recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**יו הנרי ברקנרידג'** (באנגלית: **Hugh Henry Breckenridge**‏; 1870 – 1937) היה צייר ומדריך אמנות אמריקאי, שדגל בתנועות האמנותיות מהאימפרסיוניזם ועד המודרניזם. ברקנרידג' לימד במשך יותר מארבעים שנה באקדמיה לאמנויות יפות של פנסילבניה, והפך לדיקאן של בית הספר בשנת 1934. הוא גם לימד בשנים 1920 עד 1937 בבית הספר שלו לאמנות בגלוסטר, מסצ'וסטס.

ביוגרפיה
--------

ברקנרידג' נולד ב-6 באוקטובר 1870 בליסבורג, וירג'יניה. הוא למד באקדמיה לאמנויות יפות של פנסילבניה, שם הכיר לראשונה את ויליאם אדמונדסון. בשנת 1892, נסע לפריז שם למד אצל ויליאם בוגרו. הוא טייל באירופה עם עמיתו ולטר אלמר סקופילד.

בשנת 1894 כשחזר לפילדלפיה החל את דרכו באקדמיה לאמנויות יפות (פנסילבניה), שם לימד במשך יותר מארבעים שנה.

בשנת 1895, הוא התחתן עם רוקסאן גרייס הולם ובאותה שנה השיג מדליית ארד בתערוכה בינלאומית באטלנטה. בשנת 1898 ייסד יחד עם הצייר תומאס פולוק אנשוץ את בית הספר דארבי, בית ספר לציור בקיץ שהוקם בדארבי, שם לימד עד 1915.

בשנת 1900, הוא זכה לציון מכובד במהלך התערוכה העולמית של פריז. בשנת 1901 זכה במדליית ארד בתערוכה הפאן אמריקאית בבאפלו. הוא השתתף בתערוכה העולמית של סן לואיס במיזורי בשנת 1904.

בשנת 1909 ערך טיול שני עם שופילד לאירופה, שם נחשף לאמנות מודרנית. בשנת 1910 זכה במדליית ארד בתערוכה הבינלאומית בבואנוס איירס. הוא קיבל מדליית זהב ביריד העולמי של פנמה-פסיפיק בסן פרנסיסקו בשנת 1915. בסוף העשור הראשון של המאה ה-21, ייסד בית ספר קיץ משלו בגלוסטר.

הוא ידוע הן בפעילותו כצייר פורטרטים, אותם הוא ביצע על מנת להתפרנס מאמנותו כשהוא מצייר בסגנון אקדמי. כמו כן התפרסם בזכות ציורי נוף וסצינות ז'אנר בסגנון אימפרסיוניסטי וסגנון פוסט-אימפרסיוניסטי.

ברקנרידג' פתח בית ספר לאמנות משלו בגלוסטר, מסצ'וסטס, שם לימד מדי שנה שיעורי קיץ בין השנים 1920 עד 1937.

לאחר מות אשתו, נישא לאחת מתלמידותיו, דורותי דוזייר, בשנת 1935.

ברקנרידג' הציג באופן נרחב משנת 1896 ועד מותו במועדון האמנות של פילדלפיה ולקראת סוף חייו, בשנת 1934, במוזיאון וויטני.

הוא נפטר ב-4 בנובמבר 1937 בפילדלפיה. יצירותיו נשמרות באקדמיה האמריקאית לאמנויות בניו יורק, במוזיאון לאמנות במחוז לוס אנג'לס, במוזיאון לאמנות בפילדלפיה, בחברה ההיסטורית של פנסילבניה. החברה והאקדמיה לאמנויות היפות בפנסילבניה בפילדלפיה, המוזיאון הציבורי של רידינג בווסט רידינג, מוזיאון האמנות של סוופ בטרה הוט, מוזיאון האמנות בניו יורק ועוד מוזיאונים וגלריות.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יו הנרי ברקנרידג'** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  HUGH BRECKENRIDGE (1870-1937) - NEO-IMPRESSIONIST, web.archive.org, ‏2018-08-22
2. ↑  Hugh Breckenridge - Biography, www.askart.com
3. ↑  "Hugh Breckenridge papers: Finding Aid"
4. ↑  Dearinger, David B.*Paintings & Sculpture at the National Academy of Design: 1826-1925*.**1**.p.64.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 122657926
* ISNI: 0000 0000 6682 8661
* LCCN: nr96004938
* RKD: 103741
* SUDOC: 185080235
* ULAN: 500014580
* VIAF: 52576462
* WorldCat: lccn-nr96004938

 |
**שכווי לענה גניסון** (שם מדעי: ***Centrocercus minimus***), הוא מין של שכווי מהסוג שכווי הלענה, החי בערבות של אמריקה הצפונית. הוא קרוי על שם נהר גניסון, יובל של נהר הקולורדו. מין זה מצוי בסכנת הכחדה והוא התגלה כמין נפרד רק בשנת 2000.

מאפיינים
--------

שכווי זה קטן מקרובו לסוג ואורכו רק 44–51 ס"מ. הוא כהה יותר מקרובו וצווארון החזה שלו יותר "שעיר" ופרוע מלמעלה. הוא בעל צווארון-חזה לבן עם שני כפלי עור צהובים וגדולים והוא יכול לנענע אותם כדי לגרום לקולות גבוהים בעת החיזור. השכווי הוא עוף קרקע שמעופף לעיתים רחוקות.

מין זה מצוי באותם אזורים כמו קרובו הגדול, אך מצוי רק בדרום המדינות יוטה, קולורדו, ארצות הברית והוא קטן ונחבא בין שיחים. הוא ניזון בעיקר מעלי צמח הלענה ובאזורים מסוימים ניזון אך ורק מהעלים והזרעים שלו.

הזכרים מתקבצים בעונת הרבייה בשטחים קבועים ובהם להקת זכרים מציגים הופעה לעיני הנקבות שמזדווגות רק עם הזכרים הבכירים ביניהם ואחר כך נוטשות אותם. הטקס פחות משוכלל מקרובו וכולל בעיקר זריקת צווארון קדימה ופעירת נוצות הכנפיים והזנב.

השכווי נמצא בסכנת הכחדה עקב אובדן בית גידולו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שכווי לענה גניסון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  שכווי לענה גניסון באתר הרשימה האדומה של IUCN
**ג'יימס "ג'ים" פרנל** (אנגלית: **James "Jim" Furnell**; נולד ב-23 בנובמבר 1937 בקלית'רו שבלנקשייר) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת השוער.

קריירה
------

פרנל החל את הקריירה שלו בברנלי, שם חתם כשהיה בן 17. הוא היה השוער השלישי (מבחינת עדיפות בהרכב) של המועדון, ועד למעברו לליברפול בפברואר 1962 השתתף בשלושה משחקים בלבד בשמונה עונות. הוא היה לשוער הראשון של ליברפול מיד עם הגעתו, והשתתף ב-13 המשחקים האחרונים של העונה, שבסיומה העפילו האדומים לליגה הראשונה. הוא איבד את מקומו בהרכב לטומי לורנס לאחר ששבר את אצבעו בתאונת אימונים בתחילת עונת 1962/1963. הוא הספיק להשתתף בשני משחקים בעונת 1963/1964, ובנובמבר 1964 הועבר לארסנל תמורת 15,000 לירות שטרלינג.

גם בארסנל פרנל היה לשוער הראשון באופן מיד, וערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 5 - 3 על בלקפול ב-23 בנובמבר 1963; היה זה היום שבו חתם על החוזה עם ארסנל. פרנל מילא את מקומו של ג'ק קלסי, והיה השוער הבכיר של ארסנל במשך חמש העונות הבאות, למעט עונת 1964/1965 שבה חלק את התפקיד עם טוני ברנס. התקופה הטובה ביותר שלו הייתה בין ינואר 1966 למרץ 1968, שבה השתתף ב-111 משחקים ברציפות.

שחקני המועדון לא היטיבו לשחק תחת הדרכתו של בילי רייט, אך לאחר מינויו של ברטי מיי ב-1966 חל שיפור ביכולתם ובתוצאות שהשיגו, אם כי פרנל עצמו לא זכה ליהנות מכך במשך זמן רב. הוא השתתף בגמר גביע הליגה מול לידס יונייטד בעונת 1967/1968, שהסתיים בהפסד של ארסנל. אולם, במשחק הסיבוב החמישי של גביע ה-FA שנערך לאחר מכן הוא ביצע שגיאה שאפשרה לברמינגהאם סיטי להשוות את תוצאת המשחק. הוא הודח מההרכב לטובת בוב וילסון, ולא שיחק יותר בסגל הבכיר של ארסנל.

בספטמבר 1968 הוא הועבר לרותרהאם יונייטד תמורת 8,000 לירות שטרלינג, לאחר שבסך הכל השתתף ב-167 משחקים במדי ארסנל. לאחר שנתיים ברותרהאם הוא עבר לפליימות' ארגייל, והיה לאחד השחקנים הפופולריים בקרב אוהדי המועדון לאחר ששיחק שם במשך חמש וחצי שנים. ב-1971 הוא זכה בתואר שחקן השנה של ארגייל, ושלוש שנים לאחר מכן הוביל את המועדון לחצי גמר גביע הליגה. הוא פרש מכדורגל בקיץ 1976. ב-2003, כחלק מיובל המאה להקמת פליימות' ארגייל, הוא נבחר לשוער במסגרת בחירת ההרכב הטוב ביותר בתולדות המועדון. ארבע שנים לאחר מכן הוא נבחר לשוער הטוב ביותר בתולדות ארגייל.

לאחר פרישתו הוא עבד בפליימות' כמאמן. בין 1977 ל-1978 הוא עבד באקסטר סיטי בתפקיד מאתר כישרונות, בינואר 1979 הצטרף להנהלת פליימות' ארגייל, וב-1981 הצטרף לבלקברן רוברס, שם עבד עד 1998.

לקריאה נוספת
------------

* טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמודים 105 - 106), מיינסטרים,‏ 2007 (מסת"ב 1-84596-232-X)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ים פרנל** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל באתר ההיסטוריה של ליברפול
**720 מעלות** הוא שמה של יצירת אמנות פיסולית, מעשה ידי המעצב והאדריכל הישראלי רון ארד שהוצגה בקיץ 2012 בגן האמנות במוזיאון ישראל שבירושלים.

תיאור היצירה
------------

היצירה מורכבת ממעגל שגובהו שמונה מטרים, ממנו תלויים 5,600 חבלים עשויים סיליקון, עליהם מוקרנות יצירות וידאו ארט. הצופים יכולים להיכנס בין חבלי הסיליקון ולראות את יצירות הווידאו הן מתוך המעגל והן מצידו החיצוני (ומכאן שמו - פעמיים 360 מעלות).

יצירות הווידאו המוצגות על מערך החבלים כוללות יצירות של האמנים דייוויד שירגלי מסקוטלנד, כריסטיאן מארקלי מארצות הברית, באביס אלכסיאדיס יוון והאמנים הישראלים אורי גרשט, גבי קלזמר ובתו שירה קלזמר, דניאל לנדאו והמוזיקאי הישראלי קותימאן.

היצירה הוצבה כך שתשתקף בפסלי גן האמנות ובהם פסלו של הנרי מור ופסלו של אניש קאפור "היפוך העולם, ירושלים".

היסטוריה
--------

היצירה עוצבה במיוחד עבור חלל הראונד האוס בלונדון (מבנה מעגלי המציג תערוכות), והוצגה בו בשנת 2011 תחת השם "The Curtain Call". ביצירה הוצגו יצירות וידאו של מעצב האופנה חוסיין שאלאיין ושל סטודנטים לאמנות מהמכללה המלכותית לאמנות בלונדון (הרויאל קולג'). כאשר היצירה הותאמה להצגתה במוזיאון ישראל, נוספו יצירות וידאו של שני האמנים הישראלים קותימאן ולנדאו.

קישורים חיצוניים
----------------

* קמיע סמית, שני אירועי אמנות מומלצים בשבוע, באתר הארץ, 16 באוגוסט 2012
* 720°: הצצה לפרויקט הענק של רון ארד בירושלים, באתר וואלה!‏, 15 באוגוסט 2012
**יו ויימן הווארד השלישי** (באנגלית: **Hugh Wyman Howard III**; נולד ב-1969) הוא קצין בדימוס בדרגת אדמירל משנה בצי ארצות הברית, בתפקידו האחרון כיהן כמפקד פיקוד הלוחמה המיוחדת של צי ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

הווארד הוא בנו של אדמירל בצי ארצות הברית. הוא למד בתיכון באלכסנדריה שבווירג'יניה, וב-1990 סיים תואר ראשון ביחסים בינלאומיים באקדמיה הימית של ארצות הברית, במהלכם היה חבר בנבחרת החתירה של המוסד והתגייס לצי. הוא התנדב ליחידת אריות הים ונהיה ללוחם וקצין ביחידה. לאחר שנדחה פעמיים בניסיונותיו להתקבל לצוות 6 של אריות הים, התקבל ליחידה ב-1998 והוצב בפלגה הירוקה ולאחר תשעה חודשי הכשרה עבר לשרת בפלגת המבצעים האדומה. הוא היה מראשוני הלוחמים שנשלחו לאפגניסטן לאחר פיגועי 11 בספטמבר 2001. ב-2006 מונה למפקד הפלגה האדומה שלחמה תחת פיקודו במלחמת עיראק ובמלחמת אפגניסטן. בשנים 2011 עד 2013 פיקד על צוות 6.

ב-2015 קודם לדרגת אדמירל משנה ומונה לקצין המבצעים והנספח הצבאי בסוכנות הלאומית למודיעין חזותי וגאוגרפי. ב-2016 מונה לעוזר מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים. באוגוסט 2018 מונה למפקד המבצעים המיוחדים של פיקוד מרכז של ארצות הברית. ב-2020 מונה למפקד פיקוד הלוחמה המיוחדת של צי ארצות הברית. כיהן בתפקיד עד פרישתו באוגוסט 2022.

הווארד בוגר תואר שני בביטחון לאומי ומשאבים לאומיים בדגש על חלל ממכללת המלחמה של הצי, הוא בעל תואר שני במנהל עסקים במסגרת תוכנית TRIUM (מיזם משותף של אוניברסיטת ניו יורק, בית הספר לכלכלה של לונדון ובית הספר הגבוה ללימודי תעשייה וניהול בפריז)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יו הווארד** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר צי ארצות הברית

הערות שוליים
------------

1. 1 2  HOWARD'S WIN GETS A SEAL OF APPROVAL, וושינגטון פוסט, 17 בדצמבר 1995
2. ↑  THE CRIMES OF SEAL TEAM 6, ‏The Intercept, ‏10 בינואר 2017
3. 1 2 3  SOCCENT change of command ceremony, אתר פיקוד מרכז של ארצות הברית, 7 באוגוסט 2018
**אמרי ולשמן** (באנגלית: **Emery Welshman**; נולד ב-9 בנובמבר 1991) הוא כדורגלן גיאני-קנדי המשחק בעמדת החלוץ בפורגה

קריירת מועדונים
---------------

ולשמן נולד במיסיגוגה שבאונטריו, קנדה להורים ממוצא גיאני. ולשמן התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של סיגמה. בגיל 18 הצטרף לסיינה סיינטס. ולשמן נבחר לכדורגלן העונה בשנת 2010 כאשר כבש 13 שערים ב-16 משחקים. בשנת 2011 ולשמן חתם באורגון סטייט ביוורס.

בדראפט 2013, ולשמן נבחר במקום ה-16 על ידי טורונטו. ב-3 במרץ 2013 ולשמן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–1 לונקובר וייטקפס.

בשנת 2014 ולשמן חתם בסיגמה מליגת מחוז אונטריו.

בפברואר 2015 ולשמן חזר ל-MLS וחתם בריאל סולט לייק ושיחק בריאל מונרכס, קבוצת המילואים של המועדון.

בינואר 2017 ולשמן חתם בפוארטו ריקו מה-NASL.

ב-3 בינואר 2018 ולשמן חתם בסינסינטי מה-USL. ב-16 במאי 2018, ולשמן הבקיע שלושער ראשון בקריירה בניצחון 1–4 נגד דטרויט סיטי במסגרת הסיבוב השני של גביע ארצות הברית הפתוחה.

ב-8 במרץ 2019 ולשמן הושאל לפוגרה מליגת העל הקנדית.

ב-7 ביולי 2019 חתם בהפועל חיפה מליגת העל.

ב-23 בינואר 2020 חתם בבני סכנין מהליגה הלאומית. עד לסיום העונה, ולשמן תרם 3 שערים ב-15 משחקים והיה שותף לחזרה של הקבוצה לליגת העל אחרי עונה אחת בלאומית.

ב-8 בינואר 2021, ולשמן חזר ללאומית וחתם בהפועל רעננה.

ב-14 בספטמבר 2021 חזר לפורגה.

קריירה בינלאומית
----------------

בינואר 2015 זומן לראשונה לסגל נבחרת גיאנה לקראת משחק הידידות נגד ברבדוס. במשחק זה, שנערך ב-1 בפברואר, ולשמן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ואף כבש את שער הבכורה שלו.

ב-13 באוקטובר 2018 ולשמן כבש שלושער בניצחון 0–8 נגד איי טרקס וקייקוס במסגרת ליגת האומות של אמריקה הצפונית. ולשמן השתתף עם הנבחרת בגביע הזהב 2019.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמרי ולשמן** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  דורון בן דור, ‏רשמית: אמרי וולשמן חתם בהפועל חיפה, באתר ONE‏, 7 ביולי 2019
2. ↑  מערכת ONE, ‏חוזר ללאומית: אמרי וולשמן חתם בהפועל רעננה, באתר ONE‏, 8 בינואר 2021

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אמרי ולשמן"**.
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

**השריר פושט שורש היד הגומדי** (TA: Musculus extensor carpi ulnaris) הוא השריר התיכון במדור האחורי של האמה. בעת כיווצו פועל השריר ליישור (כפיפה גבית) של שורש כף היד ולהנעתו לכיוון קירוב (הטיה גומדית). שילוב של כיווץ פושט שורש היד הגומדי עם כיווץ של פושט שורש היד החישורי יגרום ליישור של שורש כף יד ושילובו עם כיווץ של השריר כופף שורש היד הגומדי יביא לקירוב של שורש כף היד.

לשריר פושט שורש היד הגומדי שני ראשים. תחילת הראש הזרועי (Caput humerale musclusextensoris carpi ulnaris) בעילית העלי הצידית של עצם הזרוע שבאזור המרפק, ותחילת הראש הגומדי (Caput ulnare musclusextensoris carpi ulnaris) בפן האחורי של עצם הגומד. בחלקו המרוחק נאחז הגיד של השריר בבסיס עצם המסרק החמישית (של הזרת).

השריר פושט שורש היד הגומדי מעוצבב על ידי העצב הבין-גרמי האחורי, ענף של עצב החישור, שמקורו בשורשי העצב הצוואריים השביעי והשמיני (C7,C8).

אספקת הדם לשריר היא מעורק הגומד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השריר פושט שורש היד הגומדי** בוויקישיתוף

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TA98: A04.6.02.045

 |
**דוד רימון** (27 בדצמבר 1916, ב' בטבת תרע"ז - 22 בנובמבר 2002, י"ז בכסלו תשס"ג) היה פעיל בהגנה, ממייסדי המשטרה הצבאית וסופר ישראלי.

ביוגרפיה
--------

דוד רימון נולד בפתח תקווה למשורר יוסף צבי רימון ולאסתר מבית שכטין, אביו נולד בביז'ון, פולין. בילדותו, קיבל חינוך דתי ב'חדר', בבית הספר תחכמוני, וחינוך כללי בבית הספר התיכוני "ספרא" ובבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה בתל אביב. בין השנים 1938–1942 היה דוד רימון לנשיא התאחדות טניס-השולחן ליד אגודות הספורט לחובבים בא"י ויו"ר ועדת טניס-השולחן בהסתדרות "מכבי".

התנדב בהגנה, ואף נפצע פעמיים בהגנה על יער בן שמן (1938). בשנת 1943 היה מזכיר מגבית ההתגייסות וההצלה ומזכיר כופר היישוב. בשנת 1948 היה קצין התרבות הראשון של המשטרה הצבאית והוציא לאור את עלוני המשטרה הצבאית הראשונים. בשנת 1949 היה עורך לשכת העיתונות הממשלתית. כמו כן, ייסד וניהל את הפרסום והתעמולה של מפעל הפיס. באותה שנה הקים את בית הספר למסחר 'רימון' בתל אביב, ובית דפוס. במהלך השנים חיבר ספר ללימוד כתיבה במכונה בשיטה עיוורת, שיצא במהדורות אחדות. רעייתו, ריטה, תרגמה אותו לאנגלית.

פרסם מאמרים בעיתונים שונים, בייחוד על תרבות הגוף ומחקרים על התנ"ך, שירים, בדיחות וחידות.

חקר את מכב"י העולמי, החל מראשיתו (חומרים רבים שאסף נמצאים בארכיון של מכב"י בכפר המכבי"ה).

### חייו האישיים

בשנת 1954 נשא לאישה את ריטה (שרה רבקה) לבית דומב, ילידת אנגליה. במלחמת העולם השנייה, היא פונתה מלונדון, עקב ה"בליץ", עם ילדים אחרים והייתה אצל משפחה אומנת בכפר רחוק מלונדון כ-3 שנים עד לתום המלחמה והמשיכה לקיים מצוות בסתר. עלתה לארץ לאחר קום המדינה, בתקופת הצנע, שם פגשה את בעלה לעתיד בצפת, כשביקרה את סבה שהגיע לעיר בערוב ימיו. היא הייתה נשיאת דוברות האנגלית של ארגון "בני ברית".

ילדיו: נעמי פרימט, אפרים אליעזר, רות והרב יוסף צבי. 

ניהל את בית ספר 'רימון' ללימוד כתיבה במכונה, יחד עם רעייתו. המשיך לפתח את השיטה של דר. גוטסמן לאכול בריא ולהתעמל, כדי להימנע מהתקף לב. מסר הרצאות בהתנדבות במסגרות אחדות, כולל הנחיה לעוורים איך לאכול בריא. התעמל ורץ לסירוגין בכל בוקר, כחלק מהשיטה, עד גיל 85. 

בשנת תשנ"ח, 1998, קיבל את התואר 'יקיר תל אביב'.

ספריו
-----

* **מכבי - חמישים שנות ה"מכבי" בעולם, 1894-1944**, הוצאת הסתדרות מכב"י העולמית, התש"ד.
* **המכב"י בארצות הבלקן**, התש"ה.
* **מכב"י רוסיה**, התש"י.
* **כתיבה במכונה : לימוד כתיבה במכונה עברית בשיטה עיוורת למתחילים ולמשתלמים**, בהוצאת ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל. הסתדרות הפקידים. המחלקה לתרבות, התשכ"ה - 1964.
* **אמנות הכתבנות : למזכירות ולכתבניות ולתלמידי כיתות י"ב במגמות מינהל ומזכירות,** תל אביב, בהוצאת ספרית "במינהל" מיסודה של הסתדרות הפקידים, התשל"ג - 1973.
* **מהתקף לב לאולימפיאדה העממית**, תל אביב, בהוצאת "אגודת רצים למרחקים ארוכים בישראל", התשמ"ה - 1985.

קישורים חיצוניים
----------------

* כתבי דוד רימון בפרויקט בן-יהודה
* רשימת הפרסומים של דוד רימון, בקטלוג הספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007267185005171
* ISNI: 0000 0003 6997 8974
* VIAF: 249456721
* WorldCat: viaf-249456721

 |
**אקסיומת הקבוצה האינסופית** (או **אקסיומת האינסוף**) היא אחת האקסיומות של תורת הקבוצות האקסיומטית. לפי אקסיומה זו, קיימת קבוצה אינסופית, ובפרט, קיימת קבוצה כזו שכוללת את המספרים הטבעיים (על פי הבנייה של פרגה).

ניסוח
-----

קיימות מספר דרכים לנסח את האקסיומה, אולם הפשוטה והמקובלת ביותר מביניהן אשר איננה עושה שימוש בהגדרתם של מספרים סודרים היא זאת:

קיימת קבוצה \ A כך שמתקיים \emptyset \in A, ולכל \ a\in A מתקיים \ S(a)\in A, כאשר S(a)=a\cup \{a\}. כלומר, \ \exists A\left[\emptyset \in A\land \forall a\left(a\in A\to S(a)\in A\right)\right].

הקבוצה \ A כוללת את המספרים הטבעיים, משום שעל פי הבנייה של פרגה, **אפס** מוגדר בתור הקבוצה הריקה, ופונקציית ה**עוקב**
מוגדרת בתור הפונקציה \ S.

עצמאות
------

אקסיומת האינסוף עצמאית ביחס לשאר אקסיומות ZFC, בהנחה שהיא עקבית.

ניתן לבנות מתוך ZFC מודל שמקיים את כל האקסיומות חוץ מאקסיומת האינסוף - זה יהיה אוסף כל **הקבוצות הסופיות תורשתית** - V\_{\omega } בסימון של יקום פון-נוימן. אוסף זה מורכב מכל הקבוצות הסופיות שכל איבריהן הן קבוצות סופיות תורשתית (הגדרה זו איננה מעגלית, לפי אקסיומת היסוד). קל לראות שמודל זה מקיים את כל האקסיומות של ZFC למעט אקסיומת האינסוף.

אקסיומת האינסוף מבטיחה את קיום המונה האינסופי הראשון 0א (אָלֶף אֶפֶס). כמו שהערנו, אוסף כל הקבוצות שמתחתיו (במובן של הדרגה שלהן ביקום פון-נוימן) הוא מודל ל-ZFC כאשר אנחנו מחליפים את אקסיומת האינסוף בשלילתה. מהבחינה הזו, 0א מתנהג כמו מונה גדול ולכן יש מתמטיקאים שמתייחסים לאקסיומות שעוסקות בקיום מונים גדולים כחיזוקים של אקסיומת האינסוף.

קישורים חיצוניים
----------------

* אקסיומת הקבוצה האינסופית, באתר MathWorld (באנגלית)

| נושאים בתורת הקבוצות |
| --- |
| מושגי יסוד | תורת הקבוצות הנאיבית • תורת הקבוצות האקסיומטית • קבוצה • יחידון • הקבוצה הריקה • קבוצת החזקה |
| עוצמות | עוצמה • קבוצה בת מנייה • קבוצה שאינה בת מנייה • עוצמת הרצף |
| פעולות | איחוד • חיתוך • משלים • הפרש סימטרי • מכפלה קרטזית |
| אקסיומות | אקסיומת ההיקפיות • אקסיומת האיחוד • אקסיומת הקבוצה האינסופית • אקסיומת ההחלפה • אקסיומת קבוצת החזקה • אקסיומת היסוד • אקסיומת הבחירה • השערת הרצף |
| משפטים | האלכסון של קנטור • משפט קנטור-שרדר-ברנשטיין • הלמה של צורן • משפט הסדר הטוב |
| פונקציות | פונקציה • פונקציה חד-חד-ערכית • פונקציה על • פונקציה חד-חד-ערכית ועל • פונקציית הזיווג של קנטור |
| יחסים | יחס • יחס רפלקסיבי • יחס סימטרי • יחס טרנזיטיבי • יחס שקילות • סדר חלקי • יחס הופכי • יחס אנטי-סימטרי |
| סדר | סדר מלא • סדר טוב • סדר חלקי • טיפוס סדר • מספר סודר |
| שונות | הפרדוקס של ראסל |
**ג'ים פילֶן** (באנגלית: **Jim Pillen**; נולד ב-31 בדצמבר 1955) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי, המכהן כמושל נברסקה מאז ינואר 2023.

ביוגרפיה
--------

פילן נולד בקולומבוס שבנברסקה. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון לייקוויו ב-1974, קיבל תואר ראשון במדעי בעלי החיים מאוניברסיטת נברסקה–לינקולן ולאחר מכן תואר דוקטור ברפואה וטרינרית מהמכללה לרפואה וטרינרית באוניברסיטת המדינה של קנזס. בשנים 1975–1978 היה שחקן פוטבול בעמדת המגן האחורי של "נברסקה קורנהסקרס", תחת אימונו של טום אוסבורן, מאמן הפוטבול ולימים חבר בית הנבחרים של ארצות הברית. בשנת 2004 נכנס פילן להיכל התהילה של הפוטבול בנברסקה.

במהלך הקריירה המקצועית שלו עבד פילן כווטרינר והיה יושב ראש "חוות משפחת פילן", בית עסק בבעלות משפחתו שרכש את "DNA Genetics" ב-2003. בנוסף, היה פילן נשיא לשכת המסחר של אזור קולומבוס ויו"ר מועצת המנהלים של בית החולים הקהילתי בקולומבוס. פילן כיהן במועצת העוצרים של אוניברסיטת נברסקה (השולטת במערכת האוניברסיטאית במדינה) מאז 2012,שם שימש כסגן יו"ר ויו"ר גם ב-2018 וב-2020, בהתאמה.

בבחירות 2022 בארצות הברית התמודד פילן לתפקיד מושל נברסקה מטעם המפלגה הרפובליקנית. במהלך הבחירות המקדימות למועמדות לתפקיד, מיאן פילן להתעמת עם יריביו לפריימריז. פילן זכה לתמיכתה של מושלת נברסקה לשעבר קיי אור ולחסותו של המושל המכהן פיט ריקטס. במערכת בחירות מקדימות מרובת-מתמודדים ניצח פילן כשגרף 33.75% מהקולות. עמיתו למירוץ הוא התובע הפדרלי לשעבר ג'וזף קלי.

במערכת הבחירות ניצח פילן כשגרף 60.5% מהקולות ונבחר למושל נברסקה. הוא הושבע לתפקידו ב-5 בינואר 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ים פילן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ג'ים פילן (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ריד אפסטיין, Nebraska Candidate for Governor Accused of Second Groping Incident at 2019 Dinner, באתר הניו יורק טיימס, 30 באפריל 2022 (באנגלית)
2. ↑  שרה גנצלר, Jim Pillen turns down another debate, rankling fellow GOP candidates for governor, באתר Omaha World-Herald‏, 10 במרץ 2022 (באנגלית)
3. ↑  גרנט שולט, Ricketts endorses fellow Republican Jim Pillen for governor, באתר AP‏, 18 בינואר 2022 (באנגלית)
4. ↑  ג'ו פאנק, Republican hog farmer Jim Pillen elected Nebraska governor, באתר AP‏, 9 בנובמבר 2022 (באנגלית)
**ג'ים מצלר** (באנגלית: **Jim Metzler**; נולד ב-23 ביוני 1951)
הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, מועמד פרס גלובוס הזהב על תפקידו בסרט "טקס" ושחקן המיני סדרה "צפון ודרום".

ביוגרפיה
--------

מצלר נולד בעיר אונאונטה שבניו יורק.
שיחק בייסבול ב"דארטמות' קולג'" וגילה כישרון גדול בתפקיד הפיטצ'ר, לאחר שסיים את לימודיו קיבל מצלר הצעה לחוזה מקצועני בקבוצת ה"בוסטון רד סוקס", אולם הוא ויתר על ההצעה והלך ללמוד תיאטרון במטרה להפוך לשחקן.
לפני שהפך לשחקן שיחק בייסבול בליגת חובבים ושימש גם כשדר ספורט.

התחיל את דרכו בקולנוע, בסרטו של ארתור פן "ג'ורג'יה" ובדרמת ההתבגרות "טקס", בה שיחק בתפקיד שזיכה אותו במועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר לצידו של מאט דילון.

לאחר מכן התפרסם מצלר במיני סדרת הדרמה "צפון ודרום" בתפקיד הפוליטיקאי ג'יימס האונטון.
מצלר התקשה לשחזר את הצלחותיו מתחילת שנות ה-80 והשתתף בתפקידי משנה בסרטים "צעד לא מחושב" (לצידו שחקן ותסריטאי הסרט בילי בוב תורנטון), "סודות אל איי", "גווייה על שפת הנהר" "שיחה קטלנית", "חם לתופך", "ילדי התירס 3" ו"נקודת מבט".

פילמוגרפיה
----------

* ג'ורג'יה (1981)
* טקס (1982)
* גווייה על שפת הנהר (1986)
* חם לתופף (1988)
* שיחה קטלנית (1989)
* הזרם השני: אבודים בזמן (1992)
* צעד לא מחושב (1992)
* ילדי התירס 3 (1995)
* סודות אל איי (1999)
* מגידו: קוד אומגה 2 (2001)
* נקודת מבט (2003)
* חסדם של האמיש (2010) - סרט טלוויזיה

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'ים מצלר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ג'ים מצלר, באתר AllMovie (באנגלית)
* ג'ים מצלר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1416311
* BnF: cb138974536 (data)
* ISNI: 0000 0000 0307 6669
* SUDOC: 164634037
* VIAF: 24787989
* WorldCat: viaf-24787989

 |
**ג'יימס מ. "ג'ים" "הדרקון" קלי** (באנגלית: **James M. "Jim" "the Dragon" Kelly**; ‏5 במאי 1946 - 29 ביוני 2013) היה אתלט, שחקן ואמן לחימה אמריקני שהתבלט בשנות השבעים המוקדמות. הוא נודע במיוחד בשל הופעתו כוויליאמס בסרטו של ברוס לי "הדרקון".

ביוגרפיה
--------

### שנותיו הראשונות

קלי נולד בפריז, קנטקי. הוא החל את הקריירה האתלטית בבית הספר התיכון, שם התחרה בהצלחה בכדורסל, פוטבול, ואתלטיקה קלה. הוא למד באוניברסיטת לואיוויל, שם שיחק רוגבי, אולם עזב במהלך שנתו הראשונה על מנת ללמוד קראטה שורין-ריו. בנוסף לכך, הוא התאמן בקראטה אוקינאווה-טה בהדרכתו של שיהאן גורדון דוברסולה וזכה בהנטיגטון ביץ' קלאסיק (Huntington Beach Classic) וזקף לזכותו של מר דוברסולה את הפיכתו ללוחם ברמה עולמית. אחרי שניצח בתואר במשקל בינוני באליפות הקראטה הבינלאומית במשקל בינוני ב-1971 בלונג ביץ', הוא פתח בית ספר משלו לאמנויות לחימה. הוא לימד קראטה את השחקן Calvin Lockhart לקראת תפקידו במותחן Melinda, ולבסוף גילם את דמותו של מדריך אמנויות לחימה בסרט.

### קריירת המשחק שלו

כשחקן, תפקידו הידוע ביותר של קלי הוא במשחק לצידו של ברוס בסרט "הדרקון". הופעה זו הובילה לתפקידי כוכב בסדרת סרטי אמנויות הלחימה מז'אנר הבלאקספלויטיישן, ביניהם מלינדה ו-Black Belt Jones. ברוב תפקידיו קלי גילם אמן לחימה אפרו-אמריקני, מה שהיווה אז חידוש. לאחר הופעתו בסרט משנת 1982 "One Down, Two to Go", הופיע קלי בסרטים רק לעיתים נדירות. משחקו בסרט "הדרקון" אמור היה במקור להינתן לשחקן Rockne Tarkington, שבאופן בלתי צפוי נשר ימים לפני הצילומים בהונג קונג. המפיק פרד ויינטראוב שמע על בית הספר לקראטה של ג'ים קלי במחוז קרנשו (Crenshaw) בלוס אנג'לס, והלך לשם על מנת לצפות בו, התרשם ובחר בו לתפקיד ויליאמס. תפקידו של קלי כויליאמס, מדריך קראטה עירוני ששוטרים לבנים מציקים לו, הרשים במאים וגברים אפרו-אמריקנים בשל התנהגותו קרת הרוח והתסרוקת האפריקאית הגדולה שלו. הוא השיג חוזה לשלושה סרטים עם חברת האחים וורנר ושיחק בסרט Three the Hard Way עם ג'ים בראון ופרד ויליאמסון, וב- Hot Potato סרט שבו הוא מציל את בתו של דיפלומט מהג'ונגלים של תאילנד. אחרי שחוזהו עם האחים וורנר הסתיים, הוא כיכב בסרטים דלי התקציב Black Samurai, Death Dimension ו- Tattoo Connection.

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'ים קלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ג'ים קלי, באתר AllMovie (באנגלית)
* ג'ים קלי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ג'ים קלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטיב רייפל, "ערכת DVD המוקדשת לכוכב אמנויות הלחימה משנות השבעים ג'ים קלי", לוס אנג'לס טיימס, 10 בינואר 2010

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1645904
* BnF: cb141929074 (data)
* ISNI: 0000 0003 7489 0707
* LCCN: no2001095068
* VIAF: 161856250
* WorldCat: lccn-no2001095068

 |
מבט אחורי על שרירי האמה משמאל

**השריר פושט שורש היד החישורי הארוך** (TA: Musculus extensor carpi radialis longus. מוכר גם בראשי התיבות **ECRL**) הוא אחד מהשרירים השטחיים בחלקה האחורי של האמה. כיווץ השריר מביא לתנועת פשיטה של שורש כף היד ולהטיה שלה לכיוון חישורי. בזמן כיפוף של אצבעות כף היד, פועל פושט היד החישורי הארוך יחד עם השריר פושט שורש היד החישורי הקצר לייצוב של שורש כף היד.

תיאור
-----

תחילתו של השריר פושט שורש היד החישורי הארוך בקו הרום-עלי הצידי (Crista supraepicondylaris lateralis; Crista supracondylaris lateralis) של עצם הזרוע שבמרפק, מעט מעל לעילית העלי. חלק מסיביו של השריר משולבים בסיביו של שריר הזרוע והחישור המתחיל בקרבה רבה לפושט שורש היד החישורי הארוך. חלקו המרוחק של השריר נאחז בבסיס עצם המסרק השנייה שבכף היד.

עצבוב
-----

השריר פושט שורש היד החישורי הארוך מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים השישי והשביעי (C6,C7) דרך עצב החישור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השריר פושט שורש היד החישורי הארוך** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TA98: A04.6.02.040

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


|  |
| --- |
| 

**1**

**2**

**3**

**4**

 |

אצבעות כפופות במפרקיהן עם עצמות המסרק ובו זמנית ישרות במפרקים בין הגלילים. פועל יוצא של כיווץ השרירים התולעיים.ניתן לראות את השריר התולעי מתחת לכף היד (מנח האגודל בתמונה לא רלוונטי שכן אין שריר תולעי המתחבר אליו)
**השרירים התולעיים** (TA: Musculi lumbricales manus) הם ארבעה שרירים עמוקים בתוך כף היד. שריר תולעי אחד מחובר לכל אחת מארבע האצבעות התיכונות (לאצבע המורה, לאמה, לקמיצה ולזרת). כיווץ שריר תולעי מכופף את האצבע אליה הוא מחובר במפרק בין עצם המסרק לגליל המקורב ובה בעת פושט את המפרקים שבין הגלילים של אותה אצבע.

תיאור
-----

תחילתם של השרירים התולעיים בגידים של השריר כופף האצבעות העמוק. השרירים התולעיים הראשון והשני (של האצבע המורה ושל האמה) הם שרירים חצי נוצתיים והם מתחילים מהגידים המגיעים לאצבע המורה ולאמה בהתאמה. השרירים התולעיים השלישי והרביעי (של הקמיצה ושל הזרת) הם שרירים נוצתיים והם מתחילים כל אחד משני גידים. התולעי השלישי מתחיל מהגידים המגיעים לאמה ולקמיצה, התולעי הרביעי מתחיל מהגידים המגיעים לקמיצה ולזרת.

החלק המרוחק של כל שריר תולעי נאחז בחלק הצידי של מערכת הרצועות של האצבע אליה הוא מתחבר.

עצבוב
-----

השרירים התולעיים הראשון והשני מעוצבבים על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (T1) דרך עצב התווך.

השרירים התולעיים השלישי והרביעי מעוצבבים על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (T1) דרך הענף העמוק של עצב הגומד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השרירים התולעיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TA98: A04.6.02.065

 |
מעבר הכביש על גשר קניון גלן מעל נהר הקולורדו
**כביש 89** הוא כביש אורך מדרום לצפון במערב ארצות הברית. הכביש מתחיל בכביש בין-מדינתי 44 (I-44) בפלגסטף שבאריזונה ומסתיים בכביש המהיר מספר 2 של אלברטה בגבול עם קנדה סמוך ליישוב באב במונטנה. עד 1992 הייתה תחילת הכביש הרשמית בעיירה נוגלס שבגבול בין ארצות הברית למקסיקו.

אריזונה
-------

הכביש מתחיל בפלגסטף. הוא ממשיך צפונה ועובר בסמוך לפארק הלאומי גרנד קניון ושמורת הנאוואחו. בסמוך לגבול עם יוטה הכביש מתפצל לשני כבישים, כביש 89 וכביש 89A. כביש 89A, כיום נתיב חלופי לכביש 89, חוצה את נהר הקולורדו על גשר נאוואחו סמוך למעבר ליז פרי, והיה עד שנות ה-60 של המאה ה-20 הנתיב המקורי של הכביש. הנתיב הנוכחי של הכביש נבנה בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 על מנת לשנע עובדים וחומרי בנייה לבניית סכר קניון גלן וחוצה את נהר הקולורדו סמוך לעיירה פייג' בגשר קניון גלן שנבנה בצמוד לבניית הסכר. שני הנתיבים מצטלבים מחדש בעיירה קנאב ביוטה על הגבול עם אריזונה.

בפברואר 2013 שקע קטע כביש באורך 50 מטרים כ-40 קילומטרים דרומית לפייג' כתוצאה ממפולת, והכביש נסגר לתנועה. נכון לסוף 2013 קטע כביש זה סגור והנהגים נאלצים לנסוע בדרכים חלופיות על מנת להגיע לפייג'. כתחליף חלקי נסלל כביש 89T תוך 79 ימים דרך שמורת הנוואחו.

יוטה
----

קנאב היא היישוב הראשון על הכביש ביוטה. מכאן הכביש פונה צפונה ומוביל דרך הפארק הלאומי ציון והפארק הלאומי ברייס קניון. בהמשך עובר הכביש את עיירת הרפאים תיסטל (Thistle) שנחרבה במפולת אדמה ב-1983. מרחק קצר משם מגיע הכביש לחזית ווסאץ' (Wasatch Front), כינוי לשרשרת הערים הגדולות של יוטה המשתרעות למרגלות רכס ווסאץ' (Wasatch Range), בהן בירת יוטה סולט לייק סיטי, שבהם מתגוררים כ-80% מאוכלוסיית המדינה. הכביש עובר דרך אוגדן (Ogden) ובו הוא קרוי שדרות וושינגטון, ודרך לוגן (Logan) שבה הוא הרחוב הראשי שבו נמצאת גם אוניברסיטת המדינה של יוטה (Utah State University). הדרך ממשיכה צפונה ויוצאת מיוטה בסמוך לאגם הדובים (Bear Lake).

איידהו
------

הכביש עוקף את אגם הדובים. בעיירה מונטפיליור (Montpelier) חוצה הכביש את כביש 30 (כביש המחבר בין פילדלפיה במזרח לפורטלנד במערב). מרחק קצר משם חוצה הכביש את הגבול למדינת ויומינג.

ויומינג
-------

בוויומינג חוצה הכביש את עמק סטאר (Star Valley) ואת הקניון הגדול של הנהר סנייק בפארק הלאומי גרנד טיטון, הוא עובר בעמק ג'קסון הול (Jackson Hole). הכביש עובר דרך פארק ידוע פחות (John D. Rockefeller, Jr. Memorial Parkway) לפני שהוא נכנס לכניסה הדרומית של פארק הלאומי ילוסטון. קטע כביש בתוך הפארק שאיננו ממוספר מחבר בין הקטע בכניסה הדרומית של כביש 89 לפארק לכניסה הצפונית מהפארק במדינת מונטנה.

מונטנה
------

כביש 89 נכנס למונטנה בכניסה הצפונית לפארק ילוסטון, סמוך לעיירה גרדינר (Gardiner). הוא חוצה את המדינה לרוחבה בטרם הוא מתקרב לפארק הלאומי גליישר. כביש הגישה לפארק הקרוי "דרך ההולכים אל השמש" יוצא מכביש 89 בעיירה סיינט מרי (St. Mary, Montana). ממשיך הכביש וחוצה את הגבול לקנדה סמוך ליישוב באב (Babb). המשך הכביש בקנדה קרוי הכביש המהיר מספר 2 של אלברטה (Alberta Highway 2).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כביש 89** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  US 89 south of Page buckles, collapses
2. ↑  Road less traveled eases trek near Page
3. ↑  למרות המקור הצרפתי כך מבטאים את השם באיידהו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007549064205171
* LCCN: sh89003017
* VIAF: 315527226
* WorldCat (עם VIAF): 315527226

 |
**אסכולת נוטרדאם** (באנגלית: **Notre Dame school** או "האסכולה הפוליפונית של נוטרדאם") הוא כינויה של קבוצת מלחינים, שעבדה בקתדרלת נוטרדאם בפריז או בשכנותה, מ-1160 בקירוב עד 1250. הכינוי מתייחס גם למוזיקה שחיברה קבוצה זו.

המלחינים היחידים ששמם עבר במשך הדורות והגיע עד ימינו הם לאונין ופרוטין. שניהם נזכרו בכתבי סטודנט אנגלי אלמוני,
הידוע בכינויו "אנונימוס IV", שעבד או למד בנוטרדאם בהמשך המאה ה-13. נוסף לכך שנקב בשמות שני המלחינים ותיאר אותם כ"מלחיני האורגנום הטובים ביותר", והוסיף וציין, כי ערכו את ספר האורגנום הגדול, הידוע בשם "מגנוס ליבר אורגני", הוא מביא אי-אילו פיסות מידע מעוררות סקרנות על המוזיקה והעקרונות שהיו כרוכים בחיבור האורגנום. פרוטין הוא המלחין הראשון של "אורגנום קוודרופלום" - פוליפוניה בארבעה קולות - או לפחות הראשון, שהמוזיקה שלו שרדה, שכן הסיכויים למצוא כתבי יד שלמים של מוזיקה כתובה בתווים מתקופה זו קלושים, במקרה הטוב.

לאונין, פרוטין ועוד מלחינים אלמונים, שהמוזיקה שלהם שרדה עד ימינו, מייצגים את התקופה הידועה בתולדות המוזיקה האירופאית כארס אנטיקווה. המוטט פותח לראשונה במהלך תקופה זו מן הקלאוזולה, שהיא מטיפוסי היצירה השכיחים ביותר ב"מגנוס ליבר אורגני". 

מוזיקה בכתב תווים שרדה בכמויות ניכרות, אך פרשנות למוזיקה זו, בייחוד בכל הנוגע למקצב, עודנה נתונה במחלוקת. שלושה תאורטיקאים של מוזיקה מתארים את נוהל התקופה: יוהאנס דה גרלנדיה, פרנקו מקולון ואנונימוס IV; עם זאת, כולם כתבו שני דורות ויותר אחרי חיבור המוזיקה, וייתכן שכפו את הנוהל של זמנם, שהלך והתפתח במהירות, על מוזיקה שהובנה אחרת. בחלק גדול מן המוזיקה של אסכולת נוטרדאם הקולות התחתונים שרים ערכי תווים ארוכים בעוד שהקול או הקולות העליונים שרים קווים עתירי קישוטים, המרבים להשתמש בתבניות חוזרות של תווים ארוכים וקצרים, הידועים בשם "מודוסים ריתמיים". בכך צוינה ראשיתו של כתב תווים, המסוגל להציג משכי זמן יחסיים של תווים בתפקידי קולות וביניהם (הופין 1978, עמ' 221).

מלחינים בני ימינו, כמו סטיב רייך וארוו פרט, מציינים את המוזיקה של אסכולת נוטרדאם כהשפעה על יצירתם.

לקריאה נוספת
------------

* Richard H. Hoppin, *Medieval Music*. New York, W.W. Norton & Co. 1978. (מסת"ב 0-393-09090-6)
* Harold Gleason and Warren Becker, Music in the Middle Ages and Renaissance (Music Literature Outlines Series I). Bloomington, Indiana. Frangipani Press, 1986. (מסת"ב 0-89917-034-X)
* Articles "Notre Dame School," "Organum," "Léonin," "Pérotin," *The New Grove Dictionary of Music and Musicians*, ed. Stanley Sadie. 20 vol. London, Macmillan Publishers Ltd. 1980. (מסת"ב 1-56159-174-2)

* הרולד גליסון ווארן בקר, "מוזיקה בימי הביניים וברנסאנס", בלומינגטון, אינדיאנה, הוצאת פרנג'יפאני 1986
* ערכים "אסכולת נוטרדאם", "אורגנום", "לאונין", "פרוטין", מילון גרוב החדש למוזיקה ולמוזיקאים בעריכת סטנלי סיידי, כרך 20, לונדון, מקמילן ושות' 1980.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אסכולת נוטרדאם** בוויקישיתוף
* אסכולת נוטרדאם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ג'יימס גולוויי וויליאם מאן, "מוזיקה בכל הזמנים", עמ' 31

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb123630258 (data)
* GND: 4172075-1
* NKC: pna20201081826

 |
מבט אחורי על שרירי האמה משמאל

**השריר פושט שורש היד החישורי הקצר** (TA: Musculus extensor carpi radialis brevis, בראשי תיבות: **ECRB**) הוא אחד השרירים השטחיים בחלק האחורי של האמה. כיווץ השריר מביא לתנועת פשיטה של שורש כף היד ולהטיה שלה לכיוון חישורי. בזמן כיפוף של אצבעות כף היד, פועל פושט היד החישורי הקצר יחד עם השריר פושט שורש היד החישורי הארוך לייצוב של שורש כף היד.

תיאור
-----

תחילתו של השריר פושט שורש היד החישורי הקצר בעילית העלי הצידית של עצם הזרוע שבמרפק. הרקמה הסיבית המחוברת לעילית העלי משותפת למספר שרירים פושטים נוספים ומכונה הגיד המשותף של הפושטים (באנגלית: common extensor tendon). חלקו המרוחק של השריר נאחז בבסיס עצם המסרק השלישית שבכף היד.

עצבוב
-----

השריר פושט שורש היד החישורי הקצר מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים השביעי והשמיני (C7,C8) דרך עצב החישור.

ראו גם
------

* מרפק טניס
* כיסת גנגליון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השריר פושט שורש היד החישורי הקצר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TA98: A04.6.02.041

 |
**אלי לנצמן** (נולד ב-1936) הוא היסטוריון יהודי-ישראלי של אמנות יפן ומזרח אסיה. מפתח ומנהל מוזיאון טיקוטין לאמנות יפנית בחיפה בשנים 1966–1992, וממייסדי האגודה לידידות ישראל-יפן.

ביוגרפיה
--------

נולד בתל אביב. למד כשבע שנים ביפן, בוגר אוניברסיטת ג'ושי (1960 - 1963) ואוניברסיטת טוקיו (1964 - 1966). התמחה באוצרות ושימור אמנות יפנית במוזיאון Yamato Bunka-kan בעיר נארה. שימש מבקר אמנות בשניים מהעיתונים הגדולים ביפן: Mainichi ו-Yomiuri.

בשנת 1966 הוזמן על ידי אבא חושי, ראש עיריית חיפה, לנהל ולפתח את המוזיאון לאמנות יפנית בחיפה ולשמש כאוצר ראשי, תפקיד בו שימש כשלושים שנה. בשנת 2000 זכה המוזיאון בפרס "קרן יפן" היוקרתי על שלושים שנות פעילותו. ב-22 ביוני 2001 הוענק לאלי לנצמן אות כבוד אישי מטעם קיסר יפן, "The Order of the Sacred Treasure, Gold Rays with Neck Ribbon", על פעילותו רבת השנים למען קידום תרבות יפן. ספרו "Chinese Portraiture" ‏(1966) הציג לראשונה את ההבדלים המהותיים בין ההתייחסות המערבית לציור לבין ההתייחסות הסינית המדגישה את המאפיינים הרוחניים של הדמויות.

לנצמן תרם ערכים רבים לאנציקלופדיה העברית, כולל הערכים בנושא אמנות יפנית ואמנות סינית. היה מראשוני המרצים בחוג לאמנות באוניברסיטת חיפה ומשמש כמרצה בטכניון, המחלקה ללימודים הומניסטיים ואמנויות. היה בין מייסדי "האגודה לידידות ישראל-יפן" ושימש בתפקיד יושב-ראש עד לשנת 2007. בשנת 2009 נבחר כיושב-ראש של כבוד של האגודה לידידות ישראל-יפן.

לנצמן הוא עורך אנציקלופדיה אודות תרבות ואמנות יפן בעברית.

פרסומים נבחרים
--------------

* Chinese Portraiture, Tuttle, Tokyo 1966
* Tessai, New Japan (Mainichi) Vol.19, 1967

* סין: אמנות והיסטוריה, פרסומי טייוואן, 1979
* אמנות יפנית, האנציקלופדיה העברית, כרך כ'
* אמנות סינית, האנציקלופדיה העברית, כרך כ"ה
* טעם התה והאסתטיקה היפנית, צפון, אגודת בסופרים, תשנ"ח
* טנטרה: האהבה כסמל רעיוני, נפש, תשס"ג
* אמנות גדולה בממדים קטנים, פסלוני שנהב יפנים, מרכז וייל, 2007

קטלוגים נבחרים
--------------

* רישומים יפנים, מוזיאון ישראל, תשל"ג

* Hokusai, Paintings & Prints, M.O.J.A.H, 1970
* Genre Paintings, M.O.J.A.H, 1971
* Contemporary Japanese Prints, Tel Aviv Museum 1973
* Hashira-e & Triptychs, M.O.J.A.H, 1980
* Bijin-ga, M.O.J.A.H, 1981
* Fauna & Flora in Japanese Art, M.O.J.A.H, 1981
* Yakusha-e, Kabuki Prints, M.O.J.A.H, 1983
* Impressions in Monochrome, M.O.J.A.H, 1983
* Fukei Prints, M.O.J.A.H, 1984
* Surimono Prints, M.O.J.A.H, 1989

לקריאה נוספת
------------

* שי חורב, אלי לנצמן, בלקסיקון **החיפאים אישים ודמויות בחיפה**, דוכיפת הוצאה לאור, עמ' 224, 2018.

קישורים חיצוניים
----------------

* japangeo, אנציקלופדיה אודות תרבות ואמנות יפן בעריכת אלי לנצמן
טבלת *ויטראז'* לא פתורה
**ויטראז'** (ביפנית: ステンドグラス) היא סוג של חידת היגיון שפורסמה על ידי ההוצאה לאור ניקולי.

חוקים
-----

טבלת *ויטראז'* פתורה
המשחק מתבצע על גבי משטח בעל קווים מאונכים, מאוזנים ואלכסוניים המצטלבים ביניהם. על חלק מההצטלבויות של הקווים הללו נמצאים עיגולים קטנים, חלקם ריקים, חלקם מוצללים באפור וחלקם שחורים לגמרי.

* עיגול ריק מציין שיש יותר צורות ריקות הנוגעות בעיגול זה מאשר צורות צבועות.
* עיגול אפור מציין שמספר הצורות הצבועות הנוגעות בעיגול זה שווה למספר הצורות הריקות הנוגעות בו.
* עיגול שחור מציין שיש יותר צורות צבועות הנוגעות בעיגול זה מאשר צורות ריקות.

המטרה היא לצבוע את הצורות הנכונות במשטח כך שכל העיגולים יתארו בצורה נכונה את סביבתם.

שיטות פתרון
-----------

במצב בו עיגולים לבנים או שחורים גובלים בצורה אחת או שתיים, ניתן להסיק באופן ודאי כי כל הצורות הגובלות עמם צבועות בצבעם (למעט במקרה שאפור גובל עם שתי צורות). 

כאשר מתגלה הצבע של לפחות חצי מהצורות הגובלות בעיגול אפור כצבע אחד, החצי השני מובן מאליו.

ראו גם
------

* רשימת החידות של ניקולי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויטראז'** בוויקישיתוף
* הדף ביפנית של ניקולי על *ויטראז'*
**מרסל אלכסנדר ברטראן** (בצרפתית: **Marcel Alexandre Bertrand**;‏ 2 ביולי 1847 – 13 בפברואר 1907) היה גאולוג צרפתי.

חייו ועבודתו
------------

ברטראן, בנו של המתמטיקאי ז'וזף ברטראן, נולד בפריז ב-1847 והחל את לימודיו באקול פוליטקניק ב-1867. שנתיים אחר כך למד באקול דה מין (École Nationale Supérieure des Mines de Paris - בית הספר למהנדסי מכרות, המשתייך לגרנד אקול והיום מכשיר מהנדסי תעשייה). עם סיום לימודיו עבד בכמה משרות במזרח צרפת, והחל ב-1877 הוא הצטרף למיזם המיפוי הגאולוגי של צרפת. בתפקידו זה ביצע מיפוי גאולוגי של אזורים בפרובאנס, בהרי היורה ובאלפים. ב-1886 הוא קיבל משרת פרופסור לגאולוגיה ב"אקול דה מין" שבו הוכשר. ב-1896 הוא נבחר לאקדמיה הצרפתית למדעים במקומו של לואי פסטר שמת שנה קודם לכן.
ברטראן הוא בין האבות המייסדים של הטקטוניקה המודרנית. תרומותיו העיקריות היו "תאוריית הגל" בתחום האורוגנזה (היווצרות ההרים) והשערת הגלישון. ברטראן הקדיש שמונה שנים לחקר הסטרטיגרפיה של הרי היורה בתחום צרפת. ממחקריו עלה הצורך למצוא מנגנון שיסביר את נוכחותם של "פגמים", "ליקויים" ו"עיקומים" שנמצאו בהרים סמוך לבזאנסון. ממחקר דומה בהעתק גלרוס הסיק ברטראן כי מדובר בהעתק הפוך שהסיט את המסלע ב-40 קילומטרים, והניח כי מנגנון זה יצר את האלפים. את תוצאות מחקריו פרסם ב-1884 במאמר "דיווח על מבנה האלפים של גלרוס ואגן הפחם הצפוני".

לגלישונים קרא ברטראן "Nappe" – (בצרפתית: מפת שולחן), לתופעה עצמה - *Nappe de charriage*, ופיתח את התפיסה לפיה הן נוצרות בתהליכי קימוט והעתקה. תאוריית הגל שלו תיארה בנייה של קמטים מאסיביים של קליפת כדור הארץ הנמשכים על פני עידנים גאולוגיים רציפים הקרויים תקופות האורוגנזה הקלדונית, ההרציניאנית, והאלפינית. מאוחר יותר הוא הוסיף את התקופה ההורוניאנית שהתרחשה בעידן הפרקמבריון.

ב-1886 זכה ברטראן בפרס ואיאן (Prix Vaillant) מטעם האקדמיה למדעים של צרפת. ב-1888 זכה ברטראן בפרס פונטאן (Fontannes) מטעם החברה הגאולוגית של צרפת (Société géologique de France). ב-1890 זכה שוב בפרס ואיאן, וב-1893 בפרס פטי ד'אורמואה (Petit d'Ormoy).

ברטראן נישא ב-1886 למטילדה מסקאר (Mascart Matilda) בתו של הפיזיקאי אֶלֶתֵר מסקאר (Éleuthère Mascart). לזוג נולדו חמש בנות. הבכורה, ז'אן (Jeanne), נהרגה לנגד עיניו במפולת סלעים ב-1900, בהיותה בת 13, והוא התקשה להתאושש מהמהלומה. מרסל ברטראן נפטר בפריז ב-1907, ארבעה חודשים לפני הגיעו לגיל 60.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרסל אלכסנדר ברטראן** בוויקישיתוף
* (Wilfrid Kilian, *Marcel Alexandre BERTRAND (1847-1907* (בצרפתית)
* (Pierre Termier,  *MARCEL BERTRAND (1847-1907* (בצרפתית)
* מרסל אלכסנדר ברטראן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* מרסל אלכסנדר ברטראן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  סקירה היסטורית של חקר גלישונים
2. ↑  Rapports de structure des Alpes de Glaris et du bassin houiller du Nord" ,Société Géologique de France Bulletin. 3 12: 318–330.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb15290705q (data)
* CANTIC: a11410747
* GND: 116166916
* ISNI: 0000 0000 8369 794X
* LCCN: n88667086
* The Léonore id LH//219/1 is not valid.
* NKC: ola2002153012
* SUDOC: 070418527
* VIAF: 32296865
* WorldCat: lccn-n88667086

 |
**אלי מלמד** (נולד ב-17 באוגוסט 1940) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, כיהן כמפקד גדוד 13 (גדעון) של חטיבת גולני כמפקד גדוד 184 בחטיבה 14 בשריון, כסגן מפקד חטיבה 401 (עוצבת עקבות הברזל) וכמפקד חטיבת שריון במילואים. לאחר שחרורו  הקים וניהל בתי ספר במערכת החינוך בארץ ובחינוך היהודי במקסיקו.

שירות צבאי
----------

עם גיוסו לצה"ל בשנת 1959 שובץ מלמד בחטיבת גולני. כעבור זמן קצר התנדב לקורס טיס, אך נשר ממנו לאחר שנה ושב לגולני. בגולני עבר מלמד מסלול הכשרה כלוחם, קורס קצינים. עם סיום הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה. בהמשך שימש כמפקד קורס מכים, קמ"ן בצנחנים וקצין מבצעים בחטיבה 16 הירושלמית. בשנת 1966 מונה מלמד למפקד יחידת עטלף שהפעילה "דגנים", "חרציות" ו"משאבות". בסוף אותה שנה שולבו 30 חיילי היחידה עם סיירת שקד. עם מיזוגה בשקד הפך מלמד לסגן מפקד היחידה. 

במלחמת ששת הימים הוביל מלמד את "כוח אריה", גדוד הסיור בפיקודו של אריה עמית (טפר) באוגדת אריאל שרון לעבר מתחמי אום כתף. בתפקידו כסגן מפקד סיירת שקד פיקד בשנת 1969 על מרדף במכתש רמון, בסיומו חוסל על ידיו, בבור סרפד סעיד אבו בנדק, מי שהיה אחראי על הטבח במעלה העקרבים שאירע בשנת 1954. במלחמת ההתשה שימש כקצין מבצעים של פיקוד הדרום. מפיקוד הדרום יצא מלמד לקורס פיקוד ומטה (פו"מ). בשנת 1973 שימש כמפקד גדוד 13 (גדעון) של חטיבת גולני. לאחר פציעה בעקבות התרסקות מסוק בתום מצעד צה"ל האחרון (1973) עשה הסבה לשריון לאחר מכן פיקד על גדוד הטנקים 184 בחטיבה 14, כסמח"ט בעוצבת מרכבות הברזל ובחטיבה 401. התקבל והיה לבוגר המכללה לביטחון לאומי, בתפקידו הבא הקים את גדודי המודיעין ופיקד על חטיבת שריון במילואים. במהלך מלחמת לבנון הראשונה השתחרר מצה"ל לאחר שבתפקידו האחרון שימש כראש ענף גיוס וכוננות במחלקת המבצעים במסגרת זו שמש כיו"ר הוועדה לסימון קו הגבול בין ישראל למצרים.

לאחר פרישתו מצה"ל
-----------------

מלמד היה בין ראשוני המתיישבים וממקימי העיר קצרין שברמת הגולן. הוא הקים וניהל את בית הספר "נופי גולן שבקצרין. משם יצא בשליחות חינוכית מטעם הסוכנות היהודית למקסיקו סיטי שם ניהל והצמיח את בית הספר של הקהילה היהודית החלבית "מגן דוד". לאחר חמש שנות שליחות נקרא להקים את בית הספר התיכון "הראל" במבשרת ציון אותו ניהל במשך שלש עשרה שנים. עיקר עיסוקו לאחר פרישתו- ייעוץ חינוכי והכשרת מנהלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלי מלמד בארכיון לוחמי סיירת שקד
* מיוחד לשקדניק: ריאיון עם אל"ם (מיל. ) אלי מלמד, סמג"ד סיירת שקד, מתוך פורטל סיירת שקד 424.
* מיכאל נחמן, אחד על אחד עם אלי מלמד, "זמן מבשרת", ‏ 31.10.2010.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיכאל נחמן, אחד על אחד עם אלי מלמד, "זמן מבשרת", ‏ 31.10.2010.
2. ↑  עפרי שובל, בשנת 59' נרצח יאיר פלד, מפקד סיירת צנחנים. אבל מי רצח את רוצחיו? חשיפה, באתר הארץ, 16 בספטמבר 2010.
המונח "זיגוג" מפנה לכאן. לערך העוסק בציפוי עוגות, מאפים ודברי מזון, ראו זיגוג (אפייה).
**ויטריפיקציה** (Vitrification) או **זִגּוּג** (מלטינית: vitreum, זכוכית) היא תהליך הפיכתו של חומר לזכוכית, בעיקר באמצעות קירור מהיר בעזרת טמפרטורת מעבר זכוכיתית או תגובה כימית. 

ויטריפיקציה היא חלק מרכזי בשיטת שימור תאים ורקמות בהקפאה לאורך זמן ולשיטה זו יתרונות שונים על-פני שימור באמצעות הקפאת רקמות רגילה. השיטה פותחה ביפן ומיושמת כיום בעיקר בתחום הקפאת ביציות וכן על ידי מצדדי שיטת הקריוניקה.

רקע
---

עד המצאת שיטת הוויטריפיקציה התבצע שימור תאים ורקמות בעיקרו באמצעות הקפאה רגילה. להקפאה זו היו מספר חסרונות, וביניהם בעיית היווצרות גבישי קרח זעירים ברקמה המוקפאת, וכתוצאה מכך הרס מעטפת התא והרקמה בכלל. בעיה זו הייתה בעיקרה באופנים בהם היה צורך בהישארות הרקמה במצב בו היא תוכל לתפקד כרגיל שוב עם הפשרתה (ראו להלן שימושים). הוויטריפיקציה פותרת בעיה זו בהיותה מחליפה את נוזלי הגוף יוצרי הבעיה, בחומרים כימיים מסוג קריו-פרוטקטנט (Cryoprotectant) אשר הופכים את הרקמה לזגוגיתית וקשיחה מחד, אך אינם פוגעים בה מאידך.

תיאור תהליך הוויטריפיקציה
-------------------------

1. סילוק הנוזלים מן הרקמה המטופלת
2. החדרת חומרים כימיים מסוג קריו פרוטקטנט אל הרקמה
3. קירור מהיר (לעיתים כמה פעמים) של הרקמה עד לטמפרטורה של לפחות 130 מעלות צלזיוס מתחת לאפס

שימושים
-------

### הקפאת ביציות

בעקבות רצונן של נשים להישאר עם יכולת רבייה גם לאחר גיל הפסקת שחרור הביציות מהגוף, התפתחו בשנים האחרונות שיטות שונות לשימור הביציות, וביניהן שיטת הזיגוג. זיגוג הביציות מתבצע בטמפרטורה 196 מעלות צלזיוס מתחת לאפס, ושיעור הישרדות הביציות לאחר הפשרתן נחשב לגבוה יחסית. בחוזר שהוציא משרד הבריאות ב-27 באפריל 2010 הותר השימוש בזיגוג בבתי החולים בישראל, כל עוד קיימת הסכמתו בכתב של המטופל (כבכל הפריה חוץ גופית).

### קריוניקה

מצדדי הקריוניקה טוענים כי יכולות ההחייאה ילכו וישתפרו עם השנים, עד שיבוא יום ובו הרפואה תוכל להחזיר אדם לחיים באמצעות גוף מוקפא בלבד. בשל כך נפוצה שיטת הזיגוג בקרב מצדדי שיטה זו. ברוב מקרי הקריוניקה, בשל יוקר התהליך מתבצעת הקפאה חלקית בלבד של איבר מסוים (בדרך-כלל המוח), הטיעון הנטען על ידי מצדדי השיטה הוא, כי באותו יום שבו תוכל הרפואה להחזיר אדם לחיים בשיטת הקריוניקה, היא גם תוכל לשחזר את כל גופו באמצעות איבר אחד בלבד.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ויטריפיקציה** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **זגוג** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ויטריפיקציה** |
**מרסל גרנז'אני** (בצרפתית: **Marcel Grandjany**;‏ 3 בספטמבר 1891 – 24 בפברואר 1975) היה נבלאי ומלחין אמריקאי יליד צרפת.

קורות חייו
----------

גרנז'אני החל ללמוד נגינה בנבל בגיל 8, אצל הנריאט רנייה. הוא התקבל לקונסרבטואר בפריז בגיל 11, שם זכה בפרס הראשון שלו, בגיל 13. בגיל 17 הופיע לראשונה עם תזמורת Concerts Lamoreux ונתן את רסיטל הסולו הראשון שלו, שזיכה אותו בהצלחה מיידית ובשבחים. הוא הופיע עם מוריס ראוול בפריז בשנת 1913. הופעת הבכורה שלו בלונדון הייתה בשנת 1922 ובניו יורק בשנת 1924. הוא הופיע כסולן עם תזמורות חשובות, בין השאר בניצוחם של פירנה, אלפרד קורטו, ליאופולד דאמרוש, סרגיי קוסביצקי, גיאורג סל, פריץ ריינר וגולשמן. 

משנת 1921 עד 1926 עמד גרנז'אני בראש מחלקת הנבל של בית הספר הקייצי פונטנבלו. הוא היגר לארצות הברית ב-1926 ובשנת 1938 התמנה לראש מחלקת הנבל בבית הספר למוזיקה ג'וליארד, שם לימד עד מותו בשנת 1975. כמו כן לימד בבית הספר מנהטן למוזיקה בשנים 1956–1967. 

בתחרות הנבל הבינלאומית הראשונה בישראל בשנת 1959 הציע פייר ז'אמה מצרפת לייסד אגודת נבל בינלאומית. גרנז'אני הסכים לבדוק מה יוכל לעשות בעניין בארצות הברית וישב בראש ועדה של הנבלאים הראשונים במעלה. הוועדה המכוננת נפגשה בפעם הראשונה ב-3 בדצמבר 1962 בדירתו של גרנז'אני. במשך השנים היה חבר במועצת המנהלים, מנהל מחוזי, יושב ראש לשכה ונשיא הלשכה הניו יורקית. הוא אף ניאות לנגן בוועידות של אגודת הנבל האמריקאית, בשנת 1964 בוועידה הראשונה וב-1967 ברסיטל סולו, שהיה הופעתו הפומבית האחרונה.

הוא תמך בכל מאודו ביעדים החינוכיים של האגודה. הוא שש על הצמיחה באגודת הנבל האמריקאית ועל תחושת הקהילה, שהיא מעניקה לכל הנבלנים. 

מת בפברואר 1975.

קישורים חיצוניים
----------------

* מרסל גרנז'אני, באתר AllMusic (באנגלית)
* מרסל גרנז'אני, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* מרסל גרנז'אני, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007462562205171
* BnF: cb13894658r (data)
* CiNii: DA11536705
* GND: 12270018X
* ICCU: CUBV129361
* ISNI: 0000 0001 1040 8585
* LCCN: n82216225
* MusicBrainz: ec8fd813-2493-4050-9a26-805cbde1208b
* NKC: xx0016098
* NTA: 070171416
* SNAC: w61v5dq1
* SUDOC: 158136675
* Trove: 959003
* VIAF: 14958330
* WorldCat: lccn-n82216225

 |
Pterophyllum altum
**דמויי-שפתן**[דרוש מקור] (שם מדעי: Labroidei) היא אחת מ-18 התת-סדרות של סדרת הדקראים הגדולה.

בקבוצה זו מינים צבעוניים ומרשימים וחלקם משמשים לדגי נוי באקווריומים. הם כוללים דגים בינוניים או קטנים בעלי גוף מעוגל, סנפיר גב מוגבה או מעוגל, זנבות גדולים ופה קצר או נוקשה כמו מקור. מינים הבוצה חיים הן במים מלוחים והן במים מתוקים בכל היבשות, בעיקר באזור הטרופי. חלק מהמינים מצויים בחופים ליד ישראל או במקווי המים המתוקים שלה וחלקם כמו מיני האמנון הם דגי מאכל מבוקשים.

דגי הים חיים בעיר בשוניות אלמוגים וביניהם בולטים דג הנקאי המנקים דגים גדולים יותר מפסולת וחיידקים.

מיון
----

* + תת-סדרה **דמויי-שפתן** (Labroidei)
		- משפחה אמנוניים (Cichlidae)
		- משפחה אמביוטוציים (Embiotocidae)
		- משפחה שפתוניים (Labridae)
		- משפחה אודקיים (Odacidae)
		- משפחה שוניתיים (Pomacentridae)
		- משפחה תוכינונים (Scaridae)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דמויי-שפתן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
 |

השתלשלות של בני הקבוצה