recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
הדגל השחור של הג'יהאד אשר מסוף שנות ה-90 ואילך משמש ארגונים איסלאמיסטיים שונים אשר מכיל כיתוב בצבע לבן של השהאדה על גבי רקע שחור
**הדגל השחור של הג'יהאד** הוא דגל אשר נמצא בשימוש נפוץ בקרב תנועות איסלמיסטיות ופונדמנטליסטיות שונות שהאידיאולוגיות שלהם מבוססות על ג'יהאדיזם. הדגל מורכב לרוב מהדגל השחור הסטנדרטי עם כיתוב בצבע לבן של השהאדה (הכרזת האמונה האסלאמית) עם קליגרפיה ערבית מסוגננת. השימוש בדגל השחור של הג'יהאד אומץ באופן נרחב על ידי קבוצות איסלאמיסטיות וג'יהאדיסטים במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 ובמהלך תחילת העשור הראשון של המאה ה-21. בנוסף לכך הדגל משמש כיום גם ארגוני טרור שונים.

ארגונים שהשתמשו בדגל השחור של הג'יהאד כוללים את:

* אל-קאעדה
* המדינה האסלאמית (דאעש)
* א-שבאב
* טליבאן, גרסה של הדגל עם כיתב בצבע שחור על גבי רקע לבן
* חמאס

גרסת הדגל שמשמשת את ארגון המדינה האסלאמית
-----------------------------------------

 דגל המדינה האסלאמית אשר מכיל את חותם מוחמד. הארגון נוטה להשתמש בדגל בכל סרטונים שמפיץ הארגון. הצגתם של דגלי המדינה האסלאמית נחשבת כיום בלתי חוקית במדינות שונות ברחבי העולם.
הגרסה של הדגל אשר משמשת את ארגון המדינה האסלאמית משלב בתוכו את החותם ההיסטורי לכאורה של הנביא מוחמד.

באוגוסט 2014 ראש ממשלת בריטניה דייוויד קמרון הציע לעצור כל מי שמציג את דגל המדינה האסלאמית בבריטניה. קמרון התבסס על סעיף 13 (1b) של החוק הבריטי "Terrorism Act 2000" אשר קובע שאנשים הנמצאים במרחב ציבורי מבצעים עבירה אם הם לובשים, נושאים או מציגים חפץ אשר מעורר חשד סביר כי הם חברים או תומכים בארגון בלתי חוקי (" proscribed organisation") והם עלולים בשל כך לרצות שישה חודשי מאסר או לקבל קנס.

מאוגוסט 2014 ואילך הצגת דגל המדינה האסלאמית הוא בלתי חוקית בהולנד.

מספטמבר 2014 השימוש בתמונה של דגל המדינה האסלאמית למטרות שאינן חינוכיות הוא גם בלתי חוקי בגרמניה על סמך סעיף 86a לחוק העונשין הגרמני.

ראו גם
------

* הדגל השחור
* שהאדה
**אמוניום חנקתי** (NH4NO3; נקרא גם **חנקת האמוניה**, **אמוניום ניטראט**) הוא הניטרט של אמוניה – מלח של חומצה חנקתית ואמוניה.

החומר נמצא בשימוש רב בחקלאות כדשן עם תכולת חנקן גבוהה. כמו כן משתמשים בתכונותיו כמחמצן חזק לשם יצירת חומרי נפץ.

ייצור
-----

אמוניום חנקתי נוצר בתגובת סתירה בין הבסיס אמוניה במצב גזי לבין חומצה חנקתית מרוכזת:  
{\displaystyle NH\_{3(g)}+HNO\_{3(aq)}\rightarrow NH\_{4}NO\_{3(aq)}}

התגובה זאת פשוטה להכנה בכמויות קטנות במעבדה, אך מהווה אתגר במעבר להכנה תעשייתית, כיוון שהיא אקסותרמית מאוד.

חומרי הגלם: האמוניה מיוצרת מחנקן ומימן בתהליך הבר והחומצה החנקתית מיוצרת מחמצון של אמוניה בתהליך אוסטוולד. את התוצרים של תגובה זאת מעבירים למגדלי ייבוש בהתזה או לתופי ייבוש. בתהליך זה נוצרים כדורים של אמוניום חנקתי הנמכרים בשווקים.

שימושים
-------

### תעשייה

משתמשים ליצירת זרזים מזאוליטים לצרכים שונים, כגון תעשיית הנפט.

### חקלאות

האמוניום החנקתי, משום היותו מסיס היטב במים, הוא מקור החנקן המועדף לשימוש כדשן. רוב האמוניום החנקתי המיוצר בעולם מיועד לדשנים.

### יישומים נוספים

אמוניום חנקתי משמש כחומר פעיל בשקיות קירור.

אסונות
------

אמוניום חנקתי מתפרק לכמה גזים, ביניהם חמצן כאשר מחממים אותו, אך ניתן לגרום לו להתפוצץ. החומר הטהור מתפרק בתנאים רגילים רק מעל 200° צלזיוס, אך טמפרטורה זאת יורדת כאשר בחומר ישנם מזהמים. ברגע שמעט מהחומר מתפרק, הדבר גורר פירוק של חומר נוסף, מכיוון שבעת הפירוק נוצר חום רב. כך גדֵלה כמות החומר המתפרק וכמות האנרגיה המשתחררת ממשיכה לעלות. זהו סיכון המוכר בסוגים שונים של דשנים וגרם לאובדן כמה אוניות משא.

כמויות גדולות של החומר הן סיכון גבוה כתוצאה משחרור החמצן בהתפרקות, שעוזר בשריפה. כמו כן, כמויות כאלו עלולות להתפוצץ כמו שקרה בטקסס סיטי בשנת 1947. לאחר אסון זה שונו דרמטית התקנות בנושא אחזקת אמוניום חנקתי.

בפיגוע באוקלהומה סיטי נעשה שימוש בחומרי נפץ מבוססי אמוניום חנקתי.

בנובמבר 2009 אסרה ממשלת פקיסטן על שימוש בדשנים מסוימים, בהם אמוניום חנקתי, לאחר דיווחים כי הם משמשים להכנת חומרי נפץ. בינואר 2010 אסרה גם אפגניסטן על השימוש בחומרים אלו מאותה סיבה.

באפריל 2013 התרחש פיצוץ עז במפעל לייצור החומר בטקסס בעקבות דליקה שהתפרצה בו.

ב-4 באוגוסט 2020 התפוצץ בנמל ביירות שבלבנון מחסן שבו אוחסנו כ-2,750 טונות של אמוניום חנקתי. הפיצוץ זרע הרס ברדיוס גדול מסביב לנמל ביירות וגרם ליותר מ-250 הרוגים, 6,000 פצועים ומאות נעדרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמוניום חנקתי** בוויקישיתוף
* AFP, ‏2,750 טונות בתוך מחסן: זה החומר שהתפוצץ בביירות, באתר ynet, 5 באוגוסט 2020
* אלון גרינברג דנה, אורן אליב, גנדי שטר וגדעון גרדר, דלק חלופי מבוסס חנקן לאחסון כימי בר-קיימא של מימן, כתב העת אקולוגיה וסביבה, אוקטובר 2015
* אמוניום חנקתי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פיצוץ עז אירע בנמל ביירות, יותר מ-70 נהרגו ו-3,000 נפצעו, באתר הארץ

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565945005171
* BnF: cb12132922h (data)
* LCCN: sh86006302
* NDL: 00576059

 |
כלא אנדרסונוויל
**כלא אנדרסונוויל** (אנגלית: **Andersonville prison**) היה בית הסוהר הצבאי ומחנה השבויים הגדול ביותר של קונפדרציית המדינות של אמריקה בתקופת מלחמת האזרחים האמריקנית.

במקום הכלא, ששוכן במחנה סמטר (Camp Sumter), ניצב כעת האתר ההיסטורי הלאומי באנדרסונוויל שבג'ורג'יה. הוא כולל את הכלא עצמו מזמן מלחמת האזרחים, את בית הקברות הלאומי באנדרסונוויל שבו קבורים כ-13,000 מחיילי האיחוד שמתו בזמן שהותם בבית הכלא (בעיקר ממחלות) ואת המוזיאון הלאומי לשבויי מלחמה.

קפטן הנרי וירץ (Henry Wirz), מפקד המחנה, היה אחד משני החיילים היחידים במלחמת האזרחים האמריקנית שהוצאו להורג בעוון פשעי מלחמה.

היסטוריה
--------

עד לתום מלחמת האזרחים היה הכלא שייך לצבא הקונפדרציה. לצורך הקמתו פונתה מעצים רצועת אדמה סמוכה לכפר אנדרסונוויל (על שמו נקרא המחנה) ששטחה כ-67,000 מטרים מרובעים (16.5 אקר) וגודרה כעין מכלאה. אסירים החלו להגיע בפברואר 1864, טרם השלמת הבנייה וקבלת אספקה מספקת. במאי עלה מספרם למעל 10,000. ביוני הוגדל שטחו של הכלא לכדי מעל 107,000 מטרים מרובעים ( 26.5 אקרים), על מנת שיהיה סיפק בידו להכיל את השבויים הרבים שנתווספו, אך הצפיפות הוקלה באופן זמני בלבד ובאוגוסט חצה מספר האסירים את רף ה-33,000. לאסירים לא סופק כל מחסה; הראשונים שהגיעו בנו מחסות משאריות של חומרי בנייה מהמכלאה ואחרים בנו אוהלים משמיכות וחתיכות בד זמינות אחרות, או שחפרו בורות באדמה.

בשל המשאבים הדלים של הקונפדרציה, היה נתון בית הסוהר במחסור תמידי של מזון, שאף אם היה בנמצא, איכותו הייתה נמוכה והוא הוכן בצורה עלובה עקב המחסור בכלי מטבח. המים, שאספקתם הוערכה כשופעת כאשר תוכנן הכלא, הזדהמו בגלל הצפיפות והתנאים. במהלך קיץ 1864 סבלו האסירים רבות מרעב, חשיפה לחום ומחלות ובמשך שבעה חודשים מתו כשליש מהם. בסתיו, לאחר נפילתה של אטלנטה, נשלחו כל האסירים שניתן היה לשלחם למילן (Milln), ג'ורג'יה ולפלורנס, דרום קרוליינה.

במהלך המלחמה התקבלו באנדרסונוויל 49,485 אסירים, מתוכם מתו כ-13,000. מקרי המוות הרבים באו בעיקר כתוצאה מן המחלות (שהתגברו בשל הצפיפות הרבה), המחסור במזון במדינות הקונפדרציה, חוסר היכולת של פקידי הכלא לסייע וסירובן של הרשויות הפדרליות לערוך חילופי שבויים (ההנחה הייתה כי חילופי שבויים ייטיבו יותר עם הדרום, הדל יותר בכוח אדם). התנאים הקשים לא פסחו על הסוהרים; רבים מהם מתו מסיבות זהות לאלו של האסירים. לאחר המלחמה, נערך משפט צבאי למפקח על בית הסוהר, הנרי וירץ, שבסופו הואשם בגרימת פשעי מלחמה ונתלה ב-10 בנובמבר 1865. הגילויים על הסבל של האסירים היו בין הגורמים שעיצבו את דעת הקהל של מדינות הצפון על הדרום. בסיומה של המלחמה נעשה בית הקברות של האסירים לבית קברות לאומי שמכיל 13,714 קברים, מתוכם 921 מסומנים כ"לא ידועים".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדרסונוויל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אנדרסונוויל (באנגלית)
* אנדרסונוויל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אנדרסונוויל, ברשת החברתית פייסבוק

* אנדרסונוויל, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* אנדרסונוויל, סרטונים בערוץ היוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007294727405171
* LCCN: sh85004897
* NARA: 10038364
* VIAF: 315526263
* WorldCat: viaf-315526263

 |
אצטדיון ארתור אש, המתקן הגדול במרכז הטניס הלאומי
**מרכז הטניס הלאומי בילי ג'ין קינג** (באנגלית: **USTA Billie Jean King National Tennis Center**) הוא מכלול של מגרשי טניס ומתקני עזר השוכן בפארק פלאשינג מדוז ברובע קווינס שבעיר ניו יורק בארצות הברית. מאז הוקם בשנת 1978, מארח המרכז מדי שנה את אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס. המרכז מנוהל על ידי אגודת הטניס של ארצות הברית (USTA).

המרכז
-----

באתר בו קם המרכז נבנה בשנות השישים אצטדיון בשם Singer Bowl. הרעיון להקמת המרכז עלה בשנת 1977, כאשר אגודת הטניס של ארצות הברית חיפשה אתר חדש לאירוח אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס במקום **מועדון הטניס וסט סייד** בקווינס. נשיא האגודה ראה את האצטדיון מהאוויר במהלך טיסה אל נמל התעופה לה גוארדיה הסמוך. עיריית ניו יורק הסכימה להעמיד את האצטדיון ושטחים סביבו לרשות האגודה. 

בשנת 2006 נקרא המרכז כולו על שמה של הטניסאית בילי ג'ין קינג.

המרכז מארח מדי שנה גם את אליפות הטניס של בתי הספר התיכוניים של ניו יורק. ברוב ימי השנה - למעט הזמנים שבהם הוא מארח תחרויות טניס - פתוחים מתקניו לשימוש הציבור הרחב. המרכז אירח גם תחרויות כדורסל.

מתקני המרכז
-----------

במהלך השנים גדל שטח המרכז והוקמו בו מתקנים חדשים רבים. עם הקמתו חולק אצטדיון Singer Bowl לשני מבנים שאחד מהם נקרא על שמו של המוזיקאי לואי ארמסטרונג, שהיה תושב קווינס. בשנת 1997 נפתח במרכז אצטדיון על שם הטניסאי ארתור אש שבו 23,200 מקומות ישיבה - אצטדיון הטניס הגדול בעולם. בהמשך הוקטן מספר מקומות הישיבה באצטדיון לואי ארמסטרונג מ-18 אלף לכ-10,000. במרכז גם שני מגרשים גדולים נוספים - הגראנדסטנד (Grandstand) ומגרש 17 - ובהם 6,100 ו-3,000 מקומות ישיבה, בהתאמה. בשנת 2008 הושלמה הקמתו של היכל מקורה בשטח של למעלה מ-22 דונם ובו 12 מגרשי טניס ומגוון של מתקני עזר, לרבות מרכז מבקרים ומוזיאון. 

כיום משתרע המרכז על פני שטח של 188 דונם, המכילים 22 מגרשי טניס והוא מפעיל בשטח סמוך אליו עוד 11 מגרשים - בסך הכל 33 מגרשי טניס.

בשנים הקרובות אמור להיבנות מחדש אצטדיון ארמסטרונג ולהכיל 15 אלף מקומות ישיבה. מעליו ומעל אצטדיון ארתור אש מיועדים להיבנות גגות ענק נפתחים.

בשכנות למרכז ממוקם אצטדיון סיטי פילד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרכז הטניס הלאומי בילי ג'ין קינג** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מרכז הטניס הלאומי בילי ג'ין קינג (באנגלית)
* אצטדיון הטניס 'ארתור אש' מתחדש בגג נפתח בעלות של 100 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 18 באוגוסט 2013
פירוש נוסף ערך זה עוסק בהר בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו הר האוורד.

**הר האוורד** (באנגלית: **Mount Howard**) הוא הר כהה ומעוגל, בהרי הנסיך אלברט, באזור חוף פנל של ארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.

גובהו של ההר 1,460 מטרים מעל פני הים; הר האוורד הוא ההר ה-3,065 בגובהו באנטארקטיקה.

ההר ממוקם 15 קילומטרים דרומית-מזרחית להר ג'ויס.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי ההר

ההר התגלה על ידי משלחת החקר האנטארקטית הבריטית (משלחת דיסקברי), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904, בפיקודו של רוברט פלקון סקוט.

### מקור השם

סקוט קרא להר על שמו של לורד האוורד דה וולדן (Lord Howard de Walden), אשר סייע לרוברט סקוט בניסויים שערך עם מזחלות, כהכנה למשלחת החקר שלו.

לקריאה נוספת
------------

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **Sailing Directions for Antarctica: Including the Off-lying Islands South of Latitude 60°**, P 195
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°**, P 235
• Passchier, S. Verbers, A. L. L. M. Van Der Wateren, F. M. & Vermeulen, F. J. M. (1998), **Provenance, geochemistry and grain-sizes of glacigene sediments, including the Sirius Group, and Late Genozoic Glaciol history of the southern Prince Albert Mountains, Victoria Land, Antarctica**, Provenance, geochemistry and grain-sizes of glacigene sediments, including the Sirius Group, and Late Genozoic Glaciol history of the southern Prince Albert Mountains, Victoria Land, Antarctica

קישורים חיצוניים
----------------

* הר האוורד באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר האוורד באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* הר האוורד באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* הר האוורד באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* הר האוורד באתר peakery (מרחקים לאתרים סמוכים)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד
2. ↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
3. 1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
4. 1 2  הרי אנטארקטיקה לפי גובהם
5. ↑  לפי מקור אחר הר האוורד הוא ההר ה-1,745 בגובהו באנטארקטיקה.

| אתרים בהרי הנסיך אלברט |
| --- |
| הרים | הר בואן • הר בילינג • הר ג'ויס • הר ג'ורג' מארי • הר האוורד • הר מאליס • הר מארי • הר מוריסון • הר מקינטוש • הר סמית' • הר פריסטלי | הר ג'ויס |
| מעברי הרים | אוכף דוגווץ' |
| סלעים ומצוקים | סלעי שפרד • סלעי בובי |
| גבעות | רייקר |
| קרחונים | דייוויד • פראר • פריסטלי |
| מקפא קרחוני | פריסטלי |
| נונאטאקים | נונאטאקי טריו |
**אוטונומיית אלאש** (בקזחית: **Alaş Avtonomiiasy**) הייתה יישות קזחית, בעלת שלטון עצמאי, שהתקיימה בשנים 1917–1920, על מרבית שטחי קזחסטן של היום. האוטונומיה השתייכה לתנועה הלבנה ולצבא הלבן במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה. בירתה הייתה סמיי, שנודעה אז בשם "אלש-קאלה" (עיר אלאש).

היסטוריה
--------

אוטונומיית אלאש הייתה היישות המדינית הקזחית העצמאית הראשונה שהתקיימה מאז סיפוח הח'אנות הקזחית על ידי האימפריה הרוסית ב־1848. אוטונמיתת אלאש הוכרזה במהלך הקונגרס הקזחי השני באורנבורג בדצמבר 1917. עם זאת, השטח עליו המדינה תבעה ריבונות היה בשליטתו של מושל האזור שמונה על ידי האימפריה הרוסית, וסילי בלבנוב, עד 1919. בלבנוב יצא ב-1920 בסין, שם הוכר כשליטה הלגיטימי של קזחסטן.

בעקבות הקמת המדינה בדצמבר 1917, הקימו מנהיגי אלאש את אלאש אורדה, ממשלת קזחית שיישרה קו עם הצבא הלבן ונלחמה נגד הבולשביקים במלחמת האזרחים הרוסית. בשנת 1919, כאשר הצבא הלבן היה בנסיגה, האלאש אורדה קיימה משא ומתן עם הבולשביקים, אך עד 1920 הבולשביקים הביסו את הכוחות הרוסיים הלבנים באזור והשתלטו על שטחי קזחסטן. ב-17 באוגוסט 1920 הוקמה הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוטונומית הקירגיזית, אשר ב-1925 שינתה את שמה לרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוטונומית הקזחית, ולבסוף ב-1936 הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית.

ממשל
----

אלאש אורדה הייתה הממשלה הקזחית מספטמבר 1917 עד 1918. ממשלה זמנית זו כללה עשרים וחמישה חברים: עשרה חברים לא קזחים וחמש עשרה חברים קזחים.

לצד האלאש אורדה, קמו בשטחי קזחסטן מועצות בולשביקיות עצמאיות שהתנגדו לאורדה ותמכו בצבא האדום והקומוניסטים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוטונומיית אלאש** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kesici, Özgecan (19 ביולי 2017). "The Alash movement and the question of Kazakh ethnicity". *Nationalities Papers*. The Journal of Nationalism and Ethnicity. **45** (6): 1135–1149. doi:10.1080/00905992.2017.1320541. נבדק ב-28 ביולי 2020. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
2. ↑  Ubiria, Grigol (16 בספטמבר 2015). *Soviet Nation-Building in Central Asia:The Making of the Kazakh and Uzbek Nations*. Routledge. p. 77. ISBN 9781317504351. נבדק ב-28 ביולי 2020. `{{cite book}}`:  (עזרה)
3. ↑  Peimani, Hooman (2009). *Conflict and Security in Central Asia and the Caucasus*. ABC-CLIO. p. 124. ISBN 9781598840544. נבדק ב-28 ביולי 2020. `{{cite book}}`:  (עזרה)
4. ↑  Adle, Chahryar (2005). *History of Civilizations of Central Asia: Towards the contemporary period: from the mid-nineteenth to the end of the twentieth century*. UNESCO. pp. 255–256. ISBN 9789231039850. נבדק ב-28 ביולי 2020. `{{cite book}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007541176905171
* LCCN: sh85071823
* VIAF: 136484110
* WorldCat: viaf-247431415

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בליגה בארצות הברית. אם התכוונתם לליגה בסין, ראו ליגת ה-CBA (סין).

**ליגת ה-CBA** (באנגלית: **Continental Basketball Association**) הייתה ליגת כדורסל מקצוענית בארצות הברית. ייעודה הראשוני של הליגה היה לפתח כישרונות לליגת הכדורסל הבכירה בארצות הברית, ה-NBA.

הליגה הוקמה ב-23 באפריל 1946, תחת השם "**ליגת הכדורסל של מזרח פנסילבניה**" (**Eastern Pennsylvania Basketball League**). בשנת 1948 שונה שם הליגה ל-**"ליגת הכדורסל המזרחית המקצוענית"** (**Eastern Professional Basketball League**) ולבסוף ב-1970 קיבלה את שמה שהיה בשימוש עד לסגירתה.

בליגה זו שיחקו שחקנים אשר לא התקבלו ל-NBA או שנבחרו במקומות נמוכים בסיבובי הדראפט, ולעיתים גם שחקנים שכלל לא הצליחו להיבחר באחד מסיבובי הדראפט הנמוכים (הסיבובים השני והשלישי, שלא מבטיחים חוזה ב-NBA). מרבית השחקנים בליגה זו אינם מתאימים לרמה הגבוהה של ה-NBA. חלק גדול מהשחקנים עובר לשחק במקומות שונים ברחבי העולם במקום לנסות להתקבל ל-NBA. רבים מהם הגיעו לקבוצות באירופה ואפילו לאסיה, על מנת לשחק במסגרת הליגות הבכירות של המדינות מאותן יבשות.

מאמן הכדורסל פיל ג'קסון, המחזיק בשיא אליפויות ה-NBA בכל הזמנים (11), זכה בליגת ה-CBA באליפותו הראשונה כמאמן.

בין השנים 1998 ו-2000 היה אייזיאה תומאס הבעלים של ליגת ה-CBA, אותה רכש בכ-10 מיליון דולר. הוא קיווה להפוך את הליגה לליגת משנה של ה-NBA, אך דחה את הצעת ה-NBA לרכישתה תמורת 11 מיליון דולר. כשמונה בשנת 2000 למאמן אינדיאנה פייסרס אולץ להפקיד את ניהול הליגה לנאמנות עיוורת. הנהלת ה-NBA החליטה על הקמת ליגה משנה משלה, ה-NBDL, צעד שהוביל לפשיטת רגל כלכלית של ה-CBA. חמש קבוצות מן הליגה התחברו מיד לליגת ה-ABL, חמש הקבוצות האחרות התפרקו.
מאז הליגה התאוששה כלכלית, אך בשנותיה האחרונות, עזבו רוב קבוצות הליגה לליגות אחרות כמו ליגת ה-NBDL, ליגת ה-ABA המחודשת, וליגת ה-PBL, שהוקמה בשנת 2007. לעונת 2009/2010 נרשמה קבוצה אחת בלבד והליגה חדלה מפעילות.

שחקני CBA שהגיעו לישראל
-----------------------

במשך השנים הגיע מספר רב של שחקני CBA לשחק בישראל, ולפעמים אלה היו שחקנים בכירים שעזרו לקבוצותיהם לזכות באליפות ה-CBA בשנים קודמות, ועברו במספר תחנות באירופה עד שקיבלו הצעה מקבוצה ישראלית. המפורסמים שבזרים שהגיעו מליגת ה-CBA לישראל הם:

* לי ג'ונסון: שיחק במדי רוצ'סטר זניטס בעונת 1980/1981 ואף נבחר ל-MVP של הפלייאוף ולרוקי השנה באותה העונה.
* מארק בריסקר: בחירה מספר 55 על ידי קוואד סיטי ט'אנדר (דראפט 1992).
* מרכוס גורי: בחירה שישית על ידי איידהו סטמפייד (דראפט 1998).
* מייסאו באסטון: בחירה מספר 27 על ידי קוואד סיטי ת'אנדר (דראפט 1998).
* אנתוני פארקר: שיחק במדי קוואד סיטי ת'אנדר לצידו של מייסיאו באסטון.
* ויין וולאס: בחירה חמישית על ידי יאקימה סאן קינגס (דראפט 2003).
* מרכוס האטן: בחירה שישית על ידי איידהו סט'מפייד (אך הוחתם על ידי דנוור נאגטס) (דראפט 2003).
* נואל פיליקס: שיחק בליגה זו במהלך עונת 2005/2006.
* קני אדלקה: בחירה שנייה בדראפט 2006 על ידי הבאטל דרדווילז, אך הוחתם על ידי סיאטל סופרסוניקס.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ליגת ה-CBA (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תומאס השלים את רכישת ה-CBA, באתר ynet, 18 ביולי 2000
2. ↑  ניו יורק טיימס, הקברן, באתר הארץ, 10 במרץ 2001

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007327736905171
* ISNI: 0000 0001 0430 654X
* LCCN: n88181012
* VIAF: 156047647
* WorldCat: lccn-n88181012

 |
**הר האקל** (באנגלית: **Mount Huckle**) הוא הר מכוסה קרח בסמוך לקצה הצפוני של רכס דאגלס במזרח האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה. 

גובהו של ההר 2,500 מטרים מעל פני הים, והוא ההר הרביעי בגובהו באי אלכסנדר (אחרי הר קופולה וגבוה מהר פריז באזור הרי רואן).

ההר ממוקם 11 קילומטרים דרומית - דרום-מזרחית מהר ספיבי; בצדו המערבי של קרחון טוינבי; 14 קילומטרים ממפרץ ג'ורג' השישי.

היסטוריה
--------

### גילוי ההר

הר ניקולאס נצפה ממרחק לראשונה ב-21 בינואר 1909, על ידי המשלחת הצרפתית לאנטארקטיקה בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו; שארקו לא הבין שההר הוא חלק מהאי אלכסנדר, וסבר שהוא שייך לארץ גרהאם.

ההר צולם מהאוויר על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם ב-16 באוגוסט 1936 וב-1 בפברואר 1937 בהנהגת ג'ון רידוך ריימיל (המשלחת גילתה כי האי אלכסנדר הוא אי, ולא חלק מארץ גרהאם).

ההר נסקר על הקרקע על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1948.

### מקור השם

ההר נקרא על שמו של ג'ון סידי רודני האקל (John Sydney Rodney Huckle), שסייע לסקר שטחי חסות איי אפוקלנד, בביצוע המיפוי של צידו המערבית של מפרצון ג'ורג' השישי בשנת 1949.

ראו גם
------

* הר ספיבי
* הר סטיבנסון
* הר סנדרסון

לקריאה נוספת
------------

• Damien Gildea, **Mountaineering in Antarctica: complete guide: Travel guide**
• Defense Mapping Agency 1992, **Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica**, P 377

קישורים חיצוניים
----------------

* הר האקל באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר האקל באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* הר האקל באתר peakery (מרחקים לאתרים סמוכים)
* תרשים הנוף הנשקף מהר האקל באתר peakfinder
* תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר האקל (לפי גבהים)

הערות שוליים
------------

1. ↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  מידע גאוגרפי והיסטורי
3. ↑  לפי מקור אחר גובהו של ההר 2,600 מטרים מעל פני הים
4. ↑  מידע גאוגרפי
5. 1 2 3 4 5 6 7 8  מידע היסטורי
דליה אטלס והתזמורת הקאמרית חיפה (שנות ה-60 של המאה ה-20 (?), ,תצלום מארכיון כתב-העת 'אריאל: רבעון לאמנויות ולמדע בישראל', מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל, ירושלים
**דליה אטלס** (נולדה ב-17 בנובמבר 1933) היא מנצחת ישראלית בינלאומית, פרופסור אמריטוס במחלקה ללימודים הומניסטיים ואמנויות בטכניון.

ביוגרפיה
--------

**דליה שטרנברג** נולדה בחיפה. כנערה למדה באקדמיה למוזיקה בירושלים עד 1952. למדה ניצוח אצל מנטורים ידועים ברחבי העולם.

אטלס הייתה האישה הראשונה שזכתה ב-7 פרסים בתחרויות בינלאומיות חשובות לניצוח באיטליה, ארצות הברית, בריטניה וברזיל, בשנות ה-60 וה-70.

בעקבות זכיותיה הוזמנה אטלס לנצח על תזמורות ידועות רבות בעולם; היא ניצחה לאורך השנים על 82 תזמורות במסגרת קונצרטים, פסטיבלים והקלטות אולפן, רדיו וטלוויזיה, ב-29 מדינות. בין השאר ניצחה על התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הפילהרמונית המלכותית, התזמורות הפילהרמוניות של הלסינקי ושל סטוקהולם, התזמורת הסימפונית של ברלין, ועוד.

אטלס הקליטה יותר מ-20 תקליטורים, אותם גם ביצעה במסגרת קונצרטים ופסטיבלים בינלאומיים. 

בשנות ה-50 וה-60 הייתה מנהלת מוזיקלית של התזמורת הקאמרית חיפה. 

החל משנת 1963 לימדה במחלקה ללימודים הומניסטים ואמנויות בטכניון סטודנטים מצטיינים למוזיקה ולנגינה. באותה שנה הקימה את התזמורת הסימפונית ומקהלת הטכניון. בנוסף הייתה מנצחת ראשית ומנהלת מוזיקלית של מספר תזמורות מקצועיות וחינוכיות נוספות בישראל. שימשה כמרצה אורחת במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.

במהלך מלחמת המפרץ (1991), כאשר לא ניתן היה לקיים קונצרטים באולמות ברחבי הארץ, הקימה את תזמורת ה"קאמרטה אטלס", שכללה עולים מברית המועצות לשעבר. התזמורת הקליטה והופיעה בסיורים ברחבי הארץ.

אטלס חוקרת את המוזיקה של ארנסט בלוך, הקליטה 25 קומפוזיציות שיצר, אלה שהיו פחות מוכרות בתקופתה. ב-2007 הקימה את "אגודת ארנסט בלוך בישראל" והיא עומדת בראשה. בנוסף היא מכהנת כסגנית כבוד של אגודת ארנסט בלוך הבינלאומית בלונדון.

ב-1995 קיבלה אטלס את תואר הכבוד יקירת חיפה.

לקריאה נוספת
------------

* הערך "דליה אטלס" בלקסיקון החיפאים, אישים ודמויות בחיפה, מאת ד"ר שי חורב, דוכיפת הוצאה לאור, עמ' 23, 2018, חיפה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של דליה אטלס

* דליה אטלס, באתר AllMusic (באנגלית)

* דליה אטלס, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* דליה אטלס, באתר Discogs (באנגלית)
* פרופ' דליה אטלס, באתר הטכניון (באנגלית)
* Atlas, Dalia (née Sternberg), *Baker’s Biographical Dictionary of Musicians* (2001), on *HighBeam Research*
* אריאלה ראובני, קשה להיות... מנצחת, דבר, 3 בספטמבר 1965
* אלה איילת, מנצחת בקצב "מולטו פרסטו", מעריב, 27 בנובמבר 1969
* אריאלה ראובני, מנצח בחצאית, דבר, 26 בנובמבר 1976

* John Fitzgerald, How Dalia Atlas found her forte in conducting, *The Montreal Gazette*, March 17, 1979, p. 21

הערות שוליים
------------

1. ↑  ביוגרפיה, באתר של דליה אטלס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007278168105171
* BnF: cb167608417 (data)
* GND: 13487515X
* ISNI: 0000 0001 1466 9109
* LCCN: n85374738
* MusicBrainz: 3af79d46-6c72-4f3d-9897-0c54df44c697
* NKC: xx0085923
* SUDOC: 244013942
* VIAF: 6396446
* WorldCat: lccn-n85374738

 |
**חנה רייס רודוביץ** (בפולנית: **Hanna Reiss**;‏ יולי 1911 – 14 בפברואר 2005) היא חסידת אומות העולם, שפעלה בזמן מלחמת העולם השנייה בלבוב, פולין. חנה, יחד עם שתי חברותיה, מריה דיקר והלנה ביאלק, הסתירה שבעה גברים יהודים בדירה שמצאו עבורם ודאגו לכלכלתם מיולי 1942 ועד יולי 1944.

קורות חייה
----------

חנה נולדה בשנת 1911 בעיר לבוב שבפולין, בתם של יעקב (ין) ומרים רודוביץ.

### מעשה ההצלה

לפני מלחמת העולם השנייה הכירה חנה את בן זוגה - משה רייס שהיה יהודי. לאחר הפלישה הגרמנית לברית המועצות וכיבושה של העיר לבוב, החל משה לעבוד בשדה התעופה הצבאי שליד לבוב יחד עם בני הזוג של שתי חברותיה של חנה - מריה דיקר והלנה ביאלק.

ביולי 1942, כאשר החלו לשלוח את עובדי שדה התעופה הצבאי למחנה הריכוז ינובסקה, הצליח בן זוגה של הלנה ביאלק – איגנצי רדוונסקי – ליצור קשר עם הלנה ולספר לה שהם עומדים להישלח. ביום המחרת הצליח רדוונסקי לחמוק לצד הארי של העיר יחד עם משה רייס, אברהם דיקר – בן זוגה של מריה – ועוד ארבעה חברים: אלי גלאץ', לייב דרוקייר, שלמה קין ופייגה דרוקר.

חנה, מריה והלנה שיכנו את שבעת הפליטים היהודים בדירתה של חנה, שם הם דאגו לכל צורכיהם, נשאו בהוצאות כלכלתם ודאגו לשלומם. חנה עברה לדירתה של מריה שהייתה ממוקמת ברובע שהוסב להיות גטו למברג, כך שחנה הייתה רשומה כדיירת של הגטו. חנה וחברותיה דאגו ליהודים עד לשחרור העיר לבוב על ידי הצבא האדום בפברואר 1944.

קברה של חנה רייס בחלקת חסידי אומות העולם, בית הקברות קריית שאול
### לאחר המלחמה

עם סיומה של המלחמה, נישאה חנה למשה ובשנת 1950 עלו לישראל ועברו להתגורר בבת ים.

ב-1977 נפטר משה בעלה של חנה.

בשנת 1987 העניק יד ושם לחנה רייס, יחד עם חברתה מריה דיקר, את התואר חסידת אומות העולם.

רייס נפטרה בשנת 2005 ונקברה בחלקת חסידי אומות העולם בבית העלמין קריית שאול.

חנה לא הותירה אחריה ילדים או משפחה.

ראו גם
------

* שואת יהודי פולין

קישורים חיצוניים
----------------

* חנה רייס, באתר "יד ושם" (באנגלית)
**אברהם בן משה יפה מבוהמיה** (נפטר ב-1533; ידוע גם בשמו הלטיני **Abraham Judaeus Bohemus**) היה בנקאי יהודי בוהמי מהמאה ה-16, כמו גם גובה מיסים, מלווה כספים, ויהודי חצר, שלימים עבר לפולין ושימש כנציב ועד ארבע ארצות מ-1514 עד 1518.

ביוגרפיה
--------

נולד באמצע המאה ה-15 בפראג. אביו משה יפה מבולוניה היה רב פולני וצאצא מצד אביו של רבי אלחנן בן יצחק, בנו של ר"י הזקן. אמו מרגלית בת שמואל הלוי נחשבה לאישה מלומדת ביותר, עד שחלק מצאצאיה אימצו שם משפחה נוסף "מרגליות" על שמה, כמו אחיו של אברהם, רבי יעקב מרגליות-יפה מנירנברג.[דרוש מקור]

בתחילת דרכו צבר אברהם הון רב, אותו השאיל מאוחר יותר לאולסלו השני, מלך בוהמיה והונגריה ולקיסר מקסימיליאן הראשון.

בסביבות 1495 היגר לקז'ימייז' שבקרקוב, ועד מהרה הפך לבנקאי של אלכסנדר יגיילו ולזיגמונט הראשון, לימים מלך פולין, איתו פיתח מאוחר יותר קשר הדוק.

בשנת 1512 הוציא המלך זיגמונט צו המודיע לנתיניו כי מינה את אברהם לממונה עליהם, וכי אחד מתפקידיו של אברהם היא לגבות את מס הקלפי היהודי מקהילות פולין הגדולה ומזוביה ולמסור אותו לאוצר המלך.

משנת 1514, גם גבה את מס הקלפי היהודי בפולין קטן, ומילא תפקיד זה עד 1518.

באותה תקופה גם עסק אברהם במסחר, והחזיק בתחנת מסחר בלבוב, שם נתן לו המלך בית ברובע היהודי.

חובותיו של אברהם גרמו לו להסתכסך עם מחוז קרקוב ועם הקהילה היהודית, שאף הטילו עליו חרם, בעיקר בעד פקודתו של זיגמונט שחייבה את יהודי קרקוב לשלם לאברהם סכום של 200 פלורינים, "על הגנתם מפני האשמות שהועלו נגדם". המלך הורה לכל יהודי פולין, ובמיוחד לרבנים, לכבד את הפריבילגיות שניתנו לאברהם. עבור הפריבילגיות הללו שילם אברהם מס אישי שנתי של 20 דוקטים.

בשנת 1518, לאחר השתדלותו של הקיסר מקסימיליאן, סילק זיגמונט את אברהם מתחום השיפוט של ועד ארבע ארצות תוך איום בקנסות. המלך גם דחה את כל ההאשמות נגד אברהם, שחרר אותו ממסים ששילמו שאר היהודים, ואיפשר לו חופש מסחר ובנקאות בכל פולין.

בשנת 1533, סילק זיגמונט את אברהם מתחום השיפוט של פקידי המלוכה והכניס אותו לתחום השיפוט של המלכה בונה ספורצה.

בסוף ימיו עבר ללבוב, שם נפטר בשנת 1533.

נכדו היה רבי משה יפה מקרקוב (אנ').

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "Abraham Judaeus Bohemus". *Encyclopedia.com* (באנגלית).
2. 1 2 3 4 5  Bohemus, Abraham Judeus, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית)
3. 1 2 3  "ABRAHAM OF BOHEMIA", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1069792861
* SUDOC: 230570038
* VIAF: 315566020
* WorldCat (עם VIAF): 315566020

 |
"**כלוב השלום**" (1978) הוא מיצג מאת האמן הישראלי דב אור-נר.

את היצירה "כלוב השלום", יצר אור-נר בשנת 1978. היא בוצעה לראשונה ב-1 בספטמבר 1978 במסגרת ההפגנה לתמיכה בהסכם השלום בין ישראל למצרים, ערב ועידת קמפ דייוויד. אור נר, כשהוא לבוש חולצת חולצת טי שעליה הודפס הכיתוב "Museum of Museumes" (באנגלית: "מוזיאון המוזיאונים"), נישא בתוך כלוב ברזל בראש מצעד שנערך בשדרות שאול המלך ורחוב אבן גבירול בדרך אל הפגנה של "שלום עכשיו" בכיכר רבין (אז "כיכר מלכי ישראל").

המיצג בוצע בשנית במסגרת "סדנה פתוחה 3x3", שנערכה בגלריה הקיבוץ בתל אביב-יפו בסוף השבוע של ה-25-24 בנובמבר. אור-נר נישא בידי קבוצת אנשים בכלוב הברזל, שהועמד בפינת הרחובות דיזנגוף וגורדון ולרגלי הכלוב הונח שלט ועליו הטקסט "כלוב השלום: מוצג של מוזיאון השלום". כאן, הושם הדגש על יצירת דו-שיח עם הקהל, שהיה הטרוגני. על תגובת הקהל ניתן ללמוד מביקורת אמנות שפורסמה בעיתון דבר: היה מרתק. ולפעמים אפילו משעשע לראות את תגובת הקהל. החל מסקרנות תמהה, לגלוג, זעם, אי־הבנה וויכוחים סוערים. [...] העיקר בו לדעתי, הוא בעצם ההתרחשות שנוצרת סביב הדימוי החריף של אדם בכלוב, שהוצג לקהל כגירוי למחשבה ותגובה ולא כיצירת אמנות בעלת ערך אסתטי כשלעצמו.

ב-15 ביוני 1979 ביצע אור-נר את העבודה במסגרת הפגנה של "שלום עכשיו" שנערכה ברחבת מוזיאון תל אביב לאמנות.

ב-1980 בוצע המיצג בפתיחת התערוכה "גבולות" במוזיאון ישראל. תיעוד העבודה הוצג במספר תערוכות במהלך השנים. בין היתר בתערוכה "כתוב בגוף: פעולה בשידור חי" (2006) במוזיאון חיפה לאמנות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "מוזיאון המוזיאונים" הייתה מסגרת עבודה של אור-נר שבשנת 1975 החל ביצירת פעילויות שביקשו לתפוש את מוסד ה'מוזיאון' כבסיס לפעולה חברתית, המנוסחת באמצעים של האמנות. במסגרת זו ניתן דגש רב לשבירת היחסים הרגילים שבין האמן, האובייקט האמנותי והקהל.
2. ↑  ראו: רוני אשל, "בעצרת 'שלום עכשיו' בתל-אביב", מעריב, 3 בספטמבר 1978, עמ' 4
3. 1 2  ראו: טליה רפפורט, "בלי מחיצות", דבר, 1 בדצמבר 1978, עמ' 21
4. ↑  ראו: שמואלביץ, מתי, "תעמולה שאין לה רגליים", ידיעות אחרונות, 1 ביולי 1979
5. ↑  ראו: טננבאום, אילנה, **כתוב בגוף: פעולה בשידור חי: הדימוי המוקרן - העשור הראשון**, מוזיאון חיפה לאמנות, חיפה, 2006, עמ' 147, 46
**מרקוס מונטיין ועדי רוזנבלום** הם צמד אמנים היוצרים בווינה ובלונדון. 

מרקוס נולד בגראץ שבאוסטריה בשנת 1962. עדי רוזנבלום נולדה בחיפה בשנת 1962, למדה בית הספר לאמנויות יפות בווינה, שם הזוג נפגש בשנת 1992, ומאז הם יוצרים ביחד.

הזוג יוצר במגוון אמצעים ודרכים, בין השארים במיצגים, ציורים ווידאו. היצירות המפורסמות ביותר שלהם כוללות ציורים גדולים של צעירים בסגנון הדומה לקומיקס, בסיטואציות יוצאות דופן.

הם הציגו בגלריות ברחבי העולם, בין השאר בגלריית טייט ובגלריית סאצ'י בלונדון ובביאנלה לאמנות בסאו פאולו. בארץ הופיעו בגלריה זומר לאמנות עכשווית ובמוזיאון חיפה לאמנות.

ספרים
-----

* Markus Muntean & Adi Rosenblum: Make Death Listen, Agustin Rubio (Author, Editor), Andrew Renton (Author), Barbara Steiner (Author), Rafael Roncero (Editor), JRP|Ringier (March 1, 2007)
* Muntean & Rosenblum (Kerber Art), Mark Gisbourne (Author), Abraham Orden (Author), Kerber; Bilingual edition (March 1, 2009)

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מונטאן ורוזנבלום
* Muntean/Rosenblum, Jonathan Jones, 26 באפריל, הגרדיאן
* דיסקו אינפרנו, חמדה רוזנבאום
* תערוכה וריאיון עם הזוג באתר מוזיאון טייט
* ציורים של הזוג באתר artispo
* מונטאן/רוזנבלום(הקישור אינו פעיל) באתר מוזיאון חיפה
**ניוד בקליק** הוא שירות המאפשר ללקוח להעביר את הפעילות הפיננסית שלו בין בנקים, באופן מקוון וללא עלות. הניוד מתבצע על ידי הגשת בקשת העברה בבנק שבו הלקוח מעוניין לרכז את הפעילות הפיננסית שלו, ללא צורך להגיע לסניף. הבנק אליו מוגשת בקשת המעבר (הבנק החדש) יוצר קשר עם הבנק המקורי (הבנק הישן) ומנהל מולו במישרין את תהליך העברת הפעילות.

רקע
---

החל מספטמבר 2021 נכנסה לתוקפה רפורמת הניוד בין בנקים, "ניוד בקליק", המבוססת על תיקון חוק הבנקאות.

במסגרת החוק, נקבע כי על הבנקים להקים מערכת לניוד חשבונות בנק, אשר תקל על לקוחות לעבור מבנק לבנק, שכן המעבר יתבצע באופן מקוון, מאובטח ונוח, בתוך שבעה ימי עסקים מהיום שבו הושלמה בקשת הלקוח להעברת הפעילות וללא עלות.

תהליך
-----

תהליך הניוד כולל טיפול בבקשת הלקוח להעברת פעילותו הפיננסית מהבנק הקודם לבנק החדש (לאחר בדיקה ווידוא כי החשבון עומד בתנאי הניוד) וסגירה של חשבון העו"ש בבנק הקודם.

תהליך ניתוב (מנגנון "עקוב אחרי") מתחיל עם סיום הניוד וכולל העברה אוטומטית של פעולות פיננסיות מהחשבון הקודם לחשבון החדש למשך תקופה של שנתיים.

תהליך הניוד והניתוב מתבצע באמצעות הבנקים ומרכז הסליקה הבנקאי (מס"ב).

ראו גם
------

* ניידות מספרים

קישורים חיצוניים
----------------

* מעבר בין בנקים באופן מקוון (ניוד), באתר כל זכות
* ניוד בין בנקים באתר מס״ב
* מעבר מהיר מבנק לבנק - בנק ישראל
* אתי אפללו, ‏לעבור בנק בקליק? כל מה שצריך לדעת על האפשרות החדשה, באתר גלובס, 19 בספטמבר 2021
* רועי ויינברגר, ‏שנה לתוכנית "מעבר בקליק": כמה ישראלים החליפו בנק?, באתר גלובס, 6 בדצמבר 2022
**גְ'ווָאנְסוּן שְׁה** (בסינית מסורתית: 顓孫師, בסינית מפושטת: 颛孙师, בפין-יין: Zhuānsūn Shī. 503-? לפנה"ס), ידוע גם בתואר הכבוד שלו דְזְה גָ'אנְג (סינית: 子張, פין-יין:Zi Zhang, וייד-ג'יילס: Tzu-chang), היה תלמיד בולט של קונפוציוס, שליווה את קונפוציוס במסעותיו למדינות אחרות, ומאוחר יותר גם יצר אסכולת קונפוציאניזם משלו.

חייו
----

גְ'ווָאנְסוּן שְׁה (דְזְה גָ'אנְג) נולד בשנת 503 לפנה"ס, והיה צעיר ב48 שנים מקונפוציוס. על פי הספר "שורש היוחסין" (世本), סבו היה נסיך ממדינת צֶ'ן אשר שימש בממשלת מדינת לוּ, מולדתו של קונפוציוס. על אף שרשומות ההיסטוריון מזהות את דְזְה גָ'אנְג כאיש צֶ'ן, הוא כפי הנראה נולד וגדל במדינת לוּ.

דְזְה גָ'אנְג התמצא היטב בטקסים, אך נאמר עליו שהיה חלש ברדיפה אחר אנושיות. דְווָאנְמוּ צְה, תלמיד בולט אחר של קונפוציוס, אמר על דְזְה גָ'אנְג: "אינו מתפאר בהצטיינותו מעוררת ההערצה, אינו מראה שמחה על מעמדו האציל, לא חצוף ולא עצל, אינו מתנשא על הנתמך. אלו הם מאפייניו של גְ'ווָאנְסוּן שְׁה".

גְ'ווָאנְסוּן שְׁה פתח מאוחר יותר אסכולה משלו, ותלמידיו היוו ענף של הקונפוציאניזם שידוע בתור "פלג דְזְה גָ'אנְג", אשר הוזכר על ידי הפילוסופים שׂוּ'ן דְזְה והָאן פֵיי דְזְה, מאות שנים לאחר זמנו של דְזְה גָ'אנְג.

המאמרות מכילות שלושה פרקים מאמרותיו של גְ'ווָאנְסוּן שְׁה. כאשר חלה במחלה קשה, אמר לבנו שֶׁנְשְׂיָאנְג (申祥): "אנחנו מדברים על סופו במקרה של איש המעלה, ועל מותו במקרה של האיש הפחות. האוכל לקוות שהאפשרות הראשונה תתקיים במקרה שלי היום?"

תוארי כבוד
----------

במקדשי קונפוציוס, לוח רוחו של גְ'ווָאנְסוּן שְׁה נמצא חמישי מבין תריסר החכמים, במערב.

במהלך שושלת טאנג, הקיסר שׂוֵ'אנְדְזונְג העניק לגְ'ווָאנְסוּן שְׁה את תואר האצולה "רוזן צֶ'ן" (陳伯). במהלך שושלת סונג הוסיפו לו את התארים מרקיז וָאנְצְ'יוֹ (宛丘侯), מרקיז יִינְגְצְ'ווָאן (穎川侯) ודוכס צֶ'ן (陳公). 

צאצאים של גְ'ווָאנְסוּן שְׁה החזיקו בתואר "דוקטור לחמש הקלאסיקות" (五經博士; Wǔjīng Bóshì).

מקורות
------

* Confucius (1997). Huang, Chichung (ed.). *The Analects of Confucius*. Oxford University Press. ISBN 978-0-19-506157-4.
* Han, Zhaoqi (2010). "Biographies of the Disciples of Confucius". *Shiji (史记)*. Beijing: Zhonghua Book Company. ISBN 978-7-101-07272-3. (בסינית)
* Legge, James (2009). *The Confucian Analects, the Great Learning & the Doctrine of the Mean*. Cosimo. ISBN 978-1-60520-644-8.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  Confucius 1997, p. 203.
2. 1 2 3 4  Legge 2009, p. 117.
3. 1 2  Han 2010, pp. 4607–8.
4. 1 2 3  Wu Xiaoyun. "Zhuansun Shi" (בסינית). Taipei Confucian Temple. נבדק ב-10 בנובמבר 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  הקלאסיקה של הטקסים בפרק 檀弓上, פיסקה 32 בחלוקת ctext.
6. ↑  H.S. Brunnert; V.V. Hagelstrom (15 באפריל 2013). *Present Day Political Organization of China*. Routledge. pp. 494–. ISBN 978-1-135-79795-9. `{{cite book}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
|  | **הערך מכיל כתב מזרח-אסייתי**. כדי לראות את הכתוב בצורה תקינה, יש להתקין גופן סיני במחשבכם. אם אינכם יודעים כיצד לעשות זאת, ראו עזרה. |
|  |
| --- |
| **הערך נמצא בשלבי עבודה**: כדי למנוע התנגשויות עריכה ועבודה כפולה, אתם מתבקשים שלא לערוך את הערך בטרם תוסר ההודעה הזו, אלא אם כן תיאמתם זאת עם מניח התבנית. |
| אם הערך לא נערך במשך שבוע ניתן להסיר את התבנית ולערוך אותו, אך לפני כן רצוי להזכיר את התבנית למשתמש שהניח אותה, באמצעות הודעה בדף שיחתו. |

תיאור לוויין מדגם Cartosat-3.

**Cartosat** היא סדרת לווייני צילום שהיא חלק של תוכנית חישה מרחוק ההודית. הצילומים שמתקבלים מנוצלים לצרכים שונים, כולל צרכים צבאיים. הלוויין הראשון שוגר בשנת 2005.

היסטוריה
--------

הלוויין הראשון Cartosat-1 שוגר בשנת 2005. הוא היה מכסה את כל שטח של כדור הארץ ב-1867 מסלולים תוך 125 ימים. הוא נבנה על ידי צוות של הארגון ההודי לחקר החלל. על הלוויין הותקנו מספר מצלמות עם רגישות עד 2.5 מטר. הלוויין פעל עד לשנת 2019.

בשנת 2007 שוגר לוויין ראשון של הדור השני Cartosat-2 שמצלמות שלו היו בעלי רגישות של פחות ממטר. הוא נוצל לצורכי מיפוי שונות.

בשנת 2013 שוגר לוויין ראשון מהדור השלישי - Cartosat-3. הוא מצויד במצלמות בעלי רגישות עד 0.25 מטר. כמו הלוויינים הקודמים הוא נבנה על ידי צוות של הארגון ההודי לחקר החלל.

כל הלוויינים שוגרו ממרכז החלל סאטיש דאוון בעזרת משגר מדגם PSLV.

רשימת לוויינים פעילים
---------------------

כל הלוויינים שוגרו ממרכז החלל סאטיש דאוון.
הרשימה כוללת לוויים פעילים נכון לאוגוסט 2023.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| תאריך שיגור | לוויין | משקל, ק"ג | הערות |
| 28 באפריל 2008 | Cartosat-2A  | 690 |  |
| 12 ביולי 2010 | Cartosat-2B  | 694 |  |
| 22 ביוני 2016 | Cartosat-2C  | 728 | בעל רגישות 0.6 מ' |
| 15 בפברואר 2017 | Cartosat-2D  | 714 |  |
| 23 ביוני 2017 | Cartosat-2E  | 712 |  |
| 27 בנובמבר 2019 | Cartosat-3  | 1,625 | רגישות 0.25 מ' |

קישורים חיצוניים
----------------

* ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Cartosat** בוויקישיתוף
* תיאור התוכנת
**קאטו ארי** (בהונגרית: **Eőry Kató**; בודפשט, 6 בספטמבר 1905 – בודפשט, 7 במרץ 2000) הייתה שחקנית הונגרייה, חסידת אומות העולם.

ביוגרפיה
--------

קאטו ארי נולדה בשנת 1905 בבודפשט. אביה היה יוז'ף שימקו, מורה וחבר האספה הלאומית ההונגרית (חבר פרלמנט), ואמהּ הייתה ברתה דמן. היא סיימה את בית הספר התיכון ברחוב ואצי. מ-1926 עד 1929 הוא הייתה סטודנטית במכללה לאמנויות הבמה (לימים האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע). בין השנים 1929–1948 הייתה חברה בתיאטרון הלאומי של בודפשט ובין השנים 1948–1949 שיחקה בתיאטרון מרכז העיר. בין השנים 1953–1956 שיחקה בתיאטרון צבא העם ההונגרי, ובין השנים 1956–1961 הייתה חבר בתיאטרון יוזף אטילה. נישאה לטיבור מאטיאסי, ולהם נולדו שני ילדים ארזבט וזסולט.

בתקופת השואה
------------

השחקנית היהודיה אווה רוטקאי מצאה מחסה בתקופת שואת יהודי הונגריה בביתה המרווח של קאטו ארי ביחד עם אמה. איתן הסתתרו יהודים נוספים. לאחר חודשיים משגברה הסכנה שמלשינים ידווחו על מיקומם, היא נמלטה בעזרת דוד של קאטו ארי, ובעזרת תעודות אמיתיות שלה, שנתנה לה בתה של קאטו ארי – ארז'בט שימקו. רוטקאי החזיקה מסמכים המעידים שהיא פליטה מהעיר סגד שבינתיים שוחררה בידי בעלות הברית. קאטו ארי ואווה רוטקאי הפכו לימים לשחקנים מפורסמים בהונגריה ושמרו על קשר קרוב. ב-21 בדצמבר 2009 הכיר מוסד יד ושם בקאטו ארי (שבינתיים הלכה לעולמה) ובבתה ארז'בט מתיאשי (Erzsébet Mátyássy) כחסידי אומות העולם.

תפקידים מרכזים בתיאטרון
-----------------------

* ביאנקה (אותלו מאת שייקספיר)
* O-Karu (Kállay Miklós: A roninok kincse)
* ג'סיקה (הסוחר מוונציה מאת שייקספיר)

תפקידים בקולנוע
---------------

* Te csak pipálj Ladányi (1938)
* Zivatar Kemenespusztán (1938)
* A királyné huszárja (1936)
* Ida regénye (1934)
* Iza néni (1933)
* A bor (1933)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קאטו ארי** בוויקישיתוף

* קאטו ארי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* דף על פעולתה בזמן השואה, באתר "יד ושם" (באנגלית)
הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין
זהו שם סיני; שם המשפחה הוא ליו. 
**ליו שאוצ'י** ׁ(במנדרינית: **刘少奇**,‏ 24 בנובמבר 1898 – 12 בנובמבר 1969) היה מהפכן, מדינאי ותאורטיקן סיני, ששימש כנשיא הרפובליקה העממית של סין בשנים 1959 ועד 1968. עד אז ליו היה האדם השלישי בכוחו במדינה אחרי מאו דזה-דונג וג'ואו אנלאי.

ביוגרפיה
--------

ליו נולד למשפחת איכרים עשירה למדי בכפר במחוז חונאן בדרום מזרח סין. בשנת 1920 החל ללמוד באוניברסיטה במוסקבה שבברית המועצות. בשנת 1921 הצטרף למפלגה הקומוניסטית של סין. ליו חזר לסין בשנת 1922 והחל להוביל שביתות של עובדי רכבת באזור ג'יאנגשי. הוא המשיך במאבקים רבים למען זכויות עובדים גם בחוביי ובשאנגחאי. בשנת 1927 נבחר לוועד המרכזי של המפלגה, והתמנה לראש מחלקת העבודה שלה. בשנת 1929 חזר למטה המפלגה בשנגחאי והתמנה למזכיר המפלגה במנצ'וריה. בשנת 1932 התמנה למזכיר המפלגה בפוג'יין ובשנים שלאחר מכן היה אחראי על ארגון המפלגה בצפון המדינה.

בשנת 1954 החל למלא תפקידים מרכזיים בקונגרס הלאומי העממי. עבודתו של ליו התמקדה בעניינים ארגוניים ותאורטיים. בשנת 1958 הביע תמיכה נרחבת במדיניות הקפיצה הגדולה קדימה של מאו דזה-דונג, יחד עם דנג שיאופינג. דעה זו עמדה בניגוד לדעתם של כמה פוליטיקאים בכירים אחרים כגון ג'ואו אנלאי. כתוצאה מכך, ליו זכה להשפעה במפלגה, והצליח להתמנות בשנת 1959 לנשיא סין. כנשיא, ביצע רפורמות כלכליות רבות שריסנו את "הקפיצה הגדולה קדימה".

בסוף שנות ה-60 בריאותו של ליו הידרדרה והוא הוקע מהמפלגה (כנראה בגלל סכסוכים עם מאו). מיד לאחר סילוקו מהמפלגה, ב-2 בנובמבר 1969 הוא נפטר. גופתו נשרפה למחרת. כ-11 שנים לאחר מכן, בשנת 1980, המפלגה הביעה צער והסתייגות מסילוקו ומהיחס השלילי אליו. ב-17 במאי של אותה השנה נערך טקס אזכרה ממלכתי לזכרו של ליו, ואפרו פוזר בים לפי בקשתו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליו שאוצ'י** בוויקישיתוף
* ליו שאוצ'י, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ליו שאוצ'י, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

| נשיאי הרפובליקה העממית של סין |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| מאו דזה-דונג • ליו שאוצ'י • לין ביאו (בפועל) • דונג ביוו • ז'ו דה • סונג צ'ינג-לינג (בפועל) • יה ג'יאן-יינג (בפועל) • לי שייניין • יאנג שאנג-קון • ג'יאנג דזה-מין • חו ג'ינטאו • שי ג'ינפינג | הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007277628305171
* BIBSYS: 90868306
* BNC: 000409709
* BnF: cb12086488w (data)
* CiNii: DA02870422
* GND: 118573594
* ICCU: IEIV010099
* ISNI: 0000 0001 2277 3563
* LCCN: n80128361
* LNB: 000116853
* NCL: 000516460
* NDL: 00316275
* NKC: kup19960000058252
* NLA: 36602076
* NLK: KAC2019E1887
* NLP: a0000002280920
* NSK: 000667839
* NTA: 070175586
* RERO: 02-A000106031
* SNAC: w632453c
* SUDOC: 029185505
* Trove: 1319245
* VIAF: 22167823
* WorldCat: lccn-n80128361

 |
שייח' **עבדאללה נימר דרוויש** (בערבית: **عبد الله نمر درويش** עבדאללה נמר דרויש; 1948 - 14 במאי 2017) היה מייסד התנועה האסלאמית בישראל.

ביוגרפיה
--------

עבדאללה נימר דרוויש נולד בכפר קאסם. לאחר שסיים את לימודי השריעה בשכם חזר לכפרו והתחיל להטיף לחזרה לדת ולמסורת האסלאם. בשנת 1971 ייסד את התנועה האסלאמית.

בשנת 1979 הקים דרוויש ארגון טרור בשם "אוסרת אל-ג'יהאד" (בערבית: أسرة الجهاد, שמשמעו "משפחת הג'יהאד"), שמטרתו הייתה הקמת מדינה בשטחי ארץ ישראל שתפעל על פי חוקי השריעה. הארגון היה אחראי לאגירת אמצעי לחימה ושריפת שדות אך לא סיכן חיי אדם. ב-1981 נעצר דרוויש, עם כמה מחבריו, הורשע בהשתייכות לארגון טרור וישב בכלא עד ששוחרר בעסקת ג'יבריל ב-1985. לאחר שחרורו התרכז בפעילות ציבורית והחל להביע התנגדות למעורבות של ערביי ישראל בפעילות אלימה. בשנת 1992 לאחר רצח שלושת החיילים בליל הקלשונים, אמר כי "אין זה משנה אם הם [המחבלים] מאמינים. רצח הוא רצח".

דרוויש היה המנהיג הרוחני של הפלג הדרומי של התנועה האסלאמית, ושימש כיו"ר מרכז אדם לדיאלוג בין שלוש הדתות. דרוויש הצהיר על דבקותו בשלטון החוק ובהשתלבות במוסדות מדינת ישראל. בריאיון עיתונאי ב-2001, אמר בין השאר:

> 
> "מי שבונה תנועה שמושתתת על זה שעוברים על החוק, לא מייצג אותנו. למרות זאת, בגדה המערבית ובעזה זה לא שלטון חוק, זה כיבוש שיש לחסל, ולא מדינה שצריך לכבד. לכן אני מבין את הפלסטינים, או את הלבנונים שמתקוממים בכל דרך... אם הייתי בכיבוש, הייתי מתקומם, אבל ברגע שהחלטתי שאני חלק מהמדינה בעודי יושב בגבולות הקו הירוק, אני שומר על החוק, ואם הנציגים שלי בכנסת, זה סימן שאני כן מכיר במדינת ישראל. זאת למרות שגם אני מרגיש תחת כיבוש מנטלי, אבל העולם לא רואה את זה."
> 
> 
> 
> — אתי אברמוב, **בשם הקוראן**, עיתון תל אביב, 23/11/2001
> 

לאחר פטירת אחיו, בשנת 2005, פרסם דרוויש פסק הלכה המתיר למוסלמים לתרום איברים להשתלה.

ב-2021 יצא לאור בעברית הספר "האסלאם הוא הפתרון" בהוצאת רסלינג, המאגד מבחר מדרשותיו של דרוויש מראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 - תקופת השיא של פעילותו כראש התנועה האסלאמית בישראל. בספר הקדמה מקיפה על דרוויש מאת פרופסור יצחק ויסמן.

קישורים חיצוניים
----------------

* עבדאללה נמר דרויש (1948-2017), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  התעוררות דתית, פונדמנטליזם ורדיקליזם דתי אצל המוסלמים אזרחי ישראל, ד"ר דני רבינוביץ'
2. ↑
3. ↑  Clyde Haberman,‏ 4‎ Israeli Arabs Are Held in Ax Killing of 3 Soldiers, באתר הניו יורק טיימס, 5 במרץ 1992
4. ↑  פעילות לציבור, משפט הלכתי נוכח מדינה מודרנית, באתר מכון ון ליר בירושלים, 5 במרץ 2008
5. ↑  רענן בן צור, פסק הלכה: מוסלמים רשאים לתרום איברים, באתר ynet, 26 במרץ 2005
6. ↑  האסלאם הוא הפתרון באתר "רסלינג"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007297797605171
* LCCN: nr96012689
* VIAF: 41737424
* WorldCat: lccn-nr96012689

 |
**רב אחא בר אבא** היה אמורא שמוזכר מספר פעמים בגמרא.

זיהויו
------

רב אחא בר אבא מוזכר מספר פעמים בגמרא, אולם מספר גמרות סותרות אחת את השנייה לגבי התקופה בה חי. בגמרא בקידושין כתוב שהיה חתנו של רב חסדא, בשבת כתוב שאמר דברים בשמו של רבי יוחנן, בעבודה זרה אמר דברים משמו של רב המנונא, בזבחים הקשה לרבא, ומכאן שהיה בן דורו של רבא, במנחות הקשה לרב אשי, ומכאן שהיה בן דורו, במנחות הקשה לרבה, בחולין כתוב שישב לפני רב הונא, ובכתובות הקשה על דברי ריש לקיש.

השערת הרב אהרן הימן בספר תולדות תנאים ואמוראים היא שלא היה אמורא בשם זה, וכל הזכרותיו בתלמוד הן טעויות, ומבאר שבסתירה במסכת שבת הרא"ש כותב שצריך לכתוב על רבי חייא בר אבא, בקידושין צריך לכתוב על רב חנן בר רבא, וכן מתקן חלק רב מהזכרותיו בתלמוד.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף פ"א, עמוד ב'
2. 1 2  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קי"ג, עמוד ב'
3. ↑  תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף י"ט, עמוד ב'
4. ↑  תלמוד בבלי, מסכת זבחים, דף ד', עמוד ב'
5. ↑  תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף ה', עמוד ב'
6. ↑  תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף פ"ד, עמוד ב'
7. ↑  תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף מ"ט, עמוד א'
8. ↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף מ"ד, עמוד ב'
9. ↑  תולדות תנאים ואמוראים א- רב אחא בר אבא
**אלימות במערכות יחסים חד-מיניות** היא תופעה של אלימות והתעללות במערכת יחסים חד-מינית. אלימות במשפחה היא תופעה שקוראת גם במערכות יחסים הטרוסקסואליות, אך במערכות יחסים חד-מיניות היא מעלה בעיות נוספות, ביניהן הומופוביה, סיכון גבוה למחלות מין, מחסור בסיוע משפטי וסטיגמות בידי החברה. אלימות במערכות יחסים חד-מיניות זוכה לפחות מחקר ומימון מאשר אלימות במערכות יחסים הטרוסקסואליות.

שכיחות
------

הנתונים נלקחו ממחקר שנערך בידי המרכז לבקרת מחלות ומניעתן בארצות הברית בשנת 2010.

### לסביות

44% מהנשים הלסביות שהשתתפו במחקר דיווחו כי הן היו קורבנות לאלימות פיזית, אונס או הטרדה מאיימת בידי בנות הזוג שלהן. לעומת זאת 35% מהנשים ההטרוסקסואליות דיווחו על אלימות מסוג זה.

### הומואים

רק 26% מהגברים ההומוסקסואלים דיווחו כי הם היו קורבנות לאלימות פיזית, אונס או הטרדה מאיימת בידי בני הזוג שלהם. לעומת זאת 29% מהגברים ההטרוסקסואליות דיווחו על אלימות מסוג זה.

### ביסקסואלים

למרות שביסקסואלים יכולים להיות במערכת יחסים מכל סוג, יש להם סיכוי גבוה יותר להיות במערכת יחסים אלימה. 61% מהנשים הביסקסואליות ו-37% מהגברים הביסקסואלים דיווחו כי הם היו קורבנות לאלימות פיזית, אונס או הטרדה מאיימת בידי בני/בנות הזוג שלהם.

קשיים חוקתיים
-------------

קורבנות של אלימות במערכות יחסים חד-מיניות נתקלים לעיתים בקשיים בקבלת סיוע משפטי, מכיוון שחוקי האלימות במשפחה מנוסחים כך שהם כוללים מערכות יחסים הטרוסקסואליות בלבד. ברוב המקרים, התוקף עדיין מסוגל להיות מואשם בתקיפה אך הפשע עלול לא להיות מדווח כאלימות במשפחה ובכך יכול להשפיע על ניהול המשפט והיקף העונש. בישראל חוק האלימות במשפחה כולל אלימות במערכות יחסים חד-מיניות .

הומופוביה
---------

הומופוביה מהווה מרכיב מהותי באלימות במערכות יחסים חד-מיניות וכך גם המחסור במקומות סיוע לנפגעים. דוגמה לכך היא איום לעשות אאוטינג לבן זוג. היעדר הסיוע והעזרה החוקית מקטין את הסיכויים שמבצע האלימות יזכה לעונש.

ארגוני סיוע
-----------

### הקואליציה הלאומית למניעת אלימות

הקואלציה הלאומית למניעת אלימות היא ארגון שמטרתו להפחית את האלימות נגד קהילות להט"ב בארצות הברית. הארגון הוקם בשנת 1995 בידי גפרי מונטגמרי. הוא מנהל היום מעל 40 פרויקטים קהילתיים למניעת אלימות.

### קהילה מאוחדת נגד אלימות

קהילה מאוחדת נגד אלימות היא ארגון שמבוסס בסן פרנסיסקו ומטרתו היא לעזור לקורבנות אלימות במערכות יחסים חד-מיניות.

### מרכז מונטרוז

מרכז מונטרוז הוא ארגון שמספק ייעוץ לאנשי להט"ב בטקסס.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Duke, Alysondra; Davidson, Meghan M. "Same-sex intimate partner violence: Lesbian, gay, and bisexual affirmative outreach and advocacy". *Journal of Aggression, Maltreatment & Trauma*. **18**: 795–816. doi:10.1080/10926770903291787.
2. ↑  ,"The National Intimate Partner NISVS and Sexual Violence Survey ", 2010
3. ↑  ,"The National Intimate Partner NISVS and Sexual Violence Survey ", 2010
4. ↑  ,"The National Intimate Partner NISVS and Sexual Violence Survey ", 2010
5. ↑  חוק למניעת אלימות במשפחה, באתר כל זכות
**ג'ורג' ניאנג** (בצרפתית: **Georges Niang**; נולד ב-17 ביוני 1993) הוא כדורסלן אמריקאי-סנגלי, שמשחק בקבוצת קליבלנד קאבלירס מליגת ה-NBA, בעמדת הפאוור פורוורד.

קריירת מכללות
-------------

ניאנג נולד בעיר לורנס שבמסצ'וסטס, לאב סנגלי ואם אמריקאית. בשנת 2012 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של איווה, ולאורך 4 עונותיו בקבוצת הכדורסל שלה היה אחד משחקניה המובילים, לצדם של ויל קלייבורן, מונטיי מוריס, דיאנדרה קיין ועבדל נאדר. בעונתו האחרונה בקבוצה, 2015/2016, נבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות (Second-team All-American) לאחר שרשם ממוצעים של 20.5 נקודות, 6.2 ריבאונדים ו-3.3 אסיסטים למשחק.

קריירת משחק מקצועית
-------------------

### אינדיאנה פייסרס

בדראפט ה-NBA‏ 2016 נבחר ניאנג על ידי אינדיאנה פייסרס, בבחירה ה-50. בעונתו היחידה בקבוצה שותף ב-23 משחקים, וקלע 21 נקודות בסך הכול.

### סנטה קרוז ווריורס

בקיץ 2017 שוחרר מהפייסרס, והצטרף לקבוצת סנטה קרוז ווריורס מליגת הפיתוח של ה-NBA. ב-26 משחקיו בקבוצה הצטיין עם ממוצעים של 18.4 נקודות, 6.7 ריבאונדים ו-4.8 אסיסטים למשחק.

### יוטה ג'אז

בינואר 2018 חתם ביוטה ג'אז על חוזה כפול, במסגרתו שיחק לסירוגין גם בקבוצת הבת שלה מליגת הפיתוח – סולט לייק סיטי סטארס. לקראת עונת 2018/2019 הומר חוזהו עם הג'אז לחוזה NBA סטנדרטי. במשחק האחרון של אותה עונה, ב-10 באפריל 2019, קלע שיא קריירה של 24 נקודות בהפסד קבוצתו מול לוס אנג'לס קליפרס. במהלך תקופתו ביוטה ביסס את מעמדו כשחקן רוטצייה קבוע, עד שבעונת 2020/2021 שותף בכל 72 משחקי קבוצתו, וקלע 6.9 נקודות בממוצע למשחק.

### פילדלפיה 76'

באוגוסט 2021 חתם ניאנג על חוזה לשתי עונות בפילדלפיה 76'.

### קליבלנד קאבלירס

ב-6 ביולי 2023 חתם ניאנג בקליבלנד קאבלירס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ורג' ניאנג** בוויקישיתוף
* ג'ורג' ניאנג, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  הסטטיסטיקות של ניאנג בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
2. ↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2016, באתר basketball-reference.com
3. ↑  ניאנג חותם על חוזה בפילדלפיה, באתר הקבוצה, 9 באוגוסט 2021