recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**לַאדוֹ גוּדִיאשְׁווִילִי** (בגאורגית: **ლადო გუდიაშვილი** ‏  30 במרץ 1896 - 20 ביולי 1980) היה אמן גאורגי.

ביוגרפיה
--------

גודיאשווילי נולד בטביליסי למשפחה של עובד רכבת. הוא למד בבית הספר לפיסול ואמנות טביליסי (1910–1914), שם פגש את האמן הארמני אלכסנדר בז'בוק-מליקיאן, ולאחר מכן באקדמיה הפרטית של רונסון בפריז (1919–1926). במשך זמן מה, גודיאשווילי השתייך לקבוצת משוררים גאורגים בשם "הקרניים הכחולות" (אנ') (1914–1918), שניסו לחבר באופן אורגני את הסגנון הלאומי הגאורגי עם המבנה היצירתי של הסמליות הצרפתית. בפריז הוא היה במושבה של ציירים שבה פגש את איגנסיו זולואגה, אמדאו מודיליאני, נטליה גונצ'רובה ומיכאיל לריאונוב. יצירתו של גודיאשווילי הושפעה מאוד מניקו פירוסמני.

### יצירה

יצירותיו מלאות בקסם החיים הגאורגי. עבודותיו המוקדמות משלבות גרוטסקה דרמטית עם קסם המסתורין הפואטי. הקרבה למסורות של האמנות הקווקזית והפרסית הקדומות, הוגברה עם שובו לגאורגיה ב-1926. צבעיו של גודיאשווילי נעשו חמימים יותר, ותפיסת העולם שלו - כתיאטרון, התחזקה. כמו בני ארצו (גריגול רובאכידזה (אנ'), קונסטנטין גמסחורדיה (אנ')), גודיאשווילי השתמש בחופשיות באלגוריות מיתולוגיות כמו בציור שבו אישה יפהפייה מייצגת את "אלת האדמה" המסתורית.

גודיאשווילי עבד גם כמונומנטליסט, וצייר מחדש את כנסיית כשוותי בטביליסי ב-1946, שבגינה גורש מהמפלגה הקומוניסטית ופוטר מהאקדמיה לאמנויות יפות בטביליסי, שם לימד מאז 1926.

ב"מחזור האנטי-פשיסטי" הנרחב של רישומי הדיו שלו, הפך גודיאשווילי למעין "גויה גאורגי": מפלצות דמויות חיות הקיפו את חורבות האמנות ו"אלות" עירומות העבירו את רעיונות מותה של התרבות.

גודיאשווילי עבד גם כמאייר ספרים, תפאורה ועיצוב תיאטרון.

הוא מת ב-20 ביולי 1980 בטביליסי.

גלריה
-----

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לאדו גודיאשווילי

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאדו גודיאשווילי** בוויקישיתוף
* לאדו גודיאשווילי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lado Gudiashvili
2. ↑  Gudiashvili, Lado (1988). Tainstvo krasoty: Kniga vospominaniy Таинство красоты: Книга воспоминаний [The Sacrament of Beauty: The Book of Memoirs] (in Russian). Tbilisi: Merani.
3. ↑  Discover cinematographer, graphic artist, painter Vladimir Davydovich Gudiashvili (Lado), rkd.nl (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007410498005171
* BNE: XX1074205
* BnF: cb11986963b (data)
* GND: 118746642
* ISNI: 0000 0001 1680 1193
* LCCN: n84056521
* NKC: jn20000602722
* RKD: 32324
* SNAC: w60m4njk
* SUDOC: 144842947
* ULAN: 500005759
* VcBA: 495/61028
* VIAF: 84026457
* WorldCat: lccn-n84056521

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**אלירן פלד** (נולד ב-7 במאי 1992, ד' באייר ה'תשנ"ב) הוא במאי, מפיק ותסריטאי ישראלי.

ביוגרפיה
--------

נולד ב-1992 לאם שפית ולאב יזם נדל"ן, כבכור מחמישה ילדים.

בגיל 14, החל לעבוד בתעשיית הקולנוע בתפקידים זוטרים בסטי צילום. בשנת 2006, החל ללמוד במגמת הקולנוע בתיכון תלמה ילין. בשנת 2011, התגייס ושירת כקצין חובשים, תפקיד בו הקים את מדור טכנולוגיות ייעודיות לרפואה בחיל הרפואה, מה שהקנה לו אות הצטיינות.

קריירה כבמאי
------------

לאחר שחרורו בשנת 2015, החל ללמוד בחוג לקולנוע עם הרחבה למנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב. במסגרת לימודיו, הפיק כ-14 סרטים קצרים שהוצגו בפסטיבלים ברחבי העולם.

בשנת 2020, הפיק, כתב וביים את סרט האנימציה "להתאהב ברקס" ביחד עם מעין אנגלמן, שהפך לסרט הישראלי הראשון שזכה בפסטיבל האנסי. במקביל, הסרט הוקרן במעל 100 פסטיבלים ונמכר לשידור באירופה. הסרט זכה גם בפרס פיצ' פוינט בפסטיבל ירושלים והופק בתמיכת מפעל הפיס, המיזם לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים, קרן הקולנוע הישראלי, קרן מקור ומשקיעים פרטיים.

בשנת 2021, החל בצילומי סרט הביכורים "המנצחים", שהוא קופרודוקציה ישראלית אירופאית שכתב ביחד עם יונתן בלומנפלד. הסרט הוא מיוזיקל תקופתי אודות האופוריה הציבורית בימים שלאחר מלחמת ששת הימים, בהשתתפות דניאל ליטמן, עמית פרקש, יעל שטולמן, יואב רוטמן, דור הררי, שרון אלכסנדר ואחרים. הסרט יצא בפברואר 2024 בהפצה של חברת יונייטד קינג ובתמיכה של קרן רבינוביץ', רשת 13, קרן כדר ומשקיעים פרטיים.

פלד יצר את הסדרה "הבלתי חשובים" ביחד עם עידו הרטמן, אותה גם פלד ביים. הסדרה זכתה בפרס פיאט יפטא לדוקו מבוסס ארכיון, ולמועמדות לפרס האקדמיה על העונה הראשונה והשנייה. בשנת 2023, עלתה לשידור העונה השלישית של הסדרה. בשנת 2024 עולה העונה הרביעית.

נכון לאפריל 2023, פלד מפתח סרט קולנוע עלילתי אודות ביקורה של מרלין דיטריך בישראל בשנת 1960, וכן גרסה באורך מלא ל"להתאהב ברקס".

חיים אישיים
-----------

מתגורר במרכז הארץ, נשוי ואב לשניים

קישורים חיצוניים
----------------

* אלירן פלד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אתר למנויים בלבד אליסון קפלן סומר, אלירן פלד עשה מחזמר על פוסט טראומה: "כוכב נולד פוגש את מלחמת ששת הימים", באתר הארץ, 11 בפברואר 2024

הערות שוליים
------------

1. ↑  רנה גרט-זנד, מואיז הקטן חוזר לקולנוע רקס, באתר זמן ישראל, 27 ביוני 2020
2. ↑  להתאהב ברקס: זכייה ראשונה לסרט ישראלי בפסטיבל אנסי, באתר מגזין פורטפוליו, ‏22 ביוני 2020
3. ↑  יוני בינרט, לא נפסיק לשיר: איך המיוזיקל השתלט על הקולנוע מחדש?, באתר ynet, 11 בדצמבר 2021
4. ↑  החלו צילומי הסרט המוסיקלי הישראלי "המנצחים" עם עמית פרקש, באתר אידיבי סרטים
5. ↑  הכירו את "אויבת המדינה" מספר 1, באתר ערוץ 7, ‏2018-05-02
6. ↑  אתר למנויים בלבד עידו דוד כהן, הפרק החדש של "הבלתי חשובים" הוא הצהרת עצמאות של התאגיד, באתר הארץ, 15 במרץ 2023
7. ↑  מה ראינו השנה: הרבה דוקו רציני. כי אנחנו רציניים. כדאי גם לכם, באתר "Time Out ישראל", 23 בדצמבר 2022
8. ↑  לא בלתי חשובה: איך שינתה מרלן דיטריך את היחס לשואה בישראל, באתר "Time Out ישראל", 27 בינואר 2022
**לואי ביבלו** (בצרפתית: **Louis Buvelot**‏; 3 במרץ 1814 – 30 במאי 1888), היה צייר נוף שווייצרי, שחי 17 שנים בברזיל ושהה 23 שנים באוסטרליה, שם השפיע על אסכולת היידלברג.

ביוגרפיה
--------

ביבלו נולד במורז', ווד, שווייץ, בנם השני של פרנסואה סימון ביבלו, פקיד דואר, ואשתו ז'אן-לואיז, הייזר, מורה בבית הספר. לואי ביבלו (שלא אהב את שמו הפרטי ומעולם לא השתמש בו) עבד עם מרק-לואי ארלנד בלוזאן, וסביב 1834 המשיך את לימודיו בפריז אצל קמיל פלרס, צייר נוף ידוע. אחרי כמה חודשים שם, נדד לבאהיה שבברזיל שם עבד במטע הקפה של דודו. באוקטובר 1840 עבר לריו דה ז'ניירו ומשך את תשומת ליבו של הקיסר דום פדרו השני, שקנה כמה מתמונותיו ועיטר אותם את מסדר הוורד. בנובמבר 1843 התחתן ביבלו עם מארי-פליסייט, לבית לאלואט. ביבלו שב לשווייץ בשנת 1852 ובשנת 1856 הוענקה לו מדליית כסף על תמונה שהציג בברן. ביבלו שחי בברזיל, מדינה חמה, מצא את הקור של שווייץ מזיק לבריאותו ועזב את משפחתו והפליג מליברפול לכיוון מלבורן, אוסטרליה בשנת 1864.

קריירה באוסטרליה
----------------

כשהגיע למלבורן בפברואר 1865, ביבלו התפרנס כצלם רחוב במשך שנה, אך עד מהרה חזר לציור. אשתו החדשה, קרוליין-ג'ולי בגווין, עזרה בהוראת צרפתית, והוא החל למצוא קונים לתמונות שלו, וג'יימס סמית' היה אחד הראשונים שמהם. בשנת 1869 קנו נאמני הגלריה הלאומית של ויקטוריה שתיים מתמונותיו, ובשנת 1870 שילמו 131 פאונד עבור "בריכת המים בקולרין". ב־1873, 1880 ו-1884 הוענקו לו מדליות זהב בתערוכות שהתקיימו במלבורן, והוא גם קיבל מדליית כסף בתערוכת פילדלפיה בשנת 1876.

המוניטין שלו התבסס, והוא המשיך לצייר בהתמדה עד מותו ב־30 במאי 1888.

הוא נקבר בבית העלמין בבורונדרה, שם הוקמה אנדרטה גדולה לזכרו.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לואי ביבלו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Streeton, Arthur (16 October 1934). Eaglemont in the Eighties: Beginnings of Art in Australia. The Argus.
2. ↑  Jocelyn Gray, **Australian Dictionary of Biography**, Canberra: National Centre of Biography, Australian National University

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADB: buvelot-abram-louis-3132
* AGSA: 3044
* BnF: cb14979213s (data)
* DAAO: abram-louis-buvelot
* GND: 1017967008
* HDS: 022181
* ISNI: 0000 0000 6662 1767
* LCCN: n83166116
* NGV: 1269
* NLA: 36238820
* PIC: 285903
* RKD: 14536
* SIKART: 4022876
* SNAC: w6xq0f52
* Trove: 1234904
* ULAN: 500026912
* VIAF: 42115150
* WorldCat: viaf-3676150749005216420004

 |
**ז'אן יהושע קלינג** (כ"ח בסיוון ה'תרפ"ח, 16 ביוני 1928, שטרסבורג – ט' בחשוון ה'תשס"ד, 4 בנובמבר 2003, באר שבע), היה רב צרפתי, שכיהן כרב הראשי של ליון, בין 1955 ל-1974 וכרב הראשי של ניס, בין 1974 ל-1993.

שנים ראשונות
------------

יהושע קלינג נולד בשטרסבורג ב-16 ביוני 1928 לגסטון ופאני לבית וייל.

בזמן מלחמת העולם השנייה, לאחר גיוסו של גסטון לצבא הצרפתי וגירושם של כמה מבני המשפחה, המשפחה עברה לעיר פו (הפירנאים האטלנטיים).

לאחר המלחמה, התנדב יהושע בתנועות נוער יהודיות ונסע ברחבי צרפת כדי לנסות להשיב ילדים יהודים שאומצו במהלך המלחמה על ידי משפחות קתוליות. משפחת קלינג אירחה אצלה ילד כזה, אותו התקשה יהושע לשכנע לעזוב את משפחתו המאמצת.

היה מדריך בתנועת הצופים היהודיים ושימש כרב הנוער היהודי בפריז.

קריירה
------

### לה-ווארן (1949-1955)

ב-1945, במקביל ללימודי המשפטים שלו באוניברסיטת הסורבון, יהושע התחיל את לימודיו בסמינר לרבנות בפריז. בהתחלה לא הייתה לו כוונה להפוך לרב אלא לעבוד כעורך דין. הוא למד בבית המדרש כדי למצוא תשובות לשאלות תאולוגיות שהטרידו אותו לאחר החורבן של השואה.

ב-1949 נישא לאסתר חקון, השנה שבה התחיל לכהן כרבה של קהילת לה-ווארן.

### ליון (1955-1974)

ב-1955, הרב הראשי לצרפת יעקב קפלן מינה אותו לרבה הראשי של העיר ליון.

עם הגעתו, יזם הרב קלינג מספר תקנות שנועדו לשקם את הקהילה של ליון. ייסד שני בתי ספר יהודיים, אחד לבנים ואחד לבנות, וארגן מחנות נופש עבור הנוער היהודי.

ב-1974, החליט לעזוב את ליון. לאחר ניסיון במץ שנדחה על ידי הרב קפלן, הוא בחר בניס. בליון יחליף אותו עוזרו הצעיר הרב ריצ'רד וורטנשלאג, שמכהן בתפקיד עד היום.

### ניס (1974-1993)

הרב קלינג עמד בראש קהילת יהודי ניס במשך כשני עשורים. שם יזם את ייסוד תחנת הרדיו היהודית *רדיו שלום-ניצן*. היה אחראי על סדר היום של השידורים. התחנה הפכה לאמצעי להפצת ענייני דת, קהילה, ופוליטיקה.

ב-1980, לאחר התפטרותו של הרב הראשי קפלן, וכן בשנת 1987, הועלה שמו של הרב קלינג בתור מועמד לעמוד בראשות יהדות צרפת. בסופו של דבר נבחרו הרב שמואל סיראט ב-1980 והרב יוסף סיטרוק ב-1987.

### ישראל (1993-2003)

ב-1993 יצא הרב קלינג לפנסיה ועלה לישראל, שם התגורר בכפר מימון. הרב מרדכי בן-שושן החליף אותו בתפקיד רבה של ניס.

לאחר מספר מחלות, הרב יהושע קלינג נפטר ב-4 בנובמבר 2003 בבית החולים סורוקה באר שבע. נטמן בכפר מימון. אשתו אסתר נפטרה בחודש מרץ 2017.

השפעתו בקהילות שבהן כיהן כרב ניכרת עד היום.

משפחתו
------

בנו של הרב קלינג, הרב אלי קלינג הוא מנהל של סמינר "חמדת הדרום" לעולות צעירות מצרפת שאותו ייסד בכפר מימון.

שונות
-----

* הרב קלינג היה ידוע בשל נקיטת עמדות נגד מדיניות החוץ של צרפת כלפי ישראל, אותה תיאר כאנטי-ישראלית באופן שרירותי.
* היה בין יוזמי השינוי במשך כהונת הרב הראשי לצרפת מכהונה לחיים לכהונה של 7 שנים עם אפשרות להיבחר שוב.
* היה נואם בעל שם.

הנצחה
-----

* המרכז הקהילתי היהודי של העיר ניס הפך למרכז ז'אן קלינג באוקטובר 2008.

ביבליוגרפיה
-----------

* אלי קלינג, Sous le Talith du Rabbin (תחת טליתו של הרב), 2012

ראו גם
------

* בית הכנסת הגדול של ליון
* יהדות צרפת

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007590862505171
* BnF: cb167052379 (data)
* ISNI: 0000 0004 3496 9987
* LCCN: n2014010364
* SUDOC: 176181512
* VIAF: 306381275
* WorldCat: lccn-n2014010364

 |
**קידומת הטלפון** הבינלאומית 970+ שמורה למספרי טלפון ברשות הפלסטינית.

הקידומת הנ"ל משמשת בעיקר כאשר מתקשרים ממדינות ערב למקומות שבתחום השיפוט של הרשות הפלסטינית (כולל רצועת עזה). מערכת הטלקומוניקציה בגדה המערבית וברצועת עזה תלויה במידה ניכרת בתשתית הישראלית. לכן, חיוג 972+ המהווה את הקידומת הבינלאומית של מדינת ישראל, יהיה לרוב האפשרות הטובה יותר על מנת לחייג למספרי טלפון בשטחים הפלסטיניים. עם זאת, מדינות ערביות או מוסלמיות רבות חוסמות את קוד הגישה הישראלי. סוריה היא כיום המדינה היחידה שחוסמת את הקידומות הבינלאומיות 972 ו-970. לבנון הסירה את האיסור על הקידומת 970 ביולי 2008 אך עדיין חוסמת את הקידומת 972.

הפלסטינים משתמשים בתשתית התקשורת הישראלית ישירות או דרך חברת פלטל הפלסטינית, שמקצה מספרים השמורים לה על ידי משרד התקשורת הישראלי. הקידומת 059 שמורה בלעדית לחברת התקשורת הסלולרית הפלסטינית ג'וואל (חברה בת של פלטל), וקידומת 056 שמורה ל-Ooredoo פלסטין. בעבר קידומות אלה שימשו מפעילי תקשורת ישראלים, אך הוחלפו או מוזגו עם קודי חיוג אחרים, והוכנסו מחדש לשימוש בלעדי של מערכת התקשורת הפלסטינית.

שיטת מיספור
-----------

### בינלאומי

```
**00** - חיוג בינלאומי
```

### הגדה המערבית

#### צפון הגדה המערבית

```
**04-24XXXXX** - נפת ג'נין
**09-25XXXXX** - נפת טובאס
**09-26XXXXX** - נפת טולכרם
**09-23XXXXX** - נפת שכם
**09-29XXXXX** - נפת קלקיליה
**09-25XXXXX** - נפת סלפית
```

#### מרכז הגדה המערבית

```
**02-29XXXXX** - נפת רמאללה ואל-בירה
**02-22XXXXX** - נפת יריחו
**02-23XXXXX** - נפת אל-קודס
```

#### דרום הגדה המערבית

```
**02-27XXXXX** - נפת בית לחם
**02-22XXXXX** - נפת חברון
```

### רצועת עזה

```
**08-24XXXXX** - נפת צפון עזה
**08-28XXXXX** - נפת עזה
**08-26XXXXX** - נפת עזה, טול אל-הווא
**08-20XXXXX** - נפת ח'אן יונס
**08-25XXXXX** - נפת דיר אל-בלח
**08-21XXXXX** - נפת רפיח
```

### טלפונים ניידים

```
**059XXX-XXXX** - ג'וואל
**056XXX-XXXX** - וטנייה מובייל
```

### שירותי חירום

```
**100** - משטרה
**101** - אמבולנס
**102** - מכבי אש
```

### קידומות חיוג מיוחדות

```
**1-700** - שיחה בתשלום למוקדי חברות עסקיות
**1-800** - שיחת חינם
```

הערות שוליים
------------

1. ↑  'Operator? Please dear, get me Palestine, and hurry up please!'
**לואיזה לימונית** (שם מדעי *Lippia citrodora*; נקראה בעבר *Aloysia triphylla*) היא מין בסוג לואיזה, ממשפחת הוורבניים. מוצא הצמח בדרום אמריקה והוא גדל כשיח רב שנתי המגיע לגובה 1.2 עד 1.8 מטר. עלי הצמח אזמליים ומשוננים, ולהם ריח לימוני אופייני חזק. הוא פורח בקיץ אך הפרחים עקרים ואינם נותנים פרי.

החומרים הפעילים הנותנים לצמח את ריחו האופייני הם האלדהידים גרניאל (ציטראל A) ואיזומר הטרנס שלו, נֵראל (ציטראל B). בנוסף הוא מכיל כמות קטנה של לימונן (limonene), קארבון (carvone), דיפנטן (dipentene), לינלוּל (linalool), נרוֹל (nerol) וגרניוֹל (geraniol).

שימושים במטבח
-------------

ניתן להשתמש הן בעלים טריים והן בעלים מיובשים ששומרים על ריחם הלימוני לזמן ממושך. הלואיזה משמשת במטבח לעידון טעמם של מאכלים כמו סלטים, עוף ודגים, מתכוני פטריות מסוימים וגם לתיבול מאכלים מתוקים כמו ריבות, סלטי פירות, פשטידות וגלידות. בנוסף, אפשר לחלוט עלים של לואיזה קצוצים דק עם תמציות סוכר המיועדות לעוגות לימונים.

ניתן להכין מעלי הלואיזה הלימונית חליטת צמחים.

רפואה עממית
-----------

על פי הרפואה העממית העלים של הלואיזה טובים לגירוי התיאבון וגם לעבודה תקינה של מערכת העיכול כנגד בעיות של עצירות. הם נחשבים למרגיעים במקרים של עצבנות והפרעות שינה ויש המאמינים כי הם בעלי השפעה חיובית גם במקרים של הצטננות, בעיות בבלוטת הערמונית ואף נגד דלקת בגרון.

מחקר מדעי שבוצע באוניברסיטת בן-גוריון בשנת 2005 מצא כי ללואיזה הלימונית אפקט של "מוות תאי מתוכנן" הפועל גם על תאים סרטניים, בינתיים במבחנה בלבד.

קוסמטיקה
--------

משתמשים בלואיזה כתוספת למי הרחצה באמבטיה, כדי שתהיה להם השפעה מרעננת וגם לייצור סבונים ונוזלי סבון.

מקורות
------

* על הצמח באתר "גאמנון צמחים ומרפא"
* על הצמח(הקישור אינו פעיל) באתר אוניברסיטת גראץ שבאוסטריה

ראו גם
------

* עשב לימון ("לימונית")

קישורים חיצוניים
----------------

* לואיזה לימונית, באתר ITIS (באנגלית)
* לואיזה לימונית, באתר NCBI (באנגלית)
* לואיזה לימונית, באתר Tropicos (באנגלית)
* לואיזה לימונית, באתר GBIF (באנגלית)
* לואיזה לימונית, באתר The Plant List (באנגלית)
* לואיזה לימונית, באתר IPNI (באנגלית)
* לואיזה לימונית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דקלה קפקא, לימונית ולואיזה נגד סרטן, באתר הארץ, 29 באוקטובר 2005

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **לואיזה לימונית** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **לואיזה לימונית** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Aloysia citrodora** |
**סרנדה** (באלבנית: **Sarandë** או **Saranda**, ביוונית: **Άγιοι Σαράντα**, באיטלקית: **Santi Quaranta**) היא עיר בדרום אלבניה, לחוף הים היוני, מול האי היווני קורפו. מאז נפילת המשטר הקומוניסטי באלבניה התפתחה העיר כמרכז תיירות, ובשנת 2008 התגוררו בה כ-42 אלף תושבים. העיר היא בירתה של נפת סרנדה במחוז ולורה.

היסטוריה
--------

בעת העתיקה, הייתה במקום בו שוכנת היום סרנדה עיר יוונית-חאונית בשם אונכסמוס, ששימשה כעיר הנמל של פואניקה. במאה השישית הוקם בה מנזר ביזנטי שנקרא על שם ארבעים הקדושים מסבסטיה. ביוונית, נקרא המנזר אָגִיאוֹי סָרָנְטָה (Άγιοι Σαράντα), ומשם זה נגזר שמה הנוכחי של העיר.

לאחר כיבושה של בוטרינט והריסתה בידי האוסטרוגותים בשנת 550, הגיעו לסרנדה תושבים מעיר זו, אך ככלל, בימי הביניים דעכה העיר ואיבדה מחשיבותה. בחפירות ארכאולוגיות שערכו בעיר בראשית המאה ה-21 אהוד נצר וגדעון פרסטר מהאוניברסיטה העברית, התגלו שרידי בית כנסת, שהתקיים במאות הרביעית והחמישית לספירה, המעידים על נוכחות יהודים בעיר באותה העת. בין היתר, נמצאה רצפת פסיפס המכילה סמלים יהודיים כמנורה, אתרוג ושופר.

ב-1912 הוכרזה עצמאות אלבניה, ולאחר קביעת גבולותיה הסופיים בפרוטוקול פירנצה (1913), נכללה בה סרנדה. עם זאת, יוון כבשה אותה עוד באותה שנה, אך נאלצה לסגת בעקבות הסכם לונדון. במהלך מלחמת העולם הראשונה נכבשה העיר שוב בידי היוונים, והיא הייתה חלק מהרפובליקה האוטונומית של צפון אפירוס אותה כוננה יוון בדרומה של אלבניה בין 1914 ל-1916. ב-1916 כבש את הרפובליקה כוח של מעצמות ההסכמה, ובאזור סרנדה שלט צבא איטליה. בוועידת השלום בפריז (1919) הוחלט להחזיר את האזור ליוון, אך לחץ איטלקי וחולשתה של יוון בעקבות תבוסתה במלחמת יוון–טורקיה הביאה לכך שהשטח יהיה בריבונות אלבנית.

באפריל 1939 כבשה איטליה תוך ימים ספורים את אלבניה כולה. בהוראת השלטונות האיטלקים הוחלף שמה של סרנדה לפורטו אדה (Porto Edda), על שם אדה מוסוליני, בתו של בניטו מוסוליני. במהלך מלחמת איטליה–יוון כבשו היוונים מחדש את העיר, ב-6 בדצמבר 1940, אך הם נסוגו עם פלישתה של גרמניה ליוון באפריל 1941, והעיר חזרה לידי איטליה. עם שחרורה של אלבניה מהכיבוש האיטלקי במהלך מלחמת העולם השנייה, חזרה העיר לריבונותה. במהלך המלחמה נחרב מנזר אגיאוי סרנטה, על שמו נקראת העיר.

לאחר נפילת השלטון הקומוניסטי במדינה ופתיחתה לזרים בראשית שנות ה-90, היא החלה להתבסס כמרכז תיירותי, בזכות חוף הים שלה וקרבתה לעתיקות בוטרינט, שהוכרזו בידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית ב-1992. תיירים רבים מגיעים לעיר מקורפו, ובתי מלון רבים הוקמו בה. בעשרים השנים שחלפו מאז נפילת המשטר הקומוניסטי, הכפילה העיר את אוכלוסייתה, מכ-16 אלף לכ-32 אלף. כ-10% מהתושבים הם יוונים. התיירות מהווה כיום את מקור ההכנסה המרכזי בעיר, ואחריה הדיג.

גלריה
-----

* מפת קורפו מ-1595. סרנדה מסומנת כ-"Santi 40"מפת קורפו מ-1595. סרנדה מסומנת כ-"Santi 40"
* קו החוף של העירקו החוף של העיר
* הטיילתהטיילת
* כנסייה יוונית-אורתודוקסיתכנסייה יוונית-אורתודוקסית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרנדה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סרנדה
* אלבניה - נחשפו שרידי בית כנסת עתיק, באתר ערוץ 7, 20 באוקטובר 2004
* אהוד נצר וגדעון פרסטר, בית הכנסת והכנסייה בסרנדה, אלבניה – סיכומים זמניים, באתר רשות העתיקות, 2009
* סרנדה (אלבניה), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007567514605171
* GND: 7646840-9
* LCCN: n90676726
* MusicBrainz: 0a3a45e8-7663-40f7-b511-bd8aad643e4b
* VIAF: 158406514
* WorldCat: lccn-n90676726

 |
לוח קוקוס והלוחות הסמוכים לו: ממערב ומדרום ללוח רכסים מרכז אוקייניים שדוחפים את לוח קוקוס מזרחה וצפונה, שמתנגש עקב כך עם הלוח הצפון אמריקאי והלוח הקריבי בתהליך הפחתה שגורם לרעידות אדמה הרסניות.
**לוח הקוקוס** (באנגלית: **Cocos Plate**) הוא לוח טקטוני בעל קרום אוקייני צעיר מתחת לאוקיינוס השקט מול החוף המערבי של מרכז אמריקה, והוא נקרא על שם אי הקוקוס שנמצא בתחומו.

לוח קוקוס נוצר לפני כ-23 מיליון שנה כאשר לוח פארלון העתיק (שאינו קיים כבר) נשבר לשני חלקים: ללוח קוקוס וללוח נסקה. גם לוח קוקוס נשבר לשני חלקים כאשר המיקרו לוח ריברה (אנ') נפרד ממנו.

גבולות
------

לוח קוקוס תחום על ידי מספר לוחות: מצפון-מזרח הוא גובל בלוח הצפון אמריקאי ובלוח הקריבי, ממערב הוא תחום בלוח הפסיפי ומדרום בלוח נסקה.

הגבולות בין לוח קוקוס ללוחות השכנים לו, קובעים, בין השאר, את הרמה הסייסמית של הלוח, והסיכון לרעידות אדמה הרסניות מתנועתו היחסית. הגבולות הדרומי והמערבי, הם גבולות עם לוחות בעלי קרום אוקייני גם כן, ועל כן גובל ביניהם רכס מרכז אוקייני. לאורך הרכס/גבול מתקיים תהליך מתיחה שמתבטא ברעידות אדמה קטנות בלבד, אגב יצירת קרום אוקיאני חדש. הגבול מצפון וצְפון-מזרח הוא עם הלוח הצפון אמריקאי, בעל הקרום היבשתי, והגבול ממזרח הוא עם הלוח הקריבי שגם הוא בעל קרום יבשתי. בשני מקרים אלה, לוח קוקוס מתנגש בהם, ומתקיים שם תהליך הפחתה אגרסיבי, בו לוח קוקוס הצפוף יותר, צונח אל מתחת ללוחות היבשתיים הללו, אגב יצירת רעידות אדמה הרסניות. לדוגמה: רעידת האדמה ההרסנית של מקסיקו סיטי (1985) והרעידה ההרסנית בציפאס (2017) הן תוצאה של ההתנגשות בין לוח קוקוס ללוח הצפון אמריקאי; רעידות האדמה ההרסניות של אל סלוודור בינואר (אנ') ופברואר (אנ') 2001 הן תוצאה של ההתנגשות בין לוח קוקוס ללוח הקריבי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוח קוקוס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  What are the major sources of earthquakes in Central America?, SAGE - Seismological Facility for the Advancement of Geoscience
2. ↑  V.C. Manea et al. 2013, A geodynamical perspective on the subduction of Cocos and Rivera plates beneath Mexico and Central America, Tectonophysics, by Science Direct

| טקטוניקת הלוחות |
| --- |
| לוחות | הלוח הערבי • הלוח האפריקאי • הלוח האירואסייתי • הלוח הלבנטיני • הלוח האנטולי • הלוח ההודי • הלוח האוסטרלי • הלוח האנטארקטי • הלוח הצפון-אמריקאי • הלוח הדרום-אמריקאי • הלוח הפסיפי • הלוח הקריבי • לוח סקוטיה • לוח נסקה • לוח קוקוס • לוח גורדה • לוח חואן דה פוקה • הלוח הפיליפיני • הלוח האדריאטי • לוח אוחוצק • לוח אוקינאווה • הלוח האמורי • לוח יאנגצה | טראם |
| העתקים ובקעים | הבקע הסורי-אפריקני • העתק סן אנדראס • העתק המלכה שארלוט • ההעתק הצפון אנטולי • ההעתק המזרח אנטולי • משולש עפר • הרכס המרכז-אטלנטי |
| שקעים אוקייניים | שקע טונגה • שקע מריאנה • שקע קוריל-קמצ'טקה • שקע יפן • שקע ננקאי • שקע אוקינאווה • שקע ריוקיו |
**לאה פורת-גור** (1922–1980) הייתה קריינית ועורכת רדיו, קונסול לענייני תרבות וראשת המועצה לתרבות ואמנות במשרד החינוך והתרבות.

ביוגרפיה
--------

לאה פורת מדריכה קורס בקול ירושלים, 1945
לאה פורת-גור נולדה בצ'רנוביץ, רומניה ועלתה לארץ-ישראל בשנת 1935. גדלה בירושלים ולמדה באוניברסיטה העברית. החלה לעבוד ברדיו ב-1943: כעורכת תוכניות לנוער וכקריינית ברשת הרדיו המנדטורית שירות השידור של פלשתינה (א"י) - קול ירושלים והמשיכה לעבוד ברדיו בשנותיה הראשונות של מדינת ישראל. ב-1951 התמנתה למפקחת קול ישראל בתל אביב וב-1955 התמנתה לסגנית מנהל התוכניות. ב-1961 התמנתה למנהלת התוכניות, עד לפרישתה ב-1968. בתפקידיה בקול ישראל פרצה דרך בהיותה האשה הראשונה בתפקידי ניהול שונים שמילאה.

בשנים 1970-1968 כיהנה כקונסולית לענייני תרבות בארצות הברית. בין השנים 1970 ל-1980 כיהנה כמנהלת האגף לתרבות ולאמנות ויו"ר המועצה הציבורית לתרבות ואמנות במשרד החינוך והתרבות. פורת-גור הייתה יו"ר המועצה הציבורית הראשונה של להקת בת-שבע.

מדי שנה נערכת תחרות הפרס על שם לאה פורת-גור ללהקות חובבים באמנויות הבמה, מטעם מינהל התרבות במשרד התרבות והספורט, החברה למתנ"סים ומשפחת פורת-גור.

על שמה רחוב בבאר שבע ובירושלים.

משפחתה
------

היתה נשואה ליצחק גור, אמם של נמרוד ואפרת.

לקריאה נוספת
------------

* איזי מן, **קול ישראל מירושלים – מדינה מאחורי המיקרופון**, רשות השידור ופרינטיב, 2008, עמ' 68.

קישורים חיצוניים
----------------

* ביוגרפיה באתר להקת בת שבע
* לאה פורת ז"ל ־ "אם התרבות הישראלית", מעריב, 9 בספטמבר 1980
* צילום של לאה פורת כשדרנית קול ישראל, מאת בוריס כרמי

הערות שוליים
------------

1. ↑  תמר אבידר, לאה עברה המרחק "ללא דיסטאנץ", מעריב, 11 בדצמבר 1961
2. ↑  יבנה גאה לארח: המיונים לתחרות המוסיקלית ע"ש לאה פורת-גור - פורטל יבנה שלי, באתר www.myavne.co.il
3. ↑  רחוב לאה פורת, באתר באר שבע על המפה
4. ↑  הודעה על לידת הבת, למרחב, 5 בפברואר 1961
השימוש במיטת השיזוף
מיטת שיזוף
**מיטת שיזוף** היא מתקן שפולט קרינת על-סגול, כדי ליצור שיזוף למטרות קוסמטיות.

על פי רוב מיטות שיזוף עושות שימוש במנורות פלואורסצנטיות המתוכננות לפלוט קרינת על סגול בהרכב הדומה לזה של השמש.

קרינת על-סגול היא קרינה אלקטרומגנטית בעלת אורך גל קצר מזה של אור נראה, אולם ארוך מזה של קרינת רנטגן רכה.
קרינת UV בעוצמה חזקה גורמת לסוגים מסוימים של סרטן עור. קרינה זו מייננת מולקולות DNA בתאי עור, וגורמת ליצירת קשרים קוולנטיים בין בסיסי תימין סמוכים, מה שמוביל בסופו של דבר לעיוותים במבנה הסליל של ה-DNA, עיכוב בשכפול, פערים ב-DNA, ועוד. בעיות אלו עשויות לגרום למוטציות, שעלולות להוביל לגידול סרטני.
סרטן עור הוא סוג של סרטן המתבטא בגידולים ממאירים על פני העור (התרבות בלתי מבוקרת של תאי עור). בין הגורמים העיקריים לסרטן עור הוא חשיפה לאור השמש - קרינת UV - ללא הגנה, בעיקר אצל אנשים בעלי עור בהיר.

כהגנה מפני אור על-סגול, הגוף (בהתאם לסוג העור) משתזף כשהוא נחשף לכמויות קטנות של קרינה, על ידי שחרור של הפיגמנט החום מלנין. השיזוף עוזר לחסום חדירת קרני על-סגול ולמנוע נזק לרקמות עור רגישות ועמוקות יותר.

שיזוף יתר עלול להביא לכוויות, אשר, בהתאם לחומרתן, עשויות להגיע לאדמומיות, כאבים, התקלפות העור ואף שלפוחיות. לשיזוף נזק מצטבר, המתבטא בהופעת "כתמי שמש" על העור ועליית הסיכוי לסרטן העור בעיקר אצל בעלי עור בהיר ונמשים.

ראו גם
------

* שמן שיזוף

קישורים חיצוניים
----------------

  

* האגודה למלחמה בסרטן מזהירה את הציבור מפני שימוש במיטות שיזוף
* שי ניב, ‏משרד הבריאות: מיטות השיזוף מסוכנות כמו החשיפה לשמש, באתר גלובס, 3 באוגוסט 2010

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph125832

 |
קרם ברולה
צילום תקריב של קרם ברולה
**קרם בְּרוּלֶה** (בצרפתית: **Crème brûlée**‏, "קרם שרוף") הוא קינוח מפורסם מהמטבח הצרפתי.
ומי שמעוניין לדעת השם המקורי של קרם ברולה הוא קרם ברוללה

מהות הקינוח
-----------

הברולה מורכב מקרם וניל אפוי, המצופה בסוכר או בסוכר חום, אשר הופך לקרמל פריך בזכות חשיפה קצרה לחום גבוה (לרוב באמצעות להביור גז). במתכון הקלאסי נעשה שימוש בקרם אנגלז הנתון בתבניות קטנות, ונאפה על גבי תבנית שבה מים רותחים (אמבט מרים) עד להתייצבות הקרם. את הקרם נהוג להגיש קר, כאשר זיגוג הסוכר העליון חם.

ישנן גרסאות של המאכל בהם משולהב אלכוהול על גבי המאכל בעת הגשתו.

מקור הקינוח
-----------

מקורו של הקינוח בצרפת במאה ה-17. הופיע לראשונה בספר מתכונים של Francois Massialot.

ראו גם
------

* קרמה קטלנה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרם ברולה** בוויקישיתוף
* ליאור אדרי, קרם ברולה קלאסי, באתר ynet, 29 בנובמבר 2001
* יעל גרטי, פשוט מעולה: המדריך המלא להכנת קרם ברולה, באתר ynet, 11 בדצמבר 2008
* קרם ברולה שוקולד, מאתר "על השולחן"
* טלי ענבל, קרם ברולה וטרגון, מאתר "על השולחן"
**כרית כף הרגל** היא החלק של סוליית כף הרגל הנמצאת בין האצבעות לבין הקשת, מתחת לראשי עצמות המסרק. כרית כף הרגל קרויה כך על שם הרכות שלה, המזכירה כרית. בשל הצורה המעוגלת והכדורית של כרית כף הרגל, בכמה שפות היא נקראת "כדור כף הרגל".

מטטרסלגיה
---------

עיסוי עמוק משחרר את הרקמות ועוזר להעלים את הכאב.
כרית כף הרגל היא אזור שבו לעיתים קרובות לאנשים מתפתח כאב המכונה "מטטרסלגיה" (אנ') - על שם האזור בכף הרגל שבו נמצאת הכרית, הקרוי בלעז "מטטרסל" (עצמות המסרק). בדרך כלל, באם הבעיה איננה גנטית, כאב זה נגרם עקב לחץ רב המופעל על חלק זה של כף הרגל, ולפעמים בשפה לא מקצועית הוא מכונה "רגל בוערת", בשל התחושה השורפת המורגשת בכאב זה. לעיתים קרובות לנשים אשר נועלות נעלי עקבים, מתפתחים כאבים בכריות כפות רגליהן, בשל כמות גדולה של לחץ המופעל עליהן במשך זמן ממושך של עמידה והליכה בתנוחה שבה העקבים מוגבהים, וכל הגוף נשען על חלק זה בלבד.

כדי להתמודד עם מצב זה, בחנויות נעליים ובמכוני אורתופדיה ושאר מכוני כף הרגל נמכרים מדרסים מיוחדים או כריות סיליקון שנועדו להיכנס לתוך הנעל ולרפד את האזור על מנת להקל על חלק מהלחץ. לחלופין, לעיתים אנשים ניגשים לרופא המבצע הליך שבו הוא מזריק קורטיזון לתוך הכריות של כפות הרגליים כדי להוסיף רכות לאזור, המקלה על הלחץ.

בין הדרכים להקל על הכאב לאחר אבחון הבעיה, ניתן לבצע פיזיותרפיה מיוחדת לאזור עם עיסוי עמוק המשחרר את הרקמה הרכה סביב העצב, גירוי חשמלי שמפחית את הנפיחות סביב העצב ומפיג את הכאב, וכן טיפול המזריק חומר אלחוש למקום.

אחת המחלות הידועות כף הרגל היא מחלת פרייברג הנגרמת כתוצאה מהפרעה באספקת הדם לרקמה (נמק אווסקולרי) בעצמות המסרק בכף הרגל. המחלה מתאפיינת בכאבים, נפיחות ונוקשות בקדמת כף הרגל (בגב כף הרגל ותחתית) עד לחוסר יכולת לדרוך על כף הרגל.

ראו גם
------

* סוליה (איבר)
* קשת (כף רגל)
* עצמות המסרק (כף רגל)
* אצבעות כף הרגל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כרית כף הרגל** בוויקישיתוף
* "כאבים בכרית כף הרגל – מטטרסלגיה", באתר "א.א אורתופדיה וספורט"
* "כאבים בכרית כף הרגל – metatarsalgia", באתר "ergoplus"
* סאם ח'מיס ואנדי קרף, כף רגל "בוערת": בעיה של אצנים ומדוושים, באתר ynet, 17 ביוני 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  .ball of foot", in medical-dictionary site"
2. 1 2  "Metatarsalgia - מטטרזלגיה", באתר "מכון האורתופדי עקב אכילס".
3. 1 2  סאם ח'מיס ואנדי קרף, כף רגל "בוערת": בעיה של אצנים ומדוושים, באתר ynet, 17 ביוני 2012
4. ↑  The Extreme Procedure Keeping Shoe Obsessed Women in Their Stilettos.

| סממנים חיצוניים בגוף האדם |
| --- |
| ראש וצוואר | קרקפת • פנים • מצח • רקה • עצם הרקה • עין • אוזן • תנוך • לחי • אף • פה • שפתיים • לשון • שיניים • סנטר • גרגרת • עורף • גרון |  |
| גו | בית החזה • בית השחי • שדיים • פטמה • בטן • טבור • אגן • מותן • פות • פין • אשכים • גב • פי הטבעת |
| יד | כתף • זרוע • מרפק • אמה • שורש כף היד • כף יד • אצבעות (אגודל, אצבע מורה, אמה, קמיצה, זרת) • ציפורניים |
| רגל | עכוז • ירך • ברך • שוק • קרסול • כף רגל • סוליה (עקב, קשת, כרית) • אצבעות כף הרגל (בוהן) |
| עור | שיער • שיער פנים • ריסים • גבות • שער הערווה |
| **פורטל גוף האדם** |
**עידן סרור** (נולד ב-5 באוקטובר 1986) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת הפועל גדרה מליגה ב'.

קריירה
------

סרור החל את דרכו במחלקת הנוער של הפועל תל אביב, ובגיל 18 עלה לקבוצה הבוגרת. בשנת 2005 הושאל השחקן להפועל פתח תקווה לשתי עונות (עד לסיום עונת 2006/2007). בעונה הראשונה בקבוצה לא זכה לדקות משחק רבות, גם בגלל סכסוך עם מאמן הקבוצה דאז, אייל לחמן. בעונתו השנייה בפתח תקווה (לאחר עזיבת לחמן) ירדה הקבוצה לליגה הלאומית, למרות יכולת אישית טובה של השחקן. בשנת 2007 היה שותף השחקן לעליית הנבחרת הצעירה לאליפות אירופה לנבחרות צעירות, ולאחר מכן חזר סרור להפועל תל אביב.

בתחילת עונת 2007/2008, לפני יציאתה של הפועל תל אביב למחנה אימונים, הוצע לסרור חוזה ארוך-טווח, אך האחרון סירב. בתגובה החליטה הנהלת הפועל תל אביב להשאירו בארץ בזמן מחנה האימונים. בעזרת סוכנו ועורך דינו חשד סרור כי החוזה עם הפועל תל אביב לא תקף, לפי התקנה כי קטינים לא יכולים לחתום על חוזה שאורכו מעל ל-4 שנים. הנהלת הפועל מצידה טענה כי החוזה תקף, מפני שהחוק נחקק לאחר חתימת החוזה. בורר מטעם ההתאחדות לכדורגל קבע כי טענותיו של סרור לא מתקבלות וחוזהו תקף. לאחר עונה בה לא מצא את מקומו בהרכב האדומים היה סרור חלק מעסקה, במסגרתה עבר לעירוני קריית שמונה יחד עם חברו לקבוצה דני בונדר, ובתמורה קיבלה הפועל תל אביב את החלוץ עדן בן בסט. בעונת 2009/2010 הושאל שוב להפועל פתח תקווה, ובסופו של דבר שוחרר מהפועל תל אביב.

לקראת עונת 2010/2011 חתם סרור בקבוצת הפועל רמת גן, ובפברואר 2011 עבר למ.ס. אשדוד, שם שיחק עד תום העונה. לאחר מכן חיפש לעצמו קבוצה, ובנובמבר 2011 עבר לשחק לראשונה בקריירה בקבוצה שלא מליגת העל, וחתם בשורות מ.ס. כרמיאל/צפת מליגה א'. בינואר 2012 חתם בסקציה נס ציונה מהליגה הלאומית.

את עונת 2012/2013 החל בקבוצת אורתודוקסים לוד מליגה א', וב-20 בנובמבר 2012 חתם בקבוצת הפועל מרמורק. בספטמבר 2013 הושאל לקבוצת מכבי באר יעקב. ב-15 בספטמבר 2014 חתם סרור בקבוצת בני אילת מליגה ב', במדיה כבש עשרה שערים עד תום העונה וסייע לה להעפיל לליגה א'. בעונת 2015/2016 המשיך סרור בבני אילת וכבש חמישה שערים בליגה א'.

בקיץ 2016 חתם סרור בקבוצת הפועל הוד השרון מליגה א'. ב-28 באוקטובר 2017 עזב את הקבוצה והושאל לעירוני בני כאבול מליגה ב', במדיה ערך שתי הופעות, וב-22 בנובמבר 2017 עבר לבית"ר כפר סבא מליגה א'.

ב-24 ביולי 2018 חתם סרור בהפועל רובי שפירא חיפה מליגה א', אך כעבור חודש שוחרר מבלי ששיחק במדי הקבוצה, וב-23 בספטמבר חתם בהפועל בקעת הירדן מליגה א' דרום. ב-27 במאי 2019 חתם בשמשון בני טייבה מליגה ב', וב-27 בנובמבר 2019 עבר לבית"ר פתח תקווה מאותה הליגה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* עמוד השחקן באתר מוזיאון הפועל פתח תקווה
* רון עמיקם, נוף לכנרת: עידן סרור בדרך למטה, באתר nrg מעריב, ‏1 באוקטובר 2011
* הדר יעקבי, ‏עידן סרור: "חשבתי שאני כוכב וירדתי עד לליגות הנמוכות", באתר ערוץ הספורט, 22 ביולי 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמעון אלבז, עידן סרור חתם בכרמיאל: "עוד אחזור לליגת העל", באתר ynet, 9 בנובמבר 2011
2. ↑  מיכאל וייסרמן, מעבר מפתיע? עידן סרור חתם ברובי שפירא, באתר דאבל פס, 24 ביולי 2018
**דנילו ירוסלאבוביץ' סיקאן** (באוקראינית: **Данило Ярославович Сікан**; נולד ב-16 באפריל 2001 בז'יטומיר שבאוקראינה) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת שחטאר דונצק מהליגת העל האוקראינית ובנבחרת אוקראינה.

קריירת מועדונים
---------------

### קרפטי לבוב

סיקאן החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של פוליסיה ז'יטומיר, ובשנת 2014 עבר למחלקת הנוער של קרפטי לבוב מליגת העל האוקראינית. ב-12 באוגוסט 2018 ערך את הופעתו היחידה במועדון, בהפסד 1-0 לזוריה לוהנסק במסגרת המחזור הרביעי בליגה לעונת 2018/2019.

### שחטאר דונצק

בחודש ינואר 2019 חתם סיקאן בשחטאר דונצק מליגת העל האוקראינית.

### ההשאלה הראשונה למריופול

עם חתימתו בשחטאר דונצק, הושאל סיקאן למריופול מליגת העל האוקראינית למשך עונה. ב-9 במרץ 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד צ'רנומורץ אודסה במסגרת המחזור ה-21 בליגה לעונת 2018/2019. בסך הכל ערך סיקאן שש הופעות ליגה במדי מריופול במשך תקופת ההשאלה.

### החזרה לשחטאר דונצק

בעונת 2019/2020 שיחק סיקאן בשחטאר דונצק. ב-4 באוגוסט 2019 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-0 על קרפטי לבוב במסגרת המחזור השני בליגה. ב-26 בנובמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשנכנס כמחליף בתיקו 1-1 נגד מנצ'סטר סיטי במסגרת שלב הבתים לעונת 2019/2020. הוא ערך שבע הופעות ליגה בעונה זו.

### ההשאלה השנייה למריופול

לקראת עונת 2020/2021 הושאל סיקאן למריופול מליגת העל האוקראינית למשך עונה אחת. ב-7 בנובמבר 2020 הבקיע סיקאן את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 3-3 נגד אולימפיק דונצק במסגרת המחזור התשיעי בליגה. בסך הכל ערך סיקאן 14 הופעות ליגה בעונה זו, בהן הבקיע ארבעה שערים.

### החזרה לשחטאר דונצק

בעונת 2021/2022 חזר סיקאן לשחק בשחטאר דונצק. ב-18 בספטמבר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 5-0 על מריופול במסגרת המחזור השמיני בליגה. ב-22 בספטמבר החליף את לאסינה טראורה בדקה ה-78 בניצחון 3-0 על דינמו קייב במסגרת הסופר קאפ האוקראיני לשנת 2001.

קריירה בינלאומית
----------------

סיקאן היה חלק מסגל נבחרת אוקראינה עד גיל 20 שזכתה בטורניר אליפות העולם עד גיל 20 בשנת 2019.

ב-1 בספטמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוקראינה הבוגרת, בתיקו 2-2 נגד נבחרת קזחסטן במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.

תארים
-----

שחטאר דונצק
* ליגת העל האוקראינית בכדורגל (1): 2020
* הסופר קאפ האוקראיני (1): 2021

נבחרת אוקראינה עד גיל 20
* גביע העולם עד גיל 20 (1): 2019

קישורים חיצוניים
----------------

* דנילו סיקאן, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Прем’єр-ліга. «Карпати» – «Зоря» – 0:1 (ВІДЕО) באתר הרשמי של קרפטי לבוב, 12 באוגוסט 2018 (באוקראינית)
2. ↑  FIFA U-20 World Cup Poland 2019 - Matches - Ukraine - Korea Republic - FIFA.com באתר הרשמי של פיפ"א (באנגלית)
3. ↑  FIFA 2022 World Cup qualifiers - Kazakhstan v Ukraine באתר הרשמי של אופ"א, 1 בספטמבר 2021 (באנגלית)
**מחוז ארלינגטון** (באנגלית: **Arlington County**) הוא מחוז במדינת וירג'יניה שבארצות הברית, המכונה בקיצור גם **ארלינגטון**. המחוז ממוקם בצפון וירג'יניה, על גדות נהר הפוטומק, והוא חלק מאזור המטרופולין של וושינגטון די. סי. בירת ארצות הברית, הנמצאת מעברו השני של הנהר. במחוז ארלינגטון נמצאים בניין הפנטגון, בית הקברות הלאומי ארלינגטון, וכן נמל התעופה רונלד רייגן וושינגטון נשיונל..

גאוגרפיה
--------

מחוז ארלינגטון גובל במחוז פיירפקס (Fairfax County) ובעיר פולס צ'רץ' (Falls Church) ממערב, בעיר אלכסנדריה מדרום, ובנהר הפוטומק ובוושינגטון בגבול הצפון-מזרחי של המחוז. עם שטח של כ-67 קמ"ר, זהו המחוז הקטן ביותר בין מחוזות וירג'יניה.

ב-2019 נמנו במחוז 236,842 תושבים. צפיפות האוכלוסין כ-3520 תושבים לקמ"ר. בשל חוקי מדינת וירג'יניה הנוגעים למחוזות עם צפיפות אוכלוסין גבוהה, אין בתוך מחוז ארלינגטון ערים או עיירות המאוגדות תחת רשות מקומית נפרדת, והמחוז כולו הוא יחידה מנהלית אחת. אמנם מחוז ארלינגטון איננו מאוגד כעיר, אך הוא נספר כעיר השנייה בגודלה במטרופולין של וושינגטון, אחרי וושינגטון עצמה.

היסטוריה
--------

בימי קולוניית וירג'יניה שלפני הכרזת העצמאות של ארצות הברית, וכן בשנים הראשונות לאחריה, שטחו של מחוז ארלינגטון היה חלק ממחוז פיירפקס. כמעט כל השטח של מחוז ארלינגטון נכלל בשטח שהועבר ממדינת וירג'יניה ב-1791 לצורך יצירת מחוז קולומביה (District of Columbia), המחוז של הבירה הפדרלית וושינגטון. שטח המחוז נקבע בצורת ריבוע שאורך צלעו 10 מייל בדיוק (כ-16 ק"מ) והעיר אלכסנדריה בפינתו הדרומית.

ב-1847 הוחלט להעביר את כל השטח שממערב לנהר הפוטומק במחוז קולומביה, שנקרא אז מחוז אלכסנדריה, בחזרה למדינת וירג'יניה.

ב-1870 נחקק בווירג'יניה חוק שהפריד ערים מהמחוזות אליהם היו שייכים וקבע שעליהם להתנהל כערים עצמאיות. העיר אלכסנדריה הופרדה משטח המחוז.

ב-1920 שונה שם המחוז למחוז ארלינגטון על מנת למנוע בלבול בין העיר אלכסנדריה והמחוז בעל אותו השם.

כלכלה
-----

הכלכלה של מחוז ארלינגטון נסמכת על הקרבה לבירה וושינגטון. בין המוסדות הפדרליים אשר המטה המרכזי שלהם נמצא בארלינגטון ניתן למנות את מחלקת ההגנה של ארצות הברית (בבניין הפנטגון), המנהל לאכיפת הסמים, DARPA, ושירות המרשלים של ארצות הברית.

בארלינגטון פועלות גם חברות מסחריות רבות. בין השאר, המטה האמריקאי של חברת נסטלה נמצא בארלינגטון. ב-2018 הכריזה חברת אמזון כי ארלינגטון נבחרה למיקום המטה השני שלה (Amazon HQ2), נוסף על המטה הראשי בסיאטל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מחוז ארלינגטון** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מחוז ארלינגטון (באנגלית)
* מחוז ארלינגטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* מחוז ארלינגטון, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "OMB BULLETIN NO. 13-01" (PDF). *Office of Management and Budget*. ארכיון (PDF) מ-7 בפברואר 2017 – via National Archives. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  נתונים על מחוז ארלינגטון באתר מפקד האוכלוסין של ארצות הברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007566969205171
* BnF: cb15168396w (data)
* GND: 4193566-4
* ISNI: 0000 0004 0415 3127
* LCCN: n82066512
* MusicBrainz: 8ca753fb-97e1-4a83-9cbb-9dec04a469e9
* NARA: 10046515
* NLK: KAB202016022
* VIAF: 124355990
* WorldCat (עם VIAF): 124355990

 |
כריכת הספר "חייו ומותו של עמוס אוריון"
**עמוס אוריון** (1947–1980) היה עבריין ישראלי שפעל בשנות ה-60 ונסיבות הירצחו זכו לפרסום רב.

ביוגרפיה
--------

נולד בשם אנדז'יי ווינובסקי.
אוריון הועסק מ-7 באוקטובר 1971 בחברת האבטחה "ברינקס". ב-27 באוקטובר הגיע למשרד החברה, לאחר העבודה, חמוש באקדח גנוב במטרה לבצע שוד. הוא נתקל שם בדב ליבנה, קצין מבצעים בחברה. בין השניים התפתח עימות ובמהלכו ירה אוריון בליבנה. אוריון נלכד לאחר מספר ימים והואשם בשוד וברצח.. טוביה אושרי ורחמים אהרוני מינו לו את עורך דינם, אורי קידר. השניים אף נכחו בבית המשפט במהלך הדיונים.
הוא הורשע ונידון למאסר עולם. עונשו הופחת לאחר שראיות שונות חיזקו את טיעוניו כי ייתכן ולא הוא ירה את הכדור שנורה. בין אוריון לשרה דנוך, ילידת כרם התימנים, היה קשר רומנטי לפני שנאסר. בזמן שאוריון ישב בכלא התפתח בין דנוך לאושרי קשר רומנטי ונולדה להם בת.

עם שחרורו מהכלא ב-1980 בעקבות חנינה, פנה אוריון, עם חברו העבריין עזר כהן, אל טוביה אושרי ואל רחמים אהרוני ("גומדי"), מראשי "כנופיית הכרם", שנודעו בציבור כחברים ב"רשימת ה-11" - רשימה של יעדי מודיעין המשטרה המבוקשים ביותר בעולם הפשע הישראלי. אוריון דרש מגומדי ואושרי "דמי שתיקה" בסך 300,000 דולר, בטענה כי הם האחראים הישירים לרצח דב ליבנה, וכי הוא ישב לחינם בכלא ולא גילה את דבר מעורבותם, כביכול. השניים הזמינו את אוריון וכהן לבת ים, למפעל "בר בקר" שבבעלותם, ושם, על פי פסק הדין במשפטו של אהרוני, ירה בהם אושרי למוות. לאחר הרצח, שזכה לכינוי "הרצח הכפול", בותרו הגופות והוטמנו בחולות אשדוד.

לאחר זמן מה נמצאו הגופות, והוחל בחקירה לאיתור הרוצחים. שני המעורבים ברצח, אושרי ואהרוני, נמלטו לחו"ל. אושרי חזר מחו"ל ונעצר, ואהרוני נלכד באיטליה והוסגר לישראל. השניים הועמדו לדין, הורשעו ברצח, ונידונו למאסר עולם. עונשם נקצב והם שוחררו לאחר כ-20 שנה.

סיפור חייו של אוריון, מילדותו העשוקה ועד מותו המזעזע, תועד בספר מאת יעל לוטן, ובשנת 1994 בסרט תעודה שנכתב על ידי אורי רוזנווקס והופק על ידי עידו צוקרמן.

בחודש ינואר 2015 הוצג הסיפור בתוכנית עובדה ששודרה בערוץ 2.

לקריאה נוספת
------------

* יעל לוטן, **חייו ומותו של עמוס אוריון**, הוצאת אדם, 1982

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  עמוס אוריון נאשם ברצח דב ליבנה, מעריב, 10 בדצמבר 1971
3. ↑  ראובן שפירא, נבדקים כידונים שונים בחקירת רצח אוריון ועזר, דבר, 31 ביולי 1980
4. ↑  האם חטפו אוריון וכהן את אושרי לפניי שנרצחו?, דבר, 20 בינואר 1981
5. ↑  ראובן שפירא, הסגרת אהרוני לישראל צפוייה בימים הקרובים, דבר, 14 באוגוסט 1981
6. ↑  ראובן שפירא, הפרקליטות";מימון" לוי סייע לאושרי בנסיון לברוח מהארץ במטוס פרטי, דבר, 26 באוקטובר 1980
7. ↑  יעל לוטן: עמוס אריון היה יפה ואציל נפש, מעריב, 12 בינואר 1981
**עשב לימון** (שם מדעי: *Cymbopogon*; נקרא גם **לימונית ריחנית** או **לֶ֫מון גראס**) הוא צמח עשבוני רב שנתי ממשפחת הדגניים. עשב הלימון צומח במקור באזורים טרופיים בדרום-מזרח אסיה ובאפריקה.

מאפיינים
--------

הצמח מתנשא לגובה של 1–2 מטר. חלקו התחתון של הגבעול מעובה ודומה לבצל ירוק, והעלים משוננים ומחודדים בקצותיהם וטעמם דומה ללימון. זהו צמח שקל לגדלו: הוא גדל כמעט בכל סוג של אדמה וזקוק לחשיפה רבה לאור שמש והשקיה תכופה. ריבויו נעשה על ידי חלוקת גוף הצמח והפרדת שורשיו.

עשב הלימון נפוץ במטבחים דרום- מזרח אסייתים, למשל המטבח התאילנדי, המטבח האינדונזי, המטבח הסרי לנקי, המטבח הווייטנאמי ועוד, כמו גם במטבח הקריבי. בגבעול הבשרני משתמשים לבישול תבשילים ובמחיות קארי, והעלים משמשים לחליטות. מכיוון שהגבעול סיבי, נהוג לקצוץ אותו דק או לכתושו בעלי ומכתש.

הלימונית נחשבת תרופת סבתא עם מספר שימושים: תה מעלי עשב הלימון מקובל כמשמש להרגעת מערכת העיכול, להרגעת כאבים ונגד נדודי שינה. שמנים אתריים המופקים מהציטראל, החומר שנותן לעשב הלימון את טעמו הלימוני, משמשים בעיסוי. יש המאמינים כי הוא תורם לחיזוק שרירים והרגעת כאבי עצבים. מאחד ממיני עשב הלימון (Cymopogon nardus) מפיקים את שמן הציטרונלה הנחשב למחטא ומשמש ליצור חומר דוחה יתושים. שמנים אלה משמשים גם בתעשיית הסבונים והבשמים.

מחקר מדעי שבוצע באוניברסיטת בן-גוריון בשנת 2005 מצא כי לציטראל אפקט של "מוות תאי מתוכנן" הפועל גם על תאים סרטניים, בינתיים במבחנה בלבד.

ראו גם
------

* לואיזה לימונית

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **לִימוֹנִית** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **לימונית** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Cymbopogon** |

* עשב לימון, באתר ITIS (באנגלית)
* עשב לימון, באתר NCBI (באנגלית)
* עשב לימון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* עשב לימון, באתר Tropicos (באנגלית)
* עשב לימון, באתר GBIF (באנגלית)
* עשב לימון, באתר IPNI (באנגלית)
* plant/citronella-grass עשב לימון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* צמחי לימונית ולואיזה יכולים להרוג תאים סרטניים
* נעים להכיר: למון גראס, באתר nrg
* למון גראס באתר walla
* עשב לימון (למון גראס)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דקלה קפקא, לימונית ולואיזה נגד סרטן, באתר הארץ, 29 באוקטובר 2005

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007538308205171

 |
**אמבלם הלת'** (באנגלית: **EmblemHealth**) היא חברה אמריקאית ללא כוונת רווח, המספקת שירותי ביטוח לכ-3 מיליון לקוחות.

המטה הראשי של החברה נמצא בניו יורק, ארצות הברית.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה בשנת 2006 לאחר מיזוג בין איגוד הבריאות הקבוצתי של ניו יורק (Group Health Incorporated) לבין תוכנית ביטוח הבריאות בניו יורק (Health Insurance Plan of Greater).

שני האיגודים האמריקאיים הפכו לחברת ביטוח הבריאות הגדולה ביותר במדינת ניו יורק.

לאחר המיזוג החברה מיתגה את עצמה מחדש תחת השם אמבלם הלת' (EmblemHealth) והצהירה שחברי הדירקטוריון יורכבו מעובדים של שתי החברות. מטה החברה ממקום בבניין ברחוב ווטר 55 במנהטן.

בחודש נובמבר 2012, החלה החברה לספק שירותי בריאות לתושבים נוספים ברבעים הארלם, קמבריה הייטס, קווינס וצ'יינה טאון.

בחודש מאי 2013, מונה פרנק בראנצ'יני (Frank Branchini) למנכ"ל החברה.

בחודש ספטמבר 2015, מונתה קארן איגנני (Karen Ignagni) לתפקיד מנכ"ל החברה.

בתאריך 25 במרץ 2016, אמבלם הלת' על שיתוף פעולה עם חברת נורת'וול הלת' (Northwell Health).

בחודש אפריל 2016, החלה החברה לספק שירותי בריאות לתושבים נוספים בשכונת קראון הייטס.

בחודש מרץ 2020, זכתה החברה בשני פרסי סטיבי בתחום המכירות ושירות הלקוחות במגזר ביטוח הבריאות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **EmblemHealth** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של EmblemHealth (באנגלית)

* EmblemHealth, ברשת החברתית פייסבוק

* EmblemHealth, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* EmblemHealth, ברשת החברתית אינסטגרם

* EmblemHealth, סרטונים בערוץ היוטיוב
* שלומית לן, ‏תלאות היזמות והאקזיט שהגיע לבסוף: הבן של קישון מספר, באתר גלובס, 4 בינואר 2020
* ספונסר נוסף לברוקלין נטס, באתר כלכליסט, 7 באוגוסט 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  EmblemHealth | 55 Water Street, The Real Deal New York, ‏2019-05-07 (באנגלית אמריקאית)
2. ↑  HIP & GHI Agree To Merge To Create Largest Health Insurer In New York State, www.healthplanone.com
3. ↑  CEO Tony Watson to leave EmblemHealth, Crain's New York Business, ‏2013-05-15 (באנגלית)
4. ↑  EmblemHealth signs partnership with Northwell Health, Modern Healthcare, ‏2016-03-25 (באנגלית)
**ג'ק גליסון** (באנגלית: **Jack Gleeson**; נולד ב-20 במאי 1992) הוא שחקן אירי, אשר ידוע בעיקר תודות לתפקיד בתור ג'ופרי באראתיאון בסדרה "משחקי הכס" של רשת HBO.

ביוגרפיה
--------

גליסון נולד בעיר קורק שבאירלנד. וגדל בשכונת רנלה בעיר הבירה דבלין. יש לו שתי אחיות גדולות, רייצ'ל ואמה, שגם הן מעורבות בתיאטרון האירי. הוא השתתף איתם בשיעורי דרמה כשהיה צעיר, וגם הופיע בתיאטרון נוער.

בין השנים 2010 ל-2015, למד גליסון בטריניטי קולג', דבלין, שם הוא למד פילוסופיה ותאולוגיה.

קריירה
------

הוא החל לשחק בגיל שבע בסדנת התיאטרון העצמאית. את תפקידיו הראשונים עשה בקולנוע, כמו בסרט "באטמן מתחיל" (2005) או "זריחה של קשתות" (2009) שם היו לו תפקידים משניים. בשנת 2010 קיבל תפקיד מוביל בסרטה של אלישיה דאפי, "כל הילדים הטובים". בביקורות לסרט זה, גליסון תואר כ"תגלית הגדולה של הסרט".

החל משנת 2011 גילם גליסון בסדרת הטלוויזיה של רשת HBO "משחקי הכס" את דמותו של ג'ופרי באראתיאון. גליסון היה אחד מראשוני השחקנים שלוהקו לסדרה והמשיך בתפקידו זה גם בעונה השנייה והשלישית ותחילת העונה הרביעית. הוא ציין כי הוא שואב השראה לדמותו מהשחקן חואקין פיניקס, בתפקידו כקומודוס בסרט "גלדיאטור".

ב-2013, גליסון למד באוניברסיטת דבלין, כששנה קודם לכן אף קיבל מלגה מהמכללה להמשך לימודיו. גליסון אמר כי הוא מעדיף קריירה אקדמאית על פני קריירת משחק מקצועית, לאחר שיסיים את תפקידו בסדרת "משחקי הכס".

מיד לאחר שידורו של הפרק השני בעונה הרביעית של הסדרה, "The Lion and the Rose" באפריל 2014, אימת גליסון את הידיעה אודות פרישתו הזמנית מקריירת המשחק.

ואולם ב-2020 חזר ולוהק לקומדיה "Out of Her Mind" של רשת BBC Two.

בשנת 2023 הוא התחיל לשחק בסדרה "החמישייה הסודית".

חיים אישיים
-----------

גליסון מתגורר בדבלין, אירלנד; הוא גר בעבר בלונדון, אנגליה.

במאי 2018, גליסון תמך בפומבי בקמפיין לביטול התיקון השמיני של אירלנד. 

באוגוסט 2022 התחתן גליסון עם רוזין אומהוני. החתונה התקיימה במחוז קרי באירלנד.

פילמוגרפיה
----------

### קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | שלטון האש | ילד |  |
| 2005 | באטמן מתחיל | ילד קטן במרפסת |  |
| 2007 | *Shrooms* | תאום בודד |  |
| 2009 | *A Shine of Rainbows* | סימוס |  |
| 2010 | *All Good Children* | דארה |  |
| 2021 | *Rebecca's Boyfriend* | רורי |  |

### טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 - 2008 | *Killinaskully* | פה קונורס ג'וניור | 4 פרקים |
| 2011 - 2014 | משחקי הכס | ג'ופרי באראתיאון | תפקיד ראשי (עונות 4-1); 26 פרקים |
| 2020 | *Out of Her Mind* | קספר | 2 פרקים |
| TBA | *Safe Harbor* | פארל |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ק גליסון** בוויקישיתוף

* ג'ק גליסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ג'ק גליסון, באתר AllMovie (באנגלית)
* ג'ק גליסון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Leslie Felperin, All Good Children, variety.com
2. ↑  Logan Hill, The Villains Questionnaire - Jack Gleeson, GQ, June 2012.
3. ↑  Mark O'Regan, Jack Gleeson swaps 'Game of Thrones' for seat of learning, independent.ie, 17.4.2012.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007335888905171
* GND: 1059836599
* ISNI: 0000 0003 6771 9709
* LCCN: no2012033144
* SUDOC: 260842184
* VIAF: 233353138
* WorldCat: lccn-no2012033144

 |