recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**צָב מַצְחִין** (שם מדעי: *Sternotherus*; מכונה גם **צב המושק**) הוא סוג של צבים אמריקאים ממשפחת צבים מבאישים.

צבים אלה חיים בביצות ובריכות לאורך אמריקה הצפונית מדרום קנדה עד מקסיקו. הם בעלי שריון נמוך דמוי-קערה ואורכם מגיע עד 14 ס"מ. הם בעלי צבעים דהויים עם ראש גדול ומפוספס בעל מקור קרני קשיח. 

הם קיבלו את שמם עקב צורת ההתגוננות שלהם מטורפים באמצעות פליטת ריח חזק המבריח את הטורף. עם זאת מצבים אלה אפשר להכין ריח מושק, מה שנתן להם את שמם השני.

הצבים הם טורפים הניזונים ממגוון חסרי חוליות, דגים ונבלות. חלק מהצבים יאכלו גם צמחייה.

מינים
-----

* *Sternotherus carinatus*
* *Sternotherus depressus*
* *Sternotherus minor*
* צב מצחין מצוי (*Sternotherus odoratus*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צב מצחין** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* צב מצחין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536309805171

 |
**ארכיון הצליל והסרטים הלאומי השוודי** (בשוודית: **Statens ljud- och bildarkiv**) הוא ארכיון בשוודיה הנועד לאסוף ולשמר את כל הסרטים והצלילים המוקלטים שהופקו במדינה.

הארכיון הוקם בשנת 1979 ונוהל כמוסד עצמאי, תחת פיקוחו של משרד החינוך השוודי. על פי החוק, כל הפקת מדיה בשוודיה, ובין היתר, תוכניות טלוויזיה, מחויבים יוצריה למסור עותק שלה לארכיון.

אוספי הארכיון מורכבים גם מחומרים של תורמים פרטיים וגם חומרים של תאגיד השידור השוודי. הארכיון עוסק רבות בדיגיטציה, ורבים מחומריו הועברו לפורמט דיגיטלי.

ב-2008 עבר הארכיון להיות מוחזק על ידי הספרייה הלאומית של שוודיה.

ראו גם
------

* ספריית מוזיקה

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של ארכיון הצליל והסרטים הלאומי השוודי

הערות שוליים
------------

1. ↑  About Filmarkivet.se Filmarkivet.se — Hundra år i rörliga bilder, www.filmarkivet.se

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 3083485
* GND: 6068464-1
* ISNI: 0000 0001 0741 1783
* LCCN: nb2007021189
* NKC: kn20080113002
* SUDOC: 225851113
* VIAF: 134722871
* WorldCat: lccn-nb2007021189

 |
Subasteron daviesae
**נמלניים** (שם מדעי: Zodariidae) הם משפחה בסדרת העכבישאים המזכירה במראה נמלים. הם נפוצים בכל העולם באזורי הטרופיים והממוזגים, אך רק מינים מעטים חיים באמריקה הצפונית.

מאפיינים
--------

מינים אלה מזכירים בצורתם נמלים כחלק מחקיינות המכונה חקיינות נמלים (myrmecomorphy), דבר הנפוץ בעוד כמה מיני עכבישים כמו *Myrmaplata plataleoides*. הם מידמים להם כדי לתפוס ולאכול את הנמלים שלא מודעות לטורף. ייתכן שהם גם מתגוננים מנמלים שיוצאות לצוד עכבישים. כל מין עכביש משתמש במין נמלה אחרת להערים עליה. למעשה העכבישים לא באמת מזכירים נמלים אלא רק באופן מוגבל אך מצליחים להיכנס למושבות הנמלים ולחיות איתם ואז כשכולם יוצאים מהקן כדי להילחם באויב או לצוד, העכביש בוחר לו נמלה לטרף, מזריק לה ארס והורג אותה תוך כדי ההמולה. 

במקרה שנמלה פוגשת בעכביש כזה הוא מרים את 2 הרגלים הקדמיות שלו כדי להידמות להם ואם זה לא עוזר הוא נוגע עם הכליות שלו במחושי הנמלה, מה שעושים 2 נמלים שנפגשות. בדרך כלל החיקוי הזה משכנע את הנמלה והעכביש יכול להיכנס. לעיתים אפילו מעבירים לעכבישים נמלים גוססות, מידי פועלות, כדי שיעבירו אותם החוצה. אז העכביש יכול לאכול בשקט.

סוגים
-----

* *Aschema*
* *Caesetius*
* *Capheris*
* *Cydrela*
* *Eocydrele* - נכחד
* *Procydrela*
* *Psammoduon*
* *Psammorygma*
* *Rotundrela*
* *Cyrioctea*
* *Antillorena*
* *Australutica*
* *Lachesana*
* *Lutica*
* *Chariobas*
* *Cicynethus*
* *Madrela*
* *Storenomorpha*
* *Thaumastochilus*
* *Amphiledorus*
* *Asceua*
* *Asteron*
* *Basasteron*
* *Cavasteron*
* *Chilumena*
* *Cybaeodamus*
* *Euasteron*
* *Forsterella*
* *Habronestes*
* *Hermippus*
* *Hetaerica*
* *Ishania*
* *Leprolochus*
* *Leptasteron*
* *Mallinella*
* *Minasteron*
* *Neostorena*
* *Nostera*
* *Pax*
* *Pentasteron*
* *Phenasteron*
* *Platnickia*
* *Pseudasteron*
* *Selamia*
* *Spinasteron*
* *Storena*
* *Storosa*
* *Subasteron*
* *Tenedos*
* *Tropasteron*
* *Zillimata*
* *Akyttara*
* *Diores*
* *Dusmadiores*
* *Heradida*
* *Mallinus*
* *Mastidiores*
* *Microdiores*
* *Palaestina*
* *Palfuria*
* *Ranops*
* *Suffasia*
* *Trygetus*
* *Zodarion*
* *Adjutor* - נכחד
* *Admissor* - נכחד
* *Anniculus* - נכחד
* *Colima*
* *Cryptothele*
* *Epicratinus*
* *Euryeidon*
* *Heradion*
* *Holasteron*
* *Masasteron*
* *Notasteron*
* *Tropizodium*
* *Zodariellum*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמלניים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
**נמלת קציר שחורה** (שם מדעי: *Messor ebeninus*) היא מין של נמלה, מהנפוצים ביותר בישראל. ידועה בזכות קיניה הגדולים והמרשימים, ומנהגי אגירת המזון שלה.

המין נפוץ במקומות רבים באסיה ובצפון אפריקה. בישראל היא נפוצה בחלקים נרחבים של הארץ, החל במישור החוף וכלה במדבר יהודה.

אורך הפועלות הוא בין 4–10 מילימטרים, וגופן שחור ומבריק. ראשן גדול ורחב יחסית לגוף, ואינו מוארך כמו ראשן של מרבית הנמלים. גופן של החיילות ארוך עוד יותר: כ-10 מילימטרים. אורכה של המלכה הוא בין 12–13 מילימטר, ואורכם של הזכרים הוא כ-8 מילימטר. גם הם, כמו הפועלות והחיילות, שחורים ומבריקים.

נמלת הקציר השחורה פעילה בעיקר בקיץ. היא ניזונה מפירות וזרעים, שהיא אוספת במשך הקיץ. בחורף היא עוסקת בעיקר בתחזוקת הקן. לעיתים היא ניזונה מטחביות שמאכלסות את הקן שלה.

נמלת הקציר השחורה חיה במושבות גדולות, שיכולות להגיע לעשרות אלפי פרטים. בניגוד למינים רבים אחרים, היא אינה נודדת באופן קבוע, אלא נשארת באותו קן במשך שנים רבות. מסיבה זו, וגם בגלל סיבות אחרות (כגון גודלה של הנמלה, ריבוי הפרטים בקן, והזמן הרב שהיא משקיעה בחפירה), קיניה של נמלת הקציר מסוגלים להגיע לגודל עצום, ולעומק של עד שלושה מטרים.

הקן בנוי כמחילה אנכית גדולה, היורדת כלפי מטה, ויש לה הסתעפויות אופקיות רבות. ההסתעפויות משמשות כמאגרי מזון (נמלת הקציר השחורה ממיינת את סוגי המזון שלה למחילות שונות) מאגרי פסולת, ולמגוריה של המלכה והוולדות. במחילות העליונות יותר, החשופות יותר לקור, מזיקים, טורפים ושיטפונות, נמצאת הפסולת והזרעים הלא-מקולפים. בקומות התחתונות והמוגנות יותר חיות הנמלים עצמן, ונמצאים מאגרי המזון הגדולים.

ניתן לזהות את קיני נמלת הקציר על פי גורן מוקפת פסולת (אדמה, מוץ, ופגרי נמלים) הנמצאת בפתח. לעיתים לקן אחד יש כמה פתחים.

ראו גם
------

* נמליים
* נמלת קציר חולית
* נמלת קציר
* קן נמלים

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
**צב קוטר פלורידה** (שם מדעי: ***Pseudemys nelsoni***) הוא מין של צב מהמשפחה צבים ביצתיים החי באמריקה הצפונית. שמו המדעי ניתן ע"ש החוקר ג'ורג נלסון. הוא אנדמי לביצות של פלורידה ודרום ג'ורג'יה.

מאפיינים
--------

צב זה הוא אחד מהגדולים שבבני משפחתו. אורך השריון מגיע ל-20–37 ס"מ. במין זה הנקבות שוקלות יותר מהזכרים ומשקלם 4 ק"ג בממוצע, לעומת הזכרים השוקלים רק 1.6 ק"ג בממוצע. הצבים בעלי שריון נמוך בצבע חום-אדמדם מסורטט בכמה פסים אדומים ולעיתים גדלות עליו אצות ירוקות. צדי השריון צהובים-כתומים והגוף עצמו אפור עם פסים צהובים לאורכו. ראש הצב קטן ובעל עיניים צהובות קטנות ומקור חזק בצורת שן. הצבים הצעירים ירוקים עם פסים כהים עליהם העוזרים להסוואתם.

הצב הוא שחיין מצוין המבלה זמן רב בשחייה ואחר כך משתזף בקבוצות על הקרקע או על גזעים, והוא יכול לשחות אף במים מליחים. הצב הוא צמחוני בעיקרו הניזון מצמחי מים, עשבים, פרחים ואצות, אך יאכל גם חרקי מים ונבלות של דגים.

צבים אלה ידועים בכך שהם לעיתים מטילים את ביציהם בקיניהם המוגנים של אליגטורים אמריקנים, אך עליהם להסתתר מהאם התוקפנית שיכולה לטרוף אותם בקלות. האוכלוסייה עלולה להצטמצם בטבע עקב הסחר בצב לחיית מחמד ברחבי העולם.

גלריה
-----

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צב קוטר פלורידה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  צב קוטר פלורידה באתר הרשימה האדומה של IUCN
**גרנד פרי שטיריה** הוא מרוץ גרנד פרי שנתי, המתקיים במסגרת אליפות הפורמולה 1. המרוץ מתקיים במסלול רד בול רינג בו מתקיים גם גרנד פרי אוסטריה.

היסטוריה
--------

התפרצות מגפת הקורונה בעולם הובילה לדחיית פתיחת עונת 2020 ולשינוי בלוח המרוצים המתוכנן. במטרה לאפשר קיום מספר רב ככל האפשר של מרוצים הוחלט לקיים בחלק מהמסלולים שני מרוצים בהפרש של שבוע זה מזה. גרנד פרי אוסטריה היה המרוץ הפותח של העונה, שהתקיים ברד בול רינג. שבוע לאחר מכן נערך באותו המסלול גרנד פרי שטיריה. לואיס המילטון זינק המפול פוזישן וניצח את המרוץ.

אף על פי שהתכנון המקורי היה לקיים את המרוץ כאירוע חד פעמי הוא נוסף ללוח המרוצים גם בעונת 2021 במקומו של גרנד פרי טורקיה שבוטל עקב התפרצות הקורונה במדינה.

### המנצחים במרוץ

| שנה | נהג | יצרן |
| --- | --- | --- |
| 2021 | הולנדהולנד מקס ורסטאפן | רד בול רייסינג |
| 2020 | בריטניהבריטניה לואיס המילטון | מרצדס |

הערות שוליים
------------

1. ↑  F1 confirms first 8 races of revised 2020 calendar, starting with Austria double header, Formula1.com, 9 June 2020
2. ↑  Austria to host F1 double-header after Turkish GP is called off, Motorsport.com, 14 May 2021
**נמנמן ננסי סיני** (שם מדעי: *Typhlomys cinereus*) הוא מין של מכרסם יחיד בסוגו ממשפחת הנמנמנים האוריינטלים הנמצא בסין ווייטנאם.

תיאור
-----

אורכו של הנמנמן הננסי הסיני הוא כ-67 עד 90 מ"מ עם זנב שגדול פי כאחת וחצי פעמים מאורך גופו. יש לו אוזניים בולטות, כמעט ללא שיער ושפם לבן. הפרווה שעל גבו בצבע אפרפר-חום כהה וחלקיו התחתונים הם אפורים עם שיערות בעלות קצוות לבנים.

תפוצה
-----

הנמנמן הננסי הסיני נפוץ בווייטנאם ובמחוזות הסיניים: אנחווי, פוג'יין, גואנגשי, גוויג'ואו, חוביי, חונאן, ג'יאנגשי, שאאנשי, סצ'ואן, יונאן וג'ג'יאנג.

התנהגות
-------

הנמנמן הננסי הסיני חי באזורי יערות על הרים, כולל יערות במבוק, שם הוא מטפס על עצים. הוא יכול גם לחפור מחילות, אבל הוא לא עיוור (בשונה ממינים אחרים מסוגו). הוא ניזון מחלקים שונים של צמחים, כולל עלים, גבעולים, פירות וזרעים. ידוע מעט על הרבייה של מין זה. נקבות הן בעלות ארבע פטמות ונמצאו נקבות בהריון שהיו בעלות שניים עד ארבעה עוברים. הוא עשוי להשתמש בגלי קול לצורך התמצאות בפעילויות ליליות.

מצב שימור
---------

הנמנמן הננסי הסיני נוטה להתבודד ונצפה רק לעיתים רחוקות, אז אוכלוסייתו יכולה להיות גדולה יותר מהמשוער. הוא נצפה בסביבה של יער ראשוני אבל לא נצפה מתגורר ביער משני. מספר פארקים לאומיים ועוד אזורים מוגנים נמצאים בתוך הטווח שלו, ולא זוהו שום איומים על אוכלוסייתו. עקב כך, האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע העריך את מצב השימור של המין כ-"ללא חשש".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמנמן ננסי סיני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  נמנמן ננסי סיני באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. 1 2  Andrew T. Smith; Yan Xie (2008). *A guide to the mammals of China*. Princeton University Press. pp. 208–209. ISBN 978-0-691-09984-2.
3. 1 2  Typhlomys cinereus (Chapa Pygmy Dormouse, Chinese Pygmy Dormouse, Sort-furred Tree Mouse), www.iucnredlist.org
4. ↑  Bittel, Jason. "This Echolocating Dormouse Could Reveal the Origins of One of Nature's Coolest Superpowers". *Smithsonian* (באנגלית). נבדק ב-2018-04-09.
פרופ' חיים הלל פְרִיד
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
**חיים הלל פְרִיד** (11 באוקטובר 1913 – 21 בנובמבר 2008) היה רופא קרדיולוג ישראלי, מנהל מחלקות ומנהל בפועל של בית החולים דונולו ביפו, פרופסור לרפואה פנימית וקרדיולוגיה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב.

ביוגרפיה
--------

פריד נולד בעיר וילנה שבליטא, בן לשושלת רבנים ארוכה ומיוחסת, נצר לרבי חיים מוולוז'ין (מחשובי תלמידיו של הגאון מווילנה, ומייסדה של ישיבת עץ חיים – ישיבת וולוז'ין, "אם הישיבות") וחתנו רבי הלל פריד. סבו, רבי חיים הלל פריד – נכדו של רבי הלל – היה משנה לראש ישיבת וולוז'ין, בעל שו"ת "חוט המשולש" (נפטר שנתיים לפני הולדתו, ופריד נקרא על שמו); אביו, הרב שמואל פריד, היה ממלא מקום הרב הראשי בווילנה.

פריד סיים את לימודי הרפואה באוניברסיטה וילנה. התכונן לעלות לארץ ישראל, אך נותר בליטא לסייע לאביו, שנפגע בתאונה. לאחר פלישת גרמניה לברית המועצות ב-1941 וכיבוש וילנה היה אביו מראשוני הנרצחים בפונאר. פריד עצמו חי בגטו וילנה ועבד בו כרופא, עד לחיסול הגטו בספטמבר 1943. לאחר מכן שהה בכמה מחנות ריכוז, ולבסוף הגיע למחנה העבודה דַאוּטְמֶרְגֶן (Dautmergen) שבדרום-מערב גרמניה. באפריל 1945 הוצעד עם יתר האסירים בצעדת מוות, ובמהלכה הצליח להימלט עם כמה מחבריו.

לאחר המלחמה, בשנת 1946, עלה פריד לארץ ישראל דרך מצרים. הוא התיישב בירושלים, ובהיעדר תקנים, עבד כמתנדב במחלקה של משה רחמילביץ' (מאבות הרפואה בישראל) בבית החולים הדסה הר הצופים. לאחר נטישת בית החולים ב-1948, במלחמת העצמאות, עבר לנהל את מחלקה פנימית ב' בבית החולים הממשלתי ביפו. ב-1970 היה פריד למנהלו בפועל של בית החולים. לאחר מכן היה מנהל מחלקה פנימית בבית החולים וולפסון בחולון.

פריד היה מומחה לצנתור. הקורסים בקרדיולוגיה שהעביר היו הבסיס להקמת בית הספר ללימודי המשך ברפואה באוניברסיטת תל אביב.
כיהן כנשיא המועצה המדעית של ההסתדרות הרפואית בישראל.

בשנת תש"ס-2000 הוענק לו התואר יקיר תל אביב.

היה נשוי לשרה פריד (1926–2011), ואב ליעל, שאלי ויהודה.

חיים הלל פריד נפטר בסתיו 2008, בן 95 במותו.
נקבר בבית העלמין קריית שאול. אשתו נפטרה כשנתיים וחצי אחריו, ונקברה לצדו.

בני-דודתו הם פרופ' חיים הלל בן-ששון ופרופ' יונה בן-ששון, אביו של פרופ' מנחם בן ששון.

קישורים חיצוניים
----------------

* אורי דרומי, באהבה חייכו אחריו החולים: פרופ' חיים הלל פריד, מראשוני בית החולים "דונולו", 1913-2008, באתר הארץ, 7 בדצמבר 2008
* תצלום של פריד בצעירותו באתר יד ושם

הערות שוליים
------------

1. ↑  תאריכי הלידה והפטירה המדויקים ע"פ דף הנפטר באתר חברה קדישא ת"א–יפו והמחוז.
2. ↑  יקירי תל אביב–יפו באתר עיריית תל אביב.
לוח הזיכרון ב- Greyfriars Kirkyard שבאדינבורו
**קולין מקלורן** (באנגלית: **Colin Maclaurin**; פברואר 1698 - 14 ביוני 1746), מתמטיקאי סקוטי. פיתח את טורי מקלורן ושיטות קירוב אחרות, והיה מן הראשונים שכתבו ספרי לימוד על שיטותיו של אייזק ניוטון.

חייו
----

מקלורן נולד בקילמודן שבארגיל לכומר ג'ון מקלורן. אביו מת כשהיה בן שנים אחדות, ואמו מתה לפני שהגיע לגיל תשע. הוא גדל בבית דודו, דניאל מקלורן, הכומר של קילמודן. את לימודיו באוניברסיטת גלאזגו החל בגיל 11, דבר שלא היה כה חריג באותה תקופה, ובגיל 14 הגן בהצלחה על תזת מאסטר בנושא "כח המשיכה". הוא המשיך ללמוד תאולוגיה, וב-1717, בגיל 19, נבחר כפרופסור למתמטיקה בקולג' מרסיקל של אוניברסיטת אברדין. 

בחופשות ב-1719 וב-1721 נסע ללונדון, שם פגש את סר אייזק ניוטון, את סמואל קלארק, את המתמטיקאי מרטין פולקס, והוגים אחרים, והתקבל כחבר בחברה המלכותית. 

ב-1722, לאחר שמצא מחליף שלימד במקומו באברדין, נסע לאירופה כמחנכו של ג'ורג' יום, בנו של אלכסנדר יום, הרוזן השני ממרצ'מונט. בזמן שהיו בלורן שבצרפת, כתב מסה על "התנגשות בין גופים", שזכתה ב-1724 בפרס של האקדמיה הצרפתית למדעים. מקלורן חזר לאברדין עם מותו של תלמידו במונפלייה.

ב-1725 מונה לסגנו של הפרופסור למתמטיקה באדינבורו, ג'יימס גרגורי (אחיינו של האסטרונום והמתמטיקאי ג'יימס גרגורי). המינוי היה בהמלצתו של ניוטון בכבודו ובעצמו, לאחר שזה התרשם מעבודתו עד שהציע לשלם את שכרו של מקלורן. ב-3 בנובמבר באותה שנה החליף מקלורן את גרגורי, ומייחסים לו את העלאת קרנה של אוניברסיטת אדינבורו כמוסד מדעי מוביל.

פיתוחו המתמטי החשוב ביותר של מקלורן הוא טורי מקלורן הקרויים על שמו. אלו הם טורי חזקות מהצורה {\displaystyle \ a\_{0}+a\_{1}x+a\_{2}x^{2}+\cdots }, כאשר \ a\_{n} הם מקדמים ממשיים, האמורים, ולעיתים קרובות אף עולה בידם, לייצג פונקציות מורכבות וקשות לחישוב. טורים כאלה פותחו גם על ידי ג'יימס גרגורי (הדוד), אבל מקלורן לא היה מודע לפיתוח זה, וגילה את הטורים מחדש בעצמו. במקביל ללאונרד אוילר, הוא גילה גם את נוסחת אוילר-מקלורן, המקרבת אינטגרלים באמצעות ממוצע של ערכי הפונקציה, וחוסמת את השגיאה במונחי הנגזרות הגבוהות של הפונקציה המדוברת.

ב-1733 נשא לאשה את אן סטיוארט, בתו של וולטר סטיוארט שהיה בשנים 1720-1721 פרקליט המדינה של סקוטלנד; לזוג נולדו שבעה ילדים. הוא התנגד נמרצות למרד היעקוביטי של 1745, ופיקח על הפעולות להגנת אדינבורו כנגד המורדים; עם כניסתם לעיר, ברח ליורק בהזמנת הארכיבישוף של יורק.

במסעו דרומה נפל מסוסו, והעייפות, החולשה והקור שפקדו אותו גרמו להופעת בצקת. הוא חזר לאדינבורו כשצבא היעקוביטים עזב אותה, אבל מת זמן קצר אחר-כך.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קולין מקלורן** בוויקישיתוף

* קולין מקלורן, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* קולין מקלורן, באתר MacTutor (באנגלית)
* קולין מקלורן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264976705171
* BIBSYS: 3070144
* BNC: 000330829
* BnF: cb12534513m (data)
* CiNii: DA07367681
* GND: 117517747
* ICCU: SBLV123643
* ISNI: 0000 0000 8344 0896
* LCCN: n82134386
* MGP: 234820
* NKC: mzk2010591561
* NLA: 35320150
* NLG: 239903
* NSK: 000489527
* NTA: 069322503
* RERO: 02-A003546719
* SNAC: w61z802q
* SUDOC: 034606580
* Trove: 910506
* VcBA: 495/211302
* VIAF: 61658346
* WorldCat: lccn-n82134386

 |
**קקדו גאנג גאנג** (שם מדעי: *Callocephalon fimbriatum*) הוא מין יחיד בסוגו של תוכי ממשפחת הקקדואיים המצוי בחורשות הקרירות והרטובות שבהרי דרום מזרח אוסטרליה. מופיע בסמלי טריטוריית הבירה האוסטרלית. השם "גאנג גאנג" נובע מהשפה האבורג'ינית ואולי גם שפת שבטים אוסטרליים נוספים.

מאפיינים
--------

מין זה מגיע לאורך 35 ס"מ ומשקלו 210-340 גרם. הקקדויים אפורים ולזכרים "מסיכה" אדומה על ראשם המסתיימת בציצה הזקורה מעט קדימה. המקור אפור והבטן מנומרת במעט חום בהיר. שני המינים דומים בגודלם. הם דומים למיני הקקדו ונחשבים לקרובים אליהם יותר משאר הקקדויים. 

מין זה חי ביערות הקרירים של דרום אוסטרליה ומקנן בעצים. עונת הרבייה היא בין אוקטובר לינואר. הנקבה מקננת בעצים צעירים ומנקבת בעזרת מקורה קן בענפים או בונה בחופת הצמרות. מטילה בקן 2-3 ביצים.
קקדו זה ניזון בעיקר מזרעים ופירות של אקליפטוס, עצי שיטה וצמחי Pyracantha ועוזרר.

מין זה נפגע מכריתת היערות ופגיעה בבית הגידול שלו בדרום אוסטרליה ולכן חלה ירידה גדולה במספר פרטיו בניו סאות' ויילס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קקדו גאנג גאנג** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קקדו גאנג גאנג באתר הרשימה האדומה של IUCN
מראה אל הכלא מנהר הנייבה.
כנסיית אלכסנדר נבסקי הקדוש במתחם הכלא.
**כלא קרסטי** (ברוסית: **Кресты́**, או **СИЗО-1 Кресты УФСИН России по г. Спб и Ло**) הוא בית מעצר לשעבר לפני משפט בסנקט פטרבורג, אחד המפורסמים והגדולים ברוסיה שנבנה בצורת פנאופטיקון. השם הרשמי עד דצמבר 2017 היה **יחידת מעצר מספר 1** של סניף שירות בתי הסוהר הפדרלי בסנקט פטרבורג ובמחוז לנינגרד. ממוקם בגדות החימוש 7 בסנקט פטרבורג. כיום פועל המתקן כמושבת תיקון, כ-200 אסירים עוסקים בתיקון המתקן עצמו וביצוע שירותים אחרים.

בתחילה, שימש כבית סוהר מבודד בפטרבורג, שנפתח בשנת 1893 בצד של ויבורג וכלל שני מבנים בצורת צלב, שיועדו לפושעים והכיל מעל אלף תאי כליאה בודדים, שאסיריהם נדרשו לעבוד. הכלא היה למופת לבניית בתי כלא מסוגו ברוסיה במאה ה-19 (ונבנו בתי כלא דומים בסמרה, צ'ליאבינסק וערים אחרות).

בשנת 2017 הועברו כלל האסירים לכלא קרסטי החדש וכלא זה הפך למושבת תיקון.

בריחות
------

לאורך ההיסטוריה ידועים שלושה ניסיונות בריחה מהכלא:

* בליל 11 בנובמבר 1922, נמלט לנקה פנטלייב יחד עם כמה שותפים. הם נמלטו בעזרתו של אחד הסוהרים כדי לצאת מבניין הכלא, טיפסו על הקיר שעל העץ וירדו מבחוץ באמצעות חבלים ארוגים מראש מהשמיכות שלהם.
* בשנת 1991 ניסה השודד סרגיי מדוייב לברוח עם אקדח שהועבר אליו מהחוקרת נטליה וורונצובה. כשברח הוא פצע קשה מאבטח, אך הבריחה נכשלה והוא נלכד. בית המשפט גזר עליו הוצאה להורג בשנת 1995, שלאחר מכן הומר למאסר עולם.
* ב-23 בפברואר 1992 נעשה ניסיון בריחה של שבעה אסירים בראשות יורי פרפלקין ויורי שפראנוב. הם וחמשה אסירים נוספים לקחו שני מבקרים כבני ערובה. רובם נוטרלו וחוסלו במהלך הבריחה. פרפלקין נידון למוות בשנת 1995, לאחר מכן עונשו הומר למאסר עולם.

אנדרטאות
--------

### אנדרטה לזכר נפגעי הדיכוי הפוליטי

ב-28 באפריל 1995, מול הכלא, בגדה הנגדית, הוקמה אנדרטה לזכר קורבנות הדיכוי הפוליטי בצורת שני ספינקסים מברונזה על כני גרניט על פי הפרויקט של מיכאיל שמיאקין. הספינקסים הלא שגרתיים הללו נראים מצד אחד כפנים נשיות צעירות, מצד שני הפונה לכלא, כגולגולות חשופות וחתוכות. בין הספינקסים על משטח הסוללה של האנדרטה נמצא חלון תא כלא מסוגנן. לאורך צדי כני הגרניט מונחות טבליות נחושת שעליהם חרוטות שורות מיצירותיהם של ניקולאי גומיליוב, אוסיפ מנדלשטם, אנה אחמטובה, נ. זבולוצקי, ד. אנדרה, דמיטרי ליכצ'וב, יוסף ברודסקי, יורי גלנסקוב, אלכסנדר סולז'ניצין, ולדימיר ויסוצקי וולדימיר בוקובסקי. ב-7 במאי 2015 נחנך לוח זיכרון שהוקדש למרשל מברית המועצות קונסטנטין רוקוסובסקי.

### אנדרטה לאנה אחמטובה

באזור הקטן שבין רחוב שפלרנאיה וגדות יום ראשון, ניצבת אנדרטה למשוררת אנה אחמטובה, שבעלה (בשנת 1921) ובנה (בשנים 1938–1939) נכלאו בכלא קרסטי. האנדרטה הוקמה בדצמבר 2006.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כלא קרסטי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של כלא קרסטי
* כלא קרסטי, ברשת החברתית טוויטר
* היסטוריה וגורל (וידאו)
* חדשות רשמיות על כל המחלקות האזוריות בשירות בתי הסוהר הפדרלי של רוסיה
* האתר הרשמי של סניף סנקט פטרבורג ומחוז לנינגרד של שירות בתי הסוהר הפדרלי
* סרט תיעודי אודות הכלא, באתר smotrim.ru (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Документальный фильм «Последний бандит Советского Союза» из цикла Вахтанга Микеладзе «Приговорённые пожизненно»".
2. ↑  В "Крестах" установят мемориальную доску маршалу Рокоссовскому Подробнее: https://neva.today/news/v-krestah-ustanovyat-memorialnuyu-dosku-marshalu-rokossovskomu-110683/
**אונורה השני** (**Honoré II**) היה נסיך מונקו משנת 1604 ועד 1662. בתחילת כהונתו עדיין כונה "הלורד של מונקו" אולם החל משנת 1612 השתנה תוארו והוא החל להקרא "נסיך מונקו".

חייו
----

אונורה השני נולד ב-24 בדצמבר 1597. אביו ארקול שהיה הלורד של מונקו נרצח כשהיה אונורה בן 6 בלבד. אונורה הוכתר כמחליפו תחת חסות של דודו, אחי אמו, פרדריקו לאנדי (Frederico Landi). לאנדי שהיה הנסיך הרביעי של עמק טארו באיטליה, היה ידיד ובן ברית נאמן של ספרד והתיר בשנת 1605 לכוחות ספרדים לכבוש את הנסיכות הקטנה. על תושבי הנסיכות נאסר לשאת נשק, ואילו הנסיך ואחיותיו עברו להתגורר במילאנו. מועצת מונקו ניסתה להגביל את כוחה של ספרד אך הכיבוש נמשך עד שנת 1614. ההשפעה המשמעותית של הספרדים נמשכה עד לשנת 1633 שבה הוכר אונורה השני כנסיך ריבון.

בהגיעו לבגרות החל אונורה השני למתוח ביקורת על הכיבוש הספרדי ופנה לעזרתה של צרפת. המלך לואי ה-13 העניק לו את התמיכה המבוקשת אשר כתוצאה ממנה נחתם בשנת 1641 בין השניים הסכם פרון (Traité de Péronne). הסכם זה שם קץ לשליטה הספרדית בנסיכות והעניק לה את הגנתה של צרפת תוך הכרה והבטחה לשמירת הריבונות שלה. כתוצאה מן ההסכם איבד אונורה השני את כל נכסיו בספרד ובאיטליה אך קיבל פיצוי מלואי ה-13 בדמות הכתרתו כמרקיז לבו (marquisate Les Baux) ותואר של דוכס ולנטינואה (Duc de Valentinois).

בתקופת שלטונו פעל אונורה השני להרחיב, לבנות ולהסב את המבצר הגנואזי בנסיכות למבנה המוכר כיום כארמון הנסיכות של מונקו.
בנו היחיד של אונורה השני ויורש העצר, ארקול, נהרג בקרב בשנת 1651 ובמקומו הוכתר לתפקיד נכדו לואי בגיל 9 בלבד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אונורה השני, נסיך מונקו** בוויקישיתוף
* אונורה השני, נסיך מונקו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

| בית גרימלדי |
| --- |
| לורדים | רנייה הראשון • שארל הראשון ממונקו • רנייה השני ממונקו • לואי ממונקו • ז'אן הראשון ממונקו • אמברואה ממונקו • אנתוני ממונקו • קטלאן ממונקו • קלודין ממונקו • למברטו ממונקו • ז'אן השני ממונקו • לוסיאן ממונקו • אונורה הראשון ממונקו • שארל השני ממונקו • ארקול ממונקו • אונורה השני, נסיך מונקו |  |
| נסיכים ריבונים | אונורה השני, נסיך מונקו • לואי הראשון, נסיך מונקו • אנטואן הראשון, נסיך מונקו • לואיז איפוליט, נסיכת מונקו • אונורה השלישי, נסיך מונקו • אונור הרביעי, נסיך מונקו • אונור החמישי, נסיך מונקו • פלורסטאן הראשון, נסיך מונקו • שארל השלישי, נסיך מונקו • אלבר הראשון, נסיך מונקו • לואי השני, נסיך מונקו • רנייה השלישי, נסיך מונקו • אלבר השני, נסיך מונקו |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb10037400k (data)
* GND: 101547988X
* ISNI: 0000 0001 3980 2391
* SUDOC: 14375114X
* VIAF: 202306132
* WorldCat: viaf-202306132

 |
**מיילס אדמונד קוטמן** (באנגלית: **Miles Edmund Cotman**‏; 5 בפברואר 1810 – 23 בינואר 1858) היה אמן אנגלי מבית הספר לציירים בנוריץ', בנו הבכור של ג'ון סל קוטמן.

ביוגרפיה
--------

קוטמן נולד ב-5 בפברואר 1810, בנם של האמן ג'ון סל קוטמן ואן מיילס. הוא למד מציוריו של אביו, והציג לראשונה באגודת הציירים של נוריץ' בגיל שלוש עשרה. עד לסגירת האגודה בשנת 1833 הוא הציג שישים עבודות, חלקן בצבעי המים, כנראה על בסיס הדפסים, או על פי רישומים של חבר אביו.

כשאביו עזב את תפקידו ועבר להוראה בקינגס קולג' בלונדון, מיילס קוטמן לקח על עצמו את עבודתו כמאסטר לציור בנוריץ'. לאחר שנמכר בית המשפחה בסנט מרטין בנוריץ', עבר ללונדון כדי לסייע לאביו, ואילו אחיו הצעיר, ג'ון ג'וזף, שליווה את אביו לעיר הבירה, חזר להמשיך את פרקטיקת ההוראה של המשפחה.

בתחילה לא היה למיילס קוטמן תפקיד רשמי בבית הספר, אך בדצמבר 1836 מונה לעוזר מאסטר לציור. לפעמים אביו והוא שיתפו פעולה בציורים. יצירה משותפת אחת מתארת את הרס הספינה הנושא את יצירות האמנות שמכר רוברט וולפול לקתרין הגדולה - אירוע דמיוני לחלוטין. הוא עמד לצד אביו במהלך מחלות והיעדרויות, והצליח למלא את תפקידו לאחר מותו בשנת 1842.

צבעי המים שלו הושפעו מסגנון עבודותיו הצבעוניות יותר של אביו בסוף שנות ה-20 של המאה ה-19 ובתחילת שנות ה-30. אביו, ג'ון סל קוטמן, חשב כי לבנו יש סגנון נוקשה מדי, אבל סגנונו השתחרר בהדרגה. הוא אהב במיוחד לצייר סצינות מסע, לפעמים על סמך רישומים שהוכנו על גבי סירה קטנה בבעלות משפחת קוטמן בטיולים לאורך חוף משפך התמזה ועד לנהר מדוויי.

מאמצע שנות ה-30 הציג לעיתים קרובות גם בלונדון וגם בנוריץ', ורבות מהיצירות היו בצבעי שמן. במשך רוב זמנו בלונדון הוא גר ליד כיכר ברונסוויק, אולם בשנת 1851 עבר להברסטוק היל, וזמן קצר לאחר מכן עזב את לונדון בגלל בריאות לקויה. הוא עבר לגור עם אחיו ג'ון ג'וזף בת'ורפ, ליד נוריץ', מאוחר יותר הם עברו לפלומסטד.

הוא נפטר בבית החולים נורפוק ונוריץ' ב־23 בינואר 1858.

גלריה
-----

* כנסית היילסהם כנסית היילסהם
* ליד לאנגלי ליד לאנגלי
* חווה ליד נוריץ' חווה ליד נוריץ'
* הבית האדום ליד נוריץ' הבית האדום ליד נוריץ'

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיילס אדמונד קוטמן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Norfolk Museums Collections, norfolkmuseumscollections.org
2. ↑  C. F. Bell, **Miles Edmund Cotman (1810-1858); with a catalogue of fifty drawings by him, selected from the Bulwer Collection**, London, Walkers Galleries, [n.d.]

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 6703 8995
* LCCN: nr97000135
* NGV: 901
* RKD: 18669
* ULAN: 500010274
* VIAF: 12209512
* WorldCat: lccn-nr97000135

 |
Bathyclarias foveolatus.
Clarias batrachus
**שפמנוניים** (שם מדעי: Clariidae), היא משפחה של דגי מים מתוקים מסדרת השפמנונאים. בני המשפחה מכונים **שפמנונים**.

מאפיינים
--------

גופם של השפמנונים צר וארוך ויש להם סנפיר גב ארוך, המשווה להם מראה של צלופח. עורם חלק וחסר קשקשים, ראשם פחוס ופיהם הרחב מכיל שיניים. סביב הפה מצויים 8 בינים ארוכים הדומים לשפם ומכאן שמם (נון בארמית פירושו דג). דגי השפמנון נפוצים ברחבי העולם, בעיקר באגמים, נהרות וביצות. חלק מהשפמנונים מסוגלים להגיע למשקלים עצומים.

השפמנונים רובצים על קרקעית מקור המים בו הם חיים ובעזרת הבינים הרגישים שלהם, הם מגלים את מזונם, הכולל דגים קטנים, דו-חיים, רכיכות וסרטנים. ביכולתם לשהות זמן רב מחוץ למים ולהישאר בחיים, בזכות מערכת נשימה גדולה, המורכבת מקשתות זימים המסוגלות להתאים את עצמן לתנאים שונים. המין הקרוי שפמנון מהלך (*Clarias batrachus*) המצוי בעיקר בדרום-מזרח אסיה, יכול לזחול על קרקע יבשה באמצעות סנפירי החזה שלו בתנועות מפותלות. הוא עושה זאת על מנת למצוא מזון או להחליף מקום מחיה ונשאר בחיים כל עוד גופו נשאר לח.

דגי השפמנון נחשבים כדגים המזיקים לסביבה ולמגדלי הדגים. הם ראויים למאכל, אך אינם כשרים.

בישראל קיים המין שפמנון מצוי (*Clarias gariepinus*) במרכז ובצפון הארץ בכנרת, אגם החולה, בנחל הירקון, בכל נחלי האיתן והביצות, בחלק ניכר מבריכות החימצון, תעלות המים, מאגרי מי ההשקיה, האגמים המלאכותיים ואפילו בביוב. אחד מנחלי רמת הגולן נקרא שפמנון, על שם דג זה.

מיון
----

* משפחה **שפמנוניים** (Clariidae)
	+ סוג *Bathyclarias*
	+ סוג *Channallabes*
	+ סוג *Clariallabes*
	+ סוג שפמנון (*Clarias*)
	+ סוג ומין יחיד *Dinotopterus cunningtoni*
	+ סוג ומין יחיד *Dolichallabes microphthalmus*
	+ סוג *Encheloclarias*
	+ סוג *Gymnallabes*
	+ סוג *Heterobranchus* - בו הוונדו
	+ סוג *Horaglanis*
	+ סוג ומין יחיד *Platyallabes tihoni*
	+ סוג ומין יחיד *Platyclarias machadoi*
	+ סוג *Tanganikallabes*
	+ סוג ומין יחיד *Uegitglanis zammaranoi*
	+ סוג ומין יחיד *Xenoclarias eupogon*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שפמנוניים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph436693

 |
תמונה עליונה: פתן אלמוגי הוא מין ארסי המזהיר את טורפיו על ידי צבעיו שלא יתקרבו אליו.  
תמונה תחתונה: זעמן אלמוגי ממשפחת הזעמניים אינו ארסי, אך מחקה את דוגמאותיו הארסיות של הפתן.  
ההבדל החיצוני ביניהם הוא דפוס הצבעים: הפתן מכוסה ברצועות צהובות בין רצועות שחורות ואדומות. הזעמן מכוסה בשחורות בין צהובות ואדומות.
**חקיינות בטסיאנית** היא תופעה בטבע בה מין אחד רעיל ומין שני שאינו רעיל, החיים בקרבה אחד לשני וסובלים מטורפים דומים, ישתמשו באותו סוג של אזהרה במקביל. חקיינות זו היא סוג של יחסי גומלין, בו מין אחד מרוויח, והמין השני עשוי להפסיד (למשל במקרה בו טורף של החקיין יתקוף את מושא החיקוי).

התופעה קרויה על שם חוקר הטבע האנגלי, הנרי וולטר בייטס, שתיאר אותה במחקר בפרפרים בברזיל.

החקיינות הבטסיאנית מוסברת בכך שטורף שיתקל בשני מינים בעלי אותות אזהרה דומים, שרק אחד מהם רעיל, ילמד לא לאכול את שניהם. המין המחקה צריך להיות נדיר מהמין הרעיל כדי שהטורף ילמד להתרחק ממינים אלו. יש ספקטרום שלם בין חקיינות מולריינית אמיתית, לחקיינות בטסיאנית, לא אמיתית.

ישראל
-----

בישראל ישנן כמה דוגמאות לחקיינות בטסיאנית. המפורסמת שבהם, היא צבעי הגוף ודוגמאות העיגולים שעל קשקשיו של זעמן המטבעות, שנועדו לחקות את הצבעים והדוגמאות שעל הצפע המצוי. הזעמן אף מחקה את קולות הלחשושים של הצפע כשהוא מאוים.

דוגמה נוספת לחקיינות בטסיאנית בישראל הם זבובים ממשפחת הרחפניים, המזכירים דבורים וצרעות (המסוגלות לעקוץ את תוקפיהן). 

בחופי ים סוף מצוי מירנון זעמני, המתחקה לנחש הים קרייט ימי מפוספס כדי להינצל מתקיפה (עם זאת אין בישראל נחשי ים). דגים נוספים מידמים ליצורי ים ארסיים נוספים.

ראו גם
------

* צבעי אזהרה
* חקיינות מילריינית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חקיינות בטסיאנית** בוויקישיתוף
* חקיינות בטסיאנית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| יחסי גומלין בין אורגניזמים |
| --- |
| יחסי +/- | טריפה • טריפה תחרותית • טפילות • פרזיטואידיות • חקיינות בטסיאנית |  |
| יחסי -/- | תחרות |
| יחסי +/0 | קומנסליזם |
| יחסי -/0 | אללופתיה |
| יחסי +/+ | הדדיות (ניקוי הדדי) • אנדוסימביוזה • חקיינות מילריינית • זולתנות |
| אחר | חקיינות • סימביוזה • פונדקאי |
**גיסקו** היה איש צבא ודיפלומט קרתגי. נרצח במהלך מלחמת שכירי החרב.

ביוגרפיה
--------

לאחר המלחמה הפונית הראשונה, מצאה את עצמה קרתגו מרוששת לחלוטין, ולא היה באפשרותה לשלם לשכירי החרב הרבים שלחמו בצבאה. גיסקו, שהיה אותו הזמן המפקד הזמני של השכירים, הציע למועצה להעביר את החיילים לאפריקה בקבוצות קטנות, כך שיהיה יותר קל לשלם להם. אולם המועצה סברה שיהיה קל יותר לבקש מהשכירים לוותר על חלק משכרם אם יקובצו יחד. ולכן כינסה את כולם בעיר קיסה, וחנו נשלח אליהם למשא ומתן. המשא ומתן לא עלה יפה, והשכירים איימו לעלות על קרתגו אם לא ישלמו להם תוספת. המועצה מיהרה לשלוח את גיסקו, שהיה מוכר לשכירים. הוא הגיע אליהם והצליח להגיע להסדר עמם.

אולם עבד קמפני בשם ספנדיוס, ולובי בשם מאתוס, חששו שכוונתם האמיתית של הקרתגים היא לפזר את השכירים, ואז להיפטר מהם ולקחת חזרה את הכסף. גיסקו הרגיש בכך ופעם כאשר תבעו הלובים את כספם, ענה להם גיסקו שיבקשו את שכרם ממאתוס. הלובים נעלבו והחלו בוזזים את המטען של גיסקו ואנשיו. ספנדיוס ומאתוס ניצלו את המהומה, ותפסו את הפיקוד על השכירים. הם השביעו אותם להילחם לנצח בקרתגו. את גיסקו ואנשיו כ-500 במספר, לקחו בשבי, אולם לפי דבריו של פוליביוס, זכו ליחס טוב מצד שוביהם.

אולם לאחר ניצחונו של חמלקרת ברקה, בקרב מקאר, ערקו 2,000 פרשים נומידיים תחת פיקודו של נארוואס, ממחנה המורדים אל מחנהו של חמלקרת. הם זכו ליחס טוב מצד הקרתגים, וחמלקרת אף העניק את בתו לאשה לנארוואס. ספנדיוס חשש שיחס כזה יגרור עריקות נוספות, ובעצתו של אוטאריטוס, הוחלט להוציא להורג את גיסקו. הוא ואנשיו הובלו אל מחוץ למחנה, ידיהם ורגליהם נכרתו, וכך גם אפם ואוזניהם. לאחר מכן הושלכו לתוך בור בעודם חיים. רצח אכזרי זה, גרם לקרתגים להשליך כל מורד שנלקח בשבי אל רגלי הפילים.

גיסקו בתרבות
------------

גיסקו נזכר ברומן ההיסטורי של גוסטב פלובר, "שלמבו".

לקריאה נוספת
------------

* פוליביוס, **היסטוריה**. כרך ראשון - ספרים א-ו. תרגם וכתב מבואות בנימין שימרון. ירושלים, מוסד ביאליק, תשנ"א (1991).

הערות שוליים
------------

1. ↑  פוליביוס, ספר ראשון, 66.
2. ↑  פוליביוס, ספר ראשון, 70.
3. ↑  פוליביוס, ספר ראשון, 78.
4. ↑  פוליביוס, ספר ראשון, 80.
5. ↑  דיודורוס, ספר 25, 3.
6. ↑  תרגם לעברית אריה חשביה, הוצאת לדורי, 1967
**טריאריים** (בלטינית: **Triarii**) הם סוג של חיל רגלים בצבא הרומי בתקופת הרפובליקה. השימוש בחיילים אלו החל עם המעבר של הצבא הרומי משיטת הפלאנקס לשיטה המאניפולרית במהלך המאה ה-4 לפנה"ס. הטריאריים הורכבו מהאזרחים המבוגרים האמידים ובעלי הניסיון הרב ביותר.

שריון של חייל טריארי (צילום מתצוגה באמפיתיאטרון הפלאבי (הקולוסיאום) ברומא

תיאור
-----

על פי פוליביוס, הטריאריים היו החיילים המבוגרים ביותר ובעלי הניסיון הרב ביותר שהיו חייבים בגיוס לצבא הרומי. בהתאם לכך, הם היו מוגנים טוב יותר מיתר החיילים. הם היו מצוידים בחרב קצרה שנקראה "גלאדיוס", וחנית כבדה שנקראה "האסטה" ונועדה לדקירה. את קסדותיהם הם נהגו לעטר בנוצות כדי להיראות גבוהים יותר.

כל לגיון כלל 600 טריאריים, והללו חולקו לעשרה מניפולים. הטריאריים הוצבו אחרונים במבנה המניפולרי, מאחורי הפרינקיפים, והצטרפו לקרב רק במידת הצורך. השימוש בטריאריים הופסק בעיקר בשל שינויים בכלכלת רומא, שבעקבותיהם היו כל החיילים מסוגלים לרכוש לעצמם כלי נשק זהים.

לקריאה נוספת
------------

* ישראל שצמן, **תולדות הרפובליקה הרומית**, ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תש"ן.

הערות שוליים
------------

1. ↑  פוליביוס, ספר שישי, 23.
2. ↑  שצמן, עמ' 248.
3. ↑  שצמן, עמ' 249.
**אמפו גיפט לרמי** (באנגלית: **Mpho Gift Leremi**;‏ 13 באוקטובר 1984 – 3 בספטמבר 2007) היה כדורגלן דרום אפריקאי ששיחק בעמדת הקשר בנבחרת דרום אפריקה ובקבוצות אורלנדו פירטס וממלודי סאנדאונס מליגת העל הדרום-אפריקאית.

קריירת מועדונים
---------------

לרמי נולד בסווטו שבדרום אפריקה והחל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פימוויל ג'איינטס המקומית, ובהמשך עבר אל מחלקת הנוער של אורלנדו פירטס מליגת העל הדרום-אפריקאית.

ב-10 באוגוסט 2002 ערך לרמי את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק נגד מורוקה סוואלווס במסגרת הליגה לעונת 2002/2003. בעונת הבכורה שלו במועדון הוא ערך 20 הופעות ליגה והבקיע שער אחד, ובסוף העונה זכתה אורלנדו פירטס באליפות דרום אפריקה. בסך הכל הוא ערך 70 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 15 שערים.

בקיץ 2007 עבר לרמי לממלודי סאנדאונס, גם היא מליגת העל הדרום-אפריקאית. הוא ערך שתי הופעות ליגה במדי המועדון לפני מותו, והבקיע שער אחד.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-17 בנובמבר 2004 ערך לרמי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת דרום אפריקה, בניצחון 2-1 על נבחרת ניגריה במשחק ידידות. לרמי היה חלק מסגל נבחרת דרום אפריקה לטורניר גביע הזהב 2005, וערך שתי הופעות בטורניר. בסך הכל ערך ארבע הופעות בנבחרת דרום אפריקה.

מותו
----

ב-3 בספטמבר 2007 מת לרמי בתאונת דרכים באלברטון, בקרבת יוהנסבורג, כאשר היה בדרכו חזרה לביתו ממשחק נגד לה אסטרה במסגרת גביע הקונפדרציה האפריקאי בקמרון.

תארים
-----

אורלנדו פירטס
* אליפות דרום אפריקה (1): 2002/2003

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  Police probe mystery of Gift's final drive באתר IOL, ‏ 5 בספטמבר 2007 (באנגלית)

| **נבחרת דרום אפריקה – גביע הזהב 2005** |
| --- |
| 1 מרלין • 
2 לקגוואטי • 
3 ת'וואלה • 
4 אוונס • 
5 קטזה • 
6 גקסה • 
7 קלייט • 
8 סיפיקה • 
9 מוקואנה • 
10 ביאנצ'י • 
11 ואן הירדן • 
12 קגטלה •
13 אנקוסי • 
14 נומווטה •
15 מופדי •
16 רדבה •
17 נובל •
18 רזלמן •
19 אנדללה •
20 פיטרסן •
21 לרמי •
22 לנגפלדט •
מאמן: בקסטר | דרום אפריקהדרום אפריקה |
**הכביש המהיר M4** (באנגלית: **M4 Motorway**) הוא כביש מהיר בממלכה המאוחדת המקשר את העיר לונדון לדרום ויילס.

M4 מתחיל באזור צ'יזוויק במערב לונדון, כאשר הוא מתחבר לכביש A4. הוא ממשיך לכיוון מערב במקביל לכביש A4 כשהוא עובר את כביש הטבעת של לונדון (כביש M25) באזור נמל התעופה הית'רו, לאחר מכן הוא עובר בין היתר ליד הערים רדינג, סווינדון ובריסטול. לקראת נהר הסוורן שמהווה גם את הגבול עם ויילס, הכביש המהיר מתפצל לשניים; M4 ו-כביש M48, שניהם חוצים את הנהר בגשרים נפרדים שהם גם גשרי אגרה. משם מתאחדים הכבישים חזרה ו-M4 ממשיך לאורך דרום ויילס כשהוא עובר בין היתר ליד הערים ניופורט וקארדיף.

גשרי הסוורן ו-M48
-----------------

בנקודת המעבר של M4 לשפך של נהר הסוורן לתעלת בריסטול, שהיא גם נקודת המעבר של הכביש המהיר בין אנגליה וויילס, נחנך בשנת 1966 גשר סוורן. 30 שנים לאחר מכן הושלמה בנייתו של גשר שני מעבר סוורן השני (Second Severn Crossing), הידוע גם כ"גשר הנסיך מוויילס" (Prince of Wales Bridge). גשר סוורן שימש כביש מהיר שיצא מ-M4; כביש M48, בעוד שמעבר סוורן השני שירת את M4. מסלולו של M48 היה בעבר מסלולו של M4 עד לפתיחת הגשר השני ובכך סודרו שני מעברים מקבילים המתחברים לפני ואחרי מעבר נהר הסוורן.

מחלפים עיקריים
--------------

| קילומטרים | מחלף | מיקום | דרכים מצטלבות |
| --- | --- | --- | --- |
| **הכביש המהיר M4** |
| 0 | ‏J1 | צ'יזוויק, לונדון | חיבור עם כביש A4 |
| 24.5 | ‏J4a | נמל התעופה הית'רו | כביש גישה לנמל התעופה |
| 27.0 | ‏J4b | נמל התעופה הית'רו |  כביש M25 |
| 181.5 | ‏J19 | בריסטול |  כביש M32 |
| 186.3 | ‏J20 | בריסטול |  כביש M5 |
| 189.5 | ‏J21 | נהר הסוורן |  כביש M48 |
| 195.2 | ‏J22 | נהר הסוורן |  כביש M49 |
| 208.0 | ‏J23 | נהר הסוורן |  כביש M48 |
| 217.0 | ‏J24 | קארדיף | כביש (M)‏A48 (כניסה לקארדיף) |
| 320.6 | ‏J49 | ל'נדי | חיבור עם ה-A48 וה-A483 |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כביש M4** בוויקישיתוף
* כביש M4 במאגר הכבישים הבריטי ה-'CBRB'. (באנגלית)
* כביש M48 במאגר הכבישים הבריטי ה-'CBRB'. (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007541168005171
* LCCN: sh85079212

 |
**נשאים רב תרופתיים** (multidrug transporters) הם חלבונים הנמצאים על גבי קרום התא ותפקידם לזהות מגוון רב של חומרים, לקשור אותם באפיניות גבוהה ולהוציא אותם אל מחוץ לתא. חלק מן החומרים המזוהים על ידי החלבונים הללו הם רעילים, ולכן הוצאתם מאפשרת לתאים לשרוד בסביבה המכילה רעלים. באופן זה מקנים הנשאים עמידות לתא כנגד רעלים, ביניהם תרופות שונות, כגון: עמידות חיידקים לאנטיביוטיקה ועמידות תאי סרטן לתרופות אנטי – סרטניות.

הוצאת הרעלים או התרופות אל מחוץ לתא מבוססת על ניצול אנרגיה מפירוק ATP או מגרדיאנט של פרוטונים. הנשאים הרב תרופתיים מתחלקים למשפחות על פי רצף חומצות האמינו שלהם. משפחה אחת כוללת חלבונים שמבצעים הידרוליזה של ATP ומשתמשים באנרגיה הנוצרת כדי לסלק חומרים רעילים מן התא. לקבוצה זו משתייך החלבון P-glycoprotein המתבטא בגידולים סרטניים ומקנה להם עמידות כנגד תרופות אנטי סרטניות. המשפחות האחרות מכילות חלבונים המבצעים שחלוף של סובסטרט רעיל בפרוטון אחד או יותר, והן נבדלות זו מזו הן בגודל החלבונים המשתייכים לכל אחת מהן, והן ברצף חומצות האמינו שלהם.

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007539322805171
* LCCN: sh90005206

 |
**הכביש המהיר M25** (באנגלית: **M25 Motorway**) או בשמו **כביש הטבעת של לונדון**, הוא כביש טבעת (ברובו הגדול) מהיר המקיף את העיר לונדון, בירת הממלכה המאוחדת. 

ה-M25 הוא כביש מהיר מלבד כ-5 קילומטרים בצד המזרחי, היכן שנקודת ההתחלה וסיום הכביש מחוברים בעזרת כביש ה-A282 (כביש אגרה) המורכב מגשר המלכה אליזבת השנייה ומנהרת תנועה. אורכו של ה-M25 הוא 188 קילומטרים והוא מרכז לתוכו כבישים וכבישים מהירים אשר נכנסים לתוך העיר לונדון, כמו גם כבישים היוצאים לשאר האי הבריטי (כמו ה-M3 וה-M4 שיוצאים דרום-מערבה וה-M40 וה-M1 שיוצאים צפונה למרכז אנגליה).

במקור נבנה הכביש עם שלושה נתיבים לכל כיוון, אך בחלקים רבים בכביש הורחבו מספר הנתיבים לכדי ארבעה, חמישה ואף בחלק קטן מהכביש ליד נמל התעופה הית'רו לכדי שישה נתיבים בכל כיוון. רובו הגדול של הכביש מואר כדי להעלות את הבטיחות בנהיגה לאורכו.

היסטוריה
--------

בתחילת המאה ה-20 החלה להיווצר בעיית תחבורה אמיתית בעיר לונדון. לאורך השנים הועלו מספר הצעות להתמודדות עם הבעיה, עד שבשנת 1938 פורסמו מסקנות לגבי פיתוח כבישים מהירים על ידי המהנדסים צ'ארלס ברסלי ואדוארד לוטיינס. מספר שנים לאחר מכן פטריק אלברקרומבי, מעצב ערים ואדריכל, פרסם שני מחקרים (בין 1943–1944) לגבי הבעיות השונות של לונדון. בין היתר הציע אלברקרומבי להקים מספר כבישי טבעת סביב מרכז העיר, כאשר כל אחד מהם רחוק ורחב יותר מקודמו. תוכניות אלו לא מומשו בתקופה זו משום סיומה של מלחמת העולם השנייה והבעיות הכלכליות שבאו לאחריה.

בשנות ה-60 המועצה של לונדון הגדולה הגתה את תוכנית ארבעה כבישי הטבעת סביב העיר. חלקים משתי הטבעות החיצוניות נבנו בתחילת שנות ה-70, אך שתי הטבעות הפנימיות שהיו עתידות להיבנות בתוך החלקים הפנימיים של העיר נתקלו בהתנגדות ורק קטעים בודדים נבנו ולבסוף התוכנית בוטלה בשנת 1973 לאור ההתנגדות הרבה. בשנת 1975 שונו התוכניות המקוריות ושתי הטבעות החיצוניות אוחדו לכדי טבעת אחת שקיבלה את השם M25. כך, החל משנת 1975 ועד 1986 נבנה הכביש בקטעים נפרדים, כאשר כל חלק נבחן וקיבל היתרי בנייה בנפרד. הכביש הגמור נפתח באופן רשמי במעמד ראש הממשלה מרגרט תאצ'ר ב-29 באוקטובר 1986.

מחלפים עיקריים
--------------

קטע הכביש בין מחלף 14 - 15.
קטע הכביש בין מחלף 24 - 25.

| קילומטרים | מחלף | מיקום | דרכים מצטלבות |
| --- | --- | --- | --- |
| **הכביש המהיר M25** |
| 0 | ‏J1b | דרת'פורד | חיבור עם כביש A282 |
| 8.8 | ‏J2 | דרת'פורד |  כביש M2 |
| 14.0 | ‏J3 | סוונלי |  כביש M20 |
| 26.2 | ‏J5 | סוונאוקס |  כביש M26 |
| 46.0 | ‏J7 | רייגייט |  כביש M23 |
| 83.8 | ‏J12 | ת'ורפ גרין |  כביש M3 |
| 95.0 | ‏J15 | נמל התעופה הית'רו |  כביש M4 |
| 102.6 | ‏J16 | ג'ררדס קרוס |  כביש M40 |
| 122.8 | ‏J21 | בריקט ווד |  כביש M1 |
| 134.0 | ‏J23 | פוטרז באר |  כביש (M)‏A1 |
| 159.7 | ‏J27 | אפינג |  כביש M11 |
| 186.6 | ‏J31 | דרת'פורד | חיבור עם כביש A282 |
|

ראו גם
------

* כביש הטבעת הפנימי של לונדון

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **כביש הטבעת של לונדון** |

* עמוד הכביש באתר 'רשות הדרכים' של בריטניה.
* עמוד הכביש באתר ארכיון הכבישים המהירים (אנציקלופדיית הכבישים המהירים בבריטניה).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007541420905171
* LCCN: sh86001120

 |
**מאיה** (במקור, ראשי תיבות של "**מ**ערכת **אי**נטרנט ל**ה**ודעות") היא מערכת שמפעילה הבורסה לניירות ערך בתל אביב, המאפשרת לציבור ולמשקיעים לקבל מידע מקיף על החברות וניירות הערך הנסחרים בבורסה. המערכת מציגה את כל ההודעות שמפרסמות החברות והקרנות הנסחרות, ובכלל זה, דיווחים מידיים, דוחות כספיים, מידע על גיוס הון, שינויים בדירקטוריון ובהנהלה, פיצולים ומיזוגים ודיווחים שוטפים נוספים. כמו כן, מתפרסמות באתר הודעות בורסה שונות, כגון החלטות דירקטוריון הבורסה והוועד הפועל, עדכונים לגבי כללי המסחר, כללי השימור ומדדי הבורסה.

היסטוריה
--------

אתר מאיה הוקם בשנת 1999 על מנת לאפשר לציבור גישה למידע בורסאי דרך רשת האינטרנט.

בשנת 2014 השיקה הבורסה שני כלים חדשים המאפשרים למשתמשים לקבל עדכונים בזמן אמת על הודעות המתפרסמות במאיה: אפליקציה סלולרית של הבורסה, וחשבון טוויטר של מאיה.

באוגוסט 2016 השיקה הבורסה את מערכת מאיה החדשה - הכוללת עיצוב חדש לאתר בעל ממשק משתמש נוח יותר, אפשרויות שיתוף במייל וברשתות חברתיות, אפשרויות חיפוש חדשות, אפשרויות חדשות להתאמה אישית, וכן שינויים ושיפורים נוספים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מאיה

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלירן נעים, הבורסה, מאפשרת למשתמשי מערכת ’מאיה’ הודעות מתפרצות באמצעות "טוויטר", באתר כאן נעים, 10 בנובמבר 2014
2. ↑  הבורסה משיקה את מערכת מאיה החדשה; מה התחדש?, באתר גלובס, 23 באוגוסט 2016
**המשרד למעמד וזכויות האישה** (בצרפתית: **Ministère à la Condition féminine et aux Droits des femmes**; בראשי תיבות: **MCFDF**) הוא משרד ממשלתי בהאיטי שנוסד ב-8 בנובמבר 1994 במטרה לפעול למען שוויון בין גברים ונשים. שרת המשרד הנוכחית היא אוולין סנוויל.

היסטוריה
--------

המשרד נוסד כתוצאה מדרישות של נשים האיטי, ונוצר כחלק מעבודת ההכנה לוועידת הנשים העולמית של 1995. הוא הוקם על ידי צו ב-8 בנובמבר 1994 ואחראי על שני דברים: הגנת וקידום זכויות נשים וקידום ניתוחים מגדריים.

ליז-מארי דז'אן נבחרה לשרה הראשונה של המשרד. השרה הנוכחית היא אוולין סנוויל.

מבנה
----

המשרד מורכב משני מבנים: שירותים מרכזיים ושירותים מבוזרים.

במבנה לשירותים מרכזיים יש את מזכירות השר, קבינט השר, המנהל הכללי וההנהלה.

ראו גם
------

* ליגת הנשים לפעולה חברתית
* סולידריות נשות האיטי
* מעמד האישה בהאיטי

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Vantbefinfo, Politique : Evelyne Sainvil prend les rênes du Ministère à la condition féminine et aux droits des femmes – Vant Bèf Info (בצרפתית)
2. ↑  Dr Lise Marie Déjean, 25 années de lutte continue pour le droit des filles et des femmes, Le Nouvelliste (באנגלית)
**מקהלת האמנים של לוס אנג'לס** (באנגלית: **Los Angeles Master Chorale**) היא מקהלה מקצועית מלוס אנג'לס, קליפורניה. היא נוסדה ב-1964 בידי רוג'ר וגנר כאחת משלושת מוסדות התרבות המקוריים שפעלו במרכז המוזיקה של לוס אנג'לס. גרנט גרשון משמש כמנהל מוזיקלי של המקהלה מאז 2001, ולפניו היה בתפקיד פול סלמונוביץ', שמשמש כיום מנהל מוזיקלי אמריטוס.

במהלך עונת ההופעות שלה מקיימת מקהלת האמנים כעשר הופעות בשנה. בסה"כ קיימה המקהלה מעל 450 קונצרטים, ממוזיקת מקהלות קלאסית ועד ללחנים מודרניים. כמו כן, שרה המקהלה 24 יצירות מקוריות שלה ו-40 יצירות שהושרו לראשונה בביצועה. המקהלה מרבה בשיתופי פעולה עם התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס ועם תזמורת הוליווד בוול (Hollywood Bowl Orchestra), שתיהן פועלות במרכז המוזיקה, ואף שיתפה פעולה עם מנצחים מובילים כמו אסה-פקה סאלונן, זובין מהטה, אנדרה פרווין, פייר בולז, מייקל טילסון תומאס ורוג'ר נורינגטון. בשנותיה הראשונות שימשה מקהלת הבית של האופרה של לוס אנג'לס, עד שביססה את עצמה והקימה מקהלה עצמאית. המקהלה אף מקיימת קונצרטים לקהילה ברחבי דרום קליפורניה.

מעונה המקורי של המקהלה היה הדורותי צ'נדלר פביליון, אך מאז 2003 האולם המרכזי של המקהלה הוא אולם הקונצרטים על שם וולט דיסני. מורטן לאורידסן היה מלחין הבית (composer-in-residence) של המקהלה בין 1994 לשנת 2001.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מקהלת האמנים של לוס אנג'לס
* מקהלת האמנים של לוס אנג'לס, ברשת החברתית פייסבוק

* מקהלת האמנים של לוס אנג'לס, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* מקהלת האמנים של לוס אנג'לס, באתר Discogs (באנגלית)

* מקהלת האמנים של לוס אנג'לס, באתר Songkick (באנגלית)

* מקהלת האמנים של לוס אנג'לס, באתר בילבורד (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007306014405171
* BnF: cb13904515h (data)
* CiNii: DA10635723
* GND: 809720-3
* ISNI: 0000 0001 0945 3661
* LCCN: n83165862
* MusicBrainz: 1f934bfa-c92e-4e94-a664-a1f857928871
* NKC: pna2014821363
* NLP: A36302636
* SUDOC: 167331000
* VIAF: 151426535
* WorldCat: lccn-n83165862

 |
**חפרית האגן הגדול** (שם מדעי: *Spea intermontana*) היא מין של קרפדה מהמשפחה חפריתיים אמריקאים המצויה ברחבי אמריקה הצפונית.

מאפיינים
--------

קרפדה זו חיה בטבע ביערות וחורשים של אורני זפת, בתות, שדות מרעה ופרריה וכן בכמה מדבריות עד לגובה 2,600 מטר. תפוצתה היא מדרום קולומביה הבריטית, לאורך וושינגטון ואורגון עד לדרום איידהו, לאורך נבאדה וביוטה. כמו כן אוכלוסיות קטנות שלה נמצאות בקליפורניה, אריזונה, קולורדו וויומינג.

הקרפדה קטנה בגודלה, באורך 3.8–6.3 סנטימטרים והיא בעלת עור לח בצבע אפור בהיר, אפור-זית עד חום והיא בעלת כתמים חומים על עורה עם זוג פסים דקים ולבנים לאורך גבה. היא בעלת עיניים גדולות דמויות עין החתול היכולות לראות בחשיכה, ובעלות סימנים כהים סביב העין. לקרפדה כפות רגליים רחבות וקשיחות עם קרומי שחייה. היא משתמשת בכפות עטופות הקרין כדי לחפור בזריזות מחילה באדמה. החפרית מצויה במחילה במשך מרבית הימים החמים ויוצאת בלילות, או לאחר ירידת גשם חזק.

הקרפדה שוכנת בסביבה הקרובה לשלוליות, בריכות או גדות אגמים ונהרות רדודים. היא מתרבה באביב ואז הזכרים הגדולים קוראים לנקבות ומתחרים ביניהם עליהן. הנקבות מטילות במים 200–500 ביצים, אם כי בשבי יכולים להטיל מעל 1,000. מאותו רגע הם עוזבים את הביצים והראשנים הגדלים במים.

ראשני החפרית צריכים לגדול מהר עקב תנאי היובש והם בוקעים תוך 4 ימים וגדלים במהירות תוך 4–8 שבועות, על פי התנאים והמזון שהם אוכלים. הראשנים מתפתחים עם כמה צורות כשלחלק מהם פיות צרים והם מתאימים לאכילת אצות וצמחייה או חרקים קטנים בעוד אחיהם הגדולים בעלי פיות גדולים יותר והם הופכים לקניבלים הטורפים את אחיהם. הקרפדות הבוגרות טורפות מינים רבים של חסרי חוליות ומיני חרקים ובעצם כל דבר שהם יכולים לבלוע והן צדות בעיקר בלילה ולאחר ירידת גשם חזק. הן מתגוננות מטורפים באמצעות בלוטות על העור המייצרות רעל שדוחה את רוב הטורפים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חפרית האגן הגדול** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  חפרית האגן הגדול באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007535118105171

 |
**המשרד למלחמה בשחיתות ובפשע המאורגן** (בקרואטית: **Ured za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta**) הוא גוף של מערכת המשפט הקרואטית ומערכת המשפט הפלילי שמתמחה בחקירות הקשורות לשחיתות ולפשע המאורגן.

המשרד הוקם בדצמבר 2001 והמטה ממוקם בעיר זאגרב. שם הקיצור של הלשכה USKOK נובע מראשי התיבות בדיעבד "uskok", מונח המשמש עבור סוג של אנשי המיליציה הקרואטים, שלחמו נגד האימפריה העות'מאנית בין תחילת המאה ה-16 והמאה ה-17.

בדצמבר 2008 החוק הפלילי וחוק ההליך הפלילי עודכנו כדי לחזק את מעמדה של USKOK. התיקונים הוסיפו למשרד כלים טובים יותר שיאפשרו להילחם בשחיתות, במיוחד ההרשאה להחרים את נכסי הנחקרים בחשד למעורבות במתן שוחד ושחיתות. בתיקונים לחוק שנוספו לאחר מכן אפשרו להליך ההחרמה להתבצע באופן חלק ומהיר.

מאז 2009, ל-USKOK יש מקבילה במינהל משטרת הפלילים (המנהלת את משטרת קרואטיה), אשר גם לה (בכוונה) ראשי תיבות דומים מאוד - המשטרה הלאומית של USKOK (בקרואטית: Policijski nacionalni USKOK). גם לרשות השופטת גוף דומה בשם מחלקת בית המשפט לתיקים פליליים בתחום השיפוט של USKOK (בקרואטית: Sudski odjeli za postupanje u predmetima kaznenih djela iz nadležnosti USKOK-a). הגוף מתואר כ"אחד מגופי המאבק בשחיתות האימתניים בעולם". הסוכנות הרשיעה 2,000 איש והשיגה שיעור הרשעה של 95%  (נכון ל-2012), כולל ראש הממשלה לשעבר, איבו סאנאדר.

בדוח המלחמה בשחיתות של האיחוד האירופי משנת 2014, הנציבות האירופית ציינה לשבח את USKOK ויכולתה "לבצע חקירות לטענות על שחיתות ללא קשר להשתייכות פוליטית או קשר למעורבים". אבל בדו"ח מאוחר יותר, משנת 2017, האיחוד האירופי ציין כי ישנן בעיות מתמשכות הנוגעות לתיאום בין-מוסדי וקרא להתייעלות בתיאום בין גופי הממשל בתחום המלחמה בשחיתות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של המשרד למלחמה בשחיתות ובפשע המאורגן (בקרואטית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Corruption in Croatia, www.globalsecurity.org
2. ↑  ANNEX CROATIA to the EU Anti-Corruption Report
3. ↑  Corruption in the European Union