recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**קרב צ'סמה** היה קרב ימי שהתרחש ב־7 ביולי 1770 בין הכוחות של האימפריה הרוסית לבין כוח של האימפריה העות'מאנית בים האגאי ליד חופי טורקיה. הקרב הסתיים בניצחון רוסי למרות נחיתות מספרית משמעותית. כתוצאה מהניצחון בקרב הרוסים שיבשו באופן משמעותי את יכולת הטורקים לשמור על נתיבי השייט בים.

רקע
---

הקרב התרחש במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1768–1774) במסגרתה הכוח הימי הרוסי הגיע לים האגאי וניהל מערכה ימית תוך ניצול עזרה מהאנגלים. בקרב השתתף גם כוח אנגלי בפיקוד ג'ון אלפינסטון שתמך ברוסים.

הקרבות באזור החלו עוד ב־5 ביולי 1770 כאשר הספינות הרוסיות תקפו את הטורקים והטביעו את אוניית הדגל של הטורקים. כתוצאה מכך, הטורקים החלו בנסיגה והגיעו לחוף באזור צ'סמה בה הם היו מוגנים על ידי תותחי חוף שהיו מוצבים במבצר.

הקרב
----

במהלך 6 ביולי הצדדים התארגנו לקרב מכריע. הרוסים הכינו לקראת הקרב 4 ספינות הבערה במטרה לנצל אותן במתקפה. הקרב החל במהלך הלילה אור ל־7 ביולי. ספינות רוסיות החלו בירי תותחים ותוך שעה אחת האוניות הטורקיות התפוצצה. מהחלקים הבוערים שהתפזרו התפוצצה אונייה טורקית נוספת. לקראת בוקר, ספינות הבערה החלו להתקדם לאוניות הטורקיות. רק שתיים מהן הצליחו להתקרב לאוניות טורקיות ולהבעיר אותן. מהלך זה הביא לנזק משמעותי ל־5 אוניות קרב טורקיות. ההתפוצצויות באוניות טורקיות נמשכו עד הבוקר והתפוצצו עוד 10 אוניות מלחמה.

תוצאות הקרב
-----------

כתוצאה מהמפלה ומאיבוד מספר רב של אוניות הטורקים התקשו לשמור על נתיבי האספקה בים האגאי. יתרה מכך, הרוסים הצליחו להתחיל במצור על דרדנלים. 

יקטרינה הגדולה נתנה כבוד גדול למשתתפי הקרב ובמיוחד למפקדים. בארמון הגדול בפטרהוף הוקם אולם מיוחד לזכר הקרב, הוקמו מספר פסלים, ארמון צ'סמה בסנקט פטרבורג וכנסיית צ'סמה.

לזכר הקרב בוצע יציקת מדליות מזהב ומכסף וכל משתתפי הקרב קיבלו אותם. גריגורי אורלוב קיבל אישור להוסיף לשם משפחה שלו סיומת "צ'סמנסקי". 

בצי הקיסרי הייתה אוניית מלחמה בשם "צ'סמה" ואחד מיישובי בהרי אורל נקרא צ'סמה על שם הקרב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרב צ'סמה** בוויקישיתוף
* תיאור הקרב (ברוסית)
* תיאור הקרב (באנגלית)
* קרב צ'סמה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007284954305171
* LCCN: sh85022208

 |
**נחל קורן** הוא נחל איתן הזורם בעמק החולה ומהווה את הפלג המערבי ביותר של נחל דן.

הנחל
----

הנחל מתחיל כחצי קילומטר צפונית לקיבוץ הגושרים כפלג שמתפצל מנחל דן וזורם דרומה לאורך כ-3.5 ק"מ. הוא נשפך לנחל חרמון סמוך לקיבוץ שדה נחמיה, בקטע שבין שפך נחל דן והמפגש עם נחל שניר שיוצרים את נהר הירדן. לנחל אין אגן ניקוז נרחב של מי גשמים ואת מימיו הוא מקבל כמעט רק מנחל דן וממספר מעיינות קטנים. על כן, הזרימה בנחל היא כמעט קבועה במהלך כל עונות השנה. לאורך כקילומטר, בחלקו הצפוני, עובר נחל קורן בתוך ערוץ צר הנמצא בתוך ערוץ רחב יותר שרוחבו כ-30 מטר וקירותיו תלולים הנחזים כנהר בתוך תחום הצפתו. בנוסף, בערוץ הרחב שכבות סחף של עד 5 מטר.

מחקר
----

בגלל חוסר ההתאמה בין כמות המים הזורמים בנחל קורן ונחל דן עם סימני הסחף בערוצו, מניחים שנחל קורן זורם בערוץ קדום של נחל שניר, שנפרץ עוד בתקופה שבין הפליסטוקן התיכון והעליון כאשר פני אגם החולה היו כ-110 מטר מעל גובה פני הים. כאשר פני אגם החולה ירדו ל-90 מטר מעל גובה פני הים, הוסת נחל שניר מערבה ובנחל קורן נשאר יובל קטן של נחל שניר. יובל זה חתר לו ערוץ נמוך יותר בתוך הערוץ הקדום, הרחב יותר.

סביב הנחל
---------

סביב ערוצו של נחל קורן נמצא פארק הנהר הנעלם, בו סבכי עצים, הליכה בין פלגי מים וגם טחנת קמח עתיקה מהתקופה הנאוליתית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  יהודה קרמון, **עמק חולה הצפוני**, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשט"ז, עמ' 43–45
2. 1 2  יהודה קרמון, התהוות הנוף של עמק חולה, ידיעות החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה, א–ב תשט"ו, עמ' 81–83
3. ↑  פה ושם בארץ ישראל, חדשות, 4 באוקטובר 1993
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

שוק לילה ביי-וו
**שוק לילה**, (בסינית פשוטה: **夜市**, בפִּין-יִין: **Yèshì**, מוכָּר בעיקר בערי המזרח), הוא שוק שהמסחר מתקיים בו בשעות הלילה בלבד. המתחם המוקצה לטובת השוק הוא, בדרך כלל, רחוב, אשר בשעות היום הוא סואן, ומשמש כמעבר לכלי רכב, ולהולכי רגל. בלילה נסגר הרחוב לתנועת כלי רכב, מוצבים בו טורים טורים של דוכני סחורה, והוא הופך את פניו לבזאר ססגוני.

שוק הלילה משמש מקומיים ותיירים כאחד, והוא מהווה מרכז למפגש ובילוי, ומאפשר רכישת מאכלים מקומיים, אותנטיים, ומוצרים שונים.

מבנה השוק
---------

מונית תלת אופנוע
עם רדת החשיכה, נסגר הרחוב לתנועת כלי רכב, ותוך דקות אחדות מוצבים בו הדוכנים. בעלי הדוכנים משלמים דמי שכירות לעירייה, ומקבלים בתמורה את שטח הדוכן, הדוכן עצמו, וחיבור חשמל לצורך תאורה.

הדוכנים מסודרים ברחוב בכמה טורים, ובסמטאות שנוצרות ביניהם, מטיילים להנאתם מבקרי השוק.

בקצה האחד של השוק ממוקמים דוכני האוכל, ומי שהריח העז אינו מפריע לו, יכול ליהנות ממאכלי אטריות, ובשרים צלויים על האש. בשר של בעלי חיים גדולים נשמר עד לצלייה, כשהוא טרי ומשופד על שיפודי עץ. בעלי חיים קטנים כגון: יונים או פירות ים, נשמרים כשהם חיים, בגיגיות מים, או בכלובים, ונקטלים במקום. כן, נצלים על האש מאכלי טופו מסוגים שונים, הכל בתוספת ירקות עלים, נבטים ופטריות.

מול דוכני האוכל, ובקרבתם, נמצאות עמדות, בהן ניתן לרכוש מבחר של פירות צבעוניים.

בשני קצות השוק חונות מוניות תלת אופן (אופנוע המחובר לארגז המסוגל לשאת עד 4 נוסעים), ונהגיהן מציעים בקול לתיירים להוביל אותם למחוז חפצם.

מסחר
----

בשוק לילה ניתן למצוא כמעט כל דבר. ביגוד, נעליים, שעונים, תכשיטים, משקפי שמש, סלולריים ואביזריהם, צמחי בית, חיות מחמד, צעצועים ועוד. המחירים בדרך כלל זולים, אך באמצעות משא ומתן, יכול הקונה להוריד כ- 30% מהמחיר.

רוב המוצרים נושאים סמלילים של מותגי יוקרה, אך בפועל, לרוב, לא מדובר במוצרים אורגינליים. סוחרי השוק אינם מחכים שהקונים ייגשו ויתעניינו ביוזמתם, אלא מכריזים על מרכולתם בקול רם, ומזמינים את העוברים ושבים להיכנס. לעיתים אף אוחזים בשרוול הבגד של הקונה, ומושכים אותו בעדינות פנימה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שוק לילה** בוויקישיתוף
**לס אסקלדס** (בקטלאנית: **Les Escaldes**) היא העיר השנייה בגודלה בנסיכות אנדורה. העיר ממוקמת בהרי הפירנאים, בין צרפת לספרד, בסמוך לעיר הבירה של הנסיכות, אנדורה לה ולה. מספר התושבים נכון לשנת 2009 עמד על כ-16,391.

גאוגרפיה
--------

העיר נמצאת בדרום מזרח המדינה, בגובה 1,053 מטרים מעל גובה פני הים, במפגש שני נחלים.

אקלים העיר ממוזג, החורפים קרים, והקיץ יבש. הטמפרטורה נעה בין 1- מעלות בממוצע בחודש ינואר ל-20 מעלות בממוצע בחודש יולי. כמות המשקעים הממוצעת בעיר - 808 מ"מ גשם בשנה.

כלכלה
-----

כמו ברוב ערי אנדורה, עיקר כלכלת העיר מבוססת על תיירות. במקום מעיינות חמים רבים, הפעילים עוד מהתקופה הרומית. המקום ידוע במיוחד בריקוד המסורתי שלו המכונה "סנטה אנה" (בקטלאנית: Santa Anna). בנוסף, במקום תעשיית טקסטיל ענפה, הפעילה מאז ימי הביניים.

ראו גם
------

* אנדורה לה ולה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Les Escaldes, *Enciclopèdia Catalana* (הקישור אינו פעיל, 8 במאי 2017)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007533216405171
* LCCN: n95099698
* VIAF: 305856503
* WorldCat (עם VIAF): 305856503

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעיר באלסקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו נום (פירושונים).

**נום** (באנגלית: **Nome**) היא עיר במערב אלסקה שבארצות הברית. העיר נוסדה ב-9 באפריל 1901 והייתה בעבר אחת הערים המאוכלסות באלסקה. על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית לשנת 2020, מנתה אוכלוסיית העיר 3,699 תושבים.

נום היא העיר המערבית ביותר ביבשת אמריקה, והיישוב הקרוב ביותר למיצר ברינג בצידו האמריקאי. היא מרוחקת כ-500 ק"מ מהעיר הרוסית אנאדיר שביבשת אסיה.

דמוגרפיה
--------

על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, בשנת 2000 היו בעיר 3,505 תושבים, 1,184 משקי בית ו-749 משפחות. 51.04% מהתושבים היו אמריקאים ילידים, 37.89% לבנים, 0.86% אפרו-אמריקאים, 1.54% אסיאתים ו-0.43% מגזע אחר ו-8.19% משני גזעים או יותר.

ההכנסה החציונית למשק בית בעיר הייתה $59,402 וההכנסה החציונית למשפחה הייתה $68,804. ההכנסה החציונית לגברים הייתה $50,521 לעומת $35,804 לנשים. ההכנסה לנפש הייתה $23,402. בערך 5.4% מהמשפחות ו-6.3% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני, מהם 4.3% מתחת לגיל 18 ו-6.9% מגיל 65 ומעלה.

גאוגרפיה
--------

נום משתרעת על שטח של כ-55.9 קילומטרים רבועים, מתוכם 32.5 קמ"ר שטחים יבשתיים ו-23.5 קמ"ר שטחי מים. העיר נמצאת בגובה 6 מטר מעל פני הים.

היסטוריה
--------

העיר נוסדה על ידי מחפשי זהב.

בחורף 1925 התפשטה בעיר ובסביבתה מגפת דיפתריה. רבים מהתושבים נזקקו לטיפול רפואי והיו בסכנת חיים. תנאי השטח, רוחות ושלגים עזים ברחבי הטריטוריה, מנעו משלוח של נסיוב מציל חיים במטוס מאנקורג'. התרופות הובאו למקום במשלוח דרך הקרקע באמצעות מזחלות כלבים, עם צוות רפואי, שצלחו את השלג והסערה, הביאו את הטיפול הרפואי והתרופות והצילו חיים. לציון אותו אירוע מתקיים מדי שנה מרוץ מזחלות כלבים Iditarod Trail Sled Dog Race, שיוצא מאנקורג', עובר במסלול בו עברו מזחלות הכלבים, ומסתיים בנום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נום** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נום (באנגלית)
* אתר האינטרנט של נום
* נום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------



| דגל אלסקהדגל אלסקה מדינת אלסקה |
| --- |
| בירת המדינה | ג'ונו |  |
| אזורים גאוגרפיים | האיים האלאוטיים • חצי האי קנאי • חצי האי סיוארד • עמק טנאנה • אטו • דרום-מרכז אלסקה |
| היישובים הגדולים ביותר | אנקורג' • פיירבנקס • ג'ונו • סיטקה • קטצ'יקן • ואסילה • קינאי • קודיאק • בת'אל • פאלמר • הומר • אנאלסקה • בארו • סולדוטנה • ואלדז • נום • קוצביו • פטרבורג • סיוארד • וראנגל |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות אלסקה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007550516405171
* BIBSYS: 90611999
* GND: 4310445-9
* LCCN: n82006794
* MusicBrainz: 9778ce68-15ee-4760-a281-c1af019f60a9
* NARA: 10038579
* VIAF: 150113322
* WorldCat: lccn-n82006794

 |
**אנדרו קולינס** (באנגלית: **Andrew Collins**; נולד ב-1957) הוא סופר וחוקר בריטי בתחום העל-טבעי, בעיקר בתחום תורת הנסתר כגון: מצרים העתיקה, מקור האנושות ממקורות טקסט עתיקים, מיתוס הנפילים ופיתוח הדת במחשבה האנושית.

היסטוריה
--------

אנדרו גורש מבית ספרו עקב רמת כתיבה נמוכה באנגלית והתחיל לעבוד כפקיד בחברת ייצוא משלוחים בלונדון.
תחביבו כילד במסתורין החיים הוביל אותו לעסוק כחוקר עב"מים, הוא ביקר אנשים אשר טענו להיות עדים למקרים של ביקור עב"מים ושלח דו"חות לארגונים ארציים.

בשנת 1976 הפך לדמות מוכרת בתנועת הפאנק עוד כאשר הייתה בתחילתה, אך ויתר על קריירה מוזיקלית כדי לכתוב במגזין "Strange Phenomena".

קולינס הוא המארגן של הכנס השנתי של "Questing Conference" בבריטניה, אשר עוסק בהיסטוריה רוויזיוניסטית, ארכאולוגיה אסורה ותעלומות עתיקות. כיום חי עם אשתו סו באסקס.

From the Ashes of Angels
------------------------

ספר זה עוסק במיתוס הנפילים ומעלה שאלות לגביהם, מהיכן באו ואם ייתכן שאכן היו קיימים והתהלכו עלי האדמה.
לאחר תשע שנות מחקר וליקוט מידע, הספר הושלם בעזרת ידידו של אנדרו קולינס, ריצ'רד ווארד.

הספר חולק על דרכי חשיבה מודרניות מקובלות ברחבי עולם, בכל הקשור לתפישה של האלוהות. הספר טוען שהדת, באופן כללי, מבוססת על האמונה בכוכבים והשלב שבו העולם הוא היום של אמונה באל אחד הוא איך שהדברים התפתחו מהדתות הקדומות, והאלים הקדמונים הם בעצם הנפילים שהיו בשר ודם.

ספריו
-----

* The Running Well Mystery 1983
* Knights of Danbury 1985
* The Brentford Griffin 1985
* The Black Alchemist 1988
* The Seventh Sword 1991
* The Circlemakers 1992
* The Second Coming 1993
* Alien Energy 1994
* From the Ashes of Angels 1996
* Gods of Eden: Egypt's lost legacy and the genesis of civilization 1998
* Gateway to Atlantis 2000
* Tutankhamun: The exodus conspiracy 2002
* Twenty-first Century Grail 2004
* The Cygnus Mystery 2006

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אנדרו קולינס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007429169005171
* GND: 120806371
* ISNI: 0000 0001 0956 9154
* LCCN: n95010668
* NLK: KAC201601609
* NTA: 074183710
* SUDOC: 086909789
* VIAF: 17453168
* WorldCat: lccn-n95010668

 |
**לויד פנחס בלומן** (נולד ב-7 במאי 1966), ידוע בשם הבמה שלו **לייזר לויד** (באנגלית: **Lazer Lloyd**), הוא זמר-יוצר, וגיטריסט ישראלי-אמריקאי. סגנונו מושפע מבלוז, גוספל וגרוב מטאל, ומשלב בלוז מסורתי עם מוזיקה יהודית וניגונים חסידיים.

ביוגרפיה
--------

נולד בשם לוייד פול בלומן בניו יורק וגדל בקונטיקט. אביו שר וניגן בגיטרה עם פול סיימון. בגיל חמש עשרה החל לנגן במועדוני לילה לאורך קו החוף בקונטיקט ובניו הייבן עם להקתו Legacy, שעשתה קאברים ללהיטים משנות ה-50. בגיל שמונה עשרה החל ללמוד מוזיקה קלאסית בניו יורק בסקידמור קולג אצל מילט הינטון, נגן הבס של הזמר לואי ארמסטרונג, ואצל רנדי ברקר מההרכב דם, יזע ודמעות. עם סיום לימודיו חזר לקונטיקט שם הקים להקת רוק המבוססת על בלוז בשם The Last Mavericks. בהמשך נסע למנהטן כדי לבצע הקלטות עבור חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס.

ב-1993 פגש בניו יורק את הזמר הרב שלמה קרליבך והושפע ממנו עמוקות. קרליבך הזמין אותו לנגן עמו בישראל אך נפטר כעבור זמן קצר. בשנת 1994 פרש מלהקתו, התקרב לדת ועבר ללמוד בישיבה בירושלים. בהמשך הצטרף ללהקת רבע לשבע כנגן גיטרה מוביל וכזמר שני והקליט איתם במשך עשור. בשנת 2004, הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו "Higher Ground", ששילב רוק פולק, שירה מלאת רגש לצד קטעי גיטרה "מלוכלכים" ו"אגרסביים".

לויד הקים שלישיית בלוז-רוק וכתב והפיק את אלבומי הלהקה "Passin'over" בשנת 2007 ו-"Real people" בשנת 2008. הלהקה סיירה בישראל, כמו גם בקמפוסים בארצות הברית. בשנת 2012 הוציא אלבום כפול אקוסטי ואלקטרוני, My Own Blues, שנבחר על ידי ארגון הבלוז הישראלי כאלבום הבלוז הטוב ביותר.

נשוי ואב לחמישה ילדים, מתגורר בבית שמש.

סגנון מוזיקלי
-------------

לויד משלב את אורח חייו הדתי בנגינת בלוז ורוק שורשיים. במהלך השנים הופיע לצד מיטב הנגנים והזמרים בישראל, צבר פופולריות בקרב חוגי הבלוז, הרוק האלטרנטיבי והמוזיקה היהודית והוצב על ידי מבקרי מוזיקה אחדים בשורה הראשונה של הגיטריסטים בישראל. סגנונו המוזיקלי הושווה לנגינה של נגני בלוז ורוק שחורים כגון בי בי קינג וג'ימי הנדריקס ושל נגנים לבנים שהלכו בעקבותיהם כגון אריק קלפטון.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של לייזר לויד
* לייזר לויד, ברשת החברתית פייסבוק

* לייזר לויד, ברשת החברתית אינסטגרם

* לייזר לויד, סרטונים בערוץ היוטיוב

* לייזר לויד, באתר ספוטיפיי

* לייזר לויד, באתר Discogs (באנגלית)
* בן שלו, כשבי-בי קינג פוגש את הרב קרליבך, באתר הארץ, 23 בפברואר 2012
* לירון נגלר-כהן, לייזר לויד מציג: בלוז לחיפוש הגדול, באתר ynet, 19 בפברואר 2012
* לייזר לויד בהופעה שהכניסה את לונדון וקירשנבאום לדיכאון, לונדון את קירשנבאום
* מיכאל רורברגר, עכבר העיר אונליין, בא בלילה: הבלוז האלוהי של לייזר לויד, באתר הארץ, 12 באוגוסט 2012
* Anthony Weiss, Hasidic musician Lazer Lloyd sings the black hat blues, JTA, December 1, 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  יואב קוטנר, יוסי פיאמנטה, לייזר לוייד - בלוז בעזרת השם, באתר "קוטנר.נט", 7 באוקטובר 2011

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007515448305171

 |
**נולונביי** (באנגלית: **Nhulunbuy**) היא עיירה בטריטוריה הצפונית שבאוסטרליה. העיירה הוקמה בסוף שנות השישים כדי לשכן בה עובדי מכרה בוקסיט ובני משפחותיהם וכן נבנה בה נמל מים עמוקים. העיירה שוכנת 996 ק"מ ממזרח לבירת הטריטוריה דרווין. אוכלוסיית העיירה מנתה 3,933 תושבים במפקד 2011.

בנולונביי שולט אורח חיים טבעי ורגוע. הנוף היפה והמחוספס והחופים החוליים הלבנים מאפשרים בריחה מההמולה של החיים בעיר, והאזור מושך אליו הרפתקנים מרחוק ומחפשים אחר הזדמנות להתחבר ליופי ולתרבות המסורתית העשירה שלה. תושבי המקום נהנים מפעילויות מבוססות טבע הכוללות דייג, טיולים בין השיחים, קמפינג, אומנויות מסורתיות, ציד וספארי.

היסטוריה
--------

האזור הוא מקום מושבם של שבטים אבוריג'ינים מזה 40,000 שנים. האירופאי הראשון שהיה במקום הוא החוקר מתיו פלינדרס שהגיע לאזור ב-1803 במסגרת מסע ההפלגה שלו סביב לאוסטרליה.

ב-1963 החליטה הממשלה הפדרלית להקים במקום מכרה בוקסיט. תושבי היישוב ירקאלה (Yirrkala) משבט היולנגו (Yolngu) התנגדו לכך חריפות והגישו עצומה לבית הנבחרים האוסטרלי. המהלך משך תשומת לב בקנה מידה לאומי ובינלאומי. ב-1971, כאשר נותרה הממשלה בעמדתה, עתרו אנשי השבט לבית המשפט. הם הפסידו בעתירה מאחר שבתי המשפט היו אז כבולים לעקרון הטרה נוליוס שעל פיו לא הוכרה בעלות על האדמות של האבוריג'ינים מלפני תקופת ההתיישבות האירופאית. יחד עם זאת, השופט הכיר בשימוש הדתי והכלכלי שעשו העותרים באדמות ובכך נסללה הדרך להכרה בזכויות הקרקעיות של האבוריג'ינים באוסטרליה.

נולונביי נוסדה על ידי חברת אלומיניום שווייצרית כדי לשכן בה את עובדי מכרה הבוקסיט ואת מפעל התכת האלומיניום שמופק ממנו. ב-2007 רכשה חברה קנדית את הבעלות על המכרה. בנקודת זמן מסוימת הייתה אוכלוסיית העיירה מורכבת מאנשים מיותר מ-100 מדינות ובשנות השבעים היא מנתה כ-3,500 תושבים.

כביש הגישה לעיירה הוא דרך לא סלולה באורך של יותר מ-700 ק"מ ונדרש אישור מיוחד כדי לנסוע בו. לפיכך רוב האספקה והמבקרים בעיירה מגיעים אליה בדרך הים או האוויר.

בנובמבר 2013 הודיעה החברה הקנדית על סגירת מפעל התכת האלומיניום ומקור התעסוקה היחיד במקום נותר מכרה הבוקסיט. עקב כך פוטרו כ-1,100 עובדים, כרבע מתושבי העיירה וצעדים ננקטים כדי לפתור את מצוקת האבטלה.

| **אקלים בנולנביי** |
| --- |
| חודש | ינואר | פברואר | מרץ | אפריל | מאי | יוני | יולי | אוגוסט | ספטמבר | אוקטובר | נובמבר | דצמבר |
| טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°) | 32 | 32 | 31 | 31 | 30 | 29 | 29 | 29 | 30 | 31 | 32 | 32 |
| טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°) | 25 | 25 | 25 | 24 | 23 | 21 | 20 | 20 | 21 | 23 | 25 | 26 |
| משקעים ממוצעים (מ"מ) | 234 | 241 | 261 | 237 | 84 | 18 | 13 | 4 | 4 | 12 | 27 | 190 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נולונביי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  נולונביי במפקד 2011
2. ↑  NORTHERN TERRITORY GOVERNMENT, Nhulunbuy (ארכיון)
3. ↑  McGrath, Pat (29 November 2013). "About 1,100 jobs cut as Rio Tinto suspends production at Gove alumina refinery in the Northern Territory". ABC Online.
4. ↑  McGrath, Pat (29 November 2013). "Rio Tinto reveals rescue package for future of Nhulunbuy after alumina refinery closure". ABC Online.
**עַבְיָד שחום** (שם מדעי: *Scorpio maurus fuscus*) המכונה גם **עביד כושי** ולעיתים **זרחיה** הוא תת-מין של עביד צפון אפריקאי. שמו נגזר מהלחם המילים "עב" ו-"יד", על שום צבתותיו העבות.

מאפיינים
--------

גודל פרט בוגר נע בין 6 ל-7 סנטימטרים בממוצע. לעביד השחום כמה וריאציות צבע באזורים שונים בישראל (לא כולל העביד הצהוב הנחשב לתת-מין נפרד).

הוא נפוץ במרכז ישראל וצפונה, וארסו אינו מסוכן לאדם - למעט אלו הסובלים מאלרגיה לארס זה. עקיצתו של עקרב זה אינה כואבת יותר מכדי עקיצת דבורה. עקרב זה משמש חובבי טבע רבים בתחום התצפיות והגידול.

העביד השחום מצוי באזורים הצפוניים של ארץ ישראל, ובחלקים ממרכזה, בשדות, יערות ואזורים זרועי אבנים וצמחייה. תת-מין זה הוא אחד משני העקרבים היחידים בארץ ישראל החי במחילות קבועות: עומק המחילה נע בין 15 ל-30 סנטימטרים, בהתאם לתנאים השוררים באדמה, ולעומק המחילה אין התחשבות בסוג הקרקע.

המחילה מתחילה בחפירה אופקית, ולאחר מכן יורדת בזווית חדה מטה. בדרך כלל, אם המחילה נחפרה תחת אבן והעקרב נמצא מתחתיה מספיקה תזוזה קלה שבקלות והעקרב יצלול באותו הרגע לתחתית מחילתו. בגבור עליו הרעב, הוא ממתין בפתח מחילתו לחרק תועה. הוא נחשב לעקרב עצלן שכמעט ואינו יוצא מפתח מחילתו, למעט בלילה. אם כי פרטים משוטטים נצפים מפעם לפעם. אם החרק עבר רחוק מכדי הושטת צבת, בדרך כלל העקרב לא ירדוף אחריו גם אם הדבר יעלה בעוד יום או יומיים של צפייה. תת-מין נוסף, עביד צהוב נפוץ בדרום הארץ ובאזוריה המדבריים.

* 
*

ראו גם
------

* עביד צהוב

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **עביד שחום** |

* העביד הכושי - מאמר מאת דוד דוד(הקישור אינו פעיל)
**קו הרכבת ייוו - מדריד** הוא מסלול רציף של תעבורת קרונות רכבת על גבי מסילת רכבת, מהעיר יי-וו בסין, לעיר מדריד בספרד, מרחק של כ- 13,000 קילומטרים (8,100 מיל), ובכך הוא מהווה את קו הרכבת הישיר הארוך בעולם. רוב התעבורה בו היא לצורך העברת מכולות ובהן סחורות. עד לבניית הקו, נחשבה הרכבת הטרנס-סיבירית לקו הארוך בעולם. **קו יי-וו - מדריד** הוא אחד ממספר מסלולים המשמשים רכבות משא למרחקים ארוכים בגשר היבשה האירו-אסיאתי החדש (New Eurasian Land Bridge). מסלולים אחרים בין ערים בסין לבין אירופה, המחוברים באמצעות רכבות משא רגילות, כוללים למשל את קו Lianyungang עם רוטרדם, או יי-וו עם ורשה ; נכון לשנת 2016, לפחות שתים עשרה ערים סיניות ותשע ערים אירופיות מחוברות בקווי רכבת דומים. )

המסילה של קו הרכבת המתחיל בעיר יי-וו, הממוקמת על חוף האוקיינוס השקט, 300 קילומטר דרומית לשנגחאי, וכ-13,000 ק"מ מספרד. הקו עובר דרך סין לכל רוחבה, קזחסטן, רוסיה, בלארוס, פולין, גרמניה וצרפת, ומסתיים במדריד בירת ספרד. קו הרכבת נדרש להתמודד עם מספר אתגרים, ביניהם סוגי כתב שונים, מהירויות שונות וסוגי מדידה שונים. אך האתגר הגדול ביותר הוא בתקן המסילות המשתנה. בסין, בפולין ובמערב אירופה בנויים קווי הרכבת בתקן הסטנדרטי (אנ'), בעוד בקזחסטן, רוסיה ובלארוס נעשה שימוש בתקן מסילה רוסי נפרד (אנ'), ובספרד עצמה נהוג התקן האיברי (אנ') הרחב עוד יותר. הפתרון לכך הוא בחילופי בוגי
Bogie exchange, שהיא מערכת הפעלה ייחודית עבור קרונות רכבת שנדרשים לעבור כמה תקני מסילות, והגלגלים בהם מותאמים לכמה מסילות שונות, כדי להתגבר על ההבדלים ברוחב המסילות. לביצוע חילופי בוגי, עוברים קרונות הרכבת התאמה על ידי הסרת השלדה המכילה את הגלגלים והצירים שבתחתית הקרון, והתקנת בוגיה חדשה עם גלגלים מרווחים יותר או צרים יותר, בהתאם.

ההתאמה הידנית של הקרונות לתקן מסילות הרכבת המקומי במשך שלוש פעמים מחייבת זמן, לכן אורך המסע 21 יום, שלושה שבועות. עדיין זול יותר וקצר יותר באופן משמעותי מהובלה בים, שתארך שישה שבועות. הובלת הסחורות במשאיות דרך כביש אמנם מהירה יותר, אך תדרוש מספר רב של משאיות, בעלות כבדה, במקום כל קרון תובלה. מעבר לעלות הגבוהה יותר באופן ניכר, הסעת סחורות במשאיות תגרום לזיהום אוויר פי שלושה (114 טון CO 2 לעומת 44 טון ברכבת), לכל נסיעה.

קבוצת InterRail השיקה את קו הרכבת בנובמבר 2014, בשיתוף פעולה עם חברת הרכבת הסינית וחברת דויטשה באן (DB). קבוצת InterRail, הרשומה בשווייץ, היא קבוצת תחבורה בינלאומית עם התמחות בהובלה ברכבות, והיא בעלת הקרונות והמכולות.

הקו שמחוץ לסין מנוהל על ידי שיתוף פעולה גם עם חברת הרכבות הרוסית (RZD). סחורות אופייניות כוללות מחשבים וחלקי רכב. לכן הקו ייחודי גם בשיתוף הפעולה הבינלאומי בין חברות עסקיות ולאומיות שוונת.

עם הקמת הקו הכריז נשיא סין שי ג'ינפינג על יוזמת החגורה והדרך, שחזור של דרך המשי ההיסטורית, ואילו נשיא רוסיה ולדימיר פוטין קרא ל"גל תיעוש חדש ברחבי יבשת אירואסיה. "

ראו גם
------

* האיחוד הכלכלי האירואסייתי
* יחסי סין–רוסיה
* מסילת הרכבת באיקל-אמור
* הרכבת הטרנס-אסיאתית
* הרכבת הטרנס-סיבירית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קו הרכבת יי-וו - מדריד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

 

1. ↑  Shepard, Wade (2016-01-28), "Why The China-Europe 'Silk Road' Rail Network Is Growing Fast", *Forbes*
2. ↑
3. ↑  "China flags train to Madrid to revive Silk Route", Atul Aneja, The Hindu, 23 November 2014
**עבידיים** או **עַב-יָדִיִּים** (שם מדעי: *Scorpionidae*) היא משפחת העקרבים המכילים את המינים הגדולים ביותר בסדרה כשהגדול מכולם הוא המין *Heterometrus swammerdami* שאורכו מגיע ל-23 ס"מ ושוקל עד 32 גרם.

מאפיינים
--------

מינים אלה קיבלו את שמם על שם הצבתות הגדולות והגפיים הגדולות הנושאות אותם. הם בעלי שריון כהה ועבה וזנב קצר ומעובה בעל ארס חלש יחסית, אך עדיין קטלני לטרפו.

בני הקבוצה חיים ביערות גשם, ערבות או מדבריות כמו הסהרה. כמו רוב העקרבים הם יוצאים בלילה לחפש טרף הכולל בעיקר חרקים וכן עכבישנים אחרים וכמה חולייתנים קטנים. הם הורגים אותם באמצעות הצבתות העבות והעקיצה בזנבם. הם אינם קטלניים לבני אדם (למעט לאלה שאלרגיים להם) וחלק מהם הם חיות גידול מבוקשות.

ייתכן שגם בני משפחת הנבואיים (*Diplocentridae*) הדומה להם מאוד שייכת לעבידיים כתת-משפחה.

סוגים
-----

* *Heterometrus*
* *Opistophthalmus*
* *Pandinus*
* עביד (*Scorpio*) - בו עביד שחום ועביד צהוב
* *Mioscorpio* - נכחד
* *Sinoscorpius* - נכחד
* *Rugodentinae*
* *Rugodentus*
* *Urodacinae*
* *Urodacus*
* *Aops*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עבידיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007546532405171
* NKC: ph582640

 |
"**דגל צהוב מעל כנסיית נוטרדם**" (1991) הוא שמו של הדפס מאת הצייר הישראלי אסף בן צבי.

תיאור
-----

ההדפס "דגל צהוב מעל כנסיית נוטרדם" הודפס בשנת 1991 בסדנת ההדפס ירושלים במהדורה של 8 עותקים. העבודה מתארת דגל על תורן ולצידו כיפה, המצוירים בקו דק, עשוי בטכניקה של שעווה רכה, על רקע מרחב ריק בצבע חום-צהבהב, מעין ענן אבק, שנוצר בטכניקה של אקווטינטה. בן צבי מבטל את הפרספקטיבה ואת קו האופק, הממוקם מחוץ ליצירה, לטובת הדגשה של מרחב השמיים.

שמו של ההדפס מזהה אותו עם המתחם הצרפתי בירושלים, שעליו מונף דגל הוותיקן. יורם ורטה קשר בין מבנה "נוטרדם דה פראנס" לבין תחושת לימיניאליות, שמקורה בביקורים באזור לפני מלחמת ששת הימים, אז היה זה אזור חיץ בין ישראל לירדן.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: גורדון אירנה, **תפרים חיים: אסף בן צבי: הדפסים מסדנת ההדפס ירושלים**, סדנת ההדפס ירושלים, ירושלים, 2013, עמ' 6
2. ↑  אתר למנויים בלבד עוזי צור, יצירתו הלירית והנזירית של אסף בן צבי, באתר הארץ, 14 ביוני 2013
3. ↑  ראן: ורטה, יורם, "לצייר תוקף", בתוך: גינתון אלן (אוצרת), **אסף בן צבי: לשכוח כמעט את הכל**, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 2012, עמ' 45-44.
**איציק** "**זק**" **סולם** (נולד ב-16 באפריל 1974) הוא יוצר, מלחין, מפיק מוזיקלי וגיטריסט ישראלי, חבר להקת "היהודים".

ביוגרפיה
--------

סולם התחיל לנגן בפסנתר בגיל 6 ובגיל 12 למד גיטרה מאביו, המוזיקאי אלי סולם. בנעוריו שימש מורה למאות תלמידי מוזיקה מכל ישראל. באוגוסט 1992, בהיותו בן 18, זכה במקום הראשון בתחרות גיטריסטים ארצית שהתקיימה במועדון "רוקסן". כשנה אחרי כן, השתתף במופע ובאלבום "צבעוני שחור" יחד עם רון סלונים, אייל פארן, אלונה דניאל, ארקדי דוכין, ז'אן פול זימבריס ומיכה שטרית.

בהמשך היה סולם חבר בלהקת "היהודים" והשתתף בהופעות מתחילת דרכה של הלהקה ועד לביסוסה כאחת מלהקות הרוק המצליחות בארץ. בשנת 1998 השתתף סולם בהקלטות אלבומה השני "היהודים" בנגינה ועיבודים וכן בהקלטות אלבומה השלישי "פחד מוות" בשנת 2001.

בשנת 1998 עבר להתגורר בניו יורק והופיע בסצנת המוזיקה המקומית. עבד עם מפיקים כמו Ed Tuton, Baby Face, Frank Fillipetti (Forerigner, Kiss, Fuel, Korn, James Tayor).

במהלך עבודתו כמפיק ונגן במנהטן, עבד סולם עם אומנים מהשורה הראשונה כגון סוזן וגה, די סניידר, וכן בתזמורת הענק "אורקסטרה טרנס-סיבירית". בראשית שנות ה-2000 השתתף בהקלטות אלבום צמד ה-R&B האמריקני KC & JOJO, שמכר כ-10 מיליון עותקים, וכן באלבום הבכורה של הכוכבת הקנדית פפה דובסון (Fefe Dobson), שמכר כמיליון עותקים. כמו כן הופיע עם זמרת הנשמה איו (Ayo) שזוכה להצלחה גדולה באירופה, השתתף בהקלטת אלבומו של פטריס בארט ויליאמס (Patrice Bart Williams), והופיע בכל רחבי ארצות הברית עם סולן להקת ספייס הוג (Space Hog) הבריטית רויסטון לנגדון (Royston Langdon).

כמעבד ומפיק מוזיקלי סולם חתום על יותר מ-200 תקליטורים וככותב ומלחין על מאות ג'ינגלים ופרסומות ששודרו בכל בעולם, ומוזיקה לסרטים הכוללת גם הופעה בקטע סולו גיטרה בסרט "מוזיקה ומילים" בכיכובם של יו גרנט ודרו ברימור.

סולם אף שימש כמדריך מוזיקלי לשחקני הקולנוע ג'רארד באטלר, ג'פרי דין-מורגן, ויו גרנט.

בשנת 2005 הקים את חברת ההפקות האמריקנית Prysm Music והפיק אומני פופ ורוק צעירים. בשנת 2006 החתים והפיק מוזיקלית את אלבום הבכורה של להקת הרוק Amaury שזיכה אותה במקום הראשון בקטגוריית הרוק של VH1, ובשנת 2008 את אלבומו של ג'וליוס אשר זכה במקום הראשון בקטגוריית הפופ.

בשנת 2009 כתב סולם את המוזיקה למופע האקרובטיקה "Ariel Angels" יחד עם הבסיסט מייקל ויסגליה. כמו כן הופיע במופעי ברודוויי "Rock of Ages" בניו יורק ו-"Van Helsing's Curse" בלאס וגאס.

בשנת 2011 הוציא סולם אלבום סולו אינסטרומנטלי שאותו כתב והפיק. באלבום משתתפים נגנים כגון עומר חכים (מדונה, סטינג), סטרלינג קמפבל (דייוויד בואי, B-52), סטיב הולי (פול מקארטני, ג'ו קוקר), ג'רי מרוטה (פיטר גבריאל, אלטון ג'ון), ויל לי (פרינס, אריק קלפטון) ודני לואיס (Goverment Mule).

הרכב ההופעה החיה כולל את אנטון פיג בתופים, מייקל ויסגליה בבס, בנט פסטר בקלידים, טאביטה פייר שירה, גאריסון הוק הג'מייקני בראפ וקולות ואיציק סולם בגיטרות, ומופיע במועדונים בניו יורק כגון מרקורי לאונג' ו-Bowery Ballroom, ובפסטיבלים ברחבי ארצות הברית.

במהלך חציה השני של שנת 2014 חזר ללהקת "היהודים".

קישורים חיצוניים
----------------

* איציק סולם, סרטונים בערוץ היוטיוב
* איציק סולם, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פוסט של "היהודים" בפייסבוק, 16 באפריל 2020
2. ↑  סולו גיטרה, **חדשות**, גיליון 26 באוגוסט 1992, עמ' 30.
**חלון תרפויטי** (נקרא גם אינדקס תרפויטי או **טווח תרפויטי**, באנגלית: **therapeutic window**) הוא מונח בפרמקולוגיה המתאר את טווח המינונים שבהם תרופה (או חומר פעיל ביולוגית אחר) פועלת באופן הרצוי וללא סכנת הרעלה. החלון התרפויטי נקבע בעיקר על ידי:

* הפרמקוקינטיקה של התרופה - קצב ספיגת התרופה בגוף, הנמדד על ידי זמן ההגעה לריכוז מסוים בדם ומידת הקישור של החומר לאתרים נוספים על אתר המטרה בגוף, בעיקר לחלבוני הסרום; קצב המטבוליזם והפינוי של התרופה מאתר המטרה (תהליך אנזימטי) ברמת התא; וקצב הפינוי מהדם ומהגוף בכלל (בעיקר על ידי הכבד והכליות).

* הפרמקודינמיקה של התרופה - קצב ואופן הקישור של התרופה (ליגנד) לאתר המטרה (רצפטור) ברמת התא, בעיקר קישור הפיך לעומת קישור לא הפיך.

משמעות החלון התרפויטי
---------------------

החלון התרפויטי של תרופה הוא ערך סטטיסטי קבוע הנקבע במהלך הניסויים לאישור תרופה חדשה. האומדן מתאים לרוב בני האדם, אך לא לכולם. בקביעת החוזק והמינון לתרופות בעלות חלון תרפויטי צר על הרופא הרושם לשקול גורמים אלה: נטילת תרופות נוספות, כשל במנגנוני המטאבוליזם, גיל המטופל, מידת הבנת המטופל או המטפלים בו את אופן הנטילה.

אינדקס תרפויטי
--------------

אינדקס תרפויטי הוא צורת החישוב המקובלת לאומדן כמותי של החלון התרפויטי הוא מחושב כך:  

{\displaystyle Therapeutic\ ratio(index)={\frac {LD\_{50}}{ED\_{50}}}}  

כאשר LD50 הוא המינון הדרוש לכך ש50% מהאוכלוסייה ימותו (Lethal Dose), ו ED50 הוא המינון הדרוש להשגת אפקט טיפולי ב-50% מהאוכלוסייה (Effective Dose). אינדקס תרפויטי (TI) הקטן מ10 מעיד על כך שהתרופה לרוב תהיה רעילה (כמו חומרים כימותרפיים) כלומר, לתרופה חלון תרפויטי צר מאוד, ושינויים במינון התרופה עשויים להיות קטלניים. ככל שה-TI גבוהה יותר, כך התרופה בטוחה יותר ויידרשו מינונים גבוהים יותר של התרופה על מנת לגרום למוות.

תרופות נבחרות בעלות חלון תרפויטי צר (רשימה חלקית ביותר)
-------------------------------------------------------

* דיגוקסין - Digoxin
* ליקרביום - lithium
* קומדין - Warfarin
* פניטואין - Phenytoin
* דימרקפרול - Dimercaprol
* תאופילין - Theophylline

שיעור הבטיחות
-------------

במיוחד בתחום הסמים הפסיכואקטיביים המשמשים לצורכי פנאי משתמשים לפעמים במושג שיעור בטיחות (באנגלית: **safety ratio**)
במקרים אלה המנה ה"יעילה" היא הכמות והתדירות שיוצרים את ההשפעה הרצויה. היא יכולה להיות גדולה או קטנה מהמינון היעיל מבחינה טיפולית. 

**גורם הבטיחות הוודאי** הידוע גם כ**טווח הבטיחות** (MOS= **Margin of safety**) הוא היחס בין המנה הקטלנית עבור 1% של האוכלוסייה ובין המנה היעילה עבור 99% של האוכלוסייה (LD1/ED99). זה סממן בטיחות טוב יותר מ - LD50 עבור אותם החומרים שיש להם השפעות רצויות ובלתי רצויות כאחד. הוא מתייחס לקצות הספקטרום שבהם נחוצות מנות הנדרשות ליצור תגובה באדם אחד, ובאותה מנה, עלולות להיות קטלניות באדם אחר.

ראו גם
------

* מדד שטח גוף

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **חלון תרפויטי** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **טוח תרפויטי** |

* טעות במתן הוראות לטיפול בתרופה בעלת חלון תרפויטי צר
* חלון תרפויטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**עבקנה** (שם מדעי: ***Arundo***) הוא סוג במשפחת הדגניים.

מאפיינים ושימוש
---------------

העבקנה הוא עשבוני רב שנתי גבוה, גבעוליו ארוכים - עד כ־8 מטרים, חלולים, קשים וגמישים, בדרך כלל אינם מסתעפים. הגבעול מחולק לפרקים ארוכים - כ־50 ס"מ. עובי הגבעולים 3–5 ס"מ. העלים ארוכים מאוד, רחבים בבסיסם, ומשם צרים והולכים בהדרגה. סידורם דו צדדי סימטרי, והם צומחים כלפי מעלה ולא נופלים לצדדים. בין יוני לדצמבר, בקצות הגבעולים צומחת תפרחת בצורת מכבד, אורכו כ־50 ס"מ, רוחבה כ־10 ס"מ. הזרעים מכוסים במוצים שעירים, ומופצים על ידי הרוח. שורשי העבקנה בנויים מפרקים קצרים ומעובים, והם עקומים ומפותלים.

מגבעולי העבקנה הקשיחים מיוצרים עלים, המהווים חלק חשוב ברוב כלי הנגינה ממשפחת כלי הנשיפה מעץ, ביניהם סקסופון, קלרינט, אבוב, בסון וחמת חלילים.

תפוצה
-----

תפוצתו של העבקנה כלל עולמית, והוא מצוי בסמוך למקווי מים. העבקנה רגיש יחסית להצפה, ולכן אין הוא צומח על גדות נחלים המוצפות לעיתים קרובות כמו הקנה, אלא בריחוק מהאזור המוצף.

### מינים בישראל

* עבקנה שכיח (A. donax), נפוץ בנחלי רמת הגולן, בקעת הירדן ומדבר יהודה.
* עבקנה נדיר (A. pliniana), הנפוץ באזור השרון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עבקנה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph1190795

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באמצעי פרסום. אם התכוונתם לסופר ומשורר ישראלי, ראו צדוק עלון. לפעילה החברתית וחוקרת האמנות, ראו קציעה עלון.
עלונים מפוזרים ברחובות סאות' ביץ', מיאמי. מראה נפוץ באזורי בילוי ליליים.
**עלון** או **עלון פרסום** (גם: **פְלַיֶיר**, מאנגלית: Flyer) הוא אמצעי פרסום המיועד לפרסם אירועים, שירותים או עסקים. בדרך כלל, זהו עמוד אחד או יותר של תוכן שיווקי וגרפי המיועד לצורכי קידום מכירות. עלונים הם למעשה צורה של שיווק המוני או בקנה מידה קטן יותר, צורה של קשרי קהילה.

מאפייני העלון
-------------

עלונים, יחד עם גלויות, חוברות ופוסטרים, הם צורת פרסום ושיווק לאישים או עסקים המעוניינים לתקשר עם הקהל בתקציב נמוך, בהשוואה לפרסום בכלי התקשורת או באינטרנט. עם התפתחות השיווק הישיר, בשנות ה-90 של המאה ה-20, הפכו העלונים לצורת שיווק ופרסום מקובלת ונפוצה,[דרוש מקור] וכיום ניתן למצוא ולהפיק עלונים במגוון רחב של תצורות.

פרסום באמצעות עלונים נחשב לפרסום זול ואפקטיבי המאפשר לבעלי עסקים לשווק את מרכולתם בצורה קלה ונוחה.

עיצוב העלונים
-------------

בעבר הפקת העלונים הייתה מעט מסובכת ודרשה עיצוב גרפי על ידי איש מקצוע והדפסה בבית דפוס, דבר שייקר את עלויות ההפקה וגרם לעלונים להיות נפוצים פחות. עם התפתחות המדפסת הביתית ושורה של תוכנות מחשב ידידותיות למשתמש הביתי, הפכה הפקת העלונים לפעולה פשוטה וזולה וכיום היא נפוצה מאוד.

בשנים האחרונות התפתח שוק חדש של הדפסת עלונים באמצעות אתרי אינטרנט של בתי דפוס. המשתמש מעצב עלונים לפי תבניות קבועות מראש באתר האינטרנט של בית הדפוס, בוחר את הטקסט ואת הצבעים ושולח הזמנה להדפסה.

עלוני פרסום המחולקים בתיבות דואר

תחליפים לעלונים במאה ה-21
-------------------------

פרסום באמצעות עלונים מצריך שירותי הדפסה, לרוב הדפסה צבעונית שעלותה גבוהה, וכן שירותי הפצה באמצעות חברות הפצה או דואר מקומי. על מנת לחסוך בעלויות החלו במאה ה-21 להשתמש במקומות ציבוריים ב"מסכי פרסום" דיגיטליים.
כך, נתלים מסכים המחליפים את עלוני הפרסום בבנייני מגורים המציגים מידע אינטראקטיבי שמותאם ספציפית לאופי דיירי הבניין ומשולב בפרסומות המותאמות לדיירים. מסכים אלו, מאפשרים גם להפחית את זיהום הסביבה שנעשה על ידי חלוקת עלוני הפרסום שרובם נזרקים לפח, וכן מאפשרת לוועדי הבית להנגיש תוכן רלוונטי לדיירי הבניין

ראו גם
------

* דואר זבל

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **עלון** |

* אפרת אהרוני, סקר: 82% מהצרכנים לא רוצים דואר פרסומי בתיבה, גלובס, 8 במרץ 2011

הערות שוליים
------------

1. ↑  טליה לוין, ‏ועד הבית השתגע: לוח דיגיטלי במקום פליירים, באתר מעריב אונליין, 6 במרץ 2020

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4071280-1
* HDS: 010465
* LNB: 000317348
* NDL: 01030106
* NKC: ph122276

 |
**יצחק (איצקו) רחמימוב** (9 בספטמבר 1932 - 10 באוקטובר 1973) היה שחקן ואמרגן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

רחמימוב נולד בקיוסטנדיל, בולגריה. עלה לישראל ב-1948 במסגרת עליית הנוער. בהיותו פציפיסט, לא גויס לשירות צבאי. מעולם לא למד משחק, עם זאת שיחק בתיאטרון ובקולנוע.

רחמימוב נפטר בחדר האיפור בתיאטרון הקאמרי, בתחילת מלחמת יום הכיפורים, בגיל 41. הניח אחריו רעיה, מדלן, ושני בנים. נקבר בבית העלמין חולון.

### תיאטראות בהן שיחק

האהל, להקת פיטר פריי, תיאטרון האופרטה, במת השחקנים, הקאמרי, בימות, התיאטרון העירוני חיפה.

### הצגות בהן שיחק

הפואמה הפדגוגית, האוזן הפרטית והעין הציבורית, הרוזנת מריצה, רוחות, על עכברים ואנשים, ספור אוריה, טלמכוס קליי, כל יום אותו סיפור, אלפי, שעיר אחד לעזאזל, איש הקרח בא, שירת הברבור, סרג'נט מסגרייב, חלום ליל קיץ, הן לא תיקחהו עמך, עזית הכלבה הצנחנית, נפוליאון חי או מת, הן לא תקחהו עמך.

### סרטים בהם שיחק

איי לייק מייק (1960), השוטר אזולאי (1971) בתפקיד סמל בז'ראנו, פלוך (1972).

### כאמרגן

תוכנית א' של התרנגולים, הוא והיא (תוכניתם של אריק לביא ושושיק שני), הנסיכה האמריקאית.

קישורים חיצוניים
----------------

* איצקו רחמימוב, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* איצקו רחמימוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* איצקו רחמימוב, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* שמעון לב-ארי, יצחקו רחמימוב, מדריך מאה שנה לתיאטרון העברי
"הגירוש מגן עדן", פרסקו מאת מזאצ'ו. עלי התאנה, המוצגים בגרסה שמשמאל, נוספו כ-300 שנה לאחר שנוצר הפרסקו המקורי, כנראה לבקשת קוזימו דה מדיצ'י בשלהי המאה ה-17. בשנות ה-80 של המאה העשרים נערכה רסטורציה, שהחזירה את הפרסקו למצבו המקורי, המוצג בגרסה שמימין.
**עלה תאנה** הוא, על פי המסופר בספר בראשית, הלבוש שתפרו לעצמם אדם וחוה לאחר שאכלו מעץ הדעת. בהשאלה משמש המושג **עלה תאנה** לתיאור להסוואת מעשה כלשהו, בדרך כלל בקונוטציה שלילית.

ספר בראשית
----------

**עלה תאנה** מופיע לראשונה בספר בראשית (ג', ז'), לאחר שאדם וחוה אכלו מעץ הדעת: 

> 
> וַתִּפָּקַחְנָה עֵינֵי שְׁנֵיהֶם וַיֵּדְעוּ כִּי עֵירֻמִּם הֵם וַיִּתְפְּרוּ עֲלֵה תְאֵנָה וַיַּעֲשׂוּ לָהֶם חֲגֹרֹת.
> 
> 
> 
> 

רש"י מפרש: 

"עלה תאנה": הוא העץ שאכלו ממנו - בדבר שנתקלקלו בו נתקנו (סנהדרין ע), אבל שאר העצים מנעום מליטול עליהם. ומפני מה לא נתפרסם העץ? שאין הקב"ה חפץ להונות בריה, שלא יכלימוהו ויאמרו זהו שלקה העולם על ידו (מדרש רבי תנחומא).

באמנות
------

פסלו של מרקוריוס מהתקופה הרומית. לפסל, המוצג במוזיאון הוותיקן, נוסף עלה תאנה בתקופה מאוחרת על מנת להסתיר את אזור הערווה.
באמנות יוון העתיקה נהוג היה להציג עירום גברי, ללא הסתרה של הפין, אך בעירום נשי שנועד להצגה בציבור הוסתר אזור הערווה. גישה זו נהגה גם באמנות רומא העתיקה עד למעברה של האימפריה הרומית לנצרות. באמנות הרנסאנס הצפוני הוצגו אדם וחוה כשהם לובשים עלה תאנה, בהתאם לתיאור המקראי. משנת 1530, בתגובה לרנסאנס, הוחל בהסתרת אזור הערווה ביצירות אמנות ציבוריות, למשל באמצעות הוספת עלים משיח סמוך. בתקופה זו החל הנוהג להסתיר את אזור הערווה בפסלים בעלה תאנה (למשל בעותק של הפסל "דוד" של מיכלאנג'לו שהוצג בלונדון בתקופה הוויקטוריאנית).

הביטוי במשמעות המושאלת
----------------------

בעקבות הסיפור המקראי משמש הביטוי "עלה תאנה" לתיאור כיסוי או הסוואה, בדרך כלל בקונוטציה שלילית.

דוגמאות:

* "מה שמוצע לנו היא ממשלת ימין, עם עלה תאנה של העבודה ובלי ציפי לבני" (דניאל בלוך)
* "ביגוד אקולוגי בישראל: אפילו לא עלה תאנה" (כלכליסט)
* "'הרכב מתון של הממשלה הפלסטינית' - זה הביטוי שכבר הושמע ב'קול ישראל' - יספק להם עלה תאנה לכסות את ערוותו של גירוש נוסף" (אליקים העצני)

ראו גם
------

* תאנה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עלה תאנה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  דניאל בלוך, עלה תאנה בנזיד עדשים
2. ↑  גלי ברגר, ביגוד אקולוגי בישראל: אפילו לא עלה תאנה, באתר כלכליסט, 4 במרץ 2009
3. ↑  אליקים העצני, עלה תאנה לגירוש, באתר News1 מחלקה ראשונה‏, 19 בנובמבר 2006

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4630047-8

 |
**ג'יזלה דקס** (נולדה ב-2 ביוני 1963) היא עיתונאית וחוקרת תקשורת גרמנייה, פרופסור חבר באוניברסיטה העברית בירושלים.

ביוגרפיה
--------

דקס נולדה ב-1963 בבאד קצטינג (אנ'), גרמניה.

היא מלמדת במרכז DAAD ללימודי גרמנית ובפורום אירופה באוניברסיטה העברית בירושלים. היא בעלת תואר שני ודוקטורט מן המחלקה לתקשורת באוניברסיטת תל אביב, בנושא צריכת מדיה חדשותית ושייכות בקרב מהגרים. המומחיות התקשורתית שלה מבוססת גם על הקריירה הארוכה שלה כעיתונאית מקצועית.

היא עבדה באופן בלעדי יותר מעשרים שנה בשבועון הגרמני הנודע DIE ZEIT, תחילה כעורכת פוליטית בהמבורג ולאחר מכן ככתבת בישראל. לפני כן החלה את דרכה כעיתונאית ביומון הצרפתי Libération בפריז, וכתבה בין היתר על נפילת חומת ברלין והשלכותיה. היא הייתה מנחה את תוכנית השיח Transit עבור ערוץ הטלוויזיה הגרמני-צרפתי ARTE. כיום היא כותבת בעיתון השווייצרי NZZ am Sonntag, ובעיתון הגרמני HAUPTSTADTBRIEF, מברלין.

היא חיברה מספר ספרים על ישראל והמזרח התיכון, ומרצה לעיתים קרובות על נושאים אלה באירופה. היא לימדה במרכז הבינתחומי הרצליה (IDC) בנושא 'עיתונות חוצה גבולות' ו"איך להיות כתב זר" ובאוניברסיטת תל אביב בנושא "מדיה והגירה".

מאז 2001 היא משמשת כעורכת הראשית של "Jüdischer Almanach" של מכון ליאו בק ירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* גיזלה דאקס באתר המכון ללימודים גרמניים של האוניברסיטה העברית
* העמוד האישי של גיזלה דאקס באתר האוניברסיטה העברית
* גיזלה דאקס (1963-), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260063905171
* BnF: cb16703020j (data)
* GND: 120141825
* ISNI: 0000 0000 6674 7554
* LCCN: n99005692
* VIAF: 5754538
* WorldCat: lccn-n99005692

 |
**הפגנות טביליסי 1978** הן הפגנות שהתקיימו ב-14 באפריל 1978 בטביליסי בירת גאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה), בתגובה לניסיון של אנשי המפלגה הקומוניסטית לשנות את הסטטוס החוקתי של השפה הגאורגית המקומית. לאחר אימוץ החוקה הסובייטית באוקטובר 1977, שקל הסובייט העליון של גאורגיה הסובייטית, טיוטת חוקה המנוגדת לחוקה משנת 1936, ושבה לא הוכרזה הגאורגית כשפה הרשמית של המדינה. כתוצאה מכך התקיימו פעולות מחאה פומביות ופנימיות שרמזו במידה של קרוב לוודאי כי עלולה להתרחש התנגשות בין מאות אלפי מפגינים. המזכיר הראשון של המפלגה הקומוניסטית הגאורגית, אדוארד שוורדנדזה, ניהל משא ומתן עם מרכז השלטון במוסקבה והצליח להשיג אישור להשארת הסטטוס של השפה הגאורגית. 

הוויתור הגדול, הלא שיגרתי, לביטויי מחאה של האופוזיציה למדיניות השלטון הסובייטי, ניטרל כעס עממי בטביליסי, אולם מצד שני עורר מתיחות כנגד אבחזיה אסס"ר (1931-1991), כאשר מנהיגי המפלגה הקומוניסטית באבחזיה מחו כנגד "הכניעה ללאומנות הגאורגית" ותבעו כי האוטונומיה שלהם תועבר לשליטת הרפובליקה הסובייטית הסוציאל-פדרטיבית של רוסיה. התביעה נדחתה בעיקרה אולם נעשו מספר ויתורים פוליטיים, תרבותיים וכלכליים. מ-14 באפריל 1990 נקבע מועד זה כיום חג לשפה הגאורגית.

קישורים חיצוניים
----------------

* ז'אן דניאל, פרופיל של לאומיות בגרוּזיה, דבר, 16 ביוני 1978
**לֵנטֵחי** (בגאורגית: **ლენტეხი**) היא עיירה בחבל סוואנתי שבמערב גאורגיה, במורדות הדרומיים של רכס סוואנתי שבקווקז הגדול. לנטחי היא מרכזה המנהלתי של נפת לנטחי שבמחוז רצ'ה-לצ'חומי וסוואנתי תחתית; העיירה מרוחקת ב-102 קילומטרים מהעיר כותאיסי שמדרומה.

לנטחי ממוקמת על גדת הנהר לסקדורה (אחד מיובליו של צחניסצקאלי) בגובה 760 מ' מעל פני הים. בזמן המפקד שנערך בשנת 2002, אוכלוסיית העיירה מנתה 1,700 נפש.

תושבי לנטחי מתפרנסים בעיקר מחקלאות ומחטיבת עצים, אם כי על העיסוק האחרון הוטלו מגבלות מתחילת המאה ה-21; בעיירה פועלים גם מספר בתי-מלאכה. מרבית צעירי לנטחי הם מהגרי עבודה בערי גאורגיה ובחוץ לארץ.

בלנטחי ישנה מסעדה אחת, שמגישה מאכלים מסורתיים ורוב אורחיה הם תיירים; היא ממוקמת על גדת הנהר לסקדורה. בראש ההר, שסמוך לעיירה, פועלת כנסייה; ממורד ההר נובע מעיין של מים מינרליים, שתושבי לנטחי שותים בקביעות. 

בלנטחי השתמרה טירה של דוכסי סמגרלו, ששלטו בסוואנתי תחתית אחרי התפצלותה של הממלכה הגאורגית המאוחדת במאה ה-15 (עד הסיפוח הרוסי במאה ה-19).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לנטחי** בוויקישיתוף
לנה בייקר בצילום המעצר שנעשה לה
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
**לנה בייקר** (באנגלית: **Lena Baker**;‏8 ביוני 1901 – 5 במרץ 1945) הייתה אשה אפרו-אמריקאית, שהרגה את מעסיקה המתעלל. היא הורשעה ברצח במדינת ג'ורג'יה והוצאה להורג בכסא חשמלי.

בשנת 2005 העניקה לה ג'ורג'יה חנינה מלאה.

ביוגרפיה
--------

לנה בייקר נולדה למשפחת אריסים בג'ורג'יה שלה ארבעה ילדים. היא ואחיה עבדו מצעירותם כפועלים חקלאיים.

בשנות הארבעים הייתה בייקר אם לשלושה ילדים ועבדה כמשרתת כדי לפרנס את משפחתה.

ב-1944 החלה לעבוד בעיירה קאת'ברט (Cuthbert) שבמרכז המדינה אצל גבר לבן בן 67 בשם ארנסט נייט (Ernest Knight), בעליה של טחנת קמח. הוא תקף אותה מינית מספר פעמים והחזיק אותה כלואה למשך ימים בתנאים של עבדות. בנו של נייט, השריף ואנשי העיירה איימו עליה ודרשו שתתרחק ממנו.

ב-29 באפריל 1944 איים נייט על בייקר במוט ברזל, היא ניסתה להימלט, ואז התפתח ביניהם מאבק על אקדח שבמהלכו ירתה בייקר בנייט למוות. היא דיווחה מיד על האירוע לרשויות וטענה שירתה מתוך הגנה עצמית.

האירוע התרחש בתקופה שבה סבלו התושבים האפרו-אמריקאים בג'ורגיה מאפליה והתנכלות מצד שכניהם הלבנים. מעמדם היה כשל אזרחים מסוג ב', הם סבלו מסגרגציה והמדינה סיכלה בשיטתיות את זכות ההצבעה שלהם.

באוגוסט 1944 הועמדה בייקר לדין באשמת רצח. השופט במשפטה היה ויליאם "צמד אקדחים" ווריל (William "Two Gun" Worrill), שנהג להחזיק שני אקדחים גלויים על כס השיפוט שלו. בייקר העידה על עבודתה אצל נייט ועל ההתעללות הפיזית והמינית שעברה. היא טענה כי פחדה ממנו וכי ביום שלפני התקרית הקטלנית ברחה מביתו וישנה בשטח פתוח. למחרת תפס אותה נייט ולקח אותה בכוח לטחנת הקמח, שבה התרחשו המאבק והירי.

חבר המושבעים, שכלל רק גברים לבנים, דחה את טענתה של בייקר להגנה עצמית והרשיע אותה ברצח בתום היום הראשון למשפט. ההרשעה ברצח גררה עונש מוות אוטומטי. הסנגור הממונה שלה הגיש ערעור על פסק הדין ולאחר מכן התפטר מייצוגה של בייקר.

לבייקר ניתנה ארכה כדי שתוכל לפנות לוועדת החנינות המדינתית. זו הייתה מוסמכת להמיר את ההרשעה להריגה, מעשה שהיה ממתיק את עונשה של בייקר לכ-15 שנות מאסר, אך היא לא עשתה כן וגם לא העניקה לה חנינה. בייקר הועברה לבית הכלא בריידסוויל (Reidsville) ב-5 במרץ 1945 הוצאה להורג באמצעות כיסא חשמלי. היא הייתה האשה היחידה בג'ורגיה שהוצאה להורג בשיטה זו. היא נקברה בקבר לא מסומן בחצר כנסייה שבמקהלתה נהגה בייקר לשיר.

החנינה
------

המצבה על קברה של בייקר
ב-1998 הניחו בני הקהילה של בייקר מצבה פשוטה על קברה.

ב-2001 פורסם הספר The Lena Baker Story, שנכתב על ידי לאלה בונד פיליפס (Lela Bond Phillips), מרצה במכללת אנדרו בעיר קאת'ברט. הספר עובד בשנת 2008 לסרט קולנוע באותו שם.

צאצאי משפחתה של בייקר החלו ב-2003 לעלות לקברה ביום השנה למותה. אחד מצאצאיה הגיש למדינת ג'ורג'יה בקשת חנינה בסיועו של ארגון מקומי לסיוע משפטי לאסירים. ב-2005, שישים שנה לאחר הוצאתה להורג, התקבלה הבקשה והוועדה העניקה לבייקר חנינה מלאה לאחר מותה.

בשנת 2008 החלה הקרנה של סרט The Lena Baker Story עם טיצ'ינה ארנולד בתפקיד הראשי.

קישורים חיצוניים
----------------

* לנה בייקר, באתר Find a Grave
* Gary Younge, ‏Pardon for maid executed in 1945, באתר הגארדיאן, 17 באוגוסט 2005
* לנה בייקר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2002093298
* VIAF: 63371540
* WorldCat: lccn-n2002093298

 |
**גיטה דוברו-באואר** (בגרמנית: **Gitta Bauer**;‏ 1919, ברלין – 1990) הייתה עיתונאית, מתנגדת הנאצים וחסידת אומות העולם גרמנית.

לפני עליית הנאצים לשלטון בגרמניה
--------------------------------

גיטה באואר גדלה בבית קתולי בעל השקפות ליברליות. היא הייתה פעילה בתנועת נוער קתולית וכך גם שלוש אחיותיה. בתקופת אולימפיאדת ברלין נטתה לנאציזם עקב הסובלנות היחסית שהפגינה המפלגה הנאצית בתקופה זו, אך התפכחה ועם גבור איומי המלחמה מצד הנהגת המפלגה הנאצית, אימצה גישה ביקורתית כלפי המשטר הנאצי. היא כתבה עלון שבו מתחה ביקורת על המלחמה ושלחה עלון זה לחברים בחזית. עקב כך נאסרה לתקופה קצרה.

בתקופת השלטון הנאצי בגרמניה
---------------------------

בשנים 1944 ו-1945 הסתירה גיטה באואר את היהודיה למחצה אילזה באומגרט (Baumgart) במשך תשעה חודשים. באומגרט עבדה במשרד התעופה תוך הסתרת זהותה היהודית-למחצה. עקב הערות אנטי נאציות שהשמיעה לאחר קשר העשרים ביולי, הייתה בסכנת מאסר ונאלצה להימלט. היא ברחה לבית משפחת דוברו (Dubro) ברובע שפנדאו בברלין. בני משפחת דוברו היו חברים של אמה היהודיה של באומגרט. שתי האחיות לבית דוברו, גיטה ומריה, הסתירו את אילזה בבית הוריהן. הן חלקו עמה את מנות המזון המצומצמות שקיבלו עקב הקיצוב של תקופת סוף המלחמה.

עקב פעילותה בתנועת נוער קתולית הייתה גיטה באואר תחת מעקב של הגסטפו וכך הייתה חשופה לסכנת חקירות באופן מיוחד. למרות זאת המשיכה במעשה ההצלה תוך סיכון חייה, בלא שקיבלה על כך תמורה, כספית או אחרת.

לאחר המלחמה
-----------

לאחר המלחמה התגוררה גיטה באואר במזרח ברלין. היא נישאה ללאו באואר, וב-1950 נולד בנם. היא ובעלה נאסרו על ידי המשטר הקומוניסטי בחשד שהם מרגלים אמריקאים. לאו נשלח לגולאג בסיביר. גיטה עצמה נכלאה על ידי השטאזי לתקופה של כשלוש שנים בבאוצן.

עם שחרורה נמלטה באואר למערב גרמניה, שם הפכה לאנטי-קומוניסטית. היא עבדה ברשת התקשורת של אקסל שפרינגר ובעלה לאו עבד בעיתון **שטרן**.

בשנת 1985 הכיר יד ושם בבאואר כחסידת אומות העולם.

קישורים חיצוניים
----------------

* גיטה באואר, באתר "יד ושם" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1218485434
* NKC: xx0222637
* VIAF: 971152502834710800009
* WorldCat: viaf-971152502834710800009

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"גיטה באואר"**.
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסוג של משקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו שייק (פירושונים).

שייק פירות
שייק ירקות
**שֵׁייק** (או **קְצִיף**) הוא משקה קר מעורבב העשוי לרוב מפירות או ירקות בשילוב בסיס נוזלי. בנוסף לפירות וירקות, שייקים רבים מכילים קרח, ממתיקים כגון סוכר או דבש ורכיבי מזון נוספים. בסיסים נוזליים נפוצים הם מים, חלב, מיצי פירות, יוגורט וגלידה. 

לרוב, הכנת שייקים מתבצעת באמצעות בלנדר, מערבל או מעבד מזון.

שייקים יכולים להוות תחליף לארוחה קלה או ארוחה מלאה, תלוי ברכיבים מהם מורכב השייק.

היסטוריה
--------

מקור השייקים בברזיל בשנות ה-30 של המאה ה-20, כמשקאות מעורבבים המכילים פירות טריים. שייקים של פירות הפכו נפוצים בארצות הברית בשנות ה-60, כאשר חנויות גלידה וחנויות בריאות החלו במכירתם. החל משנות ה-90, ניתן למצוא מקומות רבים המוכרים שייקים, בהם בתי קפה ומסעדות. כיום ניתן למצוא גם שייקים מוכנים מראש הנמכרים בבקבוקים סגורים. במאה ה-21 נוצרה סוגת חנויות המתמקדת בשייקים בלבד, עם רשתות כגון ReBar ו-B-Fresh.

סוגי שייקים
-----------

* שייק בריאות
* שייק פירות
* שייק ירקות
* מילקשייק
* שייק ספורטאים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שייק** בוויקישיתוף
* רותי קינן, שקשוק נעים: 4 מתכוני שייקים משודרגים, באתר ynet, 3 באוקטובר 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  מילים טעימות, באתר האקדמיה ללשון העברית, 29 בינואר 2012
2. ↑  Brown, Ellen (2005). The Complete Idiot's Guide to Smoothies. מסת"ב 1-59257-318-5.

| מיצים |
| --- |
| מיצי פירות | מיץ אוכמניות • מיץ אשכוליות • מיץ חמוציות • לימונדה • לימונענע • מיץ ענבים • מיץ פטל • מיץ רימונים • מיץ תפוזים • מיץ תפוחים • מיץ אננס |  |
| מיצי ירקות | מיץ גזר • מיץ מלפפונים • מיץ עגבניות |
| שונות | אוטיי • סיידר • עשב חיטה • צום מיצים • שייק |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007537251005171
* BnF: cb16139685t (data)
* GND: 7855854-2
* LCCN: sh97006357
* NKC: ph897748
* SUDOC: 136992374

 |