recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מסגד האג'ה באיירם** (בטורקית: **Hacı Bayram Camii**) הוא מסגד בעיר אנקרה שבטורקיה שנבנה במאה ה-15 בסמוך לחורבותיו של מבנה רומי קדום מהמאה הראשונה לפני הספירה.

תולדות המסגד
------------

המסגד נבנה בשנים 1427–1428 בסגנון אדריכלי מוסלמי-סלג'וקי. המסגד נבנה לכבודו של המיסטיקן המוסלמי האג'ה באיירם-אֳ ולי (Hacı Bayram-ı Veli). ולי שנולד בשנת 1352 היה המייסד של מסדר סופי חשוב וגם משורר טורקי. עם מותו של ולי בשנת 1430 הוא נקבר במבנה שהוקם עבורו סמוך למסגד. במאה ה-16 שופץ המסגד על ידי האדריכל העותמאני הנודע סינאן שהיה אדריכל החצר של הסולטנים העותמ'אנים. במאה ה-18 צופה המסגד באריחים. כיום משמש המסגד מאמינים רבים המבקרים בו ובחלקת הקבר לידו.

המסגד צמוד לחורבות של מקדש אוגוסטוס ורומא (Augustus Tapınağı) ששרדו עד לימינו. המקדש נבנה בין שנת 25 לפנה"ס לשנת 20 לפנה"ס, לאחר שהושלם כיבוש האזור בידי הרומים, והוקמה הפרובינקיה גלטיה, שהעיר אנקרה, שנקראה אז "אנקירה" שימשה לה כמרכז שלטוני.

תמונות המסגד
------------

|  |  |
| --- | --- |
|  מראה מבפנים של המסגד באנקרה על שמו של האג'ה באיירם מייסד מסדר סופי | המינארט של המסגד |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מסגד האג'ה באיירם** בוויקישיתוף
* סרט המתאר את המסגד וסביבותיו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2018163414
* VIAF: 5736154441747035460001
* WorldCat (עם VIAF): 5736154441747035460001

 |
**רק אהבה** הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית איה כורם בשיתוף בן זוגה, הזמר הישראלי אדם בן אמיתי. השיר יצא לאור ב-11 בפברואר 2020, כסינגל מתוך אלבומה הכוכבת של נצרת עילית, על ידי חברת התקליטים Mobile1 Music.

רקע וכתיבה
----------

השיר נכתב על ידי איה כורם, הולחן על ידי אדם בן אמיתי והופק על ידי בן אמיתי. השיר בסגנון הרוק. השיר מספר על האהבה בין השניים, שכורם הגיעה להופעה של בן אמיתי ומיד לאחר מכן התחילה איתו. בריאיון למעריב, סיפרה כורם כי השיר נכתב בהשארת ציטוטו של הזמר אריק איינשטיין במסגרת הסדרה "שיר אהבה סטנדרטי" שנעשתה עליו: "בסוף, מה נשאר לך? רק אהבה".

בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.

וידאו קליפ
----------

הוידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, הועלה לערוץ היוטיוב של איה כורם ב-11 בפברואר 2020, בסמוך לצאתו הסינגל. בקליפ ניתן לראות את השניים שרים את השיר כשהם יושבים זה מול זה.

ביקורת
------

בלוגר ומבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב תוך שהעניק לו ציון של שלושה כוכבי זהב וחצי מתוך חמישה.

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "רק אהבה" באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  חוזרת עם שיר רומנטי: צפו בדואט של איה כורם עם בן זוגה, באתר וואלה!‏, 11 בפברואר 2020
2. 1 2  אילן שאול, ‏איה כורם: "לראשונה בחיי אין לי צורך להלחם ולהוכיח שום דבר", באתר מעריב אונליין, 12 בפברואר 2020
3. ↑  *רק אהבה*, נבדק ב-2020-04-06
4. 1 2   איה כורם ואדם בן אמיתי - רק אהבה, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:09)
5. ↑  רק אהבה, באתר יוסמיוסיק, ‏2020-02-11
**שרוכים** הוא סרט קולנוע ישראלי, משנת 2018, בבימויו של יעקב גולדווסר.

הסרט היה מועמד בשמונה קטגוריות בטקס פרסי אופיר לשנת 2018, ובהן הפרס לסרט העלילתי הטוב ביותר. על משחקו בסרט זכה דב גליקמן בפרס אופיר לשחקן המשנה הטוב ביותר. תסריט הסרט שנכתב על ידי חיים מרין מבוסס בחלקו על יעקב גולדווסר ובנו. הסרט הופק במימון חלקי של המיזם לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים.

עלילה
-----

גיבור הסרט הוא גדי אברמוב, גבר בן 38 עם לקות בעלת מאפיינים רבים של מוגבלות שכלית התפתחותית ועם אפילפסיה (מגולם על ידי נבו קמחי). אמו נהרגה בתאונת דרכים ולכן אביו ראובן (דב גליקמן) נאלץ לאפשר לו לעבור לגור איתו באופן זמני, אף כי רוב חייהם לא היה קשר בין האב לבנו בעל הצרכים המיוחדים.

בילדותו של גדי, אביו התקשה לקבל את בשורת הקשיים של בנו ועזב את הבית. הוא התקשה לאורך שנים רבות לחזור לבית גרושתו ולפגוש את בנו. אילנה (אוולין הגואל) היא עובדת סוציאלית שמחבבת את ראובן, אך היא מודיעה לו שהכפר הטיפולי יפנה מקום לבנו רק בעוד שלושה שבועות. למעשה, מדובר בפרק זמן ארוך אף יותר. בחוסר רצון ניכר, ראובן מקבל את בנו לעבודה במוסך שלו. אך גדי מתגלה כבעל ניסיון עשיר בניקיון מכוניות.

גדי מתאהב במלצרית (אושרת אינגדשט) העובדת במסעדה של ריטה (יפית אסולין). ריטה מכבדת מאוד את ראובן, על שתמך בה בתקופה קשה. המלצרית עצמה, מתוסכלת מבן-זוגה (אלי אלטוניו), עובד המוסך של ראובן, שנמנע מלגלות ברבים את הקשר עימה בשל עורה הכהה. עם עבור הזמן, ראובן לומד להכיר את בנו. הוא מתבונן בו תחילה בעין ביקורתית ומגלה כלפיו חוסר סבלנות, הנובע מחששות ומקושי לקבל את האחר. אך במהלך הזמן מתפתחת בינו לבין גדי קרבה מיוחדת ואף אהבה. וכך כאשר נמצא עבור גדי מקום בכפר הטיפולי, והוא עובר אליו לניסיון, הוא מתקשה להסתגל אל המקום, אף שגם כאן הוא מתאהב באחת הדיירות בכפר. האב, שרגש המיאוס שלו כלפי הבן כבר התחלף בדאגה כנה, מוציא אותו משם וגדי חוזר לחיות עם אביו ולעבוד במוסך שבו, ובמסעדת הפועלים הסמוכה אליו, הוא כבר חש בתוך קהילה מחבקת. כשמתברר שהאב חולה במחלה קשה, מתגלה עוצמתו המיוחדת של גדי וכך נחשף ליבו הנדיב מאוד.

שחקנים ראשיים
-------------

* דב גליקמן - ראובן, האב
* נבו קמחי - גדי, הבן
* אוולין הגואל - אילנה, עובדת סוציאלית
* יפית אסולין - ריטה, ידידת המשפחה
* דרור קרן - יהודה, הדוד, אחיו של ראובן
* אלי אלטוניו - דדה, עובד במוסך
* אושרת אינגדשט - אדלה
* סוהיל חדאד - רופא
* עידית טפרסון - תרצה
* יהודה גרובייס - רבי

קישורים חיצוניים
----------------

* "שרוכים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "שרוכים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* שרוכים, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* קרן הקולנוע הישראלית - סרטי הקרן - שרוכים
* תומר קמרלינג, ‏מעבר לסף, באתר ‏מאקו‏, 30 באוגוסט 2018
* אתר למנויים בלבד אורי קליין, איך כותבים ביקורת על סרט אוטוביוגרפי על אב ובן עם פיגור שכלי?, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד נירית אנדרמן, רק בגיל 70 העז ינקול גולדווסר לעשות את הסרט "שרוכים", המתבסס על יחסיו עם בנו בעל הצרכים המיוחדים, באתר הארץ, 17 בספטמבר 2018
2. ↑  אתר למנויים בלבד נירית אנדרמן, הרשות לפיתוח ירושלים תשקיע יותר מ-3.5 מיליון שקל בפרויקטים קולנועיים, באתר הארץ, 1 במאי 2016
הרב **אברהם יהושע ריבלין** (נולד בשנת 1946) רב ואיש מחשבה ישראלי, כיהן כמשגיח הרוחני בישיבת כרם ביבנה.

קורות חייו
----------

נולד וגדל בירושלים לרחל והלל ריבלין. בצעירותו למד בישיבת כרם ביבנה במסגרת מסלול ההסדר ולאחר מכן בכולל. נסמך לרבנות על ידי הרבנים הראשיים לישראל, הרב שלמה גורן והרב עובדיה יוסף, וכן על ידי ראש ישיבת כרם ביבנה, הרב חיים יעקב גולדוויכט. סיים את המכון להכשרת מורים שליד הישיבה. בתקופת לימודיו בכולל שימש כרב לתלמידי חו"ל בישיבה.

בשנת 1971 (תשל"א) יצא עם משפחתו לשליחות חינוכית ביוהנסבורג שבדרום אפריקה. שם שימש כר"מ בישיבה קולג' ורב למניין הצעירים בקהילת גלנהזל. כעבור ארבע שנים שב לישיבת כרם ביבנה, ומונה למשגיח הרוחני של הישיבה.

השפעתו של הרב ריבלין ניכרת בישיבת כרם ביבנה. הוא מוסר שיחות שבועיות בפרשת השבוע, וכן שיחות מוסר וחיזוק כלליות במשך השנה. בשיחות אלו הוא מחזק את חשיבות המוסר והדרך ארץ כרכיב קריטי לבניין אישיותו של בן תורה.[דרוש מקור] בשיעורי התנ"ך שלו הוא מערב את השומעים ומדגים כיצד פירושי חז"ל נבעו ישירות מתוך קריאה עמוקה ומדוקדקת של הטקסט והבנה מספקת של הדמויות המעורבות.[דרוש מקור]

הרב ריבלין מעביר שיעורים קבועים בתנ"ך בישיבה קטנה מורשה, בישיבת ירושלים לצעירים, בישיבת תורת החיים, הגבוהה והקטנה, ובישיבת הכותל.

מספריו
------

* **הסתרים באסתר** - עיונים במגילת אסתר ובזיקה שבין פורים, ארץ ישראל ועמלק
* **יונה: נבואה ותוכחה** - על ספר יונה
* **עיוני הפטרה** - עיונים בהפטרות, שני כרכים.
* **עיוני פרשה** - עיונים על סדר פרשת השבוע, חמישה כרכים.
* **רות דוד ומשיח** - על מגילת רות
* **עיוני מקרא** - שני ספרי שאלות ותשובות בתנ"ך
* **עיוני מועדים** - כרך ראשון: שיחות לראש השנה ויום הכיפורים, תשרי תשע"ח. כרך שני: שיחות לחג הסוכות, לשמחת תורה ולמגילת קהלת. כרך שלישי: מאמרים להגדה של פסח. כרך רביעי: שיחות לפסח, ספירת העומר ושבועות. כרך חמישי: שיחות לחנוכה ופורים

משפחתו
------

מילדיו:

* הרב נתנאל רבלין, מלמד בישיבה לצעירים.
* הרב הראל רבלין מלמד בישיבה לצעירים ובתלמוד תורה מורשה.

קישורים חיצוניים
----------------

* שיעורים של הרב באתר ישיבת כרם ביבנה
* הרב אברהם ריבלין, ענווה ושותפות, ישיבת מרכז הרב, כ"ו טבת תשע"ט
* אברהם בן הלל ריבלין, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007284452105171
* LCCN: nr95020119
* VIAF: 7280753
* WorldCat (עם VIAF): 7280753

 |
**STS-7**, היא המשימה השביעית בתוכנית המעבורות של נאס"א, והמשימה השנייה של מעבורת החלל צ'לנג'ר. משימה זו יצאה אל הדרך עם המראתה ב-18 ביוני 1983.

צוות
----

* **מפקד המשימה:** רוברט קריפן (Robert Crippen)
* **טייס:** פרדריק הוק (Frederick H. Hauck)
* **מומחה משימה:** ג'ון פביאן (John M. Fabian)
* **מומחית משימה:** סאלי רייד (Sally K. Ride)
* **מומחה משימה:** נורמן ת'אגארד (Norman E. Thagard)

המשימה
------

המראתה השנייה של הצ'לנג'ר אל החלל החלה ב-18 ביוני 1983 בשעה 7:33 לפי שעון החוף המזרחי של ארצות הברית.

זו הייתה משימת החלל הראשונה שבה השתתפה אישה אמריקאית, סאלי רייד (Sally K. Ride). בנוסף, לקחה המשימה את הצוות הגדול ביותר עד אותה תקופה (5 אסטרונאוטים).

בנוסף לסאלי, חברי הצוות של אותה משימה היו רוברט קריפן מפקד המשימה, שהיה טייס במשימת STS-1, פרדריק הוק טייס המשימה, ג'ון פביאן ונורמן ת'אגארד שהיו מומחי משימה כמו סאלי. ת'אגארד, רופא בהכשרתו, טס מוקדם מן המתוכנן למחזור שלו משום שנאס"א רצתה לחקור בטיסה זו את בעיית מחלת הטיסה, שהשפיעה על צוות STS-5.

שני לווייני תקשורת שנשאה המעבורת, לוויין ANIK C-2 של חברת Telesat of Canada ולוויין שני מסדרה Palapa B-l של מדינת אינדונזיה, הוצבו בהצלחה בחלל ללא תקלות. שבעה מטעני Get Away Special הוחזקו במעבורת לשם ניסויים באפס גרביטציה. אחד מהניסויים עסק בהתנהגות חברתית במושבת נמלים בהיעדר גרביטציה. בנוסף לכל ניסויים אלו נוסו עוד כ-10 ניסויים בתחומים שונים.

אחד המטענים של המעבורת נקרא SPAS-01. זהו לוויין שניתן לשחרר מן המעבורת בעזרת הזרוע הרובוטית כך שיטוס לצידה בחופשיות, וללכוד אותו בחזרה כעבור מספר ימים. מטען זה בדק יצירה של סגסוגות מתכת במיקרו-כבידה. מטען זה נשלח מטעם סוכנות החלל הגרמנית. הניסוי במטען זה בוצע ביום הטיסה החמישי. המערכת כללה גם מצלמת 16 מ"מ שצילמה את המעבורת מן הלוויין. מצלמה זו כבר טסה לחלל בעבר, באחת הטיסות של טילי ליטל ג'ו במסגרת תוכנית מרקורי.

STS-7 שבה לכדור הארץ ב-24 ביוני 1983 בשעה 6:57 בבוקר לפי השעון הפסיפי (PST), והייתה אמורה להיות למשימה הראשונה שנוחתת היישר במרכז החלל קנדי, אך בגלל תנאי מזג אוויר קיצוניים הופנתה למסלול נחיתה 15 בבסיס חיל האוויר אדוארדס, קליפורניה. המשימה ארכה 6 ימים, שעתיים 23 דקות ו-59 שניות שבהם עברה המעבורת מרחק כולל של 4,072,553 ק"מ, ב-97 הקפות סביב כדור-הארץ.

צ'לנג'ר חזרה אל מרכז החלל קנדי ב-29 ביוני 1983.

ראו גם
------

* משימות מעבורות החלל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **STS-7** בוויקישיתוף
* סיכום המשימה באתר נאס"א
* סיכום המשימה, חדש יותר
* סרטון על המשימה
* תיאור המשימה

| משימות מעבורת החלל צ'לנג'ר |
| --- |
| משימות | STS-6 • STS-7 • STS-8 •STS-41-B • STS-41-C • STS-41-G • STS-51-B • STS-51-F • STS-61-A • STS-51-L |  |
| ראו גם | אסון מעבורת החלל צ'לנג'ר |
**רבי יצחק בן ברוך אלבאליה** (ד'תשצ"ה, 1035 – ד'תתנ"ד, 1094) חכם ספרדי תלמודי במחצית השנייה של המאה ה-11 ויועץ למלך העבאדי (אנ') אל-מעתמד (אנ').

קורות חייו
----------

נולד לרבי ברוך, בקורדובה בחודש אייר שנת ד'תשצ"ה (1035). משפחת אביו היא מהוותיקות ביהדות ספרד, אשר לפי המסורת גלתה שם בימי חורבן בית שני, משום שאבי המשפחה יודע היה לרקום פרוכות לבית המקדש, ולבקשת מושל ספרד הגלה לשם טיטוס אותו ואת משפחתו. בתחילה למד אצל חכם בשם רבי פריגורס, ולאחריו למד תורה מספר שנים אצל רבי שמואל הנגיד עד לפטירתו בשנת ד'תתט"ו. ומאז היה לחברו הקרוב של בנו, רבי יהוסף הנגיד עד שנרצח בשנת ד'תתכ"ז.

שנתיים לאחר מכן, בשנת ד'תתכ"ט (1069), נקרא על ידי מלך הטאיפה של סביליה (אנ') אל-מעתמד לשרתו כאיצטגנין החצר, ולאחר מכן אף עלה והיה ליועץ המלך, ומעמדה זו השפיע רבות לטובת עמו, עד שסמכוהו לרב ספרד הדרומית, אז עבר להתגורר בעיר סביליה, ושם אף לימד את תלמידו רבי יוסף אבן מיגאש.

בשנים האחרונות לחייו התגלעה מחלוקת קשה בינו ובין חברו רבי יצחק אלפסי, הרי"ף. אכן קודם פטירתו קרא לבנו, רבי ברוך בן יצחק אבן אלבאליה, שהיה בן 17 שנים, וציווה אותו שילך לפייס את הרי"ף, וילמד תורה מפיו, וכן עשה (ראה בערכו).

נפטר בגרנדה בחודש ניסן ד'תתנ"ד (1094) קודם היותו בן חמישים ותשע שנים, ונקבר בקורדובה.

| תקופת חייו של הרב יצחק אלבאליה על ציר הזמן |
| --- |
| 
ציר הזמןציר הזמן

 |

חיבוריו
-------

חיבר חיבור גדול לפרש את כל ההלכות הבלתי מבוארות שבתלמוד, וקראו בשם **"קופת הרוכלים"**, אך נפטר קודם זקנותו ולא זכה לסיימו, חיבור זה אבד מאתנו.
כמו כן כתב ספר בענייני קידוש החודש ונקרא **"סוד העיבור"** ושלחו לידידו רבי יהוסף הנגיד, אף ספר זה אבד ולא הגיע אלינו. 
כן חיבר מספר פיוטים ורבי יהודה אלחריזי משבח את פיוטיו.

משפחתו
------

* בנו רבי  ברוך. שהיה אף הוא מגדולי החכמים בדורו.
* בן בתו הרב אברהם בן דאוד הלוי (הראב"ד הראשון) הכותב עליו בספרו, **"ספר הקבלה"** שהיה חכם אף בחכמה יוונית ובעוד מדעים.

קישורים חיצוניים
----------------

* **ספר הקבלה לראב"ד**, בעניין רבי יצחק בן ברוך אבן אלבאליה, באתר hebrewbooks
* **אנציקלופדיה לתולדות גדולי ישראל** באתר hebrewbooks

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר הקבלה לראב"ד הראשון, רבי אברהם בן דאוד הלוי.
2. ↑  ראו גם תשובתו בשו"ת תמים דעים (סימן רכד) שם הוא משיב על דברי הרי"ף בעניין עשיית ציצית מפשתן ומכנהו "הרב הגדול".
**אליהו מרידור** (20 ביולי 1914 – 16 באוקטובר 1966) היה מראשי האצ"ל, ממייסדי תנועת החרות וחבר הכנסת מטעמה.

ביוגרפיה
--------

מרידור נולד בשם אליהו וירז'בולובסקי, בסנקט פטרבורג שברוסיה. אמו, זלמה וירז'בולובסקי-אולשוונגר, הייתה אחותו של המתרגם עמנואל אולסבנגר. כבר בנעוריו היה פעיל בתנועת בית"ר בגרייבו שבפולין, ואף התמנה למפקד בית"ר שם. כיהן גם כחבר נציבות בית"ר בפולין. הוא עברת את שמו בהשראת ספרו של זאב ז'בוטינסקי "שמשון", בו מסופר על האחים מרידור (דור של מורדים) ורמידור.

במהלך לימודיו באוניברסיטת ורשה היה פעיל בארגון הסטודנטים היהודים באוניברסיטה. בשנת 1936 עלה לארץ ישראל ועבד כעורך דין. בישראל היה חבר בכיר בארגון האצ"ל, ושימש מפקד בית"ר ומפקד האצ"ל בירושלים, עד שנעצר על ידי השלטונות הבריטיים בארץ ישראל בסוף מרץ 1944. לאחר מספר חודשים היה מראשוני גולי אצ"ל ולח"י לאפריקה. הוא הושב לארץ ישראל ביולי 1946. בתחילת אוגוסט 1947 נעצר שוב אך בסוף החודש שוחרר. במלחמת העצמאות היה בין הלוחמים בירושלים ונפצע בקרב שייח' ג'ראח.

היה ממייסדי תנועת החרות, ויו"ר סניף התנועה בירושלים. בשנת 1959 נבחר מטעם תנועת החרות לכנסת הרביעית וכיהן כחבר הכנסת עד לפטירתו ב-16 באוקטובר 1966, במהלך כהונתו כחבר הכנסת השישית. לאחר פטירתו נכנס שלמה כהן-צידון לכהן כחבר הכנסת. בראש המספידים בהלווייתו היו מנחם בגין והרב אריה לוין. נטמן בהר המנוחות.

רחוב בפסגת זאב (מזרח) קרוי על שמו.

משפחתו
------

מרידור נשא בשנת 1943 לאישה את רעננה לבית טננבלאט, לימים פרופסור ללימודים קלאסיים באוניברסיטה העברית. הם הורים לארבעה: דן מרידור, לשעבר סגן ראש הממשלה, שר המשפטים ושר האוצר, פרופ' חגית הורביץ, לשעבר מנהלת מחלקת הילדים בבית החולים ביקור חולים, ד"ר אביטל דרמון, מנהלת היזמה למחקר יישומי בחינוך, וסלי מרידור, לשעבר יו"ר הסוכנות היהודית ושגריר ישראל בארצות הברית. בין נכדיו נמנים אלי הורביץ, איש חינוך ומנכ"ל קרן טראמפ, שאול מרידור, לשעבר ראש אגף התקציבים במשרד האוצר, והשחקן אבישי מרידור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליהו מרידור** בוויקישיתוף
* 

* אליהו מרידור, באתר הכנסת

* אליהו מרידור, באתר כנסת פתוחה
* פרופ' יהודה לפידות מרידור רעננה, אנציקלופדיה יהודית דעת
* מת ח"כ אליהו מרידור, מעריב, 17 באוקטובר 1966

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד אסף ואליהו הכהן, האטלסים הראשונים בעברית, עונג שבת, 16 במרץ 2018
2. ↑  מי נאסר בירושלים, דבר, 6 באוגוסט 1947
3. ↑  בין המשוחררים מלטרון, דבר, 31 באוגוסט 1947
4. ↑  במערכת הבחירות, חרות, 9 בינואר 1949
שער המסגד
**מסגד האמאם באספהאן** (פרסית: **مسجد امام**) נקרא בעבר מסגד השאה (مسجد شاه). נמצא בצדה הדרומי של כיכר מיידאן-י אמאם. נחשב ליצירת מופת של האדריכלות האסלאמית הפרסית מהמאה ה-17. הוא נבחר להיות אתר מורשת עולמי של אונסק"ו.

קיימים מקורות סותרים באשר למועד תחילת הקמתו של המסגד. לפי אחד מאלה החלה הבנייה כבר ב-1590 ולפי האחרים הניח עבאס שאה הראשון את אבן הפינה למבנה בשנת 1611 או 1612. בניית המסגד הייתה חלק מיוזמת הבניה המונומנטלית של השאה שביקש להפוך את העיר אספהאן לבירת האימפריה הפרסית. הקמתו של המסגד הסתיימה בין שנת 1630 ל-1638.

המבנה
-----

בחזיתו של המסגד קבוע שער הכניסה שגובהו 27 מטר ומשני צדדיו שני צריחים זהים בגובה של 48 מטר. עם זאת המסגד עצמו מעבר לשער בנוי בזווית של 45 מעלות לחזית ולכיכר, כך שיפנה לעבר מכה בכיוון דרום-מערב. המבנה עשוי מ-18 מיליון לבנים ומצופה ב-472,500 אריחי קרמיקה המשלבים שבעה צבעים.

כיפת המסגד מבפנים
שער הכניסה בנוי כגומחה בצורת חצי עיגול שמתקרתה תולים נטיפי מוקרנס, ומעליו פסיפס שבו נראים שני טווסים. דלת העץ מצופה בכסף ובזהב ומובילה לשני מעברים שאורכם שונה בשל הזווית בה בנוי המסגד ביחס לכיכר ולשער.
מעל המסגד כיפה דו-שכבתית שגובהה 52 מטר, והמרחק בין שתי שכבותיה הוא 12 מטר. במסגד אולם מרכזי שמאחוריו חצר, משני צדדיה שני אולמות נוספים, ובצדו הדרום-מזרחי והדרום-מערבי של המבנה שוכנות שתי מדרסות.

ראו גם
------

* מיידאן-י אמאם - הכיכר שבה שוכן המסגד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מסגד האמאם באספהאן** בוויקישיתוף
* אודות המסגד (בערבית)

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TDVİA: mescid-i-sah
* VIAF: 3170156565692123500003
* WorldCat (עם VIAF): 3170156565692123500003

 |
**אישור על משכורת וניכוי מס - טופס 106** הוא מסמך המונפק למס הכנסה על ידי המעסיק במדינת ישראל לצורך תיאום מס, המסמך מסכם את נתוני ההכנסה וניכויי המס של העובד במהלך שנת המס הרלוונטית. הטופס משמש כאחד המסמכים החשובים בחייו הפיננסיים של כל עובד, מכיוון שהוא מרכז מידע על המשכורת, הניכויים וההפקדות לקופות פנסיה או קרנות השתלמות שבוצעו בשנה עבור העובד.

בטופס 106 נכללים, בין היתר, פרטים כמו חודשי העבודה במהלך השנה, פירוט ההפקדות שביצע המעסיק והעובד לקופות פנסיה או לקרנות השתלמות, מספר נקודות הזיכוי של העובד ופרטים נוספים הקשורים להכנסות ולניכויים שנעשו במהלך שנת המס.

הטופס משמש למגוון מטרות, כאשר העיקריות שבהן היא הגשת בקשה להחזר מס והצגת אישור הכנסות במקרים בהם נדרש העובד להוכיח את גובה הכנסתו. מדובר במסמך קריטי להוכחת הכנסה לצורכים שונים, כולל הליכים משפטיים, בקשות למשכנתאות, הלוואות וכדומה.

עובדים שעבדו ביותר ממקום עבודה אחד במהלך שנת המס עשויים לקבל טופס 106 מכל אחד ממעסיקיהם. כמו כן, במקרה של שינוי בתיק הניכויים של העובד באמצע השנה על ידי המעסיק, ישנה האפשרות לקבל שני טפסי 106 מאותו מעסיק, כאשר כל טופס מכיל מידע חלקי בלבד. במקרה של קבלת מספר טפסים, עשוי להיות צורך בביצוע תיאום מס, ובמקרה שלא בוצע תיאום, ייתכן ויגבה מס ביתר שניתן לבקש כהחזר בסוף שנת המס.

חובת המעסיק
-----------

המעסיק מחויב להנפיק ולמסור את טופס 106 לעובד עד לתאריך ה-31 במרץ של השנה שלאחר שנת המס הנוגעת. חשיבותה של הוצאת הטופס בזמן נובעת מהצורך של העובד להשתמש במסמך למטרות שונות, והימנעות ממסירתו בזמן עלולה להביא לקשיים משפטיים ופיננסיים לעובד. בהתאם לנהלים המקובלים ולדרישות החוק בישראל, טופס 106 מהווה כלי מרכזי בניהול החשבונאי והפיננסי של עובדים, והמעסיקים נדרשים להקפיד על הנפקתו ומסירתו באופן שוטף ומדויק.

המעסיק מחויב להנפיק ולמסור את טופס 106 לעובדים שלו. הדרך המומלצת לקבלת הטופס היא על ידי פנייה ישירה למעסיק. התהליך הוא הפשוט והיעיל ביותר לקבלת הטופס, עם הכמות הקטנה ביותר של בירוקרטיה מעורבת. לרוב, המעסיקים ישלחו את הטופס במייל או בדואר, לעיתים עם חתימה רשמית של החברה או מחלקת השכר, לאישור ולהצגת הנתונים המדויקים והרשמיים שנרשמו במהלך שנת המס.

המידע הנוסף מספק הבהרות חשובות על אפשרות קבלת מספר טפסי 106 והדרך בה ניתן לקבל את הטופס מהמעסיק, מהווה חלק חשוב מהנהלים הקשורים לתיאום פיננסי ומס של עובדים בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* אישור על משכורת וניכוי מס - טופס 106 באתר רשות המיסים
* טופס 106 באתר כל זכות

הערות שוליים
------------

1. 1 2  טופס 106 להחזרי מס: מהו טופס 106 ואיך משיגים אותו - finupp, באתר finupp.meitavdash.co.il
**אובציה** (ברוסית: **Овация**) הוא פרס מוזיקלי לאומי רוסי בתחום המוזיקה הפופולרית, נוסד כאנלוג לפרסי מוזיקה זרה - "פרס גראמי" האמריקאי ו"פרסי המוזיקה הבריטית". הטקס הראשון התקיים בשנת 1992. מאז 1995 הפרס זוכה בתואר "פרס המוזיקה הרוסית הלאומית", והוא מכסה את כל הז'אנרים, כולל מוזיקה קלאסית, מוזיקה עממית, מוזיקת רוק ופופ, ג'אז ותיאטרון מוזיקלי.

היסטוריה
--------

הצגת הפרס התקיימה ב־12 בספטמבר 1991 באולם הקונצרטים המרכזי של המדינה "רוסיה" שנמצא במלון על אותו השם. בתחילה הוצע לקבוע את הזוכים על ידי הקהל: כל אחד מהם יכול לרכוש כרטיס מיוחד, למלא אותו ולשלוח אותו למארגנים. עם זאת, שיטה זו סייעה בזיהוי הזוכים רק בטקס הראשון בשנת 1992. בכל האובציות שלאחר מכן נקבעו הזוכים על ידי הצבעת מושבעים סגורה - על ידי הוועדה האקדמית הגבוהה, הכוללת אנשי עסקים, עיתונאים ונציגי תרבות.
לזוכים הוענקו פסלונים - מיניאטורות פיסוליות על דוכן עשוי אבן יקרה, ומשכפלות שתי כפיים מחיאות כפיים בצבע זהב.

לבקשת משרד התרבות של הפדרציה הרוסית בשנת 1995, הפרס נרשם בממשלת רוסיה וקיבל מעמד של "פרס המוזיקה הרוסי הלאומי". הפרס נערך בכמה עשרות מועמדויות, בהן "סולן השנה", "מלחין השנה", "אלבום הקונצרט הטוב ביותר", "הבכורה הקולית הטובה ביותר של השנה" וכן הלאה. הוענקו גם פרסים מיוחדים - "אגדה חיה", "לתרומה מיוחדת להתפתחות התרבות הרוסית". הטקס החגיגי נערך מדי שנה (למעט 1993, 2003-2007) באולם הקונצרטים המרכזי של המדינה "רוסיה" או בארמון הקרמלין הממלכתי.

במשך כל השנים, כ-400 דמויות מובילות באמנות מוזיקלית הפכו לבעלי הפסלון. להקת Na-Na והמפיק בארי אליבסוב קבעו שיא בכך שזכו בפרס 12 פעמים. בנוסף קיבלה הלהקה Na-Na את פרס אובציה בקטוריה "הלהקה הטובה של העשור", ובארי אליבסוב בקטגוריה "המפיק הטוב ביותר של העשור". לאלה פוגצ'ובה יש 6 פסלונים ב־6 קטגוריות: "סולנית פופ" (1992), "אגדת חיה" (1994), "במאי-מפיק" (1995), "להיט השנה" (1997), "זמרת העשור" (2001), "הלהיט המוצלח של העשור" (2001). להקת אגאתה כריסטי היא להקת הרוק היחידה שקיבלה 4 פסלוני אובציה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אובציה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אובציה (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Р. И. А. Новости, Национальная Российская премия "Овация". Справка, РИА Новости, ‏20111030T0930 (ברוסית)
2. ↑  Журнал БОСС, Овации и поздравления, Журнал БОСС, ‏2019-04-01 (ב־)
**ואטל** (באנגלית: **Vatel**), הוא בית ספר בינלאומי למנהל עסקים, ניהול מלונאות ותיירות.

תיאור
-----

הוקם בשנת 1981 על ידי אלן סבן, בית הספר הראשון של ואטל היה ממוקם בפריז. מאז 2010, פרוסים שלושים וחמישה בתי ספר של הרשת ברחבי העולם. יסוד הלמידה בבתי הספר ואטל, הוא שילוב בין תאוריה אקדמית וניסיון מקצועי. סבן נוהג לומר כי ״כל הידע התאורטי חייב מיד להיבדק על ידי התנסות מעשית בשטח״. בית הספר ואטל מציעה שני מסלולים שונים,  בצ'לור ו-MBA בניהול מלונאי בכיר. הרשת כוללת למעלה מ-7000 סטודנטים ב-35 קמפוסים בכל רחבי העולם.

ואטל בישראל - ואטל תל אביב
--------------------------

בשנת 2012, הקימה ואטל את ואטל תל אביב, הסניף הראשון של הרשת בישראל בשדרות רוטשילד בתל אביב. מנכ״ל בית הספר הוא מיכאל סבן, ובבית הספר לומדים למעלה מ-100 סטודנטים. בית הספר עובד בשיתוף פעולה עם התאחדות בתי המלונות בישראל, על מנת לקדם את התיירות בישראל. בית הספר מוכר על ידי היחידה להכוונת חיילים משוחררים, פרויקט מסע, משרד הקליטה, משרד התיירות, התאחדות בתי מלון, משרד הכלכלה והרווחה בצרפת.

ב-20 בספטמבר 2017 עזב מנכ"ל בית הספר מיכאל סבן את תפקידו כמנכ"ל, עקב החלטת הנהלת הקבוצה ובעלי המניות לסגור את בית הספר בתל אביב. 

### מסלולי לימוד בארץ

ואטל תל אביב מציעה מסלול לימודים לתואר בצ'לור בניהול מלונאי בכיר. המסלול הוא תלת שנתי בשפה האנגלית. הלימודים מתמקדים ביכולות ניהול, ומתן ידע משפטי, מעשי ותאורתי בתחום האירוח הרמה הבינלאומית. הסטודנטים במסלול הבצ'לור ילמדו; תעשיית המלונאות, מנהל עסקים, משאבי אנוש, מדעי המחשב, כלכלה ושיווק.

רשימת בתי הספר של ואטל בעולם
----------------------------

* פריז (1981)
* ליון (1984)
* נים (1989)
* בורדו (1994)
* מוסקבה - רוסיה (2005)
* בריסל - בלגיה (2009)
* מדריד - ספרד (2009)
* קאזאן - רוסיה (2009)
* Martigny - שווייץ (2010)
* בנגקוק - תאילנד (2002)
* מנילה - הפיליפינים (2007)
* סינגפור (2010)
* הו צ'י מין Ville וייטנאם (2011)
* תל אביב - ישראל (2011)
* מקסיקו סיטי - מקסיקו (2002)
* בואנוס איירס - ארגנטינה (2005)
* מונטריאול - קנדה (2006)
* סלטה - ארגנטינה (2008)
* לוס אנג'לס - ארצות הברית (2008)
* תוניס - תוניסיה (2002)
* מרקש - מרוקו (2006)
* Quatre Bornes מאוריציוס - מאוריציוס (2008)
* מדגסקר (2014)

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ואטל
* ערוץ 20, כלכלי בלילה, חולם להיות מלונאי (אורכב 30.05.2020 בארכיון Wayback Machine)
* אסף גולן, סטודנט ישראלי למלונאות? בוא ללמוד באי מאוריציוס, באתר nrg, ב-6 בנובמבר 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑   VATEL פריז ", *"תלמיד היום*, 17 במאי 2013 (און-ליין)
2. ↑   Top 10 ניהול בתי מלון בתי ספר בעולם ", *מלונאים המזרח התיכון*, 5 בספטמבר 2012 (און-ליין)
בעיתונאות וביחסי ציבור, **אמברגו** הוא בקשה או דרישה של מקור מידע, שהמידע שמסר אותו מקור לא יפורסם עד לתאריך מסוים או להתקיימות תנאי מסוים. אמברגו מופעל לעיתים קרובות על ידי עסקים המכריזים על מוצר, על ידי כתבי עת רפואיים ועל ידי פקידי ממשל המכריזים על יוזמות מדיניות. לתקשורת ניתן ידע מוקדם על הפרטים המוחזקים בסוד, כך שניתן יהיה להכין דיווחים שיתאימו למועד ההכרזה. מושג דומה הוא אמברגו בביקורת על משחקי וידאו, חומרת מחשב, תוכנה וסרטים; באלה, סוקרים מקבלים גישה מוקדמת לתוכן או למוצרים בתמורה לשמירת תוצאות הביקורת בסוד עד להסרת האמברגו, לשם מניעת אי דיוקים בביקורות או מכירות חסרות בהשקה או כדי לאפשר תיקון של פגמים, באגים או אי עקביות אחרים שהתגלו על ידי סוקרים לפני ההשקה, מניעת בעיות לאחר ההשקה.

בתאוריה, אמברגו מפחית את חוסר הדיוק בדיווח על חדשות, באמצעות הפחתת התמריץ לעיתונאים לכתיבה חפוזה ולא מדויקת, בתקווה לנצח בתחרות על פרסום הראשוני.

ההבנה היא שאם האמברגו יופר בדיווח לפני הזמן, המקור יגמול על ידי הגבלת גישה למידע נוסף של אותו עיתונאי או עיתון, מה שייתן להם חיסרון ארוך טווח ביחס לפעולה שיתופית יותר. האמברגו בדרך כלל מוסדר מראש כהסכם ג'נטלמני. עם זאת, לפעמים יחצנים ישלחו לחדרי חדשות הודעה לעיתונות עם אמברגו שלא ניתנה לו הסכמה מראש, בתקווה שהם יכבדו את בקשת האמברגו. הביטוי "לפרסום מיידי" שנמצא לעיתים קרובות בראש ההודעות לעיתונות מצביע על כך שהמידע בהן הוא ללא אמברגו.

אמצעי תקשורת מפרים לפעמים אמברגו ומדווחים על מידע לפני שהאמברגו יפוג, בטעות (עקב תקשורת שגויה בחדר החדשות) או בכוונה (כדי להשיג יתרון על פני המתחרים). הפירת אמברגו נחשבת בדרך כלל כהפרת אמונים חמורה ויכולה לגרום לכך שהמקור ימנע מכלי החדשות הפוגעים לקבל מידע מוקדם למשך תקופה ארוכה.

בישראל
------

אמצעי התקשורת בישראל נוהגים לכבד דרישת אמברגו שנמסרה להם. סעיף 12 לתקנון האתיקה המקצועית של העיתונות הקובע "עיתונאים לא יפרסמו מידע שנמסר להם בתנאי שלא יפורסם" מתפרש גם כחובה לציית לאמברגו. סוגיית האמברגו נדונה בהרחבה בהחלטות של בית הדין לאתיקה של מועצת העיתונות בישראל בשנת 2012, שעסקו בתלונה של בנק ישראל נגד העיתון "כלכליסט", לאחר שזה פרסם מידע שנמסר לו מבנק ישראל לפני המועד שקבע הבנק לפרסום המידע. בדיון ראשון בתלונה נקבע שהעיתון הפר את תקנות האתיקה. בערעור על החלטה זו נקבע שעקב אי־בהירות מסוימת העיתון לא הפר את תקנות האתיקה, אך נקבע שאמברגו יש לכבד, וכי עיתון או עיתונאי שיעשה שימוש במידע שקיבל תחת אמברגו בניגוד להוראות המפורטות בו ייראה מכאן ואילך, לאחר שהובהר נושא האמברגו על ידי בית הדין, כמפר את כללי האתיקה של מועצת העיתונות.

לקריאה נוספת
------------

* אורי רוזן, **העורך העירום - איך תורת המשחקים קובעת על מה כולם ידברו מחר**, דביר, 2015, הפרק "הסכמי אמברגו: מי פה לא אתי?", עמ' 207–210.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתי שכטמן‏, את הכתבה הבאה יש לקרוא רק אחרי 07:00, באתר וואלה!‏, 22 בספטמבר 2006
* תהילה שוורץ-אלטשולר ואלעד מן, לא לפרסום עד, באתר העין השביעית, 24 בדצמבר 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  תקנון האתיקה המקצועית של העיתונות, באתר של מועצת העיתונות בישראל
2. ↑  תלונת בנק ישראל נגד כלכליסט" בפני בית הדין לאתיקה של מועצת העיתונות, באתר של מועצת העיתונות בישראל, 27 בספטמבר 2012
3. ↑  בית הדין לאתיקה של מועצת העיתונות בשיבתו כערכאת ערעור בעניין תלונתו של בנק ישראל נגד עיתון "כלכליסט", באתר של מועצת העיתונות בישראל, 27 בדצמבר 2012;  
נתי טוקר, מועצת העיתונות: "כלכליסט" לא הפר כללי אתיקה, אך לפי התקנון היה עליו לכבד אמברגו, באתר TheMarker‏, 30 בדצמבר 2012
**מסגד ראבעה אל-עדוויה** (בערבית: **مسجد رابعة العدوية**, "מסג'ד ראבעה אלעדויה") הוא אחד המסגדים המפורסמים בקהיר. הוא ממוקם בקצה הצפוני של מחוז "מדינת נאצר". המסגד קרוי על שם הקדושה הסופית בת המאה השמינית ראבעה אל-עדוויה. אתר המסגד סמוך לבניין משרד ההגנה המצרי.

המסגד ניזוק קשות ב-14 באוגוסט 2013 במהלך ההפיכה במדינה, בעת שכוחות המשטר הצבאי פינו מהמקום מתבצרים חמושים מתנועת האחים המוסלמים.

בשל קרבת המקום לבית הקברות המזרחי של קהיר, מספר הלוויות חשובות יצאו מהמקום, ובכללן של אנואר סאדאת.

ניהול המסגד מתבצע על ידי "עמותת מסגד ראבעה אל-עדוויה". העמותה, שנוסדה בשנת 1993, היא עמותה ידועה הפועלת בתחום הפילנתרופיה ופיתוח קהיר. מועצת המנהלים של המועצה מורכבת מ -11 חברים, ומתנהלת עם המועצה הכללית של המסגד הכוללת 300 מתנדבים, בראשות היו"ר סעיד סובחי.

תוספות למסגד
------------

* בית חולים במקום הוקם בשנת 1997, והוא כולל יחידות חירום, מרפאות חוץ, ויחידת דיאליזה.
* אולם אירועים
* מרכז לפיתוח וקידום
* מרכז למחשבים ומדעי מחשב
* מרכז לתרבות האסלאם

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מסגד ראבעה אל-עדוויה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑
"**ולא היה בינינו אלא זוהר**" הוא שיר שחיברה המשוררת לאה גולדברג, הלחין דני ליטני ועיבד אלברט פיאמנטה. השיר התפרסם לראשונה בביצוע צילה דגן והופיע באלבום הבכורה שלה.

במאי 1970 צעד השיר במצעד הפזמונים השבועי של הגל הקל (לימים רשת ב'), והגיע בשיאו למקום העשירי במצעד.

רקע
---

השיר הופיע לראשונה בעיתון משמר בשנת 1944 כחלק ממחזור הסונטים "שירי אהבה מספר עתיק". בנוסף, השירים קובצו ב"מוקדם ומאוחר". ב-1970 הקליטה הזמרת צילה דגן את אלבומה הראשון שנשא את שמה, ובו נכללו מספר שירים שחיברה המשוררת לאה גולדברג. השיר, בלחנו של דני ליטני, בלט בין השירים. לימים, הקליט ליטני גרסה משלו לשיר שנכללה בתקליט הבכורה שלו יחס חם משנת 1978.

ב-2012 חידשה הזמרת קרולינה את השיר באלבומה זוהר, בעיבוד אורי בראונר כנרות.

לשירים לחנים נוספים מאת נחמה הנדל (בעיבוד אלדד שרים), ושל רעות שחר שביצעה את השיר, והוא הופיע באלבומה "תמיד" משנת 2014.

תוכן השיר
---------

השיר עוסק באהבה נכזבת שתחילתה במפגש רומנטי ושזורים בו מטאפורות ודימויים רבים. המושג "זוהר" משמש תחליף בוהק, נוצץ ומסתורי יותר למילה אור, כזוהר הצפון או ספר הזוהר, בדומה לשיר "זוהר" שחיבר חיים נחמן ביאליק.

מבנה השיר הוא סונטה באורך ארבע עשרה שורות. שני הבתים הראשונים מכילים 4 שורות כל אחד, ושני האחרונים מכילים 3 שורות כל אחד.

בבית הראשון מתואר טיול שעורכים הדוברת והגבר השכם בבוקר ברחוב כפרי. למרות התיאור האופטימי והרומנטי, רומזת המשוררת על סיום האהבה ולמעשה מדובר בזיכרון על אהבה ישנה. בבית השלישי שואלת הדוברת באופן עקיף "התזכור".

בבית השני, מתואר קטע משיחת הזוג, כאשר הדוברת מתארת את יופי השמיים הורודים אך הנמען צוחק, ולא מובן האם הוא צוחק מדבריה או על הדוברת. בבית השלישי, הגבר מנענע עץ תפוחים ופרחיו הלבנים נושרים על ראשה של האישה, בדומה להינומת כלה. הרגע המתואר הוא מקרי ללא משמעות רומנטית ורגשית.

בבית האחרון הכפר מתעורר, והקשר בין בני הזוג מתרחק. הדוברת משנה את צורת התבטאותה מ"זוהר" ל"אור" השגורה יותר.

קישורים חיצוניים
----------------

* "ולא היה בינינו אלא זוהר" באתר של אקו"ם
* מילות השיר "ולא היה בינינו אלא זוהר" באתר שירונט
* ולא היה בינינו אלא זוהר, באתר "פזמונט"
* השיר בביצוע צילה דגן, סרטון באתר יוטיוב
* השיר בביצוע דני ליטני, סרטון באתר יוטיוב
* השיר בביצוע קרולינה, סרטון באתר יוטיוב
* השיר בביצוע נחמה הנדל, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:46)
* קטע קול שיר אחד, ולא היה בינינו אלא זוהר - צילה דגן, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי
* ולא היה בינינו אלא זוהר \ לאה גולדברג – סיכום וניתוח, טקסטולוגיה
* פרשנות לשיר, מאת דפנה אדלר
* פרשנות לשיר, בית ספר משגב
* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  העברית ולשון הספרות - 'חתן נעורים עד בלותך' - קווים לתיאור לשונה הפואטית של לאה גולדברג, תמר סוברן, עמ' 143, גיליון 100, הד האולפן החדש, תשע"ג 2013
2. ↑  יובל לוי וחופית כהן, אלא זוהר, אלא אור: למה שכחו את צילה דגן, מהזמרות הגדולות בסבנטיז, באתר Xnet‏, 5 בנובמבר 2019
3. ↑  אלעד בילו, עכבר העיר אונליין, "דרך הלחן הבנתי את הרגש שיש בשיר": להלחין את לאה גולדברג, באתר הארץ, 27 במאי 2011
4. ↑  ולא היה ביניהם אלא זוהר - ביאליק וגולדברג, העולם כמרקחת, 2016
**אליעזר יונג** (29 בספטמבר 1928 - 1 בינואר 2008) היה שחקן תיאטרון ישראלי.

ביוגרפיה
--------

יונג נולד ביוגוסלביה בשנת 1928. בזמן מלחמת העולם השנייה לחם כפרטיזן בצבאו של טיטו. לאחר המלחמה סיים את לימודיו באקדמיה לתיאטרון בזאגרב ועלה לישראל בשנת 1949.

בשנים 1953-1951 שיחק בתיאטרון הקאמרי, שם השתתף בין היתר בהצגות "הצל" ו"אהבתה של יובל אור". בשנים 1958-1954 שיחק בתיאטרון "האהל".

יונג היה ממייסדי תיאטרון זירה, שהיה החלוץ בארץ בז'אנר תיאטרון האבסורד. בין ההצגות בהן שיחק בתיאטרון זה נכללות "פרנסואה ראש גזר", "בדלתיים סגורות", "אשת הסנדלר", "הבאר הקדושה", "מחכים לגודו" ו"הזמרת בעלת הקרחת".

בשנים 1961-1958 שיחק בתיאטראות "סדן", "זוטא" ו"תיאטרון פועלי באר שבע". משנת 1962 שיחק בתיאטרון הבימה בהצגות "בראשית", "ילדי הצל" ובהצגות נוספות. בשנת 1965 עזב את תיאטרון הבימה, וב-1966 חזר לקאמרי ושיחק בהצגות "אלקטרא", "שלמה המלך ושלמי הסנדלר", "פרשת אופנהיימר", "תוציא את השטקר המים רותחים" ועוד. בשנת 1968 עבר יונג לתיאטרון זווית וחזר לתיאטרון "האהל" לשחק בהצגה "הקמצן".

בשנת 1967 שיחק בסרטו של מנחם גולן, 999... עליזה מזרחי.

יונג שב לתיאטרון הבימה בשנת 1969, ובמשך כשלושים שנה השתתף בעשרות הצגות, בהן: "סיפורו של מורה (***The Browning Version***)", "מלאכת החיים", "הפיזיקאים", "המלך מתיא הראשון", "על עכברים ואנשים", "השדרה", "מעבר לגבולין", "סיפור פשוט", "הנפש הטובה מסצ'ואן", "כובע הקש האיטלקי", "ריצ'רד השלישי", "המכולת", "סנג'ר", "בחיק המלך", "מארחים את מר סלואן", "המלביש" ו"נמר חברבורות".

לאחר פרישתו מהבימה בגיל 70 המשיך לשחק בהפקות פרטיות, ובהן "הינקי האחרון", "קערת העץ" ו"סיפורי צ'כוב".

יונג הלך לעולמו בשנת 2008.

קישורים חיצוניים
----------------

* ציפי שוחט, מת שחקן הבימה אליעזר יונג, באתר הארץ, 7 בינואר 2008
* אבישי מתיה, ‏חדר מלחמה: מורה הדרך שטלטל את חייהם של שחקנים ישראלים רבים, באתר מעריב אונליין, 23 באוגוסט 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310195805171
* VIAF: 298025927
* WorldCat (עם VIAF): 298025927

 |
**רוברט פרנק בראדלי** (נולד ב-3 במרץ 1958) הוא מאמן כדורגל אמריקאי המכהן כמאמן והמנהל הספורטיבי של קבוצת טורונטו הקנדית מליגת ה-MLS. לשעבר מאמן נבחרת ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

יליד ניו ג'רזי ובוגר אוניברסיטת פרינסטון.

בראדלי אימן כ-15 שנים בליגת המכללות בתקופה שלפני הקמת הליגה המקצוענית. בהמשך אימן במשך 9 שנים בליגת ה-MLS כולל זכייה בדאבל לשנת 1998 עם השיקגו פייר ובתואר מאמן השנה. ב-2006 מונה למאמן נבחרת ארצות הברית, עימה זכה במספר הישגים ובראשם זכייה בגביע הזהב של CONCACAF ב--2007 והעפלה לשמינית הגמר מונדיאל 2010. לאחר מכן אימן את נבחרת מצרים.

בהמשך פרץ בראדלי אל השוק האירופאי והיה למאמן האמריקאי הראשון לאמן ביבשת. אימן את סטאבק בנורווגיה ב-2014, משם המשיך למועדון הצרפתי לה האבר ולסוונזי סיטי הוולשית, והפך לאמריקני הראשון שמנהל מועדון פרמיירליג, אך פוטר פחות משלושה חודשים לאחר מכן.

ב-2018 חזר בראדלי ל-MLS כדי לסייע בהקמת מועדון הכדורגל לוס אנג'לס, אותם אימן במשך 4 עונות וזכה בתואר מגן האוהדים ומאמן השנה לשנת 2019. החל מ-2021 עבר לאמן אתטורונטו, בה משחק בנו מייקל בראדלי המשמש כקפטן הקבוצה.

חיים אישיים
-----------

בראדלי נשוי ללינדזי, שחקנית לקרוסלשעבר. לזוג בן, מייקל בראדלי ובת בשם ראיין, הנשואה לאנדי רוז, שחקן כדורגל מקצועי בקבוצת ונקובר וייטקאפס.

בנם, מייקל בראדלי, מגדולי שחקני ארצות הברית וקפטן נבחרת ארצו. הקריירות של בראדלי האב והבן הצטלבו במספר מקרים: ב-2004 נבחר מייקל בדראפט על ידי MetroStars כאשר אביו משמש המאמן. בין השנים 2006-2010 אימן בראדלי האב את בנו כמאמן הנבחרת. בשנת 2021 מונה בוב בראדלי למאמן קבוצת טורונטו, בה משמש מייקל קפטן.

תארים
-----

### כמאמן במועדוני כדורגל

 בראדלי (שורה ראשונה מימין) ונבחרתו פוגשים את ברק אובמה, ביל קלינטון וג'ו ביידן לפני מונדיאל 2010
שיקגו פייר
* גביע ה-MLS:‏ 1998
* גביע ארצות הברית הפתוח: 1998, 2000

מועדון הכדורגל לוס אנג'לס
* מגן האוהדים: 2019
* ליגת האלופות של CONCACAF: סגנות: 2020

### כמאמן נבחרות

ארצות הברית
* גביע הזהב של CONCACAF : אליפות: 2007, סגנות: 2009, 2011
* גביע הקונפדרציות : סגנות: 2009

### תארים אישיים

* מאמן השנה ב-MLS: שנים 1998, 2006, 2019
* היכל התהילה הלאומי לכדורגל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בוב בראדלי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Bradley, Bob". *Current Biography Yearbook 2010*. Ipswich, Massachusetts: H.W. Wilson. 2010. pp. 63–66. ISBN 9780824211134.
2. ↑  Boehm, Charles (23 באוקטובר 2019). "Bob Bradley wins 2019 Sigi Schmid Coach of the Year after LAFC's dominant season". *Major League Soccer*. נבדק ב-23 באוקטובר 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**פרס סוקרטס** (באנגלית: **Socrates Award**) הוא פרס כדורגל המוענק על ידי פראנס פוטבול להכרה בעבודה הומניטרית, המוענק לכדורגלן שפעל למען קהילתו בשנה החולפת.

הפרס נקרא על שם קשר נבחרת ברזיל לשעבר, סוקרטס.

היסטוריה
--------

סאדיו מאנה, הזוכה הראשון בפרס סוקרטס
### 2022

הפרס הוענק לראשונה בטקס כדור הזהב ב־2022 לסאדיו מאנה, על תרומתו לקהילה בסנגל, שבין היתר כוללת תרומת כספים, בניית בתי חולים ובתי ספר.

### 2023

בשנת 2023 הפרס ניתן לכדורגלן הברזילאי ויניסיוס ג'וניור, על מאבקו בגזענות.

ב-20 באוקטובר, במהלך הענקת הפרס הראו תמונה על המסך של ויניסיוס במהלך משחק מול ולנסיה בעונת 2022/2023; באותו המשחק זרקו קבוצה של אוהדי ולנסיה הערות גזעניות כלפי ויניסיוס.

הקבוצה מיהרה לגנות את התמונה שהוצגה, ובהודעה רשמית שהוציאו גינו את התדמית שנתנו להם בטקס, ואמרו שהמועדון טיפל באותם מקרים.

זוכים
-----

### שופטים

הזוכה נבחר על ידי 6 שופטים, שמורכבים משחקן כדורגל לשעבר, 2 עיתונאים בכירים בפראנס פוטבול, 2 בכירים בארגון Peace And Sport(אנ'), ובכיר בקרן Gol de Letra.

### זוכים

| שנה | שחקן | מועדון | סיבה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **2022** | סנגלסנגל **סאדיו מאנה** | אנגליהאנגליה ליברפול | תרומות כספים ובניית בתי חולים בסנגל |  |
| גרמניהגרמניה באיירן מינכן |
|  |
| **2023** | ברזילברזיל **ויניסיוס ג'וניור** | ספרדספרד ריאל מדריד | מאבק בגזענות |  |

ראו גם
------

* כדור הזהב

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Socrates Award, topendsports (באנגלית)
2. ↑  "לא רוצה לשחק יותר": ויניסיוס שוב ספג גזענות, באתר ONE‏, 21 במאי 2023
3. 1 2 3  ולנסיה זועמת: מבקשים כבוד למועדון והאוהדים, באתר ONE‏, 31 באוקטובר 2023
4. ↑  גאבי זכה בשחקן הצעיר, קורטואה שוער השנה, באתר ONE‏, 17 באוקטובר 2022

| זוכי פרס סוקרטס |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 2022: מאנה • 2023: ויניסיוס ג'וניור |

 |
**קולומיאגי** (ברוסית: «**Коломя́ги**») הוא מועדון כדורגל מהעיר סנקט פטרבורג, שנוסד לראשונה בשנת 1904 ובשיאו נחשב לאחד ממועדוני הכדורגל המפורסמים בעיר בתקופת האימפריה הרוסית ומהחזקים בה. לאחר התפרקות ברית המועצות, המועדון הוקם מחדש בשנת 2010 כקבוצה חובבנית בשם "קולומיאגי-47" שחזרה להתמודד באליפות העיר, אך במדים צהובים וירוקים, במקום מדי התכלת המקוריים.

שם
--

מקורו של השם קולומיאגי אינו ברור. יש הסבורים כי זה קשור למוזרותו של ההר עליו שכן כפר בשם זה ("קולו" בפינית - חלול, "מיאגי" - גבעה). אחרים שואבים את השם מהפועל "קולואה" - ניקוי קליפה ומאמינים שכנראה בכפר הייתה עבודת עיבוד עצים.

היסטוריה
--------

בתקופת שלפני פרוץ המהפכה הבולשביקית הקבוצה איחדה אתלטים חובבים המעורבים במשחקי אופניים וספורט. קבוצת הכדורגל שלו, שנוסדה בשנת 1905, הפכה פעמים רבות לאלופת העיר בתחילת המאה העשרים.

ב-23 בספטמבר 1908 אומצה אמנת המועדון וב-30 ביוני 1909 הצטרפה קולומיאגי לליגת הכדורגל של סנקט פטרבורג.

אחרי 1923, "קולומיאגי" שינתה את שמה מספר פעמים עד שבשנת 1931 המועדון חדל להתקיים. הצבעים הכחולים והלבנים של מדי הקבוצה שימשו בהמשך את נבחרת העיר ואת מועדון "זניט".

מאז התפרקות ברית המועצות פועל בעיר סנקט פטרבורג מועדון כדורגל חובבני בשם זה.

תארים
-----

* אלופת העיר (פטרוגרד, סנקט פטרבורג) (4): 1916, 1917, 1918, 1920
* גביע האלופות של ערי הבירה (גביע טוסמן) (2): 1919, 1923

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של קולומיאגי

הערות שוליים
------------

1. ↑  История ФК «Коломяги»

| רומנוב כדורגל באימפריה הרוסית רוסיהרוסיה |
| --- |
| תחרויות ליגה | אליפות האימפריה הרוסית בכדורגל • גביע טוסמן • ליגת הכדורגל המוסקבאית • ליגת הכדורגל הפטרבורגית • ליגת הכדורגל של אודסה | אודסה - אלופת רוסיה 1913 |
| הנבחרת וקבוצות כדורגל בולטות | אולימפיה • זאמוסקבורצקי • סוקולניקי • OBAK אודסה • ספורט סנקט פטרבורג • קולומיאגי • מרקורי • מורזינקה • OLLS • ויקטוריה • הנבחרת הלאומית |
| ראשי איגוד הכדורגל הכל-רוסי | ארתור מקפרסון (1912—1914) • רוברט פולדה (1914—1915) • גאורגי דיופרון (1915—1917) |
**חואן מיגל "חואנמי" לטאסה פרננדס לאיוס** (בספרדית: **Juan Miguel "Juanmi" Latasa Fernández Layos**; נולד ב-23 במרץ 2001 במדריד שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת חטאפה מלה ליגה, בהשאלה מריאל מדריד.

קריירת מועדונים
---------------

לטאסה גדל במחלקות הנוער של אוניון אדארבה וריאל מדריד. בשנת 2019 החל לשחק בריאל מדריד קסטיליה, קבוצת המילואים של ריאל מדריד. ב-15 במאי 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בתיקו 1-1 נגד קדיס במסגרת המחזור ה-37 בלה ליגה לעונת 2021/2022. זו הייתה הופעתו היחידה בעונה זו, בה זכתה ריאל מדריד באליפות ספרד.

ב-26 באוגוסט 2022 הושאל לטאסה למשך עונת 2022/2023 לחטאפה מלה ליגה. הוא ערך 18 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שער אחד, וב-2 ביולי 2023 הוארכה השאלתו גם לעונת 2023/2024.

תארים
-----

ריאל מדריד
* אליפות ספרד (1): 2021/2022

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  COMUNICADO OFICIAL Latasa באתר הרשמי של חטאפה, 26 באוגוסט 2022 (בספרדית)
2. ↑  COMUNICADO OFICIAL Latasa באתר הרשמי של חטאפה, 2 ביולי 2023 (בספרדית)
**בראש צעיר** הייתה תוכנית רדיו יומית לנוער ולסטודנטים ששודרה ברשת א' של קול ישראל[דרושה הבהרה].

התוכנית שודרה למעלה מ-40 שנה, והייתה אחת מתוכניות הנוער הוותיקות ביותר בעולם הרדיו בישראל. התוכנית הייתה הפלטפורמה הראשונה לנוער שסיפקה חשיפה מעשית לרדיו. מגישי ועורכי התוכנית הם תלמידי תיכון וסטודנטים, כאשר מעליהם ממונה עורך אחראי וכל תוכנית עוסקת בנושא שונה, הקרוב ללבם של התלמידים.

התוכנית היוותה קרש קפיצה למגישיה הצעירים שפיתחו את כישוריהם העיתונאיים. עם מגישי התוכנית הבולטים אז והיום נמנים יוסף טרגין, שתוכנית המדע הפופולרי שלו "עולם המדע" שודרה במשך כשלושים שנה; אריה אלדד, לימים חבר הכנסת מטעם מפלגת האיחוד הלאומי; דליה סיגן, לימים עורכת תוכניות הנוער של קול ישראל; שרית לוי, שמיד עם סיום שידוריה הצטרפה ליחידת דובר צה"ל; דפנה ליאל, כתבת חינוך ומבזקנית בחדשות ערוץ 2; איש הטלוויזיה והעיתונאי דרור גלוברמן; כתב הכלכלה של גלי צה"ל ניתאי ענבי; טל ניסן, מפיקה ועורכת בתחנות הרדיו של כאן - תאגיד השידור הישראלי, ורבים נוספים.

העורכת הראשית של מחלקת הנוער ברשת א' הייתה צילה אילן. עורכים אחראיים נוספים היו זיוית אורי, אפרת שושני, מושיק גולדברג, עפרה הלחמי ושירן מיארה. התוכנית ירדה מהאוויר עם סיום שידורי רשת א', אשר הוחלפה ב"כאן תרבות" של תאגיד השידור הישראלי.

קישורים חיצוניים
----------------

* בראש צעיר באתר רשת א'(הקישור אינו פעיל)
פירוש נוסף ערך זה עוסק בנתיב תחבורה יבשתי. אם התכוונתם לחיבור בעריכתו של יהודה דוד אייזנשטיין, ראו דרך החיים (ספר).
משאית גא"ז טיפוסית שהובילה אספקה בזמן המצור. המשאית הזו נשלתה ממימי ימת לדוגה ושוחזרה
קטר רכבת שנסעה על הקרח הקפוא של ימת לדוגה
**דרך החיים** הייתה נתיב תחבורה יבשתי על הקרח של אגם לדוגה, שהיה הנתיב היחיד שחיבר את לנינגרד הנצורה עם יתר ברית המועצות. הדרך פעלה בחודשי החורף החל מנובמבר 1941 ועד לאביב 1943.

הפעלת הדרך
----------

לאחר נפילת העיר שליסלבורג ב-8 בספטמבר 1941 החל מצור לנינגרד. הנתיב היחיד לאספקת מוצרים לעיר היה אגם לדוגה. לאור תנאי מזג האוויר באזור, האגם לא היה מנוצל להעברת סחורות. בעקבות המצב, במהלך ספטמבר 1941 הסובייטים התארגנו והחלו להעביר סחורות דרך האגם. עד לקפיאת האגם הועברו לעיר כ-60 אלף טון אספקה ופונו מהעיר 35 אלף אנשים.

ב-17 בנובמבר החלו בדיקות של חוזק הקרח וב-20 בנובמבר עברה השיירה הראשונה שהובלה על ידי סוסים על הקרח. ב-22 בנובמבר החלה נסיעת משאיות והיא נמשכה עד ל-24 באפריל 1942. לאחר העברתן של כ-60-70 משאיות היה צורך לסגור את התוואי ולטפל בשיקומו. תוואי הדרך היה כ-20-25 ק"מ משפת האגם. העברת המשאיות בוצעה תחת הפגזה ארטילרית והפגזה אווירית קשה, במיוחד בחורף 1941-1942 כאשר העליונות האווירית הגרמנית הייתה מוחלטת. לפי הערכות כ-25% מהמשאיות לא שרדו את המסע וטבעו באגם. בחוף המערבי של האגם נבנו מתקני פריקה והסחורות היו מועברות לרכבות שהיו מגיעות לתחנת פינלנד במרכז העיר. רוב המשאיות היו מתוצרת גא"ז בעלי יכולת העמסה של כ-1.5 טון. לאורך נתיב הנסיעה נבנו עמדות נגד מטוסים, עמדות עזרה ראשונה, תדלוק וכו'.

במהלך תקופת פעילותה בעונה הראשונה בדרך החיים עברו כ-361 אלף טון סחורות כולל 262 אלף טון מזון, פונו 550 אלף אזרחים ו-35 אלף פצועים.

במהלך אביב וקיץ 1942 עברו דרך האגם מעל למיליון טון סחורות, פונו 448 אלף אזרחים והועברו לעיר כ-290 אלף חיילים. במהלך הקיץ הונחו על קרקעית האגם כבל חשמלי וצינור לאספקת דלק.

החל מ-19 בדצמבר 1942 ועד ל-30 במרץ 1943, במשך 101 ימים, פעלה דרך החיים על הקרח. בעונה זו הועברו מעל 200 אלף טון סחורות ופונו 89 אלף אזרחים.

ב-18 בינואר 1943, במהלך מבצע ניצוץ שחרר הצבא האדום את העיר שליסלבורג מידי הגרמנים ובכך נפרץ המצור על לנינגרד. ההשתלטות על שליסלברג יצרה פרוזדור יבשתי ברוחב של 8 עד 11 ק"מ שחיבר בין העיר לבין שאר השטח שבשליטת ברית המועצות. תוך פחות מ-20 יום הוקמה מסילת רכבת זמנית דרך הפרוזדור שנוצר וב-5 בפברואר רכבת אספקה ראשונה הגיעה ללנינגרד.

הנצחה
-----

לאורך דרך החיים הוקמו 7 אנדרטאות ו-102 עמודי זיכרון. המתקנים נכללים ב"טבעת התהילה הירוקה" ונבנו במהלך סוף שנות ה-60 לאורך קווי החזית שהייתה במהלך המצור. הוקמו גם אנדרטאות לזכר דרך החיים ביישובים שהיו בסיס יבשתי להעמסה/פריקה של המשאיות בחוף המזרחי ובחוף המערבי של האגם, לאורך הדרך משפת האגם עד לעיר ולאורך הנתיב התחבורתי בגבולות העיר עצמה.

מאז 1991 נערך המרתון הבינלאומי "דרך החיים" בתוואי הדרך, לזכר אותה הדרך.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דרך החיים** בוויקישיתוף
גומחות בהן הוצבו בעבר פסלי האל פאן
**מקדש פאן** הוא מקדש פולחן שבנה הורדוס לכבוד אל הרועים פאן במערת הבניאס.

היסטוריה
--------

הכנענים הקימו במערת הבניאס מקדש לאל בעל גד. בתקופה ההלניסטית, במאה השנייה לפני הספירה הוחלט להקים במערת הבניאס מקדש חדש לכבודו של אל רועי הצאן ועדריהם, פאן. המיקום שנבחר להקמת המקדש, מערה, לא היה מקרי - האל פאן חי במערות. המקדש הוקם במערה ושימש למטרות פולחן והערצת האל. מכאן שמו של הנחל והאתר הארכאולוגי השוכנים במקום, "פניאס". שם זה השתבש בתקופת התלמוד ל"פמיאס" (כפי שהשם מופיע במסכת בכורות), ובהגיה הערבית המשבשת את האות פ', הפך שמו של המקום ל"בניאס". השם בניאס השתרש ונעשה לשם המקובל למקום.

הורדוס ובעקבותיו פיליפוס בנו, בנו מחדש את המקום, וקראו לו "קיסריה של פליפוס" לכבודו של אוגוסטוס קיסר. הברית החדשה מזכירה את "גלילות קיסריה של פיליפוס" כמקום בו ישב ישו עם שנים-עשר השליחים. שם לראשונה נאמר על ידי פטרוס לישו שהוא המשיח ובו ניתנו לפטרוס מישו "מפתחות השמים והארץ" כמתואר בבשורה על פי מתי, פרק 16:
"וַיְהִי כְּבוֹא יֵשׁוּעַ אֶל גְּלִילוֹת קֵיָסַרִיה שֶׁל פִילִפּוֹס וַיִּשְׁאַל אֶת תַּלְמִידָיו לֵאמֹר: מָה אֹמְרִים לִי בְנֵי אָדָם מִי הוּא בֵּן־הָאָדָם? וַיֹּאמְרוּ: יֵשׁ אֹמְרִים יוֹחָנָן הַמַּטְבִּיל הוּא וְיֵשׁ אֹמְרִים אֵלִיָּהוּ וַאֲחֵרִים אֹמְרִים יִרְמְיָהוּ אוֹ אֶחָד מִן הַנְּבִיאִים. וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם: וְאַתֶּם מַה תֹּאמְרוּ לִי, מִי אָנִי? וַיַּעַן שִׁמְעוֹן פֶּטְרוֹס וַיֹּאמַר: אַתָּה הוּא הַמָּשִׁיחַ בֶּן אֱלֹהִים חַיִּים. וַיַּעַן וַיֹּאמֶר אֵלָיו: אַשְׁרֶיךָ שִׁמְעוֹן בַּר יוֹנָה כִּי בָשָׂר וָדָם לֹא גִלָּה לְךָ אֶת זֹאת, כִּי אִם אָבִי שֶׁבַּשָׁמָיִם. וְגַם אֲנִי אֹמֵר לְךָ כִּי אַתָּה פֶּטְרוֹס וְעַל הַצּוּר הַזֶּה אֶבְנֶה אֶת קְהִלָּתִי וְשַׁעֲרֵי שְׁאוֹל לֹא יִגְבְּרוּ עָלֶיהָ. וְאֶתֵּן לְךָ אֶת מַפְתְּחוֹת מַלְכוּת הַשָׁמָיִם וְכָל אֲשֶׁר תֶּאֱסֹר עַל הָאָרֶץ אָסוּר יִהְיֶה בַּשָׁמַיִם, וְכָל אֲשֶׁר תַּתִּיר עַל הָאָרֶץ מֻתָּר יִהְיֶה בַּשָׁמָיִם."

כיום המבנה הוא חלק משמורת נחל הבניאס. חמש הגומחות החצובות במצוק שליד מערת הבניאס הן שרידים מהמקדש המקורי ובהן הונחו פסלים של האל פאן.

קישורים חיצוניים
----------------

* שמורת טבע נחל חרמון - בניאס, רשות הטבע והגנים
* מערת בניאס, מועדון המערות הישראלי

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר 18, ב', א', 28.
**ים השיבולים** הוא שיר ישראלי, שנכתב על ידי יצחק קינן והולחן על ידי חיים אגמון.

כתיבה
-----

השיר נכתב על ידי קינן בסוף שנות השישים בעת שעבד כמורה בבית שאן. הוא בוצע במקור על ידי להקת הזמר והמחול של העיירה, אשר שרה את השיר במסגרת הופעות ברחבי הארץ. אחר כך בשנת 1969 על ידי צוותי הווי גייסות השריון. אגמון שימש באותה תקופה כמנהל המוזיקלי של להקת הגבעטרון, והביא עמו את השיר אליה. הביצוע של הלהקה לשיר הקנה לו פרסום ופופולריות גדולים, והוא הפך לאחד משיריה הבולטים ביותר של הלהקה ואף לסמל שלה. במעמד הענקת פרס ישראל לגבעטרון, ביום העצמאות החמישים ותשעה (תשס"ז), שרה הלהקה את השיר על במת הטקס.

השיר זכה לביצועים נוספים, בהם ביצועים של להקת "השיבולים", שגם היא כגבעטרון בת קיבוץ גבע.

בתרבות
------

כאחד מהשירים הבולטים של הגבעטרון, נתפס השיר כמזוהה עם האשכנזיות בכללותה ועם התנועה הקיבוצית בפרט, אך השיר נכתב על ידי יצחק קינן שעלה ממרוקו, הולחן על ידי חיים אגמון, שמוצאו טורקי, ובוצע לראשונה על ידי חבורת הזמר של בית שאן שרוב חבריה היו ממוצא מזרחי.

השיר היה חלק ממערכון סאטירי של התוכנית "ארץ נהדרת" על ירדנה ארזי והגבעטרון. כמו כן, שימש כקטע פתיחה בתוכנית "היהודים באים" באחד מקטעי הפרודיה על הגבעטרון. הוא גם שולב במערכון "כת השטן" בתוכנית "העולם הערב".

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "ים השיבולים" באתר יוטיוב
* "ים השיבולים" באתר בית לזמר העברי
* מילות השיר "ים השיבולים" באתר שירונט
* יצחק קינן: כשכתבתי את 'ים השיבולים' הרגשתי כנפיים של מלאך מתפרשות עליי ומלוות אותי, ראיון באתר QAZ - פורטל העמק והגליל, 3 במאי 2007

הערות שוליים
------------

1. ↑  אחיה ראב"ד, נפטר ראש העיר בית שאן לשעבר, מחבר "ים השיבולים" ו"עמק שלי", באתר ynet, 15 באוקטובר 2021
2. ↑  מאיה בניטה, יצחק קינן (ועקנין): "לא מאמינים שמרוקאי כתב את 'ים השיבולים'", באתר Xnet‏, 8 ביוני 2016
3. ↑  אחיה ראב"ד, נפטר ראש העיר בית שאן לשעבר, מחבר "ים השיבולים" ו"עמק שלי", באתר ynet, 15 באוקטובר 2021
4. ↑   היהודים באים - הגבעטרון | כאן 11 לשעבר רשות השידור, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 03:42)
5. ↑  העולם הערב – כת השטן, באתר יוטיוב, בדיקה אחרונה ב־24 באפריל 2023