recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**נינה ריצ'י** (באיטלקית: **Nina Ricci**;‏ 14 בינואר 1883 – 29 בנובמבר 1970) הייתה מעצבת אופנה צרפתיה ממוצא איטלקי.

חייה
----

נינה ריצ'י נולדה בשם מריה ניילי בטורינו, איטליה. את הכינוי נינה קיבלה כשהייתה ילדה קטנה. כבר בגיל צעיר התעניינה באופנה והייתה תופרת בגדים לבובות. בגיל 5 עברה עם משפחתה לפירנצה ובשנת 1895 עברה המשפחה לפריז. כשנה לאחר המעבר החלה לעבוד בסטודיו לאופנה בפריז ובגיל 21 החלה לעצב בעצמה. בשנת 1904 התחתנה עם התכשיטן לואיג'י ריצ'י ונולד להם בן בשם רוברט.

ב-1932 פתחה בית אופנה ועיצבה בגדים בסגנון אלגנטי לצד קו בגדים אלגנטי אך זול. בשנת 1945 כשהייתה ריצ'י בת 62 העבירה את ניהול בית האופנה לבנה רוברט.
רוברט, ביחד עם מארק לאליק החלו ליצור בשמים שהמזוהה ביותר עם המותג הוא הבושם **L'AIR DU TEMPS**. הבושם נמכר בבקבוקי קריסטל מבית "לאליק". משפחת לאליק מייצרת את בקבוקי הבשמים באופן בלעדי עבור בית האופנה ריצ'י.

ב-1988 נפטר רוברט ריצ'י, ומי שירשו והמשיכו לנהל את בית האופנה הייתה בתו היחידה פרנסואז ובעלה ג'יל פוקס. ניהול כושל גרם להם למכור את בית האופנה שעבר לניהול חברת הקוסמטיקה הספרדית "פוז'" עד היום.

הנין של נינה ריצ'י רומנו ריצ'י הוא יצרן בשמים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נינה ריצ'י** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נינה ריצ'י
* נינה ריצ'י, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lois says, Nina Ricci biography, Catwalk Yourself (באנגלית)
2. ↑  Nina Ricci (1883-1970), The Business of Fashion, ‏2016-03-04 (ב־British English)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb123061449 (data)
* GND: 119183099
* ISNI: 0000 0000 7361 4215
* LNB: 000245034
* Léonore: 19800035/1024/18177
* NKC: jo20211123386
* NLP: A37201335
* NTA: 113460643
* SNAC: w6qr62zk
* SUDOC: 031937853
* VIAF: 15574098
* WorldCat: viaf-15574098

 |
בתקשורת מחשבים, **טבלת ניתוב** (באנגלית: **Routing Table**, או RIB - Routing Information Base) היא טבלה המוחזקת במסד נתונים או בקובץ על גבי רכיב כלשהו ברשת תקשורת (נתב), ומשמשת לאחסון המידע הנדרש לניתוב חבילות ברשת. המידע בטבלה כולל את הניתובים האפשריים ברשת לפי כתובת היעד של החבילה, ולעיתים גם את הציון הרלוונטי לכל אחד מהנתיבים כך שבמידה ויש מספר נתיבים לאותו היעד ניתן יהיה לבחור את הטוב מביניהם. הציון נקבע לפי מטריקה הנקבעת בנתב או בפרוטוקול הניתוב. ברוב המוחלט של רשתות התקשורת הניתובים מתייחסים לסביבה המיידית של הרכיב, ומציינים את הרכיב הבא אליו יש להעביר את החבילה על מנת שזו תגיע בסופו של דבר ליעדה. בנייתה של טבלת הניתוב נעשית באופן דינמי תוך שימוש בנתונים העוברים באמצעות פרוטוקולי הניתוב השונים וכן באופן סטטי על ידי הגדרות מקומיות של ניתובים סטטיים.

כיום, בשל גודלן של רשתות התקשורת והעומס הרב בתהליך הניתוב, לרוב נתבים לא משתמשים בטבלאות הניתוב המלאות באופן ישיר, אלא גוזרים מהן טבלאות העברה (Forwarding Tables) המכילות אך ורק את הניתובים הנבחרים עבור היעדים השונים, באופן המאפשר גישה וחיפוש מהירים - אם על ידי שימוש במבני נתונים מתאימים ואם על ידי אחסון בחומרה.

מבנה טבלת הניתוב
----------------

טבלת הניתוב מכילה עבור כל ניתוב לפחות שלושה נתוני חובה:

1. כתובת היעד ברשת - הכתובת אליה אמורה להגיע החבילה בסופו של דבר. בדרך כלל מיוצג באמצעות כתובת ומסיכת רשת.
2. מחיר - המחיר המשויך לשורת הניתוב
3. כתובת ההופ הקרוב - כתובת הרכיב הבא ברשת אליו יש להעביר את החבילה, בדרכו אל היעד הסופי. במחשבי קצה ברשת, ההופ הקרוב נקרא שער (Gateway), היות שהוא משמש אותם לכניסה לרשת התקשורת.

בנוסף לנתוני חובה אלו, על בסיס מימושים שונים של טבלת הניתוב, היא יכולה להכיל גם את הנתונים הבאים:

1. איכות השירות (Quality of Service) המשויכת לנתיב
2. קישורים לרשימות סינון המשויכות לנתיב, וקובעות אילו חבילות יכולות לעבור דרכו

| כתובת היעד | מחיר | כתובת ההופ הקרוב |
| --- | --- | --- |
| ........ | ........ | ........ |
| ........ | ........ | ........ |

### דוגמה לטבלת ניתוב במערכת ההפעלה חלונות

במערכת ההפעלה חלונות ניתן להדפיס את טבלת הניתוב הנוכחית על ידי שימוש בפקודה **route PRINT**. תוצאה לדוגמה של הקשת פקודה זו:

```
===========================================================================
Active Routes:
Network Destination        Netmask          Gateway       Interface  Metric
          0.0.0.0          0.0.0.0       10.0.0.138       10.0.0.20	  25
         10.0.0.0        255.0.0.0        10.0.0.20       10.0.0.20	  25
        10.0.0.20  255.255.255.255        127.0.0.1       [[127.0.0.1]]	  25
   10.255.255.255  255.255.255.255        10.0.0.20       10.0.0.20	  25
        127.0.0.0        255.0.0.0        127.0.0.1       127.0.0.1	  1
        224.0.0.0        240.0.0.0        10.0.0.20       10.0.0.20	  25
  255.255.255.255  255.255.255.255        10.0.0.20       10.0.0.20	  1
Default Gateway:        10.0.0.138
===========================================================================

```
**תאונת הרכבת בצריפין**, הייתה התנגשות בין רכבת משא לאוטובוס אגד שארעה ב-17 בספטמבר 1939 בסמוך לצריפין, שבעקבותיה עלה האוטובוס באש ונשרף כליל.

בתאונה נספו 29 מנוסעי האוטובוס, והיא תאונת הרכבת הקטלנית ביותר בתולדות הרכבת בארץ ישראל. כמחצית מהקורבנות לא זוהו ונקברו בקבר אחים.

נסיבות התאונה
-------------

ב-17 בספטמבר 1939, בסמוך לשעה 12 בצהריים התנגשה רכבת משא שנסעה מלוד לצריפין (אז סרפנד) באוטובוס של חברת אגד מספר 653 שנסע מירושלים לתל אביב וחצה את המסילה לצריפין ממערב לרמלה ובו כ-30 נוסעים. בנקודת החצייה של הכביש והמסילה לא היה מוצב מחסום בטיחות. לאחר ההתנגשות המשיך האוטובוס בנסיעה קצרה, אך אז נדלק מכל הבנזין וכתוצאה מכך עלה כל האוטובוס באש ונשרף על נוסעיו. חלונות האוטובוס היו ממוגנים ברשתות מתכת נגד יידויי אבנים (על רקע התנכלויות לתחבורה היהודית במהלך המרד הערבי הגדול) ומנעו מהנוסעים להחלץ דרכם. 23 מהנוסעים נשרפו למוות בתוך האוטובוס, ועוד שבעה, בהם נהג האוטובוס לאון רודריק, פונו כשהם סובלים מכוויות לבתי החולים בצריפין ובתל אביב. עוד באותו יום נפטרו שניים מהפצועים ולמחרת התאונה נפטרו עוד ארבעה, בהם נהג האוטובוס, ובכך הגיע מספר הנספים באסון ל-29. בשל המצב הקשה של גופות הנספים באוטובוס, חשבו תחילה שמדובר ב-21 גופות. מבין הנספים זוהו השישה שנפטרו בבתי החולים ועוד שמונה בלבד מבין אלו שנהרגו בתוך האוטובוס.

הלוויות הנספים
--------------

שלושה מן ההרוגים שנפטרו בבתי החולים הובאו למנוחות בהר הזיתים בירושלים למחרת התאונה. מסע ההלוויה שלהם עבר לאורך רחוב יפו, רחוב הנביאים ושכונת מאה שערים, שם נישאו הספדים.

שאר נוסעי האוטובוס, 25 במספר נקברו בבית הקברות נחלת יצחק באותו היום. עשרה מהם זוהו ונקברו בנפרד ושאר ה-15 נקברו בקבר אחים, כאשר בזמן ההלוויה סברו שמדובר בשרידיהם של 13 הרוגים. בהלוויה נכחו נציגים רשמיים של הרכבת המנדטורית ושל חברת אגד. תנועת האוטובוסים של אגד הושבתה בכל הארץ בזמן ההלוויה.

נהג האוטובוס לאון רודריק הובא למנוחות יום לאחר שאר ההלוויות. מסע ההלוויה יצא מתל אביב לתחנה המרכזית בירושלים וכלל שיירת אוטובוסים של אגד. בתחנה נשאו הספדים ולאחריהם נקבר רודריק בהר הזיתים. גם בזמן הלווייתו הושבתה תנועת האוטובוסים.

זהות הקורבנות
-------------

לאחר התאונה נעשתה חקירה בנוגע לזהות הקורבנות שנקברו בקבר האחים. זהותם של חלק מהקורבנות התגלתה עוד ביום ההלוויה באמצעות שרידי בגדים וחפצים אישיים שזוהו על ידי קרובי משפחה. לאחר כשבעה שבועות פורסמה רשימה שמות מלאה של קורבנות האסון שכללה 29 שמות, בהם 12 גברים, 11 נשים ו-6 ילדים.

ראו גם
------

* תאונת הרכבת באנקרה (2018)

קישורים חיצוניים
----------------

* אלי אלון, אסון הרכבת בצריפין (1939), באתר News1 מחלקה ראשונה‏, 17 בספטמבר 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  כיום כביש 44 בין צומת ניר צבי וצומת צריפין. המסילה אינה קיימת עוד, אך מופיעה במפות עד סוף שנות ה-80.
2. ↑  21 הרוגים וכמה פצועים בהתנגשות איומה של מכונית ברכבת, דבר, 18 בספטמבר 1939
3. 1 2  Death Roll in Bus Disaster now 27, פלסטיין פוסט, 19 בספטמבר 1939, המשך ,המשך
4. ↑  Many Bus Wreck Victims Still Unidentified, פלסטיין פוסט, 20 בספטמבר 1939
5. ↑  Inquest Reveals 29 Dead in Egged Bus Disaster, פלסטיין פוסט, 8 בנובמבר 1939
**קורקורקסים** (שם מדעי: Corcoracidae) היא משפחה של ציפורי שיר החיה ביבשת אוסטרליה וכוללת רק 2 מינים: קורקס לבן כנף וקורקס אפור, שניהם יחידים בסוגם. בעבר הם היו שייכים למשפחה Grallinidae שבוטלה. הם קרובי משפחה רחוקים של המונרכיתיים.

עופות אלה בעלי מראה של עורב או של זג אך הם אינם קשורים למשפחת העורביים. הם בעלי מקור גדול וארוך בצבע שחור, ראשיהם כהים ואורכם 33-40 ס"מ. ההבדל בין שני המינים הוא צורת המקור שמוארכת אצל הקורקס לבן הכנף אך קצרה וחסונה אצל הקורקס האפור. כמו כן הקורקס לבן הכנף שחור כמעט כולו למעט הכנף והעיניים האדומות, ואילו הקורקס האפור בעל נוצות אפורות ויותר כהות בפנים ובמקור. הם חיים בחבורות קטנות ומצויים הרבה על הקרקע ללא פחד מחיות אחרות. מזונם העיקרי הוא זרעי דגניים וחרקים.

שני המינים חיים באזורי שיחים וערבות או יערות פתוחים בחלק המזרחי של אוסטרליה. לעיתים הם מופיעים גם בפארקים ציבוריים או בכפרים, שם הם גורמים נזקים על ידי הרעשים והלשלשת שהם מייצרים. באזורים מסוימים הם נעשו מורגלים מאוד לבני אדם.

מיון
----

* משפחה **קורקורקסים** (Corcoracidae)
	+ סוג ומין יחיד קורקס לבן כנף (*Corcorax melanorhamphos*)
	+ סוג ומין יחיד קורקס אפור (*Struthidea cinerea*)

גלריה
-----

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קורקורקסים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
**דארון תומאס דניאל גיבסון** (באנגלית: **Darron Thomas Daniel Gibson**; נולד ב-25 באוקטובר 1987 בדרי, צפון אירלנד) הוא כדורגלן עבר אירי ששיחק בעמדת הקשר המרכזי.

ביוגרפיה
--------

גיבסון החל לשחק בצעירותו בליגה של מחוז דרי. הוא הצטרף למנצ'סטר יונייטד בשנת 2004, ובאוקטובר של אותה שנה ערך גיבסון את הופעתו הראשונה במדי הקבוצה במשחק בו עלה לשחק כמחליף. בעונת 2005/2006 הוא שיחק בקבוצת המילואים של יונייטד וזכה עימה בטרבל. בשנה זו ערך 19 הופעות והבקיע שני שערים.

בשנת 2006 זכה גיבסון בפרס היוקרתי "השחקן הצעיר של השנה ע"ש ג'ימי מרפי" במסגרת מנצ'סטר יונייטד. בהמשך הושאל לשנה למועדון הכדורגל אנטוורפן (עונת 2006/07) ולשנה נוספת לוולברהמפטון וונדררס (עונת 2007/08). בעונת 2008/09 שיחק במסגרת מנצ'סטר יונייטד במשחקי גביע הליגה ובחצי גמר הגביע האנגלי, ומעמדו בקבוצה עלה. הוא היה ידוע בשל הבעיטות שלו ממרחק ברגלו הימנית. בתקופה זו זכתה יונייטד באליפות העולם לקבוצות (2008), בגביע הליגה (2009, 2010) ובאליפות אנגליה (2011). עם זאת, הוא לא שותף במשחקים רבים בתקופתו במנצ'סטר יונייטד, ולכן ב-13 בינואר 2012 עזב לאברטון. ב-13 באפריל 2013 גיבסון הבקיע את שערו הבכורה באותה עונה מול קווינס פארק ריינג'רס אשר נגמר בניצחון 2-0. ב-30 בינואר 2017 חתם גיבסון בסנדרלנד. ב-3 באוגוסט 2018 חתם גיבסון בויגאן את'לטיק. ב-19 בפברואר 2020 חתם בסלפורד סיטי מהליגה הרביעית באנגליה. 

### נבחרת אירלנד

הייתה מחלוקת באיזו נבחרת גיבסון ישחק - צפון אירלנד או נבחרת אירלנד, לפי חוקי פיפ"א הוחלט שישחק בנבחרת אירלנד לפי אזרחותו הקבועה במדינה. ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ב-2007 במוקדמות יורו 2008 נגד דנמרק בניצחון 4-0. ב-8 בפברואר 2011 הבקיע את שערו הראשון בנבחרת בגביע האומות 2011 מול ויילס אשר הסתיים בניצחון 3-0. ב-1 בספטמבר 2012 החל לשחק במוקדמות מונדיאל 2014 מול קזחסטן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דארון גיבסון** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* הפרופיל של גיבסון, באתר הרשמי של אברטון

| **נבחרת אירלנד – יורו 2012** |
| --- |
| 1 גיבן • 
2 לדג'ר • 
3 וורד • 
4 אושיי • 
5 דאן • 
6 וילאן • 
7 מקגידי • 
8 אנדרוס • 
9 דויל • 
10 קין • 
11 דאף • 
12 קלי •
13 מק'שיין • 
14 וולטרס •
15 גיבסון •
16 וסטווד •
17 האנט •
18 אודאה •
19 לונג •
20 קוקס •
21 גרין •
22 מק'קלין •
23 פורדה •
מאמן: טרפטוני | אירלנדאירלנד |
**אדואר-ז'אן רקין** (בצרפתית: **Édouard Réquin**;‏ 13 ביולי 1879 – 2 בינואר 1953) היה גנרל צרפתי במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

רקין נולד ב-13 ביולי 1879 ברואן, ובשנת 1898 התגייס לצבא הצרפתי. בין השנים 1900–1911 הוא היה חלק ממשלחת לצפון אפריקה. ואז בשנים 1916–1918 היה קצין מטה של המרשלים ז'וזף ז'ופר ופרדיננד פוש. בשנים 1917–1918, כלוטננט קולונל, הוא היה חלק מהמשלחת הצבאית הצרפתית לוושינגטון די. סי.. בקיץ 1918 קידם את מדיניות הצבא הצרפתי בנושא שילוב גזעי. גורמים צבאיים אמריקאים התרשמו מתיאורו של רקין את המצב בצבא הצרפתי בו לבנים ושחורים שירתו זה לצד זה וטופלו באותם בתי חולים ועל ידי אותו כוח אדם, ורקין פרסם את הדו"ח שלו "*La Course de l'Amérique à la Victoire"* באנגלית *כמרוץ הניצחון של אמריקה* (1919). בשנת 1919 היה יועץ טכני בוועידת השלום בפריז, ומאוחר יותר חיבר את המאמר *Projet de Traité d'Assistance Mutuelle*‏ (1924). משנת 1930 הוא היה נציג הצבא הצרפתי בליגת האומות, ובשנים 1930–1932 היה ראש הקבינט במשרד המלחמה.

ב-14 באוקטובר 1932 מונה רקין למפקד הדיוויזיה ה-11, וב-6 באפריל 1935 הועלה לדרגת ז'נרל דה קורפוס ומונה למפקד האזור הצבאי ה-18. ב-1 באוגוסט 1936 הוא הועלה לדרגת ז'נרל ד'ארמה ומונה למפקד האזור הצבאי ה-20. ב-4 בספטמבר 1938 הוא מונה לחבר במועצת המלחמה העליונה ובמקביל למפקד המכללה לחקר ההגנה הלאומית *(Collège des Hautes Etudes de Défense Nationale)*.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, ב-2 בספטמבר 1939 הוא מונה למפקד הארמייה הצרפתית הרביעית ופיקד עליה במהלך הפלישה הגרמנית לצרפת, וב-6 ביולי 1940 נכנע עם כוחותיו לצבא הגרמני.

בשנת 1941 פרש מהצבא, ובשנת 1945 התמנה לנשיא, Société de la Légion d'Honneur. הוא פרסם שלוש עבודות נוספות: *Combats pour l'Honneur*, מחקר על הגנרל לואי ארצ'ינארד בסודאן, *ארצ'ינרד וסודאן* (שניהם 1946) וזכרונותיו *D'une guerre à l'autre 1919-1939*‏ (1949). ב-2 בינואר 1953 מת רקין, והוא בן 73 שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדואר רקין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  iath dateline (ארכיון)
2. ↑  Portrait 1916
3. ↑  Richard S. Fogarty Race and War in France: Colonial Subjects in the French Army, ... - Page 285 "In the summer of 1918, Lieutenant-Colonel Édouard Jean Réquin, a member of the French military delegation to Washington, D.C. submitted a memo on the "Use of Colored Troops in the French Army" to American officials, who had it ...Concentrating primarily on West Africans, Réquin described the situation in the French Army as one of idyllic racial harmony, in which whites and blacks served side by side and were cared for in the same hospitals and by the same personnel.
4. ↑  America's race to victory 1919 - Page "Édouard Jean Réquin. INTRODUCTION In "America's Race to Victory "Lieutenant Colonel Requin has presented a vivid and stimulating picture of the problem which our country faced in April, 1917, the faulty organization with which we at first ...

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb130844458 (data)
* GND: 122394968
* ISNI: 0000 0000 8114 6597
* LCCN: n91072421
* Léonore: 19800035/83/10355
* SNAC: w6q6299x
* SUDOC: 104532262
* VIAF: 35337381
* WorldCat: lccn-n91072421

 |
**קורפוס הפרשים השלישי** (בגרמנית: **Höhere Kavallerie-Kommando Nr 3** תרגום מילולי: "פיקוד הפרשים הגבוה מס' 3") היה קורפוס של צבא הקיסרות הגרמנית. הקורפוס לחם במלחמת העולם הראשונה, ופורק ב-1919.

היסטוריה
--------

הקורפוס גויס ב-2 באוגוסט 1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, וכמפקדו הראשון מונה רודולף פון פרומל. הקורפוס היה חלק מהארמייה השישית של רופרכט, נסיך הכתר מבוואריה. עם פרוץ המלחמה כלל הקורפוס את דיוויזיות הפרשים ה-7 ה-8 ואת דיוויזיית הפרשים הבווארית, והוא לחם במהלך המערכה על הגבולות. חודש לאחר המלחמה, הועבר הקורפוס לחזית המזרחית, ונכלל במסגרת הארמייה התשיעית שזה עתה הוקמה בפיקודו של אוגוסט פון מקנזן. במסגרת הארמייה התשיעית, השתתף הקורפוס בקרב על הוויסלה ובקרב לודז'. בנובמבר של אותה שנה, הפך הקורפוס להיות קורפוס חי"ר שנקרא הקורפוס ה-57. לאחר חוזה ברסט-ליטובסק בשנת 1918, הקורפוס נפרס ככוח כיבוש בשטח גדול ברוסיה. ב-6 באפריל של אותה שנה, הוחזר הקורפוס לחזית המערבית, ולחם במסגרת פלגת הארמייה C עד סוף המלחמה.

מפקדים
------

* גנרל חיל הפרשים רודולף פון פרומל (2 באוגוסט 1914 - 7 באפריל 1918)
* גנרלוטננט ברנהרד פון הארץ (7 באפריל 1918–1919)

קישורים חיצוניים
----------------

* קורפוסי הפרשים של הצבא הקיסרי באתר Die höchsten Kommandostellen des Heeres (בגרמנית)
**Mr. Bad Guy** הוא אלבום האולפן הסולו הראשון של פרדי מרקיורי, סולן להקת קווין. האלבום יצא לאור באפריל 1985 ונכללו בו 11 שירים שנכתבו כולם על ידי מרקיורי.

הפקה
----

האלבום נוטה בסגנונו המוזיקלי לדיסקו ומוזיקת דאנס, זאת בניגוד לסגנונה של קווין שנטה לכיוון מוזיקת רוק. הפקת האלבום נמשכה כמעט שנתיים, בשל הזמן שנדרש למרקיורי לאסוף את החומרים המוזיקליים, וזאת במקביל לעבודתו עם הלהקה. באלבום היה אמור לכלול דואטים עם מייקל ג'קסון. השניים הקליטו את השיר "There Must Be More to Life Than This", אך מרקיורי החליט שלא להמשיך את שיתוף הפעולה עימו. לטענתו של מרקיורי הוא לא יכול היה לסבול את נוכחותו של באבלס, שימפנזת המחמד של ג'קסון שהסתובבה באולפן. ג'קסון, מצידו, טען שלא יכול היה להסתדר עם העובדה שמרקיורי צרך סמים במהלך ההקלטות.

מרקיורי היה מעורב בכל שלבי ההכנה של האלבום, החל מכתיבת השירים, הנדסת הקול ועד להוספת האפקטים הסופיים.

השיר "Living on My Own", שלא זכה להצלחה רבה בגרסתו המקורית, יצא מחדש בשנת 1993 בגרסת רמיקס שנעשתה על ידי No More Brothers ‏. גרסת הרמיקס זכתה להצלחה רבה והגיעה למקום הראשון במצעד הבריטי, האירי והצרפתי. השיר ""I Was Born to Love You" זכה להצלחה מסוימת במצעד המוזיקה האוסטרלי בו הגיע למקום ה-13. שיר זה והשיר "Made in Heaven" זכו לגרסה בביצוע שלושת חברי להקת קווין הנותרים באלבום Made in Heaven, שיצא לאור בשנת 1995 והיה אלבום האולפן האחרון של הלהקה.

רשימת השירים
------------

**צד 1**

1. Let's Turn It On ‏ - 3:42
2. Made in Heaven ‏ - 4:05
3. I Was Born to Love You ‏ - 3:38
4. Foolin' Around ‏ - 3:29
5. Your Kind of Lover ‏ - 3:32

**צד 2**

1. Mr. Bad Guy ‏ - 4:09
2. Man Made Paradise ‏ - 4:08
3. There Must Be More to Life Than This ‏ - 3:00
4. Living on My Own ‏ - 3:23
5. My Love Is Dangerous ‏ - 3:42
6. Love Me Like There's No Tomorrow ‏ - 3:46

קישורים חיצוניים
----------------

* MusicBrainz Mr. Bad Guy באתר MusicBrainz
* Discogs Mr. Bad Guy באתר Discogs
* AllMusic Mr. Bad Guy באתר AllMusic

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mr Bad Guy - Rolling Stone (Issue 450), 20 June 1985
2. ↑  Michael Jackson Chased Freddie Mercury Away From Duet With Bubbles The Chimp, Inquisitr, 24 November 2014

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: e179dc23-7db6-3506-a01c-ae70210134f0

 |
ציור של אלקטרומטר ליפמן
**אלקטרומטר ליפמן** (באנגלית: **Lippmann electrometer**) הוא התקן למדידת זרמים חשמליים זעירים שהומצא על ידי גבריאל ליפמן בשנת 1873.

ההתקן כולל שפופרת שהיא עבה בקצה אחד והיא דקה מאוד בקצה השני. הקצה הדק נועד לפעול כצינורית נימית. השפופרת מתמלאת עד למחצית בכספית עם תוספת קטנה של חומצה גופריתית דלילה מעל הכספית התוך הצינורית הנימית. חוטי מתכת מחברים לקצה העבה בתוך הכספית ובקצה הדק בתוך החומצה הגופריתית. 

כאשר מגיע הזרם החשמלי הזעיר הוא משנה את מתח הפנים של הכספית וגורם לו לעלות למרחק קטן בתוך הצינורית הנימית. עליה זו נמדדת באמצעות מיקרוסקופ מתאים בעל סולם מדורג.

ב-1876 הדגים אטיין-ז'ול מארה באמצעות האלקטרומטר שפותח על ידי ליפמן מדידה של הפעילות החשמלית של הלב, ציון דרך בתולדות האלקטרוקרדיוגרפיה.
ב-1887 השתמש אוגוסטוס דזירה ואלר באלקטרומטר במכונת האלקטרוקרדיוגרפיה שפיתח, הראשונה מסוגה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלקטרומטר ליפמן במוזיאון הווירטואלי לפיזיקה של בית הספר התיכון מרקו פוסקריני בוונציה (באיטלקית)
* המיקרוסקופ הנלווה לאלקטרומטר ליפמן, במוזיאון הווירטואלי לפיזיקה של בית הספר התיכון מרקו פוסקריני בוונציה (באיטלקית)
* על האלקטורפיזיולוגיה - בתת-פרק "על האותות החשמליות והמגנטיות" בפרק "Universo del corpo" (עולם הגוף) מאת Francesco Figura & Paolo Rossini, ב - Enciclopedia Treccani‏- 1998
**פיל ים צפוני** (שם מדעי: ***Mirounga angustirostris***) הוא המין הקטן מבין שני המינים בסוג פיל ים.

מאפיינים
--------

מין זה מצוי במזרח האוקיינוס השקט. אורכו של הזכר נע בין 4 ל-5 מטרים, בעוד משקלו נמצא בדרך כלל בטווח של 1,500 עד 2,300 ק"ג; למרות זאת, נמצאו זכרים שהגיעו למשקל עצום של 3,700 ק"ג. הנקבות קטנות מהזכרים בהרבה (דוגמה לדו-צורתיות זוויגית): אורכן כ-3 מטרים ומשקלן נע בין 400 ל-900 ק"ג.

פיל הים מחפש את מזונו באוקיינוס: הזכר מחפש מזון בסביבות המדף היבשתי, בעוד הנקבה מחפשת אותו באוקיינוס הפתוח. פילי הים מבלים את רוב חייהם בים, ועולים על היבשה רק פעמיים בשנה, כדי להתרבות ולהמליט גורים בחורף, או כדי להשיל את עורם ולגדל עור חדש בקיץ. בגלל הריחוק ממקורות המזון שלהם, פילי הים צמים במהלך תקופת שהותם על היבשה, בעוד הנקבות צמות חמישה שבועות והזכרים צמים שלושה. על מנת לחסוך אנרגיה, פילי הים מפחיתים את תנועותיהם למינימום הדרוש במהלך שהותם על החוף. במהלך הצום, פילי הים עשויים להשיל כשליש ממשקל גופם. פילי הים צדים בים באופן אקטיבי תוך תנועה מתמדת, בשונה מכלבי הים, שעולים על החוף על מנת לנוח מהציד.

פילי הים הצפוניים עולים על החוף בחודשים דצמבר-ינואר על מנת להמליט צאצאים ולהתרבות. לאחר צום של ארבעה חודשים, הנקבה ממליטה את הגור היחיד שלה. לאחר שנגמרה אספקת החלב, מתחיל שלב ההזדווגות עם הזכרים (כאשר כל נקבה מזדווגת עם מספר זכרים, מערכת הרבייה פוליגמית). בעונת הרבייה, זכרים נוטים להילחם זה בזה על זכות ההזדווגות עם נקבה.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* זכרים במלחמהזכרים במלחמה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיל ים צפוני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  פיל ים צפוני באתר הרשימה האדומה של IUCN

| טורפים ימיים (דמויי-טורפים ימיים) |
| --- |
| אוטריואידה |
| ניבתניים | ניבתן (סוג ומין יחיד) | 
 |
| אוטריים | 

|  |  |
| --- | --- |
| דובי ים | דוב ים צפוני • דוב ים (דוב ים דרום-אמריקני • דוב ים ניו זילנדי • דוב ים גלאפגוס • דוב ים אנטארקטי • דוב ים חואן פרננדס • דוב ים איוני • דוב ים גואדלופה • דוב ים תת-אנטארקטי) |
| אריות ים | אריה ים שטלר • אריה ים אוסטרלי • אריה ים דרום-אמריקני • אריה ים ניו זילנדי • אריה ים מצוי (אריה ים קליפורני • אריה ים גלאפגוס) |

 |
| כלבי ים |
| מונכיים | 

|  |  |
| --- | --- |
| פיל ים | פיל ים צפוני • פיל ים דרומי |
| כלבי ים לובודונים | כלב ים נמרי • כלב ים ודל • לובודון הסרטנים • כלב ים רוס |
| כלבי ים נזיריים | כלב ים נזירי (כלב ים נזירי הוואי) • כלב ים נזירי מצוי |

 |
| פוקיים | 

|  |  |
| --- | --- |
| כלב ים כובעי (סוג ומין יחיד) | כלב ים כובעי |
| כלב ים מזוקן (סוג ומין יחיד) | כלב ים מזוקן |
| פוקה | פוקה מנוקדת • פוקת המפרץ |
| פוסה | פוסה כספיאנית • פוסה טבעתית • פוסה באיקלית |
| כלב ים נבלי (סוג ומין יחיד) | כלב ים נבלי |
| כלב ים משורטט (סוג ומין יחיד) | כלב ים משורטט |
| כלב ים אפור (סוג ומין יחיד) | כלב ים אפור |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007533830805171

 |
**Mr. Bungle** הוא אלבום הבכורה של ההרכב הנסיוני מיסטר באנגל, שהוקלט בשנת 1991.

האלבום יצא לאחר כשבע שנות פעילות של ההרכב (משנת 1984). עד לצאת האלבום שחררו חברי ההרכב מספר קלטות דמו. אותם דמואים בנוסף להופעות הייחודיות של ההרכב ולעובדה שהסולן מייק פאטון זכה להצלחה רבה עם להקת פיית' נו מור גרמו למיסטר באנגל להפוך לאחד ההרכבים המוכרים בסצנה האלטרנטיבית, עוד טרם צאת אלבום הבכורה.

כמו ביתר שירי ההרכב ניתן למצוא באלבום שילוב בין מספר רב של סגנונות, החל ממטאל ועד למוזיקה של קרקס. באלבום נמצא גם השיר היחיד של ההרכב שיצא לו וידאו קליפ רשמי, Quote Unquote. הקליפ מעולם לא שודר עקב טענת MTV כי התמונות המוצגות בו גרפיות מדי.

שיר נוסף באלבום, My Ass Is On Fire, זכה גם הוא לווידאו קליפ שהוכן בצורה עצמאית על ידי מעריץ של הלהקה. בקליפ נראית הלהקה בהופעה כאשר על פניהם מסיכות ולקראת סוף השיר הם הורסים את כלי הנגינה וציוד ההגברה על הבמה תוך כדי נגינה.

בגרסאותיו המוקדמות של האלבום נקרא השיר הראשון בו "Travolta", על שם שחקן הקולנוע המפורסם ג'ון טרבולטה, אך שמו שונה כדי למנוע תביעה משפטית מצידו של טרבולטה. השם החדש של השיר לקוח משמה של הביוגרפיה הבלתי-רשמית של טרבולטה, "Quote Unquote".

רשימת שירים
-----------


|  |
| --- |
| 1. "Quote Unquote (במקור Travolta)" (6:56)
2. "Slowly Growing Deaf" (6:59)
3. "Squeeze Me Macaroni" (5:38)
4. "Carousel" (5:13)
5. "Egg" (10:38)
6. "Stubb (a Dubb)" (7:19)
7. "My Ass is on Fire" (7:47)
8. "The Girls of Porn" (6:42)
9. "Love is a Fist" (6:01)
10. "Dead Goon" (10:02)
 |

נגנים
-----

* מייק פאטון - זמר
* טרבור דאן - בס
* טריי ספרואנס - גיטרה
* דני חפץ - תופים
* קלינטון "Bar" מק'קינון - סקסופון
* ת'יאו לנגייל - סקסופון

קישורים חיצוניים
----------------

* ספוטיפיי Mr. Bungle באתר ספוטיפיי
* MusicBrainz Mr. Bungle באתר MusicBrainz
* Discogs Mr. Bungle באתר Discogs
* AllMusic Mr. Bungle באתר AllMusic

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 8033ef41-a96d-30e0-8e98-f2e17f59db5f

 |
**בילוהירסק** (באוקראינית: Білогірськ), **בלוגורסק** (רוסית:Белогорск) או **קרסו-בזאר** (טטרית של קרים: Qarasuvbazar) - עיר בחצי האי קרים, ששימשה כבירת חאנות קרים לאחר הרס בחצ'יסראי במאה ה-18. עד תחילת המאה ה-20 שימשה כעירם המרכזית של קהילת הקרימצ'קים-יהודי קרים המקוריים. אוכלוסיית העיר: 18,400(2006).

היסטוריה
--------

נוסדה בשם קרסו-בזאר, שפירושו בטטרית "השוק על הנהר השחור". לראשונה נזכרת במאה ה-13. שימשה כמרכז סחר חשוב בין גזלב (יבפטוריה) לקפה (פאודוסיה). בתקופת ח'אנות קרים שימשה כנחלתם של משפחת שירין. הקוזקים של זפורוז'יה ערכו מתקפות על העיר בשנים 1624, 1628, 1630 ו־1675.

לאחר שבחצ'יסראי, בירת ח'אנות קרים נהרסה בידי הצבא הרוסי ב־1736 החאן פטיך גיריי עבר לקרוסו-בזאר, אך גם זו לא עמדה בפני הרוסים ונהרסה שנה לאחר מכן. לאחר צירוף קרים לרוסיה ב-1783 העיר אבדה מחשיבותה, אך נשארה מרכזם של הטטרים ושל הקרימצ'קים. הרב חיים חזקיהו מדיני קבע בה את מושבו כרב קהילת הקרימצ'קים ב-1866 בעיר, למרות שמבחינה אדמיניסטרטיבית חשיבותה של סימפרופול באותה תקופה הייתה גדולה יותר מאשר של קרסו.

ב־1941 נכבשה על ידי הגרמנים, שלא נגעו בקראים, אך כילו את רובה של קהילת הקרימצ'קים. האקציה התרחשה ב־18 בינואר 1942, בה הגרמנים חיסלו 2000 איש מהקהילה. עד ל־18 במאי 1944 כשהטטרים של קרים גורשו על ידי סטלין לקזחסטן הייתה אחת משלושת המרכזים לקהילתם במקביל לבחצ'יסראי ואלושטה. לאחר פירוק ברית המועצות הטטרים התחילו לחזור למולדתם ולדרוש את השבת הרכוש הגזול.

מקורות
------

* קרימצ'קים, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית)
* קרסובאזאר במיזם "הסיפורים שלא סופרו - אתרי רצח יהודים בשטחי ברית המועצות הכבושים", באתר "יד ושם" (באנגלית)

תמונות
------

* הבניין של בית הכנסת העתיק, נבנה בשנת 1516הבניין של בית הכנסת העתיק, נבנה בשנת 1516

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בילוהירסק** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בילוהירסק
* בילוהירסק (אוקראינה), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007562326805171
* GND: 7718696-5
* LCCN: n85229468
* VIAF: 146651102
* WorldCat (עם VIAF): 146651102

 |
**סטנלי אלן "סטן" לבנסון** (באנגלית: **Stanley Allen "Stan" Levenson**;‏ 6 בפברואר 1938 - 8 בינואר 2016) היה אצן יהודי-קנדי, אלוף קנדה (1956) ואלוף המכביה (השישית 1961) בריצת 100 מטר ופעמיים אלוף קנדה (1956 ו-1958) בריצת 200 מטר.

קורות חיים
----------

לבנסון נולד וגדל בטורונטו, אונטריו.

### 1956

באליפות קנדה באתלטיקה שנערכה בהמילטון אונטריו ב-25 באוגוסט 1956 זכה לבנסון בשתי מדליות זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.8 שניות, לפני ג'וזף פורמן (אנ') וג'ק פרינגטון (אנ') ובריצת 200 מטר בתוצאה של 21.9 שניות, לפני ג'ק פרינגטון וליירד סלון (אנ'). באולימפיאדת מלבורן (1956) הוא סיים במקום עשירי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.7 שניות (10.94 שניות, תוצאה אלקטרונית), בשלב רבע הגמר הוא קבע תוצאה של 10.8 שניות (10.93 שניות, תוצאה אלקטרונית).

### 1958

באליפות קנדה באתלטיקה שנערכה ססקטון ב-21 ביוני 1958 זכה לבנסון בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת 220 יארד בתוצאה של 21.9 שניות לפני מייק אגוסטיני מטרינידד וטובגו(אנ') (22.1 שניות) וג'יי וורנר (22.3 שניות) ומדליית כסף בריצת 100 יארד בתוצאה של 9.6 שניות, אחרי מייק אגוסטיני (9.6 שניות). חודש לאחר מכן, במשחקי חבר העמים שנערכו בקארדיף, ויילס ביולי אותה שנה הוא סיים פעמיים במקום רביעי, בריצת 220 יארד בתוצאה של 21.51 שניות ובריצת שליחים 4x110 יארד בתוצאה של 41.74 שניות.(גר')

### 1961

בתחרויות האתלטיקה של המכביה השישית שנערכו בסוף אוגוסט 1961 זכה לבנסון במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.6 שניות, לפני ג'ון שפיגל (10.6 שניות) וסטן פריד (10.7 שניות), שניהם מארצות הברית. הוא פרש מגמר ריצת 200 מטר, לאחר שבעת החימום נפגע מכדור ברזל ברגלו.

שיאים אישיים
------------

* ריצת 100 יארד: 9.6 שניות (1958)
* ריצת 100 מטר: 10.6 שניות (1961)
* ריצת 200 מטר: 21.9 שניות (1956)

קישורים חיצוניים
----------------

* סטן לבנסון, באתר olympedia.org
* The Top Ranked Track & Field Athletes of the 1950's (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  CANADIAN CHAMPIONSHIPS MEDALLISTS/ MÉDAILLÉS DES CHAMPIONNATS CANADIENS 1900-2015
2. ↑  יומן ה"מכביה", דבר, 31 באוגוסט 1961
3. ↑  הקנדי לוינסון רץ 100 מ' ב-10.6 שניות, דבר, 31 באוגוסט 1961
4. ↑  יומן ה"מכביה", דבר, 1 בספטמבר 1961
5. ↑  גובנר הדף כדור ברזל - 18,32, למרחב, 1 בספטמבר 1961
דמותו של סטן סטורה הצעיר בעיטור על מזבח בקתדרלת וסט ארוס
מותו של סטן סטורה הצעיר בתמונה משנת 1880
**סטן סטורה הצעיר** (בשוודית: **Sten Sture den yngre**; ‏1493 – 3 בפברואר 1520), היה מדינאי שוודי ועוצר שוודיה במהלך תקופת איחוד קאלמאר.

ביוגרפיה
--------

סטן סטורה נולד ב-1493 כבנם של העוצר סבנטה נילסון, צאצא של משפחת סטורה ושל ליליאנה גסלדוטר גדה.

בעת מותו של אביו, היה סטן הצעיר בן 18. חבר המועצה המלכותית הבכיר, אריק טרול נבחר להיות עוצר על ידי המועצה והוא תמך באיחוד עם דנמרק. למרות זאת, סטן הצעיר עשה שימוש במצודות ובכוחות שעמדו לרשותו מתוקף ירושת אביו וביצע הפיכה. לאחר שהוא הבטיח להמשיך במשא ומתן עם דנמרק, הסכימה המועצה למנותו כעוצר במקום טרול.

למעשה, הייתה מטרתו של סטן לשמור על עצמאותה של שוודיה מדנמרק. הוא לקח על עצמו את השם סטורה, מורשת מסבתא רבתא שלו, בשל העובדה ששם זה סימל את עצמאות שוודיה כתזכורת לסטן סטורה הזקן, בן הדוד מדרגה שלישית של אביו.

כעוצר ידע סטן כי במוקדם או במאוחר תהיה מלחמה נגד הנס, מלך דנמרק ובנו ויורשו, כריסטיאן השני, תהיה בלתי נמנעת. לפיכך, ב-1513 הוא הביע את הסכמתו לשביתת נשק עם רוסיה.

עימות פרץ בין סטן לבין הארכיבישוף גוסטב טרול, בנון של אריק טרול. הארכיבישוף תבע יותר חופש פעולה עבור הכנסייה. סטן הדיח את הארכיבישוף וכלא אותו.

בסופו של דבר, פתח כריסטיאן השני בפלישה לשוודיה. ב-19 בינואר 1520, בקרב בוגסונד, שהיה החלק האחרון של פלישתו של כריסטיאן, נפצע סטן פצעי מוות. בדרכו חזרה לסטוקהולם, על פני האגם הקפוא מלארן, הוא מת.

כריסטיאן השני הומלך כמלך שוודיה והארכיבישוף גוסטב נקם את נקמתו בתומכיו של סטורה ובאלה שהדיחו אותו מכס הארכיבישוף והאשים אותם בכפירה. בנובמבר 1520, במסגרת מה שכונה טבח סטוקהולם, הוצאו מעל 80 איש להורג. בנוסף, הוצאה גופתו של סטן סטורה מקברה והועלתה על המוקד.

נישואין ומשפחה
--------------

ב-1511 נישא סטן סטורה לכריסטינה גילנסטירנה, נינתו של קרל השמיני. בנו היחיד היה סבנטה סטנסון סטורה. במאה העשרים, נישאה צאצאית שלו, סיביליה מסקסה-קובורג-גותה, לנסיך גוסטב אדולף. בנם, מלך שוודיה הנוכחי, קרל השישה עשר גוסטב, הוא לפיכך צאצא של סטן סוטרה הצעיר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטן סטורה הצעיר** בוויקישיתוף
* סטורה באנציקלופדיה בריטניקה (1911).
* סטן סטורה הצעיר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007378274205171
* GND: 1158739591
* ISNI: 0000 0000 5175 2019
* LCCN: n85125477
* SELIBR: 206592
* VIAF: 55582391
* WorldCat: lccn-n85125477

 |
**דונלד "דון" סטארק** (באנגלית: **Donald "Don" Stark**; נולד ב-5 ביולי 1954) הוא מפיק ושחקן יהודי-אמריקאי. ידוע בשל תפקידו כבוב פינסיוטי, אביה של דונה בסדרה "מופע שנות ה-70".

ביוגרפיה
--------

סטארק נולד בניו יורק שבארצות הברית. הוריו הם נייט סטארק, בורסקאי ומנהל חנות ממוצא איטלקי, והארייט, עקרת בית יהודייה ממוצא גרמני. לו אח אחד, פרנק, ושתי אחיות, אניטה וברברה. סטארק סיים את לימודיו בבית הספר התיכון קליבלנד שבקליפורניה בשנת 1972. בזמן ששהה שם, בנוסף להיותו שחקן פוטבול, נבחר למספר תפקידים ראשיים בתאטרונים המקומיים של לוס אנג'לס. כמו כן שיחק בתפקיד הראשי במחזה של שייקספיר, אותלו, שזיכה אותו בפרסים מקומיים.

קריירה
------

### משחק

לסטארק יש רקע עשיר בריקודים, פיתוח גוף וכן ידע עשיר באמנות לחימה. ככל הנראה, תפקידו הגדול ביותר של סטארק הוא בוב פינסיוטי, אביה של דונה בסדרת הטלוויזיה "מופע שנות ה-70". בנוסף, גילם מספר תפקידים קטנים בסדרות כגון "תרגיע", "הבולשת", וכן שיחק בסרטים "מסע בין כוכבים 8: המפגש" ו"קפה סוסייטי". בנוסף השתתף בפרק של הסדרה "CSI". בסדרת הטלוויזיה "היפה והחיה" השתתף כאחד החוטפים של קתרין, ששמרו אותה בסנטרל פארק, היכן שוינס (החיה) מצא אותה וטיפל בה.

בשנת 2013 החל לגלם את אוסקר בסדרת הדרמה "על המגרש" ברשת VH1 למשך שלוש עונות, בכיכובו של דין קיין. בשנת 2015 שיחק בסרט הדרמה "אור בטוח" את דמותו של ג'ק קמפבל, לצד אוון פיטרס.

### הפקות

סטארק הפיק מספר סדרות טלוויזיה קטנות. אולם, הוא השתתף כמפיק שותף של הסדרה "חברים" בין השנים 1998–2000.

חיים אישיים
-----------

סטארק מאמן את נבחרת הכדור בסיס שבה משחקת בתו.

הוא נישא לג'ולי סטארק ולשניים שתי בנות. לאחר מספר שנים התגרשו.

קישורים חיצוניים
----------------

* דון סטארק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2011159912
* SNAC: w6md0b88
* VIAF: 186920836
* WorldCat: lccn-no2011159912

 |
**קוז'יניצה** (בפולנית: **Kozienice**, נהגה: [kɔʑɛˈɲit͡sɛ], להאזנה (מידע • עזרה); ביידיש: **קאזשניץ**; לעיתים נכתב בספרות העברית **קוז'ניץ**) היא עיר בת קרוב ל-20,000 תושבים במרכז פולין, בפרובינציה מזוביה. העיר היא בירת מחוז קוז'יניצה, ויושבת במרחק מה (כ-4 מיילים) מנהר הויסלה.

העיר קיבלה זכויות עיר כבר ב-1322, אבל בשמה הנוכחי היא מופיעה ברשומות רק החל מ-1429.

למרות שהעיר ממוקמת בתחומי האזור ההיסטורי פולין קטן, מאז מלחמת העולם השנייה עברה העיר שינוי שייכות מנהלתי פעמיים (ב-1945 וב-1975). בחלוקה המנהלית החדשה (החל מ-2009) היא משתייכת מנהלתית לפרובינציה מזוביה.

יהודי קוז'ניץ
-------------

לקוז'יניצה (בשמה השגור בפי יהודיה דוברי היידיש: קוז'ניץ) היסטוריה יהודית עשירה. באזור שנת 1790 (לאחר פטירת רבי אלימלך מליז'נסק) עבר לעיר הרב ישראל הופשטיין והפך אותה למרכז חסידי מפורסם. הרב הקנה לעצמו שם של "מגיד" ואחד מבכירי התלמידים של ר' אלימלך, ועל כן אלפי חסידים פקדו את העיר ללמוד מתורתו ואף לקבל ברכות או לבקש ישועות. גם לאחר פטירתו המשיכו צאצאיו לכהן באדמו"רות קוז'ניץ עד לתקופת השואה. 

בשנת 1856 נמנו בקוז'יניצה 2,855 תושבים, ומתוכם 1,961 יהודים (כשני שלישים מתושבי העיר). בשנת 1897 מנתה אוכלוסיית העיר 6,882 נפש, כאשר כ-3,700 מתוכם היו יהודים.

ערב מלחמת העולם השנייה נמנו בעיר כ-4,800 יהודים, רוב תושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות. ב-9 בספטמבר 1939 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו החל לחטוף מדי יום מאות מיהודיה לעבודות כפייה.

באוקטובר 1939 שרפו הגרמנים בית כנסת בעיר, תוך רצח יהודים שניסו להוציא ממנו את ספרי התורה. בד בבד, הוטלו על יהודי העיר גזירות שונות, תוך החרמת רכושם, ושילוח חלקם למחנות עבודה.

בסוף 1940 רוכזו יהודי העיר בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה, תוך הוצאה להורג של יהודים שנתפסו מנסים להבריח אליו מזון, או שלא העבירו דברי פרווה לגרמנים. בחורף 1942-1941 מתו רבים מיושבי הגטו ממגפת טיפוס הבהרות שפרצה בו. בקיץ 1942 הובאו לגטו שבעיר יהודים רבים שגורשו מיישובי הסביבה, ומספר יושביו הגיע לכ-8,000 איש.

ב-27 בספטמבר 1942 פשטו על הגטו שבעיר אנשי ס"ס ושוטרים אוקראינים, ושילחו את כל יושביו (13,000 איש) למחנה ההשמדה טרבלינקה. אחר כמה מאות יהודים שהצליחו להימלט ליערות הסביבה בזמן האקציה ערכו הגרמנים מצוד ממושך, בו תפסו ורצחו את רובם המוחלט של הנמלטים. כ-70 יהודים שהושארו בעיר עבור איסוף ומיון רכוש המגורשים הועברו בדצמבר 1942 למחנה בסקרז'יסקו קמיינה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קוז'יניצה** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קוז'יניצה (בפולנית)
* נתונים סטטיסטיים רשמיים של ממשלת פולין (מעודכנים ל-2014)
* ספר יזכור לקהילת קוז'ניץ, בספריית העיר ניו יורק
* קוז'ייניצה (Kozienice), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* "קוז'יניצה", באתר השטעטל הווירטואלי
* אלינה סקיבינסקה, קוז'יניצה, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק A, עמ' 249–251), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
* על יהודי קוז'יניצה, באתר יד ושם.
* קוז'ניץ (פולין), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007567479205171
* GND: 4339397-4
* LCCN: n88210398
* MusicBrainz: 005d892b-0927-4691-b629-b24cfd1fba3b
* NKC: ge1176778
* VIAF: 138486125
* WorldCat (עם VIAF): 138486125

 |
להקת "**גלים במחול**", מייצגת בריקוד ותנועה את עמק הירדן, השוכן לחופי ימת הכנרת, ואת מדינת ישראל.

היסטוריה
--------

הלהקה נוסדה בשנת 1970 בשמה הראשון **"בת-חן"** על ידי דורית פורת המנהלת האמנותית והכוריאוגרפית של הלהקה מאז ומתמיד.
רקדניות הלהקה הן נערות בגילאי 14 – 18, מיישובי עמק הירדן. ללהקה רפרטואר ריקודים עשיר ומגוון והיא מופיעה באירועים שונים בארץ ובעולם. הלהקה ייצגה את ישראל והופיעה בגימנסטרדות העולמיות (World Gymnaestrada) בשווייץ, דנמרק והולנד, ולקחה חלק בפסטיבלים בינלאומיים בגרמניה בכל שנה שלישית משנת 1982 (בירשטט גימנסטיקה,) ובפורטוגל.

בשנת 1992 החליפה הלהקה את שמה ל**"גלים במחול"**.

בשנת 1993 הוזמנה הלהקה על ידי משרד החוץ להופיע בהונגריה במסגרת חגיגות העצמאות של ישראל, ב 1996, שוב מטעם משרד החוץ, השתתפה הלהקה בחגיגת סוכות בקפריסין. בשנת 1997 הרחיקה הלהקה עד יפן והופיעה באוסקה בפני הקיסר.
ב 1999 הופיעה הלהקה בפני הקהילה היהודית בברזיל וכן בשנת 2008 במסגרת חגיגות שנת ה - 60 למדינת ישראל, הופיעה בפני הקהילות היהודיות בארצות הברית: מיאמי, ניו יורק וניו ג'רזי. בשנת 2010 הופיעה בפורט מיירס (Fort Myers, Florida) בפלורידה באולם הפילהרמונית "Barbara B. Mann" באדיסון סטייט קולג' (Edison State College).

ללהקה סגנון, השואב השראתו ממקורות כמו: המסורת היהודית, ריקודים אתניים, הטבע וההוויה הישראלית מול האוניברסלית.

הלהקה פעלה בחסות "המרכז למחול של המועצה האזורית עמק הירדן", אותו ניהלה פורת, משנת 2001 עד 2014.

בספטמבר 2014 נפרדה הלהקה ממועצת עמק הירדן, והפכה להיות עצמאית בביתה הראשון בקיבוץ אפיקים.

גלריה
-----

* ציריך גימנסטרדה 1982ציריך גימנסטרדה 1982
* אמסטרדם 1991אמסטרדם 1991
* להקת גלים במחול במנהטן ארצות הבריתלהקת גלים במחול במנהטן ארצות הברית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גלים במחול** בוויקישיתוף
 אתר האינטרנט הרשמי של גלים במחול בארכיון האינטרנט

* גלים במחול, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  Gymnastica Bürstadt
2. ↑  אתר המועצה האזורית עמק הירדן
**קוזובה** (באוקראינית: **Козова**; בפולנית: **Kozowa**; ביידיש: **קאזעווע**) היא עיירת מחוז במחוז טרנופול שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. העיירה שוכנת לצד אגם, על גדת נהר קורופטס (Koropets).

תולדות היישוב
-------------

היישוב נזכר לראשונה בשנת 1669, עת הוקם בו מבצר. מסוף המאה ה-18 ועד סוף המאה ה-19 שימשה העיירה כעיירת מחוז עצמאית, ובשנת 1880 סופחה לנפת העיר בז'ז'ני. בשנים אלה חוברה העיירה לקו מסילת הברזל.

לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

יהודי קוזובה
------------

יהודים ישבו בעיירה מסוף המאה ה-17, ועד תחילת המאה ה-20 החזיקו בכל בתי העסק בה. מאמצע המאה ה-19 כיהנו בעיירה רבנים מבית רוטנברג. בשרפה גדולה שפרצה ביישוב בשנת 1906 נותרו בו כ-300 משפחות יהודיות ללא קורת גג.

בשנת 1909 הוקם בעיירה בית ספר עברי, ובין מלחמות העולם התגברה ביישוב הפעילות הציונית, בעיקר של הרוויזיוניסטים. בשנים אלה נמנו ביישוב כ-1,570 יהודים, כשליש מתושביו, ובוועד הקהילה החזיקה אגודת ישראל. הפעילות הציבורית היהודית בעיירה נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939.

### בשואה

ב-3 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ועקב פרעות של איכרים אוקראינים ביהודי כפרי הסביבה, נהרו אליה פליטים יהודים רבים. ב-16 באוקטובר 1941 ערכו הגרמנים טבח ביהודי העיירה, בו רצחו ביער סמוך בין 300 ל-500 יהודים.

באביב 1942, עם הבאת מגורשים יהודים לעיירה, הגיע מספר תושביה היהודים לכ-2,850. עם הגעת יהודים נוספים לעיירה, רוכזו כל יהודי היישוב בגטו שהוקם בו, בו שררה צפיפות קשה.

ב-21 בספטמבר 1942, יום כיפור תש"ג, נערכה בגטו שבעיירה אקציה המונית, בה נתפסו בין 800 ל-1,000 יהודים, והובלו לבז'זני, וממנה שולחו תוך זמן קצר בקרונות משא למחנה ההשמדה בלז'ץ.

בחורף 1943-1942 סבלו יהודי הגטו ממגפת טיפוס הבהרות שפרצה בו, תוך שהגרמנים מוציאים להורג חולים יהודים שגילו. ב-9 באפריל 1943 הוציאו הגרמנים להורג כ-100 יהודים נוספים מהגטו.

ב-17 באפריל 1943 נערכה בגטו שבעיירה אקציה המונית נוספת, בה נרצחו בירי כ-1,000 יהודים נוספים.

ב-12 ביוני 1943 נרצחו כ-1,000 היהודים האחרונים שנותרו בגטו שבעיירה. בעת האקציה התאבד אחד מחברי היודנרט, עו"ד קורצ'וק, יחד עם תשעת בני משפחתו, באמצעות שתיית רעל, כדי שלא ליפול בחיים בידי הגרמנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוזובה** בוויקישיתוף
* קוזובה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* קוזובה (Kozowa), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* "קוזובה", באתר השטעטל הווירטואלי
* אלכסנדר קרוגלוב (רו') ומרטין דין (אנ'), קוזובה, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק A, עמ' 798–800), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
* קוזובה (אוקראינה), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007540464705171
* GND: 4728946-6
* LCCN: nr94014726
* VIAF: 152883442
* WorldCat (עם VIAF): 152883442

 |
אופני פני-פרת'ינג
**אופני פני-פרת'ינג** (Penny-farthing) היו מודל מוקדם של אופניים אשר יוצרו בעיקר באנגליה ובארצות הברית במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19. המאפיין הבולט בסוג אופניים זה היה שהגלגל הקדמי היה גדול למדי בעוד שהגלגל האחורי היה קטן במיוחד. מודל זה היה פופולרי במיוחד במהלך שנות ה-80 של המאה ה-19. אופני הפני-פרת'ינג היו כלי הרכב הראשון שזכה לכינוי "אופניים".

השם "פני-פרת'ינג" מתייחס לשמות המטבעות הבריטים פני ופרת'ינג - המטבע האחד גדול בהרבה מהשני. למרות שכיום מודל אופניים זה נודע בעיקר בשם "פני-פרת'ינג", ככל הנראה לא נעשה שימוש במונח זה בעת שהמודל היה בשיא הפופולריות - במהלך התקופה בה המודל היה בשיא הפופולריות הוא פשוט כונה "אופניים". 

במהלך 1870 הממציא האנגלי ג'יימס סטארלי (James Starley) החל לייצר דגם אופניים זה, אשר התבסס במידה רבה על דגם ה-boneshaker (מטלטל העצמות) הצרפתי. דגם האופניים החדשני של סטארלי הכיל גלגל קדמי גדול במיוחד (בקוטר של מקסימום 1.5 מטרים), אשר אפשר לרוכב לנסוע במהירויות גבוהות יותר מאופני ה-boneshaker. הדגם זכה להצלחה רבה עד לשנות ה-90 של המאה ה-19 כאשר סוג האופניים הדומיננטי החל להיות אופני הבטיחות אשר הכילו שני גלגלים שווים ושרשרת הנעה.

החסרונות העיקריים של אופני הפני-פרת'ינג היו הקושי לעלות ולרדת מהאופניים והסיכון להיות מעורבים בתאונות בשל המיקום הגבוה יחסית של מושב האופניים בעוד שרגלי הרוכבים לא הגיעו עד הקרקע.

גלריה
-----

* שני רוכבי אופני פני-פרת'ינג בלוס אנג'לס. צולם ב-1886.שני רוכבי אופני פני-פרת'ינג בלוס אנג'לס. צולם ב-1886.
* איור של אופני פני-פרת'ינגאיור של אופני פני-פרת'ינג
* רוכבי אופני פני-פרת'ינג בציור מאת הנרי סנדהאם, 1887רוכבי אופני פני-פרת'ינג בציור מאת הנרי סנדהאם, 1887

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אופני פני-פרת'ינג** בוויקישיתוף
* הסבר כיצד לעלות על אופני פני-פרת'ינג - פורסם באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  History Timeline of the Bicycle
2. ↑  Herlihy, David V. (2004). *Bicycle, The History*. Yale University Press. pp. 155–250. ISBN 0-300-10418-9.
3. ↑  Sheldon Brown's Bicycle Glossary Ha-Hi

| תעבורה מונעת-אדם |
| --- |
| יבשתיים | 

|  |  |
| --- | --- |
| **הנעה באמצעות דוושות** | אופניים • אופניים מתקפלים • אופני משא • אופניים היברידיים • אופני הרים • אופני פני-פרת'ינג • אופנוח • אופני כביש • אופני טנדם • רב-אופן • תלת-אופן • חד-אופן • ולומוביל • ריקשת אופניים |
| הנעה בכוח הידיים | קרונית ידנית • אופני יד |
| הנעה בכוח הרגליים | אופני דחיפה • קורקינט • גלגיליות • קסטרבורד • לונגבורד • סקייטבורד |

 |
| ימיים | קאנו • אופני ים • קיאק • סירת פדלים • סירת משוטים |
| אוויריים | מטוס הממונע בכוח האדם • מסוק הממונע בכוח האדם |
המזוודה הגרעינית של רוסיה בתקופת בוריס ילצין.
ממלא מקום הנשיא, ולדימיר פוטין, מקבל לידיו את "המזוודה הגרעינית" לשליטה על הכוחות הגרעיניים ב-31 בדצמבר 1999.
טקס העברת המזוודה הגרעינית במהלך טקס ההשבעה לנשיאות של ולדימיר פוטין. 7 במאי 2012
**המזוודה הגרעינית של רוסיה**, מכונה רשמית צ'גט (ברוסית: **Чегет**, על שם **הר צ'גט** שבקברדינו-בלקריה, רוסיה) ומהווה חלק ממערכת אוטומטית לשליטה ובקרה על הכוחות הגרעיניים האסטרטגיים של רוסיה (המכונה רשמית **קזבק**, **Казбек**, על שם הר קזבק).

היסטוריה
--------

הצ'גט פותחה בתקופת יורי אנדרופוב בראשית 1980. המזוודה נכנסה לשירות כשמיכאיל גורבצ'וב הפך למזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית במרץ 1985. המזוודה מחוברת למערכת תקשורת מיוחדת המכונה בשם קוד **קווקז** (**Кавказ**, על שם אזור הקווקז), אשר נועדה לתמוך בבכירי הממשלה ולספק ערוץ תקשורת רציף במידה ומתקבלת ההחלטה על שימוש בנשק גרעיני. 

לנשיא הרוסי ישנה גישה מלאה כל הזמן למזוודת הצ'גט, הוא מלווה על ידי איש שירות האבטחה הפדרלי, שמתפקידו לדאוג שלנשיא תהיה גישה רציפה אל צפני המזוודה. אומנם מקובל להניח שגם שר ההגנה והרמטכ"ל מחזיקים במזוודה גרעינית אך לא ידוע בוודאות אם אכן ישנן מזוודות גרעיניות גם לשר ההגנה וראש המטה הכללי.

במקרה של אישור לשימוש בנשק גרעיני, המטה הכללי מקבל את האות ויוזם מתקפה גרעינית. זאת לאחר קבלת הקודים לשיגור הטילים אם זה באמצעות צוללות בעלות טילים בליסטיים או בשיגור מרוחק של טילים בליסטיים בין יבשתיים.

המזוודה הגרעינית הופעלה לקראת התקפה פעם אחת בלבד בתולדותיה, ב-25 בינואר 1995, עקב תקרית הטיל הנורווגי (אנ'), כאשר טכנאי מכ"ם רוסים זיהו בטעות טיל מחקר נורווגי, שאסף מידע על הזוהר הצפוני, כטיל גרעיני אמריקאי הטס לכיוון המרחב האווירי הרוסי. נשיא רוסיה בוריס ילצין התעתד לשגר מתקפת נגד גרעינית על ארצות הברית אך לאחר שהסתברה הטעות נמנע השיגור.

בתרבות ובאמנות
--------------

המזוודה הגרעינית הופיעה במספר סרטי קולנוע לרבות:

* שחק אותה סמארט (2008)
* סולט (2010)
* משימה בלתי אפשרית 4: קוד הצללים (2011)
* מהיר ועצבני 8 (2017)

וכן גם במשחקי המחשב:

* Hitman 2
* Battlefield 3

המזוודה גם היוותה נושא לשיר "מזוודת הנשיא" («Чемодан Президента») של להקת "קרמטורים" («Крематорий»).

ראו גם
------

* פוטבול גרעיני – המקבילה האמריקאית.
* המלחמה הקרה
* לוחמה גרעינית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מידע באתר armscontrol.ru
2. ↑  Adventures of the "Nuclear Briefcase"
3. ↑  A 2nd Briefcase for Putin
4. ↑  Post-Soviet Russia and Ukraine: Who can push the Button?
5. ↑  Cold-War Doctrines Refuse to Die
6. ↑  25.1.1995 / הטיל הנורווגי שהקפיץ את מערך הגרעין הרוסי
חגיגות טמקת במרחצאות פאסילידס בגונדר
כהן דת נושא תבות בחגיגות טמקת בגונדר
**טמקת** (געז ጥምቀት; התגלות) נקרא גם **אסתרעייו** ("מאורע") ו**אפיפנייה** (יוונית '**Eπιφάνεια**) הוא חג ההתגלות הנחוג בכנסייה האורתודוקסית האתיופית ביום העשירי בחודש טר לפי לוח השנה האתיופי, המקביל ל-19 בינואר, או ל-20 בינואר בשנה מעוברת.

טמקת מעלה על נס את טבילת ישו בנהר הירדן, ועל כן נערכים בו טקסים המשחזרים את ההטבילה. במהלך אירועי החג, התבות, העתק-הדמיה של לוח עשרת הדיברות או של ארון הברית, השמור בכל כנסייה אתיופית, נעטף בבדים עשירים, ונישא בתהלוכה על ראשו של כהן הדת. התבות, שבדרך כלל אינו מוצג לראווה בפני המוני המאמינים, מסמן את גילויו ברבים של ישו כמשיח, בהגיעו להיטבל בידי יוחנן המטביל. בליל הטמקת צמים המאמינים משקיעה ועד זריחה. הטקס נערך ליד נהר או מקווה מים מוקדם מאוד לפנות בוקר, ולקראת שחר המים מבורכים ומותזים על המאמינים. חלק מהמשתתפים נכנסים אל המים וטובלים בהם את כל גופם, ובכך מחדשים באופן סמלי את ברית טבילתם. מעשה זה **אינו** עולה מבחינה דתית כדי טבילה נוספת, שכן כאמור בתפילת אני מאמין, מצהירים המאמינים כי הם נטבלים **פעם אחת** למחילת חטאיהם. עם זאת, הטקס גרם לנוסעים אירופים מוקדמים שהזדמנו אליו, לפרש את מעשי המאמינים כסותרים את הצו הדתי. לקראת צהרי היום מוחזר התבות אל הכנסייה בתהלוכה המלווה בריקוד ובזמרה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טמקת** בוויקישיתוף
* טמקת בגונדר
* Timkat-Epiphany
הגריפין בפתח בתי המשפט המלכותיים מסמל את מיקום הטמפל בר
**טמפל בר** (באנגלית: **Temple Bar**) או **מחסום טמפל** מסמל את הגבול בין וסטמינסטר לסיטי של לונדון בלונדון שבאנגליה. במקום זה הופך רחוב פליט לסטרנד.

עד שנת 1878 ניצב במקום פתח שער עשוי אבן שסימל את הגבול בין הערים. בימי הביניים שלט האיגוד של העיר לונדון על שטחים מחוץ לחומות העיר. חלק מהזכויות של לונדון היו שליטה במסחר הנכנס אל העיר. לשם כך הוקמו מספר מחסומים על הדרכים הראשיות לעיר, במקום שבו עבר גבול שטח השיפוט של העיר. המפורסם במחסומים אלה היה "טמפל בר" - מחסום טמפל - שמקור שמו בקרבתו לכנסיית טמפל והאתר שהיה שייך פעם לאבירים הטמפלרים וכיום נמצאות בו אכסניות המשפט. המחסום התפרסם בהיותו המפריד בין המרכז המסחרי של אנגליה, הסיטי של לונדון, לבין המרכז הפוליטי של אנגליה, וסטמינסטר.

לפי המנהג נאסר על המלך האנגלי להיכנס לתחומי הסיטי, והיה עליו לעצור במחסום טמפל ולבקש את רשותו של הלורד ראש העיר על מנת להיכנס לסיטי. הרשות ניתנה כשהלורד ראש העיר נתן למלך את חרב המדינה מצופת הפנינים כדי להראות את נאמנותו.

כיום אין המחסום קיים, אולם אנדרטה עליה ניצב גריפין מציינת את מקומו.

המחסום
------

ככל הנראה המחסום היה מחסום עץ. שער שהיה במקום מאז שנת 1293 נהרס בזמן מהפכת פשוטי העם בשנת 1381.

בימי הביניים ניצב במקום שער עץ, שבקומתו העליונה בית כלא. השער נשרף בזמן השרפה הגדולה של לונדון בשנת 1666.

לאחר השריפה מינה צ'ארלס השני את סר כריסטופר רן לבנות שער חדש. השער נבנה בין השנים 1669 ו-1672 ונהגו להציג עליו את ראשי הבוגדים.

שאר שערי לונדון (אלדגייט, אלדרסגייט, בישופסגייט, קריפלסגייט, לודגייט, מורגייט וניוגייט) נהרסו בשנת 1800, אולם מחסום טמפל נשאר על מכונו עד שנת 1878, אז נאלצו להרחיב את הרחוב בשל התנועה הרבה, והגשר פורק. אבניו אוחסנו ונרכשו בשנת 1880 על ידי סר הנרי מוקס שבנה את השער מחדש באחוזתו.

ב-1984 נרכש השער מחדש בעלות של מיליון ליש"ט והוקם מחדש בכיכר פטרנוסטר צפונית לקתדרלת סנט פול.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טמפל בר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טמפל בר
* טמפל בר

|  |  |
| --- | --- |
| פורטלפורטל | **ראו גם פורטל לונדון** |