recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
ביצת עפרוני פסגות, אוסף מוזיאון טולוז
**עפרוני פסגות** (שם מדעי: *Melanocorypha bimaculata*) הוא מין של עוף ממשפחת העפרוניים שבסדרה ציפורי שיר. בישראל הוא חולף, בעיקר בחורף ובאביב. נצפו גם פרטים יציבים ברמת הגולן ובערבה.

תיאור הציפור
------------

עפרוני הפסגות דומה לעפרוני ענק אך נבדל מעט בגודלו. אורך גופו 16–18 ס"מ, מקורו גדול, עבה וכבד, ראשו עם פס גבה לבן ורחב, פס עין כהה ופס כהה נוסף מתחת לעין, ולחלקים העליונים שולי נוצות בהירים יותר. צבע תת-הכנף חום אפרפר והזנב קצר וקצהו לבן. בצידי החזה ישנם כתמים כהים. החלקים העליונים חומים ומפוספסים והחלקים התחתונים אפרפרים לבנים.

מזון
----

עפרוני פסגות אוכל זרעים, צמחים וחרקים.

אזורי קינון
-----------

עפרוני פסגות מקנן באזורים של מישורים סלעיים צחיחים (בספר-המדבר) ועל צלעות ההרים. לעיתים הוא מקנן גם בשדות מעובדים כמו עפרוני הענק, אך לרוב בגובה רב יותר. בישראל: נדיר באביב ובסתיו, בעיקר בחלקים המזרחיים של הארץ, ובחורף נדיר ביותר בערבה.

מקום מומלץ לצפייה: שדות חקלאיים בערבה באביב.

קולות
-----

הקריאה של עפרוני כוללת פטפוט יבש בנוסח "טריפ, טרופ" המזכיר עפרונן קצר אצבעות, אך גס ומגוון יותר. משמיע גם "טצ'ר" צורמני. השירה דומה לשירת עפרוני ענק, אך מעט נמוכה ונוקשה יותר. היא כוללת פטפוט מהיר, יבש ומתגלגל (ללא סלסולים), חד-גוני יותר ודל יותר בחיקויים, וצלילים רכים מזה של שירת עפרוני ענק.

הערכת סיכון
-----------

עפרוני הפסגות התחיל להיכחד כמקנן בישראל בתחילת שנות ה-2000 ומאז לא נצפו ניסיונות קינון של המין בישראל. כיום נותרו מעטים המקננים באזורי רמת הגולן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עפרוני פסגות** בוויקישיתוף
* עפרוני פסגות, באתר ITIS (באנגלית)
* עפרוני פסגות, באתר NCBI (באנגלית)
* עפרוני פסגות, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* עפרוני פסגות, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  עפרוני פסגות באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. 1 2  מגדיר הציפורים של ישראל - עפרוני פסגות, באתר פורטל צפרות
3. 1 2  עופות בסכנת הכחדה- עופות בסכנת הכחדה > רשימת מינים > עפרוני פסגות, באתר aves.redlist.parks.org.il
4. 1 2  תצפית סיורי צפרות- מגדיר ציפורי ארץ ישראל - ציפורי שיר - עפרוני פסגות, באתר www.tatzpit.com
5. 1 2  **הציפורים - המדריך השלם לציפורי אירופה וישראל**, הציבור המאוחר
**פטר לאץ** (בגרמנית: **Peter Latz**; נולד ב-1939) הוא אדריכל נוף ומתכנן ערים גרמני. שותף במשרד LATZ+PARTNER ופרופסור אמריטוס לאדריכלות נוף באוניברסיטה הטכנית של מינכן.

ביוגרפיה
--------

לאץ נולד בדארמשדט וגדל בזארלנד כבנו של ארכיטקט. לאחר שסיים את לימודי התיכון למד אדריכלות נוף בבית ספר הטכני במינכן ובשנת 1964, החל ללמוד בתוכנית ארבע שנתית לתכנון עירוני במכון לפיתוח עירוני ותכנון אזורי ב-RWTH אוניברסיטת אאכן. בשנת 1968 הקים עם רעייתו את המשרד LATZ+PARTNER.

הוא נחשב למומחה לשיקום אזורים תעשייתיים או מזוהמים לשימוש חוזר כאתרי לנופש או מגורים. הוא מוכר בגרמניה בזכות פרויקט Landschaftspark, שבמהלכו שיקם אזור תעשייה נטוש ומזוהם בדיסבורג והפך אותו לפארק ציבורי. בשנת 2004 זכה בתחרות בינלאומית פומבית לתכנון של הר הזבל חירייה והפיכתו לפארק לציבור, לימים פארק אריאל שרון.

בשנת 1973 מונה לפרופסור מן המניין באוניברסיטת קאסל, ובשנת 1983 עבר ללמד באוניברסיטה הטכנית של מינכן, עד לפרישתו בשנת 2008. שימש כפרופסור אורח באוניברסיטת הרווארד.

קישורים חיצוניים
----------------

* משרד LATZ+PARTNER

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007446684505171
* BnF: cb15016957z (data)
* GND: 120874407
* ISNI: 0000 0000 7846 3233
* LCCN: n00097286
* LNB: 000181301
* NKC: ntk20191030553
* NLK: KAC200602561
* NTA: 331946912
* SNAC: w6zd0wnx
* SUDOC: 099113481
* ULAN: 500106895
* VIAF: 57456164
* WorldCat (עם VIAF): 57456164

 |
**לירן טל** (נולד ב-16 במאי 1977) הוא זמר ישראלי ששר בסגנון ים תיכוני.

ביוגרפיה
--------

לירן טל נולד בגדרה בשנת 1977 בשם **ערן עקיבא** למשפחה יוצאת תימן. את קריירת השירה שלו התחיל עוד בבית הספר, כששר בטקסים ובמקהלת בית הספר. בגיל 12 התקבל ללהקת "פרחי גדרה".

בשירותו הצבאי היה חייל קרבי בגדוד 12 בגולני. לאחר השחרור החל להופיע במועדונים. ב-1999 זכה בפסטיבל 'כינור דוד'. השתתף בתחרות בתוכנית 'המלך הבא' ששודרה ב-yes, וזכה במקום הראשון עם השיר "בדד".
מיד לאחר מכן החל להקליט חומרים לאלבום הבכורה.

טל החל להופיע כזמר הבית של מועדון 'סהרה' ברעננה.
בשנת 1999 החליף את שמו ל'לירן טל'.
בשנת 2000 הכיר לירן טל את "השובלים" בכרם התימנים, והצטרף אליהם להופעות בחפלות בכרם. הוא שר עם אהובה עוזרי, דובלה, ושמעוני ומשה בן מוש.
המפיק אביגדור בן מוש החתים אותו באותה תקופה בחברת התקליטים "בן מוש הפקות".
ב-2004 עבר לירן טל לניהולו של המפיק והאמרגן אדיר שלום.

ב-2004 הוציא לירן טל את אלבומו הראשון, "ילד פרא", שהלהיט הגדול מתוכו היה הדואט עם ישי לוי "אהבה זמנית" (מילים: שוש מולא, לחן: שמואל אלבז). האלבום כלל גם את השיר "שמרי את לבך" (מילים: דורון דוידסקו, לחן: הלנה לוי). שזכה להשמעות רבות בערוץ 24, וגרסת כיסוי לשירם של אריק איינשטיין ושלום חנוך "איך זה את", שבוצע במקור באלבום המשותף של השניים - "מוסקט". משה דנינו עיבד את שירי האלבום.

בשנת 2006 הוציא טל את אלבומו השני, "את ביתי", עם שירים שכתבו לו עוזי חיטמן, אהוד מנור, ירון כהן, אילן גולדהירש, נורית הירש ועוד. את השירים עיבד נדב ביטון. האלבום כלל בלדות אישיות בניחוח מזרחי. הלהיט הגדול ביותר באלבום היה "הטעם לחיי" (מילים: מיכאל ועקנין, לחן: שמעון בוסקילה).
העבודה על האלבום גרמה לשיתוף פעולה בין לירן טל לנורית הירש, שאהבה את קולו הייחודי של לירן טל, והזמינה אותו להצטרף אליה להופעות בהיכלי תרבות יחד עם התזמורת הפילהרמונית של פתח תקווה.

ביוני 2007 הוציא את אלבומו השלישי "אין סוף לאהבה". בשיר "האוצר" שיתף פעולה עם הראפר אם סי מנצור. האלבום כלל גם שני רמיקסים לשני להיטים מאלבומיו הקודמים, "אהבה זמנית" ו"הטעם לחיי". באלבום בלטו שיר הנושא (מילים: יוסי גיספן, לחן: שמעון בוסקילה), "חכי עד שאגיע" (מילים ולחן: יקיר גובס), ו"מעבר למסך" - דואט עם סגיב כהן, שגם כתב והלחין. ציקי ואריק זנטי עיבדו את שירי האלבום.

בשנת 2008 הוציא טל את הדואט "אחד כמוני" (מילים: רמי לב, ליאור פרחי), בו שיתף פעולה עם חיים משה; הדואט זכה להצלחה, הושמע רבות ברדיו ובוצע בתוכניות טלוויזיה שונות. ב-2009 הוציא טל את הסינגל "עד הקצה", אותו כתב יחד עם קובי חן. השיר "עד הקצה" נכלל באלבומו הרביעי.

בשנת 2010 נפרד לירן טל ממנהלו האישי ופתח חברת הפקות בשם Ateam הפקות מוזיקליות, והמשיך להופיע במועדונים, חתונות ואירועים פרטיים. אסף חומרים והקליט שירים לאלבום הרביעי.

בשנת 2011 יצאו השירים "ישראלי" "אוהב אותך", "לעולם לא תצעדי לבד" ו"נאחז בכל מילה", האחרון למילים של ארקדי דוכין, וזיו רובינשטיין, לחן של דוכין ועיבוד של יעקב למאי. השירים זכו להשמעות רבות בתחנות הרדיו. במקביל השתתף בפרויקט ובאלבום "שני צדדים למטבע", בו חידש את השיר "אהבנו" של אביב גפן וכן חידש את "האיש ההוא" של שלמה ארצי.

במרץ 2012 הוציא את "אהבת אמת", שיר פופ ים תיכוני, למילים של יוסי גיספן, לחן של עדי לאון, עיבוד והפקה מוזיקלית של תמיר צור. בסוף 2012 הוציא טל מחרוזת להיטים נוסטליים - "חלפו ימיי" בעיבוד והפקת מוזיקלית של הקלידן יוסי יוסף.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של לירן טל

* לירן טל, באתר שירונט
משפחה מסתתרת בתוך שושנת ים.
**שושנון כתום מזויף** (מכונה גם **דג ליצן כתום מזויף**; שם מדעי: *Amphiprion ocellaris*) הוא מין דג שונית השייך לסוג שושנון שבמשפחת השוניתיים החי בסמוך לשושנות ים. הוא קיבל את שמו עקב דמיונו למין שושנון כתום או דג ליצן כתום (Amphiprion percula).

בממוצע מגיע אורכו ל-11 ס"מ והוא בעל צבעים כתומים עם פסים לבנים אופקיים מאחורי הלחי ובאמצע הבטן וכן לקראת הזנב. סנפירי הגב, הזנב והשת מעוגלים וקטנים. זהו דג בעל פה קטן, עיניים גדולות שחורות וקצוות הסנפירים מודגשים בשחור.

הדג שוכן בשוניות באזור האינדו פסיפי בדרום-מזרח אסיה, יפן ועד לצפון אוסטרליה בשונית המחסום הגדולה. הדגים לא שוחים הרבה ומצויים בעיקר בין זרועותיה של שושנת ים גדולה במרכז השונית.

הדגים מתגוננים בין זרועות השושנה ובתמורה מביאים לה מזון מפירורים של אכילתם (בעיקר מפלנקטון ויצורי שונית קטנים) וגם מושכת אליהם דגים טורפים הנטרפים על ידי השושנה. בנוסף לכך הם מנקים אותם ומרחיקים ממנה דגים אוכלי אלמוגים כמו פרפרוניים וקיסריים שיכולים להרוג את השושנה.

דגים אלה מנהלים חיים מונוגמיים בתקופת הרבייה. הנקבה מטילה את ביציה לא רחוק משושנת הים.

בתרבות
------

השושנון הוא הגיבור הראשי של הסרט "מוצאים את נמו" ומופיע גם בסרט ההמשך, "מוצאים את דורי". ההופעה בסרט גררה אחריה תופעה עולמית של עלייה בביקוש לדג, וזו הביאה בתורה להקטנת תפוצתו בטבע ולהרס שוניות אלמוגים רבות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שושנון כתום מזויף** בוויקישיתוף
* שושנון כתום מזויף, באתר ITIS (באנגלית)
* שושנון כתום מזויף, באתר NCBI (באנגלית)
* שושנון כתום מזויף, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* שושנון כתום מזויף, באתר FishBase (באנגלית)
* שושנון כתום מזויף, באתר GBIF (באנגלית)
* שושנון כתום מזויף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007541946005171
* LCCN: sh95002348

 |



1. ↑  שושנון כתום מזויף באתר הרשימה האדומה של IUCN
**לומן** (lumen) היא חברת הזנק ישראלית שפיתחה מוצר בתחום הטכנולוגיה הרפואית למדידת מטבוליזם. המשימה של לומן היא לאפשר לכל אדם גישה לתזונה מותאמת אישית ולעודדו לשפר את בריאותו באמצעות הטכנולוגיה המתקדמת ביותר בעולם.

היסטוריה
--------

לומן נוסדה בשנת 2018 וקיבלה השקעה ראשונית מקרנות הון סיכון בשילוב קמפיין מימון המונים באתר אינדיגוגו.

בשנת 2022 ערכה החברה סבב גיוס נוסף בהיקף של 62 מיליון דולרים. ללומן מרכז פיתוח בתל אביב ומשרדים נוספים בניו יורק ולונדון.

מאפייני המוצר
-------------

לומן מפעילה את השירות באמצעות מכשיר נשיפה אישי אשר מקושר ליישומון שפיתחה. בעת הנשיפה מכשיר הלומן אוסף מידע, מנתח את הנתונים ונותן המלצות לתזונה, כושר, שינה ועוד.

מכשיר ויישומון לומן

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר החברה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mike Butcher, Lumen raises $7M and passes $1M on Indiegogo for its breath-measuring device for weight loss, TechCrunch, ‏2018-08-07 (באנגלית אמריקאית)
2. ↑  Lumen: Hack your metabolism & lose weight, Indiegogo (באנגלית)
3. ↑  Brian Heater, Lumen raises $62M for its handheld weight loss hardware, TechCrunch, ‏2022-12-01 (באנגלית אמריקאית)
**סמואל דייוויד "סם" האוזר** (באנגלית: **Samuel David "Sam" Hauser**; נולד ב-8 בדצמבר 1997) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת בוסטון סלטיקס מליגת ה-NBA, בעמדת הסמול פורוורד.

קריירת מכללות
-------------

האוזר נולד בעיר גרין ביי שבוויסקונסין. בין השנים 2016–2019 למד באוניברסיטת מרקט אשר במילווקי, ולאורך התקופה העמיד ממוצעים של 12.7 נקודות, 6.0 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים למשחק. בשנת 2020 עבר ללמוד באוניברסיטת וירג'יניה, ובעונתו היחידה בקבוצת הכדורסל שלה – 2020/2021 – קלע 16.0 נקודות ואסף 6.8 ריבאונדים בממוצע למשחק.

קריירה ב-NBA
------------

### בוסטון סלטיקס

האוזר לא נבחר כלל בדראפט ה-NBA‏ 2021, אולם באוגוסט 2021 זכה לחוזה כפול בקבוצת בוסטון סלטיקס. בפברואר 2022 חתם על חוזה NBA סטנדרטי עם הסלטיקס עד לסיום עונת 2021/2022, בה העפילו לגמר ה-NBA. ביולי 2022 חתם על הארכת חוזה בבוסטון ל-3 עונות נוספות. ב-7 באפריל 2023 קלע שיא קריירה של 26 נקודות במשחק מול טורונטו ראפטורס, ויומיים לאחר מכן השווה את השיא במשחק מול אטלנטה הוקס. בעונתו השנייה בבוסטון שותף ב-80 משחקים בסך הכול, ורשם ממוצעים של 6.4 נקודות, 2.6 ריבאונדים ו-1.8 שלשות למשחק.

סטטיסטיקות הקריירה
------------------

### בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021/2022 | בוסטון | 26 | 0 | 6.1 | 0.460 | 0.432 | 0.000 | 1.1 | 0.4 | 0.0 | 0.1 | 2.5 |
| 2022/2023 | בוסטון | 80 | 8 | 16.1 | 0.455 | 0.418 | 0.706 | 2.6 | 0.9 | 0.4 | 0.3 | 6.4 |
| **קריירה** |  | 106 | 8 | 13.7 | 0.455 | 0.420 | 0.706 | 2.2 | 0.8 | 0.3 | 0.2 | 5.4 |

### בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021/2022 | בוסטון | 7 | 0 | 2.1 | 0.250 | 0.333 | 1.000 | 0.1 | 0.3 | 0.0 | 0.0 | 0.7 |
| 2022/2023 | בוסטון | 15 | 0 | 6.9 | 0.345 | 0.333 | 1.000 | 1.1 | 0.3 | 0.1 | 0.1 | 2.0 |
| **קריירה** |  | 22 | 0 | 5.4 | 0.333 | 0.333 | 1.000 | 0.8 | 0.3 | 0.0 | 0.1 | 1.6 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סם האוזר** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
**אריה זיתוני** (נולד ב-7 במרץ 1939) הוא איש ציבור ישראלי, כיהן כראש המועצה המקומית בנימינה והמועצה המאוחדת בנימינה-גבעת עדה בין השנים 1998–2008.

ביוגרפיה
--------

נולד במושבה בנימינה, בן רביעי ליצחק זיתוני ושושנה לבית זיידמן, ממייסדי המושבה. מצד אביו הוא נצר למשפחה שלפי המסורת לא עזבה את ארץ ישראל מעולם, ואמו עלתה לארץ מרוסיה הלבנה.

לאחר שירותו הצבאי הקים את מועדון הספורט "הפועל בנימינה", ועבד בו במשרה חלקית. לאחר מכן נבחר למזכיר מועצת הפועלים באזור בנימינה וחוף הכרמל, תפקיד בו כיהן כ-25 שנה.

ב בחירות לרשויות המקומיות בשנת 1978, נבחר ברשימת העבודה כחבר המועצה המקומית בנימינה.
בבחירות בשנת 1983 התמודד בראשות מפלגת העבודה על ראשות המועצה, אך הפסיד למועמד הליכוד מוטי קירמאיר.

בבחירות בשנת 1993 התמודד שוב בראשות מפלגת העבודה לראשות המועצה, זכה לכ-47% מהקולות, אך הפסיד שוב לקירמאיר. בבחירות בשנת 1998 התמודד בשלישית. הוא גבר על קירמאיר ועוד שני מתמודדים נוספים ונבחר לראש המועצה. הוא שימש כראש המועצה המקומית בנימינה עד שנת 2003, אז אוחדה בנימינה עם גבעת עדה הסמוכה. זמן קצר לאחר האיחוד נערכו בחירות מוניציפליות, בהן העפיל לסיבוב השני מול בני ארנס, ובסיומו גבר על ארנס בשני קולות בלבד ונבחר לראש המועצה המאוחדת בנימינה-גבעת עדה. בבחירות 2008 הפסיד לאורי דיסטניק אך נשאר חבר מועצה עד 2013.

חיים אישיים
-----------

היה נשוי לטובה, ניצולת שואה ילידת יאס. לבני הזוג נולדו שלוש בנות. בתו נירית נפטרה ממחלה בחייו. נכדתו היא הזמרת והיוצרת רז שמואלי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריה זיתוני** בוויקישיתוף
* מיכל כהן אלדן, כי האדם הוא השדה – דייט עם אריה זיתוני, גפן - מגזין המושבות, 2 בפברואר 2023.
* אירוע בסגנון "חיים שכאלה" לרגל יום הולדתו ה-70

הערות שוליים
------------

1. ↑  זיתוני בנימין "יהודה" באתר מורשת הלח"י.
2. ↑  ילקוט הפרסומים 2488 עמ' 380
3. ↑  ילקוט הפרסומים 2996 עמ' 776
4. ↑  ילקוט הפרסומים 5248 עמ' 923 - 928
5. ↑  מיכל כהן אלדן, דייט עם רז שמואלי - הישראלית היפה, גפן "מגזין המושבות", 12 בינואר 2023
**סטניסלב סרגייוביץ' בילינקי** (באוקראינית: **Станіслав Сергійович Біленький**; נולד ב-22 באוגוסט 1998) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדת החלוץ במכבי נתניה.

קריירה
------

בילינקי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של שחטאר דונצק ממנה עבר בגיל 14 לזו של אולימפיק דונצק. בעונת 2016/2017 היה מלך שערי הליגה לנוער עם 16 שערים. ב-31 במאי 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-2 נגד זוריה לוהנסק. ב-27 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בזירה האירופית בתיקו 1-1 נגד פאוק סלוניקי, שהייתה גם ההופעה של אולימפיק בזירה האירופית.

בקיץ 2018 חתם בדונאיסקה סטרדה מליגת העל הסלובקית. ב-19 באוגוסט 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו נגד 3-3 א.ס. טרנצ'ין. בקיץ 2019 הושאל לזגלמביה סוסנוביץ' מליגת העל הפולנית עד לסיום העונה, אולם במהלך השנה חזר לאוקראינה כאשר הושאל לרוך לבוב.

בפברואר 2021 הושאל לדינמו ברסט מליגת העל הבלארוסית במדיה כבש 13 שערים בעונה זו.

בעונת 2022 שיחק בדינמו טביליסי מליגת העל הגאורגית.

בחלון העברות של ינואר 2023 חתם במכבי נתניה מליגת העל.

תארים
-----

רוך לבוב
* הליגה האוקראינית הראשונה: 2020

דינמו טביליסי
* ליגת העל הגאורגית: 2022

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטניסלב בילינקי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  רענן ברנובסקי‏, בילנקי חתם רשמית במכבי נתניה, קלר הושאל לחדרה, ברקו שוחרר, באתר וואלה!‏, 31 בינואר 2023
**פטריק קים** הוא שמה של סדרת ספרי מתח פופולריים בכריכה רכה, מסוגת ספרות זולה, שנתפרסמו בישראל בשנות ה־60, ה־70 וה־80 של המאה ה־20. הספרים יצאו בהוצאת רמדור, תל אביב, ולמחברם ניתן שם העט ברט ויטפורד, כשהמחברים האמיתיים הוצגו, בדרך כלל בשם עט משלהם, כמתרגמי הספר לעברית.

פטריק קים הוא סוכן קוריאני, שני מטרים גובהו, בשירות ה־CIA, שנודע בביצועיו המושלמים בכל התחומים, לרבות במיטה. "ידיו המסוקסות" הפכו למטבע לשון בישראל.

יוצרו הוא חוקר הספרות גלעד מורג שחיבר את הספרים הראשונים להזמנת המו"ל, אורי שלגי. מורג כתב את הספרים הראשונים בסדרה בשנות ה־60, כשהיה סטודנט, ושמו מופיע בהם כמתרגם "ג. מור". עד יציאתו לגמלאות, הוא שימש כפרופסור לספרות עברית בארצות הברית וכנשיא איגוד הפרופסורים לעברית.

בסדרה נתפרסמו למעלה מ־150 ספרים. הספרים נכתבו על ידי שורה של סופרים ישראלים – ובהם – בנוסף למורג: פנחס דנציגר ("פ. דן"), עמוס אריכא ("ע. דולג"), אריה קרישק ("דן בימור"), שלמה פרנקל, אשר דורי, אריה מקל, איל מגד, אלישע בן מרדכי, אורי בר-יוסף ואחרים. 

הסדרה זכתה למעמד "קאלט" ומהווה מקור לנוסטלגיה בקרב קוראיה. היו מספר ניסיונות לחדש את הסדרה, אף להפכה לסרט קולנוע (מנחם גולן) – אך הם לא צלחו.

בראשית 2017 העלה תיאטרון החנות מחזה, המבוסס חופשית על ספרי הסדרה – "Radio Play", בעיבודה של נועה בקר ובבימויו של שחר מרום. ההצגה הפכה להצלחה אדירה וזכתה לשבחים על מקוריותה.

ראו גם
------

* ביל קרטר
* באק ג'ונס
* רינגו

קישורים חיצוניים
----------------

* אלי אשד, ‏האיש שכתב את פטריק קים, באתר "המולטי יקום של אלי אשד", 13 באוגוסט 2007
* ענבל שגיב, פטריק קים – תרגום פיקטיבי – מדוע הסתתרו המתרגמים?, באתר "מתרגמת", 2007
* ענבל שגיב-נקדימון, פטריק קים – הגיבור האמריקאי המסוקס שנולד בישראל, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, יוני 2021
* אתר למנויים בלבד יאיר אשכנזי, ההצגה שמפיחה חיים ברב המרגלים-שגלים, פטריק קים, באתר הארץ, 29 במאי 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלי אשד, האיש שיצר את פטריק קים, באתר "רשימות"
2. ↑  אלי אשד, התככים והמזימות מאחורי (ואחרי) מלחמת יום הכיפורים: ריאיון עם אורי בר יוסף, מגזין יְקוּםתַּרְבּוּת
3. ↑  מנחה נופה, הלהיט הבא: סיפורו של פטריק קים מגיע לבמות, באתר הארץ, 3 באוגוסט 2017
**איגור זלטנוביץ'** (בסרבית: **Игор Златановић**; נולד ב-10 בפברואר 1998) הוא כדורגלן סרבי, המשחק בעמדת החלוץ במכבי נתניה.

קריירה
------

זלטנוביץ', התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פרטיזן בלגרד. בקיץ 2015, הושאל לטלאופטיק, קבוצת המילואים של המועדון במדיה רשם 23 הופעות וכבש 9 שערים.

בקיץ 2016, זלטנוביץ' חתם ברדניק סורדוליצה. ב-6 באוגוסט 2016, זלטנוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד ספרטק סובוטיצה. ב-29 באוקטובר, זלטנוביץ' הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–3 לפרטיזן בלגרד. בשתי העונות שלאחר מכן, הבקיע 13 שערים בכל עונה.

את עונת 2019/2020, זלטנוביץ' התחיל ברדניק, אך ב-31 ביולי 2019, חתם לארבע שנים במאיורקה מליגת העל הספרדית וכעבור שבועיים הושאל לנומנסיה מהליגה הספרדית השנייה. ב-18 בספטמבר 2019 הושאל לקאסטיון.

ב-29 ביוני 2021, זלטנוביץ' סיכם במכבי נתניה מליגת העל. ב-2 באוקטובר 2021 כבש שער בכורה בניצחון 1-3 על בני סכנין. במשחק הפתיחה של עונת 2022/23 הבקיע שלושער ובישל את השער הנוסף בניצחון 4–1 על בית"ר ירושלים. בינואר 2023 זכה עם המועדון בגביע הטוטו לעונת 2022/23.

תארים
-----

מכבי נתניה
* גביע הטוטו: 2022/2023

קישורים חיצוניים
----------------

* איגור זלטנוביץ', ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  יניב טוכמן‏, מכבי נתניה: איגור זלאטנוביץ' סיכם לשנתיים, באתר וואלה!‏, 29 ביוני 2021
2. ↑  זלאטנוביץ' כבש שלושער, מכבי נתניה הביסה את בית"ר ירושלים 1:4, באתר וואלה!‏, 20 באוגוסט 2022
**צֶ'בּוּרשקה** (ברוסית: **Чебурашка**; שווק במדינות המערב בשם "Chebi: My Fluffy Friend"") הוא סרט קומדיה רוסי המבוסס על דמותו הפופולרית של צ'בורשקה וחבריו גֶנה התנין וסבתא שפוקליאק. הסרט יצא לאקרנים ב-1 בינואר 2023, בבימויו של דמיטרי דיאצ'נקו (שביים את טרילוגיית הבוגאטיר האחרון) ובכיכובם של סרגיי גרמש וילנה יאקובלבה.

זהו הסרט הרוסי הרווחי בכל הזמנים, אחרי שהכניס יותר מ־5 מיליארד רובלים, והוא גם סרט הקולנוע הרווחי ביותר בהיסטוריה של רוסיה, כשהכניס בסך הכל 6 מיליארד רובלים. הסרט הוקרן ברשת בתי הקולנוע הוט סינמה בישראל החל מ־19 בינואר 2023.

רקע
---

צ'בורשקה הוא חיה קטנה ומצחיקה, שאינה מוכרת למדענים, ומתגוררת ביער טרופי. יום אחד הגיע בטעות לארגז תפוזים, אכל את כל הפירות ונרדם. לאחר שמצא אותו המוכר המופתע בחנות שאליה הגיע ארגז התפוזים, הוא הוציא את צ'בורשקה מהארגז והושיבו על השולחן, אך משום שכפות ידיו נרדמו לאחר שבילה זמן רב בארגז, הוא נפל מהשולחן לכיסא ומהכיסא לרצפה ("צ'בּוּראכנולסיה" ("чебурахнулся"), בניב דיבורי רוסי: "נפל", "התגלגל" ומכאן השם). מנהל החנות, שראה זאת, החליט לקרוא לחיה הקטנה "צ'בורשקה".

עלילה
-----

צ'בורשקה אינו צעצוע קטיפה, אלא חיה ממש פרוותית וגֶנה אינו תנין כלל. העלילה מתרחשת בעיירה קטנה ליד הים, שם יפגוש צ'בורשקה זקן בלתי חברותי, יפגוש ילד קטן שאינו יכול לדבר ויתמודד מול דודה מוזרה שעדיף לא לסמוך עליה.

שחקנים
------

* סרגיי גרמש - גֶנה
* ילנה יאקובלבה - רימה, מנהלת מפעל השוקולד
* אולגה קוזמינה - צ'בורשקה (בטכנולוגיית לכידת תנועה)
* פולינה מקסימובה - אמו של ילד אילם
* סרגיי לאוויגין - אביו של ילד אילם
* סופיה זייקה - מוכרת משקאות וגלידות
* פיודור דוברונראבוב
* דמיטרי ליסנקוב
* איליה קונדראטנקו
* יבה סמירנובה
* ג'נאט קרימבאייב
* נטליה שצ'וקינה
* אוליביה סיו
* ארטיום ביסטרוב
* מרינה קוניאשקינה

הפקה
----

> 
> הרעיון להפיק את הסרט עלה לשלושתנו: אני, ויטאלי שליאפו ואדוארד אילויאן. התסריט נכתב כמעט שנה וחצי וכשקראתי את הגרסאות הראשונות התרגשתי עד דמעות. לסיפור פשוט על חיה אקזוטית אבודה יש הרבה יותר משמעות ממה שניתן לצפות. זהו סיפור על מציאת משפחה, חברים, זהו סיפור עמוק על הורים וילדים, סיפור על סליחה. התסריט התברר כמצחיק, שנון ועם זאת מאוד נוגע ללב. אני בטוח שהסרט הזה יהיה מעניין הן לילדים והן למבוגרים, במיוחד אלה שחיו בברית המועצות, שגדלו עם הקריקטורה המקורית על צ'בורשקה. סרט זה הוא מחווה לילדותנו, להורינו, מחווה לזיכרון של תקופה שחלפה.
> 
> 
> 
> — במאי הסרט, דמיטרי דיאצ'נקו
> 
> 

צילומי הסרט החלו בסוצ'י ב-20 בספטמבר 2021 והתרחשו גם בקיסלובודסק בפיאטיגורסק והושלמו ביוני 2022 בפרברי מוסקבה. צילומי פנים יתרחשו במוסקבה. דמותו של צ'בורשקה, גיבורו של אדוארד אוספנסקי, מופיעה על המסך באמצעות טכנולוגיית מחשב (כולל לכידת תנועה) ומשתלבת בסרט בשילוב של Full CG.

קישורים חיצוניים
----------------

* "צ'בורשקה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "צ'בורשקה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "צ'בורשקה" באתר kinobusiness.com

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Любимый герой возвращается на экраны: начались съемки фильма "Чебурашка"
2. ↑  Любимый ЧЕБУРАШКА: в Сочи начались съемки полнометражного фильма
3. ↑  «ЧЕБУРАШКА»: В СОЧИ НАЧАЛИСЬ СЪЕМКИ ФИЛЬМА О ЛЕГЕНДАРНОМ ПЕРСОНАЖЕ
4. ↑  "Быстрее, хитрее, активнее": каким Чебурашка будет в кино
5. ↑  Такого милого поста мы еще не писали! 😊
6. 1 2
לפי הסיפור, צ'בורשקה הוא חיה קטנה ומצחיקה, אשר אינה מוכרת למדענים, ומתגוררת ביער טרופי. יום אחד הוא הגיע בטעות לארגז תפוזים, אכל את כולם, והלך לישון. לאחר שמצא אותו המוכר המופתע בחנות שאליה הגיע ארגז התפוזים, הוא הוציא את צ'בורשקה מהארגז והושיב אותו על השולחן, אבל משום שכפות ידיו נרדמו לאחר שבילה הרבה מדי זמן בארגז, הוא נפל (משמעות המילה "чебурахнулся", "צ'בּוּראכנולסיה", בניב דיבורי רוסי: "נפל", "התגלגל") מהשולחן לכיסא, ומהכיסא לרצפה. מנהל החנות, שראה זאת, החליט לקרוא לחיה הקטנה "צ'בורשקה". מילים עם שורש זה מיושנות ברוסית; אוספנסקי החיה אותן. 

צ'יבורשקה הוא למעשה ישראלי, שכן מקורו של ארגז התפוזים שאיתו הגיעה הוא מיפו. 

לצ'בורשקה יש גוף דמוי דוב ואוזניים גדולות ועגולות. מינו ככל הנראה זכר. בספר, צ'בורשקה מבלה הרבה זמן עם תנין בשם גֶנה, שהולך על רגליו האחוריות ומנגן באקורדיון. 

בהקדמה לספרו, מציין הסופר שההשראה שלו לסיפור הייתה בובות משחק שלו מילדותו, בהן בובה שלא ברור מי הייתה אמורה להיות – אותה הוא כינה "צ'בורשקה".

צ'בורשקה מפורסם בכל רוסיה וברית המועצות לשעבר. הוא נבחר לקמע הרשמי של קבוצת האולימפיאדה באולימפיאדת הקיץ ביוון -2004.

נוסף על רוסיה וברית המועצות לשעבר, צ'בורשקה התפרסם גם בארצות אחרות, כדוגמת יפן - שם הוקרנו סרטיו ב-15 בתי קולנוע. לפי הערכות, כ-700,000 יפנים צפו בסרטי צ'בורשקה בתקופה שבין קיץ 2001 לאביב 2002. מספר חברות יפניות קנו זכויות להפיק פרסומות עם דמותו של צ'בורשקה, ובנוסף לכך יצאה סדרת אנימה המבוססת על הסרטים.

ב-2018 הוקם בחולון גן סיפור בשם "צ'בורשקה וחבריו" ברחוב משה שרת 27.

סרטי צ'בורשקה (רוסיים מקוריים)
------------------------------

1. 1969 – גנה והחברים (Крокодил Гена)
2. 1971 – צ'בורשקה יום הולדת (Чебурашка)
3. 1974 – הגברת הזקנה שפוקליאק (Шапокляк)
4. 1983 – צ'בורשקה הולך לבית הספר (Чебурашка идет в школу)
5. 2023 – צ'בורשקה (Чебурашка)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'בורשקה** בוויקישיתוף

* האתר הרשמי של האנימה על צ'בורשקה (ביפנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  ייצא לאקרנים ב-1 בינואר 2023
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "מאנקיז".

המאנקיז
**המאנקיז** (באנגלית: **The Monkees**) היא להקת פופ רוק אמריקנית שהוקמה בלוס אנג'לס בשנת 1966. מכירות הלהקה הסתכמו ברבות השנים בכ-65 מיליון עותקים.

הקמת הלהקה
----------

בשונה מרוב להקות הרוק של שנות השישים, ה-Monkees לא הוקמה על ידי חבריה, אלא על ידי מפיקי-הטלוויזיה ברט שניידר ובוב ראפלסון, עבור תוכנית טלוויזיה ששודרה בשנים 1966-1968 ברשת NBC. השניים רצו ליצור מקבילה אמריקאית לפופ המלודי ולסרטי הקולנוע ההומוריסטיים של הביטלס. את הרעיון לתוכנית שחבריה יגלמו חברי להקה פיקטיבית בשם "המאנקיז", אך זאת תוציא תקליטים ככל להקה, הגה המפיק דון קירשנר בשנת 1965 בהשראת סרטם של הביטלס, לילה של יום מפרך. לאודישנים לתוכנית הגיעו 400 נבחנים, מתוכם נבחרו מיקי דולנז, דיווי ג'ונס, מייק נסמית' (אנ') ופיטר טורק.

סדרת הטלוויזיה
--------------

הסדרה נקראה "המאנקיז", כשם הלהקה. לסדרה הייתה הצלחה מסחררת בשתי עונותיה הראשונות, היא התחילה את ה"גל החדש" של טכניקות העריכה והייתה הסדרה האמריקנית הראשונה שזכתה בשני פרסי אמי. 

בסך הכל זכתה הסדרה בשלושה פרסי אמי, שניים בשנת 1967, ואחד בשנת 1968.

פעילות והצלחה
-------------

מוזיקלית הלהקה לא חידשה הרבה ביחס לאותה תקופה, אך היא ניפקה מספר להיטים ובהם "Daydream Believer", "I'm A Believer" ו-"Last Train To Clarksville". הלהקה הייתה מועמדת ל-4 פרסי גראמי והתוכנית שזכתה להצלחה עזרה למכירות התקליטים. בשנת 1967 מכרה הלהקה בארצות הברית יותר אלבומים מהרולינג סטונז והביטלס גם יחד.

חברי הלהקה היו מתוסכלים מכך שלא נותנים להם לכתוב שירים בעצמם, ושבפועל מנגנים את התפקיד שלהם נגני אולפן מקצועיים. בשנת 1967 יצא אלבומם השני בזמן שהיו במסע הופעות. חברי הלהקה שלא קיבלו אפילו עותק של האלבום ולא ידעו את השירים הכלולים בו תבעו את המפיק המוזיקלי שלהם, דון קירשנר, וקיבלו $250,000 (כ-$1,644,500 של ימינו). אלבומם השלישי כלל כבר שירים שכתבו חברי הלהקה בעצמם.

לאחר ביטול תוכנית הטלוויזיה יצא סרטם הפסיכדלי הכושל "Head".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המאנקיז** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המאנקיז
* המאנקיז, ברשת החברתית פייסבוק

* המאנקיז, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* המאנקיז, ברשת החברתית אינסטגרם

* המאנקיז, סרטונים בערוץ היוטיוב

* המאנקיז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* המאנקיז, באתר ספוטיפיי

* המאנקיז, באתר Last.fm (באנגלית)

* המאנקיז, באתר AllMusic (באנגלית)

* המאנקיז, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* המאנקיז, באתר דיזר

* המאנקיז, באתר Discogs (באנגלית)

* המאנקיז, באתר Songkick (באנגלית)

* המאנקיז, באתר SecondHandSongs

* המאנקיז, באתר DNCI

* המאנקיז, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)

* המאנקיז, באתר בילבורד (באנגלית)
* אילת יגיל, משפט הקופים, באתר ynet, 14 באוגוסט 2008
* המאנקיז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  The Top 25 Teen Idol Breakout Moments באתר rollingstone.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007404809705171
* BIBSYS: 3029635
* BnF: cb13905064k (data)
* GND: 5283728-2
* ISNI: 0000 0001 1931 3187
* LCCN: n85173023
* MusicBrainz: b8549efe-f4fd-4dc0-8ef1-226e9c400233
* NKC: kv2006363874
* SUDOC: 158937325
* Trove: 847988
* VIAF: 147687189
* WorldCat: lccn-n85173023

 |
**רותם ליברזון** (נולדה ב-11 בינואר 1967) היא שפית, מחברת ספרי בישול, עיתונאית ומנחת תוכניות בישול בטלוויזיה.

ביוגרפיה
--------

ליברזון נולדה, והתחנכה בתל אביב. בתיכון למדה בתיכון חדש. סיימה לימודים לתואר ראשון בכלכלה וניהול עסקים ב-NYIT בניו יורק. ולאחר מכן, למדה תואר ראשון בפסיכולוגיה במרכז הביתנחומי הרצליה.

בשנת 1994 למדה במכון הקולינרי הצרפתי, בית ספר לבישול צרפתי במנהטן, וסיימה בהצטיינות.

בשנת 1990 עברה להתגורר בניו יורק ל-11 שנים. היא החלה לעבוד במסעדות בניו יורק.

בשנת 2000 חזרה לישראל והחלה לעשות סדנאות בישול בביתה. בשנת 2012 הקימה בלוג אוכל.

בשנת 2016 הוציאה את ספרה הראשון ״מטבח אישי״ ובשנת 2018 הוציאה את ספרה השני ״מטבח פרסי״. בנוסף, יש לה מדור קבוע ב״השולחן״.

ליברזון השתתפה בשלוש תוכניות טלוויזיה ״בישול ביתי״ בערוץ האוכל, תוכנית ״מתכון מנצח״ בערוץ Foody ותוכנית ״בריאה להשחית״ בערוץ הבריאות.

ליברזון נשואה ואם לשלושה.

תוכניות טלוויזיה בכיכובה
------------------------

* ״בישול ביתי״ (ערוץ האוכל)
* ״מתכון מנצח״ (ערוץ Foody)
* ״בריאה להשחית״ (ערוץ הבריאות)

ספריה
-----

* מטבח אישי (רותם ליברזון, 2016)
* מטבח פרסי (רותם ליברזון, 2018)

קישורים חיצוניים
----------------

* בלוג אוכל של רותם ליברזון
* רותם ליברזון, ברשת החברתית פייסבוק
* רותם ליברזון, ברשת החברתית אינסטגרם
* מתן שופן‏, לבשל מהנפש: ספר הבישול שמומן על ידי ההמונים, באתר וואלה!‏, 10 בינואר 2016
* אתר למנויים בלבד רונית ורד, החוקים הלא כתובים של המטבח הפרסי: מתכוני פסח של רותם ליברזון, באתר הארץ, 31 במרץ 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  רותם ליברזון, טיפול בבישול: 4 מתכונים של רותם ליברזון, באתר ynet, 22 במאי 2016
2. ↑  רותם ליברזון, ‏מתכונים מהמטבח הפרסי, באתר ‏מאקו‏, 24 במרץ 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007461123805171
* LCCN: n2019002435
* VIAF: 414149066843265602887
* WorldCat: lccn-n2019002435

 |
**דניאל (דני) חן** הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל, כיהן כראש אגף תכנון בשנים 2011 עד 2016.

חן החל את שירותו במשטרה במשמר הגבול, שירת כמפקד תחנת רחובות ומפקד מרחב איילון במחוז תל אביב.
בעת שהיה מפקד מרחב שמשון מח"ש חקרו מספר חשדות נגדו בעניין טוהר מידות וניצול מרות והוא נאלץ לסיים את תפקידו ולעבור לתפקיד מטה.

באוקטובר 2001 קודם לדרגת תת-ניצב ומונה לסגן ראש אגף קהילה ומשטרה, בהמשך שירת כסגן מפקד מחוז ירושלים, תקופה שהתאפיינה בפיגועי התאבדות ומצב ביטחוני מתדרדר בבירה. באוקטובר 2004 מונה לסגן מפקד מחוז תל אביב וביולי 2007 לסגן מפקד מחוז הדרום. במהלך המחצית השנייה של 2008 מילא את מקומו של אורי בר-לב כמפקד המחוז, בשל החופשה הכפויה שנכפתה על בר-לב על ידי השר לביטחון הפנים אבי דיכטר.

כהונתו לא הוארכה, הוא לא קודם לדרגת ניצב ופוטר מהמשטרה על ידי המפכ"ל דודי כהן, עם תתי-ניצבים נוספים שפוטרו במסגרת "מהלך התייעלות". הוא מונה בתחילת 2011 למנהל החברה הכלכלית של רמת השרון, אך חזר לשורות המשטרה לאחר שמונה לראש אגף התכנון (אג"ת) בדרגת ניצב במאי 2011. כיהן בתפקיד עד ינואר 2016.

נשוי ואב ל-3 ילדים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אבי אשכנזי, Nrg‏, "השוטרים עוברים מהמשרד לרחובות", 19.5.2009

| ראשי אגף תכנון וארגון של משטרת ישראל |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| גבריאל נגל • שי צ'ילאג • ישראל אפרת • הרצל יוסוב • יעקב בורובסקי • אריק יקואל • דוד קראוזה • דני חן • צבי טסלר • יוסי בכר • דני קריבו |

 |
**ריז** (באנגלית: **Rizz**) היא מילת סלנג המוגדרת כ"סגנון, קסם או אטרקטיביות, היכולת למשוך בן זוג רומנטי או מיני". הביטוי נטבע על ידי היוטיובר קאי סנאט (אנ') באמצע שנת 2021. המילה מהווה קיצור למילה "כריזמה" (או, ייתכן, כריזמה רומנטית), והיא נעשתה ויראלית ביישומון המדיה החברתית טיקטוק. המילה נבחרה למילת השנה של הוצאת אוניברסיטת אוקספורד לשנת 2023.

אטימולוגיה
----------

היוטיובר קאי סנאט, אשר טבע את המילה "ריז"
מקור המילה באמצע 2021 מיוחס לקאי סנאט. בזמן ששידר בטוויץ', סנאט שיתף אנשים כיצד לקבל "ריז" ופיתח ביטויים אחרים כדוגמת "W rizz" ו-"L rizz", כדי לתאר את היכולות ה"מנצחות" (Winning) או ה"מפסידות" (Losing) של אדם ליצור משיכה או לשוחח בצ'אט עם אדם.

ריז משמש הן כשם עצם קולוקיאלי, והן כפועל. מאמינים שהחלק האמצעי של המילה "כריזמה" קוצר כדי ליצור את המילה "ריז". הוצאת אוניברסיטת אוקספורד תיארה את דפוס היווצרות הזה עבור מילה כ"יוצאת דופן". עם זאת, ניתן לראות דפוס היווצרות זה בקיצור מילים כגון מקרר, "Refrigerator" (ל-"fridge"), והמילה שפעת, "Influenza" (ל-"flu").

המילה משמשת בעיקר את דור ה-Z (אנשים שנולדו בסוף שנות ה-90 עד אמצע שנות ה-2000). התפתחות נוספת של המילה "ריז" כוללת "ריז שלא נאמר" (Unspoken rizz), המתייחסת ליכולת של אדם למשוך אדם מבלי לדבר, למשל על ידי מבט פשוט לעברם.

במדיה
-----

סנאט הצהיר בראיון ביוני 2022 בפודקאסט המוזיקה *No Jumper* שלאחר שהמילה הפכה לוויראלית בטיקטוק, הוא הפסיק להשתמש בה בעצמו, וציין שהשימוש הוויראלי בטיקטוק "שחט" את המילה.

המילה הפכה לוויראלית יותר ביוני 2023, לאחר שהשחקן טום הולנד הסביר בראיון ל-BuzzFeed כי יש לו "ריז מוגבל".

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר למנויים בלבד מילת השנה של אוקספורד ל-2023 היא "ריז", באתר הארץ, 4 בדצמבר 2023

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Benedict Heaton, Rizz crowned Oxford Word of the Year 2023, Oxford University Press, ‏2023-12-04
2. ↑  Rizz - What does rizz mean?, slang.net
3. 1 2  "Rizz named word of the year 2023 by Oxford University Press" (באנגלית בריטית). 2023-12-04. נבדק ב-2023-12-06.
4. 1 2  What does rizz mean, and do you have it? The Gen Z term storming TikTok, Yahoo Sports, ‏2023-12-04 (ב־Canadian English)
5. ↑  Word of the year 2023 is 'rizz' after Tom Holland interview fuelled rise in use - but what does the Oxford pick mean?, Sky News (באנגלית)
6. ↑  Vanessa Hall, All About 'Rizz' and What It Actually Means, Parade, ‏2023-12-04 (באנגלית)
7. ↑  מילת השנה של מילון אוקספורד היא "ריז" - וזו המשמעות שלה, באתר ynet, 5 בדצמבר 2023
מרבדי פרחים
**חג הלחם והיין הקדושים של המשיח** (לטינית **Corpus Domini** - "גוף האדון") הוא חג נייד נוצרי המקובל בכנסייה הקתולית, המוקדש לעקרון האוכריסטי בנצרות, דהיינו קורבנותו של ישו בדמות לחם המייצג את גופו ויין המייצג את דמו, כפי שהתפתחה מהסעודה האחרונה.

היסטוריה
--------

הנזירה הבלגית יוליינה מלייז' (1193–1252) (אנ') טענה משחר נעוריה כי האל נגלה לה והורה לה להביא להנהגתו של חג המוקדש לעקרון האוכריסטי. יוליינה פנתה אל הבישוף של לייז' אשר כינס סינוד ב-1246 והנהיג את החג באופן מקומי. החג הפך לחג כללי בכנסייה הקתולית 22 שנה לאחר מכן, ב-8 בספטמבר 1264, בהוראת האפיפיור אורבנוס הרביעי ובעקבות נס בולסנה (אנ'). לפי האגדה, כהן דת בוהמי שפקפק בהפיכתו של הלחם לבשרו של ישו, ערך מיסה בעיר בולסנה כ-120 ק"מ מצפון לרומא. בעת שקידש על הלחם טפטף ממנו דם והכתים את המפה שעליה היו מונחים הלחם והיין. הדם יצר על המפה צורה הדומה לפניו של ישו. המפה הובאה בפני האפיפיור אורבנוס הרביעי ששהה באורבייטו הסמוכה, וזה הורה על הנהגת החג ועל הקמת הקתדרלה באורבייטו. החג אושר באופן סופי בוועידה האקומנית שנערכה בשנים 1311–1312 בווינה.

החג נקרא בלטינית **Corpus Domini**, היינו "גוף האדון", ונקבע תחילה ליום חמישי שלאחר חג השילוש הקדוש, בהתאמה לסעודה האחרונה שחלה ביום חמישי שלפני הפסחא. עם זאת ב-1977 הורה האפיפיור פאולוס השישי על העברת מועד החג שלושה ימים מאוחר מהמועד המקורי, ומאז הוא נחוג ביום ראשון שלאחר חג השילוש הקדוש, או שבועיים לאחר הפנטקוסט. בד בבד שונה שמו של החג בחלק מהמקומות ל**חג הלחם והיין הקדושים של המשיח** (איטלקית **solennità del Corpo e Sangue di Cristo**). החג עשוי לחול לכל המוקדם ביום 24 במאי ולכל המאוחר ביום 27 ביוני והוא מקובל כחג לאומי באוסטריה, במדינות ובקנטונים הקתוליים של גרמניה ושווייץ בהתאמה, בקרואטיה, בפולין, בפורטוגל, בברזיל ובצ'ילה.

אירועי החג
----------

תהלוכת החג באנטיגואה בגואטמלה
למרות העברת יום החג ליום ראשון בשבוע, יום חמישי שלאחר הפנטקוסט הוא עדיין יום חג במספר ארצות קתוליות. גם ברומא נפתחים אירועי החג ביום חמישי שלאחר פנטקוסט בבזיליקת יוחנן הקדוש בלטראנו (Basilica di San Giovanni in Laterano), ממנה יוצאת תהלוכה לבזיליקת סנטה מריה מג'ורה. בתהלוכה נישאות חתיכות מצה המכונה "אוסטיה" (Ostia) המונחות ומוצגות קבל עם ועדה בכלי ייעודי המכונה "אוסטנסוריו" (Ostensorio). בסיום התהלוכה נערכת מיסה הכוללת כמובן סקרמנט אוכריסטי.

בתהלוכות מקומיות רבות מקובל להניח לאורך מסלולן מרבד פרחים המכונה "אינפיוראטה" ("Infiorata" - "עטור פרחים"), ולעיתים נישא גם מזבח עטור פרחים בתהלוכה. במקומות רבים מלווה מקהלת גברים את התהלוכה והיא מסתיימת בכנסייה המקומית בשירת "טה דאום" (Te Deum). בצרפת ירדה חשיבותו של החג במחצית הראשונה של המאה ה-19 ומאז הוא נחוג בתהלוכה רק בפריז, במספר ערים גדולות נוספות ובחבל הבסקים הצרפתי. החג אינו נחשב לחג לאומי בצרפת.

ראו גם
------

* חגים ניידים (נצרות)
* מיסה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חג הלחם והיין הקדושים** בוויקישיתוף
* חג הלחם והיין הקדושים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX530229
* GND: 4155486-3
* LNB: 000189437
* NKC: ph877914

 |
"**הבלדה על ברוך ג'מילי**" הוא שיר מאת שלמה ארצי ובביצועו. השיר הולחן על ידי שלמה ארצי וגידי קורן ועובד על ידי ירון גרשובסקי.

רקע
---

מבנה המשאבות בשער הגיא והכיתוב (מצד שמאל של המבנה, למעלה) כפי שחודש ביום העצמאות תשע"א
השיר מספר על דמותו של ברוך ג'מילי, חייל במלחמת העצמאות שהתפרסם בזכות כתובת גרפיטי שהשאיר על קיר מבנה בשער הגיא עליו שמר. במשך שנים נשארה זהות כותב הגרפיטי עלומה, וקמו לו חקיינים רבים. כתובות הנושאות את השם "ברוך ג'מילי" ניתן היה למצוא בכל רחבי ישראל.

התעלומה הניעה את שלמה ארצי לכתוב את "הבלדה על ברוך ג'מילי" ביחד עם המלחין גידי קורן. השיר התחרה בתחרות "פסטיבל הזמר והפזמון 1974", וזכה במקום הראשון. מארגני הפסטיבל איתרו את ברוך ג'מילי, והעלו אותו לבמה לאחר הכרזת המנצח.

השיר זכה במקום הראשון בפסטיבל הזמר והפזמון של שנת 1974. הוא נכנס למצעדי הפזמונים השבועיים של הגל הקל ב־6 במאי 1974, וזכה להצלחה מיידית. בשבוע הראשון השיר דורג במקום השני במצעד. בשבוע השני הוא הגיע למקום הראשון במצעד, ושם שהה שבועיים. בסך הכול השיר נשאר במצעד שבעה שבועות, עד 1 ביולי 1974, ובמצעד השנתי תשל"ד של התחנה דורג השיר במקום ה־16.

מילות השיר
----------

> 
> בָּרוּךְ הָאֵל בְּאֶרֶץ יִשְׂרָאֵל,
> 
> 
> תְּבֹרְכִי פִּסָּה שֶׁל שֶׁמֶשׁ אַךְ גַּלִּי לִי:
> 
> 
> "מִי הָיָה בָּרוּךְ גָ'מִילִי?
> 
> 
> מָה עָשָׂה בָּרוּךְ גָ'מִילִי?
> 
> 
> אֵיפֹה הוּא בָּרוּךְ גָ'מִילִי?"
> 
> 
> 
>

קישורים חיצוניים
----------------

* "הבלדה על ברוך ג'מילי" באתר בית לזמר העברי
* שלמה ארצי שר את הבלדה על ברוך ג'מילי

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרב יודילוביץ', ברוך ג'מילי נפטר בגיל 81, באתר ynet, 29 בדצמבר 2004
2. ↑  וראו: יעקב העליון, הבלדה על יום העצמאות תשל"ד, מעריב, 29 באפריל 1974; יעקב בר-און, בלדת הפסטיבלים של שלמה ארצי, דבר, 2 במאי 1974.
3. ↑  הבלדה על ברוך ג'מילי – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
ספל שוקו חם
**שוקו** הוא משקה מבוסס על קקאו ומורכב מחלב וקקאו צבעו חום והוא מוגש חם, קר או פושר. לשם הכנת שוקו משתמשים לרוב באבקת קקאו, חלב ומים בפרופורציות שונות ובתוספת סוכר או ממתיק מלאכותי. ניתן להכין שוקו גם מתחליפי חלב צמחיים, כגון חלב סויה או חלב שקדים.

הכנה
----

לשם הכנת שוקו מאבקת קקאו יש להרתיח בסיר תערובת של חלב ומים או חלב בלבד. מוסיפים לתוכו אבקת קקאו וסוכר, ומביאים להמסה מלאה. אם משתמשים באבקת קקאו אינסטנט, המכילה מתחלבים, ונילין וסוכר, ניתן לערבב את האבקה בחלב קר או במים ללא צורך במרכיבים נוספים. כיום, במקום קקאו וסוכר משתמשות מסעדות רבות בשוקולד, לצורך הכנת שוקו סמיך. כמו כן ישנן אבקות שונות הכוללות קקאו, סוכר וחומרים נוספים המשמשים להכנת השוקו. יש המשתמשים גם בקורנפלור ובשמנת. לעיתים אף מוסיפים לשוקו תוספי טעם, ובהם מרשמלו, ויסקי, אייריש קרים, קינמון, תמצית וניל וסירופ.

היסטוריה
--------

פולי הקקאו הובאו מאמריקה, שם הילידים שתו אותם כמשקה מר. הם האמינו כי המשקה מהווה אפרודיזיאק ומחזק את כוח הגברא. עם חזרתו של כריסטופר קולומבוס לספרד, הוא הביא איתו פולי קקאו למשקה. האירופאים הוסיפו במהרה חלב וסוכר למתכון, וכך השתרש המתכון המקובל כיום של שוקו מתוק.

בעברית מקור השם **שוקו** נובע מקיצור של השם "שוקולד".

השוקו בישראל
------------

השוקו הוא משקה פופולרי בקרב ילדים ובני נוער בישראל, בעיקר בזכות טעמו המתוק. בקייטנות רבות מגישים לילדים שוקו ולחמנייה עם שוקולד כארוחת עשר.
בישראל משווקות המחלבות (דוגמת תנובה ומחלבות יטבתה) שוקו קר מוכן בבקבוקי פלסטיק ובשקיות אישיות. כמו כן, משווקות חברות המזון אבקה דקה מאוד להכנה מהירה של שוקו על ידי המסתה בחלב בלבד, ללא צורך בחימום.

לקריאה נוספת
------------

* Journal of the American Dietetic Association 2008;108:631-639.
* Metabolism Clinical and Experimental 2007;56:1699-1707.
* British Journal of Nutrition 2007;97:579–583.
* Journal of the American College of Nutrition 2000;19:S119-136.
* International Journal of Sport Nutrition and Exercise Metabolism 2006;16:78-91.
* British Journal of Nutrition 2007;98:173-80.
* The American Journal of Clinical Nutrition 2007;86:373-81.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **שוקו** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שוקו חם** |

* רותי רוסו, אדון שוקו: מכינים שוקו חם, באתר nrg‏, 13 בפברואר 2012
רבי **יהודה כלץ** (ר"ס בערך – שנ"א בערך) היה רב מרוקאי, מחבר פירוש מגיד משנה על הלכות שחיטה ברמב"ם.

ביוגרפיה
--------

נולד לרבי שלמה כלץ וכאביו אף הוא לימד את רבי אברהם גאבישון. בגיל צעיר, חלק על רבי אברהם אבן טוואה.

בה'ש"ג נכבשה תלמסאן וכתוצאה מכך כל הכתובות נעלמו, הרב כלץ ואביו תיקנו כתובות חדשות לכולם. רבי אברהם גאבישון מתאר את המאורע בשנת שנ"א כסיפור היסטורי ששמע מפי מגידי אמת מה שאומר שבשנת שנ"א כבר לא היה בין החיים.

רבי יוסף אלאשקר חיבר (ברפ"ט) את ספרו צפנת פענח לבקשת הרב כלץ, בתשובה לנכדו של הרב כלץ הוא מתואר כנכדו של "רב קדוש וחכם בנעלמות ועשר מאמרות".

חיבוריו
-------

חיבורו המפורסם הוא פירוש על הלכות שחיטה לרמב"ם אשר נדפס לראשונה בתוך ספר זבחים שלמים לרבי אברהם אנקווה (ליוורנו תרי"ח) והחל משנת ה'תרמ"ב נדפס על ידי מדפיסי ורשא כפירוש מגיד משנה, רבי וידאל די טולושא, תחת הכותרת "פירוש מגיד משנה עלהלכות שחיטה אשר היה טמון בכתב יד ולא נדפס מעולם".

שאול ליברמן סבר שהמחבר הוא רבי יהודה הראשון (ללא תימוכין), והסכים עמו ישראל תא שמע, לעומתם שלמה זלמן הבלין הביא כתב יד של רבי יהודה השלישי בו כותב שמחברו הוא זקנו רבי יהודה השני וכך הוכרע הספק.

קישורים חיצוניים
----------------

* שלמה זלמן הבלין, לתולדות משפחת אלכלץ, **קריית ספר** מט, תשל"ד, עמ' 643–656, באתר רמב"י.
* הרב מאיר אלבז, **משיח אלמים**, ירושלים תשמ"ו, עמ' 15–16, באתר אוצר החכמה
* חיים דובער גולבסקי, **אור המזרח**, גיליון יז, ניסן תשכ"ח, עמ' 37 והלאה, באתר אוצר החכמה

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו שו"ת **נופך** סימן ו, (נדפס בשו"ת התשב"ץ חלק ד מהדורת מכון ירושלים).
2. ↑  מסופר על ידי רבי שלמה בן צמח דוראן, בשו"ת חוט המשולש, הטור הראשון סימן יו
3. ↑  רבי אברהם גאבישון, **עומר השכחה**, עמ' כט:
4. ↑  חוט המשולש ענין לב
5. ↑  בה'תפ"ח כבר הייתה מצויה העתקה של הספר, ראו דברי הרב משה צבעון בתוך ספרו של ר"א אנקווה, **טהרת הכסף**, י:
6. ↑  שאול ליברמן, **תוספת ראשונים** חלק ב ירושלים תרצ"ח, חולין עמ' 218 – 219
7. ↑  ישראל תא שמע, "על ספר מגיד משנה הנדפס על הלכות שחיטה לרמב"ם" **קריית ספר** מח (תשל"ג) עמ' 179, באתר רמב"י.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007302640105171
* VIAF: 86146462675327771971
* WorldCat: viaf-86146462675327771971

 |
**החיפושית דוהרת שוב** (באנגלית: **Herbie Rides Again**) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1974 בבימויו של רוברט סטיבנסון, עם קינן ווין, הלן הייז, סטפני פאוארס וקן בארי בתפקידים הראשיים.

זה השני בסדרת הקומדיות על חיפושית המרוץ "הרבי" שיש לה תכונות אופי אנושיות עצמאיות של אהבה, כעס ועזרה במלחמה נגד אנשים רעים.

קינן ווין משחק בתור האיש העשיר והרשע אלונזו הוק, אותה דמות שגילם בסרט "הפרופסור המפוזר" ב-1961.

הלן הייז הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.

תקציר העלילה
------------

אלונזו הוק (קינן ווין) הוא אייל נדל"ן ובעל חברה קבלנית ענקית. הוא הורס בתים ובונה במקומם מגדלי מגורים ברחבי סן פרנסיסקו. כעת הוא עומד לבנות שני מגדלי מגורים ענקיים – "הוק פלאזה". מה שמעכב את הבנייה וגורם לו נזק של 8,000 דולר ביום הוא בית מגורים שהיה בעבר תחנת כיבוי אש ובו גרה אלמנת לוחם אש קשישה בשם מיס שטיינמץ (הלן הייז). שטיינמץ היא דודתו של טנסי (מ"החיפושית השובבה") שכבר לא גר שם והשאיר לה את החיפושית "הרבי" החביבה שמשרתת אותה בנסיעותיה בעיר.

ניקול האריס (סטפני פאוארס) היא דיילת אוויר יפהפייה שגרה זמנית עם שטיינמץ לאחר שפונתה מדירתה על ידי הוק.

וילובי ויטפילד (קן בארי), הוא עורך דין ואחיינו של הוק שממנה אותו כנציגו למשא ומתן עם שטיינמץ. לעומת הוק השתלטן והעריץ, וילובי הוא אנושי ורך. הוא מגיע לבית שטיינמץ שמקבלת אותו יפה אך ניקול סוטרת לו כששומעת מה מטרתו. היא מכירה לו את הרבי שלוקח אותם לתחרות דמולישן דרבי ומנצח בה. וילובי לוקח את ניקול לסעודה ברציף הדייגים של סן פרנסיסקו אבל כשהוא מגלה לה שהוא אחיינו של הוק, היא זורקת אותו מהמסעדה למים.

הוק ממשיך להציק לקשישה ומחרים את חפציה אבל בעזרת הרבי ניקול ווילובי הם מוחזרים לה. הוק מזמין דחפור להרוס את הבית אבל וילובי מתקשר למפעיל בקולו של הוק ומכוון אותו לביתו של הוק שמתעשת רק לאחר שקיר ביתו נהרס.

הוק מתקשר לשטיינמץ ומכריז על הפסקת אש אבל באותו זמן מגייס דחפורים להריסה. כעת מתגייס הרבי לעזרה. הוא מסתובב בעיר ומגייס מאות מכוניות  חיפושיות פולקסוואגן שעוצרות את הדחפורים. באותו זמן מפעילים שטיינמץ וידידה גלדסטון (ג'ון מקינטייר) זרנוק מים אדיר שמבריח את המפעילים ואת הוק. הוא נעצר על ידי שוטרים ומספר להם על מאות החיפושיות והם חושבים כי יצא מדעתו.

סוף טוב - וילובי וניקול מתחתנים בבית והרבי מסיע אותם לירח דבש.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| קינן ווין | אלונזו הוק | איל נדל"ן |
| הלן הייז | מיס שטיינמץ |  |
| סטפני פאוארס | ניקול | שכנה של מיס שטיינמץ |
| קן בארי | וילובי ויטפילד | אחיינו של הוק |
| ג'ון מקינטייר | מר גלדסטון | ידיד של מיס שטיינמץ |

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של החיפושית דוהרת שוב (באנגלית)

* "החיפושית דוהרת שוב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "החיפושית דוהרת שוב", באתר AllMovie (באנגלית)

* "החיפושית דוהרת שוב", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "החיפושית דוהרת שוב", באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* "החיפושית דוהרת שוב", באתר Metacritic (באנגלית)

* "החיפושית דוהרת שוב", באתר אידיבי

* "החיפושית דוהרת שוב", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית)

* "החיפושית דוהרת שוב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לחיפושית דוהרת שוב, באתר יוטיוב
* החיפושית דוהרת שוב - דיוני הצנזורה למחזות וסרטים, באתר ארכיון המדינה
* החיפושית דוהרת שוב, באתר TCM
דגל אכזיב
**מדינת אכזיב** היא מדינה לכאורה שהוקמה על ידי אלי אביבי. בפועל הייתה מדינת אכזיב כפר נופש בוהמי שמשך אליו צעירים רבים, בעיקר בשנות ה-70 המאוחרות, וממשיך לפעול גם בעשור השני של המאה ה-21. נשיא "מדינת אכזיב", אלי אביבי, נפטר ב-16 במאי 2018.

המדינה לכאורה ממוקמת בסמוך לשרידי אכזיב, יישוב קדום לחופי הים התיכון בגליל המערבי, כ-5 ק"מ צפונית לנהריה. בסמוך ישנם גן לאומי אכזיב, 2 שמורות טבע (שמורת חוף אכזיב ושמורה ימית), בית ספר שדה אכזיב ושרידים של הכפר הערבי א-זיב (ער'), נכבש על ידי כוח של חטיבת כרמלי במלחמת העצמאות.

היסטוריה
--------

הבית, במצבו הקודם, במדינת אכזיב
המוזיאון במדינת אכזיב
מדינת אכזיב לקחה את שמה מאכזיב, עיר נמל עתיקה שהייתה בעלת חשיבות מתקופת הברזל ואילך. העיר התדלדלה עם השנים, והפכה לחווה וכפר דייגים. נקודת היישוב הפכה במהלך התקופה הערבית בארץ ישראל לא-זיב, נכבש בידי חטיבת כרמלי במהלך מבצע בן עמי במאי 1948 ותושביו גורשו.

בשנת 1952 שכר אלי אביבי מרשויות מדינת ישראל שני מבנים על החוף במטרה לשפץ אותם. הוא בנה שם את ביתו (בית שבסיסו בנוי אבן וקומותיו העליונות עשויות עץ) בטכניקות בנייה וגימור שונות מהמקובל, ופתח בו מוזיאון אקלקטי. הכפר של אביבי זכה להצלחה, והיה מוקד משיכה לבליינים ולצעירים. בעקבות ההצלחה, הוחלט להקים במקום את כפר הנופש הצרפתי ומאוחר יותר את הגן הלאומי. מדינת אכזיב הוקמה על ידי אביבי ואשתו רינה בשנת 1971, כצעד מחאה נגד בנייתו של הגן הלאומי במקום. למדינה לכאורה נבחרו נשיא (אביבי), דגל והמנון, ואף הונפקו דרכונים. מבקרים באתר יכולים לבקש שדרכוניהם יוחתמו בחותמת מיוחדת. בשנת 1988 חובר האתר לרשת החשמל הארצית.

המוזיאון לתולדות אכזיב, שהקים אביבי, מרכז ממצאים ארכאולוגיים מההיסטוריה של אכזיב, חלקם בני למעלה מ-3,000 שנה. המוצגים אינם מוגנים על ידי זכוכית, ומוצגים בגובה העיניים. על קירות האבן נמצאים העתקים של ציורים עתיקים, וסיפור המקום כתוב עליהם. כיום, לאחר מותו של אלי אביבי, ב"מדינה" מתגוררת באופן קבוע "אזרחית" אחת - רינה אביבי, אלמנתו.

דגל אכזיב
---------

דגלה של "מדינת אכזיב" מעוצב בעיצוב פס ספרדי בסדר הצבעים תכלת, צהוב, כחול. הפס הצהוב כפול בעוביו משני הפסים האחרים. בצדו הימני של הפס הצהוב מוטען מבנה המסמל את מוזיאון אכזיב, ובצדו השמאלי של הדגל ישנה בתולת ים (מועתקת מדגל הפרובינציה ההולנדית לשעבר אמסמונד (אנ')), המסמלת ככל הנראה את מוצאה של "המדינה" לים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מדינת אכזיב** בוויקישיתוף
* אריה זיו, מדינת אכזיב מגודרת, דבר, 17 בספטמבר 1971
* עופר אדרת, מת אלי אביבי, ראש "מדינת אכזיב", באתר הארץ, 16 במאי 2018
* אלי אשכנזי‏, 50 שנים של חופש: האזרחית האחרונה של מדינת אכזיב, באתר וואלה!‏, 13 בנובמבר 2021
* אתר למנויים בלבד אבי פיטשון, "מדינת אכזיב", תערוכה של אפרת גל-נור, באתר הארץ, 10 במרץ 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  יואל דר, בשירה ובצעקות הוקמה מדינת אכזיב, דבר, 12 באפריל 1971
2. ↑  מאיר הראובני, מדינת אכזיב סופחה לישראל; השלב הראשון - יש חשמל, מעריב, 10 בינואר 1988
הפייז'ואדה (במרכז) ומסביבה, מספר מנות צדדיות נפוצות.
ה**פֵייז'וֹאדה** (בפורטוגזית: **Feijoada**) היא המאכל הלאומי הנפוץ בברזיל.

זהו תבשיל קדרה המורכב בעיקרו משעועית שחורה, בשר חזיר ושורשי קסאווה טחונים. הפייז'ואדה נפוצה מאוד בברזיל, בפורטוגל ובמדינות אחרות, כמו אנגולה, שהיו בעבר מושבות פורטוגזיות. מקור השם "פייז'ואדה" מגיע מהמילה הפורטוגזית "פייז'או" (feijão), שמשמעותה "שעועית".

קיימים חילוקי דעות בקשר למקור הפייז'ואדה, אולם כיום הדעה הרווחת היא שהיא החלה את דרכה כמזון עבור העבדים האפריקנים שהובאו לברזיל, בשל המחיר הזול של מרכיביה (מרכיבים כגון שעועית, אורז, קסאווה ושאריות בשר חזיר), ועם הזמן היא התפשטה בין המעמדות הנמוכים, עד שלבסוף הפכה למאכל לאומי, אותו ניתן להשיג גם במסעדות היקרות ביותר. לפי השערה אחרת, מקורה של הפייז'ואדה הוא בקסולה הצרפתית או במנות השעועית והחזיר שהיו נפוצות בעבר במרכז פורטוגל.

בשעה שהפייז'ואדה הקלאסית הוכנה עם החלקים הזולים ביותר בחזיר (האוזניים, הזנב והרגלים) כיום נעשה שימוש בבשר מכל החיה, ובכל מצב. מתכונים שונים קוראים לשימוש בשילובים שונים של בייקון, נקניקים, בשר משומר, פאיו, בשר מומלח ואף בשר מעושן. את תבשיל הפייז'ואדה, מומלץ לבשל מעל אש חלשה, בסיר חרס עבה.

הפייז'ואדה בצורתה הסופית מורכבת מחתיכות שונות של בשר ושעועית שחורה ומעליהן מרק בשר חום-סגול המקנה לתבשיל את יחודו. טעם הפייז'ואדה ידוע כחזק ומלוח, אולם איננו נחשב חריף.

בברזיל, הפייז'ואדה מוגשת בדרך כלל בתוספת מנות צדדיות. מנות אלו יכולות להשתנות בהתחשב באווירה, והן כוללות: אורז, חזיר בשום, כרוב עלים, קמח קסאווה קלוי ("פארופה" - aforaf), נתחי שורש קסאווה בטיגון עמוק, בננות בטיגון עמוק ופלחי תפוזים. בנוסף, נהוג להגיש את המנה בתוספת רוטב מפלפל חריף, וכמשקה, כוס קאיפיריניה.

להכנת פייז'ואדה נדרשות מספר שעות, לכן נהוג לאכול אותה רק לעיתים רחוקות, ורק בארוחת הצהריים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פייז'ואדה** בוויקישיתוף
* מספר מתכונים