recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
סמל הנגישות הבינלאומיסמל הנגישות הבינלאומי
**סמל הנגישות הבין-לאומי** הוא הסמל הרשמי לנגישות עבור אנשים עם מוגבלות, אשר זכה להכרה בין-לאומית ונעשה בו שימוש במדינות שונות ברחבי העולם. הסמל מורכב מריבוע כחול ובתוכו מופיע בצבע לבן אדם היושב בכיסא גלגלים.

היסטוריה
--------

סמל הנגישות עוצב על ידי סוזנה קופוד, סטודנטית לעיצוב מדנמרק, בשנת 1968. הסמל שורטט לראשונה בכנס עיצוב בסטוקהולם בהדרכת המעצב האמריקאי ויקטור פאפאנק שנכח בכנס. המטרה הייתה ליצור סמל ייחודי לנושא המוגבלות ברחבי העולם. הסמל עוצב בתחילה ככיסא גלגלים ריק, ללא עיגול הראש הקיים בסמל הנוכחי. הסמל הוצג לראשונה בתערוכת סיום הכנס וזכה לקידום רב בשוודיה בשנה לאחר מכן.

אחד האנשים שקידמו את סמל הנגישות היה קרל מונטן, מנהל המכון לנכים בשוודיה, שרצה לפתח סמל נגישות ככלי עזר טכני. הצוות של מונטן נתבקש לבחור מבין שישה סמלים. הסמל שעיצבה קופוד נראה לחלק מחברי הצוות פשוט מדי ובלתי קריא. בעקבות הביקורת, הוסיף מונטן עיגול בחלק העליון של הסמל על מנת לתת רושם של דמות היושבת בכיסא גלגלים.

שימושים
-------

סמלי נגישות נוספיםסמלי נגישות נוספים
סמל הנגישות הבינלאומי מסמן ברחבי העולם כולו הנגשה של מבנים ושירותים לאדם בכיסא גלגלים. בין שימושיו המגוונים אפשר למצוא סימון של חניית נכים, סימון של בתי שימוש נגישים, הקלות עבור אוכלוסיית הנכים במרחבים ציבוריים והנגשת שירותי תחבורה ציבורית. בנוסף, הסמל מציין גם נגישות לאנשים עם מגבלות אחרות כמו לקות ראייה ולקות שמיעה.

עיצוב מחדש של הסמל
------------------

גרסה חלופית לסמל הנגישותגרסה חלופית לסמל הנגישות
אחת הביקורות המרכזיות על סמל הנגישות היא שהוא אינו מייצג את כלל המוגבלויות הקיימות. ביקורת נוספת שהועלתה על הסמל קשורה לפאסיביות של הנכה המצויר. על כן נערכים דיונים ערים בנושא עיצובו מחדש של הסמל, ואף נעשו מספר ניסיונות ליצירת סמלים חדשים שייצגו מגבלות נוספות. נכון ל-2021, קיימים סמלי נגישות נוספים לסמל המוכר שנחשב עדיין לסמל המקובל.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרק בפודקאסט "99% Invisible" על עדכון בעיצוב סמל הנגישות

הערות שוליים
------------

1. ↑  U.S. Access Board - Guidance on the International Symbol of Accessibility, www.access-board.gov (באנגלית)
2. 1 2  Elizabeth Guffey, The Scandinavian Roots of the International Symbol of Access, **Design and Culture** 7, 2015-07-03, עמ' 357–376 doi: 10.1080/17547075.2015.1105527
3. ↑  Elizabeth Guffey, **Designing Disability: Symbols, Space, and Society**, Bloomsbury Publishing, 2017-12-28, מסת"ב 978-1-350-00426-9. (באנגלית)
4. ↑  **2019 7th International conference on ICT & Accessibility (ICTA)**, IEEE, 2019-12, מסת"ב 978-1-7281-6183-9
5. ↑  J. Vice, Beth Barstow, Sean Bowman, T. Mehta, S. Padalabalanarayanan, Effectiveness of the International Symbol of Access and inclusivity of other disability groups, **Disability and Health Journal** 13, 2020-01-01, עמ' 100836 doi: 10.1016/j.dhjo.2019.100836
6. 1 2  Int’l Symbol Of Accessibility | RI Global, www.riglobal.org
7. ↑  Billy Baker Globe Staff, December 13, 2013, 8:38 p m Email to a Friend Share on Facebook Share on TwitterPrint this Article View Comments, Wheelchair icon revamped by guerrilla art project - The Boston Globe, BostonGlobe.com (ב־American English)
**אוולד קלייזינגר** (בגרמנית: **Ewald Kleisinger**;‏ 11 ביוני 1912 – 25 במרץ 2000) היה עורך דין, קצין ורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה בפולין וחסיד אומות העולם אוסטרי.

ביוגרפיה
--------

אוולד קלייזינגר למד בגימנסיה פיכטנרגזה ברובע הייטינג בווינה. לאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת וינה.

מעשה ההצלה
----------

במהלך מלחמת העולם השנייה היה קצין ורמאכט בתחנת הרכבת בוורשה. הוא התגורר בבית אשתו לעתיד דנוטה קלייזינגר, לבית צ'לפינסקה, בקרוזגאסה 41 ברובע "הארי" בעיר. היהודי יליד פולין יוסף פרזמן גורש לגטו ורשה בשנת 1942 יחד עם אמו שיינה. אמו של דנוטה הייתה חברה של שיינה פרזמן, ויוסק היה חבר של דנוטה.

לאחר הקמת הגטו דנוטה הבריחה אוכל וכסף עבור משפחת פרזמן לגטו ובכך סיכנה את חייהם,שלה ושל בן זוגה. לפני המרד בגטו וחורבנו באפריל 1943, ברחו פרזמן וחברו יוזף קורמז'ין לחלק ה"ארי" בעיר בעזרת דנוטה. דנוטה הסתירה אותם בדירתה במשך שלושה שבועות בידיעתו והסכמת ארוסה, הקצין אוולד קלייזינגר. היא גם הצילה את אמו של יוסף, שיינה פרזמן.

דנוטה הייתה פעילה במחתרת הפולנית. בעזרתם היא רכשה ניירות מזויפים עבור יוסף פרזמן וחברו יוזף קורמז'ין. אוולד קלייזינגר סיפק להם אישורים כדי שיוכלו לנסוע לווינה כעובדי חווה פולנים תוך סיכון מעמדו וחייו.

קלייזינגר הציג את השניים כעובדים זרים, פולנים נוצרים והפנה אותם להוריו, שהתגוררו בווינה. הם קיבלו את פרזמן וקורמז'ין כמו בני משפחה ועזרו להם בכסף, מזון ובגדים עד סוף המלחמה.

אוולד קלייזינגר היה דוקטור למשפטים. הוא נקבר בבית הקברות אובר סאנקט וייטר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוולד קלייזינגר** בוויקישיתוף
* אוולד קלייזינגר, באתר "יד ושם" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ewald Kleisinger auf der Website von Yad Vashem (englisch)
2. ↑  John O'Hanlon "Danuta Kleisinger, Poland" The International Raoul Wallenberg Foundation

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 311428221
* WorldCat: viaf-311428221

 |
עטיפת האלבום Rehab Doll.
**גרין ריבר** (באנגלית: **Green River** - נהר גרין או נהר ירוק) הייתה להקה משפיעה מסיאטל שפעלה בשנות השמונים. היא נקראה על שמו של הרוצח הסדרתי גארי רידג'ווי, שכונה "גרין ריבר קילר", ועל שם אלבום של להקת הרוק משנות השבעים קרידנס קלירווטר ריבייבל. היא נחשבת לאחת מלהקות הגראנג' הראשונות.

גרין ריבר כמעט שלא הורגשה מחוץ לסיאטל, אך ההשפעה שהייתה לה על סצנת המוזיקה של סיאטל הורגשה בסופו של דבר בכל רחבי העולם, דרך השפעתה על הלהקות שקמו באותן שנים שבהן היא קמה (סאונדגארדן, מלווינס) ולהקות סיאטל מאוחרות יותר (נירוונה, אליס אין צ'יינס), על הלהקות שהיו חתומות יחד איתה בחברת סאב פופ, וכן על הלהקות שהוקמו כתוצאה מהתפרקותה (מאת'ר לאב בון, פרל ג'אם, מאדהאני).

הלהקה נחשבת בעיני רבים ללהקה הראשונה בסיאטל שעירבה בין מטאל לפאנק (וכן גלאם רוק), תוך יצירתו של צליל שיהיה ידוע מאוחר יותר כ"גראנג'" - ומרק ארם, סולנה של הלהקה, מתואר רבות כאדם הראשון שהשתמש במונח, למרות שהוא לא השתמש בו בהקשר של סגנון מוזיקלי.

הלהקה הוקמה ב-1983, והתפרקה ב-1987. מרק ארם וסטיב טרנר הקימו לאחר מכן את מאדהאני, וג'ף אמנט וסטון גוסארד הקימו את מאת'ר לאב בון (עם ברוס פיירוות'ר) ואת פרל ג'אם.

סטיב טרנר היה חבר ההרכב הראשון שעזב, כאשר הוא מייחס את עזיבתו לנטיותיהם של שאר החברים לכיוון של הבי מטאל. מאוחר יותר השתמש גם מרק ארם באותן הסיבות על מנת להסביר את התפרקותה של הלהקה. אך הסיבה העיקרית לדעתו הייתה מה שהוא ראה כגישה ממוסחרת של שאר החברים, בייחוד זו של הבסיסט ג'ף אמנט. האירוע שבו שלח אמנט את כל כרטיסי הכניסה אל מאחורי הקלעים של אחת מההופעות האחרונות של הלהקה לאנשי יחסי ציבור, הרגיז את ארם במיוחד. ארם רצה להעניק מספר כרטיסים לחבריו, והעובדה שאף לא אחד מהיחצ"נים שהוזמנו הגיעו להופעה לא סייעה במיוחד.

ויכוח זה הוביל בסופו של דבר לאנטגוניזם בין קורט קוביין, חברו של מרק ארם, לבין להקת פרל ג'אם. למרות שקוביין התפייס לבסוף עם אדי ודר, הוא עדיין נותר בדעה שלילית כלפי ג'ף אמנט וסטון גוסארד.

חברי ההרכב
----------

* מרק ארם (שירה) (ראו גם מאדהאני) - 1984 - 1988, 1993, 2008 - 2009
* סטיב טרנר (גיטרה) (ראו גם מאדהאני) - 1984 - 1988, 1993, 2008 - 2009
* ג'ף אמנט (בס) (ראו גם פרל ג'אם) - 1984 - 1988, 1993, 2008 - 2009
* סטון גוסארד (ראו גם פרל ג'אם) - 1984 - 1988, 1993, 2008 - 2009
* ברוס פרוות'ר (ראו גם מאת'ר לאב בון) - 1985 - 1988, 2008 - 2009
* אלכס וינסנט (תופים) - 1984 - 1988, 2008 - 2009
* צ'אק טירס (תופים) - 1993

דיסקוגרפיה
----------

* *Come On Down* 1985 - מיני-אלבום
* 1986 *"Together We'll Never"/"Ain't Nothing to Do"* - סינגל
* *Dry As A Bone* 1987 - מיני-אלבום
* *Rehab Doll* 1988 - אלבום אולפן
* *Rehab Doll / Dry As A Bone* 1988 - אלבום אוסף
* 2016 *Demos‏ 1984* - אלבום דמויים
* *Live At The Tropicana* 2019 - אלבום הופעה

קישורים חיצוניים
----------------

* גרין ריבר, סרטונים בערוץ היוטיוב
* גרין ריבר, באתר ספוטיפיי
* גרין ריבר, באתר Last.fm (באנגלית)
* גרין ריבר, באתר AllMusic (באנגלית)
* גרין ריבר, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* גרין ריבר, באתר Discogs (באנגלית)
* גרין ריבר, באתר Songkick (באנגלית)
* גרין ריבר, באתר בנדקמפ
* גרין ריבר, באתר בילבורד (באנגלית)
* אתר מעריצים של הלהקה
* אור ברנע וסוכנויות הידיעות, "גרין ריבר" מתאחדת, באתר ynet, 10 ביולי 2008

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 10300790-8
* LCCN: no98023030
* MusicBrainz: 78f56916-fe11-4110-8f10-d553ddf8de7b
* VIAF: 123951975
* WorldCat: lccn-no98023030

 |
סימון של ירושלים ושל הר הזיתים
**פארק ארץ ישראל** (באנגלית: **Palestine Park**) הוא פארק מיניאטורות המציג דגמים בגודל קנה מידה של ארץ ישראל, כולל ערים, גבעות, נהרות וים, ביחס גאוגרפי. הפארק ממוקם במכון שאוטאוקה, בעיירה שאוטאוקה, ניו יורק (מדינה). פארק ארץ ישראל מונח לאורך צידו הדרומי-מערבי של אגם שאוטאוקה לצידו של דגם הים התיכון כאשר בצידו המזרחי מוקם הפארק. בין הדגמים העיקריים ניתן לראות את הר חרמון, עם נחל מלאכותי המייצג את נהר הירדן כשהוא זורם דרומה מהכנרת אל ים המלח. גבעות קטנות מייצגות ציוני דרך תנ"כיים כמו הר תבור והר הזיתים עם סמנים המייצגים אתרים בעלי חשיבות תנ"כית, כולל "באר יעקב (ציון הבאר בתנ"ך)", יריחו, ירושלים בתקופת ישו עם העתק קטן של בית המקדש היהודי העתיק.

הפארק היה אחד מציוני הדרך הראשונים של שאוטאוקה בשנת 1874, המייסד היה הכומר "ג'ון הייל וינסנט" אשר העניק את הסמכות למנהל המכון את המשימה להקים את הפארק ככלי עזר ויזואלי להוראת היסטוריה מקראית וגאוגרפית למורי בית הספר של יום ראשון שהיו המבקרים הראשונים של המכון. הפארק שוחזר במשך כמה פעמים רבות לאורך השנים. הפארק פלסטין הנוכחי כיום - אורכו 350 מטר בקנה מידה של 530 מ"מ עד 1.6 ק"מ. וכיום הוא נכס לשימור היסטורי בתוך הרובע ההיסטורי של המכון כאשר כל ימי ראשון נערכים במקום סיורים לימודיים להצגת הדגמים כולל הצגות והדרכות לימודיות ומוכרז בתור "פארק לאומי" של מדינת ניו יורק.

ראו גם
------

* מיני ישראל

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר מכון שאוטאוקה
**סמל העיר הרצליה** הוא סמלה הרשמי של העיר הרצליה, אושר בעת הקמת העיר ושונה בקיץ 2011.

תיאור הסמל
----------

סמל העיר הוא בצבעים כחול תכלת (כצבע של דגל מדינת ישראל) ובראשו שם העיר.

### 7 כוכבים

על המגן מופיעים שבעה כוכבים בצבע דמוי זהב שלאחר מכן שונו לצבע לבן כסמל לחזון של בנימין זאב הרצל "7 שעות", חזון אשר בו הרצל שאף שזמן העבודה יהיה בן שבע שעות. הכוכבים הופיעו לראשונה בשרטוט של הרצל לדגל המדינה הציונית העתידי. שבעת הכוכבים קיימים גם בסמל העיר תל אביב.

### גלגל תעשייתי וספינה

בתחתית מגן הסמל מופיע גלגל תעשייתי - סמל לענפי החרושת והמלאכה ומצדיו ענפי שיבולת והדרים כסמל לענפי החקלאות. במרכז הסמל מופיעה ספינה, המסמלת את קרבת העיר לים התיכון.

הסמל החדש
---------

בקיץ של שנת 2011, אחרי שנתיים וחצי של עבודה ובעזרת חברת המיתוג OPEN, העיר הרצליה השיקו את הלוגו החדש שלהם תחת הסיסמה "אם נרצה", פרפרזה על המשפט המוכר של בנימין זאב הרצל "אם תרצו". הלוגו החדש משתמש בכוכב תלת-ממדי בעל 5 כיוונים בצבעים שונים אשר מסמלים את ערכי העיר, אך באותו הזמן גם מנסה לשמור על דגל שבעת הכוכבים.

  


| דגל ישראלדגל ישראל סמלי מחוז תל אביב |
| --- |
| ערים | תל אביב-יפו • אור יהודה • בני ברק • בת ים • גבעתיים • הרצליה • חולון • קריית אונו • רמת גן • רמת השרון | מפת מחוז תל אביבמפת מחוז תל אביב |
| מועצות מקומיות | אזור • כפר שמריהו |
| מחוז הצפון • מחוז חיפה • מחוז תל אביב • מחוז המרכז • מחוז ירושלים • מחוז הדרום • מחוז יהודה ושומרון |
**ארנסט לורינג "רד" ניקולס** (**Ernest Loring "Red" Nichols**; ‏ 8 במאי 1905 - 28 ביוני 1965) היה נגן קורנט (סוג של חצוצרה), מלחין ומוביל הרכב ג'אז. בשנות העשרים, שהיו שיא הקריירה שלו, היה שותף לכ-4,000 הקלטות.

תולדות חייו
-----------

ניקולס נולד במדינת יוטה. אביו היה מורה למוזיקה. הוא החל לנגן בקורנט בגיל 12 במסגרת תזמורת כלי הנשיפה של אביו. ב-1923 נסע לאטלנטיק סיטי, ניו ג'רזי כדי לעבוד בלהקה מקומית ועד מהרה עבר לניו יורק, בסיסו למשך עשרים השנים הבאות.

בניו יורק ניגן במספר תזמורות, בהן זו של פול וייטמן "מלך הג'אז". בנוסף הוביל ניקולס הרכב משלו, יחד עם אשתו, בשם "חמש הפרוטות" (*Red Nichols & His Five Pennies*), שזכה להצלחה רבה בהופעות ובהקלטות. כמו כן שימש כנגן אולפן בהקלטותיהם של רבים מאמני הג'אז של התקופה ובהם ג'ו ונוטי, אדי לאנג, פי ווי ראסל, ג'ימי וטומי דורסי, בני גודמן, גלן מילר, ג'ק טיגרדן, ג'ין קרופה ואחרים, בכך הפך לנגן הקורנט העסוק והמוקלט ביותר בשנות העשרים. בנוסף לכל עיסוקיו אלו שימש גם כנגן במחזות זמר בברודוויי.

ב-1942 עברו בני הזוג ניקולס לקליפורניה, בשל מחלת שיתוק ילדים בה לקתה בתם. עד סוף העשור פרש ניקולס ממוזיקה והקדיש את זמנו לטיפול בבתו. לאורך שנות ה-50 הופיעו ניקולס ו"הפרוטות" בלוס אנג'לס וסן פרנסיסקו.

ב-1959 הופק בהוליווד הסרט *The Five Pennies*, (הופץ בישראל תחת השם "חצוצרת הקסם") המבוסס באופן רופף על הביוגרפיה של ניקולס, בתפקיד ניקולס כיכב דני קיי והופיעו בו גם לואי ארמסטרונג וברברה בל גדס. הסרט זכה לחמש מועמדויות לפרס אוסקר. ניקולס עצמו לא מופיע בסרט אך קול נגינת החצוצרה של דני קיי בסרט הוא שלו.

קישורים חיצוניים
----------------

* רד ניקולס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* רד ניקולס, באתר Last.fm (באנגלית)
* רד ניקולס, באתר AllMusic (באנגלית)
* רד ניקולס, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* רד ניקולס, באתר Discogs (באנגלית)
* ביוגרפיה באתר Red Hot Jazz (באנגלית)
* רד ניקולס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתוך ביקורת אלבום האוסף שלו באתר Allmusic
2. ↑   "The Five Pennies", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
3. ↑  דף הסרט באתר "האוזן השלישית"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007349472905171
* BNE: XX937340
* BnF: cb13897951w (data)
* GND: 119456184
* ICCU: LO1V269641
* ISNI: 0000 0000 7358 7739
* LCCN: n83046987
* MusicBrainz: 48a2c05d-b5c8-47e0-9f11-8425c7807000
* NKC: ola2002157665
* NTA: 100039456
* SNAC: w6vt390q
* SUDOC: 156479818
* VIAF: 7574859
* WorldCat: lccn-n83046987

 |
**מחוז (אובלסט) בורגס** (בבולגרית: **Област Бургас**) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה השוכן בדרום מזרח המדינה לחופי הים השחור. במחוז 13 רשויות מקומיות ועיר הבירה שלו היא העיר בורגס.

במחוז שורר אקלים ממוזג, הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 13 מעלות צלזיוס וכמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 514 מילימטרים. מחוז בורגס הוא השני בגודלו בבולגריה מבחינת השטח ורביעי בגודלו מבחינת כמות האוכלוסין.

החלק העתיק של העיר נסבאר אשר מצויה במחוז, הוכרז כאתר מורשת עולמית.

כלכלה
-----

למחוז חשיבות כלכלית נכבדה עבור בולגריה, שכן 74 אחוזים מהיקף היבוא והיצוא של בולגריה עוברים דרך נמלי הים שבו. המחוז מניב 5.22 אחוזים מהתוצר המקומי הגולמי של בולגריה. לחופי הים השחור, בערים בורגס, סוזופול, נסבאר וצארבו (אנ'), קיים מערך נמלים, המשמשים לייבוא דלק, ייצוא סחורות ודייג. בעיר בורגס, ממוקם נמל תעופה בינלאומי הכולל מסוף מטענים וקיימת תשתית תחבורתית ענפה, הכוללת רשת מסילות רכבת. במחוז קיימת תעשייה פטרוכימית, מפעלים לעיבוד מתכות, תעשיית מזון, יין, טבק וטקסטיל, מכרות ומפעלים לעיבוד עץ וייצור רהיטים.

בשל מיקומו לחופי הים השחור, המחוז שופע תיירות ימית, בתי הארחה, בתי מלון ומעיינות מרפא, בעיקר בחודשים יוני עד ספטמבר.

היסטוריה
--------

התיישבות מאורגנת בשטח המחוז מתוארכת לתקופת הממלכה התראקית, במאה ה-6 לפני הספירה. לאחר מכן מתועדת התיישבות במקום, בתקופת יוון העתיקה, במאה ה-4, לפני הספירה ובהמשך היה האזור חלק מפרובינציה רומית. במהלך המאה ה-14 נכבש האזור על ידי האימפריה העות'מאנית.

ביוני 1829, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1828–1829), נכבש האזור על ידי הרוסים וחלק מהתושבים הוגלו או נמלטו למחוזות אחרים, כגון בסרביה או מולדובה.

בפברואר 1878, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), נכבש האזור על ידי צבא האימפריה הרוסית ולאחריה נכלל בשטח המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית. ב-1885 אוחד מחוז רומליה המזרחית עם נסיכות בולגריה ושטחי מחוז בורגס נותרו מאז בחזקת הבולגרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בורגס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בורגס

הערות שוליים
------------

1. ↑  Georges Castellan, Histoire des Balkans, XIV-XXe siècle, Fayard, Paris, 1991

| דגל בולגריהדגל בולגריה **מחוזות בולגריה** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| בלגואבגרד • בורגס • דובריץ' • גברובו • חאסקובו • קרדז'אלי • קיוסטנדיל • לובץ' • מונטנה • פאזארדז'יק • פרניק • פלבן • פלובדיב • ראזגרד • רוסה • שומן • סיליסטרה • סליבן • סמוליאן • סופיה • העיר סופיה • סטארה זאגורה • טרגובישטה • וארנה • וליקו טרנובו • וידין • וראצה • ימבול |  |

 |

|  **רשויות מקומיות וערי מחוז בורגס שבבולגריה** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| בורגס • אובזור • נסבר • אייטוס • קמנו • קרנובט • מלקו טרנובו • פומורייה • פרימורסקו • רואן • סוזופול • סרדץ • סונגורלרה • צארבו | מחוז בורגס |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007477791605171
* MusicBrainz: c8d3bb3e-0a1e-44a2-9e97-d1eb42ae45a3

 |
**מורופוס** (שם מדעי: ***Moropus***; מילולית: "רגל איטית") הוא סוג נכחד של יונק מפריט פרסה ממשפחת הכליקותריים שחי בתקופת המיוקן לפני 20-13 מיליון שנה באמריקה הצפונית.

מאפיינים
--------

מאובניו של יונק זה נמצאו באורגון, נבדה, נברסקה וקליפורניה.

היצור נחקר וקיבל שם ב-1877 מאת הפלאונטולוג עתניאל מארש שגם נתן שם לשני מינים. הוא הזכיר במראהו סוס קדום בעל מבנה גוף של עצלן קרקע והיה איטי ובעל ציפורניים ארוכות במקום פרסות, מה שנתן לו את שמו. עם זאת מדענים מודרניים מעריכים שמבנה הגפיים יכל לעזור לו לנוע בקלות יחסית על הקרקע בדומה לרגלי עופות.

אורכו המוארך של המורופוס הגיע ל-2.5 מטר והוא שקל מעל 250 ק"ג בחלק מהמינים. רגליו הארוכות עזרו לו לקטוף עלים מהעצים. פניו וצווארו הזכירו מיני סוסים קדומים והלסת הכילה הרבה שיניים חותכות קטנות. אורח חייו אולי דמה לזה של עצלני קרקע וייתכן שהיה מטרה קלה לטורפים כמו ההאינדון. עם זאת גודלו והטפרים עזרו לו להימנע מתקיפה.

הוא נכחד באמצע המיוקן, ככל הנראה משינויי אקלים שהכחידו את הצמחייה המיוערת בה חי ויצרו ערבות בהם מעט עצים לאכול.

בתרבות
------

המורופוס מופיע בסדרה מפלצות חוזרות לתחייה שם הוא נטרף על ידי טיטאניס.

ראו גם
------

* אנכילותריום - יונק אפריקני קרוב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מורופוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

* מורופוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**ארמון הופבורג** (בגרמנית: **Hofburg**) הוא ארמון הממוקם במרכזה של וינה. היה משכנם של בית הבסבורג שליטי האימפריה הרומית הקדושה ומאוחר יותר שליטי האימפריה האוסטרית והאימפריה האוסטרו-הונגרית בתקופת החורף, ואילו בתקופת הקיץ הם שכנו בארמון שנברון. כיום חלק מהקומפלקס משמש בתור משכנו של נשיא אוסטריה. בארמון כ-2,600 חדרים ואולמות. כיום ממוקמים בארמון שלושה מוזאונים שבהם מבקרים כ-600,000 איש מדי שנה והספרייה הלאומית של אוסטריה.

בארמון נמצאת נשקיית הופבורג, ארסנל ומוזיאון צבאי גדול המכיל את אחד האוספים הגדולים של כלי נשק ושריון מימי הביניים והרנסאנס.

היסטוריה
--------

בין השנים 1438–1583 ושוב בין השנים 1612–1806 שימש הארמון בתור משכנם של שליטי האימפריה הרומית הקדושה.

בניית הארמון החלה עוד בתקופת שלטונו של לאופולד השישי. שליטים מבית הבסבורג המשיכו להרחיב את הקומפלקס של הופבורג.

כיום משמש הארמון, בין השאר, כמקום משכנו של נשיא אוסטריה.

תוכנית הארמון
-------------

שלבי הבנייה ההיסטוריים בצבעים:  מהמאה ה-13 עד המאה ה-17
  המאה ה-18
  מהמאה ה-19 עד המאה ה-20
אחד מאגפיו החדשים של ארמון הופבורג (Neue Burg) ופסלו של הארכידוכס קרל, דוכס טשן כפי שנראה מכיכר הגיבורים (Heldenplatz)
1 האגף השווייצרי; 2a הכנסייה האוגוסטינית; 2b המנזר האוגוסטיני; 3 סטאלבורג; 4 אמלינבורג; 5 אגף לאופולדן; 6 אגף רדוטנסלה (אולמות ריקודים); 7 בית ספר החורף לרכיבה; 8 הספרייה הקיסרית; 9 האגף האוגוסטיני; 10 ארמון ארכידוכס אלברכט (ארמון טארוקה דה סילבה לשעבר); 11 אגף ראש הממשלה הקיסרי; 12 אולם הנשפים – אגף אולם הפסטיבלים; 13 אגף מיכאל הקדוש; 14 אגף הטירה החדש; 15 בית המגורים; 16 בית הדקלים או בית הפרפרים;  

A כיכר הטירה הפנימי

B כיכר בית הנשפים

C כיכר מיכאל הקדוש

D החצר השווייצרית

E כיכר יוזף

F כיכר אלברטינה

G גן הטירה

H כיכר הגיבורים (כיכר הטירה החיצוני לשעבר).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הופבורג** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הופבורג (באנגלית, באיטלקית, בצרפתית ובגרמנית)
* הופבורג, ברשת החברתית טוויטר
* מידע על הופבורג (באנגלית)
* מידע על ארמון הופבורג (באנגלית)
* צחי אבנור, הנשקיה ואוסף השריונות של הופבורג, פליקר

הערות שוליים
------------

1. ↑  מידע על הופבורג

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007590284005171
* GND: 4244475-5
* LCCN: n50055695
* MusicBrainz: 54f3cd41-0b11-47f4-b40b-9cd91ec911c2
* VIAF: 138199167
* WorldCat: lccn-n50055695

 |
**מורט דרוקר** (באנגלית: **Mort Drucker**;‏ 22 במרץ 1929 – 9 באפריל 2020) היה קריקטוריסט ואמן קומיקס יהודי-אמריקאי, שנודע בעיקר כאחד המאיירים הבולטים ביותר והפורים ביותר ב"מד מגזין", במשך למעלה מחמישה עשורים.

ביוגרפיה
--------

דרוקר נולד ברובע ברוקלין שבניו יורק, למשפחה יהודית. בילדותו למד בתיכון ארסמוס הול שבברוקלין, שם הכיר את ברברה, לה נישא זמן קצר לאחר סיום לימודיה.

דרוקר החל לעבוד בתחום הקומיקס ב-1947, בגיל 18, כאשר הפך לעוזרו של האמן ברט ויטמן, ועבד איתו על פיתוח הקומיקס "דבי דין" (Debbie Dean). בהמשך הצטרף לצוות המאיירים של DC קומיקס, שם עסק בריטוש איורים (retoucher). בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20 החל לאייר כפרילנסר.

בסתיו 1956 הצטרף דרוקר לצוות המאיירים של מד מגזין, והפך לאחד מהמאיירים הבולטים והמזוהים ביותר עם המגזין. לאורך השנים נודע במיוחד בקומיקס הפארודי שאותו נהג ליצור על סרטים עלילתיים בולטים וסדרות טלוויזיה בולטות. דרוקר אייר עבור מד מגזין במשך יותר מ-50 שנים, והיה לאמן שאייר עבור המגזין במשך תקופת הזמן הרצופה הארוכה ביותר.

בנוסף לעבודתו במד מגזין, אייר דרוקר לאורך השנים גם עבור מגזינים נוספים, בהם טיים מגזין וניוזוויק. משנת 1984 ועד 1987 יצר בשיתוף פעולה עם ג'רי דומאס את רצועת הקומיקס היומית "בנצ'לי" (Benchley), שהתפרסמה בעיתונים יומיים. לאורך השנים המשיך לאייר עבור DC קומיקס, ואייר גם ספרי ילדים, כרזות של סרטים, ועטיפות אלבומים של מוזיקאים שונים.

נפטר בביתו בניו יורק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מורט דרוקר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מורט דרוקר
* יצירותיו של דרוקר עבור מד מגזין בשנים 1957–2011

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  "Mad about Mort: Caricaturist Mort Drucker of Mad Magazine talks about his technique". *NJ.com*. נבדק ב-29 בספטמבר 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "TIME Magazine Cover: Battle for the Senate - Oct. 26, 1970". *TIME.com*. נבדק ב-29 בספטמבר 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "TIME Magazine Cover: Bobby Riggs - Sep. 10, 1973". *TIME.com*. נבדק ב-29 בספטמבר 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  Hoberman, J. (2020-04-09). "Mort Drucker, Master of the Mad Caricature, Is Dead at 91". *The New York Times* (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-04-10.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007276312305171
* GND: 1208034901
* ISNI: 0000 0000 6671 201X
* LCCN: n85265650
* MusicBrainz: 758d94da-aee5-4cec-81ee-9c96f6b20343
* NLA: 35411169
* SNAC: w6ks8595
* SUDOC: 243349157
* VIAF: 32573126
* WorldCat: lccn-n85265650

 |
**אורסנמיקלה** (באיטלקית: **Chiesa di Orsanmichele**) היא כנסייה ומוזיאון, בפירנצה.

אורסנמיקלה - גן מיכאל הקדוש, במקור שימש כגן מטבח של כנסיית מיכאל הקדוש שכבר לא קיימת יותר ואשר נבנתה בשנת 1337 סמוך לשוק התבואה.

בין השנים 1380 – 1404 המקום הוסב לכנסייה בתור קפלת גילדות המלאכה והמסחר של פירנצה.

בקומת הקרקע קשתות מן המאה ה-13 אשר יצרו במקור לוג'יה אשר שימשה את שוק התבואה.

הקומה השנייה נועדה לשמש כמשרדים, והקומה השלישית לאחסון תבואה לעת מצור או בצורת. בכנסייה נשמר איקונין משנת 1335 מאת ברנרדו דאדי.

בשלהי המאה ה-14 הוטל על הגילדות להכין פסלים של קדושי פטרונותיהם ולקשט את חזיתות הכנסייה.

הפסלים בגומחות הם העתקים של המקור.

פסלים בגומחות מעטפת המבנה
-------------------------

ארבעה עשר הפסלים בגומחות המעטפת החיצונית מוקמו בין השנים 1339 – 1430, שלוש הגילדות העשירות הקימו פסלים מברונזה שבעת הקמתם עלות הקמתם הייתה פי עשרה יותר יקרה מפסלי האבן.

  

היום הפסלים המקוריים בגומחות הועברו למוזיאונים, רובם במוזיאון המצוי בקומה השלישית של המבנה, פסל גאורגיוס הקדוש מאת דונטלו הועבר למוזיאון הלאומי ברג'לו.
פסל הברונזה לואיס הקדוש מטולוז מאת דונטלו לא מוקם בגומחה אותה הוא עיצב עקב מכירתה מהגואלפים לטריבונל הסוחרים ובמקומו הוצב פסל ישו ותומא הקדוש של אנדריאה דל ורוקיו. פסלו של דונטלו נלקח במקום לבזיליקת סנטה קרוצ'ה.

| תמונה | שם יצירה | יוצר | שנה |
| --- | --- | --- | --- |
|  | מתי | לורנצו גיברטי | 1419–1423 |
|  | סטפנוס הקדוש | לורנצו גיברטי | 1427–1428 |
|  | אליגיוס הקדוש | נני די בנקו | 1417–1421 |
|  | סן מרקו | דונטלו | 1411–1413 |
|  | יעקב בן זבדי | ניקולו די פיירו למברטי (?) | 1410–1422 |
|  | המדונה של הורד | פיירו די ג'ובאני טדסקו | 1399 |
|  | יוחנן כותב הבשורה | באצ'ו דה מונטלופו | 1515 |
|  | יוחנן המטביל | לורנצו גיברטי | 1412–1416 |
|  | ישו ותומאס הקדוש | אנדריאה דל ורוקיו | 1467–1483 |
|  | לוקאס | ג'אמבולוניה | 1597–1602 |
|  | פטרוס | פיליפו ברונלסקי ודונטלו | 1408–1413 |
|  | פיליפוס הקדוש | נני די בנקו | 1410–1412 |
|  | ארבעה מרטירים מוכתרים | נני די בנקו | 1409–1417 |
|  | סן ג'ורג'ו | דונטלו | 1415–1417 |
|

  

בין הפסלים מצויים תבליטים בצורת ריבועים עם דמויות נביאים(?) אוחזים בסופרסקריפטים:

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

ראו גם
------

* יוחנן המטביל (פסל)
* ישו ותומא הקדוש
* סן מרקו (דונטלו)
* סן ג'ורג'ו (דונטלו)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אורסנמיקלה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אורסנמיקלה (באיטלקית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266120705171
* ISNI: 0000 0000 9208 2242
* LCCN: n85812397
* NLA: 35462871
* Trove: 961828
* VIAF: 134947101
* WorldCat: lccn-n85812397

 |
**Windows Movie Maker** או **Windows Live Movie Maker** (בעברית: **יוצר הסרטים**) היא תוכנה לעריכת וידאו חינמית מבית מיקרוסופט. באמצעות תוכנה זו ניתן ליצור ולערוך קטעי וידאו.

היסטוריה
--------

### גרסאות 1.0 עד 2.5

הגרסה הראשונה של Movie Maker שוחררה ב-14 בספטמבר 2000 ונכללה עם Windows Me. הגרסה הבאה, גרסה 1.1 נכללה ב-Windows XP ששוחרר כשנה אחרי כן. גרסה זו תמכה ביצירת קובצי DV AVI וביצירת 8 קובצי WMV.

גרסה 2.0, הוצאה לאור בנובמבר 2002 והייתה עדכון חינמי לתוכנה. גרסה 2.1 הייתה עדכון קל ונכללה ב-Windows XP Service Pack 2. עם שחרור Windows XP Media Center Edition 2005, שוחררה גרסה 2.5 שכללה אפשרות ליצירת אפקטים בווידאו ותמיכה בצריבת DVD.

### גרסה 6.0

מיקרוסופט שחררה את גרסה 6.0 כחלק מ-Windows Vista וכללה אפקטים חדשים, מעברים וסוגי קבצים חדשים לשמירה. גרסת הפרימיום כללה אפשרות ללכידת וידאו ממצלמות HDV. 

עם זאת, גרסת Windows Vista של Windows Movie Maker הסירה תמיכה ביבוא וידאו ממקור וידאו אנלוגי, כגון מצלמת וידאו אנלוגית או מצלמת רשת. כיוון שחלק מהמחשבים הישנים לא יכלו להפעיל את גרסה 6.0, מיקרוסופט שחררה את גרסה 2.6 שהותאמה עבור מחשבים אלו.

גרסה זו כללה את האפקטים והמעברים הישנים, כמו גרסה 2.1. עם זאת, בגרסה זו לא הייתה האפשרות ללכידת וידאו.

### Windows Live Movie Maker 2009

ב-2009 שינתה מיקרוסופט את Movie Maker עד יסודה ולא כללה את תוכנה זו ב-Windows 7. התוכנה הייתה חלק מחבילת Windows Live Essentials. שם התוכנה שונה ל-Windows Live Movie Maker. גרסת הבטא של התוכנה יצאה ב-17 בספטמבר 2008 וגרסתה הסופית שוחררה ב-19 באוגוסט 2009.

Windows Live Movie Maker לא תואם לגרסאות קודמות של מיקרוסופט, כגון Windows Vista ו-Windows XP.

### Windows Live Movie Maker 2011

ב-24 ביוני 2010 שוחררה גרסת הבטא של Windows Live Movie Maker 2011. הגרסה הסופית של התוכנה שוחררה ב-30 בספטמבר 2010. על מנת להתקין את גרסה זו, יש להתקין את גלריית התמונות של חלונות.

ב-10 בינואר 2017 הופסקה התמיכה בחבילת Windows Live Essentials, הכוללת את Windows Live Movie Maker. עקב כך, לא ניתן להתקין את התוכנה מאתר Microsoft.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Windows Movie Maker

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph241643

 |
**אצטדיון סיסרו פומפאו דה טולדו** (פורטוגזית: **Estádio Cícero Pompeu de Toledo**), הידוע גם כ**אצטדיון המורומבי** (**Estádio do Morumbi**) או **מורומבי** (Morumbi), הוא אצטדיון כדורגל, הממוקם בעיר סאו פאולו שבמדינת סאו פאולו, ברזיל. האצטדיון שייך למועדון הספורט וקבוצת הכדורגל סאו פאולו ומשמש כמגרשה הביתי. עד סיום בנייתו של האצטדיון הלאומי של ברזיליה, מורומבי הוא האצטדיון השני בגדלו בברזיל, אחרי המרקנה, והגדול ביותר מבין האצטדיונים הפרטיים.

היסטוריה
--------

חלום המגרש הביתי הפרטי של מועדון סאו פאולו החל להתגשם בשנת 1952 עם תחילת הפרויקט לבניית אצטדיון בשכונת המורומבי שבסאו פאולו. הוגה הפרויקט היה נשיא המועדון, סיסרו פומפאו דה טולדו, אשר על שמו נקרא האצטדיון היום.

אבן היסוד של האצטדיון הונחה בשנת 1953. בשנת 1956 מכרה סאו פאולו את מגרשה הקודם, "קנינדה" (Canindé), אשר שימש לה לאימונים בלבד, למועדון הכדורגל פורטוגזה דה דספורטוס (Portuguesa de Desportos) והשקיעה את הכסף בחומרי בנייה לאצטדיון החדש. בנוסף, הוציא מועדון סאו פאולו את כל רווחיו על בניית האצטדיון החדש, וכך הוזנחה קבוצת הכדורגל, אשר לא זכתה בתארים רבים באותה התקופה.

אצטדיון מורומבי נחנך באופן רשמי בשנת 1960, בטרם היה מוכן. לקח לסאו פאולו עוד עשור לסיים את בניית האצטדיון. המשחק הראשון באצטדיון לאחר שהושלם נערך ב-25 בינואר 1970 לעיני 107,069 צופים. תכולת מורומבי הייתה אז של כ-120,000 איש ואוהדי הקבוצה כינו אותו "האצטדיון הפרטי הגדול בעולם".

בשנות ה-90 הצטמצמה תכולת האצטדיון ל-85 אלף צופים מסיבות בטיחות. בעשור הראשון של המאה ה-21 סידרה נוספת של שיפוצים שיפרה את התשתית והורידה את התכולה למספרים של היום.

מונדיאל ואולימפיאדה
-------------------

מורומבי היה ברשימת האצטדיונים המועמדים לארח משחקי גביע הקונפדרציות 2013 ומונדיאל 2014 ולשם כך החלו שיפוצים בשנת 2009. לאצטדיון הוכנה תוכנית לשיפוץ היציעים והוספת גג שיחובר לשתי קשתות ענק. אולם עקב אי מסירת ביטחונות לפיפ"א במועד המוסכם, בוטלה השתתפותו של מורומבי בטורניר המונדיאל. במקומו של מורומבי, כנציגה של מדינת סאו פאולו, נבחר ארנה דה סאו פאולו. 

מורומבי נבחר לארח משחקי כדורגל במסגרת אולימפיאדת 2016.

פעילות נוספת
------------

לצד משחקי כדורגל, מארח המורומבי הופעות וקונצרטים רבי משתתפים. בין האומנים ולהקות אשר הופיעו באצטדיון לאורך השנים נמנים (לפי סדר הופעתם): קווין, קיס, מייקל ג'קסון, מדונה, אירוסמית', ויטני יוסטון, U2, רוג'ר ווטרס, AC/DC, ביונסה, קולדפליי, בון ג'ובי, בלאק אייד פיז, פול מקרטני, שאקירה, איירון מיידן, ג'סטין ביבר, אריק קלפטון וליידי גאגא.

האצטדיון גם פועל כמרכז קניות, הכולל חנויות, מסעדות ומועדון כושר. 

מחוץ לאצטדיון, אך באותו קומפלקס, נבנה הקאנטרי קלאב של מועדון סאו פאולו, המיועד לחבריו, שהוא בין הגדולים והמודרניים בברזיל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מורומבי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מורומבי (בפורטוגזית)
* תולדות מורמבי באתר מועדון סאו פאולו (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הודעה מטעם פיפ"א על ביטול השתתפות מורומבי במונדיאל 2014.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 981393d2-b4ad-4a30-8b25-59f55521f151

 |
**בלצ'וג** (ברוסית: **Балчуг**) הוא אי במרכז מוסקבה, בין נהר מוסקבה לבין נחל הנהר הישן שלו, שהפך לתעלת וודואטווודני (אנ') ב-1786.

כמו איים אחרים על נהר מוסקבה, אין לו שם רשמי; אלא לכל שכונה באי יש שם משלה. בלצ'וג מתייחס לרחוב בלצ'וג, אשר חוצה את מרכז האי במקביל ל"גשר מוסקבורצקי הגדול", ושלושה רחובות העיר סביבו. האי מייצג חלק מרכזי של אזור זאמוסקבורצ'יה ההיסטורי. האי ממוקם בראיונים זאמוסקבורצ'יה ויאקימנקה.

על האי שכן בעבר מפעל השוקולד אוקטובר האדום וכיום שוכנים בו בתי ספר לעיצוב, אדריכלות ואומנות כגון: "מכון סטרלקה לתקשורת, אדריכלות ועיצוב". בצידו השני מצוי בית המוזיקה הבינלאומי של מוסקבה.

גלריה
-----

* מבט על האי בלצ'וג מקתדרלת ישו המושיעמבט על האי בלצ'וג מקתדרלת ישו המושיע
* מפעל השוקולד אוקטובר האדוםמפעל השוקולד אוקטובר האדום
* בניין על הגדה ותיאטרון אסטרדה של מוסקבה הממוקם בתוכובניין על הגדה ותיאטרון אסטרדה של מוסקבה הממוקם בתוכו
* מכון סטרלקה לתקשורת, אדריכלות ועיצובמכון סטרלקה לתקשורת, אדריכלות ועיצוב
* מתחם קראסני הולמי: בית המוזיקה ומלון סוויסוטל קראסני הולמימתחם קראסני הולמי: בית המוזיקה ומלון סוויסוטל קראסני הולמי
* מלון בלצ'וג קמפינסקימלון בלצ'וג קמפינסקי
* כיכר בולוטנאיהכיכר בולוטנאיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בלצ'וג** בוויקישיתוף
שער הפרטיטורה של "אורפיאו", ונציה 1609
**"אורפיאו"** היא אופרה מאת קלאודיו מונטוורדי מתקופת הבארוק המוקדם, שבוצעה לראשונה במנטובה בפני האקדמיה דלי'אינווגיטי ב-24 בפברואר 1607. הלברית ליצירה נכתב על ידי אלסנדרו סטריג'ו לכבוד הפסטיבל השנתי במנטובה. 

זוהי יצירה מוזיקלית-דרמטית בת חמש מערכות המגוללת את סיפור ירידתו אל השאול של אורפיאו, המוזיקאי המהולל בן העת העתיקה. היא אחת האופרות המוקדמות ביותר שעדיין מבוצעות בימינו. מונטוורדי הגדיר אותה כ"מעשייה מוזיקלית" (Favola in Musica) ולא כ"אופרה".

עלילה
-----

אורפיאו (או אורפיאוס) הוא דמות מהמיתולוגיה היוונית, שחציו אדם וחציו אל, נגן נבל וזמר. כה גדול היה כישרונו, שכאשר שר היו כל חיות היער באות וסובבות אותו. 

פסיפס רצפה של אורפאו מוקף חיות, מוזיאון ארכאולוגיה בפלרמו
יום אחד פגש אורפיאו את אורידיצ'ה והתאהב בה. ביום חתונתם מתה אורידיצ'ה מהכשת נחש. אורפיאו החליט לרדת לשאול ולשכנע את האלים להחזיר לו את אורידיצ'ה. האלים, שהוקסמו מנגינתו ומשירתו, נענו לבקשתו אך התנו אותה בכך, שיתחייב שלא להחזיר את מבטו אחורה אל אורידיצ'ה בדרכם אל ארץ החיים. אם יפר את התנאי ויסתכל בה לפני צאתם מן השאול, תילקח ממנו ותוחזר לשם - הפעם לעד.

אורפיאו עמד בניסיון ממש עד ליציאה ואז נכשל והביט לרגע באורידיצ'ה. בו ברגע נפלה שוב אל השאול ואף כי סלחה לו על שלא עמד בתנאי, טען אורפיאו שאינו רוצה עוד להיות במערכת יחסים עם נשים. בתגובה נקמו בו נשות העיר, הרגו אותו ושיסעו את גופתו.

מאפיינים מוזיקליים
------------------

האופרה אורפיאו שואבת את השראתה מסגנון המכונה סטילה רפרזנטטיבו (stile rapresentativo). הכוונה היא לסגנון חדשני שהתפתח בעיקר בוונציה בסוף המאה ה-16 ואשר שם לו למטרה להדגיש את הבעת הרגשות באמצעות המוזיקה.
מונטוורדי משתמש באמצעים מוזיקליים שונים על מנת לבטא מגוון רחב ככל הניתן של רגשות. הוא משתמש בהרמוניות חריפות, חדשניות ואקספרסיביות. כמו כן הוא מבקש לביצוע יצירה זו תזמורת של יותר מארבעים נגנים במגוון רחב של כלים, בהם הוא משתמש באופן ייחודי ביותר ונדיר ביחס לתקופה.
באחת האריות מתוך האופרה, מוסיף מונטוורדי הסברים מפורטים ומתמשכים לגבי אופן הקישוטים שעל הזמר להוסיף בעת השירה. התוצאה היא שירה שופעת רגש ומיוחדת במינה וכמו כן גם מסמך אותנטי נדיר ממנו ניתן ללמוד על אופני השירה שהיו נהוגים במאה ה-17.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אורפיאו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007592889405171
* BNE: XX225915
* BnF: cb13916483d (data)
* GND: 300105800
* LCCN: n81035851
* MusicBrainz work: 20d389f8-b79b-4f38-a031-6db68c8d0901
* VIAF: 175180300
* WorldCat (עם VIAF): 175180300

 |
לילית מדבר, אחד הזיהויים המוצעים לקאת
שקנאי - זיהוי העוף ע"פ הרב יוסף קאפח.
כוס החורבות - לפי אחד הזיהויים אחד מתת-המינים שלו הוא הקאת
**קָאָת** (או: קָאַת) הוא מין עוף דורס לילה, שהוזכר בתורה ברשימת העופות הטמאים, ובישעיהו ובתהילים כעוף מדברי, המסמל חורבן של מקום. זיהויו של העוף אינו ברור ונתון למחלוקת בין החוקרים. בין השאר, יש המזהים אותה עם העוף הנקרא כיום לילית מדבר (Strix Butleri), הדומה לכוס החורבות, אך גדול ובהיר ממנו. היו גם שזיהו אותה עם תת-מין של כוס החורבות, Athene Noctua Saharae. לעיתים זוהה הקאת גם כשקנאי.

זיהוי העוף
----------

בספר ויקרא נאמר:

> 
> ואת אלה תשקצו מן העוף... ואת התנשמת ואת הקָאָת ואת הרחם.
> 
> 
> 
> — ויקרא יא, יג-יח
> 

איסור זה באשר לקאת חוזר על עצמו בספר דברים (יד, יז).

רמז למהותו של העוף ניתן ללמוד מספר ישעיהו, שם נאמר:

> 
> וירשוה קָאַת וקִפוד וינשוֹף ועֹרב ישכנו בה.
> 
> 
> 
> — ישעיהו לד, יא
> 

, וכן בספר צפניה, שם נאמר :

> 
> וְרָבְצוּ בְתוֹכָהּ עֲדָרִים, כָּל-חַיְתוֹ-גוֹי--גַּם-קָאַת גַּם-קִפֹּד, בְּכַפְתֹּרֶיהָ יָלִינוּ; קוֹל יְשׁוֹרֵר בַּחַלּוֹן, חֹרֶב בַּסַּף, כִּי אַרְזָה, עֵרָה
> 
> 
> 
> — צפניה ב, יד
> 

כך שמדובר ככל הנראה בעוף לילי, המסמל שממון וחורבן של מקום (בהקשר זה מופיעה הקאת יחד עם הקפוד - שבמקרים אלו הוא עוף לילי). כן עולה גם מן הכתוב (תהילים, ק"ב, ז') "דמיתי לקְאַת מדבר, הייתי ככוס חֳרבות". מכתוב זה עולה גם, ככל הנראה, שעוף זה נוהג להשמיע קולות הדומים ליללות ובכיות בלילה.

בתלמודים מזוהה הקאת כציפור הנקראת בלשונם 'קיק', מזיהוי זה משתמע ש'שמן הקיק' המופיע במשנה, מסכת שבת, פרק ב', משנה א' כאחד השמנים הפסולים להדלקת נר שבת מופק מציפור זו. בתלמוד הבבלי מוסיפים שציפור ה'קיק' שוכנת "בכרכי הים". 
רס"ג תרגם את המילה למילה הערבית 'קוק', שהרב יוסף קאפח מסבירה כ"עוף מים לבנבן בעל מקור ארוך, חי מציד דגים", ומשום זה יש הסוברים שהקאת הוא השקנאי המוכר לנו היום ש"מקיא" את הדגים מפיו ואוכל אותם.

בקרב החוקרים החדשים, יש המזהים אותה עם העוף הדומה לכוס החורבות, Strix Butleri (לילית המדבר); פליקס מזהה אותה עם תת-מין של כוס החורבות אשר שמו המדעי הוא Athene Noctua Saharae.

שמה של הקאת נגזר אולי מהמייתה, או על שם הקאתה את עצמות הטרף שלה, כדרכם של דורסי הלילה. יצוין כי בעוד שבתורה מנוקד שמה של הקאת בשני קמצים (קָאָת), בנביאים הוא מנוקד בקמץ ופתח (קָאַת).

קישורים חיצוניים
----------------

* אלקנה ביליק, ספקות במדובר על החי בפרשת שמיני, באתר דעת

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראובן אלקלעי, מילון עברי אנגלי שלם, מסדה, תל אביב, 1965, עמ' 2218 : קָאָת, קָאַת – Pelican .
2. ↑  יהודה אבן שמואל קאופמן, מילון אנגלי-עברי, דביר, תל אביב 1961 עמ' 488: Pelican - שקנאי קאת קקה רחמה.
3. ↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף כ"א, עמוד א'; תלמוד ירושלמי, מסכת שבת, פרק ב', הלכה א'.
4. ↑  החי של התנ"ך, תל אביב, תשט"ו, עמ' 72.
השער החדש, 2011.
השער החדש. תמונה מאתר ספריית הקונגרס האמריקאי.
**השער החדש** (בערבית: **الباب الجديد**, **אלבאב אלג'דיד**) הוא אחד משערי ירושלים, הממוקם בחומה הצפון-מערבית של העיר העתיקה של ירושלים. שער זה נפרץ בשנת 1889. השער החדש מחבר בין המתחם הצרפתי ומנזר נוטר דאם דה ז'רוזלם, הנמצא מחוץ לעיר העתיקה, לרובע הנוצרי, הנמצא בתוך העיר העתיקה. השער החדש נמצא במקום הטופוגרפי הגבוה ביותר מכל השערים של העיר העתיקה של ירושלים.

בניסיון לכבוש מחדש את העיר העתיקה ב-1948, כמה שבועות לאחר נפילת הרובע היהודי, פרצו במסגרת מבצע קדם לוחמי האצ"ל דרך השער החדש ואף תפסו בו ראש גשר. אולם, מאחר ששאר חזיתות הפריצה נכשלו, נסוגו ממנו הלוחמים.

בין מלחמת העצמאות למלחמת ששת הימים השער היה סגור ולא היה בשימוש שכן הוא נמצא על קו הגבול העירוני בין ישראל לירדן. לאחר מלחמת ששת הימים השער נפתח מחדש לציבור.

שמות השער
---------

השער נקרא "השער החדש" מכיוון שהוא החדש בין שערי העיר העתיקה. הוא נפרץ בחומה בשנת 1889, לפי בקשת כמרים נוצרים ובהשתדלות השגריר הצרפתי בקושטא, כדי להקל על הקשר בין המנזרים הנמצאים באזור זה משני צדי החומה.

בערבית נקרא השער "**אלבאב אלג'דיד**" (השער החדש) וגם "**באב עבד אלחמיד**", על שם הסולטאן העות'מאני עבדול חמיד השני, שהסכים לפריצת השער.

מיד לאחר מלחמת ששת הימים הציע משה דיין להבקיע שער חדש יותר כדי לסמל את הניצחון הגדול, ואף הציע לו שם – "שער השבות", אך התוכנית נגנזה.

לקריאה נוספת
------------

* רוני אלנבלום, **על חומותייך ירושלים - מסלולי סיורים**, הוצאת יד בן צבי, עמ' 29–30

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השער החדש** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אריאל שנבל, זה מה שנשער: סודות שערי העיר העתיקה בי-ם, באתר nrg‏, 1 במאי 2017

| אתרי העיר העתיקה של ירושלים |
| --- |
|  |
| שערי ירושלים |
| שער האריות | שער הפרחים | שער שכם | השער החדש | שער יפו | שער ציון | שער האשפות | שער הרחמים | שערי חולדה |


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007285542205171
* LCCN: sh00001893

 |
**הפועל בני פוריידיס עבדאלעל** (בערבית: **هبوعيل ابناء الفريديس**) היא קבוצת כדורגל ישראלית מהמועצה המקומית פוריידיס. הקבוצה משחקת בליגה ב'.

היסטוריה
--------

המועדון המקורי **הפועל פוריידיס** הוקם בראשית שנות ה-70 ושיחק בליגות הנמוכות. בסוף עונת 1986/1987 העפילה הקבוצה לליגה ב', אך מיד בתום העונה העוקבת ירדה חזרה לליגה ג'. המועדון חזר לליגה ב' בעונת 1994/1995 שם שיחק 8 עונות, לאחריהן ירד המועדון לליגה ג' והתפרק בתום עונת 2001/2002.

המועדון **הפועל בני פוריידיס** הוקם בשנת 2010, ונרשם לליגה ג' במחוז שומרון. בעונת 2011/2012 זכה המועדון בגביע המחוזי במסגרת גביע המדינה, והתקדם לסיבוב השישי לראשונה בתולדותיו. בעונת 2015/2016 הקבוצה פספסה הזדמנות עלייה כשסיימה במקום השני בלבד במחוז יזרעאל, 6 נקודות בלבד מאחורי הפועל בני ערערה שסיימה במקום הראשון. בעונת 2016/2017 שובץ המועדון במחוז שומרון והתחרה על העלייה עם בית"ר פרדס חנה על תואר אליפות הליגה והעפלה לליגה ב', כאשר הצליח בסוף העונה להעפיל לליגה ב'. בתום עונת 2019/2020 העפיל המועדון לליגה א', לאחר שסיים במקום הראשון בליגה ב' צפון ב'. בסיום עונת 2021/2022 חזרה הקבוצה לליגה ב.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* הפועל בני פוריידיס באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* הפועל בני פוריידיס, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  קבוצות הליגות הנמוכות פתחו רשמית את העונה, הפועל פורידייס ניצחה את הפועל רכסים 0:3, עיתון ⁨⁨דבר⁩⁩, 2 ספטמבר 1973

| ליגה א' צפון בכדורגל - עונת 2022/2023 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| איחוד בני שפרעם • הפועל בועיינה • הפועל באקה אל-גרבייה • מכבי נוג'ידאת • הפועל בני זלפה • הפועל הרצליה • הפועל כאוכב • הפועל כפר כנא • הפועל מגדל העמק • הפועל צעירי טייבה • מ.ס. דבורייה • מ.ס. טירה • מכבי טמרה • מכבי קריית אתא ביאליק • הפועל רעננה • עירוני נשר • צעירי כפר כנא |

 |
**הרקוויאם של ג'נקינס** היא יצירה פרי עטו של המלחין הוולשי קארל ג'נקינס, המתבססת על מילות הרקוויאם הקתולי. היצירה בוצעה לראשונה בשנת 2005 ויצאה באלבום "**Requiem**" מאותה השנה, יחד עם יצירה נוספת: "In These Stones Horizons Sing".

הרקוויאם
--------

הרקוויאם של ג'נקינס הולחן בשנת 2005, הוא בעיקרו מבוסס על הטקסט המסורתי של הרקוויאם, בהשמטת חלקים. בנוסף, שילב ג'נקינס ברקוויאם שירי האיקו יפניים העוסקים באבל. הרקוויאם הולחן למקהלה, תזמורת מלאה הכוללת גם כלים יפניים מסורתיים, לרבות שאקוהאצ'י סולן, ובנוסף סולנית סופרן ונער סולן (בפאי ישו). 

היצירה בוצעה לראשונה בקתדרלת סאת'ק בביצוע התזמורת הפילהרמונית של קזחסטן המערבית, בניצוחו של המלחין, בשנת 2005.

האלבום
------

היצירה הוכנסה לאלבום שיצא באותה השנה, והיא מהווה את עיקרו של האלבום. באלבום יש גם יצירה נוספת: "In These Stones Horizons Sing". האלבום יצא בהוצאת EMI Classics. 

### In These Stones Horizons Sing

היצירה: "In These Stones Horizons Sing" (באבנים אלו אופקים שרים), היא יצירה שהולחנה על ידי ג'נקינס בשנת 2004 לפתיחת מרכז המילניום בווילס ובוצעה לראשונה ב-29 בנובמבר באותה שנה. היצירה כוללת מילים בוולשית ובאנגלית ומחולקת לארבעה חלקים קצרים יחסית. ביצוע ממוצע של היצירה לוקח 10-15 דקות.

רשימת שירי האלבום
-----------------

**Requiem**

1. Introit - 6:49
2. Dies Irae – 4:41
3. The Snow of Yesterday – 3:15
4. Rex Tremendae – 3:10
5. Confutatis – 2:56
6. From Deep in My Heart – 2:38
7. Lacrimosa – 4:51
8. Now as a Spirit – 4:01
9. Pie Jesu – 4:36
10. Having Seen the Moon – 4:19
11. Lux Aeterna – 3:27
12. Farewell – 4:05
13. In Paradisum – 5:37

**In These Stones Horizons Sing**

1. Agorawd Part I: Cân yr Alltud – 2:34
2. Agorawd Part II: Nawr! – 2:41
3. Grey – 4:50
4. Eleni Ganed – 2:01
5. In These Stones Horizons Sing – 4:32

קישורים חיצוניים
----------------

* MusicBrainz רקוויאם באתר MusicBrainz
* AllMusic רקוויאם באתר AllMusic

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 6e156517-b3ee-36d0-9ca0-a49a21d3ad23

 |
הלוגו של "יינות טיקבש" המקומיים
**קָבָדַרְצִי** (במקדונית: **Кавадарци** (מידע • עזרה)) היא עיר במרכז מקדוניה הצפונית ומרכז תעשיית היין במדינה. העיר נמצאת 80 קילומטרים מדרום לבירה סקופיה, 40 קילומטרים מוולס וכ-80 קילומטרים מצפון לגבול עם יוון.

העיר ממוקמת ב"אזור טיקבש" (Tikveš) ומהווה מרכז אזורי לכפרים בסביבותיה. היא שוכנת בלב ארץ היין של מקדוניה הצפונית, ופועל בה היקב הגדול ביותר בדרום מזרח אירופה, והוא קרוי על שמו של "מישור טיקבש". ליד העיר נמצא "אגם טיקבש", שהוא האגם המלאכותי הגדול ביותר במקדוניה הצפונית.

יין
---

המסורת של ייצור יין ענבים הגדלים באזור טיקבש תחילתה בתקופה הרומית, ואולי אף קודם לכן. התעשייה שגשגה במהלך ימי הביניים, וכפי שהיה מקובל באותה תקופה בכל רחבי אירופה, היין מיוצר במנזרים. אזור טיקבש נהנה מתנאים ייחודיים: ממיזוג אקלים ים תיכוני מדרום ואקלים יבשתי מצפון ומסגולות קרקע סחף המתאימות לגידול גפנים.

בשבוע הראשון של חודש ספטמבר בכל שנה מתקיים באזור פסטיבל בציר-ענבים שנקרא "טיקבשקי גרוזדובר" (במקדונית: Тиквешки гроздобер). הפסטיבל מתקיים במשך כמה ימים לציון תחילת בציר הענבים וייצור היין באזור טיקבש. ביקב המקומי קיים מרכז מבקרים שבו מציעים סיורים במטעי הגפנים והכרת תהליך של עיבוד הענבים ליין.

סמל העיר מורכב מאשכול של 6 עיגולים לבנים ואדומים הממחישים את שייכות הענבים לאזור.

אקלים
-----

הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 13.5oc, קיץ חם ויבש והחורף מושלג.

יהודים
------

באתר עתיקות העיר ההיסטורית סטובי (Stobi) הסמוכה נמצאו שרידי בית כנסת מהתקופות הרומית והביזנטית המצביעים על קיום קהילה יהודית במקום. העדות העיקרית היא כתובת ביוונית המציינת את "אב בית הכנסת". בית הכנסת נהרס במאה ה-4 ועליו נבנתה בזיליקה נוצרית.

דמוגרפיה
--------

במפקד אוכלוסין שנערך בשנת 2002 נמצא כי בקבדרצי חיים 38,741 תושבים. ההרכב האתני של האוכלוסייה בעיר הוא:

* מקדונים 38,354 (97.14%)
* צוענים 368
* סרבים 159
* טורקים 151
* ארומנים 22
* בוסנים 4
* אלבנים 2
* אחרים 128

ספורט
-----

* בעיר קיימת קבוצת כדורגל טיקבש קבדרצי. וקבוצת כדורסל פני אינדוסטריס, המתמודדות בליגות הבכירות במדינה.

ערים תאומות
-----------

* בולגריהבולגריה פלבן, בולגריה
* בולגריהבולגריה דובריץ', בולגריה
* בולגריהבולגריה פרניק, בולגריה
* סרביהסרביה בולייבץ', סרביה
* סרביהסרביה גורניי מילנובץ', סרביה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קבדרצי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קבדרצי
**פרידריך-יובסט פולקמר פון קירכנזיטנבאך** (בגרמנית: **Friedrich-Jobst Volckamer von Kirchensittenbach**;‏ 16 באפריל 1894 – 3 באפריל 1989) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

פון קירכנזיטנבאך נולד ב-16 באפריל 1894 באוברסדורף, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1913 התגייס פון קירכנזיטנבאך לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים הבווארי ה-19 (ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה), עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף פון קירכנזיטנבאך לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 במרץ 1937 הועלה פון קירכנזיטנבאך לדרגת אוברסט לוטננט, וב-15 ביולי 1938 מונה לקצין מטה בקורפוס ה-7.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה מונה פון קירכנזיטנבאך לקצין מטה במחוז הצבאי ה-7, וב-1 בפברואר 1940 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 במאי 1940 מונה פון קירכנזיטנבאך למפקד רגימנט היגר ההררי ה-141, שהיה חלק מהדיוויזיה ההררית ה-6, ולחם עמו במערכה בבלקן. ב-19 באפריל 1941 מונה פון קירכנזיטנבאך לראש מטה אגף החינוך בOKH, וב-1 בספטמבר 1942 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-2 בדצמבר 1942 מונה פון קירכנזיטנבאך למפקד דיוויזיית היגר ה-8, שהייתה חלק מהקורפוס ה-10 במסגרת הארמייה ה-16, וב-1 בספטמבר 1943 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-3 בנובמבר 1943 קיבל פון קירכנזיטנבאך את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-26 במרץ 1944 קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במרץ 1944 הועברה הדיוויזיה שבפיקודו תחת פיקוד הארמייה ה-16 כחלק מהקורפוס ה-38, ובמאי הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה השמינית כחלק מהקורפוס ה-17. ב-25 באוקטובר 1944 מונה פון קירכנזיטנבאך למפקד הקורפוס ה-50, שהיה חלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות צפון, וב-1 בינואר 1945 הועלה לדרגת גנרל הכוחות ההרריים. ב-17 במרץ 1945 מונה פון קירכנזיטנבאך למפקד הארמייה ה-16, שהייתה חלק מקבוצת ארמיות קורלנד, ובסוף המלחמה נכנע בראש כוחותיו והלך לשבי הרוסי.

### לאחר המלחמה

פון קירכנזיטנבאך שוחרר מהשבי בשנת 1955. לאחר שחרורו התגורר פון קירכנזיטנבאך במינכן, וב-3 באפריל 1989 מת, והוא בן 95 שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרידריך-יובסט פולקמר פון קירכנזיטנבאך באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 123540011
* VIAF: 50137946
* WorldCat: viaf-50137946

 |
**פארק גבעת אינווד** (באנגלית: **Inwood Hill Park**) הוא פארק ציבורי בחלקו הצפוני ("העליון") של האי מנהטן בעיר ניו יורק. הפארק מנוהל על ידי מחלקת הפארקים של עיריית ניו יורק.
הפארק ממוקם לאורך גדת נהר ההדסון בין רחוב דייקמן וקצה הצפוני של האי מנהטן.

פני השטח
--------

הפארק הוא פארק סלעי, ותצורותיו נוצרו על ידי קרחונים בעידן הקרח האחרון. הפארק הוא הפארק היחיד באי מנהטן שלא עוצב על ידי מתכננים.
גבעות מכסות את מרבית פני שטח הפארק, ורובן מיוערות ביותר. בפארק מסלולי הליכה ואופניים רבים, וכן שלושה גני משחקים לילדים, מגרשי כדורסל, כדור בסיס, טניס וכדורגל.

בשטח הפארק מצויה ביצת מלח קטנה בה מקננים עופות מים רבים, כגון אווזים קנדיים, קורמורנים ושחפים.

ביערות מצויים הן ציפורי שיר והן עופות טרף כגון ינשופים וניצים. בשנת 2002 נערך ניסיון להביא לקינון של עיטם לבן-ראש בפארק, ושלושה זוגות עיטמים החלו לקנן בקינים מיוחדים שנבנו עבורם.

שטח הפארק 793,000 מ"ר ולאורכו עובר הכביש המהיר הנרי הדסון, ומסילת רכבת של חברת אמטרק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פארק גבעת אינווד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פארק גבעת אינווד
סמליל הקבוצה

|  |
| --- |
| 
**עיינו גם בפורטל**

**פורטל השחייה** הוא שער לכל הערכים והנושאים הקשורים לשחייה תחרותית. הפורטל מציג את כל האלופים האולימפיים, אלופי העולם, את שיאי העולם, את אליפויות אירופה וכן את כל שחייני העלית הישראלים לדורותיהם.
 |

**הפועל דולפין נתניה** היא אגודת שחייה ישראלית מנתניה. הקבוצה היא אלופת ישראל לשנת 2013 (חורף וקיץ) ו-2014 (חורף), לאחר 20 שנה בהן זכתה ברציפות קבוצת השחייה של הפועל ירושלים. מנהל הקבוצה הוא ישראל ויינשל.

המועדון הוקם בשנת 1992 על ידי סימון דוידסון. במועדון גם קבוצת שחייה צורנית המנוהלת על ידי נטלי הלפרט.

### השחיינים והשחייניות האולימפיים

* אניה גוסטומלסקי
* אמרי גניאל
* קרן זיבנר
* אלון מנדל
* איתי צ'מה
* זוהר שיקלר
* דניאל נמיר
* מיכאל לייטרובסקי

### השחיינים והשחייניות אלופי ישראל

* טמיר גונן כהן
* תומר גולדפדן
* חיה סימון זבלודוף
* ערן זוסמן
* שקד זרוצקי
* נמרוד חייט
* אנפיסה חסדן
* טלי למקוף
* ענבר מארק
* נסטיה קורוטקוב
* מיקה רבינוביץ'
* מרקוס שלזינגר
* דניאל נמיר

### המאמנים של הקבוצה

בהווה: דימה ריבינסקי, דניאל וולוקיטה, דוד גמבורג, יגאל שייחט ומיכאל נובגוד.

בעבר: עדי ולפמן, מרלין תקווה, ירדן חרותי, רוני בווה, הדר אברו, לודמילה טקצ׳ב, אלכס שבצ׳נקו, דימה נאומוב, פאבל טורנר, יסמין שחף, ברק עטר, רוני סנדלר.

### האגודה מתאמנת בנתניה

קולג`ים - מועדון ספורט בקריית השרון, נתניה - בריכת שחייה (קיץ בלבד), נורדיה - (קיץ בלבד), וינגייט ו"גני עומר" שבעומר (שלוחה בנגב), ובעולם המים שנמצא בנתניה.

קישורים חיצוניים
----------------

* הפועל דולפין נתניה, באתר *one*

הערות שוליים
------------

1. ↑  לראשונה בתולדותיה: הפועל דולפין נתניה אלופת החורף, באתר *one*
2. ↑  אניה גוסטומלסקי מונתה לתפקיד מנכ"ל אלופת ישראל בשחייה - הפועל "דולפין" נתניה, באתר *one*