**She Said She Said** (בתרגום לעברית: "היא אמרה היא אמרה") הוא שיר של להקת הביטלס. השיר יצא ב-1966 באלבומם Revolver. לזכותו של לנון-מקרטני, השיר נכתב על ידי ג'ון לנון עם עזרה מג'ורג' האריסון. לנון תיאר אותו כ"שיר על סמים" עם מילים שקיבלו השראה מתגובותיו של השחקן פיטר פונדה במהלך חוויה פסיכדלית על LSD באוגוסט 1965 עם חברי הביטלס והבירדס. זהו השיר האחרון שהוקלט עבור Revolver. עקב ויכוח על העיבוד המוזיקלי, פול מקרטני הסתלק מאולפן ההקלטות ולא תרם להקלטה.

רקע והשראה
----------

בסוף אוגוסט 1965, בריאן אפשטיין שכר בית בבוורלי הילס בשביל הפוגה של שישה ימים של הביטלס ממסע ההופעות שלהם בארצות הברית. הבית הגדול היה בסגנון ספרדי והוחבא על ידי הר. מהר מאוד הכתובת שלהם התגלתה לציבור ומעריצים הסתערו עליהם, שחסמו כבישים וניסו לטפס על הקניון התלול בעוד שאחרים שכרו הליקופטרים כדי לרגל מלמעלה. המשטרה הקצתה חוליה טקטית של שוטרים כדי להגן על הלהקה ועל הבית. הביטלס האמינו שזה בלתי אפשרי עבורם לעזוב אז הם הזמינו אורחים, ביניהם השחקנית אלינור ברון (ששיחקה בסרטם Help!) וזמרת הפולק ג'ואן באאז. ב-24 באוגוסט הם אירחו את רוג'ר מקגין ואת דייוויד קרוסבי חברי הבירדס ואת השחקן פיטר פונדה.

ג'ון לנון וג'ורג' האריסון, שהתחילו להשתמש ב-LSD במרץ של אותה שנה, היו נחושים בדעתם שפול מקרטני ורינגו סטאר צריכים להצטרף אליהם לחוויה הבאה שלהם עם הסם. האריסון מאוחר יותר אמר שהתפיסה המוגברת שה-LSD גרם הייתה כל כך חזקה שהוא ולנון לא היו יכולים "להתחבר" עם מקרטני וסטאר מאז, באומרו "לא רק ברמה אחת – לא יכולנו להתחבר (relate) בשום רמה, מפני שה-LSD שינה אותנו כל כך הרבה". במסיבה, הנושא של לקיחת LSD נהיה חשוב בשביל שימור האחדות של הלהקה. בעוד שסטאר הסכים לנסות את הסם, מקרטני לא הסכים לקחת חלק.

פונדה כתב מאוחר יותר במגזין "רולינג סטון":

> 
> סוף סוף עשיתי את דרכי דרך הילדים והשומרים. פול וג'ורג' היו בפטיו האחורי, וההליקופטרים עשו פטרולים מעלינו. הם ישבו סביב שולחן מתחת למטריה בניסיון לקבל פרטיות. זמן קצר לאחר מכן התחלנו טריפ של LSD שארך כל הלילה ורוב היום הבא; כולנו, כולל הבירדס המקוריים, מצאנו את עצמנו בתוך גיגית עצומה, ריקה ושקועה בחדר האמבטייה, מקשקשים את מה שבמוחנו.
> 
> 
> הייתה לי את הפריווילגיה של להקשיב לארבעתם שרים, משתעשים ומתכננים מה הם ילחינו וישירו. הם היו כל כך נלהבים, כל כך מלאי כיף. ג'ון היה השנון והחריף ביותר. נהנתי רק להקשיב לו מדבר ולא היו שום יומרות בהלך דרכו. הוא רק ישב סביב, פורס שורות של שירה וחושב לו – מוח מדהים. הוא דיבר הרבה ועדיין נראה מאוד פרטי.
> 
> 
> הייתה אווירה מאוד חופשית, הם המשיכו למצוא בחורות מתחבאות מתחת לשולחנות: אחת התגנבה לתוך מועדון הביליארד דרך חלון בעוד שרינגו, הכה בכדורים עם הקצה הלא־נכון של המקל. "הקצה הלא נכון?" הוא היה אומר. "מה לעזאזל ההבדל?"
> 
> 
> 
> 

בזמן שהלהקה בילתה את זמנה באמבטיה, פונדה העלה את התקרית הכמעט-פטאלית שעשה בילדותו שבה הוא שיחק עם רובה, שכתב מאוחר יותר שהוא העלה את הסיפור כדי לנחם את האריסון, שפחד שהוא עלול להיות גוסס. פונדה אמר שהוא יודע איך זה מרגיש להיות מת. לנון דחק בו להחליף נושא, באומרו "מי שם לך את כל החרא הזה בראש?" ו"אתה גורם לי להרגיש כאילו מעולם לא נולדתי" (שורה שמופיעה בשיר). האריסון מאוחר יותר אמר ש"פונדה הראה לנו את הפציעה מהכדור. הוא היה מאוד לא מגניב." לנון הסביר בראיון בשנת 1980:

> 
> לא רצינו לשמוע על כל זה! היינו בטריפ LSD והשמש זרחה והבנות רקדו וכל הדבר היה יפהפה ושנות השישימי, והבחור הזה – שאני לא באמת מכיר; הוא לא עשה את אדם בעקבות גורלו עדיין – המשיך לבוא אלינו, במשקפי שמש, אומר "אני יודע מה זה להיות מת", ואנחנו המשכנו לעזוב אותו כי הוא היה כזה משעמם! ... זה היה מפחיד. אתה יודע .. כשאתה גבוה כמו מטוס ופתאום אתה שומע בלחש "אני יודע מה זה להיות מת, אחי".
> 
> 
> 
>

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "She Said She Said" באתר מיוזיק בריינז
* סרטון השיר "She Said She Said" באתר יוטיוב

| הביטלס |
| --- |
| ג'ון לנון • פול מקרטני • ג'ורג' האריסון • רינגו סטאר |
| פיט בסט • סטיוארט סאטקליף • לנון-מקרטני |
| אלבומי אולפן | Please Please Me‏ (1963) • With the Beatles‏ (1963) • A Hard Day's Night‏ (1964) • Beatles for Sale‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Rubber Soul‏ (1965) • Revolver‏ (1966) • Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band‏ (1967) • Magical Mystery Tour‏ (1967) • The Beatles‏ (1968) • Yellow Submarine‏ (1969) • Abbey Road‏ (1969) • Let It Be‏ (1970) |
| סרטים | ‏A Hard Day's Night‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Magical Mystery Tour ‏(1967) • Yellow Submarine ‏ (1968) • Let It Be ‏(1970) • The Beatles: Get Back ‏(2021) |
| הנהלה | אלן ויליאמס • בריאן אפשטיין • אלן קליין • אפל רקורדס |
| הפקה | ג'ורג' מרטין • ג'ף אמריק • פיל ספקטור • נורמן סמית' • אלן פרסונס • אולפני אבי רוד |
| ערכים נוספים |
|  | The Quarrymen • ביטלמניה • ריצ'רד לסטר • תאוריית הקשר על מותו של פול מקרטני • מסע הקסם המסתורי • קלאוס פורמן • יוקו אונו • אנתולוגיה • רצח ג'ון לנון • LOVE • פיליפ נורמן • סיד ברנשטיין • החיפושית החמישית • הופעת הביטלס על הגג • פירוק הביטלס |
| דיסקוגרפיה של הביטלס • שירי הביטלס |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 25e7aa88-98e5-3777-a640-5aae6e791e4f

 |