recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
"**אחינו כל בית ישראל**" היא תפילה יהודית, המופיעה בנוסח אשכנז ונוסח ספרד כחלק מתפילת שחרית בשני וחמישי כחלק מאמירת ארבעה "יהי רצון" לאחר קריאת התורה.

התפילה כוללת בקשה מאלוהים ("המקום") שיציל את כל היהודים שנמצאים בצרה בכל מקום שהם, והיא מדגישה בעיקר את הבקשה לשחרורם של אנשים הנתונים בשבי. היא מסיימת בבקשה שההצלה תתרחש עכשיו, במהרה ובקרוב (בארמית: "השתא בעגלא ובזמן קריב").

התפילה מופיעה כבר בסדר רב עמרם גאון ובמחזור ויטרי וכנראה חוברה בתקופת הגאונים. בסדר רב עמרם גאון ובאבודרהם היא מופיעה (יחד עם ארבעת "יהי רצון") בשבת מברכים (השבת שלפני ראש חודש שבה מברכים את החודש) כחלק מברכת החודש. במחזור ויטרי היא מופיעה בתפילת מנחה של שבת. בפועל, המנהג היום הוא לאמרה בימי חול, ולא בשבת (בנוסח הספרדים נאמרים ארבעה "יהי רצון" בשבת, אך לא נאמרת אחריהם תפילת "אחינו"), אולי מפני שתפילה זו עוסקת בצרות שאין להזכירם בשבת.

בתרבות
------

קטע תפילה זה הולחן כשיר על ידי אייבי רוטנברג וזכה לביצועים רבים בהם של אברהם פריד, גלעד פוטולסקי ולהקת שלהבת באלבום הנשמה לך 2.

בזמן מלחמת חרבות ברזל השיר הפך לחלק משירי המלחמה בשל היקף החטופים הרבים בשביה, והושר על ידי חרדים מטלזסטון בזמן צעדת משפחות החטופים. בעקבות כך יצא השיר כקליפ בביצוע מחודש על ידי הזמר מוטי שטיינמץ מתוך אירועי סיום הש"ס של ארגון "דרשו" יחד עם מקהלות שירה ומלכות. גם ליאור נרקיס פרסם ביצוע של אחינו כל בית ישראל, והוא דורג במקום השני במדיה פורסט.

קישורים חיצוניים
----------------

* אחינו כל בית ישראל באתר ויקיטקסט
* פרופ' אהרן קלרמן, אמירת 'יהי רצון' ו'אחינו' אחר קריאת התורה, **חמדעת**, טז תשפ"ג.
* מידע על אחינו כל בית ישראל בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראה שו"ת דברי יציב חלק אורח חיים, סימן עה.
2. ↑   אחינו כל בית ישראל, בביצוע אברהם פריד, אחינו כל בית ישראל, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב
3. ↑   אחינו כל בית ישראל, בביצוע גלעד פוטולסקי ולהקת שלהבת, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 05:04)
4. ↑   אחינו כל בית ישראל, בביצוע מוטי שטיינמץ, מקהלת מלכות ומקהלת שירה, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב.
5. ↑  *ליאור נרקיס - אחינו כל בית ישראל*, נבדק ב-2023-11-23
6. ↑  niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 45db8bf3-cafc-463b-b400-f83035d8137d

 |
במתמטיקה, **פונקציית ליוביל**, על שם ז'וזף ליוביל, היא פונקציה אריתמטית חשובה בתורת המספרים, אשר לכל n טבעי היא מוגדרת על ידי:

{\displaystyle \lambda (n)=(-1)^{\Omega (n)}}
כאשר {\displaystyle \Omega (n)} הוא מספר המספרים הראשוניים אשר מחלקים את {\displaystyle n}. ניתן לראות כי {\displaystyle \Omega (ab)=\Omega (a)+\Omega (b)}, אז {\displaystyle \lambda (ab)=\lambda (a)\lambda (b)}. למספר 1 אין גורמים ראשוניים, אז {\displaystyle \Omega (1)=0} ומכאן {\displaystyle \lambda (1)=1}. ניתן לראות כי:

{\displaystyle \sum \_{d|n}\lambda (d)={\begin{cases}1&{\text{if }}n{\text{ is a perfect square,}}\\0&{\text{otherwise.}}\end{cases}}}
ניתן לראות כי פונקציית ליוביל והערך המוחלט של פונקציית מביוס הם הופכי דיריכלה. 

פונקציית ליוביל מופיע גם בטורים של פונקציות אחרות, לדוגמה

* {\displaystyle {\frac {\zeta (2s)}{\zeta (s)}}=\sum \_{n=1}^{\infty }{\frac {\lambda (n)}{n^{s}}}}.
* {\displaystyle \sum \_{n=1}^{\infty }{\frac {\lambda (n)q^{n}}{1-q^{n}}}=\sum \_{n=1}^{\infty }q^{n^{2}}={\frac {1}{2}}\left(\vartheta \_{3}(q)-1\right)}.

כאשר {\displaystyle \vartheta \_{3}(q)} היא פונקציית תטא של יעקובי (אנ').

לאורך השניים הוצגו שתי השערות בנוגע לפונקציית ליוביל, אך שתיהן הוכחו כשגויות. הטענה הראשונה הייתה שאם נגדיר את הפונקציה {\displaystyle L(n)=\sum \_{k=1}^{n}\lambda (k)}, אז {\displaystyle L(n)\leq 0} לכל {\displaystyle n>1}. השערה זו ידועה בתור השערת פוליה והוצא על ידי ג'ורג' פוליה בשנת 1919, אך הוכחה כשגויה בשנת 1980, למשל עבור {\displaystyle n=906150257}. הטענה השנייה הייתה שאם נגדיר את הפונקציה {\displaystyle T(n)=\sum \_{k=1}^{n}{\frac {\lambda (k)}{k}}} אז {\displaystyle T(n)\geq 0}. השערה זו הוכחה כלא נכונה בשנת 1958, ולמעשה לפונקציה יש נקודות שליליות רבות. אם השערה זו הייתה נכונה, אז זה היה מוביל להוכחת השערת רימן, כפי שהראה פאל טוראן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פונקציית ליוביל** בוויקישיתוף
* פונקציית ליוביל, באתר MathWorld (באנגלית)
הרב **אהרן אלפנדרי** (תס"א - תקל"ד; 1701–1774) היה מחכמי איזמיר, מפורסם בעיקר בספריו **יד אהרן** ו**מרכבת המשנה**.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיר איזמיר שבטורקיה בשנת תס"א (1701), לרבי משה אלפנדרי, ולבתו של רבי חיים בן מנחם אלגאזי (בעל "בני חיי"). רבו העיקרי היה רבי בנימין בן רבי שלמה הלוי, אב בית הדין באיזמיר, המוזכר רבות בספריו של רבי אהרן. כן למד אצל רבי ברזילי יעבץ (הר"י ברזילי) בעל לשון ערומים.

בצעירותו שהה תקופה מסוימת בעיר רודוס, שם נשא ונתן עם רב הקהילה היהודית ברודוס רבי משה ישראל שהיה מגדולי אותו דור. לאחר מכן חזר לאיזמיר ונתמנה לחבר בבית הדין בעיר.

בזקנותו עלה לארץ ישראל והתיישב בעיר חברון. בשנת תק"ל (1770) נתמנה לתפקיד ראש רבני חברון. החיד"א מספר על פגישתו עם רבי אהרן בעיר חברון: "וזכיתי להכיר להרב בזקנותו בעלותו לעיה"ק חברון ת"ו, ונהניתי מזיו אור תורתו וקדושתו". בתקופה זו צויד החיד"א בכתב שליחות מאת רבני חברון לפני צאתו לערי אירופה, כאשר רבי אהרן הוא ראשון החותמים עליו.

רבי אהרן נפטר בעיר חברון בשנת ה'תקל"ד (1774), ושם נטמן.
נכדו היה הרב יצחק ארדיט, שגם ספד לו במותו. 

| תקופת חייו של הרב רבי אהרן אלפנדארי על ציר הזמן |
| --- |
| 
ציר הזמןציר הזמן

 |

חיבוריו
-------

שער ספר יד אהרן, מהדורא בתרא
* יד אהרן (איזמיר, תצ"ה) – ספרו על סדר הטור (בחלקים אורח חיים ואבן העזר), בדומה לספר כנסת הגדולה לרבי חיים בנבנישתי.
* מרכבת המשנה (אזמיר, תקט"ו) - פרשנות על חלקים מספר יד החזקה לרמב"ם. נדפס לראשונה באיזמיר בשנת תקט"ו (1755). לפי עדות החיד"א, רבי אהרן חיבר על כל חלקי הרמב"ם אך הכתבים נשרפו. אין להחליף חיבור זה בחיבור בעל שם זהה מאת רבי שלמה מחלם, שזכה לפרסום רב אף הוא.

קישורים חיצוניים
----------------

* אהרן בן משה אלפאנדארי (1701-1774), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2  שם הגדולים, מערכת גדולים, אות א, קיט, מהר"ר אהרן אלפנדרי
2. ↑  הדרום טז - שעוועל, חיים דוב (עורך), עמ' 109, באתר HebrewBooks

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007303676205171
* GND: 139153063
* ISNI: 0000 0001 1896 5087
* LCCN: nr92001157
* NTA: 245606688
* VIAF: 170061959
* WorldCat: lccn-nr92001157

 |
שער ספר פני מבין לרבי בכור יצחק בן יעקב נאבארו
**הרב בכור יצחק נאבארו** (או **נאברו**; בכתיב המקור: **נאב'ארו**; נפטר בכ"ה באב ה'תקצ"ה, 20 באוגוסט 1835) היה רב, דיין ופרשן באזמיר שבטורקיה ומחבר ספרים **פני מבין** ו**לב מבין**.

תולדותיו
--------

נולד לרבי יעקב, אשר לימד אותו מקרא, משנה וגמרא, ונפטר כאשר היה בן 13. אמו עבדה בשתיים או שלוש עבודות ביום כדי לפרנסו שלא יצטרך לעבוד ויוכל ללמוד תורה. אמו נפטרה בשנת ה'תק"ם, ורבו הספידה. הרב אברהם אלגראנטי מירקאדו לקח אותו תחת חסותו ומימן אותו במשך תקופה.

למד אצל הרב ברוך קאלומיטי בכור. שימש כרב העיר יחד עם הרב רחמים אריה אברהם הכהן אריאש (מחבר ספר שפתי רננות) והרב יוסף בן חיים משה אבן עזרא (מחבר ספר שלחן המלך). היה ידוע כאוהב שלום ורודף שלום כל ימיו. הגיה את ספר נר יצחק (ירושלים תשנ"ד) לרבי נסים יצחק ארדיט, וכן את ספר ישיר משה (שאלוניקי תקס"ו) לרב רפאל משה פאלקון. הרב רפאל יוסף חזן העריך אותו מאוד וכתב הסכמה לספרו 'לב מבין'. גם הגאון הרב יצחק מאיו משבח אותו בהקדמתו המשותפת יחד עם הרב היר"ח לספרו פני מבין. הרב יוסף פונטרימולי מביא דברים בשמו. גם הרב חיים פאלאג'י מזכיר אותו כמה פעמים בספריו.

נפטר ביום חמישי, כ"ה באב ה'תקצ"ה באזמיר, שם נקבר. הספידוהו הרב דוד אמאדו בשעת חימום בק"ק ביקור חולים. הרב יאושע אברהם קריספין בספרו אברהם במחזה, הרב שלמה חכים בהלוויה. בספר כיסא שלמה,

חיבוריו
-------

כל ספריו נושאים את המילה מבין בשמותם, משום שראשי התיבות של **מבין** הם **מ**מני **ב**כור **י**צחק **נ**אב'ארו:

* **לב מבין** (שאלוניקי תקע"ז) - על משנה תורה לרמב"ם וכן שו"ת וחקירות עניינים שונים. לספר הסכמה משותפת לשלושה רבנים: הרב דוד אמאדו, הרב רפאל אשכנזי, והרב רפאל יצחק אלגאזי.
* **פני מבין** (חלק א' (שאלוניקי תקע"א), חלק ב' (שאלוניקי תקפ"ו - מדף מ' עמוד א')) - חידושים הלכות ופלפולים על מסכת סנהדרין בשני חלקים. בסוף חלק א' נדפס דרוש לנישואי הרב אברהם אמאדו, בנו של הרב דוד אמאדו לבתו של הגביר מאיר בן גבאי, שתרם כסף להדפסת הספר, ולכן הודפס הדרוש.
* **מבין דבר** (כת"י) - חידושים על שולחן ערוך.

פסק דין ממנו בנוגע לאשה שבעלה רוצה לגרשה מפני שעברה על דת יהודית, לטענתו, מופיע בספר בן הרמה (אזמיר תרל"ה). תשובה ממנו בעניין תפיסת נכסים מופיעה בספר ארח מישור לרבי אליהו רחמים חזן. דרשה ממנו לרגל נישואי גיסו, הרב משה ברכה נדפסה בספר ישיר משה.

לקריאה נוספת
------------

* הרב יאושע אברהם קריספין, **אברהם במחזה**, דרוש ד'

קישורים חיצוניים
----------------

* יצחק בן יעקב נברו (1768-1831), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  הגרש באות ב' מסמן הגייה רפה, כלומר ללא דגש קל.
2. ↑  פני מבין חלק א', הקדמת המחבר
3. ↑  אבק דרכים, דרך המת דרוש ב'
4. ↑  אברהם במחזה דרוש ד'
5. ↑  פני יוסף דף קנה עמוד ב
6. ↑  לב חיים סימן ק"ה, חלקם בחיים דרוש ג', הקדמת ספר הכתוב לחיים
7. ↑  תהלה לדוד, דרוש י"ט
8. ↑  דרוש ד'
9. ↑  דרוש ז' להספד
10. ↑  פני מבין, דף קע עמוד א'
11. ↑  דף פ"ח עמוד א
12. ↑  סימן כ'
13. ↑  דף מה עמוד א

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307386405171
* VIAF: 36779158
* WorldCat (עם VIAF): 36779158

 |
**עבודת ישראל**, מאמרי חסידות וקבלה על פרשיות התורה, ההפטרות מועדים, ליקוטים ופרקי אבות, מאת רבי ישראל הופשטיין – המגיד מקוז'ניץ, תלמידם של הבעל שם טוב והמגיד ממעזריטש.

הספר "עבודת ישראל" נדפס בפעם הראשונה בשנת ה'תר"ב, 27 שנים לאחר פטירתו של המחבר, על ידי נכדו רבי אברהם אלחנן בן הרה"ק רבי מרדכי דוד מדאמבראווה, והוא החיבור הראשון שנדפס מחיבוריו הרבים. מרבית הכתבים נלקחו מביתו של רבי גבריאל מוורשא שהיה במשב"ק של הרבי העבודת ישראל.

הספר קיבל הסכמות מגדולי החסידות באותה תקופה, בהם: השרף ממוגלניצא, הסבא קדישא מראדושיץ, רבי יצחק מוורקא, החידושי הרי"מ מגור, רבי חיים דוידזהאן, רבי יעקב משה מפראגא, רבי מרדכי דוד מדאמבראווא, האריה דבי עילאי מוישניצא ורבי חיים מצאנז.

הספר "עבודת ישראל" נחשב לספר מרכזי בתורת החסידות, בו בא לידי ביטוי עומק הפנימיות של תורה זו. האדמו"ר רבי יחזקאל משינאווא אמר: "כל ספרי תלמידי אור שבעת הימים רבינו הבעל שם טוב זיע"א הם בבחינת קודש, וספר הקדוש עבודת ישראל הוא בבחינת קודש קדשים".

האדמו"ר רבי חיים מקוסוב אמר, שצריך ללמוד ספר זה בעיון ועומק כמו שמעיינים בספר הזהר. מסופר על האדמו"ר רבי יצחק אייזיק מז'ידיטשוב שהעריץ מאוד את ספרי המגיד מקוז'ניץ, וכשהגיע לידיו הספר "עבודת ישראל", "היה לו שמחה גדולה עד אין שיעור", ואמר לזה שהעניק לו את הספר, שאם היה יודע שהוא הולך להביא לו את הספר, הוא היה יוצא לקראתו לקבל את פני הספר "מחמת חיבת קודש הספר".

מעמדו של הצדיק תופס מקום של כבוד בספרו של המגיד, המגיד מרבה לתאר בשבחיו ומעלותיו של הצדיק ותפקידו הרוחני לדאגה לבני קהילתו ולעולם כולו (בדומה לתורתם של אלימלך מליז'נסק בספרו נועם אלימלך ורבי מנחם נחום מצ'רנוביל בספרו מאור עיניים).

מהדורות הספר
------------

* **עבודת ישראל** – מהדורה ראשונה, ורשה, ה'תר"ב
* **עבודת ישראל** – ז'יטומיר, ה'תרי"ח
* **עבודת ישראל** – ורשה, ה'תרל"ח
* **עבודת ישראל** – מוגה על פי דפוס ראשון
* **עבודת ישראל** – עם ביאור "פתילת ישראל"
* **עבודת ישראל** – מכון פאר מקדושים, בני ברק, ה'תשע"ג
* **עבודת ישראל** – מקור הספרים, הוצאת אור החיים
* **עבודת ישראל המשובח** – ב"כ
* **עבודת ישראל המפואר** – ב"כ, הוצאת עוז והדר
* **עבודת ישראל המבואר** – ב"כ, הוצאת עוז והדר ה'תשע"ז

### ליקוטים שונים

* **ילקוט עבודת ישראל** – מכון שפתי צדיקים, ה'תשע"א
* **פניני עבודת ישראל** - מכון פאר מקדושים, כהוספה לספר עבודת ישראל שבמהדורתם, בני ברק, ה'תשע"ג

קישורים חיצוניים
----------------

* טקסט הספר באתר ויקיטקסט
* ישראל הופשטיין מקוז'ניץ, **עבודת ישראל**, באתר היברובוקס
* ישראל הופשטיין מקוז'ניץ, ‏עבודת ישראל, טקסט דיגיטלי באתר ספריא

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראה לדוגמא: עבודת ישראל, בראשית (עמוד 13 במהדורת בני ברק, תשנ"ו). ליתר המקורות בהם עוסק רבי ישראל בספרו בעניין הצדיק, ראה בספר פניני עבודת ישראל, הוצאת פאר מקדושים, ערך צדיק.
**אדית הופמן-בירקין** (**Edith Hofmann-Birkin**; פראג, צ'כיה, 13 בנובמבר 1927 – הרפורד, אנגליה, 20 בספטמבר 2018) הייתה אמנית יהודייה-בריטית, ניצולת השואה.

חייה ופועלה
-----------

נולדה בפראג למשפחת הופמן. ב-1941, והיא בת 14, נכלאה עם משפחתה בגטו לודז' בפולין. הוריה מתו שם בתוך שנה, והיא התקיימה בכוחות עצמה. בעת חיסול הגטו ב-1944 הועברה למחנה הריכוז אושוויץ מונוביץ וממנו נשלחה למחנה עבודה כריסטיאנשטט (מחנה-משנה של גרוס-רוזן) והועבדה במפעל תחמושת תת-קרקעי.
בהתקרב הצבא האדום הובלה בצעדת המוות לפלוסנבירג ולברגן-בלזן, משם שוחררה ב-15 באפריל 1945. בשובה לפראג גילתה שבני משפחתה נספו.
ב-1946 עברה לאנגליה. הוכשרה ועבדה כמורה, נישאה ואימצה שלושה ילדים. בשנות ה-70 למדה אמנות מודרנית לתואר אקדמי.

אדית בירקין כתבה על קורותיה מיד לאחר השחרור, והדברים עובדו על ידיה אחרי שנים לסיפורת (*Unshed Tears*) באנגלית. ספרהּ, שפורסם ב-2001 וזכה למהדורות נוספות, הופיע בשם נעוריה – אדית הופמן. עיקר יצירתה היו הציורים שבהם תוארו חוויותיה בשנות השואה. ב-2012 פרסמה ספר שירה גדוש בציוריה (*The Last Goodbye*), גם הוא בשם אדית הופמן.

אדית בירקין נפטרה ב-20 בספטמבר 2018 בגיל 90. הציורים שהותירה נמסרו מידי משפחתה למוסדות שונים: מוזיאון המלחמה האימפריאלי בלונדון, גלריית בן אורי, מוזיאון אושוויץ בירקנאו, קרן המוזיאונים של בירמינגהם (אנ'), מוזיאון מחוז הרפורד (אנ'), ועוד.

לקריאה נוספת
------------

* *Unshed Tears: a novel – but not a fiction*, Newark, Nottinghamshire: Quill Press, 2001
* *The Last Goodbye*, Cirencester, Gloucestershire: Memoirs Publishing, 2012

קישורים חיצוניים
----------------

* **מבחר מציוריה**
* עבודותיה בגלריית בן אורי, לונדון
* תמצית קורותיה על גב ספרהּ באתר הספרים של אמזון
* על אודותיה באתר גלריית בן אורי
* קטעים מוקלטים מעדותה, מדור "קולות מהשואה" בספרייה הבריטית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007591012805171
* ISNI: 0000 0000 3892 8075
* LCCN: nb2001029814
* VIAF: 58582970
* WorldCat: lccn-nb2001029814

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בפונקציית הסרגל (הנקראת גם פונקציית רימן). אם התכוונתם לפונקציית זטא של רימן, ראו פונקציית זטא של רימן.
פונקציית רימן בקטע {\displaystyle (0,1)}
**פונקציית רימן** (על שמו של המתמטיקאי הגרמני ברנהרד רימן) או **פונקציית הסרגל** היא פונקציה ממשית שקבוצת נקודות אי הרציפות שלה כוללת בדיוק את המספרים הרציונליים. הפונקציה מוגדרת בנקודות הרציונליות לפי {\displaystyle \ f\left({\frac {p}{q}}\right)={\frac {1}{q}}} (כאשר השבר מצומצם, כלומר {\displaystyle p,q} זרים זה לזה), ומתאפסת בנקודות שאינן רציונליות. (ב-{\displaystyle x=0} ערך הפונקציה הוא {\displaystyle 1}, כמו בכל מספר שלם).

הפונקציה מוכרת גם בשמות "פונקציית הסרגל", "פונקציית הפופקורן" ופונקציית תומה (Thomae's function; על שם המתמטיקאי הגרמני קארל יוהנס תומה).

נקודות אי-הרציפות של הפונקציה
-----------------------------

הפונקציה רציפה בכל נקודה אי-רציונלית, ואינה רציפה באף נקודה רציונלית. מכאן שקבוצת נקודות אי-הרציפות של הפונקציה היא צפופה, אך בעלת מידה אפס. 

הפונקציה אינטגרבילית לפי רימן (עם אינטגרל אפס) בכל קטע חסום, אך אינה רציפה ואינה מונוטונית באף קטע. 

### פונקציה נוספת עם אותן נקודות אי-רציפות

נסדר את המספרים הרציונליים על הישר בסדרה {\displaystyle \{r\_{n}\}\_{n=1}^{\infty }}, ונגדיר {\displaystyle g\colon \mathbb {R} \to \mathbb {R} } לפי {\displaystyle g(x)=\sum \_{\{n|r\_{n}<x\}}{\frac {1}{2^{n}}}}. כמו פונקציית רימן, הפונקציה המתקבלת רציפה בכל נקודה אי-רציונלית, ואינה רציפה בכל נקודה רציונלית. בנוסף, זוהי פונקציית מונוטונית עולה על הישר.

### קבוצת נקודות אי-הרציפות של פונקציה

קבוצת נקודות אי-הרציפות של פונקציה ממשית היא קבוצת {\displaystyle F\_{\sigma }} ( איחוד בן מנייה של קבוצות סגורות). מכיוון שקבוצת המספרים האי-רציונליים אינה כזאת, אין פונקציה שנקודות אי-הרציפות שלה הן הנקודות האי-רציונליות.

הוכחה
-----

נוכיח שנקודות אי-הרציפות של הפונקציה הן כאמור לעיל. יהי {\displaystyle x} מספר רציונלי, אז {\displaystyle f(x)\neq 0}, אבל יש סדרה של מספרים אי-רציונליים המתכנסת ל-{\displaystyle x}, ועליהם הפונקציה מתאפסת לפי ההגדרה. מכאן ש-{\displaystyle x} היא נקודת אי-רציפות. כעת נניח ש-{\displaystyle x} אי-רציונלי, ויהי {\displaystyle \ \epsilon >0}. בקטע באורך יחידה סביב {\displaystyle x} יש רק מספר סופי של נקודות שבהן {\displaystyle \ f(t)\geq \epsilon } (משום שתנאי זה חוסם את המכנה), ולכן יש קטע סביב {\displaystyle x} שבו {\displaystyle |f(t)-f(x)|=f(t)<\epsilon } ומכאן ש-{\displaystyle f} רציפה בנקודה {\displaystyle x}.

ראו גם
------

* פונקציית דיריכלה
* פונקציית ויירשטראס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פונקציית רימן** בוויקישיתוף
* פונקציית רימן (גם Thomae's function ו-Dirichlet Function), באתר MathWorld (באנגלית)
**הזחל הרעב וסיפורים נוספים** (באנגלית: **The Very Hungry Caterpillar and Other Stories**) הוא סרט הנפשה אמריקאי לילדים, שמבוסס על הספר הזחל הרעב שכתב ואייר אריק קרל. הסרט הופץ לראשונה בשנת 1993, ובוים על ידי איאן הארווי. במקור הספר עובד לסרט והופק על ידי BMG STUDIOS. האנימציה נעשתה בידי חברת Illuminated Films. בשנת 1995 הקלטת הופצה ע"י וולט דיסני.

בישראל הסרט יצא בשנת 2001, בקריינותו של אריק עשת ובהפקת דיבוב של אולפני תומיתות. בישראל הסרט הופץ בשנת 2001 בקלטות וידאו על ידי קלסיקלטת ובהמשך יצא ב-DVD בפברואר 2003. בהמשך יצאה סדרה שמזכירה קצת את השם אבל קראו לה ''הזחל הרעב וסיפורים אחרים'' ושודרה בערוץ לולי.

תקציר העלילה
------------

הסרט כולל חמישה סיפורים של הסופר אריק קרל: "הזחל הרעב", "אבא, תביא לי בבקשה את הירח", "צרצר שקט מאוד" ו"הזיקית המבולבלת" ובסוף הסרט ישנו כנר, שמנגן מוזיקה קסומה והתווים מתחילים לרחף באוויר ויוצרים תמונות. בסופו של השיר הכנר והעולם מלאים בצבעים.

הסיפורים בסרט
-------------

1. הזחל הרעב
2. אבא, תביא לי בבקשה את הירח
3. צרצר שקט מאוד
4. הזיקית המבולבלת
5. אני רואה שיר
**ברוס נאומן** (באנגלית: **Bruce Nauman**; נולד ב-6 בדצמבר 1941) הוא פסל אמריקאי. עבודותיו כוללות יצירות פיסול מודרני ו-וידאו ארט ומיצגים שונים, תוך שימוש בחומרים יוצאי דופן כגון מנורות ניאון והקלטות קול.

קורות חיים
----------

אחת מיצירותיו של ברוס נאומן
נאומן נולד בפורט ויין במדינת אינדיאנה שבארצות הברית, ולמד מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון ואמנות בקמפוס אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס.

ברוס עבד כעוזרו של ויין תייבוד. בשנת 1966 החל ללמד במכון האמנות סן פרנסיסקו (San Francisco Art Institute). בראשית שנות ה-80 עבר להתגורר בניו מקסיקו.

עבודותיו של נאומן עוסקות בעיקר בחומרים יוצאי דופן כגון הקלטות ומנורות ניאון. עבודות אלה בוחנות את דרכי השימוש בשפה ככלי תקשורות ואת הבעיות המתעוררות כאשר השפה אינה מובנת.

בשנת 1993 זכה נאומן בפרס וולף בגין תרומתו יוצאת הדופן לאמנות המאה ה-20. בשנת 1999 זכה בפרס אריה הזהב בביאנלה של ונציה.

בשנת 2004 הוצגה עבודתו של נאומן "חומרים גולמיים" באולם הטורבינה של מוזיאון טייט מודרן כחלק מ"סדרת יוניליוור" במימונה של חברת יוניליוור.

נאומן דורג על ידי אתר Artfacts.net כאמן המוביל בעולם בשנת 2006.

בינואר 2008 הכריזה מחלקת התרבות והחינוך של ממשלת ארצות הברית כי נאומן ייצג את ארצות הברית בביאלה בוונציה בשנת 2009.

בשנת 1989, נאומן התחתן עם האמנית והציירת סוזן רוטנברג ומאז בני הזוג חיים ויוצרים יחדיו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברוס נאומן** בוויקישיתוף
* ריאיון עם נאומן ברשת PBS
* ריאיון עם נאומן באתר frieze משנת 2004
* קורות חיים באתר מוזיאון טייט
* תיאור היצירה "חומרים גולמיים" באתר מוזיאון טייט מודרן
* ברוס נאומן, כתבתה של רותי דירקטור באתר "הצופה"
* ברוס נאומן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דירוג אמנים באתר Artfacts.net
2. ↑  החלטת מחלקת התרבות והחינוך של ממשלת ארצות הברית מיום 25 בינואר 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007528906205171
* AAG: 2151
* BNE: XX1045875
* BnF: cb12293251t (data)
* FNZA: 10971
* GND: 118586610
* ISNI: 0000 0001 2125 9909
* KulturNav: c5834982-5bff-4a0a-9352-fb45b7ab44b8
* LCCN: n81035666
* MusicBrainz: dc43a021-4b3a-4e25-9ecd-2a883354899a
* NKC: js20060120060
* NLP: a0000002611488
* NTA: 068916388
* PIC: 298078
* RKD: 58935
* SNAC: w6kd2682
* SUDOC: 031780873
* TePapa: 34878
* Trove: 931442
* ULAN: 500118742
* VcBA: 495/134694
* VIAF: 29597866
* WorldCat: lccn-n81035666

 |
**מודל הוטלינג** (Hotelling Model) הוא מודל כלכלי שפותח על ידי הרולד הוטלינג. 
המודל מסביר התנהגות בסביבה מרובת סוחרים/מוצרים. מודל זה שימש גם לניתוח מצבים פוליטיים.

המודל מניח את ההנחות הבאות (מנוסחות לסביבה מרובת סוחרים):

* לכל הסוחרים יש את אותה הסחורה.
* אין הבדלי מחירים בין הסוחרים (עבור סחורה מסוימת).
* קונה יעדיף לקנות בחנות הקרובה ביותר אליו (יש מחיר להליכה). אם יש יותר מחנות אחת באותו מרחק מהלקוח, הוא יבחר ביניהן בהסתברות אחידה.

דוגמה: חנויות בחוף הים
----------------------

בחוף ים יש מספר חנויות, הממוקמות לאורך החוף, שמוכרות את אותם המוצרים באותו המחיר. הלקוחות מתפלגים בצורה אחידה לאורך החוף. כל מוכר ירצה למקם את חנותו במיקום שממקסם את הרווח שלו.  

בנוסף לרווח האישי של כל מוכר, נסתכל גם על פונקציית רווחה חברתית (social welfare) אותה נרצה למקסם (עבור תועלת חברתית) או למזער (עבור עלות חברתית). במקרה זה נבחר את פונקציית הרווחה להיות המרחק המקסימלי שקונה כלשהו צריך לעבור בדרכו אל החנות. (אפשרות נוספת היא לבחון ממוצע המרחקים שכל הלקוחות עוברים בדרכם לחנות הקרובה ביותר).  

נסמן את החוף [0,1] (הקטע הסגור בין 0 ל - 1) ונתייחס למיקומים האפשריים כמספרים בקטע זה. המרחק שכל לקוח עובר יהיה ההפרש בין מיקום הלקוח ומיקום החנות הקרובה ביותר.  

בראייה של תורת המשחקים, עבור כל מוכר, בחירת מיקום היא  תכסיס/אסטרטגיה של אותו מוכר.   

ננתח כמה מקרים שונים: 

### חנות אחת

במקרה זה, למוכר כלל לא משנה מה יהיה מיקום החנות שלו, כיוון שבכל אופן כל הלקוחות יקנו אצלו.  

על מנת למזער את פונקציית העלות החברתית, נרצה שהמוכר ימקם את חנותו בדיוק באמצע החוף, בנקודה 0.5 (כיוון שהלקוחות ממוקמים לאורך החוף בהתפלגות אחידה).

### שתי חנויות

במקרה זה, שני המוכרים יבחרו למקם את חנותם בדיוק במרכז החוף, בנקודה 0.5. עבור מיקומים אלה, כל אחד מהמוכרים יקבל בדיוק מחצית מהלקוחות: עבור כל לקוח, שתי החנויות ממוקמות באותו מרחק, ולכן הלקוחות יתחלקו בצורה אחידה בין החנויות.  

נשים לב שמקרה זה הוא יציב מהבחינה הבאה: לאף מוכר לא כדאי לשנות את האסטרטגיה שלו. נקודה כזו נקראת שיווי משקל נאש.  

אם המוכרים ימקמו את החנויות שלהם בנקודות 0.25 ו - 0.75, עדיין כל אחד מהמוכרים יקבל בדיוק מחצית מהקונים: המוכר שממוקם בנקודה 0.25 יקבל את הקונים בקטע [0.5, 0], והמוכר שממוקם בנקודה 0.75 יקבל את הקונים בקטע [1, 0.5]. (הקונים בנקודה 0.5 יתפלגו בצורה אחידה בין 2 החנויות).   

המקרה השני עדיף מבחינה חברתית, כיוון שהמרחק שהלקוחות צריכים לעבור קטן יותר (במקרה הקודם, המרחק המקסימלי היה 0.5 ובמקרה זה הוא 0.25). בחירה זו של מיקומים אינה יציבה. כלומר, אחד המוכרים לא יהיה מרוצה ויעדיף לשנות את מיקומו:  

אם אחד המוכרים ימקם את חנותו לא בנקודת האמצע, כלומר במיקום x-0.5 (או במקרה השקול, במיקום x+0.5), הרווח שלו יהיה x/2 - 0.5, לעומת 0.5.  
כלומר, כל אסטרטגיה שאינה (0.5,0.5) אינה נקודת שיווי משקל.   

בנוסף, במקרה זה, כדאי יהיה למוכר השני למקם את חנותו במרחק קטן {\displaystyle \epsilon } מעל החנות השנייה, וכך להרוויח {\displaystyle x+0.5-\epsilon }. (האסטרטגיה הנוכחית שלו אינה התגובה הטובה ביותר).

### שלוש חנויות

במקרה של שלוש חנויות לא קיים שיווי משקל נאש.

דוגמאות נוספות
--------------

* בחירות פוליטיות: לכל מועמד לבחירות יש מצע, שאיתו הוא מנסה להשיג רוב של בוחרים.

ראו גם
------

* תורת המשחקים
* שיווי משקל נאש
* התגובה הטובה ביותר

קישורים חיצוניים
----------------

* Hotelling's Model
**יודיד הכסף** (או **כסף יודי,** באנגלית: **Silver iodide**) הוא תרכובת של יוד ושל המתכת כסף.

היסטוריה
--------

חוקרים במחלקה למדעי האטמוספירה באוניברסיטה העברית בירושלים חיפשו חומרים מלאכותיים שישמשו לזריעת עננים במטרה להגביר את כמות הגשם היורדת במדינת ישראל הסובלת מחוסר מים ומתקופות בצורת על ידי פיזור חומר שירכז סביבו את טיפות המים שבעננים ועל ידי כך יגרום לירידת גשם. במהלך המחקר נמצא כי ליודיד הכסף היכולת להקפיא את מי הענן בטמפרטורות שאינן נמוכות בהרבה מטמפרטורת הקיפאון.

ניסויי ישראל
------------

במהלך סדרת ניסויים המכונה ניסויי ישראל ליצירת כמות גשמים מוגברת התברר שיודיד הכסף הוא היעיל מכולם לצורך השגת מטרה זו, יודיד הכסף מסוגל למשוך אליו את אדי המים ולקשור ביניהם באופן היעיל ביותר ליצירת טיפות גשם. זריעת כמות רבה מדי של יודיד הכסף גורמת שלא ירד גשם כלל.

לאחר 7 שנים של ניסוי הופסק השימוש ביודיד הכסף לזריעת עננים לאחר שהתגלה כי תרומת פעולה זו היא תוספת של 1.8% בממוצע של מי גשמים דבר אשר אינו מצדיק את העלות הגבוהה של התהליך.

השלכות ונזקים
-------------

במידה וזורעים יותר מדי יודיד הכסף או שיש כמות גדולה של אירוסולים באוויר, גודל הטיפות לא יעלה על 1 מילימטר ולא ירד גשם כלל. כאשר יש ריכוז גבוה מאוד של יודיד הכסף במים הוא עלול לגרום לארגיריה, אולם הכמות בה משתמשים בזריעת עננים היא כמות מזערית והפיזור על ידי מטוסים הוא פיזור יעיל הגורם לכך שמשתמשים בכמות קטנה של יודיד הכסף שלא מסוכנת לבריאות. כחלק מניסוי ישראל 4 נבדק הפיזור של יודיד הכסף בגשם ולא נמצא ריכוז גבוה במי הגשם שנבדקו. הגשם היורד על האדמה לרוב מסונן מיודיד הכסף וההשפעה של זריעת העננים זניחה.

ראו גם
------

* זריעת עננים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יודיד הכסף** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אחיה ראב"ד, הכינרת עולה: יופסק פרויקט זריעת העננים להגברת הגשם, באתר ynet, 28 בינואר 2021
2. ↑
**סנטה מריה** (בספרדית: **Santa María**), ובשמה המלא *La Santa María de la Inmaculada Concepción* ("סנטה מריה של העיבור ללא חטא"), הייתה קאראק קסטיליאנית, הגדולה בשלוש האוניות עימן חצה כריסטופר קולומבוס את האוקיינוס האטלנטי בהפלגתו הראשונה (אנ') ב-1492. רב החובל והבעלים של האונייה היה חואן דה לה קוסה (אנ'). שתי האוניות הנוספות במשלחת היו הקרוולות "ניניה" (Niña) ו"פינטה" (Pinta).

היסטוריה ונתונים
----------------

הספינה הייתה קאראק תלת-תרנית באורך של כ-23 מטרים וברוחב מרבי של כשבעה וחצי מטרים. השוקע שלה היה יחסית גדול - 2 מטרים, דבר שלא איפשר לה גישה לחופים רדודים. 

הספינה נבנתה בגליסיה, בצפון-מערב ספרד ושימשה כספינת סוחר בבעלותו של חואן דה לה קוסה (Juan de la Cosa). במהלך ההפלגה שימש קולומבוס כרב חובל. הקצין הראשון היה בעל הספינה, חואן דה לה קוסה. בנוסף שירתו על כלי השיט עוד 40 איש.

בחג המולד (25 בדצמבר) 1492, לאחר שעלתה על שרטון, פורקה הספינה ומקרשיה נבנה מבצר לחופי האיטי, ששימש את צוותו של קולומבוס.

במאי 2014 טען ארכאולוג ימי כי גילה את שרידי ספינת הדגל של קולומבוס "סנטה מריה" ליד חופי האיטי.

דגמים והנצחה
------------

דגמים מודרניים של הספינה נבנו לקראת יובל ה-400 למסעו הראשון של קולומבוס שצוין בתערוכה העולמית של שיקגו (1893) ולקראת יובל ה-500 ב-1992. אחד הדגמים מ-1992 נמצא במרכז הים שבמרכז הקניות הגדול בעולם בעיר אדמונטון שבקנדה. דגם נוסף, בגודל טבעי, נמצא בעיר קולומבוס שבאוהיו.

איור של הספינה נמצא על סמלי המדינות איי הבהאמה, גרנדה וטרינידד וטובגו.

לקריאה נוספת
------------

* Xavier Pastor, **The Ships of Christopher Columbus**, Naval Institute Press, 1992, ISBN 978-1844860142

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סנטה מריה** |

* סנטה מריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Columbus's Sailing Ships
2. ↑  The Lost Fort of Columbus
3. ↑  אבי בליזובסקי, ‏ארכיאולוג ימי: גיליתי את שרידי ספינת הדגל של קולומבוס "סנטה מריה" ליד חופי האיטי, באתר "הידען", 13 במאי 2014
4. ↑  מרכז הים באדמונטון יש לחפש santa maria במנוע החיפוש

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007328800305171
* GND: 4198160-1
* LCCN: n92025892
* VIAF: 145559276
* WorldCat: viaf-145559276

 |
**ריצ'רד אנגל** (באנגלית: **Richard E. Angle**) הוא קצין בדרגת מייג'ור גנרל בצבא ארצות הברית המכהן כעוזר מנהל מטה הצבא. קודם לכן כיהן כמפקד פיקוד הכוחות המיוחדים ה-1.

ביוגרפיה
--------

אנגל סיים ב-1991 תואר ראשון בכלכלה מהאקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא. הוא שירת בגדוד הראשון של רגימנט החי"ר הרביעי במערב גרמניה כמפקד מחלקה רובאית, מפקד מחלקת סיור וקצין סיור פלוגתי. הוא התנדב לכוחות המיוחדים ושירת כקצין בגדוד השני של קבוצת הכוחות המיוחדים העשירית בזמן שהוצב בבוסניה וקוסובו. בשנת 2000 הצטרף ליחידת משרד לתמיכה צבאית של צבא ארצות הברית בה שימש מפקד פלוגה, קצין מבצעים ומפקד גדוד. ב-2008 מונה למפקד הגדוד הראשון של קבוצת הכוחות המיוחדים הראשונה שהוצב באוקינאווה. בשנים 2012 עד 2014 פיקד על המשרד לתמיכה צבאית. הוא שימש עוזרו של מזכיר ההגנה של ארצות הברית, ראש מטה פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית וסגן מפקד פיקוד הכוחות המיוחדים ה-1. במהלך שירותו נטל חלק בלחימה בזירת אפגניסטן, עיראק, קרן אפריקה ובפיליפינים.

ביוני 2018 קודם לדרגת בריגדיר גנרל ומונה לסגן מפקד פיקוד הסייבר של צבא ארצות הברית. בנובמבר 2019 מונה לסגן מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים. בפברואר 2021 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ובאוגוסט אותה שנה מונה למפקד פיקוד הכוחות המיוחדים ה-1 השייך לפיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית.

אנגל בעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת ובסטר ותואר שני באסטרטגיית ניהול משאבים לאומיים מהאוניברסיטה לביטחון לאומי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריצ'רד אנגל** בוויקישיתוף
* ביוגרפי באתר צבא ארצות הבריתה
* ביוגרפיה באתר פיקוד הסייבר של הצבא
**יצחק ברא"ז** (8 באוגוסט 1926 – 15 באוגוסט 2021) היה איש ציבור ומשפטן ישראלי, כיהן כשופט בית משפט השלום בתל אביב.

ביוגרפיה
--------

נולד בפתח תקווה, בנו של יוסף ברא"ז ונכדו של זאב ברא"ז, ממתיישבי פתח תקווה. היה בוגר תיכון אחד העם בפתח תקווה. היה חבר החי"ש של ההגנה. בשנות ה-40 השלים תואר ראשון במשפטים בבית הספר למשפט וכלכלה בתל אביב. בשנת 1950, לאחר שקיבל רישיון לעריכת דין, נסע ללונדון לשנתיים וחצי להשתלמות באוניברסיטת לונדון. בין השנים 1953–1976 עמד בראש משרד עורכי דין בפתח תקווה. משנת 1968, במסגרת שירותו הצבאי בצה"ל במילואים, כיהן כנשיא בית המשפט הצבאי בשומרון, בדרגת רב-סרן.

בשנת 1978, בבחירות לעיריית פתח תקווה, שלראשונה כללו הצבעה ישירה על תפקיד ראש העירייה, היה מועמד הליכוד לראשות העירייה, והפסיד למועמד המערך דב תבורי. כיהן כראש האופוזיציה במועצת העיר עד שנת 1982.

בשנת 1982 התמנה כשופט בית המשפט השלום בתל אביב, וכיהן עד לפרישתו לגמלאות בשנת 1994. כמו כן כיהן כמרצה באוניברסיטת תל אביב.

שימש כנשיא ארצי של ארגון רוטרי ישראל, ראש אגף הספורט העממי במכבי, מרכז ומפקד מכבי הצעיר בפתח תקווה, וממלא מקום יו"ר ארגון הספורט העממי בישראל.

יזם צעדות עממיות רבות ביניהן צעדת מצדה המתקיימת משנת 1966.

משפחתו
------

באמצע שנות ה-50 נישא לרינה סגל. בתו ד"ר שפרה אש היא מומחית לאונקולוגיית ילדים, מנהלת המחלקה להמטולוגיה אונקולוגיה ילדים בבית החולים רמב"ם, נשואה לד"ר נחמן אש, מנכ"ל משרד הבריאות. בתו עו"ד ספי ברא"ז-יונג היא תובעת בפרקליטות מחוז תל אביב. בנם אריק ברא"ז הוא מנכ"ל חברת "אקסטריפ" לטיולים ומסעות אתגריים. בתו קיקה ברא"ז-שורץ היא אדריכלית ובעלת משרד אדריכלות ותכנון עירוני שתכנן, בין היתר, את מתחם שרונה ושרונה מרקט, קניון גנים, ומתחם ההסתדרות (פינוי-בינוי).

נפטר ב-15 באוגוסט 2021.

קישורים חיצוניים
----------------

* יצחק ברא"ז, באתר הרשות השופטת
* הסב צעד מגרודנו לירושלים, הנין צועד ברחבי ישראל, מעריב, 29 בינואר 1970
* אלעד רובינשטיין, חיים ארוכים: איך שומרים על כושר בגיל 84?, באתר ynet, 21 במרץ 2021
* יעקב בר-און, ‏שופט, ראש הספורט העממי במכבי ומלאבסי בלב: פרידה מיצחק ברא"ז, באתר מעריב אונליין, 19 באוגוסט 2021
* יצחק ברא"ז (1926-2021), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר TheMEDICAL רמב"ם: סבב מינויי בכירים בבית החולים / ראו ד"ר אש

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299837105171
* LCCN: no2009195673
* VIAF: 297746716
* WorldCat (עם VIAF): 297746716

 |
סולטאן סר **איסמעיל נסירודין שאה איבני אלמרהום סולטאן חאג'י זינאל אבידין השלישי מועזאם שאה** (בג'אווי: **سلطان إسماعيل ناصرالدين شاه ابن سلطان زين العابدين ٣**) היה היאנג די-פרטואן אגונג הרביעי של מלזיה והסולטאן השישה עשר של טרנגנו.

איסמעיל נסירודין נולד בקואלה טרנגנו והיה בנו החמישי של הסולטאן זינאל אבידין השלישי (שלט בשנים 1881–1918). אמו הייתה מוסלמית תאילנדית מומרת.

הוא התחנך בבית הספר המלזי Kuala Terengganu Malay בקואלה טרנגאנו, ולאחר מכן למד בקולג' המלאי. בשנת 1929 נכנס לשירות המנהלי בטרנגאנו. בשנת 1934 מונה לעוזר אספן הכנסות הקרקע בקואלה טרנגאנו.

בשנת 1935 הוא הפך לעוזרו של אחיו למחצה הבכור סולטאן סולימאן, והתלווה אליו בטקס הכתרת המלך ג'ורג' השישי במאי 1937. בשנת 1939 התמנה לרשם בית המשפט העליון ולבית הדין לערעורים. כמו כן שימש כרשם בתי המשפט למקרקעין. ב-1940 מונה לשר בקבינט של מדינת טרנגנו. ב-1941 מונה לשופט שלום מהשורה הראשונה בנובמבר 1941 קודם למזכיר המדינה של טרנגנו.

אחיו הסולטאן סולימאן מת בספטמבר 1942 מאלח דם. הממשל הצבאי היפני, שכבש את מלזיה באותה תקופה, הכריז על בנו עלי שאה כסולטאן של טרנגנו. באוקטובר 1943, ממשלת תאילנד בראשות ראש הממשלה הפילדמרשל פלק פיבונסונגרם לקחה על עצמה את ניהול טרנגנו מידי היפנים והמשיכה להכיר בסולטאן עלי שאה.

כאשר הבריטים חזרו למלזיה בתום מלחמת העולם השנייה, הם סירבו להכיר בשלטונו של עלי שאה. הסולטאן עלי ביקש מהממשל הצבאי בבריטי להדיחו בשל סירובו לחתום על הסכם האיחוד המלאי.

בנובמבר 1945 הודיעה מועצת המדינה של טרנגנו, המונה שלושה-עשר חברים, על פיטוריו של הסולטאן עלי שאה ועל מינויו של טנגקו איסמעיל נסירודין לסולטאן.

עלי שאה המשיך במשך כל השנים לערער על פיטוריו עד מותו במאי 1996.

הסולטאן איסמעיל שירת כסגן של יאנג די-פרטואן אגונג בשנים 1960–1965.

הוא לבחר לכהן כיאנג די-פרטואן אגונג של מלזיה ב-1965 וסיים את כהונתו עד 1970.

הסולטאן איסמעיל מת בקואלה טרנגאנו בספטמבר 1979 לאחר שסבל משני התקפי לב ונקבר יום לאחר מכן במסגד אבידין, המאוזוליאום המלכותי בקואלה טרנגאנו. את מקומו ירש בנו הבכור סלטאן מחמוד אלמכתאפי בילה שאה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איסמעיל נסירודין** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1260866602
* LCCN: no2002001374
* VIAF: 26723825
* WorldCat: lccn-no2002001374

 |
**וולטר פאייט** (באנגלית: **Walter E. Piatt**) הוא קצין בדרגת לוטננט גנרל המשרת כמנהל מטה צבא ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

פאייט גדל בסאמרסט שבפנסילבניה. ב-1979 התגייס לצבא ארצות הברית ושירת כלוחם בדיוויזיה המוטסת ה-82 ובדיוויזיה המוטסת ה-101. לאחר ארבע שנים בשירות השתחרר. 

לאחר שסיים תואר ראשון בביולוגיה באוניברסיטת לוק הייבן שבפנסילבניה התגייס מחדש לצבא ב-1987 כקצין. 

בשנים 1999–2003 שירת בדיוויזיה ההררית העשירית. לאחר פיגועי 11 בספטמבר נשלח עם הדיוויזיה למלחמת אפגניסטן. הוא שימש קצין אג"ם בגדוד הרביעי של רגימנט החי"ר ה-31, קצין אג"ם של חטיבת הקומנדו השנייה וסגן מפקד החטיבה הראשונה.

פיקד על הגדוד השני של רגימנט החי"ר ה-27 שהוצב במחוז פקטיקה באפגניסטן. פיקד על החטיבה השלישית של דיוויזיית החי"ר ה-25 בעת שהוצבה באזור תיכרית שבעיראק. 

ביולי 2011 מונה למפקד בית הספר לחי"ר בפורט בנינג. בנובמבר 2012 קודם לדרגת בריגדיר גנרל ומונה לסגן מפקד לתמיכה של הדיוויזיה ההררית העשירית. בתפקידו הבא שימש מפקד פיקוד האימונים הרב-לאומים המשותפים באירופה. ביולי 2014 מונה לסגן מפקד כוחות צבא ארצות הברית באירופה. באוגוסט 2016 מונה לקצין המבצעים של המשרד ליכולות השוטפות של הצבא, גוף חדש שנוסד באותה עת במטרה לענות על הדרישות המידיות של הארגון.

באפריל 2017 מונה למפקד הדיוויזיה ההררית העשירית. במסגרת זו שימש גם כסגן מפקד מבצע נחישות טבועה וכמפקד הכוח הקרקעי המשולב של בעלות הברית בעיראק. ביולי 2019 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למנהל מטה הצבא.

במהלך שירותו מילא משימות בגרמניה, קוריאה הדרומית, הוואי, אלסקה, בוסניה, קוסובו, עיראק ואפגניסטן. 

על חוויותיו מהשירות הצבאי ובפרט מהמלחמה באפגניסטן כתב שני ספרים:

* "She Came to the Door to Wave Good-bye" - פורסם ב-2003
* "Paktika: The Story of the 2nd Battalion 27th Infantry ‘Wolfhounds’ in Paktika, Afghanistan" - פורסם ב-2006

פאייט נשוי לסינתיה ואב לשניים. הוא בעל תואר שני ההיסטוריה צבאית ותואר שני במדעי הצבא ובוגר תוכנית העמיתים ללימודי דיפלומטיה באוניברסיטת ג'ורג'טאון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וולטר פאייט** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר צבא ארצות הברית
* Fort Benning: Col. Walter E. Piatt takes command of Infantry School,‏ ledger-enquirer.com, ‏30 ביולי 2011
* ביוגרפיה באתר מבצע נחישות טבועה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Commander's promotion draws many Family Members, אתר צבא ארצות הברית, 8 בנובמבר 2012
2. ↑  U.S. Army Europe welcomes new deputy commanding general, אתר צבא ארצות הברית, 23 ביולי 2014
3. ↑  Gen. Walter Piatt takes command of 10th Mountain Division, ‏armytimes.com, ‏1 במאי 2017
**טל טלמון** (נולדה ב-29 בינואר 1983 ברמת השרון) היא שחקנית ישראלית.

קורות חייה
----------

טלמון נולדה ברמת השרון לעמוס טלמון, מנצח, ולאורלי, ד"ר לפסיכולוגיה.

בגיל 18 התגייסה לחיל האוויר אך שוחררה בטרם עת לאחר חצי שנה עקב סיבות רפואיות.

למדה משחק בלוס אנג'לס בבית הספר למשחק של לי סטרסברג. לאחר שהות של כמה שנים בלוס אנג'לס חזרה טלמון לישראל.

קריירה
------

בשנת 2001 השתתפה טלמון בקליפ של הזמר ארקדי דוכין לשיר "אוהבת לא אוהבת" ובנוסף השתתפה גם בקליפ של הזמר דור דניאל לשיר "כולי שלך".

בשנת 2008 שיחקה טלמון בסדרת הנוער "דני הוליווד" ששודרה ב-yes, בתפקיד איה באום. באותה שנה שיחקה גם בסדרת הדרמה "מסכים". כמו כן השתתפה בעונה הראשונה של סדרת הערפדים "חצויה", ששודרה ב-HOT, בתפקיד הערפדית לנה. בשנת 2010 שיחקה בטלנובלה "נשות הטייסים" ששודרה בערוץ 10 בתפקיד מאיה לוי. 

בשנת 2011 שיחקה בסדרת הדרמה של ערוץ 2 "סימני שאלה" בתפקיד דידי. בנוסף שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "עממיות" בתור אוסי.

שיחקה בתפקידי אורח בסדרה "סברי מרנן" בשנת 2012, ובסדרה "עממיות" בשנת 2014.

בשנת 2016 השתתפה בעונה השביעית של סדרת הדוקו-ריאליטי "מחוברים+". ב-2017 הופיעה בתפקיד הראשי לצד אסף גולדשטיין בסרט הקולנוע "זוג יונים" של הבמאי דובר קוסאשווילי, שכלל עירום מלא.

בשנת 2018 השתתפה בסדרה "הרמון" בתפקיד אושר, אחת הנשים בכת של שבתאי צדיק.

בשנת 2022 הגיעה לגמר בתוכנית הראליטי "MKR המטבח המנצח: VIP עונה 3" לצד בן זוגה לירן שטראובר.

חיים אישיים
-----------

טלמון הייתה נשואה בעבר ליוני אביטל, אחיה של השחקנית מילי אביטל. הם היו ביחד כארבע וחצי שנים, והתגרשו כעבור חצי שנה. ניהלה בעבר מערכת יחסים עם השחקן גיל דסיאנו ביטון. בשנת 2010 נישאה טלמון לשי כהנא, דוגמן ואחד מצמד הזוכים של "המירוץ למיליון 1", וב-2012 התגרשו. 

במאי 2019 החלה לצאת עם כדורגלן העבר לירן שטראובר והתארסה לו בפברואר 2020.
בספטמבר 2020 פורסם שטלמון בהריון ובפברואר 2021 פורסם שהיא ילדה בן. השניים נישאו בינואר 2023 בחגיגות יום הולדתה ה-40.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **טל טלמון** |

* טל טלמון, ברשת החברתית אינסטגרם
* טל טלמון, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* טל טלמון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* טל טלמון, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* עומר חימי, דה לוקס, באתר ynet, 5 באפריל 2008
* דנה דרבינסקי, ‏טל טלמון: "משחרר להיות עירומה, עושים מזה יותר ממה שזה", באתר מעריב אונליין, 5 באפריל 2018
* יפעת מנהרדט, טל טלמון: "נשים כותבות לי, 'את גורמת לי לא לוותר על החלום - גם על זוגיות וגם על ילד'", באתר לאשה, 29 במרץ 2021
* אפרת וכטל, ‏אצלנו הכל על השולחן. אין לנו מעצורים, באתר ‏מאקו‏, 24 בנובמבר 2022
* יפעת מנהרדט, טל טלמון: "אמרתי ללירן, אני חושבת שהולכים לאשפז אותי על צער", באתר ynet, 5 בפברואר 2024

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד איתי סגל, "אני פוחדת שיצמצמו אותי לתחת וציצי", באתר "ידיעות אחרונות", 3 ביולי 2017
2. ↑  הדס בשן, ‏מעליב אותי שאומרים לי שנוצלתי, באתר ‏מאקו‏, 6 ביולי 2017
3. ↑  יפעת הללי אברהם, בשעה טובה ומרגשת: טל טלמון בהריון ראשון, באתר מאקו, ‏3 בספטמבר 2020
**דניס סקוט מקין** (באנגלית: **Dennis Scott McKean**, נולד ב-25 בספטמבר 1968) הוא קצין בדרגת לוטננט גנרל המכהן כסגן מפקד פיקוד העתיד של צבא ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

מקין בוגר האקדמיה הצבאית של ארצות הברית, בסיום לימודיו ב-1990 התגייס לצבא והוכשר כקצין שריון. 

שירת כמפקד מחלקה וסגן מפקד פלוגה בגדוד השלישי של רגימנט השריון ה-73. שימש קצין מבצעים בפלוגת הסיור (LRS) של הקורפוס המוטס ה-18. שימש קצין אימונים בדיוויזיית חיל הרגלים השנייה המוצבת בקוריאה. פיקד על פלוגת טנקים ועל פלוגת המפקדה בגדוד הרביעי של רגימנט השריון ה-64. שירת במרכז ללוחמת שריון בפורט נוקס ככותב דוקטרינה צבאית. שימש קצין מבצעים וסגן מפקד הגדוד הראשון ברגימנט השריון ה-67 וכחלק מדיוויזיית חיל הרגלים הרביעית השתתף ב"מבצע חופש לעיראק". בהמשך שירותו שימש עוזר קצין אג"ם של הדיוויזיה והוצב בבגדאד בשנים 2005–2007. 

ב-2007 מונה למפקד הגדוד הראשון ברגימנט השריון ה-66, עמו הוצב בעיראק בשנים 2008–2009. פיקד על צוות הקרב החטיבתי הרביעי של דיוויזיית השריון הראשונה במהלך השלב האחרון של "מבצע שחר חדש" במלחמת עיראק. לאחר מכן מונה לסגן מפקד פיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה. ביולי 2013 מונה לסגן מפקד דיוויזיית השריון הראשונה. באוקטובר אותה שנה קודם לדרגת בריגדיר גנרל.

בספטמבר 2014 מונה לקצין שריון ראשי של צבא ארצות הברית. במאי 2016 מונה לראש משרד שיתוף הפעולה הביטחוני עם עיראק בפיקוד מרכז של ארצות הברית. 

ביולי 2017 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד דיוויזיית חיל הרגלים השנייה. באוגוסט 2019 מונה לראש מטה פיקוד מרכז של ארצות הברית. בנובמבר 2020 מונה לסגן מפקד פיקוד העתיד של צבא ארצות הברית והועלה לדרגת לוטננט גנרל.

מקין נשוי לקים והם הורים לבן ובת. הוא בעל תואר שני ממכללת המלחמה של הצי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סקוט מקין** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר פורט בנינג

הערות שוליים
------------

1. ↑  USFK's 2nd Infantry Division greets new commander, ‏yonhapnews.co.kr, ‏18 ביולי 2017
רבי **יוסף בן אברהם אסכנדרני** (או **סכנדרני**) המוכר בכינוי **ר"י אסכנדרני**, היה פוסק הלכה וראש ישיבה בעיר צפת בסוף המאה ה-15 ותחילת המאה ה-16. נודע בעיקר בפירושו לטור ופסקיו שהובאו בבית יוסף.

ביוגרפיה
--------

מעט ידוע על קורות חייו של רבי יוסף. ידוע שהיה חברו של רבי עובדיה מברטנורא, והיה מפלפל עמו בהלכה. נראה שרבי יוסף נולד במצרים לאביו רבי אברהם למשפחת אסכנדרני. משפחת אסכנדרני הייתה משפחה חשובה ומיוחסת של חכמים וסופרים, שמוצאה בספרד.

בשלב מסוים עלה לארץ ישראל והתיישב בעיר צפת, שם מוצאים אותו בזמן גירוש ספרד כאשר מקצת הגולים הגיעו לארץ. הרדב"ז בתשובותיו מעיד כי בהיותו נער בן 13 הכיר את ר"י אסכנדרני בצפת, והיה ידוע כחסיד גדול ובקי בתלמוד ובמדרשים.

חיבר פירוש לספר ארבעה טורים של רבי יעקב בן אשר, אך נראה שפירוש זה הקיף רק את הטור הראשון הנקרא אורח חיים. חיבור זה לא נדפס מעולם, אך נראה שהיה מפורסם בין הפוסקים בדור שאחריו שהביאו ממנו בספריהם. כמו כן הבית יוסף מביא מדבריו מספר פעמים, ובעיקר בהלכות תפילין.

פסקיו
-----

נודע בפסקו שפסל צורת אות כ"ף פשוטה (סופית) שעשאה מרובעת כדרך הסופרים הספרדים באותה תקופה. והחזיקו בדבריו גדולי הפוסקים שבאו אחריו.

משפחתו
------

* סבו של רבי יוסף היה רבי יוסף אסכנדרני הזקן, שהיה רופא.
* אביו, רבי אברהם אסכנדרני הזקן.
* קרובו של רבי יוסף הוא רבי אברהם סכנדרני שהיה תלמיד מהריק"ש, ורב במצרים.

לקריאה נוספת
------------

* אברהם הלל, בקובץ לשכת הקודש (ירושלים תש"ע), גיליון ב' עמ' רל.

הערות שוליים
------------

1. ↑  שו"ת מהר"י בירב סימן נה.
2. ↑  טוב מצרים לר' רפאל אהרן בן שמעון, מערכת א אות יב.
3. ↑  ח"ב סימן תקצו.
4. ↑  ראה בית יוסף, יורה דעה, סימן רע"ה, וכן נראה מעוד מקומות בהם הובא ר"י אסכנדרני רק בחלק אורח חיים.
5. ↑  ראה בית יוסף, אורח חיים, סימן ל"ו בהוספותיו לקונטרס הא"ב.
6. ↑  ראה שו"ת מהר"ם גלאנטי, סימן קכ"ד, שולחן ערוך הרב, סימן ל"ו אות ך, ועוד.
7. ↑  ראה שם הגדולים מערכת גדולים מערכת א אות פז. אך ראה בספר טוב מצרים הנ"ל.
**ג'יימס פרנקלין "פרנק" קולדוול ג'וניור** (באנגלית: **.James Franklin ("Frank") Caldwell, Jr**; נולד ב-24 במרץ 1959) הוא אדמירל בצי ארצות הברית המשרת כראש תוכנית ההנעה הגרעינית של הצי.

ביוגרפיה
--------

קולדוול נולד בסן דייגו שבקליפורניה וגדל בווירג'יניה. הוא אחד מארבעה ילדים של מרגרט מרי אנדרסון וג'יימס פרנק קולדוול. קולדוול הוא דור חמישי למשרתים בצי האמריקאי, אביו שירת בצי במשך 30 שנים והשתחרר בדרגת קפטן.

ב-1981 סיים לימודי תואר ראשון בהנדסה ימית באקדמיה הימית של ארצות הברית, הוא בעל תואר שני מבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים.

לאחר הלימודים הצטרף לצי ארצות הברית והוכשר כאיש צוות בצי הצוללות. בשנים 1982–1984 שירת בצוללת התקיפה מסדרת סדרת לוס אנג'לס "USS בוסטון", בהמשך הקריירה שירת כקצין מכונות בצוללת נושאת הטילים הבליסטיים מסדרת אוהיו "USS אלבמה" עמה ביצע חמישה סבבים. ובשנים 1993–1995 שירת כסגן מפקד צוללת התקיפה מסדרת לוס אנג'לס "USS באפלו".

בשנים 1998–2000 פיקד על צוללת התקיפה מסדרת לוס אנג'לס "USS ג'קסונוויל". לאחר מכן שימש מפקד פלגת פיתוח הצוללות ה-12, מפקד קבוצת הצוללות התשיעית, ובשנים 2010–2013 שימש מפקד צי הצוללות בפיקוד האוקיינוס השקט.

תפקידי המטה שלו כללו בין השאר שירות במטות המשולבים, בפיקוד האוקיינוס השקט, במטה הצי ובפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית. בספטמבר 2013 מונה למבקר הצי.

באוגוסט 2015 קודם לדרגת אדמירל ומונה לראש תוכנית ההנעה הגרעינית של הצי.

קולדוול נשוי לקימברלי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יימס קולדוול** בוויקישיתוף
* ג'יימס קולדוול, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ביוגרפיה באתר הצי

הערות שוליים
------------

1. ↑  ביוגרפיה באתר הזיכרון של הצי האמריקאי
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסוג נעל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו מוקסין (פירושונים).
נעל מוקסין
מוקסין משבט השאיין
**מוקסין** (**Moccasin**) היא נעל עשויה מחתיכה אחת של עור אייל או עור רך אחר, התפור סביב ברצועת עור דקה. הנעל שימשה אנשי שבטים אמריקאים ילידים (אינדיאנים) בארצות הברית ובקנדה. מקור המילה משפות אינדיאניות.

הסולייה הרכה אפשרה לציידים לחוש את הקרקע ולהתקדם בשקט. בני שבטים שחיו על אדמה סלעית השתמשו בסוליית עור מוקשחת. המוקסין היא נעל נוחה שהתחבבה גם על אירופאים ואף יוצרו לה גרסאות אלגנטיות.

בישראל
------

בשנת 1962 הופיעו בישראל מגוון רחב של נעלי מוקסין לנשים מקושטים באבזמים וחגורות וחלקם מצופים בלק. בשנת 1970 דחקו הסנדלים החצי פתוחות את נעלי המוקסין הסגורות מהאופנה. באמצע שנות ה-70 נפוצו בישראל נעלי בית המשלבות גרב וסוליה בנוסח מוקסין. 

בשנות ה-80 של המאה ה-20 זכו נעלי מוקסין לפופולריות רבה בישראל. נעלי מוקסין הגיעו בשני דגמים: בעלי סוליה דקה קלאסיים ומוקסין אמריקאי בעלי סוליה עבה ועור עבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוקסין** בוויקישיתוף
* מוקסין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מילון האטימולוגיה
2. ↑  "אבנעל" בנעלי חורף חדישים, חרות, 12 ביולי 1962
3. ↑  יהודית חנוך, הנעל שתלך השנה, מעריב, 24 באוגוסט 1964
4. ↑  יהודית חנוך, צעדי בחרטומים רחבים רבעקבים עבים, מעריב, 11 ביוני 1970
5. ↑  מרתה מייזלס, "סינדרלה" לכל רגל, דבר, 31 בינואר 1977
6. ↑  רוני הדר, נעליים קונים מהר, מעריב, 16 בינואר 1987

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NARA: 10643746

 |
**בריוזקה** (רוסית: Берёзка; מילולית: שדר; שם מלא: האנסמבל הכוראוגרפי הממלכתי) הוא אנסמבל כוראוגרפי של ריקוד רוסי, שהוקם ב-1948. מייסדת האנסמבל והמנהלת הייתה נדז'דה נדז'דינה,ממוצא יהודי. הלהקה מתוחזקת כל ידי המנהל לענייני נשיא רוסיה.

היסטוריה
--------

במהלך העשור הראשון, הופיעו בבריוזקה בוגרות בית הספר הכוריאוגרפי במוסקבה. הריקודים הפופולריים ביותר באותה תקופה היו ריקודי המעגל:"בריוזקה"- The Birch Tree הברבור הקטן וסצינות הז'אנר ספינר, סופת שלג, ו וקוודריל של מיידן. את הריקודים ליוותה תזמורת של כלי נגינה עממיים. תוכניות הלהקה כללו ריקודי מעגל של נשים, מיניאטורות ריקודים לירית, ריקודים נמרצים וריקודים קומיים, המתעדים בתמונות כוריאוגרפיות פואטיות את חיי היומיום והטקסים של התקופה הרוסית של פעם. הריקודים התבססו לעיתים קרובות על ניגונים עממיים ושירים, והיו מלווים לעיתים קרובות בשירת המקהלה של הרקדנים. העושר הבלתי נדלה של פולקלור הריקוד הרוסי, כמו גם הרצון של הכוריאוגרפית לשקף את הזמנים המודרניים בריקודים, יצר את הצורך להוסיף קבוצה גברית לאנסמבל (1959). היצירות הראשונות של האנסמבל המעורב היו הסצינות הכוריאוגרפיות, קרובטל, שרובטידה, ביריד הסתיו, ומוסקבה פולקה. הריקודים של קבוצת הגברים היו בעיקר הומוריסטיים. מאוחר יותר השתנה הרפרטואר של הלהקה והריקודים התבססו על שירים עממיים של מלחינים סובייטים ("בערבים על הנהר" של מוקרוזוב ואחרים), כמו "מפגש שחר" (שהתבסס על הלחן של שירים מהפכניים) ועוד. בסיוריה בברית המועצות, הלהקה התאפיינה באמנות מחול גבוהה והפיצה מוזיקה עממית רוסית וריקודים. בריוזקה ידועה בעולם כולו. היא הופיעה בלמעלה מ 200 מדינות זרות, והופעותיה תוארו כ"חג של חסד, שירה, נוער ויופי".

מאפייני הריקוד
--------------

באנסמבל ישנם יותר מ -100 חברים. מה שמאפיין את הלהקה יותר מכל הוא הצעד הצף המפורסם שלה. הרקדנים רקדו כבר למעלה 47,000 קילומטרים. מרחק ארוך יותר מקוטר כדור הארץ!כל קונצרט מתחיל בריקוד מעגלי, שנקרא ח'ורובוד, שבו מבצעים את צעד ההזזה. מה שכל כך מיוחד בשלב הזה הוא שבקושי ניתן לראות שהרקדנים זזים .הם נראה עומדים דוממים בזמן שהבמה שמתחת להם נעה. אפילו החצאיות שלובשות הרקדניות לא נראות כאילו הן רועדות. הצעד נוצר על ידי מייסדת הלהקה עצמה. היופי המופלא של הרקדנים מסייע לשמור על קהלים ברחבי העולם. האנסמבל המקורי, שנוסד ב -1948, היה כולו נשי, כפי שניסחה זאת המיסדת נאדז'דה נאדז'דינה, "הדימוי הפואטי של נערה רוסייה נמצא במרכז כל עבודתנו, לא משנה אם זהו ריקוד עליז או לירי". אף על פי שהאנסמבל מכיל כעת גם גברים, הדמויות והמבצעות העיקריות הן עדיין בנות - יפות חינניות, נשיות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **להקת בריוזקה** בוויקישיתוף
* להקת המחול הרוסית בריוזקה עוזבת את ישראל ארכיון הסרטים הישראלי-ירושלים

* אתר האינטרנט הרשמי של להקת בריוזקה

* להקת בריוזקה, באתר MusicBrainz (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: f79182d5-e3c6-48b1-a5be-320c0f5268dc

 |
הצוללת נאוטילוס בתצוגה במוזיאון
**ספריית ומוזיאון כוח הצוללות** הם מוזיאון צבאי וספרייה המוקדשים לתולדות כוח הצוללות של צי ארצות הברית. הם ממוקמים בעיר גרוטון שבמדינת קונטיקט. במוזיאון מבקרים מאות אלפי אנשים מדי שנה.

המוזיאון והספרייה
-----------------

ראשיתם של המוזיאון והספרייה בספרייה הוקמה בשנת 1955 על ידי חברת Electric Boat, יצרנית צוללות חשובה עבור צי ארצות הברית. החברה תרמה את הספרייה לצי, שהעביר אותה למקומה הנוכחי בחוף נהר התמזה בקונטיקט, בסמוך לבסיס הצוללות שלו שם. המוסד קיבל את שמו הנוכחי ב-1969. בשנת 1986 נחנך בו אגף חדש, שנבנה בכספי תרומות פרטיות וסיוע ממלכתי. בשנת 2000 הסתיימה בנייתו של אגף נוסף.

### אוסף המוזיאון והספרייה

אוסף המוזיאון כולל 33,000 פריטים. בספרייה מוחזקים 6,000 ספרים, 20,000 מסמכים ו-30,000 תצלומים, אשר עיסוקם הוא ההיסטוריה של כוח הצוללות של צי ארצות הברית.

הפריט הגדול והמשמעותי ביותר באוסף המוזיאון הוא הצוללת נאוטילוס, הצוללת בעלת הנעה גרעינית הראשונה בעולם, שהייתה גם הצוללת הראשונה לחלוף תחת הקוטב הצפוני. היא מוצגת במוזיאון משנת 1986 כשהיא עוגנת בנהר לחוף האתר. היא פתוחה לסיורי מבקרים במדוריה הקדמיים, אך לא האחוריים, וזאת מסיבות של סודיות ובטיחות.

במוזיאון מוצג גם דגם של הצוללת צב, הצוללת הצבאית הראשונה, שנבנתה בשנת 1775. מוצגות בו גם צוללות כיס ממלחמת העולם השנייה, חלקים מהצוללת החשאית NR-1 (אנ') וציוד צוללות נוסף.

המוזיאון מנוהל על ידי פיקוד ההיסטוריה והמורשת של צי ארצות הברית.

* דגם הצוללת צבדגם הצוללת צב
* צוללת כיס יפנית ממלחמת העולם השנייהצוללת כיס יפנית ממלחמת העולם השנייה
* צריח צוללת הטילים הבליסטיים הגרעינית ג'ורג' וושינגטוןצריח צוללת הטילים הבליסטיים הגרעינית ג'ורג' וושינגטון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ספריית ומוזיאון כוח הצוללות** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ספריית ומוזיאון כוח הצוללות (באנגלית)