recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכינוי לעם ישראל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו עם הספר (פירושונים).
**עם הספר** הוא כינוי לעם ישראל, עמו של ספר הספרים, הוא התנ"ך.שרשום בו רק ישראל והיא תנצח!!!

מקור הכינוי בקוראן, שם מצוין **אהל אל-כִּתאב أهل الكتاب** (בתרגום מילולי: אנשי הספר) ככינוי ליהודים, לנוצרים ולסביאים. על-פי הקוראן, היהדות והנצרות מבוססות על ספרים שכללו דברי אלוהים חיים, אך היהודים והנוצרים שיבשו את המסר האלוהי בספרים האלה. מדברי הקוראן האלה נגזר היחס ליהודים ולנוצרים באסלאם - מחד גיסא אין מצווה לאסלם אותם, אולם מאידך, אסור ללכת בדרכיהם. ל"אנשי הספר" יש זכות לשבת בקרב המוסלמים כל עוד הם מקבלים על עצמם את השלטון המוסלמי. בתקופות מסוימות בהיסטוריה המוסלמית נחשבו גם הזורואסטרים חלק מ"אנשי הספר", כל זאת בניגוד לעובדי שאר הדתות, המוגדרים כעובדי עבודה זרה.

על הזיקה העזה שבין הספר לעם הספר כתב גרשם שלום:

> 
> העם היהודי, שמצד הווייתו הביולוגית כמעט שלא היה ראוי לתשומת-לב יותר מאיזשהו עם אחר מעמי המזרח הקדום שכבר מזמן נכחדו ועברו מן העולם, הופיע בזירת ההיסטוריה ביחד עם הספר שלו. העם והספר כרוכים היו בתודעה העצמית של היהודים ובתודעת העולם.
> 
> 
> 
> — גרשם שלום, **עוד דבר**, עם עובד, 1989, עמ' 160
> 

הביטוי "עם הספר" זוכה לשימוש נרחב בקרב דוברי עברית, ולעיתים מצביע על ציפיות לאוריינות מעם זה. כך, למשל, דבריו של שר החינוך, זלמן ארן:

> 
> זו בושה וחרפה ש'עם הספר' כולל אנשים אנלפבתיים וכי עלינו למחוק את הכתם הזה מעלינו. הדבר יועיל לא רק לחיבור בין הקהילות השונות של יהודים בישראל, אלא גם לחיבור בין דור ההורים לדור הילדים.
> 
> 
> 
> 

יש המשתמשים בביטוי זה לא במשמעותו המקורית, המתייחסת אל ספר הספרים, אלא במשמעות של אהבת ספרים (ואהבת הדעת הנובעת ממנה) בכלל. 

מפעלים אחדים בחרו את הביטוי "עם הספר" כשמם, ובהם:

* הוצאת הספרים "עם הספר"
* סדרת הספרים "עם הספר" של הוצאת ידיעות אחרונות.

לקריאה נוספת
------------

* גרשם שלום, "עם הספר", בספרו **עוד דבר**, עם עובד, 1989, עמ' 161-153.
* מאיר אוריין, **האם אנחנו עם הספר?**, ואם בגבורות, ירושלים, תשל"ד, עמ' 45-33.
**ספרטקיאדה** (ברוסית: **Спартакиада**) היה אירוע ספורט עממי שנערך בברית המועצות ובמדינות הגוש המזרחי בתקופת המלחמה הקרה.

מתחילה נועדה הספרטקיאדה (שנקראה על שם ספרטקוס, מנהיג מרד העבדים נגד רומא) להוות תחרות בין מועדוני ספורט פרו-קומוניסטיים בגרמניה. לאחר מכן משנת 1928 נערכו תחרויות בשם זה בברית המועצות ונועדו להוות תחלופה לתנועה האולימפית, שברית המועצות לא נטלה בה חלק, תחילה בשל חרם הוועד האולימפי הבינלאומי ולאחר מכן ביוזמת ברית המועצות עצמה בשל חילוקי דעות אידאולוגיים (ראו - שערוריות ומחלוקות במשחקים האולימפיים). 

נערכו מספר תחרויות בשם 'ספרטקיאדה': בקרב הכוחות המזוינים של ברית המועצות, תנועות הנוער הצבאיות, ההסתדרויות ובקרב עמי ברית המועצות, שנערכה משנת 1956 ועד להתפרקות ברית המועצות ב-1991. ספרטקיאדה נערכה גם במדינות קומוניסטיות אחרות כדוגמת גרמניה המזרחית, הרפובליקה העממית של פולין, הרפובליקה העממית של בולגריה וצ'כוסלובקיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ספרטקיאדה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ספרטקיאדה (ברוסית)
* תולדות הספרטקיאדה באתר spartakiada.org (ברוסית)
* מדליות ועיטורים, קטלוג באתר smsport (ברוסית)
פירוש נוסף ערך זה עוסק באי באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו האי דיוויד.

אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה, העוסק באי בארץ המלכה מרי שבאנטארקטיקה, עם הערך "דוד (אי, אנטארקטיקה)", העוסק באי בארץ הנסיכה אליזבת שבאנטארקטיקה.

**האי דייוויד** (באנגלית: **David Island**) הוא אי מכוסה קרח, הממוקם למול חופי חצי האי דייוויס, במדף הקרח שקלטון, בארץ המלכה מרי, שבבאנטארקטיקה.

אורכו של האי 16 קילומטרים, ורוחבו של האי 10 קילומטרים.

חופי האי הם חופים סלעיים החשופים מקרח.

מצפון לאי דייוויד מצויים סלעי בולדווין.

היסטוריה
--------

### גילוי האי

האי התגלה בנובמבר 1912 על ידי קבוצת הבסיס המערבי (Western Base party) של משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה (AAE) שחקרה את אנטארקטיקה בפיקודו של דאגלס מוסון.

### מקור השם

שמו של האי ניתן לו על ידי מוסון.

מוסון קרא לאי על שם פרופסור סר ט.וו. דייוויד האנט (T.W. David Hunt), שהיה חבר בוועדה המייעצת למשלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה (AAE).

קישורים חיצוניים
----------------

* אי הפסחא, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: sh85040596

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במיליצייה של האוסטאשה בקרואטיה בעת מלחמת העולם השנייה. אם התכוונתם לארגון גזעני אמריקאי, ראו הלגיון השחור.

**הלגיון השחור** (בסרבו-קרואטית: **Crna legija**, בסרבית קירילית: **Црна легија**) הייתה מיליציה של האוסטאשה בהיקף של רגימנט אשר פעלה במדינת קרואטיה העצמאית והשתתפה באקציות במהלכן נעצרו יהודים מבוסניה ככלל ומסרייבו בפרט. הלגיון השחור ביצע מעשי טבח בסרבים ונטלו חלק בקרבות נגד הפרטיזנים של טיטו.

הלגיון השחור הוקם באפריל 1941 על ידי חברי אוסטאשה. לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והקמת מדינת קרואטיה העצמאית מנה הלגיון השחור כ-800 נושאי נשק, מרכז פעילותו היה בסרייבו והוא עסק בפעילות ביטחון פנים ורדיפת יהודים וסרבים. באוגוסט מונה יורה פראנצטיץ' למפקד "הלגיון השחור". באוגוסט הוחל באקציות בכל רחבי בוסניה ובראשית ספטמבר בסרייבו עצמה. ב-4 בספטמבר1941 לפנות בוקר נעצרו 500 מיהודי העיר וגורשו למחנה הריכוז קרושצ'יצה. משם הועברו הגברים ליאסנובאץ, והילדים והנשים למחנה לובורגראד. יורה פראנצטיץ' פיקד על האקציה אשר בוצעה על ידי אנשי "הלגיון השחור". בהמשך, ביצעו אנשי "הלגיון השחור" מעשי טבח באוכלוסייה הסרבית ברחבי בוסניה ותקפו את מעוזי הפרטיזנים של טיטו והצ'טניקים. חברי הלגיון היו ברובם קרואטים ומוסלמים ממזרח בוסניה.

בדצמבר 1944 שולבו אנשי "הלגיון השחור" באוגדת הרגלים ה-5 של צבא מדינת קרואטיה העצמאית ובמאי 1945 הוא פורק סופית. מקצת מחברי "הלגיון השחור" אשר נפלו בשבי הפרטיזנים הוצאו להורג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הלגיון השחור** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  מנחם שלח, ‏שואת יהודי יוגוסלביה - הקהילות בסרביה וקרואטיה, **פעמים** 27, תשמ"ו 1986(הקישור אינו פעיל)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 142153409710641580479
* WorldCat: viaf-142153409710641580479

 |
**שמואל לרר**, או בשמו הפרטיזני **ווֹיוֹ טוֹדוֹרוֹבִיץ'** (בסרבו-קרואטית: **Vojo Todorović**, בסרבית קירילית: **Војо Тодоровић**; ‏12 במרץ 1914, מוסטר, האימפריה האוסטרו-הונגרית - 3 באוקטובר 1990, בלגרד, יוגוסלביה) היה פרטיזן יוגוסלבי, חבר במפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה וגנרל בצבא העממי היוגוסלבי.

ביוגרפיה
--------

לרר נולד ב-1914 במוסטר. גדל בסרייבו למשפחה יהודית ממעמד הפועלים. סיים תיכון ב-1933, ולאחר מכן למד וטרינריה ואגרונומיה בזאגרב. באוקטובר של אותה שנה הפך לחבר בתנועת הנוער הקומוניסטית, ושנה לאחר מכן חבר במפלגה. לצד הפעילות הקומוניסטית היה חבר גם בארגונים היהודים. ב-1936 הוא נעצר בחשד לפעילות נגד השלטון, אך שוחרר עקב חוסר ראיות. ב-1937 נסע לספרד ולחם במלחמת האזרחים במסגרת הבריגדות הבינלאומיות לצד הרפובליקאים. לאחר הפסדם במלחמה הוא נכלא במחנה ריכוז בצרפת. ב-1941 הוברח מהמחנה בפקודת המפלגה ושב ליוגוסלביה תחת כיבוש מדינות הציר.

ביוגוסלביה הוא הקים את המחתרת האנטי-פשיסטית בבוסניה, ועלה לדרגת מפקד אוגדה. ב-1942 הוא פקד על מבצע לשחרור אזור אגמי פליטביצה. הכוחות השונים בפיקודו כבשו ערים מרכזיות בבוסניה, חדרו לעומק השטח בשליטת הגרמנים ושבו אלפי חיילים גרמנים. במבצע נודע באוגוסט 1943 כבשו חייליו את שדה התעופה "ראיילובאץ" ליד סראייבו, והשמידו על הקרקע 34 מטוסי אויב. שלושת אחיו נספו בהיותם פרטיזנים, שניים מהם נפלו בקרב ואחד מהם נרצח במחנה ההשמדה יאסנובאץ.

לאחר המלחמה זכה לעיטור "גיבור יוגוסלביה". טודורוביץ' כיהן כסגן ראש המטה הכללי של הצבא ובהמשך, פיקד על המחוזות הצבאיים ה-3 וה-4. הוא כיהן כחבר המטה הכללי של חיל היבשה היוגוסלבי (אנ'). ב-1965 מונה לחבר ועדת הביקורת של המפלגה הקומוניסטית וב-1967 מונה לחבר מועצת הפדרציה היוגוסלבית (Савет федерације). בין 1958 ל-1969 השתתף בצוות העריכה של האנציקלופדיה הצבאית של יוגוסלביה. טודורביץ' הגיע לדרגת גנרל-פּוּקוֹבְנִיק וב-1974 סיים את שירותו הצבאי.

וויו טודורוביץ' נפטר ב-1990, ונקבר בשדרת גיבורי העם בבית העלמין החדש בבלגרד.

לקריאה נוספת
------------

* מנחם שלח (עורך), **תולדות השואה - יוגוסלביה**, יד ושם, תש"ן, עמ' 438

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וויו טודורוביץ'** בוויקישיתוף
* וויו לרר - טודורוביץ, באתר ארכיון בית לוחמי הגטאות
* שמואל לרר וויה טודרוביץ', באתר ארגון הפרטיזנים, לוחמי המחתרות ומורדי הגיטאות
* מפקד של יחידת מחץ פרטיזנית שהשמידה 34 ממטוסי האויב, באתר ההתנגדות היהודית בשואה

הערות שוליים
------------

1. ↑  דרגת גנרל פוקובניק בצבא יוגוסלביה מקבילה לדרגת קולונל-גנרל והיא דרגת ביניים בין גנרל למרשל (אנ').
2. ↑  Benjamin Ginsberg, **How the Jews Defeated Hitler: Exploding the Myth of Jewish Passivity in the Face of Nazism**, Rowman & Littlefield, 2013, pp. 111-112
3. ↑  מנחם שלח, שואת יהודי יוגוסלביה - הקהילות בסרביה וקרואטיה, באתר יד יצחק בן-צבי, אוחזר ב-16 באוקטובר 2023.

| גנרלים יהודים בצבא יוגוסלביה יוגוסלביהיוגוסלביה |
| --- |
|  | מישה דאנון • אנדריה דיאק • ארווין זלצברגר • וויו טודורוביץ' • מירקו לוי • סלומון לוי • מירקו נחמיאס • איזידור פאפו • רוזה פאפו • משה פיאדה • הרברט קראוס • סולומון רומנו • בנו רוסו • סטייפן שטיינר |  |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb11538012q (data)
* ISNI: 0000 0003 9053 1843
* NTA: 260652164
* VIAF: 10155767285727761108
* WorldCat: viaf-10155767285727761108

 |
**אבישי לוי** (נולד ב-2 בדצמבר 1963) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל, בתפקידו האחרון כיהן כראש להק המודיעין בחיל האוויר. לאחר שחרורו כיהן כמנכ"ל אוויס ישראל.

ביוגרפיה
--------

לוי התגייס לקורס טיס ב-1982 אותו סיים ב-1984 במגמת קרב. שירת כטייס סקייהוק, כטייס כפיר בטייסת 113 וכטייס F-15. ב-1996 מונה למפקד טייסת 117, טייסת מטוסי F-16C וב-1998 למפקד טייסת 105, טייסת F-16C/D. בשנת 2004 מונה למפקד בסיס רמון, כיהן בתפקיד בתקופת מלחמת לבנון השנייה. ביולי 2007 מונה לראש להק המודיעין של חיל האוויר, כיהן בתפקיד במהלך מבצע עופרת יצוקה. פעולות נוספות שיוחסו לחיל האוויר בתקופת כהונתו היו תקיפת הכור הגרעיני בסוריה בספטמבר 2007 ותקיפות בסודאן של משלוחי נשק מאירן ב-2009. בספטמבר 2010 סיים את תפקידו כראש הלהק.

לוי נמנה עם ארבעה קצינים בכירים לשעבר בצה"ל (יחד עם הרמטכ"ל לשעבר גבי אשכנזי, ראש אגף המודיעין עמוס ידלין ומפקד חיל הים אלי מרום), שהועמדו בטורקיה למשפט שלא בנוכחותם, באשמות של הסתה להרג, ניסיון לרצח בכוונה תחילה וגרימת חבלה, על רקע מעורבותם בתקרית המשט לעזה ב-2010, במהלכה נהרגו תשעה ממשתתפי המשט ונפצעו אחרים. התביעה נסגרה ב-2016 בעקבות הסכם בין ממשלת ישראל לממשלת טורקיה.

לאחר שחרורו הקים חברה בתחום הייעוץ האסטרטגי והצבאי, מכהן כדירקטור בחברת rsl electronics הנסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב. ב-2014 מונה לסמנכ"ל האפטר-סייל של חברת UMI יוניברסל מוטורס ישראל (יבואנית מכוניות ג'נרל מוטורס לישראל) ואחראי על המיזוג עם אוויס ישראל. ביוני 2016 מונה למנכ"ל אוויס ישראל. הוא שימש בתפקיד עד ספטמבר 2018. בתחילת 2019 מונה לדירקטור בחברת אלדן ובאוגוסט 2019 מונה למשנה למנכ"ל.

לוי בעל תואר ראשון מאוניברסיטת אלבמה בארצות הברית ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב. נשוי ואב לשלושה.

קישורים חיצוניים
----------------

* ראש חדש במודיעין, אתר חיל האוויר, 7 בספטמבר 2010.
* "אנו עוסקים בהכנה מודיעינית של שדה הקרב", בטאון חיל האוויר גיליון 184, ‏ 31 בדצמבר 2008.

הערות שוליים
------------

1. ↑  רויטרס, פרשת המרמרה בטורקיה ייפתח המשפט נגד גבי אשכנזי, באתר הארץ, 5 בנובמבר 2012.
2. ↑  רויטרס‏, סוף לפרשה: בית המשפט בטורקיה סגר את תביעת קורבנות המרמרה, באתר וואלה!‏, 09 בדצמבר 2016
3. ↑  מנכ"ל חדש לאוויס: אבישי לוי, סמנכ"ל השירות והחלפים ב-UMI, באתר כלכליסט

| ראשי להק המודיעין בחיל האוויר |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| שרגא ינאי • נתן כהן • משה הורביץ • גדעון אלרום • יוסף רענן • בנימין אימבר • ישראל שנן • זאב לירון • ישעיהו ברקת • שמואל שפר • רפי הר-לב • עמוס לפידות • חיים נוה • עודד ארז • ראובן איל • רן גורן • גיורא גורן • ישראל בהרב • יואל פלדשו • אבנר נווה • גדעון אילת • יוסף גונן • עמוס ידלין • יצחק (איציק) בן ששון • עידו נחושתן • אילן ברעם • רם שמואלי • אבישי לוי • יעקב שהרבני • ניצן בן-סירה • אורי אורון • אמיר גת • ת' |

 |

| מפקדי בסיס רמון  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| יהודה קורן • גיורא רום • אביאם סלע • בנימין צינקר • עמירם אליאסף • עופר לפידות • חיים גופן • אבי מאור • שלמה שש • אמיר אשל • נמרוד שפר • אבישי לוי • זיו לוי • טל קלמן • אורי זייפרט • פלג ניאגו • עודד כהן • גלעד קינן • יותם סיגלר • ג' |

 |
**הדחיפה של פארדו** הייתה תמרון אווירי שבוצע על ידי קפטן בוב פארדו (באנגלית: John R. "Bob" Pardo) וסרן סטיב ויין במטרה לדחוף את מטוס הפנטום של בן הזוג שלהם שנפגע קשות במסגרת מבצע רעם מתגלגל במהלך מלחמת וייטנאם.

היסטוריה
--------

מטוס פנטום F-4D של כנף 8 בבסיס חיל האוויר התאילנדי
מבנה של זוג מטוסי פנטום F-4D מטייסת הקרב 433 של כנף הקרב 8 בבסיס אובון של חיל האוויר התאילנדי המלכותי ונשלח לתקיפת מפעל פלדה בצפון וייטנאם, צפונית להאנוי במרץ, 1967. הטייסים במבנה היו קפטן בוב פארדו שטס יחד עם סרן סטיב ויין ובן המבנה שלו קפטן ארל אמאן, שטס יחד עם סרן רוברט יוטון.

ב-10 במרץ 1967, השמים היו נקיים לטובת ביצוע יעף הפצצה, אך שני מטוסי הפנטום F-4 2 נפגעו מאש נ"מ. המטוס של אמאן ספג את הפגיעה הקשה יותר. מכל הדלק שלו נפגע והוא החל לאבד דלק במהירות. לא היה לו מספיק דלק כדי לבצע תדלוק אווירי מעל לאוס.

כדי למנוע את נטישתם של אמאן ויוטון מעל שטח אויב, פארדו החליט לנסות לדחוף את המטוס. ראשית, ניסו פארדו וויין לדחוף את המטוס באמצעות תא המצנח של המטוס הפגוע, אך זרימה טורבולנטית חיבלה במאמציהם.

וו עצירה של מטוס פנטום 2 F-4C אמריקאי
בניסיון השני, פארדו וויין ניסו להשתמש בוו העצירה של אמאן כדי לדחוף את המטוס. הפנטום עוצב במקור כמטוס של חיל הים, כך שהיה מצויד בוו עצירה כבד על מנת לנחות על נושאות מטוסים. אמאן הוריד את וו העצירה שלו ופארדו טס מאחוריו עד שהוו היה מול החלק הקדמי של החופה של פארדו. אמאן כיבה את שני מנועי ה-J79 שלו. פעולת ההצלה צלחה - שיעור השקיעה פחת משמעותית. על פארדו היה להמשיך ולייצב את מיקום מטוסו, כאשר וו העצירה החליק מהחופה בכל 15 עד 30 שניות. בנוסף, פארדו התמודד עם אש באחד ממנועיו שלו ולבסוף כיבה אותו. במשך 10 הדקות שנותרו לטיסה, פארדו השתמש במנועו היחיד כדי להנמיך באיטיות את שני המטוסים.

המטוסים הגיעו למרחב האווירי של לאוס בגובה 6,000 רגל (1,800 מטר), כאשר הדלק הולך ואוזל מהמטוס של פארדו הדוחף את מטוסו של אמאן לאורך כמעט 88 מייל. בפוטנציאל הנוכחי, נותרו להם כ-2 דקות טיסה. הצוותים בשני המטוסים נטשו את מטוסיהם בבטחה, התחמקו מלכידה מעל שטח אויב ונאספו על ידי מסוקי חילוץ.

בתחילה, פארדו וויין ננזפו על כך שלא הצילו את מטוסם. אולם ב-1989, הצבא בחן מחדש את המקרה והעניק לפארדו ולוויין את עיטור כוכב הכסף על הפעולה, יותר משני עשורים לאחר שארעה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פנטום F-4
* מירי פרקס, ‏לא תאמינו מה אפשר לעשות עם קולב וסלוטייפ: האלתורים הכי מדהימים בהיסטוריה, באתר ‏מאקו‏, 12 בספטמבר 2014
* ניצן סדן, הדחיפה של פארדו: תמרון מטורלל תחת אש - ואחוות לוחמים בשחקים, באתר כלכליסט

הערות שוליים
------------

1. 1 2  John L. Frisbee,Valor: Pardo's Push, מגזין חיל האוויר האמריקאי, אוקטובר 1996
2. 1 2  Steve Smith,, הדחיפה של פארדו, דצמבר 1996, פורסם על ידי חיל האוויר האמריקאי
3. ↑  American Heroes: Pilots of Rolling Thunder,, הדחיפה של פארדו, 5 במרץ 2009, Fox News
4. 1 2  Boeing,Pardo's Push, Boeing, 14 בדצמבר 2008
5. ↑  Davies, Peter E., עמ' 43, 2004, Osprey Publishing, isbn: 978-1-84176-656-0
סמליל הבנק הקודם
**בנק פועלי אגודת ישראל** (בקצרה: **בנק פאג"י**) היה בנק בישראל שנוסד על ידי איחוד שתי קופות מילווה של תנועת פועלי אגודת ישראל מתל אביב ומחיפה, הבנק נועד לשרת בעיקר את הציבור החרדי והדתי לאומי.

בשנת 2015 מוזג אל תוך הבנק הבינלאומי והפך למערך פאגי.

היסטוריה
--------

הבנק הוקם בשנת 1977 והיה בבעלות משותפת של הבנק הבינלאומי (65%) והסתדרות פועלי אגודת ישראל, גופים הקשורים לה ואנשים פרטיים מקרב חברי התנועה (35%). בעת ייסודו היו לבנק שלושה סניפים שהתבססו על סניפי קופות מלווה וחסכון של פועלי אגודת ישראל בתל אביב ובחיפה. הקופה התל אביבית נוסדה בסוף שנת 1936 והצטרפה בראשית 1938 לברית הפיקוח של הקואפרציה האשראית בארץ ישראל. הקופה החיפאית נוסדה גם היא באותו זמן.

עם השנים גדל חלקו של הבינלאומי עד כדי 68.68% מהון המניות ומזכות ההצבעה בבנק. בשנת 2010 רכש הבנק הבינלאומי את כל מניות המיעוט של הבנק, שנהפך לחברה בת בבעלות מלאה של הבנק בבינלאומי. לאחר מכן עזבו את דירקטוריון הבנק היו"ר אברהם ורדיגר וכל חברי הדירקטוריון שהיו מזוהים עם פועלי אגודת ישראל, במקומם מונו אנשי הבנק הבינלאומי. לבנק היו סניפים ברחבי ישראל, בעיקר בריכוזים של אוכלוסייה חרדית בירושלים ובבני ברק. בתחילת 2013 נפתח הסניף ה-23 שלו בשכונת רמות אלון בירושלים.

ביוני 2015 פורסמה הודעה לתקשורת על כך שדירקטוריון הבנק הבינלאומי אישר את מיזוג הבנק אל תוך הבנק הבינלאומי. המיזוג בוצע בפועל ב-31 בדצמבר 2015 אל תוך הבנק הבינלאומי והפך למערך פאגי המתמקד בציבור החרדי והדתי לאומי.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בנק פועלי אגודת ישראל
* בנק פאג"י מציג: כנס לגברים בלבד, באתר ynet, 7 בדצמבר 2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  בנק חדש לפועלי אגודת ישראל, דבר, 26 בינואר 1978
2. ↑  מענק מיוחד, מעריב, 20 בינואר 1978
3. ↑  בקופת מלוה וחסכון של פועלי אגודת ישראל בתל אביב, הצופה, 14 באוגוסט 1942
4. ↑  ישיבת המועצה של המרכז, הצופה, 1 במרץ 1938
5. ↑  חיפה, הצופה, 7 בפברואר 1938
6. ↑  יוסי ניסן, ‏הבעת אמון: הבנק הבינלאומי מגבש תכנית לרכישת מניות פאג"י, באתר גלובס  
עירן פאר, ‏הבינלאומי מתקדם לרכישת האחזקה המלאה בפאג"י, באתר גלובס, 24 בינואר 2010
7. ↑  בנק פאג"י פתח סניף חדש בקניון רמות, אתר קוקר, 3 בפברואר 2013
8. ↑  אליצפן רוזנברג, הבנק הבינלאומי ממזג את בנק פאג"י ויובנק, באתר ynet, 17 ביוני 2015
**טל גרנות-גולדשטיין** (נולדה ב-1977) היא מנכ"לית קבוצת HOT.

ביוגרפיה
--------

טל גרנות-גולדשטיין נולדה ב-1977 בפתח תקווה. שירתה בחיל האוויר בחדר המבצעים בטייסת מסוקים. היא בוגרת תואר ראשון במנהל עסקים מהמכללה למנהל.

היא עבדה בחברת אינטרנט זהב כנציגת מכירות, ולאחר מכן ניהלה את חטיבת המכירות של החברה. בשנת 2005 התמנתה לסמנכ"לית משאבי אנוש בחברה והייתה שותפה להליך המיזוג בין החברות 012 סמייל ואינטרנט זהב.

בשנת 2012 מונתה למנכ"לית חברת "אנטריפוינט מערכות" העוסקת בהקמה ותחזוקה של תשתיות מחשוב ארגוניות.

במאי 2015 החלה את עבודתה ב-HOT כראש חטיבת הלקוחות ומשנה-למנכ"ל. בתפקיד זה ניהלה את מחלקות השיווק, שירות הלקוחות והמכירות, שהיו כפופות עד אז למנכ"ל אילן צחי. צחי התפטר מתפקידו באוגוסט 2015 וגרנות-גולדשטיין החליפה אותו. מינויה למנכ"לית עורר מורת רוח בקרב מספר סמנכ"לים בחברה, והם התפטרו מתפקידם.

כאשר מונתה לתפקיד מנכ"לית החברה קיבלה גרנות-גולדשטיין משכורת נמוכה יותר מהמנכ"ל הקודם, מה שעורר ביקורת תקשורתית על אפליית נשים, אך לאחר ארבעה חודשים, בהם הובילה שינויים משמעותיים בחברה, הושווה שכרה לזה של קודמה בתפקיד. כמו כן קיבלה מענק שנתי, ובסך הכל משכורתה של גרנות-גולדשטיין בשנת 2016 הסתכמה ב-3.2 מיליון ש"ח.

בספטמבר 2016 הובילה מהלך שבו חתמה החברה על הסכם שידור לתכני רשת HBO האמריקאית, בהם הסדרות "הסופרנוס", "הסמויה", "עמוק באדמה", "משחקי הכס" ו"וסטוורלד".

בפברואר 2017 יזמה פתיחת מוקד שירות חדש באשדוד, אליו גויסו 150 עובדים חדשים.

במרץ 2017 הכריזה על מותג טלוויזיה חדש בשם "Next" המספק חבילת תכנים לצפייה באמצעות מחשב, סמארטפון או טאבלט.

בכתבת דיוקן ב"ידיעות אחרונות" ציינו מנהלי חברת HOT את הצמיחה בחברה במספר מדדים מאז כניסתה של גרנות-גולדשטיין לתפקיד, ואחד מהם אמר: "טל הצליחה לחולל מהפך מדהים. אני 25 שנה בעולם הטלקום ומעולם לא ראיתי דבר כזה - נעצרה נטישת הלקוחות, ההכנסות חזרו לצמוח, החברה פיתחה תכנים וסדרות חדשים, השיקה ממיר חדש ועוד. מהפך השירות שנעשה כאן עוד יילמד. במושגים עולמיים הוט היום היא סטארט-אפ קטן, אבל היא מאוד גדולה במושגים של מה שניתן ללמוד ממנה."

גרנות-גולדשטיין נשואה ואם לשניים. היא מתגוררת ברמת השרון.

קישורים חיצוניים
----------------

* הנשים המשפיעות 2016, באתר "פורבס ישראל", 31 ביולי 2016
* ישראל וולמן, "נשים צריכות לדעת שאין תקרת זכוכית", באתר ynet, 23 בדצמבר 2016
* גד פרץ, ‏טל גרנות-גולדשטיין: "הוט כיום בתקופה הכי טובה בעשור האחרון", באתר גלובס, 25 במאי 2017
* אתר למנויים בלבד  נווית זומר, אודי עציון, כך שורדים את המשבר, באתר "ידיעות אחרונות", 7 באוגוסט 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  טל גרנות-גולדשטיין, באתר כלכליסט
2. ↑  נורית דברת, ‏מה קרה בהוט לאחר מינוי מנכ"לית בת 38?, באתר גלובס, 13 באפריל 2016
3. ↑  אתר למנויים בלבד אמיתי זיו, HOT איבדה 13 אלף לקוחות טלוויזיה ב-2016, ההכנסות צמחו ב-2%, באתר TheMarker‏, 8 במרץ 2017
4. ↑  אלירן מלכי, מכה לפרטנר: HBO חתמה על הסכם עם HOT, באתר כלכליסט, 12 בספטמבר 2016
5. ↑  הוט מגייסת 150 נציגים למוקד שירות חדש באשדוד, באתר "ספונסר", ‏16 בפברואר 2017
6. ↑  אמיתי זיו, נלחמת בנטישה: HOT משיקה מוצר טלוויזיה אינטרנטי - בלי ממיר, חבילה מוזלת, באתר הארץ, 27 במרץ 2017
7. ↑  ישראל וולמן, "נשים צריכות לדעת שאין תקרת זכוכית", באתר ynet, 23 בדצמבר 2016
8. ↑  50 הנשים המשפיעות של ישראל 2021: טל גרנות־גולדשטיין, באתר גלובס
ענבים המיועדים ליין קרח, קפואים בעודם על הגפן
**יֵין קרח** הוא סוג של יין קינוח המופק מענבים אשר קפאו בעודם על הגפן. בתהליך קופאים המים הנמצאים בענב, בעוד הסוכרים ומוצקים מומסים אחרים אינם קופאים, ולכן לאחר סחיטת הפרי (בעודו קפוא) ניתן להפיק יין מרוכז ומתוק. יין קרח מאופיין במתיקות מרעננת, המאוזנת בחמיצות גבוהה יחסית.

מכיוון שכמויות קטנות יחסית של ענבים קפואים מופקות מדי בציר, מחירו של יין קרח הוא לרוב יחסית גבוה. קנדה וגרמניה הן יצרניות יין הקרח הגדולות בעולם. כ-75% מיין הקרח הקנדי מיוצר במדינת אונטריו.

היסטוריה
--------

קיימות עדויות היסטוריות לכך שיין הופק מענבים קפואים בידי הרומאים, בתחילת המאה הראשונה לספירה, אולם ייתכן והיה מדובר ביין מצימוקים שנבצרו לאחר שקפאו.

האמונה הרווחת היא שיין קרח בתקופה המודרנית הופק לראשונה בפרנקוניה שבגרמניה בשנת 1794. בשנת 1830 תועד לראשונה בציר ענבים שיועדו ליין קרח. לאחר חורף קר מאוד, מספר חקלאים גרמניים השאירו את הענבים לקפוא על הגפן, על-מנת להשתמש בהם כמספוא. כאשר הבחינו החקלאים כי התירוש המופק מהענבים הקפואים הוא מתוק במיוחד, הענבים נסחטו להפקת יין קרח.

לאורך המאה ה-19 ועד 1960, בצירים אשר אפשרו הפקת יין קרח היו נדירים בגרמניה, ובמהלך המאה ה-19 ישנו תיעוד ל-6 שנים כאלו בלבד.

בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20, החלו גם יקבים בקנדה לייצר יין קרח, מענבים מזן וידאל. תנאי הקור בחורף הקנדי מאפשרים ייצור של יין קרח מדי שנה, ובתחילת שנות ה-2000 הפכה קנדה ליצרנית יין הקרח הגדולה בעולם.

יצרני יין קרח
-------------

יינות הקרח המפורסמים והיקרים ביותר מיוצרים בגרמניה ובקנדה, אולם ניתן למצוא יצרני יין קרח גם באוסטריה, אוסטרליה, איטליה, ארצות הברית, הונג קונג, הונגריה, ישראל, לוקסמבורג, ניו זילנד, סלובניה, סלובקיה, צ'כיה, צרפת, קרואטיה ושוודיה. בחלק מהמדינות האלו, הענבים לא קופאים בצורה טבעית, אלא מוקפאים בצורה מלאכותית במקררים מיד לאחר הבציר.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **יין קרח** |

| יין |
| --- |
| סוגי יינות | 

|  |  |
| --- | --- |
| יינות אדומים | קברנה סוביניון • גרנאש • מרלו • פינו נואר • שיראז • דוריף (פטיט סירה) • סנג'ובזה • זינפנדל • קברנה פרנק • פטיט ורדו • מלבק • קונקורד • ארגמן • קריניאן |
| יינות לבנים | שרדונה • גווירצטרמינר • פינו גרי • ריזלינג • סוביניון בלאן • שנין בלאן • פינו בלאן • מוסקט • סמיון |
| יינות מבעבעים | שמפניה • למברוסקו • קאווה • פרוסקו |
| יינות נוספים | יין ממסך • יין מחוזק • יין קרח • יין קש • יין צימוקים • יין כתום • קוקטייל יין • יין קינוח |

 |
| שתייה וביקורת יין | ייננות • ביקורת יין • אוצר יין • טעימת יין • טקס יין • דמי חליצה • חינוך ליין • התאמת יין ואוכל • אפלאסיון • טרואר |
| חפצים | חבית יין • כוס יין • גלגל הריחות • קיליקס • דקנטר |
| תהליך הייצור | כרם • יקב • גת (משטח דריכה) • דריכת ענבים • השריה (יין) • תסיסה (יין) • ריקבון אציל |
| אירועים וארגונים | הארגון הבינלאומי של הגפן והיין • גמברו רוסו • וינאקספו • תחרות יין • דקנטר (כתב עת) • Wine & Spirit Education Trust • המכון הישראלי ליין |
| יין ביהדות | ברכת בורא פרי הגפן • ארבע כוסות • יין נסך • כוס של ברכה • נסכים (קורבן) • סתם יינם • שתיית יין בפורים |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4777306-6
* NKC: ph734894

 |
נוראדרנלין
אפינפרין
**NRI** (ראשי תיבות באנגלית של "Norepinephrine reuptake inhibitor"; בעברית: "מעכבי קליטה חוזרת של נוראדרנלין") הוא שם כולל לקבוצה של תרופות המבוססות על עיכוב קליטה חוזרת של נוראפינפרין (נוראדרנלין) ואפינפרין (אדרנלין) על ידי חסימת הפעולה של נשא הנוראדרנלין. בכך התרופות מגבירות ריכוזים של אדרנלין ונוראדרנלין.

בקבוצת NRI משמשים בדרך כלל לטיפול במצבים כמו הפרעת קשב וריכוז ונרקולפסיה, הם גם משמשים לעיתים רחוקות כתרופות נוגדות דיכאון לטיפול בהפרעת דיכאון, חרדה ועל הפרעות חרדה.

עלייה באדרנלין יכולה לבסס עלייה בתוקפנות ולכן ישנה זהירות רבה עם תרופות ממשפחה זו. כיום מועדפים טיפולים אחרים לדיכאון כגון פלואוקסטין או מירטזאפין.

תרופות ממשפחות NRIs
-------------------

* + Atomoxetine (סטרטרה, אטומיק)
	+ רבוקסטין (אדרונקס)
	+ Viloxazine
* NRIs עם פעילות נוספות:
	+ בופרופיון (וולבוטרין, Zyban)
	+ Manifaxine

ראו גם
------

* SSRI
* SNRI
* MAOI

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **NRI** בוויקישיתוף

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
הרב **אלעזר אלבז** (ה'תרצ"ו - כ"ז בתשרי ה'תשפ"ב, אוקטובר 2021) היה רב העיר גבעת שמואל.

קורות חייו
----------

נולד בעיר אפלו (אנ'), הסמוכה למחוז גרדאייא (אנ') שבאלג'יריה, לנג'מה (ממשפחת זנו), ולרב בן ציון אלבז שהיה מנהיג הקהילה הרשמי מטעם השלטונות - ה"אלקאייד". אביו היה ציוני אדוק ועסק בפעילות ציונית בסתר, כמו שכנוע יהודים לעלות לארץ וגיוס כספים לקרנות ציוניות.

בצעירותו נשלח ללמוד תורה בבית הספר הרבני בעיר הבירה אלג'יר, שם למד אצל הרב רחמים נאהורי.

בשנת תשט"ז (1956) נרצח אחיו אליהו על ידי לאומן ערבי בשהותו עם אביו בחנותו. השנים עסקו אותה תקופה בגיוס כספים לרכישת נשק שיסייע לכוחות הישראלים במלחמת סיני, ובשל כך היוו יעד להתנקשות. האב ניצל, אך הבן נפגע משני יריות ונהרג. לימים (בשנת 2020) הוכר על ידי מדינת ישראל כהרוג מלכות. בעקבות האירוע ובשל בקשת אביו, עזב האח הצעיר אלעזר את המדינה בגפו ועלה לישראל. מאוחר יותר עלו גם הוריו, יחד עם כלתם - אשתו של אחיו אליהו, וילדיה, והתיישבו בכפר אתא (לימים קריית אתא).

לאחר עלייתו ארצה למד בישיבת כפר הרא"ה אצל הרב משה צבי נריה. בהמשך התגייס לצה"ל, ושימש כמורה חייל ביישובי צפון הארץ בבתי הספר של החינוך העצמאי. לאחר סיום שירותו המשיך בלימודיו בישיבת מרכז הרב, אצל הרב צבי יהודה הכהן קוק שהיה מורה דרכו בכל העניינים. בישיבה נהג ללמוד בלילות עם הרב דוד כהן (המכונה "הרב הנזיר").

נישא בשנת תשכ"ה (1965) לנצחיה ממשפחת טהרני, ולמד בכולל וולוז'ין בבני ברק. במקביל החל בפעילות קירוב עם בני נוער בעיר גבעת שמואל, שרבים מהם היו יוצאי אלג'יריה.

בשנת 1967 מונה כרב המועצה המקומית גבעת שמואל, ובהמשך (1974) כרב העיר, לצד הרב יעקב יוסף זינגר.

לקריאה נוספת
------------

אלי סלם, **מנהגי גרדאייא**, 2022, עמ' 430-431, 434-435.

הערות שוליים
------------

1. ↑  לימים שימש כשליחו לאחראי על משלוח וכשרות הבשר מישראל לצרפת
2. ↑  
	* שלמה גליקסברג, בית הספר הרבני באלג'יר (1961–1948), מכון יד בן צבי, עמ' 220.
3. ↑  אליהו אלבז ז"ל, באתר ההנצחה הרשמי להרוגי מלכות.
4. ↑  נרצח יהודי בהרי האטלס, מעריב, 4 בדצמבר 1956
5. ↑  רבה הראשי של גבעת שמואל, הרב אלעזר אלבז זצ"ל הלך לעולמו, באתר העיר גבעת שמואל.
**גרייסון הול** (באנגלית: **Grayson Hall**; ‏18 בספטמבר 1922 – 7 באוגוסט 1985) הייתה שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון יהודייה-אמריקאית מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1964 על הופעתה בסרט "ליל האיגואנה".
התפרסמה במשך כשש שנים בתור כוכבת אופרת הסבון האפלה "צללים אפלים" (אנ').

ביוגרפיה
--------

הול נולדה בפילדלפיה בשם שירלי ה. גרוסמן לאלינור, שחקנית בתיאטרון יידיש ילידת דרום אפריקה ולג'וזף גרוסמן, יליד לטביה.
התעניינה במשחק לצורך מפלט מילדותה הקשה מאחר שהוריה נפרדו כאשר הייתה בת שמונה.
נבחנה בצעירותה למספר מחזות בניו יורק סיטי.

קריירה
------

הול החלה את דרכה כשחקנית בסדרות טלוויזיה תחת שם הבמה שירלי גרייסון. לאחר ששינתה את שמה לגרייסון הול הופיעה בשנת 1962 בסרטה הראשון הדרמה "שטן על עקבים גבוהים".
התגלתה לראשונה בסרטו של ג'ון יוסטון "ליל האיגואנה" בו שיחקה בתפקיד מיס ג'ודית פלווס עליו הועמדה לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב.
שיחקה לאחר מכן באופן מועט למדי בתפקידי קולנוע בסרט הצרפתי "היכן את פולי מרגו?" בתפקיד עורכת מגזין האופנה מיס מקסוול, בהפקת האימה "גרגוילים" ובסרט "הבלש בעל רגלי הקטיפה".

### צללים אפלים

הול הפכה לדמות מוכרת בארצות הברית וברחבי העולם בזכות תפקידה הקבוע באופרת הסבון הגותית "צללים אפלים". בסדרה גילמה הול תפקידים שונים ובראשם הפסיכיאטרית ד"ר ג'וליה הופמן.
בזכות הצלחתה הגדולה ביים יוצר הסדרה דן קורטיס שני סרטי אימה מלאים "בית הצללים האפלים" ו"ליל הצללים האפלים" ובהם חזרה הול על תפקיד ג'וליה הופמן.

חיים אישיים
-----------

בשנת 1946 נישאה הול לשחקן טד ברוקס בלוס אנג'לס. הם נפרדו לאחר שלוש שנים והול חזרה בחזרה למגוריה שבניו יורק.
ב-1952 התחתנה עם תסריטאי הסדרה "צללים אפלים" סם הול, בנם התסריטאי מתיו הול נולד ב-1958.
בעצת בעלה שינתה לקראת סוף שנות ה-50 את שם הבמה שלה מ"שירלי גרייסון" ל"גרייסון הול".

הול מתה ממחלת סרטן הריאה ב-7 באוגוסט 1985 בגיל 62 בביתה שבניו יורק סיטי לאחר מאבק של חצי שנה.
ע"פ צוואתה גופתה נשרפה.

פילמוגרפיה נבחרת
----------------

* שטן על עקבים גבוהים (1962)
* ליל האיגואנה (1964)
* הבלש בעל רגלי הקטיפה (1965)
* היכן את פולי מרגו? (1966)
* בית הצללים האפלים (1970)
* ליל הצללים האפלים (1971)

קישורים חיצוניים
----------------

* גרייסון הול, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* גרייסון הול, באתר AllMovie (באנגלית)
* גרייסון הול, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* גרייסון הול, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007329875605171
* BNE: XX1572458
* BnF: cb14184839r (data)
* ISNI: 0000 0000 5936 9882
* LCCN: no2006133825
* SNAC: w64z8qw3
* VIAF: 42050600
* WorldCat: lccn-no2006133825

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בבית הכנסת העתיק ששוחזר. אם התכוונתם למרכז הקהילתי, ראו המרכז היהודי-קהילתי במוסקבה.המבנה המשוחזר של בית הכנסת מרינה רושצ'ה המבנה הישן של בית הכנסת מרינה רושצ'ה בשנת 1960**בית הכנסת מרינה רושצ'ה** הוא בית כנסת ישן משוחזר השוכן במוסקבה, רוסיה. בית הכנסת שימש את קהילת חב"ד בעיר והיה אחד משני בתי הכנסת שפעלו בה בתקופת השלטון הסובייטי. המבנה נשרף ב-1994 ולימים חודש. לצידו מתנשא המרכז היהודי-קהילתי במוסקבה, בו שוכן אולם התפילה המרכזי, האולם שבבית הכנסת הקטן המשוחזר משמש כיום את הקהילה הבוכרית במוסקבה.

היסטוריה
--------

בה'תרפ"ו (1926) הוקם בשכונת מרינה רושצ'ה שבמחוז האדמיניסטרטיבי הדרום-מזרחי במוסקבה מבנה עץ בן שתי קומות, ששימש כבית הכנסת של קהילת חב"ד בעיר, בשטח שהוקצה לקהילה היהודית על ידי עיריית מוסקבה. גבאי בית הכנסת היה זושא פז.

בית הכנסת היה אחד המרכזיים ברוסיה, והוא מהווה סמל היסטורי ליהדות מוסקבה, בו התבצעו רבים מהמאסרים של יהודי העיר ורובם היו מעורבים בקהילה זו. בתוכו שכן גם סניף של ישיבת תומכי תמימים. בחנוכה ה'תשנ"ד (1994) נשרף בית הכנסת כליל.

בה'תשנ"ו (1996) הונחה אבן פינה על חורבות בית הכנסת השרוף על ידי הרב ישראל מאיר לאו למרכז היהודי קהילתי במוסקבה, לצידו נבנה העתק של בית הכנסת הישן המשמש את העדה הבוכרית.

קישורים חיצוניים
----------------

* Россия и Израиль становятся ближе

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007297499405171

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכלי נשק פשוט המשמש ליידוי אבנים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו קלע (פירושונים).
קלע דרום אמריקאי
רוגטקה מודרנית
יידוי אבנים באמצעות קלע, נעלין 2014
**קֶלַע** (או בשמו העממי **רוגטקה** - מיידיש) הוא כלי נשק פשוט, הקיים עוד מימי קדם ומשמש ליידוי אבנים במהירות רבה ובדיוק משופר, בהשוואה ליידוי אבנים ביד.

היסטוריה
--------

הפעלת הקלע קלה יחסית מהפעלת קשת, אך טווח פגיעתו קטן משל קשת טובה ולרוב הוא גורם לפציעות חמורות פחות. עם זאת, בידיים מיומנות הקלע עלול להפוך לנשק קטלני. סיפור מפורסם על יכולת קליעה הוא הסיפור בתנ"ך על דוד, שהכניע את גוליית הענק הפלישתי שהיה חמוש מכף רגל ועד ראש, בעזרת אבן קלע בלבד. קלעים מהאיים הבליאריים היו ידועים בעולם העתיק בזכות כישורי הקליעה שלהם. בליסטראות, שהן התותחים של העת העתיקה וימי הביניים, פעלו על עיקרון דומה לזה של הקלע.
הקלע הפסיק לשמש בשימוש צבאי בשלהי ימי הביניים, בעקבות הופעת שריון כבד יותר שפגיעת אבן לא יכלה לו.

קלע קדום
--------

אבני קלע עשויות אבן גיר ששימשו בקרבות על יהודה וירושלים בראשית המאה השישית לפנה"ס. מוזיאון ארצות המקרא, ירושלים.
הקלע מורכב מרצועה העשויה לרוב מעור שבמרכזה מצע עליו מניחים את האבן המיועדת ליידוי. היורה מניח אבן במרכז המצע, מקפל את הרצועה לשניים ומסובב את הקלע לקבלת מהירות. כאשר המהירות גבוהה מספיק, הוא מרפה מצידה האחד של הרצועה והקליע (האבן) נורה במהירות.

קלע מודרני
----------

כיום נפוץ סוג שונה של קלע, שעובד, בדומה לקטפולטה, על עקרון אגירת האנרגיה באמצעות מתיחת גומיה ושחרורה לצורך יידוי. הקלה נוספת בתפעול קלע כיום נובעת מקלות ההשגה של עצמים נורים זהים לחלוטין בצורתם, גודלם ומשקלם, מייצור תעשייתי, כגון גולות.

הקלע, בכינויו המקובל "רוגטקה", נפוץ בקרב ילדים ונחשב משחק, למרות שהוא משמש לעיתים במהומות ככלי נשק זמין של מתפרעים. התנע שנושאת אבן הקלע המודרני היא גדולה. האבן עלולה לגרום לנזק משמעותי לרקמות גוף האדם ולפרטי ציוד.

בסכסוך הישראלי-פלסטיני
----------------------

יידוי אבנים על כוחות ביטחון ישראלים בעזרת קלע.
 ערך מורחב – **יידוי אבנים**  

בכבישי השטחים הפלסטינים נפוץ יידוי אבנים על ידי פלסטינים לעבר כלי רכב של אזרחים וכוחות ביטחון ישראלים ולעבר סיורים רגליים של מג"ב וצה"ל בשטחים. פעילות רבות של צה"ל בערים פלסטיניות נתקלות ברעולי פנים חמושים בקלע.

אזכורים
-------

* בתנ"ך, דוד הרג את גוליית בעזרת קלע.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **קֶלַע** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **רוּגָטְקָה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קלע** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קלע כנשק** |

* קלע, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  רוביק רוזנטל, שאל את רוביק, שאלה 480, באתר הזירה הלשונית
2. ↑  שמואל א', פרק י"ז.
3. ↑  בצידה השני של הרצועה יש לולאה המולבשת על אחת האצבעות ומונעת ממנה להשתחרר.
**כנימות האלה** (שם מדעי: **Fordinae**) הן תת-משפחה של כנימות עלים, היוצרות עפצים על עצי האלה (Pistacia).

כנימות אלו נחלקות לשתי קבוצות עיקריות:

* Fordini - כנימות מקבוצה זו יוצרות עפצים על גבי שולי העלה.
* Baizongiini - כנימות מקבוצה זו יוצרות עפצים כדוריים ובולטים הנחשבים למתקדמים יותר מבחינה אבולוציונית.

כ-15 מינים שונים של כנימות מתת-משפחת Fordinae יוצרים עפצים על שלושת מיני עץ האלה הנפוצים בארץ: אלת המסטיק (*P. lentiscus*), אלה ארצישראלית (*P. palaestina*) ואלה אטלנטית (P. atlantica).‏

לכנימות עץ האלה (Fordinae) מחזור חיים דו-שנתי. מחזור חיים זה כולל רבייה מינית ולא-מינית והחלפה בין פונדקאים. עץ האלה הוא הפונדקאי הראשוני ספציפי. הפונדקאי השניוני הוא לא ספציפי והכנימה נטפלת לשורשיו. יצירת עפצים על גבי עצי האלה מושרית באביב על ידי נימפות הבוקעות מהביצים לאחר שנת חורף. בכל עפץ נוצרים 2-3 דורות ברביית בתולין. בסתיו כנימות בעלות כנפיים נפוצות מהעפצים והצאצאים שלהן מתפתחים על שורשי הפונדקאי השניוני. באביב הבא דור מעופף נוסף מטיל ביצים בעלות זוויג על גבי הפונדקאי הראשוני. לאחר ההזדווגות הביצים המופרות נשארות על גבי הפונדקאי, כעבור שנה בוקע דור לא-מיני של נקבות.

בעת העתיקה השתמשו בעפצים לייצור דיו שחור ולפעמים גם לצביעת בדים. ישנם גם שימושים ברפואה ובקוסמטיקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כנימות האלה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Inbar, M. Wink, M. and Wool, D. (2004) The Evolution of Host Plant Manipulation by Insects: Molecular and Ecological Evidence from Gall-forming Aphids on Pistacia. Mol. Phylog. Evol. 32: 504-511
2. ↑  וול, ד' (1997). כנימות יוצרות עפצים על עצי אלה בחורש הטבעי. אקולוגיה וסביבה 4 (3) 163-172
**סנדה מרין** (ברומנית: **Sanda Marin**; ‏ דצמבר 1900 יאשי - 1961 בוקרשט) הייתה מחברת ספר הבישול הקלאסי בתחום המטבח הרומני.

נתונים ביוגרפיים
----------------

סנדה מרין נולדה בשם צ'צ'יליה מריה סימיונסקו (Cecilia Maria Simionescu) כבת למשפחה מן האליטה האינטלקטואלית של העיר יאשי ברומניה. אביה, יון סימיונסקו היה גאולוג, פלאונטולוג ובוטניקאי, פרופסור באוניברסיטה מגיל צעיר, לימים חבר בהאקדמיה הרומנית. צ'צ'יליה זכתה לחינוך מובחר שכלל לימוד השפות גרמנית, צרפתית ואנגלית על בוריין ולימודי פסנתר בפריז וברומניה אצל פלוריקה מוזיצ'סקו (מורתו של דינו ליפאטי ושל דן גריגורה). גדלה בבית שהתארחו בו מלומדים, סופרים ואמנים רבים.
התחתנה עם הכימאי מיכאי זאפאן וכבעלת בית ומארחת הוכיחה מהר את כישוריה באמנות הקולינרית.
ממורמרת לגבי רמת ספרי הבישול שהיו קיימים בשוק, החליטה לפרסם ספר גסטרונומי משלה, תחת שם העט "סנדה מרין". הספר הפך לציון דרך בספרות הגסטרונומית הרומנית.

צ'צ'יליה מריה זאפאן alias סנדה מרין, נפטרה בגיל 61 בבוקרשט. קברה נמצא בבית הקברות בלו ועל המצבה שלה הותקן זר דפנה ממתכת שעליו כתוב: "מטעם עקרות הבית".

ספרה *Carte de bucate*
----------------------

ספר הבישול ("ספר המאכלים") של סנדה מרין הופיע במהדורתו הראשונה בשנת 1936 בהוצאת "קרטיה רומניאסקה", עם הקדמה מאת הסופר פסטורל תאודוריאנו. במקור הוא כולל כ-10,000 מתכונים. אחרי מלחמת העולם השנייה הופיע במהדורה מקוצרת שפורסמה לאחר מכן פעמים חוזרות. העורכים בתקופה הקומוניסטית הסירו את השמות הצרפתיים או הזרים האחרים שהופיעו בספרה המקורי של סנדה מרין. אפילו אחרי הקיצור והשינויים שנערכו בו שימש הספר מקור השראה לדורות של מחברי ספרי בישול ברומניה. בסוף המאה ה-20 הספר תורגם לשפות זרות - אנגלית, גרמנית. בגרסה האנגלית הוא כולל 1,296 מתכונים (*Traditional Rumanian Cooking*) (1996). בסך הכול הספר של "סנדה מרין" הופיע ברומניה בלפחות 12 מהדורות.
בשנת 2011 הוצאת "הומניטס" בבוקרשט חידשה את המהדורה המקורית של הספר.

קישורים חיצוניים
----------------

* סנדה מרין - ספר הבישול און ליין (ברומנית)
* על המהדורה האנגלית
* עוד פרטים על סנדה מרין
**הבני** או **תוכי אהבה** (שם מדעי: *Agapornis*) הוא סוג תוכים ממשפחת הדרראים החיים באפריקה שמדרום לסהרה ומין אחד חי במדגסקר.

מאפיינים
--------

ההבני הוא קטן, גופו ירוק ברובו, ראשו אפור עד ורוד ומקורו קטן וכהה. שמו מרמז על התנהגותו המונוגומית שכן פרטים בטבע נצפים יושבים זה מול זה במשך רגעים ממושכים על הענף.

כמרבית התוכים הוא ניזון בעיקר מפירות, ירקות, עשבים וזרעים. תזונתם של כמה מהמינים מתבססת על חרקים שונים הנמשכים כמותם לתאנים. זן אחד ניזון רק מתאנים צעירות, דבר המקשה על גידולם בשבי.

תוכי זה נפוץ בערבות אפריקה, באזורים הסמוכים למקורות מים ומשמש כחיית מחמד נפוצה ברחבי העולם. הוא אינו מסוגל לבטא מילים אך ניכר באינטליגנציה גבוהה. בדומה לרוב התוכים בשבי הוא מקבל צבעים שונים וכך מופיעים גם בגרסאות כחולות, אדמדמות ולבנות. תוחלת חייו בשבי נעה בין 10–15 שנים.

מינים
-----

בסוג 9 מינים:

* הבני צהוב ענק (*Agapornis personatus*)
* הבני שחור כיפה (אנ') (*Agapornis fischeri*)
* הבני ורוד פנים (*Agapornis roseicollis*)
* הבני ליליאני (*Agapornis lilianae*)
* הבני שחור לחי (*Agapornis nigrigenis*)
* הבני שחור כנף (*Agapornis taranta*) (אנ')
* הבני אדום ראש (*Agapornis pullarius*) (אנ')
* הבני אפור ראש (*Agapornis canus*) (אנ')
* הבני שחור קולר (*Agapornis swindernianus*)

גלריה
-----

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הבני** בוויקישיתוף
* הבני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* הבני, באתר ITIS (באנגלית)

* הבני, באתר NCBI (באנגלית)

* הבני, באתר GBIF (באנגלית)
* אתר למנויים בלבד הניו יורק טיימס, ההבנים נעזרים במקורם כדי לטפס על קירות, באתר הארץ, 23 במאי 2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph135647

 |
**גריגורי בנציונוביץ' אוסטר** (ברוסית: **Григорий Бенционович Остер**; נולד ב-27 בנובמבר 1947) הוא סופר ותסריטאי רוסי. כתב תסריטים ליותר מ-70 סרטי אנימציה, ו"נחשב לאחד הסופרים הרוסיים החיים החשובים ביותר של ספרי ילדים." חבר במועצה הציבורית של הקונגרס היהודי-רוסי.

ביוגרפיה
--------

אוסטר נולד באודסה וגדל ביאלטה. לאחר שלוש שנים בצי הים הצפוני, למד במוסקבה במכון לספרות מקסים גורקי.

חיבר יצירות רבות לילדים, כגון "סיפור עם פרטים", "עצות מזיקות לבנים ולבנות", "לא בא בחשבון". כתב תסריטים לסרטי אנימציה כגון "38 תוכים", ולסרט עלילתי. ארבעה סיפורים הוצגו בסדרת החדשות של יראלש.

בסוף שנות התשעים כללו מיכאיל אפשטיין ואלכסנדר גניס את גריגורי אוסטר ברשימת "המי ומי בפוסט-מודרניזם הרוסי". ברשימה זו של 170 שמות, אוסטר הוא סופר הילדים היחיד ש"תרם לפיתוח הספרות הרוסית הפוסט-טוטליטרית". על פי הביקורת האסתטיקה שלו מובחנת על ידי "אקלקטיות סגנונית, סאבטקסט, ציטוט, משחק סימנים, אירוניה, פרודיה וסגנוּן."

בשנת 2004 הוא נבחר על ידי המינהל הנשיאותי של רוסיה לאחד מיוצרי האתר "נשיא רוסיה לילדי בית הספר".

מ-7 בספטמבר 2008 עד 18 ביולי 2009 הגיש יחד עם הזמר גלוקוזה את התוכנית "מתיחות ילדים" ב-STS.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גריגורי אוסטר** בוויקישיתוף

* גריגורי אוסטר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* גריגורי אוסטר, באתר MusicBrainz (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  יצא לאור בעברית בתרגומו של רונן סוניס, הוצאת קדימה, 2019
2. ↑  יצא לאור בעברית בתרגומו של רונן סוניס, הוצאת קדימה, 2021
3. ↑  אתר למנויים בלבד עופרה רודנר, "לא בא בחשבון", יצירה משעשעת שעוסקת בבעיות מילוליות בחשבון, באתר הארץ, 31 במרץ 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007306620505171
* BnF: cb14046245h (data)
* GND: 130544663
* ISNI: 0000 0001 1885 5435
* LCCN: no94037477
* MusicBrainz: 77a1ccba-baeb-47e6-9f43-64b3ca39fdee
* NDL: 01235031
* NKC: xx0048082
* NTA: 32895652X
* SUDOC: 17459772X
* VIAF: 212617
* WorldCat: lccn-no94037477

 |
**נאום ההשבעה של פרנקלין רוזוולט** היה נאום שנשא פרנקלין דלאנו רוזוולט ב-4 במרץ 1933 בקפיטול, בעת השבעתו לנשיא ארצות הברית בפעם הראשונה. בתקופה זו היה המשבר הכלכלי העולמי של 1929, ואליו התייחס הנאום. בנאום רוזוולט מבטיח לתושבים את הניו דיל, מדיניות שננקטה בעקבות השפל הגדול וכללה בין השאר החזרת אנשים לעבודה באמצעות "גיוס ישיר על ידי הממשלה עצמה", פיזור אוכלוסייה מחדש באמצעות העברת אנשים מן הערים לעבודה חקלאית, מאמץ להעלות את ערך המוצרים החקלאיים ובמקביל את כוח הרכישה של המוצרים בערים, מניעת עיקולי בתים לפושטי רגל וחוות, באמצעות הפחתה משמעותית של גובה החוב, תכנון לאומי לפיקוח על תעבורה, תקשורת, חשמל ומים, פיקוח הדוק על כל ההשקעות הבנקאיות והאשראי וקץ לספק ולציות ושמירה על מטבע יציב. 
בנאום נטבע הביטוי "יש לפחוד רק מן הפחד עצמו". 

רוזוולט

חלק מן הנאום
------------

> 
> "חברי, היום הוא יום חג לאומי, ואני סמוך ובטוח שחברי האמריקנים מצפים שעם כניסתי לנשיאות אשא אליהם דברים בגילוי הלב ובנחישות המתחייבים ממצבה הנוכחי של אומתנו. עת מובהקת היא לומר את האמת, את האמת כולה באומץ לב. ואל לנו להרתע מפני ההתמודדות הכנה עם מצבה הכנה של ארצנו כיום. אומה גדולה זו תעמוד איתן כפי שעמדה איתן בעבר...
> 
> 
> ...ועל כן בראש ובראשונה אביע את אמונתי האיתנה: יש לפחוד רק מן הפחד עצמו - אימה עלומת שם, נטולת הגיון ונטולת הצדקה, המשתקת את המאמצים הדרושים כדי להפוך נסיגה להתקדמות. בכל שעה של חיינו הלאומיים מצאה הנהגה גלוית לב ועזת לב הבנה ותמיכה מצד בני העם, שבלעדיהן אי אפשר לנצח...
> 
> 
> אנו מתייצבים מול קשיינו המשותפים. אלה נוגעים, השבח לאל, לחומר בלבד. הנכסים התכווצו לרמות דמיוניות. המיסים עלו, יכולתנו לשלם צנחה, הממשל לסוגיו ניצב מול קיצוץ חמור בהכנסות, אמצעי התשלום בזרמי המסחר קפואים, עליהם הכמושים של מפעלי מעשייה זרועים בכל עבר, חקלאים אינם מוצאים שווקים לתנובתם, חסכונות שנים רבות של אלפי משפחות ירדו לטמיון... המוני אזרחים מובטלים מתמודדים עם בעיה קודרת, בעיית הקיום, ומספר רב לא פחות עמלים בשכר דל. רק אופטימיסט חסר דעת יכול להתכחש למציאות השחורה של הרגע...
> 
> 
> לעומת הסכנות, נכיר תודה על דברים רבים... השפע רובץ על מפתננו, אבל שימוש רב בו מדלדל את מקורות השפע עצמם. וזאת בראש ובראשונה משום שהחולשים בסחר האנושי כשלו, בשל עקשנותם וליקוייהם... מעשיהם של חלפני הכספים חסרי המצפון מורשעים בבית הדין של דעת הקהל... אמת הם ניסו, אבל מאמציהם נעשו בתוך תבנית של מסורת שחוקה... משנלקח מהם פיתוי הרווח... הם נקטו דברי תוכחה, ונשאו תחינת דמע... הם נטולי חזון...
> 
> 
> לאומה נדרשת פעולה, ופעולה עכשיו".
> 
> 
> 
>

מטרת הנאום
----------

בתקופתו של רוזוולט, היה המשבר הכלכלי העולמי של 1929, שהיה משבר כלכלי כלל עולמי שהתחיל מנפילת הבורסה הניו יורקית. אמנם הייתה לרוזוולט אהדה רבה, אך נשיא ארצות הברית היוצא הרברט הובר לא תמך במדיניות הניו דיל, אבדה האמונה בבנקים, כל האנשים היו מיואשים לגמרי והתוצר הלאומי הגולמי ירד ב-25 אחוזים. דוגמה לאי שביעות רצון נגד רוזוולט היא ניסיון התנקשות בו קצת לפני שהוא נכנס לתפקיד.

ראו גם
------

* פרנקלין רוזוולט
* נאום ההשבעה של פרנקלין רוזוולט באתר ויקיציטוט

לקריאה נוספת
------------

* "נאומים ששינו את העולם"-רוזלינד הורטון וסלי סימונס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נאום ההשבעה של פרנקלין דלאנו רוזוולט** בוויקישיתוף
* נשיא אחד ביום - פרנקלין רוזוולט, באתר וואלה!
הרב שלמה קניבסקי עם סבו הרב יוסף שלום אלישיב
הרב **שלמה קַנִיֶּבְסְקִי** (נולד באלול ה'תש"ך, 1960) הוא רב חרדי-ליטאי העומד בראשות הישיבות קריית מלך ותפארת ציון בבני ברק. נשיא ארגון הצדקה קופת העיר, מאז פטירת אביו הוא כתובת לפונים לעצה וברכה בתחומים שונים.

ביוגרפיה
--------

הרב קניבסקי הוא בנם של הרב חיים קניבסקי ובת שבע, ונכדם של הרב יעקב ישראל קניבסקי (הסטייפלער) והרב יוסף שלום אלישיב. הוא ערך לדפוס חלק מכתבי סבו הרב קניבסקי. 

למד בתלמוד תורה תשב"ר בבני ברק, ישיבת פוניבז' לצעירים, וישיבת פוניבז' הגבוהה בה היה מקורב[דרוש מקור] לראשי הישיבה הרבנים אלעזר מנחם מן שך, שמואל רוזובסקי ודוד פוברסקי. ביום בר המצווה שלו סיים עם אביו את התלמוד בבלי. הסיום נערך בבית סבו הסטייפלר.[דרוש מקור]

נשא את ציפורה, בתו של הרב מאיר הוניגסברג ולהם 18 ילדים.

לאחר נישואיו למד בכולל חזון איש. כמו כן התגורר מספר שנים במושבה זכרון יעקב. בצעירותו מינהו הרב יעקב שניידמן (סב אשתו) מייסד וראש ישיבת תפארת ציון, לכהן כרב בית כנסת תפארת ציון, שבבני ברק. 

בשנת ה'תשנ"ז לאחר פטירת הרב שניידמן, מונה לראש ישיבת תפארת ציון לצעירים בבני ברק. מינויו הפיח רוח חיים בישיבה שמנתה אז כעשרים בחורים. כיום היא מונה כ-200 תלמידים. בשנת ה'תש"ס הקים את הישיבה הגדולה **קריית מלך**. בישיבה כ-250 תלמידים וכן כולל שבו כמאה אברכים.

שיטותיו
-------

הרב קניבסקי הנהיג בישיבה דרך לימוד ייחודית. בשעות הבוקר והערב נלמדת הסוגיה בעיון מקיף, ובשעות אחר הצהריים נלמדת המסכת בלימוד בקיאות בהספק גדול, כך שכל מסכת נלמדת כולה.

הוא מדגיש את הצורך במשמעת עצמית של הבחורים, (עם זאת קיימים צעדי אכיפה על ידי הישיבה כנגד המחזיקים טלפונים ניידים וסיגריות בשטח הישיבה) וכן את חיוב התפילות במסגרת הישיבה.

ספרים שהוציא לאור
-----------------

* **נפשי חמדה** - פרקי הדרכה שיחות ומאמרים לבן הישיבה בדורנו, תשפ"א
* **מלכות שבא** - על התורה, תשרי תשע"ה (מופיע במאגר אוצר החכמה)
* **שיח שלמה** - על הש"ס, חשון תשע"ה (מופיע במאגר אוצר החכמה)
* **גליונות קהילות יעקב**. (הערות שכתב סבו הרב קניבסקי על הש"ס).
* **כתבי קהילות יעקב החדשים** 6 חלקים, כתבים של סבו יעקב ישראל קניבסקי על הש"ס. הרב שלמה ערך אותם ותיקן במשך קרוב ל-15 שנה.
* **קצות החושן עם הגהות קהילות יעקב**
* תלמידיו בישיבת "קריית מלך" הוציאו שתי חוברות של שיעורים ושיחות שנשא בישיבה:
	+ **קונטרס שמחת לב** - לרגל חתונת בנו, שבט תשס"ז
	+ **באהלי צדיקים** - לרגל חתונת בנו, טבת תשס"ו

קישורים חיצוניים
----------------

* שלמה בן שמריהו יוסף חיים קניבסקי, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקור לכך ניתן למצוא בספר שהוציאו ארגון **דרשו ה' ועוזו** שבו מובא הסיפור הזה במדור הישיבות.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313625805171
* ISNI: 0000 0000 2948 7247
* LCCN: n92054450
* VIAF: 60739099
* WorldCat: lccn-n92054450

 |
**ריימונד אליין** (בצרפתית: **Raymonde Allain**;‏ 22 ביוני 1912 – 27 ביולי 2008) הייתה שחקנית צרפתייה.

קורות חיים
----------

### תחרויות יופי

ב-1928 נבחרה למיס צרפת.

בתחרות היופי הבינלאומית שנערכה בטקסס היא ייצגה את צרפת, שם משכה את תשומת הלב של התקשורת, בתחרות היא הייתה במקום השני והפסדה בתחרות הביא לביקורת כלפי שיפוט התחרות.

היא שימשה כשופטת בתחרות מיס צרפת.

### משחק

ב-1934 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "Iris perdue et retrouvée".

ב-1937 גילמה את אז'ני דה מונטיז'ו בסרט הקומדייה ההיסטורית "Les Perles de la couronne" (פנינת הכתר) המבוסס על יצירה של סשה גיטרי, היא גילמה את דמות זו גם בסרט "La Valse de Paris" שבויים על ידי מרסל אשאר.

ב-1939 שיחקה תפקיד קטן בסרט "Entente cordiale" העוסק בתקרית פשודה.

ב-1974 שיחקה בפרק של הסדרה "Le tribunal de l'impossible" ששודרה בערוץ הטלוויזיה הציבורי "ORTF".

### חיים אישיים

אליין נולדה בפריז.

ב-1933 הוציאה את האוטוביוגרפיה שלה "Histoire vraie d'un Prix de beauté".

ב-1955 פגשה את אדית פיאף בניו יורק והיא הזמינה אותה להצטרף להופעותיה, היא חיה בארצות הברית עד 1981, אז חזרה לצרפת.

היא נישאה למלחין אלק סיניאבין.

קישורים חיצוניים
----------------

* ריימונד אליין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ריימונד אליין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* 3rd Int'l Pageant of Pulchritude, Shorpy.com (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb155141036 (data)
* GND: 106189570X
* ISNI: 0000 0003 8839 7112
* NTA: 067579493
* VIAF: 281538221
* WorldCat: viaf-281538221

 |
**סידני פריור הול** (באנגלית: **Sydney Prior Hall**‏; 18 באוקטובר 1842 – 15 בדצמבר 1922) היה צייר ומאייר בריטי ואחד מהאמנים המובילים בתקופה הוויקטוריאנית המאוחרת.

ביוגרפיה
--------

בנו של צייר בעלי החיים הארי הול, סידני התחנך בבית ספר פרטי בעל מוניטין.

הוא החליט על קריירה כאמן באוניברסיטת אוקספורד והצטרף לצוות העיתון "הגרפיק", זמן קצר לאחר הקמתו בסוף 1869. הוא ביסס את שמו מיד עם סדרה של רישומים חיים שעשה בחזית בתקופת מלחמת צרפת-פרוסיה. 

כפי שנכתב The Art Journal, רישומיו של בישיבות ועדת פארנל היו בין ההישגים הטובים ביותר שלו בתחום העיתונות הגרפית: "הוא היה בבית המשפט כל הזמן, מתעד בעיפרון חושפני ומהיר ולא החמיץ שום דבר."

הוא אייר מספר ספרים, ביניהם "ימי בית הספר של טום בראון" (מקמילן, 1885) ו"טום בראון באוקספורד" מאת תומאס יוז.

הול התחתן עם אמה הולנד, בשנת 1877. נולד להם בן, הנרי ר' הול (1873–1930), שהפך לעובד מחלקת העתיקות המצריות והאשוריות במוזיאון הבריטי.

לאחר מות אשתו הראשונה, נישאה הול לציירת מרי גו (1851–1929), בשנת 1907.

הול נפטר בביתו בלונדון ב-15 בדצמבר 1922.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סידני פריור הול** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Hall, Sydney Prior"
2. ↑  **Who's who**, A. & C. Black, 1907. (באנגלית)
3. ↑  Biography of Harry Hall
4. ↑  Sydney Prior Hall - National Portrait Gallery, www.npg.org.uk (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283298705171
* AGSA: 10628
* GND: 1055205764
* ISNI: 0000 0000 7974 589X
* LCCN: n2005003407
* RKD: 35482
* SNAC: w6df7mdh
* SUDOC: 136828647
* ULAN: 500004999
* VIAF: 46627496
* WorldCat: lccn-n2005003407

 |