recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
יפןיפן
זהו שם יפני; שם המשפחה הוא שימאזו. 
**שימאזו טקאהיסה** (ביפנית: 島津 貴久; ‏ 28 במאי 1514 – 15 ביולי 1571) היה שליט פיאודלי יפני (דאימיו) בתקופת סנגוקו בתולדות יפן. הוא היה השליט החמישה-עשר ממשפחת האצולה של בית שימאזו.

חייו
----

ב-1526 נבחר טקאהיסה כיורשו של שימאזו קצוהיסה והפך לראש שבט שימאזו ולשליט ההאן של סצומה. לכאורה היה בית שימאזו השוּגוֹ (守護 - שליט צבאי עליון) על המחוזות סצומה, אוסומי והיוגה, בפועל שלטו בהם שליטים מקומיים (国人 - קוֹקוּג'ין), ולכן הוא החל בסדרת מערכות צבאיות על מנת להשתלט מחדש על שלושת המחוזות. הוא אומנם נחל כמה הצלחות, אבל רק הדור הבא של שבט שימאזו הצליח להשתלט עליהם בפועל. הוא טיפח מנהיגים לעתיד כמו שימאזו יושיהיסה, ובניו יושהירו, טושיהיסה ואהיסה שלמשך זמן קצר עתידים היו להשתלט על כל האי קיושו.

טקאהיסה תמך ביצירת קשרים עם נוכרים ועם ארצות זרות. הוא קשר קשרים דיפלומטיים עם ממלכת ריוקיו הסמוכה, והיה הדאימיו הראשון להביא כלי ירייה מערביים ליפן, בעקבות הגעתם של צמד סוחרים פורטוגזים לאי טנגשימה, דרומית לאי קיושו על סיפונה של ג'ונקה סינית ב-23 בספטמבר 1543. כבר ב-1554 השתמש מפקד הצבא שלו שימאזו טאדמסה ברובים בעת כיבוש מבצר איווטסורוגי.

ב-1549 קיבל שימאזו טקאהיסה את פניו של פרנסיסקו חאווייר והתיר לו להטיף בתחום שלטונו בבירה קגושימה. אולם מכיוון שחאווייר נהג לתקוף בהטפותיו את הפעילות הבלתי מוסרית לדעתו של הנזירים הבודהיסטיים, הבינו הנזירים בקגושימה כי חאווייר חותר תחתיהם, והם החלו להסית כנגדו ופנו לטקאהיסה בדרישה שיפסיק את פעילותו של חאווייר. בסופו של דבר הוא נעתר להם ואסר על המרות דת לנצרות, איסור שהמעבר עליו היה עונש מוות. בתגובה ביקש חאווייר את רשותו של טקאהיסה להגיע למייאקו (都 ביפנית עיר בירה), כינויה של קיוטו. טקאהיסה הסכים והעמיד לרשותו של חאווייר ספינה שהובילה אותו להיראדו, עיר ונמל מסחר באי באותו שם סמוך לקצה המערבי של קיושו.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  John Whitney Hall, *The Cambridge History of Japan: Early modern Japan*, Cambridge University Press, 1991, מסת"ב 0521223555, Page 305
2. ↑  Olof G. Lidin  *Tanegashima: the arrival of Europe in Japan*, NIAS Press, 2002 מסת"ב 8791114128
3. ↑  Donald Frederick Lach, *Asia in the making of Europe: The century of discovery, Volume 2*, University of Chicago Press, 1994, מסת"ב 0226467325 Pages 666-667

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n81000775
* NDL: 001263595
* VIAF: 23454425
* WorldCat: lccn-n81000775

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעץ פרי. אם התכוונתם לקרן הון סיכון, ראו קרן פיטנגו.

**פיטנגו** או **פיטנגה** הוא כינויה של **איגניה חד-פרחית** (*Eugenia uniflora*) שהוא צמח טרופי שמוצאו מברזיל. נעשה בו שימוש בגינון כגדר חיה, הניתנת לגיזום. הצמח אינו נמנה עם צורכי מים, ירוק כל השנה, פורח באביב ונותן פירות בקיץ. פירותיו אכילים, עדינים וחמצמצים, ובצבעי כתום, אדום ובמינים מסוימים גם סגול כהה (כמעט שחור).
ככל שצבע הפרי כהה יותר, כך הוא מתוק ובשל יותר. בכל פרי ישנם בין 1 ל-3 גלעינים.

שמות הפרי
---------

מקור השם **פיטנגו** או **פיטנגה** הוא בפורטוגזית. באנגלית הוא נקרא "דובדבן סורינאם", בהודו הוא מכונה "דובדבן ברזיל", ובצרפתית הוא מכונה "סֶריזיֶיה דה-קאיֶין", על שם העיר בגיאנה הצרפתית.

פרי פיטנגו לאחר קטיף

שימושים
-------

פרי הפיטנגו עובר שינויי צבע רבים עד להבשלתו - החל בירוק בהיר, המשך בכתום אדום ועד לבורדו כהה - אז הוא מוכן לאכילה. הפירות קטנים ולכן יש לקטופם בידיים, מה שהופך אותם ליקרים מאוד. יחד עם השימוש בפירותיהם למאכל, נעשה שימוש בעליהם לשם הרחקת חרקים על ידי פיזור עלים על הרצפה ודריכתם, תהליך המשחרר שמן דוחה חרקים. קליפת העץ מכילה הרבה טאנין.

הפיטנגו בישראל
--------------

למרות מוצאו הטרופי השיח גדל מצוין גם בתנאים סובטרופיים. הוא הגיע לישראל לראשונה בשנות העשרים של המאה ה-20, על ידי שמואל צבי הולצמן. בשנות ה-70 של המאה ה-20, נמצא בגינת בית בנהריה זן גדול וטעים במיוחד. הזן נקרא "גתית" על שם בעלת הבית. מטפח הצמחים אפרים סלור, עסק בהפצתו. פרי הגתית הוא כתום, מצולע וגדול. יש לו ארומה מיוחדת, המבדילה אותו מפירות הפיטנגו הרגילים. 

אף על פי כן נכשלו עד היום הניסיונות לגדל את פרי הפיטנגו בצורה מסחרית בישראל, בגלל חיי המדף הקצרים שלו ובגלל היותו קשה מאוד לקטיף.

גידול
-----

את הזרעים מוציאים מהפרי, מנקים אותם מציפת הפרי שמכילה חומרים מעכבי נביטה ומייבשים בשמש משך יום אחד. הזרע זקוק לחודשיים עד לנביטה וגדל במגוון גדול של אקלימים וקרקעות אך מעדיף אקלים טרופי וקרקע לחה, מנוקזת היטב וחומצית מעט (מכל מקום עדיף שלא תהיה מלוחה). לשתול במקום שאינו חשוף לרוחות ולקור או לאור שמש מלא. מהפריחה עד הפרי עוברים שלושה שבועות ואיכותו תלויה מאוד בהשקיה ובתזונה בזמן התפתחות הפרי. הצמח עמיד מאוד בתקופות יובש ארוכות, אך זקוק להרבה מים מזמן הפריחה ועד זמן הבשלת הפרי. על מנת לקבל פרי איכותי, מומלץ לקחת ייחורים משיח שידוע שפריו טוב, כדי לקבל עץ זהה גנטית. לא ידועות מחלות וטפילים המיוחדים לפיטנגו אך תיתכן נגיעות של הפרי ברימות של זבוב הפירות הים תיכוני.

מאפיינים
--------

הפיטנגו הוא שיח צפוף ותדיר-ירק, ונוח לעיצוב. העלים שלו בעלי גוון ירוק חזק וניצניו ניחנים בגוון אדמדם. כמו כן, אין הוא צורך מים רבים ולכן משמש כצמח גדר-חיה. הפיטנגו פורח בין פעמיים לשלוש בשנה.

גלריית תמונות
-------------

|  |
| --- |
| * שיח פיטנגו פולש לרחוב מעבר לגדר. שיח פיטנגו פולש לרחוב מעבר לגדר.
* ריבת פיטנגוריבת פיטנגו
* פירות פיטנגופירות פיטנגו
 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיטנגו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* TPL
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |



1. ↑  איגניה חד-פרחית באתר הרשימה האדומה של IUCN
מסלול המעבר הירחי בטיסת אפולו 8.
מסלול המעבר ששימש את חלליות תוכנית ריינג'ר. חלליות הריינג'ר ביצעו תיקון מסלול באמצע המסע על מנת להתרסק (במכוון) על הירח.
**תמרון מעבר ירחי** (באנגלית: **Trans Lunar Injection**  ובקיצור **TLI**) הוא תמרון מסלולי המשמש לשליחת חלליות אל הירח.

מסלול מעבר טיפוסי אל הירח דומה למסלול הוהמן, אך גם מעברים באנרגיה נמוכה נמצאים בשימוש. למשימות חלל קצרות, ללא הפרעות ממקורות חיצוניים מלבד מערכת כדור הארץ והירח, מסלול הוהמן מהיר הוא יותר מעשי.

חללית מבצעת תמרון TLI כדי להתחיל מסלול מעבר אל הירח ממסלול חנייה נמוך סביב כדור הארץ. תמרון ה-TLI, המבוצע על ידי הפעלת מנוע, מגביר את מהירות החללית ומשנה את מסלולה ממסלול לווייני נמוך למסלול אליפטי גבוה, עם אפוגיאה הקרובה לרדיוס מסלול הירח סביב כדור הארץ. התמרון מתוזמן כך שהחללית תגיע לאפוגיאה בערך באותו זמן בו הירח מגיע לאותה נקודה במסלולו. כאשר מגיעה החללית לאפוגיאה, היא נלכדת בשדה הכבידה של הירח ומבצעת יעף היפרבולי על פני הירח.

במידה ורוצים להכניס את החללית למסלול סביב הירח, על החללית לבצע הפעלת מנוע נוספת בעת ביצוע היעף, שתאט את מהירות החללית ותגרום לה ל"הילכד" סביב הירח.

במקרים מסוימים ניתן לתכנן תמרון TLI כך שהחללית תבצע "לופ" סביב הירח ותחזור לכדור הארץ. מסלול זה נקרא "מסלול חזרה חופשית", והוא מאפשר לשלוח חללית להקיף את הירח ולחזור לכדור הארץ בעזרת בעירת מנוע יחידה (זאת שמוציאה אותה ממסלול כדור הארץ אל עבר הירח). אפשרות מסלול החזרה החופשית מוסיפה משנה בטיחות למשימות מאוישות המשוגרות אל הירח. מסלול זה אכן שימש את משימת אפולו 13 שנתקלה בקשיים במהלך טיסתה אל הירח באפריל 1970, והשתמשה במסלול החזרה החופשית על מנת לחזור לכדור הארץ.

החללית הראשונה שהשלימה בהצלחה תמרון TLI היא הגשושית הסובייטית לונה 1, ב-2 בינואר 1959. החללית המאוישת הראשונה שהשלימה את התמרון, ובכך הפכה לחללית המאוישת הראשונה שעזבה את שדה הכבידה של כדור הארץ, הייתה החללית אפולו 8 האמריקאית, ב-21 בדצמבר 1968.

הגשושית בראשית הגיעה לירח בצורה זו.

ראו גם
------

* מסלול הוהמן
* מסלול מעבר למסלול גאוסטציונרי (GTO)
* שלב העזיבה של כדור הארץ
**מערך עיבוד של פתקי ההצבעה** (ברוסית: **Ко́мплекс обрабо́тки избира́тельных бюллете́ней ,КОИБ**) הוא מכשיר אלקטרוני לספירת קולות המצביעים במערכת הבחירות ברוסיה, הידוע בראשי התיבות KOIB. לצורך הצבעה בעזרת KOIB משתמשים בפתקי הצבעה מנייר שנסרקו וזוהו על ידי המכשיר, שאגב קליטת פתק ההצבעה סופר את התוצאה. במובן הרחב, KOIB מהווה מערך חומרה ותוכנה אשר תפקידו לא רק לספור, אלא גם לבצע באופן אוטומטי נהלים סטנדרטיים אחרים בהתאם לחוק הבחירות. מכונת ההצבעה מחוברת למדפסת, שיכולה לקבל פרוטוקול של ועדת בחירות, כך שיועבר גם במצב אוטומטי אל רשתות התקשורת של ועדת הבחירות. יחד עם יכולות אלו, המערך כולו מהווה חלק אינטגרלי ממערכת האוטומציה הממלכתית לבחירות. ההתקנים האופטיים עבור KOIB מעוצבים ומיוצרים על ידי חברת LOMO.

ברוסיה כולה יש כ-5,000 מערכי KOIB. על כך הצהירה בפני עיתונאים ביולי 2016 יושבת ראש ועדת הבחירות המרכזית של רוסיה אלה פמפילובה. לדברי חבר בוועדת הבחירות המרכזית של הפדרציה הרוסית, אלכסנדר קינווה, המערכים יהיו בשימוש בבחירות לדומה הממלכתית, אם בקמפיין הבחירות ייטלו חלק יותר מעשרים מפלגות.

סורק ראשי
סורק רזרבי
מקלדת

מטרה ותכונות טכניות
-------------------

* צמצום זמן איסוף נתוני התוצאות וקבלת פרוטוקול תוצאות ההצבעה מנקודות ההצבעה השונות;
* מזעור גורם אנושי בהליך ספירת הקולות;
* הגדלת אמון האזרחים בתהליך הבחירות.

KOIB מורכב מפתח אחסון פתקי הצבעה ומכשיר קליטה, העשוי בצורת כיסוי לקלפי, אשר משלב בתוכו חומרה אלקטרונית שמבוססת על מעבד עם סורק מחובר אליו. לצורך אחסון פתקי ההצבעה, המערך מצויד בזיכרון לקריאה בלבד עם אפשרות של חיבור כרטיס זיכרון.

הוא כולל גם מקלדת ידנית שנדרשת לצורך הגדרת מצבי ההתקן (כמו מצב בדיקה ומצב הצבעה) וביצוע של מספר נהלים סטנדרטיים. לדוגמה, ניתן להזין באופן ידני נתונים של תוצאות ההצבעה המוקדמת. תצוגת מסך LCD נועדה להציג נתונים. במצב ההצבעה המכשיר מציג את מספר פתקי ההצבעה שהוגשו, אשר למעשה מאפשר לכל מצביע לדרג את נקודת ההצבעה בה הוא מצביע. במקרה של כשל במערך, ישנו גם חריץ עבור הצבעה ידנית, המאפשרת במקרה חירום להשתמש בקלפי האלקטרוני כתיבת קלפי רגילה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מערך עיבוד פתקי הצבעה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ерёмин В. М. О комплексах обработки избирательных бюллетеней
2. ↑  *Тихонов С. Г.* Оборонные предприятия СССР и России: в 2 т. — М. : ТОМ, 2010. — Т. 2. — С. 189. — 608 с. — 1000 экз. — מסת"ב 978-5-903603-03-9].
3. ↑  Э.Памфилова: В РФ насчитывается порядка 5 тыс. комплексов обработки избирательных бюллетеней
4. ↑  Центризбирком готов применять на выборах в Госдуму электронные урны. Но есть условие
**טנא נגה** הייתה חברה ישראלית לייצור מוצרי חלב שהוקמה ב-1953 על ידי משה פרנקנטל ואגודת "טנא", אגודה שיתופית לשיווק תוצרת חקלאית. החברה נקלעה לקשיים בסוף שנות ה-60 ונמכרה במחיר סמלי ליגאל הורביץ. הורביץ מכר את החברה ל"תנובה" בשנת 1981.

בשנת 1939 הקים משה פרנקנטל את מחלבת "נגה" בכפר שמריהו. פרנקנטל היה הראשון שייצר חלב שעבר תהליך עיקור, במכונה שייבא לשם כך. "טנא" הייתה אגודה שיתופית מרכזית לשיווק תוצרת חקלאית של מושבי רסקו והוקמה על ידי יהודה בכר, ממייסדי אבן יהודה. בדצמבר 1953 הוחל בייצור חלב מעוקר, המוצר העיקרי של המחלבה והיצרנית היחידה בישראל אז של חלב מעוקר. בנוסף יוצרו גם חלב מפוסטר, שוקו וגבינות קשות (אילת, ערד ומצדה). המחלבה קיבלה ציוד ייצור רב מארגון יוניצף. מאוחר יותר מכר פרנקנטל את חלקו בטנא נגה לרסקו.

בשנת 1957 ייצרה המחלבה כחצי מיליון ליטר בשנה (כ-700,000 בקבוקי חלב בחודש). בשנת 1958 רכשה טנא נגה את "המחלבות המאוחדות" ברמת גן, שהעסיקו בין 60 ל-70 עובדים. בסוף 1963 העסיקה המחלבה כ-100 עובדים. באוקטובר 1967 הוחלט על מיזוג שני המפעלים (בכפר שמריהו וברמת גן) ומעבר לרמת גן. חברת רסקו הפכה לבעלת טנא נגה (שעד אז החזיקה ב-65 אחוזים מן המניות), כיוון שהמשקיעים סירבו לכסות את חובות החברה. המחלבה נקלעה לקשיי נזילות ויגאל הורביץ רכש אותה בתחילת שנת 1970 תמורת לירה אחת. טנא נגה נכנסה לתחום הגלידות כאשר בסוף 1972 רכשה את מפעל הגלידות "אדניר", שהוקם ב-1964 ופעל באזור התעשייה באר טוביה, אחד ממפעלי חברת המושבים בדרום.

במאי 1981 הוחלט להעביר את המחלבה מרמת גן לקריית מלאכי. טנא נגה נמכרה ל"תנובה" בספטמבר 1981. חלק מציוד הייצור נמכר למחלבות גד. בשנות השמונים יוצרו תחת המותג טנא נגה גבינות רכות, חלב ושוקו, מעדני חלב וגלידות. שיווק המוצרים תחת המותג נמשך עד סוף שנות ה-80. בקריית מלאכי פעלו מפעל לגלידות ומחלבה לייצור מוצרי חלב. לאחר הרכישה הפרידה תנובה בין שני המפעלים - מפעל הגלידה הפך לחברה בפני עצמה - "גלידות טנא נגה".

בשנת 1996 הוקמה "גלידות נסטלה", מיזם משותף (Joint Venture) של תנובה ואסם, כיוון שמפעלי הגלידה לא הניבו את הרווחים המצופים. אסם ונסטלה רכשו 50% מסנוקרסט (מפעל בפתח תקווה) וגלידות טנא נגה. בשנת 1999 הוקם מפעל חדש בקריית מלאכי, שבו מוזגה פעילותם של שני המפעלים הישנים. בשנת 2003 רכשה אסם את חלקה של תנובה ב"גלידות נסטלה". החברה נמצאת כיום בבעלותה המלאה של חברת אסם.

קישורים חיצוניים
----------------

* עשור למחלבות טנא-נגה, דבר, 25 בדצמבר 1963
* פרטים, באתר מוזיאון תנובה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009157137805171

 |
**אָבִי בְּלַסְבֶּרְגֶר** היה מנכ"ל סוכנות החלל הישראלית בשנים 2016–2021. בעברו כיהן כמנכ"ל אלביט מערכות אבטחה.

ביוגרפיה
--------

בוגר תואר ראשון ושני בהנדסת מכונות באוניברסיטת בן-גוריון ובעל תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב.
נכון ל-2016, לומד לתואר שלישי באסטרופיזיקה בטכניון

בלסברגר עבד במשך 30 שנה בחברות אלביט מערכות. התחיל כמהנדס פיתוח במיזמי מצלמות ללווייני תצפית בחברת אלביט מערכות אלקטרו-אופטיקה (אל-אופ), ועבד במגוון מיזמים, עד שהגיע להיות מנהל חטיבת המודיעין החזותי (בעבר אלביט אלקטרואופטיקה).

לאחר מכן עבר לחברת OIP, חברת בת של אלביט בבלגיה. בתפקידו האחרון שימש כמנכ"ל אלביט מערכות אבטחה. פרש מהחברה בשנת 2013.

כמו כן, היה חבר בוועדה המנחה של סוכנות החלל הישראלית, מרַכז ועדת החלל של המועצה הלאומית למחקר ופיתוח אזרחי (מולמו"פ) וכן יועץ למוסד שמואל נאמן למחקר מדיניות לאומית בתחום התוויית מדיניות החלל.

החל ממאי 2016 ועד יולי 2021 שימש מנהל סוכנות החלל הישראלית, לאחר פרישתו של מנחם קדרון.

קישורים חיצוניים
----------------

* אבי בלסברגר מונה למנהל סוכנות החלל הישראלית, באתר סוכנות החלל הישראלית, 1 במאי 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  בוגר האוניברסיטה אבי בלסברגר מונה למנהל סוכנות החלל הישראלית אתר אוניברסיטת בן-גוריון, מאי 2016
2. 1 2  אבי בליזובסקי, ‏אבי בלסברגר, המנהל הנכנס של סוכנות החלל בריאיון לאתר הידען: תפקיד המדינה לתמוך בפיתוחים חדשניים שיגדילו את היתרון היחסי של ישראל בתחום החלל, באתר "הידען", 26 ביוני 2016
3. ↑  אבי בלסברגר מונה למנהל סוכנות החלל הישראלית אתר סוכנות החלל הישראלית, מאי 2016
**שָׁנָה טוֹבָה** (ידוע גם במילותיו הראשונות: **שָׁנָה הָלְכָה, שָׁנָה בָּאָה**) הוא שיר ילדים עברי לראש השנה מאת המשורר הישראלי לוין קיפניס, שהלחין נחום נרדי. זהו אחד השירים המרכזיים של החג.

את השיר חיבר קיפניס בשנת 1925 או 1926, והוא נדפס לראשונה בשנת 1928 בספרו "חגינו", שעוטר בציוריו של זאב רבן ויצא לאור בניו יורק. בראשית שנת 1939 פרסם קיפניס נוסח חדש לשיר – שהולחן אז על ידי נחום נרדי – וזהו הנוסח המוכר והמושר מאז.
בריאיון לבתיה באיאר וציפי פליישר בשנת 1963 סיפר נרדי שהלחין את השיר ביום אחד.

בשנת 1953 נכלל השיר בספר שיריו של קיפניס "מַחֲרֹזֶת: זמירות ומשחקים לילדים".

השיר כולל שרשרת ברכות לשנה טובה, הנמסרות לפי הסדר: לאבא, לאמא ולדמויות הירואיות מהיישוב הציוני: לשומר ("דוֹד גִּבּוֹר"), לנוטר ("בִּרְכַּת "חֲזַק" נִמְסֶרֶת"), ולעמֵל ("בַּנִּיר וְגַם בַּמֶּלֶט"). השיר מסיים גם בברכה: "שָׁנָה טוֹבָה וּמְתוּקָה לְכָל יַלְדָּה וָיֶלֶד!".

בשנת 1960 פורסם נוסח שלישי לשיר בשירון "שירי סוכות", ובו נוסף בית ובו ברכות לטייס ("רוֹכֵב בִּמְרוֹם שָׁמַיִם") ולמלח ("עוֹשֶׂה דַּרְכּוֹ בַּמַּיִם").

הפזמון החוזר בשיר הוא המילים המברכות: 

> 
> שָׁנָה טוֹבָה, שָׁנָה טוֹבָה!
> 
> 
> 
> 

לשיר לחנים נוספים על הלחן המוכר של נרדי. למשל, בספר שירי המשורר לוין קיפניס "מחרזת: זמירות ומשחקים לילדים" משנת 1953 (בהוצאת טברסקי ובליווי ציורים מאת נחום גוטמן), בפרק הפותח "ראש השנה", מופיע השיר בשלושה לחנים שונים; לחניהם של נחום נרדי, יצחק אדל וניסן כהן מלמד. גרסה נוספת לשיר קיימת בדמות לחנו של המוזיקאי מרדכי אולרי-נוז'יק בחיבורו "חמישים שירים מובחרים: לילדים ולנוער".

קישורים חיצוניים
----------------

* "שנה טובה" באתר בית לזמר העברי
* מילות השיר "שנה טובה" והאזנה לו באתר זמרשת
* מילות השיר "שנה טובה" באתר שירונט
* אליהו הכהן, שנה הלכה, שנה באה: גלגוליו של שיר ילדים לראש השנה, בבלוג "עונג שבת", ספטמבר 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  ציפי פליישר: התפתחותו ההיסטורית של שיר העם העברי, עמוד 348
2. ↑  ברכת שנה טובה מוזיקלית, באתר הספרייה הלאומית
**הצלחת הסינית** (באנגלית: **The China Plate**) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1931, המשמש כסרט ה-18 בסדרת הסרטים "סימפוניות טיפשיות".

עלילה
-----

הסרט הקצר מבוסס על אגדת דפוס הערבה, עם כמה הבדלים עיקריים, כולל דרקון. יש סצנה מזרחית, דוגמת הערבה על צלחת חרסינה, שמתעוררת לחיים, ומספרת את סיפורם של שני אוהבים צעירים שמוטרדים. ראשית, הם צריכים להתמודד עם קיסר כועס ובעל משקל עודף שהוא אביה של הילדה. הוא רודף אחריהם כי הילד הפריע למנוחתו ולא רואה בעין יפה אותו ליד בתו. לאחר מכן שני הילדים נרדפים על ידי דרקון יורק אש שאוכל את הקיסר (הקיסר חשב שהפה הפתוח של הדרקון הוא למעשה כניסה לתוך מערה).

ביקורות
-------

הסרט היומי (14 ביוני 1931): "בידור הן לקהל הנוער והן לקהל המבוגר ניתן למצוא בסרט הזה מסדרת סימפוניות טיפשיות של וולט דיסני. חידוש ולא הומור הוא העיקר. זה בידור אמיתי ושונה לאורך כל הדרך."

וראייטי (30 ביוני 1931): "הזירה הגדולה ביותר של כולם, בתיאטרון רוקסי הוצג סרט האנימציה בשתי ההצגות האחרונות. סלילי עט ודיו אינם מוגבלים לשעת ארוחת הערב, אלא מהבהבים בהופעות המפוארות מיד לאחר סרט החדשות. עד כה האוס נתן את הפסקה לרישומי דיסני. זה עוד אחד מהמקור הזה וטוב מספיק כדי להתאים לכל פריסת בית גדול. זה נושא את הסנכרון המוזיקלי המוכר תוך שהוא פותח כמה טוויסטים משעשעים... שורט בולט בהיעדר של דיאלוג. רק אפקטים קוליים, וזה עדיף ככה."

מדיה ביתית
----------

הסרט הופץ ב-4 בדצמבר 2001, באוצרות וולט דיסני: סימפוניות טיפשיות - קלאסיקות מוזיקליות היסטוריות.

קישורים חיצוניים
----------------

* "הצלחת הסינית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הצלחת הסינית", באתר AllMovie (באנגלית)
* "הצלחת הסינית", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Reviews of Sound Shorts". *The Film Daily*: 21. 14 ביוני 1931. נבדק ב-23 בפברואר 2020. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Talking Shorts". *Variety*: 15. 30 ביוני 1931. נבדק ב-23 בפברואר 2020. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Silly Symphonies: The Historic Musical Animated Classics DVD Review". *DVD Dizzy*. נבדק ב-20 בפברואר 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
Ancistrus dolichopterus הוא מין ממשפחת השרייניים המנקה אצות מקרקעית המים.
**אוכלי אצות** הם בעלי חיים הניזונים בעיקר מאצות שונות. המונח מקובל בעיקר לגבי דגי אקווריום שונים, הניזונים מאצות על קרקעית המים, מה שמסייע למשל בניקיון האקווריום. האצות הם קבוצה של יצורים שחלקם צמחים וחלקם לא, כולל כמה אצות המבצעים פוטוסינתזה.

דגים שונים מבוקשים כדגים אוכלי אצות באקווריום: בני המשפחות: שרייניים, Gyrinocheilidae, הסוג Crossocheilus ממשפחת הקרפיוניים, וכן מיני חסילונים (כמו Caridina multidentata). כל אלה מגודלים כדגי נוי פופולריים, ועוזרים לנקות את האקווריומים מאצות.

מינים נוספים הניזונים מאצות הם חשופיות שונות, חלזונות כמו בני משפחת Ampullariidae, וחלזונות ימיים (אנ'). הם שוכנים הן במים מתוקים והן במלוחים.

בים הפתוח ישנם אוכלי אצות שונים. דגים ממשפחות הבתרניים, פרפרוניים, נפוחיתיים וסיכניים. גם מיני הסרדינים, הקרילאים ודגי העפיאן ניזונים מיצורים קטנים וביניהם אצות ופיטופלנקטון. אצות אחרות נאכלות על ידי כוכבי ים, אלמוגים, חלזונות, רב-לוחיתאים, סרטנים ממשפחת Majidae וקיפודי ים. גם צדפת הענק (Tridacna gigas) ניזונה מאצות קטנות שהיא שואבת לתוכה.

מבין העופות ניזונים מאצות בעיקר עופות הפלמינגו וכן מספר מיני ברווזים ועופות מסדרת החופמאים. 

כמעט ואין מינים של זוחלים אוכלי אצות, היוצאת מן הכלל היא האיגואנה הימית.

  


| התנהגויות אכילה בעולם החי |
| --- |
| אוכלי בשר (היפרקרניבורים • מסוקרניבורים • היפוקרניבורים) | אוכלי חרקים • אוכלי נמלים • אוכלי דגים • אוכלי עופות • אוכלי רכיכות • אוכלי תולעים • אוכלי נחשים • אוכלי ביצים • אוכלי אדם • קניבלים • אוכלי נבלות • אוכלי קשקשת • מוצצי דם • הרג עודף |  |
| אוכלי צמחים | לוחכי עשב • לוחכי עלים • אוכלי פירות • אוכלי עלים • אוכלי פרחים • אוכלי זרעים • יונקי צוף • אוכלי אצות • אוכלי עצה |
| אחר | אוכלי כול • חומסנים • מתקפת זלילה • אוכלי צואה • אוכלי פלנקטון • אוכלי פטריות • אוכלי רקבובית • ניזוני קרקעית |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בזמר אופרה וחזן. אם התכוונתם לסופר ומתרגם, ראו יצחק מן (עורך).

**יצחק מָן** (3 במאי 1889 – 20 בינואר 1963) היה זמר אופרה וחזן פולני-ישראלי. טנור ראשי באופרה של לבוב בשנים 1912–1927 וחזן בית הכנסת הגדול בחיפה בשנים 1944–1955.

קורות חיים
----------

יצחק מן נולד בעיירה דז'יאלושיצה שבפלך קְיֶילְצֶה של פולין הקונגרסאית שבשליטת רוסיה, בנם של רחל ואבשלום מן (אביו היה ממשפחת הרבי מקומרנו).
בצעירותו שר במקהלות של חזנים נודעים כזיידל רובנר, שבתאי ספיבק ולייזר גולדבר. למד בקונסרבטוריון של קרקוב (Konserwatorium Towarzystwa Muzycznego w Krakowie) ואצל פרופ' קורזלי באיטליה.

בשנת 1912 הופיע באופרה של לבוב (Opera Lwowska), ומאז במשך 15 שנה היה לטנור הראשי של האופרה בלבוב. ב-42 אופרות הופיע בתפקיד ראשי, בהן "אאידה", "היהודייה", "כרמן", "טוסקה", "אבירות כפרית", "ההוגנוטים" ו"הנביא". במקביל הופיע כאורח באופרה הממלכתית של וינה, באופרה העממית בוורשה, בנאפולי, בפראג ובברנו. בצ'כיה הוא נודע כ"אנריקו קארוזו היהודי".

בשנת 1927 הוזמן לכהן כחזן הראשי בקהילת ברנו.

בשנת 1939 עלה לארץ ישראל, הופיע במקומות שונים, והשמיע פרקי חזנות ברדיו. החל משנת 1944 היה לחזן הראשי בבית הכנסת הגדול בחיפה.

היה נשוי להינדה (הלה) לבית לפקוביץ, אב לחמישה: משה מן (סוחר), גוטסי בן ארצי, אבשלום מן (סוחר), מרדכי (נספה בשואת יהודי צרפת) ועזריאל (נרצח בצ'כיה),.
אשתו נפטרה לאחר מחלה קצרה ב-1956.  
מן נפטר בתל אביב ב-20 בינואר 1963, לאחר מחלה ממושכת. נקבר לצד אשתו בבית העלמין קריית שאול.

היה אח ב"לשכת הכוכב מס' 13" של מסדר הבונים החופשיים בחסות הלשכה הגדולה למדינת ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* יצחק מן, דף שער בספרייה הלאומית
* דוד תדהר (עורך), "יצחק מן", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ד (1950), עמ' 1962
* יצחק מן – אמת ואמונה, אתר האנסמבל הישראלי לחזנות ומוזיקה יהודית

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמעו ברדיו, דבר, 10 באפריל 1942
2. ↑  חיפה - בביהכנ"ס המרכזי, דבר, 26 בספטמבר 1944.
3. ↑  המונים האזינו לתפילת החזן, חרות, 13 בספטמבר 1953
4. ↑  הינדה (הלה) מן, דבר, מודעת אבל, 3 ביוני 1956; הינדה מן באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
5. ↑  דוד תדהר (עורך), "יצחק מן", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יג (1963), עמ' 4358; החזן יצחק מן, מעריב, 21 בינואר 1963; 
ר' יצחק מן ז"ל, מעריב, 21 בינואר 1963.
6. ↑  יצחק מן באתר חברה קדישא ת"א–יפו.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007519082505171
* VIAF: 308263604
* WorldCat: viaf-308263604

 |
מינים שונים של אוכלי-כול
שחפי הרינג אמריקאים ניזונים ממגוון מזונות במזבלה.
**אוכל-כול** (באנגלית: **Omnivore**) הוא בעל חיים שתזונתו מורכבת באופן קבוע ממגוון חומרים, כגון צמחים, בעלי חיים, אצות ופטריות

בעל חיים אשר מערכת העיכול שלו יכולה לעכל מזון הן צמחי והן מזון מהחי, אולם מגוון את תזונתו רק לעיתים רחוקות בצמחייה או בשר לא נחשב לאוכל כול, למשל טורפים כמו חתולים ניזונים מעשבים או מזרעים וכרישים טיגרים אוכלים שאריות זבל רבות, אך עדיין נחשבים להיפרקרניבורים שניזונים כמעט רק מבשר.

לא כל אוכלי הכול ניזונים באופן שווה – ישנם קרניבורים המכונים מסוקרניבורים או היפוקרניבורים שניזונים בין 30 ל-70 אחוז מתזונתם מבשר ורק השאר מגיע מצמחים ומפטריות וכך גם כשמדובר בכמה אוכלי חרקים. באותו אופן מספר הרביבורים ניזונים מבשר בכמות קטנה, אף שלרוב הם ניזונים ממזון אחר כמו אוכלי פירות, אוכלי זרעים או יונקי צוף, שאינם יכולים להתבסס על רק צמחים. ואולם מינים רבים הם אופורטוניסטים הניזונים ממה שהם מוצאים ולעיתים בהתאם לעונה הם משנים את תפריטם.

אוכלי כול באופן כללי בעלי מערכת עיכול חסרות התמחות מיוחדת לבשר או לצמחייה, מה שמאפשר להם מצד אחד לאכול מגוון מזונות אך מצד שני להתקשות בהתמחות באכילה קבועה של מזונות כמו עשבים או לצוד ביעילות של טורפים מובהקים.

בעלי חיים
---------

בין היונקים נכללים מיני קיפודיים, חזיריים, דלשינאים, מכרסמים רבים כמו עכבר, חולדה, סנאי ואוגר, רוב הפרימטים לרבות האדם וכמה יונקי כיס. בסדרת הטורפים נכללים רוב הדוביים, מספר כלביים כמו שועל, תן וזאב הרעמה, ראקוניים שונים, גחניים ופנדה זנובה. ישנם עופות רבים אוכלי כול, זוחלים כמו לטאות, איגואניים, חרדוניים וכמה צבים וגם דגים שונים, כמו קרפיוניים, שפמנונאים, שפתוניים וגמבוזיים.

חסרי חוליות שונים אוכלי כול כוללים מיני סרטנאים, מרבית החרקים ביניהם זבובאים, נמלים וצרעות וחיפושיות רבות. גם כמה תולעים ורכיכות כמו חשופיות ושאר חלזונות ניזונים הן מהחי והן מהצומח.

ראו גם
------

* טורפים – בעלי חיים הניזונים מבעלי חיים אחרים.
	+ מסוקרניבורים – טורפים שתזונתם מכילה 30 עד 70% בשר והם אוכלי-כול.
	+ היפוקרניבורים – טורפים שתזונתם מכילה פחות מ-30% בשר והם אוכלי-כול.
* אוכלי-צמחים – בעלי חיים הניזונים ממזון מן הצומח.

קישורים חיצוניים
----------------

* אוכל-כול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  האבולוציה של הדב הצמחוני, באתר מכון דוידסון

| התנהגויות אכילה בעולם החי |
| --- |
| אוכלי בשר (היפרקרניבורים • מסוקרניבורים • היפוקרניבורים) | אוכלי חרקים • אוכלי נמלים • אוכלי דגים • אוכלי עופות • אוכלי רכיכות • אוכלי תולעים • אוכלי נחשים • אוכלי ביצים • אוכלי אדם • קניבלים • אוכלי נבלות • אוכלי קשקשת • מוצצי דם • הרג עודף |  |
| אוכלי צמחים | לוחכי עשב • לוחכי עלים • אוכלי פירות • אוכלי עלים • אוכלי פרחים • אוכלי זרעים • יונקי צוף • אוכלי אצות • אוכלי עצה |
| אחר | אוכלי כול • חומסנים • מתקפת זלילה • אוכלי צואה • אוכלי פלנקטון • אוכלי פטריות • אוכלי רקבובית • ניזוני קרקעית |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4256952-7

 |
**ארוראה** (באנגלית: **Arorae**) הוא אטול אלמוגים באיי גילברט ברפובליקת קיריבטי שבמרכז האוקיינוס השקט בקרבת קו המשווה.
שטח האטול 9.5 קמ"ר ומתגוררים בו כ- 1,280 תושבים (2010). מרבית התושבים פרוטסטנטים. הכפרים העיקריים של האטול הם רורטי, טאמארואה וטאריבו.

גאוגרפיה וכלכלה
---------------

האטול מישורי ונמוך. אורכו כ-9 ק"מ ורוחבו כ- 1 ק"מ. בשל גודלו הקטן, אין בו לגונה. בשל העדר הלגונה למדו תושבי האי לדוג במימי הים הפתוח והם מיומנים מאוד בלכידה של דגי הטונה והכרישים הרבים באזור.

תרבות
-----

תרבות האטול הושפעה מהתרבות הסמואנית יותר מאשר איי גילברט האחרים, בשל התיישבותם של מיסיונרים שהגיעו מסמואה אל האי. מסיונרים אלה המירו את דת תושבי האי לנצרות פרוטסטנטית. הנוכחות הסמואנית באי השפיעה על הריקודים באי ועל הפופולריות של ריקוד ה"טאובאטי" - ריקוד המשתמש במחיאות כפיים ורקיעות רגליים באופן מסורתי, כליווי לשירה - באי.

בשל מיקומו של האי והיותו מרוחק יותר מהאיים, נשתמרה בו תרבות מסורתית, ותושבי האי מעדיפים את סמכותם של ה"אוניוואנה" - "זקני הכפר", על מרות השלטון המרכזי של קיריבטי.

| שרשרת איי גילברט |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אבאיאנג • אבמאמה • אונטואה •אראנוקה • ארוראה • בוטאריטארי • ברו • טאביטאואה • טאמאנה • טאראווה • מאיאנה • מאראקיי • נונואוטי • ניקונאו • קוריה |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4508618-7
* VIAF: 236998006
* WorldCat (עם VIAF): 236998006

 |
**כרכן רדיאטוס** (שם מדעי: ***Coelognathus radiatus***) הוא מין של נחש לא-ארסי ממשפחת הזעמניים. הכרכן מצוי בטבע בהודו ונפאל ומזרחה לאורך דרום-מזרח אסיה עד לאיי סונדה באזור הטרופי.

מאפיינים
--------

זהו נחש גדול יחסית באורך 1.8 עד 2 מטרים והוא בעל קשקשים כתומים-צהובים עזים עד חומים שלאורכם פסים שחורים בולטים על חלקו העליון והצידיים מנומרים בכתמים שחורים, צהובים ולבנים. הראש קטן יחסית והאישונים גדולים וצהובים כשמצידי העיניים מספר פסים כהים. כיפת הראש בעלת גוון נחושת נחושת, מה שהוביל לכינויו האנגלי: "Copperhead Rat Snake". הנחש איננו ארסי, אם כי נשיכה ממנו יכולה לזהם מחיידקים. הוא פעיל לרוב במשך היום. הנקבה מטילה בעונת הרבייה 5 עד 15 ביצים.

נחש זה מצוי לרוב ביערות, מישורים ושדות מוצפים וכן במקווי מים מתוקים ויערות הרריים. הוא מסתתר לרוב בין הצמחייה הנמוכה ומחפש מכרסמים קטנים וכן לטאות וצפרדעים למאכל. את הטרף הוא הורג בליפוף הטרף סביב גופו.

הנחש מתגונן מטורפים אפשריים בידי פיתול גופו כלפי מעלה בפתאומיות תוך לחישה חזקה, מה שעוזר להרתיע את האויב ומקשה על מגדלי נחשים לשלוט בו ללא ניסיון. עם זאת הוא איננו ארסי ואיננו מסוכן לאדם.

תפוצתו של נחש זה רחבה בטבע והוא איננו בסכנת הכחדה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כרכן רדיאטוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* כרכן רדיאטוס, באתר Biodiversity (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  כרכן רדיאטוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
**גוף העובדים הלגיונרי** (ברומנית: **Corpul Muncitoresc Legionar**) הוא ארגון עובדים רומני שנוצר על ידי התנועה הלגיונרית ופעל בכפוף לה.

בשנות השלושים של המאה העשרים חל גידול רב בתעשייה הכבדה ברומניה ובעיקר בתעשייה המטלורגית. בתקופה שבין 1933 לבין 1938 גדל מספר העובדים בה ב-197%, כשהעובדים החדשים מגיעים מהתחום החקלאי.

ב-1936 ייסד קורנליו זליה קודריאנו את גוף העובדים הלגיונרי במטרה לחזק אחיזה לתנועה הלגיונרית בקרב עובדי התעשייה ברומניה. בראש הארגון הוצב המהנדס גאורגה קלימה (Gheorge Clime) ונפתחו סניפים, בנוסף לעיר הבירה, בוקרשט, גם בערי רומניה התעשייתיות האחרות. הגוף התבסס על תשתית הקינים הלגיונרים הקיימים. התארגנות הפועלים עלתה באיכותה על פני התארגנות המגזרים האחרים - ביולי 1937 היו לגוף העובדים הלגיונרי 60 סניפים מחולקים ל-1,130 יחידות.

גוף העובדים הלגיונרי יזם, הקים וניהל קנטינות וחנויות עבור העובדים החברים בגוף.

בתקופה בה הוצאה התנועה הלגיונרית מחוץ לחוק (1938 - 1940) הגוף פעל והתארגן לפי הוראותיו של הוריה סימה. עם הקמת המדינה הלאומית-לגיונרית בספטמבר 1940 גוף העובדים הלגיונרי התארגן מחדש תחת הנהגתו של דומיטרו גרוזה. חברי גוף העובדים הלגיונרי לקחו חלק בפעולות לגיונריות אלימות, כמו מרד הלגיונרים ופרעות בוקרשט. לאחר מרד הלגיונרים הגוף התארגן מחדש תחת הנהגתו של טיבי תאודורסקו ואחרי 1 ביוני 1941 ההנהגה עברה לפופה יון. הגיוס והמלחמה פגעו קשה בגוף ולאחר 15 בספטמבר 1943 השלטונות חשפו את הפיקוד של תאופנסקו קונסטנטין.

עם התפרקות הגוף חלק מאנשיו מצאו את הדרך למפלגה הקומוניסטית הרומנית.

קישורים חיצוניים
----------------

* O structură mai putin cunoscută a Mişcării Legionare: Corpul Muncitoresc Legionar (אורכב 12.07.2015 בארכיון Wayback Machine) (ברומנית)
**קלי פרטל** (באנגלית: **Kelly Fertel**), היא שחיינית יהודיה-אמריקאית. היא אלופת המכביה העשרים (2017) ושיאנית המכביה. זוכת 7 מדליות, מהן 5 מדליות זהב.

ביוגרפיה
--------

פרטל גדלה במיאמי, פלורידה.

בתחרויות השחייה של המכביה העשרים שנערכו בבריכת טוטו וינגייט ביולי 2017 זכתה פרטל ב-7 מדליות, מהן 5 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא מכביה חדש של 4:18.19 דקות, לפני רוני בווה מישראל (4:22.48 דקות) והיילי הרצברג מארצות הברית (4:28.72 דקות), במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:57.21 דקות, לפני גלי זילברברג (9:03.51 דקות) ואביטל פליישמן (9:11.72 דקות), שתיהן מישראל, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא מכביה חדש של 2:15.03 דקות, לפני ליאה גולדמן (2:16.60 דקות) וג'סיקה אנטילס (2:19.28 דקות), שתיהן מארצות הברית, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא מכביה חדש של 4:45.54 דקות, לפני ג'סיקה אנטילס (4:58.27 דקות) ושחר מנחם מישראל (4:59.72 דקות) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בשיא מכביה חדש נוסף של 8:21.73 דקות, לפני ישראל (8:27.41 דקות) וקנדה (9:04.80 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:17.62 דקות, אחרי טסיז'ה קרוסאס מארצות הברית שקבעה שיא מכביה חדש של 2:10.88 דקות ולפני שחר מנחם (2:19.23 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:50.14 דקות, אחרי ישראל שקבעה שיא מכביה חדש של 3:44.64 דקות ולפני קנדה (4:05.08 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 57.31 שניות.

קישורים חיצוניים
----------------

* קלי פרטל, ברשת החברתית אינסטגרם
* קלי פרטל, ברשת החברתית LinkedIn
* קלי פרטל, באתר *Florida Gators* (באנגלית)
**כרישטיח מנומר** (שם מדעי: *Orectolobus maculatus*) הוא מין של כריש ממשפחת הכרישטיחיים החי לחופי מזרח ודרום אוסטרליה וטסמניה שבמימי האוקיינוס השקט. ייתכן שהוא נצפה גם בים סין הדרומי.

מאפיינים
--------

מין כריש זה מגיע לאורך של 150 עד 180 ס"מ ואף לאורך 320 ס"מ בפרטים גדולים, מה שהופך אותו לאחד הגדולים שבבני משפחתו. הכריש בעל עור ירוק, חום בהיר או צהוב מנומר בכתמים כהים והוא שטוח במראהו ובעל ראש גדול ולסתות רחבות בעלות זיפים ארוכים בקצותם העוזרים לחישה. הכריש בעל עיניים קטנות, חסר סנפירי גב ובעל סנפירים קצרים ובשרניים והוא נוטה לשכב על קרקעית הים ולהמתין במארב לטרף מוסווה.

הכריש חי על הקרקעית לאורך חופים חוליים, שוניות אלמוגים וכרי אצות או עשבים בעומק רדוד של 20 עד 218 מטרים. הצעירים חיים גם בשפכי נהרות. הכריש פעיל בעיקר בלילה ואז ממתין לטרף שיעבור מעליו ואותו הוא שואב במהירות ללועו. הוא ניזון ממיני דגי גרם כמו דגי בס, עקרבנונאים, גבניתיים ועוד, מבטאים וכן מלובסטרים, לובסטרים קוצניים או חסילונים. 

הכריש חי לרוב בגפו אך נצפה עם פרטים נוספים סמוך לעונת הרבייה. מין זה משריץ צאצאים חיים, 20 עד 37 במספר לרוב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כרישטיח מנומר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  כרישטיח מנומר באתר הרשימה האדומה של IUCN
ססנה 172 בנמל התעופה הרצליה
לוח מחוונים של ססנה 172R.
**ססנה 172 סקייהוק** (באנגלית: **Cessna 172 Skyhawk**) הוא מטוס חד-מנועי, בעל ארבעה מושבים וכנף עליונה קבועה, מתוצרת ססנה איירקראפט קומפני האמריקנית.

בסך-הכל נבנו יותר ססנות 172 מאשר כל מטוס אחר מסוגו. קרוב לוודאי שזהו מטוס האימונים הפופולרי ביותר בעולם.

תכנון ופיתוח
------------

על פי אורך חייו והפופולריות שלו, הססנה 172 הוא המטוס הקל בייצור המוני המצליח ביותר בהיסטוריה. הדגמים הראשונים נמסרו ב-1956 והם עדיין נמצאים בשירות. נכון ל- 2008, נבנו יותר מ-43,000 מטוסים. מתחריו העיקריים של ה-172 הם הביצ'קראפט מאסקיטיר (Beechcraft Musketeer), הגראמן מסדרת AA-5, והפייפר צ'רוקי 6 (Piper Cherokee six), שאינם מיוצרים עוד, וכן הדיימונד Diamond DA40) DA40) החדש יותר.

הססנה 172 התחיל את חייו כגרסה שונה של כן הנחיתה התלת-גלגלי של הססנה 170 (שהיה בעל שני גלגלים קדמיים וגלגל אחורי), עם רמה בסיסית של ציוד סטנדרטי. הטיסה הראשונה של אב הטיפוס הייתה בנובמבר 1955. ה-172 הפך בן לילה להצלחת מכירות ויותר מ-1400 מטוסים נבנו ב- 1956.

ה-172 הראשונים היו דומים במראם ל-170, עם אותם ירכתיים ישרים ורגליים ארוכות, אך ל-172 היה מייצב אנכי ישר בעוד ל-170 היו מייצב אנכי והגה כיוון מעוגלים. גרסאות מאוחרות יותר של ה-172 כללו כני נחיתה משופרים (עם גלגל קדמי במקום אחורי) ומייצב אנכי משוך לאחור אשר עדיין בשימוש כיום. השינוי הקוסמטי האחרון שנעשה באמצע שנות השישים היה הנמכת החלק האחורי אשר איפשר להתקין חלון אחורי.

ססנה פרסמה את הראות הנוספת לאחור כ"ראות כוללת" ("Omni-Vision"). תצורת מטוס זאת נשארה מאז כמעט ללא שינוי, פרט לעדכונים במערכת האוויוניקה והמנועים, כולל תא טייס מזכוכית מסוג גרמין G1000 (הכולל שני צגים, צג אחד המשמש כתצוגת טיסה ראשית (PFD) ואחד עבור תצוגה רב-תכליתית (MFD)) ב-2005. ייצור המטוס הופסק באמצע שנות השמונים, אך חודש ב-1996 עם השקת ה**ססנה 172R סקייהוק** עם מנוע בעל הספק של 160 כוחות סוס, אשר שופר ב-1998 ל**ססנה 172S סקייהוק SP** עם מנוע בעל הספק של 180 כוחות סוס.

מפרט (172R)
-----------

### אפיון כללי

* צוות: טייס אחד
* קיבולת: 3 נוסעים
* אורך: 8.28 מטר
* מוטת כנפיים: 11.0 מטר
* גובה: 2.72 מטר
* שטח כנף: 16.2 מ"ר
* משקל ריק: 736 ק"ג
* משקל המראה מרבי: 1,113 ק"ג
* הנעה: מנוע ארבעה צילינדרים 160 כוח סוס ב-2,400 סל"ד
* יחס רוחב-גובה: 7.32
* עומס כנף: 68.8 ק"ג למ"ר

### ביצועים

* מהירות מרבית בטוחה: 163 קשר (302 קמ"ש)
* מהירות מרבית: 123 קשר (228 קמ"ש) בגובה פני הים
* מהירות שיוט: 122 קשר (226 קמ"ש)
* טווח: 687 מייל ימי (1,272 ק"מ) ב-60% כוח ב-10,000 רגל (3,040 מטר)
* סייג רום: 4,116 מטר (13,500 רגל)
* יחס טיפוס: 3.7 מטר לשנייה (720 רגל לדקה)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ססנה 172** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ססנה 172

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536790005171
* GND: 7664222-7
* LCCN: sh87000631
* NARA: 10663012

 |
**α במזבח** הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים מזבח עם בהירות נראית מדרגה 2.95 (בהיר מעט פחות מ-β במזבח למרות שציוני באייר שלהם מרמזים את ההפך), שנמצא במרחק של כ-267 שנות אור ממערכת השמש. כמו כל כוכבי הקבוצה, אין לכוכב שם משלו, למרות שהקבוצה הייתה ידועה בעת העתיקה והיא אחת מ-48 הקבוצות שהגדיר תלמי. הכוכבים α במזבח, σ במזבח שמצפון לו ו-β במזבח שמדרום לו, ייצגו במיתולוגיה הסינית עלי ונקראו בסינית "צ'וּ" ולפעמים השם צ'ו ניתן לכוכב α במזבח במקום לשלושת הכוכבים.

מאפיינים
--------

α במזבח הוא כוכב הסדרה הראשית מסוג ספקטרלי B2 Vne כאשר התוספת **ne** משמעותה שלכוכב ספקטרום פליטה וספקטרום בליעה כאשר הפסים רחבים כתוצאה מחומר שנע במהירות גבוהה סביב הכוכב. מסתו של α במזבח מוערכת בכ-9.6 מסות שמש ורדיוסו כ-4.8 רדיוסי שמש. טמפרטורת פניו היא כ-18,000 קלווין והוא קורן בעוצמה גדולה פי 380 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בשל טמפרטורת פניו הגבוהה כמעט כל קרינתו היא בתחום העל-סגול, כך שעוצמת הארתו הכוללת היא למעשה פי 5,800 מזו של השמש. בדומה לכוכבים אחרים מסוגו, α במזבח מסתובב על צירו במהירות גבוהה מאוד של כ-300 קילומטר בשנייה. כתוצאה מכך הוא מעיף חומר מאזור קו המשווה שלו שיוצר דיסקת חומר עם מסה של כחצי מיליארדית מסת שמש, המקיפה אותו ומגיעה למרחק של פי 33 מרדיוס הכוכב עצמו (כ-160 רדיוסי שמש) ואז נקטעת בפתאומיות. ייתכן שהסיבה לחיתוך החד של הדיסקה היא קיומו של בן זוג עמום שמקיף את α במזבח במרחק זה וספח אליו את החומר, אך לא נמצאו ראיות ישירות לקיומו של בן זוג כזה. החומר שבדיסקה מיונן מהקרינה העל-סגולה שנפלטת מהכוכב ויוצר את ספקטרום הפליטה. החומר שבדיסקה גם יוצר ספקטרום בליעה ובשל המהירות הגבוהה שלו, נגרמת הרחבת דופלר של הפסים. בהירותו של הכוכב משתנה במספר עשיריות של דרגת בהירות בתדירות של כמעט יממה אחת (כ-23.5 שעות), תדירות שתואמת את תדירות הסיבוב של הכוכב על צירו. השתנות דומה נצפתה בכוכבים נוספים מסוג זה, אך לא ברור מהו המנגנון שגורם לה.

קישורים חיצוניים
----------------

* α במזבח באתר של ג'ים קלר
* אלפא במזבח, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  SIMBAD: α Arae
2. 1 2 3 4 5  A. Meilland, P. Stee, M. Vannier, F. Millour, A. Domiciano de Souza, F. Malbet, C. Martayan, F. Paresce, R. G. Petrov, A. Richichi & A. Span: First direct detection of a Keplerian rotating disk around the Be star α Arae using AMBER/VLTI, Astronomy & Astrophysics, Vol. 464, Iss. 1, p. 60 (2007)
3. ↑  N. Tetzlaff, R. Neuhäuser & M. M. Hohle: A catalogue of young runaway Hipparcos stars within 3 kpc from the Sun, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 410, Iss. 1, p. 190 (2011)
4. ↑  A. Meilland, P. Stee, M. Vannier, F. Millour, A. Domiciano de Souza, F. Malbet, C. Martayan, F. Paresce, R. G. Petrov, A. Richichi & A. Span: First direct detection of a Keplerian rotating disk around the Be star α Arae using AMBER/VLTI, Astronomy & Astrophysics, Vol. 464, Iss. 1, p. 66 (2007)
5. ↑  General Catalogue of Variable Stars: α Arae
ה**ספריי** (באנגלית: **Spray**) הייתה ספינה חד-תורנית באורך 12 מטרים לשליית צדפות, שג'ושוע סלוקום בנה מחדש והפליג בה לבדו להקפת כדור הארץ, מסע היחיד הראשון מסוגו. ה"ספריי" אבדה עם קפטן סלוקום על סיפונה ב-14 בנובמבר 1909 או אחריו, אחרי שיצאה מוויניארד הייבן, מסצ'וסטס בכיוון דרום אמריקה.

היסטוריה
--------

בשנת 1892 הציע חבר, רב החובל אבן פירס, לסלוקום אונייה, ש"זקוקה לקצת תיקונים". סלוקום נסע לפיירהייבן, מסצ'וסטס לגלות, שה"אונייה" שמדובר בה היא ספינה שולת-צדפות דו-תורנית, ישנה ונרקבת בשם "ספריי" ("קצף-ים"), שעמדה זקופה בתוך שדה. על אף השיפוצים המקיפים שערך לספינה, שמר סלוקום על השם "ספריי" באמרו, "יש חוק במרשם של "לוידס", שה"ג'יין", כמוה כספינת תסאוס, גם לאחר שתוקנה עד להיותה חדשה לגמרי, עודנה "ג'יין".

ימי ה"ספריי" כספינת דייגים, מן הסתם כשולת-צדפות במפרץ צ'ספיק, הסתיימו ב-1885, והיא הייתה שבר-כלי, גרוטה מתפוררת לאיטה בתוך 
עריסת-ספינה מאולתרת באחו סמוך לים בפוברטי פוינט בפיירהייבן, מסצ'וסטס, כשקפטן אבן פירס, בן העיירה, הציע אותה במתנה לג'ושוע סלוקום. סלוקום בא למקום להסתכל ב"ספריי" במקום שם רבצה למעצבה, ולקח על עצמו לתקן ולשפץ אותה כליל, עבודה שנמשכה שלושה-עשר חודשים. החומרים ששימשו לתיקונים עלו $553.62 (בסביבות $16,100 במונחי 2015).

אחרי ההפלגה סביב העולם בשנת 1895, קוצר המנור לאחר שנשבר ובשנת 1896, בבואנוס איירס, קיצר סלוקום את גובה התורן ב-2.10 ואת אורך מוט החרטום ב-1.5. בפורט אנגוסטו, מצר מגלן, שונתה הספינה למפרשית דו-תורנית בהוספת מפרש קדמי. בשנת 1901 הוצגה ה"ספריי" כאטרקציה בתערוכה הכל-אמריקאית בבאפאלו, מדינת ניו יורק.

תכונותיה הייחודיות של ה"ספריי"
------------------------------

מאפייניה של ה"ספריי" תרמו ליכולת השיוט שלה בים בפתוח ועלו בחשיבותם, לדעת סלוקום, על מאפיינים של ספינות תענוגות. תכונתה החשובה ביותר הייתה יכולתה לשוט לפני הרוח תחת מפרשי הקבע הקדמי והאחורי, כשההגה קשור ומקובע במקום, ולהתמיד בנתיב אחד במשך שעות או ימים רצופים. אלמלא הצטיינה בכך, לא היה סלוקום יכול להוציא לפועל את תוכניתו לשייט סולו סביב העולם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ספריי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Joshua Slocum and His Travels ג'ושוע סלוקום ומסעותיו, אגודת ג'ושוע סלוקום הבינלאומית
2. ↑  Joshua Slocum, "Sailing Alone Around the World"' The Century Company, 1919, p. 127
**אבו טאלב מוחמד מואייד א-דין אל-אסרי אל-בע'דאדי בן אחמד אל-עלקמי** (בערבית: **ابو طالب محمد مؤيد الدين الاسري البغدادي بن احمد العلقمي**; ‏מרץ 1195 – 6 ביוני 1258) היה וזיר שיעי ממוצא פרסי בחצרו של אל-מסתעצם, הח'ליף העבאסי האחרון שמשל בבגדאד.

חייו
----

אבן עלקמי התחנך בפרס. הוא למד במדרסה והיגר לבגדאד, שם מצא תעסוקה כפקיד בחצר הח'ליפות. בשנת 1244 מונה לווזיר תחת אל-מסתעצם. אבן עלקמי קשר קשר עם הולאגו חאן בתיווכו של הפילוסוף השיעי ממשהד, טוס נסיר א-דין א-טוסי. הוא קיווה שלאחר שבגדאד תיפול, תימסר לידיו משרת מושל העיר. הוא אכן זכה לכהן כמושל, אך רק לחודשים ספורים. הוא נפטר בעיר ונקבר בקרבת המקדש השיעי של האימאמים ה-7 וה-9 בקזימין, ובנו עז א-דין ירש אותו כמושל, אף הוא למשך חודשים ספורים, עד שהוחלף בידי עטאא אל-מולכ אל-ג'ביני. 

מסופר מפי היסטוריונים סונים כי לאחר שנכנס לעיר הוא "הושפל על ידי הטטרים ונאלץ לרכוב על חמור. אישה אחת שראתה אותו אמרה לו: 'האם כך ראית את בני עבאס נוהגים?, וכעת הגענו למצב זה בשל מעשי ידיך'. לאחר מכן הסתגר בביתו למשך יומיים וזאת הסיבה שמת מודאג ועצוב". בזיכרון ההיסטורי הערבי מציינת דמותו משל לבוגד (לרוב שיעי) במדינה המבקש למסור אותה בידי אויבים חיצוניים.

ראו גם
------

* נפילת בגדאד (1258)
**מוחמד אבן אסחאק אבן יאסר** (בערבית: **ابن إسحاق**) 704 בערך - נפטר בשנת 761 או 767) היה היסטוריון והגיוגרף ערבי מוסלמי, שעסק במהלך המאה השמינית באיסוף מסורות שבעל-פה, אפוסים ומיתוסים ומתוך המידע שהיה בהם ערך את הביוגרפיה הראשונה של הנביא מוחמד, **سيرة رسول الله** ("סירת רסול אללה"), "חיי שליח האלוהים".

על פי חוקרי אסלאם מודרניים, אבן אסחאק נולד בשנים הראשונות של המאה השמינית בעיר אל-מדינה, בנו של עבד שניצוד באחד ממסעות השוד וביזה של ח'אלד בן אל-וליד. משקיבל עליו אדונו את דת האסלאם, שחרר את אביו של אבן אסחאק מעבדותו ואיפשר את נישואיו, מהם נולד אבן אסחאק.

אין מידע על חייו של אבן אסחאק, אך משערים כי הוא למד באלכסנדריה שבמצרים, ולבסוף מצא עצמו בבגדאד, בירת הח'ליפות העבסית, ובה החל לכתוב את ספריו. הוא נפטר בבגדאד, ככל הנראה בשנת 767.

אבן אסחאק ידוע בזכות ספרו **سيرة رسول الله** (סירת רסול אללה) - חיי שליח האלוהים. עם זאת, ספריו לא שרדו בצורתם המקורית אלא כציטוטים בכתבים של היסטוריונים מוסלמים מאוחרים יותר, ובראשם מוחמד בן ג'ריר א-טברי (أبو جعفر محمد بن جرير الطبري).

לקריאה נוספת
------------

* Donner, Fred, *Narratives of Islamic Origins*, The Darwin Press, 1998
* Guillaume, A. *The Life of Muhammad*, Oxford University Press, 1955, reprinted in 2003. מסת"ב 0-19-636033-1

.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אבן אסחאק** בוויקישיתוף
* אבן אסחאק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007277409805171
* BnF: cb12172761p (data)
* CiNii: DA03803599
* GND: 118976850
* ISNI: 0000 0000 8076 1635
* LCCN: n88194910
* NKC: jx20061227001
* NTA: 071558586
* SELIBR: 191056
* SUDOC: 03027690X
* TDVİA: ibn-ishak
* VIAF: 4972197
* WorldCat: lccn-n88194910

 |
**טרון** (באנגלית: **TRON**) הוא סרט מדע בדיוני של חברת וולט דיסני משנת 1982, בכיכובם של ג'ף ברידג'ס בתפקיד קווין פלין (והתוכנה קלו) וברוס בוקסלייטנר בתפקיד אלן בראדלי (והתוכנה טרון). הסרט מתהדר בעיצובים ויזואליים ייחודיים לשנה בה יצא, והוא בין הראשונים שנעשה בו שימוש נרחב בגרפיקת CGI על ידי אולפני הסרטה.
הסרט הוא אב הטיפוס של כל סרטי "מטריקס" ודומיו.

בשנת 1997 קיבל האנימטור קן פרלין פרס אוסקר בקטגוריית ההישג הטכני על המצאתה של שיטת מיפוי פרוצדורלית בשם "Perlin Noise", שהומצאה במיוחד עבור הסרט "טרון" ומאז שימשה בעשרות סרטים ומשחקי מחשב.

תקציר העלילה
------------

קווין פלין הוא מתכנת משחקי וידאו צעיר ומוכשר העובד בחברת התוכנה ENCOM. הוא מפתח מספר משחקי וידאו בשעותיו הפנויות ושומר אותם על המחשב המרכזי של החברה במטרה לפתוח יום אחד חברת משחקים משלו, אך המשחקים נגנבים על ידי עובד אחר בחברה, אד דילינג'ר (דייוויד וורנר), אשר מונע מפלין גישה לשרת ומציג אותם כאילו הם שלו וזוכה לקידום. בעקבות זאת פלין מתפטר (או מפוטר, זה לא ברור). דילינג'ר יוצר תוכנת מחשב (Master Control Program או MCP) בעלת בינה מלאכותית אשר מפתחת מודעות עצמית ומשתלטת על עולם המחשב ועל התוכנות שבו.

שלוש שנים אחר כך, פלין מנסה שוב ושוב לפרוץ למחשב הראשי כדי למצוא הוכחות שהמשחקים הם פרי פיתוחו אך ללא הצלחה. הוא מתגנב לתוך החברה בעזרת ידידיו הוותיקים כדי לנסות למצוא הוכחות אך נשאב לתוך עולם המחשב על ידי התוכנה הראשית (ה-MCP) וגם סארק (עוזרו של ה-MCP). שם הוא נאלץ להתחרות בסדרת משחקים כמו מרוץ אופנועים וירטואלי נגד תוכנות אחרות (בדומה לגלדיאטורים). הוא מתחבר לתוכנה אבטחה בשם טרון (שהיוצר שלה הוא ידידו אלן בראדלי) וביחד הם יוצאים כדי להשמיד את התוכנה הראשית.

השפעת הסרט
----------

הסרט היה הסרט הראשון באורך מלא שעשה שימוש בטכנולוגיית CGI ליצירת דמויות ועצמים ממוחשבים. בקופות הסרט לא עמד בצפיות של דיסני למרות שמכר הרבה כרטיסים ואף קיבל ביקורות טובות, הוא נחשב לסרט חשוב בהתפתחות הגרפיקה הממוחשבת הקולנועית ולסרט קאלט בקרב קהילות האקרים וגיקים למיניהם.

האמנית היטו שטיירל לוקחת השראה מהסרט בעבודה **Factory of the Sun** (מפעל השמש) מ-2015.

אחת הסיבות לכישלון הסרט נעוצה בעובדה שהוא יצא ב-1982, בתקופה שלרוב האנשים לא היה הרבה ידע במושגים שונים שמופיעים בסרט כגון RAM ווירוס מחשב. רק בתחילת שנות ה-90 הסרט חזר לתודעה הציבורית. בשנת 2004 יצא משחק המחשב "טרון 2.0" כמשחק המשך לסרט. הרבה סרטים (כדוגמת "מטריקס") שאבו ממנו אלמנטים עלילתיים על מציאות מדומה.

סרט המשך
--------

בכנס קומיק-קון שנערך בסן דייגו ב-24 ביולי 2008 שוחרר קדימון לסרט המשך ל"טרון", בשם "טרון: המורשת".

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טרון (באנגלית)

* "טרון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "טרון", באתר נטפליקס

* "טרון", באתר AllMovie (באנגלית)

* "טרון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "טרון", באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* "טרון", באתר Metacritic (באנגלית)

* "טרון", באתר אידיבי

* "טרון", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית)

* "טרון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "טרון", ביקורת על הסרט באתר "עין הדג"
* עידית פרנקל, מגה-טרון: לקראת עליית "טרון: המורשת", באתר וואלה!, 13 בדצמבר 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  C Magazine / Hito Steyerl: Factory of the Sun, C Magazine, ‏2016-06-01 (באנגלית)
אישה העוסקת בהכנת כובע, וייטנאם
כובען בחנותו, אקוודור
**כובען** הוא אדם העוסק בהכנת כובעים או פרטי לבוש אחרים המשמשים לכיסוי הראש.

היסטוריה
--------

כובעים אותם יוצרים כובענים נמכרים כיום לנשים, גברים וילדים, אם כי המונח כובען נפוץ יותר לכובעי נשים. בעבר מכרו כובענים בחנויותיהם כובעים שייצרו או ייבאו, לצד פריטי לבוש נוספים כגון חולצות, גלימות ועוד. תיעוד ראשון של מקצוע זה קיים עוד מהמאה ה-16.

קיימים סוגים שונים של כובעים אותם ייצרו כובענים לאורך ההיסטוריה, ששימשו למצבים ואירועים שונים. למשל, הכובעים אותם ייצרו נועדו להיות חלק מחליפה או ממדים צבאיים, או שנועדו להצביע על מעמד חברתי מסוים. דוגמאות לכובעים אותם ייצרו היו למשל כובע צילינדר לגברים, כובע קאובוי, וכובע קוקטייל כלבוש ערב לנשים.

הכובען בתרבות
-------------

במחזה הסאטירי הדרקון של המחזאי הסובייטי יבגני שוורץ משנת 1944, כובען ייצר למען האביר לאנסלוט מצנפת שהחובש אותה נהפך לרואה ובלתי נראה. 

אנדרו לי פוטס גילם את תפקיד הכובען במיני סדרת טלוויזיה "אליס" בשנת 2009. 

### כובענים ביצירותיו של לואיס קרול

הכובען המטורף מתוך הספר הרפתקאות אליס בארץ הפלאות
הסופר הבריטי, לואיס קרול, הציג את דמות הכובען בחלק מיצירותיו.

הכובען הידוע ביותר ביצירותיו הוא "הכובען המטורף", דמות המופיעה בספר "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" מאת קרול. הדמות מופיעה בפרק 7 בספר שבו מתוארת "מסיבת התה המטורפת". כמו כן דמותו של הכובען מופיעה בספר ההמשך "מבעד למראה ומה אליס מצאה שם". על פי המסופר, גיבורת הספר אליס מצאה את הכובען המטורף, הארנביב (המכונה גם ארנב ניסן או ארנב האביב) ונמנמן ישנוני בעיצומה של מסיבת תה אבסורדית. סביב לשולחן התנהלה שיחה מוזרה, עד שלבסוף אליס החליטה לעזוב את המקום, תוך שהיא מכריזה "זוהי מסיבת־התה המטופשת ביותר שהייתי בה בימי!".

בבלדה ההומוריסטית, ציד הסנרק (מסכת ייסורים בשמונה צירים), מאת קרול, הארוכה ביותר מבין הבלדות שלו ואחת מיצירות האיגיון החשובות ביותר, מסופר על קבוצת הרפתקנים שיוצאים לצוד סנרק - יצור אגדי שטבעו לא ברור. הכובען הוא חלק מהחבורה שהתארגנה למטרת ציד סנרק.

כובענים בישראל
--------------

חייקל פלמן, ממייסדי תל אביב, היה כובען במקצועו. לאחר שהחליט להפסיק להתקיים על כספי החלוקה, למד את מקצוע הכובענות ועבר להתגורר בנווה שלום. פלמן היה מבין מייסדי בית הכנסת הגדול. הוא נפטר בשנת 1912.

במוזיאון אוצרות בחומה מוצגות חנויות שונות של בעלי מלאכה, ביניהן חנות של כובען על כלי עבודתו המקוריים.

יעל כהן פתחה סוכנות לעיצוב כובעים ומלמדת בקורס כובענות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כובען** בוויקישיתוף
* Milliner, history

הערות שוליים
------------

1. ↑  Dictionary - milliner, Merriam-Webster

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4304811-0

 |
סוגי כוסות כימיות שוניםסוגי כוסות כימיות שונים
שימוש בכוס כימית במסגרת ניסוי
**כוס כימית** היא כלי המשמש לערבוב, לאידוי, לחימום ולמדידת נוזלים. על פי רוב היא גלילית בצורתה ובעלת תחתית ישרה. רוב הכוסות הכימיות מצוידות בפייה, המאפשרת לרוקנן בקלות מתכולתן. נפח הכוס נע בין מיליליטרים בודדים למספר ליטרים.

היסטוריה
--------

הכלי נכנס לשימוש בשנת 1453.

מבנה
----

(א) כוס כימית של גריפין (ב) כוס כימית של ברצליוס (ג) כוס שטוחה או כוס לגיבוש(א) כוס כימית של גריפין (ב) כוס כימית של ברצליוס (ג) כוס שטוחה או כוס לגיבוש
* (א) כוס כימית שהכניס לשימוש ג'ון ג'וזף גריפין שגובהה גדול פי 1.4 מקוטרה. כוס זו היא הנפוצה ביותר.
* (ב) כוס כימית הנקראת על שמו של ברצליוס, שגובהה גדול פי שניים מקוטרה. כוס זו משמשת בעיקר לטיטרציה.
* (ג) בכוס זו נעשה שימוש גם בתהליך הגיבוש וגם על מנת לחמם בה פריטים אחרים.

הכוס הכימית נבדלת מבקבוקוני מעבדה ("קולבה") בכך שדפנותיה ישרות ואנכיות למשטח שעליו היא מונחת. יוצאת מכלל זה היא הכוס הכימית המכונה "כוס פיליפ".

חומר גלם
--------

הכוסות הכימיות מיוצרות מזכוכית (כיום בעיקר מזכוכית בורוסיליקט), אך לעיתים גם מפלסטיק (בעיקר מפוליאתילן, פוליפרופילן, טפלון) וממתכות (פלדת אל-חלד, אלומיניום).

סימון חיצוני
------------

הכוס הכימית מסומנת בשנתות, שאין בכוחן לשמש למדידה מדויקת, אך נועדו לאפשר הערכת נפח גסה. על מנת להגן על תכולת הכוס, ניתן לכסותה על ידי כוס גדולה יותר או באמצעות זכוכית שעון. האפשרות השנייה בטיחותית יותר.

ראו גם
------

* אביק
* אמפולה
* ארלנמייר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כוס כימית** בוויקישיתוף