recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**דג משתובב** (באנגלית: **Frockling Fish**) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1930. הוא הסרט התשיעי בסדרת הסרטים "סימפוניות טיפשיות".

עלילה
-----

הסרט מתחיל בחיות אשר רוקדות ועושות מוזיקה בקרקעית הים: במושב דג רוכב על סוסון ים, בעוד דג אחר משחק עם עוגן ענק. קבוצת דגים רוקדת סביב תיבה. בשלב מסוים תמנון זועם יוצא מתוך התיבה ומנסה לתפוס את הדגים, אך הם נמלטים. ואז התמנון יוצא מהתיבה. ליד סירה מתקיים ריקוד דגים, בניצוח שני לובסטרים ימיים. בתזמורת אחרת, דג מוביל שלושה דגים, המנגנים על צדפות ושלד דג עם מאראקס. לובסטר נוסף מנגן במפוחית. גם כוכבי ים וצדפות (הממוקמות מאחורי הכוכבים) רוקדים בתור. קבוצת דגים קופצת על בטנו של דג גדול יותר, אחד בכל פעם, וגורמת לדג להוציא בועה על כל דג שקופץ עליו. הדגים, ברגע שהם משאירים את הדג הגדול מאחור, הם משחקים עם הבועות. התמנון מפוצץ את הבועות. בועה סוגרת דג ששיחק איתה. התמנון משחק עם הבועה, אבל הדג מצליח לצאת ממנה והתמנון רודף אחריו. הדג דוחף עוגן בסירה והוא מועך את התמנון.

ביקורות
-------

הסרט היומי (28 בספטמבר 1930): "תערוכה תת-ימית שגורמת לפטרונים לגחך לאורך כל הדרך. כל מיני דגים פנטסטיים עוברים סדרה מסחררת של ריקודים, תרגילים ומה לא, בהתאמה לאיזו מוזיקה מתאימה בצורה יוצאת דופן. השעשוע העיקרי מסופק על ידי תמנון נבל שרודף אחרי דג, אבל התמנון מפסיד בסופו של דבר כשהדג הקטן והחכם מפיל עליו עוגן מכלי שקוע. אחד הטובים בסדרת סימפוניות טיפשיות."

Motion Picture News (27 בספטמבר 1930): "הסרט המצויר הזה של וולט דיסני מכיל את כל הדברים שראיתי פעם אחר פעם עם דגים במקום חיות הלוקות בדליריום טרמנס, רוקדים, מדברים, שרים ומסתובבים. לא יצא לסרט צחקוק מקהל בניו יורק. הציבור ניזון על סוג כזה של דברים."

וראייטי (24 בספטמבר 1930): "קומדיה מוזיקלית מצוירת משעשעת. הסצנות כולן מתחת למים, כשהדמויות המצוירות כולן דגים הם רוקדים ושרים ומקבלים סנכרון מוזיקלי קומי. תמנון הוא הנבל ומקבל את מה שמגיע לו בסוף, כשהוא רודף אחרי דג דרך ספינה טבועה ואז עוגן נופל ומוחץ אותו."

מדיה ביתית
----------

הסרט הופץ למדיה ביתית ב-19 בדצמבר 2006 באוצרות וולט דיסני: עוד סימפוניות טיפשיות, כרך ב'.

קישורים חיצוניים
----------------

* "דג משתובב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "דג משתובב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Disney's "Frolicking Fish" (1930) |".
2. ↑  "Reviews of Sound Shorts". *The Film Daily*: 11. 28 בספטמבר 1930. נבדק ב-23 בפברואר 2020. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Short Subjects". *Motion Picture News*: 43. 27 בספטמבר 1930. נבדק ב-23 בפברואר 2020. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Talking Shorts". *Variety*: 23. 24 בספטמבר 1930. נבדק ב-23 בפברואר 2020. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
ז'אן-איפוליט פלנדרן
"צעיר עירום יושב על שפת הים", 1855, מוזיאון הלובר
**ז'אן-איפוליט פְלַנְדְרָן** (בצרפתית: **Jean-Hippolyte Flandrin**;‏ 23 במרץ 1809 – 21 במרץ 1864) היה צייר צרפתי בן המאה ה-19. ציורו המפורסם "צעיר עירום יושב על שפת הים" משנת 1855 מוצג במוזיאון הלובר.

ביוגרפיה
--------

ז'אן-איפוליט פלנדרן היה השני מבין שלושה בנים. אחיו הגדול, אוגוסטו, התקדם בעולם האקדמיה, בילה את חייו כפרופסור בליון, ונפטר בגיל צעיר. אחיו הצעיר, פול, היה צייר של דיוקנאות ושל ציורי דת. מגיל צעיר הראה פלנדרן עניין בציור; למרות דרישת הוריו שיהפוך לאיש עסקים, העדיף לצייר. שני האחים התגוררו ביחד, ולמדו אמנות תחת חסותו של הצייר לואי אֶרסון (Louis Hersent). בשנת 1829 עברו שני האחים לפריז. פלנדרן התחבר לצייר ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר, שהיווה עבורו ועבור אחיו יותר מאשר מורה לציור, והיה חבר לחיים. בתחילת דרכו נאלץ פלנדרן לשרוד כאמן עני, אולם בשנת 1832 זכה בפרס רומא, פרס שנתי שניתן על ידי האקדמיה לאמנות בפריז לתלמידים מצטיינים בתחומי האמנות. המלגה היוקרתית שנלוותה לפרס איפשרה לו לחיות בכבוד ולהתמקד בציור.

זכייתו ב"פרס רומא" איפשרה לו ללמוד במשך חמש שנים ברומא, ליצור חלק מיצירותיו הגדולות, ולהתפרסם כצייר ידוע וכאיש בוהמה הן בפריס והן ברומא. יצירתו "Saint Clair guérissant tes aveugles", שיצר עבור ציור קיר בקתדרלת נאנט, זיכתה אותו בכבוד ובפרסים בתצוגה שהתקיימה בשנת 1855. יצירות אחרות שלו נמצאות עוד כיום במוזיאון לאמנות יפה בעיר ליון. עם שובו לפריז בשנת 1856 נבחר לאקדמיה לאמנויות יפות בפריז. כבעל מוניטין, החל פלנדרן לקבל מלגת קיום קבועה מן הכנסייה של סן סוורין, דבר שהבטיח לו תעסוקה רציפה וקיום למשך שארית חייו.

הוא צייר מספר רב של דיוקנאות וציורים דקורטיביים, הנמצאים כיום במוזיאונים רבים ברחבי צרפת. אחד הדיוקנאות המפורסמים שצייר היה דיוקנו של נפוליאון השלישי משנת 1863.

בריאותו הרופפת הוחמרה כנראה עקב חשיפה ממושכת לטחב בכנסיות בהן צייר. בשנת 1863 ביקר שוב באיטליה, שם מת מאבעבועות ברומא ב-21 במרץ 1864.

פלנדרן לא נישא מעולם.

למרות פרסומו הרב בימי חייו, הוא פחות מוכר כיום לציבור הרחב. הוא מוכר כיום בעיקר בזכות ציורו ההומוארוטי המפורסם, משנת 1855, שהיה סנסציוני לזמנו, "צעיר עירום יושב על שפת הים", המוצג במוזיאון הלובר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'אן-איפוליט פלנדרן** בוויקישיתוף
* ז'אן-איפוליט פלנדרן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007272625205171
* BnF: cb12052215j (data)
* GND: 118956736
* ISNI: 0000 0000 8150 0680
* LCCN: n85068672
* The Léonore id LH//980/51 is not valid.
* MusicBrainz: 178c942f-d36b-4872-8cd0-48cbd7165642
* NTA: 070738939
* RKD: 28231
* SNAC: w6wq0cmr
* SUDOC: 02875008X
* ULAN: 500115336
* VcBA: 495/133948
* VIAF: 69686034
* WorldCat: lccn-n85068672

 |
**ז'אומה אליאס אי קזאס** (בקטלאנית: **Jaume Elías i Casas**, לעיתים נקרא בשם הספרדי חאימה (Jaime); נולד ב-6 בנובמבר 1919 בברצלונה שבספרד, נפטר ב-18 בספטמבר 1977 בברצלונה) היה כדורגלן ספרדי-קטלאני ששיחק בעמדת הבלם. אליאס שיחק במהלך שנות ה-40 של המאה ה-20 בקבוצות אספניול וברצלונה. עם ברצלונה, במדיה הופיע ב-123 משחקי ליגה, זכה אליאס 3 פעמים באליפות ספרד.

קריירה
------

אליאס, יליד ברצלונה, החל את קריירת הכדורגל שלו במערכת הנוער של הקבוצה הקטלאנית אאורופה. ב-1940, כשהיה בן 20, הצטרף לשורות אספניול, אחת משתי הקבוצות הבכירות בעיר ברצלונה. ב-17 במרץ 1940 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הספרדית, בניצחון 3-1 על ראסינג סנטנדר. אליאס מיעט לשחק במדי אספניול, ועד סוף עונת 1939/40 ערך 3 הופעות נוספות בליגה. אספניול זכתה בגביע הספרדי, אך אליאס לא שותף במשחק הגמר בו ניצחה אספניול את ריאל מדריד.

בעונת 1940/41 החל אליאס להיות משמעותי יותר במדי אספניול והוא שיחק ב-16 משחקי ליגה בעונה זו, עת סיימה קבוצתו במקום ה-7. הוא עזר לקבוצתו להגיע לגמר הגביע, בו הפסידה אספניול 3-1 לוולנסיה. בעונת 1941/42 המשיך לשחק בכמות דומה של משחקים, 18 במספר, ואספניול הגיעה למקום ה-9 בליגה. בעונתו הרביעית באספניול הופיע ב-23 משחקי ליגה, אך קבוצתו הידרדרה למקום ה-11, 2 מקומות מעל המקום שמביא לירידה לליגה השנייה.

בקיץ 1943 עזב אליאס את אספניול והצטרף ליריבתה העירונית, ברצלונה. כבר מיומו הראשון בקבוצה החדשה היה שחקן הרכב, והוא שיחק לרוב לצדו של הבלם קורטה. בעונת 1943/44 פתח ב-22 משחקי ליגה ועזר לקבוצתו להגיע למקום ה-6. בעונתו השנייה בברצלונה זכה עם הקבוצה באליפות ספרד, כשהוא פותח ב-25 מ-26 מחזורי הליגה ועוזר לקבוצה לספוג 30 שערים בלבד. אחד משערים אלו היה שער עצמי שהבקיע לרשת שער קבוצתו, בהפסד 4-1 לאתלטיק בילבאו ב-10 בדצמבר 1944. בעונת 1945/46 עזר לברצלונה לזכות בקופה דה אורו ארחנטינה, עם ניצחון 5-4 על אתלטיק בילבאו, אך בליגה סיימה ברצלונה במקום ה-2, כשאליאס מופיע ב-20 מחזורים.

בעונת 1946/47 השתתף אליאס ב-17 משחקים עד שנפצע בפברואר 1947 ונעדר מהמשך העונה. ברצלונה הגיעה למקום ה-4, ומאמן הקבוצה ז'וזפ סמיטייר הוחלף על ידי אנריקה פרננדס האורוגוואיי. בעונתו הראשונה עם פרננדס, פתח אליאס בכל 26 מחזורי הליגה, וברצלונה זכתה באליפות ספרד. ברצלונה זכתה בעונת 1948/49 באליפות שנייה ברציפות עם פרננדס, אך אליאס נפצע באמצע העונה ולא השתתף במשחקיה עת זכתה גם בגביע הלטיני ובגביע אווה דוארטה. אליאס החליט לפרוש בסוף העונה, בגיל 30, כשלרשותו 123 הופעות במשחקי הליגה עם ברצלונה, לצד 62 עם אספניול.

אליאס השתתף ב-5 משחקי ידידות של נבחרת קטלוניה בין השנים 1941 ו-1947.

תארים
-----

### אספניול

* הגביע הספרדי (1):
	+ 1939/1940

### ברצלונה

* אליפות ספרד (3):
	+ 1944/45, 1947/48, 1948/49
* קופה דה אורו ארחנטינה (1):
	+ 1944/45
* קופה אווה דוארטה (1):
	+ 1948/49
* הגביע הלטיני (1):
	+ 1949

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר BDFutbol

הערות שוליים
------------

1. ↑  אליאס נעדר ממשחקי הקבוצה בגביע הלטיני, אך עדיין היה בסגל לעונה זו.
**ניקולאס גסטון נבארו** (ספרדית: **Nicolás Gastón Navarro**; נולד ב-25 במרץ 1985 בבואנוס איירס, ארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק כשוער בקבוצת סן לורנסו.

נבארו נחשב לאחד מהשוערים המבטיחים בארגנטינה והיה בסגל נבחרת ארגנטינה הצעירה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 שנערך בהולנד בשנת 2005.

ביוגרפיה
--------

נבארו החל לשחק בקבוצת הנוער של ארחנטינוס ג'וניורס. שיחק לראשונה במדי הקבוצה הבוגרת במהלך קלאוסורה 2007. בסך הכל נבארו הופיע ב-22 משחקי ליגה בארחנטינוס ג'וניורס ושימש כשוער הראשון של הקבוצה במהלך אפרטורה 2007.

בינואר 2008 רכשה נאפולי מחצית מכרטיסו תמורת כ-2 מיליון אירו אחרי שלא הצליחה לרכוש את אגוסטין אוריון, שוער סגל נבחרת ארגנטינה, מסן לורנסו. נבארו אמור לרשת את מקומו של ג'נארו אייזו בקבוצה. הוא שיחק בשלושת משחקיה האחרונים של הקבוצה בעונת 2007/08 ואמור לשמש כשוער הראשון של הקבוצה בעונת 2008/09. ב-20 באוגוסט 2009 הושאל לקבוצה הארגנטינאית ריבר פלייט, לבסוף שיחק בקבוצה 4 משחקים בלבד. בעונת 2010/2011 חזר ארחנטינוס ג'וניורס. ב-2011 עבר לקבוצה הטורקית קייסריספור, ב-2013 הושאל לטייגרה וב-2015 עבר לחימנסיה לה פלאטה.

נבארו היה בסגל ארגנטינה הצעירה אשר זכתה במונדיאל הנוער ב-2005. לאחר פציעתו של אוסקר אוסטארי במהלך משחקי אולימפיאדת בייג'ינג (2008) צורף נבארו לסגל הארגנטינאי שזכה במדליית הזהב כמחליפו של סרחיו רומרו.

תארים
-----

* מונדיאל הנוער - 1 (2005)
* מדליית זהב אולימפיאדת בייג'ינג (2008)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

| **נבחרת ארגנטינה – אולימפיאדת בייג'ינג 2008 (מדליית זהב)** |
| --- |
| 1 אוסטארי • 
2 גאראי • 
3 מונסון • 
4 סבאלטה • 
5 גאגו • 
6 פאסיו • 
7 סוסה • 
8 באנגה • 
9 לאבסי • 
10 ריקלמה • 
11 די מריה • 
12 פארחה •
13 אקוסטה • 
14 מסצ'ראנו •
15 מסי •
16 אגוארו •
17 בונאנוטה •
18 רומרו •
22 נבארו •
מאמן: בטיסטה | ארגנטינהארגנטינה |
**יריב יצקן** (נולד ב-25 ביולי 1975) הוא כדורסלן עבר ישראלי בגובה 2 מטר ששיחק בעמדת הקלע. כיום משמש יצקן כעוזר מאמן במכבי ראשון לציון. יצקן ממוקם במקום ה-102 בדירוג קלעי ליגת העל בכל הזמנים עם 2,496 נקודות ב-15 עונות בליגה.

קריירה
------

יצקן החל את קריירת המשחק שלו בהפועל ירושלים. בעונתו הראשונה בה מיעט לקבל דקות ולכן עבר למכבי ירושלים מלאומית ב', אך גם בה מיעט לשחק. לאחר מכן חזר להפועל ירושלים, עימה שיחק גם בגביע ספורטה. בעונת 1995/1996 עבר להפועל חולון ובעונה שלאחר מכן חזר לירושלים וזכה עימה בגביע המדינה. את עונת 1997/1998 החל בירושלים ובאמצע העונה עבר לעירוני רמת גן. לאחר המעבר לרמת גן החל יצקן לקבל דקות משמעותיות. הוא שיחק ב-17 משחקים בהם קלע 10 נקודות בממוצע למשחק. בעונה שלאחר מכן הוא שיחק 27 משחקים בהם קלע 10.1 נקודות בממוצע למשחק. בעונת 2000/2001 הציג את יכולת השיא שלו בקריירה כשקלע 13.1 נקודות, הוריד 1.7 ריבאונדים ומסר 1.1 אסיסטים בכ-26.3 דקות בממוצע במשחק.

בעונת 2001/2002 עבר יצקן למכבי חיפה, בה שיתף פעולה עם אחיו יון יצקן. בחיפה העמיד ממוצעים של 10.8 נקודות, 2.1 ריבאונדים ו-1.7 אסיסטים בכ-27.2 דקות למשחק. בעונה שלאחר מכן שיחק בבני השרון, במדיה שיחק 40 משחקים בהם קלע 10.3 נקודות בממוצע למשחק. בעונת 2003/2004 שב לעירוני רמת גן, בה קלע 15.3 נקודות בממוצע למשחק ובעונה שלאחר מכן שיחק במכבי פתח תקווה.

בעונת 2004/2005 חתם יצקן בקבוצת לה האבר מהליגה הצרפתית הראשונה ושיחק בה למשך שנה.
בעונת 2005/2006 חתם יצקן בקבוצת שארלוויל מהליגה הצרפתית השנייה ושיחק בה במשך שנתיים, בהן העמיד ממוצעים של 12 נקודות, 1.6 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק. לאחר מכן שב לליגת העל וחתם בעירוני אשקלון וב-2008 חזר לשחק בעירוני רמת גן, ובעונה אחת במדיה השיג ממוצעים של 10.1 נקודות, 2.3 ריבאונדים ו-1.5 אסיסטים למשחק בכל המסגרות והוביל אותה להישארות בליגת העל.

בעונת 2009/2010 עבר יצקן לשחק בהפועל חולון, ולאחר עונה בינונית למדי, שב לעירוני רמת גן, שעונה לפני כן ירדה לליגה הלאומית. בתחילת עונת 2012/13 חתם בקבוצת מכבי מעלה אדומים מהליגה הארצית.

ב-30 בספטמבר 2013 יצקן חתם בקבוצת בית"ר ירושלים בכדורסל מליגה א' כדי לעזור לקבוצה לעלות לליגה הארצית וזאת אחרי שזכתה בגביע האיגוד וסיימה את עונת המשחקים 2012-13 בליגה ב' ללא הפסד.

קישורים חיצוניים
----------------

הערות שוליים
------------

1. ↑  קלעי כל הזמנים - יריב יצקן, אתר מנהלת ליגת העל
**P4** היא שפת תכנות ייעודית לשליטה באופן העיבוד והעברה של חבילות נתונים בהתקני רשת, כגון, נתבים, מתגים והתקני רשת הניתנים לתכנות. השפה מכילה מרכיבים מיטביים, כגון פקודות וטיפוסים, המאפשרים שליטה בתעבורה בהתקני רשת. השפה מופצת כקוד פתוח תחת רישיון מתירני ומתוחזקת על ידי ארגון ללא מטרות רווח הנקרא "הקונסורציום של שפת P4" הפועל בחסות "הקרן לרשת פתוחה" (ONF).

היסטוריה
--------

באופן מסורתי התקני רשת מכילים רכיב סיליקון ייעודי (ASIC) המבצע את עיבור והעברת חבילות הנתונים. הרכיב מתוכנן מראש לעבוד על פי פרוטוקולי תקשורת מסוימים, ותומך בתכונות מסוימות. שינוי או הוספת תכונה מצריכה לעיתים גרסה חדשה של הרכיב או גרסת קושחה חדשה, והדבר תלוי בנכונותם של יצרני הרכבים לעשות זאת. הזמן הנדרש להוספת התכונה או שינויה הוא ארוך, ובמקרים רבים השינוי יתאפשר רק בדור הבא של המוצר ולא ניתן יהיה להוסיף את התכונה להתקני רשת שנמצאים כבר בשימוש ברשת, ויהיה צורך להחליפם.

במחצית השנייה של העשור הראשון של המאה ה-21 התפתח הרעיון של Software Defined Networking (SDN). בכדי לאפשר לבקר SDN לשלוט באופן העיבור והעברה של חבילות הנתונים בהתקני הרשת, הנתונים ברשת SDN, פותח פרוטוקול התקשורת OpenFlow. בגלל אופן הפעולה של התקני הרשת, OpenFlow כולל התייחסות ישירה לפרוטוקולי התקשורת הנתמכים ברכיבי ה-ASIC בהתקני הרשת. כאשר פותח פרוטוקול חדש הנתמך בהתקני הרשת ישנו צורך לעדכן את הפרוטוקול OpenFlow כדי שיכל לתמוך בו. בשנת 2013 פורסם מאמר המציע מודל חדש עבור רכבי מיתוג ברש SDN.

בשנת 2014 פורסם המאמר Programming Protocols-independent Packet Processors המאמר מציג את פרוטוקול P4 וכן ארכיטקטורה תואמת לרכבי המיתוג שכונתה PISA. השם P4 נגזר מכך שראשי התיבות של שם המאמר הוא 4 מופעים של האות P.

בשנת 2017 פורסמה P416 שהחליפה את הגרסה הראשונית של P4 שנקראה P414.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של P4
* אתר הרשמי של p4
* אתר האינטרנט של ONF

הערות שוליים
------------

1. ↑  Pat Bosshart, Dan Dal, Glen Gibb & Others, P4: programming protocol-independent packet processors, **ACM Sigcomm Computur Communication Review**, 2014
עפרונות צבעוניים
שימוש בכלי כתיבה לצורך סיכום שיעור או הרצאה
**כלי כתיבה** הם כלים המשמשים לכתיבה או לשרטוט. יש להבחין בין שני סוגים של כלי כתיבה:

* אלה המשמשים לפעולת הכתיבה: עט, עיפרון, רייספדר וכו'.
* אלה המשמשים לאחסון הטקסט שנכתב (או הרישום שנוצר): נייר, פפירוס וכו'.
* לרוב, תלמידים נוהגים לאכסנם בקלמר

היסטוריה
--------

מקור כלי הכתיבה הוא בתקופת האבן, כאשר האדם הקדמון צייר את הפטרוגליפים על קירות המערות.

עם הופעת הכתב בשומר ובמצרים העתיקה, הופיעו גם כלי הכתיבה היותר מתקדמים. בהתחלה כתבו רק את הדברים החשובים ביותר, כגון צווים מלכותיים או חוקי דת, על אבנים, ומאוחר יותר עברו לכתיבה על פפירוס. הפפירוס היה נפוץ בכל רחבי העולם העתיק במערב אירופה, אך במאה ה-2 לפנה"ס חל משבר ביחסי מצרים עם שאר המדינות, והם אסרו על יצוא צמח הגומא, שממנו עושים את הפפירוס. היות שמצרים הייתה המקור היחיד ליצור פפירוס, נאלצו לחפש חומר חדש לכתוב עליו. החומר החדש הומצא בפרגמון באסיה הקטנה, ונקרא לפיכך "פרגמנט". אף על פי שהפרגמנט עמיד יותר מהפפירוס, יצורו יקר יותר ולכן כעבור פרק זמן קצר, כאשר האמברגו הוסר, חזרו להשתמש בפפירוס, אם כי לפרגמנט עדיין היה שמור מקום של כבוד. עם הבאת הנייר מסין עברו בני אירופה להשתמש בו במקום בפפירוס.

השפעה על מערכת הכתב
-------------------

קיימים יחסי גומלין בין כלי הכתיבה לבין התפתחות הכתב. עמים שכלי הכתיבה הזמינים להם היו כרוכים בסיתות (הכאה על חרט החורט במשטח הכתיבה) פיתחו כתב הנכתב מימין לשמאל, ואותיותיו מורכבות מקווים ישרים. זאת משום שנוח יותר לאדם ימני לסתת כאשר כלי הסיתות מונף ביד ימין ומסתיר את הטקסט הכתוב. דוגמה לכתב כזה הוא כתב היתדות.[דרוש מקור]

עמים שכלי הכתיבה הזמינים להם היו כרוכים במריחת חומר על משטח הכתיבה פיתחו כתב הנכתב משמאל לימין, קוויו עשויים להיות מעוגלים, והוא נוטה להיכתב במחובר. זאת משום שהיד הנעה על משטח הכתיבה עלולה למרוח את הדיו אם תכתוב מימין לשמאל, כאשר הכותב הוא ימני. כמו כן, נוח שלא להרים את כלי הכתיבה מן המשטח. דוגמה לכתב כזה הוא הכתב הלטיני.[דרוש מקור]

ראו גם
------

* מכונת כתיבה
* מעבד תמלילים
* משטח רישום דיגיטלי
* משחק עט ונייר
* קלמר

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **כלי כתיבה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **כלי כתיבה** |

| כלי כתיבה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| גיר • דיו • טוש • טיפקס • מדגש • מחברת • מחדד • מחק • עיפרון • עט • קולמוס • קלמר • קסת דיו • נייר פחם • רייספדר • רפידוגרף |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4179990-2
* NKC: ph261573

 |
הכינוי **P5+1** (בפי מדינות אירופה גם **E3+3**) מתייחס לחמש חברות הקבע של מועצת הביטחון של האו"ם (P5): ארצות הברית, בריטניה, סין, צרפת ורוסיה, ובנוסף גרמניה. זוהי קבוצה של שש מעצמות עולמיות שהצטרפו למאמצים הדיפלומטיים בנוגע לתוכנית הגרעין האיראנית.

היסטוריה
--------

ביוני 2006 הצטרפו סין, רוסיה וארצות הברית לשלוש מדינות האיחוד האירופי שניהלו את המשא ומתן מול איראן החל משנת 2003, על מנת לנסות להציע הצעה נוספת במשא ומתן עקיף עם איראן.

עד אז אימצה מועצת הביטחון של האו"ם שש החלטות בתגובה לתוכנית הגרעין האיראנית. כשההחלטה הראשונה, התקבלה ביולי 2006 ודרשה מאיראן להפסיק את פעילות העשרת והפקת האורניום. שלוש השנים לאחר מכן התקבלו שלוש החלטות נוספות, שהטילו סנקציות הדרגתיות על ארגונים ויחידים איראנים, שנחשדו בהיותם מעורבים בתוכנית הגרעין והטילים האיראנים.

### תפקידה של גרמניה

גרמניה היא שותפה עיקרית בסחר עם איראן, גרמה להפחתה במקומות התעסוקה באיראן לאיראנים, להגדלה בייבוא לאיראן והפחתה בייצוא מאיראן. תוכנית הגרעין האיראנית תלויה בעיקר במוצרים ובשירותים גרמניים. לדוגמה, אלפי צנטריפוגות המשמשים להעשרת אורניום נשלטים על ידי חומרת אוטומציה רב תכליתית ותוכנה ("Simatic WinCC Step7") של חברת סימנס.

לגרמניה נתח שוק גדול בכלכלה האיראנית וחברות גרמניות רבות פועלות בתחומיה ומפיקות רווח נאה, כמו: BASF, משפחת קרופ, סימנס, מרצדס-בנץ, פולקסווגן, מאן. בשנת 2015 גרמניה הרוויחה 5.67 מיליארד דולר (14.4%) בשוק הייצוא לאיראן.

בשנת 2008 גדל היצוא הגרמני לאיראן ב-8.9% והגיע ל-84.7% מסך הסחר הכולל בין שתי המדינות. נפח הסחר הכולל עד סוף ספטמבר 2008 היה 3.23 מיליארד אירו, לעומת 2.98 מיליארד יורו בשנת 2007. ערך הסחר בין גרמניה לאיראן עלה מ-4.3 מיליארד אירו בשנת 2009 לכמעט 4.7 מיליארד יורו ב-2010. איגוד לשכות התעשייה והמסחר הגרמני העריך כי סנקציות כלכליות על איראן עשויות לבטל 10,000 משרות לגרמנים ולהשפיע לרעה על הצמיחה הכלכלית של גרמניה. כשהדבר יפגע בעיקר בחברות גרמניות בינוניות, שתלויות במידה רבה בסחר עם איראן, שיש להן פחות אינטרסים עסקיים בארצות הברית, ולכן הן פחות נוטות ללחצים פוליטיים מצד ארצות הברית..

ראו גם
------

* BRICS
* הסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית
* תוכנית הגרעין האיראנית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Germany's Pivotal Role in the Iranian Nuclear Standoff
2. ↑  How Digital Detectives Deciphered Stuxnet, the Most Menacing Malware in History
3. ↑  The Cost of Economic Sanctions on Major Exporters to Iran
4. 1 2  German-Iranian trade up 7.8 percent
5. ↑  Germany-Iran trade grows 9% in 2010
6. ↑  ‘Iran-Germany trade prospering’
**מרים כהן** (נולדה באוקטובר 1941, רמת גן, ארץ ישראל) היא מתמטיקאית ישראלית, פרופסורית אמריטה באוניברסיטת בן-גוריון.

קורות חייה
----------

כהן נולדה ברמת גן באוקטובר 1941, לד"ר חנה וג'וסין הירש. גדלה בפתח תקווה. ב-1959 התגייסה לצה"ל ושירתה בחיל הקשר. ב-1961 נישאה ליאיר כהן וב-1962 נסעו שניהם ללמוד בארצות הברית. לאחר חזרתם לישראל, התגורר בירוחם במשך כ-10 שנים.

לזוג 4 ילדים.

השכלה ומסלול מקצועי
-------------------

תואר ראשון .B.Sc במתמטיקה בהצטיינות מאוניברסיטת המדינה של קליפורניה (אנ'). תואר שני .M.Sc במתמטיקה מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA). את הדוקטורט עשתה באוניבסיטת תל אביב בהנחיית הפרופסורים ישראל הרשטיין וקליין.

בשנת 1980 הצטרפה לסגל אוניברסיטת בן-גוריון, אליה היא שייכת עד היום. בשנים 1983 עד 1985 הייתה פרופסור אורח באוניברסיטת דרום קליפורניה וב-UCLA. ב-1997 הייתה פרופסור אורח במכון למתמטיקה של אוניברסיטת פודן (אנ') בשאנגחאי.

בשנים 1993 עד 1995 ניהלה את המחלקה למתמטיקה ומדעי המחשב.

בשנים 1998 עד 2002 שימשה כדיקנית הפקולטה למדעי הטבע.

מ-2003 היא מנהלת המרכז ללימודים מתקדמים במתמטיקה של אוניברסיטת בן-גוריון.

### יוזמות אקדמיות

ב-1996 הקימה את המסלול לביואינפורמטיקה במסגרת המחלקה למתמטיקה ומדעי המחשב.

ב-2001 ייסדה את המרכז ללימודים מתקדמים במתמטיקה של אוניברסיטת בן-גוריון.

פעילותה המדעית
--------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
בין תחומי המחקר שלה: אלגברת הופף (אנ'), קבוצות קוואנטום (אנ') ושימושיהן בפיזיקה, ותורת חוגים לא-קומוטטיביים (אנ').

תפקידים ואותות הוקרה
--------------------

* נשיאת האיגוד הישראלי למתמטיקה - 1992–1994
* עמיתת האגודה האמריקאית למתמטיקה – 2017

קישורים חיצוניים
----------------

* מרים כהן, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* דף הבית של מרים כהן (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007259861505171
* GND: 107100865X
* MGP: 37432
* VIAF: 315957974
* WorldCat: viaf-315957974

 |
**אנריקה גואיטה** (בספרדית: **Enrique Guaita**;‏ 11 ביולי 1910 – 18 במאי 1959) היה כדורגלן ארגנטינאי-איטלקי, ששיחק בעמדת החלוץ. זכה עם נבחרת איטליה במונדיאל 1934.

גואיטה שיחק את רוב הקריירה שלו בקבוצות אסטודיאנטס וראסינג קלוב שבארגנטינה, אך גם שיחק בקבוצה רומא שבאיטליה.

קריירת משחק
-----------

### קריירת קבוצות

גואיטה שיחק באסטודיאנטס דה לה פלאטה, שם היה חלק מההתקפה המפורסמת של לוס פרופסורס. בשנת 1934 עבר לאיטליה, שם ככל הנראה שיחק באופן הטוב ביותר. הוא שיחק בקבוצה רומא במשך שתי עונות, וזכה בתואר מלך השערים של הליגה האיטלקית בעונת 1934/1935 בה כבש 28 שערים. הוא התפרסם אז בכינויו "איל קורסארו נרו". בשנת 1936 חשש מגיוסו לצבא האיטלקי, וכתוצאה מכך חזר לארגנטינה, שם שיחק שוב באסטודיאנטס עד שפרש בשנת 1939.

### קריירה לאומית

גואיטה היה אחד מ-12 השחקנים הארגנטינאים ששיחקו גם בנבחרת ארגנטינה וגם בנבחרת איטליה, עד שנאסר החוק של לשחק עבור יותר מנבחרת אחת. עם ארגנטינה זכה בקופה אמריקה 1937, בעוד שבאיטליה כבש את שער הניצחון בחצי גמר מונדיאל 1934 נגד אוסטריה, וזכה עימה בטורניר עם ניצחון 1–2 על צ'כוסלובקיה בגמר. בסיום הטורניר נבחר גואיטה להיות בנבחרת המצטיינת.

תארים
-----

נבחרת ארגנטינה
* קופה אמריקה: 1937

נבחרת איטליה
* גביע העולם: 1934

אישיים
* מלך השערים של הליגה האיטלקית: 1934/35   
 (28 שערים)
* נבחרת הטורניר של מונדיאל 1934

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנריקה גואיטה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

| **נבחרת איטליה – מונדיאל 1934 (מקום ראשון)** |
| --- |
| 1 קבנה • 
2 קומבי • 
3 מסטי • 
4 אלמנדי • 
5 קליגריס • 
6 מונצליו • 
7 רוזטה • 
8 ברטוליני • 
9 קסטלזי • 
10 פראריס • 
11 מונטי • 
12 פיזיאולו •
13 ורגליאן • 
14 ארקרי •
15 בוראל •
16 דמריה •
17 פרארי •
18 גואיטה •
19 גואריסי •
20 מאצה •
21 אורסי •
22 סקיאביו •
מאמן: פוצו | איטליהאיטליה |
**ארמיית הפוטומק של הקונפדרציה** (באנגלית: **Army of Potomac**) הייתה ארמייה של צבא הקונפדרציה, אשר לחמה במלחמת האזרחים האמריקנית. אין לבלבל בינה לבין ארמיית הפוטומק של צבא האיחוד.

היסטוריה
--------

הארמייה גויסה באזור צפון-מזרח וירג'יניה עם פרוץ מלחמת האזרחים האמריקנית באפריל 1861. כמפקדה מונה פיליפ קוק, ושמה מגיע מקו נהר הפוטומק שעליו הגנה. ב-21 במאי קוק הוחלף בפיקוד בידי מילדג' לוק בונהם, אשר הוחלף כעבור עשרה ימים בידי פ.ג.ט. בורגארד. בורגארד חילק את הארמייה לשש בריגדות, ומאוחר יותר קיבל גדודים נוספים ועל בסיסם הרכיב בריגדה נוספת. בריגדה נוספת הועברה אליו במלואה בהמשך. בורגארד שלח הצעות לג'פרסון דייוויס ליציאה למתקפה כנגד כוחות האיחוד בצפון וירג'יניה. דייוויס ורוברט לי דחו את התוכניות כלא-מעשיות. ב-18 ביולי תקפו כוחות הצפון תחת פיקודו של אירווין מקדואל את הגזרה שתחת פיקוד ארמיית הפוטומק. משרד המלחמה הורה לג'וזף ג'ונסטון מפקד ארמיית שננדואה לבוא במהירות האפשרית ולחזק את ארמיית הפוטומק. ג'ונסטון הגיע ברכבת במהירות וקיבל את הפיקוד על החזית במשותף עם בורגארד.

ב-21 ביולי פתחו כוחות הצפון בקרב בול ראן הראשון. בריגדה מארמיית הפוטומק בפיקודו של נייתן אוונס בלמה לבדה בהצלחה את המתקפה הצפונית במשך זמן רב, כשהיא נתמכת בשתי בריגדות מארמיית השננדואה. מרבית הכוחות של ארמיית הפוטומק הוצבו בכנפה הימנית, בעוד הכוחות של ארמיית השננדואה הוצבו בכנפה השמאלית. הקרב הסתיים בניצחון מוחץ של כוחות הקונפדרציה. ארמיית הפוטומק ספגה פחות אבדות מארמיית שננדואה, ולאחר הקרב אוחדו שתי הארמיות תחת השם ארמיית הפוטומק. ג'ונסטון מונה כמפקד החדש של הארמייה, ובורגארד מונה כסגנו לפני שהועבר לחזית המערבית. באביב 1862 הועברה הארמייה לאזור ריצ'מונד, ובמרץ של אותה שנה במהלך מערכת חצי האי שונה שמה לארמיית צפון וירג'יניה, אם כי ג'ונסטון המשיך להשתמש בשם ארמיית הפוטומק עד החלפתו בתפקיד בגלל פציעה.

מפקדים
------

* פיליפ קוק (אפריל 1861 - 21 במאי 1861)
* מילדג' לוק בונהם (21 במאי 1861 - 31 במאי 1861)
* פ.ג.ט. בורגארד (31 במאי 1861 - יולי 1861)
* ג'וזף ג'ונסטון (יולי 1861 - 14 במרץ 1862)

קישורים חיצוניים
----------------

* *Army of the Potomac (Confederate)* אתר המוקדש למלחמת האזרחים האמריקנית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  בריגדה דרומית היא שוות ערך לדיוויזיה צפונית
**אנריק קאזאסס אי פיגרס** (בקטלאנית: **Enric Casasses i Figueres**; נולד ב-9 במרץ 1951 בברצלונה) הוא משורר, מחזאי ומאייר קטלוני.

ביוגרפיה
--------

אנריק נולד לאנריק קאזאסס אי סימו, כימאי ומשורר ולפפיטה פיגרס אי קרוס כימאית, משוררת ומתרגמת מספרדית לקטלאנית. 

קאזאסס גדל בעיקר בברצלונה ובאסקלה שבקטלוניה. בנערותו חי במשך כמה שנים בטנריפה יחד עם משפחתו. ב-1973, בתקופת שלטון פרנקו, נאלץ לגלות ממולדתו, זאת לאחר שנחשד בשותפות בפעילות לא חוקית ואנרכיסטית. הוא הגיע ראשית למונפלייה ומשם המשיך לנוטינגהאם. בשנות ה-90 חי במשך שלוש שנים בברלין. בשנת 1997, חזר לברצלונה בה מתגורר עד היום.

קאזאסס עבד כמתרגם עבור עיתונים שונים. ספריו הראשונים ראו אור בשנת 1970 ובתוך כמה שנים זכה לתהילה עבור עבודותיו בקטלאנית. שירתו של קאזאסס מאופיינת[דרוש מקור: על ידי מי?] כחצופה ובועטת, שוברת מוסכמות הנכתבת באופן בו המשורר משחק עם הצלילים, הגיות ועיצורים. לרוב שיריו מאופיינים בכתיבה על רעיון אחד קונקרטי ולאורך השיר הוא מפתח אותו.

הוא שואב השראה משירת ימי הביניים, סוריאליזם ומסגנון הברוק. קאזאסס מגדיר את עצמו כמעריץ של כמה סופרים, בהם ויקטור קאטאלה, מרסה רודורדה ופגס דה קלימנט.[דרוש מקור]

בשנת 1973 יצא לאור ספרו הראשון:[דרושה הבהרה] "la bragueta encallada". במהלך השנים הבאות המשיך קאזאסס לכתוב, אך רק בשנת 1991 פרסם את ספרו השני: "la cosa aquella" (בעברית: הדבר ששם"). ספר זה זכה בפרס קריטיקה סרה דה-אור. 

בשנת 2012 הוא זכה בפרס ספרותי של ז'נרליטט דה קטלוניה.

בשנים 2006 וב-2010 הוא היה שותף להוצאת אלבום של פסקל קומלד (מלחין צרפתי ממוצא קטלוני).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנריק קאזאסס** בוויקישיתוף
* אנריק קאזאסס, ברשת החברתית טוויטר

הערות שוליים
------------

1. ↑  Oriol Rodriguez,Enric Casasses: "Nos tienen acojonados con la idea de que en toda revolución es inevitable que haya sangre", El Nacional, 31 de octubre de 2021 (בספרדית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1052141
* BnF: cb15613947z (data)
* CANTIC: a10400813
* GND: 133549917
* ISNI: 0000 0000 6636 7383
* LCCN: n94079576
* MusicBrainz: c731b554-5042-4af6-a335-32d42a7f013e
* SELIBR: 402110
* SUDOC: 067830455
* VIAF: 45996437
* WorldCat: lccn-n94079576

 |
יתדון טטרגונלי
יתדון רומבי
בגאומטריית המרחב, **יתדון** (disphenoid) הוא ארבעון, שכל פאותיו חופפות. לארבעון כזה יש שלושה זוגות נגדיים של צלעות שוות-אורך, וגם ארבע זוויותיו המרחביות חופפות.

יתדון שהפאות שלו הן משולשים שוני-צלעות נקרא **רומבי**, ויתדון שהפאות שלו שוות-שוקיים נקרא **טטרגונלי**. הארבעון המשוכלל הוא יתדון שבו הפאות הן שוות-צלעות.

חבורת הסימטריות של היתדון הרומבי היא חבורת הארבעה של קליין, והיא מאפשרת החלפה (יחידה) של כל זוג קודקודים. ליתדון הטטרגונלי יש אותן סימטריות מרחביות, אבל גם סימטריית שיקוף (שבגינה חבורת הסימטריות דיהדרלית, עם שמונה איברים). (חבורת הסימטריות המרחביות של הארבעון המשוכלל היא חבורת התמורות הזוגיות \ A\_{4}, ועם שיקופים מתקבלת החבורה הסימטרית \ S\_{4}).

תיאור אנליטי
------------

נסמן ב-{\displaystyle \ v\_{1},v\_{2},v\_{3}} את וקטורי הצלעות היוצאות מקודקוד שנקבע בראשית הצירים. שאר הווקטורים הם {\displaystyle \ v\_{1}-v\_{2},v\_{2}-v\_{3},v\_{3}-v\_{2}}. חפיפת הפאות מאלצת אורכים שווים, כגון {\displaystyle \ ||v\_{1}||=||v\_{2}-v\_{3}||}, ומכאן נובעים השוויונים {\displaystyle \ ||v\_{i}||^{2}=v\_{i}\cdot (v\_{j}+v\_{k})} לכל i,j,k שונים. פתרון המשוואות מאפשר לתאר את המכפלות המעורבות על-פי ארכי הצלעות: {\displaystyle \ v\_{i}\cdot v\_{j}={\frac {1}{2}}(||v\_{i}||^{2}+||v\_{j}||^{2}-||v\_{k}||^{2})}. 

התנאי היחיד לקיום וקטורים {\displaystyle \ v\_{1},v\_{2},v\_{3}} עם מטריצה סימטרית {\displaystyle \ (v\_{i}\cdot v\_{j})\_{i,j}} נתונה של מכפלות פנימיות הוא שזו תהיה מטריצה חיובית לחלוטין. אם מניחים {\displaystyle \ ||v\_{i}||=a\_{i}} עבור {\displaystyle \ a\_{1},a\_{2},a\_{3}} המקיימים את אי-שוויון המשולש {\displaystyle \ a\_{k}<a\_{i}+a\_{j}} (לכל סידור של המקדמים), אז הדטרמיננטות של המינורים הראשיים, {\displaystyle \ a\_{1}^{2},{\frac {1}{4}}\sum \_{i,j,k}(a\_{i}+a\_{j}-a\_{k})(a\_{i}+a\_{k}-a\_{j}),{\frac {1}{2}}\prod (a\_{i}+a\_{j}-a\_{k})}, כולן חיוביות. מכאן שלכל משולש P יש יתדון שפאותיו חופפות ל-P.

המשוואות היסודיות מראות גם שאת הווקטורים \ v\_1,v\_2 אפשר להשלים ליתדון, אם ורק אם {\displaystyle \ v\_{1}\cdot v\_{2}\leq \min\{||v\_{1}||^{2},||v\_{2}||^{2}\}}.

המקבילון הנוצר
--------------

המקבילון הנוצר על ידי יתדון טטרגונלי
כמו בכל ארבעון, המשכת שלוש הפאות היוצאות מקודקוד נתון של היתדון למקביליות בכיוון ההפוך, יוצרת מקבילון. את המקבילון אפשר לבנות משני יתדונים הפוכים (שפאותיהם חופפות, אך הם **אינם** איזומורפיים במרחב, אלא מהווים תמונת ראי זה של זה), ומתמניון שבסיסיו (בכל הפירוקים האפשריים לזוג פירמידות) מעוינים (בתמונה משמאל ניכרים מעוין כחול, שהוא ריבוע משום שהיתדון טטרגונלי, ומעוינים ירוק ואדום). עבור יתדון כללי, למקבילון המתקבל יש חבורת סימטריות מרחביות טריוויאלית.

ראו גם
------

* מקבילון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יתדון** בוויקישיתוף
* יתדון, באתר MathWorld (באנגלית)
**אנריק מאס ניקולאו** (בספרדית: **Enric Mas Nicolau**; נולד ב-7 בינואר 1995) הוא רוכב אופני כביש ספרדי בקבוצת מוביסטאר. מאס סיים שני בוואלטה אספניה 2018 ואף ניצח קטע במרוץ זה. בשנת 2019 ניצח את הטור של גואנגשי.

קריירה
------

### קוויק סטפ (2017–2019)

מאס הפך למקצוען ב-2017, עם הצטרפותו לקבוצת קוויק סטפ הבלגית. הוא סיים שני בוואלטה בורגוס, ואף ניצח את דירוג הרוכב הצעיר במרוץ. באותה שנה ערך את הופעת הבכורה שלו בגרנד טור, כאשר נבחר לסגל הקבוצה לוואלטה אספנייה. בקטע ה-6 היה חלק מקבוצת בריחה שכללה גם את תומאש מרצ'ינסקי ופאוול פוליאנסקי הפולנים. הקבוצה שרדה עד הסיום, אולם מאס הפסיד לשני הרוכבים האחרים בספרינט, וסיים רק שלישי, כשמרצ'ינסקי מנצח.

ב-2018 ערך מאס את עונת הפריצה שלו. הוא סיים שישי בטור של חבל הבסקים ואף ניצח את הקטע השישי במרוץ ואת דירוג הצעירים במרוץ. הוא סיים רביעי בטור דה סוויס וניצח את דירוג הרוכב הצעיר במרוץ. אבל שיא העונה של מאס הגיע בוואלטה אספנייה אליה נבחר בפעם השנייה ברצף, הוא הראה יכולות מרשימות מאוד לאורך כל המרוץ וסיים במקום השני הכללי, 1:46 דקות מסיימון ייטס המנצח. מאס ניצח גם את הקטע ה-20 במרוץ, לאחר שגבר על מיגל אנחל לופס בספרינט.

ב-2019, סיים מאס תחילה רביעי בוולטה או אלגארבה ותשיעי בוולטה אה קטלוניה. בהמשך העונה הוא סיים תשיעי גם בטור דה סוויס. בחודש יולי ערך את הופעת הבכורה שלו בטור דה פראנס, ויועד להיות רוכב הדירוג הכללי של קוויק סטפ במרוץ. אך עם התפתחות המרוץ, מאס עבד עבור ז'וליאן אלאפיליפ וסייע לו לסיים חמישי, כשהוא עצמו מסיים במקום ה-22. לאחר הטור הוא סיים שמיני בקלאסיקה סן סבסטיאן, בסוף העונה ניצח את הטור של גואנשי לאחר שגם ניצח את הקטע הרביעי במרוץ. מאס גם ניצח את דירוג הרוכב הצעיר במרוץ.

### מוביסטאר (2020–היום)

מאס עזב את קוויק סטפ בתום שנתיים והצטרף לקבוצת מוביסטאר באוגוסט 2019.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנריק מאס** בוויקישיתוף
* אנריק מאס, ברשת החברתית פייסבוק
* אנריק מאס, ברשת החברתית טוויטר
* אנריק מאס, ברשת החברתית אינסטגרם
* אנריק מאס, באתר Cycling Archives

הערות שוליים
------------

1. ↑  Movistar confirm signing of Enric Mas from Deceuninck-Quick-Step, cyclingweekly.com
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
הרב **אברהם אלחדד** (ג' באלול תש"א, 26 באוגוסט 1941 – י"ח בכסלו תשפ"ב, 22 בנובמבר 2021) שימש כראש מוסדות "אוצר התורה" במשך 50 שנה בעיר סרסל הסמוכה לפריז שבצרפת.

קורות חייו
----------

נולד בעיר פאס שבמרוקו לאביו רבי יהודה ואימו ג'מילא אלחדד, בבחרותו למד בישיבת עץ חיים בעיר טנג'יר.

בשנת 1964 מונה לנהל את הישיבה התיכונית שבעיר טנג'יר.

בשנת 1965 נישא למדלן ויצמן, נצר למשפחת החיד"א, יחד קבעו את מגוריהם בעיר טנג'יר.

בשנת 1969 נקרא לעקור את מושבו לעיר סרסל הסמוכה לפריז שבצרפת שם ייסד את תלמוד התורה "תורת אמת" תחת רשת החינוך "אוצר התורה", במשך השנים הקים בעיר סרסל תיכון לבנות, וכן גני ילדים ומתיבתא, בהם חונכו אלפי תלמידים ברבות השנים.

הרב אברהם אלחדד היה פעיל גדול בקרב הקהילה לקרב את יהודי העיר לתורה ומצוות, ופעל רבות כדי שיהודי הקהילה ישלחו את ילדיהם לחינוך יהודי דבר שלא היה מוכר באותם ימים, כמו כן פעל להקים מבני דת, בתי כנסיות, מקוואות, ושיעורי תורה.

בשל מעמדו היה מקורב מאוד לאנשי ממשל רבים במדינת צרפת.

בשנת 2019 לאחר פעילות של 50 שנה בעיר סרסל עלה לישראל וקבע את מושבו בשכונת בית וגן בעיר ירושלים.

בנובמבר 2021 קיבל את מדליית "אביר החינוך" מממשלת צרפת על פועלו למען החינוך בעיר סרסל.

פטירתו
------

בנובמבר 2021 נסע הרב אלחדד למרוקו להשתטח על קברי הוריו, בדרכו חזרה אל הארץ נפל ונפצע, לאחר אשפוז בבית חולים מקומי בעיר טנג'יר במשך שבוע ימים (ביום י"ח כסלו תשפ"ב, 22 בנובמבר 2021) נפטר.

מלך מרוקו מוחמד השישי פעל לסייע למאמצי הצוות הרפואי לרפואתו ושלח את טובי הרופאים וציוד רפואי לבית החולים בו אושפז, כמו כן סייע בהטסת גופתו לקבורה בארץ ונידב לכך את מטוסו הפרטי.

הרב אלחדד נקבר בחלקת הרבנים בבית החיים של נציבי ישיבת פוניבז'.

רבותיו
------

הרב אלחדד היה מגדולי תלמידיו של ראש ישיבת עץ חיים הרב זושא וולטנער, וכן של הרב יששכר מאיר ראש ישיבת הנגב, וכן של הרב משה שלאס המכונה "החפץ חיים הקטן".

משפחתו
------

לרב אלחדד ולרעיתו ישנם בת אחת וארבעה בנים.

ביניהם הרב אריה יהודה אלחדד ראש ישיבת תורה ודעת בבני ברק (חתנו של הרב צבי פדידה), והרב שלמה אלחדד יו"ר ארגון דרשו בצרפת.

ספריו
-----

שנה קודם פטירתו בשנת 2020 הוציא הרב אלחדד את סדרת הספרים "זכר חסדו" על התורה והמועדים המונה חמישה כרכים.

קישורים חיצוניים
----------------

* הרב אלחדד בקבלת מדליה מממשלת צרפת, בדף הטוויטר של נציג ממשלת צרפת המחוזי.
* מלך מרוקו סייע באופן אישי לקבורת רב יהודי שמת בממלכה, באתר וואלה.
* ציוץ חבר הפרלמנט הצרפתי פרנסואה פפוני על טקס קבלת מדליה לרב אלחדד, בטוויטר.
* הספדים על הרב אלחדד ביוטיוב.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אבל בצרפת: הגר"א אלחדד זצ"ל נפטר במרוקו, באתר בחדרי חרדים
2. ↑  "אין מעשה קדוש יותר": מלך מרוקו סייע באופן אישי לקבורת רב יהודי שמת בממלכה - וואלה! חדשות, באתר וואלה!, ‏2021-11-25
3. ↑  Décès du Rav Avraham Elhaddad de Sarcelles - Enterrement retransmis en direct sur Torah-Box, Torah-Box
4. ↑  קיימו וקיבלו עליהם ועל זרעם: לאור המהפכה בלימוד 'הדף היומי' בצרפת – 'דרשו' יקיים מעמדי סיום מסכת ברכות בפריז ובמרסיי, באתר דרשו, ‏2020-03-04
5. ↑  זכר חסדו - על התורה, באתר י. בלוי ספרים
**אברהם אילוני** (17 בדצמבר 1921 – 1 במרץ 2000) היה אלוף-משנה בצה"ל, ממייסדיה של יחידה 8200 (קודם שנקראה בשם זה) ומפקדה במשך שלוש תקופות.

ביוגרפיה
--------

שירת במשטרת המנדט. במלחמת העולם השנייה שירת בדרגת סמל במחלקת הקשר של חיל הספר העבר-ירדני. שירת בש"י – שירות הידיעות של "ההגנה", ביחידה שלאחר הקמת צה"ל נקראה "ש.מ.2", בפיקודו של מרדכי אלמוג. בשנת 1949 עמד בראש צוות של היחידה למשא ומתן על שביתת הנשק ברודוס, והצליח להאזין לשיחות המצרים ולהעביר את המידע לנציגים הישראלים. עד 1952 שירת כסגן מפקד היחידה, ובשנה זו מונה למפקד היחידה, תפקיד אותו מילא עד 1957. למד הנדסת חשמל באוניברסיטת ניו יורק, וכשחזר הקים את ענף האלקטרוניקה באמ"ן. בשנת 1959 חזר לפקד על יחידת האיסוף, ששמה שוּנה ליחידה 515, ושירת בתפקיד עד שנת 1961. פיקד על היחידה בקדנציה שלישית בשנים 1966–1968 ובכלל זה במלחמת ששת הימים. פרש מצה"ל בדרגת אלוף-משנה.

נפטר ב-1 במרץ 2000.

קישורים חיצוניים
----------------

* אברהם אילוני, באתר "מוזיאון הלוחם היהודי"

ביאורים
-------



| מפקדי יחידה 8200 |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| מרדכי אלמוג‏‏ • אברהם אילוני • עמינדב פרי • אברהם אילוני • ראובן בלום • אברהם אילוני • שלמה ענבר • יואל בן-פורת • אריה בן טוב •ראובן ירדור • מוטי דור און • אלי בר • אהרן זאבי-פרקש • חנן גפן • פנחס בוכריס • יאיר כהן • דני הררי • נדב צפריר • אהוד שניאורסון • אסף כוחן • י' |  |

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באדם שתפקידו לעמוד בכניסה למקום מסוים. אם התכוונתם לנושא משרה בגוף ציבורי שתפקידו לשמור על כללי מנהל תקין, ראו שומר סף (מינהל).
שומרי סף בותיקן.
**שומר סף** הוא האדם שמוטל עליו לקבל את פני הבאים אל מקום ציבורי שהכניסה אליו מוגבלת, או אל מגוריו של אדם שאינו מעוניין שהגישה אליו תהיה בלתי אמצעית.

יש ארצות בהן ממלאי תפקיד שומר הסף בחצר המלוכה היו לאצילים והתפקיד עצמו היה לתואר אצולה. שומרי סף מקובל להציב גם בבתי מלון, שם הם מקבלים את פני האורחים הבאים או היוצאים, עוזרים להם בזימון נושאי המזוודות ונהגי המוניות ומרחיקים מבקרים בלתי רצויים. באירופה היה תפקיד דומה גם בבתים משותפים.

לאחר מהפכת אוקטובר, אצילים וקציני צבא רוסים, חסרי מקצוע מפרנס, שברחו למרכז ומערב אירופה, נשכרו כשומרי סף בבתי מלון ועמידתם במדי השרד הרוסיים היוותה אטרקציה עבור באי בתי המלון, שנהנו מכך שקיבלו שירות מבעלי תואר אצולה.

בתקופה המודרנית שומרי סף עושים לעיתים עבודה של שומר ראש, אך במקום לשמור על אדם מסוים הם שומרים על אתר או על כינוס. שומרי סף במועדונים, הממיינים את באי המועדון ומחליטים מי ייכנס ומי לא, קרויים בישראל **סלקטורים**.

בצה"ל, שומר הסף המפקח על הכניסה לבסיס צבאי נקרא שוטר גדודי (בראשי תיבות - ש"ג).

בהשאלה, המונח "שומר סף" מורה על אדם האחראי לשלמותו או לתפקודו התקין של מוסד או גוף מסוים אותו הוא מייצג, כאשר הכוונה היא בדרך כלל לא לתפקוד במובנו הפיזי, אלא לתפקוד וההתנהלות בהתאם לעקרונות הרעיוניים והערכים אותם המוסד מייצג ונגד פגיעה בהם.

ראו גם
------

* קונסיירז'

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **שומר סף** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שומר סף** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4308323-7

 |
בית צ'טהאם (צ'טהאם האוס)
**כלל בית צ'טהאם** (או **כלל צ'טהאם האוס,** באנגלית: **Chatham House Rule**) הוא שיטה לקיום חבר דיונים, פגישות ושיחות על נושאים השנויים במחלוקת. הכלל נקרא על שמו של מטה המכון המלכותי ליחסים בינלאומיים הממוקם בבית צ'טהאם (צ'טהאם האוס) בלונדון. הכלל נוצר ביוני 1927.

כלל צ'טהאם נועד להגדיל את פתיחותם של דיונים על ידי כך שבפגישה הנערכת תחת כלל זה, כל מי שנכח בפגישה חופשי להשתמש במידע מן הדיון שהתקיים בה ולציין הערות שעלו בה, אך אינו יכול לחשוף את זהות הדוברים.

הכלל
----

הכלל נוצר בשנת 1927, עודכן ב-1992 ומאז העדכון האחרון בשנת 2002, הכלל קובע:

> 
> When a meeting, or part thereof, is held under the Chatham House Rule, participants are free to use the information received, but neither the identity nor the affiliation of the speaker(s), nor that of any other participant, may be revealed.
> 
> 
> 
> — 
> 

או בתרגום חופשי:

> 
> כאשר פגישה, או חלק ממנה, נערכת על פי כלל בית צ'טהאם, המשתתפים חופשיים להשתמש ולחשוף כל מידע שהתקבל ועלה בה אך אינם רשאים לחשוף את זהותם או שיוכם הארגוני של הדוברים או של משתתפים אחרים בפגישה.
> 
> 
> 
> 

לפעמים ישנה התייחסות ל**כללי** בית צ'טהאם (ברבים)*.* עם זאת, כלל בית צ'טהאם הוא כלל בודד ויש להשתמש בלשון יחיד.

הכלל תורגם לשפות ערבית, סינית, צרפתית, גרמנית, פורטוגזית, ספרדית וגם רוסית.

מטרה
----

הכלל נועד להבטיח אנונימיות לדוברים וכך להגביר את הפתיחות ולעודד דיון חופשי בסוגיות של מדיניות ציבורית ונושאים אקטואליים נוספים ומאפשר למשתתפים להביע דעות וטיעונים שנויים במחלקות ולאתגר את דעותיהם של משתתפים אחרים ועם הפרדה ברורה בין דעתם לבין עמדת ארגונם וזאת מבלי לסכן את הקריירה או את המוניטין שלהם. הכלל נועד גם להפחית את מה שמתואר כחשיבת קבוצתית ולאפשר לתת מקום לדעות חדשות שעשויות להיות בתחילה לא פופולריות וכך לנתח סוגיות ביחסים בינלאומיים בצורה טובה יותר.

לרוב, התחייבות לכבד את הכלל מהווה תנאי מקדים להשתתפות באירוע. הצלחתו של הכלל תלויה בכך שהוא מחייב מוסרית, במיוחד במקרים שבהן אי ציות לו אינו מלווה בסנקציות.

קישורים חיצוניים
----------------

* הכלל באתר צ'טהאם האוס

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  "Chatham House Rule". Chatham House. נבדק ב-2018-10-04.
2. ↑  "Chatham House Rule Translations", *About us*, Chatham House
**כלל הזהב של פרמי** הוא כלל בפיזיקה קוונטית, המאפשר לחשב את קצב המעבר, או את הסתברות המעבר ליחידת זמן, מרמת אנרגיה אחת של מערכת קוונטית לרצף של מצבי אנרגיה, על ידי הפרעה התלויה בזמן. 

הכלל קובע כי עבור מערכת הנמצאת במצב עצמי {\displaystyle |i\rangle } של המילטוניאן {\displaystyle \ H\_{0}}, עם הפרעה {\displaystyle \ H'}, קצב שינוי ההסתברות למעבר למצב {\displaystyle |f\rangle }, בסדר ראשון של ההפרעה, לפי תורת ההפרעות, נתון על ידי 

{\displaystyle T\_{i\rightarrow f}={\frac {2\pi }{\hbar }}\left|\langle f|H'|i\rangle \right|^{2}\rho (E\_{f})}.
כאן \ \rho היא צפיפות המצבים, ו-{\displaystyle \langle f|H'|i\rangle } הוא איבר המטריצה של ההפרעה המקשר בין המצב ההתחלתי לסופי.

במקרה של הפרעה שאינה תלויה בזמן, המערכת עוברת למצב באותה רמת אנרגיה כמו זו של המצב ההתחלתי. אם ההפרעה היא גלית בתדירות \ \omega , המערכת תעבור למצב בעל אנרגיה שונה ב- {\displaystyle \ \hbar \omega } מהמצב ההתחלתי. 

הכלל אמנם קרוי על שם אנריקו פרמי, אבל את רוב פיתוחו ביצע פול דיראק, אשר ניסח משוואה כמעט זהה. היא בכל זאת, נקראת על שם פרמי כיוון שהוא זה שטבע את שמה, כשקרא לה **"כלל הזהב השני"**, כיוון שהייתה כה שימושית.

קישורים חיצוניים
----------------

* עוד על כלל הזהב של פרמי (באנגלית)
* פיתוח באמצעות תורת הפרעות תלויה בזמן (באנגלית)
קטיף פירות על ידי צופים באנגליה, 1944. עבודת קיץ בעבודה עונתית.
**עבודה עונתית** היא עבודה שהצורך בה מתקיים רק בחלק מסוים וקבוע מהשנה, מדי שנה. תקופת הזמן בה נדרשת העבודה העונתית מכונה "העונה", ויתר השנה "מחוץ לעונה". המונח מזוהה ביותר עם הסקטור החקלאי (בו עונות השנה מכתיבות פעולות כקטיף), אך נפוץ מאוד גם בתחומי התיירות, החינוך והפנאי.

עבודה עונתית היא גורם משמעותי בתופעה של הגירת עבודה, היות שלעיתים המקום בו העבודה נדרשת רחוק ממרכזי אוכלוסייה (למשל בפריפריה חקלאית). במקרים כאלה עוברים העובדים להתגורר למשך העונה בקרבת מקום העבודה, לעיתים במבני מגורים שנועדו במיוחד עבורם ועומדים ריקים מחוץ לעונה.

חלק מהעבודות העונתיות הן תגבור של כוח האדם בעבודה הרגילה, בהתאם לתנודות עונתיות קבועות בהיקף העבודה הנדרשת.

עובד עונתי
----------

בכל האמור בעובדים עצמם, ישנם מספר מודלים של עבודה עונתית: עובדים אשר כל פרנסתם על העבודה העונתית ומחוץ לעונה אינם עובדים, עובדים אשר עוברים בין עבודות עונתיות במעיין "סבב", ועובדים אשר יש להם עבודה קבועה אך בעונה מוסיפים עליה. המונח "אבטלה עונתית" מתייחס בדרך כלל לעובדים שאינם עובדים מחוץ לעונה, על אף שתיתכן עבודה עונתית ששכרה מספיק למחיית העובדים לכל אורך השנה.

### מעמד חוקי

עובד עונתי יכול להיות עצמאי או שכיר. שיטת ההעסקה יכולה להיות בקבלנות או על פי אחוזי משרה כמקובל בעבודות רגילות. ישנן מדינות בהן לעובדים עונתיים מעמד הדומה לעובד קבוע, והם אף זכאים לפיצויים במקרה של פיטורים. בישראל, למשל, זכאי עובד עונתי לפיצויי פיטורים אם עבד שתי עונות בשתי שנים רצופות, כשעונה נחשבת 60 יום לפחות במשך שלושה חודשים רצופים.

### עבודת קיץ

**עבודת קיץ** היא עבודה הנעשית בעיקר על ידי תלמידים וסטודנטים במהלך חופשת הקיץ. באופיין, חלק מעבודות הקיץ הן אכן עבודות עונתיות (למשל הדרכה בקייטנה) ומבחינת העובדים כל מטרת העבודה היא לייצר עבורם הכנסה, אך גישה נפוצה לעבודות קיץ מעדיפה עבודות בהם יוכלו (בעיקר סטודנטים) לצבור ניסיון מקצועי במהלך חופשתם, עת מתאפשר להם לעבוד בתנאים של משרה מלאה. לעבודות קיץ מעין אלה אין בהכרח אופי של עבודה עונתית (העונתיות בהן נובעת ממאפייני העובד ולא ממאפייני המשרה).

דוגמאות
-------

אפיית מצות לקראת פסח
* חקלאות - עבודות קטיף.
* מציל בחוף הים.
* מדריך בקייטנה.
* מדריך סקי.
* מוכר נפט.
* מורה מן החוץ, שנשכר רק לחודשי הלימודים.
* עובדים בנמל תעופה, שהפעילות בו מושפעת מעונות השנה.
* עבודות התלויות בחגים: אופה מצות, מוכר ארבעת המינים וכדומה.

ראו גם
------

* מפוטרי קיץ

הערות שוליים
------------

1. ↑  סעיף 1 לחוק פיצויי פיטורים, תשכ״ג–1963

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565847305171
* GND: 4452733-0
* HDS: 007934
* LCCN: sh85119375

 |
**קרב סכינים** הייתה תוכנית מציאות ישראלית בהנחיית עודד מנשה ששודרה בערוץ 10 בין 2007 ל-2009. התוכנית מבוססת על התוכנית היפנית איירון שף.

בתוכנית התחרו לסירוגין זוכי כוכב מישלן השף הצרפתי סטפן פרואה דה וו והשף האיטלקי אלפרדו רוסו בשף ישראלי שהתחלף מתוכנית לתוכנית, כאשר לצדם "סו-שפים" (סגני שף).

צוות השיפוט בתוכנית כלל שני שופטים קבועים: השף ירון קסטנבוים ובעל חברת הקייטרינג רן שמואלי, וצוות שיפוט מתחלף של שלושה ידוענים.

בעונות הראשונה והשנייה זכה השף סטפן פרואה דה וו.

מבנה התוכנית
------------

בתחילת התוכנית מוצגים לשפים המתמודדים 2 מרכיבים, ועליהם לבחור את המרכיב שישמש אותם בהכנת המנות. המרכיב צריך לשמש הן למנה הראשונה, הן למנה העיקרית והן לקינוח.

הזמן המוקצב להכנת המנות הוא 50 דקות, והוא מתחלק לשלושה חלקים: למנה הראשונה מוקצבות 25 דקות, למנה העיקרית 15 דקות ולקינוח 10 דקות. בתום הזמן הקצוב על השפים להגיש את המנה, בין אם היא מוכנה ובין אם לא. אם אחד השפים מתעכב בהגשת המנה, יופחת לו בהתאם זמן מהזמן המוקצב להכנת המנה הבאה. בזמן הכנת המנות ירון קסטנבוים ורן שמואלי מפרשים את אופן הכנת המנות.

### הניקוד בתוכנית

לאחר סיום הכנת כל מנה אוכלים ומדרגים צוות השיפוט הקבוע וצוות השופטים המתחלף את המנות שהוכנו, אך רק צוות השופטים הקבוע יודע לאיזה מהשפים שייכת כל מנה. על כל מנה יכול השף לקבל עד 30 נקודות בעונה הראשונה ועד 50 נקודות בעונה השנייה. הניקוד ניתן לפי צורת ההגשה, טעמה של המנה ומקוריותה.

בעונה השנייה, שני הפרשנים רן שמואלי וירון קסטנבוים בוחרים לאיזו מנה להעניק את כוכב השף – המכריע את התחרות במקרה של תיקו.

תוכניות המשך
------------

### קרב סכינים: המשימה

ב-7 בספטמבר 2008 עלתה העונה השלישית בערוץ 10, בשם "קרב סכינים: המשימה". בכל פרק יבצעו השפים סטפן פרואה דה וו, רן שמואלי וירון קסטנבוים משימות שונות שיטילו עליהם חבר השופטים. התוכנית קיבלה רייטינג נמוך ולא הצליחה לשחזר את הצלחת העונות הקודמות ולכן לא המשיכה לעונה נוספת.

### אליפות המסעדות של ישראל

באפריל 2009 עלתה העונה הרביעית בערוץ 10 כאשר הפעם שונה השם ל"אליפות המסעדות של ישראל".

בכל פרק התמודדו ביניהן 8 מסעדות במתכונת הרגילה של קרב סכינים, אלא שהפעם האוכל הוגש מלבד לצוות השופטים, גם לאנשים רגילים במסעדה ומוקצבת למסעדות שעה על מנת להוציא מנה ראשונה עיקרית וקינוח, כאשר הקינוח לא מורכב מהמרכיב שנבחר בתחילת הערב, אלא לפי בחירת המסעדה. למנה הראשונה הוקצו 30 דקות להכנתה (במקום 25 דקות ב"קרב סכינים") ולהכנת המנה העיקרית הוקצו 20.

למנה הראשונה ולמנה העיקרית הוקצו עד שלושים נקודות למנה ולמנת הקינוח עד ארבעים נקודות למנה, סה"כ 100 נקודות.

המסעדות שניצחו עברו לשלב הבא בו הן התמודדו מול סטפן פרואה דה וו. המסעדות שהשיגו את הניקוד הטוב ביותר בשלב זה עלו לחצי הגמר, והמסעדה שעלתה לגמר התמודדה מול השף האמריקאי טוד אינגליש וזכתה בניצחון ובתואר "אלופת המסעדות של ישראל".

המסעדה שזכתה בתואר הייתה "מאראבו" בניצוח השף יואב בר.

גם אליפות המסעדות לא זכתה לאחוזי צפייה כשל 2 העונות הראשונות ולא זכתה לשיח ציבורי דומה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "קרב סכינים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "קרב סכינים", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* זיו לנצ'נר, ריאיון עם השף סטפן פרואה דה וו, באתר ynet, 23 באוקטובר 2007
ה-ZX-12R באפור
**קוואסקי נינג'ה ZX-12R** הוא אופנוע ספורט שיוצר על ידי חברת קוואסקי בין השנים 2000 ל-2006. האופנוע התמודד על תואר האופנוע המהיר בעולם בייצור סדרתי, והיה בין הגורמים להחלטה על הגבלת המהירות של אופנועי ספורט ל-300 קמ"ש.

בעת הצגתו היה ה-ZX-12R אופנוע הדגל של קוואסקי ונועד להתמודד עם הסוזוקי GSX-1300R היאבוסה. לאופנוע מנוע בנפח 1,199 סמ"ק בעל 161.2 כ"ס.

השליטה והבלמים תואמים את כוח המנוע, דבר שהפך אותו לאופנוע נוח לנסיעה במהירויות נמוכות וקל לתפעול גם בפקקים, אך בעל תאוצה חזקה.

מהרגע שיצא לייצור ראשוני בשנת 2000, המהירות המרבית של האופנוע הוגבלה ל-300 קמ"ש. הדבר נבע מהסכם שהושג בין יצרניות האופנועים האירופאיות ליפניות על מנת לא לגרום לרשויות החוק, בעיקר באירופה, להגביל את המהירות המרבית של אופנועים.

ה-ZX-12R יוצר עד לשנת 2006, אז החליפו ה-ZX-14, שגם גרף ממנו את תואר האופנוע הסדרתי המהיר ביותר.

נתונים טכניים
-------------

| דגם | ZX-12R |
| --- | --- |
| שנה | 2006-2000 |
| מנוע | 4 פעימות, 4 צילינדרים רוחבי, קירור נוזלי |
| נפח | 1,199 סמ"ק |
| הספק | 161.2 כ"ס ב-10,500 סל"ד |
| קוטר קדח/מהלך בוכנה | 55.4/83 מ"מ |
| יחס דחיסה | 12.2:1 |
| הילוכים | 6 |
| אורך | 2,085 מ"מ |
| משקל | 247 ק"ג |
| מכל דלק | 19 ליטר |
| בסיס גלגלים | 1,450 מ"מ |
| גובה מושב | 820 מ"מ |
| צמיג קדמי | 120/70-17 |
| צמיג אחורי | 200/50-17 |
| בלם קדמי | דיסק כפול 320 מ"מ חצי צף |
| בלם אחורי | דיסק בודד 230 מ"מ |

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קוואסקי נינג'ה ZX-12R

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוואסקי נינג'ה ZX-12R** בוויקישיתוף