recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
עורקי האמה. עורק החישור הוא העורק בצדו של האגודל (שמאל בתמונה).
**עוֹרֵק הַחִשּׁוּר** (TA: arteria radialis) הוא עורק באמה המספק דם לחלקה הצדי ולכף היד.

אנטומיה
-------

### מהלך

ראשיתו של עורק החישור היא בפיצול עורק הזרוע בגומץ המרפק. העורק נע לאורך חלקה הקדמי של האמה, והוא משמש בה נקודת ייחוס לחלוקת מדורי האמה לקדמי ולאחורי. העורק מתעקל הצדה סביב שורש כף היד בעוברו דרך תיבת ההרחה ובין הראשים של השרירים הבין-גרמיים הגביים. לאחר מכן, העורק עובר קדימה בין ראשי השריר מתוויך האגודל והופך לקשת כף היד העמוקה עם חיבורו לענף העמוק של עורק הגומד. לאורך מסלולו העורק מלווה בווריד החישור.

### סעיפים

ניתן לחלק את הסעיפים של עורק החישור לפי מקום מוצאם.

#### באמה

* עורק החישור החוזר – מסתעף מיד לאחר הפיצול של עורק החישור מעורק הזרוע. הוא נע מעלה ויוצר השקה עם העורק העקיף החישורי סביב מפרק המרפק.
* ענף שורש היד הכפי – כלי דם קטן היוצא סמוך לגבולו התחתון של השריר הכפן המרובע.
* הענף הכפי השטחי – מסתעף מעורק החישור מיד בטרם התעקלותו סביב צדו של שורש כף היד.

#### בשורש כף היד

* ענף שורש היד הגבי – כלי דם קטן היוצא מתחת לגידים הפושטים של האגודל.
* עורק מתוך היד הגבי הראשון – יוצא ממש בטרם עורק החישור עובר בין שני הראשים של השריר הבין-גרמי הגבי הראשון, ומתפצל לשני ענפים המספקים את הצדדים הסמוכים של האגודל והאצבע המורה.

#### בכף היד

* עורק האגודל הראשי – מסתעף מעורק החישור כאשר הוא נע תיכונית לעבר החלק העמוק של כף היד.
* עורק האצבע החישורי – מסתעף סמוך לעורק האגודל הראשי, ושניהם אף יכולים לצאת מגזע משותף אחד – עורק מתוך היד הכפי הראשון.
* קשת כף היד העמוקה – חלקו הסופי של עורק החישור.

היבטים קליניים
--------------

עורק החישור נמצא שטחית, מלפני הקצה המרוחק של החישור, בין הגידים של שריר הזרוע והחישור והשריר כופף שורש היד החישורי. זוהי הנקודה שבה נהוג לבדוק ולמדוד דופק חישורי. בעבר היה מקובל לחשוב שקיום דופק חישורי מעיד על לחץ דם סיסטולי של 70 מ"מ כספית, אלא שעניין זה נמצא כהערכת יתר של לחץ הדם. ניתן גם למשש את הדופק החישורי במעבר העורק בתיבת ההרחה, אולם שם הדופק נמוש פחות בחוזקה.

עורק החישור משמש לעיתים נקודת גישה בצנתור לב. יש לו יתרון בכך על עורק הירך בשל נגישותו הגבוהה יותר, מהירות קרישת הדם בו ומשך אשפוז קצר יותר. כמו כן, הוא משמש לעיתים שתל בניתוח מעקפים, עם תוצאות ניתוחיות טובות יותר בהשוואה לווריד הצפון הגדול.

ראו גם
------

* מבחן אלן

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TA98: A12.2.09.027

 |
**יואכים מרוגובסקי** (גרמנית: Joachim Mrugowsky; ‏15 באוגוסט 1905 ברנדנבורג - 2 ביוני 1948 לנדסברג) היה רופא נאצי. שירת כקולונל בכיר בוואפן אס אס, תברואן ראשי של שירות הרפואה באס אס ובמשטרה וראש המכון להגיינה של הוואפן אס אס. הועמד לדין במשפט הרופאים בגרמניה, נמצא אשם והוצא להורג.

ביוגרפיה
--------

אביו של מרוגובסקי היה רופא כללי שנהרג בתחילת מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1925 מרוגובסקי החל ללמוד מדעים מדויקים ורפואה באוניברסיטת האלה-ויטנברג. סיים את לימודיו בשנים 1931-1930 עם דוקטורט במדעים ודוקטורט ברפואה. בשנים אלה שימש כ"הוכשולגרופנפיהרר" (בגרמנית: ראש קבוצה באוניברסיטה) של אגודת הסטודנטים הנאצית. לאחר תקופת התמחות של שנתיים נהייה לסייע במכון ההיגיינה באוניברסיטת האלה. 

מרוגובסקי מונה פרופסור חבר בתחום ההיגיינה באוניברסיטת ברלין בספטמבר 1944. 

מאז 1930, מרוגובסקי היה מעורב בחיזוק האידאולוגיה הנאצית, תחילה כראש קבוצת סטודנטים פרו-נאצית ובהמשך הצטרף לשורות המפלגה הנאצית (חבר מספר 210,049). בשנת 1931 הצטרף לאס אס, בשורותיה הגיע לדרגת אוברפיהרר הן באס אס הכללי והן בוואפן אס אס. 

מרוגובסקי היה אחראי על ניסויים רפואיים בבני אדם במחנה הריכוז זקסנהאוזן שהיה בקרבת ברלין. הניסויים כללו בדיקת חומרי נשק ביולוגי על אסירים וירי בהם בכדורים מורעלים.

בשנת 1940, כרופא מחלקה של גדוד אס-אס, מרוגובסקי לקח חלק בכיבוש הנאצי של מערב אירופה.

הוא היה מעורב בכל הניסויים הרפואיים, מלבד ניסויי התעופה, שנערכו על אסירי מחנות ריכוז.

### לאחר מלחמת העולם השנייה

הוא נמצא אשם בפשעי מלחמה ובפשעים נגד האנושות באוגוסט 1947, והוצא ולהורג ב-2 ביוני 1948.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יואכים מרוגובסקי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 138932085
* ISNI: 0000 0000 6688 062X
* LCCN: no2007020903
* NKC: xx0215469
* NTA: 213187604
* VIAF: 56383676
* WorldCat: lccn-no2007020903

 |
הארמון הסקסוני במאה ה-18
ארמון ברול
פסלי רוקוקו בגן ססקי
הסלון הגדול בגן ססקי
הארמון הכחול בגן ססקי
שער הברזל בגן ססקי
**גן ססקי** (בפולנית: **Ogród Saski**, "הגן הסקסוני", מוכר גם בשם זה) הוא גן ציבורי בוורשה.

היסטוריה
--------

הגן הוקם בשנת 1661 סביב בית אחוזה עשוי עץ שנבנה עבור האציל והמשורר הפולני יאן אנדז'יי מורשטין (אנ') שהיה גם גזבר המלך. לאחר שנים מעטות נבנה במקום בניין אבן ולו שתי קומות. עם השנים הרחיב מורשטין את הארמון, הוסיף בו אולמות מעוצבים בטעם מערב אירופי, בדומה לארמון ורסאי הצרפתי, והקים גן לארמון ובו ביתנים מקושטים, שהיווה את ראשיתו של הגן הנוכחי. הארמון והגן שימשו לארוח קונצרטים, מסיבות והצגות.

אוגוסט השני, מלך פולין, שמוצאו היה מסקסוניה, התארח רבות בארמון ולאחר מות בעליו קנה אותו, הרחיב אותו והשתכן בו בשנת 1724 בתור מעון המלוכה הראשי. המלך קנה את רוב הקרקעות סביב הארמון. לימים נקרא האזור 'הציר הסקסוני'. בפולנית הסקסונים נקראים Sasi, ובסמיכות Saski, וזהו מקור שמו של הגן. הפארק נפתח לציבור באופן רשמי ב-1727.

לאחר מות אוגוסט השני השתכן בארמון פרידריך אוגוסט הראשון, מלך סקסוניה, נסיך ורשה תחת נפוליאון בונפרטה משנת 1807. אחרי תבוסת נפוליאון עברה ורשה לשליטת הצאר אלכסנדר הראשון. ארמון ססקי הפך למפקדת מטה הכוחות הפולניים בפיקודו של קונסטנטין פאבלוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, והגן שימש לאימונים ותהלוכות.

אחרי דיכוי מרד נובמבר (אנ') של שנת 1831 נבנה בכיכר שמול הארמון (שנקראה "הכיכר הסקסונית") צריח ארטילריה ולו ארבע קומות. הוצבו בו תותחים שהופנו לכיוון ורשה. בשנת 1841 הוקמה אנדרטה לזכר שבעה קצינים שנשארו נאמנים לצאר ונהרגו בידי המורדים. בסוף המאה ה-19 נבנה בגן כנסייה אורתודוקסית, כנסיית אלכסנדר נבסקי. עם הקמת הרפובליקה הפולנית השנייה אחרי מלחמת העולם הראשונה נהרסה הכנסייה ופסל של הנסיך יוזף פוניאטובסקי הועמד בכיכר.

בשנת 1925 נחנך קבר החייל האלמוני בארמון הסקסוני. בשנת 1928 הוחלף שמה של הכיכר הסקסונית ל"כיכר מרשל יוזף פילסודסקי" ובארמון שוכנו מספר משרדי ממשלה, בהם המטה הכללי של הצבא הפולני. משרד החוץ הוקם בארמון בריל (אנ') ששכן אף הוא בצמוד לגן ססקי.

בספטמבר 1940, לאחר כיבוש פולין על ידי גרמניה הנאצית, שונה שמה של כיכר פילסודסקי לכיכר אדולף היטלר. בדצמבר 1944, אחרי תבוסת מרד ורשה הפולני, הרסו הגרמנים את הארמון הסקסוני ואת ארמון בריל אך קבר החייל האלמוני לא נהרס בהפצצת הארמון.

מוסדות שכנים
------------

ברחוב קרקובסקה פשדמיישצ'ה הסמוך, פעל מרכז אמנות. באזור שכנו ארמון קרוננברג מהמאה ה-19, מלון אורופייסקי ותיאטרון וילקי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גן ססקי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n79114929
* VIAF: 126659843
* WorldCat (עם VIAF): 126659843

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בלשון יבשה בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו נקודת ארצ'ר.

אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה, העוסק בלשון יבשה בארץ אואטס, שבאנטארקטיקה, עם הערך "כף ארצ'ר", העוסק בלשון יבשה בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה, ועם הערך חצי האי ארצ'ר העוסק בחצי אי באיי שטלנד הדרומיים שבאנטארקטיקה.

**נקודת ארצ'ר** (באנגלית: **Archer Point**) היא לשון יבשה סלעית, בארץ אואטס שבאנטארקטיקה.

לשון היבשה מהווה את הקצה המערבי של פתחו של מפרץ הרלד.

הנקודה מצויה 9 קילומטרים ממערב לראש ויליאמסון.

הר ארצ'ר ממוקם בסמוך מדרום לנקודת ארצ'ר.

היסטוריה
--------

### גלוי הנקודה

לשון היבשה התגלתה בפברואר 1911 על ידי לוטננט הארי פנל, מהצי המלכותי, שהפליג בספינה טרה נובה, ספינת משלחת טרה נובה (אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1910- 1913), בפיקודו של רוברט פלקון סקוט.

### מקור השם

סקוט קרא לנקודה על שמו של וו. וו. ארצ'ר (W.W. Archer) המנהלן הראשי (chief steward) של המשלחת.

ראו גם
------

אתרים נוספים הנקראים על שמו של וו. וו. ארצ'ר באנטארקטיקה:

* כף ארצ'ר - לשון יבשה באזור באזור חוף סקוט, שלחוף ארץ ויקטוריה
* הר ארצ'ר (אנטארקטיקה) - הר בסמוך למפרץ הרלד

לקריאה נוספת
------------

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°**, P 224
• Defense Mapping Agency 1992, **Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica**, P 409

קישורים חיצוניים
----------------

* נקודת ארצ'ר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* נקודת ארצ'ר באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* נקודת ארצ'ר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* המיקוד של נקודת ארצ'ר (הדואר האוסטרלי)
* מזג אוויר נוכחי עדכני בנקודת ארצ'ר
	+ תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור נקודת ארצ'ר
	+ סטטיסטיקות מזג אוויר ונתוני מזג אוויר היסטוריים עבור נקודת ארצ'ר

הערות שוליים
------------

1. ↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
2. 1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
3. ↑  מידע גאוגרפי
4. ↑  מידע גאוגרפי על הר ארצ'ר
**פלסיוטילוזאורוס** (שם מדעי: ***Plesiotylosaurus***; משמעות השם: "קרוב לטילוזאורוס") הוא סוג של זוחל ימי ממשפחת המוזאזאוריים, שחי בסוף הקרטיקון לפני 70 עד 69 מיליון שנה מזמננו. הוא ידוע משלדים שנמצאו בבתרונות של תצורת מורנו (אנ') בקליפורניה. ב-1942 תיאר אותו החוקר צ'ארלס לואיס קאמפ (אנ').

אומנם פלסיוטילוזאורוס היה דומה לטילוזאורוס, אך לא קרוב אליו. הוא היה דומה יותר למוסזאורים, כמומוזאזאורוס והפרוגנתודון, והיה להם מבנה גולגולת דומה. הגולגולת הייתה גלילית, ולה חוטם שרירי דמוי-טורפדו ששימש לתנועה במהירות במים. ממצאי המוסזאור הכילו כמעט 90% מהגולגולת והלסתות שאורכם קרוב ל-90 סנטימטרים. אורך הזוחל כולו עלה על 6.5 מטרים, גדול מתנין ים מודרני.

לפלסיוטילוזאורוס היו לסתות גדולות ובהן שיניים מעוקלות שפנו אחורה ונתנו כוח נשיכה מוגבר. שרירי הלסת היו מחוברים לאחורי הגולגולת. מבנה זה דמה ללסתות הפרוגנתודון ונתן עוצמת נשיכה חזקה ביותר, שאיפשרה למוסזאור להתגבר אפילו על טרף גדול או משוריין כמו צבי ים. המוסזאור היה טורף-על שצד כל יצור ימי בגודלו או פחות ממנו.

עקב גודלו הוא כנראה חי במים רדודים יחסית, כדי להימנע מטריפה בידי מוסזאורים גדולים יותר או כרישי ענק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלסיוטילוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
**נקודת אלדן** (באנגלית: **Point Alden**) היא לשון יבשה מכוסה קרח בחוף ג'ורג' החמישי, בארץ ג'ורג' החמישי, שבאנטארקטיקה.

בלשון היבשה סלעים חשופים הבולטים מעל הקרח.

הנקודה מהווה את הצד המערבי של הכניסה למפרץ קומונוולת', וכן את נקודת ההפרדה בין חוף אדלי, וחוף ג'ורג' החמישי.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי הנקודה

הנקודה התגלתה ב-30 בינואר 1840 על ידי משלחת החקר של ארצות הברית, בפיקודו של לוטננט צ'ארלס וילקס.

### מקור השם

וילקס קרא ללשון היבשה על שמו של לוטננט ג'יימס אולדן (James Alden), שהיה קצין בספינת הדגל של משלחת החקר - האוניה וינסנס (*Vincennes*).

לקריאה נוספת
------------

• Defense Mapping Agency 1992, **Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica**, P 412
• Kurt Stüwe, Robin Oliver, **Geological history of Adélie Land and King George V Land, Antarctica: Evidence for a polycyclic metamorphic evolution**, Precambrian Research Volume 43, Issue 4, June 1989, Pages 317-334,

קישורים חיצוניים
----------------

* נקודת אולדן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* נקודת אולדן באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* נקודת אולדן באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* ארץ וילקס (ונקודת אולדן) באתר mindat

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
**צליל חוּם** לפי אגדה אורבנית, הוא תדר בלתי נשמע, בין 5 ל-9 הרץ, אשר גורם לתהודה במעי וכפועל יוצא מכך מביא לאבדן שליטה בסוגרי המעי. במציאות לא קיימים "צלילים חומים".

יורגן אלטמן, חוקר מאוניברסיטת דורטמונד, מומחה לכלי נשק המבוססים על קול, אומר שאין כל ראייה לכך שצלילים בתדרים נמוכים מסף השמע האנושי משפיעים לרעה על בני אדם.

יש לשים לב להבדל בין צליל חום לבין רעש חום (Brown Noise), שהוא רעש בעל ספקטרום מסוים, בדומה לרעש לבן או רעש ורוד.

בתרבות
------

בתוכנית הטלוויזיה הבריטית, "Brainiac", נטען שבצליל משתמשים הן משטרת יפן והן צבא צרפת. בהמשך בוצע ניסוי "צליל חום" ובו הושמע בעזרת מערכת הגברה ורמקול, צליל בתדר של 22.275 הרץ ובעוצמה מתחת ל-30 דציבלים לאדם היושב בשירותים. מתיאור המנחה ניתן להבין שהצליל אכן גרם לתופעה הצפויה.

בפרק 25 בעונה השלישית של התוכנית "מכסחי המיתוסים" נקבע שהמיתוס "מכוסח", ומדובר רק באגדה. 

בפרק 17 בעונה השלישית של התוכנית "סאות' פארק", "הקונצרט העולמי", הושמע במהלך הקונצרט צליל חום שגרם לכלל אוכלוסיית העולם לצורך בריקון המעי ללא שליטה.

בפרק החמישי בעונה הראשונה של התוכנית "פאר טי.וי.", חלקו השני של הפרק עוסק בלהקת המטאל של פאט אד, אשר באחת מהופעותיה מוצא מרווין את הצליל החום, ודבר זה מביא לפרסום הלהקה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Pentagon considers ear-blasting anti-hijack gun
**פדרציית הוקי הקרח הסובייטית** (ברוסית: **Федерация хоккея СССР**) היא ארגון ספורט סובייטי, שהתקיים בשנים 1946–1992 והיה אחראי לניהול ענף ההוקי קרח במדינה, לרבות ניהול נבחרת ברית המועצות בהוקי קרח. רשמית, הפדרציה ניהלה את תחרויות ההוקי קרח המקומיות (ובשנים 1947–1967 גם את תחרויות הבנדי) והכנת הנבחרות הלאומיות. למעשה, היא ביצעה בעיקר תפקידים ייצוגיים והניהול האמיתי של ענף ההוקי בוצע על ידי הנהלת ההוקי קרח של ועדת הספורט הממשלתית (גוסקומספורט) של ברית המועצות.

היסטוריה
--------

בשנים 1946–1959 הוא נקרא מדור ההוקי הסובייטי (Всесоюзной секцией хоккея) והיה כפוף לוועדת הספורט (גוסקומספורט). ב-1 באפריל 1952 התקבל המדור להתאחדות ההוקי קרח הבינלאומית.

30 ביוני עד 1 ביולי 1959 הפכה לפדרציית הוקי קרח ובנדי של ברית המועצות (Федерацию хоккея с шайбой и хоккея с мячом СССР) וניהלה נוסף לענף ההוקי קרח, גם את הבנדי. ב־7 באוקטובר 1967 התפצלה הפדרציה לשני ארגונים עצמאיים – פדרציית ההוקי קרח הסובייטית ופדרציית הבנדי של ברית המועצות.

ב-17 במרץ 1990, בכנס ייסוד רכש ארגון מעמד של ארגון ציבורי-ממלכתי והפך לישות משפטית עצמאית. ב-28 בינואר 1992, בפגישה האחרונה של הוועד הפועל של הפדרציה התקבלה החלטה לפזר את הפדרציה, על רקע התפרקות ברית המועצות.

ב-28 בינואר עד 22 במאי 1992, במקום פדרציית ההוקי קרח של ברית המועצות, פעלה "מועצת הנשיאים – יושבי ראש פדרציות ההוקי קרח של חבר המדינות" (Совет Президентов – Председателей Федераций хоккея стран СНГ) וכללה את נציגי רוסיה, אוקראינה, בלארוס וקזחסטן.

בשנת 1992 זו הוחלפה בפדרציית ההוקי הרוסית.

יושבי ראש הנשיאות של מדור ההוקי / פדרציית ההוקי קרח של ברית המועצות
-------------------------------------------------------------------

| # | שם | תקופת כהונה |
| --- | --- | --- |
| 1. | פאבל קורוטקוב | 1947–1959 |
| 2. | פאבל חלקיופוב | ינואר 1959–30 ביוני 1959 (ממלא מקום) |
| 3. | וסילי חומוסקוב | 1 ביולי 1959–26 במאי 1960 |
| 4. | גריגורי גרנאטורוב | 26 במאי 1960–26 במאי 1961 (ממלא מקום) |
| 5. | וסילי נפאסטניקוב | 26 במאי 1961–24 במאי 1963 |
| 6. | ולנטין אלחין | 24 במאי 1963–10 בספטמבר 1969 (נבחר מחדש ב-4 ביוני 1965) |
| 7. | גאורגי מוסולוב | 10 בספטמבר 1969–26 במאי 1973 |
| 8. | ניקולאי קורולקוב | 26 במאי 1973–1987 (נבחר מחדש ב-27 במאי 1977, 29 במאי 1981, 13 בדצמבר 1985) |
| 9. | ניקולאי סוקולוב | 1987–18 במאי 1989 (ממלא מקום) |
| 10. | לאוניד קרבצ'נקו | 18 במאי 1989–18 בספטמבר 1991 (נבחר מחדש ב-17 במרץ 1990) |
| 11. | יורי קורוליוב | 18 בספטמבר 1991–28 בינואר 1992 (ממלא מקום)
28 בינואר 1992–22 במאי 1992 (יו"ר מועצת הנשיאים – יושבי ראש פדרציות ההוקי של חבר המדינות) |
|

ראו גם
------

* ליגת ההוקי הרוסית
* ליגת ההוקי המקצוענית (רוסיה)
* פדרציית ההוקי הרוסית
* ליגת ההוקי הבינלאומית (רוסיה)
* ליגת ההוקי קונטיננטלית
* ליגת ההוקי הבכירה
* ליגת ההוקי לנוער
**אַנַפֶּסְט** (בלועזית: **anapaest** או **anapest**), הנקראת גם **אנטידקטילוס**, היא רגל משקלית שנעשה בה שימוש בשירה. במשקלים מדידים קלאסיים היא כוללת שתי הברות קצרות ולאחריהן הברה אחת ארוכה (אַ-נַא-**פֶּסְט**); במשקלים מוטעמים היא כוללת שתי הברות לא מוטעמות ולאחריהן הברה אחת מוטעמת. אפשר לראותה כרגל דקטילוס הפוכה.

הנה דוגמה מתוך "חרוזים שאמורים להיכתב בידי אלכסנדר סלקירק" (1782) לוויליאם קופר, שחוברה במשקל אנאפסטי תלת-רגלי:

I am **out** of hu**ma**nity's **reach**

I must **fi**nish my **jour**ney a**lone**

על שום אורכה והעובדה שהיא מסתיימת בהברה מודגשת ובכך מאפשרת שירה בחרוזים חזקים, רגל אנאפסט יכולה להפיק חרוזים מתגלגלים וקופצניים ומאפשרת שורות ארוכות עם מורכבות פנימית רבה. הציטטה להלן לקוחה מ"חורבן סנחריב" פרי עטו של הלורד ביירון:

The As**syr**ian came **down** like a **wolf** on the **fold**

And his **co**horts were **glea**ming in **pur**ple and **gold**

And the **sheen** of their **spears** was like **stars** on the **sea**

When the **blue** wave rolls **night**ly on **deep** Gali**lee**.

דוגמה מורכבת אף יותר מביא לנו ייטס ("נדודיו של אויזין"). הוא משלב אנאפסטים ויאמבוסים, בעזרת שורות שש-רגליות (במקום הארבע דלעיל). מכיוון שרגל האנאפסט היא כשלעצמה רגל ארוכה, הדבר יוצר שורות ארוכות במיוחד:

Fled foam underneath us and 'round us, a wandering and milky smoke

As high as the saddle-girth, covering away from our glances the tide

And those that fled and that followed from the foam-pale distance broke

The im**mor**tal de**sire** of im**mor**tals we **saw** in their **fa**ces and **sighed**

הערבוביה של אנאפסטים ויאמבוסים בסדר הזה מאפיינת מאוד את חריזת שלהי המאה ה-19, במיוחד זו של אלג'רנון צ'ארלס סווינברן בשירים דוגמת "ניצחון הזמן" והפזמונים מ"אטלנטה בקלידון". סווינברן הוסיף וכתב כמה שירים בפחות או יותר משקל אנאפסטי פשוט, עם אורכי-שורה הנעים משלוש רגליים ("דולורס") ועד לשמונה ("מרץ: שיר-תהילה"). אולם, תפקידה הנפוץ ביותר של האנאפסט בחריזה האנגלית הוא כמשקל מבדח, הרגל של החמשיר, בשיר של לואיס קרול "ציד הסנרק", שירי האיגיון של אדוארד ליר, ספר החתולים המעשיים לת"ס אליוט, מספר סיפורים של ד"ר סוס ואינספור דוגמאות אחרות.

מלבד תפקידן הבלתי-תלוי, ברגלי האנאפסט נעשה לעיתים שימוש כתחליף בחריזה יאמבית. במשקל יאמבי נוקשה, אנאפסטים אינן חזון נפרץ, אך הן מצויות בתכיפות-מה בגרסאות חופשיות יותר של השורה היאמבית, כגון החריזה של מחזותיו האחרונים של שייקספיר, או השירה הפיוטית בת המאה התשע-עשרה. 

בשירה העברית, בה הטעם הוא תמיד בהברה האחרונה או הלפני-אחרונה, נפוץ משקל האנפסט והכתיבה בו נוחה. נתן אלתרמן ידוע בשימוש הרב שעשה במשקל זה, למשל בשורה "עוד א**בוא** אל ס**פך** בשפ**ת**יים כ**בות**". דוגמה נוספת לשירה עברית במשקל אנאפסט היא "שיר הרעות" לחיים גורי, שבו השורות האי-זוגיות שקולות בטרימטר אנאפסטי ובשורות הזוגיות נוספת הברה לא מוטעמת (היפֶּרְקָטָלֶקְסיס): 

אך נז**כור** את כו**לם**
את י**פי** הבלו**רית** וה**תו**אר
כי ר**עות** שכ**זאת** לעו**לם**
לא תי**תן** את לי**ב**נו לש**כו**ח
אה**בה** מקו**ד**שת ב**דם**
את ת**שו**בי בי**ני**נו לפ**רו**ח

ראו גם
------

* משקל (שירה)
* חריזה

קישורים חיצוניים
----------------

* אנאפסט סירקה טורקי, באתר הארץ
* עיונים בשני שירים של אלתרמן, באתר משרד החינוך
* אנאפסט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
דוגמה לצלחת אירוסין
בקרב חלק מקהילות היהודים, **צלחת אירוסין** היא צלחת שיוחדה לטקס 'שבירת הצלחת' באירוע האירוסין. צלחות אירוסין יכולות להיות חלקות או מעוטרות.

נהוג לשבור צלחת סדוקה או פגומה במעט כדי שלא לעבור על איסור בל תשחית. באירוסין שבהם חותמים על שטר תנאים נהוג לשבור את הצלחת לאחר קריאת השטר וחתימתו. טקס שבירת הצלחת הוא מנהג ואיננו הלכה.

יש הנוהגים שאם החתן ואם הכלה אוחזות יחדיו בצלחת האירוסין ומשליכות אותה לרצפה. יש רווקים ורווקות הנוטלים שברים, מתוך אמונה כי שבר מצלחת האירוסין היא סגולה למציאת זיווג.

למנהג שבירת הצלחת מספר טעמים:

1. זכר לחורבן בית המקדש.
2. כדי להבהיל את הציבור, שהשמחה לא תהיה שלמה.
3. אות לגמר ההסכם בין הצדדים כשם הכלי לא יהיה שוב שלם כך הזיווג לא יפרד לעולם.
4. נהוג לשבור צלחת העשויה חרס ולא צלחת העשויה מזכוכית משום ששברי חרס אינם ניתנים לחיבור, לומר כי לא ניתן לבטל את האירוסין.

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרי מגדים אורח חיים סימן תקס אות ד'
2. ↑  שדי חמד, (אספת דינים, מערכת ז, אות יב)
3. ↑  ילקוט מנהגים עמ' 37
4. ↑  לקוטי מהרי"ח ח"ג דף קנט בשם שערי רחמים על מנהגי הגר"א
**הנהר האדום של דרום ארצות הברית** (באנגלית: **Red River of the South**, בספרדית: **Río Rojo**) הוא נהר המהווה יובל עיקרי של המיסיסיפי בדרום ארצות הברית ולב מערכת הנהרות המרכזית של דרום-מערב המישורים הגדולים. מקור הנהר ביובלים היורדים מהרי הרוקי ומזינים את ה- Prairie Dog Town Fork (שארכו כ-190 ק"מ), שיחד עם יובלים אחרים יוצר את הנהר האדום בצפון-מערב טקסס, משם זורם הנהר לאורך 1,966 ק"מ, כשהוא מהווה את הגבול הטבעי בין טקסס ואוקלהומה וגבול קצר בין טקסס וארקנסו, זורם דרך לואיזיאנה ונשפך למיסיסיפי בחלקו הדרומי, סמוך לשפכו למפרץ מקסיקו. הנהר היווה חלק מגבול ארצות הברית-מקסיקו בין הסכם אדמס-אוניס (1821) להצטרפות טקסס אל הברית (1848). שמו של הנהר מגיע משפות האמריקאים ילידים (אינדיאנים) שכינו אותו "אדום" בשל האדמה האדמדמה באזור אגן הניקוז שלו הצובעת את מי הנהר בשעת שיטפון.

במערבו זורם הנהר דרך קניונים עד העיר ויצ'יטה פולס שבטקסס, בהמשך ליד העיר דניסון, נסכר הנהר על ידי סכר דניסון (הוקם ב-1943) היוצר את אגם טקסומה (Lake Texoma). הנהר ממשיך בכיוון כללי מזרחה לפני שהוא פונה פניה חדה דרומה ועובר מארקנסו ללואיזיאנה. העיר שריבפורט היא העיר הגדולה ביותר על גדות הנהר. בחלקו הנמוך ביותר יוצר הנהר ביצות, בשפכו למיסיסיפי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנהר האדום** בוויקישיתוף
* הנהר באתר החברה ההיסטורית של טקסס

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאגר המידע לשמות גאוגרפיים בארצות הברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565864605171
* BnF: cb12011209j (data)
* GND: 4267240-5
* LCCN: sh85112080
* VIAF: 247749245
* WorldCat (עם VIAF): 247749245

 |
**מזרח נורווגיה** (בנורווגית ספרותית: **Østlandet**, בנורווגית חדשה: **Austlandet**) הוא אזור הגאוגרפי הכולל את דרום מזרח נורווגיה. בתוכו נמצאים המחוזות וסטפול וטלמרק, ויקן, אוסלו וינלנה.

מזרח נורווגיה הוא ללא ספק האזור המאוכלס ביותר של נורווגיה. הוא מכיל את בירת המדינה, אוסלו, שהיא גם העיר המאוכלסת ביותר בנורווגיה.

בנורווגית נקרא האזור Østlandet ו-Austlandet ("הארץ המזרחית") בניגוד ל- Vestlandet ("הארץ המערבית").

מידע כללי
---------

נכון לשנת 2015 גרים באזור 2,593,085 תושבים, כ-50.4% מאוכלוסיית נורווגיה.

### גאוגרפיה

ההרים במזרח נורווגיה מגיעים לגובה של 2,469 מטר בשרשרת הרי יוטונהיימן, הנקודה הגבוהה ביותר במדינות הנורדיות (למעט גרינלנד). רכסי הרים בולטים אחרים כוללים חלק מדוברפל בצפון הרחוק של האזור, הרונדאן מצפון מזרח ללילהאמר ואחרים. הרמה הגבוהה של הרדנגרווידה משתרעת על פני מערב נורווגיה.

רוב המחצית הדרומית של מזרח נורווגיה מכוסה בגבעות עם יערות אורן ואשוח, ובשטח חקלאי במישורים.

האזור סביב פיורד אוסלו שטוח יחסית, ויש טלאים של אדמות מעובדות מאוד, בעיקר הדמרקן, טוטן, האדלנד, רינג'ריקה ואחרים. צפיפות האוכלוסייה בשטחים היא הגבוהה ביותר במדינה, וכ־40% מאוכלוסיית המדינה חיה בטווח של 200 ק"מ מאוסלו. איים רבים מחבאים את החופים, ויוצרים גן עדן לשחיינים ולסירות שייט בקיץ.

ראו גם
------

* מערב נורווגיה
* נורווגיה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **מזרח נורווגיה** |

* מזרח נורווגיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Populations in municipalities rapidly increasing, ssb.no (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4660929-5

 |
**ויבורג פודספורטס פוינין** (דנית: Viborg Fodsports Forening בתרגום לעברית: "התאחדות הכדורגל ויבורג", או בקיצור **ויבורג**) הוא מועדון כדורגל, המשחק בעיר ויבורג במרכז יוטלנד שבדנמרק.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד בשנת 1896 ועד שנת 1959 שיחק בליגה אזורית ביוטלנד שבדנמרק. בעונת 1954/1955 הגיע לרבע גמר הגביע הדני והפסיד לקבוצת אולבורג צ'אנג. בעונת 1957/1958 הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצת ונדסייסל FF. בשנת 1959 המועדון עבר לשחק בליגה הרביעית של דנמרק.

בעונת 1960/1961 הגיע לרבע גמר הגביע והפסיד לקבוצת ברנשג בולדקלאב. המועדון שיחק בליגות הנמוכות של דנמרק עד שנת 1980 שבה הגיע בסוף העונה למקום הראשון בליגה השנייה ועלה בפעם הראשונה לליגה הראשונה בדנמרק. המועדון שיחק עונה אחת בליגה הראשונה וירד לליגה השנייה. המועדון שיחק בליגה השנייה עד שנת 1989 שבה בסוף העונה עלה שוב לליגה הראשונה. המועדון שיחק עונה אחת בליגה הראשונה וירד לליגה השנייה. המועדון שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגה הראשונה עד עונת 1997/1998. בעונה זו הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצת איקסט FS. בסוף העונה עלה מהליגה השנייה לליגה הראשונה.

בעונת 1999/2000 זכה בגביע הדני בפעם היחידה עד כה. בעונה זו סיים במקום הרביעי בליגת העל ולכן שיחק בגביע אופ"א בעונת 2000/2001. בסיבוב הראשון ניצח את קבוצת צסק"א מוסקבה מרוסיה ובסיבוב השני הפסיד לקבוצת ראיו ואיקאנו מספרד והודח מהטורניר. בעונת 2001/2002 הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצת פ.צ. קופנהגן. בעונת 2002/2003 הגיע לחצי גמר הגביע והפסיד לקבוצת מיידטלנד. בעונת 2003/2004 הגיע לרבע גמר הגביע והפסיד לקבוצת אולבורג בולדספילקלוב. בעונת 2005/2006 הגיע לגמר גביע הליגה הדנית והפסיד לקבוצת פ.צ. קופנהגן ולשמינית גמר הגביע הדני והפסיד לקבוצת בולקלובן פרם. בעונת 2006/2007 הגיע לחצי גמר הגביע והפסיד לקבוצת אודנזה בולדקלאב.

הקבוצה שיחקה 10 עונות ברציפות בליגה הראשונה עד עונת 2007/2008 שבסופה ירדה לליגה השנייה. בעונות 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012 הגיעה לשמינית גמר הגביע והפסידה לקבוצות סילקבורג IF, אולבורג בולדספילקלוב ופ.צ. פרדריסיה בהתאמה. הקבוצה שיחקה 5 עונות ברציפות בליגה השנייה ובסוף עונת 2012/2013 עלתה מהליגה השנייה לליגת העל הדנית. בסוף עונת 2013/2014 חזרה לליגה השנייה לאחר שסיימה במקום ה-11 בליגה הראשונה. בסוף עונת 2014/2015 חזרה לליגת העל הדנית. החל מעונת 2016/17 מתמודדת בליגת משנה.

תארים והישגים
-------------

* **הגביע הדני: (1)**
	+ (2000)
* **גביע הליגה הדנית:** 
	+ גמר (2006)

שחקנים בולטים
-------------

* דנמרקדנמרק תומאס אנדי
* דנמרקדנמרק היינה פרננדז
* דנמרקדנמרק תומאס פרנדסן
* דנמרקדנמרק סורן פרדריקסן
* דנמרקדנמרק יקוב גלרופ
* דנמרקדנמרק מורטן האם
* דנמרקדנמרק סטפן הויר
* פוליןפולין ארקדיוש אוניישקו
* דנמרקדנמרק רלף פדרסן
* דנמרקדנמרק מייקל ראסק
* דנמרקדנמרק אסביורן סנלס
* דנמרקדנמרק תומאס טנגשטדט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויבורג** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ויבורג (בדנית)

* פרופיל, באתר אופ"א

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

| דנמרקדנמרק ליגת העל הדנית, עונת 2022/2023 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אודנסה • אולבורג • אורהוס • ברונדבי • הורסנס • ויבורג • לינגבי • מיטיולן • נורשלן • סילקבור • קופנהגן • ראנס |

 |
**חואנה מאוסטריה, נסיכת פורטוגל** (בספרדית: **Juana de Austria**; ‏24 ביוני 1535 – 7 בספטמבר 1573), הייתה בתו של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ואמו של סבשטיאו, מלך פורטוגל.

ביוגרפיה
--------

חואנה נולדה במדריד ב-24 ביוני 1535, לקרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ולאיזבלה, נסיכת פורטוגל, בתם של מנואל הראשון, מלך פורטוגל ומריה מאראגון. ילדותה עברה עליה בין ואיאדוליד לטולדו. היה לה קשר חזק עם אחיה פיליפה ועם אחותה מריה שנמשך גם בהמשך חייהם.

ב-11 בינואר 1552 התחתנה חואנה עם בן דודה ז'ואאו מנואל, נסיך פורטוגל, בנו של ז'ואאו השלישי, מלך פורטוגל. ב-2 בינואר 1554 מת ז'ואאו מנואל בליסבון, ושבועיים לאחר מכן נולד בנם סבשטיאו, מלך פורטוגל. לאחר מותו חזרה חואנה לספרד על פי בקשת אביה, והיא הותירה את בנה בידי חמותה קתרינה מאוסטריה, מלכת פורטוגל. חואנה לא ראתה שוב את בנה, אולם שלחה לו מכתבים ודיוקנאות שלה במשך השנים. בעת שהותו של אחיה פליפה השני, מלך ספרד באנגליה, שימשה חואנה כעוצרת הממלכה. בשנת 1557 ייסדה חואנה את מנזר נואסטרה סניורה דה לה נחמה, וב-7 בספטמבר 1573 היא מתה באל אסקוריאל.

חואנה הייתה קתולית אדוקה ופטרונית נלהבת של הישועים. בזכות מעמדה ולחץ כבד שהפעילה, הצליחה להתקבל כחברה מלאה במסדר, אם כי הושבעה לשמור את הדבר בסוד. היא האישה היחידה הידועה בהיסטוריה שזכתה לכך.

אילן יוחסין
-----------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה |   | מארי, דוכסית בורגונדיה |   | פרננדו השני, מלך אראגון |   | איזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה |   | פרננדו, דוכס ויזאו |   | ביאטריש, דוכסית ויזאו |
|   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |
|   |   | פליפה הראשון, מלך קסטיליה |   |   |   | חואנה הראשונה, מלכת קסטיליה |   | מריה מאראגון |   |   |   | מנואל הראשון, מלך פורטוגל |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   | קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה |   |   |   |   |   |   |   | איזבלה, נסיכת פורטוגל |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | **חואנה מאוסטריה, נסיכת פורטוגל** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חואנה מאוסטריה, נסיכת פורטוגל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ines G. Županov, The Oxford Handbook of the Jesuits. הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 2019. עמ' 244.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007402463705171
* BnF: cb12558287q (data)
* GND: 121209881
* ISNI: 0000 0003 8678 1364
* LCCN: nr97029954
* NKC: jo20191034410
* Trove: 1510864
* VIAF: 294256540
* WorldCat: lccn-nr97029954

 |
**צבא האנדים** (בספרדית: Ejército de los Andes) הוא שמו של הכוח הצבאי שהיה תחת פיקודו של חוסה דה סן מרטין במערכה לשחרור צ'ילה מהאחיזה הקולוניאלית של האימפריה הספרדית. בראשית שנת 1817 חצה צבא האנדים את הרי האנדים, הנחיל תבוסה לגייסות מלכות המשנה של פרו בצ'ילה הכבושה, והביא לעצמאותה של צ'ילה.

ארגון הצבא
----------

צבא האנדים הורכב מצבאה של הפרובינציה של קוז'ו (Cuyo), אותו ארגן סן מרטין בזמן שהיה מושל הפרובינציה ושאריות הצבא הצ'יליאני שנס לאחר התבוסה הסופית שנחל בקרב רנקאגוואה (Rancagua) לכוחות מלכות המשנה של פרו. ב-8 בנובמבר 1814 הקים סן מרטין את "גדוד חיל הרגלים מספר 11" (Batallón Número 11 de Infantería) אשר כלל את "הגיס הצ'יליאני" (Cuerpo de Chile) ומינה את חואן גרגוריו דה לאס אראס (Las Heras) למפקדו. באוקטובר 1815, לאחר שפרובינציות נוספות העבירו כוחות לקוז'ו, מנה הגדוד 1,600 חיילי רגלים, 1,000 פרשים, 200 אנשי ארטילריה ו-10 תותחים. בו בזמן סבל הכוח ממחסור באספקת אבק שרפה, ברזל ומדים. לאספקת החוסרים הקים סן מרטין תעשייה מקומית שתענה על צורכי הצבא שיצר.

על אף שסן מרטין נהנה מתמיכתו של חואן מרטין דה פואיירדון (Pueyrredón), הדירקטור (Director Supremo) של הפרובינציות המאוחדות של ריו דה לה פלטה (Las Provincias Unidas del Río de la Plata), הישות הפוליטית שקדמה לארגנטינה המודרנית, לא זכתה המשלחת המתוכננת לתמיכה לאומית רחבה. פוליטיקאים שונים, שהיו סקפטיים בנוגע לסיכויי הצלחת המערכה בצ'ילה כנגד מלוכת המשנה של פרו, חתרו תחת מאמציו. אף על פי כן, ב-1 באוגוסט 1816, העניק פואיירדון לצבא קדימות לאומית, שינה את שמו ל**צבא האנדים** והעמיד את סן מרטין בראשו.

עם תום ההכנות מנה צבא האנדים שלושה גנרלים, 28 מפקדים בכירים, 207 קצינים, 15 אזרחים בשירות הצבא, 3,778 חיילים ו-1,392 תומכי לחימה, מספר שהסתכם ב-5,423 איש, 18 תותחים, 1,600 סוסים ו-10,600 פרדות. לצ'ילה הגיעו 510 סוסים וכ-4,300 פרדות בלבד.

חציית האנדים
------------

"חציית האנדים בידי סן מרטין ואו'היגינס". ציור שמן של מרטין בונאו (Martín Boneo), 1865; שמור במוזאון ההיסטורי הלאומי של ארגנטינה, בואנוס איירס.
לשם חציית האנדים חולק הצבא לשני ראשים. האחד, בפיקודו של ברנרדו או'היגינס, פנה למעבר "לוס פאטוס" (Los Patos), ואילו השני, בו נכללה גם הארטילריה ואשר היה תחת פיקודו של חואן גרגוריו דה לאס אראס פנה למעבר "אוספאז'אטה" (Uspallata). נוסף על שני כוחות עיקריים אלו נשלחו כוחות קטנים לאגפים הצפוניים והדרומיים של הכוחות החוצים. זה הצפוני מנה כ-130 חיילים בפיקודו של חואן מנואל קאבוט (Cabot) ואילו זה הצפוני היה תחת פיקודו של הצ'יליאני רמון פריירה סראנו (Freire Serrano).

חציית האנדים החלה ב-19 בינואר 1817. הגייסות התקדמו בממוצע כ-28 קילומטרים ביום, בגובה ממוצע של כ-3,000 מטרים מעל פני הים, במשרע טמפרטורות של כ-40 מעלות צלזיוס (כ-30 מעלות ביום וכ-10 בלילה). בתום 21 יום הושלם המסע והחלה המערכה לשחרור צ'ילה.

צבא האנדים, ובעיקר הכוחות הצ'יליאנים שבו, היוו את הבסיס לצבא צ'ילה, ומאוחר יותר את הבסיס למשלחת לכיבוש פרו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צבא האנדים** בוויקישיתוף
* צבא האנדים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**ויאקום** (באנגלית: **Viacom**) הייתה חברת תקשורת בינלאומית אשר בסיסה בניו יורק, ארצות הברית. עיקר עסקיה של ויאקום היו בתחום הטלוויזיה בכבלים ובלוויין ובהפצת סרטי קולנוע. התאגיד היה הבעלים של מספר רשתות שידור פופולריות, כגון MTV, CBS, קומדי סנטרל, ניקלודיאון ו-Showtime. יושב ראש החברה עד מותו היה סאמנר רדסטון.

ב-2005 תאגיד ויאקום המקורי התפצל והפך לתאגיד CBS, המתמקד בהפקת התכנים הטלוויזיוניים, בעוד ש"תאגיד ויאקום החדש" (New Viacom Corp.) התמקד בעסקים הרווחיים יותר, הגדלים במהירות רבה יותר, של התאגיד המשותף, כגון MTV והפצת סרטי הקולנוע. עם זאת, רדסטון הוא עדיין בעל השליטה בשני התאגידים השונים, ומיוצג בהם בשנים האחרונות על ידי בתו, שרי רדסטון.

ב-2019 מוזגו חזרה ויאקום ותאגיד CBS ויצרו את תאגיד ViacomCBS, שמאוחר יותר שינתה את שמה לפרמאונט גלובל.

בשנת 2020 רכשה החברה הממוזגת את קבוצת ענני תקשורת הישראלית.

הליכים משפטיים נגד YouTube
--------------------------

כבעלי זכויות היוצרים של תוכני בידור רבים, לרבות סדרות טלוויזיה, ויאקום עקבה בדאגה בעוד שזכויות אלו הופרו לטענתה באתר YouTube. האתר, המאפשר העלאת קובצי וידאו על ידי משתמשיו, הואשם לא אחת בהפרת זכויות יוצרים על ידי גופים שונים. ויאקום הגישה רשימה בת 100,000 פריטים אשר לטענתה הוצגו באתר והפרו את זכויותיה, אם כי לאחר בדיקה חוזרת הוסרו מהרשימה מספר פריטים אשר זכויותיהם לא היו של ויאקום.

ביולי 2008 פסק שופט אמריקאי שעל גוגל למסור מידע אודות כל הצפיות של כלל הסרטונים כולל פרטי הגולשים.

ראו גם
------

* CBS Corporation
* לוגו (ערוץ טלוויזיה)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויאקום** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ויאקום
* ויאקום, ברשת החברתית פייסבוק
* ויאקום, ברשת החברתית טוויטר
* ויאקום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* פרופיל החברה באתר "יאהו!"
* פרופיל החברה בגוגל פיננסים
* פרופיל החברה ב-TheMarker
* מידע עסקי על חברת ויאקום באתרים Yahoo! Finance • MarketWatch • CNN Money • Bloomberg Business (באנגלית)
* ויאקום, בגוגל פיננסים

* ויאקום, באתר EDGAR של הודעות ל-SEC (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר ViacomCBS
2. ↑  Media Companies Blast YouTube for Anti-Piracy Policy - מאתר חדשות פוקס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1087037271
* ISNI: 0000 0000 9225 0170
* LCCN: no2001041171
* MusicBrainz: a6737bd1-6bba-4c3c-8085-9a14e6110282
* VIAF: 301436127
* WorldCat: lccn-no2001041171

 |
**כריסטוף פלדר** (**Christophe Felder**‏, נולד ב-10 באוגוסט 1965) הוא שף ואומן פאטיסייה צרפתי.

קורות חיים ופעילותו
-------------------

פלדר נולד כבן לזוג אופים - קונדיטורים מהיישוב **שירמק** בחבל אלזס, מהם למד מגיל צעיר הרבה מסודות אומנותם. בגיל 15 התחיל חניכות אצל הפאטיסייה **ליצלר-פוגל** בשטרסבורג ומאוחר יותר הוכיח את כישוריו בעת עבודתו בחברת "פושון" ואצל גי סבואה.

בגיל של 23 בלבד התקבל כשף ומנהל הפאטיסרי במלון קריון. פלדר היה הצעיר מבין אלו שמילאו אי פעם תפקיד זה, ועבד בו במשך 15 שנה. בהמשך פתח שלוש קונדיטוריות - פאטיסרי בבתי מלון בשטרסבורג, בהם במלון קלבר השוכן בככר קלבר בשטרסבורג. 

פלדר יצר קשרי עסקים עם יפן לשם הוא מייצא רבים מאוספי המאפים שמייצר - "מאפי אנרי שרפנטייה".
כמו כן הוא עובד כיועץ לחברות מזון. בנוסף עוסק בהוראה, למשל מלמד בבית הספר ל"גראן שוקולא"
"אקול דו גראן שוקולא" וולרונה (Valrhona).
מעבדתו העיקרית נמצאת בשדרות סן ז'רמן.

בסרט תיעודי צרפתי La Revanche des pâtissiers משנת 2010 הוצגה עבודתו לצד עבודות של מישל גראר ופייר ארמה.

פרסים ואותות כבוד
-----------------

* 1995 התואר "הפטיסייה הטוב ביותר"
* 2000 יחד עם אביו זכה ב"מריאנות של זהב" Les Mariannes d'or, פרס אקדמיית הגלידות בצרפת.
* 2004 תואר אביר מסדר האמנויות והספרות של משרד התרבות הצרפתי

ספרים
-----

* "**העוגות הקלאסיות**" - (**Les gâteaux classiques**), בו הוא מציג מתכונים של עוגות כמו "לה פרמבואזייה" "Le framboisier" (עם פטל), "לה סוקסה פרלינה" ("ההצלחה הפרלינית") "Le succes praliné" ואחרות.
* **המתוקים** (*Les Douceurs*) שוקולד, גלידות, עוגות, הוצאה "מינרווה" - עם 120 מתכונים
* **ה"גרַטֶנים של כריסטוף** (**Les grattins de Christophe**)
* **המקרונים של כריסטוף** (*Les macarons de Christophe*)
* **המיניארדיזות של כריסטוף** (*Les mignardises de Christophe*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כריסטוף פלדר** בוויקישיתוף
* ראיון - מתוצרתו של כריסטוף פלדרsuite-et-fin .html
בתורת החוגים, **תכונת ההחלפה** היא תכונה של מודולים, הנלמדת בקשר לפירוק לסכום ישר (כגון במשפט קרול-שמידט) והרמה של אידמפונטים.

הגדרה
-----

למודול A יש **תכונת ההחלפה הסופית** אם בכל מקרה בו A הוא מחובר ישר בסכום ישר {\displaystyle M=M\_{1}\oplus M\_{2}}, יש פירוק {\displaystyle M=A\oplus (M\_{1}'\oplus M\_{2}')} שבו {\displaystyle M\_{1}'\subset M\_{1},M\_{2},\subset M\_{2}} (נובע מכאן שכל {\displaystyle M\_{i}'} הוא מחובר ישר של {\displaystyle M\_{i}}). 

באופן כללי יותר, עבור מונה \alpha , למודול A יש **תכונת ההחלפה ה-\alpha**  אם בכל מקרה בו A הוא מחובר ישר בסכום ישר 
{\displaystyle M=\bigoplus \_{i\in \alpha }M\_{i}}, יש פירוק {\displaystyle M=A\oplus \bigoplus \_{i\in \alpha }M\_{i}'} שבו {\displaystyle M\_{i}'\subset M\_{i}} לכל i (וגם כאן נובע שכל {\displaystyle M\_{i}'} הוא מחובר ישר של {\displaystyle M\_{i}}). התכונה נעשית חזקה יותר ככל שהמונה \alpha  גדול יותר. אם A מקיים את התנאי לכל \alpha , אומרים שיש לו **תכונת ההחלפה** (הכללית). כל תכונות ההחלפה הסופיות (ל-{\displaystyle 2\leq \alpha <\infty }) שקולות זו לזו.

תכונת ההחלפה הסופית גוררת את תכונת ההחלפה הכללית אם המודול נוצר סופית, או אם הוא סכום ישר של מודולים אי-פרידים; במקרה הכללי זוהי בעיה פתוחה. מודול פרויקטיבי עם תכונת ההחלפה הבת-מניה מקיים את תכונת ההחלפה הכללית.

לכל מודול איג'קטיבי יש תכונת ההחלפה.

תכונת ההחלפה וסכומים ישרים
--------------------------

תכונת ההחלפה ה-\alpha  עוברת ממודול למחובר ישר שלו, ואם היא נכונה לשני מודולים היא נכונה גם לסכום הישר שלהם.

יהי A מודול אי-פריד (כזה שאינו סכום ישר). אז הוא מקיים את תכונת ההחלפה, אם ורק אם הוא מקיים את תכונת ההחלפה הסופית, אם ורק אם הוא "אי-פריד בחזקה" (כלומר, חוג האנדומורפיזמים שלו הוא מקומי). בפרט, אם המודול אי-פריד, תכונת ההחלפה הסופית גוררת את תכונת ההצבה (שהיא גרסה חזקה של תכונת הצמצום).

תכונת ההחלפה של חוגים
---------------------

אומרים שלחוג R יש תכונת ההחלפה, אם הוא מקיים את תכונת ההחלפה כמודול מעל עצמו. למודול M מעל R יש תכונת ההחלפה הסופית אם ורק אם לחוג האנדומורפיזמים {\displaystyle \operatorname {End} ({}\_{R}M)} יש תכונת ההחלפה. חוג R מקיים את תכונת ההחלפה אם ורק אם אפשר להרים בו אידמפוטנטים מודולו כל אידיאל שמאלי או ימני, אם ורק אם אפשר להרים אידמפוטנטים מודולו רדיקל ג'ייקובסון {\displaystyle \operatorname {Jac} (R)} והחוג {\displaystyle R/\operatorname {Jac} (R)} מקיים את תכונת ההחלפה
.

מקורות
------

* A. A. Tuganbaev, Rings and modules with exchange properties, J. Math. Sci. 110(1) (2002), 2348–2421.

הערות שוליים
------------

1. ↑  W. K. Nicholson, Lifting idempotents and exchange rings, Trans. Amer. Math. Soc. 229 (1977), 269–278
**ויברוויים** (שם מדעי: **Viverravidae**) היא משפחה נכחדת של יונקים דמויי טורפים מקבוצת המיאקויים (שייתכן שהיא פרפילטית), הקרובה לטורפים, ולעיתים נכללת בתוכה. המשפחה כוללת את המינים הקרובים ביותר לטורפים האמיתיים, אך פחות מהמיאקיים. כיום נראה שמינים אלה אינם טורפים אמיתיים.

יונקים אלה חיו בתקופת הפלאוקן עד האאוקן שלפני 65 עד 44 מיליון שנה, והם היו קטנים ביותר, דומים בגודלם ומראם לדלקים או לגחנים ובעלי התמחות בחיים בין העצים. מבנה שיניהם בעלות הניבים הגדולים והמחודדים מרמז על תזונתם מטרף של עופות, זוחלים קטנים ויונקים קטנים כמו מכרסמים, חדפיים ועוד.

המאובנים של יונקים אלה התגלו ברחבי אמריקה הצפונית, ובמשך הזמן הם נפוצו לאורך אירופה ואסיה. הם נכחדו בסוף האאוקן עקב התייבשות גדולה ועקב תחרות עם הטורפים האמיתיים המפותחים מהם.

סוגים
-----

* *Bryanictis*
* *Didymictis*
* *Ictidopappus*
* *Mustelodon*
* *Palaeogale*
* *Pristinictis*
* *Protictis*
* *Raphictis*
* *Simpsonictis*
* *Viverravus*
* *Viverriscus*

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
המיטה הגדולה מוור, כיום מוצגת במוזיאון ויקטוריה ואלברט, מוצג מספר W.47:1
המיטה הגדולה בשנת 1877, בפונדק סרסנס הד.
**המיטה הגדולה מוור** או **מיטת ור הגדולה** (באנגלית: The **Great Bed of Ware**), היא מיטה רחבת ממדים העשויה עץ אלון מגולף. מיטת האפיריון נבנתה בשנת 1590 והיא נחשבת למיטה הגדולה בעולם - אורכה 3.38 מטרים ורוחבה 3.26 מטרים (אורכה 10 רגלים ורוחבה 11 רגליים).

המיטה הייתה ממוקמת באכסניית וייט הארט (White Hart Inn) בעיירה ור, בהרטפורדשייר שבאנגליה, וכיום מוצגת במוזיאון ויקטוריה ואלברט בלונדון.

היסטוריה
--------

המיטה נבנתה על ידי הנגר ג'ונס פרוסברוק, ככל הנראה תלמידו של האנס ורדמאן דה ורייס בשנת 1590, ויכלה להכיל למעלה מ-15 אנשים ישנים בו זמנית. המיטה מעוטרת בתגליפים בסגנון הרנסאנס. ככל הנראה התגליפים שעל המיטה היו צבעים בצבעים צבעוניים (שרידים של הצבעים נראים עד ימינו). המחזאי בן ג'ונסון נתן למיטה את שמה באזכורה בכתביו בשנת 1609.

במהלך המאה ה-19 עברה המיטה לפונדק סרסנס הד (Saracen's Head - הראש של הטורקי), ובשנת 1870 ויליאם הנרי טיל רכש את המיטה במטרה להציגה בגן תענוגות. לאחר סגירת הגן בשנות ה-20 של המאה ה-20 המיטה נמכרה, ובשנת 1931 נרכשה על ידי מוזיאון ויקטוריה ואלברט בו היא מוצגת כיום.

המיטה מוזכרת בספרים ומחזות רבים, ובהם במחזה "הלילה ה-12" מאת ויליאם שייקספיר משנת 1601, ובשיר דון ז'ואן מאת ג'ורג' גורדון ביירון.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **המיטה הגדולה של ור** |

* אתר האינטרנט הרשמי של המיטה הגדולה מוור
* המיטה הגדולה, באתר מוזיאון ויקטוריה ואלברט
* המיטה באתר ה-BBC.
**תלמה לֶיְבֶּל** (Thalma Lobel, נולדה ב-30 במרץ 1947) היא פסיכולוגית ישראלית, פרופסור אמריטה בית הספר למדעי הפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב.

ביוגרפיה
--------

נולדה בישראל לדורה והלל יעקבזון, נכדתו של הפרדסן זלמן יעקבזון, ממנהיגי היישוב ונינתו של זלמן דוד ליבונטין, מייסד ראשון לציון ובנק אנגלו-פלשתינה (לימים בנק לאומי) ומנהלו הראשון. למדה בתיכון עירוני א' בתל אביב והייתה אלופת תל אביב בקפיצה לרוחק בגיל 14. בזמן שירותה הצבאי, התחילה את לימודי הפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב, ובה קיבלה תוארי בוגר בפסיכולוגיה ופילוסופיה, מוסמך בפסיכולוגיה קלינית. ודוקטורט. את הפוסט-דוקטורט עשתה באוניברסיטת הרווארד, שם גם הייתה פרופסור אורח ולימדה במחלקה לפסיכולוגיה. בנוסף, הייתה חוקרת אורחת באוניברסיטאות שונות, בהן אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו, NYU וטאפטס.

תחומי התמחותה הם השפעת החוויות החושיות על קבלת ההחלטות שלנו ועל התנהגותינו, הגורמים המשפיעים על הצלחה וסיפוק בעבודה והבדלים בין המינים.

פרופ' ליבל כיהנה כראש בית הספר למדעי הפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב, ראש המגמה הקלינית של הילד וראש מרכז אדלר לחקר ההתפתחות והפסיכופתולוגיה של הילד באוניברסיטה זו. בשנת 2001 נבחרה לדקאנית הסטודנטים של האוניברסיטה ובשנת 2008 נבחרה לוועד המנהל של אוניברסיטת תל אביב.

פרופסור ליבל כתבה עשרות מאמרים בכתבי עת מובילים בארצות הברית.

בשנת 2014 פרסמה את ספרה *Sensation* בהוצאת סיימון אנד שוסטר העוסק בהשפעת התחושות הפיזיות שלנו כגון טמפרטורה, צבעים, מרקם, מרחק ועוד על החלטותינו, שיפוטינו והתנהגותינו, מבלי שאנו מודעים לכך. הספר פורסם ב-15 מדינות ותורגם לשפות רבות. בעקבותיו הוזמנה פרופסור ליבל להרצאות במקומות רבים בעולם. ביפן ארגנה אוניברסיטת טוקיו היוקרתית כנס מיוחד על הספר. בעברית נקרא הספר כוס הקפה שגרמה לי להתאהב והיה רב מכר בארץ.

בשנת 2021 הוציאה פרופסור ליבל את ספרה השני בארצות הברית לקהל הרחב, *Whatever works* (בעברית נקרא ״מה שעובד״). הספר זכה בפרסים בארצות הברית, תורגם לכמה שפות וקבל בקורות מצוינות כולל: (A MUST READ FOR ANY WORKING PERSON" (Goodreads".

במרץ 2022 תורגם הספר "מה שעובד" לעברית בהוצאת מטר.

הספר עוסק בדברים הקטנים שעוזרים לנו להצליח בעבודה, שמשפיעים על הביצועים הקוגניטיביים שלנו, על היצירתיות שלנו ועל האושר והסיפוק שלנו.

פרופסור ליבל נשואה לד"ר דוד ליבל, רופא עיניים, ואם לשלושה, בנה הוא המוזיקאי דורי ליבל (אנ') ובתה היא אורלי ליבל (אנ'), פרופסור למשפטים באוניברסיטת סן דייגו.

ספריה
-----

* עריכת המהדורה העברית של הספר "שאלות ששואלים ילדים ומה להשיב עליהן" מאת ד"ר מרים סטופארד.
* כוס הקפה שגרמה לי להתאהב, הוצאת מטר, 2014.
* מה שעובד, הוצאת מטר, 2022.
* Whatever Works: The Small Cues That Make a Surprising Difference in Our Success at Work—and How to Create a Happier Office, BenBella Books, July 2020
* Sensation: The New Science of Physical Intelligence, Simon & Schuster, 2014

קישורים חיצוניים
----------------

* האתר הרשמי של פרופ׳ תלמה ליבל.
* דף הבית של פרופ' תלמה ליבל באתר הפקולטה למדעי החברה של אוניברסיטת תל אביב.

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמה ליבל, "הקשר בין מדדים קוגניטיביים ובין התנהגות במצבי כאב", מוגש כעבודת גמר לקראת התואר מוסמך במדעי הרוח. באוניברסיטת תל אביב, מרץ 1974, בהדרכת פרופ' שולמית קרייטלר וד"ר יעקב לומרנץ.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007509536905171
* VIAF: 305939090
* WorldCat (עם VIAF): 305939090

 |
**הַפְרָעָה פְּסִיכוֹגֶּנִית** (psychogenic disorder), היא מונח המתאר מצב של הפרעה בהתנהגות, שמקורו פסיכולוגי-נפשי, ללא מקור אורגני ידוע. זאת בניגוד להפרעות שמקורן ידוע כאורגני (הפרעות אורגניות). 

רעיון ההפרעות הפסיכוגניות נמצא עדיין במחלוקת ומתקבל בהסתייגות מסוימת בעולם המחקר; חוקרים רבים טוענים כי גם הפרעות שמסווגות כפסיכוגניות הן ממקור אורגני (למשל ביוכימי), רק שעדיין לא קיימת ברשות האדם כיום יכולת טכנולוגית לגלות מקור אורגני זה. כך למשל, ארתור ס. ריבר מאוניברסיטת ניו יורק מגדיר "פסיכוגני" באופן מסויג, כ"משמש בעיקר לתיאור הפרעות שמקורן, על פי ההנחה, תפקודי - כלומר אלו שיסודן אינו בפגיעה אורגנית ידועה".

ההפרעות הפסיכוגניות כוללות מגוון רחב של הפרעות התנהגותיות פסיכיאטריות ספציפיות. יש להבחין בין הפרעה פסיכוגנית להפרעה סומטופרמית, בעוד האחרונה מתארת קשיים נפשיים הבאים לידי ביטוי בתלונות על מחושים גופניים הרי שהפרעה פסיכוגנית מתארת עדות ממשית למחלה המשתמרת אודות למצב הנפשי של החולה. הפרעות דומות הן הפרעות כאב, היסטריה ועוד.

לקריאה נוספת
------------

* הירושי תקשימה, **רפואה פסיכוסומטית הומניסטית**, זמורה ביתן 1982, עמ' 82.
* פישל שניאורסון, **פסיכולוגיה היסטורית של שואה ותקומה**, יזרעאל, 1967, עמ' 198.

קישורים חיצוניים
----------------

* ברוך אלעד, הפרעות נוירולוגיות פסיכוגניות - עדכון, נוירולוגיה, גיליון 2, יולי 2010, עמ' 6-9
* פטרה זקהיים, כשהגוף מדבר - הפרעות פסיכוגניות בילדים ונוער, ספטמבר 2004, באתר רמב"ם

הערות שוליים
------------

1. ↑  לקסיקון למונחי הפסיכולוגיה ח"ב עמ' 549
**Support double** היא קונבנציה בברידג' המבחינה בין תמיכה עם 3 קלפים בסדרת המשיב לבין תמיכה עם 4 קלפים בסדרת המשיב לאחר התערבות שחקן יריב. עם 4 קלפים תומכים בגובה 2 בסדרת המשיב. עם שלושה קלפים מכריזים Double. את הקונבנציה הגה השחקן האמריקאי אריק רודוול (באנגלית: Eric Rodwell).

מטרת השימוש בקונבנציה
---------------------

הקונבנציה משמשת לחיפוש התאמה של שמונה קלפים בסדרת מייג'ור (שלושה קלפים מול חמישה קלפים) במצבים בהם לא ניתן להראות באופן ישיר תמיכה בסדרה, משום שהשחקן שהכריז את הסדרה הבטיח רק ארבעה קלפים.
בברידג' קיימת העדפה לשחק בסדרת מייג'ור עם התאמה של שמונה קלפים, על פני משחק ללא שליט, משום שעל ביצוע חוזה בסדרת מייג'ור מקבלים 20 נקודות יותר מאשר על ביצוע חוזה דומה ללא שליט. כך למשל, אם מבצעים חוזה של 3NT במצב לא פגיע מקבלים 400 נקודות. על ביצוע חוזה של ♥4 או ♠4 באותו מצב מקבלים 420 נקודות.

מצבים בהם מכריזים Support Double
--------------------------------

המצב הבסיסי בו מכריזים הכרזת Support Double הוא פתיחה בגובה 1 והכרזת סדרת מייג'ור של השותף בגובה 1. לאחר התערבות שחקן יריב באה הכרזת כפל של הפותח. 
דוגמה: ♣1, הכרזת Pass של שחקן יריב, ♥1 של המשיב והכרזת ♠1 של היריב. הכרזת Double של הפותח מראה בדיוק 3 קלפים ב♥.
המשיב הבטיח מינימום של ארבעה קלפים בסדרה. אם יש לו חמישה, לאחר הכרזת ה-Support Double נמצאה התאמה בסדרת המייג'ור. בדוגמה לעיל, אם למשיב חמישה קלפים ב♥, נמצאה התאמה של 8 קלפים בסדרה.
מקובל להכריז Support Double בסדרת הכרזות עד גובה 2. לדוגמה: ♥1, הכרזת Pass של שחקן יריב, ♠1 של המשיב והכרזת ♦2 של היריב. הכרזת Double של הפותח מראה בדיוק 3 קלפים ב♠.

### מצבים נוספים בהם מכריזים Support Double

* הכרזת כפל של הפותח אחרי ששני היריבים והמשיב הכריזו בסדרות

| דרום South | מזרח East | צפון North | מערב West |
| --- | --- | --- | --- |
| ♦2 |  ♠1 | ♦1 | ♣1  |
|  | ‏ |  | ‏ DBL |
|

* הכרזת כפל של הפותח אחרי שיריב הכריז 1NT

| דרום South | מזרח East | צפון North | מערב West |
| --- | --- | --- | --- |
| 1NT |  ♠1 | Pass | ♣1  |
|  | ‏ |  | ‏ DBL |
|

Support Redouble
----------------

כאשר שחקן יריב מכפיל במקום לבצע אוברקול מראה הכרזת Redouble תמיכה של שלושה קלפים בדיוק. גם במקרה זה, המשיב מבטיח לפחות ארבעה קלפים בסדרה בה הכריז. לאחר שהפותח הראה שלושה קלפים בסדרה, אם למשיב חמישה קלפים לפחות בסדרה נמצאה התאמה של 8 קלפים בסדרה.
דוגמה: ♣1, הכרזת Pass של שחקן יריב, ♥1 של המשיב והכרזת Double של שחקן יריב. הכרזת Redouble של הפותח מראה בדיוק 3 קלפים ב♥.
המשיב הבטיח מינימום של ארבעה קלפים בסדרה. אם יש לו חמישה, לאחר הכרזת ה-Support Redouble נמצאה התאמה בסדרת המייג'ור. בדוגמה לעיל אם למשיב חמישה קלפים ב♥ נמצאה התאמה של 8 קלפים בסדרה.

ראו גם
------

* Takeout Double
* Negative Double
* ג'קובי טרנספר
* סטיימן (ברידג')
* סמולן (ברידג')

קישורים חיצוניים
----------------

* Support Doubles and Support Redoubles (אורכב 02.05.2016 בארכיון Wayback Machine), Bridgeguys
* Doubles Part 3, Bridge with Larry Cohen

* Support double-דבל תומך (אורכב 08.05.2016 בארכיון Wayback Machine),‏ מועדון ברידג' רקפת קריית טבעון

הערות שוליים
------------

1. ↑  Support Doubles and Support Redoubles, Bridgeguys
2. ↑  Support Doubles and Support Redoubles, Bridgeguys