recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
שכבות האוקיינוס
**האזור ההאדלי** (בלעז: **Hadal zone**; ביוונית: "דמוי-האדס", כלומר: בלתי-נראה") או **האזור ההאדופלגי** (**Hadopelagic zone**) הוא הכינוי לעמודת המים באזורים העמוקים ביותר באוקיינוס, בעומק שלמן 6,000 מטר ומטה, ועד לקרקעית (האזור הדמרסלי (Demersal zone) והאזור הבנתי (Benthic zone). מקור השם הוא שמו של אל השאול היווני האדס – הבלתי נראה.

תנאים
-----

בשנת 1960 הגיעו ז'אק פיקאר (Jacques Piccard) ודון וולש (Don Walsh) לשקע מריאנה, השקע העמוק ביותר על-פני כדור הארץ, שעומקו כ-10,911 מטרים, והבחינו ביצורים חיים.
מקובל לחשוב כי רוב החיים בעומק זה נתמכים על ידי שלג ימי או על ידי פעולות כימיות מסביב לארובות הידרותרמיות. המחסור באור והלחץ העצום יוצרים סביבת חיים עוינת, שאליה הסתגלו רק מינים ספורים. מכיוון שאור השמש אינו חודר לשכבה זו, צמצמו מינים רבים בים העמוק את יכולת הראייה לטובת הגדלת העיניים, הקולטות הבזקים ביולומינסנטיים. למרבית היצורים המתגוררים בסביבות הקרקעית אין פיגמנטים כלל, מאחר שבהיעדר אור אין כל משמעות לצבע.

הלחץ יכול להגיע עד 1,100 אטמוספירות. באזורים שבהם לחץ נמוך יותר, ימותו יצורים אלה.
המינים הנפוצים באזור, המסוגלים להתמודד עם הלחץ העצום, הם מדוזות, דגי צפע, תולעי צינור ענקיות, צדפות וחכאים.

ראו גם
------

* שקע מריאנה
* אזור התהומות

הערות שוליים
------------

1. ↑  A. Aristides Yayanos & Allan S. Dietz, Death of a Hadal Deep-Sea Bacterium After Decompression, Science, 29 April, 1983
2. ↑  גיא פז, מפגש עם תולעי המעמקים, ynet‏16 בנובמבר 2006
שגיאות פרמטריות בתבנית:מבנה   
פרמטרים ריקים [ מיקום ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**גשר קונסטנטין הגדול** (ברומנית: **Podul lui Constantin cel Mare** ובבולגרית: **Константинов мост**) היה גשר מעל הדנובה, שנבנה בהוראת הקיסר הרומי קונסטנטינוס והיה בשימוש כ־40 שנים. הגשר היה באורך 2,437 מטרים, כאשר 1,137 מטרים מתוכם היו מעל מי הדנובה. זה היה הגשר הידוע הארוך ביותר בעולם העתיק ואחד הארוכים ביותר מאז ומתמיד. סיום בנייתו היה בשנת 328 ובשנת 332 עבר מעליו הצבא הרומי בפיקוד בנו של קונסטנטינוס הגדול, שיצא להילחם בוויזיגוטים.

הגשר נבנה באזור הגבול הנוכחי בין רומניה ובין בולגריה, בקרבת העיר הרומנית קורביה ובעבר העיר הרומית Sucidava. את הגשר בנה הארכיטקט הרומי Theophilus Patricius והשתמש לשם כך באבן, עץ ונחושת. בגדה הרומנית נותרו מעט ממצאים המעידים על קיומו בעבר של הגשר. בגדה הבולגרית לא נשאר דבר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גשר קונסטנטין הגדול** בוויקישיתוף
* Podul lui Constantin cel Mare de la Sucidava- cel mai lung pod din Antichitate (ברומנית)
**הכוחות המזוינים של בוסניה והרצגובינה** (בסרבית: **Оружане снаге Босне и Херцеговине**) הם הכוח הצבאי של בוסניה והרצגובינה וכוללים את יחידת זרוע היבשה ויחידת חיל האוויר וההגנה האווירית.

הכוחות המזוינים הם האחראים לביטחונה של המדינה מפני פלישות חוץ ולסיוע לשאר כוחות הביטחון במדינה.

הכוח נוסד בשנת 2005 על בסיס שני גופי צבא שאוחדו. בשנותיו הראשונות עיקר הציוד הגיע מתוצרת של מדינות יוגוסלביה לשעבר, ועם הזמן החל להתקבל גם ציוד מתוצרת מערבית. הכוח צבר בין היתר ציוד הכולל כ-300 טנקים מסוגים: M-84, T-54 ו- M-60, בערך 30 מסוקים פעילים.

החל מ-1 בינואר 2006 בוטל גיוס החובה בבוסניה והרצגובינה.

ארגון
-----

כוח האדם מורכב מכ־10,000 חיילי סדיר ועוד כ־6,000 במילואים. חלוקת הכוח האדם בסדיר היא כ-7,500 בזרוע היבשה והשאר בזרוע האוויר וההגנה האווירית.

**זרוע היבשה** מחולקת לפיקוד התמיכה ולפיקוד המבצעי המחולק בצורה הבאה:

* **פיקוד מבצעי**

אל הפיקוד המבצעי כפופים שלוש חטיבות המחולקות בצורה כמעט אחידה ומורכבת כך: 

* חטיבה
	+ שלושה גדודי חי"ר על פי חלוקה אתנית של האוכלוסייה כל אחת
	+ גדוד ארטילריה
	+ פלוגת סיור
	+ מחלקת קשר
	+ מחלקת משטרה צבאית.
* **פיקוד תמיכה**
	+ גדוד שריון עצמאי
	+ גדוד הנדסה - פילוס וצמ"ה
	+ גדוד הנדסה - חבלה
	+ גדוד מודיעין
	+ גדוד משטרה צבאית
	+ גדוד קשר
	+ פלוגת לוחמה באב"כ

מבנה ארגוני של הפיקוד המבצעי
סמל חיל האוויר וההגנה האווירית של בוסניה והרצגובינה
**חיל האוויר** עוסק בעיקר בהגנה אווירית וסיוע אווירי קרוב לכוחות הקרקע בעזרת שתי טייסות מסוקים.

בבוסניה והרצגובינה אין חיל ים, מפני המוצא המצומצם שלה לים. עם קו חוף של כ-23 ק"מ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הכוחות המזוינים של בוסניה והרצגובינה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הכוחות המזוינים של בוסניה והרצגובינה
**מרדכי (מוטי) אלימלך** (נולד ב-1 במרץ 1956) הוא קצין צה"ל לשעבר בדרגת אלוף-משנה, בתפקידו האחרון שירת כסגן מפקד המרכז הלאומי לאימונים ביבשה בשנים 1998–2000. קודם לכן שירת בין היתר כמפקד בא"פ לכיש וכמח"ט 228 בצמח. לאחר שחרורו מצה"ל עבד במנהלת תנופה, לאחר מכן ניהל את היישוב מתתיהו וכעת עובד כמנהל פרויקטים בתחום ההתנתקות והמפונים בגוש קטיף.

ביוגרפיה
--------

אלימלך נולד במרוקו, גדל והתחנך בקריית שמונה. בנעוריו, למד בבי"ס מקיף דנציגר, ותוך כדי שירותו הצבאי, למד במכללה לביטחון לאומי. נשוי לבתיה אלימלך, אב ל 3 ילדים, וסב ל 5 נכדים, ביתו שירתה בבית הספר להנדסה צבאית, ובנו שירת בחטיבת הצנחנים. נכדו הבכור משרת כיום ביחידת מתאם פעולות הממשלה בשטחים.

### שירותו הצבאי

התגייס לצה"ל בשנת 1974. תחילה שירת בגדוד 202 בחטיבת הצנחנים. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר, שימש כמ"כ טירונים בגדוד, ולאחר מכן עבר קורס קציני חי"ר. בסיום הקורס חזר לגדוד 202, ומונה למפקד מחלקה. לאחר מכן שירת כקצין המבצעים בבא"ח צנחנים. בהמשך שימש כקצין הדרכה בחטיבת הצנחנים. לאחר מכן מונה למפקד פלוגה בחטיבת ביסלמ"ח. בשנת 1984 מונה לסמג"ד גדוד 450. בשנת 1986 מונה למג"ד גדוד 450. בשנת 1988 מונה לסמח"ט חטיבת ביסלמ"ח. בשנת 1990 החל ללמוד במכללה לביטחון לאומי. בשנת 1992 מונה למפקד בא"פ לכיש ולאחר מכן למח"ט חטיבת המילואים 833. בשנת 1998 מונה לתפקידו האחרון כסגן מפקד באלי"ש לשעבר, אשר כיום מוכר כמרכז הלאומי לאימונים ביבשה. בשנת 2000 סיים את שירותו הצבאי.

### לאחר שחרורו מצה"ל

לאחר שחרורו מצה"ל עבד במנהלת תנופה, לאחר מכן ניהל את היישוב מתתיהו וכעת עובד כמנהל פרויקטים בתחום ההתנתקות והמפונים בגוש קטיף.

### השכלה וחיים אישיים

אלימלך מתגורר במודיעין-מכבים-רעות, נשוי לבתיה, אב לשלושה וסב לחמישה. מקיים אורח חיים דתי. בעל תואר ראשון בהיסטוריה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במדעי המדינה וביטחון לאומי מאוניברסיטת חיפה.
רבי **וידאל הצרפתי השלישי**, (כ"ז באלול ה'שצ"א, 24 בספטמבר 1631 – י"ד בכסלו ה'תס"ד, 22 בנובמבר 1703) כיהן כרב ומורה צדק בעיר פאס, וכחבר בית הדין בעיר. בן למשפחת צרפתי, משפחת רבנים בפאס.

חייו
----

נולד לאביו רבי יצחק הצרפתי בפאס. ידוע כנין ונכד לרש"י ורבנו תם ודרכו לדוד המלך.

תיקן תקנות רבות בעיר פאס, יחד עם הרבנים הרב מנחם סירירו, הרב סעדיה אבן דנאן, ואביו רבי יצחק הצרפתי, והרב עמנואל סירירו. בשנת ה'תנ"ז הדיינים היחידים שהיו בפאס הם רבי וידאל הצרפתי, ורבי מנחם סירירו, ולאחר מכן (כעבור שנה) הוסיפו עוד דיינים. בתקופה מאוחרת יותר, היו רבי וידאל ורבי סעדיה אבן דנאן הדיינים היחידים בעיר. חלק מתקנותיו התקבלו בפאס, מקנס, תטואן. היה אחד מרבותיו הגדולים של רבי יהודה בן עטר.

חיבוריו
-------

* **שאלות ותשובות -** חלקן נדפסו בשו"ת משפט וצדקה ביעקב. וחלקן בכתבי יד.
* **כתבי יד** - עדיין לא ראו אור

ראו גם
------

* יהדות פאס

קישורים חיצוניים
----------------

* קהילת פאס ומשפחת הצרפתי

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ע"פ תיעודו של מהר"י בן נאיים ב ספר מלכי רבנן אות ו' עמוד ל"א. וכ"כ בספר אדרת אליהו (לרבי אליהו הצרפתי) - בהקדמה "משפחתו".
2. ↑  עיין בערך משפחת "צרפתי".
3. ↑  ראו תקנות חכמי פאס תקנה נ ואילך.
4. ↑  ראו: "מלכי רבנן". עמוד ל"א אות ו'.
5. ↑  ע"פ תיעודו של מהר"י בן נאיים. ב ספר מלכי רבנן דף ל"א עמוד א'.
"**She's Always a Woman**" (בעברית:"**היא תמיד אישה**") הוא שיר של בילי ג'ואל מתוך אלבומו The Stranger משנת 1977. הסינגל הגיע למקום ה-17 בארצות הברית באוקטובר 1978, ולמקום ה-53 בבריטניה בשנת 1986, כאשר יצא כאיי-סייד כפול עם השיר "Just the Way You Are". ג'וש גרובן שר אותו באלבום Bridges שלו. השיר נכנס מחדש למצעד הבריטי בשנת 2010, והגיע למקום ה-29.

רקע
---

זהו שיר אהבה על אישה שהזמר התאהב בה לחלוטין עד כדי התאהבות במוזרויות החיבה שלה כמו גם בפגמים שלה.

ג'ואל כתב את השיר לאשתו דאז, אליזבת ובר. אליזבת לקחה על עצמה את ניהול הקריירה של ג'ואל, והצליחה לסדר את ענייניו הכספיים לאחר שג'ואל חתם על כמה עסקאות וחוזים גרועים. השניים התגרשו בסופו של דבר בשנת 1982.

קבלה
----

בילבורד תיאר את "She's Always a Woman" כ"בלדה דרמטית". בילבורד שיבח במיוחד את "התזמור העדין" ואת "המלודיה המתוחכמת", שאותה מצא דומה לבלדות של בוב דילן ופול סיימון. קאש בוקס אמר כי "הלחן מלודי וזורם במתיקות; המילים מדויקות ויש להן מה לומר" ושיבח את שירתו של ג'ואל. רקורד וורלד אמר כי "זה דומה מאוד להתקדמות טבעית של המסר ב-'Just the Way You Are' וצריך לתפוס השמעות מיידיות של פופ ומבוגרים".

רשימת רצועות
------------

**סינגל 7 אינץ' (1977)**

1. "She's Always a Woman"
2. "Vienna"

**סינגל (CBS)**

1. "She's Always a Woman"
2. "Movin' Out (Anthony's Song)"

**סינגל יפני 7 אינץ'**

1. "She's Always a Woman"
2. "Only the Good Die Young"

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "She's Always a Woman" באתר מיוזיק בריינז

הערות שוליים
------------

1. ↑  Robert Hilburn, POP MUSIC REVIEW : BILLY JOEL ON BRINK OF BEING 'INNOCENT MAN'?, Los Angeles Times, ‏1986-11-24 (באנגלית אמריקאית)
2. ↑  Top Songs of 1978 - Top40weekly, ‏1978-12-31 (באנגלית אמריקאית)
3. ↑  "Billy Joel's many songs about his many wives"
4. 1 2  "Top Single Picks", Billboard
5. ↑  "CashBox Singles Reviews", Cash Box
6. ↑  "Record World Single Picks", Record World

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: ce17e05a-b0d3-4f04-aea6-05386f6b2bd1

 |
**מרג'יאן ז'אן הולדן** (באנגלית: **Margaret Jean Holden**; נולדה ב-3 בנובמבר 1964) היא שחקנית קולנוע ופעלולנית אמריקאית.

ביוגרפיה
--------

מרג'יאן הולדן נולדה בנובמבר 1964 במיניאפוליס, מינסוטה להורים אפרו-אמריקאים. היא למדה באוניברסיטת המדינה של אריזונה ובאוניברסיטת צפון אריזונה, בהם למדה משחק.

היא החלה להופיע בסרט מ-1985 "The Click", ב-1988 בסרטים: "Bloodstone" ו-"Glitch!". ב-1989 הופיעה בסרטים: "Stripped to Kill II: Live Girls" בתפקיד "משהו אחר", ב"ההרפתקה המצוינת של ביל וטד" כדוברת סטודנטים וב"ד"ר קליגרי" כ"חולה במיטה".

הופיעה לאורך שנות ה-90 במגוון סרטים. ב-1992 הופיעה ב"עצור! או שאמא שלי יורה", ב-1993 ב"ניסוי פילדלפיה 2" בתור "ג'ס".

ב-1997 הופיע בסרטו של סטיבן שפילברג: "פארק היורה: העולם האבוד" כאשה צועקת ובסרט "מורטל קומבט 2" כ"שיבה". בשנה לאחריה שיחקה בסרט "ערפדים", ב-1999 השתתפה בסרט "Babylon 5: A Call to Arms", ב-2001 שיחקה ב"רוחות מארס" וב-2003 דיבבה את בסרט "הג'ונגל מת מצחוק 2". ב-2005 שיחקה בסרט "בן ערובה" של פלורן סירי את השוטרת "קרול פלורס". ב-2012 השתתפה בסרט "Bring Me the Head of Lance Henriksen" בתור "מארג'ן".

היא השתתפה גם בסדרות שונות כמו: "Pacific Blue", "עולם אחר", "הנסיך המדליק מבל אייר", "מחוץ לחוק", "Wings", "אגדות מעולם המסתורין", ER, ג'אג, "Crusade"‏, "In the House" וב"מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9".

חיים אישיים
-----------

מלבד עבודתה המקצועית היא ידועה בעבודה לצד יוצאי ביטחון שלקו בהלם קרב. בשנת 1996 קיבלה פרס מארגון לב הארגמן (Military Order of the Purple Heart), על תרומתה לארגון ואכפתיות לחיילים פצועים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מרג'יאן הולדן (באנגלית)
* מרג'יאן הולדן, ברשת החברתית פייסבוק

* מרג'יאן הולדן, ברשת החברתית אינסטגרם

* מרג'יאן הולדן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* מרג'יאן הולדן, באתר AllMovie (באנגלית)

* מרג'יאן הולדן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 0921 9121
* VIAF: 302513816
* WorldCat: viaf-302513816

 |
**בלדד השוחי** הוא שם העט של כותב המדור "חוזר עם תשובה" ב"מוסף כלכליסט", וכתב בעבר את המדור "שאל בני ונענע" באתר האינטרנט "נענע".

מדוריו של בלדד עוסקים בעיקר בתשובות לשאלות מגוונות ואף מוזרות, שהופנו אליו בדואר אלקטרוני. השוחי עונה על השאלות תוך הסברים יחסים פשוטים ולעיתים בנימה הומוריסטית. בדרך כלל בלדד השוחי כותב תשובות ארוכות תוך הבאת סימוכין. עם זאת, במספר תשובות שסיפק לא הובאו די סימוכין, מה שגרם לכך שאצל חלק מהקוראים הוטל צל על אמינות הדברים ואז ענה "השוחי" בעצמו לשאלה שהופנתה אליו "מה המקורות לתשובותיו?".

המדור קיבל את ההשראה ממדורו של ססיל אדמס, והשוחי מונה מדור זה בין מקורותיו, יחד עם ויקיפדיה האנגלית והעברית, מילון הספקן, האתר סנופס ועוד.

הכינוי הוא על שם בלדד השוחי, אחד מרעי איוב. זהותו האמיתית של בלדד אינה ידועה. הועלו השערות שונות לגבי זהותו של השוחי, אך אף אחת מהן לא אומתה.

כתיבתו
------

פרסומו הראשון של בלדד השוחי היה מדור שאלות ותשובות באתר האינטרנט "נענע" בשם "**שאל בני ונענע**". שם המדור הוא משחק מילים המשלב משפט מתוך המערכון "הכה את המומחה" של הגשש החיוור עם שם האתר.

במדור התפרסמו החל מנובמבר 2003 במשך כשנתיים בערך 300 טורים. המדור אינו פעיל יותר, אך ניתן לגשת לכל השאלות והתשובות מן העבר. המדור היה ועודנו פופולרי בין קוראי "נענע" וקוראים אחרים.

סמליל המדור "דברים שיורמים יודעים" באתר "נענע 10"
לאחר שהשוחי הפסיק לכתוב את המדור ועד נובמבר 2011, פעל באתר "נענע" מדור דומה באופיו בשם "**דברים שיורמים יודעים**", בעריכתו של יורם שורק.

בין ינואר 2010 ליולי 2016 הופיע במוסף כלכליסט מדור במתכונת דומה בשם "חוזר עם תשובה", שאותו חיבר בלדד השוחי, במדור פורסמו 327 טורים.

במרץ 2011 פרסם בלדד השוחי ספר חידות בשם "שקרן, שחמטאי ומטבע זהב" בהוצאת מפה.

קישורים חיצוניים
----------------

* בלדד השוחי (מחבר), בלקסיקון "העין השביעית" לתקשורת ועיתונות
* שאל בני ונענע: בלדד השוחי משיב לכל שאלה - המדור כפי שנראה במרץ 2005
* הטור של בלדד השוחי, באתר כלכליסט
* דברים שיורמים יודעים - המדור כפי שנראה באפריל 2012
* פורום "לכל שאלה תשובה", המקור לשאלות ב"דברים שיורמים יודעים"

הערות שוליים
------------

1. 1 2  איך להיות בלדד השוחי?, באתר נענע, 13 בנובמבר 2005

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007312572305171
* VIAF: 185809064
* WorldCat (עם VIAF): 185809064

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מבנה   
פרמטרים ריקים [ מיקום ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

הצלקת שיצרה תעלת גרנד במורדות ההר.
**תעלת גרנד** (באנגלית: **Grand Ditch** או גם **Grand River Ditch** (תעלת הנהר גרנד), ובמקור **North Grand River Ditch** (תעלת הנהר גרנד הצפוני)) הוא מיזם הטיית מים בהרי נוור סמר, בצפון מדינת קולורדו בארצות הברית. אורך התעלה 21.3 קילומטרים, רוחבה 6.1 מטרים ועומקה 90 סנטימטרים בממוצע. פלגים ונחלים הזורמים מהפסגות הגבוהות של הרי נוור סמר מוטים לתעלה, החוצה את קו פרשת המים של אמריקה במעבר לה פודר בגובה 3,101 מטרים, וזורמים לנהר קש לה פודר לטובת החקלאים במישורים שלרגלי המדרונות המזרחיים של הרי הרוקי. את התעלה החלו לחפור ב-1890 והיא הושלמה ב-1936. התעלה מטה בין 20% ל-40% ממי הנגר מהרי נוור סמר, ומספקת בממוצע 25 מיליון מטרים מעוקבים בשנה. לתעלה יש השפעה משמעותית על האקולוגיה של העמק מתחתיה. שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית נאבק באמצעות בתי המשפט למען צמצום כמות המים המוטים.

היסטוריה
--------

תעלת גרנד נבנתה על ידי "חברת תעלת מחוז לרימר" (Larimer County Ditch Company), בעיקר על ידי צוותים יפניים, שעבדו עם כלים ידניים ואבק שרפה. המים הראשונים שהוטו זרמו דרך מעבר לה פודר ב-15 באוקטובר 1890. "חברת אספקת ואגירת מים" (Water Supply and Storage Company) קיבלה בעלות על המיזם ב-1891. התעלה הוארכה כל שנה והגיעה לאורך של חמישה קילומטרים ב-1894.

אחרי הקמת הפארק הלאומי הרי הרוקי גרם הביקוש הגובר למים ליצירת אגם לונג דרואו (Long Draw Reservoir), והשטח שנדרש עבור המאגר נלקח מהפארק בהחלטת קונגרס ארצות הברית ב-1923. אגם לונג דרואו נפתח ב-1930. תעלת גרנד הוארכה פעם נוספת בספטמבר 1936 ל-23 קילומטרים, וגם פעולה זו דרשה אישור הקונגרס משום שהתוואי עבר עתה דרך פארק לאומי.

במאי 2003 נפרץ קטע בן 30 מטרים כ-3.9 קילומטרים דרומית למעבר לה פודר, המים שטפו במורד המדרון ולתוך נהר הקולורדו. השיטפון הותיר צלקת נראית לעין על המדרון: 20,000 עצים נפלו ו-36,400 מטרים מעוקבים של המפולת נחתו בערוץ לולו (Lulu Creek) ובמקורותיו של הנהר קולורדו. "חברת אספקת ואגירת מים" הגיעה להסדר לשלם 9 מיליון דולרים דמי נזיקין לפארק הלאומי הרי הרוקי. הצפות תקופתיות של התעלה, שבהם השיטפון של שנת 2003 הוא דוגמה אחת בלבד, הותירו שפוכת על כל הצד המערבי של העמק. הצד המזרחי לא הושפע.

תעלת הנהר גרנד נרשמה במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים (National Register of Historic Places) ב-29 בספטמבר 1976. אפשר ללכת לאורכה החל בתחילת שביל בואן/בייקר (Bowen/Baker Trailhead) בפארק הלאומי הרי הרוקי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תעלת גרנד** בוויקישיתוף

* Grand Ditch, Baker Creek to LaPoudre Pass Creek, Grand Lake vicinity, Grand County, CO
* Grand Ditch Breach Restoration Plan, Factsheet 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  Effects of the Grand Ditch, National Park Services, 2004
2. ↑  Water across the Divide'
3. 1 2  Perry, Phyllis J. (2008). *It Happened in Rocky Mountain National Park*. Globe Pequot. pp. 35–37. ISBN 9780762742387.
4. ↑  Dickman, Pamela (23 במרץ 2012). "RMNP to take comment on options for Grand Ditch restoration -". *Loveland Reporter-Herald*. `{{cite news}}`:  (עזרה)
5. ↑  "Baker Gulch to the Grand Ditch: Stealing Water from the West". *Walking Into Colorado's Past: 50 Front Range History Hikes*. Big Earth. 2006. pp. 37–40. ISBN 9781565795198.
שגיאות פרמטריות בתבנית:מבנה   
פרמטרים ריקים [ מיקום ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

תאי שיט בכניסה המערבית לתעלת קיל, בשפך נהר האלבה
**תעלת קיל** (בגרמנית: **Nord-Ostsee-Kanal**, "תעלת הים הצפוני-הים הבלטי") היא תעלה מלאכותית שאורכה 98 קילומטרים המחברת את הים הצפוני עם הים הבלטי. המסע בתעלה חוסך מסע בן 460 ק"מ סביב חצי האי יוטלנד, מסע שהוא לא רק ארוך יותר, אלא גם מסוכן בשל הזרמים והסערות בים הצפוני. על פי אתר האינטרנט של התעלה, מדובר בנתיב המים המלאכותי העמוס בעולם. 43,000 ספינות עברו דרכו בשנת 2007. התעלה עוברת בשטח מדינת שלזוויג-הולשטיין שבגרמניה, בין ברונסביטל שעל הים הצפוני, וקיל שעל הים הבלטי.

היסטוריה
--------

כבר במהלך המאה ה-18 חובר הים הצפוני עם הים הבלטי ב"תעלת האיידר" שהשתמשה בחלק מנהר האיידר ליצירת החיבור, בנתיב מים שאורכו הכולל 175 קילומטרים, ואורך התעלה המלאכותית בו 43 קילומטרים. התעלה הייתה צרה ורדודה, רוחבה היה רק 29 מטרים, ועומקה 3 מטרים, דבר שהגביל מאוד את כלי השיט העוברים בה.

שילוב של צרכים מסחריים וצבאיים, הביאו ליזמה לחפירת התעלה לקראת סוף המאה ה-19. החפירה החלה ביוני 1887, ו-9,000 פועלים עבדו במשך שמונה שנים על מנת לסיים את העבודה. ב-21 ביוני 1895 חנך וילהלם השני, קיסר גרמניה את התעלה, וקרא לה על שמו.

בין 1907 ל-1914 הורחבה התעלה, על מנת לאפשר מעבר של ספינות מלחמה שנבנו אחרי הדרדנוט.
שני תאי שיט הותקנו בברונסביטל ובהולטנאו.

לאחר מלחמת העולם הראשונה הפך חוזה ורסאי את התעלה לבינלאומית, אך הותיר אותה תחת מנהל גרמני. אדולף היטלר הלאים בחזרה את התעלה בשנת 1936.[דרוש מקור] אחרי מלחמת העולם השנייה נפתחה התעלה לתנועת כל כלי השיט.

הפעלת התעלה
-----------

לתעלה ישנם כללים ברורים באשר לכלי השיט העוברים בה. הספינות מחולקות לשש קבוצות על פי גודלן, ובהתאם לכך עליהן לקבל הנהלת נווטים מומחים, או אף להיגרר על ידי גוררת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תעלת קיל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של תעלת קיל (בגרמנית)
* תעלת קיל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

תוואי תעלת קיל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007543425605171
* BnF: cb13534029r (data)
* GND: 4042567-8
* LCCN: sh85072282
* LNB: 000292093
* SUDOC: 170634183
* VIAF: 237239821
* WorldCat: viaf-237239821

 |
**מנהל הורדות** היא תוכנה ייעודית לניהול ובקרת הורדת תכנים מהרשת. התוכנה מספקת סט כלים לייעול ולנוחות ההורדה.
קיימים מנהלי הורדות התומכים אף בהעלאת תכנים לרשת.

מנהלי ההורדות מאפשרים הורדת קבצים במספר מקטעים בזמנים שונים, מה שמסייע במספר בחינות להורדה, בין היתר בהורדת קבצים גדולים במיוחד, כיוון שאין צורך להיות מחוברים באופן רציף לרשת, וכן בהתמודדות עם בעיות ניתוק תעבורת רשת וחשמל, שפוגע ברצף ההורדה.
כמו כן, רבים ממנהלי ההורדות מפצלים את הקובץ למספר קטעים המורדים במקביל, מה שמאיץ את תהליך ההורדה. עם זאת, קיימים שרתים אשר אינם מאפשרים ביצוע פעולה זו.
יתרון נוסף המעניקים מנהלי ההורדות הוא ניהול הורדות מותנה זמן - בתוכנות ניהול ההורדה קימות בדרך כלל פונקציות המאפשרות לתזמן משימות הורדה, מה שמאפשר לקבוע זמני הורדה בהם שרתי הרשת עמוסים פחות, כגון בלילה.

מנהלי הורדות נפוצים
-------------------

* DownloadPlus! - תוכנה מבוססת קוד פתוח הכוללת דפדפן מובנה. התוכנה מפצלת קבצים בזמן ההורדה ל-8 חלקים ותומכת בהורדה מקבילה של עד 99 קבצים.
* GetRight - תוכנה בעלת יכולות רבות, ובהם אימות כתובות URL, עדכון אוטומטי מאתרים, ובדיקות רמת עדכונם של תכנים מכמה אתרים במקביל.
* Internet Download Manager (בראשי תיבות: IDM) - התוכנה כוללת יכולות רבות ובהם, ניהול היסטורית הורדה מתקדם, התרעות קוליות, ותמיכה באתרים בעלי צורך בזיהוי משתמש ובסיסמה. התוכנה בעלת סרגל כלים המשתלב בדפדפנים של אינטרנט אקספלורר אופרה ומוזילה פיירפוקס.
* Akamai (אנ').

הערות שוליים
------------

1. ↑  באנגלית: "*Multi-Threading Task/Process*".

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מנהל הורדות** בוויקישיתוף
**רותם ברוכין** (נולדה ב-12 במאי 1982) היא סופרת, מחזאית, תסריטאית ובמאית ישראלית; כלת פרס גפן תשע פעמים - יותר מכל סופר ישראלי אחר.

ביוגרפיה
--------

רותם ברוכין נולדה בפתח תקווה וגדלה בגבעת שמואל. היא בוגרת תואר ראשון בתסריטאות בחוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב.

ברוכין החלה לפרסם סיפורים קצרים בסוגת הפנטזיה בשנת 2004. סיפוריה הרבים התפרסמו בפלטפורמות מקוונות שונות בהן מגזין האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה, המגזין המקוון "בלי פאניקה" ואסופת הסיפורים האלקטרונית "געגועים למחר" ובדפוס במגזין חלומות באספמיה, המימד העשירי ומגזין מרקורי. בנוסף, כתבה ברוכין לשבועון הנוער ראש 1 סיפורים מתמשכים שפורסמו בעיתון במשך כשנתיים. סיפוריה מפורסמים באופן קבוע באסופת הסיפורים הספקולטיבית הישראלית היה יהיה מאז הוצאת הכרך הראשון של האסופה בשנת 2009.

שישה עשר מסיפוריה היו מועמדים לפרס גפן בתחום המדע הבדיוני והפנטזיה וברוכין היא כלת תשעה פרסי גפן. בשנת 2007 זכתה בפרס על סיפורה הקצר "במראה". בשנת 2013 זכתה בפרס על סיפורה "הפוך, לקחת". בשנת 2014 זכתה בפרס על סיפורה "וויסקי בקנקן". בשנת 2017 זכתה בפרס על סיפורה "מציאות ואבידות". בשנת 2018 זכה סיפורה "הפוך, לקחת" בפרס גפן מיוחד, ה"רטרו גפן", שחולק לרגל 20 שנה לפרס, אשר כל מועמדי הפרס בעבר היו מועמדים לו. בשנת 2019 זכתה בפרס על סיפורה "הדרקון האחרון שלי".

מחזותיה של ברוכין הוצגו בתיאטרון צוותא, תיאטרון סוזן דלל, במרכז העירוני לקהילה הגאה בתל אביב ומעל במות נוספות. כמו כן כתבה מספר פרקים לסדרת הטלוויזיה לנוער החולמים ששודרה בערוץ הילדים של HOT.

בשנת 2022 ראה אור בהוצאת זמורה ביתן רומן הביכורים שלה "שומרי הערים", המבוסס על עולם רוחות הערים שיצרה בסיפוריה הקצרים. הספר זכה בפרס גפן לספר המקור הטוב ביותר לשנת 2023. באותה שנה זכתה במקביל בפרס גם בקטגוריית הסיפור הקצר הטוב ביותר על הסיפור "ברד כחול-מסטיק", המבוסס גם הוא על עולם רוחות הערים.

עבודות נבחרות
-------------

* במראה (המימד העשירי, גיליון 29, 2007) – זוכה פרס גפן
* הלכתי לאיבוד, תיכף אשוב (היה יהיה, 2009)
* מרק עם שקדיות (היה יהיה, 2010)
* הפוך, לקחת (היה יהיה, 2012) – זוכה פרס גפן וכן פרס רטרו גפן
* וויסקי בקנקן (היה יהיה, 2013) – זוכה פרס גפן
* הרועה האחרון (2013) - במאית משנה
* מים בטעם אבק (בלי פאניקה, 2015)
* רוחות מדבר (ראש 1, 2016)
* מציאות ואבידות (היה יהיה, 2016) – זוכה פרס גפן
* הדרקון האחרון שלי (היה יהיה, 2018) – זוכה פרס גפן
* ברד כחול מסטיק (היה יהיה, 2022) - זוכה פרס גפן
* שומרי הערים (2022) - זוכה פרס גפן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רותם ברוכין** בוויקישיתוף
* רותם ברוכין, ברשת החברתית פייסבוק
* רותם ברוכין, ברשת החברתית אינסטגרם
* רותם ברוכין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* הבלוג של ברוכין: פתקיות ליד המיטה
* הדף של ברוכין באתר פטריאון
* סיפוריה של ברוכין באתר האגודה הישראלית למדע בדיוני ופנטזיה
* סיפוריה של ברוכין באתר המגזין בלי פאניקה
* רותם ברוכין, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"

הערות שוליים
------------

1. 1 2  היסטוריית הפרס | פרס גפן, באתר geffen.sf-f.org.il
2. ↑  היֹה יהיה | אסופה שנתית לספרות ספקולטיבית מקורית, באתר annual.sf-f.org.il
3. ↑  זוכי פרס גפן 2019 בעמוד הפייסבוק של פרס גפן
4. ↑  שומרי הערים, באתר כנרת זמורה
5. ↑  זוכי פרס גפן 2023 – פרס גפן

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007571939505171
* VIAF: 453147266643535480702
* WorldCat (עם VIAF): 453147266643535480702

 |
**דובון הקורים** (שם מדעי: **ocnogyna loewii**) הוא מין של עש ממשפחת הדובוניים. דובון הקורים הוא הנציג היחיד של סוגו בישראל. שם המין נקרא על שם חוקר החרקים הגרמני הרמן לואי (אנ'). למין תפוצה פליארקטית רחבה בעיקר ביבשת אסיה הכוללת שלושה תת-מינים.

מקור השם
--------

המין נקרא דובון בשל הפלומה השעירה שמכסה את גופו של הזחל. גם השם מדעי של המשפחה הנגזר מיוונית משמעותו דוב והקורים נקראים על שם הקורים אותם טווה העש מעל העשבים בהם הוא מתפתח.

מאפיינים
--------

אורכו של העש מגיע ל-2 סנטימטרים ומוטת הכנפיים מגיעה ל־3.5 סנטימטרים. הזכרים מעופפים ואילו הנקבות חסרות יכולת תעופה. צבע הגוף חום והזכר בעל מחושים מנוצים רחבים מאוד ועל עורפו אדרת שיער פלומתית.

רבייה
-----

הנקבה מטילה מאות ביצים בצבע ירוק ומצמידה אותן לאבנים ועלים. הזחל בוקע מהביצה בחודש דצמבר. שערותיו של הזחל בתחילה הן בצבע שחור ועם ההתבגרות צבען הוא אדום-חום ואורכו עד 3.5 סנטימטרים. הזחלים חים יחד תחת יריעת קורים לבנים הנמצאת בין העשבים. הזחלים ניזונים מצמחים ממשפחות המצליבים, המורכבים והפרפרניים. הזחל מתגלם מתחת לאדמה או תחת אבנים ובסתיו העש הבוגר בוקע מהגולם.

לקריאה נוספת
------------

* פנחס אמתי, מדריך החרקים בישראל לילדים ולנוער. עמודים 56–57. מודן הוצאה לאור, 2006 .

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דובון הקורים** בוויקישיתוף
* דובון הקורים, באתר GBIF (באנגלית)
שגיאות פרמטריות בתבנית:מבנה   
פרמטרים ריקים [ מיקום ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

 חפירת התעלה ב 1885
**תעלת קארל היינה** (בגרמנית: **Karl-Heine-Kanal**) היא תעלת מים מלאכותית בארוך של כ-3.3 ק"מ במערב העיר לייפציג. התעלה מחברת את נמל לינדנאו (Lindenau) עם נהר האלסטר הלבן. לאורך התעלה פרוסים 15 גשרים וניתן לשוט בה בסירות קטנות. התעלה והגשרים שמעליה הם אתר מורשת בעיר לייפציג ויעד לשימור.

גשרים
-----

הגשרים הבאים חוצים את תעלת קארל-היינה החל מהחיבור עם נהר האלסטר הלבן:

1. Nonnenbrücke (גשר רחוב Nonnenstraße)
2. גשר הולכי רגל P VIII (חלק מבניין ה Riverboat)
3. גשר אליזבת (גשר רחוב Zeigner-Allee)
4. גשר המלך יוהאן (גשר רחוב Zschocherschen)
5. קשת קרל היינה (גשר להולכי רגל ואופניים)
6. גשר רחוב וייסנפלסר (Weißenfelser)
7. גשר המלך אלברט (גשר רחוב קארל היינה)
8. גשר אורליאן (גשר הולכי הרגל ואופניים של רחוב Aurelienstraße)
9. גשר גיסר (גשר רחוב Gießerstraße)
10. גשר PI (הגשר של הרכבת תעשייתית לשעבר PI)
11. גשר המלך אוגוסט (גשר רחוב Engertstraße)
12. גשר הרכבת (קו הרכבת לייפציג-פרובסטלה)
13. גשר זאלפלד (הגשר של רחוב Saalfelder)
14. גשר אמ-קנל (גשר הולכי רגל ואופניים)
15. גשר לואיסן (גשר רחוב Lützner)
16. גשר נמל לינדנאוו

היסטוריה
--------

את רעיון בניית התעלה הגה לראשונה עורך הדין והיזם התעשייתי קרל היינה ב 1856 כחלק מפרויקט שככל חפירת של כמה תעלות עבור מעבר ספינות המחברות את נהר האלסטר הלבן עם נהר סאלה. בניית התעלה החלה ביוני 1864 בחיבור עם נהר האלסטר הלבן בשכונת פלאגוויץ. בשנים 1890–1898 נבנה החלק האחרון של התעלה, שמגיע עד קצת לפני נמל לינדנאו.

בשנות התשעים של המאה ה-20 שופצה התעלה. לאורך הגדה הצפונית שלה נבנתה טיילת להולכי רגל ואופניים אשר נחנכה ב 16 בספטמבר 1996 בנוכחותה של שרת הסביבה אנגלה מרקל. בשנת 2007 אישרה מועצת העיר להמשיך את התעלה עד הנמל כדי לאפשר את החיבור שתוכנן מזמן.

ב-18 ביולי 2012 החליטה מועצת העיר להאריך את התעלה לנמל. 18 מיליון יורו נדרשו לפרויקט. העירייה תרמה כ-3.8 מיליון יורו ממשקי הבית שלה, 7.6 מיליון יורו הושגו ממכירת קרקעות ברחוב פלאושטרסה (Plautstraße). שאר העלויות מומנו ממענקים, כולל מקרן הפיתוח העירוני של האיחוד האירופי "ג'סיקה".

ב־29 בינואר 2015 החל החיבור באורך 665 מטרים של תעלת קארל-היינה לנמל לינדנאו. ב-2 ביולי 2015 נפתח המסלול החדש לתנועת סירות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תעלת קרל היינה** בוויקישיתוף
* התעלה בלקסיקון לייפציג
* OpenStreetMap

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאמר על הרחבת התעלה
2. ↑  חיבור תעלת קרל היינה עם נמל לינדנאו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7863454-4
* VIAF: 241932243
* WorldCat (עם VIAF): 241932243

 |
**הרכבל לאי רוזוולט** הוא רכבל חשמלי בניו יורק שפרוס מעל איסט ריבר ומחבר את האי רוזוולט לאפר איסט סייד במנהטן בקו מזרח-מערב בין האי לשדרה השנייה, בנקודה שבין רחובות 59 ל-60, כשהכניסה למערכת היא מרחוב 59. הרכבל הוא הרכבל החשמלי הראשון שהופעל בצפון אמריקה, לאחר שנפתח בשנת 1976. מאז שנפתח הוסעו באמצעותו מעל 26 מיליון נוסעים.[דרושה הבהרה]

הרכבל מורכב משתי קרוניות הנעות הלוך ושוב בשני כבלים מקבילים. זוהי אחת מצורות ההובלה ההמוניות בניו יורק שאינה מנוהלת על ידי רשות התחבורה המטרופולינית (אנ'), אך משתמשת במטרוכארד (אנ') של המערכת הזו ויש לה העברות חינם אליה.

הרכבל מופעל על ידי חברת לייטנר-פומה (אנ') מטעם התאגיד המבצע של האי רוזוולט (אנ'), תאגיד ציבורי לתועלת הציבור שנוסד בשנת 1984 כדי להפעיל שירותים באי.

האי רוזוולט היה מחובר למנהטן ולקווינס באמצעות קרון חשמלי שחצה את גשר קווינסבורו מאז פתיחתו בשנת 1909. שני קרונות חשמליים אלה עצרו באמצע הגשר ומשם עברו למעלית, שהורידה את הנוסעים לאי. עד שנת 1976, היה זה החיבור היחיד לשני הרבעים הללו, ולעיר בכלל, מהאי.

בשנת 2006 נותק זרם החשמל לרכבל, ו-76 איש נתקעו בקרונית למשך שעות.

ב-1 במרץ 2010 נסגר הרכבל כחלק ממיזם שיפוץ ושדרוג בעלות של כ-25 מיליון דולר. במהלך השיפוץ הוחלפו כל הרכיבים למעט שלושת בסיסי המגדל. בין השיפורים המרכזיים: כבלי הקרוניות יכולים לפעול באופן עצמאי זה מזה, כאשר לכל קרונית 2 כבלים משלה, שבלתי תלויים בקרונית שמגיעה מהכיוון הנגדי. לפני כן נסעו הקרוניות רק במקביל. הרכבל נפתח מחדש ב-30 בנובמבר 2010. הפרויקט הושלם תוך תשעה חודשים, חודשיים יותר משתוכנן במקור. הקרוניות נגישות לכיסאות גלגלים ולאופניים. בנקודת היציאה מהרכבל על האי רוזוולט, יש גישה לאוטובוס האדום (אנ') שמסיע בחינם מסביב לאי. האוטובוס יוצא מתחנת הרכבל כל 8 דקות בשעות העומס, וכל 15 דקות בשאר הזמן. יוצאים במקביל 2 אוטובוסים לכיוונים מנוגדים לאורך הכביש הטבעתי המקיף את האי.

המסוף במנהטן, מבט מדרום מזרח, מכיוון רחוב 59.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרכבל לאי רוזוולט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הרכבל לאי רוזוולט (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Roosevelt Island Tram, ny.com
2. ↑  Ferretti, Fred (May 1, 1976). Aerial Tram Ride to Roosevelt Island Is Opened With a Splash on O'Dwyer. The New York Times May 1, 1976*,* p. 69.
3. ↑  Queensborro Bridge Opens To Traffic, New York Times, March 31, 1909
4. 1 2  Roger Clark, Roosevelt Island Tram Once Again Running Over The East River, WayBackMachine, November 30, 2010
5. ↑  RIOC Red Bus & Q102, Roosevelt Island Operating Corporation
**מריה גרינשטט (חליפיטקו)** (באנגלית: **Mariya Grinshtat (Khlipitko)**; ספטמבר 1918 – 13 בספטמבר 2004), חסידת אומות העולם ילידת אוקראינה, שהצילה יהודים במלחמת העולם השנייה ונפטרה בישראל.

פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
--------------------------------

מריה גרינשטט (חליפיטקו) הייתה אלמנה אוקראינית צעירה שהתגוררה עם אמה אנטונינה דובז'נסקיה ובנה התינוק ליאוניד בעיר נובוהרד-וולינסקי במחוז ז'יטומיר. במהלך הכיבוש הגרמני, לאחר שעות העבודה, נהגה לצאת אל הכפרים הסמוכים בכדי להחליף מוצרים תמורת אוכל. מריה סייעה ליהודים לברוח מן הגטו. היא התקינה פרצה בגדר כדי שיהודים יוכלו לברוח בלילה מהגטו, וכן דאגה לסדר לנמלטים מקומות מסתור. באוקטובר 1942 לאחר חיסול הגטו במידזירזץ' (אנ'), במהלך אחת מנסיעותיה, כשהייתה במרחק של מעל 50 ק"מ מביתה, פגשה מריה את האחיות היהודיות סוניה, ריטה וג'ניה והציעה ל-3 האחיות מקום מסתור בביתן. מריה פגשה חייל יהודי סובייטי בשם אברהם גרינשטט שנמלט מהשבי הגרמני, וגם אותו דאגה להסתיר לסירוגין בעליית הגג ובמרתף הבית יחד עם 3 האחיות. חודש לאחר מכן הצטרפו למחבוא 2 החייטים האחים קיליקייבסקי שברחו מהגטו.

בעזרת ידיד שהיה חבר במחתרת, הצליחה מריה להבריח את 3 הגברים ליחידת פרטיזנים ביער. 3 האחיות נשארו בביתה של מריה עד לשחרור האזור על ידי הצבא האדום ב-3 בינואר 1944. גרינשטט, שהיה חייל בצבא האדום, הצטרף למחתרת הפרטיזנית ולחם עד לכניעת גרמניה.

לאחר המלחמה
-----------

בקיץ 1945 חזר אברהם גרינשטט לנובוהרד-וולינסקי ונשא את מריה לאישה. בשנת 1996 עלה הזוג לישראל, והתגוררו באשדוד.

הכרה והנצחה
-----------

בהצהרה שמסרו ליד ושם בנותיו של יצחק קיליקייבסקי, שהוסתר על ידי מריה, העידו הבנות על כך שאביהן נהג לספר להן שבזמן מלחמת העולם השנייה מריה הצילה אותו מהוצאה להורג על ידי הנאצים.

ב-14 במאי 1997 הכיר יד ושם במריה ובאמה אנטונינה דובז'נסקיה כחסידות אומות העולם. הטקס התקיים ביד ושם ושמן נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים. מריה נפטרה ב-2004 ונקברה בבית העלמין החדש באשקלון. סיפורה של מריה נחקר במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושירות הביטחון הכללי שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב).

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מריה חליפוטקו-גרינשטט ז"ל ואברהם גרינשטט, באתר עצו"ם עבודות צדקה ומשפט
2. 1 2 3  מריה גרינשטט, באתר "יד ושם" (באנגלית)
3. ↑  ארכיון יד ושם, תיק חסידת אומות העולם מס' M.31.2/7364
4. ↑  אור הלר, "חסד אחרון": המבצע של שב"כ ויד ושם להנצחת חסידי אומות העולם, באתר חדשות 13, 7 באפריל 2021

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מריה גרינשטט (חליפיטקו)"**.
עטים נובעים של חברת פרקר
**עט נובע** (באנגלית: **Fountain pen**) הוא עט בעל ציפורן מתכת ומיכל דיו מימית.
העט שואבת את הדיו מהמיכל והסימנים שמתווה הציפורן על הנייר נגרמים הודות לגרביטציה ולכח הנימיות. את המיכל ניתן למלא באמצעות טפי, מזרק או מנגנון שאיבה פנימי דרך הציפורן, היוצר תת לחץ. יש גם עטים עם מחסניות דיו.

לעטים נובעים יכול להיות ערך כספי רב. יש אספנים המוכנים לשלם עשרות אלפי שקלים עבור עט נובע ממהדורה מיוחדת.

ציפורן העשויה, בין היתר, מאוסמיום, רותניום וטונגסטן

היסטוריה
--------

מסופר כי העט הנובע הראשון יוצר לבקשת הח'ליפה אבו תמים מעד אל-מועיז ששלט במצרים במאה העשירית, וביקש עט שלא ילכלך.

יש הוכחות כי לאונרדו דה וינצ'י השתמש בעט נובע, אך אף עט מתקופתו לא נמצא. הכתב שלו החזיק מעמד, בניגוד לכתוב באמצעות טבילת נוצה בקסת, הדוהה לאורך הכתיבה, עד הטבילה מחודשת בקסת.

פיתוח העטים הנובעים היה איטי כי לא הבינו את תפקיד האוויר בפעולת העט. בראשיתה הייתה הדיו עתירת גושים ובלתי יציבה.

יצור מסחרי של עטים נובעים החל במאה ה-19. מאז הוזלו העטים ושווקו ברחבי העולם, תורמים לתפוצתן של אוריינות והשכלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עט נובע** בוויקישיתוף
* אורי אורלנד, העט החדשה: הסיפור ההיסטורי המרתק שלא הכרתם על העט הנובע, באתר "פורבס ישראל", 9 בפברואר 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548252905171
* GND: 4226401-7
* LCCN: sh85051066
* NDL: 00567454

 |
**קוויטאו** (באיסלנדית: Hvítá) הוא נהר בדרום-מערב איסלנד, במחוז ההיסטורי אאורנסיסלה (Árnessýsla). אורכו 185 קילומטרים (יחד עם הנהר יולפוסאו, המהווה את המשכו של קוויטאו, אחרי התמזגותו עם הנהר סוג). קוויטאו מנקז שטח של 1,644 קמ"ר. ספיקתו הממוצעת של הנהר היא 180-100 מ"ק לשנייה בקיץ, 110-50 מ"ק לשנייה בחורף. 

מוצא הנהר הוא בקצה הדרומי של האגם קוויטאורוואטן (Hvítárvatn), בסמוך להר בלאופל (Bláfell) ולקרחון השני בגודלו באיסלנד — לאנגיוקול (Langjökull). המוצא נמצא במערבהּ של רמת איסלנד, שמכסה את רוב פנים הארץ. הנהר זורם ברמה לכיוון דרום, ואחרי 40 קילומטרים נופל אל קניון צר שבדום-מערב הרמה — במפל גולפוס (Gullfoss). ספיקת המים הגבוהה ביותר, שנמדדה אי-פעם במורד המפל, היא 2,000 מ"ק לשנייה.

גם אחרי הירידה במפל, קוויטאו ממשיך לזרום ברמת איסלנד, שם נשפכים בו יובליו — תחילה הגדולים ביותר — טונגופליוט (Tungufljót) וברואראו (Brúará), ואילו בהמשך גם סטורה-לאכסאו (Stóra-Laxá). אחרי שפיכתם של שלושת היובלים הללו אל קוויטאו, כמות המים בו כפולה מאשר כמותם במפל גולפוס שבמעלה זרם הנהר.

לאחר התחזקותו ביובליו, קוויטאו יוצא מרמת איסלנד אל השפלה בשטח המועצה האזורית גרימסנס אוג גראפנינגור (Grímsnes og Grafningur). אחרי שהוא חולף ממזרח להר אינגולפספיאל (Ingólfsfjall), אל קוויטאו נשפך הנהר סוג (Sog). לאחר התמזגותו עם סוג, קוויטאו נקרא יולפוסאו (Ölfusá). בהמשך, בשטח העיירה סלפוס שבמועצה האזורית אאורבורג (Árborg), הנהר פונה מערבה וזורם 25 קילומטרים עד שפיכתו אל האוקיינוס האטלנטי.

קוויטאו נחשב לנהר המסוכן ביותר באיסלנד — בגלל עלייתו על גדותיו באביב ומפליו השוצפים. קטעים מהנהר משמשים לרפטינג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוויטאו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4386969-5
* VIAF: 235203917
* WorldCat (עם VIAF): 235203917

 |
**גיורא זינגר** (נולד ב-16 בדצמבר 1983) הוא סטנדאפיסט, שחקן, קומיקאי ותסריטאי ישראלי.

ביוגרפיה
--------

גיורא זינגר נולד בעיר טרנופול שבאוקראינה, ברית המועצות, בנם של ז'אנה, אחות במקצועה, ובוריס, דוקטור להיסטוריה.
בשנת 1990 עלה לישראל עם משפחתו והם השתכנו בכפר סבא, בה גדל והתחנך מגיל 6.

זינגר למד בתיכון אורט שפירא בעירו במגמת מחשבים, ולאחר לימודיו שירת במשך 6 שנים בשירות חובה וקבע ביחידות התוכנה של צה"ל בתפקיד תוכניתן. במהלך שירות הקבע סיים תואר ראשון במדעי המחשב במכללה למנהל.

בשנת 2009, עם סיום לימודי התואר ושירותו הצבאי, השתלב זינגר בתעשיית ההייטק בתפקיד מתכנת.

ב-2010 עשה שנת מכינה בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין, וב-2011 התקבל למסלול לימודי משחק תלת-שנתי בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים, שם למד בין השנים 2011–2014. לאחר סיום לימודיו עזב סופית את עולם התוכנה והחל להתמקד בעולם הבמה בלבד.

### סטנדאפ

זינגר החל את דרכו כאמן סטנד-אפ עוד במהלך שירותו בצה"ל בשנת 2005 במסגרת ערבי הבמה הפתוחה של מועדוני הסטנדאפ קאמל קומדי קלאב וקומדי בר בתל אביב בהם גדל והתפתח בתור סטנדאפיסט ובהם השתלב והופיע באופן קבוע בתור אמן בית,
בשנת 2015, לאחר שסיים את לימודי המשחק, יצא במופע סטנדאפ יחיד בשם "הקומי-ניסט" בו הוא מספר בין היתר על חייו כישראלי ממוצא רוסי.

בינואר 2015 במקביל לקריירת הסולו הקים זינגר ביחד עם 2 סטנדאפיסטים נוספים, יוסי גבני ועומר בורשטיין, את שלישיית בערך, במסגרתה הם החלו ליצור מערכוני רשת הומוריסטיים וסאטיריים אותם העלו ליוטיוב ולפייסבוק. המערכון הראשון שלהם - מאחורי הקלעים של דאעש היה להצלחה מסחררת והגיע למיליוני צפיות ברחבי העולם בתוך זמן קצר וזיכה אותם בין היתר בריאיון לעיתון "הניו יורק טיימס".

בתחילת 2016, במקביל לקריירת הסולו שלהם, יצאו השלושה גם במופע משותף של שלישיית בערך שהיה מבוסס על קטעי סטנדאפ ומערכונים והעלו לרשת עשרות מערכונים ויראליים במסגרת ערוצי היוטיוב והפייסבוק שלהם.

בינואר 2022 העלה סרטון פארודיה על השיר קאקדילה של עומר אדם.

### טלוויזיה

בשנת 2009 השתתף בתוכנית הסטנדאפ "קומדי בר" בהנחיית יעקב כהן ששודרה בערוץ 2.

בשנת 2010 השתתף בסדרה הקומית "דובדבני וקובץ'" ששודרה בערוץ 2

בשנת 2011 השתתף בתוכנית הסטנדאפ "ביפ קומדי בר" בהנחיית נטלי דדון ששודרה גם היא בערוץ 2.

בשנת 2012 השתתף בעונה השנייה בסדרת הדרמה "בלו נטלי", ששודרה ב-Yes, בתפקיד אנדריי.

בשנת 2014 השתתף בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "זגורי אימפריה".

בשנת 2018 השתתף בתפקיד ראשי, ביחד עם חבריו לשלישיית בערך ואסף אטדגי, בסדרת הדוקו-דרמה "קיסריה אקספרס" בהוט, התוכנית עוסקת בשלישיית בערך, אותה החליט האמרגן אסף אטדגי להביא כל הדרך להופעה בתיאטרון קיסריה.

החל מפברואר 2020 משתתף בסדרה הקומית "קומדי סטאר" בערוץ רשת 13.

חיים אישיים
-----------

בשנת 2016 התחתן זינגר עם שלי. הזוג מתגורר בתל אביב.
לזוג בת שנולדה ב-2019 ובן שנולד ב-2022.

קישורים חיצוניים
----------------

* ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גיורא זינגר** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של גיורא זינגר
* גיורא זינגר, ברשת החברתית פייסבוק

* גיורא זינגר, ברשת החברתית אינסטגרם

* גיורא זינגר, סרטונים בערוץ היוטיוב
* אמיר סומר, גיורא זינגר מנסה להביא את הסטנדאפ הרוסי למיינסטרים, באתר TimeOut, ‏28.11.2016
* אתר למנויים בלבד מאשה אברבוך, אחרי שהם היו מושא לצחוק ולעג של החברה הישראלית – עכשיו הסטנדאפיסטים דוברי הרוסית פותחים את הפה, באתר הארץ, 27 ביולי 2017
**ורוניס מערכות** (באנגלית: **Varonis Systems Inc.‎**) היא חברת אבטחת מידע אמריקאית, העוסקת בפיתוח תוכנה לאבטחת נתונים לא מובנים בחברות וארגונים.

נכון לשנת 2022 מעסיקה החברה כ-2,100 עובדים, ומבין לקוחותיה נמנות חברות מרכזיות כגון: EMC2, ברקליס, פיליפ מוריס, אוניברסיטת בוסטון, רדיו סיריוס XM ועוד.

משרדיה הראשיים נמצאים בעיר ניו יורק, ארצות הברית. היא מחזיקה מספר חברות בנות ברחבי העולם, העוסקות בעיקר בשיווק ותמיכה טכנית. בישראל, היא מחזיקה בחברת ורוניס מערכות בע"מ, הממוקמת בעיר הרצליה, ועוסקת במרבית פיתוח מוצרי החברה ובניהול הכספי שלה.

היסטוריה
--------

בשנת 2003 עבדו שני מייסדי החברה, יקי פייטלסון ואוהד קורקוס, כמומחי אבטחת מידע. הם נקראו כדי לסייע לחברה לחיפושי נפט לשחזר קבצים של צילומים תת-מימיים שנמחקו משרת קבצים, ולהבין מי מחק אותם. ניסיון זה הביא אותם להבנה שאין שום דרך קלה למצוא את המידע הזה. אירוע זה הביא אותם לייסד את ורוניס בשנת 2005, במטרה לעקוב אחר שינויים הנעשים בקבצים ארגוניים, ניהול הרשאות ובקשת גישה.

בשנת 2006 רשמו פטנט בנושא ניהול בקרת גישה אוטומטי ובסוף השנה שחררו את DatAdvantage המסייע באיסוף וניתוח נתוני שימוש בקבצים ארגוניים.

בשנת 2013 שחררה את מערכת DatAlert המספקת מענה כנגד איומים פנים ארגונים, מנטרת הפרה של מדיניות ההרשאות, ומונעת אובדן נתונים.

בתאריך 28 בפברואר 2014, הונפקה ורוניס ב-NYSE, הבורסה של ניו יורק.

באוקטובר 2020 הודיעה החברה על רכישת Polyrize, חברה העוסקת בניהול הרשאות בשרותי ענן.

מוצרים
------

* **DatAlert** - כלי לניתוח התנהגותי של פעילות משתמשים ארגוניים המתריע על פעילות חריגה.
* **DatAdvantage** - כלי לאיסוף וניתוח נתוני שימוש בקבצים ארגוניים.
* **DataPrivilege** - כלי איסוף כל הרשאות המשתמשים מכל המערכות הארגוניות וריכוזם במערכת עצמאית לניהול הרשאות.
* **DatAnywhere** - כלי המסייע בבניית ענן ארגוני בעזרת שרת הקבצים. פיתוח מוצר זה הופסק.
* **DatAnswers** - מנוע חיפוש פנים ארגוני המסייע באיתור מידע ממערכות ניהול ידע ומקבצים המאוחסנים על שרתי קבצים.
* **Data Transport Engine** - מנוע העתקת קבצים בין מערכות אחסון שונות, תוך שמירה על הרשאות המשתמשים.
* **Data classification Engine** - מנוע קיטלוג קבצים בשרתי קבצים לפי רגישות המידע שבהם, ואיתור הרשאות רחבות מדי.
* **Edge** - כלי לניטור תעבורת רשת בין הרשת הארגונית ורשת האינטרנט, המזהה פעילות רשת חריגה.

ראו גם
------

* אימפרבה
* Arcsight
* ObserveIT

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של ורוניס מערכות
* מידע עסקי על חברת ורוניס מערכות באתרים Yahoo! Finance • MarketWatch • CNN Money • Bloomberg Business (באנגלית)
* ורוניס מערכות, בגוגל פיננסים

* ורוניס מערכות, באתר Crunchbase (באנגלית)
* ורוניס מערכות, באתר EDGAR של הודעות ל-SEC (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "Varonis Systems (VRNS) Q1 2022 Earnings Call Transcript". Nasdaq.
2. ↑  היסטוריה של ורוניס
3. ↑  Polyrize הישראלית נרכשת על ידי חברה אמריקאית לאבטחת מידע, באתר פורבס ישראל, ‏29 באוקטובר 2020

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ורוניס מערכות"**.
ה**גרייהאונד האיטלקי** (באנגלית: **Italian Greyhound**) הוא גזע כלב אשר שייך למשפחת הכלביים.

היסטוריה של הגזע
----------------

בצורתו הננסית התבסס הגזע בתקופת האימפריה הרומית.

נשות רומי נהגו להתהדר בכלבי שעשועים מסוגים שונים, בעיקר במזרח, אבל גם בכלבים הננסיים והמהירים שעדינותם הרבה שבתה את לבן.

בעבר שימש לצייד ארנבות בצרפת, ובגרמניה היה ידוע גם כסייען לציד בעזרת נשר מאולף. באותה תקופה הגזע היה חזק וגדול יותר מהיום. בתקופת הרנסאנס הגזע הפך לפופולרי יותר ויותר עד שבמאה ה-16 זכה הכלב לשמו - גרייהאונד איטלקי. מכאן ואילך יש תיעוד להתפשטותו באירופה. לאנגליה הוא הגיע בתחילת המאה ה-17 ולארצות הברית רק במאה ה-19.

מבנה כללי
---------

### זכרים ונקבות

צורתו של הגרייהאונד האיטלקי מוארכת, מבנהו מזכיר בצורה מיניאטורית את זה של הגרייהאונד ושל הסלוגי.

הגזע בישראל
-----------

בארץ הגזע חדש ונדיר יחסית. בשנות ה-80, הגיעו מספר כלבים לארץ מרוסיה, אך הגזע נעלם בהדרגה. בשנים האחרונות נוספו מספר כלבי יבוא והגזע נמצא בעלייה ברישום המלטות וגורים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **גרייהאונד איטלקי** |

* החוג הישראלי לכלבי רוח-גרייהאונד איטלקי(הקישור אינו פעיל)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565399305171
* BnF: cb16256134d (data)
* LCCN: sh85068804
* NKC: ph944418

 |
**הטירה של טקאשי** (ביפנית: 風雲！たけし城) הוא שעשועון טלוויזיה הומוריסטי יפני אותו המציא והנחה שחקן הקולנוע היפני המפורסם טקאשי קיטאנו. השעשועון אשר הכיל 140 פרקים שודר בין השנים 1986 עד 1989 בתחנת הטלוויזיה היפנית TBS.

לאחר שזכה להצלחה רבה ביפן, השעשועון המקורי נמכר לערוצים זרים במדינות שונות בעולם בהם שודרו הפרקים המקוריים בקריינות מקורית בשפה המקומית. בעקבות כך לאורך השנים צברה התוכנית פופולריות רבה ברחבי העולם ובמקומות רבים זכתה אף למעמד של סדרת פולחן.

הסדרה משודרת החל משנות התשעים בשידורים חוזרים בערוץ שתיים הירדני עם קריינות בערבית.

תוכן הסדרה
----------

מנחה השעשועון מציג כבעל טירה המארגן אתגרים פיזיים ומטופשים בלתי אפשריים לקבוצת מתמודדים גדולה, בסיום שורת האתגרים מקבלים המתמודדים הנותרים שלא נפסלו משימה סופית בה הם משחקים מול טקאשי במעין מכוניות מתנגשות כאשר הם צריכים לירות ולשבור טבעת נייר המוצבת על מכוניתו של טקאשי באמצעות אקדחי מים המוצבים על מכוניותיהם (בעונות מאוחרות יותר אקדחי המים הוחלפו באקדחי לייזר והמטרה הוחלפה במטרה רגישה לאור). לאחר שהמתמודדים מצליחים לפגוע במטרה המוצבת על מכוניתו של טקאשי, המכונית מנוטרלת, הטירה "נכבשת" והמשחק מסתיים כאשר המתמודד אשר הצליח לנטרל את מכוניתו של טקאשי זוכה במיליון ין (סכום אשר באותה העת היה שווה בערך 8000 דולרים).

הכוונה המקורית של טקאשי הייתה שהתוכנית תהיה מעין גרסה חיה למשחק הווידאו סופר מריו. בתחילה, בשל תקציבי הפקה נמוכים המתקנים בתוכנית היו פשוטים יחסית, אך בהמשך בשל הצלחת התוכנית נבנו מתקנים רבים ומושקעים באולפני מידוריאמה (35 ° 34'6 "N, 139 ° 29 '2" W) שביוקוהמה, יפן אשר כללו בין השאר אגמים מלאכותיים ומכשולים שונים. טקאשי החליט לסיים את התוכנית בשיא הצלחתה, דבר אשר מקובל בתוכניות טלוויזיה יפניות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הטירה של טקאשי** בוויקישיתוף

* "הטירה של טקאשי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הטירה של טקאשי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**ספריית כץ** או **ספרית ישיבת הר עציון** היא הספריה הישיבתית-תורנית הגדולה בישראל.[דרוש מקור] הספרייה מנוהלת על ידי ישיבת הר עציון והמכללה האקדמית הרצוג, ומאפשרת גישה חופשית לספרים במדיניות המדף הפתוח.

הספרייה יוסדה בעקבות חזונו של הרב יהודה עמיטל ראש ישיבת הר עציון, ונקראה על שם מרדכי ועדינה כץ. האוסף כולל תרומות מאוספים שונים ונדירים, כמו ספריית קהילת עץ חיים מאמסטרדם, ספרייתו של הרב ישכר תמר ועוד.

ב-1992 היו בספרייה 35,000 כרכים תורניים. נכון ל-2017 יש בספרייה 90,000 כותרים. מתוכם כ-1,000 כתבי עת שונים, וכ-7,000 כרכים באנגלית. בספריה גם אוסף חשוב של תצלומי כתבי יד, דפוסים ישנים ועתיקים של ספרים שונים.

בקומה העליונה נמצאת ספריית מכללת הרצוג שכוללת בעיקר ספרות לא תורנית.

הספרייה מנוהלת על ידי אהרן ביג'ל.

אוספים בספרית הישיבה
--------------------

#### ספרית הרב תמר

בספריה מצויה ספריתו הפרטית של הרב ישכר תמר, שהיה חבר הרבנות הראשית לתל אביב, וכתב פירוש בשבעה כרכים על כל הירושלמי בשם 'עלי תמר'. ספריה זו מכילה כ-8,000 ספרים, ביניהם ספרים עתיקים ונדירים.

#### ספרית קהילת עץ חיים

בשנות ה-80 של המאה ה-20 עם הידלדלות הקהילה האשכנזית באמסטרדם שבהולנד, נמסרה הספרייה המקומית לידי הישיבה, ומוקמה בחדר המכונה 'חדר אמסטרדם'.

לקריאה נוספת
------------

Yaakov Aronson, The Otsar Hasefarim of Yeshivat Har Etzion: A Unique Yeshiva Library, **Judaica Librarianship** 8 (1-2), 1994, עמ' 132-138 doi: 10.14263/2330-2976.1256 (באנגלית)

הספרייה הפדגוגית
----------------

במתחם מכללת הרצוג הסמוכה לישיבה נמצאת הספרייה הפדגוגית, המכילה ספרי חינוך והוראה. בנוסף נמצאת במתחם מרכזיה פדגוגית המכילה עשרות אלפי מאמרים, קטעי עיתונות, דפי עבודה וחוברות בנושאים שונים, המיועדים לתלמידי המכללה במסגרת התנסותם בתחום ההוראה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של ספריית הרצוג
* ספריית הישיבה, באתר ישיבת הר עציון
* אהרון ביג'ל, in The Gush: הספריה התורנית של ישיבת הר עציון - חזון והגשמה, באתר in The Gush, ‏2017-04-04

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ya'akov Aronson, Yeshiva Libraries in Israel, **Judaica Librarianship** 6, 1992-12-31, עמ' 38–42 doi: 10.14263/6/1992/1345
2. 1 2 3  אהרן ביג'ל, הספריה התורנית של ישיבת הר עציון - חזון והגשמה, באתר in The Gush, ‏2017-04-04
3. ↑  הספרייה, באתר ישיבת הר עציון
4. ↑  הרב אהרן ביג'ל, תגליות מאוצרות ספריית ישיבת הר עציון, באתר Safranim's Blog, ‏2013-01-06
**יובל אטיאס** (נולדה ב-28 במאי 1993) היא סופרת פנטזיה ומדע בדיוני ישראלית, ומנחת סדנאות כתיבה.

ביוגרפיה
--------

יובל אטיאס נולדה וגדלה בחצור הגלילית. הדריכה במכינה הקדם צבאית "גל", ועבדה בעמותת "אחריי!" במגוון תפקידים, בהם הדרכה וניהול מחוז דרום בפרויקט "אחרייטק". בשנים 2017–2020 למדה לתואר ראשון בפסיכולוגיה וניהול באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ובשנים 2020–2024 למדה לתואר שני בספרות עברית במגמה לכתיבה יוצרת.

התחילה לכתוב ספרים וסיפורים קצרים בגיל 14. סיפורה, "שחיטה שעל העץ", זכה בפרס עינת 2021 והתפרסם ב"היה יהיה" 2023. סיפוריה, "חג הבנות" ו"ההסכם" זכו במקום הראשון בתחרות הסיפורים הקצרים של כנס "עולמות" (2023, 2020). סיפורים נוספים שלה התפרסמו באתר האגודה הישראלית למד"ב ולפנטסיה.

בשנת 2023 פרסמה את ספרה הראשון, "הרואה" בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר. הספר, פנטזיה אורבנית לנוער בוגר המתרחשת בבאר שבע, הגיע לרשימת רבי המכר של אתר ע-ברית בקטגוריית ספרי הילדים והנוער בשבוע הראשון לצאתו. הספר השני בסדרת "הרואה" עתיד לצאת ביולי 2024.

אטיאס גרה בבאר שבע, עם בן זוגה ובתה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יובל אטיאס
* יובל אטיאס, ברשת החברתית פייסבוק

* יובל אטיאס, ברשת החברתית אינסטגרם

* יובל אטיאס, ברשת החברתית טיקטוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  הוכרזו הזוכים בתחרות פרס עינת 2021! – פרס עינת, באתר einat.sf-f.org.il
2. ↑  סיפורים משנים קודמות – עולמות 2024, באתר 2024.olamot-con.org.il
3. ↑  קרן לנדסמן, פנטזיה אורבנית ישראלית שמתרחשת בבאר שבע? כן, גם זה קרה, באתר ישראל היום, 6 בספטמבר 2023

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 25169375253224282099
* WorldCat (עם VIAF): 25169375253224282099

 |