recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Bridges to Babylon** הוא אלבום של להקת הרולינג סטונז שיצא בשנת 1997. האלבום לווה במסע הופעות גדול, שזכה להצלחה חסרת תקדים.

הפקה
----

עם תום מסע ההופעות שליווה את אלבומם הקודם Voodoo Lounge ויציאת האלבום Stripped בשנת 1995, לקחו חברי הלהקה הספקה קצרה, ולאחריה בקיץ 1996 שבו מיק ג'אגר וקית' ריצ'רדס לשתף פעולה בכתיבתם של שירים חדשים. בתום השנה החזיקה הלהקה כבר בסדרת הקלטות מקדימות ומספר מפיקים בעלי שם הוזמנו לתרום מכישרונם לאלבום.

בקיץ 1997 הושלמו הקלטות האלבום בלוס אנג'לס. בעקבות גילוי כי לשיר שאמור היה לצאת כסינגל "Anybody Seen My Baby?", דמיון רב ביותר לשיר של הזמרת קיי די לאנג משנת 1992, הוחלט להעניק קרדיט ללאנג ולשותפה לכתיבת השיר בן מינק. עם יציאתו של השיר, הוא הגיע במצעדים למקום ה-22 בריטניה, ובארצות הברית זכה להצלחה גם כן. בקליפ שליווה את השיר השתתפה השחקנית אנג'לינה ג'ולי.

האלבום זכה להצלחה מסחרית גדולה ביחס לאלבומיה הקודמים של הלהקה באותו עשור, והגיע בבריטניה למקום ה-6 במצעדי המכירות, ובארצות הברית למקום ה-3, מה שזיכה את האלבום באלבום פלטינה. סינגלים נוספים שיצאו מהאלבום וזכו להצלחה שולית היו "Saint of Me" ו-"Flip the Switch".

8 נגני בס שונים השתתפו בנגינה באלבום, ובין שאר הנגנים השתתף הקלידן בילי פרסטון - שהחל לנגן עם הלהקה בסוף שנות ה-60 וזהו שיתוף הפעולה האחרון שלו עם הלהקה טרם מותו.

האלבום לווה במסע הופעות רחב וסובב עולם, שכלל 108 הופעות - מה שהביא אותו למעמד מסע ההופעות השני הגדול ביותר שנערך בצפון אמריקה בכל הזמנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* MusicBrainz Bridges to Babylon באתר MusicBrainz
* Discogs Bridges to Babylon באתר Discogs

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: d7ef7347-c582-3109-a54a-9bc6cde8ee45

 |
מבט דרומה אל מסלול 19
**נמל התעופה רייקיאוויק** (באיסלנדית: **Reykjavíkurflugvöllur**) הוא נמל תעופה בעיר רייקיאוויק, בירת איסלנד, הממוקם בצמוד למרכז העיר ומדרום לו.

היסטוריה ועתיד
--------------

הטיסה הראשונה המריאה מהנמל ב-3 בספטמבר 1919, אך רק בחודש מרץ 1940 הוא החל לשמש כמרכזה של חברת פליגפיילג איסלנדס (Flugfélag Íslands) שהחלה מפעילה ממנו טיסות סדירות. הנמל הנוכחי הוקם בידי הצבא הבריטי במהלך מלחמת העולם השנייה, ועבודות הבנייה וסלילת המסלולים שהיו עשויים עד אז מעשב החלו בחודש אוקטובר 1940. לאחר המלחמה, ב-6 ביולי 1946 מסר הצבא הבריטי את הנמל לידיה של רשות שדות התעופה של איסלנד (Flugstoðir - "פליגסטודיר"), ומאז הוא נמצא בבעלותה ומופעל על ידיה. בשנת 2000 עבר הנמל עבודות שיפור שנמשכו שנתיים ואשר שכללו את הרחבת המסלולים.

מאז הקמת הנמל התרחבה העיר וכיום שכונותיה מקיפות אותו. הנמל תופס שטח עירוני חיוני במרכז העיר וגורם למטרדי רעש, אך הוא מבטיח את זמינות הקשר האווירי לרחבי המדינה, שבשל תנאי האקלים הופך לעיתים לדרך היחידה להגיע לערים ולעיירות מרוחקות באיסלנד. מסיבה זו עתידו של הנמל אינו ברור עדיין, ובאיסלנד מתקיים דיון ציבורי בעניין זה. בשנת 2001 נערך משאל עם בנושא ו-49.3% מהקולות תמכו בהעברת הנמל ממרכז העיר, בעוד ש-48.1% ביקשו לשמר את המצב עד שנת 2016 לפחות.

הפעילות בנמל
------------

מסלולי ההמראה בנמל קצרים למדי, ולכן הוא משמש מטוסים קטנים הפועלים בטיסות פנימיות ואזוריות לנמל התעופה נרסארסואק בגרינלנד ולנמל התעופה ואוגר באיי פארו, מטוסים פרטיים, וטיסות שכר בינלאומיות המתבצעות במטוסים קטנים יחסית. נמל התעופה משמש לעיתים כנמל חליפי לנמל התעופה הבינלאומי קפלוויק הממוקם כ-50 ק"מ דרומית-מערבית לעיר כאשר מזג האוויר מחייב זאת, אולם כעניין שבשגרה, רוב הטיסות הבינלאומיות עושות שימוש באחרון. 

הנמל משמש כמרכז פעולתן של חברות התעופה פליגפיילג איסלנדס ופליגפיילגיד ארניר (Flugfélagið Ernir), ובו שני טרמינלים. הטרמינל הראשי משמש את כל הטיסות למעט טיסותיה של חברת פליגפיילגיד ארניר, והטרמינל הקטן משמש את האחרונה. בשנת 2006 עברו 386,844 נוסעים דרך הנמל בטיסות פנים, ואלה היוו 45.3% מסך תנועת הנוסעים האווירית הפנימית באיסלנד. באותה שנה שימש הנמל 33,203 נוסעים בטיסות בינלאומיות, ואלה היוו 1.6% מתנועת הנוסעים הבינלאומית במדינה. תנועת המטען בטיסות פנים עמדה על 1,184.9 טון ועל 182.7 טון בטיסות בינלאומיות, וסך התנועות האוויריות עמד על 77,872 בטיסות פנים ו-5,014 בטיסות בינלאומיות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמל התעופה של רייקיאוויק** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה רייקיאוויק
* נתוני הנמל
* קובץ מידע מקצועי אודות הנמל כולל מפות

הערות שוליים
------------

1. ↑  Aviaion fact file

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 1778152139975711100009
* WorldCat: viaf-1778152139975711100009

 |
**פאבלו דה לוקאס טורס** (בספרדית: **Pablo de Lucas Torres**; נולד ב-21 בינואר 1986 באלש שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי, המשחק בעמדת הקשר המרכזי בקבוצת קוקסי מליגת העל האלבנית.

קריירה
------

פאבלו דה לוקאס, נולד וגדל בעיר אלש שבמחוז אליקטנה שבספרד. דה לוקאס החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של קלמה ממנה עבר אל מחלקת הנוער של ספורטינג חיחון והיה חלק מקבוצת הנוער המוכשרת ביותר של המועדון. את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הראשונה, ערך דה לוקאס ב-4 בספטמבר 2005, כשרשם שלוש דקות בניצחון קבוצתו 4-0 כשהייתה בליגה הספרדית השנייה. דה לוקאס כבש את שער הבכורה שלו במדי ספורטינג במהלך עונת 2007/08 בניצחון 2-1 של ספורטינג על אלבסטה. דה לוקאס לקח חלק בעוד 12 משחקים במדי הקבוצה הראשונה ובתום העונה סייע לה לשוב לליגת העל הספרדית אחרי היעדרות של 10 שנים.

בתחילת חודש ינואר של שנת 2009, הושאל דה לוקאס לדפורטיבו אלאבס, אך לא סייע לקבוצה להימנע מירידה לליגה השלישית. לאחר מכן, חתם דה לוקאס בקבוצת ויאחויוסה מהליגה השלישית בספרד. את המשך הקריירה שלו, העביר דה לוקאס בליגה השלישית בספרד. הוא חתם בסן רוקה ממנה עבר לראיו ואיקאנו ב' וב-2011 חתם בסלמנקה.

בקיץ 2013, עזב דה לוקאס לראשונה את ספרד וחתם בפטרולול פלוישט מהליגה הרומנית. דה לוקאס כבש את השער השלישי של פטרולול בניצחון החוץ 4-1 על ויקטוריה פלזן במסגרת הסיבוב השלישי של מוקדמות הליגה האירופית, ובתקופתו בקבוצה היה לשחקן הרכב קבוע כשרשם 52 הופעות בהן כבש שני שערים.

ב-7 ביולי 2015, אחרי שבחן הצעות ברוסיה, הגיע דה לוקאס לישראל וחתם לשנתיים בבית"ר ירושלים. ב-17 ביולי 2015, ערך דה לוקאס הופעת בכורה במדי בית"ר ירושלים כשעלה כמחליף בהפסד 5-1 של בית"ר לשרלרואה הבלגית במסגרת הסיבוב השני של מוקדמות הליגה האירופית. באותו המשחק, ספג דה לוקאס כרטיס אדום והורחק. ב-24 באוגוסט 2015, ערך דה לוקאס את הופעת הליגה הראשונה שלו עם בית"ר ירושלים בתיקו 0-0 נגד הפועל תל אביב. ב-27 בינואר 2016, לאחר שלא השתלב בקבוצה, שוחרר דה לוקאס מבית"ר ירושלים וסיים את דרכו בקבוצה לאחר שערך 9 הופעות ליגה.

ב-29 בינואר 2016, חתם דה לוקאס בוויטורול קונסטנצה מליגת העל הרומנית.

ב-2 ביוני 2016 חתם בסקודה קסנתי היוונית.

בפברואר 2020 חזר לרומניה וחתם בולונטרי.

ב-26 בינואר 2021, דה לוקאס חתם בארגש פיטשטי.

ב-5 באוגוסט 2021 דה לוקאס חתם בקוקסי מליגת העל האלבנית.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  גיא בן זיו, ‏דה לוקאס חתם לשנתיים בבית"ר ירושלים, באתר ONE‏, 7 ביולי 2015
פירוש נוסף ערך זה עוסק במחנך ישראלי. אם התכוונתם לבן דודו, פוליטיקאי ישראלי, ראו פנחס רוזן.
פנחס רוזנבליט
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
**פנחס (אריך) רוזנבליט** (Pinchas E. Rosenblüth;‏ 23 ביולי 1906 – 22 ביולי 1985) היה מראשוני הפעילים בעליית הנוער, מנהל הסקטור הדתי במקוה ישראל, פובליציסט ומרצה באוניברסיטת בר-אילן.

קורות חיים
----------

פנחס רוזנבליט נולד בברלין בשנת 1906, למשפחה אורתודוקסית ממוצא הונגרי, אשר הגיעה לברלין יחד עם הרב עזריאל הילדסהיימר בשנת 1869. בצעירותו למד בישיבת הרב ברויאר בפרנקפורט ובבית המדרש לרבנים בברלין, ובנוסף גם באוניברסיטאות של ברלין ולונדון. בתחילת שנות השלושים החל לעסוק בפעילות ציונית בברלין והיה מראשי הפעילים בארגון עליית הנוער, שהוקם בברלין ב-1932 על ידי רחה פריאר. במהלך פעילותו נפגש עם מרטין בובר ועם עקיבא ארנסט סימון למטרות איסוף כספים וארגון הנוער. בשנת 1934 עלה ארצה עם מספר חברים בארגון והם הצטרפו לקבוצת רודגס (על יד פתח תקווה) אשר הוקמה בשנת 1929, ושלימים הפכה לקבוצת יבנה.

מאוחר יותר התמנה למנהל הסקטור הדתי בבית הספר החקלאי מקוה ישראל, בו למדו דתיים וחילוניים כאחד, ובתפקיד זה שימש במשך שנים רבות. בנוסף לכך, שימש רוזנבליט כמרצה להיסטוריה באוניברסיטת בר-אילן. מחקריו ומסותיו עסקו בעיקר בהיסטוריה של האידיאות ובמיוחד בעימות של היהדות עם המודרנה. בין השאר הקדיש חלק מעבודתו למחקר על הרש"ר הירש, ובכך שילב בין העולם שבו גדל (יהדות גרמניה) ובין תפקידיו כמחנך, לבין עבודתו האקדמית. בנוסף לכך, פרסם במשך השנים בעיתונות מאמרים רבים שעסקו בענייני השעה – במתרחש בעולם בכלל ובחברה הישראלית בפרט.

משפחתו
------

לפנחס רוזנבליט נולדו שלושה ילדים: בנו משה מרוז הוא עורך דין לייצוג פלילי, בנו דוד נופר הוא אדריכל ובת בשם חווה.
בן דודו היה שר המשפטים הראשון של מדינת ישראל, פנחס רוזן (רוזנבליט).

ספריו
-----

* **עליית הנוער: קורות המפעל** - פרקי מקרא, דעת אישים, ירושלים: המחלקה לענייני הנוער והחלוץ - המחלקה לעליית ילדים ונוער, 1968 (על "קורות עליית הנוער" כתב פנחס רוזנבליט).
* **רעיון הברית בהגות היהודית המודרנית** / פנחס רוזנבליט, רמת גן: אוניברסיטת בר-אילן - המחלקה למדעי המדינה - הקתדרה על-שם סנטור נ.מ. פטרסון, תשמ"ג-1982.
* **בישראל ובאדם**: מבחר מאמרים / פנחס רוזנבליט (בירר, ערך והביא לדפוס: מאיר חובב), ירושלים: מכון ליאו בק, תשנ"ג-1992 (עמ 7–11: יעקב צור, "פנחס רוזנבליט, האיש ופועלו") – מבחר מכתביו וממאמריו שפורסמו בעיתונות, ולאחר פטירתו קובצו לספר על ידי ילדיו.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "פנחס (עריך) רוזנבליט", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יב (1962), עמ' 4097
* פנחס רוזנבליט (1906-1985), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007300512305171
* GND: 125644876
* ISNI: 0000 0000 2599 9536
* LCCN: n85274693
* VIAF: 53140806
* WorldCat (עם VIAF): 53140806

 |
**ערפדון צהוב-אוזן** (שם מדעי: *Vampyressa*), הוא סוג של עטלף קטן במשפחת הזיזפיים, הכולל 5 מינים החיים ביבשת אמריקה. הסוג הוקם לראשונה בשנת 1900 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס, שסבר שמדובר במוצץ-דם ננסי, אולם בהמשך התברר שהוא אינו ניזון מדם ואינו שייך לתת-משפחת הערפדים.

במקור, הסוג כלל 8 מינים; בשנת 2014, שלושה מינים בסוג הועברו לסוג נפרד הקרוי ערפדון קטן על בסיס הבדלים מולקולריים מורפולוגיים בגולגולת, בשיניים וסימונים. הסיווג החדש הוכר על ידי IUCN, אך בטקסונומיות ישנות השניים עדיין מוכרים כסוג אחד.

תיאור
-----

לערפדון צהוב האוזן מבנה גוף גוצי, ראש רחב ולוע קצר. האוזניים גדולות יחסית עם אפרכסות רחבות וצפירים קצרים. העיטור האפי מורכב מזיז משולש וקצר שמוקף בקמטים, ובדיסקית רחבה סביב הנחיריים. על השפתיים שורת יבלות. אורך הראש והגוף של המינים בסוג 43–65 מ״מ, אורך הזרוע 29–38 מ״מ והמשקל עד 9–16 גרם. הסוג נטול זנב, וקרום התעופה האחורי קצר ודק. הערפדון צהוב האוזן כבד יותר מהערפדון הקטן, אך גופו קצר יותר.

הפרווה של הערפדון צהוב האוזן קצרה, צפופה וזיפית. צבעה הכללי נע בין צהבהב קרמי לזהוב, חום בהיר, אפור, חום אפרורי או ערמון. הכנפיים סגלגלות או שחרחרות, והאוזניים והעיטור האפי צהובים בדרך כלל. הפנים ורודות או שחרחרות, והן מסומנות בשני זוגות פסים לבנים מעל ומתחת לעיניים. לסוג זה אין פס גבי.

ביולוגיה
--------

המינים בסוג חיים באמריקה הדרומית ובית הגידול שלהם מורכב מיערות גשם, סוואנות טרופיות וביצות. חלקם מעדיפים יערות שפלה וחלקם דווקא יערות הרריים על הרי האנדים. המינים כמעט ולא נחקרו בטבע, והמידע אודות האקולוגיה שלהם מצומצם.

הערפדונים צהובי האוזן חיים בקבוצות קטנות של 2–7 פרטים במערות ונקיקים, וחלקם עשויים לבנות אוהלים מחיתוך חלקי של ענפים גדולים בדומה לזיזף בנאי. הארגון החברתי שלהם מורכב מהרמון המכיל זכר, מספר נקבות וצאצאיהן. עונת הרבייה משתנה מאזור לאזור, והם יכולים להתרבות פעמיים בשנה. התזונה מורכבת בעיקר מפירות. ההיריון נמשך מספר חודשים ולאחר מכן הזיזפית ממליטה צאצא יחיד - לרוב בסמיכות לעונת הגשמים.

מינים
-----

ערפדון צהוב-אוזן דרומי.
בסוג זה 5 מינים:

* ערפדון צהוב-אוזן דרומי (*Vampyressa pusilla*)
* ערפדון צהוב-אוזן צפוני (*Vampyressa thyone*)
* ערפדון צהוב-אוזן אליזבת (*Vampyressa elisabethae*)
* ערפדון צהוב-אוזן סינץ׳ (*Vampyressa sinchi*)
* ערפדון צהוב-אוזן מליסה (*Vampyressa melissa*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ערפדון צהוב-אוזן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
**פאבלו ססאר באריינטוס** (בספרדית: **Pablo César Barrientos**; ‏‏נולד ב־17 בינואר 1985) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי. באריינטוס מכונה **פיטו**.

קריירה
------

באריינטוס, יליד בקומודורו ריבדביה שבפרובינציית צ'ובוט בארגנטינה, החל לשחק בסן לורנסו וערך את משחקו הראשון בקבוצה ב-30 בספטמבר 2003. למרות גילו הצעיר, הפך באריינטוס במהרה לאחד משחקניה המובילים של הקבוצה ולאחד השחקנים המצטיינים והמרשימים בליגה הארגנטינאית.

ב-2006 עבר לשחק בפ.ק. מוסקבה תמורת 3 מיליון דולר. באריינטוס השתלב בהרכב הקבוצה וכבש עבורה 10 שערים ב-42 המשחקים בהם שותף. באוגוסט 2008 הושאל באריינטוס לסן לורנסו.

בשנת 2009 עבר לקטאניה. בשנת 2011 הושאל לאסטודיאנטס לה פלאטה. ב-2 ביולי 2014 חתם לקדנציה שלישית בסן לורנסו.

### נבחרת

באריינטוס היה מכוכבי הנבחרות הצעירות של ארגנטינה. לזכותו הופעה לא רשמית בנבחרת הבוגרת ב-29 בדצמבר 2004 כשנכנס כמחליף במשחק הידידות מול קטלוניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאבלו באריינטוס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* סטטיסטיקת קריירה
לוגו כתב העת
**The New England Journal of Medicine**‏ (בקיצור **N Engl J Med** או **NEJM**) הוא כתב עת רפואי בשפה האנגלית שעובר ביקורת עמיתים ורואה אור בידי החברה הרפואית של מסצ'וסטס (Massachusetts Medical Society). הוא אחד מכתבי העת השפיטים לרפואה הפופולריים והנקראים ביותר ברחבי תבל. הוא גם כתב העת הוותיק שמתפרסם ברציפות לאורך פרק הזמן הארוך ביותר.

ג'ון קולינס וורן (John Collins Warren) ייסד את NEJM בשנת 1812 כרבעון שנקרא The New England Journal of Medicine and Surgery. ב-1828 הוא נהפך לשבועון ושמו שונה ל-The Boston Medical and Surgical Journal; מאה שנים מאוחר יותר הוא החליף את שמו לשם הנוכחי.

כתב העת מפרסם מאמרי מערכת, מאמרים על מחקרים מקוריים, מאמרי סקירה, כתבות, מקרי בוחן, ולו חלק מיוחד המכונה "Images in Clinical Medicine".

בין המחברים החשובים שכתבו ב-NEJM לאורך ההיסטוריה ניתן למנות את אוליבר ונדל הולמס האב (רופא דגול שהיה אביו של השופט אוליבר ונדל הולמס), הנס זינסר (Hans Zinsser) ולואיס תומאס (Lewis Thomas), כמו גם רופאים בעלי שם נוספים. אחד מעורכיו הראשונים, ג'רום סמית' (Jerome V.C. Smith), היה גם ראש עיריית בוסטון.

כתב העת זוכה בדרך כלל בדרוג ה-impact factor הגבוה ביותר מבין כתבי העת לרפואה (יותר ממתחריו Journal of the American Medical Association ו-The Lancet). בשנת 1977 זכה כתב העת בפרס לעיתונות מצטיינת מידי George Polk Awards.

NEJM מאפשר גישה מקוונת חופשית למאמרים (הוא עושה כן שישה חודשים אחרי הפרסום, הדבר אפשרי לגיליונות החל משנת 1993). כלל זה אינו חל על קוראים מארצות המתפתחות, שלהם יש גישה מיידית לתוכן בלי תשלום, לצרכים אישיים.

NEJM גם מחזיק בשני פודקאסטים, האחד כולל ראיונות עם רופאים וחוקרים שמפרסמים בכתב העת, והשני מסכם את תוכנו של כל גיליון. חלופה אחרת כוללת חינוך רפואי מתקדם (קובצי וידאו של נהלים רפואיים), וכן Weekly Image Challenge.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **New England Journal of Medicine** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של New England Journal of Medicine (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של New England Journal of Medicine

* אתר האינטרנט הרשמי של New England Journal of Medicine (בשפות סיניות)
* New England Journal of Medicine, ברשת החברתית פייסבוק

* New England Journal of Medicine, ברשת החברתית טוויטר

* New England Journal of Medicine, ברשת החברתית אינסטגרם
* האתר של NEJM
* NEJM Videos in Clinical Medicine
* NEJM's Audio interview RSS feed, in XML format
* Pubmed search for New England Journal of Medicine
* גלי וינרב, ‏"התופעה של פרסום תוצאות חיוביות בלבד בניסויים נגמרה", באתר גלובס, 16 ביוני 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 1035154622385844710006
* WorldCat: lccn-n2018190049

 |
**מדונת פזארו** (באיטלקית: **Madonna di Ca' Pesaro**) או **פאלה פזארו** (**Pala Pesaro**) הוא ציור מעשה ידי האמן האיטלקי מתקופת הרנסאנס טיציאן. היצירה הוזמנה על ידי יאקופו פזארו עבור הקפלה המשפחתית בבזיליקת סנטה מריה גלוריוזה דיי פרארי שבוונציה, בה היא מוצגת, ונושאה הוא השיחה הקדושה.

תיאור היצירה
------------

במרכז היצירה מוצג יאקופו פזארו, בישוף פאפוס שבקפריסין ומפקד הצי האפיפיורי בתקופת שלטונו של האפיפיור אלכסנדר השישי. יאקופו כורע על ברכו לפני המדונה. לצידו עומד פטרוס המציג את יאקופו בפני הבתולה. על המדרגה מוצג מפתחו של פטרוס הקדוש - סמל הוותיקן.
המדונה ניצבת בראש גרם מדרגות המסמל את המדרגות העולות לגן עדן ואת תפקידה של המדונה כמקדמת את פני הבאים לגן עדן. על ברכי המדונה מתואר ישו הצעיר. 

בצד התמונה אביר ולצידו שני שבויים טורקי ומורי המסמלים את הניצחון של יאקופו על הטורקים בשנת 1502. בימין התמונה פרנציסקוס מאסיזי ואנטוניוס מפאדובה - שני קדושים פרנסיסקנים (שכן הבזיליקה הייתה בשימוש המסדר הפרנסיסקני), ולצידם בני משפחתו של יאקופו.
מעל העננים שבראש התמונה מתוארים כרובים, אחד מהם אוחז בידו צלב.

יצירה זו הייתה חדשנית ביותר בקומפוזיציה שלה. טיציאן הפר ביצירה את המסורת להציב את המדונה והילד במרכז התמונה. הצבתם בצד התמונה איפשרה קומפוזיציה חדשה ו"פינתה מקום" לתיאור ההתרחשות שבתמונה - הקדושים המציגים את התורם ומשפחתו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מדונת פזארו** בוויקישיתוף
**Burp** או **Burp Suite** (באנגלית: **Burp Suite**, תעתיק עברי: **ברפ סוויט**) הוא כלי גרפי לבדיקות אבטחה של יישומי אינטרנט. הכלי נכתב בשפת Java ופותח על ידי חברת PortSwigger Security.

לכלי 2 גרסאות: גרסה חלקית הניתנת להורדה בחינם (Free Edition) וגרסה מלאה אותה ניתן לרכוש לאחר תקופת ניסיון (Professional Edition).

הכלי פותח על מנת לספק מענה ראוי לכלי מקיף שנועד לבדיקות אבטחה של יישומי אינטרנט. 

מלבד אפשרויות בסיסיות כגון: שרת פרוקסי (HTTP Proxy), סורק (Scanner) ופולש (intruder).

הכלי מכיל אפשרויות מתקדמות יותר כגון: עכביש (Spider), מהדר (repeater), מפענח (decoder), משווה (Comparer), מרחיב (extender) ורצף תשדירי (sequencer).

בנוסף, פיתחה החברה גם אפליקציית סלולר המכילה כלים דומים וזמינה להורדה למכשירים סלולריים עם גרסת תוכנה iOS 8 ומעלה בלבד.

אפשרויות הכלי
-------------

* **HTTP Proxy** - בדיקה ושינוי בקשות העוברות מהלקוח אל השרת ולהפך.

Proxy הוא באמת המהות של Burp Suite. באמצעות מינוף פונקציונליות ה- proxy, הכלי Burp Suite מסוגל לראות את כל התעבורה העוברת דרכה. בפרקים הקודמים, כבר ראינו כיצד Burp Suite עובד כאדם שבאמצע, ועוזרת לנו ליירט בקשות.

* **Scanner** - סריקת פגיעויות ביישומי אינטרנט (אפשרות זו קיימת בגרסה המלאה בלבד).

לסריקת הפגיעויות שנמצא ב-Burp Suite ניתן להוסיף הרחבה בשם HackBar שבעזרתו גם ניתן לנצל את החולשות ללא שימוש בכל נוסף.

* **Intruder** - תקיפות של יישומי אינטרנט (Brute Force).

במקרה שיש יישום עם דף התחברות שבו המשתמש צריך להזין אישורים כדי להמשיך הלאה. מנקודת מבט של בדיקת חדירות, כדאי לבדוק את דף הכניסה הזה עבור אישורי ברירת מחדל, סיסמאות חלשות או מנגנוני נעילה. זה המקום שבו Intruder יכול להיות שימושי. בהינתן רשימה של שמות משתמש וסיסמאות, Intruder יכול לנסות את כל השילובים הללו כדי לראות אם אחד מהם תואם.

אנו יכולים גם לשקול תרחיש אחר שבו יש לנו בקשה מעניינת שברצוננו לחקור עוד כדי לבדוק אם היא פגיעה ל-SQL Injection או XSS. ניתן יכולים פשוט להפנות את Intruder לכתובת ה-URL ולפרמטר שאנו רוצים לבדוק ולהאכיל אותו עם רשימה של מטענים של הזרקת SQL או סקריפטים חוצי אתרים. לאחר מכן הוא ינסה להכניס את כל המטענים שסיפקנו לפרמטר שאנו רוצים לבדוק ולהשיג לנו את התגובות. לאחר שהדבר נעשה, עלינו לבדוק את התגובות כדי לראות אם חלק מהמטען הביא למעשה לניצול של הפגיעות.

* **Spider** - סריקה אוטומטית של יישומי אינטרנט.

ראה זחלן רשת.

* **Repeater** - הקלטה ושחזור של תעבורת HTTP.

* **Decoder** - קידוד, גיבוב ופיענוח נתונים.

* **Comparer** - השוואה בין קלטים וקובצי נתונים.

* **Extender** - הרחבת האפשרויות הקיימות בכלי.

* **Sequencer** - איכות הרנדומליות של מחרוזות וקלטים שונים.

חלופות ל- Burp Suite
--------------------

כבר דנו בכך שהשוק של כלי סריקת אבטחת יישומים גדל במידה רבה. בעוד ש-Burp Suite ממלא את רוב צורכי הבדיקה הידנית והאוטומטית, היא מתחרה בכמה כלים אחרים כמו אלה המוצגים בטבלה הבאה.

|  |  |
| --- | --- |
| **מסחרי** | **חינמי/Open Source** |
| Acunetix | OWASP ZAP |
| Netsparker | W3af |
| IBM AppScan | Arachni |
| WebInspect | Iron Wasp |

ראו גם
------

* רחרחן
* בדיקת חדירות
* Parrot Security
* OWASP Zap
* BeEF

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Burp Suite (באנגלית)
* Burp Suite, ברשת החברתית טוויטר
* פאביו ליאור רחמים, המדריך השלם ל-Burp Suite (בעברית)
**דייוויד האנטר מילר** (באנגלית: **David Hunter Miller**;‏ 2 בינואר 1875 – 21 ביולי 1961) היה עורך דין אמריקאי מומחה לאמנות, היסטוריון ופקיד בכיר במחלקת המדינה, שהשתתף בניסוח אמנת חבר הלאומים.

חייו
----

מילר נולד בניו יורק, כבנם של כריסטיאנה (לבית ויילי) וולתר תומאס מילר (Walter Thomas Miller) שהיה חבר בבורסת הכותנה של ניו יורק(אנ'), מילר עבד במשרדו של אביו כסוכן מניות(אנ'). ב-1898 התנדב לצבא ארצות הברית ונלחם במלחמת ארצות הברית–ספרד. לאחר שחרורו ב-1900, נישא לשרה (לבית סימונס), לזוג לא היו ילדים.

ב-1904 מילר החל ללמוד משפטים בבית הספר למשפטים של ניו יורק(אנ') שם קיבל תואר שני במשפטים (LL.M). עסק בעריכת דין בין השנים 1911–1929. גויס לצוות איסוף הנתונים(אנ') של נשיא ארצות הברית וודרו וילסון, גוף מומחים שאסף נתונים עבור ועידת השלום בפריז וכיהן כיועץ המשפטי של הוועדה האמריקאית לוועידה.

בשנים 1929–1944 נשא בתפקיד בכיר במחלקת המדינה של ארצות הברית ועמד בראש המשלחת האמריקאית לוועידת האג של 1930 לקביעת המשפט הבינלאומי(אנ').

כהיסטוריון ומתעד פרסם עשרות ספרים בהם:

* אוסף מסמכים הקשורים לוועידת השלום בפריז, פורסמו בשנים 1924–1926 במהדורה מוגבלת וממוספרת שמנתה 22 כרכים והכילה גם קטעים מיומנו
* בשנים 1931–1948 פרסם אסופה בת 8 כרכים של אמנות וחוזים בינלאומיים אחרים של ארצות הברית, הספר על הסכם אלסקה פרסם לאחר פטירתו.

נפטר ונקבר בווושינגטון.

קישורים חיצוניים
----------------

* דייוויד האנטר מילר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי דייוויד האנטר מילר בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007590280305171
* GND: 172952395
* ISNI: 0000 0003 5486 4026
* LCCN: n83068721
* NARA: 10569138
* SNAC: w6gq7h25
* SUDOC: 103158146
* Trove: 1156288
* VcBA: 495/183437
* VIAF: 208980686
* WorldCat: lccn-n83068721

 |
**אוריאל שלומי** (נולד ב-1955 בתל אביב) הוא זמר מוזיקה מזרחית.

ביוגרפיה
--------

אוריאל שלומי נולד למשפחה מהעדה התימנית, וגדל בשכונת התקווה בתל אביב.

שלומי עזב את ביתו בגיל 17, והחל לעבוד כימאי בספינת "צים". במהלך אחת ההפלגות למערב אפריקה, הוא עלה לבמה לשיר בעידוד חבריו, ואז החליט כי ברצונו להיות זמר. לאחר שעבד בספינה במשך כ-4 שנים, החל את הקריירה המקצועית שלו כזמר והופיע תחילה במועדונים ובאירועים. 

ב-1985 יצא בחברת התקליטים של "האחים ראובני" אלבום הבכורה שלו, "אל המחר"". ציון שרעבי, שלמה כישור וציון שחורי כתבו את מילות השירים, רובם ללחנים יווניים. חיים חדד והגיטריסט משה בן-משה ('בן-מוש') עיבדו, ובין שירי האלבום בלטו "אלוהיי מדוע בעולם" (שחודש בסוף שנות ה-80 על ידי נתי לוי), "לילה מלילות" ו"שיר עצוב". 

אלבומו השני, "רקדנית הבטן" (מילים: ויויאן מוגרבי (תוהמי)), יצא בשנת 1986. יגאל חרד עיבד חלק משירי האלבום. 

אוריאל היה אחד ממעריציו הגדולים של זוהר ארגוב עמו הקליט אלבום דואטים בשנת 1987. 

ב-1987 הוציא את אלבומו השלישי: "אבינו שבשמיים", אז גם הקים את להקת "פעמי המזרח" עימה הופיע. 

ב-1989 יצא לאור אלבומו הרביעי "שירי נשמה" שכלל מחרוזות של שירים ים-תיכוניים וישראלים דוגמת: "רותי" ('לי כל גל נושא מזכרת'), "אני אוהב אותך לאה" ,"לו יהי", "הכניסיני תחת כנפך" ו"יצאנו אט" בעיבודים של יעקב למאי. האלבום זכה להצלחה מסחרית כבירה, אך מאידך להתעלמות תקשורתית, שהייתה אחד הגורמים המרכזיים להחלטתו להפחית בפעילותו המוזיקלית. 

ב-1991 הוציא את האלבום "סניוריטה שכלל לחנים יוונים, טורקיים, וכן 3 שירים מקוריים שכתבו והלחינו רוני אחיאל ויאיר אליאס. ראובן ('רובי') בן-שמעון עיבד את שירי האלבום. 

ב-1994, בעקבות פנייה של היוצר רוני אחיאל, הקליט את השיר "חנית" לבקשת הוריה של חנית קיקוס, בטרם נמצאה גופתה. בעקבות השיר, הוציא שלומי אלבום שלם בשם "אם את שומעת תעני" בעיבודו של בצלאל גלעדי. 

שלומי חזר לשיר, בעידודו של הזמר אבי פרץ, בסוף שנות ה-90 והוציא בפברואר 2003 את אלבומו "אני שר אני קיים". האלבום כלל 9 שירים, פרי עטם של פרץ, יוסי גיספן, דורון דוידסקו, רוני אחיאל, אביחי מליחי, עופר לב, ראובן אלוני ועוד. לצידם ביצע שלומי שני חידושים: מחרוזת משירי ג'ו עמר (הכוללת את השירים "אמא" ו"העני") והשיר "כשהיינו ילדים" (מילים: אורי אסף, לחן: משה וילנסקי). אבי פרץ הפיק מוזיקלית את שירי האלבום. 

מאז חזר להופיע, וביצע דואטים עם מיטב זמרי המוזיקה המזרחית, ביניהם אייל גולן ותמיר גל.

ב-2010 הוציא את הסינגל 'זיכרון רחוק' שכתב והלחין ראובן אלוני.

ב-2012, הוציא את הסינגל "טעם לחיים" שכתב אלירן צור והלחין רביב רם בן מנחם.

במרץ 2018 שחרר אוריאל ביצוע מחודש לשירו המפורסם "פסנתר" בו אירח את הזמר הוותיק נתי לוי, על העיבוד המחודש אחראי יוני טלבי כשאת מילות השיר כתב אסף אטדגי, והלחין גוסטו.

קישורים חיצוניים
----------------

* אוריאל שלומי - הערוץ הרשמי ביוטיוב
* אוריאל שלומי בפייסבוק

* אוריאל שלומי, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
**וולגוניה מיקרופוגון** (שם מדעי: ***Wallagonia micropogon***), הוא מין של דג גרם גדול ממשפחת הסילוריים, שבסדרת השפמנונאים, החי בדרום-מזרח אסיה והוא קרובו של שפמנון ההליקופטר. שפמנון זה חדש למדע והוא תואר רק בשנת 2004 ובעבר שויך לסוג *Wallago*.

השפמנון מצוי רק במים מתוקים בתחומי דרום מזרח-אסיה מדרום וייטנאם, צפון לאוס ובנהר צ'או פראיה וכן במקונג שבתאילנד.

זהו שפמנון גדול באורך של 154 סנטימטרים ומשקל מרבי של 96 קילוגרם. הוא בעל גוונים כהים ומעט כתמים עליהם עם סנפירים בשרניים חסרי קשקשים, סנפיר גב נמוך ולסתות גדולות ושטוחות שבקצותיהם זיפים דמויי שפם. השפמנון הוא אוכל כל הניזון מכל מה שהוא מוצא במים, בעיקר דגים וחסרי חוליות אך הוא יטרוף גם חיות גדולות יותר אם הוא ייתקל בהם.

השפמנון מטיל ביצים בקרקעית הנהר והוא נודד לנהרות איטיי זרימה לשם כך. לרוב השמפנון אוכל סביב קרקעית הנהר.

ראו גם
------

* שפמנון הליקופטר - קרובו לסוג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וולגוניה מיקרופוגון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* FB
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  וולגוניה מיקרופוגון באתר הרשימה האדומה של IUCN
במחשוב**, קיצור דרך** הוא קישור בממשק המשתמש, המאפשר למשתמש לגשת מהמקום בו קיצור הדרך מאוחסן אל קובץ או משאב מערכת הממוקם בתיקייה או התקן אחרים.

ככלל, קיצור דרך מיושם כקובץ, המכיל כתובת URI, מזהה ייחודי גלובלי, או את השם של קובץ תוכנית היעד שאליו מפנה קיצור הדרך. ניתן להוסיף לקיצור הדרך פרמטרים ייחודיים, שיועברו לתוכנית בזמן הרצתה. לקובץ או משאב יכולים להיות מספר קיצורי דרך (ובמקומות שונים), כאשר לכל קיצור דרך יכול להיות סמליל משלו. קיצורי דרך ממוקמים פעמים רבות על שולחן העבודה, או בתוכנות המיועדות לאחסון קיצורי דרך, כדוגמת תפריט התחל בסביבות עבודה שונות. הרעיון של קיצור דרך נקרא במערכת מקינטוש "alias", ובמערכות דמויות יוניקס, קישור סימבולי.

האייקון של קיצור דרך במערכת ההפעלה Windows הוא: Windows Shortcut Arrow .

קישורים חיצוניים
----------------

מיקרוסופט:

* יצירה או מחיקה של קיצור דרך
* עבודה עם קיצורי דרך
* "Shell Link (.LNK) Binary File Format" (גרסה ישנה יותר)
* IShellLink interface

אחר:

* "Shellify"
* Perl library
* Windows LNK file parser - תוכנה חופשית, שיכולה לרוץ על מערכות לינוקס, חלונות ו-Mac OS X
**Brett Anderson** הוא אלבום הסולו הבכורה של הזמר הבריטי ברט אנדרסון משנת 2007. האלבום שיצא לאחר התפרקות להקתו של אנדרסון סווייד, זכה לתשבחות מצד מבקרי המוזיקה, אך לא זכה להצלחה בתחום המכירות ומצעדי הלהיטים כפי שזכו האלבומים הקודמים בהם נטל אנדרסון חלק כחבר להקה.

הפקה
----

על האלבום עבד אנדרסון, בעת חברותו בלהקת The Tears, והאלבום תוכנן לצאת קודם לאלבומה השני של הלהקה - שלבסוף לא יצא והלהקה חדלה לפעול. 

מה שמייחד את האלבום, ובכך מקנה לו את איכויותיו של אלבום בכורה, הוא בכך שאנדרסון נשמע בו אחרת לגמרי מצורת הגשת השירים בהם היה רגיל עד כה. אנדרסון כפי שמוצג על עטיפת האלבום ומיוצג באלבום עצמו שקט, אמיתי ובוגר יותר מאשר אי פעם. הכלים המלווים את אנדרסון לאורך כל האלבום אקוסטיים, ומלווים לעיתים בעיבודים תזמורתיים עדינים. השיר Love Is Dead יצא כסינגל, הוגיע למקום ה-42 במצעד הסינגלים הבריטי.

בשיר "Colour of the Night", מזכיר אנדרסון את העיר תל אביב כמושא חלומותיה של אהובתו: "My love she dreams of Tel Aviv", ובכך רמז על חיבתו לעיר בה הוא מרבה לבקר ולהופיע.

שירי האלבום
-----------

1. Love Is Dead
2. One Lazy Morning
3. Dust and Rain
4. Intimacy
5. To the Winter
6. Scorpio Rising
7. The Infinite Kiss
8. Colour of the Night
9. The More We Possess the Less We Own of Ourselves
10. Ebony
11. Song for My Father

השתתפו בהקלטות
--------------

* ברט אנדרסון - שירה, קולות, גיטרות, קלידים, כלי הקשה.
* פרד בול - קלידים, תכנות, מפיק, עיבוד תזמורתי.
* ג'ים האנט - חליל.
* כריסטופר סונה - תופים.

קישורים חיצוניים
----------------

* ספוטיפיי Brett Anderson באתר ספוטיפיי
* MusicBrainz Brett Anderson באתר MusicBrainz
* Discogs Brett Anderson באתר Discogs
* AllMusic Brett Anderson באתר AllMusic

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 2011eef6-1962-33a6-8bac-7a220e81d1ab

 |
**וולברום** (**Wolbrom**) היא עיירה במחוז אולקוש בפרובינציית פולין קטן בפולין ובה כ-9,500 תושבים.

היהודים בוולברום
----------------

בשנת 1921 נערך מפקד אוכלוסין בעיירה ונמנו בה 7,229 תושבים, מתוכם 4,276 יהודים (כ-60 אחוז).

בוולברום פעלו סניפים של רוב המפלגות היהודיות והציוניות בפולין ובהן הציונים הכלליים, המזרחי, השומר הצעיר, בית"ר, גורדוניה, אגודת ישראל והבונד. בבחירות לעיריית וולברום בשנת 1927 זכתה רשימה יהודית מאוחדת בשמונה מושבים מתוך 18 המושבים בעירייה.

יהודי וולברום למדו ב"חדרים". לאחר מלחמת העולם הראשונה נפתחה בוולברום הישיבה החסידית "כתר תורה". הישיבה התקיימה מתרומות בני הקהילה, ולמדו בה כמאה תלמידים. ספרית "קולטורה" בוולברום הכילה כ-2500 ספרים, רובם ביידיש וחלקם בפולנית, בעברית ובשפות אחרות. הספרייה התקיימה והורחבה בסיוע נשפים ואירועים נוספים.

### בתקופת השואה

וולברום נכבשה על ידי הצבא הגרמני ב-5 בספטמבר 1939. באוקטובר 1939 וולברום הוכללה בגנרלגוברנמן. בעיירה הוקם יודנראט. ב-1940 החלו הגרמנים לגרש פליטים מעיירות בסביבה כמו ז'רנובייץ לוולברום. היודנראט ארגן חלוקת מזון במחיר סמלי וניהל "מחלקת תברואה" עם שני רופאים ורוקח. באביב 1942 הצטוו היהודים לעבור לגטו. רבים מהם נשלחו למחנות ריכוז ולעבודות כפייה. ב-5 בספטמבר התבצעה אקציה בעיירה. רוב היהודים נשלחו לבלז'ץ. מעטים נשלחו לפלאשוב ולמחנות עבודה אחרים. לאחר האקציה נותרו מאות יהודים בוולברום. הם הועסקו במיון חפצי הערך והרכוש שנשאר. בתחילת נובמבר התבצעה האקציה השנייה והסופית. כ-800 היהודים שנותרו בוולברום נלקחו ליער סמוך ונורו למוות.

### הנצחת הקהילה

בתקופת המלחמה נהרס בית הקברות ונותרו בו מצבות ספרות בלבד. תושבי העיירה והסביבה פירקו את בניין בית הכנסת והשתמשו בלבניו לבניית בתיהם. בית מדרש אחד הפך למחסן והשני - למנזר.

מספר שנים לאחר המלחמה הקימה ממשלת פולין לוחות זיכרון באתר קברי האחים ביער הסמוך לבית הקברות, שבו נרצחו 800 מיהודי וולברום והסביבה. בשנת 1988 הוקמה בבית הקברות ההרוס, בסיוע קרן משפחת ניסנבאום, אנדרטה לזכר 4,500 יהודי וולברום.

לקריאה נוספת
------------

* מ. צאנין, **וולברום** בתוך: **תל עולם: מסע על פני מאה קהילות נחרבות**, תל אביב: המנורה, 1962. עמ' 245–251 (תיאור החורבן ותיאור של המקום מיד לאחר מלחמת העולם השנייה ומבט האוכלוסייה המקומית על חיסול היהודים והשימוש בשללם)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וולברום** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של וולברום (בפולנית)
* ספר יזכור לקהילת וואלברום, בספריית העיר ניו יורק.
* תערוכה אודות וולברום באתר יד ושם
* וולברום (Wolbrom), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* סמואל פישמן, וולברום, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק A, עמ' 595–596), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008887088605171
* GND: 4687525-6
* LCCN: no2011014334
* MusicBrainz: 029f71b9-1bce-44c0-bd8b-3f7245bf758f
* VIAF: 161209569
* WorldCat (עם VIAF): 161209569

 |
**ערפילית הבומרנג** היא ערפילית פרוטופלנטרית הממוקמת במרחק של 5,000 שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים קנטאור. היא ידועה גם בשם ערפילית עניבת הפרפר המקוטלגת תחת השם PGC 3074547. הטמפרטורה בערפילית היא 1 קלווין (272.15- מעלות צלזיוס), מה שהופך אותה לנקודה הטבעית הקרה ביותר ביקום המוכר לנו (מחוץ למעבדה).

ערפילית הבומרנג היא, לפי ההשערה, מערכת כוכבים המתפתחת לכדי הפיכה לערפילית פלנטרית. היא ממשיכה לשנות צורה ולהתפתח בגלל זרימת הגז מהגרעין כלפי חוץ. הגז נפלט מכוכב באחד משלבי ההתפתחות המאוחרים שלו הנמצא במרכזה. הכוכב מאבד מסה ופולט אור המאיר את האבק בערפילית. אבק בקנה מידה מילימטרי מסתיר חלקים ממרכז הערפילית כך שרוב האור הנראה יוצר צורה של שתי אונות נגדיות המזכירות שעון חול במבט מכדור הארץ. הגז נפלט מהפנים החוצה במהירות של 164 קילומטר לשנייה ומתרחב במהירות כשהוא נע לחלל. התרחבות זו באה לידי ביטוי בטמפרטורה הנמוכה במיוחד בערפילית.

קית' טיילור ומייק סקארוט קראו לה בשם "ערפילית הבומרנג" בשנת 1980 לאחר שצפו בה בטלסקופ האנגלו-אוסטראלי במצפה הכוכבים סידינג ספרינגס. לאחר שלא הצליחו לראות אותה בבירור מספיק האסטרונומים חזו באסימטריה קלה בלבד בין שתי האונות שלה שרימזו על צורה כשל בומרנג. בהמשך, הערפילית צולמה בפירוט על ידי טלסקופ החלל האבל בשנת 1998 שחשף צורה סימטרית של שעון חול.

בשנת 1995 בעזרת הטלסקופ התת-מילימטרי השוודי שבצ'ילה אסטרונומים גילו שאותה ערפילית היא המקום הקר ביותר ביקום המוכר מלבד תופעות שנוצרו במעבדה. עם טמפרטורה של 272.15 מעלות צלזיוס מתחת לאפס, כלומר מעלה אחת מעל האפס המוחלט. טמפרטורה זו היא קרה מקרינת הרקע הקוסמית, שהיא קרינה המתאימה לטמפרטורה של 270- מעלות צלזיוס (2.7 קלווין).

ראו גם
------

* ערפילית פלנטרית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ערפילית הבומרנג** בוויקישיתוף
* ערפילית הבומרנג, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים
**וולדמר מוביץ** (באנגלית: **Woldemar Mobitz**‏; 31 במאי 1889 - 11 באפריל 1951) היה רופא רוסי-גרמני. על שמו נקראים שני הסוגים השונים של הפרעת קצב הלב חסם הולכה עלייתי-חדרי מדרגה שנייה.

ביוגרפיה
--------

חסם הולכה עלייתי חדרי מדרגה שנייה בחלוקה של וולדרמן מוביץ.
מוביץ נולד ב-31 במאי 1889 בסנט פטרסבורג, רוסיה. הוא למד בתיכון מקומי במיינינגן שבמדינת תורינגיה בגרמניה, שם סיים את לימודיו ב-1908. לאחר מכן למד רפואה באוניברסיטאות בפרייבורג ובמינכן, שם הוסמך לדוקטור לרפואה ב-1914. במהלך לימודיו תרם לחקר מחלת גרייבס.

לאחר סיום לימודיו החל לעבוד במחלקות כירורגיות בברלין ובהאלה ובמחלקות לרפואה פנימית בבתי החולים האוניברסיטאיים במינכן ובפרייבורג. בזכות מחקריו בנושאי חסמי הולכה לבביים הועלה מוביץ לדרגת מרצה בכיר. בשנת 1928, לאחר כהונה של 4 שנים, מונה מוביץ לראש המחלקה לרפואה פנימית בפרייבורג. ב-1943 מונה לדירקטור של בית חולים במגדבורג, תפקיד בו שימש עד לכיבוש העיר על ידי הצבא האדום ב-1945.

מוביץ עסק ברפואה פנימית עם דגש על קרדיולוגיה. עיקר פרסומו נבע מסדרת מאמרים אותם פרסם בין השנים 1924–1928, אשר עסקו בסוגים שונים של חסמי הולכה עלייתיים-חדריים. מוביץ הבדיל בין שני סוגים שונים של חסם הולכה עלייתי חדרי מדרגה שנייה וחילק אותם על בסיס מאפייניהם האלקטרוקרדיוגרפיים וההשלכות הפרוגנוסטיות שלהם. על פי החלוקה שקבע מוביץ, "חסם הולכה עלייתי חדרי מדרגה שנייה סוג 1", הוא מצב המתאפיין בהתארכות הדרגתית של מרווח PR בתרשים הא.ק.ג. עד ל"נפילה" של אחד ממכלולי ה-QRS. "חסם הולכה עלייתי חדרי מדרגה שנייה סוג 2" לעומת זאת, מתאפיין ב"נפילה" של מכלול QRS, ללא התארכות מרווח PR שקדמה לו. שני סוגי חסמי ההולכה נקראים על שמו - "מוביץ סוג 1" ו"מוביץ סוג 2".

על שמו מוענק "פרס המחקר על שם וולדמר מוביץ למחקרים בתחום הפרעות קצב לב" על ידי האיגוד הגרמני לקרדיולוגיה (Deutsche Gesellschaft für Kardiologie).

הערות שוליים
------------

1. ↑  ‏ whonamedit
2. ↑  ‏ Woldemar Mobitz and His 1924 Classification of Second-Degree Atrioventricular Block

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 125595581
* ISNI: 0000 0000 2599 8314
* VIAF: 5898499
* WorldCat: viaf-5898499

 |
**קיצור דרך אל האושר** (באנגלית: **Shortcut to Happiness**) הוא סרט אמריקאי משנת 2003 בבימויו של אלק בולדווין.

תקציר העלילה
------------

עיבוד מודרני לסיפורו של סטיבן וינסנט בנט, "השטן ודניאל ובסטר". יעבץ סטון (אלק בולדווין) הוא סופר מוכשר וחסר מזל שמתייאש לאחר שקולגה שלו, יוליוס ינסן (דן אקרויד), מקבל את הקרדיט על ספר של סטון. הוא מחליט לזנוח את העניין ולהתמקד ביצירה ספרותית חדשה. הוא פוגש את השטן בדמות מו"לית יפהפייה (ג'ניפר לאב יואיט), שמציע לו עושר ותהילה תמורת שייטול את נשמתו. סטון, בייאושו, מסכים להצעה.

משהסכים, קיבל את כל שחלם עליו: ספריו יוצאים לאור והופכים במהרה לרבי־מכר, הקולגות מרעיפים שבחים אין־סוף, והוא גם הופך לגבר נחשק ונערץ בידי נשים. על אף זאת, הוא מאבד את הידידות, הכבוד והאמון של האנשים הקרובים לו ביותר. הוא מגיע להכרה שהשטן רימה אותו, ומבקש ממנו להחזיר את המצב לקדמותו ולתת לו את נשמתו בחזרה.

כאשר השטן מסרב, הוא פונה לסנאטור המפורסם, עורך דין דניאל ובסטר (אנתוני הופקינס). הם מגיעים למסקנה שעליהם לתבוע את השטן, ולהחזיר לסטון את שמו הטוב.

הפקה והפצה
----------

הסרט צולם באמצעים דלים בשנת 2001 בניו יורק. בשלבי תום יצור, בולדווין טען שהסרט "נלקח" ממנו. בשל זאת, ובשל קונפליקטים אמנותיים אחרים, בולדווין הסיר את שמו כבמאי הסרט, והחתים על הבימוי דמות בדיונית בשם "הארי קירקפטריק". בוב יארי קנה את הסרט ממפיציו המקוריים בסכום של כמיליון דולר. לפני הצגתו לראשונה ב־2003, הסרט נערך מחדש באופן חובבני, לאחר שהשחקנים סירבו להצטלם לכמה סצנות מחדש, בהתאם לחזונו האמנותי של יארי.

יארי החתים עסקני קולנוע על שותפות מוגבלת בדבר עריכה מחודשת, הוספת אפקטים מיוחדים ומוזיקה חדשה לסרט, כדי להחליף את העריכה החובבנית נעדרת האפקטים ואת המוזיקה הלא־מקורית שצוותה לסרט על ידי מעצב הפסקול. העריכה המחודשת ארכה זמן רב. ביולי 2006 הודיעה השותפות על כך שהסרט מוכן להפצה.

לבסוף יצא ב־2007 כסרט טלוויזיה, ובמספר הקרנות קולנועיות מוגבלות ומצומצמות.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קיצור דרך אל האושר

* "קיצור דרך אל האושר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "קיצור דרך אל האושר", באתר נטפליקס

* "קיצור דרך אל האושר", באתר AllMovie (באנגלית)

* "קיצור דרך אל האושר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "קיצור דרך אל האושר", באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* "קיצור דרך אל האושר", באתר Metacritic (באנגלית)

* "קיצור דרך אל האושר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**קְרִי-קְרִי** (שם מדעי: *Capra aegagrus creticus*), או **עז הבר הכריתית** (מלשון כריתים), הוא תת-מין ממשפחת עז הבר. הקרי-קרי הוא פרסתן גדול יותר משאר הפרסתנים החיים במזרח הים התיכון. כיום הקרי קרי נפוץ אך ורק במספר מצומצם של איים יווניים, אך תפוצתו העיקרית היא בכרתים.

מאפיינים
--------

צבעה של פרוות הקרי-קרי הוא חום-זהוב, ורגליו צבועות בשחור ולבן. פניו שחורות למחצה וכך גם זנבו. הקרי-קרי בעל מראה מרשים במיוחד ביחס ליתר תת-מיניו של עז הבר. בטבע הקרי-קרי ידועים בביישנותם. הם נחים במשך רוב היום כמו זכרי האריות. הקרי-קרי לא נחשב לבעל חיים אנדמי לכרתים, שכן הוא יובא על ידי התרבות המינואית. בעקבות הכחדות ממקומות מחייתו הטבעיים, הקרי-קרי לא נפוץ בשום מקום אחר חוץ מכרתים והאיים הסובבים לו.

הקרי קרי אינה עז ילידית של כרתים, ומניחים שהאדם ייבא אותה לאי בסביבות התקופה המינואית. ארכאולוגים מצאו ציורי קיר שבהם מופיעות העזים ומשערים כי תושבי האי סגדו להן כאלים. שם זכרי הקרי-קרי באי הוא אגרימי שפירוש השם ה"פראי". שם נקבות הקרי-קרי הוא סאנאדה. לקרי-קרי משמעות תרבותית עצמאות בכרתים והוא נחשב לסמל האי, בדומה לכך שהקנגורו מסמל את אוסטרליה.

בשנת 1960 ירד מספר הקרי-קרי העולמי אל מתחת ל-200 פרטים. מספר נמוך זה היה אחת הסיבות להפיכתו של קניון סאמריה שבכרתים לשמורת טבע בשנות ה-60. כיום חיים באי כ-2,000 עזים, ומצבם עדיין מוגדר כפגיע. למרות המאמצים הרבים שמושקעים בשימור תת-המין, ישנם מספר גורמים המקשים על התאוששות הקרי קרי, כמו ציד שמטרתו השגת בשרם ועורם.

פרטים של העז נמצאים בחי בר כרמל. הם לא שוחררו לטבע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרי-קרי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* NCBI
 |
**זַעֲמַן אֻכָּפִים** (שם מדעי: *Platyceps rogersi*) הוא נחש השייך למשפחת הזעמניים. אורכו עד מטר, ונפוץ בעיקר בסביבה מדברית. זהו נחש פעיל יום שאינו ארסי.

תיאור
-----

זעמן אוכפים הוא נחש בגודל בינוני המגיע באורכו עד מטר ולמשקל של כ-220 גרם, כאשר הגודל הנפוץ לנחש זה קטן יותר. ראשו החום רחב מהצוואר במעט, עיניו ואישוניו עגולים וסביבן כתמים צהבהבים. צבע גופו אפור צהבהב, ועל גבו שורת כתמים רוחביים חומים המופרדים זה מזה המזכירים אוכף, ומכאן שמו העברי של הנחש - זעמן אוכפים. בין כתמים חומים אלו רווחים בהירים. כתמים חומים אלו מתבהרים ככל שמתקרבים לזנב הנחש, ובאזור הזנב עצמו אין כתמים כלל. כאשר הנחש נע במהירות נוצרת דוגמה מטושטשת מכתמי גבו המקשה על זיהוי מיקום הראש. כאשר מאוים זוקף במעט את ראשו בצורת S, וינסה להימלט או יתגונן בנשיכות אשר אינן חזקות במיוחד. לא ידוע הרבה על רביית נחש זה, זהו נחש המטיל ביצים ולא ולדות חיים, הטלת כ-5 ביצים מוארכות מתרחשת בחודש יולי. זעמן אוכפים פעיל ביום, ובימי הקיץ יהיה פעיל גם בלילה.

תפוצה
-----

תפוצת זעמן אוכפים באזורים מדבריים בצפון מזרח אפריקה, מלוב ועד מצרים, ומשם ממשיך לאסיה עד עיראק וערב הסעודית. תפוצתו בישראל באזורים המדבריים בצפון הנגב וכן סביב ים המלח צפונה עד יריחו. זעמן אוכפים הוא נחש שוכן קרקע, באזור אדמת הלס ואדמת טרשים, מצוי מתחת לאבנים, בין סדקים וכן בוואדיות.

תזונה
-----

זעמן אוכפים ניזון בעיקר מלטאות קטנות כגון ישימונית מצויה שאותן הוא נוהג לשלוף מתחת לאבנים, וייתכן שניזון גם מחרקים שונים. את טרפו הוא יצוד באופן אקטיבי בשטחים הפתוחים. בצפון אפריקה נצפה כאשר טורף צפרדעים וקרפדות. בשבי ניזון גם מעכברים.

קריאה נוספת
-----------

* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, **זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה**, מהדורה שלישית 2022. מסת"ב 978-965-91880-2-4, עמודים: 160-162

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* זעמן אוכפים מאתר מדרשת שדה בוקר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  זעמן אוכפים באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  מילון בעלי חיים א"י (תשכ"ג), 1963, באתר האקדמיה ללשון העברית
3. ↑  ד"ר אברהם ארבל ועזריה אלון (1984), **החי והצומח של ארץ ישראל כרך 5 -דו-חיים וזוחלים**. משרד הביטחון – ההוצאה לאור והחברה להגנת הטבע, עמ' 124
4. ↑  מיכה לבנה (1995), לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל - בעלי חיים, כרך 2. משרד הביטחון – ההוצאה לאור, עמ' 50
**וולגה** (ברוסית: **Во́лга**) הוא מועדון בנדי מהעיר אוליאנובסק, המתמודד בליגת העל הרוסית בבנדי. המועדון נוסד בשנת 1934. צבעי הקבוצה: צהוב-כחול. הישגי השיא הן סגנות אליפות ברית המועצות ומקום שלישי באליפות רוסיה.

היסטוריה
--------

המועדון נוצר בתחילת 1934 בחסות מפעל לבניית מכונות מקומי. עד שנת 1957 הוא נקרא "זניט". בתקופה שבין 1957 עד 1959 הוא נקרא "טרוד" (בעיתונות אוליאנובסק באותה תקופה הוזכרה לעיתים קרובות בשם "מועדון וולודארסקי"). מאז פברואר 1959 המועדון נקרא בשם "וולגה" (למעט 2001–2003, אז הקבוצה שיחקה בשם "וולגה-UAZ", על שם הספונסרית "UAZ", אוא"ז).

המועדון היווה חלק מאגודת "זניט" (1936-1957 ו-1966–1987) ואגודת "טרוד" (1957-1966). כיום זהו מועדון עצמאי שמהווה ארגון אוטונומי ללא מטרות רווח "מועדון ההוקי וולגה" ("Хоккейный клуб «Волга»).

בשנים שלפני המלחמה המועדון השתתף בתחרויות עירוניות. בשנת 1945 הופיע לראשונה בתחרויות לאומיות כאשר בשנים 1947 ו-1953 התמודד בגביע רוסיה הסובייטית. לאחר שדינמו אוליאנובסק נשרה מאליפות ברית המועצות בשנת 1959, את מקומה תפסה קבוצת וולגה באליפות ברית המועצות. במקביל, 13 שחקני דינמו עברו לוולגה.

בעונת הבכורה שלה בליגת ההוקי הבכירה, וולגה תפסה את המקום העשירי. בהדרגה, וולגה החלה להיות אחת הקבוצות הטובות במדינה. בשתי העונות הבאות "וולגה" תפסה את המקום השביעי. כמה שנים מאוחר יותר, שחקני וולגה כבר זומנו לנבחרת ברית המועצות.

בעונות 1976 ו-1977 וולגה תפסה את המקום השלישי, שהיה להישג השיא של הקבוצה באותן שנים וכן במקום השני (1972, 1976).

בשנים הבאות הקבוצה התדרדרה וחזרה לבמת הבכורה של האליפות הלאומית ובשנת 1995, הקבוצה זכתה לשחק עם הקבוצות החזקות במדינה, כשחזרה לליגת העל. בשנת 1997 הקבוצה סיימה במקום השלישי באליפות רוסיה ובשנת 2000 לראשונה העפילה לגמר גביע המדינה. עם זאת הקבוצה נכנסה לתקופה של מיתון בתחילת המאה ה-21 ובעשור השני של המאה ה-21 המצב לא השתנה. הקבוצה לא קיבלה את תמיכת המושל והקבוצה נאלצת לחפש ספונסרים מדי עונה וניכרת בחוסר יציבות כלכלית במועדון.

תארים
-----

ליגת העל הרוסית בבנדי
* סגנות: 1972
* מקום שלישי: 1976, 1977, 1997

הגביע הרוסי בבנדי
* גמר: 2000

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של וולגה אוליאנובסק (ברוסית)
**קיץ בלה גולט** (בצרפתית: **Un été à La Goulette**, בערבית: **صيف حلق الوادي**) הוא סרט קומדיה דרמטית תוניסאי-צרפתי-בלגי, שבוים על ידי פריד בוגדיר ונכתב על ידיו יחד עם נורי בוזיד. הסרט מתרחש בלה גולט זמן קצר לפני פרוץ מלחמת ששת הימים, ומספר על מרים, טינה וז’יז’י בנות ה-17 העסוקות בבעיותיהן הפרטיות.

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ה-46 שהתקיים בפברואר 1996. בישראל הסרט הוקרן בסינמטק ירושלים במסגרת "מחווה לסרטי נחשון" בשנת 2017. שפות הסרט הן צרפתית, ערבית ואיטלקית ואורכו כ-100 דקות.

תקציר העלילה
------------

יוסוף הוא מוסלמי העובד בחברת הרכבות התוניסאית ומתגורר בלה גולט, עיירת חוף קטנה ליד עיר הבירה תוניס. שני חבריו הטובים הם ז'וז'ו היהודי, מוכר הבוריקה, וג'וזפה הקתולי המתפרנס מדיג. שלושת החברים מתגוררים באותו בניין. 

עלילת הסרט מתרחשת בקיץ 1967, זמן קצר לפני פרוץ מלחמת ששת הימים, אך הידיעות מהחזית הישראלית-מצרית אינן מערערות את היחסים בין שלושת החברים. האווירה בלה גולט שלווה. במשך דורות חיו מוסלמים, יהודים ונוצרים זה לצד זה בשלום.

מרים, בתו של יוסוף, טינה, בתו של ז'וז'ו, וג'יג'י, בתו של ג'וזפה, גדלו יחד. הן בנות שבע עשרה ועסוקות בענייניהן הפרטיים. חאג' בז'י, בעל הבית בו מתגוררות המשפחות, מעוניין במרים, בתו של יוסוף.

שחקנים ודמויות
--------------

* **ג'מיל ראטיב** - חג'יי בג'י
* **מוסטפא עדואני** - יוסוף הערבי
* **גיא נטף** - ז’וז’ו היהודי
* **איבו סלרנו** - ג’וזפה הקתולי
* **מישל בוז'נה** - TSF
* **קלאודיה קרדינלה** - בתפקיד עצמה
* **סוניה מאנקי** - מרים
* **אווה כהן-ג'ונת'ן** - טינה
* **שרה פאריינטה** - ז’יז’י
* **קייס בן מסעוד** - צ'וצ'ו
* **מוחמד דריס** - מירו

ביקורות
-------

בספר היעץ "Lexikon des internationalen Films", נכתב "הסרט מציג בצורה קומית סובלנות והבנה של מחסומים דתיים שעדיין לא ניתן להתגבר עליהם.".

קישורים חיצוניים
----------------

* "קיץ בלה גולט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "קיץ בלה גולט", באתר נטפליקס
* "קיץ בלה גולט", באתר AllMovie (באנגלית)
* "קיץ בלה גולט", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "קיץ בלה גולט", באתר אידיבי
* "קיץ בלה גולט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תוכניית פסטיבל הסרטים הבינלאומי של ברלין 1996, באתר "פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין"
2. ↑  מחווה לסרטי נחשון, באתר "סינמטק ירושלים"
3. ↑  קיץ בלה גולט, באתר "האוזן השלישית"
4. ↑  Ein Sommer in La Goulette, באתר "Lexikon des internationalen Films"
פינוי דרך משלג במזרח שווייץ, 1951
בית חווה במזרח שווייץ שחרב במפולת שלג, 1951
**חורף האימה** הוא הכינוי שניתן לחורף 1950–1951, שבו התרחשו מאות מפולות שלגים בהרי האלפים שבאירופה. מפולות אלו גרמו למותם של 265 בני אדם ולנזק כבד לרכוש באוסטריה, שווייץ ואיטליה.

המפולות
-------

המפולות התרחשו בדצמבר 1950 ובעיקר בחודשים ינואר ופברואר 1951 עקב תנאי מזג אוויר חריגים. נפילת השלג באלפים החלה כבר בנובמבר. במהלך שני אירועי מזג אוויר חריגים בינואר ובפברואר ירדו באלפים כמויות גדולות מאוד של שלג, כ-200 עד 400 אחוז (במקומות מסוימים 600 אחוז) מעל הממוצע הרב-שנתי. במחצית ינואר ירדו בחלק מהמקומות כ-2.5 מטר של שלג בתוך ימים ספורים. במחצית פברואר נערמו בשני אתרים בשווייץ ארבעה מטרים של שלג.

באוסטריה גרמו מפולות השלג למותם של 135 בני אדם, בעיקר במדינות טירול, קרינתיה וזלצבורג. כפרים חרבו, כ-200 מבנים נהרסו וכ-350 דונם של חורש נפגעו.

בשווייץ נספו 92 בני אדם, רובם במפולות שהתרחשו בחודש ינואר. נהרגו מאות ראשי בקר, מאות מבנים חרבו ואלפי דונם של יער ניזוקו. הכפר אנדרמאט (Andermatt) שבקנטון אורי ספג שש מפולות שלגים, שגרמו למותם של 13 בני אדם. 

בעת התרחשות המפולות הוכחה יעילותם בהפחתת נזק של מחסומי מפולות שהיו מותקנים בהרי האלפים, ובעשורים שלאחר מכן הורחב מאוד בשווייץ השימוש בהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חורף האימה** בוויקישיתוף
* Deadliest Avalanches In History, באתר World Atlas
**חורפן ים** (שם מדעי: ***Neovison macrodon***) הוא מין נכחד ממשפחת הסמוריים, אשר חי במימי מפרץ מיין במזרח אמריקה הצפונית, בקרבת ניו אינגלנד, וייתכן שהיה מצוי באזורים נוספים, דרומיים יותר, במשך תקופת הקרח האחרונה. חורפן זה השתייך לסוג חורפן, ממנו שרד רק המין חורפן אמריקאי, ולא לסוג הסמורים הרגילים (*Mustela*).

חורפן זה נתגלה רק לאחר הכחדתו, ותואר בשנת 1903. החורפן ידוע רק משרידי עצמות, בעיקר שרידי שיניים והיה דומה מאוד למין האמריקאי הקיים. יש חוקרים הרואים בו תת-מין של החורפן האמריקאי. הוא ידוע מתיאורים חלקיים של סוחרי פרוות, מהם נראה שהוא נכחד לא יאוחר מסוף המאה ה-19 או מתחילת המאה ה-20.

החורפן דמה בגודלו לחורפן הרגיל אך התקיים סמוך לחוף הים באזורים סלעיים מקונטיקט ורוד איילנד ואכלסו גם את מפרץ פאנדי. ממצאים התגלו גם בנובה סקוטיה וגם במסצ'וסטס. באורח חייו חורפן זה דמה ללוטרות וככל הנראה מילא גומחה אקולוגית דומה. הייתה לו דו-צורתיות זוויגית, בה הזכרים היו גדולים יותר מהנקבות והוא היה מותאם לחיים בחופי הים. הוא ניזון מדגים (בעיקר ממשפחת הקוטוסיים) ומחלזונות ימיים אותם תפס במים. דבר זה ידוע משרידי מזונו שנתגלו כשהם מפוצחים.

למרות תפוצתו ושגשוגו בחלקים מסוימים, גרם ציד הפרוות להכחדתו המהירה. התיעוד האחרון של חורפן זה בטבע היה ב-1894.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חורפן ים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  חורפן ים באתר הרשימה האדומה של IUCN