recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**לואי דייוויסון** (באנגלית: **Louis Davison**; נולד באוגוסט 1999) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלי.

ביוגרפיה
--------

דייוויסון נולד ברובע האמרסמית' (אנ') אשר במערב לונדון, אנגליה. הוא בנם של השחקנים פיטר דייוויסון ואליזבת הירי. אחיו הקטן הוא השחקן ג'ואל ג'יימס דייוויסון. אחותו למחצה מנישואיו הראשונים של אביו לשחקנית סנדרה דיקינסון, היא השחקנית ג'ורג'יה טננט. אחיינו הוא השחקן טיי טננט, בנה של אחותו. 

את חוויותיו הראשונות במשחק חווה כשלמד בקורס תיאטרון בבית ספרו. הוא היה חבר בתיאטרון הנוער "The Orange Tree" והופיע במסגרתו בפסטיבל "Connection" לתיאטרון.

קריירה
------

בשנת 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בסרט הקצר "Beached". 

בשנת 2013 לוהק לתפקיד בסרט הטלוויזיה "The Five (ish) Doctors Reboot", ובשנת 2016 הוא גילם את ויקטור בסרט "המעון של מיס פרגרין לילדים משונים". בין השנים 2016–2017 גילם את פארקר וויטפילד בסדרת הטלוויזיה "הולבי סיטי".

בשנת 2018 שיחק בתפקיד ג'פרי צ'ארלס בסדרת הטלוויזיה "פולדארק". בשנת 2019 הופיע בפרק בסדרה הקומית "The Reluctant Landlord". בשנת 2020 שיחק בעונה השלישית של הסדרה הצרפתית "נסיכת הזמן".

בשנת 2022 גילם את הנסיך אדמונד בסדרת הטלוויזיה ההיסטורית "ויקינגים: ולהאלה", המהווה ספין אוף לסדרה "ויקינגים".

פילמוגרפיה
----------

### קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | המעון של מיס פרגרין לילדים משונים | ויקטור |  |

### טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016–2017 | הולבי סיטי | פארקר וייטפילד | 9 פרקים |
| 2018 | פולדארק | ג'ופרי צ'ארלס | 6 פרקים |
| 2019 | *The Reluctant Landlord* | ד"ר וואלאס | פרק: "Love & Marriage" |
| 2020 | נסיכת הזמן | סיימון | 12 פרקים |
| 2022 | ויקינגים: ולהאלה | הנסיך אדמונד | 6 פרקים |

קישורים חיצוניים
----------------

* לואי דייוויסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Internet Movie Database: Biografie Louis Davison, abgerufen am 1. Mai 2020.
2. 1 2  Louis Davison in Tresamagazine.com vom 16. Mai 2017, abgerufen am 1. Mai 2020
המינאר בדלהי
מפת המתחם והמינאר בתוכו
**קוּטוּב מינאר** (באורדו: **قطب مینار**, בהינדית: **क़ुतुब मीनार**) הוא מגדל עתיק במתחם קוטוב שבדלהי, זהו המינרט הבנוי מלבנים הגבוה ביותר בעולם, גובהו 72.5 מטר, קוטר בסיסו במפלס התחתון הוא 14.32 מטרים, וקוטר הרצפה בקומה העליונה הוא 2.75 מטרים. במשך השנים שחלפו מאז בניתו נטה המגדל מעט ולכן המגדל נמצא במעקב מהנדסים.
העלייה לקומותיו העליונות נאסרה לאחר תאונה בה 45 ילדי בית-ספר נהרגו עקב בהלה בשעת הפסקת חשמל ב-1981.
אחת ההשערות היא שהמגדל קרוי על שמו של קוטוב אוד-דין אייבכּ שהתחיל לבנותו. יש גם דעות שהוא נקרא על שם הקדוש קוטוב אוד-דין בח'תיאר כּאכּי שביקר במקום בזמנו של יורשו של אייבכ, אילטוטמיש.

את יסודות המגדל הניחו הראג'פוטים של הממלכה ההינדית האחרונה בדלהי, אולם את בנייתו התחיל קוטוב אוד-דין אייבכּ (באורדו: قطب الدین ایبک) ב-1193 כסמל לניצחונו על הראג'פוטים והגדיר את המגדל כסמל לניצחון האסלאם על הכופרים. המגדל מהווה דוגמה לאדריכלות הינדו-אסלאמית. המינאר כנראה לא שימש לקריאת מואזין כי גובהו לא מאפשר לשמוע את קריאתו של אדם המצוי בראשו.

קוטוב אוד-דין אייבכ היה עבד טורקי לשעבר, משבט אייבכ, שהתחיל את הקריירה כע'למאן (غلمان - עבדים זרים שנרכשו בצעירותם וחונכו על ברכי האסלאם כקציני צבא ממלוכיים) והגיע לעמדת פיקוד על הצבא ולניהול הטריטוריה של המנהיג האפגאני מוחמד גהורי בהודו, אייבכ ייסד את השושלת הממלוכית של דלהי. לאחר מותו של מוחמד גהורי בשנת 1206 ללא יורש עצר, נלחם קוטוב אוד-דין אייבכ נגד יריביו ותפס את השלטון באימפריה. הוא קבע את עיר הבירה הראשונה שלו בלאהור ומאוחר יותר במקום בו הוקמה מאוחר יותר העיר דלהי. המינאר הוא אחד המבנים הראשונים שנבנו בדלהי תחת השלטון הסולטאני, למבנה יש גם משמעות פוליטית - גובהו ועוצמתו היו אמורים להראות לתושבי הסולטנות את כוחם של האסלאם ושליחיו הסולטאנים, להראות את עליונותו של המגדל ושל האסלאם על המקדשים ההינדים ועל ההינדואיזם, סמל פוליטי למתן לגיטימציה והמחשת האחידות של המוסלמים סביב הדת והתפילות, אחידות שהייתה אמורה להעלים את העובדה שלמוסלמים אין מדינה משותפת ואף לא שפת דיבור משותפת. כלומר, מרחב קדוש משותף סמלי ללוחמים מרקע מגוון.

אייבכ נפטר אחרי שהשלימו את הקומה הראשונה. את שלוש הקומות הבאות בנה חתנו ויורשו אילטוטמיש. על פי כתובות שונות במבנה, הבניה ותיקוני המבנה נמשכו לסירוגין עד 1368, שנה בה נבנתה כיפה מעל המינרט ולשם כך נבנו מחדש שתי הקומות העליונות. במאה ה-19 התמוטטה הכיפה כתוצאה מרעידת אדמה. נבנתה כיפה חליפית אולם הוחלט להסיר אותה וכיום המבנה הוא ללא כיפה.

במגדל חמש קומות, בכל קומה יש מרפסת המעוטרת בעיצוב דמוי חלת דבש. שלוש הקומות התחתונות מצופות באבן חול אדומה ושתי הקומות העליונות בנויות מאבן חול שבה משובצות אבני שיש. 

חוץ מהסמליות שבמגדל, הוא שימש גם כמגדל שמירה ותצפית.

בסמוך למגדל נמצאת תחנת המטרו החדשה – תחנת קוטוב מינאר.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קוטוב מינאר

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוטוב מינאר** בוויקישיתוף
* Qutb Minar and its Monuments
* קוטוב מינאר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007534513205171
* LCCN: sh92004977
* TDVİA: kutub-minar

 |
**קופת עליה** היא אגודה שיתופית לאשראי שהוקמה על ידי עולי בולגריה ב-1937.

רקע
---

בשנות העלייה החמישית (העשור הרביעי של המאה ה-20) הוקמו בארץ ישראל תחת המנדט עשרות גופים פינסיים גופים אלו קיבלו רוח גבית מהכלכלה ששגשגה עד כדי מצב שבו המגזר היהודי הפיק יותר מ-50 אחוזים מהתוצרת בארץ ישראל אף על פי שהיה רק שליש מתושביה. מצד שני גלי העלייה מאירופה ותהליך העיור דרשו מקורות מימון. חלק מגופים אלו היו קואופרציות של המחנה האזרחי. לרוב היה מדובר על התארגנות של אנשים בעלי רקע דומה (בעלי מלאכה, עולים ממדינה מסוימת וכיוצ"ב). לעיתים הצליחה מאוד אגודת האשראי והיא הפכה לבנק לכל דבר שמשרת לקוחות שאינם חברי האגודה (למשל בנק קופת עם).

הקמת הקופה
----------

"קופת עליה, אגודה שיתופית לאשראי וחיסכון" הוקמה ב-1937. מקימי הקופה היו 19 עולים מבולגריה שהתגוררו בתל אביב.

קופה "אחות" הוקמה בחיפה ב-1946 ושמה היה "קופת אחוה". ב-1959 התמזגה עם קופת אשראי אחרת בשם "אשראי וחיסכון של הציונים הכלליים חיפה" שנוסדה ב-1953. קופה דומה הוקמה בירושלים.

עם הקמת מדינה ישראל
-------------------

קופת עליה התפתחה מאוד ומימנה מיזמים גדולים כהקמת שכונת תל ברוך. בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 היו לקופה 23 סניפים ו-40,000 חברים.

"קופת אחוה" פשטה את הרגל במיתון 1966 וקופת עליה לקחה על עצמה את חובותיה ולקוחותיה.

ב-1976 הקימה בשותפות עם בנק לאומי את "בנק עליה-לאומי". ב-1991 מוזג הבנק לבנק לאומי, אך הקופה המשיכה להיות עצמאית.

קישורים חיצוניים
----------------

* אודות "קופת עלייה" - אגודה שיתופית לאשראי, אתר יהודי בולגריה
* "קופת עליה" חוגגת שנת ה-15 ליסודה, הארץ, 21 בדצמבר 1952
* מאת בן-ציון ציטרין, בעלי מניות לרשם האגודות: לפרק את האגודה השיתופית קופת עליה, באתר הארץ, 16 בינואר 2003

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמה נכתב עם יוד אחת
2. ↑  נחום קרלינסקי, הקואופרציה הפרטית בתקופת המנדט, עיונים, 2003
3. ↑  איילת זאושניצר-מילר, **אגודות האשראי של המחנה האזרחי בתקופת המנדט**, עבודת מ.א. אוניברסיטת חיפה, אוגוסט 2017
4. ↑  **האגודות השיתופיות לאשראי והמוסדות הבנקאים 1903-1939**, יחידת המחקר - המפקח על הבנקים
5. ↑  אתר למנויים בלבד אורן מג'ר, החברים מתבקשים להתגייס להקמת הבנק, באתר TheMarker‏, 20 ביולי 2014
6. ↑  הבנקאות בחיפה - אגודות שיתופיות לאשראי וחיסכון, ב"חיפה מבלי לקום מהכורסא"
7. ↑  נתן דונביץ, הבולגרים של תל־אביב, הארץ, 1 בדצמבר 1954
8. ↑  ברוך פורמן, מכבי יפו ייסוד ומיסוד 1948–1958, בתנועה: כתב-עת למדעי החינוך הגופני והספורט, גליון 3, 2020
9. ↑  "אחווה"־חיפה התמזגה עם "קופת־עליה" מת״א, היום, 1 במרץ 1967
10. ↑  "קופת עליה" קלטה 3 אגודות לאשראי, מעריב, 7 באוקטובר 1971
11. ↑  אלעזר לוין, קופת־עליה: שפייזר טעה, כותרת ראשית, 17 באפריל 1985
12. ↑  דוד ליפקין, בנק עליה לאומי ימוזג בבל"ל, מעריב, 1 במאי 1991
**פארק לאומי פיורדלנד** (באנגלית: **Fiordland National Park**) הוא הפארק הלאומי הגדול ביותר בניו זילנד, ומאז שנת 1990 הוא מוכרז כאתר המורשת העולמית טה ואהיפוונמו יחד עם שלושה פארקים לאומיים נוספים. הפארק משתרע על פני 12,500 ק"מ רבוע בדרום מערב האי הדרומי באזור הגאוגרפי המכונה גם הוא פיורדלנד. הפארק מכסה את רוב שטחו של אתר המורשת העולמית טה ואהיפוונמו. האזור הוכרז כפארק לאומי בשנת 1952.

שמו של הפארק, פיורדלנד (מילולית - ארץ הפיורד) נגזר מהמילה הנורווגית "פיורד" המציינת עמק צר ומוצף בים שהועמק על ידי קרחון, ואכן אחד המאפיינים של הפארק הוא פיורדים רבים ועמוקים שנוצרו על ידי קרחונים במהלך עידן הקרח האחרון והוצפו אחריו על ידי ים טסמן. בין הפיורדים המפורסמים בפארק נמנים מילפורד סאונד (Milford Sound), דאסקי (Dusky) ודאוטפול סאונד (Doubtful Sound). באותה צורה נוצרו אגמים רבים ומספר רב של איים קטנים הופרדו מן האי הדרומי, שני האיים הגדולים בפארק הם סקרטרי (Secretary Island) ורזולושין (Resolution Island). בין האגמים הרבים בפארק בולטים אגם טה אנאו, אגם מאנאפורי ואגם האורקו.

בתוך תחומי הפארק קיים כביש אחד בלבד (Milford Road - SH 94) המוליך מטה אנאו למילפורד סאונד וכן כ-500 ק"מ של שבילי טיול להולכי רגל המאפשרים גישה קרקעית לחלק קטן מאוד משטחו של הפארק. רוב שטחו של הפארק נגיש אך ורק מן האוויר או מן הים. אל החלקים הדרומיים של הפארק הגישה קשה במיוחד, ופרט למספר משלחות מחקר וחיפוש אחר זנים נכחדים אין מבקרים בהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הפארק הלאומי פיורדלנד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הפארק הלאומי פיורדלנד (באנגלית)
* פארק לאומי פיורדלנד, באתר ה-DOC, מחלקת השימור של ניו זילנד
* הפארק הלאומי פיורדלנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| Flag of New ZealandFlag of New Zealand סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בניו זילנד |
| --- |
| האיים הסאב-אנטארקטיים של ניו זילנד | איי סנארס • איי באונטי • איי האנטיפודה • איי אוקלנד • איי קמפבל |
| האי הצפוני | הפארק הלאומי טונגרירו |
| טה ואהיפוונמו | הפארק הלאומי וסטלנד טאי פאוטיני • הפארק הלאומי פיורדלנד • הפארק הלאומי אאורקי/הר קוק • הפארק הלאומי הר אספיירינג |

| פארקים לאומיים בניו זילנד  |
| --- |
| האי הצפוני | טונגרירו • טה אורוורה • אגמונט • והנגנאוי |  |
| האי הדרומי | קהורנגי • אבל טסמן • נלסון לייקס • פאפארואה • ארותר'ס פאס • וסטלנד טאי פאוטיני • אאורקי/הר קוק • הר אספיירינג • פיורדלנד |
| האי סטיוארט | ראקיאורה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007533391105171
* GND: 4250955-5
* LCCN: sh85048440
* VIAF: 154139787
* WorldCat: viaf-154139787

 |
**הקיץ האחרון** הוא פזמון שבוצע על ידי להקת "שפיות זמנית" והושמע לראשונה ברדיו בשנת 1990. השיר נכתב על ידי בסיסט הלהקה מקס גת-מור. השיר זכה להצלחה רבה, צעד 52 שבועות במצעד הפזמונים של רשת ג' ואף זכה בתואר "שיר השנה" של הרשת במצעד הפזמונים העברי השנתי בשנת 1991.

היסטוריה
--------

בשנת כתיבת השיר, הוזמנה "שפיות זמנית" להשתתף בתחרות "רוק ירוק" שנערכה ברעננה. הלהקה הופיעה שם עם השיר "הקיץ האחרון", שכתב גת מור. גת מור כתב את השיר בהיותו בן 15 בלבד, לדבריו בתוך 15 דקות בלבד (יש שפירשו את מסר השיר כדיכאוני ואובדני, אך גת מור התייחס לפירוש זה ואמר שלא כך הדבר). הלהקה, שבפועל הוקמה רשמית לקראת התחרות, זכתה במקום הראשון, מה שזיכה אותה בהקלטת סינגל. הסינגל פורסם שלושה חודשים לפני מלחמת המפרץ, והיה כבר בתהליך ירידה במצעד העברי ברשת ג' יום לפני שפרצה המלחמה, אך במהלכה הושמע רבות בתחנות הרדיו.

השיר שהה במצעד הפזמונים של רשת ג' במשך 52 שבועות, מתוכם שבועיים במקום הראשון, הישג שאף שיר אחר במצעד לא הגיע אליו (הכי קרוב היה השיר "אהבה קצרה" של מאיר בנאי, שצעד 43 שבועות). לאחר מכן, זכה השיר בתואר "שיר השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי ל-1991 של התחנה, בהצלחה שנחשבת נדירה לשיר בכורה של להקה.

השיר היה שיר הנושא של אלבומה הראשון של הלהקה, שיצא בשנת 1991 בחברת "פונוקול" על גבי תקליט, דיסק וקלטת אודיו.

הצלחת השיר, ביחס לשיריה האחרים של הלהקה, יצרה לה בטעות תדמית ציבורית של להקה של להיט אחד, על אף שהיו לה להיטים נוספים שהצליחו אך נשכחו.

במאי 2019, להקת "ההרצלים" ביצעה גרסה מיוחדת לשיר בתוכניתו של יואב גינאי "מה יהיה" בגלי צה"ל לרגל יום השואה. באופן זה, השיר נשא עמו אז משמעות נוספת.

באוקטובר 2023 בזמן מלחמת חרבות ברזל חידש היוטיובר דילן דרור את השיר שנקרא תזכרו שהבטחתם עם בתים ששינו לראפ והפזמון נשראר איך שהוא היה במקור.

יוצרי הפזמון ומבצעיו
--------------------

* מילים, לחן, גיטרה בס, עיבוד והפקה מוזיקלית: מקס גת-מור
* סולנית: מירית ליבה
* תופים: יהושע לימוני וירמי כדורי
* סקסופון: שי מאירי
* קלידים: שי ברוש
* גיטרות: אלון מן

תוכן השיר
---------

השיר בולט במילותיו הקשות, ומדבר על פרידה כואבת, מוות, ואבל עתידי. הבית הראשון נפתח במילים: "זה הקיץ האחרון שלי אתכם, עם הגשם הראשון אני אעלם". הבית השני נפתח במילים: "אני איש של חורף בין אלפי אנשי ים, אך בחורף הזה כבר לא אהיה קיים...". הבית הרביעי פותח במילים "אני רוצה לטפס על ההרים כי הם שם", משפט שנלקח מדבריו של מטפס ההרים ג'ורג' מאלורי, בתגובה לשאלה מדוע הוא כה להוט לטפס על ההרים, השיב "רק כי הם שם". תשובה זו מצאה חן בעיני כותב השיר מקס גת-מור שהתרגש מהרצון "לכבוש את ההר", והיא מצאה את מקומה בין מלות השיר. השיר מסתיים במסר למתאבלים בעתיד: "תעצמו את העיניים כל גשם ראשון ותחשבו עלי".

קישורים חיצוניים
----------------

* הקיץ האחרון, בביצוע "שפיות זמנית", וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב (אורך: 4:24)
* מילות השיר "הקיץ האחרון", באתר שירונט
* עופרה עופר אורן, נער בן 15 כתב קינה על עצמו - והגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים, באתר Xnet‏, 2 באוגוסט 2020
* סרטונים יונתן ריגר, בחזרה לקיץ האחרון, באתר N12‏, במקור מתוך "אולפן שישי", 22 בינואר 2021
* דויד פרץ, ניתוח השיר הקיץ האחרון, אתר תרבות.il
ניידת משטרה פינית עם לוחיות רישוי המקדמות את מספר החירום האירופי המשותף 1-1-2
סירת סיור של משטרת הלסינקי.
אופנוע משטרה פיני.
פרש משטרה פיני.
ניידת משטרה פינית.
**משטרת פינלנד** (בפינית: **Suomen Poliisi**, בשוודית: **Polisen**) היא גוף משטרה עיקרי המהווה רשות ממשלתית לאכיפת החוק בפינלנד. משטרת פינלנד כפופה למשרד הפנים וכוללת את מועצת המשטרה הלאומית (בפינית: Poliisihallitus, בשוודית: Polisstyrelsen), שתי יחידות שיטור לאומיות ו־11 תחנות משטרה מקומיות.

ב־1 באוקטובר 2003, חוק הסדר הציבורי נכנס לתוקף ובמסגרתו עוגנו סדרי חוק ותקנים בנושא שמירת הסדר הציבורי בפינלנד.

סמל המשטרה הרשמי מורכב מסמל האריה הפיני כשהוא ממוקם על נדנו של חרב פיפיות.

ראש המשטרה הפינית הוא ספו קולמאינן שמחליף את מיקו פאאטרו שכיהן כראש המשטרה בשנים 2008–2015.

דרגות המשטרה
------------

* Nuorempi konstaapeliNuorempi konstaapeli
* Vanhempi konstaapeliVanhempi konstaapeli
* YlikonstaapeliYlikonstaapeli
* KomisarioKomisario
* YlikomisarioYlikomisario
* PoliisitarkastajaPoliisitarkastaja
* Apulais-poliisipäällikköApulais-poliisipäällikkö
* PoliisiylitarkastajaPoliisiylitarkastaja
* PoliisipäällikköPoliisipäällikkö
* PoliisijohtajaPoliisijohtaja
* PoliisiylijohtajaPoliisiylijohtaja

ציוד
----

* גלוק 17
* הקלר וקוך MP5
* הקלר וקוך G36C
* שוקר X26
* FN 303
* מקל
* תרסיס פלפל
* אזיקים
* פנס ושריון כבד

### כלי רכב

הרכב הנפוץ ביותר של המשטרה בפינלנד הוא פולקסווגן טרנספורטר, בדרך כלל עם 2.5 מנועי דיזל. המשטרה הצבאית (sotilaspoliisi). בשל האופי הדו-לשוני של המדינה, בצד ימין של הרכב נכתב בשפה פינית (POLIISI), בצד השמאלי נכתב בשפה שוודית (POLIS).

#### כלי רכב של המשטרה הפינית

* פורד פוקוס (ניידות משטרה לא מסומנות)
* טויוטה קורולה (ניידות משטרה לא מסומנות)
* פורד מונדיאו
* סקודה אוקטביה (הוחלפה בדגמי פולקסווגן פאסאט)
* טויוטה אוונסיס
* פולקסווגן טרנספורטר
* מרצדס-בנץ ספרינטר (משמש לפיזור הפגנות)
* מרצדס CLS
* וולוו V70
* פורד פוקוס ST

אופנועי המשטרה הם בדרך כלל מדגמי ב. מ. וו K1200 RS או ימאהה FJR 1300. כמו גם דגמי ימאהה YZF1000R Thunderace וימאהה YZF-R1.

המשטרה הפינית מפעילה גם אופנועי שלג, אופנועי ים וסירות. למשטרת הלסינקי יש גם יחידת פרשים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משטרת פינלנד** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של משטרת פינלנד
* משטרת פינלנד, ברשת החברתית פייסבוק

* משטרת פינלנד, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* משטרת פינלנד, ברשת החברתית אינסטגרם

* משטרת פינלנד, סרטונים בערוץ היוטיוב
* ערוץ היוטיוב הרשמי

הערות שוליים
------------

1. ↑  Poliisi - Organisation
2. ↑  Public Order Act Retrieved 19 May 2007
3. ↑   Retrieved 13 April 2013
4. ↑   Retrieved 26 March 2014
5. ↑   Retrieved 26 March 2014
**מערכת מידע והרשאות נסיעה לאירופה** (באנגלית: **European Travel Information and Authorisation System**;‏ **ETIAS**) היא מערכת הרשאות אלקטרונית מתוכננת של האיחוד האירופי למבקרים פטורים מוויזה הנוסעים לאיחוד האירופי או לאזור שנגן (כולל מדינות איגוד הסחר החופשי האירופי), כמו גם לבולגריה, קפריסין ורומניה למעט אירלנד, שהיא חלק מאזור הנסיעות המשותף. הוא צפוי להיכנס לפעילות במאי 2025, אם כי גורמים רשמיים מציינים אפשרות של עיכובים.

על פי הנציבות האירופית, הטמעה המערכת מיועדת "לזיהוי של ביטחון, הגירה לא סדירה או סיכונים גבוהים למגפה הנשקפים על ידי מבקרים פטורים מאשרות."

ETIAS הוצעה לראשונה על ידי הנציבות האירופית ב-2016 והוקמה רשמית על ידי תקנה (EU) 2018/1240 של הפרלמנט האירופי ושל המועצה האירופית מ-12 בספטמבר 2018.

מדינות מיישמות
--------------

ETIAS הוא אישור נסיעה ל-30 מדינות אירופיות, כולל אזור שנגן בן 27 מדינות, ובולגריה, רומניה וקפריסין. אירלנד היא המדינה היחידה באיחוד האירופי שממשיכה לנהל מדיניות ויזה משלה ואינה מתכננת להצטרף לאזור שנגן או לדרוש ETIAS.

הליך קבלת אישור
---------------

כל המבקרים הפוטנציאליים יצטרכו למלא בקשה מקוונת ותידרשו עמלה של 7 אירו מאנשים בין הגילאים 18 עד 70. ההערכה היא ש-1.4 מיליארד אנשים יצטרכו להגיש מועמדות. המערכת צפויה לעבד את הרוב המכריע של הבקשות באופן אוטומטי על ידי חיפוש במאגרי מידע אלקטרוניים ומתן מענה מיידי, אך במקרים מסוימים ההליך עשוי להימשך עד 30 יום. אם יאושר, האישור יהיה בתוקף לשלוש שנים או עד תאריך התפוגה של מסמך הנסיעה, המוקדם מביניהם.

ראו גם
------

* מערכת אלקטרונית לאישור נסיעה (ארצות הברית)

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מערכת מידע והרשאות נסיעה לאירופה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Press corner, European Commission - European Commission (באנגלית)
2. ↑  האיחוד האירופי הודיע על דחיית ויזה לאירופה ETIAS לשנת 2025, באתר ערוץ 7, 26 בספטמבר 2023
3. ↑  Schengen, borders and visa, home-affairs.ec.europa.eu, ‏23 בנובמבר 2022 (באנגלית)
4. 1 2  *COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL Stronger and Smarter Information Systems for Borders and Security* (באנגלית), 2016, נבדק ב-2023-10-03
5. ↑  Will you need a visa to visit Ireland in 2021?, IrishCentral.com, ‏8 במרץ 2019 (באנגלית)
6. ↑  About ETIAS, frontex.europa.eu
7. ↑  Chung, Christine (2023-08-03). "The E.U.'s New ETIAS Entry Requirement Is Coming. Someday". *The New York Times* (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-10-03.
8. ↑  "Brexit: No visa but Britons will pay €7 to travel to EU countries". *BBC News* (באנגלית). 2018-12-14. נבדק ב-2023-10-03.
עטיפת התרגום לעברית
**מהפכת הנשים** או **אספת הנשים** (ביוונית: **Ἐκκλησιάζουσαι**) הוא מחזה יווני שנכתב על ידי המחזאי היווני אריסטופאנס בשנת 392 לפנה"ס. המחזה הוא קומדיה הדנה ביחסים בין גברים לנשים ובפוליטיקה. המחזה מהווה דוגמה לשינוי שחל בתיאטרון היווני לאחר תקופת האוליגרכיה של המלחמה הפלופונסית.

תקציר העלילה
------------

המחזה מתאר קבוצה של נשים שבראשן עומדת פראקסאגורה, המחליטה לתפוס את השליטה באתונה מידי הגברים. הנשים, בתחפושת של גברים, מגיעות לאספת העם ומשכנעות גברים להצביע עימן למען העברת השלטון לידי הנשים, בטענה שהדבר טרם נוסה ויש לנסותו.

הנשים מקימות ממשלה שיתופית (מעין קומוניזם) בה המדינה אחראית להאכיל, לספק מגורים ועבודה לכל תושבי אתונה. כמו כן הממשל של הנשים כופה "שוויון" על הגברים בכך שהוא מתיר לגבר לקיים יחסי מין עם אישה צעירה ויפה רק לאחר שקיים יחסי מין עם אישה מבוגרת ומכוערת ממנה.

בכך הקומדיה בוחנת את הרעיון לפיו הנשים, שאינן מורשות להחזיק רכוש ביוון העתיקה, תעדפנה מצב בו הרכוש מחולק באופן שווה בין כולם.

במחזה מתואר דיאלוג בין שני גברים - האחד מקבל את השלטון החדש ומסכים להעביר לנשים את רכושו ולציית להן, והשני מתנגד לכך, אולם אינו מתנגד לאוכל שניתן בחינם לכל האוכלוסייה על ידי ממשלת הנשים.

המחזה מהווה ביקורת על השלטון האוליגרכי של תקופת המלחמה, והרצון להשיב את הדמוקרטיה לאחריה, תוך הרחבתה לכלול את הנשים (אף שהמחזה לועג לאלה שרצו להרחיבה יותר ממה שהייתה קודם למלחמה).

המחזה כולל את המילה הארוכה ביותר בשפה היוונית: 

לופאדוטמאכוסלאכוגאלאוקראניולאיפסאנודרימיפוטריממאטוסילפיוקראבופאראוטירומליטוקאטאקכימנוקיכלפיקוסיפופאטופריסטראלקטריונופפטופיפאלידוקינקלופלייאופלאגוסיראיאובאפטראגאלופטריגון

(ביוונית:  

λοπαδοτεμαχοσελαχογαλεοκρανιολειψανοδριμυποτριμματοσιλφιοκαραβομελιτοκατακεχυμενοκιχλεπικοσσυφοφαττοπεριστεραλεκτρυονοπτοκεφαλλιοκιγκλοπελειολαγῳοσιραιοβαφητραγανοπτερύγων) 

שמשמעה: "מאכל המורכב מכל מיני מתאבנים, דגים, בשר, עופות ורטבים".

תרגומים
-------

### תרגומים לעברית

* אהרן שבתאי, הוצאת שוקן, 2003.

### תרגומים לאנגלית

* רולנד סמית', 1833 : טקסט מלא.
* בנג'מין ב. רוג'רס, 1924.
* ארתור ס. ויי, 1934.
* ג'ורג' תיאודורידיס, 2002: טקסט מלא(הקישור אינו פעיל).

| **מחזות אריסטופאנס** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| האכארנים • הפרשים • העננים • הצרעות • השלום • הציפורים • ליסיסטרטה • חג הנשים • הצפרדעים • מהפכת הנשים • פלוטוס |  |

 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מהפכת הנשים** בוויקישיתוף
* מהפכת הנשים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* מהפכת הנשים, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007583573005171
* BNE: XX2069234
* BnF: cb12262251z (data)
* GND: 4243141-4
* LCCN: nr97036320
* NLA: 35717786
* SUDOC: 027714667
* VcBA: 492/21585
* VIAF: 179758668
* WorldCat (עם VIAF): 179758668

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בשפה. אם התכוונתם לעמים, ראו קצ'ואה (עמים).

**קצ'ואה**, או בשם אחר **רונסימי** (**Quechua** או **Runasimi**) היא קבוצת שפות, שבעבר שימשה כשפה הרשמית של אימפריית האינקה. כיום היא מדוברת בשפות וניבים שונים על ידי כ-8–12 מיליון אנשים. זו היא קבוצת השפות האמריקאיות הילידיות המדוברת ביותר בעולם, ובעיקר במדינות האנדים. קצ'ואה אף מדוברת בישראל על ידי מספר מצומצם של יהודים מפרו שעלו לישראל.

היסטוריה
--------

מעט מאוד ידוע על ההיסטוריה של קצ'ואה לפני עלייתה של אימפריית האינקה, על אף שמניחים שהיא דוברה בסביבות פרו ואקוודור עוד לפני עליית האימפריה לשלטון. בתקופת האימפריה, שימשה קצ'ואה כשפה הרשמית של הממלכה ונכפתה על תושביה, ועל כן התרחבה לאזורים רבים בדרום אמריקה; כתוצאה מכך התפתחו ניבים רבים ושונים מאוד זה מזה.

גם לאחר הכיבוש הספרדי של האימפריה המשיכה השפה לשמש כשפה העיקרית באזור. הספרדים התייחסו אליה כשפה הכללית של הילידים ולמדו אותה כדי לתקשר איתם. הכנסייה הקתולית אימצה את הקצ'ואה כשפה שתשמש למיסיונריות נוצרית, ועל כן מיסיונרים ספרדים רבים למדו אותה ובאמצעותה הפיצו את עקרונות הנצרות.

מספר גורמים הובילו לירידה דרמטית בכמות דוברי השפה, אך הגורם העיקרי הוא מרד גדול של המקומיים נגד השלטון הספרדי בשנת 1780, בהנהגת טופאק אמארו השני. המרד הוביל לאיסור על שימוש בשפה ועל התושבים הילידים נכפה מעבר לספרדית. אפילו שימושים נוצריים ומיסיונריים בקצ'ואה נאסרו על ידי השלטון. כתוצאה מכך מספר דוברי השפה צנח משמעותית, ועם השנים הפכה קצ'ואה למזוהה עם המעמד הנמוך של האוכלוסייה.

בעקבות התדמית הגרועה שדבקה בשפה קצ'ואה נשארה במשך שנים רבות שפה דבורה בעיקר ולא נכתבו בה כמעט יצירות ספרותיות. לאחר שפרו קיבלה עצמאות במאה ה-18 מספר הדוברים גדל במעט, אך היא נשארה מוגבלת בעיקר לאזורים כפריים מבודדים. כיום לשפה מספר דוברים מוערך של כ-8–12 מיליון, והיא שפה רשמית בפרו, בוליביה ואקוודור.

הגיית השפה וכתיבתה
------------------

פונמות בניב קוּסְקוֹ|  | סדקי | ענבלי | וילוני | חכי | בתר־מכתשי | מכתשי | דו־שפתי |
| אפי |  |  |  | ɲ |  |  | n |  | m |  |
| סותם |  |  | qʰ/**ʼ** |  | kʰ/**ʼ** |  |  |  | tʰ/**ʼ** |  | pʰ/**ʼ** |
| מחוכך |  |  |  |  |  | ʧʰ/**ʼ** |  |  |
| חוכך |  | h |  |  |  |  |  | s |  |
| מקורב(צדי) |  |  | w |  | j |  |  |  |  |
|  |  |  | ʎ |  |  | l |  |  |
| מקיש |  |  |  |  |  | ɾ |  |  |
| **\*** תוספת פונמה בהתאמה לסטנדרט |

תפוצת הקצ'ואה בעולם

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיפדיה ויקיפדיה בשפה זו: **קצ'ואה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קצ'ואה** |

* אתר המכיל תכנים שתורגמו מקצ'ואה
* קצ'ואה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  **Adelaar, William**, Cambridge University Press, 2004
2. ↑  University of Cumbria. , 2010, The Religion of the Quechua. Overview of World Religions. Division of Religion and .Philosophy, University of Cumbria, ‏15\05\2018
3. ↑  > "Peru | Country". Ethnologue, ‏2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553300505171
* BnF: cb11949781m (data)
* GND: 4133214-3
* LCCN: sh85109790
* NDL: 00575996
* NKC: ph172901

 |
**תוּדְחַלִיאַש הראשון** היה מלך החתים בין השנים 1430 - 1400 לפנה"ס, ורוב החוקרים רואים בו את המלך הראשון של האימפריה החתית.

אולם קשה לקבוע בוודאות מי היה אביו שכן נשתמרו מסמכים מעטים בלבד מסוף הממלכה החתית הקדומה שמאה השנים האחרונות שלה נחשבות לתקופת אופל. בעבר התייחסו אליו החוקרים כמייסדה של שושלת חדשה, אבל מחקרים חדשים הראו שהוא היה צאצא של שושלת המלוכה הלגיטימית של החתים. הוא הצליח להסיר מכס המלוכה את המלך הלא חוקי מוותליש הראשון ששיתף פעולה עם החורים.

האירוע המשמעותי ביותר שהתרחש בזמנו של תודחליאש הראשון היה סיפוח של ממלכות אַסוּוָה (הנמצאות במערב אנטוליה) לתחומי ממלכתו. אחד המהלכים הראשונים שיזם לאחר עלייתו לשלטון, היה לכרות ברית עם כיזוואתנה ממלכה שתושביה היו חורים ולווים מדרום מזרח לחתי. הוא עשה זאת בדרך של מגעים דיפלומטיים על ידי כך שהתחתן עם הנסיכה נִיכַּלמַתִי מכיזוואתנה. ברית זאת שיפרה את יכולת התמרון של הממלכה החתית בחזית הדרומית-מזרחית. בהמשך התמנה כַּנתוּצִילִי, בנם של בני הזוג, למושל בעיר הקודש כומני. הוא חיבר יצירות רבות בחורית ולווית. הברית הזאת בין הממלכות הביאה להשפעה רבה של התרבות החורית על התרבות החתית, בעיקר בנושא פולחן ודת.

בימינו ישנם מספר חוקרי מקרא אשר מזהים בתודחליאש הראשון את תדעל מלך הגויים אשר מוזכר בספר בראשית, פרק י"ד, כחלק מן הקואליציה שהקים כדרלעומר מלך עילם כנגד חמשת מלכי כיכר הירדן.

לקריאה נוספת
------------

* Michael Roaf, **Cultural Atlas Of Mesopotamia and the ancient near east**,1991.
* ספר בראשית, פרק י"ד, פסוקים א'–י"ב.

קישורים חיצוניים
----------------

* תודחליאש הראשון, באתר על מלכי החתים
* החתים, באתר היסטוריית העולם

הערות שוליים
------------

1. ↑  **החתים ותרבותם**, בסדרה ספריית האנציקלופדיה המקראית (בעריכת שמואל אחיטוב), מוסד ביאליק, ירושלים, 2009, עמ' 40
2. ↑  **החתים ותרבותם**, בסדרה ספריית האנציקלופדיה המקראית (בעריכת שמואל אחיטוב), מוסד ביאליק, ירושלים, 2009, עמ' 41

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**מוותליש הראשון** | **מלכי החתים** | **הבא**:**ארנוואנדש הראשון** |
מערכת הוורידים בגוף האדם
**וריד** הוא סוג של כלי דם בגוף, והוא חלק ממערכת ההובלה: תפקידו להוביל דם מהתאים אל הלב.

תפקוד
-----

אופן הפעילות של שסתומים חד כיווניים בוורידים
חתך רוחב של הווריד מראה שסתום המונע חזרה לאחור של הדם
תפקידו של הווריד הוא להוביל דם מהתאים אל הלב.
במחזור הדם הגדול, אוספים הוורידים דם מהנימים המגיעים מהתאים, כשבדם שהם מכילים רמה גבוהה של פחמן דו-חמצני, ויגיעו לעלייה הימנית של הלב.
במחזור הדם הקטן יצא וריד מן הריאה, כשבדם שהוא מכיל רמה גבוהה של חמצן, ויגיע לעלייה השמאלית של הלב.
בווריד קיימים שסתומים חד-כיווניים המאפשרים זרימת דם אך ורק לכיוון הלב, להם השפעה חשובה בביצוע תפקידו של הווריד. המנגנון המסייע לזרימת הדם הוורידי הוא משאבת השרירים.

מבנה
----

דפנות הווריד דקות יחסית וגמישות, להבדיל מדפנות העורק העבות שאמורות לעמוד בלחצו הגבוה של הדם (ראו לחץ דם) היוצא מן הלב.

הווריד מורכב משלוש שכבות:

1. הגלימה החיצונה (tunica externa, tunica adventitia) - השכבה החיצונית.
2. הגלימה האמצעית (tunica media) - השכבה האמצעית. שריר חלק שדק הרבה יותר בעורקים.
3. הגלימה הפנימית (tunica intima) - אנדותל, השכבה פנימית. שכבה חלקה המאפשרת לדם לזרום בחופשיות.

היבטים רפואיים
--------------

מתן תרופה דרך הווריד IV
ניתן להחדיר תרופה למחזור הדם דרך הוורידים. הזרקה תוך ורידית (IV) היא הדרך המהירה ביותר, משום שהחומר הפעיל מוחדר למחזור הדם באופן מיידי ומופץ ברחבי הגוף בתוך שניות מעטות בלבד.
באופן זה המינון המלא מגיע למחזור הדם בבת-אחת. דבר זה יכול להיות בעייתי במקרים מסוימים אם קיימת רגישות כלשהי לתרופה. זאת משום שבמקרה זה יש מעט מאוד זמן למתן של חומר שיסתור את פעילותה.

על פי רוב לאחר ההזרקה מחזור הדם יוביל את התרופה לכל תאי הגוף.
יוצאי הדופן הם חומרים שלא יכולים לעבור את מחסום הדם-מוח. כתוצאה מכך תרופות המכילות חומרים מסוג זה לא יכולות להשפיע על תאי המוח אם הן מוחדרות דרך הווריד.
במקרים אלו יחפשו הרופאים דרכים אלטרנטיביות להשפיע על מערכת העצבים המרכזית, בהתאם למצב בו רוצים לטפל.

ראו גם
------

* פקקת ורידים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **וריד** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ורידי** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ורידים** |

* רפואת כלי דם וטרשת עורקים - אתר האנגיולוג והחברה הישראלית לחקר וטיפול טרשת עורקים. מכיל מידע לגבי כל הקשור בכלי דם, מחלות כלי דם ומחזור הדם.
* וריד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Neil R. Carlson, (2013). Physiology of Behavior. Boston: Pearson.
2. ↑  רמי רחמימוב (2004). מהפכת המוח: תקשורת, מחלות נפש וסמים. רעננה: מכון ון ליר בירושלים הקיבוץ המאוחד.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007534144605171
* BnF: cb11962562h (data)
* GND: 4187475-4
* LCCN: sh85142544
* LNB: 000161155
* NDL: 00575032
* NKC: ph205449
* TA98: A12.0.00.030

 |
**ליאור כפיר רפאל** (נולד ב-16 באוקטובר 1970) הוא תסריטאי, מפיק ובמאי ישראלי. חבר "האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה".

ביוגרפיה
--------

כפיר רפאל נולד בדימונה, גדל והתחנך בניו יורק, ז'נבה והרצליה.
בצה"ל שירת כקצין בתותחנים. לאחר שירותו הצבאי, למד לתואר ראשון במגמת הפקה ותסריטאות בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.

בשנת 1998 (יחד עם חברו לכתיבה אמיר בן-סירה) התקבל ככותב ראשי לתוכנית "אברהם ויעקב", תוכניתם של אברי גלעד וקובי מידן ששודרה בערוץ 2 ומשם דרכו לעולם התסריטאות החלה להסלל. בין שלל יצירותיו ניתן למנות גם את:

* התוכנית הקומית, "חלומות בהקיציס", בכיכובם של איל קיציס וטל פרידמן, ששודרה בערוץ 2.
* תוכנית האירוח הקומית, "יצפאן", בכיכובו של אלי יצפאן ששודרה ב-HOT3 בחברת HOT.
* התוכנית הקומית, "המופע המרכזי", בכיכובם של אסי כהן וגורי אלפי.
* הסדרה הקומית, "אחד העם 1".
* התוכנית, "המצב", בהגשת אברי גלעד ועלמה זק ששודרה בערוץ 2.
* התוכנית הסאטירית, "משחק מכור", עם ליאור שליין, גורי אלפי ועינב גלילי.
* הסדרה, "השיר שלנו", ששודרה ב-YES ובערוץ 2.
* הסרט, "ברונו מאוהב", עבור הפרויקט "סרטים מכאן", פרויקט סרטי המקור של חברת הוט.
* "אחד העם 101"
* התוכנית הסאטירית, "ארץ נהדרת".

משנת 2005 יוצר, מביים וגם כותב את הסדרה הקומית, "מה זה השטויות האלה?", בכיכובה של הקומיקאית עדי אשכנזי, שמשודרת בערוץ 2 במסגרת שידורי קשת. בשנת 2008 הסדרה אף נמכרה לרשת הטלוויזיה "CBS" האמריקאית והפורמט של הסדרה נמכר גם לרשתות הטלוויזיה של איטליה, ספרד ורשתות נוספות ברחבי העולם.

בשנת 2008 החל רפאל להשתתף בפאנל התוכנית הלילית, "טינופת", המשודרת בערוץ הוט 3.

משנת 2009 הצטרף לצוות הכותבים של התוכנית הסאטירית, "ארץ נהדרת", המשודרת בערוץ 2 וכיום בקשת 12.

משנת 2011 החל לכתוב לתוכנית הבידור, "מועדון לילה", תוכנית המשודרת בערוץ 2.

בשנת 2013 היה שותף לכתיבת התסריטים של התוכנית הקומית, "בובה של מדינה", ששודרה בערוץ 10.

בשנת 2017 יצר וכתב את הסדרות "נופלות על הרגליים" ו"בית הכלבים".

ב-2019 יצר וכתב את סדרת הדרמה "בת אל הבתולה".

משנת 2020 כותב בתוכנית "הצחוקייה".

חיים אישיים
-----------

כפיר רפאל נשוי ואב לארבעה ילדים. מתגורר עם משפחתו בזכרון יעקב.

קישורים חיצוניים
----------------

* ליאור כפיר רפאל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* ליאור כפיר רפאל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* רינת גור-נחום, של מי השורה הזאת, באתר ynet, 28 במאי 2003
* לי אור אברבך, של מי השורה הזאת?, באתר nrg‏, 11 בינואר 2008

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר "אישים"
**יואב דונט** (נולד ב-28 ביוני 1980) הוא שחקן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

דונט הוא בוגר סטודיו למשחק ניסן נתיב. הוא זוכה מלגת קרן שרת לשנת 2005 בתחרות מונולוגים, ובקרן "אלי לאון" להצטיינות בתיאטרון "הבימה" (בו הוא משחק משנת 2010).
היה מועמד לפרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר בשנת 2009 על תפקיד "שמוליק" בסרט "לבנון", וזכה בפרס קיפוד הזהב כשחקן השנה בפרינג' לשנת 2017 על תפקידו בהצגה "ליזלוטה במאי", ובציון לשבח בפסטיבל תאטרונטו 2019 על תפקידו בהצגה "הייתי שם".

### קריירה בתיאטרון

דונט השתתף במספר רב של הצגות: בתיאטרון צוותא שיחק במחזה "צינורות". בתיאטרון חיפה שיחק במחזה "סיפור פשוט". בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער בשיתוף עם תיאטרון חיפה שיחק במחזה "הבחורים בדלת ממול". בתיאטרון הסימטה שיחק במחזה "האי". בתיאטרון תמונע שיחק בהצגה "ליזלוטה במאי".

בתיאטרון הבימה שיחק במחזות "אותו הים", "מישהו ימות בסוף", "פוסט טראומה", "כי בנו בחרת", "אם יש גן עדן", "מירל'ה אפרת", "הסוחר מוונציה", "פאניקה", "משפחה עליזה", "פליישר", "Love love love", עושה כרצונו וגבעת חלפון אינה עונה.

### קריירה בקולנוע ובטלוויזיה

הופעתו הטלוויזיונית הראשונה הייתה בשנת 2008, כאשר לוהק לתפקיד אורח בסדרת הדרמה "פרשת השבוע". באותה שנה שיחק בסדרת הדרמה של ערוץ 10 "לאהוב את אנה" בתפקיד דניאל. בשנת 2009 לוהק לתפקיד הראשי בסרט "לבנון".

בשנת 2014 גילם את דמותו של נדב ברנוב בקומדיית המצבים "עממיות". באותה שנה לוהק לשחק בסרט "יונה", בתפקיד רזי. בשנת 2015 גילם את דמותו של איתמר בסדרה "חברות", וכן שיחק בסדרה "כפולים" בשידורי קשת של ערוץ 2 בתפקיד יונתן.
בנוסף שיחק בסדרה "תאג"ד" בדמותו של ידידיה (קלימרו) קצין משטרה צבאית, בסדרה סברי מרנן, שיחק בסרט האיש שבקיר של יבגני רומן, בסרט הקנדי "אינשאללה", בסרט הקצר זוכה פרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל "קומיק-קון": "מקום שאינו כאן" של הבמאי דן סחר, בסרט "הורדוס איילנד" של הבמאי נלי גיא.

ב-2023 החל לשחק בסדרה "כראמל" של כאן חינוכית את הדמות פרנקו.

חיים אישיים
-----------

נשוי לשחקנית תיאטרון החאן נילי רוגל ואב לשלושה.
ב-2019 עבר לגור עם משפחתו לדרום הארץ וכעת מתגורר בבאר אורה, ישוב ליד אילת ומזה מספר שנים, הוא אחד מהשחקנים של תיאטרון אלעד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יואב דונט** בוויקישיתוף

* יואב דונט, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* יואב דונט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* יואב דונט, בארכיון הבימה
* עמית אטיאס, ‏מהבימה למדבר: "תהיתי לעצמי איך ממשיכים להיות שחקן ובכל זאת משנים את החיים", באתר ‏מאקו‏, 6 במרץ 2023

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007393324105171
* GND: 102922336X
* ISNI: 0000 0003 6551 7484
* LCCN: no2010157427
* NTA: 328582379
* SUDOC: 147202329
* VIAF: 230697545
* WorldCat: lccn-no2010157427

 |
**בית הקברות מתקופת הברונזה המאוחרת** בחוף פלמחים הוא אתר קבורה הממוקם כ-200 מטר דרומית לשפך נחל שורק אל הים התיכון, צפונית לאתר יבנה-ים.

האתר התגלה במקרה לאחר שסערה חזקה התרחשה במקום בשנת 1960, הגלים חשפו מספר קברים על קו החוף של קיבוץ פלמחים, ובמשך השנים שלאחר מכן רוחות שנשבו חשפו קברים נוספים. החוקרים שעבדו במקום הצליחו לאתר בו 23 קברים שהכילו מנחות קבורה שהעידו על קשרים עם קפריסין, התרבות המיקנית ומצרים העתיקה (חרפושיות) ושרידי נקברים. שני קברים נחשפו לראשונה על ידי אהרון קמפינסקי ושמואל ליפשיץ בשנת 1961, 13 קברים נחשפו על ידי רם גופנא ושמואל ליפשיץ בשנים 1967–1969, היתר נחשפו על ידי תושבי המקום, כשמתוכם 6 קברים התגלו בעבודת שמואל ליפשיץ ואחיו יובל ליפשיץ, תושבי הקיבוץ.

הקברים ממוקמים ברובם קרוב לקו החוף, בשטח מצומצם של כמה עשרות מטרים שתחומים בין שתי גבעות כורכר בצפון ובדרום האתר, מעט מהם נמצאו רחוקים ממנו. האדמה במקום היא אדמת כורכר (נפוצה במישור החוף הדרומי), ולכן קברים רבים כוסו במצע לבני כורכר, אולם אחד הקברים היה בנוי מאבן. חדירת גלי הים אל תוך החוף פגעה בקברים ובתכולתם במרוצת אלפי השנים שעברו מאז התקופה הכנענית.

ראו גם
------

* מבני קבורה עגולים בפלמחים

הערות שוליים
------------

1. ↑  "עתיקות" כרך 74, 2013.
**תַחוּרְוַיְלִיש** היה מלך החתים בתקופת הממלכה החתית הקדומה, באמצע המאה ה-15 לפנה"ס.

ידוע שתחורויליש היה בן דודו של המלך תלפינוש, כך שסביר להניח שהוא היה אחיו של אמונש. ידוע אמנם על פקיד בשם תחורויליש שפעל בתקופתו של אמונש, אולם לא ידוע מה היה תפקידו המדויק, ואם בכלל מדובר באותו אדם. עם מותו של תלפינוש בשנת 1500 לפנה"ס מתחילה התקופה הידוע בהיסטוריה החתית בשם "תקופת האופל", מכיוון שבמשך 100 שנים חילופי השלטון אינם ברורים. ידוע על שני מלכים שמלכו על הארץ בתקופה שבין מותו של תלפינוש לעלייתו לשלטון של חנתיליש השני. הראשון היה תחורויליש, והשני הוא אַלוּוַמְנַש, חתנו של תלפינוש. יש חוקרים הסוברים שאלוומנש עלה לשלטון מיד עם מותו של תלפינוש, וכי תחורויליש ירש את השלטון לאחר מותו. יש אף הסוברים שהוא מלך רק אחרי מותו של חנתיליש השני. עם זאת, מכיוון שידוע שאלוומנש גורש מהממלכה בידי תלפינוש, סביר להניח שעם מותו של תלפינוש היה זה תחורויליש שירש את המלוכה, ורק לאחר מותו השתלט עליה אלוומנש שחזר מהגלות.

קישורים חיצוניים
----------------

* תחורויליש (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**תלפינוש** | **מלכי החתים** | **הבא**:**חנתיליש השני** |
מאמר על אופיום מהעיתון "דיילי פיקאיון" (The Daily Picayune), ‏24 בפברואר 1912, ניו אורלינס, לואיזיאנה.
**אמנת האופיום הבינלאומית** שנחתמה בהאג ב-23 בינואר 1912 הייתה האמנה הבינלאומית הראשונה לפיקוח על סמים. בתגובה לביקורת גוברת על הסחר באופיום הזמינה ארצות הברית לכנס של ועדת האופיום הבינלאומית שנערך ב-1909 בשאנגחאי שבסין 13 מדינות. האמנה נחתמה על ידי גרמניה, ארצות הברית, סין, צרפת, בריטניה, איטליה, יפן, הולנד, פרס, פורטוגל, רוסיה וסיאם. באמנה נכתב כי "כל המדינות החתומות יעשו כמיטב יכולתם לפקח, או יפעלו לפקח, על כל האנשים המייצרים, מייבאים, מפיצים, ומייצאים, מורפיום, קוקאין, והמלחים הנלווים, כמו גם על המבנים בהם אנשים אלו פועלים לייצר או לסחור במוצרים אלו".

ב-1915 יישמו את האמנה ארצות הברית, הולנד, סין, הונדורס ונורווגיה. האמנה נכנסה לתוקף גלובלי ב-1919 כאשר היא נכללה בחוזה ורסאי.

אמנת אופיום בינלאומית מתוקנת נחתמה ב-19 בפברואר 1925 ונכנסה לתוקף ב-25 בספטמבר 1928. באמנה המתוקנת נכללה לראשונה מערכת בקרה סטטיסטית בפיקוח הוועד המרכזי הקבוע לאופיום (כיום International Narcotics Control Board – הוועד הבינלאומי לפיקוח על סמים פסיכואקטיביים), גוף סמך של חבר הלאומים. מצרים, בתמיכת סין וארצות הברית, המליצה שלאמנה יתווסף איסור על חשיש, ותת-ועדה הציעה את הנוסח הבא:

> 
> השימוש בקנבוס הודי ומיצוי תמציות ממנו יאושרו אך ורק למטרות רפואיות ומדעיות. לעומת זאת, השרף (צ'אראס) המופק מהפרחים הנקביים של הקנאביס סאטיבה, יחד עם התרכובות השונות להם הוא משמש בסיס (חשיש, צ'ירה, אסראר, דיאמהב וכו') כיום משמשות לצרכים רפואיים וחשודות בשימוש המזיק לבריאות בלבד, באותה דרך כסמים פסיכואקטיביים אחרים, אסורים בייצור, במכירה, במסחר וכו' בכל נסיבות שהן.
> 
> 
> 
> 

הודו וארצות נוספות התנגדו לניסוח זה, כשהן מצטטות מנהגים חברתיים ודתיים ואת העובדה כי צמחי הקאנביס הגדלים פרא נפוצים במידה כזו שיהיה זה קשה מאוד לאכוף את חוק זה. דעתן התקבלה ותוספת זו לא נכללה בסופו של דבר באמנה הסופית. הושגה פשרה על פיה נאסר יבוא של "קנבוס הודי" לארצות שאסרו את השימוש בו, וארצות המייבאות אותו חייבות להנפיק תעודות המאשרות את היבוא ומצהירות שהמשלוח נדרש "אך ורק עבור מטרות רפואיות או מדעיות." בפשרה גם נדרש מהצדדים "ליישם פיקוח יעיל שטבעו ימנע את הסחר הבלתי חוקי הבינלאומי בקנבוס הודי ובייחוד בשרף המופק ממנו." מגבלות אלו השאירו מספיק פרצות על מנת לאפשר למדינות לייצר קאנביס, לסחור בו בתוך המדינה, ולהשתמש בו למטרות בילוי.

האמנה הוחלפה ב-1961 על ידי האמנה היחידה על סמים פסיכואקטיביים (Single Convention on Narcotic Drugs).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמנת האופיום הבינלאומית** בוויקישיתוף
* בעיית הקאנביס: הערה על הבעיה וההיסטוריה של הפעילות הבינלאומית. עלון על סמים, 1962.
* התחלת הפיקוח הבינלאומי על סמים. UN Chronicle, קיץ, 1998.
* אמנת האופיום הבינלאומית שנחתמה בהאג ב-23 בינואר 1912.
* מוזיאון האופיום

הערות שוליים
------------

1. ↑  התחלת הפיקוח הבינלאומי על סמים
2. ↑  ו. ו. וילובי, אופיום כבעיה בינלאומית, בלטימור, דפוס ג'ונס הופקינס, 1925
3. ↑  בעיית הקאנביס: הערה על הבעיה וההיסטוריה של הפעילות הבינלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: nr89010596
* VIAF: 185008548
* WorldCat (עם VIAF): 185008548

 |
מצבתו של דן שני בבית הקברות הצבאי בראשון לציון
**דן שני (פרידברג)** (3 במאי 1936 – 23 במאי 1970) היה קצין בדרגת סגן-אלוף בחיל השריון, שלחם בחזית המצרית במלחמת ששת הימים. על פעולתו בימי המלחמה עוטר שני בעיטור המופת. הוא נפל בקרב כמפקד גדוד במלחמת ההתשה.

ביוגרפיה
--------

דן שני נולד בקיבוץ גבעת ברנר להורים שעלו מגרמניה. כשהיה בן שנתיים עברה משפחתו לעיר ראשון לציון. למד בבית הספר המקצועי ברמלה, שיחק כדוריד, היה מרכז שכבה בתנועת מכבי הצעיר ופעיל בגדנ"ע.

שני התגייס לשירות צבאי במאי 1954 והוצב בפלוגת סיור של יחידת שריון. לחם במלחמת סיני ולאחריה הוסמך לקצין. ב-1958, לאחר שנת שירות בצבא הקבע, התחתן והתגורר עם אשתו בקיבוץ מסילות שממנו באה, שם עבד בחקלאות ועסק בהדרכת נוער. חמש שנים אחר כך עבר לאשדוד ועבד כמנהל אחזקה במפעל. לאחר מכן עבר עם משפחתו לגור במושב עשרת והתגייס מחדש לשירות קבע. היה בין הראשונים שיצאו לארצות הברית ללמוד את הפעלת טנק המגח, שעמד להיכנס לשירות בצה"ל.

במלחמת ששת הימים היה שני מפקד פלוגת טנקי מגח בדרגת סרן. הפלוגה השתייכה לגדוד 46, שסופח לחטיבת הצנחנים בקרבות ליד רפיח. פלוגתו נקלעה למארב של טנקים כבדים מצריים, ואף על פי שספגה אבדות הצליחה להחזיק מעמד. סיפור הקרב הובא בספר של שבתי טבת חשופים בצריח. על ניהול הקרב שם עוטר שני בציון לשבח מאת אלוף פיקוד הדרום, שהומר לימים לעיטור המופת.

לאחר המלחמה שירת שני כקצין אג"ם וכסגן מפקד גדוד. למד בבית הספר לפיקוד ומטה. לאחר כן מונה למפקד גדוד הטנקים 79 בחטיבה 401, שהשתייכה לאוגדת סיני. ב-23 במאי 1970, בעת שנמצא בסיור ליד תעלת סואץ, נהרג מפגיעת אש ארטילרית מצרית. באותה תקרית נהרגו עוד שישה חיילי צה"ל.

דן שני היה בן 34 בנופלו. הניח הורים, אשה, בן ובת. הובא לקבורה בבית הקברות הצבאי בראשון לציון. כארבעת אלפים איש הלכו אחרי ארונו. הוא הועלה לאחר מותו לדרגת סגן אלוף.

הנצחה
-----

שמו של שני הונצח על גבי מספר אנדרטאות, וביניהן אנדרטת יד לשריון בלטרון, האנדרטה לנופלי העיר ראשון לציון ואנדרטת נופלי המועצה האזורית גדרות, השוכנת במושב עשרת.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות החיים של דן שני, באתר "יזכור"
* ידיעות מאתר עיתונות יהודית היסטורית:
	+ שבעה חיילי צה"ל נפלו אתמול בחזית התעלה, מעריב, 24 במאי 1970
	+ דב גולדשטיין, דני (המשך), מעריב, 29 במאי 1970
	+ אריה פיק, סגן אלוף דן שני, למרחב, 28 ביוני 1970

הערות שוליים
------------

1. ↑  שבעת החללים בסואץ - למנוחות, מעריב, 25 במאי 1970, באתר עיתונות יהודית היסטורית.
עוף דיוואן
**עוף דיוואן** (באנגלית: **Chicken Divan**) הוא קדרת עוף המוגשת בדרך כלל עם ברוקולי ורוטב מורניי. היא נקראה על שם מקום המצאתה, מסעדת Divan Parisien במלון צ'טהאם בניו יורק, שם הוגשה כמנה המיוחדת בתחילת המאה העשרים. היוצר של המנה היה שף בשם לאגאסי. בצרפתית, המילה דיוואן מתייחסת למקום מפגש או לאולם גדול.

היסטוריה
--------

ישנם מתכונים היסטוריים רבים לעוף דיוואן שנמצאו בספרי בישול המתוארכים לסוף שנות ה-50 ותחילת שנות ה-60, אך האותנטיות שלהם אינה ודאית מכיוון שהמתכון המקורי נשמר בסוד. קירוב המבוסס על רמזים מהמלון של הדיוואן פריזיאן נעשה עם חזה עוף, ברוקולי ורוטב בשמל גבינתי, או רוטב מורניי, מועשר בחלמונים.

סוגי דיוואן
-----------

כיום נהוג להכין את המנה עם גבינת פרמזן רגילה והיא נותרה אחת ממנות התבשיל האמריקאיות הקלאסיות ביותר כיום. אפשר להכין גרסה "מהירה" עם חזה עוף מבושל מראש, מיונז מוכן ומרק משומר. חלק מהגרסאות מכוסות בחטיף תפוחי אדמה, באופן דומה לזה של תפוחי אדמה ללוויה (Funeral potatoes).

"חוות תרנגולי ההודו של הארט" בניו המפשייר מגישה גרסה המשתמשת בתרנגול הודו במקום עוף.

לקריאה נוספת
------------

* רשימת תבשילי קדירה
* רשימת מנות אזוריות של ארצות הברית
* עוף וברוקולי

הערות שוליים
------------


1. 1 2  Villas, James (2003). *Crazy for Casseroles*. The Harvard Common Press. ISBN 978-1-55832-217-2. אורכב מ-המקור ב-2008-04-04. נבדק ב-2008-07-17.
2. ↑  "Chicken Divan Recipe". *totalrecipesearch.com*. 15 בינואר 2015. אורכב מ-המקור ב-16 במרץ 2015. נבדק ב-4 באפריל 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Lovegren, Sylvia (2005). *Fashionable Food: Seven Decades of Food Fads*. Chicago: University of Chicago Press. p. 194. ISBN 978-0-22649-407-4.
4. ↑  Fountain, Shannon. "Quick Chicken Divan". *Allrecipes*.
5. ↑  "Mom's Chicken Divan - Recipe". *www.cooks.com*.
6. ↑  Olmsted, Larry (17 בנובמבר 2011). "Great American Bites: It's Thanksgiving every day at Hart's Turkey Farm". *ABC News* (באנגלית). נבדק ב-10 ביולי 2022. `{{cite news}}`:  (עזרה)
**אלכסנדרו איליה ראוצה** (ברומנית: **Alexandru Ilie Răuță** נולד ב-17 ביוני 1992 בפיטשט שברומניה) הוא כדורגלן רומני המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת מיובן מליגת המשנה הרומנית.

קריירת מועדונים
---------------

ראוצה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות ארג'ש פיטשט ומיובן מליגת המשנה הרומנית. בהמשך שיחק בקבוצות פאנדורי טרגו ז'יו, פוליטכניקה יאשי ווולונטר מליגת העל הרומנית. עם וולונטר זכה בסופר קאפ הרומני בעונת 2017/2018.

ב-1 ביולי 2019 חתם ראוצה בדינמו בוקרשט מליגת העל הרומנית. הוא שיחק במועדון במשך שלוש עונות, בהן ערך 78 הופעות ליגה. הוא עזב את המועדון לאחר ירידת המועדון לליגת המשנה הרומנית.

ב-27 ביוני 2022 חתם ראוצה על חוזה לשתי עונות בהרמנשטאדט מליגת העל הרומנית. הוא ערך 16 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-23 בינואר 2023 חתם באוחוד מליגת המשנה הסעודית.

ב-29 ביולי 2023 חתם ראוצה בארג'ש פיטשט מליגת המשנה הרומנית. הוא ערך שמונה הופעות ליגה במדי המועדון. ב-30 בנובמבר שוחרר מהמועדון.

ב-16 בינואר 2024 חתם במיובן מליגת המשנה הרומנית.

תארים
-----

וולונטר
* הסופר קאפ הרומני (1): 2017/2018

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  Alexandru Răuţă a semnat cu FC Hermannstadt באתר news.ro, ‏ 27 ביוני 2022 (ברומנית)
2. ↑  #ألكسندرو\_راوتا أحدددددي בחשבון הטוויטר הרשמי של אוחוד, 25 בינואר 2023 (בערבית)
3. ↑  De la FC Hermannstadt direct în Arabia Saudită – Alexandru Răuță a jucat aproape 7 luni la Sibiu באתר Ora de Sibiu, ‏ 23 בינואר 2023 (ברומנית)
4. ↑  Alexandru Răuță, prezentat la noua sa echipă באתר Digi Sport, ‏ 29 ביולי 2023 (ברומנית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אלכסנדרו ראוצה"**.
**פיתיונאי מוכתם** (שם מדעי: *Antennarius maculatus*) הוא מין של דג מממשפחת הפיתיונאיים שבסדרת החכאים החי במימי האזור האינדו-פסיפי.

תיאור
-----

דג זה מגיע לאורך של עד 15 ס"מ בקירוב והוא בעל גוף מגושם וכדורי עם סנפירים קטנים יחסית וראש גדול, ממנו הוא קיבל את השם העממי "דג צפרדע". הפיתיונאי בעל גוונים משתנים רבים והוא מומחה בהסוואה המסתווה עם צבעיו כמעט בשלמות בין האלמוגים, הספוגיים והקרקע עליה הוא מצוי. גוני באים בין צהוב בהיר, כתום, אפור ועד לכהה עם כתמים לאורכם והוא בעל בליטות קוצניות על עורו. הוא מוצלח כ"כ שאפילו לאירועי הלבנת אלמוגים הוא יכול לשנות את גווניו ללבן. ככל החכאים הוא בעל פיתיון בולט מעמוד השדרה שלו, אותו הוא מנפנף בתזזיתיות מעל פיו הגדול ומלא השיניים כדי להוליך שולל טרף אל פיו. כאשר טרף מתקרב מספיק הוא יכול לפעור את לועו ולבלוע טרף הקרוב אליו בגודלו, תוך שהלסת מתארכת כלפי חוץ. מהירות הבליעה שלו היא בין המהירות בעולם החי. בנוסף יש לדג יכולת ייחודית של פלואורסצנציה לאחר שמאירים עליו באור חזק, מה שגורם לו לבלוט באור אדום.

דג זה מצוי לרוב בשוניות אלמוגים, כרי ספוגיים ובין סלעים עד לעומק 20 מטרים, לאורך האזור האינדו-פסיפי ממאוריציוס וראויניון שבאוקיינוס ההודי ועד למערב האוקיינוס השקט והוא נפוץ גם בים סוף. הוא נע מעט מאוד מאחר שגפיו לא מותאמים לשחייה. הדג חי לרוב בבדידות אך בעת הרבייה קבוצת דגים מתאספת יחדיו להזדווג ולאחר מכן להשריץ צאצאים רבים. לאחר מכן בני הזוג יכולים להיות עוינים זה לזה ואפילו לאכול את בני זוגם.

מצב שימורו בטבע הוא "ללא חשש".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פתיונאי מוכתם** בוויקישיתוף
* פתיונאי מוכתם, באתר ITIS (באנגלית)
* פתיונאי מוכתם, באתר NCBI (באנגלית)
* פתיונאי מוכתם, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* פתיונאי מוכתם, באתר FishBase (באנגלית)
* פתיונאי מוכתם, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פתיונאי מוכתם באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  לפי אתר הדגים במפרץ אילת של אתרי דפני
השייח'ה **מוזא בנת נאסר אל-מסנד** (בערבית: **موزا بنت ناصر المسند**, בתעתיק מדויק: **מוזא בנת נאצר אלמסנד**) היא אשתו השנייה, מתוך שלוש, של אמיר קטר לשעבר, השייח' חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני, ואמו של אמיר קטר המכהן, השייח' תמים בן חמד אאל ת'אני.

ביוגרפיה
--------

מוזא בנת נאסר אל-מסנד נולדה ב-8 באוגוסט 1959 בעיר אל-ח'ור שבקטר. נישאה לחמד בן ח'ליפה אאל ת'אני בשנת 1977 כאשר היה יורש העצר. אל-מסנד קיבלה תואר ראשון בסוציולוגיה מאוניברסיטת קטר בשנת 1986 ובשנת 2003 הוענק לה תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת וירג'יניה.

קריירה
------

שיח'ה מוזא היא יושבת הראש של הקרן הקטרית (אנ') לפיתוח החינוך, המדע והקהילה משנת 1995, יושבת הראש של חברת סילאטק (אנ') משנת 2008 ויושבת הראש של הקרן הדמוקרטית הערבית (אנ'). בנוסף, היא מכהנת כנשיאת המועצה העליונה לענייני משפחה מאז שנת 1998.
משנת 2002 היא סגנית נשיא המועצה העליונה לחינוך ובשנת 2003 שימשה כשליחה מיוחדת מטעם אונסק"ו בנושא חינוך יסודי וגבוה.
נכון לשנת 2016 היא חברה בחבר הנאמנים של הקולג' לרפואה ויל קורנל (אנ') בקטר. בנוסף, היא יושבת הראש של המרכז הרפואי **סידרא** בדוחא.
שיח'ה מוזא פעילה מאוד בפוליטיקה ובחברה של קטר, ומעורבת באופן פעיל בענייני הממשל. היא הייתה הכוח המניע מאחורי עיר החינוך (אנ') וערוץ הילדים של אל-ג'זירה (אנ').
בשנת 2011 הוכרזה שיח'ה מוזא כאחת הנשים המשפיעות ביותר מטעם מגזין פורבס (מס' 75).

שיח' חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני ושיח'ה מוזא בביקור רשמי בוושינגטון, בצילום משותף עם ברק ומישל אובמה
שיח'ה מוזא ידועה גם בזכות סגנון הלבוש המיוחד שלה, המשלב אופנת עילית עם קוד הצניעות המקובל בקטר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוזא בנת נאסר אל-מסנד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "שיח'ה מוזא, יושבת הראש של חברת סילאטק", באתר החברה
2. ↑  "הוד מעלתה שיח'ה מוזא בנת נאסר אל-מסנד", באתר אונסק"ו
3. ↑  "שיח'ה מוזא, שליחה מיוחדת", באתר אונסק"ו
4. ↑  אתר המרכז הרפואי וויל קורנל-קטר
5. ↑  מאתר סידרא
6. ↑  "שיח'ה מוזא, רשימת הנשים החזקות", באתר פורבס
7. ↑  "שיח'ה מוזא, הגברת הראשונה שגורמת לקרלה להסמיק", באתר ווג

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0003 6759 7182
* LCCN: nb2012006539
* VIAF: 233318774
* WorldCat (עם VIAF): 233318774

 |
**עמית לוינטל** (נולד ב-10 במרץ 1980) הוא פרשן וכתב ספורט ישראלי.

חיים אישיים
-----------

נולד ברמת גן לדני לוינטל, יליד הארץ, ויעלה ון דר הורן, ילידת גבעתיים. בגיל 3 עברו ליישוב עשרת שבישובי מועצה אזורית גדרות. סיים לימודיו בתיכון ברנר בגבעת ברנר במגמת ערבית ופילוסופיה.
בצבא שירת במודיעין.

סיים תואר בתקשורת במכללת ספיר.

עמית לוינטל הוא פרשן הספורט ההומוסקסואל הראשון בישראל. לדבריו "חשוב לי להראות שגם הומואים יכולים להתעסק בכדורגל. זה גם משנה קצת את התפיסות בחברה".

קריירה בתקשורת
--------------

החל את דרכו המקצועית ב-2006 בערוץ הספורט כעיתונאי בדסק החוץ, 
מ-2008 עד 2015 עבד במערכת עיתון ישראל היום ככתב ספורט, סיקר מטעמם את המונדיאל בשנת 2010 בדרום אפריקה ואת המונדיאל בשנת 2014 בברזיל ככתב חוץ.
ב-2015 עבר לצ'רלטון ועבד כפרשן בליגות הזרות.
ב-2018 הצטרף לסגל הפרשנים באולפן המונדיאל של כאן 11 ובלט בידיעותיו לגבי המונדיאל ברוסיה. מטעם עבודתו עבד עם רן בן שמעון, ג'ובאני רוסו וטל בנין.

מ-2017 חבר בפודקאסט "בכל יום נתון" של אוריאל דסקל.

מ-2018 חלק מסגל הפרשנים של ערוץ ONE ומפרשן את הליגה האיטלקית.

מספטמבר 2019 בעל הפודקאסט "לוינטל בכל יום שני" המסקר את משחקי סוף השבוע בחמש הליגות האירופיות הגדולות.

כמו כן החל מנובמבר 2018 מגיש יחד עם ליאן וילדאו את תוכנית הספורט השבועית "כאן ספורט" ב"כאן רשת ב'".

קישורים חיצוניים
----------------

* עמית לוינטל, ברשת החברתית פייסבוק
* עמית לוינטל, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* עמית לוינטל, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  יואב בורוביץ, העיר, עמית לוינטל: "אבי נמני הוא גיי אייקון", באתר הארץ, 13 באוגוסט 2010
2. ↑  פודקאסטרים מדברים: אוריאל דסקל, עמית לוינטל וראם שרמן, באתר podcastim.org.il