recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ז'אק שארדון** (בצרפתית: **Jacques Chardonne**‏; 2 בינואר 1884 - 29 במאי 1968), סופר צרפתי.

ביוגרפיה
--------

ז'אק בוטלו נולד בעיירה בארביזייה במחוז שארנט שבמערב צרפת, לאב שהיה סופר ולאם ממוצא אמריקני שהייתה מיורשי מפעלי החרסינה שבעיר לימוז'. הוא למד בקולג' של בארביזייה, ואחרי שסיים את לימודי המשפטים הפך לעורך ספרותי של בית הוצאה לאור. ב-1921 הוציא לאור את ספרו הראשון "שיר דודים" בשם העט ז'אק שארדון, ספר שגרם לפרסומו המיידי כמחבר רומנים. הרומן "קליר" (1931) זיכה אותו בפרס הגדול של האקדמיה הצרפתית לכתיבת רומנים. ב-1932 פרסם את הרומן "אהבת הזולת" שבו הביע בעדינות רבה רגשות מלנכוליים של אהבה. ז'אק שארדון כתב גם מסות ובהן: "האושר של בארביזייה" (1938).

בהיותו דובר גרמנית השתתף יחד עם סופרים צרפתיים אחרים בקונגרס הסופרים האירופיים שהתקיים בעיר ויימאר שבגרמניה באוקטובר 1941, וב-1942 ביקר שוב בגרמניה. הפסל הגרמני ארנו ברקר שהגיע לפריז באותה שנה כדי להציג שם את פסליו אמר על ז'אק שארדון: "הוא פתוח תמיד לרוח התרבות הגרמנית." עם שחרור צרפת ז'אק שארדון נתקף בפחד שיוצא להורג בירייה בגלל ששיתף פעולה עם ממשלת וישי. הוא נעצר ב-12 בספטמבר 1944 ונכלא בבית סוהר בעיר קוניאק שבמערב צרפת. לאחר שבועות מספר שוחרר מבית הסוהר, הוטל עליו מעצר בית, וספריו נאסרו להדפסה ולהפצה.

אם כי ז'אק שארדון נחשב כמי שהשתייך לימין הפוליטי, פרנסואה מיטראן נשיא צרפת, שהיה סוציאליסט, העיד על עצמו מספר פעמים כי העריץ את כתביו של שארדון. אחדים מספרי שארדון עובדו לסרטי טלוויזיה וקולנוע.

ז'אק שארדון נפטר בפרוור הצפוני של פריז לה-פרט-סור-סן ב-1968.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **ז'אק שארדון** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ז'אק שארדון** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007277966205171
* BIBSYS: 90673049
* BNE: XX1243649
* BnF: cb118859706 (data)
* CiNii: DA01215771
* GND: 118669095
* ISNI: 0000 0001 0865 9262
* LCCN: n84045655
* NDL: 00435736
* NKC: xx0005527
* NLG: 116359
* NLK: KAC199604852
* NLP: A2054215X
* NTA: 069978158
* SELIBR: 181409
* SNAC: w6rj53bs
* SUDOC: 026652277
* Trove: 1289302
* VcBA: 495/283527
* VIAF: 5724827
* WorldCat: lccn-n84045655

 |
גאורג ויסובה (1859-1931).
**גאורג אוטו אוגוסט ויסובה** (בגרמנית: **Georg Otto August Wissowa**; ‏17 ביוני 1859 – 11 במאי 1931) היה פילולוג קלאסי גרמני.

ביוגרפיה
--------

ויסובה נולד בנוידורף (אנ') שליד ברסלאו, ולמד באוניברסיטת ברסלאו. בהמשך מונה לפרופסור באוניברסיטת מרבורג (מ-1886) ובאוניברסיטת האלה (מ-1985).

הוא ידוע כיום בעיקר בהוצאת המהדורה השלישית והעצומה של "אנציקלופדיה לעולם הקלאסי" (*Realencyclopädie der Classischen Altertumswissenschaft*), אנציקלופדיה רחבת היקף המתמקדת בעת העתיקה, שאת כתיבתה יזם בשנת 1839 מורה בשם אוגוסט פרידריך פאולי (1796-1845). פאולי מת לאחר 6 שנים, והבאים אחריו השלימו את המהדורה הראשונה שכללה 6 כרכים. במהדורה השנייה נוספו 2 כרכים, ובשנת 1890 החל ויסובה בהוצאת מהדורה נוספת, פרויקט שאפתני אותו קיווה ויסובה להשלים בתוך 10 שנים. אך בפועל, הכרך האחרון באנציקלופדיה, שכללה לבסוף 66 כרכים ועוד 15 כרכי מילואים ו-2 כרכי מפתח, הופיע רק בשנת 1978 (כרך המפתח האחרון הופיע בשנת 1980).

ויסובה היה המחבר של עבודה חשובה על הדת ברומא העתיקה, בשם "Religion und Kultus der Römer" (יצא לאור בשנת 1902). בספרו חוקר ויסובה את תהליכי ההתפתחות של הדת הרומית, ומביא תיאור מקיף של האלים הרומיים והמנהגים הדתיים שנהגו ברומא.

בנוסף, ויסובה ההדיר את ספרו של הפילולוג הגרמני לודוויג פרידלנדר - "Sittengeschichte Roms", עבד על האנציקלופדיה של המיתולוגיה היוונית והרומית שחיבר וילהלם היינריך רוסטשר - "Ausführlichem Lexikon der griechischen und römischen Mythologie" וכן הוציא לאור מהדורה שנייה של ה-"Römische Staatsverwaltung" ("מנהל ציבורי ברומא") של ההיסטוריון הגרמני יואכים מרקרט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גאורג ויסובה** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה של גאורג ויסובה, באתר Bookrags.com (באנגלית)
* גאורג ויסובה, New International Encyclopedia בויקיטקסט האנגלית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007270049005171
* BNE: XX1495975
* BnF: cb123268570 (data)
* CiNii: DA01504939
* GND: 117413755
* ICCU: MILV061290
* ISNI: 0000 0001 0866 9794
* LCCN: no92028167
* NKC: jo2007376800
* NLG: 234858
* NLP: A23132371
* NTA: 070126194
* SELIBR: 270174
* SUDOC: 032189923
* VcBA: 495/123351
* VIAF: 7460428
* WorldCat: lccn-no92028167

 |
**אקילה באסקט "דולומיטי אנרג'י" טרנטו** היא קבוצת כדורסל איטלקית מהעיר טרנטו, המשחקת בליגת העל האיטלקית וביורוקאפ.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד ב-1995, כתוצאה מאיחוד של שני מועדוני חובבנים, בשנת 2000 עלה המועדון לליגה השישית, וכעבור שנתיים לליגה החמישית.

תחת מאמנה מאוריציו בוסקאליה עלתה הקבוצה לליגה הרביעית בעונת 2004/2005.

בעונת 2013/2014 סיימה הקבוצה במקום הראשון בטבלת הליגה השנייה, ולאחר שניצחה בפלייאוף את פורטיטודו אגריג'נטו (3:0 בסדרה), את טורינו (3:2) ובגמר את קאפו ד'אורלנדו (3:0) עלתה לראשונה לליגה הבכירה. כבר בעונתה הראשונה בליגה סיימה הקבוצה במקום הרביעי בתום העונה הסדירה והעפילה לפלייאוף, שם הודחה על ידי דינמו ססארי, שזכתה באליפות באותה עונה. בעונת 2015/2016 העפילה שוב לפלייאוף, הפעם מהמקום השמיני, ושוב הודחה בסיבוב הראשון, הפעם על ידי אולימפיה מילאנו, שגם היא זכתה אחר כך באליפות.

באותה עונה השתתף המועדון גם ביורוקאפ. את שלב הבתים סיימה הקבוצה במקום השני מתוך שישה, כשמעליה ניצבת רק ביזקאיה בילבאו הספרדית. את השלב הבא, שלב 32 האחרונות, סיימה בראשות הבית, והעפילה לשמינית הגמר. בשמינית הגמר ניצחה את סרגוסה מספרד (162:150 בסיכום שני המשחקים), וברבע הגמר פגש את אולימפיה מילאנו, וגם אותה ניצחה (175:152). היא הגיעה עד לחצי גמר המפעל, עד שהודחה כשהפסידה בסיכום שני המשחקים 152:154 לשטרסבורג הצרפתית.

שחקני עבר בולטים
----------------

* מייקל אומה (עונת 2012/2013)
* טוני מיטשל (עונת 2014/2015)
* דוויד פסקולו (2011–2016)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אקילה באסקט טרנטו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אקילה באסקט טרנטו
* אקילה באסקט טרנטו, ברשת החברתית פייסבוק

* אקילה באסקט טרנטו, סרטונים בערוץ היוטיוב

| ליגת העל האיטלקית - עונת 2022/2023 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אולימפיה מילאנו • אנל ברינדיזי • אקילה טרנטו • ברשה לאונסה • סקפטי באסקט • דינמו סאסארי • דרטונה באסקט • דלונגי טרוויזו • וירטוס בולוניה • נאפולי באסקט • סקאבוליני פזארו • סקאליג'רה ורונה • פלקנסטרו וארזה • פלקנסטרו טריאסטה • פלקנסטרו רג'אנה • רייר ונציה |

 |

| **יורוקאפ - 2023/2024** |
| --- |
| בית א' | בית ב' |
| ישראלישראל הפועל תל אביב | ספרדספרד חובנטוד בדאלונה | ספרדספרד גראן קנריה | מונטנגרומונטנגרו בודוצ'נוסט פודגוריצה |
| סלובניהסלובניה צדביטה אולימפיה | צרפתצרפת BC פריז | גרמניהגרמניה רטיופארם אולם | צרפתצרפת JL בורק |
| איטליהאיטליה רייר ונציה | ליטאליטא וולבס | טורקיהטורקיה טורק טלקום | ליטאליטא לייטקבליס |
| טורקיהטורקיה בשיקטש | גרמניהגרמניה המבורג טאוורס | יווןיוון אריס סלוניקי | איטליהאיטליה אקילה באסקט טרנטו |
| אוקראינהאוקראינה פרומיתיי | בריטניהבריטניה לונדון ליונס | פוליןפולין שלונסק ורוצלב | רומניהרומניה קלוז'-נאפוקה |
**גאורג יוסף הרליץ** (בגרמנית: **Georg Herlitz**;‏ 11 במרץ 1885 -9 בינואר 1968) היה ארכיונאי, מייסד הארכיון הציוני המרכזי ומנהלו.

ביוגרפיה
--------

הרליץ נולד באופולה פולין (אז חבל שלזיה שבגרמניה), בנם של אדולף ואמיליה. למד באוניברסיטת ברלין ובאוניברסיטת האלה-ויטנברג וב-1909 קיבל תואר Ph.d. 

הרליץ היה פעיל בתנועת בני ברית בגרמניה לפני עליית הנאצים לשלטון ולאחר עלייתו ארצה היה ממנהלי בני ברית בישראל. בשנת 1911 החל הרליץ לעבוד בארכיון היהודי הגרמני (Gesamtarchiv der deutschen Juden). 

הרליץ היה ממייסדי הארכיון הציוני המרכזי שנוסד בשנת 1919 בברלין ומנהלו הראשון. הוא היה הארכיונאי הראשון במשרדי ההנהלה הציונית בברלין והחל בקליטת תיקי המשרדים הציוניים של ערים בגרמניה, באוסטריה ובבריטניה וכן תיקים של קרן קיימת לישראל ובקליטת ספרים וכתבי עת העוסקים בתולדות הציונות. בשנת 1933, לאחר עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, עלה הרליץ לארץ ישראל והעביר את הארכיון לירושלים, לבניין המוסדות הלאומיים. הוא היה מהאחראים להרחבת תפקידו של הארכיון הציוני לקטלוג מחלקות ההסתדרות הציונית בארץ ישראל, וכן מוסדות היישוב. בין היתר הוא השתתף קונגרס הציוני ה-19 שהתקיים בלוצרן ב-1935 ובקונגרס הציוני ה-20 בציריך ב-1937. ב-14 באפריל 1941 היה הרליץ בין החותמים על קול קורא לתושבי ארץ ישראל ובו פניה לסיוע לאלה מבין יהודי אוסטריה שהגיעו לארץ ישראל לאחר שנים של רדיפות בידי הנאצים. בראשית שנותיה של המדינה השתתף הרליץ בישיבות לקראת חקיקת חוק יד ושם.

הרליץ ניהל את הארכיון הציוני עד 1955, אז הוחלף על ידי אלכס ביין. הרליץ חיבר מספר ספרים בגרמנית על נושאים יהודיים וציוניים, בהם "הלקסיקון היהודי" בחמישה כרכים. בין היתר התפרסמו מאמרים פרי עטו בעיתון "הארץ" ובעיתון "יודישה רונדשאו".

הרליץ הלך לעולמו ב-1968 בירושלים.
הסמטה המוליכה לארכיון הציוני המרכזי בירושלים קרויה על שמו.

  

אסתר הרליץ היא בתו.

לקריאה נוספת
------------

* 'הרליץ, גיאורג', בתוך: דוד קלעי, **ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי**, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 186. (הספר בקטלוג ULI)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גאורג הרליץ** בוויקישיתוף
* מידע על גאורג הרליץ בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית
* דוד תדהר (עורך), "גאורג הרליץ", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 945

הערות שוליים
------------

1. ↑  הודעה על פטירתו של הרליץ
2. ↑  אתר הארכיון הציוני המרכזי
3. ↑  מתוך: משה שרת: ראש הממשלה השני: מבחר תעודות
4. ↑  **יקינתון** - כתב העת של יוצאי גרמניה בישראל, גיליון 258 (מרס 2013)
5. ↑  Israeli Holocaust Research: Birth and Evolution By Boaz Cohen, pp. 62-68

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007312730105171
* BIBSYS: 90678334
* BNE: XX1050432
* BnF: cb10957686n (data)
* CiNii: DA02272792
* GND: 119380579
* ISNI: 0000 0001 1036 5773
* LCCN: n84142319
* NKC: jo2012733005
* NLA: 35189502
* NSK: 000044007
* NTA: 069623910
* RERO: 02-A003365797
* SELIBR: 251281
* SUDOC: 146764129
* VcBA: 495/193915
* VIAF: 5739918
* WorldCat: lccn-n84142319

 |
**וְוֹלוְוֹקָאלְיִים** (Volvocales) היא סדרה של מטפסים (שוטונים) ופסאודוסליאטים של האצה הירוקה. מטפסים הללו נכללים במחלקת האצות הירוקניות (Chlorophyceae).

אצות מסדרת הוולווקאלים יכולות ליצור מושבות שטוחות או מושבות כדוריות (spherical colonies). בין המשפחות הנכללות בסדרה זו נמנית משפחת ה**וְוֹלוְוֹקאניים** (Volvocaceae).

ממדי המושבות נעים בין 4 ל-32 תאים מאכלסים במקרה של גוניום (שם מדעי: *Gonium*), ‏ ועד 500 תאים ויותר במקרה של וולווקס (*Volvox*).

הגוניום
-------

הגוניום היא סוג של אצה הבנויה ממושבות, מסדרת הוולווקאליים, משפחת הוולווקאניים. מושבת גוניום טיפוסית מכילה בין 4 ל-16 תאים, כולם באותו הגודל, מאורגנים במעגל שטוח, ללא הבדל בין הצד האחורי לצד הקדמי. בכל מושבה בעלת 16 תאים, ישנם 4 תאים במרכז, וכל ה-12 הנותרים מתחלקים ל-4 קבוצות כשכל קבוצה נפרסת לכיוון אחר. בכל אחת מ-4 הקבוצות ישנם 3 תאים.

הוולווקס
--------

הוולווקס היא סוג של אצה הבנויה ממושבות. בדומה לגוניום, גם זוהי אצה מסדרת הוולווקלים, משפחת הוולווקלנים. זוהי אחת מהאצות הירוקיות המוכרות ביותר. זוהי אצה המפותחת ביותר מתוך הסדרות של המושבות הכדוריות (ספֶירוֹת). כל מושבת וולווקס בשלה בנויה מכמות עצומה של תאים עם שוטונים הדומים לכלמידומונות (*Chlamydomonas*), יותר מ-50,000 בסך הכל. אנטוני ואן לֵוֶונהוּק היה הראשון שצפה בוולווקס בשנת 1700.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וולווקאליים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* GBIF
* Tropicos
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007546380305171

 |
**שר בהדור דאובה** (בנפאלית: **शेरबहादुर देउवा**; נולד ב-13 ביוני 1946) הוא פוליטיקאי נפאלי, שכיהן כראש ממשלת נפאל בחמש קדנציות (1995–1997, 2001–2002, 2004–2005, 2017–2018 ו-2021–2022), וכחבר הפרלמנט.

ביוגרפיה
--------

דאובה נולד וגדל באשיגרם, כפר נידח במחוז דדלדורה. השלים את לימודיו במכללת טרי-צ'נדרה ונרשם בבית הספר לכלכלה בלונדון. בשנת 1991 נבחר לבית הנבחרים וכיהן כשר לענייני פנים בקבינט בראשות ג'יריה פרסאד קויראלה. קבינט זה פורק, ודאובה מונה לראשות הממשלה לאחר שמאן מוהאן אדיקארי ניסה לפרק את הפרלמנט שוב ב-1995. במהלך כהונתו הראשונה הוא חתם על חוזה מהקאלי עם ממשלת הודו. הקדנציה השנייה של דאובה החלה ביולי 2001 בעקבות התפטרות ג'יריה פראסאד קואירלה זמן קצר לאחר הטבח המלכותי בנפאל. הקדנציה השנייה שלו ראתה את עליית המאואיסטים ובהמשך הכריז על מצב חירום והצהיר על המפלגה הקומוניסטית של נפאל (המאואיסטית) כ"ארגון טרור". באוקטובר 2002, המלך גיינדרה פיטר אותו ואת הקבינט שלו בגלל היותם חסרי יכולת. באותה שנה הוא ייסד את מפלגת הקונגרס הנפאלי (הדמוקרטי), לאחר שפוטר על ידי הקונגרס הנפאלי. מאוחר יותר הוא מונה לראשות הממשלה על ידי המלך גיינדרה ב-4 ביוני 2004, אולם הוא נעצר באשמת שחיתות בעקבות הפיכה בשנת 2005 ושוחרר ב-13 בפברואר 2006.

באוגוסט 2016, דאובה ופושפה כמאל דהל הסכימו להקים ממשלת רוטציה בהובלת ה-CPN (המרכז המאואיסטי) והקונגרס הנפאלי למשך תשעה חודשים כל אחד. הוא הושבע כראש ממשלה לקדנציה רביעית ב-7 ביוני 2017. באוקטובר 2017 עזבו כל השרים מה-CPN (המרכז המאואיסטי) את הקבינט לאחר שהקימו ברית בחירות עם ה-CPN (UML) לקראת הבחירות הכלליות וביטלו את התמיכה בממשלת דאובה. ב-12 ביולי 2021 הורה בית המשפט העליון על מינויו של דאובה לראשות הממשלה בתוך 28 שעות, למחרת היום, הוא מונה על ידי הנשיאה בהנדארי לראש הממשלה בהתאם לסעיף 76 (5) לחוקת נפאל.

חיים אישיים
-----------

דאובה נשוי לארזו רנה דאובה ויש להם בן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שר באהדור דאובה** בוויקישיתוף
"אפרידיטה אנדיומנה" - כס לודוויזי המוצג במוזיאון הלאומי ברומא, בפלאצו אלטמפס.
**כס לודוויזי** הוא פסל שיש שמקורו ביוון העתיקה במאה החמישית לפנה"ס. הפסל התגלה בגני וילה לודוויזי שברומא, וככל הנראה ניצב בגני סאלוסטיוס שברומא העתיקה. הפסל נרכש בשנת 1894 על ידי ממשלת איטליה וכיום מוצג הפסל במוזיאון הלאומי של רומא.

הפסל התגלה בשנת 1887 בגני וילה לודוויזי, ונקרא על שמם (השימוש הראשון בשם זה הופיע במאמר משנת 1892). בשל קשיים כלכליים נאצלו בני משפחת לודוויזי למכור את הפסל בשנת 1894 לממשלת איטליה.

במרכז היצירה ניתן לראות את האלה אפרודיטה נולדת מן הים (מוטיב המכונה "ונוס אנאדיומנה"). משני צדדי האלה מצויות שתי עלמות העומדות על החוף ומכסות את גופה בבד. על הלוחות הצדדיים דמויות של נשים - האחת מכוסה צעיף ומחזיקה כלי לקטורת, והאחרת - נערה צעירה, ערומה, ששערה אסוף, המנגנת בחליל.

איכות התגליף גבוהה ביותר, ולא ברור ההקשר בין הדמויות על לוחות הצד לבין הלוח המרכזי. כמו כן לא ידועה מטרת הפסל, וישנה סברה לפיה הפסל היה חלק ממקדש אפרודיטה שנבנה בשנת 480 לפנה"ס.

ראו גם
------

* כס בוסטון

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **כס לודוויזי** |

* מליסה מ. טראס, **כס לודוויזי וכס בוסטון: השוואה**, 1997

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007566349305171
* GND: 7569110-3
* LCCN: sh2002010512
* VIAF: 217045150
* WorldCat (עם VIAF): 217045150

 |
**היי-און-וואי** (באנגלית: Hay-on-Wye, בוולשית: Y Gelli Gandryll או Y Gelli) אשר מכונה בחיבה "עיר הספרים", היא עיירת שוק קטנה במחוז פוויס אשר בוויילס.

גאוגרפיה
--------

העיירה שוכנת לצד נהר וואי אשר מהווה את הגבול הטבעי והמנהלי בין אנגליה לוויילס ונמצאת בתוך הפארק הלאומי ברקון ביקונס, מרחק קילומטרים בודדים צפונית להרים השחורים בוויילס.

בהיי מתגוררים כ-1,900 תושבים והעיר הקרובה ביותר היא הרפורד במרחק של 35 קילומטרים מזרחה.

חלק מהיי-און-וואי גולש לתוך מחוז הרפורדשייר. חלק זה של העיירה מהווה כפר נפרד הקרוי קיוזופ (Cusop).

מרכז העיירה

עיר הספרים
----------

היי-און-וואי נחשבת לגן-עדן עבור חובב הספרים שכן בעיירה הקטנה ישנם יותר מ-30 חנויות ספרים, דבר אשר עבורו מפורסמת היי ברחבי העולם וידועה כ"עיר ספרים".
רוב החנויות מוכרות ספרים מיד שנייה ואין זה נדיר למצוא בחנויות ספרים מימי המאה ה-19.

בנוסף, מפוזרים בעיר דוכני ספרים המבוססים על יושר (Honesty Bookshops), כלומר ללא קופאים. לדוגמה, בחצר של טירה או מבנה ישנו ארון ספרים והמבקרים רשאים לעלעל בהם, לבחור ולשלשל את הסכום המבוקש לתיבה הממוקמת קרוב לדוכן.

חורבות טירה
-----------

האתר הבולט בעיר הספרים הוא הטירה אשר שוכנת בכניסה למרכז העיירה, אשר למרות מצבה הנוכחי ההרוס עדיין נראית מרשימה. הטירה נבנתה במאה ה-13 וספגה נזק משמעותי במרד הוולשי אשר הונהג על ידי אווין גלינדור (Owain Glyndwr) בשנת 1400, אך עדיין חיו בה עד לתחילת המאה ה-20.

חורבות הטירה

פסטיבל הגארדיאן היי
-------------------

מאז שנת 1988 נערך בהיי פסטיבל ספרות בשיתוף עם העיתון היומי "הגארדיאן". את הפסטיבל פוקדים כ-80,000 מבקרים לאורך עשרת ימיו בתחילת חודש יוני בכל שנה, כדי לראות ולשמוע סופרים ומשוררים חשובים מרחבי העולם.

ערים תאומות
-----------

להיי שתי ערים תאומות:

* בלגיהבלגיה רדו, בלגיה
* מאלימאלי טימבוקטו, מאלי

ראו גם
------

* שבוע הספר העברי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היי-און-וואי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של היי-און-וואי
* פסטיבל הגארדיאן היי - מכיל מידע גם בנוגע לפסטיבלים נוספים המתקיימים בעיירה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ward/Town population 2011
2. ↑  "חנויות ספרים בהיי-און-וואי". *hay-on-wye.co.uk*. נבדק ב-2007-12-04.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007482432805171
* GND: 4537553-7
* LCCN: n2003037945
* VIAF: 152642220
* WorldCat: lccn-n2003037945

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בבד. אם התכוונתם לצמח, ראו קסאווה.
**כסווה** (בערבית: **كسوة**) הוא הבד אשר מכסה ומקיף את הכעבה. הוא לרוב עשוי ממשי שחור ורקומים עליו השהאדה ופסוקים מהקוראן.

בעבר הכסווה הייתה מורכבת מהבדים אשר כיסו את הבהמות שהובאו כקורבן, והיו בעלי סימנים מיוחדים של קדושה. הכסווה באותה התקופה לא הוחלפה אלא הונחה כסווה מעל כסווה. מנהג זה השתנה בתקופתו של אל-מהדי, ששם לב ששכבות רבות של בד מעמיסות על מבנה הכעבה.

משלב מסוים כוסתה הכעבה בשני אריגים שונים, משי וכותנה, בהתאם לתאריכים בעלי חשיבות פולחנית באסלאם, כמו חודשים קדושים.

הכסווה הוחלפה על ידי השבטים בסבב. בני קורייש נהגו להביא בדים מתימן, אך מתקופת האסלאם ועד היום היא מובאת ממצרים והחלפתה באחריות הח'אליפים. לאחר תום החג', הח'אליפים שבים לקהיר עם הכסווה המשומשת. החל משושלת מוחמד עלי, נהוג לחתוך את הבד 
לחתיכות, המחולקות לאנשי משפחת המלוכה ולאנשי דת בכירים. ניתן לראות חתיכות מבדי כסווה בקברים של בני משפחת המלוכה, שם נוכחותם נחשבת כסוג של ברכה.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **האסלאם** |
|  | **פורטל המזרח התיכון** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כסווה** בוויקישיתוף
* כסווה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  When the Kaaba’s Kiswa came from Egypt, Arab News, ‏31 ביולי 2019 (באנגלית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph660016

 |
**כס הטווס** (בפרסית: **تخت طاووس**) הוא הכס המלכותי של איראן. בעבר נקרא "**כס השמש**" (**تخت خورشید**), בשל עיגול שמש בראשו. המונח "כס הטווס" הפך לכינוי לשושלת הקאג'ארית ולשפע שלה.

היסטוריה
--------

הכס נבנה עבור פתח-עלי שאה קג'אר, מלך פרס, בתחילת המאה התשע-עשרה ושימש ככס ההכתרה מאז ואילך. על העבודה היו אמון האדריכל מוחמד חוסין ח'אן צדר אצפהאני, ובבנייתו השתתפו צורפים ואומנים מאצפהאן. הכס מעוטר באלפי אבני חן בצבעים שונים.
בתחילה כונה הכס המלכותי "כס השמש" בזכות המראה העגולה במוצבת בראשו ומדמה את השמש הקורנת. ייתכן כי השם שונה כמחווה לכס הטווס המוגולי, אם כי סברה אחרת גורדסת כי כאשר נשא השאה את טאוס ח'אנום תאג' א-דוולה לאישה ב-1809, טקס הנישואין התקיים על כס המלכות, ומאז הכס קרוי על שמה.

לכס המלכות צורה של במה מוגבהת אליה הובילו שתי מדרגות. המדרגות מציגות דימויים של חיות. מסביב לבמה מעקה זהב מעוטר בקליגרפיה של פסוקי קוראן. באמצע הבמה היה יושב השאה, מוגבה ורם. בכס הוצגו גם שתי ציפורים מפוסלות משני צדי השמש, כשפניהן מופנות אליה. עיטור זה הוסיף לסמליות של כס המלכות המוגבה, בכך שיצר תחושה כאילו הכס ניצב הרחק מהקרקע ונוטה לכיוון השמים.

עד 1980 כס הטווס ניצב באולם המראה של ארמון גולסטן. ב-1980 הוחלט להעביר אותו לכספת של תכשיטי הכתר האיראניים בבנק המרכזי של איראן, שם הוא מוצג כעת.

* איור של כס השמש, 1892איור של כס השמש, 1892
* נאסר א-דין שאה יושב על מדרגות כס השמש באולם המראה של ארמון גולסטןנאסר א-דין שאה יושב על מדרגות כס השמש באולם המראה של ארמון גולסטן
* פתח-עלי שאה על כס השמש: ציור מסביבות 1835פתח-עלי שאה על כס השמש: ציור מסביבות 1835

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כס הטווס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Abbas Milani, **The Shah**, St. Martin's Publishing Group, 2011, p. 29.
2. ↑  Abbas Amanat, **Pivot of the Universe: Nasir Al-Din Shah Qajar and the Iranian Monarchy**, University of California Press, 1997, PL. 27.
**ח'אן שייח'ון** (בערבית: **خان شيخون**) היא עיר בסוריה, בנפת מערת א-נועמאן שבדרום מחוז אידליב. העיר שוכנת על הכביש הראשי המקשר בין חלב לחמה, חומס ודמשק. בשנת 2011 התגוררו בעיר כ-53,000 תושבים. כלכלת העיר מבוססת על חקלאות, בעיקר גידול כותנה ודגנים.

היסטוריה
--------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
ראשיתה של העיר בחאן שהקים האמיר הממלוכי סייף א-דין שייח'ו אל-עומרי. העיר התפתחה סביב החאן. סמוך לעיר נמצא תל בולט, שהיישוב שבו ננטש בערך בשנת 300 לפנה"ס, ובחפירה ארכאולוגית שנערכה בשנת 1930 נתגלו בו שרידים המגיעים עד המאה ה-20 לפני הספירה.

בשנת 1902 תיאר הנוסע הנרי ג'יימס רוס את היישוב כ"אומלל למראה". בשנת 1966 התגוררו ביישוב כ-3,000 תושבים, ובשנים שלאחר מכן צמחה האוכלוסייה, עד ל-53,000 תושבים בשנת 2011.

במלחמת האזרחים בסוריה, במהלך 2014, נכבשה העיר על ידי כוחות המורדים. מאז כיבושה נשלטה העיר על ידי ג'בהת פתח א-שאם – אחד הארגונים החזקים בסוריה וסניף אל-קאעידה בסוריה לשעבר, אשר בתחילת 2017 התמזג לארגון תחריר א-שאם לצד ארגונים ג'יהאדיסטיים נוספים. העיר סמוכה לזירת הלחימה בין המורדים למשטר בצפון מחוז חמה.

ב-4 באפריל 2017 בוצעה מהאוויר מתקפה כימית בח'אן שייח'ון, ככל הנראה בסארין, וכתוצאה מכך נהרגו כ-74 בני אדם ונפצעו מעל 557.[דרוש מקור][דרושה הבהרה]

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ח'אן שייח'ון** |
**Dragon Quest XI: Echoes of an Elusive Age** (בתרגום חופשי לעברית: משימת הדרקון 11: הדים של עידן חמקמק) הוא משחק תפקידים ממוחשב שפותח והוצא לאור על ידי Square Enix. המשחק הוא חלק מהסדרה ארוכת הטווח Dragon Quest.

היסטוריה
--------

המשחק יצא לאור ביפן לנינטנדו 3DS ולפלייסטיישן 4 ביולי 2017, וברחבי העולם לפלייסטיישן 4 ול־Microsoft Windows בספטמבר 2018. בספטמבר 2019 יצא גרסה משופרת של המשחק, שנקרא Dragon Quest XI S הגרסה הסופית, לנינטנדו סוויץ'. הגרסה המשופרת אמורה לצאת לאור לפלייסטיישן 4, Microsoft Windows ול־Xbox One בדצמבר 2020.

אופי המשחק
----------

דרגון קווסט 11 הוא אחד המשחקים הראשונים שהוכרזו לקונסולת משחקי הווידאו נינטנדו סוויץ'. במקור המשחק תוכנן להיות משחק עולם פתוח, אך הרעיון ירד מכיוון שזה לא התאים לסיפור שהיוצרים רצו לספר. כדי להעלות את המודעות של מותג "דרגון קווסט" בעולם המערבי, נכללו בנוסף תמיכה ב־Microsoft Windows ופיצ'רים כגון דיאלוג קולי באנגלית ותמיכה ברזולוציית ה־4K. יותר מאוחר נוספו אלמנטים נוספים כגון עלילה מורחבת ואפשרות להאזין לגרסה התזמורתית של פתיח המשחק.

אף על פי שהרבה ביקורות החשיבו את המשחק הזה בתור הטוב ביותר בסדרה, ואף אפילו בתור משחק התפקידים הממוחשב היפני הטוב ביותר בזמנו, אחרים ביקרו אותו כיותר מדי מסורתי ובעל עיצוב מיושן. בדצמבר 2019 נמכרו יותר מ־5.5 מיליון עותקים והיו למשחק את מכירות ההשקה הכי גבוהות בצפון אמריקה מכל משחקי "דרגון קווסט" אי פעם. בנוסף הדמות הראשית של המשחק מופיעה בתור דמות זמינה למשחק במשחק הלחימה Super Smash Bros. Ultimate.

מכירות
------

בנובמבר 2017 צוין שהמשחק נמכר ב-4 מיליון עותקים, כשלפחות 3 מיליון עותקים נמכרו ביפן. בדצמבר 2019 צוין שהמשחק נמכר ביותר מ-5.5 מיליון עותקים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דרגון קווסט 11 (ביפנית)

* אתר האינטרנט הרשמי של דרגון קווסט 11 (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של דרגון קווסט 11 (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של דרגון קווסט 11 (בצרפתית)

* אתר האינטרנט הרשמי של דרגון קווסט 11 (באיטלקית)

* אתר האינטרנט הרשמי של דרגון קווסט 11 (בגרמנית)

* אתר האינטרנט הרשמי של דרגון קווסט 11 (בספרדית)

* "דרגון קווסט 11", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* דרגון קווסט 11, באתר PCGamingWiki (באנגלית)
* Dragon Quest XI ביקורת: מסע בלתי נשכח, 22 בספטמבר 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  Dragon Quest XI Breaks 4 Million Copies Worldwide, But Japan Still Counts for at Least 75% of Sales, November 7, 2018
2. ↑  Dragon Quest XI: Echoes of an Elusive Age Sales Reach 5.5 Million, December 19, 2019
**עיר של אושר** (באנגלית: **City of Joy**) הוא סרט דרמה משנת 1992 בבימויו של הבמאי האנגלי רולנד ג'ופה (Roland Joffé, דמעות של שתיקה), לפי תסריט של מרק מדוף. הוא מבוסס על רומן הנושא שם זהה, אותו כתב דומיניק לאפייר (Dominique Lapierre).

עלילה
-----

הזארי פאל (אום פורי) הוא חוואי כפרי שמהגר לקולקטה ביחד עם אשתו (שבנה עזמי) ושלושה ילדיהם בחיפוש אחר חיים טובים יותר. הם מתחילים בצורה לא טובה. מרמים אותם, לוקחים מהם את דמי השכירות שלהם והם נזרקים לרחובות, וקשה להזארי למצוא עבודה כדי שתפרנס את משפחתו. אולם המשפחה הנחושה מסרבת לוותר ולבסוף מוצאת את מקומה בעיר מוכת העוני.

בינתיים, בקצה השני של כלכתא, מקס לווה, רופא מדוכדך מטקסס (פטריק סווייזי) הגיע לתור אחר הארה רוחנית אחרי שהוא איבד מטופל בזמן ניתוח. גם הוא מתחיל בצורה קשה. אחרי שפרוצה מרמה אותו, הוא מוכה בידי בריונים ונותר מדמם ברחובות בלי מסמכיו וחפצי הערך שברשותו.

הזארי נחלץ לעזרתו של מקס ולוקח את הרופא הפצוע ל"עיר של אושר", רובע עוני המאוכלס במצורעים ועניים שהופך להיות ביתה החדש של משפחתו. מקס שוהה זמן רב בשכונה, אבל לא מעוניין להתערב בענייניהם של השוכנים בה, בגלל שהוא חושש להיקשר אליהם רגשית. אולם, מהר מאוד הוא מחליט לשעות לעזרתם של חבריו החדשים אחרי שאשה אירית (פולין קולינס), שמנהלת את המרפאה המקומית משכנעת אותו לעשות כן.

לבסוף, מקס מתחיל להיקשר לשוכני הרובע והוא מתחיל להבין שחייו אינם כל כך רעים. ישנם רבים בסביבתו שחייהם גרועים בהרבה משלו, אבל הם מתייחסים לכל יום בציפייה חיובית שנוטעת כוחות חדשים ברופא המדוכא.

צוות השחקנים
------------

* פטריק סווייזי – מקס לווה
* אום פורי – הזארי פאל
* פולין קולינס – ג'ון בטל
* שבאנה עזמי – קמלה ה. פאל
* עיישה דהרקר – אמריטה ה. פאל
* סנטו צ'אודהורי – שמבו ה. פאל
* אימרן בדש חאן – מאנוג' ה. פאל
* שיאמאנאד ג'אלאן – מר גאטאק, הסנדק
* אנג'ן דוט – ד"ר סוניל
* ארט מאליק – אשקוק גטאט
* נאביל שבאן – אנואר
* דבוטוש גוש – ראם צ'אנדה
* סוניטה סנגופטה – פומינה
* לובלין מישרה – שאנטה
* פאבאן מאלהוטרה – עשיה

קישורים חיצוניים
----------------

* "עיר של אושר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "עיר של אושר", באתר נטפליקס
* "עיר של אושר", באתר AllMovie (באנגלית)
* "עיר של אושר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "עיר של אושר", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "עיר של אושר", באתר אידיבי
* "עיר של אושר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**מלאך-ים מגובשש** (שם מדעי: ***Squatina aculeata***) הוא מין של כריש מהמשפחה מלאך-ימיים. הוא מצוי בטבע במימי מערב האוקיינוס האטלנטי ומימי הים התיכון, ממרוקו עד אנגולה ונמיביה, לרוב במים טרופיים או סובטרופיים.

מאפיינים
--------

מלאך הים הוא קרוב של הכרישים, אך במראהו מזכיר גם את הבטאים בגופו השטוח, המותאם לחיי מארב מוסתר תחת החול הימי. לרוב הדג קבור בחוליות ובוץ הקרקעית בעומק של 30 עד 500 מטרים מתחת פני הים, לרוב לאורך מדפי היבשת.

אורכו של מלאך הים 1–1.84 מטר כשהשיא מגיע ל-1.88 מטר. צבע הקשקשים אפור חיוור עד חום בהיר ולאורכו כתמים לבנים עם כתמים חומים כהים. הוא בעל סנפירי חזה רחבים המזכירים סנפירי תריסניות, אך לא מאוחדים עם סנפירי השת. סנפיר הגב קטן מאוד וכמעט שלא נראה. הכריש בעל פה רחב המופנה כלפי מעלה ומכיל שיניים חדות ומעוקלות העוזרות לו לתפוס את טרפו. כריש זה משריץ צאצאים חיים.

הוא חוטף במהירות כל דג, דיונון או סרטן החולף מעליו ביניקה מהירה. פרטים גדולים ביותר יכולים לבלוע גם כרישים קטנים יותר.

מלאך הים המגובשש מצוי בסכנת הכחדה חמורה בטבע, עקב היתפסות ברשתות דיג ועקב צמצום מזונו ברוב האוקיינוס האטלנטי. הוא גם בעל שיעור רבייה איטי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מלאך-ים מגובשש** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מלאך-ים מגובשש באתר הרשימה האדומה של IUCN
**מלאך-ים יפני** (שם מדעי: ***Squatina japonica***) הוא מין של כריש בן למשפחה מלאך-ימיים אשר מצוי על קרקעית הים שלחופי סין, קוריאה יפן ועוד כמה איים במזרח האוקיינוס השקט.

מלאך-ים זה הוא אחד הגדולים ביותר במשפחתו ומגיע לאורך 1.5-2.5 מטר, דומה למלאך-ים כנוף. הוא בעל פה רחב, סנפירים שטוחים המותאמים לשכיבה על קרקעית הים, כמה זיזי קוצניים מעל הגב וזנב דו-אונתי והוא בעל פה עצום עם שפתיים רחבות ויכולות לשאיבה של טרף חולף במהירות גדולה ובתוף פיו שורות של שיניים צרות המיועדות לתפיסת טרף. כריש זה משריץ 2–10 צאצאים חיים המגיחים מבטן אימם. הכריש הוא טורף ממארב בעודו מוסווה בצבעי חום מנומרים בכתמים בהירים, כמו הקרקעית ומחכה לטרף של סרטנים, דגים אחרים (לרבות דגי סחוס אחרים) ודיונונים. הוא מצוי עד לעומק 300 מטרים מתחת למים.

הכריש מצוי כיום בסכנת הכחדה עקב דיג למטרת אכילה וכן לשימוש בעור הכריש לחומרים קוסמטיים. כמו כן הוא נתפס ברשתות דיג שמוטלים לעבר הקרקעית. בכמה מקומות הוא גם נפגע מזיהום מים. הוא מין מוגן אך ממשיכים לצוד אותו בחופי יפן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מלאך-ים יפני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מלאך-ים יפני באתר הרשימה האדומה של IUCN
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעצם שמטרתו לייצג אדם או שבט מסוים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו טוטם (פירושונים).
עמוד טוטם בקולומביה הבריטית שבקנדה
**טוֹטֶם** הוא עצם המייצג בעל־חיים או צמח, ומטרתו לשמש סימן (Emblem) לשבט, או אדם מסוים, דוגמת מנהיג רוחני.

טוטם הוא בדרך כלל בעל חשיבות דתית והמונח **טוֹטֶמִיזם** הוא השם שניתן למערכות אמונה המבוססות על עצם כזה.

המושג הוא מתחום הדתות האנימיסטיות. על אף שהמילה מגיעה מלשונם של בני שבט צ'יפוואה האינדיאנים במשמעות "ישות מקודשת", המושג אינו ייחודי לתרבות האינדיאנית בלבד, וניתן לראות ביטויים של טוטמיזם בקרב הרבה אמונות קדומות של תרבויות שבטיות ברחבי העולם. הטוטם מוצג לעיתים קרובות כמוליד השבט, כמייסדו, או כמעניק לו חיים, כדוגמת האגדה על הזאבה שהניקה מדדיה את רמוס ורומולוס, מייסדי רומא. למרות שהטוטם נחשב כקדוש ולכן לרוב אסור בפגיעה, טקסים טוטמיסטים מסוימים מתבססים דווקא על הריגה ואכילה של בשר חיית הטוטם, על־מנת לזכות בכוחה, ולחיזוק הקשר המיסטי איתה.

בקרב שבטים אינדיאנים באזור צפון מערב אמריקה הצפונית, הייתה נפוצה האמונות של גילוף עמודי טוטם, עמודי עץ עצומי ממדים שייצגו, בין סמלים נוספים, את הטוטם של השבט.

הסוציולוג אמיל דורקהיים החזיק בהשערה שהטוטמיזם הוא אמונתה הראשונית והקדומה ביותר של התרבות האנושית, והיא הבסיס ממנו התפתחו הדתות השונות.

זיגמונד פרויד, בספרו "טוטם וטאבו", טען שלטוטם השבטי יש חשיבות במניעת גילוי עריות, בהתבסס על מחקרים על מנהגי השבטים של ילידי אוסטרליה, המונעים זיווג בין שני אנשים בני משפחות קרובות בעלות אותו הטוטם.

מושג ה"טוטם" כפי שהוא מופיע באנתרופולוגיה הקלאסית ואצל פרויד שנוי במחלוקת. הדעה הרווחת היום היא שטוטם, כפי שהוגדר שגויה, אינו תופעה קיימת אלא הפשטה של חוקרים המעידה על חוסר הבנה.

ראו גם
------

* עמוד טוטם
* סגידה לסוסים

לקריאה נוספת
------------

* זיגמונד פרויד, "טוטם וטאבו", הוצאת רסלינג, 2013 (הקדמות ופרק מהספר, באתר פסיכולוגיה עברית)
* קלוד לוי-שטראוס, **הטוטמיזם היום**, הוצאת רסלינג, 2003

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **טוטם** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **טוטמיזם** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **טוטם** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007541465805171
* GND: 4060495-0
* LCCN: sh85136224

 |
בבלשנות מודרנית, **פועל אַנאָקוּזָטיבי** (באנגלית: **unaccusative verb**) הוא פועל עומד שהנושא הדקדוקי שלו אינו סוכן סמנטי. במילים אחרות, הוא אינו יוזם באופן פעיל או אינו אחראי באופן פעיל לפעולתו של הפועל.

הנושא של פועל אנאקוזטיבי דומה מבחינת משמעותו הסמנטית למושא הישיר של פועל יוצא, או לנושא של פועל במשפט סביל.

דוגמאות הן, למשל, המשפטים "העץ **נפל**"; "האיש **מת**"; "השעון **התקלקל**". במשפטים אלה ניתן לראות את הפעולה (נפילה, מוות, קלקול) כמשהו שקרה לנושא, במקום להיות פעולה שיזומה על ידיו. מבחינה סמנטית, המילה "עץ" במשפט "העץ נפל" ממלאת תפקיד דומה לתפקידה במשפט יוצא כמו "הם כרתו את העץ", או הטרנספורמציה הפסיבית שלו, "העץ נכרת".

פעלים אנאקוזטיביים מהווים איפוא ניגוד לפעלים אַנאֶרגָטיביים (אנ'), כגון "לרוץ" או "להתפטר"*,* שמתארים את הפעולות שיזם הנושא מרצונו. הם נקראים "אנאקוזטיביים" מכיוון שאף על פי שלנושא יש תפקיד סמנטי של מטופל (אנ'), לא מוקצית לו יחסה אקוזטיבית. כפי שמציין דייוויד מ. פרלמוטר, פועל כמו "להחליק" יכול להיות אנאקוזטיבי או אנארגטיבי, תלוי אם הפעולה הייתה רצונית או לא-רצונית.

בשפות נומינטיביות–אקוזטיביות (אנ'), היחסה האקוזטיבית, המסמננת את המושא הישיר של פעלים יוצאים, מייצגת בדרך כלל את הארגומנט הלא-רצוני (אנ') (כלומר, ארגומנט שאינו מתאר כוונה לביצוע הפעולה; לרוב מדובר במטופל). עם זאת, עבור פעלים אנאקוזטיביים, על אף שהנושא הוא א-רצוני, הוא אינו מסומנן באמצעות אקוזטיב.

לטענת פרלמוטר, את המונחים "אנאקוזטיבי" ו"אנארגטיבי" המציא הבלשן ג'פרי פולום (אנ').

דוגמאות וסיווג
--------------

פרלמוטר נותן דוגמאות לסוגים שונים של פעלים אנאקוזטיביים. הוא מדגיש כי הקטגוריות הבאות אינן מוחלטות, וסיווג חלופי אפשרי.

(א) הפועל "להיות" בתוספת תארים:

להיות כבד, להיות אדום וכו'.
(ב) פעלים שבהם הנושא הדקדוקי הוא מטופל מבחינה סמנטית:

(i) להישרף, ליפול, לשקוע, לצוף, לזרום, להחליק, לנער, למעוד, להיכנע, להרתיח, לייבש, להתנודד, לנופף, לשקר (לא רצוני), להתכופף (לא רצוני)
(ii) להימס, לקפוא, להתאדות, להתמצק, להחשיך, להירקב, להתמוטט, לקרוס, להישבר, לגדול, לנבוט, למות, להיחנק, להתפצח, להתפצל, להיעלם, להתפזר, להתפוצץ
(ג) נשואים של קיום והתרחשות:

להתקיים, לקרות, להתרחש, לנבוע, להתפתח, להופיע
(ד) פעלים לא-רצוניים של הופעה, צליל, ריח וכו':

להבריק, לנצנץ, לנקוש, להריח, להסריח
(ה) נשואים אספקטואליים:

להתחיל, להיעצר, להמשיך, להסתיים
(ו) פועלי משך:

להימשך, להישאר, לשהות, לשרוד.
הוא מציין כי ניתן להשתמש בכמה פעלים באיברים אנאקוזטיביים או אנארגטיביים. אם הפעולה מכוונת, הפועל שבה הוא אנארגטיבי. לדוגמה, הפועל "לעמוד" יכול לשמש בשני סוגי האיברים:

הפועל "לעמוד" במשפט "הצלמית עמדה על השולחן הזה" הוא אנאקוזטיבי;
לעומת זאת, הפועל "לעמוד" במשפט "הילדים עמדו על השולחן הזה" הוא אנארגטיבי.

קישורים חיצוניים
----------------

* עידן לנדו, גלילאו, בלשנות: בין אינטואיציה לתיאוריה, באתר ynet, 5 בספטמבר 2005
* עינת שטרית, נעמה פרידמן ואורי הדר, "ייצוג קורטיקלי של פעלים אנאקוזטיביים", **שפה ומוח** 8 (2009), עמ' 21–29.
* גבי דנון, "משלימים שמניים והשמטת מילות יחס", **בלשנות עברית** 58 (תשס"ו), עמ' 27–44

הערות שוליים
------------

1. ↑  Perlmutter (1978), p. 163.
2. ↑  Perlmutter (1978) p.186.
3. ↑  Perlmutter (1978), pp. 162–163.
4. ↑  פֹּעַל מֶשֶׁךְ במילון דקדוק [בלשנות] (תשמ"ד), באתר האקדמיה ללשון העברית
**פביאן המבוכן** (בגרמנית: **Fabian Hambüchen**; נולד ב-25 באוקטובר 1987 בברגיש גלאדבאך) הוא מתעמל גרמני, הוא האלוף האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016), סגן אלוף אולימפי (לונדון 2012), אלוף עולם (שטוטגרט 2007) ושלוש פעמים אלוף אירופה (דברצן 2005, אמסטרדם 2007 ולוזאן 2008) במתח. אלוף אירופה בקרב-רב ובקרקע.

הישגים
------

המבוכן היה בן פחות מ-17 כשהיה חבר במשלחת הגרמנית לאולימפיאדת אתונה (2004). הוא העפיל לשלב הגמר בתרגיל המתח, וסיים במקום השביעי, וכן היה שותף למקום השמיני בו זכתה הנבחרת הגרמנית בתחרות הקבוצתית. באליפות העולם שנערכה במלבורן ב-2005 לא רשם הישגים גבוהים, אך באליפות אירופה שנערכה בדברצן הוכתר לראשונה כאלוף אירופה, בתרגיל המתח. באליפות שנערכה באורהוס ב-2006 זכה בשתי מדליות ארד, בקרב-רב ובתרגיל הקפיצות.

באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט ב-2007, רשם המבוכן את הישג השיא שלו, כשזכה במדליית הזהב במקבילים. בנוסף, זכה במדליית הכסף בקרב-רב וסיים במקום השישי בקפיצות. באותה שנה הוכתר שוב כאלוף אירופה במתח, וכן זכה במדליית כסף בקרב-רב, באליפות שנערכה באמסטרדם. בעקבות הישגיו אלה, נבחר באותה שנה לספורטאי השנה בגרמניה. 

באליפות אירופה שנערכה בלוזאן ב-2008 זכה בפעם השלישית במדליית הזהב במתח, וכן זכה במדליית כסף בתרגיל הקבוצתי ובמדליית ארד בתרגיל הקרקע, וסיים במקום החמישי בקפיצות ובמקבילים. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) העפיל לארבעה גמרים. הוא זכה במדליית הארד במתח, סיים במקום הרביעי בתרגיל הקרקע ובמקבילים, ובמקום השביעי בקרב-רב. 

באליפות אירופה שנערכה במילאנו ב-2009 זכה המבוכן בשתי מדליות זהב, בקרב-רב ובתרגיל הקרקע. בנוסף, זכה במדליית ארד במקבילים וסיים במקום השביעי בקפיצות. באליפות הבאה, שנערכה בבירמינגהאם, איבד את שני תאריו, אך זכה במדליית הזהב עם הנבחרת הגרמנית בתחרות הקבוצתית. כן זכה במדליית ארד במתח, אותה חלק עם בן ארצו פיליפ בוי, שזכה לניקוד זהה, וסיים במקום השמיני בטבעות.

באליפות העולם שנערכה ברוטרדם ב-2010 זכה המבוכן בשתי מדליות ארד נוספות, במתח ובתחרות הקבוצתית, וכן סיים במקום הרביעי בתרגיל המקבילים. באליפות שנערכה בטוקיו ב-2011 הסתפק במקום הרביעי בתרגיל המתח, וכן סיים במקום השישי עם הנבחרת הגרמנית בתחרות הקבוצתית.

### מדליית כסף אולימפית

באולימפיאדת לונדון (2012) זכה המבוכן במדליית הכסף בתרגיל המתח, וכן סיים במקום השביעי עם נבחרת גרמניה בתחרות הנבחרות ובמקום ה-15 בגמר הקרב-רב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פביאן המבוכן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פביאן המבוכן
* פביאן המבוכן, ברשת החברתית פייסבוק

* פביאן המבוכן, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי

* פביאן המבוכן, באתר olympedia.org

* פביאן המבוכן, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 142321117
* ISNI: 0000 0000 8979 1486
* SUDOC: 181377160
* VIAF: 130949943
* WorldCat: viaf-130949943

 |
**פוספטאז** הוא אנזים המזרז את ריאקציית ההידרוליזה של קבוצת פוספט ממולקולה. ריאקציה זו קרויה גם דהפוספורילציה. לאחר ההידרוליזה של הקשר הפוספואסתרי מתקבל יון פוספט וקבוצת הידרוקסיל חופשית.

התגובה המזורזת
--------------

הידרוליזה של פוספט היא ריאקציה ספונטנית ({\displaystyle \Delta G<0}) בה לוקחת חלק מולקולת מים. מולקולת המים, או שני יוני H+ ו- OH- שמקורם ממולקולת מים, נקשרים לשתי הקבוצות הנוצרות לאחר ניתוק הקשר הפוספואסתרי, יון H+ נקשר למולקולת הפוספט (לקבלת אורתופוספט), ויון OH- נקשר במקום קבוצת הפוספט ויוצר קבוצת הידרוקסיל.

חשיבות בעולם הביולוגי
---------------------

פוספטאזות משתתפות בתהליכים מטבוליים במקביל לקבוצת אנזימים נוספת הנקראת קינאזות, המזרזים את ריאקצית הזרחון (הוספת פוספט) של מולקולות. הסובסטראט יכול להיות חלבוני או לא חלבוני. במקרה שהסובסטרט חלבוני ניתן לקרוא לאנזים המזרז את ההידרוליזה בשם פרוטאין פוספטאז (ולאנזים המזרז את הזרחון בשם פרוטאין קינאז).
אף שמדובר בשתי ריאקציות כימיות שונות, פעולת ה**פוספטאז** בעצם הופכת את האפקט של הקינאז. 

### פעילות חלבונים רבים מבוקרת על ידי רמת זרחון

הפעילות של חלבונים (ובניהם אנזימים) רבים מבוקרים על ידי רמת הזרחון עליהם. הוספת הזרחן גורמת לשינוי קונפורמציה (שינוי מבני) הגורם להפיכתם לפעילים, או במקרים אחרים להפסקת פעילותם. הפרוטאין פוספטאזות, במקרים אלו, יהוו את החלק המנוגד בבקרת פעילות חלבונים אלה, בכך שהם יחזירו את מבנה החלבון (ולכן את פעילותו) בחזרה לאופן הלא-מזורחן שלו.

### דוגמה לשימוש בפוספטאזות בתהליך מטבולי

לא רק חלבונים יכולים לעבור דהפוספורילציה, אלא גם מגוון רחב של מולקולות אורגניות. בנוסף לבקרה החשובה על פעילות חלבונים, ישנן פוספטאזות שתפקידן להתמיר מטבלוליטים תאיים. לדוגמה, קבוצת הפוספט של גלוקוז-6-פוספט יכולה לעבור הידרוליזה, באמצעות האנזים גלוקוז-6-פוספטאז או בשמו הישן גלוקוז-6-פוספאט דהידרוגנאז שמשתתף בתהליך שנקרא מסלול הפנטוז פוספט, שהוא תהליך חיוני כשבסופו של התהליך מיוצרים קואנזימים CoA-SH, FAD, NAD ,NADP שהם משמעותיים בתהליכים הביוכימיים ובין היתר משתתף בייצור DNA, RNA ובביוסינתזה של מונונוקלאוטידים (AMP, GMP, TMP, CMP, UMP ואחרים).

דוגמה נוספת היא גלוקונאוגנזה, תהליך בו פירובט הופך לגלוקוז תוך השקעת אנרגיה, משתתפים האנזים פרוקטוז-1,6-ביספוספטאז שמסיר מולקולת פוספט מהמולקולה פרוקטוז-1,6-ביספוספט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פוספטאז** בוויקישיתוף
כרזה של חברת טוטסי רול מתקופת מלחמת העולם הראשונה
טוטסי רול
**טוטסי רול** (באנגלית: **Tootsie Roll**) הוא ממתק מציצה בטעם שוקולד המיוצר בארצות הברית מאז שנת 1896. כיום הממתק מיוצר על ידי חברת תעשיות טוטסי רול (אנ'), אשר מקום מושבה בשיקגו שבמדינת אילינוי.

היסטוריה
--------

בשנת 1896 ייסד לאו הירשפילד (Leo Hirshfield), מהגר אוסטרי לארצות הברית, חנות ממתקים קטנה בעיר ניו יורק. הירשפילד פיתח ממתק שוקולד שלא יימס בקלות וקרא לו על שם בתו קלרה, שאותה כינו בני משפחתה "טוטסי". 

בשנת 1905, בעקבות הצלחת המוצר, הוקם מפעל לייצורו, ובשנת 1917 הוקמה חברה בשם "חברת הממתקים של אמריקה" (The Sweets Company of America). בשנת 1931 הומצא הממתק טוטסי פופ (אנ') – סוכרייה על מקל בטעם טוטסי רול. ממתקים אלה, בשל מחירם הנמוך, זכו לפופולריות רבה בתקופת השפל הכלכלי הגדול, ואף היו פופולריים בקרב חיילי צבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה מאחר שבשל יכולתו של הממתק שלא להתקלקל באקלימים שונים הוא הוסף אל מנות הקרב של צבא ארצות הברית.

בשנת 1935 רכש את החברה ברנרד רובין (Bernard D. Rubin), אשר העביר את מפעל החברה ממנהטן להובוקן שבניו ג'רזי. לאחר מותו של רובין בשנת 1948 הפך אחיו, ויליאם רובין, לנשיא החברה, תפקיד שנשא עד שנת 1962. בשנת 1966 שינתה החברה את שמה לשמה הנוכחי – תעשיות טוטסי רול.

כיום החברה מייצרת 62 מיליון ממתקי טוטסי רול מדי יום.

תיאור המוצר
-----------

הממתק הוא ממתק מציצה בצבע חום ובטעם שוקולד, אף שישנם צבעים וטעמים אחרים. הממתק עשוי סוכר, סירופ תירס, שמן סויה, חלב מרוכז, קקאו, לציטין סויה (אנ'), וכן חומרי טעם מלאכותיים.

טעמים נוספים של הממתק הם: דובדבן, תפוז, וניל, לימון ולימית.

הממתק מופץ בארצות הברית, קנדה, מקסיקו, הממלכה המאוחדת, פורטוגל, ספרד, צרפת, הולנד, גרמניה, פולין, דנמרק, נורווגיה, שוודיה, פינלנד, אוסטריה, אוסטרליה וניו זילנד.

בשנת 2009 הוכרז על הפצת גרסה כשרה של המוצר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טוטסי רול** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של טוטסי רול
* טוטסי רול, ברשת החברתית טוויטר
* סיפורו האמיתי של לאו הירשפלד

הערות שוליים
------------

1. ↑  האיגוד האורתודוקסי של ארצות הברית מכריז על מתן תעודת כשרות לממתק טוטסי רול
**פבלו** (באנגלית: **Loving Pablo** או **Escobar**) הוא סרט ספרדי בשפה האנגלית משנת 2017, בבימויו של פרננדו לאון דה ארונה (אנ') העוסק בדמותו של ברון הסמים פבלו אסקובר ויחסיו עם העיתונאית הקולומבינית – וירג'ינה וואלחו (אנ'). הסרט מבוסס על ספר הזכרונות של וואלחו – Loving Pablo, Hating Escobar (לאהוב את פבלו, לשנוא את אסקובר).

תקציר הסרט
----------

הסרט עוסק בקשר שנרקם בין העיתונאית וירג'יניה וואלחו (המגולמת בידי פנלופה קרוז) המראיינת את אסקובר (מגולם על ידי חאווייר ברדם – בן זוגה לחיים של פנלופה קרוז), ונסחפת ליחסים רומנטיים איתו. במקביל אסקובר מנהל את עסקי הסמים שלו חובקי העולם, תוך כדי ארגון מעשי רצח כנגד יריבים, שוטרים ואף ארגון רציחתו של שר המשפטים הקולומביאני. הוא מצליח להגיע להיות חבר בקונגרס של קולומביה, אך בה בעת מתעוררת נגדו התנגדות מצד גופי הממשלה, המושפעים מלחץ של ארצות הברית הדורשת את הסגרתו. אסקובר נמלט להרים ובסוף משא ומתן הוא מסכים לשבת בבית כלא שהוא בנה בעצמו ובו הוא נהנה מתנאי מחיה טובים. בהמשך כשהלחץ על הממשלה גובר, נמלט אסקובר משלטונות החוק. מלחמת הכנופיות מגיעה לשיאה ואזרחים רבים נרצחים במסגרת זו. גם וירג'יניה מאוימת במלחמות הללו, ובקשתה לקבל עזרה מאסקובר לא נענית. בתווך ניצבת משפחתו של אסקובר – אשתו בנו ובתו המנסים ללא הצלחה להימלט מקולומביה. סופו של הסרט מסתיים בחיסולו של אסקובר בידי הכוחות המיוחדים של קולומביה שנהנו מתמיכה ואימון אמריקאי.

צוות השחקנים
------------

* חאווייר ברדם – פבלו אסקובר
* פנלופה קרוז – וירג'יניה ואלחו
* פיטר סארסגארד – סוכן ה-DEA שפארד
* ג'ולייט רספרטו (אנ') – מריה ויקטוריה (אשת אסקובר)

קישורים חיצוניים
----------------

* "פבלו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "פבלו", באתר AllMovie (באנגלית)
* "פבלו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "פבלו", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "פבלו", באתר Metacritic (באנגלית)
* "פבלו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ביקורת סרט "פבלו": להיות המאהבת של ברון הסמים הגדול בהיסטוריה, זהר וגנר
* דנה קסלר, ‏אסקובר ממכר לא פחות מהקוקאין: "פבלו" מאיר מחדש את ברון הסמים, באתר מעריב אונליין, 20 ביוני 2018
איבונה ואן פלרקן, נובמבר 2008
**איבונה ואן פלרקן** (בהולנדית: **Yvonne van Vlerken**; נולדה ב-5 בנובמבר 1978) היא טריאתלטית ודואתלטית הולנדית, זכתה פעמיים ב-Quelle Challenge Roth,[דרוש תרגום] וב-2008 קבעה שיא עולם במרוצי איש הברזל. היא אחת מהטריאתלטיות היחידות שהשיגו שלוש פעמים תוצאה של מתחת לתשע שעות בתחרות איש הברזל.

שנותיה הראשונות
---------------

איבונה ואן פלרקן נולדה בעיר קטנה בקרימפן אן דה לק (אנ') בסמוך לחאודה. אביה היה שחקן כדורגל והיא נהייתה שחקנית כדורגל גם כן, שיחקה בנבחרת דרום הולנד. אחרי סיימה את בית הספר התיכון למדה חינוך גופני וקיבלה תואר באימון כושר, והחלה לעסוק בכך. ואן פלרקן עבדה בעירה במשך 13 שנה. לקוחותיה כללו תלמידי בית ספר שעסקו בריקוד ואנשים מבוגרים שהדריכה אותם באימוני כושר.

הקריירה האתלטית
---------------

ב-13 ביולי 2008 ואן פלרקן העמידה שיא עולם חדש של 8:45:48 עבור מרוצי איש הברזל בתחרות Quelle Challenge Roth, חמש דקות פחות מאשר שיא העולם הקודם של פולה ניובי-פרייזר שעמד על 8:50:53, ושרד במשך 14 שנים. איבונה ואן פלרקן שברה את השיא הישן והייתה השנייה במקצה המרתון עם זמן של 2:54:22. השיא שלה החזיק מעמד במשך שנה, עד שכריסי ולינגטון שברה את השיא שלה, וסיימה את תחרות איש הברזל ב-13 דקות ו-49 שניות פחות, במזג אוויר יבש ונוח.

איבונה ואן פלרקן השיגה שיאים נוספים:

* סיימה את איש הברזל בפחות מ-9 שעות (8:51:55) במרוץ הראשון שלה ברות ב-2007.
* החזיקה את שיא העולם הן בחצי איש הברזל (4:07:29 באיש הברזל 2006 באנטוורפן) ואיש הברזל (8:45:48 ב- Challenge Roth ב-2008).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איבונה ואן פלרקן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של איבונה ואן פלרקן
* איבונה ואן פלרקן, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  ג'ון לביסון, הנשים שהצליחו לרוץ את איש הברזל בפחות מתשע שעות: היסטוריה,tri247.com ‏ 19 ביולי 2010
2. ↑  הרברט קרייבל, ריאיון עם איבונה ון ולרקן, slowtwitch.com ‏ 3 באוגוסט 2008
3. ↑  טימותי קרלסון, ולינגטון שוברת את שיא איש הברזל ברות,slowtwitch.com ‏ 12 ביולי 2009
מתקן "חיים עם האדמה" לוקח את 
המבקרים דרך חממות ביתן האדמה, ומציג להם חקלאות לא קונבנציונלית, וניסויים שנערכים בחקלאות מודרנית.
דלעת בצורת מיקי מאוס.
פיתוח של עץ עגבניות
עצי פלפלים הגדלים בשיטות הידרופוניות
**חיים עם האדמה** (באנגלית: **Living with the Land**) הוא מתקן שעשועים הממוקם בביתן האדמה שבפארק השעשועים אפקוט בדיסניוורלד שבפלורידה.
המתקן מורכב מנסיעה בסירה כאשר בחלקו הוא מתקן אפל ובחלקו - סיור בחממות הביתן.

תיאור המתקן
-----------

המתקן הוא מתקן נסיעה איטית בסירות. המבקרים נלקחים בסירות דרך חלקו הראשון של המתקן - מתקן מסוג מתקן אפל, המציג סצנות הקשורים ליחסי האדם והטבע בכדור הארץ. המבקרים נלקחים דרך יערות גשם, ערבות ואדמות חקלאיות, סצנות המונפשות על ידי חיות המופעלות על ידי אודיו אנימטרוניקס, כמו כן המתקן מציג למבקרים תנאי מזג אוויר שונים.

חלקו השני של המתקן הוא מסע בחממות הביתן, ומציג בעיקר טכנולוגיות חדשניות בתחום החקלאות. במתקן יש חוות גידול דגים, חממות ניסיוניות ומעבדות, והמתקן מציג טכנולוגיות חדשניות כגון: גידולים הידרופונים, טפטפות, וגידולים משולבים (intercropping).

בחממות נערכים ניסויים עבור נאס"א, בניסיון לבדוק השפעות של העדר כוח משיכה על צמחים, במטרה לפתח צמחים שיוכלו לגדול בתחנות חלל, ובתנאים של העדר כוח משיכה או כוח משיכה נמוך.

נתוני המתקן
-----------

* **פתיחה:** 1 באוקטובר 1982
* **מתכנן:** WED מיזמים
* **סוג המתקן:** שיט בסירה
* **תכולת המתקן:** 2,736 מבקרים לשעה
* **תכולת לסירה:** 36-38 מבקרים לסירה
* **מספר בובות אודיו אנימטרוניקס:** 40
* **אורך המתקן:** 13:50 דקות

תוצרת החממות
------------

חלק מהמזון הגדל בחממות המהוות חלק מהמתקן מוגש במסעדות ביתן האדמה.

ההיסטוריה של המתקן
------------------

המתקן הוא הרחבה של מתקן דומה קודם שהיה במקום ונקרא "**האזינו לאדמה**" (*Listen to the Land*) שפעל במקום מפתיחת הביתן בשנת 1982 ועד ה-27 בספטמבר 1993.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל דיסני** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חיים עם האדמה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של חיים עם האדמה
* מידע על המתקן באתר "הכל אוזניים"
* מידע על המתקן באתר WDWMAGIC
**ישמעאל אדו** (באנגלית: **Ishmael Addo**; ‏30 ביולי 1982) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת החלוץ. בישראל שיחק אדו בקבוצות מכבי נתניה ומכבי תל אביב.

קריירה
------

אדו החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של קבוצת אקרה הארטס אוף אוק הגאנאית והשתתף במדי נבחרת הנערים של גאנה במונדיאל עד גיל 17 בו סיימה נבחרתו במקום השלישי, והוא הוכתר כ"מלך השערים" של הטורניר עם 7 כיבושים בסך הכל.

אדו החל את קריירת הבוגרים שלו בהארטס אוף אוק, עמה שיחק גם בליגת האלופות האפריקאית ואף כבש במדיה בשני משחקי הגומלין של גמר המפעל וזכה עם הקבוצה בתואר. לאחר הזכייה עבר אדו לבסטיה הצרפתית אך חזר להארטס אוף אוק אחרי חצי עונה בלבד. בעונת 2001/02 הוכתר כמלך השערים של הקבוצה עם 22 כיבושים, ולאחר שהופיע במדי הנבחרת הצעירה של גאנה קיבל הצעה לעבור לשחק בישראל בקבוצת מכבי נתניה.

כאשר עבר למכבי נתניה, בתחילת עונת 2002/2003, עזר לקבוצה לסיים במקום הרביעי בליגה עם 8 כיבושי ליגה, ובעונת 2003/2004, עונת הירידה של מכבי נתניה לליגה הלאומית כבש רק חמישה שערי ליגה. עם ירידתה של נתניה לליגת המשנה עבר אדו לקבוצת מכבי תל אביב, בה כבש רק שער ליגה אחד אך השתתף במשחקיה של הקבוצה בליגת האלופות. בסוף עונת 2004/2005 עזב אדו את ישראל, ושיחק תקופות קצרות בקבוצת ארגוטליס ביוון, ובפראלימני בקפריסין.

בשנת 2006 חזר לקבוצת נעוריו בגאנה, ובשנת 2008 חתם לתקופה קצרה בקבוצת מזרח בנגל מקולקטה שבהודו. לאחר ששיחק שנתיים נוספות בהארטס אוף אוק, עבר בשנת 2011 לקבוצה הגנאית וסאמאן יונייטד, אותה עזב בסוף אותה שנה. בינואר 2015 חתם בשורות קבוצת אילבן וונדרס (Eleven Wonders) מהליגה השנייה בגאנה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
רבי **יצחק יואל (רבינוביץ) מקנטיקוזיבה** (ט"ז בשבט ה'ת"ר, 1840 - כ"ד בתמוז ה'תרמ"ה, 1885) היה רב והאדמו"ר החמישי של חסידות ליניץ. סבל ממחלות ורדיפות ונפטר בגיל 45.

ביוגרפיה
--------

נולד בליניץ לרבי גדליה אהרן רבינוביץ, הרביעי בחסידות ליניץ, ולבתו של רבי שמואל אבא שפירא מסלאוויטא משושלת קוריץ. נשא לאישה את בתו של רבי משולם זוסיא השיל מזינקוב. 

בשנת ה'תרכ"ג (1863) החל לכהן ברבנות העיר ליניץ ובשנת ה'תרכ"ט (1869) נאסר על ידי הרוסים והוגלה לכמה ערים בתוך רוסיה. בשנת ה'תרל"א (1871) החל לכהן ברבנות ביקטרינוסלב בפיקוח השלטונות. בשנת ה'תרל"ד (1874) הותר לו לצאת משם והוא עבר לקנטקוזבה, שם החלה הנהגתו באדמו"רות, שנמשכה 11 שנים. הוא נפטר בגיל 45.

בניו
----

* רבי יהושע העשיל (כ"ה באדר ה'תר"ך - כ"ו בניסן ה'תרצ"ח) אבי חסידות מונסטריץ'.
* רבי פנחס מקנטקוזבה (ה'תרכ"א - כ"ו באייר ה'תרפ"ב) מחבר ספר "עבודת יצחק" על התורה. חתנו של רבי מרדכי דב טברסקי מטומשפול (נכד רבי יעקב ישראל מצ'רקס).
* רבי משולם זוסיא מארעל (ה'תרכ"ט - י"ג באדר ה'תרפ"ב). חתנו של רבי אברהם שמואל מברזנה.
* חתנו היה רבי בן ציון יהודה לייב טברסקי, השני בחסידות הורניסטייפול.

לקריאה נוספת
------------

* **טרקליני החסידות,** יצחק אלפסי, כרך א', עמ' 335. הוצאת המודיע.

קישורים חיצוניים
----------------

* אשכול על אודותיו בפורום אוצר החכמה (באשכול קישורים לדפים שונים אודותיו ובהם כתבי יד של בנו).
* תגלית: נמצאה [!] מקום קבורתו של ר’ יצחק יואל בן ר’ גדליה מליניץ "קברי צדיקים"