recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**K-12** (נהגה: "k through twelve", "k twelve" ,"k to twelve") הוא מושג המתאר מבנה מערכת חינוך פורמלית, הכוללת את שנת גן הילדים, בית הספר היסודי, חטיבת הביניים ובית הספר התיכון. קרי, שנות גן הילדים (באנגלית: Kindergarten) ושתים-עשרה השנים הבאות בעקבותיו. זהו המינוח המקובל במדינות כגון ארצות הברית, קנדה, קוריאה הדרומית, טורקיה, הפיליפינים, מצרים ואוסטרליה. מינוח דומה הוא P-12, המקובל באוסטרליה.

מבנה מערכת החינוך האמריקאית
---------------------------

מבנה מערכת החינוך בארצות הברית עוקב אחר דפוס דומה לזה שבמערכות חינוך דומות: חינוך לגיל רך (בדרך כלל מתחיל בגיל 4 ונמשך כשנתיים) ואחריו בית ספר יסודי (Elementary School), חטיבת ביניים (Middle School) ובית ספר תיכון (High School). 
לאחר סיום שתים-עשרה שנות לימוד, תלמידים יכולים להמשיך את השכלתם האקדמית בקולג'ים ובאוניברסיטאות המציעות שש רמות שונות של תארים והסמכות. הטבלה הבאה מציגה את השלבים השונים במערכת החינוך האמריקאית, החל מגן הילדים ועד לשלבים השונים במערכת ההשכלה הגבוהה.

שימוש
-----

המנח בדרך כלל מופיע כתיאור סגמנטים במערכת החינוך- מוצרים או סקטורים המתייחסים למערכת החינוך הפורמלית 
לעיתים יעשה שימוש גם בצירוף PK-12) pre kindergarten) המתאר מסגרות חינוכיות הקודמות לכניסה לגן בגיל ארבע. 
לעיתים יופיע הצרוף K-13, K-14 וכו', במקרים אלו הכוונה לשנות חינוך הכוללות בתוכן גם ספירה של שנות הקולג'. K-16 מתייחס לשנות הלימוד בגן, בבית הספר היסודי, בחטיבת הביניים, בבית הספר התיכון וארבע שנות קולג'.

מבנה מערכת החינוך בישראל
------------------------

אפשר לחלק את מערכת החינוך בישראל לארבעה שלבי חינוך (או דרגי חינוך) עיקריים, לפי גיל התלמידים:

1. חינוך קדם-יסודי: שלב טרום-טרום חובה (גיל 3), שלב טרום-חובה (גיל 4) ושלב גן חובה (גיל 5).
2. חינוך יסודי: כיתות א'-ו', גילאי 11-6 (זוהי החלוקה הרווחת), או כיתות א'-ח', גילאי 13-6.
3. חינוך על-יסודי: חטיבת ביניים: כיתות ז'-ט', בני 14-12, חטיבה עליונה: כיתות י'-י"ב, גילאי 17-15; או תיכון לכיתות ט'-י"ב, גילאי 17-14.
4. לימודים על-תיכוניים ואקדמיים – גילאי 18 ומעלה.

חלוקה זו היא החלוקה הראשית, אך בכל רמת חינוך יש מגוון מסגרות אפשריות, שבחלקן צירוף של שני שלבים ובחלקן פיצול של כל שלב, כמו בתי-ספר לכיתות גן עד ו', א'-ח' או א'-ט' או חטיבות צעירות של גן עד א' וגן עד ב'.

קישורים חיצוניים
----------------

* 
* הרחבה אודות התהליך ההיסטורי שהפריד כמערכת בין בתי הספר התיכוניים לקולג'ים

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
**לוּקָה מְחֶיידְּזֶה** (באנגלית: **Luka Mkheidze**; נולד ב-5 בינואר 1996) הוא ג'ודוקא צרפתי ממוצא גאורגי המתחרה בקטגוריית המשקל עד 60 ק"ג. מחיידזה הגיע לצרפת בתור פליט בשנת 2010. בנוסף, מחיידזה הוא זוכה מדליית הארד מאולימפיאדת טוקיו (2020).

קריירה
------

מחיידזה נולד בינואר 1996 בטביליסי. באפריל 2021, מחיידזה זכה במדליית הכסף באליפות אירופה, שהתקיימה בליסבון, זאת לאחר שהפסיד בגמר לפרנסיסקו גאריגוס הספרדי.

באולימפיאדת טוקיו (2020), מחיידזה הצליח לנצח את אותו גאריגוס בשלב שמינית הגמר והתקדם עד לשלב חצי הגמר, כשבדרך הוא גבר על ארטם לסיוק האוקראיני ברבע הגמר. בשלב חצי הגמר, הוא נחל הפסד ליאנג יונג-ווי, שייצג את הוועד האולימפי של טאיפיי הסינית וכתוצאה מכך הוא נשר לקרב על מדליית הארד במסגרת בית הניחומים. בקרב זה הוא גבר על קים וון-ג'ין הדרום קוריאני ובעקבות זאת זכה במדליית הארד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוקה מחיידזה** בוויקישיתוף
* לוקה מחיידזה, ברשת החברתית פייסבוק
* לוקה מחיידזה, ברשת החברתית אינסטגרם
* לוקה מחיידזה, באתר olympedia.org
* לוקה מחיידזה, באתר איגוד הג'ודו העולמי
* לוקה מחיידזה, באתר JudoInside.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  מטביליסי לטוקיו, המסע הבלתי סביר של לוקה מחיידזה
**מתיצילין** (**Methicillin**) היא תרופה אנטיביוטית ממשפחת הפניצילין. התרופה, אשר אינה בשימוש קליני בשל יעילות פחותה לעומת תרופות אנטיביוטיות אחרות הדומות לה ופרופיל תופעות הלוואי שלה, פעילה נגד נקדים גראם-חיוביים, כגון זני *Staphylococcus aureus*, הרגישים לפניצילינים עמידים לפניצילינאז. אף שהתרופה כבר אינה משמשת לטיפול בזיהומים או לצורך הגדרת עמידות לפניצילין, הזן MRSA (*Staphylococcus aureus* עמיד למתיצילין) קרוי על שמה.

מתיצילין הייתה האנטיביוטיקה הראשונה מקבוצת הפניצילינים העמידים לפניצילינאז. היא פותחה בשנת 1959 על ידי חברת ביצ'ם, במטרה לטפל בזיהומים בנקדים גראם-חיוביים המייצרים פניצילינאז, למשל *Staphylococcus aureus*. התרופה בנויה מחומצה 6-אמינופניצילנית שאליה מחובר טבעת בנזן, שאליה מחוברות שתי קבוצות מתוקסי. מבנה זה של התרופה מונע את הקישור שלה לפניצילינאז ומקנה לה את העמידות בפני אנזימ זה.

בדומה לפניצילינים אחרים, הטבעת הבטא לקטמית שבמתיצילין היא האתר הפעיל המעכב את האנזים טרנספפטידאז. אנזים זה, שגם משמש חלבון קושר פניצילין (PBP), הוא לקשר בין יחידות הפפטידוגליקן הבונות את דופן התא החיידקי ומייצבות אותה. עיכוב בניית הדופן חושף את התא החיידקי ללחצים אוסמוטיים, ולבסוף לפירוקו. העמידות למתיצילין נגרמת מייצור של PBP מסוג אחר, PBP2a, אשר לו זיקה נמוכה לבטא לקטמים. PBP2a מקודד על ידי הגן mecA.

מתיצילין אינה יציבה בחומצה, ולכן ניתנת בעירוי תוך-ורידי בלבד. מבין הפניצילינים העמידים לפניצילינאז, היא גורמת בשיעור גבוה יותר לדלקת כליות אינטרסטיציאלית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מתיצילין** בוויקישיתוף
* מתיצילין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
גנרל חיל השריון **אדולף רוברט אריך ברנדנברגר** (בגרמנית: **Adolf Robert Erich Brandenberger**;‏ 15 ביולי 1892 – 21 ביוני 1955) היה גנרל בוורמאכט שפיקד בין היתר על הארמייה השביעית ועל הארמייה ה-19 במהלך מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

ברנדנברגר נולד ב-15 ביולי 1892 באאוגסבורג שבממלכת בוואריה, בחלקה הדרומי של גרמניה הקיסרית. בשנת 1911 התגייס ברנדנברגר לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה הבווארי ה-6 (הנסיך פרדיננדו פיו, דוכס קלבריה). במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם בחזית המערבית, ולקראת סופה מונה למפקד סוללת ארטילריה. על פעולותיו בקרבות עוטר בצלב הברזל (דרגה שנייה וראשונה), מדליית ההצטיינות הצבאית (בוואריה), אות הפציעה (בשחור) וצלב הכבוד.

לאחר המלחמה הצטרף ברנדנברגר לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוגוסט 1936 הועלה לדרגת אוברסט, וב-6 באוקטובר 1936 מונה למפקד רגימנט הארטילריה הממונע ה-74. בתחילת 1939 מונה ברנדנברגר לראש המטה של מפקדת הכוחות בהרי אייפל.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה, היה ברנדנברגר ראש המטה של מפקדת הכוחות בהרי אייפל, וב-16 בספטמבר 1939 מונה לראש מטה הקורפוס ה-23, עמו השתתף במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה. ב-1 באוגוסט 1940 הועלה ברנדנברגר לדרגת גנרל מיור, וב-15 בפברואר 1941 מונה ברנדנברגר למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-8 עליה פיקד לסירוגין עד לינואר 1943. במהלך מבצע ברברוסה לחם ברנדנברגר עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-56 במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית, ועל הצלחתו בקרבות קיבל ב-15 ביולי 1941 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בספטמבר לחם עימה כחלק מהקורפוס הממונע ה-41 במסגרת הארמייה ה-16, ולאחר מכן לחם עם הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-39 במסגרת הארמייה ה-16 והארמייה ה-18 לסירוגין. ב-1 באוגוסט 1942 הועלה ברנדנברגר לדרגת גנרל לוטננט, ובדצמבר 1942 הועבר תחת פיקוד הקורפוס ה-59 שהיה בעתודת קבוצת ארמיות מרכז. ב-17 בינואר 1943 מונה למפקד הקורפוס ה-59, ומפברואר לחם עמו כחלק מארמיית הפאנצר השלישית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. ב-21 במאי 1943 מונה למפקד הקורפוס ה-29 שהיה חלק מהארמייה השישית ומאוקטובר חלק מארמיית הפאנצר הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות דרום, תוך שבמקביל פיקד מה-1 באוגוסט עד ה-1 בנובמבר גם על הקורפוס ה-17 (שהיה אף הוא באותה ארמייה), איתם לחם בקרבות החזית המזרחית. ב-1 באוגוסט 1943 הועלה ברנדנברגר לדרגת גנרל חיל התותחנים, שהומרה ב-8 בנובמבר לדרגת גנרל חיל השריון, וב-12 בנובמבר 1943 קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל.

ב-1 ביולי 1944 קיבל ברנדנברגר תפקיד מטה במטה של היטלר, וב-31 באוגוסט 1944 הוא הועבר לחזית המערבית ומונה למפקד הארמייה השביעית, שהייתה חלק מקבוצת ארמיות B, ופיקד עליה בין היתר במהלך המערכה בארדנים. ב-20 בפברואר 1945 פרש ברנדנברגר לחופשה קצרה, ב-26 במרץ 1945 מונה למפקד הארמייה ה-19 שהייתה חלק מקבוצת ארמיות G בדרום גרמניה, ופיקד עליה עד סוף המלחמה.

### לאחר המלחמה

ב-6 במאי 1945 לקראת סיום המלחמה נפל ברנדנברגר בשבי צבא ארצות הברית, ובשנת 1948 שוחרר מהשבי. לאחר שחרורו הוא התגורר בעיר בון שבגרמניה המערבית, עד מותו ב-21 ביוני 1955, בגיל 62.

קישורים חיצוניים
----------------

* אריך ברנדנברגר באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1023667649
* VIAF: 316739416
* WorldCat (עם VIAF): 316739416

 |
**קנת' פרנק מקנזי ג'וניור** (באנגלית: **.Kenneth Frank McKenzie Jr**; נולד בשנת 1957) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל. בתפקידו האחרון שירת כמפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

מקנזי גדל בסנטר פוינט שבאלבמה. ב-1979 סיים תואר ראשון בחינוך מהמכללה הצבאית של קרוליינה הדרומית ("סיטאדל"). התגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית והוכשר כקצין חי"ר. פיקד על מחלקה ופלוגה רובאית, שימש סגן מפקד גדוד חי"ר וקצין מבצעים של דיוויזיית נחתים. כמו כן שימש מדריך במכון הצבאי של וירג'יניה והיה כותב הנאומים של מטה חיל הנחתים.

פיקד על הגדוד הראשון ברגימנט הנחתים השישי, שהוצב באזור קוסובו ככוח היבשה של יחידת המשלוח ה-24 של הנחתים. פיקד על יחידת המשלוח ה-22 של הנחתים שהוצבה באפגניסטן ב-2004 ובעיראק בשנים 2005–2006. בתפקידו הבא שירת כמזכיר הצבאי של מפקד חיל הנחתים.

ביולי 2007 קודם לדרגת בריגדיר גנרל ומונה לסגן קצין אג"ם במרכז הפיקוד הצבאי הלאומי של המטות המשולבים. ביוני 2008 מונה לעמוד בראש צוות ההערכות של המטות המשולבים לקראת חילופי השלטון. ביוני 2009 מונה לסגן ראש מטה כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי באפגניסטן. ביולי 2010 מונה לראש אגף תכנון בפיקוד מרכז של ארצות הברית. באוגוסט 2012 מונה לנציג חיל הנחתים בצוות ההערכה ובניית התוכנית הרב-שנתית של מחלקת ההגנה. ביוני 2014 מונה למפקד כוחות הנחתים בפיקוד מרכז.

בנובמבר 2015 מונה לראש אגף התכנון במטות המשולבים. ביולי 2017 מונה למנהל המטות המשולבים. ב-28 במרץ 2019 מונה למפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית בדרגת גנרל. הוא כיהן בתפקיד עד אפריל 2022. בתקופת כהונתו יצא לפועל מבצע קיילה מולר בו חוסל אבו בכר אל-בגדאדי בסוריה, תקיפת אווירית של מטה כתא'אב חזבאללה בו נהרגו 25 מחבלים, ומבצע חיסולם של קאסם סולימאני ופעילים איראנים נוספים.

מקנזי בוגר המכללה לפיקוד ומטה של הנחתים, בעל תואר שני בחינוך עם התמקדות בהיסטוריה. שימש עמית בכיר באוניברסיטה לביטחון לאומי.

גלריה
-----

ביקורו של קנת' מקנזי בישראל, נובמבר 2019
הביקור

* במנהרת טרור של חזבאללה שנחשפה במבצע מגן צפוניבמנהרת טרור של חזבאללה שנחשפה במבצע מגן צפוני
* בגבול הצפון עם תת אלוף שלומי בינדרבגבול הצפון עם תת אלוף שלומי בינדר
* עם נספח צה"ל בארצות הברית, האלוף יהודה פוקסעם נספח צה"ל בארצות הברית, האלוף יהודה פוקס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קנת' מקנזי** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר פיקוד מרכז של ארצות הברית
* דן ארקין, הגנרל קנת' מקנזי התמנה למפקד החדש של פיקוד מרכז של צבא ארצות הברית - CENTCOM, "ישראל דיפנס", ‏ 31.03.2019.

הערות שוליים
------------

1. ↑  General now leading Marines in Middle East and Asia says he'll always consider Alabama home, ‏al.com, ‏19 ביוני 2014
2. ↑  אתר המכללה הצבאית של קרוליינה הדרומית
3. ↑  The Revenge of the Melians: Asymmetric Threats and the Next QDR
**Baby Elephant Walk** (בעברית: **הליכת הפילון**) היא נעימה שחיבר הנרי מנסיני בשנת 1961 לפסקול הסרט "הטארי!" (1962) בבימויו של הווארד הוקס ובכיכובו של ג'ון ויין, על חבורה של לוכדי בעלי חיים באפריקה. בשנת 1963 זכתה הנעימה בפרס גראמי ליצירה האינסטרומנטלית הטובה ביותר. הנעימה נכתבה לסצנה מאולתרת מהסרט שבה דמותה של דאלאס, שגילמה אלסה מרטינלי, מובילה שלושה גורי פיל למקווה מים לשם רחצה. המנגינה הפשוטה והקליטה הפכה את היצירה לאחת העבודות הידועות של מנסיני, והופיעה באלבומי אוסף רבים. הפזמונאי האל דייוויד חיבר מילים למנגינה של מנסיני, מילים שלא נכללו בסרט אך הופיעו בספר התווים של הסרט ושימשו לאחר מכן בהקלטה שביצע פאט בון ליצירה, והופצה על ידי דוט רקורדס בשנת 1965. ההקלטה המקורית ששימשה בסרט לא יצאה כסינגל נפרד.

כלי נשיפה ממתכת (כולל תקיעות חוזרות בטובה) ומעץ שימשו להעברת תחושה של פילון כבד וגדול הניחן ברוח ילדות שובבית. מנסיני פתח את הנעימה בקטע נגינה על קליופה (כלי מקלדת המשתמש באוויר דחוס או קיטור), שנועד לשוות אווירה של קרקס. אז משתלבת על גבי נגינת הקליופה נגינת קלרינט, והשיר מסתיים בקטע ארבעת-התווים הידוע ״Good Evening, Friends״ מנוגן בקליופה.

הסגנון הכללי של הנעימה הוא סגנון הבוגי ווגי, ומנסיני ציין כי שאב השראה מהשיר "Down the Road a Piece" של מוביל הביג בנד ויל בראדלי.

הטון העליז של הנעימה, בדומה לנעימת הנושא של הפנתר הוורוד שחיבר גם מנסיני, עומד בניגוד ליצירות מלנכוליות יותר שלו כמו "Moon River". בשל טון זה, נעשה בה לעיתים קרובות שימוש בהקשר הומוריסטי. בהקשר זה, ציין האתר allmusic.com בביקורת שלו על הפסקול של הסרט "הטארי!", כי "אם הסרט זכור מסיבה כלשהי, אז זה בזכות הנעימה ה"טיפשית" 'הליכת הפילון', שהפכה לשם נרדף מוזיקלי לרוח של שיגעון. ברגע שהיא נכנסת לך לראש, היא לא יוצאת".

הגרסה של "הליכת הפילון" בביצוע התזמורת של לורנס ולק יצאה כסינגל והגיעה למקום ה-48 במצעד בילבורד האמריקאי בקיץ 1962, ולמקום העשירי במצעד המוזיקה הקלה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Baby Elephant Walk" באתר מיוזיק בריינז
* גרסאות נוספות ל"Baby Elephant Walk" באתר SecondHandSongs

הערות שוליים
------------

1. ↑  ‏Gilliland, John; Mancini, Henry (בפברואר 1969). "Chapter 11 - Track 4 - Henry Mancini". *Show 23 - Smack Dab in the Middle on Route 66: A skinny dip in the easy listening mainstream. [Part 2]*. *John Gilliland’s "The Pop Chronicles"* (Radio broadcast) (באנגלית אמריקאית). Denton, Texas: KRLA. Event occurs at 8. נבדק ב-24 במרץ 2020. I've found I like to think past the obvious when I get a scene to do, if the scene will take it. Now the typical example is the Baby Elephant walk. `{{cite AV media}}`:  (עזרה)
2. ↑  "5th Annual GRAMMY Awards (1962)". *GRAMMY.com* (באנגלית). National Academy of Recording Arts and Sciences. 2017-11-28. נבדק ב-24 במרץ 2020. Best Instrumental Arrangement: *Winner*, Henry Mancini, Baby Elephant Walk. Henry Mancini, arranger (Henry Mancini) `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Mancini, Henry (2001), *Did They Mention the Music?: The Autobiography of Henry Mancini*, Cooper Square Press, p. 109, ISBN 978-0-8154-11758
4. ↑  Hatari! (Music from the Motion Picture Score), ביקורת באתר allmusic

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 87b32ad8-b43d-3b3c-9318-651ee27be988

 |
בית הכנסת בנבוריה
בית הכנסת בחורבת נבוריה
**נבוריה** או **ח'ירבת נרבתין**, היה יישוב יהודי על הר ביריה שהתקיים בימי בית ראשון, תקופת בית שני, ועד לתקופה הביזנטית ובו שרידי בית כנסת עתיק המתוארך לסוף המאה ה-1. במקום נובע מעיין, עין נבוריה. כיום אתר שקק"ל שיפצה ופתוח לציבור ביער ביריה.

באתר נמצאו שרידים ליישוב מתקופת הברזל ומימי הבית הראשון. הכפר, אשר התגלה כבעל אוכלוסייה יהודית שגשג בתקופת בית שני, בעת שהתחברו ספרי המשנה והתלמוד. הוא מזוהה עם כפר נבוריא, מולדתם של אמוראים מדור רביעי, בהם רבי יהודה איש כפר נביריא. מכאן יצא גם רבי יעקב איש כפר נבוריא, שלימד בצור וקיסריה בניגוד להלכות, ועל כך הלקו אותו ונזפו בו הרבנים.

היישוב ננטש מיושביו בתקופה הערבית הקדומה. שמו הערבי של המקום, ח'ירבת נברתין, שימר את צליל שמו של היישוב הקדום.

חפירה ראשונה באתר ערכו היינריך קוהל וקרל ואצינגר בשנת 1905, במסגרת הסקר המקיף שלהם על בתי הכנסת בגליל. בחפירות שערכה משלחת מארצות הברית נחשף בית כנסת, חדרי מגורים, מתקני מלאכה ועדויות לקיומה של מערכת מסתור תת-קרקעית. החופרים גילו באתר כלים מחרס, מאבן ומזכוכית, האופייניים לימי המשנה והתלמוד. בשוליים המערביים של הגבעה נמצאים קברים עתיקים.

בית הכנסת
---------

משקוף בית הכנסת כאשר במרכזו המנורה - היום בגן מוזיאון ישראל. נוסח הכתובת: למספר ארבע מאות ותישעים וארבע שנה לחרבן (שנת 563 לספירה), הבית ניבנה בסרר חנינא בן ליזר ולוליאנא בר יודן
עין נבוריה
בית הכנסת הוא מבנה קטן, מידותיו 11.5 X 16 מטרים, נתמך בשתי שורות של עמודים ולאורכן שתי שורות של ספסלי אבן. עמודי הגיר לאורך בית הכנסת מקוטעים. הם נועדו לתמוך בגג מעל לאולם התפילה המרכזי. בין שרידי בית הכנסת אבן מעוטרת בתבליט של גביע על דליות של גפן. באמצע המאה ה-3 הורחב בית הכנסת, כנראה בעקבות גידול היישוב, אך הוא חרב ברעידת אדמה בשנת 363. במקום נמצאו תחריטים וכתובות המתוארכים לשנת 563.

קברי הצדיקים במקום
------------------

במקום נמצאו קברים המיוחסים על פי המקורות לתנאים ואמוראים, כרבי אלעזר המודעי ורבי יעקב איש כפר נבוריא, רבי חיים ויטאל מציין במקום גם את קברי רבי יונתן בן הרכינס ורבי יצחק בן אלישיב. כיום לא נמצא מקום קבורתם.

עין נבוריה
----------

באתר מעיין הנושא את השם עין נבוריה. זה היה המעיין של היישוב הקדום נבוריה. המעיין נובע מתוך מערה קטנה, הנמצאת בלב משטח גדול ומבהיק של סלע קירטון לבן, בו נחצבו שקתות ששימשו להשקיית צאן ולכביסה. קק"ל בנתה כאן טרסות, נטעה עצי בוסתן והפכה את המקום לאתר טיולים. לפי ספי בן-יוסף, המעיין הוא אחד המקומות שבשלוליות שלו ניתן להבחין בסלמנדרות צעירות. הן מצויות בגממיות, גומות ושקעים, בסלעים מסביב למעיין, אשר בהם צמחו צמחי מים.

ראו גם
------

* בית הכנסת העתיק בנבוריה

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| פורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרובפורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב | ל**פורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נבוריה** בוויקישיתוף
* מצגת בעריכת אדריכל דן רמר
* תמונות של ביכ"נ נבוריה
* ספי בן-יוסף, סיפורו של בית הכנסת בנבוריה, באתר ynet, 2 בספטמבר 2004
* שמוליק מגל, נבוריה - Archaeological World in Roman & Greek period - באתר תמונות נוף מהאתר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ס"ה, עמוד א'.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007540780505171

 |
***Bacillus anthracis*** (בתעתיק לעברית: **בצילוס אנתרציס**) הוא מין של חיידק הגורם למחלת הגחלת (anthrax). 

**מאפייניו:** מתג גראם-חיובי (כלומר נצבע סגול בצביעת גראם), אווירני, חסר יכולת תנועה, אינו המוליטי, בעל קופסית ומייצר נבגים בתנאים מתאימים. 

לזנים האלימים יש קופסית הבנויה משרשרות של D-חומצה גלוטמית המונעת פגוציטוזה על ידי תאים בלעניים. הזנים האלימים מפרישים רעלן בעל שלוש תת-יחידות: האנטיגן המגן (PA - protective antigen), הגורם לבצקת (EF - edema factor) והגורם הקטלני (LF - lethal factor) הדומה במבנהו לרעלן של *Bordetella pertussis* - החיידק הגורם לשעלת). הגנים המקודדים לרעלן נמצאים על פלסמיד.

בתנאים בהם אין לחיידק תנאים טובים להתפתחות, הוא עובר מצורה וגטטיבית לצורה של נבג המתאפיינת בעמידות גבוהה לתנאי הסביבה, ולהישרדות במשך עשרות שנים. כשמתקיימים שוב התנאים הוא חוזר שוב למצב וגטטיבי.

החיידק התגלה על ידי רוברט קוך ב-1877, שהוכיח באמצעות העיקרים שלו שהוא הגורם למחלת הגחלת. לואי פסטר "החליש" את החיידק והדגים את יכולת החיסון באמצעות החיידק המוחלש בניסוי המתוקשר שהתקיים בשנת 1882 בחווה חקלאית שב-Pouilly le Fort (צרפת). 
גידול החיידק בטמפרטורה גבוהה יחסית (45 מעלות) גורם לאובדן הפלסמיד והרעלן, ומאפשר להשתמש בחיידקים חסרי הרעלן כחיסון פעיל. גם זנים חסרי קופסית אינם אלימים ומשמשים לחיסון בעלי חיים. 

בספטמבר 2001 התרחש אירוע של טרור ביולוגי בו נשלחו, על ידי גורם בלתי ידוע, נבגים של החיידק למשרדי תקשורת וממשל ברחבי ארצות הברית. הנבגים גרמו ל-11 מקרי גחלת נשימתית (חמישה מתוכם מתו) ולתריסר מקרים של גחלת עורית, ובעיקר לפאניקה המונית. עשרות אלפי אנשים טופלו בחומרים אנטיביוטיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Bacillus anthracis** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007284653905171
* BnF: cb124346998 (data)
* GND: 4203881-9
* LCCN: sh85010780
* NKC: ph880050

 |
**קנגנתסיה** (שם מדעי: ***Caenagnathasia***; מילולית: "לסת אחרונה מאסיה") הוא סוג של דינוזאור תרופוד ממשפחת הקנגנתיים. הוא חי במשך הטורון שבקרטיקון לפני 90 מיליון שנה מזמננו. הסוג הוגדר ב-1994 בידי החוקר פיליפ קורי והוא כלל מין יחיד - *Caenagnathasia martinsoni*. המאובנים התגלו באוזבקיסטן והתגלו רק שני ממצאים של הדינוזאור, אשר כללו שרידי לסת תחתונה, חוליות בודדות ועצם ירך.

מאפיינים
--------

דינוזאור זה הזכיר במראהו את האובירפטור ממונגוליה, אך השתייך למשפחה נפרדת והוא נחשב לאחד מראשוני הדינוזאורים במשפחתו, שהתקיימה בקרטיקון העליון. הוא היה קטן ביותר, מבין הקטנים ביותר מהדינוזאורים האובירפטורוזאורים עם גולגולת מוגבהת באורך 7.6 סנטימטרים. אורך הגוף הוערך ב-0.6 מטר ומשקלו ב-1.4 קילוגרם בלבד. הוא היה בעל צוואר ארוך, ראש קטן ומקור נוקשה דומה למקור תוכי שבתוכו שיניים קטנות מעטות בקדמת הלסת. הדינוזאור בדומה לקרוביו היה מכוסה נוצות על גפיו הארוכות.

אורח חייו הזכיר מעט יען או עוף קרקעי אחר ואולי הוא חי בחבורות קטנות לאורך המדבר של אוזבקיסטן. הוא היה אוכל כל שניזון הן מצמחייה והן מטרף קטן כמו חרקים או זוחלים קטנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קנגנתסיה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**אריחי יחזקאל** הם עשרות אריחים בעלי חזות עתיקה, הנושאים עליהם בכתב בולט את כל ספר יחזקאל. מרבית האריחים (מעל ל-60 מתוך כ-95 לפחות שנוצרו), ואיתם גם כתבי-יד, הוברחו לארץ מסוריה דרך לבנון בשנת 1954 ביוזמת איש סולל-בונה, ולימים חבר הכנסת, דוד הכהן.

מרביתם הכמעט מוחלט של האריחים עשוי שיש וצורתם מרובעת, ובודדים מהם הידועים, עשויים אבן ביטומנית שחורה, וצורתם מלבנית. האריחים הוצגו ביד יצחק בן-צבי ב-3 תצוגות קבע שונות.
בשנת 1958, הוצגו האריחים לראשונה בתצוגה שהוכנה במיוחד עבורם במבואת צריף נשיאי ישראל לצד העתק האריות מפסיפס מעון שיצרה האמנית נעמי הנריק, ובשנת 1985 הוקמה להם ביד בן-צבי תצוגה שנייה. ההשערה הרווחת, שאף צוטטה בשתי התצוגות שהוקדשו לאריחים, הייתה שהאריחים העתיקים הגיעו מקבר יחזקאל בעיראק, ואולם סימן שאלה ריחף מעל סברה זו, ועם השנים, אף החלו להתעורר ספקות באשר לעתיקותם.

לאורך השנים תהו דמויות שונות וחוקרים על מהותם ומקורם של האריחים (העמיקו בכך – ארכיונאי יד בן-צבי שמעון רובינשטיין, אזרח בשם יהושע רבינוביץ, ד"ר נירית שלו-כליפא וד"ר אדולפו רויטמן), ובשנת 2022, נכתב, לראשונה, מחקר מדעי שריכז את המידע והדו"חות שנאספו על האריחים, ובדקו אותם בכלים מעולם המדע המדויק, וזאת במטרה לעמוד על טיבם, גילם ומוצאם. מחקר זה, נכתב על ידי יולי שוורץ, במסגרת עבודת גמר לתואר מוסמך במסלול אוצרות בחוג לאמנות חזותית באוניברסיטת בן-גוריון, בהנחיית ד"ר נירית שלו-כליפא ופרופ'יובל גורן. 

מהמחקר עולה, כי מקור האריחים וכתבי היד שהגיעו עמם, אינו בקבר יחזקאל בעיראק, וכן נראה, בסבירות גבוהה, שהאריחים אינם עתיקים. תיארוך יצירת האריחים הוא לסוף המאה ה-19- תחילת המאה ה-20, והבלטת האותיות נעשתה באמצעות חומר חומצי שצרב את האבן. המחקר מראה, כי האריחים הנושאים עליהם את ספר יחזקאל אינם יצירה יחידה אשר ניתנת לפרשנות לבדה, אלא הם חלק ממכלול של אריחים שנראה כי נצרבו עליהם נושאים נוספים (לא רק ספר יחזקאל), וכתבי-יד, שנוצרו בידי מספר יוצרים שעבדו יחד.
בהמשך לכך, במחקר נדונה אפשרות לקשר בין יצירת האריחים לתופעת חיפוש אוצרות בית המקדש, המוכרת מהמחצית השנייה של המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20.

המחקר טוען, כי גם אם האריחים מודרניים, הרי שה"פטינה ההיסטורית" שהם צברו מאז גילויים, מקנה להם חשיבות וערך.[דרושה הבהרה]
על-סמך תוצאות המחקר, צפוי יד בן-צבי לחדש את תצוגת האריחים.
**מתילדה מאי** (בצרפתית: **Mathilda May**; נולדה ב-8 בפברואר 1965) היא שחקנית צרפתייה ממוצא יהודי.

ביוגרפיה
--------

**קארין חיים** (**Karin Haïm**) נולדה בפריז שבצרפת, אמה היא רקדנית שוודית מרקע נוצרי, ואביה מחזאי יהודי-ספרדי ממוצא יווני וטורקי. בגיל שמונה החליטה שהיא מעוניינת לשנות את שמה ל**מתילדה**.

קריירה
------

ב-1989 קיבלה את פרס רומי שניידר המוענק לשחקניות מתחילות בתעשיית הקולנוע הצרפתי.

ב-1988 שיחקה את אהובתו של איב מונטאן בסרט עליו. היא גילמה את איזבל אברהרט בסרט ביוגרפי אודותיה.

ב-1992 שיחקה בסרט הפשע "Toutes peines confondues", ב-1994 הופיע בתפקיד עצמה בסרט הקומדיה "Grosse Fatigue" שהוצג בפסטיבל קאן.

ב-1996 שיחקה בסרט הדרמה ההיסטורית האיטלקי "Celluloide".

היא דיבבה את פוקהונטס בדיבוב לצרפתית של הסרט "פוקהונטס" מבית היוצר של דיסני.

ב-1997 גילמה חברה בארגון אט"א בסרט האמריקאי "The Jackal" לצד ריצ'רד גיר וברוס וויליס. ב-2007 שיחקה בסרטו של קלוד שברול "La Fille coupée en deux".

ב-1992 הוציאה אלבום מוזיקלי הנקרא "Joy of Love".

חיים אישיים
-----------

היא נישאה שלוש פעמים. בעלה השני הוא השחקן הצרפתי-מרוקאי, ז'ראר דרמון(אנ'), ועמו הביאה בת ובן משותפים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מתילדה מאי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מתילדה מאי (בצרפתית)
* מתילדה מאי, ברשת החברתית טוויטר

* מתילדה מאי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* מתילדה מאי, באתר AllMovie (באנגלית)

* מתילדה מאי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* מתילדה מאי, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* מתילדה מאי, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1096655
* BnF: cb13927932b (data)
* GND: 134807804
* ISNI: 0000 0001 2281 8979
* LCCN: n92092023
* MusicBrainz: a5f81cf0-86d3-4941-8204-eb230b2e1051
* NTA: 16026829X
* SNAC: w66f4hj2
* SUDOC: 146663004
* VIAF: 74040097
* WorldCat: lccn-n92092023

 |
**אוטו רוסינג** (בדנית: **Otto Rosing**; נולד ב-9 במרץ 1967) הוא במאי קולנוע גרינלנדי-דני. הוא גדל באילוליסאט, גרינלנד, ומאוחר יותר התגורר בבירת גרינלנד נוק. כעת הוא גר ועובד בקופנהגן, דנמרק. בשיתוף פעולה עם מפיק הסרטים מיקיסוק ה. לינגה, אוטו רוסינג וטורבן בק ביימו את הסרט העלילתי הבינלאומי הראשון של גרינלנד "Nuummioq". זה היה הסרט הגרנלנדי הראשון שהוגש לפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר, אך הוא לא הגיע לרשימה הקצרה הסופית.

אחיו הצעיר של אוטו רוסינג לארס רוסינג מגלם את הגיבור מאליק ב-"Nuummioq". אוטו רוסינג ביים גם את הסרט התיעודי "The Eternal flight" דיוקן של האמן ינס רוסינג.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אוטו רוסינג

* אוטו רוסינג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* אוטו רוסינג, באתר AllMovie (באנגלית)

* אוטו רוסינג, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "65 Countries Enter Race for 2010 Foreign Language Film Oscar". *oscars.org*. נבדק ב-2010-10-16.
2. ↑  "9 Foreign Language Films Continue to Oscar Race". *oscars.org*. נבדק ב-2011-01-19.
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה, העוסק ברב אריה ליב ברוידא מחכמי תנועת המוסר, בן העיר קלם, עם הערך "אריה ליב ברודא (לבוב)", העוסק ברבה של לבוב ובעל שו"ת "מצפה אריה".

הרב **אריה ליב ברוידא** (**ר' לייבצ'יק**; תקצ"ד, 1834 - תרפ"ח, 1928) היה איש תנועת המוסר, ניהל את התלמוד תורה בקלם לאחר פטירת אחיו הסבא מקלם. בנו הוא הרב צבי הירש ברוידא, חתנו של הסבא מקלם, שהחליפו בתפקיד.

ביוגרפיה
--------

נולד בקלם בשנת תקצ"ד, לישראל ולחיה ברוידא. התחנך אצל אביו וכן אצל אחיו שמחה זיסל, לימים "הסבא מקלם", שהיה מבוגר ממנו בעשר שנים. בצעירותו לקחו אחיו לישיבתו של רבי ישראל מסלנט ששכנה בבית המדרש נבייזר בקובנה.

בגיל עשרים נישא, ועבר להתגורר בטולה. כחניך תנועת המוסר מבית מדרשו של אחיו עסק במסחר, אך בד בבד שמר על עקרונות המוסר על פי שיטת קלם. זמנו היה מחושב והוא הקפיד על שמירת סדרי הלימוד שלו. כמו כן הקפיד על הופעה מהודרת, אך עם זאת נמנע מלהביט במראה.

בשל עסקיו התגורר בטולה, אך את בניו שלח אל אחיו בקלם. עם זאת שמר על קשר הדוק עם אחיו והיה מתכתב עמו בענייני תורה ומוסר. כעבור זמן עזב בעצמו את טולה ועבר לקלם. לאחר פטירת אחיו, בשנת תרנ"ח (1898), מילא את מקומו בניהול התלמוד תורה במשך כשלוש שנים.

בשנת תרס"ג (1903) עלה לארץ ישראל והתיישב בחצר שטרויס בירושלים, בחברתם של גדולי המוסר שהתגוררו במקום. את עסקיו מסר לבנו נחום יצחק והוא עצמו הקדיש את כל זמנו ללימוד תורה ומוסר, ואף עסק בקבלה. לעיתים היה משמיע שיחות מוסר בבית המדרש שבחצר שטרויס.

בשנת תרס"ז (1907) עלה בנו צבי הירש לארץ ישראל כדי לשהות עמו. לאחר תקופה קצרה הוא הורה לו לשוב לקלם כדי להמשיך ולנהל את התלמוד תורה.

הרב ברוידא נפטר בי"ח באב תרפ"ח, בגיל 94, ונקבר בהר הזיתים.

השקפתו
------

ר' ליב ברוידא הותיר צוואה ארוכה, מלאה דברי מוסר ויראת שמים, ובה הוא מדגיש את החשיבות של תורה מעשים טובים ואהבת הבריות. את הגרסה הראשונה כתב בשנת תרס"ה, ובה כתב בין השאר:
"...ובמה תוכלו להוציא את אביכם מהצרה הזאת (של הגיהנום) - רק בעסק התורה ובמעשים טובים..." לאחר פטירת בנו צבי הירש הוסיף: "ועתה כאשר אבדנו את אחיכם הצדיק היקר מכל... ועל כן בני החביבים הנני מבקש מכם: בדרכיו תלכו ובהנהגתו תתנהגו גם אתם, שתהיה ביניכם תמיד אהבה ואחוה." לאחר שעלה בנו זאב (וועלווע) לארץ ישראל, הוסיף וכתב לו בצוואתו: "ואתה וועלווע בני, תדע נא כי אתה חביב עלי מאוד ממש כבן חדש הנולד לי לעת זקנותי... ואני מקווה לה' יתברך כי כבר יצא מלבך רעיוני אמריקה...".

בניו
----

* הרב צבי הירש ברוידא
* נחום יצחק ברוידא. נכדיו הם הרב שמחה זיסל ברוידא והרב צבי ברוידא, שהיה אב בית דין בפתח תקווה. בת ביתו בלומה רחל אבל - אסתר נישאה לרב **אברהם אליהו קפלן**
* זאב (וועלווע) ברוידא. במשך שנים רבות התגורר בארצות הברית, ובאותן שנים נחשב כמי שסר מדרך המשפחה. בשנותיו האחרונות של ר' ליב עלה בנו זאב לארץ ישראל והתיישב בירושלים.
* חתנו צבי פסח פרנק, בן שרגא פייבל פרנק.

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007471118505171
* VIAF: 13975060
* WorldCat (עם VIAF): 13975060

 |
**משחקים מקודשים** (באנגלית: **Sacred Games**) הוא סדרת טלוויזיה הודית מסוגת המותחן המבוססת על ספרו של ויקרם צ'נדרה משנת 2006 באותו השם. זו הסדרה הראשונה שנטפליקס הפיקה בהודו. סרטאז' סינג (סייף עלי חאן) הוא קצין משטרה בעייתי במומבאי שמקבל שיחת טלפון מהגנגסטר גאנש גאיטונדה (נוואזודין סידיקי), שדוחק בו להציל את העיר, בתוך 25 ימים. הסדרה מתעדת את האירועים המובילים ליום ה-25 הגורלי.

העונה הראשונה שודרה ביולי 2018. הסדרה הוזמנה לעונה שנייה שצילומיה החלו בנובמבר 2018 ועלתה לשידור באוגוסט 2019.

עלילה
-----

סרטאג' סינג הוא מפקח משטרה בעייתי במשטרת מומבאי, שניזון מכדורי שינה ומחפש מטרה בשירותו במשטרה, למרות שזו מצחינה מרמת השחיתות הפושה בה.הוא מקבל שיחת טלפון אנונימית מגאנש גאיטונדה, פושע ידוע לשמצה אשר נעדר במשך 16 שנים. הוא דוחק בסינג להציל את העיר בתוך 25 ימים, השיחה גורמת לשרשרת אירועים, ששורשן עמוק בעולם התחתון האפל. במסעו לגילוי טיבו של האיום שגאנש דיבר עליו עוזרת לו קצינת הביון של אגף המחקר והניתוח, אנג'אלי מאת'ור.

צוות השחקנים
------------

* סייף עלי חאן כמפקח סרטאג' סינג
* נוואזודין סידיקי כגאנש גאיטונדה
* ראדיקה אפטה כאנג'אלי מאת'ור (עונה 1)
* ג'יטנדרה ג'ושי

פרסים
-----

הסדרה זכתה בפרס הדרמה הטובה ביותר בפסטיבל News18 iReel Films. הסדרה זכתה בחמישה פרסים מ-11 מועמדויות, כולל פרס השחקן הטוב ביותר (בדרמה) לנוואדוין סדיקי, שחקן המשנה הטוב ביותר לג'יטנדרה ג'ושי, התסריט הטוב (דרמה), אנסמבל השחקנים הטוב ביותר בסדרה (דרמה).

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של משחקים מקודשים
* משחקים מקודשים, ברשת החברתית טוויטר

* "משחקים מקודשים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "משחקים מקודשים", באתר נטפליקס

* "משחקים מקודשים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "משחקים מקודשים", באתר Metacritic (באנגלית)

* "משחקים מקודשים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Sacred Games: can Netflix's Mumbai mob drama turn India on to TV?". *The Guardian* (באנגלית אמריקאית). 2018-07-04. ארכיון מ-2018-07-04. נבדק ב-2018-07-04.
2. ↑  "News18 iReel Awards: Vikramaditya Motwane's Sacred Games Wins Best Drama". CNN-News18. 7 בספטמבר 2018. נבדק ב-7 בספטמבר 2018. `{{cite news}}`:  (עזרה)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"משחקים מקודשים (סדרת טלוויזיה)"**.
**קו A** או בשמו המלא **קו מהיר השדרה השמינית** (באנגלית: **A** **Eighth** **Avenue Express**) הוא קו רכבת תחתית באגף B של הרכבת התחתית של ניו יורק. סמל המסלול של הקו הוא בצבע כחול ופועלות בו 62 תחנות. הקו נקרא קו מהיר שכן הוא מדלג על תחנות רבות בשדרה השמינית במנהטן ובו בעת משלים את השירות של קווים אחרים בברונקס וברוקוואי פארק. קו A הוא הקו הארוך ביותר במערכת.

היסטוריה
--------

קו היה הקו הראשון שפעל על השדרה השמינית כאשר נפתח ב-10 בספטמבר 1932. מערכת חברת הרכבת התחתית עצמאית (IND) השתמשו למספור הקווים באותיות ולא במספרים כנהוג בחברות האחרות באותה העת. מסלול הקו היה אז בין רחוב 207 אל מרכז הסחר העולמי.

ב-30 בדצמבר 1946 וב-28 בנובמבר 1948, הורחב הקו אל ברודוויי שבמזרח ניו-יורק (כיום צומת ברודוויי) ולשדרת אאוקליד. ב-28 ביוני 1956 וב-28 ביוני 1956 נבנה קו הלונג איילנד (Rockway Line Road) לשעבר של לונג איילנד מחדש על מנת להקל את העומס על קווי הרכבת התחתית הקיימים. השירות הורחב שוב עם פתיחתו של קו E. ב-16 בספטמבר 1956 הורחב קו A לרוקוויס והחליף את השירות של קו E.

ב-2 בינואר 1973, הפך קו A למהיר לאורך רחוב פולטון והאינטרן הפך למאסף בשעות העומס. לבסוף, ב-30 באוגוסט 1976, הפך ה-C ברחוב פולטון למאסף בשעות העומס. בעקבות נזקים כבדים שאירעו בהגעתו של הוריקן סנדי הוחלט לשפץ את הקו. העבודות החלו בשנת 2012 והסתיימו רק בשנת 2018, אז הוארך גם הקו עד סמוך לנמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי.

מסלול הקו
---------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קו A של הרכבת התחתית של ניו יורק** בוויקישיתוף

| קווי הרכבת התחתית של ניו יורק |
| --- |
| IRT | קו מאסף ברודוויי–השדרה השביעית (1) • קו מהיר ברודוויי–השדרה השביעית (2) • קו מהיר ברודוויי–השדרה השביעית (3) • קו מהיר שדרת לקסינגטון (4) • קו מהיר שדרת לקסינגטון (5) • קו מאסף שדרת לקסינגטון (6) • קו מאסף/מהיר פלאשינג (7) |  |
| IND | קו מהיר השדרה השמינית (A) • קו מהיר השדרה השישית (B) • קו מאסף השדרה השמינית (C) • קו מהיר השדרה השישית (D) • קו מאסף השדרה השמינית (E) • קו מאסף השדרה השישית (F) • קו מאסף חוצה-עיר (G) |
| BMT | קו מאסף/מהיר רחוב נאסו (J/Z) • קו מאסף קאנארסי (L) • קו מאסף השדרה השישית (M) • קו מהיר ברודוויי (N) • קו מהיר ברודוויי (Q) • קו מאסף ברודוויי (R) • קו השדרה השנייה (T) • קו מאסף ברודוויי (W) |
| Shuttle | קו רחוב 42 (S) • קו שדרת פרנקלין (S) • קו פארק רוקאווי (S) |
הרב **יהודה (אריה) ליב גרוסנס** (כ"ט באב תרע"ב, 10 באוגוסט 1912 – ג' בניסן תשנ"ו, 23 במרץ 1996) היה ראש בית הדין של ק"ק כנסת ישראל בלונדון.

חייו
----

נולד בגליציה, בנו של מרדכי הלוי גרוסנס. בתרע"ו הוריו עברו לגרמניה בשל מסחר, נולד בברכתו של הגה"ק רבי דוד משה מטשורקוב זיע"א שבירך את אמו בבן שיאיר את עם ישראל בפסקיו בשנת ה'תרפ"ו (1926) החל את לימודיו בישיבת ראדין, שם למד חמש שנים. בשנת ה'תרצ"ב (1932), עבר ללמוד בישיבת כנסת בית יצחק בקמניץ. היה תלמידו המובהק של רבי ברוך בר לייבוביץ אף בהסכמה לספרו של גיסו הגאון רבי חיים שמואל לאפיאן זלל"הה מבקש רבי ברוך בער לדרוש בשלומו ולימים אף קרא לבנו על שם רבו. כעבור זמן עבר ללמוד בישיבת אהל תורה בברנוביץ' אצל הרב אלחנן וסרמן. במשך תקופה למד בישיבת מיר. 

בסוף שנות ה-30 עבר לאנגליה. נישא לאסתר בלוך, בתו של צבי אפרים בלוך, מראשי הקהילה היהודית בגייטסהד. לאחר נישואיו היה ממייסדי כולל גייטסהד. לאחר מלחמת העולם השנייה פעל יחד עם הרב חזקיהו יוסף מישקובסקי לסיוע לניצולי השואה ששהו במחנות העקורים בגרמניה.

בשנת ה'תש"ח (1948) התמנה על ידי הרב יחזקאל אברמסקי כדיין בבית הדין הרבני בלונדון. בשנת ה'תשי"א (1951) עלה הרב אברמסקי לישראל והרב גרוסנס התמנה תחתיו כראש בית הדין. עמד בקשרים הלכתיים עם גדולי הרבנים ובהם הרב משה פיינשטיין. בשנת ה'תשי"ח (1958) פרסם את ספר השו"ת "לב אריה", וקיבל את הסכמתם של הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג והרב צבי פסח פרנק. והרב מטשיבין על פי בקשת הרב רפאל ברוך טולדנו נסע לטנג'יר שבמרוקו והקים בה ישיבה לבני המקום.

בשנת ה'תשל"ג (1972) הצטרף לרבנים שיצאו נגד פסקו של הרב שלמה גורן בפרשת האח והאחות.

בשנת ה'תשל"ט (1979) עלה לישראל והתגורר בשכונת בית וגן בירושלים. ייסד ועמד בראש כולל אברכים "קול ירושלים". נפטר בשנת תשנ"ו, ונקבר בהר הזיתים בירושלים.

משפחתו
------

בין בניו: הרב שמריהו גרוסנס - מרבני ישיבת אור אלחנן (חתנו של הרב אהרן בילוסטוצקי, ראש כולל אוהל תורה), והרב ברוך דב גרוסנס – רב קהילת "יד שאול" ביוהנסבורג. בין חתניו: הרב מרדכי חברוני – שהיה ר"מ בישיבת חברון (בנו של רבי משה חברוני), והרב ישראל ברל – מרבני ישיבת תורה אור.

ספרו
----

* **שו"ת לב אריה**, לונדון, תשי"ח, באתר היברובוקס

קישורים חיצוניים
----------------

* אריה ליב גרוסנס, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאחרי הבר מצווה עד גיל 18 (עדות בנו, "מאיר עיני ישראל, ח"א, עמ' 217-8)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007516992805171
* ISNI: 0000 0000 5131 4115
* LCCN: nr2006025078
* VIAF: 36882416
* WorldCat: lccn-nr2006025078

 |
**לאון פול** (באנגלית: **Leon Pole**‏; 28 ביוני 1871 – 31 בדצמבר 1951) היה אמן אוסטרלי, שהיה קשור לאסכולת היידלברג, הידועה גם בשם האימפרסיוניזם האוסטרלי.

ביוגרפיה
--------

פול נולד באדלייד, דרום אוסטרליה, ועבר למלבורן. שם בין השנים 1888 - 1892 למד אצל פרידריק מק'קבין בגלריה הלאומית של בית הספר לאמנות בוויקטוריה. בעודו סטודנט, הצטרף פול לארתור סטריטון, צ'ארלס קונדר, טום רוברטס וחברים אחרים מאסכולת היידלברג במחנה האמנים שלהם באיילמונט, היידלברג.  בשנת 1890 הצטרף פול לוולטר ווית'רס בשארטיסוויל, שם שהה מספר שנים. 

הציור הידוע ביותר של פול "מכבסת בכפר" (1891), מתאר כובסת ושתי בנותיה החולפות על פני משטחי דשא בטמפלסטו כשברקע עמק יארה מואר השמש, ומראה את ההשפעה הניכרת של ציירי היידלברג הליריים של סטריטון.

מבקר האמנות הרולד הרברט סקר את "מכבסת בכפר" בשנת 1932 וכינה אותה "תמונה מקסימה ומעניינת מאוד", ואמר כי היא "בעלת איכות ציור מלאה באהבה, ועדינות צבע מאוד נעימה, אין בוטות, פשוט כנות פשוטה." בהמשך השווה את הציור ליצירתו של אמן היידלברג דייוויד דייוויס. הציור נמכר במכירה פומבית בשנת 1987 תמורת 210,000 דולר, ונחשב למחיר גבוה ליצירה של אומן אוסטרלי לא ידוע יחסית.  הוא נמצא כעת באוסף הגלריה הלאומית של ויקטוריה.

פול היה צייר קיר מוערך, וקריקטוריסט ולצד אמנים כמו מקס מלדרום והאחים ליונל ונורמן לינדזי, היווה חלק מקבוצה בוהמיינית במלבורן המכונה "מועדון הקניבל". 

לקראת פתיחת הפרלמנט הראשון באוסטרליה בשנת 1901 בבניין התערוכה המלכותי במלבורן, פול, בשיתוף פעולה עם שלושה אמנים אחרים, צייר ציורי קיר גדולים של נערות אלגוריות ברחבי המקום שנותרו עד היום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאון פול** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Astbury, Leigh; Phipps, Jennifer (1989). Sunlight and Shadow: Australian Impressionist Painters, 1880-1900. Bay Books
2. ↑  Leon Pole :: biography at :: at Design and Art Australia Online, www.daao.org.au
3. ↑  Maslen, Geoffrey (14 May 1995). "Educating Your Eye at Auctions". The Canberra Times.
4. ↑  Shirlow, John (4 December 1920). "Australian Artists: Lionel Lindsay", The Herald

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* DAAO: leon-pole
* NGV: 15799
* Trove: 1485736

 |
**אוטו שולדרר** (בגרמנית: **Otto Scholderer**‏;  25 בינואר 1834 – 22 בינואר 1902) היה צייר גרמני.

קורות חייו
----------

שולדרר נולד בפרנקפורט. עם סיום לימודיו הלך שולדרר לאקדמיה לאמנויות סטדל בפרנקפורט בשנת 1849, שם שהה עד 1851. בין מוריו היו היסטוריון האמנות יוהאן דייוויד פסבאנט והצייר יאקוב בקר. לאחר מכן, שולדרר התבסס בסטדל כצייר עצמאי. בתקופה זו החלה את ידידותו עם ויקטור מילר, והפך לגיסו בשנת 1868.

באמצעות מילר התוודע שולדרר ליצירותיו של גוסטב קורבה. שולדרר ערך כמה טיולי לימוד קצרים לפריז בין השנים 1857–1858, שם התיידד עם אנרי פנטין-לטור ואדואר מאנה, וניתן לראות את השפעתם בעבודתו שלאחר מכן. פנטין-לטור תיאר את שולדרר בתמונתו Studio aux Batignolles. החל משנת 1858 עבד שולדרר והתגורר בעיקר בקרונברג בטאונוס, שם עמיתיו כללו את אנטון בורגר, פטר ברניץ ולואי אייזן; הוא היה קרוב למושבת הציירים קרונברגר.

בשנת 1866 התבסס שולדרר בדיסלדורף והתיידד עם הנס תומה. עם תומה, שולדרר נסע בשנת 1868 לפריז וחזר לגרמניה זמן קצר לפני פרוץ מלחמת צרפת–פרוסיה. בתקופה זאת התבסס שולדרר במינכן, חידש את ידידותו עם וילהלם לייבל והפך לאחד מאמני לייבל-קרייס (חוג לייבל).

בתחילת 1871 נסע ללונדון ועבד שם עד סתיו 1899, התחתן שם עם אשתו לואיז בשנת 1871. לאחר 1899 שב שולדרר לעיר הולדתו פרנקפורט, שם נפטר בגיל כמעט 68 שנים ב־22 בינואר 1902.

בנו היחיד, היה הביבליוגרף (יוליוס) ויקטור שולדרר (1880–1971).

האמנות של אוטו שולדרר, שנשלטה בתחילה על ידי נופים, כללה מאוחר יותר בעיקר דיוקנאות וטבע דומם.

הקשר החשוב שלו בין התקופה הרומנטית לאימפרסיוניסטים ניכר בעבודתו.

גלריה
-----

* סידור פרחיםסידור פרחים
* טבע דומםטבע דומם
* מוכרת ירקותמוכרת ירקות
* ילדי משפחת מילרילדי משפחת מילר
* דיוקן של אחייניתודיוקן של אחייניתו
* כנר בחלוןכנר בחלון
* סידור פרחיםסידור פרחים
* קוראת מכתבקוראת מכתב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוטו שולדרר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Otto Franz Scholderer (1834–1902) | National Gallery, London, www.nationalgallery.org.uk
2. ↑  Scholderer, (Julius) Victor (1880–1971), bibliographer, Oxford Dictionary of National Biography (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb162755878 (data)
* GND: 116895527
* ISNI: 0000 0001 1886 2686
* LCCN: nr2002029855
* NTA: 333141423
* RKD: 70879
* SNAC: w6m90cfw
* SUDOC: 06903169X
* ULAN: 500029904
* VIAF: 45066033
* WorldCat: lccn-nr2002029855

 |
**הסולטן מֵגָאט אִיסְקֵנְדָר שָאָה אִיבְּן אֵל-מָרְהוּם רָגָ'א פָרָמֵסְוּוארָה** (נפטר ב-1424) היה הסולטאן השני של סולטנות מלאקה ובנו של פרמסווארה, מייסד הסולטנות. דבר קיומו של מגאט איסקנדר שאה היה נתון למחלוקת לאורך השנים. היו שטענו כי הוא למעשה פרמסווארה לאחר שהמיר את דתו והתאסלם, ואילו אחרים טוענים כי הוא בהכרח אדם אחר והשליט השני של מלאקה.

לפי מקורות היסטוריים, היו לו יחסים טובים עם שושלת מינג והאימפריה הסינית, וכן נהג לשלם מיסים לסין באופן קבוע. במקורות פורטוגזיים נכתב כי הוא דחף להעברת הסוחרים מסינגפור למלאקה.

ביוגרפיה
--------

בשל סתירות שהתגלו בין המקורות הסיניים, המלאיים והפורטוגזיים, קיימת אי-הסכמה בדבר השליטים הראשונים של סולטנות מלאקה. התעודות המלאיות מעלות כי מייסדה של מלאקה היה איסקנדר שאה, ואילו הפורטוגזים מעניקים לו את השם פרמסווארה, ולדבריהם איסקנדר שאה היה הבן שלו. מהצד הסיני, נטען כי בנו של פרמסווארה נקרא מגאט איסקנדר שאה. החוקר ריצ'רד אולף וינדסטדט(אנ') היה בין הראשונים לתמוך בדבר קיומו של מגאט איסקנדר שאה כבר ב-1935. עם זאת, הוא חזר בו זמן קצר לאחר מלחמת העולם השנייה עם מציאת סומה אוריינטל מאת החוקר הפורטוגזי טומה פירס ב-1944. מנגד, טוען ז'ורג' ס. דס כי איסקנדר שאה היה שמו של פרמסווארה לאחר שהתאסלם.

בספר שהוצא לאור על ידי המכון ללימודי דרום-מזרח אסיה הועלו ראיות לכך שמגאט איסקנדר שאה היה השליט השני של מלאקה. במאמר שפורסם נטען כי פרמסווארה ביקר בסין ב-1411 וכי לא ייתכן שהסינים היו טועים ומכנים את האדם שביקר אותם שלוש שנים מאוחר יותר כבנו.

על פי ההיסטוריה של מינג "הנסיך מוגאסקנדרשאה שילם מס לסין ב-1414. אחרי שעודכן שאביו של הנסיך מת, הקיסר נתן לו מטבעות זהב והעניק לו את תואר היורש. אחרי כן איסקנדר שאה החל לשלם מיסים קבועים לקיסר".

דתו
---

לפי סומה אוריינטל, בנו של פרמסווארה התאסלם בגיל 72 ומת כשהיה כבן80.

לפי חלק מההערכות, ייתכן שהתאסלמותו של מגאט איסקנדר שאה הקלה עליו לקשור קשרים עם ג'וגראט ובנגל.

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'ונתן ה. פינג, **Middle Power Statecraft: Indonesia, Malaysia, and the Asia Pacific**, Ashgate, 2005, מסת"ב 9780754644675

הערות שוליים
------------

1. ↑  Iskandar Shah, Ann Cheryl Low, Singapore Infopedia
2. ↑  ג'ון נ. מיקסיץ', **Singapore and the Silk Road of the Sea, 1300-1800**, NUS Press, 2013, מסת"ב 9789971695743
3. 1 2 3  לאו סוריאדינאטה (ע), **Admiral Zheng He and Southeast Asia**, Institute of Southeast Asian Studies, 2005, מסת"ב 9789812303295
4. ↑  ז'ורז' ס. דס, **The Indianized States of South-East Asia**, University of Hawaii Press, 1968, מסת"ב 9780824803681
5. ↑  明史/卷325
**סנאי דקלים** (שם מדעי *Funambulus*) הוא סוג של מכרסם ממשפחת הסנאיים מתת-משפחת סנאים יפים החי בתת-היבשת ההודית.

סנאים אלה חיים על העצים, לעיתים רבות של דקליים ומכאן שמם. הם חיים באזורי הודו ביערות ויערות טרופיים וגם בערים ובכפרים. רבים מהם מאוד חביבים על התושבים המקומיים וחלקם אולפו לאכול מידי אנשים.

הסנאים בעלי פסים לאורך גבם וראשם ובעלי זנב ארוך. הם ניזונים מזרעים ואגוזים וכן מפירות ומחרקים.

חלק ממיני הסוג הובאו לישראל והם מהווים מינים פולשים. ניתן למצוא סנאים כאלה באזור חוות האלפקות, מודיעין ועוד.

מיון
----

* סוג **סנאי דקלים** (*Funambulus*)
	+ תת-סוג *Funambulus*
		- מין *Funambulus layardi*
		- מין סנאי דקלים הודי (*Funambulus palmarum*)
		- מין *Funambulus sublineatus*
		- מין *Funambulus obscurus*
		- מין *Funambulus tristriatus*
	+ תת-סוג *Prasadsciurus*
		- מין סנאי חמש-פס (*Funambulus pennantii*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנאי דקלים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  גואל פינטו, פלישת הסנאים, באתר הארץ, 10 בפברואר 2007
**פרופסור לאונהרד גל** (בגרמנית: **Leonhard Gall**; ‏24 באוגוסט 1884 - 20 בינואר 1952) היה אחד מאדריכליו של אדולף היטלר.

גל עבד עבור פאול לודוויג טרוסט ותכנן את לשכת קנצלר הרייך החדשה במינכן. הוא עזר לטרוסט בתכנון פרויקט האדריכלות הגדול הראשון של הרייך השלישי: המשכן לאמנות במינכן. לאחר מותו של טרוסט ב־1934, לקח גל את האחריות על הפרויקט לצד אלמנתו של טרוסט, גרדי. שמו הוסף הוסף לרשימת המבורכים של אמנים בעלי ערך למשטר הנאצי בשנת 1944.

חייו ועבודתו
------------

לאונהרד גל היה אדריכל ראשי במשרד האדריכלות של פאול לודוויג טרוסט במינכן, אדריכל שאדולף היטלר העריך.

ליאונהרד גל הפך לחבר במפלגה הנאצית בשנת 1932.

לאחר מותו של טרוסט בשנת 1934 ניהל גל את המשרד יחד עם האלמנה גרדי טרוסט. המשכן לאומנות במינכן שתוכנן על ידי טרוסט הושלם בהנחייתו של גל ונחנך על ידי היטלר בשנת 1937. בשנת 1938 הציג גל את חדר קבלת הפנים של קנצלריית הרייך בברלין בתערוכת האדריכלות הגרמנית הראשונה בבית האמנות במינכן. גל היה עורך משותף של כתב העת "האמנות ברייך הגרמני" (**Die Kunst im Deutschen Reich**). בשנת 1943 הפך גל לסגן נשיא לשכת אומנות הרייך ולנאמן קרן קונסטלרדנק שיזם יוזף גבלס.

גל זכה להערכה כה רבה על ידי היטלר כאדריכל, עד שבאוגוסט 1944 לא רק הכניס אותו לרשימת המבורכים, אלא גם כלל אותו ברשימה המיוחדת של שנים עשר האמנים החזותיים החשובים ביותר.

לאונהרד גל היה פרופסור והיה חבר מועצה בעיר מינכן. הוא היה נשוי לפאני ריזבק ממינכן. אשתו נפטרה בשנת 1933. קברם של פאני ולאונרד גל נמצא באוסטפרידהוף שבמינכן.

פרויקטים
--------

### הפיהררבאו

הפיהררבאו נבנה במינכן בין השנים 1933 ל-1937 על פי תוכניותיו של האדריכל פאול לודוויג טרוסט. התוכניות הראשונות לבניין תוכננו עוד בשנת 1931. בנייתו הושלמה רק שלוש שנים לאחר מותו של טרוסט על ידי גל. במהלך תקופת המפלגה, שימש הפיהררבאו בניין מייצג עבור אדולף היטלר. הבניין הקיף את הקניגספלאץ יחד עם בניין הממשל של המפלגה הנאצית מבחינת התכנון העירוני לכיוון מזרח. בבניין זה, בין היתר, נחתם הסכם מינכן בשנת 1938.

### בניין הממשל של ההמפלגה הנאצית (מינכן, גאבלסברגרשטראסה)

גל היה מעורב בבניינים מייצגים רבים של הנאציונל-סוציאליזם, כולל בניין הממשל של ההמפלגה הנאצית ברחוב גאבלסברגרשטראסה במינכן. עם זאת, בשל תחילת המלחמה, התגלו קשיים ותקלים בבנייתו, ולכן הוא מעולם לא הושלם. לאחר המלחמה הוקם על יסודות אלה בניין חדש לאוניברסיטה הטכנית במינכן, שנהרס שוב בשנת 2007 כדי לפנות מקום לבניין החדש לאוניברסיטת הטלוויזיה והקולנוע במינכן (HFF).

### ברגהוף

לאונהרד ברג לקח חלק בעיצוב פנים, על סמך הצעותיו של היטלר בשיתוף פעולה עם גרדי טרוסט.

ראו גם
------

* אדריכלות נאצית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאונהרד גל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  סאבינה ברנטל: "משכן האמנות במינכן: המקום והיסטורייתו במהלך תקופת הנאציזם". עמ' 37
2. ↑  Das Kulturlexikon zum Dritten Reich. Wer war was vor und nach 1945. S. Fischer, Frankfurt am Main 2007, מסת"ב 978-3-10-039326-5, S. 172–173.
3. ↑  Deutsche Bauzeitung 1938, H. 4

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 128716274
* VIAF: 18283636
* WorldCat: viaf-18283636

 |
**סנאי דואה דרומי** (שם מדעי: ***Glaucomys volans***) הוא מין של מכרסם מהסוג סנאי דואה אמריקני החי באמריקה הצפונית. הוא קרוב למין סנאי דואה צפוני, אך מצוי דרומה ממנו, מדרום קנדה לפלורידה ואוכלוסיות שונות שלו נמצאות גם במקסיקו, גואטמלה והונדורס.

מאפיינים
--------

אורכו של סנאי זה 21–26 סנטימטרים עם זנב באורך 8–12 סנטימטרים. הפרווה אפורה בהירה ומעט אדמדמה בכתפיים והבטן לבנה. לסנאי זנב ארוך ורגליים קצרות, אך בעלות קרום תעופה גדול אותו הם מסוגלים לפרוש בדאייה מהענפים. הסנאי הוא פעיל בלילה, והוא בעל עיניים גדולות ואוזניים גדולות ורודות.

הוא שוכן עצים ברוב זמנו וניזון על הענפים מבלוטים של אלונים, אשורים ועצי קאריה וגם מפירות, גרגרים, זרעים שונים, חרקים, פטריות, נבלות ואפילו ביצים וגוזלים. הוא עצמו נטרף בידי שונרים, עופות דורסים כמו נץ, אוח ולילית וראקונים. גם חתולים יכולים לתפוס אותם, אם הם לא נזהרים.

תפוצתו היא בעיקר ביערות נשירים ובמורדות הרים. באזורים מסוימים הוא מסתובב בגנים, אך רק בשעות החשיכה. הסנאי מצוי רוב הזמן בין העצים ויורד לקרקע מעט מאוד. במקום זה הוא מסוגל לדאות למרחקים קצרים, תוך שימוש בזנבו כהגה, ביעילות העוזרת לו לנחות על גזעים אחרים.

הסנאים מקננים בחורי עצים טבעיים או שנעשו בידי נקריים והם מרפדים את הקן בעלים וטחבים. הנקבה ממליטה 2–7 גורים בתוך חלל הקן, והם מתפתחים עד שנעשים בוגרים אחרי 120 יום. הסנאים חברותיים מאוד ונראים מקפצים ודואים יחדיו. הקבוצה יכולה להתחמם יחדיו באזורים קרים וייתכן כי היא עוזרת להתגונן מטורפים או לעזור לטפל בצעירים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנאי דואה דרומי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  סנאי דואה דרומי באתר הרשימה האדומה של IUCN