recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
בית האחוזה בקלו לוסה
**קלו לוסה** (בצרפתית: Clos Lucé) היא בית אחוזה באמבואז, בעמק הלואר שבצרפת. האחוזה ממוקמת כקילומטר דרומית לארמון אמבואז (Château d'Amboise), ושני האתרים מקושרים זה לזה בתעלה תת-קרקעית. בית האחוזה נבנה בידי אטיין ללופ באמצע המאה ה-15, ונרכש בשנת 1490 על ידי שארל השמיני, מלך צרפת, עבור רעייתו, אן מברטאן. מאוחר יותר שימש בית האחוזה את פרנסואה הראשון, וכן את אחותו, מרגריט מנווארה, שהחלה לכתוב בו את ספרה *L'Heptaméron*.

בשנת 1516 הזמין פרנסואה הראשון את לאונרדו דה וינצ'י לאמבואז, והעניק לו את בית האחוזה בקלו כמקום מגורים (האזור נקרא באותם ימים קלו בלבד). לאונרדו הגיע למקום עם שלוש דוגמאות מיצירותיו, המונה ליזה, מריה וישו העולל עם הקדושה אנה, ויוחנן המטביל. לאונרדו העביר בקלו את שלוש שנות חייו האחרונות, עד שנפטר באחוזה ב-2 במאי 1519.

במאה השמונה עשרה נוספו חדרים לאחוזה.

כיום, קלו לוסה היא מוזיאון שמציג את ההיסטוריה העשירה של האזור וכולל ארבעים מודלים של מגוון המכונות שעיצב לאונרדו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלו לוסה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של קלו לוסה
* קלו לוסה, ברשת החברתית פייסבוק

* קלו לוסה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb15090740w (data)
* ISNI: 0000 0001 2288 2890
* LCCN: no97064900
* SUDOC: 140186913
* VIAF: 134095005
* WorldCat: lccn-no97064900

 |
**בית הספר התיכון האורתודוקסי הערבי בחיפה** (בערבית: **الكلية الأرثوذكسية العربية - حيفا**, מוכנה גם בקיצור "אורתודוקסי ערבי") הוא בית ספר בחיפה בו לומדים כ-550 תלמידים מכיתה ט’ ועד י"ב, בנים ובנות, מוסלמים ונוצרים. בית הספר מדורג כאחד מבין עשרה בתי הספר התיכונים המצטיינים בישראל והמצטיין בחיפה. אחוז בוגרי בית הספר הזכאים לתעודת בגרות מתקרב למאה וממוצע ציוני רבים מהם בבגרות הוא 96 ויותר.

היסטוריה
--------

בית הספר הוקם ב-1952 על ידי מועצת הקהילה האורתודוקסית של העדה הנוצרית היוונית-האורתודוקסית בחיפה. תחילה שכן בבית מועצת הקהילה ברחוב אלנבי בחיפה. עם הקמתו הוחלט שהוא ישרת את כלל הציבור הערבי בישראל, מוסלמים, נוצרים דרוזים וצ'רקסים. כמחצית מהתלמידים מגיעים מחיפה וכמחצית מכל רחבי המדינה. בשנת 1956 סיימו את בית הספר 14 בוגרים במחזור הראשון. בשנת 1960 עבר בית הספר לרחוב יצחק שדה 32 במושבה הגרמנית, למבנה חדש שהוקם עבורו. עד שנות ה-70 תלמידים מהדרום התגוררו בפנימייה, אך מאז הם נדרשים למצוא לעצמם דיור.

בשנת 2001 עבר לזרם החינוך המדעי טכנולוגי במשרד החינוך.

תקציב בית הספר ממומן מתשלומי ההורים, מתמיכה של מועצת הקהילה האורתודוקסית ובחלקו על ידי משרד החינוך. בספטמבר 2015 החליט שר החינוך נפתלי בנט לקצץ בכ-50% את התקציב שנותן משרד החינוך לבתי הספר הכנסייתיים בישראל, כולל "התיכון האורתודוקסי הערבי". בנוסף הטיל הגבלות על אחוז מימון ההורים, והגבלות על תקצוב השתלמויות המורים.

תוכנית הלימודים
---------------

בית הספר מיועד לתלמידים מצטיינים והוא עורך מבחני קבלה הכוללים בחינות בעברית, ערבית, אנגלית ומתמטיקה. רק כשליש מהנבחנים עוברים את בחינות הקבלה.

כל תלמידי בית הספר לומדים אחד מהמקצועות המדעיים (ביולוגיה, פיזיקה או כימיה) ברמה של 5 יחידות לימוד, ומקצוע טכנולוגי ברמה של 10 יחידות לימוד (מדעי המחשב, אלקטרוניקה, ביוטכנולוגיה או תקשורת). בנוסף כל תלמיד נדרש ללמוד לחמש יחידות בגרות בעברית, מתמטיקה (3–5 יחידות לימוד), ערבית (3–5 יחידות לימוד), אנגלית (4–5 יחידות לימוד), היסטוריה 2 יחידות, אזרחות 2 יחידות, השכלה כללית, מורשת וחינוך גופני.

ראו גם
------

* רשימת בוגרי בית הספר

קישורים חיצוניים
----------------

* מיכל ירון, בתי הספר המובילים בחיפה: האורתודוקסי הערבי, באתר "חי פה - חדשות חיפה", 9 במאי 2017.
* ד"ר סוהיל אסעד, תעתועי החינוך הערבי, באתר כלבו – חיפה והצפון, 8 באוגוסט 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד ליאור דטל, מועדון סגור: רשימת התיכונים הכי טובים בישראל נחשפת, באתר TheMarker‏, 25 באפריל 2017  
דנה גוטרזון, ‏20 התיכונים הטובים ביותר בישראל, באתר ‏מאקו‏, 23 בינואר 2019
2. ↑  שושן מנולה, הנתונים המפתיעים של ציוני הבגרות בחיפה, באתר כלבו – חיפה והצפון, 27 בפברואר 2020
3. 1 2  דוד רטנר, כאן מכשירים את האליטה, באתר הארץ, 22 במאי 2004
4. ↑  אתר למנויים בלבד מירב ארלוזורוב, ישראל מתקמצנת על התלמידים הערבים - ומפסידה תוצר של 130 מיליארד שקל, באתר TheMarker‏, 27 במרץ 2019
5. ↑  חסן שעלאן, מצוינות בשביתה: הצצה לבתי הספר הכנסייתיים, באתר ynet, 18 בספטמבר 2015
6. ↑  כולם בבית הספר חוץ מ-33 אלף תלמידים נוצרים, מוסלמים ודרוזים, באתר "שיחה מקומית", 2 בספטמבר 2015
7. ↑  עמירם אורן, חיפה, מתחמי העידה האורתודוקסית, באתר "עמירם במשעולי ישראל", 9 בנובמבר 2019
**Apple Developer** (בעברית: **מפתח אפל**; לשעבר **Apple Developer Connection**) הוא האתר של חברת אפל לכלים לפיתוח תוכנה, ממשקי תכנות יישומים (API) ומשאבים טכניים. הוא מכיל משאבים שיעזרו למפתחי תוכנה לכתוב תוכנה לפלטפורמות macOS, iOS, iPadOS, watchOS ו-tvOS.

היישומים נוצרים ב-Xcode, או לפעמים בעזרת תוכניות צד שלישי נתמכות אחרות. לאחר מכן ניתן להגיש את היישומים ל- App Store Connect (לשעבר iTunes Connect), אתר אחר של אפל לאישור צוות הבדיקה הפנימי. לאחר אישורם, ניתן להפיץ אותם בפומבי דרך חנויות האפליקציות המתאימות, כלומר חנות אפליקציות (iOS) לאפליקציות iOS ו-iPadOS, חנות אפליקציות iMessage ליישומי הודעות ואפליקציות חבילת מדבקות, App Store (tvOS) לאפליקציות Apple TV, חנות אפליקציות watchOS עבור אפליקציות Apple Watch עם watchOS 6 ואילך, ובאמצעות App Store (iOS) עבור גרסאות קודמות של watchOS. אפליקציות macOS הן חריגה בולטת לכך, מכיוון שניתן להפיץ אותן באופן דומה דרך Mac App Store של אפל או באופן עצמאי באינטרנט.

בתחילת יולי 2023, אפל סיימה את בניית מרכז המפתחים שלה בקופרטינו, קליפורניה. במהלך אירועים מיוחדים, מפתחים יכולים לבקר במרכז למפגשים אחד על אחד עם עובדי אפל, הדגמות של תוכנות עתידיות ועוד.

דליפות תוכנה
------------

היו כמה דליפות של תוכנות אפל סודיות דרך תוכנת הטרום-שחרור, והבולטת ביותר היא Mac OS X 10.4 Tiger, שבעקבותיה אפל תבעה שלושה גברים שלכאורה השיגו עותקים מקדימים של הבילדים (builds) הטרום-שחרוריים של Mac OS X 10.4 מהאתר והדליפו אותה לביטורנט.

OS X Lion, OS X Mountain Lion ו-OS X Mavericks הודלפו מספר פעמים גם כן. עם זאת, כדי להילחם בבעיה זו התקינה אפל מערכת התראה בבילדים של התצוגה המקדימה, המתריעה אם הועלתה התצוגה המקדימה על ידי בודק למערכת ביטורנט.[דרוש מקור]

ניסיונות פריצה
--------------

ב-18 ביולי 2013 פורץ ניסה לגשת למידע אישי רגיש על שרתי המפתחים של אפל. המידע היה מוצפן, אך אפל לא יכולה להבטיח שאי אפשר היה לגשת למידע כלשהו על מפתחים. אתר המפתחים הורד ל"תחזוקה" באותו יום חמישי, ונאמר כי הוא עובר תחזוקה עד יום ראשון, אז פרסמה אפל הודעה באתר בה הודיעה למשתמשים על ניסיון הפריצה. הם הצהירו כי הם יבנו מחדש את השרתים שלהם ואת מערכת המפתחים כדי למנוע זאת בעתיד.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Apple Developer

הערות שוליים
------------

1. ↑  Apple, Inc. (2020). App Store - Apple Developer. Retrieved on 2020-05-12.
2. ↑  Apple Events, Apple (באנגלית אמריקאית)
3. ↑  Fried, Ina (2004-12-21). "Apple sues over loose Tiger". CNET News.com.
4. ↑  Apple Developer website (2013).
5. ↑  News article from hack (2013).
**דבר מצחיק קרה בדרך לפורום** (באנגלית: **A Funny Thing Happened on the Way to the Forum**) הוא מחזמר מאת סטיבן סונדהיים (להיטים), ברט שבלוב ולארי גלברט, שהועלה לראשונה בברודוויי ב-1962. בשנת 1966 הופק על פי המחזמר סרט קולנוע בבימויו של ריצ'רד לסטר. המחזמר מהווה עיבוד של פארסות מימי רומא העתיקה, בעיקר על סמך מחזותיו של פלאוטוס. בסיס העלילה, המסתבכת והולכת, הוא סיפורו של עבד בשם סודלוס, המסייע לבעליו (צעיר בשם הירו) להשיג נערה בתולה (פיליה), שנמכרה כבר למפקד הצבא (מילס גלוריוסוס) עבור 500 מטבעות, וקונה בכך את חירותו. המחזה כולל קטעי סלפסטיק, חילופי-זהויות ומסכות לצד ביקורת חברתית. שם המחזה "דבר מצחיק קרה לי בדרך לפורום" (כך תורגם לעברית, באנגלית: "A Funny Thing Happened on the Way to the Forum") הוא פרפרזה על השורה הפותחת של הקומיקאים במופעי הוודוויל: "דבר מצחיק קרה לי בדרך לכאן...". המחזה זכה בפרס טוני למחזמר ולטקסט.

הפקות
-----

המחזמר עלה לראשונה בתיאטרון אלווין בניו יורק ב-8 במאי 1962 והפך את השחקן זירו מוסטל לכוכב (הוא אף זכה בפרס טוני על תפקידו וגילם את דמותו גם בסרט הקולנוע), המחזמר הציג בברודוויי עד 29 באוגוסט 1964. ב-3 באוקטובר 1963 עלה המחזה בתיאטרון סטראנד בלונדון עם פרנקי האווארד בתפקיד הראשי.

המחזמר שב והועלה על במות ברודוויי ב-1972 ובין 1996 ל-1998 בכיכובו של נייתן ליין בתפקיד הראשי (ומאוחר יותר החליפה אותו וופי גולדברג)

בישראל הועלה המחזמר בתיאטרון הקאמרי ב-1994 בשם "דבר מצחיק קרה", בתרגום דן אלמגור ובבימויו של מיכאל גורביץ'. ב-2014 ביים עמרי ניצן גרסה אחרת, בתרגום של אלי ביז'אווי, בכיכובם של  שלמה בראבא, רמי ברוך, איתי טיראן, גדי יגיל, רונה-לי שמעון ואחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דבר מצחיק קרה לי בדרך לפורום** בוויקישיתוף
* תקציר העלילה (באנגלית)
* דבר מצחיק קרה לי בדרך לפורום במסד הנתונים IBDB (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הקאמרי - מאז ולתמיד

| פרס טוני למחזמר הטוב ביותר |
| --- |
| 1975−1949 | נשקי אותי, קייט (1949) • דרום פסיפיק (1950) • ברנשים וחתיכות (1951) • המלך ואני (1952) • קיסמט (1954) • גבירתי הנאווה (1957) • איש המוזיקה (1958) • צלילי המוסיקה/פיורלו! (1960) • ביי ביי בירדי (1961) • איך להצליח בעסקים מבלי להתאמץ (1962) • דבר מצחיק קרה לי בדרך לפורום (1963) • הלו, דולי! (1964) • כנר על הגג (1965) • איש למנשה (1966) • קברט (1967) • 1776 (1969) • קומפני (1971) • הקוסם (1975) |
| 2000−1976 | שורת המקהלה (1976) • אנני (1977) • סוויני טוד: הספר השטן מרחוב פליט (1979) • אוויטה (1980) • רחוב 42 (1981) • ‏Nine‏ (1982) • קאטס (1983) • כלוב העליזים (1984) • עלובי החיים (1987) • פנטום האופרה (1988) • שדרות סאנסט (1995) • רנט (1996) • מלך האריות (1998) |
| 2001 ואילך | המפיקים (2001) • היירספריי (2003) • אבניו קיו (2004) • ספאמלוט (2005) • ג'רזי בויז (2006) • אביב מתעורר (2007) • בילי אליוט - המחזמר (2009) • ממפיס (2010) • ספר המורמונים (2011) • קינקי בוטס (2013) • מדריך הג'נטלמן לאהבה ורצח (2014) • המילטון (2016) • אוון הנסן היקר (2017) • ביקור התזמורת (2018) • האדסטאון (2019) • מולן רוז' (2021) • לופ מוזר (2022) • קימברלי אקימבו (2023) |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 06b4799e-109c-4221-95d7-2aa6606456ae

 |
‎**+972** הוא מגזין אינטרנטי בשפה האנגלית העוסק בנעשה במדינת ישראל וברשות הפלסטינית.

אתר ‎+972 הוקם בשנת 2010 על ידי קבוצת כותבים מישראל ומשטחי הרשות הפלסטינית. שמו של המגזין האינטרנטי נלקח מאזור החיוג ‎+972, המשותף למדינת ישראל ולשטחים הפלסטיניים.

"טיים מגזין" בחר בבלוג כאחד מ-50 הבלוגים ה"מגיניבים ביותר". ב-2009 זכתה ליסה גולדמן, אחת ממייסדות האתר, בפרס על שם אנה לינד בנושא עיתונאות קונפליקט. חגי מטר זכה באותו הפרס על סדרת כתבות באתר ב-2012. בשנת 2011 נסעה גודלמן לסקר את המהפכה במצרים באמצעות תקציב שגויס בעזרת מימון המונים מקוראי האתר.

האתר עוסק בעיקר בנושאים הקשורים לסכסוך הישראלי-פלסטיני, ורוב כותביו מזדהים עם השמאל בישראל. האתר פועל במסגרת עמותה אחת לצד "שיחה מקומית" והאתרים לפעמים חולקים תוכן.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של +972 (באנגלית)
* +972, ברשת החברתית פייסבוק

* +972, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* +972, ברשת החברתית אינסטגרם

* +972, סרטונים בערוץ היוטיוב
* יואב בורוביץ ונטע הלפרין, עכבר העיר אונליין, אהוד נגד צביקה: מי מבין יותר בערבים?, באתר הארץ, 2 במרץ 2011
* נועם שיזף, גישה הפוכה, באתר העין השביעית, 9 בינואר 2011
* אורן פרסיקו, פוליטיקת הזהויות התפוצצה, באתר העין השביעית, 12 בפברואר 2017
* תשע שבע שתיים - לקידום עיתונאות אזרחית, באתר "גיידסטאר ישראל"

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Anna Lindh Review 2005-2015, קרן אנה לינד, ‏2015 (באנגלית), עמ' 54.
2. ↑  דבורית שרגל, הבלוגרית ליסה גולדמן גייסה 4,000$ מקוראים כדי לכתוב ממצרים, באתר ולווט אנדרגראונד, ‏17 במרץ 2011.
**תל יִנְעָם**
(למפת הגליל העליון מוגדלת)תל יִנְעָם**תל יִנְעָם**(למפת הגליל העליון רגילה)תל יִנְעָם**תל יִנְעָם**(למפת ישראל רגילה)ירושליםירושלים
תל אביבתל אביב
חיפהחיפה
ראשון לציוןראשון לציון
אשדודאשדוד
באר שבעבאר שבע
נתניהנתניה
אילתאילת
קריית שמונהקריית שמונה
בית שאןבית שאן
קצריןקצרין
טבריהטבריה
עפולהעפולה
חדרהחדרה
נהריהנהריה
עכועכו
כרמיאלכרמיאל
אשקלוןאשקלון
מצפה/רמוןמצפה  
רמון  

ערדערד
עזהעזה
יריחויריחו
**ירדן**
**סוריה**
**לבנון**
**סיני**
**(מצרים)**
**הים התיכון**
נצרתנצרת
לודלוד
רהטרהט
**הים  
האדום**תל יִנְעָם**תל יִנְעָם**(למפת ישראל מוגדלת)ירושליםירושלים
תל אביבתל אביב
חיפהחיפה
ראשון לציוןראשון לציון
אשדודאשדוד
באר שבעבאר שבע
נתניהנתניה
אילתאילת
קריית שמונהקריית שמונה
בית שאןבית שאן
קצריןקצרין
טבריהטבריה
עפולהעפולה
חדרהחדרה
נהריהנהריה
עכועכו
כרמיאלכרמיאל
אשקלוןאשקלון
מצפה/רמוןמצפה  
רמון  

ערדערד
עזהעזה
יריחויריחו
**ירדן**
**סוריה**
**לבנון**
**סיני**
**(מצרים)**
**הים התיכון**
נצרתנצרת
לודלוד
רהטרהט
**הים  
האדום**תל יִנְעָם**תל יִנְעָם**
תל יִנְעָם\אֶ-נַּעַם מצפון מזרח למושבה יַבְנְאֵל
**יַבְנְאֵל** הייתה עיר בנחלת שבט נַפְתָּלִי, והיא נזכרת ברשימת האתרים שבגבול הדרומי של הנחלה (מצפון לנחלת יִשָּׂשכָר) בין אֲדָמִי הַנֶּקֶב לבין לַקּוּם:
"לִבְנֵי נַפְתָּלִי יָצָא הַגּוֹרָל הַשִּׁשִּׁי לִבְנֵי נַפְתָּלִי לְמִשְׁפְּחֹתָם. וַיְהִי גְבוּלָם מֵחֵלֶף מֵאֵלוֹן בְּצַעֲנַנִּים וַאֲדָמִי הַנֶּקֶב וְ**יַבְנְאֵל** עַד לַקּוּם וַיְהִי תֹצְאֹתָיו הַיַּרְדֵּן." (ספר יהושע, פרק י"ט, פסוקים ל"ב–ל"ג).
יש להבחין בין יַבְנְאֵל זו ליַבְנְאֵל שבנחלת יְהוּדָה הסמוכה לים, והמזוהה עם יַבְנֶה.

זיהוי האתר
----------

ח'רבת ימה על גבעה נמוכה בפאתים הדרומיים של המושבה יַבְנְאֵל (באזור השיחים שבחזית התמונה)
התלמוד הירושלמי מזהה את יַבְנְאֵל עם כְּפַר יַמָּה המזוהה עם ח'רבת ימה שליד המושבה יַבְנְאֵל של ימינו, ושבה נמצאו בעיקר חרסים מהתקופה הרומית והביזנטית (כלומר בימי עריכת התלמוד) ומתקופות מאוחרות יותר, אך לא מתקופת המקרא. לעומת זאת בתל אֶ-נַּעַם\יִנְעָם (כ-1.5 ק"מ מצפון לימה - ראו במפה) נמצאו שרידים מתקופת המקרא (ברונזה וברזל), וההשערה היא שלפני התקופה הרומית היישוב נדד ממקומו המקורי בתל אֶ-נַּעַם אל האתר הסמוך בימה.

תל אֶ-נַּעַם יושב בסמוך לדרך החורנים הקדומה שחיברה בין עכו לצפון עבר-הירדן, ולידו נובע מעין. התל הוא נמוך וקטן (פחות מ-100 מ"ר) וכנראה עבר בלייה טבעית לאורך הדורות בו היה נטוש. במספר חפירות שנערכו בתל ובאתרים סמוכים לו, נמצאו בין השאר עדויות ליישוב גדול וצפוף מהתקופה הכנענית (ברונזה) הכוללים חרסים, פסלים וחפצים קטנים, מבנה גדול המשוער כבית השליט המקומי, ומבנים נוספים סביבו. עיר זו חרבה ועל חורבותיה הוקמה שוב עיר בתקופת הברזל (הישראלית), שגם היא נבנתה בצפיפות. באתר נמצאו עוד עדויות ליישוב גדול מהתקופה הפרסית, ולהתיישבות מוגבלת יותר גם בתקופות מאוחרות.

ראו גם
------

* יבנאל

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוק י"א
2. ↑  תלמוד ירושלמי, מסכת מגילה, פרק א', הלכה א'. מתוך ויקיטקסט.
3. ↑  **אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו**, הוצאת מוסד ביאליק, הערך על יַבְנְאֵל, כרך ג', עמ' 455
4. ↑  יבנאל, תל ינעם. אדווין ק"מ ון דן ברינק. חדשות ארכיאולוגיות חפירות וסקרים בישראל, גיליון 129 לשנת 2017. באתר רשות העתיקות
5. ↑  יוחנן אהרוני, **ארץ ישראל בתקופת המקרא: גאוגרפיה היסטורית**, הוצאת יד בן-צבי, 1987, עמ' 48-47
**מת'יו ווהן** (באנגלית: **Matthew Vaughn**; נולד ב-7 במרץ 1971) הוא במאי קולנוע בריטי.

ביוגרפיה
--------

ווהן נולד בשכונת פדינגטון שבלונדון, הוא נסע ללוס אנג'לס שם החל לעבד כעוזר במאי, לאחר מכן חזר ללונדון ולמד ביוניברסיטי קולג' לונדון אנתרופולוגיה והיסטוריה של העת העתיקה אך עזב את הלימודים לאחר מספר שבועות. 

ב-1996 הפיק את סרט המתח דל התקציב "The Innocent Sleep", ב-1998 הפיק את סרטו של גאי ריצ'י לוק, סטוק ושני קנים מעשנים שזכה להצלחה, אחרי כן הפיק גם את סרטיו של ריצ'י סנאץ' ו-"Swept Away". ב-2004 יצא סרטו הראשון כבמאי "Layer Cake" בו שיחק דניאל קרייג, ב-2007 ביים את סרט הפנטזיה אבק כוכבים, ב-2010 ביים את סרט גיבורי העל קיק אס, ב-2011 ביים את הסרט החמישי בסדרת סרטי אקס מן, אקס-מן: ההתחלה.

הוא נשוי לדוגמנית העל הגרמנייה קלאודיה שיפר.

קישורים חיצוניים
----------------

* מת'יו ווהן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מת'יו ווהן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* מת'יו ווהן, באתר AllMovie (באנגלית)
* מת'יו ווהן, באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* מת'יו ווהן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* מת'יו ווהן, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* מת'יו ווהן, באתר Discogs (באנגלית)
הקיר המשוחזר
**מצודת המוזיאונים של קליארי** (באיטלקית: **Cittadella dei musei**) נמצאת בשיפוע הצפוני של הגבעה מעל העיר קליארי שבסרדיניה. במרכזה כיכר, הקרויה על שם הארסנל - מחסן הנשק והתחמושת שנבנה על ידי שליטי העיר. ליד הכניסה למוזיאונים שוחזרה חומה לצורתה המקורית.

תולדות המקום
------------

אזור המצודה היה בשימוש כבר בעת העתיקה. יש בו שני אזורים שבהם נמצאו שרידים מתקופות אלו. בימי שלטון הרפובליקה של פיזה היה אזור הממשל מחוץ למצודה וגשר קישר בינו לבין מרכזי השלטון. בימי שלטון בית אראגון מספרד הפך האתר למצודה מבוצרת. האדריכל שתכנן זאת בשנת 1522 היה רוקו קאפליני (Rocco Capellino) מקרמונה שבאיטליה.

במאה ה-18 מלך סרדיניה השתמש במצודה כמחסן נשק ותחמושת. באותה תקופה השער עוצב לפי הסגנון הנאו-קלאסי על ידי קרל פילו בויל (Carl Pilo Boyl) שקיבל את ההשראה לכך מ"שער העם" (Porta del Popolo) ברומא. משחדל מחסן החימוש לפעול הוא נותר בתור בסיס צבאי. בשנת 1943, בימי מלחמת העולם השנייה, הוא ניזוק מהפצצות בעלות הברית ומצבו התדרדר. בשנת 1965 החל תהליך שחזורו ועד שנת 1979 הוא הושב למראהו המקורי.

קריית המוזיאונים
----------------

המצודה הנוכחית היא כניסה למבנים אשר מצויים מסביב לכיכר הארסנל, הכוללים אוספים היסטוריים ואמני העיר מציגים בו את יצירותיהם. 
במצודה יש ארבע תצוגות קבועות:

* המוזיאון הארכאולוגי הלאומי של קליארי - Museo Archeologico Nazionale di Cagliari
* גלריה ליצירות אמנות - Pinacoteca Nazionale di Cagliari.
* מוזיאון לדגמים העשויים מחימר של איברים אנטומיים זכריים ונקביים - Museo delle cere anatomiche Clemente Susini
* מוזיאון לאמנות סיאמית - Museo civico d'arte siamese Stefano Cardu

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מצודת המוזיאונים של קליארי** בוויקישיתוף
* מצודת המוזיאונים של קליארי, ברשת החברתית פייסבוק

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 5284530-8
* SUDOC: 195245822
* VIAF: 152150698
* WorldCat: viaf-152150698

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בחיה מיתולוגית. אם התכוונתם לגזע כלב, ראו גריפון (כלב).
 המונח "גריפין" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו גריפין (פירושונים).
איור של גריפון
גריפון, במוזיאון הזואולוגי של קופנהגן
האחמנית גריפון בפרספוליס
**גְריפֿון** (קרוי גם **גריפִֿין**) הוא חיה מיתולוגית בעלת גוף, זנב ורגליים אחוריות של אריה, וראש וכנפיים של עיט. לעיתים קרובות לגריפון יש טפרי עיט בתור רגליים קדמיות. מכיוון שהאריה נחשב באופן מסורתי למלך החיות, והעיט למלך הציפורים, בימי הביניים, נחשב הגריפין ליצור חזק ומלכותי במיוחד. מאז העת העתיקה הקלאסית, גריפינים היו ידועים בשמירה על אוצרות ורכוש יקר.

הציור הראשון של הגריפון שידוע עליו כיום הופיע במצרים, בין דמויות של בעלי חיים אחרים על לוח תמרוקים משנת 3200 לפנה"ס בערך. במקדשי הקבורה של סחו-רע ושל פפי השני הוא נקרא "תשתש" (טורף, קורע) וכן נקרא גם "פתפת". בציורים הראשונים של הגריפון היו כנפיו סגורות, ורק מאוחר יותר הן צוירו פרושות.

סוג אחר של גריפון שהופיע במקומות שונים בתקופה מאוחרת יותר היה בעל ראש של עוף בלתי ידוע המזכיר תרנגול. את הסוג הזה של גריפון ניתן לראות כמעט בכל האגן המזרחי של הים התיכון: מגידו בישראל, גבל בסוריה, נמרוד באשור וביוון - בדלוס, בדלפוי ובאתונה. על פי המיתולוגיה היוונית, הגריפון מתגורר בקן דמוי קן עוף, אך במקום ביצים הוא מטיל אבנים יקרות מסוג אכטיס (אגתה). הגריפונים היו מקודשים לאלה בריטומרטיס, אלת הרשתות.

בארץ ישראל נמצאו כמה גריפונים כדוגמת חרפושית ועליה ציור של גריפון, בסגנון מצרי קדום, שנמצאה בחפירות תל מגידו. בין רגלי הגריפון חרות השם "חמן" בכתב עברי קדום. בערבית מכונה הגריפון "אלענקא" (בעל צוואר ארוך), והוא מקושר לפעמים עם דמות מיתולוגית יהודית – הכרוב.
נמצא ציור של גריפון מופיע על תקרת בית כנסת בעיירת הורב שליד במברג, דרום גרמניה. תקרת בית הכנסת נמצאת היום במוזאון ישראל בירושלים, תערוכת יודאיקה.

הגריפון הופיע על רבים מהפסלים והתכשיטים מאזור חופי הים השחור ומרכז אסיה. בעולם העתיק נהגו להראות עצמות ענק ולומר כי אלו עצמות גריפון, אך ככל הנראה מדובר היה בעצמות דינוזאורים. הגריפון מסמל את הסיטי של לונדון, ופסליו נמצאים בכל הגבולות המפרידים בין הסיטי ושאר חלקי לונדון. הוא מופיע ביצירות ספרות, ובהן "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" וספרי "דברי ימי נרניה". אויבו הגדול ביותר הוא הסוס.

* פסל גריפון בהולנדפסל גריפון בהולנד
* שני גריפונים צדים צבי - מעמד שולחני עשוי שיש מאיטליה מהמאה הרביעית לפנה"סשני גריפונים צדים צבי - מעמד שולחני עשוי שיש מאיטליה מהמאה הרביעית לפנה"ס
* ראש גריפון מחיספין, רמת הגולןראש גריפון מחיספין, רמת הגולן
* תגליף של גריפון במוזיאון הלאומי של תימן בעדן; שׁבּוַה (אנ'), בירת ממלכת חצרמות הקדומה בדרום ערב; אמצע המאה השלישיתתגליף של גריפון במוזיאון הלאומי של תימן בעדן; שׁבּוַה (אנ'), בירת ממלכת חצרמות הקדומה בדרום ערב; אמצע המאה השלישית
* גרופונים אוחזים את לוחות הברית - ציור בבית הכנסת צרי גלעד בלבובגרופונים אוחזים את לוחות הברית - ציור בבית הכנסת צרי גלעד בלבוב

ראו גם
------

* היפוגריף, יצור מיתולוגי אשר חציו גרפין וחציו סוסה.
* כימרה
* כרוב (מיתולוגיה)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גריפון** בוויקישיתוף
* הגריפון
* גריפון באומנות
* גריפין במיתולוגיה היוונית
* גריפון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  זאב וילנאי, **אנציקלופדית אריאל**, עם עובד, עמ' 1443

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007543317005171
* GND: 4158130-1
* LCCN: sh85057343

 |
**אוֹטוֹמַצְיָה אָדַפְּטִיבִית** (באנגלית: **Adaptive Automation**) - היא אחד מהיישומים של גישות ה**נוירוארגונומיה** וה**פסיכופיזיולוגיה**, אשר מתייחס למערכת אדם-מכונה אשר עושה שימוש במדידה בזמן אמת של מצבו הקוגניטיבי של המשתמש האנושי, על מנת לבצע התאמות במערכת וכך לשפר את הביצועים הכוללים (של היחידה אדם-מערכת).

רקע
---

על פי חוק ירקיז-דודסון התפקוד משתפר ככל שעולה רמת החרדה, עד לסף מסוים שבו החרדה מאוד גבוהה ומובילה לירידה בתפקוד. כלומר, יש רמת עוררות שהיא אופטימלית עבור תפקוד (למשל לחץ שמוביל לעשיית פעולות ביעילות) - אבל אם רמת החרדה גבוהה מידי, היכולת לבצע יורדת בהדרגה ובהתאמה. אוטומציה אדפטיבית בתחום העוררות (לעיתים נעשה שימוש במושגים קרובים, כגון עומס עבודה או דחק) עושה שימוש בחוק ירקיז-דודסון וחותרת לבצע שינויים במערכת בזמן אמת על מנת להשפיע על רמת העוררות של המשתמש כך שתישמר ברמה אופטימלית וכך להגיע ליעילות מרבית.

מדידה בזמן אמת
--------------

אוטומציה אדפטיבית נשענת על יכולת מדידת מצבו הקוגניטיבי של המשתמש בזמן אמת. המדידה נעשית על פי מדדים פיזיולוגיים או התנהגותיים ומסתמכת על מסווגים בזמן אמת, אשר מתרגמים את המדידה הגולמית לכדי מצב קוגניטיבי של המשתמש. אתגרים מרכזיים בתחום המדידה הם פולשנות מזערית וסנכרון. **פולשנות מזערית** היא השאיפה לצמצם ככל הניתן את ההפרעה של אופן המדידה למשתמש, אשר עלולה לנבוע מהממשק אל אמצעי מדידה (אלקטרודות, צמידים, משקפיים ועוד) ומתהליכי כיול מקדימים, אשר דורשים מהמשתמש תשומת לב וזמן. **סנכרון** מתייחס לצורך לשייך את השינוי הנצפה במדידה הפיזיולוגית או ההתנהגותית אל אירועים מערכתיים (מה קרה במערכת כאשר נמדד שינוי במצב המשתמש).

התערבות
-------

מערכת אדפטיבית משנה את מצבה בהתאם למצב המשתמש. כאשר מצבו הקוגניטיבי של המשתמש מתקרב לטווח בו יעילות התפקוד שלו צפויה להיפגע, המערכת מבצעת שינויים, כגון שינוי בהקצאת המשימות (העברת חלק מהמשימות של המשתמש אל משתמש אחר או אל רכיבים אוטומטיים), הפחתת עומס ויזואלי או אודיטורי, משוב מפורש אל המשתמש או מתן טיפול מסוג אחר.

תועלת
-----

מחקרים אשר השוו באותה מערכת מצב סטטי (שאינו אפדטיבי למצב המשתמש) ומצב אדפטיבי מצאו בקרה המשתתפים במצב האדפטיבי ביטחון עצמי גבוה יותר, עומס קוגניטיבי נמוך יותר וביצועים טובים יותר .

ראו גם
------

* מחשוב חישתי
* פסיכופיזיולוגיה
* נוירוארגונומיה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Evan A Byrne, Raja Parasuraman, Psychophysiology and adaptive automation, **Biological Psychology** 42, 1996-02, עמ' 249–268 doi: 10.1016/0301-0511(95)05161-9
2. ↑  Ewart de Visser, Raja Parasuraman, Adaptive Aiding of Human-Robot Teaming, **Journal of Cognitive Engineering and Decision Making** 5, 2011-06, עמ' 209–231 doi: 10.1177/1555343411410160
3. ↑  Yotam Sahar, Michael Wagner, Ariel Barel, Shraga Shoval, Stress-Adaptive Training: An Adaptive Psychomotor Training According to Stress Measured by Grip Force, **Sensors** 22, 2022-11-01, עמ' 8368 doi: 10.3390/s22218368
לוגו המיזם הלאומי לביטחון תזונתי
**המיזם הלאומי לביטחון תזונתי** הוא מיזם של ממשלת ישראל, שמטרתו הבטחת ביטחון תזונתי לאוכלוסיות חלשות. המיזם מופעל מאז הקמתן על ידי עמותת אשל חב"ד (שמה במקור: "אשל ירושלים") בשיתוף עם משרד הרווחה, לקט ישראל ובתיאום עם הרשויות המקומיות.

היסטוריה
--------

פיילוט של המיזם בוצע בשנים 2012–2015 ב-24 ערים ורשויות מקומיות, בביצוע "אשל ירושלים" כזרוע ביצועית של ג'וינט ישראל מטעם משרד הרווחה. בפברואר 2017 הושק המיזם רשמית על ידי שר הרווחה חיים כץ ובאותה שנה נוספו רשויות נוספות למיזם. ב-2019 הוארך המיזם על אף היעדר תקציב מדינה מאושר.

כבר ב-2017 נעשה ניסיון לעגן את המיזם בחוק באמצעות הצעת חוק פרטית (הצעת חוק: המיזם הלאומי לביטחון תזונתי) ביוזמת דודי אמסלם וקבוצת חברי כנסת אך נכון ל-2021 הצעת החוק והצעות חוק פרטיות דומות לא התקבלו.

שיטת הפעולה
-----------

הסיוע למשפחות הנזקקות נעשה באמצעות כרטיס-מזון, מעין כרטיס אשראי הנטען אוטומטית מדי חודש בסכום קבוע ובו ניתן לרכוש מוצרי מזון בלבד.

בנוסף המשפחות מקבלות משלוח של ארגזי פירות וירקות עד לביתם באמצעות שליח.

היקף הפעילות
------------

כיום פועלת העמותה ב-48 רשויות מקומיות, וכ-10,800 משפחות מקבלות תמיכה. כל משפחה מקבלת כרטיס, הנטען בכל חודש ב-250 ₪ לרכישה ברשתות המזון, סל פירות וירקות בשווי 150 ₪ המגיע עד לבית המשפחה, וסל מוצרי מזון יבשים בשווי 150 ₪ המגיע גם הוא לבית המשפחה.

### הרשויות בהן פועל המיזם

אום אל פחם, אופקים, מועצה אזורית אל-בטוף, אלעד, אריאל, אשדוד, אשקלון, באקה אל-גרבייה, באר שבע, בית שמש, ביתר עילית, בני ברק, בת ים, מועצה אזורית גלבוע, ג'סר א-זרקא, דימונה, חצור הגלילית, יבנה, ירוחם, ירושלים, כפר מנדא, כפר קאסם, כרמיאל, לוד, מועצה אזורית לכיש, לקיה, מגדל העמק, מודיעין עילית, מועצה אזורית מטה בנימין, מעלות תרשיחא, נהריה, מועצה אזורית נווה מדבר, נוף הגליל, נצרת, נתיבות, עכו, עמנואל, עספיא, עפולה, צפת, קריית גת, קריית ים, קריית מלאכי, רהט, רכסים, רמלה, שדרות ותל שבע.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר עמותת אשל חב"ד
* המיזם הלאומי לביטחון תזונתי, באתר כל זכות
* המיזם הלאומי לביטחון תזונתי, ברשת החברתית פייסבוק

* המיזם הלאומי לביטחון תזונתי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* הדר גיל-עד, חשש שמיזם הביטחון התזונתי יופסק: "איך נקנה אוכל לילדים?", באתר ynet, 9 ביוני 2021
* הדר גיל-עד, שליש מהילדים בישראל ללא ביטחון תזונתי: "אין לי אוכל לתת לילדים", באתר ynet, 22 בספטמבר 2021
* אתר למנויים בלבד בר פלג, סקר: רוב המשפחות הסובלות מאי-ביטחון תזונתי לא מוכרות לרשויות הרווחה, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2021
* מחלקות הרווחה: "הסיוע במזון צריך לעבור דרכנו, לא דרך העמותות" שיחה מקומית, תמר בן דוד, 31 באוגוסט 2021
* רן מלמד, אם כבר המדינה לוקחת אחריות אז עד הסוף, באתר ynet, 31 באוגוסט 2021
**אסטר ורנקס** (בצרפתית: **Aster Vranckx**; נולד ב-4 באוקטובר 2002 בארפס-קוורפס שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת מילאן.

קריירת מועדונים
---------------

ורנקס החל את הקריירה המקצוענית שלו במכלן מליגת העל הבלגית. ב-20 ביולי 2019 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 0–3 לראסינג גנק במסגרת הסופר קאפ הבלגי. ב-9 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 0-0 נגד אנדרלכט במסגרת המחזור השלישי לעונת 2019/2020. ב-15 בפברואר 2020 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בניצחון 0–2 על אנדרלכט במסגרת המחזור ה-26 בליגה. בסך הכל ערך 43 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע חמישה שערים.

ב-1 ביולי 2021 חתם ורנקס בוולפסבורג מהבונדסליגה. ב-16 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו במודון עדון, בהפסד 0–2 לאוניון ברלין במסגרת המחזור השמיני בליגה לעונת עונת 2021/2022 בבונדסליגה. ב-6 בפברואר 2022 הבקיע את שערי הבכורה שלו במועדון, צמד שערים בניצחון 1–4 על גרויטר פירט במסגרת המחזור ה-21 בליגה.

ב-1 בספטמבר 2022 הושאל למילאן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אסטר ורנקס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אסטר ורנקס"**.
**גומצן האבו** (שם מדעי: ***Protobothrops flavoviridis***) הוא מין של נחש ארסי מתת-המשפחה צפעוני גומה שבמשפחת הצפעיים, המצוי אך ורק באיי ריוקיו שביפן.

מין נחש זה מגיע לאורך 120-150 ס"מ כשהשיא מגיע לאורך 240 ס"מ. הוא בעל קשקשים בצבע צהוב עד ירוק-זית עם רצועות אפורות, דמויות טבעות מעליהם. הרחב רחב, בהיר ובעל עיניים כתומות בולטות והלסתות לבנות. נחש זה בדומה למרבית הגומצנים בעל גומות בקרבת עיניו העוזרות לו לחוש בטרף בעל חום גוף קבוע.

הנחש מצוי רק באיי ריוקיו, לרבות באוקינאווה ובאי אממי (אנ') וגם על כמה איים וולקניים קטנים. הנחש חי בעיקר ביערות דקלים ובין שדות חקלאיות. הוא מצוי גם על קירות סלעיים שונים ובמערות. זהו מין קרקעי, אף שהוא יכול גם לטפס והוא פעיל בלילה, אז הוא יוצא לצוד מכרסמים וזוחלים קטנים יותר ממארב. הגומצן בשונה ממינים אחרים של גומצנים איננו משריץ ולדות אלא מטיל בעונת הרבייה עד 18 ביצים באדמה.

אוכלוסיית הגומצן אולי פחתה מעט עקב הבאה של נמיות אסיתיות כדי לצמצם את אולוסייתו. כמו כן פרטי גומצנים נתפסים כדי להתאכסן ביין נחשים, הנחשב לבעל תכונות מרפא.

גומצן זה נמצא בקרבה רבה לאדם, בעיקר באיי אממי, שם הסיכוי להכשה הוא 2 ל-1,000. עם זאת אחוז המוכשים למוות הוא פחות מ-1%. הארס של נחש זה פועל בעוצמה גבוהה ויכול לגרום לכאבי בטן, בחילות, הקאות, לחץ דם מזורז ולעיתים גם למוות. עם זאת ברוב המקרים הקורבן מקבל טיפול רפואי בזמן. אף על פי כן הקורבן יכול להיוותר נכה וללא האיברים שהוכשו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גומצן האבו** בוויקישיתוף
* גומצן האבו, באתר ITIS (באנגלית)
* גומצן האבו, באתר NCBI (באנגלית)
* גומצן האבו, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* גומצן האבו, באתר GBIF (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548877405171
* BnF: cb137434609 (data)
* GND: 4610326-0
* LCCN: sh85137538
* NDL: 00562746
* SUDOC: 059306661

 |


1. ↑  גומצן האבו באתר הרשימה האדומה של IUCN
מרכז ע"ש זבולון המר במרום נווה, רמת גן
**מרכז פסג"ה** הוא מוסד אזורי לפיתוח סגלי הוראה במערכת החינוך בישראל. המרכז מיועד לתת מענה לצורכיהם של עובדי ההוראה ושל מוסדות החינוך וליצירת מסגרות להתפתחות מקצועית של עובדי ההוראה. בישראל פועלים כששים מרכזי פסג"ה ברחבי הארץ.

היסטוריה
--------

מרכז באשדוד, קריית התרבות ע"ש צבי צילקר
בסוף שנות ה-50 הוקמו ברחבי ישראל מרכזים פדגוגיים שנקראו בקיצור מרפ"ד, במטרה להכשיר את עובדי ההוראה באמצעות הדרכה והשתלמויות ולשמש כמרכזים לפיתוח אמצעי הוראה וטכנולוגיה חינוכית. המרפדים שימשו גם כמרכזי משאבים לשימושם של עובדי ההוראה. במרפ"ד היו ספרים וכתבי עת בנושא חינוך והוראה, סרטים ואמצעי המחשה שונים. 

בשנת 1990 מונתה ועדה עליונה לחינוך טכנולוגי על ידי שר החינוך והתרבות, זבולון המר בראש הוועדה עמד פרופ' חיים הררי, נשיא מכון ויצמן למדע. הוועדה בחנה את מצבה של הוראת המדעים והטכנולוגיה בישראל והציעה מיזמים מיוחדים ותוכניות חדשות ושמטרתם הייתה "לקדם את החינוך למדע וטכנולוגיה בישראל לקראת המאה ה-21". הדוח הסופי של הוועדה הוגש בשנת 1992 ונקרא בשם 'מחר 98' בעקבותיו הוקמו מרכזי מורים אזוריים. הוועדה המליצה על הפעלתם של מרכזים אזוריים לתמיכה בנושאים מתמטיקה, מדע, טכנולוגיה ומחשבים, ברחבי הארץ נפתחו מרכזי מורים אזוריים שמטרתם העמקת הידע הדיסציפלינרי של המורים בתחומי הדעת השונים. 

מרכזי המורים החליפו או נוספו למרפ"דים הקיימים ולכן נוצרה בעיה של כפילות בין מרכזי המורים למרפ"דים מכיוון שהמרפ"ד תוקצב על ידי הרשות המקומית עירונית וההשתלמויות היו מטעם משרד החינוך. מרכזי המורים תוקצבו על ידי משרד החינוך והיו משויכים למוסדות ההשכלה הגבוהה. לדוגמה, מרכז המורים הארצי למתמטיקה הוצמד לטכניון, ומרכז המורים הארצי למדעים בבתי הספר היסודיים הוצמד לאוניברסיטת תל אביב.  

הביקורת על הכפילויות גברה בתחילת שנות ה-2000 והוחלט להקים את מרכז פסג"ה (פיתוח סגלי הוראה) שיאחד חלק מהמוסדות. בעקבות האיחוד חלה ירידה בתקציבים ובשעות ההשתלמות.

פיתוח מקצוע
-----------

מטרתו של הפיתוח המקצועי של עובד ההוראה הוא לסייע למורה לקדם תהליכי למידה משמעותיים במערכת החינוך ובמקביל לשפר את עבודתו של המורה. הפיתוח המקצועי הוא גם כלי מרכזי לבניית זהותו המקצועית של עובד ההוראה כמומחה בתחומו, לשיפור זהותו האישית, להעצמתו ולהתמודדותו עם אתגרי השחיקה במקצוע.  

בתחום הפיתוח המקצועי יש מגוון רחב של מסגרות ושיטות לימוד: השתלמויות, למידת עמיתים, קבוצות דיון ועוד (להלן - השתלמויות או מסגרות לפיתוח מקצועי). המסגרות המיועדות לפיתוח הסגל כקבוצה מתקיימות בתוך בית הספר, והמסגרות המיועדות לפיתוחו המקצועי האישי של עובד ההוראה מתקיימות מחוץ למוסד החינוכי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  עובדי הוראה ועובדי חינוך הכשרת ופיתוח מקצועי של עובדי הוראה המרכזים לפיתוח סגלי הוראה, באתר חוזרי מנכ"ל
2. ↑  משרד החינוך, רשימת מרכזי פסגה ברחבי הארץ
3. ↑  דו"ח הועדה העליונה לחנוך מדעי וטכנולוגי, מחר 98, ‏אוגוסט 1992
4. ↑  ד"ר שרה קליין, מחר 98 – הדוח ויישומיו, ‏ספטמבר 2016 ,אלול תשע"ו(הקישור אינו פעיל)
5. ↑  מרפ"ד, פסג"ה ומה שביניהם, באתר קיוון חדש
**הלמה של גאוס** היא שמן המשותף של כמה טענות קשורות שהוכיח קרל פרידריך גאוס בתחום הפולינומים, שהעיקריות בהן: 

1. המכפלה של שני פולינומים פרימיטיביים (כלומר, פולינומים שלמקדמים שלהם אין גורם משותף) מעל השלמים היא גם פרימיטיבית.
2. אם פולינום בעל מקדמים שלמים הוא פולינום אי פריק מעל חוג המספרים השלמים, אז הוא אי פריק גם מעל שדה המספרים הרציונליים.
3. חוג הפולינומים במקדמים שלמים {\displaystyle \ Z[x]} הוא תחום פריקות יחידה.

הלמות האלה נותרות נכונות אם מחליפים את חוג המספרים השלמים {\displaystyle \mathbb {Z} } בתחום פריקות יחידה {\displaystyle D} כלשהו (ואת שדה המספרים הרציונליים בשדה המנות של {\displaystyle D}).
באופן כללי יותר בלמות 1 ו- 2 אפשר להחליף את {\displaystyle \mathbb {Z} } בתחום gcd כלשהוא. גם את למה 3 אפשר להכליל לתחום gcd באופן הבא:

* אם {\displaystyle D} הוא תחום gcd אז חוג הפולינומים מעל {\displaystyle D[x]} מעל {\displaystyle D} הוא תחום פריקות יחידה.

מטענה זאת נובע באינדוקציה שחוג הפולינומים במספר משתנים מעל תחום פריקות יחידה הוא תחום פריקות יחידה, ובפרט חוג הפולינומים מעל שדה במספר משתנים וחוג הפולינומים מעל {\displaystyle \mathbb {Z} } במספר משתנים הם תחומי פריקות יחידה.

מסקנה מיידית מלמה 2 היא הטענה הידועה כבר מימי קדם, הקובעת כי שורש ריבועי של כל מספר טבעי {\displaystyle n} שאינו מספר ריבועי הוא מספר אי רציונלי; אם הפולינום {\displaystyle x^{2}-n} אינו מתפרק לגורמים ליניאריים מעל חוג השלמים, אז הוא גם לא מתפרק לגורמים ליניאריים מעל שדה השברים שלו, קרי שדה הרציונליים.

הוכחה
-----

קל למדי להסיק את הלמה השלישית מהשניה ואת השניה מהראשונה.

### הוכחה ללמה הראשונה

#### הוכחה מעל חוג השלמים

יהיו {\displaystyle \ f(x),g(x)\in \mathbb {Z} [t]} פולינומים פרימיטייביים. אם יש למקדמי המכפלה גורם משותף שאינו הפיך, אז יש להם גורם משותף ראשוני, p. נקבל שבחוג הפולינומים מעליו {\displaystyle \ (\mathbb {Z} /p\mathbb {Z} )[x]} מתקיים השיוויון fg=0. אולם זהו חוג פולינומים מעל שדה, ולכן הוא תחום שלמות, ומכאן ש {\displaystyle f=0} או {\displaystyle g=0}. לכן לפחות אחד הפולינומים אינו פרימיטיבי.

#### המקרה הכללי

ההוכחה עבור הוא תחום פריקות יחידה כללי (או באופן כללי יותר עבור תחום gcd) דומה מאוד רק שבסוף צריך להשתמש בטענה הבאה:

* חוג הפולינומים מעל תחום שלמות הוא תחום שלמות.

קישורים חיצוניים
----------------

* הלמה של גאוס, באתר MathWorld (באנגלית)
**איגור איבנוביץ' סיקורסקי** (ברוסית: **Игорь Иванович Сикорский**; אוקראינית: **Ігор Іванович Сікорський**) היה מהנדס אמריקאי ממוצא רוסי-אוקראיני (25 במאי 1889 - 26 באוקטובר 1972). רבים זוקפים לזכותו את הצלחת התפתחות המסוק. מייסד חברת סיקורסקי.

ביוגרפיה
--------

סיקורסקי נולד בקייב שבאימפריה הרוסית (כיום בירת אוקראינה). למד בעיקר בביתו לפי תוכנית שבנתה לו אימו ובסנקט פטרבורג. כבר מצעירותו התעניין בתעופה ובמיוחד במסוקים, ב־1909 בנה את המסוק הראשון שלו, אך זה לא צלח להמריא. לאחר פיתוחים רבים הצליח להגיע לריחוף של מספר שניות באוויר ולא יותר מכך. בשנת 1910 התייאש מהמסוקים ופנה לרעיון חדש באותה עת - מטוס רב מנועי.

סיקורסקי היה המהנדס הראשי בפרויקט לפיתוח המטוס הארבע־מנועי הראשון, ואף היה טייס הניסוי בטיסתו הראשונה של מטוס זה ב־13 במאי 1913. מטוסיו של סיקורסקי שימשו את רוסיה כמפציצים במלחמת העולם הראשונה תחת השם "איליה מורומץ".

בעקבות המהפכה הבולשביקית עבר ב־1917 לצרפת, וב־1919 היגר לארצות הברית. בראשית דרכו היה חסר כל והתפרנס ממתן שיעורים פרטיים למהגרים רוסים. לאחר שצבר מעט כסף בנה מטוס נוסעים בן 15 מקומות, הבנייה נקלעה לקשיים כספיים והסתיימה רק הודות לתרומה של 5,000 דולר מהמלחין סרגיי רחמנינוב. מטוס זה התרסק בטיסתו הראשונה, אך דגם משופר בשם A-29 זכה להצלחה גדולה.

סיקורסקי פיתח וייצר גם מטוסים אמפיביים דו־מנועיים. מטוס הסיקורסקי S-42 היה עמוד השדרה של חברת התעופה פאן אמריקן ואיפשר לה לפתוח קווים טרנס אטלנטיים ארוכים. בשל כך כונה המטוס גם בכינוי Pan Am Clipper.

בשנת 1938, אחרי שנים של פיתוח פרטי, הצליח לשכנע את ממשלת ארצות הברית להקציב 2 מיליון דולר לחקר תעופה בעזרת מסוקים. הפיתוח הוביל לבנייתו של המסוק VS-300. ה־VS-300 יצר את ההבדל המשמעותי ביותר בין עיצוב "הכנפיים המעופפות" לבין כלי טיס מעשי שמאפשר שימושים צבאיים. ה־VS-300 אכן היה שונה באופן מהותי מהמודלים הראשוניים. פיתוחו של סיקורסקי היווה התקדמות רצינית במסוקים ובעקבותיו הגיעו פיתוחים נוספים.

ב־24 במאי 1940 טס ה־VS-300 לראשונה. הוא היה מצויד ברוטור תלת־להבי, ברוטור זנב קטן לייצוב ובמנוע בוכנה בן 75 כוחות סוס. ב־1941 טס כבר המסוק במשך יותר משעה.

החברה מייסודו, Sikorsky Aircraft Corporation, פעילה גם בימינו ומהווה את אחת מיצרניות המסוקים המובילות בעולם. סיקורסקי גם הקדיש מזמנו לפעילות באגודת פושקין וטולסטוי בארצות הברית.

ראו גם
------

* תעשיית תעופה ברוסיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איגור סיקורסקי** בוויקישיתוף
* סיקורסקי מדגים את המסוק הראשון שלו, 1940, בארכיון הסרטונים של Associated Press‏
* סיקורסקי בניסוי שיא המהירות, 1954, בארכיון הסרטונים של Associated Press‏
* ניצן סדן, "דוד הליקופטר, הסיפור האמיתי: הגאון שהמציא את המסוק בגיל 12", באתר כלכליסט, 22 בדצמבר 2017
* איגור סיקורסקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* איגור סיקורסקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  איגור סיקורסקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007319856905171
* BIBSYS: 3082323
* BNE: XX1504510
* BnF: cb10981542x (data)
* GND: 119015315
* ISNI: 0000 0000 7357 7071
* LCCN: n86150872
* LNB: 000255838
* NARA: 10571687
* NKC: js20020925167
* NLA: 35499123
* NLP: a0000002943238
* NTA: 072866454
* SNAC: w6d81800
* SUDOC: 147785197
* Trove: 975312
* VIAF: 47562428
* WorldCat: lccn-n86150872

 |
שלט הסבר בכניסה לכפר הבפטיסטים: בעברית, ערבית ואנגלית
**כפר הבפטיסטים** הוא מרכז אירוח המשמש כמתחם עבור קייטנות, כנסים ומחנאות תפילה עבור מאמינים בישו. מורכב מקבוצות יהודים משיחיים, ערבים בפטיסטים וקבוצות בינלאומיות. חלק ממתחם כפר הבפטיסטים משמש למשחקי ליגה של נבחרת ישראל בבייסבול וסופטבול וכן מארח חלק ממשחקי המכבייה.

המקום נמצא סמוך לכביש 40, ביציאה מפתח תקווה לכיוון כפר סבא. בסמוך לכפר עוברים נחל הירקון ושביל ישראל, ולידו נמצא גן לאומי ירקון.

היסטוריה
--------

הכשרת הקרקע של הכפר החל כבר בשנת 1950. על פי התכנית, נועד הכפר להיות יישוב חקלאי לכ-50 איש, ולכלול בית ספר ללימודי קודש. הכפר הוקם בשנת 1955 על ידי עמותת "כנס הבפטיסטים בישראל", קבוצה של מאמיני ישו, ציוניים ואוהבי ישראל מארצות הברית, מזרם הבפטיסטים, בהעברת בית יתומים מנצרת לשטח של 40 דונם שנועד להקמת הכפר. באוקטובר 1955 התקיים כנס של בפטיסטים תושבי ישראל בכפר. 

בשנת 1962 תואר הכפר:

"הבתים צנועים, בני קומה אחת, אחד מהם בן קומתיים. ליד הבתים בריכת שחיה גדולה ומסביב צריפים, בניני משק ושדות המגיעים עד לגדות הירקון הסמוך."
בשנותיו הראשונות שימש המקום כבית יתומים. מאוחר יותר הוקם בכפר בית ספר. לבית הספר היו בשנת 1962 כ-30 תלמידים שלמדו בארבע כתות וכתה מכינה. בנוסף ללימודים רגילים, בהנחיית שבעה מורים, חלקם מארצות הברית וחלקם יהודים מתל אביב, עסקו התלמידים בעבודות במשק החקלאי של הכפר שכלל 200 דונם ובהם ירקות, פרדס (50 דונם) ורפת עם כמה עשרות ראשי בקר. התלמידים למדו עברית, ערבית ואנגלית וקבלו השכלה מוסיקלית. רוב התלמידים היו ערבים, אבל היו גם תלמידים יהודים או בנים לאב יהודי. משרד החינוך לא הכיר בבית הספר. בשנת 1970 התגוררו בכפר שלוש משפחות. בית הספר נסגר בשנת 1972. באותה שנה אורגנה קייטנה בכפר, שהביאה לפרסומים של הרבנות הראשית לישראל המזהירים מפני מסיונריות. 

הכפר שימש גם מקום התכנסות בו מתכנסים מדי שבוע לתפילה בשבת בפטיסטים ישראלים ויש בו מקום ללינת צליינים.

מ-1964 נכלל הכפר בשטח השיפוט של העיר פתח תקווה, על אף שמהווה מובלעת בשטח מועצה אזורית דרום השרון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כפר הבפטיסטים** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של כפר הבפטיסטים
* ליטל לוין, מייסד כפר הבאפטיסטים שנפצע - שב לישראל, באתר הארץ, 4 באוקטובר 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  בקרבת פ"ת יקום ישוב חקלאי של נוצרים בפטיסטים, על המשמר, 8 בנובמבר 1950
2. ↑  ספי בן יוסף (ע), כרך מישור החוף הדרומי, פלשת, **מדריך ישראל החדש**, ירושלים: כתר הוצאה לאור, משרד הביטחון הוצאה לאור, 2001
3. ↑  שאול בן חיים, כפר בפטיסטי ליד פתח תקוה, מעריב, 2 בספטמבר 1955
4. ↑  כנס שני של הבפטיסטים בישראל, למרחב, 5 באוקטובר 1955
5. 1 2  ש. קריינוק, אלף באפטיסטים בישראל, הארץ, 23 באוקטובר 1962
6. ↑  הבפטיסטים - שכני אם המושבות, הַבֹּקֶר, 26 בספטמבר 1958
7. ↑  ג. בן אורי, ה'מטבילים' מאמינים בחופש האמונה, מעריב, 21 בספטמבר 1961
8. ↑  אפרת ארד, לינדסי לימדני לאהוב את ישראל, מעריב, 3 באוקטובר 1961
9. ↑  פנחס גייסטמן, מורים ותלמידים יהודים בכפר הבפטיסטים, הַבֹּקֶר, 24 במאי 1963
10. 1 2  יוסף בן מאיר, מורים יהודיים מלמדים בכפר הבאפטיםטים, הצופה, 23 במאי 1966
11. ↑  י. בן אמיר, בכפר הבפטיסטים מלמדים בעברית, דבר, 1 בינואר 1970
12. ↑  ארנון מגן, מנהל נוצרי, מחנך מוסלמי ומזכיר יהודי, למרחב, 13 במרץ 1970
13. ↑  קריאה ואזהרה, דבר, 25 במאי 1972
14. ↑  אהרן מגד, בני האמונה של ג'ימי קארטר, דבר, 25 בפברואר 1977
15. ↑  מנחם תלמי, אל כפר הבפטיסטים, מעריב, 30 במרץ 1973
**קנדס ג'ון "קנדי" קלארק** (באנגלית: **Candace June "Candy" Clark** ; ב-20 ביוני 1947) היא שחקנית קולנוע אמריקאית מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1973 על הופעתה בסרט "אמריקן גרפיטי".

ביוגרפיה
--------

קלארק נולדה בעיר נורמן, שבאוקלהומה לאלה (לבית פדברג) ונורמן קלארק, שף במקצועו. הוא גדלה והתחנכה בפורט וורת', טקסס, התחילה את דרכה כדוגמנית.

קריירה
------

בשנת 1972 הופיעה לראשונה בסרט קולנוע כששיחקה לצידו של ג'ף ברידג'ס בדרמת האגרוף "עיר שמנה", בתפקיד פיי חברתו של המתאגרף הצעיר ארני מונגר.
קלארק וברידג'ס ניהלו מערכת יחסים קצרה גם לאחר הסרט .
בשנת 1973 התפרסמה בקומדיה של ג'ורג' לוקאס "אמריקן גרפיטי" בתפקיד הנערה המרדנית דבי דונהם שהעניק לה מועמדות פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, קלארק הופיעה בתפקיד גם בסרט ההמשך שלא זכה לאותה הצלחה.

ב-1976 הופיעה לצדו של דייוויד בואי ביצירתו הבדיונית של ניקולס רוג "האיש שנפל מכוכב אחר" בתור חדרנית בית המלון הבודדה מרי לו, ובאותה שנה שיחקה בקומדיה הרומנטית של הבמאי נורמן פנמה "אני אעשה, אני אעשה ... לעת עתה" לצדו של אליוט גולד. 

ב-1983 שיחקה בסרט הפעולה "רעם כחול" בתור קייט אשתו של טייס המסוקים המשטרתי פרנק מרפי (רוי שיידר).
קלארק השתתפה בקומדיית האימה "מה ראו עיני החתול" ע"פ סיפוריו של סטיבן קינג, בסיפור השלישי בתור סאלי אמה של הילדה אמנדה (דרו ברימור) ובחידוש לסרט האימה הקלאסי "בועות ההרס".
ב-1994 שיחקה בקומדיית האימה "באפי ציידת הערפדים" בתפקיד אמה של המעודדת באפי סומרס.
ב-2007 שיחקה בסרט "זודיאק" בתור קארול פישר, הקורבן למכתביו של הרוצח הסדרתי זודיאק וב-2009 בסרט "המודיע".

חיים אישיים
-----------

קלארק הייתה נשואה פעמיים, לשחקן מרג'ו גורטנר ולג'ף וולד.

פילמוגרפיה נבחרת
----------------

### קולנוע

 פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: תרגמת.
* עיר שמנה (1972)
* אמריקן גרפיטי (1973)
* ג'יימס דין (1976) - סרט טלוויזיה
* אני אעשה, אני אעשה ... לעת עתה (1976)
* האיש שנפל מכוכב אחר (1976)
* לטפל בזהירות (1977)
* התרדמה הגדולה (1978)
* התרסקות כוכבים (1979)
* מתי אתה חוזר רוכב אדום? (1979)
* עוד אמריקן גרפיטי (1979)
* טירוף של סרט (1982)
* קיו (1982)
* רעם כחול (1983)
* המביון והילי (1983)
* אימת אמיטוויל 3 (1983)
* מה ראו עיני החתול (1985)
* בטווח קצר (1986)
* בועות ההרס (1988)
* קר כקרח (1991)
* באפי, ציידת הערפדים (1992)
* רציחות רדיופוניות (1994)
* ניאגרה, ניאגרה (1997)
* צ'ארי פולס (2000)
* הריק הגדול (2005)
* זודיאק (2007)
* תווית של כלב (2008)
* המודיע (2009)
* ירח קר (2016)
* חמש חתונות (2018)

### טלוויזיה

* חדר 222 (1972)
* מופע דיק ואן דייק החדש (1974)
* מגנום, בלש פרטי (1986-1985)
* האנטר (1986)
* אחים (1987)
* מטלוק (1987)
* מקום אחר (1988)
* לילות משמר המפרץ (1995)
* טווין פיקס (2017)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קנדי קלארק** בוויקישיתוף

* קנדי קלארק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* קנדי קלארק, באתר AllMovie (באנגלית)
* קנדי קלארק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1439594
* BnF: cb141649148 (data)
* GND: 172768365
* ISNI: 0000 0000 5933 8509
* LCCN: no96053584
* NKC: xx0153216
* NTA: 073129011
* SNAC: w6tc5469
* SUDOC: 188223339
* VIAF: 5141276
* WorldCat: lccn-no96053584

 |
**אמין א-דח'יל** (בהולנדית: **Ameen Al-Dakhil**, בערבית: **أمين الدخيل**, בתעתיק מדויק: **אמין אלדח'יל**; נולד ב-6 במרץ 2002 בבגדאד שבעיראק) הוא כדורגלן בלגי-עיראקי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ברנלי.

חיים אישיים
-----------

א-דח'יל נולד בבגדאד שבעיראק, ובגיל 5 הגיע עם משפחתו לבלגיה כפליט במהלך מלחמת עיראק.

קריירת מועדונים
---------------

א-דח'יל גדל במחלקות הנוער של ורטנאקן, הוגארדן-אוטגארדן, טיינן, אנדרלכט וסטנדרד לייז'. ב-23 ביולי 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של סטנדרד לייז', בתיקו 1-1 נגד ראסינג גנק במסגרת המחזור הראשון בליגת העל הבלגית לעונת 2021/2022. בסך הכל ערך 13 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-31 בינואר 2022 חתם א-דח'יל בסנט טרוידן מליגת העל הבלגית. ב-5 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-1 על קורטרייק במסגרת המחזור ה-26 בליגה. בסך הכל ערך 25 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-13 בינואר 2023 חתם א-דח'יל על חוזה לשלוש שנים וחצי בברנלי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-28 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד איפסוויץ' טאון במסגרת הסיבוב הרביעי של גביע ה-FA. ב-14 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 1-1 נגד ווטפורד במסגרת המחזור ה-32 בליגה לעונת 2022/2023. בתום העונה העפיל עם הקבוצה לפרמייר ליג.

קריירה בינלאומית
----------------

א-דח'יל הוא חלק מסגל נבחרת בלגיה עד גיל 21. ביוני 2023 זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת לקראת משחקי מוקדמות מונדיאל 2026 נגד אסטוניה ואוסטריה. ב-17 ביוני ערך את הופעתו הבכורה בתיקו 1-1 נגד אוסטריה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  AMEEN AL-DAKHIL IS A CANARY באתר הרשמי של סנט טרוידן, 31 בינואר 2022 (באנגלית)
2. ↑  AL-DAKHIL IS A CLARET באתר הרשמי של ברנלי, 13 בינואר 2023 (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אמין א-דח'יל"**.
**אלכס דורון** (12 בפברואר 1942 – 13 בדצמבר 2022) היה עיתונאי ישראלי, מתרגם וסופר, ששימש עורך בעיתון "מעריב".

ביוגרפיה
--------

אלכס דורון (במקור, דבוסקין) נולד וגדל בתל אביב. אביו עמנואל דבוסקין עבד בסוכנות היהודית ובש.ב (שירות הביטחון) ואמו, צביה, הייתה צלמת, שתיעדה כמה מהאירועים החשובים בהיסטוריה של תל אביב והתנדבה בארגון אימהות עובדות.

דורון למד בבית החינוך לילדי עובדים בתל אביב ואחר כך, בתיכון עירוני א'. בצעירותו שיחק כדורסל במכבי דרום תל אביב אך פרש ממשחק עם גיוסו לצה"ל.

דורון שימש כתב נוער ב"מעריב לנוער". בשנת 1962 הצטרף לעיתון "מעריב", שהיה אז הנפוץ בישראל. הוא מילא שורה של תפקידי כתיבה ועריכה שונים בעיתון. בין השאר, היה כתב ועורך באגף החדשות, כתב חינוך, תחבורה, תיירות ובריאות. מילא שורה של תפקידי כתיבה ועריכה במדור הספורט של העיתון, בין השאר, ייסד וערך את המוסף השבועי "שבועספורט" בעיתון.

שימש שליח "מעריב" לשלוש אולימפיאדות (מונטריאול 1976, לוס-אנג'לס 1984, סיאול 1988), במשחקי עמי אסיה (1970, בנגקוק), אליפויות אירופה בכדורסל לנבחרות (פראג 1981; קאן 1983, נאנט 1983) ובשני גמרים גביע אירופה לאלופות (יורוליג).

בין השנים 1989 ל־2006 הקים וערך את מדור המדע ב"מעריב". בה בעת היה פעיל אגודת העיתונאים ושימש בתפקידים שונים בה, בין השאר במסגרת בית הדין לאתיקה של האגודה.

לאחר פרישתו מ"מעריב" בשנת 2006 שימש כתב ועורך באתר האינטרנט "דוקטורס אונלי", המיועד לרופאים.

דורון למד לתואר במשפטים באוניברסיטת תל אביב, אך לא סיים את לימודיו. בהמשך למד "ניהול מנגנון ומשאבי אנוש" בשלוחת לימודי החוץ של הטכניון בתל אביב.

היה נשוי לשולמית דורון והתגורר בהרצליה. היה אב לשתי בנות ובן, הסופר והיזם אמיר דורון.

ספריו
-----

### כתיבה

* "גדולי הספורט בעולם" (הוצאת שלגי רמדור, שנת הוצאה 1978)
* "גדולי הספורט בישראל" (עם משה לרר, הוצאת שלגי-רמדור, שנת הוצאה 1979)
* פרק/ערך הספורט (היסטוריה, הענפים המרכזיים, חוקי משחק) במסגרת כרכי "אנציקלופדית עולם חדש" (הוצאת מעריב)
* השתתפות בכתיבת פרקי הספר "ספורט ישראל" (עורך: נחמיה בן אברהם)
* השתתפות בכתיבת ערכים בכרכי סדרת "צה"ל בחילו" (הוצאת מעריב)

### תרגום

* תרגם חמישה כרכים שנתיים עוקבים (מ-1980) של "ספר השיאים של גינס" (הוצאת כרטא)
* רב המכר "הספר המסוכן לבנים" (מאת האל איגולדן וקון איגולדן; הוצאת גלורי)
* "דבר המומחים – התחזיות שלא בדיוק התגשמו" (מאת כריסטופר סרף, ויקטור נבסקי; מבוא למהדורה בעברית – ד"ר יוסי ורדי; הוצאת גלורי)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכס דורון** בוויקישיתוף
* הספרים של אלכס דורון, באתר "סימניה"
* דוקטורס אונלי
* אלכס דורון (1942-2022), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2  רנן פריד‏, כתבים חדשים במעריב, באתר וואלה!‏, 23 בנובמבר 2006

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007428200105171
* ISNI: 0000 0000 4493 6901
* LCCN: no2003035884
* VIAF: 76001722
* WorldCat: lccn-no2003035884

 |