recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מטייל חוגג את הגעתו למעבר ההרים. השלט מודיע על היציאה ממחוז מנאנג ומבשר כי הגובה מעל פני הים הוא 5,416 מטר
**ת'ורונג לה** הוא מעבר הרים בגובה 5,416 מטר מעל פני הים ברכס האנאפורנה בנפאל. המעבר מחבר בין העיר מנאנג (Manang) (‏3,540 מטר) שבמחוז מנאנג עם העיר מוקטינאת (Muktinath) (‏3,800 מטר) ממערב שבמחוז מוסטנג. המעבר משמש באופן סדיר את הסוחרים המקומיים העוברים את 35 הקילומטרים המפרידים בין הערים במהלך יום אחד.

תיירות
------

ת'ורונג לה הוא הנקודה הגבוהה ביותר בטרק סובב האנאפורנה, מסלול באורך של כ-300 ק"מ סביב מסיב הרי אנאפורנה. המעבר גבוה מספיק כדי לגרום למטיילים שלא התאקלמו לכך למחלת גבהים. אף שניתן לחצות את המעבר ממנאנג במהלך יום אחד, הרופאים היושבים בנציגות איגוד החילוץ בהימאליה שבמנאנג ממליצים על לינה של לפחות 4-5 לילות בין ההגעה למנאנג עד חציית המעבר.

העונה הבטוחה ביותר מבחינת מזג האוויר לחציית המעבר היא בין מרץ לאפריל ובין אוקטובר לנובמבר. ניסיון לחצות את המעבר בחורף הוא מסוכן עקב מפולות שלגים, סיכוי לכוויות קור ואיבוד השביל בשלג.

רוב התיירים חוצים את המעבר ממזרח למערב (ממנאנג למוקטינאת) שהוא הכיוון הבטוח והקל יותר לעלייה. לפני העלייה למעבר עצמו, המטיילים יכולים לישון בת'ורונג פדי (4,420 מ') או בת'ורונג היי קמפ (4,800 מ'). ביום המעבר הם ייאלצו לעלות 1,000 מ' (בעלייה מפדי) ולרדת 1,600 מטר עד מוקטינאת. הדרך ההפוכה ממוקטינאת למעבר אינה מאפשרת תחנות עצירה להתאקלמות ויש לעלות למעבר ביום אחד מגובה של 4,100 מ', כלומר עלייה של 1,300 מ'.

ב-14 באוקטובר 2014 התרחשה באתר סופת שלגים, בה נהרגו 43 מטיילים ובהם ארבעה ישראלים.

לקריאה נוספת
------------

* נפאל מסדרת "העולם", בהוצאת שטיינהרט-קציר (תרגום של ה'לונלי פלנט')

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ת'ורונג לה** בוויקישיתוף
**מאיר חיים גבריאלוב** (ברוסית: **Миерхаим Гавриэлов**;‏ 25 באוגוסט 1927 – 9 ביוני 1998) היה עיתונאי יהודי בוכרי, שנרצח בטג'יקיסטן.

חייו
----

מאיר חיים גבריאלוב היה חבר בולט בתקשורת הטג'יקית במשך חמישים שנה. גבריאלוב נולד בשנת 1927 בסמרקנד, אוזבקיסטן. הוא למד פילולוגיה במכון הפדגוגי הממלכתי של סמרקנד.

גבריאלוב עבר להתגורר בטג'יקיסטן ובשנת 1947 החל לעבוד כסופר ועורך בצוות העיתון טוג'יקיסטוני סובטי (Тоджикистони Совети). משנת 1966 ועד 1974 לימד עיתונאות במחלקה הפילולוגית הטג'יקית באוניברסיטת טג'יק.

משנת 1979 ועד מותו מילא גבריאלוב את תפקיד העורך הראשי של העיתון "דוניש" (Дониш) באוניברסיטת טאג'יק האגררית. גבריאלוב הצטיין בתחומו והיה חבר באיגוד העיתונאים של טג'יקיסטן ובאיגוד הסופרים של אוזבקיסטן. הוא פורסם בשם בדוי מאיר חלבי (Мэир Халаби), ובשנים שקדמו למותו כתב כמה ספרים.

בנוסף לעבודתו כעיתונאי וסופר, גבריאלוב היה מנהיג הקהילה היהודית הבוכרית דושנבה. הוא כיהן כיו"ר החברה התרבותית של יהודי בוכרה, ווברים (воверим) והיה חבר במדור היהודי הבוכרי באיגוד הסופרים בטג'יקיסטן.

בזמן מותו היה גבריאלוב בן שבעים ושרד את מלחמת האזרחים הטג'יקית האכזרית בשנים 1992–1997 שהחריבה את המדינה. אך המקצוע של גבריאלוב היה מסוכן, שכן למעלה מששים עיתונאים נהרגו בטג'יקיסטן בשנות התשעים ואנשים בולטים ברחבי המדינה נרצחו באופן שגרתי.

רציחתו
------

בסביבות 11:00 אחר הצהריים ב-8 ביוני 1998 נכנסו אלמונים לביתו של גבריאלוב בדושנבה, הכו אותו ואז חנקו אותו למוות באמצעות חוט מתכת. הרצח היה אירוע מזעזע, אך לא נדיר בטג'יקיסטן.

בתחילה דיווח משרד הפנים על מותו של גבריאלוב כהתאבדות וטען שגבריאלוב חנק את עצמו בכרית. מאוחר יותר העובדות סביב מותו של גבריאלוב התגלו לאחר בדיקה בינלאומית של המקרה. לא בטוח אם להיותו יהודי היה קשר לרצח.

תגובה בינלאומית
---------------

הרצח של גבריאלוב עורר גינוי וחקירות בינלאומיות מצד קבוצות כמו Human Rights Watch והוועדה להגנת עיתונאים. קרן ההגנה של גלסנוסט כתבה פנייה לנשיא אמומלי רחמון לחקור נמרצות את רצח גבריאלוב ולהעמיד לדין את הרוצחים אך לא התקבלה תגובה.

מבצעי הרצח של גבריאלוב נותרים אנונימיים ולא נענשו.

ספריו
-----

הוא כתב את הספרים הבאים:

* Солхо ва кисматхо (וולחו וה קיסמאטו), 1994.
* Андешахо, андешахо (אנדשאהו ואנדישו), 1995.
* Маресеви точик (מארסווי טוג'יק), 1995.
* Гуломи илм (גולומי אילם), 1995.

קישורים חיצוניים
----------------

* קרן ההגנה של גלאסנוסט פונה לנשיא אמואמלי רחמון בבקשה לחקור את רצח גבריאלוב.(הקישור אינו פעיל)
* דו"ח Human Rights Watch על טג'יקיסטן - כולל סעיף על רצח גבריאלוב
* דף הזיכרון של מאיר חיים גבריאלוב בכתובת www.memorium.cjes.ru (רוסית)
* מאיר חיים גבריאלוב (1927–1998) - עיתונאי ראוי מטג'יקיסטן מאת אולג פנפילוב (רוסית).
* תצלום של מאיר חיים גבריאלוב בפורטל יהודי בוכרה

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Panfilov, Oleg. *Панфилов 2003 Таджикистан журналисты на гражданской войне (In Russian)* (PDF). Moscow: Prava cheloveka. p. 255. ISBN 5-7712-0277-0. נבדק ב-2010-05-03.
2. 1 2  "Violence in Tajikistan". Human Rights Watch. 1998. נבדק ב-2006-06-19.
3. 1 2 3  "Journalist Meirkhaim Gavrielov killed". International Freedom of Expression eXchange (IFEX). נבדק ב-2006-06-19.(הקישור אינו פעיל)
**יונת שליו ויולאוס** (שם מדעי: ***Geotrygon violacea***) היא מין של עוף מהסוג יונת-שליו שבמשפחת היוניים, החיה בטבע באמריקה הדרומית ואמריקה המרכזית באזורים הטרופיים.

מאפיינים
--------

יונה זו בעלת גוונים סגולים- בהירים עם חזה וראש אפורים ומקור קצר בצבע ורוד. היא מגיעה לאורך של 30 סנטימטרים, למשקל 100 עד 280 גרם, כששני הזוויגים דומים. היונה מצויה לרוב לבד או בקבוצות קטנות.

תפוצת יונה זו ביערות הגשם הטרופיים ויערות לחים דומים לאורך אמריקה הדרומית במדינות: ארגנטינה, בוליביה, ברזיל, קולומביה, אקוודור, ונצואלה, קוסטה ריקה, ניקרגואה, פנמה, פרגוואי, פרו וסורינאם. היא נפוצה על קרקעית היער, שם היא מחפשת זרעים ופירות למאכל. היא נוהגת לעוף רק כשהיא בסכנה. היונה מטילה שתי ביצים בקן.

תפוצת היונה רחבה בטבע ואינה מצויה בסכנת הכחדה, אם כי היא עלולה להיפגע מכריתת יערות באזורים בהם היא חיה.

תת-מינים
--------

* *Geotrygon violacea albiventer*
* *Geotrygon violacea violacea*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יונת שליו ויולאוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  יונת שליו ויולאוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
**תרזה הקדושה מלוס אנדס** (בספרדית: Teresa de Jesús de los Andes‏; 13 ביולי 1900 - 12 באפריל 1920) הייתה נזירה צ'יליאנית אשר הוכרה כקדושה בידי הכנסייה הקתולית (בספרדית נהגה שמה "תֶרֶסָה").

חייה
----

תרזה הקדושה נולדה בשם חואנה פרננדס דל סולאר (Fernández del Solar) למשפחה בת המעמד הבינוני בעיר סנטיאגו דה צ'ילה שבצ'ילה, וכונתה בשם החיבה "חואניטה", השם בו היא מוכרת כיום. כבר מגיל 6 סייעה בקביעות במיסה. בשלב מוקדם בחייה קראה את האוטוביוגרפיה של הקדושה הצרפתייה תרזה הקדושה מליזייה, אשר הותירה את חותמה על חואניטה, שכבר הייתה אדוקה למדי, והביאה אותה לבחור בדרך חיים המוקדשת לשירות האל. בגיל 14 בחרה במסדר הכרמליתי כייעודה והחלה לומדת את דרכו וקדושיו, וכן עמדה בקשר עם אם המנזר הכרמליתי בעיר לוס אנדס, כ-90 קילומטרים מסנטיאגו על הדרך בין סנטיאגו וולפראיסו. בגיל 15 נדרה את נדר הבתולים, אותו חידשה שוב ושוב עד למותה.

ב-7 במאי 1919, כחודש לאחר שמלאו לה 19 שנים, הפכה חואניטה לנזירה במסדר הכרמליתי ואימצה לעצמה את השם "תרזה של ישו". משפחתה לא התנגדה לייעוד בו בחרה לחייה, אולם העדיפה כי תרזה תשהה במנזר אחר מזה בו בחרה, קרוב יותר לסנטיאגו ונוח יותר למחיה. תרזה את המנזר בו בחרה עקב סגנון חיים פשוט בו חפצה ועקב ת מה שחוותה מסירותן המוחלטת של הנזירות בנות המנזר. את ימיה העבירה תרזה בתפילות וחיי סגפנות. ביומנה כתבה כי "אני של אלוהים" והוסיפה "הוא יצר אותי והוא ראשיתי וסופי".

לקראת סוף של חייה הקצרים החלה תרזה בשליחות של הפצת הנצרות באמצעות כתיבת מכתבים. בגיל 20 חלתה בטיפוס הבהרות ועברה ייסורים קשים. באפריל קיבלה את סקרמנט המשיחה האחרונה ונדרה את נדריה האחרונים כדי להשלים את תהליך הכשרתה כנזירה, אך שבוע לאחר מכן, במהלך השבוע הקדוש, ב-12 באפריל, נפטרה תרזה, פחות משנה מיום כניסתה למנזר.

תרזה פופולרית למדי וכ-100,000 צליינים עולים לרגל אל קברה בלוס אנדס מדי שנה. תרזה היא הקדושה הראשונה של צ'ילה וכן הכרמליתית הראשונה מחוץ לאירופה שהוכרזה כקדושה. היא פופולרית במיוחד בקרב נשים ואנשים צעירים.

תרזה עברה ביאטיפיקציה ב-3 באפריל 1987 בסנטיאגו דה צ'ילה בידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני, אשר ב-21 במרץ 1993 הכריז עליה כקדושה בהליך של קאנוניזציה שנערך ברומא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תרזה הקדושה מלוס אנדס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של תרזה הקדושה מלוס אנדס (בספרדית)
* חדשות הוותיקן (באנגלית)
* תרזה הקדושה מלוס אנדס באתר www.americancatholic.org (באנגלית)
* תרזה הקדושה מלוס אנדס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNC: 000049840
* BNE: XX5114684
* BnF: cb12482371m (data)
* GND: 119291436
* ICCU: CFIV035155
* ISNI: 0000 0001 1627 2383
* LCCN: n93076334
* MusicBrainz: bc00a656-0b11-4b7b-ab69-6395b7dcbcab
* NDL: 00621551
* NKC: jx20130430003
* NLP: A17253585
* SUDOC: 034025987
* VcBA: 495/41919
* VIAF: 41054445
* WorldCat: lccn-n93076334

 |
**מאיר ישעיהו סילברסטון** נולד בלונדון ב-27 במרץ 1916 לאליהו דוד ויוכבד וגדל במשפחה דתית וציונית. עוד בארץ הולדתו למד משפטים והיה עורך דין. הוא היה פעיל בתנועת תורה ועבודה ויושב ראש התנועה וכן ציר בקונגרסים הציוניים.

בדצמבר 1948 עלה לארץ עם רעייתו ובנו אורי. בתו יהודית שילה נולדה בישראל מספר חודשים לאחר מכן. הוא עבד במשרד הסעד בירושלים ובלשכה המשפטית של עיריית תל אביב. ב-1952 קבע את ביתו בירושלים והתמנה ליועץ המשפטי של משרד הפנים.

ב-1960 מינה אותו שר הפנים משה חיים שפירא למנהל הכללי של המשרד. הוא היה ממקימי מערכת השלטון המקומי ומִרשם האוכלוסין במדינת ישראל וממניחי היסוד למערכת חוקי התכנון והבנייה ולחוקים מוניציפליים ויישומם בישראל ברמה הארצית, האזורית והמקומית. היה פעיל בקידום מיזוג בין רשויות מקומיות.

ב-1966 התמנה ליושב ראש הראשון של המועצה הארצית לתכנון ולבנייה.

באוקטובר 1967 השתתף בדיון תחת הכותרת "מי מפחד מהאח הגדול" שעסק בסכנות האפשריות לפרטיות האזרח, העשויות לנבוע מהפעלת מאגר נתונים ממוכן ומרכזי, שיכיל מידע מלא ומפורט אודותיו — מיום לידתו ועד שעת מותו. את הדיון יזם הירחון "מחשבות" והשתתפו בו מלבד מנכ"ל משרד הפנים סילברסטון גם הסוציולוגית ד״ר רבקה בר-יוסף, המשפטן וחבר-הכנסת פרופ' הנס קלינגהופר, פרופ' מיכאל דייוויס — מנהל המחלקה לאקולוגיה רפואית בביה״ס לרפואה של האוניברסיטה העברית והדסה, ויו״ר איל״א דב חביון.

ב-1970 פרש מעבודתו במשרד הפנים ופתח בעיר משרד עורכי דין. הוא עבד בו עד 1999.

בכל תפקידיו פעל רבות למען ירושלים. הוא היה חבר בהנהלות ובוועדות של מוסדות ציבוריים והתנדבותיים בירושלים, בהם האוניברסיטה העברית, בית החולים עזרת נשים (הרצוג), אלין, וראיטי, הבונים החופשיים, בית הכנסת ישורון ועוד. הוא היה ממקימי התאחדות עולי בריטניה בארץ ולמשך שנים אחדות שימש יושב ראש ההתאחדות.

על העשייה הציונית, על תרומתו למדינה ולירושלים בתפקידיו בשירות הציבורי ועל פעילותו רבת ההיקף בארגונים ובמוסדות בעיר הוענק לו בשנת תשס"ח 2008 עיטור הכבוד יקיר ירושלים.

נפטר ב-15 בינואר 2009, י"ט טבת תשס"ט, ונקבר בירושלים.

בחודש מרץ 2021 חגגה אלמנתו רחל את יום הולדתה ה-100 וקיבלה מברק ברכה ממלכת אנגליה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  עיריית ירושלים, יקירי ירושלים לשנת תשס"ח, באתר , ‏2008
2. ↑  ארכיון המדינה, רשימות עולים 1948 (נובמבר - דצמבר) - חיפה, באתר
3. ↑  אודי נוימן, "ידו בכל ויד כל בו": על הייעוץ המשפטי למשרדי הממשלה בעשור הראשון למדינה, באתר
4. ↑  ארכיון המדינה, היועץ המשפטי - הלשכה המשפטית - משפטים - כללי, באתר , ‏29/12/1957 עד 09/11/1959
5. ↑  מיזוג רשויות מקומיות - כרך א', באתר , ‏23/08/1960 עד 24/03/1963
6. ↑  מי מפחד מהאח הגדול, באתר מחשבות | ThinkIL, ‏אוקטובר 1967
7. ↑  יצחק בן-צבי - כנס ראש חודש לעולי בריטניה ואירלנד, באתר , ‏01/01/1956 עד 17/01/1956
יונת ענק בפריז
יונת ענק בסן ג'ימיניאנו על עץ זית
**יונת ענק** (שם מדעי: ***Columba palumbus***; באנגלית היא מכונה "יונת עצים" אך שם זה מוכר למין *Columba oenas*) היא מין ממשפחת היוניים, החיה באירופה ובמערב אסיה ובצפון אפריקה. היא מזכירה במראה את יונת הסלע. זוהי היונה הגדולה ביותר החיה בישראל.

יונה זו קיבלה את שמה עקב זוג הכתמים דמויי הענק שסביב צווארה.

מאפיינים
--------

אורכה של יונה זו 38–44 ס"מ, מוטת כנפיה 68-80 ס"מ ומשקלה 300–615 גרם בממוצע. היא בעלת נוצות אפורות-ורודות עם ראש כחול, מקור ורוד עם בליטה לבנה מעליו ושני כתמים לבנים גדולים על הצוואר. על העורף פסים שחורים-ירוקים אנכיים והעין לבנה. הרגליים ורודות. אצל יונה זו אין הבדלים בין הזכרים לנקבות.

היונה חיה ביערות, גנים ופארקים שונים במרכז ועד לדרום אירופה וכן באסיה לרבות בישראל, ובצפון אפריקה. היא נמצאת גם בקרבה למגורי האדם. היונה חיה בלהקות אך בעונת הרבייה שומרת אמונים לבן זוג קבוע יחיד. היונים מקננות על העצים ומטילות שתי ביצים.

היונה ניזונה בעיקר מזרעים ומפרחים וכן מעלים צעירים. להקות יונים יכולות להוות מטרד לחקלאים הנלחמים בהם. היונים ניצודות על ידי הנץ המצוי, הנץ הגדול ועל ידי חתול הבית.

תת-מינים
--------

* *Columba palumbus azorica*
* *Columba palumbus casiotis*
* *Columba palumbus excelsa*
* *Columba palumbus iranica*
* *Columba palumbus maderensis* - נכחדה
* *Columba palumbus palumbus*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יונת ענק** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* יונת ענק, באתר הצפרות הישראלי
* יונת ענק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  יונת ענק באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007563451705171
* BnF: cb12137225t (data)
* GND: 4820305-1
* LCCN: sh85147886

 |
**דוד סגל** (1836 - 15 באוקטובר 1920) היה איש העלייה הראשונה, ממקימי ראשון לציון, כורם, חבר ועד המושבה ראשון לציון וראש וועד המושבה (1903). ראש הוועד וחבר בהנהגה של אגודת הכורמים.

ביוגרפיה
--------

דוד סגל נולד למשה ופייגה סגל ב-1836 בגליציה, גזימאלאף, שהייתה בזמנו חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית. סגל גדל והתחנך בחינוך דתי וכללי בעיירה הוסיאטין. סגל עסק במשא ומתן וחי מהכנסות מנדל"ן שהורישו לו. הוא התעניין בפעילות פוליטית ומונה על ידי הממשל לרשום לידות ופטירות ועריכת סטטיסטיקה. בשנת 1885 נפטרה אשתו מאטיל.

סגל החליט לעלות לארץ עם ילדיו בשנת 1885. הוא קנה 200 דונם לו ולאחיו זאב שעלה מאוחר יותר להתיישב במושבה ראשון לציון. בבעלותו היו כרמים, והוא עבד ככורם ופעיל ציבורי. כחלק מפעילותו הציבורית, היה חבר בוועד של המושבה. בשנת 1903 כיהן כראש הוועד, אך התפטר לאחר חצי שנה.

בשנת 1906 נבחר ביחד עם מנשה מאירוביץ', אריה ליב גיסין ודוד יודלוביץ כחבר למועצה הראשונה של אגודת הכורמים.

עשייה
-----

סגל מונה על ידי הממשל בגליציה, לרושם לידות ופטירות ועריכת סטטיסטיקה. לאחר עלייתו לארץ, עבד ככורם ואיכר והיה חבר בוועד המושבה. בנוסף כיהן כראש המושבה למשך חצי שנה בשנת 1903. בנוסף היה חבר בהנהגת אגודת הכורמים המאוגדים.

משפחתו
------

סגל התחתן עם מאטיל לבית וגשל ונולדו להם ארבעה ילדים: עמנואל ישראל זליג ופייגה. מאטיל נפטרה ב-1885 בגליציה לפני העלייה ארצה. סגל נפטר ב-1920 ונקבר בבית עלמין גני אסתר שבראשון לציון.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד סגל, באתר "משפחות ראשון לציון"
* דוד סגל, באתר עיריית ראשון לציון

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  דוד יודילוביץ, **ראשון לציון: התרמ"ב-1882 – התש"א-1941**, ראשון לציון: דפוס מרכז: כרמל מזרחי, תש"א 1941.
2. ↑  דוד סגל, באתר עריית ראשון לציון
3. ↑  דוד תדהר (עורך), "דוד סגל", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 825
**ת'מבה נלאנגניסו מסוקו** (באנגלית: **Themba Nhlanganiso Masuku**; נולד ב-7 ביולי 1950) הוא פוליטיקאי סווזי שמכהן כסגן ראש הממשלה של אסוואטיני מאז 2018 וכראש ממשלה בפועל בין 13 בדצמבר 2020 ל-16 ביולי 2021. שימש כסגן ראש הממשלה גם בין 2008 ו-2013.

ביוגרפיה
--------

מסוקו נולד ב-7 ביולי 1950. הוא קיבל את התואר השני במדעים מאוניברסיטת מיזורי.[דרוש מקור]

קריירה
------

בשנות ה-90 של המאה ה-20 הוא מילא תפקידים שונים בממשלת סווזילנד, כולל שר החקלאות והקואופרטיבים, השר לתכנון ופיתוח כלכלי ושר האוצר בין השנים 1996–1998. לאחר מכן עבד עם ארגון המזון והחקלאות של האו"ם, כמנהל משרדי הקשר בז'נבה ואחר כך בניו יורק. הוא מונה לסגן ראש הממשלה בשנת 2008 על ידי המלך מסוואטי השלישי וכיהן בתפקיד זה עד שנת 2013, אז הפך למנהל האזורי של מחוז שיזלווי.

מסוקו חזר לתפקידו כסגן ראש הממשלה כאשר ראש הממשלה אמברוז דלמיני הציג את הממשלה שלו בנובמבר 2018.

ב-13 בדצמבר 2020 מונה לראש הממשלה בפועל של אסוואטיני לאחר מותו של דלמיני במגפת הקורונה.

ב-16 ביולי 2021, החליף המלך מסוואטי את מסוקו בקליאופס דלמיני כראש הממשלה החדש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ת'מבה נ. מסוקו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Helge Schutz, SADC's answer to trade woes: increase productivity, **SADC Today**
2. ↑  "FAO - News Article: Swaziland's new Deputy Prime Minister hails from FAO". *www.fao.org*.
3. ↑  "Swaziland's new Deputy Prime Minister hails from FAO". FAO. 12 בנובמבר 2008. נבדק ב-7 במאי 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "President Ma meets Swaziland Deputy Prime Minister Themba N. Masuku". Office of the President, Republic of China (Taiwan). 28 באפריל 2010. נבדק ב-7 במאי 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  "Eswatini king appoints new prime minister".
**תרזה פרקרובה** (דוברסקה) (בפולנית: **Teresa Prekerowa**, z d. Dobrska;‏ 30 בדצמבר 1921 – 19 במאי 1998) הייתה היסטוריונית פולנייה. כתבה מאמר על ארגון ז'גוטה. הוכרה כחסידת אומות עולם על הצלת יהודים בתקופת השואה.

ביוגרפיה
--------

תרזה נולדה בכפר הפולני זאפוסטה שממזרח לשיינו, למשפחה מקומית בעלת קרקעות וגדלה בסביבה כפרית. בזמן מלחמת העולם השנייה, שהתה עם משפחתה בוורשה הכבושה.

### פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

ב-1940 פגשה תרזה את אלינה וולמן. שתיהן הפכו לחברות קרובות מאוד. לאחר שמשפחת וולמן עברה לגטו ורשה, תרזה הבריחה מזון לגטו עבורם. בשלב מוקדם יחסית, היא שכנעה את אלינה לברוח לצד הארי של העיר וארגנה לה עבודה ומקום מגורים. בתחילת האקציה הגדולה תרזה סייעה להבריח את משפחתה של אלינה מהגטו.

בספטמבר 1941, תרזה מצאה ילדה יהודייה עזובה בוכה על מפתן ביתה. היא אספה אותה וטיפלה בה בבית הוריה. היא דאגה ללבושה ולימדה אותה להתנהג כמו פולנייה והביאה אותה למנזר. במהלך המלחמה תרזה נישאה ועברה לגור מחוץ לורשה, שם הסתירה יהודי בשם יאן זילינסקי מינואר עד אוגוסט 1943.

### לאחר המלחמה

לאחר המלחמה החלה תרזה לעבוד בהוצאת ספרים מדעית פ.ו.נ. (אנ') (Wydawnictwo Naukowe PWN). בשנות ה-70 עברה לעבוד בהוצאת הספרים הלאומית של פולין פ.י.ו. (אנ') (State Publishing Institute PI) והתמחתה בספרות קומוניסטית, היסטוריה ופילוסופיה. ב-1973 השלימה את לימודיה באוניברסיטת ורשה, וכתבה את התזה שלה על ארגון ז'גוטה, בהנחיית ולדיסלב ברטושבסקי, שסיפק חומר עזר לכתיבה.

היא חקרה אודות הצלת יהודים על ידי פולנים במהלך השואה, ופרסמה את תוצאות מחקריה בין השאר בספר שהוצא לאור על ידי יד ושם (לקריאה נוספת).

הכרה והנצחה
-----------

תרזה הוכרה כחסידת אומות העולם ב-4 במרץ 1985 על ידי יד ושם. היא ביקרה בישראל ב-2 באוקטובר 1985 והשתתפה בטקס נטיעת עץ והענקת מדליה. שמה נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם. ב-1995 זכתה בפרס מטעם ארגון הסופרים הבינלאומי על כתביה.

לקריאה נוספת
------------

* Teresa Prekerowa, The "Just" and the "Passive" in Yad Vashem Studies, Volume XIX

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Prekerowa, Teresa, The Righteous Among The Nations, Yad Vashem
2. 1 2  עדות של תרזה פרקרובה, ארכיון קרן השואה של אוניברסיטת דרום קליפורניה, באתר collections.ushmm.org
3. ↑  ולדיסלב ברטושבסקי (1999), "Spotkanie poświęcone pamięci Teresy Prekerowej, zorganizowane 8 lutego 1999 w Sali Lelewelowskiej przez Towarzystwo Miłośników Historii"
4. ↑  Polska Bibliografia Literacka (PBL), pbl.ibl.poznan.pl

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"תרזה פרקרובה"**.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266772405171
* BnF: cb123722682 (data)
* GND: 133887758
* ISNI: 0000 0000 2680 7022
* LCCN: n82147799
* NKC: mzk2015877566
* RERO: 02-A005694786
* SUDOC: 03275406X
* VIAF: 39457520
* WorldCat: lccn-n82147799

 |
צ'ארלס דוז, 1924
**תוכנית דוז** (Dawes Plan) היא תוכנית שנועדה להסדיר את תשלום פיצויי המלחמה של גרמניה למדינות ההסכמה, לאחר מלחמת העולם הראשונה. חמש המדינות שיוצגו בוועדת הדוז היו ארצות הברית, בריטניה, איטליה, בלגיה וצרפת. כל מדינה העבירה שני מומחים בתחום הכספים.

התוכנית נחתמה ב-1924 ונקראה על שם צ'ארלס דוז, ששימש באותה עת כמנהל היחידה למנהל ותקציב הממשל בארצות הברית; דוז עמד בראש הוועדה שגיבשה את התוכנית בשנת 1923, ואף זכה בפרס נובל לשלום בשנת 1925 על פועלו לשיקום גרמניה בזכות גיבוש התוכנית. התוכנית פעלה עד 1928 וסייעה לשיקומה הכלכלי של גרמניה, והזרימה לה השקעות חוץ, בעיקר אמריקאיות, אך לא הצליחה כמצופה, ובשנת 1929 הוחלפה בתוכנית יאנג.

סעיפי ההסכם
-----------

ההסכם, שנחתם באוגוסט 1924 כלל הפחתה של חוב הפיצויים הגרמני ל-132 מיליארד גולדמרק, במקום הסכום שננקב בחוזה ורסאי שעמד במקורו על 269 מיליארד גולדמרק, שווה ערך ל-100,000 טונות של זהב טהור. כלומר, למעלה ממחצית מכמות הזהב שהייתה באותה עת בעולם כולו. כלכלנים רבים, בהם ג'ון מיינרד קיינס, סברו שהסכום אבסורדי. ההסכם התיר לבנקים אמריקאים להעניק לגרמניה הלוואות לשם כיסוי חובותיה, בפיקוח מחלקת המדינה של ארצות הברית ובתנאי שהרייכסבנק, הבנק המרכזי הגרמני, יאורגן מחדש תחת פיקוח מדינות ההסכמה. ההסכם התיר לגרמניה לממן את התשלום באמצעות תשלומי מיסי בלו ומכס.

פריסת התשלומים לא הייתה חדה ולא קבעה תקופה מוגדרת לסיום התשלומים, נאמר רק שהתשלום הראשון יהיה בן מיליארד מרק ויעלה בהדרגה לשני מיליארד מרק בתשלום האחרון.

צרפת, שהחזיקה באזורי תעשייה ומכרות בחבל הרוהר, בהם העיר דיסבורג, נתבעה לסגת מהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תוכנית דוז** בוויקישיתוף
* הערך תוכנית דוז באתר encyclopedia.com
* פרונט וורלד וור III, ניו יורק, כיצד "שילמו" הגרמנים "שילומים" לאחר מלחמת העולם הראשונה, על המשמר, 12 בספטמבר 1952
* תוכנית דוז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  HISTORY LEARNING SITE, The Dawes Plan of 1924

| אמנות והסכמים עם סיום מלחמת העולם הראשונה |
| --- |
| בזמן המלחמה | הסכם סייקס–פיקו • פרוטוקול דמשק • ברית לונדון • חוזה ברסט-ליטובסק |
| ועידת השלום בפריז (1919) | חוזה ורסאי • חוזה סן-ז'רמן • חוזה ניי • חוזה טריאנון • הסכם סוור |
| אמנות והסכמים בתום המלחמה | הסכם בתומי • הסכם בוקרשט (1918) • שביתת הנשק של סלוניקי • הסכם רפאלו (1920) • הסכם אלכסנדרופול • הסכם מוסקבה (1921) • הסכם אנקרה • הסכם קארס • הסכם לוזאן • הסכם רפאלו (1922) • הפסקת האש של מודרוס |
| חלוקת השטחים | חלוקת האימפריה העות'מאנית • חלוקת גרמניה לאחר מלחמת העולם הראשונה |
| ערכים נוספים | ארבע עשרה הנקודות • תוכנית דוז • תוכנית יאנג |
| תוצאות מלחמת העולם הראשונה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4126284-0

 |
**ג'נט דוס סנטוס ארקיין** (בפורטוגזית: **Janeth dos Santos Arcain**; נולדה ב-11 באפריל 1969 בסאו פאולו שבברזיל) היא כדורסלנית עבר ברזילאית ששיחקה בליגת ה-WNBA. בשנת 2015 הוצגה בהיכל התהילה של כדורסל הנשים.

קריירה ב-WNBA
-------------

ארקיין היא אחת השחקניות המקוריות של ליגת ה-WNBA, מאז הקמתה ב-1997. בדראפט 1997, היא נבחרה במקום ה-13, על ידי יוסטון קומטס. ארקיין שיחקה בכל משחק של הקומטס, בשבע העונות הראשונות שלה בקבוצה וזכתה עימה בארבע אליפויות רצופות. עונת השיא שלה הייתה 2001, בה סיימה עם ממוצע נקודות של 18.5, זכתה בתואר השחקנית המשתפרת של השנה והייתה חלק מחמישיית העונה הראשונה של ה-WNBA.

קריירה בינלאומית
----------------

ארקיין זכתה עם נבחרת ברזיל באליפות העולם 1994 ובשתי מדליות אולימפיות: כסף ב-1996 וארד ב2000.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'נט ארקיין** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'נט ארקיין (בפורטוגזית)
* ג'נט ארקיין, ברשת החברתית אינסטגרם

* פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org

* פרופיל, באתר eurobasket

* פרופיל, באתר פיב"א

* פרופיל, באתר ליגת ה-WNBA
* ריאיון עם ארקיין

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 5052 4620
* LCCN: no2008047454
* VIAF: 9650697
* WorldCat: lccn-no2008047454

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במידע החושף פרטי עלילה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו ספוילר (פירושונים).
חשיפת זהותו של "קייזר סוזה" עבור הסרט החשוד המיידי נחשבת לספויילר מפורסם.
**ספוילר** (שאילה מאנגלית: **Spoiler** - מקלקל, הורס; הצעת מונח עברי של האקדמיה ללשון העברית: **קַלְקְלָן**) הוא מידע אודות יצירה (ספר, סרט קולנוע, סדרת טלוויזיה וכדומה) החושף פרטי עלילה, ברמז או באמירה מפורשת, באופן שעשוי לקלקל את הנאת הקריאה או הצפייה. 

ביצירות שבהן העלילה היא חלק משמעותי מהיצירה עצמה, מוצגים פרטי העלילה לקורא בצורה מחושבת, בהתאם לשיקול דעתו של היוצר. הקורא או הצופה מבין את העלילה בהדרגה, בהתאם למידע הנמסר לו. מתן פרטי עלילה, על ידי מי שכבר ראה את היצירה עד סופה, פוגע בתפיסת היצירה אצל הצופה, שהיא שונה מכפי שרקם אותה יוצרה, ובכך פוגע בהנאה של מי שטרם ראה את היצירה. גם הצפייה ביצירה המטפלת בנושא תיעודי ועלילתה חושפת אירועים שקרו בעבר, עלולה להיפגע על ידי ידע מוקדם על הדברים.

מידע מסוים על היצירה נמסר בדרך כלל בפרסומת לה, בסקירתה בעיתונים, בפורומים באינטרנט העוסקים בה ובשיחות עם חברים. לא תמיד ננקטת הזהירות הנחוצה כדי שלא למסור מידע שהוא בגדר ספוילר. 

לעיתים ניתנת לקורא אזהרה מפורשת כי פרטי עלילה עומדים להיחשף בפניו, כך שהוא יכול להחליט להימנע מהמשך קבלת המידע.

ספוילר כאמצעי אמנותי
--------------------

סיפורו של ש"י עגנון, "הרופא וגרושתו" עוסק באהבתם של רופא ואחות, אהבה הנשלטת על ידי אובססיה של הרופא לפרט מסוים בעברה של האחות. הסיפור מתחיל בפגישתם הראשונה של השניים ממשיך בנישואיהם ומסתיים בגירושיהם. כותרתו של הסיפור, "הרופא וגרושתו" היא למעשה ספוילר, משום שעוד לפני קריאת הסיפור מספרת הכותרת את אחריתו. המסר לקורא בספוילר זה ברור: לא סופה של מערכת היחסים הוא העיקר בסיפור זה, אלא השתלשלות העניינים שהובילה אל סוף זה. דוגמה נוספת ניתן למצוא ברומן של גבריאל גארסיה מארקס "כרוניקה של מוות ידוע מראש", המתאר את השתלשלות האירועים עד למות אחת הדמויות.

מחזהו של טום סטופארד, "אינספקטור האונד האמיתי" משרטט שתי דמויות של מבקרי תיאטרון הצופים במחזה של תעלומת רצח באחוזה, ואחר כך נעשים מעורבים בעלילה עקב תאונה. הצופה רואה מחזה בתוך מחזה. במגע סטופארדי אופייני ביסס סטופארד את סיפור המתח, שבו צופים המבקרים, על עלילת המחזה "מלכודת העכברים" של אגתה כריסטי כשהוא יודע היטב שמפיקי מחזה זה (שעדיין מוצג בווסט אנד של לונדון) לא יוכלו להתלונן מבלי למשוך תשומת לב לעובדה שאותה הם רוצים להסתיר יותר מכל, שהמחזה של סטופארד (ואפילו שם המחזה בלבד) חושף את הסיום "המפתיע" של ההצגה שלהם.

ראו גם
------

* קדימון

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ספוילר** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ספוילר** |

* מנחם פרי, ביקורת בורחת מספר, או: על חשיבותם של הפרטים ה"מיותרים", או: בשבח ה"ספוילֶרים", באתר הספריה החדשה
* מיכאל הנדלזלץ, לראות את הסוף, באתר הארץ, 22 באוגוסט 2008
* רותה קופפר, זהירות ספוילר: מתים בסוף, באתר הארץ, 17 בפברואר 2012
* חן חדד, למה אנחנו פוחדים מספוילרים והאם הם יהפכו בקרוב לבלתי חוקיים, באתר הארץ, 27 ביוני 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  קַלְקְלָן במילון תקשורת המונים (תשע"ב), באתר האקדמיה ללשון העברית
**אילן ברוך** הוא דיפלומט ישראלי בדימוס ופעיל שמאל. כיהן כשגריר ישראל בדרום אפריקה.

ביוגרפיה
--------

ברוך שירת בצה"ל בחיל השריון, במלחמת ההתשה שימש מפקד מחלקה בגדוד 52 של חטיבה 14, הוא נפצע ואיבד את עינו הימנית.

לאחר מלחמת יום הכיפורים הצטרף למשרד החוץ. הוא שירת בסינגפור, קופנהגן ובלונדון. בתקופת הסכמי אוסלו הקים את הדסק הפלסטיני במשרד החוץ, היה חבר במשלחת הישראלית לחתימת על הסדרי הביניים ב-1993. כיהן כשגריר ישראל בפיליפינים. ב-2001 מונה לראש הדסק ליחסים כלכליים עם מדינות ערב. ב-2005 מונה לשגריר ישראל בדרום אפריקה ושגריר לא תושב לבוטסואנה, נמיביה, זמביה וזימבבואה וסווזילנד. וכיהן בתפקיד עד דצמבר 2008. במרץ 2011 הודיע על פרישתה מוקדמת מהמשרד, לטענתו במחאה על מדיניות הממשלה בראשותו של בנימין נתניהו ושר החוץ אביגדור ליברמן.

לאחר פרישתו משמש ברוך יועץ מדיני למפלגת מרצ ופעיל בארגוני שמאל שונים בהם חבר המועצה הבינלאומית של הקרן החדשה לישראל, חבר המועצה הציבורית של תנועת "עתיד כחול לבן" וחבר פורום ארגוני השלום. הוא היה מהפונים למדינות אירופה השונות להכיר במדינה פלסטינית, היה בפונים לממשלת ברזיל לא לאשר את מינויו של דני דיין לשגריר ישראל במדינה, ושותף לפנייה לאיחוד האירופי להחריף את צעדיה נגד ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* אריאל כהנא, השגריר ש"התקשה לייצג את הממשלה" - לא היה פעיל בתקופת נתניהו, באתר News1 מחלקה ראשונה‏, 3 במרץ 2011
* אלדד בק, אירלנד: אושר חוק החרם על ההתנחלויות, באתר ישראל היום, 11 ביולי 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  מינויים לשירות החוץ | מספר החלטה 3638, באתר GOV.IL
2. ↑  ברק רביד, השגריר אילן ברוך נגד נתניהו וליברמן: המסרים שלהם אינם נותנים מנוח, באתר הארץ, 1 במרץ 2011
3. ↑  אריק בנדר, ‏אנשי שמאל בעצומה לפרלמנט הספרדי: "הכירו במדינה פלסטינית", באתר מעריב השבוע, 26 באוקטובר 2014
4. ↑  מערכת וואלה! חדשות‏, שגריר ישראל לשעבר: "מעבר לקו הירוק ישראל היא מדינת אפרטהייד", באתר וואלה!‏, 21 בספטמבר 2015
5. ↑  אריאל כהנא, קבוצת אלון ליאל קוראת לאירופה להחריף את הצעדים נגד ישראל, באתר nrg‏
מראה העיר בערב
**ספולטו** (באיטלקית: **Spoleto**, בלטינית: **Spoletium**) היא עיר איטלקית עתיקה בנפת פרוג'ה, במרכז-מזרח מחוז אומבריה לרגלי הרי האפנינים. היא שוכנת 63 ק"מ דרומית-מזרחית לפרוג'ה, 212 ק"מ דרומית-מזרחית מפירנצה ו-78 ק"מ צפונית מרומא. היא בעלת אוכלוסייה של כ-40,000 תושבים, בקרוב.

תולדות העיר
-----------

ספולטו או ספולטיום בימי רומא העתיקה שכנה על הזרוע המזרחית של ויה פלמיניה, הדרך הראשית מרומא לצפון איטליה. הדרך אליה עברה בשני מקומות שהיו מיושבים באותה עת : פורוס פלמיני (Forum Flaminii) ליד פוליאנו - היום מתחת לככר השוק של העיר- (Foligno) וגשר עתיק (Ponte Sanguinario) שעמד על תילו עד המאה ה-1 לפנה"ס .

לעיר היה מעמד גאוגרפי שליט בפתחו של עמק רחב ידיים, המוקף הרים. העיר הייתה מרכז חשוב של העם האומברי הקדום, אשר בנה חומה מסביב לעיר במאה ה-5 לפנה"ס, ששרידים ממנה עוד נראים בעיר.

על קיומה של הקולוניה הרומית ספולטיום ידוע לנו מכתבי ליביוס. בשנת 217 אחרי קרב טרסימנו הותקפה העיר על ידי חניבעל אך נהדפו על ידי תושביה. בשנים 218 עד 201 לפנה"ס, במהלך המלחמה הפונית השנייה היא הייתה לבעלת בריתה של רומא. בכתבי קיקרו הופיע תאורה משנת 95 לפנה"ס: *colonia latina in primis firma et illustris*. בשנת 80 לפנה"ס במלחמת האזרחים הרומית המושבה הייתה לעיר (municipium). בימי הקיסרות הרומית העיר פרחה אך אין אזכורים אודותיה מלבד אזכור ינותיה.

יהודי ספולטו
------------

אחד היהודים המפורסמים מתושבי העיר היה הרופא דוד די פומיס (dauid de pumis) מ"סיליטו העיר בגליל אומבריה" ממשפחת התפוחים. במבוא לספרו הוא מספר כי משפחת התפוחים המפורסמת, בני שבט יהודה אחרי שהוגלו לאחר חורבן בית שני לרומא, בחרה להתיישב בעיר ספולטו: "הגיעו אליה בשבעים נפש".

ספרו החשוב הוא "צמח דוד", מילון רפואי בשלש שפות: עברית, איטלקית ולטינית. הספר חובר סוף המאה ה-16. הספר חובר בבחרותו, נדפס בשנת שמ"ז (1597) והוא "ביאור מלות קשות בתלמוד ובמדרש כעין ספר ערוך. בחיבור נוסף שלו הוא מברר את "מעלת רופאי ישראל".

באוצר הגדולים אלופי יעקב מובא יחוסו לתשעה דורות, עד הקדוש ר' אליהו. במבוא הוא סיפר עוד על תולדות חייו. בשנת מ"ה (כנראה 1585) היה ב"פירושה" קריה נאמנה (פרוג'ה) ושם למד ולימד דברי חכמים. הוא גורש מהעיר והגיע לעיר פיטיליאנו (Pitigliano) - היום בדרום מחוז טוסקנה. הוא סיפר כי זו "ארץ אוכלת יושביה עבור קלקול האוויר" ושם מתו בני משפחתו. משם ירד לרומא אך לא זכה לחסד, עלה לפירנצה ומשם עבר לוונציה שם מצא את מנוחתו.

ערים תאומות
-----------

* ארצות הבריתארצות הברית צ'ארלסטון, ארצות הברית
* גרמניהגרמניה סווטזינגן (אנ'), גרמניה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ספולטו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ספולטו (באיטלקית)
* ספולטו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ספולטו (איטליה), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  **צמח דוד**, במאגר הספרים הסרוקים של הספרייה הלאומית
2. ↑  כרך ג' עמ' צ"ז
3. ↑  בעיר הייתה קהילה יהודית מפורסמת והעיר כונתה "ירושלים של מטה"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007550224805171
* BnF: cb12245663c (data)
* GND: 4105495-7
* MusicBrainz: f6b4c8b7-cefb-420f-bc7a-df91ac0613cb
* NARA: 10044623
* NKC: ge606531
* VIAF: 139544297
* WorldCat: lccn-n79100751

 |
תמונתו הידועה ביותר של ברונר: משה דיין, יצחק רבין ועוזי נרקיס בשער האריות.
יצחק רבין בנאום הר הצופים.
**אילן ברונר** (1934 – 13 באפריל 2023) היה צלם עיתונות ישראלי. היה פעיל במיוחד בתקופת מלחמת ששת הימים וצילם את הצילום הידוע של משה דיין, יצחק רבין ועוזי נרקיס בשער האריות, וכן את נאומו של יצחק רבין בהר הצופים לאחר המלחמה.

ביוגרפיה
--------

נולד בצ'כוסלובקיה, בנם של חנן והילדה ברונר. לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלח לבדו לאנגליה במסגרת הקינדר-טרנספורט. בשנת 1945 עלה לארץ ישראל.

עבד כצלם עיתונות בלשכת העיתונות הממשלתית.

לקראת מלחמת ששת הימים גויס לדובר צה"ל יחידתי במסגרת המילואים. חוליית הסיקור שלו, שכללה עיתונאי, איש טלוויזיה וצלם, הייתה מסופחת לשר הביטחון משה דיין והרמטכ"ל יצחק רבין. ב-7 ביוני 1967 בשעות הבוקר שוחררו הר הבית והכותל המערבי. באותו יום טס ברונר עם דיין ורבין במסוק מתל אביב לירושלים והם נחתו ליד בנייני האומה, שם חיכתה להם פמליה גדולה של קצינים ועשרות מכוניות שהתלוו לדיין ורבין בדרך לעיר העתיקה ולכותל. דיין הורה לברונר להתיישב בקומנדקר, שהיה הרכב השני בשיירה, מיד אחרי המכונית שהובילה אותו. כשהגיעו לעיר העתיקה, מיהרה הפמליה לעבר העיר העתיקה. את הכניסה הם עשו דרך שער האריות, וברונר הנציח את המעמד.

צילום ידוע נוסף של ברונר הוא של הרמטכ"ל יצחק רבין נושא את נאומו בתיאטרון המעלות בהר הצופים ב-28 ביוני 1967 בטקס קבלת תואר דוקטור לשם כבוד מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים.

נשא לאישה את אסתר, התגורר בגבעתיים. נפטר ב-13 באפריל 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אילן ברונר** בוויקישיתוף
* אריק בנדר, החמיץ את הרגע: סיפור התמונה מששת הימים, באתר nrg‏, 6 ביוני 2011
* אתר למנויים בלבד עופר אדרת, הצלם אילן ברונר, שתיעד את רבין ודיין עוברים בשער האריות, מת בגיל 89, באתר הארץ, 14 באפריל 2023

**צילומים נוספים**:

* דיין, רבין ונרקיס בהר הבית
* משה דיין ולוי אשכול
* דוד אבידן

הערות שוליים
------------

1. ↑  הודעה לעיתונות - לע"מ
האימפריה הרומית בשנת 120 לספירה כשלוסיטניה מודגשת
חצי האי האיברי
**לוסיטניה** (בלטינית: **Lusitania**) הייתה פרובינקיה רומית. היא כללה את פורטוגל של היום וחלק קטן ממערב ספרד של היום. היא נקראה על שם העם הלוסיטני ששכן באזור, ובירתה הייתה אוגוסטה אמריטה (מרידה של היום).

מקור השם
--------

הפרובינקיה נקראת על-שם העם **הלוסיטני**, ששכן בפורטוגל של היום. ישנה מחלוקת רבה, אך המקור הוא כנראה מעורב: לוס שפירושו בלטינית "אור" וטאנוּס, שפירושו בקלטית "שבט", אז לוסיטניה פירושו "שבט האור".[דרוש מקור] טענה אחרת גורסת כי פירוש השם הוא "ארץ הטירוף".[דרוש מקור]

הלוסיטנים
---------

 ערך מורחב – **לוסיטנים**  

רוב ההיסטוריונים מסכימים כי מקורם של הלוסיטנים בהרי האלפים והם התיישבו באזור פורטוגל במאה השישית לפנה"ס. מבחינה אתנית, הם כנראה ממוצא קלטי, או שהם ממוצא איברי והתאחדו עם הקלטיברים באמצעות נישואין. לדעת היסטוריונים רבים, הלוסיטנים הם אבותיהם של הפורטוגלים המודרניים.

הפרובינקיה הרומית
-----------------

עם כיבוש לוסיטניה, סיימה רומא את כיבוש חצי האי האיברי, שנחלקה על ידי אוגוסטוס בשנת 25 לפנה"ס לשלוש פרובינקיות: היספניה בייטיקה בדרום, היספניה טארקוננסיס בצפון ובמזרח, ולוסיטניה במערב. עיר הבירה של לוסיטניה הייתה אוגוסטה אמריטה, שנקראה על-שם אוגוסטוס קיסר, והיא מרידה של היום. עיר חשובה נוספת הייתה קוֹנימְבְּרִיגה שהשתמרה היטב. לוסיטניה שרדה את הרפורמות של דיוקלטיאנוס, אך כשהפכה הנצרות לדת הרשמית, אוחדה לוסיטניה עם היספניה טארקוננסיס ובייטיקה ל"דיוקסיית היספניה" (בלטינית: Diocesis Hispanium).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרובינקיה לוסיטניה** בוויקישיתוף
* מפה אתנוגרפית של השבטים הקדם-רומיים באיבריה (פורטוגלית).

| הפרובינקיות של האימפריה הרומית בשיאה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אוסרואנה • אכאיה • אלפס מרטימה • אלפס פנינה • אלפס קוטיאה • אסיה • אפירוס • אפריקה • ארמניה תחתית • ביתיניה • בלארראה • בריטניה • גאליה אקוויטניה • גאליה בלגיקה • גאליה לוגדוננסיס • גאליה נארבוננסיס • גלטיה • גרמאניה אינפריור • גרמאניה סופריור • דלמטיה • דאקיה • היספניה בייטיקה • היספניה טארקוננסיס • יודיאה (יהודה) • כרתים וקירנאיקה • לוסיטניה • ליאקוניה • ליקיה • מאוריטניה • מואסיה • מוקדון • מסופוטמיה • מצרים • נומידיה • נוריקום • סופנה • סוריה • סוריה פיניקיה • סוריה פלשתינה • סיקיליה • סרדיניה וקורסיקה • ערביה • פאנוניה • פונטוס • פיסידיה • פמפיליה • קיליקיה • קפדוקיה • קפריסין • רייטיה • תראקיה |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1084612747
* VIAF: 981145858162023022505
* WorldCat: viaf-981145858162023022505

 |
**יונת כתר מערבית** (שם מדעי: *Goura cristata*), הידועה גם בשמות **יונת כתר מצויה** ו**יונת כתר כחולה**, היא מין של יונה המצוי בפפואה המערבית, הנמצאת בחלק המערבי של האי גינאה החדשה.

מאפיינים
--------

יחד עם קרובותיה יונת כתר ויקטוריה ויונת כתר דרומית, מהווה יונת הכתר המערבית את אחד מזני היונים הגדולים בעולם. חזותה מרשימה: צבע נוצותיה כחול-אפרפר עם כתמים חומים באזור חיבור הכנף ופס לבן לאורך הכנף. יש לה ציצית כחולה דמוית תחרה לאורך ראשה ונוצות כהות מסביב לעיניה.

הזכרים והנקבות דומים מאוד במראם, פרט לכך שהזכרים בדרך כלל גדולים מהנקבות. אורכה הממוצע הוא 70 ס"מ ומשקלה הממוצע 2.1 ק"ג.

יונת הכתר המערבית חיה באזורי השפלה של יערות הגשם במערב גינאה החדשה, וחיה בעיקר בקרבת ביצות. מינים אחרים של יונת הכתר מאכלסים אזורים אחרים של האי.

תזונתה מורכבת בעיקר מפירות ומזרעים.

הנקבה מטילה עד ביצה אחת לחודש, דוגרת עליה במשך חודש, ובמשך 11 חודשים נוספים מטפלת בגוזל ודואגת לו למזון.

יונת הכתר המערבית ניצודה בעיקר למטרות מזון, מסחר ושימוש בנוצותיה המרהיבות. עקב ציד נרחב, הרס מתמשך של בית הגידול שלה, ותפוצתה המוגבלת באזור מצומצם, נמצאת יונת הכתר המערבית ברשימה האדומה של ה-IUCN, הכוללת מינים בסכנת הכחדה, והיא מסווגת כמין פגיע (VU).

פרטים מהמין מצויים באגף הטרופי ובחצר האוסטרלית של גן החיות התנ"כי בירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יונת כתר מערבית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

יונת כתר מערבית בגן החיות התנ"כי, אוקטובר 2011
* אתר גן החיות התנכ"י בירושלים
* "הבטחתם יונה", מתוך תערוכת התמונות של גן החיות התנ"כי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  יונת כתר מערבית באתר הרשימה האדומה של IUCN
האנגסטרום שימושי למדידת אורך בקנה מידה של אטומים. בתמונה רואים בצורה סכמטית אורביטל אלקטרון, ובמרכז, גרעין האטום הקטן ב-5 סדרי גודל
בחלבון בעל גדיל של משטח בטא (משוטח), המרחק בין שתי קבוצות הצד של חומצות אמינו שכנות, הוא 7 אנגסטרם
מבנה טטרהדרלי של Plastocyanin. המרחק בין שני אטומים, בקנה מידה של אנגסטרמים
**אנגסטרום** או **אנגסטרם** (בשוודית: **Ångström** - נהגה **אוֹנְגְּסְטְרֵם**; ההגייה בעברית מבוססת על המונח באנגלית) היא יחידת מידה לאורך השווה ל-‎10-10‎ מטר, עשירית הננומטר או מאה פיקומטר, כלומר מאית המיליונית של סנטימטר. סימון היחידה הוא **Å**.

האנגסטרום שימושי למדידת אורך בקנה מידה של אטומים בודדים: רדיוס בוהר הוא כחצי אנגסטרום. לדוגמה, הקוטר של אטום הליום הוא כ-6.2 אנגסטרום. כמו כן קנה מידה זה הוא אורכם של קשרים כימיים.

מדע הספקטרוסקופיה משתמש באנגסטרום למדידת אורכי גל של אור.

האנגסטרום קרוי על שמו של הפיזיקאי והאסטרונום השוודי אנדרס יונאס אונגסטרם (1814-1874), שהיה הראשון שהשתמש ביחידה זו.

ראו גם
------

* מטר
* פרמי
* יחידות מידה על שם אישים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנגסטרום** בוויקישיתוף
* אנגסטרום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Steven Cooke, Helium atom, Radon Atom and water molecule sizes and concrete?, *American Chemical Society*, ‏25 בנובמבר 2015 (ארכיון)
**פרובינציית קרוליינה הדרומית** הייתה במקור חלק מפרובינציית קרוליינה באמריקה הבריטית, שהוענקה לשמונה אצילים שכונו הבעלים-הלורדים בשנת 1663. הפרובינציה הפכה מאוחר יותר למדינת קרוליינה הדרומית.

היסטוריה
--------

הקרוליינות נקראו על שם צ'ארלס השני, מלך אנגליה. נגזר מהמילה הלטינית קרולוס, שם המושבה היה במקור **"Carolana"**, בסופו של דבר האיות שונה ל"קרוליינה". צ'ארלס טאון היה היישוב הראשון, שהוקם בשנת 1670.

צ'ארלס השני נתן את האדמה לקבוצה של שמונה אצילים שנקראו הבעלים-הלורדים; הם תכננו מושבה נוצרית פרוטסטנטית. במקור מושבה קניינית אחת, החלקים הצפוניים והדרומיים התפרקו לאורך זמן, בין השאר בגלל הזנחה של היורשים החוקיים (האישיים) של הבעלים-הלורדים המקוריים. חילוקי הדעות על ממשל הפרובינציה הובילו למינוי סגן מושל לניהול המחצית הצפונית של המושבה קרולינה בשנת 1691. חלוקת פרובינציית קרוליינה לקרוליינה הצפונית וקרוליינה הדרומית הושלמה בשנת 1712.

מלחמת יאמאסי (1715–1717) הרסה את עורף המושבה. תלונות על כך שהבעלים לא עשו מספיק כדי להגן על המתיישבים נגד האינדיאנים או הספרדים השכנים, במהלך מלחמת המלכה אן, שכנעו תושבים רבים בנחיצות לשים קץ לשלטון הקנייני. מרד פרץ נגד הבעלים בשנת 1719. על פי עצומה של תושבי המושבה מינתה ממשלת בריטניה מושל מלכותי בדרום קרוליינה בשנת 1720. (מושל קרוליינה הצפונית ימשיך להתמנות על ידי בעל הלורדים עד 1729).

אחרי כמעט עשור שבו ממשלת בריטניה בקשה למצוא ולקנות את הקולוניה מהבעלים, הן צפון קרוליינה ודרום קרוליינה הפכו למושבות כתר בריטיות בשנת 1729.

לורד צ'ארלס מונטגו (1741–1784) היה המושל המלכותי של פרובינציית קרוליינה הדרומית בין השנים 1766 ל-1773 עד שנמלט לנובה סקוטיה יחד עם נאמני האימפריה הבריטית.

המערכת המשפטית
--------------

בית המשפט של המושבה נוסד בשנת 1725, בצ'ארלס טאון (צ'ארלסטון).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרובינציית קרוליינה הדרומית** בוויקישיתוף
* קרולינה הדרומית, היסטוריה, 1600-1775, תקופת המושבות, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  D.J. McCord (1839). *The Statutes at Large of South Carolina*. Vol. 6. A.S. Johnston. p. 616. ISBN 978-5-87571-708-6.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007560972405171
* GND: 5037244-0
* LCCN: sh85125555

 |
**המשטרה הפדרלית המיניסטריאלית** (בספרדית: **Policía Federal Ministerial**, ובקיצור: **PMF**) הייתה סוכנות אכיפת חוק במקסיקו שמטרתה להיאבק בשחיתות ובפשע המאורגן במדינה. משאבים רבים מופנים גם למאבק בסחר בסמים ובקרטלי הסמים השולטים במחוזות שלמים במדינה. הגוף גם סיפק שירותי אבטחת אישים, אך לרוב משימה זו הופקדה על שירות האבטחה הפדרלי של מקסיקו. 

הסוכנות הוקמה בשנת 2009 על בסיס סוכנות החקירות הפדרלית שפורקה ובדומה לה נועדה להילחם בנגע הסמים במדינה ובמאבק בשחיתות הציבורית ובפשיעה החמורה. הגוף שימש כזרוע החקירות העיקרית של משרד התובע הכללי המקסיקני, עד לפירוקה במרץ 2019.

היסטוריה
--------

בשל גל פרשיות שחיתות בסוכנות החקירות הפדרלית של מקסיקו ב-29 במאי 2009 הוחלט על פירוק סוכנות החקירות הפדרלית. ההחלטה יושמה במלואה עם הקמת "משרד משטרת החקירות" (Policía Ministerial Investigadora) ששינה את שמו תוך זמן קצר למשטרה הפדרלית המיניסטריאלית (Policía Federal Ministerial) בפיקודו של ניקאנדרה קסטרו אסקרפולי.

מאז 2013 פעלה בשיתוף פעולה הדוק עם הסוכנות לחקירות פשיעה (בספרדית: Agencia de Investigación Criminal). ב-1 במרץ 2019 הארגון מוזג אל תוך הסוכנות לחקירות פשיעה והוטמע בתוך משרד התובע הכללי כמחלקה בשם "תיאום שיטות חקירה" (Coordinación de Métodos de Investigación).

מבנה
----

* המינהל הכללי למנדט משפטי ומיניסטריאלי
* המינהל הכללי לשירותי ביטחון מיוחדים ואבטחת אישים
* המינהל הכללי לחקירה משטרתית
* המינהל הכללי לענייני שיטור בינלאומי - אינטרפול
* המינהל הכללי למרכז תקשורת
* המינהל הכללי לתמיכה טכנית ולוגיסטיקה

ציוד
----

רובה סער קרבין מדגם AR-15A3
* רובה גליל
* MP5
* רובה AR-15 מתוצרת קולט
* רובה M4

ראו גם
------

* המשטרה הפדרלית של מקסיקו
* שירות האבטחה הפדרלי של מקסיקו

קישורים חיצוניים
----------------

* האתר הרשמי של פרקליטות הרפובליקה - משרד התובע הכללי המקסיקני

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  PGR Creates the Criminal Investigation Agency
3. ↑  דף הפייסבוק של הסוכנות
4. ↑  "ACUERDO A/007/19, por el que se instala la Coordinación de Métodos de Investigación".
פירוש נוסף ערך זה עוסק בתוכניתו של ז'בוטינסקי ליישב יהודים מאירופה בארץ ישראל. אם התכוונתם לפינויים ("אווקואציה") של מיליוני חיילים, פועלים ואזרחים ואלפי מפעלים אל תוככי ברית המועצות עם פלישת גרמניה הנאצית, ראו פינוי אוכלוסייה בברית המועצות במהלך מלחמת העולם השנייה.
**תוכנית האווקואציה** (**תוכנית הפינוי**; הידועה גם בשם **תוכנית העשור**) הייתה תוכניתו של זאב ז'בוטינסקי, שהגה וניסה להוציאה לפועל בשנת 1936. מטרתה הייתה ליישב מיליון וחצי יהודים מיהודי אירופה בארץ ישראל משני עברי הירדן, בתקופה של 10 שנים.

בחודש יוני 1936 התקבל זאב ז'בוטינסקי, ראש בית"ר ונשיא הצה"ר, בוורשה אצל קולונל יוּזף בֵּק, שר החוץ הפולני, לאחר שהשמיע את הקריאה לפינוי בעצרת המונים בעיר. ז'בוטינסקי העלה בפניו את תוכנית האווקואציה לפיה ייושבו מיליון יהודים וחצי מיהודי אירופה בארץ ישראל בתקופה של 10 שנים. מחצית ממספר זה יבואו מפולין. ז'בוטינסקי הדגיש כי העלייה לארץ ישראל תהיה מרצונם של המהגרים, ואין כל כוונה לכפותה על איש. עלייה כזו עשויה הייתה לקדם את הקמתה של המדינה היהודית בארץ ישראל. הרעיון נתקבל על ידי קולונל בק, מאחר שבהגשמתה ראה דרך ליציאתם של היהודים מפולין, כאשר מדינה יהודית ריבונית תפתח את שעריה בפניהם.

ראשיתה של התוכנית בתוכנית העשור, אותה הציג ז'בוטינסקי בקונגרס הציוני ה-18 כבר בשנת 1933, התוכנית עדיין לא הייתה מגובשת, אולם אחת המשימות שנולדו בעקבותיה היא ההחלטה לגייס את "מצפון העולם" באמצעות "**תנועת פטיציה**" (עצומה) אותה יזמה הצה"ר, ובמרכזה עצומה המופנית אל ראשי המדינות והפרלמנטים באירופה. מטרתה להסב את תשומת לבם לבעיית היהדות בגולה ולקיום ההבטחה לסיוע להקמת בית לאומי בארץ ישראל. את תנועת הפטיציה החרימה בתוקף ההסתדרות הציונית והחליטה כי כל חבריה מחויבים שלא לפעול תחת עצמאות פוליטית ("סעיף המשמעת"), החלטה זו הובילה את הנהלת הצה"ר להודיע על פרישתה באפריל 1935, בוועידת פריז, ולהקמת ההסתדרות הציונית החדשה ב-25 באותו חודש.

קריאתו זו של ז'בוטינסקי ונסיונותיו לגייס את נציגי הממשל הפולני ונציגים של ממשלות מזרח אירופיות נוספות גרמו לביקורת נגדו ונגד תומכיו. זאת גם בשל מגעיו עם הממשלה הפולנית, שנחשבה בעיני רבים לאנטישמית ופשיסטית. בנוסף, ארגון הפועלים היהודי "הבונד" התנגד להצעתו של ז'בוטינסקי, מפני שהייתה מנוגדת ליעדו - השתלבות יהודית בפולין סוציאליסטית עתידית.

תוכניתו של ז'בוטינסקי לא יצאה אל הפועל, בשל התנגדות פנימית ובעיקר מכיוון שפולין הייתה תלויה בממשלת בריטניה, אשר התנגדה לתוכנית בשטחי המנדט שבשליטתה.

לקריאה נוספת
------------

* זאב ז’בוטינסקי, **כתבים**, כרך י"ב: בסער, ירושלים: הוצאת ערי ז’בוטנסקי, תש"ז-תשי"ט-1959-1947.
* יעקב שביט, **המיתולוגיות של הימין: עיונים בהיסטוריה פוליטית ואינטלקטואלית של הימין**, בית ברל, 1986.
* זאב ז'בוטינסקי תרגום: יהושע השל ייבין (מאנגלית) ' ***של עם ישראל'***, 1940.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד סיון, מדיניות העלייה בשנות ה-30 והשואה - חלק שני, באתר כתב העת האינטרנטי E-Mago
* משה ארנס, קטע מהספר"דגלים מעל הגטו", באתר ידיעות ספרים
**אנגלית קנדית** היא הניב המדובר בקרב דוברי האנגלית בקנדה. האיות הקנדי הוא, באופן פשטני, ערבוב של אנגלית אמריקאית, אנגלית בריטית וצרפתית קנדית, ומאפיינים ייחודיים לניב. אוצר המילים הקנדי דומה לזה של האנגלית האמריקאית, אך עם מספר שינויים מהותיים ומקומיים בחלקם.

היסטוריה
--------

מתיישבים בריטים, אשר חששו לחייהם בעקבות המהפכה האמריקאית, ברחו מצפון-מזרח ארצות הברית לקנדה. הניב הבריטי בו הם השתמשו היווה את הבסיס לשפה המדוברת. עם-זאת, קרבתה של קנדה לארצות הברית גרמה לכך שהניב המדובר דומה הרבה יותר לאנגלית האמריקאית מאשר לבריטית. השפעות קטנות יותר על השפה באו מהיישובים הצרפתיים במזרח קנדה (קוויבק) ומהילידים אשר ישבו במקום. הגירות עולמיות שהגיעו לשיאן בין שנת 1910 ל-1960 הביאו עמן עמים אשר שפתם השפיעה במקצת על האנגלית הקנדית.

איות
----

האיות הקנדי של השפה האנגלית משלב מסורות אנגליות ואמריקאיות. השוני הבולט ביותר הוא טמון במילים אשר נגמרות ב-er או or. במרבית המילים האלה, משתמשים בקנדה באיות האנגלי: *colour* ,*harbour* ו-*centre* במקום *color* ,*harbor* ו-*center* כמו שנהוג בארצות הברית. למרות זאת, השימוש בחוקים האמריקאים אינו נדיר.

בעוד שבארצות הברית משתמשים באיות הצרפתי *defense*, בקנדה משתמשים באיות האנגלי *defence*. למרות זאת, האיות *defensive* הוא אוניברסלי (הדבר נכון גם לגבי *offence* ,*offense* ו-*offensive*).

בקנדה גם נהוג *tyre* במקום *tire* בארצות הברית; אבל *curb* כמו בארצות הברית במקום *kerb* בבריטניה.

בקנדה נהוג להשתמש בסיומת *ize-* במקום *ise-* (לדוגמה, *advertize* במקום *advertise*).
כמו כן, קנדים מעדיפים לכתוב *encyclopedia* במקום הצורה הבריטית הלטינית *encyclopædia*. למרות זאת, הם כותבים *manoeuver* ו-*archaeology* במקום הצורה האמריקאית (*maneuver* ו-*archeology*).

הגייה
-----

ככלל, האנגלית הקנדית נהגית כמו האנגלית האמריקאית, בעיקר במערב ובמרכז קנדה. לתושבי ניופאונדלנד יש מבטא משלהם כמו גם לתושבי מזרח קנדה. מילים מסוימות, כמו *fragile* ,*anti* ו-*touché* נהגות כמו באנגלית בריטית. מאפיין בולט של מבטא האנגלית הקנדית (כפי שקיים גם במעט אזורים של ארצות הברית, במיוחד אלו הסמוכים לקנדה), הוא אי היכולת להבחין בין הגיית תנועה פתוחה לגמרי לבין הגיית תנועה אחורית חצי פתוחה (שאחריה אין r), כך ששתי התנועות נהגות כתנועה פתוחה לגמרי.

אוצר מילים
----------

הנה מספר דוגמאות לשימוש קנדי:

* בחינוך, נהוגה המילה *grade* ("כיתה") ואז מספרה (לדוגמה, *grade 10* יהיה "כיתה י". בארצות הברית נהוג לומר *10th grade,* ובאנגליה *year 10*).
* הציון נמדד ב-*marks* ולא *points*.
* בקנדה נהוג באופן רשמי להשתמש בשיטה המטרית, אם כי ביומיום יש רבים שעדיין משתמשים בשיטה האימפריאלית.
* נהוג להגיד גם *petrol* כמו הבריטים וגם *gasoline* (דלק) כמו האמריקאים.
* אומרים *railway* במקום *railroad* (מסילת-ברזל).
* אומרים *tin* במקום *can* (פחית שימורים).
* מעדיפים להשתמש ב-*pop* במקום *soda* למשקה מוגז.
* בית שימוש מכנים "washroom" במקום "restroom" הנהוג בארצות הברית.
* Z יש לבטא "זד" ולא "זי" כמו בארצות הברית.
* מבטאים about באופן דומה ל a boat (אָבּוֹוט ולא אֶבָּאוּט). טעות אמריקאית נפוצה היא שקנדים מבטאים זאת "אָבּוּט"
* ישנם ביטויים השאובים מצרפתית כמו *cheque* ,*serviette* ו-*pardon*.

בביטוי *eh* נהוג להשתמש כמילת פניה, שאלה וכו'.

ראו גם
------

* אנגלית
* קנדה
* אנגלית אמריקאית
* אנגלית בריטית
* אנגלית אוסטרלית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548110405171
* LCCN: sh85043773

 |
סמל תוכנית גלים

**תוכנית "גלים"** מהווה מסלול מצוינות של מנט"א, במסגרת תא אקדמיזציה ומערך העתודה האקדמית. במסגרת התוכנית שהחלה ב-2018, החניכים לומדים תואר שני בהנדסת חשמל באוניברסיטת תל אביב, בטכניון או באוניברסיטת בר-אילן. במסגרת התוכנית, הנמשכת כשנה וחצי, משלימים החניכים תואר שני בהנדסת חשמל, במסגרת המסלול קיימת האפשרות לעשות תזה (מצטיינים). במהלך התוכנית מקבלים החניכים ליווי של מנט"א ואמ"ן ובסיומה ישובצו לתפקידים ביחידות טכנולוגיות.

בסוף השנה הראשונה ללימודים, חניכי התוכנית מבצעים טירונות 02, אשר מטרתה להכשיר את המועמדים לקראת שירות הצבאי.

דרישות קבלה
-----------

על המועמדים להיות מתאימים למיון במסלול אקדמיזציה ומצטיינים. המועמדים עוברים תהליכי מיון על ידי מנט"א ואמ"ן ומחויבים לעמוד בדרישות קבלה ראשוניות:

1. זכאות למסלול אקדמיזציה.
2. דפ"ר 80 ומעלה.
3. בוגרי תואר ראשון בפיזיקה/מדמ"ח/מדעים מדויקים/מתמטיקה.
4. ממוצע בתואר: 85 ומעלה.
5. מעבר הליך מיון ייחודי.

מעבר תהליך מיון
---------------

המסלול מהווה תוכנית לבעלי תואר ראשון. המתקבלים אליו יזכו לדחיית גיוסם בכשנה וחצי לטובת לימודי התואר השני ובסיומם ישובצו לתפקיד מקצועי, למשך שירות החובה ולשירות קבע של 3 שנים. המועמדים אשר ימצאו מתאימים לאחר תהליך מיון למסלול "גלים" וקבלתם לאוניברסיטה, יהיו עתודאים מן המניין בלימודיהם באוניברסיטה. חניכי התוכנית מקבלים יחס אישי וליווי צמוד הן מחונכים מהיחידות הטכנולוגיות והן מהמוסד האקדמי. בנוסף למענק עידוד העתודה הרגיל בסך 10,500 ש"ח זכאים הלומדים בתוכנית למענק בסך של 5,000 ש"ח.

קישורים חיצוניים
----------------

* סודי ביותר! תוכנית גלים – התואר שכמעט אפשר לדבר עליו, באתר אוניברסיטת תל אביב
* אתר מנט"א

הערות שוליים
------------

1. ↑  חוברת עתודה (עמ' 86), באתר עתודה
2. ↑  אקמיזציה, באתר קצונה אקדמית