recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**צומת בנק** (באנגלית: **Bank Junction**) הוא צומת רחובות מרכזית בסיטי של לונדון, המחבר שמונה רחובות ומשמשת כמרכז תחבורה חשוב המשרת מספר קווי רכבת תחתית ורכבת קלה.

הצומת קרוי כך על שם מבנה הבנק של אנגליה והוא כולל סביבו מבנים חשובים נוספים בהם הבורסה, אדרטת חיילי לונדון, פסל של הדוכס מוולינגטון (שניהם מול חזית בניין הבורסה) ובית האחוזה. משום המוסדות הפיננסיים החשובים שניצבו באזור הצומת, באופן היסטורי הייתה ידוע בתור הלב הכלכלי של לונדון. בשנת 1900 נפתחה תחנת רכבת תחתית בנק בצומת שהיא מתחנות הרכבת התחתית העמוסות בלונדון, כיום התחנה מחוברת לתחנת מוניומנט הסמוכה ותחנת הרכבת הקלה דוקלנדס ליצירת מתחם תחבורה מרכזי בעיר לונדון. תחנת הרכבת התחתית המשולבת משרתת ומחברת חמישה קווים בנוסף לקו דוקלנדס של הרכבת הקלה.

כיום צומת בנק אסור לתנועת רכבים פרטיים במהלך השבוע (בין שני לשישי), מלבד הולכי רגל הוא פתוח לתנועת אוטובוסים ורוכבי אופניים בלבד. איסור התנועה נכנס לתוקף לאחר פיילוט שנערך ב-2017 ונמשך 18 חודשים, הוא נועד לצמצם את מספר התאונות הגבוהה שהצומת סבלה ממנו לאורך השנים.

רחובות היוצאים מהצומת
---------------------

* רחוב פרינסס (Prince's) - צפון-מערבה לכיוון מורגייט
* רחוב פולטרי (Poultry) - מערבה לכיוון צ'יפסייד
* רחוב המלכה ויקטוריה - דרום-מערבה לכיוון בלקפריירס
* רחוב וולברוק - דרומית לכיוון רחוב קנון
* דרך בית האחוזה - דרומית לאורך בית האחוזה
* רחוב לומברד (Lombard) - דרום-מזרחית לכיוון רחוב גרייסצ'רץ'
* רחוב קורנהיל (Cornhill) - מזרחית לכיוון רחוב לידנהול
* רחוב תרדנידל (Threadneedle) - צפון-מזרחית לכיוון בישופסגייט

תמונות
------

* הצומת בשנת 1902הצומת בשנת 1902
* הצומת והכניסה לתחנת הרכבת התחתית, 1961הצומת והכניסה לתחנת הרכבת התחתית, 1961
* תהלוכת הלורד ראש העיר של לונדון העוברת בצומת, 2010תהלוכת הלורד ראש העיר של לונדון העוברת בצומת, 2010
* הצומת במבט לכיוון הבנק של אנגליה, 2015הצומת במבט לכיוון הבנק של אנגליה, 2015

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צומת בנק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  הודעת איסור התנועה באתר הסיטי של לונדון.
פירוש נוסף ערך זה עוסק בחלק מבגד. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו שרוול (פירושונים).
שרוול מורכב המתואר בציורו של יאן ואן אייק "נישואי הזוג ארנולפיני" משנת 1434
**שרוול** הוא חלק של הבגד המכסה את הזרוע. אורך השרוול משתנה, מחולצות ללא שרוולים הדומות לגופיות עד חולצות עם שרוולים ארוכים שמכסים את כף היד. אופי השרוול משתנה לפי אופנת הלבוש ומשתנה גם לפי מדינות ותקופות. 

בצבאות רבים בעולם מוצגות על שרוולי המדים דרגות החיילים, ולעיתים מוצגים על השרוול מאפיינים נוספים של החייל. גם בתעופה אזרחית ובצי הסוחר משמש חלקו התחתון של השרוול להצגת הדרגות. 

לעיתים קצהו התחתון של השרוול נסגר בכפתור או בחפת.

ביהדות ובאסלאם קיימים כללי צניעות המתייחסים לאורך השרוולים.

מקור השם
--------

מקור המילה שרוול במילה הפרסית شلوار SHALVAR = מכנסיים. ללשון הגיעה מילה זו ולאחר מכן חל שיכול אותיות וקיבלנו שרוול, או שרוואל, המזכיר את המכנס הפרסי במראו. השם הגיע לערבית בצורת סרבאל = מעיל, כותונת. השם סרבל מצוי במקרא במשמעות של מכנסיים מצמר עבה, ושם זה נזכר בספר דניאל ג' כ"ז: "וסרבליהון לא שנו", זוהי צורה ארמית-בבלית של שם זה. מכאן בערבית סרבאל. המילה עברה ליוונית ולשונות הסלאביות - שארובארי. ביוונית וברוסית התחלפה הלמד במילה הפרסית שלואר בריש = אותיות למנ"ר. בספרות הגאונים של ימי הביניים מופיעה המילה שרוול בצורה שרבל כצורת משנה של סרבל בארמית המקראי, במשמעות מושאלת "בית זרוע".

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **שרוול** |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **שרוול** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שרוול** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו לדוגמה: תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ע"ב, עמוד ב'; משנה ברורה, עה, ס"ק ב
2. ↑  לשרוול שרוולים ופעלים גזורי שם | האקדמיה ללשון העברית, באתר hebrew-academy.org.il
**צום** (באוקראינית/רוסית: **ЦУМ**; ראשי תיבות של "חנות כלבו מרכזית" - Центральный универсальный магазин) היא חנות כלבו גדולה (כ-9,000 מ"ר שטחי מסחר) במרכז קייב, בירת אוקראינה. מבנה החנות, בגובה שבע קומות ובצורת L ניצב בפינת רחוב חרשצ'אטיק, רחובה הראשי של הבירה, והרחוב הקרוי על שם בוגדן חמלניצקי (בתקופת ברית המועצות נקרא רחוב לנין). הבניין מהווה דוגמה לאדריכלות אר דקו.

היסטוריה
--------

במקום בו ניצבת החנות היו במאה ה-19 שתי אחוזות שהשתייכו לאזרחים אוסטרו-הונגרים. בשנת 1931 החליטו שלטונות ברית המועצות להקים במקום בניין משרדים ("בית המוסדות"). ב-1933 הוסבה תוכנית המבנה למגורים, אך מיד לאחר מכן, בשנת 1934, הוחלט על העברת בירת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית מחרקוב לקייב ולפיכך נדרשו בעיר שטחים למבני שלטון. בית המידות שהלך ונבנה תוכנן להיות מרכז ההוצאה לאור הממשלתית וזכה לשם "בית הספר" (Дома книги). בראשית 1935 שונה שוב ייעוד המבנה והוא נמסר ליוּקוֹאוֹפִּילְקָה - האיגוד המרכזי של ארגוני הצרכנים של אוקראינה - הקואופרטיב המרכזי (בדומה ל"משביר"). המאבק בין אדריכלים ואידאולוגיים מפלגתיים לגבי חזית המבנה גרמה להריסת כל החזית הישנה ובנייתה מחדש ב"רוח סטליניסטית". החנות נפתחה לראשונה לציבור ב-1 במאי 1939.

החנות תפקדה כמעט עד להפסד הסובייטי בקרב קייב (1941) וכניסת כוחות הכיבוש הגרמנים. במהלך הכיבוש נבזזה החנות. החנות שבה לפעול באופן חלקי ב-1944, לאחר חזרת הכוחות הסובייטיים, כמרכז חלוקת מצרכים עבור תלושים. החנות שופצה בשנים 1958–1960, כחלק משיפוצו הכולל של רחוב חרשצ'אטיק והפיכתו לשדרה המרכזית ושוב בראשית שנות ה-80 (במסגרת זו הוחלפו כל מערכות עיצוב הפנים, הותקנו מדרגות נוסעות ועוד).

באמצע שנות ה-90 הוקם תאגיד ציבורי להפעלת החנות. התאגיד הורכב מכ-75% בעלי מניות חברי הקואופרטיבים ו-25% מניות שהוחזקו על ידי ממשלת אוקראינה הצעירה. ב-2010 הוצע חלקה של הממשלה בחברה למכרז. לאחר מספר רכישות, הגיע רוב מכריע של מניות החברה לידי ESTA, חברה בת של תאגיד ההחזקות האוקראיני SCM Holdings, בשליטתו של רינאט אחמטוב.

ב-1 בפברואר 2012 נסגרה החנות למבצע שיפוצים מקיף. החנות נפתחה מחדש ב-4 בדצמבר 2016, כאשר כל חללה הפנימי שונה לחלוטין והיא הפכה מבית כלבו קואופרטיבי-סובייטי לחנות מותגים יוקרתית, כולל אזור מסעדות ובית קפה פופולרי על הגג, המשקיף על העיר.

במיוחד לציון 80 שנה לחנות הכלבו המרכזית, הציג מחלקת המחלקות סרט תיעודי "חנות הכלבו המרכזית 80", בו אנשי תרבות, היסטוריונים, מעצבים ונציגי הצוות המודרני מגלים את סודות עבודתם ומסבירים כיצד הפכה חנות הכלבו המרכזית בקייב לאופן בו אנו מכירים אותה כיום. הרעיון לסרט נולד בפברואר 2019, אז החליט הצוות לשחזר את אחד ממוצרי הראווה שלו באמצע שנות ה -60 לרגל יום השנה לחנות הכלבו. אז התגלו תצלומי ארכיון וזכרונותיהם של עובדים לשעבר.

ראו גם
------

* צום (מוסקבה)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צום** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של צום
* צום, ברשת החברתית פייסבוק

* צום, ברשת החברתית אינסטגרם
* היסטוריית המקום
* היסטוריית החנות המפורסמת מאורכב

הערות שוליים
------------

1. ↑  סרט דוקומנטרי: TSUM קייב 80 שנה (אנג תת)
הרב **נפתלי הירצקא העניג** (ה' באייר ה'תרנ"ח – י"ד בניסן ה'תשמ"ה) היה רב הונגרי-רומני, שכיהן כרב העיר סרמאשו ברומניה וכיושב ראש התאחדות הרבנים בארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

העניג נולד בעיר סיגט בטרנסילבניה לשמחה יוסף ולחנה, בת הרב יעקב פרץ הלוי זילברמן. בצעירותו למד בישיבותיהם של הרבנים חיים צבי טייטלבוים ויהודה גרינוולד, בסיגט ובסאטמאר. בבגרותו למד אצל הרבנים ישעיהו זילברשטיין, ישכר דב רוקח וצבי אלימלך שפירא.

נישא לפרומט, בתו של הרב שלמה יהודה בראך מלעכניץ. בשנת ה'תרפ"ד נבחר לכהן כרבהּ של סרמאשו (שארמאש, בשמה היידי).

בשואה נרצחו אשתו וארבעה מילדיו בטבח סרמאשו, והוא וחמישה מילדיו הצליחו להימלט. אחר המלחמה בחורף תש"ו הגיע למחנה העקורים בוולדשטאט - פוקינג, שם ייסד ישיבה לבחורים. מדי שבוע היה נוסע למינכן להשתתף באסיפות ועד הרבנים, שם עסק בהתרת עגונות. בחודש שבט תש"ט עבר למחנה פרנוולד, שם שנה מספר חודשים, ובאותו קיץ היגר לניו יורק.

בט' באלול ה'תש"ט היגר לארצות הברית וייסד בית מדרש בלואר איסט סייד שבמנהטן. בשנת ה'תשט"ו מונה ליושב ראש ארגון "התאחדות הרבנים", ארגון רבני קנאי בארצות הברית ובקנדה שהוקם על ידי רבי יואל טייטלבוים מחסידות סאטמר.

בשנת ה'תשי"ט עבר לוויליאמסבורג ובשנת ה'תשל"ט עבר לקריית יואל, בה חלה, נפטר ונקבר.

שנה לאחר פטירתו, בה'תשמ"ו, יצא לאור הספר "שו"ת תפארת נפתלי", ובו כתביו תולדותיו. בשנים שלאחר מכן יצאו ספרים נוספים מסדרת הספרים "תפארת נפתלי".

קישורים חיצוניים
----------------

* **שו"ת תפארת נפתלי**, באתר HebrewBooks
* הערך "נפתלי הירצקא העניג", באתר המכלול

הערות שוליים
------------

1. ↑  רבי נפתלי הירצקא העניג אב"ד שארמאש זצ"ל - קדושי שארמאש הי"ד - אידישע וועלט פארומס, באתר www.ivelt.com
2. ↑  **תפארת נפתלי - שו"ת**, עמ' לד-לו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007520842505171
* ISNI: 0000 0000 5289 1862
* LCCN: nr93036523
* VIAF: 31872158
* WorldCat (עם VIAF): 31872158

 |
**שרוטה** הוא ספר ילדים וספרה השלישי של תמר ורטה זהבי, שיצא לאור בשנת 2007.

אופיו של הספר שרוטה הוא: אקטואליה, סיפור מהמציאות. השפה "זורמת", לעיתים יורדת מעט לגובה העיניים במיוחד בדו-שיח.

תקציר עלילת הספר שרוטה
----------------------

במסיבה המתקיימת בערב הדמות הראשית אלה מתכוננת למסיבה ומבקשת מחברתה הטובה ירוס שתקלע לה מאה צמות לכבוד המסיבה.

פיגוע רצחני משנה את תוכניותיה של הנערה, והיא הופכת מחייכנית וחברותית לשתקנית ומסוגרת. בעקבות כך היא נעזרת באיתן ובמאהר, נער ערבי שאותו היא פוגשת בבית-החולים.

העובדת הסוציאלית שמטפלת בה, אמרה לה שתכתוב על הסיפור שלה ובעקבות כך היא גילתה שכתיבה יכולה לרפא.

הדמויות בספר
------------

* **אלה:** אלה היא ילדה המאוהבת באיתן. אלה הולכת למסיבה ובה היא בטוחה שאיתן ירצה לצאת איתה התוכניות שלה משתבשות כאשר יש פיגוע במסיבה ואלה הופכת מילדה חייכנית ומאושרת לילדה עצובה ומסוגרת.
* **ירוס:** ירוס היא חברה טובה ונאמנה של אלה ועוזרת לה להתמודד עם קשייה.
* **איתן**: איתן הוא הדמות אותו אלה אהבה. לאחר הפיגוע איתן הוא יחיד שאלה מוכנה לדבר איתו וביחד הם עוברים תהליך ארוך.
* **מאהר:** מאהר הכיר את אלה בבית החולים. הוא נער ערבי שנפצע ברגליו והיה זקוק לשיקום.

הפגישה ביניהם הייתה מקרית והובילה לפגישות רבות נוספות שבהן הם דיברו על יחסי יהודים ערבים, על המצב הפוליטי והמצוקות של שני העמים.

מסרים
-----

הכותבת מנסה להעביר מסר של שוויון בין כולם וגם מסר שילדים יהודים וערביים יכולים להתחבר למרות המתיחות שיש בין העמים. היא עושה זאת בעזרת הדמויות מאהר ואלה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  שרוטה, באתר עם עובד הוצאת ספרים
2. 1 2  ספר מוקלט - "שרוטה" מאת תמר ורטה- זהבי, באתר icast audio on demand
3. 1 2  תמר ורטה זהבי, **שרוטה**
קברה של שרולטה שטיינברגר בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה
**שרולטה שטיינברגר** (בהונגרית: **Steinberger Sarolta**; ‏12 בספטמבר 1875 – 24 בנובמבר 1966) הייתה רופאת נשים יהודייה-הונגרייה, הרופאה הראשונה שסיימה את לימודיה והוסמכה באוניברסיטת בודפשט.

ביוגרפיה
--------

שרולטה ויינברגר נולדה בטִיסַהאוּילַאק אז בשטח אוסטרו-הונגריה (כיום הכפר וילוק(אנ') באוקראינה על גבול הונגריה). היא הייתה השביעית בין ילדי המשפחה היהודית האמידה. היא סיימה את בית הספר התיכון באופן פרטי ואת בחינות הבגרות עברה בגימנסיה הקלוויניסטית בקלוז' (כיום ברומניה). על פי ההחלטה משנת 1895 של הקיסר פרנץ יוזף, מלך הונגריה, ניתן היתר על ידי שר החינוך והדתות ההונגרי לאפשר כניסתן של נשים לקורסים הרפואיים, הפילוסופיים והפרמצבטיים באוניברסיטאות בהונגריה. הצו פתח את הדרך גם לשטיינברגר, שהוסמכה ב -3 בנובמבר 1900 כרופאה הראשונה שסיימה את לימודיה באוניברסיטת בודפשט. היא המשיכה את התמחותה בגינקולוגיה בחו"ל.

ב-1902 פרסמה דר' שטיינברגר מאמר בשבועון הרפואי של הונגריה בשם "תולדות הרופאות". בחזרתה הביתה מההתמחות בשווייץ התחילה לעבוד בקליניקת טאופר. הקליניקה, על שם מייסדה, וילמוש טאופר, החלה את פעילותה עוד בשנת 1881. דר' שטיינברגר מונתה בשנת 1928 כראש המחלקה הרפואית בביטוח לאומי בהונגריה (OTI) וכיהנה בתפקיד עד 1944. בשנה זו נאלצה לפרוש בשל החוקים שאסרו העסקת יהודים במוסדות הממשל הממלכתי והעירוני. היא פרשה לביתה ב-Pesthidegkút, בודפשט עד מותה ב-24 בנובמבר 1966.

מלחמת העולם השנייה
------------------

ייתכן ששטיינברגר הייתה יכולה לעזוב את הונגריה בשנת 1938, לאחר שהנאצים סיפחו את אוסטריה. המקרה של ד"ר שטיינברגר שימש דוגמה בארצות הברית לסופרז'יסטית המובילה קארי צ'פמן קאט, שביקשה מהממשל להקל על הגירת יהודים לתוך ארצות הברית לאחר עליית היטלר לשלטון בגרמניה. כלת פרס השלום העולמי, רוזיקה שווימר (יהודייה ממוצא הונגרי), פנתה לקאט כדי שתחתום על מכתב התומך ביוג'ניה מלר(אנ') ובשרולטה שטיינברגר להגר לארצות הברית, אך קאט סירבה לחתום על המכתב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שרולטה שטיינברגר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  גם נשים יכולות ללמוד באוניברסיטאות הונגריות
2. ↑  דר' שרולטה שטיינברגר, הרופאה הראשונה בהונגריה
3. ↑  גם נשים יכולות
4. ↑  הלקסיקון ההונגרי לקורות חיים
5. ↑  שרולטה שטיינברגר, הרופאה והפמיניסטית
**מועדון כדורגל הנשים זבזדה-2005 פרם** (ברוסית: **Женский Футбольный клуб «Звезда-2005» Пермь**) הוא מועדון כדורגל נשים רוסי, הנחשב למועדון כדורגל הנשים המוצלח ביותר במדינה, לאחר שהעפיל לגמר ליגת האלופות לנשים בעונת 2008/09 וזכה במירב תוארי האליפות (שישה במספר).

הקבוצה הוקמה ב-2005 ומאז היא משתתפת קבועה באליפות רוסיה בכדורגל נשים.

היסטוריה
--------

הקבוצה הוקמה ב-2005 וב-2006 כבר השתתפה באליפות רוסיה בכדורגל נשים, גביע רוסיה בכדורגל נשים ובאליפות מחוז פרם. בעונת הבכורה שלה הקבוצה זכתה באליפות מחוז פרם לאחר שלא ספגה אף שער והבקיעה 54 שערים לאורך טורניר אליפות המחוז כולו. בגביע המדינה, העפילה הקבוצה לשמינית הגמר ובליגה הקבוצה סיימה כסגנית אלופת ליגת המשנה וכבר בעונת 2007 השתתפה בליגה הבכירה.

בעונת הבכורה שלה בליגה הצטרפו לקבוצה כדורגלניות מנבחרת רוסיה בכדורגל נשים ונבחרת אוקראינה, כמו כן הוזמן אלכסנדר גריגוריאן לאמן את הקבוצה. גריגוריאן הוביל את הקבוצה לזכייה באליפות ובגביע ולדאבל היסטורי כבר בעונת הבכורה שלה, כאשר היא גוברת על מובילת הליגה רוסיאנקה ממחוז מוסקבה. הקבוצה שיחקה את כל העונה, ללא הפסד כלל. עם זכייתה באליפות, הפכה הקבוצה מפרם לקבוצה הראשונה מהעיר פרם שזכתה להשתתף בטורנירים האירופאיים, ובגביע אופ"א לנשים - טורניר כדורגל הנשים החשוב ביותר באירופה, ששינה את שמו בעונת 2009 לליגת האלופות.

בעונת 2008, הקבוצה חזרה על הישגה מהעונה הקודמת וזכתה באליפות ללא כל הפסד, והעפילה עד לגמר ליגת האלופות בעונת 2008/09. הקבוצה הייתה לאחת מארבע קבוצות כדורגל הנשים הטובות ביבשת, לאחר שגברה על מחזיקת הגביע הקודמת, פרנקפורט הגרמנית וגברה גם על ברונדבי הדנית. בעונתה המוצלחת בליגת האלופות, הקבוצה ניצחה 9 משחקים ברציפות, שהיה לשיא בטורניר הזה.

אולם, במשחק הגמר הראשון הקבוצה הפסידה 6-0 לדיסבורג 2001 הגרמנית והמאמן אלכסנדר גריגוריאן לקח על עצמו את האשמה והתפטר. במשחק השני הקבוצה סיימה בשוויון 1:1 והודחה.

בשנים 2014-2015 זכתה באליפות הליגה הרוסית. בעונת 2016 סיימה כסגנית האלופה אך זכתה בגביע הרוסי. עונה לאחר שוב זכתה באליפות הלאומית ובשנים 2018-2019 העפילה פעמיים רצופות לגמר הגביע הרוסי.

תארים
-----

* **אליפות רוסיה בכדורגל נשים** (6): 2007, 2008, 2009, 2014, 2015, 2017
* **גביע רוסיה בכדורגל נשים** (7): 2007, 2011/2012, 2012/2013, 2015, 2016, 2018, 2019
* **אליפות מחוז פרם** (1): 2006
* **ליגת האלופות לנשים**: גמר 2009

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זבזדה 2005 פרם** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של זבזדה 2005 פרם
* פרופיל הקבוצה באתר התאחדות כדורגל הנשים הרוסית

* פרופיל, באתר אופ"א

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר WorldFootball.net

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| רוסיהרוסיה ליגת העל הרוסית, עונת 2022 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| ב.ד.ב ריאזאן • דינמו מוסקבה • זבזדה 2005 • זניט • יניסיי קרסנויארסק • לוקומוטיב מוסקבה • סטרוגינו • צ'רטנובו • צסק"א מוסקבה • קרסנודאר • רובין קאזאן • רוסטוב |

 |
ז'נרל של דיוויזיה **לואי בונו** (בצרפתית: **Louis Bonneau**;‏ 7 ביולי 1851 – 26 בפברואר 1938) היה מפקד בכיר בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

בונו נולד ב-7 ביולי 1851 בוויסמבור למשפחה שבסיסה באלזס התחתית ובחר בקריירה צבאית בגיל צעיר. הוא למד בבית הספר הצבאי סן-סיר משנת 1868, הוסמך כקצין בדרגת לוטננט ב-1870 וככזה השתתף במלחמת צרפת–פרוסיה, כולל הקרבות של קולומביי וגרבלוט. הוא נפצע ליד נוסוויל ב-31 באוגוסט 1870 וקצת לאחר מכן נפל בשבי במץ שנכבשה על ידי הגרמנים.

לאחר תום המלחמה, בונו, שהחזיק בדרגת קפיטן, לימד היסטוריה בסן-סיר משנת 1874. בשנת 1884 הוא הפך לפרופסור נלווה להיסטוריה ב-École supérieure de guerre שנפתח באותה העת.

מ-1898 עד 1901 בונו החזיק בדרגת קולונל ופיקד על רגימנט הרגלים ה-62, ובשנת 1902 הועלה לדרגת ז'נרל דה בריגדה ומונה למפקד חטיבת השאסורים ה-3 כמפקדה החדשה. בשנה שלאחר מכן הוא מונה למפקד חטיבת הפרשים של הקורפוס ה-2, ובשנת 1905 מונה למפקד חטיבת הרגלים ה-37. בשנת 1907 הוא קיבל את הפיקוד על הדיוויזיה ה-41 וקודם לדרגת ז'נרל דה דיוויזיה, ובנובמבר 1910 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-7 בבזנסון.

בראש הקורפוס הזה הוא נכנס למלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914. הוא נשלח לכבוש את קול דה לגורג' בהרי הווז', ומ-7 באוגוסט לחם בקרב (הראשון) על מילוז, אחד הקרבות הכבדים הראשונים בחזית המערבית. כוחות צרפת כבשו את מילוז ב-7 באוגוסט 1914. כאשר כוחות גרמניים חזקים תקפו מצפון וממזרח לעיר ב-9 באוגוסט, נאלץ בונו להורות על חייליו לסגת לבלפור. בעקבות הנסיגה, ב-10 באוגוסט, בונו היה הראשון מתוך סדרה של גנרלים צרפתים ששוחרר מתפקידו על ידי ז'וזף ז'ופר ולא קיבל תפקיד נוסף.

בונו היה מפקד לגיון הכבוד מאז 1909. הוא נפטר בננסי ב-26 בפברואר 1938 בגיל 86.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb15294819n (data)
* The Léonore id LH//284/37 is not valid.
* VIAF: 61850287
* WorldCat: viaf-61850287

 |
**זבורטור** (ברומנית: **Zburător** "מתעופף", מהפועל הרומני: *a zbura* "לעוף" שמקורו בלטינית וולגרית *exvolare*, באיטלקית *svolare*) הוא דמות דמונית ארוטית במיתולוגיה הרומנית, בתרגום משמעותו "מעופף". בדרך כלל הוא מתואר כצעיר יפה תואר ושחור שיער, הנכנס לבתים דרך חלונות או ארובות, ומטריף בלילות את שנתן של נערות ונשים צעירות, על ידי נשיקות ועינוגים מיניים. תואם גרסה של המושג הלטיני incubus (אינקובוס)

על מיתוס ה"זבורטור" כתב המלומד הרומני, הנסיך דימיטריה קנטמיר בספרו בלטינית "תיאור מולדובה" (Descriptio Moldaviae) (1716-1714). לדבריו, הזבורטור רוח רפאים, גבר צעיר יפה תואר הפוקד באמצע הלילה את הנערות, ובמיוחד את הנשים הנשואות לא מזמן, ומקיים איתן יחסי מין שאינם נראים על ידי איש, אף לא על ידי הבעל השוכב לצידו. עם זאת ציין קנטמיר שנמצאו בעלים שחוננו בתכונות מיוחדות שתפסו "זבארטורים" כאלה והענישו אותם.

ה"זבורטור" הוא מסוכן, יש לו כוח פיתוי עצום וגורר את קרבנו למגעי מין חסרי גבולות הגורמים למותה. לפי אחד ההסברים העממיים של התופעה ה"זבורטור" אינו אלא תוצר של געגועים או חלומות של הנערות המתבגרות עצמן ודמותו כצלם הגבר הנחשק בדמיונן, באופן נדיר ישנם סיפורים שבהם מתואר ה"זבורטור" בצורת להבה בעלת ראש גבר.

המיתוס הפך לנושא פואמה רומנטית מאת הסופר יון אליאדה רדולסקו, בשם "זבורטורול" (Sburătorul, לפי הכתיב הארכאי שבו כתב המחבר). האגדה מופיעה שוב בספרות הרומנטית המאוחרת הרומנית, בשיריו של מיכאי אמינסקו - "קלין (דפי סיפור)" ו "לוצ'אפרול" (כוכב השחר) (1884).

לפעמים בטעות היו שבלבלו את מושג ה"זבורטור" עם דמויות דרקונים מסוג זמאו.

לקריאה נוספת
------------

Victor Kernbach, *Dicționar de mitologie generală*, Editura Albatros, București 1983

קישורים חיצוניים
----------------

* "מיתוס הזבורטור", מאמר באתר חינוכי רומני

הערות שוליים
------------

1. ↑  V.Kernbach עמוד 707
2. ↑  V.Kernbach עמוד 707
3. ↑  V.Kernbach עמוד 707
4. ↑  V.Kernbach עמוד 707
איור קווי דו־ממדי של הדוכלורואתאן
 **1,2 דוכלורואתאן** (**Dichloroethane**) בשמו הישן, **אתילן די כלוריד** (**Ethylenedichloride**, **EDC**) או בשמותיו האחרים **אתאן די כלוריד** וגם **שמן הולנדי** ופריאון 150, הוא פחמימן כלורידי שנוסאתו הכימית היא C2H4Cl2 ומסתו המולרית היא 99 גרם למול. 

הדוכלורואתאן הוא נוזל חסר צבע ובעל ריח הדומה לריחו של הכלורופורם.
שימושו העיקרי הוא יצירת מונומר ויניל כלוריד (VCM) שהוא חומר גלם עיקרי ליצירת PVC.
הדוכלורואתאן משמש גם ליצירת תרכובות אורגניות אחרות וכממס.

היסטוריה
--------

בשנת 1794, קבוצה של מדענים הולנדיים, חברים בארגון המדענים ההולנדיים היו הראשונים למצוא את הדוכלורואתאן.
בגלל גילויו על ידי כימאים הולנדיים, נקרא הדוכלורואתאן - שמן הולנדי או נוזל הולנדי.

הפקה
----

הדוכלורואתאן נוצר בעיקר על ידי זרז של ברזל תלת-כלורי, FeCl3 בתגובה עם אתילן וכלור Cl2:

H2C=CH2 + Cl2 → Cl-CH2-CH2-Cl
בדרך אחרת, ניתן להפיק את הדוכלורואתאן על ידי תגובה של אתילן וחומצה כלורית בתוספת חמצן וCuCl2 כזרז:

H2C=CH2 + 2 HCl + ½ O2 → Cl-CH2-CH2-Cl + H2O

שימושים
-------

### הפקת מונומר ויניל כלוריד (VCM)

בערך 80% מהדוכלורואתאן המיוצר בעולם משמש כחומר גלם לויניל כלוריד בתגובה הבאה:

Cl-CH2-CH2-Cl → H2C=CH-Cl + HCl
מה-HCl שנוצר, ניתן להשתמש בחזרה ליצירת עוד דוכלורואתאן (ראו הפקה).

### שימושים אחרים

הדוכלורואתאן שימש להמסת צבע.וכממס להסרת שמנים שימושים שנאסרו עקב רעילות החומר 
הדוכלורואתאן הופיע גם בדלקים עם עופרת.
הדוכלורואתאן משמש ליצירת טריכלורואתילן.

בטיחות
------

הדוכלורואתאן הוא חומר רעיל, גורם לשיתוך ודליק ביותר וגם נחשב למסרטן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **1,2-דיכלוראתאן** בוויקישיתוף
* 1,2-דיכלוראתאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* ארגון המדענים ההולנדים (בשפה ההולנדית)

* דוכלורואתאן באתר "עולם הכימיקאלים"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007557938605171
* GND: 4296839-2
* LCCN: sh85045438

 |
לואי-לוסיאן קלוץ
**לואי-לוסְיָאן קְלוֹץ** (בצרפתית: **Louis-Lucien Klotz**;‏ 11 בינואר 1868 – 15 ביוני 1930) היה עיתונאי ופוליטיקאי צרפתי יהודי. שימש מספר פעמים בתפקיד שר בממשלות צרפת. הטביע את חותמו עת שימש בתפקיד שר האוצר בשלביה האחרונים של מלחמת העולם הראשונה ובתקופה שלאחר המלחמה.

ביוגרפיה
--------

### שנותיו המוקדמות

לואי-לוסיאן קלוץ נולד בשנת 1868 בפריז למשפחה יהודית ממוצא אלזסי. בצעירותו למד משפטים, הוסמך כעורך דין, והחל לעסוק במקצוע זה במקביל לפעילויותיו הציבוריות.

בגיל 20 הוא הוציא את העיתון המאויר *Vie Franco-Russe* ("וי פרנקו-רוס", "חיים צרפתיים-רוסיים"), שנועד להגביר את תמיכת הציבור כלפי הברית הצרפתית-רוסית. בשנת 1892 הפך לעורך של *Voltaire* ("וולטר"), ופעל באמצעותו כנגד מה שנחשב בעיניו כמדיניותו הריאקציונית של ראש הממשלה ז'יל פרי (Ferry). ב-1895 ייסד את העיתון היומי בעל הקו הפטריוטי *Français Quotidien* ("פרנסה קוטידיאן", 'היומון הצרפתי'), שהקדיש עצמו לענייני הביטחון הלאומי הצרפתי. בהמשך התמזגו ה"קוטידיאן" ו"וולטר".

### קריירה פוליטית

קלוץ ניסה להיבחר לאספה הלאומית הצרפתית החל משנת 1893. לאחר שני כישלונות, עלה בידו להיבחר ב-1898 כציר סוציאליסט רדיקלי. הוא שמר על כסאו עד שנת 1925, ולרוב בלט בפעילותו הפוליטית, הן כציר, הן בתפקידים ציבוריים פיננסיים בכירים, בהנהלת המכס ובפיקוח על התקציב. בנוסף, קלוץ כיהן מספר פעמים כשר בממשלות צרפת קצרות-הימים של ימי הרפובליקה הצרפתית השלישית. בין 3 בנובמבר 1910 ל-2 במרץ 1911 כיהן כשר האוצר תחת ראש הממשלה אריסטיד בריאן בממשלתו השנייה. לאחר הפסקה קצרה, הוא כיהן שוב באותו תפקיד, ותחת אותו ראש ממשלה, זו הפעם בממשלתו השלישית, בין ה-27 ביוני 1911 ל-22 במרץ 1913. מיום זה ועד ל-8 בדצמבר כיהן כשר הפנים בממשלתו של לואי בארטו. כהונתו זו התאפיינה בהפגנות ובמחאות נרחבות כנגד חוק גיוס החובה לשלוש שנים. ב-12 בספטמבר 1917 התמנה קלוץ לשר האוצר בממשלתו השנייה של ז'ורז' קלמנסו. בתפקידו זה ניהל את המגעים לגבי פיצויי המלחמה שנתבעו מן הגרמנים. הנוסחה שטבע, ואשר אפיינה את מדיניותו הייתה: "הבּוֹש (Boche, כינוי גנאי לגרמנים) ישַלם". הוא כיהן כשר האוצר עד ל-20 בינואר 1920. כהונתו זו, בתקופה קריטית לכלכלת צרפת, הייתה לא מוצלחת, עד כדי כך שראש הממשלה קלמנסו תיאר אותו כ"יהודי היחיד באירופה שאינו יודע דבר בענייני כספים". להתאוששותה האיטית של צרפת מנזקי מלחמת העולם הראשונה היה חלק כלשהו בחולשתה היחסית בפרוץ מלחמת העולם השנייה.

### לאחר פרישתו

לאחר פרישתו מן החיים הפוליטיים היה קלוץ מעורב בכמה השקעות רבות-סיכון, שבהן איבד את כל כספו. בשנת 1929 הואשם במסירת המחאות ללא כיסוי, הורשע ונידון לשנתיים מאסר. שנה לאחר הרשעתו, ב-1930, נפטר בפריז. נושיו עיקלו את ביתו.

לקריאה נוספת
------------

* Alistair Horne, To Lose a Battle: France 1940. London, Macmillan, 1969.

עברית: אליסטייר הורן, כך נפלה צרפת, הוצאת מערכות, 1971

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לואי-לוסיאן קלוץ** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Horne, Alistair. To Lose a Battle.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007447651705171
* BnF: cb10276286h (data)
* GND: 1050481380
* ISNI: 0000 0001 2276 9679
* LCCN: n90638472
* NARA: 10573120
* NLP: A25079189
* NTA: 074167421
* SUDOC: 155407317
* VIAF: 17212504
* WorldCat: lccn-n90638472

 |
חלק מחברי הקבוצה, 1938
**ניקולא בורבאקי** (Nicolas Bourbaki) הוא שם עט שמאחוריו הסתתרה קבוצה של מתמטיקאים צרפתים במאה העשרים, שפרסמה, החל משנת 1935, סדרת ספרים שעסקו בהצגה קפדנית של המתמטיקה המודרנית. המשימה שנטלה על עצמה קבוצת בורבאקי הייתה לבסס את המתמטיקה על תורת הקבוצות, תוך הקפדה על פורמליות של ההוכחות, ובסך הכול יצאו במסגרת זו יותר משלושים ספרים.

תפיסת העולם המתמטית של קבוצת בורבאקי זכתה להצלחה בצרפת ובארצות הברית. בבריטניה קידם השקפה דומה המתמטיקאי ג. ה. הארדי. הנה תיאורו של המתמטיקאי בנואה מנדלברוט לתפיסת עולם זו:

> 
> התכונות הבולטות של תנועת בורבאקי היו: דבקות בסיסמה "אמנות לשם אמנות" וטישטוש מכוון של המקורות האינטואיטיביים או הפיזיקליים של הרעיונות המתמטיים
> 
> 
> 
> — מחשבות, דצמבר 1979
> 

ניקולא בורבאקי, השם שבחרו לעצמם חברי הקבוצה, הוא שמו של גנרל צרפתי שהובס במלחמת צרפת–פרוסיה. במשך תקופה ארוכה הקפידו חברי קבוצת בורבאקי להסתתר היטב מאחורי שם העט ולא להזדהות. בשנת 1949 כתב ראלף בואס מאמר ובו טען שבורבאקי הוא שם עט, ולא קיים אדם כזה. בתגובה כתב אנדרה וייל, שהתגלה מאוחר יותר כאחד מראשי הקבוצה, מכתב נרגז שבו הכחיש את דבריו של בואס. יתרה מזו, חברי קבוצת בורבאקי החלו להפיץ שמועות שבואס הוא שם עט, ולא קיים אדם כזה. לקראת סוף המאה העשרים נסדק מעטה הסודיות, ופורסמו שמותיהם של חברי הקבוצה. פעילות הקבוצה הייתה מתמשכת, וניתן למנות דורות אחדים של מתמטיקאים שפעלו מאחורי השם ניקולא בורבאקי.

חברים בקבוצה
------------

* אנרי קרטן
* קלוד שבלי
* ז'אן קולון
* ז'אן דלסאר
* ז'אן דיידונה
* שארל ארסמן
* רנה דה פוסל
* שולם מנדלברוט
* אנדרה וייל
* לורן שוורץ
* ז'אן-פייר סר
* אלכסנדר גרותנדיק
* סמואל איילנברג
* סרז' לאנג
* רוז'ה גודמאן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקולא בורבאקי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ניקולא בורבאקי (בצרפתית)

* אתר האינטרנט הרשמי של ניקולא בורבאקי (בגרמנית)

* אתר האינטרנט הרשמי של ניקולא בורבאקי (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של ניקולא בורבאקי (בספרדית)
* ניקולא בורבאקי, ברשת החברתית Goodreads

* ניקולא בורבאקי, באתר MacTutor (באנגלית)

* ניקולא בורבאקי, באתר dblp
* ניקולא בורבאקי, באתר PlanetMath
* המתמטיקאי הדגול שמעולם לא התקיים, סרטון בערוץ "TED-Ed", באתר יוטיוב
* ניקולא בורבאקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258913105171
* BIBSYS: 90227860
* BNE: XX1211066
* BnF: cb12002825g (data)
* CANTIC: a10701114
* DBLP: 00/9506
* GND: 140993142
* LCCN: n50042127
* LNB: 000085209
* NDL: 00433995
* NKC: mzk2003216545
* NLA: 35020700
* NLG: 276081
* NLP: A12602176
* NSK: 000398926
* NTA: 069582106
* RERO: 02-A000022137
* SELIBR: 178838
* SNAC: w6ns9hzt
* SUDOC: 034831541
* Trove: 794929
* VcBA: 495/137386
* VIAF: 120155551
* WorldCat: lccn-n50042127

 |
לואי דה דוראס, הרוזן השני מפברשאם
**לואי דה דוראס, הרוזן השני מפברשאם** (באנגלית: **Louis de Duras, 2nd Earl of Feversham**‏; 1641 - 19 באפריל 1709) היה אציל צרפתי שקיבל את תואר הרוזן מפברשאם באנגליה של בית סטיוארט.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד בצרפת והיה בנו השישי של גי אלדונק (1605–1665), המרקיז דה דוראס וקומט דה רוזאן. אמו הייתה אליזבת דה לה טור ד'אוברן, בתו של המרשל טורן. שניים מאחיו, ז'אק אנרי וגי אלדונק, היו מרשלים של צרפת, והוא עצמו נמנה עם ההוגנוטים.

ב-1663 הגיע לאנגליה כחלק מהפמליה של ג'יימס, הדוכס מיורק, והתאזרח בה באותה שנה. ב-19 בינואר 1673 צורף דה דוראס לאצולה האנגלית לאחר שקיבל את התואר ברון דוראס מהולנדבי, שנגזר מהאחוזה בנורת'המפטונשייר שנרכשה מהדוכס מיורק. ב-1676 נישא למרי, שהייתה בתו והיורשת של סר ג'ורג' סונדס, שבאותה שנה קיבל את תוארי ברון ת'רולי, ויקונט סונדס ורוזן פברשאם.

לאחר מות חותנו ב-1677 הוא ירש את תאריו, לאחר שקיבל לכך היתר מיוחד. כעבור שנתיים מתה אשתו. הוא מונה על ידי צ'ארלס השני למפקד האסקדרון השלישי והראשון של פרשי המשמר (Life Guards), ונשלח מחוץ לאנגליה במסגרת מספר משימות דיפלומטיות חשובות. ב-1679 התמנה לתפקיד האדון אשר על הסוסים, וכעבור שנה ללורד צ'מברלין של המלכה. ב-1682 מונה לתפקיד האדון אשר על חדר המיטות (Lord of the Bedchamber), והיה לצידו של המלך ברגעיו האחרונים כשביקש מחילה מהכנסייה הקתולית.

בתקופת שלטונו של ג'יימס השני הושבע לחבר במועצה המלכותית, וב-1685 מונה למפקד הראשי בפעולות נגד המשתתפים במרד מונמות', בהן התבלט בגלל אכזריותו כלפי הצד המובס לאחר קרב סדג'מור. בעקבות כך הוא הפך לאביר במסדר הבירית, קיבל את הפיקוד על האסקדרון הראשון של פרשי המשמר, וב-1686 מונה לפקד על הצבא שאסף ג'יימס השני בבלקהית' כדי להטיל מורא על העם. ב-1688 מונה לתפקיד הכבוד לורד לוטננט של קנט, וכיהן בו עד 1689.

לאחר המהפכה המהוללת הצליח פברשאם להתפייס עם ויליאם השלישי, בתיווכה של המלכה האלמנה קתרינה, ומונה למנהל בית החולים המלכותי על שם קתרינה הקדושה שליד מצודת לונדון ב-1698. הוא מת ללא יורשים ב-19 באפריל 1709, ונקבר בסטרנד שבלונדון; ב-21 במרץ 1740 הועברו שרידי גופתו למנזר וסטמינסטר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לואי דה דוראס, הרוזן השני מפברשאם** בוויקישיתוף
* לואי דה דוראס, הרוזן השני מפברשאם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: nr99024726
* VIAF: 46683886
* WorldCat: lccn-nr99024726

 |
**ניקולא לוגרושינו** (באיטלקית: **Nicola Logroscino**; ‏1698 – סביבות 1764) היה מלחין איטלקי בתקופת הבארוק.

חייו
----

לוגרושינו נולד בביטונטו (בארי) והיה תלמידו של פרנצ'סקו דוראנטה. ב-1738 עבד בצוותא עם לאונרדו לאו ואחרים בהפקה החפוזה של "דמטריו"; בסתיו של אותה שנה הפיק אופרה קומית, L'inganno per inganno, הראשונה בשורה ארוכה של אופרות קומיות, שהצלחתן זיכתה אותו בשם "אליל האופרה בופה" ("il Dio dell' opera buffa"). הוא יצא לפאלרמו, כנראה בשנת 1747, כמורה לקונטרפונקט; כמלחין אופרות הוא מוזכר בפעם האחרונה בשנת 1760 ומשערים שהלך לעולמו בסביבות 1763. 

ללוגרושינו מיוחסת המצאת הפינאלה האופראי הקונצרטי, אבל עד כמה שאפשר לראות מן הפרטיטורה של "גוברנאלורה" והקטעים הספורים שנותרו מאופרות אחרות, אין אות לכך שפרקי הפינאלה שלו מתקדמים במשהו לעומת אלה של לאו.

כהומוריסט מוזיקלי, לעומת זאת, הוא ראוי להיזכר ורשאי לתפוס את מקומו לצד רוסיני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקולא לוגרושינו** בוויקישיתוף

* ניקולא לוגרושינו, באתר AllMusic (באנגלית)
* ניקולא לוגרושינו, באתר MusicBrainz (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007282710105171
* BNE: XX1766133
* GND: 121409171
* ICCU: SBLV066164
* ISNI: 0000 0000 8349 6101
* LCCN: n79089445
* MusicBrainz: bac22775-647d-4af7-a257-c6cf91216fc5
* NKC: mzk2015857127
* SNAC: w6c85vhz
* Trove: 1077455
* VIAF: 435323
* WorldCat: lccn-n79089445

 |
"**החיילות**" הוא טריפטיכון מאת האמן הישראלי ניר הוד. הוא מציג שלושה תצלומים מעובדים של חיילות צה"ל. על ידי שימוש במגדר ובקיטש, מהווה העבודה ביקורת אירונית כנגד תפיסות רווחות בחברה הישראלית.

"החיילות" מציג דימויים של שלוש חיילות צה"ל המופיעות על רקע חלק, בגווני צהוב-אדום. אחת החיילות, האוחזת בידה טלפון אלחוטי, היא למעשה דמותו של האמן בלבוש דראג. הוד בחר להעצים את הצבעים בתצלום, בעזרת עיבוד ממוחשב, כך שמתקבלת תחושה נוסטלגית. היא מועצמת על ידי קיטש, המתבטא בהתייחסות אל תצלומים היסטוריים של חיילות צה"ל ועל ידי שימוש במסגרות מוזהבות.

העבודה הוצגה בשנת 1994 בתערוכה "מטא-סקס" שהתקיימה במשכן לאמנות על שם חיים אתר. בשנת 2008 הוצגה העבודה בתערוכה "ובסוף נמות - אמנות צעירה בשנות התשעים בישראל" במוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית. 

בשנת 2006 נמכרה היצירה במכירה פומבית של סותבי'ס בניו יורק בעבור 48 אלף דולר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: יגאל צלמונה, **100 שנות אמנות ישראלית**, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2010, עמ' 405-403.
2. ↑  אלינור פוקס, ‏כמה עולה עבודת האמנות היקרה ביותר בישראל?, באתר ‏מאקו‏‏, ‏6 באפריל 2014‏
**טאנה** (בביסלמה: **Tanna**) הוא אי במדינת האיים ונואטו, בדרום-מערבו של האוקיינוס השקט.

גאוגרפיה
--------

שטחו של האי הוא כ-550 קמ"ר ואוכלוסייתו מוערכת בכ-30,000 נפש. אורכו 20 ק"מ ורוחבו המרבי הוא 19 ק"מ. התושבים רובם ככולם מלנזים. האי יושב בשנת 400 לפני הספירה לערך בידי ילידים מהאיים הסמוכים.

השם טאנה, שצוטט לראשונה על ידי ג'יימס קוק, נגזר מהמילה tana בשפת הקוואמרה (אנ'), שפירושה "אדמה".

לאחר גילויו בשנת 1774 התפרסם האי באירופה שלכאורה יש בו טקסים קניבליים ולכן נחשב יעד מסוכן למסיונרים.

כיום האי ידוע בשל שתי תופעות ייחודיות:

האי ידוע בגלל את הר הגעש הפעיל יאסור (אנ'), אחד הנגישים בעולם. הזוהר שקרן מהר הגעש משך את ג'יימס קוק, האירופאי הראשון שהגיע לאי בשנת 1774.

אנתרופולוגים, היסטוריונים ופסיכולוגים מתעניינים בדת כת המטען של ג'ון פרום. "כתות המטען" היו נפוצות באיים רבים אליהם הגיע האדם הלבן. המאמינים האמינו בכוחם של הלבנים לגרום למטען להגיע מהים ומהאוויר באמצעות טקס שנראה בעיניהם כריטואל. הם ניסו לחקות את הריטואל כגון מגדל פיקוח מבמבוק ומפעילים עם אוזניות מעץ ודגלים צבעוניים קטנים. דת כת המטען האחרונה הידועה כיום היא דתו של ג'ון פרום באי טאנה, ולה מפלגה משלה המשתתפת בממשלת האיים המאוחדים של ונואטו. דת זו מצליחה למשוך אחריה חלק מתושבי האיים האחרים בוונואטו. עד היום לא נתגלו עקבותיו של אותו ג'ון פרום אגדי ולא ברור אם מדובר באגדה או באמת. יש המייחסים את מקור שמו לשיבוש של "John From America".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טאנה** בוויקישיתוף
* רועי צזנה, איך ג'ון פרום עומד לכבוש את העולם, "הידען" (2009)
* טאנה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007544607905171
* BnF: cb120480157 (data)
* LCCN: sh2006001086
* NKC: ge322638

 |
טבלת *יג'ילין* לא פתורה
**יג'ילין** (ביפנית: ヤジリン) היא סוג של חידת היגיון שפורסמה על ידי ההוצאה לאור ניקולי. היא פורסמה באנגלית בשם "Arrow Ring", כמו גם במגדיר לאליפות העולם בחידות בשנת 2005.

חוקים
-----

טבלת *יג'ילין* פתורה
המשחק מתבצע על גבי טבלה מרובעת. בהתחלה, התאים הם *מצביעים* (כוללים מספר וחץ המצביע "למעלה", "למטה", שמאלה או "ימינה") או ריקים. סוג תא נוסף, תאים שחורים, יכול להתגלות במהלך פתרון החידה.

המטרה היא לצייר לולאה אחת רציפה שלא חותכת את עצמה העוברת דרך כל תא שאינו שחור ואינו מצביע. על הלולאה "להיכנס לכל תא דרך מרכז אחת מצלעותיו, ו"לצאת" מצד אחר; כל הפניות הן בנות 90°.

לכל תא מצביע, המספר שבתוכו מציין את מספר התאים השחורים הנמצאים בכיוון אליו החץ מצביע. תאים מצביעים אינם יכולים להיות שחורים, ואינם נספרים כשחורים על ידי תאים מצביעים אחרים, אף על פי שהלולאה אינה יכולה לעבור דרכם.

בלוח פתור,

* כל תא שאינו תא מצביע, הוא או שחור או כולל בתוכו קטע מן הלולאה.
* התאים המצביעים הם מדויקים. לדוגמה, אם תא מצביע לכיוון שמאל עם המספר 3, חייבים להיות בדיוק שלושה תאים שחורים לשמאל התא המצביע באותה השורה.
* תאים שחורים אינם יכולים להיות סמוכים במאונך או במאוזן (כלומר, אינם יכולים לחלוק צלע).

יכולים להיות תאים שחורים שאינם נספרים על ידי התאים המצביעים.

שיטות פתרון
-----------

ישנן כמה נקודות שיכולות להיות לעזר בפתרון חידות *יג'ילין*:

* הצבת תאים שחורים:
	+ במקומות שבהם על פי התאים המצביעים ייתכן רק תא שחור.
	+ תאים שאינם יכולים להיות חלק מהלולאה חייבים להיות שחורים. לדוגמה, תא שמוביל ל"מבוי סתום".
* ציור הלולאה:
	+ סימון תאים שחייבים להיות חלק מהלולאה (על ידי נקודות למשל). לדוגמה, תאים הסמוכים לתא שחור.
	+ תאים שלא יכולים להיות שחורים חייבים להיות חלק מן הלולאה.

היסטוריה
--------

*יג'ילין* היא חידה מקורית של ניקולי; היא הופיעה לראשונה בכתב העת*Puzzle Communication Nikoli* מספר 86 (יוני 1999). השם ביפנית, הוא קיצור של ヤジルシ (*יג'ירושי*, חץ מכוון) ושל リンク (*רינקו*, המילה האנגלית לקשר "link").

ראו גם
------

* רשימת החידות של ניקולי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יג'ילין** בוויקישיתוף
* הדף באנגלית של ניקולי על *יג'ילין*
* Puzzle Cyclopedia, Nikoli, 2004. מסת"ב 4-89072-406-0.
* ו.ג'פרי (אורכב 14.03.2013 בארכיון Wayback Machine) (PDF)
* אתר המסביר על החידה
**נורלאגוס** (שם מדעי: ***Nuralagus***) הוא סוג נכחד של יונק ממשפחת הארנביים אשר חי בצפון-מערב האי מנורקה שבאיים הבלאריים, בים התיכון בין סוף המיוקן לפליוקן. המאובנים שלו התגלו בשנת 2011. במהלך האירוע המסיני שלפני 5 מיליון שנה, התפתח ארנב זה באיים מיורקה ומנורקה אליהם הגיע מספרד. לאחר עליית מפלס הים והתבודדות הארנב התפתח לצד היעל הבלארי וכנראה נכחד עם נדידת האיים.

לא ברור מה קרבתו של ארנב זה לקרוביו החיים. ככל הנראה התפתח הנורלאגוס מהסוג *Alilepus* או מהסוג *Trischizolagus*, שחיו בספרד לפני 3–6 מיליון שנה. ככל הנראה הזכיר אורח חייו את המין ארנב אממי (*Pentalagus furnessi*) מהאיים אממי אושימה וטוקונושימה, שבאיי ריוקיו בדרום יפן שהתפתח גם כן בסביבה מבודדת מטורפים.

במראהו היה הנורלאגוס שונה מאוד מרוב הארנביים והיה, ככל הנראה, הארנב הגדול ביותר שהיה מעולם, כתוצאה מענקיות איים. הוא הגיע לגובה חצי מטר ולמשקל 23 קילוגרם, פי שישה מהארנבון המצוי. עם זאת, הייתה לו גולגולת קטנה והיה בעל עיניים ואוזניים קטנות בהרבה מרוב הארנבים. היו לו רגליים ארוכות מאוד אך גם נוקשות כך שהיה מקפץ גרוע שהעדיף לנוע לאיטו. הוא ניזון מעשבים ומשורשים שחפר באדמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נורלאגוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**חלבג'ה** (בכורדית: **هه‌ڵه‌بجه**) היא עיר כורדית בצפון עיראק, הממוקמת כ-240 קילומטרים צפונית-מזרחית לבגדאד, בסמוך לגבול עם איראן. בזמן מלחמת איראן–עיראק הופצצה העיר על ידי הצבא העיראקי מהאוויר בנשק כימי ולאחר מכן נהרסה כליל. בראשית 2012 נאמדת אוכלוסיית העיר ב-95,175 נפשות.

טבח חלבג'ה
----------

 ערך מורחב – **הטבח בחלבג'ה**  

כוחות פשמרגה כורדים, שנתמכו על ידי איראן במהלך מלחמת איראן–עיראק, שחררו את חלבג'ה מהשלטון העיראקי בשלב הסופי של מלחמת איראן–עיראק. ב-16 במרץ 1988, לאחר יומיים של התקפות ארטילריה והפצצות קונבנציונליות מהאוויר על העיר וסביבותיה, הטילו מטוסי חיל האוויר העיראקי מכלי גז כימי על העיר. תוצאות ההתקפה היו קטלניות: לפחות 5,000 בני אדם נהרגו כתוצאה מיידית מההתקפה הכימית. ההערכה היא כי לפחות עוד 7,000 בני אדם נפצעו או סבלו ממחלות לטווח ארוך. רוב קורבנות ההתקפה על העיירה היו אזרחים כורדים.

ההתקפה כללה את גזי העצבים טבון, סארין, ו-VX. בנוסף נעשה שימוש בגז חרדל, וייתכן שגם באפלטוקסין. ההתקפה על חלבג'ה הייתה ההרסנית ביותר במהלך מערכה שמטרתה חיסול המיעוטים בצפון-עיראק. קודם לכן, באפריל 1987, עשה סדאם חוסיין שימוש בנשק כימי גם בהתקפה על 24 כפרים באזורים הכורדיים. לאחר ההתקפה הרסו כוחות קרקעיים עיראקיים את העיר לחלוטין.

במרץ 2010, לאחר נפילת משטרו של סדאם חוסיין, קבע בית המשפט הפלילי העליון בעיראק כי טבח חלבג'ה הוא רצח עם. עלי חסן אל-מג'יד, שר ההגנה העיראקי, נדון למוות על פשעיו בחלבג'ה ובמקומות נוספים, והוצא להורג.

ראו גם
------

* מלחמת איראן–עיראק

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חלבג'ה** בוויקישיתוף
* סי' ג'יי צ'ייברס, בכפר הכורדי שהותקף בגז ב-88' לא מאמינים לסדאם , באתר הארץ, 15 בדצמבר 2002
* חלבג'ה (עיראק), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ‏H̨alubčah באתר gazetteer.de (בגרמנית), יצוין כי מדובר בהערכה.
2. ↑  1988: Thousands die in Halabja gas attack, באתר ה-BBC (באנגלית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007567397405171
* BnF: cb15905025z (data)
* LCCN: n90692216
* VIAF: 151403202
* WorldCat (עם VIAF): 151403202

 |
דוב חום סורי - החיה הלאומית של סוריה
עז הבר
אייל הכרמל
**עולם החי בסוריה** כולל את כל בעלי החיים החיים בשטחה של סוריה. בעבר חיו בה מינים גדולים כמו אריות ונמרים, אך עם הזמן הם נכחדו מן האזור. כמו כן, סוריה נמצאת בנתיב נדידת עופות מרכזי בין אירואסיה ואפריקה כשתועדו בה בסך הכל עד היום כמעט כ-400 מינים של עופות.

כמו כן, לסוריה רצועת חוף בים התיכון אשר בעל מגוון מינים גדול.

גאוגרפיה
--------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.

החי בסוריה
----------

במשך השנים, פעילות אנושית השפיעה על המגוון הביולוגי של סוריה. בעבר חיו באזור האריה האסייתי, הברדלס האסייתי, הנמר (מתת-המינים נמר ערבי ונמר אנטולי), אך אלו נכחדו מן האזור, ולכן הדוב החום הסורי והזאב האפור הם הטורפים הגדולים ביותר שנותרו באזור. מינים מקומיים אחרים הם: השועל המצוי, הצבוע המפוספס, התן הזהוב, הנמייה המצויה, חמוס השלגים, הסמור המשויש, גירית הדבש, הגירית המצויה והלוטרה האירופית. משפחת החתולים מיוצגת על ידי הקרקל, חתול ביצות, חתול חולות וחתול בר. הפרסתנים כוללים את הצבי הארץ-ישראלי, צבי הזפק, אייל הכרמל, עז הבר, היעל הנובי והראם הלבן.

עשרה מינים של לווייתנים תועדו מול חופי סוריה וכן כלב ים נזירי מצוי. תועדו ארבעה מינים של צבי ים, כשהנפוץ ביותר הוא צב הים החום, וכן כ-295 מינים של דגים ימיים תועדו במי סוריה.

כמעט כ-400 מיני ציפורים תועדו במדינה.

הכחדה ומאמצי שימור
------------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.

בתרבות
------

החיה הלאומית של סוריה היא דוב חום סורי.

ראו גם
------

* החי בארץ ישראל
* החי בירדן
* החי בלבנון
* החי בים התיכון

קישורים חיצוניים
----------------

* החי בסוריה

| פאונות מדינות אסיה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אוזבקיסטן • אזרבייג'ן • איחוד האמירויות הערביות • אינדונזיה3 • איראן • אפגניסטן • ארמניה1 • בהוטן • בחריין • בנגלדש • ברוניי • גאורגיה1 • הודו • האיים המלדיביים • הפיליפינים • הרפובליקה הסינית2 • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקיה1 • טורקמניסטן • יפן • ירדן • ישראל • כווית • לאוס • לבנון • מונגוליה • מזרח טימור3 • מיאנמר • מלזיה • נפאל • סוריה • סינגפור • סרי לנקה • עומאן • עיראק • ערב הסעודית • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן1 • קטר • קירגיזסטן • קמבודיה • קפריסין • רוסיה1 • תאילנד • תימן

---

**1**חלק משטח המדינה נמצא באירופה. **2**הרפובליקה הסינית (טאיוואן) לא מוכרת על ידי האומות המאוחדות כמדינה רשמית. **3**חלק משטח המדינה נמצא באוקיאניה. | אסיה שקנאים בשמורת החולה |

 |
מפה טופוגרפית של זילנדיה
**יבשת** **שקועה** היא אזור של קרום יבשתי שגודלו נרחב אך הוא נמצא ברובו מתחת לפני הים. מונח זה משמש כמה פליאוגאולוגים וגאוגרפים בהתייחס לכמה יבשות (שאף אחת מהן אינה גדולה כמו כל אחת מהיבשות המוכרות).

ההגדרה של מונח זה אינה ברורה. אם שברי יבשות ומיקרו-יבשות שקטנים מ-2,500,000 קמ"ר, שהם כשליש משטחה של יבשת אוסטרליה, אינם נכללים, אז זילנדיה (בעלת שטח של כ-4,900,000 קמ"ר) תהיה המאפיין הגאולוגי היחיד שניתן לסווגו כיבשת שקועה.

יבשות שקועות נוספות הן, לדוגמה, ברינגיה, דוגרלנד, רמת קרגלן, מאוריציה, סאהול וסונדה.

לאורך זמן רב אנשים חיפשו אחרי יבשות שקועות והועלו השערות לגבי "יבשת אבודה" אפשרית מתחת למי האוקיינוס האטלנטי. בשנות ה-30 נערך גם חיפוש אחר למוריה, שחשבו כי הייתה יבשת שקועה בין חופי הודו ואפריקה.

ראו גם
------

* ברינגיה
* דוגרלנד
* סונדאלנד

הערות שוליים
------------

1. ↑  ATLANTIS SEARCH SHIFTS TO AEGEAN; Lost Continent Legend Held Based on False Statistics 1966 New York Times
2. ↑  "A Submerged Continent". *Los Angeles Times*. 4 באפריל 1882. נבדק ב-2019-05-28. Ignatius Donnelly has recently published a work in defence of the story that a continent known among the ancients as Atlantis was sunk in the Atlantic Ocean by an earthquake. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Submerged continent". *The Sydney Morning Herald*. 28 בנובמבר 1932. `{{cite web}}`:  (עזרה)
נורית פלג
**נורית פלג וולברג** (נולדה ב-20 במרץ 1977) היא פעילת זכויות אדם וסופרת ישראלית. פלג פועלת למען הנכים הפיזיים בישראל, ויזמה כנסים ואירועים למענם.

חייה ופעילותה הציבורית
----------------------

פלג נולדה עם מחלה גנטית בשם "דיסאוטונומיה משפחתית", המשפיעה על התפקודים הרצוניים והבלתי רצוניים של הגוף. בעלת תואר ראשון במידענות וספרות משווה, ובוגרת תואר שני במידענות בהצטיינות מטעם אוניברסיטת בר-אילן. בשנת 2005 סיימה קורס עיתונאות בבית ספר "חשיפה" מטעם האוניברסיטה הפתוחה.

בשנים 2002 – 2005 ניהלה את אתר האינטרנט של עמותת נגישות ישראל ואת פורום נכים באתר ynet. בין 2005 - 2006 הייתה מידענית ועורכת מטעם עמותת "מילבת" - עמותה ציבורית הפועלת להקל על השתלבותם של בעלי מוגבלויות בחברה. באפריל 2010 יזמה, תכננה והוציאה לפועל יום קריירה לאנשים עם מוגבלויות.

משנת 2010 עבדה מטעם חברת AllJobs בתור רכזת פרויקטים, ופעלה למען איתור מעסיקים והתאמה של עובדים בעלי מוגבלויות למעסיקים אלו. כמו כן, פועלת פלג ככתבת ועורכת פרילנסרית. ב-2014 החלה פלג לעבוד בחברת "שח"מ מקורות ביצוע", חברת בת של "מקורות", בתחום המידענות והמדיה.

פלג כתבה כתבות רבות בנושאים חברתיים הנוגעים לנכות פיזית בישראל. פרסמה שני ספרים, כשלצורך מימון וההוצאה לאור של ספרה הראשון "אהבה על גלגלים" בשנת 2006 נעזרה במימון המונים. סיפרה הראשון "אהבה על גלגלים" הומחז להצגה בשם "כיסא פנוי לאהבה" בבימויו של תומר רוסו, במסגרת חטיבת הביניים "אפק" בקריית ביאליק.

נשואה ליוסי וולברג.

ספרים
-----

* **אהבה על גלגלים**, בהוצאת פרדס הוצאה לאור, 2006 - רומן נעורים אוטוביוגרפי.
* **המלאכית של עינב**, בהוצאת פרדס הוצאה לאור, 2013 - ספר נוער.
* **השמיים הם לא הגבול**, בהוצאת ספרי צמרת, 2020 - ספר עיון.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר הבית של נורית פלג
* רשימת הפרסומים של נורית פלג, בקטלוג הספרייה הלאומית
* מאמרים מאת נורית פלג באתר נגישות ישראל
* נורית פלג באתר העמותה הישראלית לדיסאוטונומיה משפחתית
* נורית פלג, למרות כל המגבלות, באתר ynet, 16 בדצמבר 2004
* נורית פלג וולברג, כמה קשה למצוא עבודת חלומות?, באתר ynet, 15 ביוני 2014
* יעל בן שלוש, אהובה על גלגלים(הקישור אינו פעיל) - באתר ללא הגבלה, 9 בדצמבר 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  פורצים את החומה ב"יום קריירה לאנשים עם מוגבלויות", באתר מטה מאבק הנכים
2. ↑  החוויה הכי מדהימה שהייתה לי! מאת נורית פלג וולברג, באתר לאו דווקא

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007462401305171
* LCCN: nr2007000654
* VIAF: 36883935
* WorldCat (עם VIAF): 36883935

 |
טבלת *יג'יסן קזוסן* לא פתורה
**יג'יסן קזוסן** (ביפנית: やじさんかずさん) היא סוג של חידת היגיון שפורסמה על ידי ההוצאה לאור ניקולי.

חוקים
-----

טבלת *יג'יסן קזוסן* פתורה
המשחק נערך על גבי טבלה מרובעת. המבנה של הלוח דומה מאוד לזה שליג'ילין: תחילה ישנם תאים *מצביעים* (כוללים מספר וחץ המצביע "למעלה", "למטה", שמאלה או "ימינה") או ריקים. סוג תא נוסף, תאים שחורים, יכול להתגלות במהלך פתרון החידה.

המטרה היא לצייר לולאה אחת רציפה שלא חותכת את עצמה העוברת דרך כל תא שאינו שחור ואינו מצביע. על הלולאה "להיכנס לכל תא דרך מרכז אחת מצלעותיו, ו"לצאת" מצד אחר; כל הפניות הן בנות 90°.

לכל תא מצביע, המספר שבתוכו מציין את מספר התאים השחורים הנמצאים בכיוון אליו החץ מצביע. שלא כמו בחידות אחרות של ניקולי, החידוש שבמשחק, הוא שיכולים להיות תאים מצביעים מטעים; יכולים להיות מצביעים לא נכונים, וכן יכולים להיות מצביעים הסותרים מצביעים אחרים. האתגר במשחק הוא לגלות 
אילו מן התאים המצביעים הם לא נכונים ואילו נכונים. תא שהתגלה כלא נכון, נצבע בשחור והמידע שבו הופך ללא תקף משלב זה ואילך.

בסוף המשחק:

* כל תא שאינו תא מצביע, הופך להיות או שחור או שיכלול בתוכו קטע מן הלולאה.
* תאים שחורים אינם יכולים להיות סמוכים במאונך או במאוזן (כלומר, אינם יכולים לחלוק צלע).

יכולים להיות תאים שחורים שאינם נספרים על ידי התאים המצביעים.

שיטות פתרון
-----------

מכיוון שישנם רמזים מטעים בטבלה, יהיה קשה למצוא נקודת פתיחה נוחה. נקודה שבכל זאת יהיה נוח להתחיל עמה היא מציאת ערכים לא הגיוניים: משום שתאים שחורים אינם יכולים להיות סמוכים (לחלוק צלע), רק חצי מהתאים בכל שורה או טור יכולים להיות מושחרים.

ראו גם
------

* רשימת החידות של ניקולי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יג'יסן קזוסן** בוויקישיתוף
* הדף באנגלית של ניקולי על *יג'יסן קזוסן*
* אתר המסביר על החידה
**גדול-עין אטלנטי** (שם מדעי: *Megalops atlanticus*) הוא מין של דג גרם מסדרת הטרפוניים המצוי בחופי ימים, לגונות וגדות נהר סביב האוקיינוס האטלנטי ובאזור תעלת פנמה גם באוקיינוס השקט.

זהו דג גדול מאוד שיכול להגיע לאורך 2.5 מ' ולמשקל 161 ק"ג והוא טורף רעבתן היכול לצוד מגוון מינים קטנים יותר. הוא בעל שלפוחית אוויר גדולה, ראש עבה עם לסתות מודגשות בעלות שיניים חדות מאוד, סנפירים חדים בעיקר סביב הזנב וזנב גדול וישר. הקשקשים גדולים וצבעם אפור כסוף-כחול. כפי ששמו מרמז העיניים גדולות ונמצאות בקצה הראש ליד הלסתות.

דג זה נודד בקבוצות קטנות ברחבי האוקיינוס האטלנטי מנובה סקוטיה בצפון עד לחופי ארגנטינה בדרום, אך מצוי בעיקר באזורים הטרופיים. הוא מחפש להקות דגים קטנים, קיפוניים, ספרוסיים ומגוון גם בדיונונים וסרטנים. לדג זה מעט מאוד טורפים עקב גודלו ותוקפנותו.

הוא נידוג על ידי אנשים הן למאכל והן לספורט ימי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גדול-עין אטלנטי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* FB
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  גדול-עין אטלנטי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**טופס 250** (שמות נוספים : טופס תאונת עבודה, טופס ב.ל. 250) של המוסד לביטוח לאומי מיועד למתן טיפול רפואי ראשוני לעובד שכיר שנפגע בתאונת עבודה.

הגדרה
-----

עובד שאירעה לו פגיעה בעבודה או מחלת מקצוע, זכאי לתשלום דמי פגיעה עד 91 ימים בעבור אי כושרו לעבוד בעבודתו או בעבודה מתאימה אחרת. גם תאונת דרכים בדרך לעבודה או ממנה נחשבת תאונת עבודה.

הטופס ימולא על כל פרטיו על ידי המעסיק או מי שימונה על ידו (כולל חתימה וחותמת העסק). על המעסיק להקפיד למסור את הטופס רק במקרה של תאונת עבודה.

להבדיל מעובד שכיר, עובד עצמאי אשר נפגע בתאונת עבודה ימלא טופס **ב.ל. 283**.

מטרת טופס 250
-------------

הטופס נועד למתן טיפול רפואי ראשוני בקופת חולים, או במקרי חירום לטיפול בחדר מיון לשם הגשת עזרה ראשונה. הטופס מיועד לעובד שכיר שנפגע בתאונת עבודה. המעסיק נדרש למלא את כל הפרטים בטופס, לחתום עליו, ולמסור אותו לביטוח לאומי לצורך קבלת דמי פגיעה.

מילוי טופס 250
--------------

בטופס 250 יש למלא את פרטי העובד הנפגע כולל מספר תעודת זהות, את פרטי המעסיק כולל מספר תיק ניכויים של מס הכנסה.

חובה למלא פרטים מדויקים ונרחבים על התאונה: לפרט בהרחבה את נסיבות התאונה ולציין את התאריך והשעה שהיא התרחשה, המקום הספציפי שבו אירעה. בנוסף יש למלא את הפרטים של קופת החולים של העובד ואבחנתו הרפואית של הרופא הבודק.

את הטופס יש להגיש לרופא בקופת חולים שבה העובד חבר. יש לבקש מהרופא המטפל תעודה רפואית לנפגע בעבודה. התעודה מהרופא מהווה אישור מחלה לתאונת עבודה. לאחר קבלת הטופס החתום על ידי הרופא, קופת חולים מחויבת להעניק לעובד שנפגע את כל הטיפולים הרפואיים הדרושים עד להחלמתו.

טופס 250 אינו מהווה אישור הכרה בתאונה כפגיעה בעבודה עבודה.

גם לאחר הגשת הטופס רצוי ומומלץ להמשיך ללכת לבדיקות רפואיות בשל כל בעיה רפואית, ולשמור את התיעוד הרפואי, לצורך קבלת דמי פגיעה. בנוסף לטופס 250, יש למלא **טופס 211**, שהוא טופס תביעה לדמי פגיעה. את שני הטפסים בצירוף תעודת מחלה ומסמכים רפואיים מהרופא המטפל ומבית החולים, יש להגיש לביטוח לאומי כדי שהוא יכיר באירוע כתאונת עבודה. המעסיק נדרש לחתום גם על טופס 211 לדמי פגיעה, ובמקרה שהמעסיק לא מוכן לחתום עליו מכל סיבה שהיא, צריך ליידע את המוסד לביטוח לאומי על כך. ברוב המקרים המוסד לביטוח לאומי יפנה ישירות אל המעסיק וימשיך לטפל בתביעה.

לאחר הכרת התאונה כתאונת עבודה
-----------------------------

לאחר שהתאונה מוכרת כתאונת עבודה, משולמים דמי פגיעה בגובה של 75% משכר הנפגע ברוטו לפני התאונה למשך עד 91 ימים ממועד הפגיעה. כאשר העובד לא החלים במשך תקופה זו, יש להגיש תביעה לקביעת דרגת נכות מעבודה. במידה והתביעה מוצדקת משולמת קצבת נכות זמנית ולאחר מכן נקבעת הנכות הצמיתה, וכאשר היא גבוהה מ-10% יתקבל מענק חד-פעמי או קצבה קבועה.

חשיבות מילוי הטופס אינה רק עוזרת לקבל טיפול רפואי מקופת החולים ולקבל תעודה רפואית לנפגע בעבודה מהרופא המטפל, אלא גם יכולה בהמשך ההליכים לעזור כתמיכה וראיות מסייעות במקרה והעניין יגיע לתביעה עתידית בבית המשפט.

קישורים חיצוניים
----------------

* טופס למתן טיפול רפואי לנפגעי עבודה (בל|250) באתר המוסד לביטוח לאומי
* טופס למתן טיפול רפואי לנפגעי עבודה (בל|250) למילוי מקוון
* מה עושים כאשר נפגעתם בתאונת עבודה? - אתר קופת חולים מכבי
* מה לעשות במקרה של תאונת עבודה (מדינת ישראל - משרד החינוך)

הערות שוליים
------------

1. ↑  טופס למתן טיפול רפואי לנפגע בעבודה - שכר (250) המוסד לביטוח לאומי