recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אדוארד הול** (באנגלית: **Edward Hall**;‏ 1498 בקירוב – 1547) היה כרוניקן, משפטן ופוליטיקאי אנגלי.

ביוגרפיה
--------

הול, בנו של ג'ון הול מנורת'הול, שרופשייר, למד באיטון קולג' ובקינגס קולג' אוניברסיטת קיימברידג'. הוא נעשה עורך דין (Barrister) ושימש כשופט (Common sergenant) של הסיטי של לונדון וכשופט בבית המשפט של השריף. ב-1529 נבחר לפרלמנט מטעם מחוז הבחירה של מאץ' ונלוק (Much Wenlock) וב-1542 ו-1545 מטעם מחוז הבחירה ברידג'נורת'.

ספרו *The Union of the Two Noble and Illustrate Families of Lancastre and Yorke*, המוכר יותר בשם *Hall's Chronicle*, ראה אור לראשונה ב-1542. מהדורה נוספת פורסמה שנה לאחר מותו, ב-1548, על ידי ריצ'רד גרפטון, ועוד אחת ב-1550; מהדורות אלה כוללות תוספת מ-1532 שחוברה על ידי גרפטון על פי הערות המחבר. ב-1809 פורסמה מהדורה בפיקוחו של סר הנרי אליס, וב-1904 נערך החלק העוסק בתקופת שלטונו של הנרי השמיני על ידי צ'ארלס ויבלי.

ה"כרוניקל" מתחיל בעלייתו לכס של הנרי הרביעי ב-1399, ממשיך בתיאור הסכסוך בין בתי לנקסטר ויורק ומסתיים - עם התוספת של גרפטון - במותו של הנרי השמיני ב-1547. הול מציג את מדיניותו של הנרי השמיני באור חיובי, ומדבריו ניכרת אהדתו שלו לפרוטסטנטים.

ערכו של החיבור בחלקיו הראשונים אינו רב, אך הוא הולך וגדל כאשר הוא עוסק בשלטונו של הנרי השביעי ועיקר חשיבותו בכל הנוגע למלכותו של הנרי השמיני. בעניינים חשובים אחדים, שמחברים אחרים התעלמו מהם, מעניק החיבור להיסטוריונים את מה שברור כי היא עדות מכלי ראשון למאורעות. גם חוקרי הספרות מוצאים בספרו עניין רב ביותר, משום שהוא אחד מן המקורות העיקריים למחזותיו ההיסטוריים של שייקספיר.

קישורים חיצוניים
----------------

* אדוארד הול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Venn, J.; Venn, J. A. eds. (1922–1958). "Hall, Edward". *Alumni Cantabrigienses (10 vols). Cambridge University Press.*
2. ↑  "History of Parliament". History of Parliament Trust. Retrieved 2011-10-16.

ערך זה כולל קטעים מתורגמים מהערך *Hall, Edward* מהמהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה, הנמצאת כיום בנחלת הכלל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118720007
* ISNI: 0000 0000 6679 0296
* LCCN: n89646047
* NKC: mub2017953208
* NLA: 35216038
* NTA: 070531889
* SUDOC: 066963907
* Trove: 869046
* VIAF: 77110783
* WorldCat: lccn-n89646047

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בהר בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו הר פיורי.

תצלום לוויין של האי ת'רסטון
**הר פיורי** (באנגלית: **Mount Feury**) הוא הר בין קרחון סיקורסקי וקרחון פרנקנפילד בצידו הצפון-מזרחי של חצי האי נוביל, באי ת'רסטון בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי ההר

ההר מופה לראשונה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בדצמבר 1946, במסגרת מבצע קפיצה לגובה.

### מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

ההר נקרא על שמו של ג'יימס פיורי (James Feury), מכונאי ונהג אופנוע שלג, במהלך משלחת הסקר האנטארקטית בירד, בפיקודו של ריצ'רד בירד בין השנים 1928–1930.

לקריאה נוספת
------------

• International Symposium on Antarctic Earth Sciences 5th : 1987, **Geological Evolution of Antarctica**, Cambridge, England, P 401

קישורים חיצוניים
----------------

* הר פיורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר פיורי באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* הר פיורי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

הערות שוליים
------------

1. ↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
2. 1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
מפת תאגידי השידור הציבוריים האזוריים החברים ב-ARD
**ARD** (גרמנית: Arbeitsgemeinschaft der öffentlich-rechtlichen Rundfunkanstalten der Bundesrepublik Deutschland; בתרגום: קונסורציום תאגידי השידור הציבורי של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה) הוא ארגון משותף של תאגידי השידור הציבוריים האזוריים של גרמניה.

היסטוריה
--------

הארגון נוסד ב-1950 בגרמניה המערבית כדי לייצג את האינטרס המשותף של תאגידי השידור הציבוריים שמעתה היו גם מבוזרים, במיוחד כדי לנהל רשת שידור משותפת.

ה-ARD הוא תאגיד השידור הציבורי השני בגודלו בעולם לאחר ה-BBC עם תקציב של כ-6 מיליארד יורו ו-23,000 עובדים. תקציב התאגיד מגיע בעיקר מאגרת שידור שעל כל בית פרטי, חברה ומוסד ממשלתי בגרמניה לשלם. התאגיד מנהל ומפעיל את ערוץ הטלוויזיה הממלכתי הראשון שנקרא Das Erste.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ARD** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ARD (בגרמנית)
* ARD, ברשת החברתית טוויטר

* ARD, ברשת החברתית אינסטגרם

* ARD, סרטונים בערוץ היוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007461971305171
* BIBSYS: 4053851
* BNE: XX4995506
* BnF: cb123049770 (data)
* CiNii: DA02982823
* GND: 2004143-3
* ISNI: 0000 0001 2195 3271
* LCCN: n80132267
* LNB: 000133690
* NKC: ko2009478734
* NLA: 35007673
* RERO: 02-A000008736
* SUDOC: 031924506
* VIAF: 159257629
* WorldCat: lccn-n80132267

 |
מראה ביורקשייר, אנגליה
שלוש המראות בדנגרס, קנט
מראה אקוסטית בגן המדע במכון ויצמן
**מראה אקוסטית** היא מתקן המשמש להחזיר ולרכז גלי קול, אחד מסוגי האמצעים ששימשו בעבר לאיכון באמצעות קול, וכיום משמש ככלי להדגמת עקרונות פיזיקליים.

היסטוריה
--------

לפני מלחמת העולם השנייה והמצאת המכ"ם, נבנו מראות אקוסטיות סביב חופי בריטניה כדי לספק התרעה מוקדמת מפני תקיפות אוויריות. המתקנים המפורסמים ביותר עדיין עומדים על תילם במחוז קנט שבאנגליה, במקומות אחרים בבריטניה (ביניהם סנדרלנד, רדקר, בולבי), ובאי מלטה.

המראות בדנגנס, אשר בקנט, מוכרות גם כ"אוזניים מקשיבות", מורכבות משלוש מראות בטון שנבנו בשנות ה-20 וה-30. מכיוון שהן היו ניסיוניות נבנו מספר דגמים, האחת מוארכת, בגובה 5 מטר ובאורך 70 מטר, ושתי האחרות בצורת צלחת, וקוטרן בערך 4–5 מטרים. בנקודת המוקד שלהן הוצבו מיקרופונים שאיפשרו להבחין ברעש המטוסים המתקרבים ממרחק כמה קילומטרים בתוך תעלת למאנש. בתנאי מזג אוויר נוחים, המראות איפשרו להבחין ברעשים ממרחק של 20 עד 30 קילומטר, ובנוסף יכלו לזהות את הכיוון שלהם.

יעילותן של המראות הייתה חלקית, והמהירות ההולכת והגוברת של מטוסים בשנות ה-30 גרמה לכך שכאשר התגלו במראה, הם היו כבר קרובים מדי ליבשה כדי להתמודד איתם באופן אפקטיבי. פיתוח מערכות מכ"ם הובילו לסיום השימוש והפיתוח של הטכניקה. יחד עם זאת, השיטה, שבה תחנות איסוף מחוברות ביניהן כדי למצוא את מיקום האויב בשמים, הייתה לעזר בפיתוח מערכות המכ"ם הראשונות, שהיו בין הגורמים שעזרו לבריטניה לנצח בקרב על בריטניה.

כיום מראות אקוסטיות משמשות ככלי להדגמת עקרונות פיזיקליים, וניתן למצוא כמוהן בעיקר במוזיאוני מדע. בישראל בין השאר יש בגן המדע שבמכון ויצמן, במוזיאון המדע בחיפה ובחמד"ע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מראה אקוסטית** בוויקישיתוף
* מראות אקוסטיות בבריטניה
הרב **שמעון סויסה** (ה'תרפ"א 1921 – ה'תשס"ח, 2008) היה דיין ורבה הראשי של מרוקו.

ביוגרפיה
--------

נולד בסטאת שבמרוקו בשנת 1921 לערך.

בגיל 13 החל ללמוד אצל הרב נסים סבאג, שהיה בעל חנות שבה לימד תלמידים בשעות הפנאי. לאחר מספר שנים פתח בהצעת רבו חנות לממכר מזון שאיפשרה לו להתפרנס, וללמד תלמידים בשעות הפנאי. כשבגר, נסע רבו למקנס ופנה לרב יהושע ברדוגו ולרב רפאל ברוך טולדנו כדי שימצאו עבורו ישיבה. הרבנים בתורם הכניסוהו ללמוד בישיבתו של הרב יצחק סבאג במקנס. מכיוון שלא היו בישיבה מקומות לינה, היה ישן אצל הרב רפאל ברוך טולדנו ואצל הרב אהרון סודרי.

בסיום לימודיו, בגיל 18 לערך הוסמך לשמש כשוחט וכבודק. בגיל 23, בהמלצת הרב שלמה מרציאנו, עבר לשמש בדבדו כשוחט, כסופר סת"ם וכמלמד ילדים. בשנים אלו למד אצל הרב שלמה הכהן צבאן, שכיהן כדיין בבית הדין המקומי. בתקופה זו פעל גם בעיר אזמור (אנ') הסמוכה. לאור בעיות בריאותיות שחווה בשל האקלים של אזמור, חזר לסטאת בשלב מסוים, ועם חזרתו החל לשמש כסופר בית הדין המקומי, במקביל לעבודתו כשוחט וכמלמד תלמידים.

לאחר תקופה כסופר בבית הדין, הוסמך לדיינות בבית הדין הגדול שברבאט על ידי הרב שאול אבן דנאן, הרב מיכאל יששכר אנקווה והרב שמעון כהן. עם הסמכתו החל לשמש כדיין בסטאת, ובהמשך כיהן כדיין בעיר גדולה אחרת.

לאחר פטירת הרב ידידיה מונסונגו בשנת 1994 (ד' באלול תשנ"ד), מונה יחד עם הרב אהרון מונסונגו למחליפו, ושניהם כיהנו בתפקיד רבה הראשי של מרוקו. במסגרת תפקיד זה עמד בין היתר בראש המשלחות היהודיות לכינוסים הרשמיים בממלכה.

בשנת 1998 פרש לגמלאות, והרב מונסונגו החליפו כרב יחיד.

בשנים האחרונות לחייו ביקר בישראל מספר פעמים, והתגורר לסירוגין בצרפת ובמרוקו, בשל מצב בריאותו והעיוורון שבו לקה.

מספר ימים לפני שנפטר, הועבר ממרוקו לבית חולים בפריז שבצרפת בשל החמרה במצב בריאותו.

הלך לעולמו בצרפת ב-24 במרץ 2008. אנשי הממלכה דרשו שייקבר במרוקו, אך לאחר מסע שכנועים הוסכם שייקבר בישראל. בצרפת נערכה לו הלוויה שבה הספידו אותו הרב יוסף סיטרוק והרב חנניה פינטו. לאחר העלאת ארונו ארצה נערכה לו הלוויה גם בישראל שבסופה נקבר בהר המנוחות בירושלים.

חתנו הוא הרב שלמה אמסלם, ראש מוסדות "בני שלמה" בבאר שבע.

קישורים חיצוניים
----------------

* יוסף סופר, רבי שמעון - משיירי כנסת הגדולה, באתר News1, ב-30 במרץ 2008
* הרב שמעון סויסה, הרב הראשי של מרוקו, הלך לעולמו, באתר וואלה!, 24 במרץ 2008

| רבנים ראשיים למרוקו |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רבי רפאל אנקווה | רבי חיים יקותיאל בירדוגו | רבי יהושע בירדוגו | רבי שאול אבן דנאן | רבי מיכאל יששכר אנקווה | רבי שלום משאש | רבי ידידיה מונסונייגו | רבי שמעון סויסה | רבי אהרון מונסונגו | רבי יוסף ישראל |
| ה'תרע"ח (1918 - ה'תרצ"ה (1935) | ה'תרצ"ה (1935) - ה'ת"ש (1940) | ה'תש"א (1941) - ה'תש"ט (1949) | ה'תש"ט (1949) - ה'תשכ"ד (1964) | ה'תשכ"ד (1964) - ה'תשל"ב (1972) | ה'תשל"ב (1972) - ה'תשל"ח (1978) | ה'תשל"ח (1978) - ה'תשנ"ד (1994) | ה'תשנ"ד (1994) - 1998 | ה'תשנ"ד (1994) - 2010 | 2010 - הווה |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**הרב ידידיה מונסונייגו** | **רבנים ראשיים של מרוקו** | **הבא**:**הרב אהרון מונסונגו** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012415868505171

 |
**דן אנד ברדסטריט** (באנגלית: **D&B - Dun and Bradstreet**) היא חברה בינלאומית שמרכזה בארצות הברית, המספקת מידע עסקי לניהול סיכוני אשראי, מידע על אשראי ומידע שיווקי. המידע ניתן בעיקר לחברות ומנהלים אשר מעוניינים במידע אודות ספקיהם, לקוחותיהם ומתחריהם. החברה מחזיקה במאגר מידע המכיל מידע הנאסף ביותר מ-190 מדינות אודות למעלה מ-250 מיליון עסקים ברחבי העולם, וכ-1.6 מיליון מתוכם בישראל.

דן אנד ברדסטריט ישראל
---------------------

החברה בישראל היא חברת בת של דן אנד ברדסטריט העולמית. החברה מנתחת ומדרגת את כלל העסקים והחברות בישראל.

באוקטובר 1961 דן אנד ברדסטריט הודיעה כי בכוונתה לפתוח סניף בישראל. בינואר 1962 הסניף הוקם, והחל בפעילותו.

החברה מספקת ללקוחותיה מידע פיננסי, באמצעות מערכת אינטרנטית המספקת דוחות עסקיים, שירותי מעקבים ומודיעין עסקי ובעיקר התרעות על חברות ועסקים בישראל, וכך מאפשרת ניהול סיכוני אשראי וסיכונים עסקיים אחרים.

שרות נוסף הוא פילוח והכנת רשימות דיוור מותאמות ללקוח, המתבצע על בסיס מאגר המידע הגדול מסוגו, המכיל את כל החברות והעסקים הקיימים בארץ. (המתקבל ממדינת ישראל על בסיס חוזה ארוך טווח שנחתם עם החברה) הפילוח מתבצע על פי קשת רחבה של סגמנטים שונים, כגון גודל חברה, שיוך לענף, מחזורי הכנסות, רמת סיכון, מיקום גאוגרפי וכדומה.

בנוסף החברה מפרסמת מדי שנה את מדריך "**Dun's 100**", המדרג את החברות המובילות בישראל, ע"פ מגוון הסקטורים והענפים הקיימים במשק המקומי.

שירות נוסף אותו מציעה החברה לקהל הוא אתר "הדירקטורים", המציע מפת קשרים דינמית אינטראקטיבית בין דירקטורים ודירקטוריונים של חברות שונות. לאתר זה ישנו ערך מוסף גם עבור מעקב אחר קשרי הון-שלטון.

כחלק מהשתייכותה לרשת דן אנד ברדסטריט העולמית, מספקת החברה שירותי מידע עסקי נרחב על חברות מחו"ל, החל מדוחות מידע עסקי, דוחות מדינה (המספקות תמונת מצב על איתנות פיננסית של מדינות ברחבי העולם), מאגרים שיווקיים נרחבים ועוד.

ראו גם
------

* קופאס בי.די.אי

קישורים חיצוניים
----------------

* דן אנד ברדסטריט, ברשת החברתית פייסבוק
* דן אנד ברדסטריט, ברשת החברתית טוויטר
* דן אנד ברדסטריט, ברשת החברתית אינסטגרם
* אתר האינטרנט הרשמי של דן אנד ברדסטריט ישראל
* אתר האינטרנט הרשמי של דן אנד ברדסטריט ארצות הברית (באנגלית)
* טעויות ומחקר חלקי: מה מסתתר מאחורי דוחות הבדיקה של החברות לניהול מידע עסקי? תוכנית אנליסט באתר nana10
* אתר "הדירקטורים" של דן אנד ברדסטריט ישראל
* שנתון Duns 100
* דנסגייד ישראל
* מידע עסקי על חברת דן אנד ברדסטריט באתרים Yahoo! Finance • MarketWatch • CNN Money • Bloomberg Business (באנגלית)
* דן אנד ברדסטריט, בגוגל פיננסים

* דן אנד ברדסטריט, באתר Crunchbase (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007393120105171
* BIBSYS: 90655840
* BNE: XX124066
* BnF: cb12534132s (data)
* GND: 5343193-5
* ISNI: 0000 0001 2152 0214
* LCCN: n85062985
* NDL: 00758207
* NKC: ko2002102299
* NLA: 36157186
* SUDOC: 034602267
* VIAF: 125549076
* WorldCat: lccn-n85062985

 |
**שמעון מפֶּרָאיָה** (המחצית השנייה של המאה ה-1 לפנה"ס) היה עבדו של המלך הורדוס, שעם מותו של זה, ניסה לתפוס את השלטון על ארץ יהודה, בזמן פולמוס וארוס בשנת 4 לפנה"ס.

יוסף בן מתתיהו מספר כי בתחילת שלטונו של ארכלאוס, בנו-יורשו של הורדוס, "סערה הארץ במקומות רבים, ורבים ראו בכך שעת כושר לנסות לתפוס את השלטון". קבוצות קנאיות בקשו לנצל את הנסיבות ההיסטוריות, למרוד ולהפיל את שלטון בית הורדוס. בין המתקוממים הללו היה שמעון מחבל פראיה (התחום היהודי שבעבר הירדן המזרחי) וגם יהודה בן חזקיה הגלילי ואתרונגאיוס וארבעת אחיו.

יוספוס מספר ששמעון היה "אדם יפה תואר וגבה קומה", שהצטיין מאוד גם בכוחו, ושמתוך ביטחון במראהו, הכתיר עצמו למלך. הוא אסף סביבו חבורת אנשים מהפראיה, סבב איתם בארץ והעלה באש בתי פאר גדולים של עשירים. יוספוס מכנה אותם "ליסטים", אשר "בשגעונם" הכריזו עליו מלך, וטוען כי השרפות הללו סיפקו לשמעון "הזדמנויות נוחות לביזה". בין הבניינים הללו היו בתים של המלך במקומות שונים בארץ ובראשם גם ארמון המלך ביריחו.
חבורה אחרת מפראיה שרפה את ארמון המלך בבית הרם (בית רמתה), סמוך לנהר הירדן.

גרטוס, מפקד חיל הרגלים של הורדוס, אסף את הקשתים של המלך מטרכון וכן לוחמים מובחרים מסבסטיה ויצא להילחם בשמעון ואנשיו. בין הצדדים נתלקח קרב גדול וממושך, אולם אנשי הפראיה היו חסרי הכשרה צבאית ולא היו ערוכים לקרב כזה, וכתוצאה מכך רבים מהם נהרגו. שמעון ניסה להימלט דרך בקעה צרה ועמוקה, אולם גרטוס חסם את דרכו והכה בו מהצד בצווארו וכרת את ראשו.

> 
> "ושמעון אמר להימלט דרך נקרה צרה, אולם גרטוס (=מפקד בצבאו של הורדוס) סגר עליו את הדרך והכה אותו בעת מנוסתו בצווארו מן הצד והמיתו".
> 
> 
> 
> — מלחמת היהודים, ב, ד, ב, סעיפים 58–59 מהדורת שמחוני עמ' 131.
> 

הכרזתו של שמעון על עצמו כמלך נזכרת גם על ידי ההיסטוריון הרומי טקיטוס, שמציין כי הוא הוצא להורג על ידי הנציב הרומי בסוריה, פובליוס קווינקטיליוס וארוס.

יוסף בן מתתיהו מסכם את הלך הרוח שפשט בקרב היהודים בארץ ישראל בתקופה זו של חלל שלטוני לאחר מותו של הורדוס: "כך פשט טירוף־דעת גדול בעם, מפני שלא היה לו מלך משלו שיעצור בהמון בדרך יושר, ואילו הנכרים, שבאו כמדכאי המהומות של בני־האדם, ליבו את האש בהם על ידי מעשי־הזדון ורדיפת־הבצע שלהם".

שמעון כמשיח שקר
---------------

על פי פרופסור ישראל קנוהל האירוע המתואר באבן חזון גבריאל הוא המרד שהנהיג שמעון מפראיה. לדעתו אזכור "ארובות צרים" בסמוך ל"שר השרין" מרמז להריגתו של שמעון, מנהיג המרד שהוכתר כמלך, בנקרות הצורים בעבר הירדן.

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסף בן מתתיהו, **תולדות מלחמת היהודים ברומאים**, ספר ב, פרק ד, פסקה א, סעיף 55.
2. ↑  לדברי ישראל שצמן, בתרגום ליזה אולמן של **תולדות מלחמת היהודים ברומאים**, ספר ב, הערה לסעיף 57, עמ' 219: "משמע ששמעון זה הציג את עצמו למלך המשיח".
3. ↑  יוסף בן מתתיהו, **תולדות מלחמת היהודים ברומאים**, ספר ב, פרק ד, פסקה ב, סעיף 57; **קדמוניות היהודים**, ספר 17, פרק י, פסקה ו, סעיפים 273–274.
4. ↑  כך ב**מלחמת היהודים**, ספר ב, פרק ד, פסקה ב, סעיף 59. לעומת זאת, ב**קדמוניות היהודים**, ספר 17, פרק י, פסקה ו, סעיף 277: "בית המלך שבחמתא על נהר הירדן".
5. ↑  טקיטוס, **דברי הימים**, ספר ה, פרק ט.
6. ↑  יוסף בן מתתיהו, **קדמוניות היהודים**, ספר 17, פרק י, פסקה ו, סעיף 277.
7. ↑  Israel Knohl, By Three Days, Live': Messiahs, Resurrection, and Ascent to Heaven in Hazon Gabriel' **Journal of Religion** 88/2 (2008), pp. 147-158
**בריגיטה פסבנדר** (בגרמנית: **Brigitte Fassbaender**, נולדה ב-3 ביולי 1939 בברלין) היא זמרת מצו-סופרן אופראית גרמניה ובשנים האחרונות, מנהלת אמנותית. פסבנדר נושאת את אות הכבוד "זמרת החצר" (Kammersänger) מטעם האופרה הממלכתית של בוואריה.

ביוגרפיה
--------

פסבנדר היא בתם של שחקנית הקולנוע סאבין פטרס והבריטון הגרמני הנודע וילי דומגראף-פסבנדר. המשפחה השתקעה בנירנברג אחרי מלחמת העולם השנייה, ובריגיטה החלה בקריירת השירה שלה במינכן. בראיון בבי.בי.סי. דיברה בריגיטה פסבנדר בחופשיות על יחסיה עם שני המינים ועל מערכת היחסים שניהלה במשך 27 שנים עם בת זוגה.

קריירה
------

בריגיטה פסבנדר למדה שירה אצל אביה בקונסרבטוריון של נירנברג. בשנת 1961 הצטרפה לאופרה הממלכתית של בוואריה. התפקיד הראשי הראשון ששרה שם היה **ניקלאוס** בסיפורי הופמן של ז'אק אופנבך. בשנת 1967 הופיעה פסבנדר במינכן כ**אוקטביאן** ב"אביר הוורד" של ריכרד שטראוס, התפקיד שהזניק אותה לקריירה בינלאומית. ב-1971 שרה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון והופעת הבכורה שלה המטרופוליטן אופרה בניו יורק הייתה ב-1974.

נוסף להישגיה בתחום האופרה, נחלה פסבנדר הצלחה באולם הקונצרטים כזמרת לידר ובסרטי קולנוע, כאשר שרה את תפקיד הנסיך אורלובסקי בהפקה קולנועית משנת 1984 של העטלף מאת יוהאן שטראוס. היא הרבתה להקליט - אופרות, לידר (בהם מסע החורף ושירת הברבור של שוברט), אורטוריות ("אורטוריית חג המולד" של באך, משיח של הנדל ועוד) - והופיעה במספר רב של הפקות אופרה טלוויזיוניות, המצויות כיום על גבי DVD. אלה כוללות תפקידי מפתח כמו אוקטביאן ב"אביר הוורד" ואורלובסקי ב"העטלף", שתיהן בניצוח קרלוס קלייבר, עמו הרבתה להופיע. בין שאר עיסוקיה, בריגיטה פסבנדר מלמדת כיתות אמן. 

בשנים האחרונות מכהנת פסבנדר במשרות ניהול. היא קיבלה עליה את ניהול התיאטרון הממלכתי של בראונשווייג בסקסוניה תחתית, שנהנה מחזונה היוצר למשך שנתיים. בשנת 1999 התמנתה למנהלת אמנותית בתיאטרון הממלכתי של טירול באינסברוק שבאוסטריה, היוצא בהפקות אופרה, בימתיות ותזמורתיות, מדי שנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בריגיטה פסבנדר** בוויקישיתוף

* בריגיטה פסבנדר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* בריגיטה פסבנדר, באתר AllMovie (באנגלית)
* בריגיטה פסבנדר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* בריגיטה פסבנדר, באתר ספוטיפיי
* בריגיטה פסבנדר, באתר AllMusic (באנגלית)
* בריגיטה פסבנדר, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* בריגיטה פסבנדר, באתר Discogs (באנגלית)

* Short biography

הערות שוליים
------------

1. ↑  BBC Radio 3, *The Lebrecht Interview*, 4 August 2008]
2. ↑  glbtq >> arts >> Divas
3. ↑  Not just another summer season | The Bay Area Reporter Online
4. ↑  BBC Cardiff Singer of the World | BBC Wales Online

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007460510505171
* BIBSYS: 1020343
* BNE: XX921679
* BnF: cb138938133 (data)
* CiNii: DA04025535
* GND: 121175715
* ICCU: RAVV102531
* ISNI: 0000 0001 1886 6951
* LCCN: n81058209
* LNB: 000094082
* MusicBrainz: 309f8040-b019-4db3-a9ec-816ef2a69898
* NKC: pna2005311848
* NLA: 35155298
* NLP: A25104706
* NSK: 000261154
* NTA: 070656320
* RERO: 02-A003232637
* SELIBR: 318378
* SNAC: w65m6c1v
* SUDOC: 083049908
* Trove: 844826
* VIAF: 85092378
* WorldCat: lccn-n81058209

 |
**שמעון מזא"ה** (3 בספטמבר 1907 – 29 ביוני 2000) היה אלוף בצה"ל, אגרונום ואיש עסקים ישראלי. כיהן כראש אגף כוח האדם בשנים 1949–1952.

קורות חייו
----------

מזא"ה נולד ברוסיה, וגדל בגרמניה. בנעוריו היה חבר בתנועת הנוער היהודית "בלאו וייס". הוא למד אגרונומיה בגרמניה, איטליה וצרפת, השלים תואר דוקטור למדעים, ועלה לארץ ישראל בשנת 1931. עבד כחוקר בתחנת הניסיונות ברחובות, ועסק שם בגידולי שדה.

### בצבא הבריטי ובצה"ל

מזא"ה הצטרף לארגון ההגנה ב-1933 והתנדב לצבא הבריטי בתקופת מלחמת העולם השנייה. הוא שירת בחיל התובלה, ולאחר הקמתה של הבריגדה היהודית פיקד על יחידת האספקה של החי"ל באירופה. במלחמת העצמאות היה ממקימי שירות ההספקה בצה"ל, ועמד בראשו עד מאי 1949. המערכת שהקים הורכבה ממספר שירותי משנה: שירות המזון, שירות הדלק, שירות הציוד, שירות התחבורה, שירות בהמות משא ורכיבה, ושירות הכלבים.

לאחר תקופת השתלמות בארצות הברית התמנה ב-9 באוקטובר 1949 לראש אגף כוח אדם. מינויו לתפקיד מפתח זה, היה תוצאה של הצלחתו בארגון והקמת שירות ההספקה, כפי שכתב לו הרמטכ"ל יעקב דורי עם כניסתו לתפקיד:

> 
> שירות האספקה היה מבין השירותים הבודדים, אשר אין הצלחתו מוטלת בספק... חלקך אתה כמופקד ואחראי לארגונו של השירות הזה ותפקודו, ראוי להבלטה מיוחדת, ואין ספק, כי כושר התכנון והביצוע אשר גילית בתפקידך זה היו גורמים יסודיים להצלחתו של השירות.
> 
> 
> 
> 

מזא"ה כיהן בתפקיד עד שנת 1952, אז החליף אותו צבי צור.

### אחרי שחרורו מצה"ל

ב-1955 סיים מזא"ה את שירותו בצה"ל, ופנה לעסקים. בשותפות עם משקיעים מחו"ל הקים חברה פרטית לגידולים חקלאיים בשם "מגל". חוות מגל, ליד קיבוץ חצור וגן יבנה, עסקה בעיקר בגידול כותנה וסלק סוכר. כמו כן, עבדה החברה פרדסים. באותה תקופה היה מזא"ה נשיא ארגון מגדלי הכותנה בישראל. בסוף שנות ה-60' ותחילת שנות ה-70' היה הנציג הקבוע של ישראל בארגון המזון והחקלאות של האו"ם ברומא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שמעון מזא"ה** בוויקישיתוף
* שמעון מזא"ה באתר מוזיאון הלוחם היהודי
* עדה כהן, האגרונום חזר למקצועו - והצליח, מעריב, 29 באוגוסט 1961
* שמעון מזא"ה (1907-2000), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר "Billiongraves"
2. ↑  יואב גלבר, גרעין לצבא עברי סדיר, הוצאת יד בן צבי, עמ' 508

| ראשי אגף כוח האדם (אכ"א)  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| משה צדוק • שמעון מזא"ה • צבי צור • גדעון שוקן • אהרון דורון • חיים בן-דוד • שמואל איל • שלמה להט • הרצל שפיר • משה גדרון • רפאל ורדי • משה נתיב • עמוס ירון • מתן וילנאי • רן גורן • יורם יאיר • גדעון שפר • יהודה שגב • גיל רגב • אלעזר שטרן • אבי זמיר • אורנה ברביבאי • חגי טופולנסקי • מוטי אלמוז • יניב עשור |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007939689705171
* VIAF: 7552158070656708780009
* WorldCat (עם VIAF): 7552158070656708780009

 |
**בריגדת הנסיכה אִירֵיינֶה** (בהולנדית: **Prinses Irene Brigade**) הייתה בריגדה הולנדית שלחמה במלחמת העולם השנייה. הבריגדה הוקמה בבריטניה על בסיס מתנדבים שנמלטו מהולנד לאחר כיבושה בידי הגרמנים וצורפו אליה חיילים ממושבות האימפריה ההולנדית. הבריגדה הייתה כפופה לממשלה ההולנדית הגולה ולחמה יחד עם בעלות הברית בחזית המערבית עד סיום המלחמה.

היסטוריה
--------

הבריגדה הוקמה ב-11 בינואר 1941 על בסיס מתנדבים מהולנד עצמה, אך גם מבני הפזורה ההולנדית בארצות הברית, קנדה, ארגנטינה ועוד. בהמשך צורפו אל היחידה גם חיילים ממושבותיה של הולנד ברחבי העולם (במיוחד מסורינאם). מתנדבים הולנדיים רבים שובצו במסגרות אחרות, כך שהבריגדה נותרה קטנה יחסית, וגודלה מעולם לא עלה על 2,000 חיילים בכל רגע נתון. היחידה נקראה בתחילה "הלגיון ההולנדי", אולם ב-11 בפברואר 1941 שונה שמה ל"בריגדת הנסיכה איריינה", על שמה של איריינה, נסיכת הולנד. שינוי השם נעשה בהסכמת סבתה של הנסיכה, המלכה וילהלמינה.

ב-6 באוגוסט 1944 נשלחה הבריגדה לצרפת במסגרת הארמייה הקנדית הראשונה. הבריגדה מילאה חלק חשוב במבצע מרקט גארדן - ניסיון כושל של בעלות הברית להשתלט במהירות על חבל הרוהר. בשלב מסוים, חיילי הבריגדה אף נכנסו לקרב מול דיוויזיית הגרנדיר אס אס ה-34 אשר הורכבה בעיקר ממתנדבים הולנדיים. ב-31 במרץ 1945 נשלחו חלק מחיילי היחידה לארצות הברית שם הצטרפו לקורפוס הנחתים ההולנדי. את מקומם תפסו במהירות מתנדבים טריים מהאזורים ההולנדיים שזה עתה שוחררו. אחד הקרבות האחרונים של הבריגדה היה "מבצע אוראנז'", אשר במסגרתו הגנו חילי הבריגדה באומץ על העיירה הדל (Hedel) במשך שלושה ימים, מול כוח גרמני גדול בהרבה, לפני שנאלצו לסגת נסיגה טקטית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בריגדת הנסיכה איריינה** בוויקישיתוף
* אתרים הולנדיים העוסקים בבריגדה:
	+ NTR, Irenebrigade, Andere Tijden (בהולנדית)
	+ Prinses Irene Brigade, www.prinsesirenebrigade.nl

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012093674205171

 |
עצם חישור ימנית. מימין-מבט אחורי, משמאל-מבט קדמי. 1.ראש, 2.צוואר, 3.גבששת, 4.הגבול הקדמי, 5.הגבול האחורי, 6.הרכס הבין גרמי, 7.זיז החרט, 8.הגבשושית הגבית, 9.מקום המפרק המרוחק עם עצם הגומד
**עצם החִישּׁוּר** (**רדיוס**, TA: *Radius*), היא עצם ארוכה, שנמצאת בין מרפק היד לשורש כף היד. עצם החישור קצרה וקטנה יותר מעצם הגומד, ושתי העצמות יחד, מרכיבות את האמה. שמה של עצם החישור מקורו במונח הלטיני radius, שפירושו חישור של גלגל, וניתן לה לפי צורתה המזכירה חישור גלגל.

מבנה אנטומי
-----------

### חלק עליון (מקורב)

חלקה העליון של העצם כולל ראש, צוואר וגבששת. ל**ראש** (Caput radii) מבנה גלילי, עם שקע במשטח העליון שלו, המתאים למבנה העגול של הראשיש של עצם הזרוע, אליו הוא מופרק. היקפו של הראש חלק, חלקו התיכון רחב ומופרק עם נישה מתאימה בעצם הגומד. יתר ההיקף, צר יותר ועטוף ברצועה הטבעיתונית (Ligamentum anulare radii).

בהמשך לראש נמצא ה**צוואר** (Collum radii) ובהמשך לו, בצד הקדמי של העצם, נמצאת בליטה בשם **גבששת החישור** (Tuberositas radii). לגבששת החישור מתחבר שריר הזרוע הדו ראשי.

### גוף העצם

לגוף עצם החישור (Corpus radii), צר בחלקו העליון ומתרחב ככל שמתקרבים לחלקו התחתון, צורת מנסרה. שלושה קווים המפרידים את גוף העצם לשלושה משטחים, מעניקים לו את צורתו: גבול קדמי (Margo anterior radii), גבול אחורי (Margo posterior radii) ו**הרכס הבין גרמי** (Margo interosseus radii). לרכס הבין גרמי, מחובר הקרום הבין גרמי (Membrana interossea), המחבר בין עצם החישור לעצם הגומד.

שרירים המניעים את שורש כף היד ואת אצבעות כף היד, נאחזים לאורך גוף העצם. ביניהם, מרבית השרירים החיצוניים (לכף היד) המניעים את האגודל והשרירים האחראים על תנועות הסיבובים כלפי מטה וכלפי מעלה של האמה.

### חלק תחתון (מרוחק)

החלק התחתון של עצם החישור, רחב ובעל שני משטחים מפרקיים. בצידו התיכון נמצאת נישה (Incisura ulnaris) המתאימה לראש עצם הגומד, אליו היא מופרקת דרך מפרק החישור והגומד המרוחק. תחתון יותר, בקצה העצם, משטח מפרקי נוסף, מחולק לשניים, המתאים לעצמות שורש כף היד - הסירה והסהר.

בחלק האחורי בולטת **הגבשושית הגבית** (Tuberculum dorsale) התומכת ומפרידה בין חלק מגידי פושטי כף היד והאגודל, הנעים משני צדדיה. בחלק הצידי, בולט זיז החרט (Processus styloideus radii), נקודת אחיזה לרצועות כף היד ומעבר לחלק מהגידים המניעים את האגודל.

ראו גם
------

* עצמות - מונחים
* שבר בעצם החישור הרחיקנית
* מרפק משוך

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עצם החישור** בוויקישיתוף
* עצם החישור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007560613805171
* BnF: cb12390271w (data)
* LCCN: sh85110812
* LNB: 000296829
* TA98: A02.4.05.001

 |
**גנדר** (באנגלית: **Gander**) היא עיירה בפרובינציית ניופאונדלנד ולברדור בקנדה. גנדר נמצאת בצפון האי ניופאונדלנד, על הגדה הצפונית של אגם גנדר. בעיירה מתגוררים 11,054 תושבים (נכון ל-2011).

העיירה מפורסמת בעיקר בזכות נמל התעופה הבינלאומי גנדר, שהיה בעבר נקודת עצירה חשובה ביותר לטיסות טרנס-אטלנטיות.

היסטוריה
--------

ב-1935 הוחלט להקים נמל תעופה באזור גנדר בעקבות מקומו האסטרטגי הקרוב לקצה המזרחי של יבשת צפון אמריקה. בניית הנמל החלה ב-1936 ובערך באותו זמן החלה להתפתח העיירה בקרבתו. ב-11 בינואר 1938 נחתה הטיסה הראשונה בנמל.

במהלך מלחמת העולם השנייה ישבו בגנדר כ-10,000 אנשי צבא קנדים, בריטים ואמריקאים. העיירה ונמל התעופה שלה הפכו לבסיס של פיקוד ההעברה האווירית של חיל האוויר המלכותי (RAF Ferry Command) ובמסגרת כך עברו בגנדר כ-20,000 מטוסי קרב ומפציצים שיוצרו בקנדה וארצות הברית בדרכם לאירופה.

לאחר המלחמה הנמל חזר לפעילותו האזרחית ובשנות ה-50 העיירה הוזזה כדי לשמור מרחק בטיחותי מהנמל. במקביל הנמל הפך לתחנת תדלוק חשובה ביותר לטיסות טרנס-אטלנטיות, עד שהפך לאחד מנמלי התעופה החשובים בזמנו. כעבור מספר עשורים החל הייצור של מטוסים ארוכי-טווח שלא היו זקוקים לעצירת תדלוק והנמל החל לרדת מחשיבותו.

בעקבות פיגועי 11 בספטמבר ב-2001 רשות התעופה הפדרלית סגרה את המרחב האווירי של ארצות הברית. המטוסים שהיו מיועדים להגיע לארצות הברית הופנו עקב כך לנמלי תעופה בקנדה במסגרת מבצע סרט צהוב (Operation Yellow Ribbon). לנמל התעופה של גנדר הופנו 38 מטוסים, כמות שנייה רק למספר המטוסים שהופנו לנמל התעופה הבינלאומי הליפקס סטנפילד בהליפקס. המטוסים הביאו אתם למעלה מ-6,600 נוסעים ואנשי צוות, כמות השווה לשני שלישים מאוכלוסיית גנדר באותו זמן, אשר נאלצו לשהות בגנדר מספר ימים עד לפתיחת המרחב האווירי וחידוש הטיסות. תושבי העיירה כולה התגייסו ועזרו באירוחם, האכלתם והנעמת זמנם של אלפי הנוסעים עד שעזבו.

תחבורה
------

אף על פי שנמל התעופה של גנדר ירד מגדולתו, הוא עדיין פעיל ומציע טיסות למספר יעדים, בעיקר בחלקה המזרחי של קנדה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גנדר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של גנדר
* גנדר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  פרופיל מפקד אוכלוסין, סטטיסטיקס קנדה.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007550583605171
* LCCN: n81089477
* MusicBrainz: 06211e90-c8f3-43cc-928f-eb256d255b41
* VIAF: 126680155
* WorldCat: lccn-n81089477

 |
שרידי הבית החום, 2007
**הבית החום** (גרמנית: **Braunes Haus**) היה המטה הכללי של המפלגה הנאצית בגרמניה, ושכן בעיר מינכן.

הבית היה ממוקם במבנה אבן מרשים, ברחוב בריינר ברובע מקספורשטאדט במינכן. הוא נקרא בשמו על שם צבע מדי המפלגה, שהיה חום.

המבנה נבנה ב-1828 על בסיס תוכניות של האדריכל ז'אן-בטיסט מטיווייה (Jean-Baptiste Métivier), שהיה אדריכל החצר בבוואריה. המבנה עבר בעלים שונים עד שנרכש על ידי סוחר בריטי בשם בארלו, בסוף המאה ה-19.

ב-1930 הוחלט כי המטה של המפלגה הנאצית באותה עת, ברח' שלינג 50, קטן מדי, כאשר מספר העובדים בו עלה מארבעה בשנת 1925 לחמישים באותה השנה. באותה שנה הבית ברחוב ברינר הועמד למכירה על ידי משפחת בארלו. הבית נרכש על ידי פרנץ שוורץ, ששימש אז כגזבר המפלגה הנאצית. התעשיין פריץ טיסן מימן את השיפוצים במקום, והאדריכל פאול לודוויג טרוסט דאג להפיכת הבית מווילה עירונית למשכן ראוי למטה המפלגה. טרוסט, שחלק עם היטלר את הגישה האנטי-מודרנית באדריכלות, עיצב את הבית בסגנון כבד, אנטי-מודרני. הבית נפתח באופן רשמי ב-1 בינואר 1931.

בבית היו משרדיהם של הנאצים החשובים ובעלי התפקידים במפלגה - היטלר, הנס פרנק, היינריך הימלר, הרמן גרינג, רודולף הס, פיליפ בוהלר והגזבר שוורץ. שם גם אופסן "דגל הדם" אותו נשאו בראש המצעד במהלך הפוטש בבית הבירה שהוכתם בדמם של ההרוגים שם, ונחשב לסמל נאצי קדוש.

ב-1937 הושלמה בניית משרדים מפוארים יותר למפלגה ול"פיהרר", והבית שימש למטרות שונות, לרבות מוזיאון, ולשכת סגן הפיהרר, רודולף הס.

באוקטובר 1943 ובינואר 1945 ניזוק הבית בהפצצת בעלות הברית. ב-1947 פונו החורבות, והמקום בו עמד הבית נותר כמגרש ריק.

בדצמבר 2005 הכריזה ממשלת בוואריה על כוונתה להפוך את הבית למרכז לתיעוד ההיסטוריה של הנאציזם, ובשנת 2015 נחנך על חורבותיו המרכז לתיעוד הנאציזם במינכן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הבית החום** בוויקישיתוף
* המרכז לתיעוד הנאציזם במינכן, המוזיאון העתיד להיבנות בבית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4446246-3
* VIAF: 238758054
* WorldCat: viaf-238758054

 |
**מריה הלנה צ'אבס קאריירס** (בפורטוגזית: **Maria Helena Chaves Carreiras**, הגייה מדויקת: אלנה קחיירש; נולדה ב-26 בספטמבר 1965) היא סופרת, אקדמאית ופוליטיקאית עצמאית פורטוגזית. משמשת כשרת ההגנה הלאומית מאז 30 במרץ 2022.

ביוגרפיה
--------

קאריירס נולדה ב-26 בספטמבר 1965 בפורטלגרה. בשנותיה הראשונות היא התגוררה בכפר אלפאליאו שם היו הוריה מורים בבית ספר יסודי. בגיל שבע עברה המשפחה לטומאר. היא למדה סוציולוגיה במכון האוניברסיטאי של ליסבון וסיימה את לימודיה ב-1987. ב-1989 היא חזרה למכון כעוזרת הוראה. למרות שבצעירותה הייתה פציפיסטית, בתקופת לימודיה החלה לפתח עניין עמוק בצבא וביטחון. ב-1994 היא השלימה תואר שני עם תזה העוסקת בשילוב נשים בכוחות המזוינים של פורטוגל. ב-1999 היא הוזמנה לארצות הברית כחוקרת אורחת במחלקה ללימודי נשים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. ב-2004 היא השלימה דוקטורט בפוליטיקה ובמדעי החברה במכון האוניברסיטאי האירופי בפירנצה. עבודת הדוקטורט שלה עסקה במדיניות האינטגרציה המגדרית של הכוחות המזוינים של מדינות נאט"ו. לאחר קבלת הדוקטורט חזרה למכון האוניברסיטאי של ליסבון פרופסור חבר לסוציולוגיה, מדיניות ציבורית ומתודולוגיית מחקר. במקביל שימשה כסגן נשיא האגודה הפורטוגזית לסוציולוגיה.

היא הייתה חברת מועצת המנהלים של האגודה הסוציולוגית האירופית בין השנים 2009 ל-2013. בין השנים 2010 עד 2012 הייתה סגנית מנהל המכון להגנה לאומית (IDN), ארגון שאינו תלוי במשרד ההגנה הלאומית ומעניק תמיכה אקדמית לגיבוש ופיתוח חשיבה אסטרטגית לאומית בתחומים הקשורים לביטחון והגנה. ב-2013 מונתה לפרופסור אורח במחלקה לממשל באוניברסיטת ג'ורג'טאון. ב-2016 הפכה לדיקנית בית הספר לסוציולוגיה באוניברסיטת ג'ורג'טאון. בין 2017 ל-2019 היא הייתה נשיאת קבוצת המחקר האירופית בנושא צבא וחברה (ERGOMAS). בין 2018–2019 היא הייתה סגנית מנהל המכון למדיניות ציבורית וחברתית במכון האוניברסיטאי של ליסבון. ב-2019 הפכה לאשה הראשונה שעמדה בראש המכון להגנה לאומית.

במהלך הקריירה האקדמית שלה קאריירס חיברה 14 ספרים, 48 פרקי ספרים ו-27 מאמרים שפורסמו בכתבי עת.

ב-23 במרץ 2022 מונתה קאריירס לשרת ההגנה הלאומית בממשלתו של אנטוניו קושטה כפוליטיקאית עצמאית שאינה תלויה באף מפלגה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הלנה קאריירס** בוויקישיתוף
* 
* הלנה קאריירס, ברשת החברתית טוויטר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007438536405171
* BIBSYS: 7005588
* CiNii: DA17678065
* GND: 133976734
* ICCU: VEAV451197
* ISNI: 0000 0001 1626 5722
* LCCN: n98070843
* NTA: 343644061
* ORCID: 0000-0003-4115-2812
* ResearcherID: A-4569-2014
* SUDOC: 09013284X
* VIAF: 40579892
* WorldCat: lccn-n98070843

 |
"**הלקאתו של ישו**" (באיטלקית: **Flagellazione di Cristo**) הוא ציור מאת הצייר האיטלקי, בן תקופת הרנסאנס פיירו דלה פרנצ'סקה. הוא נחשב לאחת מן היצירות המורכבות והחשובות במחקר תולדות האמנות. בנוסף, מהווה התיאור הפרספקטיבי שבציור את אחד מן ההשגים הטכניים של הציור בתקופת הרנסאנס.

הציור מתאר אירוע מחייו של ישו המתואר בברית החדשה, ובו מוכה ישו בידי החיילים הרומים. אירוע זה מהווה חלק מן התיאור המקובל של "הפסיון של ישו".

מידותיו הקטנות של הציור עוררו שאלות רבות בקשר ליעודו. ייתכן כי הוא נועד להוות חלק מתמונת מזבח, אולם גם על כך יש מחלוקת בין החוקרים.

תיאור
-----

ההתרחשות בציור מתוארת בתוך חצר מקורה חלקית. בקדמת הציור, בחלקו הימני, מופיעות שלוש דמויות המשוחחות ביניהן. הן לבושות בגדים בני תקופת הרנסאנס.

בחלקו השמאלי של הציור, מופיע ישו הקשור לעמוד איוני שבראשו פסל מוזהב. הוא מולקה על ידי שלושה גברים. בצד התיאור מתוארת דמותו של פונטיוס פילאטוס, היושבת על כיסא, לבושה בבגד בצבע כחול וורוד, וחובשת כובע. מתחת לכסאו של הנציב הרומי מופיעה חתימתו של דלה פרנצ'סקה - "OPVS PETRI DE BVRGO S[AN]C[T]I SEPVLCRI" ("עבודתו של פיירו מ\*\*\*\*\* Borgo Santo Sepolcro).

ההלקאה מתרחשת במעין חלל פתוח למחצה, המופרד משאר התיאור בעזרת תיאור ארכיטקטוני. ראשית, המעמד מופרד על ידי מסגורו בין העמודים קורינתיים הנושאים את התקרה. שנית, על הרצפה מתואר דגם מורכב של מרצפות שיש בצבע לבן ושחור. על פי ניתוח הפרספקטיבה המורכבת של הציור שחזרו החוקרים את מבנה החלל של הציור.

פרשנות
------

לפי אחד מן הפירושים של הציור אלו הן דמויותיהן של הדוכס אודאנטיניו מאורבינו (montefeltro) ושל שני יועציו. פרשנות זו רואה בתיאור דמויותיהם ביקורת היסטורית על רקע הדחתו של הדוכס בהפיכה בשנת 1444.

לקריאה נוספת
------------

* אליק מישורי, **אמנות הרנסאנס באיטליה**, יחידות 9-10-11, האוניברסיטה הפתוחה, תל אביב, 1994, עמ' 138-144.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הלקאתו של ישו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb11967682m (data)

 |
עצם גומד ימנית. משמאל-מבט קדמי, מימין-מבט תיכון. 1.זיז המרפק, 2.הזיז הווי, 3.חריץ סהרוני לעצם הזרוע, 4.חריץ לראש החישור, 5.הרכס הבין גרמי, 6.ראש, 7.זיז החרט
**עצם הגֹּמֶד** (TA: Ulna, בלטינית: **אולנה** - מרפק), או עצם הזֶנֶד, היא עצם ארוכה הממוקמת בין עצם הזרוע לשורש כף היד, מרכיבה את שלד האמה ביחד עם עצם החישור.

מבנה אנטומי
-----------

עצם הגומד רחבה בחלקה העליון, והיקפה הולך ומוצר ככל שמתקרבים לחלקה התחתון.

### חלק עליון

לחלקה העליון של העצם צורה המזכירה מפתח צינורות. לוע המפתח מורכב מזיז המרפק (Olecranon) הבולט (זיז המרפק אינו מכוסה ברקמה למעט עור, לכן הוא ניתן למישוש בקלות) ומהזיז הַוָּוִי (Processus coronoideus ulnae). חלקו הפנימי של הלוע, החריץ הסהרוני (Trochlear notch), מופרק עם הסליל (Trochlea humeri) של עצם הזרוע. מפרק החישור והגומד המקורב נמצא בחלק הצידי של עצם הגומד, בין חריץ מתאים לראש החישור.

בזיז המרפק נאחז פושט המרפק - שריר הזרוע התלת ראשי. שרירים נוספים, בהם שריר הזרוע והשריר כופף האצבעות העמוק, נאחזים בזיז הווי ובגבששת הגומד (Tuberositas ulnae), המרוחקת ממנו קמעה.

### גוף העצם

לחלקו העליון של גוף העצם צורת מנסרה. שלושה קווים מחלקים את הגוף לשלושה משטחים. הקו הבולט ביותר הוא הרכס הבין גרמי (Margo interosseus ulnae), אזור האחיזה של הקרום הבין גרמי (Membrana interossea) המחבר בין העצם לעצם החישור.

השרירים כופפי האצבעות נאחזים באזור הקדמי והתיכון של גוף העצם. בנוסף לאחרים, נאחזים בגוף העצם גם השרירים המסובבים את האמה פנימה והחוצה.

### חלק תחתון

חלקה התחתון של עצם הגומד קטן וכולל שתי בליטות. הבליטה הצידית יותר, הראש (Caput ulnae) המעוגל, מופרקת עם עצם החישור. הבליטה השנייה, צרה יותר מהראש ותיכונה לו, היא זיז החרט (Processus styloideus ulnae).

בחריץ שבין הבליטות, עובר גיד הפושט את שורש כף היד.

ראו גם
------

* עצמות - מונחים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עצם הגומד** בוויקישיתוף
* עצם הגומד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007560832105171
* BnF: cb12447415s (data)
* LCCN: sh85139449
* TA98: A02.4.06.001

 |
**בריביירה** (באנגלית: **On the Riviera**) הוא סרט קומדיה מוזיקלית אמריקאי משנת 1951 עם דני קיי בתפקיד הראשי.

התסריט מבוסס על מחזה של הנס אדלר ורודולף לותר. זה העיבוד הקולנועי השלישי למחזה. הראשון הוא "Folies Bergère de Paris" בכיכובו של מוריס שבלייה (1935) והשני הוא "הלילה בריו" בכיכובם של דון אמיצ'י וכרמן מירנדה (1941).

דני קיי מדגים בסרט את כל כישוריו - ריקוד, שירה, משחק וחיקויים. הוא מופיע בתפקיד כפול של שני אנשים שאינם קרובי משפחה אך דומים אחד לשני דמיון מפתיע שגורם לטעויות משעשעות בזיהוי.

את השירים לסרט כתבה והלחינה סילביה פיין, אשתו של דני קיי. השיר "פופו הבובה" ("Popo the Puppet") אותו שר קיי כשהוא תלוי על חוטים כמריונטה, זכה להצלחה גדולה. בישראל נכתבו לו מילים שונות ושרו אותו ישראל יצחקי, ציפי שביט ומייק בורשטיין.

דני קיי זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.

תקציר העלילה
------------

ג'ק מרטין (דני קיי) הוא בדרן אמריקאי המופיע במועדון לילה מכובד ב"חוף התכלת" בריביירה הצרפתית עם ידידתו קולט (קורין קלבה). הוא מחקה את מוריס שבלייה עם כובע הקש שלו. מנהל המועדון, גאפו (זיג רומן) אומר שהוא צריך לתת מופע יותר רועש וצעקני. למקום מגיע אנרי דוראן (דני קיי) עם אשתו לילי (ג'ין טירני). דוראן הוא יצרן מטוסים, מיליונר ורודף נשים, שחזר מטיסה מסביב לעולם. ג'ק מחקה אותו כאדם שמגיע לארצות שונות מוקף בנשים. המופע זוכה להצלחה רבה. דוראן נפגש עם ג'ק ומסתבר שהם דומים אחד לשני כשתי טיפות מים אף על פי שאינם קרובי משפחה. דוראן מנסה לפתות את קולט וכמעט מצליח.

לדוראן יש שני עוזרים בכירים, פיליפ (מרסל דליו) ולואי (הנרי לטונדל). פיליפ מקבל מברק מפליקס פריטון, מיליונר מבעל חברת התעופה "אייר אירופה" שלא יוכל לרכוש מטוסים מדוראן. המשמעות היא שהחברה של דוראן תחוסל. דוראן מחליט לטוס לפריז לבקש הלוואה אבל בינתיים מגיע לריביירה פריטון ורוצה להיפגש עם דוראן ולילי בנשף בווילה של דוראן שתוכנן עוד מקודם. פיליפ ולואי חרדים שאם יתברר לו שדוראן איננו הוא יתחיל לחקור והעסק יתמוטט. הם מבקשים מג'ק להופיע לנשף בתור דוראן תמורת חצי מיליון פרנקים ומיידעים את לילי.

ג'ק נפגש עם פריטון שמזהה אותו כדוראן. מתחיל משא ומתן כשג'ק לא מוציא מילה מהפה אלא עושה תנועות בפנים ובידיים כפי שהדריכו אותו פיליפ ולואי.

לבסוף פריטון משתכנע ומסכים לתת המחאה בסך 30 מיליון פרנק. הסוף שמח וכולם מרוצים.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| דני קיי | הוברט הוקינס | ג'ק מרטין, אנרי דוראן |
| ג'ין טירני | לילי דוראן | אשתו של אנרי דוראן |
| קורין קלבה | קולט | חברתו של ג'ק מרטין |
| מרסל דליו | פיליפ | עוזר של אנרי דוראן |
| ז'אן מוראט | פליקס פריטון | איש עסקים |
| אנרי לטונדל | לואי | עוזר של אנרי דוראן |
| זיג רומן | גאפו | מנהל מועדון |

קישורים חיצוניים
----------------

* "בריביירה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "בריביירה", באתר נטפליקס
* "בריביירה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "בריביירה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "בריביירה", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "בריביירה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט "בריביירה", באתר יוטיוב
* דני קיי שר "פופו הבובה", באתר יוטיוב
* דני קיי במופע חובק עולם מתוך בריביירה, באתר יוטיוב
המונח "בריגדה-גנרל" מפנה לכאן. לערך העוסק בשימוש של דרגת כוכב אחד במדינות אחרות, ראו בריגדיר גנרל.

**בריגדה-גנרל** (בגרמנית: **Brigadegeneral**, בקצרה: **BrigGen**) היא דרגת הגנרל הנמוכה בחשיבותה בצבא הגרמני (הר) ובחיל האוויר הגרמני (הלופטוואפה), והיא מקבילה לדרגת בריגדיר גנרל.

דרגה
----

הדרגה היא מקבילה לדרגת OF-6 בנאט"ו, וכן לפלוטילן-אדמירל בדויטשה מרינה, או גנרל-ארזאץ, גנרל-אפותקר, ואדמירל-ארזאץ בשירותי הרפואה של הבונדסוור.

סימני הדרגה
-----------

על דרגות הכתף (צבא היבשה, חיל האוויר) יש כוכב זהב אחד בין שני עלי אלון מוזהבים.

| צבא היבשה | חיל האוויר | מדי שירות |
| --- | --- | --- |
| * בריגדה-גנרל(מדי שדה)בריגדה-גנרל(מדי שדה)
* בריגדה-גנרל(בדימוס)בריגדה-גנרל(בדימוס)
 | * בריגדה-גנרל(מדי שדה)בריגדה-גנרל(מדי שדה)
* גנרל-ארזאץ(שירותי הרפואה)גנרל-ארזאץ(שירותי הרפואה)
* גנרל-ארזאץ(רפואת שיניים)גנרל-ארזאץ(רפואת שיניים)
 | * טלאי צווארון(ימין)טלאי צווארון(ימין)
* טלאי צווארון(שמאל)טלאי צווארון(שמאל)
 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **דרגה זוטרה**:**אוברסט** |  **דרגות הבונדסוור** בריגדה-גנרל | **דרגה בכירה**:**גנרל-מיור** |
עצם זרוע ימין. משמאל מבט קדמי, מימין מבט אחורי. 1.ראש, 2.צוואר אנטומי, 2a.צוואר ניתוחי, 3. גבשושית גדולה, 4.גבשושית קטנה, 5.הַמַּעֲנִית הַבֵּין גַּבְשׁוּשִׁיתִית, 6.גבששת הדלתא, 7.עילית העלי הצידית, 8.ראשיש, 9.סליל, 10.עילית העלי התיכונה.
**עצם הזרוע** (TA: Humerus) היא העצם הארוכה ביותר של הזרוע. היא נמצאת בין הכתף למרפק. בשלד, עצם הזרוע ממוקמת בין עצם השכם בצידה המקורב, לעצמות החישור והגומד בצידה המרוחק. זוהי העצם הגדולה ביותר בגפה העליונה.

מבנה אנטומי
-----------

אפשר לחלק את עצם הזרוע לשלושה אזורים:

### חלק עליון (מקורב)

החלק העליון כולל את **ראש העצם** המעוגל, המופרק עם עצם השכם. מרוחק מהראש, נמצא ה**צוואר האנטומי** (Collum anatomicum humeri) ובהמשך בולטות שתי **גבשושיות** (הגדולה והקטנה, בלועזית - Tuberculum majus, Tuberculum minus). לגבשושיות מחוברים השרירים מסובבי הכתף. בין שתי הגבשושיות, נמצא חריץ (מענית) שדרכו עובר גיד הראש הארוך של שריר הזרוע הדו ראשי. האזור שמתחת לגבשושיות, שם העצם צרה יחסית, נוטה להשבר יותר מאזורים אחרים בעצם. תכונה זאת העניקה לו את השם ה**צוואר הניתוחי** (Collum chirurgicum humeri).

### גוף עצם הזרוע

לאורך גוף הזרוע מתחברים שרירים שונים. באמצע אורך הגוף, אפשר לזהות את **גבששת הדלתא** (Tuberositas deltoidea), אליה מתחבר שריר הדלתא. בהכללה, אפשר לומר שכל השרירים הנאחזים בעצם מגבששת הדלתא ומעלה, מניעים את הזרוע וכל השרירים הנאחזים בעצם הזרוע, למטה מגבששת הדלתא, מניעים את המרפק. יוצא מהכלל הוא שריר הזרוע התלת ראשי, שנאחז לאורך מרבית חלקו האחורי של גוף עצם הזרוע.

עצב החישור, שנע בצורה סלילית מסביב לגוף העצם, בחלק הצידי, מותיר את חותמו בדמות חריץ רדוד מתאים (Sulcus nervi radialis).

### חלק תחתון (מרוחק)

החלק התחתון שטוח יותר מגוף העצם ומסתיים במשטח מפרקי רחב. משני צידיו בולטים **עיליות העלים** (Epicondylus) הצידית והתיכונה.

בחלק הצידי של קדמת המשטח המפרקי, נמצא **רֹאשִׁישׁ הזרוע** (Capitulum humeri) שצורתו בליטה כדורית, אליו מופרקת עצם החישור. בצד התיכון של המשטח המפרקי, נמצא ה**סליל** (Trochlea humeri). לסליל, העוטף את הקצה התחתון של עצם הזרוע, צורה המזכירה גלגלת. דרכו, מופרקת עצם הזרוע עם עצם הגומד.

עִלִּית הָעֱלִי הצידית, קטנה יותר ופחות בולטת מעלית העלי התיכונה. שתיהן משמשות כנקודות חיבור מרכזיות לשרירי האמה. מחוברים אליהן, בין היתר, הגיד המשותף של פושטי כף היד והגיד המשותף של כופפי כף היד, בהתאמה.

ראו גם
------

* עצמות - מונחים
* שבר בהומרוס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עצם הזרוע** בוויקישיתוף
* עצם הזרוע, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4172221-8
* NKC: ph944495
* TA98: A02.4.04.001

 |
**נטשה דרוויל או'קיף** (באנגלית: **Natasha Dervill O'Keeffe**; נולדה ב-1 בדצמבר 1986) היא שחקנית תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע בריטית. היא ידועה בעיקר מהופעותיה בתפקיד אבי בסדרת הטלוויזיה "עברייני על", פדורה בסדרה "ג'קיל והייד" של רשת ITV, אמליה ריקולטי בפרק הספיישל "הכלה המתועבת" בסדרה "שרלוק", ובתפקיד ליזי סטארק בסדרה "כנופיית ברמינגהאם".

ביוגרפיה
--------

או'קיף נולדה בברייטון, וגדלה בטוטינג שבדרום לונדון. היא למדה משחק בקולג' הוולשי המלכותי למוזיקה ודרמה, וכיכבה במספר הפקות בתיאטרון.

ב-2008 זכתה או'קיף להכרה של הקהל הרחב כשהופיעה בתפקיד דמות ממשפחת המלוכה בווידאו קליפ של השיר "Falling Down" של להקת אואזיס. באותה שנה שיחקה בסרט הקולנוע "Abraham's Point".

בין השנים 2010 ל-2012 שיחקה או'קיף בתפקיד סיידי בשתי העונות של סדרת הדרמה "Lip Service" של ערוץ BBC Three, אודות קבוצה של לסביות הגרות יחד בעיר גלאזגו שבסקוטלנד. ב-2012 וב-2013 גילמה את אבי סמית' בשתי העונות האחרונות של סדרת הדרמה-קומית "עברייני על" של ערוץ E4, אודות עבריינים צעירים בלונדון שעושים עבודות שירות, ומתברר שיש להם כוחות על טבעיים.

ב-2013 השתתפה או'קיף בסדרות הטלוויזיה "חוק וסדר: UK" ו"כנופיית ברמינגהאם", ושיחקה בסרטי הקולנוע "טינופת" ו"סוונגלי".

ב-2015 כיכבה או'קיף בתפקיד פדורה, עוזרת ומאהבת של האנטגוניסט, בסדרה "ג'קיל והייד" של רשת ITV. עוד כיכבה בווידאו קליפ של השיר "Numbers" של להקת Daughter, כחלק מסדרת הסרטים עבור אלבום הלהקה "Not to Disappear".

ב-2016 הופיעה או'קיף בפרק הספיישל "הכלה המתועבת" בסדרה "שרלוק" בתפקיד אמליה ריקולטי.

פילמוגרפיה
----------

### קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 |  | Abraham's Point | שרה |  |
| 2013 |  | A Little Place Off the Edgware Road | אישה | סרט קצר |
| סוונגלי | Svengali | נטשה |  |
| טינופת | Filth | אנה |  |

### טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010–2012 |  | Lip Service | סיידי אנדרסון | סדרת טלוויזיה (10 פרקים) |
| 2012–2013 | עברייני על | Misfits | אבי סמית' | עונות רביעית וחמישית |
| 2013 | חוק וסדר: UK | Law & Order: UK | קוני מורן | בפרק "Mortal" |
| 2013–2022 | כנופיית ברמינגהאם | Peaky Blinders | ליזי סטארק | תפקיד ראשי |
| 2015 |  | The Last Panthers | קירסטי | סדרת טלוויזיה |
| ד"ר ג'קיל ומיסטר הייד | Jekyll and Hyde | פדורה | סדרת טלוויזיה |
| 2016 | שרלוק | Sherlock | אמיליה ריקולטי | בפרק "הכלה המתועבת" |
| 2017 | סטרייק | Strike | שרלוט קמפבל / רוס | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 2019 | מרד | Rebellion | אגנס מור | סדרת טלוויזיה |
| 2021 |  | Intergalactic | אמה גרייבס | תפקיד ראשי; 8 פרקים |

קישורים חיצוניים
----------------

* נטשה או'קיף, ברשת החברתית טוויטר
* נטשה או'קיף, ברשת החברתית אינסטגרם
* נטשה או'קיף, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* נטשה או'קיף, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  "The Artful Dodgeress". Diva. 29 במאי 2012. אורכב מ-המקור ב-12 ביולי 2012. נבדק ב-7 ביולי 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Misfits: Abbey Smith".
3. ↑   Daughter - Numbers, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:23)
הכניסה לגן החיות
אקווריום בגן החיות
**נטורה ארטיס מגיסטרה** (בלטינית: **Natura Artis Magistra** - "הטבע הוא המורה של האמנות") או בקיצור "ארטיס" (**Artis**) הוא גן חיות הממוקם במרכז אמסטרדם שבהולנד. גן חיות זה הוא גן החיות הוותיק ביותר בהולנד. הגן נוסד בשנת 1838 על ידי ג'רארדוס פרדריק וסטרמן. הגן כולל פלנטריום, מוזיאון גאולוגי ומוזיאון זואולוגי.

תצוגות הגן
----------

גן החיות משמר את הסגנון שהיה בו במהלך המאה ה-19. שני פסלי נשרים מעטרים את הכניסה, ובכל רחבי הגן מפוזרים פסלים רבים. הגן מכיל כ-700 זנים של בעלי חיים, בהם זוחלים, ציפורים, דגים, יונקים, חרקים ודו-חיים.

### הגן הזואולוגי

גן החיות כולל גן בוטני רחב ידיים המציג עצים וצמחים הולנדיים מקומיים וכן עצים וצמחים שהובאו מכל רחבי העולם. בניינים מחוממים וחממות מאפשרים הצגת צמחים מאזורים טרופיים על אף האקלים הקר באזור אמסטרדם.

האקווריום
---------

עבודות הקמת האקווריום החלו בשנת 1879. לצורך הקמת המבנה על הקרקע הבוצית הושקעו 1,740 עמודי עץ בקרקע ועליהם נבנה המבנה. בשנת 1880 הושלמה הקמת האקווריום, והמבנה מולא בכמיליון ליטרים של מי מלח. המבנה נפתח לציבור ב-2 בדצמבר 1882.

בשנת 1997 נערך שיפוץ נרחב באקווריום, ובמסגרתו שוחזר האולם המרכזי של האקווריום, ונבנו בו ארבעה אקווריומים נוספים המציגים מערכות אקולוגיות נפרדות: ובהם נהר ביער גשם אמזוני, שונית אלמוגים טרופית, תעלה באמסטרדם (ולמול התעלה, תצוגה של דו-חיים החיים על גדת התעלות באמסטרדם). האולם הראשי של האקווריום מוקדש לדגי האוקיינוסים ובייחוד לאזור הים הצפוני. האקווריום המרכזי מציג כרישים, ודגים מאזורים טרופיים. האקווריום מציג כ-300 זנים של דגים ודו-חיים.

### המוזיאון הגאולוגי

בקומתו הראשונה של המוזיאון הגאולוגי מוצגים אבנים יקרות ויקרות למחצה, גבישים וכן מאובנים. כמו כן מוצגת במבנה תצוגה של התפתחות החיים על פני כדור הארץ, ותצוגת מאובני דינוזאורים.

כמו כן מוצגים במבנה הסברים לתופעות טבוע כגון הרי געש, רעידות אדמה, ותזוזת לוחות טקטוניים.

### המוזיאון הזואולוגי

המוזיאון הזואולוגי מציג תערוכות המראות את היחס בין בני האדם לבין עולם הטבע ואת ההשפעה של האדם על הטבע. כמו כן המוזיאון כולל שלדים של בעלי חיים, וכן תצלומים רבים של בעלי חיים בטבע, ואיורים ותצלומים של בעלי חיים בהולנד.

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **אמסטרדם** |

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **גן החיות ארטיס** |

* אתר האינטרנט הרשמי של נטורה ארטיס מגיסטרה
* נטורה ארטיס מגיסטרה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* נטורה ארטיס מגיסטרה, ברשת החברתית פייסבוק

* נטורה ארטיס מגיסטרה, ברשת החברתית טוויטר

* נטורה ארטיס מגיסטרה, ברשת החברתית אינסטגרם
* תצלומי אוויר של גן החיות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007458992105171
* ISNI: 0000 0004 4682 3360
* LCCN: nr2005019719
* VIAF: 139377025
* WorldCat: lccn-nr2005019719

 |
**הבית הגדול** הוא השם הלא רשמי של בניין מינהלי בסנקט פטרבורג בשדרות ליטייני, שנבנה בראשית שנות השלושים כדי לשמש את הסניף המקומי של הנ.ק.ו.ד.. המבנה הפך לסמל לתקופת הטיהורים בתקופת סטלין.

כיום, הבניין משמש כמטה הסניף העירוני של שירות הביטחון הפדרלי של הפדרציה הרוסית. מאז 2001 נכלל הבית הגדול ברשימת האובייקטים למורשת היסטורית ותרבותית בעלי חשיבות לאומית.

היסטוריה
--------

 מראה מגשר ליטייני
 מבט מגדת פטרובסקאיה, תאורת לילה (12.30.2014)
בשנים 1931–1932, באתר עמד בניין בית המשפט המחוזי שנשרף בשנת 1917, ביוזמתו של קירוב, הוחלט להקים מבנה מנהלי עבור המשטרה החשאית. אבן הפינה הונחה בשנת 1931, הוא נפתח ב-7 בנובמבר 1932. אדריכלי הבניין היו אלכסנדר גגלו, אנדריי אול ונוי טרוצקי. בשנת 1934 בניית המתחם הסתיימה. השטח הכולל של הבניין הוא כ-45 מ"ר והוא הוכלל 1345 חדרים.

קומפלקס הבניינים בבעלות נ.ק.ו.ד. כולל גם את "בית אישורי כניסה" בפרוסקט ליטייני 6, שנבנה על ידי בצפלוב בשנות השלושים. באתר של סרז'בסקי והבניין הישן של בית הסוהר של הצאר - בית המעצר הזמני (DPZ) - שכונה "שפלרקה", שנמצא ברחוב שפלרנאיה. שימש את המשטרה, המפלגה ומשרד התובע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הבית הגדול בליטייני** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Мир Петербурга 2005.
2. ↑  Ирина Никитина. (2012-11-06). "«Большой дом» на Литейном отмечает 80-летие". // baltinfo.ru. אורכב מ-המקור ב-2013-06-11. נבדק ב-2013-06-11.
3. ↑  Военный инженер Е. А. Яковлев. От форта № 7 до Карельского укрепленного района (с 1:09:09)
4. ↑  "Бoльшой дом". // peterburg.biz. נבדק ב-2013-06-10.