**מולטאן** (בפנג'אבי: **ਮੁਲਤਾਨ**; באורדו: **ملتان**) היא עיר בפרובינציית פנג'אב בפקיסטן ובירת מחוז מולטאן. העיר, השוכנת על גדתו המזרחית של נהר הצ'נאב, בדרום-מערבה של פרובינציית פנג'אב, 966 קילומטרים צפונית מהעיר קראצ'י במרכז המדינה, מונה נכון ל-2017 כ-1.8 מיליון בני אדם והיא העיר השביעית בגודלה בפקיסטן. למולטאן, המכונה גם "עיר המלאכים", היסטוריה המתחילה לפחות לפני 2,500 שנים. העיר עשירה בבאזארים, מסגדים, מקדשים וקברים מפוארים. רשת כבישים ומסילות ברזל ונמל תעופה מקשרים את העיר לשאר חלקי פקיסטן ולמדינות שונות. שמותיה הקודמים של העיר היו קשטפור, הנספור, בגפור, סאנב או סאנהפור, ולבסוף מולאסתאן (Mulasthan), שם הנגזר מסנסקריט ומבטא את שם אל השמש ומקדשו.

היסטוריה
--------

תושביה של מולטאן טוענים כי היא אחת הערים העתיקות בדרום אסיה וכי הייתה בירת מלכות טריגרטה המתוארת באפוס העתיק של המהאבהארטה. אולם העדויות ההיסטוריות הראשונות שיש על קיומה כעיר הן מתקופת אלכסנדר מוקדון במאה ה-4 לפני הספירה. בקרב על העיר נפצע אלכסנדר פציעה קשה. העיר, שתוארה על ידי פלוטרכוס בשם "מאילי", נכבשה, ואלכסנדר שרד את הפציעה אך לא התאושש ממנה לחלוטין ומת בבבל בדרכו מערבה .

במשך יותר משש מאות שנה אין מידע על שהתרחש באזור מולטאן, ורק ב-454 לספירה ידוע כי ההונים בפיקודו של טורמאן כבשו את העיר אך לא נשארו בה לאורך זמן, והשלטון ההינדי חזר למשול במקום למשך כ-200 שנה. הנוסע הסיני, שואנזאנג (אנ'), ביקר במקום ב-641 וכתב כי היקפה של העיר הוא כ-30 לי (שמונה קילומטרים). הוא מציין כי "האדמה עשירה ופוריה" וכי אנשי המקום אינם מאמינים בבודהא והפולחן לדווה (אל) "מיתרה" - אל השמש, הוא השולט. הוא מתאר גם את שמונת מקדשי דווה, הגדולים והבולטים בעיר בפארם.

הצבאות המוסלמים כבשו בפעם הראשונה את מולטאן בשנת 664. היה זה בזמנה של שושלת בית אומיה. שר צבאה, מוהאלב (אנ'), חדר לעיר העתיקה של מאילי ושבה שבויים רבים. אולם פשיטה זו נועדה, ככל הנראה, רק לצורך לימוד השטח והאויב והמוסלמים שבו לשטחיהם בתום הפשיטה. ב-712 פלשו המוסלמים, בפיקודו של מוחמד בן קאסם (אנ'), אל תת-היבשת ההודית וכבשו את סינד ואת מולטאן. העיר נכבשה מידי הצבא ההינדי לאחר מצור וקרב שנמשכו שבעה ימים. "באותה עת", כתב הסופר ג'ווהאר אל-בחור, "הייתה ידועה מולטאן בכינוי "בית הזהב". היה בה מקדש הינדי ענק, שנקרא גם מקדש השמש, ויכול היה להכיל 6,000 איש ואליו הגיעו עולי רגל מכל האזור. כחלק מהפולחן, נהגו עולי הרגל לגלח את ראשם ואת זקנם ולהקיף את המקדש". במאה ה-8, בתקופתם של אל-מנסור ומועתצם באללה, הותקפה מולטן מספר פעמים על ידי ערבים.

ב-915 ביקר הנוסע הבגדאדי אל-מסעודי בעמק האינדוס והוא מכנה את מולטאן בשם "שדות הזהב". הוא אף מתאר את העלייה לרגל אליה לצורכי פולחן. נוסעים אחרים, מאמצע המאה העשירית, מספרים כי העיר מבוצרת וחזקה וכי היא במחצית מגודלה של מנסורה - בירת האזור.

מחמוד מע'זנה תקף לראשונה את מולטאן ב-1005, כבש אותה והרס מקדשים הינדיים רבים, כולל את מקדש השמש הגדול. הוא נסוג לאחר מכן וב-1010 כבש אותה שנית ושוב נסוג ממנה לאחר זמן לא רב. ב-1021, לאחר שהשלים את כיבוש צפון פנג'אב, צירף את האזור אל ממלכתו, הממלכה הע'זנאווית.

ב-1218 פלש ג'ינגיס חאן למערב טורקמניסטן ובמשך תקופה שנמשכה כ-300 שנים הייתה מולטאן יעד לחדירות ופלישות ממרכז אסיה, מכיוון האימפריה המונגולית. חוץ מתקופות קצרות בהן נהנתה העיר מעצמאות, במשך רוב תקופה זאת היא הייתה חלק מסולטנות דלהי ושכנה בגבולה המערבי. המאה ה-14 היוותה תקופה של שגשוג עבור מולטאן ובה הוקמו המאוזולאומים הגדולים שבה שהיקנו למולטאן מקום חשוב באדריכלות ההודית-איסלאמית. קברים אלו אף הוסיפו למעמדה הדתי של העיר. ב-1398 פלש טימור לנג לעמק האינדוס ובמסע הכיבושים שלו, שמטרתו הייתה דלהי, כבש גם את מולטאן. במשך 80 שנים הייתה העיר תחת שלטון האימפריה הטימורית והפכה לנקודה חשובה בנתיב המסחר בין הודו וקנדהר. המסחר והחקלאות שגשגו בתקופה זו שנסתיימה בסוף המאה ה-15 בתקופת מעבר שהובילה לעלייתה של האימפריה המוגולית בתחילת המאה ה-16. בין השנים 1548 ו-1748, בהן הייתה תחת השלטון המוגולי, לא ידעה מולטאן מלחמות והעיר התפתחה.

עם ירידתה של האימפריה המוגולית במחצית המאה ה-18, השתלטו על אזור מולטאן שליטים אפגניים. אף על פי שהעיר לא ניזוקה בעת הכיבוש כפי שניזוקו ערים בחלק הצפוני יותר של פנג'אב, הייתה זו תקופה של חוסר יציבות. ב-1764 הגיע צבא סיקי למבואות העיר לאחר שזרע הרס וחורבן בכל צפון פנג'אב. לאחר שבזזו את האזור שסביב למולטאן ואספו הון רב, נסוגו הסיקים. ב-1818 כבש את מולטאן המנהיג הסיקי, רנג'יט סינג, בראש צבא של 25,000 איש. העיר התנגדה וכשנכבשה פגעו הסיקים בעיר ובאנשיה.

לאחר שב-1845 הביסו הבריטים את הסיקים, הם השאירו תחילה את השלטון באזור בידי הסיקים, תוך שהם מפקחים על הנעשה באזור. במרץ 1848 נרצחו שני קצינים בריטיים, שנשלחו לפקח על הנעשה במולטאן, על ידי השליט הסיקי המקומי, דיוואן מול ראג'. בתגובה, אספו הבריטים כוח גדול ובאמצע דצמבר החלו לצור על מולטאן. המצור והקרבות נמשכו עד 2 בינואר 1849 בו הוכנעה העיר ונכבשה על ידי הבריטים. במהלך הקרבות, פגעה פצצת מרגמה במחסן של אבק שרפה וגרמה לפיצוץ גדול שגרם נזק עצום, כולל הרס המסגד הגדול של העיר.

במשך השלטון הבריטי, שארך כמעט 100 שנים, שרר שקט באזור אך מולטאן לא התפתחה ובמידה רבה איבדה את מעמדה הבכיר באזורה. ב-1947, כשהוקמה פקיסטן, לא היו בעיר מוסדות השכלה גבוהה או בתי חולים ברמה גבוהה והתעשייה הייתה נחשלת. המבצר העתיק של העיר היה הרוס ותשתיות הדרכים, המים והביוב היו במצב גרוע ביותר. בשנים שעברו מאז, התפתחה העיר וגדלה ונעשו בה אף שינויים מוניציפליים של חלוקה מחדש לערי משנה. עד החלוקה בין פקיסטן ובין הודו ב-1947 היו בעיר מיעוטים משמעותיים ובעלי השפעה של סיקים והינדים.

ב-2001 קיבלה העיר מעמד מוניציפלי של עיר מחוז הנשלטת על ידי ממשלה מקומית. מאז, נושא העומד בראשה בתואר נזים.

גאוגרפיה ואקלים
---------------

העיר שוכנת במישור ואדמות האזור נחשבות כראויות לעיבוד חקלאי. רשת תעלות מים, שמקורם ביובלי האינדוס, קיימת בעיר ובאזורים שסביבה ומשמשת להשקיה. יעילות שיטה זו נמוכה ומים רבים אובדים כתוצאה מחלחול ואידוי וכתוצאה משדות לא מפולסים. הגידולים החקלאיים הבולטים באזור הם מטעי מנגו ושדות כותנה. הנהר החשוב באזור הוא הצ'נאב הזורם דרומה בסמוך לגבולה המערבי של העיר. מקור מים פחות בחשיבותו מצוי ביובליו הצפוניים של נהר הסוטלג' (אנ') הזורם כ-100 קילומטרים דרומית למולטן.

שיאי הטמפרטורה הם 52° בקיץ ו-2°- בחורף. בקיץ יש לעיתים סופות אבק.

| **אקלים במולטאן** |
| --- |
| חודש | ינואר | פברואר | מרץ | אפריל | מאי | יוני | יולי | אוגוסט | ספטמבר | אוקטובר | נובמבר | דצמבר | שנה |
| טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°) | 21.0 | 23.2 | 28.5 | 35.5 | 40.4 | 42.3 | 39.2 | 38 | 37.2 | 34.6 | 28.5 | 22.7 |
| טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°) | 4.5 | 7.6 | 13.5 | 19.5 | 24.4 | 28.6 | 28.7 | 28.0 | 24.9 | 18.2 | 10.9 | 5.5 |
| משקעים ממוצעים (מ"מ) | 7.2 | 9.5 | 19.5 | 12.9 | 9.8 | 12.3 | 61.3 | 32.6 | 10.8 | 1.7 | 6.3 | 2.9 | 186.8 |
| מקור:  |

דמוגרפיה
--------

באופן מסורתי נחשבת מולטאן ככור היתוך לקבוצות אתניות רבות וזאת, כתוצאה מהימצאותה בסמוך לארבעה המחוזות העיקריים בפקיסטן. הקבוצות האתניות הבולטות אותן ניתן למצוא בעיר הן: סראיקים (אנ'), פנג'אבים (אנ'), באלוצ'ים, פתאנים, סינדים (אנ') ומוהג'ירים (אנ') דוברי אורדו שהגיעו לעיר עם חילופי האוכלוסין ב-1947.
על פי מפקד האוכלוסין של 1998 השפות המדוברות הבולטות באוכלוסיית העיר הן:

* סראיקית - 39.29%
* פנג'אבי - 32.01%
* אורדו - 26.64%

הרוב המוחלט של תושבי מולטאן הוא מוסלמי.

כלכלה
-----

החקלאות היא מקור הפרנסה העיקרי במולטאן ואזורה. כ-80% מאוכלוסיית המחוז מתפרנסת מחקלאות. גידולי השדה הבולטים (לפי סדר גודל שטחם) הם: חיטה, כותנה, אורז וקנה סוכר. גידולי הפרי הבולטים הם: מנגו, פרי הדר, גויאבה ורימון. הירקות המגודלים באזור הם: תפוח אדמה, בצל וכרובית.

התעשיות הבולטות בעיר הן: דשן, קוסמטיקה, זכוכית, עיבוד כותנה ומוצריה, טקסטיל, טחנות קמח, יצור שמן ותחנות כוח המייצרות חשמל. כן יצא לעיר מוניטין בשל השטיחים ועבודות הקרמיקה המיוצרות בה בעבודת יד, חלקן בבתי התושבים כהכנסה משלימה.

תחבורה
------

כ-10 קילומטרים מערבית למרכז העיר מצוי נמל התעופה של מולטאן. נמל התעופה אינו גדול ומשרת רק טיסות פנימיות. ב-2009 החלו עבודות לשדרוג והרחבת נמל התעופה על מנת להכשירו לנחיתה והמראה של מטוסי נוסעים גדולים.

הכביש המרכזי המחבר את העיר לעריה המרכזיות של פקיסטן הוא "כביש הגרנד טראנק" שכינויו המודרני הוא N-5 ואשר מקביל וצמוד למסילת ברזל לכל אורכו. כביש זה הוא הנתיב המרכזי בפקיסטן. אורכו 1,819 קילומטר והוא מחבר את קראצ'י, לאהור, רוואלפינדי ופשאוור. כביש זה מגיע למולטאן מכיוון דרום וממשיך לכיוון צפון מזרח לכיוון לאהור. כביש מספר 15, המוביל לצפון פקיסטן, עובר ממערב לעיר וכדי להגיע אליו יש לחצות את נהר הצ'נאב.

חינוך ובריאות
-------------

שני המוסדות האוניברסיטאיים המרכזיים של מולטאן הם אוניברסיטת בהא א-דין זכריא (לשעבר אוניברסיטת מולטאן) ושלוחה של אוניברסיטת פנג'אב שמרכזה בלאהור. מוסד אקדמאי יוקרתי נוסף הוא הקולג' הרפואי נישתר. מוסד זה צמוד לבית החולים נישתר שהוא אחד מבתי החולים הגדולים בדרום פנג'אב. בתי חולים נוספים בעיר הם: בית החולים האזרחי (Civil Hospital), בית החולים העירוני (City Hospital) ובית החולים פטימה.

אתרים בעלי עניין
----------------

מסגד עיד גאה במולטאן
מאוזולאום בהא א-דין זכריא במולטאן
העיר העתיקה של מולטאן, המסגדים והמאוזולאומים העתיקים מהווים מוקדי עניין מרכזיים. הבולטים שבהם הם:

* מסג'יד חליק ואלי (Masjid Khaliq Wali) - העתיק במסגדי מולטאן שנשארו ממנו רק הריסות שניתן לבקר בהן. מסגד עתיק ממנו, מסגד ג'מיה, שנבנה על פי פקודת מוחמד בן קאסם (תחילת המאה ה-8), נהרס בשיטפונות חוזרים ונשנים של הצ'נאב עד שב-1954 נהרס כליל.
* מסגד סאווי (Sawi Mosque) - גם הוא מסגד עתיק שהרוס בחלקו (חסר גג) אולם עדיין שלם יחסית וחלק מקישוטיו נשמרו.
* מסגד עלי מוחמד ח'אן (Ali Muhammad Khan Mosque) - מסגד גדול ומפואר שנבנה ב-1757.
* מסגד עיד גאה (Eid Gah Mosque) - מסגד גדול ומפואר שנבנה ב-1735 ומצוי בחלקה הצפון מזרחי של העיר.
* המאוזולאום של שאה שמס תבריזי (Mausoleum of Shah Shams Tabraizi) - בנין בסגנון האדריכלות הסופית
* המאוזולאום של שאה גרדיז (Mausoleum of Shah Gardez)
* המאוזולאום של בהא א-דין זכריא (Mausoleum of Hazrat Baha-ud-Din Zakaria)
* המאוזולאום של רוכן-י-עאלם (Mausoleum of Shah Rukn-i-Alam)
* המאוזולאום של שאה עלי אכבר (Mausoleum of Shah Ali Akbar)

הבאזארים הפזורים סביב שערי העיר העתיקה מהווים אף הם מוקד משיכה. הבולטים שבהם הם בזאר חוסיין אגאהי, בזאר צ'וק והבזארים שצמודים לחלק משערי העיר העתיקה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מולטאן** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מולטאן
* אתר מחוז העיר מולטאן (אורכב 26.02.2009 בארכיון Wayback Machine)
* מולטאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Multān City - Imperial Gazetteer of India, v. 18, p. 35.
2. ↑  פלוטרכוס, "אלכסנדר" אוניברסיטת טאפט
3. ↑  מפת העיר
4. ↑  מחלקת החקלאות בממשלת מחוז העיר מולטן
5. ↑  World Weather Information Service
6. ↑  משאבים טבעיים במחוז מולטאן, פורטל ממשלת פנג'אב (פקיסטן)
7. ↑  מבט מהיר על מחוז מולטאן, פורטל ממשלת פנג'אב (פקיסטן)
8. ↑  אתר UrbanPK

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007552782405171
* GND: 4246341-5
* LCCN: n81022143
* MusicBrainz: 3d39e186-4d1d-42c8-82cb-d410612d841f
* SUDOC: 123330637
* TDVİA: multan
* VIAF: 132529642
* WorldCat: lccn-n81022143

 |