האישית סיים במקום החמישי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ונתן בראונלי** בוויקישיתוף
* ג'ונתן בראונלי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ג'ונתן בראונלי, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* ג'ונתן בראונלי, באתר olympedia.org
* אמיר ענבר, טריאתלון: יחד. כל הדרך, באתר הארץ, 25 ביוני 2011
* London 2012: How Alistair and Jonny Brownlee took on the world, אתר BBC, ‏31 במאי 2012
* פרופיל באתר BBC
* ג'וני בראונלי, גרדיאן, אלופי הטריאתלון - יתרון גובה, באתר הארץ, 18 ביולי 2012

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 3657 5324
* LCCN: no2014088513
* NLP: a0000002879639
* VIAF: 310520988
* WorldCat: lccn-no2014088513

 |
**וילהיים (ארנסט) ארצי** (1912–1977) היה שחיין ושחקן כדורמים צ'כוסלובקי-ישראלי. אלוף המכביה הראשונה (1932) בעל 3 מדליות זהב, אלוף ארץ ישראל ושחקן נבחרת ארץ ישראל בכדורמים בשנות ה-30 וה-40.

ביוגרפיה
--------

וילהיים גדל בצ'כוסלובקיה ושיחק כדורמים בקבוצת הכח וינה.

במכביה הראשונה שנערכה בישראל בשנת 1932 זכה ארצי ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:00.5 דקות, לפני אוטו כהן מצ'כוסלובקיה (3:09.6 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 11:22 דקות, לפני אוסטריה (11:50 דקות) ופולין (12:23 דקות) ובמשחה שליחים 3x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:47.6 דקות, לפני ארצות הברית (3:52.6 דקות) ופולין (4:11.7 דקות).

בסוף שנת 1934 עלה ארצי לישראל. הוא שיחק כדורמים בקבוצת מכבי חיפה.

באליפות ארץ ישראל שנערכה בבריכת השחייה בימק"א ירושלים בשנת 1935 זכה וילהיים בשתי מדליות זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא ארץ ישראל חדש של 3:04.8 דקות, לפני יעקב גודארד ממכבי תל אביב (3:26.3 דקות) ושיין מחיפה (3:35.4 דקות) ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:11.4 דקות לפני שני לרנר מכבי תל אביב (1:12.6 דקות) ומכנס (ימק"א).

במכביה השביעית שנערכה בשנת 1965 זכה ארצי להשתתף בטקס הפתיחה במשמר הכבוד של דגל המכביה כנציג המכביה הראשונה ביחד עם פרידה ליכטבלאו ועוד 5 זוגות, אחד לכל מכביה.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

* לקראת התחרויות השחייה במכביה השניה, דואר היום, 17 בפברואר 1935
* צבי כתבי, בספורט/ עשירים בגולה ודלים בישראל, דבר, 16 ביוני 1950
* אורי ירון, ותיקי השחיה בארץ שוב זינקו לבריכה, מעריב, 20 בספטמבר 1976
* היסטוריה בישראל, ספורט ללא עבר - ד"ר חיים קאופמן

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אספורט - ההתחרויות הארציות בשחיה לרבנאות הארץ,  הירדן, 5 במרץ 1935
2. ↑  המנצחים במכביה הראשונה והישגיהם, דואר היום, 2 באפריל 1935
3. ↑  טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965
4. ↑  הישגי המכביה השנייה, דואר היום, 17 במאי 1935
5. ↑  אספורט - ההתחרויות השחיה לרבנאות א"י,  הירדן, 1 במרץ 1935
6. ↑  מחיי הספורט בארץ - התחרויות השחיה לרבנאות א"י, דואר היום, 15 במרץ 1935
7. ↑  נשלמות ההכנות לפתיחת המכביה מחר ברמת גן, על המשמר, 22 באוגוסט 1965
**בית הכנסת מוסאיוף** הוא אחד מבתי הכנסת המפורסמים בירושלים. בית הכנסת, שנבנה בשנת ה'תרנ"ד (1894), משמש גם כשטיבלאך, שבו מנייני תפילה לאורך כל היממה, וכבית מדרש, שמתקיימים בו שיעורי תורה רבים. בית הכנסת שוכן בשכונת הבוכרים, בפינת הרחובות יואל ואדוניהו הכהן, ובו עשרה חדרי תפילה בשני מבנים. 

על אף שבית הכנסת הוקם על ידי בני העדה הבוכרית, שנוסח תפילתה דומה לנוסח עדות המזרח, מתפללים בבית הכנסת בני כל העדות, לרבות בני עדות המזרח ואשכנז. הערכה משנת 2010 אומדת את מספר המתפללים היומי בכ-3,000 איש.

היסטוריה
--------

בית הכנסת מוסיוף היה הבית הראשון שנבנה בשכונת הבוכרים, שנבנתה בשנת 1894. את בית הכנסת תרמו מנהיג הקהילה, רבי שלמה מוסיוף ורעייתו אסתר והוא הוקם בחצר המשפחה. אחת מאבני הקיר הצפוני של בית הכנסת, הפונה לרחוב אדוניהו הכהן, מקורה באחד הנדבכים העליונים של הכותל המערבי. כאשר שלמה מוסיוף והשר משה מונטיפיורי עסקו בפינוי רחבת הכותל מאשפה שהשליכו שם הערבים, ומצאו שם אבנים שהיו שייכות לנדבכים העליונים בכותל. אחת האבנים האלו נקבעה בקיר בית הכנסת. גם חומרי הבנייה האחרים הובאו ממקומות קדושים - חלק מחול הבנייה הובא מהר הבית, והמים שבהם השתמשו לתערובת המלט, נשאבו מנקבת השילוח. על פי תפיסה שמקורה בחכמת הנסתר, את בניין בית הכנסת בנו פועלים יהודים בלבד.

בית הכנסת מוסיוף היה מעת הקמתו שוקק מתפללים. בימי שבת היו בו עשרים וחמישה מניינים לתפילות שחרית ומנחה, לאורך כל שעות הבוקר ואחר הצהריים. בשעות אחר הצהריים היו נמסרים בו שיעורי תורה על ידי חכמי הספרדים - הרב יעקב דוויק והרב יצחק הדאיה. במוצאי שבת היה נאמר שיעור על ידי הרב האשכנזי אברהם חיים נאה.

רבנים נוספים שקבעו את מקום תפילתם ותורתם בבית הכנסת מוסיוף היו: הרב יעקב שאול אלישר, הרב יהודה אשלג, הרב יצחק כדורי, הרב מרדכי אליהו והרב עובדיה יוסף.

בית הכנסת כיום
--------------

מלבד מנייני תפילה רבים, משמש בית הכנסת מקום דרשנות, בו נמסרים שיעורי תורה מפי רבנים רבים. השיעורים משודרים בשידור חי כמעט באופן יומיומי בערוץ היוטיוב ובאתר של בית הכנסת. במקום פועל גם כולל אברכים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר בית הכנסת
* בית הכנסת מוסיוף סרט תעודה, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  הנוסח העיקרי
2. 1 2 3 4  נתן וייס, **תפילת הגבאים**, שבועון משפחה, מוסף "טובים השניים", י"ג ניסן ה'תש"ע, עמ' 44-45
3. ↑  שכונת הבוכרים, באתר המועצה לשימור אתרים
4. ↑  עדות הרב מרדכי אליהו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007516996105171
* VIAF: 308270700
* WorldCat: viaf-308270700

 |
שוק הבוכרים
**שוק הבוכרים** הוא שוק קטן בשכונת הבוכרים בירושלים. עיקרו של המתחם, המכונה שוק הבוכרים, הוא מקטע מקורה של כ-80 מטרים ברחוב אדוניהו הכהן, הממוקם בין רחוב יחזקאל לבין רחוב שלמה מוסיוף, אך כינוי זה מתייחס גם לאזורים המסחריים ברחובות הסמוכים, כגון רחוב דוד ורחוב שלמה מוסיוף. למרות גודלו המצומצם השוק מהווה מוקד משיכה עקב ססגוניותו, החנויות האותנטיות והדמויות המיתולוגיות.

היסטוריה
--------

### הקמת שכונת הבוכרים

בשנת 1880 התאגדו עולי בוכרה בראשות הרב יוסף כוגהינוף ושלמה מוסיוף להקמת שכונה חדשה בירושלים אשר תיקרא "רחובות" (היום נקראת "רחובות הבוכרים"). חזונם היה מודל שטרם הוכר בארץ ישראל והוא הקמת שכונה מתוכננת בצורה אירופאית, שדרות רחבות וירוקות, חצרות גדולות, שוק מרכזי, בתי מרחצאות ואפילו תשלום ל'ועד בית', כפי שגם נקבע בספר התקנות: "...והרחובות ושוקים ברחובות על אופן ערי אירופה החשובות, וגם סדר ואופני הבניינים כנהוג באירופה, למען תהיה להוד ולתפארת ירושלים".

### הקמת השוק, עד שנות ה-20 של המאה ה-20

כ-6 שנים לאחר מכן החל השוק לפעול ונמכרו בו תוצרת חקלאית בשר ודגים תבלינים וטקסטיל. השכונה בכלל והשוק בפרט נהנו משנים יפות של שגשוג עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה. עקב מלחמה זו נאלצו לעזוב רבים מיהודי בוכרה, מכיוון שהיו נתיני רוסיה, שנחשבה לאויבת של האימפריה העות'מאנית, ולאחר מכן עקב המהפכה הבולשביקית אשר גרמה לרבים מן הבוכרים לאבד את נכסיהם. רבים מבתי השכונה נמכרו או פוצלו והושכרו, ובשכונה התיישבו עולים מצפון אפריקה וכורדיסטן. השכונה איבדה מזוהרה ועושרה ועימה הוזנח השוק.

### השוק החל משנות ה-30 של המאה ה-20

בשנות ה-30 של המאה ה-20 שופץ השוק והותקנו בו גגות ותעלות ניקוז. לצד השוק המקורה הוקם שוק פתוח עבור הפלאחים הערביים ואף חניון סוסים ועגלות לבאים מרחוק. במשך שנים התמודדו הסוחרים עם תחרות מצד הסוחרים הערביים אשר הציעו את מרכולתם במחיר זול יותר, ועם תחרות מצד שוק מחנה יהודה אשר הפך לשוק הדומיננטי.

מאפייה בשוק הבוכרים 1950

השוק במאה ה-21
--------------

כיום פועלים בחלק המקורה של השוק בעיקר אטליזים, חנויות דגים, פירות וירקות, מעדניה ומאפיה. בחלק הפתוח של השוק ישנם גם חנויות שונות, דוכני פלאפל, חנויות לממכר אוכל מהיר ועוד. בתקופת חגי תשרי מתקיים בסביבת השוק יריד ארבעת המינים אשר מושך קהל רב.

החנויות שייכות בחלקן להקדש הבוכרי ומושכרות לצורך מימון צורכי הקהילה, וחלקן פרטיות או עברו בירושה.

במרץ 2021 הסתיימו עבודות לשדרוג שוק הבוכרים שיזמה עיריית ירושלים, במסגרתן הותקן קירוי חדש לשוק, הוחלף הריצוף, בוצע ניקוי לחזיתות, ושדרוג מערכת התאורה לאורך הרחוב.

קישורים חיצוניים
----------------

* שכונת הבוכרים, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ישראל כהן, שוק הבוכארים אינו סואן כבעבר, **דבר (עיתון)**, 1968
2. ↑  בן ציון יהושע, רחובות הבוכרים בראי הספרות העברית, 2021
3. ↑  שלומי הלר, מתיחת הפנים של שוק הבוכרים המיתולוגי: בהשקעה של כשמונה מיליון שקלים, באתר כל העיר, ‏10 במרץ 2021
**ג'יימס קליס** (באנגלית: **James Callis**; נולד ב-4 ביוני 1971) הוא שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע בריטי יהודי. ידוע בעיקר בשל הדמות אותה גילם בסדרת המדע הבדיוני "בטלסטאר גלקטיקה" - ד"ר גאיוס באלטר. כמו כן, קליס שיחק בסרט הקולנוע "יומנה של ברידג'ט ג'ונס" בתפקיד טום - החבר הטוב ביותר של ברידג'ט. בשנת 2010 לוהק לסדרת הטלוויזיה אאוריקה.

ילדותו ולימודיו
---------------

קליס נולד וגדל בלונדון ב-4 ביוני 1971, שם הוריו ניהלו אכסניה. קליס הוא יהודי, נצר למהגרים מרוסיה ופולין. קליס למד באוניברסיטת יורק בה רכש תואר בספרות בשנת 1993. בזמן לימודיו היה שחקן רוגבי נלהב בד בבד עם משחק, תסריטאות ובימוי. קליס היה חבר באגודת גילברט וסאליבן ואפילו הופיע בהפקות של אוניברסיטת קיימברידג' כולל מחזה של הרולד פינטר - מסיבת יום הולדת.

קריירה
------

קליס למד באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון אותה סיים בשנת 1996. באותה השנה הוא זכה בפרס ג'ייק טינקר בתואר השחקן העולה המבטיח ביותר במחזה "Old Wicked Songs" לצד בוב הוסקינס.

קליס הופיע במגוון הפקות תיאטרון, רדיו וטלוויזיה. הוא גם היה מעורב בכתיבה ובימוי. בכורתו בבימוי הייתה בסרט מזל של מתחילים, בו היה גם שותף בכתיבה. לצד ניק כהן. קליס גם כיכב בסרט לצד כוכבים רבים כגון: ג'ולי דלפי, סטיבן בקרוף וכריסטופר קזנובה. הביקורות קטלו את הסרט, אך למרות זאת זכה להצלחה קטנה.

קליס הופיע בסרט יומנה של ברידג'ט ג'ונס לצד רנה זלווגר ויו גרנט בקיץ 2001. עד דצמבר 2002 השתתף במחזות בתיאטרון סוהו והופיע במספר תפקידים בטלוויזיה. בשנת 2003, השתתף קליס במיני סדרה בטלסטאר גלקטיקה ובסדרה בטלסטאר גלקטיקה שמהוות רימייק לסדרה מ-1978 - בטלסטאר גלקטיקה בתור ד"ר גאיוס בלאטר - מדען מבריק ומפורסם המנוצל על ידי הסיילונים כדי לעזור להם לפרוץ את הגנות 12 הקולוניות של קובול. על משחקו בסדרה הוא זכה בשנת 2006 בפרס סטורן עבור שחקן המשנה הטוב ביותר ובפרס מכון הסרטים האמריקאי.

חייו האישיים
------------

קליס נשוי לנהה משנת 1998 ויש להם שלושה ילדים.

פילמוגרפיה
----------

### קולנוע

* יומנה של ברידג'ט ג'ונס (2001) - טום
* *Dead Cool*‏ (2004) - ג'וש
* ברידג'ט ג'ונס בייבי (2016) - טום
* בית ליד האגם (2017) - סקוט

### טלוויזיה

* בטלסטאר גלקטיקה (2003) - ד"ר גאיוס בלאטר
* בטלסטאר גלקטיקה (2009-2003) - ד"ר גאיוס סלאטר
* מספ7ים (2009) - מייסון דורייה
* אאוריקה (2010) - ד"ר טרוור גרמט
* דם ואוצרות (אנ') (2019-הווה) - סימון הארדוויק

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יימס קליס** בוויקישיתוף

* ג'יימס קליס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ג'יימס קליס, באתר AllMovie (באנגלית)
* ג'יימס קליס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* ג'יימס קליס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ג'יימס קליס, באתר Discogs (באנגלית)


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007348029605171
* BNE: XX4584494
* GND: 1097232190
* ISNI: 0000 0001 1440 2586
* LCCN: no2006080290
* SUDOC: 167342533
* VIAF: 26822180
* WorldCat: lccn-no2006080290

 |
בן חצב יקינתוני מבט על. צולם ביישוב רקפת
בן חצב יקינתוני, חורשת הארבעים, הר הכרמל
**בֶּן-חָצָב יָקִינְתּוֹנִי** (שם מדעי: *Scilla hyacinthoides*) הוא גאופיט, מין בסוג בן-חצב, ממשפחת האספרגיים. ייחודו מבין בני הסוג בן-חצב הוא בתפרחת מרובת הפרחים (50 עד 100) והצבע הכחול - סגול של העטיף, כלל העלים העוטפים את הפרח.

לבן החצב היקינתוני בצל גדול (15-6 ס"מ קוטרו), הוא נושא תפרחת בלתי-מסוימת על גבי עמוד התפרחת שעשוי להגיע לגובה 1.50 מ' ויותר. אורך התפרחת נע בין 40 - 70 סנטימטרים ובה עשרות פרחים. הפרחים נפתחים מלמטה למעלה לפי הסדר. הפרחים נמצאים בסוף עוקצים ארוכים היוצאים מן העמוד צבעם אף הוא כצבע הפרחים. "הפריחה היא מן היפות בארץ"

הפריחה מתחילה בראשית מרץ. האבקת הפרחים נעשית על ידי דבורים קטנות. כל פרח בנוי משישה עלי עטיף פתוחים לרווחה. העטיף הפתוח מאפשר לסוגים שונים של חרקים להיכנס את הפרח ולשאוב צוף.

הופעתו של הפרח מתחילה כבר עם הגשמים הראשונים. בבסיס עמוד התפרחת ישנה שושנת עלים גדולה וצפופה של עלים ישרים וארוכים. השושנת פרושה אך לא שרועה.

אזורי הגידול
------------

בן החצב היקינתוני גדל על סלעי גיר, באזור הים תיכוני. בישראל הוא נפוץ בשמורת האירוסים בנתניה, בחורש פתוח ולח במדרונות הרריים בהרי הגליל, הר הכרמל אך נדיר יותר בהרי השומרון ובהרי ירושלים.

בן-החצב היקינתוני הוא צמח מוגן.

הצמח גדל בארצות המזרח התיכון: טורקיה, סוריה ולבנון וכן באיי כרתים. הוא הובא לצרפת על ידי הטורקים  ומוכר בתור פרח נוי משנת 1576.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בן-חצב יקינתוני** בוויקישיתוף
* בן-חצב יקינתוני, באתר NCBI (באנגלית)
* בן-חצב יקינתוני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* בן-חצב יקינתוני, באתר צמח השדה
* בן-חצב יקינתוני, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
* בן-חצב יקינתוני, באתר Tropicos (באנגלית)
* בן-חצב יקינתוני, באתר GBIF (באנגלית)
* בן-חצב יקינתוני, באתר The Plant List (באנגלית)
* בן-חצב יקינתוני, באתר IPNI (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיכאל זהרי, "מגדיר חדש לצמחי ישראל", הוצאת עם עובד, תל אביב, 1976, 1989. עמ' 441
2. ↑  אבי שמידע, דוד דרום, "מדריך פרחי הבר בישראל", הוצאת כתר, ירושלים, 1986 עמ'16
3. ↑  שם
4. ↑  **אכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (ערכי טבע מוגנים), התשס"ה-2005**
**ורדה וסרמן** (נולדה ב-10 ביולי 1965) היא סוציולוגית ארגונית, פרופסור מן המניין במחלקה לניהול וכלכלה באוניברסיטה הפתוחה.

ביוגרפיה
--------

וסרמן למדה את כל תאריה באוניברסיטה העברית בירושלים. היא סיימה בשנת 1991 תואר ראשון בלימודי מזרח אסיה וספרות גרמנית, ובשנת 1998 סיימה תואר שני בסוציולוגיה ואנתרופולוגיה. את הדוקטורט היא סיימה בשנת 2009 במחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה ובבית הספר למנהל עסקים, עם התמחות בהתנהגות ארגונית. נושא עבודת הדוקטור שלה היה העיצוב הארכיטקטוני של בניין משרד החוץ והשפעתו על יחסי הכח בתוך המשרד. העבודה נכתבה בהדרכתם של פרופסור מיכל פרנקל ופרופסור אברהם קלוגר. היא גם בוגרת לימודי עיצוב פנים.

בשנת 2014 החקבלה כחברת סגל בדרגת מרצה בכירה במחלקה לניהול וכלכלה באוניברסיטה הפתוחה ובשנים 2016–2018 כיהנה כראש המחלקה. בשנת 2018 הועלתה לדרגת פרופסור חבר. בנוסף לכך היא משמשת כיועצת הנשיא להוגנות מגדרית וכיושבת ראש קהילת ארגונים ועבודה באגודה הסוצילוגית הישראלית. בעבר שימשה כראש המכון לניתוחי מדיניות באוניברסיטה הפתוחה. וסרמן גם מרצה בבית ספר פדרמן למדיניות ציבורית וממשל באוניברסיטה העברית בירושלים.

וסרמן עוסקת בעיקר בבחינה ביקורתית של יחסי כוח בארגונים. תחומי המחקר שלה מגוונים ונוגעים בשליטה ובהתנגדות בארגונים, במרחבי עבודה ממוגדרים, באסתטיקה ארגונית ובהשפעת עיצוב מרחבי העבודה על יחסי הכוח בארגון, בתמורות בחברה החרדית בישראל ובתהליכי כינון של זהויות מגדריות בעבודה (זהויות גבריות או זהויות מצטלבות של נשים מקבוצות חברתיות שונות). עבודותיה התפרסמו בכתבי עת בין-לאומיים רבים והיא גם חברת מערכת במספר כתבי עת.

ספריה
-----

* **התנהגות ארגונית** (עם שרון אריאלי ואורלי טנא-גזית), רעננה, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2023.
* **ישו היה יהודי** (עם אורית רמון ואינס גבל), תל אביב, רסלינג, 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

* ורדה וסרמן, באתר המחלקה לניהול וכלכלה באוניברסיטה הפתוחה

* ורדה וסרמן, באתר ResearchGate

* ורדה וסרמן, באתר גוגל סקולר

* ורדה וסרמן, באתר Academia.edu
* ורדה וסרמן - תעסוקת חרדים בין מדיניות למציאות, סרטון בערוץ "The Open University of Israel", באתר יוטיוב (אורך: 03:46)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007302940705171
* CiNii: DA19434265
* GND: 1168161622
* ISNI: 0000 0000 7194 7841
* LCCN: n2018017453
* SUDOC: 269699791
* VIAF: 23153893602202290731
* WorldCat (עם VIAF): 23153893602202290731

 |
**קקואה סקוט קקומנו** (בהוואית: **Kekoa Scott Kekumano** נולד: 16 ביוני 1998 הוא שחקן אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

קקומנו נולד במילילאני, הוואי. הוא בוגר בית ספר התיכון קממאה במילילאני. למרות שהוא ידוע גם כגולש ורקדן נלהב, הוא עובד גם כקצין ביטחון בחופי הונולולו, הוואי הנותן מענה ראשוני למקרי חירום בחופים.

קריירה
------

תפקידו הראשון בטלוויזיה היה בתפקיד חוזר, עבריין חסר בית בסדרת הטלוויזיה הוואי חמש-אפס. בשנת 2016 הופיע בסרט הטלוויזיה, "Midsummer's Hawaiian Dream". בשנת 2017 הופיע בפרק בסדרה הבלתי אנושיים, קצרת הימים.

בשנת 2018 הופיע בתפקיד ארתור הצעיר בסרט הקולנוע אקוומן.

בשנת 2021 שיחק במיני סדרת הטלוויזיה עטורת השבחים, הלוטוס הלבן. באותה שנה הופיע בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה אני יודע מה עשית בקיץ האחרון. הסדרה לא חודשה לעונה שנייה. שנה לאחר מכן הופיע בסרט "Press Play".

קישורים חיצוניים
----------------

* קקואה קקומנו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  John Berger, Kekoa Kekumano stars in HBO miniseries ‘The White Lotus’, Honolulu Star-Advertiser, ‏11 ביולי 2021
2. ↑  From local boy to Aquaman - Ka Wai Ola, Ka Wai Ola, ‏1 בנובמבר 2018
3. 1 2  Sandy C. Who plays Kai in The White Lotus on HBO?, FanSided, ‏9 באוגוסט 2021
4. ↑  HNN Staff, A real-life Aquaman is among those credited with saving a teen surfer’s life, Hawaii News Now, ‏19 באפריל 2022
5. ↑  Wade Wainio, I Know What You Did Last Summer season 1 premiere recap: It’s Thursday, FanSided, ‏25 בנובמבר 2021
**יורם פורת** (נולד ב-24 בפברואר 1972) הוא מפיק, במאי וצלם ישראלי הפועל בתעשיית הקולנוע והטלוויזיה.

ביוגרפיה
--------

פורת הוא בוגר תואר שני של החוג למדיה במכללת האנטר בניו יורק, ובוגר החוג לצילום במכללת הדסה.

בשנת 2000 החל פורת לצלם ולכתוב עבור המגזין נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, ובמסגרתו הוציא עשרות כתבות מצולמות. ב-2003 הקים את חברת ההפקה "Outline films" אותה הוא מנהל ובמסגרתה הוא יוצר. ב-2007 זכה בפרס סאלינג'ר לסרט דוקומנטרי מצטיין בפסטיבל ניו יורק, ובשנת 2010 זכה בפרס הבמאי המצטיין בפסטיבל Golden wheel במקדוניה.

פורת הוא חבר איגוד עובדי הקולנוע והטלוויזיה, חבר פורום היוצרים הדוקומנטריים ובעל תעודת עיתונאי.

יצירה
-----

עבודתו התיעודית של פורת מתרכזת בהתנגשות בין תרבויות ודתות, זכויות אדם וסביבה. סרטיו עוסקים בדיכוי קבוצות מיעוט ובמאבקן של אלו לשרוד בעולם הנשלט על ידי כלכלה גלובלית.

המוטיבציה של פורת באה מתוך רצון להתחקות אחר טבע האדם. הוא מרכז את עבודתו ביחידים וקבוצות מחוץ לזרם המרכזי של החברה.

הסגנון הקולנועי של פורת הוא פואטי ונשען על נראטיב דינאמי. סגנון הצילום שלו הוא מינימלי ומושפע מהאסתטיקה של צילום סטילס, התרכזות בקומפוזיציות סטטיות ובאור טבעי.

צילום
-----

* "גניבת הספרים הגדולה", בבימוי בני ברומן
* "פלאפליזם", בבימוי ארי כהן.
* "סינג סינג"
* "רומלה"
* "שומרי גן עדן"
* "כוכבים כחולים"

בימוי
-----

* "שומרי גן עדן", 2007
* "רומלה", 2008
* "כוכבים כחולים", 2006

קישורים חיצוניים
----------------

* יורם פורת, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* יורם פורת, בארכיון הבימה
* כתבה על "שומרי גן עדן", ב-Vancouver sun
* יורם פורת, כמו צועני, באתר nrg‏, 13 בנובמבר 2009
* יורם פורת מתארח באולפן "רואים עולם"(הקישור אינו פעיל)
* אתר למנויים בלבד יריב פלג, הישראלי שליוה את מאבקו של שבט ההוארני באקואדור נגד חברות הנפט וחזר עם סרט, באתר הארץ, 24 באפריל 2014
* יורם פורת, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007455980405171
* VIAF: 299419452
* WorldCat (עם VIAF): 299419452

 |
**זאיר ג'אהי-אימי סמית'** (באנגלית: **Zhaire Jahi-ihmi Smith**; נולד ב-4 ביוני 1999) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הקלע בממפיס האסל מליגת הפיתוח של ה-NBA.

קריירת מכללות
-------------

בעונתו הראשונה של סמית' במכללות הוא העמיד ממוצעים של 11.3 נקודות ו-5 ריבאונדים למשחק. הוא נבחר לחמישיית העונה ולחמישיית ההגנה של מחוז ה"ביג-12". לצד קינן אוואנס, סמית' הוביל את אוניברסיטת טקסס טק לרבע גמר טורניר ה-NCAA, שם הפסידו לאוניברסיטת וילנובה. ב-7 בפברואר הציג סמית' את משחקו הטוב ביותר במכללה כאשר תרם 21 נקודות, 8 ריבאונדים, 3 חטיפות, ו-2 אסיסטים בניצחון על אוניברסיטת איווה. בשלב "32 הגדולות" רשם סמית' 18 נקודות, 9 ריבאונדים ו-7 אסיסטים בניצחון 69–66 על אוניברסיטת פלורידה.

לאחר הדחת קבוצתו ברבע הגמר הודיע סמית' על כוונתו לוותר על שלוש שנות לימודיו הנותרות באוניברסיטה, והכריז על מועמדותו לבחירה בדראפט ה-NBA.

קריירת ה-NBA
------------

### פילדלפיה 76'

ב-21 ביוני 2018, סמית' נבחר במקום ה-16 של דראפט ה-NBA‏ 2018 על ידי פיניקס סאנס, אך הועבר ישירות בטרייד יחד עם בחירה בסיבוב הראשון של דראפט 2021, לפילדלפיה 76' עבור מיקל ברידג'ס. ב-6 באוגוסט הוא שבר את רגלו במהלך ליגת הקיץ של ה-NBA ונזקק לניתוח. ב-25 במרץ 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA, לאחר שהחמיץ את 73 המשחקים הראשונים של עונת 2018/2019. בעונה העוקבת שיחק ב-28 משחקים עם קבוצת הבת של פילדלפיה מליגת הפיתוח – דלאוור בלו קואוטס – אולם שותף ב-7 משחקים בלבד עם הסיקסרס ב-NBA.

ב-23 בנובמבר 2020 הועבר בטרייד לדטרויט פיסטונס, ושבוע לאחר מכן שוחרר מהקבוצה.

ב-26 בינואר 2021, חתם סמית' בממפיס האסל מליגת הפיתוח של ה-NBA.

סטטיסטיקות הקריירה
------------------

### בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018/2019 | פילדלפיה | 6 | **2** | **18.5** | **0.412** | **0.375** | **0.750** | **2.2** | **1.7** | 0.3 | **0.3** | **6.7** |
| 2019/2020 | פילדלפיה | **7** | 0 | 4.6 | 0.273 | 0.000 | 0.500 | 0.3 | 0.3 | **0.4** | 0.0 | 1.1 |
| **קריירה** |  | 13 | 2 | 11.0 | 0.378 | 0.316 | 0.667 | 1.2 | 0.9 | 0.4 | 0.2 | 3.7 |

### בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018/2019 | פילדלפיה | 2 | 0 | 2.5 | 0.000 | 0.000 | 0.000 | 0.0 | 0.0 | 0.5 | 0.0 | 0.0 |
|
| **קריירה** |  | 2 | 0 | 2.5 | 0.000 | 0.000 | 0.000 | 0.0 | 0.0 | 0.5 | 0.0 | 0.0 |

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר ESPN
שגיאות פרמטריות בתבנית:מבנה   
פרמטרים [ מיקום ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**גשר הוהנצולרן** (בגרמנית: **Hohenzollernbrücke**) הוא גשר רכבות והולכי רגל העובר מעל נהר הריין בעיר קלן בגרמניה.

הגשר הוא אחד משבעת הגשרים בעיר קלן. הגשר ממוקם במרכז העיר בסמוך לקתדרלה של קלן והוא מבנה חשוב בנופה של העיר. הגשר מחבר בין תחנת הרכבת הראשית של קלן ותחנת הרכבת Köln Messe/Deutz. על הגשר עוברות כ-1,200 רכבות ביום, והוא אחד מגשרי הרכבות העמוסים בגרמניה בפרט ובאירופה בכלל.

היסטוריה
--------

גשר הוהנצולרן נבנה בין השנים 1907–1911 במקום בו שכן לפני כן "גשר הקתדרלה" (Dombrücke), שנהרס כיוון שלא היה מסוגל לעמוד בעומס התחבורה עליו. במתכונתו המקורית תוכנן הגשר ידי האדריכל פרנץ שווכטן (Schwechten) בסגנון נאו-רומנסי וכלל שתי מסילות ברזל וכן מעבר להולכי רגל וכלי תחבורה אחרים. הגשר נקרא על שם בני בית הוהנצולרן ששלטו בגרמניה באותם הימים ואשר פסליהם הוצבו על הגשר.

במהלך מלחמת העולם השנייה הופצץ הגשר פעמים רבות, אך לא ניזוק באופן משמעותי. ב-6 במרץ 1945 עם כניסת כוחות אמריקאים לקלן, פוצץ הגשר בידי הגרמנים. לאחר סיום המלחמה נבנה הגשר מחדש לשימוש רכבות והולכי רגל. העבודות לשיקום הגשר הסתיימו בשנת 1959. במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 הורחב הגשר.

בתחילת המאה ה-21 התפתח טרנד שבו זוגות נאהבים תולים על הגדר שעל הגשר מנעול אהבה וזורקים את המפתח לריין כמחווה רומנטית וסמל לאהבה נצחית. כיום הגשר עמוס במספר רב של מנעולי אהבה, במשקל כולל של כ-2 טונות.

גלריה
-----

* הגשר לעת ערב. ברקע קתדרלת קלן.הגשר לעת ערב. ברקע קתדרלת קלן.
* מסילות רכבת על הגשרמסילות רכבת על הגשר
* מראה הגשר בשנת 1930מראה הגשר בשנת 1930
* עבודות לשיקום הגשר, 1948עבודות לשיקום הגשר, 1948
* העיר בחורבנה בסוף מלחמת העולם השנייה. כמו רוב העיר, גם הגשר נהרס (ניתן לראות את הריסותיו על הנהר מימין לקתדרלה)העיר בחורבנה בסוף מלחמת העולם השנייה. כמו רוב העיר, גם הגשר נהרס (ניתן לראות את הריסותיו על הנהר מימין לקתדרלה)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גשר הוהנצולרן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4495297-1
* VIAF: 239187261
* WorldCat (עם VIAF): 239187261

 |