recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ג'אנלואיג'י לנטיני** (באיטלקית: **Gianluigi Lentini**; נולד ב-27 במרץ 1969 בקארמניולה) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדות הקיצוני השמאלי והקשר ההתקפי.

קריירת משחק
-----------

לנטיני החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של טורינו. הוא קודם לקבוצה הבוגרת ב-1986, ולאחר שהיה שותף במספר משחקים כמחליף הושאל בעונת 1988/1989 לקבוצת אנקונה. הוא חזר לטורינו כשזו שיחקה בליגת המשנה, וסייע לה להעפיל בחזרה לסרייה א' עוד באותה עונה. בשנתיים הבאות היה לנטיני שותף להפיכתה של הקבוצה לאחת מהבולטות בכדורגל האיטלקי, כשהשיא היה בעונת 1991/1992, עת סיימה הקבוצה במקום השלישי בליגה והעפילה לגמר גביע אופ"א, שם הפסידה לאייאקס אמסטרדם ההולנדית עקב שערי חוץ לאחר שוויון 2-2 בסיכום שני המשחקים. לנטיני שיחק לאורך כל שני משחקי הגמר. הוא הפגין מהירות רבה ויכולת כדרור מרשימה במשחקו, בנוסף לגובהו וחוסנו הפיזי. לקראת עונת 1992/1993 עבר לנטיני למילאן, אותה אימן אז פאביו קאפלו, תמורת 13 מיליון לירות שטרלינג, מה שהיה סכום שיא דאז עבור העברה בתולדות הכדורגל.

לנטיני זכה עם מילאן באליפות בעונתו הראשונה בקבוצה כששותף ב-30 משחקים, אך באוגוסט 1993, כשנהג ברכבו חזרה לביתו מטורניר קדם-עונה בג'נובה, עבר תאונת דרכים בעקבותיה שבר את גולגולתו ומספר מעצמותיו, ושרר בתרדמת במשך יומיים. על אף שהחלים באופן מלא, התאונה פגעה קשות בקריירה של לנטיני שלא שב להפגין את יכולתו הטובה. הוא איבד את מקומו הקבוע במדי מילאן, ובמשך שלוש העונות הבאות הוא שותף ב-33 משחקים בלבד בכל המסגרות. 

לקראת עונת 1996/1997 עבר לנטיני לאטאלנטה, במדיה השתקם ונהנה מתקופה מוצלחת, וכעבור שנה חזר לקבוצת נעוריו, טורינו, ששיחקה אז בליגה השנייה, תמורת שני מיליון ליש"ט. לאחר ארבע עונות בקבוצה עבר ב-2001 לקונזצה במדיה שיחק שלוש שנים, וב-2004 סיים את דרכו בכדורגל המקצועני ועבר לשחק בקבוצות חובבים בליגות הנמוכות.

לנטיני פרש סופית ממשחק בשנת 2012, כשהיה בן 43.

### נבחרת איטליה

לנטיני ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת איטליה ב-13 בפברואר 1991, במשחק ידידות ביתי מול בלגיה שהסתיים בשוויון 0-0. הוא היה לשחקן קבוע בסגל של מאמן הנבחרת דאז, אריגו סאקי, במסגרת מוקדמות מונדיאל 1994. לטורניר מונדיאל 1994 עצמו לנטיני לא זומן, וזאת עקב חוסר היציבות ביכולתו בעקבות תאונת הדרכים שעבר פחות משנה לפני הטורניר. עם זאת, הוא הוסיף לשחק במדי הנבחרת עד נובמבר 1996, אז ערך את הופעתו ה-13 והאחרונה במדיה.

תארים
-----

טורינו
* גביע מיטרופה: 1991

מילאן
* ליגת האלופות: 1993/1994
* אליפות איטליה (3): 1992/1993, 1993/1994, 1995/1996
* הסופר קאפ האירופי: 1994
* הסופר קאפ האיטלקי (3): 1992, 1993, 1994

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'אנלואיג'י לנטיני** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

* האובזרבר, The 10 biggest wastes of money in football history,‏ 2 בספטמבר 2001
"**ונוס מאורבינו**" (1538) הוא ציור מאת הצייר האיטלקי, בן תקופת הרנסאנס טיציאן. הציור מתאר אישה צעירה עירומה, המזוהה עם האלה הרומית ונוס.

הציור הוזמן על ידי גידובלדו דלה רוברה (Guidobaldo II della Rovere), דוכס העיר אורבינו. במקור קישט הציור תיבת עץ (Cassone) הניתנת כמתנת נישואים. על פי רונה גופן (Rona Goffen), מבקרת אמנות מודרנית, שימש הציור כ"מודל דידאקטי" עבור ג'וליה וראנו (Giulia Varano), אשתו הצעירה של הדוכס.

הציור מתאר אישה צעירה עירומה הנמצאת בתוך ארמון ונציאני. היא שוכבת על גבי ספה או מיטה, נשענת בהסבה על גבי כרים ומאחוריה מעין וילון או מסך ירוק. בקצה המיטה שוכב כלב קטן. מאחורי הווילון מתגלה מראה חלל ארמון מפואר המרוצף באריחים חומים המדגישים את הפרספקטיבה ואת עומק החלל. על קירות הארמון פרושים שטיחי קיר פרחוניים וקבוע חלון מרפסת גדול. בקצה החדר מתוארות שתי נשים נוספות - האחת, הלבושה בשמלה לבנה, כורעת ליד ארגזי מטען או נדוניה, הדומים לארגז שאליו נוצר הציור, והאחרת, הלבושה בשמלה בגוון כתום או אפרסק, עומדת לצדה ואוחזת בבגד. 

ייחודו של הציור בפרובוקטיביות העזה שבו. אזור כף הערווה הנשי מצוי במרכז התמונה, ונוס מיישירה את מבטה אל עבר הצופה, תוך אדישות מוחלטת לעירום בו היא מצויה. 
הכלב השוכב על המיטה, סימן לנאמנות, הוא תוספת אירונית לארוטיות המשוחררת של ונוס. 

מבנה הציור מבוסס על הקומפוזיציה של הציור "ונוס הישנה" (1510) מאת ג'ורג'ונה. שם מופיעה ונוס כאישה עירומה וישנה השוכבת בטבע הפתוח. טיציאן בחר לצייר את ונוס כאישה בת התקופה, שאיננה מוטרדת מעירומה ומתבוננת בצופה. למעשה, הרמז היחיד לזהותה של האלה הוא בשמו של הציור.

"אולימפיה" של מאנה

"אולימפיה" של מאנה
------------------

בשנת 1863 יצר הצייר הצרפתי אדואר מאנה את "אולימפיה", ציור השואב את השראתו מציורו של טיציאן, ובו מוחלפת הדמות הערטילאית של ונוס בדמותה של ויקטורין מאונט, שהייתה המודל האהוב על מאנה. בציור של מאנה "הולבשה" מאונט כזונה. אלמנטים מהוגנים כביכול דוגמת הנשים הקשורות בחיי הנישואין והכלב המנומנם הוחלפו בשפחה שחורה המביאה מתנות מלקוחות הזונה וחתול ששערו סומר, סמל לערמומיות ובוגדנות. השימוש שעשה מאנה ביצירת המופת של טיציאן תוך החלפת האלמנטים הקלאסיים והמהוגנים באלמנטים חריגים הוביל לתגובה קשה נגד ציורו של מאנה בעת שהוצג, ובדיעבד הפכו את מאנה לאחד מאבות הציור המודרני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ונוס מאורבינו** בוויקישיתוף
* Titian's Venus of Urbino
* טיציאן – ונוס מאורבינו באתר "טקסטולוגיה"

הערות שוליים
------------

1. ↑  Rona Goffen, **Titian's 'Venus of Urbino'**, Cambridge University Press, 1997.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007345298005171
* BnF: cb13180791g (data)
* GND: 4467404-1
* LCCN: n98093044
* RKDimages ID: 297545
* SUDOC: 035309180
* VIAF: 186016342
* WorldCat (עם VIAF): 186016342

 |
**שמיים ומים** הם פיתוח עץ והדפס אבן (ליתוגרפיה) מעשה ידי האמן ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר שהודפסו לראשונה בשנת 1938. שמיים ומיים כוללות שתי יצירות: שמים ומים1 ושמים ומים 2. היצירה מאורגנת בתבנית של ניגודים ציפור-דג ושחור-לבן. המרווחים בין הציפורים יוצרים צורה של דגים והשחור והלבן מתחלפים כצורה ורקע. 

שתי היצירות מהוות עבודות בהם עסק אשר במטמורפוזות ובריצוף של מישור - עבודות בהן הוא בחן כיצד צורה אחת הופכת לצורה אחרת מחד, וכיצד צורות שונות משתלבות זו בזו על מנת ליצור מישור מרוצף מאידך.

שמיים ומים 1
------------

היצירה מדגימה כיצד ניתן לחלק את המישור לאלמנטים שונים המשתלבים זה בזה במעין תצרף (פאזל).
במרכז התמונה ניתן לראות מספר שווה של ציפורים ודגים המשתלבים זה בזה והנעים באותו כיוון. הדגים לבנים מהווים רקע (שמיים) לציפורים השחורות, ולהפך - הציפורים השחורות מהוות רקע (ים) לדגים הלבנים. במעלה התמונה הופכת צורת הדגים למופשטת יותר והמרווחים בין הציפורים גדלים עד שברור לצופה שמדובר בשמיים. במורד התמונה המרווחים גדלים והציפורים הופכות לים. כל אחד מהאלמנטים בתמונה (הדגים והציפורים) מהווים בו זמנית חזית התמונה ורקע לאלמנט השני, ונוצרת אשליה אופטית שהצופה יכול לעבור בין תמונה אחת למשנייה באותה יצירה. 

וכך מתאר האמן את היצירה:

> 
> מעוף הציפור מתקשר במוחנו עם שמיים, והשמיים שבהם מעופפת כל אחת מן הציפורים השחורות נוצרים איפוא מארבעת הדגים הלבנים המקיפים אותה. כיצוא בזה, שיחה מתקשרת במוחנו עם מים, וארבע הציפורים השחורות המקיפות כל אחד מן הדגים יוצרות איפוא את המים שהדג שוחה בהם.
> 
> 
> 
> — מ.ק. אשר, **עבודות גרפיות**, בנדיקט טאשן וסטימצקי בע"מ, 1994
>

שמיים ומים 2
------------

**שמיים ומים 2** היא הדפס אבן (ליתוגרפיה) שנוצרה והודפסה לראשונה באותה שנה בה הודפסה היצירה "**שמיים ומים 1**". בדומה ליצירה הקודמת, גם זו עוסקת במטמורפוזות של דגים לציפורים ולהפך, ובריצוף של מישור, אולם ביצירה זו פורץ האמן את הגבולות הרבועים של היצירה בניסיונו לצאת מהמישור התחום ביצירה ריבועית ולהראות בכך את תנועת הדגים והציפורים.

בשונה מ"שמיים ומים 1" הציפורים והדגים עפים ושוחים לכיוונים שונים (מחציתם לימין התמונה ומחציתם לשמאלה), וכדברי האמן:

> 
> כאן נראים הציפורים והדגים בתמונה ישירה ובבואת ראי כאחד.
> 
> 
> 
> — מ.ק. אשר, **עבודות גרפיות**, בנדיקט טאשן וסטימצקי בע"מ, 1994
>

לקריאה נוספת
------------

* מ.ק. אשר, **עבודות גרפיות**, סטימצקי טאשן, 1994, בתרגום עדנה קלגסברון ובעריכת שלומית אריאל.

| יצירותיו של מאוריץ קורנליס אשר |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| בית מדרגות • בלוודיר • דומם וכדור שיקוף • הגשר • זחלגלגל • יד וכדור שיקוף • ידיים רושמות • יחסות • מגדל בבל • מפל מים • מראת קסמים • עולם אחר 2 • עולים ויורדים • קיעור וקימור • קסטרוולווה • שלושה כדורים 2 • שמיים ומים |

 |
גביע שמורות קודש ממטבעות שקיבל החסיד יעקב יוסף גרשטיין מהאדמו"ר מבויאן 1930
**שמירה** הוא מטבע שאדמו"רים נוהגים לחלק לחסידיהם לשם שמירה מעין הרע. היו מי שצירפו מטבע למטבע ויצרו מהם חפצים דוגמת גביעים וחפצי קודש נוספים.

המנהג של "שמירות" ייחודי לתנועת החסידות, ונפוץ בעיקר בחצרות החסידים לבית רוז'ין. בעבר היה נהוג שבעת ביקור החסיד אצל הצדיק היה נותן "פדיון" או "פדיון נפש" והצדיק מברך ומייעץ לו. החסיד מוסר עם הפדיון "קוויטל" ובו שמו ושם אמו ומבקש עזרה, הצלחה או שמירה. נהוג היה שהחסיד הכין מראש מטבע שנמסר לאדמו"ר וכשנגע בו קיבל המטבע סגולה של שמירה מעין הרע. כיום מקובל שהאדמו"ר מעניק לחסידיו מטבע שהוכן מראש לשימוש זה.

למטבעות שקבלו את הברכה היו שמות שונים כגון "שמירה" או "שמירות קודש" ולעתים גם "שמורות קודש". (ראו תמונה מצורפת) היו חסידים שבעת שהצטברה אצלם כמות מספקת של מטבעות מסרו אותם לצורף על מנת להתיכם וליצור מהם כלי קודש. המצוי שבהם היה גביע כסף לשימושי מצווה, קידוש והבדלה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  בת שבע אידה גולדמן, החפץ הטקסי החסידי, 2007, עמ' 210, 219-220
2. ↑  הדלקת נרות חנוכה וחלוקת מטבעות ברכה אצל האדמו"ר ממישקולץ, באתר כיכר השבת, 31 בדצמבר 2019
3. ↑  'שמורות' ככל הנראה משום שבהגייה האשכנזית שהייתה מקובלת בגליציה, חיריק ושורוק נהגים באותו אופן.
**הוצאת בריל Brill Publishers** נוסדה ב-1683 בליידן, הולנד, בריל (נודעה כ-E. J. Brill, Koninklijke Brill, Brill Academic Publishers) היא הוצאה לאור אקדמית בינלאומית המונפקת בבורסת Euronext שבאמסטרדם. משרדיה נמצאים בליידן ובבוסטון מסצ'וסטס. בריל מוציאה לאור כיום מעל מאה כתבי עת וחמש מאות ספרים חדשים מדי שנה. בנוסף לכך בריל היא ספק של מקורות ראשוניים אונליין ושל מיקרופילם עבור חוקרים במדעי הרוח ומדעי החברה דרך IDC Publishers. כל הפרסומים זמינים בדפוס או במיקרופילם, כמו גם בפורמט אלקטרוני.

פעילות
------

בריל מוציאים פרסומים בתחומים הבאים:

* המזרח הקדום ומצרים העתיקה
* חקר המזרח התיכון, אסיה, והאסלאם
* חקר ימי הביניים והעת החדשה המוקדמת
* מחקר המקרא והדת
* לימודים קלאסיים
* מדעי החברה
* חקר אסיה (Hotei Publishers)
* חקר המשפט הבינלאומי (Martinus Nijhoff Publishers)
* זכויות אדם וחוק הומניטרי (Martinus Nijhoff Publishers)
* ביולוגיה
* מדע (VSP Publishers)

נכון ל-1 באוקטובר 2006, פעילויות ההוצאה של Transnational Publishers הצטרפה לתוכנית המשפט הבינלאומית של
Martinus Nijhoff Publishers, ההוצאה לאור של בריל בנושאי החוק הבינלאומי. בריל תמשיך לפרסם תחת השם של Martinus Nijhoff Publishers.

היסטוריה
--------

במאה ה-19 נתבקשה בריל לעיתים קרובות להוציא לאור פרסומים של הוצאות אחרות, שסברו שלבריל היו הגופנים בשפה הערבית ברמה הגבוהה ביותר. בריל הוציאה לאור את האנציקלופדיה של האסלאם (בשפות הגרמנית, צרפתית ואנגלית, בתחילה ב-1913, ואחר כך ב-1987); הם אף הדפיסו כתבי עת רבים בחקר האסלאם והמקרא, וטקסטים ביקורתיים רבים הדנים בכתבי יד מימי הביניים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הוצאת בריל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הוצאת בריל (באנגלית)
* הוצאת בריל, ברשת החברתית פייסבוק

* הוצאת בריל, ברשת החברתית טוויטר

* הוצאת בריל, ברשת החברתית אינסטגרם

* BRILL official website
* Transnational Publishers official website
* A list of books published by E. J. Brill Leyden


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260664405171
* BNE: XX172564
* BnF: cb16525502j (data)
* CiNii: DA13918407
* GND: 125422-4
* ISNI: 0000 0000 9816 9752
* LCCN: n84168114
* NKC: ko2005295986
* NLA: 35964792
* NLP: A26555219
* SUDOC: 074284495
* VcBA: 494/25042
* VIAF: 144427345
* WorldCat: lccn-n84168114

 |
**אלברט (אברהם) וונדרליך** (1887–1931) מראשוני הכירורגים בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי, איש תנועת הנוער בית"ר ותנועת הציונות הרוויזיוניסטית.

ביוגרפיה
--------

נולד בפרוסיה, עלה לארץ ישראל בתקופת העלייה הרביעית בשנת 1925 והתגורר בחיפה. 

וונדרליך עבר לעבוד כמנתח ראשי בהדסה בירושלים. בהיותו בירושלים היה ממנהיגי גדוד בית"ר בעיר. ד"ר אב"א אחימאיר כיהן פרק זמן קצר כמזכירו האישי. אחר כך חזר לחיפה על מנת לפתוח את המחלקה הכירורגית בבית החולים של ד"ר אליהו אורבך, ברחוב ירושלים בעיר.

וונדרליך היה פעיל בתנועה הרוויזיוניסטית בגלוי. ועמד בקשר עם מרכז תנועת הצה"ר בלונדון, והשתתף בפעילות מחאה של היישוב כנגד ממשלת המנדט הבריטי.

הוא נפטר חודשים אחדים אחרי שובו לחיפה. ונטמן בבית העלמין היהודי הישן של חיפה.

על שמו נקרא אולם ההרצאות של 'האגודה להשתלמות במדע' (מיסודו של אהרן צ'רניבסקי) בבית פבזנר.

קישורים חיצוניים
----------------

* הודעה על פטירתו בעיתון הרשמי של ממשלת המנדט, באתר nevo

הערות שוליים
------------

1. ↑  על פי הרשום על קברו בבית העלמין היהודי הישן של חיפה.
2. ↑  ח. בן-ירוחם, **ספר בית"ר: קורות ומקורות**, כרך א: מן העם, תשכ"ט 1969, עמ' 271.
3. ↑  ח. בן-ירוחם, **ספר בית"ר: קורות ומקורות**, א, עמ' 271.
4. ↑  ח. בן-ירוחם, **ספר בית"ר: קורות ומקורות**, א, עמ' 256.
5. ↑  ראו 
מודעה על פתיחת בית החולים, דבר, 25 בדצמבר 1927.
6. ↑  הצה"ר ועד פועל לונדון, התכתבות עם אלברט וונדרליך, 24.08.1930 - 17.09.1931, סימול התיק: ג 2 - 6/ 22, באתר ארכיון מכון ז'בוטינסקי.
7. ↑  ראו למשל השתתפותו בכרוז: תשובתנו לסגירת 'העם' על ידי הממשלה, באתר הספרייה הלאומית.
8. ↑  ד. כהן, האגודה להשתלמות במדע בחיפה, דבר, 25 ביולי 1932

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007384387605171

 |
**אברהם בצלאל בית הלוי** (25 במאי 1913 – 21 בינואר 1944) היה כדורגלן יהודי יליד פולין, ששיחק בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי במדי הפועל תל אביב, ונהרג בלחימה במלחמת העולם השנייה.

קורות חיים
----------

בית הלוי נולד בשנת 1913 בקאליש שבפולין ועלה לארץ ישראל ב-1920. בשנת 1929 בזמן לימודיו בגמנסיה הרצליה, הצטרף להפועל תל אביב ששיחקה בליגת ארץ ישראל בכדורגל והיה שחקן הגנה. 

לאחר סיום לימודיו הצטרף להגנה, שימש בה כמתורגמן, והשתתף בפעילות מבצעית.

היה חבר בסגל נבחרת ארץ ישראל בכדורגל, וב-20 בפברואר 1938 היו הוא ואחיו, ג'רי בית הלוי צמד האחים הראשון המופיע יחדיו במשחק נגד נבחרת יוון, הופיע סך הכל ב-2 משחקי נבחרת.

בשנת 1939 הצטרף למכבי תל אביב במסע משחקים באוסטרליה, ושם החליט להישאר. במהלך מלחמת העולם השנייה גויס לצבא אוסטרליה יחד עם מנחם מרימוביץ' ונשלח לגינאה החדשה לקרבות נגד היפנים. ב-21 בינואר 1944 נהרג במהלך הקרבות, ונקבר שם. במהלך השנים ניסו להעלות את עצמותיו לקבורה בישראל, אך ללא הצלחה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* אברהם-בצלאל בית-הלוי באתר "יזכור"
* אברהם בית הלוי, באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה

הערות שוליים
------------

1. ↑  יהושע בריינר‏, סיפורם הנשכח של הכדורגלנים שנפלו חלל בג'ונגלים של פפואה גינאה החדשה, באתר וואלה!‏, 11 במאי 2011
2. ↑  הפסד צורב לנבחרת ארץ ישראל באתונה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
3. ↑  נתוני השחקן בנבחרת באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
4. ↑  לזכר ספורטאי אברהם בצלאל בית-הלוי, גאול מכליס
**הוצאת אפרסמון** היא הוצאת ספרים ישראלית.

ההוצאה הוקמה ב-2018 על ידי יואב רייס, שעסק בהוצאה לאור בהוצאות ספרים שונות, ויורי מירון, בעל תואר שני בבלשנות, מתרגם ורופא.

ההוצאה עוסקת בפרסום פרוזה מתורגמת מסוף המאה ה-19 עד אמצע המאה ה-20, במגמה לפתוח צוהר לתקופה זו ולתמורות החברתיות שחלו בה, ובכללן השיח של מפנה המאה העשרים. 

בין היתר, מתמקדת ההוצאה בהוצאת ספרות העוסקת בשאלת הבחירה המינית, טרם הפכה לשיח החברתי של המאה ה-20. על כך אמר רייס בריאיון: "בחלק לא מבוטל מהספרים שלנו יש איזושהי התייחסות להט"בית, אם זה הסופר או הסופרת או שבאיזושהי צורה זה מוזכר בעלילה. אבל זה לא האישיו, כי לדעתי אין הבדל היום בין קשר חד־מיני לבין קשר הטרוסקסואלי. הספרות שאנחנו מוציאים נכתבה בשנים שבהן התהווה התחום הפסיכואנליטי שהתבטא באופן שבו אינדיבידואלים וחברות מיקמו את עצמם. מבחינתי אלה ספרים שיש בהם אספקט מעבר להנאת הקריאה." בהקשר זה, יצאו לאור, למשל, הספר "נובלה לירית" של אנמארי שוורצנבך, שהוא למעשה סיפור אהבה לסבי מראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 בגרמניה; הספר האוטוביוגרפי "וידויה של מסכה" של יוקיו מישימה, העוסק בסיפור התבגרות הומוסקסואלית על רקע המציאות ביפן שלאחר מלחמת העולם השנייה; הספר "מיסות שחורות. לורד ליליאן" של ז'אק ד'דלסוורד-פרסן (אנ'), רומן חניכה דקדנטי, המבקר בחריפות את יחס החברה להומוסקסאליות; ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר ההוצאה
* מאיה נחום שחל, "המדינה חייבת להתערב בהנגשת ספרים לציבור", באתר כלכליסט, 12 ביוני 2021
* ספרות גאה מתורגמת: יואב רייס והוצאת אפרסמון, הסכת בבלוג "שימו לב" של מור דיעי חנני
* אתר למנויים בלבד רונן טל, סמים, פדופיליה ומסיבות חשק: ספר כזה לא יכול היה להיכתב היום. והוא מרתק, באתר הארץ, 14 באפריל 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  "אודותינו" באתר ההוצאה
2. ↑  מאיה נחום שחל, "המדינה חייבת להתערב בהנגשת ספרים לציבור", באתר כלכליסט, 12 ביוני 2021
**אֶלברט גרין האברד** (באנגלית: **Elbert Green Hubbard**;‏ 19 ביוני 1856 – 7 במאי 1915) היה סופר, פילוסוף ומוציא לאור אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

אלברט האברד נולד בעיר בלומינגטון שבמדינת אילינוי בארצות הברית. ב-1875 ייסד חברת מכירות של "סבון לארקין" בעיר באפלו שבצפון מערב מדינת ניו יורק. ב-1895 ייסד את קבוצת "רויקרופט" בכפר איסט אורורה (שליד באפלו) שעסקה בהוצאה לאור ובכריכת ספרים, בייצור רהיטים ובעבודות עור ומתכת. הקבוצה התפרסמה בשל ספרו של האברד "הודעה לגארסיה" שהופיע לראשונה ב-1899 ושבו משמשת כרקע מלחמת ארצות הברית ספרד (1898).

בשנת 1910 מנתה קבוצת רויקרופט כ-500 חברים. האברד ערך ופרסם שני עיתונים סאטיריים. אשתו השנייה - אליס מור האברד - הייתה בוגרת אמרסון קולג' שבבוסטון, ונודעה כלוחמת בעד זכויות הצבעה לנשים. מפעלי רויקרופט הפכו למקום מפגש של פילוסופים ושל חוגים שדגלו ברפורמה חברתית. האברד הפך למרצה פופולרי, והפילוסופיה שלו התפתחה מתמיכה בסוציאליזם לתמיכה ביוזמה חופשית.

ב-1912 טבעה האוניה "טיטניק" לאחר שפגעה בקרחון ימי. האברד כתב על האסון וסיפר על אודות אשתו של איזידור שטראוס - אחד ממייסדי רשת החנויות "מייסיס" בניו יורק - שסירבה לרדת לסירת ההצלה באומרה: "כל השנים נסענו יחד; האם ניפרד עכשיו? לא! גורלנו יהיה אחד."

גורלו של האברד עצמו היה דומה כאשר הוא ואשתו נספו באוניית הנוסעים "לוסיטניה" שטובעה על ידי טורפדו מצוללת גרמנית ב-7 במאי 1915.

אחד מניצולי לוסיטניה כתב לבנו של האברד, במכתב מיום 12 במרץ 1916: "אינני יכול לומר לך היכן היו אביך ואמך כאשר הטורפדו פגע בנו, אך אני יכול לומר לך כי אחר כך הם נכנסו לתא ריק בקומת הסיפון של האונייה, ואביך סגר אחריו את הדלת."

באותה שנה יצא לאור ספרו של אלברט האברד "מסעות קצרים לבתיהם של אנשים גדולים" וב-1927 יצא לאור יומנו שהכיל גם אמרות, מימרות ומסות קצרות.

הביטוי 'כשהחיים נותנים לך לימונים, עשה מהם לימונדה', נטבע על ידי האברד בינואר 1915, בהספד שכתב לזכר שחקן נמוך קומה בשם מרשל פינקני ויילדר. בהספד כתב האברד על ויילדר: 'הוא אסף את הלימונים שהגורל שלח לו, והקים דוכן לממכר לימונדה'. ב 1948 כתב דייל קרנגי את המשפט בגירסתו המוכרת, בספרו 'איך להפסיק לדאוג ולהתחיל לחיות'.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **אלברט האברד** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אלברט האברד** |

* אלברט האברד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי אלברט האברד בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262963605171
* BIBSYS: 90223850
* BNE: XX973618
* BnF: cb16690059j (data)
* CANTIC: a11617524
* GND: 133915484
* ISNI: 0000 0001 2279 3396
* LCCN: n81090312
* MusicBrainz: cb4846a7-d400-42fd-9aec-e68cea89a3f8
* NDL: 00867854
* NKC: jn20031202003
* NLA: 35210504
* NLK: KAC2018O6926
* NLP: A21127566
* NTA: 074420534
* SELIBR: 61970
* SNAC: w6kk9c55
* SUDOC: 125925433
* Trove: 866783
* ULAN: 500244354
* VcBA: 495/156679
* VIAF: 45505603
* WorldCat: lccn-n81090312

 |
**סונר צ'גפטאי** (בטורקית: **Soner Çağaptay**) הוא מדינאי טורקי-אמריקאי המתגורר בארצות הברית. הוא ראש התוכנית למחקר טורקיה במכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון. הוא היסטוריון בהכשרתו, ומומחה ליחסי טורקיה-ארצות הברית, פוליטיקה טורקית, ולאומיות טורקית.

השכלה
-----

צ'גפטאי סיים את לימודי הדוקטורט שלו ב-2003 באוניברסיטת ייל. הוא כתב את התזה שלו על לאומיות טורקית.
מלבד אנגלית וטורקית, שפות המחקר שלו כוללות צרפתית, גרמנית, ספרדית, בוסנית, עברית, אזרבייז'נית וטורקית עותמאנית.

קריירה
------

סונר צ'גפטאי הוא עמית המחקר על שם משפחת באייר וראש התוכנית למחקר טורקיה במכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון.

הוראה
-----

היסטוריון בהכשרתו, ד"ר צ'גפטאי כתב את התזה שלו באוניברסיטת ייל (2003) על לאומיות טורקית. ד"ר צ'גפטאי לימד קורסים באוניברסיטת ייל, אוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת ג'ורג'טאון, ומכללת סמית' בנושאים הנוגעים במזרח התיכון, מדינות ים תיכוניות, ומדינות מזרח אירופה. הקורס שלימד ב-2003 על היסטוריה טורקית היה הראשון שאוניברסיטת ייל הציעה מזה שלושה עשורים. ב-2006–2008 הוא היה הפרופסור על שם ארטגון באוניברסיטת פרינסטון במחלקה ללימודי המזרח הקרוב.
הוא היה מרצה אורח בבית הספר לצוערי החוץ על שם קדמונד וואלש באוניברסיטת ג'ורג'טאון.
הוא היה יושב ראש התוכנית ללימודי טורקיה מתקדמים בבית הספר לצוערים של משרד החוץ האמריקאי.

הוקרות
------

ד"ר צ'גפטאי הוא חתן פרסים מלגות ומענקים רבים, מתוכם מענק סמית'-ריצ'רדסון, מלון, רייס, וליילן, וכמו כן כיהן כיושב ראש ארטגון בפרינסטון. כמו כן, היה יושב ראש התוכנית ללימודי טורקיה מתקדמים בבית הספר לצוערים של משרד החוץ האמריקאי. ב-2012 הוא נמנה מבין מנהיגי החברה הצעירים בחברה האמריקאית-טורקית. הוא מחבר של שלושה ספרים על טורקיה המודרנית.

במדיה
-----

צ'גפטאי כתב רבות בנושא יחסי טורקיה-ארצות הברית, לאומיות טורקית, עלייתה של טורקיה ככוח כלכלי ומדיניותה של אנקרה במזרח התיכון, ופרסם בז'ורנלים ומדיה מודפסת רבה. ביניהם: הוול סטריט ג'ורנל, ניו יורק טיימס, וושינגטון טיימס, ההרלד טריביון הבין לאומי, ג'יינס דיפנס השבועי, והברטורק. הוא מדוראי קבוע בהוריאט היומי, העיתון הטורקי הוותיק והמשפיע ביותר בשפה האנגלית, וכמו כן בבלוג הבין לאומי של סי אן אן. הוא מתראיין באופן קבוע בפוקס ניוז, סי אן אן, אן פי אר, אל-ג'זירה, בי בי סי, וסי אן אן – טורקיה.

ספרים
-----

* אסלאם, חילוניות, ולאומיות בטורקיה: מיהו טורקי? (2006)
* עלייתה של טורקיה: הכוח האיסלאמי הראשון במאה ה21 (2014)
* הסולטן החדש: ארדואן והמשבר של טורקיה המודרנית (2017)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סונר צ'גפטאי** בוויקישיתוף
* סונר צ'גפטאי, ברשת החברתית טוויטר
* סונר צ'גפטאי, ברשת החברתית LinkedIn

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007525177905171
* BnF: cb15512494p (data)
* GND: 1049760832
* ISNI: 0000 0003 8569 6213
* LCCN: n2005031168
* NKC: jo2018996107
* NTA: 297075314
* SUDOC: 103426361
* VIAF: 238608147
* WorldCat: lccn-n2005031168

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"סונר צ'גפטאי"**.
**פרנקו טנקרדי** (נולד ב-10 בינואר 1955) הוא כדורגלן איטלקי ששיחק בעמדת השוער. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו ברומא ובנבחרת איטליה. בנוסף לכך, הוא חבר בהיכל התהילה של רומא.

קריירת מועדונים
---------------

טנקרדי החל את הקריירה שלו בקבוצת עיר הולדתו, ג'וליאנובה, כשלאחר מכן הצטרף לשנתיים למילאן, בה לא רשם ולו הופעה אחת בהרכב ושנה ברימיני, לפני שהצטרף לרומא. במדי הזאבים, הוא רשם 288 הופעות ליגה בין השנים 1979 ל-1990, ואף זכה עימה באליפות בעונת 83–1982 ובארבע זכיות בגביע האיטלקי. בשנת 1987 במהלך משחק נגד מילאן בסן סירו, זיקוק נזרק אל ראשו על ידי אוהד מילאן. הוא הפסיק לנשום לזמן קצר עד ששב להכרה על ידי הפרמדיקים. הקריירה שלו הגיעה לקיצה בשנת 1991 לאחר עונה אחת בטורינו, שבה שימש כשוער משנה, אך עדיין זכה עימה בגביע מיטרופה באותה העונה.

קריירה בינלאומית
----------------

טנקרי ייצג את נבחרת איטליה באולימפיאדת לוס אנג'לס 1984 ואף שימש כשוער המשנה לג'ובאני גאלי בסגל האיטלקי למונדיאל 1986. במסגרת שהותו בנבחרת בין השנים 1984 ל-1986, הוא צבר 12 הופעות, כשכולם במשחקי ידידות.

קריירת אימון
------------

לאחר פרישה ממשחק פעיל, טנקרדי עבד כמאמן שוערים ברומא עד לשנת 2004. לאחר מכן, הוא הלך בעקבות מאמן הקבוצה, פאביו קאפלו ליובנטוס, כשנטל את אותה המשרה גם שם. טנקרדי הצטרף ביחד עם קאפלו לריאל מדריד בעונת 07–2006 על מנת לשמש כמאמן השוערים של המועדון.

ב-14 בדצמבר 2007, טנקרדי מונה למאמן השוערים של נבחרת אנגליה, כששנה לאחר מכן, קאפלו הצטרף כמאמן הנבחרת. בשנת 2011, טנקרדי חזר לרומא כחלק מהצוות הטכני של המאמן הנכנס, לואיס אנריקה. לעומת זאת, הוא עזב את המועדון ב-13 ביוני כתוצאה מסיבות אישיות. בשנים שבאו לאחר מכן, הוא שימש כמאמן השוערים של ליבורנו, טרננה האיטלקיות וג'יאנגסו סונינג הסינית.

תארים
-----

### קבוצתיים

רומא
* סרייה א' (1): 1982/83
* הגביע האיטלקי (4): 1979/80, 1980/81, 1983/84, 1985/86

טורינו
* גביע מיטרופה (1): 1991

### אישיים

* היכל התהילה של רומא

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנקו טנקרדי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

| **נבחרת איטליה – אולימפיאדת לוס אנג'לס 1984** |
| --- |
| 1 טנקרדי • 
2 פרי • 
3 גאלי • 
4 נלה • 
5 טריצ'לה • 
6 ורכובוד • 
7 באני • 
8 בארזי • 
9 בטיסטיני • 
10 סבאטו • 
11 ויניולה • 
12 זנגה •
13 פאנה • 
14 מסארו •
15 בריאצ'י •
16 יוריו •
17 סרנה •
מאמן: ביארזוט | איטליהאיטליה |

| **נבחרת איטליה – מונדיאל 1986** |
| --- |
| 1 גאלי • 
2 ברגומי • 
3 קבריני • 
4 קולובאטי • 
5 נלה • 
6 שיראה • 
7 טריצ'לה • 
8 ורכובוד • 
9 אנצ'לוטי • 
10 באני • 
11 בארזי • 
12 טנקרדי •
13 דה נאפולי • 
14 די גנרו •
15 טארדלי •
16 קונטי •
17 ויאלי •
18 אלטובלי •
19 גלדריסי •
20 רוסי •
21 סרנה •
22 זנגה •
מאמן: ביארזוט | איטליהאיטליה |
**אנה יסיפובה** (ברוסית: **Анна Николаевна Есипова**;‏ 12 בפברואר 1851 סנקט פטרבורג - 18 באוגוסט 1914 סנקט פטרבורג) הייתה פסנתרנית, מורה לנגינה ברוסיה בולטת בתקופתה. יסיפובה נחשבה לאחת מפסנתרני הקונצרטים הטובים בתקופה.

חייה וקריירה
------------

יסיפובה, בתו של איש ציבור בכיר שקיבלה חינוך מוזיקלי בקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג. היא הייתה אחת מתלמידותיו המובילות של תאודור לשטיצקי, אתו היא התחתנה ב-1880 (הזוג התגרש אחרי 12 שנה). ב-1869 היא עשתה את מבחני הגמר שלה יחד עם פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי ושניהם קיבלו מדליית זהב כאות הצטיינות. זו הפעם הראשונה שמדליה כזו ניתנה. לאחר הופעתה הראשונה כפסנתרנית בסקנט פטרבורג היא יצאה ב-1875 למסע קונצרטים ברוסיה, אירופה וארצות הברית. היא הופיעה, גם עם הצ'לן אנטון הקינג (Anton Hekking). 
ב-1885 מונתה יסיפובה לפסנתרנית החצר של ממלכת פרוסיה.

מ-1893 עד 1908 שימשה כפרופסור לפסנתר בקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג. בין תלמידיה נמנים סרגיי פרוקופייב, לב פישנוב, סרגיי טרנובסקי, איזידור אחרון, מריה יודינה ואחרים.

בתחילת המאה ה-19 הקליטה מספר יצירות הזמינות היום בהקלטות מודרניות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנה יסיפובה** בוויקישיתוף

* אנה יסיפובה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אנה יסיפובה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* אנה יסיפובה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמה נכתב בצורות שונות: אנה או אנט אסיפובה, אנטה אסיפוף, אנט פון אסיפוב, אנה יסיפובה (Anna Esipova, Annette Essipova, Annetta Essipoff, Annette von Essipow, Anna Jessipowa)
2. ↑  Anna Yesipova
3. ↑  Comtesse Angèle Potocka. **Theodore Leschetizky, an intimate study of the man and the musician**, New York: The Century co, 1903, עמ' 223

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307838005171
* BnF: cb13949806d (data)
* GND: 116584319
* ISNI: 0000 0000 5228 9572
* LCCN: nr99012950
* MusicBrainz: b7ae513c-5b4d-40a3-bef7-7b7f91843ddc
* NKC: mzk2011663914
* NLP: A1880956X
* SNAC: w6255xvf
* VIAF: 8143458
* WorldCat: lccn-nr99012950

 |
**פרנקו פרארה** (באיטלקית: **Franco Ferrara**; ‏ 4 ביולי 1911 - 6 בספטמבר 1985) היה מנצח ומורה איטלקי.

חייו
----

פרארה נולד בפאלרמו שבסיציליה. הוא למד נגינה בפסנתר, בכינור ובעוגב והלחנה בקונסרבטוריון של פאלרמו ובהמשך בזה של בולוניה. ראשית הקריירה המוזיקלית שלו הייתה ככנר בבולוניה, ברומא ובפירנצה, עם תזמורת מאג'ו מוזיקלה פיורנטינו, בשנים 1933 עד 1940. הופעת הבכורה שלו בניצוח הייתה בפירנצה ב-1938 ותוך זמן קצר יצא לו מוניטין של מנצח מחונן. מצבו הבריאותי אילץ אותו לחדול מניצוח בקונצרטים פומביים, אם כי המשיך להקליט.

לאחר הפסקת קריירת הניצוח התרכז פרארה בהוראה. הקורסים שלו באקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה ברומא נודעו לתהילה וכמותם גם אלה שנתן משנת 1966 באקדמיה למוזיקה בסיינה. סטודנטים מכל רחבי העולם באו לקורסי הניצוח שלו ורבים מהם החלו קריירות מזהירות וזכו לפרסום בינלאומי בעולם המוזיקה. בין תלמידיו הנודעים היו ריקרדו שאיי, אדו דה וארט, אנדרו דייוויס וגבריאל כמורה. בשנים 1974-75 הרצה פרארה על ניצוח גם בתיאטרו קומונאלה די בולוניה. 

מחוץ לאיטליה, נהנה פרנקו פרארה מקריירה חובקת עולם. הוא הגיש הרצאות ברדיו ההולנדי בהילברסום (מ-1958 עד 1973), בקונסרבטואר של פריז, ברדיו שווייץ הלוגאנו, בפסטיבל "טיבור וארגה" בסיון. כמו כן עבד בפיליפינים וביפן, לשם בא בהזמנת סייג'י אוזאווה להרצות באקדמיית טוהו בטוקיו, לכבוד הידאו סאיטו, המנצח הנודע שהיה גם מורו של אוזאווה. בארצות הברית לימד פרארה במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, בבית ספר ג'וליארד למוזיקה בניו יורק ובמרכז ברקשייר למוזיקה משנת 1975 ואילך.

כ-600 סטודנטים השתתפו בקורסים של פרארה במשך למעלה מ-30 שנה, בהם יורמה פאנולה, מיונג-וון צ'ונג, סר אנדרו דייוויס, רוברטו אבאדו, מאוריציו ארנה, ריקרדו שאיי, ג'אנלואיג'י ג'למטי, מריו למברטו, ריקרדו מוטי, דניאל אורן, אדוארדו אלווארז וגבריאל כמורה, בין השאר.

פרארה נודע גם בניצוח על פסקולי סרטים. הוא ניצח על פרטיטורות מאת נינו רוטה לסרט "הנמר", מריו נאשימבנה ל"בראבא" וטושירו מאיוצומי לסרטו של ג'ון יוסטון "התנ"ך: בראשית", ואחרים.

פרנקו פרארה מת בפירנצה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנקו פרארה** בוויקישיתוף

* פרנקו פרארה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* פרנקו פרארה, באתר AllMovie (באנגלית)
* פרנקו פרארה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* פרנקו פרארה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* פרנקו פרארה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ריצ'רד ויגמור, מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007437679205171
* BNE: XX889641
* BnF: cb13893873z (data)
* GND: 130866385
* ICCU: TO0V632799
* ISNI: 0000 0000 8374 4590
* LCCN: n85342773
* MusicBrainz: 66df6530-1d32-4611-aad7-79482de66621
* SUDOC: 164834346
* VIAF: 39561662
* WorldCat: lccn-n85342773

 |
**אנה מופו** (באנגלית: **Anna Moffo**‏; 27 ביוני 1932 – 9 במרץ 2006) הייתה זמרת אופרה אמריקאית, סופרן שעיקר פעילותה היה בשנות ה-60 של המאה ה-20. מופו זכתה להערכה רבה בשל ניקיון קולה ויופייה הרב.

ביוגרפיה
--------

אנה מופו נולדה בוויין, פנסילבניה. אחרי סיום לימודיה קיבלה מלגת לימודים למכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה. היא ויתרה על כוונתה הקודמת להיות לנזירה, ויצאה ללמוד מוזיקה בקרטיס.

בשנת 1955 זכתה במבחן קבלה לאמנים צעירים ובמלגה של קרן פולברייט ללימודים בקונסרבטוריון די סנטה צ'צ'יליה ברומא. באותה שנה הופיעה לראשונה על הבימה בתפקיד נורינה ב"דון פסקואלה" של דוניצטי בספולטו.

בשנה הבאה הופיעה בהפקת טלוויזיה של "מאדאם באטרפליי" של ג'אקומו פוצ'יני, בבימויו של מריו לאנפרנקי, מפיק לחברת RCA ויקטור ול-RAI, לו נישאה ב-8 בדצמבר 1957. בשנה זו גם הופיעה לראשונה בלה סקאלה, בפסטיבל זלצבורג ובאופרה של וינה ב"פלסטף" של ורדי (בניצוח הרברט פון קאראיין. המשיכה להופיע בווינה עד ראשית שנות ה-70, בתפקידי גילדה ב"ריגולטו" של ורדי, מאנון ב"מאנון" של מאסנה, מרגריט ב"פאוסט" של גונו, מיכאלה ב"כרמן" של ביזה, מימי ב"לה בוהם" של פוצ'יני וויולטה ב"לה טרוויאטה" של ורדי. פרשנותה לתפקיד אמינה ב"סונאמבולה" של בליני נחשבת עד היום לאחת הטובות ביותר.

הופעתה הראשונה באמריקה הייתה גם היא בתפקיד מימי בלה בוהם, באופרה הלירית של שיקגו בשנת 1957 ואילו במטרופוליטן אופרה בניו יורק הופיעה לראשונה ב-1959 בתפקיד ויולטה ב"לה טרוויאטה". בעונת 1960-61 חזרה למטרופוליטן לשיר את גילדה ב"ריגולטו", אדינה ב"שיקוי האהבה" של דוניצטי וליו ב"טורנדוט", עם בירגיט נילסן ופרנקו קורלי.

מופו התגרשה מלאנפרנקי בשנת 1972 ונישאה ליושב ראש הקודם של RCA, רוברט סארנוף, ב-14 בנובמבר 1974 (היא התאלמנה ב-22 בפברואר 1997). בסוף שנות ה-70' הופיעה מופו בתפקידי ורדי כבדים, כמו ליאונורה ב"איל טרובאטורה" ולינה ב"סטיפיו". 

מופו הייתה פופולרית בעיקר באיטליה, שם הנחתה את "תוכנית האירוח של אנה מופו" בשנים 1960 עד 1973 ונבחרה לאחת מעשר הנשים היפות ביותר באיטליה. היא עודנה מעין דמות פולחן בקרב חובבי אופרה רבים בארצות הברית, וראיה לכך ה"אודה לאנה מופו", פואמה באורך ספר, שכתב ויין קוסטנבאום.

אנה מופו מתה בניו יורק ב-9 במרץ 2006 מאירוע מוחי, לאחר מאבק של עשר שנים בסרטן השד. השאירה אחריה שלוש בנות חורגות ואח. גילה המדויק במותה איננו ודאי; מקורות שונים מדווחים עליו כ-73 או 75.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנה מופו** בוויקישיתוף
* אנה מופו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

* אנה מופו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* אנה מופו, באתר AllMovie (באנגלית)

* אנה מופו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* אנה מופו, באתר AllMusic (באנגלית)

* אנה מופו, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* אנה מופו, באתר Discogs (באנגלית)

* אנה מופו, באתר DNCI

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקורות מסוימים מצביעים על שנת הולדתה כ-1930

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007444949405171
* BIBSYS: 2102994
* BNE: XX1726061
* BnF: cb13897589g (data)
* CiNii: DA11209505
* GND: 124181597
* ICCU: UBOV542294
* ISNI: 0000 0001 0904 5246
* LCCN: n82216217
* LNB: 000094892
* MusicBrainz: 3d5f027f-fd2f-4a22-893a-7a41a1d839cd
* NKC: xx0120601
* NLA: 35203965
* NLP: A16853192
* NSK: 000622732
* NTA: 106618385
* RERO: 02-A003601064
* SELIBR: 269838
* SNAC: w6v742sn
* SUDOC: 156234610
* Trove: 863811
* VIAF: 56797063
* WorldCat: lccn-n82216217

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

פרי של בננת בר – בעלת מראה שונה לחלוטין מבננה מבויתת
**זן הבר** (Wild type) מתייחס לפנוטיפ האופייני של הזן כפי שהוא מצוי בטבע. במקור, זן הבר הוגדר כתוצר של אלל "נורמלי" תקין, בניגוד לתוצר לא תקני שנוצר מאלל "מוטנטי". אללים "מוטנטיים" יכולים להשתנות במידה רבה, ובמקרים של סחף גנטי הם יכולים ליצור זן בר חדש.

ההתפתחות ביכולות המיפוי הגנטי מעניק הבנה טובה יותר כיצד מוטציות מתרחשות, יוצרות קשרים עם גנים אחרים ובכך מובילות לשינויים פנוטיפיים.

התפיסה הרווחת כיום היא שלכל אלל ישנם מופעים שונים המצויים בטבע, ותדירות ההופעה שלהם משתנה לאורך טווח גאוגרפי של מינים, וכי זן בר אחד אינו קיים. באופן כללי, עם זאת, האלל הנפוץ ביותר – כלומר האלל בעל תדירות ההופעה הגבוהה ביותר – נחשב כאלל המייצג את זן הבר.

הרעיון של זן הבר שימושי בחיות מודל למחקרים, כגון זבוב הפירות. בזבוב זה הוגדרו פנוטיפים סטנדרטיים עבור תכונות כגון צבע עיניים או צורת הכנף, אשר ידוע כי הם יכולים להשתנות על ידי מוטציות בפרט המייצרים פנוטיפים ייחודיים, כגון "עיניים לבנות" או "שרידי כנפיים". האללים של זן הבר מיוצגים ב"+" בכתב עילי, לדוגמה *+w* ו - *+vg* לעיניים אדומות וכנפיים בגודל מלא, בהתאמה. שינויים בגנים הרלוונטיים לתכונות אלו הוביל לתובנות על התפתחות יצורים וכיצד תכונות משתנות באוכלוסייה. למחקרים המערבים שינויים של אללי זן הבר יישומים בתחומים רבים, וביניהם מציאת תרופות למחלות ושיפור התזונה.

יישומים בעולם הרפואה
--------------------

מחקרים רפואיים רבים עוסקים בהשוואה בין הגנום של יצור מזן הבר ליצור "מוטנטי" (לדוגמה, בין חולה במחלה מסוימת לאדם בריא). המחקרים עוסקים בהשוואה ברמת רצף ה-DNA וכן בתוצרים החלבוניים ובתפקודם, שעלול להשתנות. באמצעות הבנה טובה יותר של תהליכים אלו חוקרים מקווים לפתח שיטות למניעה וריפוי של מחלות חשוכות מרפא, כגון זיהום מנגיף ההרפס.

יישומים בעולם החקלאות
---------------------

החקלאות בנויה על הכלאות ברירתיות כדי להשאיר את התכונות המועדפות על המגדל. מניפולציות גנטיות האיצה את תהליך האבולוציה כדי להגדיל את תנובת הצמחים ובעלי החיים ואת העמידות שלהם למחלות. בתהליך זה הושארו מאחור גנים שיכולים לתרום לעמידות הצמח, לכמות החלבון המצויה בזרע, תנובת הצמח וכדומה, בעקבות אפקט דמוי אפקט המייסדים. כיום ישנו צורך להפיק יותר מזון מכמות שטח הולכת וקטנה, לאוכלסייה הולכת וגדלה. בעזרת השוואה בין זן הבר לזן המתורבת, ניתן לזהות גנים רצויים, ובעזרת הנדסה גנטית להחזיר תכונות שאבדו במהלך הביות.

ראו גם
------

* פנוטיפ
* גנוטיפ
* הכלאה לאחור
**אגוסטינו קרולו** (באיטלקית: **Agostino Carollo**; נולד ב-8 ביוני 1966) הוא זמר ומפיק מוזיקלי איטלקי. הוא מוציא יצירות תוך שימוש בשמות שונים - X-Treme, Ago, DJ B3LFAST, DJ Rikituki, Spankox, Eyes Cream e Tino Augusto DJ.

ביוגרפיה
--------

אגוסטינו קרולו זכה להצלחה בשנת 1998 כאשר כתב את השיר "Love Song" שהגיע ל"תקליט הזהב" במספר מדינות אירופה. בשנת 2002 היצירה שלו "Put on Your Red Shoes" הייתה להיט מספר 1 במצעד הריקודים באיטליה והייתה ברשימת 20 הלהיטים במכירות בגרמניה וברשימת 10 הלהיטים לפי מכירות בסקנדינביה. באותה שנה הוא יצר "Open Up Your Mind" שהגיע לעשירייה הראשונה של בילבורד בארצות הברית.

בשנת 2004 הפרויקט שלו Jumpy היה להיט בצרפת ובבלגיה.

בשנים 2008–2009 אגוסטינו קרולו הוציא מספר רמיקסים של שירים של אלביס פרסלי. בשנת 2010 שירו "So True" זכה להצלחה בספרד והיה במשך שלושה חודשים ברשימת בילבורד בארצות הברית.

בשנת 2011 אגוסטינו קרולו כתב ביחד עם אדי וואטה את השיר החדש.

במהלך העשור השני של המאה ה-21 אגוסטינו קרולו ממשיך להוציא שירים חדשים ורמיקסים של שירים ידועים מהעבר. בנוסף לכך הוא פועל כמפיק מוזיקלי לאירועים מוזיקליים ופסטילבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אגוסטינו קרולו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אגוסטינו קרולו
* אגוסטינו קרולו, ברשת החברתית פייסבוק

* אגוסטינו קרולו, ברשת החברתית טוויטר

* אגוסטינו קרולו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* אגוסטינו קרולו, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* אגוסטינו קרולו, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ICCU: DDSV015679
* MusicBrainz: b2daafb5-cad5-48ce-88e7-75b65801c408

 |
**פרנקולין מצויץ** (שם מדעי: *Dendroperdix sephaena*) הוא מין דמוי-תרנגול ממשפחת הפסיוניים הקרוב לסוג פרנקולין ובעבר שייך אליו, אך כיום מהווה מין יחיד בסוגו. מצוי בטבע באפריקה שמדרום לסהרה.

מאפיינים
--------

אורכו של הפרנקולין המצויץ 33-35 ס"מ ומשקלו 240-460 גרם. הוא בעל צוואר ארוך וגוף מעול עם כנפיים חומות, בטן בהירה וצוואר מנומר בכתמים שחורים. הראש בעל כיפה שחורה וישנו פס שחור בין העיניים למקור השחור.

מצוי באזורים שונים ברחבי הערבות והסוואנות האפריקניות והוא מסתגל גם לאזורים יבשים יותר. מזונו העיקרי הוא זרעים, ניצני עלים וחרקים. הוא מצוי מסודאן בצפון לדרום אפריקה בדרום.

תת-מינים
--------

* *D. s. grantii*
* *D. s. rovuma*
* *D. s. spilogaster*
* *D. s. zambesiae*
* *D. s. sephaena*

גלריה
-----

* 
* ניזון מצואה בדרום אפריקהניזון מצואה בדרום אפריקה
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנקולין מצויץ** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרנקולין מצויץ באתר הרשימה האדומה של IUCN
בהלכות טומאה וטהרה, **טומאת התהום** היא טומאה המונחת במקום שאינו ידוע לאף אדם בעולם, ולכן היא מכשילה את האנשים העוברים מעליה, ונטמאים מבלי לדעת שנטמאו בטומאת מת וחלים עליהם דיני טומאה וטהרה.

שם המונח נלקח מכך שטומאה המונחת בתהום היא טומאה שאין אדם בעולם היודע ממנה, אבל דינים אלו תקפים בכל טומאה שככל הנראה לא ידע בה אף אדם בעולם, כמו למשל מת הטמון באדמה. לעומת זאת, מת שנמצא במים ובכל מקום גלוי אחר, אין הנטמא בו נחשב לנטמא בטומאת התהום, מכיוון שיש להניח שאנשים ידעו על הימצאו במקום גלוי זה.

הכלל
----

ההלכה אומרת שטומאת התהום, אם נטמא בה אדם, והקריב את קורבן הפסח שלו בשוגג כשהוא - המקריב או בעליו של הקורבן טמא, מרצה עליו הציץ שבראש הכוהן הגדול, קורבנו עולה לרצון לפני האל ואינו נחשב לפסול. הלכה זו התקבלה מסיני. כלל זה מתייחס רק לטומאת מת בלבד, ולא לטומאת שרץ או טומאה אחרת. הרמב"ם פוסק שהטמא בטומאת התהום מותר לכתחילה לשחוט את הפסח.

הכלל תקף בין אם הכוהן שהקריב את הקורבן הוא זה שהיה טמא, ובין אם בעליו של הקורבן היה טמא.

אם נודע לבעלים, לאחר שחיטת הקורבן, שהוא נטמא בטומאת מת שלא הכיר בה, מותר לכוהן לזרוק את דם הקורבן על המזבח, אף על פי שעוד לא זרקו את דם הקורבן. הסיבה לכך היא, שמכיוון שהקורבן כבר נשחט בלא ידיעה שקיימת טומאה, יש להשלים את עבודת הקורבן ולזרוק את הדם על המזבח למרות שהוקרב בטומאה, וגם על כך מרצה הציץ. בניגוד לכך, נזיר, אם עדיין לא גילח את שערותיו לפני ההקרבה, אין לו להקריב את קורבנו בטומאה, אלא נחשב הדבר ככל נזיר שנטמא, שעליו לספור מחדש שלושים יום.

לקריאה נוספת
------------

* רבי חיים סולובייצ'יק, **טומאת התהום** מגנזי הגר"ח חלק א' סימן ט' עמ' ל"ט

קישורים חיצוניים
----------------

* הערך "טומאת התהום", באתר ויקישיבה
* הערך "טומאת התהום", במיקרופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף פ"א, עמוד ב'.
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף פ', עמוד ב'.
3. ↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר קרבנות, הלכות קרבן פסח, פרק ו', הלכה י"א.
4. ↑  תלמוד בבלי, מסכת נזיר, דף ס"ג, עמוד ב'. וראו את ההסבר לכך בתוספות בתלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף פ"א, עמוד ב', ד"ה אלא.
**פרנקולין שחור** (שם מדעי: *Francolinus francolinus*) הוא מין בסוג פרנקולין שבמשפחת הפסיוניים.
כמו רוב מיני הפרנקולין, הפרנקולין השחור נפוץ בחלקים מסוימים של דרום האזור הפלארקטי באירופה ובאסיה, לרוב במטעים, בסבכי-צמחים ובקרבת בריכות דגים. פרטים של פרנקולין שחור יציבים ומקננים בישראל, בעיקר בעמק בית-שאן, ארץ כינרות ואגן הקישון,עד העבר הקרוב המין היה שכיח בכל הארץ, אך הוא ניצוד בהמוניו, ונתון כיום בסכנה מתמדת.

אורכו של הזכר 33-36 ס"מ ומשקלו עד 453 גרם. אצל הפרנקולין קיימת דו-צורתיות זוויגית בולטת. הזכרים ניכרים בטבעת צבעונית על צווארם ובגוף בעל נקודות לבנות. הנקבות מתאפיינות בגוף חום המתאים לצורכי הסוואה.

בעת תקופת הייחום, החלה בחודש מרץ, מתחילים משחקי-החיזור של הזכרים כאשר הם משמיעים קולות רעשניים במיוחד. הנקבה מטילה בין 8 ל-12 ביצים ודוגרת לבדה כ-21-24 ימים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנקולין שחור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרנקולין שחור באתר הרשימה האדומה של IUCN

פרנקולין שחור מהחזית
**ננו קומיקס** (או בשם המלא: **ננו קומיקס, עלילות מדעיות עם חיוך**) היא סדרת קומיקס שמוציא מכון ויצמן למדע. הסדרה, בעריכת יבשם עזגד, מביאה את סיפורם של חמישה גיבורים קבועים ועוד כמספר הזה גיבורים-לרגע, הפועלים במכון למחקר מדעי שמתקיים, למעשה, בכל מקום ובכל זמן. גיבור הסדרה הוא ננו, ילד כבן 10, שהוריו יצאו למסע ארוך בחלל, והוא מבלה זמן רב במקום העבודה של סבתו, שהיא הטבחית בקפטריה של המכון המדעי. סקרנותו הטבעית מובילה את ננו למעורבות בהרפתקאות מדעיות המתחוללות בחזית המחקר המדעי. כוכבי הסדרה האחרים הם פמטו, מדען בכיר ומבוגר, עם נפש של ילד; ג'יגה, מדענית רב-תחומית, צעירה ונמרצת; מגה, חוקר בתר-דוקטוריאלי המסתיר את עובדת היותו נוסע בזמן; וטרה, מעצבת גרפית העובדת במכון, הנאלצת לעיתים להזכיר לחבריה המדענים את עובדות החיים הפשוטות. שמותיהם של חמש דמויות הננו-קומיקס העיקריות (פמטו, ג'יגה, מגה, טרה וננו), הוצעו על ידי הנשיא השמיני של מכון ויצמן למדע, פרופ' חיים הררי.

ה"ננו קומיקס" נעים במרחב ובזמן, מחליפים מקומות ותרבויות, ומפגישים את המדענים וחבריהם עם עם אינדיאנים, סינים, אסקימואים, מרגלים תעשייתיים ועוד. בכל סיפור משולב "מלבן מדעי" שמספר במעט מילים פשוטות על העבודה המדעית שעליה מבוסס הסיפור. הדיאלוגים של הדמויות נכתבו בדיאלוג בין יבשם עזגד לבין המשורר מאיר גולדברג.

הפרק הראשון בסדרה פורסם בשנת 2006. בשנים הראשונות צייר את הסדרה יניב שמעוני. לאחר פרישתו של שמעוני מהמיזם, ב-2010, ציירו את הסדרה, במשותף, דורית מיה גור ואלית אבני שרון - ולסדרה נוספה כותרת המשנה: "הדור השני". עם פרישתן של גור ואבני שרון (2015), החלה לצייר את הסדרה (תחת כותרת המשנה "הדור השלישי"), לי זכאי.

פרק חדש בסדרה נכלל בכל גיליון של הרבעון המדעי-פופולרי "המכון", של מכון ויצמן למדע, ועולה גם באתר "מסע הקסם המדעי" של מכון ויצמן. במשך השנים יצאו לאור גם אסופות של ה"ננו-קומיקס", שזכו לפופולריות רבה בקרב ילדים וחובבי מדע בני כל הגילים, וכן גרסה מונפשת של הקומיקס. הסדרה מתורגמת לערבית ולאנגלית.

מספר תערוכות של ננו-קומיקס נודדות בין בתי-ספר, מתנ"סים ומרכזי תרבות שונים בארץ, ואף נשלחות לאירועי מדע וחינוך בחו"ל. מעת לעת מקיימים היוצרים סדנאות ננו-קומיקס לנוער (למשל, בפסטיבל אנימיקס, וכן לצד תערוכות במרכזי תרבות), שבהן יוצרי קומיקס ומדענים צעירים מדריכים את המשתתפים ביצירת ננו-קומיקס משלהם. במסגרות אלה מצטרפים אל היוצרים אמני קומיקס נוספים ובהם אורי פינק, צחי פרבר, עמוס אלנבוגן וניסים חזקיהו.

קישורים חיצוניים
----------------

* ארכיון ננו-קומיקס - אתר "מסע הקסם המדעי" של מכון ויצמן למדע
* ננו-קומיקס, הדור הראשון - מהדורה בערבית
* ננו-קומיקס, הדור השני - מהדורה בערבית
* ננו-קומיקס, הדור השלישי - מהדורה בערבית
* קליפ קצר המציג את סדרת הקומיקס בהוצאת מכון ויצמן למדע, הוצג באנימיקס - הפסטיבל ה -10 לקומיקס וקריקטורה, תל אביב, 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  ננו קומיקס - אתר "מסע הקסם המדעי" של מכון ויצמן למדע
2. ↑  יניב שמעוני - אתר הבית
3. ↑  "מסע הקסם המדעי" – מכון ויצמן למדע
4. ↑  ננו קומיקס, סרטון אנימציה: 'טריליון שווה המון'
5. ↑  ננו קומיקס, סרטון אנימציה: 'אבק פורח, יער צומח'
6. ↑  ארכיון ננו-קומיקס בשפה הערבית
7. ↑  ארכיון ננו-קומיקס בשפה האנגלית
8. ↑  הבמה, יולי 2010
9. ↑  אנימיקס - אתר הבית
10. ↑  ננו-קומיקס בפסטיבל אנימיקס, יולי 2010
11. ↑  מדעני המכון ייפגשו עם הציבור וישוחחו על נושאים שונים מחזית המדע, תערוכת ננו קומיקס תוצג בגודל טבעי, ויוצריה ישוחחו עם הקהל, הידען, ספטמבר, 2009
**אגוסטין רודריגס סנטיאגו** (בספרדית: **Agustín Rodríguez Santiago**; נולד ב-10 בספטמבר 1959 במרין שבספרד), הידוע בקיצור כ**אגוסטין**, הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת השוער.

קריירת מועדונים
---------------

אגוסטין נולד במרין שבספרד וגדל במחלקת הנוער של ריאל מדריד. בעונת 1978/1979 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, ריאל מדריד קסטיליה, ששיחקה בליגה הספרדית השנייה. ב-16 בדצמבר 1978 ערך אגוסטין את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כששיחק 90 דקות בניצחון 2-0 על אוסאסונה במסגרת המחזור ה-15 בליגה. בעונתו הראשונה ערך 23 הופעות ליגה, ובעונתו השנייה 26 הופעות נוספות.

בעונת 1980/1981 החל אגוסטין לשחק בריאל מדריד כשוער מחליף. ב-4 באפריל 1981 ערך אגוסטין את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, כשנכנס כמחליף בדקה ה-14 בניצחון 3-1 על סלמנקה במסגרת המחזור ה-31 בליגה בשל פציעתו של מריאנו גרסיה רמון. הוא סיים את העונה עם 4 הופעות ליגה, ובעונה הבאה ערך 16 הופעות ליגה. בעונת 1982/1983 ערך אגוסטין 29 הופעות ליגה, בהן ספג 25 שערים, דבר שהביא לזכייתו בפרס ריקרדו זאמורה, אך בעונות הבאות שימש כשוער מחליף לשוערי הקבוצה. בעונת 1985/1986 שיחק אגוסטין בשני משחקי הגמר של גביע אופ"א, בו זכתה ריאל מדריד לאחר שניצחה את פ.צ. קלן 5-1 והפסידה לה 2-0 במשחק הגומלין.

לקראת עונת 1990/1994 עבר אגוסטין לטנריפה, גם היא מליגת העל הספרדית, בה שיחק במשך 4 עונות וערך 55 הופעות.

בשנת 1994, כשהוא בן 35, פרש אגוסטין מכדורגל. הוא היה מאמן שוערים בטנריפה למשך תקופה קצרה.

תארים
-----

ריאל מדריד
שיחק בעונות ה**מודגשות** בלבד.

* גביע אופ"א (2): 1984/1985, **1985/1986**
* אליפות ספרד (5): **1985/1986**, 1986/1987, **1987/1988**, **1988/1989**, **1989/1990**
* הגביע הספרדי (2): 1981/1982, 1988/1989
* הסופר קאפ הספרדי (2): 1988, 1989
* גביע הליגה הספרדית (1): 1984/1985

אישיים
* פרס ריקרדו זאמורה (1): 1982/1983

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת ספרד – אולימפיאדת מוסקבה 1980** |
| --- |
| 1 בויו • 
2 מרקוס • 
3 חואקין • 
4 דה אנדרס • 
5 חואניטו • 
6 גחאטה • 
7 אנחל • 
8 גרי • 
9 דויד • 
10 ויקטור • 
11 אורבנו • 
12 אספינוסה •
13 קיקה ראמוס • 
14 רינקון •
15 אגוסטין •
16 אורקיאגה •
17 סוניגה •
מאמן: סנטמריה | ספרדספרד |
הרב **שמעון זרחי** (ה'תקמ"ח, 1788 - ט' באלול ה'תר"ך, 26 באוגוסט 1860) היה רב ליטאי. רבן של יאקובשטאדט שבקורלנד וטבריג שבליטא, ובסוף ימיו נשיא ישיבת עץ חיים בירושלים.

תולדותיו
--------

נולד בשנת ה'תקמ"ח בז'ז'מיר לרב זרח שהיה דור שמיני לפייטן רבי אליהו הזרחי שנהרג על קידוש השם בשנת ה'ת"ח, ובהיותו צעיר ממש נישא לאשה מהעיר קיידאן. לאחר נישואיו היה סמוך על שולחן חותנו בעיר קיידאן ושם למד בחברותא עם הרב אריה לייב קצנלנבוגן, וכן למד את חכמת הקבלה בחברותא עם הרב משה בן הרב אברהם אחי הגר"א.

בשנת ה'תקצ"ה מונה לרב העיר יאקובשטאדט בחבל קורלנד בלטביה, אך בשנת ה'ת"ר נאלץ בגזירת השלטונות לעזוב את העיר ומונה לרב העיר טבריג בליטא.

בשנת ה'תרי"ג חזר לרבנותו בעיר יאקובשטאדט ובשנת ה'תרי"ז עזב את כל בני משפחתו וצאצאיו עלה עם רעייתו לירושלים, שם התיישב בחורבת רבי יהודה החסיד והגה בתורה, בתחילה מסר שיעורים בבית הכנסת אור החיים, של תלמידי רבי מנחם מנדל משקלוב, ולאחר מכן יסד את ישיבת עץ חיים בחורבת רבי יהודה החסיד, ומונה לנשיאה. מאז בואו לירושלים ועד לפטירתו לא יצא מבין החומות.

בסוף שנת ה'תר"כ חלה ובאור לט' באלול נפטר.

לאחר פטירתו שלח הרב שמואל סלנט את כתביו לבניו שהתגוררו בטלז, והם הדפיסו אותם בשם **שו"ת נחלת שמעון**, ובסוף הספר נדפסה גם צוואתו.

קישורים חיצוניים
----------------

* 'זרחי, ר' שמעון', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), **יהדות ליטא**, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 50 (ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 1248).
**"Nothing's Gonna Change My Love for You"** (בתרגום חופשי לעברית: "שום דבר לא ישנה את אהבתי אליך") היא בלדת פופ מלודית שנכתבה על ידי ג'רי גופין ומייקל מאסר ובוצעה במקור על ידי ג'ורג' בנסון בשנת 1985 במסגרת אלבומו 20/20. גרסת הכיסוי בביצוע גלן מדירוס משנת 1987 הפכה ללהיט גדול בארצות הברית וברחבי עולם, והשיר אף הגיע, בין היתר, למקום הראשון במצעד הבריטי במהלך יולי 1988.

גרסת גלן מדירוס
---------------

מדירוס פרסם במקור את גרסת הכיסוי שלו לשיר באמצעות חברת תקליטים מקומית קטנה בהוואי (Amherst Records) בהיותו בן 16 בלבד, לאחר שזכה בתחרות כישרונות מקומית שהתקיימה במדינת מוצאו, הוואי. מנהל רדיו מפיניקס שבאריזונה, אשר ביקר באותה העת בהוואי, שמע במקרה את השיר בביצועו של מדירוס והחליט לקחת עמו עותק של הביצוע חזרה לפיניקס. בעקבות כך הפך השיר בתחילה פופולרי בפיניקס ובהמשך הפך ללהיט ברחבי ארצות הברית (הגיע למקום ה-12 במצעד הבילבורד האמריקני), ומדירוס אף ביצע את השיר בתוכנית האירוח של ג'וני קארסון בהיותו בן 17 בלבד. בהמשך הפך השיר ללהיט בינלאומי גדול אשר בין היתר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי ונשאר במיקום זה במשך 4 שבועות רצופים במהלך יולי 1988.

בוידאו קליפ לשיר בביצועו של מדירוס, נראה מדירוס מטייל לאורך חוף הים עם חברתו. הווידאו קליפ מסתיים כאשר הוא מנשק את חברתו מול השקיעה.

מדירוס הקליט בהמשך גם גרסה של השיר בספרדית בשם "Nada cambiará mi amor por ti".

### מיקומי שיא

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא | תואר |
|  אוסטריה | Ö3 Austria Top 40‏ | 12 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 1 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 12 |  |
|  בריטניה | מצעד הסינגלים הבריטי | 1 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 20 |  |
|  הולנד | מצעד השירים ההולנדי | 1 |  |
|  נורווגיה | ווה גה ליסטה | 2 |  |
|  צרפת | SNEP | 1 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 2 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 8 |  |

גרסאות כיסוי נוספות
-------------------

לאורך השנים הוקלטו גרסאות כיסוי רבות לשיר, כאשר בין המבצעים הבולטים ביותר היו ריצ'רד קליידרמן, ווסטלייף, סטיבי וונדר, אנגלברט המפרדינק ולהקת הצלליות.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Nothing's Gonna Change My Love for You" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על הסינגל "Nothing's Gonna Change My Love for You" באתר מיוזיק בריינז
* סרטון השיר "Nothing's Gonna Change My Love for You" באתר יוטיוב
* עמוד השיר באתר songfacts.com (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Glenn Medeiros - Nothing's Gonna Change My Love For You (Vinyl) at Discogs
2. 1 2  Glenn Medeiros - Biography

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 053dbf16-e576-462d-ab7c-cec3ad0837b0
* MusicBrainz work: f2940a5c-77ea-3aa4-abf4-d5f52054e15b

 |