recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מותו של ווט טיילר
**וולטר טיילר** (מאנגלית: **Walter Tyler**), המכונה **ווֹט טיילר** (**Wat Tyler**; ‏4 בינואר 1341 – 15 ביוני 1381) היה מנהיג מרד האיכרים באנגליה בשנת 1381.

קורות חיים
----------

פרטים מועטים ידועים על חייו של טיילר קודם למרד האיכרים. ההיסטוריונים סבורים כי טיילר נולד באסקס, אולם בעת תחילת מרד האיכרים התגורר בקנט. לא ידועה סיבת מעברו מאסקס לקנט.

### מרד האיכרים

השמועות בדבר מרידה בקרב המעמדות הנמוכים בצרפת ובפלנדריה עוררו את איכרי אנגליה למרוד בעצמם. ג'ון בול וג'ק סטרו החלו להטיף כנגד הפאודליזם, מתוך השקפה אגליטרית (דרישה לשוויון זכויות מעמדי).

בעת עלייתו לשלטון של המלך ריצ'רד השני, לאחר מותו של המלך אדוארד השלישי, היה ריצ'רד בן 14 בלבד. בשל גילו הצעיר משלו הדוכסים לנקסטר, יורק וגלוסטר בשמו. בתקופה זו ערכו הדוכסים מספר מתקפות כושלות כנגד צרפת. המיסוי הנדרש למימון מתקפות אלה - אשר כלל מס דרכים, ומס על חיטה, הכבידו על האיכרים ופשוטי העם.

המורדים לא יצאו כנגד המלך עצמו (באשר גם הם הכירו בזכותו האלוהית לשלוט) אלא כנגד הדוכסים, אשר לטענת המורדים, בגדו במלך ופגעו בסמכותו.

בעקבות הטלת מס הדרכים, יצא טיילר בראש קבוצת איכרים ותפס את השלטון בקנטרברי. בעקבות ניצחון זה התקדם לעבר העיר לונדון ונכנס אל העיר בראש צבא איכרים המונה כ-50,000 לוחמים.

טיילר חצה את גשר לונדון בלא התנגדות, נכנס אל מצודת לונדון, כלא את סיימון סדברי, ארכיבישוף קנטרברי הלא פופולרי, וכרת את ראשו. המורדים המשיכו לארמון סאבוי, העלו אותו באש והרגו את דודו של המלך.

ריצ'רד מוולינגפורד נפגש עם המלך ריצ'רד השני והגיש לו את דרישות המורדים. המלך נפגש עם צבא המורדים באזור מייל אנד והבטיח לבחון את דרישותיהם, ולפעול להפחתת המיסים הלא פופולריים.

בעוד ש-20,000 מחייליו המתינו באזור סמית'פילד, טיילר רכב לבדו להיפגש עם המלך. טיילר נפגש עם המלך בנוכחות הלורד ראש העיר של לונדון, סר ויליאם וולוורת'. לא ברור מה התרחש בפגישה, אולם ככל הנראה טיילר העליב את המלך בן ה-15, וסר ויליאם וולוורת' שלף את בייסלארד ודקר את טיילר שהיה בלתי חמוש. ראלף דה סטאנדיש, אחד משומרי המלך, דקר אף הוא את גופתו של טיילר ווידא את מותו.

מותו של טיילר הביא לסיום מרד האיכרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ווט טיילר** בוויקישיתוף
* תיאור פגישת ווט טיילר עם המלך ריצ'רד
* ווט טיילר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007273794705171
* GND: 119210886
* ISNI: 0000 0000 7861 8055
* LCCN: n83041803
* NLA: 35559786
* SELIBR: 326247
* SNAC: w61w5gb8
* Trove: 995884
* VIAF: 100158866
* WorldCat: lccn-n83041803

 |
**פאק וואנג-ריונג** (בקוריאנית: **박광룡**; נולד ב-27 בספטמבר 1992) הוא כדורגלן צפון קוריאני המשחק בעמדת החלוץ.

קריירת מועדונים
---------------

פאק, התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של קיגוואנצ'ה המקומית, ממנה עבר לוולמידו ולאחר מכן חזר לקיגוואנצ'ה. בינואר 2011 חתם בוויל השווייצרית וב-27 ביוני 2011 חתם בפ.צ. בזל. ב-13 ביולי 2011 הבקיע בניצחון 1-2 נגד ווסטהאם יונייטד במסגרת גביע יוהרן. 3 ימים לאחר מכן, פאק ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל השווייצרית בתיקו 1-1 נגד יאנג בויז ברן. במקביל, פאק שיחק גם בקבוצה הצעירה של המועדון.

ב-14 בספטמבר 2011 הפך לצפון קוריאני הראשון שרושם דקות משחק בליגת האלופות כאשר רשם דקות משחק בניצחון 1-2 נגד אוצלול גאלאץ. בעונת 2012/2013 פאק שיחק בעיקר בקבוצה הצעירה של המועדון ובינואר 2013 פאק הושאל לבלינצונה עד לסיום העונה. ב-20 ביוני 2013, סוכמה השאלתו לפ.צ. ואדוץ עד לסיום העונה, אמנם כעבור זמן קצר הוחזר לסגל הקבוצה בעקבות פציעתו של מרקו סטרלר וחזר לוואדוץ בינואר 2014 והיה שותף לעלייה של המועדון לליגת העל השווייצרית.

ב-1 ביולי 2015 חתם בביל ביין שהצטרף לקבוצה בהעברת חופשי. ב-4 בינואר 2016 הצטרף ללוזאן. בעונתו הראשונה במועדון רשם מאזן מרשים של 6 שערים ב-9 משחקים.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-27 בדצמבר 2009 פאק ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קוריאה הצפונית בניצחון 0-1 נגד מאלי, כאשר הוא בן 17 שנים ו-3 חודשים בלבד. ב-19 בפברואר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-4 נגד קירגיזסטן.

השתתף עם הנבחרת פעמיים בגביע אסיה בכדורגל.

תארים
-----

נבחרת קוריאה הצפונית
* גביע האתגר של ה-AFC: 2010, 2012

פ.צ. בזל
* ליגת העל השווייצרית: 2011/2012
* הגביע השווייצרי: 2011/2012
* גביע יוהרן: 2011

פ.צ. ואדוץ
* גביע ליכטנשטיין: 2013/2014
* ליגת האתגר השווייצרית: 2013/2014

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאק וואנג-ריונג** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פאק וואנג-ריונג"**.
**טילוצפל** (שם מדעי: ***Tylocephale***; משמשעות השם מיוונית: "κεφαλη" - ראש, "τυλη" - עבה או מנופח. כלומר: "ראש עבה/מנופח") הוא סוג של דינוזאור צמחוני ממשפחת פכיצפלוזאוריים שחי בקמפן, בסוף הקרטיקון לפני 70–80 מיליון שנה בערבות מונגוליה (מחוז אומנוגובי). הסוג הוגדר ב-1974 בידי החוקרת הפולניה טרזה מריאנסקה (אנ') וכלל מין יחיד - *Tylocephale gilmorei*.

הטילוצפל היה דינוזאור קטן באורך של 1.4 מטר שהיה צמחוני בהתבסס על מבנה שיניו. היו לו רגליים דקות וארוכות שעזרו לו לברוח במהירות מאויבים. לדינוזאור זה הייתה "כיפה" גדולה מעל הגולגולת שהייתה הגבוהה ביותר מבני משפחת הפכיצפלוזאוריים. עם זאת היא הייתה חסרה יחסית "דוקרנים" כמו של סוגים אחרים כמו הדרקורקס, כך שהיה פגיע יותר לטורפים.

קרוביו העיקריים של הפרנוצפל וההומלוצפל שחיו באותה תקופה ואזור והיו בעלי גולגולת מוגבהת דומה מאוד. חלק מהחוקרים משייכים את המין לסוגים אלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טילוצפל** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באיש מערכת הביטחון. אם התכוונתם לעיתונאי, ראו אמנון הררי (עיתונאי).
**אמנון הררי** (נולד ב־18 ביוני 1950) היה ראש מנהלת תוכנית החלל במפא"ת שבמשרד הביטחון. קודם לכן שירת כראש להק הציוד בחיל האוויר הישראלי ומפקד יחידה 108. הררי זכה בפרס ביטחון ישראל ב־1984 על פיתוחים בתחום מערכות סלולריות, וב־2022 זכתה מנהלת תוכנית החלל בראשותו בפרס ביטחון ישראל על פיתוח הדור המתקדם של לווייני התצפית אופק.

הררי שירת כראש להק הציוד בדרגת תת־אלוף, מדצמבר 1992 עד ספטמבר 1996. לאחר שחרורו שימש בתפקידי ניהול בתחום העסקי בחברות תקשורת והיי טק. בין השאר שימש דירקטור חיצוני באלביט מערכות (1997–2002), בחברת BVR ‏(2002–2008) וברפק תקשורת ותשתיות (2003–2009), בשנים 1997 עד 1999 כיהן כסגן נשיא ומנהל חטיבת מיתוג ציבורי בתדיראן תקשורת לאחר רכישת הפעילות על ידי חברת אלקטל ומיזוגה עם פעילות חברת אורטרק, כיהן כמנכ"ל אלקטל ישראל עד אפריל 2000. במאי 2000 מונה למנכ"ל חברת פרטנר תקשורת עתידית. בשנים 2002 עד 2004 כיהן כמנכ"ל אדוונסד היטינג טכלונוג'יס (AHT). באוגוסט 2004 מונה לסמנכ"ל מכירות ושירות אירופה בחברת לומניס וב־2007 לסמנכ"ל בכיר למחקר ופיתוח בחברה. לאחר מכן כיהן כיו"ר ומנכ"ל PerfAction מתחום האסתטיקה.

באוקטובר 2011 מונה לראש מנהלת תוכנית החלל במפא"ת שבמשרד הביטחון. ב-2022 סיים את תפקידו כראש מנהלת תוכנית החלל, והוחלף על ידי אבי ברגר.

בתחילת 2023 מונה כראש המרכז לתעופה מהירה בטכניון.

טייס, דואה ומדריך דאיה בעל למעלה מ 3,000 שעות טיסה. כיהן כראש ועדת הדאייה הארצית בקלוב התעופה לישראל וכיושב ראש מועדון מרכז דאייה נגב.

בוגר תואר ראשון בהצטיינות בפיזיקה מאוניברסיטת תל אביב (1971).

משפחתו
------

סבו, הרב משה איררה, היה אב בית הדין הרבני בתל אביב. בן דודו הוא הרב משה הררי.

בנו אסף, מזכרתן, יזם ויוצר מיזם פיסת היסטוריה המנגיש אישים ואירועים בהיסטוריה הציונית, היהודית והישראלית.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  אורה קורן, חילופים במשרד הביטחון: אמנון הררי מונה לראש מינהלת חלל ולוויינות, באתר TheMarker‏, 4 באוקטובר 2011
2. ↑  חנות מתנות ישראליות | מזכרות ישראליות היסטוריות, באתר פיסת היסטוריה

| ראשי להק הציוד בחיל האוויר |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אליעזר בודנקין • הלל אל דאג • יהושע גילוץ • יהודה רבין • אריה הלל • ישראל רוט • חיים ירון • יוסף מעין • מיכה כהן • יצחק גבע • אבנר רז • רמי דותן • יצחק גת • אמנון הררי • אלון דומניס • שמעון שריד • זאב שניר • יעקב בורטמן • רן לוי • רן בשביץ • שמעון צנציפר • שלומי קונפורטי |

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במדען מחשב ישראלי. אם התכוונתם לזואולוג, ראו אמנון לוטם (זואולוג).

**אמנון לוטם** הוא מדען מחשב ישראלי, זוכה פרס גדל לשנת 2014.

קורות חיים
----------

לוטם קיבל תואר ראשון במתמטיקה ובמדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב, תואר שני במדעי המחשב באותה אוניברסיטה ודוקטורט באוניברסיטת מרילנד בהנחייתו של דנה נאו (Dana Nau). במהלך לימודיו הציע מרצה הקורס על בסיסי נתונים, מייק פרנקלין, לשפר את האלגוריתם של פגין לקיבוץ (אגרגציה) מידע. לוטם שיפר את האלגוריתם וכתב יחד עם פרנקלין מאמר שמציג את האלגוריתם המשופר ואת המסגרת התאורטית לכך.

מילא תפקידי מפתח במספר חברות הייטק: אמדוקס, Estimotion ו-Skybox. מחקרו עוסק בבינה מלאכותית ובטכניקות סימולציה ומידול.

בשנת 2014 זכה בפרס גדל יחד עם רונלד פייגין ומוני נאור על מאמר שפרסמו יחד. המאמר מציג אלגוריתם סף לקיבוץ מידע ממקורות שונים ומספק מסגרת לתכנון וניתוח אלגוריתם מסוג זה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אמנון לוטם, באתר dblp
* הודעה על הזכייה בפרס גדל
* הודעה באתר אוניברסיטת מרילנד

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ronald Fagin, Amnon Lotem, Moni Naor, Optimal aggregation algorithms for middleware", Journal of Computer and System Sciences 66 (2003) 614–656

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ACM DL: 81100385446
* DBLP: 48/6105

 |
**אמנון גינזאי** (ברוסית: **Амнон Гинзай**; במקור **אנטולי מיכאילוביץ' גָזוֹב-גינזברג** (**Анатолий Михайлович Газов-Гинзберг**);‏ 17 בדצמבר 1929 – 13 ביולי 1995) היה פילולוג עברי סובייטי וישראלי (מ-1975), חוקרי במכון למדעי המזרח בלנינגרד, מעורכי האנציקלופדיה היהודית הקצרה בלשון הרוסית, מתרגם מרוסית לעברית וסופר מדע בדיוני.

ביוגרפיה
--------

אנטולי מיכאילוביץ' גָזוֹב-גינזברג נולד בנובוסיבירסק שבסיביר, ברית המועצות, בן לאב עורך דין יהודי ואם רוסייה. לאחר שסיים את לימודיו בגימנסיה, החל ב-1947 ללמוד בפקולטה למזרחנות באוניברסיטת לנינגרד. ב-1957 סיים את לימודיו. בשנת 1963 הגיש את הדיסרטציה בפילולוגיה (*Роль звукоизобразительных истоков в образовании семитского запаса корней*), וב-1964 קיבל תואר דוקטור. עבד במכון למדעי המזרח בלנינגרד, והתמחה בעברית, המקרא ומגילות מדבר יהודה. פרסם כמה ספרים, בהם עיבוד של התזה שלו (1965). היה ממתרגמי המגילות לרוסית (*Тексты Кумрана*, כרך 2, מוסקבה 1996).

בשנת 1975 עלה לישראל ועברת את שמו ל"אמנון גינזאי". עבד כעורך בכיר של האנציקלופדיה היהודית הקצרה בלשון הרוסית שראתה אור בחסות האגודה לחקר תפוצות ישראל, השתתף בעריכת המילון הרוסי–עברי והעברי–רוסי של יוסף גורי והיה עורך מדעי ועורך תרגומים של "ספריית עלייה" ("Библиотека-Алия") של האגודה לחקר תפוצות ישראל.
פרסם סיפורי מדע בדיוני ברוסית ובעברית, בהם הרומן "זיקיות שחורות" (Золотые хамелеоны*;‏ תל אביב: מוריה, 1986). כן חיבר ספר ילדים בשם "פרעה מלך החרקים" (איורים: עדה סיניגליה; תל אביב: תגא, תשמ"א).*

תרגם מעברית לרוסית עם לב פנקובסקי (Пеньковский) קובץ של שירי יהודה הלוי (ירושלים: ספריית עלייה, 1976), עם רבקה פלד (רבינוביץ) את "ספר האחים" מאת בניה של רבקה גובר בעריכת אברהם יהושע אלינסון (תל אביב: עם הספר, 1976), עם סבטלנה שנברון את "הריקשה": סיפורים נבחרים לג'ון אוארבך (ירושלים: ספריית עלייה, 1978), ולבדו את "הרעיון הציוני לגוניו" לשלמה אבינרי (ירושלים: ספריית עלייה, 1983), "חז"ל: פרקי אמונות ודעות" לאפרים אלימלך אורבך (ירושלים: ספריית עלייה, 1986), מיצירתו של יאנוש קורצ'אק (ירושלים: ספריית עלייה, 1988).  

ערך את תרגומה של פלד לסיפורים נבחרים מאת יצחק שנהר (ירושלים: ספריית עלייה, 1977), את תרגומו של ולדימיר גלוזמן ל"החי על המת" לאהרן מגד (ירושלים: ספריית עלייה, 1977) ואת התרגום ל"גבעת הפרגים" לנתן שחם (ירושלים: ספריית עלייה, 1978), את תרגומו של יחזקאל קרן לאסופת המאמרים "כשאומה נלחמת על חרותה" ליוסף קלוזנר (ירושלים: ספריית עלייה, 1978), את התרגום (מאנגלית) לספרו של משה דיין "לחיות עם התנ"ך" (ירושלים: ספריית עלייה, 1986).

קישורים חיצוניים
----------------

* רשימת הפרסומים של אמנון גינזאי, בקטלוג הספרייה הלאומית
* אמנון גינזאי, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תאריכי הלידה והפטירה המדויקים על-פי: Анатолий Михайлович Газов-Гинзберг, באתר המכון לכתבי יד אוריינטליים, סנקט פטרבורג (ברוסית).
2. ↑  נח זבולוני, כנס בלשנים רוסיים במוסקבה, חרות, 12 ביוני 1964, באתר "נח זבולוני: חצי מאה של עיתונות ירושלמית"
3. ↑  ספריית עלייה, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007305443005171
* CiNii: DA1214879X
* GND: 1056084553
* ISNI: 0000 0003 8563 8777
* LCCN: n83059471
* NSK: 000372561
* SUDOC: 144373475
* VIAF: 237174678
* WorldCat: lccn-n83059471

 |
משתתפי התוכנית "שלושה בסירה אחת", 1957  
משמאל לימין: גבריאל צפרוני, שלום רוזנפלד, שמואל אלמוג, אמנון אחי נעמי ודן אלמגור
**אמנון אחי נעמי (אהרונסון)** (1925 – 2007) היה שדר רדיו, כותב תסכיתים בקול ישראל, מתרגם, תסריטאי, ופזמונאי. זכור בעיקר מהשתתפותו בתוכנית הסאטירה שלושה בסירה אחת.

ביוגרפיה
--------

נולד בריגה, ובשנת 1935 עלה עם משפחתו לארץ ישראל. במלחמת העצמאות לחם בגדוד 54 של חטיבת גבעתי.

הוא החל לעבוד בקול ישראל כעורך תוכניות היסטוריות ותוכניות לנוער.

ב-1956 צירף אותו יצחק שמעוני לצוות התוכנית שלושה בסירה אחת שזכתה בהצלחה מסחררת בתקופה של ערוץ רדיו אחד (מלבד גלי צה"ל הצבאי). הוא המשיך בעריכת תוכניות ברדיו כמו: "אמנון אחי נעמי וידידיו", "פרופיל" ו"מסעותי עם אשתי", תרגם מחזות רבים וכתב תסריטים לקולנוע וטלוויזיה.

ב-1965 תרגם ועיבד את המחזה אדם הוא אדם של ברטולט ברכט שלעה בתיאטרון "אהל". באותה שנה גם תרגם את המחזה "קורטוב של דבש" שגם עלה ב"אהל" בבימוי ראובן מורגן, מחזה שנכתב על ידי המחזאית הבריטית שילה דילייני (אנ') שהועלה לראשונה בלונדון ב-1958, כשהייתה בגיל 19.

ב-1967 השתתף בכתיבת התסריט של הסרט "האם תל אביב בוערת?" ("60 שעות לסואץ") (ביחד עם אלכס מימון ויעקב יגר).

ב-1972 כתב את המחזה לילדים "ת'תרופה ניתן לפיג'מה" שיצא בצורת תקליט בביצוע רבקה מיכאלי ללחניו של אריה לבנון. ב-2007, זמן קצר לפני מותו, עובד המחזה להצגה לילדים.

בשנות השמונים שימש כמבקר הספרות של השבועון "כותרת ראשית".

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על אחי נעמי, אמנון, 1925-2007 בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית
* אמנון אחי נעמי, במערכת לחיפוש אנשי במה.
* ת'תרופה ניתן לפיג'מה (אורכב 25.09.2013 בארכיון Wayback Machine) באתר "חני"
* השיר-ת'תרופה ניתן לפיג'מה בביצוע רבקה מיכאלי ובנה

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  אורי דרומי, האיש המשעשע מהרדיו, באתר הארץ, 3 בדצמבר 2007
2. ↑  בין תשובותיו המקוריות: חודורוב - הסתימה הלאומית בשן החולה; פורנוגרפיה - אמנות העוסקת במופשט; נודיסט - אדם המסתפק במה שיש לו
3. ↑  נחמן בן עמי, ברכט הוא ברכט - "אדם הוא אדם" לברכט - בתאטרון "אהל", מעריב, 19 ביולי 1966
4. ↑  י. להב, יותר מקורטוב של דבש, קול העם, 12 במרץ 1965  
תמר אבידר, אחר קורטוב של סכסוך - שולמית אדר בתפקיד ג'ו, מעריב, 12 בפברואר 1965
5. ↑  טלילה בן זכאי, "האם תל־אביב בוערת ? מתחיל "לרוץ", מעריב, 8 בנובמבר 1967
6. ↑  מבחר ביקורות שכתב:  
אמנון אחי נעמי, כדור תועה - דיק הצלף - קורט וונגוט, כותרת ראשית, 11 בנובמבר 1987  
אמנון אחי נעמי, שורשים - 'החרדים' מאת: אמנון לוי, הוצאת כתר, כותרת ראשית, 16 בנובמבר 1988  
אמנון אחי נעמי, הסיוט הפרובינציאלי, כותרת ראשית, 12 בדצמבר 1984

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007298370205171

 |
**טרנס מקיואן** (באנגלית: **Terence A. McEwen**; ‏13 באפריל 1929 - 14 בספטמבר 1998) היה מנהל אופרה קנדי.

ילדות, נעורים וראשית קריירה
---------------------------

מקיואן נולד באונטריו שבקנדה. בשנות גידולו באזור מונטריאול למד להכיר ולאהוב אופרה מגיל צעיר. הוא האזין לשידורים מן המטרופוליטן אופרה ובגיל 14 נסע בחופשת החורף לניו יורק לשמוע כמה מן האופרות האהובות עליו. בין השאר שמע את בידו סייאו ואת יוסי ביירלינג בריגולטו. כזמרת, נשארה סייאו מושא להתלהבות שלא פגה מצדו, בייחוד אחרי שראה אותה בתפקיד מאנון במונטריאול.

תשוקתו לאופרה בכלל הובילה אותו לביקור בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון ולמשרה בשכר נמוך בחברת ההקלטות דקה בעיר זו. הוא קודם בעבודתו במהלך שנות ה-50 ובשנת 1959 הגיע לניו יורק. במשך 20 השנים הבאות קידם את "לונדון רקורדס", המחלקה הקלאסית של דקה, לחברת ההקלטות החשובה ביותר בארצות הברית. אדלר מן האופרה של סן פרנסיסקו פנה אליו והציע לו את משרת המנהל ומקיואן עבר לשם בשנת 1980 והשתקע כל כולו בלימוד מלאכת הניהול של להקת אופרה. מינואר 1982 ניהל מקיואן את האופרה של סן פרנסיסקו.

לאור מיומנותו והרקע שלו בהבנת הקול האנושי ונפלאותיו, גישתו בשנים הראשונות שלו באופרה הייתה רחוקה מן הצד התיאטרלי והתמקדה יותר בזמרים. מחזור הטבעת שלו, שהחל בעונת הקיץ של 1983 ובסתיו 1984, והוצג בשלמותו ביוני 1985, היה דוגמה מאירת-עיניים לקדימויות שלו, שהתמקדו בשכירת הזמרים הטובים ביותר בעולם.

בתגובה לאקלים הכלכלי של אותן שנים, הקים מקיואן את "מרכז האופרה של סן פרנסיסקו" כדי לפקח על תפעולן וניהולן המאוחד של תוכניות החינוך וההכשרה הרבות המסונפות לאופרה. בין הצלחותיו בתחום זה הייתה המצו-סופרן דולורה זג'יק מנבדה. הליווי הצמוד שהעניק לה בכל שלבי ההכשרה הכין אותה לתפקיד **אזוצ'נה**, שאותו ביצעה בעונת הקיץ 1986 בהצלחה רבה.

בעונת הסתיו 1983 צורפו להצגות השחרית של לה טרוויאטה לתלמידים ולמשפחה כתוביות, שהיו תרגום לאנגלית של הלברית והוקרנו מעל הבמה במקביל להתרחשויות שעליה. ההתלהבות שבה התקבל החידוש הניעה את הלהקה לצרף אותו לעוד ועוד הפקות בעונות הבאות. כתוביות מלוות כיום את כל הפקות האופרה של סן פרנסיסקו, שאף משכירה את הכתוביות שלה ללהקות אופרה אחרות ברחבי העולם.

ב-8 בפברואר 1988 הודיע מקיואן על פרישתו. למחרת הלך מורו ומדריכו, קורט הרברט אדלר, לעולמו.

טרנס מקיואן הלך לעולמו ב-14 בספטמבר 1998 בהונולולו, הוואי בגיל 69.

קישורים חיצוניים
----------------

* San Francisco Opera official website
קרונית רחוב ממונעת (1881)
המנוע שפיתח דיימלר
**גוטליב וילהלם דיימלר** (בגרמנית: **Gottlieb Wilhelm Daimler**; ‏17 במרץ 1834 – 6 במרץ 1900) היה מפתח מנועים וממציא האופנוע. מייסד חברת **דיימלר-מוטורס**, שבהמשך התפתחה לתאגיד דיימלר AG.

חייו
----

דיימלר נולד בעיר שורנדורף שבממלכת וירטמברג (כיום בגרמניה) למשפחה במעמד הבינוני. אביו שהיה אופה ייעד את בנו למשרה בשירות הציבורי. אולם ב-1848 החל דיימלר לעבוד כחרש תותחים. אז רכש מיומנות בעבודת מתכת והחליט לעסוק בהנדסה.
דיימלר המוכשר משך אליו את תשומת לבם של פטרונים, ואלה סייעו לו לרכוש השכלה טכנית יסודית שזיכתה אותו בשורה של משרות בחברות הנדסיות.
באחת המשרות הללו הכיר דיימלר שרטט בכיר ושמו וילהלם מייבאך שיהיה עמיתו כל ימי חייו.

מאז ראשית שנות ה-60 של המאה ה-19 עבד דיימלר על פיתוחו של מנוע קל, קטן ומהיר שיתאים להנעת כלי רכב, כחלופה למנוע הקיטור המסורבל. ב-1872 עבד דיימלר בחברה שכבר רשמה פטנט על רעיון למנוע גז טבעי פרי פיתוחו של ניקולאוס אוטו. דיימלר ומייבאך עבדו יחד ושיפרו את המנוע של ניקולאוס אוטו, אלא שאז התפתח סכסוך בין דיימלר לאוטו שהביא לפיטורין של דיימלר. דיימלר עבר עם משפחתו לעיר באד קנשטאט. דיימלר שכר את מייבאך והקים בעזרתו סדנה בחממה שבגנו. מייבאך ודיימלר עבדו עד השעות המאוחרות של הלילה עד שהגנן חשד בהם שהם מזייפים שטרות וקרא למשטרה החשאית שערכה חקירה ולא מצאה דבר.

ב-1883 רשם דיימלר פטנט על מנוע בנזין קטן וב-1885 התקין מנוע כזה על זוג אופני עץ מסורבלים.

הוא נפטר תשוש מעבודה בגיל 65. לאחר מותו ניהל מייבאך את החברה.

ראו גם
------

* מרצדס-בנץ
* דיימלר AG

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גוטליב דיימלר** בוויקישיתוף
* קטע קול רן לוי, החיפושית של היטלר – על ההיסטוריה של המכונית הגרמנית, חלק א', חלק ב', בפודקאסט "עושים היסטוריה", 2016
* 

|  |
| --- |
| 
**עיינו גם בפורטל**

**פורטל גרמניה** הוא שער לכל הנושאים הקשורים למדינת גרמניה. בפורטל ניתן למצוא קישורים שימושיים לשלל הערכים העוסקים באומה הגרמנית על כל רבדיה: היסטוריה, גאוגרפיה, תרבות, כלכלה ועוד.
 |

* גוטליב דיימלר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* גוטליב דיימלר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16197306m (data)
* GND: 118523422
* ISNI: 0000 0000 5536 1023
* LCCN: nr2002001651
* NKC: jn20000720053
* NLP: A28794965
* NTA: 09886632X
* VIAF: 74644062
* WorldCat: lccn-nr2002001651

 |
פפנהיים בקרב
**גוטפריד היינריך גרף פון פפנהיים** (בגרמנית: **Gottfried Heinrich Graf zu Pappenheim**; ‏29 במאי 1594 טרויכטלינגן - 17 בנובמבר 1632 לייפציג) היה דוכס ופילדמרשל מהאימפריה הרומית הקדושה והיה אחד ממפקדי הצבאות הקתוליים בזמן מלחמת שלושים השנים.

ביוגרפיה
--------

פפנהיים נולד למשפחת אצולה קטנה בעיר טרויכטלינגן שבבוואריה. הוא למד באוניברסיטאות של אלטדורף וטיבינגן ולאחר לימודיו יצא למסעות במרכז אירופה ובדרומה בחיפוש אחר הרפתקאות אביריות. במהלך טיוליו התגייס לצבא הפולני והפך לפרש. במסעות אלו למד שפות רבות וביסס לעצמו את האמונה הקתולית לה נותר נאמן כל חייו.

לאחר מכן חזר פפנהיים לגרמניה ורצה להיות דיפלומט, אולם ויתר על הרעיון משפרצה מלחמת שלושים השנים. הוא התגייס לצבא הליגה הקתולית שבראשו עמד מקסימיליאן הראשון, דוכס בוואריה. מפקדי הצבא הבחינו בכישרונו ובאומץ ליבו ונתנו לו לפקד על גדוד פרשים. פפנהיים קיבל משימה להשמיד את המרד הפרוטסטנטי באוסטריה ולחסל את הכוח המורד בפיקודו של היינריך מתיאס פון תורן שצר על וינה. הוא חבר אל הגנרל יוהאן ט'סרקלס פון טילי ויחד הם קטעו את צבאו של הרוזן ארנסט פון מנספלד שסיפק לתורן אספקה מפראג. ללא הסיוע ממנספלד פיזר תורן את צבאו. מנספלד עוד ניסה להניע את שאריות צבאו ולחבור אל הכוחות ההולנדיים אולם טילי ופפנהיים השמידו אותו. אז פלשו הכוחות הקתולים לבוהמיה עצמה ונערך קרב ההר הלבן ליד פראג. פפנהיים נפצע בקרב וטופל למחרתו בידי רופא כפרי בוהמי. פפנהיים החלים במהירות והצטרף לקרב מול הדנים שהצטרפו למלחמה.

בתחילת המלחמה הייתה ממלכת סקסוניה בצד הקתולי אולם הקתולים חששו שהם מתכוונים לעבור לצד הפרוטסטנטי ולכן הגנרל טילי פלש לסקסוניה, דבר שאפשר למלך שוודיה גוסטבוס אדולפוס לשכנע בקלות את יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה לעבור לצידו. פפנהיים נשלח לכבוש את העיר מגדבורג שתמכה בפרוטסטנטים. העיר הופגזה קשות ולאחר מכן הורה פפנהיים לטבוח את התושבים - "הטבח של מגדבורג".

בקרב ריין נהרג טילי. כעת נאלץ הקיסר להחזיר את שכיר החרב שפיטר לאחר הפלישה הדנית אלברכט פון ולנשטיין. ולנשטיין ערך את צבאו ליד העיר לייפציג לא רחוק מהצבא השוודי. גוסטבוס אדולפוס התקיף אותו במפתיע ב-6 בנובמבר 1632 ואף על פי שמלך שוודיה נהרג בקרב הצבא הקתולי ספג אבדות כבדות. פפנהיים ו-3,000 מאשיו חנו בקרבת מקום וולנשטיין שיגר אליו שליח עם בקשת עזרה. פפנהיים ואנשיו הסתערו ב-16 בנובמבר ובכך למעשה כמעט והצילו את הקרב. אולם מיד עם ההסתערות הראשונה נפגע פפנהיים קשה. אנשיו נבהלו והחלו לסגת. אחד מקציניו שמע אותו ממלמל:

> 
> האם אין יותר מי שרוצה להלחם בנאמנות למען הקיסר?
> 
> 
> 
> 

ולנשטיין הורה לקחת את פפנהיים הפצוע קשה אל לייפציג, שם שרד את הלילה בייסורים. למחרת, בבוקר ה-17 בנובמבר 1632, הוא נפטר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גוטפריד היינריך פון פפנהיים** בוויקישיתוף
* גוטפריד היינריך פון פפנהיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5044099
* BnF: cb12293532c (data)
* GND: 119020572
* ISNI: 0000 0001 0799 1917
* LCCN: n92052745
* NLP: A37242428
* NTA: 07436748X
* SNAC: w67r16z0
* SUDOC: 231969880
* VcBA: 495/128145
* VIAF: 37717491
* WorldCat: lccn-n92052745

 |
**גויאבת קוסטה ריקה** (שם מדעי: *Psidium friedrichsthalianum*, ידועה גם כ**קאס** או **גויאבת הקאס**) היא מין של עצים בעלי פרחים ממשפחת ההדסיים. המין קרוי על שם מקום גידולו, אך הוא גדל בטבע גם במקומות אחרים באמריקה כגון גואטמלה וניקרגואה. הפרי משמש כגידול חקלאי במדינות מרכז אמריקה, וטעמו החמצמץ מתבל משקאות וריבות.

מאפיינים
--------

גובה העץ נע בין כמטר וחצי ועד מספר מטרים. הפירות מבשילים בחורף, גודלם דומה לשזיף, קליפתם צהובה וכוללת פימה אופיינית והם מכילים גרעינים. בשר הפרי חמוץ עד מתוק, תלוי בזן. 

גויאבת קוסטה ריקה היא המרכיב העיקרי בתרכיז פרסקו-דה-קאס, שמשמש כבסיס לקוקטיילים ומשקאות קלים בקוסטה ריקה. 

ניתן לגדל את העץ כגידול ביתי, בתנאים של שמש מלאה ולחות המתאימה לצמח סובטרופי. גם עץ קטן יחסית הגדל בעציץ יכול להניב פירות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גויאבת קוסטה ריקה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* TPL
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  גויאבת קוסטה ריקה באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007554280905171
* LCCN: sh2001008438

 |
הרב **גרשון אברהם גולדברגר** (תר"ל, 1870 – כ"ב בניסן תרצ"ו, אפריל 1936) היה רב ואב בית דין של העיר טיסה-ברצל (Tiszabercel)(אנ') שבהונגריה למעלה מארבעים שנה.

ביוגרפיה
--------

נולד בליסקה שבהונגריה, בן הרב יוזפא גולדברגר, שהיה חתנו של הרב צבי הירש פרידמן, מייסד חסידות ליסקא. בילדותו גדל אצל סבו. בגיל שלוש עשרה החל ללמוד בישיבתו של רבי  יקותיאל יהודה טייטלבוים בסיגט, והיה מתלמידיו הקרובים. בהיותו בן שמונה עשרה נשא את בתו של הנגיד יעקב נחמיה הנדלר מברזנה. לאחר נישואיו התגורר אצל חמיו במשך שבע שנים. בתקופה זו התכתב רבות בעניינים הלכתיים עם רבי יחזקאל הלברשטאם משינובה ורבי צבי הירש שפירא, בעל "דרכי תשובה".

בשנת 1895, בהיותו כבן עשרים וחמש, התמנה לרבה של העיר טיסה-ברצל שבהונגריה. מי שפעל למינויו היה האדמו"ר רבי שלמה שפירא ממונקאטש, שהיו לו חסידים בעיר זו. שימש בתפקידו למעלה מארבעים שנה.

נפטר ביום השמיני של חג הפסח תרצ"ו. נקבר בעירו, ועל קברו נבנה אוהל. את מקומו ברבנות טיסה-ברצל מילא חתנו הרב עזרא הכהן פריד, בנו של הרב נתנאל פריד. חתנו השני היה הרב יחיאל יוסף בוקסבוים, בנו של הרב יהושע בוקסבוים מגלנטה.

לאחר פטירתו יצא ספרו "נחלת הגרשוני" על התורה.

קישורים חיצוניים
----------------

* גרשון אברהם גולדברגר, **נחלת הגרשוני**, דברצן, 1938, באתר היברובוקס
גרציאדו איסאיה (אלחנן ישעיה) אסקולי
תמונה מאלחנן ישעיה אסקולי
**גרציאדו איסאיה אסקולי** (באיטלקית: **Graziadio Isaia Ascoli**; בשמו היהודי: **אלחנן ישעיה אסקולי**; 16 ביולי 1829 - 21 בינואר 1907) היה בלשן ומזרחן יהודי-איטלקי.

קורות חיים
----------

נולד ליהודה אפרים אסקולי בגוריציה שבאיטליה, בגיל חמש החל את לימודיו בחדר המקומי שבו למד קריאה וכתיבה. בהמשך למד דקדוק עברי תנ"ך ותלמוד מפי הרב שמואל חיים לולי, וחשבון ומסחר מפי אחיו שלמה.

הוא גילה עניין בבלשנות בגיל צעיר מאוד, וכבר בגיל 15 פרסם תאוריה שלו, שאותה כינה בשם "השאלה הלאדינית" (La questione ladina), שבה טען כי שלוש השפות פורלן, רומאנש ולדינית שייכות למשפחת שפות אחת שדוברה בעבר בשטח שבין שווייץ בצפון ועד לחופי הים האדריאטי ואיסטריה בדרום. בשעתו זכתה התאוריה למשוב חיובי, אך כיום מסכימים רוב החוקרים שפורלן, רומאנש ולדינית הן שפות נפרדות. בגיל 17 למד יוונית, לטינית וצרפתית אצל הפרופסור יוסף ונצל מנצל שהיה אז מורה בגימנסיה בגוריציאה ובהמשך עמד בראש הגימנסיה בטריאסטה. בעת לימודיו אלו התרועע עם יוסף אלמנצי ויצחק שמואל רג'יו. בטקס הפתיחה של בית הספר הריאלי בגוריציאה נאם אסקולי לראשונה בפומבי, במעמד אישים רמי דרג. שמואל דוד לוצאטו הקדיש לכבוד יום חתונתו של אסקולי את חיבורו הנודע "ויכוח על חכמת הקבלה ועל קדמות ספר הזוהר".

ב-1854 הדפיס חלק ממחקריו והם זכו לפרסום והכרה. בשנת 1860 התמנה כפרופסור לשפות שמיות מזרחיות באוניברסיטת מילאנו. ב-1875 נעשה חבר האקדמיה דיי לינצי (אנ'), וב-1985 באקדמיה דלה קרוסקה (אנ'). ב-1876 התקבל כחבר כבוד באקדמיה הרוסית למדעים ואחר כך כחבר כבוד באקדמיות וחברות מדעיות נוספות בגרמניה.

ב-1887 מונה בידי אומברטו הראשון, מלך איטליה כחבר הסנאט של הרפובליקה.

אסקולי נפטר ב-21 בינואר 1907, השאיר אחריו כתבים ופרסומים רבים וחידושים רבים בבלשנות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרציאדו איסאיה אסקולי** בוויקישיתוף
* משה ריינעס, **דור וחכמיו** : לחקר תולדות ספרות ישראל וגדולי סופריה בדור הזה. חלק א. קראקא, תר"ן. עמ' 21–27.
* בן-ציון אייזנשטט, ר' אלחנן ישעיה, **דור רבניו וסופריו**, תרנ"ה-תרס"ה, חלק א, עמודים 9–10, באתר היברובוקס
* אסקולי, גרציאדו איסאיה, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
* גרציאדו איסאיה אסקולי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* גרצידיו ישעיה אסכולי (1829-1907), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007276510605171
* BIBSYS: 90756963
* BNE: XX1664934
* BnF: cb12379767s (data)
* CANTIC: a11295296
* CiNii: DA12575586
* GND: 118646079
* HDS: 043624
* ICCU: MILV202624
* ISNI: 0000 0001 2130 4159
* LCCN: n79129228
* NKC: xx0008700
* NLA: 35909550
* NLG: 147228
* NTA: 068672306
* RERO: 02-A012494971
* SUDOC: 032847459
* Trove: 1141656
* VcBA: 495/101737
* VIAF: 44379269
* WorldCat: lccn-n79129228

 |
כריכת הספר "שירים שובבים", בו פורסם השיר. איור הכריכה מתוך השיר "איך זה להיות עץ".כריכת הספר "שירים שובבים", בו פורסם השיר. איור הכריכה מתוך השיר "איך זה להיות עץ".
**איך זה להיות עץ** הוא שיר ילדים מאת דתיה בן-דור. השיר מתאר דו-שיח בין ילד סקרן לעץ. הילד שואל את העץ שאלות, והעץ משיב לו ומתאר את חייו באופן חיובי. השיר התפרסם בספר השירים "שירים שובבים" בהוצאת "הקיבוץ המאוחד" בשנת 1980. את הספר אייר אבנר כץ.

שיר זה יצא לאור גם כספר עצמאי בהוצאת "מודן" בשנת תש"ף במסגרת ספריית פיג'מה. את הספר בהוצאה זו אייר איתי בקין.
הספר תורגם לאנגלית, ספרדית ופורטוגזית בשנת 2021, ורוסית וגרמנית בשנת 2022.

הנושאים שהשיר עוסק בהם
----------------------

השיר נלמד במערכת החינוך היסודית ובגיל הרך, והוא מקרב את השומעים לנושא העצים ויחסי הגומלין בטבע. מרבים לעסוק בו בחג ט"ו בשבט. הוא מזמן עיסוק בנושא "איזהו עשיר – השמח בחלקו" – התייחסות למעלות האדם ולהערכה עצמית חיובית.

הדבר בא לידי ביטוי בשאלות שמפנה הילד לעץ: "וְלֹא אִכְפַּת לְךָ שֶׁאַתָּה תָּקוּעַ כָּל הַשָּׁבוּעַ?"; תשובת העץ: "אֵינֶנִּי תָּקוּעַ, אֲנִי הֲרֵי נָטוּעַ". וכן בשאלה "וְלֹא מִתְחַשֵּׁק לְךָ לִפְעָמִים לָלֶכֶת לְבַקֵּר חֲבֵרִים אוֹ לִרְאוֹת מַה נִּשְׁמָע בִּמְקוֹמוֹת אֲחֵרִים?", שעליה משיב העץ: "אֵין לִי כָּל צֹרֶךְ לָנוּד וְלָנוּעַ. צִפּוֹרִים מְזַמְּרוֹת לִי כָּל הַשָּׁבוּעַ, פַּרְפָּרִים לִי נוֹשְׁקִים, מְלַטֶּפֶת הָרוּחַ וּלְנֶגֶד עֵינַי כָּל הָאֹפֶק פָּתוּחַ".

מאפייני השיר
------------

השיר הוא דיאלוג בין ילד סקרן לעץ. השיר מתייחס לנטייתם של ילדים להשליך רגשי אנוש על אובייקטים ולתת משמעות לתופעות הטבע. בשיר מואנש העץ.

תבנית השיר – דו-שיח של שאלות ותשובות, כגון "זֶה טוֹב אוֹ רַע?" – מאפשרת לתאר את מאפייני העץ באופן רגשי ודרמטי, ולא באופן מפורש ודידקטי.

השיר מאופיין בחריזה ובשובבות חיובית. החריזה מקילה על הקוראים הצעירים לעבדו ועם זאת הוא נחשב למתוחכם, ומעניק התייחסות רצינית לקורא.

ראו גם
------

* העץ הנדיב
* דתיה בן דור
* אבנר כץ

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון "איך זה להיות עץ" – מתוך האתר הרשמי של דתיה בן דור, מקריאה בקולה
* השיר בביצוע נירה רבינוביץ ואבי יקיר, מתוך קשקשתא (מה פתאום)
* מערך שיעור, חינוך לשוני – איך זה להיות עץ. אתר לב לדעת
* ספריית פיג'מה – איך זה להיות עץ. אתר ספריית פיג'מה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלמוג גאולה, כמו העץ גם האדם צמא, **ספרות ילדים ונוער** 27 (106): עמ' 1–13, 2000
2. ↑  ברגסון גרשון, בן דור דתיה, שירים שובבים. ציורים אבנר כץ: מאמר ביקורת, **ספרות ילדים ונוער** ח' (א'),39, 1981.
**איך לרפא כנף שבורה** הוא ספר ילדים אשר נכתב ואויר על ידי בוב גרהם (אנ') בשנת 2009 (באנגלית במקור). בשנת 2014 הוא תורגם לעברית ויצא לאור באמצעות ההוצאה לאור "כנרת".

הספר נכלל בתוכנית "ספריית פיג'מה" בשנת תשע"ד.

תקציר הסיפור
------------

בעיר גדולה שבה יש מגדלים גבוהים המקטינים את בני האדם המתהלכים ברחוב וחלונות נוצצים נחבטה יונה בחלון וצנחה חבולה ארצה. הציפור המסכנה שכבה על הארץ, בעוד המוני אנשים חולפים על פניה, ונראה היה שאיש לא שם לב אליה. כולם חוץ מביל, הילד הקטן במעיל אדום ומכנסיים כחולים, נמוך יותר מהמבוגרים. ביל מבחין בציפור שוכבת על הארץ, ובזהירות רבה ככל האפשר הוא לוקח אותה בזרועותיו הקטנות, עוטף אותה בצעיף של אימו, מביא אותה הביתה ומנסה להחזיר לציפור את הנוצה שנפלה לה. יחד עם הוריו הוא מטפל בציפור ודואג לה. לאחר כמה ימים, הודות לזמן ולסבלנות, הציפור מתאוששת. לאחר מכן, ביל והוריו מחזירים אותה לאותו מקום שבו מצאו אותה, והיא עפה לשמיים.

משמעות הסיפור
-------------

המילים הבודדות והמשפטים הקצרים שיש בספר מעודדים את הילדים לפענח את המסרים הסמויים באיורים.

האמת היא שגם בלי המילים המועטות האלה כאן אפשר להבין בצורה מושלמת את המסר של המחבר. לדעתה של תרצה פלור, "הכל כאן, להכול יש מקום". כולם עסוקים, ממהרים, לכל אחד יש את החוויות ואת הבעיות שלו. הספר הזה מעמיק ומפריד בין שכבות הצדק והמוסר. הוא גורם לחשוב גם למבוגרים ולא רק לילדים.

לסיפור זה מספר רב של משמעויות ומסרים, כגון העלאת הרגישות והחמלה לבעלי חיים ופיתוח יכולות שפתיות. החמלה מתמקדת במערכת היחסים העמוקה והמשמעותית הזאת, המערכת כלפי הזולת וכלפי עצמנו. במערכת הזאת יש רגש, מחשבה ויחס שונה שמתחיל מקבלת הזולת ומקבלה עצמית של אנשים לא מושלמים. היא מבוססת על הבנה ותמיכה בקשיים של הסובבים אותנו, שבאה לידי ביטוי כתשוקה עזה להראות לאחרים שאנחנו תומכים בו למרות כל הקשים ומשתדלים לעשות את כל מה שאנחנו יכולים כדי לעזור לו ולהקל עליו.

ספרו של גרהם מספר הרבה דרך איוריו הנוגעים ללב ומעורר מחשבה הן על הזרות בעיר הגדולה והן על אפשרות גילוי החמלה מצד הילד והוריו. בהתנהגותם ובגישתם של ההורים אפשר להבין שהם מחנכים את הילד להפגין חמלה כלפי האחר.

"זה סיפור אזהרה, כמובן, על חסד חסר אנוכיות. גם כאן, בנוסף, הקשר על אובדן הקשר בין אנשים לטבע".

האיורים
-------

כותב הספר הוא צייר, ובספר הזה הרבה נעשה בלי מילים, אלא דרך איורים שחושפים את הקורא לסיפור מרגש, ולדעת תרצה פלור "מותירים לך את ההשלמות ללב ולראש".

"במקום לכתוב על ציפור קטנה עפה לתוך חלונות הענק של גורד שחקים שהשמיים משתקפים בהם, נחבטת וצונחת על הכביש, הציורים מראים הכל" אומרת עטרה אופק. המשפט הכי ארוך בסיפור הוא "גבוה מעל העיר, איש לא שמע את חבטת הנוצות הרכה בשמשת החלון", שמתאר איך אף אחד לא הבחין בציפור קטנה שנפלה, חוץ מהילד ביל שבא לעזור לה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מי אנחנו?, באתר ספריית פיג'מה
2. 1 2  חמלה כביטוי לאחריות מקצועית של אנשי חינוך – קלודי טל על חינוך לגיל הרך, באתר קלודי טל על חינוך לגיל הרך, ‏4 באוגוסט 2017
3. ↑  תוצאות הערכה – תשע"ד (2013–2014), באתר ספריית פיג'מה, ‏אוגוסט 2014
4. 1 2 3  חמלה ואמפתיה – "איך לרפא כנף שבורה" / בוב גרהם, באתר בין הצלצולים
5. 1 2 3  תרצה פלור, "איך לרפא כנף שבורה": אגדה עירונית, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2012
6. 1 2  איך לרפא כנף שבורה בוב גרהם, באתר המתלהבת | עטרה אופק

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"איך לרפא כנף שבורה"**.
**יוזף רייכה** (בגרמנית: **Josef Reicha**‏ 12 בפברואר 1752 – 5 במרץ 1795) היה צ'לן, מלחין ומנצח בוהמי, דודו של המלחין ותאורטיקאי המוזיקה אנטון רייכה.

ביוגרפיה
--------

יוזף רייכה נולד בעיירה חודניצה. בשנת 1761 עבר לפראג, שם למד נגינה בצ'לו אצל פרנץ יוזף ורנר. ב-1771 התמנה רייכה לצ'לן ראשון בתזמורת של הנסיך קראפט ארנסט פון גטינגן-ולרשטיין. יחד עם הכנר הנודע אנטון יאניץ', שניגן גם הוא בתזמורת החצר, סייר רייכה בכמה מכרכי אירופה בסוף שנות ה-70' של המאה ה-18 וביקר אצל לאופולד מוצרט בזלצבורג בשנת 1778. במכתביו אל וולפגנג אמדאוס, שיבח לאופולד את נגינתו של רייכה בצ'לו והשווה את סגנון אחד הקונצ'רטי שלו לצ'לו לאלה של וולפגנג אמדאוס.

רייכה אימץ את אחיינו אנטון רייכה בשנת 1780 (יוזף נשא אישה ב-1779, אבל הנישואים לא הניבו ילדים) ובהמשך לימד אותו נגינה בכינור ובפסנתר. בשנת 1785 התמנה יוזף למנהל תזמורת החצר בבון, אצל מקסימיליאן פרנץ מאוסטריה, נסיך בוחר של קלן; המשפחה עברה לבון ואנטון היה לחבר בתזמורת החצר בהשפעת דודו. בתזמורת זו היו חברים גם בטהובן הצעיר, שהיה נגן ויולה ועוגב, וניקולאוס זימרוק, מייסד הוצאת התווים זימרוק, שהיה נגן קרן. בשנים הבאות יוציא זימרוק לאור את יצירותיו של יוזף. בשנת 1789 היה יוזף למנהל תזמורת התיאטרון הלאומי החדש של בון. הקריירה המוזיקלית שלו נקטעה בשנת 1791 עקב מחלת הצינית שתקפה אותו. הוא מת בבון ארבע שנים לאחר זאת.

סגנון
-----

רייכה כתב מוזיקה לתזמורת ולהרכבים קאמריים שונים. יצירותיו כוללות סימפוניות, קונצ'רטי שונים - עשרה מהם לצ'לו - שתים-עשרה פרטיטות לכלי נשיפה מעץ ושאר יצירות. את רוב יצירותיו כתב רייכה בוולרשטיין, לפני השנים שעשה בבון. כתיבתו לכלי קשת ובייחוד לצ'לו מצטיינת בווירטואוזיות ומשקפת את כישוריו הוא כצ'לן. חוקר המוזיקה לודוויג שיידרמאייר מביא בספרו "בטהובן הצעיר" (לייפציג, 1925) דוגמאות ספציפיות מתוך הפרטיטות והסימפוניות של רייכה ומוכיח את השפעתן של יצירות אלה על בטהובן. גם לאופולד מוצרט ומיכאל היידן התייחסו אל רייכה בהערכה רבה.

קישורים חיצוניים
----------------

* יוזף רייכה, באתר AllMusic (באנגלית)
* יוזף רייכה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* יוזף רייכה, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פאול בקר, "בטהובן", הוצאת ניב, תרגון יצחק הירשברג, עמ' 26

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007345777805171
* BIBSYS: 3012791
* BNE: XX1758602
* BnF: cb13898893s (data)
* GND: 11907396X
* ISNI: 0000 0000 8101 4893
* LCCN: n81120383
* MusicBrainz: 49e1d652-8faa-4832-b3ac-fddab71395d9
* NKC: jn20000620309
* SNAC: w6kd6244
* SUDOC: 137090110
* VIAF: 22328501
* WorldCat: lccn-n81120383

 |
**יוזף שרמנטובסקי** (בפולנית: **Józef Szermentowski**‏; 16 בפברואר 1833 – 6 בספטמבר 1876) היה צייר נוף פולני, שהושפע מאסכולת ברביזון.

ביוגרפיה
--------

בתחילה, מסיבות שאינן ברורות, הוא התגורר עם דודתו במנזר מקומי. שם הוא הפגין לראשונה כישרון לציור. מאוחר יותר הבחין בו אספן האמנות, טומאש זילינסקי, ויוזף שרמנטובסקי הלך להתגורר עימו בקיילצה. שם הוא פגש את פרנצ'ישק קוסטבסקי, שנתן לו שיעורי רישום ראשונים ועזר לשכנע את אביו לתת לו להמשיך בקריירה באמנות. בסיוע מסוים של זילינסקי, הוא נרשם לבית הספר לאמנויות יפות בוורשה, בו למד בין השנים 1853–1857, ולמד אצל קריסטיאן ברסלאואר ויוליוס קוסאק. הוא גם לקח שיעורים פרטיים אצל וויצ'ך גרסון. הוא גם מד אצל יאן פליקס פיברסקי.

לאחר 1856 התגורר בוולין, שם צייר באוויר הפתוח, וגם עבד בחברת ספינות קיטור, וסיפק קישוטים לספינות הנוסעים שלהן והשתתף בתערוכה הלאומית הראשונה לאמנויות יפות, בוורשה.

בשנת 1860 הוא קיבל מלגה ללמוד בפריז. זמן קצר לאחר שהגיע הוא התיידד עם קפריאן קמיל נורוויד, שעזר לו לקבל עבודות. שנתיים לאחר מכן בריאותו החלה להתדרדר אך לאחר שהצליח כלכלית הוא הצליח לנסוע לשווייץ למנוחה ולבילוי.

בשנת 1868 שב לפולין, שם הקים סטודיו בטטרה.

לאחר שלא קיבל תואר באקדמיה לאמנויות יפות בקרקוב, החליט לחזור לפריז.

אחרית ימיו
----------

עד מהרה הוא התחתן ונולד לו בן, אך הוא נכנס לדיכאון כאשר הילד נפטר. הם נשארו בפריז במהלך המלחמה הצרפתית-פרוסית והקומונה הפריסאית. לא היו לו כל פטרונים, עד מהרה הוא החל לסבול כלכלית ובריאותו החמירה בגלל רעב וקשיים אחרים.

אף שהיה לו בן נוסף וזכה במדליה בתערוכה בלונדון, הוא מעולם לא התאושש, פיזית או כלכלית, מה שהוביל למותו בטרם עת, בגיל ארבעים ושלוש.

גלריה
-----

* הרוח בעיניך הרוח בעיניך
* הדרך לכפר הדרך לכפר
* מנוחת החורשמנוחת החורש
* הרי הפנינים הרי הפנינים
* ליד הכנסייה ליד הכנסייה
* שעבוד שעבוד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוזף שרמנטובסקי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Józef Szermentowski - życie i twórczość, antyki-polska.x25.pl
2. ↑  Józef Szermentowski (Szermętowski) | Życie i twórczość | Artysta, Culture.pl (בפולנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1155741463
* ISNI: 0000 0000 6813 9747
* LCCN: no2019057552
* RKD: 76332
* ULAN: 500120449
* VIAF: 96570035
* WorldCat: lccn-no2019057552

 |
**יוגלוסה באזינגה** (שם מדעי: *Euglossa bazinga*) היא מין של דבורים מהסוג יוגלוסה. דבורת הבאזינגה היא אחת מכ-130 מינים (נכון לכתיבת שורות אלו) שזוהו מהסוג (שבשבט דבורי הסחלב), והיא זוהתה באמצע-צפון מאטו גרוסו, ברזיל.

מראה
----

כמו שאר שבט דבורי הסחלב, ליוגלוסה באזינגה מעין חדק ארוך בו היא נעזרת בשתיית צוף הצמחים הטרופיים, אשר מאפשר לה לצרוך את הנקטר של צמחים טרופיים עמוקים, אך באיטיות (פי 5 לאט יותר מדבורת דבש).

הבאזינגה היא הדבורה הקטנה ביותר בסוג יוגלוסה המשתייכת לתת הסוג Glossura, אך היא גם בעלת החדק הגדול ביותר ביחס לממדי הגוף שלה.

דבורת הבאזינגה

הימצאות ותפוצה
--------------

דבורת הבאזינגה זוהתה באמצע-צפון מאטו גרוסו, ברזיל. זוהי אחת מהדוגמאות המועטות של סוג זה בהן הוא נמצא בסראדו, מערכת אקולוגית של סוואנה.

כיום, דבורת הבאזינגה מסתכנת באיבוד בית הגידול שלה.

מקור השם
--------

בעבר, זוהתה בטעות הבאזינגה כדבורה אחרת, יוגלוסה איגניטה (*Euglossa ignita* Smith, 1874) על ידי אנדרה נמסיו, ביולוג ברזילאי מטעם האוניברסיטה הפדרלית של אוברלנדיה. מאוחר יותר, בדצמבר 2012 רפאל ר. פרריו מטעם האוניברסיטה הפדרלית של מינאס ז'ראייס פרסם מאמר יחד עם אנדרה נמסיו בו זוהתה הדבורה כדבורה אחרת, וקרא לה 'יוגלוסה באזינגה', לכבוד הביטוי השגור של הדמות ד"ר שלדון קופר, אחת הדמויות הראשיות בסדרה 'המפץ הגדול'.

נמסיו אמר על בחירת השם: "מילת הקומיקס האהובה על שלדון קופר 'באזינגה' אשר משומשת על-ידו כאשר הוא מוליך שולל מישהו נבחרה כדי לייצג את הדמות. יוגלוסה באזינגה הוליכה אותנו שולל בשל הדמיון שלה ליוגלוסה איגניטה, ולכן השתמשנו ב'באזינגה'."

באופן אירוני, שלדון קופר אלרגי לדבורים.

ראו גם
------

* באזינגה ריאקי

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Rafael R. Ferrari, André Nemésio, [ Euglossa (Glossura) bazinga sp. n. (Hymenoptera: Apidae: Apinae, Apini,
Euglossina), a new orchid bee from western Brazil, and designation of a lectotype
for Euglossa (Glossura) ignita Smith, 1874], **Zootaxa**
2. ↑  חדק שימושי, באתר הידען, ‏2007-04-05
3. ↑  NEMÉSIO ANDRÉ, ANDRÉ NEMÉSIO, FERRARI RAFAEL R, RAFAEL R. FERRARI, Euglossa (Glossura) bazinga sp. n. (Hymenoptera: Apidae: Apinae, Apini, Euglossina), a new orchid bee from western Brazil, and designation of a lectotype for Euglossa (Glossura) ignita Smith, 1874, **Zootaxa** 3590, 2012, עמ' 63–72
4. ↑  Bazinga! New species of bee named after The Big Bang Theory's Sheldon Cooper, Radio Times (באנגלית)
5. ↑  הוזכר בפרק "The Big Bran Hypothesis", עונה 1 פרק 2 של סדרת הטלוויזיה "המפץ הגדול", CBS
פירוש נוסף ערך זה עוסק בחבל ארץ שוודי. אם התכוונתם לאחד ממחוזות נורווגיה, ראו אופלנד (נורווגיה).

**אוּפְּלַנְד** (**Uppland**) הוא אחד מחבלי שוודיה. החבל משתרע במזרח "ארץ סביאה", והוא המאוכלס ביותר מבין 25 חבלי הארץ ההיסטוריים שמרכיבים את ממלכת שוודיה.

זהו חבל שמזוהה בעיקר עם הארמונות, האחוזות, האבנים הרוניות ושרידי ההיסטוריה הרבים מספור שפזורים בו. הוא גובל מדרום בחבל סדרמנלנד ובאגם מלארן, ממערב בווסטמנלנד, מצפון-מערב בדלרנה, מצפונו ביסטריקלנד וממזרח משתרע הים הבלטי ובו איים רבים. שמו של החבל, "הארץ העילית", הוא במשמעות "צפונית למלארן".

החבל שטוח יחסית, והנקודה הגבוהה ביותר בו היא 118 מטר מעל פני הים. הוא מאופיין בהשפעותיהן של יריעת הקרח הקדומה והתרוממות פני הקרקע. תלוליות סחף ומורנות מעצבות את הנוף. היערות הם בעיקר של אורן ואשוחית.

החיה המסמלת את החבל היא עיטם לבן-זנב, המצוי בעיקר לאורך החוף הבלטי.

בחלקים הגבוהים של מערב אופלנד ישנם שרידי יישובים מתקופת האבן. לצדם, התופעה הארכאולוגית המרכיבה יותר מאחרות את נוף החבל היא שדות קבורה מתקופת הברזל. עידן הוויקינגים השאיר את חותמו בראש ובראשונה באמצעות מונוליתים שבהם חקוקות הקדשות רוניות. היישוב המסחרי הקדמון בירקה, שעל אי באגם מלארן, מייצג תקופה זו והוא ככל הנראה האתר הוויקינגי החשוב ביותר בסקנדינביה.

בימי הביניים כבר היו גבולות החבל כמעט זהים לאלה של ימינו. העיר החשובה סיגטונה, שנוסדה בסוף המאה העשירית, נעשתה מושב הארכיבישוף הראשון של שוודיה סביב שנת 1160, וב-1164 החליפה אותה אופסלה, שמאז שימשה כמרכזה של הדת הנוצרית בשוודיה. במהלך המאה ה-13 החלה סטוקהולם לצמוח. ב-1477 נוסדה אוניברסיטת אופסלה, והעיר עתידה לשמש מאז למשך מאות שנים כמרכז האינטלקטואלי של הממלכה. בתקופת האימפריה השוודית (1611-1718) צצו מבני אחוזות וארמונות רבים, והאצולה התרחבה. סטוקהולם גדלה במהירות. המאות ה-18 וה-19 היו בסימן הגידול המטרופוליטני האדיר, והתיעוש, שמראשיתו היה קשור בעיבוד ברזל, הטביע את חותמו על אופלנד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אופלנד** בוויקישיתוף
* אופלנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| חבלי שוודיה |
| --- |
|  יטאלנד | בלקיניה • בוהוסלן • גוטלנד • דלסלנד • הלנד • וסטרייטלנד • סמולנד • סקונה • א‏לנד • אסטריטלנד | חבלי שוודיה |
|  סביאלנד | אופלנד • דלארנה • וסטמנלנד • ורמלנד • נרקה • סדרמנלנד |
|  נורלנד | אוניירמנלנד • וסטרבוטן • הלסינגלנד • הריידלן • ימטלנד • יסטריקלנד • לפלנד • מדלפד • נורבוטן |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4119315-5
* NKC: ge1079305
* VIAF: 235074960
* WorldCat (עם VIAF): 235074960

 |
**אוֹפֶּלְצֶ'נְצִי** (בבולגרית: **Oпълченци**) הייתה מיליציית מתנדבים בולגרים לאומנים, שפעלה בשורות צבא האימפריה הרוסית ולחמה במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878).

יחידת המתנדבים הבולגריים אורגנה בעיר סמרה בעקבות מנשר שפרסם אלכסנדר השני, קיסר רוסיה ובשיאה מנתה כ-40,000 לוחמים. חברי המיליציה צורפו לצבא האימפריה הרוסית שלחם נגד הצבא העות'מאני במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). הבולגרים לחמו בקרבות על מעבר שיפקה, והם נכנסו לסיפר הלאומי הבולגרי כקרבות המכוננים שהובילו לשחרור בולגריה, לעצמאותה ולהקמת צבאה. 

לאחר תבוסת העות'מאנים והקמת נסיכות בולגריה מתוקף סיכומי קונגרס ברלין, היוו חברי האופלצ'נצי את גרעינו של צבא הנסיכות החדש. רבים מחברי סגל הפיקוד הבכיר של הצבא הבולגרי עד מלחמת העולם הראשונה ובמהלכה היו יוצאי האופלצ'נצי והביאו עמם לצבא החדש את משנתם הלאומנית המיליטנטית, תוך הובלת קו נצי אזורי. סגל זה הוביל את ההפיכה הצבאית שהסתיימה בהדחתו של אלכסנדר באטנברג, נסיך בולגריה. מקרב שורת הפיקוד הבכיר במלחמת העולם הראשונה שהיו יוצאי האופלצ'נצי ניתן למנות את הגנרל גאורגי טודורוב, מפקד הצבא בסיום המלחמה, וכן את הגנרלים דימיטר גשוב, סטפן טושב וניקולה ריבארוב.

קבוצת בולגרים במדים וציוד מלא של האופלצ'נצי בטקס לציון יום השנה ה-133 לשחרור בולגריה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אופלצ'נצי** בוויקישיתוף
**מרטין הייז** (אנגלית: **Martin Hayes**; נולד ב-21 במרץ 1966) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל אנגלי בהווה.

חייו
----

הייז נולד ברובע וולת'אם פורסט שבלונדון, ולפני שהצטרף לארסנל ביוני 1982 הוא שיחק בקבוצות נוער אחדות באסקס. הוא נחשב לשחקן התקפה מוכשר, שהיה יכול לשחק במרכז ההתקפה או בצד שמאל שלה, והפגין יכולת טובה בקבוצת הנוער ובקבוצת המילואים של ארסנל. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסגל הבכיר במשחק מול אוקספורד יונייטד ב-16 בנובמבר 1985. באותה עונה הוא השתתף ב-13 משחקים, בעיקר כמחליפו של גרהאם ריקס, והבקיע שלושה שערים.

הייז זכה לדקות משחק רבות יותר ככל שריקס הלך ונעשה מבוגר, ובעונת 1986/1987 הוא היה מלך השערים של ארסנל עם 24 שערים (12 מתוכם בפנדלים); הוא היה חלק מההרכב של ארסנל שגבר על ליברפול בגמר גביע הליגה באותה שנה. אולם, הוא לא המשיך ביכולתו הטובה בעונה שלאחר מכן, והבקיע בה רק שלושה שערים שאחד מתוכם היה השער הראשון בגמר גביע הליגה מול לוטון טאון.

מעמדו של הייז החל להתדרדר, ולמרות שהשתתף ב-17 משחקים בעונת 1988/1989, 14 מתוכם היו כמחליפו של בריאן מרווד שזה עתה הגיע לארסנל וזכה למקום קבוע בצד השמאלי של חוליית ההתקפה. מספר המשחקים הזה היה מספיק על מנת לזכותו במדליה המוענקת לשחקני המועדון שזכה באליפות.

הוא לא הצליח לזכות בחזרה במקום בהרכב, בין השאר בזכות הדומיננטיות של אלן סמית' ופול מרסון. ב-1990, הוא עזב את ארסנל לטובת סלטיק תמורת 650,000 לירות שטרלינג. בסך הכל הוא השתתף ב-132 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 34 שערים. הוא השתתף גם במספר משחקים במדי הנבחרת עד גיל 21, אך מעולם לא זומן לנבחרת אנגליה הבוגרת.

הוא השתתף ב-7 משחקים בלבד בסלטיק, ולא הצליח לזכות במקום קבוע בהרכב. לאחר תקופת השאלה קצרה בווימבלדון הוא הצטרף לסוונסי סיטי ב-1993, וכבר באותה שנה סייע למועדונו החדש להעפיל למשחקי הפלייאוף של הליגה השנייה. שנה אחת לאחר מכן הוא זכה עם סוונסי בפרס הפוטבול ליג. כשעזב את סוונסי הוא הצטרף לקליפטונוויל (כיום בליגת העל של צפון אירלנד), ושיחק שם במשך שנה אחת. 

בין 1997 ל-2003 הוא שיחק במועדונים החובבניים דובר אתלטיק, קראולי טאון, רומפורד, פרפליט ובישופ סטרוטפורד; הוא התמנה לתפקיד המאמן של סטרטפורד ב-1999, ונותר בתפקידו עד לסיום חוזהו ב-24 בנובמבר 2008.

ב-24 בפברואר 2009 הוא התמנה לתפקיד המאמן של וינגייט אנד פינצ'לי מהחטיבה הצפונית הראשונה של ליגת איסטמיאן החובבנית.

מרטין הייז הוא אחיו של החלוץ פול הייז, המשחק בסקנת'ורפ יונייטד.

לקריאה נוספת
------------

* טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמוד 130), מיינסטרים,‏ 2007 (מסת"ב 1-84596-232-X)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: nr2002000241
* VIAF: 34389163
* WorldCat: lccn-nr2002000241

 |
S1000RR בתערוכת הרכב של פריז בשנת 2011
**ב.מ.וו S1000RR** הוא אופנוע ספורט של חברת BMW שייצורו החל ב-2009. הוא הוצג לראשונה במינכן בשנת 2008, והוא מונע על ידי מנוע בנפח 999 סמ"ק. עם הצגתו הוא התחרה באליפות הסופרבייק העולמית.

בשנת 2009 ייצרה ב.מ.וו 1,000 יחידות של S1000RR כדי לעמוד בדרישות המינימום להשתתפות באליפות הסופרבייק, ושנה אחר כך הוגדל הייצור באופן משמעותי. האופנוע כולל מערכת ABS סטנדרטית עם אופציה למערכת בקרת משיכה (TCS). לאופנוע משקל רטוב (משקל עצמי כולל דלק ושמן) של 207.7 קילוגרם, והוא מייצר 193 כ"ס ב-13,000 סל"ד. ה-S1000RR מגיע למהירות מרבית של 305 קילומטר לשעה.

אופנוע מרוץ
-----------

האופנוע ששימש למירוץ אליפות העולם נבדל מאופנוע הכביש במספר דרכים. המנוע שלו מכויל ליחס דחיסה של 14.0:1 בהשוואה ל-13.0:1, והוא מספק 200 כ"ס ב-14,000 סל"ד בהשוואה ל-193 כ"ס ב-13,000 סל"ד. עד לשנת 2012 היו לו צמיגים קדמיים 16.5 אינץ' ואחוריים 16 אינץ' (משנת 2013 - צמיגי 17 אינץ' הפכו לחובה). ההבדל המשמעותי ביותר הוא משקל האופנוע, 162 ק"ג לעומת 207.7 ק"ג בדגם הכביש.

קריאה לתיקון
------------

בשנת 2012 קראה ב.מ.וו לכל בעלי האופנועים שיוצרו בין 1 בספטמבר 2011 עד ל-10 באפריל 2012 להגיע למוסך לצורך תיקון. הסיבה לקריאה הייתה בעיה עם הברגים המאבטחים את הטלטלים (מוטות החיבור) לגל ארכובה, והיה חשש שהם יכולים להשתחרר בזמן רכיבה מהירה.

נתונים טכניים
-------------

| דגם | ב.מ.וו S1000RR |
| --- | --- |
| שנה | 2009 - |
| מנוע | 4 פעימות, 4 צילינדרים רוחבי, קירור נוזלי |
| נפח | 1000 סמ"ק |
| הספק | 193 כ"ס ב-13,000 סל"ד |
| קוטר קדח/מהלך בוכנה | 49.7/80 מ"מ |
| יחס דחיסה | 13.0:1 |
| הילוכים | 6 |
| אורך | 2,056 מ"מ |
| משקל | 207.7 ק"ג |
| מכל דלק | 17.5 ליטר |
| בסיס גלגלים | 1,432 מ"מ |
| גובה מושב | 820 מ"מ |
| צמיג קדמי | 120/70-17 |
| צמיג אחורי | 190/55-17 |
| בלם קדמי | דיסק כפול 320 מ"מ |
| בלם אחורי | דיסק בודד 220 מ"מ |

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ב.מ.וו S1000RR** |

* אתר האופנוע הרשמי באנגלית
**גראן מוברן** (**Grand Muveran**) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 3,051 מטר. הוא ממוקם בדרום־מערב שווייץ, בסמוך לגבולה עם צרפת ואיטליה. קו הרכס שלו משמש כגבול הקנטונים השווייצריים וו וואלה.

גאוגרפיה
--------

גראן מוברן ממוקם בנקודה הדרום-מערבית של האלפים הברניים. גראן מוברן הוא ההר הרביעי ברכס המתחיל בהר דאן דה מורסל בעמק הרון ומהווה את הרכס המרכזי המגיע לשיאו באזור היונגפראו ומסתיים בנהר ארה.

ההר ממוקם בין ההרים פטיט מוברן מדרום, הו דה קרי ממזרח, פואנט דה סאבולר ממערב וטט א פיארה גרפ מצפון.

ממזרח להר שוכן קרחון דה לה פורקלה (Glacier de la Forcla) וכן אגם דה לה פורקלה (de Lac la Forcla).

על צלע ההר שוכנת העיירה אוברונה (Ovronnaz) ולמרגלותיו בעמק הרון העיירה לייטרון (Leytron).

תיירות
------

החל משנת 1989 סובב את כל גוש ההרים הכולל את גראן מוברן שביל טיול באורך של למעלה מ־50 קילומטר הנקרא שביל הטיול של מוברן (Trail tour of Muverans). השביל מקיף את ההרים גראן מוברן, פטי מוברן, דאן דה מורקל ודאן פאבר עד רכס דיאבלרה, ועובר בכל הקרחונים והאגמים באזור. חלקים מהשביל משקיפים לכיוון פסגת המון בלאן.

גראן מוברן בציור של פרדיננד הודלר.

תרבות
-----

גראן מוברן היה הנושא של ציור משנת 1912 פרי מכחולו של הצייר השווייצרי פרדיננד הודלר. היצירה נמכרה במיליון וחצי פרנק בשנת 2003.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גראן מוברן** בוויקישיתוף
* גראן מוברן באתר Summitpost
* מסלולי הליכה בגראן מוברן - גרמנית
* גראן מוברן באתר Hikr
* האתר הרשמי של שביל הטיול של מוברן

הערות שוליים
------------

1. ↑  Tour des Muverans – a hut-to-hut trek in the Valaisian and Vaud Alps.
2. ↑  כתבה על מכירת התמונה באתר סוויס אינפו.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 246981481
* WorldCat (עם VIAF): 246981481

 |