recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**דרד סקוט** (באנגלית: **Dred Scott**‏; 1799 - 17 בספטמבר 1858) היה עבד שחור שתבע את אדונו ודרש את שחרורו, בפסק-הדין הידוע דרד סקוט נגד סנדפורד, שבו הכריע בית המשפט העליון של ארצות הברית כי שחורים הם גזע נחות מאשר הגזע הלבן, וכי הם רכוש של אדוניהם. החלטה זו הייתה אחד הגורמים שהובילו למלחמת האזרחים האמריקנית.

קורות חיים
----------

### שנותיו המוקדמות

דרד סקוט
דרד סקוט נולד בווירג'יניה בשנת 1799 כרכוש של משפחת פטר בלואו (Blow). משפחת בלואו עברה עם עבדיה בשנת 1830 לסנט לואיס, שם, בשל קשיים כלכליים, מכרה את סקוט לד"ר ג'ון אמרסון (Emerson), אשר שירת כרופא צבאי בצבא ארצות הברית. אמרסון, במסגרת תפקידו, נסע לאילינוי ולוויסקונסין - שתי טריטוריות בהן, בהתאם לפשרת מיזורי נאסרה העבדות. במהלך נסיעות אלה פגש סקוט את הרייט רובינסון (Robinson), ונשא אותה לאישה. סקוט, אשתו ומשפחת אמרסון חזרו למיזורי בשנת 1842. אמרסון נפטר בשנת 1843, וג'ון פ. א. סנדפורד (Sandford), אחיה של אירין אמרסון (אלמנתו של אמרסון), מונה למנהל עיזבונו.

### ההליכים המשפטיים

סקוט פנה לבית המשפט בשנת 1846 בתביעה לשחררו. התביעה מומנה על ידי משפחת בלואו - בעליו הראשונים. סקוט הפסיד במשפט הראשון, אולם לאחר ערעורו בשל עדות שמועה בלתי קבילה, הותר לו לפנות בשנית לבית המשפט, ובשנת 1850 החליט חבר המושבעים כי סקוט חופשי על פי הכלל של "פעם חופשי תמיד חופשי" (מאחר שהיה בטריטוריות שבהן העבדות אסורה). אמרסון ערערה לבית המשפט העליון של מיזורי אשר הפך את קביעת המושבעים, וסקוט חזר לעבדות.

סקוט הגיש תביעה נוספת - הפעם לבית המשפט הפדרלי, ולאחר שהפסיד ערער לבית המשפט העליון של ארצות הברית.

בשנת 1857 הכריע בתיק נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית - רוג'ר ב. טייני - בו קבע כי עבדים הם רכוש ולא אזרחים, ולכן אין להם זכות עמידה בפני בית המשפט. יתרה מכן, טייני קבע כי פשרת מיזורי אינה חוקית מאחר שהיא פוגעת בתיקון החמישי לחוקת ארצות הברית המגן על זכות הקניין.

### שנותיו המאוחרות

לאחר המשפט הושב סקוט לבעליו המקוריים - משפחת בלואו, אשר העניקה לו את חירותו.

דרד סקוט נפטר משחפת שנה לאחר מכן, בשנת 1858. הוא קבור בבית הקברות קלברי (Calvary, גולגותא) בסנט לואיס, מיזורי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דרד סקוט** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה - אתר מדינת מיזורי
* פסק הדין של בית המשפט במקרה דרד סקוט נגד סנדפורד
* מקורות נוספים בעניין פסק הדין
* דרד סקוט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי דרד סקוט בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
* דרד סקוט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הביוגרפיה של דרד סקוט באתר עמותת דרד סקוט.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007296555405171
* BnF: cb15538935d (data)
* GND: 132170175
* ISNI: 0000 0000 8019 8707
* LCCN: n79032930
* NARA: 10583183
* NTA: 074692879
* SUDOC: 070760128
* VIAF: 92552813
* WorldCat: lccn-n79032930

 |
**ריסי** (בפולנית ובסלובקית: **Rysy**; בגרמנית: **Meeraugspitze**; בהונגרית: **Tengerszem-csúcs**) הוא הר ברכס הרי הטאטרה הגבוהים (חלק מהרי הטאטרה), הנמצא בגבול המדינות פולין וסלובקיה. להר שלוש פסגות: המרכזית, בגובה 2,503 מטרים; הצפון-מערבית, בגובה 2,499 מטרים; והדרום-מזרחית, בגובה 2,473 מטרים מעל פני הים. פסגת ההר הצפון-מערבית היא הנקודה הגבוהה ביותר בפולין, ושתי הפסגות האחרות נמצאות בצד הסלובקי של הגבול, בתחומי מחוז פרשוב.

שם
--

מומחים משערים שהשם הפולני והסלובקי, ריסי (Rysy), שמשמעותו "שריטות" או "בקעים", מתייחס לגאיות הקיימים בתחומי ההר. אלו נמצאים גם במורדותיו המערביים וגם במורדותיו הצפוניים. אטימולוגיה עממית סלובקית גורסת כי השם "Rysy" הגיע משמו של בעל החיים שונר (Lynx), סוג ממשפחת החתוליים, אף על פי שבית הגידול של החיה אינו כולל את ההר ריסי.

משמעות השם ההונגרי (Tengerszem-csúcs) והשם הגרמני (Meeraugspitze) היא "פסגת עין-הים", כשם האגם הקרחוני המצוי בצפונו של ההר, וקרוי "עין הים" (בפולנית: Morskie Oko).

היסטוריה
--------

ההעפלה הראשונה הידועה להר התרחשה בשנת 1840, על ידי אדה בלאסי ומדריכו, יאן רומאן-דרייצ'ני. ארבע שנים לאחר מכן, ב-1884, היו תאודור וונדט ויאקוב הורוואי לראשונים שהעפילו להר בתקופת החורף. במאה ה-20 הועלתה השערה לא מבוססת, לפיה לנין, שליטה הראשון של ברית המועצות, טיפס על ההר בשנות העשרה של המאה ה-20. השערה זו נתמכה וקודמה על ידי השלטונות הקומוניסטים.

תיירות
------

ריסי הוא ההר הגבוה ביותר בהרי הטאטרה שנגיש לתיירים עצמאיים, ברגל, ללא מדריך. ניתן לטפס על פסגת ההר דרך הצד הסלובקי, במסלול המתחיל באגם שטרבסקה פלסו (בסלובקית: Štrbské pleso) ועובר בבקתת הרים בשם חאטה פוד ריסמי (Chata pod Rysmi), בקתה למרגלות הפסגה, בגובה 2,250 מטרים הפתוחה בקיץ (בחודשים מאי-אוקטובר). ניתן להגיע לפסגה גם דרך הצד הפולני, בשביל קשה ותלול יותר המתחיל באגם מורסקייה אוקו.

החל משנת 2000 פעל בפסגת ההר מעבר גבול להולכי רגל בין פולין וסלובקיה, שהיה פתוח בשעות היום בחודשים יולי, אוגוסט וספטמבר. מעבר זה סיים את פעולתו בשנת 2007 עם פתיחת הגבולות בין שתי המדינות.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ריסי** |

* תמונות נוספות
* מידע על ההר ב-peakbagger.com
* בקתת ההרים שלמורדות הפסגה
* מידע נוסף על ההר, תמונות

### תמונות פנורמה

* ריסי - הפסגה הפולנית, 2,499 מטרים
* ריסי - הפסגה הסלובקית, 2,503 מטרים
* תמונות מהשביל המוביל אל הפסגה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 174156563635923242749
* WorldCat (עם VIAF): 174156563635923242749

 |
**ציד אדם** (באנגלית: **Man Hunt**) הוא סרט מתח אפל אמריקאי משנת 1941 בבימויו של פריץ לאנג עם וולטר פידג'ן וג'ואן בנט בתפקידים הראשיים.

התסריט, המבוסס על הספר Rogue Male של ג'פרי האוסהולד (אנ') משנת 1939, עובד גם לסרט טלוויזיה בשם זה של הBBC בשנת 1976 עם פיטר או'טול בתפקיד הראשי.

הסרט הוא למעשה פרו-בריטי ואנטי נאצי והוא עורר התנגדות לסרט של תומכי ההתבדלות של ארצות הברית בשעה שהייתה עדיין מדינה נייטרלית במלחמת העולם השנייה. פריץ לאנג "ריכך" את החקירה וההתעללות של אנשי האס אס בנחקר. הכרזת מלחמה על גרמניה הנאצית הסירה את כל ההתנגדויות לסרט.

זו הייתה הופעתו הראשונה בקולנוע האמריקאי של הנער השחקן רודי מקדואל, לאחר שנמלט מבריטניה ב-1940.

תקציר העלילה
------------

אלן ת'ורנדייק (וולטר פידג'ן) הוא צייד בריטי מפורסם. ב-יולי 1939 הוא מצליח להתגנב לביתו של אדולף היטלר בברכטסגאדן. הוא מכוון אליו את הרובה הטלסקופי ולוחץ על ההדק ללא קליע. כשהוא מכניס קליע ורוצה לירות הוא נעצר על ידי איש אס אס. הוא נחקר על ידי קוויב-סמית (ג'ורג' סנדרס), ומעונה על ידי אנשי הגסטפו. קוויב-סמית מציע לו לחתום על כתב הודאה כי נשלח על ידי ממשלת בריטניה לרצוח את היטלר. ת'ורנדייק מסרב וחוזר לעינויי הגסטפו. הוא אומר לקוויב-סמית' כי אם ימות בכלא זה יעורר תגובות ממשלת בריטניה כי הוא אחיו של לורד ריסבורו (פרדריק וורלוק), דיפלומט בריטי בכיר. קוויב-סמית מחליט להיפטר ממנו על ידי ביום בריחה וזריקתו לתהום. ת'ורנדייק מוסע ליער בלילה ומושלך מצוק. למזלו התרמיל שעליו נתקל בעץ ונפילתו נבלמת.

מכאן מתחיל מרדף אחריו. הוא נמלט לנהר סמוך עולה על סירה וחותר עד לספינה. הוא מטפס על הספינה ופוגש בנער הסיפון ואנר (רודי מקדואל) שעוזר לו ומחביא אותו כשהגרמנים מחפשים אחריו בספינה. הם מעלים לספינה סוכן שלהם בשם "מיסטר ג'ונס" (ג'ון קאראדין) שמטרתו להמשיך את המרדף אחרי ת'ורנדייק בבריטניה.

ת'ורנדייק מגיע ללונדון ומבחין ברודפיו. לאחר מרדף ברחובות לונדון הוא מגיע לדירתה של אישה צעירה ונאה בשם ג'רי (ג'ואן בנט) ומסתתר שם. במשך הזמן הם מתאהבים, אבל הגרמנים עולים על עקבותיו. במרדף מותח במנהרות הרכבת התחתית הוא נצליח לחסל את "מיסטר ג'ונס" הרודף אחריו. הם נאלצים להיפרד והמרדף נמשך ונגמר כשת'ורנדייק מוצא מסתור במערת קברים וסותם את הכניסה. קוויב-סמית מגיע למעשה ודרך חור הוא מעביר לו סיכה שאותה קנה ת'ורנדייק לג'רי לענוד על כובעה ונותן לו להבין שג'רי חוסלה. הוא מעביר לו דרך החור, מסמך הודאה על זה שממשלה בריטניה שלחה אותו. ת'ורנדייק מסכים וחותם על המסמך אך באותה שעה מחדד את הסיכה ומתקין קשת שבעזרתה הוא יורה את הסיכה דרך החור בקוויב-סמית ופוצע אותו קשות. הוא יוצא מהמערה ובכוחותיו האחרונים יורה בו קוויב-סמית ופוצע אותו ואחר כך צונח ומת.

ת'ורנדייק נפצע אך מנותח וניצל. הוא מתגייס ל חיל האוויר המלכותי כאיש צוות במפציץ. כאשר הם מעל גרמניה הוא צונח ללא רשות לאדמת גרמניה כדי לסיים את מה שלא הספיק.

קישורים חיצוניים
----------------

* "ציד אדם", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ציד אדם", באתר נטפליקס
* "ציד אדם", באתר AllMovie (באנגלית)
* "ציד אדם", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "ציד אדם", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ציד אדם, באתר TCM
* על הפקת ציד אדם (1941), באתר יוטיוב
* קדימון לציד אדם (1941), באתר יוטיוב
לאון טרוצקי (מימין) בקרון הרכבת המשוריינת שלו, 1920
 טרוצקי על הרציף של אחת הקרונות.
 העיתון "בדרך" (1920).
צוות פיקוד הרכבת.
**רכבת טרוצקי** (ברוסית: **Поезд Троцкого**) הוא כינויה של רכבת משוריינת אישית שהוקמה בהוראת לב טרוצקי בשנת 1918. הרכבת כללה תחנת טלגרף, ספרייה, בית דפוס, מרכז רדיו, מוסך מכוניות ואפילו טייסת קטנה; צוותו כלל מומחי אספקה צבאיים ואזרחיים רבים. הרכבת פרסמה עיתון משלה, "בדרך", ששימש למסע פרסום בקרב חיילי הצבא האדום: אירועים רוסיים ועולמיים כאחד שכיסו בחומרי החדשות שלה. הרכבת המשוריינת וצוותה ספגו שוב ושוב ממתקפות אוויר וירי תותחים של האויב, ולעיתים הם נאלצו לקחת חלק ישיר בלחימה. 

במהלך מלחמת האזרחים ביקרו ברכבת הרבה דמויות בולשביקיות מפורסמות, בהן יוסיף סטלין, כמו גם עיתונאים וסופרים. הרכבת כונתה "רכבת הניצחון" והוענק לה בשנת 1919 עיטור הדגל האדום, על תרומתה להקמת הצבא האדום ולביסוס כוחו של הבולשביזם ברוסיה הסובייטית לאחר מכן. בשנת 1922 תוכנן לארגן את הצגת הרכבת המפורסמת בתערוכה, וכן לקיים את "שבוע היסטוריית הרכבת"; מאוחר יותר, בקשר לרדיפת טרוצקי, סיפור ההיסטוריה של הרכבת הושתק בברית המועצות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רכבת טרוצקי** בוויקישיתוף
**כריסטופר "כריס" ג'ושון קלייבורן** (באנגלית: **Kristopher "Kris" Joshon Clyburn**; נולד ב-20 באפריל 1996) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הרכז והקלע במכבי ראשון לציון. אחיו הבכור הוא שחקן הפועל חולון בעבר, ויל קלייבורן.

קריירת מכללות
-------------

קלייבורן נולד ב-20 באפריל 1996 בדטרויט, מישיגן, לדלדרה ג'קסון וויליאם קלייבורן. יש לו שני אחים בשם ויליאם וטרל. קליבורן למד בבית הספר התיכון ברומולוס ברומולוס, מישיגן, וסיים את לימודיו בשנת 2014.

את דרכו במכללות החל קלייבורן בשנת 2015 במכללת ריינג'ר. באותה עונה, הוא שותף ב-38 משחקים והעמיד 14.3 נקודות, 5.2 ריבאונדים, 3.5 אסיסטים ו-1.3 חטיפות בממוצע. הוא זכה בתואר שחקן ההגנה בטקסס. קלייבורן הוביל את המכללה למאזן של 3–35, ולזכייה באליפות לאחר מאזן 0–12.

באפריל 2016, עבר קלייבורן לאוניברסיטת נבדה בלאס וגאס. באותה עונה שותף קלייבורן ב-32 משחקים, מהם פתח ב-22 והעמיד ממוצעים של 7.3 נקודות ו-5.3. קלייבורן הוביל את הקבוצה בריבאונדים עם 170 בסך הכל. שיאי הקריירה שלו כללו 18 נקודות מול אוניברסיטת המדינה של קליפורניה בפרזנו, 13 ריבאונדים מול אוניברסיטת בויס סטייט ו-4 חטיפות מול אוניברסיטת המדינה של קולורדו. במהלך עונתו השלישית במכללות, שותף קלייבורן ב-33 משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 7.3 נקודות, 3.2 ריבאונדים ו-1.5 אסיסטים. קלייבורן העמיד שיאי קריירה של 20 נקודות מול אוניברסיטת צפון איווה ו-6 אסיסטים מול אוניברסיטת סן חוזה. במהלך שנתו האחרונה במכללה, הוא שותף ב-31 משחקים בהם העמיד 14.1 נקודות, 5.3 ריבאונדים ו-1.2 אסיסטים בממוצע. הוא נבחר לחמישייה השלישית של הליגה ולחמישיית ההגנה הראשונה.

קריירה מקצוענית
---------------

בשנת 2019, לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA, הצטרף קלייבורן למילווקי באקס במסגרת ליגת הקיץ של ה-NBA. ב-16 בספטמבר 2019, חתם קלייבורן באסטוריה בידגושץ' מהליגה הפולנית. הוא שותף בקבוצה ב-21 משחקים, והעמיד בממוצע 15.3 נקודות, 4.6 ריבאונדים, 1.5 אסיסטים ו- 1.5 חטיפות למשחק.

ב-11 ביוני 2020, חתם קלייבורן בצמוקי מינסק מהליגה המאוחדת של VTB. בקבוצה העמיד ממוצעים של 16.1 נקודות, 4.3 ריבאונדים ו-1.4 אסיסטים ב-27.0 דקות למשחק.

ב-14 ביולי 2021, חתם קלייבורן לעונה במכבי ראשון לציון מהליגה הישראלית.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket

הערות שוליים
------------

1. ↑  אח של וויל: קריס קלייברן בראשל"צ, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, ‏14 ביולי 2021
**טרנזה** (בפורטוגזית: **Transa**) הוא האלבום השישי של המוזיקאי הברזילאי קייטנו ולוזו, שיצא ב-1972 על ידי חברת התקליטים פיליפס רקורדס. כמו קודמו, הוא הוקלט בזמן שהאמן שהה בגלות בלונדון בשל הדיקטטורה הצבאית בברזיל, אם כי הוא חזר למולדתו זמן קצר לאחר שסיים אותו.

רקע והקלטה
----------

ב-13 בדצמבר 1968, נשיא ברזיל ארטור דה קוסטה אה סילבה חתם על חוק שנתן לו כוחות דיקטטוריים בפועל, ובין היתר סמכויות צנזורה. לאחר החתימה על החוק, אמנים שונים שנמנו על תנועת הטרופיקליה נעצרו, ביניהם ולוזו שבילה מספר חודשים בכלא יחד עם המוזיקאי ז'ילברטו ז'יל בעוון "פעילות נגד השלטון", ולאחר כך הוגלו שניהם ללונדון.

לאחר ששהה בגלות בלונדון מאז קיץ 1969, ולוזו השיג אישורים על מנת לשהות חודש אחד בברזיל בינואר 1971 כדי לקחת חלק במיסה של יום הנישואין ה-40 של הוריו. בריו דה ז'ניירו נחקר הזמר על ידי הצבא שביקש ממנו להלחין שיר המחמיא לכביש המהיר טרנס אמזוניקה במהלך בנייתו. ולוזו לא קיבל את "ההצעה", אבל עם חזרתו ללונדון הקליט את ה-LP עם הכותרת *'*Transa', שיצא לאור ברזיל בינואר 1972, עם חזרתו הקבועה של הזמר למולדתו.

ביקורת
------

קייטנו מכנה את האלבום "אחד התקליטים האהובים עליי", וטוען שהאלבום מגיע לרמה של מוזיקליות שלא הצליח להשיג באלבומים קודמים. האלבום התגלה כפופולרי בקרב הציבור הברזילאי, בין השאר בשל הכללת גרסה חדשה של הסמבה הישנה "Mora na Filosofia", במקור של מונזואטו. 

האלבום נמנה עם 10 האלבומים הברזילאים הטובים בהיסטוריה על פי רולינג סטון ברזיל. הצלחתו תגרום לכישלון אלבומו העוקב הלא שגרתי, Araçá Azul. באוגוסט 2016, האתר פיצ'פורק בחר את השיר הפותח את האלבום, "You Don't Know Me", כשיר ה-73 הטוב ביותר משנות השבעים. האלבום משלב בין אנגלית ופורטוגזית.

רשימת השירים
------------

צד ראשון:

| מס' | כותרת | אורך |
| --- | --- | --- |
| 1. | You Don't Know Me | 3:50 |
| 2. | Nine Out of Ten | 4:55 |
| 3. | Triste Bahia | 9:32 |

צד שני:

| מס' | כותרת | אורך |
| --- | --- | --- |
| 4. | It's a Long Way | 6:05 |
| 5. | Mora na Filosofia | 6:16 |
| 6. | Neolithic Man | 4:42 |
| 7. | Nostalgia (That's What Rock'n Roll Is All About) | 1:20 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קווין לוזנו, The 200 Best Songs of the 1970s - Page 7, Pitchfork (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: fbd4a178-0c4a-3979-b626-8f2f3e3e335d

 |

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על האלבום טרנזה באתר MusicBrainz
* מידע על האלבום טרנזה באתר AllMusic
* האלבום טרנזה באתר Discogs
* האלבום טרנזה באתר ספוטיפיי
**אוואנטי** (באיטלקית: **Avanti**; קדימה!) הוא עיתון יומי בשפה האיטלקית שהיה עיתונה של המפלגה הסוציאליסטית האיטלקית מסוף המאה ה-19 עד לשנת 1993.

היסטוריה
--------

הגיליון הראשון של העיתון יצא לאור ברומא ב-25 בדצמבר 1896, בעריכתו של הסוציאליסט לאונידה ביסולטי. העיתון הציע מבחר של מאמרים וכן חדשות פנים וחוץ, וזכה לתפוצה נרחבת.

ב-1911 עברה מערכת העיתון למילאנו. בימי מלחמת העולם הראשונה תמך העיתון בתחילה בקו של נייטרליות מוחלטת של איטליה במלחמה, אך לאחר מינויו של בניטו מוסוליני לעורך העיתון, תמך העיתון בהצטרפות למדינות ההסכמה. בשל נקיטת קו מערכתי זה פוטר מוסוליני מעריכת העיתון, ולאחר מכן גורש מן המפלגה הסוציאליסטית האיטלקית. מוסוליני החל בעריכת עיתון משלו "איל פופולו ד'איטליה" בשנת 1914.

בשנת 1926 הורתה המפלגה הפשיסטית בראשות מוסוליני על סגירת העיתון, ומשרדיו נשרפו על ידי פורעים פשיסטים ב-31 באוקטובר 1926. העיתון יצא לגלות, והחל מופיע בפריז ובציריך.

בשנת 1943 לאחר נפילת שלטונו של מוסוליני החל העיתון להופיע שוב באיטליה, אך בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה ירדה תפוצתו, והוא לא שב לתפוצה ולהשפעה שהיו לו בשנים שלפני עליית הפאשיזם לשלטון. בשנות השמונים נהג מזכיר המפלגה הסוציאליסטית, בטינו קראקסי לכתוב את מאמרי המערכת של העיתון תחת השם ג'ינו די טאקו (דמות היסטורית הידועה בשל הופעתה בספר "דקמרון" של בוקאצ'יו).

המשבר במפלגה הסוציאליסטית האיטלקית, במסגרתו נחשד קראקסי בפרשיות שחיתות, הביא לבסוף לסגירת העיתון בשנת 1993. מזה מספר שנים החל העיתון לצאת מחדש, והוא משמש כעיתונה של "המפלגה הסוציאליסטית האיטלקית החדשה" פלג של המפלגה הסוציאליסטית האיטלקית, תחת הכינוי "עיתון ליברל סוציאליסטי".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוואנטי!** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אוואנטי!
* אוואנטי!, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
**משה לובצקי** (בפולנית: **Moishe (Mojżesz) Lowtzky Łowcki**;‏ 1881–1940), שחמטאי יהודי שחי באוקראינה ופולין. נרצח בשואה.

ביוגרפיה
--------

לובצקי נולד למשפחה יהודית באוקראינה. בשנת 1903 חלק לובצקי מקום 6–7 יחד עם אז'ן זנוסקו-בורובסקי באליפות רוסיה השלישית שהתקיימה בקייב. (ניצח: מיכאל צ'יגורין). בתחרות זו ניצח לובצקי את עקיבא רובינשטיין.

באותה שנה סיים לובצקי במקום הרביעי בתחרות דרזדן (ניצח: פאול לאונהרדט).

בשנת 1904 חלק מקום 2–3 בתחרות קובורג. בשנת 1910 חלק מקום ראשון עם טואנס בתחרות המבורג. באותה שנה סיים במקום השלישי בתחרות המבורג (ניצח: ז'יגמונד ברס). בשנת 1910 חלק מקום 1–3 עם פאול לאונהרדט ומוריג בתחרות לייפציג. בשנת 1911 ניצח לובצקי בתחרות אמנים בקלן. בתחרות זו ניצח לובצקי את גרז רוטלוי.
בשנת 1911 סיים במקום השני בתחרות סן-רמו. (ניצח: הנס פארני) וכן למקום השני בתחרות לייפציג (ניצח: ולנטינר). בשנת 1912 הגיע למקום החמישי באבזיה (ניצח: רודולף שפילמן). בשנת 1912 סיים במקום ה-16 בתחרות ורוצלב (ניצחו: עקיבא רובינשטיין ואולדריך דוראס). באותה שנה סיים במקום ה-12 בתחרות פיסטיאן (ניצח: עקיבא רובינשטיין).

בשנת 1913 סיים במקום השלישי בתחרות ורשה (ניצח: אלכסנדר פלמברג). באליפות השמינית של רוסיה שהתקיימה בסנקט פטרבורג בשנת 1913/14 סיים לובצקי במקום הרביעי (ניצחו: אלכסנדר אלכין ואהרון נימצוביץ'). בתחרות זו ניצח לובצקי את יפים בוגוליובוב.

במהלך מלחמת העולם הראשונה עבר לובצקי לוורשה. בשנת 1916 חלק מקום ראשון עם עקיבא רובינשטיין בתחרות בוורשה. בשנת 1917 סיים במקום השני, אחרי עקיבא רובינשטיין. בשנת 1919 סיים במקום השמיני (ניצח: זדז'יסלב בלסיצ'מן ). בשנת 1924 חלק מקום ראשון עם אלכסנדר פלמברג. בשנת 1925 חלק מקום 3–5 (ניצח: סטניסלב קון). בשנת 1926 סיים במקום השלישי (ניצחו: משה בלאס ופאולין פרידמן). בשנת 1926 חלק מקום 3–5 באליפות פולין הראשונה שהתקיימה בורשה (ניצח: דויד פרזפיורקה). בשנת 1926/7 סיים במקום השלישי (ניצחו: ליאון קרמר וסטניסלב קון). בשנת 1927 חלק מקום 11–12 באליפות פולין השנייה שהתקיימה בלודז'. (ניצח: עקיבא רובינשטיין). בשנת 1928 סיים במקום החמישי בתחרות ורשה (ניצח:משה בלאס). בשנת 1929 חלק מקום 3–4 בתחרות ורשה (ניצח: ליאון קרמר). בשנת 1930 סיים במקום הרביעי בתחרות ורשה (ניצח: פאולין פרידמן). בשנת 1937 חלק מקום 11–12 באליפות פולין הרביעית שהתקיימה ביוראטה (ניצח: סבלי גריגורייביץ' טרטקובר).

בשנת 1940 נעצר לובצקי בוורשה, הובל למחנה ריכוז על ידי הנאצים ושם מצא את מותו.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| פורטלפורטל | לעוד מידע על שחמט ראו: פורטל שחמט |

* משה לובצקי, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* דוד דודסון, מלכים בחייהם: דור השחמטאים שנגדע, באתר nrg‏, 8 באפריל 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  Moishe Leopoldowicz Lowtzky vs Akiba Rubinstein, 1903, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
2. ↑  Georg Rotlewi vs Moishe Leopoldowicz Lowtzky, 1911, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
3. ↑  Moishe Leopoldowicz Lowtzky vs Efim Bogoljubov, St Petersburg 1914, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
**אבינעם שירן** (נולד ב־17 במרץ 1958) הוא רופא מומחה בקרדיולוגיה וסופר ישראלי. שירן מנהל את המערך הקרדיולוגי במרכז הרפואי כרמל והוא פרופסור מן המניין קליני מטעם הפקולטה לרפואה.

ביוגרפיה
--------

נולד בשם "אבינעם שיינר", בכור מבין שני אחים. הוא גדל והתחנך בשכונת רמת אשכול בירושלים להורים יוצאי רומניה. אביו היה מורה לפיזיקה בבית הספר התיכון בית חינוך ואימו אחות טיפת חלב. לאחר סיום שירותו בצה"ל כחייל קרבי בחטיבת הצנחנים ומדריך בבית הספר לקצינים החל בלימודי הרפואה. בשנת 1986 סיים את לימודיו בפקולטה לרפואה בהדסה ירושלים במקביל לתואר מוסמך בביוכימיה.

לאחר סיום לימודי הרפואה בירושלים עבר להתגורר בחיפה והתמחה ברפואה פנימית במרכז רפואי בני ציון ולאחר מכן בקרדיולוגיה במרכז הרפואי כרמל. לאחר סיום ההתמחויות עבר להתגורר עם משפחתו בארצות הברית לשם התמחות על במרכז הרפואי וושינגטון בתחום האקו קרדיוגרפיה ואולטרסאונד של כלי הדם. בשנת 1998 סיים את התמחות העל וחזר לישראל עם משפחתו ולעבודתו במרכז הרפואי כרמל. בכרמל הקים שירן את היחידה לאקוקרדיוגרפיה והיה מנהל היחידה משנת 2006 עד שנת 2020. היחידה מבצעת כ-7,000 בדיקות אקו בשנה ונחשבת לאחת המובילות מסוגה בישראל.

משנת 2005 ועד 2007 היה יושב ראש החוג לאקוקרדיוגרפיה של האיגוד הקרדיולוגי בישראל.

בשנת 2021 החל לנהל את המערך הקרדיולוגי במרכז הרפואי כרמל.

### קריירה ספרותית

בשנת 2016 ראה אור ספר הבכורה שלו, "**יש רופא במטוס**" בהוצאת עולם חדש. הספר הוא אסופת סיפורים קצרים ששואבים השראה מחייו: השירות הקרבי שלו כחייל בחטיבת הצנחנים, המסעות לעולם השלישי, קריירת הרפואה, וההתמודדות עם האבל לאחר שבנו, סמל ראשון דניאל שירן ששירת כחייל קרבי בגדוד 13 בחטיבת גולני, נהרג בקרב בכפר מרכבה במלחמת לבנון השנייה.

בשנת 2019 ראה אור ספרו השני, "**התערבות פולשנית**" בהוצאת כרמל, רומן מתח פוליטי-רפואי. הספר הוא פרוזה שמעלה דילמות הקשורות ליושרה לאופורטוניזם, אמת ושקר ועוד.

ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל בשנת 2020 פורסם סיפור קצר בידיעות אחרונות וב ynet בשם "היי סירי" לזכר בנו דניאל. סיפור זו עובד והופק לסרט קצר בהפקת ענני תקשורת בכיכובו של אדיר מילר ובתפקיד אורח קטן של שירן עצמו.

  
שירן נשוי לורדה שירן, אב לשלושה ומתגורר בחיפה. בנו דניאל נפל במלחמת לבנון השנייה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אבינעם שירן, ברשת החברתית פייסבוק
* מידע על אבינעם שירן בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית
* הספרים של אבינעם שירן, באתר "סימניה"

הערות שוליים
------------

1. 1 2  יש רופא במטוס - אבינעם שירן, באתר www.e-vrit.co.il
2. ↑  נירית קופל-וונדרמן, פרופ' אבינעם שירן • הלב הפועם של בית החולים כרמל בחיפה, באתר חי פה - חדשות חיפה, ‏2021-01-03
3. ↑  פרופ' אבינועם שירן - אקו לב | מרכז רפואי כרמל, באתר hospitals.clalit.co.il
4. ↑  אלי לוי, לא רצינו שדניאל יילך סתם ככה, בלי הד, באתר www.makorrishon.co.il
5. ↑  התערבות פולשנית - אבינעם שירן, באתר www.e-vrit.co.il
6. ↑  *דניאל שירן ז"ל... - בליבנו לעד - לזכר נופלי מלחמת לבנון השנייה*, נבדק ב-2022-04-28
7. ↑  אבינעם שירן, ‏במרחק שיחת טלפון, באתר ‏מאקו‏, 14 באפריל 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007568453305171
* ISNI: 0000 0004 9733 7020
* LCCN: no2016057223
* ORCID: 0000-0001-8500-602X
* VIAF: 651146461550827731498
* WorldCat: lccn-no2016057223

 |
תיאור הלוויין
**Milstar** (ידוע גם כ-"Military Strategic and Tactical Relay") הינו סדרת לווייני תקשורת שמופעלת על ידי חיל החלל של ארצות הברית. מטרת מערכת לוויינים זו היא לספק תקשורת מוצפנת ואמינה לצורכי הכוחות המזוינים של ארצות הברית. השיגורים החלו בשנת 1994 והסתיימו בשנת 2003. בסך הכל בוצעו 6 שיגורים, לוויין אחד נאבד כתוצאה מתקלה במשגר.

הלוויינים מעבירים מידע בקצבים שונים מ-75 ביט לשנייה ועד ל-1,544 מגביט בשנייה. משקל הלוויין הינו כ-4,500 ק"ג. על הלוויין הותקן פאנל סולארי שמפסק 8 קו"ט לצורכי ציוד שידור. הלוויינים נבנו על ידי לוקהיד מרטין בעלות של כ-800 מיליון $ ללוויין. הלוויינים פועלים במסלול גאו סינכרוני.

כול הלוויינים שוגרו מנמל החלל קייפ קנוורל בעזרת משגר מדגם טיטן 4.

המערכת כוללת לוויינים, טרמינלים לתקשורת ותחנות בקרה בקרקע. לווייני המערכת יכולים ליצור קשר עם לווייני מערכת UFO.

המערכת מוחלפת הדרגה על ידי לוויני מסדרה AEHF.

לוויינים
--------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| תאריך שיגור | לוויין | הערות |
| 7 בפברואר 1994 | USA-99 |  |
| 6 בנובמבר 1995 | USA-115 |  |
| 30 באפריל 1999 | USA-143 | שיגור נכשל |
| 27 בפברואר 2001 | USA-157 |  |
| 16 בינואר 2002 | USA-164 |  |
| 8 באפריל 2003 | USA-169 |  |

קישורים חיצוניים
----------------

* תיאור הלוויינים, באתר Encyclopedia Astronautica
* נתוני שיגורים, באתר Gunter's Space Page
* מידע על לווייני הסדרה
* מידע מאתר רשמי
**ניקולאי לומטב** (ברוסית: **Николай Ломтев**;‏ 1817–1858) היה צייר היסטוריה וגרפיקאי רוסי בסגנון אקדמי.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד למשפחת סוחרים מרוסטוב ב-1816 או ב-1817.  באמצע שנות ה-30 עברה המשפחה לסנט פטרסבורג ואביו היה רשום באגודת הסוחרים. בסביבות 1837, הוא נכנס לאקדמיה לאמנויות ולמד אצל צייר ההיסטוריה, פיודור ברוני.[3] ב-1838 נסע ברוני לרומא כדי להשלים שם עבודה, והוא הלך בעקבותיו ב-1839, על חשבון אביו.

ב-1840, כשברוני חזר לרוסיה, הוא נשאר באיטליה, הוא המשיך להעתיק את עבודות המאסטרים הישנים, ולשרטט נופים ולנהל יומן מפורט.

ב-1846, לבקשת אביו, הוא חזר לסנט פטרסבורג וזכה בתואר "אמן" מהאקדמיה על ציורו של "המלאכים מכריזים על העונש של סדום ועמורה". הוא המשיך לצייר בעיקר סצנות תנ"כיות והיסטוריות, למרות שצייר גם נופים.

כמה מיצירותיו היו בין הראשונות שנרכשו על ידי פאבל טרטיאקוב, אך בסך הכל, הן לא זכו להצלחה כלכלית, ובסוף שנות ה-50 הוא שוב היה על סף עוני.

לאחר מות אביו, הוא קיבל ירושה שהפכה אותו לעצמאי מבחינה כלכלית, אך זמן לא רב לאחר מכן הוא מת משפעת או דלקת ריאות ב-1858 או ב-1859.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקולאי לומטב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Diary of the artist Nikolai Lomtev, 1844-1851. Russian Academy of Arts, Scientific. Institute of Theory and History arts. - Moscow: Research Institute of the Russian Academy of Arts. 1996. pp. 45, 47.
2. ↑  С. Н. Кондаков (1915). Юбилейный справочник Императорской Академии художеств. 1764-1914 (in Russian). Vol. 2. p. 115.
3. ↑  РБС/ВТ/Ломтев, Николай Алексеевич — Викитека, ru.wikisource.org (ברוסית)
**חכמת נשים** הוא ארגון ישראלי שמטרתו היא לקדם זכויות נשים בקהילות היהדות האורתודוקסית בישראל ובארצות הברית. מטרתם היא לעלות מודעות למדיניות שעלולה לפגוע בנשים בתוך הקהילות האורתודוקסיות. פעילות הקבוצה כוללת הקמת מאגר תמונות הכולל את תמונותיהן של נשים אורתודוקסיות, ושימוש בפרסומים סאטיריים, המחקים את לימוד התורה היהודית שמטרתה לחנך לאי שוויון בקרב אורתודוקסים.

פעילויות
--------

ארגון חכמת נשים והפעילות שלה מתמקדות במגבלות החברתיות שהנשים עומדות מולן, לדוגמה, הן נאבקות כנגד העגינות, והן נאבקות נגד הסתרת הנשים במרחבים בישראל. כמו כן, הקבוצה מקדמת הסברה מול נשים חרדיות.

הקבוצה מארחת פודקאסט קבוע במגוון נושאים בהשתתפות רייצ'ל סטומל, אן גורדון והמייסדת המשותפת של הקבוצה, שושנה קיטס יאסקול. את הפודקאסט מפיקים ומארחים בית הקפה היהודי.

בשנת 2021, השיקה חכמת נשים מעין אלבום תמונות, שלהם הם קראו "בנק תמונות". בתמונות היו פרצופים של נשים חרדיות, והארגון הפיץ את האלבום בעולם החרדי כאקט מחאה כנגד צנזורה של תמונות נשים בעיתונים חרדיים. לטענת הקבוצה, הצנזורה בעיתונות נובעת ממנהג שאינו מהיהדות, והוא תורם להדרת נשים יהודיות, בעיקר בעולם החרדי. האלבום מורכב ממגוון רחב של נשים חרדיות מארצות הברית ומישראל, והתמונות משקפות את חיי היומיום של נשים אורתודוקסיות וחרדיות.

בשנת 2022, לאחר התאבדותו של חיים ולדר, 750,000 פליירים המצדדים דברי תמיכה רבניים בנפגעי התעללות מינית, הופצו בערים חרדיות במדינת ישראל. על הפליירים נכתב המשפט "כולנו מאמינים לנפגעות ולנפגעים".

ראו גם
------

* נשים בישראל
* פמיניזם בישראל
* פמיניזם דתי

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של חכמת נשים
* אתר האינטרנט הרשמי של חכמת נשים (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Larry Yudelson, Women’s wisdom, jewishstandard.timesofisrael.com (באנגלית אמריקאית)
2. ↑  Noah Lubin, The 11th Plague | This Passover will be different from all others — and there’s freedom in that, The Forward (באנגלית אמריקאית)
3. ↑  "In Israel, Orthodox women are fighting to be heard ... and seen". *Christian Science Monitor*. 2020-01-02. ISSN 0882-7729. נבדק ב-2022-03-22.
4. 1 2  אטילה שומפלבי, אלכסנדרה לוקש, "לא תמחקו אותנו": מרד החרדיות שהקימו מאגר תמונות נשים, באתר ynet, 11 בנובמבר 2021
5. ↑  העלון ששם מראה לרבנים: "עגונת השבת" מגיע לבתי הכנסת, באתר ynet, 10 בדצמבר 2021
6. ↑  Chochmat Nashim, Jewish Coffee House (באנגלית אמריקאית)
7. ↑  T. O. I. staff, Join ToI Community and meet the matriarch of Orthodox feminism, Blu Greenberg, www.timesofisrael.com (באנגלית אמריקאית)
8. ↑  JNS, Jewish Life Photo Bank: women!, IJN | Intermountain Jewish News, ‏2021-10-07 (באנגלית אמריקאית)
9. ↑  "The Israeli Activists Putting Orthodox Women Back in the Picture". *Haaretz* (באנגלית). נבדק ב-2022-03-22.
10. ↑  הפסקת השתיקה סביב התעללות מינית, באתר Chochmat Nashim, ‏2022-01-27
פרופ' **אריה גלוֹבֶּרזון** (11 במרץ 1925 - 18 ביוני 2014) היה חוקר מִנהל ומשאבי אנוש, יוזם ומקים החוג ללימודי עבודה באוניברסיטת תל אביב, ממפתחי תחום הניהול ויחסי העבודה בישראל. שלמה גלוברזון הוא אחיו הצעיר.

ביוגרפיה
--------

גלוברזון נולד בעיירה פינסק שבפולין (כיום בבלארוס). אביו, מנחם, עלה לארץ ישראל בגפו בשנת 1935, הצטרף לחברת החשמל, והיה ממקימי תחנת הכוח בנהריים. אמו של אריה, ציפורה, והבנים, אריה ואחיו דב, הצטרפו אל האב בשנת 1938, לאחר שהצליח לקבל עבורם אישור עלייה משלטונות המנדט. המשפחה גרה בקריית חיים, שם סיים גלוברזון את לימודיו בבית הספר התיכון, ולאחר מכן המשיך לתואר אקדמי בבית הספר הגבוה למשפט וכלכלה. באותה תקופה הכיר את אשתו רינה.

הוא המשיך את לימודיו לתואר השלישי בסורבון שבצרפת. עם שובו ארצה עבד בהתאחדות בעלי התעשייה, ובמשרד מבקר המדינה ולימד בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה ובאוניברסיטת תל אביב. הוא הקים באוניברסיטת תל אביב את החוג ללימודי עבודה ואת מכון גולדה ללימודי עבודה.

גלוברזון היה מעורב שנים רבות בנושאים הקשורים לניהול, ליחסים שבין עובדים לבין ההנהלה ולבקרה בארגונים. במסגרת הקריירה המקצועית שלו שימש כעובד בכיר במשרד מבקר המדינה, כראש החוג ללימודי עבודה, כאקדמאי שחקר ופרסם ספרים בנושא, כיושב ראש וחבר של מועצות ציבוריות שונות וכיועץ של ההסתדרות וגופים ציבוריים אחרים. ספרו "ניהול חבר עובדים", שהיה הראשון בארץ שעסק באופן מעמיק בתחום זה, שימש רבים מאנשי המנהל בארץ.

גלוברזון הועסק כיועץ בכיר לענייני ניהול על ידי גופים שונים, בהם האו"ם. במסגרת זו הוא שהה תקופות שונות באפריקה, בדהומיי, בניז'ר, בבורונדי, בפיליפינים ובחוף השנהב, שם שימש כיועץ מיוחד לממשלה.

בשנות ה-80 הביא לראשונה לידיעת הציבור בישראל את משכורות העתק של בכירי הבנקאים בישראל, וחשף את פרשת השכר של יפת מבנק לאומי.

פרופ' גלוברזון
לצד הקריירה המקצועית שלו במנהל, גלוברזון היה גם חובב אמנות ואספן של עבודות ציירים ישראלים. הוא לא הסתפק רק באיסוף עבודות אמנות, אלא למד את הנושא וגם יצר קשרים אישיים עם רבים מהציירים, סייע לחלקם באופנים שונים, כגון בארגון תערוכות רבות ברחבי הארץ.

אריה גלוברזון נפטר ביוני 2014, בגיל 89.

פרסומיו
-------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריה גלוברזון** בוויקישיתוף
* דוד תדהר (עורך), "ד"ר אריה גלוברזון", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יא (1961), עמ' 3878
* פרוטוקול ישיבת הכנסת בנוגע לפרשת המשכורות בבנק לאומי, באתר הכנסת
* דורון סוסליק, משכיל ישראלי חייב להיכון לתמורות תעסוקתיות מתמידות במסלול חייו, דבר, 2 במרץ 1970
* חיים איזק, פרופ' א. גלוברזון בשיחה ל"דבר": לאיזה מין אוניברסיטה אנו זקוקים, דבר, 10 בינואר 1975, המשך
* אתר למנויים בלבד עופר אדרת, האיש שחשף את משכורות העתק של מנהלי הבנקים, באתר הארץ, 21 באוגוסט 2014
* רשימת הפרסומים של אריה גלוברזון, בקטלוג הספרייה הלאומית
* אריה גלוברזון (1925-2014), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופ' אריה גלוברזון באתר "אבלים".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007261716905171
* BnF: cb15538023x (data)
* CiNii: DA08396470
* ISNI: 0000 0000 8383 7973
* LCCN: n91027865
* NTA: 124151639
* SUDOC: 079827586
* VIAF: 54566687
* WorldCat: lccn-n91027865

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במזל עקרב. אם התכוונתם לקבוצת הכוכבים עקרב, ראו עקרב (קבוצת כוכבים).
סמל מזל עקרב
עקרב
בול ישראלי המוקדש למזל עקרב
**מזל עקרב** הוא אחד משנים עשר המזלות שבגלגל המזלות. באסטרולוגיה המערבית, "בן מזל עקרב" הוא מי שנולד בין 23 באוקטובר לבין 21 בנובמבר. במסורת היהודית מתייחס מזל עקרב אל חודש חשוון. בלוח השנה במגילות קומראן משויך מזל עקרב לחודש תשרי. מושג זה מתייחס לרעיון שבתקופה הנתונה מיקום השמש באזור השמיים המוקצה למזל עקרב האסטרולוגי. כיום, אין חפיפה בין קונסטלציית העקרב לבין אזור השמיים של מזל עקרב בגלל נקיפת ציר כדור הארץ.

מזל עקרב במיתולוגיה
-------------------

זהו העקרב שהרג את אוריון – הצייד. בשמים, העקרב זורח בדיוק כאשר אוריון שוקע כך ששתי הקבוצות לא נראות לעולם ביחד. זוהי מערכת בולטת, בפרט בחצי הכדור הדרומי. הכוכבים הבהירים שלה הם אנטארס (מיוונית: "יריבו של מאדים" בשל צבעו האדום החזק מאוד).

מזל עקרב באסטרולוגיה
--------------------

### שיוך אסטרולוגי

מזל עקרב הוא אחד משלושת מזלות יסוד המים, יחד עם מזל סרטן ומזל דגים. הוא משתייך לקבוצת המזלות הקבועים, יחד עם מזל שור, מזל אריה ומזל דלי. הכוכב השליט של מזל עקרב הוא פלוטו, אם כי אסוציאציה זו היא מודרנית, ובאסטרולוגיה ה"קלאסית", עוד לפני גילויו של פלוטו, השתמשו (ועדיין משתמשים) בכוכב מאדים במקומו, כיום משתמשים במאדים כשליט משני למזל עקרב. הבית האסטרולוגי של מזל עקרב הוא הבית ה-8 שמסמן חיים ומוות ומאבקים רגשיים.

ראו גם
------

* גלגל המזלות
* ארבעת היסודות

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מזל עקרב** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר יצירה פרק ה' משנה י"ד

| גלגל המזלות |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| טלה () • שור () • תאומים () • סרטן () • אריה () • בתולה () 
מאזניים () • עקרב () • קשת () • גדי () • דלי () • דגים () |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph127777

 |
**עזיז דוויק** (בערבית: **عزيز دويك** תעתיק מדויק: עזיז דויכ) או **אבו הישאם** (נולד ב-12 בינואר 1948) הוא ממנהיגי חמאס ויו"ר המועצה המחוקקת הפלסטינית. דוויק אמור היה להיות יושב ראש הרשות הפלסטינית בפועל, מאחר שבאופן רשמי הסתיימה כהונתו של מחמוד עבאס, נציג הפת"ח, בשנת 2009.

דוויק נעצר ושוחרר לסירוגין על ידי ישראל בין השנים 2006–2015 בגין פעילותו וחברותו בארגון חמאס.

ביוגרפיה
--------

דוויק נולד בקהיר לאם מצרית ולאב פלסטיני מחברון שהיגר למצרים לאחר מלחמת העצמאות. הוא בעל דוקטורט בארכיטקטורה ותכנון אזורי מאוניברסיטת פנסילבניה. שימש פרופסור באוניברסיטת א-נג'אח.

בשנת 1992 גורש ללבנון בתגובה לפעילות הטרור של חמאס ומשך תקופה שימש דובר המגורשים בשפה האנגלית. לאחר שובו לתחומי ישראל חזר לפעול במסגרת הארגון ונבחר מטעמו כאחד מנציגי חברון במועצה המחוקקת הפלסטינית. בשנת 2006 נבחר ליו"ר המועצה, ובכך לממלא מקום נשיא הרשות הפלסטינית.

ביוני 2006 נאסר דוויק במהלך מבצע גשמי קיץ, אך שוחרר כעבור זמן קצר. הוא נאסר בשנית באוגוסט 2006 והורשע בחברות בארגון טרור ובקיום קשרים עם חאלד משעל. בינואר 2009, בעודו נתון במאסר, הוא הוכרז כנשיא הרשות הפלסטינית מטעם חמאס, בתגובה להארכת כהונתו של מחמוד עבאס ללא קיום בחירות. ביוני 2009 שוחרר.

ב-25 בינואר 2012 נעצר על ידי כוחות צה"ל בסמוך לרמאללה בגין פעילותו וחברותו בארגון טרור. בעקבות כך בית דין צבאי בכלא עופר שלח אותו לשישה חודשי מאסר מנהלי. ב-19 ביולי 2012 שוחרר.

ב-16 ביוני 2014 נעצר במהלך מבצע "שובו אחים" להחזרת שלושה נערים שנחטפו על ידי חולייה של ארגון החמאס. דוויק שוחרר ב-9 ביוני 2015.

קישורים חיצוניים
----------------

* ריאיון עם דוויק לרגל כניסתו לתפקיד יו"ר המועצה המחוקקת

הערות שוליים
------------

1. ↑  חדשות nana10, האם האסיר עזיז דוויק יהיה הנשיא הפלסטיני הבא?, באתר של "רשת 13", 4 בדצמבר 2008 (במקור, מאתר "nana10")
2. ↑  חדשות קול חי, 6 חודשי מעצר נגזרו על עזיז דוויק בכיר החמאס שנעצר, ‏24 בינואר 2012
3. ↑  ב. ניסני, צפו בוידאו: כך נלכד יו"ר הפרלמנט של חמאס עזיז דוויק, ‏16 ביוני 2014
4. ↑  אבי יששכרוף‏, לאחר שנה במעצר מנהלי: יו"ר הפרלמנט הפלסטיני שוחרר, באתר וואלה!‏, 9 ביוני 2015
5. ↑  גילי כהן, צה"ל עצר את יו"ר הפרלמנט של החמאס, באתר הארץ, 19 בינואר 2012
6. ↑  יו"ר הפרלמנט הפלסטיני עזיז דוויק נשלח לשישה חודשי מעצר מנהלי, באתר ynet, 24 בינואר 2012
7. ↑  קובי פינקלר, גל המעצרים: כ-150 אנשי חמאס נעצרו, באתר ערוץ 7, 16 ביוני 2014

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1181576172
* VIAF: 4425155411329608940004
* WorldCat (עם VIAF): 4425155411329608940004

 |
**חגית אפק** היא פרופסור במחלקה למדעי כדור הארץ באוניברסיטה העברית בירושלים.

ביוגרפיה
--------

אפק נולדה בארצות הברית וגדלה בחיפה. בשנת 1994 סיימה תואר ראשון בכימיה בטכניון ולאחר מכן למדה לתואר שני (שאותו סיימה ב-1997) ודוקטורט במכון ויצמן למדע בהנחייתו של פרופסור דן יקיר. בתואר השני התמקדה בהידרולוגיה. את תואר הדוקטור סיימה בשנת 2003. עבודת הדוקטורט שלה עסקה בפליטת איזופרן מצמחייה.

בשנים 2003–2007 ביצעה פוסט-דוקטורט במכון הטכנולוגי של קליפורניה, וחקרה איזוטופים בהנחיית ג'ון איילר. לאחר הפוסט-דוקטורט כיהנה כחברת סגל באוניברסיטת ייל.

בשנת 2016 חזרה לישראל והצטרפה לסגל האוניברסיטה העברית. המחקר של אפק באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת ייל התמקד בסידן פחמתי וביצירתו. בנוסף על כך, עוסקת במחקר שינוי אקלים גלובלי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חגית אפק** בוויקישיתוף
* חגית אפק, באתר האוניברסיטה העברית בירושלים

* חגית אפק, באתר ResearchGate

* חגית אפק, באתר גוגל סקולר

הערות שוליים
------------

1. ↑  הכירו את פרופ' חגית אפק, בוגרת המחלקה בקבוצתו של פרופ' דן יקיר | Department of Earth and Planetary Sciences - EPS, באתר www.weizmann.ac.il, ‏2023-02-07 (באנגלית)
2. ↑  מדענית עם מבט לעתיד, באתר www.news1.co.il
3. ↑  Hagit Affek, en.earth.huji.ac.il (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008638474005171
* ORCID: 0000-0003-4256-9521
* VIAF: 2537159337563013150005
* WorldCat (עם VIAF): 2537159337563013150005

 |
**נקודה קבועה** (באנגלית: **fixed point**) היא שיטה לייצוג מספרים שיש להם אורך סופי בבסיס החישוב, תוך ויתור מראש על רמת הדיוק של הייצוג ועל האפשרות לייצג מספרים גדולים מאוד. שימושיה העיקריים של נקודה קבועה הם ייצוג ספרתי של מספרים רציונליים מסוימים וקירוב למספרים ממשיים. לצד שיטת הנקודה הצפה, שיטת הנקודה קבועה היא שיטה מקובלת לייצוג מספרים במחשבים ומחשבונים.

עקרון השיטה הוא ייצוג המספר המבוקש באמצעות מספר קבוע של ספרות משמאל לנקודה ומימין לנקודה.

ייצוג בנקודה קבועה
------------------

מספר עשרוני מיוצג בנקודה קבועה על ידי מספר קבוע של ספרות משמאל לנקודה - זהו החלק השלם ומספר קבוע של ספרות מימין לנקודה - זהו חלק השבר. הספרות יכולות להיות בבסיס כלשהו, מקובל להשתמש בבסיס 2 או בבסיס 10 במחשבים, ובבסיס 10 עבור הצגה אנושית טבעית. השיטה מזכירה את צורת הרישום השכיחה של שברים עשרוניים, שבה מקובל לרשום 2-3 ספרות אחרי הנקודה.

דוגמאות:

* בנקודה קבועה בעלת 5 ספרות משמאל ו-2 ספרות מימין בבסיס 10, המספר 345.6 ייוצג כ-00345.60.
* בנקודה קבועה בעלת 5 ספרות משמאל ו-2 ספרות מימין בבסיס 2, המספר העשרוני 10.5 ייוצג כ-01010.10.

בעיות בייצוג נקודה קבועה
------------------------

### אי-דיוק ועיגול

כמעט כל המספרים לא ניתנים לייצוג מדויק בשיטת הנקודה הקבועה. למשל, בנקודה בעלת 2 ספרות מימין, המספר 0.123 יוצג כ-0.12. אי-דיוק זה נובע מחוסר בספרות מימין לנקודה, אך ישנם מספרים שלא ניתן לכתוב באופן מדויק בשום מספר סופי של ספרות. למשל המספר 0.1 (עשירית) לא ניתן לייצוג מדויק בבסיס 2 וכך גם המספר ...0.666 = 2/3 לא ניתן לייצוג מדויק בבסיס 10.

המספרים שלא ניתנים לייצוג מדויק מיוצגים בעזרת עיגול. שגיאת העיגול המרבית בשיטת הנקודה הקבועה היא מחצית המספר הקטן ביותר הניתן לייצוג. למשל, עבור נקודה בעלת 3 ספרות מימין בבסיס עשרוני, שגיאת העיגול המרבית היא 0.0005.

פעולות חיבור וחיסור על מספרים המיוצגים בנקודה קבועה לא מגדילה את אי הדיוק באופן משמעותי, בניגוד לפעולות כפל, חילוק וחזקה בהם אי הדיוק גדל.

### גלישה

ישנם מספרים גדולים מדי לייצוג בשיטת הנקודה הקבועה. למשל, בייצוג עשרוני עם נקודה קבועה בעלת 6 ספרות משמאל, המספר 1,000,000 לא יכול להיות מיוצג. גלישה (overflow) נובעת מחוסר בספרות משמאל לנקודה. טווח המספרים הניתנים לייצוג בשיטת הנקודה הקבועה מוגבל למספרים הניתנים לייצוג באמצעות מספר ספרות קבוע מראש.

מספרים שליליים
--------------

ייצוג מספרים שליליים בשיטת הנקודה הקבועה נעשה לפי אחת משיטות הייצוג למספרים שלמים שליליים. למשל, סימן, משלים ל-2, משלים ל-1.

נקודה קבועה במחשב
-----------------

שיטת הנקודה הקבועה משמשת לייצוג מספרים לצד הנקודה הצפה במחשבים. היא שימושית בעיקר במקרים בהם דרוש דיוק גבוה במספרים קטנים או כאשר הפעולות בנקודה צפה איטיות מדי.

ייצוג המספרים השלמים במחשבים הוא למעשה ייצוג נקודה קבועה בעלת 0 ספרות אחרי הנקודה.

ראו גם
------

* עשרוני בקידוד בינארי
* שיטות ספירה
* נקודה צפה
ברון **פרניו ולאשיץ'** (בקרואטית: **Franjo Vlašić**, בהונגרית: **Vlassich Ferenc**;‏ 24 באפריל 1766 דומבובאר, דרום הונגריה - 16 במאי 1840 זאגרב) היה אציל ואיש צבא קרואטי, באן של ממלכת קרואטיה, סלבוניה ודלמטיה בשנים 1840-1832, תחת חסות ממלכת הונגריה, במסגרת האימפריה האוסטרית, גנרל בצבא האוסטרי.
קיבל את התואר ברון בשנת 1832.

ביוגרפיה
--------

ולאשיץ' נולד בשנת 1766 ביישוב דומבובאר שבמחוז טולנה שבדרום הונגריה, כבן למשפחה אצילית קרואטית שמקורה בדרום קרואטיה. הוא היה בן למשפחת אצילים קרואטים ששורשיהם בצפון דלמטיה וחבל ליקה.
ולאשיץ' התחיל את הקריירה הצבאית שלו בגיל 18 בשנת 1784. עוד כפרח קצונה הצטרף ולאשיץ' לכוחות ההוסארים במסגרת צבא האוסטרי והשתתף בכל המלחמות נגד צרפת ונגד נפוליאון בונפרטה בתקופתו. בשנת 1813 הוא הועלה לדרגת גנרל. ב-1831 התמנה למפקד צבאי בפטרוורדין. ב-10 בפברואר 1832 התמנה לבאן של קרואטיה. כניסתו לתפקיד במאי 1832 הביאה רוח מרעננת בזירה הפוליטית המקומית מכיוון שהבאן הקודם, הרוזן איגניאט גיולאי, חי רוב השנים רחוק מקרואטיה, עד רבא אחרי שהתחיל לכהן כיושב ראש מועצת בית הדין הצבאי בווינה. בנוסף ולאשיץ' היה הקרואטי הראשון שכיהן כבאן קרואטיה בין עשרת הבאנים שקדמו ליוסיפ ילאצ'יץ'. .בשנים 1832–1836 בישיבות הפרלמנט ההונגרי-קרואטי בפוז'ון (ברטיסלבה) הגן ולאשיץ' על זכותה של קרואטיה לנמל רייקה והחוף הסמוך לו הוא התנגד להונגריזציה (מדיאריזציה) של קרואטיה ובמיוחד להנהגת השפה ההונגרית בבתי הספר. עקב מחאתו, לא אישר הקיסר פרדיננד את החלטת הפרלמנט ההונגרי משנת 1839–1840 להנהיג את השפה ההונגרית כשפה רשמית בקרואטיה. בימי כהונתו של ולאשיץ' התחזקה התנועה הלאומית הקרואטית, תחילה תחת דגל האיליריזם - התנועה האילירית מיסודו של ליודביט גאי ואחרים. ולאשיץ' תמך בבקשה שהפנה גאי לקיסרות האוסטרית לאשר הופעתם של עיתונים בשפה הקרואטית. עם זאת התנגד לרפורמת השפה של גאי. יחד עם הבישוף אלכסנדר אלאגוביץ' פרש את חסותו על האגודה לקידום החינוך בשפה הקרואטית.

ולאשיץ' נפטר בעיר זאגרב בשנת 1840. הוא הובא לקבורה בכנסיית קתרינה הקדושה בזאגרב.
אחרי מותו בשנת 1840 תפקידו כבאן עבר בפועל לידי יוראי האוליק.

### חייו הפרטיים

היה נשוי לפרניצה. נולדו לזוג שתי בנות:הרמינה, לימים פון ווקאסוביץ' ומריה תרזיה אנה ולאשיץ'.

דגלו
----

(Zastava bana Vlašića)

פרסים ואותות הוקרה
------------------

* 1813 - העיטור הצבאי "צלב מריה תרזיה", בדרגת אביר

הנצחה
-----

* בשנת 2011 ביישוב הולדתו, דומבוואר, בהונגריה, על קיר "בית הלאומים" הוצבה לוח זיכרון לזכרו על ידי הקהילה הקרואטית האוטונומית

* בשנת 2016 אותה קהילה הציבה בדומבובאר פסל-דיוקן של ולאשיץ'.

קישורים חיצוניים
----------------

* ערך קצר באנציקלופדיה של המכון ללקסיקוגרפיה מירוסלב קרלז'ה
* הערך פרניו ולאשיץ' בלקסיקון פרולקסיס
* האתר על מנהיגי העולם של Ben M.Cahoon 2008-2001
* באנציקלופדיה הקרואטית

הערות שוליים
------------

1. 1 2  hrvt במגזין 16.5.2018
2. ↑  באתר geni
3. ↑  באתר על תולדות קרואטיה
4. ↑  על הצבת לוח הזיכרון
5. ↑  סרטון בערוץ יו טיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1172039941
* VIAF: 2100154329453526970004
* WorldCat (עם VIAF): 2100154329453526970004

 |
**המרכז למוזיקה מן המזרח** הוא בית ספר גבוה למוזיקה, קונסרבטוריון ומכללה אקדמית הממוקם בשכונת נחלאות שבירושלים. המרכז למוזיקה מן המזרח הוקם בשכונת מוסררה בשנת 1996 על ידי יהורם גאון וד"ר אבי שושני. המרכז מתמקד במוזיקה מזרחית, ונלמדת בו בין השאר סגנונות שירה מזרחיים, והנגינה בעוד, סאז, קאנון, סנטור, סיטאר וכו'. בינואר 2021 המרכז הפך למקום הראשון בארץ במעניק נקודות זכות אקדמיות עבור קורסים תאורטיים בתחום המוזיקה הקלאסית של תרבויות המזרח.

המחזור השנתי של בית הספר עמד בשנת 2022 על 2,338,407 ש"ח ועבדו בו כ-22 איש.

בספטמבר 2022 עבר הסניף למשכן הקבע שלו סמוך לבית העם ברחוב בצלאל. המרכז מהווה חלק מ"קמפוס ירושלים לאמנויות החדש" שהקימה עיריית ירושלים במטרה לעודד שיתופי פעולה בין המוסדות הפועלים בו והפיכתו למרכז ארצי ללימודי אמנויות הבמה והקולנוע. הקמפוס כולל גם את בית הספר סם שפיגל לקולנוע וטלוויזיה, בית הספר לתיאטרון חזותי וסטודיו למשחק ניסן נתיב.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של המרכז למוזיקה מן המזרח
* המרכז למוזיקה מן המזרח, באתר "גיידסטאר ישראל"
* המרכז למוזיקה מן המזרח, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  יורי ילון, לראשונה בישראל: תואר ראשון במוזיקה מזרחית קלאסית, באתר ישראל היום, 1 בינואר 2021
**נבחרת טאיוואן בכדורגל נשים** מייצגת את טאיוואן בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של טאיפיי הסינית. בעבר נחשבה הנבחרת לאחת מהנבחרות הטובות באסיה, אך כיום היא נחלשה וכמעט אינה מגיעה להישגים משמעותיים. הדירוג הנוכחי של נבחרת טאיוואן ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-38 בעולם, נכון ל-25 באוגוסט 2023, ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 22 נמדד לראשונה ביולי 2003, והדירוג הכי נמוך 43 נמדד לראשונה במרץ 2012.

משחקה הראשון של הנבחרת התקיים ב-1977 במסגרת אליפות אסיה השנייה, שבסופה היא אף זכתה בגביע. זו הייתה הזכייה הראשונה מתוך שלוש זכיות רצופות של טאיוואן באליפות, לאחר שהיא קטפה את התואר גם ב-1979 וב-1983. בשנות ה-80, לקחה הנבחרת חלק גם בשתי אליפויות אוקיאניה, וזכתה בשתיהן (1986 ו-1989).

ב-1991, לקחה הנבחרת חלק בגביע העולם הראשון, לאחר שסיימה במקום השלישי באליפות אסיה ששימשה כטורניר המוקדמות. בגביע העולם שובצה טאיוואן לבית עם איטליה, גרמניה וניגריה, והצליחה לסיים במקום השלישי שהעניק לה את המקום ברבע הגמר. ברבע הגמר היא הובסה 0-7 על ארצות הברית, והודחה מהטורניר. 

מאז גביע העולם הראשון, לא הצליחה הנבחרת לשחזר את הצלחתה ולהעפיל לטורניר בינלאומי גדול. ההישג המשמעותי האחרון אליו הגיעה הוא המקום השני באליפות אסיה שנערכה ב-1999 בפיליפינים.

כל גביעי העולם
--------------

* 1991 - רבע גמר
* 1995 עד 2023 - לא העפילה

כל אליפויות אסיה
----------------

* 1975 - לא נרשמה
* 1977 -  **מקום ראשון**
* 1979 -  **מקום ראשון**
* 1981 -  **מקום ראשון**
* 1983 - לא נרשמה
* 1986 - לא נרשמה
* 1989 -  מקום שני
* 1991 -  מקום שלישי
* 1993 - מקום רביעי
* 1995 -  מקום שלישי
* 1997 - מקום רביעי
* 1999 -  מקום שני
* 2001 - שלב הבתים
* 2003 - שלב הבתים
* 2006 - שלב הבתים
* 2008 - שלב הבתים
* 2010 - לא העפילה
* 2014 - לא העפילה

הערות שוליים
------------

1. ↑  דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א
2. 1 2  החל מיולי 2003 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות נשים בכלל
**הוויזג'רק** (בהונגרית: **Hévizgyőrk**) היא עיירה בת כ-3,000 תושבים במחוז פשט, בנפת אסוד.

מיקום
-----

הוויזג'רק נמצאת 35 ק"מ מזרחה מבודפשט, בחלק המזרחי של גבעות גדלה, בעמק הנחל גלגה. היישוב היה מיושב מתקופות פרהיסטוריות דרך ימי הביניים ועד ימינו. אחד המונומנטים המגדירים את עברו של העיירה היא כנסיית ימי הביניים שלה, שהמקומיים מכנים אותה "הכנסייה הישנה". הבניין ששוחזר בשנת 1988 נשמר מאז בקפידה.

תחנת הרכבת שלה, תחנת הוויזג'רק, ממוקמת על קו הרכבת בודפשט-הטוון.

היסטוריה
--------

עמק הגלגה היה במשך אלפי שנים אטרקטיבי מאוד למי שרצה להתיישב באזור, שכן בנוסף למי הנחל, היו בעמק גם אזורים ראויים לעיבוד חקלאי ולגידול בעלי חיים. הממצא העתיק ביותר באזור הוא מהזמן העתיק וניתן להשתמש בממצאים אלה כדי להתחקות אחר הפעילות האנושית ותנאי החיים של תקופות שונות. רוב הממצאים נשארו מימי הביניים, אך גם ה"תיעוד" של תקופה זו מתגלה כלא שלם. הנתונים הראשונים המתייחסים לקיומה של אחוזה במקום מגיעים משנת 1438. בשנת 1482 מוזכר בכתובים מקום בשם ג'רק (Györk), מה שמרמז ככל הנראה על הוויזג'רק של ימינו. 

כמו בחיי כל כפר, ההיסטוריה של הדת וההתיישבות שזורים זה בזה. כך זה גם במקרה של הוויזג'רק. בשנת 1700, על פי רישומי הביקורים בכנסייה, התגוררו בכפר תושבים משלוש עדות נוצריות. כיום ישנן ארבע כנסיות בעיירה, אחת מהן אנדרטה. בין שרידי הכנסייה הקלוויניסטית שנבנתה בשנת 1704, ראוי להזכיר את הגביע משנת 1723. הכנסייה הלותרנית בסגנון הקלאסיציסטי נבנתה בתחילת המאה ה-19. ליד העיירה ישנו אגם לדיג בשטח של כ-15 דונם. 

יהודים אמנם חיו במקום, אך תולדותיהם אינם מתועדים.

ילידי המקום
-----------

* קארוי גרה (נולד ב-18 באוקטובר 1856) – מחזאי יהודי-הונגרי.
* קטלין גרה (נולדה ב-1853) – יהודייה-הונגרייה, אחותו המבוגרת של קארוי ינה, שהייתה משנת 1898 עד 1927 מנהלת בית היתומים היהודי לבנות בודפשט. ספרה האוטוביוגרפי "חיי" יצאה לאור בשנת 1939.

לקריאה נוספת
------------

* חומר ארכיוני אודות הוויזג'רק משנת 1931: תיאור כללי וספריית מחוז פשט-פיליס-שולט-קישקון (1931)(הקישור אינו פעיל)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הוויזג'רק** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של הוויזג'רק

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007562230205171
* LCCN: n84079310
* VIAF: 126717831
* WorldCat (עם VIAF): 126717831

 |
לוגו תיאטרון זיקית
**תיאטרון רב תרבותי הגליל – זיקית** הוא תיאטרון רב תרבותי ישראלי אשר מציג אמנות בין תחומית, בעיקר חזותית.

היסטוריה
--------

תיאטרון זיקית נוסד בשנת 2003 על ידי פבלו אריאל, שמשמש גם כמנהלו האמנותי. תחילתו בשיתוף פעולה של אריאל עם המוזיקאי נאסים דקואר, שהוליד את ההצגה הראשונה "שכנים" בשנת 2003, בה השתתף גם המוזיקאי ווסים בשארה. עיקר עיסוקו האמנותי של התיאטרון הוא בסוגיות רלוונטיות מחיי היום יום והמציאות בישראל. מרבית ההצגות שעולות במסגרתו הן חזותיות, תוך שימוש מינימלי במלל. השפה החזותית המאפיינת את התיאטרון כוללת בובות, חפצים, תנועה ומחול, צלליות, מגזרות נייר, מוזיקה, תאורה וכדומה.

ההנחה העומדת בבסיס הרעיון מאחורי אמנות זו, היא כי הצגות תיאטרון צריך לא רק להבין, אלא גם ובעיקר להרגיש. מבחינה זו, שואף התיאטרון לכך שהצופים יהיו חלק מהצגה: על אף שבמשך ההצגה הם לכאורה פסיביים לחלוטין, המטרה היא שהקהל ימצא עצמו מעניק פרשנויות שונות משלו למופע שראה, וכמו כן ישלים את החלקים החסרים בו. התיאטרון פונה לקהל בינלאומי, והשימוש בשפה חזותית אוניברסלית יחד עם מיעוט השימוש במלל, מאפשרים לדוברי שפות שונות ליהנות מההצגה באותו אופן. במסגרת התיאטרון עולות הצגות למבוגרים ולילדים, וכמו כן מתקיימות בו סדנאות לקבוצות מגוונות בנושאי תנועה, הפעלת בובות, משחק, אימפרוביזציה ושימוש בחפצים.

משנת 2004 מופיע התיאטרון בפסטיבלים שונים בישראל. עם הפסטיבלים בהם לוקח תיאטרון זיקית חלק פעיל נמנים פסטיבל עכו, הפסטיבל הבינלאומי לתיאטרוני בובות בירושלים ופסטיבל חיפה להצגות ילדים. מדי שנה אף יוצא התיאטרון לסיבובי הופעות בחו"ל בפסטיבלים ובאירועי תיאטרון שונים, בהם אפשר למנות את תיאטרון מארש בסן פרנסיסקו, בית האמנות בסינגפור, המרכז לאמנויות הבמה בכרונינגן, הולנד, פסטיבל בינלאומי לאומנויות בצ'יוואווה, מקסיקו, פסטיבל בינלאומי לתיאטרוני ילדים במינסק, בלארוס, ופסטיבלים נוספים באנגליה, בולגריה, סרביה, ספרד, אוסטריה, צ'כיה, טורקיה, ארגנטינה, פרגוואי, קולומביה והרפובליקה הדומיניקנית.

בשנת 2017 העלה התיאטרון את הפסטיבל הדו-לשוני הראשון לתיאטרון בובות, "בובות בצפון", בשיתוף עם תיאטרון חיפה. במסגרת הפסטיבל עלו שלוש הצגות ילדים בעברית ובערבית במטרה ליצור חוויה תרבותית משותפת.

התיאטרון שוכן באזור התעשייה תפן שבגליל המערבי.

### פרסים

לאורך השנים זכה תיאטרון זיקית בפרסים רבים על פעילותו האמנותית, בישראל ומחוצה לה:

* 2007 – פרס ראשון בפסטיבל לתיאטרוני ילדים בחיפה על הצגה "הציורים של צופיה".
* 2009 – פרס ראשון בפסטיבל הבינלאומי לתיאטרוני ילדים בטרגובישטה, בולגריה על ההצגה "חגיגה".
* 2009 – פרס ראש העיר בפסטיבל עכו לתיאטרון אחר על ההצגה "סמטאות לוחשות".
* 2017 – פרס ראשון להצגות ילדים פסטיבל 8 FITIJ בסנטו דומינגו, הרפובליקה הדומיניקנית על ההצגה "המתנה של סבא".
* 2021- פרס משחק בהפעלת בובות הפסטיבל הבינלאומי להצגות ילדים, סובוטיקה סרביה "לשחקנית רוני מרסלנד, "המתנה של סבא"

### הפקות בינלאומיות

* International Festival for the arts Chihuahua – קונצרט למשפחה, מקסיקו 2007.
* Philharmonic Orchestra of the State of Chihuahua – סדרת קונצרטים, מקסיקו 2008–2009.
* Tottales Theatre – "תשובה למכתב שאבי אף פעם לא כתב לי" - הפקה משותפת לפסטיבל עכו ותיאטרון וינה, אוסטריה, 2010.

ראו גם
------

* תיאטרון בובות
* פבלו אריאל

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של תיאטרון זיקית
* תיאטרון זיקית, ברשת החברתית פייסבוק