recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**דליה בודינגר** היא מפיקת טלוויזיה ישראלית וסמנכ"לית תקשורת בחברת אלביט מערכות. לשעבר דוברת חברת החשמל לישראל.

ביוגרפיה
--------

בודינגר החלה את הקריירה התקשורתית שלה בדובר צה"ל. בין השנים 1990–1993 הייתה בודינגר העורכת הראשית של החדשות בכבלים. ב-1993 נמנתה בודינגר על מקימי חברת החדשות של ערוץ 2 ושימשה עד 2003 בתפקיד מפיקה ראשית.

כעשור מאוחר יותר, הקימה את חברת החדשות של ערוץ 10 עם רם לנדס. במקביל עבדה בודינגר באותה תקופה בחברת נוגה תקשורת. שימשה מנכ"ל קודה תקשורת, חברת ההפקה שמאחורי "מחוברות", "מחוברים" ו"ילדי ראש הממשלה", והפיקה בנוסף את מהדורות החדשות האזוריות עבור הוט ו"יס".

את ניסיונה בתחום הדוברות וההסברה צברה בודינגר בתקופה בה שימשה מנהלת פרויקטים ברשות לפיתוח הגליל של המשרד לפיתוח הנגב והגליל.

בשנים 2012–2022 כיהנה כדוברת חברת החשמל לישראל ומנהלת אגף תקשורת ודוברות. במסגרת תפקידה הייתה אחראית על תחום ההסברה, הדוברות ויחסי הציבור, ניהול מערך הרשתות החברתיות ואתר האינטרנט של החברה וניהול מערך התקשורת הפנים ארגונית לעובדי החברה וגמלאיה. בנובמבר 2022 מונתה לסמנכ"לית תקשורת בחברת אלביט מערכות. היא מרצה בקורס מיתוג מעסיק באיגוד השיווק הישראלי.

בן זוגה הוא חבר הכנסת לשעבר צבי האוזר.

קישורים חיצוניים
----------------

* דליה בודינגר, ברשת החברתית פייסבוק
* דליה בודינגר, ברשת החברתית טוויטר
* דליה בודינגר, ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. ↑  עמירם ברקת, ‏אושר: דליה בודינגר תמונה לדוברת חברת החשמל, באתר גלובס, 29 ביולי 2012
2. ↑  עמירם ברקת, ‏דוברת חברת החשמל - זוגתו של מזכיר הממשלה, באתר גלובס, 9 ביולי 2012
**כנסיית הרובע המאוחדת הראשונה** (באנגלית: **United First Parish Church**) היא קהילה אוניברסילית אוניטריאנית בקווינסי (אנ'), מסצ'וסטס, שהוקמה ככנסיית הרובע של קווינסי בשנת 1639. בניין הכנסייה הנוכחי נבנה בשנת 1828 על ידי חוטב האבנים הנודע אבנר ג'וי מבוסטון, ועוצבה על ידי אלכסנדר פאריס (אנ'). הבניין נכנס למרשם הלאומי של מקומות היסטוריים ב-30 בדצמבר 1970, בשל הקשר שלו עם משפחת אדמס, שמימנה את בנייתו ושחבריה המשמעותיים ביותר קבורים בכנסייה.

הכנסייה נקראת גם **כנסיית הנשיאים**, מכיוון ששניים מנשיאי ארצות הברית, ג'ון אדמס וג'ון קווינסי אדמס, קבורים בכנסייה יחד עם נשותיהם, אביגייל אדמס ולואיזה אדמס. הארבעה קבורים מתחת לכנסייה בקריפטה משפחתית. מקום מושבם בכנסייה, מספר 54, מסומן בלוח וסרט.

היסטוריה
--------

הקהילה התכנסה לראשונה בשנת 1636 כסניף של הכנסייה בבוסטון, והפכה לכנסייה עצמאית בשנת 1639. זו הייתה כנסייה קהילתית פוריטנית כאשר הוקמה לראשונה, אך מאז אמצע המאה ה-18 היא אוניטריאנית.

בניין הכנסייה הנוכחי בנוי מגרניט שנחצב במקום. חזית הכנסייה נתמכת על ידי ארבעה עמודי גרניט מונוליטיים, כשכל עמוד בגובה 7.6 מטר ומשקלו מוערך ב-25 טון. מעל החזית הראשית מתנשא מגדל דו-שלבי, חלקו התחתון מוארך ולא מעוטר, והוא בעל לוחות שעון מכל צד, ומעליו כיפה פתוחה עם שמונה עמודים.

נשיא ארצות הברית ג'ון אדמס מימן את בניית הכנסייה באמצעות תרומת קרקע, ועיקר הגרניט הגיע מהמחצבה של משפחת אדמס. עם זאת, העמודים הם ממחצבה מקומית אחרת, שכן מחצבתה של משפחת אדמס לא הייתה עמוקה מספיק עבור עמוד בגובה מלא. הפעמון המקורי שלו נוצק על ידי פול רוויר, אך הותך ונוצק מחדש מכיוון שלא היה חזק מספיק כדי לשמש כאזעקת אש. התקרה הכיפתית מייצגת שעונית מוקפת בלוטוסים.

מקום קבורתם של משפחת אדמס
-------------------------

ג'ון אדמס ובנו, ג'ון קווינסי אדמס, יחד עם הגברות הראשונות שלהם, אביגייל אדמס ולואיזה אדמס, קבורים בכספת משפחתית במרתף הכנסייה. רק כנסייה אחת נוספת בארצות הברית מכילה קבר נשיאותי: הקתדרלה הלאומית של וושינגטון בוושינגטון די. סי. שבה קבורים שרידי הנשיא וודרו וילסון והגברת הראשונה אדית בולינג וילסון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כנסיית הרובע המאוחדת הראשונה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של כנסיית הרובע המאוחדת הראשונה (באנגלית)
* כנסיית הרובע המאוחדת הראשונה, ברשת החברתית פייסבוק

* כנסיית הרובע המאוחדת הראשונה, ברשת החברתית טוויטר

הערות שוליים
------------

1. ↑  NHL nomination for United First Parish Church

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 123460813
* WorldCat: lccn-no96066270

 |
**אלדון ברג'וול** (באנגלית: **Eldon A. Bargewell**)‏ (13 באוגוסט 1947 - 29 באפריל 2019) היה קצין בדרגת מייג'ור גנרל, ששירת כמפקד כוח דלתא.

ביוגרפיה
--------

ברג'וול נולד בטקומה שבמדינת וושינגטון. ב-1967 התגייס לצבא ארצות הברית והתקבל לשירות בכוחות המיוחדים. בספטמבר 1968 הוצב ביחידת סיור מסווגת (אנ') שפעלה במלחמת וייטנאם במשימות מיוחדות באזור המפורז בין צפון וייטנאם לדרום וייטנאם, בקמבודיה ובלאוס. הוא הוביל 25 משימות סיור, תקיפה וחילוץ מעבר לגבול. השתתף בצניחות קרביות מבצעיות רבות ובצניחות ממסוקים ונפצע ארבע פעמים בקרב. ב-27 בספטמבר 1971 במהלך משימה בלאוס, נתקל הכוח בפיקודו שמנה כ-10 חיילים, במארב מצד כוח של כ-75–100 לוחמים. הוא נפגע מפגיעת רקטה נגד טנקים, אך אף על פי כן הצליח להניס את האויב בירי ממקלע. לאחר שהאויב התארגן מחדש הוא שב ותקף את הכוח של ברג'וול, הוא חשף עצמו לאש והצליח לשבור שוב את המתקפה. בנקודת החילוץ סירב לקבל טיפול רפואי עד לסיום אבטחת המקום. על פועלו וגבורתו עוטר בצלב השירות המצוין, העיטור השני בדרגתו בעיטורי הגבורה.

ב-1972 שב מווייטנאם, ובאפריל 1973 סיים קורס קצינים בהצטיינות. הוא שובץ בפלוגת סיור ברגימנט הריינג'רס ה-75 שתמכה בפעילות הקורפוס השביעי בגרמניה המערבית. שימש מפקד מחלקת סיור, ממלא מקום מפקד פלוגה, מפקד מחלקה רובאית וסגן מפקד פלוגה. בהמשך שירותו הוצב בדיוויזיית החי"ר התשיעית ושימש קצין מבצעים בגדוד השלישי ומפקד פלוגה רובאית בגדוד השני של רגימנט החי"ר ה-47.

ב-1981 עבר את המבחנים והתקבל לשירות בכוח דלתא. שימש לוחם, סגן מפקד פלוגה, מפקד צוות, פעמיים מפקד פלוגה. במהלך ההכנות לפלישה האמריקאית לפנמה נפצע בגבו כתוצאה מהתרסקות מסוק אך חזר להוביל את הפלוגה במבצע במהלכו השתתף הכוח בפיקודו במבצע אסיד גמביט, חילוץ אזרח אמריקאי שנכלא על ידי משטר נורייגה באשמת ריגול. במלחמת המפרץ הוביל כוח מהיחידה בפעילות מיוחדת בצפון עיראק. בשנים 1993–1996 שירת כקצין אג"ם בפיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים והשתתף ב"מבצע השבת הדמוקרטיה" בהאיטי. ב-1996 מונה למפקד כוח דלתא.

ב-1998 קודם לדרגת בריגדיר גנרל ומונה למפקד מפקדת המבצעים המיוחדים של פיקוד אירופה. בתקופה זו הוביל כוח משימות מיוחדות משותף במהלך "מבצע כוח מאוחד", שסיפק יכולות סיור, איתור וחילוץ לכוחות שהפציצו את הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה. הכוח הצליח לחלץ שני טייסים שהופלו. בשנת 2000 מונה לעוזר ראש מטה כוח הייצוב והיה אחראי למבצעים ללכידת פושעי מלחמה.

ב-2001 מונה למפקד המרכז למבצעים מיוחדים, תוכניות ומדיניות בפיקוד המבצעים המיוחדים. ב-2003 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה לסגן ראש מטה פיקוד כוחות נאט"ו בהולנד, למפקד כוח התגובה של נאט"ו ולנספח צבאי של ארצות הברית בהולנד. ב-2005 מונה לראש אגף מבצעים אסטרטגיים במפקדת כוחות בעלות הברית בעיראק ושירת בתפקיד עד שחרורו ב-2006.

ב-2010 זכה בפרס פיקוד המבצעים המיוחדים על שם בול סיימונס וב-2012 נבחר להיכל התהילה של הכוחות המיוחדים.

נפטר ב-29 באפריל 2019.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלדון ברג'וול** בוויקישיתוף
* General Leading Haditha Probe Known for Integrity, Toughness, וושינגטון פוסט, 16 ביוני 2006
* ביוגרפיה באתר פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית
* Major General Eldon Bargewell, 2010 Bull Simons Award Honoree, סרטון באתר יוטיוב
* אלדון ברג'וול, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
**ממבה ירוקה מזרחית** או **ממבה נפוצה** (שם מדעי: **Dendroaspis angusticeps**) הוא מין של נחש ארסי מהסוג ממבה השייך למשפחת הפתניים.

תיאור
-----

ממבה ירוקה מזרחית היא נחש שכולו ירוק עם גחון בצבע ירקרק-צהוב בהיר יותר. זוהי הממבה הקטנה ביותר מבין מיני הממבה, בעלת אורך ממוצע של 1.4 מטר. הגודל המקסימלי למין זה הוא 2.4 מטרים, אך גודל זה אינו נפוץ. הזכרים בכלליות מעט גדולים מן הנקבות. יש לממבה 2 שיני ארס גדולות בקדמת הפה ושיניים מוצקות בשתי הלסתות. הממבה בעלת קשקשים חלקים, דקה ואלגנטית, בעלת ראש ייחודי ארוך ומלבני ובעלת זנב דק.

תחום מחייה
----------

אזור מחייתו הוא הצד המזרחי של דרום יבשת אפריקה. תפוצתו משתרעת לאורך החוף ממזרח דרום אפריקה, דרך מוזמביק וטנזניה עד דרום מזרח קניה, ובתוך היבשת עד מלאווי ומזרח זימבאבווה.

ממבות ירוקות מזרחיות הן שוכנות עצים וניתן למצוא אותן כמעט תמיד על עץ. לעיתים נדירות ניתן למצוא אותן על הקרקע אלא אם כן זה למטרת ציד או התחממות בשמש. לא ניתן למצוא את הממבה בשטח פתוח לרוב. הממבה הירוקה חיה באזורי שיחים סבוכים, יערות גשם גדולים, שיחים קרובים לחוף וסוואנות. עצי במבוק ומטעי מנגו הם מהמקומות האהובים עליהן.

התנהגות
-------

הממבה הירוקה המזרחית חיה על עצים ולעיתים רחוקות יורדת אל האדמה על מנת לצוד טרף או להתחמם. צבעה עוזר לה להסתוות בין הענפים. בניגוד לממבה השחורה הממבה הירוקה ביישנית ואינה תוקפנית. היא תעדיף להימנע מעימות עם בני אדם או טורפים אחרים, ותסתמך על ההסוואה שלה או שתסתלק כאשר תחוש בסכנה. היא לא תמיד מכישה, אך כאשר היא מוטרדת הלוך וחזור ובייחוד אם אין לה נתיב מילוט פנוי, היא עלולה להפוך לתוקפנית מאוד ולהכיש מספר פעמים במהירות. הממבה היא נחש מהיר, ומסוגלת לנוע במהירות של 7 קמ"ש. 

הממבה הירוקה מאוד ארסית ונחשבת לאחד הנחשים הארסיים בעולם. הכשתה קטלנית לבני אדם, אך מקרי הכשה של הממבה הירוקה נדירים, שכן רק התגרות ממושכת תגרום לה להכיש. 

הממבה הירוקה המזרחית ניזונה מציפורים, ביצי ציפורים, לטאות, נחשים, מכרסמים ויונקים קטנים אחרים.

התרבות
------

בתקופת ההזדווגות נוהגים זכרי ממבה ירוקה לערוך קרבות ביניהם בדומה לנחשי קוברה מלכותית, שבהם הם נצמדים והופכים זה את זה במטרה להטיל את היריב אל הקרקע. לרוב הקרבות לא כוללים הכשות. נקבת הממבה הירוקה מטילה 6–17 ביצים בקיץ. הביצים מונחות לרוב בתוך עצים חלולים ליד צמחייה רקובה. אורך הנחשים הבוקעים מהביצים הוא 35 עד 45 ס"מ, והם ארסיים מרגע הבקיעה.

ארס
---

ארס הממבה הירוקה הוא קטלני לבני אדם ומכיל רעל עצבים. הארס דומה לארס של ממבה שחורה אך רעילותו קטנה פי 10, והוא מוזרק בכמות קטנה יותר בגלל גודלה הקטן יותר של הממבה הירוקה. למרות זאת הכשה של ממבה ירוקה קטלנית ואדם מוכש ימות תוך זמן קצר אם לא יקבל טיפול רפואי מיידי.

גלריה
-----

* ממבה ירוקה בפארק הזוחלים בווילמינגטון, קרוליינה הצפוניתממבה ירוקה בפארק הזוחלים בווילמינגטון, קרוליינה הצפונית
* ממבה ירוקה מזרחית מטפסת על ענףממבה ירוקה מזרחית מטפסת על ענף
* ממבה ירוקה בגן הזואולוגי של מינכןממבה ירוקה בגן הזואולוגי של מינכן
*

ראו גם
------

* ממבה ירוקה מערבית
* ממבה שחורה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ממבה ירוקה מזרחית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |



1. ↑  ממבה ירוקה מזרחית באתר הרשימה האדומה של IUCN
*Bauhinia variegata*
**בוהיניה מגוונת** (**בּוֹהִינְיָה מְגֻוֶּנֶת**, שם מדעי: *Bauhinia variegata*, כמו גם הכינוי באנגלית Orchid Tree - עץ הסחלב) הוא מין עץ בעל פרחים ממשפחת הקטניות. מוצאו במקור מדרום מזרח אסיה ותת-היבשת ההודית, אך הוא הופץ בעולם כעץ נוי מתורבת.

מאפיינים
--------

הבוהיניה המגוונת היא עץ נשיר, הצומח לגובה של 10-12 מטרים. עליו רחבים וסימטריים, גזורים פעם אחת במרכז טרף העלה. הפרחים בעלי חמישה עלי כותרת, מסודרים במניפה. צבע עלי הכותרת משתנה בהתאם לזן המתורבת, בין לבן לוורוד.

הפרחים מואבקים על ידי צופיות, שמקורן הארוך מתאים למבנה הצוּפן העמוק של הפרחים.

הפירות הם תרמילים ארוכים וצרים, בדומה לקטניות רבות אחרות, המכילות זרעים עגולים ושטוחים.

בישראל
------

בוהיניה המגוונת, היא עץ שכיח בארץ ישראל, אך כל פרטיו מתורבתים ונשתלו במכוון. לא ידוע על מושבות של פליטי תרבות. העצים נטועים בערי מישור החוף והשרון, כעצי נוי מטילי צל, בשל פריחתם הבולטת על נוף שדרות עירוניות וגנים ציבוריים. מנגד, נשירת עלי הכותרת עם הבשלת התרמילים יכולה להיות פתאומית ולכסות מכוניות חונות, שלטים ודרכים בן יום.

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **בוהיניה מגוונת** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Bauhinia variegata** |

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* TPL
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  בוהיניה מגוונת באתר הרשימה האדומה של IUCN
**פייסל עזיזי** (בערבית:**فيصل عزيزي**, נולד ב-27 בפברואר 1986) הוא שחקן תיאטרון וקולנוע זמר-יוצר מרוקאי.

ביוגרפיה
--------

פייסל עזיזי נולד בתטואן ב-1986. ב-2007 התחיל להופיע במסגרת להקת דבתיאטרו ושיחק במחזות תיאטרון כגון "איל הווה" ו "180 מעלות "מאת דריס קסיקס.
התפרסם לראשונה כזמר הודות ללהיטים כמו "ורדה עלא ורדה" בסרט "התפוז המר" (2006) ולשיריו עם להקת ק'למה 4. ב-2014 התחיל קריירה כסולן והלהיט היהודי-מרוקאי هاك ا ماما "האכּה א מאמה" ("כאן אמא") בגרסתו זיכה אותו בפרס השיר האלקטרו הטוב ביותר בתחרות פרסי המוזיקה של מרוקו ב-2015.
ב-2005 שיחק את התפקיד הראשון בטלוויזיה המרוקאית בסרט "הקרבנות" מאת חכים נורי. בזירה הבינלאומית התפרסם לראשונה בסרט הדוקו-פיקשן "King Tut Unwrapped
(המלך תות - סודות משפחה) שבו גילם את תפקיד הפרעה תות ענח' אמון בהפקת הערוץ דיסקברי ב-2009. החל מ-2011 התחיל את פעילותו בצרפת. ב-2011 התחיל להשתתף בסדרה הצרפתית "Kaboul Kitchen" (מטבח קאבול) ששודרה בערוץ +.בתפקיד חביב חזר לשחק בסדרה בשלוש עונות בין השנים 2012–2017
בהמשך השתתף בסרטים, סדרות, סרטים תעודיים נוספים. כסולן שיר להיטים כמו (2019) מכּאיין באס (2016), אנא מלית (משתעמם) (2018), מפתח לקלוב (מפתח ללב) (2017), קלי עלאש כוויטיני? (תגיד למה אתה כוויתי?) (2019)
ב-2017 עזיזי היה כוכב סרט הטלוויזיה Doublevé של סעיד עזאר, שזיכה אותו בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הלאומי של הטלוויזיה המרוקאית ב-2018.
ב-2018 בלט בסרדת Disk Hyati שבמרכזו האמנות והנוער המרוקאיים. ב-2019 קטף הצלחה רבה במשחקו בתפקיד עבדראפי בסרט הטלוויזיה Moul L'Bandir
באותה שנה היה עזיזי כוכב של סדרה נוספת Green Card מאת הישאן רגראגי, שהוצגה באולמות רק ב-2021 בגלל מגפת הקורונה.

פרסים ואותות הוקרה
------------------

* 2015 - הפרס הראשון לקגטוריה "אלקטרו-דאנס" עבור "הק א מאמא" בתחרות פרסי מרוקו למוזיקה
* 2018 - פרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל לTV fiction

פילמוגרפיה
----------

* *מג'יד* - סרט קולנוע בבימוי נסים עבאסי
* 2012 פואד ב"כעס"Colère בבימוי מוחמד זינדאין
* 2012 סדרת הטלוויה בערוץ Kaboul Kitchen + Canal
* 2014 : *Super Market* (סדרת טלוויזיה) בערוץ אל אוולה
* 2015 "*הפאה הנוכרית"* סרט קצור, בבימוי כרים בוחארי
* 2017 מוחיז בסרט 'Double V *שלמאהה אלטאיב*
* 2018 : *Disk Hayati* - סדרת טלוויזיה
* 2019 : *Moul Bendir* סדרת טלווייזיה בערוץ 2M במרוקו
* 2022 : *Green Card*, סקט קולנוע

דיסקוגרפיה
----------

עם להקת ק'למה

* وردة على وردة ורדה עלא ורדה (ורד על ורד)
* كيف لمعاني כּיף למעני - מה המשמעות?
* الغربة ' אלע'רבה - התנכרות
* فيك انا نحيا פיךּ אנא נחיא - אני חי בך
* لو كان طريقو هواء לו כאן טריקו הואה - לו הייתה דרך באוויר
* متى نستريح - מתה נסתריך - מתי נחים?
* نادم - נאדם - מלא חרטה
* تكلم תקלם - לדבר

לבד:

* 2015 - هاكا أ ماما האכּא א מאמה (כאן אמא)
* 2016 - مكاين باس - מכּאיין באס
* 2017 - مفتاح لقلوب מפתח לקלוב - (מפתח ללב)
* 2018 - مملوك ממלוכּ - (נשלט)
* 2018- أنا مليت אנא מלית - (משתעמם)
* 2019 - قل لي علاش كويتيني - קלי עלאש כוויטיני? - (תגיד למה אתה כוויטי?)

קישורים חיצוניים
----------------

* פייסל עזיזי, ברשת החברתית אינסטגרם
* פייסל עזיזי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* פייסל עזיזי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* פייסל עזיזי, באתר Genius

* ראיון למגזן ליומנס  -2015 (בצרפתית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרסים 2015
2. ↑  הפרס מקנס לסרטים עלילתיים
**לוסי קריין** (באנגלית:**Lucy Crane** ‏; 1842–1882) הייתה סופרת, מבקרת אמנות ומתרגמת לאנגלית. היא עבדה על סיפורי ילדים וחרוזי ילדים והוצאותם באנגליה, ועל אמנות יפה.

ביוגרפיה
--------

קריין נולדה בליברפול בשנת 1842 כבתו של הצייר הדיוקן והצייר המיניאטורות תומאס קריין (האב). אחיה הבכור תומאס קריין ואחיה הצעיר וולטר קריין הפכו שניהם לאמנים מפורסמים. משפחת קריין עברה מליברפול לטורקווי בשנת 1845. לאחר מכן למדה לוסי בבית הספר בלונדון, ובשנת 1859 עזבה המשפחה את טורקווי ללונדון. 

מגיל צעיר הראתה לוסי קריין כישרון רב בציור. אולם הנסיבות הפנו את תשומת לבה לעבודה חינוכית כללית והיא מצאה תעסוקה בחינוך פרטי. היא הפכה למוזיקאית מוכשרת, ולא רק שהצטיינה בזכות הביצוע שלה, אלא גם בזכות העידון הקלאסי של טעמה וידיעת האיטלקית והאנגלית הקדומות.

יצירה
-----

קריין עבדה על חרוזי וסיפורי ילדים, ותרגמה את אוסף האגדות של האחים גרים מגרמנית לאנגלית בשנת 1882. היא עבדה גם עם אביה, תומאס קריין, ועם אחיה וולטר קריין במספר פרויקטים. היא כתבה חרוזים לספרי הילדים הצבעוניים של וולטר, שחלקם פורסמו במגזין Argosy.

בשנים האחרונות לחייה העבירה קריין הרצאות בלונדון בנושא אמנות יפה. כמה מהשקפותיה באמנות היו סוציאליסטיות, והושפעו מג'ון ראסקין ותומאס קרלייל. שש מההרצאות שלה פורסמו לאחר מותה בשנת 1888 על ידי הוצאת מקמילן. 

היא מתה ב -31 במרץ 1882, בבית של חבר בבולטון לה מורס.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוסי קריין** בוויקישיתוף
* כתבי לוסי קריין בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Crane, Lucy (1842–1882)"
2. ↑  Grimms' Fairy Tales in English, sites.pitt.edu
3. ↑  Nicholson, Albert, Crane, Lucy, **Dictionary of National Biography, 1885-1900** Volume 13

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007273826605171
* GND: 172034914
* ISNI: 0000 0000 8251 1031
* LCCN: n83002402
* NLA: 35031978
* NTA: 183784804
* SUDOC: 16399434X
* Trove: 804689
* VIAF: 65023031
* WorldCat: lccn-n83002402

 |
**המכון הצרפתי לעירוניות (IFU)** הוא מכון מחקר ולימוד אקדמי המתמחה בתכנון עירוני ומכשיר גם תלמידים בתחום של "תכנון אזורי" לתואר שני. המכון ממוקם בקמפוס אוניברסיטת מארן לה ואלה - מזרח פריז על יד פריז, צרפת. בנוסף המכון מכשיר תלמידים גם לתואר שלישי. המכון הוקם בשנת 1969 תחת המחלקה לתכנון במרכז הניסויים של אוניברסיטת ואנסן וכמה עשורים לאחר הקמתו של המכון לתכנון עירוני של פריז שהוקם בשנת ה1919 על ידי המרצים "מישל שואי, פרנסואה קוקרי, ופייר מרלן" בעקבות תביעתם של 431 סטודנטים באוניברסיטה שלמדו תכנון ערים להקים מחלקה עצמאית ללמוד הנושא. בשנת 1985 קיבל המכון מעמד רשמי ולאחר שבשנת 1980 עבר מבניין האוניברסיטה השמינית של פריז בסן דני אל הקמפוס הנוכחי במטרה לפתח את העיר החדשה מארן לה ואלה שהוקמה ממזרח לפריז. במהלך שנת 2014 מתוכנן לעבור המכון לתכנון עירוני של פריז אל המתחם ולהיות מחלקה תחתיו ותחת המשרד לאיכות הסביבה הצרפתי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המכון הצרפתי לעירוניות** בוויקישיתוף
* 

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007454139005171
* ISNI: 0000 0001 2156 3775
* LCCN: no2009109652
* SUDOC: 026386399
* VIAF: 129719365
* WorldCat: lccn-no2009109652

 |
**השפות המלאיו-פולינזיות** הן ענף של משפחת השפות האוסטרונזיות. ענף זה כולל כ-385.5 מיליון דוברים. דוברי השפות המלאיו-פולינזיות הם עמים אוסטרונזים, מחוץ לטאיוואן, במדינות האיים של דרום-מזרח אסיה והאוקיינוס השקט. מספר קטן של דוברים נמצאים ביבשת אסיה באזורים הסמוכים לחצי האי המלאי, קמבודיה, וייטנאם והאי הסיני האינאן. יוצאת דופן במשפחה זו היא המלגשית השפה הרשמית של מדגסקר הנמצאת באפריקה.

ישנן למעלה מ-1,000 שפות במשפחה זו וכל השפות האוסטרונזיות העיקריות והרשמיות שייכות לתת-קבוצה זו. עם השפות שבהן יש למעלה מחמישה מיליון דוברים נמצאות: אינדונזית, ג'אווה, סונדנית, טאגאלוג, מלגשית, מלאית, סבואנו, מדורסית, אילוקנו, היליגנון ומיננגקבאו. כמו כן, לחלק מהן יש מעמד של שפה רשמית למשל: טונגנית, סמואית, מאורית, גילברטית, פיג'ית, הוואית, פלאואית וצ'מורו.

בחלק מהשפות המלאיו-פולינזיות ניכרת השפעה של סנסקריט וערבית, זאת בשל העובדה שבאזורים הללו התבססו דתות הבודהיזם וההינדואיזם ובהמשך גם האסלאם.

את השם "מלאיו-פולינזיות" טבע לראשונה הבלשן הגרמני פרנץ בופ בשנת 1841 (גרמנית: malayisch-polynesisch). השימוש הנוכחי במינוח "מלאיו-פולינזיות" כולל את כל השפות האוסטרונזיות מחוץ לטייוואן והוא החל בשנות ה-70 ומאז הפך למינוח הרשמי למחקרים העוסקים בשפות העמים האוסטרונזים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שפות מלאיו-פולינזיות** בוויקישיתוף
* 2008 ניתוח מסד נתונים של אוצר המילים האוסטרונזי (באנגלית)
* History.com אנציקלופדיה: שפות מלאו-פולינזיות
* Central and Central-Eastern Malayo-Polynesian (באנגלית)
* שפות מלאיו-פולינזיות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ross, Malcolm (June 1996). "On the Origin of the Term 'Malayo-Polynesian'". Oceanic Linguistics. 35 (1): 143–145.
2. ↑  Blust, Robert (2013). *The Austronesian Languages* (revised ed.). Australian National University. hdl:1885/10191. ISBN 978-1-922185-07-5.
הפעלת תותח הרים מסוג סקודה במלחמת העולם הראשונה
חיילים הודים מרכיבים תותח הרים, 1895
**תותח הרים** או **הוביצר הרים** הוא תותח קטן, המיועד להובלה קלה בשטחי קרקע קשים למעבר וללוחמה בשטח הררי ששימש בעבר ככלי מסייע ללוחמי חיל רגלים. הוביצרים יעילים יותר בסוג לוחמה זה כיוון שזווית הירי בהם פחות מוגבלת. לרוב, ניתן התותח לפירוק והרכבה קלה בזמן קצר. החלקים ניתנים לנשיאה על ידי בהמות משא (סוסים, חמורים או פרדות), טרקטורים או אדם. בשל תכונה זו נקראים תותחים אלה גם "pack howizers". 

המצאת תותחי ההרים המודרניים, הנטענים מאחור ומצוידים במנגנון ספיגת רתע, מיוחסת למהנדסים הצבאיים וקציני הארטילריה פנאיוטיס דנגליס ופ. ליקודיס. התותח אותו תכנן דנגליס יוצר על ידי חברת שניידר הצרפתית ב-1893, את התכנון של ליקודיס ייצרו מפעלי קרופ הגרמנים. בתותחים אלה נעשה שימוש במלחמת הבלקן הראשונה ומלחמת הבלקן השנייה ומלחמת העולם הראשונה וכן בעשרות מערכות על ידי צבאות שונים ברחבי העולם, כולל מלחמת העולם השנייה ובמקרים מסוימים (בעיקר במדינות העולם השלישי) עד ימינו.

תותחי הרים הוחלפו על ידי מרגמות, טילי כתף וטילי נ"ט מסוגים שונים הנישאים ומתופעלים על ידי כוחות חי"ר בכל תוואי שטח.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **תותחי הרים** |

* רשימת תותחי הרים (באנגלית)
* חיל תותחני ההרים ההודי (באנגלית)
* מייג'ור-גנרל פרנקלין בל, תותחנות הרים - הוראות תרגול של צבא ארצות הברית (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7753561-3

 |
אלכסנדריה אוקסיו-קורטז בהפגנה לקידום הניו דיל הירוק
**הניו דיל הירוק** (באנגלית: **Green New Deal**) הוא כינוין של הצעות למאבק במשבר האקלים, שהבולטת בהן היא הצעה שהוצעה על ידי חברת בית הנבחרים אלכסנדריה אוקסיו-קורטז מהמפלגה הדמוקרטית בשנת 2019. ההצעה כוללת תוכנית תמריצים כלכלית בה הממשל הפדרלי מתגייס כדי להעביר את המדינה למאה אחוז אנרגיה מתחדשת תוך עשור אחד בלבד, תוך מעבר לכלכלה נטולת פחמן והפסקה כמעט מוחלטת של פליטת גזי חממה וצעדים נוספים כמו השקעות בחקלאות בת קיימא, תחבורת אפס פחמן כמו אופניים, תחבורה ציבורית ועוד. השם ניו דיל מתייחס לתוכניתו של נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט בשנות ה-30 של המאה ה-20 להוציא את ארצות הברית מהמיתון כלכלי הקשה באמצעות השקעה מסיבית של הממשל הפדרלי בתשתיות.

נשיאותו של ג'ו ביידן
--------------------

אחת מהבטחות הבחירות העיקריות של נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן הייתה המאבק במשבר האקלים. ביידן מינה את ג'ון קרי, מזכיר המדינה לשעבר לשליח הנשיאותי המיוחד לענייני אקלים ואת מנהלת הסוכנות להגנת הסביבה לשעבר, ג'ינה מקארתי ליועצת האקלים הלאומי של הבית הלבן היעד העיקרי של הממשל הוא להשיג פליטת גזי חממה אפסית עד לשנת 2050. אחד הצווים נשיאותיים הראשונים שביידן חתם עליהם הוא הצו לחזור להסכם פריז, ממנו הנשיא דונלד טראמפ יצא.

בישראל
------

בשנת 2019 הוציאה רשימת המחנה הדמוקרטי (שהתנועה הירוקה הייתה חלק ממנה) תוכנית לניו דיל ירוק בישראל לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים.

באפריל 2020 הודיעה השרה להגנת הסביבה גילה גמליאל כי משרדה יפרסם תוכנית ניו דיל ירוק לישראל, כאסטרטגיה ליציאה ממשבר הקורונה.

בפברואר 2021 יזמו פעילים בארגונים עומדים ביחד ומגמה ירוקה הקמת תנועה בשם "גרין ניו דיל לישראל"
. בין מטרות התנועה: התמודדות הממשלה עם משבר האקלים, יצירת משרות חדשות ברחבי הארץ במקומות עבודה ירוקים, מעבר הדרגתי לאנרגיה מתחדשת, סגירת תעשיות מזהמות שפוגעות בסביבה ובבריאות ופיתוח תעשיות ירוקות, וחיזוק מערכות הבריאות, הרווחה, החינוך והתחבורה הציבורית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הניו דיל הירוק** בוויקישיתוף
* אתר למנויים בלבד נתנאל שלומוביץ, כמו רוזוולט לפניו, ביידן רואה במשבר הזדמנות לחולל מהפכה בחברה בארה"ב, באתר הארץ, 1 באפריל 2021
* טראוויס קאבולה, נשיונל רוויו, עסק ביש: הניו-דיל הירוק של הדמוקרטים הוא עוד פנטזיה פרוגרסיבית בזבזנית, באתר מידה, 4 במרץ 2019
* אתר למנויים בלבד עומייר חק, מדוע הניו דיל הירוק דחוף כל כך, באתר TheMarker‏, 14 באפריל 2019
* שי קסירר, הפוליטיקה של משבר האקלים – לקראת גרין ניו דיל ישראלי, באתר מגזין "פיגומים", ‏3 ביוני 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  שני אשכנזי, ‏ביידן והאקלים: השקעות עתק של הממשל והמגזר העסקי, הסכם פריס, גרין-ניו-דיל רך, באתר גלובס, 9 בנובמבר 2020
2. ↑  אחרי ההשבעה: ביידן החזיר את ארה"ב להסכם האקלים, באתר ynet, 21 בינואר 2021
3. ↑  שני אשכנזי, ‏אגרות גודש ותחבורה ירוקה: המחנה הדמוקרטי מציג תוכנית "גרין ניו דיל" ישראלית, באתר גלובס, 27 באוגוסט 2019
4. ↑  שני אשכנזי, ‏ה"גרין ניו דיל" של גילה גמליאל: לרתום את מגפת הקורונה למאבק במשבר האקלים, באתר גלובס, 31 במאי 2020
5. ↑  מור גלבוע, תקווה אדומה-ירוקה: ה"גרין ניו דיל" מגיע לארץ, באתר "שיחה מקומית", 17 בפברואר 2021.
6. ↑  אתר תנועת "גרין ניו דיל לישראל".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: sh2020001010

 |
מקל גשם
**מקל גשם** הוא כלי נגינה בצורת צינור חלול וארוך העשוי בדרך כלל מעץ ואשר לתוך חללו מזדקרים קוצים, קיסמים או חומרים דומים שננעצו דרך גוף העץ. הצינור מלא בחלוקי נחל קטנטנים או שעועית יבשה. כאשר הופכים את המקל זזים העצמים הקטנים, פוגעים בקוצים לאורכו ומשמיעים קול המזכיר גשם.

מבנה המקל
---------

קטע קול של מקל גשםגוף המקל הוא גליל ארוך הסגור משני צדדיו. גופו של מקל גשם עשוי מסוגים שונים של עץ או מכמה מינים של קקטוסים כגון Eulychnia acida ו-Echinopsis pachanoi. בגוף הגליל נמצא מבנה בצורת סליל הבנוי ממקלות או מחטים, וחפצים קטנים כגון שעועית יבשה או אבנים קטנות וכאשר הופכים את המקל החפצים מתנגשים בסליל ובדפנות העץ ויוצרים רעש של גשם. הקקטוסים, שהם חלולים, מיובשים בשמש. הקוצים מוסרים ומוחדרים לתוך הקקטוס כמו מסמרים ליצירת סליל, נוספים חלוקי נחל או חפצים קטנים אחרים, והקצוות נאטמים. כאשר מקל הגשם משתנה למיקום אנכי נשמע צליל עדין הדומה למטר גשם.

היסטוריה וגאוגרפיה
------------------

מאמינים כי מקל הגשם הומצא על ידי שבט המפוצ'ה והוא שימש כמשחק מתוך אמונה שהוא יכול לגרום לסופות גשם. הוא נמצא גם בחופי צ'ילה, אם כי לא בטוח אם הוא נוצר על ידי בני האינקה. ניתן למצוא מכשירים דומים גם בדרום מזרח אסיה, אוסטרליה ואפריקה, שם הוא מיוצר לרוב באמצעות במבוק ולא בקקטוס מיובש. ולעיתים קרובות הם נמכרים לתיירים המבקרים בחלקים של אמריקה הלטינית וגם בדרום מערב ארצות הברית (שיש לה היסטוריה של ספרדית והשפעה תרבותית מקסיקנית).

לקריאה נוספת
------------

* מוזלי, כריסטין וכרמן פיס. "Rainsticks: Integrating Culture, Folklore, and the Physics of Sound." פעילויות מדע 44.1 (2007): 2-5. ראש הממשלה בחיפוש אקדמי. EBSCO. אינטרנט. 27 בספטמבר 2011.
* נוג'נט, ג'ף. "Permaculture Plants, agaves and cacti" SARI ספטמבר 2011

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקל גשם** בוויקישיתוף
* הכנת מקל גשם, באתר xnet
* הוראות להכנת מקל גשם, באתר exploratorium (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  *What Is a Rain Stick?*, נבדק ב-2022-07-28

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 2b2fa61b-2eae-4bf1-a0c0-37c5638b0660

 |
**בּוֹהִינִיָּה** (שם מדעי: *Bauhinia*. שם נפוץ באנגלית: *Orchid Tree* - עץ הסחלב) הוא סוג של צמחים בעלי פרחים, המונה כ-200 מינים של עצים, שיחים ובני שיח הנפוצים בעיקר בדרום אסיה ודרום-מזרח אסיה. פרחי אחד מהמינים, בוהיניה בלנקיאנה (*Bauhinia blakeana*) הם סמלה הרשמי של הונג קונג. עליו של אותו מין קרויים "העלה החכם", ומשמשים תלמידים בבית הספר כסימניות מסורתיות.

מאפיינים
--------

מרבית הבוהיניות הן עצים בגובה 6 עד 8 מטרים, עם עלווה המתפרשת לרדיוס של 3–6 מטרים. העלים רחבים ובעלי שפה תמימה ומעוגלת, כשטרף העלה גזור פעם אחת באמצעו.

הפרחים בעלי חמישה עלי כותרת, וצבעיהם עשויים להשתנות על פי המין. הגוונים הנפוצים הם ורוד, ארגמן, צהוב וכתום. הפריחה לרוב מתחילה בסוף החורף ויכולה להמשך עד תחילת הקיץ.

כמו כל בני משפחת הקטניות, פירות העץ הם זרעים עגולים הנישאים בתרמיל. זה מבשיל לרוב כחודש לאחר בקיעת הפרחים, ונפתח לאחר ייבושו לפיזור הזרעים.

תהליך ההאבקה של מרבית מיני הבוהיניה מבוצע על ידי ציפורים, כגון צופיות.

על השם
------

בוהיניה נקרא על שם האחים הבוטנאים השווייצריים-צרפתים גספר ויוהאן בוהין.

השם תורגם לעברית כ**בּוֹהִינִיָּה**, על פי האקדמיה ללשון העברית, בוטניקה: צמחי א"י (תש"ו), 1946.

בישראל
------

אף אחד ממיני הבוהיניה אינו צומח בר בישראל. עם זאת הבוהיניה, בפרט המין בוהיניה מגוונת (Bauhinia variegata), הוא עץ נוי נפוץ בערי ישראל. את שני הזנים המתורבתים, הפורחים בוורוד או בלבן, ניתן לראות בשדרות ובגינות ציבוריות. פריחת זנים אלו היא לרוב באביב ובסוף החורף. בנוסף זמינים לשתילה בארץ בוהיניה לבידה (Bauhinia tomentosa), עץ הנושא פרחים צהובים והשיח בוהיניה גלפיני (Bauhinia galpinii) הנושא פרחים ורודים.

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **בוהיניה** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Bauhinia** |

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Bauhinia tomentosa בוהיניה לבידה
2. ↑  פיגויה תרבותית, משתלות יגור

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007532069405171

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בקדוש נוצרי. אם התכוונתם ללהקת דום מטאל, ראו Saint Vitus.

**ויטוס הקדוש** (בלטינית: **St. Vitus**; בגרמנית: **Veit**; בקרואטית: **Sveti Vid**; בצ'כית: **Svatý Vít**) היה על פי האמונה הנוצרית קדוש נוצרי מסיציליה שבאיטליה שמת מות קדושים בשנת 303 בהיותו ילד או נער. יום ויטוס הקדוש נחוג ב-15 ביוני לפי הלוח הגרגוריאני וב-28 ביוני לפי הלוח היוליאני. שמו "ויטוס" מתרגם מלטינית כ"חיוני" (מלשון "חי"). הוא אחד מארבעה-עשר הקדושים המסייעים, שהתפילה אליהם נחשבת בכנסייה הקתולית ליעילה באופן יוצא דופן.

ויטוס נחשב לקדוש המגן של שחקנים, קומיקאים, רקדנים, וחולים באפילפסיה. כמו כן הוא מגן מברק, מהתקפות של בעלי חיים, ומשינה מוגזמת. ויטוס הוא גם הקדוש של בוהמיה (על שמו קתדרלת ויטוס הקדוש בפראג), העיר רייקה שבקרואטיה, והעיר פוריו (Forio) בקמפניה שבאיטליה. 

בימי הביניים חגגו אנשים במרכז אירופה ובצפונה (בגרמניה, בלטביה וכדומה) את סעודת ויטוס הקדוש עם מחול ויטוס הקדוש. "מחול ויטוס הקדוש" הוא גם השם שהוענק ברפואה לתסמין הכוריאה, הפרעה עצבית שמתבטאת בעוויתות ובתנועות בלתי רצוניות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויטוס הקדוש** בוויקישיתוף
* ויטוס הקדוש, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

| ארבעה-עשר הקדושים המסייעים |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אגאתיוס הקדוש • אגידיוס • אוסטתיוס הקדוש • ארסמוס הקדוש מאנטיוכיה • בלזיוס הקדוש • ברברה הקדושה • גאורגיוס הקדוש • דיוניסיוס הקדוש • ויטוס הקדוש • כריסטופורוס הקדוש • מרגרטה הבתולה • סיריאקוס הקדוש • פנטלאון הקדוש • קתרינה מאלכסנדריה |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118627279
* ISNI: 0000 0000 5828 1686
* LCCN: no93031410
* NKC: jo2009321148
* SUDOC: 243490186
* VIAF: 84204360
* WorldCat: lccn-no93031410

 |
**מועדון הכדורגל ויטה קלאב** הוא מועדון כדורגל מהעיר קינשאסה שברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. קבוצת הכדורגל של המועדון היא אחת מהגדולות במדינה וזכתה ב-13 אליפויות ו-9 גביעים לאומיים. גם במסגרות האפריקאיות הקבוצה השיגה הישגים נאים לאורך השנים - היא זכתה בגביע אפריקה לאלופות בעונת 1973 וסיימה כסגנית המחזיקה בעונת 1981 ו-2014.

הופעות מרכזיות באפריקה
----------------------

שתי עונות העילית של הקבוצה במעפלים האפריקאים היו בגביע אפריקה לאלופות. הראשון בעונת 1973, אז גברה בסיבוב השני על קבוצת מייטי ג'טס מניגריה וברבע הגמר על קבוצת סטאד מליאן ממאלי. בחצי הגמר גברה הקבוצה על קבוצת לאופרדס דואלה מקמרון ובצמד משחקי הגמר ניצבה מולה קבוצת הפאר מגאנה, אסאנטה קוטוקו. במשחק הראשון, שנערך בגאנה, ניצחה אסאנטה בתוצאה 2–4 אך במשחק הגומלין בקונגו ניצחה ויטה קלאב 0–3 וזכתה בתואר בפעם הראשונה והיחידה כיום בתולדותיה.

בעונת 1981 שיחקה הקבוצה פעם נוספת בטורניר זה, אז גברה בסיבוב הראשון על קבוצת פרימירו דה אגוסטו מאנגולה ובסיבוב השני על קבוצת סילורס מוולטה עילית (כיום בורקינה פאסו). ברבע הגמר חלפה הקבוצה על פני נצ'נגה ריינג'רס מזמביה ובחצי הגמר על קאלום סטאר מגינאה אך הפסידה בצמד משחקי הגמר לקבוצת טיזי אוזו מאלג'יריה, כאשר המשחק באלג'יריה נגמר בניצחון 0–4 והמשחק בקונגו נגמר בהפסד 0–1.

תארים
-----

* **גביע אפריקה לאלופות:** 1973
	+ סגנית: 1981, 2014
* **גביע הקונפדרציה האפריקאי:**
	+ סגנית: 2018
* **אלופת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: 14**
	+ אלופה: 1970, 1971, 1972, 1973, 1975, 1977, 1980, 1988, 1993, 1997, 2003, 2010, 2015 ,2018
* **הגביע של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: 9**
	+ זוכה: 1971, 1972, 1973, 1975, 1977, 1981, 1982, 1983, 2001
	+ סגנית: 1984, 1997
* **הליגה הפרובינציאלית של קינשאסה (אפפקין): 5**
	+ זוכה: 1957, 2001, 2002, 2004, 2005
* **הסופר-קאפ של קינשאסה: 3**
	+ זוכה: 2002, 2005, 2006

הופעות בטורנירים של ה-CAF
-------------------------

* **ליגת האלופות האפריקאית**: 2 הופעות

1998 - סיבוב ראשון
2004 - סיבוב שני
* **גביע אפריקה לאלופות**: 14 הופעות

1971: סיבוב שני
1973: **זוכה**
1974: סיבוב שני
1975: סיבוב שני
1978: חצי-גמר
1981: סגנית
1989: סיבוב שני
1995: סיבוב ראשון
2004: סיבוב שני
2011: סיבוב ראשון
2012: סיבוב ראשון
2013: סיבוב ראשון
2014: סגנית
* **גביע הקונפדרציה האפריקאי**: הופעה אחת

2008 - סיבוב ראשון בשמינית הגמר
2009 - שלב הבתים
2010 - סיבוב ראשון בשמינית הגמר
* **גביע CAF**: שתי הופעות

1996 - חצי-גמר
1999 - סיבוב שני
* **גביע אפריקה למחזיקות גביע**: 6 הופעות

1976 - חצי-גמר
1979 - רבע-גמר
1982 - רבע-גמר
1983 - רבע-גמר
1984 - סיבוב שני
2002 - רבע-גמר

שחקנים מפורסמים בעבר ובהווה
---------------------------

* מזואה אנסומבו
* ג'ף טוטואנה
* הרווה נזלו-למבי
* זולה מאטומונה
* ללו אמבלה
* יא יא פטי
* בלוקס בוקאסה קאסונגו
* ג'אן-קאסונגו באנזה
* אלוס-אלונגה אקקיה
* אנדיה

קישורים חיצוניים
----------------

* 
* ויטה קלאב, ברשת החברתית פייסבוק

* ויטה קלאב, ברשת החברתית טוויטר

* ויטה קלאב, ברשת החברתית אינסטגרם

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר WorldFootball.net
שכבות מקומטות
**עיקרון האופקיות המקורית** הוא אחד מעקרונות היסוד בגאולוגיה המשמשים לקבוע את גילן היחסי של שכבות סלע ואת זמן ואופן היווצרותן ומהווים כלים חשובים בסטרטיגרפיה.

עיקרון זה קובע כי ההרבדה המקורית של שכבות משקע תהיה תמיד אופקית, או כמעט אופקית. על-פי העיקרון, יש להניח כי שכבות כאלה תהיינה שבורות, מקומטות או נטויות רק לאחר שחלו עליהן תהליכים מאוחרים להרבדה, אחרי שהשכבות התמצקו והתלכדו לסלע. כיום מקובל כי עיקרון זה מהווה קירוב כללי אך מדויק מספיק.

התפתחות
-------

### שיני כריש

ניסוח העיקרון מיוחס לניקולאוס סטנו, מלומד דני בן המאה ה-17. סטנו למד רפואה ואנטומיה בקופנהגן והמשיך בלימודיו בליידן ואמסטרדם. ב-1665 עקר סטנו לפירנצה ושימש כרופאו האישי של פרדיננדו השני דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה. באוקטובר 1666 לכדו שני דייגים כריש ענק סמוך לעיר הנמל האיטלקית ליבורנו, ופרדיננדו השני הורה לשלוח את ראשו לסטנו. סטנו ניתח את ראש הכריש ופרסם את ממצאיו ב-1667. בחינה של שיני הכריש הראתה דמיון מפתיע לעצמים מסוימים עשויים מאבן שנמצאו בסלעים, שהמלומדים בני-זמנו כינו "גלוסופטראה" (glossopetrae), כלומר: "לשונות אבן". בניגוד למקורות קדומים ששיערו כי אבנים אלה נפלו מהשמיים או מהירח או כי המאובנים גדלו באופן טבעי בתוך הסלעים, טען סטנו גופים אלה נראים כשיני כריש מפני ש"היו פעם שיני כריש". הוא סבר כי השיניים הגיעו מפיותיהם של כרישים קדומים, ובמשך הזמן נקברו בבוץ או בחול שעכשיו הוא יבשה. סטנו טען כי תוך כדי תהליך הפיכת השיניים למאובנים השתנה הרכבם הכימי אבל צורתם נשמרה.

מחקרו זה של סטנו הוביל אותו לשאלה כיצד קורה שגוף מוצק אחד מצוי בשלמותו בתוך גוף מוצק אחר: סלע או שכבת סלעים. המחקר – שפורסם ב-1669 בשם "De solido intra solidum naturaliter contento dissertationis prodromus" – הביא לייחוס כמה מעקרונות היסוד בגאולוגיה הנוגעים לסטרטיגרפיה, בהם עיקרון האופקיות המקורית.

תצפיותיו בשכבות סלע הובילו את סטנו להסיק כי כדור הארץ לא היה סטטי וכי כוחות עצומים פעלו עליו לאורך תקופות ארוכות – מסקנות שהובילו במאה ה-20 לפיתוח מדע הטקטוניקה ולהבנה כי תנועת הלוחות והתנגשותם גורמים לשבירה, קימוט והטיית השכבות.

עיקרון האופקיות המקורית לא התקבל מיד, אולם הפך למקובל בקרב גאולוגים כמאה שנים לאחר ניסוחו.

משקעים נטויים במורדות פיורד
### יוצאים מן הכלל

כאמור, העיקרון מהווה קירוב כללי אך מדויק מספיק. סטנו יצא מתוך הנחה כי כל המשקעים מורבדים תמיד אופקית, אולם ידוע כי שכבות עשויות לשקוע בנטייה, למשל: משקעי נחלים וחוליות היוצרים שיכוב צולב אינם שוקעים אופקית אלא בזווית השיפוע הטבעי של אותם חומרים – הזווית המרבית לשיפוע יציב של החומר ברמת לחותו הטבעית. זווית זו נקבעת על-פי מידת החיכוך בין הגרגירים, צורתם ומידת ההידבקות ביניהם.

גם משקעים השוקעים מעל שטח נטוי – למשל בדלתה של נהרות גדולים או סביב שונית – ישקעו בנטייה, הנקראת "נטייה התחלתית".

ראו גם
------

* גאולוגיה - מונחים
* סטרטיגרפיה

לקריאה נוספת
------------

* עמנואל מזור, **גיאולוגיה בפטיש ישראלי**, האוניברסיטה הפתוחה, 1994, מסת"ב 965-06-0276-3
* עקיבא פלכסר, **גיאולוגיה, יסודות ותהליכים**, אקדמון, 1992, מסת"ב 965-350-026-0

קישורים חיצוניים
----------------

* שלמה שובאל, **צפונות כדור הארץ**, האוניברסיטה הפתוחה (דורש הרשמה לאתר) וב גוגל ספרים
סר **הנרי דה בוואור דה ליל** (באנגלית: **Henry de Beauvoir De Lisle**; 27 ביולי 1864 – 16 ביולי 1955) היה גנרל בצבא בריטניה אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

ליל נולד ב-27 ביולי 1864 באי גרנזי השייך לאימפריה הבריטית. הוא התחנך באי הסמוך, ג'רזי. בשנת 1882 נרשם ללימודים באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט, וב-1883 התגייס לצבא בריטניה והוצב ברגימנט חיל הרגלים דורהאם (D.L.I.). בין 1885-1886 הוצב במצרים ולחם במלחמה המהדית. על חלקו במהלך המלחמה קיבל את אות השירות המצוין. ב-1887 הוצב בהודו הבריטית, וב-1 באוקטובר 1891 קודם לדרגת קפטן. הוא התפרסם כפרש מומחה וספורטאי מצטיין, ושימש כראש נבחרת הפולו של הגדוד שלו. בהנהגתו, זכתה הנבחרת באליפויות רבות בין יחידות בריטיות או בין הבריטים להודים הילידים. ב-1899 למד במכללה צבאית, ולאחר מכן הועבר לרגימנט הדרגונים ה-5 של המשמר (הנסיכה שארלוט מוויילס). הוא פיקד על יחידות פרשים במהלך מלחמת הבורים השנייה, נפצע קשה באוגוסט 1900, ואוזכר בשדרים שלוש פעמים. ב-1 בינואר 1902 קיבל קידום לדרגת קבע של מייג'ור, ודרגת כבוד של לוטננט קולונל. במאי של אותה שנה הוחזר לבריטניה. הלורד קיצ'נר (מפקד הצבא הבריטי בסוף מלחמת הבורים) תיאר אותו כ"קצין בעל אופי יוצא מן הכלל". ב-1903 הוא מונה לסגן מפקד רגימנט הדרגונים המלכותי ה-1, וב-1906 מונה למפקד הרגימנט. ב-1910 הוצב כקצין מטה במחנה אלדרשוט, וב-1911 הועלה לדרגת בריגדיר מונה למפקד בריגדת הפרשים ה-2.

### מלחמת העולם הראשונה

 ערך מורחב – **מלחמת העולם הראשונה**  

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, הוכפפה בריגדת הפרשים ה-2 תחת קורפוס הקלעים (Machine Gun Corps) ונשלחה אל חזית המערבית. הוא פיקד על הבריגדה במהלך קרב מונס. ב-12 באוקטובר של אותה שנה, הועלה ליל לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד דיוויזיית הפרשים ה-1. הוא פיקד על הדיוויזיה במהלך קרבות שונים בחזית המערבית, וב-27 במאי 1915 מונה למפקד הדיוויזיה ה-29. באפריל של אותה שנה הדיוויזיה שלו לקחה חלק חשוב במערכת גליפולי ובקרבות על הכפר קריתיה. ביולי מונה למפקד הזמני של הקורפוס ה-9, ובינואר 1916 הוחזר לפקד על הדיוויזיה ה-29 אשר נשלחה לחזית המערבית. הוא פיקד על הדיוויזיה במהלך הקרב על הסום, קרב אראס, הקרב השני על האן, קרב מסין, קרב פשנדל וקרב קמברה. ליל היה ידיד קרוב של אדמונד אלנבי. ביוני 1917 נקרא אלנבי לעזוב את פיקודו על הארמייה השלישית ולפקד על חיל המשלוח המצרי. ליל נפגש עם אלנבי במלון בלונדון, ושם אלנבי קונן בפניו שהוא אינו רוצה בתפקיד והוא עתיד להיכשל בו. ליל ניחם אותו באמצעות נבואות מהתנ"ך על ישועת ירושלים, וניבא שהעיר הקדושה תיפול בידי בריטניה עוד באותה שנה. כאשר ירושלים אכן נפלה בדצמבר של אותה שנה, נקרא ליל לשאת נאום לכבוד המאורע בסנט מרטין בשדות. במרץ 1918 הוא הועלה לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד הקורפוס ה-13. באפריל של אותה שנה מונה למפקד הקורפוס ה-15, לחם עמו במתקפת מאה הימים, ופיקד עליו עד סיום המלחמה.

### אחריתו

ב-1919 הוא מונה למפקד הפיקוד המערבי, וב-1926 פרש מהצבא בדרגת גנרל מלא. לאחר פרישתו שימש כמאמן פולו. ליל היה גם סופר, וחוץ מזיכרונותיו פרסם גם שני ספרים אוטוביוגרפיים למחצה על פולו. בין ניירותיו נמצאו גם טיוטות רבות שלא פורסמו מעולם. הוא מת בלונדון ב-16 ביולי 1955 בגיל 90.

קישורים חיצוניים
----------------

* בוואור דה ליל (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1111643679
* VIAF: 1171147270405835700004
* WorldCat (עם VIAF): 1171147270405835700004

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בהר באי ג'יימס רוס, בארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו פסגת דגר.

**פסגת דגר** (באנגלית: **Dagger Peak**; מילולית: פסגת הפגיון) הוא פסגה סלעית, בעלת מדרונות תלולים, העולה בתלילות בקצה של האי ג'יימס רוס, שלמול חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.

הפסגה ממוקמת בקצה המערבי של רכס קומב, בחלקו של האי המצוי בסמוך מדרום לחצי האי טריניטי (שבחצי האי האנטארקטי).

גובהה של הפסגה 90 מטרים מעל פני הים.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי הפסגה

אזור זה נחקר לראשונה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1902 - 1903, על ידי המשלחת השוודית לאנטארקטיקה בפיקודו של אוטו נורדנשלד.

הפסגה מופתה לראשונה על ידי סוקרים של סקר שטחי חסות איי פוקלנד בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1945 - 1946.

### מקור השם

שמה של הפסגה ניתן לה בשנת 1945 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.

השם הוא תיאורי - הפסגה בעלת המדרונות הסלעיים התלולים מזכירה פגיון.

לקריאה נוספת
------------

• CHRISTIAN HJORT, OLAFUR INGOLFSSON, PER MOLLER, and JUAN MANUEL LIRIO, **Holocene glacial history and sea-level changes on James Ross Island, Antarctic Peninsula**, JOURNAL OF QUATERNARY SCIENCE (1997) 12 (4) 259–273
• Rodney M. Feldmann, Dale M. Tshudy, Michael R. A. Thomson, **Late Cretaceous and Paleocene Decapod Crustaceans from James Ross Basin, Antarctic Peninsula**, Memoir (The Paleontological Society), Vol. 28, Supplement to Vol. 67, no. 1 of the Journal of Paleontology (Jan. 1993), pp. 1-41 Stable URL:

קישורים חיצוניים
----------------

* פסגת דגר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* פסגת דגר באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* פסגת דגר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור פסגת דגר
* פסגת דגר באתר mindat
* מחשבון מרחקים - המרחק מפסגת דגר לאתרים סמוכים

הערות שוליים
------------

1. ↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  מידע גאוגרפי והיסטורי
3. ↑  לפי המאמר "Holocene glacial history and sea-level changes on James Ross Island, Antarctic Peninsula", המפורט בפסקת "לקריאה נוספת", גובהה של הפסגה 100 מטרים מעל פני הים
4. 1 2 3 4 5  מידע היסטורי

| אתרי האי ג'יימס רוס |
| --- |
| מבנים ובסיסי מחקר

|  |  |
| --- | --- |
| בסיסי מחקר | תחנת הקוטב מנדל |

 |
| הרים, גבעות ומצוקים

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| הרים | דגר | תצלום אוויר של האי ג'יימס רוס |
| גבעות | בלנקמאנג' • וירג'ין |
| נונאטאקים | אורגנפייק |
| מצוקים | פוסטר |

 |
| עמקים

|  |  |
| --- | --- |
| עמקים | לוסט |

 |
| קרחונים וגופי מים

|  |  |
| --- | --- |
| קרחונים | טייט • סוויפט |
| כיפות קרח | דובסון |

 |
**מילה צרובסקה** (במקדונית: **Мила Царовска**; נולדה ב-6 במאי 1984) היא עובדת סוציאלית ופוליטיקאית, שכיהנה כשרת העבודה והרווחה ה-12 של מקדוניה הצפונית.

ביוגרפיה
--------

צרובסקה נולדה ב-6 במאי 1984 בסקופיה.

צרובסקה למדה במכון לעבודה סוציאלית בפקולטה לפילוסופיה באוניברסיטת סקופיה. ב-2005–2015, הייתה צרובסקה רכזת התוכנית של האגודה לחינוך ומחקר בריאות (HERA), ובנובמבר 2015 עד מאי 2016 הייתה יועצת בקבינט של השרה פרוסינה רמנסקי (מק'). לאחר סיום הלימודים, עבדה צרובסקה במספר ארגונים אזרחיים וארגונים לא ממשלתיים בתחום העבודה והרווחה.

ב-1 ביוני 2017 ועד ל-3 בינואר 2020, כיהנה כשרת העבודה והרווחה ה-12 של מקדוניה הצפונית. מ-3 בינואר 2020 עד 16 בינואר 2022 היא שימשה כסגנית ראש הממשלה הממונה על ענייני הכלכלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מילה צרובסקה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Министерза труд и социјална политика Министерство за труд и социјална политика на Македонија
2. ↑  Мила Царовска – министер за труд и социјална политика (אורכב 15.03.2018 בארכיון Wayback Machine) A1on.mk
**גלאורינוס גלאוס** (שם מדעי: ***Galeorhinus galeus***) הוא מין של כריש ממשפחת הכרישוניים, החי ברחבי הימים בעומקים של עד 800 מטרים והוא המין היחידי בסוג **Galeorhinus**. כריש זה מצוי בסכנת הכחדה חמורה בטבע עקב דיג יתר לבשרו, סנפיריו והכבד שלו.

כריש זה מגיע לאורך ממוצע של 125 עד 180 ס"מ אך נתפסו כבר פרטים באורך של מעל 2 מטרים ומשקל של 45 ק"ג. הכריש בעל גוון אפור ורוד והבטן בהירה. הוא בעל גוף זרים עם סנפיר גבי משולש וסנפיר נוסף נמוך יותר לפני הזנב, מצוי מעל סנפירי השת. הזנב בעל עוקץ בקצהו העליון וסנפירי החזה קצרים יחסית. לכריש לסתות חזקות בעלות שיניים משולשות קצרות המתחלפות במהירות. נקבת הכריש משריצה 28 עד 32 צאצאים לים.

כריש זה נמצא מסביב לעולם בייחוד בחופם ממוזגים לרבות בים התיכון ובצפון-מזרח האוקיינוס האטלנטי וכן לחופי נמיביה ודרום אפריקה. הוא מצוי גם בדרום-מערב האוקיינוס האטלנטי סביב דרום ברזיל וארגנטינה אך לא בצפון-מערב האוקיינוס האטלנטי. באוקיינוס השקט הוא נמצא בין קולומביה הבריטית לבאחה קליפורניה ולחופי צ'ילה ופרו וגם לחופי דרום אוסטרליה, טסמניה וניו זילנד. הכריש נודד קילומטרים רבים באוקיינוסים, לעיתים מעל 1,200 ק"מ.

הכריש הוא צייד של דגים שונים לרבות סרדיניים, סוליתאים, קרפדגיים, עקרבנונים וגם דיונונים. הוא תופס את טרפו הן מקרקעית הים והן מעליה.

כריש זה מצוי בסכנה עקב דיג יתר, לרוב בשביל מאכלי דגים כמו פיש אנד צ'יפס וכן בשביל תכולת הכבד העשירה בוויטמינים שלו. זהו מין מוגן שאסור לדיג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גלאורינוס גלאוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* גלאורינוס גלאוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  גלאורינוס גלאוס באתר הרשימה האדומה של IUCN

* 
* 
* 
* 

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555547505171
* LCCN: sh85052781

 |
דיוקנו של מארינו גרימאני, מעשה ידי גבריאלה קאליארי.
**מארינו גרימאני** (באיטלקית: **Marino Grimani**; ‏ 1 ביולי 1532 - 25 בדצמבר 1605) היה הדוכס ה-89 של ונציה. גרימאני כיהן כדוג'ה מאז מינויו ב-26 באפריל 1595 ועד פטירתו.

כהונתו של גרימאני ידועה הן בשל חגיגות ההכתרה המפוארות שערך לאשתו, מורוסינה מורוסיני, והן בשל המחלוקת עם האפיפיור פאולוס החמישי אשר החלה בתקופתו והביאה לנידוי העיר ונציה כולה על ידי האפיפיור בתקופת כהונת יורשו של גרימאני, הדוג'ה לאונרדו דונאטו.

קורות חיים
----------

מארינו גרימאני נולד בשנת 1532 בוונציה לדונאטה פיזאני ולג'ירולאמו גרימאני. אביו של מארינו היה סוחר עשיר ופוליטיקאי ואציל ונציאני. בשל ייחוסו ומעמדו התמנה מארינו גרימאני לתפקיד פודסטה בגיל צעיר יחסית, ולאחר מכן מונה לתפקיד שגריר לה סרניסימה במדינת האפיפיור. עם שובו לוונציה התמנה לתפקיד קווליירה והחל לפעול בפוליטיקה המקומית תוך שהוא משתמש בעושרו ובמעמדו לרכוש לעצמו תמיכה.

לאחר מותו של פאסקואלה צ'יקוניה היה גרימאני מועמד לתפקיד הדוג'ה. בבחירות שנערכו שוב ושוב, שבעים פעמים, לא קיבל אף אחד מהמועמדים די קולות על מנת להיבחר. גרימאני ניצל את עושרו והעניק מתנות לבעלי זכויות ההצבעה על מנת להבטיח את בחירתו ב-26 באפריל 1595.

בשל הפופולריות הרבה שלו, חגגה ונציה את בחירתו במספר רב של פסטיבלים, אירועים ומסיבות. כאשר הגיעו אלה לסיומם, נשא מארינו לאישה את מורוסינה מורוסיני, נישואין אשר החלו סבב חדש של מסיבות ופסטיבלים אשר נמשכו זמן רב.

בין השנים 1601–1604 התקבלו בוונציה, תחת הנהגתו של גרימאני, מספר רב של חוקים המגבילים את סמכויות הכמורה והאפיפיור ברפובליקה. המשבר בין ונציה לאפיפיור הגיע לשיא חדש בשנת 1605 עת נשפטו שני כמרים בגין פשעים שבוצעו - ובכך בוטל למעשה החיסיון שהיה לכמורה מפני בתי המשפט החילוניים. ב-10 בדצמבר 1605 שלח האפיפיור פאולוס החמישי מחאה רשמית לוונציה.

גרימאני נפטר ב-25 בדצמבר 1605, בשיאו של המשבר עם האפיפיור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מארינו גרימאני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb125208180 (data)
* GND: 116836121
* ISNI: 0000 0000 7819 3974
* LCCN: n91021056
* RKD: 492985
* SNAC: w6tq6n0n
* SUDOC: 034453814
* VIAF: 15530106
* WorldCat: lccn-n91021056

 |
**פרובוט** (**Probot**, "רובוט לאיסוף מידע" בתרגום חופשי) הוא פרויקט מוזיקלי שנהגה על ידי דייב גרוהל. באלבום הגשים גרוהל את חלומו לנגן עם סולני להקות הבי מטאל משנות השמונים ומשנות התשעים שהשפיעו על טעמו המוזיקלי בתקופת התבגרותו. הרעיון התקבל בספקנות רבה על ידי עולם המטאל בגלל הרקע המוזיקלי של גרוהל (נירוונה, פו פייטרס) שלא נחשב למטאלי, אך זכה לביקורות משבחות ביותר לאחר צאתו.

בדומה לאלבום Foo Fighters מ-1995, גרוהל כתב את כל המוזיקה וניגן ברוב הכלים. גיטריסט נוסף שמנגן באלבום הוא קים ת'אייל ( חבר לשעבר בלהקה סאונדגארדן).

בכל רצועה באלבום שר זמר שונה, בין השאר למי קילמיסטר, מקס קוואלרה וקינג דאיימונד. כמה מן המוזיקאים שעבדו על האלבום לא עבדו ישירות עם גרוהל, אלא הקסטות שולחו מאולפן לאולפן עד להשלמתו של האלבום. גרוהל פנה גם לחלוץ הדת' מטאל צ'אק שולדינר, שנאבק באותה התקופה בסרטן המוח, ואף הקים מפעל התרמה למימון הטיפול הרפואי בשולדינר, אך שולדינר נפטר בטרם יכול היה להשתתף באלבום.

הווידאו קליפ לסינגל הראשון, "Shake Your Blood", כולל הופעה של 66 נשים מתוך אתר אינטרנט למבוגרים בלבד בשם "Suicide Girls". מספר דקות לאחר סיומה של רצועה 11 מתחילה להתנגן רצועה נסתרת המושרת בידי הקומיקאי והשחקן ג'ק בלאק.

רשימת השירים
------------

כל זמר כתב את מילות השיר אותו הוא מבצע. כל הלחנים: דייב גרוהל.

1. "Centuries of Sin" עם קרונוס (ונום)
2. "Red War" עם מקס קוואלרה (סולפליי, ספולטורה)
3. "Shake Your Blood" עם למי קילמיסטר (מוטורהד)
4. "Access Babylon" עם מייק דין (Corrosion Of Conformity)
5. "Silent Spring" עם קורט ברכט (.D.R.I)
6. "Ice Cold Man" עם לי דוריאן (קת'ידרל, נפלם דת', טית' אוף ליונס רול דה דיבייד)
7. "The Emerald Law" עם ויינו (סיינט ויטוס, דה אובססט, ספיריט קרוואן, פלייס אוף סקאלס, דה הידן הנד)
8. "Big Sky" עם טום ג'י. ווריור (אפוליון סאן, סלטיק פרוסט)
9. "Dictatosaurus" עם סנייק (וויבוד)
10. "My Tortured Soul" עם אריק וגנר (טראבל)
11. "Sweet Dreams" עם קינג דאיימונד (קינג דאיימונד, מרסיפול פייט)

### רצועה נסתרת

* "I Am the Warlock" עם ג'ק בלאק (טניישס די)

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של פרובוט
* Last.fm פרובוט באתר Last.fm

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 9295 8718
* LCCN: no2006074601
* MusicBrainz: e61baf26-04fe-4f07-8f2a-c1ecbf7ca4c1
* VIAF: 136409766
* WorldCat: lccn-no2006074601

 |
**ססיל דה ור** (באנגלית: **Cecil Valentine De Vere**;‏ 14 בפברואר 1845, סקוטלנד – 9 בפברואר 1875, אנגליה) היה שחמטאי אנגלי-סקוטי. ניצח באליפות הרשמית הראשונה של בריטניה, בשנת 1866, בגיל 21.

ביוגרפיה
--------

דה ור שיחק שחמט ללא מאמץ ובצורה אלגנטית, ללא שהזדקק ללימוד תיאורית הפתיחות של השחמט; במובן זה דמה סגנון משחקו לזה של חוסה ראול קפבלנקה. עלייתו לצמרת השחמטאית הייתה מטאורית ובאופן דומה הייתה נפילתו ולכן הושווה לפול מורפי וכונה "מורפי האנגלי". כישרונו הטבעי הגדול למשחק היה מלווה בבטלנות. דה ור לקה בשחפת בשנת 1867 ולאחר מכן התמכר לאלכוהול. מרבית חייו שהה בלונדון אך בשנת 1874 עבר בעצת חבריו לטורקיי בדרום אנגליה, בתקווה להתאושש מהשחפת. שם מת דה ור, לפני שמלאו לו 30.

ספר עליו
--------

Owen Hindle & Bob Jones: The English Morphy? The life and games of Cecil De Vere, first British chess champion. Keverel Chess Books, Exmouth 2001. מסת"ב 0-9531321-4-5

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ססיל דה ור** בוויקישיתוף

* ססיל דה ור, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* דה ור, bidmonfa.com
* מאמר על דה ור,chesscenter.com
* מידע כללי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 5027 8132
* LCCN: nb2002011101
* NTA: 244614571
* VIAF: 1974236
* WorldCat: lccn-nb2002011101

 |