recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**נמר צפון-סין** (שם מדעי: *Panthera pardus japonensis*) הוא תת-מין של הנמר השוכן בחלקה הצפוני של סין ואולי גם בקוריאה. תפוצתו בעבר גבלה בתפוצתו של נמר אמור בצפון, ובדרום היא גובלת עם תפוצת נמר הודו-סין. נמר צפון-סין הוא נדיר ביותר בטבע וקשה מאוד לראותו. הוא ניזון מאיילים, חזירי בר, כבשים וכדומה.

כמו כל הנמרים החיים באקלים קר (נמר אמור ונמר ברבארי), נמר צפון-סין גדול יחסית ליתר תת-המינים של הנמר. פרוותו של תת-מין זה שונה מפרוותיהם של תת-מינים אחרים של הנמר: היא כתומה וכהה יותר, הטבעות דמויות השושנה הן גדולות וכהות. צבע הפרווה המוקפת בטבעות כהה יותר מהפרווה מחוץ לטבעות ואף לפעמים בתוף הטבעות, ישנן נקודות שחורות.

משקלם של הזכרים נע בין 36 עד 89 ק"ג. משקלן של הנקבות נמוך בצורה ניכרת מזה של הזכרים: הוא נע בין 27 עד 59 ק"ג. גובה הנמרים הוא בין 120 ל-176 ס"מ. תוחלת חייו של נמר צפון-סין בטבע היא כ-12 שנים, ואילו בשבייה נמר זה יכול לחיות מעל 20 שנים.

כאמור, נמר צפון-סין חי בסין מאזור סיצ'ואן עד לדרום סין וצפון בייג'ינג. בנוסף לאזור מחייתו בסין, נמר צפון-סין חי גם בקוריאה. על אף גודלו של אזור מחייתו, נמר צפון-סין שרוי בסכנת הכחדה גם בשל פרוותו. גודל האוכלוסייה מונה פחות מ-2,500 פרטים בטבע ועוד כ-100 פרטים החיים בשבייה. נעשים ניסיונות לשמרו בגני חיות אך לשם כך יש להחדיר עוד פרטים מהטבע לאוכלוסייה בשבי כדי להגדיל את השונות הגנטית הנמוכה הקיימת בשבי. לצורך כך, נהוג לקחת את הנמרים ה"בעיתיים" אשר חדרו ליישובי אדם ופגעו בבעלי החיים בכפרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמר צפון-סין** בוויקישיתוף
* נמר צפון-סין, באתר ITIS (באנגלית)
* נמר צפון-סין, באתר NCBI (באנגלית)
* נמר צפון-סין, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* נמר צפון-סין, באתר GBIF (באנגלית)
פירוש נוסף ערך זה עוסק באתר בילוי והסעדה באתר הנופש דיסנילנד שבקליפורניה. אם התכוונתם לאתר נופש והסעדה נוסף בשם זה, ראו דאונטאון דיסני (פלורידה).
**דאונטאון דיסני**
(למפת קליפורניה מוגדלת)סקרמנטוסקרמנטו
לוס אנג'לסלוס אנג'לס
סן פרנסיסקוסן פרנסיסקו
סן דייגוסן דייגו
סן חוזהסן חוזה
פרזנופרזנו
בייקרספילדבייקרספילד
**אורגון**
**נבדה**
**א  
ר  
י  
ז  
ו  
נ  
ה**
**מקסיקו**
**האוקיינוס השקט**דאונטאון דיסני**דאונטאון דיסני**(למפת קליפורניה רגילה)סקרמנטוסקרמנטו
לוס אנג'לסלוס אנג'לס
סן פרנסיסקוסן פרנסיסקו
סן דייגוסן דייגו
סן חוזהסן חוזה
פרזנופרזנו
בייקרספילדבייקרספילד
**אורגון**
**נבדה**
**א  
ר  
י  
ז  
ו  
נ  
ה**
**מקסיקו**
**האוקיינוס השקט**דאונטאון דיסני**דאונטאון דיסני**
**דאונטאון דיסני** (באנגלית: **Downtown Disney**) הוא אזור קניות, הסעדה ובידור באתר הנופש דיסנילנד בקליפורניה.

תיאור האתר והקמתו
-----------------

האתר הוקם במהלך ההרחבה של אתר הנופש דיסנילנד, שכללה את הקמת ההרפתקה הקליפורנית של דיסני (אתר שעשועים שנפתח בשנת 2001). דאונטאון דיסני נמצא בשטח שבין פארק השעשועים דיסנילנד לבין פארק ההרפתקה הקליפורנית של דיסני, בצידו המערבי של אתר הנופש, מערבית למלון דיסנילנד. חלק מדאונטאון דיסני בנוי על גשר מעל דרך דיסנילנד (בעבר נקראה רחוב מערב). אתר הסעדה והנפשה זה קטן מהאתר דאונטאון דיסני המצוי בדיסניוורלד שבפלורידה. הכניסה לאתר חופשית, ונמצאת בו תחנת המונורייל של דיסנילנד.

בדאונטאון דיסני יש 12 בתי קולנוע, מסעדות רבות ובהן קפה יער הגשם וחנויות רבות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דאונטאון דיסני** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דאונטאון דיסני (באנגלית)

| פארקים ואתרי נופש של חברת וולט דיסני |
| --- |
| אתר הנופש דיסנילנד | דיסנילנד • ההרפתקה הקליפורנית של דיסני • דאונטאון דיסני |  |
| אתר הנופש דיסניוורלד | ממלכת הקסם • אפקוט • אולפני הוליווד של דיסני • ממלכת החיות של דיסני • חוף סופת השלגים • לגונת הטייפון • דאונטאון דיסני • *ארץ הנהר*\* |
| אתר הנופש טוקיו דיסני | דיסנילנד טוקיו • דיסניסי |
| אתר הנופש דיסנילנד פריז | דיסנילנד פריז • פארק אולפני וולט דיסני • כפר דיסני |
| אתר הנופש דיסנילנד הונג קונג | דיסנילנד הונג קונג |
| אתר הנופש דיסני שאנגחאי | דיסנילנד שאנגחאי |
| קו הספנות דיסני | דיסני וונדר • דיסני מג'יק • דיסני דרים • דיסני פנטזי • קאסטאווי קי |
| פארקים מתוכננים שלא הוקמו | *וסטקוט*\*\* • *אמריקה של דיסני*\*\* |
| שונות | דולר דיסני |
| הערות | \* פארקים שנסגרו  \*\* פארקים שלא הוקמו |
| פורטל דיסני |
התותחים הניצבים על גרם המדרגות שלפני הפורטיקו בחזית הארמון
**אכסניית קסטיליה, לאון ופורטוגל**, הידועה בדרך כלל כ**אכסניית קסטיליה** (במלטית: **Berġa ta’ Kastilja**; בצרפתית: **Auberge de Castille**; בקטלנית: **Alberg de Castella**), הוא מבנה היסטורי השוכן סמוך לחומה הדרומית של העיר ולטה בירת מלטה, והמשמש כיום כמשרדו הרשמי של ראש ממשלת מלטה וכמקום מפגשה של הממשלה.

ה"לשונות" והאכסניות
-------------------

המבנה הוקם על ידי ההוספיטלרים אשר בנו אכסניות נפרדות לאבירים בני הלאומים השונים שהיו חברים במסדר, ואשר כונו באופן מסורתי בשם "לשונות" (langues). שמונה הלשונות היו צרפת, אנגליה, גרמניה, אוברן, פרובאנס, אראגון, איטליה וקסטיליה. כל אכסניה הוקמה בחלק אחר של העיר, בקרבת קטע החומה שעליו הופקדו האבירים שהתגוררו בה, והיא שימשה אבירים בני הלשון שלא היה להם בית משלהם באי, וכן נוסעים בעלי מעמד.

אכסניית קסטיליה שירתה בעיקר את בני קסטיליה, אך גם את בני לאון ופורטוגל, שלא היו להם אכסניות משלהם. לשון קסטיליה נחשבה לאחת הלשונות החזקות במסדר, וראש הלשון (ה"פילייה" - Pilier) שימש כגראנד צ'נסלור או הקנצלר הגדול (Grand Chancellor), שהיה מופקד על כל דברי החקיקה של המסדר.

היסטוריה
--------

הקרקע עליה ניצב המבנה נמסרה לבני קסטיליה ב-1569, ושנה לאחר מכן, ב-1570, הוטל מס על חברי הלשון כדי לממן את הבנייה. המבנה תוכנן על ידי האדריכל ג'רולאמו קסאר (Gerolamo Cassar), ובין השנים 1571 עד 1573 שימש רק את הפילייה וחלק מהאבירים, בעוד שרוב בני הלשון המשיכו להתגורר במעוזם הקודם של ההוספיטלרים בבירגו, מעברו האחר של הנמל הגדול. ב-1574 המבנה הורחב והותאם לצורכי הלשון. ב-1741 החליטו בני הלשון להקים מבנה חדש ומפואר יותר, ולהחליף את חזותו הצבאית בחזות של ארמון בסגנון הבארוק. מבנה זה נחנך ב-1745.

האכסניה נפגעה בעת המצור ששמו כוחותיו של נפוליאון על מלטה בשנת 1798, אך עם כיבוש העיר עשו בו אלה שימוש כמפקדתם במלטה. הבריטים חגגו במבנה את כיבושה של מלטה ב-1800, וב-1805 קבעו במקום את מפקדת הצבא הבריטי באיים. הבריטים הסבו את אחד החדרים באכסניה לקפלה אנגליקנית ב-1840, וב-1899 הקימו על גג המבנה מתקן איתות לאוניות. המבנה נפגע בהפצצות האוויריות של מטוסי הלופטוואפה במלחמת העולם השנייה, אך שופץ, ומאז 4 במרץ 1972 הוא משמש כמשרד ראש ממשלת מלטה.

המבנה
-----

האכסניה רבועה בצורתה, ובה שלוש קומות. במרכז חזיתה הפונה לכיוון דרום-מערב, קבוע פורטיקו מעוטר שאליו מוליך גרם מדרגות, ובכל אחד משני צדדיו ניצבים שני עמודים בסגנון קורינתי ותותח. מעל הפורטיקו קבוע פסלו של הגראנד מאסטר מנואל פינטו דה פונסקה (Manuel Pinto da Fonseca) שבתקופתו הוקם המבנה הנוכחי, ומעליו מופיע המגן שלו. הפורטיקו מופיע על מטבע הנצחה מוזהב בערך של 50 אירו, שטבעה מלטה בשנת 2008.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אכסניית קסטיליה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אכסניית קסטיליה (הקישור אינו פעיל, 29 ביוני 2022)
* המבנה באתר העיר ולטה (הקישור אינו פעיל, 29 ביוני 2022)
**סורת אַאל עִמְרַא֫ן** (בערבית: سورة آل عِمْرَان, "סורת בית-עמרם") היא הסורה השלישית בספר הקוראן. הסורה כוללת 200 פסוקים (אַיַא֫ת). בדומה לשמותיהן של הסורות האחרות אין השם מעיד על תוכנה הכולל – הסורה עוסקת במכלול נושאים.

רקע היסטורי
-----------

בשנת 622 עבר מוחמד נביא האסלאם עם קהילת מאמיניו לעיר ית'רב, שנקראה מאז אל-מדינה. המעבר נעשה עקב רדיפות במכה וכן בשל בקשתם של שני השבטים הערבים שחיו בית'רב אֲוְס וח'זרג', לשמש להם מנהיג ובורר בסכסוכי הקרקעות הרבים שהיו ביניהם. בעיר ובסביבתה התגוררו דרך קבע גם שלושה שבטים יהודים: בני נדיר, בני קינוקאע ושבט בני קוריט'ה. המעבר למדינה, או ה"היג'רה", כפי שהוא נקרא באסלאם, גרם למספר שינויים בחיי מוחמד וקהילתו: בנוסף לתפקידו כמנהיג דתי, הוא נעשה גם למנהיג מדיני. סורת אאל עמראן מתמקדת איפוא בביטולן של מסורות מקראיות ואוונגליוניות המופיעות במקרא ובברית החדשה, וביצירת סיפר חדש בעל אופי "אסלאמי" לאותם סיפורים מכוננים של היהדות והנצרות.

נושא הסורה
----------

הסורה נקראת "בית (או: משפחת) עמראן" על שמו של עמראן, שלפי המסורת האסלאמית הוא אביה של מרים אמו של ישו. סורת בית עמראן, כיתר הסורות שניתנו במדינה (כמו סורת הפרה), מתאפיינת בסגנון פרוזאי יותר ופחות פיוטי, בניגוד לסורות שניתנו במכה. יתרה מזאת, סגנון הכתיבה כולל מכלול מגוון ביותר של פסוקים אלגוריים וכן פסוקים המדריכים את המוסלמים לא לפקפק בדברי הכתוב. בפסוקים הפותחים את הסורה נאמר:

> 
> "... ה' הוא האלוהים, אין עוד מלבדו, הוא חי וקיים לעד. (ב) הוא גילה את הכתב באמת, לקיים את אשר כבר גילה. הוא גילה את התורה ואת האוואנגילאום לבני האדם לנחותם בהם, ועתה הנה מגלה לך את הקוראן"
> 
> 
> 
> — סורה 3 (סורת אאל עמראן), פסוקים 1–2, תרגם הרמן (צבי חיים) רקנדורף
> 

הסורה מספרת את סיפור לידתה של מרים אם ישו לעמראן וחנה (פסוקים 35–43). לאחר מכן, מתוארת הבשורה למרים על אודות לידתו הצפויה של ישו המשיח (פסוקים 45–48).

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיטקסט טקסט בוויקיטקסט: **קטגוריה:הקוראן סורה 3** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סורת אאל עמראן** |

* Surah 'Ali-Imran, Chapter 3, באתר Al-islam.org
* אלקוראן או המקרא תרגם הרמן (צבי חיים) רקנדורף, באתר פרויקט בן-יהודה
* Holy Quran Hebrew (הקישור אינו פעיל, 30 בדצמבר 2020)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת:**סורת אל-בקרה** | **הקוראן** | הסורה הבאה:**סורת א-נסאא** |
| **סורה 3** |
| 1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
12
13
14
15
16
17
18
19
20
21
22
23
24
25
26
27
28
29
30
31
32
33
34
35
36
37
38
39
40
41
42
43
44
45
46
47
48
49
50
51
52
53
54
55
56
57
58
59
60
61
62
63
64
65
66
67
68
69
70
71
72
73
74
75
76
77
78
79
80
81
82
83
84
85
86
87
88
89
90
91
92
93
94
95
96
97
98
99
100
101
102
103
104
105
106
107
108
109
110
111
112
113
114 |


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007503807905171
* BnF: cb17968796n (data)
* GND: 1034495836
* LCCN: n82036154
* SUDOC: 241035287
* TDVİA: al-i-imran-suresi
* VIAF: 178217358
* WorldCat (עם VIAF): 178217358

 |
**בּאנצָ'ה** (ביפנית: **番茶**) הוא תה ירוק יפני מהדרגה הנמוכה ביותר. התה נקטף מאוחר, באוגוסט וספטמבר, משיחים המשמשים לקטיף סנצ'ה קודם לכן. בקטיף זה נקטפים עלים גדולים וגסים יחד עם גבעולים שנותרו לאחר קטיף העלים הצעירים יותר.

באנצ'ה רגיל הוא תה של הקטיף השלישי והרביעי. הוא מורכב מעלים גדולים וגסים המופיעים 15–20 יום לאחר קטיף הסנצ'ה. קיים גם תת-סוג מאוחר "אָקי-באנצ'ה" ( יפ.秋番茶,"באנצ'ה סתוי"), המורכב מזרדים קטנים שנותרו לאחר קטיף הבאנצ'ה. הבאנצ'ה האיכותי ביותר נקטף ביוני.

בשל איכותו הנחותה בהשוואה לסנצ'ה, הבאנצ'ה אינה מסווג בהתאם למקום הגידול.

טעמו של באנצ'ה הוא חזק יותר מסנצ'ה, ולכן יפנים שותים אותו לרוב בזמן ארוחה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hattori Yukio, ed. (2017). *An Illustrated guide to Japanese Traditional Cooking and Annual Events* (באנגלית). 京都: 淡交社. p. 89. ISBN 978-4-473-04181-4.
2. 1 2  George L. van Driem (2019). *The Tale of Tea: A Comprehensive History of Tea from Prehistoric Times to the Present Day* (באנגלית). Leiden: Brill. p. 211.
3. 1 2  Michael Harney (2008). *The Harney & Sons Guide to Tea* (באנגלית). Penguin.
4. ↑  Mary Lou Heiss; Robert J. Heiss (2011). *The Story of Tea: A Cultural History and Drinking Guide* (באנגלית). Potter/Ten Speed/Harmony/Rodale.
**יסעור כהה** או **יסעור עשנוני** (שם מדעי: *Ardenna grisea*), הוא מין של עוף ימי בינוני ממשפחת היסעוריים. בעבר היה שייך לסוג יסעור (*Puffinus*).

מאפיינים
--------

אורכו של היסעור 40–51 ס"מ ומוטת כנפיו 94–110 ס"מ. הוא בעל כסות נוצות חומה כהה והוא בעל כנפיים ארוכות המותאמות לדאייה ולבנות מלמטה, מקור ארוך ושחור בעל בליטה מעליה ורגליים עם קרומי שחייה בצבע ורדרד. הראש כהה יותר משאר הגוף.

היסעורים מעופפים בלהקות בין האוקיינוסים השונים, בעיקר בחצי הכדור הדרומי, סביב דרום האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט. היסעורים מקננים על איים נידחים כמו סביב ניו זילנד והאיים הקרובים להם, איי פוקלנד, ארץ האש, איי אוקלנד והאי נורפוק. הם מקננים במושבות צפופות יחדיו ומטילים ביצים בין ענפי עצים שבאיים. לעיתים הם מקננים גם ליד אלבטרוסים ופינגוויניים. היסעורים מקננים במחילות מוגנות אך כשהם יוצאים הם נטרפים על ידי שחפים וחמסנים.

הם דגים בים דגים ודיונונים ויכולים לצלול לעומק 68 מ' מתחת הגלים עם כנפיהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יסעור כהה** בוויקישיתוף
* יסעור כהה, באתר NCBI (באנגלית)
* יסעור כהה, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  יסעור כהה באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007558329805171

 |
שרידי בית האופרה אשר שולבו בחזית התיאטרון הפתוח החדש
בית האופרה ב-1935
בניין הפרלמנט החדש בבניה בשנת 2013. משמאל לו נראים שרידי בית האופרה הישן
**בית האופרה המלכותי** (במלטית: **It-Teatru Rjal**, באנגלית: **Royal Opera House**) היה בית אופרה ששכן ברחוב הרפובליקה בעיר ולטה, בירת מלטה, סמוך לשער העיר.

היסטוריה
--------

המבנה הוקם בין השנים 1862–1866 לפי תוכניתו של האדריכל הבריטי אדוארד בארי (Edward Middleton Barry), אשר תכנן, בין היתר, את מבנה התיאטרון בקובנט גרדן בלונדון. אורכו של המבנה היה 63 מטרים ורוחבו 34 מטרים, והוא יכל להכיל 1,095 צופים יישובים ו-200 נוספים בעמידה. בית האופרה נחנך ב-9 באוקטובר 1866. פנים הבניין נפגע באופן קשה במהלך שרפה שארעה ב-25 במאי 1873, אך הוא שופץ ונחנך בשנית ב-11 באוקטובר 1877, עת הועלתה בו האופרה אאידה. ב-7 באפריל 1942 במהלך הפצצת מטוסי הלופטוואפה על מלטה, המבנה חרב כמעט לחלוטין. ההריסות פונו מהאתר, אך מבנה חדש לא הוקם במקום, בשל עבודות בנייה ושיקום חשובות יותר שנדרשו ברחבי מלטה לאחר ההרס שנגרם לאיים במהלך המלחמה.

תוכניות השיקום
--------------

מאז, מדי פעם עלתה שאלת ייעודו של השטח הריק לדיון במלטה. ב-1953 הוגשו שש הצעות אדריכליות להקמת המבנה, ונבחרה הצעה זוכה. אולם חילופי השלטון עצרו את המשכו של התהליך בשל הטענה כי ישנם פרויקטים נדרשים חשובים יותר, ותקציב בסך 280,000 לירות שטרלינג שיועד לעניין בשנים 1955–1956 הופנה למטרות אחרות. בשנות ה-80 פנתה ממשלת מלטה אל האדריכל רנצו פיאנו, ואישרה את תוכניתו לשיקום המבנה ושער העיר הסמוך לו בשנת 1990, אך גם תוכנית זו נגנזה. ב-1996 ננקטה יוזמה נוספת בעניין, וגובשה תוכנית להפיכת האתר למרכז תרבות ומסחר שמתחתיו חניון תת-קרקעי, אך מחלוקת ציבורית מנעה שוב את הוצאת התוכנית לפועל. לאחרונה, בשנת 2006, הציעה הממשלה תוכנית להקים במקום בית פרלמנט חדש, שיחליף את אולם הפרלמנט הנוכחי השוכן בארמון הגראנד מאסטר במרכז העיר. גם תוכנית זו נתקלה בהתנגדות ציבורית, אך ב-1 בדצמבר 2008 הודיע ראש ממשלת מלטה לורנס גונצי (Lawrence Gonzi), כי יקצה לה תקציב בסך 80 מיליון אירו. שירותיו של פיאנו נשכרו בשנית, אך הוא הציע שלא להקים במקום מבנה חדש לפרלמנט, ותמך בהקמת תיאטרון פתוח תחתיו. פיאנו נימק את הצעתו בשטח הקטן, ובכך שלאחר שישים שנים בהן נותרו שרידי המבנה הישן במקום, הוא זכה למעמד של מונומנט היסטורי. הצעתו התקבלה ובשנת 2013 נחנך במקום תיאטרון פתוח שזכה בשם "כיכר התיאטרון המלכותי" (Pjazza Teatru Rjal), המנציח את שמה של האופרה המלכותית. בד בבד החלה הקמת מבנה הפרלמנט החדש מערבית לאתר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית האופרה המלכותי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בית האופרה המלכותי
* התוכנית לפיתוח מתחם בית האופרה באתר ראש ממשלת מלטה

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007400095705171
* LCCN: sh2016002358
* VIAF: 1008154329448026970004
* WorldCat: viaf-1008154329448026970004

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסוג מאפה מטוגן. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו דונאט (פירושונים).
דונאטס בטעמים וצבעים שונים
דונאטס של חברת "קריספי קרים"
הכנת דונאטס בחנות קריספי קרים (Krispy Kreme) באוסטרליה
**דונאט** או בעברית **סופגנית חישוק** (באנגלית: **Doughnut**) הוא בלילה או עיסה מתוקה המטוגנת בשמן עמוק. שתי הצורות המקובלות ביותר לדונאט הן צורת טורוס או כדור פחוס ממולא בריבה, קרם, פודינג או מילוי מתוק אחר. הכדור הקטן שמוצא מאמצעו של דונאט בצורת טורוס במהלך הכנתו ניתן לטיגון ונקרא לעיתים דונאט-הול (או "החור של הדונאט", ידוע גם בשם המותג **מאנצ'קין** ברשת דאנקן דונאטס).

היסטוריה
--------

ההיסטוריה של הדונאטס שנויה במחלוקת. על פי גרסה אחת הגיעו הדונאטס לצפון אמריקה עם המתיישבים ההולנדים. תאוריה זו נתמכת על ידי העובדה שבאמצע המאה ה-19 נקראו הדונאטס בשמם ההולנדי Olykoeks, שמשמעותו המילולית "עוגות שמנוניות". עם זאת, יש ראיות ארכאולוגיות לכך שמאכל דומה הוכן על ידי התושבים המקוריים של אמריקה בשטח המצוי כיום בדרום מערב ארצות הברית.

הנסון קרוקט גרגורי טען שהמציא את הדונאט הטבעתי בשנת 1847 במהלך עבודתו על ספינת סוחר. על פי הטענה, גרגורי לא היה מרוצה מטעמם של הדונאטס הכדוריים וביקש לנקבם. הניקוב התבצע באמצעות המכסה של מכל פלפל שחור.

הכנה
----

**בצק**: ניתן להכין דונאטס מבצק שמרים (ליצירת דונאט אוורירי, דוגמת סופגנייה) או מבלילת-עוגה מיוחדת. דונאטס מבצק שמרים מכילים כ-25% שמן, בעוד שדונאטס מבצק עוגה מכילים כ-20% שמן.

**צורה**: דונאטס בצורת טבעת נוצרים באחת מארבע דרכים. הדרך האחת היא חיבור שני הקצוות של פיסת בצק דקה וארוכה (בצורת צינור). הדרך השנייה היא שימור במכשיר חיתוך מיוחד המבצע חיתוך מקביל של המעטפת החיצונית והחלל הפנימי. בבצק שמחולץ ממרכזו של כל דונאט ניתן להשתמש להכנת דונאט-הול (כאמור לעיל) או להחזירו לתוך כלל העיסה לשם הכנת דונאטס נוספים. הדרך השלישית היא מתיחת עיסה בצורת דיסק עד להיווצרות חור במרכז. הדרך הרביעית היא שימוש במכשיר המזליף עיסה בצורת טבעת במישרין לתוך השמן.

**טיגון**: דונאטס מבצק עוגה מטוגנים משך 90 שניות בטמפרטורה של בין 190–198 מעלות צלזיוס עם הפיכה אחת במהלך הטיגון. דונאטס מבצק שמרים מטוגנים כ-150 שניות בטמפרטורה של 182–190 מעלות ולפיכך סופגים יותר שמן. בשנים אחרונות, עקב התגברות המודעות הבריאותית, ישנם יצרנים האופים את הדונאטס בתנור במקום לטגנם. בייצור המוני של דונאטס מטוגנים מבצק שמרים משולבת בתהליך ההכנה אפייה לזמן קצר (20 דקות), אך אלה אינם מסווגים כדונאטס אפויים.

**כיסוי ומילוי**: לאחר הטיגון הדונאטס מכוסים לעיתים קרובות בזיגוג סוכר, שוקולד, או אבקה כלשהי, כגון קינמון או אבקת סוכר. הם ממולאים - על ידי הזרקה - בריבה, פודינג או מילוי מתוק אחר.

כל דונאט ממוצע, ללא כל תוספת מכיל בתוכו כ 300–350 קלוריות ונחשב משמין מאוד.

ראו גם
------

* סופגנייה
* דאנקן דונאטס
* בנייה
* ספינג'
* פפנש
* ספנז
* זפולה
* קרונאט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דונאט** בוויקישיתוף
* מאמר של TimeOut על סוגי דונאטס בעולם מיום 14.9.2006.
* Doughnuts: The fried treat that conquered the modern world - מאתר ה-BBC

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאמר מתוך אתר Mrbreakfast

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007560197305171
* GND: 7555507-4
* LCCN: sh85039195
* NKC: ph496665

 |
חוסה כריסטיאן צ'אבס גרזה
**חוסה כריסטיאן צ'אווס גרזה** (בספרדית: **Christian Chávez**;‏ נולד ב-7 באוגוסט 1983) הוא שחקן וזמר מקסיקני. ידוע בתור חואן "גובאני" מנדס לופז בטלנובלה "Rebelde", ובתור חבר בלהקת "RBD".

קריירה
------

ההצלחה של הטלנובלה "Rebelde" הובילה להקמת הלהקה "RBD". צ'אווס השתתף בטלנובלה פופולרית נוספת, "כיתה 406", בתפקיד פרצ'ו, יחד עם שותפיו מ-"Rebelde", אנהי, דולסה מריה, ואלפונסו הררה. בחודש יוני 2007 הוא הופיע על הבמה במופע "היום אני לא יכול לקום", במאי 2008 הוא השתתף ב"אבניו Q", הגרסה המקסיקנית של המקור, שם שיחק בתור הדמויות הראשיות, אאוג' (פרינסטון) ורודרי (רוד). הנוכחות שלו במופע הייתה אמורה להיות אחת האטרקציות.

ב-2016 החל לשחק בטלנובלה "להתעורר לצדך" בתפקיד של כריסטיאן ליל, לצידו של דניאל ארנס.

בשנים 2019-2018 הוא שיחק בטלנובלה "*Like, la leyenda*" מבית רשת Las Estrellas. 

בשנת 2021 גילם את מת'יאס בטלנובלה "*La suerte de Loli*" מבית רשת הטלוויזיה האמריקאית טלמונדו, לצדם של גבי אספינו וקרלוס פאנס.

חיים אישיים
-----------

בשנת 2005, נישא צ'אווס לבן זוגו BJ מרפי. בחודש ספטמבר 2007 הוא הואשם שניסה לפגוע בבעלו, BJ מרפי, הוא הכחיש את השמועות, וביוני 2009 התגרשו השניים.

בשנת 2007 הזמר נעצר כאשר הוא ניסה לקנות מריחואנה בניו יורק, הוא התנצל על האירוע, ומאוחר יותר להקתו "RBD" הצהירה שהם נותנים לו את תמיכתם למרות שעשה טעות.

אף על פי, שהוא תומך בזכויות ההומואים, הוא אמר שהוא לא רוצה שיראו אותו בתור נציג של הקהילה הגאה. עם זאת, בחודש יוני 2008, הוא הופיע בעמוד הראשון של מגזין חדש של הומואים מקסיקני. הוא מעריץ גדול של S.L, בנפיקה ליסבון של פורטוגל, ואמר שראה כבר את כל המשחקים.

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומי אולפן (סולו)

* 2010: Almas Transparente

### סיבובי הופעות (סולו)

* 2009: Pocket Show

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כריסטיאן צ'אווס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של כריסטיאן צ'אווס
* כריסטיאן צ'אווס, ברשת החברתית פייסבוק

* כריסטיאן צ'אווס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* כריסטיאן צ'אווס, ברשת החברתית אינסטגרם

* כריסטיאן צ'אווס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* כריסטיאן צ'אווס, באתר אייטונס (באנגלית)

* כריסטיאן צ'אווס, באתר ספוטיפיי

* כריסטיאן צ'אווס, באתר AllMusic (באנגלית)

* כריסטיאן צ'אווס, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* כריסטיאן צ'אווס, באתר דיזר

* כריסטיאן צ'אווס, באתר Discogs (באנגלית)

* כריסטיאן צ'אווס, באתר Songkick (באנגלית)

* כריסטיאן צ'אווס, באתר בילבורד (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX4760807
* ISNI: 0000 0001 1905 551X
* MusicBrainz: c7168488-1d1e-4a85-95db-4cd648508003
* VIAF: 170187653
* WorldCat: lccn-n2011028895

 |
**רפרף ההרדוף** (שם מדעי: *Daphnis nerii*) הוא מין של עש במשפחת הרפרפיים. באזורי תפוצתו הוא חי בסביבת צמחי הרדוף הנחלים (ומכאן שמו העברי) ובגינות נוי ליד צמחי וינקה. כמו כל מיני משפחת הרפרפים הוא מתעופף תוך רפרוף מהיר של כנפיו הארוכות.הרפרף מוצץ צוף בזמן רפרוף מעל הפרח,

מאפיינים
--------

גופו של רפרף ההרדוף מוצק וקצהו מחודד כך שצורתו דומה לחרוט. כנפיו הקדמיות גדולות מאוד ומחודדות. אורך מוטת כנפיו הוא 90-120 מ"מ. כאשר כנפיו האחוריות קצרות מהקדמיות. על ארבע כנפיו כתמים ירוקים וקווים ורודים וצהובים. בראשו חדק ארוך בעזרתו הוא מוצץ צוף.

רפרף ההרדוף מקים עד 4 דורות בשנה. לאחר ההזדווגות, הנקבה מטילה עד 200 ביצים ירוקות על צמחי ההרדוף והוינקה שמשמשים כפונדקאים. מהביצים בוקעים זחלים באורך של כמה מילימטרים. הזחל ירוק עם גחון אפרפר-ירוק, קו לבן-כחול משני צדדיו, ראשו צהוב וקירח משערות הגוף ועליו 2 עיניים כחולות על רקע שחור. הזחלים אוכלים את עלי ההרדוף וכאשר הם מגיעים לאורך של 7.5 ס"מ הם מתגלמים. את גלגול הגולם, הם עוברים על האדמה בין עלים יבשים. גלגול זה נמשך 120 ימים.

* זחל של רפרף ההרדוף מופע ירוקזחל של רפרף ההרדוף מופע ירוק
* זחל של רפרף ההרדוף מופע כההזחל של רפרף ההרדוף מופע כהה
* גולם של רפרף ההרדוףגולם של רפרף ההרדוף
* בוגרבוגר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רפרף ההרדוף** בוויקישיתוף
* רפרף ההרדוף, באתר ITIS (באנגלית)
* רפרף ההרדוף, באתר NCBI (באנגלית)
* רפרף ההרדוף, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* רפרף ההרדוף, באתר GBIF (באנגלית)

* רפרף ההרדוף, באתר מדרשת שדה בוקר (ארכיון)
* רפרף ההרדוף, באתר מן השדה
* רפרף ההרדוף, באתר חרקים עולם קטן בגדול
אחד מחדרי האוכל במבנה
מפת ולטה
**קאזה רוקה פיקולה** (מלטית: **Casa Rocca Piccola**) הוא ארמון ומוזיאון השוכן ברחוב הרפובליקה, רחובה הראשי של העיר ולטה, בירת מלטה.

מבנה
----

בארמון התגוררו משפחות אצולה וגם כיום מתגורר בו המרקיז דה פירו, אשר פתח חלק ממנו למבקרים. במבנה חמישים חדרים בסך הכל, ואלה הפתוחים לקהל מציגים את אורח חייה של האצולה המקומית במשך 400 השנים האחרונות, החל מהקמת העיר על ידי ההוספיטלרים. המוזיאון מכיל אוסף עשיר של רהיטים, יצירות האמנות, כלי כסף, תשמישי קדושה, וכן תצוגת בגדים אופייניים.

במבנה שוכנת קפלה בסגנון פלדיאני. קירותיה עשויים עץ, אשר עובד כך שידמה לשיש. על קירות הקפלה תלויות תמונות גבירתנו של המכאובים וצליבת ישו, ומוצג בה פסלון קדוש שהוענק במתנה לאפיפיור לאו השמיני.

תקרת האולם הגדול (Sala Grande) היא הגבוהה במבנה, ותולה בה נברשת נרות מסוף המאה ה-18, אשר יוצרה בבוהמיה. באולם שמור שולחן עבודה מהמאה ה-18, שהוא למעשה קפלה נפתחת. קפלות כאלה נועדו להילקח עם בעליהן לבתי הנופש בעת חופשת הקיץ ולעיתים הועברו לחדר השינה לאחר לידה, כדי שהיולדת תוכל להיות נוכחת בטבילת הוולד.

בארכיון (Archivum de Piro) שמורים מסמכים משפחתיים ממאות ה-17 וה-18 בענייני תביעות משפטיות, עסקים, סחר בעבדים מוסלמיים ונישואין. בארכיון ניצב פסלו של פאולוס הקדוש, הקדוש המגן של מלטה.

תצוגת הביגוד כוללת כ-15 חליפות, ששימשו לנשפים, נישואין ולביקור בחצר השליטים, וכן אוסף של משקפיים, מקטרות, קופסאות לטבק הרחה, מקלות הליכה ועוד.

שלושת מרתפי המבנה, אשר שימשו כמקלטים בעת ההפצצות האוויריות על מלטה במלחמת העולם השנייה פתוחים גם הם לביקור. הם נחצבו בסלע ושמשו תחילה כמחצבה לאבן בנייה בעת הקמת המבנה, ולאחר מכן כבארות מים. ב-1940 נחפרו מנהרות בין המרתפים מתחת לבניין, ומנהרות אחרות קישרו בינו לבין מבנים סמוכים. המרתף הגדול בין השלושה היה נגיש גם מהרחוב, ויכלו להסתתר בו כ-150 איש. בזמן המלחמה הוא שימש ככנסייה בימי ימי ראשון, והוצב בו מזבח זמני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קאזה רוקה פיקולה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של קאזה רוקה פיקולה
* קאזה רוקה פיקולה, ברשת החברתית פייסבוק

* קאזה רוקה פיקולה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* קאזה רוקה פיקולה, ברשת החברתית אינסטגרם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007286378805171
* GND: 7541763-7
* LCCN: sh2005007112
* VIAF: 240123093
* WorldCat: viaf-240123093

 |
פסלי תינוקות של דוד צ'רני זוחלים על המגדל
**מגדל הטלוויזיה ז'יז'קוב** (צ'כית: **Žižkovský vysílač**) הוא מגדל בולט בקו האופק של פראג, בירת צ'כיה. המגדל נבנה בין השנים 1985 ל-1992. הוא ניצב ברקיע של פראג על פסגתה של גבעה במחוז ז'יז'קוב, שממנו גם נלקח שמו של המגדל.

תיאור המבנה
-----------

למבנה עיצוב מאוד לא קונבנציונלי: הוא מכיל שלושה עמודי בטון, שמכילים תאים עבור משדרים, מסעדה ובית קפה, ושלושה חדרי תצפית. גובהו של המגדל 216 מטרים; מקומות התצפית נמצאים בגובה 100 מטרים, ואילו המסעדה ובית הקפה ממוקמים בגובה 63 מטרים בתאים נמוכים. המעליות במגדל נעות במהירות של 4 מטרים לשנייה. משקלו של המגדל 11,800 טונות והוא משמש גם כמצפה מטאורולוגי. המגדל חבר בפדרציה העולמית למגדלים גדולים.

כמו דוגמאות רבות של התקופה הקומוניסטית שדגלה באדריכלות "ברוטאלית" במרכז ומזרח אירופה, תושבי האזור מתייחסים בהתמרמרות ובתיעוב למגדל הטלוויזיה. אף על פי שביקורת רשמית הייתה בלתי אפשרית במהלך תקופת השלטון הקומוניסטי, באופן לא-רשמי ספג המגדל ביקורת על כך שהוא מגלומני מאוד, צורם לקו הרקיע של פראג, ועל כך שהרס חלק מבית הקברות היהודי בפראג-ז'יז'קוב שהיה ממוקם ליד יסודותיו של המגדל. למרות זאת, באופן רשמי טוענים שבית הקברות הועתק לפני שהחלה בנייתו של המגדל.

התגלגלו שמועות על כך שהמגדל שימש לחסימה אלקטרונית של משדרים מערביים (במיוחד רדיו אירופה החופשית) או ששימש כמרכז תקשורת של ברית ורשה במקרה של עימות שעלול היה להיווצר עם נאט"ו.

הצ'כים תוהים לעיתים קרובות למה תיירים זרים (בעיקר ממערב אירופה וצפון אמריקה) כל כך מרותקים מן המגדל, בה בשעה שהם עצמם סבורים שהוא גם מכוער להפליא וגם סמל למורשת הדיכוי הרוסית בצ'כיה. מערביים כנראה[דרוש מקור] מתייחסים באופן שונה לתקופת השלטון הקומוניסטי, בניגוד לתושבי המקום שבאמת חיו תחת אותו המשטר, למרות שהנהלת המגדל מנסה למשוך אליו יותר מבקרים מקומיים כאשר הם מפרסמים את היתרונות הטכנולוגיים של המגדל.

בשנת 2000 פסלים של תינוקות זוחלים למעלה ולמטה על עמודי המגדל (נוצרו בידי האמן הצ'כי דויד צ'רני) הודבקו באופן זמני לעמודיו. הפסלים התחבבו חלקית על התיירים, וכך בשנת 2001 הודבקו לעמודי המגדל לצמיתות. למרות זאת, חלק מאזרחי פראג טוענים שהפסלים מורידים מערכו ומעיצובו של המגדל ומורידים את הרמה של מבנה היי טק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגדל הטלוויזיה ז'יז'קוב** בוויקישיתוף
* מידע על מגדל הטלוויזה של ז׳יז׳קוב באתר טיפ פראג (עברית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ge1124072

 |
**דניל אנדרייביץ' חלוסביץ'** (ברוסית: **Даниил Андреевич Хлусевич**, באוקראינית: **Данило Андрійович Хлусевич**; נולד ב-26 בפברואר 2001 בסימפרופול שברפובליקה האוטונומית של קרים, אוקראינה) הוא כדורגלן רוסי-אוקראיני המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת ספרטק מוסקבה מליגת העל הרוסית ובנבחרת רוסיה.

קריירת מועדונים
---------------

חלוסביץ' גדל במחלקות הנוער של קרימטפליציה מולודז'ניה, UOR סימפרופול ו-UOR קרסנוליסיה. בשנת 2018 חתם בארסנל טולה מליגת העל הרוסית. הוא ערך 46 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שמונה שערים.

ב-1 בנובמבר 2021 חתם חלוסביץ' על חוזה לארבע שנים וחצי בספרטק מוסקבה מליגת העל הרוסית החל מ-1 בינואר 2022. ב-26 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-0 לצסק"א מוסקבה במסגרת המחזור ה-19 בליגה לעונת 2021/2022. בעונה זו זכה גם בגביע הרוסי.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-24 בספטמבר 2022 ערך חלוסביץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רוסיה, בניצחון 2-1 על נבחרת קירגיזסטן במשחק ידידות.

תארים
-----

ספרטק מוסקבה
* הגביע הרוסי (1): 2021/2022

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דניל חלוסביץ'** בוויקישיתוף
* דניל חלוסביץ', ביישום טלגרם
* דניל חלוסביץ', ברשת החברתית VK
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Хлусевич перейдет из тульского "Арсенала" в "Спартак" באתר הרשמי של ספרטק מוסקבה, 1 בנובמבר 2021 (ברוסית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"דניל חלוסביץ'"**.
תוכנית היסטורית של המושב הראשון נהלל, המחולק לנחלות
בישראל, "**משק חקלאי**" מהווה יחידה כלכלית עצמאית; ב"**נחלה**" הכוונה לקרקע חקלאית בגודל שנקבע על ידי הרשויות המוסמכות המיועדת למתיישב לצורך מגוריו ופרנסתו מהמשק החקלאי שפותח או יפותח בה. "**נחלה בודדת**" היא נחלה שאינה מהווה חלק מן השטחים המוחזקים על ידי אגודה שיתופית חקלאית.

היסטוריה
--------

המושג "נחלה" נובע מהמקורות, ומתייחס לירושת קרקע או אחיזה בקרקע, כפי שהתנהלו שנים עשר השבטים בארץ, ככתוב: "וַיִּקַּח יְהוֹשֻׁעַ אֶת-כָּל-הָאָרֶץ, כְּכֹל אֲשֶׁר דִּבֶּר יְהוָה אֶל-מֹשֶׁה, וַיִּתְּנָהּ יְהוֹשֻׁעַ לְנַחֲלָה לְיִשְׂרָאֵל כְּמַחְלְקֹתָם, לְשִׁבְטֵיהֶם; וְהָאָרֶץ שָׁקְטָה מִמִּלְחָמָה".

המושג "נחלה", בפירושו המודרני, קיים מאז נוסדו לראשונה מושבי העובדים החל משנות ה-20 של המאה ה-20; בשונה מהמושבה והקיבוץ שהיו צורות היישוב הכפריות הציוניות הראשונות, התפתח הרעיון של מושב עובדים שאפשר למשפחה לקיים משק חקלאי עצמאי. לצורך כך הוגדרה יחידת הבסיס, נחלה, כחלקה בעלת שטח מינימלי, שיאפשר למשפחה חקלאית ובן-ממשיך להתפרנס בכבוד מעיבוד חקלאי, על בסיס עבודה עצמית ושיווק במסגרת שיתופית של אגודה שיתופית.

שטחי הנחלות הוקצו על ידי המוסדות המיישבים ולאחר קום המדינה, על ידי המדינה. שטחים אלה מוגדרים כקרקעות הלאום, מנוהלים על-ידי רשות מקרקעי ישראל ובעל הזכויות בנחלה הוא "בר רשות".

מצב משפטי
---------

הנחלות במושבים כפופות מבחינה קניינית למספר בעלי עניין: רשות מקרקעי ישראל (מנהלת הקרקע), בחלק מהמושבים הסוכנות היהודית (המיישבת), ההאגודה השיתופית וכל אחד מהמתיישבים החקלאים, שהם בעלי הזכויות בקרקע כ"בר רשות". זאת, כל עוד חלקת המגורים אינה מהוונת (בוצעה "חכירה לדורות"). בצד כפיפות תכנונית לחוק התכנון והבנייה והוועדה המקומית לתכנון ובנייה.

הנחלה היא יחידת הקרקע הבסיסית ב"חוזי המשבצת" בין האגודה השיתופית במושב ובין בעלי קרקעות הלאום באמצעות רשות מקרקעי ישראל. בישראל כ-400 מושבים חקלאיים שבהם מתקיימות נחלות חקלאיות, ובסך הכל כ-30,000 נחלות.

שטחי הנחלות משתנים בהתאם לאזור בארץ ומוגדרים על פי תקן הנחלה שהגדיר משרד החקלאות לאותו מושב.

כל נחלה בנויה ממספר חלקים: חלקה א’ היא החלקה שבה נמצאים חלקת המגורים והשטח החקלאי הצמוד אליה. בחלקת המגורים ניתן להקים את מבני המגורים ומבני משק אחרים של המתיישב בנחלה, והשטח החקלאי הצמוד מיועד כולו לעיבוד החקלאי; חלקה ב' מיועדת גם היא לעיבוד החקלאי של המתיישב ויכול שאינה מחוברת לחלקה א'; חלקה ג' מיועדת לעיבוד משותף ביוזמת האגודה השיתופית.

עקב מורכבות קניינית ותכנונית זו, ובראש ובראשונה הדרישה ההיסטורית להחזקת הנחלה על ידי בעל זכויות, זוג או פרט, ללא אפשרות לחלוקתה או העברת הזכויות בנחלה למספר יורשים שאינם זוג, בשנים האחרונות חלו תמורות משמעותיות בכללים החלים על נחלות, כגון אפשרות לעגן את זכויותיו של המתיישב בקרקע או לפצל מגרש מהנחלה.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוגמה לחוזה חכירה במושב עובדים, באתר רשות מקרקעי ישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר יהושע, פרק י"א, פסוק כ"ג
2. ↑  פרידמן רונן, עו"ד, זכויות בר רשות בנחלה
3. ↑  מועצת מקרקעי ישראל, קובץ החלטות מועצת מקרקעי ישראל, ‏עדכון האחרון
4. ↑  מקלר בועז ושות׳ רו"ח, עו"ד שרון בכר, בר רשות בנחלה חקלאית לעומת חוכר לדורות, ‏2008
5. ↑  שרגא, גלעד, עו"ד, מילון מושבים, הערך "חלקה"
6. ↑  מועצת מקרקעי ישראל, קובץ החלטות מועצת מקרקעי ישראל, ‏עדכון האחרון
7. ↑  ביהמ"ש העליון בשבתו כבג"צ, החלטת בגצ בעניין החלטה 979 של רמ"י
8. ↑  מועצת מקרקעי ישראל, קובץ החלטות מועצת מקרקעי ישראל, ‏עדכון האחרון
רבי **משה חפץ** היה רב, מחבר ומשורר יהודי שחי במאה ה-17 באיטליה.

ביוגרפיה
--------

נולד לרב גרשום חפץ בשנת ה'תכ"ד (1663) בעיר טריאסטה שבאיטליה. למד אצל הרב שלמה בן ישעיה ניצה בוונציה.
בשנת ה'תל"ח (1678) נדפס אחד משיריו בעמודו הראשון של תנ"ך שהודפס בוונציה, ובשנת ה'תמ"ח (1688) הוציא ספר שירים בעברית ובאיטלקית בשם "מזמור שיר". בשנת ה'תנ"ו (1669) הוציא לאור ספר בשם "חנוכת הבית", על צורת בית המקדש, ובשנת ה'ת"ע (1710) הוציא לאור את ספרו "מלאכת מחשבת" על התורה.

בשנת ה'ת"ס (1699) נפטר בנו גרשום במגפה, ובאותה שנה הרב חפץ הוציא לאור את ספרו של בנו "יד חרוזים".

רבי משה חפץ נפטר בל' בחשוון בשנת ה'תע"ב (1711).

כתביו
-----

* **"מלאכת מחשבת"**, פירושו על התורה בדרך הפשט, זמין לעיון באתר על-התורה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  חכם משה חפץ, באתר "החכם היומי"
2. ↑  ספר מלאכת מחשבת, באתר הספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007502409405171
* GND: 1053054041
* ISNI: 0000 0000 6632 6047
* LCCN: n97039703
* NTA: 304316075
* VcBA: 495/35125
* VIAF: 28811402
* WorldCat: lccn-n97039703

 |
פנחס אברמוביץ בסטודיו שלו
לוחית זיכרון לפנחס אברמוביץ ברח' קרני בתל אביב
**פנחס אברמוביץ** (1909 – יוני 1986) (Abramovic Pinhas) היה צייר נודע בתקופת היישוב ובימי המדינה. נמנה עם מייסדי קבוצת אופקים חדשים. היה מזכיר הקבוצה במשך כל שנות קיומה (1948 – 1963).

ביוגרפיה
--------

פנחס אברמוביץ נולד ב-1909 במאזייק, האימפריה הרוסית (כיום בליטא). בשנת 1925 למד בבית הספר לאמנות בקובנה. עלה לארץ ישראל בשנת 1929. בשנים הראשונות בארץ היה פועל וחבר קיבוץ בית זרע. בשנת 1932 עבר להתגורר בתל אביב ועבד שנתיים בסטודיו של יוסף זריצקי. 1934 התקבל כחבר באגודת הציירים. מ-1938 - 1941 היה פעיל בהגנה וב 1942 - 1943 שהה במצרים, עיראק ופרס מטעם הצבא הבריטי וכשחזר הטמיע בציורין איכויות צבע דקורטיביות מזרחיות ושילבן עם אסכולת פריס שכה השפיעה עליו בהיותו שם. אברמוביץ צייר בטכניקות שונות, עבודות על נייר, רישום, ובצבעי מים. בעבודות על נייר הוא הצליח להתמודד עם צורות ואמצעי ביטוי חדשים, המראות אמן של צבע וקומפוזיציה אך גם אמן של רישום. חיבה מיוחדת הייתה לו לנופי הארץ והוא נהג לנסוע ולצייר בטבע. 

אברמוביץ היה בין מייסדיה של קבוצת אופקים חדשים ומזכיר הקבוצה. בשלהי שנות השלושים יצא ל"השתלמות" מקצועית בפריז. הביקורים של הציירים היו קצרי מועד, אך אברמוביץ אהב את האווירה התוססת של פריז ונשאר שם כשנה וחצי. במהלך חייו חזר כמה פעמים לפריז שכה אהב.

בשנים 1952-1972 לימד ציור בסמינר הקיבוצים. והיה יו"ר אגודת הציירים והפסלים בסניף תל אביב בשנים 1981-1984 ונשיא כבוד של האגודה. 
השנים העוברות הייטיבו עם פנחס אברמוביץ. האיש שקנה לעצמו שם כמחנך מעולה בתחומי אמנות שונים (הדפס משי, קרמיקה ועוד), התפתח צעד אחר צעד כצייר חשוב שבדיו כמו רקומים ויוצרים שטיחים מזרחיים עשירים הכובשים את הדמיון. הוא שנמנה עם הצנועים באמני ישראל נחשב כיום לאחד המקוריים והבולטים בין בני החבורה המוכרת כ"אופקים חדשים". ידידו, הסופר יוסף אריכא, אמר עליו כי "התמדתו של אברמוביץ היא חלק בלתי-נפרד מכישרונו. הוא הולך ומתפתח ממש מול עינינו." [דרוש מקור] וכפי שציין אברמוביץ ביומן זכרונותיו שהשאיר: תמיד חיפשתי לחדש את עצמי ולשמור על ביטוי אישי. (מקור). אברמוביץ נפטר ביוני 1986 בתל אביב ממחלת לב קשה בהיותו בן 79.

פרסים
-----

* 1966: פרס מונקו
* 1968: פרס דיזנגוף
* 1985: תואר של כבוד מאיגוד אמני פרנקפורט
* 1986: נשיא כבוד של אגודת הציירים והפסלים בישראל

ראו גם
------

* אמנות ישראלית
* אופקים חדשים

לקריאה נוספת
------------

* האמנות היהודית, בעריכת בצלאל ססיל רות
* ארט 2000 - ספר אמני ישראל : ציירים ופסלים, הוצאת סטודיו חיט, 1993
* פנחס אברמוביץ-ביטוי העצמי, בעריכת רון שפיגל, הוצאת דיגיטול, 2015
* פנחס אברמוביץ'-עבודות על נייר, בעריכת גילה בלס, הוצאת קוראים, 2006
* אופקים חדשים, בעריכת גילה בלס, הוצאת רשפים, 1980
* אופקים חדשים, תולדות ההפשטה באמנות הישראלית, בעריכת גילה בלס, הוצאת מודן, 2014

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פנחס אברמוביץ** בוויקישיתוף
* פנחס אברמוביץ, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל
* מידע לאספנים אודות פנחס אברמוביץ, באתר עסקי אמנות

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ICIA: 269913
* NLI: 987007299922305171
* ISNI: 0000 0004 0266 8880
* LCCN: no2015136880
* ULAN: 500486340
* VIAF: 298560729
* WorldCat: viaf-298560729

 |
**הקטור ביירין מורונו** (בספרדית: **Héctor Bellerín Moruno**, נולד ב-19 במרץ 1995) הוא כדורגלן ספרדי-קטלאני המשחק בעמדת המגן בריאל בטיס.

קריירה
------

ביירין נולד בברצלונה והתחיל את הקריירה שלו במחלקות הנוער של ברצלונה. בקיץ 2011 עבר למחלקת הנוער של ארסנל, ולאחר כשנתיים, ביולי 2013 חתם על חוזה מקצועי בקבוצה. הוא ערך את הופעת הבכורה בארסנל ב-25 בספטמבר 2013 בתיקו 1-1 וניצחון 4-3 בפנדלים נגד וסט ברומיץ' אלביון במסגרת גביע הליגה. חודשיים לאחר מכן, ביירין הושאל לקבוצת ווטפורד עד סוף העונה, אך הוא חזר מההשאלה לארסנל בפברואר 2014.

ב-16 בספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה בליגת האלופות בהפסד 2-0 נגד בורוסיה דורטמונד. ב-18 באוקטובר ערך את הופעתו הבכורה בפרמייר ליג בתיקו 2-2 נגד האל סיטי. ביירין הבקיע את שערו הראשון בארסנל ב-1 בפברואר 2015 בניצחון 5-0 מול אסטון וילה.
לקראת תחילת עונת 2015/2016 הוא חתם על חוזה ארוך טווח בארסנל. ביירין היה השחקן היחיד מארסנל אשר נבחר לקבוצת השנה בפרמייר ליג. בנוסף, זכה במקום השלישי בשחקן העונה של ארסנל.

את עונת 2015/2016 פתח כשחקן בהרכב הפותח והועדף על פניהם של מתייה דבושי וקאלום צ'יימברס. בזכות היכולת הטובה שהציג בליגה, זכה ביירין לזימון בכורה לנבחרת ספרד לקראת יורו 2016.

ב-31 באוגוסט 2021 חזר לאחר 10 שנים לספרד והושאל לריאל בטיס לעונה אחת. 

ב 31 באוגוסט 2022 עבר לברצלונה בהעברה בחינם מארסנל. 

ב-31 בינואר 2023 חתם בספורטינג ליסבון בהעברה תמורת מיליון אירו מברצלונה.

ב-18 ביולי 2023 חזר לריאל בטיס וחתם לחמש שנים.

סגנון משחק
----------

ביירין ידוע בזכות המהירות שלו. בתחילת עונת 2014/15 שבר את שיאו של ת'יאו וולקוט בריצת 40 מטרים ובכך הפך לשחקן המהיר ביותר במדי ארסנל.

אופנה
-----

ביירין ידוע כשחקן עם חוש אופנה ייחודי כאשר הוא לא לובש את מדי קבוצתו. השחקן נשאל לגבי בחירות האופנה והסטייל שלו פעמים רבות, ואף היה שותף לעיצוב קולקשיין שיצא עבור חברת הבגדים H&M.
ב-2022 ביירין זכה בפרס מטעם המגזין GQ כאחד מאנשי השנה על "היותו ספורטאי שונה עם אישיות משלו וסגנון בולט על המגרש ומחוצה לו"

תארים
-----

#### ארסנל

* הגביע האנגלי: 2014/2015, 2016/2017, 2019/2020
* מגן הקהילה: 2020

**ריאל בטיס**

* גביע המלך: 2021/2022

**ברצלונה**

* הסופר קאפ הספרדי: 2022/2023

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הקטור ביירין** בוויקישיתוף
* הקטור ביירין, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* הקטור ביירין, ברשת החברתית אינסטגרם
* הקטור ביירין, סרטונים בערוץ היוטיוב
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל השחקן באתר של ארסנל
* פרופיל השחקן באתר הפרמייר ליג
* מיכאל יוכין‏, מהיר וחינני: הנסיקה של מגן ארסנל ואקס ברצלונה, הקטור ביירין, באתר וואלה!‏, 21 באוקטובר 2015
* הקולקשיין של ביירין עם חברת H&M
* על הפרס שקיבל ביירין ממגזין QG בעיתון Sport.es

| **נבחרת ספרד – יורו 2016** |
| --- |
| 1 קסיאס • 
2 אספיליקווטה • 
3 פיקה • 
4 ברטרה • 
5 בוסקטס • 
6 אינייסטה • 
7 מוראטה • 
8 קוקה • 
9 ואסקס • 
10 פברגאס • 
11 פדרו • 
12 ביירין •
13 דה חאה • 
14 אלקנטרה •
15 ראמוס •
16 חואנפראן •
17 סן חוסה •
18 אלבה •
19 ברונו •
20 אדוריס •
21 סילבה •
22 נוליטו •
23 ריקו •
מאמן: דל בוסקה | ספרדספרד |
הרב **מלכיאל צבי הלוי טננבוים** (תר"ז, 1847 – ה' בניסן תר"ע, אפריל 1910) היה רבה של העיר לומז'ה, ומגדולי הרבנים "המשיבים" בדורו.

נולד בעיירה מוטלה (מקום הולדת חיים ויצמן, שהיה גם קרוב משפחתו). לאביו רבי יונה. למד בישיבת וולוז'ין וישיבת איישישוק ובישיבות נוספות. בגיל צעיר נשא את בתו של יהודי עשיר. בתמיכת חותנו הוא ישב מספר שנים על לימוד התורה בהתמדה גדולה, בעיירה קארליץ. בהמשך נתבקש לכהן ברבנות העיירה בודקי שבפלך גרודנה. 

בשנת 1887 נקרא לכהן ברבנות העיר לומז'ה, שהייתה ידועה ברבנים חשובים שכיהנו בה. בלומז'ה הוא כיהן 23 שנים, עד פטירתו בשנת 1910.
הרב טננבוים נלחם ברוחות ההשכלה שנשבו בעירו, נלחם נגד החדר המתוקן, בתי הספר הכלליים והתנועה הציונית.

בשנת 1910 נסע לוועידת רבנים שנערכה בסנט פטרבורג, ונפטר בדרך בעיירה רציצה. לאחר מאמץ רב והשתדלויות הובא ארונו לקבורה בעירו לומז'ה. 

אחריו כיהן ברבנות העיר הרב חיים הלר (העליר).

ארכיונו מופקד במחלקת הארכיונים בספרייה הלאומית בירושלים.

שו"ת דברי מלכיאל
----------------

שמו של הרב יצא בעיקר בזכות ספרי השו"ת שחיבר – שו"ת דברי מלכיאל. חמישה כרכים הוציא הרב בחייו, החל משנת תרנ"א. שני כרכים נוספים של שאלות ותשובות יצאו לאור מתוך כתבי ידו לאחר פטירתו בהוצאת מוסד הרב קוק וכן כרך נוסף של ביאורי הרב על הש"ס והדרנים שנתן בהזדמנויות שונות. 

דברי מלכיאל, חלק ראשון, וילנה: תרנ"א
בתשובותיו עונה הרב טננבוים לשאלות שונות שהופנו אליו מרחבי מזרח אירופה. מתשובותיו הידועות: הוא אוסר על צילום; מביע תמיהה על החלפת שמות בין זכרים לנקבות וחושש מפני האיסור של "לא ילבש גבר שמלת אשה". בתשובותיו הוא נלחם באמונות טפלות שכנראה רווחו בזמנו כמו אכילת מיני מתיקה ברפת הבקר על מנת שיתברכו הבהמות, או מעשים שונים שנעשו על מנת לגרש שדים.

תשובה תקדימית ישנה בספרו לעניין זכויות בסימן מסחר: 

> 
> בדבר איש אחד אשר המציא לעשות מים מתוקים ומריחים, והשיג רישיון על זה מבית מועצות הרפואה בוארשא, ומובן כי דרוש לזה עמל והוצאה לא מעט ... ועתה קם אחד הדר במרחק ט"ז פרסה ממנו, והדפיס עטיקעטין (תויות) כמתכונת של איש הנ"ל, ועושה גם כן מים הנ"ל, ומדביק עליהם עטיקעטין שכתוב בהם שם איש הנ"ל.
> 
> 
> 
>

לקריאה נוספת
------------

* משה צינוביץ, **הרב ר' מלכיאל וזיקתו לקורליץ** בתוך: **קורליץ - קארעליטש**: חייה וחורבנה של קהילה יהודית, תשל"ג, 1973. עמ' 88.

קישורים חיצוניים
----------------

* בן-ציון אייזנשטט, הרב ר' מלכיאל צבי הלוי טענענבוים, **דור רבניו וסופריו**, תרנ"ה-תרס"ה, חלק א, עמוד 31, באתר היברובוקס

ספרו
* **שו"ת דברי מלכיאל - א-ב**, באתר היברובוקס
* **שו"ת דברי מלכיאל - ג**, באתר היברובוקס
* **שו"ת דברי מלכיאל - ד**, באתר היברובוקס
* **שו"ת דברי מלכיאל - ה**, באתר היברובוקס
* מלכיאל צבי בן יונה טננבוים (1847-1910), הלוי, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אוסף מלכיאל צבי טננבוים בספרייה הלאומית בירושלים
2. ↑  חלק ג', סימן נ"ח.
3. ↑  חלק ג', סימן ע"ה.
4. ↑  חלק ה', סימן ק"ד.
5. ↑  חלק ג', סימן קנ"ז. צוטט בערעור בפני בית המשפט העליון כסימן קצ"ז
ע"א 9191/03.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007309260905171
* LCCN: no2013046414
* WorldCat (עם LCCN): no2013-046414

 |
**גבעת טליה** או **תל טליה** כפי שהיא קרויה בפי תושבי האזור, היא גבעת געש בעלת שתי פסגות ברמת הגולן, ליד המושב קשת. מהפסגה המערבית הגבוהה יותר (748 מטר מעל פני הים) תצפית מרשימה על נופי מרכז הגולן, הגליל העליון והתחתון וקו התלים הישראלי המזרחי של הגולן.

גבעת טליה היא חלק מקו התילים השני (המערבי יותר) הכולל מדרום את התילים: גבעת אורחה ותל פרג' ומצפון התילים: גבעת האלה, גבעת התאנים, תל חושניה ותל רמתניה. גבעת טליה בנויה מטוף וסוקוריה שהם תוצרי פעילות געשית. במורדות הגבעה במיוחד לכיוון דרום יש נביעות של מעיינות קטנים הנובעים בקו המגע בין הטוף הנקבובי לבין שכבת הבזלת האטימה.

הגבעה נקראה בערבית בשם תל א-טליע (תל החלוצים). הגבעה לא הייתה מיושבת בעבר. בקרבת הגבעה עברה דרך עתיקה שהוליכה מכיוון חושניה לכיוון תל פארס והחורן. במלחמת יום הכיפורים נכבשה גבעת טליה על ידי הצבא הסורי. הגבעה, כמו עוד תילי געש בסביבתה, שימשה להיאחזות הצבא הסורי ובניית קו הגנה כנגד כוחות המילואים הישראלים. האזור נכבש מחדש על ידי צה"ל אשר המשיך ודחק את הסורים מזרחה אל מעבר לגבול. 

לקראת סוף חודש אב ה'תשל"ח (1978) התיישבו חברי מושב קשת על מורדותיה המערביים של גבעת טליה.

אתרי זיכרון בסביבה
------------------

מדרום וממזרח לגבעה נטועים מטעים של דובדבנים ורימונים הנושאים את השם "מטע יואל" לזכרו של חבר מושב קשת יואל אטון. מצפון מזרח לגבעה נמצא מאגר המים הקטן ביותר בגולן הנקרא מאגר קשת. בקצה הצפוני של האגם פינת ישיבה לזכר הנער ברוך אפשטיין שנהרג בתאונה. 

אל מרומי תל טליה מוביל שביל עם שלטי הסבר על הגאולוגיה, הבוטניקה וההיסטוריה של האזור. השביל והתצפית בראש התל נבנו לזכרו של סרן ערן שמיר, סגן מפקד סיירת הצנחנים שנהרג בקרב בלבנון, שהיה מדריך בבית ספר שדה "קשת יהונתן" שבמושב קשת. 

במורדות הגבעה לכיוון דרום מערב ממוקם "גן אריה" שלאורכו טיילת יפה, מים זורמים ובריכות קטנות. הגן קרוי על שמו של אריה בן טובים מקבוצת יבנה שהיה מראשוני קשת ונהרג בפיגוע טרור. מדרום לגן אריה מצוי אזור "נביעות ארנון" אליו מנוקזים מי המעיינות שבאזור לתוך בריכות גדולות עם צמחיית מים מיוחדת. מקום זה נושא את שמו של סרן ארנון פלאי והקמתו נעשתה בעזרת משפחת פלאי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמות חדשים 1976, ועדת השמות הממשלתית, עמוד 185

| קו התלים הישראלי |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| הר רם • הר כרמים • הר ורדה • הר אודם • הר חרמונית • הר בראון • רכס הבוסטר • הר בנטל • הר אביטל • רכס בשנית (הר בני רסן והר חוזק) • הר שיפון • הר יוסיפון • הר פרס • גבעת אורחה • תל סאקי |

 |
**גאקאאס קטוביצה** (בפולנית: **GKS Katowice**) היא קבוצת כדורגל המייצגת את העיר קטוביץ שבפולין. הקבוצה נוסדה בשנת 1964 וזכתה מאז ארבע פעמים באליפות ושלוש פעמים בגביע. גאקאאס נחשבה במשך תקופה ארוכה כקבוצה בינונית בליגה הבכירה בפולין, ובעונת 2004/2005 הגיעה למקום ה-14 בליגה וירדה לליגה השנייה שהיא השלישית בחשיבותה.

בשנת 1970, במסגרת גביע ערי הירידים שיחקה גאקאאס, לראשונה מחוץ גבולות פולין, מול קבוצת ברצלונה, והפסידה בשני המשחקים (1-0, 3-2). קטוביצה שיחקה 36 משחקים באירופה. הקבוצה השיגה ניצחון כפול נגד קבוצה אחת 3 פעמים. בעונת 1986/1987 בגביע אירופה למחזיקות גביע נגד קבוצת פראם רייקיאוויק מאיסלנד. בעונת 1990/1991 בגביע אופ"א נגד קבוצת טורון פאלוסאורה מפינלנד ובעונת 1994/1995 בגביע אופ"א נגד קבוצת אינטר קרדיף מויילס.

שחקנים מפורסמים בעבר ובהווה
---------------------------

* פוליןפולין יאן פורטוק
* פוליןפולין פבל ברוז'ק
* פוליןפולין פיוטר פולצ'אק
* פוליןפולין יאציק קובלצ'יק
* גאורגיהגאורגיה גיג'ה גורולי
* פוליןפולין גז'גוז' פונפרה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גאקאאס קטוביצה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של גאקאאס קטוביצה

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 300421255
* WorldCat: viaf-300421255

 |
**עזרא הלוי נוביק** (י"א בתמוז ה'תר"ץ, 7 ביולי 1930 – ט"ז באדר ה'תשע"ג, 26 בפברואר 2013) היה ראש ישיבות באר שבע ובית יחיאל, ר"מ בישיבת השרון ומשגיח ישיבת כנסת יצחק.

תולדותיו
--------

נולד בוושינגטון, ארצות הברית, בנם של אלעזר ושרה נוביק. אביו היה איש המזרחי בארצות הברית וביתו שימש אכסניה לרבנים שהגיעו לארצות הברית, ובהם הרב אברהם דוב כהנא שפירא והרב יוסף שלמה כהנמן. בשנת ה'ת"ש (1940), החל ללמוד בישיבה בבולטימור, אצל הרב יעקב בוברובסקי. בשנת ה'תש"ז (1947) עבר ללמוד בישיבת לייקווד והיה מתלמידי הרב אהרן קוטלר. בשנת ה'תש"י (1950) עלה לישראל ללמוד בישיבת חברון בירושלים, שם למד בחברותא עם הרב ברוך מרדכי אזרחי והרב חיים גדליה צימבליסט. בתקופת לימודיו בישיבה נהג לשמוע בקביעות את שיחות המוסר שמסר הרב יחזקאל לוינשטיין בישיבת מיר בירושלים, וכמו כן עמד בקשר עם הרב איסר זלמן מלצר. 

בשנת ה'תשי"ד (1954) נישא לשרה-מרים, בת יחיאל מנדלבוים ונכדת שמחה מנדלבוים. לאחר נישואיו עבר להתגורר בבני ברק ולמד בכולל "בית יהודה" בתל אביב שבראשות הרב יחיאל מיכל פיינשטיין, ואף למד איתו בחברותא. כמו כן למד בחברותא במשך מספר שנים עם הרב שלמה ברמן בהיכל ישיבת פוניבז' בבני ברק, שם קבע את מקום תפילותיו. 

בשנת ה'תשי"ט (1959) התמנה כראש ישיבת באר שבע. בתקופה זו נהג לשהות בבאר שבע במשך כל ימות השבוע והיה שב לביתו לשבת. כעבור כמה שנים עבר לכהן כר"מ בישיבת השרון. לאחר מכן עמד בראשות כולל בנתניה, ולאחר מכן בראשות הישיבה הקטנה "בית יחיאל" בבני ברק לצד הרב אליעזר דינר.

בשנת ה'תשמ"ו (1986) נקרא על ידי הרב שך לשמש כמשגיח בישיבת כנסת יצחק, תפקיד שמילא במשך שלוש שנות פעילותה בבני ברק. בשנת ה'תשמ"ט (1989), לאחר מעבר הישיבה לחדרה, מונה תחתיו בנו, הרב טוביה. מאז הקדיש את זמנו ללימוד תורה כאברך מן המניין בכולל במושב בית מאיר. סייע בהקמת הסניף של ישיבת כנסת יצחק במודיעין עילית. הרבה לייעץ בנושאי מוסר, חינוך והשקפה.

בשנת ה'תשס"ג (2003) חלה, ומאז חלה התדרדרות במצבו הבריאותי. נפטר בבני ברק בט"ז באדר ה'תשע"ג. בהלווייתו ספד לו הרב יעקב אדלשטיין באומרו כי היה "כליל המעלות". נקבר בבית הקברות של נציבי ישיבת פוניבז' בבני ברק.

משפחתו
------

לרב נוביק 14 ילדים ומספר חתנים, בהם:

* הרב טוביה – משגיח ישיבת כנסת יצחק בחדרה
* הרב יחיאל – ראש כולל דעת יוסף באשדוד
* הרב זלמן מאיר – משגיח בישיבת עטרת שלמה בבית שמש
* הרב שמעון – ראש ישיבת ישיבת כנסת יצחק במודיעין עילית
* הרב אלעזר – ר"מ בישיבת בית אליהו במושב אחיעזר
* הרב אברהם ישעיהו – ר"מ בישיבת באר מרדכי במודיעין עילית
* הרב אהרן – ר"מ בישיבת קהילות יעקב במודיעין עילית
* חתנו הרב חיים שלמה אשלג - ראש כולל עטרת שלמה בבני ברק
* חתנו הרב אברהם ישעיהו סוקולובסקי - ראש קיבוץ בישיבת תורה בתפארתה

קישורים חיצוניים
----------------

* משה ויסברג • צילום: עוזי ברק, בחדרי חרדים, אחר המשגיח • הגה"צ רבי עזרא נוביק זצ"ל, באתר בחדרי חרדים, 26 בפברואר 2013
* 
* עזרא נוביק (1930-2013), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007418969705171
* VIAF: 4193154329463826970009
* WorldCat: viaf-4193154329463826970009

 |
**ממלכת גליציה ולודומריה**, ידועה גם בתור **גליציה האוסטרית**, הייתה ממלכה בתוך האימפריה האוסטרית וחלק מאזור ציסלייטניה של האימפריה האוסטרו-הונגרית, באזור חבל גליציה שבמרכז אירופה.

היסטוריה
--------

הממלכה הוקמה בשנת 1772 כנסיכות כתר של ממלכת הבסבורג והורכבה מאזורים שהועברו לאימפריה האוסטרית בחלוקה הראשונה של פולין. בשנת 1804, לאחר הקמתה של האימפריה האוסטרית, הפכה המדינה לנסיכות כתר של האימפריה. משנת 1867 הממלכה הוגדרה כחלק מאזור ציסלייטניה (החלק שתחת שלטון ישיר אוסטרי) של האימפריה האוסטרו-הונגרית ומעמדה נותר ללא שינוי עד פירוק הממלכה בשנת 1918, לאחר מלחמת העולם הראשונה . לאורך שנות קיומה שמרה הממלכה על אוטונומיה חלקית.

האזור נוצר במקור בשנת 1772 לאחר החלוקות של האיחוד הפולני-ליטאי בידי המעצמות האירופאיות של אותה תקופה. שטחה הגאוגרפי של הממלכה השתנה כל כמה שנים בהתאם לחלוקות של האזור. בשנת 1795 הממלכה ההבסבורגית השתתפה בחלוקה השלישית של פולין, הוסיפה לאזור שטח נוסף ממלכת פולין, וכינתה את השטח גליציה המערבית. לאחר מלחמת הקואליציה החמישית (חלק המלחמות הנפוליאוניות) בשנת 1809, אזור מערב גליציה נכבש על ידי דוכסות ורשה והופרד משאר ממלכת גליציה. שינויים טריטוריאליים נוספים וקטנים יותר התרחשו במספר שנים נוספות (1786, 1803, 1809, 1815, 1846 ו-1849). לאחר שנת 1849 גבולות הממלכה נותרו יציבים עד שנת 1918.

לאחר מלחמת העולם הראשונה היה אזור גליציה תחת שלטון הרפובליקה הפולנית השנייה. מאז מלחמת העולם השנייה ועד היום מחולק האזור בין אוקראינה לפולין. באזור נמצאות הערים לבוב, טרנופול ואיוואנו-פרנקיבסק במערב אוקראינה וקרקוב בפולין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ממלכת גליציה ולודומריה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Magocsi 1983, p. 92-115.
2. ↑  Wolff 2010, p. 1-11.
3. ↑  Magocsi 1983, p. 116-173.
4. ↑  Wolff 2008, p. 277-300.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007567390105171
* LCCN: n86137285
* VIAF: 151871207
* WorldCat: lccn-n86137285

 |