recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**פרנן דה לנגל דה קרי** (בצרפתית: **Fernand de Langle de Cary**;‏ 4 ביולי 1849 – 19 בפברואר 1927( היה גנרל צרפתי, שפיקד על הארמייה הרביעית בתחילת מלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

פרנן דה לנגל דה קרי נולד ב-4 ביולי 1849 בלוריאן, למשפחת אצולה מברטאן. בשנת 1869 התגייס פרנן לצבא הצרפתי, ולחם בשורותיו במלחמת צרפת–פרוסיה, שבמהלכה אף נפצע באורח קשה. לאחר המלחמה מילא דה קרי תפקידים שונים בצבא, ופיקד על רגימנט הקירסירים ה-10, רגימנט הארטילריה ה-22, ורגימנט הרגלים ה-32. בשנת 1900 הועלה דה קרי לדרגת גנרל של חטיבה, ומונה למפקד המחוז ה-7 של הז'נדרמריה, ובקיץ 1900 מונה למפקד חטיבת הפרשים האלג'יראית ה-3.

בשנת 1903 מונה דה קרי למפקד החטיבה ה-72, ובשנת 1906 מונה למפקד הדיוויזיה הקולוניאלית ה-3, וזמן קצר לאחר מכן למפקד הדיוויזיה ה-14. בשנת 1908 מונה דה קרי למפקד הקורפוס ה-4, ובשנת 1911 מונה למפקד הקורפוס ה-8.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה דה קרי למפקד הארמייה הרביעית, ופיקד עליה במהלך המערכה על הגבולות, ובכלל זה בקרב הארדנים. בשנת 1915 פיקד דה קרי על המתקפה בשמפאן, אך על אף כישלונה קודם לפיקוד על קבוצת הארמיות המרכזית. בשנת 1916 הודח דה קרי, בעקבות חוסר המוכנות שגילו הכוחות בורדן.

ב-19 בפברואר 1927 מת דה קרי בפון-סקורף, והוא בן 78 שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פרנן דה לנגל דה קרי** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb11287543n (data)
* GND: 1053362188
* ISNI: 0000 0000 0447 9064
* LCCN: n2014025047
* The Léonore id LH//1469/62 is not valid.
* SUDOC: 101321511
* VIAF: 2463430
* WorldCat: lccn-n2014025047

 |
במתמטיקה, ה**ממד** הוא מספר (לרוב מספר טבעי), המתאר את מספר דרגות החופש במרחב. בתחומים שונים של המתמטיקה קיימות דרכים שונות למדוד ולהגדיר ממד, שלכל אחת מהן יישומים אחרים.

בגאומטריה הקלאסית היו ידועים עצמים אפס ממדיים (כגון נקודה), עצמים חד-ממדיים (כגון קו ישר), עצמים דו-ממדיים (כגון המישור והמעגל) ועצמים תלת-ממדיים (כגון קובייה וכדור).

כהכללה של מושג זה, קיימים מרחבים וקטוריים מכל ממד: הממד של מרחב וקטורי סופר כמה קואורדינטות נחוצות כדי לתאר כל נקודה במרחב, ומוגדר כמספר האיברים בבסיס של המרחב. מנקודת מבט מופשטת, הממד הוא מושג יחסי: הממד של שדה המספרים המרוכבים, כמרחב וקטורי מעל עצמו, הוא 1; הממד של אותו שדה, כמרחב מעל שדה המספרים הממשיים, הוא 2 (זוהי ההתייחסות המקובלת למישור המרוכב); ואילו הממד של כל אחד משני שדות אלה מעל שדה המספרים הרציונליים הוא אינסופי. 

בהשאלה מן הגאומטריה הקוית, הבאה לידי ביטוי במושג הממד של מרחב וקטורי, ניתן להגדיר ממד ליצורים גאומטריים מתוחכמים יותר, הקרויים יריעות: חבל הוא יריעה מממד 1, וסדין, גם כאשר הוא עוטף דבר מה, הוא דוגמה ליריעה מממד 2. באופן כללי, הממד של יריעה מחושב באופן מקומי, על-פי הסביבה הקרובה של כל נקודה ונקודה על היריעה. בפרט, הממד של חבורת לי שווה לממד של אלגברת לי המתאימה לה.

בטופולוגיה קיימת הכללה של מושג זה, המודדת מרחבים טופולוגיים כלליים יותר, וקרויה ממד הכיסוי של לבג. כקודמיו, גם ממד זה הוא תמיד מספר שלם.

בגאומטריה אלגברית מוגדר הממד על-פי אורכה של השרשרת הארוכה ביותר של עצמים מתאימים במרחב. כך למשל, למרחב התלת-ממדי יש ממד 3, משום שהוא מכיל את המישור, המכיל את הקו הישר, המכיל את הנקודה. ההגדרה האנלוגית בתורת החוגים הקומוטטיביים קרויה ממד קרול. בתורת החוגים נמצאים בשימוש עוד ממדים רבים אחרים.

באנליזה, ובפרט בחקר הפרקטלים, יש צורך בהכללה של מושג הממד, המאפשרת גם מרחבים בעלי ממד שאינו שלם. לפרטים ראו ממד האוסדורף, וקרובו, ממד מינקובסקי.

ראו גם
------

* ממד (אלגברה)
	+ בפרט: ממד (אלגברה ליניארית), ממד קרול, ממד גלפנד-קירילוב
	+ ממד (גאומטריה אלגברית)
* ממדים לא שלמים: ממד האוסדורף, ממד מינקובסקי
* ממד (פיזיקה)

לקריאה נוספת
------------

* טימותי גוורס, **מתמטיקה**, ידיעות ספרים, 2007, הפרק "מימד", עמ' 87–102.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ממד** בוויקישיתוף
* ממד, באתר MathWorld (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555402305171
* LCCN: sh85038039

 |
**האקון ראפן ולדימרסון** (באיסלנדית: **Hákon Rafn Valdimarsson**; נולד ב-13 באוקטובר 2001 ברייקיאוויק שבאיסלנד) הוא כדורגלן איסלנדי, המשחק בעמדת השוער בקבוצת אלפסבורג מליגת העל השוודית ובנבחרת איסלנד.

קריירת מועדונים
---------------

ולדימרסון גדל במחלקות הנוער של קו. אר. רייקיאוויק וגרוטה. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של גרוטה, במדיה ערך 65 הופעות ליגה, חלקן בליגת העל האיסלנדית.

ב-30 באפריל 2021 חתם ולדימרסון באלפסבורג מליגת העל השוודית.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-12 בינואר 2022 ערך ולדימרסון את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איסלנד, בתיקו 1-1 נגד נבחרת אוגנדה במשחק ידידות.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Elfsborg krækir í Hákon Rafn באתר Vísir, ‏ 30 באפריל 2021 (באיסלנדית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"האקון ראפן ולדימרסון"**.
באלגברה מופשטת, **ממד** הוא ערך מספרי המתאים לאובייקט מופשט, בדרך כלל חוג, שדה או מודול, המתאר עד כמה האובייקט מורכב. הדוגמה הבסיסית היא מושג הממד באלגברה ליניארית, אבל ישנם ממדים רבים אחרים, המודדים תכונות מסובכות יותר. להלן כמה דוגמאות.

ממד קרול
--------

**ממד קרול הקלאסי** של חוג שווה לאורך המקסימלי של שרשרת אידיאלים ראשוניים בחוג, והוא עשוי להיות סופי או אינסופי. ממד קרול, המוגדר באמצעות שרשראות של תת-מודולים בחוג כמודול מעל עצמו, מודד עד כמה חוג נותרי קרוב להיות ארטיני (חוגים בעלי ממד קרול 0 הם ארטיניים). ממד קרול שווה לממד קרול הקלאסי לחוגי PI (ובפרט לכל חוג קומוטטיבי).

הממד הגלובלי
------------

### ממדים של מודולים

למודול M מגדירים ממד פרויקטיבי כאורך הרזולוציה הפרויקטיבית הקצרה ביותר (הממד קטן או שווה ל-n אם יש שרשרת מדויקת מהצורה \ 0\rightarrow P\_{n}\rightarrow \cdots \rightarrow P\_{0}\rightarrow M\rightarrow 0, כאשר כל ה-\ P\_{i} פרויקטיביים). באותו אופן מוגדר ה**ממד האינג'קטיבי** לפי הרזולוציה האינג'קטיבית הקצרה ביותר (בכיוון ההפוך, כמובן), וה**ממד השטוח** לפי הרזולוציה השטוחה הקצרה ביותר (ראו מודול שטוח).

### הממד הגלובלי של חוג

**הממד הגלובלי** של חוג הוא הממד הפרויקטיבי הגדול ביותר של מודולים מעליו; זהו גם הממד האינג'קטיבי הגדול ביותר של מודולים מעל החוג. הממד הגלובלי הוא אפס אם ורק אם החוג ארטיני פשוט למחצה. הממד הגלובלי שווה ל-1 אם החוג תורשתי. הממד השטוח הגדול ביותר של מודולים מעל החוג נקרא **הממד הגלובלי החלש**, והוא קטן או שווה לממד הגלובלי, עם שוויון עבור חוגים נותריים.

### ממד קוהומולוגי

אם G חבורה, הממד הפרויקטיבי של חוג החבורה {\displaystyle \ \mathbb {Z} [G]} נקרא גם **הממד הקוהומולוגי** של החבורה G. זהו גם המספר n הקטן ביותר שעבורו כל חבורות הקוהומולוגיה {\displaystyle \ H^{i}(G,M)}, עבור {\displaystyle \,i>n}, מתאפסות. 

הממד הקוהומולוגי של שדה מוגדר כממד הקוהומולוגי של חבורת גלואה האבסולוטית שלו. לדוגמה, לשדות {\displaystyle k(t\_{1},\cdots ,t\_{n})} ו-{\displaystyle \ k(\!(t\_{1})\!)\cdots (\!(t\_{n})\!)} (כאשר k סגור אלגברית) יש ממד קוהומולוגי n.

ממד גלפנד קירילוב
-----------------

**ממד גלפנד קירילוב** של אלגברה מודד את קצב הגידול שלה ביחס לקבוצת יוצרים. הוא שווה ל-0 אם האלגברה בעלת ממד סופי (במובן הרגיל), ויכול להיות גם 1, כל מספר ממשי גדול או שווה ל-2, או אינסוף.

הממד האחיד
----------

ה**ממד האחיד** (uniform dimension) של מודול M הוא מספר המחוברים הישרים האחידים המרכיבים תת-מודול עיקרי (תת-מודול הוא עיקרי אם הוא נחתך עם כל תת-מודול שאינו אפס; מודול שכל תת-המודולים שלו עיקריים נקרא אחיד), או אינסוף אם אין סכום ישר כזה. מסמנים את הממד הזה בסימון {\displaystyle \ \operatorname {udim} M}; נקרא גם **ממד גולדי**. מודול האפס הוא היחיד שיש לו ממד 0; ממד 1 יש רק למודולים אחידים. הממד של סכום ישר שווה לסכום הממדים. הממד של תת-מודול תמיד קטן או שווה לזה של המודול; הממדים שווים אם ורק אם תת-המודול הוא עיקרי. מכאן שבמודול בעל ממד n אי-אפשר ליצור סכום ישר של יותר מ-n תת-מודולים. בפרט, הממד האחיד של מרחב וקטורי מעל שדה הוא הממד הרגיל.
**בית הכנסת הכוראלי של ריגה** שבלטביה (בלטבית: **Rīgas Horālā sinagoga**) נבנה ברחוב גוגול מס' 25 בשנת 1871 ונשרף כליל במהלך הכיבוש הנאצי ביולי 1941.

היסטוריה
--------

תכנון המבנה החל עוד בשנת 1868 על ידי האדריכל פאול הארדנקס (Pauls Hardenaks), ובנייתו ושלמה ב-1871. ניכרת במבנה השפעה של מספר סגנונות אדריכליים, אך בעיקר נאו-רנסאנס. בצמוד למבנה נבנה גם מקווה.

בית הכנסת היה ידוע בחזנים שהשתתפו בתפילות שהתקיימו בו. במשך השנים שרו בה ברוך לב רוזובסקי (אנ'), הרמן ידלובקר ונוספים. הרמן ידלובקר היה החזן הראשי במשך 10 שנים עד שעלה לארץ ישראל בשנת 1938.

בתחילת יולי 1941 הנאצים כבשו את העיר. ב-4 ביולי 1941 בית הכנסת הוצת בהתאם להוראת השלטונות. מכבי אש קבלו פקודה לא להתערב בנעשה ורק להשגיח שהאש לא תעבור למבנים הסמוכים. זה היה ערב שבת ולכן היה צפוי שבבית הכנסת היו הרבה אנשים, מצד שני הגעה בשעה כה מאוחרת הייתה בניגוד להוראות השלטונות ולכן ייתכן שמספר הקורבנות היה נמוך מהתכנון הנאצי. בהתאם למקורות מסוימים מספר הקורבנות במבנה היה כ-300, ובסך הכל באותו לילה נהרגו כ-2,000 יהודים. הגרמנים צילמו את שריפת בית הכנסת לצורכי התעמולה הנאצית. 

בשנת 1988 במקום הוקמה אנדרטה לזכר הקורבנות. בשנת 2007 בקרבת מקום הוקמה אנדרטה לזכר יאניס ליפקה, חסיד אומות העולם הלטבי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת הכוראלי של ריגה** בוויקישיתוף
* בית הכנסת (באנגלית)
* תיאור בית הכנסת (ברוסית)
שגיאות פרמטריות בתבנית:סינגל   
פרמטרים [ מפיקים, כותבים ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**Little Miss Can't Be Wrong** הוא שיר של להקת הרוק האמריקאית ספין דוקטורס שיצא באוקטובר 1992 כסינגל המוביל מתוך אלבום הבכורה שלהם, Pocket Full of Kryptonite משנת 1991. השיר הגיע למקום ה-17 במצעד הבילבורד הוט 100, ולמקום השני בבילבורד במצעד המיינסטרים רוק. השידר אף הגיע למקום החמישי בניו זילנד כשסיים במקום ה-41 כסינגל הנמכר ביותר במדינה. הגירסאות החיות לשירים "What Time Is It" ו- -"Freeway of the Plains" (ששמו בטעות "Freeway of the Plains" בסינגל) נכללו כצד ה-B שלו.

רקע וכתיבת השיר
---------------

הסולן כריס בארון הצהיר כי השיר נוצר בהשראת מערכת היחסים שלו עם אמו החורגת, למרות האמונה הרווחת שהשיר נכתב על חברתו לשעבר. הוא תיאר את אמו החורגת כ"נרקיסיסטית ממאירה". באוגוסט 2019 לבארון היה ציוץ בטוויטר שהפך לויראלי בנוגע ליצירת השיר, כשכתב: "אמי החורגת אמרה לי שאני אהיה שרת (לא שיש בזה משהו רע) ואגור במרתף של בית ספר ואנגן בגיטרה לחולדות. כתבתי שיר עליה. הוא נקרא Little Miss Can't Be Wrong. הוא הושמע ברדיו שלושה מיליון פעמים."

ביקורות על השיר
---------------

עורך מהאתר AllMusic תאיר את השיר כ"קליט ללא הרף". אלן ג'ונס מה"Music Week" דירג אותו בשלושה מתוך חמישה, וכתב: "השיר המנועי-אקונומי הזה שמזכיר במעורפל בביצוע שלו חלק מהחומרים של סטיב מילר - אמור לזכות בתמיכה של רוק מודרני. זה אולי לא להיט בטופ 20, אבל אמור לנגוס בקצה התחתון של המצעד, ולהעלות את האלבום שלהם A Pocket Full of Kryptonite כלפי מעלה. סילביה פטרסון ממגזין המוזיקה "Smash Hits" דירגה את השיר ב4 מתוך 5, וראתה בו כ"שיר לוחמני"

הקליפ
-----

הקליפ הנלווה ל-"Little Miss Can't Be Wrong" הוקרן בבכורה באוגוסט 1992. בקליפ הלהקה נראית על רקע תפאורה צבעונית עם צבעים בפחיות ובסוף הקליפ שופכים האחד על השני את פחיות הצבע.
**תנין גינאה החדשה** או **תנין גינאה החדשה צפוני** (שם מדעי: *Crocodylus novaeguineae*) הוא מין של תנין החי רק בגינאה החדשה.

מאפיינים
--------

תנין גינאה החדשה יכול להגיע לאורך של 3.5 מטרים ולשקול בין 40 ל-100 ק"ג, אך נחשב לקטן ביחס למינים אחרים בסוגו, ביניהם נמצא תנין הים, הגדול בזוחלים שיכול להגיע לאורך של שבעה מטרים וגם הוא מצוי בגינאה החדשה ומאיים על תנינים קטנים או איטיים. תנינים אלה אפורים בצבעם ובעלי לסתות גדולות ושיניים חדות הבולטות החוצה גם כשהפה סגור.

התנין מצוי לאורך כל האי, באינדונזיה ובפפואה ניו גיני ומצוי בסמוך ליערות טרופיים ובנהרות ואגמים. אוכלוסייתם בטבע מוערכת ב-50,000–100,000 פרטים בוגרים.

תנינים צעירים ניזונים לאחר בקיעתם מפרוקי רגליים שונים כמו חרקים, חסילונים וסרטנים, חלזונות מים מתוקים, דו-חיים, לטאות, נחשים, עופות, דגים, זוחלים ויונקים קטנים. עם התבגרותו, עולה גודלו של הטרף ומורכב בעיקר מדגים, אם כי גם תנין בוגר ניזון מרכיכות, סרטנים, זוחלים ויונקים עד גודל בינוני הקרבים למים. כמו כן, מסוגל התנין לקפוץ מעלה ולחטוף עטלפים, ציפורים מנמיכי עוף ודגים מזנקים. הוא אינו מסוכן לאדם.

תנין גינאה החדשה מצוי בשתי אוכלוסיות נפרדות בצפון ודרום האי, כשביניהן מפריד רכס הרים (שהוא כמעט בלתי עביר לתנינים). מחקר שפורסם ב-2019 קבע ששתי האוכלוסיות מייצגים מינים נפרדים, והאוכלוסייה הדרומית הוגדרה כמין חדש, תנין האלי (*Crocodylus halli*), על שם המדען שחקר אותם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תנין גינאה החדשה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

ראש של תנין בגן חיות בגרמניה

הערות שוליים
------------

1. ↑  תנין גינאה החדשה באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  THIS 10-FOOT-LONG CROCODILE IS AN ENTIRELY NEW SPECIES TO SCIENCE, ניוזוויק, 25 בספטמבר 2019

| תנינאים |
| --- |
| תניניים |
| תנין | תנין אמריקני • תנין אורינוקו • תנין ג'ונסטון • תנין פיליפיני • תנין מורלט • תנין היאור • תנין מערב אפריקני • תנין גינאה החדשה • תנין האלי • תנין הביצות • תנין הים • תנין קובני • תנין סיאמי • תנין בורנאו |    |
| תנין גמדי (סוג ומין יחיד) | תנין גמדי |
| תנין צר-חרטום | תנין צר-חרטום מערב-אפריקני • תנין צר-חרטום מרכז-אפריקני |
| גוויאליים |
| גוויאל הודי (סוג ומין יחיד) | גוויאל הודי |
| גוויאל חקיין (סוג ומין יחיד) | גוויאל חקיין |
| אליגטוריים |
| אליגטורים | 

|  |  |
| --- | --- |
| אליגטור              | אליגטור אמריקני • אליגטור סיני |

 |
| קיימנים | 

|  |  |
| --- | --- |
| קיימן שחור (סוג ומין יחיד) | קיימן שחור |
| קיימן | קיימן ז'קרה • קיימן ממושקף • קיימן רחב-חרטום |
| קיימן גמדי | קיימן גמדי של שניידר • קיימן גמדי של קיוויה |

 |
**מונופולי** הוא אתר אינטרנט ישראלי המאפשר פרסום מודעות המתמקדות בעסקאות בישראל ומחוצה לה ויזמות עסקית כגון: לוח עסקים למכירה, לוח שותף לעסקים, נדל"ן מסחרי וזכיינות.

רקע
---

  

האתר הוקם ב-22 ביוני 2016 על ידי ז'אן קלוד מקס, בבעלותה של חברת "מונופולי פרסום עסקאות ברשת בע"מ", בהשקעה של למעלה ממיליון שקלים. האתר הוקם על מנת לענות על הצורך של בעלי העסקים כפי שלא היה קיים לפני וזאת מתוך הראייה של ריבוי העסקים בארץ ובעולם.

ביוני 2017 התווסף באתר שירות חינם המאפשר למשתמשים לבצע הערכת שווי לעסק שלהם דרך המחשבון שווי עסק האינטרנטי לעסקים.

בשנתיים האחרונות (2019-2017) בוצעו עסקאות דרך מונופולי בשווי של למעלה מ-100,000,000 ש"ח.

מבנה האתר ושירותים עיקריים
--------------------------

עלות פרסום מודעה באתר החל מחינם למודעות בלוח נדל"ן מסחרי, זכיינות ובקרוב גם בנדל"ן בחו"ל וכלה במודעות בתשלום. תהליך העלאת המודעה מתבצע על פי תבנית מוגדרת מראש העומדת לרשות המפרסם לה ניתן להוסיף גם טקסט חופשי במידת הצורך.
באתר כלים לחיפוש מתקדם ואף הפעלת "סוכן חכם" אשר מעדכן כאשר מתפרסמת מודעה התואמת לצורכי החיפוש בזמן אמת. כמו כן, באתר מוצעים שטחי פרסום ושת"פ מול ספקים שונים.

**פרוט חלקי האתר:**

1. לוחות המודעות ממוינים על לפי קטגוריות ותת קטגוריות.
2. מגזין העסקים - סוקר כתבות אודות בעלי העסקים בדגש על עסקים קטנים והבינוניים, כתבות מעודכנות, כלי עזר לבעלי העסקים (מחשבון שווי עסק, מחשבון תשואה לעסקים).
3. מדריכים להקמת עסק חדש - מתן מידע חינם המסייע בהקמת עסק חדש בתחומים הרלוונטיים.
4. פורום בעלי העסקים - לימוד מתוך ניסיון של בעלי העסקים ויזמים ישראלים מוכרים בענף העסקים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מונופולי
פרסומת ל"תל ליטוינסקי"
**משה (מוריס) ליטוינסקי** (12 ביוני 1888– 16 בספטמבר 1952), בנקאי ומקים המושבה תל ליטוינסקי (כיום ברמת גן).

ביוגרפיה
--------

ליטוינסקי נולד בעיר יפו בשנת 1888 לסוחר הקרקעות והעסקן האמיד יעקב אלחנן ליטוינסקי ולשרה ביילה לבית פינקלשטיין, במשפחה בת שלושה בנים. כבר בצעירותו נמשך אחר עידוד התיישבות עברית עצמאית והיה בין מייסדי אחוזת בית יחד עם יוסף אליהו שלוש, ובהמשך פעל להקמתה של תל אביב. היה ממקימי בית הכנסת הגדול (תל אביב).

בעת מלחמת העולם הראשונה, עם גירושם של תושבי תל אביב, עברה המשפחה לעיר קהיר שבמצרים. שם הכיר ליטוינסקי את רבקה קארמן ונשא אותה לאישה. לשניים נולדו שני בנים, חיים ואברהם, ובת, ז'קלין (1922-1929).
רבקה נפטרה ב-1945. באותה שנה נישא בשנית לאלה בת משה ליבונטין.

עבד כמנהל החשבונות הראשי של בנק אנגלו-פלשתינה ביפו (כיום בנק לאומי לישראל). בין השנים 1918–1929 היה סוכנה הראשי בארץ ישראל של חברת הדלק הבריטית "רויאל דאטש של". באותה העת, היה ממייסדי "בנק קופת עם" ושימש כנשיא מועצת הבנק הראשון. משנת 1930 ועד סיפוח אסטוניה לברית המועצות ביוני 1940 שימש ליטוינסקי גם כקונסול כבוד מטעם ממשלת אסטוניה ובמסגרת זו זכה אף למדליית הצלב האדום של אסטוניה. משרדי הקונסוליה האסטונית שכנו בקומה השנייה של בית ליטוינסקי ברחוב אחד העם 22 בתל אביב. דגלה של אסטוניה התנוסס מעל ביתו של ליטוינסקי.
במהלך השנים, כבן הארץ יצר ליטוינסקי קשרים עם נכבדי הערבים, ובעקבות זאת עלה בידו לרכוש אלפי דונמים אדמה בחלקים שונים בארץ. המקום המזוהה ביותר עם משפחת ליטוינסקי, הוא המושבה "תל ליטוינסקי" אותה הקים בשותפות עם אחיו אמיל. השטח שרכש ב-1933 מערביי הסביבה התפרס על פני 1,770 דונם ולתכנון המושבה הוזמן בכיר האדריכלים בארץ ישראל באותה העת, ריכרד קאופמן. כמו כן נרכש שטח של למעלה מ-500 דונמים ובמרכזו בית בצורת טירה - "גן ליטוינסקי" ליד קיבוץ געש, במטרה להקים בו בתי קיץ לרוכשי הווילות של תל ליטוינסקי. בשטח ניטע פרדס גדול ובתי הקיץ לא הוקמו מעולם. מאוחר יותר נמכר השטח לקיבוץ.. ליטוינסקי רכש עם אחיו כ-1800 דונם בכפר ג'יוס שבשומרון. על 300 דונם מהם נטע פרדס.
בסוף שנת 1950 יצא לחו"ל לגייס שותפים להשקעות בישראל.

ליטוינסקי נפטר בפריז, שם התגורר אחיו הצעיר ריימונד, בט"ו באלול תשי"א, ונטמן שם. הותיר אחריו את רעייתו השנייה ושני בנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "משה (מוריס) ליטוינסקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ה (1952), עמ' 2390
* שלמה נקדימון, העיר האבודה של תל השומר, באתר ynet, 6 ביוני 2006
* פרטים על משפחת ליטוינסקי

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלעזר לוין, ‏בדיוק ביובל, קיבוץ געש הוא רק שותף של סקום, באתר גלובס, 22 ביולי 2001

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007309114105171
* ISNI: 0000 0004 0297 268X
* VIAF: 298778672
* WorldCat: viaf-298778672

 |
**Berufsverbot** ("**איסור מקצועי**", ובגרמנית: **Berufsverbot**) הוא צו של "פסילה מקצועית" לפי החוק הגרמני. ניתן לתרגם את Berufsverbot לאנגלית כ"איסור מקצועי".

Berufsverbot פוסל את המקבל מלעסוק במקצועות או בפעילויות מסוימות על רקע רישום פלילי, הרשעות פוליטיות או חברות בקבוצה מסוימת.

Berufsverbot בגרמניה הנאצית
---------------------------

בהתאם לחוק נאצי משנת 1933, חוק לשיקום שירות המדינה המקצועי (ה-Berufsbeamtengesetz), אסרה הממשלה הנאצית בגרמניה על יהודים רבים, אמנים, יריבים פוליטיים ואחרים לעסוק במקצועות מסוימים.

Berufsverbot לאחר מלחמת העולם השנייה
------------------------------------

לאחר 1945, שלטונות בעלות הברית במערב גרמניה הנפיקו צווי Berufsverbot נגד יוצרי קולנוע פוליטיים מסוימים כמו לני ריפנשטאהל, שקיבלה איסור מקצועי לכל החיים.

צו אנטי-רדיקלי משנת 1972
------------------------

ב-28 בינואר 1972, הממשלה הפדרלית וראשי הממשלה של מדינות גרמניה הקימו את ה-Radikalenerlass (הצו האנטי-רדיקלי). על פי צו זה, נאסר על אנשים שנחשבו לחברים בארגון קיצוני או מזוהים עמו לעבוד כעובדי מדינה (Beamter), איסור שכלל מגוון עיסוקים במגזר הציבורי כגון הוראה. הצו הוכרז כתגובה לטרור סיעת הצבא האדום.

היו שהתנגדו ל-Berufsverbot, משום שלטענתם סתרה את חופש הבחירה התעסוקתי המובטח בחוקת גרמניה.

החוק הוחל באופן לא אחיד לאחר 1979, ורבות ממדינות גרמניה ביטלו את החקיקה הרלוונטית. הלנדטאג של סקסוניה התחתונה פרסם גינוי לנוהג ה-Berufsverbot.  מדינות אחרות, כמו בוואריה, עדיין מיישמות את הצו.

התייחסות חוקית של מועצת אירופה
------------------------------

לפחות במקרה אחד (ווגט (Vogt) נגד גרמניה, 1995), בית הדין האירופי לזכויות אדם מצא את גרמניה מפרה את אחריותה לאזרח. דורותיאה ווגט הייתה מורה שפוטרה כי הייתה חברה פעילה במפלגה הקומוניסטית הגרמנית. הקביעה שזכות האזרח הופרה התבססה על סעיף 10 (הזכות לחופש הביטוי) וסעיף 11 (הזכות לחופש ההתכנסות וההתאגדות) של האמנה האירופית לזכויות אדם. לאחר מכן התפשרה עמה הממשלה על מתן פיצוי על זמנה ללא משכורת מלאה, הוספה לזכויות הפנסיה שלה באותה תקופה, וכן נזקים ועלויות צנועות נוספות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Melching, Willem (2016). *Waarom Duitsland?*. Netherlands: Uitgeverij Prometheus. p. 68. ISBN 9789044630497.
2. ↑  "Radical decree - an inglorious chapter in the history of Lower Saxony" (PDF). *Lower Saxony State Parliament*. 15 בדצמבר 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)

לקריאה נוספת
------------

* *Bulletin of the Government of the Federal Republic of Germany* no. 15 of 3 February 1972, p. 142
* *Vogt v. Germany*, European Court of Human Rights, sitting as a Grand Chamber in Strasbourg, main judgement delivered 2 September 1995. Case number 7/1994/454/535. Application number 17851/91.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Berufsverbot** בוויקישיתוף
* הצו האנטי-רדיקלי משנת 1972
* כרונולוגיה של האירועים בפרשת מיכאל צ'שקוצ'י, 2001-2006 מאתר נגד Berufsverbote

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4005959-5

 |
**מסע אל הקוטב הצפוני** או **הרפתקאותיו של קפטן הטראס** (בצרפתית: **Voyages et aventures du capitaine Hatteras**) הוא שמו של רומן הרפתקאות בצרפתית שכתב הסופר ז'ול ורן. הספר פורסם בשני חלקים: האנגלים בקוטב הצפוני, ומדבר הקרח.

הרומן פורסם לראשונה בשנת 1864, והגרסה הסופית (בשנת 1866) נכללה בסדרת "מסעות יוצאי דופן" (Voyages Extraordinares). אף על פי שהוא היה הספר הראשון שיצא בסדרה, הוא מוספר כ־#2; שלושה ספרים של ורן מ־1863–1865 – חמישה שבועות בכדור פורח (1863, #1), מסע אל בטן האדמה (1864, #3), ומהארץ לירח (1865, #4) – נוספו לסדרה בדיעבד.

הספר מראה קווי דמיון רבים עם תגליותיו של החוקר הבריטי ג'ון פרנקלין.

עלילה
-----

הרומן, שיצא בשנת 1861, מתאר את הרפתקאותיה של משלחת מסע בריטית בראשות הקפטן ג'ון האטראס שיוצאת לקוטב הצפוני.

### חלק ראשון: האנגלים בקוטב הצפוני

האטראס ראש המשלחת משוכנע שהים סביב הקוטב אינו קפוא והאובססיה שלו היא להגיע למקום ולא משנה מה. המרד על ידי צוות המשלחת גרם להרס הספינה שלהם, אבל האטראס, עם עוד כמה גברים, ממשיך במסע. על שפת האי "אמריקה החדשה" הוא מגלה שרידי ספינה ששימשה את המשלחת הקודמת מארצות הברית. לאנשי המשלחת לא נותרה ברירה אלא לבלות את החורף הקפוא בגרינלנד שבקוטב הצפוני. הם מצליחים לשרוד בעיקר בזכות כושר ההמצאה של הד"ר קלאובוני שמצליח להוציא אש מקרח, להדוף בחוכמה התקפות של דובי קוטב ולדאוג למזון עבור אנשי המשלחת.

### חלק שני: מדבר הקרח

כאשר החורף מסתיים הקרח מפשיר ופני הים נגלים לעיניהם. הנוסעים בונים סירה מהריסות הספינה הטרופה ופונים לעבר הלא נודע. לאחר מספר ימי נסיעה הם מגלים אי שבו הר געש פעיל. בקושי הם מצליחים למצוא נקודת עגינה בטוחה והחבורה יורדת לחוף. אחרי שלוש שעות של טיפוס קשה הם מגיעים אל הר הגעש. המיקום המדויק של המוט הוא במכתש והאטראס קופץ לתוכו. לפי התוכן שנכתב במקור, האטראס מת כשקפץ למכתש; אך ז'ל האצל שהיה העורך של ורן, הציע או דרש כי ורן יכתוב את הפרק מחדש, כדי שהאטראס ישרוד, ורן שינה את העלילה כך שהאטראס אומנם ניצל אך השתגע מעוצמת החוויה, ואחרי שובו לאנגליה הוא מוכנס למקלט לחולי נפש. כיוון שהוא מרגיש שהוא מאבד את "נשמתו" במערה של הקוטב הצפוני, האטראס אף פעם לא מדבר מילה נוספת. הוא מבלה את שארית ימיו בהליכה ברחובות סביב המקלט עם הכלב הנאמן שלו דיוק. הטיולים של האטארה אינם נטולי כיוון, כפי שצוין על ידי השורה האחרונה: "קפטן האטראס לנצח צועד צפונה".

תרגומים לעברית
--------------

* 1963 – בתרגום מאת ח. זילברשטיין בהוצאת נ. טברסקי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מסע אל הקוטב הצפוני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2004155115
* NLA: 36513556
* VIAF: 231782786
* WorldCat (עם VIAF): 231782786

 |
רבי **משה מאימראן** (ה'תצ"ט לערך - ז' באב ה'תקמ"ו) היה רב, ראש ישיבה ודיין במקנס שבמרוקו במאה ה-18.

ביוגרפיה
--------

נולד באזור שנת ה'תצ"ט (1738) במקנס. אביו, הרב אברהם מאימראן היה מקובל ודיין בעיר, בן לשושלת רבנים ענפה שמוצאה ברבי שמעיה מאימראן, ממגורשי קסטיליה. אמו הייתה בתו של רבי יעקב טולידאנו, רבה של מקנס שנודע בכינוי "המהרי"ט". בצעירותו למד מפי אביו, ולאחר מכן למד מפי רבי שלמה טולידאנו, אך עיקר לימודו היה מפי סבו המהרי"ט (ממנו מביא חידושים רבים בספריו). התמדתו הרבה וכישרונו הביאו לכך שעוד בהיותו צעיר צורף מפעם לפעם כדיין לבית הדין במקנס. כמו כן, הוא היה נושא דרשות בבית הכנסת בעיר, ועמד בראשות ישיבה גדולה. את החידושים שעלו לו במהלך הלימוד עם תלמידיו היה מעלה על הכתב, והם היוו את הבסיס לספר חידושיו. בשנת ה'תק"ם נתמנה להיות דיין בבית הדין עם רבי יקותיאל בירדוגו ורבי שלמה טולידאנו.

נשא את בליידא, בת דודו ר' שלמה טולידאנו, ונולדו להם שלושה ילדים. בנו ר' חיים היה תלמיד חכם, ועוד לפני שמלאו לו 20 שנה כתב חיבור על פירוש רש"י לתורה בשם 'חפץ חיים'. כל בניו מתו בחייו, ופטירת בנו חיים בשנת ה'תקמ"ו השפיעה קשות על מצבו, עד שנפטר בז' באב באותה השנה, והוא בשנות הארבעים לחייו. נקבר בבית הקברות היהודי במקנס.

חיבוריו
-------

רבי משה השאיר אחריו חיבורים רבים מאוד בכתב יד, חלקם מצויים היום בספריית הרב יעקב משה הלל, ויוצאים לאור בהוצאת מכון "אהבת שלום" בראשותו: 

* **חידושי רבינו משה מאימראן**- סדרה בת חמישה כרכים, ובה חידושים על רוב מסכתות הש"ס. הסדרה מבוססת על הרשימות שהעלה על הכתב במהלך לימודו.
* **דרושי רבינו משה מאימראן - ספר המעלות** - חיבור אקלקטי המאגד בתוכו דרשות מכמה חיבורי דרשות שהותיר בכתב יד.

טרם ראו אור תשובות הלכתיות, פסקי דין, פירוש על מדרש רבה, חידושים על התורה והנ"ך, חידושים על משנה תורה לרמב"ם וחידושים על ארבעה טורים.

לקריאה נוספת
------------

* הרב יוסף בן נאים, **מלכי רבנן**, דף צ ע"ב.

קישורים חיצוניים
----------------

* חכם משה מאימראן, באתר "החכם היומי"
* משה בן אברהם מאימראן (1739-1786), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  עיין בהקדמה לספר "תורת יקותיאל", עמוד 53

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313267105171
* GND: 136760465
* ISNI: 0000 0003 8203 0598
* LCCN: n96112190
* VIAF: 317284607
* WorldCat: lccn-n96112190

 |
**משה ליפל** (נולד ב-23 בנובמבר 1964) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, שכיהן כיועץ הכספי לרמטכ"ל וראש אגף התקציבים במשרד הביטחון.

ביוגרפיה
--------

משה ליפל נולד בסאו פאולו בברזיל. בשנת 1981 עלה לבדו לישראל. בהגיעו לארץ הצטרף לישיבה התיכונית "נתיב מאיר" שבירושלים. מכיוון ששהה בארץ רק שנה וחצי, לא היה חייב בגיוס ולכן פנה ללימודי כלכלה באוניברסיטת בר-אילן. עם תום לימודיו, למרות שלא חויב בגיוס, החליט להתגייס כדי שיוכל לתרום בתחומו, כלכלה.

### שירות צבאי

בשנת 1985 התגייס לצה"ל, סיים קורס קצינים ושירת ביחידת היועץ הכספי לרמטכ"ל. בשנים 1988–1993 שימש כראש מדור שכר וראש מדור אוצר אשר אמון על מערכת היחסים בין משרד האוצר לבין משרד הביטחון החל מהדרגים הזוטרים. בשנים 1994–1997 שימש כראש ענף תקציבי אכ"א ושכר וראש ענף תכנון שאחראי על תכנון תקציב הביטחון בהיבטיו השונים.

בשנת 2000 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה לראש מחלקת התכנון ביחידה. בשנת 2001 מונה לראש מחלקת תקציבי יבשה שכוללת בתוכה אחריות לכלל תקציבי גופי היבשה בצה"ל.

במהלך שירותו סיים לימודי תואר שני במנהל עסקים במגמת מימון באוניברסיטת בר-אילן.

בחודש אוגוסט 2004 הועלה לדרגת תת-אלוף ומונה ליועץ הכספי לרמטכ"ל וראש אגף התקציבים במשרד הביטחון.

בחודש יולי 2007 השתחרר מצה"ל והוחלף בתפקידו על ידי תת-אלוף מהרן פרוזנפר.

### לאחר שחרורו מצה"ל

לאחר שחרורו מצה"ל היה מנהל הכספים של חברת אלתא עד לחודש פברואר 2021.

החל מחודש פברואר 2021 החל לכהן כמנהל הכספים של חברת רפאל.

חיים אישיים
-----------

מתגורר ביישוב חשמונאים, נשוי ואב לשלושה ילדים.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  אודי עציון, מעבר נדיר בתעשיות הביטחוניות: סמנכ"ל הכספים של רפאל יגיע מחברת בת של התעשייה האווירית, באתר כלכליסט, 4 בנובמבר 2020
2. 1 2 3 4 5  מוטי בסוק‏, משה ליפל, היועץ הכלכלי לרמטכ"ל, הפורש: "יש כסף לתקציב הביטחון", באתר וואלה!‏, 1 באוגוסט 2007
3. ↑  חברת רפאל: משה ליפל ימונה לסמנכ"ל בכיר לכספים ובקרה, באתר רפאל, ‏4 בנובמבר 2020 (ב־American English)

| יועצים כספיים לרמטכ"ל (יועכ"ל)  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| כתריאל שלמון • צבי שריב • איסר פן • יהודה אריה רוזן • משה קשתי • ראובן כרי • יהודה ניצן • יעקב חפץ • נחמיה קין • יצחק אלרון • יוחנן גור • צבי שור • ראובן הרשקו • מיכאל נבון • מוטי בסר • שמואל בן צבי • משה ליפל • מהרן פרוזנפר • ראם עמינח • ששון חדד • אריאלה לזרוביץ' • גיל פנחס |

 |
ד"ר **הוגו שפיצר** (בסרבו-קרואטית: **Hugo Spitzer**;‏ 19 בדצמבר 1858, אוסייק, האימפריה האוסטרית - 14 באוגוסט 1934, זאגרב, ממלכת יוגוסלביה) היה משפטן, מראשי התנועה הציונית בממלכת יוגוסלביה, יו"ר הקהילה היהודית באוסייק, אשר כיהן גם כיו"ר איגוד הקהילות היהודיות בממלכת יוגוסלביה לאחר מלחמת העולם הראשונה, יושב הראש הראשון של ההסתדרות הציונית בממלכה וכחבר הוועד הפועל של ההסתדרות הציונית.

קורות חייו
----------

הוגו שפיצר נולד באוסייק לרב ד"ר שמואל (1828–1895) ולאמליה לבית פורגס. הרב שמואל שפיצר יליד הונגריה, כיהן כרבה של הקהילה הנאולוגית באוסייק מ-1855 ועד מותו, ניהל את בית הספר היסודי היהודי בעיר והיה המזכיר של "כל ישראל חברים" באוסייק.

הוגו שפיצר רכש השכלה יסודית בעיר הולדתו, וסיים בית ספר תיכון בווינקובצי. בהמשך, יצא ללימודי משפטים באוניברסיטת וינה וב-1891 סיים בהצלחה דוקטורט. הוא שב לאוסייק ופתח בה משרד לעריכת דין. ב-1897 התמנה ליושב ראש הקהילה היהודית באוסייק וכיהן בתפקידו 30 שנים. כיהן כחבר מועצת העיר אוסייק מטעם רשימה יהודית עצמאית. בשנים 1901, 1907 ו-1919 כיהן כסגן ראש העיר. עסק בפעילות ציבורית בעיקר בתחום סיוע לתלמידים משכבות חלשות בני כל הדתות. זכה למספר עיטורים על פעילותו הציבורית. הוא ערך שינויים מקיפים בחינוך היהודי באוסייק והנחיל את הסרבו-קרואטית תחת הגרמנית כשפת הלימוד. בהשפעתו, הודפסו סידורים והועברו דרשות בבית הכנסת בסרבו-קרואטית. ערך את השבועון "אוסייק השבוע" (בקרואטית: "Osječki tjednik") וכיהן כנשיא לשכת עורכי הדין באוסייק.

ב-1919 יזם את הקמת "איגוד הקהילות היהודיות בממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים" ועמד בראשו עד 1933. שפיצר היה פעיל ציוני בולט ביוגוסלביה וכיהן כיושב הראש הראשון של "ההסתדרות הציונית" בממלכה. ב-1920 נבחר לוועד הפועל של ההסתדרות הציונית. ב-1933 עבר להתגורר בזאגרב ובה כיהן כנשיא לשם כבוד של הקהילה.

שפיצר נישא למרתה לבית יעקבי, בתו של הרב הושע יעקבי והיה אב לבת. נפטר בזאגרב ב-1934 והובא לקבורה בבית הקברות מירוגוי.

קישורים חיצוניים
----------------

* מן התנועה הציונית, הצפירה, 30 בינואר 1919
* הוגו שפיצר ידיעה על מותו, דואר היום, 28 באוגוסט 1934

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3   **הקהילה היהודית באוסייק**, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 29.
2. ↑  ד"ר שמואל שפיצר, בתוך: יקיר אבנטוב (עורך), תולדות יהודי יוגוסלביה, הוצאת התאחדות עולי יוגוסלביה, תל אביב, 1971, עמוד 256.
3. 1 2  הוגו שפיצר, באתר zbl.lzmk.hr (בקרואטית).
4. ↑   **הקהילה היהודית בזאגרב**, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, עמודים 133-131.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011223700105171

 |
**פטיו דו קולז'יו**
**פטיו דו קולז'יו** (בפורטוגזית: **Pátio do Colégio**, נכתב לעיתים בצורה ארכאית: **Pateo do Collegio**) הוא שמם של כנסייה ובית ספר ישועי היסטוריים בעיר סאו פאולו שבברזיל. השם מתייחס גם לכיכר הרחבה שבחזית המבנה והוא מציין את האתר בו נוסדה העיר ב-25 בינואר 1554 במיסה לכבוד חנוכת בית הספר הישועי.

היסטוריה
--------

מקורה של העיר סאו פאולו הוא במיסיון שהוקם בידי הישועים מנואל דה נוברגה (Nóbrega), ז'וזה דה אנשייטה (Anchieta) ואחרים בפנים הארץ הברזילאי. הכפר, שנקרא באותם הימים "סאו פאולו של שדות פיראטינינגה" (São Paulo dos Campos de Piratininga), נוסד על רמה נמוכה בין שני הנהרות טמאנדואטיי (Tamanduateí) ואניינגבאו (Anhangabaú), וקושר לכפר סאו ויסנטה שעל חוף הים בדרך שטרם התבססה ביער הגשם.

בניין הכנסייה המקורי לא היה אלא בקתה צנועה עם תקרת עלים או קש. בשנת 1556, תחת הנהגתו של האב אלונזו בראז (Brás), נבנו הכנסייה ובית הספר מחדש במבנים עמידים יותר עשויים אדמה נגוחה. בניינים אלו היוו מרכז רוחני וחינוכי ביישוב במשך כמאתיים שנה. בכל רחבי האמריקות עמדה פעילות הישועים לניצור האמרינדיאנים המקומיים בניגוד אינטרסים לפעילות הכלכלית של המתיישבים, שהפיקו רווח מסחר בעבדים ומשיעבודם. גם באזור "פיראטינינגה" התנגש המיסיון באינטרסים של הבנדיראנטס והדבר הוביל לגירוש הישועים מהכפר בשנת 1640. רק בשנת 1653 הורשו הישועים לשוב לכפר ובאותו זמן בנו מחדש את הכנסייה ואת בית הספר. 

בשנת 1759 הורה מרקיז פומבל על גירוש הישועים מפורטוגל וממושבותיה והמבנה הפך למקום מושבם של המושלים הקולוניאליים של סאו פאולו. גם לאחר עצמאות ברזיל המשיך המבנה לשמש לצרכים מנהלתיים. המבנה נבנה שוב ושוב בסגנונות שונים ובשנת 1896 התמוטטה הכנסייה ורק מגדלה שרד, אם כי הוא שונה בצורה משמעותית. 

בשנת 1953, במהלך החגיגות לציון 400 שנים לייסוד העיר, ניתנו המבנה וסביבותיו הקרובות בחזרה לידי הישועים. הכנסייה נבנתה מחדש והמגדל ובית הספר שופצו בהתאם למראם הקודם מהתקופה הקולוניאלית בהתאם לסגנון הבנייה הישועי שהיה נפוץ בברזיל במהלך המאה ה-17.

בשנת 1979 נפתח במקום מוזיאון המוקדש לאב אנשיידה, המוזיאון מכיל למעלה מ-600 פרטי אמנות דתית קולוניאלית, ציורים, מסמכים ופסלים המתארים את פעילות הישועים בברזיל. גולת הכותרת של המוזיאון הם ציורים מהמאה ה-17 של האב אנשיידה ושל הכומר אנטוניו וִיאֶירה (Vieira), אף הוא ישועי חשוב. בחצר המבנה, שכיום שוכנת בו מסעדה ובית קפה, מוצג אחד מקירותיו העתיקים של המבנה. בכנסייה עדיין מתקיימת פעילות דתית כגון מיסות, חתונות וטקסים אחרים, כמו גם פעילות תרבותית הכוללת את הפעלת המוזיאון, קונצרטים וכן את ספריית האב ויירה הכוללת כ-13,000 כותרים הקשורים בהיסטוריה של ברזיל ובהיסטוריה של הישועים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פטיו דו קולז'יו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פטיו דו קולז'יו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: nr2006004597
* VIAF: 125971362
* WorldCat: lccn-nr2006004597

 |
**פאטמה רושדי** (בערבית: **فاطمة رشدي**;‏ 15 בפברואר 1906 – 23 בינואר 1996) הייתה שחקנית, במאית ומפיקה ממוצא מצרי, אשר הוגדרה כ"אחת מחלוצות הקולנוע המצרי".

ביוגרפיה
--------

פאטמה רושדי נולדה באלכסנדריה ועברה לקהיר בגיל ארבע עשרה כדי להיות שחקנית. ב-1926, ללא כל הכשרה פורמלית, כשהשפה היחידה בפיה הייתה ערבית מדוברת, היא ייסדה להקת תיאטרון , במסגרתה הייתה במסע הופעות ברחבי צפון אפריקה. מנכ"ל התיאטרון עזיז עיד התאהב בה ועודד אותה ללמוד לקרוא ולכתוב. היא נודעה בכינוי "שרה ברנאר של המזרח" בזכות תפקידיה המפורסמים כשכיכבה בגרסה המצרית לסרטים בהם שיחקה השחקנית המפורסמת.

הסרט הראשון בו הופיעה היה בסרטו השני של אבראהים לאמא, "אסון על הפירמידות" (فاجعة فوق الهرم, 1928). בשנת 1933 היא ביימה את סרטה "החתונה" (الزواج) אשר יצא לאקרנים בפריז. לא נותרו עותקים מהסרט, ובאוטוביוגרפיה שלה מ-1970 העידה רושדי כי היא בעצמה מחקה כל זכר לגרסה הסופית של הסרט.
בסרט גילמה רושדי אישה אשר אביה דוחף אותה לנישואים לא מאושרים, ובסופו היא מתה באופן טרגי.

היא שיחקה במגוון סרטים של כמאל סלים, ביניהם הסרט "ההחלטה" (العزيمة) משנת 1939, בו היא גילמה בחורה צעירה ממעמד הפועלים המתאהבת בבנו של השכן.
ב-1943 השתתפה בסרט "דרך הישר" (الطريق المستقيم) בבימויו של תוגו מזרחי. היא גילמה את דמותה של ת'ריא, זמרת צעירה שגיבור הסרט הנשוי נשבה בקסמיה.
הופעתה האחרונה הייתה כשכיכבה בתפקיד הראשי בסרט "תן לי לחיות" (دعوني أعيش), סרטו של אחמד דיא א-דין (أحمد ضياء الدين).

בשנות ה-60 רושדי יזמה וניהלה חוגי סלון של במאים ותלמידים במוסד האקדמי ללימודים גבוהים לקולנוע בקהיר (Cairo Higher Institute of Cinema).

רושדי פרסמה את האוטוביוגרפיה שלה, **זכרונות פאטמה רשדי: שרה ברנאר של המזרח והשחקנית הראשונה בתיאטרון הערבי** (مذكرات فاطمة رشدي: سارة برنار الشرق وممثلة المسرح العربي الأولى), בשיתוף עם מוחמד רפעת רושדי בהוצאת "דאר א-ת'קאפה".

הנצחה
-----

* רח' פאטמה רשדי בפאתי קהיר (אזור גיזה).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פטימה רושדי** בוויקישיתוף

* פטימה רושדי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* פטימה רושדי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* פאטמה רושדי באתר elcinema.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  Leaman, Oliver (2003). "Rushdi, Fatima (b. 1908, Alexandria)". *Companion Encyclopedia of Middle Eastern and North African Film*. Routledge. p. 122. ISBN 978-1-134-66252-4.
2. ↑  Rebecca Hillauer (2005). *Encyclopedia of Arab Women Filmmakers*. American Univ in Cairo Press. pp. 30–1. ISBN 978-977-424-943-3.
3. ↑  Landau, Jacob M. (1958). *Studies in the Arab Theater and Cinema*. Routledge. p. 81. ISBN 978-1-317-24627-5.
4. ↑  Cathlyn Mariscotti (2008). *Gender and Class in the Egyptian Women's Movement, 1925–1939: Changing Perspectives*. Syracuse University Press. p. 129. ISBN 978-0-8156-3170-5.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 129359874
* ISNI: 0000 0001 2212 1418
* LCCN: no2006102965
* VIAF: 41602279
* WorldCat: lccn-no2006102965

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעיתונאי ישראלי. אם התכוונתם לאלוף בצה"ל, ראו משה צדוק.

**משה לרר** (23 בדצמבר 1933 - 26 בנובמבר 2006) היה מהבולטים שבעיתונאי הספורט בישראל.

ביוגרפיה
--------

לרר נולד בעיר סטאניסלב שבגליציה, הרפובליקה הפולנית השנייה (כיום באוקראינה), ועלה לארץ ישראל עם משפחתו בהיותו בן 6 חודשים. בגיל 13 החל לכתוב בנושאי ספורט בעיתונות שלפני קום המדינה, ולא חדל מכך עד ימיו האחרונים.

בין השנים 1949 עד 1954 לרר עבד ככתב ספורט ב"ספורט ישראל" ו"חדשות הספורט". עבודותיו הבאות היו במעריב והארץ (1954–1960), כתיבה ועריכה במדור הספורט של ידיעות אחרונות (1962–1970) ועריכת מוסף הספורט והמוסף "סגנון" של מעריב (1970–1990).

ב-1991 פרש לגמלאות, ושנתיים מאוחר יותר נקרא לשמש בצוות ההקמה של קשת. בשנים האחרונות לחייו פרסם מאמרים בחדשות המחלקה הראשונה וכן במקור ראשון.

בין עיסוקיו האחרים: מ"מ וסגן יו"ר אגודת העיתונאים, וכן ערך והגיש יחד עם העיתונאי ישעיהו פורת את התוכנית "רדיו ספורט" בגלי צה"ל. בשנות ה-70 הוציא לאור ספרים ואלבומים בנושאי ספורט, ובין היתר על קבוצת הכדורסל מכבי תל אביב, וכן על תולדות הספורט ב-50 שנות קיומה הראשונות של ישראל.

החיים עם הסרטן
--------------

לרר נפטר ממחלת הסרטן לאחר שחי בצילה שנים רבות. אשתו הראשונה רותי נפטרה מהמחלה, וכך גם אשתו השנייה חיה צחור שנפטרה כ-20 שנה לאחר מכן. חודשיים לאחר מות אשתו השנייה נפטר גם הוא. בשנות חייו האחרונות היה פעיל באגודה למלחמה בסרטן ופרסם מאמרים רבים בגנות עישון סיגריות, אשר גרם למחלתו.

פרס משה לרר
-----------

שנה לאחר פטירתו של לרר הנהיגה אגודת העיתונאים בתל אביב ומשפחתו פרס לעיתונאי הספורט המצטיין בעיתונות הכתובה על שמו של לרר. ב-25 בדצמבר 2007 חולק הפרס לראשונה לאברהם טבק ממעריב ועוזי דן מהארץ.

מספריו
------

* **גדולי הספורט בישראל**, מאת משה לרר ואלכס דורון. הוצאת ספרי שלגי. 1979.
* **אירופה של מכבי תל אביב 1977** מאת משה לרר ומיכאל קרנון.
* **כולם היו בני** - מאת משה לרר ויהושע רוזין. הוצאת ירון גולן.
* **ספורט 50** - מאת משה לרר וישעיהו פורת. 1998.

קישורים חיצוניים
----------------

* עדי רובינשטיין‏, משה רבנו, באתר וואלה!‏, 01 בנובמבר 2004
* פרידה ממשה לרר באתר *ספסל*
* משה לרר (1933-2006), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר "נשמה"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007297558005171
* ISNI: 0000 0000 7152 2413
* LCCN: nr2001035705
* VIAF: 97378059
* WorldCat: lccn-nr2001035705

 |
**פטי נימבה** (**M'peti Nimba**; נולד ב-5 במרץ 1983) הוא כדורגלן קונגולזי המשחק בעמדת החלוץ.

קריירה
------

נימבה הגיע לישראל כשהיה בן 21, וקבוצתו הראשונה הייתה עירוני רמת השרון. לאחר מכן שיחק בהפועל עכו. נימבה עלה לליגת העל עם שתי קבוצות שונות בתוך שנתיים, עם עירוני קריית שמונה בעונת 2006/07, ועם הפועל פתח תקווה בעונה הבאה. בשתי העונות הוא שיחק לצד הבלם איבוס יובלדיו, שחקן קונגולזי נוסף.

נימבה הועמד לדין מספר פעמים על ידי ההתאחדות בגין התנהגות אלימה, והורחק מספר פעמים במדי קבוצות ישראליות. כשחקנה של רמת השרון הוא הורחק לעשרה משחקים לאחר שהלם בפניו של ניר סוחר. לקראת סוף עונת העלייה של הפועל פתח תקווה, בפרשה שעוררה הדים בתקשורת הספורט בישראל, ערערה הפועל רעננה על ניצחונה של פתח תקווה עליה כתוצאה מצמד של נימבה, במשחק בו היה לכאורה נימבה אמור לרצות עונש הרחקה, אך הערעור נדחה.

בעונת 2008/09 המשיך לעונה נוספת בהפועל פתח תקווה. הייתה זו עונתו הראשונה בליגה הראשונה לאחר מספר עונות בליגה השנייה, אך הוא התקשה לשחזר את יכולתו מהעונות הקודמות, כבש שער אחד בלבד ושוחרר עם סיום העונה. לאחר מכן חזר לעירוני קריית שמונה, וכעבור חצי עונה עבר לשחק בסין. בקיץ 2010 חזר לישראל וחתם במכבי עירוני בת ים.

בקיץ 2011 חתם נימבה בשורותיה של הפועל כפר סבא, אך כעבור חצי עונה שוחרר מהקבוצה בינואר 2012 ועזב את ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
* עמוד השחקן, מוזיאון הפועל פתח תקווה
**משה מורג** (נולד ב-21 בנובמבר 1945) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, כיהן כראש להק כוח האדם בחיל האוויר הישראלי. לאחר שחרורו כיהן כמנכ"ל החברה לפיתוח קיסריה, מנכ"ל חברת מירלנד ומנכ"ל חברת מבני תעשייה.

ביוגרפיה
--------

מורג נולד ברמת גן ולמד בבית הספר אליאנס בתל אביב. התגייס לצה"ל ב-1963, עבר קורס מ"כים ושימש מדריך בבית הספר הטכני של חיל האוויר. לאחר מכן יצא לקורס קצינים ומילא שורת תפקידים כקצין שלישות בחיל האוויר, בהם שליש טייסת 113, מפקד טייסת מנהלה בשדה דב, מפקד טייסת מנהלה בבסיס חצרים וראש מחלקת פרט במטה חיל האוויר. בהמשך כיהן כראש מחלקת פרט באגף כוח האדם, ב-1985 מונה לראש להק כוח האדם בחיל האוויר תפקיד בו כיהן עד 1990. במהלך שני תפקידיו האחרונים קידם יוזמה להקמת יישוב למשרתי הקבע והיה אחראי על הפרויקט שיצא לפועל בהקמת היישוב רעות, היה ממייסדי עמותת חיל האוויר. 

לאחר שחרורו משירות הקבע מונה למנכ"ל החברה לפיתוח קיסריה ומילא תפקיד זה עד 1994. הוא כיהן במגוון תפקידים בקבוצת הנדל"ן של אליעזר פישמן בהם מנכ"ל חברת מבני תעשייה, מחברות הנדל"ן הגדולות במשק, בשנים עד 1994 עד 2007 ומשנת 2010 עד סוף 2013 ומנכ"ל חברת מירלנד מ-2007 עד 2010.

מורג בעל תואר ראשון בכלכלה ומדעי המדינה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב (1982). הוא מכהן בהתנדבות כיו"ר הנהלת היכל התרבות ושימש כיו"ר דירקטוריון בית הספר אליאנס.

קישורים חיצוניים
----------------

* אייל ארליך, ‏על האדם ועל כוח האדם, **בטאון חיל האוויר** 170, יולי 1989, באתר הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האויר
* משה מורג באתר duns100
* ואדים סבידרסקי, רנית נחום הלוי, פישמן מחזיר את משה מורג מרוסיה: יחליף את דלית בראון כמנכ"ל מבני תעשייה, באתר TheMarker‏, 7 בנובמבר 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  אייל ארליך, **על האדם ועל כוח האדם**, ביטאון חיל האוויר, יולי 1989
2. ↑  על העמותה, באתר עמותת חיל האוויר

| ראשי להק כוח האדם בחיל האוויר |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| ישעיהו לזרסון • אורי טלמור • צבי גוב-ארי • יעקב טרנר • משה מורג • אבי ארוך • יואל פלדשו • יצחק אמיתי • גיל רגב • אמיר השכל • רז גור אריה • דני גנות • רמי בן אפרים • אילן בוגר • דוד ברקי • נתן ישראלי • איתמר רייכל • יובל הראל |

 |
פטיש כוח
נפח עובד עם פטיש כוח של 50 ק"ג
**פטישי כוח** הם **פטישי** חישול מכניים, המשתמשים במקור כוח לא שרירי כדי להכין את הפטיש למכה, ולהאיץ את ביצוע העבודה. הפטישים שימשו נפחים, עובדי מתכת ויצרנים מאז סוף שנות השמונים לאחר שהחליפו את הקורנסים.

תכנון ותפעול
------------

הפטיש שקדם לפטיש הכוח
פטיש כוח אופייני מורכב ממסגרת, סדן ואיל גומלין המחזיק פטיש או קורנס. חומר העבודה מונח על הסדן התחתון או המוט והראש או המשטח העליון פוגעים בחומר העבודה. פטיש הכוח הוא צאצא ישיר של הקורנס, השונה בכך שפטיש הכוח אוגר אנרגיה פוטנציאלית בסידור של הצמדות ומעיינות מכניים, באוויר דחוס או בקיטור, מאיץ את העבודה ומספק יותר כוח מאשר אם היו מאפשרים למשקל לרדת. הפטישים הקודמים, כמו הקורנסים, פטישי קיטור, פטישי לוח או רצועות, השתמשו במקור החשמל כדי להרים את האיל או את ראש הפטיש, אך נתנו לו ליפול אך ורק בכוח המשיכה.

פטישי כוח מדורגים לפי משקל של חלקים נעים הפועלים ישירות על פיסת העבודה. זה כולל את משקל החלקים שעשויים להיות מורכבים ממשטח עליון, איל, זרועות הצמדה מכניות וקפיץ (ים) או איל, בוכנה ומוט חיבור/ים. אלמנטים עיצוביים ספציפיים מוכתבים על ידי מקור הכוח. פטיש הכוח הגדול ביותר הופעל באמצעות קיטור.

סוגים
-----

פטישי כוח מסווגים בדרך כלל לפי מקור הכוח שלהם.

### קיטור

פטישי אדים משתמשים באדים כדי להניע את הפטיש. הם נטו להיות הדגמים הגדולים ביותר שכן נדרשת אנרגיה רבה להפעלתם. רחד המקומות בהם היה צורך בפטישים כה גדולים הוא בבניית קטרים. לעיתים היו עבודות העבודה כה גדולות, עד כי נדרש מנוף וכמה גברים למקם את החלק בפטיש, ואיש שיפעיל את המכונה.

### מכני

ייצור באמצעות פטיש מכני בסין
פטישים אלו נטו להיות קטנים יותר והופעלו על ידי אדם יחיד, שהחזיק את כלי העבודה והפעיל את המכונה. רוב המכונות המכניות האלו הופעלו על ידי מערכות חגורות שטוחות או מנועים חשמליים בתקופה מאוחרת יותר שסובבו אותה על המכונה שהניעה את האיל.

### אוויר

פטישי כוח אוויר משתמשים בפנאומטיקה כדי להניע את הפטיש.

פטישי אדים וכוח מכניים נוצרו באמצע המאה ה - 20 בארצות הברית. בסוף המאה ה - 19 הפטיש הכוח המכני הפך לפופולרי בבתי נפחות ובתיקונים קטנים יותר. מכונות אלה עלו בדרך כלל בין 25 ל-500 פאונד. כיום, פטישים רבים עדיין בשימוש בחנויות ייצור קטנות ונפחות. באמצע המאה ה - 20 פטישי כוח המונעים על ידי אוויר דחוס החלו לצבור פופולריות וכמה יצרנים מייצרים כיום את פטישים אלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פטיש כוח** בוויקישיתוף
* פטיש כוח ברכבת המזרח הרחבה המזרחית
* פטיש כוח, בביצוע Hammer forging in a Swedish factory, סרטון באתר יוטיוב
|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

| מאזן המפגשים בליגה(נכון ל-23 בספטמבר 2021) |
| --- |
| 




* ניצחונות לדינמו: 15 (25.9%)
* ניצחונות לבאטה: 30 (51.7%)
* תיקו: 13 (22.4%)

 |

 |

15 במאי 2014. יציעי "בוריסוב ארנה" במשחק הקלאסיקו הבלארוסי: באטה נגד "דינמו"
**"הקלאסיקו הבלארוסי"** (בבלארוסית: **Белорусское классико**) הוא כינויה של היריבות בין שני מועדוני הכדורגל הפופולריים ביותר בבלארוס – באטה בוריסוב ודינמו מינסק. שתי הקבוצות מהוות את הכוח המוביל בליגה הבלארוסית, והיריבות ביניהן היא אחת המתוחות ביותר בכדורגל בבלארוס, בעיקר מאז 2005.

רקע
---

**מיקום שתי הקבוצות**
באטה**באטה**דינמו**דינמו**
המשחק הראשון בין הקבוצות התקיים ב-4 במאי 1998 במינסק באצטדיון "אורביט". המפגש הסתיים בתוצאה 2–0 לטובת דינמו מינסק.

בתולדות המפגשים הקבוצות נפגשו ב-7 אצטדיונים שונים. "דינמו" אירחה את היריבה באצטדיון אורביט, אצטדיון דינמו, מגרש "דינמו-יוני" ו"אצטדיון טרקטור". באטה אירחה את דינמו מינסק באצטדיון העירוני בבוריסוב, "אצטדיון טורפדו" (ז'ודינו) ובאצטדיון "בוריסוב ארנה".

הקלאסיקו הראשון בבוריסוב ארנה התקיים ב-15 במאי 2014 ובו צפו 11,509 צופים, במה שהיה לשיא בכמות צופים בתולדות המפגשים.

איגור קריושנקו הוא היחיד שהיה מאמן שתי הקבוצות בזמנים שונים.

סטטיסטיקה
---------

### השוואת תארים

|  | אליפות בלארוס | גביע בלארוס1 | סופרקאפ | סופרקאפ | אליפות בלארוס הסובייטית | גביע בלארוס הסובייטית | אליפות ברית המועצות | גביע ברית המועצות | גביע הפדרציה | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| באטה | 13 | 3 (4) | 7 (1) | 0 (0) | 3 | 1 (0) | 0 | 0 (0) | 0 (0) | 27 (5) |
| דינמו | 7 | 3 (3) | 0 (0) | 1 (0) | 7 | 2 (0) | 1 | 0 (2) | 0 (1) | 21 (6) |

קישורים חיצוניים
----------------

* באט"ה (בוריסוב) — דינמו (מינסק)
* סטטיסטיקת מפגשים: דינמו (מינסק) – באט"ה (בוריסוב)
* האתר הרשמי של באטה בוריסוב
* האתר הרשמי של דינמו מינסק

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטטיסטיקה
איור של פריסת המקשים במקובלת בישראל (פריסת QWERTY משולבת בפריסה עברית) שבו המקשים השונים צבועים בהתאם לאצבע שאמורה להקיש עליהם. מקומותיהן הקבועים של האצבעות מסומנים בעיגולים.
פריסת האצבעות על כל המקשים במקלדת אנגלית
**הקלדה עיוורת** או **כתיבה עיוורת** (נקרא גם: **קלדנות**) היא טכניקת הקלדה על מקלדת של מכונת כתיבה או מחשב המאפשרת הקלדה יותר מהירה ללא צורך בלהסתכל בכפתורי המקלדת וכך פחות מעייפת מנטלית וגופנית מהמקובל. למיומנות זו יתרון בעבודה במשרד, ולמשרות מסוימות היא מהווה דרישת קדם.

שיטה
----

בשיטת ההקלדה העיוורת, לכל האצבעות יש מקומות קבועים על המקלדת בזמן שבין הקלדה על המקשים ויש רק דרך נכונה אחת ללחוץ על כל מקש – הדרך בה האצבעות עוברות את המרחק הקצר ביותר ממקומן הקבוע אל המקש שיש ללחוץ עליו. באופן זה, תנועות האצבעות הן הקצרות והמהירות ביותר ולא מושקע מאמץ מנטלי (מודע או לא מודע) בבחירת הדרך להקליד על המקשים השונים.

מקומן הקבוע של האצבעות בזמן שבין הקלדה על מקש אחת למשנהו, הוא כדלקמן: האצבעות המורות ממתינות על המקשים ח ו־כ (J ו־F) שאותן מזהה המקליד בלי להביט במקלדת בעזרת סימוני החישה שיש על המקלדת (בליטות הניתנות למישוש). האגודלים ממתינים על מקש הרווח. שאר אצבעות יד ימין ממתינות על שלושת המקשים שמימין ל־ח' ושאר אצבעות יד שמאל על אלו שמשמאל ל־כ'.

האגודלים משמשים בשיטה זו רק להקשה על מקש הרווח, כל אצבע אחרת מקישה על המקש עליו היא ממתינה בין ההקשות, על זה שמעליו ועל זה שמתחתיו באלכסון. בנוסף לזה, האצבעות המורות מקישות גם על המקשים שבשני הטורים שבין מקומותיהן הקבועים, כך למשל האצבע המורה של יד ימין אחראית לאותיות ו, ח, צ וגם לאותיות ט, י, מ.

יתרונות וחסרונות
----------------

ההקלדה העיוורת משחררת את המקליד מהצורך להביט במקלדת. השחרור מהצורך להביט במקלדת הוא אחד האמצעים לזירוז ההקלדה אך יש לו גם יתרונות נוספים – הוא מקל את המאמץ הריכוזי שבהקלדה והופך את ההקלדה לנגישה עבור אנשים עם לקות ראייה. אולם, טכניקת הקלדה זו אינה אפשרית עבור מי שאינו מפעיל בקלות את כל עשר אצבעותיו ולכן אינה נגישה עבור הרבה אנשים עם לקויות בגפיים העליונות.

למידה
-----

טכניקת ההקלדה דורשת לימוד ותרגול. את טכניקת ההקלדה ניתן ללמוד בקורסים או בעזרת ערכות ללימוד אישי. יש גם עזרי מקלדת ללמידת הטכניקה כמו צביעת המקשים על פי האצבע שאמורה להקיש עליהן והסתרה של תגי המקלדת בהדרגה כדי לאלץ את המקליד ללמוד בעל פה את מקומות המקשים. יצוין כי המהירות משתפרת בעיקר ממיומנות ופחות מלימוד הטכניקה.

היסטוריה
--------

שיטת ההקלדה העיוורת הומצאה, ככל הנראה, על ידי פרנק אדוארד מקגורין (Frank Edward McGurrin), בעיר סולט לייק סיטי. מקגורין זכה בעזרתה בפרס בתחרות הקלדה בשנת 1888 והחל לפרסמה ולהתפרנס מהדרכתה.

קשה לדעת מה ההשפעה של ההקלדה העיוורת על היווצרות פציעות הקלדה משום שנכון לשנת 2008 קשה להעריך באופן כללי את הקשר בין שימוש במחשב לפציעות הקלדה.

ראו גם
------

* קצרנות
* מקלדת דבוראק, פריסת מקלדת אנגלית חלופית, מותאמת במיוחד לנוחות ומהירות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הקלדה עיוורת** בוויקישיתוף
* קורס בהקלדה עיוורת, אתר sense-lang
* קורס בהקלדה עיוורת "Solo on Keyboard", אתר Blind Typing Course in Hebrew
* Agile Fingers
* מקלדת וירטואלית שגם נותנת פידבק להקלדה במקלדת

הערות שוליים
------------

1. ↑  סקירה מקיפה באתר NCBI – המרכז הלאומי למידע ביוטכנולוגיה של ארצות הברית.
צילום מסך של האתר
**OMIM** (ראשי תיבות באנגלית של **Online Mendelian Inheritance in Man**, "תורשה מנדלית באדם - באינטרנט") הוא אתר אינטרנט המהווה בסיס נתונים מקוון המכיל את כל המחלות התורשתיות הידועות באדם.

תחילתו של הפרויקט בספר, "Mendelian Inheritence in Man", אשר יצא בשנה 1966 ונערך על ידי ויקטור א. מק'קוזיק (Victor A. McKusick), פרופסור לגנטיקה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס שבבולטימור, ארצות הברית. הספר הוא תולדה של שנים רבות של איסוף נתונים, ותרומתו למחקר הגנטי ולארגון המידע הרב שהצטבר במהלך השנים גדולה לאין שיעור. הספר יצא במהדורתו ה-12 בשנת 2004.

במהלך שנות ה-90 של המאה העשרים הושקה גרסת האינטרנט של הספר. המאגר העצום, המהווה חלק ממאגר Entrez של מכון הבריאות הלאומי של ארצות הברית (NIH), מכיל מידע טקסטואלי רב על כל מחלה תורשתית שהיא. המידע מקושר למאמרים מדעיים, למפות גנטיות ולנתונים ביואינפורמטיים רבים השמורים כולם במאגר Entrez. ניתן להוריד את מאגר OMIM כולו אל המחשב האישי כקובץ טקסט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **OMIM** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של OMIM (באנגלית)

* אתר OMIM
* דוגמה לדף מידע ב-OMIM: סיסטיק פיברוזיס
* קובץ טקסט המכיל את המאגר כולו (45 מגהבייט, מכווץ בתוכנת gzip)