recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק בנהר בארצות הברית ומקסיקו. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו ריו גראנדה (פירושונים).

צפונית לקניון סנטה הלנה, חלק מכ-360 ק"מ מנתיב הנהר בניו מקסיקו
נהר **ריו גראנדה** (באנגלית: **Rio Grande**, קרוי במקסיקו **ריו בראבו**, או **Río Bravo del Norte**) זורם מהרי סן חואן שבקולורדו, ממשיך דרומה לניו מקסיקו, ונשפך בדלתה חולית קטנה למפרץ מקסיקו ליד בראונסוויל שבטקסס.

מאל פאסו שבטקסס ועד לשפכו למפרץ מקסיקו, מסמן הריו גראנדה את הגבול שבין ארצות הברית למקסיקו.

גאוגרפיה ומים
-------------

בחלק גדול מנתיבו זורם הריו גראנדה באזורים הרריים, מעל 1,000 מ' מעל פני הים. בניו מקסיקו, עובר הריו גראנדה דרך "בקע ריו גראנדה", יוצר קניונים, חוצה אגני סחף, ויוצר נוף של יערות צמחי נהר המייצבים את אגני ההצפה שבהם הוא זורם.

מאל פאסו, השוכנת בגובה של 1,147 מ', זורם הנהר לכיוון דרום מזרח ומהווה את הגבול בין טקסס למקסיקו (קטע קצר מאוד ממנו מהווה לפני כן את הגבול בין המדינות טקסס לניו מקסיקו), כשמרבית נתיבו עובר באזורים מדבריים. לקראת שפכו, באזור הסוב-טרופי של מפרץ מקסיקו, זורם הנהר באזורים חקלאיים, וחלק ניכר ממימיו מנוצל להשקיה.

השימוש במימיו מוסדר באמצעות אמנה בין קולורדו, ניו מקסיקו וטקסס, ובנתיב הגבול שבין ארצות הברית למקסיקו - באמצעות הסכם בין שתי המדינות. ישנן שנים, שבשל מיעוט גשמים ובשל צריכת יתר של מימיו, זרימתו דלילה עד כדי התייבשות מוחלטת, מה שמעורר חשש אקולוגי כבד בדבר עתידו.

גאולוגיה והיסטוריה
------------------

לפני מיליוני שנים נשפך הנהר לימת קבסה דה ואקה שבדרום בקע ריו גראנדה. אך לפני כמיליון שנים, בתקופת הפליסטוקן, הוא פרץ את הימה בעזרת נהרות נוספים שנשפכו אף הם לימה, והחל לזרום בנתיבו המוכר היום (בבקע כושל) לכיוון דרום-מזרח ועד למפרץ מקסיקו.

לפני מלחמת ארצות הברית–מקסיקו התחוללו סביב הנהר סכסוכי גבול בין ארצות הברית למקסיקו, כשארצות הברית טענה שהוא הגבול בינה לבין מקסיקו, ומקסיקו טענה שהנהר כולו הוא חלק משטחה והגבול עובר צפונית לו בנהר הנוצ'ס.

לאחר המלחמה, ועל-פי הסכם גואדלופה אידלגו משנת 1848, נקבע הנהר כגבול בין שתי המדינות, ורבים מהעבדים הטקסנים חצו את הנהר על מנת לברוח מאדוניהם. כיום מקסיקנים רבים משתמשים בנהר כדי להסתנן לארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ריו גראנדה** |

* ריו גראנדה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011433526905171
* GND: 4117032-5
* LCCN: sh85114156
* NARA: 10046877
* NKC: ge432095
* VIAF: 245026554
* WorldCat: lccn-n79069716

 |
**Daughtry** הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק האמריקנית "דוטרי", שבראשה עומד מתמודד "אמריקן איידול" לשעבר כריס דוטרי.

האלבום יצא לאור ב-21 בנובמבר 2006. הסינגל הראשון מהאלבום, It's Not Over, יצא לאור גם הוא ב-21 בנובמבר 2006.

נכון לסוף דצמבר 2006, האלבום מכר ברחבי העולם יותר מ-1,045,000 עותקים, כשכבר בשבוע הראשון הגיע למקום השני במצעד האלבומים הנמכרים ביותר בבילבורד האמריקני, כשמכר 303,677 עותקים.

ב-27 בדצמבר 2006, קיבל האלבום את הפלטינה הראשונה שלו, וב-7 במרץ 2007 קיבל את הפלטינה השנייה.

רשימת השירים באלבום
-------------------

1. It's Not Over - 3:35
2. Used To - 3:32
3. Home - 4:15
4. Over You - 3:27
5. Crashed - 3:31
6. Feels Like Tonight - 4:01
7. What I Want (featuring Slash) - 2:48
8. Breakdown - 4:01
9. Gone - 3:21
10. There and Back Again - 3:15
11. All These Lives - 3:24
12. What About Now - 4:10

רצועות בונוס
------------

1. Sorry
2. Home [אקוסטי]
3. Crashed [אקוסטי]

על שירי האלבום
--------------

הז'אנר של האלבום הוא פוסט-גראנג'. רוב שירי האלבום רועשים, אולם יש מספר בלדות רוק, ביניהן השיר "What About Now" אותו הלחין הגיטריסט בן מודי, חבר להקת אוונסנס. שני הסינגלים הראשונים מהאלבום "It's Not Over" ו"Home" היו ללהיטים גדולים בארצות הברית. הסינגל השלישי מהאלבום, "What I Want" הוא שיתוף פעולה בין דוטרי לגיטריסט סלאש, לשעבר מלהקת הרוק המצליחה "Guns N' Roses".

משמעות השירים
-------------

לדברי סולן הלהקה, כריס דוטרי השיר "All These Lives" עוסק במקרה של חטיפת ילדים, נושא הקרוב ללבו עקב היותו אב לשני ילדים. כמו כן השיר מדבר על דברים שונים שמשפיעים לרעה על ילדים. השיר "Crashed" מדבר על שינוי גדול בחיים עקב פגישה של אדם לא צפוי, והתאהבות בו ממבט ראשון. ב-"Breakdown" ישנים רמזים דתיים על התנ"ך, והקשר בין אמונות למערכות יחסים. השיר "What I Want" מדבר על קושי של גבר במערכת יחסים מחויבת והשיר "There And Back Again" הוא על מימושו של חלום.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על האלבום *Daughtry* באתר MusicBrainz
* מידע על האלבום *Daughtry* באתר AllMusic
* האלבום *Daughtry* באתר ספוטיפיי
* האלבום *Daughtry* באתר יוטיוב
* ביקורת נוספת מרולינג סטון

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**2006: ניקלבק – *All the Right Reasons*** | **פרס המוזיקה האמריקאית לאלבום הפופ/רוק האהוב ביותר  2007: דוטרי – *Daughtry*** | **הבא**:**2008: אלישה קיז – *As I Am*** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: a89eb3b6-efe2-3d03-86c1-7e88f66695d3

 |
**ציון שאול הדדי** (אדאדי; 21 בינואר 1909 – 1955) היה מורה, מחנך ומנהל בית הספר ״התקווה״. מחיה השפה העברית והרעיון הלאומי בקרב קהילת יהודי לוב ומנהיג ציוני בלוב. מייסד ארגון בן-יהודה בטריפולי, ארגון שעסק, בנוסף לפעילות ציונית, גם בהחדרת השפה העברית בקרב יהודי לוב.

ביוגרפיה
--------

נולד בטריפולי לוב לאביו ראובן ואמו בובה. נצר לשושלת אדאדי מיסודו של רב נתן אדאדי, שהיו ידועים באהבתם לארץ ישראל כדיינים ושד"רים, מורה ומחנך. מחיה השפה העברית והרעיון הלאומי בקרב קהילת יהודי לוב, מנהיג ציוני ביהדות לוב, מנהיג ארגון "בן יהודה". למד בבית ספר יסודי תלמוד תורה. בשנת 1926 סיים את לימודיו בבית הספר האיטלקי למסחר.

בשנת 1929 התגייס לצבא האיטלקי מתוקף נתינותו האיטלקית. כשהשתחרר מהצבא, למד ועסק בהנהלת חשבונות בבית מסחר.

### פעילותו הציונית בלוב

לאחר התבססות, שנמשכה חמש שנים, הצליחה "ההסתדרות הציונית הטריפוליטאית", לייסד בשנת 1931 את "ארגון בן-יהודה" בראשותו של ציון שאול אדאדי, הארגון החל בפעילות ציונית ענפה: החדרת השפה העברית, על פי הסיסמה "עברי דבר עברית"; העלאת מחזות בעברית בנושאים תנכיים ולאומיים; לימוד עברית למבוגרים; פתיחת ספרייה עברית ענפה; ארגון משחקי ספורט; קיום אספות ועצרות בהדרת עם; עריכת טקסים ומסיבות בכל חג דתי ולאומי; הוצאה לאור של שבועון בשם "למדו עברית"; אסוף כספים ושקילת השקל להסתדרות הציונית. אדאדי היה פעיל בארגון במשך 15 שנים והיה יו"ר וגם מזכיר הארגון. עסק בניהול וועד הקרן הקיימת לישראל משנת 1932 ועד סוף 1943.

הדדי יסד את בית הספר העברי הראשון "התקווה", ניהל אותו במשך שנתיים ולימד בו כל ימי קיומו. יסד את תנועת הנוער החלוצית ותנועת הצופים העבריים, הוציא לאור עיתונים קהילתיים ציוניים, ערך מגביות ענק לטובת נזקקי הקהילה ולטובת המפעל הציוני בלוב. כונה בפי רבים "הרצל של לוב".

### פעילותו בארץ ישראל

עלה לישראל עם בני משפחתו בשנת 1949. אשתו אינס וילדיו ראובן, נעמי, דבורה וישראלית. ב-18 בדצמבר 1949 החל לעבוד בבית ספר בנתניה.

ב-1 בפברואר 1951 החל לעבוד כמורה בבית ספר בשיכון המזרח, ראשון לציון. בהמשך, עבר להתגורר בבאר יעקב וניהל שם בית ספר בו גם שימש כמורה. הוא המשיך בפעילות הציונית בפועל המזרחי ב"למפנה".

נפטר בט' באדר תשט"ו (1955) בבת ים. נטמן בבית העלמין קריית שאול בתל אביב.

הנצחה
-----

עיריית בת-ים הנציחה את זכרו וקראה על שמו רחוב "שאול הדדי", בו נמצא האודיטוריום העירוני והמוזיאון לאומנות "בית ריבק". שלט לזכרו מוצב בשכונת רמת יוסף.

קישורים חיצוניים
----------------

* ביקורה של גב' חמדה בן-יהודה בטריפולי
* הציונות בלוב מרכז מורשת יהדות לוב
* מרכז אור שלום לשימור מורשת יהדות לוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  דבורה טובול, הציונות בלוב, באתר לבלוב, מורשת יהדות לוב
2. ↑  מצבה של ציון שאול הדדי, באתר Billion Graves
**בריס לוריש סמבה** (בצרפתית: **Brice Lauriche Samba**; נולד ב-25 באפריל 1994) הוא כדורגלן צרפתי המשחק כשוער בלאנס בליגת העל הצרפתית ובנבחרת צרפת.

קריירה
------

סמבה הצטרף ללה האבר ב-2006, ועבד את דרכו בקבוצות הנוער לפני שעלה לקבוצה הבוגרת ב-2011.

ב-4 בינואר 2013, סמבה הצטרף למרסיי מה הבר, וחתם על חוזה לארבע וחצי שנים. הוא ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו עבור מרסיי ב-5 בינואר 2014 במשחק הגביע הצרפתי נגד ריימס, שמר על רשת נקייה בניצחון 0-2 בבית. ב-9 ביולי 2015, סמבה הצטרף לנאנסי בהשאלה לעונה.

סמבה הצטרף לקאן על חוזה לארבע שנים ממרסיי ב-30 ביוני 2017.

ב-7 באוגוסט 2019, סמבה הצטרף לנוטינגהאם פורסט מהצ'מפיונשיפ האנגלי על חוזה לארבע שנים תמורת סכום שלא פורסם. הוא הובא בתחילה כמחליף לשוער המושאל אריינט מוריץ', אבל תפס את מקומו כשוער מספר אחת של פורסט לאחר שמוריץ' עשה מספר טעויות קריטיות.

סמבה ערך את הופעת הבכורה שלו עבור פורסט ב-13 באוגוסט 2019 בניצחון 0-1 על פליטווד טאון בגביע האנגלי. הופעת הבכורה שלו בליגה הייתה ב-24 באוגוסט 2019 בניצחון 1-2 על פולהאם. ההופעות המרשימות שלו הובילו לכך שנבחר כשחקן החודש של אוהדי הצ'מפיונשיפ בנובמבר 2019. ב-8 בספטמבר 2020, סמבה נכלל בנבחרת העונה של הצ'מפיונשיפ לעונת 2019–2020.

בחצי גמר הפלייאוף על ההעפלה לפרמייר ליג ב-2022, סמבה עצר שלושה פנדלים כדי להעביר את פורסט לגמר נגד האדרספילד טאון. הוא פתח בהרכב בגמר הפלייאוף של הצ'מפיונשיפ ב-2022 לפני שהוחלף בדקה ה-89 על ידי אית'ן הורבאט עם פציעה במפשעה כשפורסט החזיקה ביתרון 0-1 ואישרה את חזרתה לפרמייר ליג לראשונה ב-23 שנים.

ב-5 ביולי 2022, הוכרז כי סמבה חתם על חוזה לחמש שנים עם לאנס מהליגה הצרפתית הצרפתית תמורת סכום שלא פורסם.במחצית הראשונה של עונת 2022/2023 בליגה הצרפתית, היו לו 9 משחקים ללא ספיגה מתוך 19 משחקים. הוא סיים את העונה עם 15 משחקים ללא ספיגה מתוך 38 משחקי ליגה, הכי הרבה בעונה, וזכה בתואר שוער העונה בליגה הצרפתית ונבחר לנבחרת העונה. הוא ספג הכי מעט שערים (29) בליגה ועזר ללאנס לסיים במקום השני עם 84 נקודות, נקודה אחת מאחורי האלופה פריז סן ז'רמן, ולהעפיל לליגת האלופות לראשונה מזה 20 שנה.

נבחרת לאומית
------------

סמבה נולד בהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ומחזיק באזרחות צרפתית וקונגולזית.

במרץ 2023, הוא זומן לראשונה לסגל נבחרת צרפת לקראת משחקי מוקדמות יורו 2024 נגד הולנד ואירלנד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברייס סמבה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  SAMBA DEPARTS FOR LENS, nottinghamforest
2. ↑  Thuram and Samba in France squad, ligue1
הבניין בשדרה הראשונה
**המרכז הרפואי בית ישראל** (באנגלית: **Beth Israel Medical Center**) הוא בית חולים בניו יורק. בית ישראל משמש גם כבית חולים לימודי. במקור, הוקם המרכז הרפואי במטרה לשרת מהגרים יהודים שגרו בלואר איסט סייד. הבניין המרכזי של בית החולים נמצא בפינת השדרה הראשונה ורחוב 16, מול כיכר טויווסאנט. קמפוסים ובנינים אחרים של המרכז כוללים את מחלקת "דרך המלכים - בית ישראל" בברוקלין ואת המרכז לטיפול אמבולטורי פיליפס בכיכר יוניון.

המרכז משמש גם כבית חולים אוניברסיטאי וכקמפוס ללימודי הרפואה של ישיבה יוניברסיטי. בית החולים הוא גם בית חולים לימודי של אוניברסיטת סיינט ג'ורג' ומרכז ללימודי אחיות "בית ישראל פיליפס".

ב-2013 הצטרף המרכז למערכת הבריאות מאונט סיני (אנ'), מערכת ללא מטרת רווח שנוסדה בידי בית החולים מאונט סיני.

היסטוריה
--------

בית ישראל הוקם בשנת 1890 על ידי קבוצה של 40 חרדים בלואר איסט סייד אשר ביניהם הפילנתרופ - הארי פישל, כאשר כל אחד מהם שילם 25 סנט בעבור פתיחת בית החולים, שיועד לשימוש תושבים יהודים שהיגרו, ובעיקר מהגרים חדשים. בזמנים ההם בתי החולים בניו יורק טיפלו רק בתושבים שהתגוררו בעיר מעל לשנה. בתחילה, נפתחה מרפאה בלואר איסט סייד ובשנת 1891 היא הועברה לבניין בית החולים הראשון שבו היו 20 מיטות. בשנת 1902 הועבר בית החולים לבניין עם 115 מיטות.

בשנת 1929 עבר בית החולים לבניין בעל 13 קומות ו-500 מיטות במיקום הנוכחי, מול כיכר טויווסאנט. הבניין שליד, ששימש בעבר את בית החולים הכללי של מנהטן, נרכש על ידי בית החולים בשנת 1964 ואז שונה שמו למרכז הרפואי בית ישראל.

עד אמצע שנות השמונים, התרחב בית החולים מעבר לבסיס היהודי שבו. בשנת 1988 הייתה בבעלות בית החולים רשת המרפאות לטיפול בגמילה מהרואין הגדולה בארצות הברית, בה טופלו כ-7500 מטופלים בשנה.

ב-1994, במשך ארבעת החודשים האחרונים לחייו היה מאושפז במקום הרבי מנחם מנדל שניאורסון מחב"ד שנפטר בין כותלי המרכז הרפואי. 

נכון לשנת 2010, המרכז הרפואי בית ישראל כולל כמעט כל תחום התמחות ברפואה, בין היתר: רפואת חירום, רפואה פנימית, רפואת אף אוזן גרון, כירורגיה, רדיולוגיה, רפואת משפחה, דרמטולוגיה, גינקולוגיה וילודה, נוירולוגיה, אופתלמולוגיה, פתולוגיה, פסיכיאטריה, פודיאטריה ואורולוגיה.

בית החולים נראה מספר פעמים בסדרה "חברים" ובו התאשפזה פיבי בופה.

ביולי 2016, בעקבות משבר פיננסי הוחלט על סגירת חלק מהמרכז הרפואי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המרכז הרפואי בית ישראל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המרכז הרפואי בית ישראל (באנגלית)
* המרכז הרפואי בית ישראל, ברשת החברתית פייסבוק

* המרכז הרפואי בית ישראל, סרטונים בערוץ היוטיוב
* עוד מידע על בית החולים באתר MyDoctor

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* CiNii: DA05623113
* ISNI: 0000 0004 1937 0423
* VIAF: 168077080
* WorldCat: lccn-n83154893

 |
שלושה מאנשי ארגון הרועה. דוד צלביץ (למעלה משמאל), שפס'ל ארליך (למעלה מימין) וגרשון פליישר (בחזית)
**דוד צלביץ** (1892, חורושץ, פולין – 6 באוקטובר 1970, כפר גלעדי) היה חבר בארגון השומר ובארגון המגן, ממייסדי ארגון הרועה ושותף במחתרת ניל"י.

ביוגרפיה
--------

דוד נולד ב-1892 בעיירה חורושץ שבפולין לשמואל ונחמה צלביץ'. היה הבן השישי משבעה אחים ואחיות. האב היה בעל מאפייה (אותה קיבל בירושה). לאחר שנאלץ לסגור את המאפייה עבר עם משפחתו לעיירה קנישין שם עבד כאופה שכיר. ב-1901 עברה המשפחה לביאליסטוק. דוד למד בחדר וכן בבית ספר יסודי ותיכון. ב-14 ביוני 1906 היה נוכח בפוגרום שפרץ בעיר נגד יהודי העיר ובו ונרצחו מעל 100 יהודים וביניהם גם אביו שמואל. אירוע זה הביא אותו להחלטה לעלות ארצה. דוד עלה ב-1907, במסגרת העלייה השנייה, והחל לעבוד במושבות השומרון.

ב-1910 צורף לארגון השומר ונשלח לשמירה במושבות יהודה והגליל.

ב-1913 היה דוד שותף ליסוד ארגון הרועה שדגל בכיבוש עבודת רעיית הצאן (יחד עם גרשון פליישר ואריה אברמזון). שלושת המייסדים נדדו, במשך שנה, יחד עם רועים בדואים ועדריהם כדי להכיר את העבודה. לאחר התמחותם זו שאפו להחזיק ולגדל עדר משלהם אולם בגלל מחסור במזומנים השכירו את שירותיהם לבעלי עדרים יהודיים. פעילות הארגון נפסקה ב-1915 מאחר שהטורקים גייסו לצבא רבים מחברי הארגון.

דוד הצליח לחמוק מהגיוס ונענה לקריאתו של יוסף לישנסקי להצטרף לארגון המגן. החל לשמור, מטעם "המגן" במושבות יהודה (מזכרת בתיה וגדרה).

לישנסקי הפגיש את דוד עם אבשלום פיינברג וזה שכנעו להצטרף למחתרת ניל"י. לשם כך עבר לזכרון יעקב ותחת מסווה של שומר המושבה פעל עבור הרשת. ב-1917, עם נפילת הרשת, נאסר על ידי הטורקים אך שוחרר לאחר זמן מה וגורש לדמשק שם שהה עד סיום מלחמת העולם הראשונה.

עם חזרתו ארצה היה פעיל בארגון ההגנה והתיישב בבנימינה.

דוד נישא לרחל אברמוביץ שהייתה גם היא מחברות "השומר". לזוג נולדו 2 בנים ובת (שחר, פנחס ותמרה) נפטר ב-1970 והובא לקבורה בחלקת השומר שבבית הקברות כפר גלעדי. אשתו, רחל, נפטרה ב-1973 ונקברה אף היא בכפר גלעדי.

לקריאה נוספת
------------

* יהודה עציון, **בזעתם ודמם: בני משפחות בלינקוב וצ'יזניק בבניין הארץ והגנתה**, תל אביב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2009, עמודים 558–559.
* יצחק בנארי, **זכרונות דוד צלביץ חבר "השומר"**, הוצאת וידנפלד, ניקולסון ירושלים
* יצחק בן-צבי (עורך עם אחרים), **ספר השומר**, הוצאת דביר, תשי"ז 1957, עמודים 119–121
* נחמן תמיר, **אנשי העלייה השנייה - כרך ו'**, הוצאת המרכז לתרבות ולחינוך תל אביב וההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל, 1974, עמודים 175–183 (סיפורו של האח דב צלביץ')

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד צלביץ, באתר "מוזיאון ניל"י

הערות שוליים
------------

1. ↑  שאר האחים היו אברהם (1883), אתל (1884), הלל (1885), יצחק (1889), מאיר (1890) ודב (1895)
2. ↑  לישנסקי הקים את ארגון "המגן" לאחר שארגון "השומר" סירב לקבלו לארגון
3. ↑  מאחר שמעברו מ"השומר" ל"המגן" נחשב בזמנו לבגידה הייתה התלבטות אם יקבר בחלקת השומר. בסוף הוכרע שכן
**הפארק הלאומי הרי ויקלו** (באנגלית: **Wicklow Mountains National Park**, באירית: **Páirc Náisiúnta Sléibhte Chill Mhantáin**) הוא אזור מוגן באירלנד, אחד משישה פארקים לאומיים במדינה. גודל הפארק הוא כ-220 קמ"ר והוא ממוקם לאורכו של מחוז ויקלו וכן באזורים מצומצמים במחוזות השכנים דרום דבלין ודן לירי-ראת'דאון. הפארק מכיל בתוכו את הרי ויקלו, רכס ההרים הגבוה והגדול באירלנד. בפארק מגוון אתרים תיירותיים הפופולריים בקרב תיירים ותושבי הערים דבלין וויקלו, הממוקמות צפונית ומזרחית אליו בהתאמה, וכן אתרים היסטוריים ומסלולי הליכה רבים.

האתר ההיסטורי החשוב בפארק הוא מנזר גלנדלוך - אוסף מבנים נזיריים מימי הביניים המוקדמים המקושרים לקווין הקדוש. אתרים נוספים כוללים מבנים נזיריים נוספים, מרכז לימוד עתיק ושרידים של כפר כרייה שפעל באזור. האטרקציות התיירותיות בפארק כוללות מסלולי הליכה, טיפוס, חתירה, צלילה, דייג ושחייה. כמו כן, ישנם מסלולי נסיעה בפארק שנועדו לצפייה בנוף ההרים דרך המכונית, אחת מהן היא "דרך הצבא" ששימשה את צבא הממלכה המאוחדת לאחר המרד האירי של 1798. בפארק מגוון בתי מלון והארחה, מרכז מבקרים, מסעדות ודוכני מזון וחלק מהמסלולים בו נגישים לבעלי כיסא גלגלים.

ישנם בתי גידול רבים בתחומי הפארק - ביצות כבול, חורשות נשירות, חורשות מחטנאיות, ערבות ושדות בור. הפארק גם עשיר במיני הצמחים שגדלים בו - חמציצים, נוריתיים, סוף, שרכיים, שרכנים ומינים שונים של טחבי עלים, כמו גם במיני העצים שגדלים בו - עצי צינית, לוז ומילה. מיני בעלי החיים המוגנים בפארק כוללים מספר מינים של עטלפים, של לוטרות ותשעה מינים של ציפורים הנמצאות בסכנת הכחדה - מינים שונים של זרונים, בז נודד וברבור שר.

לאחר שעלו מספר הצעות להפיכת האזור לאתר מוגן, הוא הוכרז רשמית כפארק לאומי בשנת 1988 על ידי הטישך צ'ארלס הוהי במנזר גלנדלוך. הפארק נפתח רשמית בשנת 1991, והוא מנוהל על ידי שירות הפארקים הלאומיים והטבע של אירלנד שנמצא תחת המשרד הממשלתי לניהול התרבות, המורשת והגיילטאכט. צוות הפארק אחראי לשימור הטבע בתחומו, קידום המחקר והחינוך, ביטחון הציבור ושמירת שכנות טובה עם הקהילות שבקרבתו. במאי 2009, נוספו לפארק כ-28.33 קמ"ר ובשנת 2016 נוספו 19.82 קמ"ר נוספים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הפארק הלאומי הרי ויקלו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הפארק הלאומי הרי ויקלו
* מידע על הפארק באתר שירות הפארקים הלאומיים והטבע של אירלנד
* מסלולי הליכה בפארק ומסביב לו

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר הפארק הלאומי נכתב ב-11 ביולי 2011
2. ↑  אתר הפארק הלאומי נכתב ב-10 בנובמבר 2016
3. ↑  אתר הפארק הלאומי נכתב ב-11 ביולי 2011
4. ↑  אתר הפארק הלאומי נכתב ב-11 ביולי 2011
5. ↑  הדיון בוועדה בדאל אירן ב-26 ביוני 1992
6. ↑  Casey, Sean: Wicklow Mountains National Park: An Insight ירחון משנת 2002
7. ↑  Paul Melia, Kevin Doyle: State to buy 5,000 acres of Nama lands in Wicklow Mountains מאמר מעיתון האינדפנדנט

| פארקים לאומיים באירלנד  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| הפארק הלאומי הרי ויקלו • הפארק הלאומי קילרני • הפארק הלאומי גלנוואי • הפארק הלאומי קונמארה • הבארן • הפארק הלאומי באליקרוי |

 |
**אנדריס פוגה** (בלטבית: **Andris Poga**; נולד ב-29 ביוני 1980, בריגה) הוא מנצח לטבי.

קריירה
------

פוגה הוא בוגר אקדמית יאזפס ויטולס הלטבית למוזיקה, שם למד חצוצרה וניצוח. הוא המשיך ללמוד ניצוח באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה ובמקביל למד פילוסופיה באוניברסיטת לטביה.

בין השנים 2007 - 2010, היה המנהל האמנותי והמנצח הראשי של תזמורת כלי הנשיפה הסימפונית המקצועית של ריגה. אנדריס פוגה קיבל את פרס המוזיקה הגדול בשנת 2007 בקטגוריית הבכורה של השנה על הקונצרט שלו עם התזמורת הסימפונית הלאומית של לטביה.

בשנת 2010 זכה פוגה בפרס הראשון בתחרות הניצוח השנייה ע"ש יבגני סבטלנוב במונפלייה, צרפת. מ-2011 עד 2014, פוגה היה עוזר המנצח של פאבו ירווי בתזמורת פריז. מ-2012 עד 2014, הוא היה עוזר המנצח של התזמורת הסימפונית של בוסטון.

אנדריס פוגה הפך למנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית הלאומית של לטביה החל מעונת 2013–2014. הוא סיים את תפקידו בתזמורת בתום עונת 2021–2022. ביוני 2019, הודיעה התזמורת הסימפונית של סטוונגר על מינויו של פוגה למנצח הראשי הבא שלה, החל מעונת 2021–2022, עם חוזה ראשוני של 3 עונות.

אנדריס פוגה ביצע הקלטות מסחריות עבור חברות כמו Odradek Records, Skani ו-Myrios Classics.

בישראל ניצח על התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, שם ניצח על יצירתו של שמעון כהן "אביב חיי - סימפונייטה".

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אנדריס פוגה

* אנדריס פוגה, באתר ספוטיפיי

* אנדריס פוגה, באתר AllMusic (באנגלית)

* אנדריס פוגה, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* אנדריס פוגה, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007337561905171
* BIBSYS: 66167
* BnF: cb167146857 (data)
* GND: 1070730572
* ISNI: 0000 0001 1088 0492
* LCCN: no2020085221
* MusicBrainz: 54613f9b-a117-4b6b-b8f1-45942ab2e002
* VIAF: 187147965929784082866
* WorldCat: viaf-315590096

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באדמו"ר מטולנא. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו יוחנן טברסקי (פירושונים).

רבי **יוחנן טברסקי** (ו' באלול תרס"ו, 26 באוגוסט 1906 - כ"ה בכסלו תשנ"ט, 14 בדצמבר 1998) היה אדמו"ר מטולנא.

ביוגרפיה
--------

נולד בטולצ'ין לרבי דוד מרדכי. בילדותו היגר אביו לארצות הברית. בבחרותו, עלה לארץ ישראל ללמוד בישיבה וקיבל היתר הוראה. הוא למד בישיבת אוהל משה ואצל רבנים נוספים. בשנת תרפ"ז חזר לבית אביו. נישא לצפורה פערל, בתו של רבי משה לנגר, האדמו"ר מסטרטין טורונטו, והתגורר לאחר נישואיו במונטריאול. הוא פתח בית מדרש בשם "קהל חסידים - קהלת דוד" וכיהן שם כאדמו"ר. בשנות השואה היה פעיל בהצלת יהודים ובעזרה לקליטתם. בשנת תש"א הוא סייע לחסידי חב"ד להקים את ישיבת תומכי תמימים במונטריאול.

בשנת תשט"ו עלה לארץ ישראל והתגורר בשערי חסד, בית הכרם ולבסוף עבר לבית וגן ופתח שם בית מדרש. הוא נהג בפשטות ובצניעות, ונהג לבזות את עצמו בהנהגות מוזרות, כגון גלגולי ראש. הוא ראה את עצמו כחסיד גור, והלך תדיר לטישים של האדמו"רים. בסוף ימיו החלו להתקבץ סביבו חסידים. בשנתיים האחרונות לחייו התגורר בבני ברק, שם נפתח בית כנסת של החסידות, הפועל עד היום.

בתו היחידה גיטל מירל בריינדל לאה נישאה לישראל צבי וינברג, שנטה לתנועת המזרחי. בנם, רבי יצחק מנחם, הוכתר על ידי מרבית החסידים לאדמו"ר. נכדם, הרב אמיתי מלכיאל-טברסקי, הוכתר לכהן כאדמו"ר באשדוד.

לאחר פטירתו יצא הספר "שיח יחוננו" מדברי תורתו על חנוכה ועניינים שונים. נכדו מרדכי וינברג הוציא לאור יומנים ורישומים מחייו בספרים: "אמרתך חייתני", "דתשרי על עמיה", "כי חיים הם למוצאיהם".

לקריאה נוספת
------------

* יצחק אלפסי, **אנציקלופדיה לחסידות - אישים**, בערכו.
* **וזכרך לא ימוש מפינו** - תולדות ואמרות מפיו, טבת תשע"ו.

קישורים חיצוניים
----------------

* אשר זלקא ראנד (עורך), "הרב ר' יוחנן טווערסקי שליט"א", **תולדות אנשי שם** ח"א, ניו יורק, תש"י, עמ' 54, באתר היברובוקס
* ניגון ‘התעוררות קודם הקידוש’ לאדמו"ר מטולנא, אתר jdn.

הערות שוליים
------------

1. ↑  כי חיים הם למוצאיהם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007309132805171
* ISNI: 0000 0000 7150 9905
* LCCN: no2001071829
* VIAF: 58736136
* WorldCat: lccn-no2001071829

 |
|  |
| --- |
| **יש לערוך ערך זה**. הסיבה היא: **דורש הגהה**. |
| אתם מוזמנים לסייע ולערוך את הערך. אם לדעתכם אין צורך בעריכת הערך, ניתן להסיר את התבנית. |

**‎I Know What I Like (In Your Wardrobe)‎** הוא הסינגל הראשון של ג'נסיס שדורג במצעד סינגלים. הסינגל נלקח מהאלבום Selling England by the Pound. הסינגל יצא באוגוסט 1973, והפך ל"להיט קטן" באפריל1974 שבו דורג הסינגל במקום ה-21 במצעד הסינגלים הבריטי.

מידע
----

מילות השיר מדברות על גנן צעיר אשר לא רוצה להתבגר ולעשות דברים גדולים. הוא שמח ומאושר בכך שעובד עם מכסחת הדשא שלו. הציור "החלום" אשר צויר על ידי בטי סוונוויק הפך לעטיפת האלבום Selling England by the Pound, אשר השפיע על הסולן פיטר גבריאל לכתיבת השיר.

לשיר מאפיינים רבים, כגון השפעה מהביטלס, השפעה של רוק פסיכדלי, שימוש בכלי הקשה ושימוש בסיטאר חשמלי על ידי מייק ראת'רפורד (בהופעות נוגן על ידי סטיב האקט עד עזיבתו את הלהקה). הקטע הנמוך שמנוגן בתחילת ובסוף השיר, הוא צליל של מלוטרון אשר נשמע כמו מכסחת דשא כדי להדגיש את סיפור השיר. אפקט זה נתגלה על ידי הסולן, פיטר גבריאל, בזמן שהקלידן טוני באנקס היה בהפסקת שירותים.

בהופעות היו גרסאות שונות לשיר (למשל באלבום ההופעה Seconds Out), אשר כללו קטע אינסטרומנטלי יחד עם קטעים משירים אחרים של הלהקה כמו: "Visions of Angels",‏ "Blood on the Rooftops",‏ "Dancing with the Moonlit Knight"‏ ו-"Stagnation". לפעמים היו מבצעים קטעים של אמנים אחרים כמו: Don't Let Me Be Misunderstood.

בהופעות מאוחרות המתופף פיל קולינס היה רוקד בזמן המנגינות האינסטרומנטליות, בזמן שהוא מנגן בתוף מרים. הריקודים של קולינס ניתנים לצפייה בסרטי ההופעות של הלהקה כגון: Genesis: In Concert ב-1997, The Way We Walk – Live in Concert ב-1992 ו-When in Rome 2007 ב-2007.

"I Know What I Like" היה "להיט הפופ" של הלהקה בשנים המוקדמות שלה. בזמן הזה, להקות רוק מתקדם נמנעו מלהוציא סינגלים קצרים לשווקים. השיר נוגן ב-Top of the Pops עם הריקוד של קבוצת הריקוד Pan's People.

בהופעות של הלהקה כגון ב־The Way We Walk ו־Turn It On Again: The Tour, השיר היה מבוצע בהופעות במחרוזות של שירים מהתקופה הישנה של הלהקה. בזמן הנגינה היו תמונות אשר הראו את התקופות המוקדמות של הלהקה.

ב-1993, המנהיג לשעבר של מריליון, פיש, עשה גרסת כיסוי לשיר באלבומו Songs from the Mirror.

הבי-סייד של הסינגל היה Twilight Alehouse, שיר על אדם בודד שמוצא נחמה בפונדק המקומי. שיר זה היה מבוצע בהופעות הלהקה מאז 1970 אך לא הוקלט עד 1973. Twilight Alehouse שוחרר לאחר מכן כחלק ממארז הלהקה, Genesis Archive 1967-75.

נכון לאפריל 2020, סך המצטבר של ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-10 מיליון.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "‎I Know What I Like (In Your Wardrobe)‎" באתר Discogs
* סרטון השיר "‎I Know What I Like (In Your Wardrobe)‎" באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  *I Know What I Like (In Your Wardrobe) - New Stereo Mix*, נבדק ב-2020-04-02
2. ↑  *I Know What I Like (In Your Wardrobe) - New Stereo Mix*, נבדק ב-2020-04-02
**נמל התעופה הבין-לאומי ריו דה ז'ניירו-גאליאו אנטוניו קרלוס ז'ובים** (בפורטוגזית: **Aeroporto Internacional do Rio de Janeiro-Galeão Antonio Carlos Jobim**), הידוע בשמו המקורי **נמל התעופה הבין-לאומי גאליאו**, הוא נמל התעופה הראשי של מטרופולין ריו דה ז'ניירו שבברזיל. בשנת 1999 נקרא הנמל על שם המוזיקאי הברזילאי, אנטוניו קרלוס ז'ובים, שנמל התעופה מוזכר בשירו "Samba do avião".

שטח הנמל הוא הגדול ביותר בברזיל. בשנת 2013, דורג השדה במקום השני במדינה על פי תנועת הנוסעים, ורביעי בנפח המטענים העוברים בו.

הנמל משמש גם כבסיס טיסה של חיל האוויר הברזילאי.

תולדות הנמל
-----------

ב-10 במאי 1923 נפתח בית ספר לטיסה של חיל האוויר הברזילאי סמוך לחוף גאליאו שבאי גוברנדור. בשנת 1941, הפך בית הספר לבסיס טיסה של החיל, המסלול הורחב, ונבנו טרמינל ומחסנים.

ב-22 באוגוסט 1942 הכריזה ברזיל מלחמה על מדינות הציר, ובעלות הברית החלו להשתמש בשדה התעופה לפעולות צבאיות הקשורות למלחמה.

לאחר מלחמת העולם השנייה, גבר העומס בנמל התעופה סנטוס-דומונט שבעיר, וטיסות בינלאומיות הופנו לבסיס חיל האוויר גאליאו. ב-1 בפברואר 1952 נפתח טרמינל הנוסעים החדש שהוקם מול בסיס הטיסה, מעברו השני של המסלול. טרמינל זה היה בשימוש אזרחי עד לשנת 1977, ומשמש כיום את טיסות הנוסעים של חיל האוויר. טרמינל המטענים הוקם בסמוך, ורחבת החניה של מטוסי המטענים נמצא סמוך לו.

בשנת 1972 הועבר הזיכיון להפעלת הנמל לידי הסוכנות הממשלתית **Infraero**, שתפקידה ניהול שדות התעופה בברזיל.

בין שנת 1976 ל-1982, ביצעה חברת התעופה אייר פראנס טיסות מנמל התעופה שארל דה גול לגאליאו דרך דקר בירת סנגל באמצעות מטוס הדגל שלה, הקונקורד.

ב-20 בינואר 1977 נחנך בית נתיבות חדש, הידוע כיום כטרמינל 1.

ב-1985 נפתח בנמל התעופה הבינלאומי סאו פאולו-גוארוליוס מסלול ארוך, שאפשר למטוסים כבדים להמריא ולנחות בו. פתיחת המסלול בסאו פאולו גרמה לחברות תעופה זרות ומקומיות לעבור אליו, וכתוצאה מכך חווה גאליאו ירידה חדה במספר הנוסעים העוברים בו. ממשלת מדינת ריו דה ז'ניירו עשתה מאמצים להשיב לגאליאו את הבכורה, ומשנת 2004 החל מספר הנוסעים העוברים בנמל לעלות.

בשנת 1991 שופץ טרמינל 1, במסגרת ההכנות לפסגת כדור הארץ שהתקיימה בשנת 1992 הקיבולת השנתית הוגדלה ל-7.5 מיליון, וכן נפתח טרמינל 2 החדש ביולי 1992.

על מנת לזרז את שיפוץ והרחבת הנמלים, אושרה בשנת 2011 תוכנית למכירת מספר שדות תעופה במדינה לחברות פרטיות. בנובמבר 2013, אישרה ממשלת ברזיל את החכרת הנמל לחברה משותפת השייכת לקונצרן הברזילאי Odebrecht‏ (60%) ולחברה הסינגפורית **צ'נגי איירפורט גרופ** (40%), משנת 2014 ועד לשנת 2039, תמורת 19 מיליארד ריאל ברזילאי.

באוגוסט 2009 הודיעה Infraero, כי הקציבה לשיפוץ הנמל לקראת מונדיאל 2014 ואולימפיאדת 2016, סכום של 819 מיליון ריאל ברזילאי. במסגרת השיפוצים, חודש טרמינל 1 בעלות של 314.9 מיליון ריאל, חודש טרמינל 2 בעלות 284.0 מיליון ריאל, ונבנתה רחבת חניה נוספת בעלות של 220 מיליון ריאל.

יעדים בינלאומיים, 2013

ראו גם
------

* טיסה 447 של אייר פראנס

קישורים חיצוניים
----------------

* | מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **נמל התעופה הבינלאומי ריו דה ז'ניירו-גאליאו** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **נמל התעופה הבין-לאומי ריו דה ז'ניירו-גאליאו** |
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי ריו דה ז'ניירו-גאליאו

  מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבינלאומי ריו דה ז'ניירו-גאליאו באתר Airliners.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  Samba do Avião באתר lyricalbrazil.com,‏ 11 ביוני 2012
**ישראל ווּרצֶל** (ידוע בשם העט **פ. חוֹבָב**; נולד בשנת 1950) הוא עיתונאי, פובליציסט וסאטיריקן חרדי, לשעבר עורך "יתד נאמן".

ביוגרפיה
--------

נולד וגדל בבני ברק, בנם של ניצולי שואה יוצאי רומניה. בוגר ישיבת גרודנא באשדוד. בשנת 1989 התמנה לעורך העיתון "יתד נאמן"[דרוש מקור], לצד גיסו נתן גרוסמן (כיום עורך "הפלס") ויצחק רוט. יחד עם שני עמיתיו התחלק בכתיבת טור המערכת היומי של העיתון.

את כל מאמריו וטוריו לא פרסם בשמו אלא תחת שם העט "פ. חובב".

לאחר המהפך בשליטה ב"יתד נאמן", ביוני 2012, נשאר בתפקידו לצד העורך יצחק רוט. כעבור שנה, ביוני 2013, פרש.

### הטור "אדרבה"

במשך שנים פרסם את מדורו השבועי "אדרבה". המדור שימש במה מרכזית להשמעת ביקורת השקפתית בסגנון סרקסטי. הוא הרבה לבקר את החינוך החילוני, את התקשורת הישראלית, את הציונות הדתית, את תופעת "החרדים החדשים", את השבועונים החרדיים ובראשם "משפחה", את פעילותה של עמותת נוער כהלכה ועוד.

המדור "אדרבה" שימש במה להשמעת ביקורת פנימית, לעיתים מוסווית, באמצעות כתיבה סטירית-סרקסטית, כנגד תופעות בתוך החברה החרדית והליטאית. בין השאר יצא נגד המוזיקה המודרנית והרעשנית המושמעת בחתונות חרדיות, נגד הצפת רחובות הערים החרדיות בקופות צדקה מטעם ועדות הצדקה ועוד.

בשנת 2005, בעקבות ביקורת שהשמיע הרב ישראל רוזן על הרבנים החרדים שהתירו את כניסת יהדות התורה לקואליציה בתקופת ההתנתקות, כינה אותו וורצל בטורו "עכברוש עלוב המנסה לקרוא תיגר על מלכותו של האריה", וכמו כן יצא נגדו על "מתן הכשרים הלכתיים תמורת בצע כסף". בעקבות זאת הגיש הרב רוזן תביעת דיבה נגד "יתד נאמן" וזכה בה.

פ. חובב השווה את תעמולת מפלגת שינוי בראשות יוסף לפיד לתעמולה הנאצית. ב-2011, בעקבות התעוררות נושא הדרת נשים, כתב בטורו כי "היהודים הוחזקו במחנות ההשמדה בבלוקים נפרדים לגברים ולנשים. אפילו חיות האדם הללו התייחסו אל ההפרדה כדבר טבעי. גברים הושלכו להתגורר בבלוק הגברים ונשים בבלוק הנשים". בעקבות זאת פרסם יד ושם תגובה שבה נכתב: "אנו דוחים בשאט נפש את התפיסה המעוותת לפיה ניתן ללמוד מהאידאולוגיה של הנאצים ומפעולותיהם לגבי מהם הערכים הטבעיים לאנושות".

### משפחתו

וורצל נשוי לנחמה, בת אברהם שלמה פרידמן, מבעלי הוצאת לוין אפשטיין. שלוש אחיותיה נשואות לרב יונה מצגר, לנתן גרוסמן ולרב דוד דב לבנון, אב בית הדין הרבני באשקלון. שניים מילדיו של וורצל נשואים לשניים מנכדיו של הרב חיים קניבסקי. אחותו חדוה שטרנפלד הייתה השפית האחראית על המתכונים במגזין לבית של "יתד נאמן", "קטיפה" (לשעבר "בית נאמן").

מטוריו
------

* מבחר טורים של פ. חובב
* העם דורש 'צדק חברתי' צודק
* בין פורים לפסח
* הדרת שחורים
* מכתב גלוי לפלסנר

הערות שוליים
------------

1. ↑  פ. חובב בטור משתלח נגד 'משפחה'
2. ↑  ללום מבקש תרומות
3. ↑  אבישי בן חיים, "עכברוש עלוב", באתר nrg‏, 15 בפברואר 2005
4. ↑  הרב הציוני זכה בתביעת דיבה נגד יתד נאמן.
5. ↑  יוסי סעידוב, "ימי ההסתה הקשים", באתר העין השביעית, 6 ביוני 2008
6. ↑
7. ↑  יד ושם נגד פ. חובב
**אושיי ג'הבה בריסט** (באנגלית: **Oshae Jahve Brissett**; נולד ב-20 ביוני 1998) הוא כדורסלן קנדי המשחק בקבוצת בוסטון סלטיקס מליגת ה-NBA, בעמדת הסמול פורוורד.

קריירת מכללות
-------------

בריסט נולד בטורונטו שבקנדה, ובין השנים 2017–2019 למד באוניברסיטת סירקיוז שבניו יורק. בשתי עונותיו בקבוצת האוניברסיטה העמיד ממוצעים של 13.7 נקודות ו-8.2 ריבאונדים למשחק.

קריירה מקצועית
--------------

### טורונטו ראפטורס

בריסט לא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA‏ 2019, אך ביולי 2019 חתם על חוזה בטורונטו ראפטורס. בעונתו היחידה בקבוצה שותף ב-19 משחקים וקלע 1.9 נקודות בממוצע למשחק.

### פורט ויין מאד אנטס

בינואר 2021 הצטרף לקבוצת פורט ויין מאד אנטס מליגת הפיתוח של ה-NBA, לאחר שנבחר על ידה בדראפט של ליגת הפיתוח. ב-12 משחקיו עם הקבוצה קלע 18.6 נקודות ואסף 9.7 ריבאונדים בממוצע למשחק.

### אינדיאנה פייסרס

באפריל 2021 חתם על חוזה באינדיאנה פייסרס. ב-16 במאי 2021 קלע שיא קריירה של 31 נקודות, במשחק מול טורונטו ראפטורס. עד לסיום עונת 2020/2021 קלע 10.9 נקודות למשחק ב-21 משחקים, ובשתי העונות הבאות עם הפייסרס המשיך לשמש כשחקן ספסל בכיר וקלע 7.7 נקודות בממוצע למשחק.

### בוסטון סלטיקס

ביולי 2023 חתם על חוזה לשנתיים בבוסטון סלטיקס.

סטטיסטיקות הקריירה
------------------

### בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019/2020 | טורונטו | 19 | 0 | 7.1 | 0.361 | 0.2 | 0.8 | 1.4 | 0.4 | 0.2 | 0.1 | 1.9 |
| 2020/2021 | אינדיאנה | 21 | 16 | 24.7 | 0.483 | 0.423 | 0.769 | 5.5 | 0.9 | 0.9 | 1 | 10.9 |
| 2021/2022 | אינדיאנה | 67 | 25 | 23.3 | 0.411 | 0.35 | 0.695 | 5.3 | 1.1 | 0.7 | 0.4 | 9.1 |
| 2022/2023 | אינדיאנה | 65 | 2 | 16.7 | 0.386 | 0.31 | 0.717 | 3.4 | 0.7 | 0.5 | 0.2 | 6.1 |
| **קריירה** |  | 172 | 43 | 19.2 | 0.412 | 0.344 | 0.719 | 4.2 | 0.8 | 0.6 | 0.4 | 7.4 |

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר ESPN
**קרב סאסירתי** (בגאורגית: **სასირეთის ბრძოლა**, סאסירֶתיס בּרדזוֹלַה) היה קרב שהתרחש בשנת 1042 בקרבת הכפר סאסירתי, לא הרחק מקאספי, במהלך המרד של ליפריט הרביעי דוכס קלדקארי, בממלכת גאורגיה. הקרב הסתיים במפלה מוחלטת של הצבא המלכותי בפיקודו של בגרט הרביעי ובניצחון המורדים הגאורגים.

רקע
---

הסכסוך בין בגרט הרביעי למצביאו לשעבר, ליפריט הרביעי, הדוכס רב העוצמה של דוכסות קלדקארי, התגלע עוד במהלך המערכה על טביליסי (1037–1040), שנשלטה בידי אמירות טביליסי. בשנת 1041 חתם המלך, בעצת יריביו של ליפריט, על הסכם שלום עם האמיר ג'עפר השלישי (1032–1046), יריב מושבע של הדוכס. בתגובה מרד ליפריט, ועזר לטוען לכתר, אחיו למחצה של בגרט, דמטרה, לנסות ולתפוס את כס המלוכה. מאמציו של ליפריט עלו בתוהו, והוא סיים את פעולות האיבה כנגד בגרט כשהוא מקבל את התואר "הדוכס גדול של כארתלי" והותיר את בנו כבן ערובה למלך.

זמן קצר לאחר מכן חידש ליפריט את המרידה, כשהוא מבקש את עזרת האימפריה הביזנטית. בעזרת התמיכה של הביזנטים וצבא ממלכת קאחתי-הרתי, שחרר ליפריט את בנו, והזמין את הטוען לכתר, הנסיך דמטרה, לרשת את כס המלוכה. הנסיך דמטרה נהרג בתחילת המלחמה, אך למרות זאת המשיך ליפריט להילחם בצבא המלך.

הקרב
----

|  |
| --- |
|  **הסכסוך הביזנטי-גאורגי** |
| **מקור הסכסוך** |
| **אישים**: דוד השלישי | גורגן | בגרט השלישי |
| **שטחים במחלוקת**: טאו | תאודוסיופוליס | פאסיאן | ימת ואן |
| **מלחמת גיאורגי בבסיליוס (1015–1022)** |
| **קרבות**: קרב שירימני | קרב סוונדכס |
| **שליטים**: גיאורגי הראשון | בסיליוס השני |
| **כללי**: המשמר הורנגי | התמה של איבריה |
| **מרידות ליפריט, דוכס קלדקארי** |
| **קרבות**: קרב סאסירתי |
| **מעורבים**: ליפריט הרביעי | בגרט הרביעי |
| רומנוס השלישי | קונסטנטינוס השמיני |
|  |
| **ראו גם: ממלכת גאורגיה והאימפריה הביזנטית** |

הצבא המלכותי הונהג על ידי המלך בגרט עצמו וכלל גם גדוד ורנגים שמנה כ-700 חיילים, שהיו ככל הנראה חלק מהמשלחת של הוויקינג ממוצא שוודי, אינגבר המרחיק נדוד. על פי כרוניקה גאורגית עתיקה, התמקמו הוויקינגים בבאשי, שליד מקור נהר הריוני במערב גאורגיה. מטרת המשלחת הייתה, כפי הנראה, מציאת דרכי מסחר, אולם ייתכן כי למשלחת הייתה מטרה הקשורה למלחמה בין רוס של קייב לקונסטנטינופול שהתקיימה באותו זמן. מאחר שבגרט הרביעי היה אויב הביזנטים, חברו אליו הוויקינגים (הידועים לגאורגים כוורנגים) במטרה ללחום לצידו.

ההערכה כי שנת הקרב הייתה ב-1042 תואמת את זמן ההגעה המשוער לגאורגיה של משלחת הוויקינגים, הנזכרים בכתובים הגאורגיים כמי שעזרו לבגרט בקרב זה.

הקרב התקיים ליד הכפר סאסירתי והכוחות המלכותיים נחלו תבוסה ונסוגו מערבה. ליפריט השתלט על מצודה אסטרטגית, מצודת ארטנוג'י (כיום בטורקיה), והפך לשליט בפועל של המחוזות הדרומיים והמזרחיים של גאורגיה.

רק בשנת 1059 הצליח בגרט להחזיר את שליטתו בממלכה ולהחיל בה את ריבונותו, כשהוא מכריח את הדוכס המורד לצאת לגלות בקונסטנטינופול.

קישורים חיצוניים
----------------

* ויקינגים בגאורגיה, (אנגלית)
* ויקינגים נחתו בגאורגיה, (אנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דמטרה היה בנו של גיאורגי הראשון ואלדה האלנית
ארכיפ קוינג'י, דיוקן של וסנצוב
**ארכיפּ איוואנוביץ' קוינג'י** (באוקראינית: **Архип Іванович Куїнджі**;‏ 15 בינואר 1842 – 11 ביולי 1910), צייר אוקראיני ממוצא יווני, שבלט בציורי נוף.

ביוגרפיה
--------

קוינג'י נולד ב-1841 ביישוב קאראסיובקה על יד מריאופול שבאוקראינה) למשפחת סנדלר ממוצא יווני. מועד לידתו אינו ברור, וקיימות גרסאות לפיהן הוא נולד בשנת 1841 או בשנת 1843. בידיו היו שלושה דרכונים ובהם שנת לידה שונה. הוריו נפטרו בהיותו ילד, ולכן היה צריך לעבוד בעבודות מזדמנות שונות לפרנסתו. הוא לא הלך לבית ספר, ולמד אצל מורה יווני. כבר מגיל צעיר אהב לצייר, וניצל לצורך כך כל פיסת נייר. בשנים 1860-1865 עבד קוינג'י בסטודיו לצילום בטגנרוג (עיר על שפת ים אזוב כ-70 ק"מ מרוסטוב על הדון). בשנת 1865, לפי המלצות קרובי משפחה שהכירו את איוון אייווזובסקי, הוא נסע לפאודוסיה. (עיר בחצי האי קרים), אך לא התקבל יפה אצל הצייר הידוע ולאחר מספר חודשים קוינג'י חזר לטגנרוג.

בשנת 1866 קוינג'י נסע לסנקט פטרבורג ברוסיה וניסה להתקבל לאקדמיה לציור, אך ללא הצלחה. הסיבה העיקרית לכך הייתה בכך שלקוינג'י לא הייתה שום השכלה פורמלית והוא לא היה יכול לעבור בחינות בנושאים כלליים. לאחר שהציג באחת התערוכות את הציור שלו, הוא התקבל לאקדמיה תוך הסכמת הנהלה לבחון אותו רק בנושאי ציור. קוינג'י סיים את לימודיו בשנת 1872. כבר בשנת 1873 הוא קיבל מדליות על ציוריו בתערוכות בלונדון ובווינה. החל משנת 1874 החל להציג את עבודותיו במסגרת תערוכות של "הנודדים", ובשנת 1877 התקבל כחבר בארגון זה. במשך מספר שנים השתתף בתערוכות ה"נודדים" באופן קבוע.

בשנת 1880 אורגנה לו תערוכת ציור אחד "ליל ירח על הדנייפר". התערוכה נחלה הצלחה בלתי רגילה. בשנת 1882 אורגנה תערוכה אחרונה של ציוריו. משנה זו קוינג'י לא היה מוכן להציג את ציוריו באף תערוכה. יחד עם זאת, הוא המשיך בציורי נוף. ציורים רבים מאותה תקופה נחשפו לאחר מותו.

בשנים 1894-1897 הוא היה מורה לציור באקדמיה לציור בה למד. ניקולאוס הימונאס וארקדי רילוב היו בין תלמידיו. קוינג'י פוטר מהאקדמיה עקב תמיכתו בהפגנות סטודנטים נגד המשטר.

בשנת 1901, לאחר כשני עשורים, הציג קוינג'י בפני חבריו ציור נוסף שלו, "ישו בגת שמנים".

בשנת 1904 תרם קוינג'י לאקדמיה לציור 100 אלף רובל להענקת 24 מלגות כל שנה. בשנת 1909 הוא תרם את כל הונו להקמת ארגון הציירים באחוזתו בחצי האי קרים. ארגון זה פעל עד לשנת 1930.

קוינג'י מת מדלקת ריאות בשנת 1910 בסנקט פטרבורג.

רוב יצירותיו רוכזו במוזיאון הרוסי ובגלריית טרטיאקוב.

עבודות
------

* ליל ירח בדנייפר , 1882ליל ירח בדנייפר , 1882
* אלברוס, 1890-95אלברוס, 1890-95
* ערב באוקראינה, 1878ערב באוקראינה, 1878
* לאחר גשם, 1879לאחר גשם, 1879
* יער, 1879יער, 1879
* קשת, 1900קשת, 1900

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארכיפ קוינג'י** בוויקישיתוף
* אתר לזכרו (ברוסית)
* אתר לזכרו (באנגלית)
* ארכיפ קוינג'י, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  המועדים לפי הלוח היוליאני המקובלים ברוסיה בתקופת חייו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007302132305171
* CiNii: DA18309417
* GND: 119482290
* ISNI: 0000 0000 6693 4253
* LCCN: n82276336
* LNB: 000265521
* MusicBrainz: a4436041-4a70-4b1d-9b98-38a9e25c1f22
* NKC: jn20000700976
* NLP: a0000002618044
* NTA: 352268131
* RERO: 02-A013499645
* RKD: 212221
* SUDOC: 147344352
* ULAN: 500003860
* VIAF: 75218462
* WorldCat: lccn-n82276336

 |
**בית הכנסת החדש** בעיר באד קיסינגן בבוואריה שבפרנקוניה התחתית, היה בית כנסת היסטורי שהוקם בשנות 1900-1902. המבנה ניזוק בפרעות ליל הבדולח ולאחר מכן, ב-1939 נהרס כליל.

היסטוריה
--------

ידוע על קיומה של קהילה יהודית בבאד קיסינגן כבר מימי הביניים. בשנת 1705 הוקם בעיר בית כנסת לא רחוק מרחוב היהודים בעיר, שבנייתו הותרה במסגרת דמי החסות ששילמו היהודים לקיסר. במאה ה-19 הקהילה שגשגה וגדלה ושימשה כמרכז הקהילות היהודיות בצפון פרנקוניה, ובשנת 1851, נסתר בית הכנסת הקודם והוקם במקומו מבנה שכונה: "בית הכנסת הישן". עקב המספר הגדל והולך של חברי הקהילה היהודית בית הכנסת הפך לצר מדי וגם הוא נהרס בשנת 1927.

בשנת 1894 החל האדריכל הגרמני קרל קראמפף בתכנון בית כנסת חדש לפי דגם ביה"כ בבאדן-באדן, שנבנה בסגנון נאו רומנסקי. הכוונה הייתה לבנות בית כנסת שתייצג בכבוד את הקהילה היהודית, מבלי להתבלט מדי בסביבה הנוצרית. הבנייה החלה בסתיו 1899 ובשנת 1902 נערך טקס חנוכת הבית רב משתתפים, שבה נטלה חלק גם חלק מהאוכלוסייה הלא יהודית בעיר. אורך בית הכנסת היה 33 מטר על 18 מטר רוחב, ובאולם התפילה היו 200 מקומות ישיבה ו-120 בעזרת נשים.

חזן בית הכנסת היה לודוויג שטיינברגר, אביו של חתן פרס נובל לפיזיקה ג'ק שטיינברגר.

חורבן
-----

בפוגרום בליל הבדולח הוסב נזק רב למבנה. חודש לפני כן סינן ראש מחוז היימבאך כי "קיומו של בית הכנסת היא שאלה של זמן". במרץ 1939 החליטה מועצת העירייה בעידודו של סגן ראש העיר ווילי מסרשמידט שהמבנה רעוע מדי ויש להרסו, למרות שמנהל המחוז ד"ר קונארד הצביע על כך שעלויות ההריסה גבוהות מדי ולפי הביטוח ניתן לתקן את הנזק. על אף שלא כולם הסכימו להריסה, רק מעט העזו להתנגד בגלוי. אחד מאלו שהביעו התנגדות גלויה היה הכומר הקתולי של העיר פרנץ הארטינגר שמתח ביקורת על ההריסה במהלך שיעור דת. מאוחר יותר הכחיש זאת הארטינגר, וההליכים שנפתחו נגדו בבית המשפט בבמברג בוטלו.

ב-1949 הובאו למשפט 14 ממשתתפי הפוגרום, ואחד ממנהיגיה נשפט לשנים וחצי שנות מאסר. 12 הנתבעים הנותרים, ביניהם סגן ראש העיר, שוחררו "מחוסר ראיות" או "חוסר עדויות". בשנת 1951, לאחר משא ומתן ממושך שילמה העיר פיצויים בדף 165.000 מארק גרמני לארגון ניצולי שואה.

באתר בית הכנסת ההיסטורי קיים שלט הנצחה מאז 1967 ובשנת 2002 הונח שם אנדטה חדשה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת החדש** בוויקישיתוף
* שחזור ווירטואלי של בית הכנסת החדש בבאד קיסינגן (בגרמנית)
* בית הכנסת באתר alemannia-judaica (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  וידאו: טקס הנחת האנדרטה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 238138766
* WorldCat (עם VIAF): 238138766

 |
**The Carpet Crawlers** (זוחלי השטיחים ידוע גם כ-**"Carpet Crawl"**, **"The Carpet Crawl"**, **"Carpet Crawlers"** הוא שיר של להקת ג'נסיס אשר הופיע במקור באלבום הקונספט, The Lamb Lies Down on Broadway. השיר הוקלט מחדש ב-1999 תחת השם "The Carpet Crawlers 1999".

מבחינת הסיפור של The Lamb, רייל הדמות הראשית חוזר לזכרונותיו שהיו בשיר Hairless Heart. הפעם, רייל מגלה מסדרון ארוך עם שטיח המשתרע לקירות בצבע אדום. בקירות יש עיטורים שונים כמו: עיני שור, ציפורים, סירות וכו'. לאחר מכן, רייל רואה אנשים הזוחלים באיטיות ונראים כנאבקים. רייל ממהר לדבר עמם, הוא שואל נזיר. הנזיר ממלמל, הסתיר פיהוק והשיב "יש עוד זמן מה עד השחר". לאחר מכן, זוחל דמוי ספינקס אמר לו שהנזיר שתוי ואמר לו שכל אחד מהאנשים מנסים להגיע אל דלת המובילה לחופשי שבמעלה המדרגות. לאחר מכן, רייל זחל לדלת וכשנכנס, הוא רואה שולחן אוכל עם מדרגות לולייניות המובילות לתקרה.

הוצאות לאור
-----------

"The Carpet Crawlers" הופיע בגרסת הופעה בווידאו Genesis: In Concert משנת 1976 יחד עם ביל ברופורד על התופים. השיר מופיע גם בגרסת ההופעה באלבום Seconds Out משנת 1977. השיר בוצע גם בהופעות גם ב-1978, 1980, 1981 ובהופעת האיחוד בשנת 1982 "Six of the Best" יחד עם פיטר גבריאל וסטיב האקט. השיר הוקלט מחדש ב-1999 עבור אלבום האוסף של הלהקה, Turn It on Again: The Hits. הגרסה החדשה היא ההקלטה הראשונה מזה 25 שנים של ג'נסיס בהרכבה ה"קלאסי" אשר כלל את טוני בנקס, פיל קולינס, פיטר גבריאל, סטיב האקט ומייק ראת'רפורד. ההקלטה המחודשת היא גם הקלטת האולפן האחרונה של ג'נסיס בהרכב זה ובכלל. הבי-סייד לסינגל מ-1999, כלל את השירים Turn It On Again ו-Follow You Follow Me. השיר גם בוצע בהופעת האיחוד משנת 2007 כשיר האחרון באלבום ההופעה Live Over Europe 2007 ובווידאו When in Rome 2007.

גרסאות כיסוי
------------

לשיר בוצעה גרסת כיסוי לשיר על ידי הלהקה הצרפתית מאטיס באלבומם "Encore" משנת 2006. קאבר אחר בוצע על ידי ג'ון פורד (חבר לשעבר של להקת Strawbs) לאלבום מחווה לג'נסיס. גרסה אחרת הוקלטה על ידי להקת הג'אז פרג'ייל באלבום הקאברים "Smile" משנת 2007 ו-Human Drama באלבומם 'Pin Ups' משנת 1993. ליאון אלבאראדו ביצע גרסת כיסוי באלבומו "Leon Plays Genesis and Other Original Stuff" שיצא בשנת 2008. גרסת כיסוי נוספת היא של מארק קוזלק (אנ'), אשר ביצע בשנת 2013 גרסת כיסוי לשיר באלבומו Like Rats.

ביצוע
-----

* פיטר גבריאל - זמר
* סטיב האקט - גיטרה חשמלית
* מייק ראת'רפורד - גיטרה (12 מיתרים), גיטרה בס (1999), דוושות בס
* פיל קולינס - תופים, קולות, זמר (1999)
* טוני בנקס - קלידים, פסנתר חשמלי

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "The Carpet Crawlers" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על היצירה "The Carpet Crawlers" באתר Discogs
* סרטון השיר "The Carpet Crawlers" באתר יוטיוב

* הניסוח העברי לסיפור האלבום "The Lamb Lies Down on Broadway"

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתוך האתר "מתקדם"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: e860b0ea-c747-3db5-b0a6-a94d28c92d71

 |
**קרל פרידריך מיכאל מַיינהוף** (**Carl Friedrich Michael Meinhof**,‏ 23 ביולי 1857-‏11 בפברואר 1944) היה כומר ובלשן גרמני, ומחלוצי המחקר של שפות אפריקה.

מיינהוף נולד בפומרניה שבצפון גרמניה. הוא שימש ככומר ובזמנו הפנוי עסק בפילולוגיה. הוא למד באוניברסיטאות טיבינגן וגרייפסוולד, והחל ב-1905 היה פרופסור בבית הספר לשפות מזרחיות (Seminar für Orientalische Sprachen in Berlin) שבאוניברסיטת הומבולדט בברלין. ב-1909 היה לראש הסמינר לשפות מזרחיות בהמבורג ושימש כפרופסור במכון הקולוניאלי (Kolonialinstitut). מיינהוף נישא פעמיים, ומשתי נשותיו נולדו לו 12 ילדים, ששבעה מהם הגיעו לבגרות. 

עבודתו הידועה ביותר של מיינהוף התמקדה בחקר שפות הבנטו, ניסוח העקרונות הדקדוקיים של שפות אלה, ומחקר השוואתי חלוצי של מערכת קבוצות השם המורכבת המאפיינת את שפות משפחת השפות. בנוסף חקר מיינהוף שפות שפות ניז'ר-קונגו אחרות, שפות חוי-סאן ושפות חמיות (כיום נכללות בשפות אפרו-אסיאתיות), וניסח שיטת מיון וחלוקה שהייתה מקובלת עד שנות ה-50 ושנות ה-60 של המאה ה-20. מיינהוף היה בין הראשונים שהקליטו מוזיקה אפריקאית מסורתית ב-1902, וב-1917 הוא פרסם קובץ של סיפורי עם אפריקאים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרל מיינהוף** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה של קרל מיינהוף (גרמנית)
* רשימת פרסומים של קרל מיינהוף ואודותיו באתר הספרייה הגרמנית הלאומית
* קרל מיינהוף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007271879505171
* BnF: cb120598821 (data)
* GND: 116864281
* ISNI: 0000 0001 1071 4574
* LCCN: n81005256
* NTA: 069991626
* SUDOC: 060152273
* VcBA: 495/221004
* VIAF: 76337965
* WorldCat: lccn-n81005256

 |
חזית בזיליקת יוחנן הקדוש בלטרנו
הקתדרה של הבישוף של רומא בבזיליקת יוחנן הקדוש בלטרנו
בישופות רומא (לטינית **Dioecesis Urbis seu Romana** - "הדיוקסיה של העיר, היא רומא"; איטלקית **La diocesi di Roma**) היא דיוקסיה מטרופוליטנית של הכנסייה הקתולית, השייכת לאזור הכנסייתי של לאציו. בשנת 2005 מנתה הדיוקסיה כ-2.45 מיליון מאמינים, שהיוו 88% מתושבי שטח השיפוט שלה. ראשיתה של הדיוקסיה במאה ה-1 וייסודה מיוחס לשליחים פאולוס ופטרוס. משנת 2013 ניצב האפיפיור פרנציסקוס בראשה של הדיוקסיה. 

תחום שיפוטה של הדיוקסיה משתרע על-פני שטח של 881 קמ"ר המורכב מקריית הוותיקן ומהעיר רומא. הוא מחולק בהתאם בין שני ויקארים - הוויקאר של רומא (Vicariatus urbis) והוויקאר של קריית הוותיקן. 335 הרבעים הכנסייתים הפעילים מחולקים בין העיר רומא (333 רבעים) וקריית הוותיקן (שני רבעים). 

לדיוקסיה של רומא מעמד ייחודי בעולם בכך שבתוארה כפטריארכייה של רומא, היא אחת מהפנטארכיה, חמש הפטריארכיות המסורתיות, שהיו מרכזן של הכנסייה העולמית בעולם העתיק, לפני הפילוג הגדול ב-1054. היא הפטריארכייה הבכירה של הזרם הלטיני בנצרות, ועד שנת 2006 נשאה גם בתואר "הפטריארכיה של המערב". ראש הדיוקסיה של רומא, נושא מאז שנת 607 גם בתואר הבישוף האקומני, ועם הזמן התייחד לו תואר האפיפיור, והוא נחשב לארכיבישוף המטרופוליטני הראשון במעלה בכל איטליה. 

הקתדרלה של הדיוקסיה היא בזיליקת יוחנן הקדוש בלטראנו ברומא (ולא בזיליקת פטרוס הקדוש בקריית הוותיקן), ותוארה המלא הוא "הארכיבזיליקה של הגואל הקדוש ביותר, יוחנן המטביל ויוחנן כותב הבשורה הקדושים בלטרנו, אם וראש לכנסיות כל העיר והעולם" (Archibasilica Sanctissimi Salvatoris et Sancti Iohannes Baptista et Evangelista in Laterano Omnium urbis et orbis ecclesiarum mater et caput).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בישופות רומא** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בישופות רומא (באיטלקית)
* בישופות רומא, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Statistics

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007445766905171
* BnF: cb12268460x (data)
* ISNI: 0000 0001 2218 1082
* LCCN: n83031977
* SUDOC: 075686678
* VIAF: 130762155
* WorldCat: lccn-n83031977

 |