recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
הרב אברהם חייבי
הרב **אברהם חייבי** (תרס"א; 1901 – תשל"ט; 1979) היה חבר הרבנות הראשית בתל אביב, פעיל באיגוד רבני תימן הנקרא "המועצה הדתית ליהודי תימן בארץ ישראל" (בראשות הרב שלום יצחק הלוי), מנהיג רוחני ומהאנשים המרכזיים בשכונת התקווה מיום היווסדה.

ביוגרפיה
--------

חייבי נולד בעיר בית עד'אקה שבתימן. הוא למד תורה אצל רב העיר הרב דוד מזעקי והמשיך ללמוד עם חבורת רבנים תחת הנהגתו של ידידו הרב ישראל עוזרי. הרב חייבי נחשב לאחד מהרבנים החשובים בקהילה, ובסמכותו היה להסמיך שוחטים ובודקים גם מקהילות אחרות. באותו הזמן הוא כתב מספר שירים שמבטאים את ערגתו לארץ ישראל. בשנת תרצ"ג בגיל 32 עלה חייבי יחד עם משפחתו. הוא התגורר במשך כשלוש שנים בכרם התימנים שבתל אביב ולאחר מכן עבר להתגורר בשכונת התקווה.

מפעילותו
--------

כרב ב"מועצה הדתית ליהודי תימן בארץ ישראל", פעל הרב חייבי במשך שנים רבות לקידום ענייני הרוח של יהדות תימן בישראל. בין היתר, דאגו חברי המועצה לתקן את המצב הדתי במחנות העולים התימנים בארץ. הוא נתמנה על ידי הרבנות הראשית לתל אביב יפו לרב מפקח על הכשרות. שוחטים ובעלי איטליזים פנו אליו כדי לבדוק את כשרות הבהמות, וכן בשאלות בעניינים הלכתיים שונים, הוא השיב לכל שואל ומבקש. במסגרת פעילותו בשכונה דאג הרב חייבי לבנות מכיסו מקווה טהרה בשכונה, כמו כן הוא דאג להתקנת עירוב סביב העיר, לפתיחת בית ספר דתי ראשון, הקמת בית הכנסת "שבת אחים" בו העביר שיעורים והקמת משחטה לעופות, הראשונה מסוגה בשכונת התקווה. הרב חייבי הסמיך שוחטים רבים מכל רחבי הארץ, ומבין תלמידיו נמנה גם הרב שלמה מחפוד ראש מערכת הכשרות הארצית "יורה דעה". הרב חייבי עזר רבות לנזקקים כלכלית והירבה בפעילות גמ"ח וב"מתן בסתר".

בתחילת שנות החמישים, פעל הרב חייבי רבות למינוי הרב יוסף צוברי לרב קהילת יהודי תימן בתל אביב-יפו. במשך הזמן פתח הרב חייבי בביתו ישיבה לתלמידי חכמים שבה למדו תלמוד והלכה בעיון, הוא מינה את הרב יוסף צוברי למגיד שיעור. לימים, העלה הרב צוברי על הכתב את אותו הלימוד, ופירוש זה על אותם 17 מסכתות עדיין ספון בכתב יד. הרב צוברי נהג לבוא בכל בוקר אל בית הרב חייבי ולעסוק איתו בענייני הלכה ובצרכי השעה. תקופה מסוימת לימד הרב חייבי את הרב צוברי הלכות שחיטה הלכה למעשה כי ידיעת המקצוע הייתה חיונית לרב צוברי בתפקידו כרב הקהילה. הרב חייבי עמד בקשרי ידידות עם הרבנים הראשיים לתל אביב, הרב איסר יהודה אונטרמן והרב יעקב משה טולידאנו. הוא היה בעל השקפה לאומית כשאר גדולי רבני תימן והיה חוגג את יום העצמאות.

הרב חייבי נפטר בשנת תשל"ט בגיל 78.

לקריאה נוספת
------------

* ביטאון המועצה הדתית תל אביב יפו - "הליכות" גיליון 85-84, תשרי ה'תש"מ 1979.
בגאומטריה, **אוֹרְתָנְט** (באנגלית: Orthant) או **היפר-אוקטנט** (Hyperoctant) הוא הכללה של הרביע (ב-2 ממדים) ושל האוקטנט (ב-3 ממדים) עבור מרחב אוקלידי n-ממדי.

המחשה של אורתנטים במרחב תלת-ממדי (נקראים גם אוקטנטים). כל אחד מהאורתנטים צבוע בצבע שונה.

הגדרה
-----

אורתנט במרחב n-ממדי הוא החיתוך של n חצאי מרחבים אורתוגונליים זה לזה. מכיוון שכל חצי מרחב מחלק את המרחב לשניים, ומדובר בחיתוך של n חצאי מרחבים, יוצא שקיימים בסך הכל {\displaystyle \ 2^{n}} אורתנטים שונים.

דרך אחרת להגדיר אורתנט: אורתנט הוא תת-קבוצה של **R***n* המוגדר על ידי הגבלת כל אחד מהצירים הקרטזיים להיות או אי-שלילי או אי-חיובי.

כלומר, האורתנט מוגדר להיות קבוצת כל הווקטורים:
(*x*1, *x*2, ... *x*n)
המקיימים את מערכת המשוואות:

ε1*x*1 ≥ 0, ε2*x*2 ≥ 0 · · · ε*n**x**n* ≥ 0
כאשר לכל i,‏ ε*i* הוא 1+ או 1−. מכיוון שיש n משתני ε*i*, וכל אחד מהם יכול לקבל אחד מ-2 ערכים אפשריים (1+ או 1-), יוצא שקיימים {\displaystyle \ 2^{n}} אורתנטים שונים.

אורתנטים בממדים נמוכים
----------------------

בממדים נמוכים, יש לאורתנט שמות ספציפיים לכל ממד:

1. במרחב חד-ממדי, אורתנט נקרא גם "קרן" (Ray)
2. במרחב דו-ממדי, אורתנט נקרא גם "רביע" (Quadrant)
3. במרחב תלת-ממדי, אורתנט נקרא גם "אוקטנט" (Octant)

קישורים חיצוניים
----------------

* אורתנט, באתר MathWorld (באנגלית)

* Steven Roman, Advanced Linear Algebra, Chapter 15
**זיזף חוטמני קטן** (שם מדעי: ***Leptonycteris yerbabuenae***) הוא מין של עטלף ממשפחת הזיזפיים, החי בדרום אמריקה הצפונית מאריזונה, קליפורניה וניו מקסיקו בצפון עד למקסיקו ולאמריקה המרכזית. העטלפים נודדים מעל 1,600 קילומטרים בכל שנה בסביבתם. במשך שנים נחשב לתת-מין של זיזף חוטמני דרומי (*Leptonycteris curasoae*), אך הופרד עקב מספר הבדלים.

תיאור
-----

זיזף זה בעל מבנה עלה אפי בעל קצה המופנה קדימה כמו קרן, ממנו קיבל את שמו. הוא מגיע לאורך 8 סנטימטרים ולמשקל 15 עד 25 גרם. העטלף בעל פרווה אפורה עם בטן צהובה בהירה. הכנפיים בעלות קרום סגול כהה והם ארוכות יחסית. לעטלף אין זנב אף על פי שיש בליטה של החוליות האחוריות.

מבנה הלסת של העטלף ולשונו הארוכה עוזרים לו לרחף מעל פרחי קקטוסיים כמו אגבה, *Stenocereus thurberi* והסגווארו, אותו הוא מאביק מהאוויר ומצליח להגיע את הצינורות העמוקים של הפרח.

העטלף מצוי בטבע באזורי מדבריות ואזורים צחיחים נוספים, בהם ישנם הרבה קקטוסים ולעיתים יימצא ביערות פתוחים באזורים הדרומיים של סביבתו. הוא ניזון בעיקר מהצוף של קקטוסים אלה ולעיתים ניזון גם מפירות. במשך היום העטלפים ישנים בקבוצות גדולות בחללים טבעיים או במערות ויצאו בחשכת הלילה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זיזף חוטמני קטן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  זיזף חוטמני קטן באתר הרשימה האדומה של IUCN
**האקדמיה לאספרנטו** (באספרנטו: **Akademio de Esperanto** או **AdE**) היא גוף עצמאי, הפועל בתוך קהילת דוברי השפה במטרה לפקח על התפתחותה כך שתהלום את העקרונות שהותוו בפונדמנטו דה אספרנטו ובעקבותיו בהצהרת בולון. האקדמיה שואבת השראה מהאקדמיה הצרפתית והאקדמיה המלכותית הספרדית. דומה לה באופי פעולתה גם האקדמיה ללשון העברית.

הקמת המוסד הוצעה כבר על ידי לודוויג זמנהוף יוצר השפה, בקונגרס האספרנטו הראשון, והיא הוקמה מעט לאחריה בשם 'הוועידה הלשונית' (Lingva Komitato) שהמוסד העליון שלה כונה 'האקדמיה'. ב-1948 נעשה ארגון מחדש והגוף בכללו שינה את שמו לאקדמיה לאספרנטו. היא ממומנת על ידי אגודת האספרנטו העולמית ובאמצעות תרומות.

חברי האקדמיה
------------

האקדמיה כוללת 45 חברים שנבחרים לתקופה של 9 שנים, ובהם נשיא, סגן נשיא, ומזכיר. מדי שלוש שנים נבחרים שליש מחברי האקדמיה על ידי עמיתיהם חברי האקדמיה המכהנים. על מנת להיות מוצג כמועמד לחברות באקדמיה, יש לזכות להמלצתם של לפחות חמישה חברים מכהנים המייצגים לפחות דוברי שלוש שפות (מלבד אספרנטו). חברי האקדמיה הם על פי רוב חוקרי השפה והתרבות, אנשי חינוך ומורים וותיקים לאספרנטו, וכותבים ויוצרים בולטים בשפה. הנשיא הנוכחי הוא פרובל דסגופטה מהודו (מאז 2016).

בין חברי האקדמיה נמנים פרופ' עמרי ונדל מישראל, וכן בוריס קולקר, שכתב מספר ספרים ללימוד השפה.

מבנה
----

האקדמיה כוללת מדורים המטפלים בתחומי שפה שונים בעבודה האקדמית. המדורים אינם קבועים, אלא נוצרים לפי הצורך, וכל חבר אקדמיה יכול לבחור להשתייך למספר מדורים בהתאם לתחומי העניין והמומחיות שלו. בין המדורים ניתן למנות: דקדוק, מילון כללי, הגייה, בקרת ספרי לימוד, ייעוץ לשוני, ספרות ושפה מקצועית. לצד זאת פועלות באקדמיה גם וועדות שעוסקות בסוגיות שאינן לשוניות. מאז אוקטובר 2013 היו שתי ועדות: ועדה שעסקה בהיסטוריה של האקדמיה לאספרנטו וועדה בנושא שמות אנשים. לכל מדור ולכל ועדה ישנו מנהל מקרב חבריה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האקדמיה לאספרנטו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של האקדמיה לאספרנטו (באספרנטו)

| אספרנטו |
| --- |
| ארגונים | אגודת האספרנטו העולמית • ארגון הנוער האספרנטיסטי הכלל-עולמי • האגודה לאספרנטו בישראל • Sennacieca Asocio Tutmonda • האקדמיה לאספרנטו • אספרנטה ציוויטו |
| תרבות האספרנטו | תנועת האספרנטו • דגל אספרנטו • המנון תנועת האספרנטו • כנס האספרנטו העולמי • יום זמנהוף • הומארניסמו • פספורטה סרבו • שלושת הסוציולקטים |
| ספרים | Unua Libro • Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto • פונדמנטו דה אספרנטו • המדריך השלם לדקדוק אספרנטי |
| כתבי עת | מגזין אספרנטו • Kontakto • ישראלה אספרנטיסטו • Libera Folio • Monato |
| סרטים | Angoroj • אינקובוס (סרט) |
| מוזיקה | Kajto • דולצ'אמאר • פרסונה (להקה) |
| אינטרנט | לרנו! • ויקיפדיה האספרנטית |
| אישים בעולם | אליעזר לודוויג זמנהוף • לידיה זמנהוף • לואי-כריסטוף זלסקי-זמנהוף • הקטור הודלר • קלמן קלוצ'אי • אוניסבורו דגוצ'י • קז'ימייז' ביין • טיבור סקלי • ויליאם אולד • סוניה לאנג • אדמון פריווה • פטר גינז • אנטוני גרבובסקי • בה ג'ין • ולדמר לנלה • קלוד פירון • אלפרד הרמן פריד • בוריס קולקר |
| אישים בישראל | נתן בן ציון חבקין • יוסף שמר • עמרי ונדל • יוסף כהן-צדק • ישעיהו תומא שי"ק • עזרא ציון מלמד • איתמר בן אב"י |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 125023-1
* ISNI: 0000 0004 9440 7572
* LCCN: nb2016021340
* VIAF: 123078640
* WorldCat: lccn-nb2016021340

 |
יוהאן כריסטוף פפוש
פרנצ'סקו ג'מיניאני
ברנרד גייטס
מוריס גרין
**האקדמיה למוזיקה עתיקה** היא תזמורת של כלים עתיקים היושבת דרך קבע בלונדון.[דרושה הבהרה] התזמורת נוסדה מחדש בידי הצ'מבליסט והמנצח כריסטופר הוגווד בשנת 1973 ונקראה בשמו של ארגון מקורי מן המאה ה-18. הנגנים מנגנים בכלים עתיקים או בהעתקים מודרניים של כלים מן התקופה שבה חוברה המוזיקה. על פי רוב הם מנגנים מוזיקה מתקופת הבארוק ומן התקופה הקלאסית, אף כי בשנים האחרונות הם מבצעים גם יצירות חדשות לתזמורת בארוק.

הארגון המקורי
-------------

האקדמיה המקורית למוזיקה עתיקה נוסדה בלונדון, אנגליה בשנת 1726 למטרת מחקר וביצוע של מוזיקה "ישנה" - שהגדרתה הראשונית כללה כל מה שחובר לפחות מאה שנה קודם לכן, אך תוך זמן קצר הורחבה וכללה מלחינים בני התקופה, בהם ויליאם קרופט, מייקל כריסטיאן פסטינג, מוריס גרין, ברנרד גייטס, ג'ובאני בונונצ'יני, סנסינו, ניקולא היים, פרנצ'סקו ג'מיניאני, פייר פרנצ'סקו טוזי, יוהאן ארנסט גאליארד, אגוסטינו סטפאני (שנבחר ליושב ראש לשם כבוד של האקדמיה), שרל דיפאר, ז'אן-בטיסט לייה וג'וזפה ריבה. הנדל לא היה חבר, אם כי האגודה חקרה וביצעה את המוזיקה שלו כמו את זו של חבריה ושל מלחינים אחרים בני התקופה. 

עם מנהלי הארגון נמנו יוהאן כריסטוף פפוש (משנת 1735 ואילך), בנג'מין קוק וסמיואל ארנולד (מ-1789 ואילך).

פתיחה מחודשת
------------

ב-1973 פתח כריסטופר הוגווד את האקדמיה למוזיקה עתיקה לשם נגינת מוזיקה מן המאה ה-18 וראשית המאה ה-19 בכלי התקופה. ליצירות כוראליות, מצטרפות אליה או מקהלת האקדמיה למוזיקה עתיקה או מקהלה של אחת הקתדרלות או המכללות, שיש בה קולות נערים. בשנת 1996 מינתה האקדמיה למוזיקה עתיקה את פול גודווין כמנצח חבר ואת אנדרו מאנץ כמנהל חבר בהנהגת כריסטופר הוגווד. ב-2003 התפטר אנדרו מאנץ מתפקיד מנהל חבר ובשנת 2005 החליף אותו ריצ'רד אגור. ב-1 בספטמבר 2006 החליף אגור את הוגווד כמנהל מוזיקלי של האקדמיה והוגווד קיבל את התואר מנהל פורש (אמריטוס). 

האקדמיה למוזיקה עתיקה הייתה התזמורת הראשונה שהקליטה את כל הסימפוניות של מוצרט בכלי התקופה. מאז הקליטה האקדמיה את מכלול הקונצ'רטי לפסנתר והסימפוניות של בטהובן, מספר רב מן הסימפוניות של היידן ורבים מן הקונצ'רטי לפסנתר של מוצרט עם נגן הפסנתר העתיק (פורטה-פיאנו) רוברט לוין. האקדמיה הקליטה גם את דידו ואניאס של הנרי פרסל, את "אורלנדו" ו"רינאלדו" של הנדל, "חסדי טיטוס" של מוצרט, "חיי פילוסוף" של היידן ועוד למעלה מ-200 הקלטות אחרות לחברות דקה, הרמוניה מונדי (צרפת), EMT והחברה החדשה להקלטות של ביצועים חיים, "ויגמור הול לייב".

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של האקדמיה למוזיקה עתיקה
* האקדמיה למוזיקה עתיקה, ברשת החברתית פייסבוק

* האקדמיה למוזיקה עתיקה, ברשת החברתית טוויטר

* האקדמיה למוזיקה עתיקה, ברשת החברתית אינסטגרם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007439169305171
* BnF: cb13901470n (data)
* GND: 803742-5
* ISNI: 0000 0001 1941 6880
* LCCN: n81085521
* MusicBrainz: 5c8fd1e4-574d-495f-9a24-2dfaadf2e8c0
* NKC: mzk2003194729
* SUDOC: 080495168
* VIAF: 146715377
* WorldCat: lccn-n81085521

 |
**דיקציה** (מלטינית: **Dictionem**, "אמירה, ביטוי, מילה") במשמעותה המקורית, היא בחירת המילים של סופר או דובר וסגנון ביטוי בשיר או בסיפור. בשימושה הנפוץ יותר, דיקציה מתארת את חיתוך הדיבור בהגיית הברות, מילים ומשפטים. דיקציה מתייחסת גם לטון ולנימת הדיבור המשמעותיים להבנת התוכן. תחומים בהם לרוב קיימת הקפדה על דיקציה הם: דיבור מול קהל, שירה, הדרכה, משחק ועוד.

בספרות
------

לדיקציה במובנה הספרותי היבטים רבים. החשוב מביניהם הוא התאמת המשלב הלשוני למידת הרשמיות הנחוצה בהקשר החברתי.

ניתוח של דיקציה ספרותית מראה כיצד קטע מבסס טון ואפיון של דמויות. לדוגמה, שימוש רב בפעלים הנוגעים לתנועה גופנית מרמז על אופי פעיל של דמות, בעוד ששימוש רב בפעלים הנוגעים להלך רוח מציג דמות שעיקרה התבוננות פנימה. לדיקציה יש השפעה גם על בחירת מילים ותחביר.

דיקציה לרוב נקבעת על ידי סטנדרטים רווחים של כתיבה ודיבור נכונים ונחשבים כאינדיקציה לאיכות הכתיבה. היא עלולה גם לבוא לידי ביטוי בבחירת מילים או ביטויים העשויים להיתפס כמשונים.

צורות של דיקציה כוללות: דיקציה ארכאית (דיקציה עתיקה), דיקציה גבוהה (שפה מליצית), ודיקציה נמוכה (שפה יומיומית). כל אחת מהצורות הללו אמורה לחזק את המשמעות של היצירה או האמירה האומנותית המחבר.

לדוגמה, שימוש במונחים לועזיים, גם כאשר קיימות חלופות עבריות שהולמות את המשלב הלשוני הקיים, יכולות לשוות ליצירה נופך "גלובלי" יותר.

ראו גם
------

* רטוריקה

קישורים חיצוניים
----------------

* דיקציה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  **Firewalls**, Elsevier, 2005, עמ' 397–406, מסת"ב 978-1-55558-297-5

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007552913705171
* BnF: cb11976997f (data)
* LCCN: sh85037699

 |
**יוסי בן דוד** (נולד ב-1966) הוא פזמונאי, מפיק מוזיקלי ומלחין ישראלי.

ביוגרפיה
--------

בן דוד נולד במושב שער אפרים ליצחק ושרה בן דוד. במהלך נערותו עבד בשירותו של בן דודו הזמר חיים משה והכיר את עולם המוזיקה תוך כדי.

את צעדיו הראשונים כמפיק מוזיקלי החל כשניהל זמר אלמוני בזמנו בשם פיני חדד, הפיק לו אלבום כתב והלחין לו את השיר "עינייך השחורות" והביא אותו לפריצה עם השיר "לא לבד" שכתב והלחין אביחי מליחי.

אחרי תקופתו עם חדד, פתח בן דוד חברת הפקות על שמו בה ייצג את הזמר לידור יוספי וכתב לו ולבן דודו - חיים משה את השיר "תני לי", ועם השיר "ראש בראש" שכתב והלחין.

לאחר מכן כתב את השיר "אל תלכי לי" לזמר אייל גולן. בו בזמן הפיק את האוסף המצליח "שניים סוכר" שכללו דואטים שרבים מהם נכתבו או הולחנו על ידי בן דוד בו השתתפו זמרים רבים.

לאחר מכן, פתח אולפן הקלטות ברמת גן וצירף לשירותו את נאור סינואני שעבד בתחילה כטכנאי הקלטה באולפנו. משם המשיך להפיק את האוסף שניים סוכר וגם את האוסף "עבודה עברית" שרים עוזי חיטמן לזכרו של עוזי חיטמן.

משיריו
------

* לאייל גולן: "הוזה אותך מולי", "ימים יגידו", "אל תלכי לי", "על חבל דק", "אל תלכי", "את שלי אני שלך", "נראתה לאחרונה"
* לליאור נרקיס: "אתן לך שנים" ,"העיניים שלי", "תרקדי"
* לליאור נרקיס וחיים משה: "אותך לצידי"
* לחיים משה: "סלחי לי"
* לעומר אדם: "מאושרת"
* לעופר לוי ואייל גולן: "רצתי אחרייך"
* לאבי סינואני: "רציתי להגיד לך", "מה קורה איתך"
* לשרית חדד: "כמו סינדרלה", "בא לי", "אהבה בתוכי" ועוד

קישורים חיצוניים
----------------

* יוסי בן דוד, באתר "פזמונט"
* 

* מילים לשירים של יוסי בן דוד, באתר "שירונט"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 731dcad5-d787-418f-a6f7-b5ee2ef632e7

 |
**זיזף טונאטיאו**  (שם מדעי: *Tonatia*) הוא סוג של עטלף במשפחת הזיזפיים, הכולל 2 מינים, החיים בדרום אמריקה. הסוג הוקם בשנת 1827 על ידי הזואולוג הבריטי ג'ון אדוארד גריי וקרוי על שמו של האל טונאטיאו מהמיתולוגיה האצטקית. זיזף טונאטיאו קרוב חיצונית וגנטית לסוג זיזף עגול-אוזן.

תיאור
-----

לזיזף טונאטיאו ראש גדול אוזניים רחבות ועגולות וצפירים קטנים. חוטמו רחב וקצר ובעל עיטור דמוי עלה על האף. בדומה לזיזף עגול האוזן, גם לסוג זה שיניים מפותחות ויבלות במרכז השפתיים. אורך הראש והגוף של הזיזפים 42–88 מ״מ, אורך הזרוע 32–61 מ״מ ואורך הזנב 14–23 מ״מ. משקלם עד 35 גרם.

הפרווה של זיזף טונאטיאו צפופה וצמרירית במקצת. צבעה נע בין חום אפרורי לבז׳, שחרחר או אפור כסוף. הגחון עשוי להיות חיוור יותר. הזרועות, הפנים ובסיס האוזניים ורודים, והכנפיים, קצות האוזניים והמצח שחרחרים. אחד המינים מתאפיין בפס בהיר על הראש, שמשמש כסימן זיהוי בינו לבין המין השני.

ביולוגיה
--------

זיזפי טונאטיאו מצויים באמריקה הדרומית ואמריקה המרכזית. בית הגידול שלהם מורכב מיערות גשם טרופיים וסוב-טרופיים בסמיכות לנחלים, נהרות וביצות. הם ניזונים בעיקר מחרקים ומשלימים את תזונתם בפירות וחולייתנים קטנים. הזיזפים יוצאים לפעילות בשקיעה, וישנים ביום בעיקר בחללי עצים ובמערות לצד מיני עטלפים אחרים. הם מתרבים במהלך עונת הגשמים.

מינים
-----

בסוג זה 2 מינים:

* זיזף טונאטיאו גדול (*Tonatia bidens*) - דרום ומזרח ברזיל, פרגוואי וצפון ארגנטינה.
* זיזף טונאטיאו מפוספס-ראש (*Tonatia saurophila*) - צפון ברזיל, אזור גויאנה, פנמה, ודרום מקסיקו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זיזף טונאטיאו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007549073005171

 |
**יוסי אפל** (נולד בשנת 1969), הוא שחיין עבר ישראלי, אלוף ישראל בשחייה.

ביוגרפיה
--------

אפל התאמן בקבוצת מכבי קריית אונו בהדרכתו של אורי קליינמן ואחר כך עבר להתאמן בקבוצת מכבי תל אביב בהדרכתו של הלמוט לוי.

### 1985

#### המכביה ה-12

בתחרויות השחייה של המכביה ה-12 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב ביולי 1985 זכה אפל במדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם רזיאל רימר, שגב פורת וזוהר וייס בתוצאה של 3:34.95 דקות, אחרי ארצות הברית (3:32.95 דקות). חודש לאחר מכן, בתחרות חנוכת בריכת רמות בירושלים (בריכת 25 מטר) שנערכה בתחילת אוגוסט הוא קבע במשחה ל-50 מטר חופשי שיא ישראלי חדש לגילאי 17 ו-18 של 24.73 שניות. ב**משחה נועם** (בריכת 25 מטר) שנערך בנהריה בסוף דצמבר אותה שנה הוא קבע במשחה ל-50 מטר חופשי שיא ישראלי חדש לגילאי 17 ו-18 של 24.78 שניות.

### 1986

באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בנהריה בפברואר 1986 זכה אפל במדליית כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 18 של 24.52 שניות, אחרי רזיאל רימר מהפועל גש"מ (24.44 שניות). באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1986 הוא זכה במדליית כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.04 שניות, אחרי רזיאל רימר (24.61 שניות) ולפני שגיא שטיגמן (25.08 שניות).

### 1989

#### המכביה ה-13

בתחרויות השחייה של המכביה ה-13 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב ביולי 1989 סיים אפל במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.07 שניות.

#### אלוף ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1989 זכה אפל במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 23.98 שניות, 9 מאיות השנייה איטי משיאו הישראלי של רזיאל רימר שסיים שני בצוותא עם יואב ברוק שקבע שיא ישראלי חדש לגילאי 17 ו-18 (24.20 שניות).

הערות שוליים
------------

1. ↑  אודות באתר מכבי קריית אונו
2. ↑  אלכס פרסלמן, תודה, אייל - גם לישראל יש זהב במים, מעריב, 21 ביולי 1985
3. ↑  אלכס פרסלמן, הפגנות בבריכת המריבה לא הפריעו לקבוע שיאים, מעריב, 6 באוגוסט 1985
4. ↑  שחייני גש"מ שיפרו שיא שליחים בבריכת נהריה, מעריב, 29 בדצמבר 1985
5. ↑  אלכס פרסלמן, פורת מחק את גניאל מהטבלה, מעריב, 23 בפברואר 1986
6. ↑  אלכס פרלסמן, זוהר בריכה - גלילי שבר השיא ב-100 גב, מעריב, 10 באוגוסט 1986
7. ↑  סוף השבוע בבריכה, מעריב, 10 באוגוסט 1986
פרויקט **שדרות רוטשילד 1** הוא מגדל מגורים בן 120.3 מטרים ובו 32 קומות, הממוקם בנקודה בה מגיעות שדרות רוטשילד אל שכונת נווה צדק בתל אביב. המגדל נחשב למגדל היקר ביותר בתל אביב ואחד מהיקרים בישראל. בשנת 2008 היה מחירה הממוצע של דירה בפרויקט כ-15 מיליון ש"ח. יזמית הפרויקט, קבוצת חבס, מכרה את הפרויקט (כולל בניין המשרדים) בכ-793 מיליון ש"ח.

היסטוריה
--------

המגרש עליו נבנה פרויקט רוטשילד 1 היה בשנותיה הראשונות של תל אביב כחלק מאחוזת בית, בצמוד לרחוב הרצל. הוא שימש כתחנה המרכזית הראשונה של העיר. הקרקע נרכשה בשני שלבים בשנים 2002–2003 תמורת סכום המוערך ב-32 מיליון דולר, והתוכניות שונו מספר פעמים כדי להקטין את מספר הדירות.

בניית המגדל החלה בחודש נובמבר 2006 והסתיימה ב-2011. באותה שנה הוצב בחזית המגדל פסיפס תולדות תל אביב, מעשה ידי האמן נחום גוטמן, אשר שכן קודם לכן בחזית בית העיר תל אביב-יפו ברחוב ביאליק בעיר.

אדריכלות ועיצוב
---------------

הפרויקט כולל מגדל מגורים המתנשא לגובה של 32 קומות (120.3 מ') על שטח של כ-2 דונם, ובמגדל 37 דירות ששטחן הממוצע עולה על 400 מ"ר. בנוסף, כולל הפרויקט מבנה המשתרע על שטח של כ-3,000 מ"ר לצורכי מסחר ומשרדים השוכן בצמוד למגדל המגורים אך הוא נפרד ממנו. הבניין מחופה קירות מסך לכל גובהו המאפשרים נוף לים ולנווה צדק מכל דירה.

אדריכל הפרויקט הוא אבנר ישר ועיצוב הפנים הכולל לובי בגובה של 12 מטרים ובריכת שחייה המשולבת בגינת הגג. המהנדס הראשי הוא אברהם הראל מקבוצת חבס. למגדל 5.5 קומות חנייה תת-קרקעית המשמשות את דיירי המגדל, קומת קרקע המשלבת שטחי מסחר מצד רחוב אחד העם ולובי כניסה למגדל המגורים משדרות רוטשילד. מעל לקומת המסחר שוכנות שלוש קומות משרדים ומעליהם קומה טכנית וקומת בריכה וחדר כושר, 23 קומות מגורים ושלוש קומות גג.

גלריה
-----

* בריכת השחייהבריכת השחייה
* הלוביהלובי
* מראה המבנהמראה המבנה
* מראה נוסף של המבנהמראה נוסף של המבנה

ראו גם
------

* פסיפס תולדות תל אביב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגדל רוטשילד 1** בוויקישיתוף
* נעמה סיקולר וקרן צוריאל-הררי, רוטשילד 1, תל אביב: "אמרו לנו 'אידיוטים, מי יגור ברוטשילד?'", באתר כלכליסט, 20 באוקטובר 2010
* נועם דביר, המגדל "רוטשילד 1" - לא לכולם, אבל מעל כולם, באתר הארץ, 2 בדצמבר 2010
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**שבתי פרנקל** (13 באוגוסט 1909, כ"ו באב ה'תרס"ט – 30 בספטמבר 2000, א' בתשרי ה'תשס"א) היה נדבן והמו"ל של הוצאת שבתי פרנקל העוסקת בעיקר בהוצאה מוגהת וממופתחת של ספרי משנה תורה לרמב"ם.

קורות חיים
----------

פרנקל נולד בביליץ, פולין ליוסף ופרל פרנקל. הוא נישא לחיה שינדל - בתו של הרב יוסף נחמיה קורניצר, רבה של קראקא ונינו של החת"ם סופר. בשואה נמלט לוילנה בליטא, משם היגר לארצות הברית, התיישב בניו יורק ועסק בפעולות הצלת יהודים מידי הנאצים[דרושה הבהרה]. רוב משפחתו, הוריו, אחיו ובני משפחתם, נספו בשואה. לאחר המלחמה פעל לשיקום פליטים ולביסוס מוסדות שהוקמו עבורם. פרנקל ואשתו אימצו שני יתומים ממשפחתה של האישה, שהוריהם נספו בשואה.

בשנת ה'תש"ל עלה פרנקל לישראל. הוא הקים כולל מיוחד של אברכים כדי לממש את מפעל הוצאת ספרי המשנה תורה. הכולל נקרא "ישיבת אהל יוסף" - לזכר אביו, יוסף, שנספה בשואה. כמו כן הקים לשם כך את הוצאת שבתי פרנקל. מלבד ספרי הרמב"ם הוציא לאור גם קיצור שולחן ערוך עם ליקוטים מהספר משנה ברורה, וכן חלק מספריו של הרב משה פיינשטיין.

הוא כתב ספר "רזא דשבתי" ב-3 כרכים.

לאחר פטירת אשתו ביום כ"ד בחשוון ה'תשמ"ו נישא בזיווג שני לחיה אסתר לבית ברינר (בריננער), בתו של החסיד ר' שלמה אמסטרדם מטשין, מצאצאי הרב שאול לוונשטם מחבר הספר **בנין אריאל** והרב צבי אשכנזי מחבר הספר חכם צבי, איתה חי כעשר שנים עד לפטירתו.

ביום א' של ראש השנה בשנת ה'תשס"א נפטר פרנקל ונקבר בהר המנוחות בירושלים. הוא לא הותיר אחריו צאצאים. חתנו החורג - הרב נפתלי קפלן (נכדו של הרב ירוחם ליבוביץ) ממשיך במפעל חייו, ומחלק את זמנו בין ביתו בניו יורק וביתו בבני ברק.

קישורים חיצוניים
----------------

* ר' שבתי פרנקל בארץ, שערים, 1 במרץ 1951, עמ' 1
* ר' שבתי פרנקל סייר ביישובי פא"י, שערים, 21 במרץ 1951, עמ' 1 ו-4 (חלק 1, חלק 2)
* נפתלי קראוס, הרמב"ם "קם לתחייה" בבני-ברק, מעריב, 6 ביוני 1975, עמ' 25
* שבתי בן יוסף פרנקל (1909-2000), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007303459705171
* ISNI: 0000 0000 7106 1397
* LCCN: n91083693
* VIAF: 97340395
* WorldCat: lccn-n91083693

 |
**דנדרובטס צהוב-פסים** (שם מדעי: *Dendrobates leucomelas*) הוא מין של צפרדע ממשפחת הדנדרובטיים החיה ביבשת דרום אמריקה. זוהי צפרדע רעילה ומסוכנת ביותר, הרעל שעל גופה יכול להרוג בנגיעה אחת וקטלני גם לבני אדם. שמם הידוע יותר של כלל המינים במשפחה, צפרדעי חץ רעילות, נובע מן העובדה ששבטי האינדיאנים נהגו למרוח את חיציהם ברעל הצפרדע.

הצפרדעים חיות בדרום אמריקה, באזור גיאנה, ונצואלה וקולומביה. הצפרדע נמצאת בדרך כלל בנהרות אשר ביערות גשם טרופיים. מזונה העיקרי מורכב מחרקים אותם, ככל הצפרדעים, היא תופסת בלשונה הארוכה. הדנדרובטס הוא יחידני, וחי בגפו.

הטלת הביצים של הדנדרובטס מתרחשת על עלה, והזכר מטפל בהן במסירות מרגע הטלתם. לאחר בקיעת הראשנים הזכר מעביר אותם לבריכת מים על גבו. 

זהו אחד ממיני הדנדרובטס הגדול ביותר. אורכו הממוצע כ-4 ס"מ ומשקלו כ-100 גרם. הזכרים בדרך כלל גדולים יותר מהנקבות. גבו של הדנדרובטס בדרך כלל צהוב עם כתמים שחורים, אך לעיתים הצהוב משתנה לכתום. רגליו מותאמות לטיפוס על עצים ומבנהם המיוחד מאפשר לרגל להידבק למקום הטיפוס. הלשון שלהם דביקה גם היא, ומאפשרת תפיסה יעילה של חרקים, שהם המזון המועדף עליהם. גובה המחייה הממוצע שבו חי הדנדרובטס הוא 5–86 מטר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דנדרובטס צהוב-פסים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* דנדרובטס צהוב-פסים, באתר גן החיות התנ"כי (בעברית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דנדרובטס צהוב-פסים באתר הרשימה האדומה של IUCN
איור של זוג טאראסקוזאורוסים רודפים אחרי אורניתופוד לצד דרומזאורים.
**טאראסקוזאורוס** (שם מדעי: *Tarascosaurus*; מילולית: "לטאת הטאראסק") הוא סוג דינוזאור תרופוד ממשפחת האבליזאוריים אשר חי בצרפת ואולי גם ספרד לפני 70–80 מיליון שנה. הוא קרוי על שם המפלצת טאראסק, מין מפלצת טורפנית שמוצאה מאזור פרובאנס.

מאובני הדינוזאור התגלו באזור פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור, בצרפת ב-1991 וכללו שלדים חלקיים, בעיקר של הרגליים. תחילה סברו שהם מאובני מגלוזאורוס אך בהמשך התברר שהם היו שונים. כמה חוקרים רואים בו טקסון מוטל בספק עקב מיעוט הממצאים לזיהויו.

יצור זה היה קרוב למג'ונגזאורוס והיה בעל גולגולת קצרה שנועדה לרסק עצמות. עצם הירך שהתגלתה הגיע לאורך 22 ס"מ ועצם הירך הגיע לאורך 32 ס"מ. אורך הדינוזאור עצמו הגיע ל-2.5-3 מטרים.

ככל הנראה הוא היה היחיד שבבני המשפחה שנמצא בחצי הכדור הצפוני, למעט הבטסוכוס (Betasuchus) ייתכן ששויך למשפחה וחי בהולנד.

בתרבות
------

דינוזאור זה הופיע בסדרה כוכב הדינוזאורים שם נראים מספר פרטים שתוקפים עדר של מגיארוזאורים והורגים פרט אחד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טאראסקוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**טארטרוקיון** (שם מדעי: ***Tartarocyon***) הוא סוג נכחד של יונק מהמשפחה כלבי דוב, אשר התקיים בצרפת של תחילת המיוקן שלפני 12.8 עד 12 מיליון שנה מזמננו.

סוג זה תואר ב-2022 בידי החוקרים: "Solé, Lesport, Heitz & Mennecart" ומשמעות שמו: "כלב הטרטארו" (Tartaro) - ענק אוכל אדם מהמיתולוגיה הבסקית, שהתקיים בחבל בארן. הסוג מכיל מין בודד - *Tartarocyon cazanavei*, הקרוי לכבוד בעלי שטח החפירה של המאובנים אלן קזנובה, אשר תרם רבות לחפירתה.

ממצאי המאובנים של טורף זה התגלו בפירנאים האטלנטיים של דרום-מערב צרפת ואלה כללו רק שרידי לסת תחתונה גדולה, אשר מעידה שבעליה אולי שקל מעל 200 ק"ג והיה כנראה גדול טורפי אירופה של המיוקן. מבנה הלסת מעידה על שיני טורף וייתכן שהיה צד פרסתנים קדומים או אכל נבלות שמצא. במראהו דמה מעט לדוב בגודלו ואופן הליכתו אף שמבנה הלסתות דמה יותר לזה של כלב והיה בעל עוצמת נשיכה חזקה ביותר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טארטרוקיון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Solé, F.; Lesport, J.-F.; Heitz, A.; Mennecart, B. "A new gigantic carnivore (Carnivora, Amphicyonidae) from the late middle Miocene of France". PeerJ. doi:10.7717/peerj.13457.
**Ghoti** היא מילה אנגלית מומצאת שאין לה משמעות משל עצמה (מלבד התייחסות עצמית) אלא משמשת כשנינות לשונית המוכיחה את הריחוק שבין השפה הכתובה לשפה המדוברת. רוב האנשים שמנסים לקרוא את המילה בפעם הראשונה יאמרו "**גּהוֹתִּי**" ויחשבו שהכוונה ל-Gothic, אך מוסרי השנינות נוטים להפתיע ולטעון שאת המילה Ghoti יש להגות /fɪʃ/, ממש כמו המילה האנגלית Fish (פִישׁ) - דג.

ההסבר לקריאה הבלתי-אינטואיטיבית הוא שהמילה מורכבת מדוגמאות לאיותים חריגים באנגלית:

* gh נהגה /f/ כבמילה Enough.
* o נהגה /ɪ/ כבמילה Women.
* ti נהגה /ʃ/ כבמילה Action.

דוגמה קיצונית נוספת היא ש-Ghoti יכולה להיות מילה דוממת, כיוון שהאותיות הנ"ל אינן נהגות בכמה מילים:

* Ei**gh**t
* Pe**o**ple
* Balle**t**
* Bus**i**ness

ב-1874 פורסמה המילה Ghoti בציטוט מתוך מכתב שנכתב ב-11 בדצמבר 1855 המייחס את המצאת המילה לוויליאם אולייר הבן (William Ollier Jr, יליד 1824). מאז מוזכרת המילה, כדוגמה קיצונית לאיות מסובך, בפי דוברי אנגלית הטוענים כי יש לשנות ולפשט איות של מילים רבות באנגלית באופן רשמי (כלומר, שהאיות החדש לא ייחשב שגיאה).

שימושים ידועים
--------------

* ג'יימס ג'ויס מתייחס ב"פיניגנז וייק" ל-ghoti במשפט "Gee each owe tea eye smells fish" (מילולית: וואו! "כל עין של חייב תה מריחה כמו דג", אבל נשמע כמו: G H O T I מריח כמו דג).
* במסע בין כוכבים המילה ghoti קיימת בשפה הקלינגונית, ופירושה "דג".
* בסדרה "באטמן" מוזכרת חברת קוויאר בשם Ghoti Œuf. דהיינו "ביצי דג" (המילה "ביצה" כתובה בצרפתית). באטמן, שהבין את השנינות, מפרש אותה לאוזני רובין והצופים.
* להקת פאנק רוק נוצרי בווירג'יניה אימצה את השם Ghoti Hook, משחק מילים ל-Fish hook, קרס דיג.

ראו גם
------

* פונטיקה ופונולוגיה
* כתיב
* Phish ו-Phishing - איותים חלופיים ל-Fish

קישורים חיצוניים
----------------

* כללי ההגיה של השפה האנגלית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Census Returns of England and Wales, 1851*. Kew, Surrey, England: The National Archives of the UK (TNA): Public Record Office (PRO), 1851
2. ↑  בנג'מין זימר, "גותי לפני שו", ‏23.4.2008 (באנגלית)
**אָוותַּנְדִּיל ר'וֹר'וֹבֵּרִידזֶה** (בגאורגית: **ავთანდილ ღოღობერიძე**, ברוסית: **Автандил Николаевич Гогоберидзе**‏; 3 באוגוסט 1922 - 20 בנובמבר 1980) היה שחקן כדורגל גאורגי בתקופת ברית המועצות; הוא שיחק בעמדת חלוץ; אחרי סיום קריירת המשחק פנה לקריירת אימון.

ביוגרפיה
--------

אוותנדיל ר'ור'וברידזה נולד בשנת 1922 בעיר סוחומי, בירת חבל אבחזיה שבמערב גאורגיה; קבוצת הבוגרים הראשונה שבה שיחק, הייתה "פישֵוויק" סוחומי (1939); בשנת 1940 עבר לדינמו סוחומי, אך עם הפלישה הגרמנית לברית המועצות בשנת 1941 הפסיק לשחק.

בשנת 1945, בתום מלחמת העולם השנייה, החל ר'ור'וברידזה לשחק בדינמו טביליסי, שבמדיה הופיע במשך 17 עונות; בסך הכול, הוא שיחק במדי הקבוצה ב-344 משחקים והבקיע 128 שערים לזכותה.

בשנת 1951 נכלל ברשימת 11 המצטיינים של עונת האליפות בברית המועצות.

ב-11 במאי 1952 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ברית המועצות; היה זה במשחק ידידות ביתי מול נבחרת פולין, שהסתיימה בהפסד סובייטי בתוצאה 1:0; הופעתו הראשונה במשחק רשמי של הנבחרת הסובייטית התקיימה ב-6 ביולי של אותה שנה במשחק הפסד (2:1) לנבחרת בולגריה באולימפיאדת הלסינקי.

ב-8 בספטמבר 1954 הבקיע את שערו היחיד במדי נבחרת ברית המועצות - במשחק ידידות מול שוודיה, שבה הסובייטים ניצחו בתוצאה 0:7. ב-26 בספטמבר 1954 ערך ר'ור'וברידזה את הופעתו האחרונה במשחק ידידות של נבחרת ברית המועצות; היה זה במשחק תיקו (1:1) מול הונגריה. בסך הכול, ר'ור'וברידזה הופיע בשלושה משחקים רשמיים ושלושה משחקים בלתי-רשמיים של הנבחרת הסובייטית והבקיע שער יחיד לזכותה.

בשנים 1962-1961 אימן ר'ור'וברידזה את דינמו טביליסי, ואילו בשנים 1965-1963 היה מנהלהּ; בשנת 1964, תחת ניהולו, הקבוצה הגאורגית זכתה לראשונה באליפות ברית המועצות; באותה שנה פרסם ספר על הקריירה שלו.

בשנים 1967-1966 אימן את לוקומוטיב טביליסי, ששיחקה בליגת המשנה של ברית המועצות.

ב-1967 נקלע לתאונת דרכים קשה, שבעקבותיה רותק למיטה ואיבד את יכולת הדיבור.

ר'ור'וברידזה זכה בחייו בשני פרסים ממלכתיים: תואר אמן ספורט נכבד של ברית המועצות (1951) ועיטור הדגל האדום של העמל (1957).

אוותנדיל ר'ור'וברידזה מת בשנת 1980 בטביליסי; נכון לשנת 2014 הוא ניצב במקום ה-19 במועדון המבקיעים של גריגורי פדוטוב, עם 143 שערים (המועדון הלא-רשמי מהווה רשימת דירוג של כדורגלנים סובייטים ורוסים, שהבקיעו 100 שערים ויותר במשחקים רשמיים בכול המסגרות).

תארים ופרסים
------------

**דינמו טביליסי**

* שתי מדליות כסף על סגנות אליפות ברית המועצות: 1951, 1953
* ארבע מדליות ארד על מקום שלישי באליפות ברית המועצות: 1946, 1947, 1950, 1959

**אישיים**

* נכלל ברשימת 11 המצטיינים של ליגת העל הסובייטית: 1951

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוותנדיל ר'ור'וברידזה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
**אוותַנדיל צ'קוּאסֵלי** (בגאורגית: **ავთანდილ ჭკუასელი**, ברוסית: **Автандил Ноевич Чкуасели**‏; 31 בדצמבר 1931 - 12 בספטמבר 1994) היה כדורגלן גאורגי בתקופת ברית המועצות; הוא שיחק בעמדת חלוץ; אחרי סיום קריירת המשחק היה מנהל בוועד הספורט של גאורגיה הסובייטית, וכן מרצה ומנהל קתדרה במכון לחינוך גופני.

ביוגרפיה
--------

אוותנדיל צ'קואסלי נולד בשנת 1931 בטביליסי, בירת גאורגיה הסובייטית; בשנת 1946 הוא סיים את לימודיו בבית הספר לכדורגל מס' 35 של טביליסי.

בשנת 1949 צ'קואסלי החל לשחק בקבוצת דינמו טביליסי ונשאר בה עד סוף קריירת המשחק בשנת 1959; בשנים 1951 ו-1953 הוא זכה עם הקבוצה במדליית כסף על סגנות אליפות ברית המועצות. בשנת 1952 צ'קואסלי הוכר כחלוץ שמאלי קיצוני השלישי בטיבו באותה עונת אליפות סובייטית (נכלל ברשימת 33 מצטייני העונה כסגן שני של החלוץ השמאלי הקיצוני שבין 11 המצטיינים); בסך הכול, צ'קואסלי הופיע במדי הקבוצה ב-84 משחקים והבקיע 29 שערים לזכותה.

ב-18 ביוני 1952 צ'קואסלי ערך את משחק הבכורה שלו במדי נבחרת ברית המועצות; היה זה במשחק ידידות מול נבחרת בולגריה, שהסתיים בתיקו 2:2; ב-22 ביולי הוא ערך את הופעתו השנייה והאחרונה בנבחרת - הפעם במשחק רשמי במסגרת אולימפיאדת הלסינקי, שבו הסובייטים נוצחו בתוצאה 3:1 על ידי נבחרת יוגוסלביה.

בשנת 1955, באמצע קריירת המשחק שלו בדינמו טביליסי, צ'קואסלי הושאל לקבוצת לוקומוטיב טביליסי; הוא הופיע במדי הקבוצה השנייה בשבעה משחקים והבקיע שער יחיד לזכותה.

בשנת 1956 צ'קואסלי זכה עם נבחרת הכדורגל של גאורגיה הסובייטית במדליית כסף בספַּרטַקיאדת עמֵי ברית המועצות (אליפות הנבחרות של הרפובליקות הסובייטיות).

עם סיום קריירת המשחק שלו בשנת 1959, צ'קואסלי פתח בקריירת ניהול, שבשיאה הגיע אל צמרת מִנהלת הכדורגל בוועד הספורט הממלכתי של גאורגיה הסובייטית - מאוקטובר 1974 עד מרץ 1976 שימש כסגן יו"ר המִנהלת, ואילו בהמשך עמד בראשה (בין אפריל 1976 לפברואר 1984, ושוב מפברואר 1987 עד נובמבר 1988).

בשנת 1976 צ'קואסלי זכה בתואר מאמן נכבד של גאורגיה הסובייטית.

בשנים 1984 - 1994 צ'קואסלי ניהל את הקתדרה לכדורגל במכון הממלכתי לחינוך גופני של גאורגיה הסובייטית, ושימש גם כמרצה (לא ברציפות).

אוותנדיל צ'קואסלי מת בשנת 1994 בטביליסי.

פרסים
-----

**דינמו טביליסי**

* שתי מדליות כסף על סגנות אליפות ברית המועצות: 1951, 1953
* שתי מדליות ארד על מקום שלישי באליפות ברית המועצות: 1950, 1959

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
איור של שני פרטים של אומדנוזאורוס
**אומדנוזאורוס** (שם מדעי: ***Ohmdenosaurus***; מילולית: "לטאת אומדן (אנ')") הוא סוג של דינוזאור מקבוצת הזאורופודים אשר חי בתחילת היורה באירופה. לצד הטזואודוזאורוס (*Tazoudasaurus*) היה מראשוני הזאורופודים שחיו באירופה ובכלל בחצי הכדור הצפוני.

מאפיינים
--------

האומדנוזאורוס היה זאורופוד פרימיטיבי יחסית, קרוב לברפזאורוס והרואטוזאורוס והשתייך לקבוצה הגדולה גרוויזאוריה, הכוללת את מרבית הזאורופודים. הדינוזאור היה קטן ביחס לזאורופוד ולפי הערכות הגיע לאורך של 4 או של 6.7 מטרים ומשקל של 1.3 טון בקירוב. כמה מהחוקרים סוברים שהוא חי על איים קדומים ועבר גמדיות איים, אך הדבר לא הוכח. היה לו צוואר קצר וגפיים ארוכות וכבדות שתמכו במשקלו. הוא ניזון בעיקר מעלי צמחים כמו ציקסאים, אראוקריים ופודוקרפיים.

דינוזאור זה התגלה ב-1970 בחפירות בבאדן-וירטמברג באזור השייך כיום לבוהמיה, גרמניה והוא ידוע בעיקר משוקה גדולה ומעצמות שורש רגל גדולות. תחילה שייכו אותם לממצאי פליוזאור קדום, אך בהמשך התברר שהיה יצור יבשתי. הוא הוגדר למדע ב-1978 בידי החוקר הגרמני רופרט ויילד (Rupert Wild), על שם העיר אומדן שלידה התגלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אומדנוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**ω בקנטאור** (מצוין כ-**NGC 5139**) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים קנטאור הנמצא במרחק של כ-16,000 שנות אור ממערכת השמש ומכיל כ-10 מיליון כוכבים. זהו הצביר הכדורי הבהיר ביותר בשמים ואחד הקרובים ביותר לכדור הארץ.

היסטוריה
--------

הצביר התגלה על ידי אדמונד היילי בשנת 1677 ותואר על ידו כ"כתם בהיר בקבוצת קנטאור". למעשה כבר תלמי כלל אותו בקטלוג הכוכבים שלו ככוכב והוא גם נכלל בשנת 1603 בקטלוג הכוכבים אורנומטריה של יוהאן באייר, שגם נתן לו את הציון "ω בקנטאור". ג'ון הרשל זיהה סביב שנת 1830 שמדובר בצביר כוכבים. בשנת 2008, בעקבות תצפיות נוספות, שנעשו על ידי טלסקופ החלל האבל, הועלתה השערה שבמרכז הצביר נמצא חור שחור בינוני ושלמעשה מדובר בגלקסיה ננסית שנלכדה בכוח הכבידה של שביל החלב, שפיזר את הכוכבים שמחוץ לליבתה.

תצפית
-----

הצביר נמצא במרכז קבוצת הכוכבים קנטאור, בהמשך הקו המחבר את β בקנטאור עם ε בקנטאור, כ-8 מעלות מצפון לו, וכ-5 מעלות ממערב ל-ζ בקנטאור. בהירות נראיתו של הצביר היא מדרגה 3.7 כך שניתן למוצאו בקלות, אך בשל מיקומו הדרומי קשה לראותו מאירופה או מהמזרח התיכון. בתנאי תצפית מיטביים ניתן להבחין בכך שמדובר בכתם מעורפל ולא בכוכב נקודתי ובמשקפת איכותית ניתן להבחין בכוכבים שבשולי הצביר ובכך שצורתו מעט אליפטית. באמצעות טלסקופ חובבים ניתן לראות בקלות שזהו צביר כדורי.

מאפייני הצביר
-------------

צילום מוגדל של קטע מ-ω בקנטאור המראה את מגוון הכוכבים שבו
קוטרו של ω בקנטאור הוא כ-170 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש הוא כ-16,000 שנות אור, כך שגודלו הזוויתי הוא כ-36 דקות קשת - יותר מגודלו הזוויתי של הירח המלא. הצביר מעט אליפטי - אורך הציר המשני שלו הוא כ-80% מהציר הראשי והוא מכיל כ-10 מיליון כוכבים. מסתו הכוללת היא פי 5 מיליון ממסת השמש, עוצמת ההארה הכוללת שלו היא פי 700,000 מעוצמת ההארה של השמש והספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי F5. גילו מוערך בכ-12 מיליארד שנים. בניגוד לצבירים כדוריים אחרים, הכוכבים בצביר זה הם מגילאים שונים ובעלי מתכתיות מגוונת.

מדידות של מהירות התנועה של כוכבי הצביר סביב מרכזו מעלות שנמצא במרכז הצביר גוף מסיבי שמסתו מוערכת בכ-40,000 מסות שמש וככל הנראה זהו חור שחור. גודלו החריג של הצביר, צורתו הפחוסה, השונות הגדולה בגילאי כוכבי הצביר ובתכונותיהם וקיומו של חור שחור במרכזו, מרמזים על כך שייתכן ומדובר בגלקסיה ננסית שנלכדה בכוח המשיכה של שביל החלב וכתוצאה מכך איבדה את הכוכבים שבשוליה שהתפזרו בשביל החלב. ליבת הגלקסיה נשארה צפופה ודחוסה ונראית כיום כצביר גדול במיוחד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אומגה בקנטאור** בוויקישיתוף
* ω בקנטאור באתר SEDS.
* אומגה בקנטאור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אומגה בקנטאור, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. ↑  ω בקנטאור ב"תמונת היום" של נאס"א מ-16 באפריל 2002
2. 1 2  אתר טלסקופ החלל האבל: Astronomers Find Suspected Medium-Size Black Hole in Omega Centauri
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**אלי גונן** הוא מנהל ואיש עסקים ישראלי. הוא מנהל ושותף מייסד בחברת Terra לניהול בתי מלון. כיהן כמנכ"ל האוניברסיטה העברית בירושלים, מנכ"ל רשת המלונות שרתון מוריה, מנכ"ל משרד התיירות ונשיא התאחדות המלונות בישראל.

ביוגרפיה
--------

קיבל תואר ראשון בכלכלה ותואר שני במנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. עבד בתפקידים שונים באוניברסיטה העברית, בהם ראש מדור משאבי אנוש ועוזר מנכ"ל, ובשנים 1987–1991 היה מנכ"ל משותף למינהל של האוניברסיטה. בשנת 1991 מונה למנכ"ל משרד התיירות ושימש בתפקיד זה עד 1996, תחת שרי התיירות גדעון פת ועוזי ברעם. לאחר סיום כהונתו זו מונה למנכ"ל רשת המלונות ב"כור תעשיות" והקים בישראל את רשת המלונות שרתון מוריה בישראל. במקביל היה דירקטור בחברת התעופה ארקיע.

בשנים 2009–2017 כיהן כנשיא התאחדות המלונות בישראל. בתפקידו זה נאבק בהתרחבות השכרת דירות לתיירים דרך Airbnb.

יחד עם קלמן הובר הקים את חברת Terra, העוסקת בניהול בתי מלון, ולה שלושה בתי מלון, בירושלים, בתל אביב ובירוחם. 

שימש יו"ר דירקטוריון קו-אופ ישראל, דירקטור בבנק דיסקונט, ובמרכז הקונגרסים בבנייני האומה בירושלים וחבר בהתנדבות במרכז וראייטי בירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* שירה אהרוני, פעם מנכ"ל תמיד מנכ"ל - ראיון עם אלי גונן, באתר של ארגון הבוגרים של בית הספר למנהל עסקים של האוניברסיטה העברית בירושלים
* אלי גונן, עזבו את הסטארט-אפ, זה הזמן לטוריסט ניישן, באתר כלכליסט, 12 באוגוסט 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  דותן לוי, התאחדות המלונות: "הזינוק בדירות המושכרות לתיירים - מייקר את השכ"ד ופוגע בנו", באתר כלכליסט, 14 ביוני 2015
2. ↑  גולן חזני, שני הכובעים של אלי גונן: יו"ר קו-אופ ישראל כלווה, דירקטור בדיסקונט כמלווה, באתר כלכליסט, 3 בדצמבר 2018
**דוד די רוסי** היה סוחר ונוסע לארץ ישראל בשנת ה'רצ"ה 1535. מוצאו היה מאיטליה, מהעיר צ'זנה. התיישב בעיר צפת.

מסעו בארץ ישראל
---------------

מפה ארץ ישראל והמזרח התיכון, 1550
הוא יצא לדרכו מלווה בקרוביו: אחותו חנה ואישהּ יצחק ברוך, בנו אליהו, כלתו ונכדו. האונייה שבה הפליג עברה בין השאר בעיר פמגוסטה באי קפריסין. בדרך הים, נשבה בנו על ידי שודדי ים, ואחר כך נפדה תמורת ממון. ואילו גיסו נפטר פתאום בהיותם בצידון, ובשל כך חזרה אחותו לאיטליה, ובידה הפקיד את איגרתו, שנשמרה לדורות ואשר הופנתה לקהילות יהודי איטליה. הוא הגיע אל חופי הארץ, בה' באדר ה'רצ"ה 1535.  
 באיגרתו הוא מזכיר את אירועי זמנו, ובהם מותו של האפיפיור קלמנס השביעי ובחירתו של אפיפיור חדש ואת מערכותיו של סולימאן המפואר, שולטאן האימפריה העות'מאנית בפרס ויחסו, הסביר לדעתו אל היישוב היהודי בארץ.  
הוא למד וסקר באיגרתו את המצב הכלכלי בארץ ישראל ובמיוחד בחלקה הצפוני בו עבר או התגורר: טריפולי, ביירות וצפת וסביבתה; וגם על תנועת הסחורות לערי נמל באפריקה, כגון אלכסנדריה שבמצרים. ענפי הכלכלה העיקריים בצפון הארץ לפי איגרתו הם חקלאות: תבואה ומטעים, והכנת בגדים בסדנאות מלאכה. וכן מספר על הובלת מים ממעיין בדרך לחברון וגם תותחים ואבק שרפה אל מצודת דוד בירושלים.

לקריאה נוספת
------------

* אברהם יערי (עורך), **אגרות ארץ ישראל**, רמת גן: הוצאת מסדה, 1971, עמ' 187-182.

קישורים חיצוניים
----------------

* **אגרות ארץ ישראל**, באתר היברובוקס
חצובה קטנה של מצלמה ללא ציוד נלווה. חצובה זו היא במבנה של תלת-רגל
**חצובה** (או "**כנַה**") היא מכשיר המיצב מכשיר שני במקום שהוגדר מראש. החצובה יכולה לאפשר, בדרך כלל, גם כיוון זוויתי של המכשיר המקובע בשתי זוויות - צידוד והגבהה. חצובות נמצאות בשימוש נפוץ לאחיזת ציוד אופטי (מצלמות, טלסקופים, מדי מרחק, מדי מהירות וכיוצא בזה), כלי ירייה (בעיקר מקלעים ורובי צלפים), צלחות לקליטת שידורי לוויין ועמודים זמניים לתבניות יציקת בטון לתקרה.

לחצובות יש, על פי רוב, שלושה חלקים. חלק אחד (לרוב החלק העליון), שמתחבר אל המכשיר המקובע, חלק אמצעי שמכיל צירים ועזרי כוונון של החצובה עצמה וחלק שלישי (לרוב החלק התחתון) המקשר בין החצובה ובין המצע שעליה היא עומדת. מצע זה יכול להיות הקרקע, חלק מכלי רכב, חלק מקונסטרוקציה של בניין וכיוצא בזה. כאשר המצע שעליו עומדת החצובה הוא הקרקע, החלק התחתון שלה הוא על פי רוב במבנה של תלת-רגל.

חצובה לצילום
------------

השימוש בחצובה לצילום נעשה לרוב, כשזמן החשיפה לאור ארוך יחסית והתמונה תהיה מטושטשת אם המצלמה תזוז בזמן הצילום, או כאשר מצלמים עם עדשה ארוכת מוקד (מעל 300 מ"מ) וכל תזוזה קטנה תטשטש את התמונה, כאשר רוצים לבצע צילום עצמי, או כאשר יש צורך בדיוק גבוה מאוד, (מדי מרחק ומדי מהירות) וכאשר רוצים לצלם סרט ווידאו ללא תזוזות מיותרות. בדרך כלל במצלמות חצובה היא בעלת שלוש רגליים טלסקופיות המשמשות לקיבוע המצלמה.

חצובה בכלי ירייה
----------------

כדי להגביר את הדיוק של כלי ירייה מחלקתיים (שהמפעיל אותם נדרש לניידות מועטה) נהוג לחבר להם מתחת למתפסים חצובה אותה אפשר להשעין על הקרקע. לחצובה מספר מטרות:

1. הגברת הדיוק של כלי הירייה על ידי מתן נקודת משען יציבה לקנה.
2. ספיגת הרתע הגבוה של כלי הירייה.
3. הקטנת העומס ועייפות היורה, שנאלץ להחזיק את כלי הירייה למשך פרקי זמן ארוכים.

כלי הנשק הטיפוסיים שבדרך כלל מותקנים עליהם חצובות הם מקלעים ורובי צלפים. החצובה של מקלעים קלים ורובי צלפים היא דו-רגלית (bipod) ומאפשרת ניידות עם הנשק למטרת החלפת עמדות והסתערות עם הנשק בעת הצורך. מקלעים כבדים יותר (כגון ה-M2 Browning מק"כ) כוללים חצובה כבדה תלת-רגלית (tripod) המאפשרת לתפעל את הנשק כהלכה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חצובה** בוויקישיתוף
חצוצרנים שחורי-מקור בבית שאן
ביצי חצוצרן שחור-מקור, אוסף מוזיאון טולוז
**חצוצרן שחור-מקור** (שם מדעי: *Rhodospiza obsoleta*) היא ציפור שיר ממשפחת הפרושיים והיא יחידה בסוגה.

מקור השם
--------

### מקור השם העברי

למין ישנו קול מזכיר במקצת את תרועת החצוצרה ומכאן שמו. מספר מינים נוספים ממשפחת הפרושיים נקראו אף הם "חצוצרנים" (Rhodopechys) בשל הדמיון הוויזואלי לחצוצרן המדבר. למרות שמו, קולו של החצוצרן שחור-המקור אינו מזכיר כלל את תרועת החצוצרה.  
שם המין (שחור המקור) נקרא בשל צבע מקורו.

### מקור השם הלטיני (המדעי)

מקור שם הסוג המדעי הוא בשילובן של שתי מילים ביונית: *rhodon*, שפירושו - אדום ו-*spiza* - פרוש. מקור שם המין הוא במילה הלטינית *obsoletus* שפירושה בלוי, מרופט, דהוי. פירוש השם המדעי הוא אפוא "פרוש אדום דהוי".

תיאור חיצוני
------------

ציפור זו בעלת מקור עבה ושחור, לנקבה מקור בהיר יותר, לעיתים אף חום בהיר. רוב נוצות גופה בצבע חום-חוֹלי בהיר, עם דגמי כנף וזנב בולטים בעלי גוני שחור, לבן וורוד בתעופה נראים הכנפיים והזנב לבנים ברובם. מלבד מקורו השחור, לזכר יש גם מסיכת קדמת עין שחורה שלא קיימת אצל הנקבה. כרוב הציפורים, לזכר יש צבעים בולטים ועזים יותר ולנקבה דהויים יותר.  
החצוצרנים הצעירים, דומים לנקבות.

לקריאה נוספת
------------

* קיליאן מולארני, **הציפורים - המדריך השלם לציפורי אירופה וישראל**, בהוצאת מפה והוצאת הקיבוץ המאוחד בשיתוף עם החברה להגנת הטבע, 2003
* עזי פז ויוסי אשבול, **מדריך מצולם לציפורים בישראל**, בהוצאת כתר, הדפסה שביעית, 1997

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **חצוצרן שחור מקור** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **חצוצרן שחור-מקור** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Rhodospiza obsoleta** |

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* חצוצרן שחור-מקור בתוך מאגר המידע הלאומי לציפורי ישראל ע"ש יהורז כשר

הערות שוליים
------------

1. ↑  חצוצרן שחור-מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  ע"פ החלטות האקדמיה
**הידרותרוזאורוס** (שם מדעי: ***Hydrotherosaurus***; מילולית: "בהמת מים לטאית") הוא סוג של זוחל ימי ממשפחת האלאסמוזאוריים אשר חי לפני 66–70 מיליון שנה, בשלהי הקרטיקון, בחופי קליפורניה ממערב לאמריקה הצפונית. הוא סווג ב-1943 בידי החוקר סמואל פול וולס. בסוג נכלל מין יחיד - *Hydrotherosaurus alexandrae* שהיה קרובו של הפוטבזאורוס היפני.

ההידרותרוזאורוס היה קרובו של האלאמוזאורוס בעל צוואר הנחש הארוך ודמה לו בגודלו. אורכו המוערך מגיע ל-7.77 מטרים (בעבר הוא נחשב גדול הרבה יותר, עד לאורך 13 מטרים) והיה בעל צוואר ארוך ביותר בעל 60 חוליות. לעומת זאת, היה הראש קטן יחסית, באורך של 33 ס"מ, והיו לו ארבעה זוגות סנפירים גדולים לצידי הגוף ששימשו לתנועה מהירה במים.

הוא צד מיני דגים שונים במים ובאמצעות צווארו הארוך היה יכול להתגנב אליהם מבלי שרוב הגוף ייראה. לצידו חיו טורפים גדולים שכללו כרישים, מוזאזאוריים אימתניים ופליוזאורים אחרים קטלניים.

ההידרותרוזאורוס נכחד בהכחדת הקרטיקון הגדולה, לפני 66 מיליון שנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הידרותרוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
**אלי בלול** (נולד ב-5 בפברואר 1973) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל בהווה. גובהו 2.03 מטר, שיחק בעמדת הסנטר.

קריירה
------

בלול גדל במחלקת הנוער של הפועל חולון. בשנת 1990 עלה בלול לקבוצה הבוגרת של חולון ולצידו בקבוצה שיחק במשך מספר עונות אחיו התאום קובי בלול. בשנת 1994 עבר למכבי ראשון לציון שבה שיחק שתי עונות ולאחריהן חזר לעונה אחת בחולון ולעונה נוספת בראשון לציון. בהמשך שיחק בהפועל ירושלים, מכבי רמת גן ולאחר מכן שיחק שתי עונות בחולון.

בסך הכול שיחק בלול 11 עונות בליגה הראשונה, רשם 224 משחקים בהם קלע 1,559 נקודות, בממוצע קריירה של 7.0.

בלול היה מלך הריבאונד הישראלי בשתי עונות בליגת הבוגרים הראשונה של איגוד הכדורסל, ליגת העל: בעונת 1995/1996 ובעונת 1997/1998. הוא מדורג במקום ה-20 ברשימת הריבאונדרים הישראלים של כל הזמנים בליגה הבכירה.

לאחר שסיים לשחק בליגה הראשונה שיחק ואימן בליגות הנמוכות. בקיץ 2009 מונה לעוזר מאמן בקבוצת הנשים של אליצור נווה דוד רמלה ובמקביל שימש כמאמן-שחקן בקבוצת הגברים של אליצור חולון. בלול שיחק בין היתר גם בבית"ר ירושלים מליגה א'.

בנבחרות ישראל
-------------

אלי בלול היה בכל נבחרות ישראל ובנוסף חבר סגל נבחרת העתודה באליפות אירופה בשנת 1992, ובאליפות אירופה עד גיל 22 שבה נטל חלק משמעותי יותר מן האליפות שקדמה לה. בסגלי נבחרת העתודה שיתף פעולה עם אחיו קובי בלול. בשנת 1995 זומן לסגל נבחרת ישראל הבוגרת והשתתף איתה באליפות אירופה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, אתר מנהלת הליגה

הערות שוליים
------------

1. ↑  דירוג הריבאונדרים הישראלים בעונת 1995-1996, אתר מנהלת הליגה
2. ↑  דירוג הריבאונדרים הישראלים בעונת 1997-98, אתר מנהלת הליגה
3. ↑  מובילי הריבאונד הישראלים בכל השנים, באתר מנהלת הליגה
חצצורן הג'אז לואי ארמסטרונג
שלישיית חצוצרנים בטולדו, אוהיו, ב-1920 בערך
**חצוצרן** (גם **מחצצר** או **נגן חצוצרה**) הוא אדם המנגן בחצוצרה כמקצוע או כתחביב. חצוצרן מקצועי משמש במגוון רחב של תפקידים ובמסגרות מוזיקליות שונות – נגינה כסולן, נגינה בהרכב של חצוצרנים, נגינה בתזמורת קאמרית של כלי נשיפה והשתתפות בהרכבים מוזיקליים נוספים, בהם הרכבי ג'אז והרכבי מוזיקה קלאסית.

ראשיתה של החצוצרה בעת העתיקה. בעת נדודי בני ישראל במדבר נצטווה משה על עשיית שתי חצוצרות כסף לצורך עבודת המשכן (במדבר י'). כלי נגינה דומים לחצוצרה נוצרו גם במצרים העתיקה ובממלכות המזרח פרס, טיבט, ביזנטיון, מונגוליה ועוד. החצוצרה שימשה אז לתהלוכות צבאיות ולטקסים חגיגיים אחרים.

בתקופת הבארוק זכתה החצוצרה להתפתחות גדולה (ראו: חצוצרת בארוק). בימיהם של באך והנדל היו באירופה חצוצרנים מעולים, שהיו מסוגלים לנגן מוזיקה מסובכת רק באמצעות שליטה בטכניקת הלחץ של שפתיהם ושימוש בחצוצרות ארוכות יותר. מסורת גדולה זו שקעה, ובסוף המאה ה-18 הופיע תחליף לחצוצרה הארוכה בדמות החצוצרה הקצרה המצוידת בשסתומים. בתזמורת סימפונית מודרנית משתתפים בדרך כלל שניים או שלושה חצוצרנים.

בחצוצרה ישנם שלושה שסתומי בוכנה המאפשרים שבעה שילובי לחיצה ומביאים לשינוי בגובה הצליל. גובה הצליל משתנה בהתאם למתח שפתיו (אמבושיור) ואופן נשיפתו של החצוצרן. בחצוצרה אין מגבלה לתו הגבוה ביותר. על ידי מתיחת השפתיים וחוזק הנשיפה ניתן להגיע לצלילים גבוהים מאוד, תכונה זו ניכרת בכל כלי הנשיפה ממתכת. רוב החצוצרנים לא מצליחים לעלות לצליל גבוה יותר מהתו דו באוקטבה הרביעית. יש חצוצרות בעלות כפתור נוסף הנקרא "אוקטבה", המעלה את הצליל באוקטבה (שישה טונים) וכך מקל על חצוצרנים להגיע לצלילים גבוהים.

לחצוצרנים מקום מרכזי במוזיקת הג'אז. מעברו של אחד הבולטים שבהם, לואי ארמסטרונג, מנגינה בקורנית לנגינה בחצוצרה, נחשב למבשר הדומיננטיות של החצוצרה על פני הקורנית בג'אז. חצוצרני ג'אז בולטים נוספים הם רוי אלדרידג', דיזי גילספי, מיילס דייוויס ועוד. מיינרד פרגוסון נודע ביכולתו לנגן ברגיסטרים הגבוהים ביותר של החצוצרה תוך שמירה על דיוק.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **חצוצרן** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **חצוצרן** |

* כיתת אמן לחצוצרנים באוניברסיטת קנטקי (באנגלית)
* כיתת אמן לחצוצרן בקרנגי הול (באנגלית)
* האתר של גילדת החצוצרה הבינלאומית (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553657105171
* BnF: cb12506510f (data)
* GND: 4462762-2
* LCCN: sh85138218
* NKC: ph187640

 |