**שמואל אסקרוב** (נולד ב-27 בספטמבר 1949) הוא קצין צהל בדרגת רב-סרן ששימש סגן מפקד גדוד 53 במהלך קרבות הבלימה ברמת הגולן במלחמת יום הכיפורים.

אסקרוב גדל בקיבוץ קריית ענבים. הוא התגייס בנובמבר 1967 ולמרות מחלת האסתמה ממנה סבל, הוא ביקש לשרת כלוחם בחטיבה 7. אסקרוב עבר את מסלול הלוחם בשריון בתפקיד נהג טנק, לאחר מכן עבר וסיים בהיצטינות קורס מפקדי טנקים וקורס קציני טנקים. הוא שירת בתור מפקד מחלקה, סגן מפקד פלוגה וקצין מבצעים בגדוד 82 של החטיבה, הוא השתחרר בשנת 1972 כשהוא חוזר לעבודות החקלאות בקיבוץ.

באוקטובר 1972 חזר אסקרוב לשירות צה"ל ושירת במפקדת חילות השריון. זמן קצר לפני פרוץ מלחמת יום הכיפורים עבר אסקרוב לשרת בתור סגן מפקד גדוד 53 של חטיבה 188, בגיל 24 היה אסקרוב הסמג"ד הצעיר ביותר בצה"ל.

מלחמת יום הכיפורים
------------------

ב-6 באוקטובר 1973 עם פרוץ הקרבות, הוצב גדודו של אסקרוב בגזרה הדרומית של רמת הגולן. אסקרוב יצא עם כוח של שלושה טנקים מפלוגה ג' (גדוד 53), שלושה מפלוגה ז' (גדוד 74) וטנק מפקד פלוגה ז' אורי עקביה, כדי לחסום את ציר 'כודנה' באזור מוצב 111 כנגד המתקפה הסורית. כאשר הגיעו לנקודת הבלימה התנהל קרב כנגד עשרות טנקים סורים אשר במהלכו נפצע אסקרוב ופונה אחורה לבית חולים. יומיים לאחר מכן, ב-8 באוקטובר ברח אסקרוב מבית החולים יחד עם יוסף אלדר וחזר לגדודו בחזית כשהוא עדיין פצוע. בשלב זה הקרבות בדרום ובמרכז רמת הגולן היו קשים במיוחד והצבא הסורי כבש חלק נרחב מדרום הרמה והגיע עד מחנה נפח. יום לפני כן ספגה החטיבה מכה קשה עם נפילת המח"ט יצחק בן-שהם, הסמח"ט דוד ישראלי וקצין האג"ם בני קצין במהלך הקרב על נפח.

יחד עם יוסי בן-חנן ארגן אסקרוב 11 טנקים משארית טנקי החטיבה ויצא עם הכוח לכיוון הר חרמונית ורכס הבוסטר בגזרה הצפונית. לפני צאתו פגש אותו ראש מטה פיקוד צפון, אורי בר-און ופקד עליו לחזור לבית החולים. אסקרוב ענה לו - אני עכשיו מפקד חטיבת ברק ואני נותן פה פקודות. במהלך הקרב נפצע באופן קשה כאשר כדור פגע בראשו. לאחר פציעה זו היה אסקרוב מחוסר הכרה במשך שבועיים ולאחר מכן נדרשו לו עוד מספר שנים של שיקום. פציעת הראש הותירה אותו משותק במחצית גופו ופגעה ביכולת הדיבור שלו עד היום. חייו של אסקרוב ניצלו הודות לפעולות ראשוניות של הרופא הגדודי ד"ר דן אנגלהרד והרופאים בבית החולים רמב"ם שהחליטו לנתח למרות הסיכויים הקלושים.

על מעשים אלו במהלך קרבות הבלימה ברמת הגולן, הוענק לאסקרוב עיטור העוז במאי 1975 על ידי הרמטכ"ל מרדכי גור. בנוסח סיפור גבורתו שצורף לעיטור העוז, מדובר גם על ההערכה רבה שיש אליו, לגבי "הקרב השני" שלו בהתמודדות עם אבדן כושר הדיבור החלקי, והעזרה והקשרים שיצר לעידוד פצועים נוספים במהלך שיקומו הארוך הנמשך עד היום.

אבדן כושר הדיבור שלו הוא דוגמה של אפזיה - סוג לקות של אבדן כושר דיבור וקריאה (אפזיה) הנובע מפגיעה באזור ברוקה באונה ה של המוח שבו הדיבור אינו שוטף, יש איבוד מילים חשובות ושליפת דומות להן, חסרות מילות התחביר וההטיות, אבל הדיבור הוא לעניין ומובן לשומעים, וכך גם הבנתו את הנאמר לו.

ראו גם
------

* קרבות הבלימה והתקפת הנגד הישראלית ברמת הגולן
* חטיבה 188 במלחמת יום הכיפורים

קישורים חיצוניים
----------------

* שאול נגר, שמוליק אסקרוב - סיפורו של פצוע קשה, 17 בדצמבר 2009, אתר יד לשריון
* תיאור המעשה עליו קיבל את עיטור העוז באתר 'גבורה'. באתר הגבורה
* 1:01:03 - שמוליק מספר על נאום המפקד יוסי בן חנן בסרט עֹז 77 שהפיקו אביגדור קהלני ואליצור ראובני (פורסם בערוץ היוטיוב של אתר התרבות בילוי נעים) בשעה [1:20:06] הוא מספר על הפציעה שלו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אור ברנע, פעמיים שמוליק, באתר ynet, 31 בדצמבר 2010
2. ↑  אורי מילשטיין, **קריסה ולקחה**, מהדורה שלישית, 1999, עמ' 223
3. ↑  שמוליק אסקרוב - סיפורו של פצוע קשה, כתבה של שאול נגר, 17 בדצמבר 2009 (אתר יד לשריון)