**איבויה דרווש** (במקור **דויטש**; בהונגרית: **Darvas Ibolya**; איפויסקאלוש, 14 ביוני 1905 – בודפשט, 6 ביוני 1990) הייתה זמרת אופרה בעלת קול מיוחד (קולורטורה סופרן - סוג קול סופרן אופראי שמתמחה במוזיקה המייחדת קפיצות קול זריזות וסלסולים) יהודייה-הונגריה, אשתו של זמר האופרה, הטנור, דוד ניי אשר נספה בשואה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת הקריירה

איבויה דויטש נולדה במשפחה יהודית ולמדה באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט. לאחר שסיימה את לימודיה, החלה את דרכה ב"תיאטרון העירוני" (שמה היום תיאטרון ארקל).

הופעתו הפומבית הראשונה דווחה על ידי הפשטי נפלו בפברואר 1926. באותה תקופה היא הופיעה בקונצרט שאורגן על ידי חוג הנשים הדמוקרטיות של רובע 6 בבודפשט. בשנים שלאחר מכן, בנוסף ללימודי המוזיקה, שרה ללא הרף בערבים מוזיקליים שאורגנו על ידי אגודות ומועדונים שונים - חלקם יהודים. סוג זה של הופעות וביצועים, שהיו מבוססים על הרפרטואר העשיר שלה שהלך והתרחב, נמשכו גם בשנות ה-30.

### בתיאטרון ובאופרה

היא ערכה את הופעת הבכורה שלה בתיאטרון ב-1929 כקדט באופרה ההוגנוטים של ג'אקומו מאיירבר. שמה נודע לכולם כשנאלצה "לקפוץ" לתפקיד הראשי של הרוזנת דובארי של קרל מילקר (אנ') במקום גיטה אלפאר בתיאטרון האופרטה של בודפשט. לבסוף היא שרה את התפקיד מאות פעמים, לסירוגין עם גיטה אלפאר. ב-1935 הופיעה עם להקת מנהל התיאטרון והבמאי ינה סיקלאי.

### בשואה

בשל החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי שחוקקו בממלכת הונגריה הימנית, פשיסטית ואנטישמית, היא לא הייתה יכולה להופיע על הבמות בין השנים 1939 לבין 1944, אלא רק בתיאטרון גולדמארק בפני קהל יהודי במסגרת פעילת האמנותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך. שם הייתה הזמרת העסוקה ביותר מכולן. היא גם הייתה חברה במקהלת בית הכנסת הגדול של בודפשט ברחוב דוהאן.

ב-11 בנובמבר 1939, הופיעה בערב הראשון של מבצע האמנות של אומיקה ולאחר מכן הופיע בתפקידים רבים על הבמה של תיאטרון גולדמארק עד ה-15 במרץ 1944. הוא שרה, בין השאר, את "היהודייה" מאת ז'אק פרומנטל הלוי, העטלף, כרמן, לה טרוויאטה, ריגולטו, האופרות של מוצרט (החטיפה מן ההרמון, חליל הקסם, נישואי פיגארו). לאחר כניסת הוורמכט להונגריה ב-19 במרץ 1944 (מבצע מרגרטה) היא גורשה לטירזיינשטט.

### אחרי המלחמה

ביוני 1945 פרסם עיתון "הבוקר" (A Reggel) רשימה של 4,454 מגורשים לטרזיינשטט ששרדו. לאחר זמן רב, שמה של איבויה דרווש הופיעה שוב. היא שרדה אם כן את שואת יהודי הונגריה ולאחר שחרורה עבדה במחלקת האופרה של התיאטרון הלאומי של סגד במשך כמה שנים. היא קיבל חוזה מבית האופרה הממלכתית ההונגרית ב-1949. באביב 1951 פרשה עקב מחלה שתקפה את קולה.

"הם הכריחו אותי לשיר בפעם הראשונה עם אקדח. מיהאי סקיי היה חבר טוב ותיק שלנו והוא היה סקרן לגבי הקול שלי. אמרתי, 'אני לא יכולה לשיר'. הוא הוציא את האקדח שלו ואיים עליי. התחלתי לשיר מייד על המקום." כך העידה איבויה דרווש על בחירת הקריירה שלה בעיתון נפסבה של סגד ביולי 1946.

הרפרטואר שלה כלל בעיקר תפקידי קולורטורה, אבל היא שרה גם קטעים ליריים. לאחר מות בעלה בשואה, לאחר השחרור נישאה בשנית, לד"ר אילש ראוואס, עורך דין.

תפקידיה
-------

* ביזה: כרמן – Frasquita
* דוניצטי: לוצ'יאה די למרמור – תפקיד ראשי
* דוניצטי: דון פסקואלה – Norina
* גונו: פאוסט – Siebel
* הלוי: היהודייה – Eudoxia הנסיכה
* אימרה הרמט: Békebeli béke – Schneider Fáni
* פרנץ להאר: האלמנה העליזה – Valencienne
* ג'אקומו מיירבר: ההוגנוטים – הקדט
* Carl Millöcker: Dubarry – Marie Jeanne Bécu
* מוצרט: החטיפה מן ההרמון – Blondchen
* מוצרט: מנהל התיאטרון – Mademoiselle Silberklang
* מוצרט: נישואי פיגרו – Cherubino
* מוצרט: חליל הקסם – Papagena
* אוטו ניקולאי: נשות וינדזור העליזות – Fluth
* אופנבך: Le mariage aux lanternes – Fanchette
* אופנבך: סיפורי הופמן – Olympia
* פוצ'יני: לה בוהם – Musette
* פוצ'יני: ג'אני סקיקי – Nella
* רוסיני: הספר מסביליה – Rosina
* יוהאן שטראוס: העטלף – Adél
* ורדי: ריגולטו – Gilda
* ורדי: לה טרוויאטה – Violetta Valéry
* ורדי: נשף המסיכות – Oscar

לקריאה נוספת
------------

* איבויה דרווש באתר אומיקה
* איבויה דרווש במאגר המידע של בית האופרה הממלכתי ההונגרי
* פטר וארנאי : לקסיקון האופרה. בודפשט, 1975. הוצאת מוזיקה. מסת"ב 9633301076

קישורים חיצוניים
----------------

* איבויה דרווש באתר אומיקה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Egyes forrásokban születési helye Budapest, éve 1906 vagy 1910.
2. ↑  "Giora Sharon: *Kántorok, kórusok, karnagyok*". אורכב מ-המקור ב-2014-11-01.