recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מכתב לילד** הוא קטע מתוך מכתבים של זלדה שנכתבו בירושלים, בשנות ה-30–40 בקירוב ונמצאו ב-2015, אז הם נאספו והגיעו לקדם (בית מכירות פומביות) למכירה פומבית. באותה שנה הרבה אנשים ראו את המכתבים וציטטו מהם קטעים שונים.

מקור הקטע
---------

קטע מתוך מכתבים שכתבה זלדה
קטע מתוך מכתבים שכתבה זלדה
המכתבים הללו נכתבו לנער דוד צבי הילמן ולבני משפחתו (שהיו קרוביה של זלדה). חלק מהמכתבים נכתבו לרגל הגיעו של הנער לגיל המצוות וחלק נכתבו לקראת נישואיו. זלדה מייעצת במכתביה הצעות לדרך חיים: לא לחיות לפי "מה יאמרו" ולא לשקוע בביקורת עצמית. במילים שלה מתוך אחד המכתבים:

> 
> פעמים אני חושבת שהחטא הנורא והאפל ביותר של האדם הוא לחשוב רעות על עצמו (אני קוראת לזה להביט על עצמו 'בעיני השכנים' ולא בעיני האינסוף). ואין בזה ענווה כלל – כי אם רפיון ובריחה מבניין החיים, שהוא כמדומני אחד מיסודות היהדות. אהוב את האלוהי שבך ואת כישרונותיך שהם טיפה ממקור הנצח. אני מאמינה בכוחותיך ובעתידך
> 
> 
> 
> 

דוד צבי הילמן הוא קרוב משפחתה של זלדה מצד דבורה, אמו של דוד, שהייתה בת דודתהּ של זלדה.

במכתב אחר שכנראה נשלח לכבוד חגיגת בר המצווה של דוד, זלדה כותבת:

> 
> היום אתה כבר גדול, חזק ואמץ בחור. כל כך קשה להיות גדול. אנחנו ידידים דוד ואני מתפללת עליך עכשו כמו על עצמי, יתן לך א-ל-ה-ים לב טהור וחיי יצירה ברוכים. החיים יכולים להיות וצריכים להיות יקרים ומפוארים...
> 
> 
> 
>

ראו גם
------

* זלדה
* דוד צבי הילמן

קישורים חיצוניים
----------------

* "החטא הנורא והאפל ביותר של האדם, לחשוב רעות על עצמו" - מפניני זלדה, באתר נוטריקון, ‏20.7.2015

הערות שוליים
------------

1. 1 2  שלושה מכתבים מהמשוררת זלדה – שנות ה-30–40, באתר bidspirit, מידע מתוך מכתב שמוצג למכירה
2. ↑  סיון רהב-מאיר, רגעים פוליטיים ורגעים נצחיים, באתר ערוץ 7 - דעות, ‏05.09.15
**מחלף בנציון נתניהו** (ידוע גם בשמו המקוצר **מחלף בנציון**) הוא מחלף בצפון ירושלים, המחלף מחבר בין כביש 4197 לכביש 50 (כביש בגין) הקרוי על שם בנציון נתניהו.

המחלף משרת את תושבי השכונות הצפוניות נווה יעקב ופסגת זאב שכן הוא מתפקד ככביש גישה מהיר יותר לכביש בגין (כביש 50) שחוצה את ירושלים ומחבר בין שכונות בכל חלקי העיר וכביש 443. מטרת הכביש הייתה להפחית את העומס על צומת הגבעה הצרפתית, במהלך העבודות התעוררה מחאה מצד תושבי שכונת בית חנינא שמחו על מעבר הכביש בסמוך לביתם.

היסטוריה
--------

מחלף בנציון נתניהו והגשר בקצה כביש 4197 אשר עמודיו ניצבים על קרקע ישראלית מעל נחל עטרותמחלף בנציון נתניהו והגשר בקצה כביש 4197 אשר עמודיו ניצבים על קרקע ישראלית מעל נחל עטרות
העבודות להקמת המחלף החלו ב-2011 ועלות הקמתו של המחלף מוערכת בכ-190 מיליון ש"ח.

עוד ביולי 2012, מספר חודשים לאחר מותו של בנציון נתניהו אושרה הנצחתו של בנציון נתניהו וזאת בניגוד לנוהל של המחלקה להקצאת שמות בעיריית ירושלים, על פיו יש להמתין שלוש שנים בין מותו של אדם לבין חניכת רחוב על שמו, לטענת העירייה הדבר נובע מהעובדה שמדובר במחלף ולא רחוב וזאת בנוסף לאישורו של היועץ המשפטי של עיריית ירושלים, אמנון מרחב.

המחלף נחנך במאי 2013 המחלף נחנך בטקס בהשתתפותם של בנו של בנציון, ראש הממשלה בנימין נתניהו,שר התחבורה, ישראל כ"ץ חברי מועצת העיר ירושלים וחבר הכנסת דודי אמסלם. שר התחבורה אף ציין שהמחלף והכביש שמשמש אותו מצטרף לסדרת פרויקטים בתחום התחבורה שנמצאים בשלבי פיתוח מתקדמים, בהם הרכבת המהירה בין תל אביב לירושלים ועבודות תשתית במחלף שער הגיא.

להקמת כביש 4197 והמחלף נלוו התנגדויות של ארגוני שמאל בטענה שהוא עובר בשטחים בבעלות פלסטינית. כדי להימנע מהפקעת אדמות אלו, נסלל החיבור של הכביש למחלף על גבי גשר באורך 200 מטרים, אשר עמודיו ניצבים על קרקע ישראלית מעל נחל עטרות. בנוסף, הורחבו כבישים בסמוך למחלף.

ב-7 ביוני 2023 הונח על-ידי אנשי מחאת יוצאי מערך המבצעים המיוחדים שלט מחאה על אנדרטה שבמחלף, שבו כונה המחלף "מחלף ע"ש אבי הדיקטטור". נתניהו גינה את הפעולה והגיש תלונה במשטרה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  שם המחלף לפי פרסום זה
2. ↑  מחלף בנציון נתניהו
3. ↑  יוסי אלי, בקרוב בירושלים: מחלף על שם בנציון נתניהו, באתר nrg‏, 9 ביולי 2012
4. ↑  אלי בן דוד, בירושלים נחנך כביש 20, מחלף על שם פרופ' בנציון נתניהו, באתר JDN, ‏5 במאי 2013
5. ↑  ניר חסון, בהליך מקוצר: נחנך מחלף בירושלים על שם אביו של נתניהו, באתר הארץ, 5 במאי 2013
6. ↑  הילה רויזנמן, נחנך מחלף על שם בנציון נתניהו, באתר ירושליםנט, ‏5 במאי 2013
7. ↑  יקותיאל צפרי, פטנט עולמי עוקף הפקעה - mynet ירושלים, באתר web.archive.org, ‏16 בנובמבר, 2008
8. ↑  איתמר אייכנר, אדם קוטב, שלט מחאה הונח על אנדרטה במחלף לזכר אביו של נתניהו, רה"מ: "אנשים שפלים", באתר ynet, 7 ביוני 2023.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**מחלף יגאל ידין** | **מחלפים בכביש 50** | **הבא**:**צומת עטרות** |
**ויליאם מקארתור** (באנגלית: **William Surles McArthur**; נולד ב-16 ביולי 1951 בליינבורג, קרולינה הצפונית) הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א. הוא היה מפקד משלחת קבועה מס' 12 לתחנת החלל הבין-לאומית.

ביוגרפיה
--------

ויליאם מקארתור נולד בקרולינה הצפונית וגדל בעיירה רד ספרינגס. הוא למד באקדמיה הצבאית של ארצות הברית וסיים אותה שנת 1973 עם תואר ראשון במדעים והנדסה. לאחר סיום הלימודים הוא עבר קורס טיס והחל לשרת ביחידות של חיל האוויר של ארצות הברית. בין היתר הוא שירת בקוריאה הדרומית. בשנת 1983 הוא קיבל תואר שני ממכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה בהנדסת אווירונאוטיקה.

בשנת 1987 מקארתור קיבל הסמכה כטייס ניסוי והחל לעבוד בנאס"א. בשנת 1990 הוא נבחר ליחידת האסטרונאוטים.

במהלך שירותו הוא הגיע ל-9,000 שעות טיסה ב-41 כלי טיס.

שירות בתחום החלל
----------------

בשנת 1993 מקארתור השתתף במשימת STS-58 של מעבורת החלל קולומביה כמומחה משימה (ג'ון בלאהה היה מפקד הצוות). המטרה העיקרית הייתה בדיקת השפעת חוסר משקל על פעילות ובריאות אנשי הצוות. בשנת 1995 הוא טס בפעם השנייה על סיפון מעבורת החלל אטלנטיס טיסת STS-74 כמומחה משימה (קנת קמרון היה מפקד צוות). המטרה העיקרית הייתה לבצע עגינה שנייה של מעבורת חלל לתחנת החלל מיר, להביא אספקה ולבצע מספר ניסויים. בשנת 2000 מקארתור היה מומחה משימה של STS-92 של מעבורת החלל דיסקברי (בריאן דאפי היה מפקד צוות). המטרה של המשימה הייתה להמשיך בניית תחנת החלל הבין-לאומית. במהלך טיסה זו הוא ביצע פעמיים פעילות חוץ-רכבית באורך כולל של כ-13 שעות. בשנת 2005 הוא הגיע לתחנת החלל הבין-לאומית בחללית סויוז TMA-7 והיה מפקד [משלחת מס' 12 לתחנת החלל הבין-לאומית]]. במהלך טיסה זו הוא ביצע פעמיים פעילות חוץ-רכבית באורך כולל של כ-11 שעות. הוא חזר לכדור הארץ לאחר כחצי שנה.

בשנת 2007 מקארתור עזב את יחידת האסטרונאוטים ועבר לעבודה במרכז החלל ג'ונסון. הוא פרש מעבודה בשנת 2017.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויליאם מקארתור** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה
שרירי החזה והזרוע במבט קדמי

**שריר החזה הקטן** (TA: Musculus pectoralis minor) הוא שריר דק בעל צורה משולשת, הנמצא בחלקו הקדמי של כלוב הצלעות, עמוק יותר משריר החזה הגדול. השריר נאחז בכלוב הצלעות בצידו האחד ובעצם השכם בצידו השני וכך יכול לתפקד כמייצב של עצם השכם או בהנעתה לכיוון מטה וקדימה על כלוב הצלעות (פעולה העשויה להתבטא בהבלטת הזווית התחתונה של עצם השכם). כאשר עצם השכם מקובעת לכלוב הצלעות על ידי שרירים אחרים, יכול שריר החזה הקטן לתפקד כשריר עזר בשאיפה מאומצת על ידי הרמת הצלעות.

תיאור
-----

תחילתו של שריר החזה הקטן בצלעות מספר שלוש, ארבע וחמש, בסמוך לסחוס הצלעי. השריר נאחז בצידו המרוחק בזיז החרטום של עצם השכם.

את השריר עוטפת רקמה פיברוטית חזקה המכונה חיתולית הבריח והחזה (Fascia clavipectoralis).

עצבוב
-----

שריר החזה הקטן מעוצבב על ידי שורשי העצב הצווארי השמיני והחזי הראשון (C8, T1) דרך **עצב החזה הקידמי התיכון** (Nervus pectoralis medialis).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שריר החזה הקטן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TA98: A04.4.01.006

 |
תמונה לא משופרת של קשת בענן מונוכרומטית, שצולמה ליד מיניאפוליס, מינסוטה, ארצות הברית ביולי 1980.
 קשת בענן מונוכרומטית כפולה שצולמה בחוף סידר פוינט בסנדאסקי (אנ'), אוהיו, 29 באוגוסט 2022.
**קשת בענן מונוכרומטית** או **קשת בענן אדומה** (באנגלית: **Monochrome Rainbow** או **Red Rainbow**) היא תופעה אופטית ומטאורולוגית נדירה של הקשת הרב-צבעונית. אף על פי שתהליך היווצרותו זהה לזה של קשת רגילה (כלומר השתקפות/שבירה של אור בטיפות מים), קשת בענן מונוכרומטית דורשת שהשמש תהיה בזמן זריחת או שקיעת השמש. הזווית הנמוכה של השמש גורמת לאור לעבור מרחק ארוך יותר דרך האטמוספירה, מה שגורם לאורכי גל קצרים יותר של אור, כגון כחול, ירוק וצהוב, להתפזר ולהשאיר בעיקר אדום.

לקריאה נוספת
------------

* Sistek, Scott (24 בנובמבר 2011). "Red Rainbows, Glorious Sunrises and a Very Unlucky Weather Station". KOMO News. נבדק ב-27 ביוני 2013. `{{cite news}}`:  (עזרה)
* Cowley, Les. "Red Rainbows". Atmospheric Optics. נבדק ב-22 ביוני 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קשת בענן מונוכרומטית** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Groth, Ed; Foster, Jim (2011-09-10). "Red Rainbow at Sunrise - Earth Science Picture of the Day". NASA Earth Science Division. ארכיון מ-2013-04-05. נבדק ב-2013-06-27.
**בסיס חיל האוויר אל-עודייד** (באנגלית: **Al Udeid Air Base** בערבית :**قاعدة العديد الجوية**) הוא אחד משני בסיסים צבאיים מדרום־מערב לדוחה בירת קטר. הוא ידוע גם בשם נמל התעופה של אבו נח'לה (مطار أبو نخلة).

הבסיס משמש את חיל האוויר הקטרי, חיל האוויר של ארצות הברית, חיל האוויר המלכותי וכוחות זרים אחרים. בנוסף הוא משמש כמפקדה קדמית של פיקוד מרכז של ארצות הברית.

בשנת 1999, אמיר קטר חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני, אמר לפקידים אמריקאים שהוא רוצה לראות עד 10,000 אנשי שירות אמריקאים מוצבים באופן קבוע באל-עודייד. על פי דיווחים בתקשורת ביוני 2017, הבסיס אירח למעלה מ-11,000 כוחות של הקואליציה נגד דאעש בראשות ארצות הברית שהכילה יותר מ-100 מטוסים מבצעיים.

זהו הבסיס הצבאי האמריקאי הגדול ביותר במזרח התיכון.

היסטוריה
--------

### חיל האוויר של ארצות הברית

לאחר פעולות צבאיות משותפות במהלך מלחמת המפרץ ב-1991, סיכמו קטר וארצות הברית על הסכם שיתוף פעולה הגנה שהורחב לאחר מכן. בשנת 1996, קטאר בנתה את בסיס האוויר אל-עודייד בעלות של יותר ממיליארד דולר. ארצות הברית השתמשה לראשונה בבסיס הסודי דאז בסוף ספטמבר 2001, כאשר חיל האוויר היה צריך מקום למטוסיו שפעלו באפגניסטן. לארצות הברית יש כמעט 40,000 אנשי צבא במזרח התיכון. הצי החמישי של ארצות הברית נמצא בבחריין ויש לו 28,000 אנשי צבא בכווית, בחריין וקטאר. הממלכות, כולל קטאר, מכסות 60 אחוז מהעלויות התפעול של הבסיס שמוערכות ב-650 מיליון דולר אמריקאי.

ההכרה הרשמית של הבסיס הגיעה במרץ 2002, כאשר סגן נשיא ארצות הברית דיק צ'ייני ביקר בבסיס עם חבורת עיתונאים אמריקאים. באפריל 2003, זמן קצר לאחר תחילת הפלישה לעיראק בהובלת ארצות הברית, עבר מרכז המבצעים האווירי הקרבי של ארצות הברית למזרח התיכון מבסיס אוויר פרינס סולטן בערב הסעודית למה שהיה אז מטה גיבוי שנבנה שנה קודם לכן בקטאר. נתפס כמקום נוח יותר לביסוס חיילים אמריקאים.

אל-עודייד ומתקנים אחרים בקטאר משמשים כמוקדי לוגיסטיקה, פיקוד ובסיס עבור אזור המבצעים של פיקוד מרכז ארצות הברית (CENTCOM), ומפקחים על הפעולות האוויריות של ארצות הברית במדינות שונות, בהם עיראק, אפגניסטן וסוריה

ב-3 בינואר 2024 הודיעה ארצות הברית כי היא מאריכה את שהיותה בבסיס לעוד כ-10 שנים לפחות.

### חיל האוויר המלכותי

בין השנים 2004 ו-2009 שימש הבסיס האווירי את חיל האוויר המלכותי עם מטוסי תובלה ומטוסי סילון מהירים לתמיכה במבצע טליק (מלחמת עיראק) ובמבצע הריק (מלחמת באפגניסטן).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בסיס חיל האוויר אל-עודייד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Embassy of Qatar – H.H. The Emir". אורכב מ-המקור ב-29 בינואר 2012. נבדק ב-2 במרץ 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  US 'mystified' over Gulf states' position towards Qatar
3. ↑  "U.S. Bases in the Middle East".
4. ↑  Zeynalov, Mahir (25 בדצמבר 2017). "Defending Allies: Here is how much US Gains from Policing World". *The Globe Post* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-05-10. `{{cite news}}`:  (עזרה)
5. ↑  Aftereffects Bases; U.S. Will Move Air Operations To Qatar Base NYT, 28 April 2003.
6. ↑  Inside the Air War Over Syria: A High Altitude ‘Poker Game’ NYT, 23 May 2017.
7. ↑  Jonathan Landay and Kanishka Singh, US reaches deal to extend military presence at Qatar base, reuters, ‏3.1.2024

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"בסיס חיל האוויר אל-עודייד"**.
פירוש נוסף ערך זה עוסק באלת הקשת במיתולוגיה היוונית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו איריס (פירושונים).

פסל ראשה של איריס, מתוך אפריז הפרתנון, 648 - 632 לפנה"ס לערך, מוזיאון הלובר.
המיתוסים היווניים מספרים כי בשעה שהקשת בענן מחברת את השמים עם האדמה, האלה **איריס** מעבירה את דבר האלים אל בני האדם
**איריס** (ביוונית עתיקה: **Ἶρις**) הייתה אלת הקשת בענן במיתולוגיה היוונית. במקרים מסוימים הייתה האנשה של הקשת בענן, ושליחת האלים. תפקידה היה להעביר את פקודותיהם והוראותיהם של האלים אל בני האדם, ועל מנת למלא את תפקידה זה היא נעה במהירויות עצומות והגיעה אל האדמה, מעמקי הים ואף אל העולם התחתון. היא בייחוד נזכרת כשליחתה של הרה, מלכת האלים.

במיתולוגיה הרומית נקראת מקבילתה של איריס ארקה.

איריס הייתה בתם של הטיטאן תאומס ושל האוקיינידית אלקטרה, ואחותן של ההרפיות, בעלה היה האל זפירוס.

בנוסף הייתה לה אחות תאומה ששמה אקרה (שאין לה מקבילה במיתולוגיה רומית כמו אחותה בגלל שהייתה ידועה פחות) והיא בגדה באלים אולימפיים ותמכה בטיטאנים, הייתה שליחת הטיטאנים ובעוד שאחותה איריס תמכה באולימפיים, גורלה של אקרה היה שהיא נזרקה על ידי זאוס לטרטרוס עם הטיטאנים והיא התפוגגה.

באמנות היא תוארה, על פי רוב, כאישה צעירה בעלת כנפי זהב, המחזיקה בידיה מטה שליחים וכד מים. ייצוגה האמנותי לא רב, והיא מופיעה בעיקר על כדים יוונים.

אסטרואיד איריס 7, שנתגלה ב-13 באוגוסט 1847, נקרא על שמה. אסטרואיד זה זכה בשמה בשל קרבתו הרבה לאסטרואיד יונו, שהוא עצמו קרוי על שמה של יונו, מקבילתה הרומאית של הרה.

משמה של האלה נגזר המונח "איריס" בלטינית, וממנה באנגלית ובשפות נוספות, שפרושו "קשת בענן". ממונח זה נגזרו מונחים נוספים: קשתית העין - החלק הצבעוני של העין, שמה של המתכת אירידיום ושמו של הפרח אירוס בעל מגוון הצבעים.

ראו גם
------

* הרמס, שליח האלים

לקריאה נוספת
------------

Grimal, Pierre (1996). "Iris". The Dictionary of Classical Mythology. ISBN 978-0-631-20102-1. pp. 237–238.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איריס** בוויקישיתוף
* איריס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

ביאורים
-------

1. ↑  במיתולוגיה היוונית ובמיתולוגיה הרומית, כל מי שנזרק לטרטרוס מתפוגג, חוץ מהטיטאנים שעונשם נצחי.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007563822605171
* GND: 129680761
* LCCN: no2017092258
* SUDOC: 164252150
* VIAF: 52774853
* WorldCat: viaf-52774853

 |
אקדח נורים מודרני טיפוסי בקוטר 18.53 מ"מ, מתוצרת חברת אוריון
**אקדח נורים** הוא אקדח היורה נורים המשמשים בדרך כלל כאות מצוקה. לעיתים ישמשו הנורים אות תקשורת בים או בין מטוסים ואנשים על הקרקע. אקדח נורים הוא פריט נפוץ בערכות הצלה.

הסוג הנפוץ ביותר של אקדח נורים קרוי "אקדח ורי" על שם אדוארד וילסון ורי (1847–1910), קצין ים אמריקאי שפיתח את השימוש באקדח בריחי ליריה אחת של נור. גרסאות מודרניות של האקדח עשויות מפלסטיק עמיד בצבעים שונים. במדינות כמו הממלכה המאוחדת, בהן יש הגבלות שימוש חמורות בכלי ירייה, השימוש באקדח נורים אינו כה נפוץ כציוד הצלה בספינות.

כדי לקבל אפקטיביות מלאה של הנור, וכדי שהמחפש יאכן את היורה כמה שיותר קרוב, יש לירות את הנור בזווית ישרה. בצורה זו הנור ישהה באוויר יותר זמן ויסמן את מיקומו של היורה בצורה מדויקת. הנור ניצת בגובה של כ-100 מטרים, וצבעו של נור מצוקה אדום. לנורים משוכללים מחובר מצנח קטן המגדיל את זמן השהיה באוויר, ומגביר את סיכויי הזיהוי.

בשימושי תקשורת צבאית יורים נורים בצבעים שונים, כאשר לכל צבע יש משמעות על פי פקודות הקרב של היחידה או על פי מה שנקבע מראש.

גרסאות של אקדח נורים שהיו בשימוש במלחמת העולם השנייה, היו בעלות קדח של 25.4 מ"מ. גרסאות מודרניות יותר הן בעלות קדח של 18.53 מ"מ.

אקדח נורים אינו נשק התקפי, אולם במלחמת העולם השנייה תכננו מהנדסים גרמנים כמה דגמים של אקדח נורים היורה רימוני יד. ידועים גם מקרים של טייסים שהשתמשו באקדח נורים כנשק הגנתי, לאחר שצנחו בשטח אויב. כמו כן, במלחמת יום הכיפורים במהלך קרב מרסה תלמאת הצית קצין מחיל הים הישראלי ספינת ברטרם מצרית בעזרת ירי מאקדח זיקוקים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אקדח נורים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  קרב מרסה תלאמת, באתר חיל הים
**מואמן אגבריה** (בערבית: **مؤمن أغبارية**; נולד ב-24 באוגוסט 1993) הוא כדורגלן ישראלי-פלסטיני המשחק בעמדת המגן הימני בהפועל בני זלפה מליגה א' צפון.

קריירה
------

אגבריה החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל עפולה, ולאחר שעבר גם לקבוצות הנערים של מכבי ברקאי ומכבי נתניה הצטרף בגיל 17 לקבוצת הנוער של בני סכנין. ב-11 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס בדקות הסיום של הניצחון 0-3 על הפועל עכו במסגרת שלב הבתים של גביע הטוטו. ב-29 במרץ 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף בהפסד 1–4 לעירוני קריית שמונה. בסך הכל ערך 13 הופעות בליגת העל במדי הקבוצה.

בקיץ 2016 חתם בשבאב אל-ח'ליל מליגת העל הפלסטינית. ב-6 בספטמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פלסטין, במשחק נגד טג'יקיסטן שהסתיים בתיקו 1–1, ובסך הכל ערך שתי הופעות במדי הנבחרת.

בקיץ 2017 חזר אגבריה לכדורגל הישראלי וחתם בהפועל בני זלפה מליגה ב' צפון ב', עמה עלה לליגה א' בסיום עונת 2017/2018.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
**לטייל עם ההיסטוריה** הוא ספרו של השדרן זאב ענר, המספר על תעלומות ומסתורין ב-33 אתרים עתיקים בארץ ישראל. הרקע של המחבר, שדרן התוכנית "מחפשים את המטמון" ו"זכרונות ארץ ישראל" בקול ישראל, באים לידי ביטוי בסגנון כתיבתו של הספר. הפרקים כוללים ביאורים וציטוטים למקורות מקראיים, ממדרשי חז"ל, היסטוריים ותיאורי נוסעים. זאב ענר הציג את הרקע של המקום בתור לקט של חידות מסתורין. הכותרות של הפרקים מנוסחות באופן שימשוך את תשומת לבו של הקורא. האתרים שנבחרו בספר נגישים ונוחים לביקורים. הספר מחולק לשישה שערים וכולל בסופו פירוט המקורות.

סובו ציון והקיפוה
-----------------

השער הראשון עוסק בירושלים: מדוע לא חרב הכותל המערבי, על תחיית המתים והר הזיתים, קבר דוד בהר ציון, מדוע נבנו חומות ירושלים, על יד אבשלום ומסיים בקבר רחל ומערת המכפלה.

ארץ נחלי מים
------------

מירושלים וסביבתה זאב ענר עולה לגליל העליון והגולן. בגולן הוא מציג שלושה אתרים: גמלא, קצרין והבניאס. מבתי הכנסת בגליל הוא מספר על אלה שבמירון, כפר נחום וכורזים. הוא מביא את הרקע של העיר העתיקה ציפורי - כאשר תורה וגדולה מצויים בעיר אחת. על הערים צפת וטבריה הוא מקדיש פרק מיוחד וכן על נצרת.

בין הירדן לים
-------------

ענר ממשיך בדרכו דרומה ומספר על הרקע של חמישה מקומות בעלי רקע שונה האחד מהשני:

* בית שאן - אחת מערי ברית עשר הערים.
* בית הכנסת העתיק בבית אלפא ומנסה לפענח מי היו מייסדי בית הכנסת.
* מגידו - על התל העתיק וכן על האוצר האבוד שאולי חבוי בסביבה.
* בית שערים - על הקברות שנמצאו בה וגם על "שייח' אבריק".
* עכו - ועל הרעיון של מי שלא הצליח לכובשה נפוליאון בונפרטה להקים מדינה יהודית כבר ב-1799.

לחוף ימים ישכון
---------------

על שש ערים, ערי נמל וכאלה שהיו במסלולי הדרכים בשפלת החוף: קיסריה - בה החל המרד הגדול, אנטיפטרוס - בו התקיים מפגש מנהיגי הדור, תל קסילה - הנמל הלא ידוע בחוף תל אביב, יפו - יפת העמים, רמלה ועל החידה: "למה ירה נפוליאון?" ואחרון על המערות של בית גוברין - מראשה.

יששום מדבר וציה
---------------

הפרק האחרון מביא אותנו לספר המדבר בארץ ישראל.

* מערות קומראן - המסתורין שאופף את כת האיסיים.
* עין גדי - הסוד הכמוס של העיירה.
* מצדה - גילוי הארמון הנעלם.
* ממשית - מטמון הכסף שהתגלה בה.
* עבדת - חידת "תלוליות הענבים" העשויה לפתור את חידת החקלאות הנבטים.

קישורים חיצוניים
----------------

* הספר "לטייל עם ההיסטוריה", באתר "סימניה"
הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין זהו שם סיני; שם המשפחה הוא ליו. 
**ליו יאנג** (בסינית: **刘洋**, בפין יין: **Liú Yáng**; נולדה ב-6 באוקטובר 1978) היא טייסת קרב בחיל האוויר הסיני והטייקונאוטית הראשונה בתוכנית החלל הסינית ששוגרה לחלל במשימת שנג'ואו 9 ב-16 ביוני 2012.

ליו יאנג נשואה, כחלק מהדרישות לקבלת נשים לתוכנית החלל הסינית, מתוך אמונה שנשים נשואות בעלות יותר כוח פיזי ומנטלי.

ביוגרפיה
--------

ליו יאנג נולדה בג'נגג'ואו בשנת 1978. היא סיימה אוניברסיטה של חיל האוויר והצטרפה לשורות חיל האוויר של צבא השחרור העממי כטייסת. היא התקדמה עד לדרגת מייג'ור והגיע לכ-1,800 שעות טיסה.

ליו יאנג עברה קורס הכנה לטיסות לחלל ונבחרה לטיסה שנג'ואו 9. במהלך הטיסה היא ביצע מחקרים שקשורים עם רפואה בחלל.

בשנת 2022 היא טסה לחלל בפעם השנייה בחללית שנג'ואו 14 שהתחברה לתחנת החלל טיינגונג. ב-1 בספטמבר היא ביצעה פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6 שעות. היא חזרה לכדור הארץ לאחר 6 חודשים של שהייה בחלל.

בעקבות פעילות בתחום החלל היא קודמה לדרגת "קולונל בכיר".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליו יאנג** בוויקישיתוף
* ליו יאנג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "China readies three taikonauts for station visit". Planetary Society.
2. ↑  Moskowitz, Clara (2012-06-15). "China Unveils Astronaut Crew, 1st Female Spaceflyer, for Saturday Launch". Space.com. נבדק ב-2012-06-16.
3. ↑  Malik, Tariq (2010-03-10). "Just One Hitch in Choosing China's First Women Astronauts". Space.com. נבדק ב-2012-06-16.
**עבדאללה ברגותי** (בערבית: **عبدالله البرغوثي**, בתעתיק מדויק: **עבדאללה אלברע'ות'י**; נולד ב-1972) הוא טרוריסט פלסטיני, ממפקדי הזרוע הצבאית של החמאס ביו"ש. כיום הוא מרצה 67 מאסרי עולם בישראל.

ביוגרפיה
--------

ברגותי הגיע לגדה מכווית בשנת 1999, וניצל את השכלתו כמהנדס על מנת לייצר עשרות קילוגרמים של חומרי נפץ ומטעני חבלה עבור גדודי עז א-דין אל-קסאם, הזרוע הצבאית של החמאס.

ברגותי אחראי לביצוען של עשרות התקפות טרור ופיגועים כנגד ישראלים, ובהן הפיגוע במסעדת סבארו בירושלים באוגוסט 2001; פיגוע ההתאבדות הכפול במדרחוב בן יהודה בדצמבר 2001; הפיגוע בקפה מומנט במרץ 2002; הפיגוע במועדון השפילד קלאב בראשון לציון במאי 2002; הפיגוע באוניברסיטה העברית בהר-הצופים ביוני 2002; הפיגוע ברחוב אלנבי בתל אביב בספטמבר 2002; הפיגוע בחוות הדלק והגז פי גלילות; הנחת מטענים על פסי הרכבת ברמלה ובלוד. בפיגועים אלו נהרגו 66 בני אדם ונפצעו כ-500.

ברגותי נעצר במרץ 2003, ובגין חלקו בפיגועים דלעיל נידון בנובמבר 2004 ל-67 מאסרי עולם - עונש זה הוא העונש הארוך ביותר שאושר רשמית שניתן אי פעם מחוץ לארצות הברית.

ברגותי לא הביע כל חרטה במשפטו, האשים את ישראל והביע צער שלא ניתנה לו ההזדמנות להרוג יהודים נוספים. בגזר דינו כתבו השופטים: "מבול הטרור הרצחני שהנאשם פתח בו היה אחד מהחמורים ביותר בהיסטוריה רוויית הדמים בתולדות המדינה". בעת הקראת גזר הדין נתקף ברגותי זעם, איים להרוג את השופטים וללמד כל אסיר חמאס איך להכין פצצות. כתוצאה מכך ריצה את תקופת מאסרו בבידוד.[דרוש מקור]

בשנת 2009, כחלק מהמגעים לשחרורו של החייל החטוף גלעד שליט, עלה שמו של עבדאללה ברגותי כאחד מהמועמדים לשחרור בעסקת השבויים, אך עקב התנגדות ישראל לא נכלל בעסקה שנחתמה באוקטובר 2011. באוקטובר 2015 פורסם שבזמן מאסרו הוא ממשיך לקבל משכורת מהרשות הפלסטינית וכי עד 2015 קיבל יותר מרבע מיליון שקלים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עבדאללה ברגותי** בוויקישיתוף
* עבדאללה ברגותי, ברשת החברתית Goodreads

הערות שוליים
------------

1. ↑  פליקס פריש, הותר לפירסום: נעצר בכיר מהנדסי המטענים של החמאס, באתר ynet, 07 במרץ 2003
2. ↑  אפרת וייס, "המהנדס" ברגותי נידון ל-67 מאסרי עולם, באתר ynet, 30 בנובמבר 2004
3. ↑  nrg חדשות, מסמכי הרשות חושפים: זה שכר המחבלים בכלא הישראלי, באתר nrg‏, 6 באוקטובר 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007504418505171
* ISNI: 0000 0004 4810 3818
* LCCN: no2015054051
* VIAF: 308270196
* WorldCat (עם VIAF): 308270196

 |
**יסעור שחור-כיפה** (שם מדעי: ***Ardenna gravis***), הוא מין של עוף ימי ממשפחת היסעוריים.

מאפיינים
--------

אורכו של היסעור 43–51 ס"מ ומוטת כנפיו 105–122 ס"מ. הוא בעל נוצות חומות עם בטן וחזה לבנים ומקור שחור גדול. רגליו מכוסות בקרומי שחייה והוא יכול לדאות בלי מאמץ כמה שבועות.

הוא ניזון ממינים של דיונונים ומדגים אותם הוא תופס בצלילה עד לעומק כמה מטרים מתחת למים. בעתות טובות להקות יסעוריים נמשכים לאתרים טובים בים והוא מתלווה גם לספינות או ליונקים ימיים, איתם קל לו יותר לתפוס דגים כיוון שהם דוחקים אותם אל פני המים.

היסעוריים נודדים בכל האוקיינוסים, ובעיקר בין אמריקה הצפונית לאמריקה הדרומית וההפך וכן בבריטניה ואירלנד ומקננים באיים מרוחקים כמו באינאקססיבל, טריסטן דה קונה, האי גוף ואיים נוספים. היסעורים מטילים ביצה אחת, מטמינים אותה במאורה וחוזרים אליה בלילות, אז פוחת הסיכוי שתתגלה על ידי שחפים רעבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יסעור שחור-כיפה** בוויקישיתוף
* יסעור שחור-כיפה, באתר NCBI (באנגלית)
* יסעור שחור-כיפה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* יסעור שחור-כיפה, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  יסעור שחור-כיפה באתר הרשימה האדומה של IUCN
הלורד **מרקוס ג'וזף זיו** (באנגלית: **Marcus Joseph Sieff**;‏ 2 ביולי 1913 – 23 בפברואר 2001), איש עסקים יהודי-בריטי ופעיל ציוני. יו"ר ונשיא מרקס אנד ספנסר ומכון ויצמן למדע ויועצו הצבאי של דוד בן-גוריון בעת מלחמת העצמאות. בנם של הלורד ישראל ורבקה זיו.

ביוגרפיה
--------

.מרקוס זיו נולד במנצ'סטר למשפחתם הציונית של ישראל זיו ואשתו, רבקה, שהייתה בתו של מיכאל מרקס, מייסד בית המסחר מרקס אנד ספנסר. עוד בהיותו בן 4 נכח עם הוריו ודודו, הארי סאקר, בכינוס לכבוד הצהרת בלפור. בשנת 1929 ביקר לראשונה בארץ ישראל עם הוריו והמשיך לבקר בארץ, בחווילת המשפחה בתל מונד מעת לעת.

במלחמת העולם השנייה היה קולונל ארטילריה, נלחם בפלישת בעלות הברית לסיציליה ב-1943 (קרב עליו זכה בעיטור קצין מסדר האימפריה הבריטית). לאחר תום המלחמה היה מוצב במשך שנתיים בירושלים. במאי 1948 היה יועצו הצבאי של דוד בן-גוריון, תפקיד אותו מילא כשנתיים ובמסגרתו דאג לציוד צה"ל הצעיר, בזכות קשריו בצבא הבריטי ובצמרת הממון הבריטית. בשנת 1951 חזר לצמיתות לבריטניה, אם כי הרבה לבקר בישראל. ב-1963 נישא בפעם הרביעית בלונדון ללילי לבית מורצקי. לילי הייתה, כמו אמו של זיו, לפעילה מרכזית בויצו.

את דרכו בבית המסחר המשפחתי, מרקס אנד ספנסר, התחיל עוד ב-1934, כשולייה, למרות ייחוסו. לאחר 1951 קיבל לידיו את ניהול מחלקת המזון של הרשת והתקדם עד שהתמנה ליו"ר החברה ב-1972 וכיהן בתפקיד עד 1983. שנים אלה היו השנים שעיצבו את החברה מרשת בריטית לרשת רב-לאומית גדולה ומשגשגת. הוא הרחיב את מגוון מוצרי הרשת ודאג אישית לייצוג התעשייה הישראלית בחנויותיה. הוא טיפח קשרים עם ראשי תעשיית הטקסטיל הישראלית כגון לודז'יה וגוטקס, דב לאוטמן, גדעון אוברזון ועוד. בגין פעילותו לטובת התעשייה הישראלית קיבל ב-1979 פרס מיוחד מאת הנשיא יצחק נבון. לאחר שפרש זיו מתפקידו כיו"ר, נותר בתפקיד נשיא החברה עד מותו.

במקביל לתפקידו במרקס אנד ספנסר היה גם יו"ר מועצת המנהלים הבינלאומית של מכון ויצמן, שהוקם לזכר אחיו, דניאל זיו. כמו כן כיהן כיו"ר לשכת המסחר ישראל-בריטניה (שייסד) ונשיא המגבית היהודית המאוחדת.

ב-1980 מונה ללורד לכל ימי חייו והפך בכך ל"לורד זיו השני", לאחר אביו. ב-1984 הפך ליו"ר חברת הבת של הבנק הבינלאומי הראשון בלונדון ופעל לשכנוע אנשי עסקים יהודים בריטים כסמי שמעון, רוברט מקסוול וצ'ארלס ברונפמן להשקיע בחברות ישראליות.

בין השנים 1986–1993 כיהן כיו"ר הראשון של מועצת המנהלים של חברת ההפקה של העיתון הבריטי האינדפנדנט.

ביוני 1992 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים.

בנו היחיד היה דוד זיו.

לקריאה נוספת
------------

* מרקוס זיו, **זכרונותיו של נשיא מרקס & ספנסר**, כתר ספרים, 1988

קישורים חיצוניים
----------------

* קרן צוריאל הררי, הלורד זיו: תותחים ותחתונים, גלובס, 25 בפברואר 2001
* זכרונותיו של נשיא מרקס & ספנסר על ספרו האוטוביוגרפי
* מרקוס זיו, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  זיו מאור, קשה לעשות עסקים בישראל, באתר הארץ, 21 בדצמבר 2003
2. ↑  עתי"ם, אגרנט ופינקל יקבלו ד"ר כבוד מהאוניברסיטה בי־ם, חדשות, 9 בפברואר 1992

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007433342405171
* CiNii: DA02630291
* GND: 170587487
* ISNI: 0000 0000 8346 7001
* LCCN: n87912408
* NDL: 00475064
* NLA: 36049029
* NTA: 073563285
* SUDOC: 189854472
* Trove: 1201792
* UKPARL: xAXoJhfU
* VIAF: 109854901
* WorldCat: lccn-n87912408

 |
**וְאָמַרְתִּי לָעֶצֶב: הִנְּנִי** מוכר גם כ-**וְאָמַרְתִּי לָעֶצֶב** הוא שיר עברי, אשר נכתב על ידי מרים ילן-שטקליס והולחן לראשונה על ידי יוסי מוסטקי.

רקע
---

השיר חובר בשנת 1952 הולחן והקולט לראשונה על ידי המלחין יוסי מוסטקי בשנת 1967, כאשר הוא מנוגן בגיטרה בלבד על יד מוסטקי עצמו. בהמשך השתמש מוסטקי באותו הלחן בביצוע השיר "באר שבע עירי" למילותיה של תלמה אליגון. בשנת 1969 ביקש מוסטקי להקליט את ביצועו לשיר, כחלק מהתקליט "מוסטקי איש באר שבע שר את שיריו". אולם ילן-שטקליס סרבה לתת לכך את הסכמתה, עקב סכסוך אשר התנהל בינה לבין חברת התקליטים סי בי אס ישראל, אשר הוציאה את תקליטו של מוסטקי, בעקבות כך כתבה תלמה אליגון מילים חדשות ללחן והם הוקלטו בתקליט.

ב-1968 הקליט עודד זמיר, שהיה יוצא להקת הנח"ל וחבר ההרכב "הפנינים הכחולות", גרסה משלו ללחן של מוסטקי בעיבוד מחודש של זמיר עצמו.
באותה השנה הקליטה הזמרת אלינוער מואב גרסה משלה לשיר גם היא ללחן של מוסטקי ובליוי גיטרה של דב ליקטון.

ב-2018 ביצעה הזמרת נועה גולדברג-רוזן גרסה מחודשת לשיר במסגרת המופע "יש לי סוד" על שיריה של ילן-שטקליס, ביצוע זה עובד על הדר מוסרי ולווה בשונה מגרסאות קודמות על ידי מגוון כלים כ-קלידים, צ'לו וכלי הקשה.

ב-2020 כחלק מאלבומו השלישי של שאנן סטריט "אידיאלים" הקולט ביצוע של סטריט וריף כהן, בהפקה ועיבוד מחודש של חברו של סטריט ללהקת הדג נחש, דודוש קלמס. גם בגרסה זו מלווים סטריט וכהן במגוון כלים, בניגוד לגרסת המקור המלווה בגיטרה בלבד.

הבית הראשון
-----------

> 
> "וְאָמַרְתִּי לָעֶצֶב: הִנְּנִי,  
> 
> שֵׁב עִמִּי, וְנַמְתִּיק לָנוּ סוֹד.  
> 
> וְהַבְטַח לִי שֶׁלֹּא תַּעַזְבֵנִי –  
> 
> גַּם אֲנִי לֹא אֶבְגֹּד בְּךָ עוֹד."...
> 
> 
> 
>

קישורים חיצוניים
----------------

* "ואמרתי לעצב הנני" באתר בית לזמר העברי
* מילות השיר "ואמרתי לעצב הנני" באתר שירונט

הערות שוליים
------------

1. ↑  שיר עד - ואמרתי לעצב הנני
2. ↑  עודד זמיר -ואמרתי לעצב הנני, באוסף המוזיקה הישראלית
3. ↑  ביצוע של אלינוער מואב 1968, באוסף המוזיקה הישראלית
4. ↑  יובל אראל‏, שאנן סטריט עם ריף כהן – ואמרתי לעצב, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 26 במאי 2020
**איתי אלקסלסי** (נולד ב-15 ביוני 1988) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר האחורי בא.ס. אדומים אשדוד.

קריירה
------

אלקסלסי החל לשחק כדורגל כבלם במחלקת הנוער של בית"ר טוברוק, וכשהיה בן 15 עבר למחלקת הנוער של הפועל תל אביב והוסב לעמדת הקשר האחורי. אלקסלסי היה חלק מסגל קבוצת הנוער של המועדון שזכתה בגביע המדינה לנוער בשנת 2006, כשלצידו משחקים ביברס נאתכו וערן זהבי, ובהמשך גם שימש קפטן קבוצת הנוער. ב-28 בפברואר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של הפועל תל אביב, בתיקו 0–0 נגד בית"ר ירושלים במסגרת גביע הטוטו. ב-29 בספטמבר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 1–1 נגד הפועל כפר סבא.

בקיץ 2008 הושאל אלקסלסי לעונה אחת להפועל כפר סבא מהליגה הלאומית. בקיץ 2009 הושאל להפועל רעננה מליגת העל.

בקיץ 2010 שוחרר מהפועל תל אביב וחתם בהפועל ראשון לציון, עמה עלה לליגת העל, ובעונת 2011/2012 ירד עמה בחזרה לליגה הלאומית.

בקיץ 2012 חתם אלקסלסי בהפועל ניר רמת השרון, אך במדיה ערך רק שתי הופעות בליגת העל, ובספטמבר חזר להפועל ראשון לציון. ב-19 באוקטובר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בהפסד 1–2 להפועל פתח תקווה.

בקיץ 2013 חתם בהפועל פתח תקווה, עימה חזר בתום העונה לליגת העל אחרי שנתיים של היעדרות. אלקסלסי שיחק רק משחק אחד בליגת העל עם הקבוצה, ובספטמבר 2014 חזר לקדנציה שלישית בהפועל ראשון לציון.

בקיץ 2014 חתם בהפועל עפולה, ובמהלך העונה עבר למכבי אחי נצרת, במדיה שיחק שנה וחצי. בקיץ 2017 חזר להפועל כפר סבא לאחר שירדה לליגה הלאומית, ובינואר 2018 חזר לקדנציה רביעית בהפועל ראשון לציון.

ביוני 2018 חתם אלקסלסי במ.ס. כפר קאסם מליגה א'.

ב-18 בינואר 2021 חתם אלקסלסי בהפועל כפר שלם.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  מערכת אתר דאבל פס, שמח בלאומית: איתי אלקסלסי ואליאור סיידר חתמו בכפר שלם, רוחאנה באיכסל, באתר דאבל פס, 18 בינואר 2021
**יאן מרקל** (בגרמנית: **Jun Märkl**; נולד ב-11 בפברואר 1959) הוא מנצח גרמני.

ביוגרפיה
--------

יאן מרקל, שנולד במינכן לאם פסנתרנית יפנית ולאב כנר גרמני, למד נגינה בפסנתר ובכינור בצעירותו. החל משנת 1978 החל ללמוד באוניברסיטת הנובר למוזיקה, תיאטרון ותקשורת והמשיך שם בלימודי הפסנתר והכינור ובמקביל החל גם ללמוד ניצוח. מאוחר יותר הוא למד באוניברסיטת מישיגן, שם היו בין המנטורים שלו גוסטב מאייר. הוא היה גם תלמידו של סרג'יו צ'ליבידאקה. מאוחר יותר הוא זכה במלגת ניצוח בטנגלווד, שם היה בהדרכתם של המנצחים ליאונרד ברנשטיין וסייג'י אוזאווה.

מ-1991 עד 1994, מרקל שימש כמנהל המוזיקלי של התיאטרון הממלכתי של חבל הסאר. בין השנים 1994 עד 2000 הוא היה במאי ומנהל האופרה בתיאטרון הלאומי של מנהיים. בארצות הברית הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצוח במטרופוליטן אופרה בפברואר 1999 עם הטרובדור וחזר לשם בדצמבר 2000 עם טורנדוט.

בשנת 2005, מרקל הפך למנהל מוזיקלי של התזמורת הלאומית של ליון. עם התזמורת הוא ניצח על מספר הקלטות עבור הלייבל נקסוס, כולל מוזיקה של קלוד דביסי, מוריס ראוול, ואוליבייה מסייאן. מרקל סיים את כהונתו בתזמורת ליון בשנת 2011. בספטמבר 2007 הוא הפך למנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של MDR בלייפציג. מרקל התפטר מתפקיד זה בסוף עונת 2011–2012.

מרקל הפך ליועץ מוזיקלי של התזמורת הלאומית הבסקית החל מעונת 2014–2015. בנובמבר 2014, מינתה התזמורת את מרקל למנצח ראשי בתוקף מיידי, עד לעונת 2015–2016. הוא סיים את כהונתו עם התזמורת הלאומית הבסקית ביוני 2017.

במאי 2019, הודיעה תזמורת הרזידנטי של האג על מינויו של מרקל למנצח האורח הראשי שלה, החל ב-2021. בדצמבר 2023, תזמורת הרזידנטי הודיעה על מינויו של מרקל למנצח הראשי הבא שלה, החל בעונת 2025–2026, עם חוזה ראשוני לארבע שנים.

מחוץ לאירופה, באוקטובר 2020, הודיעה התזמורת הפילהרמונית של טאיוואן על מינויו של מרקל כיועץ אמנותי לתקופה 2021–2022, ולאחר מכן כמנהל המוזיקלי הבא שלה, החל מ-1 בינואר 2022. בדצמבר 2020, התזמורת הפילהרמונית של מלזיה הודיעה על מינוי של מרקל למנהל המוזיקלי הבא שלה, החל מעונת 2021. במאי 2021, התזמורת הסימפונית של אינדיאנפוליס הודיעה על מינויו של מרקל ליועץ האמנותי שלה לעונת 2021–2022.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של יאן מרקל (באנגלית)

* יאן מרקל, באתר ספוטיפיי

* יאן מרקל, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* יאן מרקל, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007345584605171
* BnF: cb150901825 (data)
* GND: 122722108
* ISNI: 0000 0001 1456 0488
* LCCN: no2005098326
* MusicBrainz: 4a8a190f-25e4-4f18-b10d-c1cf1e8b0ace
* NLP: a0000003418510
* SUDOC: 155155636
* VIAF: 119562809
* WorldCat: lccn-no2005098326

 |
**משה צבי גולדמן** (תשי"ב, 1952 – כ"ב באדר ה'תש"ע, 8 במרץ 2010) היה מלחין ומפיק מוזיקלי חסידי, חסיד באבוב ובעל המנגן של החצר.

ביוגרפיה
--------

נולד בשכונת קטמון בירושלים, לרב בנימין גולדמן, משגיח בישיבות באבוב בקריית באבוב בבת ים ובבורו פארק. גולדמן התחיל להלחין ניגונים כבר בהיותו ילד, עד ימיו האחרונים הלחין כ-380 ניגונים. מעל 300 מניגוניו כבר ראו אור.[דרושה הבהרה] סדרת האלבומים האחרונה שלו הייתה סדרת תקליטי קעמפ שלווה של חסידות באבוב בת 21 תקליטים.

### לחנים בולטים

בין לחניו הבולטים: אהבת עולם תביא להם, הגלה נא, פנה לעלבון, שמחתי, שלום שלום, ברוך אל עליון, כנשר ועוד.

בעקבות נכות ממנה סבל הלחין גולדמן שיר ביידיש בשם "הנשמה". השיר עוסק בנשמתו של צדיק המגיעה לבית דין של מעלה ואינה מורשית להיכנס לגן עדן כיוון שהצדיק הכה פעם יהודי ולא פייסו. לנשמה ניתנות שתי אפשרויות, לבחור בגיהנום לכפר על העוון או לחזור בשנית לעולם על מנת לתקן את העוון. הנשמה בוחרת לחזור בגלגול אך מבקשת מבית הדין להיוולד כבעל מום ללא ידיים, כדי שלא יוכל להכות שוב יהודי. במקביל מסופר על זוג חשוכי ילדים המתפללים לילד, ונולד להם תינוק חסר ידיים שסובל בחיים ובבית הספר. בפזמון מוסבר איך הכל נעשה בהשגחה עליונה שנשמת הצדיק תיוולד כילד ללא ידיים להורים צדיקים ובכך יכופר עוונו. חלק מקטעי השיר מושרים על ידי גולדמן עצמו, שטען שלא הצליח למצוא זמר שיעביר את המסר כמוהו.

דיסקוגרפיה
----------

עשרים ואחד אלבומים מלחניו ראו אור במסגרת מחנה הקיץ של חסידות באבוב, 'מחנה שלווה'.  
הסדרה מכונה **קעמפ** (-מחנה) **שלוה**:

* **על הר גבוה**
* **אשירה לה'**
* **מלך עליון**
* **פרנסה**
* **ששון ושמחה**
* **הריעו לה' כל הארץ**
* **חזק**
* **שמחתי**
* **זכור**
* **אם אשכחך**
* **שבת**
* **אליך אזמרה**
* **כנשר**
* **על ישראל שלום**
* **ודבריו**
* **קץ הפלאות**
* **שומרים**
* **להודיע**
* **חומת אש**
* **בכל העולמות**
* **אנעים זמירות**
* **לנצח**

שלושה אלבומים בסדרת 'חגים וזמנים':

* **שעשה ניסים**
* **מלווה מלכה**
* **אלה מועדי**

אלבומים נוספים מלחניו:

* **גדול יהיה**
* **ואהבת לרעך כמוך**
* **השיבם**
* **שירי חינוך**

אלבומים שהפיק:

* **הייליגער שבת**
* **שבחין אסדר**

משפחתו
------

* בנו חיים יצחק גולדמן, מפיק ומעבד מוזיקלי.

קישורים חיצוניים
----------------

* משה גולדמן, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* משה גולדמן, דף שער בספרייה הלאומית
* המלחין החסידי הנודע ר' משה צבי גאלדמן זצ"ל, באתר חסידי ניוז, ‏09/03/2010
* רשימת הפרסומים של משה גולדמן, בקטלוג הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  בנימין קלוגר, **גאולה ושכונותיה**, תשע"ט (עמוד 82)
2. ↑  ביצוע של השיר באתר הידברות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007303170305171
* ISNI: 0000 0001 0829 9797
* MusicBrainz: 582a2945-ef27-4dca-8e3f-ac2d59bbd7fd
* VIAF: 160787000
* WorldCat: viaf-160787000

 |
**התזמורת הסימפונית של אינדיאנפוליס** (באנגלית: **Indianapolis Symphony Orchestra**) היא תזמורת אמריקאית שמקום מושבה באינדיאנפוליס, אינדיאנה.

את התזמורת ייסד בשנת 1930 פרדיננד שאפר, פרופסור מקומי לכינור. בשנת 1937 נשכר פאביין סוויצקי כמנהלה המוזיקלי הראשון של התזמורת, נגניה הגיעו לדרגת מקצועיות מלאה וקיבלו משכורת לעונה בת 20 שבועות. תוך זמן קצר נודעה התזמורת ברחבי ארצות הברית, הופיעה בשידורי רדיו מסוף שנות ה-30 והוציאה סדרת תקליטים בחברת תקליטי RCA בשנות ה-40 ובראשית שנות ה-50.

בשנות 1956 התמנה איזלר סולומון למשרת מנהל מוזיקלי. התזמורת סיירה באמריקה והפיקה סדרת קונצרטי "הצדעה" בינלאומיים. סדרה זו זכתה בפרס מחלקת המדינה של ארצות הברית.

בשנת 1976 קיבל עליו ג'ון נלסון את הנהגת התזמורת וקבע את משכנה הנוכחי ב-Hilbert Circle Theatre במרכז אינדינאפוליס. נלסון החזיר את התזמורת לשידורים ברשתות הרדיו והוציא אותה לקונצרטים תכופים בקרנגי הול ובמרכז קנדי. הוא אף לקח את התזמורת לסיור הראשון שלה מחוץ לגבולות אמריקה, בגרמניה בשנת 1987.

בשנת 1987 החליף ריימונד לפארד את נלסון. בהנהלתו החלה התזמורת לקיים עונה בת 52 שבועות, ערכה סדרת הקלטות והתחילה לשדר בתוכנית רדיו שבועית.

### מנהלים מוזיקליים

* פרדיננד שייפר (1930–1937)
* פאביין סוויצקי (1937–1955)
* איזלר סולומון (1956–1975)
* ג'ון נלסון (1976–1987)
* ריימונד לפארד (1987–2001)
* מריו ונזאגו (2002–2009)
* קשישטוף אורבנסקי (2011–2021)

### מנצחי סדרת הפופס

* אריך קונצל (1982–2002)
* ג'ק אוורלי (2002-ממשיך)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **התזמורת הסימפונית של אינדיאנפוליס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של התזמורת הסימפונית של אינדיאנפוליס (באנגלית)

* התזמורת הסימפונית של אינדיאנפוליס, באתר AllMusic (באנגלית)

* התזמורת הסימפונית של אינדיאנפוליס, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* התזמורת הסימפונית של אינדיאנפוליס, באתר Discogs (באנגלית)

* התזמורת הסימפונית של אינדיאנפוליס, באתר Songkick (באנגלית)

* התזמורת הסימפונית של אינדיאנפוליס, באתר בילבורד (באנגלית)
* אתר אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון אוקטובר 2010

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007337519105171
* BNE: XX255209
* BnF: cb142526696 (data)
* CiNii: DA13203179
* GND: 6035008-8
* ISNI: 0000 0000 9378 3788
* LCCN: n83029015
* MusicBrainz: 713f5578-1b6d-4c98-b346-28f8166ecfc0
* NKC: kv20191035726
* VIAF: 137811532
* WorldCat: lccn-n83029015

 |
**לאסלו קליינהייזלר** (בהונגרית: **László Kleinheisler**, נולד ב-8 באפריל 1994) הוא כדורגלן הונגרי המשחק בפנאתינאיקוס מליגת העל היוונית בעמדת הקשר.

קריירת מועדונים
---------------

קליינהייזלר הגיע בגיל 16 למחלקת הנוער של MOL וידי בה שיחק שנתיים. בשנת 2012 חתם בפושקאש אקדמיה מהליגה ההונגרית השנייה בה רשם 27 הופעות וכבש 8 שערים במהלך עונת 2012/2013 ובסיום העונה רשם עימה עלייה לליגת העל ההונגרית לראשונה בתולדות המועדון. לאחר עונה מוצלחת בפושקאש, חזר קליינהייזלר ל-MOL וידי. ב-28 ביולי 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בניצחון 0-2 נגד סומבטהי האלאדס בה גם כבש את שער הבכורה שלו במועדון. במהלך עונת 2014/2015 חלה ירידה משביעות רצונו של קליינהייזלר על מעמדו בקבוצה ובינואר 2015 הושאל לפושקאש עד לסיום העונה.

ב-20 בינואר 2016 חתם ל-3.5 שנים בוורדר ברמן מהבונדסליגה. 10 ימים לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק הליגה נגד הרטה ברלין. קליינהייזלר נכנס כמחליף בדקה ה-62 של המשחק במצב של 2-0 להרטה, אך כניסתו למגרש הצליחה להשפיע על מהלך המשחק וברמן הצליחה להשוות ל 3-3.

ב-14 באוגוסט הושאל לדרמשטאדט 98, שם שיחק חצי עונה, ערך 12 הופעות והבקיע שער אחד. בפגרת החורף של העונה עזב את דרמשטאט והושאל לפרנצווארוש ההונגרית.

ביולי 2017 הושאל לאסטנה מליגת העל הקזחית.

ב-16 בינואר 2019 קליינהייזלר חתם באוסייק מליגת העל הקרואטית במדיה שיחק ארבע שנים.

ב-12 בינואר 2023 הצטרף לפנאתינאיקוס מליגת העל היוונית.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-6 בנובמבר 2015 קליינהייזלר זומן לראשונה לסגל נבחרת הונגריה למרות שלא רשם ולו דקת משחק אחת בליגה. 6 ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בה גם כבש את שער הבכורה שלו שהביא לנבחרתו ניצחון במשחק הראשון של פלייאוף מוקדמות יורו 2016 נגד נורווגיה. הונגריה העפילה לטורניר הגמר וקליינהייזלר נכלל בסגל הנבחרת לקראת שלב הגמר של המפעל.

תארים
-----

פושקאש
* הליגה ההונגרית השנייה: 2012/2013

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאסלו קליינהייזלר** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל השחקן באתר magyarfutball.hu

| **נבחרת הונגריה – יורו 2016** |
| --- |
| 1 קיראי • 
2 לאנג • 
3 קורהוט • 
4 קדאר • 
5 פיולה • 
6 אלק • 
7 ג'וג'אק • 
8 נאג' • 
9 סאלאי • 
10 גרה • 
11 נמאת' • 
12 דיבוס •
13 בדה • 
14 לוברנצ'יץ' •
15 קליינהייזלר •
16 פינטר •
17 ניקוליץ' •
18 שטיבר •
19 פרישקין •
20 גוזמיץ' •
21 בשה •
22 גולאצ'י •
23 יוהאס •
מאמן: שטורק | הונגריההונגריה |


| **נבחרת הונגריה – יורו 2020** |
| --- |
| 1 גולאצ'י • 
2 לאנג • 
3 קצקש • 
4 אט. סאלאי • 
5 פיולה • 
6 אורבן • 
7 נגו • 
8 נאג' • 
9 אד. סאלאי • 
10 צ'רי • 
11 הולנדר • 
12 דיבוס •
13 שאפר • 
14 לוברנצ'יץ' •
15 קליינהייזלר •
16 גזדאג •
17 ר. ורגה •
18 סיגר •
19 ק. ורגה •
20 שאלאי •
21 בוטקה •
22 בוגדאן •
23 ניקוליץ' •
24 שן •
25 האן •
26 בולה •
מאמן: רוסי | הונגריההונגריה |
**טעות – לעולם חוֹזֵר** (בראשי תיבות: **טל"ח**) הוא ביטוי שמשמעותו היא כי במקרה של טעות, רשאי השוגה לחזור בו מטעותו בכל שָלָב. מקובל לציין "טל"ח" (ובהשפעת האנגלית "ט.ל.ח.", כתיב שגוי, שאינו תואם את כללי האקדמיה ללשון) בשוליהם של מחירונים, דפי חשבון ומסמכים עסקיים דומים, כדי להבהיר שטעות שנפלה בהם בתום לב לא תחייב את הטועה. לביטוי זה משמעות חוזית, משום שהצגת מחירון או הגשת חשבון הן חלק מהמהלכים הכרוכים בכריתת חוזה ובמימושו, כך שטעות עלולה להפוך למחייבת ללא הסתייגות זו. השימוש בביטוי על גבי חשבונות בישראל הוא בעקבות הביטוי באנגלית, המשמש בעיקר בבריטניה ובאירלנד, Errors and Omissions Excepted שנכתבות בקיצור E&OE.

בהשאלה משמש הביטוי המשובש במכוון "**טעות לעולם חוזרת**" כדי להנהיג מידת הבנה וסלחנות כלפי טעויות, משום שהן חלק בלתי נפרד מהחיים ועל כן נסלחות.

ביהדות
------

צורה דומה של הביטוי מופיעה לראשונה בתלמוד הבבלי, אך במשמעות שונה: הטועה **מחויב** לחזור ולתקן (ולכן **הטועה** הוא **החוזר**). במסגרת דיון בדיני אונאה נאמר "ואמר רב נחמן: לא שנו אלא לוקח, אבל מוכר – לעולם חוזר". הצירוף "לעולם חוזר" נפוץ מאוד בספרות התלמודית בהלכות קנייה ומכירה. הרמב"ם חזר על עיקרון זה בהלכות מכירה שבמשנה תורה, וכתב: "במה דברים אמורים, בלוקח, שהרי המקח בידו ומראהו. אבל המוכר חוזר בהוניה לעולם", וכן נפסק בשולחן ערוך: "הַמּוֹכֵר לַחֲבֵרוֹ בְּמִדָּה, בְּמִשְׁקָל אוֹ בְּמִנְיָן, וְטָעָה בְּכָלְשֶׁהוּ - חוֹזֵר לְעוֹלָם, שאין הוניה אלא בדמים; אבל בחשבון, חוזר".

נוסף על מקרי הונאה, הביטוי נקשר להלכות חזרת הש"ץ. קיים כלל האומר, שאם במהלך תפילתו טעה שליח הציבור, הוא אינו צריך לחזור ולתקן, מפני טורח הציבור, אלא כן מדובר בשלוש הברכות הראשונות; בלשון הרמב"ם: "שאם טעה בהם, לעולם חוזר".

ראו גם
------

* טעות
* טעות בחוזה (משפט עברי)
* טעות (חוזה)

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **טל"ח** |

* טעות - לעולם חוזר? באתר השפה העברית

 כאן עברית | ט.ל.ח, זה לא - טעות לעולם חוזרת, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף מ"ט, עמוד ב'
2. ↑  משנה תורה לרמב"ם, הלכות מכירה, פרק י"ב, הלכה ו'
3. ↑  שולחן ערוך, חושן משפט, סימן רל"ב, סעיף א'
4. ↑  משנה תורה לרמב"ם, הלכות תפילה וברכת כהנים, פרק י'
הברון **לאון אלפונס ארנסט ברונו דה ויטה דה האלן**, נולד בשם **לאון דה ויטה** (בצרפתית: **Léon Alphonse Ernest Bruno de Witte de Haelen**;‏ 12 בינואר 1857 - 15 ביולי 1933) היה קצין וגנרל בצבא בלגי ששירת במהלך מלחמת העולם הראשונה. הוא ידוע במיוחד בפיקוד על דיוויזיית הפרשים הבלגית בקרב האלן ב-1914.

קריירה צבאית
------------

דה ויטה נכנס לאקדמיה הצבאית המלכותית ב-1874. הוא הועלה לדרגת תת-לוטננט ב-1878. בשנת 1880, הוא ביקש העברה לחיל הפרשים והוצב ברגימנט הרובאים הרכובים השני. הוא קיבל את ה-Brevet d'état-major‏ (BEM) בשנת 1887, ובין 1906 ל-1910 שירת כמפקד גדוד המדריכים הראשון.

הוא החזיק בפיקוד על חטיבת הפרשים השנייה בין 1910 ל-1913 ופיקד על דיוויזיית הפרשים החדשה שהוקמה כאשר בלגיה נפלשה על ידי גרמניה ב-1914. הוא הועלה לדרגת לוטננט-גנרל באוגוסט 1914, 6 ימים בלבד לפני שפיקד על הדיוויזיה שלו בקרב האלן. הניצחון הבלגי בקרב, שזכה לכינוי "קרב הקסדות הכסופות" על שם קסדות הפרשים שנותרו בשדה הקרב לאחר הלחימה, היה אירוע חשוב במערכה.

ב-1915 הוא מונה למפקח הכללי של הפרשים, תפקיד בו החזיק עד 1919.

עיטורים
-------

* בלגיהבלגיה הנזר הגדול של מסדר לאופולד
* בלגיהבלגיה הקצין הגדול של מסדר הכתר
* בלגיהבלגיה צלב המלחמה הבלגי
* שוודיהשוודיה מסדר החרב המלכותי
* צרפתצרפת צלב המלחמה 1914–1918
* בריטניהבריטניה הקצין הגדול של מסדר האמבט
* בריטניהבריטניה מדליית היובל של המלך ג'ורג' החמישי


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14978899r (data)
* GND: 101835116
* ISNI: 0000 0004 5094 5854
* VIAF: 316737213
* WorldCat: viaf-316737213

 |
מצד נקרות
**נחל נקרות** הוא נחל אכזב באזור מכתש רמון הנשפך אל נחל הערבה. הנחל נקרא בערבית ואדי אלג'ריר ("הנחל הגורר"). הוא נקרא כך בשל הגומחות הרבות שנחצבו על ידי השיטפונות בדפנות הקניון.

תיאור הנחל
----------

נחל נקרות הוא מן הגדולים שבנחלי הר הנגב. אורכו כ-60 ק"מ ושטח אגן הניקוז שלו כ-1,000 קמ"ר. בקירותיו של הנחל שכבות של אבן חול נובית מתקופת הקרטיקון התחתון. הנחל מישורי מאוד ורק חלק קטן ממנו צר. קיים בנחל עיקול המכונה "פרסת נקרות", שבו תחום הנחל בין קירות מצוקיים של סלעי גיר. בסיומה של פרסת נקרות נדחס הנחל למעוק צר שאורכו כ-200 מ', עומקו כ-10 מ' ורוחבו מטרים ספורים. לעיתים, הקרקע של המעוק מוצפת במים עמוקים לאחר שיטפונות החורף.

מצד נקרות
---------

 ערך מורחב – **מצד נקרות**  

מצד נקרות הוא מבנה נבטי ומצד רומי ששימש כעמדת שמירה ושוכן על גדת נחל נקרות. העמדה הוקמה על ידי הנבטים כדי להגן על דרך הבשמים. לאחר השתלטות האימפריה הרומית על דרכי המסחר הנבטיות, המקום נעזב. בתקופה הרומית הקדומה, המצד שימש כתחנות שיירות נבטית, בתקופה הרומית המאוחרת שימש כמצד רומי ונקודת שמירה. סמוך למושב עין יהב, במרחק כקילומטר אחד ממזרח לכביש הערבה, נבנה לרוחב הנחל סכר עפר. הסכר נועד להשהות באפיקו את מי השיטפונות, כדי שיחלחלו אל אפיק מי התהום. בצד הדרומי של הנחל נמצאת מערה קטנה הנקראת "מערת נקרות" שגובהה מטר וחצי עם חול ים בתוכה. כתוצאה מהתחתרות מי השיטפונות בבסיס המצוק, נוצרה המערה. המערה צרה וארוכה.

מסלול הנחל
----------

הנחל מתחיל בקרבת שפתו הדרומית- מזרחית של מכתש רמון כ-2.5 ק"מ צפונית- מערבית לפסגת הר עודד. הנחל זורם בקער בין קמר רמון וקמר עריף. ערוץ הנחל רחב ומדרונותיו מתונים וכלי רכב יכולים לעבור בו עד למקום שבו נחל נקרות חוצה את כביש מצפה רמון-אילת. נחל נקרות עובר בקער עד נקודת חיבורו עם נחל רמון. בהמשך הוא חוצה את כביש מצפה רמון-אילת ומתלכד עם נחל רמון. בהמשך נחל נקרות זורם דרומה, מזרחה ולבסוף צפונה. הנחל חוצה את קו השבר של רמון וחוצה את כביש הערבה, נמשך כ-4 ק"מ עד התלכדותו עם נחל הערבה.

דרך עפר מהנחל מובילה לנחל חדב.

ממצאי חפירות
------------

בין השנים 1981-1982 רודולף כהן ערך חפירות ארכאולוגיות באתר. במסגרת החפירות נגלו על רצפת החדרים של המבנה הנבטי כלים קרמיים הכוללים קערות מצוירות, נרות וסירי בישול האופייניים למאה הראשונה לספירה. באותן חפירות נמצאו מטבעות נבטים של הקיסר אלגבאלוס.

בעלי חיים
---------

מדי פעם נצפים בנחל עדרי יעלים וערודים.

צמחייה
------

בנחל יש כמה עצי שיזף, ויש צמחייה מדברית אופיינית ודקלים קטנים.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* מערת נקרות

לקריאה נוספת
------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נחל נקרות** בוויקישיתוף
* מערת נקרות מתוך עמוד ענן
* פורום אתר טיולי- נחל נקרות

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  נחל נקרות מתוך אתר ארץ הצבי
2. 1 2  טיול בפרסת נקרות ומכתש רמון מתוך אתר מפה
3. ↑  פרסת נקרות מתוך iNature
4. 1 2 3  מנחם מרקוס (עורך), *מדריך ישראל החדש, אנציקלופדיה: מסלולי טיול*, **הר הנגב והערבה,** כרך 15, הוצאת: ידיעות אחרונות, כתר ומשרד הביטחון, 2001, עמ' 165-166

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007475796005171
* VIAF: 316601988
* WorldCat (עם VIAF): 316601988

 |
**אזאר מאג'די** (בפרסית: آذر ماجدی) היא מסאית ופעילה קומוניסטית איראנית, יושבת ראש ה"ארגון לשחרור האשה" ואחת המנהיגות של מפלגת הפועלים הקומוניסטית של איראן. היא מתנגדת למשטר הרפובליקה האסלאמית של איראן מאז ששבה מלימודים מחוץ לאיראן כדי להתנגד לחומייני, בשנת 1978.

ביוגרפיה
--------

מאג'די נולדה באיראן[דרוש מקור: מתי?] לאב אתאיסט ולאם מוסלמית. הייתה נשואה להוגה המרקסיסטי מנסור הקמט שהוביל את ההתנגדות הקומוניסטית לשאח, והם הורים לשלושה ילדים.

עמדות פוליטיות
--------------

מאג'די מגדירה את עצמה מרקסיסטית ו"פועלית-קומוניסטית". היא מתארת את האסלאם כ"אידאולוגיה מאוד שונאת נשים". בראיון משנת 2001 אמרה מאג'די ש"הציבור חייב לעשות משהו כדי לחסל את האסלאם". בראיון אחר קבעה מאג'די ש"איסלמופוביה היא מושג מומצא, שמנסה להשתיק את העולם ולמנוע ביקורת על האסלאם ועל התנועה האסלאמית".

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר הבית של מאג'די (אורכב 17.12.2014 בארכיון Wayback Machine) (באנגלית)
* חשבון הטוויטר של מאג'די
* מאמרים מאת מאג'די באתר Islam Watch

הערות שוליים
------------

1. ↑  דף על מאג'די באתר FaithFreedom (אנגלית)
2. ↑  ביוגרפיה (אנגלית), באתר הרשמי של מאג'די.
3. ↑  דף על מאג'די (אנגלית), באתר Iran Politics Club.
4. 1 2  ג'יימי גלאזוב, ריאיון עם מאג'די (אנגלית), ינואר 2008, באתר Bataille Socialiste.
5. ↑  האלה אשפאר, רשימה על פטירתו של הקמט (אנגלית), באתר הגרדיאן, 20 ביולי 2002.
6. ↑  מאמר של מאג'די (אנגלית), 13 במרץ 2012, באתר Scoop בניו זילנד.
7. ↑  על המאבק בדת (אנגלית), 15 בפברואר 2001, בארכיון הקמט.
8. ↑  האם יש אסלאמופוביה באנגליה? (אנגלית), ריאיון עם מאג'די ב-BBC, ‏ 11 בפברואר 2006.