משה ואהרן ניצבים בפני פרעה ואנשיו, איור מתנ"ך הולמן משנת 1890
**פַּרְעֹה** הוא דמות מקראית, מלך מצרים, שמלך בזמן שעבוד בני ישראל במצרים.[דרושה הבהרה]

האזכור הראשון שלו הוא בתחילת ספר שמות, שם נכתב: "וַיָּקָם מֶלֶךְ-חָדָשׁ עַל-מִצְרָיִם, אֲשֶׁר לֹא-יָדַע אֶת-יוֹסֵף", ועל משמעות פסוק זה מתקיימת מחלוקת בתלמוד בין רב לשמואל, לפי אחד מהם המלך החדש היה "חדש ממש", ולפי השני כוונת הפסוק היא שהמלך לא התחלף, אלא "נתחדשו גזירותיו". בהמשך הספר מסופר בהרחבה על שעבוד בני ישראל במצרים ובתיאור עשר המכות ויציאת מצרים.

תיאורו החיצוני
--------------

לפי חז"ל, פרעה של ימי משה היה נמוך באופן קיצוני. בתלמוד מובאת בשם רב פפא האמירה "פרעה שבימי משה – הוא אמה וזקָנו אמה, ופרמשתקו אמה וזרת".

שעבוד בני ישראל, עשר המכות ויציאת מצרים
---------------------------------------

 ערכים מורחבים – **שעבוד מצרים, עשר מכות מצרים, יציאת מצרים**  

פרעה חשש שגידולם של בני ישראל בארצו, יהווה סכנה לביטחונה של מצרים, שכן הוא עלול לשמש כגיס חמישי בכל מלחמה עתידית, במטרה להשתחרר מהגלות במצרים ולשוב אל ארץ מולדתם. לפיכך, הוא שינה את המעמד ואת היחס המועדף לו זכו עד אז בזכות היותם שארי המשנה למלך המנוח, והפך אותם בהדרגה לעבדים המשועבדים לעם המצרי. השעבוד כלל בעיקר ניצול קשה לצורך בניית ערי מסכנות ואסמי תבואה, אך גם ביצוע כל עבודות השדה השוטפות בכל רחבי הממלכה בעבודת פרך תוך כפייה ועינויים, במטרה להתיש את גופם ובכך למעט את הילודה בקרב העם העברי.

משנוכח לדעת שעבודות הפרך לבדן לא משיגות את מטרתן, שכן "וְכַאֲשֶׁר יְעַנּוּ אֹתוֹ כֵּן יִרְבֶּה וְכֵן יִפְרֹץ", זימן פרעה את שפרה ופועה המיילדות העבריות, ודרש מהן לדאוג להמית את כל הבנים הזכרים בשעת לידתם, שכן הם אלו שמאיימים על שלומה של מצרים מבחינה ביטחונית, ולא הבנות.

אולם המיילדות היו יראות את ה', וסירבו לשתף פעולה עם הגזרה. לפרעה טענו שהיולדות העבריות בקיאות בחכמת הלידה, ויודעות ללדת לבדן כבעלי חיים. ולכן "בְּטֶרֶם תָּבוֹא אֲלֵהֶן הַמְיַלֶּדֶת וְיָלָדוּ".

משנוכח פרעה שגם גזרה זו לא מועילה למיעוט הילודה, צווה על כל עמו שכל תינוק זכר שנולד לעברים - ידאגו להשליכו ליאור. גזרה זו אכן בוצעה.

ועם מות פרעה, לאחר שנות שיעבוד רבות וגזרותיו הרעות, זועק עם ישראל אל האלוהים, בבקשה שיושיעו.

בעיצומו של השיעבוד, מגיע משה בן עמרם ממדין, לאחר שברח לשם מפחד פרעה, וביחד עם אחיו אהרון, הגיע אל פרעה ודרש ממנו: "שלח את עמי!" - אף פרעה סרב. משה הדגים את כוחו של אלוהים באמצעות הפיכת מטה הרועים שלו לנחש מול פרעה. מטה אהרון הפך לתנין, בתגובה לכך כישפו גם חרטומי מצרים את מטותיהם והמירו אותם לתנינים, אך מטה משה בלע את התנינים ששלחו החרטומים. תשע מכות שנחתו על מצרים ופגעו בה, לא הצליחו לשכנע את פרעה לשחרר את ישראל ורק המכה האחרונה, המתת הבכורות, הובילה לכניעתו של פרעה וגירושם של בני ישראל אל המדבר.

לאחר זמן מועט פרעה חזר בו, והחל לרדוף אחרי בני ישראל, על מנת להחזירם למצרים. כאשר בני ישראל הגיעו לים סוף, הים נקרע לשניים והם עברו בתוכו. ה' חיזק את לב פרעה להמשיך לרדוף אחרי בני ישראל, והמים חזרו והטביעו אותו ואת צבאו בעודם עומדים בלב ים.

הפכפכותו
--------

כשמשה ואהרון מגיעים אל פרעה בפעם הראשונה ואומרים לו: "כֹּה אָמַר ה'... שַׁלַּח אֶת עַמִּי", פרעה עונה להם: "לֹא יָדַעְתִּי אֶת ה' וְגַם אֶת יִשְׂרָאֵל לֹא אֲשַׁלֵּחַ". אך בסוף המכה השנייה, מכת צפרדע, פרעה מאמין בה', ומבקש ממשה שיתפלל לה' שיסיר את הצפרדעים, ואחר כך הוא ישלח את ישראל לזבח לה'. לאחר שהצפרדעים הוסרו, פרעה "הכביד" את ליבו וסירב לשלח את ישראל. הדבר חזר בווריאציות שונות גם במכות הבאות, ובמכת ברד פרעה אמר: "חָטָאתִי הַפָּעַם, ה' הַצַּדִּיק וַאֲנִי וְעַמִּי הָרְשָׁעִים". אבל בכל זאת, פרעה שילח את ישראל רק אחרי מכת בכורות.

על פי המקרא וחז"ל, ה' שלל מפרעה את הבחירה החופשית לשלח את ישראל, והכריח אותו להכביד את ליבו ולסרב להוציא את ישראל ממצרים, כדי שפרעה יסבול את כל עשר המכות, ולא ישבר וישחרר את ישראל לפני הסוף, ואז לא תהיה עילה להכותו.

זיהויו ההיסטורי
---------------

 ערך מורחב – **הפרעה של יציאת מצרים**  

בעשורים האחרונים הפסיק המחקר ההיסטורי והארכאולוגי לראות את יציאת מצרים כאירוע היסטורי, ולכן נפסק העיסוק האקדמי בשאלה ״מי היה פרעה של יציאת מצרים״, אולם בעבר הרחוק יותר נחלקו ההיסטוריונים בשאלה זו. לפי דעה אחת, יציאת מצרים התרחשה בתקופתו של המלך אחנתון, שהנהיג מספר רפורמות בדת המצרית, כגון פולחן לאל ראשי אחד. דעה רווחת במיוחד גרסה כי רעמסס השני עשוי להיות הפרעה המדובר בסיפור יציאת מצרים - שכן לפי המקרא בני ישראל הועבדו בבניית 'עיר מסכנות' ששמה רעמסס, וייתכן שהיא נקראה על שם רעמסס הראשון או השני. חלק מהחוקרים זיהו את רעמסס כפרעה המשעבד שמת בפרשת שמות וחלק כפרעה שהומלך לאחר מות המשעבד, ורדף אחר משה ושבטי ישראל לים סוף. לדעת האחרונים השעבוד התרחש בימי סתי הראשון. הראשון לזהותו כך היה ההיסטוריון אוסביוס מקיסריה במאה ה-3 לספירה. לעומת זאת, חוקרים אחרים והמסורת המוסלמית מזהים את פרעה המקראי, בדמות בנו ויורשו של רעמסס השני, מרנפתח.

ראו גם
------

* פרעה (דמות מקראית)
* פרעה (תואר מלוכה מצרי)
* יציאת מצרים במחקר

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף י"א, עמוד א'
2. ↑  המילה "פרמשתקו" מפורשת לרוב ככינוי לאבר מינו, ורש"י פירש "אמתו"
3. ↑  תלמוד בבלי, מסכת מועד קטן, דף י"ח, עמוד א'
4. ↑  ספר שמות, פרק א', פסוק י"ב.
5. ↑  ספר שמות, פרק א', פסוק י"ט.
6. ↑  בפרק ב' בספר שמות, מצוין: "וַיְהִי בַיָּמִים הָרַבִּים הָהֵם וַיָּמָת מֶלֶךְ מִצְרַיִם", אך חז"ל במדרש אמרו, שלא מת אלא "נצטרע, והמצורע חשוב כמת".
7. ↑  ישראל פינקלשטיין וניל אשר סילברמן, "ראשית ישראל".
8. ↑  אילן שרון, "קריסת תקופת הברונזה ועליית תקופת הברזל", 2014.

| ספר שמות |
| --- |
| פרשת שמות | גזירות פרעה • שעבוד מצרים • משה בתיבה • בתיה בת פרעה • בריחת משה למדין • הסנה הבוער • צפורה במלון • משה בארמון פרעה |
| פרשת וארא | עשר מכות מצרים • מכת דם • מכת צפרדע • מכת כינים • מכת ערוב • מכת דבר • מכת שחין • מכת ברד |
| פרשת בא | מכת ארבה • מכת חושך • פסח מצרים • מכת בכורות • יציאת מצרים • קידוש בכורות • תפילין |
| פרשת בשלח | עמוד הענן ועמוד האש • קריעת ים סוף • שירת הים • שירת מרים • מרה • אילם • מן • פרשת המן • תחום שבת • רפידים • מלחמת עמלק |
| פרשת יתרו | יתרו וצפורה • עצת יתרו • שלושת ימי ההגבלה • מעמד הר סיני • עשרת הדיברות • לא תעשון אתי |
| פרשת משפטים | עבד עברי • אמה עברייה • חובל • נזקי בהמה (קרן, שן ורגל) • נזקי בור • נזקי אש • גנבה והבא במחתרת • דיני שומרים • מפתה • כל אלמנה ויתום לא תענון • טרפה • אחרי רבים להטות • ברית האגנות • לוחות הברית |
| פרשת תרומה | בניית המשכן • ארון הברית • הכפורת • הכרובים • השולחן • המנורה • יריעות המשכן • קרשי המשכן • האדנים • הפרוכת • מזבח הנחושת • קלעי חצר המשכן. |
| פרשת תצוה | הדלקת הנרות במקדש • בגדי כהונה • קורבן התמיד • שבעת ימי המילואים • חנוכת המשכן • מזבח הזהב |
| פרשת כי תשא | מחצית השקל • כיור הנחושת • קטורת הסמים • שמן המשחה • חטא העגל • שבירת הלוחות • שלש עשרה מידות הרחמים • קרינת פני משה |
| פרשת ויקהל | יריעות המשכן • קרשי המשכן • הארון • השולחן • המנורה • מזבח הזהב • מזבח הנחושת • כיור • קלעי החצר |
| פרשת פקודי | סיכום הקמת המשכן • חנוכת המשכן |
| דמויות בספר | שפרה ופועה • עמרם • יוכבד • משה • אהרן • מרים הנביאה • פרעה • בתיה • יתרו • צפורה • נחשון בן עמינדב • יהושע בן נון • בצלאל בן אורי • אהליאב בן אחיסמך |
| ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים |