recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ממורי בנדה** (נולדה ב-1997, לערך) היא פעילת זכויות אדם, ובפרט זכויות נשים וילדות, ממלאווי. הקימה את הארגון "תנו לבנות להוביל" ומערבת נערות במאבק נגד התעללות מינית והשחתה גניטלית דרך הרשת להעצמת בנות (GENET). אחרי חמש שנים של מאבק פוליטי, ב-2015 הועלה גיל הנישואים במלאווי לגיל 18 במסגרת חוק חדש בנושא התעללות בילדים.

רקע
---

ממורי בנדה החלה את דרכה בפעילות להגנת ילדות אחרי שאחותה הקטנה מרסי נשלחה ל"מחנה חניכה" לנישואים - מרכז שבו ילדות עוברות אונס על ידי גברים מבוגרים, לכאורה להכנתן לנישואים. היא חזרה משם בהריון, ונאלצה להינשא לגבר ממנו הרתה. היא פרשה אז מלימודיה. נישואים אלו לא ארכו, ומרסי עברה את החוויה הזו פעמיים נוספות, כך שכבר הייתה אם לשלושה עד גיל 16, ונטולת תקווה לחזור ללימודים ולהגשים חלומה להיות מורה. בתקופה זו, שכיחות נישואי ילדות בכפייה במלאווי הייתה הגבוהה בעולם.

בנדה הייתה אמורה גם ללכת בדרך זו, אך היא מרדה. היא האמינה שזו זכות בסיסית של נערות להחליט מתי ועם מי להתחתן, וגם שחובה לאפשר לנערות לסיים את לימודיהן. בעודנה נערה צעירה בעצמה, בנדה שמעה על סדנאות כתיבה של GENET, ושכנעה עוד נערות להשתתף, וביחד הן הפיקו סדרת חיבורים שפורסמו בצורת ספר בשנת 2010 בכותרת "אני אנשא כאני אחליט!" בנדה ניצלה את התנופה הזו כדי להוביל תנועה עממית בנושא בכל רחבי מלאווי. הפרספקטיבה החדשה הזו - של הנערות עצמן - הכה הדים גם בקרב הפוליטיקאים, והאיצה את התהליך של אימוץ חוק המגן על נערות מנישואים כפויים, אשר עבר ב-2015. על פי בנדה, מדובר בצעד חשוב, אך שהבעיה נטועה בכך שאין אכיפה, ושגם נישואיה של אחותה הקטנה היו בלתי חוקיים.

ב-2014, הוזמנה בנדה לנאום בפני עצרת האו"ם על מצב ילדות ונערות בארצה. ב-2017, היא השתתפה בפורום החירות אוסלו (OFF) כדוברת מרכזית. היא מונתה כ"מנהיגת בנות" על ידי Rise Up והיא חברה בוועד המייעץ של הארגון, שמטרתו העצמת נשים וילדות דרך עבודה קהילתית.

נכון ל-2018, בנדה סטודנטית לתואר ראשון באוניברסיטה במלאווי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ממורי בנדה** בוויקישיתוף
* ממורי בנדה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ממורי בנדה, הבלוג הרשמי
* Memory Banda: A warrior's cry against child marriage, TED Talk

הערות שוליים
------------

1. ↑  TEDWomen Update: Memory Banda and a warrior’s cry against child marriage, Pat Mitchell, HuffPost, Sep 23, 2017
2. ↑  Memory Banda escaped child marriage in Malawi, but her 11-year-old sister wasn't so lucky, Joyce Hackel, PRI, March 12, 2015
3. ↑  Oslo Freedom Forum, Memory Banda
4. ↑  Rise Up - Malawi’s Other Banda

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ממורי בנדה"**.
**היפרכולסטרולמיה משפחתית** (FH) היא מחלה תורשתית (גנטית), שגורמת לעליית רמת כולסטרול בדם. ההפרעה נגרמת עקב פגם גנטי בקולטן של LDL-cholesterol, ולכן הגוף לא מסוגל לספוג את הכולסטרול בדם, ונוצרים בדם עודפים ממנו. למחלה שני סוגים עיקריים. הנפוץ יותר, אוטוזומלי דומיננטי (הטרוזיגוטי) בשם HeFH שיכולה לגרום לעליית רמת כולסטרול מסוג LDL בדם לכמויות כפולות מהנורמה (מעל 190 מ"ג). לחולים כאלו יש שינוי בעותק אחד של גן מבקר-כולסטרול. הצורה השנייה היא רצסיבית (הומוזיגוטית, נובעת משינוי בשני העותקים של הגן) בשם HoFH. צורה זו מסוכנת יותר אך מאוד נדירה. היא מתרחשת אצל אחד ממיליון אנשים ויכולה לגרום לרמה עודפת של כולסטרול LDL בדם של פי שישה מהממוצע.

בדרך כלל מתעורר חשש של היפרכולסטרולמיה אצל מבוגרים שסובלים מערכי כולסטרול הגבוהים מ-280 מ"ג או בנערים מתחת לגיל 16 כאשר ערכי סך הכולסטרול גבוהים מ-250 מ"ג, דרך אחרת לאבחן חשש היא כשרמת הכולסטרול LDL גבוהה מ-190 מ"ג אצל מבוגרים ויותר מ-150 מ"ג אצל ילדים מתחת לגיל 16. ולפעמים כאשר יש במשפחה מדרגה ראשונה מי שחלה באוטם שריר הלב או שסובל מערכי כולסטרול הגבוהים מ-280 מ"ג.

בישראל, המחלה נפוצה אצל הציבור האשכנזי, ומשערים כי היא נפוצה אצלם פי חמישה מאשר בשאר הציבור בישראל.

|  |
| --- |
| קריטריונים לאבחון של FH הטרוזיגוטי (98% סגוליות) |
|  | קרובי דרגה ראשונה | אוכלוסייה כללית |
| גיל | כולסטרול | mg/dL | mmol/L | mg/dL | mmol/L |
| < 18 | סה"כ | > 220 | > 5.7 | > 270 | > 7.0 |
| LDL - C | > 155 | > 4.0 | > 200 | > 5.2 |
| 20 -29 | סה"כ | > 240 | > 6.2 | > 290 | > 7.5 |
| LDL - C | > 170 | > 4.4 | > 220 | > 5.7 |
| 30 -39 | סה"כ | > 270 | > 7.0 | > 340 | > 8.8 |
| LDL - C | > 190 | > 5.0 | > 240 | > 6.2 |
| 40 | סה"כ | > 290 | > 7.5 | > 360 | > 9.3 |
| LDL - C | > 205 | > 5.3 | > 260 | > 6.7 |
| קרובי משפחה מדרגה ראשונה הם הורים, צאצאים, אחים ואחיות. |

בדרך כלל הטיפול במחלה הוא באמצעות דיאטה והתעמלות אך נהוג גם להציע תרופות המעכבות את ייצור כולסטרול בכבד. עם זאת, אין מחקרים התערבותיים המראים הפחתת תמותה על ידי הורדת כולסטרול במחלה זו. במאמר שפורסם ב-2018 על ידי חוקרים שעבדו בשירות יצרני תרופות, נטען כי מחקרים כאלו אינם ניתנים לביצוע עקב הסיכון הגבוה למחלות לב וכלי דם במצב זה.

קישורים חיצוניים
----------------

* היפרכולסטרולמיה משפחתית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  S. E. Humphries, J. A. Cooper, M. Seed, N. Capps, Coronary heart disease mortality in treated familial hypercholesterolaemia: Update of the UK Simon Broome FH register, **Atherosclerosis** 274, 2018-07, עמ' 41–46 doi: 10.1016/j.atherosclerosis.2018.04.040

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph866335

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**אדריאן גומבוץ** (בסלובנית: **Adrian Gomboc**; נולד ב-20 בינואר 1995) הוא ג'ודוקא סלובני המתחרה בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג, אלוף אירופה (2018) וסגן-אלוף אירופה (2017).

קריירה
------

בספטמבר 2014, גומבוץ זכה במדליה הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי כשזכה במדליית ארד בגראנד פרי זאגרב. 

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016, גומבוץ סיים במקום החמישי. בקרב הראשון הוא ניצח באיפון את ואזה מרגוולשווילי הגיאורגי דקה ו-18 שניות מתחילת הקרב כשביצע תרגיל סודה-צוריקומי-גושי. בשמינית הגמר הוא ניצח באיפון את מת'יוס פוזנה הזמבי וברבע הגמר ניצח שוב באיפון את אנטואן בושאר הקנדי 51 שניות לסיום לאחר תרגיל סוטו-מקיקומי. בחצי הגמר הוא הפסיד בעונשים לפאביו באזילה האיטלקי ונשר לקרב על מדליית הארד אותו הפסיד באיפון לרישוד סובירוב האוזבקי.

באליפות אירופה 2016 שנערכה באותה השנה בקאזאן, הוא סיים במקום החמישי לאחר שהפסיד בקרב על מדליית הארד לארסן גלסטיאן הרוסי. עוד באותה השנה הוא זכה במדליית זהב בגראנד פרי בודפשט כשניצח בגמר את מסאיה אסארי היפני.

באליפות אירופה 2017 זכה במדליית הכסף כאשר בדרך ניצח ברבע הגמר את ברוך שמאילוב הישראלי, ניצח בחצי הגמר את ניג'אט שיחאליזדה האזרי והפסיד בגמר לגאורגי זנטראיה האוקראיני באיפון לאחר כשתי דקות. באליפות אירופה 2018 אשר נערכה בתל אביב גומבוץ זכה במדליית הזהב. ברבע הגמר ניצח את טל פליקר הישראלי, בחצי הגמר הוא ניצח את אורחן ספארוב האזרי ובגמר הוא ניצח באיפון את מתאו מדווס האיטלקי לאחר שביצע ריתוק.

במרץ 2018, הוא זכה במדליית זהב בגראנד פרי אגאדיר לאחר שניצח בגמר את ירלאן סריקזאנוב הקזחי בניקוד יוקו. בנובמבר אותה השנה הוא זכה במדליית זהב בגראנד פרי טשקנט.

באולימפיאדת טוקיו 2020, סיים גומבוץ במקום השביעי. לאחר שני ניצחונות בקרבות המוקדמים, הוא הפסיד ברבע הגמר לאן באול הדרום-קוריאני ונשר לקרבות בית הניחומים שם הפסיד באיפון לברוך שמאילוב הישראלי והודח.

פרסים
-----

מקור:

* **אליפות אירופה**:

תל אביב 2018: מדליית זהב בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג
ורשה 2017: מדליית כסף בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג
* **תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי)**:

גראנד פרי זאגרב 2014: מדליית ארד
גראנד פרי בודפשט 2016: מדליית זהב
גראנד פרי אגאדיר 2018: מדליית זהב
גראנד פרי טשקנט 2018: מדליית זהב

קישורים חיצוניים
----------------

* אדריאן גומבוץ, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* אדריאן גומבוץ, באתר olympedia.org
* אדריאן גומבוץ, באתר איגוד הג'ודו העולמי
* אדריאן גומבוץ, באתר JudoInside.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
2. 1 2  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
**איתן איילון** (1927 – 23 במאי 2020) היה אמן במה, וקוסם. ממקימי אגודת הקוסמים בישראל.

קורות חייו
----------

איתן אילון נולד בעיר אנטוורפן שבבלגיה למשפחת תכשיטנים אמידה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה עלו בני המשפחה לישראל וניצלו מהשואה. איתן התגייס לבריגדה היהודית ולאחר מכן, עם הקמת מדינת ישראל, התגייס לצה"ל. הוא שירת בצה"ל כאיש צבא קבע ותפקידו האחרון היה נגד משמעת של מחנה 80 – בסיס האימונים של חטיבת הנח"ל.

פעילותו על הבמה
---------------

במקביל לשירותו הצבאי טיפח איתן את כישוריו כאמן במה. הוא התמחה בקסמי תקריב, קסמי טרקלין ובנוסף היה מראשוני אמני החושים וקריאת המחשבות. תחת שמות הבמה "פרופסור בלק" ו"איש המחר" הופיע איתן עם מופע "כוחות העל" שלו בכל במות הארץ.

השילוב בין הקריירה הצבאית לבין העיסוק האמנותי אפשר לאיתן לפעול כאמן החופשי מהתלות הכלכלית שבאמנותו. חוסר התלות אפשר לו להתמסר להוראת קסמים במהלכה העמיד דורות של אמני קסמים חובבים ומקצועיים. בנוסף הוא היה בין מקימי מועדון הקוסמים הישראלי אשר לימים התמזג עם "האגודה לקידום אמנות הקסמים בישראל", מה שזיכה את איתן בתואר נשיא כבוד של האגודה.

איתן רתם את שליטתו המרשימה בשפות (אנגלית, פלמית, הולנדית, גרמנית, צרפתית, מעט ערבית ועברית ויידיש) ואת היותו איש העולם הגדול כדי לייסד רשת של קשרים ובריתות בין מועדוני קוסמים בכל רחבי העולם לבין אגודת הקוסמים הישראלית. כהוקרה לפעילות זו הוא זכה לתאריי נשיא כבוד במספר רב של אגודות ומועדוני קוסמים בכל רחבי העולם. איתן ייזכר גם בזכות המצאות ופיתוחים רבים של קסמים שהמפורסם בניהם הוא ה-Hutzpah Book Test.

פעילותו כבונה חופשי
-------------------

במסגרת חברותו במסדר הבונים החופשיים, הקדיש איתן זמן ומרץ רב להופעות בהתנדבות וכן להקמת לשכה מיוחדת לבונים חופשיים העוסקים בקסמים – "לשכת הודיני" אשר עוסקת, בהתנדבות, בהענקת שימחה לילדים, לאזרחים וותיקים ולחולים. הלשכה זכתה למוניטין בכל רחבי העולם.

פרסים והוקרה
------------

בשנת 2015, זכה איתן לכבוד מיוחד עם היבחרו כחתן פרס מפעל חיים של איגוד אמני ישראל. הפרס ניתן לו מתוך כבוד והוקרה של קהילת אמני הבמה הישראלית עבור תרומתו ומצוינותו לאורך שנים.

איתן נפטר בצהרי יום שבת, 23 במאי 2020. הוא נקבר בבית העלמין ירקון.

קישורים חיצוניים
----------------

* איתן איילון - "אני אשליה"
* איתן איילון הלך לעולמו
* ורדה וולפו, רצו להיות קוסם, חדשות, 26 באוקטובר 1987, המשך, המשך

הערות שוליים
------------

1. ↑  Yoram Bar Sela, אודות איתן אילון | נשיא כבוד של אגודת הקוסמים, באתר www.magic.org.il
2. ↑  ההסטוריה של אגודת קוסמים הישראלית - איך התחלנו, איך התגלגלנו ולאן הגענו, באתר כיפכף
3. ↑  Yoram Bar Sela, אודות איתן אילון ז"ל | נשיא כבוד של אגודת הקוסמים, באתר www.magic.org.il
4. ↑  לכולם מגיע להיות בני מצווה, באתר www.yavnenet.co.il
5. ↑  רבקה מיכאלי וחיים טופול בין זוכי פרס מפעל חיים של אמי, באתר Rotter.net
6. ↑  אירוע פרס אמ"י למפעל חיים 2017, באתר www.ptneto.co.il
7. ↑  איתן איילון באתר GRAVEZ
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה, העוסק בסיפור קצר שנכתב בידי הסופר האמריקאי או. הנרי, עם הערך "אחרי עשרים שנה", העוסק ברומן מאת אלכסנדר דיומא האב.

**מקץ עשרים שנה** הוא סיפור קצר שנכתב בידי הסופר האמריקאי או. הנרי. הסיפור תורגם לעברית בשנת 1973 ויצא לאור בהוצאת עם עובד.

עלילה
-----

הסיפור מתאר פגישה בין ג'ימי ולס, שוטר במשטרת ניו יורק לבין בוב "החמקמק", פושע מבוקש משיקגו. השניים היו חברי ילדות עד שבוב החליט לנסות את מזלו במערב ולעזוב את ניו יורק. לפני שבוב עזב החליטו השניים שמוטב יהיה להם להיפגש בעוד כעשרים שנה בדיוק מיום המפגש מבלי להתחשב בנסיבות או במרחק שיאלצו לעבור כדי להגיע לשם. הם החליטו שמקום המפגש יהיה מסעדה ישנה בה נהגו לסעוד בעבר.

במהלך השנים התמנה ג'ימי לשוטר במשטרת ניו יורק והחליט להגיע לפגישה כחלק מסיור הערב שלו.

החלק הראשון של הסיפור מספר על דרכו של ג'ימי אל מקום המפגש בעוד החלק השני הוא תמלול השיחה ביניהם. ג'ימי פוגש את בוב מבלי לדעת שהוא הפושע הידוע לשמצה משיקגו. בוב שכנראה נלחץ מהשוטר החל להסביר את פרטי האירוע לשוטר כדי להראות לו שהמקרה כולו תקין. ג'ימי הבין שמדובר בבוב איתו החליט להיפגש והמשיך להוציא ממנו פרטים על עסקיו במערב ועוד. ג'ימי הבין שמדובר בפושע אך ורק כשהוא הדליק סיגריה ואור הלהבה הראה בבירור את פניו. לאחר מספר דקות הלך משם ג'ימי אך לא לפני ששאל עוד כמה זמן יחכה שם בוב, כדי לשלוח אליו שוטר אחר בזמן. לאחר כעשרים דקות הגיע אל המקום שוטר אחר והציג את עצמו כג'ימי. בוב שכבר לא ראה את ג'ימי יותר מכעשרים שנה האמין לו והתלווה איתו לסיור קצר.

כאשר הם הגיעו לאזור מואר ראה בוב את פניו של השוטר והבין כי לא מדובר בג'ימי. ברגע שאמר זאת לשוטר, הוא עצר אותו והעביר לו פתק שנכתב בידי ג'ימי ולס. הפתק היה קצר ובו היה כתוב שג'ימי זיהה את בוב "החמקמק" כפושע המבוקש משיקגו, אך מסיבה מסוימת הוא לא היה יכול לעצור אותו בעצמו. לכן הוא החליט לשלוח שוטר אחר למקום לעשות את העבודה. הסיפור מסתיים בתמלול הפתק.

הדמויות הראשיות בסיפור
----------------------

* בוב – עבריין מבוקש ביותר בשיקגו, הוא מאוד אוהב את ג'ימי ומעריך אותו. בוב מספר שג'ימי הוא הבחור הכי כן ונאמן שהוא פגש בחייו.
* ג'ימי – ג'ימי הוא שומר חוק ושוטר הגון במיוחד. ג'ימי אהב בצעירותו את בוב אך כאשר גילה שבוב הוא העבריין המבוקש, החליט לא לגלות לו את זהותו האמיתית ולשלוח שוטר חרש לבצע את המהלך ולעצור את בוב (להסגיר את בוב למשטרה).

לקריאה נוספת
------------

* או. הנרי, **אחרי עשרים שנה**, הוצאת עם עובד, שנת 1973

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקץ עשרים שנה** בוויקישיתוף
* או. הנרי, אחרי עשרים שנה, באתר ynet, 5 במאי 2005
* הסיפור, (באנגלית)
אליהו (אליק) שומרוני
**אליהו** (**אליק**) **שומרוני** (**שינדרמן**) (חנוכה תרס"ט, 1908, סידרובטיץ, פלך קייב, האימפריה הרוסית – 5 באוגוסט 1954, אפיקים) היה ממקימי הנח"ל, נוער חלוצי לוחם, חבר מפלגת מפא"י, חבר תנועת השומר הצעיר, ואיש משרד הביטחון.

ביוגרפיה
--------

שומרוני נולד בחנוכה שנת תרס"ט בפלך קייב של האימפריה הרוסית (בתחום המושב היהודי; כיום באוקראינה). שומרוני הוא בנו של ר' אהרון שינדרמן.
שנות ילדותו הראשונות עברו עליו בעיירה הסמוכה מלין, שם התחנך חינוך מסורתי מפי מלמדים, שכלל לימודי תנ"ך, תלמוד ועברית. ובשנת 1912 עברה המשפחה לעיר הפלך קייב. בשנת 1922 החל ללמוד בגימנסיה העברית בקייב. בקייב הצטרף שומרוני, שגדל בבית ציוני דתי, לתנועת "השומר הצעיר ס.ס.ס.ר" (שמאוחר יותר נפרדה מהשומר הצעיר ונקראה "נצ"ח"), בתחילה כחניך ולאחר מכן כמדריך.

בשנת 1925, בגיל 16, עלה שומרוני לארץ עם דודו יצחק שינדרמן (ב-1934 עלו גם הוריו עם אחת מאחיותיו). בשל גילו הצעיר, לא הצטרף מיד לקיבוץ, אלא נשאר עם משפחתו. בשנותיו הראשונות בארץ היה פעיל בתנועת "הנוער העובד", ובהקמת תנועת הנוער "הצופים העובדים".

בשנת 1927 הצטרף לחבריו מ"השומר הצעיר ס.ס.ס.ר", שהקימו בעמק הירדן את קיבוץ אפיקים. בין השנים 1929 ל-1939 יצא ארבע פעמים לשליחות מטעם התנועה לחוץ-לארץ.

בין השנים 1945 ל-1947 ריכז במזכירות מפלגת פועלי ארץ-ישראל (מפא"י) את פעילות תנועות הנוער שהיו קשורות למפלגה ואת הפעילות של המשמרת הצעירה של המפלגה.

במהלך מלחמת העצמאות פנה ראש הממשלה ושר הביטחון, דוד בן-גוריון, לשומרוני בבקשה להקים במשרד הביטחון את אגף הנוער והנח"ל. שומרוני היה זה שהקים למעשה את הנח"ל (נוער חלוצי לוחם) כחיל המשלב אימונים צבאיים עם עבודה חקלאית וחינוך לחלוציות לפי מסורת הפלמ"ח, ותהליך ההקמה הרעיונית אף קדם לבקשה הרשמית של בן-גוריון משומרוני. את תפקידו כראש אגף הנוער והנח"ל במשרד הביטחון סיים שומרוני בשנת 1951. תשעה חודשים לאחר מכן התמנה להיות מזכיר קיבוצו, אפיקים.

שומרוני נפטר בשנת 1954, לאחר שנפצע קשה באסון מעגן. נקבר באפיקים. הותיר אישה, וירה, ושלוש בנות. חודשיים לפני אסון מעגן נישאה בתו הבכורה נורית לצבי (צביקה) כסה, בנו של ידידו יונה כסה (ששכל את אשתו צפורה באסון).

לאחר מותו חילק אגף הנוער והנח"ל במשרד הביטחון את "פרס אליהו שומרוני", לעידוד כתיבת סיפורים ורשימות עיוניות בנושאי התיישבות וביטחון.

ספריו
-----

* **מגל וחרב : שיחות עם הנח"ל**, תל אביב: מערכות, תשי"ג 1953.
* **אליק: אפיקי חיים: ממכתביו ורשימותיו של אליהו (אליק) שומרוני**, תל אביב: איחוד הקבוצות והקיבוצים וקיבוץ אפיקים, תשי"ח 1957.

קישורים חיצוניים
----------------

* רשימת הפרסומים של אליהו שומרוני, בקטלוג הספרייה הלאומית
* תולדות חייו באתר הנח"ל
* ראשית ימי הנח"ל באתר תולדוט
* משקי עמק הירדן מלווים למנוחות את אליק שומרוני, דבר, 4 באוגוסט 1954
* אליק שומרוני ז"ל, חרות, 4 באוגוסט 1954
* אליק שומרוני, על המשמר, 4 באוגוסט 1954
* אברהם לכטמן, לזכר נעדרים: אליהו (אליק) שומרוני (עם פתיחת בית התרבות על שמו באפיקים), דבר, 8 באוגוסט 1955

הערות שוליים
------------

1. ↑  י. גור, לזכר נעדרים: הרב ר' אהרון שינדרמן ז"ל (שלושים לפטירתו), דבר, 8 ביולי 1968.
2. ↑  חולקו פרסים ע"ש א. שומרוני, דבר, 23 בנובמבר 1966.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007515302105171
* LCCN: n2012053456
* VIAF: 260109182
* WorldCat (עם VIAF): 260109182

 |
**בצלאל זריצקי**(21 במרץ 1907 – 8 ביולי 2002) היה מחנך בישראל, מייסד בית הספר להנדסאים ע"ש יוסף ורבקה מאירהוף באוניברסיטת תל אביב ומנהלו הראשון (1962 – 1977). מהנדס חשמל ומטלורגיה בהשכלתו.

ראשית חייו
----------

בצלאל זריצקי נולד ב-21 במרץ 1907 בפריז, לאסתר (מבית קויפמן) ילידת חומסק, ומשה זריצקי מקוברין, שניהם נתיני האימפריה הרוסית. כעבור כשנה הגיע עם הוריו לבית סבתו חנה בקוברין, שם למד בחדר מתוקן של אפרים פולונסקי.

בצלאל סיים לימודיו בגימנסיה פולנית עם תעודת בגרות. למד הנדסה (1930 – 1933) בגרנובל, צרפת, ובתום לימודיו עלה ארצה והתחתן עם ידידתו מילדות, המחנכת רחל פולונסקי. בתם האדריכלית ארנונה אקסלרוד נולדה בקיבוץ רמת הכובש (2019-1935), ובנם פרופסור אמריטוס אריה זריצקי (ע"ש דודו אריה פולונסקי) נולד בתל אביב (1942).

אימו ואחותו (שירלי קנטור) היגרו לארצות הברית. אביו ו-4 מ-7 דודיו ודודותיו נספו בשואה. שניים (שבתאי זריצקי וצילה לבונסקי) עלו ארצה וניצלו, ואחד (אוסקר זריצקי) ניצל בארצות הברית וב-1981 זכה בפרס וולף במתמטיקה.

בראשית דרכו בארץ היה בצלאל מובטל, גר בקרית חיים כשעבד בבית יציקה בחיפה קרמנר, ואחר כך במפעל וולקן של סולל בונה. עבר לתל אביב ב-1937, בעקבות העסקתו בבניית תחנת הכוח רדינג.

פעילותו החינוכית והציבורית בישראל
---------------------------------

בנערותו היה בצלאל ראש קן בתנועת הנוער הציונית השומר הצעיר.

לאחר שעבר קורסים בארגון ההגנה בשיח' אבריק ובשפיה, שימש כמפקד מחלקה ומאוחר יותר כמדריך במחתרת להפעלת כלי נשק שהגיעו ללא הנחיות שימוש. השתתף בכיבוש לוד במלחמת העצמאות.

את רוב חייו הבוגרים הקדיש לחינוך תוך הוראת מתמטיקה ופיזיקה בתל אביב. לימד בבית הספר המקצועי ע"ש מקס פיין (1938 – 1950), בבית הספר המקצועי שבח (1950 – 1952), ובבית הספר התיכון העירוני ד' (1952 – 1962), אותו גם ניהל (1960 – 1961). הוא ייסד וניהל (1946 – 1960) את בית הספר תיכון ערב לנערים עובדים של הסתדרות העובדים, (רח' לסל, ת"א).

גולת הכותרת של מפעלו החינוכי היה ייסוד בית הספר לטכנאים והנדסאים ע"ש יוסף ורבקה מאירהוף של אוניברסיטת תל אביב (1962) וניהולו במשך 15 שנים עד הגיעו לגיל 70. לאחר פרישתו השתתף בוועד המנהל של בית הספר במשך 20 שנים נוספות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  בצלאל זריצקי - קורות חייו - כריכה.
2. ↑  בצלאל זריצקי - קורות חייו.
3. ↑  קבר בצלאל זריצקי.
4. ↑  קבר רחל פולונסקי זריצקי.
5. ↑  אוסקר זריצקי (Oscar Zariski), זוכה פרס וולף במתמטיקה - 1981.
6. ↑  תמונה בעמוד 7 בקורות חייו של בצלאל זריצקי
7. ↑  חומר על בית ספר תיכון ערב לנוער העובד בתל אביב בשנים 1954-1958, באדיבות ארכיון המדינה.
8. ↑  בקשה בכתב ידו של בצלאל זריצקי לקבל כיתות לימוד בבית החינוך ברח' לסל 1947, מקור: מכון לבון - ארכיון וספריה לחקר תנועת העבודה (באדיבות ארכיון במדינה).
9. ↑  התנגדות ועד ההורים 1947, מקור: מכון לבון - ארכיון וספריה לחקר תנועת העבודה (באדיבות ארכיון במדינה).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008595071805171

 |
**הלשון השוודית** (במקור: הַלָּשׁוֹן הַשְּׁוֶדִית) הוא שיר של המשורר נתן אלתרמן שפורסם במסגרת "הטור השביעי" בעיתון "דבר" בתאריך ט' בתשרי התש"ד, 8 באוקטובר 1943. באמצעות השיר משבח אלתרמן ומודה לאומה השוודית על כך שהיא מקבלת את היהודים הזקוקים למקלט מדיני בזמן השואה (ראו הרחבה: שוודיה והשואה).

זהו אחד משיריו של אלתרמן העוסקים בשואת יהודי אירופה, הכוללים, בין היתר, את "מכל העמים" מ-1942 ואת "מכתבו של מנחם מנדל" מ-1945.

ניתוח השיר
----------

#### בית ראשון

> 
> "מעטים הם יודעי הלשון השודית..."  
> 
> "...כי ארצם בהרים ובפיורדים אובדת,  
> 
> וקטן ומוצנע העם."
> 
> 
> 
> 

הבית הראשון הוא מעין הקדמה לשיר, והוא כביכול מסביר ומתאר את בידודה של האומה השוודית ואת "דלות" שפתה: "כי ארצם בהרים ובפיורדים אובדת".  

#### הבית השני

> 
> "ועת שודיה אמרה: "הנני מקבלת  
> 
> מגבול דניה את כל היהודים הגולים"...
> 
> 
> 
> 

השיר נכתב בעקבות המבצע להצלת יהודי דנמרק מידי הנאצים, שאירע ימים מעטים קודם לפרסום השיר. בבית זה אנו רואים זאת בבירור, באמצעות השורה: "ועת שודיה אמרה: "הנני מקבלת מגבול דניה את כל היהודים הגולים".

#### הבית השלישי

בבית זה, עושה אלתרמן אנלוגיה בין פשטות השפה השוודית, כביכול, לבין פשטותה ונדיבותה של האומה עצמה. לדבריו, בשפות של "עמי החלד" ישנן מילים כגון: "אינפילטרציה", "קווטה", ו"ויזה", אך בלשון השוודית מקבלים אורחים בזרועות פתוחות ובלי דרישות ואישורים: 

> 
> "היא כותבת פשוט: "הכניסה מותרת","  
> 
> "ויסלח לה האל על דלות הסגנון."
> 
> 
> 
> 

#### הבית הרביעי

המשורר ממשיך להלל את מדיניותם האנושית של השוודים.

#### הבית החמישי, השישי והשביעי

בבתים האלה חלה תפנית קלה בשיר. אלתרמן מפנה אצבע מאשימה לכיוון המדינות שלא קיבלו את פליטי המלחמה היהודים, ומוכיח אותן על קור ליבן.  

#### הבית השמיני והתשיעי

בבתי הסיום, עובר אלתרמן לעולמות עליונים, ומדגיש את גודל המעשה ("הולידו דמעה בעיני מרום") עד כדי כך שגרם לאל לדמוע.

קישורים חיצוניים
----------------

* נתן אלתרמן, הלשון השוודית, דבר, 8 באוקטובר 1943

| **כתבי נתן אלתרמן** |
| --- |
| ספרי שירה (ושירים בולטים מתוכם) | כוכבים בחוץ (1938) (עוד חוזר הניגון • פגישה לאין קץ • האם השלישית) • שמחת עניים (1941) • שירי מכות מצרים (1944) • עיר היונה (1957) (ליל חניה) • חגיגת קיץ (1965) (שיר משמר) |
| משירי הטור השביעי | הלשון השוודית • מגש הכסף • מכל העמים • מכתבו של מנחם מנדל • מסביב למדורה • נאום תשובה לרב-חובלים איטלקי • ניו פומבדיתא • עוד יסופר • על זאת • צריף בנגב |
| מחזות | פונדק הרוחות • כנרת כנרת • משפט פיתגורס • אסתר המלכה • ימי אור האחרונים |
| הבמה הקלה | לי-לה-לו • שוק המציאות • צץ וצצה |
| פזמונים ושירים נוספים | אל תיתנו להם רובים • אליפלט • זה היה בחנוכה • זמר שלוש התשובות • חנה'לה התבלבלה • כלניות • ליל חניה • ערב עירוני • קונצרטינה וגיטרה • שיר הסנדלר • שיר ערש |
| תרגומים | שלמה המלך ושלמי הסנדלר (תרגום ופזמונים) • בלדות ישנות ושירי עם סקוטיים • **שייקספיר**: יוליוס קיסר • אותלו • נשי וינדזור העליזות • **מולייר**: תעלולי סקפן • הקמצן • דון ז'ואן • החולה המדומה • **ז'אן רסין**: פדרה • **ז'אן אנוי**: אנטיגונה |
**מרים רום** (30 בנובמבר 1944) היא יזמת, אשת עסקים, סופרת וחוקרת שואה ישראלית.

ביוגרפיה
--------

מרים רום נולדה בכפר לובלה שבסלובקיה להורים שנמלטו מגטו בוכניה שבפולין. כשאמה, לאה לבית הבר, הייתה בשלבי הריון מתקדמים, נתפס אביה, משה ישראל גריובר, על ידי שוטרים סלובקים והועבר לנאצים ומאז נעלמו עקבותיו. האם הצטרפה לפרטיזנים ולקראת הלידה נמצא עבורה מחסה אצל משפחה נוצרית, שם נולדה רום בשם הבדוי, מריה-חדויגה גייבסקה, והוטבלה לנצרות בכנסייה בכפר. לימים, עמלה למען הכרתה של המשפחה שהסתירה אותה ואת אמה כחסידי אומות העולם.

בשנת 1949, עלו רום ואמה ממרסיי שבצרפת לישראל באונייה. לאחר שהייה במעברת "שער העלייה", התיישבו בתל אביב, שם נישאה האם שנית.

רום היא בוגרת המחזור הראשון בתיכון עירוני י' (אליאנס) ברמת אביב.

רום שרתה בצבא הגנה לישראל בתפקיד צפנית בחיל האוויר. למדה הנדסאות בניין במסגרת הטכניון ובעלת תואר מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב בבלשנות ובספרות הצרפתית והאנגלית.

בשנת 1994, בעת ששהתה בארצות הברית מתוקף תפקידו של בעלה, האלוף גיורא רום, שהיה נספח צבא הגנה לישראל בארצות הברית ובקנדה, ייסדה את חוג ידידי ביה"ח בילינסון שלימים נקרא "המרכז הרפואי רבין".

בין השנים 1997–2000 עסקה רום בפיתוח עסקי בתחום האינטרנט והביאה את הבעלים של אנציקלופדיה בריטניקה להשקיע בישראל בחברות הייטק ולמידה מרחוק.

בשנת 2000, החלה במחקר מקיף אודות אביה ומשפחתה אשר נספו בשואה, מחקר אשר הניב בשנת 2007 את הרומן הביוגרפי "נוצת יען", שאף תורגם לאנגלית ופולנית. מאותה תקופה פעילה רום בהנצחתה של הקהילה היהודית באזור קרקוב ובוכניה שבפולין. 

בשנת 2020 ראה אור ספרה השני "הילדה מגוטליב 17" – תיאור חיי ילדים ונוער, דור שני לשואה, בתל אביב של שנות ה-50–60.

### משפחתה

הייתה נשואה לאלוף גיורא רום עד פטירתו ב-11 באוגוסט 2023, להם שלושה ילדים ועשרה נכדים. בתה נטע גורביץ', הייתה העורכת הראשית של ידיעות ספרים עד 2015.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרים רום** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007305167805171
* ISNI: 0000 0001 2006 3832
* LCCN: no2007112195
* VIAF: 82427852
* WorldCat: lccn-no2007112195

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
הרב **יוסף יוסלביץ'** (ה'תרל"ט 1879 – ה'תרצ"ה 1935) היה רב ליטאי שפעל בפולין במחצית הראשונה של המאה ה-20. רבה של סובאלק.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיר לובץ' הסמוכה לנוברדוק (היום בבלארוס), לרב ישראל וציפורה לאה.

בשנת ה'תרנ"ו נכנס ללמוד בישיבת כנסת ישראל בסלבודקה, אצל הרב משה מרדכי אפשטיין והרב איסר זלמן מלצר. היה מקורב גם לסבא מסלבודקה, הרב נתן צבי פינקל. בסיום לימודיו קירב אותו הרב יצחק בלאזר ("ר' איצל פטרבורגר").

בשנת ה'תרס"ד נשא את שרה רבקה בתו של הרב חיים אברהם ש"ס רבה של זאסלע.

בשנת ה'תרס"ז מונה לרבה של אבל, הסמוכה לדווינסק, בתקופה זו התקרב לרבני דווינסק הרב יוסף רוזין ורבי מאיר שמחה הכהן. בתרע"ב הוכתר לרבה של טרסטינה, בתרפ"א או בתרפ"ב מונה לרב העיירה סמיאטיץ'. שמו יצא למרחקים, ולאחר שעזב רבי אהרן באקשט את רבנות סובאלק לטובת לומז'א, וכיסא הרבנות נותר מיותם, נסעה משלחת מטעם הקהילה לרבי יוסף יוסלביץ להציע לו את המינוי, אולם הוא התנה זאת בכך שלא יידרש להגיע לסובאלק כדי להשמיע דרשות לניסיון, רק שכתב הרבנות יובא אליו לסמיאטיץ. נציגי הקהילה הסכימו, לאחר שעמדו על טיבו במשך שבע שעות רצופות של משא ומתן הלכתי, ובקיץ תרפ"ו החל לכהן כרב העיר סובאלק. בתקופה זו מסר שיעורים לתלמידים בישיבתו של הרב חבר.

הרב יוסלביץ היה אחת הדמויות הרבניות הראשיות בפולין, דרשן גדול ונואם, הצטיין בחיבת ציון ואהבת ישראל, היה חבר הוועד הפועל של אגודת הרבנים בפולין, השתתף לעיתים תכופות בוועידות רבנים בוורשה ובווילנא, והיה בין הדוברים הראשיים. כמו כן, הצטרף לתנועת המזרחי, הטיף לציונות והשתתף בוועידות המזרחי והיה ציר מטעמו לקונגרס הציוני ה-13.

הרב יוסלביץ' התפרסם בשנות מלחמת העולם הראשונה, בעת כהונתו ברבנות טרסטינה שליד ביאליסטוק, כאשר ארגן סיוע לעשרות אלפי הפליטים היהודים שעברו מצד לצד של גבולות רוסיה, פולין, ליטא ופרוסיה המזרחית. באותן שנים גם כתב את חיבורו התורני המקיף "**מנחת יוסף**", הכולל ביאורים וחידושים על התלמוד והרמב"ם וכן הראשונים והאחרונים, על סדר זרעים. הספר יצא לאור בירושלים בשנת תשמ"ט, 1989.זכה להכרה נרחבת ורבנים רבים פנו אליו בשאלות ותשובות בנושאים הלכתיים. חידושי תורה ממנו פורסמו בכתבי עת תורניים שונים: יגדיל תורה (סלוצק), שערי ציון (ירושלים), וכנסת ישראל (וילנא).

נפטר בפתאומיות בעת כהונתו ברבנות העיר סובאלק, בי"ט שבט שנת תרצ"ה, בגיל 56 בלבד. אחרי פטירתו מונה כרבה של סובאלק חתנו רבי דוד ליפשיץ, שכיהן בה עד לשואה, ולימים חבר נשיאות אגודת הרבנים בארצות הברית וקנדה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אשר זלקא ראנד (עורך), "הרב ר' יוסף יוסלביץ זצ"ל", **תולדות אנשי שם** ח"א, ניו יורק, תש"י, עמ' 64, באתר היברובוקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר קהילת סובאלק ובנותיה, תל אביב תשמ"ט-1989, בערכו, עמוד 152. ראה שם עוד פרטים על אישיותו ותולדותיו.
2. ↑  ספר קהילת סובאלק ובנותיה, שם, עמ' 153
3. ↑  משה צינוביץ, **רבנים ילידי לובץ'**, בתוך: **לובץ' ודלטיץ' - ספר זיכרון**, בעריכת ק. הלל, ה'תשל"א, עמ' 256
המבנה הפינתי הגדול בשכונה. הפתח המקומר בפינת המרפסות הקדמיות בקומה הראשונה מוביל לבית הכנסת
אחד משלטי ההנצחה הרבים על קירות המבנים: קרן קיים של הר' אהרן יוסף ב' הרב יחיאל מיכל הלפרין ז"ל נלב"ע ביום יט טבת תרצ"ז להחזקת עץ חיים בירושלים ת"ו תשרי תרח"ץ
**שכונת עץ חיים** היא שכונה בירושלים בצמוד לגשר המיתרים.

היסטוריה
--------

השכונה נבנתה על ידי ישיבת עץ חיים כמקור הכנסה לישיבה באמצעות השכרת הדירות. התכנון הופקד בידי האדריכל דב זוננפלד (שתכנן גם את מבנה הישיבה בסמוך לשוק מחנה יהודה) כשכונה גדולה שכוללת עשרות בניינים ובית כנסת מפואר. אבן הפינה לשכונה הונחה באפריל 1929 בטקס גדול בנוכחות אלפי אנשים, אבל מסיבות שונות, כמו ריחוק מאזורים מיושבים, השכונה לא נחלה הצלחה גדולה ונבנו בה רק שלושה מבנים. 

על פי פסיקת הרב יחיאל מיכל טוקצינסקי, ראש ישיבת עץ חיים, כיוון שהשכונה מרוחקת יותר ממיל מחומות ירושלים ואין לה קשר עין עם ירושלים, כלומר היא אינה "סמוכה" ואינה "נראית", היא לא נחשבת חלק מהעיר לעניין מקרא מגילה בפורים, ולכן יש לקיים את הקריאה בפורים דפרזים ולא בשושן פורים. כיום עדיין נערכת בבית הכנסת במקום קריאת מגילה גם בפורים דפרזים וגם בשושן פורים, זאת בניגוד לנהוג בירושלים, גם בשכונותיה המרוחקות.

השכונה
------

בשכונה היו שלושה מבנים. האחד בנוי בצורת האות "ר" וכולל שלוש קומות והשניים האחרים בני שתי קומות. גשר המיתרים עובר במרחק כמה מטרים מבתי השכונה. במסגרת בניית רובע מבוא העיר מתוכנן שימור של שניים מהמבנים ונהרס המבנה השלישי. התוכנית לוותה בהתנגדות תושבים.

באוגוסט 2023, לאחר סכסוך ודיונים ממושכים, קבע בית הדין הרבני בתל אביב (הדיינים: שטסמן, יוסף ושחר) כי מבני השכונה מוגדרים כהקדש ציבורי שאינו ניתן למכירה, מנוהל בידי נאמני הקדש וכפוף בחוק לשיפוט בתי הדין הרבניים. בהתאם להחלטה זו ביטל בית הדין את מכירת המבנים במשך השנים בידי נאמני הקדש מוסדות עץ חיים לשתי חברות פרטיות וקבע כי "פעלו בניגוד לדין ולחוק בכל הקשור לעסקאות המקרקעין הקשורים בשכונת עץ חיים". וכי "הם לא היו מוסמכים לחתום על מסמכי העסקאות".

### מבני ציבור בשכונה

בשנת 1995 הוקם בשכונה בניין הנהלת דואר ישראל, בסמוך למקום בו נבנתה לאחר כשני עשורים תחנת הרכבת ירושלים – יצחק נבון

לקריאה נוספת
------------

* דוד קרויאנקר, **רחוב יפו ירושלים, ביוגרפיה של רחוב - סיפורה של עיר**, ירושלים: כתר, 2005, מסת"ב 9650713808

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עץ חיים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרטי החגיגה הגדולה, דואר היום, 21 באפריל 1929
2. ↑  יחיאל מיכל טוקצינסקי, עיר הקודש והמקדש, חלק שלישי, פרק כ"ז: קונטרס קריאת המגילה והפורים בירושלים החדשה
3. ↑  רועי ינובסקי, המאבק החדש על הכניסה לירושלים, באתר mynet‏ ירושלים, 17 בספטמבר 2013
4. ↑  פסק דין מאוחד בתיקים: 1098800/1; 1115233/1; 1160160/1. ניתן ביום 14 באוגוסט 2023.
**לנה מארי אנט וידקול** (אנגלית: **Lena Videkull**;‏ נולדה ב-6 בדצמבר 1962) היא כדורגלנית עבר ומאמנת כדורגל שוודית. וידקול, שסיימה כמלכת השערים של אליפות אירופה 1995, נחשבת לאחת מהשחקניות השוודיות הטובות בכל הזמנים.

קריירה
------

וידקול נולדה ב-1962 בסטוקהולם, ובילדותה שיחקה גם בהוקי שדה ובטניס. ב-1981, כשהייתה בת 18, החלה וידקול לשחק בקבוצת הכדורגל של העיר טרולהטן, שם שיחקה במשך ארבע עונות. בעונתה האחרונה בקבוצה, סיימה וידקול כמלכת השערים של הליגה (35 שערים) והובילה את קבוצתה לגמר האליפות, שם הפסידה לייטקס.

במאי 1984, ערכה וידקול את הופעת הבכורה שלה בנבחרת שוודיה. משחקה הראשון בנבחרת היה גמר אליפות אירופה נגד אנגליה, בה זכתה שוודיה לאחר ניצחון בבעיטות הכרעה. בעקבות הישגיה באותה עונה עם טרולהטן ועם הנבחרת, זכתה וידקול בפרס כדורגלנית השנה בשוודיה.

ב-1987 עברה וידקול לקבוצת אוקסבק, שבאותם ימים נחשבה לאחד מהמועדונים המצליחים בליגה השוודית. באותה שנה היא גם הייתה שחקנית מרכזית בנבחרת שוודיה, שהשתתפה באליפות אירופה שנערכה בנורווגיה. במשחק הגמר של הטורניר, שנערך מול קהל של 8,408 צופים באוסלו, הפסידו השוודיות 2-1 לנורווגיה. וידקול זכתה לכבוש את שער הכבוד לטובת שוודיה.

וידקול שיחקה באוקסבק שתי עונות בלבד, אולם במהלכן היא זכתה בשתי אליפויות, שני גביע מדינה, פעם אחת בפרס כדורגלנית השנה בשוודיה ופעם אחת בתואר מלכת השערים של הליגה השוודית. ב-1989 היא עברה למאלמו, וגם איתה היא המשיכה לקטוף תארים רבים. ב-1990 ו-1991 היא סיימה כמלכת השערים של הליגה, וב-1991 גם הוסיפה עוד זכייה באליפות שוודיה.

בקיץ של אותה שנה, אירחה סין את גביע העולם בכדורגל נשים שנערך בפעם הראשונה אי פעם. את שלב הבתים סיימה שוודיה במקום השני עם ארבע נקודות, והעפילה לרבע הגמר. ברבע הגמר גברו השוודיות 0-1 על סין משער של פיה סונדהאגה, אולם בחצי הגמר הם הפסידו 4-1 ליריבתן המסורתית - נורווגיה. בסופו של דבר, סיימה שוודיה במקום השלישי, לאחר שהביסה 0-4 את גרמניה. במהלך הטורניר כבשה וידקול חמישה שערים, וסיימה ככובשת השוודית המצטיינת של גביע העולם.

שנתיים לאחר מכן, זכתה וידקול בפעם השלישית בפרס כדורגלנית השנה בשוודיה, לאחר שהובילה את מאלמו לזכייה באליפות רביעית בתולדותיה. ב-1995 זומנה וידקול לסגל נבחרת שוודיה לגביע העולם, לאחר שלא הייתה חלק מהנבחרת במשך כמעט ארבע שנים. את שלב הבתים סיימו השוודיות במקום השני עם שש נקודות, וברבע הגמר זכו לפגוש את סין כמו בגביע העולם שנערך ארבע שנים לפני כן. הפעם ידה של סין הייתה על העליונה, ושוודיה הודחה כבר ברבע הגמר. וידקול, שכבשה שער אחד במהלך הטורניר, הודיעה על פרישה מהנבחרת.

שנה אחרי גביע העולם, סיימה וידקול בפעם החמישית כמלכת השערים של הליגה והחליטה לחזור לנבחרת, שבדיוק התכוננה לטורניר הכדורגל של אולימפיאדת אטלנטה. בשלב הראשון שובצו השוודיות לבית קשה מאוד, שכלל את ארצות הברית, סין ודנמרק. שוודיה הצליחה לנצח רק משחק אחד, והודחה מהמשך הטורניר. וידקול, שכבשה שער אחד בטורניר, סיימה אחריו את דרכה בנבחרת. ב-12 שנים בנבחרת שוודיה, שיחקה וידקול ב-111 משחקים וכבשה 71 שערים (שיא לאומי שמאוחר יותר נשבר על ידי האנה יונגברי).

ב-1997 כבשה וידקול 22 שערים, וקבעה שיא של שש זכיות בתואר מלכת השערים של הליגה השוודית. עונה לאחר מכן, היא הודיעה על פרישתה ממשחק פעיל. שנה לאחר הפרישה, היא התמתנה למאמנת הראשית של מאלמו, תפקיד בו החזיקה במשך שלוש עונות.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Soccerdonna (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ‏ LENA VIDEKULL: UTVALD TILL SFS "HALL OF FAME", 6 במאי 2012
**Gran Turismo** (מאיטלקית: גראן טוריסמו) או בקיצור **GT**, היא סדרת משחקי מרוצים לקונסולת הפלייסטיישן של סוני.

Gran Turismo היא סדרת משחקי המרוצים המצליחה ביותר בתולדות הפלייסטיישן, עם למעלה מ-80 מיליון יחידות שנמכרו.

סדרת Gran Turismo
-----------------

* *Gran Turismo*

יצא ב-1997 לפלייסטיישן, וכולל 140 דגמי מכוניות ו-11 מסלולים,

* *Gran Turismo 2*

יצא ב-1999 לפלייסטיישן, וכולל 650 דגמי מכוניות ו-27 מסלולים.

* *Gran Turismo 3*

יצא ב-2001 לפלייסטיישן 2, וכולל 181 דגמי מכוניות ו-34 מסלולים.

* *Gran Turismo 4*

יצא ב-2004 לפלייסטיישן 2 וכולל 772 דגמי מכוניות ו-51 מסלולים.

* *Gran Turismo 2009*

יצא ב-2009 לPlayStation Portable וכולל מעל 833 דגמי מכוניות ו-75 מסלולים.

* *Gran Turismo 5*

יצא ב-2010 לפלייסטיישן 3 וכולל מעל 1088 דגמי מכוניות ו-72 מסלולים.

* *Gran Turismo 6*

יצא ב-2013 לפלייסטיישן 3, וכולל מעל 1247 דגמי מכוניות ומעל 100 מסלולים.

* *Gran Turismo Sport*

יצא ב-2017 לפלייסטיישן 4, וכולל מעל 294 דגמי מכוניות ומעל 75 מסלולים.

* *Gran Turismo 7*

יצא בתאריך 04.03.2021 לפלייסטיישן 4 והפלייסטיישן 5. כולל 420 דגמי מכוניות ו-90 מסלולים.

במדיות אחרות
------------

 ערך מורחב – **גראן טוריסמו (סרט)**  

סרט המבוסס על סדרת המשחקים הופץ באוגוסט 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Gran Turismo** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Gran Turismo (באנגלית)
* האתר הרשמי של סדרת גראן טוריסמו
* Gran Turismo, ברשת החברתית אינסטגרם

* Gran Turismo, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  製品情報 | Polyphony Digital - ポリフォニー・デジタル, www.polyphony.co.jp (ביפנית)
פירוש נוסף ערך זה עוסק באדמו"ר השלישי מקופיטשניץ. אם התכוונתם לפירושים אחרים, ראו משה מרדכי השל (מז'יבוז').

רבי **משה מרדכי השיל** (י"ז בסיוון ה'תרפ"ז, 17 ביוני 1927 – י"ז בניסן ה'תשל"ה, 29 במרץ 1975) היה האדמו"ר השלישי של חסידות קופיטשניץ.

תולדותיו
--------

נולד בווינה לרבי אברהם יהושע השיל, לימים האדמו"ר השני מקופיטשיניץ, ולשרה ברכה בתו של רבי משה מרדכי השיל, האדמו"ר ממז'יבוז'-וורשה.

נשא לאשה את בתו של צבי הירש הכהן ברלנדר. לאחר האנשלוס עזב יחד עם אביו את וינה ונסע לארצות הברית בה הקים אביו בשנת ה'תרצ"ט את חצרו. בהתחלה התגוררו באיסט סייד, ובשנת ה'תשכ"ה עברו לבורו פארק. בשנת ה'תשי"ד אמו נפטרה.

עסק במסחר.

לאחר פטירת אביו בט"ז תמוז ה'תשכ"ז סירב תחילה למלא את מקומו. ביום היארצייט הראשון של אביו החל לכהן כאדמו"ר בבית מדרשו בבורו פארק.

נפטר בליל שבת חול המועד פסח, בגיל 47. ארונו הובא לקבורה בארץ ישראל בחלקת אדמו"רי בית הוסיאטין בבית הקברות היהודי העתיק בטבריה.

ילדיו
-----

* בנו רבי יקותיאל זושא, החל לכהן בשנת תשע"ז כאדמו"ר מקופיטשיניץ בבית מדרשו בבורו פארק.

קישורים חיצוניים
----------------

* אדמו"ר רבי משה מרדכי העשיל מקופיטשניץ באתר mytzadik
* הרב משה מרדכי העשעל ווערט געקרוינט אלס קאפיטשיניצער רבי, דער טאג⁩, 15 יולי 1968⁩, באתר עיתונות יהודית היסטורית
בית המדרש במתחם חטיבת הביניים
**ישיבת בני עקיבא "פרחי אהרון"** (נקראת גם "**עירוני ב' חיפה**", או "פאק"ש" - ראשי התיבות של "פרחי אהרון קריית שמואל") היא ישיבה תיכונית דתית לאומית עירונית המשתייכת למרכז ישיבות בני עקיבא. הישיבה שוכנת בקריית שמואל שבחיפה: מתחם חטיבת הביניים שוכן במרכז הקריה ומתחם החטיבה העליונה שוכן בצפון הקריה. הישיבה משמשת בעיקר את תושבי הקריות וכן יישובים באזור הצפון.

היסטוריה
--------

הישיבה הוקמה בשנת תש"ך (1960), כדי לענות על הצורך של תושבי חיפה במוסד תיכוני דתי. לראש הישיבה מונה הרב ברוך אידלשטיין, שנקרא לתפקיד זה על ידי הרב משה צבי נריה. ראש עיריית חיפה דאז אבא חושי סייע בהקמת הישיבה, והישיבה הייתה הישיבה התיכונית הראשונה שהיא גם תיכון עירוני, דבר שהפך אחר כך למודל לשיתוף פעולה בין רשויות עירוניות למרכז ישיבות בני עקיבא. בתחילה למדו התלמידים במבנים ארעיים שונים, עד שלאחר שלוש שנים הושלמה בניית המבנה הראשון של הישיבה.

הישיבה קרויה על שם הרב אהרן דוד בוראק (אנ'), שהיה ראש ישיבה בישיבה יוניברסיטי, וספריו נקראים "פרחי אהרן".

בעבר הייתה בישיבה פנימייה לתלמידים שמקום מגוריהם היה מרוחק, אולם בשנת תשס"ד (2004) נסגרה הפנימיה ובבניין שבו הייתה מתגוררים כיום רבני הישיבה. רוב תלמידי הישיבה מגיעים מהקריות, ומיעוטם ממקומות מרוחקים יותר, כגון עכו וכרמיאל. הישיבה מחנכת בדרך הציונות הדתית ולאורו של הרב קוק.

במסגרת הישיבה פועל בערבים בית מדרש קהילתי, המיועד לאנשים עובדים מאזור הקריות.

### ראשי הישיבה בעבר

* הרב ברוך אידלשטיין
* הרב דוד צבי הופמן
* הרב בנימין נכטיילר (כיהן כמזכ"ל תנועת בני עקיבא)

הרב יעקב קליין שימש כסגנו של הרב אדלשטיין (בעשור השני של המאה ה-21, רבה של קריית חיים). ובתפקיד זה שימש גם הרב ישראל גפני.

החל משנת הלימודים תשס"א עומד בראשות הישיבה הרב משה אלמלם.

ראו גם
------

* בוגרי ישיבת פרחי אהרון

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ישיבת בני עקיבא פרחי אהרון
* אתר הישיבה
* הרב אהרן דוד בוראק, באתר הישיבה יוניברסיטי
* הספר **פרחי אהרן** באתר "HebrewBooks"‏: חלק א ו חלק ב
* הרב ברוך אדלשטיין הלך לעולמו, דברי הספד מתלמידו, ד"ר מנחם צוקר, באתר ערוץ 7

הערות שוליים
------------

1. ↑  ישיבת "בני עקיבא" בקרית שמואל ביה"ס התיכון הדתי הראשון בחיפה, הצופה, 9 בספטמבר 1960
2. ↑  דור לדור - חוברת לציון 30 שנה לישיבה, 1990, עמ' 159-160

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007311513505171
* VIAF: 138918376
* WorldCat (עם VIAF): 138918376

 |
חצי האי האיברי בעת החלוקה הראשונה לפרובינקיות - היספניה קיטריור בכתום
**היספניה קיטריור** (לטינית **Hispania Citerior** - "היספניה הקרובה") הייתה פרובינקיה בתקופת הרפובליקה הרומית אשר נוסדה בשנת 197 לפנה"ס, היינו 21 שנים לאחר תחילת כיבושו של חצי האי האיברי בידי הרומאים. היא התקיימה עד שהקיסר אוגוסטוס חילק מחדש את האימפריה הרומית לפרובינקיות בשנת 27 לפנה"ס וסמוך להשלמת כיבושו של כל חצי האי. הפרובינקיה השתרעה בצפון-מזרחו של חצי האי האיברי וכללה את שטחם של קטלוניה וסביבותיה וכן את האיים הבלאריים. בירתה של הפרובינקיה הייתה בעיר הרומית טאראקו (Tarraco), כיום טרגונה בקטלוניה. 

היספניה קיטריור הייתה אחת משתי פרובינקיות רומיות שהשתרעו בחצי האי האיברי באותה תקופה, והפרובינקיה האחרת הייתה היספניה אולטריור (Hispania Ulterior - "היספניה המרוחקת") שהשתרעה לאורך חופי הים התיכון מדרום וממערב לראשונה.

ראו גם
------

* טרגונה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 115374340X
* VIAF: 1730152080585407230009
* WorldCat (עם VIAF): 1730152080585407230009

 |

| היסטוריה של ספרד |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| היספניה • הממלכה הוויזיגותית • ממלכת אסטוריאס • הכיבוש המוסלמי של ספרד • אל-אנדלוס • רקונקיסטה • ממלכת ספרד • ספרד ההבסבורגית • עידן ההארה • ספרד הבונפרטית • המאה ה-19 • קרליזם • אנרכיזם בספרד • הרפובליקה הראשונה • הרסטורציה • הרפובליקה השנייה • מלחמת האזרחים • שלטון פרנקו • ספרד המודרנית | ספרדספרד |

 |
**גיאוזאורוס** (שם מדעי: ***Geosaurus***; משמעות השם: "לטאת גאיה", כלומר: "אם הלטאות הימיות") הוא סוג של זוחל נכחד מקבוצת דמויי תנינאים וממשפחת המטריורינכוסיים שחי במימי סוף היורה ותחילת הקרטיקון לפני 150-136 מיליון שנה. את שמו קיבל מהחוקר ז'ורז' קיווייה ב-1824 ופירושו: "הלטאה של גאיה", האלה היוונית. מאובניו נמצאו בבוואריה, גרמניה.

מאפיינים
--------

זוחל ימי זה חי בימים כמעט אם לא כל זמנו וגופו דמה לגופם של כלבי ים. אורכו הגיע ל-3 מטרים, די קטן ביחס למשפחתו. הוא היה בעל גולגולת קצרה ורחבה ולסתות עבות בעלות שיניים גדולות וניזון מטרף שכלל זוחלים ימיים אחרים ודגים ואולי חטף פטרוזאורים שעפו מעל הים.

מיון
----

מינים נוספים שצורפו לסוג והיו בעלי לסתות מוארכות יותר הועברו לסוג אחר: *Cricosaurus*. כיום כלולים בסוג 3 מינים, מרביתם מבוססים על מאובנים חלקיים ושבורים:

* *Geosaurus giganteus*
* *Geosaurus grandis*
* *Geosaurus lapparenti*

בתרבות
------

זוחל ימי זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גיאוזאורוס** בוויקישיתוף
* גיאוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
**קליאן קיי אלברטוס אלכסנדר ואן דר קאפ** (בהולנדית: **Kellian-Key Albertus Alexander van der Kaap**; נולד ב-8 בנובמבר 1998) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת הבלם בלבסקי סופיה.

קריירה
------

ואן דר קאפ התחיל את הקריירה שלו בקבוצות כדורגל מקומיות בעיר הולדתו חרונינגן. בקיץ 2017 הצטרף להרקמייס בויס וכעבור שנה לצעירי חרונינגן.

בקיץ 2019 הצטרף לקמבור מהליגה ההולנדית השנייה. ב-13 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-5 נגד הלמונד ספורט. ב-6 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2-4 נגד דורדרכט.

ב-4 באוקטובר 2020 חתם במכבי נתניה מליגת העל, שהייתה התחנה הראשונה שלו מחוץ להולנד. ב-5 באוגוסט 2021 חתם לארבע שנים בוויבורג הדנית במדיה רשם רק הופעה אחת בליגה וב-19 בינואר 2022 חתם בלבסקי סופיה הבולגרית במדיה זכה בגביע.

תארים
-----

לבסקי סופיה
* הגביע הבולגרי: 2021/2022

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאור רחמני, ‏קליאן ואן דר קאפ חתם במכבי נתניה לעונה אחת, באתר ONE‏, 4 באוקטובר 2020

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"קליאן ואן דר קאפ"**.
ברלינר אנסמבל
פסל ברטולט ברכט בחזית התיאטרון
ה**ברלינר אנסמבל** (גרמנית: Berliner Ensemble) הוא תיאטרון בברלין, שנוסד על ידי הלנה וייגל וברטולט ברכט בשנת 1949.

יסוד התיאטרון ושנים ראשונות
---------------------------

אחרי שברכט ווייגל נמלטו מהחקירות בארצות הברית, הם הגיעו דרך ציריך לברלין המזרחית, שם קיבלו אותם בזרועות פתוחות. הם הקימו את התיאטרון שלהם על פי הרעיונות של התיאטרון האפי. ההפקה הראשונה הייתה "אמא קוראז' וילדיה" (1949), אח-כך "אדון פונטילא ומאטי משרתו", "האם", "מעגל הגיר הקווקזי" ועוד.

בשנת 1954 עבר התיאטרון לתיאטרון "אם שיפבאוארדם", תיאטרון שמאז פתיחתו בשנת 1892 העלה מחזות מהפכניים, שעסקו בתנועת הפועלים. שם שוכן הברלינר אנסמבל עד היום.

אחרי מותו של ברכט
-----------------

הצוות המשיך להעלות מחזות של ברכט, אך חלק עברו לגרמניה המערבית. הלנה ווייגל ניסתה לשמר את מורשתו של בעלה, ורק אחרי מותה בשנת 1971 הצליחה רות ברגהאוס לפתוח את התיאטרון לזמנים חדשים יותר. ראויים לציון מהתקופה הזאת: "האביב מתעורר", "העלמה יוליה", עם התייחסויות למציאות של גרמניה המזרחית.

בחזרה למסורת
------------

אחרי גירושו של וולף בירמן נאלצה ברגהאוס להתפטר, והמנהל האומנותי החדש ווגוורט השמרן ניסה להתחבר שוב להצלחות העולמיות של שנות החמישים, מה שלא הצליח.

אחרי נפילת החומה
----------------

לתיאטרון היה קשה להתאושש מהשינוי במשטר, וכל שנות התשעים היו חלשות מאוד, עם תחלופה מהירה מאוד של מנהלים. מאז 1999 מנהל אותו קלאוס פיימן. בינואר 2012 נכנסה תנועת המחאה הגרמנית נגד המדיניות הנאו-ליברלית של אנגלה מרקל לתוך התיאטרון, כאשר פעילים הפריעו באמצע ההצגה וניסו לכבוש את התיאטרון.

ביקור בארץ
----------

בשנת 2009 התארח הברלינר אנסמבל בתיאטרון הקאמרי והציג את אופרה בגרוש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברלינר אנסמבל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ברלינר אנסמבל
* ברלינר אנסמבל, ברשת החברתית פייסבוק

* ברלינר אנסמבל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007297403005171
* BnF: cb14654767z (data)
* CiNii: DA02302995
* GND: 2004351-X
* ISNI: 0000 0001 1008 7689
* LCCN: n83235563
* MusicBrainz: 318890a5-3b71-4442-8c0c-e5abd9dc9c42
* NKC: kn20040322013
* SUDOC: 035804610
* VIAF: 122048847
* WorldCat: lccn-n83235563

 |
**אשלגן ברומי** (**Potassium Bromide**) הוא מלח מסיס המורכב מקטיון אשלגן ואניון ברום המסודרים בסריג יוני: אריזה קובית צפופה (cubic close packed - ccp) - כל יון מוקף ב-6 יונים במטען מנוגד (קואורדינציה אוקטאדרית) בדומה למבנה הגביש של נתרן כלורי.

החומר שימש כתרופה אנטי אפילפטית עד לשנות השבעים של המאה ה-20 ועדיין משמש בווטרינריה כתרופה נגד פרכוסים בכלבים וחתולים. כריכוז נמוך במים טעם התמיסה מתוק, בריכוז גבוה יותר הטעם הופך מר והעלאה נוספת בריכוז תיצור טעם מלוח, שמקורו ביוני האשלגן. כמו כל מלח אשלגן בליעה תגרום לגירוי של ריריות מערכת העיכול, בחילה והקאות. 

אשלגן ברומי

תגובות
------

מייצרים אשלגן ברומי בתגובה של המינרל אשלגן פחמתי (K2CO3) עם ברזל ברומי Fe3Br8  

4K\_{2}CO\_{3}+Fe\_{3}Br\_{8}\Rightarrow 8KBr+Fe\_{3}O4+4CO\_{2}  

כיוון שהמלח עובר דיסוציאציה מלאה במים משתמשים באשלגן ברומי כמקור ליוני ברומיד למשל בתגובה עם כסף חנקתי בייצור כסף ברומי לסרטי צילום  

KBr\_{{(aq)}}+AgNO\_{{3(aq)}}\Rightarrow AgBr\_{{(s)}}+KNO\_{{3(aq)}}   

יון הברומיד בתמיסה יכול ליצור קומפלקסים התגובה עם הלידים של מתכות שונות כדוגמת נחושת ברומית   

2KBr\_{{(aq)}}+CuBr\_{{2(aq)}}\Rightarrow K\_{2}[CuBr\_{4}]\_{{(aq)}}

שימושים
-------

### כתרופה

השימוש בחומר כתרופה לאפילפסיה החל בשנת 1857. באותה תקופה האמינו כי המחלה נגרמת עקב אוננות ומי שגילה את יעילות החומר כנגד פרכוסים, צ'ארלס לוקוק (Sir Charles Locock) האמין כי יעילות החומר נובעת מהשפעתו המדכאת על הדחף המיני. המחצית השנייה של המאה ה-19 השתמשו באשלגן ברומי בכמויות גדולות לטיפול בהפרעות נוירולוגיות - בית חולים אחד צרך כמה טונות בשנה (חולים קבלו כמה גרמים ביום). שימוש נרחב זה בחומר נמשך עד לשנת 1912, אז נכנס לשימוש הפנוברביטל.
מלחי ברומיד המשיכו לשמש כתרופה לכאבי ראש ולהרגעה ללא מרשם בארצות הברית עד שנת 1975, אז נאסרו לשימוש (פרט לתרופות במרשם) עקב רעילות כרונית - הברומיד מסולק מהגוף לאט ולכן עשוי ריכוזו לעלות בדם בשימוש מתמשך. בגרמניה החומר מאושר לשימוש לטיפול באפילפסיה, בעיקר אצל ילדים ומתבגרים.
בוטרינריה משמש אשלגן ברומי לטיפול באפילפסיה אצל כלבים. כתרופה יחידה או כתוספת לפנוברביטל כשתרופה זו לא יעילה מספיק להפסקת הפרכוסים. השימוש בחתולים מוגבל בשל סכנה להתפתחות דלקת ריאות.

### באופטיקה

אשלגן ברומי שקוף בטווח רחב של אורכי גל - מ-250 ננומטר באולטרה סגול ועד ל-25 מיקרון באינפרה אדום. לכן משתמשים בחומר לייצור חלונות אופטיים לספקטרוסקופיה. בספקטרוסקופיה בתחום האינפרה אדום (IR) טוחנים לעיתים את הדוגמה עם אבקת KBr ואז דוחסים את האבקה המתקבלת לדיסק שקוף. ניתן גם למרוח את הדוגמה הנוזלית על משטח שקוף של אשלגן ברומי. כיוון שהחומר היגרוסקופי יש לשמור חלונות KBr בתנאי יובש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אשלגן ברומי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529536705171
* GND: 4163059-2
* LCCN: sh85105602

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באלבומה השני של "שייגעצ". אם התכוונתם למשקה המכיל אתנול, ראו משקה חריף.

**משקאות חריפים** הוא שמו של אלבומה השני במספר של להקת הפאנק-רוק "שייגעצ". האלבום יצא ב-2004 על ידי חברת התקליטים הד ארצי בהפקת שחר אבן צור, שלוש שנים לאחר אלבום הבכורה של הלהקה, ניו יורק-רפיח, ושנתיים לפני אלבומה השלישי של הלהקה, להפסיק לאכול עוגות.

האלבום זכה להצלחה רבה ושוחרו ממנו להיטים רבים: "מרילין מונרו", "אינטרקום", "את יפה", "אבא עורך דין" ו"משקאות חריפים". באלבום השתתפו חברי ההרכב המחודש: יובל מנדלסון, שכתב, שר והלחין את כל השירים למעט אחד, שיקו פלדמן, אבי מרקוביץ ואסף רייז, שהחליף את המתופפת הקודמת דנה רגב. שחר אבן-צור עיבד את האלבום עם חברי להקת "שייגעצ". בדיסק קיים גם שיר נסתר.

רשימת השירים
------------

1. ששת הימים
2. אבא עורך דין
3. דיילת באל על
4. משקאות חריפים
5. אין לי כח
6. אינטרקום
7. אוי ואבוי
8. אלוף בלפשל
9. אין לי אוויר
10. את יפה
11. שחק את המשחק
12. קשה לי לחשוב
13. מרילין מונרו

קישורים חיצוניים
----------------

* MusicBrainz משקאות חריפים באתר MusicBrainz

**ביקורות**

* גידי אביבי, הילדים של מוניקה, באתר הארץ, 8 ביולי 2004
* גבע קרא עוז, חשיבותה של אי רצינות, באתר ynet, 4 ביולי 2004

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 81df3e19-78b4-319f-a058-03728b335896

 |
**זרח שְבֶץ** (שוועץ) (1906 - 21 במאי 1996) היה מפקד "ההגנה" בבני ברק וסגן ראש העירייה.

שבץ נולד בביאליסטוק, שם למד ב"חדר" ובישיבה, ואחר כך למד את מקצוע הטקסטיל בבית הספר למלאכה בעירו. הוא היה בין מייסדי תנועת "החלוץ" בביאליסטוק, שימש יו"ר התנועה בעיר, והיה פעיל בחינוך קבוצות נוער ובהכנתן לעלייה לארץ ישראל. בשנת 1930 עלה לארץ ישראל, התיישב בבני ברק ונשא לאישה את מינה (מינדל לאה) בת חיים והינדה שמרגד. הוא עסק בעבודות מזדמנות עד שנת 1935, אז הוקם ברמת גן הסמוכה בית החרושת "קשת" לצביעה ולאשפרת טקסטיל - שם עבד עד לפרישתו לגמלאות.

שבץ נמנה עם מייסדי ארגון "ההגנה" בבני ברק, ושימש מפקד הארגון בעיר. כינויו היה "יפה", על שם בתו הבכורה. הוא היה פעיל בהסתדרות העובדים, והיה בין מייסדי מועצת הפועלים בעירו. בין השנים 1960 - 1965 שימש סגן ראש העירייה מטעם מפא"י. כהוקרה על פעילותו הציבורית קיבל את התואר "יקיר העיר" וכן את התואר "יקיר ההסתדרות".

שבץ עסק שנים רבות גם בעבודה עיתונאית, וכתב לעיתונים ביידיש בביאליסטוק, לפני ואחרי עלייתו ארצה. לאחר השואה פרסם מדי פעם מאמרים בשפה זו בכתבי העת של איגוד יוצאי ביאליסטוק בניו יורק ובבואנוס איירס. לאחר מותו פרסמו בני משפחתו אוסף ממאמריו בספר לזכרו, בשם "טעג און יארן" (ימים ושנים).

לקריאה נוספת
------------

* טעג און יארן / זרח שוועץ, בני ברק 1998.

הערות שוליים
------------

1. ↑  גרשון ועליזה ריבלין, **זר לא יבין: כינויי־סתר ביישוב היהודי בארץ־ישראל**, הוצאת משרד הביטחון, 1988
2. ↑  זרח שבץ - סגן ראש עירית בני־ברק, דבר, 22 ביולי 1960.