recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**קוסטנדינוס קונטוסטבלוס** (באנגלית: **Costadinos Contostavlos**; נולד ב־11 ביוני 1987) או בשם הבמה שלו **דאפי** (באנגלית: **Dappy**) הוא ראפר בריטי.
דאפי נחשב כיום כאחד הראפרים המובילים והמוערכים ביותר בבריטניה.

תחילת דרכו
----------

דאפי נולד וגדל ברובע קמדן שבצפון לונדון. הוא גודל על ידי אביו ביירון קונטוסטבלוס שהיה מוזיקאי בהרכב המוכר Mungo Jerry. ב-12 באפריל 2007 ביירון נפטר.
  

  

בגיל 15 נזרק דאפי מבית הספר, אך הוא לא וויתר על לימודיו וחזר לבת הספר ואף קיבל ציון מצוין באנגלית וטוב מאוד בתעודה כללית של חינוך על יסודי במוזיקה.
  

  

כאשר אביו נפטר קיעקע דאפי על צווארו את הכיתוב "RIP dad" מבלי לציין את שם אביו, מאחר שדאפי לא מוכן לכנות את אביו בשמו לכן קורא לו "B" או "Uncle B". בזמן הוצאת אלבומם הראשון של ההרכב N-Dubz שבו דאפי נכלל ביחד עם
בת דודתו טוליסה וחברם ריצ'רד רואסון או בכינויו פייזר, הוחלט לשנות את שם האלבום מ-gainst All Odds לUncle B במחווה לאביו של דאפי, לאחר כשנה בהוצאת אלבומם השני נקרא האלבום gainst All Odds.

קריירת מוזיקה
-------------

### האלבום הראשון-Bad Intentions

אלבום הסולו הראשון של דאפי יצא בשנת 2012 וכלל בתוכו את להיטיו הגדולים Rockstar בשיתוף הפעולה עם בריאן מיי, Good Intentions וNo Regrets.

חיים אישיים
-----------

דאפי נעצר לאחר שנאשם בהתעללות בחברתו מימי התיכון ואימם של 2 בניו גינו ומיילו.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דאפי
* דאפי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* דאפי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* דאפי, באתר AllMusic (באנגלית)

* דאפי, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* דאפי, באתר Yandex.Music (ברוסית)

* דאפי, באתר Discogs (באנגלית)

* דאפי, באתר Songkick (באנגלית)

* דאפי, באתר Genius

* דאפי, באתר בילבורד (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 9eae7149-852d-49e9-8c44-e5469fed242b

 |
הרב **יוסף חיים הכהן קופשיץ** (כ"ד בכסלו תרצ"ה, 1 בדצמבר 1934 – ל' בשבט ה'תשפ"ג, 21 בפברואר 2023) היה מראשי ישיבת פורת יוסף בעיר העתיקה בירושלים וחבר הוועדה הרוחנית של יתד נאמן.

ביוגרפיה
--------

נולד בירושלים, לרב צבי (הירש) קופשיץ שהיה מראשי בית היתומים דיסקין ולחיה רוחמה בתו של הרב שמואל הלל שינקר נכדת הרב יוסף חיים זוננפלד. בצעירותו למד בתלמוד תורה עץ חיים ולאחר מכן בישיבת תפארת צבי ובישיבת חברון בירושלים והיה מקורב לראש הישיבה הרב יחזקאל סרנא.

לאחר נישואיו לטובה ברלינסקי התגורר בשכונת גאולה בירושלים, לאחר הקמתה מחדש של ישיבת פורת יוסף החל ללמד בה לצד הרב שלום כהן והרב משה צדקה. בהמשך עבר להתגורר בשכונת נווה צבי בירושלים ונחשב לאחד מרבני השכונה.

בשנת תשמ"ה, בעת הקמת העיתון יתד נאמן, מונה לכהן כחבר הוועדה הרוחנית של העיתון לצד הרבנים נתן זוכובסקי, ברוך שמואל דויטש ועוד.

הרב קופשיץ נחשב מקורב למנהיגי הציבור הליטאי הרב שך, הרב אלישיב והרב שטיינמן, והיה מעורב במהלכים פוליטיים וציבוריים רבים במגזר החרדי.

בסוף שנת ה'תשע"ג הקימו תלמידיו סמינר לבנות ספרדיות בירושלים בשם "בנות אלישיב" על שמו של הרב אלישיב והוא כיהן בראש הוועדה הרוחנית של הסמינר. בשנת ה'תשע"ו מונה אף לנשיא סמינר "בנות תמר" על שמה של הרבנית תמר שטיינמן, אשתו של הרב אהרן לייב שטיינמן.

בין תלמידיו המפורסמים היה הרב אלעזר אבוחצירא שהביע הערכה רבה אליו והיה נוסע אליו להציג בפניו קושיות תורניות.

נפטר בל' בשבט ה'תשפ"ג ונקבר בהר הזיתים.

משפחתו
------

הרב קופשיץ היה נשוי לטובה ואב לתשעה, והתגורר בשכונת נווה צבי בירושלים.

* אחיו הרב אברהם קופשיץ היה רבה של שכונת נווה צבי בירושלים.
* אחיו הרב ישראל אהרן קופשיץ ר"מ בישיבת תורה אור ורב בשכונת סנהדריה בירושלים.
* אחותו לאה הייתה רעייתו של הרב ניסים קרליץ.
* אחיו הרב משה פנחס קופשיץ היה רב "חניכי הישיבות" בשכונת רוממה ומראשי ישיבת קול יעקב.
* אחיו הרב נתן קופשיץ רב הקריה החרדית בבית שמש ודיין בבד"צ העדה החרדית בירושלים.

לקריאה נוספת
------------

* **ושם אשה גדולה** – בית קופשיץ (עמ' 21–33), תשס"ד

הערות שוליים
------------

1. ↑  מנדי קליין, השבוע בירושלים, הגר"ח קנייבסקי בירך את הורי תלמידות סמינר בנות תמר, ‏9 במרץ 2016
2. ↑  ישראל אוחיון-אתר קול חי, הנסתר במנהרה מבאר שבע ופועל הישועות מנהריה, ‏25 באפריל 2016
3. ↑  אבל כבד: הגאון רבי יוסף חיים קופשיץ זצ"ל ראש ישיבת 'פורת יוסף'

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007460962005171
* ISNI: 0000 0000 4527 919X
* LCCN: n94123095
* VIAF: 6633817
* WorldCat: lccn-n94123095

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**זבולון תוחמן** (**טוּכמַן**) (1913 – 13 באוגוסט 1971) היה מנהל הגימנסיה העברית בירושלים בשנים 1956–1971 ומחברם של ספרי לימוד רבים במתמטיקה.

ביוגרפיה
--------

זבולון בן יצחק טוכמן נולד ב-1913 בביאליסטוק, ועלה לארץ ישראל ב-1933. למד באוניברסיטה העברית בירושלים מתמטיקה ופיזיקה, וב-1942 סיים לימודי תואר מוסמך. ב-1945 התקבל לעבודה כמורה למתמטיקה בגימנסיה העברית בירושלים, וב-1956 התמנה לתפקיד המנהל החמישי של הגימנסיה. כיהן בתפקידו עד מותו, ב-1971. לאחר מותו, התמנה סגן המנהל, שמואל מיכאלי, למחליפו.

תוחמן חיבר, לבדו וביחד עם חברו לסגל הגימנסיה, שרגא פייבל קלעי, כמה ספרי לימוד נודעים במתמטיקה. ספריהם, שנודעו בשם הקיבוצי "קלעי–תוחמן" – בנושאי אלגברה, אריתמטיקה, טריגונומטריה, גאומטריה אנליטית וחדו"א – זכו לפופולריות רבה בשנות ה-50 וה-60, יצאו במהדורות אחדות ושימשו כספרי הלימוד למקצועות הריאליים ברוב בתי הספר בארץ.

היה חבר במספר רב של ועדות ממלכתיות בנושאי חינוך, בהן הוועדה הראשונה שבדקה את תוכניות הלימודים והנהיגה רפורמות בחינוך.

תוחמן התגורר עם משפחתו בשכונת קריית משה בירושלים. היה אב לבן ובת. נפטר ב-1971 מסרטן, בגיל 58. נקבר בהר המנוחות.

בנו יצחק תוחמן הוא חוקר אסטרופיזיקה תאורטית, פרופסור חבר לפיזיקה תאורטית באוניברסיטה העברית בירושלים.

לקריאה נוספת
------------

* שלומי רוזנפלד, **מאה שנות – סיפורה של הגימנסיה העברית בירושלים**, הוצאת הגימנסיה העברית בירושלים, 2009.

קישורים חיצוניים
----------------

* רשימת ספרי הלימוד של קלעי-תוחמן באתר מפעל הביבליוגרפיה העברי
* מת ד"ר ז. טוכמן, דבר, 15 באוגוסט 1971
* זבולון תוחמן, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  *The Hebrew University of Jerusalem*, Jerusalem: Jerusalem Post Press, 1948, p. 199.

| **מנהלי הגימנסיה העברית רחביה** |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| שלמה שילר • משה קלוורי • יוסף מוהליבר • אברהם ברתנא • זבולון תוחמן • שמואל מיכאלי • אריה רוגל • אהוד פראוור • דוד גל • דני ליבוביץ' |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007309126005171
* ISNI: 0000 0000 6855 4262
* VIAF: 97223835
* WorldCat (עם VIAF): 97223835

 |
בהלכה היהודית, **אִשּוֹ מִשּוּם חִצָּיו** הוא עיקרון הלכתי שטבע האמורא רבי יוחנן, שמשמעותו היא שבראי ההלכה, פעולה של הצתת אש דומה לפעולה של יריית חץ, כלומר, התפשטות האש נחשבת לתוצאה ישירה מההצתה והיא באחריותו הישירה של המצית.

מקור הדין
---------

בתלמוד נחלקו אמוראים בדין זה מאיזה טעם יש לחייב אדם על אש שייצר, האם חיוב הוא כדין חץ שאדם ירה והזיק (אשו משום חציו), או שיש לחייב מדין ממונו שהזיק (אשו משום ממונו):

> 
> אתמר, ר' יוחנן אמר: אשו משום חציו, וריש לקיש אמר: אשו משום ממונו. וריש לקיש מאי טעמא לא אמר כרבי יוחנן? אמר לך: חציו מכחו קאזלי, האי לא מכחו קאזיל. ורבי יוחנן מאי טעמא לא אמר כריש לקיש? אמר לך: ממונא אית ביה ממשא, הא לית ביה ממשא.
> 
> 
> 
> — תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף כ"ב, עמוד א'
> 

כלומר, ריש לקיש סובר ש"אשו משום ממונו" כיוון שבשונה מחצים, האש יוצאת מכוחה-היא ולא בכוח האדם. לעומתו טוען רבי יוחנן ש"אשו משום חציו", מאחר שלממון ממשות, בשונה מאש.

רבי יצחק נפחא לומד את המסקנה, ש"אשו משום חיציו", מן התורה. הפסוק העוסק בנזקי אש – "כִּי תֵצֵא אֵשׁ וּמָצְאָה קֹצִים וְנֶאֱכַל גָּדִישׁ אוֹ הַקָּמָה אוֹ הַשָּׂדֶה שַׁלֵּם יְשַׁלֵּם הַמַּבְעִר אֶת הַבְּעֵרָה" (ספר שמות, פרק כ"ב, פסוק ה') – פותח בנזקי ממונו של המזיק ("כי תצא **אש**"), ומסתיים בנזק המיוחס לאדם עצמו ("שלם ישלם **המבעיר**"). מכך הוא לומד ש"אשו משום חציו".

הסבר הדין
---------

הרעיון העומד מאחורי קביעה זו הוא שכל שימוש בכוח טבע קיים (הנקרא בלשון התלמוד רוח מצויה) נחשב חלק ממעשה האדם וכשם שכאשר אדם השליך חפץ מראש הגג נחשיב את השבירה לפעולה ישירה שלו אף ש"השתמש" בכוח המשיכה, כן המדליק אש והאש התקדמה עם משב הרוח נחשב שהוא אחראי לכל השריפה.

העיקרון נאמר במקורו בהקשר של אב הנזיקין "אש" בהלכות נזיקין, והוא עומד בניגוד לדעת האמורא ריש לקיש הסובר ש"אִשׁוֹ משום ממונו", כלומר, התפשטות האש אינה אלא כנזקים שנעשו על ידי רכושו של האדם, כמו בעלי חיים שגרמו נזק או נזק שנגרם על ידי בור שחפר. למסקנת התלמוד רבי יוחנן מודה בעיקרון של אשו משום ממונו וכל מחלוקתם היא במקום שאפשר לחייבו גם משום חציו האם יתחייב גם משום חיציו. המשמעויות המעשיות של המחלוקת הן בעיקר בהלכות נזיקין, אך גם בשטחי הלכה אחרים.

חידושו של הנימוקי יוסף
----------------------

אחד מהחידושים המפורסמים ביותר בסוגיה זו הוא חידושו של מחבר "נימוקי יוסף", רבי יוסף חביבא. הוא מקשה, לפי היסוד שהצתת אש ופעולותיה נחשבות כפעולות ישירות של המצית וכאילו הוא עשאן, כיצד ניתן להדליק נרות שבת בערב שבת, בעוד שהם ממשיכים לדלוק במשך שעות השבת, ולמטרה זו הם מודלקים. קושיה זו היתה אחת המתקפות של הקראים על הרבנים בפולמוס על הדלקת נרות שבת.

כתוצאה מקושיה זו מסביר רבי יוסף חביבא שכל פעולת האש שנעשות לאחר-מכן מתייחסת למי שהדליק אותה כאילו עשה את הכל ברגע ההדלקה. במבט ראשון נראה כי לדברי רבי יוחנן השורף מתחייב בזמן ההיזק, ומסביר בעל "נימוקי יוסף" כי מתייחסים לשעת ההדלקה בלבד.

קישורים חיצוניים
----------------

* יאיר וסרטייל, אשו משום חיציו או משום ממונו, באתר "ישיבה"
* פסקי דין רבניים על אישו משום חיציו, אתר פסקי דין רבניים
* הערך "אשו משום חציו", באתר המכלול

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף כ"ב, עמוד א'.
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף ס', עמוד ב'
3. ↑  ראו בפירוש רב סעדיה גאון, לשמות, ל"ה, ג' (עמ' כמה במהד' רצהבי).
**פלייגרל** (באנגלית: **Playgirl**) היה מגזין ארוטי ומגזין "סגנון חיים" לנשים שיצא לאור בארצות הברית, וכלל תצלומי עירום של גברים לצד מאמרים על ידוענים, אופנה וסגנון חיים. המגזין יצא לאור בין השנים 1973–2016.

היסטוריה
--------

המגזין נוסד ב-1973, על ידי איש העסקים דאגלס למברט לאור הצלחת מגזינים ארוטיים לגברים דוגמת: "פלייבוי" ו"פנטהאוז". הרעיון להוציא מגזין ארוטי לנשים עלה בראשו של למברט, באפריל 1972, אחרי ההצלחה של גיליון של המגזין הנשים "קוסמופוליטן", שפרסם תמונות של גברים ערומים ומכר 500 אלף עותקים תוך חמישה ימים. המגזין סיקר נושאים כמו הפלות ושוויון זכויות, לצד תמונות סקסיות של גברים, ומילא תפקיד מרכזי במהפכה המינית לנשים. בשיא תפוצתו הוא מכר כ-1.5 עותקים לגיליון. עם זאת הוא נאלץ תחילה להתמודד עם תביעה משפטית מצד "פלייבוי", על כך ששם המגזין דומה, תביעה שהסתיימה בפשרה.

בשנות ה-80 ירדה תפוצתו והוא עמד בפני פשיטת רגל.

ביוני 1993 הוא נרכש על ידי חברת "בלו הורייזן מדיה" מניו יורק, המתמחה בהוצאה לאור של מגזינים לסגנון חיים בעלי אופי פורנוגרפי. באוגוסט 2008 הודיע המגזין כי יפסיק את פרסום המהדורה המודפסת שלו החל מהגיליון של ינואר 2009. והמגזין תכנן להמשיך במהדורה מקוונת בלבד. הגיליון המודפס האחרון יצא לאור בינואר/פברואר 2009. בפברואר 2010, "פלייגירל" הודיעה שתשיק מחדש מהדורה מודפסת של המגזין. המגזין יצא בערך פעם ברבעון עד 2016.

תוכן ופורמט
-----------

פלייגרל הופץ בשפה האנגלית, אך לצד המהדורה העיקרית, יצאו ויוצאים לאור ברחבי העולם מהדורות מקומיות בשפות שונות: גרמניה (1980-1978 וב-1989–2003), צרפת (1978), אוסטרליה (1988-1985 וב-1991), הולנד (1988-1987), בריטניה (1993-1992), דרום אפריקה (1995), ברזיל (מ-2004), רוסיה (מ-2004) ומהדורה בספרדית (1993-1992).

במהלך השנים הצטלמו סלבריטאים רבים למגזין - ואולם רוב רובם הם דמויות שוליות בתחומם. המפורסמים שבהם הם סם ג'יי ג'ונס, כוכב הסרט פלאש גורדון, והמתאבק שון מייקלס.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פלייגרל (באנגלית)

* פלייגרל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בעקבות "פלייבוי" - "פלייגרל", מעריב, 24 באוגוסט 1973
2. 1 2  "פלייגרל" פשט את הרגל, מעריב, 15 ביוני 1986
3. ↑  "פלייבוי" ו"פלייגרל" החליטו לחיות בשלום, מעריב, 14 בנובמבר 1974
**פליקס סאנס רולדאן** (בספרדית: **Félix Sanz Roldán**; נולד ב-20 בינואר 1945) הוא גנרל ספרדי בדימוס, אשר כיהן כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 2004–2008. לאחר מכן שימש כראש מרכז המודיעין הלאומי עד 2019.

ביוגרפיה
--------

סאנס רולדאן נולד ב-20 בינואר 1945 בעיירה אוקלס. ב-1962 הוא התגייס לצבא ספרד והחל ללמוד באקדמיה הצבאית הספרדית. ב-1966 הוא סיים את לימודיו בדרגת לוטננט. לאורך שנות שירותו, הוא מילא בעיקר תפקידי מטה בכירים. ב-25 ביוני 2004 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא כיהן בתפקיד עד 18 ביולי 2008, ואז הועבר לשמש כראש מרכז המודיעין הלאומי - סוכנות המודיעין הרשמית של ספרד. בשנים הראשונות לתפקידו, הוא פעל כנגד ארגון הטרור הבסקי אט"א. באוקטובר 2011, הודיע הארגון כי הוא מפסיק את פעילות הטרור שלו כנגד ספרד.

מרכז המודיעין הלאומי, ספג ביקורת רבה על כך שלא הצליח למנוע את משאל העם בקטלוניה באוקטובר 2017, שהוכרז כלא-חוקי בידי ממשלת ספרד. מרכז המודיעין הלאומי כשל גם בניסיונותיו ללכוד את הסוקרים ומנהיגי המשאל. בתחילת 2019, חוסה מנואל ויארחיו, קצין בכיר במשטרת ספרד, שלח מכתב פתוח לראש הממשלה ובו טען כי סאנס רולדאן משתמש במידע של מרכז המודיעין הלאומי כדי לסחוט פוליטיקאים בכירים, שופטים, ואף את בני משפחת המלוכה. ההאשמות נדחו בידי סאנס רולדאן ומרכז המודיעין הלאומי. ב-6 ביולי 2019 סיים סאנס רולדאן את הקדנציה השנייה שלו בתפקיד ראש מרכז המודיעין הלאומי, ופרש מהחיים הציבוריים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פליקס סאנס רולדאן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "El CNI se apunta su mayor éxito operativo con la detención del etarra Txeroki"
2. ↑  "Autocrítica en el CNI por las urnas del 1-O".
3. ↑  "Quién es Sanz Roldán y por qué es la bestia negra de Villarejo"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1728793
* GND: 1057427330
* VIAF: 310573143
* WorldCat: viaf-310573143

 |
פנדר רודס, דגם II ‏ (73 קלידים)
**פנדר רודס** (באנגלית: **Fender Rhodes** או **Rhodes piano**) הוא פסנתר חשמלי שהיה נפוץ במוזיקה של שנות ה-70 של המאה ה-20. הפסנתר הומצא על ידי הרולד רודס (Harold Rhodes (אנ')). רודס המציא את הפסנתר עבור חיילים אמריקאים פצועים במהלך מלחמת העולם השנייה, אותם ביקש ללמד נגינה כחלק ממהלך השיקום. כעשור לאחר המלחמה החלה חברת פנדר לייצר גרסת בס של הפסנתר. ב-1965 החלה החברה לייצר גרסת פסנתר מלאה עם 7 ורבע אוקטבות (88 קלידים). הפסנתר הפך לנפוץ בהרכבי מוזיקת פופ, ג'אז ומוזיקת נשמה. השימוש בפסנתר פחת עם כניסת הסינתיסייזר הקל בשנות השמונים, עד שייצורו הופסק.

ב-2005 קנה ג'וזף ברנדסטטר (בעל חנות לכלי נגינה מלוס אנג'לס) את הזכויות על המותג ״רודס״ מחברת רולנד, ומ-2009 שב לייצר ולמכור פסנתרי רודס חדשים.

מאפיינים
--------

הפסנתר תוכנן כך שידמה ככל הניתן נגינה בפסנתר אקוסטי, לפיכך מנגנון הפסנתר מבוסס על קלידים, כל קליד נוקש באמצעות פטיש על קולן, המוגבר באמצעות פיקאפ אלקטרו-מגנטי ומושמע באמצעות מגבר (בדומה לגיטרה חשמלית). לכלי יוצרו מספר גרסאות בהן גרסה נישאת קטנה, בת 73 קלידים, הניתנת לנשיאה במזוודה ייעודית הכוללת מגבר ורמקולים וגרסת במה (stage) עם חיבורים למגבר חיצוני. גרסאות נוספות כוללות אפקטים במוצא הצליל כגון טרמולו, פדל השהיית צליל (sustain pedal) ותאימות למגוון ציוד ההגברה והאפקטים של פנדר. עניינו של רודס היה בהוראה ולפיכך תכנן כיתת לימוד מבוססת פסנתרי רודס (Rhodes Student), המחוברים באפון פרטני לעמדת הוראה, באמצעותה יכול המורה להאזין לכל תלמיד באופן פרטני ולעמוד על התקדמותו.

כלי דומה היה ה-Wurlitzer, שהיה בעל צליל מתכתי יותר.

שימושים נודעים
--------------

ריי מנזרק מנגן בפנדר רודס בס בידו השמאלית
ריי מנזרק, קלידן ה-Doors, נהג להשתמש בגרסת הבס של הפסנתר בהקלטות ובהופעות, כאשר ניגן בשמאל על הפנדר רודס ובימין על אורגן חשמלי. בגרסת האולפן *Riders on the Storm* עשה שימוש בגרסה מלאה של הפסנתר. לדבריו, הלהקה חבה את עצם קיומה לפסנתר רודס.

לקראת סוף שנות השישים, עם התפתחות הפיוז'ן, הפך הכלי לפופולרי בג'אז. בין היתר ניגנו בו הרבי הנקוק, צ'יק קוריאה, ביל אוונס וג'ו זאווינול. הכלי זכה לפופולריות והוקרה בעקבות אלבומו פורץ הדרך של מיילס דייוויס Bitches Brew, בו נעשה שימוש בשני פסנתרים במקביל.

ב-1969 ניגן בילי פרסטון בפנדר רודס במסגרת ההופעה האחרונה של הביטלס על גג אולפני אפל רקורדס (הוא מופיע בנגינה בכלי בגרסת האולפן של השיר *Get Back)*. סטיבי וונדר הרבה להשתמש בפנדר רודס בשנות השבעים, וריי צ'ארלס הופיע כשהוא מנגן על הכלי בסרט האחים בלוז. היה זה גם אחד הכלים המועדפים על קלידן להקת סטילי דן, דונלד פייגן, גם בקריירת הסולו שלו ובהופעותיו.

בישראל נודעו כנגנים בכלי יוני רכטר, אריאל זילבר, עוזי נבון ואלונה טוראל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פנדר רודס** בוויקישיתוף
* יובל נוב, עוד חוזר הניגון: חייו, מותו ותחייתו של ה"פנדר רודס" – הפסנתר החשמלי החשוב בהיסטוריה, האייל הקורא, 21 באוקטובר 2010
* Inventor of Fender Rhodes Piano Dies, ‏MTV,‏ 1 באפריל 2001
* אתר המותג
* On the Rhodes Again - אתר מעריצים
* ההיסטוריה של פסנתר רודס

הערות שוליים
------------

1. ↑  כתבה באתר האייל הקורא, פסקת "תחייה"
2. ↑  Inventor of Fender Rhodes Piano Dies, ‏MTV,‏ 1 באפריל 2001

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007291592105171
* LCCN: sh00003201
* MusicBrainz: aa3b54ec-9cc8-409c-a2d9-f960e65bf5f5

 |
תרשים משנת 1905 המנסה לשחזר את מראיה של הבזיליקה אמיליה
ה**בזיליקה אמיליה** הייתה מבנה בזיליקה ששימש למטרות מסחר ציבוריות בפורום שבעיר רומא בעת העתיקה.

כיום נותרו מן הבזיליקה שרידים מעטים.

הקמת הבזיליקה
-------------

הבזיליקה הוקמה במיקום בו עמד במאה החמישית לפני הספירה שוק הבשר (*tabernae lanienae* - "חנויות הבשר") של רומא העתיקה, ובמאה הרביעית לפני הספירה ה-*tabernae argentariae* - שהיה המרכז הפיננסי של העיר. לאחר שרפה שאירעה במקום שונה שם הרחוב ל**טברנה נובה** (*tabarnae novae*- החנויות החדשות).

הבזיליקה הראשונה שנבנתה במקום הוקמה בין השנים 210 לפנה"ס ל-191 לפנה"ס לערך. מבנה זה כלל שלושה אולמות עיקריים והיה בנוי מאבן טופה.

בשנת 179 לפנה"ס בנה הקנסור הרומי מרקוס פולביוס נוביליור את הבזיליקה וקרא לה "**בזיליקה פולביה**" (*Basilica Fulvia*). לאחר מותו השלים עמיתו מרקוס אמיליוס לפידוס את הבזיליקה וקרא לה על שמו - הבזיליקה אמיליה.

חזית הבזיליקה שונתה בין השנים 55 לפנה"ס ו-34 לפנה"ס על ידי לוקיוס אמיליוס פאאולוס לפידוס. חזית זו הייתה קצרה באורכה מהחזית המקורית של המבנה.

עמודי אולם התווך של המבנה היו עשויים משיש אפריקאי, והיו בנויים בסגנון קורינתי, עמודי האולמות הצדדיים היו בנויים משיש מקומי והיו להם כותרות יוניות ולעמודים החיצוניים היו כותרות בסגנון דוריות

המבנה ניזוק בשרפה, ובעקבותיה, בשנת 14 לפנה"ס יזם הקיסר אוגוסטוס שיפוץ של המבנה שכלל שינוי חזית המבנה, ובנייה מחודשת של קומה שנייה למבנה. המבנה החדש עוטר באלמנטים של צימחייה ופסלים בעלי אופי "ברברי".

הבזיליקה שופצה בשנת 22 לספירה, במלאת מאתיים שנה לקיומה, ותוארה על ידי פליניוס הזקן כמבנה היפה ביתר בעיר רומא.

לא נותרו שרידים רבים מהמבנה, אולם ניתן לראות על מרצפות השיש של המבנה כתמי ברונזה - כתמים אלה נוצרו כאשר נמסו מטבעות בעת שנשרף המבנה בעת הביזה של רומא על ידי הויזיגותים בהנהגת אלאריק הראשון בשנת 410.

שרידי הבזיליקה נותרו עומדים עד תקופת הרנסאנס אולם אז נלקחו השרידים ונעשה בהם שימוש משני בבניית ארמון ז'ירו-טורלוניה (Giraud-Torlonia), אשר אף הוא אינו קיים בימינו.

גלריית תמונות
-------------

ציור של שרידי הבזיליקה מעשי ידי הצייר האיטלקי ג'וליאנו דה סאנגאלו משנת 1480
חזית הבזיליקה על מטבע רומי מתקופת מרקוס אמיליוס לפידוס (61 לפנה"ס)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בזיליקה אמיליה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4272535-5

 |
**חיים גרינבוים** (נולד בתשכ"ז, 1966) הוא עיתונאי, סופר ועורך חרדי. לשעבר עורך ראשי של היומון החרדי "המבשר".

קורות חייו
----------

חיים גרינבוים נולד בבני ברק. למד בישיבת תפארת ציון ובישיבת רוז'ין-סדיגורה.

תחילת דרכו העיתונאית הייתה בשבועון החרדי "בקהילה", בו שימש במשך תקופה כעורך העיתון. כתב שם טור פובליציסטי קבוע בשם "סוף ציטוט", וספריו "צוואה" ו"תיק מקסיקו" התפרסמו בעיתון זה בהמשכים. בשנת 2013 התפרסם סיפור נוסף בהמשכים פרי עטו בשם "קריסת מערכות" שיצא כספר בשם "טביעת אצבע", המהווה מעין אפילוג לספרו 'צוואה'.

בעת יסוד היומון החרדי המבשר ב-14 בינואר 2009, נקרא גרינבוים לשמש כעורכו הראשי עד לפרישתו ב-15 באוקטובר 2009.

החל מתחילת 2016 הוא כותב טור פובליציסטי שבועי בעיתון "יתד נאמן" (בשם 'די לחכימא') תחת השם צ. שפיגלמן.[דרוש מקור]

ספרו **"צוואה"** הפך לרב מכר וחצה גבולות בכך שנרכש על ידי ציבור קוראים רחב גם מהמגזר הכללי, עבורו הודפסה מהדורה מיוחדת בכריכה שונה. הספר הוא מותחן רווי קטעי פעולה שאין בו תיאורי אלימות, ומובעים לאורכו מסרים חינוכיים ישירים ועקיפים. בעצתו של איש הפרסום והמעצב החרדי צביקה סלומון, שבר גרינבוים מוסכמה והיה הסופר החרדי הראשון שהוציא את ספרו בכריכה רכה, עד אז ספרים חרדים חול כקודש היו כולם עם כריכה קשה. סופרים אחרים נוספים במגזר, עשו זאת לאחר מכן, והדבר הפך לסטנדרט גם בקרב עולם הספרות החרדי.

גרינבוים משמש גם כעורך ספריו ההגותיים של הרב משה גולדשטיין, ראש ישיבת שערי יושר והוא מרצה קבוע במדרשיית "שמע בני" בשכונת הר נוף בירושלים.

גרינבוים מתגורר כיום בירושלים, אב לחמישה. משתייך לחסידות קרעטשניף שמרכזה ברחובות.

ספריו
-----

* צוואה
* תיק מקסיקו
* טביעת אצבע
* החמישה תעלומה בסימטה
* מען לא ידוע
* בחצי הלילה
* בעצם היום

קישורים חיצוניים
----------------

* חיים גרינבוים, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"
* רשימת הפרסומים של חיים גרינבוים, בקטלוג הספרייה הלאומית
* צוואה באתר טקסט
* מאיה פלדמן, רק לא בלונדינית, באתר ynet, 23 בדצמבר 2005
* רבקה יפה, חרדי וסופר?, באתר nrg‏, 23 בנובמבר 2005

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספרים אלו הם רבי מכר, ראו: יאיר אטינגר, החג החילוני היחיד שהתקבל בחברה החרדית, באתר הארץ, 11 ביוני 2012
2. ↑  יהודית באומל, החרדים מקבלים פסי רכבת, החילונים סוכן שב"כ עם משקפי שמש ואקדח, באתר הארץ, 11 בדצמבר 2005
3. ↑  מה לסופר מותחנים וליציאת מצרים?, באתר כיכר השבת, 5 באפריל 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313159905171
* ISNI: 0000 0000 5317 0055
* LCCN: nr2004036571
* VIAF: 41794141
* WorldCat: lccn-nr2004036571

 |
**פקודת הרופאים [נוסח חדש], תשל"ז-1976** היא החוק המסדיר בישראל את מעמדם של העוסקים ברפואת בני אדם. פקודה זו החליפה את **פקודת המתעסקים ברפואה, 1947**. בנוסף אליה יש חקיקה נפרדת המתייחסת לרופאים וטרינריים - חוק הרופאים הווטרינרים, התשנ"א-1991. הפקודה מגדירה את מקצוע הרופא המורשה בישראל ואת סמכויותיו להעסיק תחת פיקוחו אחים ואחיות ובעלי מקצועות פרא-רפואיים.

חלקי הפקודה
-----------

### פרק א': פרשנות

בפרק זה הוגדרו בין השאר:

* "בית חולים" - על פי הגדרתו בפקודת בריאות העם, 1940;
* "דיפלומה" - תואר, תעודה, מעמד, הסמכה או כתב שניתנו מאת אוניברסיטה או גוף אחר, או מאת הממשל של ארץ או מקום או מאת אנשים הפועלים מכוחו;
* "המועצה המדעית" - המועצה המדעית של ההסתדרות הרפואית בישראל, ובהיעדרה - מי שלדעת השר ממלא את תפקידיה;
* "מחלה מסכנת" - היא אחת מהמחלות: מחלת נפש, מחלה העשויה לסכן בריאות החולים שבטיפולו של רופא, מחלה או כושר לקוי העשויים לשלול מרופא את היכולת לעסוק ברפואה לחלוטין, זמנית או חלקית;
* "עיסוק ברפואה" - פעולות הכוללות בדיקת חולים ופצועים, אבחונם, ריפוים, מתן מרשם להם, פיקוח על נשים בזיקה להיריון וללידה, או שירותים אחרים הניתנים בדרך כלל מידי רופא, לרבות ריפוי באקופונקטורה;

### פרק ב': ייחוד העיסוק ברפואה

רופא מורשה, הזכאי לעסוק ברפואה, לפי הגדרת החוק הוא מי שיש לו רישיון העונה על תנאי הפקודה.

רישיון לעסוק ברפואה יינתן לאזרח ישראלי או תושב קבע, או מי שהגיע לישראל לצורך התמחות או הוזמן לעבוד בבית חולים, אדם הגון, בעל השכלה רפואית, שעמד בבחינות שקבע המנהל, בהתייעצות עם המועצה המדעית או שהיה פטור מבחינות אלו.

אסור למי שאינו רופא כזה לעסוק ברפואה או להתחזות כאחד העוסק ברפואה או לכנות עצמו בשם רופא או מנתח או עוסק ברפואה. חריגים לכלל זה הם רוקח, רופא שיניים או מיילדת העוסקים במקצועם לפי החוקים המתאימים להם, רופא שיניים העוסק בהרדמה וקיבל היתר לכך או לרופא מותר להגדיר עצמו רק באותם תחומים שיש לו הכשרה מתאימה וקיבל אישור מתאים לכך.

אסור לרופא לעסוק בעיסוק שיש בו ניגוד אינטרסים עם עיסוקו כרופא. אסור לו לפרסם עצמו בדרך שיש בה פגיעה במקצוע או שהיא מטעה את הציבור.

רופאים רשאים להחזיק בתרופות וסמים לצורך עבודתם אולם ניפוק תרופות אלו כפוף לאמור בחוק הרוקחים.

החוק מסמיך את שר הבריאות, בתיאום עם ההסתדרות הרפואית, להסדיר את תואר הרופא המומחה ולקבוע מי זכאי לשאת תואר זה.

החוק קובע כי סטז'ר חייב לעמוד בבחינות שייקבעו בהתייעצות עם המועצה המדעית ובאישור ועדת העבודה והרווחה של הכנסת.

### פרק ג': רישוי רופאים

החוק מסמיך את שר הבריאות, בתיאום עם ההסתדרות הרפואית, למנות ועדה מייעצת לעניין רישיונות לרופאים. חלק מהסעיפים דנים בדרך מינויה של הוועדה ובסמכויותיה.

החוק מסמיך את הוועדה ואת מנכ"ל משרד הבריאות לשלול את רישיונו של רופא בהתקיים תנאים המוגדרים בחוק.

### פרק ד': אמצעי משמעת

פרק זה דן באמצעי המשמעת שיש לשר הבריאות כלפי רופאים. הפרק מגדיר מהם המקרים בהם מותר לשר להפעיל את סמכותו ומהם אפשרויות הערעור העומדות בפני הרופא.

### פרק ה': עבירות, שפיטה ועונשין

טבלת עבירות ועונשן.

קישורים חיצוניים
----------------

* **פקודת הרופאים**, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
* היסטוריית החקיקה של פקודת הרופאים, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת

הערות שוליים
------------

1. ↑  יש גם הצעת תיקון לחוק המחייבת ידיעת השפה העברית
2. ↑  רע"פ 10709/03 יוסף רוס נ. מ"י, פס"ד מיום 4.7.05. השופטים אליעזר ריבלין, אדמונד לוי ואסתר חיות

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
תמונה של הנפת הדגל באיוו ג'ימה, שהופצה במסגרת פקס עיתון של סוכנות הידיעות הבינלאומית AP
**הפקס עיתון** (או **עיתונות פקס**) היה סגנון של עיתונאות שהיה נפוץ משנות ה-40 של המאה ה-20, כשטכנולוגיית הפקס צברה תאוצה, עד למאה ה-21, כאשר העיתונות המקוונת החליפה אותה. הפקס עיתונים היו למעשה עיתונים וכתבי עת רבים שנערכו באמצעות תוכנות מחשב והופצו למנויי עיתוני פקס דרך מכשירי פקסימיליה. רוב הפקס עיתונים לא הכילו הרבה עמודים בתוכם, מכיוון שמכשיר הפקסימיליה היה יחסית מוגבל, במיוחד באותן התקופות. היתרון הבולט של הפקס עיתון היה שבאמצעותו היה ניתן להפיץ מידע עדכני באופן מהיר, בלי העלויות הכרוכות בהפצתו ושליחתו באמצעות שליח. רוב הפקס עיתונים הופצו בשעות הלילה, כאשר קווי התקשורת לא היו עמוסים, והקורא היה יכול לקרוא אותם בשעות הבוקר.

היסטוריה
--------

ב-19 במאי 1924, מדענים מן התאגיד AT&T הצליחו לשלוח 15 תצלומים מקליבלנד לעיר ניו יורק, אשר כללו תוכן לעיתונים. מאז החל להתפתח סגנון עיתונות חדש הנקרא בעברית "פקס עיתון", שבו דפי עיתונים היו נשלחים דרך פקס ללקוחותיהם.

ילדים שקוראים פקס עיתון ב-1938
מערכת הפקסימיליה פינץ' (The Finch Facsimile system) הוצגה בסוף שנות ה-30, ושימשה להעברת "עיתון רדיו" לבתים פרטיים. המערכת השתמשה במקלטי רדיו רגילים, ביתיים, המצוידים במדפסת נייר תרמית של פינץ'.

במהלך מלחמת העולם השנייה הועברו אלפי תצלומים מאירופה, ומאיי האוקיינוס השקט, לארצות הברית. סוכנויות הידיעות הגדולות (AP, UPI, רויטרס), הפיצו פקס עיתונים עם תמונות מהמלחמה ישירות לארצות הברית ולמדינות המערב. התמונה הידועה של הנפת הדגל באיוו ג'ימה בעצמה הופצה באמצעות פקס עיתון, ומכרה אלפי עותקים.

כיום
----

במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20, הפקס עיתונים הגיעו לשיאם, אך מהר מאוד נכחדו מן העולם בשל תאוצתה של העיתונות המקוונת.

נכון לשנת 2023, התאגיד היחיד שעדיין מפיץ פקס עיתונים הוא חדשות קיוטו היפני (ביפנית: 共同通信社) ואף ידוע בעולם בתור התאגיד המודרני היחיד שעדיין משתמש בשיטה זאת. חדשות קיוטו מפיצים פקס עיתונים ביפנית ובאנגלית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  יחיאל לימור, רפי מן, הפקס עיתון, **עיתונאות: איסוף מידע, כתיבה ועריכה**, האוניברסיטה הפתוחה, 1997, עמ' 61, מסת"ב 978-965-06-0384-7
2. ↑  Sipley, Louis Walton (1951). *A Half Century of Color*. Macmillan.
3. ↑  Radio Facsimile, www.theradiohistorian.org
4. ↑  Kyodo News Radio Fax / 共同通信ラジオファックス, Kyodo News Radio Fax / 共同通信ラジオファックス (באנגלית)
**דגל הסאמים** (ידוע לפעמים גם כ**דגל לפלנד**) הוא דגלם של הסאמים, בני העם הילידי של אזור לפלנד שבצפון סקנדינביה.

היסטוריה
--------

עיצוב ראשון של הדגל נעשה בשנת 1977 על ידי האמנית הסאמית סינוב פרסן. השימוש בדגל נעשה במחאה נגד בניית סכר אלטה בנורווגיה, שפגע ביישובים סאמים באזור. העיצוב המקורי היה מורכב משלושה צבעים, כחול, אדום וצהוב. הם נבחרו מכוון שהופיעו בשכיחות על גאקטי, בגד סאמי מסורתי.

הדגל הנוכחי קיבל מעמד רשמי ב-15 באוגוסט 1986 על סמך הכרה של ועידת הסאמים שנערכה בשוודיה. הדגל נבחר מתוך יותר משבעים הצעות שהועלו. ההצעה הנבחרת עוצבה על ידי האמנית הסאמית אסטריד באל מנורווגיה. העיצוב של הדגל המקורי נשמר ברובו, אולם בדגל החדש הוסף הצבע ירוק, השכיח בגאטקי של סאמים דרומיים. ארבעת הצבעים שבדגל (אדום, ירוק, צהוב וכחול) ידועים מאז כצבעי הסאמי הלאומיים. בנוסף התווסף לדגל החדש עיגול, כפי שמופיע על תופי השמאנים הסאמי. למרות שבשימוש השאמנים צבועים המעגלים רק באדום, בדגל צבועים בכחול, המסמל את הירח, ובאדום, המסמל את השמש.

בשנת 2003 קיבל דגל הסאמים מעמד רשמי בנורווגיה, המדינה בעלת אוכלוסיית הסאמים הגדולה ביותר. חובה על רשויות מקומיות להניף את הדגל ב-6 בפברואר, היום הלאומי של הסאמים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דגל הסאמים** בוויקישיתוף
* דגל הסאמים, באתר דגלי העולם (באנגלית)

| דגלי מדינות אירופה |
| --- |
| מדינות | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • בריטניה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • ותיקן • טורקיה • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונקו • מונטנגרו • מלטה • מקדוניה • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • סן מרינו • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ | אירופה |
| שטחים תלויים | אבחזיה • אג'ריה • אולדרני • אולנד • איי פארו • גגאוזיה • גיברלטר • ג'רזי • גרנזי • דרום אוסטיה • האי מאן • הרם • טרנסניסטריה • סרק • קוסובו • קטלוניה • צפון קפריסין |
| נוספים | דגל אירופה • דגל הסאמים |
| אירופה • אפריקה • אסיה • אוקיאניה • אמריקה הדרומית • אמריקה הצפונית |
**דניאל פנק** (בצרפתית: **Daniel Pennac**‏; שמו בלידה: **Daniel Pennacchioni** ;‏ נולד ב-1 בדצמבר 1944) הוא סופר ומחזאי צרפתי.

ביוגרפיה
--------

פנק נולד בקזבלנקה שבמרוקו ב-1 בדצמבר 1944. אביו היה פקיד גבוה של השלטון הצרפתי במרוקו. השלים לימודי תואר שני בספרות בניס שבצרפת, ולאחריהם עבד כמורה.

### קריירה ספרותית

בשנות השמונים פרסם את סדרת הספרים "ארנסט וסלסטין", שהפכו עם השנים לאחת מסדרות ספרי הילדים האהובים.

פרסם בתחילה ספרי ילדים, ולאחריהם את סדרת הספרים "הסאגה של מלוסן". לפנק משנה פדגוגית סדורה כיצד להנחיל את אהבת הקריאה לילדים. את משנתו זו סיכם בחיבורו "כמו רומן". במהלך חייו הוציא שני ספרי קומיקס שהצליחו, "**נואף**" וב-"**ארבע עיניים בשחור**" ושני ספרי פרוזה, "פצצות ומפלצות" ו-"כמו רומן".

בשיא הצלחתו, זכה שנתיים ברציפות, בשני פרסי הספרות החשובים ביותר: ב-2007 בפרס רנודו על ספר שבו נכתב נגד הקפיטליזם בצרפת, ב-2008, זכה פרס מטרופוליס על ספר שבו כתב על עולם אוטופי, בהשראת הספר 1984.

ב-2007 זכה בפרס "Renaudot פרי" כתבה ("לאקול") שפרסם בעיתון צרפתי נפוץ, על "מאמר האכזבה" מהחיים הנורמטיבים.

ב-2012, יצא סרט האנימציה "ארנסט וסלסטין" שהתבסס על סדרת הספרים המפורסמת שכתב בשנות השמונים.
העיבוד הקולנועי ל-"ארנסט וסלסטין" הביא את דניאל פנק, עד לכמה מועמדויות, אליה זכה הסרט, לפרס האוסקר ל-"סרט המונפש הטוב ביותר" ופרס אמי (עליו היה מועמד בקטגוריית "התסריט הטוב ביותר"). בסמוך ל-2 המועמדויות, הצליח "ארנסט וסלסטין", גם להיות מועמד בקטגוריית "הסרט הטוב ביותר" ל-2012, בפסטיבל סרטי ההנפשה הבינלאומי אנסי.

ספריו
-----

* "נואף"
* "בארבע עיניים בשחור"
* "פצצות ומפלצות"
* "**מטרופוליס**"
* "**הסאגה של מלוסן**"
* "**ארנסט וסלסטין**"

### שתורגמו לעברית

* **כמו רומן**, תרגמה חגית בת-עדה, (הוצאת שוקן, 1997)
* **על פצצות ומפלצות**, תרגמה חגית בת-עדה, (הוצאת שוקן, 2000)
* **הפיה קרבין**, תרגמה חגית בת-עדה, (הוצאת שוקן, 1998)
* **יומן של גוף**, תרגם ניר רצ’קובסקי, (הוצאת אחוזת בית, 2013)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דניאל פנק** בוויקישיתוף
* דניאל פנק, ברשת החברתית Goodreads
* הספרים של דניאל פנק, באתר "סימניה"

הערות שוליים
------------

1. ↑  ביקורות:  
אתר למנויים בלבד גבי לוין, הסופר דניאל פנק שובר את הטאבו סביב הגוף האנושי, באתר הארץ, 7 במאי 2013  

עמיחי שלו, בגוף אני מבין: דניאל פנק פיזיולוגי, באתר ynet, 17 ביולי 2013  
אתר למנויים בלבד אירי ריקין, הספר שמחזיר לגוף האנושי את כבודו האבוד, באתר הארץ, 8 ביולי 2013

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007528914705171
* BIBSYS: 90377193
* BNE: XX1080526
* BnF: cb11919056v (data)
* CANTIC: a11191995
* CiNii: DA06239507
* GND: 119490692
* ICCU: CFIV111707
* ISNI: 0000 0001 2125 8295
* LCCN: n90688293
* LNB: 000025875
* MusicBrainz: 85b2c7bf-0bc3-440b-8957-f7aa42d53894
* NDL: 00472904
* NKC: xx0002480
* NLA: 35415708
* NLG: 73713
* NLK: KAC200000148
* NLP: a0000001157394
* NSK: 000132220
* NTA: 073660833
* RERO: 02-A003680713
* RKD: 224721
* SELIBR: 344710
* SNAC: w6k36wks
* SUDOC: 027063909
* Trove: 944775
* VIAF: 29539018
* WorldCat: lccn-n90688293

 |
**פרם סינג תמנג** (בדוואנגרי: **प्रेम सिंह तमांग**; נולד ב־5 בפברואר 1968), הידוע גם כ־**P. S. Golay**, הוא פוליטיקאי הודי המכהן כראש השרים של סיקים מאז מאי 2019. נשיא ומייסד מפלגת סיקים קרנטיקארי מורצ'ה.

ביוגרפיה
--------

פרם סינג תמנג נולד ב־5 בפברואר 1968 בסורנג (אנ'), ממלכת סיקים (היום בסיקים, הודו). הוא בעל תואר ראשון מאוניבסיטת צפון בנגל.

תמנג היה ממייסדי החזית הדמוקרטית של סיקים ב־1993, ונבחר מטעמה לאספה המחוקקת של סיקים ב־1994. הוא שימש כשר לגידול בעלי חיים, הכנסה ותעשייה במשך כהונת ממשלת פאוואן קומאר צ'מלינג הראשונה. ב־1999 נבחר תמנג בשנית לאספה ומונה לשר לגידול בעלי חיים ותעשייה בממשלתו השנייה של צ'מלינג, ולאחר הבחירות ב־2004 מונה לשר הבינוי והשיכון. ב־2009 נבחר פעם נוספת לאספה.

ב־2013 הקים תמנג את מפלגת סיקים קרנטיקארי מורצ'ה. המפלגה זכתה בעשרה מושבים באספה המחוקקת של סיקים, והייתה לאופוזיציה לממשלת צ'מלינג.

בדצמבר 2016 הורשע תמנג על ידי בית משפט נמוך בעקבות שימוש שגוי בכספי ציבור בכהונתו הראשונה כשר בשנות התשעים. ב־13 בינואר 2017 הודח תמנג מהאספה המחוקקת בעקבות הפרשה. ביולי 2017 דחה בית המשפט הגבוה של סיקים את ערעורו של תמנג על פסק הדין, והוא נכלא לתקופתה של שנה אחת, והשתחרר באוגוסט 2018.

בבחירות לאספה המחוקקת ב־2019 ניצחה מפלגתו של תמנג, וב־27 במאי 2019 הוא הושבע לראש השרים של המדינה. תמנג עצמו לא התמודד בבחירות אלו, בעקבות הרשעתו הקודמת שכללה הרחקה מהחיים הפוליטיים למשך שש שנים, אך ועדת הבחירות של הודו החליטה ב־30 בנובמבר 2019 לקצר את ההרחקה לשנה וחודש. בעקבות כך התמודד תמנג בבחירות מיוחדות שהתקיימו ב־21 באוקטובר 2019 ונבחר לאספה המחוקקת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרם סינג תמנג** בוויקישיתוף
* פרם סינג תמנג, ברשת החברתית פייסבוק
* פרם סינג תמנג, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרם סינג תמנג, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  SHRI PREM SINGH TAMANG (GOLAY), ממשלת סיקים
2. 1 2  Sikkim Krantikari Morcha president PS Golay released from jail, The New Indian Express, ‏11 באוגוסט 2018
3. ↑  Statistical Report on General Election, 2009 to the Legislative Assembly of Sikkim (עמ' 4), Election Commission of India
4. ↑  Golay gets jail in cattle case, Telegraph India, ‏29 בדצמבר 2016
5. ↑  "MLA disqualified from assembly: Corruption case: Convicted Sikkim MLA disqualified from assembly, The Times of India, ‏13 בינואר 2017
6. ↑  Pawan Kumar Chamlings five-term regime comes to an end as Sikkim Krantikari Morcha bags majority in Assembly polls, Firstpost, ‏24 במאי 2019
7. ↑  PS Golay takes oath as chief minister of Sikkim, Hindustan Times, ‏27 במאי 2019
8. ↑  Press Trust of India, Sikkim CM files nomination a day after his disqualification period reduced by 5 yrs, India Today, ‏30 בספטמבר 2019
9. ↑  Golay wins, BJP-SKM alliance sweeps bypoll in Sikkim, The Hindu, ‏24 באוקטובר 2019
**טברנק** היא להקת פאנק רוק ורוק ישראלי מתל אביב-יפו. הלהקה קמה ב-2017 בתור "גרסת המשך" ללהקת בוא לבר, שהתפרקה בשנת 2013. הלהקה הוציאה שלושה אלבומים: "מוריס אקדמי" ב-2018, "שרים טברנק" ב-2020 ו-"חוק השלוש" ב-2023.

שירי הלהקה, בדומה ללהקות פאנק-רוק אחרות, דנים בצורה הומוריסטית על אלכוהול ועישון של מגוון סמים, אם כי חלק מהשירים הם על נושאים פוליטיים.

פעילות הלהקה
------------

הלהקה הוקמה בשנת 2017 על ידי לירון שפר, איתן רז וישי ברגר בשם "טברנק" (מאוית: Tabarnak), שהיא קללה שמקורה בקוויבק, קנדה, השאובה מצרפתית, מעין מקבילה ל"שיט!" או "לעזאזל!". חבר של ברגר הדביק אותו בסלנג, ומכאן הפך גם לשם הלהקה. חברי הלהקה היו גם חברי "בוא לבר", ומילות השיר "פאף של ז׳ו" מתייחסות לתקופה ההיא: "כבר פירקנו להקה אחת כי כמה, כמה, כמה אפשר לשיר רק על באנגים, וויד ושגידע."

במאי 2018 יצא האלבום הראשון של הלהקה, "מוריס אקדמי", שהוקלט בג'אפה סאונד. האלבום זכה להצלחה בקהילת הפאנק בישראל.

בדצמבר 2020 הלהקה הוציאה את האלבום "שרים טברנק", והשיר "מדינה מחלה" מהאלבום נבחר על ידי מאזיני "רדיו הקצה" למקום הראשון במצעד השנתי.

שירים
-----

להקת טברנק בהופעה במועדון הבארבי בתל-אביב, 10 באפריל 2023. בתמונה חסר חבר הלהקה חיים בנימיני, שהיה מחוץ למסגרת התמונה.
טברנק, לעומת ההרכב הקודם "בוא לבר", הוא הרכב פוליטי יותר, העוסק בפוליטיקה שמאלנית. למשל בשיר "מדינה מחלה", בו הובעה ביקורת כלפי הכיבוש הישראלי, ובשיר "פותחים על העולם" בו הובעה ביקורת על המערכת הקפיטליסטית. בכמה שירים, בהם "רדיו טברנק", הם מעודדים תמיכה בזכויות בעלי חיים.

דיסקוגרפיה
----------

* מוריס אקדמי (2018)
* שרים טברנק (2020)
* חוק השלוש (2023)

קישורים חיצוניים
----------------

* טברנק, באתר בנדקמפ

הערות שוליים
------------

1. ↑  טברנק, באתר תקליטים חולים (באנגלית)
2. 1 2 3  אתר למנויים בלבד ניצן פינקו, ישי ברגר: "מצאתי מוזיקה שעושה אותי בן 16 לנצח", באתר הארץ, 25 בינואר 2021.
3. ↑  טברנק, פאף של ז׳ו, באתר בנדקמפ.
פרש רומאי
**טורמה** (בלטינית: **Turma** – "להקה") הייתה יחידה צבאית בחילות הפרשים של הצבא הרומי והצבא הביזנטי.

הצבא הרומי בתקופת הרפובליקה התיכונה, התבסס בעיקר על חיל רגלים כבד, אולם לכל לגיון צורפו 300 פרשים. על פי פוליביוס הפרשים חולקו ל-10 טורמות על אחת בת שלושים איש. אנשי הטורמה היו בוחרים מביניהם שלושה דקוריונים שיפקדו עליהם. הבכיר מביניהם היה המפקד העליון, והשניים האחרים שימשו כסגניו.

לא ידוע על שינויים רבים שנערכו בחיל הפרשים הרומאי, זרוע זו נותרה הזרוע המוזנחת ביותר בצבא הרומי והרומאים העדיפו להשתמש בפרשים גאלים או נומידים. במהלך המאה ה-7, עבר הצבא הביזנטי רפורמות שנועדו לעקור את הבעיות שהיו בצבא הרומאי שהצבא הביזנטי ירש אותו. הצבא הביזנטי החל להתבסס על תמות. כל תמה (θέμα מחוז) היה אחראי על גיוס צבא שהיה אמור להגן על המחוז מפלישות האויב. הטורמה מתוארת כיחידה העיקרית של הצבא התמתי, אם כי הטורמות שילבו גם יחידות רגליות לפי הצורך.

הערות שוליים
------------

1. ↑  פוליביוס, ספר שישי, 25.

| יחידות צבאיות |
| --- |
| העת העתיקה | פלנקס • דקוריה • טורמה • מאניפולוס • קנטוריה • קוהורטה • לגיון • מורה |
| העת החדשה | חוליה • כיתה • צוות • מחלקה • פלוגה • גדוד • רגימנט • חטיבה (בריגדה) • אוגדה (דיוויזיה) • גיס (קורפוס) • ארמייה • קבוצת ארמיות • זירה • מטה כללי |
| יחידות בחיל הים וחיל האוויר | פלגה • שייטת • מספן • טייסת • כנף • בח"א • להק |
| יחידות בצה"ל | חטיבה מרחבית • אוגדה מרחבית • פיקוד מרחבי • המטה הכללי של צה"ל |
**בֶּנְצֶה פטר** (בהונגרית: **Péter Bence**; נולד ב-5 בספטמבר 1991) הוא מוזיקאי, פסנתרן, מלחין ומפיק מוזיקלי הונגרי.

הוא התפרסם בעיקר בעקבות ביצועי הפסנתר שלו לשיר "דספסיטו" ולשירים של מייקל ג'קסון, סיה וקווין, שזכו בלמעלה מ-500 מיליון צפיות ברשתות החברתיות.

מינואר 2012 ועד מרץ 2017 החזיק בשיא עולם המוכר על ידי ספר השיאים של גינס כ"פסנתרן המהיר בעולם", כשהקיש על קלידי הפסנתר 765 פעמים בדקה.

ביוגרפיה
--------

פטר החל ללמוד לנגן על פסנתר בגיל צעיר מאוד, וכבר בגיל 7 הלחין את הלחן הראשון שלו, שהושפע מסגנונם של מוצרט ושופן. בשנת 2002, בגיל 11, הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו של יצירות הפסנתר, "Green Music". בשנת 2008 הוציא את אלבומו השני, "Nightfall".

בשנת 2009 כתב את היצירה "Piano Piece Based on Fibonacci Sequence", המבוססת על סדרת פיבונאצ'י, וזו זכתה להד נרחב אצל פסנתרנים.

הוא התקבל לאקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בדברצן בעודו בבית הספר היסודי. לאחר הכשרתו במוזיקה קלאסית, בפסנתר ובקומפוזיציה בהונגריה, עבר לארצות הברית, ובשנים 2010–2015 למד במכללת ברקלי למוזיקה. בברקלי הוא למד וקיבל תואר ראשון ושני בקולנוע, במוזיקת קולנוע, ובפסנתר.

בשנות העשרה שלו החל לעסוק במוזיקת קולנוע, ויצירותיו הושפעו בעיקר מיצירותיו של ג'ון ויליאמס.

ב-14 בינואר 2012 שבר את שיא העולם בהקשות על קלידי פסנתר בדקה אחת, כשהקיש על קלידי פסנתר 765 פעמים בדקה, ושבר את השיא, שעמד על 669 הקשות. הוא החזיק בשיא עד מרץ 2017.

לפטר יש ערוץ יוטיוב מצליח, אותו החל להפעיל ב-19 במאי 2014. הסרטונים בערוץ צברו למעלה מ-126 מיליון צפיות (נכון לדצמבר 2019), ולמעלה מ-500 מיליון צפיות ברשתות החברתיות.

הוא התארח בתוכניות רדיו ואירוח רבות. הופעתו הגדולה ביותר הייתה ב-2017 בהייד פארק שבלונדון, בפני כ-50,000 איש.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בנצה פטר (באנגלית)
* בנצה פטר, ברשת החברתית פייסבוק

* בנצה פטר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* בנצה פטר, ברשת החברתית אינסטגרם

* בנצה פטר, סרטונים בערוץ היוטיוב

* בנצה פטר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* בנצה פטר, באתר MusicBrainz (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Berklee Student is World’s Fastest Pianist at berklee-blogs.com, access date 21 July 2015
2. ↑  Bence Peter: So haut der Turbo-Pianist für Michael Jackson in die Tasten at klatsch-tratsch.de, access date 21 July 2015
3. ↑  10 Impressive Broken World Records Involving Pianos, OnlinePianist, ‏2014-12-20 (באנגלית)
4. ↑  Pianist Peter Bence on breaking sound barriers, Limelight (באנגלית)
5. ↑  Steve Meacham, Peter Bence, the Usain Bolt of the keyboard, The Sydney Morning Herald, ‏2018-02-26 (באנגלית)
6. ↑  "We’d Like to Stick to the Point, Which, of Course, is Playing the Piano" – Interview with Hungarian Pianist Bence Péter, Hungary Today, ‏2018-02-06 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 6c950c03-0ecc-4944-aa21-2cc74945774d
* NLA: 35645513
* VIAF: 92985515
* WorldCat: viaf-92985515

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במטה הראשי של צבאות באופן כללי. אם התכוונתם למטה הכללי של צה"ל, ראו המטה הכללי של צה"ל.
**מטה כללי** (בראשי תיבות: **מטכ"ל**) הוא מרכז העצבים של הצבא המודרני ומהווה את המטה של המפקד העליון של הצבא. ברוב צבאות העולם מקובל להקים מטה מרכזי שיפקח על כל הכוחות המזוינים של אותה מדינה. בישראל המטה הכללי של צה"ל ממלא תפקיד זה. בארצות הברית קיים מטכ"ל לכל זרוע, ומעליהם מפקד המטות המשולבים.

קיומו של המטה הכללי נחשב לרוב למבדיל בין צבא (הכולל מטה כללי) לבין מיליציה. דבר זה גורם לעיתים לכך שגם ארגוני טרור (כגון החזית העממית לשחרור פלסטין) מחזיקים "מטה כללי" שאיננו קיים באופן מעשי. דוגמה אחרת ליחס זה הוא האיסור בחוזה ורסאי על גרמניה להחזיק מטה כללי וזאת על מנת למנוע את ארגון הצבא שלה (למעשה גם בתקופת רפובליקת ויימאר התעלמה גרמניה מחלק זה של ההסכם).

המטה הכללי של הכוחות המזוינים של ארצות הברית מורכב מראשי הזרועות השונים - צבא היבשה (US Army), חיל הנחתים (US Marine Corps), הצי (US Navy) ,חיל האוויר (US Air Force) וחיל החלל (US Space Force). מעל כל ראשי הזרועות נמצא יושב ראש המטות המשולבים, אשר כפוף ישירות לנשיא, שהוא על פי החוקה האמריקאית מפקדם העליון של כל הכוחות המזוינים באופן סמלי.

ראו גם
------

* סטאבקה - המטה הכללי של הצבא האדום
* המטה הכללי של צה"ל
* המטה הכללי הרוסי

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מטה כללי** |

* מטה כללי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| יחידות צבאיות |
| --- |
| העת העתיקה | פלנקס • דקוריה • טורמה • מאניפולוס • קנטוריה • קוהורטה • לגיון • מורה |
| העת החדשה | חוליה • כיתה • צוות • מחלקה • פלוגה • גדוד • רגימנט • חטיבה (בריגדה) • אוגדה (דיוויזיה) • גיס (קורפוס) • ארמייה • קבוצת ארמיות • זירה • מטה כללי |
| יחידות בחיל הים וחיל האוויר | פלגה • שייטת • מספן • טייסת • כנף • בח"א • להק |
| יחידות בצה"ל | חטיבה מרחבית • אוגדה מרחבית • פיקוד מרחבי • המטה הכללי של צה"ל |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007294977005171
* BnF: cb12652243t (data)
* LCCN: sh85007318
* NKC: ph349179

 |
**בריטון וילסון** (באנגלית: **Britton Wilson**; נולדה ב-13 בנובמבר 2000) היא אתלטית אמריקאית. אלופת עולם (יוג'ין 2022) בריצת שליחות 4x400 מטר ושיאנית אמריקה ובעלת התוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים בריצת 400 מטר באולם.

ביוגרפיה
--------

היא למדה והתאמנה באוניברסיטת טנסי ובשנת 2021 עברה לאוניברסיטת ארקנסו לאחר שסבלה מבעיות נפשיות.

### 2022

באליפות המכללות שנערכה ביוג'ין, אורגון ביוני 2022 היא זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 53.86 שניות. שבועיים לאחר מכן, באליפות ארצות הברית שנערכה אף היא ביוג'ין היא זכתה במדליית כסף בשיא אישי חדש של 53.08 שניות, אחרי סידני מק'לוכלין שקבעה שיא עולם חדש של 51.41 שניות ולפני שמיר ליטל (53.92 שניות).

#### אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית זהב, בריצת 4x400 מטר ביחד עם טליתה דיגס, אבי שטיינר וסידני מק'לוכלין בתוצאה של 3:17.79 דקות, לפני ג'מייקה (3:20.74 דקות) והממלכה המאוחדת (3:22.64 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 54.02 שניות.

### 2023

#### שיאנית אמריקה

באליפות המכללות באולם שנערכה באלבקרקי, ניו מקסיקו ב-11 במרץ 2023 זכתה וילסון במדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא אמריקה חדש של 49.48 שניות. התוצאה שקבעה היא התוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים אחרי שיא העולם הטרי בן 20 הימים של פמקה בול מהולנד (49.26 שניות) וטוב מהשיא הוותיק בן 41 שנים של ירמילה קרטוכווילובה מצ'כוסלובקיה (49.59 שניות).

בתחרות שנערעכה בבאטון רוז' לואיזיאנה ב-12 במאי אותה שנה היא קבעה שיא מכללות חדש של 49.40 שניות. בשלב הגמר היא שיפרה את שיאה והעמידה אותו על 49.13 שניות.

באליפות ארצות הברית שנערכה ביוג'ין ב-8 ביולי זכתה במדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.79 שניות, אחרי סידני מק'לוכלין-לברון שקבעה את תוצאת השנה בעולם של 48.74 שניות, ולפני טליתה דיגס (49.93 שניות).

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* ריצת 400 מטר: 49.13 שניות (2023), שיא מכללות
* ריצת 400 מטר משוכות: 53.08 שניות (2022)

### אולם

* ריצת 400 מטר: 49.48 שניות (2023), **שיא אמריקה**

קישורים חיצוניים
----------------

* בריטון וילסון, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 14716862

 |
**אלכסנדר אלכסנדרוביץ' וולקוב** (ברוסית: **Александр Александрович Волков**; ‏‏נולד ב־27 במאי 1948) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל כחבר צוות תחנת החלל סאליוט 7 ותחנת החלל מיר.

קורות חיים
----------

אלכסנדר וולקוב נולד בהורליבקה, אוקראינה הסובייטית.לאחר סיום בית הספר הוא התחיל לימודים בבית הספר לטייסי קרב בחרקיב ולאחר סיומו המשיך בשרות בחיל האוויר הסובייטי.

בשנת 1976 אלכסנדר וולקוב נכלל ביחידת הקוסמונאוטים. במהלך השנים הוא היה חבר צוות משנה של מספר משימות חלל.

בשנים 1985 אלכסנדר וולקוב שוגר לחלל בחללית סויוז T-14 לצד גאורגי גרצ'קו וולדימיר ואסיוטין. הם התחברו לתחנת החלל סאליוט 7 והיו מתוכננים לשהות בה חצי שנה במסגרת משלחת מס' 5. בתחילת אוקטובר ולדימיר ואסיוטין גילה לצוות שיש לו כאבים אך רק בסוף החודש הוחלט לדווח על כך לצוות קרקע. לאחר קבלת ייעוץ רפואי הוחלט להחזיר את הצוות לכדור הארץ לאחר 64 ימים בחלל.

בשנים 1988 אלכסנדר וולקוב שוגר לחלל בחללית סויוז TM-7 כמפקד צוות לצד סרגיי קריקליוב וז'ן-לו קרטיין. הם התחברו לתחנת החלל מיר. בתחנת החלל כבר פעלה משלחת מס' 3 בפיקוד ולדימיר טיטוב. וולקוב היה מפקד משלחת מס' 4 והחל הלכך העברת האחריות על תחנת החלל למשלחת החדשה. הם ביצעו מספר מחקרים לרבות פעילות חוץ רכבית. אלכסנדר וולקוב חזר לכדור הארץ כעבור 151 ימים.

בשנים 1991 אלכסנדר וולקוב שוגר לחלל בחללית סויוז TM-13 כמפקד צוות. לצד טוקטר אאובקירוב ופרנץ פיבק. לאחר עינה בתחנת החלל מיר הוא פעל כמפקד מפקד משלחת מס' 10. הם ביצעו מספר מחקרים לרבות פעילות חוץ רכבית. אלכסנדר וולקוב חזר לכדור הארץ כעבור 175 ימים וביצוע פעילות חוץ רכבית.

בשנת 1998] אלכסנדר וולקוב עזב את יחידת הקוסמונאוטים. הוא עבד במספר מקומות לרבות נשיא של ערוץ טלוויזיה. בשנת 2005 הוא מונה לראש המועצה של עיר הכוכבים.

בנו סרגיי וולקוב הוא קוסמונאוט רוסי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר וולקוב** בוויקישיתוף
* תקציר נתונים באתר ספייספאקטס
* נתונים מאנציקלפדיית החלל
* ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס (ברוסית)
* ביוגרפיה מפורטת (ברוסית)
* אלכסנדר וולקוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2019120691
* VIAF: 162149294111580520895
* WorldCat (עם VIAF): 162149294111580520895

 |
**טימותי ז'וזף פמבלה** (בצרפתית: **Timothée Joseph Pembélé**; נולד ב-9 בספטמבר 2002 בבמון-סור-אוי שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת ז'ירונדן דה בורדו, בהשאלה מפריז סן ז'רמן.

קריירת מועדונים
---------------

### פריז סן ז'רמן

פמבלה גדל במחלקת הנוער של פריז סן-ז'רמן מליגת העל הצרפתית. ב-28 בנובמבר 2020 ערך פמבלה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כששיחק 90 דקות והבקיע שער עצמי בתיקו 2-2 נגד ז'ירונדן דה בורדו במסגרת המחזור ה-12 בליגה לעונת 2020/2021. ב-9 בדצמבר ערך פמבלה את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשהחליף את אלסנדרו פלורנצי בדקה ה-80 בניצחון 1–5 על איסטנבול בשאקשהיר במסגרת המחזור השישי בשלב הבתים לעונת 2020/2021. ב-23 בדצמבר הבקיע פמבלה את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–4 על שטרסבורג במסגרת המחזור ה-17 בליגה. בסך הכל ערך פמבלה שש הופעות ליגה בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת של פריז סן-ז'רמן, והבקיע שער אחד.

### ההשאלה לז'ירונדן דה בורדו

ב-10 באוגוסט 2021 הושאל פמבלה לז'ירונדן דה בורדו מליגת העל הצרפתית למשך עונה אחת. ב-15 באוגוסט ערך פמבלה את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד אולימפיק מרסיי, בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, במסגרת המחזור השני בליגה לעונת 2021/2022.

קריירה בינלאומית
----------------

פמבלה נכלל בסגל האולימפי של צרפת לטורניר הכדורגל באולימפיאדת טוקיו 2020, וערך הופעה אחת בטורניר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טימותי פמבלה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  - Officiel : Le PSG laisse filer un autre jeune ! באתר Le 10 Sport, ‏ 10 באוגוסט 2021 (בצרפתית)

| **נבחרת צרפת – אולימפיאדת טוקיו 2020** |
| --- |
| 1 ברנדורי • 
2 קלולו • 
3 באר • 
4 פמבלה • 
5 גלין • 
6 טוסאר • 
7 נורדין • 
8 לה פי • 
9 אמבוקו • 
10 ז'יניאק • 
11 סבאנייה • 
12 בקה בקה •
13 מישלין • 
14 תובאן •
15 סאנאן •
16 באייץ' •
17 קאסי •
18 קולו •
19 דוקורה •
20 ליהדג'י •
22 ברטו •
מאמן: ריפולי | צרפתצרפת |