recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מזותליומה ממאירה** היא סוג נדיר של סרטן ממאיר המופיע במזותל. מעל 90% מהמקרים הידועים של מזותליומה קשורים לחשיפה לאזבסט.

הגידול יוצר מעין מעטפת שעוטפת את איברי בית החזה: רואים רקמה לבנה נוקשה שפולשת לאיברים ולחלל האדר, זו רקמה ג'לטינית שלרוב צבעה אפור, המלווה בכמות ניכרת של נוזל פלאורלי. באופן מיקרוסקופי, בגידול זה קיימים שני תאים המתמיינים באופן שונה: המזותליומה מופיעה בצורה של סרקומה עם תאים כישוריים, או בצורה אפיתליאליים עם מבנים טובולו-פפילריים (תמונה דמוית פפילות או אדנוקרצינומה), או יכולה לערב את שני הסוגים. 

עקב המיון השונה, האבחון מורכב (למשל, סרקומות יכולות להתפתח בכל מקום בגוף) ועל כן יש צורך בשימוש בצביעות אימונוהיסטוכימיות. (במקרה בו מקבלים תמונה מעורבת של גידול שהוא בחלקו יוצר בלוטות ובחלקו נראה כמו סרקומה- ניתן לשער כי מדובר במזותליומה ממארת).

הקשר לאזבסט ולעישון
-------------------

הסיבה לכך שרוב המקרים הידועים קשורים לחשיפה לאזבסט היא לפי הנראה שסיבי האזבסט נתקעים באדר ובריאה ולא יוצאים ממנה, כתוצאה מכך נוצרת קסקדה של הפרשת ציטוקינים, והתפתחות מוטציות הגורמת לתא סרטני אגרסיבי. שלא בדומה לקרצינומה של הריאה, לא קיים במזותליומה קשר בין עישון סיגריות להתפתחות שלה. 

במקרה בו לחולה יש מזותליומה, הוא מגיע עם כאב בחזה וירידה במשקל, חוסר תיאבון ותפליט פלאורלי. המחלה מתקדמת במהירות ומתפשטת גם לאיברי הבטן, הפרוגנוזה אינה נחשבת לטובה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מזותליומה ממאירה** בוויקישיתוף
* מזותליומה ממאירה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Asbestos

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565541005171
* BnF: cb12520796h (data)
* LCCN: sh85083965
* LNB: 000326697
* NDL: 01166679

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**קיבוע פחמן במסלול הC4** הוא אחד משלושת התהליכים שבהם מבצעים צמחים את תהליך הפוטוסינתזה, המסלולים הנוספים הם C3 ו-CAM. בשנת 1966 מרשל הץ' וצ'ארלס רוג'ר סלאק גילו נתיב קיבוע פחמן במסלול C4 והנתיב נקרא גם נתיב הץ'-סלאק של פוטוסינתזה.

במסלול ה-C4, מתבצע **קיבוע הפחמן** בשני שלבים ובאזורים שונים בעלה. בשלב הראשון מקובע הפחמן הדו-חמצני ליצירה של חומצה אורגנית בת 4 פחמנים, בתאי המזופיל, באזור החיצוני של העלה. בשלב השני מועברת החומצה האורגנית (בדרך כלל חומצה מאלית) לתאים פנימיים יותר בעלה, תאי נדן הצרור. בתאים אלו משוחרר הפחמן הדו-חמצני מהחומצה האורגנית, ואז מקובע במעגל קלווין על ידי האנזים רוביסקו.
בתהליך זה עולה ריכוז של פחמן דו-חמצני בסביבת האנזים רוביסקו, דבר המגביר את יעילותו ומעלה את יעילות הפוטוסינתזה, בסביבה שבה ריכוז הפחמן הדו-חמצני הוא גורם מגביל לפעילות הפוטוסינתטית, וכאלה הם התנאים השוררים כיום בכדור הארץ.
תהליך ה-C4 מצוי רק בארבעה אחוז ממיני הצמחים, אולם תהליך זה אחראי לכשלושים אחוז מכלל קיבוע הפחמן שנעשה על ידי צמחי יבשה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיבוע פחמן במסלול C4** בוויקישיתוף
במדעי הקרקע,**קיבול הקטיונים החליפים** או CEC הוא פרמטר המייצג את כמות הקטיונים המצויים בדוגמת קרקע יבשה בתנאי pH נתונים, אשר זמינים לתחלופה ספונטנית עם יונים חיוביים מתמיסת הקרקע. נהוג להשתמש בקרקעות שיובשו בתנור תחת 105 מ"צ. CEC משמש כמדד לפוריות האדמה, קיבול ההזנה החוזרת, ויכולת הקרקע להגן על מי התהום מפני זיהום באמצעות ספיחה. נהוג לבטא אומדן זה ביחידות של מיליאקוויוולנט (meq) של מימן (אקוויוולנט מטען בודד), על כל 100 גרם של אדמה יבשה.

קרקעות המכילות מינרלים חרסיתיים וחומרים הומיים המצויים בעילית הקרקע הם בעלי מטעני שטח גבוהים הנוטים למשוך ולספוח יונים בסביבתם. קיבולתם משתנה בהתאם לסוג המינרל או דרגת הפילמור של החומצה (הומין, חומצה הומית, חומצה פלאבית ועוד), בהתאמה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Robertson, G. Philip; Sollins, Phillip; Ellis, Boyd G.; Lajtha, Kate. 1999. "Exchangeable ions, pH, and cation exchange capacity. In: Robertson, G. Philip; Coleman, David C.; Bledsoe, Caroline S.; Sollins, Phillip, eds. Standard soil methods for long-term ecological research. New York, NY: Oxford University Press: 106-114" (PDF). נבדק ב-2015-01-22.`{{cite web}}`: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
**קתדרלת ברלין** או ה**ברלינר דום** (בגרמנית: **Berliner Dom**) היא קתדרלה הנמצאת באי המוזיאונים במרכז ברלין שבגרמניה. הכנסייה נבנתה בין השנים 1895–1905 והיא ממוקמת בסמוך ללוסטגארטן. בעבר שכן בסמוך לקתדרלה ברלינר שטאדטשלוס, במקום שעליו עמד בעבר הברלינר שטאדטשלוס עמד בעבר ארמון הרפובליקה וכיום עומד בו המוזיאון פורום הומבולדט שמראהו החיצוני זהה לברלינר שטאדטשלוס.

היסטוריה
--------

במקום של הקתדרלה כיום נבנו ארבע כנסיות. הראשונה נבנתה בשנת 1451 ונהרסה בשנת 1536. הכנסייה השנייה באתר נבנתה בשנת 1536 והורכבה מספינה ראשית ושני מגדלי פעמונים עם צריחים מחודדים. הצריחים המחודדים הוחלפו לאחר מכן בצריחים בסגנון הבארוק. הכנסייה נהרסה בשנת 1747. הכנסייה השלישית שנבנתה במיקום זה הייתה קתדרלה שתוכננה על ידי יוהאן בואומן. קתדרלה זו נבנתה בשנת 1747 בסגנון בארוק. בשנת 1822 שופצה הקתדרלה בסגנון נאו קלאסי על ידי האדריכל קארל פרידריך שינקל. 

בשנת 1894 הורה הקייזר וילהלם השני על הריסת מבנה הקתדרלה הישנה ובניית קתדרלה חדשה. קתדרלה זו תוכננה על ידי האדריכל יוליוס רשדורף (Julius Raschdorff). אורכה של הקתדרלה החדשה 114 מטרים, רוחבה 73 מטרים וגובה 116 מטרים. קתדרלה זו, בשל גודלה, נועדה לשמש מעין "משקל נגד" לבזיליקת פטרוס הקדוש שבותיקן.

במהלך מלחמת העולם השנייה נפגע הבניין קשות בהפצצות האוויריות של שלהי המלחמה. בתום המלחמה הותקן גג זמני על מנת להגן על מה שנותר במבנה, ובשנת 1975 החל שיקום המבנה ובניית הכיפה מחדש. בשנת 1984 החל שיקום תוכו של המבנה (שיקום שנעשה בצורה פחות מפוארת מאשר היה במבנה שתוכנן על ידי רשדורף) וב-1993 נפתחה הקתדרלה לציבור.

* ברלינר דוםברלינר דום
* הברלינר דום בשנת 1905 לערךהברלינר דום בשנת 1905 לערך
* פנים הברלינר דוםפנים הברלינר דום
* מודל פסל משה ולוחות הברית מאת גרהרד יאננש עבור החזית המזרחית של הקתדרלהמודל פסל משה ולוחות הברית מאת גרהרד יאננש עבור החזית המזרחית של הקתדרלה
* פנים הקתדרלהפנים הקתדרלה

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **ברלין** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קתדרלת ברלין** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קתדרלת ברלין

הגלריה הלאומית הישנה וקתדרלת ברלין.
* היסטוריה של המבנה ותיאור המבנה
* תצלום פנורמי של המבנה
* מצלמת אינטרנט המראה את המבנה
* מפה של הקתדרלה

| אי המוזיאונים במרכז ברלין |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| מוזיאון פרגמון • המוזיאון הישן • מוזיאון בודה • הגלריה הלאומית הישנה • המוזיאון החדש • ברלינר דום • לוסטגארטן • גלריית ג'יימס סימון • ברלינר שטאדטשלוס

---

**פורטל ברלין • פורטל גרמניה** |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011340154005171
* GND: 4194498-7
* LCCN: n81107094
* MusicBrainz: d95ed044-e19a-40e0-8770-2590c58c9c55
* VIAF: 234646226
* WorldCat: viaf-234646226

 |
**אדנו וירוס 36**  (באנגלית: **Human adenovirus 36** או **HAdV-36**, ובקיצור: **AD-36**) הוא מין אחד מתוך 57 מינים אחרים הידועים מזן האדנו וירוס. הנגיף התגלה לראשונה ב-1978 אצל ילדה שסבלה מדלקת בדרכי העיכול וסוכרת.

אדנו-וירוס ידוע בכך שהוא גורם לדלקות בדרכי הנשימה והעיניים, אך הוא נקשר לראשונה עם השמנה על ידי ד"ר ניחיל דורנדאר.

נראה קשר בין כמות הנוגדנים לנגיף בדם לכמות השומנים בדם אצל 30% מהאנשים שסובלים מהשמנה בארצות הברית.

זהו הנגיף היחיד אצל בני אדם שנקשר להשמנה. המכניזם שעל פיו אדנו-וירוס 36 גורם להשמנת יתר קשור לגן E4orf1, שמדביק את גרעין התאים המארחים. E4orf1 משפיע על אנזימים שמעודדים ייצור שומנים, ועל מולקולות התמיינות שגורמים לעליה בכמות הטריגליצרידים ועל ייצור של תאי שומן חדשים מתוך תאי גזע שכבר נמצאים ברקמת השומן.

פרסומים נוספים
--------------

ב-18 במרץ 2006 במחקר שנערך על ידי ריצ'רד אטקינס (אוניברסיטת ויסקונסין). במחקר זה נבדקו יותר מ-2,000 בדיקות דם באוסטרליה ונראתה נוכחות של אדנו-וירוס 36 אצל 20% מהמשתתפים.

ב-26 בינואר 2009 מסר ד"ר ניחיל דורנדאר הצהרה לגבי הקשר שבין השמנת יתר ואדנו-וירוס 36, כמו כן הוא הזהיר מפני ההדבקה הפשוטה על ידי עיטוש או אפילו לחיצת ידיים, בנגיף שנראה כי הוא משתתף במגפת ההשמנה העולמית.

ראו גם
------

* Adenoviridae

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NCBI
 |

* אדנו-וירוס 36 והשמנת יתר
* Human adenovirus-36 is associated with increased body weight and paradoxical reduction of serum lipids
*
באסטרונומיה וקוסמולוגיה, **חומר אפל קל** (light dark matter) הוא כינוי לחלקיקי חומר אפל השייכים למחלקה של חלקיקים שמגיבים חלש יותר עם כוחות ושדות (כבידה ואחרים) מאשר הכוחות הגרעיניים בתוכם (WIMPs- Weakly interacting massive particles). על פי ההערכות, לחלקיקים אילו מסה הפחותה מ-1Gev. הם כבדים יותר מאשר חומר אפל חם (WDM-Warm Dark Matter, HDM-Hot Dark Matter) וקלים יותר מאשר חומר אפל קר (CDM-Cold Dark Matter). באופן יחסי, לחלקיקים אילו יש מסה גדולה ביחס לשאר החלקיקים במודל הסטנדרטי. בנוסף, אפשרות לבניית מודל של חומר אפל קל עשויה להתאפשר על ידי הנחת קיום של בוזוני אור חדשים.

מוטיבציה
--------

כלל החלקיקים שאוזכרו לעיל, הם חלק ממודל למדא-CDM, המודל המקובל כיום בקרב חוקרים להסבר תופעות ומאפיינים של היקום והיווצרותו. אחת ההנחות של המודל הוא קיומם של חלקיקי חומר אפל. חומר אפל הוא חומר היפותטי שקיומו מאפשר הסבר לתופעות כבידיות מסוימות. לפי הנחת החומר האפל, ישנם כמה סוגים שונים שלו, שחומר אפל קל מהווה אחד מהם. חקר חומר אפל קל נעשה נפוץ בקרב מדענים בשל התרומה הרבה של המחקר לביסוס מודלים ותאוריות שמסבירות את היווצרות היקום.

לקריאה נוספת
------------

* Bertone, Gianfranco (2010). *Particle Dark Matter: Observations, Models and Searches*. Cambridge University Press. p. 762. Bibcode:2010pdmo.book.....B. מסת"ב 978-0-521-76368-4.
פנים הקתדרלה
**קתדרלת הדוויג הקדושה** (בגרמנית: **Sankt Hedwigskathedrale** - **זנקט הדוויגס קתדראלֶה**) היא קתדרלה קתולית בכיכר בבל שבמרכז ברלין בירת גרמניה.

היסטוריה
--------

הקתדרלה נבנתה במאה ה-18 לאחר שפרידריך הגדול, מלך פרוסיה התיר את בניתה. הכנסייה נבנתה בין השנים 1747–1773 על פי תוכניות של גאורג ונצסלאוס פון קנובלסדורף, כאשר על הבנייה פיקח יוהאן באומן. כיפת הקתדרלה נועדה לחקות את כיפת הפנתיאון ברומא. במאה ה-18 הייתה הכיפה עשויה עץ, אולם במאה ה-19, עם התפתחות הטכנולוגיה, נבנתה כיפה מברזל.

הקתדרלה קרויה על שם הדוויג הקדושה, פטרונית שלזיה.

בערב שלאחר ליל הבדולח ערך כומר הכנסייה, ברנהרד ליכטנברג תפילה לזכרם של היהודים שנהרגו על ידי הנאצים. ליכטנברג נאסר על ידי הנאצים ונהרג בדרכו למחנה הריכוז דכאו. בשנת 1965 הועברו עצמותיו של ליכטנברג לקריפטה של הקתדרלה.

הקתדרלה עלתה באש בעקבות הפצצות חיל האוויר המלכותי בשנת 1943 במסגרת מלחמת העולם השנייה. עבודות השיקום החלו בשנת 1952 והסתיימו בשנת 1963. פנים הקתדרלה המחודשת עוצב על ידי האנס שוויפרט.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **ברלין** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קתדרלת הדוויג הקדושה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של קתדרלת הדוויג הקדושה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007461929205171
* BnF: cb13902793c (data)
* GND: 4267115-2
* ISNI: 0000 0001 1943 021X
* LCCN: n85011269
* NKC: xx0070851
* SUDOC: 076020754
* VIAF: 236469907
* WorldCat: lccn-n85011269

 |
תמונה זו מציגה את צביר הגלקסיות אבל 1689, כאשר השכיחות ההמונית של החומר האפל מבצע עידוש כבידתי (בסגול). המסה בצביר זה מורכב בחלקו מחומר רגיל (בראיוני) וחלקו מחומר אפל. גלקסיות מעוותות נראות סביב קצוות עדשת הכבידה. המראה של הגלקסיות המעוותות הללו תלוי בהתפלגות החומר בעדשה, בגאומטריה היחסית של העדשה והמרחק היחסי של הגלקסיות, וכן בהשפעת האנרגיה אפלה על הגאומטריה והצורה של היקום.
באסטרונומיה ובקוסמולוגיה, **חומר אפל בראיוני** הוא סוג תאורטי של חומר אפל המורכב מבראיונים. לפי תצפיות רבות, רק אחוז קטן מכלל החומר האפל ביקום עשוי להיות בראיוני.

סקירה ומאפיינים
---------------

בדומה לחומר האפל הרגיל והמוכר, חומר אפל בראיוני אינו ניתן לגילוי על ידי קרינה אלקטרומגנטית הנפלטת ממנו, אך ניתן להסיק את קיומו ואת נוכחותו מההשפעות הכבידתיות שלו על החומר הרגיל. בניגוד לרוב ההנחות, צורה זו של חומר אפל מורכבת מבראיונים, כנראה מחלקיקים תת-אטומיים כבדים כמו פרוטונים ונייטרונים, או לפחות שילובים מסוימים שלהם (כולל אטומים רגילים), אשר בונים סוג חדש של חלקיקים שאינם פולטים קרינה אלקטרומגנטית. הנחה נוספת היא שעקב כך שמדובר בחלקיקים בראיונים חדשים ולא מוכרים למדע, גם סוג הקרינה שלהם היא חדשה ואינה נמצאת בספקטרום האלקטרומגנטי כפי שמוכר למדע.

נוכחות
------

חומר אפל בראיוני יכול כנראה להיווצר בגז אשר אינו פולט קרינה או בגופי הילה קומפקטיים מסיביים (אנ') - עצמים מרוכזים כמו חורים שחורים, כוכבי נייטרונים, ננסים לבנים, כוכבים קלושים מאוד הפולטים קרינה מזערית או עצמים אשר לא פולטים קרינה כלל, כגון כוכבי לכת וננסים חומים.

שכיחות ואומדני כמות
-------------------

ניתן לשער את השכיחות של חומר אפל בראיוני ממודלים של סינתזה גרעינית קדמונית בתקופת המפץ הגדול ומתצפיות על קרינת הרקע הקוסמית. שניהם מצביעים על כך שכמות החומר האפל הבראיוני קטנה בהרבה מכמות החומר האפל הכוללת, ונראה שצפיפותו היא הקטנה ביותר מבין כל סוגי החומר האפל המשוערים.

### סינתזה גרעינית קדמונית

על פי מודל המפץ הגדול והיקום הקדמוני, כמות גדולה יותר של חומר בראיוני מרמזת על יקום קדום צפוף ודחוס יותר, הגורם להמרה יעילה ומהירה יותר של חומר להליום-4, דבר שמשפיע על כמות הדאוטריום ביקום וממעיט אותו עקב התהליך המואץ של ההיתוך גרעיני. אם **כל** החומר האפל ביקום היה בראיוני, היה הרבה פחות דאוטריום ביקום מהכמות הידועה. ניתן לפתור את הבעיה הזו על ידי מציאת תהליך או מנגנון שבו נוצר איכשהו יותר דאוטריום, אך מאמצים גדולים בשנות השבעים לא הצליחו לזהות מנגנונים סבירים להתרחשות זו. דוגמה לכך ניתן לראות בגופי הילה קומפקטיים מסיביים. ננסים חומים למשל לא מבצעים היתוך גרעיני של מימן, אך הם כן שורפים דאוטריום.

ראו גם
------

* חומר אפל קר
* חומר אפל קל
* גלקסיה אפלה

הערות שוליים
------------

1. ↑  G. Jungman; M. Kamionkowski; K. Griest (1996). "Supersymmetric dark matter". *Physics Reports*. **267**: 195. arXiv:hep-ph/9506380. Bibcode:1996PhR...267..195J. doi:10.1016/0370-1573(95)00058-5.
2. ↑  M. S. Turner (1999). "Cosmological parameters". *AIP Conference Proceedings*. arXiv:astro-ph/9904051. Bibcode:1999AIPC..478..113T. doi:10.1063/1.59381.
בפיזיקה, ובפרט באופטיקה, **קווי פראונהופר** הם אוסף קווים ספקטרליים הקרויים על שם הפיזיקאי הגרמני יוזף פראונהופר. 

ספקטרום האור הנראה עם קווי פראונהופר
הקווים נצפו לראשונה כקווי בליעה בספקטרום הפליטה של השמש. הכימאי האנגלי ויליאם הייד וולאסטון היה הראשון שתיאר קווים כהים בספקטרום השמש, בשנת 1802. פראונהופר גילה את התופעה מבלי לדעת על גילויו של וולאסטון בשנת 1814 והחל למדוד באופן שיטתי את אורכי הגל שבהם הופיעו הקווים הכהים. בסיום עבודתו, מנה פראונהופר 570 קווים, וציין את העיקריים שבהם באותיות מ-A עד K. בתצפיות מודרניות מזוהים אלפי קווי בליעה באור הבא מן הכוכבים.

גוסטב קירכהוף ורוברט בונזן גילו מאוחר יותר שלכל יסוד כימי יש סדרת קווים ספקטרליים המאפיינים אותו. הם הסיקו כי הקווים הכהים בספקטרום השמש נוצרים מבליעה של אורכי הגל החסרים על ידי היסודות המתאימים בשכבות החיצוניות של השמש. חלק מהקווים נוצר עקב בליעה על ידי מולקולות החמצן באטמוספירה של כדור הארץ. קווי בליעה אלה הם שאיפשרו ללמוד את הרכב היסודות בשמש ובכוכבים אחרים.

| סימן | יסוד | אורך גל (ננומטר) |  | סימן | יסוד | אורך גל (ננומטר) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| y | חמצן | 898.765 |  | c | ברזל | 495.761 |
| Z | חמצן | 822.696 |  | F | מימן β | 486.134 |
| A | חמצן | 759.370 |  | d | ברזל | 466.814 |
| B | חמצן | 686.719 |  | e | ברזל | 438.355 |
| C | מימן α | 656.281 |  | G' | מימן γ | 434.047 |
| a | חמצן | 627.661 |  | G | ברזל | 430.790 |
| D1 | נתרן | 589.592 |  | G | סידן | 430.774 |
| D2 | נתרן | 588.995 |  | h | מימן δ | 410.175 |
| D3 (או d) | הליום | 587.5618 |  | H | סידן+ | 396.847 |
| e | כספית | 546.073 |  | K | סידן+ | 393.368 |
| E2 | ברזל | 527.039 |  | L | ברזל | 382.044 |
| b1 | מגנזיום | 518.362 |  | N | ברזל | 358.121 |
| b2 | מגנזיום | 517.270 |  | P | טיטניום+ | 336.112 |
| b3 | ברזל | 516.891 |  | T | ברזל | 302.108 |
| b4 | ברזל | 516.751 |  | t | ניקל | 299.444 |
| b4 | מגנזיום | 516.733 |

הקווים C, F, G', ו־h מתאימים לאלפא, בטא, גמא ודלתא בסדרת באלמר בספקטרום הפליטה של אטום מימן. הקווים D1 ו־D2 ידועים כ־"צמד הנתרן" (או "דובלט הנתרן"), אורך הגל ביניהם (589.29 ננומטר) קיבל את אות הסימון "D".

לעיתים חל בלבול בהתייחסות בין סימונים שונים, לדוגמה, קו ה־d לעיתים מיוחס לקו הציאן של ברזל ב־466.814 ננומטר ולעיתים לקו ההליום הצהוב (שמכונה לעיתים D3) ב־587.5618 ננומטר. דבר דומה קורה בקו ה־e, הוא מסמן גם את הקווים הספקטרלים של ברזל וגם של כספית. כדי למנוע בלבול לרוב משתמשים בשם מלא יותר, כדוגמת "קו ה־e של הכספית" או "קו ה־d של ההליום".

ראו גם
------

* קו המימן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קווי פראונהופר** בוויקישיתוף
* קווי פראונהופר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
שאול בלכרוביץשאול בלכרוביץ
**שאול בּלֶכָרוביץ'** היה מוזיקאי, מלחין, מעבד ומנצח מקהלות יהודי ליטאי.

קורות חיים
----------

בן למשפחת חזנים (אחיו אברהם בלכרוביץ היה חזן נודע בארגנטינה). ניצח בקובנה על המקהלה ע"ש יואל אנגל, שמנתה 40 זמרים וזמרות וביצעה אורטוריות, קנטטות ושירי עם בעברית ויידיש (הסולנית הייתה יונה (אנה) ורשבסקי).

הוא לימד זמרה בגימנסיה הריאלית העברית בקובנה. בעת המלחמה נדדה המשפחה בברית המועצות, והוא הועסק על ידי מקהלות הצבא האדום. אחריה שבו לווילנה, כעת בירת ליטא הסובייטית. ב-1956 היה ממייסדי מקהלת הפולקלור היהודי בווילנה "אנחנו כאן", בעזרת בתו עליזה, והיה מנצחה הראשון (חברי הלהקה עלו לארץ ב-1971). המקהלה התפרסמה ב-1970 עם שירם "כחול ולבן" ("כחול ולבן זה צבע שלי"). השיר, שחיבר ישראל רשל (שבעצמו עלה ב-1971), היה להמנון מחאה של "יהודי הדממה" – יהודי ברית המועצות שביקשו לעלות לישראל.

שני ילדיו, שעלו לישראל בראשית שנות ה-70, גם הם מוזיקאים. בתו עליזה בלכרוביץ-גולדברג היא מנצחת מקהלות וזמרת, ניצחה על מקהלת "אנחנו כאן".  
 בנו מישה בלכרוביץ' הוא מלחין, מעבד מוזיקלי, מנהל מוזיקלי, מנצח ופסנתרן, הפעיל בעיקר בתחום המוזיקה לתיאטרון. בניו של מישה אף הם מוזיקאים: שחר בלכרוביץ' הוא נגן סקסופון וטל בלכרוביץ' הוא זמר-יוצר.

קישורים חיצוניים
----------------

* שאול בלכרוביץ, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  'Blecharovitz, Abraham,' in: *Who's Who in World Jewry*, 1955, p. 86.
2. ↑  דב לוין (עורך), **ליטא** (כרך ח של **פנקס הקהילות**), ירושלים תשנ"ו, עמ' 537; זבולון פורן (עורך), **ספר הזיכרון לקהילת יורבורג-ליטא**, ירושלים: איגוד יוצאי יורבורג בישראל, תשנ"א 1991, עמ' 108. ראו תצלום קבוצתי של המקהלה בשנת 1930, בתוך: דב ליפץ, נתן גורן [ואחרים] (עורכים), **יהדות ליטא** (תל אביב תשל"ב), בעמוד התמונות הראשון שאחרי עמ' 287 בכרך ב (תמונה 1043).
3. ↑  ל. קניג, מוקדם מדי!: תיאטרון יהודי בוילנה, דבר, טור 1, 12 בפברואר 1960.
4. ↑  אתר להקת "אנחנו כאן"; מרב יודילוביץ', להקת "אנחנו כאן" מציינת יובל, באתר ynet, 5 בנובמבר 2006; "אנחנו כאן" - להקת הפולקלור הישראלית חוגגת יובל, באתר "הבמה", 15 בנובמבר 2006.
5. ↑  כחול ולבן, באתר שירונט.
6. ↑  רחל פרימור, מחבר "כחול לבן" בין העולים מבריה"מ שבאו הבוקר לישראל, מעריב, 30 במרץ 1971, המשך.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307349705171

 |
**אדנומיוזיס** (באנגלית: **Adenomyosis**) הוא מצב רפואי בו בדומה לאנדומטריוזיס, רירית הרחם גדלה מחוץ לרחם, במקרה זה בתוך שריר הרחם. הרירית הנמצאת שלא במקומה נוטה לדמם בזמן הווסת כשאר הרירית, אולם הדם אינו יוצא לגמרי בזמן הווסת ויוצר כיסי דם המתבטאים ברחם מוגדל.

אדנומיוזיס יכול להתקיים ללא סימפטומים כלל, אך ברוב המקרים הוא מלווה בסימפטומים הדומים לאלו של אנדומטריוזיס: כאבים קשים במהלך הווסת ו/או הביוץ, כאבי אגן קשים לאורך כל המחזור החודשי, כאבים ביחסי מין, בעיות עיכול וכדומה. לעיתים קרובות גורם האדנומיוזיס גם לדימום ווסתי מוגבר עם קרישי דם, שהוא סימפטום הנפוץ יותר לאדנומיוזיס מאשר לאנדומטריוזיס. 

אבחון של אדנומיוזיס, כמו אבחון של אנדומטריוזיס, מבוסס על שיחה עם המטופלת, בדיקה גופנית ובדיקות הדמיה נלוות. בדיקות ההדמיה החשובות ביותר במקרה זה הן אולטראסאונד אגני ו/או בדיקת MRI של האגן. בדומה לאנדומטריוזיס, לא תמיד קל לזהות באולטרסאונד אדנומיוזיס, ובדיקת MRI מאפשרת זיהוי טוב יותר.

הגורמים למצב אינם ידועים, בדומה לגורמים לאנדומטריוזיס, ונכון להיום אין לו תרופה יעילה.

בניגוד לאנדומטריוזיס, הטיפול היעיל היחיד לאדנומיוזיס הוא כריתת רחם, אך זהו טיפול שאינו מתאים לנשים רבות בהתאם לשלב בחייהן ולרצונן ללדת. מתוך כך, אפשרויות הטיפול האחרות הרלוונטיות לאנדומטריוזיס יכולות לסייע גם כאן: טיפולים הורמונליים (כגון גלולות למניעת היריון או התקן תוך-רחמי), תרופתיים (כגון שימוש במשככי כאבים מסוג NSAIDS ואופיואידים) וכן פיזיותרפיה לרצפת אגן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדנומיוזיס** בוויקישיתוף
* הערך "אדנומיוזיס", באתר ויקירפואה
* אדנומיוזיס (באנגלית)
* עמותת "קהילת אנדומטריוזיס ישראל"

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אדנומיוזיס, באתר אנדומטריוזיס - כל מה שרצית לדעת (באנגלית)

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
וולוו PV445, שנת 1960
וולוו PV445
וולוו PV445
וולוו PV445, טנדר
וולוו PV445, שנת 1957
וולוו PV445
**וולוו דואט** היא מכונית מסחרית שיוצרה על ידי יצרנית הרכב השוודית **וולוו** בין השנים 1953–1969. נקראה גם "וולוו PV445".

גוף הוולוו דואט התבסס על הדגם וולוו PV444.

השם "דואט" סימל את רעיון הכפילות של וולוו: "שתי מכוניות באחת, אחת לעבודה ואחת למנוחה". (מכונית שיכולה לשמש רכב אספקה במהלך השבוע וסדאן נוח למשפחה בסוף השבוע).

דגם הוולוו דואט שווק בארצות הברית.

היסטוריה
--------

סדרת המכוניות הראשונה שייצרה וולוו, נקראה ÖV4 ("עגלה פתוחה - 4 צילינדרים") והושקה ב-14 באפריל 1927. מ-1927 עד 1929 ייצרה וולוו רק 996 מכוניות. סדרת ÖV4 הוחלפה על ידי הדגם PV651 באפריל 1929. ההצלחה הראשונה של וולוו בייצור מכוניות היה הדגם PV444, שהושק בספטמבר 1944. יוצרו כ-440,000 יחידות משני הדגמים.

במהלך מלחמת העולם השנייה החליטה חברת וולוו על תכנון מכונית חדשה וקטנה, בעלת צריכת דלק טובה שיבטיח את עתיד החברה, ובשנת 1947 התחילה לשווק את הוולוו PV444. בשנת 1953 יצרה את הוולוו Duett) ,PV444), ומשנת 1958 את ה-PV544.

גרסאות
------

* סטיישן
* מסחרית
* ואן
* (תצורת Pickup) (טנדר)

### דגמים

* PV 445 B
* DS PV 445 (ואן)
* PV 445 DH (איסוף)
* וPV 445 PH (משולבת)

מפרט טכני ומידות
----------------

* מנוע 4 צילינדרים, 1,414 סמ"ק, 44 כ"ס
* מנוע 4 צילינדרים, 1,778 סמ"ק
* תמסורת ידנית - 4 מהירויות
* מתלים "קפיצי עלה" - תומכות אחוריות
* אורך הרכב - 4,400 מ"מ
* רוחב - 1,600 מ"מ
* גובה - 1,700 מ"מ
* בסיס גלגלים - 2,600 מ"מ
* 2 דלתות מקדימה, ודלת אחורית מתפצלת לימין ולשמאל
* שמשה קדמית - מחולקת לשתי שמשות שטוחות

לקריאה נוספת
------------

* וולוו שנת 1955
* המועדון וולוו - בעלים (היסטוריה)
* תמונות של דגמי וולוו PV445 / PV544 / PV444

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וולוו דואט** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------
סרגל וונג-בייקר
סרגל פרצופים
**סרגל הפרצופים של וונג-בייקר לדירוג כאב,** (באנגלית: **Wong–Baker Faces Pain Rating Scale**) הוא סרגל כאב שפיתחו דונה וונג וקוני בייקר. הסקאלה מציגה סדרת פרצופים שנעים בין פרצוף שמח ב-0, או "אין כאב", לפרצוף בוכה ב-10, המייצג את "הכאב הגרוע ביותר שניתן להעלות על הדעת". בהתבסס על הפנים והתיאורים הכתובים, המטופל בוחר את הפנים המתארות בצורה הטובה ביותר את רמת הכאב שלו.

סרגל זה הוא המומלץ ביותר לשימוש ברפואת ילדים על ידי האיגוד הישראלי לרפואת ילדים.

היסטוריה
--------

סרגל הכאב פותח בשנת 1983, על ידי דונה וונג, שסייעה לילדים בהסתגלות לאשפוז, וקוני בייקר, אחות שעברה התמחות לרפואת ילדים. השתיים שהכירו במהלך עבודתן בבית חולים לילדים באוקלהומה, מצאו שילדים שחשו כאב רב, לא הצליחו להתרכז בדבר מלבד הכאב. בסקירת מחקרים שערכו, מצאו שאף אחד מסרגלי הכאב הקיימים לא התאימו לילדים, כי הכילו מילים לא מוכרות או דרשו מהילדים הבנת מספרים. כחלק מיצירת הסרגל, ביקשו וונג ובייקר מעשרות ילדים צעירים לאייר 6 פרצופים אשר יתאמו את הבעת פניהם בעת שהם חשים כאב בדרגות משתנות. הסרגל מבוסס על הבעות הפנים שחזרו הכי הרבה מבין האיורים.

אופן השימוש
-----------

בסרגל ישנם 6 פרצופים הפנים הראשונות מייצגות ציון כאב של 0, ומעידות על "לא כואב". הפנים הבאות מייצגות ציון כאב של 2 ומעידות על "קצת כואב". הפנים השלישיות מייצגות ציון כאב של 4, ומעידות על "כואב קצת יותר". הפנים הרביעיות מייצגות ציון כאב של 6, ומעידות על "כואב עוד יותר". הפנים החמישיות מייצגות ציון כאב של 8, ומעידות על "כואב מאוד"; הפנים השישיות מייצגות ציון כאב של 10 ומעיד על "הכאב הכי גרוע".הפנים האמצעיות לא מחייכות ומביעות הבעה נייטרלית, עם התגברות הכאב, הגבות מתכווצות והפנים האחרונות דומעות.

למרות שהסרגל מיועד לילדים צעירים, ניתן להשתמש בו מגיל 3 ומעלה, שיוכלו להבין את פרצופי הקריקטורה ואת הרגשות שהם מייצגים, ולהצביע על זה ש"הכי תואם את רמת הכאב שלהם". סרגל הכאב הזה מתאים גם לחולים שאינם יודעים לספור, ובעלי פגיעה מוחית. הסרגל מתאים לתרבויות שונות "בקרב ילדי האדם הלבן, אפרו-אמריקאים, היספניים, תאילנדים, סינים ויפניים".

הסרגל עודכן במהלך השנים למראה אחיד וסימטרי יותר, אך מספר מחקרי השוואה, מצאו שהוא אינו מדויק משום שהפרצוף הכאוב ביותר דומע וילדים בוגרים, שהעידו מראש כי אינם בוכים בשעת כאב, נוטים שלא לבחור בו.. סרגל הכאב "Faces Pain Scale-Revised" מציג פרצופים בעלי הבעות פנים נייטרליות יותר במטרה להימנע מבעיה זו.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של סרגל הפרצופים לדירוג הכאב של וונג-בייקר
* היסטוריית יצירת הסרגל
* Journal of Advanced Research, Science Direct

הערות שוליים
------------

1. ↑  Coté, Charles J.; Jerrold Lerman; I. David Todres (2009). *A practice of anesthesia for infants and children*. Elsevier Health Sciences. p. 940. ISBN 978-1-4160-3134-5.
2. ↑  כאב וחרדה בילדים במלר"ד - הנחיה קלינית - ויקירפואה
3. ↑  היסטוריית הסרגל (באנגלית)
4. ↑  Drendel, AL; Kelly, BT; Ali, S (באוגוסט 2011). "Pain assessment for children: overcoming challenges and optimizing care". *Pediatric Emergency Care*. **27** (8): 773–81. doi:10.1097/PEC.0b013e31822877f7. PMID 21822093. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
5. ↑  Hockenberry, Marilyn J.; Wilson, David, eds. (2015). "Chapter 5: Pain Assessment and Management". *Wong's nursing care of infants and children* (10th ed.). Mosby. ISBN 9780323222419.
6. ↑  Study Reviews Faces Scales for Reporting Pain in Kids אתר Medscape
מקס פיין
קברו של מקס פיין בבית העלמין היהודי "מאונט כרמל" בקווינס שבניו יורק
**מקס פיין** (באנגלית: **Max Pine**‏; 1868–1928) היה מזכיר איחוד האיגודים המקצועיים היהודים בארצות הברית (ה"געווערקשאפטען") בראשית המאה ה-20.

חייו
----

נולד בלובביץ' שברוסיה הצארית, נתייתם בגיל צעיר.

בשנת 1890 היגר לארצות הברית, שם עבד בתחילה כמוביל פחם ולאחר מכן היסב את מקצועו לחייט.
בתקופה זו חלה במקצוע החייטות "אבטלה סמויה", ופיין מצא לעצמו זמן לחשוב על תנאי העבודה של החייטים ותוך זמן קצר נהיה למנהיג אהוד באיגוד החייטים.

ב-1897 החל לעבוד במערכת העיתון היידי פארווערטס, וב-1901 נכנס לעסקי הדפוס. במקביל החל לארגן פגישות פועלים שבהן הוחלט להקים את המפלגה הסוציאליסטית בעיר ניו יורק והיה המועמד הראשון של המפלגה למועצת העיר.

ב-1906 נטש את עסקיו לטובת משרת מזכיר בחברה העברית המאוחדת[דרושה הבהרה]. התפטר ממשרה זו בסיום שביתת האופים וחזר לעסקי הדפוס יחד עם בנו, ובמקביל עודד פעילות התאגדותית ומעמדית במגזרים השונים. במהרה הפך למנהיג תנועת העבודה היהודית בארצות הברית .

מסע לווייתו יצא ממערכת העיתון פארווערטס, והגיעו אליה עשרות אלפי פועלים. הוא נקבר בבית העלמין היהודי "מאונט כרמל" בקווינס שבניו יורק, סמוך לקברי שלום עליכם, מאייר לונדון ועוד.

מקס פיין והציונות
-----------------

בראשית דרכו היה פיין מקורב לתנועת הבונד, ששללה את הציונות וראתה בהשתלבות היהודים בארצותיהם את הדרך להמשך חיים יהודיים, בד בבד עם שמירת תרבות היידיש. אולם בשנת 1921, לאחר סדרת פגישות אישיות עם ברל כצנלסון, אשר נועדו לבסס את הקשרים בין פועלי ארץ ישראל לפועלים היהודים בגולה, שינה את דעתו והפך לתומך בציונות ולפעיל בסניף האמריקאי של מפלגת פועלי ציון. בהמשך אף ניהל את מגבית ההסתדרות בארצות הברית אשר גייסה הון שהציל את ההסתדרות מקריסה בשנות העשרים.

הנצחה
-----

לזכרו של פיין הוקמו בנוער העובד חדרי מלאכה להכשרה מקצועית, בהנהגתו של שמואל מסטצ'קין, שנקראו "חדרי המלאכה ע"ש מקס פיין". בתל אביב הפך חדר המלאכה לבית הספר המקצועי הראשון בארץ ישראל, בשנת 1929, בסיועו של המהנדס משה פלדשטיין. בית הספר הראשון קרוי היום מכללת מקס פיין. מפעל זה גדל ברבות הימים והיה לרשת בתי הספר המקצועיים עמל של ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל.

לקריאה נוספת
------------

* Hyman J. Fliegel, **The life and times of Max Pine**, New York, 1959 (באנגלית)

* רחל רוז'נסקי, **מגבית הארגונים המקצועיים למען ההסתדרות ופעלי ציון באמריקה 1924 - 1932** בתוך יוסף גורני, יצחק גרינברג, אבי בראלי,  **מחברת עבודה לארגון עובדים: לקט מאמרים על הסתדרות העובדים בימי היישוב והמדינה**, שדה בוקר, 2000, עמודים 529 - 555

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקס פיין** בוויקישיתוף
* דף הנצחה - באתר מכללת עמל מקס פיין.
* מקס פיין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הלוויתו של מכס פיין, דבר, 28 במרץ 1928
2. ↑  אניטה שפירא, **ברל**, עם עובד 1980 עמוד 207

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007363877605171
* VIAF: 35151963648500311875
* WorldCat: viaf-35151963648500311875

 |
**עַרְבָּז** (שם מדעי: *Centaurium*) הוא סוג צמח ממשפחת הערבזיים הכולל כ-20 מינים. קיימים ארבעה מינים הצומחים בר בארץ ישראל.

על השם
------

הערבז נקרא "Centaurium" על שם כיירון, קנטאור מהמיתולוגיה היוונית שהתמחה בידע בעשבי מרפא. השם בעברית נקבע על ידי עמנואל לב בעקבות שם הצמח בשפה הסורית, בספרו "צמחי היהודים".

מאפיינים
--------

מרבית מיני הערבז הם צמחים עשבוניים, חלקם חד-שנתיים או דו-שנתיים, וחלקם רב-שנתיים. הגבעולים לרוב זקופים. העלים ברוב המינים פשוטים ומנוגדים עם שפה תמימה. רוב המינים עם פריחה דמוית סוכך (למשל ערבז סוככני). הפרחים דו-מיניים ונכונים, והאבקה מתרחשת בסיוע חרקים כמו דבורים, עם 4–5 עלי כותרת ומספר תואם של אבקנים. הפרי הוא לרוב הלקט.

מינים בולטים
------------

* ערבז סוככני (*Centaurium erythraea)*
* ערבז החוף (*Centaurium maritimum)*
* ערבז דק פרחים (*Centaurium tenuifolium)*
* ערבז משובל (*Centaurium spicatum)*

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ערבז** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Centaurium** |

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* צמח השדה
* Tropicos
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007530065805171

 |
זיז סמפורים בתצוגה במוזיאון רכבת ישראל. שתי הזרועות העליונות מתייחסות לתנועה רכבות בשתי מסילות החולפות בתחנה. הזרוע התחתונה (עם עיגול) מיועדת לפעולות עיתוק רכבות בתוך התחנה. הזיז הותקן בתחנה בשנות ה-30 והיה בשימוש עד לשנת 1994
סמפור בתחנת הרכבת הוותיקה "מרילונד" (Marielund) בשוודיה
**סֶמָפוֹר** (מיוונית: σῆμα - סימן, φορέω - לשאת) הוא מתקן מכני המיועד לתת לנהגי רכבת הוראות נסיעה משתנות באופן חזותי. זהו אחד מהאמצעים הראשונים שפותחו לשליטה ובקרה על תנועת רכבות והוא נמצא בשימוש מאמצע המאה ה-18 ועד לימינו, למרות שבמערכות רכבות מודרניות הוא מוחלף במערכות איתות אלקטרוניות כגון סימנורים.

מבנה
----

הסמפור נמצא בדרך כלל על עמוד בצד המסילה והוא מורכב משני חלקים:

* זרוע עם צבע בולט (בדרך כלל אדום ולבן) שהזווית שלה ביחס לעמוד יכולה להשתנות.
* זוג עדשות צבעוניות הנמצאות בסמוך לציר של הזרוע ותנועת הזרוע מזיזה אותן ביחס למקור אור הנמצא מאחוריהן כך שהאור משנה את צבעו.

הזרוע משמשת לסימון בשעות היום והאורות הצבעוניים בשעות הלילה כאשר קשה לראות את הזרוע. בעבר, הפעלת הסמפור בוצעה על ידי מערכת מנופים וכבלים שנשלטה ממבנה איתות שעמד בסמוך ומקור התאורה של הסמפור היה מנורת נפט או שמן. אופן פעולה זה דרש נוכחות מתמדת של איש מקצוע (אתת) בסמוך לכל סמפור לאורך רשת המסילות. כיום ניתן לשלוט בסמפורים מרחוק באמצעות מנועים חשמליים ונורות חשמליות מחליפות את מנורות הלהבה הפתוחה.

קיימים שני סוגים עיקריים של סמפורים:

* סמפור רביע תחתון - זרוע הסמפור יכולה להיות ניצבת לעמוד או להצביע כלפי מטה.
* סמפור רביע עליון - זרוע הסמפור יכולה להיות ניצבת לעמוד או להצביע כלפי מעלה.

שימוש
-----

בשני סוגי הסמפורים הסימון המקובל הוא שכאשר הזרוע ניצבת לעמוד על הרכבת המגיעה לסמפור לעצור במקומה וכאשר הזרוע נוטה מעלה או מטה ניתן להמשיך בדרך. האור שיראה הסמפור יהיה בהתאמה אדום או ירוק. בעבר היה גם שימוש בסמפורים בהם לזרוע היו שלושה מצבים ביחס לעמוד:

* ניצב - עצור!
* 45° (כלפי מעלה או כלפי מטה על פי סוג הסמפור) - המשך בזהירות (במהירות מוגבלת).
* מקביל - המשך.

כיום רוב הסמפורים הם בעלי שני מצבים בלבד ולשם הגבלת מהירות או אזהרה ניתן להשתמש בסמפור בצבע שונה (בדרך כלל צהוב) בצירוף עם סמפור רגיל (אם יש מצב בו נדרשת עצירה מלאה) או בלעדיו.

בנוסף, קיימים סמפורים לצורכי עיתוק בתחנות רכבת ולהם בדרך כלל זרועות קצרות יותר עם סימון מיוחד להבחנה מהסמפורים של הקו הראשי.

בישראל
------

רכבת ישראל ירשה את מערכת האיתות של הרכבת המנדטורית שכללה סמפורים מסוג רביע תחתון. המערכת הייתה בשימוש עד לשנות ה-90 ואז הוחלפה בהדרגה על ידי מערכת איתות אלקטרונית המשתמשת בסימנורים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **סמפור** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סמפור (רכבת)** |
**איגור ויטאלייביץ' סימוטנקוב** (ברוסית: **Игорь Витальевич Симутенков**; נולד ב-3 באפריל 1973 במוסקבה) הוא מאמן כדורגל רוסי, כדורגלן לשעבר.

כיום, הוא עובד כעוזר מאמן בזניט סנקט פטרבורג.

קריירת מועדונים
---------------

סימוטנקוב התחיל את הקריירה המקצוענית שלו בליגה הסובייטית עם דינמו מוסקבה ב-1990. הוא בילה את חמש השנים הבאות עם דינמו, שלוש העונות האחרונות בליגה הרוסית, שבה התבלט כמלך שערים עם 21 שערים בעונת 1994 והוכתר לכדורגלן השנה. לאחר שעבר לסרייה א' הוא שיחק בשורות רג'אנה ובמשך חמש עונות שיחק באיטליה (האחרונה עם בולוניה), כשהוא מבקיע 23 שערים.

בשנת 1999, הוא עבר למועדון הספרדי טנריף, ושיחק בה 3 עונות. הוא חתם בקנזס סיטי וויזארדס ב-2002, מליגת MLS והיה לכדורגלן הרוסי הראשון שמשחק בארצות הברית. איגור הבקיע ארבעה שערים בעונתו הראשונה (ועוד אחד בגמר), שבעה שערים בעונתו השנייה (ועוד שניים בשלבי הפלייאוף), לפני שפציעה במהלך עונתו השלישית השביתה אותו ממשחק והבקיע שער בודד. הוא הבקיע את שער הזהב בגמר של 2004 גביע ארצות הברית הפתוח, אך שוחרר על ידי הוויזארדס בעונת 2004 וחזר לרוסיה כשהוא חותם על חוזה עם רובין קאזאן.

בסוף עונת 2005, הופיע 3 פעמים בלבד במדי רובין, ולבסוף הכריז על פרישתו מכדורגל מקצועי. הוא אמר שכבר אינו מסוגל לשמור על רמת משחק גבוהה בשל פציעות חוזרות ונשנות. עם זאת, ב-2006 עוד נכלל בסגל של דינמו וורונז', מהליגה השנייה.

סימוטנקוב ידוע בשל פרשת סימוטנקוב שבו בית הדין האירופאי לצדק הכיר בהשפעה הישירה של הסכם השותפות בין הקהילה האירופית ורוסיה. בפסק דין זה נמצאו פריצות בחקיקה של האיחוד האירופי בעניין אזרחותו הספרדית.

קריירה בינלאומית
----------------

סימוטנקוב כבש תשעה שערים ב-20 גביעים במדי נבחרת רוסיה, ששיחקה ביורו 1996, אך הופעתו האחרונה הייתה ב-1998.

קריירת אימון
------------

ב-2007 הוא אימן קבוצהמהליגה השנייה קבוצת טורפדו-RG. מ-2007 עד סוף שנת 2009, אימן את נבחרת רוסיה שהורכבה מילידי 1993. ב-18 בדצמבר 2009, מונה לעוזר מאמן בזניט סנקט פטרבורג עם לוצ'אנו ספאלטי כמאמן ראשי.

חיים אישיים
-----------

הוא נשוי ליוליה ולשניים בן בשם ואדים סימוטנקוב, שנולד להם בטנריפה, ספרד ב-4 באוגוסט 2001. הוא בוגר אקדמיית זניט סנקט פטרבורג ובעונת 2018/19 שיחק במדי זניט ב'. ב-12 ביולי 2021 צורף לרשימת שחקני זניט סנקט פטרבורג לעונת 2021/2022 בליגת העל הרוסית בכדורגל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איגור סימוטנקוב** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
* איגור סימוטנקוב באתר RSSSF
* פרופיל שחקן (ברוסית)
* איגור סימוטנקוב באתר זניט

הערות שוליים
------------

1. ↑  Игроки ФК "Зенит" (14 ביולי 2021). "Симутенков Вадим Игоревич". *Росссийская премьер-лига* (ברוסית). `{{cite web}}`:  (עזרה)

| **נבחרת רוסיה – יורו 1996** |
| --- |
| 1 חרין • 
2 טטרדזה • 
3 ניקיפורוב • 
4 טסימבלר • 
5 קובטון • 
6 קרפין • 
7 אונופקו • 
8 קנצ'לסקיס • 
9 קוליבנוב • 
10 מוסטובוי • 
11 קיריאקוב • 
12 צ'רצ'סוב •
13 בושמנוב • 
14 דוברובולסקי •
15 שאלימוב •
16 סימוטנקוב •
17 בסצ'סטניך •
18 ינובסקי •
19 רדימוב •
20 גורלוקוביץ' •
21 קוקלוב •
22 אובצ'יניקוב •
מאמן: רומנצב | רוסיהרוסיה |
**קירובו** (באנגלית: **KIROBO**) הוא האסטרונאוט הרובוטי הראשון בחלל, שנשלח לתחנת החלל הבינלאומית כדי ללוות את האסטרונאוטים שם כדי להפיג את בדידותם. עם זאת, נכון למועד שיגורו, הוא יודע רק לדבר יפנית.
השם קירובו הוא שילוב בין המילה "קיבו" ((希望) תקווה ביפנית) ו"רובו" ((ロボ) קיצור גנרי לרובוט).

חזון
----

החזון של מפתחי הרובוט היה לקדם את הרובוטיקה העולמית בכך שישלחו רובוט לחלל, המסוגל לקיים שיחות ולזהות פנים. באתר הפרויקט נכתב כי "קירובו הוא התקווה של הטכנולוגיה היפנית".

פיתוח
-----

קירובו פותח על ידי טומוטאקה טקאהאשי (Tomotaka Takahashi) בשיתוף פעולה בין Dentsu, מרכז המחקר לטכנולוגיה באוניברסיטת טוקיו, Robo Garage מאוניברסיטת קיוטו, חברת טויוטה (Toyota) וJAXA סוכנות החלל היפנית. האוניברסיטה של טוקיו וRobo Garage עבדו על החומרה של הרובוט ויצירת התנועה, חברת טויוטה עבדה על הזיהוי הקולי, וDentsu יצרו את יכולת השיחה וניהלו את הפרויקט.

מאפיינים טכניים
---------------

קירובו הוא בערך 34 ס"מ גובה, 18 ס"מ רוחב ו-15 ס"מ עומק. הוא שוקל כמעט 1 ק"ג ומדבר רק יפנית.
יכולותיו כוללות גם זיהוי קול ודיבור, עיבוד שיחה, גם זיהוי פנים והקלטה. קירובו תוכנן במיוחד להתמודד בסביבת כבידה נמוכה ולנווט ולסייע לאסטרונאוט Wakata בניהול ניסויים בתחנת החלל. משימתו העיקרית היא לבדוק איך רובוטים ובני אדם יכולים לעבוד יחדיו. הוא מתמחה בתקשורת ובפעילות בתוך התחנה. הוא מקבל הוראות בעל פה ומסוגל לנהל שיחות, לזהות מילים ולשעשע גם את הרציניים שבאסטרונאוטים.

שיגור ושהות בחלל
----------------

קירובו הגיע לתחנת החלל הבינלאומית ב-10 באוגוסט 2013, ברכב חלל בלתי מאויש שהכיל גם 3.5 טונות של ציוד ואספקה לששת אנשי צוות החלל בתחנה. במרץ 2014 הוא חבר לקואיצ'י ואקאטה (Koichi Wakata), מפקד משלחת מספר 39 לתחנת החלל הבינלאומית והיפני הראשון הממלא תפקיד מפקד משלחת. רובוט תאום לקירובו הוא מיראטה (Mirata), בעל מאפיינים דומים שנשאר על כדור הארץ בתור גיבוי.

קירובו שהה בתחנת החלל 18 חודש ונחת בחזרה במרץ 2015. עם חזרתו אמר: "מלמעלה, כדור הארץ זוהר כמו מנורת LED כחולה".

שיאי עולם
---------

עם חזרתו ליפן, הכריזו נציגי ספר השיאים של גינס כי קירובו קבע שני שיאי עולם:

* הרובוט אסטרונאוט הראשון
* הגובה הגבוה ביותר שבו רובוט ניהל שיחה, 414 ק"מ מעל פני הים, בשיחה שנערכה ב-7 בדצמבר 2013.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר קירובו
* אודות קירובו, סרטון של חברת טיוטה בYouTube

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Little Kirobo to Become First Robot Space Talker | Space". TechNewsWorld. 2013-06-27. נבדק ב-2013-07-01.
2. ↑  "World's first talking robot set to go into space | Mail Online". Daily Mail. 2013-06-27. נבדק ב-2013-07-01.
3. ↑  כתבה על שיגור קירובו באתר ערוץ 2
4. ↑  יפן שיגרה לחלל רובוט מדבר שיארח חברה לאסטרונאוטים, מעריב, אוגוסט 2013
5. 1 2  Robot astronaut Kirobo sets two Guinness World Records titles באתר שיאי גינס, מרץ 2015
**קיריאק אנטונוב צאנקוב** (בבולגרית: **Киряк Антонов Цанков**;‏ 1847, סבישטוב, האימפריה העות'מאנית – 3 בנובמבר 1903, סופיה, נסיכות בולגריה) היה דיפלומט, ופוליטיקאי בולגרי, אשר ב-1883 כיהן כשר החוץ והדתות של נסיכות בולגריה.

קורות חייו
----------

קיריאק צאנקוב נולד בסבישטוב. אביו היה סוחר. קיריאק היה אחיינו של דראגן צאנקוב שכיהן כראש ממשלת בולגריה. סיים את בית הספר למסחר בווינה, עבר לבוקרשט ושם התערה בקרב חוגי המהפכנים הבולגרים. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) מילא שורת תפקידים במנגנון הממשל הזמני בבולגריה מטעם האימפריה הרוסית. צאנקוב נבחר לאספה הלאומית הבולגרית הראשונה. בין 1879–1880 כיהן כנציג הדיפלומטי של נסיכות בולגריה לאימפריה העות'מאנית, ובין 1880 - 1883 כיהן כנציג הדיפלומטי הבולגרי לממלכת רומניה. ב-1883 כיהן מספר חודשים כשר החוץ והדתות של נסיכות בולגריה.

צאנקוב הלך לעולמו בסופיה ב-1903.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיריאק צאנקוב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  שרי החוץ של בולגריה, באתר משרד החוץ של בולגריה (בבולגרית).
2. ↑  קיריאק צאנקוב, באתר lentata.com (בבולגרית).

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**קונסטנטין סטואילוב** | **שר החוץ והדתות של נסיכות בולגריה** 15 במרץ 1883 – 19 בספטמבר 1883 | **הבא**:**מרקו בלבנוב** |
**קירוב** (ברוסית: **Киров**) היא עיר הבירה של מחוז קירוב ברוסיה. העיר ממוקמת על גדות נהר הויאטקה (אנ') 896 ק"מ ממוסקבה.

שמות העיר
---------

העיר קירוב נוסדה על ידי מתיישבים רוסים מנובגורוד קרוב לשנת 1181. האזכור הראשון לעיר הופיע בשנת 1374 תחת השם חלינוב. מאז הוזכרה העיר בשני שמות נוספים. עד לתקופה הסובייטית נקראת לחלופין **חלינוב** או **ויאטקה**. בדצמבר 1934 הוחלף שם העיר לקירוב על שם המנהיג הסובייטי סרגיי קירוב שנרצח על ידי מתנקש ב-1 בדצמבר באותה שנה.

פוליטיקה וממשל
--------------

קירוב היא יחידת שלטון מקומי. ב־2005, אומצה אמנת העיר במסגרתה נוצרו גופים ושירותים מודרניים רשמיים של העיר.

### הדומה העירונית של קירוב

בעיר יש גוף מייצג מחוקק: הדומה העירונית של קירוב. הדומה מאמצת את תקציב העיר, ותוכניותיה לפיתוח העיר. לדומה הזכות לאשר, לשנות ולבטל מיסים מקומיים. חובותיה של הדומה כוללות גם שליטה על גופים אחרים של שלטון עצמי מקומי וקביעת סדר פעילותם.

### עיריית קירוב

העירייה היא הגוף המבצע והמנהלי של השלטון המקומי של קירוב. הדומא מאשרת את מינוי ראש העיר. ראש העיר ממנה ומפטר את סגניו, מחלקות ניהול ומחלקות מינהל וכן ראשי כל המוסדות והארגונים העירוניים בבעלות עירונית. כחלק מהמינהל, קיימות גם מחלקות טריטוריאליות למחוזות העיר.

### ראש עיריית קירוב

הפקיד הבכיר הוא ראש העיר קירוב, שנבחר על ידי מועצת העיר מבין הסגנים וממלא את תפקיד ראש העיר. הוא חותם על חוקי עזר שאומצו על ידי הדומה, וכן, במסגרת סמכויותיו, יכול לאמץ תקנות משלו. ראש העיר כורת חוזה עם ראש הדומה ויכול לבטל את ההחלטות וההוראות של ראש וראשי האגפים הטריטוריאליים של העירייה.

גופים אזוריים של המדינה נמצאים גם בקירוב: האספה המחוקקת, הממשלה, בית המשפט האזורי, בית המשפט לבוררות, המפקח הפדרלי הראשי של מחוז קירוב של משרד הנציג בנשיאותי במחוז הפדרלי של הוולגה, המחלקות הטריטוריאליות של הרשויות הפדרליות, ולשכת הבקרה והחשבונות האזורית.

המבנה הפוליטי המודרני התגבש בשנת 2005. העירייה נוצרה מתוך וועד הפועל העירוני שאורגן מחדש בשנת 1991, ראש הוועד היה ראש העיר. בשנת 1995 התאספה לראשונה הדומה העירונית של קירוב. בשנת 1996, על פי אמנת העיר, תפקידו של ראש העיר הפך למשרה נבחרת, ובתחילת 1997 נבחר וסילי קיסלב לתפקיד זה (לימים נבחר מחדש ב־2002). עקב סכסוכים בין ראש העיר לבין הדומה העירונית ומושל המחוז, באמנה החדשה של העיר, שאומצה בשנת 2005, בוטל תפקידו של ראש העיר כראש העיר הנבחר, סמכויותיו של ראש העיר הועברו לראש מועצת העיר, וראש העיר החל להתמנות בהצבעה של צירי הדומה.

תחבורה ותעשייה
--------------

העיר קירוב היא תחנה מרכזית על מסלול הרכבת הטרנס-סיבירית, ועיר נמל על נהר הויאטקה. כמו כן ידועה העיר במפעלי הפלדה ובתי הזיקוק הרבים שבה.

יהדות
-----

לפי מרשם אוכלוסין, נכון לשנת 2009 מתגוררים בעיר 397 יהודים.

ערים תאומות
-----------

* פוליןפולין שדליץ, פולין

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קירוב** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של עיריית קירוב
* קירוב, ביישום טלגרם

* קירוב, ברשת החברתית VK

* קירוב, סרטונים בערוץ היוטיוב
* אתר האגף לחינוך ותרבות העיר קירוב(הקישור אינו פעיל)
* קירוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007489436405171
* GND: 4098453-9
* MusicBrainz: 07a0351f-5754-4fbc-859f-03d0df099c00
* NKC: ge129571
* VIAF: 143388884
* WorldCat (עם VIAF): 143388884

 |
**כפול או כלום** (באנגלית: **Double or nothing**) הוא סוג הימור בו המהמר מכפיל את הסכום שברשותו או מפסיד את כולו. ניתן לראות במשחק זה "משחק ג'נטלמני" המעניק למפסידים בהימור ראשוני סיכוי לזכות בכספם בחזרה, תוך סיכון מינימלי לזוכה.

להכפיל את סכום ההימור וחייב גם לקחת קלף 1 נוסף ולהעביר את התור הלאה.

דוגמה
-----

דוגמה למצב כפול או כלום זה מצב בו אדם A זוכה בהימור של 5 דולרים נגד אדם B, כאשר אדם A או B מחליטים לשחק "הכל או כלום", התוצאה המתקלת היא שהיוזם של המשחק או שמקבל "כפול", כלומר 10 דולר בסך הכל (5$+5$) או שמפסיד את הכל ומקבל שום דבר (5$-5$).

### בפוקר

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
### בבלאק ג'ק

המונח המשמש בבלאק ג'ק לתאר את מצב הכל או כלום הוא "הכפלת מטה". מהלך זה מאפשר לך להכפיל את ההימורים ולקחת קלף 1 נוסף. עם זאת, מדובר בהימור שנחשב מסוכן, אם אתה מקבל קלף שני נמוך במיוחד אתה לא יכול להכות שוב, בשל סיכון זה שחקנים שנחשבים ביישנים נמנעים מהימור כפול ושחקנים שנחשבים הרפתקניים יותר נוטים כן לנסות את זה.

ראו גם
------

* מרטינגל (שיטת הימורים)

הערות שוליים
------------

1. 1 2
2. ↑
3. 1 2
**זריזבוביים** (שם מדעי: Tachinidae) היא אחת ממשפחות הזבובים הגדולות ביותר. כ-9,899 מינים ידועים נפוצים בכל רחבי העולם ב-1,528 סוגים שונים. השם העברי נגזר מהשם הלטיני tachina שהגיע מיוונית takhin ומשמעותו זריז.

רוב המינים במשפחה זו פרזיטואידים, הרימות גדלות בתוך הקורבן עד שלבסוף גורמות למותו ומיעוטם טפילים הניזונים מהקורבן אך אינם גורמים למותו. הרימה מתפתחת לרוב בתוך זחלי פרפראים, חיפושיות בוגרות או זחלי חיפושיות, סוגים שונים של פשפשאים, חגבאים ולעיתים נדירות נדלים.

רוב המינים מתפתחים במגוון של כמה קורבנות ותכונה זאת מנוצלת על ידי האדם כדרך הדברה ביולוגית בענף החקלאות. מינים רבים נפוצו בעולם בעזרת האדם שניצל אותם להדברת מזיקים שונים, אך עם זאת לעיתים הם נחשבים כמזיקים בעצמם למשל בתעשיית המשי מאחר שמינים שונים (במיוחד *Exorista bombycis*) תוקפים את טוואי המשי.

הבוגרים ניזונים מצוף פרחים או מנוזלים סוכריים המופרשים מכנימות עלים וכנימות מגן. מינים רבים ניזונים גם מאבקת פרחים ולכן עשויים להיות מאביקים חשובים בעיקר היכן שנוכחות הדבורים קטנה יותר.

הזיהוי המורפולוגי של המינים במשפחה נחשב לקשה; מורפולוגיית הרימות וכן נתונים שאינם חזותיים כגון דרך הרבייה, עשויים לסייע בזיהוי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זריזבוביים** בוויקישיתוף
* זריזבוביים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* אלבום זריזבוביים מישראל באתר החרקים של ישראל.

הערות שוליים
------------

1. ↑  זְרִיזְבוּבִיִּים במילון בעלי חיים: זבובאים (תשע"ח), 2018, באתר האקדמיה ללשון העברית
2. ↑  WORLD GENERA OF THE TACHINIDAE מאת James E. O’Hara

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555916705171

 |
**זרים כשאנו נפגשים** (באנגלית: **Strangers When We Meet**) הוא סרט דרמה רומנטית אמריקאי משנת 1960 בהפקתו ובבימויו של ריצ'רד קווין, עם קירק דאגלס, קים נובק, וולטר מתאו וארני קובקס בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי איבן הנטר (אנ') והוא מבוסס על רומן שלו באותו שם משנת 1958.

העלילה היא על גבר ואישה בפרבר בורגני מטופח, שמאבדים עניין בנישואיהם ומתחילים ברומן אהבה אבל לבסוף מוותרים כדי לא להרוס את משפחותיהם.

תקציר העלילה
------------

לארי קו (קירק דאגלס) הוא ארכיטקט מצליח בלוס אנג'לס, נשוי לאיב (ברברה ראש) עם שני בנים. הסופר המצליח רוג'ר אלטר (ארני קובקס) מזמין אותו לבנות את בית חלומותיו לפי עבודותיו הקודמות אבל לארי רוצה לבטא את עצמו באופן עצמאי.

מרגרט "מאגי" גולט (קים נובק) היא אישה נאה, נשואה לקן (ג'ון בריאנט) ולהם ילד אחד. יום אחד מביא לארי את בנו לאוטובוס להסעת תלמידים ופוגש במאגי. הוא נדהם מיופייה ומזמין אותה לראות את הווילה שהוא בונה לרוג'ר. היא מהסס אבל לבסוף מסכימה ומתחיל ביניהם רומן אהבה סוער וחשאי.

מאגי היא אישה משועממת, בעלה קן מעוניין רק בעבודתו ולא מראה לה גילויי אהבה ורצון לסקס. לארי מסעיר אותה והיא נמשכת אליו והוא מעדיף אותה על אשתו שהיא עקרת בית ואישה טובה אבל לא יותר מזה לדעתו.

איב מארגנת בביתם מסיבה ומזמינה גם את מאגי ובעלה. הם מתנהגים בקרירות בעת פגישתם (מכאן שם הסרט) אבל לא יכולים להתאפק ופורשים לחדר צדדי ומתחבקים. לארי כותב לה בפתק "אני אוהב אותך" ומשליך אותו לפח.

השכן החשדן פליקס אנדרס (וולטר מתאו) עוקב אחריהם ומוצא את הפתק. הוא מודיע ללארי שהוא יודע על יחסיו עם מאגי.

לארי מקבל הצעה קוסמת לתכנן עיר בהוואי שמצריכה העברת המשפחה לשם לחמש שנים. הוא מהסס ולא מגלה זאת לאשתו. לאחר זמן היא מגלה זאת ומטיחה האשמה לפניו מדוע לא שיתף אותה בזה.

פליקס מנצל את העובדה שאיב כעת היא נבגדת ו"טרף קל". הוא מגיעה לדירתה ומנסה לתקוף אותה מינית לאחר שהוא רומז על הרומן החשאי של לארי. היא הודפת אותו ולארי שמגיע, חובט בו.

איב מתפרצת על לארי ודורשת להתגרש ממנו אבל לאחר זמן קצר היא מתחרטת מתחילה לבכות ומבקשת ממנו לדעת מה לא היה טוב אצלה. ליבו של לארי נקרע.

לבסוף פוגש לארי את מאגי בווילה הכמעט גמורה ומודיע לה כי לצערו הוא קיבל את העבודה בהוואי והם נפרדים בצער.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| קים נובאק | מרגרט גולט |  |
| קירק דאגלס | לארי קו | ארכיטקט |
| וולטר מתאו | פליקס אנדרס | שכן של לארי |
| ארני קובקס | רוג'ר אלטר | סופר |
| ברברה ראש | איב קו |  |
| ג'ון בריאנט | קן גולט |  |
| סו אן לנגדון | דפנה | ידידה של רוג'ר |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זרים כשאנו נפגשים** בוויקישיתוף

* "זרים כשאנו נפגשים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "זרים כשאנו נפגשים", באתר נטפליקס
* "זרים כשאנו נפגשים", באתר AllMovie (באנגלית)
* "זרים כשאנו נפגשים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "זרים כשאנו נפגשים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לזרים כשאנו נפגשים, באתר יוטיוב
* זרים כשאנו נפגשים, באתר TCM
* נעימת הנושא של זרים כשאנו נפגשים, באתר יוטיוב