recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מיקומם של משתני אלפא בברבור בדיאגרמת הרצשפרונג-ראסל
**כוכב משתנה מסוג α בברבור** או בקיצור **משתנה α בברבור** (באנגלית: **α Cygni variable**), לפעמים נקרא גם **משתנה מסוג דנב**, הוא סוג של כוכב משתנה על-ענק, המתאפיין בהשתנות קטנה של הבהירות נראית, שנובעת מפעימות לא-רדיאליות, כלומר אזורים מסוימים של מעטפת הכוכב מתכווצים בעוד אזורים אחרים של המעטפת מתרחבים. השינויים בבהירות הם מסדר הגודל של עשירית דרגת בהירות והם בעלי מחזוריות של בין מספר ימים למספר שבועות, אך בחלק מהכוכבים מתרחשים בו זמנית מספר מחזורים בעלי אורכים שונים כך שהשינויים נראים לא סדירים. כוכבים משתנים אלה נקראים על שם דנב (α בברבור) שזוהה ככוכב משתנה כבר ב-1910.

מאפיינים
--------

משתני α בברבור הם על-ענקים מסוגים ספקטרליים A,‏ B ו-O, כלומר אלו כוכבים מסיביים וחמים מאוד, שסיימו להתיך מימן בליבתם והם נמצאים בתהליך של התנפחות תוך מעבר להיתוך של מימן בשכבות חיצוניות יותר והתכת הליום ליסודות כבדים יותר. המנגנון שגורם לפעימות הלא-רדיאליות בכוכבים אלה אינו ידוע, אך משערים שהוא דומה למנגנון הפעימות של משתני β בקפאוס וקשור כמוהו לשינויים בשקיפות של ברזל בשכבות החיצוניות של הכוכב. בדיאגרמת הרצשפרונג-ראסל הם נמצאים בין משתני β בקפאוס ובין המשתנים הכחולים והבהירים. גם משתנים כחולים ובהירים מראים את אותו דפוס של שינויי בהירות כמו של משתני α בברבור בתקופות שבין התפרצויות, אך שינויי הבהירות החדים שמתרחשים בזמן ההתפרצויות הם המאפיין הבולט שלהם שקובע את סיווגם. מכיוון שמשתנים אלה הם על-ענקים עם בהירות גבוהה במיוחד ניתן לזהות משתנים מסוג זה גם בגלקסיות שכנות כמו ענני מגלן.

משתני α בברבור בולטים
---------------------

* דנב (α בברבור) עצמו הוא על-ענק לבן שמשתנה בין דרגות בהירות 1.2 ו-1.3 במחזוריות לא סדירה
* ריג'ל הוא על-ענק כחול שמשתנה בין דרגות בהירות 0.17 ו-0.22 במחזוריות של כשני ימים
* אלנילם הוא על-ענק כחול שמשתנה בין דרגות בהירות 1.64 ו-1.74 במחזוריות של כשני ימים
* אלודרה (η בכלב גדול) הוא על-ענק כחול שמשתנה בין דרגות בהירות 2.38 ו-2.48 במחזוריות של 4.7 ימים

הערות שוליים
------------

1. ↑  O. J. Lee: Four stars having variable radial velocities, Astrophysical Journal, 31, p. 176 (1910)
2. ↑  N. D. Richardson, N. D. Morrison, E. E. Kryukova & S. J. Adelman: A Five-year Spectroscopic and Photometric Campaign on the Prototypical α Cygni Variable and A-type Supergiant Star Deneb, The Astronomical Journal, Vol. 141, Issue 1 (2011)
3. ↑  C. Waelkens, C. Aerts, E. Kestens, M. Grenon & L. Eyer: Study of an unbiased sample of B stars observed with Hipparcos: the discovery of a large amount of new slowly pulsating B stars, Astronomy and Astrophysics, vol.330, p. 218 (1998)
**קו גינזה** (ביפנית: **東京地下鉄銀座線**) הוא אחד מתשעת קווי הרכבת התחתית של העיר טוקיו, בירת יפן. אורכו הוא 14.3 קילומטרים. הקו הוא הראשון שנבנה במסגרת הרכבת התחתית של טוקיו (בשנת 1927) והוא קו הרכבת התחתית הראשון שנבנה ביבשת אסיה.

תיאור הקו
---------

הקו עובר במרכזה של טוקיו מתחנת שיבויה בדרום-מערב אל תחנת אסקוסה בצפון-מזרח. הוא משרת את רבעי שיבויה, מינאטו, צ'ואו, צ'יודה וטאייטו. בהיותו הקו הישן ביותר במערכת הקווים של הרכבת התחתית של טוקיו ממוקמות 19 תחנותיו בעומק לא רב תחת פני הקרקע - לרוב לא יותר מקומה וחצי. פסי הקצה הדרום-מערבי של הקו אף מגיחים מעל פני הקרקע.

הקו וכן קו מרונואוצ'י הם הקווים היחידים ברכבת התחתית של טוקיו המשתמשים ברוחב מסילה של 1,435 מילימטרים (יתר הקווים משתמשים ברוחב מסילה של 1,067 מילימטרים). מהירות הנסיעה של הרכבות בקו היא 65 קילומטר לשעה.

הקו נקרא רשמית **קו 3 גינזה** ומסומן על גבי מפות הרכבת התחתית בצבע הכתום. תחנותיו מסומנות באות G.

תולדות הקו
----------

אחד הקרונות הראשונים שפעלו בקו
הקו נהגה על ידי איש העסקים נוריצוגו הייאקווה, מייסד הרכבת התחתית של טוקיו, אשר הקים אותה החל מ-1920 בהשראת הרכבת התחתית של לונדון.

קטע הקו הראשון - בין ארבע תחנותיו הצפוניות דהיום (2.2 קילומטרים) - הושלם ב-1927, וכאשר נפתח היה כה פופולרי עד כי הנוסעים נאלצו להמתין עד שעתיים לנסיעה בת חמש הדקות בו. עד 1931 הושלמו 2.2 קילומטרים נוספים מן הקו. השפל הכלכלי הגדול עיכב את המשך הבנייה, אך ב-1934 הושלם אורכו המתוכנן של הקו דאז, 8 קילומטרים, עד תחנת שימבשי.

ב-1938 החל שירות רכבות בקטע הדרומי של הקו, משיבויה לטורנומון (5.5 קילומטרים), ושנה לאחר מכן חוברו שני קטעי הקו (בתוספת של 800 מטרים) והחל שירות בהם מקצה אל קצה. התחנה החדשה ביותר בקו, תחנת טאמיקה-סאנו, נפתחה ב-1997.

שמו הנוכחי של הקו - על שם שכונת גינזה ברובע צ'ואו - ניתן לו ב-1953 כדי להבדילו מקו הרכבת התחתית השני שנבנה בטוקיו, קו מרונואוצ'י.

ב-2009 הוערך הקו כשביעי במידת העומס שבו מבין קווי הרכבת התחתית של טוקיו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קו גינזה** בוויקישיתוף
* מפת קווי הרכבת התחתית של טוקיו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 29151836570320402285
* WorldCat: viaf-29151836570320402285

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במונח מתמטי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו משתנה (פירושונים).
במתמטיקה ויישומיה, **משתנה** הוא סמל המסמן כמות, איבר של קבוצה, או ערך לוגי, העשויים להשתנות. בדרך כלל ערכו של המשתנה אינו ידוע, או שאינו קבוע. יחד עם המשתנה עשויים להופיע בביטוי גם קבועים, שערכם נתון, ופרמטרים, שערכם קבוע אך אינו מתואר במפורש. לעיתים קרובות מסומן משתנה באות לטינית קטנה, {\displaystyle a,b,\dots ,z}, ובעיקר ב-y, x ו-z. כאשר מופיע אותו שם משתנה כמה פעמים בביטוי (אריתמטי או לוגי), מתכוונים לכך שבכל ההופעות שלו הוא מקבל את אותו ערך.

משתנים מופיעים, למשל, בהגדרת פונקציות כדוגמת {\displaystyle f(x)=x^{2}} (כאן x הוא המשתנה). למשתנים המופיעים במשוואות, בהן מבקשים למצוא את הערך שהצבתו תתן למשוואה ערך אמת, קוראים **נעלמים**. ההבחנה בין משתנה לפרמטר אינה מהותית, והיא תלויה בנקודת המבט ובמטרות.

ביישומים, משתנה עשוי לייצג גודל מדיד, כגון תוצאה של ניסוי מדעי, או (בסטטיסטיקה) ערך של דגימה מתוך התפלגות. מבחינים ביו כמה סוגים של משתנים, על-פי סוג הערכים שהם יכולים לקבל:

* **משתנה רציף** הוא משתנה העשוי לקבל ערכים בקטע ממשי; המונח **משתנה מנתי** מתייחס למשתנה כזה, שבו יש משמעות ליחס בין ערכים שונים (כגון סכום כסף), להבדיל ממשתנים שבהם אין ליחַס משמעות מובהקת.
* **משתנה בדיד** הוא משתנה העשוי לקבל ערכים שלמים (או בקבוצה בת מנייה אחרת), כגון מספר הילדים במשפחה.

במתמטיקה, הסימון הנפוץ ביותר למשתנה הוא x. מקור השימוש בסימון התפתח לאורך השנים. תחילה, מהמתמטיקה הערבית. בערבית, כדי לציין דבר מה בלתי מוגדר, משתמשים במילה "شيئا" ("שייאן"). אך בספרדית אין הגייה לצליל /ʃ/ (הצליל של האות ש'). הצליל שהיה נראה להם הכי דומה הוא ck, וכאות מייצגת הם השתמשו באות χ (כִֿי היוונית). כשהכתבים הופצו באירופה הם הופצו בלטינית והאות χ היוונית הוחלפה ב-x הלטינית.[דרוש מקור]

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **משתנה** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **משתנה בלתי תלוי** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **משתנה תלוי** |

* משתנה, באתר MathWorld (באנגלית)
* משתנה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4129518-3

 |
**קַטְלָנִית זְעִירָה** (שם מדעי: ***Carukia barnesi***) היא מין של מדוזות קובייה המכונה לעיתים בשם אירוקנג'י, והיא קרובה למדוזה מאלו קינגי. היא חיה לאורך חופי אוסטרליה הטרופיים, בייחוד קווינסלנד, ובעלת ארס רב והיא יכולה לגרום לתסמונת אירוקנג'י, היכולה להסתיים במוות. היא קרויה על שם החוקר ג'ק בארנס (1922-1985), אשר גילה שלבישת גרביונים מועילה נגד עקיצתה.

המדוזה מורכבת מ־95% מים והיא קטנה מאוד, באורך 12–30 מ"מ בלבד ועם פעמון באורך 20 מ"מ בלבד. גופה מכיל פעמון שקוף וממנו יוצאות ארבע זרועות מרכזית שאורכם 5–50 ס"מ, בהם מיליוני תאים צורבים היכולים להזריק ארס קטלני לתוך העור.

המדוזה משתמשת בארסה החזק כדי לשתק ולהרוג דגים קטנים או חסילונים ואז לגרור אותם למרכז הפעמון השקוף שלה ולעכל אותם. מדוזה זו מסוגלת לנוע באופן עצמאי.

מדוזה זו קטלנית לאדם והיא כמעט בלתי נראית במים, עד שהזרועות שלה פוגעות באדם. הפגיעה גורמת לתסמונת אירוקנג'י והנעקץ ממנה יכול לסבול משיתוק, רעידות בכל הגוף, בחילות, הזעה, לחץ דם גבוה ופגיעה בנשימה. מקרי המוות שכיחים מאוד, בייחוד לצוללנים העלולים לטבוע לפני שתינתן להם הצלה. הצלה יכולה להיעשות באמצעות עירוי והנשמה או ביד פטידין ומשככי כאבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קטלנית זעירה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קטלנית זעירה במילון בעלי חיים: צורבים ומסרקנים (תש"ף), 2020, באתר האקדמיה ללשון העברית
**טיסה 6136 של צ'יינה נורת'רן איירליינס**, הייתה טיסה שהמריאה מנמל התעופה הבינלאומי בייג'ינג קפיטל לנמל התעופה הבינלאומי דאליין ושהתרסקה ב-7 במאי 2002, ליד דאליין שבסין, זמן קצר לאחר שהטייס דיווח על שרפה במטוס. כתוצאה מההתרסקות נהרגו כל 112 הנוסעים ואנשי הצוות. הסיבה לשרפה הייתה הצתה במזיד.

ההתרסקות
--------

המטוס מדגם מקדונל דאגלס MD-80 המריא מנמל התעופה הבינלאומי בייג'ינג קפיטל בשעה 20:37. בשעה 21:20, בזמן שהתקרב לדאליין, הקפטן דיווח למגדל הפיקוח על אש במטוס וביקש אישור לנחיתת חירום. בשעה 21:24 נעלם המטוס ממסכי המכ"ם ואבד הקשר עם פיקוח טיסה. המטוס היה מתוכנן לנחות בדאליין בשעה 21:40.

עדי ראייה על סירת דיג העידו כי "מטוס בוער התרסק לתוך היום, ונשבר לשניים".

ב-14 במאי, בשעה 15:05, אותרה הקופסה השחורה בים.

דוח האירוע
----------

מסקנות דוח האירוע פורסמו על ידי סוכנות הידיעות שינחואה. נוסע בשם זאנג פילין, הצית ככל הנראה אש בתא הנוסעים בעזרת בנזין. כתוצאה מכך אבדה השליטה על המטוס והוא התרסק.

דווח כי מספר ימים לפני האירוע רכש זאנג שבעה ביטוחי טיסה בשווי של כ-170 אלף דולר. 

החקירה גילתה סימני בנזין ליד מקום מושבו של זאנג, ושרוב הנוסעים, כולל זאנג מתו משאיפת פחמן חד-חמצני. המנוע, רצפת המטוס ואזורים קריטיים נוספים, לא הראו סימנים של שרפה או פיצוץ.

בנוסף התגלה כי זאנג טס מדאליין לביינג'ינג ובחזרה באותו היום. על פי תצלומי מצלמות אבטחה הוא העביר כמה שעות בעישון סיגריות באולם הנוסעים של נמל התעופה הבינלאומי בייג'ינג קפיטל. מספר בקבוקי פלסטיק מלאים בבנזין נמצאו בדירתו.
**Time to Live** או בקיצור **TTL** (בעברית: זמן חיים), הוא מנגנון המגביל את "זמן החיים" של מידע ברשת.

ניתן להשתמש ב-TTL כחותם זמן או מונה המוצמד או משולב בתוך המידע.
לדוגמה בניתוב, ברגע שמספר ה"קפיצות" מגיע ל־0, המידע מוחזר לשולח. כל קפיצה מתייחסת למעבר בין נתב לנתב. TTL מונע מחבילת מידע להסתובב באופן אין סופי ברשת, ובכך מונע לופים ברשת.
ביישומי מחשב, TTL משמש לשפר את מהירות ויעילות זיכרון המטמון, באמצעות הגבלת הזמן בו נשמר מידע לפני מחיקתו או חידושו.

חבילת IP
--------

בפרוטוקול האינטרנט ה-TTL הוא שדה בן 8 סיביות. הוא מיוצג במבנה הפתיח (header) של IPv4 בשם TTL, ובמבנה הפתיח של IPv6 בשם Hop Limit. הערך המקסימלי של TTL הוא 255. ערך ה-TTL נחשב לזמן המרבי שבו חבילת מידע יכולה להיות ברשת האינטרנט.

ערך ה-TTL נקבע על ידי השולח של חבילת המידע, ומופחת ב-1 על ידי כל נתב שחבילת המידע מנותבת דרכו. אם הערך מגיע ל-0 לפני שחבילת המידע הגיעה ליעדה, היא מושלכת ומנגנון ה-ICMP מחזיר שגיאה לשולח שהייתה חריגה ממשך הזמן המוקצב במהלך המעבר. המטרה של מנגנון ה-TTL היא למנוע מצב שבו חבילת מידע שלא מצליחה להגיע ליעדה, תסתובב באופן אין סופי ברשת האינטרנט, ולבסוף תביא לקריסתה עקב מספר רב של חבילות מידע שזמן השהייה שלהן בלתי מוגבל.

ראו גם
------

* פינג
* מונחים ברשת מחשבים
**קו הגברים** הוא שירות טלפוני לגברים הנמצאים במעגל האלימות במשפחה. הקו מהווה כתובת מקצועית לגברים לצורך קיום דיאלוג ראשוני אודות מצוקתם, ומיועד לגברים פוגעים או נפגעים.

המתנדבים בקו הם גברים שמעניקים לפונה אוזן קשבת והכוונה במטרה לבחון יחד כיצד ניתן לסייע לו ביציאה ממעגל האלימות במשפחה. הקו מהווה כתובת מתווכת להמשך טיפול מקצועי, והפנייה אליו יכולה להיות אנונימית. המענה בקו ניתן גם לבני משפחה ולחברים המבקשים ייעוץ סביב מצבי משבר זוגי אלים הידועים להם. עם המתנדבים בקו נמנים דוברי עברית, אמהרית וערבית. מספר הטלפון של הקו הוא 1800-39-39-04.

הרקע להקמת הקו
--------------

אלימות במשפחה היא תופעה נרחבת. מערכות הסיוע החברתיות בתחום האלימות במשפחה ברובן מיועדות לנשים, ואין בהן הכוונה מותאמת לגברים. בעקבות חוסר מודעות והכרה למצוקות בקרב גברים, לעולמם הרגשי, ולהתמודדות היומיומית בתחום האלימות ובכלל, ובשל הקושי בקרב גברים בחברה הישראלית לשתף, לדבר ולהיעזר בכל הקשור למצוקות וקשיים, גברים בדרך כלל אינם פונים מיוזמתם לקבל סיוע בנושא כאשר הם חשים מצוקה, אלא כאשר מופעלת מוטיבציה חיצונית, או בכפייה. השיח הציבורי מדבר בעיקר על הרחקה והענשה של גברים אלימים. גבר שמודע לצד האלים שבו, או שנתון במצוקה עקב אירוע התפרצות שתוצאותיו הן חרדה ותחושת בהילות, אין לו לאן לפנות. שירותי הרווחה נתפסים כמיועדים לשכבות החלשות, והמענה שם ניתן בעיקר על ידי נשים, דבר שמרתיע הרבה גברים. יש גברים שחוששים שאם יודו באלימות שלהם, ירחיקו אותם מהבית, או שייקחו מהם את הילדים. גברים שסובלים מאלימות מצד נשותיהם, בהרבה מקרים מתביישים לדבר על כך באופן גלוי.

לבני משפחה וחברים של גברים אלימים, שמודעים למצב ומבקשים למנוע את המשך ההידרדרות ולשמוע על האפשרויות לטיפול, אין לאן לפנות.

היסטוריה
--------

הקו הוקם בשנת 2004 על ידי העובדת הסוציאלית מלכה גנחובסקי, מנהלת המרכז למניעה וטיפול באלימות המשפחה של ויצו ועיריית ירושלים. לאחר מספר שנות פעילות, נקלע הקו למצוקה כלכלית ונחלץ ממנה בעזרת ויצו ארצות הברית. מאז פועל הקו במימון של ויצו ארצות הברית. הגברים המאיישים את הקו הם מתנדבים שהוכשרו לכך, והם מלווים באופן שוטף על ידי אנשי מקצוע. כמות הפניות לקו עולה משנה לשנה, וניכרת במיוחד כשאירועי אלימות במשפחה מועלים בתקשורת. לקו פונים גם אנשי מקצוע שנתקלים באלימות במשפחה אצל מטופלים או תלמידים שלהם.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלימות במשפחה - דרכי זיהוי, באתר דעת
* קו הגברים: לעזור לגברים שרוצים להפסיק להיות אלימים. ויש כאלה, באתר כיפה
* מערכת ערוץ הנשים, ‏"אנחנו מזמינים את הגברים לשתף בכאב ובסבל שהם עוברים", באתר ‏מאקו‏‏, ‏24 בנובמבר 2020‏
* אברי גלעד, ‏ומה עם אלימות נשים כלפי גברים?, באתר ישראל היום, 26 בנובמבר 2021

הערות שוליים
------------

1. 1 2  קו הגברים - הקו ליציאה ממעגל האלימות במשפחה, באתר קו הגברים
2. ↑  אלימות במשפחה: לא מגיע לך לחיות ככה, באתר www.clalit.co.il
3. ↑  אלימות במשפחה/ארגוני סיוע, באתר כל זכות

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"קו הגברים"**.
**טיסה 4 של יונייטד איירליינס** הייתה טיסה של חברת התעופה האמריקאית, יונייטד איירליינס, שהייתה בדרכה מסולט לייק סיטי, יוטה, ארצות הברית, לשאיין, ויומינג, ארצות הברית. המטוס התרסק ב-7 באוקטובר 1935, סמוך לשעה 2:17, בלאראמי קאונטי, ויומינג, ארצות הברית, כשעל סיפונו 9 נוסעים ו-3 אנשי צוות אשר נהרגו כולם כתוצאה מההתרסקות.

תיאור המקרה
-----------

המטוס יצר קשר לאחרונה עם מגדל הפיקוח בשאיין בשעה 2:16 או 2:17. בשעה 2:17 ניסה מגדל הפיקוח בשאיין ליצור קשר עם המטוס, אך לא קיבל תגובה. הריסות המטוס נמצאו בלאראמי קאונטי, ויומינג, 4.3 ק"מ מזרחית לסילבר קראון, ויומינג.

חקירת התאונה
------------

סימנים על הקרקע שנוצרו על ידי המדחפים, גוף המטוס והמנוע הראו שהמטוס טס באופן רגיל. סימני המדחפים והנזק במנוע הראו שהמנועים פיתחו כוח רגיל ושהמטוס היה במהירות שיוט. גבעה בגובה 18 מטרים ללא סימני פגיעה בנתיב הטיסה מעט מאחורי מקום ההתרסקות ובמקום גבוה יותר ב-90 ס"מ ממקום ההתרסקות הוכיחה שהמטוס היה במגמת ירידה. סיבת התאונה היא ככל הנראה טעות של הטייס שנבעה מקושי בזיהוי הגובה והמיקום, על-אף שנעשה שימוש במחוונים.

קישורים חיצוניים
----------------

* דו"ח התאונה(הקישור אינו פעיל)
**הבנאי מנולה** (ברומנית: **Meşterul Manole**) היא בלדה עממית רומנית. הבלדה נחשבת לאחת היצירות החשובות ביותר של הפולקלור העממי הרומני. המשורר וסילה אלכסנדרי ליקט אותה והעבירה בכתובים.

קיימת בלדה סרבית דומה בשם "בנין הקרת סקאדר".

תוכן הבלדה
----------

הבלדה מספרת על בנייתו של המנזר בקורטאה דה ארג'ש, בירתה הקדומה של ולאכיה. על פי הבלדה, ליקט השליט המקומי את עשרת הבנאים הטובים ביותר ובראשם המכונה **מנולה**, כדי שייבנו את המנזר ואת חומותיו. הבנאים בנו ביום ובלילה נפלו החומות, שוב ושוב. לילה אחד חלם מנולה חלום ולמחרת סיפר לחבריו שבחלומו, רק אם יקריבו בתוך החומות אשה, הרעיה או האחות הראשונה של מי מהבנאים שתבוא בבוקר אליהם, רק אז יעמדו איתן החומות. הבנאים נשבעו לשמור את הסוד והמתינו לבוקר המחרת. בבוקר, ממרומי הפיגומים, ראה מנולה שמתקרבת רעייתו האהובה, אנה, הנושאת ברחמה את ילדם ובידיה ארוחתו. מנולה התפלל לאלוהים שיירד גשם זלעפות וזרמי מים יפריעו לרעייתו וכך תשוב מדרכה. האל נענה לו והגשם המבוקש ירד, אך הרעיה הנאמנה המשיכה בדרכה למרות הגשם וזרמי המים. מנולה התפלל הפעם שתנשוב רוח חזקה ותפריע לאשתו בדרכה ושוב נענה לו האל, אך הרעיה הנאמנה המשיכה בדרכה, וגברה על הרוח. הרעיה מגיעה ומנולה מחבק אותה, צוחק איתה ואומר לה שהבנאים יעשו עצמם כאילו הם קוברים אותה "בצחוק" בתוך החומה. הרעיה מסכימה וצוחקת ומנולה בונה מסביבה. ככל שהבניה מתקדמת מתחלף יחס הרעיה ומצחוק היא עוברת לבכי ומתלוננת על לחץ המבנה על גופה, אך מנולה שותק וממשיך בבניה עד שכבר לא רואים אותה.

בגמר הבניה בא השליט וצוחק בהנאה למראה החומות והמבנה ושואל את הבנאים אם יוכלו לבנות במקום אחר מנזר יפה מהמנזר הזה. הבנאים מתגאים ביכולתם ומשיבים שיכולים הם. השליט חושב על העניין ומצווה להוריד את הפיגומים ולהשאיר את הבנאים תקועים על הגג הגבוה. חלק מהבנאים מנסים לבנות לעצמם כנפיים מעץ, אך נופלים אל אבדנם. מנולה נשאר אחרון וכשהוא שומע את קול אשתו הקורא לו מתוך הקיר, הוא משליך עצמו ומתרסק ארצה.

אלמנטים מיתולוגיים
------------------

בתוך היצירה משולבים אלמנטים מתוך המיתוסים על דדלוס ואיקרוס, איפיגניה ו/או בת יפתח.

דמותו של הבנאי מנולה במדיה אמנותית
----------------------------------

* 1948 - האופרה "הבנאי מנולה" מאת המלחין היהודי-רומני אלפרד מנדלזון

קישורים חיצוניים
----------------

* הבנאי מנולה בוויקיטסקט (ברומנית)
קטנואיד
אנימציה של מעבר ממשטח בורגי לקטנואיד.
בגאומטריה, **קטנואיד** (באנגלית: *Catenoid*) הוא משטח ישרים תלת־ממדי, אחרי המישור, הקטנואיד הוא המשטח בעל שטח קטן ביותר, עובדה זו הוכחה על ידי לאונרד אוילר בשנת 1744. הקטנואיד הוא גם משטח סיבוב. המשוואה הפרמטרית של קונואיד היא:

x=c \cosh \frac{v}{c} \cos u.
y=c \cosh \frac{v}{c} \sin u
z=v
כאשר v,u הם מספרים ממשים ו-c הוא ממשי ששונה מאפס.
המשוואה הפרמטרית של קטנואיד בקואורדינטות גליליות היא:

\rho =c \cosh \frac{z}{c}
כאשר c הוא מספר ממשי כלשהו (ללא קשר ל-c הנ"ל)

מעבר מקטנואיד למשטח בורגי
-------------------------

קיימת פונקציה רציפה ואיזומטרית בין קטנואיד למשטח בורגי, שהיא בעל המשוואה הפרמטרית הבאה:

x(u,v) = \cos \theta \,\sinh v \,\sin u + \sin \theta \,\cosh v \,\cos u
y(u,v) = -\cos \theta \,\sinh v \,\cos u + \sin \theta \,\cosh v \,\sin u
z(u,v) = u \cos \theta + v \sin \theta \,
ומוגדרים (u,v) \in (-\pi, \pi] \times (-\infty, \infty), -\pi < \theta \le \pi,

שימושים
-------

תכנון בניית איגלו בצורה סיבובית
האינואיטים בונים את האיגלו שלהם בצורה של קטנואיד כך שיהיה יחס אופטימלי בין הגובה לקוטר, כך שלא יהיה חשש לקריסה של המבנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קטנואיד** בוויקישיתוף
* קטנואיד, באתר MathWorld (באנגלית)
תרשים אזור קו אסיון כפי שמופיע על שלט ההכוונה בכניסה למבצר מריה תרזה.
מבצר ויקטור עמנואל בראש המצוק התלול
**קו אסיון** (בצרפתית: **La Barrière de l'Esseillon**, מילולית: מחסום אסיון או חומת אסיון) הוא סדרה של חמישה מבצרים שנבנו במהלך המאה ה-19 באזור המצוקים של הגבעות המקיפים את עמק הנהר ארק בקרבת העיירה אוסווה (Aussois) שבחבל סבויה, צרפת. 

מקור השם במילה הפרובנסאלית echaillon, ומילה זו עצמה שאולה מ-scalio הלטינית, שמשמעותה מעבר סלול על גבי גבעה תלולה וקשה למעבר. 

מטרת הקמתו של קו המבצרים הייתה להגן על אזור פיימונטה באיטליה מפני פלישה צרפתית. המבצרים נקראו על שמם של בני בית סבויה.

היסטוריה
--------

חמשת המבצרים נבנו בשנים 1819‏-1834 באזור שהועבר לשליטת ממלכת פיימונטה-סרדיניה כחלק מהסכמות קונגרס וינה מ-1815. 

קו המבצרים הוקם בלחצה של הקיסרות האוסטרית במטרה למנוע גישה לכיוון מעבר האלפים מון סני, וממנו לכיוון ממלכת סרדיניה והלאה לכיוון מרכז אירופה. בתקופה זו שימש מעבר מון סני כדרך העיקרית מכיוון האלפים המערביים.

חשיבותו האסטרטגית של המעבר, הייתה בדרך שנסללה עליו שהייתה רחבה ונוחה לתנועה לכוחות כיבוש שעלולים לנוע בכיוון ממערב למזרח, ובנוסף לכך הוא שימש כתחליף לקו הביצורים באזור עמק סוסה (Val di Susa) שנהרס במהלך העימותים באיטליה בשנת 1796 כחלק ממלחמות המהפכה הצרפתית, והותיר את העיר טורינו חשופה לסכנת כיבוש צרפתי.

מבצרי אסיון הפכו למיותרים בשנת 1857 עם חתימת הברית בין צרפת לממלכת סרדיניה וביטול האפשרות של כיבוש צרפתי באזור. הסכם טורינו פירט את התנאים לסיפוח האזור והריסת המבצרים. 

למרות זאת, ולאחר האיחוד בין סאבויה לצרפת בשנת 1860 לא נהרסו המבצרים, וזאת על פי דרישת הצבא הצרפתי שטען כי הוא זקוק להם לשם הגנה ולמניעת פלישה איטלקית אפשרית לצרפת.

במהלך מלחמת העולם השנייה נעשה שימוש צבאי במבצרים ואחד מהם אף שימש כבית כלא.

המבצרים
-------

המבצרים בקו אסיון נבנו על פי המודל של מונטאלמבר (Marc-René, marquis de Montalembert), אשר היו מבוססים על ביצורים הניצבים זה מול זה ומגדלי ירי. באופן זה יכלו להעניק הגנה הדדית באמצעות ירי של אש צולבת. ארבעה מבצרים נבנו על הגדה הימנית של הנהר והחמישי על הגדה השמאלית. בין שתי הגדות הפריד גשר למעבר מעל הערוץ התלול.

* מבצר ויקטור-עמנואל – הגדול ביותר, הכיל עד 1500 לוחמים
* מבצר שארל-אלבר – לא הושלם
* מבצר שארל-פליקס – נבנה בשנים 1820–1827 וכמעט נהרס בשנת 1860 בהוראת נפוליון השלישי לאחר 3 ימי הפגזות רצופים.
* מבצר מארי-כריסטין – הגבוה מבין החמישה והקרוב ביותר לכפר.
* מבצר מארי-תרז – המבצר המבודד על הגדה השמאלית, שהיה נגיש רק באמצעות מעבר הגשר.

תעלה מבוצרת קישרה בין מבצר מארי-כריסטין בצפון-מערב למבצר שארל-אלבר בצפון-מזרח, במטרה להגן על הגישה מצפון לאזור הביצורים. התעלה עצמה יכלה להכיל עד 10,000 לוחמים.

כיום
----

מבצרי קו אסיון עברו שיפוצים והם משמשים כיום כאתר מורשת לתיירות וזיכרון היסטורי. בנוסף לכך משמשים מבני האתר וסביבתם לאירוח אירועי תרבות גסטרונומיה וספורט.

אגודת מבצרי אסיון שנוסדה ב-1970 מארגנת במשך השנים מבצעי שחזור ושימור במבנים השונים, והפיכתם למרכזי אירוח ותרבות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קו אסיון** בוויקישיתוף
**פגוניה דביקה** (שם מדעי: *Fagonia glutinosa*) היא שיח רב שנתי השייך לסוג פגוניה שבמשפחת הזוגניים. הפגוניה הדביקה נפוצה בחולות עמוקים, שדות חול גלוניים וחוליות רדודות. בישראל, היא מצויה בנגב ובערבה. 

צמח הפגוניה הדביקה מסתעף ומתפצל בדלילות ומעוצה בבסיסו בלבד. המראה האופייני לו הוא נוף עשבוני שטוח בקוטר 10–20 סנטימטרים. גוון עלי הפגוניה הדביקה ירוק כהה, צורתם תלתנית וטעמם חריף. לצמח עלי לוואי קוצניים בעלי קוצים קצרים, צורה אליפטית ושערות בלוטיות שאליהן נדבקים גרגירי חול. 

הפגוניה הדביקה פורחת מחודש פברואר ועד חודש מאי. צבעו של הפרח הוא ורוד-סגול, וקוטרו 3-1 ס"מ. הפרח בעל מראה דליל, והוא מוקף חמישה עלי כותרת וחמישה עלי גביע לא נשירים, הנפוצים יחד עם הפרי. בתוך הפרח עשרה אבקנים ושחלה מחומשת, ההופכת לפרי בעל חמישה שקעים לאורכו. הצוף גלוי והפרח מואבק על ידי מגוון חרקים. 

לפגוניה שימוש רפואי: אפר עליה משמש לריפוי פצעים פתוחים.

לקריאה נוספת
------------

* דרום, דוד (עורך), **מגדיר צמחים**. כתר, ירושלים: 1992, עמ' 232.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פגוניה דביקה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TPL
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* צמחיית ישראל ברשת
* צמח השדה
* Tropicos
 |

* פגוניה דביקה, באתר טיולי
**דייוויד ג'ייסון מְיוּר** (באנגלית: **David Jason Muir**; נולד ב-8 בנובמבר 1973) הוא כתב בכיר ומגיש חדשות אמריקני שעובד בחטיבת החדשות של רשת ABC.

מיור מגיש את מהדורת החדשות המרכזית של רשת ABC, ה-World News Tonight, שמדורגת כיום כמהדורת החדשות הנצפית ביותר בארצות הברית עם כ-9.4 מיליון צופים מדי ערב.

קורות חייו
----------

מיור נולד וגדל בעיר סירקיוז שבמדינת ניו יורק.

מיור סיים לימודי תואר ראשון בתקשורת במכללת אית'קה (אנ') בניו יורק בשנת 1995, והוא למד במקביל במכון לעיתונאות פוליטית באוניברסיטת ג'ורג'טאון ובאוניברסיטת סלמנקה בספרד.

קריירה
------

בתחילת הקריירה העיתונאית שלו, החל משנת 1995, הוא שימש ככתב חדשות בתחנת הטלוויזיה המקומית של קבוצת ABC בעיר הולדתו, סירקיוז, ולאחר מכן הוא עבר לעבוד בתחנה מקומית גדולה יותר מאותה הרשת בעיר בוסטון. בתחנה הזו הוא היה שותף לזכייה בפרס על שם אדוארד מורו על תחקיר שהתחקה אחר מבצעי פיגועי 11 בספטמבר.

בחודש אוגוסט 2003 הצטרף מיור לחטיבת החדשות של רשת ABC הארצית כמגיש תוכנית העדכונים הלילית "World News Now". משנת 2007 הוא החל להגיש את המהדורה המרכזית של הרשת בימי שבת, ובהמשך הוא קיבל לידיו גם את מהדורת החדשות המרכזית של ימי ראשון. כשנה לאחר מכן, בשנת 2013, הוא מונה בנוסף להיות המגיש של מגזין האקטואליה לשעות הפריים-טיים של הרשת, "20/20", לצדה של אליזבת ורגאס.

לאחר כמה שנים כמגיש מהדורות סופי השבוע, מונה מיור בחודש ספטמבר 2014 להיות המגיש הקבוע של המהדורה המרכזית של רשת ABC גם בימי חול, ה-"World News Tonight", כתחליף לדיאן סויר שהכריזה על פרישתה מהתפקיד. כשנתיים לאחר כניסתו לתפקיד הפכה המהדורה בהגשתו לנצפית ביותר באמריקה עם ממוצע של כ-8.3 מיליון צופים מדי ערב לעונת 17–2016 לפי נתוני מדד נילסן. בכך הצליחה המהדורה בהגשתו לעבור לראשונה מזה 21 שנה את המהדורה המתחרה של רשת NBC בהגשתו של לסטר הולט ולהגדיל את הפער מהמהדורה של רשת CBS בהגשתו של ג'ף גלור המדורגת במקום השלישי.

מיור בין השאר דיווח מישראל בתקופת מלחמת לבנון השנייה ומרצועת עזה, מפרו לאחר רעידת האדמה ב-2007, מסין לאחר רעידת האדמה בסצ'ואן (2008) ומהאיטי לאחר רעידת האדמה ב-2010. הוא סיקר את אולימפיאדת בייג'ינג ואולימפיאדת ונקובר וכיסה מערכות בחירות ואסונות בזירה האמריקנית.

הוא זכה בפרס על שם אדוארד מורו על סיקור פגיעת טורנדו מור באוקלהומה ב-2013, ועל סיקור המשבר ההומניטרי במוגדישו שבסומליה. כמו כן הוא היה שותף לזכייה בפרס גילדת הכותבים של אמריקה, ב-2009 ובפרס אמי לסיקור החדשות המתפרצות הטוב ביותר ב-2010.

לאחר בחירתו של דונלד טראמפ לתפקיד נשיא ארצות הברית היה מיור העיתונאי הראשון שראיין אותו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דייוויד מיור** בוויקישיתוף
* דייוויד מיור, ברשת החברתית טוויטר
* דייוויד מיור, ברשת החברתית אינסטגרם
* דייוויד מיור באתר רשת ABC
* David Muir’s Favorite Spotify Playlist: Teen Party, ואניטי פייר, אוגוסט 2015
* דייוויד מיור באתר IMDb

הערות שוליים
------------

1. ↑  ABC News’ ‘World News Tonight" Tops 2019-20 Season In Viewership And Most Prized Demographics, ידיעה באתר Deadline

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2011056261
* VIAF: 178805570
* WorldCat: lccn-n2011056261

 |
**יעל וגנר-אביטל** (**Yael Wagner-Avital**; נולדה ב-2 באוקטובר 1955) היא מנצחת מקהלות קאמריות ישראלית.

ביוגרפיה
--------

יעל וגנר נולדה בשכונת "נווה בצלאל" בירושלים. סבה של יעל, שלמה רבינוביץ, היה צייר ופסל. בהיותו מתלמידיו של בוריס שץ, זכה רבינוביץ לקבל נחלה באחד מ-27 המגרשים באותה שכונה שיזם שץ, מתוך כוונה שתהיה שכונת אמנים. אחיה של וגנר-אביטל הוא המוזיקולוג פרופ' נפתלי וגנר מהאוניברסיטה העברית.

למדה בבית הספר היסודי של הגימנסיה העברית בירושלים ואת שנות התיכון עשתה בבית הספר של האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. במהלך התיכון, למדה פיתוח קול אצל רובין ויזל-קפסוטו. בצה"ל שירתה בחיל האוויר.

וגנר שרה במקהלת הנוער של "קול ישראל" בניצוחו של צבי בן-פורת. אביה של וגנר-אביטל, אפרים וגנר, שימש זמר בס-בריטון סולן בפסטיבל אבו גוש, וכך הכיר את פליכס זולמן, מי שעמד בראש קבוצת המייסדים של הפסטיבל. משהקים זולמן מקהלה בניהולו, נטלה יעל וגנר חלק גם בפעילותה של מקהלה זאת.

לווגנר-אביטל תואר ראשון בקומפוזיציה וזימרה מהאקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים ובנוסף, היא בוגרת האוניברסיטה למוזיקה ולאומנויות הבמה של פרנקפורט. בתקופת שהותה בגרמניה, למדה ניצוח אצל הלמוט רילינג. היא גם הייתה חברה במקהלת "גכינגר קנטוריי" (Gächinger Kantorei), אותה הקים רילינג - מקהלת האקדמיה הבינלאומית ע"ש באך משטוטגרט.

עם שובה לישראל ב-1985, הופיעה וגנר-אביטל כסולנית עם התזמורת הקאמרית הישראלית ועם תזמורת רשות השידור. בהמשך, הופיעה כזמרת-סולנית בהפקות של עמותת "נוער מוסיקלי בישראל". לאחר מכן, החלה לנצח על מקהלות בבית הספר לשירת מקהלה על שם גרי ברתיני, לימדה סולפג' ומקהלה בבית הספר רימון וכן ניצוח, פיתוח קול ומקהלה במכללת אורנים. ב-1990 הקימה מקהלה באוניברסיטת חיפה וזו פעלה במשך שמונה שנים. ב-1991 שימשה כמנהלת המוזיקלית של פסטיבל "ימי מוסיקה וטבע" במשגב.

מאז 1996 ועד פרישתה לגמלאות ב-2019, ניצחה וגנר-אביטל על "המקהלה הקאמרית הישראלית - טבעון" (הפועלת בקריית טבעון) וכן, על "מקהלת העמקים" (בשמה הקודם, "מקהלת גלבוע", עורכת את חזרותיה בקיבוץ עין חרוד איחוד) ו"מקהלת משגב הגליל" (בחסות המרכז למוזיקה במועצה האזורית משגב).

וגנר-אביטל נשואה ואם לבן. מתגוררת ביישוב מנוף.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יעל וגנר-אביטל** בוויקישיתוף
* יעל וגנר-אביטל, באתר "הבמה"
* דוד עורי, צליל מכוון - על קונצרט מקהלות, ב"אתר הקיבוצים", 20 באפריל 2006
* אתר למנויים בלבד חגי חיטרון, קול טנור זך, באתר הארץ, 28 במאי 2015
* המקהלה הקאמרית הישראלית - טבעון - אתר האינטרנט של המקהלה

הערות שוליים
------------

1. ↑  **רשת א', יום ב', 13.8, 16:05**: "השמעת בכורה של יצירות תלמידי קומפוזיציה באקדמיה למוסיקה על-שם רובין בירושלים... מיצירות ינעם ליף, יעל וגנר, ריקרדו הגמן, הארי סטרול וחיים פרמונט", במעריב - "כל התוכניות", עמ' 51, 9 באוגוסט 1979
2. ↑  המקהלה, באתר האינטרנט של המקהלה הקאמרית הישראלית - טבעון
3. ↑  נעם בן זאב, רומנטיקה דתית, באתר הארץ, 19 במאי 2002 (שם הכותב, על-פי הקטע במהדורה המודפסת של העיתון)
**דייוויד מתיוס** (באנגלית: **David Matthews**; נולד ב-9 במרץ 1943) הוא מלחין אנגלי, שחיבר בעיקר מוזיקה תזמורתית, קאמרית, ווקאלית ויצירות לפסנתר.

חייו
----

דייוויד מתיוס נולד בלונדון. משפחתו לא הייתה מוזיקלית במיוחד ולמרות זאת, כבר בנעוריהם, טיפחו הוא ואחיו הצעיר קולין, גם הוא מלחין, יחדיו את נטייתם למוזיקה. הופעת "שגעון מאהלר" בראשית שנות ה-60' של המאה ה-20, כשיצירותיו של גוסטב מאהלר החלו למצוא את מקומן ברפרטואר הבריטי הרגיל, הביאה לתנופת יצירה כבירה אצל שני האחים; אך אף על פי ששיתפו לעיתים פעולה כמעבדים (למשל, בתזמור שבעה שירים מוקדמים של מאהלר) ועורכים (למשל, בהוצאת "גרסת הביצוע" של דריק קוק לטיוטה של הסימפוניה העשירית של מאהלר), הרי כמלחינים הלכו איש איש בדרכו הוא.

דייוויד מתיוס למד לימודים קלאסיים באוניברסיטת נוטינגהאם ואחר, כיוון שסבר שהידע המוזיקלי שלו, שרכש בכוחות עצמו, לוקה בחסר, למד הלחנה אצל אנתוני מילנר ואף נעזר רבות בעצתו ועידודו של ניקולאס מו. לאחר זאת פעל יחד עם בנג'מין בריטן בפסטיבל אלדבורו. רק בהגיעו לגיל 25 הוציא מתחת ידו יצירה, שהשביעה את רצונו די הצורך להיקרא "אופוס 1" שלו. הוא נמנע על פי רוב מהוראה, אך כדי לתמוך בקריירת ההלחנה שלו, הרבה לעסוק בעבודת עריכה ובתזמור מוזיקה לסרטים. כמו כן כותב מתיוס מדי פעם מאמרים וביקורות לכתבי עת שונים בתחום המוזיקה - פסגת פעילותו זו הוא הספר על מייקל טיפט, מלחין שמתיוס מעריץ בכל לבו.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דייוויד מתיוס

* דייוויד מתיוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* דייוויד מתיוס, באתר AllMusic (באנגלית)

* דייוויד מתיוס, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* דייוויד מתיוס, באתר Discogs (באנגלית)

* דייוויד מתיוס, באתר Songkick (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264997405171
* BnF: cb12416298w (data)
* GND: 133819078
* ISNI: 0000 0000 8407 2140
* LCCN: n80165143
* MusicBrainz: 318c9141-13b2-4f85-95ed-cb8efa636cf5
* NDL: 001158805
* NKC: xx0022927
* NTA: 068683766
* SELIBR: 216598
* SUDOC: 033281106
* VIAF: 109939543
* WorldCat: lccn-n80165143

 |
דוכן חלב סויה בווייטנאם
קרטוני חלב סויה בטעמים ביפן
**חלב סויה** הוא נוזל המופק מפולי סויה. חלב הסויה הומצא בסין לפני יותר מ-2,000 שנה, וכיום הוא נמכר ומשווק ברחבי העולם.

לפי המסורת הסינית, חלב הסויה וגם טופו הומצאו על ידי הנסיך ליו אן (劉安‏, Líu Ān), משושלת האן הקיסרית, בערך בשנת 164 לפני הספירה, אולם אין עדות היסטורית נוספת שמבססת את המסורת הזאת. אחרי כ-900 שנה יוצאו הטופו והסויה ליפן, ולאחר מכן יוצאו לרחבי ארצות המזרח. במאה ה-20 הגיע חלב הסויה בתפוצה רחבה גם למדינות המערביות, בעיקר לחנויות טבע. משנות ה-90 של המאה העשרים ועד היום חלה עליה בצריכת הסויה והטופו בעולם המערבי.

הכנת חלב סויה
-------------

תהליך הכנת חלב הסויה כולל מספר שלבים עיקריים:

* טחינה של פולי הסויה
* הפרדה בין החלק המסיס במים לבין זה שאינו מסיס
* הוספת מים לחלק המסיס

הנוזל הלבנבן שמתקבל מכונה חלב סויה טרי. מקורו בפולי סויה ומראהו דומה למראה של חלב פרה אך הוא שונה לחלוטין בטעמו. הוא עשיר בחלבון מלא, בסידן ובמינרלים שונים אחרים.

להכנת טופו מוסיפים בדרך כלל לחלב הסויה מלח ניגרי טבעי, המשמש כמגבן. הוספת מגבן גורמת להיפרדות החלבון מהנוזל. בתהליך המסורתי מועבר החלב, במצבו זה, לתבניות מחוררות שבתוכן בד כותנה, ונדחס לגושים.

מותגי חלב סויה מסוימים נחשבים כמזון אולטרה-מעובד (לפי הגדרות משרד הבריאות).

היבטים בריאותיים
----------------

ערכו התזונתי של חלב סויה דומה לערכו התזונתי של חלב. כמות החלבונים דומה, אך קיים הבדל בהרכב השומנים. בפולי הסויה שהם מוצר מהצומח, אין כולסטרול אשר נמצא בחלב יונקים. בחלב סויה יש מעט יותר סידן, אם כי ספיגתו נמוכה יותר.

יחסית לצמחים אחרים סויה מכילה יותר פיטואסטרוגנים. פיטואסטרוגנים מועילים למערכות שונות בגוף כגון מערכת השלד והלב.

משרד הבריאות ממליץ על צריכת סויה, כולל משקאות סויה ללא סוכר מוסף. סקירת מחקרים חדשה שפרסם קובעת כי צריכת סויה אינה גורמת להתפתחות מינית מוקדמת (כפי שחששו בעבר), וכי אינה מעלה את הסיכון להתפתחות סרטן השד אלא להפך, היא עשויה לסייע במניעת סרטן השד וקשורה בהפחתת הסיכון לתמותה ולהישנות הגידול בקרב חולות ושורדות המחלה.

ראו גם
------

* פיטואסטרוגנים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **חלב סויה** |

* History of Soymilk and Dairy-like Soymilk Products, באתר soyinfocenter.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  משרד הבריאות, קבוצות מזון לפי רמת עיבוד, באתר www.health.gov.il
2. ↑  קרן וולקומיר, חלב פרה, עיזים, אורז או סויה: מה עדיף?, ynet‏-דיאטה, 22.5.2012
3. ↑  מהו סידן ולמה הוא חשוב? איפה משיגים וכיצד צורכים? -  (הקישור אינו פעיל)
4. ↑  מידע מעודכן בנושא צריכת סויה והשפעות בריאותיות, משרד הבריאות, מאי 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007563386605171
* GND: 4408656-8
* LCCN: sh85125893
* NDL: 00575908

 |
אסקופטרה בתצוגה בבניין מטה האומות המאוחדות
**אסקופטרה** (בספרדית: **escopetarra**) היא גיטרה הבנויה על בסיס רובה ומשמשת כסמל לשלום. המילה "אסקופטרה" היא הלחם בספרדית של המילים "אסקופטה" (בספרדית: escopeta) שמשמעותה רובה ו"גיטרה" (guitarra) ‏.

האסקופטרה הומצאה על ידי פעיל השלום הקולומביאני סזאר לופז בשנת 2003. הרעיון לכלי המשולב עלה במוחו באספה לאחר פיגוע במועדון אל נוגל שבבוגוטה, שם הבחין בחייל האוחז ברובהו כפי שאוחזים בגיטרה.

האסקופטרה הראשונה שנבנתה בשנת 2003 הורכבה מרובה וינצ'סטר וגיטרה חשמלית מדגם פנדר סטראטוקסטר.

לופז יצר בתחילה חמש אסקופטרות, ארבע מתוכן נתן במתנה - למוזיקאי קולומביאני בשם חואנז, מוזיקאי ארגנטינאי בשם פיטו פאז, לתוכנית לפיתוח של האומות המאוחדות ולעיריית בוגוטה. את הגיטרה החמישית הותיר ברשותו ומכר אותה במכירה פומבית שנערכה בבוורלי הילס למען קורבנות מוקשים נגד אדם. הגיטרה שאותה תרם לאומות המאוחדות הוצגה בבניין האו"ם בחודש יוני 2006 בעת ועידת האומות המאוחדות על פירוק נשק.

בשנת 2006 קיבל לופז מנציב השלום הקולומביאני 12 רובים נוספים מסוג קלשניקוב אשר הוצאו משירות. אף רובים אלה יומרו לכלי אסקופטרה ובכוונת לופז לתיתם למוזיקאים בולטים בעולם, ביניהם שקירה, קרלוס סנטנה ופול מקרטני וכן לאישים פוליטיים בולטים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אסקופטרה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Guitar made from AK-47 - The Escopetarra
2. ↑  Colombian musicians organise online, מתוך אתר ה-BBC‏
3. ↑  כתבה ב- Miami Herald מיום 7 במרץ 2006 בכותרת "לעשות מוזיקה מרשע: מוזיקאי קולומביאני עיצב גיטרות מרובים כדי לעזור להפיץ את בשורת השלום" (Making music out of menace: A Colombian musician has fashioned guitars out of rifles to help spread a message of peace)
4. ↑  Escopetarras: disparando música באתר BBC בספרדית
5. ↑  Colombian musicians turn guns into guitars to make music - as well as a point
**צריף** הוא כתב עת לספרות מקור היוצא לאור פעם בשנה ובו יצירות חדשות בתחומי השירה, הפרוזה והעיון היצירתי (מסה).
הוא נוסד בשנת 2014 על ידי הסופר והמשורר שמעון אדף, ראש המסלול לכתיבה יצירתית במחלקה לספרות עברית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

היסטוריה
--------

ראשיתו של **צריף** בסדנה בשם "כתב עת" בהנחיית שמעון אדף. בסדנה עוצב אופיו הרצוי של צריף והתקבלה החלטה על שלושה מדורים עיקריים: שירה, פרוזה ומסה (עיון יצירתי). בחודש סיוון התשע"ד (יוני 2014) ראה אור הגיליון הראשון. מהגיליון השני פועלת המערכת באופן עצמאי, בליוויו של אדף.

תיאור
-----

כתב העת צריף רואה אור בתמיכת אוניברסיטת בן-גוריון ומכון הקשרים ובתמיכת התורמים סטיוארט וטוני יאנג, שוחרי ספרות ממדינת דלאוור שבארצות הברית. הוא מכיל שירה, סיפורים קצרים, מסות וכן ריאיון עם יוצר במדיום משתנה, ומלווה בדימויים חזותיים. הוא מבקש לחשוף קולות חדשים, לצד יוצרים ותיקים. היצירות והדימויים החזותיים בו הם יצירות המתפרסמות לראשונה. הפרסום בצריף פתוח לכל כותב באשר הוא; הקול הקורא נשלח מדי שנה לבתי ספר לכתיבה ברחבי הארץ, מופץ ברשתות החברתיות – והיוצרים מגוונים.

מדברי שמעון אדף בפתח הדבר לגיליון הראשון: "שם העצם צריף, צנוע ככל שיהיה, משכן בתוכו את המילים רצף ופרץ [...] כתב העת צריף הוא בראש ובראשונה מעבדה בבירור טעם, בבירור הרצפים שמבקשים תלמידי הכתיבה לכונן ואולי לשאול על אודותיהם ביחס לעצמם, על הבחירות הלא-מודעות שנופלות בעצם פרץ היצירה."

עד כה ראו אור שישה גיליונות מודפסים, הנגישים גם באופן מקוון ומקוטלגים במפתח חיפה.

חברי מערכת
----------

את כתב העת צריף עורכים ומפיקים תלמידי ובוגרי המסלול לכתיבה יצירתית באוניברסיטת בן-גוריון.
חברי המערכת בעבר ובהווה: אודליה גולדמן, אורי טלר, אורן קרבל, אושרת ירושלמי, איילת הלפרן יפת, אַייריס פייפר, ארז שחר, דינה עזריאל, דנה סתיו, דפנה שרן, יוכי כהן, לואיז קבלה, מיכל צימרמן, נועה שהרבני-סדן, נופיה בר ניצן, סלין אסייג, עידית שמעוני, עינבר פז, עמית הכט, ענבל גיל, רחלי מדר, שמעון אדף (עורך מלווה), שמעון בארי, תום יוגב, תמר אגמון.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של צריף
* צריף, ברשת החברתית פייסבוק
* עוד קרש בצריף: ריאיון עם עורכת כתב העת לספרות "צריף", יקום תרבות (הזירה המקוונת לתרבות עברית)
**פבריציו ראבנלי** (באיטלקית: **Fabrizio Ravanelli**; נולד ב-11 בדצמבר 1968 בפרוג'ה שבאיטליה) הוא כדורגלן עבר איטלקי. ידוע בכינויו "penna bianca" ("הנוצה הלבנה") שדבק בו בגלל צבע שיערו.

קריירה
------

### קריירת משחק

ראבנלי שיחק במהלך הקריירה שלו בתריסר קבוצות אירופיות, כולל פרוג'ה, יובנטוס, לאציו, מידלסברו, דרבי קאונטי, אולימפיק מרסיי ודאנדי יונייטד, ובין היתר היה שחקן נבחרת איטליה.

הוא היה אחד מן הכובשים המצטיינים באירופה בסוף שנות ה-90. עם יובנטוס זכה בתארים רבים, אליפות הסרייה א' (1994/1995), קופה איטליה (1994/1995), הסופרקאפ האיטלקי (1995), גביע האלופות (1995/1996, כבש שער במשחק הגמר) וגביע אופ"א (1992/1993). 

ב-1996 עבר ראבנלי למועדון הפרמייר ליג, מידלסברו, יחד עם בריאן רובסון. ראבנלי זכה להצלחה בקבוצה, אם כי לא לאורך זמן. הוא כבש שלושער בהופעת הבכורה שלו בקבוצה נגד ליברפול, במשחק הפתיחה של עונת 1996/1997. למרות היותו אחד מהכובשים המצטיינים בליגה, מידלסברו ירדה ליגה בסיום עונתו הראשונה במועדון. הוא בודד עצמו מחבריו לקבוצה ומהאוהדים, כאשר תוך כדי התלונן באופן קבוע על מתקני האימון של המועדון, וגם על העיר עצמה, על אף שמשכורתו הייתה הגבוהה ביותר בפרמייר ליג באותה העת. כאשר שיחק בקבוצה, הוא השתכן בכפר מקומי קטן בצפון יורקשייר, האטון רודבי, באזור בו התגוררו חבריו לקבוצה כדוגמת פול מרסון וגורדן מקווין. הוא נחשב ליקיר הקהילה, לאחר שתרם רבות באירועים חברתיים מקומיים.

ראבנלי הצטרף לדרבי קאונטי בשנת 2001, אך גם קבוצה זו ירדה ליגה בסוף העונה. בעקבות בעיות כלכליות בדרבי, הוא לא קיבל את שכרו עד היום, אף שעזב את הקבוצה כבר בשנת 2003. מאנגליה, עבר ראבנלי לשחק בסקוטלנד, במדי דאנדי יונייטד, אולם גם שם נתקל בבעיות כלכליות.

אחרי הניסיון הכושל שלו בסקוטלנד, ראבנלי שב למדינת לידתו, איטליה, וסיים את הקריירה שלו בפרוג'ה, כאשר ניסה לעזור לקבוצתו במאבקי התחתית.

עבור נבחרת איטליה ראבנלי שיחק במהלך 22 משחקים בינלאומיים, בהם כבש 8 שערים.

כיום ראבנלי עובד כפרשן כדורגל בטלוויזיה האיטלקית. הוא חובב רכיבת אופניים נלהב ויחד עם פאולו בטיני ומאוריציו פונדריסט נטל חלק ברכיבה שנערכה מפירנצה לאסיזי לציון פעולותיו של ג'ינו ברטלי, רוכב עבר נערץ באיטליה, להצלת יהודים במלחמת העולם השנייה..

### קריירת אימון

ב-8 ביוני 2013 מונה ראבנלי למאמנה של קבוצת אז'אקסיו הצרפתית. ב-2 בנובמבר 2013 פוטר מתפקידו לאחר 5 הפסדים רצופים של הקבוצה. 

ב-22 ביוני 2018 מונה למאמן ארסנל קייב האוקראינית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פבריציו ראבנלי** בוויקישיתוף
* פבריציו ראבנלי, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  Gino Bartali, un monumento per ricordare l'uomo e l'atleta, אתר ‏ Solobike.it, ‏ 13 ביוני 2008

| **נבחרת איטליה – יורו 1996** |
| --- |
| 1 פרוצי • 
2 אפולוני • 
3 מלדיני • 
4 קרבוני • 
5 קוסטקורטה • 
6 נסטה • 
7 דונאדוני • 
8 מוסי • 
9 טוריצ'לי • 
10 אלברטיני • 
11 באג'ו • 
12 טולדו •
13 רוסיטו • 
14 דל פיירו •
15 די ליוויו •
16 די מטאו •
17 פוזר •
18 קזיראגי •
19 קייזה •
20 ראבנלי •
21 זולה •
22 בוצ'י •
מאמן: סאקי | איטליהאיטליה |
**צרכים אקספרסיביים** (באנגלית: *Express*= לבטא, להביע) זהו מושג במדעי החברה המתקשר לנושא הקבוצה בתחום המחקר סוציולוגיה, ומדבר על אחד הצרכים שהקבוצה מספקת ליחיד.

פירוש
-----

צרכים אקספרסיביים הם צרכים חברתיים רגשיים/הבעתיים התורמים להרגשת השייכות של היחיד בקבוצה, לטיפוח היחסים בין בני האדם בקבוצה על בסיס רגשי ולתחושת הלכידות ביניהם. צרכים אלו מסופקים ליחיד על ידי הקבוצה באמצעות התחברות חברתית, קבלה, כבוד, אינטימיות, תשומת לב, תמיכה רגשית ועוד.

הצורך בצרכים אקספרסיביים
------------------------

האדם כפרט אמנם לא זקוק לצרכים האקספרסיביים לצורך קיומו הפיזי, אך יש הטוענים[דרוש מקור] כי צרכים אלו הכרחיים לו על מנת לשרוד. כך למשל מסבירים אותם הטוענים את העובדה שאצל אנשים בודדים או רווקים הנטייה להתאבדות היא גבוהה יותר.

### גורמים להרגשת הצורך בצרכים אקספרסיביים

* הרצון להרגיש שייך (=חשוב/אהוב/מועיל).
* הרצון להרגיש שיש על מי לסמוך ולהסתמך, בעיקר בשעת צרה.
* הרצון לדבר לחלוק או לשתף, צורך שלא יכול להתממש ללא יחס ותשומת לב מצד האחר.
* הרצון לספק צורך, מוחשי או לא מוחשי, רגעי או מתמשך, כמו רגשות (בעיקר של אהבה) או יחסי מין.

ראו גם
------

* צרכים אינסטרומנטליים

לקריאה נוספת
------------

* ניסן נוה, רונית אלעד, אורית רן, **סוציולוגיה במעגלי החברה: קבוצה**, רכס פרויקטים חינוכיים בע"מ, 2003
**פבריס נואל** (צרפתית: Fabrice Noël; נולד ב-21 ביולי 1985) הוא כדורגלן מהאיטי.

קריירה
------

נואל התחיל לשחק כדורגל כבר בגיל 5. אמו ואחיו לימדו אותו את המהלכים הראשונים עם כדור הסמרטוטים, והוא שיחק בו 12 או 13 שעות ביום. כבר בגיל 12, היה השחקן הבולט בנבחרת האיטי עד גיל 15, וכשהיה בן 16 כבר היה לכדורגלן הטוב בארצו. בגיל 16 החל נואל לככב בקבוצת ראסינג קלאב האיטי. היריבות המושבעות של הקבוצה, ביניהן ויולט, ניסו לפתות אותו לעבור אליהן. לאחר שסירב, הפוליטיקאים הקשורים לויולט החלו לאיים עליו ועל משפחתו. 

נואל נסע עם קבוצתו למסע משחקים בארצות הברית. יומיים לפני חזרתו, אימו התקשרה אליו וסיפרה לו שרצחו את שני אחיו הגדולים, ולכן אסור לו לחזור לביתו. קבוצתו של נואל חזרה להאיטי והוא קיבל מקלט מדיני בארצות הברית. אמריקאי בעל שורשים מהאיטי אסף אותו לביתו, רשם אותו לתיכון פאלם ביץ', פלורידה, ושכנע אותו להיבחן בקבוצת הכדורגל של התיכון. נואל התקבל לקבוצה והחל לשחק בה.

במקביל ללימודים בתיכון ולמשחקים בקבוצה, נואל ניקה שולחנות במסעדות. בכסף שהרוויח קנה שקי אורז ושעועית, אותם שלח למשפחתו. בשנתיים וחצי בפאלם ביץ' הבקיע 130 שערים. קבוצות הכדורגל של ה-MLS מיהרו להחתימו, אבל החוקים לא איפשרו לו לשחק בליגה, עד שיקבל תעודת בגרות. 

בקיץ 2005, לאחר שסיים את לימודיו, החתימה אותו קבוצת קולורדו ראפידס. לאחר חצי שנה בקבוצה, בגיל 19, זכה בתואר רוקי השנה של הקבוצה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר National Football Teams

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פבריס נואל"**.
מנזר נובוספאסקי ב-2012
מנזר נובוספאסקי ב-1910
**מנזר נובוספאסקי** (ברוסית: **Новоспасский монастырь**; מילולית: המנזר החדש של המושיע) הוא אחד המנזרים המבוצרים המקיפים את מוסקבה מדרום-מזרח, חלק מטבעת הזהב של רוסיה.

היסטוריה
--------

מנזר נובוספאסקי היה המנזר הראשון שהוקם במוסקבה בתחילת המאה ה-14 בתוך הקרמלין. המבנה הקרוי "כנסיית המושיע ביער" היה הקתוליקון המקורי. כאשר הועבר המנזר מהקרמלין לגדה השמאלית של נהר המוסקבה ב-1491 בהוראת איוון השלישי (המכונה "הגדול"), שונה שם המנזר ל"מנזר המושיע החדש" על מנת להבדיל בינו לבין מנזר המושיע בקרמלין.

המנזר קיבל את חסותם של צאצאיו של הבויאר אנדריי קובילה (Андре́й Кобы́ла; מת אחרי 1347), כולל הבויארים ממשפחות שרמטייב ורומנוב ושימש כאתר הקבורה שלהם. בין האחרונים מבית רומנוב להיקבר במנזר היו קסניה שסטובה (Ксения Шестова‏; 1631-1560), אמו של מיכאיל הראשון, צאר רוסיה, הצאר הראשון מבית רומנוב, הנסיכה לכאורה טרקנובה, שטענה כי היא בתה היחידה של יליזבטה, קיסרית רוסיה מאלכסיי רזומובסקי, וסרגיי אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה. בשנים 1571 ו-1591 עמדה המצודה העשויה עץ בהצלחה מול התקפות הטטרים של קרים. חלק ממבני המנזר נהרסו בפלישת נפוליון לרוסיה ב-1812.

עם עליית שושלת רומנוב לכס השלטון על נסיכות מוסקבה, הורה מיכאיל הראשון, צאר רוסיה לבנות מחדש לחלוטין את המקדש המשפחתי בשנות ה-40 של המאה ה-17. לבד ממגדל הפעמונים העצום מהמאה ה-18 (אחד הגבוהים במוסקבה) וקבר שרמטייב בכנסיית הסימן, כל שאר המבנים הם מתקופה זו וכוללים את:

* הקתדרלה של ההשתנות (Преображенский собор), נבנתה בשנים 1649-1645. קתוליקון גדול בן חמש כיפות שבו ציורי פרסקו ממיטב האומנים הרוסים של המאה ה-17.
* כנסיית תפילת התווך או כנסיית צעיף הבתולה, נבנתה בין 1673 ל-1675 עם רפקטוריום.
* כנסיית הסימן או כנסיית איקונין זנמני של הבתולה, נבנתה בין 1791 ל-1795.
* מגדל הפעמונים (1785-1759)
* כנסיית הטיפול בחולים של ניקולאי הקדוש עושה הניסים ומגורי הנזירים.
* ביתו של הפטריארך פילראט (Патриа́рх Филаре́т), הפטריארך של מוסקבה והשליט בפועל של רוסיה, בשנים 1633-1619.
* בית תרומת כיכר הלחם.

במהלך השלטון הסובייטי שימש המנזר למטרות שונות: בית יתומים, בית חרושת לרהיטים, בית כלא, שהפך לבית כלא לשיכורים (Вытрезвитель) של המיליציה. בשנות ה-70 של המאה ה-20 ניתן המנזר למכון לשחזור אומנות, ולבסוף הוא הושב לידי הכנסייה הרוסית הפרבוסלבית ב-1991.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מנזר נובוספאסקי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מנזר נובוספאסקי (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  The Novospassky Monastery
2. 1 2 3 4  Novospassky Monastery: Romanov shrine
3. 1 2  Novospassky Monastery

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 1703 0992
* LCCN: no2006025327
* NKC: kn20110310004
* VIAF: 136980989
* WorldCat: lccn-no2006025327

 |
מנזר סנגוב
**מנזר סנגוב** (ברומנית: **Mănăstirea Snagov**) הוא מנזר נוצרי אורתודוקסי רומני השוכן על אי באגם סנגוב, ברומניה. המנזר נוסד כנראה על ידי מירצ'אה הזקן והוא מוזכר בתעודות לראשונה ב-1408. המנזר מכונה לעיתים גם "מנזר ולאד המשפד", משום האמונה העממית שולאד המשפד קבור במנזר. בדיקה מודרנית שנערכה לעצמות הקבורות בקבר המיוחס, קבעה שהעצמות הקבורות שם הן עצמות סוס.

בסביבות שנת 1456 ולאד המשפד בנה קיר מגן, גשר בין האי ובין גדת האגם, בית סוהר לכליאת בוגדים וליסטים וגם מעבר תת-קרקעי המחבר את האי ליבשה. המנזר בנוי בסגנון ביזנטיני עם אלמנטים דקורטיביים רומנים.

המקום שימש נזירות עד 1810, כאשר הועברו למקום אחר. רעידת האדמה של 1814 גרמה לנזקים כבדים. בעת מהפכת טודור ולדימירסקו ב-1821 נשרף הגשר, העשוי עץ אלון, שחיבר את האי לגדה ואף פעם לא שוקם.

במנזר יש רק נזיר אחד המתחזק אותו. תושבי האזור מעדיפים ללכת להתפלל בכנסייה הכפרית ורק בחגים מתכנס כמניין מתפללים. המקום זוכה לביקורי 20 עד 25 תיירים בחודש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מנזר סנגוב** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מנזר סנגוב
* Manastirea Snagov (ברומנית)
* Mănăstirea Snagov, pustnicul de pe ostrov (ברומנית)
תמונת מחשב של ריג'ל - על-ענק כחול אופייני
**על-ענק כחול** הוא כוכב על-ענק הנמצא בחלקה העליון של דיאגרמת הרצשפרונג-ראסל, כלומר דרגת הבהירות של על-ענק כחול היא **I** והסיווג הספקטרלי שלו הוא **O-B**. כוכבים אלו הם בעלי טמפרטורת פני שטח חמה במיוחד בין 20,000 ל-50,000 קלווין והם הכוכבים החמים ביותר והבהירים ביותר שנתגלו עד כה. הכוכב ריג'ל מקבוצת הכוכבים אוריון, הוא דוגמה לעל-ענק כחול.

התפתחות
-------

כוכב על-ענק כחול הוא כוכב מסיבי עם מסה של 10 - 50 מסות שמש שנמצא בסוף התפתחותו ומסיבה כלשהי תהליכי ההיתוך הגרעיני שבו הואטו. כתוצאה מכך הכוכב התכווץ לרדיוס של עשרות רדיוסי שמש (בהשוואה לרדיוס של מאות רדיוסי שמש בעל-ענקים אדומים), שטח פניו הצטמצם, אך כמות האנרגיה הנפלטת ממנו לא קטנה בהרבה כך שטמפרטורת פני השטח שלו עלתה בהרבה. כוכב על-ענק אדום עשוי להפוך באופן זה לעל-ענק כחול כאשר בזמן המעבר הוא עובר דרך הסוגים הספקטרלים השונים כעל-ענק צהוב וכעל-ענק לבן. אם תהליכי ההיתוך הגרעיני מאיצים שוב, הכוכב יכול להפוך בחזרה לעל-ענק אדום כשהוא שוב עובר דרך אותם סוגים ספקטרלים וחוזר חלילה.

על-ענק כחול מתאפיין ברוח שמש מהירה ודלילה לעומת רוח שמש איטית וצפופה של על-ענקים אדומים. מכיוון שעל-ענק כחול היה בעברו על-ענק אדום, רוח השמש המהירה שלו מתנגשת ברוח השמש האיטית והדחוסה שנפלטה בשלב העל-ענק האדום ודוחסת אותה ליצירת מעטפת גז דקה ודחוסה. אם הכוכב עובר מספר מחזורי מעבר בין על-ענק אדום ועל-ענק כחול, ייווצרו מספר מעטפות כאלו זו בתוך זו. כמעט לכל על-ענק כחול שנצפה עד כה יש לפחות מעטפת אחת כזאת, מה שמרמז שעל-ענקים כחולים נוצרים בדרך כלל מעל-ענקים אדומים.

בשל מסתו הגבוהה תוחלת חייו של על-ענק כחול היא קצרה למדי - בין מיליוני שנים לעשרות מיליוני שנים בלבד שבסופן הכוכב צפוי להתפוצץ כסופרנובה. על-ענקים עם מסה נמוכה יחסית, סביב 10 מסות שמש עשויים לאבד מספיק מסה בתהליכי ההתרחבות וההתכווצות ולסיים את חייהם כננס לבן נדיר שעשוי מחמצן ומניאון. בעבר היה מקובל להניח שרק על-ענקים אדומים הופכים לסופרנובות, כך שעל-ענקים כחולים יהפכו תמיד לעל-ענקים אדומים לפני סוף חייהם. הנחה זו נסתרה כאשר סופרנובה 1987A נוצרה ישירות מעל-ענק כחול. מכיוון שמוצאים כיום הרבה יותר על-ענקים אדומים מאשר על-ענקים כחולים וכמעט כל אירועי הסופרנובה נוצרו מעל-ענקים אדומים, סביר להניח שכוכבים על-ענקים נמצאים רוב הזמן במצב של על-ענק אדום ורק חלק קטן מהזמן כעל-ענק כחול. שכיחותם הגדולה יחסית בין הכוכבים הבהירים בשמים נובעת מבהירותם המוחלטת הגדולה כך שניתן לראותם גם ממרחקים גדולים מאוד.

על-ענקים כחולים בולטים
----------------------

* ריג'ל A הוא על-ענק כחול מסוג ספקטרלי B8 Iab
* נאוס הוא על-ענק כחול מסוג ספקטרלי O4 I
* אלנילם הוא על-ענק כחול מסוג ספקטרלי B0 Iab
* אלניטק Aa הוא על-ענק כחול מסוג ספקטרלי O9 Iab
* אלודרה הוא על-ענק כחול מסוג ספקטרלי B5 Ia

ראו גם
------

* ענק כחול

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **על-ענק כחול** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  כוכבים מסיביים באתר של ג'ים קלר
2. ↑  Galactic Twins of the Nebula Around SN 1987A: Hints that LBVs may be supernova progenitors