recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אָוּלוּס אַטִילְיוּס קָלָטִינוּס** (בלטינית: **Aulus Atilius Calatinus**) היה מצביא רומאי, שפיקד על כוחות צבא וצי במלחמה הפונית הראשונה (264-241 לפנה"ס). הוא נבחר פעמיים לקונסול ופעם אחת לדיקטטור ונתכבד בתהלוכת ניצחון.

חייו
----

קלטינוס נבחר בפעם הראשונה לקונסול שנת 258/7 לפנה"ס יחד עם גאיוס סולפיקיוס פטרקולוס. השניים קיבלו לידיהם את המשך ניהול המלחמה בסיקיליה (סיציליה), אך לדברי מקורות אחדים פיקד קלטינוס לבדו על כוחות הצבא שנלחמו בקרתגים. תחילה כבש את העיר היפאנה (Hippana) ואחר כך הכניע את מיטיסטראטון (Mytistraton) הבצורה והחריבה עד היסוד. זמן קצר לאחר מכן תקף את קמרינה (Kamarina), אך תוך כדי פעולות המצור נקלע עם חייליו למארב, ואלמלא מאמציו העילאיים של טריבון בשם מרקוס קלפורניוס פלאמה (Marcus Calpurnius Flamma), אפשר שהוא וצבאו היו נשמדים. לאחר שנחלץ מן המארב, כבש את הערים קמרינה, אנה (Enna), דרפאנה (Drepana) ומקומות נוספים, שהיו עד אז בידי הקרתגים. לקראת סוף כהונתו פתח בהתקפה על ליפארה (Lipara), אותה המשיך מחליפו. בשובו לרומא נתכבד בתהלוכת ניצחון.

ב-254 לפנה"ס נבחר לקונסול בפעם השנייה. זמן קצר קודם לכן איבדו הרומאים את ציים המלחמתי בסערה ליד כף פכינוס (Pachynus); אטיליוס קלאטינוס ועמיתו לקונסולאט גנאיוס קורנליוס סקיפיו אסינה בנו צי חדש בן 220 אניות בתוך זמן קצר ביותר של שלושה חודשים, והפליגו בראשו אל סיקיליה. הפעולה הצבאית העיקרית במהלך כהונתם הייתה כיבוש פנורמוס.

ב-249 לפנה"ס מונה אטיליוס קלטינוס במקום מרקוס קלאודיוס גליקיה (M. Claudius Glycia) לדיקטטור לצורך בחירת קונסולים חדשים, שכן הקונסולים המכהנים נמצאו אותה שעה עם הצבא בסיקיליה. שנים אחדות לאחר מכן, ב-241 לפנה"ס, נבחר כבורר במחלוקת בין הפרוקונסול גאיוס לוטאטיוס קאטולוס והפראיטור קווינטוס ואלריוס, למי משניהם הזכות לקבל תהלוכת ניצחון והוא הכריע לטובת הפרוקונסול. הדבר האחרון הידוע אודותיו הוא כי בנה מקדש לאלת התקווה סְפֶּס (Spes). אולוס אטיליוס קלטינוס זכה להערכה רבה הן בימיו הן לאחר מותו, ועל קברו נחקקה הכתובת: 'עמים רבים תמימי-דעים – איש זה היה מראשוני העם'.

מקורות
------

* ערך זה כולל קטעים מתורגמים מתוך החיבור: Smith, William (editor). *A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. London. John Murray, 1873 הנמצא כיום ברשות הכלל.
* מרקוס טוליוס קיקרו, **כתבים נבחרים**. תרגם והוסיף הערות ומפתחות ארנסט דוד קולמן. ירושלים, מוסד ביאליק, תשמ"ו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Polybius 1.24
2. ↑  Zonaras, 8.11. הוא מכונה אצלו בטעות בשם לטינוס במקום קלטינוס.
3. ↑  Livius, Epitoma 17, 22.60; Plinius, Naturalis Historia 22.6; Orosius 4.8; Florus 2.2.13, אשר מכנה בטעות את קלטינוס דיקטטור; Aurelius Victor, *De Viribus Illustribus* 38; Aullus Gellius 3.7; Frontinus, *Stratagema* 4.5.10
4. ↑  Polybius 1.38; Zonaras, 8.14 .
5. ↑  Livius, *Epitoma*, 19; Suetonius, *Tiberius*, 2; Zonaras 8.15; Dio Cassius 36.17
6. ↑  Valerius Maximus 2.8
7. ↑  Cicero, De Legibus, 2.11; De Natura Deorum 2.23; Tacitus, Annales 2.49; comp Livius 24.47, 25.7
8. ↑  קיקרו, **על הזיקנה**, יז (בתרגום א"ד קולמן); וגם - Cicero, *De Finibus* 2.35, *pro Planc.* 25 .
**תכנון לא-ליניארי** במתמטיקה ובחקר ביצועים בפרט הוא תהליך פתירת מערכת משוואות ואי-שוויונות (הנקראים **אילוצים**) במספר כלשהו של משתנים לאור פונקציית מטרה שיש להביא למקסימום או למינימום, כאשר לפחות אחד מהאילוצים ומפונקציית המטרה אינם ליניארים. אם אכן כולם ליניארים התהליך נקרא תכנון ליניארי.

לתהליך זה שימושים רבים בפתרון בעיות מגוונות שאינן ניתנות למידול כבעיה ליניארית. אם קיים מודל ליניארי מתקבל על הדעת לבעיה, עדיף להשתמש במודל זה על פני מודל לא-ליניארי, בשל הסיבוכיות הגבוהה של התכנון הלא-ליניארי לעומת הזה הליניארי.

ניסוח מתמטי של הבעיה
--------------------

כאשר:

{\displaystyle f:\mathbb {R} ^{n}\to \mathbb {R} }
{\displaystyle X\subseteq \mathbb {R} ^{n}}
בעיית תכנון לא-ליניארי מבקשת למצוא את הערך (או הערכים)

{\displaystyle {\underset {x\in X}{\text{argmax}}}\ f(x)}
במילים אחרות, מבקשים להביא את פונקציית המטרה למקסימום, תוך קביעת n משתנים.

לחלופין, תחת אותם תנאים, בעיית תכנון לא-ליניארי יכולה לבקש למצוא את

{\displaystyle {\underset {x\in X}{\text{argmin}}}\ f(x)}
כלומר, להביא את פונקציית המטרה למינימום.

שתי הבעיות שקולות, שכן

{\displaystyle \min \_{x\in X}f(x)=-\max \_{x\in X}\left(-f(x)\right)}

שיטות לפתרון
------------

אם פונקציית המטרה והאילוצים הם ליניארים, אזי מדובר בבעיית תכנון ליניארי שנחשבת לפתירה בעזרת שיטות דוגמת סימפלקס. אם פונקציית המטרה היא פונקציה קמורה בבעיית מינימום או פונקציה קעורה בבעיית מקסימום וגם האילוצים מגדירים קבוצה קמורה, אז הבעיה נחשבת לקמורה גם היא ושיטות כלליות לפתרון אופטימיזציה קמורה זמינות לשימוש.

בעיות שאינן נופלות באחת מהקטגוריות הקודמות מצריכות אופטימיזציה לא-קמורה שנחשבת לקטגוריה מורכבת. קבוצת שיטות נפוצות הן מסוג סעף וחסום (branch and bound) המחלקות את הבעיה לתתי-מחלקות ופותרת קירוב של כל תת-מחלקה כזו באמצעות אופטימיזציה קמורה. בכל שלב החסם העליון על הפתרון והחסם התחתון מתקרבים עד שמגיעים לדיוק הרצוי.

עבור בעיה לא-ליניארית שאילוציה הם כולם משוואות, ניתן להשתמש בשיטת כופלי לגראנז' שמאפשרת למצוא את נקודות הקיצון הפוטנציאליות באמצעות מערכת משוואות הנוצרת מהנגזרת של פונקציית המטרה והאילוצים. אם בנוסף למשוואות יש גם אי-שוויונות, משפט קרוש-קון-טוקר (אנ') (הידוע בקיצור KKT) מספק תנאים הכרחיים לנקודת קיצון פוטנציאלית. תחת קמירות, תנאים אלו גם מספיקים.

גישה אחרת לפתרון סופגת את האילוצים המוגדרים בבעיה לתוך פונקציית המטרה באמצעות "קנס" על חריגה מהם. גישה זו נקראת גישת קנס (Penalty Method), והיא מאפשר רדוקציה לבעיה בכל המרחב ה-n-ממדי {\mathbb {R}}^{n}, בלי מגבלות נוספות.

ראו גם
------

* תכנון ליניארי

קישורים חיצוניים
----------------

* תכנות לא ליניארית, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007533977205171
* BnF: cb122677537 (data)
* LCCN: sh85092331
* NKC: ph293203

 |
**אילריון פריאנישניקוב** (ברוסית: **Илларио́н Пря́нишников**;‏ 20 במרץ  1840 – 24 במרץ 1894, היה ממקימי קבוצת הציור הנודדים, שהפכו לאחד מבתי הספר לאמנות הרוסיים החשובים של סוף המאה ה-19.

ביוגרפיה
--------

אילריון פרינישניקוב נולד בכפר טימאשובו שבמחוז בורובסקי, למשפחת סוחרים.  מ-1856 עד 1866 למד בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה בכיתותיהם של אבגרף סורוקין וסרגיי זריאנקו.

הסוחרים בגוסטיני דבור, מוסקבה
תמונת הסוחרים שלו "גוסטיני דבור במוסקבה", שצויר בשנה האחרונה ללימודיו, הביאה לו מוניטין רב. בציור הקטן הזה הוא נתן פתרון מקורי לנושא של השפלת כבוד האדם, החריפות והאכזריות בעולם, שבו הכל נקנה ונמכר. לאחר שתיאר את הסוחרים המטופשים, הנאלצים לרקוד לצלילי קונצרטינה ופקיד קשיש מסכן, האמן מדגים באופן אותנטי גלריה שלמה של העיוות המוסרי והשאננות. הציור עורר זעם אצל כמה מחסידי האמנות האקדמית הרשמית שחשו שהצייר הצעיר הורס היעוד ה"גבוה" של האמנות שאמור לבטא בצורה האידיאלית את האמיתות הנצחיות.

בשנת 1870 קיבל פרינישניקוב את התואר "צייר". מ-1873 ועד מותו הוא היה מורה לציור וחניכיו היו קונסטנטין קורובין,  ויטולד בייליניצקי-בירוליה, מיכאיל נסטרוב, אלכסיי סטפנוב, ניקולאי אורלוב, איוואן גורוכוב ואחרים.

מראשית קיומו של איגוד הנודדים הוא היה חבר בקבוצה, ומהתערוכה השנייה שלהם, היה אחד ממנהלי האיגוד. אף על פי שפרינישניקוב התגורר בעיקר במוסקבה, הוא ביקר לעיתים קרובות בצפון הרוסי שם צייר. הוא השתתף בעיטור הקתדרלה המקורית של ישו המושיע, שנהרסה ב-1931.

פרינישניקוב מת במוסקבה שם נקרא אחד הרחובות על שמו.

גלריה
-----

* חריש בסתיו, 1872 חריש בסתיו, 1872
* מלחמות נפוליאון, 1812 מלחמות נפוליאון, 1812
* מצעד פסחא 1893 מצעד פסחא 1893

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אילריון פריאנישניקוב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Easter Procession: Illarion Pryanishnikov, Mental Floss, ‏2009-04-11 (ב־American English)
2. ↑  Peredvizhniki Movement Overview, The Art Story
3. ↑  Vasily Perov - Russian painter Illarion Pryanishnikov, 1862, Arthur (באנגלית)
4. ↑  Draganov, Boris (2017-08-21). Konstantin Korovin: Selected Paintings. Publisher s13381

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb149602393 (data)
* GND: 139863133
* ISNI: 0000 0000 7265 8961
* NKC: pna2011663832
* RKD: 64800
* ULAN: 500097972
* VIAF: 96404362
* WorldCat: viaf-96404362

 |
**טוּ-דּוּקּ** (בוייטנאמית: **Tự Đức**, משמעות מילולית: "ירושת הערכים";‏ 22 בספטמבר 1829 – 17 ביולי 1883), בשמו הפרטי **נֵגוֹייְן פּוֹק הוֹנְג נָאַם** (בווייטנאמית: **Nguyễn Phúc Hồng Nhậm**), היה קיסר וייטנאם משושלת נֵגוֹייְן אשר משל בין השנים 1847 – 1883. בתקופת שלטונו של טוּ-דּוּקּ החלה דריסת הרגל הצרפתית בווייטנאם והוקמה מושבת הודו-סין הצרפתית.

ביוגרפיה
--------

בנו של הקיסר תִּ'יוּ-טְרִי, הנסיך נֵגוֹייְן פּוֹק הוֹנְג נָאַם הועדף על פני אחיו הבכור לרשת את אביו. הוא עלה על כס המלוכה בשנת 1847, ולקח את השם הקיסרי טוּ-דּוּקּ. הוא המשיך ברדיפות אביו כלפי מיסיונרים קתולים והתנגד ליחסי מסחר ויחסים דיפלומטיים עם מעצמות אירופאיות. הוצאות להורג של מיסיונרים הגיעו לממדים כאלה שמטעם הקיסרות הצרפתית השנייה נשלח בשנת 1856 מכתב מחאה רשמי לחצר המלוכה הקיסרית בהואה, מושב הבירה.

הוצאתו להורג של הבישוף הספרדי הקתולי חוסה מריה דיאז (José María Díaz) בשנת 1857 הוביל לתגמול מיידי; כוחות הצבא הצרפתי, תחת הוראתו של נפוליאון השלישי, קיסר הצרפתים, כבשו את העיר טורנה (דה נאנג) בשנת 1858 והביסו את הצבא הווייטנאמי הקיסרי בסדרת קרבות מפתח בדרום וייטנאם. כתוצאה מכך נאלץ טוּ-דּוּקּ בשנת 1862 למסור לצרפת את שלושת מחוזותיו הדרומיים באמנה שהפכה לאחר מכן למקור מחלוקת. הצרפתים התייחסו לאזורים הכבושים כמושבה קולוניאלית והקימו בהם את מושבת הודו-סין הצרפתית.

שלטונו של טוּ-דּוּקּ הופרע עוד יותר על ידי סדרת מרידות בשנת 1865, שהובלו על ידי מתיימר לכס המלוכה מטעם שושלת לָהּ היריבה. מתקפה צרפתית על מצודת האנוי בשנת 1873 הביאה למתן זיכיונות מסחר לצרפת ולפתיחת הנהר האדום בצפון וייטנאם לספינות מסחריות אירופאיות. טוּ-דּוּקּ פנה אל הקיסרות הסינית תחת הנהגת שושלת צ'ינג בבקשה להגנה, ואף קבע שבמקרה של ניצחון סיני תינתן וייטנאם כמדינת חסות של הקיסרות הסינית. הבטחות אלו הובילו לפרוץ מלחמת סין–צרפת שבסופם הצבא הצרפתי ניצח את הכוחות הסינים על אדמת וייטנאם. הקיסר טוּ-דּוּקּ נפטר בשנת 1883 וירש אותו אחיינו, הקיסר דּוּקּ-דּוּקּ. ארבע שנים לאחר מותו של טוּ-דּוּקּ נפלה כלל הקיסרות הווייטנאמית תחת חסות צרפתית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טו-דוק, קיסר וייטנאם** בוויקישיתוף
* טוּ-דּוּקּ, קיסר וייטנאם, באתר Find a Grave
* טו-דוק, קיסר וייטנאם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007434398105171
* BnF: cb121694542 (data)
* GND: 131946471
* ISNI: 0000 0000 4067 0552
* LCCN: no94016067
* SUDOC: 030235340
* VIAF: 30684843
* WorldCat: lccn-no94016067

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בפרוור. אם התכוונתם לזמר, ראו אולטימו (זמר).

**אולטימו** (באנגלית: **Ultimo**, מבוטא לעיתים **אלטימו**) הוא פרוור בסידני. אולטימו מנוהל על ידי עיריית סידני (The City of Sydney).

גאוגרפיה
--------

אולטימו מצוי 2 ק"מ דרום-מערבית ממרכז העסקים הראשי של סידני, גובל בצדו המערבי בגליב, בצפון בפירמונט, במזרח בהיימרקט ובדרום בצ'יפנדייל.

היסטוריה
--------

אולטימו היה שם האחוזה של ד"ר ג'ון הריס (John Harris), שהשתרעה על פני 140,000 מ"ר וניתנה לו מידי המושל קינג ב-1803. שם האחוזה נבחר בזכות טעות פקיד בכתב אישום שהוגש כנגד הד"ר במהלך שירותו: בכתב האישום נאמר כי העבירה היא אולטימו (כלומר אירעה בחודש שעבר ונשפטה באיחור) ולא אינסטנט (כלומר אירעה באותו חודש בו התרחש המשפט ונגעה לעבירה מיידית). טעות זו גרמה לביטולו של משפט שדה כנגד הד"ר, ולאות הוקרה הוא קרא לאחוזתו על שמה.

רחוב הריס באולטימו נקרא על שם אותו בעלים ראשון. ב-1859 האחוזה חולקה ונבנה המתווה לרחובות השונים של אולטימו, וב-1880 תנופת פיתוח של בתים פרטיים בשטח הביאה את האוכלוסייה ל-30,000 תושבים רשומים, באזור שהוא כעת פירמונט ואולטימו. במהלך המאה ה-20 הפך אולטימו לאזור תעשייה ואחסון, ומאות בתים נהרסו כדי לפנות מקום לבתי חרושת. בהדרגה הצטמצמו בעלי הבתים הפרטיים בשטח עד שהאוכלוסייה ב-1978 מנתה פחות מ-2,000 איש.

תעשיית הצמר הייתה בין הגדולות באולטימו, עם למעלה מ-15 בתי מסחר שעסקו בתחום. בסוף המאה ה-20 שינויים במרכז העסקים המרכזי של סידני משכו עסקים לעבור מהפרוור, ורק מעטים מהם נותרו בתום המאה. אחד מהעסקים שנותרו שם הוא קואופרטיב חקלאי החלב (Dairy Farmers Cooperative) שנותר במקום מאז הקמתו ב-1912.

ב-1830 יובשה הביצה בחלקו המערבי של אולטימו, במפגש עם הגליב, ונבנה שם פארק ונתוורת', ששימש ביתה של נבחרת הראגבי של הגליב בתחילת המאה ה-20.

תרבות
-----

באולטימו מצויים אולפני שידורי הטלוויזיה והרדיו של רשת ABC (ר"ת של Australian Broadcasting Corporation), ברחוב הריס. כמו כן מצויים בפרוור מספר אולפני הקלטה ואולפני טלוויזיה ציבורית. באולטימו מצוי מוזיאון אחד, הפאוורהאוס מוזאום (Powerhouse Museum), מוזיאון מדע גדול.

כמחצית מהדרים באולטימו הם ילידי חו"ל, שהיגרו לאוסטרליה. רבים מהם ילידי סין או מדינות הקרובות לסין, וייתכן שבחרו להתגורר במקום בעקבות קרבתו לצ'יינהטאון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אולטימו** בוויקישיתוף
* אולטימו באתר "Dictionary of Sydney"
* אולטימו באתר "Sydney Suburbs" (אורכב 11.08.2011 בארכיון Wayback Machine)

| פרוורי סידני העיר |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אווליי • אולטימו • אליזבת' ביי • אלכסנדריה • אננדייל • ארסקינוויל • ברנגרו • ביקונספילד • גליב • דוז פוינט • דרלינגהרסט • דרלינגטון • היימרקט • וולומולו • וטרלו • זטלנד • מור פארק • מילרס פוינט • ניוטאון • סארי הילס • מע"ר סידני • סנטניאל פארק • פדינגטון • פוטס פוינט • פורסט לודג' • פירמונט • צ'יפנדייל • קמפרדאון • ראשקטרס ביי • רדפרן • רוקס • רוסברי |

 |
**הלל** (**אילקה**) **רווה** (17 בדצמבר 1916 – 17 באוגוסט 2002) היה זמר וחלילן ישראלי. רווה, שנודע בקול הבס החזק שלו, ואשתו, אביבה, היוו את הצמד "אילקה ואביבה". בין שיריהם הידועים "מה יפים הלילות בכנען", "שדמתי", "יד ענוגה", "אורחה במדבר" ועוד.

תולדות חייו
-----------

רווה נולד בבאקו (כיום בירת אזרבייג'ן) בשם הלל רבינוביץ' למשפחה בת חמישה אחים. אחד מהם היה דב רבינוביץ', אתלט ישראלי. עלה לארץ ישראל בגיל ארבע. במהלך שירותו בבריגדה היהודית פגש את אשתו אביבה, כאשר השניים השתתפו בצוות ההווי והבידור של הבריגדה, "מעין זה". אילקה רווה אף ביצע את המנון הבריגדה. ב-1947 נפצע רווה בתאונת אופנוע ורגלו נקטעה. בשנה זו אף שינה את שם משפחתו לרווה. לאחר חזרת הצמד לארץ הוא נודע בשם "הלל ואביבה", וזכה לפופולריות ביישוב. הם קראו לשיריהם שירים "צבריים" או "כנענים". חלק ניכר מהלחנים והתמלילים של שיריהם הושפעו מהפגישה עם מרחבי הנגב ועם תנופת ההתיישבות באזורי ספר צחיחים. אחד המלחינים המזוהים עמם היה דוד זהבי, חבר קיבוץ נען, בו התגוררו. מחברים נוספים שאת שיריהם שרו היו ידידיה אדמון, מרדכי זעירא, מתתיהו שלם ואחרים.

בעת מלחמת העצמאות הופיעו הזוג אילקה ואביבה בפני קהילות יהודית בארצות הברית כחלק ממאמצי המגבית היהודית המאוחדת לגייס כספים למדינה הצעירה. באותה תקופה התמקד רווה בליווי אשתו הזמרת בחליל. אביבה ליוותה את עצמה בתוף מרים ובדרבוקה. הופעותיהם בארצות הברית נמשכו גם בשנות החמישים. ב-1954 שבו ארצה עם בנם אהוד.
ב-1966 הפסיקה אביבה לשיר ואילקה רווה החל להופיע בקיבוצים ובבסיסי צה"ל כזמר וחלילן שגם מסביר ומספר על המוזיקה ועל החלילים בהם הוא משתמש. רווה פתח גם סדנה להכנת חלילים מקנים שאסף על גדות נחלים.

דיסקוגרפיה חלקית
----------------

ב-1953 הקליטו אילקה ואביבה תקליט שירי פולקלור ישראליים בניו יורק בשם "Shepherd and other folk songs", התקליט יועד לקהל אמריקאי ומופיעים בו שירים כ"בין הרים", "מולדתי", "שומר מה ליל" וקטעים אינסטרומנטליים בחליל ותופים. לאחר תקליט זה הקליט רווה בניו יורק תקליט ובו נעימות בחליל בשם "Night in the desert" בין הנעימות בתקליט "החליל", "יש חליל נעלם", "מה יפים הלילות בכנען", "ארץ זבת חלב ודבש", "מה דודך מדוד" ועוד.

ב-1959 הקליט רווה תקליט נוסף שיועד לקהל אמריקאי "Hillel Raveh sings songs of the Israel Defence Army" (הלל רווה שר משירי צבא הגנה לישראל), רוב שירי התקליט הם שירי פלמ"ח כ"בין הגבולות", "הפינג'אן", "הקרב האחרון", "דודו" וכדומה.

באותה שנה הקליט רווה תקליט בשם "Hillel and the Sons of Galilee - Songs of the Exodus" עם חבורת זמר שנקראה "בני הגליל". את העיבוד המוזיקלי לתקליט ערך גיל אלדמע, שלמד אז בניו יורק.

קישורים חיצוניים
----------------

* אילקה רווה, באתר זמרשת
* אילקה רווה, דף שער בספרייה הלאומית
* אילקה רווה, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
* נטשה מוזגוביה, החליל שנדם: אילקה רווה נפטר, באתר ynet, 18 באוגוסט 2002
* אילקה ואביבה, באתר "נוסטלגיה און-ליין"
* אלי אלון, הזמרת אביבה רוה מ" אילקה ואביבה" נפטרה , באתר News1 מחלקה ראשונה‏, 3 בפברואר 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  אילקה ואביבה חזרו, מעריב, 18 ביולי 1954.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313890705171
* BnF: cb17017696j (data)
* ISNI: 0000 0000 6916 4573
* LCCN: no2010170283
* VIAF: 97440924
* WorldCat: viaf-97440924

 |
**טהסין אזגיץ'** (טורקית: **Tahsin Özgüç**;‏ 20 במרץ 1916 – 28 באוקטובר 2005) היה ארכאולוג שדה טורקי. הקריירה הארוכה שלו החלה לאחר מלחמת העולם השנייה והוא היה לאחד מהארכאולוגים הבכירים המתמחים באנטוליה.

חייו
----

אזגיץ' נולד בעיירה קְרְג'אלי שבבולגריה. הוא למד בפקולטה לפילוסופיה, היסטוריה וגאוגרפיה שבאוניברסיטת אנקרה, וסיים את לימודיו ב-1940. ב-1942 הוא קיבל דוקטורט באותה פקולטה, וכיהן כעוזר הוראה בין 1945 ל-1946 ומרצה בין 1946 ל-1954, שהייתה השנה בה התמנה לפרופסור. הוא כיהן כדיקן הפקולטה לספרות בין 1968 ל-1969, ולאחר מכן ועד 1980 כיהן כרקטור האוניברסיטה. לאחר פרישתו ב-1981 שימש במשך חמש שנים סגן יושב-ראש המועצה להשכלה גבוהה של טורקיה.

אזגיץ' ותלמידיו תרמו רבות לארכאולוגיה של אנטוליה. הוא ניהל בה חפירות ארכאולוגיות ופרסם עם תלמידיו למעלה ממאה ספרים ומאמרים. בין 1962 ל-1964 הוא הרצה כפרופסור אורח במכון למחקר מתקדם בפרינסטון שבניו ג'רזי, ב-1964 באוניברסיטת חבל הסאר ובין 1975 ל-1976 באוניברסיטת מינכן שבגרמניה.

לאורך הקריירה שלו הוא שיתף פעולה עם אשתו נימט (Nimet), שהייתה אף היא פרופסור לארכאולוגיה באוניברסיטת אנקרה. הוא ניהל חפירות בקילטפה (קייסרי), ובזכות ניסיונו הרב הוביל לחשיפה של חפצי עתיקות וטקסטים עתיקים, שסייעו להרחיב את הידע על ההיסטוריה של אנטוליה ומושבות הסחר האשוריות בין 2000 ל-1700 לפנה"ס. מלבד החפירות בקילטפה הוא עבד במקומות נוספים ובהם דוקיה, ארזינג'אן, ומסאט היאק.

הוא היה חבר במספר מוסדות מדעיים ובהם המכון הטורקי להיסטוריה, המכון הגרמני לארכאולוגיה, האקדמיה הבריטית, המכון האמריקני לארכאולוגיה, האקדמיה הבווארית למדעים, האגודה הארכאולוגית של הסיטי של לונדון, והמכון הטורקי לארכאולוגיה.

הוא מת באנקרה ב-28 באוקטובר 2005, והותיר אחריו אישה ובן.

פרסים
-----

* צלב הכבוד הפדרלי מטעם הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (1978)
* דרגה חמישית במסדר השמש העולה של יפן (1990)
* מסדר הכתר של בלגיה (1991)
* פרס קרן הציבוריות הטורקית

תוארי דוקטור לשם כבוד
---------------------

* האוניברסיטה החופשית של ברלין
* אוניברסיטת מינכן
* אוניברסיטת גנט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טהסין אזגיץ'** בוויקישיתוף
* הספד באתר האינדיפנדנט

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007279367205171
* BIBSYS: 2128926
* BnF: cb121580299 (data)
* GND: 118937022
* ISNI: 0000 0001 0873 172X
* LCCN: n84139289
* NLA: 35846379
* NTA: 130174637
* SUDOC: 030095441
* Trove: 1113676
* VIAF: 15569056
* WorldCat: lccn-n84139289

 |
**הבחירות לנשיא רוסיה בשנת 2004** נערכו ב-14 במרץ והיוו חיזוק לשלטונו של פוטין ולמעשה הבטחת קדנציה שנייה רצופה.

בבחירות לנשיאות, אף אחד מהמועמדים לא היווה איום רציני על הנשיא ולדימיר פוטין. פוטין היה המועמד היחיד אשר בעבר השתתף בבחירות לנשיאות. המשתתפים בבחירות הקודמות לא התמודדו מסיבות שונות: המדינאי הקומוניסטי המוביל גנאדי זיוגאנוב לא התמודד כלל בבחירות, לאחר ארבע פעמים רצופות שעשה כן, מנהיג המפלגה הליברל דמוקרטית של רוסיה, ולדימיר ז'ירינובסקי, גם הוא לא התמודד בבחירות.

פוטין נבחר לכהונה שנייה וטקס ההשבעה נערך ב-7 במאי, בדיוק ביום השנה הרביעי לכניסתו לתפקיד לראשונה.

בדו"ח הסופי משל OSCE נמצא כי "באותו זמן, הן מבחינת טכנית, הבחירות נערכו באופן מיומן מאוד, על ידי ועדת הבחירות המרכזית של רוסיה, ובאופן כללי, העקרונות הנדרשים בבחירות דמוקרטיות נורמליות לא מצאו ביטוי מתאים בתהליך הבחירות. במהלך הליך הבחירות לא התקיימו מאבקים ותחרויות טלוויזיוניות".

לעומת זאת - כצפוי - משקיפי חבר המדינות חשו כי "הבחירות לנשיאות נערכו בצורה מסודרת. נצפה כמה פערים וחולשות לקראת הבחירות, וההצבעה לא השפיעה על הרצון החופשי של הבוחרים ותוצאות ההצבעה משקפות את רצון העם. משקיפים בינלאומיים ממדינות חבר העמים סברו כי בחירתו של נשיא הפדרציה הרוסית ב-14 במרץ 2004 נערכו בהתאם לחוק הפדרלי "יום הבחירות של נשיא הפדרציה הרוסית" והכירו בבחירות כבחירות חופשיות, דמוקרטיות והוגנות.

המועמדים והתוצאות
-----------------

| מועמד | מפלגה תומכת | מספר קולות | אחוזים |
| --- | --- | --- | --- |
| ולדימיר פוטין | אחדות | 49,565,238 | 72,31% |
| ניקולאי חאריטונוב | המפלגה הקומוניסטית | 9,513,313 | 13,69% |
| סרגיי גלאזייב | גוש "מולדת" | 2,850,063 | 4.10% |
| אירינה חקאמדה | - | 2,671,313 | 3.84% |
| אולג מאלישקין | - | 1,405,315 | 2.02% |
| סרגיי מירונוב | רוסיה הוגנת | 524,324 | 0.75% |
| **כנגד כולם** | - | 2,396,219 | 3.45% |
| **הצבעות פסולות** | - | 578,824 | 0.84% |
| **סך הכול** (64,38% מאוכלוסיית רוסיה) | - | 69,504,278 | 100.00% |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הבחירות לנשיאות רוסיה 2004** בוויקישיתוף
* בחירות 2004 באתר ועדת הבחירות המרכזית של רוסיה (ברוסית)

| הבחירות המקומיות, הפרלמנטריות, והנשיאותיות ברוסיה |
| --- |
| הבחירות לנשיאות | 1991 • 1996 • 2000 • 2004 • 2008 • 2012 • 2018 • 2024 | רוסיהרוסיה |
| הבחירות הפרלמנטריות | 1990 • 1993 • 1995 • 1999 • 2003 • 2007 • 2011 • 2016 • 2021 |
| הבחירות לרשויות המקומיות | 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 |
| ניהול הבחירות | ועדת הבחירות המרכזית |
**אילנית הקוף** (שם מדעי: ***Phyllomedusa sauvagii***) הוא מין של דו-חיים ממשפחת האילניתיים, החי ביערות הגשם של אמריקה הדרומית בברזיל, בוליביה, פרגוואי וארגנטינה.

מאפיינים
--------

אילנית זו היא שוכנת עצים מובהקת והיא בעלת זרועות ארוכות ואצבעות חזקות העוזרות לה להיאחז בענפים. אורכה מגיע ל-70–90 מ"מ בזכרים ו-83–96 מ"מ בנקבות. היא בעלת גוף עגלגל בעל עור גבשושי שצבעו ירוק ובעל פסים מעטים לבנים לצידי גופם ועל הבטן. בעורה של אילנית זו ישנם ליפידים רבים, חומצת שתן ובלוטות המפרישות שומנים המגוננים עליה מהשמש, אך הם מופרשים מרגליה והיא צריכה למרוח אותם על גופה כדי להתגונן מהשמש. היא עושה זאת כדי להתחמם כראוי ולהיות פעילה רוב שעות היממה בג'ונגל. למעשה האילנית (שהיא סוג של צפרדע), השתחררה מהצורך להיות בסביבה לחה אך הראשנים צריכים לחיות במים. היא מטילה ביצים על ענף מעל המים והראשנים נופלים אליו בבקיעתם.

האילנית מפרישה מעורה הרבה סוגי פפטידים בעלי הרבה שימושים מדעיים כמו הפפטיד Dermorphin. מצב שימור הצפרדע הוא ללא חשש.

### ראו גם

* צפרדע הקמבו - קרובתה לסוג

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אילנית הקוף** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  אילנית הקוף באתר הרשימה האדומה של IUCN
**מודוס טוֹלֶנְס** (**Modus tollens**), בלוגיקה, הוא כלל היסק שמאפשר להסיק משני הנתונים הבאים:

1. {\displaystyle A\to B} (כלומר: אם מתקיים A אז מתקיים B).
2. {\displaystyle \neg B}. (כלומר: לא מתקיים B).

את המסקנה הבאה:

* \neg A. (כלומר: לא מתקיים A).

במילים פשוטות, אם קיים תנאי מסוים כדי שדבר מה יהיה נכון, וידוע שהדבר שגוי, הרי שהתנאי לא מתקיים (כי אילו היה התנאי מתקיים אזי הדבר היה נכון).

לדוגמה, נניח את שתי ההנחות הבאות:

* **אם** יעקב עורב, **אז** יעקב שחור.
* יעקב אינו שחור.

מכאן נסיק את המסקנה:

* יעקב אינו עורב.

חשוב להדגיש שאף אחד מהמשפטים לא בהכרח נכון, אך במידה שהם נכונים, המסקנה "יעקב אינו עורב" תנבע מהם. הלוגיקה מאפשרת הסקת מסקנות מהנחות יסוד, בלי קשר לנכונותן.

הוכחה
-----

עיקרון זה מוכח על ידי עקרון הקונטרה פוזיטיב ({\displaystyle A\to B\iff \neg B\to \neg A}), ומעקרון מודוס פוננס, שקובע שמרגע שקיימת גרירה {\displaystyle A\to B}, והרישא A אמת, אז גם הסיפא B אמת:

היות שנתון {\displaystyle A\to B} ועל פי הקונטרה פוזיטיב, מתקיים {\displaystyle \neg B\to \neg A}, ובתוספת {\displaystyle \neg B} ועל פי עקרון המודוס פוננס, הסיפא \neg A מתקיימת – כך שעקרון המודוס טולנס מתקיים.

ראו גם
------

* מודוס פוננס
* קונטרה פוזיטיב
* כלל היסק
* הוכחה בדרך השלילה

קישורים חיצוניים
----------------

* מודוס טולנס, באתר MathWorld (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Section 1.3 Review, www.csm.ornl.gov
**חופית אדומת-צוואר** (שם מדעי: *Calidris ruficollis*) היא מין עוף נודד מהסוג חופית שבמשפחת החרטומניים. מקור השם המדעי של הסוג מגיע מיוונית עתיקה, kalidris או skalidris, הוא מונח שאריסטו השתמש בו לתיאור מספר עופות מים אפורים. שם המין, *ruficollis*, מגיע מלטינית: *rufus*, "אדום" ו-*collum*, "צוואר".

בישראל חופית אדומת-צוואר היא מזדמנת נדירה ביותר, עם תצפית אחת בלבד באילת. היא שהתה באזור שמונה ימים ואז המשיכה בדרכה.

תיאור
-----

חופית זו היא בין החופיות הקטנות ביותר. ממדיה הם: 17-13 ס"מ אורך, 37-28 ס"מ מוטת כנפיים ומשקלה בין 21–51 גרם. היא דומה מאוד לחופית קטנה, (*Calidris minuta*), והשתיים אף נחשבו בעבר כאותו מין. גודלה הקטן, מקורה הדק והכהה, רגליה הכהות ותנועותיה המהירות מבדילות את החופית אדומת הצוואר ממינים אחרים של חופיות כהות רגליים אחרות.

למבוגר בעונת הרבייה יש חזה כתום לא מפוספס, הגובל בכתמים כהים המפרידים את נוצות בטנו הלבנה וצווארו. על גבו צורת V לבנה. בחורף נוצותיו קשות לזיהוי, אף על פי שרגליו קצרות יותר וכנפיו ארוכות יותר מחופית קטנה. לעופות הצעירים יש צבעי נוצות מנוגדים יותר, וקווים לבנים חלשים יותר לאורך הגב. צליל קריאתם הוא "סטיט" צרוד.

תפוצה ומרחב מחיה
----------------

חופית אדומת-צוואר היא עוף נודד. מקננת על קו החוף הארקטי של מזרח אירואסיה, ומחוץ לעונת הרבייה נמצאת בדרום-מזרח אסיה ואוסטרלאסיה. גבול התפוצה הדרומי שלה מגיע עד טסמניה וניו זילנד. היא נצפית לעיתים קרובות במערב אלסקה, ולעיתים במקומות אחרים באמריקה. במערב אירופה היא נחשבת מזדמנת נדירה.

התנהגות
-------

חופית אדומת-הצוואר היא ידידותית מאוד מחוץ לעונת הרבייה שלה ועפה בלהקות עם עוד מינים של חופיות קטנות, כמו חופית מגלית ו-*Calidris acuminata*.

### רבייה

בית הגידול שלה בעת הקינון הוא טונדרה. היא מקננת על הקרקע, ומתרבה מהאביב עד הקיץ.

### תזונה

היא מחפשת מזון במקומות רטובים מלאי דשא ובוץ רך. היא בעיקר מרימה מזון שהיא מאתרת בעזרת הראייה. במרחב המחיה שלה מחוץ לעונת הרבייה היא מחפשת מזון בעיקר באזורים שהגאות לא הגיעה אליהם בקווי החוף או לאורך השוליים הבוציים של אגמי מים מתוקים. לרוב היא אוכלת חרקים וחסרי חוליות קטנים אחרים.

סכנות
-----

מין זה נמצא במצב שימור קרוב לסיכון. הסכנה העיקרית של המין היא אובדן בתי גידול שבהם הוא עוצר בעת הנדידה מעל הים הצהוב. צמצום בבתי גידול בים הצהוב גורם לירידה מתמשכת בכמות האוכלוסייה של עופות מים. כ-65% מבתי הגידול על קו החוף של הים הצהוב נעלמו ב-50 השנים האחרונות ובתי הגידול שלו נעלמים כרגע בקצב של כאחוז אחד בשנה מאז שנות השמונים בעקבות התפתחות החקלאות והגידול באזור.

מאות עופות מתו כתוצאה מחומרי הדברה במערב אוסטרליה.

גלריה
-----

* בעת אכילהבעת אכילה
* נוצות קיץנוצות קיץ
* בקווינסלנד, אוסטרליה
* בעת אכילה
* חופית אדומת-צווארחופית אדומת-צוואר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חופית אדומת-צוואר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

* חופית אדומת-צוואר באתר הצפרות הישראלי

הערות שוליים
------------

1. ↑  חופית אדומת-צוואר באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  Jobling, James A (2010). *The Helm Dictionary of Scientific Bird Names*. London: Christopher Helm. pp. 84, 341. ISBN 978-1-4081-2501-4.
3. ↑  מגדיר הציפורים של ישראל - חופית אדומת-צוואר, באתר פורטל צפרות
4. 1 2  Calidris ruficollis (Red-necked Stint, Rufous-necked Stint), www.iucnredlist.org
פירוש נוסף ערך זה עוסק בראפר אמריקאי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו קייג' (פירושונים).

**כריס פאלקו** (באנגלית: Chris Palko) הידוע גם בשם הבמה **קייג'** (Cage), הוא ראפר אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

נולד בוורזבורג, גרמניה, להורים אמריקאים, בתקופה בה אביו שירת כשוטר צבאי באחד מבסיסי צבא ארצות הברית בגרמניה.
כשהיה בן ארבע הואשם אביו בשימוש וסחר בהרואין, והמשפחה הוחזרה לניו יורק. האב נהג להזריק סמים לבנו, ונעצר לאחר שאיים על משפחתו ברובה ציד. ההורים התגרשו, ואימו של פאלקו נישאה פעמיים.

בנעוריו נשר פאלקו מבית הספר התיכון והחל להשתמש בסמים קלים וקשים. הוא נשלח לגור עם דודו בבסיס צבאי גרמני, אך הוכה על ידו והוחזר לביתו כעבור שנה. נעצר מספר פעמים על החזקת סמים ותקריות אלימות. בבית המשפט נקבע כי הוא לוקה בנפשו, והוא נשלח לבית חולים פסיכיאטרי, בו שהה שנה וחצי. פאלקו נבחר לטיפול ניסיוני בתרופה חדשה, אך האבחנה שניתנה לו הייתה שגויה, והוא ניסה להתאבד מספר פעמים, בתלייה ובנטילת מנת יתר של תרופות.

כששוחרר מבית החולים בגיל 18, החל לפתח קריירת ראפ. הוא שכר מנהל וכינה עצמו תחילה בשם הבמה "אלכס", כהזדהות עם הדמות מהסרט "תפוז מכני". בשנת 1997 הוציא את הסינגל "Radio Head/Agent Orange", שכלל דגימות מן הסרט "התפוז המכני" וזכה להצלחה. זמן קצר לאחר מכן הוציא הראפר הנודע אמינם את אלבומו "The Slim Shady EP"; פאלקו טען שאמינם העתיק את סגנונו ואת מילות שיריו. אמינם הכחיש זאת והגיב בשירו "רול מודל" (Role Model), בו טען "I Bought Cage's Tape, Opened It, And Dubbed Over It". שלוש שנים לאחר מכן, ב-2002, קייג' השיב לו בשירו "Crowd Killa", בו שר "Suicidal Faliure Like Shady's Ex-Wife" (הוא השווה בין ניסיונות ההתאבדות הכושלים שלו ושל גרושתו של אמינם). קייג' המשיך לכתוב כנגד אמינם, בשיריו "And So Kiddies", "Illest 4 Leter Word", ו-"Bitch Lady".

בשנת 2002 הוציא קייג' את האלבום "Movies For The Blind", שזכה להצלחה. השיר הידוע באלבום הוא "In Stony Lodge", שמספר על חוויותיו של פאלקו בבית החולים הפסיכיאטרי בו אושפז.

ב-2003 הקים קייג' את ההרכב "The Weatherman" עם עוד מספר ראפרים, והוציא את האי-פי "Weatherproof". ב-2005 הוציא דיסק כפול בשם "Hell's Winter", בסגנון ראפ פרוגרסיבי. ב-2009 יצא אלבומו "Depart from Me", בסגנון ראפ-רוק.

קייג' מתגורר כיום בברוקלין שבניו יורק.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של קייג'
* קייג', ברשת החברתית פייסבוק

* קייג', ברשת החברתית טוויטר

* קייג', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* קייג', באתר ספוטיפיי

* קייג', באתר סאונדקלאוד (באנגלית)

* קייג', באתר AllMusic (באנגלית)

* קייג', באתר MusicBrainz (באנגלית)

* קייג', באתר Discogs (באנגלית)

* קייג', באתר בנדקמפ

* קייג', באתר בילבורד (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb15045231q (data)
* ISNI: 0000 0001 2017 1462
* LCCN: no2005097464
* MusicBrainz: 8e0c435a-d7e0-43c4-a99d-808c6a47e1b4
* VIAF: 262067671
* WorldCat: lccn-no2005097464

 |
**מקאסרמין** (**mecasermin**) הידוע גם כגורם גדילה הומני רקומביננטי דמוי-אינסולין-1 (recombinant human insulin-like growth factor-1 or rhIGF-1), הוא צורה רקומביננטית של גורם גדילה דמוי-אינסולין-1 (IGF-1) של אדם, ומשמש כחומר הפעיל של התרופה **אינקרלקס** (**increlex**), המיועדת לטיפול ארוך-טווח של עיכוב גדילה(אנ') וקומה נמוכה(אנ'), בילדים עם חוסר ראשוני וחמור של IGF-1 ‏(IGFD), למשל עקב שיבוש במסלול הורמון הגדילה(אנ') או עקב תסמונת לרון (אי-רגישות להורמון גדילה). התרופה אינקרלקס משמשת כטיפול חלופי ב-IGFD או בתסמונת לרון.

IGFD או תסמונת לרון, נובעים בדרך כלל, מפגם בקולטן להורמון הגדילה (GHR). אי-תפקוד של GHR מתאפיין על ידי היפוסמטוטרופיזם קליני, המתבטא בקומה נמוכה, איחור בגיל העצמות ומלווה לעיתים, בהכחלה של לובן העין וניוון של הירך. חולי תסמונת לרון הם בעלי רמות נמוכות של IGF-1, למרות רמות נורמליות או גבוהות של הורמון גדילה.

התרופה אינקרלקס משווקת כתמיסה סטרילית, להזרקה תת-עורית(אנ'). התרופה אינה רשומה בישראל, אך מיובאת לישראל, על פי הצורך, תחת אישור מיוחד של משרד הבריאות.

חומר פעיל דומה, מקאסרמין רינפאבאט(אנ'), מצוי בתרופה איפלקס (Iplex) המשלבת rhIGF-1 עם חלבון הקושר את גורם הגדילה דמוי-האינסולין (insulin-like growth factor binding protein-3 או IGFBP-3).‏ IGFBP-3 משמש כדי להאריך את משך הפעולה של IGF-1 בגוף האדם.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Increlex Prescribing Information US FDA
2. ↑  Fintini, D; Brufani, C; Cappa, M "Profile of mecasermin for the long-term treatment of growth failure in children and adolescents with severe primary IGF-1 deficiency" herapeutics and clinical risk management. 5 (3): 553–9. doi:10.2147/tcrm.s6178. PMC 2724186. PMID 19707272.
3. ↑  Increlex באתר Drugs.com
4. 1 2  Increlex Scientific Discussion EMA
*Charadrius asiaticus*
**חופמי אסיה** (שם מדעי: ***Charadrius asiaticus***) היא מין של עוף ים קטן בצבע חום אפור לבן. ניתן לראות את החופמי בדרום ישראל בעיקר בעונת הסתיו במקומות שיש בהן מקורות מים, לרוב מלוחים.

תיאור המין
----------

אורך גופו: 18 - 22 ס"מ, מוטת כנפיו : 55 - 61 ס"מ, ומשקלו: 70 - 100 גרם.

גבו וכיפתו בצבע חום-אפור זיתי, עורפו בהיר יותר. בחורף הבוגר בעל חלקים תחתונים לבנים עם מעט "לכלוך" בצבע הגב בצידי החזה. הצעיר דומה מאוד לבוגר אבל שולי נוצות הגב שלו בהירים וחזהו בולט יותר, גם עורפו מתבלט כבהיר הרבה יותר.
בקיץ לזכר יש חזה בצבע חלודי-עמוק, עם גבול תחתון שחור. הנקבה בעלת צבע חזה חלש הרבה יותר וללא קו גבול, בדומה לעוף הצעיר. הכנפיים שלו בהירות אבל הגב שלו כהה. פס הכנף לבן וקצר והרגליים שלו בולטות עד לקצה הזנב הוא ניזון מחרקים ותולעים.

אזורי מחיה ועונות נדידה
-----------------------

תפוצתו באזור של צמחייה ומתפרסת בין הים הכספי לערבות טורקסטן ועד ימת בלחש שמקורה בדרום מזרח קזחסטן, היא הימה השנייה בגודלה באסיה המרכזית, כמין דוגר קרקע, נראה הגיוני שחופמי אסיה יפתח שיטות שונות להגנה מפני טורפים ושודדי קינים. ניתן לראותו באופן נדיר יותר בסתיו מאשר באביב.

נדידת הסתיו מתחילה כבר בחודש אוגוסט. החופמים נודדים למזרח אפריקה ומרגע שהגיעו ליעד מתחילה תנועה נוספת דרומה, בעקבות "העונה היבשה". בנדידות אלה, שמתבצעות בקבוצות קטנות, החופמים יורדים דרומה עד לארץ הכף - דרום אפריקה. הוא חורף גם בארצות המפרץ הפרסי ובאזור ים סוף. בדרך כלל ניתן למצוא את העוף בעיקר בנחלים או במעיינות לרוב מלוחים עם צמחייה דלילה. בארץ הוא חולף נדיר בעיקר בערבה, באזורים מדבריים וחולף נדיר מאוד בשאר אזורי ארץ ישראל.

פירוש השם
---------

שמו בערבית - קטקאט קזויני - כנראה המילה קזויני היא שיבוש של המילה "כספי" - Caspian plover, שמו באנגלית.

פירוש השם המדעי - Charadrius. המילה הוזכרה בוולגטה (התרגום החשוב ביותר של כתבי הקודש הנוצריים, הביבליה, ללטינית) במשמעות עוף שצבעו צהוב בהיר. חלקו השני של השם - asiaticus, פירושו אסייתי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חופמי אסיה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  חופמי אסיה באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. 1 2 3 4 5  חופמי אסיה, באתר אתר הצפרות הישראלי
3. ↑  חופמית אסיה, באתר תצפית
4. 1 2  חופמי אסיה, באתר israeli birds stamps
**חופית בירד** (שם מדעי: *Calidris bairdii*) היא מין עוף ימי מהסוג חופית ממשפחת החרטומניים. חופית זו ממיני החופיות שהשתייכו בעבר לסוג *Erolia*, אשר התמזג לתוך הסוג חופית ב-1973. מקור השם המדעי של הסוג מגיע מיוונית עתיקה, kalidris או skalidris, הוא מונח שאריסטו השתמש בו לתיאור מספר עופות מים אפורים. שם המין, *bairdii*, על שמו של חוקר הטבע האמריקאי ספנסר פולרטון בירד.

בישראל חופית בירד היא מזדמנת נדירה ביותר ונצפתה בארץ רק פעם אחת, באוקטובר 1998 במעגן מיכאל.

תיאור
-----

לחופית הבוגרת יש רגליים שחורות ומקור כהה, ישר ודק. החלק העליון של גופה חום כהה ומתחתיו צבעה בעיקר לבן ועל אחוריה כתם שחור. צבע הראש והחזה הוא חום בהיר עם פסים כהים. בניצוי החורף צבע חלק הגוף העליון הוא חום-אפור חיוור. חופית זו יכולה להיות קשה לזיהוי בין מינים דומים אחרים של חופיות.

אחד מהמאפיינים העיקריים לזיהויה הוא כנפיה הארוכות, שמתפרסות עד אחרי זנבה. רק חופית לבנת-השת חולקת איתה מאפיין זה, וניתן להבדיל בין השתיים על ידי המאפיין העיקרי של חופית לבנת-השת - אחוריה הלבנים.

קריאתה בעת תעופה היא צליל "פְּרְרְרִיט".

| מידות ממוצעות |
| --- |
| אורך | 180–190 מ"מ |
| משקל | 38 גרם |
| מוטת הכנפיים | 430 מ"מ |
| כנף | 117.6–125.3 מ"מ |
| זנב | 50–57 מ"מ |
| מקור | 20.5–24.5 מ"מ |
| רגל | 21.3–24.2 מ"מ |

אקולוגיה
--------

ביצים בקן
חופיות בירד מקננות בטונדרה הצפונית במזרח סיביר, מערבית לגרינלנד. הן מקננות על הקרקע, בדרך כלל במקומות יבשים עם צמחייה נמוכה.

המין נודד למרחקים גדולים וחורף בדרום אמריקה. חופית בירד היא מזדמנת נדירה באירופה.

חופיות אלה מחפשות מזון באזורים בוציים על ידי הראייה. לרוב הן ניזונות מחרקים ומסרטנים קטנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חופית בירד** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  חופית בירד באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  Ryser, Fred A. Jr. 1920-2011. **Birds of the Great Basin : a natural history**, Reno: University of Nevada Press, 1985
3. ↑  Jobling, James A. **The Helm dictionary of scientific bird names : from aalge to zusii**, London: Christopher Helm, 2010
4. ↑  מגדיר הציפורים של ישראל - חופית בירד, באתר פורטל צפרות
5. ↑  לארס סוינסון, **הציפורים**, מפה - מיפוי והוצאה לאור, 2003
6. ↑  Sibley, David, 1961-, **The Sibley guide to birds**, New York: Alfred A. Knopf, 1st ed, 2000
**קייזר פרמננטה** (באנגלית: **Kaiser Permanente**) היא חברת ביטוח הבריאות הגדולה בארצות הברית.

קייזר פרמננטה היא קונסורציום (מאגד) לניהול-טיפול (בדומה לקופת חולים או חברה לביטוח בריאות), שבסיסה באוקלנד, קליפורניה, בארצות הברית. הקונסורציום נוסד בשנת 1945 על ידי התעשיין הנרי ג'יי קייזר והרופא סידני גארפילד. קייזר פרמננטה מורכב משלוש קבוצות נפרדות של גופים הפועלים בתלות הדדית: תוכנית ביטוח הבריאות של קרן קייזר והחברות-בנות התפעוליות-אזוריות שלה; בתי החולים של קרן קייזר; והקבוצות הרפואיות האזוריות של פרמננטה.

היקף הפעילות
------------

נכון לשנת 2014, קונצורסיום קייזר פרמננטה פועל בשמונה מדינות בארצות הברית ובמחוז קולומביה (DC), והוא ארגון ניהול-הטיפול (מבטח הבריאות) הגדול בארצות הברית. לארגון 9.6 מיליון מבוטחים בביטוח הבריאות, 177,445 עובדים, 17,791 רופאים, 49,778 אחיות, 38 מרכזים רפואיים, ו-620 מרפאות. בשנת 2014, תוכנית ביטוח הבריאות של קרן קייזר ובתי החולים שלה, שהם מוסדות ללא כוונת רווח (מלכ"ר), דיווחו יחד על 3.1 מיליארד דולר הכנסות נטו, על 56,400,000,000 $ הכנסות תפעוליות.

כל קבוצה רפואית של פרמננטה פועלת באופן עצמאי, באזור שלה, כשותפות למטרות רווח או כתאגיד מקצועי. אף על פי שאף אחת מהן אינה מדווחת ציבורית על הישגיה הפיננסיים, ידוע שכל קבוצה כזו ממומנת בעיקר על ידי התשלומים וההחזרים מתוכנית ביטוח הבריאות של קרן קייזר, ביחס למבוטחיה שבאותו אזור. 

תוכנית ביטוח הבריאות של קרן קייזר היא אחד המלכ"רים הגדולים בארצות הברית.

ביקורת
------

כלפי קייזר פרמננטה הועלו במשך השנים טענות מצד איגודי העובדים שלה, האשמות פליליות ואזרחיות על "סילוק מבוטחים" (Patient dumping), ביקורת וסנקציות מצד הרגולטורים על איכות הטיפול שסופק, במיוחד בתחום בריאות הנפש, וביקורת על גודל עתודות המזומנים של הקונסורציום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קייזר פרמננטה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של קייזר פרמננטה
* קייזר פרמננטה, ברשת החברתית פייסבוק

* קייזר פרמננטה, ברשת החברתית טוויטר

* קייזר פרמננטה, ברשת החברתית אינסטגרם

* קייזר פרמננטה, באתר פינטרסט

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Kaiser Permanente 2014 Annual Report". Kaiser Permanente. אורכב מ-המקור ב-2015-08-02. נבדק ב-2015-08-11.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007352283905171
* ISNI: 0000 0000 9957 7758
* LCCN: n90644002
* VIAF: 147877401
* WorldCat: lccn-n90644002

 |
**מק'קוי טיינר** (באנגלית: **McCoy Tyner**;‏ 11 בדצמבר 1938 – 6 במרץ 2020) היה פסנתרן ג'אז אמריקאי, אשר התפרסם בעבודותיו עם הרביעייה של הסקסופוניסט ג'ון קולטריין. במהלך שש שנותיו עם קולטריין הקליט גם אלבומי סולו, ולאחר פרישתו המשיך להקליט הן אלבומי סולו, והן אלבומים כמוביל. טיינר נחשב לאחד מפסנתרני הג'אז החופשי הראשונים, וסגנונו משפיע על רבים מהפסנתרנים החדשניים.

ילדות וקריירה מוקדמת
--------------------

טיינר נולד בפילדלפיה כאח הבכור מבין שלושה. אמו לחצה עליו שילמד לנגן בפסנתר עד שבגיל 13 החל לנגן, ובגיל 15 המוזיקה הייתה המוקד המרכזי של חייו. טיינר הושפע בין היתר מהפסנתרן השכן לו, יליד פילדלפיה אף הוא, באד פאוול.

ההתנסות הראשונה של טיינר בהרכב מקצועי הייתה תחת הובלתו של הסקסופוניסט בני גולסון, בג'אזטט המפורסם שלו. לקראת סוף שנת 1960 עבר לנגן עם קולטריין. קולטריין כבר הכיר את עבודותיו של הפסנתרן קודם לכן, הוא אף הקליט קטע שטיינר הלחין עוד ב-1958.

טיינר השתתף בהקלטות החשובות של ההרכב, כולל בהקלטת האלבום My Favorite Things הנודע. הרביעייה, שהורכבה מקולטריין, טיינר, ג'ימי גאריסון בקונטרבס, ואלווין ג'ונס בתופים, נחשבת לאחד ההרכבים שעיצבו את הג'אז, ויצרו את הג'אז החופשי. בין השנים 1961–1965 הרביעייה הופיעה כמעט ללא הפסקה והקליטה אלבומים רבים, כולל קלסיקות כגון A Love Supreme.

במהלך הקלטותיו עם קולטריין הקליט גם אלבומי סולו בחברת ההקלטות Impulse! וכן כמלווה בהקלטות של בלו נוט. דווקא מהאלבומים שלו כאמן סולו ניתן ללמוד על יכולתו להלחין, ועל הטכניקות שפיתח לנגינת ג'אז מודרני בפסנתר. אמנם בערכן המוזיקלי לא משווים את ההקלטות הללו, לאלו שהקליט יחד עם הרביעייה של קולטריין, אך הן עוזרות לניתוחים היסטוריים ומוזיקולוגים.

אחרי קולטריין
-------------

לאחר שעזב את הרביעייה של קולטריין, בין השנים 1967–1970 הקליט כאמן סולו בעיקר בחברת בלו נוט, וסגנונו הושפע מאוד מהפוסט-בופ. במשך שנות השבעים הוא הקליט הקלטות שונות, לאו דווקא בסגנון הג'אז החופשי, ויצר דיסקוגרפיה עשירה, אשר זכתה לביקורות חיוביות. טיינר החל להכניס השפעות אפריקאיות ואסייתיות לנגינתו אף שילב נגינה בכלים שונים, כולל צ'מבלו וקוטו. בעשורים האחרונים לחייו טיינר התמקד בהובלת שלישיות, לרוב של פסנתר, בס ותופים.

נפטר ב-6 במרץ 2020.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מק'קוי טיינר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מק'קוי טיינר (באנגלית)

* מק'קוי טיינר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* מק'קוי טיינר, באתר ספוטיפיי

* מק'קוי טיינר, באתר AllMusic (באנגלית)

* מק'קוי טיינר, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* מק'קוי טיינר, באתר Discogs (באנגלית)

* מק'קוי טיינר, באתר Songkick (באנגלית)

* מק'קוי טיינר, באתר בנדקמפ
* מק'קוי טיינר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ratliff, Ben (2020-03-06). "McCoy Tyner, Jazz Piano Powerhouse, Is Dead at 81". *The New York Times* (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-03-07.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007325284905171
* BIBSYS: 99019794
* BNE: XX888007
* BnF: cb139006254 (data)
* CiNii: DA10042856
* GND: 134543734
* ICCU: UM1V033688
* ISNI: 0000 0001 2018 4511
* LCCN: n81058256
* LNB: 000069895
* MusicBrainz: 22fe7b6f-af38-458e-87bd-8971e7a2912e
* NKC: ola2002158195
* NLP: A37389348
* NTA: 07371724X
* SNAC: w6183cz4
* SUDOC: 082676526
* VIAF: 84970893
* WorldCat: lccn-n81058256

 |
**מרגון כיפה** (שם מדעי: *Lophodytes cucullatus*) הוא מין של עוף ממשפחת הברווזיים השייך לתת-משפחת המרגוניים. מין זה יחידי בסוגו וקרוב משפחה של המרגון הגדול. ברווז זה חי בטבע באמריקה הצפונית אך הופץ על ידי האדם לאירופה.

תיאור
-----

מין זה הוא הקטן ביותר בתת-המשפחה יחד עם המין מרגון גמד (*Mergellus albellus*), הדומה לו מעט. אורכו הממוצע 43-58 ס"מ, מוטת הכנפיים 56-70 ס"מ ומשקלו 540-680 גרם. הזכרים בעלי ראש מגודל לבן בחלק האחורי והחלק הקדמי והקצוות שחורים וכן גם המקור, פלג הגוף העליון, הכנפיים והזנב הזקור מעט. הבטן אדמונית עם חזה לבן ומוקף פסים אופקיים שחורים והעיניים צהובות. לעומת הזכר הנקבות בעלות גוף חום עם ראש בינוני בעל ציצה מזדקרת בצבע חום-כתום והמקור שלה צהוב מלמטה וכהה מלמעלה. הבטן לבנה והכנפיים חומות כהות וכן העיניים כהות. לשני הזוויגים מקור צר וארוך המותאם לציד דגים.

התנהגות
-------

ברווז זה חי במים זורמים וכן בשפכי נהרות בצפון אמריקה, בדרך כלל באזור עם צמחייה מימית מלמטה. כמו כן הם חיים בביצות גדולות, נהרות גדולים ואפילו במים מליחים. הם ציידים מימיים המשתמשים בקרומי השחייה וברגליהם החזקות כדי לנוע מתחת למים ובמקורם החד והמשונן כדי לתפוס את הטרף. המזון משתנה בהתאם לזמן ולמיקום אך מבוסס על דגים (44%-81% מהתזונה), חרקי מים (13-20%) וחסרי חוליות אחרים כמו סרטנים (22-50%).

ברווזים אלה הם מונוגמיים וחיים יחדיו באותה טריטוריה ומקננים בעצים מתים או בקנים מלאכותיים. כמו לרוב הברווזים הצאצאים שלהם מתפתחים במהירות.

גלריה
-----

* זכרזכר
* נקבהנקבה
* Museum specimenMuseum specimen

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרגון כיפה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרגון כיפה באתר הרשימה האדומה של IUCN
**מק סדרות MC/MR** (באנגלית: **Mack MC/MR series**) הם סדרות משאיות מתוצרת יצרנית האוטובוסים והמשאיות האמריקאית **Mack Trucks** (אנ') אשר יוצרה בארצות הברית בין השנים 1978–1990.

"מק סדרות MC/MR"
----------------

דגמי "מק סדרות MC/MR" אופיינו על ידי תא הנהג שנבנה לפני הסרן הקדמי ועם שמשה קדמית גדולה, שטוחה ומחולקת, המכסה כמעט מחצית מההיבט הקדמי של המשאית. הדגמים היו נפוצים מאוד עבור מכבי האש.

בדגמי "מק סדרות MC/MR" הורכבו מנועי דיזל, עם מערכת מגדש טורבו כפול.

דגמי "מק סדרות MC/MR" יוצאו למספר רב של ארצות ולכן ניבנו עם מערכות היגוי מימין ומשמאל.

תמונות
------

* מק סדרת MR מק סדרת MR
* מק סדרת MC מק סדרת MC
* מק סדרת MC, כבאית מק סדרת MC, כבאית
* מק, שנת 1980, כבאית מק, שנת 1980, כבאית
* מק - רכב של מחלקת החרום של משטרת ג'מייקה מק - רכב של מחלקת החרום של משטרת ג'מייקה
* מק מק
* מק מק

ראו גם
------

* מק סופר-ליינר
* מק סדרה פינקל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מק סדרות MC/MR** בוויקישיתוף
* מק סדרות MC/MR, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  "מק סדרות MC/MR" trucksplanet.com/catalog
2. ↑  "מק סדרות MC/MR" curbsideclassic.com/blog/auto-biography-mack-mc-mr-series-gladiator
**מקאירה כחולה** (שם מדעי: *Makaira nigricans*), הוא מין הדג הגדול ביותר בסדרת הדקראים ובמשפחת המפרשניים המצוי רק באוקיינוס האטלנטי. פירוש שמה המדעי הוא "חרב שחורה" על שם ה"חרב" או ה"רומח" שבקצה הלסת העליונה. המקאירה היא חלק מקבוצת דגי-המקור.

אורכה של המקאירה יכול להגיע ל-5 מטרים (16 רגל) ומשקלה נע בין 540 ל–829 קילוגרם (1,828 ליברות). זהו אחד הדגים הגדולים והמרשימים ביותר בים ומהגדולים שבדגי הגרם. למקאירה מקור חד וארוך וסנפירים בעלי דם חם. הסנפירים והגוף בנויים למהירות מתפרצת והזנב העצום מקנה לה יכולת לעוט במהירות מרשימה ביותר על טרפה. היא בעלת סנפיר גב רעמתני בצבע כחול כהה וצידיים אפורים-כחולים ומפוספסים. העיניים שחורות והזימים גדולים.

המקאירה שוחה ללא הפסקה ברחבי האוקיינוס הפתוח וכן בכמה ימים באוקיינוס האטלנטי הרחק מהיבשה ואינה נחה כלל. היא מעדיפה אזורים טרופיים וסובטרופיים אך נמצאת גם במים קרים יותר. היא טורפת על הניזונה כמעט מכל דג אחר, לרבות ממיני קולייסיים כמו מקרל ואפילו מדגי טונה, דיונונים שונים, דגי שונית ומדגים מהמשפחות: ברמיים, גמפיליים, חדקוציים ושחראשיים. מקאירות בוגרות יכולות לטרוף גם דגים גדולים מאוד כמו טונה זהובה ואפילו מיני מפרשניים אחרים. ואולם הצעירים ניזונים רק מזואופלנקטון.

המקאירה נטרפת על ידי טורפים ספורים הכוללים בעיקר עמלץ כחול ועמלץ לבן, אך הציד נדיר. היא נידוגה על ידי אנשים למאכל באופן הרבה יותר נפוץ, מה שדילדל את מספרה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקאירה כחולה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקאירה כחולה באתר הרשימה האדומה של IUCN

שלד המקאירה

| מפרשניים |
| --- |
| מפרשן | מפרשן אטלנטי • מפרשן כלל-ימי |  |
| מפרשן שחור (סוג ומין יחיד) | מפרשן שחור |
| מקאירה | מקאירה כחולה • מקאירה הודו-פסיפית |
| קלען | קלען החץ • קלען קצר-מקור • קלען עגלגל • קלען ארך-מקור |
| מפרשן רצעני | מפרשן מפוספס • מפרשן לבן |
**אולוס קרמוטיוס קורדוס** (בלטינית: **Aulus Cremutius Cordus**; מת בשנת 25 לספירה) היה היסטוריון רומאי. נותרו מעט מאוד קטעים מיצירתו (שייתכן שנקראה "אנלים" *Annales*), המכסים בעיקר את מלחמות האזרחים ברפובליקה הרומית ואת שלטונו של אוגוסטוס.

קורדוס מוזכר על ידי סנקה הצעיר, טקיטוס, קווינטיליאנוס, סווטוניוס (חיי שנים-עשר הקיסרים) ודיו קאסיוס.

בשנת 25 לספירה אולץ קורדוס להתאבד על ידי סיאנוס, שהיה פראיפקטוס פראיטוריאני (אנ') תחת טיבריוס, לאחר שהואשם בהפרת חוק מאייסטס (אנ') (lex maiestas), "חוק הבגידה".
קורדוס הואשם בבגידה על ידי סאטריוס סקונדוס (אנ') על שהספיד את ברוטוס ודיבר על קסיוס כ"אחרון הרומאים" (אנ') (אדם המגלם את ערכי החברה הרומית העתיקה). לפי טקיטוס, זה היה "אישום חדש שנשמע לראשונה". אף אחד לא הואשם ב"מאייסטס" (בגידה) בגין כתיבת היסטוריה (*editis annalibus*).
הסנאט הורה על החרמת כתביו ושריפתם על ידי האיידילים. סנקה, לעומת זאת, מספר במכתב לבתו של קורדוס, שהוא ככל הנראה גרם למורת רוחו של סיאנוס בשל ביקורתו עליו, מכיוון שסיאנוס הזמין פסל של עצמו. אנו גם יודעים ממכתב זה שהוא הרעיב את עצמו למוות.

סנקה כתב את המכתב לבתו של קורדוס, מארקיה (*Ad Marciam*), כמה שנים לאחר מותו של קורדוס, כדי לנחם אותה לרגל מות בנה מטיליוס. המכתב אינו עוסק בעיקר בקורדוס, אך סנקה מציין בו כי יצירותיו של קורדוס פורסמו מחדש לאחר מותו. נראה כי מארקיה הצילה כמה עותקים מיצירות אביה והייתה מעורבת באופן פעיל בפרסום מחדש שלהן. כשסנקה כתב את המכתב למארקיה הוא הזכיר שמטיליוס נפטר שלוש שנים קודם לכן ומארקיה לא הצליחה לשאוב נחמה אפילו מ"הספרות אהובה שלה". לכן תרומתה לפרסום יצירות אביה קודמת לזמן מותו של בנה. סווטוניוס טוען באופן חד משמעי כי יצירותיו של קרמוטיוס קורדוס נתפרסמו שוב לאחר מות טיבריוס, לבקשתו המפורשת של גאיוס קליגולה.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Cordus, Aulus Cremutius, המהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה
2. ↑  טקיטוס, **ספרי השנים**, ספר 4, פרק 34.
3. ↑  טקיטוס, **ספרי השנים**, ספר 4, פרק 35.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 102385963
* ISNI: 0000 0000 8036 9481
* LCCN: nr95029295
* NTA: 070099758
* VIAF: 121779545
* WorldCat: lccn-nr95029295

 |