recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
זוג אווזים ליד אגם
**אווז מגלני** הקרוי גם **אווז הרמה** (שם מדעי: *Chloephaga picta*) הוא מין של ברווז מהסוג ברווז צדפות המצוי בטבע למורדות הרי האנדים שבאמריקה הדרומית. למרות שמו הוא איננו קרוב לאווזים.

אווז זה מגיע לאורך 60-72.5 ס"מ ולמשקל 2.7-3.2 ק"ג. הוא בעל נוצות לבנות בראשו, צווארו וחזהו בעוד פלג הגוף התחתון וקצוות הכנפיים שחורים ומתחת הכנפיים מסורטט בשחור. הרגליים גם שחורות ובעלות קרומי שחייה. הנקבות לעומת הזכרים בעלות נוצות חומות-אדומות ובעלות רגליים צהובות. לאווז מקור קטן בצבע ורוד.

הוא שוכן בעיקר בערבות עשב וכרי דשא שופעים ליד מים והוא יכול להימצא עד גובה 1,500 מטר. תפוצתו היא בפטגוניה ממרכז צ'ילה וצפון ארגנטינה ודרומה עד לאיי פוקלנד, ג'ורג'יה הדרומית ועוד כמה איים תת-אנטארקטיים.

האווז צמחוני וניזון ממיני זרעים, עשבים, עלים וצמחי מים. זהו אווז מונוגמי המקנן על הקרקע בקרבת המים ומגרש באגרסיביות מתחרים. בקן הנקבה מטילה 5–8 ביצים הבוקעות תוך חודש.

אווז זה נפוץ יחסית ואיננו מצוי בסכנה גדולה בטבע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אווז מגלני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  אווז מגלני באתר הרשימה האדומה של IUCN
גנרל **אויגן מיינדל** (בגרמנית: **Eugen Meindl**;‏ 16 ביולי 1892 – 24 בינואר 1951) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

מיינדל נולד ב-16 ביולי 1892 בדונאושינגן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1912 התגייס מיינדל לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-76 (באדן ה-5), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. ב-18 באפריל 1917 הועלה לדרגת אובר-לויטננט, ולקראת סוף המלחמה מונה לעוזר מפקד אגד הארטילריה ה-52. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר מיינדל ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1934 הועלה מיינדל לדרגת מיור, וב-15 באוקטובר 1935 מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הארטילריה ה-5. ב-1 באוגוסט 1936 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט, ב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקד רגימנט הארטילריה ההררית ה-112, וב-1 באפריל 1939 הועלה לדרגת אוברסט.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה מיינדל מפקד רגימנט הארטילריה ההררית ה-112, ולחם עמו במהלך המערכה בפולין כחלק מהדיוויזיה ההררית ה-3 במסגרת הקורפוס ה-18, ולאחר מכן לחם עמו במהלך המערכה בנורווגיה כחלק מהדיוויזיה ההררית ה-3. ב-1 בספטמבר 1940 מונה מיינדל למפקד רגימנט הסער של הלופטוואפה ה-1, וב-1 בינואר 1941 הועלה לדרגת גנרל מיור. במאי 1941 פיקד מיינדל על הרגימנט שבינתיים הפך לרגימנט הצנחנים ה-1 במהלך הקרב על כרתים, וב-12 במאי נפצע קשה במהלך הלחימה. ב-14 ביוני 1941 קיבל מיינדל על פעולותיו בכרתים את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ובחורף 1941 מונה למפקד קבוצת הקרב מיינדל, שהפכה ב-26 בפברואר 1942 לדיוויזיית השדה של הלופטוואפה מיינדל, ולחמה כחלק מהארמייה ה-16. ב-27 ביולי 1942 קיבל מיינדל את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-26 בספטמבר 1942 מונה למפקד הקורפוס האווירי ה-13. ב-1 בפברואר 1943 הועלה מיינדל לדרגת גנרל לויטננט, באמצע יולי 1943 מונה מיינדל למקד יחידות הקרקע של הלופטוואפה, וב-5 בנובמבר 1943 מונה למפקד קורפוס הצנחנים ה-2. ב-1 באפריל 1944 הועלה מיינדל לדרגת גנרל חיל הצנחנים, ובמאי הועבר תחת פיקוד הארמייה השביעית עימה לחם במערכה בנורמנדי. ב-31 באוגוסט 1944 קיבל מיינדל על פעולותיו בקרב פאלז תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ובספטמבר לחם בהולנד כחלק מארמיית הצנחנים הראשונה לבלימת מבצע מרקט גארדן. מיינדל לחם עם הקורפוס שבפיקודו, כחלק מארמיית הצנחנים הראשונה בקרבות בהולנד ובצפון גרמניה. ב-8 במאי 1945 קיבל מיינדל תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ולאחר מכן נכנע בראש כוחותיו לכוחות בעלות הברית.

### לאחר המלחמה

ב-29 בספטמבר 1947 שוחרר מיינדל מהשבי. לאחר שחרורו התגורר מיינדל במינכן עד למותו ב-24 בינואר 1951.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אויגן מיינדל** בוויקישיתוף
* אויגן מיינדל באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלמשך זמן קצר נקרא קורפוס השדה של הלופטוואפה ה-1

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1276242212
* VIAF: 9422167202621467930007
* WorldCat (עם VIAF): 9422167202621467930007

 |
**טיטאנואידס** (שם מדעי: ***Titanoides***) הוא סוג של יונק קדום בן סדרת הכימולסטיים אשר חי בסוף הפלאוקן, כלומר לפני 56–59 מיליון שנה לפני זמננו. המאובנים של יונק זה נמצאו לראשונה בדקוטה הצפונית והוגדרו ב-1917. סוג זה כולל 5 מינים, והוא היחיד במשפחת ה**טיטאנואידיים** (Titanoideidae).

הטיטאנואידס היה אחד מהיונקים הגדולים ביותר בתקופתו. הגולגולת שלו הגיע לאורך 32 סנטימטרים, ואורך הגוף הגיע ל-3 מטרים ולמשקל של 150 קילוגרם ואף 200 קילוגרם. מבנה גופו דמה לגוף של דוב עם גפיים קצרות בעלות 5 אצבעות ברגליים, פנים רחבות עם ניבים ארוכים בולטים. למרות המראה המאיים נראה שהוא היה אוכל צמחים, שהיה בעל נקודות דמיון עם היפופוטם או עם הדיפרוטודוניים האוסטרלים והיה בעל שיניים טוחנות גדולות באחורי הלסת. כמו קרובו הקוריפודון המאוחר יותר, הוא היה יכול לפתוח את הלסת לרוחב.

יונק זה היה מראשוני היונקים שלאחר הכחדת הקרטיקון שהחלו לפתח גוף גדול ולמלא גומחות אקולוגיות שמילאו עד אז הדינוזאורים. הוא רעה באזורי ביצות ויערות לחים, בהם נמצאו תנינים טורפים. מבנה האצבעות שלו התפתח למבנים דמויי-פרסות ששימשו לחפירה או הוצאת שורשים. ככל הנראה הם לא שימשו להגנה, מאחר שהיה גדול בהרבה ביחס לטורפי התקופה (למעט תנינאי ענק).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טיטאנואידס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph118140

 |
**מערכת התמיד** היא ערימת עצים שהייתה מובערת באופן תמידי בבית המקדש, על מזבח העולה. בהדלקת מערכה זו קוימה מצוות עשה מהתורה לדאוג שהאש תהיה דולקת כל העת על גבי המזבח.

מערכת זו הייתה אחת משלוש מערכות האש שהיו דולקות על מזבח העולה (בנוסף למערכה הגדולה והמערכה השנייה של הקטורת).

מקור
----

### במשכן

מקור הציווי מופיע בתנ"ך בספר ויקרא לגבי המזבח שהיה במשכן.

> 
> וְהָאֵשׁ עַל הַמִּזְבֵּחַ תּוּקַד בּוֹ לֹא תִכְבֶּה וּבִעֵר עָלֶיהָ הַכֹּהֵן עֵצִים בַּבֹּקֶר בַּבֹּקֶר וְעָרַךְ עָלֶיהָ הָעֹלָה וְהִקְטִיר עָלֶיהָ חֶלְבֵי הַשְּׁלָמִים: אֵשׁ תָּמִיד תּוּקַד עַל הַמִּזְבֵּחַ לֹא תִכְבֶּה:
> 
> 
> 
> — ספר ויקרא, פרק ו'
> 

אף במסעות בני ישראל במדבר היו צריכין לדאוג לשמר את האש שתדלק על גבי המזבח כל העת, וכך מבואר בתלמוד ירולשמי:

"לא תכבה" - אף במסעות, בשעת מסעות מה היו עושין לה היו כופין עליה פסכתר דברי רבי יהודה "(יומא כד א).

### בבית המקדש

בבית המקדש על המזבח היו כמה מערכות - בתלמוד נחלקו התנאים כמה מערכות היו על המזבח בכל יום:

> 
> תנו רבנן: בכל יום היו שתים מערכות והיום שלש. אחת מערכה גדולה ואחת מערכה שניה של קטורת ואחת שמוסיפין בו ביום דברי **רבי יהודה**. **רבי יוסי אומר** בכל יום שלש והיום ארבע. אחת של מערכה גדולה ואחת מערכה שניה של קטורת ואחת של קיום האש ואחת שמוסיפין בו. **רבי (מאיר)** אומר בכל יום ארבע והיום חמש. אחת של מערכה גדולה ואחת של מערכה שניה של קטורת ואחת של קיום האש ואחת לאיברים ופדרים שלא נתעכלו מבערב
> 
> 
> 
> — תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף מ"ה, עמוד א'
> 

להלכה פסק הרמב"ם כדעת רבי יוסי שעל המזבח היו שלוש מערכות: 

> 
> שלש מערכות של אש עושין בראש המזבח בכל יום, ראשונה מערכה גדולה שעליה מקריבין התמיד עם שאר הקרבנות,שניה בצדה קטנה שממנה לוקחין אש במחתה להקטיר קטורת בכל יום, שלישית אין עליה כלום אלא לקיים מצות האש שנאמר אש תמיד תוקד.
> 
> 
> 
> — תמידין ומוספין ב ד
>

קיום המצווה
-----------

בספר מנחת חינוך (קלב) כתב שאף שישנה מצווה שתהיה אש דולקת תמיד על גבי המזבח, מכל מקום אפשר לצאת ידי חובת מצווה זו אף באש שהייתה דולקת על המערכה הגדולה, ולא צריך מערכה נפרדת בשביל לקיים מצווה זו.

ראו גם
------

* המערכה הגדולה
* מערכת הקטורת

הערות שוליים
------------

1. ↑  לדעת הרמב"ם מצווה זו נמנית בתרי"ג המצוות

| מזבח העולה |
| --- |
| מערכות מזבח העולה | המערכה הגדולה • מערכה שנייה של קטורת • מערכת התמיד |  |
| מקומות על מזבח העולה | הכבש • התפוח • השיתין • בית הדשן |
| כלי מזבח העולה | פסכתר • מגרפה • מזרק • מחתה |
| עבודות במזבח העולה | תרומת הדשן |
כריכת הסיפור "הקרב של דורקינג" שהחל את עידן ספרות הפלישה
**ספרות פלישה** (באנגלית: **Invasion literature**) היא ז'אנר ספרותי, שהיה נפוץ במיוחד בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. במיוחד בממלכה המאוחדת, אם כי גם בצרפת וארצות הברית. סיפורים בז'אנר זה לרוב התמקדו בפלישה של כוחות זרים הכובשים את העולם.

אחד הסיפורים בראשונים בז'אנר זה הוא הנובלה "הקרב של דורקינג" (אנ'), שנכתבה בשנת 1871 בידי ג'ורג' צ'סני. המחבר כמו רבים מבני ארצו נבהל מאוד מכך שתוך חודשיים הצליחה פרוסיה לרסק לחלוטין את הצבא הצרפתי, והחל לחשוש מכך שממלכה המאוחדת תהיה הקרבן הבא. הסיפור נועד למעשה להטיף מוסר למדינאים והגנרלים הבריטיים שיתכוננו לפלישה. העלילה עוקבת אחר העיר דורקינג, המתגוננת באומץ מול אימפריה אדירה המזכירה את גרמניה, שכבשה את כל הממלכה המאוחדת. הסיפור זכה לפופולריות עצומה והחל למעשה את עידן ספרות הפלישה.

רוב הספרים בז'אנר זה תיארו פלישה גרמנית, צרפתית, או רוסית, לממלכה המאוחדת או לארצות אחרות. חלק מהספרים גם עסקו בכוחות חיצוניים המנסים להשתלט על כדור הארץ, למשל "דרקולה" או "מלחמת העולמות". חלק מהספרים פורסמו למעשה בידי מדינאים או מצביאים בעלי שם, שפרסמו אותם תחת שם עט. מטרתם הייתה לזרז את ארצם להתחמש מפני מלחמה. ההערכה היא שכ-400 רומנים בז'אנר זה פורסמו עד מלחמת העולם הראשונה, והשפעתם הייתה עצומה. חלק מהתחזיות התממשו בדמות מלחמת העולם הראשונה, ויש המעריכים שאנשי הצבא הקיסרי היפני נעזרו ברומן "הדלת האחורית" (אנ'), כאשר תכננו את פלישתם להונג קונג.

בתקופה שבין שתי מלחמות העולם ספרות הפלישה הייתה פחות פופולרית, והאנטגוניסטים בסיפורים אלו היו לרוב קומוניסטים או נאצים. סיפורים מסוג זה יצאו גם בתקופת המלחמה הקרה, בהם לרוב מתואר כיצד רוסים או סינים כובשים את העולם המערבי.

ספרים בולטים בז'אנר זה
----------------------

* הקרב של דורקינג (אנ') - אימפריה אדירה כובשת את הממלכה המאוחדת ופטריוטים בריטיים מתבצרים בעיר דורקינג ומתגוננים באומץ.
* המלחמה הגדולה באנגליה בשנת 1897 (אנ') - קואליציה הכוללת את צרפת ורוסיה תוקפת את הממלכה המאוחדת, מרבית האי נכבש, אולם האנגלים מתגוננים באומץ. הקיסרות הגרמנית מצטרפת למלחמה לעזרת הממלכה המאוחדת, ובעזרתה מנצחים הבריטים, והם והגרמנים מחלקים ביניהם את העולם.
* הקידה האחרונה - ספר שנכתב בידי ארתור קונן דויל. בסיפור האחרון בספר, הבלש שרלוק הולמס חושף מזימה של גרמניה להשתלט על הממלכה המאוחדת.
* מלחמת העולמות - חייזרים מהמאדים פולשים לכדור הארץ ומובסים כאשר חיידקים פוגעים בהם.
* הדלת האחורית (אנ') - סיפור זה נועד לדחוק בממשלה הבריטית להקצות יותר תקציבים לביצור הונג קונג. בסיפור, צי רוסי-צרפתי פולש להונג קונג ומשמיד את חיל המצב הבריטי ששם.
* המלחמה באוויר (אנ') - ספר מאת הרברט ג'ורג' ולס, צי גרמני-יפני-סיני תוקף את ארצות הברית כשהוא נעזר בחיל אוויר חזק. בספר זה מנסה המחבר להמחיש את החשיבות של חיל אוויר.
* דרקולה - ערפד מרושע בשם דרקולה מנסה להשתלט על העולם.
* חידת החולות (אנ') - ספר בלשי משנת 1903, העלילה עוקבת אחרי שני בריטים החושפים מזימה גרמנית להנחית ארמדה גדולה בממלכה המאוחדת.
* הפלישה של 1910 (אנ') - גרמניה מנחיתה כוח גדול במזרח בריטניה וכובשת את לונדון, אולם הבריטים מתקוממים ומגרשים את הפולשים.
**ספרות מקצועית** היא ספרים וכתבי עת המשמשים את העוסקים במקצוע מסוים בעבודתם. על פי רוב, ספרות מקצועית אינה מובנת למי שלא למד את המקצוע עבורו נועדה, משום שהיא מניחה ידע מוקדם נרחב, שנרכש בעת לימוד המקצוע.

בעיסוקים שונים יש צורך בספרות מקצועית ענפה. דוגמאות:

* עורכי דין זקוקים לספרות מקצועית לשם התעדכנות בחקיקה ובפסיקה ובמשמעותן.
* מתכנתים זקוקים לספרות מקצועית העוסקת בתוכנה ובמערכות שהם עוסקים בהן.
* רופאים זקוקים לספרות מקצועית העוסקת בחידושים בתחום התמחותם.

מאפיין מובהק של ספרות מקצועית הוא התיישנותה המהירה, הנובעת מהחידושים הבלתי פוסקים בתחום המקצועי שאותו היא משרתת. ההתיישנות מחייבת רכישת מהדורות חדשות לעיתים קרובות. ספרים מסוימים יוצאים לאור בכריכת עוקדן, המאפשרת פרסום דפי החלפה מדי תקופה, כך שאין צורך להחליף את כל הספר, אלא די בהחלפת הדפים שהשתנו.

מאפיין נוסף של ספרות מקצועית הוא מחירה הגבוה יחסית, הנובע מהתפוצה הנמוכה יחסית של ספרות זו, ומהעובדה שמדובר בהוצאה עסקית.

ארגונים שבהם נזקקים העובדים לספרות מקצועית מפעילים פעמים רבות ספרייה, שגודלה מותאם לגודל הארגון ולהיקף הספרות המקצועית הנדרשת לו, ומטרתה אחסון הספרות המקצועית והפצתה בין העובדים.

הוצאה לאור של ספרות מקצועית היא ענף התמחות ייחודי בתחום ההוצאה לאור, ורק מעטים מבין המו"לים עוסקים בו. מו"ל נודע של ספרות מקצועית הוא הוצאת שפרינגר.

מיסוי ספרות מקצועית בישראל
--------------------------

ספרות מקצועית הנרכשת על ידי עסק במסגרת פעילותו היא הוצאה מותרת בניכוי, כלומר עלותה של הספרות המקצועית מופחתת מהכנסות העסק לשם חישוב המס החל על העסק. יחיד (גם שכיר) הרוכש ספרות מקצועית לשם שמירה על רמתו המקצועית רשאי אף הוא לנכותה מהכנסתו.

קודם לרפורמה במס הכנסה שנערכה בשנת 1974 בעקבות המלצותיה של "ועדת בן שחר" (תיקון מס' 22 לפקודת מס הכנסה), תשלום של מעביד לעובד שכונה "ספרות מקצועית" היה פטור ממס הכנסה. הייתה זו דרך להימנעות ממס שנוצלה על ידי רבים, ללא קשר לרכישת ספרות מקצועית (הדבר בא לידי ביטוי במערכון "ישראבלוף" של "הגשש החיוור", שבו מציע מעסיק דמי ספרות מקצועית לשליח שאינו יודע לקרוא).

בהמלצותיה של "ועדת בן שחר" נאמר: "הוצאות על ספרות מקצועית תותרנה לניכוי כהוצאה לצורך מס, רק אם הספרות דרושה ישירות לעסקו או משלח-ידו של הנישום. הניכוי יותנה בביסוס על מסמך הכולל, בין השאר, פרטים מזהים של הספר אשר נכתבו על ידי המוכר. כמקובל בספרים שנרכשו על ידי עסקים, יישמר הספר בבעלות הנישום ויוחתם בחותמת שם העסק". במסגרת מימוש ההמלצות בוטל הפטור לתשלום ספרות מקצועית, תוך אמירה מפורשת בסעיף 2(2) לפקודת מס הכנסה, לפיה בהכנסה החייבת נכללים גם "תשלומים שניתנו לעובד לכיסוי הוצאותיו, לרבות תשלומים בשל החזקת רכב או טלפון, נסיעות לחוץ-לארץ או רכישת ספרות מקצועית או ביגוד, אך למעט תשלומים כאמור המותרים לעובד כהוצאה".

ראו גם
------

* ספר לימוד
* ספרות אפורה
פירוש נוסף ערך זה עוסק בלורד הראשון של האוצר. אם התכוונתם לאחראי על נושאי הכלכלה בקבינט הממלכה המאוחדת, ראו שר האוצר של בריטניה.ויליאם ססיל, הלורד הראשון של האוצר אוחז במטה לבן כסמלו של תפקידו.
תפקיד **הלורד הראשון של האוצר** (באנגלית: **Lord High Treasurer**) היה שמה של אחת המשרות הבכירות ביותר בממלכת אנגליה ומאז חוקי האיחוד של 1707 זוהי עמדה בכירה בממשלת בריטניה.

זהו התואר השלישי בחשיבותו בין משרדי הממשלה המסורתיים המכונים "Great Officers of State" (אנ') מתחת ללורד צ'נסלור ומעל הלורד נשיא המועצה.

הלורד הראשון של האוצר מתפקד כראש האוצר של הוד מלכותה (אנ'). מאז המאה ה-17, התפקיד אויש בידי ועד מנהל של מספר אנשים שחילקו ביניהם את הסמכויות ונקראו **נציבי הלורדים של האוצר**. ועדה זו התקיימה החל מהתפטרותו של צ'ארלס טלבוט, הדוכס הראשון משרוסברי מהתפקיד בשנת 1714. 

בעידן המודרני, נקבע באמנה כי הוועד המנהל של **נציבי הלורדים של האוצר** כולל את ראש ממשלת בריטניה, אשר נושא בתואר "הלורד הראשון של האוצר", את שר האוצר, אשר נושא בתואר "הלורד השני של האוצר" ואת מצליפי בית הנבחרים הבריטי, אשר נושאים בתואר "נציבי הלורדים הזוטרים של האוצר".

היסטוריה
--------

שורשיו של תפקיד הלורד הראשון של האוצר, הם בתקופת שלטונו של הנרי הראשון, כאשר בשנת 1126 לערך, הופרדו תחומי האחריות הפיננסיים ממשרת הלורד הגדול צ'מברלין (אנ'). האוצר היה במקור מדור של משק בית המלוכה (אנ') שתחת אחריותו כספו הפרטי של המלך. בשנת 1216, מונה גזבר לפקח על האוצר בווינצ'סטר. הגזבר פיקח הן על אוצר המדינה והן על אוצרו הפרטי של המלך. עד תקופת טיודור, הלורד הראשון של האוצר הפך לאחד מנושאי המשרות הבכירים המכונים "Great Officers of State" (אנ'), מתחת ללורד צ'נסלור ומעל אדון הסוסים. חוק הבגידה של 1351 קבע כי הריגתו היא מעשה בגידה במלך ובמדינה.

במהלך המאה ה-16, הלורד הראשון של האוצר נחשב לעיתים קרובות כחבר הממשלה החשוב ביותר, ודה-פקטו תיפקד כראש הממשלה. הדוגמה הממחישה ביותר את כוחו של הלורד הראשון של האוצר היא ויליאם ססיל, ברון ברלי ה-1, ששירת בתפקיד מ-1572 עד 1598. במהלך כהונתו תחת אליזבת הראשונה, הטיל את חיתתו על הממלכה כולה.

הנציבים המודרניים
-----------------

מאז, התפתחה מערכת שונה שבה התפקיד אויש, לא על ידי אדם אחד בלבד אלא על ידי ועד מנהל הנקרא ועדת האוצר. כיום, הלורד הראשון של האוצר הוא ראש הממשלה, והלורד השני של האוצר הוא שר האוצר, אשר ירש את רוב האחריות הפיננסית. בדרגה הבאה נמצאים "נציבי הלורדים הזוטרים של האוצר" אשר נחשבים תאורטית לחברי ועדת האוצר, ובפועל משמשים כמצליפים מטעם הממשלה תחת המזכיר הפרלמנטרי לאוצר (המצליף הראשי).

הוועדה הנוכחית מורכבת מראש ממשלת בריטניה בוריס ג'ונסון, שר האוצר רישי סונאק וחברי פרלמנט ובית הלורדים נוספים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  David Loades, **The Cecils: Privilege and Power Behind the Throne**, The National Archives, 2007, מסת"ב 978-19-0561520-9
**הלטיכוזאורוס** (שם מדעי: ***Halticosaurus***; מילולית: "לטאה טובה בקפיצה/זריזה") הוא סוג של דינוזאור תרופוד קדום, אשר חי בסוף הטריאס שלפני 208 מיליון שנה. המאובנים שלו התגלו בבוואריה שבגרמניה והוגדרו בשנת 1952. במקור הוא נחשב למין של הדינוזאור ליליינשטרנוס, אך הופרד על פי מספר הבדלים ביניהם. סוג זה כולל מין יחיד - *Halticosaurus longotarsus* שגם היה היחיד במשפחתו. חלק מהחוקרים רואים בו טקסון מוטל בספק.

המאובנים שלו כללו שרידים חלקיים של עצמות זנב, לסת ושיניים ומספר חוליות ועצם הזרוע. אורך הגולגולת הגיע ל-45 סנטימטרים, כך שאורך כל הגוף הגיע לחמישה מטרים, מה שעושה אותו לטורף גדול יחסית לתקופתו והוא היה בעל מבנה רגליים חזקות ורגליים קדמיות קצרות יחסית. המאובנים שלו התערבבו עם אלה של פלטאוזאורוסים אשר חיו בסמוך אליו.

דינוזאור זה נחשב לחריג, וחלק מהחוקרים סבורים שהיה קרוב לצלופיזיים שגם הם חיו בטריאס. אחרים דווקא מניחים שהוא לא היה דינוזאור אמיתי אלא ארכוזאור דו-רגלי הדומה לתנין, כמו הסלטופוסוכוס. ואולם כיום מרבית החוקרים רואים בו דינוזאור אמיתי הקרוב לליליינשטרנוס ונמצא בדרך שבין הצלופיזיים לתרופודים המפותחים יותר, הטטנורים.
מרצדס AMG GT 63 S אי פרפורמנס - הראשונה לעשות שימוש במערכת ההנעה "אי פרפורמנס" (מבט קדמי)
**מערכת הנעה אי פרפורמנס** היא מערכת הנעה היברידית פלאג-אין שפותחה על ידי חטיבת AMG של מרצדס-בנץ לרכבי הביצועים הגבוהים שלה. מרצדס חשפה את מערכת ההנעה ב-31 במרץ 2021.

סקירה כללית
-----------

מרצדס AMG GT 63 S אי פרפורמנס - הראשונה לעשות שימוש במערכת ההנעה "אי פרפורמנס" (מבט אחורי)
דגמי ה-V8 מבוססים על מנוע ה-4.0 ליטר טווין-טורבו, בתצורה זו למערכת הספק מרבי משולב של 805 כ"ס ומומנט מרבי של מעל ל-102 קג"מ. לפי מרצדס זה יספיק לדגמים שיצוידו במערכת הזו לייצר נתון תאוצה 0-100 קמ"ש של פחות מ-3.0 שניות. אלו נתונים לא סופיים ומרצדס תשנה במעט את המערכת בהתאם ליישום בדגמים השונים.

דגמים עם מנוע ארבעה צילינדרים עושים שימוש במנוע ה-2.0 ליטר טורבו, בתצורה זו למערכת הספק מרבי משולב של כ-510 כ"ס ומומנט מרבי של כ-71.4 קג"מ. שני המנועים מצוידים בצמד מגדשי טורבו, האחד רגיל על בסיס גזי הפליטה והשני מדחס חשמלי האחראי על גדישת המנוע בסל"ד נמוך עד בינוני. בנוסף, שני המנועים מצוידים גם במערכת מערכת מיקרו-היברידית שיכולה להוסיף עוד 14 כ"ס ומנוע ה-V8 כולל מערכת ניתוק צילינדרים לחיסכון נוסף בצריכת הדלק.

מערכת ההנעה ההיברידית פלאג-אין אי פרפורמנס מבוססת על מנוע חשמלי המותקן על הציר האחורי, סוללה קטנה יחסית עם מערכת קירור מתקדמת במיוחד המאפשרת גם נסיעה חשמלית מלאה לטווחים קצרים, תיבת 2 הילוכים דרכה עובר הכוח מהמנוע החשמלי אל הגלגלים האחוריים, יש גם ציר הנעה מהמנוע החשמלי לגלגלים הקדמיים, מערכת הנעה כפולה 4MATIC+. המנוע החשמלי מאחור מייצר הספק קבוע של 94 כ"ס והספק מרבי של 201 כ"ס למשך זמן של עד 10 שניות, המומנט המרבי קבוע ועומד על 32.6 קג"מ. את המנוע החשמלי מזינה סוללה מתקדמת המיועדת לדגמי ביצועים עם יכולת פריקה/טעינה גבוהה הרבה יותר (HPB80) בקיבולת של 6.1 קוט"ש ובמתח של 400 וואט המותקנת בין הגלגלים האחוריים לטובת פיזור משקל אידיאלי. הסוללה הזו פותחה באמצעות טכנולוגיה המשרתת את רכבי פורמולה 1 של מרצדס AMG.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mercedes-AMG E Performance Is The Future For GT 4-Door, C-Class, Motor1.com (באנגלית)
2. ↑  cartube, E PERFORMANCE: המהפכה ההיברידית של מרצדס AMG - cartube, באתר www.cartube.co.il
3. ↑  Mercedes-AMG, col plug-in le prestazioni raggiungono livelli mai visti, Motor1.com (באיטלקית)
**פסרוניוס** (שם מדעי: *Psaronius*) הוא סוג פרהיסטורי של שרך מהסדרה הקיימת מארטים, שהתקיים בין הקרבון לפרם. צמח זה דמה במראהו לעץ והגיע לגובה 10 מטרים אך היה שייך לשרכים שהיו בעלי גבעול דמוי-גזע. הסוג הקרוב ביותר אליו הוא השרך פקופטריס (*Pecopteris*), אשר התקיים בין הדבון לפרם ובעבר סוג זה השתייך אליו.

תיאור
-----

משמעות שמו של הצמח הוא מהמילה היוונית "ψαρονιος" - אבן יקרה (במקור מילה זו הייתה נרדפת ל-"ψαρον" - "ציפור זרזיר"). השם ניתן לצמח עקב הדוגמאות של העלים שדמו לאבנים יקרות אותם עטו לנוי באירופה.

בדומה לצמחים פרהיסטוריים אחרים הפסרוניוס ידוע ממספר מאובנים של איברים שלא תמיד השתמרו או נמצאו בצורה בה היו בעודם בחיים. אלה כוללים שרידי מעטפת שורשים, גבעול, שסעי עלים ועלים בעלי נבגים.

לשרך זה היו גבעולים רחבים בקוטר של 1 מטר שדמו לגזעים ועשויים מקטעי שורשים שיצאו מהגבעול הראשי והתפרסו עד האדמה, שם היו קטנים יותר. צמחים אלה התאימו היו בעלי גומחה אקולוגית של עצים מודרניים והם אף הכילו שרידים של צמחים מטפסים בעלי קנוקנות ואף אפיפיטים קדומים שטיפסו עליהם.

צמחים אלה התאימו לביצות עשירות החמצן של הקרבון והפרם אך נכחדו עם הכחדת הביצות והיעלמות החמצן בהם, עקב יובש וירידת טמפרטורות. כיום אף שיש מספר שרכי עצים (אנ') ושבטבטים בעלי מבנה דומה וחלקם אף גדולים כמותם אך אינם דומים בצורתם ובמילוי הגומחה לעצים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פסרוניוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ITIS
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Taylor, Thomas N; Taylor, Edith L; Krings, Michael (2009). Paleobotany: The biology and evolution of fossil plants. מסת"ב 978-0-12-373972-8.
במחשב, **פעולה חוסמת** היא פעולה שלא חוזרת עד שהפעולה הושלמה בהצלחה או עד שמוחזרת שגיאה.
תהליך, או תהליכון שנחסם הוא תהליך/תהליכון שממתין לסיום פעולה כלשהי, למשל פעולת קלט/פלט.
חלק מהפעולות שתהליך מבצע מול מערכת ההפעלה הן פעולות חוסמות, ועל כן הפעלתן עלולה לגרום לתהליך כולו להיעצר עד שמערכת ההפעלה תחזיר את תוצאת הפעולה.

דוגמה לפעולה חוסמת היא בקשת הנעילה של מנעול. בקשת הנעילה לא תחזור עד שהנעילה תצליח, והנעילה לא תצליח עד שהמנעול יהיה פנוי לנעילה (כלומר לא יוחזק על ידי תהליך אחר). במקרה זה התהליך/תהליכון הנועל עלול להחסם לזמן רב.

הימנעות מחסימה
--------------

לעיתים קרובות, נרצה לבצע פעולה חוסמת אך לאפשר לתהליך להמשיך לרוץ ולא להיעצר עד שהתוצאה תחזור ממערכת ההפעלה. במקרה כזה ניתן לפצל מהתהליך הראשי תהליכון שיפעיל את הפעולה החוסמת. במצב זה התהליכון נחסם אך התהליך הראשי לא נחסם וממשיך לרוץ.

דוגמה למצב כזה נוכל לראות במימוש תוכנת צ'אט בסיסית שמאפשרת כתיבה וקריאה. כדי לקרוא מידע נכנס נבצע האזנה לשקע (Socket). האזנה לשקע היא פעולה חוסמת שלא חוזרת עד שמתקבל בשקע מידע. כלומר אם נבחר להמתין להודעה נכנסת, לא נוכל לשלוח הודעה משלנו עד שתתקבל אצלנו הודעה. כדי לאפשר צ'אט אינטראקטיבי יותר, שמאפשר שליחת טקסט וקבלת טקסט כל הזמן ולא רק בתורות, נפצל את התהליך לתהליכון קורא ותהליכון כותב.

ראו גם
------

* סנכרון
**מוביל הרכב** (באנגלית: **Bandleader**) הוא מנהיג של קבוצת מוזיקאים. הביטוי מקובל בעיקר בהקשר של תזמורות מוזיקה לריקודים, תזמורות ביג בנד והרכבי ג'אז. לעיתים קרובות נקראת התזמורת או ההרכב בשמו של המוביל.

רוב מובילי ההרכבים מנגנים בהרכב שלהם, אך זהו תפקיד הדורש מגוון רחב של מיומנויות מעבר לנגינה ואמירה מוזיקלית:

* **ניהול אמנותי** - בחירה של היצירות שינגן ההרכב והנחיה כיצד לנגן אותם.
* **קידום ההרכב מבחינה מסחרית** - קביעת הופעות, ניהול משא ומתן, בחירת אולפני הקלטה.
* **הנהגה** - מוביל הרכב הוא בדרך כלל אדם כריזמטי, המסוגל להציע חזון מוזיקלי ולסחוף אחריו את הנגנים.

במקרים רבים המוביל אף מלחין או מעבד את המוזיקה, אך ישנם מובילים, כמו קאונט בייסי, שלא כתבו לתזמורתם כלל.
בהתאם לאופיו של המוביל, גודל ההרכב והצלחתו, תפקיד זה משתנה. לעיתים אחראי המוביל על כל פרט, מהלחנה ועיבוד, דרך קביעת חזרות ועד תשלום לנגנים, ולעיתים תפקידים אלה מתחלקים בין מספר בעלי מקצוע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוביל הרכב** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007532533105171
* GND: 7628944-8
* LCCN: sh2001002364
* NKC: ph694863

 |
**מוג'ודין** (בערבית: **موجودين**; מילולית: **[אנחנו] קיימים**), או **יוזמת מוג'ודין לשוויון**, הוא ארגון לא-ממשלתי הדוגל בזכויות אדם של מיעוטים מיניים, ובמיוחד בזכויות להט"ב בתוניסיה.

היסטוריה
--------

הארגון הוקם ב-2014, על ידי פעילים פמיניסטיים ולהט"בים, ששיתפו פעולה במאבק בהטרוסקסיזם, הומופוביה, ביפוביה, טרנספוביה, אפליה מינית, או כל צורה אחרת של אפליה על בסיס נטייה מינית, זהות מגדרית, ביטוי ומאפיינים מיניים.

משימה
-----

העמותה מציעה מרחבים בטוחים לתמיכה ולמעקב פסיכולוגי לנפגעי האפליה. הוא מציע קווי קשר בין חברי הקהילה הגאה, ומספק מידע על זכויות להט"ב.

### מודעות ומעקב

העמותה מספקת באופן קבוע דיווחים על מצב זכויות הלהט"ב וזכויות האדם בתוניסיה. חבריה של העמותה מציעים התערבויות במרחבי האוניברסיטאות בתוניסיה.

לארגון יש רשת של אנשי רפואה (פסיכותרפיסטים, פסיכולוגים ורופאים), משפטנים ועורכי דין מקצועיים. הארגון מתמקד בהסברה, ומדווח על מקרים של מעצרים שרירותיים שקשורים אך ורק לזהות המגדרית של האדם או נטייתו המינית, ואף דיווח על מקרים של עינויים שבוצעו על ידי המשטרה המקומית.

הארגון גם מציע סדנאות שמאפשרות להרחיב את רשת הפעילים הלהט"בים, ומבצעים סולידריות חברתית עם הקהילה הגאה.

הארגון יצר שתי רצועות קומיקס שמבוססות על עדויות של להט"בים בתוניסיה.

### פסטיבל סרטי קווירי

מדי שנה, מאז 2018, מארגן הארגון את פסטיבל הסרטים הקווירי של מוג'ודין, הפסטיבל הראשון מסוגו בתוניסיה ובצפון אפריקה, במרכז העיר תוניס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוג'ודין** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מוג'ודין (באנגלית)
* מוג'ודין, ברשת החברתית פייסבוק

* מוג'ודין, ברשת החברתית טוויטר

* מוג'ודין, ברשת החברתית אינסטגרם

* מוג'ודין, ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. ↑  "LSVD bLOG » Strategic litigation and safe spaces" (בגרמנית). ארכיון מ-2021-05-02. נבדק ב-2020-12-29.
2. ↑  "En Tunisie, un festival de cinéma pour faire une place aux minorités sexuelles". *Le monde*. 17 בינואר 2018. ארכיון מ-2021-05-02. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. 1 2 3  "Mawjoudin". *peaceinsight.org* (בצרפתית). בנובמבר 2015. ארכיון מ-2019-03-27. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Syrine, Attia (15 בינואר 2018). "Tunisie : lancement du premier festival Queer du pays". *jeuneafrique.com* (בצרפתית). ארכיון מ-2021-05-02. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  "About". *queerfilmfestival.mawjoudin.org*. ארכיון מ-2019-04-05.
שלט האצולה האפיפיורי של ניקולאוס השלישי
**ניקולאוס השלישי** (בלטינית: **Nicolaus III**;‏ 1225 – 22 באוגוסט 1280) היה האפיפיור מ-25 בנובמבר 1277 עד מותו.

ביוגרפיה
--------

### ראשית חייו

ג 'ובאני ג'אטנו אורסיני נולד בשנת 1225 ברומא, למתאו רוסו אורסיני, והשתייך למשפחת אורסיני המפורסמת. בשנת 1241 הוא מונה לסנאטור רומאי לכל חייו על ידי האפיפיור גרגוריוס התשיעי, ובשנת 1244 מונה לקרדינל ולעוזרו של האפיפיור אינוקנטיוס הרביעי, ואף ליווה אותו בעת שברח מפני פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בשנת 1262 הוא מונה לראש האינקוויזיציה, ובשנת 1263 מונה למגן המסדר הפרנציסקני וקלריסה הקדושה.

### שלטונו

לאחר מותו של קודמו יוחנן העשרים ואחד, התעכבה בחירת האפיפיור הבאה במשך שמונה חודשים, ורק ב-25 בנובמבר 1277 נבחר ג'ובאני לאפיפיור בשם **ניקולאוס השלישי**. ניקולאוס היה יריב של שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה, וניסה לצמצם את השפעתו על איטליה. לכן הוא סירב להמשיך לו את מעמדו כסנאטור רומי, וב-16 בספטמבר 1278, אחרי עשר שנים, ויתר המלך שארל על מעמדו כסנאטור. מעמד זה נלקח לראשונה על ידי האפיפיור עצמו כאזרח פרטי, ולאחר מכן הוחזק בידי אחיו. ניקולאוס גם ניהל משא ומתן קשוח עם רודולף הראשון, מלך גרמניה, והסכים להכתירו כקיסר, רק בעד ויתורו על העיר רוונה והבטחה להחזרת התרומות כבימי לואי החסיד, אולם לבסוף לא יצאה אל הפועל הכתרתו של רודולף כקיסר.

אפילו יותר מאשר הכנסייה והדת, הכוח והמעמד של ביתו של אורסיני היו חשובים לאפיפיור ניקולאוס. הוא דאג בראש ובראשונה להרחבת התהילה והרכוש שלו ושל משפחתו, ואף מינה חמישה מאחייניו לקרדינלים. ב-22 באוגוסט 1280 מת ניקולאוס משבץ, ובמקומו נבחר לאפיפיור מרטינוס הרביעי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקולאוס השלישי** בוויקישיתוף
* ניקולאוס השלישי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ניקולאוס השלישי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**יוחנן העשרים ואחד** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**מרטינוס הרביעי** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007285005905171
* BNE: XX1459110
* GND: 118734903
* ICCU: UBOV490822
* ISNI: 0000 0001 1821 7425
* LCCN: no98065815
* NLP: A36486887
* VcBA: 495/29189
* VIAF: 12487568
* WorldCat: viaf-12487568

 |
תושב השכונה קורא את השיר מהאבן
**תמונה באבן** הוא מיזם ירושלמי, שבמסגרתו מונצחות המשפחות שבנו את שכונת "אוהל משה", שהיא חלק משכונת "נחלאות", אחת השכונות הראשונות שנבנו מחוץ לחומות, בשלהי המאה ה-19.

את המיזם יזמה דבורה אבי-דן. למימושו פנתה לצאצאיהם של מייסדי שכונת "אוהל משה", בבקשה לקבל תמונות מהאלבום המשפחתי. מתוך כ-600 תמונות שנאספו, נבחרו עשרים לתלייה על בתי השכונה. המעצב עופר קוטלר עיצב את המיזם. בשלב הראשון הוגדלו תמונות אלה, נצרבו באבן, ונוסף להן תקציר קורות חייהן של המשפחות. מרביתן נתלו על בתי המשפחות המתאימות. את השלב הזה מימן עוזי הלוי, נכדו של ר' בנימין הלוי שהיה ממייסדי השכונה. 

בינואר 2006 מומש השלב השני של "תמונה באבן", 17 תמונות קטנות יותר נתלו בסמטה שעל יד בית הכנסת הגדול של אוהל משה. השלב השני מומן על ידי הצאצאים של המשפחות המופיעות בתצלומים. בפתח השלב השני נקבע שירו של אלישע פורת, "פחיתה", העוסק, בדומה למיזם כולו, בשלשלת הדורות. וסוגר את המיזם התרגום לאנגלית של השיר.

בכוונת היזמית להקים גם בשכונת "אבן ישראל" ובשכונות הכורדים "זיכרון יוסף" מפעל דומה.

עם המשפחות המונצחות נמנית משפחת נבון שאחד מבניה היה נשיא המדינה יצחק נבון, ומשפחות נכבדות נוספות.

ראו גם
------

* אבן נגף

קישורים חיצוניים
----------------

* תמונה באבן בפרסומי המנהל הקהילתי של ירושלים
* נחלאות - מישהו כבר גר כאן קודם, באתר "ירושלים ברשת"
* תמונה באבן - ירושלים, באתר ערוץ 7, 19 ביולי 2005
* דוד הכהן, תמונות באבן בשכונת אהל משה בירושלים, באתר ynet, 5 במרץ 2006
* שלטי "תמונה באבן, מתוך אתר שלטי רחובות, אתרים ומספרי בתים האולטימטיבי

הערות שוליים
------------

1. ↑  השלט על קיר ביתה של משפחת נבון מתוך אתר שלטי רחובות, אתרים ומספרי בתים האולטימטיבי
**ברגר פיקרד** (מכונה גם **ברגר פיקארד** או **רועה פיקרדי**) הוא גזע כלבים.

גזע זה נחשב לכלב הרועים הצרפתי העתיק ביותר (הובא לצרפת במאה התשיעית על ידי הפרנקים). 
חלק מהמומחים מתעקשים שגזע זה קשור משפחתית לגזעים ידועים כמו בריארד ובוסרון, בעוד שאחרים מאמינים כי הוא חולק מוצא משותף עם רועה בלגי והולנדי. 
למרות שהגזע הופיע לראשונה בתערוכת הכלבים הצרפתית ב-1863 מראהו המחוספס לא הוביל לפופולריות של הגזע ככלב תצוגה. 
הגזע כמעט ונכחד במהלך מלחמת העולם הראשונה והשנייה. 
נוחות הטיפול בפיקרד ומזגו הנעים עודדו את קיומו של הגזע אך למרות זאת, מספרם של הפריטים עדיין מוגבל, אפילו בארץ מוצאם צרפת.

כמו בעולם, גם בישראל הגזע נדיר מאוד.

מאפייני הגזע
------------

* מקור הגזע: צרפת
* קבוצה: רועים
* גובה - זכרים 60-65 ס׳׳מ. נקבות - 55-60 ס׳׳מ.
* משקל - זכרים 23-32 ק׳׳ג. נקבות - 23-32 ק׳׳ג
* תוחלת חיים - 12-14 שנים
* צבע שיער- Fawn / Brindle (קיים מגוון רחב של גוונים).
* ארגונים בינלאומיים המכירים בגזע: FCI, ARBA, UKC,CKC, NCA, AKC

**כלבים מפורסמים** - ווין דיקסי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברגר פיקרד** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283127205171

 |
קאפקייק מחימר לבן וחימר עם נקודות, צבוע בצבעי אנגוב ומעליו גלזורה
**אנגוֹבּ** (**Engobe**) הוא צבע חיפוי המורכב משילוב של מתכות, חימר ומים שהופכים אותו לנוזלי. הוא משמש כצבען עבור כלי קרמיקה, לפני שלב הגלזורה. לעיתים מוסיפים לו מרכיבים כדוגמת נתרן סיליקט, המאפשרים תכולת מים נמוכה בתערובת והפחתת התכווצותה במהלך שריפת כלי.

שימוש
-----

ניתן להשתמש באנגוב על ידי הוספתו למשטח דקורטיבי שעליו חימר כמעט יבש, או אחרי שרפה ראשונית בתהליך הקדרות. את הנוזליות שלו מקבלים מערבוב כמות של מים עם חרסית, ומשתמשים בו על ידי ציור במברשת, התזת צבע או טבילה של הכלי. מטרתו להעניק למשטח ציפוי צבעוני שנע בין ברק עמום למט.

חוזק הצבע תלוי במספר השכבות שצובעים, ובאחוזי התחמוצת בתערובת המעניקים לה את הצבע.

השימוש באנגוב השתנה בזמנים ובתרבויות שונים. במאה השביעית נהגו להוסיף אלקלי לכלי חרס יווניים לפני השרפה הראשונה כדי לקבל חלקיקים עדינים מאוד. ברומא במאה הראשונה נהגו לצבוע את הכלים בשחור, ולאחר מכן באדום וכך לקבל תוצאה מעודנת יותר של השילוב בין שני הגוונים.

בחלקה המזרחי של ממלכת פרס, בין המאות התשיעית לשתים עשרה, נהגו לערבב באזור סמרקנד בין פיגמנטים של צבע לחימר לבן דק שלאחר מכן הונח על משטח חימר שעוטר בפיגמנטיים צבעוניים ובעיטורי קליגרפיה של כתב כופי, בדרך כלל בצלחות וקערות. בתקופה מאוחרת השתמשו בציורים של חיות, פרחים וצורות גאומטריות על רקע שחור, לפעמים עם זיגוג חסר צבע או בגוון ירוק.

במאה ה-17 יוצרו בסטאפורדשייר חלק מיצירות הקדרות החשובות באנגליה. מרבית הכלים היו לשימוש ביתי כצלחות, וכדים ונעשו עם חימר אדום ועוטרו באנגובים בצבעים שונים.

גלריה
-----

* מגש עם פרחים. מהמחצית השנייה של המאה ה-16 בטורקיהמגש עם פרחים. מהמחצית השנייה של המאה ה-16 בטורקיה
* חרס מקושט מאיראןחרס מקושט מאיראן
* כד  משושלת סונג עם אנגוב לבן ועליו גלזורה שקופה מתוארך למאות ה-11-12כד משושלת סונג עם אנגוב לבן ועליו גלזורה שקופה מתוארך למאות ה-11-12
* צלחת מחימר אדום ועליה ציור שנעשה על ידי אנגובים בגווני כחולצלחת מחימר אדום ועליה ציור שנעשה על ידי אנגובים בגווני כחול

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנגוב** בוויקישיתוף
* הסבר על צבעי אנגוב (באנגלית)
**טיטאנוטילופוס** (שם מדעי: ***Titanotylopus***; מילולית: "כף רגל טיטאנית") הוא סוג נכחד של גמל ענקי שחי באמריקה הצפונית בתקופת מסוף המיוקן עד סוף הפליסטוקן.

המאובנים שלו נמצאו במדינות: איידהו, טקסס, קנזס, נברסקה, קולורדו ואריזונה בחפירות שונות, בעיקר ליד נחלים ומקווי מים. מאובנים של גמל אמריקאי נוסף - *Gigantocamelus* ככל הנראה משויכים כיום לסוג זה, אף שכמה חוקרים נוטים להפריד ביניהם.

הגמל חי בעשרה מיליון השנים האחרונות, בהם מזג האוויר החל להתקרר באמריקה הצפונית והוא חי בערבות שנפוצו על פני היבשת והחליפו את היערות. בשונה מהגמלים החיים הוא לא התאים לתנאי מדבר ויובש. הגמל האחרון נכחד לפני 10,000 שנה.

תיאור
-----

גמל זה שהיה קרוב לבני הסוג גמל ולסוג הנכחד קמלופס התרומם לגובה 3.5 מטרים ושקל מעל 1 טון. הוא היה בעל שיניים רחבות יותר מרוב הגמלים הקדומים, התאמה שיש גם לגמלים המודרניים. מוחו היה קטן יחסית והוא היה בעל רגליים גבוהות יותר מהגמלים החיים אך צוואר רגיל. לגמל הייתה מעין דבשת, דבר שנראה מעצמות החוליות הארוכות של בית החזה, אך היא היה קטנה יחסית ואולי דמתה לדבשת הקלה של אייל קורא. ככל הנראה הוא השתמש בדבשת כדי לאגור שומן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טיטאנוטילופוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**טיטאנובואה** (שם מדעי: *Titanoboa*) הוא סוג נכחד של נחש ענק שחי לפני 58 עד 60 מיליון שנים בתקופת הפלאוקן, כ-10 מיליון שנים לאחר הכחדת הקרטיקון-שלישון. המין המוכר היחידי הוא ה-*Titanoboa cerrejonensis*, הנחש הגדול ביותר שנמצא אי פעם.

פירוש השם טיטאנובואה הוא בואה ענק, שמו של ה-*Titanoboa cerrejonensis* נלקח משם המכרה בו התגלו המאובנים.

גודל
----

החוקרים שהשוו את גודל וצורת החוליות המאובנות לחוליות של נחשים חיים הסיקו שה-*T. cerrejonensis* הגיע לאורך מרבי של בין 12 ל-15 מטרים, משקלו היה כ-1,135 ק"ג ובחלקו העבה ביותר היה קוטר כמטר אחד.

מיקום
-----

ב-2009 הודיעו מספר חוקרים כי גילו מאובנים של 28 נחשים מהמין *T. cerrejonensis* במכרות הפחם קרחון (Cerrejón) בלה גווחירה, קולומביה. לפני הגילוי האחרון נמצאו מספר מאובנים של חוליות מתקופת הפלאוקן באזורים הטרופיים העתיקים של אמריקה הדרומית.

אקלים
-----

מכיוון שנחשים הם בעלי דם קר הממצאים החדשים מרמזים שאזורי המחיה של הטיטאנובואה היו חמים יותר מכפי ששיערו קודם והטמפרטורה הממוצעת הייתה כ-30 מעלות. הטמפרטורה החמה אפשרה לנחשים להגיע לגודל גדול יותר בהשוואה לנחשים שחיים כיום, בדומה לבעלי חיים בעלי דם קר החיים כיום כשהפרטים הגדולים יותר חיים באזור הטרופי החם ואילו פרטים קטנים יותר חיים רחוק מקו המשווה באזורים חמים פחות.

בתרבות
------

נחש קדום זה הופיע במשחקים עולם היורה: המשחק וJurassic World: Alive.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טיטאנובואה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

* טיטאנובואה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* סרט על גודלו של הטיטאנובואה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Never Leather, Samantha The Python Dies at the Zoo, הניו יורק טיימס, 22 בנובמבר 2002
**אריסטובולוס** (ביוונית: Ἀριστόβουλος; המאה ה-1 לספירה) היה נסיך מבית הורדוס, בנו של הורדוס מלך כלקיס ואשתו הראשונה מרים.

ביוגרפיה
--------

הוא היה נכדו של אריסטובולוס, בנם של המלך הורדוס ומרים החשמונאית, ונינו של המלך הורדוס משני הצדדים: כמו אביו, גם אמו, מרים, הייתה נכדתו של הורדוס, דרך אמה, אולימפיאס.

אריסטובולוס נישא לשלומית בת הרודיאס לאחר מות בעלה, פיליפוס הטטרארך. שלומית ילדה לאריסטובולוס שלושה בנים: הורדוס, אגריפס ואריסטובולוס.

אריסטובולוס לא ירש מיד את אביו כשליט כלקיס. עם מותו של אביו בשנת 48 לספירה, נתן הקיסר קלאודיוס את הטריטוריה לבן דודו של אריסטובולוס, אגריפס השני. רק כאשר בשנת 52 לספירה ניתנו לאגריפס השטחים שקודם לכן היו תחת שלטונו של פיליפוס, קיבל אריסטובולוס את כלקיס.

אריסטובולוס זוהה עם אותו אריסטובולוס שמונה על ידי נירון קיסר למלך ארמניה הקטנה (אנ') בשנת 55 לספירה, והשתתף עם כוחותיו במלחמה עם האימפריה הפרתית בשנים 63-58, ותמורת זאת קיבל ממנו בשנת 61 חלק קטן מארמניה הגדולה. אריסטובולוס זה נעקר מארמניה הקטנה בשנת 72, אולם במידה והוא אותו אריסטובולוס מלך כלקידיקי, שתמך בלוקיוס קאיסניוס פאיטוס (אנ'), פרוקונסול בסוריה, במלחמה נגד אנטיוכוס הרביעי, מלך קומגנה בשנת 73, הוא פוצה תמורת זאת בממלכה חדשה, ככל הנראה כלקיס על הבלוס (ad Belum, נהר קויק (אנ'); כיום קינאסרין בצפון סוריה).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריסטובולוס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסף בן מתתיהו, **קדמוניות היהודים**, ספר 18, פרק ה, פסקה ד, סעיף 134.
2. ↑  יוסף בן מתתיהו, **קדמוניות היהודים**, ספר 18, פרק ה, פסקה ד, סעיף 137.
3. 1 2  William Smith, **Dictionary of Greek and Roman biography and mythology**, Aristobulus (5), p.301
4. ↑  יוסף בן מתתיהו, **קדמוניות היהודים**, ספר 20, פרק ח, פסקה ד, סעיף 158.
5. ↑  טקיטוס, **אנלים**, ספר 13, פרק 7; ספר 14, פרק 26.
6. ↑  יוסף בן מתתיהו, **מלחמת היהודים**, ספר ז, פרק ז, פסקה א, סעיפים 227-226.
7. ↑  Schwartz, Seth. "Herodians after 70", *Josephus and Judaean Politics*, p. 149, Brill, 1990

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1147217033
* VIAF: 181151246601744132765
* WorldCat (עם VIAF): 181151246601744132765

 |
**הנרי אדוארד דויל** (באנגלית: **Henry Edward Doyle**‏; 1827 – 17 בפברואר 1893) היה צייר ומאייר אירי, ובמשך 23 שנים היה מנהל הגלריה הלאומית של אירלנד.

ביוגרפיה
--------

דויל היה בנם השלישי של ג'ון דויל (מחבר האיורים הפוליטיים "H. B.") ומריאן, בתו של מר ג'יימס קונאן, מדבלין. הוא נולד בשנת 1827 והתחנך כאמן. הוא היה אחיהם של ג'יימס ויליאם אדמונד דויל, וריצ'רד דויל. בהמלצת הקרדינל ויסמן הוא מונה לנציב רומא בתערוכה הבינלאומית בשנת 1862 בלונדון, ועל שירותיו בתפקיד זה הוענק לו תואר אביר מסדר פיוס התשיעי.

משפחה
-----

ב־6 בפברואר 1866, הוא התחתן עם ג'יין איזבלה בול ביתו של הכומר ניקולס בול, אחד משופטי בית המשפט באירלנד. ואחותו של ג'ון בול. הטקס נערך על ידי אחיה של ג'יין, הכומר אנתוני בול. אחיינו היה הסופר סר ארתור קונאן דויל.

קריירה
------

הוא היה מפקח אמנות על התערוכה הבינלאומית בשנת 1865, בדבלין ומזכיר הכבוד של הגלריה הלאומית לפורטרטים בשנת 1872בדבלין. הוא נבחר על ידי למנהל של הגלריה הלאומית של אירלנד, בשנת 1869 עם מותו של ג'ורג' פרנסיס מולבני המנהל הקודם. הוא היה גם חבר בוועדת הייעוץ לשלוש התערוכות המיוחדות של דיוקנאות לאומיים בין השנים 1866-1868.

במהלך עשרים ושלוש שנות כהונתו בתפקיד מנהל הגלריה הלאומית האירית, הוא העלה את האוסף שם מחסר משמעות למקום מכובד ביותר בין הגלריות הקטנות באירופה, וזאת למרות קמצנות קיצונית מצד האוצר. 

הוא נפטר בפתאומיות ב־17 בפברואר 1892.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנרי אדוארד דויל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Armstrong, Walter (1901). "Doyle, Henry Edward". Dictionary of National Biography (1st supplement). London: Smith, Elder & Co.
2. ↑  Cooper, Thompson (1884). "Doyle, Henry". Men of the Time  (eleventh ed.). London: George Routledge & Sons. p. 352.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2021036429
* RKD: 24107
* ULAN: 500019968
* VIAF: 95803920
* WorldCat: viaf-95803920

 |
**עמנואל זימה** (בצ'כית: **Emanuel Zíma**;‏ 1 בינואר 1881 – 8 באפריל 1963) היה פקיד בשגרירות הצ'כית בבודפשט, מחסידי אומות העולם, שהציל יהודים במלחמת העולם השנייה.

פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
--------------------------------

ערב מלחמת העולם השנייה, שובץ זימה עמנואל לעבודה בשגרירות צ'כיה בבודפשט בירת הונגריה. בעקבות כיבוש צ'כיה באביב 1939 על ידי גרמניה, סופחה השגרירות הצ'כית בבודפשט לשגרירות הגרמנית, וזימה המשיך לעבוד בשגרירות שהייתה בשליטה גרמנית.

במהלך מלחמת העולם השנייה חלה זימה ואושפז בבית החולים היהודי בבודפשט, שם טופל על ידי האחות מריה פלאם. בעקבות הטיפול המסור שקיבל, הציע זימה לאחות מריה מחסה אם מצבם של יהודי המדינה ידרדר. זימה הבטיח למריה כי אם היא וקרוביה יזדקקו למקום מחבוא, הוא יאפשר להם להתגורר בחדר שנפגע והוצא משימוש. תחילה ההצעה כוונה למריה ולבעלה אולם לאחר שזימה פגש את אחותה, העזרה הוצעה גם לאחות ולבעלה. ביולי 1944, הגיעו כוחות של מפלגת צלב החץ לתפוס את תושבי הבית שהוגדר כ"יהודי" שבו גרו מריה, בעלה ואחותה ולהעבירם למחנה. השלושה הצליחו לברוח ולהתחבא זמן מה אצל מכרים נוצרים. לאחר מכן הועברו, לפי הצעתו של זימה, לאותו חדר בשגרירות. כעבור זמן גם הבעל של אחותה הצטרף וכן תשעה יהודים נוספים שהוחבאו בו במהלך המלחמה. מדי בקר, עוד לפני שיתר עובדי השגרירות הגרמנים הגיעו לעבודתם, זימה או בנו הגיעו למקום והביאו אוכל ומצרכים ליהודים המסתתרים. כאשר הצבא האדום הלך והתקרב לבודפשט, הועברה השגרירות מן העיר אולם בשל מחלת אשתו, זימה נשאר בבודפשט והמשיך לעזור ליהודים המסתתרים בשגרירות הריקה.

גם לאחר שהעיר והשגרירות שוחררו על ידי הרוסים, זימה המשיך להגן על היהודים הללו שכן חלקם התגוררו קרוב לחזית וגם בשל החשש שהגרמנים ינסו להשתלט בחזרה על חלקים מבודפשט.

הכרה והנצחה
-----------

זימה נפטר ב-1963, אך מספר ניצולים עלו לארץ והביאו איתם את הסיפור ליד ושם. ב-1971 הוענק לזימה עמנואל אות חסיד אומות העולם וננטע עץ לזכרו. מפני שזימה נפטר ובשל היחסים הקרים עם מדינות מזרח אירופה וחוסר ההצלחה באיתורבנו, האות לא הועבר לקרוב משפחה של זימה ונשאר ביד ושם. לאחר פירוק ברית המועצות ועם חידוש הקשרים בין ישראל להונגריה, בשנת 2014 אותר בצ'כיה מיקלוס, נכדו של זימה. האות הוענק לנכד בטקס שהתקיים בבניין השגרירות הצ'כית בהונגריה, בהשתתפות שגריר ישראל בבודפשט. כמו כן הוקמה תערוכת קבע בשגרירות צ'כיה בבודפשט על פועלו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Zíma Emanuel, באתר "יד ושם" (באנגלית)
2. ↑  Opening of the permanent exhibition of Emanuel and Josef Zima at the Embassy of the Czech Republic in Budapest, www.mzv.cz
**הנרי אינמן** (באנגלית: **Henry Inman**‏: 20 באוקטובר 1801 – 17 בינואר 1846) היה צייר פורטרט, ז'אנר ונוף אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד ביוטיקה, ניו יורק, להורים מהגרים אנגלים שהיו בין המתיישבים הראשונים ביוטיקה. משפחתו עברה להתגורר בניו יורק בשנת 1812.

החל משנת 1814 ובמשך שבע השנים הבאות, היה תלמידו של ג'ון ווסלי ג'רוויס בניו יורק, יחד עם ג'ון קווידור.

קריירה
------

הוא היה סגן הנשיא הראשון של האקדמיה הלאומית לעיצוב. הוא הצטיין בציור פורטרטים, אך היה פחות מוכשר בתמונות הז'אנריות. בין נופיו ניתן למנות את "מפלי רידאל, אנגליה", "אחר הצהריים באוקטובר", ו"חורבות ברמבלטי".

נושאי הז'אנר שלו כוללים את "נער החדשות" ו"נערות וושינגטון". הדיוקנאות שלו כוללים את אלה של הנרי ראטגרס ופיץ גרין האלק באגודה ההיסטורית בניו יורק. הוא גם צייר דיוקנאות של אנג'ליקה סינגלטון ואן בורן, הבישוף ווייט, השופטים הראשיים מרשל ונלסון, ג'ייקוב בארקר ואחרים.

תומאס מקנני הטיל על אינמן, שהיה ליתוגרף מוכשר, להעתיק יותר ממאה ציורי שמן של מנהיגי האינדיאנים שנעשו על ידי צ'ארלס בירד קינג עבור ספר מודפס, "ההיסטוריה של שבטי האינדיאנים של צפון אמריקה". ציורי השמן נמצאים כעת באוספים של הבית הלבן, המוזיאון לאמנות ג'וסלין ומוזיאון אמון קרטר לאמנות אמריקאית.

במהלך שנה שהה באנגליה בשנים 1844–1845, הוא צייר את הסופר וורדסוורת', ג'ון צ'יימברס, סר ויליאם סטיוארט, הברון מבלייר וסלבריטאים אחרים.

חיים אישיים
-----------

בשנת 1822 נישא אינמן לג'יין רייקר אובראיין (1796–1873). יחד הם היו ההורים לארבעה ילדים, אחד מהם היה צייר ג'ון אובראיין אינמן (1828–1896), והנרי אינמן ג'וניור (1837–1899) שהיה סופר.

אינמן נפטר ב־17 בינואר 1846 לאחר שחזר מאנגליה לאמריקה עקב בריאות לקויה.

לפני מותו הוא עסק בסדרת תמונות היסטוריות עבור הקפיטול בוושינגטון.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנרי אינמן** בוויקישיתוף
* הנרי אינמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* הנרי אינמן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Caldwell, John; Roque, Oswaldo Rodriguez; Johnson, Dale T. (1994). American Paintings in The Metropolitan Museum of Art. Vol. 1: A Catalogue of Works by Artists Born by 1815. Metropolitan Museum of Art. p. 450.
2. ↑  Roger Panetta, ed. (2009). Dutch New York: the roots of Hudson Valley culture. Hudson River Museum. pp. 223–235.
3. ↑  The North American Indian Portfolios from the Library of Congress: Bodmer--Catlin--McKenney and Hall (Tiny Folios). Abbeville Press. 1993
4. ↑  "Henry Inman". The Plattsburgh Republican. January 31, 1846.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007457778305171
* GND: 118982931
* ISNI: 0000 0000 8196 280X
* LCCN: n82013325
* RKD: 41073
* SNAC: w61z47kt
* SUDOC: 176974954
* ULAN: 500021656
* VIAF: 10645939
* WorldCat: lccn-n82013325

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכינוי רווח למרצפות בטון. אם התכוונתם למכשול הנדסי שנבנה לאורך הגבול עם לבנון, ראו אבן משתלבת (גבול לבנון).
אבנים משתלבות בסיסיות
אבנים משתלבות מורכבות יותר המרצפות את המישור
**אבן משתלבת** הוא כינוי רווח למרצפות בטון המיוצרות באופן תעשייתי במגוון רב של צבעים, גדלים וצורות. האבנים המשתלבות משמשות לריצוף כבישים, מדרכות, שבילים, חצרות, גנים וכיכרות. האבנים המשתלבות מיוצרות בדרך כלל מבטון יבש הנכבש באמצעות מכבש מכני בתוך תבנית, תוך כדי הפעלת ריטוט אינטנסיבי. היציקה נעשית בשתי שכבות. השכבה התחתונה מכילה אגרגטים גסים פשוטים וצמנט רגיל, בעוד השכבה העליונה היא שיכבה דקה המכילה אגרגטים עמידים בשחיקה (בארץ צור או בזלת), פיגמנטים ולעיתים צמנט לבן על-מנת לקבל את האפקט האסתטי. מיד לאחר היציקה, האבנים יוצאות מהתבנית ועוברות על סרט נע לאשפרה. שיטה זו מאפשרת ייצור מהיר של כמויות גדולות של אבנים משתלבות בעלות ממדים אחידים.

ישנם סוגים של אבנים משתלבות המיוצרים על ידי ביקוע באמצעות גיליוטינה של טבלות בטון לא מזוין. אבנים המיוצרות בשיטה הזו מכונות **אבן מבוקעת**, צורתן מיוחדת ומחירן גבוה יחסית לאבנים משתלבות רגילות.

ריצוף אבנים משתלבות נעשה בדרך כלל על גבי שכבת חול מהודקת. לאחר הנחת האבנים על גבי החול כאשר הן צמודות זו לזו, מפזרים שכבת חול מעל האבנים ומהדקים במכבש ידני. תהליך זה גורם לחול המפוזר מעל האבן להיכנס אל המישקים שבין האבנים ובכך למנוע תזוזות של האבנים לאחר גמר הריצוף. במקרים מיוחדים (על גגות או כשמדובר באבנים במידות גדולות מאוד או קטנות מאוד) מומלץ לבצע את הריצוף על מצע טיט במקום על מצע חול מהודק.

לקריאה נוספת
------------

* תקן ישראלי מספר 8 - מוצרי בטון טרומיים לריצוף.
* תקן ישראלי מספר 1571 - מיסעות מרוצפות במוצרי בטון טרום.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **אבן משתלבת** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אבן משתלבת** |
**אריסטודמוס** (ביוונית עתיקה: **Ἀριστόδημος**‏; המאה ה-4 לפנה"ס) היה מצביא ומדינאי ספרטני.

על תחילת דרכו של אריסטודמוס לא ידוע לנו דבר פרט לכך שהיה בן למשפחת המלוכה האגידית. בשנת 395 לפנה"ס הודח המלך האגידי פאוסניאס בשל תוצאותיו של קרב הליארטוס. במקום פאוסניאס הוכתר בנו אגסיפוליס הראשון כמלך ספרטה. מכיוון שהוא היה עוד קטין, מונה אריסטודמוס לאפוטרופוס שלו. באותו זמן השתוללה ביוון המלחמה הקורינתית. ערי הברית האנטי-ספרטנית גייסו את כוחותיהם בקורינתוס, אולם לא פתחו במתקפה. בשל כך, החליטו הספרטנים לצאת למתקפה מוקדמת. מכיוון שהמלך השני של ספרטה אגסילאוס השני, היה באותו הזמן במסע מלחמה באסיה הקטנה, נבחר אריסטודמוס להוביל את צבא ספרטה להתקפה. אריסטודמוס פגש את כוחות הברית על קרקעיתו היבשה של הנהר נמאה, ולפיכך מכונה הקרב קרב נמאה. אריסטודמוס ניצח בקרב, והרוויח לספרטה מספיק זמן כדי לאפשר לאגסילאוס לחזור מאסיה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הגיית השם ביוונית: אריס**טו**דמוס, במלעיל דמלעיל (ההטעמה בהברה השלישית מהסוף).
2. ↑  פאוסניאס, **תיאורה של יוון**, ספר שלישי, 5, 7.
3. ↑  קסנופון, **הלינקה**, ספר רביעי, 2, 9.
4. ↑  לתיאור הקרב: קסנופון, **הלינקה**, ספר רביעי, 2.
5. ↑  משה עמית, **תולדות יוון הקלאסית**, הוצאת מאגנס, 1984. עמ' 431.