recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק בישיבה חרדית בירושלים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו ישיבת מקור חיים (פירושונים).
**ישיבת מקור חיים** היא ישיבה שהתקיימה בשכונת מקור חיים בירושלים בין השנים ת"ש (1940) - תשכ"ב (1962), אז הפכה לכולל אברכים. הישיבה נוסדה על ידי רב השכונה רבי ברוך יצחק לוין, יחד עם גיסו רבי משה טיקוצ'ינסקי.

יסוד הישיבה
-----------

הישיבה הוקמה בשנת ת"ש. באוגוסט 1944 הונחה אבן פינה לפנימיית הישיבה בהשתתפות הרב הראשי לישראל הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג, הרב מלצר והרב זלמן סורוצקין ובאפריל 1945 נחנכה הפנימייה. 

רבי משה טיקוצ'ינסקי כיהן בראשות הישיבה עד שעבר בשנת תש"ז לכהן כמנהל רוחני בישיבת סלבודקה בבני ברק. כמשגיח בישיבה כיהן רבי גדליה אייזמן, שהיה אז בחור. 

בתקופה זו למדו בישיבה בין היתר הרב אפרים גרינבלאט, הרב יעקב חיים סרנא, הרב ישראל בן שלום מראשי ישיבת פוניבז' לצעירים והרב יצחק זילברשטיין.

בשנת תש"ח התפזרה הישיבה עקב קרבת השכונה לאזורי הקרבות.

ישיבה לבני עדות המזרח
---------------------

עקב העלייה הגדולה של בני עדות המזרח לארץ עם קום המדינה והמחסור במקומות לימוד תורניים עבורם, פתחו ראשי הישיבה את שעריה עבור בחורים אלה. חלקם ברחו או והוברחו לשם כך ממחנות עליית הנוער, מה שגרם למעצרו של ראש הישיבה רבי ברוך יצחק לוין[דרוש מקור]. הישיבה הספרדית הייתה ישיבה גבוהה, ונקראה גם בשם בית מדרש גבוה לבני עדות המזרח. במקביל התקיימה גם ישיבה לבחורים צעירים יותר מעולי תימן.

באותה עת הצטרפו לצוות הישיבה רבי משה שמעון וינטרוב, רבי עזרא ברזל, רבי שלום שבדרון, ורבי יוסף קרביץ. תקופה מסוימת לימד בישיבה רבי עובדיה יוסף.

בתקופה זו למדו בישיבה הרב שלמה קורח; הרב צבי סימן טוב - רב העדה האפגנית והרב יוסף בר שלום - הרב הראשי של בת ים.

כולל אברכים
-----------

בשנת תשכ"ב הפכה הישיבה לכולל אברכים, שבו למדו בין היתר הרב חיים וולקין - מנהל רוחני בישיבת עטרת ישראל והרב שמואל יעקב בורנשטיין - ראש ישיבת חברון-גאולה וישיבת קריית מלך.

כיום הישיבה שוכנת ברחוב חיי אדם בירושלים. בראשה עומד הרב אברהם דב לוין, אב"ד בירושלים ובנו של הרב ברוך יצחק לוין.

לקריאה נוספת
------------

* ספר היובל לישיבת מקור חיים
* **ואלה תולדות יצחק**, קורות חייו של רבי ברוך יצחק לוין
* רבבות אפרים חלק ו' הקדמה שלישית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  על קשריו עם הישיבה ראו גם ברבבות אפרים, שם.
2. ↑  הנחת אבן פינה לבנין פנימיה לישיבה, הצופה, 25 באוגוסט 1944
3. ↑  פתיחת הפנימייה לישיבת מקור חיים, הצופה, 5 באפריל 1945
4. ↑  רבבות אפרים חלק ו' הקדמה שלישית.
5. ↑  האם מנצלים את כל מקומות הקליטה?, הצופה, 15 בדצמבר 1949
6. ↑  דב שובל, לאחר התערבות המשטרה הוחזרו 15 ילדי עולים, על המשמר, 16 בינואר 1950

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007356549905171
* LCCN: nr91012039
* VIAF: 145948637
* WorldCat: lccn-nr91012039

 |
**ג'ון סתית' פּמברטון** (באנגלית: **John Stith Pemberton**‏; 8 ביולי 1831 – 16 באוגוסט 1888) היה רוקח אמריקאי שנודע כממציא משקה הקוקה-קולה, אשר במהלך תקופת חייו שימש בעיקר למטרות רפואיות.

ראשית ימיו
----------

ג'ון פמברטון נולד לג'יימס קליפורד פמברטון ולמרתה אל גאנט. הוא נולד בעיירה נוקסוויל שבג'ורג'יה, וכילד צעיר עבר לעיר קולומבוס, שנמצאת בקרבתה.

עבודתו כרוקח והמצאת הקוקה-קולה
------------------------------

כחייל בצבא הקונפדרציה נפצע פמברטון באפריל 1865 במהלך קרב קולומבוס, שנחשב כקרב הגדול האחרון במלחמת האזרחים האמריקנית. בדומה לפצועי מלחמה אחרים, התמכר למורפין, ובהיותו מודע לבעיה החל לעבוד כרוקח בחברת "Eagle Drug & Chemical Company" שבקולומבוס, ג'ורג'יה. הוא ניסה לחפש תרופה להתמכרותו, והחל לבצע ניסויים בצמח הקוקה וביינות מקוקה. לבסוף יצר משקה אלכוהולי, שלו קרא "יין צרפתי קוקה של פמברטון", ואותו הכין מקוקה, אגוז קולה וצמח הדמיאנה.

באותו זמן היו יוצאי צבא רבים שסבלו מהתמכרות לתרופות, דיכאון ואלכוהוליזם, וכמו כן נשים רבות לקו בחולשת עצבים (נויראסתניה), ולפיכך שיווק פמברטון את הרקיחה כמועילה במיוחד לטיפול באפיסת כוחות ובאי-סדירויות בפעילות הקיבה, המעיים והכליות.

בשנת 1885 הונהגו בבירת ג'ורג'יה, אטלנטה, ובמחוז פולטון (Fulton) שבו נמצאת העיר, חוקי יובש, ופמברטון נאלץ ליצור גרסה לא-אלכוהולית למשקה היין. השם שנבחר למשקה החדש היה "קוקה-קולה", על שמם של שני המרכיבים העיקריים של המשקה: צמח הקוקה ואגוז הקולה. גם לגבי גרסה זו של המשקה טען פמברטון לתכונות מרפא רבות ושונות, כגון ריפוי כאבי ראש, הקלת תחושות תשישות והרגעת עצבים, והוא שיווק אותו כמרענן, ממריץ וערב לחך.

נטען שהמשקה המקורי כלל 8.46 מ"ג קוקאין, כשמנת סם ממוצעת של קוקאין מכילה בין 15 ל-35 מ"ג. עם זאת, השפעת עלי הקוקה התאזנה יחד עם נוכחות הקפאין אשר באגוז הקולה. משקה הקוקה-קולה פורסם תחילה כתרופה להתמכרות למורפין או לאופיום, יחד עם מגוון תכונות מרפא אחרות שיוחסו לו.

ב-1888 רכש את העסק איש העסקים אסה קנדלר. ב-1894 שווק משקה הקוקה-קולה לראשונה בבקבוקים. במהלך מלחמת העולם השנייה הוקמו מפעלי קוקה-קולה באירופה, אפריקה ואיי האוקיינוס השקט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון פמברטון** בוויקישיתוף
* המצאת הקוקה-קולה, באתר קוקה-קולה הרשמי (באנגלית)
* ג'ון פמברטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* מה יש בזה - פרק 89 - השיקויים של פמברטון, סרטון בערוץ "מה יש בזה פודקאסט", באתר יוטיוב (אורך: 44:10)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 0928 7835
* LCCN: no2015062788
* VIAF: 315994302
* WorldCat: lccn-no2015062788

 |
**מרדכי (מקסי) אביגד** (9 בפברואר 1933 - 13 בדצמבר 2018) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, פיקד על גדוד 9 במלחמת ששת הימים ועל חטיבה 14.

ביוגרפיה
--------

אביגד נולד בגרמניה בשם מקס יעקוביץ, לאחר עלייתו לארץ ישראל למד ברחובות ובתל אביב. 

ב-1951 התגייס לצה"ל, שירת כלוחם, מפקד מחלקה וקצין מבצעים בגדוד 79, גדוד חרמ"ש. שימש מדריך בבה"ד 1 ולאחר מכן סגן מפקד ומפקד פלוגה בגדוד 52. הוא למד במכללה לפיקוד ומטה ובסיומם מונה למפקד גדוד 9, גדוד חרמ"ש. במלחמת ששת הימים פיקד על הגדוד שלחם במסגרת חטיבה 7. לאחר המלחמה שירת כקצין אג"ם בחטיבה 45, חטיבת שריון במילואים. בהמשך שירותו הצבאי שימש סגן מפקד חטיבה 217, מפקד חטיבה 875 ובשנים 1971-1972 פיקד על חטיבה 14, חטיבת שריון סדירה שהוצבה בגזרת קו בר-לב. במהלך מלחמת יום הכיפורים שהה באתיופיה בה שירת כנספח צבאי וראש משלחת משרד הביטחון, בסיום המלחמה שב לישראל, מונה לראש מטה אוגדה 162 שהוצבה במערב תעלת סואץ והשתתפה בכיתור הארמייה השלישית של מצרים. בתפקידו הבא שירת כסגן מפקד אוגדה 143 ולאחר מכן מונה לנספח צה"ל וראש משלחת משרד הביטחון במערב גרמניה. השתחרר משירות הקבע ב-1981. 

לאחר שחרורו מונה למנכ"ל חברת טקסטיל ולאחר מכן עבד בתעשייה הצבאית כמנהל שיווק למערב גרמניה, לאירופה, נציג החברה במזרח הרחוק, בצפון אמריקה ובדרום אמריקה. 
נקבר בבית העלמין האזרחי מנוחה נכונה כפר סבא.

קישורים חיצוניים
----------------

* אל"ם מרדכי (מקסי) אביגד, אתר יד לשריון
* חדשות 2, ‏50 שנה עם המפה שנספגה בדם, באתר ‏מאקו‏, 11 באוקטובר 2017
**דניאל (דן) צ'וי** (באנגלית: **Daniel Choi**, נולד ב-1981) הוא יוצא חיל הרגלים של צבא ארצות הברית אשר שירת כקצין לוחם במלחמת עיראק. צ'וי, בנו של כומר בפטיסטי קוריאני-אמריקאי, התפרסם לאחר שקרא תיגר על מדיניות "אל תשאל, אל תספר" של הכוחות המזוינים של ארצות הברית כלפי הומוסקסואלים ולסביות המשרתים בצבא כאשר יצא מהארון במרץ 2009 בריאיון לתוכנית טלוויזיה אמריקאית. מאז עוסק צ'וי בפעילות ציבורית למען זכויות להט"ב.

ביולי 2010 הוחלט להדיח אותו מהצבא עקב יציאתו מהארון, ולאחר שהשתתף בהפגנה שערכה הקומיקאית והפעילה למען זכויות להט"ב קאת'י גריפין מול הבית הלבן.

השכלה וקריירה צבאית
-------------------

דניאל צ'וי הוא בוגר האקדמיה הצבאית הלאומית של ארצות הברית (וסט פוינט) משנת 2003, עם תואר בערבית ובהנדסת הסביבה.
הוא היה אחד מהמייסדים והדובר של קבוצת הלהט"ב "Knights Out".‏ צ'וי שירת כקצין חיל רגלים בעיראק בשנים 2006–2007. ביוני 2008 הוא הועבר למשמר הלאומי בניו יורק (NYANG).

יציאתו מהארון ופעילותו הציבורית
-------------------------------

בעקבות יציאתו מהארון במרץ 2009, קיבל דניאל צ'וי מהצבא מכתב שחרור והודח מהצבא. בתגובה, כתב צ'וי מכתב גלוי לקונגרס ארצות הברית ולנשיא ארצות הברית ברק אובמה. במכתב ביקר צ'וי את מדיניות "אל תשאל, אל תספר" של צבא ארצות הברית בטענתו שהיא איננה מוסרית, וכתב: "זו סטירת לחי עבורי, עבור החיילים שלי ועבור עמיתי".

יציאתו מהארון של צ'וי במהלך שירותו הצבאי הביאה עשרות לפעול כמותו, ובהמשך - להקמתה של "Knights Out" - ארגון של בוגרי האקדמיה הצבאית הלאומית של ארצות הברית אשר שימש כדוברו וכאחד ממייסדיו. הארגון שם לו למטרה "לתמוך בהומואים ולסביות אשר לומדים באקדמיה ולהילחם למען זכותם לשרת בצבא ללא צורך להסתיר את נטיותיהם המיניות, וכן לסייע לבוגרי האקדמיה ללמד את הדור הבא של מפקדי הצבא אודות הקושי וההקרבות שנאלצים לעשות חיילים הומוסקסואלים, לסביות, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים".

צ'וי הוא נואם קבוע באירועי להט"ב רבים, כמו באירועי חודש הגאווה בניו יורק ובקליפורניה. הוא היה הנואם המרכזי בצעדה שנערכה בקליפורניה לאחר שבית המשפט העליון במדינה אישר את "הצעה 8" (תיקון לחוקת המדינה הפוסל נישואים חד-מיניים). ב-27 במאי הוא נשא דברים בהפגנה שהתקיימה מחוץ למלון בברלי הילטון שבבוורלי הילס בעת שהנשיא ברק אובמה נאם באירוע התרמה לוועדה הדמוקרטית הלאומית (DNC).

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל להט"ב** |

* פרנק קמני
* בהלת הלבנדר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דן צ'וי** בוויקישיתוף

* Iraq War Vet Facing Discharge Helps Lead Massive Rally for Gay Rights, "Democracy Now!"

הערות שוליים
------------

1. ↑  David Crary, "Gay West Point grads target ban on serving openly", San Francisco Chronicle, 12/4/2009
2. ↑  "Dan Choi, Fired Gay Arabic-Speaking Linguist, Speaks To Rachel Maddow"
3. ↑  "Transcript of the March 20, 2009 Rachel Maddow Show"
4. ↑  "Discharged soldier will continue fight against 'don't ask, don't tell'", CNN, July 26, 2010
5. ↑  "West Point grads form gay support group". Army Times. נבדק ב-2009-10-11.
6. ↑  "Knights Out board". Knights Out. נבדק ב-2009-10-11.
7. ↑  "Lt. Daniel Choi Begs to Keep His Job in National Guard", ABC News, 11//5/2009]
8. ↑  "Knights Out"
9. ↑  Rhiza Dizon, "West Point Grads Form Gay Support Group", Advocate]
10. ↑  Linda Milazzo, "Lieutenant Dan Choi Takes "Don’t Ask, Don’t Tell" Directly To Obama", LA Progressive.com, 30/5/2009
**csrss.exe** (קיצור ל-**Client/Server Runtime Subsystem**) הוא רכיב מערכת חיוני במשפחת מערכות ההפעלה Windows NT של מיקרוסופט, שנכלל לראשונה בגרסת חלונות NT 3.11 ונכלל גם במערכות הפעלה מאוחרות יותר, והוא אחד מהתהליכים שאחראיים על מרחב המשתמש.

תפקוד
-----

התפקיד של רכיב זה במקור היה לספק מרחב משתמש לתת-המערכת Win32, שהיה אחראי, בין היתר, לספק ממשק עבודה גרפי (GDI) עבור הפעלת פקודות מערכת. החל מגרסה 4, רוב התפקודים האלו עברו לרמת הליבה כדי לשפר את ביצועיה הגרפיים של המערכת, וכיום הרכיב בעיקרו מספק ממשק עבודה עבור יישומי Win32 שפועלים בממשק שורת פקודה (Console applications), וכן מטפל באפשרויות כיבוי המחשב דרך ממשק המשתמש הגרפי. csrss.exe לרוב נקרא ביחד עם winlogon.exe על ידי smss.exe, תהליך שמופעל עם עליית מערכת ההפעלה ומחכה לפקודת כיבוי שנשלחת מהתהליכים האלו כדי לבצע כיבוי נאות.

בחלונות ויסטה ומעלה נוצרים שני מופעים של התהליך, כאשר אחד מהם מטפל בעזרת התהליך conhost.exe במרחב שורת הפקודה של אותו המשתמש שמחובר למערכת כרגע, עם ההרשאות שלו.

כיוון שזהו תהליך חיוני לפעולת המערכת, לא ניתן לסיים את פעולתו דרך מנהל המשימות. בגרסאות יותר חדשות של Windows (מויסטה והלאה), מנהל המשימות יתריע כי מדובר בתהליך מערכת קריטי ויבקש מהמשתמש אישור האם הוא מעוניין לסיים את פעולתו. סיום בלתי צפוי של התהליך, כמו במקרי תקלה או כאשר "הורגים" את התהליך דרך כלי חיצוני (Sysinternals Process Explorer למשל), או מקרה בו הקובץ נפגם, יגרום לתהליך האב smss להכריז לקרנל על תקלה בהליך האתחול, דבר שיסתיים במסך כחול עם הקוד c000021a ‏(STATUS\_SYSTEM\_PROCESS\_TERMINATED) או עם הקוד 0x000000F4.

אבטחה
-----

בשל חיוניותו, נוזקות לא מעטות עשויות להתחזות לתהליך זה, כדי להסוות על פעולתן, ולהקשות על המשתמש להסירן. עם זאת, תרמיות אינטרנט רבות מבקשות להציג את התהליך הזה כוירוס ומבקשות מהמשתמש למחוק אותו. ידועים לא מעט מקרים על נוכלי אינטרנט, שהתחזו לבכירי מיקרוסופט ודרשו בפורומי התמיכה מהמשתמשים למחוק את התהליך מהמחשב שלהם בתואנת שווא כי מדובר בווירוס.

קישורים חיצוניים
----------------

* MS Windows NT Kernel-mode User and GDI White Paper

הערות שוליים
------------

1. ↑  Catalin Cimpanu, Symantec Disavows Business Partner Caught Running a Tech Support Scam, softpedia (באנגלית)
**טליאטלה** (באיטלקית: **Tagliatelle**; מהמילה *tagliare* - "לחתוך") הוא סוג של פסטה מסורתי מאזור אמיליה-רומאניה ומארקה שבאיטליה. חתיכות בודדות של טליאטלה הן סרטים ארוכים ושטוחים, הדומים בצורתם לפטוצ'יני, ובאופן מסורתי הם ברוחב של כ-6 מילימטרים. ניתן להגיש טליאטלה עם מגוון רטבים, אם כי באופן מסורתי היא מוגשת עם רוטב בשר או רוטב בולונז.

פסטת הטליאטלה מיוצרת באופן מסורתי מבצק המכיל ביצים, היחס הנהוג הוא ביצה אחת למאה גרם קמח.

היסטוריה
--------

על פי אגדה עממית, לכאורה נוצרה הטליאטלה על ידי שף מלכותי מוכשר, שקיבל השראה מהתסרוקת של לוקרציה אסטה לרגל נישואיה לאניבל בנטיווגליו השני, ב-1487. בפועל, זו הייתה כנראה בדיחה, שהמציא ההומוריסט אוגוסטו מג'אני ב-1931.

השימוש במילה טליאטלה נמצא בשימוש עוד במאה ה-16, על ידי הסטיוארד (אנ') כריסטופורו דה מסיבוגו (אנ'), אשר פרסם בשנת 1549 את ספר המתכונים *Banchetti compositioni di vivande, et apparecchi generale*. המתכון לטליאטלה נקרא "lasagnuolle overo tagliatelle tirate" ומרמז על מקור משותף עם הלזניה.

ב-1593 תוארה הטליאטלה כצורת הפסטה בשימוש הרחב ביותר על ידי הסופר האיטלקי, יליד אמיליה רומאניה, תומאזו גרזוני.

קופסת זכוכית בלשכת המסחר של בולוניה מכילה העתק שלם של חתיכת טליאטלה העשוי זהב, המדגים את הרוחב הנכון של 8 מילימטרים לאחר בישול, השווים ערך ל-7 מילימטרים לפני הבישול, תלוי בקשיחות הבצק.

רטבים והגשה
-----------

מרקם הפסטה נקבובי ומחוספס, מה שהופך אותה לאידיאלית עבור רטבים סמיכים, העשויים בדרך כלל עם בשר בקר, עגל או חזיר (כמו רוטב בולונז), ולעיתים עם בשר ארנבת. רטבים אחרים פחות עשירים וצמחוניים נפוצים גם הם, אם כי לא כמו הרטבים הבשריים, כגון כמו *briciole e noci* (פירורי לחם ואגוזים), *uovo e formaggio* (רוטב ביצים וגבינה), או פשוט עם עגבניות ובזיליקום.

* חיתוך ידני מסורתי של טליאטלהחיתוך ידני מסורתי של טליאטלה
* טליאטלה טרייה שהוכנה בעבודת ידטליאטלה טרייה שהוכנה בעבודת יד
* טליאטלה מוגשת עם רוטב בשריטליאטלה מוגשת עם רוטב בשרי
* טליאטלה ברוטב ראגו (Tagliatelle al ragù), בולוניהטליאטלה ברוטב ראגו (*Tagliatelle al ragù*), בולוניה

ראו גם
------

* פפרדלה
* פטוצ'יני

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טליאטלה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  *The Classic Italian Cookbook*, 1973 by Marcella Hazan
2. ↑  "An Emilian Secret La Sfoglia". *www.albertotriglia.it*. נבדק ב-26 בינואר 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Cristoforo di Messisbugo, **Banchetti compositioni di vivande, et apparecchio generale**, Per Giovanni de Buglhat et Antonio Hucher Compagni, 1549. (באיטלקית)
4. ↑  L’incredibile storia della tagliatella, ‏2014-11-30 (ב־)
5. ↑  Tommaso Garzoni, **La piazza universale di tutte le professioni del mondo (Tommaso Garzoni)**, 1593, עמ' 683
6. ↑  Le Tagliatelle: la pasta all’uovo che ha fatto la storia dell’Emilia-Romagna, Travel Emilia Romagna, ‏2020-05-13 (ב־)
7. ↑  "Pasta! The Golden Tagliatella scandal". *itch.world*. נבדק ב-3 באוקטובר 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
8. ↑  Donati, Silvia. "So, What is the Correct Measurement of Authentic Tagliatelle from Bologna?". *Italy Magazine*. נבדק ב-3 באוקטובר 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**Privacy Badger** הוא תוסף דפדפן חופשי בקוד פתוח שנוצר על ידי קרן החזית האלקטרונית, המאפשר חסימת גישתם של אתרי אינטרנט למידע אודות הגולש בהם. התוסף ניתן לשימוש בדפדפנים גוגל כרום, פיירפוקס ואופרה.

על התוסף
--------

מטרת התוסף לקדם גישה מאוזנת לפרטיות באינטרנט בין צרכנים לספקי תוכן על ידי חסימת פרסומות וקובצי עוגיות שאינם מכבדים את הגדרת האפשרות "אל תעקוב". לדבריה של מפתחת התוסף: "אם נראה שמפרסם עוקב אחריך במספר אתרים ללא רשותך, התוסף יחסום באופן אוטומטי את המפרסם מלקחת מידע נוסף מהדפדפן שלך. עבור המפרסם, זה כאילו לפתע נעלמת."

בעוד שחלק מהקוד של התוסף מבוסס על Adblock Plus, הוא חוסם רק פרסומות שעוקבות אחר המשתמש.[דרושה הבהרה]

גרסת "אלפא" שוחררה ב-1 במאי 2014, ולאחריה גרסת הבטא ב-21 ביולי 2014. לפי ההודעה של קרן החזית האלקטרונית, בחודש אפריל 2017, הגיע התוסף למיליון משתמשים.

### התייחסויות בתקשורת

במגזין PC World (אנ') נכתב כי התוסף "חוסם רק מעקב של צד שלישי, לא צד ראשון", ומציין כי מניעת תקיפת זיהוי (fingerprinting attacks) של הדפדפן מתוכננת לשחרור עתידי.

המגזין Ars Technica (אנ') דיווח כי במידה שמפרסם מתחייב לכבד את הבקשה "אל תעקוב", קובצי העוגיה שלהם לא יחסמו על ידי התוסף.

אתר החדשות LWN.net, מתאר את התגים הירוקים, הצהובים והאדומים של תפריט התוסף "תוספת יפה להדמיה", מה שהופך אותו קל עבור המשתמש כדי להחליף את העוקבים לסירוגין, אם תרצה בכך המתאר קל יותר מאשר לחסום ממשקים רחבים.

באתר הבלוגים Gigaom (אנ') נכתב: "הרשימה השחורה של התוסף נוצרת באמצעות חסימה היורסטית, כלומר, התוסף משתפר ככל שמשתמשים בו", ובמאי 2014 כתב כי התוסף "שובר הרבה אתרים", אבל רואה את החשיבות בכך שהיא נוצרת על ידי ארגון ללא כוונות רווח, ומסכם שזה "הרבה יותר ממספיק טוב".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Privacy Badger** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Privacy Badger (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של Privacy Badger (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של Privacy Badger (באנגלית)
* Privacy Badger, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  **Data Protection and Privacy : The Age of Intelligent Machines**, Hart Publishing
2. ↑  **August 1705 – April 1706**, Berlin, Boston: De Gruyter, 2017-01-12
3. ↑  S.R. Nassif, Zhuo Li, A More Effective C\_{EFF}, **Sixth International Symposium on Quality of Electronic Design (ISQED'05)**, IEEE doi: 10.1109/isqed.2005.10
4. ↑  Referees, July 2014-June 2015, **Antipode** 47, 2015-10-09, עמ' 1388–1390 doi: 10.1111/anti.12201
5. ↑  **August 1705 – April 1706**, Berlin, Boston: De Gruyter, 2017-01-12
6. ↑  Bernard Peter Robichau, **Healthcare Information Privacy and Security**, Berkeley, CA: Apress, 2014, עמ' 123–129
7. ↑  Figure 2: Photographs of lapillus otoliths of ARS marked S. wangchiachii of the 2014 cohort sampled on 29 May 2014 (A), 28 December 2014 (B), 4 May 2015 (C) and 24 January 2016 (D). dx.doi.org
8. ↑  Figure 2: Photographs of lapillus otoliths of ARS marked S. wangchiachii of the 2014 cohort sampled on 29 May 2014 (A), 28 December 2014 (B), 4 May 2015 (C) and 24 January 2016 (D). dx.doi.org
9. ↑  McVittie, Col Robert Henry, (28 July 1872–11 May 1949), **Who Was Who**, Oxford University Press, 2007-12-01
**מות הנזיר** הוא רומן היסטורי מודרני מאת אלון חילו, שראה אור בשנת 2004 בהוצאת חרגול. עלילת הרומן, בעריכת אלי הירש, מתרחשת בדמשק בשנת 1840, בתקופת עלילת דמשק.

על הספר
-------

ספר ביכורים זה התקבל בהפתעה, ובביקורת דו משמעית, אצל מבקרי הספרות. בניגוד לספרים אחרים הדנים בתקופה ההיסטורית שבה התרחשה עלילת הדם בדמשק, הספר יוצא דופן בהעזה שבו, באשר הוא מתאר קשר רומנטי הומוסקסואלי נוגע ללב שבו מתמודד אצלאן פרחי, צעיר יהודי בן למשפחה עשירה, עם תשוקתו לגברים, בחברה המסורתית הפטריכיאלית והנוקשה של דמשק במאה ה-19. התוצאות הרות הגורל של אותו קשר, הן שמביאות, לפי הרומן, להאשמת יהודי העיר ברצח הנזיר האיטלקי תומאסו, לכאורה על-מנת להשתמש בדמו לאפיית מצות הפסח.

למרות שהספר אינו תיעודי, הוא מסתמך על אירועים היסטוריים ועל עובדות המתועדות בספרי ההיסטוריה.
הספר זכה לשבחים מפי מבקרי הספרות החדשה, נחשב לרב-מכר, ותורגם לאנגלית, צרפתית, איטלקית, יוונית והולנדית. הוא נבחר לאחד מתוך חמשת המועמדים הסופיים לפרס ספיר 2005, וזכה בפרס נשיא המדינה ליצירת ביכורים, 2006.

הספר יצא במהדורה מחודשת ביוני 2014 בהוצאת חרגול וידיעות ספרים. "המהדורה המחודשת של 'מות הנזיר' שאתם אוחזים בידיכם יוצאת לאור בסיומה של השנה המטלטלת והמשמעותית ביותר בחיי האישיים", כתב חילו בהקדמה לספר. "בדיוק לפני שנה, בקיץ 2013, בגיל ארבעים ואחת, החלטתי לשנות את חיי מן הקצה אל הקצה, להתחבר אל האני האמיתי שלי ואל המיניות האמיתית שלי – ולצאת מהארון".

קישורים חיצוניים
----------------

* האתר הרשמי של אלון חילו
* ארבעת הפרקים הראשונים של הספר, מתוך אתר הוצאת חרגול
* אריאנה מלמד, קול גדול, באתר ynet, 24 במרץ 2004
* נועה מנהיים, על הרומן "מות הנזיר", ביקורת - מוסף התרבות של העיתון "תל אביב"
* מות הנזיר - ביקורת מאת דן לחמן
* מות הנזיר, באתר OCLC (באנגלית)
חבילת אבקת ביצים שלמות משנות ה-40 של המאה ה-20 בארצות הברית
**אַבְקַת בֵּיצִים** היא אבקה עשויה בלילת ביצים שיובשה לחלוטין, על פי רוב באמצעות ייבוש בריסוס.

היתרונות העיקריים של אבקת ביצים לעומת ביצים טריות הם משקלה הנמוך, וכפועל יוצא שטח אחסון קטן יותר, וחיי מדף ארוכים יותר, לרבות היעדר הצורך בקירור. ניתן להשתמש באבקת ביצים באפייה ללא צורך בהוספת מים, וכן להכנת ביצה מקושקשת וחביתה לאחר המסתה בנוזלים.

היסטוריה
--------

פרסומות לאבקת ביצים הופיעו בארצות הברית בסוף שנות ה-90 של המאה ה-19, ובספרות מוזכרת אבקת ביצים כמרכיב עיקרי של בישול במחנה כבר בשנת 1912.

השיטה המודרנית לייצור אבקת ביצים פותחה בשנות ה-30 של המאה ה-20 על ידי יצרנית העוגות, חברת אלברט גרנט ושות' מלונדון, עת עובד של החברה הבין שבלילת הביצים שהחברה ייבאה מסין הכילה 75% מים. מפעל ניסיוני לייבוש בהקפאה נבנה, ולאחר הצלחת הניסוי הוקם מפעל בסינגפור לעיבוד ביצים מסין. המפעל הועבר לארגנטינה עם התגברות רוחות המלחמה. בזמן מלחמת העולם השנייה הסירה ממשלת בריטניה את הפטנט משיטת ייבוש הביצים, וספקים רבים אחרים נכנסו לשוק, בפרט בארצות הברית.

במהלך המלחמה נעשה שימוש באבקת ביצים בממלכה המאוחדת כחלק ממדיניות קיצוב. בדומה לכך, גם בתקופת הצנע בישראל נעשה שימוש נרחב באבקת ביצים, לרבות כרזות לשכנוע הציבור לצרוך אבקת ביצים במקום ביצים טריות.

מאפיינים
--------

ישנם שלושה סוגים של מוצרי אבקת ביצים: אבקת ביצים שלמות, אבקת חלבונים ותערובת אבקת ביצים הכוללת גם אבקת חלב ושמן צמחי.

לאבקת ביצים יש חיי מדף של 5–10 שנים כשהיא מאוחסנת ללא חמצן בסביבת אחסון קרירה.

ראו גם
------

* אבקת חלב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אבקת ביצים** בוויקישיתוף
* תיקי גולן, אין ביצים? יש אבקת ביצים, באתר ynet, 1 באפריל 2020
* דנה בר-אל שוורץ, ‏הכנו חביתה מאבקת ביצים, וזה מה שיש לנו להגיד, באתר ‏מאקו‏, 10 באפריל 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  עמית נאור, בפעם הקודמת שעמדנו בתור למכולת: כך זה נראה בתקופת הצנע, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 31 במרץ 2020
2. ↑  Powdered Eggs, USA Emergency Supply (באנגלית)
תמונה מבוימת המציגה אישה הלוקה בעלפון מים רדודים
**עלפון מים רדודים** היא תופעה מסוכנת ביותר לכל  צולל חופשי, הנגרמת מכך שהצולל החופשי מבצע אוורור יתר של מחזור הדם (נשימות עמוקות) לפני צלילתו.

מחזור הדם מוביל חמצן לתאי הגוף והמוח, החמצן מנוצל בתאי הגוף בנשימה תאית וכתוצאה מכך נפלט פחמן דו-חמצני.
במוח האדם אין איבר היכול לחוש את חוסר החמצן, אך ישנו איבר היכול לחוש בעודף בפחמן דו-חמצני (ברגע שאותו איבר חש בעודף פחמן דו-חמצני המוח מבין שישנו חוסר בחמצן ומעודד את רפלקס הנשימה).

נשימות עמוקות לפני הצלילה מורידות את כמות הפחמן הדו-חמצני בגוף ולכן, על אף העלייה בזמן שריפת החמצן, רמת הפחמן הדו-חמצני תישאר נמוכה ולא משמעותית (לא תהווה "עודף" פחמן דו-חמצני בגוף). המוח אינו קולט שקיים מצב של חוסר בחמצן ואינו מפעיל את רפלקס הנשימה, כלומר, הצולל לא חש שהוא צריך לעלות מעל פני המים על מנת לנשום.

במקרה בו הלחץ החלקי של החמצן נמוך מ-0.1 אטמוספירות, המוח חש בחוסר חמצון ו"מכבה" את פעילות הגוף (התעלפות) מלבד האיברים החיוניים לחמצון המוח. התעלפות במהלך צלילה היא הרת אסון, מאחר שהצולל חשוף לטביעה.

כדי למנוע מצב זה דרוש תדרוך מתאים לצלילה חופשית שיזהיר מפני נשימות עמוקות לפני צלילה חופשית וכמו כן מומלץ לצלול עם בן זוג שיוכל להגיש עזרה ראשונה ולעזור במצב חירום.

גרף המראה את כמות החמצן בגוף ביחס לכמות הפחמן דו-חמצני במצב של צלילה תקינהגרף המראה את כמות החמצן בגוף ביחס לכמות הפחמן דו-חמצני במצב של צלילה לא תקינה (לאחר לקיחת נשימות עמוקות)

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר למנויים בלבד נורית גרונאו, מה שעלול לקרות לילדים שעוצרים נשימה מתחת למים, באתר הארץ, 13 ביולי 2014
* אסף בנדל, שאלות ותשובות בנושא עלפון מים רדודים, באתר צלול, 27 בדצמבר 2022

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**מבואות קצרים מאוד** (באנגלית: **Very Short Introductions**) היא סדרת ספרי עיון של הוצאת אוניברסיטת אוקספורד המגישה הקדמות תמציתיות לנושאים שונים, שנכתבו בידי חוקרים מומחים בתחום. חלק מהספרים הם הדפסה מחדש של טקסטים שכבר נדפסו כחלק מכתבים אחרים, אך רובם המכריע של כרכי הסדרה הם יצירה מקורית. מטרתה של סדרת "מבואות קצרים מאוד" היא לספק לקורא הכללי הקדמה נגישה ונוחה, אך גם תמציתית ומקיפה, למגוון תחומי ידע. בכרכיה יש בממוצע בין מאה למאתיים עמודים בגופן גדול, רוחב יריעה המספיק לסקור את התחום ללא שטחיות וגם להיות נוח ובסיסי. בסדרה יש קרוב ל-600 ספרים. 

כל אחד מהכרכים נכתב על ידי מומחה בולט בתחומו. כך, לדוגמה, המבוא למרקס והגל נכתב בידי הפילוסוף פיטר סינגר; המבוא לקבלה בידי החוקר יוסף דן; והמבוא לשייקספיר בידי הסופרת ג'רמיין גריר. 

"מבואות קצרים מאוד" עוסק במגוון אדיר של נושאים: פוליטיקה (ישנם מבואות אודות פאשיזם, דמוקרטיה, פוליטיקה בריטית, אנרכיזם, קומוניזם וכו'), דת (הינדואיזם, קתוליות, יהדות, אסלאם, אלוהים וכו'), אישים (שפינוזה, אלכסנדר הגדול, קיינס) ועוד רבים.

מספר ספרים מהסדרה תורגמו לעברית ויצאו בהוצאת השכל של הוצאת ידיעות אחרונות. הספרים הם על: המהפכה הרוסית, אסלאם, הקוראן, בודהיזם, הינדואיזם, מוזיקה, פסיכולוגיה, היסטוריה, ארכאולוגיה, אינטליגנציה, מתמטיקה, ו-אנתרופולוגיה חברתית תרבותית. כרך על מיניות יצא בהוצאת מוסד ביאליק.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מבואות קצרים מאוד
* מבואות קצרים מאוד באתר הוצאת אוניברסיטת אוקספורד

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 47ee3a00-64ef-40b9-84e4-8e8dff78b56a

 |
שאקיל אוניל, המנחה את הפינה
**Shaqtin' a Fool** היא פינה שבועית המשודרת בתוכנית Inside the NBA ברשת TNT. הפינה שודרה לראשונה בעונת 12–2011 כששחקן העבר שאקיל אוניל הצטרף לפאנל התוכנית והיא הוכנה בידי מייק גולדפרב. שם הפינה הוא משחק מילים על שמו של שאקיל והביטוי באנגלית "To Act a Fool", לנהוג כשוטה. הפינה מציגה פספוסים ואירועים מצחיקים וביזאריים שקרו במהלך משחקי ליגת ה-NBA בשבוע החולף. אוניל מגיש את הפינה ושאר חברי הפאנל (בדרך כלל קני סמית', צ'ארלס בארקלי וארני ג'ונסון) מספקים תגובות.

הפינה לרוב כוללת שחקני NBA אך למעשה היא לא מוגבלת וכוללת לעיתים גם מאמנים, שופטים, אוהדים, קמעות וכו'. תוכנית רגילה מכילה 5 קטעים כשבכל קטע מהלך מבדר או אוסף של מהלכים. בסוף כל עונה מצולם פרק סיכום עונה בו מוצגים "מהלכי העונה", ומוכרז "שחקן העונה" (Shaqtin' MVP).

ג'בייל מגי, זכה ב"פרס" מפעל חיים ופעמיים Shaqtin' MVP
מלבד פרקי הסיום, מפעם לפעם משודרים פרקים מיוחדים: פרק "אולסטאר", שמשודר מאז 2013, ומתייחס לאירועים ופספוסים שהתרחשו במהלך אירועי האולסטאר; פרק אמצע העונה, המשודר החל מעונת 2013/14, "The Shaqtin's" (כפארודיה על פרס האוסקר) ובו מחולקים פרסי אמצע העונה. ב-11 בדצמבר 2014 שודר פרק שהורכב מפספוסים ישנים, משנות השמונים, התשעים וכן משנות האלפיים. בנוסף הפרק כלל פספוסים של אוניל עצמו. בכל קטגוריה שודרו חמישה קטעים (20 בסך הכל).

פרס "מצטיין העונה" (Shaqtin' MVP) מוענק כל עונה בפרק הסיכום שנערך לאחר הפלייאוף. בשנתיים הראשונות הצופים נדרשו להצביע למהלך שהכי אהבו, השחקן שביצע את המהלך שזכה למספר הקולות הרב ביותר זכה בפרס. החל מעונת 2013/14 הזוכה הוא השחקן עם הכי הרבה הופעות בפינה במהלך העונה, במקרה של שוויון תערך הצבעה בין הצופים והשחקן שיקבל יותר הצבעות יזכה בפרס.

לאורך התוכניות הרבו להתמקד בסנטר ג'בייל מגי ולהציגו בצורה נלעגת. מגי אף זכה ב"פרס" מפעל חיים ובסיכומי שתי עונות הוכתר כ"שאקטין MVP".

בעונת 2015/16 התמקדה התוכנית בשחקן ג'יימס הארדן כאשר שמה ללעג את חוסר התפקוד שלו בהגנה.

ראו גם
------

* שאקיל אוניל
* NBA TV
* Inside the NBA
* פרס פטל הזהב
* פספוסים

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Shaqtin' a Fool
* פינת Shaqtin' a Fool באתר NBA.com
**גאל ביגירימאנה** (באנגלית: **Gaël Bigirimana**; נולד ב-22 באוקטובר 1993) הוא כדורגלן בורונדי המשחק בעמדת הקשר ביאנג אפריקנס.

קריירת מועדונים
---------------

ביגירימאנה נולד בבוג'ומבורה לאב בורונדי ולאם רואנדית. בגיל צעיר עבר עם משפחתו לאוגנדה וכשהיה בן 11 הגיע עם משפחתו לממלכה המאוחדת, בה קיבל מעמד של פליט. בגיל 12 הצטרף לאקדמיה לכדורגל של קובנטרי סיטי. ב-8 באוגוסט 2011 ביגירימאנה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1-0 ללסטר סיטי. במרץ 2012 נבחר ל"חניך השנה" בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.

ב-6 ביולי 2012 ביגירימאנה חתם בניוקאסל יונייטד מהפרמייר ליג. ב-23 באוגוסט, ביגירימאנה ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 1-1 נגד אטרומיטוס במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. ב-2 בספטמבר 2012 ביגירימאנה, ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג בתיקו 1-1 נגד אסטון וילה. ב-3 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-3 נגד ויגאן את'לטיק. ב-2 בפברואר 2015 הושאל לגלאזגו ריינג'רס עד לסיום העונה, אך מטעמי בריאות הוא מעולם לא רשם דקות משחק בקבוצה.

ב-16 בנובמבר 2015, ביגירימאנה הושאל לתקופה קצרה לקובנטרי סיטי עד ל-3 בינואר 2016. בהמשך, תקופת השאלתו הוארכה עד ל-24 בינואר ולאר מכן עד לסיום העונה.

ב-26 באוגוסט 2016 ביגירימאנה חתם על חוזה לעונה אחת בקובנטרי. ב-9 בנובמבר 2016 ביגירימאנה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 2-4 נגד ויקומבי וונדררס במסגרת גביע ה-EFL.

ב-2 ביוני 2017 ביגירימאנה חתם לשנתיים במאת'רוול. ב-15 ביולי 2017 ביגירימאנה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק גביע הליגה הסקוטי נגד קווינס פארק. ב-9 באוגוסט ביגירימאנה הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2-3 נגד רוס קאונטי.

ב-31 בינואר 2019 ביגירימאנה חתם בהיברניאן עד לסיום העונה.

ב-29 באוקטובר 2019 חתם לחודשיים בסוליהול מורס מהליגה החמישית באנגליה.

בקיץ 2020, ביגירימאנה חתם בגלנטורן מליגת העל של צפון אירלנד.

בקיץ 2022 חתם ביאנג אפריקנס מליגת העל הטנזנית.

קריירה בינלאומית
----------------

ביגירימאנה זכאי לייצג את רואנדה, בורונדי, מוצאיהם של הוריו ואנגליה. תחילה, ביגירימאנה קיבל זימון מרואנדה, לקראת גביע אפריקה בכדורגל עד גיל 20 בשנת 2013, אך לבסוף סירב.

במאי 2013, זומן לנבחרת אנגליה, עמה השתתף בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20.

באוקטובר 2013, סירב לזימון מנבחרת בורונדי, עקב אי-יציבות פוליטית. אולם, ב-15 בנובמבר 2015 ביגירימאנה ערך את הופעת הבכורה שלו עבור בורונדי במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018 נגד הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. המשחק הסתיים בתיקו 2-2, אך פיפ"א העניקה ניצחון טכני, עקב שיתופו הלא חוקי של ביגירימאנה.

בקיץ 2019 ביגירימאנה, השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2019.

תארים
-----

קובנטרי סיטי
* גביע ה-EFL: 2016/2017

אישיים
* חניך העונה בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ: 2011/2012

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"גאל ביגירימאנה"**.
**רנה שאקי יואנסן** (בפארואזית: **René Shaki Joensen**; נולד ב-8 בפברואר 1993 בטורסהאבן שבאיי פארו) הוא כדורגלן פארואזי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת קלאקסוויק מליגת העל הפארואזית ובנבחרת איי פארו.

קריירת מועדונים
---------------

יואנסן גדל במחלקת הנוער של ברונדבי. הוא ערך הופעת ליגה אחת במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הדנית.

בהמשך שיחק יואנסן בקבוצות הבנר בולטפלאג מליגת העל הפארואזית, ונדסיסל מליגת המשנה הדנית וגרינדוויק מליגת העל האיסלנדית.

ב-6 בדצמבר 2021 חתם יואנסן בקלאקסוויק מליגת העל הפארואזית החל מ-1 בינואר 2022.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-15 באוגוסט 2012 ערך יואנסן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איי פארו, בהפסד 2-0 לנבחרת איסלנד במשחק ידידות. ב-7 בספטמבר 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 3-1 על נבחרת מלטה במסגרת ליגת האומות 2018/2019.

חיים אישיים
-----------

אביו של יואנסן הוא ישראלי.

תארים
-----

הבנר בולטפלאג
* אליפות איי פארו (1): 2020
* הגביע הפארואזי (2): 2019, 2020
* הסופר קאפ הפארואזי (1): 2021

קלאקסוויק
* אליפות איי פארו (1): 2022
* הסופר קאפ הפארואזי (2): 2022, 2023

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  Shaki er kongabláur! באתר הרשמי של קלאקסוויק, 6 בדצמבר 2021
2. ↑  אסי ממן, ‏מחוברים: הנציגים הישראלים בנבחרת איי פארו, באתר ONE‏, 15 בנובמבר 2021

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"רנה יואנסן"**.
**החלטה 1559 של מועצת הביטחון של האומות המאוחדות** – החלטה שהתקבלה ב־2 בספטמבר 2004 וקראה לכיבוד העצמאות והריבונות של לבנון, סיום הנוכחות הצבאית הסורית במדינה, ופירוק המיליציות הפעילות בה, ובראשן חזבאללה.

הרקע להחלטה
-----------

ההחלטה התקבלה על רקע המאבק בין סוריה ונאמניה בלבנון לבין הכוחות הלבנונים בראשות ראש הממשלה רפיק אל-חרירי שניסו להביא לסיום או לפחות לצמצום ההגמוניה הסורית במדינה – דרישות שהתגברו בעקבות נסיגת צה"ל מלבנון בשנת 2000. המניע המיידי לקבלת ההחלטה היה היוזמה בקיץ 2004 לשינוי בחוקה הלבנונית שהאריך את תקופת כהונתו של הנשיא בשלוש שנים – שינוי שהסורים כפו על לבנון על מנת להבטיח את המשך שלטונו של נאמנם אמיל לחוד.

את ההחלטה יזמו ארצות הברית וצרפת. לצרפת מסורת ארוכה של מעורבות בלבנון, שכללה גם שלטון מנדטורי בה. ארצות הברית גילתה עניין בעקבות הקונפליקט שהתפתח בינה לבין סוריה לאור תפישת ממשל בוש את המשטר בסוריה כאנטי-דמוקרטי ומושחת, ובשל מעורבותה העקיפה של סוריה בנעשה בעיראק (על ידי אי מניעת מעברם של טרוריסטים דרך גבולה המזרחי), והידוק יחסיה עם איראן. שיתוף הפעולה בין צרפת לארצות הברית לגבי נושא הנוגע למזרח התיכון סימל שיפור משמעותי ביחסים בין המדינות, שהתערערו עקב אי-ההסכמה על הפלישה לעיראק בשנת 2003.

ההחלטה
------

ההחלטה עצמה לא הזכירה מפורשות לא את סוריה ולא את חזבאללה. היא כללה בין השאר:

1. קריאה לכיבוד ריבונותה של לבנון, עצמאותה, וסמכותה הבלעדית של ממשלת לבנון בכל רחבי המדינה.
2. קריאה לכל הכוחות הזרים (כשהכוונה היא לסוריה) שנותרו בלבנון לסגת מהמדינה.
3. קריאה לפירוק כל המיליציות הלבנוניות (כשהכוונה היא לחזבאללה) והלא-לבנוניות (הפלסטיניות).

בהצבעה במועצת הביטחון תשע מדינות הצביעו בעד: אנגולה, בנין, צ'ילה, צרפת, גרמניה, רומניה, ספרד, הממלכה המאוחדת, וארצות הברית. שש מדינות נמנעו: אלג'יריה, ברזיל, הרפובליקה העממית של סין, פקיסטן, הפיליפינים, ורוסיה.

תוצאות ההחלטה
-------------

סוריה עשתה מאמצים מעטים לציית להחלטה, עד לרצח רפיק אל-חרירי, ראש הממשלה לשעבר של לבנון, ב־14 בפברואר 2005. בעקבות הרצח, הלחץ הבין-לאומי על סוריה לסגת מלבנון גבר, והפגנות ענק שזכו לכינוי "מהפכת הארזים" נערכו בכל רחבי לבנון. ב־3 במרץ 2005 הודיע נשיא סוריה, בשאר אל-אסד, שבכוונתו "להחזיר את הכוחות הביתה". הנסיגה, בהיקף של כ־14,000 חיילים, הושלמה בתוך כשבעה שבועות.

ב־26 באפריל 2005, לאחר 29 שנות נוכחות סורית בלבנון (שהחלה בכניסת כוח ההרתעה הערבי ללבנון ב-1976 בתקופת מלחמת האזרחים במדינה), עזב החייל הסורי האחרון את אדמת לבנון. לאחר השמדת חומר רגיש או החזרתו לסוריה, הועברו כל בסיסי הצבא והמודיעין הסוריים לידי ממשלת לבנון. לאחר מכן נותרה ממשלת לבנון המפרה היחידה של ההחלטה, כשהיא עומדת בסירובה לפרק מנשקם את הארגונים הפרו־סוריים, ובהם חזבאללה.

ב־12 ביולי 2006, לאחר שחזבאללה חטף שני חיילים ישראלים תוך כדי שיגור רקטות לעבר צפון ישראל, והחלה מלחמת לבנון השנייה – קראה ממשלת ישראל ליישם את החלטת האו"ם מיידית, כתנאי בסיסי להפסקת אש באזור.

ראו גם
------

* הסכם טאיף

קישורים חיצוניים
----------------

* נוסח ההחלטה באתר האו"ם
* השוואה בין "הסכם טאיף" להחלטת מועבי"ט 1559(הקישור אינו פעיל), ד"ר ראובן ארליך, אתר המרכז למורשת המודיעין, 13 במרץ 2005
**מידע גורלי** הוא רומן מאת הסופרת א. פרידמן העוסק בחייה של נערה רפורמית החוזרת בתשובה ליהדות האורתודוקסית ומגלה שהיא ממזרת. הספר יצא לאור בשנת 2001 בהוצאת פלדהיים. הספר תורגם לאנגלית ב-2004 (תחת השם Nothing but the truth) ומופץ בחו"ל על ידי פלדהיים ניו-יורק.

תקציר העלילה
------------

הלן היא בת למשפחה רפורמית המתגוררת בארצות הברית. היא חוזרת בתשובה באופן עצמאי, ובמשרד עורכי הדין בו היא עובדת היא מכירה בחור חרדי, תלמיד ישיבה לשעבר בשם דייוויד גרינברג, והם מחליטים להינשא. 

כשהם באים להירשם לנשואים מתברר להלן כי אמה הייתה נשואה לאדם אחר, אך למרות שנישאה בשנית, היא לא התגרשה כהלכה, ולכן ילדיה מנישואיה השניים הם ממזרים לפי ההלכה, ולפיכך נאסר עליהם להתחתן עם יהודים כשרים. לפיכך, היא אינה יכולה להינשא לארוסה, והאירוסין מתבטלים.

הוריה, שלא היו מודעים למשמעות הצעד שעשו, כאובים מאוד על כך שבתם אינה יכולה להינשא. אף שלממזר יש אופציות מעטות להינשא על פי ההלכה, הלן מבכרת שלא להתחתן. את חייה היא מקדישה להעלאת המודעות לגירושין על פי ההלכה, על מנת למנוע טרגדיות מהסוג שהיא עצמה חוותה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 
* מידע גורלי, באתר OCLC (באנגלית)
**מינכן** (באנגלית: **Munich**) הוא ספר מאת רוברט האריס, העוסק בוועידת מינכן מנקודת מבטם של עובד בשירות החוץ הבריטי ומקבילו בשירות החוץ הגרמני. 

הספר יצא לאור בעברית בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר בשנת 2017 בתרגומו של ארז אשרוב.

עלילה
-----

הדמות הראשית בספר הוא יו ליגט, כוכב עולה בשירות הדיפלומטי הבריטי המשמש כעוזרו האישי של ראש ממשלת בריטניה נוויל צ'מברלין. בצעירותו, למד ליגט באוניברסיטת אוקספורד והתיידד עם צעיר גרמני בשם פאול הרטמן. כיום, הרטמן עובד בשירות החוץ של גרמניה הנאצית כמתרגם. בחשאי, הרטמן חבר בתנועה מהפכנית בהנהגת לודוויג בק והנס אוסטר השואפת להדיח את אדולף היטלר ולבטל את שלטון המפלגה הנאצית בגרמניה. עם זאת, הקושרים מחזיקים בדעות לאומניות ומונרכיסטיות ושואפים להשאיר בידי גרמניה את אוסטריה ואולי אף להחזיר לשלטון את וילהלם השני, קיסר גרמניה. חלק מהקושרים חפצים להשאיר את היטלר בחיים ולהעמידו משפט, אולם האחרים מתכננים בחשאי לרצוח אותו. 

בינתיים, היטלר תובע מצ'כוסלובקיה את חבל הסודטים, מה שמוביל את צ'מברלין לכנס פסגת מעצמות במינכן. הקושרים חפצים שהמעצמות יסרבו לדרישתו של היטלר ויכריזו עליו מלחמה, מה שיעניק להם תירוץ להדיחו. כדי לוודא שבריטניה אכן תילחם, הרטמן משיג עותק נדיר של פרוטוקול ועידת הוסבאך. כדי להעביר את המסמך לידי צ'מברלין, הוא משגר בקשה מיוחדת דרך המודיעין הבריטי לשלוח את ידיד נעוריו, ליגט, למינכן. למרות שליגט לא מתלהב מהרעיון, הוא נענה לבקשת המודיעין ונוסע למינכן. הוא פוגש את הרטמן, ותוך הקרבת משרתו האישית מפגיש בינו לבין צ'מברלין ומראה לו את המסמך. צ'מברלין אינו מתרשם וחותם עם היטלר על ההסכם ההיסטורי למרות זאת. הרטמן חוזר לעבודתו בברלין מיואש, ובספר נזכר כי הוא נתלה לאחר קשר העשרים ביולי. וליגט חוזר ללונדון שם הוא מודיע לאשתו כי הוא אינו מאמין בשלום בר קיימא. הוא מתכנן לפרוש מהשירות הדיפלומטי ולהתגייס לחיל האוויר המלכותי כדי לשרת את בריטניה במלחמה הקרבה.

עיבוד קולנועי
-------------

ב-2021 נטפליקס הפיקה עיבוד קולנועי בשם מינכן, על סף מלחמה (Munich – The Edge of War) בבימויו של כריסטיאן שבוכוב על פי תסריט של בן פאואר, בכיכובם של ג'רמי איירונס כנוויל צ'מברלין, ג'ורג' מקיי, יאניס ניוויונר, ליב ליסה פרייז, אוגוסט דיל ומרטין ווטקה. הסרט הוצג לראשונה ב-13 באוקטובר 2021 בפסטיבל הסרטים של לונדון.

קישורים חיצוניים
----------------

* מינכן, באתר סימניה
* בין הילד הכי קטן באושוויץ לטראומת הדור השני: ספרי שואה חדשים
* ע"ע ויקיפדיה
**מלון ניו המפשייר** הוא הרומן החמישי של הסופר האמריקאי ג'ון אירווינג. הספר יצא לאור בשנת 1981, והוא אחד מספריו המצליחים של אירווינג. הספר תורגם לעברית בשנת 1984 על ידי חיים גליקשטיין ויצא לאור בהוצאת זמורה ביתן.

הדמויות והתמה
-------------

הרומן הוא רומן התבגרות, המתאר את קורותיה של משפחה אמריקאית מנקודת מבטו של הבן ג'ון, יליד 1942 (כאירווינג עצמו וכדמויות אחרות בספריו). אב המשפחה, אדם בעל חלומות, מקים בית מלון כושל בעיירת מולדתו **דארי** שבניו המפשייר, מדינה דלילת אוכלוסין בצפון מזרח ארצות הברית. חלומותיו של האב מובילים אותו ואת משפחתו לניהול מלון נוסף בווינה, ולבסוף מלון אחרון במדינת מיין שבארצות הברית. כל המלונות נקראים **מלון ניו המפשייר** וכולם כושלים מבחינה כלכלית, ירודים באיכותם - או שניהם גם יחד.

תפאורה זו הפכה את התבגרותם של חמשת ילדי משפחת ברי לבלתי שגרתית. דמויות אקצנטריות ובלתי שגרתיות כמו דובים (אמיתיים ומזויפים), זונות, טרוריסטים מהפכנים, עיוורים, ננסים, הומוסקסואלים, ולסביות מלווים את התבגרותם של הילדים. אירועים נוספים המוכרים מספריו של אירווינג מצויים גם כאן, ובשפע: אונס, מוות של בני משפחה קרובים, גילוי עריות, הצלחה ספרותית. אישיותם יוצאת הדופן של כל אחד מהאחים, יחד עם התמורות הדרמטיות של חייהם יוצרים הווי משפחתי מיוחד ובלתי נשכח.

הסיפר (נרטיב) העיקרי של הרומן הוא חלומות והתמודדות עם התנפצותם. נושא בולט נוסף המלווה את הסיפור הוא מעשה האונס ונסיונותיהם של קורבנותיו להמשיך בחייהם לאחריו.

בשנת 1984 עובד הרומן לסרט קולנוע בבימויו של טוני ריצ'רדסון, בכיכובם של ג'ודי פוסטר, ורוב לאו.

לקריאה נוספת
------------

* **מלון ניו המפשייר**, תרגם חיים גליקשטיין, הוצאת זמורה ביתן, 1984.

קישורים חיצוניים
----------------

* "מלון ניו המפשייר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מלון ניו-המפשייר, באתר OCLC (באנגלית)
**יהודה**, על פי המסופר בברית החדשה, היה אחד מבניו של יוסף ואחיו של ישו.

על פי המסופר בבשורה על-פי מרקוס ו' 3, מתואר ישו כבנה של מרים וכאחיהם של יעקב, יוסה, יהודה ושמעון (ועוד מוזכרות אחיות בלא ציון שמן).

יש המזהים את יהודה כאחד מהשליחים המכונה יהודה השליח (המכונה בבשורה על-פי לוקאס בשם "יהודה מיעקב" כאשר השם מפורש כ"יהודה אחי יעקב" - וכך תורגם הביטוי בתנ"ך המלך ג'יימס).

לפי סברה אחת יהודה הוא השליח תומאס הקדוש. מקור השם "תומאס" הוא מהמילה "תאום", ובארמית וביוונית הוא נקרא בשם "דידמוס" שמשמעו "תאום". על פי הסברה, יהודה נקרא בשם זה בשל דמיונו לישו ועל מנת להבדילו מיהודה איש קריות.

ישנה מסורת נוצרית לפיה יהודה כתב את איגרת יהודה - אחד מספרי הברית החדשה.

צאצאים
------

הגסיפוס, היסטוריון נוצרי מהמאה השנייה מזכיר בכתביו צאצאים של יהודה החיים ברומא בתקופת הקיסר הרומי דומיטיאנוס. אוסביוס מקיסריה בספרו "תולדות הכנסייה" (ספר שלישי, פרקים 19–20) מספר כי דומיטיאנוס הורה על הריגת כל צאצאי דוד המלך, וכי כופרים הסגירו את הנכדים של יהודה (אחיו של ישו) שהיו צאצאי דוד המלך, אולם לאחר משפט שחרר דומטיאנוס את הנכדים. בהמשך מציין אוסביוס כי בתקופת שלטונו של הקיסר טראיאנוס הוצא להורג יהודה קיריאקוס - נכדו של יהודה.

| השליחים |
| --- |
| 12 השליחים | פטרוס הקדוש • אנדראס הקדוש • יעקב בן זבדי • יוחנן בן זבדי • פיליפוס הקדוש • ברתולומאוס הקדוש • 
מתי (לוי) • תומאס הקדוש • יעקב בן חלפי • תדיאוס הקדוש (מזוהה גם עם יהודה, אחי ישו) • שמעון הקנאי • יהודה איש קריות ומחליפו מתיאס הקדוש |
| שליחים נוספים | פאולוס • סילא • ברנבא • יעקב הצדיק |
**אנטונלה מולרוני** (באיטלקית: **Antonella Mularoni**, נולדה ב-27 בספטמבר 1961) היא פוליטיקאית סן מרינזית.

ביוגרפיה
--------

אנטונלה מולרוני נולדה ב-27 בספטמבר 1961 בסן מרינו, עיר הבירה של סן מרינו.

ב-1986 סיימה מולרוני את לימודי המשפטים שלה באוניברסיטת בולוניה וקיבלה תואר בוגר, מיד לאחר שסיימה את הלימודים הצטרפה למרכז המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הסן מרינזית, היא עסקה בעיקר בתחום החקיקה בנושא השוויון. כבר באותה השנה אישרה המועצה הכללית הסן מרינזית חוק בנושא התא המשפחתי שמולרוני הציעה. 

בשנת 1987 כיהנה מולרוני בתפקיד במחלקת המדינה לאוצר ותקציב מטעם מפלגתה. בין השנים 1987 ל-1990 כיהנה מולרוני כשרת התפוצות הסן מרינזית. בין השנים 1989 ל-1990 היא ייצגה את סן מרינו במועצת אירופה.

דעותיה של מולרוני הוטו שמאלה עם השנים והיא עברה לבסוף למפלגת הברית העממית-דמוקרטית הסן מרינזית. לאחר שעברה מפלגה נבחרה מולרוני לפרלמנט הסן מרינזי בשנת 1993 וסיימה את תפקידה בו בשנת 2001. לאחר סיום התפקיד בפרלמנט היא כיהנה כשופטת מטעם סן מרינו במועצת זכויות האדם האירופית, שבסיסה בשטרסבורג בשנים 2001–2007. בשנים 1993–2008 כיהנה מולורני כנשיאת מפלגתה.

ב-2008 היא נבחרה מטעם מפלגתה להיות שרת החוץ של סן מרינו, היא נכנסה לתפקיד ב-4 בדצמבר באותה השנה.

ב-2012 הסתיימה כהונתה של מולרוני כשרת חוץ והיא חזרה למפלגה הנוצרית-דמוקרטית, היא נבחרה מטעמה לתפקיד הקפיטן העוצר של סן מרינו וכיהנה בו חצי שנה, מה-1 באפריל עד ל-31 באוקטובר 2013.

עיטורים
-------

איטליהאיטליה איטליה -  אות מסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית, 13 ביוני 2014.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטונלה מולרוני** בוויקישיתוף
* Third Annual San Marino-UNICEF Awards honour children’s advocacy groups, אתר UNICEF.
* תעמולה לבחירות 2008 בה משתתפת אנטונלה מולרוני, אתר יוטיוב.
* Scheda di Antonella Mularoni(הקישור אינו פעיל), באתר הפרלמנט הסן מרינזי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  FEMALE PRESIDENTS
2. ↑  Declaration by Secretary of State Antonella Mularoni with regard to the judicial proceedings involving the Cassa di Risparmio Bank, אתר ממשלת סן מרינו, 2009
3. ↑  San Marino, Antonella Mularoni e Denis Amici eletti Capitani Reggenti, סן מרינו פיקסינג, 21 במרץ 2013
4. ↑  Sito web del Quirinale: dettaglio decorato.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ICCU: RAVV608543
* SUDOC: 147996015
* VIAF: 220401190
* WorldCat: viaf-220401190

 |
**קווין פוגט** (בגרמנית: **Kevin Vogt**, נולד ב-23 בספטמבר 1991) הוא כדורגלן גרמני המשחק כקשר הגנתי בקבוצת אוניון ברלין מהבונדסליגה.

קריירת מועדונים
---------------

בגיל 3 פוגט התחיל לשחק כדורגל בקבוצת VfB לאנגנדרירהולץ, מועדון מקומי קטן מבוכום. הוא שיחק שם עד 2002, והיה יכול להצטרף לקבוצת ילדים בין הגילאים 11–13 במועדון WSV בוכום. ב-2004, לאחר שהרשים במועדונים הקטנים, חתם על חוזה לנוער בקבוצה הראשית של העיר, VfL בוכום. הוא עבר בכל מחלקות הנוער של המועדון, עד שלבסוף חתם על חוזה מקצועני ראשון בקריירה ב-16 בדצמבר 2008.

פוגט שיחק את משחקו הראשון בבונדסליגה עבור בוכום, שהיה גם למשחקו המקצועני הרשמי הראשון, ב-18 באפריל 2009 בהפסד 0–2 לבורוסיה דורטמונד. זהו היה משחקו היחיד עבור קבוצתו בליגה הבכירה, כאשר את שארית העונה הראשונה שלו סיים בקבוצת המילואים של בוכום, ולאחר מכן חזר לסגל הבכיר של המועדון ושיחק בו שנתיים במסגרת הבונדסליגה השנייה. בקיץ 2012, פוגט הצטרף לעולה החדשה לבונדסליגה אאוגסבורג תמורת 700,000 אירו. ב-26 במאי 2014, לאחר שנתיים מוצלחות באאוגסבורג, קלן הכריזה רשמית שהחתימה את פוגט תמורת 1.5 מיליון אירו. הוא שיחק לצד מילוש יואיץ' שהגיע בשנת 2015.

בקיץ 2016 חתם פוגט בהופנהיים מהבונדסליגה. בעונת הבכורה שלו בקבוצה הציג פוגט יכולת מצוינת ותפס מקום של קבע בהרכב הופנהיים, וסיים עם הקבוצה במקום הרביעי. ב-12 בינואר 2020 הושאל פוגט לורדר ברמן עד לסוף העונה.

ב-11 בינואר 2024 חתם פוגט באוניון ברלין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קווין פוגט** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
דיוקנו של אנטוניו גרימאני מעשה ידי דומניקו טינטורטו.
שלט האצולה של אנטוניו גרימאני.
**אנטוניו גרימאני** (באיטלקית: **Antonio Grimani**; ‏ 28 בדצמבר 1434 - 7 במאי 1523) היה הדוכס ה-76 של ונציה. גרימאני כיהן כדוג'ה מאז מינויו בשנת 1521 ועד מותו.

קורות חיים
----------

גרימאני נולד בוונציה למשפחה ענייה. בצעירותו עבד כסוחר והצליח במעשיו, ותוך זמן קצר הפך לאחד הסוחרים הידועים והמשפיעים בעיר. בשנת 1494 מונה לתפקיד קאפיטאני דה מאר ("מפקד הים"), והיה אחראי על הצי הוונציאני. בראשית כהונתו היה תפקידו פשוט בשל השלום ששרר באותה עת, אולם בשנת 1499 פרצה מלחמה בין ונציה והאימפריה העות'מאנית שנמשכה עד שנת 1503. בשל העדר ניסיונו של גרימאני נחל הצי הוונציאני תבוסה בשתי קרבות: קרב סאפיינצה ב-19 באוגוסט 1499 ובקרב זונקו, שישה ימים לאחר מכן.

בשל תבוסתו הועמד גרימאני לדין, ונדרש עונש מוות עבורו, אולם זה הומר להגלייה לאי כיוס. בשנת 1509 נמלט גרימאני מהאי לרומא.

בעקבות התערבות בניו, הותר לגרימאני לשוב לוונציה בשנת 1509. במהרה שבה וגברה השפעתו ומעמדו, והוא נבחר לתפקיד דוג'ה ב-6 ביוני 1521.

בתקופת כהונתו, הוביל את רפובליקת ונציה בהצטרפותה למלחמה בשנת 1521 כבן בריתו של פרנסואה הראשון, מלך צרפת. עם תבוסת הצרפתים בקרב ביקוקה, בשנת 1523, החליט גרימאני לפרוש מהמלחמה, אולם בשל פטירתו, היה זה יורשו, אנדראה גריטי שהגיע להסכם שלום עם קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטוניו גרימאני** בוויקישיתוף

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**לאונרדו לורדאן** | **דוכסי ונציה** 1521–1523 | **הבא**:**אנדראה גריטי** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 143718118
* ISNI: 0000 0001 1683 3371
* LCCN: no2021050549
* NTA: 345809572
* SNAC: w6k09p6g
* VcBA: 495/103224
* VIAF: 89113036
* WorldCat: viaf-89113036

 |
**לין רנו** (בצרפתית: **Line Renaud**; נולדה ב-2 ביולי 1928) היא שחקנית וזמרת צרפתייה.

ביוגרפיה
--------

רנו נולדה במחוז נור שבצפון צרפת. אמה הייתה קלדנית ואביה היה נהג משאית ונגן חצוצרה. במלחמת העולם השנייה גויס אביה לצבא והיא גודלה בזמן זה על ידי אמה, סבתה וסבתא-רבתא שלה.

היא ביצעה מבחן בד בקונסרבטוריון של ליל, בו היא שרה שני שירים של הפזמונאי לולו גסטה, שם היא התגלתה על ידי מנהל ברדיו של העיר ליל שחיפש זמרת לתחנה. בעקבות זאת היא הצטרפה לתחנה, שם שרה רפרטואר המבוסס על שיריו של גסטה.

ב-1945 עברה לפריז שם התהדק הקשר בינה לבין גסטה המבוגר ממנה ביותר מעשרים שנה. היא חתמה על חוזה עם חברת הקלטות, ושיר שלה אף זכה בפרס המוזיקלי "Grand Prix du Disque".

היא שרה ביחד עם איב מונטאן בתיאטרון "Théâtre de l'Etoile". לאחר מכן ביצעה סיבוב הופעות ברחבי אירופה ובאפריקה, וכשחזרה לפריז הקליטה מספר גרסאות צרפתיות לשירים אמריקאים.

ב-1946 הופיעה לראשונה בקולנוע, בסרט "La foire aux chimères", בתפקיד קטן של זמרת קברט.

ב-1951 הייתה מבין הזמרים שלקחו חלק בסרט הקומדייה המוזיקלית "Paris chante toujours".

ב-1954, בעת שהופיעה ב"מולן רוז'", פגשה את בוב הופ ובעקבות היכרותם היא הופיעה מספר פעמים בתוכנית האירוח שלו, "המופע של בוב הופ". היא גם התארחה בין היתר בתוכניות של אד סאליבן ודינה שור.

היא הקליטה יחד עם דין מרטין את השיר "Relax ay voo".

ב-1994 שיחקה בסרט "לא רוצה לישון", בבימויה של קלייר דני.

בשנים 1995–1996 שיחקה בתפקיד הראשי בהפקה הצרפתית של המחזה "ביקור הגברת הזקנה".

ב-2005 גילמה את רעייתו של שארל השני, מלך נאפולי בסרט המבוסס על ספר מאת מוריס דרואון.

ב-2008 שיחקה בסרט "ברוכים הבאים לצפון".

בשנת 2011 שיחקה בקומדיה "*La croisière*" בדמותה של סימון. 

ב-2019 שיחקה בעיבוד הצרפתי של הסרט "StreetDance 3D".

ב-2022 שיחקה בסרט "הנהג של מדלן" בכיכובו ובימויו של דני בון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לין רנו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לין רנו
* לין רנו, ברשת החברתית פייסבוק

* לין רנו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* לין רנו, ברשת החברתית אינסטגרם

* לין רנו, סרטונים בערוץ היוטיוב

* לין רנו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* לין רנו, באתר AllMovie (באנגלית)

* לין רנו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* לין רנו, באתר אייטונס (באנגלית)

* לין רנו, באתר ספוטיפיי

* לין רנו, באתר Last.fm (באנגלית)

* לין רנו, באתר AllMusic (באנגלית)

* לין רנו, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* לין רנו, באתר דיזר

* לין רנו, באתר Yandex.Music (ברוסית)

* לין רנו, באתר Discogs (באנגלית)

* לין רנו, באתר Songkick (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007344984905171
* BIBSYS: 4111802
* BNE: XX1018094
* BnF: cb12118427w (data)
* GND: 119039265
* ISNI: 0000 0003 6846 4963
* LCCN: n91108151
* MusicBrainz: 8910064e-1810-42dc-90ba-bdab48cd9326
* NLA: 35742005
* NLP: a0000002682776
* SNAC: w6qz2xm0
* SUDOC: 029590787
* Trove: 1066590
* VIAF: 79062859
* WorldCat: lccn-n91108151

 |