recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**נויטרופניה** (**Neutropenia**) היא הפרעה גרנולוציטית המאופיינת במספר נמוך באופן חריג של נויטרופילים. הנויטרופילים מהווים בדרך כלל כ-60%-70% מתאי הדם הלבנים ומשמשים כההגנה העיקרית של הגוף נגד זיהומים, וזאת על ידי השמדת החיידקים בדם. לפיכך, חולים בנויטרופניה רגישים יותר לזיהומים כתוצאה מחיידקים, וללא טיפול רפואי מיידי מצבם עלול להפוך לסכנת חיים (אלח דם נויטרופני).

נויטרופניה יכולה להיות אקוטית או כרונית, בהתאם למשך המחלה. המחלה תחשב כרונית אם היא נמשכת למעלה משלושה חודשים. לעיתים משתמשים במונח לויקופניה - מצב בו קיימת רמה נמוכה של תאי דם לבנים דם, אך נויטרופניה נחשבת לתת-סוג של לויקופניה.

הגורמים לנויטרופניה נחלקות לשניים: כאלה שגורמים להרס של התאים בגוף וכאלה שגורמים לירידה בייצור של תאים במח העצם. הטיפול תלוי בגורם, ומושם דגש על המניעה וטיפול בזיהום.

סיווג
-----

מסווגים את הנויטרופניה לשלושה סוגים:

* **נויטרופניה קלה** (1000 ≤ ANC < 1500) - סיכון קל לזיהום.
* **נויטרופניה מתונה** (500 ≤ ANC <1000) - סיכון מתון לזיהום.
* **נויטרופניה חמורה** (ANC <500) - סיכון חמור לזיהום.

רמת הסיכון קשורה גם לאורך זמן המחלה. למשל, תיתכן נוטרופניה קלה שתגרום לזיהום, כיוון שנמשכה זמן רב, או נויטרופניה חמורה שהסתיימה ללא זיהום, משום שהיא נמשכה זמן קצר, לדוגמה - לאחר כימותרפיה.

סימנים וסימפטומים
-----------------

אין סימפטומים מבחינים לנויטרופניה לפני שמתפתחים זיהומים. לפיכך, הנויטרופניה מתגלה בדרך כלל רק לאחר שהמטופל פיתח זיהומים חמורים או אלח דם. ייתכן שלא תיווצר מוגלה, משום שייצורה דורש ייצור של גרנולוציטים נויטרופילים.

תסמינים שכיחים של נויטרופניה כוללים חום וזיהומים תכופים. זיהומים אלו יכולים לגרום לכיבים בפה, שלשול, תחושת צריבה בעת מתן שתן, אדמומיות יוצאת דופן, כאב או נפיחות סביב פצע וכאב גרון.

אבחון
-----

רמה נמוכה של נויטרופילים מאובחנת על ידי ספירת דם היקפית. כאשר אין אבחנה ברורה או שנחשדות סיבות אחרות, ניתן לבצע ביופסיה של מח העצם.

בדיקות אחרות שייתכן שיבוצעו: ספירת נויטרופילים שסידורית במקרה וחושדים בנויטרופניה מחזורית. בדיקות לנוגדני אנטינויטרופילים, בדיקות לנוגדנים לזאבת, וכן בדיקות של ויטמין B12 ולחומצה פולית.

גורמים
------

### הפחתה בייצור נויטרופילים

* אנמיה אפלסטית, עקב תרופות או רעלים.
* גרורות, לימפומה, לויקמיה.
* כימותרפיה.
* הקרנות.

### ייצור לא תקין של גרנולוציטים

* אנמיה מגלובלסטית.

### עליה בהרס נויטרופילים

* היפרספלניזם.
* נויטרופניה המושרית על ידי תרופות.
* מחלות וירליות (הפטיטיס, מונונוקלאוזיס).
* מחלות אימוניות (לופוס).
* זיהומים בקטריאליים.

טיפול
-----

הטיפול בנויטרופניה תלוי בסיבה שגמרה למצב זה. אם תרופות גרמו לנויטרופניה, יש להפסיק את מתן תרופות אלו, אם ניתן. טיפול בגידולים עלול להחריף נויטרופניה, אך עם התאוששות מח העצם הטיפול יכול לשפר את הנויטרופניה. במידה וההפרעה היא אימונולוגית ניתן לטפל בקורטיקוסטרואידים. שימוש בפקטורי גדילה (כמו GM-CSF) יכול לעזור להעלאת קצב הייצור אם הבעיה הייתה בהפחתת קצב הייצור. ייתכן ויהיה צורך בהפסקה או הפחתה מינון הכימותרפיה או ההקרנות במידה והן הסיבה לנויטרופניה. אך במידה ומדובר בטיפול שמטרתו ריפוי, ניתן לתת פקטורי גדילה ובכך לאזן את הנויטרופניה כדי לאפשר להשלים את הטיפול המתוכנן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נויטרופניה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LNB: 000295582
* NKC: ph964182

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**מזימות זרות** (באנגלית: **The Interpreter**) הוא סרט קולנוע אמריקאי אשר יצא לאקרנים בשנת 2005. הסרט, בבימויו של סידני פולאק ובכיכובם של שון פן וניקול קידמן, הוא מותחן המתמקד במתורגמנית העובדת בארגון האו"ם, אשר מגלה מזימת רצח בקרב אנשי הארגון.

עלילת הסרט
----------

גיבורת הסרט היא סילביה ברום, ילידת ניו יורק אשר גדלה במדינה האפריקאית הבדיונית מאטובו ומשמשת כמתורגמנית באו"ם. שליט מאטובו, אדמונד זואני, נחשד על ידי ארצות הברית בביצוע פשעי מלחמה בארצו לאחר שהפך ממשחררה לרודן. זואני עצמו צפוי להופיע בפני העצרת הכללית של האו"ם כדי להציג את טיעוניו כנגד ההאשמות.

לאחר שאיום ביטחוני גרם לפינוי מטה האומות המאוחדות חוזרת בלילה ברום כדי לאסוף את חפציה. באותה העת ברום שומעת במקרה מזימת רצח, אך כאשר הדוברים מבחינים בה היא בורחת מהבניין. למחרת, במסגרת עבודתה, מזהה ברום ביטויים מסוימים מהשיחה ששמעה בליל אמש ומתחילה לחשוד כי מטרת המזימה היא להתנקש בחיי זואני. היא ממהרת לדווח זאת לגורמי האבטחה, אשר קוראים בתורם לאנשי השירות החשאי כדי לחקור את המקרה, להגן על ברום ועל זואני עצמו. 

עם התקדמות העלילה מגלים הצופים וחוקרי השירות החשאי יותר ויותר פרטים מרשיעים על ברום עצמה, כי הייתה חברה בארגון לוחמת גרילה מחתרתי במאטובו, כי משפחתה נהרגה ממוקשים שהונחו על ידי אנשי זואני ואף כי הייתה מעורבת במערכת יחסים רומנטית עם אחד מיריבו הפוליטיים של זואני. עם זאת מוצא עצמו הסוכן החשאי הממונה עליה, טובין קלר, נמשך אליה יותר ויותר ולבסוף הוא מגן עליה, על אף החשדות.

העלילה מגיעה לשיאה עם נאומו של זואני בפני עצרת האו"ם וניסיון ההתנקשות. אנשי השירות החשאי מבריחים אותו במהירות למבטחים, או אז מנסה ברום לנקום בו על אשר עולל למשפחתה ולעמה, אך הסוכן קלר מצליח לעצור אותה לפני שתרצח אותו. לבסוף מתגלה כי ההתנקשות הייתה תעלול פוליטי מבוים מצד זואני עצמו כדי להגביר את אמינותו בפני האו"ם. זואני נחשף ומועמד לדין על פשעיו, בעוד שברום מסולקת מארצות הברית וחוזרת לביתה במאטובו.

הסרט והמציאות
-------------

המדינה הבדיונית מטובו היא ככל הנראה המקבילה למדינה זימבבואה, ומנהיגה הדמיוני זואני הוא ככל המקביל לנשיא הרפובליקה של זימבבואה רוברט מוגבה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מזימות זרות

* "מזימות זרות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "מזימות זרות", באתר נטפליקס

* "מזימות זרות", באתר AllMovie (באנגלית)

* "מזימות זרות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "מזימות זרות", באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* "מזימות זרות", באתר Metacritic (באנגלית)

* "מזימות זרות", באתר אידיבי

* "מזימות זרות", באתר Hulu סרטים (באנגלית)

* "מזימות זרות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* מאחורי הקלעים: "מזימות זרות", באתר eonline ‏, 24 באפריל 2005

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX4169691
* CANTIC: a12033170
* VIAF: 316752172
* WorldCat (עם VIAF): 316752172

 |
**ג'ון צ'יבויקה** (באנגלית: **John Chibuike**; נולד ב-10 באוקטובר 1988) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת הקשר.

קריירה
------

צ'יבויקה החל את הקריירה שלו באנוגו ריינג'רס מליגת העל הניגרית. בשנת 2009 הגיע לשוודיה וחתם בקבוצת האקן, במדיה שיחק שנתיים וחצי, לרוב כמגן. בעונתו הראשונה בקבוצה הבקיע שלושה שערים ובישל שלושה נוספים, ובסך הכל ערך במדי הקבוצה 70 הופעות בליגת העל השוודית, בהן כבש 16 שערים.

ב-29 באוגוסט 2011 חתם צ'יבויקה ברוזנבורג מליגת העל הנורווגית, במדיה שיחק שנתיים וחצי וכבש 19 שערים ב-66 הופעות ליגה. בקיץ 2014 חתם בגזיאנטפספור מליגת העל הטורקית, במדיה שיחק שנתיים וחצי וכבש 11 שערים ב-59 הופעות ליגה. בקיץ 2016 חזר צ'יבויקה לשוודיה וחתם בא.י.ק סולנה.

ב-26 בינואר 2017 הגיע צ'יבויקה לישראל וחתם בקבוצת הפועל תל אביב. שלושה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב בתיקו 0–0 נגד הפועל חיפה. ב-18 במרץ 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בהפועל תל אביב, שער הניצחון (3–2) מול עירוני קריית שמונה. בסך הכל כבש שלושה שערים ב-11 הופעות עד תום עונת 2016/2017, אך לא הצליח לסייע לקבוצה להינצל מירידה לליגה הלאומית.

בקיץ 2017 חזר צ'יבויקה לטורקיה וחתם בסמסונספור, במדיה שיחק עונה אחת וכבש שני שערים ב-21 הופעות בליגת העל הטורקית.

באוגוסט 2018 הצטרף צ'יבויקה לקבוצת אירטיש מליגת העל הקזחית.

ב-4 במרץ 2019 צ'יבויקה חתם בפאלקנברג מליגת העל השוודית.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאור רחמני, ‏צ'יבויקה חתם בהפועל, גם סיטון צורף רשמית, באתר ONE‏, 26 בינואר 2017

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ג'ון צ'יבויקה"**.
**ג'ון קאלן** (באנגלית: **John Callen**;‏ נולד ב-4 בנובמבר 1946) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה, תיאטרון ובמאי ניו זילנדי. שיחק ב"טרילוגיית ההוביט" של פיטר ג'קסון בתפקיד אויין מחבורת הגמדים.

ביוגרפיה
--------

קאלן החל את דרכו לקראת סוף שנות ה-80 בתעשיית הקולנוע והטלוויזיה המקומית בניו זילנד והתבלט בעיקר בסרט "לוחם הקשת בענן" לצידם של ג'ון ווייט וסם ניל.
ב-2007 שיחק בקומדיה האוסטרלית "האיש שאיבד את הראש" לצידו של הקומיקאי והשחקן הבריטי מרטין קלונס.
ב-2008 דיבב בסדרה "פאוור ריינג'רס זעם הג'ונגל" במשך ארבעה פרקים את דמותו של סונימקס.
בשנת 2011 השתתף בתפקיד קטן בקומדיה הניו זילנדית "ציפורי אהבה".
בשנת 2012 הופיע קאלן בסרט הפנטזיה המצליח "ההוביט: מסע בלתי צפוי" בתפקיד הגמד אויין. קלאן לוהק על ידי פיטר ג'קסון גם לשני סרטי ההמשך "ההוביט: ישימון סמאוג" ו"ההוביט: קרב חמשת הצבאות".

קאלן הוא משחקני התיאטרון הטובים והמוערכים ביותר בניו זילנד, הופיע בעשרות הצגות וזכה במספר פרסים מקומיים.
כבמאי ביים קאלן עשרות פרסומות ושמונה פרקים עבור סדרת הנעורים הפופולרית "השבט".

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'ון קאלן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ג'ון קאלן, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2015088812
* VIAF: 3546160667981303560002
* WorldCat (עם VIAF): 3546160667981303560002

 |
**מועדון הכדורגל ריאל בטיס נשים** (בספרדית: **Real Betis Balompié Féminas**), ובקיצור **ריאל בטיס נשים** (בספרדית: **Real Betis Féminas**), הוא מועדון כדורגל נשים ספרדי מהעיר סביליה, המשחק בליגת העל הספרדית. המועדון נוסד בשנת 2009 בשם **מועדון הכדורגל אסאר** (בספרדית: **Azahar Club de Fútbol**, ובקיצור **Azahar CF**), ובשנת 2011 הקבוצה הבוגרת הפכה למחלקת כדורגל הנשים הרשמית של ריאל בטיס.

היסטוריה
--------

**מועדון הכדורגל אסאר** היה מועדון הוא מועדון משכונת "אלפלפה" בעיר סביליה שנוסד בשנת 2009 אשר הפעיל כמה קבוצות כדורגל חובבניות. בשנת 2011, ריאל בטיס שילבה את מבנה הקבוצה הבכירה והנוער "A" של אזאר לתוך מבנה המועדון (של ריאל בטיס), והשאירה את הנוער "B" ואת קבוצות הילדים במועדון הקודם שלהן (אזאר). בעונת הבכורה שלה כ"ריאל בטיס", הקבוצה השיגה את העלייה לליגה השנייה, למרות שסיימה רק במקום השני, משום שקבוצת טרגואיאס התפרקה עקב בעיות כלכליות. החל מהשנה השנייה שלה, לקבוצת הנשים של בטיס כבר אין שיתוף פעולה עם מועדון אזאר.

בטיס שיחקה בפלייאוף העלייה לליגה הראשונה בסיום עונת 2014/15, אך הפסידה נגד גרנדייה טנריפה. שנה לאחר מכן, ב-22 ביוני 2016, העפילה בטיס לליגה העליונה בפעם הראשונה בתולדותיה.

אצטדיון
-------

הקבוצה משחקת את משחקיה הביתיים במתחם סיודאד דפורטיבה לואיס דל סול, מתחם האימונים של ריאל בטיס שנפתח ב-19 בדצמבר 1997. המתחם ממוקם בשכונת לוס ברמייאלס, קרוב מאוד לאצטדיון בניטו ויימרין המארח את אימוני הקבוצה הבוגרת, קבוצת המילואים וקבוצות בדרגים נמוכים יותר של המועדון.

ב-10 במרץ 2018 לרגל חגיגת "שבוע הנשים השישי של בטיס" הקבוצה שיחקה באצטדיון בניטו ויימרין נגד סנטה תרזה, ובמשחק נכחו 6,643 צופים.

תארים והישגים
-------------

* **ליגת העל הספרדית:**
	+ הישג שיא: מקום 6 (בעונות 2017/18 ו-2018/19)
* **גביע המלכה:**
	+ הישג שיא: רבע הגמר (2018 ו-2020)

עונה אחר עונה
-------------

| עונה | ליגה | מקום | גביע המלכה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011/12 | אזורית | 2 |  |
| 2012/13 | 2 | 5 |  |
| 2013/14 | 2 | 3 |  |
| 2014/15 | 2 | 1 |  |
| 2015/16 | 2 | 1 |  |
| 2016/17 | 1 | 11 |  |
| 2017/18 | 1 | 6 | רבע הגמר |
| 2018/19 | 1 | 6 | שמינית הגמר |
| 2019/20 | 1 | 12 | רבע הגמר |

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של ריאל בטיס
* ריאל בטיס, ברשת החברתית פייסבוק

* ריאל בטיס, ברשת החברתית טוויטר

* ריאל בטיס, ברשת החברתית אינסטגרם

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------


1. ↑  "El Betis femenino asciende en los despachos y jugará en Segunda" (בספרדית). El Correo de Andalucía. 9 באוגוסט 2012. נבדק ב-25 ביוני 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "El R. Betis Féminas asciende a Primera División Femenina" (בספרדית). LaLiga.es. 19 ביוני 2016. נבדק ב-22 ביוני 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Asistencia en el debut en el Benito Villamarín
**משפט עַרְטִילָאִי** הוא מונח תחבירי המתאר משפט המכיל שתי מילים בלבד כאשר האחת מהן משמשת בתפקיד נושא והשנייה - בתפקיד נשוא. יש שהמשפט הערטילאי מכיל מילה אחת בלבד.

דוגמאות
-------

**דוגמאות למשפט ערטילאי בן שתי מילים:**

התפוח נאכל; דוד בירושלים; העצים לבלבו; הילד שיחק; הבחינה התחילה; הבית נבנה.

**דוגמאות למשפט ערטילאי המכיל מילה אחת שבה כלולים הנושא והנשוא:**

הלכתי; שמעתי; ידעתי; ראיתי; למדתי; בכל מילים אלה ודומיהן כלולים במילה גוף וגם פועל, שהם הנושא והנשוא.

שימוש ומאפיינים
---------------

במשפט הערטילאי קיים מאפיין שמייחד אותו בכך שניתן להפוך בו בקלות את סדר המילים; לשים את הנושא במקום הנשוא ואת הנשוא במקום הנושא; כי כפי שאפשר לומר **"התפוח נאכל"**, אפשר לומר **"נאכל התפוח"**.
מאפיין נוסף במשפט הערטילאי: בסיבת היותו משפט קצר לעיתים הוא מסמל אדישות וקרירות או סגירות והתכנסות.

אטימולוגיה
----------

המילה "ערטילאי" מציינת בדרך כלל עירום והפשטה; מקור המילה הוא בשפה הארמית מהמילה "ערטלא" שמשמעותה חשיפה ועירום (ממנו הפועל המוכר - התערטלות). השרש ערט"ל מצוי מספר פעמים בתרגומי התנ"ך ובספרי חז"ל במשמעות הנ"ל.

מקור המונח
----------

הזמן בו נטבע המונח התחבירי אינו ידוע, אך יש לשער שזמנו מן המאה הקודמת ומקורו משפות הזרות. בקרב הבלשנים בגרמניה במאה ה-19, נעשה שימוש במונח דומה: **nackter Satz** (נַקְטֶר זַץ = משפט ערום) שמשמעותו זהה וניתן להניח שמשם מקור מונח זה.

בהשאלה לתחומים אחרים
--------------------

מעבר למונח התחבירי, המונח משפט ערטילאי משמש כהשאלה וכמטפאורה למשמעות של משפט לא מוסבר דיו; משפט מופשט מהסבר; משפט קצר ומצומצם ללא הרחבה; משפט ריק או דל מתוכן.

> 
> מכל מקום, לאחר שמצאתי כי לא הוגשה חוו"ד לעניין ירידת הערך למעט אותו **משפט ערטילאי**, בחוות הדעת שעניינה אומדן הנזקים והתיקונים, שיש לראות בו מסקנה בלתי מבוססת מצאתי כי התובע לא עמד בנטל הבאת הראיות לעניין ירידת הערך בשיעור הנטען.
> 
> 
> 
>

לקריאה נוספת
------------

* יהושע בלאו, **יסודות התחביר לבתי ספר על-יסודיים**, המכון העברי להשכלה בכתב בישראל, 1966, עמ' 12 ואילך.
* נפתלי שטרן, **מילון הפועל**, אוניברסיטת בר-אילן, 1944, עמוד 17 (הערה 21).
* מנחם צבי קדרי, **מירושת ימי הביניים**, דביר, תשכ"ח, עמ' 137.
* לשוננו לעם, כרך 12, **"ביטויים מעולם הקבלה בלשוננו"**, בהוצאת המזכירות המדעית של האקדמיה ללשון העברית, 1960, עמ' 177.
* משה בר אשר, **מסורות ולשונות של יהודי צפון־אפריקה**, המרכז ללשונות היהודים וספרויותיהן, האוניברסיטה העברית בירושלים, 1998, עמ' 431.
*

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו מרדכי רוזן, **לשוננו**, ח"ב עמוד 18.
2. ↑  ראו יהושע בלאו, יסודות התחביר לבתי ספר על-יסודיים, המכון העברי להשכלה בכתב בישראל, 1966, עמ' 12.
3. ↑  ראו לשוננו לעם, כרך 12, "ביטויים מעולם הקבלה בלשוננו", בהוצאת המזכירות המדעית של האקדמיה ללשון העברית, 1960, עמ' 179.
4. ↑  ראו לדוגמה: LUDWIG HERRIG, **ARCHIV FUR STUDIUM DER NEUEREN SPRACHEN UND LITERATUREN** (גרמנית), עמוד 96.
5. ↑  קישור ישיר לתרגום האקדמיה ללשון עמ' 1949.
6. ↑  מתוך פסק דין באתר RoBolo, ד' כהן שופטת, 003198/02תק 335 לילך ד.
באנליזה מרוכבת, **משפט מונטל** הוא משפט המספק תנאי הכרחי לקיום תת-סדרת פונקציות הולומורפיות וחסומות המתכנסת במידה שווה על תתי קבוצות קומפקטיות. באופן שקול, המשפט קובע כי משפחת פונקציות הולומורפיות חסומות מקומית היא נורמלית.

זהו משפט יסודי באנליזה מרוכבת, המשמש כלי להוכחת טענות ומשפטים בתחום, כמו משפט ההעתקה של רימן. המשפט נקרא על שמו של המתמטיקאי הצרפתי פאול מונטל, שעסק בעיקר בתורת הפונקציות ההולומורפיות.

ניסוח
-----

יהי {\displaystyle \Omega \subseteq \mathbb {C} } תחום פתוח וקשיר במישור המרוכב. תהי {\displaystyle \{f\_{n}:\Omega \to \mathbb {C} \}} סדרת פונקציות הולומורפיות וחסומות. אז קיימת תת-סדרה {\displaystyle \{f\_{n\_{k}}\}} המתכנסת במידה שווה על כל תת-קבוצה קומפקטית {\displaystyle K\subseteq \Omega }.

בשפה של משפחות פונקציות נורמליות, הטענה אומרת שמשפחת הפונקציות החסומות היא נורמלית.

### גרסה חלשה

למעשה, מספיק לדרוש חסימות מקומית על כל תת-קבוצה קומפקטית והמשפט עדיין יהיה נכון.

פורמלית, בתנאים הנ"ל, במקום להניח חסימות גלובלית, מספיק להניח שלכל {\displaystyle K\subseteq \Omega } קומפקטית קיים חסם לפונקציות על קבוצה זו.

משפט ויטלי
----------

**משפט ויטלי** הוא משפט בעל אופי דומה למשפט מונטל, ולמעשה שקול לו.

נניח ש-{\displaystyle \{f\_{n}\}} סדרת פונקציות הולומורפיות וחסומות, וקיימת סדרה {\displaystyle \{z\_{n}\}\subseteq \Omega } המתכנסת לגבול {\displaystyle z\_{0}\in \Omega }. אם סדרת הפונקציות מתכנסת על הסדרה הנ"ל, אז קיימת עבורה תת-סדרה המתכנסת במידה שווה על כל תת-קבוצה קומפקטית.

קומפקטיות סדרתית
----------------

משפט מונטל טוען בפרט שאוסף הפונקציות החסומות (באחידות) בתחום קומפקטי הוא קומפקטי סדרתית. היות שזהו מרחב מטרי, נובע שהוא גם קומפקטי.

מרחבי מונטל
-----------

מרחבי פונקציות המקיימים את משפט מונטל נקראים **מרחבי מונטל**. מרחבי מונטל הם מרחבים וקטוריים טופולוגיים בהם כל תת-קבוצה סגורה וחסומה היא קומפקטית. הם גם מקיימים את תכונת היינה בורל.
**קבניים** (שם מדעי: Berytidae) הם משפחה קטנה יחסית של חרקים מתת-סדרת הפשפשים. בעולם ידועים כ-155 מינים ב-45 סוגים אשר מתוכם קיימים בישראל רק כ-14 מינים. אורך גופם כ-2.5–11 מ"מ והוא לרוב צר וארוך בעל רגליים דקיקות וארוכות, הופעה שבעקבותיה ניתן להם השם העממי העברי, קבניים (הולכים על קביים).

ביולוגיה
--------

הביולוגיה של רוב מיני הקבניים איננה ידועה. לחלקם כנפיים מנוונות, אך גם בעלי הכנפיים המפותחות ממעטים להתעופף. הליכתם איטית והיא מתבצעת לעיתים תוך כדי הסוואה על ידי נדנוד המדמה משב רוח. המינים באזור הפלארקטי נצפו ניזונים ממוהל צמחים (phytophagous), בעיקר של צמחים המפרישים חומרים דביקים. קיימות גם עדויות על תזונה אנטומופגית בעיקר של כנימות וחרקים קטנים. מינים אחדים אף נצפו על רשתות עכבישים כנראה במטרה לחמוס טרף קל שנלכד ברשת. על האקולוגיה של מינים באזורים הטרופיים כמעט ואין מידע.

מיון טקסונומי בישראל
--------------------

הקבניים מחולקים לשלוש תת-משפחות אשר לשלושתן נציגים בישראל.

* תת-משפחה Berytinae

* הסוג *Apoplymus*
* הסוג קבן *Neides*
* הסוג *Berytinus*

* תת-משפחה Gampsocorinae

* הסוג *Gampsocoris*

* תת-משפחה Metacanthinae

* הסוג קבנית *Metacanthus*
* הסוג *Metatropis*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קבניים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* קבניים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Pericart J. 2001. Family Lygaeidae in Catalogue of the Heteroptera of the Palaearctic Region 4

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007284770305171

 |
**רדפרן** (באנגלית: **Redfern**) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית סידני (The City of Sydney). הוא נחשב לאחד מהפרוורים העניים תחת עיריית סידני, ובעשור השני של המאה ה-21 הוא אמור לעבור סדרה של מיזמי שיפוץ ועידוד צמיחה מטעם העירייה.

גאוגרפיה
--------

רדפרן ממוקם שלושה ק"מ דרומית למרכז העסקים הראשי של סידני. הוא גובל מצפון בצ'יפנדייל, מצפון מזרח בסארי הילס, במערב בדרלינגטון ובדרום באלכסנדריה. בפרוור מצויה תחנת הרכבת רדפרן, אחת התחנות הגדולות ביותר באזור דרומית לתחנת הרכבת סנטרל. הרחוב הראשי החוצה את הפרוור הוא רחוב רדפרן, ורחובות נוספים באזור כוללים את רחוב ריג'נט וגיבסון.

היסטוריה
--------

הפרוור קרוי על שם ד"ר ויליאם רדפרן, שקיבל שטר קניין על 100 אקרים בפרוור מידי המושל לאכלן מקוורי. בית האחוזה המקורי היה עטור גנים, והשתרע יותר דרומית ומזרחית מגבולותיו של רדפרן כיום. לאחר הקמתה של תחנת הרכבת סנטרל, הפרוור השתלט על השטח ממערב (שהיה קרוי אווליי) ונבנתה שם תחנת הרכבת רדפרן, ששינתה את גבולותיו הלכה למעשה. השטח ממערב לתחנה זו קרוי עד היום אווליי ונחשב פרוור נפרד. בסוף המאה ה-19 החלו זורמים לפרוור מהגרי עבודה מרחבי העולם, ונוצר ריכוז של עובדים ובעלי עסקים ממוצא סורי. 

במהלך המאה ה-20 הפך רדפרן להיות פרוור מהגרים מובהק. ב-1965 הוקמה במקום ממיינת הדואר של רדפרן, מערכת ממוכנת שהייתה אמורה למיין ביעילות דברי דואר בעבור רשות הדואר של עיריית סידני. לטובת בנייתה, פונו בכח 300 מהגרים מבתיהם ואלו נהרסו. אירוע זה הפך את בניין הדואר לידוע לשמצה, במיוחד במבחן התוצאה: מכונת המיון לא הועילה, ולמעשה גרמה לאיבוד ולהשחתה של מכתבים רבים, וזכתה לכינוי The Redfern Mangler.

בשנת 2004 החלו במקום מהומות רדפרן: נער בשם תומאס היקי נהרג בתאונת אופניים, לאחר שרכב לעבר גדר משוננת בקירוב לתחנת הרכבת ברדפרן. עלונים שחולקו לקהל המתאבלים האשימו את המשטרה, שרדפה אחר הנער למותו. לאחר שהמשטרה סגרה את הרחוב שהיה זירת האירוע, נוער מקומי החל זורק אבנים ובקבוקים, והאירועים הוסלמו במהירות למהומות. בחקירת המשטרה לאחר האירוע קבעו החוקרים כי למרות שהמשטרה עקבה אחר הנער, היא לא גרמה ישירות למותו - מסקנה שגרמה להתרעמות באוכלוסייה המקומית.

תרבות
-----

תחנת הרכבת רדפרן
ברדפרן מצוי רדפרן פארק, גן ציבורי הכולל מזרקות ואנדרטאות ספורות. מרבית אזורי הקניות בפרוור מרוכזים ברחוב רדפרן, בסמוך לתחנת הרכבת. רדפרן בנויה בחלקה בתי שורה ויקטוריאניים, ובחלקה בינוי ציבורי זול, מתקופה מודרנית יותר. בפרוור כנסיות המשרתות את הקהילה האנגליקנית, קתולית ויוונית אורתודוקסית.

בשנת 2013 שודרה הסדרה "הפרבר" העוסקת במתרחש במקום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רדפרן** בוויקישיתוף
* רדפרן באתר "Dictionary of Sydney"
* רדפרן באתר "Sydney Suburbs" (אורכב 11.08.2011 בארכיון Wayback Machine)

| פרוורי סידני העיר |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אווליי • אולטימו • אליזבת' ביי • אלכסנדריה • אננדייל • ארסקינוויל • ברנגרו • ביקונספילד • גליב • דוז פוינט • דרלינגהרסט • דרלינגטון • היימרקט • וולומולו • וטרלו • זטלנד • מור פארק • מילרס פוינט • ניוטאון • סארי הילס • מע"ר סידני • סנטניאל פארק • פדינגטון • פוטס פוינט • פורסט לודג' • פירמונט • צ'יפנדייל • קמפרדאון • ראשקטרס ביי • רדפרן • רוקס • רוסברי |

 |
**הצפארים** היו שושלת ממוצא איראני, שנוסדה על ידי יעקוב בן לית' בשנת 861. מקצועו של יעקוב בטרם עלה לגדולה היה של חרש נחושת, צפאר, מה שהעניק לשושלת את שמה. יעקוב, שהפך למנהיג של מיליציות עממיות באזור סיסתאן (אנ') הצליח להקים לעצמו ממלכה גדולה בתוך תחומי הח'ליפות העבאסית.

עליית הצפארים
-------------

יעקוב בן לית', מייסד השושלת הצפארית, ושלושת אחיו היו איראנים ממחוז סיסתאן. יעקוב היה חרש נחושת (צפאר), ואחרי כן מנהיג עיארון (מיליציות עממיות). שלושת אחיו של יעקוב היו מנהיגי עיארון גם הם. עמר בן לית', האח החשוב ביותר אחרי יעקוב, עבד במקור כמשכיר פרדות או כסתת.

בשנת 861 השתלט יעקוב בן לית' על בירת סיסתאן וארבע שנים אחר כך על המחוז כולו. בהמשך כבש יעקוב את ח'וראסאן ואף תקף והכניע את ע'זנה, כאבל, במיאן, בלח' ותח'ארסתאן. כמו כן כבש את כרמאן, פארס, מכראן, ח'וזסתאן, אהוואז וסנד. לזמן מה אף שלט בחלקים המזרחיים של עיראק, עד שהובס בקרב דיר אל-עאקול. עמר, אחיו של יעקוב מונה על ידי הח'ליף העבאסי לשלוט על אזורים אלו ועל אזורים נוספים דוגמת אצפהאן. הח'ליף אף מינה את עמר להיות נציב טראנסאוקסאניה במקום הסאמאנים, אך הלה הובס בניסיונו לכפות את סמכותו עליהם. עמר אף הצליח להשיג סמכויות סוזרניות בח'ווארזם ובעומאן.

נפילת הצפארים
-------------

שקיעתה של השושלת הצפארית החלה כבר בתבוסה מול הסאמאנים, אך הצפארים בני לית' ואחריהם בני ח'לף המשיכו לשלוט עוד כמאה שנה, כשממלכתם מצטמקת בהדרגה ובסוף שלטו רק בסיסתאן. מחמוד מע'זנה כבש את סיסתאן בשנת 1003, אך צאצאי הצפארים מוזכרים במקורות עד המאה ה-15

היחס של הצפארים אל הח'ליפות
---------------------------

יעקוב חש בוז לעבאסים, אך כאשר היה במסעות כיבושיו הראשונים לשם הרחבת תחום שלטונו מזרחה, נהג לשלוח מתנות לח'ליף. כאשר החל להתפשט מערבה, נכנס יעקוב לעימות עם הח'ליף, ואף חדר עם צבאו לתוך עיראק. יעקוב הובס בידי כוחות הח'ליפות, כמה עשרות קילומטרים מבגדאד. עמר, אחיו של יעקוב ויורשו, הצהיר על נאמנות לח'ליף והלה הכיר בלגיטימציה של שלטונו (עמר העלה מיסים כבדים כדי לקבל את הגושפנקא של הח'ליף). עמר אף קיבל את הזכות למנות נציגים מטעמו בבגדאד ובמכה. עם זאת, המשיך עמר להתנגש מדי פעם בפעם בכוחות הח'ליפות ואחרי שנפל בשבי הסאמאנים, נשלח לבגדאד והוצא להורג. היחסים בין הצפארים לבין הח'ליפות המשיכו לנוע על הציר בין שיתוף פעולה לעוינות, אך תמיד התבססו על חוסר אמון הדדי.

ראו גם
------

* השושלת הטאהרית
* השושלת הסאמאנית
* השושלת הע'זנווית

לקריאה נוספת
------------

* כאהן, קלוד, האסלאם, מלידתו עד תחילת האימפריה העות'מאנית (המאה השביעית עד סוף המאה החמש-עשרה), תל אביב: דביר, תשנ"ה / 1995.
* Bosworth, Clifford E. "The Tahirids and Saffarids," in Richard N. Frye, CHI, Vol. 4, pp. 90-135.
* Bosworth, Clifford E. "Saffarids," EI2, Vol. 8, pp. 795-798

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השושלת הצפארית** בוויקישיתוף
* מעוז, משה, בית עבאס, מתוך "הספרייה הווירטואלית של מטח".
* השושלת הצפארית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**הטאהרים** | **הצפארים** | **הבא**:**הסאמאנים** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 1483107589401
* GND: 119006618
* TDVİA: saffariler
* VIAF: 42638530
* WorldCat: viaf-42638530

 |
פרופסור **יוסיף גולדברג** (בסרבו-קרואטית: **Josip Goldberg**;‏ 18 בפברואר 1885, סרייבו, האימפריה האוסטרו-הונגרית - 15 באוקטובר 1960, זאגרב, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה) היה פיזיקאי יוגוסלבי ממוצא יהודי, דקאן הפקולטה למדעים של אוניברסיטת זאגרב וחבר האקדמיה למדעים לאמניות של יוגוסלביה.

קורות חייו
----------

יוסיף גולדברג נולד בסרייבו ורכז השכלה תיכונית בעירו. בהמשך, רכש תואר אקדמי במתמטיקה ובפיזיקה באוניברסיטת וינה. הוא התמחה בתרמודינמיקה בווינה וב-1914 סיים את הדוקטורט. לאחר סיום לימודיו שב למולדתו והועסק כמורה בבתי ספר תיכוניים במוסטאר ובסרייבו.

ב-1927 הצטרף לסגל ההוראה של אוניברסיטת זאגרב. ב-1946, לאחר מלחמת העולם השנייה הקים גולדברג את המחלקה לגאופיזיקה בפקולטה למדעים של אוניברסיטת זאגרב, עמד בראשה ווזכה לתואר פרופסור. במקביל, כתב גולדברג מספר ספרי ספרי לימוד לבתי ספר תיכוניים בתחום הפיזיקה והאסטרונומיה. הוא היה חבר האקדמיה למדעים ולאמנויות של יוגוסלביה וב-1949 ומונה למנהל תחום הפיזיקה באקדמיה למדעים. בהמשך, התמחה גולדברג בקלימטולוגיה ופרסם מספר רב של מחקרים במסגרת המכון הגאופיזי של זאגרב אותו ניהל בין 1951 ל-1955. במקביל כיהן כדקאן הפקולטה למדעים באוניברסיטת זאגרב. גולדברג נחשב פורץ דרך בהנחת היסודות למחקר המודרני באוקיינוגרפיה פיזיקלית ביוגוסלביה וקרואטיה, בכך ששילב מודלים מתמטיים במחקרים בתחום. הוא כתב עשרות מאמרים בתחומי מחקריו והם זכו לפרסום גם מחוץ ליוגוסלביה. ב-1955 פרש לגמלאות. יוסיף גולדברג הלך לעולמו בזאגרב ב-1960 ונקבר בבית העלמין מירוגוי שבעיר.

קישורים חיצוניים
----------------

* יוסיף גולדברג, באתר lzmk.hr (בקרואטית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסיף גולדברג, באתר geofizika-journal.gfz.hr, אוחזר ב-12 בספטמבר 2014 ב(בקרואטית) וב(באנגלית).
2. ↑  The development of the physical oceanography in Croatia and Josip Goldberg, באתר hrcak.srce.hr, אוחזר ב-12 בספטמבר 2014 (באנגלית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 1039181
* WorldCat: viaf-1039181

 |
**מימן יודי** (**HI**) הוא תרכובת של מימן ויוד. מימן יודי הוא גז שקוף המגיב עם חמצן לקבלת יוד ומים.

4HI+O\_{2}\longrightarrow 2H\_{2}O+2I\_{2}

היוד המתקבל מגיב עם HI ומתקבל HI3 המקנה צבע חום לתמיסה. מימן יודי הוא חומצה חזקה והתמיסה המיימית שלו נקראת "חומצת מימן יודי" התגובה עם מים {\displaystyle HI\_{(g)}+H\_{2}O\_{(l)}\longrightarrow H\_{3}O\_{(aq)}^{+}+I\_{(aq)}^{-}\qquad K\_{a}\approx 10^{10}}. החומר מסיס מאוד במים: ניתן להמיס 245 גרם HI ב-100 מ"ל מים כך שליטר מים יכול להמיס 425 ליטר של HI גזי ובתמיסה הרוויה יש ארבע מולקולות מים בלבד לכל מולקולת מימן יודי.

תמיסות מסחריות של חומצה הידרו-יודית מרוכזת מכילות 48-57% משקלי HI, התמיסה המיימית יוצרת אזיאוטרופ של 57% HI ו43% מים, טמפרטורת הרתיחה של האזיאוטרופ 127°C.

כיוון שהיוד הוא אניון גדול והמטען השלילי מפוזר על נפח גדול הקשר מימן-יוד חלש מקשרי המימן עם הלוגנים אחרים וקבוע הדיסוציאציה של מימן יודי גדול משל חומצה הידרוכלורית או מימן ברומי.

### הכנה

מפיקים מימן יודי בדרגת ניקיון גבוהה בתגובה של מימן ויוד בקטליזה של פלטינה

H\_{2}+I\_{2}\longrightarrow 2HI

דרך אחרת היא תגובה של יוד עם הידרזין

N\_{2}H\_{4}+2I\_{2}\longrightarrow 4HI+N\_{2}

שיטה נוספת היא בבעבוע של מימן גופרי דרך תמיסה מיימית של יוד כך שמתקבלת חומצת מימן יודי אותה מזקקים וגופרית מוצקה שניתן לסנן.

I\_{2}+H\_{2}S\longrightarrow 2HI+S

### שימושים

מימן יודי מגיב עם אלקנים בתגובת סיפוח למשל

H\_{2}C=CH\_{2}+HI\rightarrow H\_{3}C-CH\_{2}I

תגובה עם כוהל ראשוני יוצרת אלקילהליד במנגנון של התמרה נוקלאופילית

תגובה של מימן יודי עם 1-פרופנול לקבלת יודופרופן
מימן יודי יכול לשבור אתר לקבלת אלכוהול ואלקיל-יודיד

תגובת HI עם אתר
#### הגבלות שיווק

שיווק מימן יודי (כתמיסה מיימית) מבוקר משום שהחומר משמש כמחזר בתהליך הייצור של מתאמפטמין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מימן יודי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4291926-5

 |
מדליית כסף רוסית לכבוד הספורטאית
**לידיה סקובליקובה** (ברוסית: **Лидия Скобликова**; ‏8 במרץ 1939 זלטואוסט) הייתה מחליקה על הקרח סובייטית, בעלת 6 מדליות, מהן כולן זהב באולימפיאדות החורף. בנוסף לכך היא זכתה ב-26 מדליות באליפויות העולם.

ביוגרפיה
--------

לידיה סקובליקובה נולדה בעיר זלטואוסט (מחוז צ'ליאבינסק) והתאמנה בענפי ספורט שונים. בגיל 14 היא ניצחה בתחרות מקומית בריצה וכעבור שנה החליטה לעבור להחלקה מהירה על הקרח. בשנת 1958 היא זכתה במדליית ארד בתחרות ארצית. בשנת 1960 היא השתתפה לראשונה באליפות העולם וזכתה במדליית ארד בתחרות כוללת. באליפות העולם של שנת 1960 סקובליקובה זכתה במדליית זהב בריצת 500 מ' ו-3000 מ'. בשנת 1960 הענף נכלל בפעם ראשונה בתוכנית האולימפית וסקובליקובה הייתה חלק של נבחרת ברית המועצות.

בשנים 1963 ו-1964 סקובליקובה זכתה באליפות העולם כאשר היא ניצחה בכל התחרויות (500 מ', 1000 מ', 1500 מ', 3000 מ'). בעקבות הצלחות אלו פעמיים הוענק לה עיטור הדגל האום של העמל.

בשנים 1966–1967 סקובליקובה לא השתתפה בתחרויות וחזרה לקראת הכנות לאולימפיאדה.

לאחר ירידה בתוצאות, בשנת 1969 סקובליקובה עזבה את ספורט התחרותי. היא סיימה לימודים במכון למורים בסברדלובסק ועבדה כמרצה.

בעלה היה ספורטאי מצטיין בהליכה ובעל שיא עולמי בתחום.

השתתפות באולימפיאדות
--------------------

סקוו ואלי 1960 הייתה האולימפיאדה הראשונה בה החלקה מהירה על קרח לנשים נכללה בתוכנית האולימפית. סקובליקובה זכתה התחרות זו ב-2 מדליות זהב.

באינסברוק 1964 סקובליקובה הייתה המועמדת למדליות ואכן זכתה ב-4 מדליות זהב. עד לשנת 1980 אף ספורטאי לא הצליח להגיע להישג זה.

בגרנובל 1968 סקובליקובה התחרה אך לא זכתה במדליה. ההישג הגדול היה מקום שישי במרחק של 3000 מ'.

ראו גם
------

* ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לידיה סקובליקובה** בוויקישיתוף

קישורים חיצוניים
----------------

* לידיה סקובליקובה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* לידיה סקובליקובה, באתר olympedia.org
* לידיה סקובליקובה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**ג'וזף לגארה** (בצרפתית: **Joseph Légaré**;‏; 10 במרץ 1795 – 21 ביוני 1855) היה צייר ואמן ודמות פוליטית בקנדה.

ביוגרפיה
--------

### ראשית חייו

הבן הבכור במשפחה של שישה ילדים, ג'וזף לגארה נולד בקוויבק סיטי, בנו של סנדלר שנקרא גם ג'וזף, ולואיז רוטיאר, והתחנך ב"פטי סמינייר דה קוויבק". הצלחתו הכספית של אביו כאיש עסקים הושלמה על ידי נכסים שהושכרו.

ג'וזף הצעיר בילה שלוש שנות לימוד בסמינר בקוויבק, אך הוא הפסיק את לימודיו ביולי 1811. ב-19 במאי 1812 הוא הפך לחניך לציור וויטרז'ים אצל מוזס פירס.

ב-21 באפריל 1818 לגארה התחתן עם ג'נייב דמיאן. הוא היה אמן אוטודידקטי, שהחל לצייר רפרודוקציות של יצירות דתיות אירופיות ובהמשך הפיק ציורים משלו וקיבל מדליה בשנת 1828.

הוא היה אמן הנוף הראשון ממוצא צרפתי-קנדי. בשנת 1833 פתח לגארה גלריה משלו בעיר קוויבק, הגלריה לאמנות הראשונה בקנדה, שנסגרה כעבור שנתיים. בשנת 1838 הוא פתח גלריה נוספת בשותפות עם עורך הדין תומאס אמיוט.

לגארה כיהן כחבר המועצה העירונית של העיר ומועצת הבריאות. הוא שימש גם כשופט שלום. בשנת 1842 עזר בהקמת אגודת סן-ז'אן-בפטיסט בקוויבק. לגארה היה מועמד למושב באספה המחוקקת ב־1848 וב־1850.

במישור העירוני והמחוזי, מעורבותו הפוליטית של לגארה לא מנעה ממנו תפקיד פעיל בחיי התרבות של זמנו. פעילותו כאספן אמנות - היה חלוץ בתחום, ואחד המומחים הראשונים. הוא רכש שלושים יצירות באמצעות הלוואה שהעניק לו אביו ביולי 1819. שלושים העבודות הללו היוו את גרעין האוסף שלו. רוב הרכישות המאוחרות שלו הגיעו משני סוחרים בקוויבק.

לגארה צייר מספר עבודות המתארות את "מנהגי האינדיאנים בצפון אמריקה". עם זאת, כמה מיצירותיו הזכורות יותר כוללות: מנזר האורסולינים הראשון בקוויבק, אנדרטאות הישועים בצרפת החדשה, מות הקדושים של האחים ברייב.

### שנים מאוחרות

החופש הכספי היחסי של לגארה איפשר לו לצייר כרצונו מבלי שיהיה לו צורך לדאוג לפרנסה. הוא מכר כמה עבודות לכנסיות ולמסדרים דתיים, אך לא תמיד מצא שוק ליצירותיו.

רבים מנופיו "נדחו על ידי בני ארצו, כמו יצירותיו האחרות בגלל דעותיו הפוליטיות". רבים מתומכיו היו זרים.

הוא נקרא למועצה המחוקקת של קנדה בפברואר 1855 ונפטר בתפקידו בקוויבק סיטי בגיל 60.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'וזף לגארה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Joseph Légaré". *Dictionary of Canadian Biography* (online ed.). University of Toronto Press. 1979–2016.
2. ↑  Porter, John R. (1978). The Works of Joseph Légaré. Ottawa: The National Gallery of Canada. pp. 10–16.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16898221p (data)
* CiNii: DA10681469
* GND: 122763882
* ISNI: 0000 0000 8373 574X
* LCCN: n79148319
* NTA: 11450248X
* RERO: 02-A003540379
* RKD: 49058
* SNAC: w6zw2xk1
* SUDOC: 076340392
* ULAN: 500028263
* VIAF: 37808242
* WorldCat: lccn-n79148319

 |
**רה-פולריזציה מוקדמת שפירה** (באנגלית: **Benign early repolarization** -‏ **BER**), מכונה לעיתים רק **רה-פולריזציה מוקדמת** או **High-take off**, היא ממצא אלקטרוקרדיוגרפי הנחשב לשפיר - כלומר אינו מעיד על פתולוגיה לבבית כלשהי. התופעה מאובחנת על בסיס עלייה של מקטע ST הדומה לעלייה המתרחשת בעת אוטם שריר הלב (STEMI). המנגנון הפיזיולוגי הגורם לתבנית זו בא.ק.ג. אינו ברור לחלוטין.

על אף שרה-פולריזציה מוקדמת נחשבת לשינוי שפיר בא.ק.ג. מחקרים שבוצעו בשנים 2008–2009 מצאו קשר קטן בין רה-פולריזציה מוקדמת שנראית בקיר התחתון או הלטרלי של הלב, לבין דום לב פתאומי כתוצאה מהפרעת קצב לב מסוג פרפור חדרים. קשר זה נמצא בעיקר בחולים עם היסטוריה של התעלפויות או עם היסטוריה משפחתית של דום לב פתאומי.

רה-פולריזציה מוקדמת קיימת בכ-1–2 אחוזים מהאוכלוסייה והיא נפוצה יותר בגברים, מבוגרים צעירים, אפריקאים, אפרו-אמריקאים ואתלטים. רה פולריזציה מוקדמת נצפתה אצל כ-10–15 אחוזים מהחולים שהגיעו לחדר המיון עם תלונה על כאבים בחזה. שכיחותה של התופעה יורדת עם התקדמות הגיל, כאשר ב-30 אחוזים מהמקרים חלה חזרה של מקטע ST לגובהו התקין במשך השנים. רה-פולריזציה מוקדמת נדירה יחסית באנשים מעל גיל 70.

מאפיינים
--------

* עליית מקטע ST של לרוב עד 2 מילימטרים בלידי החזה (בעיקר בלידים V2-V5) ועד חצי מילימטר בלידי הגפיים. לרוב עלייה שלא תעלה על 25 אחוזים מגובה גל ה-T.
* עליית מקטע ST קעורה כלפי מעלה, זאת לעומת עליית ST כחלק מאוטם שריר הלב, שתהיה לרוב קמורה כלפי מטה.
* גלי T א-סימטריים, כאשר חלקו היורד של גל ה-T תלול יותר מחלקו העולה. גלי ה-T זהים בכיוונם לכיוונו של מכלול QRS.
* סוג של חריץ המופיע בתוך מקטע ST, בעיקר בליד V4.
* ללא שינויים רציפרוקליים ("תמונת מראה") בקירות הלב המנוגדים וללא שינוי בגובה מקטע ST לאורך זמן. העלייה במקטע ST עשויה להיות משמעותית יותר כאשר קצב הלב הוא איטי ומתונה יותר כאשר קצב הלב הוא מהיר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רה-פולריזציה מוקדמת שפירה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ‏ The journal of emergency medicine - Electrocardiographic manifestations: benign early repolarization
2. ↑  ‏ Clinical Aspects of the Early Repolarization Syndrome: A 2011 Update
3. 1 2 3 4 5 6 7  ‏ Benign Early Repolarisation - Life in the Fast Lane

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"רה-פולריזציה מוקדמת שפירה"**.

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
סר מארק איצ'יסון יאנג בחגיגות אחד במאי, 1946
סר **מארק איצ'יסון יאנג** (באנגלית: **Sir Mark Aitchison Young**;‏ 30 ביוני 1886 – 12 במאי 1974) היה פקיד קולוניאלי בריטי, שכיהן כמושל הונג קונג בעת כניעת הונג-קונג ליפנים, ושהה תקופה ארוכה בשבי היפני. כמו כן, שימש יאנג במשרת המזכיר הראשי של ממשלת המנדט, המשרה השנייה בחשיבותה בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי.

קורות חיים
----------

יאנג התחנך במכללת איטון ובמכללת קינגס שבאוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 1909 הצטרף לשירות הקולוניאלי הבריטי ושירת בציילון. במהלך מלחמת העולם הראשונה, החל משנת 1915, שירת בצבא הבריטי. בין השנים 1923–1928 שירת כעוזרו של מזכיר מושבת ציילון, ובין 1928–1930 שירת כמזכיר מושבת סיירה לאון. בין השנים 1930–1933 כיהן כמזכיר הראשי של ממשלת המנדט הבריטי בארץ ישראל, ומתוקף תפקידו כיהן בפועל כנציב העליון בין כהונתם של ג'ון צ'נסלור וארתור ווקופ.

בשנת 1931 התקבל כחבר במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש. בשנת 1934 קיבל תואר אביר במסדר זה, וב-1946 קיבל תואר אביר גדול במסדר. בין ה-5 באוגוסט 1933 ועד מרץ 1938 כיהן כמושל ברבדוס, והחל מנובמבר 1937 ועד פברואר 1938 כיהן גם כמושל טרינידד וטובגו. בין 1938 ועד 1941 כיהן כמושל טנגניקה.

ב-10 בספטמבר 1941 החל לכהן כמושל הונג קונג. זמן קצר לאחר מכן, ב-8 בדצמבר 1941 תקף חיל האוויר היפני את פרל הארבור ואת הונג קונג. הקרב על הונג קונג נמשך 18 ימים, ולבסוף, לאחר כיבוש מאגרי המים של האי הונג קונג נאלץ יאנג להודיע על כניעת המושבה ב-25 בדצמבר, והחל הכיבוש היפני של הונג קונג במלחמת העולם השנייה. מפקד הצבא שהגן על המושבה, הגנרל מאלטבי, הציע ליאנג להודיע על כניעה מספר ימים קודם לכן, אולם בשל הוראה מפורשת של ראש ממשלת בריטניה, וינסטון צ'רצ'יל להילחם על כל פיסת אדמה באי, סירב יאנג להצעה.

יאנג נכלא על ידי הצבא היפני. בתחילת הכיבוש היפני הוחזק במלון פנינסולה, וזמן קצר לאחר מכן הועבר למחנה שבויי מלחמה בסטנלי שבדרום האי הונג קונג. משם הועבר יאנג למחנה שבויים בשאנגחאי ומשם דרך טאיוואן ליפן. לקראת שלהי מלחמת העולם השנייה, הועבר למחנה שבויי מלחמה במנצ'וריה, ובו נותר עד כניעת יפן בסוף המלחמה.

בספטמבר 1945 שוחררה המושבה מידי הכוחות היפניים ושבה לשליטה בריטית. יאנג חזר לכהן כמושל המושבה ב-1 במאי 1946 (לאחר תקופת התאוששות באנגליה שנמשכה כשנה). לאחר שובו לכהונתו הציע יאנג רפורמה בחוקת המושבה, במסגרתה תיבחר המועצה המחוקקת של הונג קונג בבחירות ישירות, וכן הציע כי גוף מחוקק זה ינהל בפועל את המושבה (כשלמושל עצמו אין זכות וטו על החלטות הגוף המחוקק). יאנג פרש מתפקידו ב-25 ביולי 1947, ותוכניותיו לרפורמה חוקתית נזנחו על ידי המושל הבא אלכסנדר גרנתהאם.

יאנג נפטר ב-12 במאי 1974. יאנג הוא אחד משלושת המושלים שלא נקראו על שמם אתרים בהונג קונג (לצד ויליאם רובינסון וכריס פאטן).

משפחתו
------

יאנג נשא לאישה את ג'וזפין מרי, ונולדו להם שני בנים ושני בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מארק איצ'יסון יאנג** בוויקישיתוף
* תמונות של יאנג בעת כהונתו כמזכיר הראשי של ממשלת המנדט

הערות שוליים
------------

1. ↑  עשרים שנה לשלטון אזרחי בארץ, הצופה, 16 בספטמבר 1940

| המזכירים הראשיים של ממשלת המנדט |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| וינדהאם דידס • גילברט קלייטון • סטיוארט סיימס • הארי לוק • מארק איצ'יסון יאנג • ג'ון האתורן הול • ויליאם דניס באטרשיל • ג'ון מקפרסון • ג'ון שאו • הנרי גרני |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1175376779
* VIAF: 7434154801918056310009
* WorldCat: viaf-7434154801918056310009

 |
**מארק נאומוביץ' ברנס** (ברוסית: **Марк Наумович Берне́с**‏; 8 באוקטובר 1911 – 16 באוגוסט 1969) היה זמר שאנסון ושחקן קולנוע סובייטי ממוצא יהודי. 

מארק ברנס על בול רוסי

חייו
----

נולד בשם מארק ניימן בעיירת ניז'ין (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום באוקראינה) למשפחה יהודית. כאשר היה בן חמש עברה משפחתו לחרקוב. בהיותו בחרקוב החל להופיע בתיאטרון מוזיקלי המקומי ואימץ את שם הבמה "ברנס". בשנת 1929, לאחר סיום קורס תיאטרון עבר למוסקבה, שם השתתף במספר הצגות בתיארטאות השונים בעיר. בשנת 1935 החל ברנס להצטלם בקולנוע ולצבור פופולריות. 

בשנת 1943 שיחק ברנס באחד התפקידים הראשים בסרט "שני לוחמים" (Два бойца) לצדו של בוריס אנדרייב והסרט זכה להצלחה רבה. הסרט צולם בטשקנט, לשם נמלטה תעשיית הקולנוע הסובייטי בזמן מלחמת העולם השנייה. בסרט זה הוא שר את השיר ״לילה אפל״ (Тёмная ночь), שזכה לאהדת הקהל ונותר אחד השירים המפורסמים שלו. לאור הצלחת הסרט והשירים אותם שר ברנס, החל להופיע במסגרת קונצרטים ברחבי כל ברית המועצות. החל מסוף שנות ה-40 היה ברנס בין הזמרים הפופולריים במדינה. רפרטואר הזמר כלל 82 שירים מהם 40 נכתבו לפי הזמנתו או בהשתתפותו.

במקביל לשירה, המשיך ברנס להצטלם בסרטי קולנוע. בשנת 1951 הוא זכה בפרס סטלין עבור תפקיד בסרט. 

ב-17 בספטמבר 1958 הופיעו מאמרים בגנותו של ברנס בעיתונים איזבסטיה ופראבדה, מאמרים שלא יכלו להתפרסם ללא אישור בכירי השלטון הסובייטי. כתוצאה מפרסומים אלו חדלו תחנות הרדיו הסובייטיות מלהשמיע את שיריו, והוא לא הוזמן לשחק בסרטים. רק בשנת 1960 הוא חזר לרדיו ובשנת 1961 הצטלם בתפקיד זוטר בסרט. באותה שנה שר את השיר ״האם הרוסים רוצים מלחמה?״ (Хотят ли русские войны), שהיה שיר מחאה אנטי-מלחמתי אותו כתב המשורר יבגני יבטושנקו. השיר זכה לפופולריות רבה.

בהמשך חזר ברנס בהדרגה להופיע ולשיר בסרטי קולנוע, אולם לא שב לתפקידים הראשיים. במהלך הקריירה שלו הצטלם ברנס במעל 40 סרטים, והופיע רבות ברחבי ברית המועצות ובמדינות הגוש הסובייטי. ב-8 ביולי 1969 הקליט את שירו האחרון, "העגורים" (Журавли), שכתב רסול גמזטוב.

מארק ברנס נפטר ב-16 באוגוסט 1969 מסרטן הריאה והוטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה. לפי בקשתו במהלך הלוויה הושמעו הקלטות משיריו.

בשנים 1995-1997 הוצאו 3 תקליטורי אוסף הכוללים את כל שירי הזמר.

מארק ברנס היה נשוי פעמיים. אשתו הראשונה, פולינה, נפטרה בשנת 1956. בשנת 1960 נישא לליליה שהייתה צעירה ממנו ב-18 שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מארק ברנס** בוויקישיתוף

* מארק ברנס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מארק ברנס, באתר AllMovie (באנגלית)
* מארק ברנס, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* מארק ברנס, באתר Discogs (באנגלית)
* מארק ברנס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007302302205171
* BnF: cb139910278 (data)
* GND: 128959282
* ISNI: 0000 0000 6680 1610
* LCCN: n81089238
* MusicBrainz: d0b09698-5d4d-4976-9440-f1a9cd217515
* VIAF: 8452628
* WorldCat: lccn-n81089238

 |
**נוינקירכן** (בגרמנית: **Neunkirchen**) היא בירת מחוז נוינקירכן שבמדינת חבל הסאר שבגרמניה. העיר שוכנת על נהר בליס (Blies), כ-20 ק"מ מצפון-מזרח לזארבריקן, בירת החבל. זוהי העיר השנייה בגודלה בחבל הסאר.

שמה העיר לקוח מהכינוי "בכנסייה החדשה" (An der neuen Kirche). בעבר הייתה מושפעת כלכלתה של העיר בעיקר מתעשיות הפחם והברזל. עם שקיעתו של המגזר התעשייתי, החלה כלכלתה של נוינקירכן להתמודד עם שינויים דרסטיים ועברה שינוי משמעותי לטובת מגזר השירותים והקמעונאות, למרות שכמה מפעלי תעשייה עדיין פועלים בעיר.

היסטוריה
--------

את ראשית הנוכחות האנושית באזור ניתן לייחס לשנת 700 לפנה"ס לערך. חלקה העתיק ביותר של העיר הוא הכפר ויבלסקירכן (Wiebelskirchen) שמצפון למרכז העיר. שמו של הכפר מוזכר לראשונה בשנת 765. השם נוינקירכן מוזכר לראשונה ב-1281.

נוינקירכן השתייכה לנסיכות נסאו-סארברוקן (Nassau-Saarbrücken) שהקימה שתי מצודות בסמוך, שלא קיימות היום אך את שרידיהן של אחת מהן ניתן לראות באחד הפארקים בעיר.

המשורר הידוע יוהאן וולפגנג פון גתה ביקר בעיר ותיאר את המצודה ואת מפעלי הפלדה. בשנת 1922 קיבלה נוינקירכן מעמד של עיר.

ב-10 בפברואר 1933 גרם פיצוץ של מכל דלק במפעל ברזל למותם של 68 איש ולפציעתם של 190. נזק נגרם לחלק משטח המפעל וכן הכה חלק מאזור המגורים ובית הספר שבסמוך. שיקום האזור נמשך תשעה חודשים. האירוע זכה לתשומת לב בתקשורת העולמית.

קיומם של מפעלי ברזל במרכז העיר הפך אותה למטרה להפצצות האוויריות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה. ב-1945 החריבה הפצצה אווירית כשלושה רבעים משטח מרכז העיר. עקב כך, ניתן עד היום למצוא בנוינקירכן נפלי פצצות.

מנהיג גרמניה המזרחית, אריך הונקר היה יליד העיר וב-1987 הוא ביקר בה.

כלכלה
-----

עדויות על כריית פחם במקום קיימות עוד משנת 700 לפנה"ס. במהלך ההיסטוריה בוצעו פעולתו כריית פחם עד לשנת 1968. ב-1593 הוקם במקום מפעל ייצור הברזל הראשון בעמק הנהר בליס. המשפחה שהשפיעה רבות על גורלה של העיר היא משפחת פון שטום-הלברג (von Stumm-Halberg), שהחל משנת 1806 נמצאת בבעלותה רוב תעשיית הברזל המקומית ולפיכך היא בעלת השפעה מרובה על הפוליטיקה המקומית. 

עקב שקיעתם של ענפי כריית הפחם והברזל, התמודדה הכלכלה המקומית עם קשיים מחמירים והולכים. עם סגירת מכרה הפחם האחרון ב-1968 וסגירת החלק העיקרי של תשלובת ייצור הברזל ב-1982, זינקה רמת האבטלה בעיר בצורה דרמטית.

במקביל, הפכה נוינקירכן למרכז מסחרי, תהליך שהחל עם בנייתו של מרכז קניות במקום בו ניצבו בעבר מפעלי הברזל. שרידיהם של מפעלי הברזל לשעבר שלא נהרסו, עוברים תהליכי שימור. כיום הם משמשים כאתרי זיכרון לעבר התעשייתי שלהם, חלקם משמשים כפאבים, כמועדונים, כבית קולנוע, כסניף הראשון בגרמניה של רשת המסעדות הוטרס וכאולפני הרדיו של רשת המזון המהיר מקדונלד'ס.

ערים תאומות
-----------

* צרפתצרפת מנטה לה וויל (אנ'), צרפת
* גרמניהגרמניה לובן, גרמניה
* סוריהסוריה זבדאני, סוריה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נוינקירכן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נוינקירכן

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565106505171
* GND: 4041850-9
* LCCN: n91048812
* MusicBrainz: d3593bdb-0261-4dfe-b711-0d97402bc935
* NKC: xx0234967
* VIAF: 158410916
* WorldCat: lccn-n91048812

 |
הסמל של מחוז בתומי משנת 1881 עליו מבוסס הסמל הנוכחי
**סמל אג'ריה** הוא סמלה של רפובליקה אוטונומית בדרום-מערב גאורגיה. הוא מורכב ממגן המחולק לשניים על ידי קו גלי. במרכז מגן אדום קטן יותר ובו סמלה של גאורגיה ללא הכתר, הנושא הוא פרש כסף (גאורגיוס הקדוש) עם הילה מוזהבת רכוב על סוס כסוף מכה בדרקון כסוף בעזרת חנית מוזהבת. בחלק העליון של המגן הראשי מבצר מוזהב על רקע ירוק ובחלק התחתון יש שלוש מטבעות זהב על רקע כחול.

הסמל הנוכחי מבוסס על הסמל של מחוז בתומי משנת 1881 של מגן חצוי בגלי ארגמן וכסף עם שלושה מטבעות זהב ביזנטיים.

את הסמל הקודם אישרה המועצה העליונה של הרפובליקה האוטונומית של אג'ריה ב-26 ביוני 2000. הסמל מורכב מעיגול כחול ובו עיט בעל כנפיים פרושות, שביניהם, בחלק העליון של המעגל, שבעה כוכבי זהב. על הטבעת הכחולה החיצונית למעלה מופיע כיתוב באותיות זהב בגיאורגית "הרפובליקה האוטונומית האג'רית של גאורגיה", בחלקן התחתון של הסמל יש שני ענפי זית זהובים. העיט הוא סמל לחופש, שכל, כוח ודריכות מתמדת. שומר אמין של המדינה, מתבונן בגאווה אל המרחב חסר הגבולות במבט בטוח וחד, עם כנפיים אדירות פרושות – סמל לנצח ולידה מחדש אוניברסלית – הוא אוחז בשמש נותנת החיים, וענפי הזית הם סמל לשלום.

בשנת 2008 אומץ הסמל הנוכחי על ידי המועצה העליונה של אג'ריה. השימוש בו מוסדר על ידי חוקת אג'ריה והחוק המיוחד של הרפובליקה.

### סמלי אג'ריה בעבר

* סמל הרפובליקה האוטונומית הסובייטית הסוציאליסטית של אג'ריה (1922–1937)סמל הרפובליקה האוטונומית הסובייטית הסוציאליסטית של אג'ריה (1922–1937)
* סמל הרפובליקה האוטונומית הסובייטית הסוציאליסטית של אג'ריה (1978–1990)סמל הרפובליקה האוטונומית הסובייטית הסוציאליסטית של אג'ריה (1978–1990)
* סמל אג'ריה (2000–2004)סמל אג'ריה (2000–2004)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סמל אג'ריה** בוויקישיתוף
* ההיסטוריה של סמל אג'ריה (ברוסית)

| סמלי מדינות אירופה |
| --- |
| מדינות | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • ותיקן • טורקיה • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונקו • מונטנגרו • מלטה • מקדוניה • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • סן מרינו • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ | אירופה |
| שטחים תלויים | אבחזיה • אג'ריה • אולדרני • אולנד • איי פארו • גגאוזיה • גיברלטר • ג'רזי • גרנזי • דרום אוסטיה • האי מאן • הרם • טרנסניסטריה • נגורנו קרבאך • סרק • צפון קפריסין |
| אירופה • אפריקה • אסיה • אוקיאניה • אמריקה הדרומית • אמריקה הצפונית |
**סמל אדמונטון** הוענק לעיר אדמונטון שבפרובינציית אלברטה שבקנדה ב-28 באוקטובר 1994.

במרכז הסמל מופיע שלט אצולה המתאר את מאפייני העיר. בחלקו העליון של שלט האצולה מופיעה שמש המסמלת את המספר הרב יחסית של ימים שמשיים ביחס לשאר חלקי קנדה. במרכז שלט האצולה מופיע גלגל שיניים בעל כנפיים המסמל את התעשייה ואת תחום התעופה המהווים תחומי כלכלה חשובים באדמונטון כיום. מתחת לפס הכחול הגלי המסמל את נהר צפון ססקצ'ואן מופיעה אלומת שיבולי חיטה המסמלים את החקלאות - ענף שהיווה את החשוב בענפי הכלכלה של העיר בעבר.

משני צידי שלט האצולה עומדים התומכים - מימין אתנה, אלת החוכמה, המסמלת את תחום החינוך המפותח של העיר ואת אוניברסיטת אלברטה ומשמאל חוקר ארצות המהווה תזכורת לסחורי הפרוות שהקימו את היישוב הראשון באזור.

מעל מגן האבירים מופיעה אלה המסמלת את היותה של העיר בירת הפרובינציה. מעלה האלה רשום שם העיר באנגלית: "Edmonton".

מתחת מגן האבירים מופיע המוטו של העיר: "תעשייה, כנות, קדמה" (באנגלית: Industry - Integrity - Progress).

| סמלי קנדה |
| --- |
| סמלים כלליים | סמל קנדה |
| סמלי פרובינציות וטריטוריות | אונטריו • אלברטה • אי הנסיך אדוארד • הטריטוריות הצפון-מערביות • יוקון • מניטובה • נובה סקוטיה • נונאווט • ניופאונדלאנד ולברדור • ניו ברנזוויק • ססקצ'ואן • קוובק • קולומביה הבריטית |
| סמלי ערים | אדמונטון • אוטווה • ויניפג • טורונטו • מונטריאול • קלגרי • ונקובר |
פאלודה ורדים
**פַאלוּדֶה** או **פאלוּדַה** (فالوده) נגזר מהפועל הפרסי פּאלודן (paloodan, پالودن) שפירושו לעדן. הגיית שם המשקה ב-פ' רפויה מקורה בהיגוי הערבי של המילה שהופיע לאחר הכיבוש הערבי של איראן (הערבית התקנית חסרה את הפונמה פ'-דגושה).

מנת פאלודה
המשקה בעל מרקם סורבה מוגש בקיץ ופופולרי בצפון הודו, פקיסטן ואיראן. נחשב לאחד מהקינוחים הקפואים הראשונים בהיסטוריה, ויש עדויות לקיומו כבר בשנת 400 לפני הספירה.
הפאלודה מבוסס על מים, גרגירי בזיליקום, רוזטה, סוכר, מי ורדים ומיץ לימון במתכון האיראני מוספות גם איטריות אורז ופיסטוקים ולעיתים גם גלידה איראנית מסורתית. לאחר ערבוב החומרים, מצונן המשקה ואגב כך מעורבב עד אשר מתקבל המרקם האופייני, לעיתים נהוג להכין פאלודה איראני גם עם שבבי תפוחים.

בעבר הוכן על ידי רוכלים במרכזי הערים בכלי מתכת מיוחד בעל דופן כפולה ומעטה חיצוני מבודד כאשר בתווך (מחוץ לתא הפנימי) נדחס קרח שמצנן את המשקה עד לקבלת המרקם הרצוי. כיום הכנת הפאלודה מתבצעת על ידי מכונת ערבוב והקפאה חשמלית. בישראל נמכר הפאלודה בדרום תל אביב ובמקומות בהם קיימת קהילת יוצאי איראן. לפי המסורת של קהילת יוצאי איראן, היה נהוג לשתות פאלודה בסגנון תפוחים, לאחר צום יום הכיפורים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאלודה** בוויקישיתוף
* מתכון לפאלודה (באנגלית)
* מידע על המשקה במדינות השונות (באנגלית)
**פוטבזאורוס** (שם מדעי: ***Futabasaurus***) הוא סוג של זוחל ימי ממשפחת האלאסמוזאוריים שחי במשך הקרטיקון העליון לפני בערך 85 מיליון שנה מזמננו והוא האלאסמוזאור הראשון שהתגלה ביפן. המאובנים שלו נחשפו לצד ממצאי צדפות Inoceramus, בתצורת טמיאמה (אנ') שבפוקושימה, יפן ותוארו ב-2006 בידי החוקרים Sato ,Hasegawa ו-Manabe.

בסוג זה נכלל מין אחד - *Futabasaurus suzukii*, הקרוי על שם מגלה הממצאים סוזוקי. במקור השם *Futabasaurus* התייחס לממצאי דינוזאור תרופוד שהתגלה ביפן, אך נחשב לטקסון מוטל בספק הקרוב לטירנוזאוריים. שני הממצאים נקראים על שם קבוצת "Futaba Group" שגילתה את הממצאים של שתי הקבוצות.

היה זה פליוזאור גדול באורך 6.4 עד 9.2 מטרים ומשקל ממוצע של 3 עד 4 טונות והוא נחשב לקרובו של ההידרותרוזאורוס. הוא בעל בעל סנפירים רחבים דומים לסנפירי צבי ים, איתם חתר ביעילות במים והיה בעל צוואר ארוך ושרירי שעזר לו ללכוד טרף בהפתעה. עצם הבריח של הפליוזאור התמזגה עם עצם הזרוע ויצרה חלל רחב בחזהו. זוחל זה היה טורף גדול ומהיר שנע באוקיינוס השקט במרדף אחרי דגים ודיונונים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פוטבזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |