recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אסון הקסטל** אירע ביום שלישי, 3 ביולי 1951, כאשר התפוצצו חומרי נפץ במחסן של חברת "תעשיית אבן וסיד" במחצבות הקסטל שבאזור הקסטל. באירוע נהרגו שמונה מפועלי חברת סולל בונה שהועסקו במחצבה.

שבעה מן ההרוגים נקברו בקבר אחים בבית הקברות סנהדריה בירושלים, והשמיני נקבר באבו גוש.

חקירת האסון
-----------

מיד לאחר האסון החליטה ממשלת ישראל השנייה על הקמת ועדת חקירה ממשלתית בראשות נשיא בית המשפט המחוזי בירושלים אלפרד ויתקון, לבחינת נסיבות האסון. הוועדה בחנה טענות שלפיהן התרשלה החברה בהטמעת נוהלי בטיחות בעבודה עם חומרי הנפץ ובאחסון שאינו נאות, ומנגד טענות נגד הרשויות על אי קביעת נהלים ברורים. מן העדויות שגבתה הוועדה בימים שלאחר האסון, עלו כשלים חמורים הן בחינוך לבטיחות בעבודה, והן בקיום נהלים מסודרים לעבודה בטוחה ואכיפתם.

דו"ח הוועדה העלה מסקנות נגד המפקחים על מקומות העבודה, מנהלי העבודה בחברות המפעילות את המחצבות, וכן על סידורי העבודה במחצבות. הדו"ח נמסר לידי שרת העבודה גולדה מאיר בחודש יולי, אך לא נמסר לפרסום לציבור עד חודש ספטמבר. לא ננקטו צעדי ענישה, ונמסר כי הדו"ח ישמש רק בסיס לתיקון נוהלי העבודה.

ימים אחדים לאחר הגשת הדו"ח, דיווחה שרת העבודה על מסקנות הדו"ח בישיבת הממשלה. בעקבות מסקנות הדו"ח הוקמה ועדת שרים ובה שרת העבודה, שר האוצר אליעזר קפלן ושר המשפטים פנחס רוזן, כדי לקבוע את הצעדים שיינקטו בעקבות האסון.

ביקורת האופוזיציה
-----------------

"חרות", ביטאון תנועת האופוזיציה חרות, ניצל את האסון כדי לתקוף את ממשלת מפא"י, וטען כי העובדה שתחת ממשלת פועלים הוזנחו נוהלי הבטיחות בעבודה מלמדת על ניצולם של פועלים מן המעמדות הנמוכים, והפקרתם לגורלם.

בספטמבר אותה השנה פורסם הדו"ח, ולאחר פרסומו גם "הבקר" (המזוהה עם הציונים הכלליים) תקף את השלטון וכתב כי האסון חשף את תוצאותיה הרות האסון של התנהלות מפלגת השלטון ובחירת מנהלים בחברות הממשלתיות הגדולות לפי קרבתם הרעיונית למפלגה ולא לפי כישוריהם.

קישורים חיצוניים
----------------

* סופר "הבוקר", אסון מחריד במחצבה בהר הקסטל: 8 נהרגו, 10 נפצעו בהתפוצצות, הַבֹּקֶר, 4 ביולי 1951
* הרוגי אסון־העבודה בקסטל הובאו למנוחות בקבר־אחים בירושלים, על המשמר, 5 ביולי 1951
* סופר "הבוקר", ועדת חקירה תברר סבות אסון הקסטל, הַבֹּקֶר, 5 ביולי 1951
* הרוגי המחצבה בקסטל הובאו למנוחת עולם, הוקמה ועדת חקירה ממשלתית, דבר, 5 ביולי 1951
* לא היה אישור המשטרה למחסן בקסטל, הצופה, 10 ביולי 1951
* נציגי "אבן וסיד" מטילים אסון הקסטל על השלטונות, הַבֹּקֶר, 10 ביולי 1951
* האשמות נגד משרד העבודה בחקירת האסון על הקסטל על זילזול בהוראות, על המשמר, 10 ביולי 1951
* חקירת אסון הקסטל נסתיימה, חרות, 13 ביולי 1951

הערות שוליים
------------

1. ↑  נמסרו המסקנות על אסון הקסטל, על המשמר, 16 ביולי 1951
2. ↑  ועדת שרים תדון בדו"ח אסון הקסטל, הַבֹּקֶר, 19 ביולי 1951
3. ↑  ברוך וויניצקי, אסון הקאסטל ו"ממשלת פועלים", חרות, 20 ביולי 1951
4. ↑  בשולי מסקנות ועדת חקירה אחת, הַבֹּקֶר, 13 בספטמבר 1951
במחנה המעפילים בקריית שמואל (צולם עד 1947), צלם: ל' דינר
מעפילים במחנה בקריית שמואל (צולם עד 1947), צלם: ל' דינר
**מחנה העולים בקריית שמואל** היה מחנה העולים הראשון שהוקם על ידי הסוכנות היהודית לצורך קליטת גלי העלייה הצפויים ממחנות העקורים באירופה. 

כבר בשנת 1945 יושבו עולים מתימן במחנה אוהלים ליד קריית שמואל בהיעדר שיכון זמין אחר עבור העולים. כדי להתמודד עם המחסור בדיור בגלל מלחמת העולם השנייה ובמיוחד לאור טענות הבריטים שלא ניתן לאפשר עלייה נוספת לאור המחסור בדיור בארץ ישראל, הקימה הסוכנות היהודית מקבצי דיור זמני שנקראו מחנות מעבר במקומות שונים ברחבי הארץ, אחד מהם בקריית שמואל. במחנה המעבר ניתן לעולים דיור מסובסד לתקופה שאמורה להיות עד ששה חודשים, וסיוע במציאת עבודה, אך העולים נדרשו לנהל את חייהם בעצמם. 

המחנה עצמו הוקם לקראת ראשית 1947 ופעל עד הקמת מדינת ישראל באופן דומה למחנה המעצר בעתלית בשיתוף פעולה עם שלטונות המנדט כמחנה מעצר לעולים שהמתינו להגעת תורם להשתחרר על פי מכסת הסרטיפיקטים שהקציבו שלטונות המנדט הבריטי. על פי ההסדר עם שלטונות המנדט, המחנות תופעלו בפנים על ידי הסוכנות היהודית וארגון הדסה שסיפק שירותי רפואה, אך נשמרו מבחוץ על ידי שוטרים בריטיים שאסרו את יציאת העולים עד הגיע תורם להשתחרר. מחנה העולים בקריית שמואל היה בעל תנאים טובים בהרבה מאלו של המחנה בעתלית שהוקם כמחנה מעצר, וקיבולתו הייתה קטנה יותר והגיעה לכ-700 נפש. בנוסף, על מחנה העולים בקריית שמואל שמרו שוטרים יהודים ממשטרת המנדט שנתנו לעולים תחושה שהם בבית בארצם. לרוב, למחנה העולים בקריית שמואל הובאו עולים ממחנה המעצר בעתלית במסגרת הליך מדורג של שחרור, אולם לעיתים הובאו אליו עולים ישירות ממחנות המעצר בקפריסין. בנוסף, מדי פעם הובאו אליו עולים שנתפסו בארץ ישראל עצמה. למשל, בינואר 1948 הובלו למחנה העולים בקריית שמואל עולים בלתי לגליים שהצליחו לעלות לחוף בנהריה. 

לאחר קום המדינה נחשב מחנה העולים בקריית שמואל, בה היו שיכונים שנבנו עבור משפחות, לבעל תנאים טובים יחסית למחנות אחרים בהם שוכנו העולים באוהלים וצריפים של הצבא הבריטי. לקראת סוף 1949 היה מחנה העולים בקריית שמואל לאחד ממחנות העולים הראשונים שהוסב למחנה עבודה בו נדרשו העולים לצאת לעבודה. בספטמבר 1949 היו במחנה 268 משפחות ובדצמבר אותה שנה היו בה 950 נפש. המחנה המשיך להתקיים כמעברה (שכונה גם מחנה עולים) עוד שנים רבות ועדיין התקיים בשנת 1959.

קישורים חיצוניים
----------------

* ברכה חכם, במחנה קריית שמואל, דבר, 24 במרץ 1947

הערות שוליים
------------

1. ↑  משכנות לעולי ישראל, דבר, 22 במאי 1945
2. ↑  Memorandum by Ch. Yassky, 18 July 1947 in Jewish Agency for Palestine, Yehoshua Freundlich, Zvi Ganin, **Political Documents of the Jewish Agency: January-November 1947**, pages 468-469
3. ↑  מחנה מעבר לעולים בקרית שמואל, דבר, 7 בפברואר 1947
4. ↑  121 הובלו מנהריה למחנה המעפילים בקרית שמואל, דבר, 4 בינואר 1948
5. ↑  תוכנית להעסקת שוכני מחנות העולים בעבודה, דבר, 9 בספטמבר 1949
6. ↑  ירידה במספר העולים במחנות, דבר, 6 בדצמבר 1949
7. ↑  במחלקה לתרבות של עירית חיפה, דבר, 24 ביולי 1959
8. ↑  מזכירות מועצת פועלי חיפה, עצרות ומסיבות יום העצמאות, דבר, 11 במאי 1959
**אפרים סולץ** (י"א באלול תרס"ד, אוגוסט 1904 - י"ד בחשוון תשנ"ד, אוקטובר 1993) היה מפעילי הסתדרות בני בנימין. ממקימי המושבה הרצליה ומחברי ועד המושבה הרצליה.

קורות חייו
----------

אפרים סולץ נולד בפתח תקווה, ביום י"א באלול תרס"ד (1904), למאיר (מראשוני מתיישבי פתח תקווה), ולאיידלה בת אפרים גיסין (ראש משפחת גיסין בישראל). אח של אלכסנדר סולץ.

למד בבית הספר העממי בפתח תקווה ובבית הספר התיכוני למסחר בתל אביב וגמר במחזורו הראשון.

נשא לאשה את רחל בת שלמה שדרוביצקי מפתח תקווה, ולזוג נולדו בת ובן.

היה חבר במשמרת הצעירה של הסתדרות "בני בנימין". ממייסדי המושבה הרצליה. היה חבר המועצה המקומית, חבר ועד החקלאי, הלוואה וחסכון ומפעל המים. פעיל בארגון השמירה והביטחון במקום.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "אפרים סולץ", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1353

הערות שוליים
------------

1. ↑  כביש הרצליה-ת"א, הַבֹּקֶר, 26 במאי 1940  
היום הבחירות למועצה המקומית בהרצליה, הַבֹּקֶר, 15 במרץ 1942

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304902405171
* ISNI: 0000 0000 7708 029X
* VIAF: 107511798
* WorldCat: viaf-107511798

 |
הרב **יהודה דוד וולפא** (נולד בשנת תרצ"א, 1931) הוא הרב הראשי האשכנזי של ראשון לציון.

וולפא הורשע בדצמבר 2018 בהטרדת עד. באפריל 2019 נגזרו עליו קלון ומאסר על תנאי.

ביוגרפיה
--------

נולד בירושלים, בנם של ליפא-יהונתן וגיטל וולפא. אמו הייתה בתו של הרב אהרן שיפמן-ידלר, חתנו של רבי יצחק זאב ידלר ומגיד שיעור בישיבת עץ חיים. למד בישיבת עץ חיים, ולאחר מכן בישיבת סלבודקה בבני ברק. בשנת תשי"ד (1954) נישא לבת דודו אלטה-מלכה גולדמן, נכדת הרב בן ציון ידלר והרב אהרן שיפמן-ידלר. לאחר נישואיו התגורר בירושלים ולמד בישיבת מיר, ובמשך תקופה למד בחברותא עם הרב חיים שמואלביץ. כעבור זמן עבר להתגורר בבני ברק. באותה תקופה פתח עם אחיו, הרב יעקב וולפא, את "ישיבת אשקלון". בין השנים תשכ"ח–תש"ל התגורר בקריית ישמח משה שבגני תקווה.

הוציא לאור את פירוש "תפארת ציון" על הספרא, שחיבר סבו הרב יצחק זאב ידלר.

### רבנותו

בשנת תש"ל (1970) נבחר לרבה האשכנזי של ראשון לציון. בתקופת רבנותו הקים מוסדות תורה וחינוך בעיר, ובהם: "ת"ת ראשון לציון", "הישיבה לצעירים ראשון לציון", כולל אברכים "כינור דוד" והמכון ללימודי יהדות "מצאנו מים".

הרב וולפא נחשב כבעל גישה מחמירה בתחומי פעילותו הרבנית, בנושאי כשרות, קבורה, נישואין וגיור. בשנת 1984 פסק לגבי קבורת תרזה אנגלוביץ כי אם הגופה לא תועבר ממקומה יש לפנות את כל הקברים סביבה עד למרחק של שמונה אמות. משפחתה של אנגלוביץ עתרה לבג"ץ כנגד העברת הגופה, וזה הוציא צו ביניים שאסר על העברתה עד להכרעה בעתירה.

הרב וולפא נוהג להפנות זוגות שנרשמו לנישואין לחוקרים פרטיים לצורך בירור יהדותם, והמשרד לענייני דת יצא נגד נוהל זה.

בספטמבר 2014 הוגשה נגדו תלונה במשטרה על ידי משגיח כשרות בעיר בחשד לעבירות שוחד. לאחר לחצים שהפעיל על המשגיח האחרון חזר בו מעדותו. בעקבות זאת הורשע וולפא בדצמבר 2018 בהטרדת עד. באפריל 2019 נגזרו עליו קלון ומאסר על תנאי. ערעוריו של וולפא לבית המשפט המחוזי ולבית המשפט העליון נדחו, ובית המשפט העליון הבהיר בעניינו כי "מעשהו של המבקש, שנעשה תוך ניצול סמכותו שניתנה לו כעובד ציבור בכיר, פגע באופן חמור בערכים של טוהר המידות ושמירה על תקינות ההליך הפלילי".

הערות שוליים
------------

1. ↑  יקי אדמקר‏, הרב שפעל נגד הרבנות, באתר וואלה!‏, 22 בדצמבר 2013
2. ↑  ישי כהן, ‏הרב יהודה דוד וולפא הורשע בהטרדת עד, באתר כיכר השבת, 2 בדצמבר 2018
3. ↑  קובי רוזן, ‏בית משפט הטיל קלון וגזר מאסר על תנאי על הרב יהודה דוד וולפא, באתר כיכר השבת, 29 באפריל 2019
4. ↑  רע"פ 2937/20 יהודה דוד וולפא נ' מדינת ישראל, ניתן ב־19 במאי 2020

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007298221505171
* VIAF: 298340519
* WorldCat (עם VIAF): 298340519

 |
**אנטונוב An-24** (באוקראינית / רוסית: **Антонов Ан-24**) הוא מטוס נוסעים צר-גוף מתוצרת יצרנית המטוסים אנטונוב, המסוגל לשאת כ-44 נוסעים. המטוס מצויד בשני מדחפים המונעים במנועי טורבו-פרופ (Turboprop). טיסת הבכורה התקיימה ב-20 באוקטובר 1959.

תא הטייס
המטוס בהמראה
המטוס בשימור
רוסיה מפתחת מטוס איליושין Il-112 שאמור להחליף את המטוס אנטונוב An-24.

פיתוח המטוס
-----------

מטיסת הבכורה ב-1959 ועד הפסקת ייצורו ב-1979 נבנו כ-1284 יחידות מכל הדגמים, נכון ל-2014 133 מטוסים מדגם זה עדיין בשירות בחברות תעופה מסוימות בעיקר במדינות חבר העמים ובאפריקה.
הוא נועד להחליף את האיליושין Il-14 לטיסות קצרות ובינוניות, עם כושר נחיתה במסלולים קצרים ואף משובשים.
בשל השלדה החזקה וכן כושר הביצוע שלו, ה AN-24 מותאם לביצוע הרבה משימות משניות בנוסף להטסת נוסעים, כגון צילום-מיפוי.
עיקר הייצור הסדרתי של המטוס התבצע בקייב במפעל Aviant של חברת אנטונוב, שם יוצרו כ-895 מטוסים, הייצור הופסק ב-1979. הייצור המשיך בסין, שם גורמים מורשים בונים את ה-Xian [Yunshuji] Y7 (אנ') והדגם Xian MA60 (אנ') אשר מהווים דגם משופר של ה-An-24. 

ייצור| 

89
82
83
88
45
25
15
2
1

10

20

30

40

50

60

70

80

90

1971

1972

1973

1974

1975

1976

1977

1978

1979

 |

ראו גם
------

* אנטונוב
* תאונות המעורבות עם המטוס (אנ')

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטונוב An-24** בוויקישיתוף
* על המטוס והמפרט הטכני.
* ז'פרוזיה - קייב עם המטוס, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  ✈ russianplanes.net ✈ наша авиация, russianplanes.net

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007532832705171
* GND: 7651169-8
* LCCN: sh2005007854

 |
**לאונרדו קמפנה רומרו** (בספרדית: **Leonardo Campana Romero**; נולד ב-24 ביולי 2000 בגואיאקיל שבאקוודור) הוא כדורגלן אקוודורי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אינטר מיאמי מה-MLS, בהשאלה מוולברהמפטון וונדררס, ובנבחרת אקוודור.

קריירת מועדונים
---------------

קמפנה גדל במחלקת הנוער של ברצלונה ספורטינג קלוב. בשנת 2016 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל האקוודורית, ובסך הכל ערך 16 הופעות ליגה, בהן הבקיע שלושה שערים.

ב-21 בינואר 2020 חתם קמפנה על חוזה לשלוש עונות וחצי בוולברהמפטון וונדררס מהפרמייר ליג.

ב-19 בספטמבר 2020 הושאל קמפנה למשך עונה אחת לפמליקאו מליגת העל הפורטוגלית. ב-28 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על בלננסש במסגרת המחזור השני בליגה לעונת 2020/2021. ב-22 באפריל 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–3 על ז'יל ויסנטה במסגרת המחזור ה-28 בליגה. בסך הכל ערך תשע הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.

ב-16 ביולי 2021 הושאל קמפנה לגראסהופרס ציריך מליגת העל השווייצרית. ב-25 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–2 לפ.צ. בזל במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2021/2022. במשחק זה הבקיע שער עצמי. ב-7 באוגוסט הבקיע את שערי הבכורה שלו במועדון, צמד שערים בניצחון 1–3 על לוזאן במסגרת המחזור השלישי בליגה. בסך הכל ערך 14 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.

ב-20 בינואר 2022 הושאל קמפנה למשך עונה אחת לאינטר מיאמי מה-MLS. ב-27 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד שיקגו פייר במסגרת הליגה. ב-6 במרץ הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–5 לאוסטין במסגרת הליגה. ב-9 באפריל הבקיע שלושער בניצחון 2–3 על ניו אינגלנד רבולושן במסגרת הליגה.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-21 במרץ 2019 ערך קמפנה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אקוודור, בהפסד 0–1 לנבחרת ארצות הברית במשחק ידידות.

הוא היה חלק מסגל נבחרת אקוודור בטורניר קופה אמריקה 2021, וערך ארבע הופעות בטורניר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאונרדו קמפנה** בוויקישיתוף
* לאונרדו קמפנה, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Wolves secure Campana signing באתר הרשמי של וולברהמפטון וונדררס, 21 בינואר 2020 (באנגלית)
2. ↑  Loan move for Campana באתר הרשמי של וולברהמפטון וונדררס, 19 בספטמבר 2020 (באנגלית)
3. ↑  Campana makes loan move to Grasshoppers באתר הרשמי של וולברהמפטון וונדררס, 16 ביולי 2021 (באנגלית)
4. ↑  Inter Miami CF Signs Ecuadorian International Forward Leonardo Campana on Loan באתר הרשמי של אינטר מיאמי, 20 בינואר 2022 (באנגלית)

| **נבחרת אקוודור – קופה אמריקה 2021** |
| --- |
| 1 גלינדס • 
2 טורס • 
3 ארבולדה • 
4 אינקפיה • 
5 ארויו • 
6 נובואה • 
7 אסטופיניאן • 
8 מרטינס • 
9 קמפנה • 
10 דיאס/גרואסו • 
11 אסטרדה • 
12 אורטיס •
13 אנר • 
14 אראגה •
15 מנה •
16 פיניידה •
17 אנ. פרסיאדו •
18 אי. פרסיאדו •
19 פלאטה •
20 מנדס •
21 פרנקו •
22 דומינגס •
23 מ. קייסדו •
24 לאון •
25 קרבאלי •
26 ג. קייסדו •
27 פלאסיוס •
28 הורטדו •
מאמן: אלפארו | אקוודוראקוודור |
**אפרים שילה** (5 במרץ 1916 - ח' בסיוון ה'תשס"ז, 24 במאי 2007) היה פעיל בתנועת הציונות הדתית ובארגונים ההגנה והמוסד לעלייה ב'. לאחר קום המדינה היה ממקימי המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים ושירת בו בתפקיד בכיר. היה ממייסדי קיבוץ טירת צבי.

ביוגרפיה
--------

אפרים שילה נולד בעיירה היהודית שרפץ במרכז פולין בשנת 1916 כאפרים שולץ. בפולין פעל שילה במסגרת הציונות הדתית ואחר עלייתו לארץ ישראל היה בין מייסדי קיבוץ טירת צבי ומילא תפקידים מרכזיים. בשנת 1942 הצטרף לשורותיהם של ארגוני "ההגנה" והמוסד לעלייה ב' ופעל במסגרתם בדרכים שונות לקידום העלייה לארץ ישראל. במסגרת זו נשלח לדרום-מזרח אירופה (בלגרד וסופיה), שם ארגן את העלייה ה"בלתי חוקית" של ניצולי השואה, מטעם המוסד לעליה ב'. בסוף 1942 נשלח על ידי ראש הארגון לאמן את צעירי הקהילה היהודית בטהראן בהגנה עצמית לאור הידיעות על כוונת הגרמנים להסית את המוסלמים לביצוע פרעות ביהודים שהתגוררו במקום.

לאחר קום המדינה, נענה לפנייתו של שאול אביגור, שהיה הממונה על הפעילות החשאית בארגון ההגנה, והתמנה לתפקיד מתכנן ומתווה הקמתו של גוף הביון הישראלי. מטרתו של גוף זה הייתה ביצוע המשימות הנדרשות מחוץ לגבולות ישראל ונקרא לאחר מכן "המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים". כאחד ממקימיו, פעל שילה בשירות המוסד בתפקיד בכיר ובין השאר, נשלח לפריז וטיפל בהעלאת יהודי צפון אפריקה לישראל. כמו כן, ביצע מטעם המוסד משימות חשאיות בירדן והיה ממקימי מערכת היחסים עם חוסיין, מלך ירדן. בשנת 1978, אפרים וידידה שילה עזבו את טירת צבי ועברו לירושלים. בירושלים היה שילה היה מרכז וועדת השרים לענייני ירושלים, ומאז 1986 היה המייסד והיו"ר של ה"מנהלת להקמת מבני דת" בירושלים.

בשנת 1989 השיא משואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות.

בשנים 1989–1992 ריכז צוות תכנון בין דיסיפלינרי לשיקום שלוש שכונות חרדיות בירושלים אשר פעלו כהקדשים: בתי ויטנברג, בתי וורשה ובתי אונגרין. 

אזכרה במלאת שנה למותו נערכה במרכז למורשת המודיעין.

קישורים חיצוניים
----------------

* יאיר אלטמן, ניתצו ומרחו סיד על מצבה של אחד ממקימי המוסד, באתר ynet, 15 בספטמבר 2011
* אפרים שילה, שרפץ Sierpc עיר הולדתי במרכז פולין, 1 ביוני 1995
* אפרים שילה, תפילת יום הכיפורים על פסי הרכבת של מעפילי "גאולה" ו"מדינת היהודים"
* אפרים שילה, ארגון הפלגת אניות "כנסת ישראל" וה"פאנים"
* בכירי המוסד לעליה ב' לאחר מלחמת העולם ה 2
* הקרן למורשת הכותל המערבי
* זאב גלילי, הכומר המומר שהציל אלפי יהודים, 16 בינואר 2004
* המכון ליהדות בת זמננו ע'ש אברהם הרמן, האוניברסיטה העברית, תיעוד בעל פה, Interview No. (170)1 - Shilo, Ephraim (שילה, אפרים)
*

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר "Billiongraves"
2. ↑  תש"ה-תש"ט, אתר הקיבוץ הדתי
**אנטוניה אלבי** (בצרפתית: **Antonia Alby**;‏ 1897 – 28 ביולי 1958) הייתה נזירה קתולית, מנהלת בית ספר, חסידת אומות העולם שהצילה יהודים בצרפת בזמן מלחמת העולם השנייה.

פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
--------------------------------

ב-2 בספטמבר 1939, משפחת גרומבך, ז'ול ולואיז וילדיהם, ז'קלין ופייר, היו בחופשה בנורמנדי. כאשר התפרסמה הידיעה על הפלישה הגרמנית לפולין ההורים החליטו לא לחזור לביתם בפריז, אלא לברוח דרומה לגראולה במחוז טארן, שם היה לג'ול סניף של חנות העורות שבבעלותו. הם שכרו דירה באזור ורשמו את ילדיהם לבית ספר. במהלך תקופה זו הם התיידדו עם משפחת שונדר, שהתגוררה בכפר סן-הילייר. אדואר וז'אן שוונדר היו הבעלים של מפעל באזור, והיו להם חמישה ילדים. כשהגרמנים כבשו את האזור, עברה משפחת גרומבך להתגורר אצל משפחת שוונדר. ג'קלין גרומבך נשלחה ללמוד בבית ספר של הנזירות, בניהולה של אנטוניה אלבי. אנטוניה עודדה את משפחת גרומבך לאפשר לג'קלין להתגורר בפנימיית בית הספר, כדי שתוכל להמשיך בלימודיה. היא הבטיחה שלעולם לא תאפשר לאיש לקחת את ג'קלין, אלא אם יוצג כרטיס הביקור של ג'ול. בנוסף לג'קלין החביאה אנטוניה כמה בנות יהודיות נוספות בפנימיית בית הספר.

לאחר המלחמה
-----------

אנטוניה נפטרה ב-28 ביולי 1958.

הכרה והנצחה
-----------

ב-12 באוגוסט 2012 הודיעה מחלקת חסידי אומות העולם ביד ושם לג'קלין פישר גרומבך, הניצולה, שהוחלט להכיר באנטוניה כחסידת אומות העולם. ב-8 במאי 2012 הוכרה אנטוניה אלבי באופן רשמי והתקיים טקס לכבודה בפריז, צרפת.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  Alby Antonia, יד ושם, באתר The Righteous Among The Nations
2. ↑  מקור מסמך מספר 48 מתוך תיק ארכיון יד ושם, M.31.2/12359/1
**לאונרדו דה לורנזו** (באנגלית: **Leonardo De Lorenzo**;‏ 29 באוגוסט 1875 - 29 ביולי 1962) היה חלילן איטלקי ומחנך מוזיקלי.

ביוגרפיה
--------

נולד בויג'אנו(אנ'), במחוז פוטנצה (נפה), דה לורנזו התחיל לנגן בחליל בגיל 8 ונסע לנאפולי להשתתף ב"קונסרבטוריון למוזיקה סן פייטרו אה מאיילה". בגיל 16 הוא היגר לארצות הברית, עבד במלון קרולין, קנטקי, אך בשנת 1896 הוא חזר לאיטליה כדי לעשות את שירותו הצבאי באלסנדריה, והיה בלהקה צבאית. הוא הצטרף לתזמורת בקייפטאון בגיל 25. ב-1907, הוא חזר לנאפולי כדי להשלים את לימודיו, ואז הוא נסע לאמריקה שוב, והפך לחלילן הראשון של התזמורת הפילהרמונית של ניו יורק בבימויו של גוסטב מאהלר, וניגן בהתזמורת הסימפונית של ניו יורק, הוא היה גם חלילן בתזמורת מינסוטה, התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס וגם התזמורת הפילהרמונית של רוצ'סטר. ב-1914 הוא פגש את מוד פיטרסון בתזמורת מינסוטה, פסנתרנית שליוותה אותו בתדירות גבוהה והפכה לאשתו. ב-1917 מועדון החלילית של לוס אנג'לס הציג מחזמר לכבודו ודה לורנזו נתמנה לחבר הכבוד הראשון של האגודה. בין השנים 1923-1935 לאונרדו היה פרופסור לחליל בבית הספר איסטמן למוזיקה, לאחר פרישתו הוא התמקד בהלחנה וכתיבת פרסומים תאורטיים. כל החומר המחקרי שלו נתרם לאוניברסיטת דרום קליפורניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאונרדו דה לורנזו** בוויקישיתוף

* לאונרדו דה לורנזו, באתר AllMusic (באנגלית)
* לאונרדו דה לורנזו, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ביוגרפיה של לאונרדו דה לורנזו, באתר flutiste
* ביוגרפיה של לאונרדו דה לורנזו, באתר comuneviggiano
* עובדות על לאונרדו דה לורנזו, בספרייה הלאומית הגרמנית
* חומר חופשי על לאונרדו דה לורנזו, בפרויקט הספרייה הבינלאומית לחומר מוזיקלי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283668705171
* BIBSYS: 8058058
* BnF: cb16590525f (data)
* GND: 135208300
* ICCU: MODV660771
* ISNI: 0000 0001 1772 0520
* LCCN: n82066811
* LNB: 000072475
* MusicBrainz: d7958719-4b16-4659-8ece-f9c1c1867ac3
* NKC: xx0182825
* NTA: 109466454
* SNAC: w6f554vb
* Trove: 1121648
* VcBA: 495/284561
* VIAF: 79260944
* WorldCat: lccn-n82066811

 |
**ג'ורג' סנדרס** (באנגלית: **George Sanders**;‏ 1774 – 26 במרץ 1846) היה צייר דיוקנאות סקוטי.

ביוגרפיה
--------

סנדרס נולד בקינגהורן, פייף, בשנת 1774, והתחנך באדינבורו. שם הוא למד אצל מאמן-צייר בשם סמטון, ולאחר מכן התאמן כמיניאטוריסט-צייר ואמן-רישום, ומעצב איורי ספרים. באותה תקופה הוא ביצע פנורמה של אדינבורו.

לפני שנת 1807 הגיע סנדרס ללונדון, שם, לאחר שעבד כמיניאטוריסט במשך כמה שנים, התבסס כצייר של פורטרטים בגודל טבעי בשמן. למרות יכולות מוגבלות, הוא היה במשך זמן מה אמן מאוד אופנתי, והשיג מחירים גבוהים. הוא בדרך כלל צייר את הלקוחות הגברים שלו בלבוש מהודר. דיוקנאותיו של הדוכסים מבקינגהאם, דבונשייר ורוטלנד, לורד דובר, לורד פלמות', ג'יין ספנסר-צ'רצ'יל, הדוכסית ממרלבורו, מר וו. קוונדיש וסר וו. פורבס, נחרטו מאוחר יותר על ידי ג'יי ברנט, סי. טרנר, ה. מאייר ואחרים.

סנדרס צייר כמה דיוקנאות של לורד ביירון. האחד, מתוארך 1807, נחרט באורך שלם על ידי E. Finden ב־1832, ובחצי אורך ל"איורים ליצירותיו של לורד ביירון", 1834.

סנדרס הציג באקדמיה המלכותית ב-1834 בלבד, ואז שלח חמישה דיוקנאות, שזכו בביקורת קשה באותה תקופה. הוא ביקר תכופות ביבשת, והכין עותקים בצבעי מים של תמונות מפורסמות של מאסטרים הולנדים ופלמים; עשרים ושלושה מהם נמצאים בגלריה הלאומית של סקוטלנד.

הוא נפטר בלונדון, ב-26 במרץ 1846.

ג'ורג' סנדרס אימן והציג את אחייניתו כריסטינה רוברטסון ללקוחותיו עבור המיניאטורות שלה. היא הייתה אמורה להיות ציירת בחצר המלוכה הרוסית.

גלריה
-----

* ג'ורג' גורדוןג'ורג' גורדון
* אדמירל קייט אלפינסטוןאדמירל קייט אלפינסטון
* פרנסיס בלקבורןפרנסיס בלקבורן
* ויליאם נואל-הילויליאם נואל-היל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ורג' סנדרס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  O'Donoghue, Freeman Marius (1897). "Sanders, George". In Lee, Sidney (ed.). Dictionary of National Biography. Vol. 50. London: Smith, Elder & Co.
2. ↑  "George Gordon, 6th Lord Byron (1788-1824) 1807-09". Royal Collection Trust.
3. ↑  V. Remington, ‘Robertson, Christina (1796–1854)’, Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 200

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 6705 2797
* LCCN: nr2001012566
* RKD: 69853
* ULAN: 500029723
* VIAF: 29458856
* WorldCat: lccn-nr2001012566

 |
**חברות בווינה** (באנגלית: **A Friendship in Vienna**) הוא סרט שואה טלוויזיוני אמריקאי, מסוגת דרמה היסטורית, אשר מבוסס על הספר "השטן בווינה" מאת דוריס אורגל שיצא לאור בשנת 1978. הסרט בוים על ידי ארתור אלן סיידלמן, נכתב על ידי ריצ'רד אלפיירי והופק על ידי Walt Disney Television ו-Finnegan-Pinchuk Productions, כשמככבים בו בתפקיד ראשי קמי הארפר וג'ני לואיס, לצד אדוארד אסנר, סטיבן מאכט, רוזמרי פורסיית' וג'יין אלכסנדר.

שידור הבכורה של הסרט היה בארצות הברית בערוץ דיסני ב-27 באוגוסט 1988, כאשר הוא נמנה ברשימת סרטי הבכורה של הערוץ. בישראל שידור הבכורה של הסרט היה בשנת 1991 בערוץ הראשון. הסרט הופץ גם להקרנה ביתית על ידי Buena Vista Home Video, כאשר בהפצה הביתית בישראל נקרא הסרט **ידידות נצחית**. אורך הסרט הוא כ-100 דקות.

הסרט צולם כולו במיקום בבודפשט, עיר הבירה של הונגריה, אף על פי שעלילתו מתרחשת בווינה, עיר הבירה של אוסטריה. כמו כן, זו הייתה הפעם הראשונה שערוץ דיסני הפיק סרט מאחורי מסך הברזל.

תקציר העלילה
------------

הסרט מתרחש בשנת 1938 ועוקב אחר שתי חברות טובות בנות 13, ליז מולר הקתולית ואינגה דורנוולד היהודית, אשר מתגוררות בווינה, עיר הבירה של אוסטריה, בחודשים שלפני ובמהלך האנשלוס. הצרות מגיעות כאשר אביה של ליז, אוהד הנאציזם, נוסע לגרמניה ומצטרף לאס אה, כאשר הוא מביא איתו את אשתו ובנו הבכור. כמו כן הוא אוסר על ליז להיפגש עם אינגה, כמו שהוריה של אינגה אוסרים עליה להיפגש עם ליז. למרות האיסורים מהוריהם, הבנות נפגשות בסתר מחוץ לקתדרלה, כנסייה נוצרית, וממשיכות את הידידות שלהן. במהלך הסרט רואים כיצד הבנות שומרות על קשר למרות הקשיים הרבים, עד שלבסוף אינגה עוזבת את אוסטריה למחוץ לאירופה ונפרדת מליז.

צוות השחקנים
------------

* **קמי הארפר** – ליז מולר
* **ג'ני לואיס** – אינגה דורנוולד
* **אדוארד אסנר** – אופה אוסקר רייקמן
* **סטיבן מאכט** – פרנץ דורנוולד
* **רוזמרי פורסיית'** – המורה של ליז ואינגה
* **ג'יין אלכסנדר** – האנה דורנבלד

קישורים חיצוניים
----------------

* "חברות בווינה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "חברות בווינה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מעברונים - ערוץ 1 - רשות השידור - מעברון סרט - חברות בווינה - ינואר 1991, באתר יוטיוב
2. ↑  ידידות נצחית, באתר האוזן השלישית
3. ↑  חברות בווינה, באתר D23
**דייוויד אורטיז** (בספרדית: **David Ortiz**, ידוע בכינויו **Big Papi**; נולד ב-18 בנובמבר 1975) הוא שחקן בייסבול לשעבר אמריקאי-דומיניקני ששיחק בקבוצות מינסוטה טווינס ובוסטון רד סוקס מליגת ה-MLB. 

אורטיז נבחר 10 פעמים למשחק האולסטאר של ה-MLB, זכה עם בוסטון רד סוקס שלוש פעמים בוורלד סיריס, נבחר ל-MVP של הוורלד סיריס ב-2013, והוא חבר במועדון חובטי 500 הום ראנס.

ב-2022 נבחר להיכל התהילה של הבייסבול.

ביוגרפיה
--------

אורטיז נולד בסנטו דומינגו שברפובליקה הדומיניקנית. ב-1992 חתם על חוזה בקבוצת הבייסבול האמריקאית סיאטל מארינרס ושיחק בקבוצת המשנה שלה. 

ב-1996 עבר למינסוטה טווינס ורשם את הופעת הבכורה שלו בליגת הבייסבול הבכירה בספטמבר 1997. הוא שוחרר ממינסוטה לאחר שש עונות בהן השיג במצטבר 58 הום ראנס, 238 RBIs (נקודות שהושגו מחבטות) ב-455 משחקים. 

בתחילת 2003 הצטרף לקבוצת בוסטון רד סוקס ושיחק בעמדת החובט הייעודי (Designated hitter) ובעמדת הבסיס הראשון, בבוסטון זכה לכינוי "ביג פאפי". הוא סיים את העונה עם 31 הום ראנס ו-101 RBIs, בוסטון הודחה בגמר האמריקן ליג על ידי ניו יורק יאנקיז. ב-2004 היה שחקן מפתח ברד סוקס שזכתה בוורלד סיריס לראשונה לאחר 86 שנים. אורטיז השיג בעונה זו 41 הום ראנס, 139 RBIs וממוצע חבטות של 0.301. הוא נבחר במהלך העונה לראשונה למשחק האולסטאר של הליגה. בעונת 2005 סיים שני בבחירה ל-MVP של האמריקן ליג וב-2006 סיים שלישי. בעונת 2007 זכה עם הרד סוקס באליפות נוספת לאחר ניצחון בוורלד סיריס על קולורדו רוקיס. בעונת 2013 הוביל את הרד סוקס לזכייה שלישית ב-10 שנים בוורלד סיריס וזכה בתואר MVP של הסדרה. לפני עונת 2016 הודיע כי תהיה זו עונתו האחרונה בליגה. את העונה סיים עם 38 הום ראנס ו-127 RBIs (מקום ראשון בליגה). 

אורטיז נשוי ואב לשלושה. ביוני 2019 נפצע באורח קשה מירי בגבו בידי מתנקש, אך החלים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דייוויד אורטיז** בוויקישיתוף
* דייוויד אורטיז, ברשת החברתית פייסבוק
* דייוויד אורטיז, ברשת החברתית טוויטר
* דייוויד אורטיז, ברשת החברתית אינסטגרם
* דייוויד אורטיז, באתר Baseball-Reference.com MLB
* דייוויד אורטיז, באתר Baseball-Reference.com ליגות אחרות
* דייוויד אורטיז, באתר ESPN.com MLB
* דייוויד אורטיז, באתר MLB.com
* דייוויד אורטיז, באתר The Baseball Cube

הערות שוליים
------------

1. ↑  How exactly did ‘David’ become ‘Big Papi’?, הבוסטון גלוב, 4 באפריל 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 4008 9856
* LCCN: n2005053679
* SUDOC: 052214184
* VIAF: 14179233
* WorldCat: lccn-n2005053679

 |
מטוס בגרסה לכיבוי שריפות יער, 2011**אנטונוב An-2** (שם דיווח נאט"ו **קולט**) הוא מטוס סובייטי, כלי טיס דו-כנפי חקלאי שתוכנן ויוצר על ידי לשכת העיצוב אנטונוב החל משנת 1946. עמידותו המדהימה, כוח ההרמה הגבוה ויכולתו להמריא ולנחות ממסלולים גרועים הקנו לו חיי שירות ארוכים. האנטונוב An-2 יוצר עד שנת 2001 ונותר בשירות עם מפעילים צבאיים ואזרחיים ברחבי העולם. במשך שנים היו תוכניות להחליף אותו במטוס באיקל, אך בשנת 2019 הם נגנזו. בשנת 2020, רוסיה החלה ליישם תוכניות להחלפתו במטוסים מדגם L-410 ו-L-610 שייצורם החל במפעלים ביקטרינבורג.

ה-An-2 תוכנן כמטוס שירות לשימוש שירותי הייעור והחקלאות כמחליף לפוליקרפוב Po-2 שהיה רובו בנוי מעץ. עם זאת, מבנהו הבסיסי והחסון של המטוס מאפשר התאמתו לשימושים רבים ומשתנים. וריאציות רבות מסוגו פותחו; אלה כוללים גרסאות מאובזרות לריסוס יבולים חקלאיים, גרסאות מדעיות לדגימה אטמוספירית, מטילי מים ללחימה בשריפות יער, מטוסי פינוי רפואי של שירותי האמבולנסים, גרסאות של מטוס ימי בעלות מצופים וגרסאות לחימה קלות לצנחנים. הגרסה הנפוצה ביותר היא מטוס הנוסעים **An-2T** שכולל 12 מושבים. כל הגרסאות (למעט An-3 ו-An-2-100) מופעלות באמצעות מנוע 750 קילוואט (1,010 כ"ס) תשעה צילינדרים מדגם שבצוב ASh-62 רדיאלי, שפותח מתוך המנוע האמריקאי רייט R-1820 "סייקלון". אנטונוב An-2 בדרך כלל צורך 2.5 ליטרים של דלק לדקה.

בתחילת שנות השמונים עבד משרד אנטונוב על גרסה מודרנית יותר, מצוידת במנוע טורבו-פרופ גלושנקוב בן 1,450 כוחות סוס בחרטום ארוך ואווירודינמי יותר, זו קיבלה לבסוף את הציון An-3. בשנת 2013 אנטונוב פיתחה גרסה מחודשת נוספת עם מדחף בן 3 להבים הניתן להיפוך כיוון ומנוע 1,500 כ"ס מתוצרת מוטור סיץ' המונע בקרוסין ולא בדלק תעופתי. אנטונוב דיווחה שהיא קיבלה מאות הזמנות לגרסה זו ממדינות כקובה, אזרבייג'ן ורוסיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטונוב An-2** בוויקישיתוף
* an2plane.ru - אתר המפורט ביותר אודות מטוס An-2 (ברוסית) ו(באנגלית)
* www.aviation.ru
* www.bush-planes.com (אורכב 15.10.2013 בארכיון Wayback Machine)
* סרטון קצר של טיסה באנטונוב An-2

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Designations of Soviet and Russian Military Aircraft and Missiles". Designation-systems.net. 18 בינואר 2008. אורכב מ-המקור ב-11 באוקטובר 2017. נבדק ב-8 במרץ 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Designations of Soviet and Russian Military Aircraft and Missiles". Designation-systems.net. 18 בינואר 2008. אורכב מ-המקור ב-11 באוקטובר 2017. נבדק ב-8 במרץ 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. 1 2  Gordon,Yefim & Komissarov, Dmitry. "Antonov An-2". Midland. Hinkley. 2004. מסת"ב 1-85780-162-8
4. ↑  Совиет Унион. Министерство сельского хозяйства, Научно-техническое общество сельского хозяйства. Центральное правление, Государственный агропромышленный комитет СССР (publisher): *Защита растений*, Изд-во "Колос", 1989, p.36

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007290982105171
* GND: 4769714-3
* LCCN: sh00000323

 |
הרמטכ"ל חיים בר לב עם סגל בכיר ביחידה 8200 כשנקראה יחידה 848. מימין: חיים רוטמן, אברהם שרוני, יצחק מאירי, חיים סטרנין, עודד זך. ראשון משמאל שלמה ענבר, מפקד היחידה.
**יצחק (איצ'ה) מאירי** (1923 – יולי 2020) היה סגן אלוף ביחידה 8200, חתן פרס ביטחון ישראל לשנת 1961.

ביוגרפיה
--------

יצחק מאירי נולד בשנת 1923 בבגדאד, בן שני במשפחה בת ארבעה ילדים. למד ב"חדר", ובגיל 8 עבר לבית הספר "שמש" (בית ספר יהודי שהוקם בתרומת יהודי עיראקי לשעבר ונקרא על שמו), ולמד בו עד יוני 1940. בפרהוד ברח עם משפחתו מביתם שנפרץ ונשדד, והמשפחה עברה לגור בסביבה יהודית בבגדאד. עבד במשרד הרכבת שהיה בניהול בריטי, ובמקביל למד מתמטיקה באופן עצמאי ולמד בהתכתבות ספרות אנגלית. בסוף יוני 1947 נבחן בבגדאד, דרך השגרירות הבריטית, במקצועות ערבית קלאסית, מתמטיקה טהורה ומתמטיקה שימושית וקיבל תואר ראשון מאוניברסיטת לונדון.

בפברואר 1951 עלה לישראל במסגרת מבצע עזרא ונחמיה, וכעבור כחודש התגייס לצה"ל והוצב באגף המודיעין, ביחידה ש.מ.2 (שלימים שונה שמה ליחידה 8200) תחת פיקודו של מאיר שפירא, ועסק במחקר שבעיקרו מתמטי. מטעם היחידה עבד על מחשב ויצק של מכון ויצמן למדע, ולאחר מכן על מחשבי ממר"ם הראשונים. בשנת 1961 נמנה עם צוות של יחידה 515 (שם היחידה באותה עת), שזכה בפרס ביטחון ישראל. בשנת 1968 הועלה לדרגת סגן אלוף. ב-1969 יזם רכישה ליחידתו של מחשב מדעי, IBM 360/44, שהיה המחשב הראשון בצה"ל מחוץ לממר"ם. ב-31 באוקטובר 1981 פרש לגמלאות.

בשנתו הראשונה בישראל התחתן עם בת-דודתו, סגולה, ונולדו להם שני בנים ובת. התגורר ברמת גן.

קישורים חיצוניים
----------------

* סא"ל יצחק (איצ'ה) מאירי, באתר תולדות הדיגיטל בישראל
**אנטוני קוזקייביץ'** (בפולנית: **Antoni Kozakiewicz**‏;  13 ביוני 1841 – 3 בינואר 1929) היה צייר ז'אנרים פולני בסגנון הריאליסטי.

ביוגרפיה
--------

את לימודיו החל בשנת 1857 באקדמיה לאמנויות יפות בקרקוב בהנהלת ולדיסלב לושצ'קביץ', בין היתר, וסיים את לימודיו בשנת 1866.

לקח לו זמן נוסף להשלים את הקורסים שלו מכיוון שבשנת 1863 הוא היה שותף למרד ינואר, במהלכו נלכד בידי חיילים רוסים ונכלא עד לסיום המרד. לאחר סיום לימודיו המשיך את לימודיו באקדמיה לאמנויות יפות בווינה.

בשנת 1871, בזכות מלגה אימפריאלית, הוא הצליח להמשיך את לימודיו באקדמיה לאמנויות יפות במינכן. הוא חלק סטודיו עם פרנץ שטריט ואלכסנדר קוציס ולעיתים קרובות יצא איתם למסעות ציור בהרי בוואריה. עבודתו זכתה להצלחה רבה שם, ולכן החליט להישאר. הוא נשאר כמעט שלושים שנה בסך הכל, אף שביקר בקביעות בפולין.

אנטוני קוז'יקביץ', צועניה
בין השנים 1900 ל-1905 התגורר בוורשה, אך לא הצליח להשיג שם את אותה ההצלחה. בסופו של דבר הוא נשכח ופרש לכפר הנופש שצ'בניקה.

הוא חזר לקרקוב זמן קצר לפני מותו.

רבות מיצירותיו המוקדמות היו סצנות ממרד ינואר. במינכן צייר סדרת עבודות המתארות את חייהם של איכרים פולנים, יהודים וצוענים.

הוא יצר גם איורים לסיפורי ילדים ופאן תדיאוש מאת אדם מיצקביץ', כמו גם דיוקנאות ונופים.

אחיו הבכור, פיוטר קוז'קביץ (1836–1893), היה פסל ידוע.

גלריה
-----

* הכנר הקטןהכנר הקטן
* איור לפאן תאדאושאיור לפאן תאדאוש
* יהודים מתפלליםיהודים מתפללים
* ברחובברחוב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטוני קוזקייביץ'** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Antoni Kozakiewicz, www.pinakoteka.zascianek.pl
2. ↑  Brief biography

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1018216391
* RKD: 46158
* ULAN: 500094718
* VIAF: 220937705
* WorldCat: viaf-4866149235100676690005

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אנטוני קוזקייביץ'"**.
אנטוניה הצעירה בדמות האלה יונו
**אנטוניה הצעירה** (31 בינואר 36 לפנה"ס - 37), אצילה מן השושלת היוליו-קלאודית, אשתו של דרוסוס, אמם של המצביא גרמניקוס והקיסר קלאודיוס וסבתו של הקיסר קליגולה. היא גם הייתה גיסתו של הקיסר טיבריוס וסבתא רבתא של הקיסר נירון מצד אמו. הייתה אחת מן הנשים המשפיעות ביותר של זמנה ברומא העתיקה.

ביוגרפיה
--------

אנטוניה נולדה בשנת 36 לפנה"ס ביוון והייתה קרובת משפחה של שניים מהאנשים החזקים ביותר ששלטו ברומא, אביה היה מרקוס אנטוניוס ודודה מצד אמה אוקטביה היה אוקטביוס. זמן קצר לאחר לידתה אביה נטש אותה ואת אמה לטובת קלאופטרה השביעית מלכת מצרים שהייתה מאהבתו לשעבר ואנטוניה עברה עם משפחתה להתגורר ברומא.

אנטוניה נישאה לדרוסוס שהיה בנה של ליוויה ובנו החורג של אוגוסטוס. לזוג נולדו מספר ילדים שמתוכם רק שלושה שרדו והגיעו לבגרות: קלאדיוס, גרמניקוס וליווילה. אנטוניה התאלמנה לאחר שדרוסוס נפטר בשנת 9 לפנה"ס כתוצאה מפציעה שספג בעת שהותו בחזית בגרמניה. אוגוסטוס נתן לה אישור לא להתחתן מחדש והיא קיבלה פטור מחוקי הנישואים הנוקשים של רומא.

לאחר עלייתו של טיבריוס לשלטון היא תיווכה בינו לבין בנה גרמניקוס כשהסכסוכים ביניהם התחילו לצוץ, לאחר מותו בשנת 19 היא תמכה בטיבריוס כנגד אלמנתו אגריפינה וכשאגריפינה הוגלתה על ידי טיבריוס בשנת 27, אנטוניה טיפלה בנכדיה קליגולה, דרוסילה, יוליה ליווילה ואגריפינה הצעירה.

אנטוניה הייתה זאת שהזהירה את טיבריוס בשנת 31 על הקשר שסיאנוס מפקד המשמר הפרטוריאני רקם נגד שלטונו, כמו כן כאשר התגלה שבתה ליווילה הייתה מעורבת בקשר טיבריוס נתן לאנטוניה רשות לטפל בה כפי שהיא תמצא לנכון ואנטוניה הרעיבה אותה למוות. אולם היסטוריונים מודרניים מפקפקים בכך ורואים את הסיפור על הקשר של סיאנוס כתעמולה כוזבת של טיבריוס ושלמעשה זה היה הוא שיזם את חיסולו של סיאנוס.

כאשר נכדה קליגולה עלה לשלטון בשנת 37 הוא העניק לה אותות כבוד מרובים כולל את התואר אוגוסטה שקודם הוענק רק לליוויה אלמנתו של אוגוסטוס. אולם לאחר מכן יחסיו עם אנטוניה התדרדרו והוא סירב לקבל אותה לראיון פרטי. לבסוף אנטוניה נואשה מחייה ושמה להם קץ. לאחר מותה, קליגולה נחשד בכך שהרעיל אותה.

קישורים חיצוניים
----------------

|
|  |
| **אנטוניה הצעירה** | **מרקוס אנטוניוס** | **מרקוס אונטוניוס קרטיקוס** |
| **יוליה אנטוניה** |
| **אוקטביה** | **גאיוס אוקטביוס** |
| **אטיה בלבה קיסוניה** |

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אנטוניה הצעירה** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007271122505171
* BnF: cb12376580q (data)
* GND: 118503480
* ISNI: 0000 0000 1058 8806
* LCCN: n92000105
* NKC: jx20100419001
* NTA: 072364130
* SUDOC: 077862058
* VIAF: 72184927
* WorldCat: viaf-72184927

 |
**דייוויד אלן** (באנגלית: **David Allan**;‏ 13 בפברואר 1744 – 6 באוגוסט 1796) היה צייר ומאייר סקוטי, הידוע בעיקר בזכות נושאים היסטוריים ויצירות ז'אנר.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד באלואה שבמרכז סקוטלנד. לאחר שעזב את האקדמיה לציור בגלאזגו (1762), הוא השיג את חסותם של צ'ארלס קתקרט, ושל ארסקין ממאר, שבאחוזתו הוא נולד. בשנת 1764 איפשר ארסקין לאלן לנסוע לרומא. הוא נשאר באיטליה עד 1777, למד אצל גאווין המילטון (אנ') והעתיק את המאסטרים הישנים.

בשנת 1771 שלח אלן שני ציורים היסטוריים, "פומפיוס הגדול לאחר תבוסתו" ו"קלאופטרה בוכה על אפרו של מארק אנטוני" (שני הציורים אבדו) לתערוכה של האקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון. בשנת 1773, הוא היה עדיין ברומא, זכה "פרידת הקטור מאנדרומדה" במדליית הזהב של האקדמיה די סן לוקא.

בין היצירות המקוריות שצייר היה ציור, המציג משרתת קורינתית המציירת את צלו של אהובה - יצירה הידועה היטב בזכות התחריט המצוין של דומניקו קונגו. הציור זיכה אותו במדליית הזהב שניתנה על ידי האקדמיה די סן לוקא בשנת 1773 עבור היצירה הטובה ביותר של ציור היסטורי. בהיותו באיטליה ביקר גם בממלכת נאפולי, שם התקבל היטב על ידי השגריר הבריטי סר ויליאם המילטון, שהיה גיסו של פטרונו של אלן, לורד קתקרט. אלן צייר הרבה רישומים של חיי הרחוב ברומא ובנאפולי.

הוא חזר מרומא ב-1777, התגורר זמן מה בלונדון, והעסיק את עצמו בציור דיוקנאות. ב-1780 הוא נסע לאדינבורו, שם, עם מותו של אלכסנדר רנצ'ימן ב-1786, הוא מונה למנהל ואמן האקדמיה לאמנויות. שם הוא צייר וחרט באקווטינטה שלל יצירות, כולל כאלו שבהן הוא מוכר בעיקר, כמו "חתונה סקוטית", "ריקוד בהיילנד", ואיור "הרועה העדין" שלו (מבוסס על שירו של אלן רמזי הרועה העדין). לפעמים הוא כונה "ויליאם הוגארת הסקוטי", אף שחסרו לו תכונות סאטיריות כמו של הוגארת'. בין תלמידיו היה אלכסנדר קארס שעבודותיו המוקדמות מראות את השפעתו של אלן. הוא גם הפיק איורים לגרסה של שירי ג'יימס מקפרסון.

דייוויד אלן נפטר באדינבורו ב-6 באוגוסט 1796. קברו נמצא במתחם הקבורה הישן של קלטון.

גלריה
-----

* חתונה בהיילנדחתונה בהיילנד
* ג'יימס קרייגג'יימס קרייג
* צייר ביצירהצייר ביצירה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דייוויד אלן** בוויקישיתוף
* דייוויד אלן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Peter Walch. "Allan, David." Grove Art Online. Oxford Art Online. 11 Apr. 2012.
2. ↑  Duncan Macmillan, Scottish Art 1460-2000, Mainstream, 2000
3. ↑  Lucy Dixon, "Carse, Alexander (bap. 1770, d. 1843)", Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004; online edition, Oct 2006

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 14144312X
* ISNI: 0000 0000 7998 0355
* LCCN: no95013869
* RKD: 1177
* SNAC: w69z9355
* SUDOC: 200201085
* ULAN: 500007973
* VIAF: 58661390
* WorldCat: lccn-no95013869

 |
**יצחק מור** (1917 – 2007) היה אדריכל ישראלי, שתכנן בסיסי צה"ל רבים ובהם בניין מטה חיל האוויר הישראלי בקריה בתל אביב.

ביוגרפיה
--------

מור נולד בשנת 1917 בצ'כוסלובקיה ושני הוריו נפטרו בגיל צעיר. אף על פי שהיה יתום וכמעט חסר כל, סיים את בית הספר התיכון והיה בין המצטיינים בציור ואמנות. את לימודי האדריכלות החל בטכניון בברלין אך בעקבות עליית הנאצים לשלטון, אולץ לפרוש בשנת הלימודים השלישית שלו.
במרץ 1939, עלה לישראל באוניית מעפילים יחד עם עשרות יהודים צ'כים. הוא עבד כפועל במסגריה, ולאחר מכן התגייס לצבא הבריטי בו שירת בקסטינה (לימים בסיס חצור) ובגבול מצרים. בשנת 1940, חזרה הפלוגה לארץ ישראל ובנה איתה ביצורים בג'נין, סוריה ולבנון, שם רכש את ניסיונו הראשון בתכנון צבאי.

בשנת 1942, סיים קורס קצינים וקיבל אזרחות בריטית, ונשלח לאיטליה לבניית ביצורים נוספים. מור סייע בהברחת יהודים מחופשים לחיילים במדים לארץ ישראל.

לאחר שחרורו מהצבא, השלים את לימודי הארכיטקטורה בהצטיינות בטכניון בחיפה.

עם תחילת מלחמת העצמאות, שירת כקצין הנדסה בחטיבה 7.

בשנת 1962, הוביל את תכנון הקמת יחידת הבקרה (יב"א 509) בסמוך למצפה רמון.

בשנת 1950 הקים את משרדו "מור אדריכלים". בשנת 1962, בהוראת מפקד חיל האוויר עזר ויצמן, שהתרשם מעבודתו ביב"א, החל בתכנון בניית בסיס החיל בחצרים. במסגרת התכנון ערך סיורי הכנה מקיפים בבסיסים ברחבי אירופה ובהם בצרפת, אנגליה, גרמניה ושוודיה. זהו בסיס חיל האוויר הראשון שנבנה מן היסוד כבסיס חדש עבור חיל האוויר הישראלי, ולא על שטחי בסיס קיים של חיל האוויר המלכותי הבריטי.

לאחר מלחמת ששת הימים, תכנן את בסיסי חיל האוויר בעציון ואיתם, שבהם נעשה שימוש לראשונה בדת"קים תת-קרקעיים לתחזוקת מטוסי הקרב. בסיסים אלו הוחזרו למצרים בעקבות הסכם השלום בין ישראל למצרים. מור תכנן גם את בסיסי החיל במצפה רמון ועובדה.

בשנות ה-70 של המאה ה-20, תכנן את מגדלי הכנרית בקריה בתל אביב בהם שוכנת מפקדת חיל האוויר. תכנון המבנה המקורי היה גבוה יותר אך הוא בוטל בעקבות פיגועי 11 בספטמבר.

בשנת 2006 התאחד מור עם משרד "יסקי אדריכלים" והם הקימו את המשרד יסקי מור סיון אדריכלים.

יצחק מור נפטר בשנת 2007, כשנה לאחר הקמת המשרד המשותף. בנו ממשיך את תפקידו בחברה עד היום.

קישורים חיצוניים
----------------

* דודי חורי, עניין של בניין, בטאון חיל האויר, 25 באוקטובר 2004
* מיכאל יעקובסון, סיבוב באולם התרבות בקיבוץ גבעת חיים מאוחד, חלון אחורי, 10 בפברואר 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310574605171

 |
**טאניווזאורוס** (שם מדעי: ***Taniwhasaurus***) הוא סוג של זוחל ימי ממשפחת המוזאזאוריים אשר היה קרובם של ההיינוזאורוס ושל הטילוזאורוס והוא חי במשך הקרטיקון העליון לפני 85.2–66 מיליון שנה. משמעות שמו היא: "לטאת טאניווה (אנ')" - שם של מפלצת על-טבעית מהמיתולוגיה המאורית.

סוג זה הוגדר ב-1874 ומאובניו התגלו ביפן, ניו זילנד ובאנטארקטיקה. הוא כלל שלושה מינים:

* *Taniwhasaurus oweni*: התגלה בניו זילנד והוגדר ב-1874.
* *Taniwhasaurus antarcticus*: התגלה באנטארקטיקה והוגדר ב-2002.
* *Taniwhasaurus mikasaensis*: התגלה ביפן והוגדר ב-1977. במקור נחשב למין של תרופוד.

הזוחל היה בעל גולגולת באורך 1.1 מטר והוא הגיע לאורך משוער של 6 מטר. המין *Tylosaurus haumuriensis* היה בעל אורך ממוצע של 12 מטרים, אך לאחר מיונים הוא שויך לסוג הקרוב טילוזאורוס. גם באורך שישה מטרים הזוחל היה טורף מרתיע שיכול היה לצוד זוחלי ים אחרים או פטרוזאורים וכן דגים. מבנה הלסת דמה לזה של טילוזאורוס, והיה חסר שיניים בחלק הקדמי של הלסת אך בעל מבנה קצר וקשיח יחסית, כך שהטרף היה קטן ביחס לטורף. ייתכן שהוא היה טורף אופורטוניסט שניזון מכל טרף אפשרי שהיה. דבר זה מתאים לתכולת הקיבה שנמצאה בקרבו, אשר הכילה שרידים רבים ביחס לממצאי מוסזאורים.

אף על פי שהיה טורף גדול הוא לא הצליח לשרוד את הכחדת הקרטיקון לפני 66 מיליון שנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טאניווזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
**אנטוני גורמלי** (באנגלית: **Antony Gormley**; נולד ב-30 באוגוסט 1950) הוא פסל אנגלי, המפסל ויוצר מיצגים בסגנון מודרני תוך שימוש באלמנטים מסורתיים.

קורות חיים
----------

גורמלי הוא הצעיר במשפחה בת שישה ילדים (ארבע בנות ושני בנים). גורמלי נולד וגדל בקנט שבאנגליה, ולמד במכללת אמפלפורת' שביורקשייר. בין השנים 1968–1971 למד במכללת טרינטי שבקיימברידג' וקיבל תואר בארכאולוגיה, אנתרופולוגיה והיסטוריה של האמנות. לאחר סיום לימודיו נסע להודו ולסרי לנקה ללמוד בודהיזם. גורמלי שב לונדון בשנת 1974 ולמד בבית הספר המרכזי לאמנות (Central School of Art) ובמכללת גולדסמיתס, וכן למד פיסול בבית הספר סלייד לאמנות של הקולג' האוניברסיטאי של לונדון בין השנים 1977–1979.

יצירות
------

מרבית יצירותיו של גורמלי עוסקות באספקטים שונים של הדמות האנושית תוך שימוש בגדלים יוצאי דופן של מיצגים ובמיקומים יוצאי דופן להצגת הפסלים. מרבית התבניות לפסלים מבוססות על גוף האמן עצמו.

עבודותיו הוצגו בגלריית טייט ובגלריית היווארד וכן במוזיאון הבריטי ובוייט קיוב שבממלכה המאוחדת. כמו כן יצירותיו הוצגו במוזיאון לואיזיאנה שבהאמלבאק, בגלריית קורקורן לאמנות בוושינגטון די. סי. שבארצות הברית, במוזיאון האירי לאמנות מודרנית בדבלין שבאירלנד, ובמוזיאון האמנות של קלן בגרמניה. כמו כן השתתף גורמלי בעבודה קבוצתית שהוצגה בביאנלה של ונציה.

גורמלי שיתף פעולה עם הכראוגרף אקראם חאן ביצירת פסלים בהם נעשה שימוש ביצירת הריקוד המודרני של חאן.

בין יצירותיו: "שדה", "איש: ברזל", "ענן קוונטי", "מלאך הצפון", "אופק אירועים".

פרסים
-----

בשנת 1994 הוענק לגורמלי פרס טרנר ובשנת 1999 הוענק לו פרס סאות' בנק לאמנות חזותית. בשנת 1997 הוענק לגורמלי תואר חבר מסדר האימפריה הבריטית. בשנת 2007 זכה גורמלי בפרס ברנרד היליגר לפיסול. בשנת 2013 זכה בפרס התרבות היפני פרמיום אימפריאלה.

גלריה
-----

* מלאך הצפוןמלאך הצפון
* אופק אירועיםאופק אירועים
* מקום אחרמקום אחר
* איש: ברזלאיש: ברזל
* ענן קוונטוםענן קוונטום

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטוני גורמלי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אנטוני גורמלי
* ריאיון עם גורמלי שנערך על ידי רשת ה-BBC
* ריאיון עם גורמלי שנערך על ידי דייוויד פיט
* "מלאך הצפון" - אתר רשמי
* תיאור יצירותיו באתר גלריית טייט
* איש הלבנים בגלריית האמנות של לידס
* ראיון ודיון עם גורמלי בעניין עבודותיו בגלריית טייט
* הרצאה של גורמלי, הגלריה הלאומית של ויקטוריה, מרץ 2008
* אנטוני גורמלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007498993405171
* BIBSYS: 98001037
* BNE: XX1586286
* BnF: cb12337800g (data)
* CANTIC: a1150786x
* CiNii: DA0975574X
* GND: 119114348
* ICCU: VEAV043352
* ISNI: 0000 0001 2144 3511
* KulturNav: f11a8207-5d6a-4f69-a48e-1324c7298c39
* LCCN: n87135670
* LNB: 000179980
* MusicBrainz: 818ed769-753a-4ef8-a079-989f157a873b
* NDL: 00517185
* NGV: 14665
* NKC: xx0144875
* NLA: 35133041
* NSK: 000114315
* NTA: 126427208
* RERO: 02-A003309619
* RKD: 32844
* SELIBR: 221660
* SNAC: w63r2rhx
* SUDOC: 032326912
* Trove: 836632
* ULAN: 500008600
* VIAF: 95733525
* WorldCat: lccn-n87135670

 |
**חברה שהיא עסק חברתי** (סימון **עס"ח**) היא חברה עסקית שהמאפיין המייחד אותה הוא המטרה החברתית העומדת ביסוד הקמתה.

מהו עסק חברתי
-------------

 ערך מורחב – **עסק חברתי**  

עסק חברתי הוא ארגון שהוקם במטרה לטפל או לקדם אתגר חברתי או סביבתי תוך שימוש בכלים ושיטות ניהול עסקיות. עסק חברתי מנסה להשיג מטרות חברתיות באמצעות פעילות עסקית (ייצור ומכירה) או הספקת שירותים, ומשתדל שהרווחים יהיו מקור המימון העיקרי אם לא היחיד שלו. עסקים חברתיים, בהיותם יצור כלאיים בין מלכ"רים, השייכים למגזר השלישי, לבין חברות עסקיות, השייכות למגזר העסקי, מבשרים על התפתחותו של מגזר חדש במציאות החברתית כלכלית - המגזר הרביעי. 

צורת ההתאגדות של עסק חברתי אינה מוגבלת והיא מותאמת לצרכים וההגבלות המשפטיות הנהוגות במדינות שונות.

חברה שהיא עסק חברתי
-------------------

**חברה שהיא עסק חברתי** היא עסק חברתי המאוגד כחברה. "חברה שהיא עסק חברתי" מוקמת בדרך כלל על ידי ארגון מהמגזר השלישי כדרך למימון פעילותו שלא באמצעות תרומות. העסק החברתי מתנהל כחברה עסקית כאשר המאפיין המייחד אותו הוא המטרה החברתית העומדת ביסוד הקמתו. 

כיום (אוקטובר 2017) מתקיימים הסדרים משפטיים כאלה בבריטניה ובארצות הברית:

* בבריטניה חברה כזו נקראת Community interest company ‏(CIC) (אנ'). החוק המאפשר קיום העסקים החברתיים נחקק ב-2014, כיום רשומות כ-1,000 חברות כאלה.
* בארצות הברית הכינוי הוא low-profit limited liability company‏ (L3C) (אנ'). נכון להיום 10 מדינות חוקקו חוקים מתאימים, ב-36 מדינות מתקיימים תהליכי חקיקה.

במרץ 2017 הוגשה בכנסת הצעת חוק פרטית לתיקון חוק החברות בצורה שתיצור מבנה משפטי ייחודי לחברה שהיא עסק חברתי. הצעת החוק אושרה בקריאה טרומית. על פי הצעת החוק חברה כזו לא תחלק דיבידנדים מעל ל-50% מרווחיה, ושאר הרווח יועבר לקידום המטרות החברתיות.

ראו גם
------

* עסק חברתי
* חברה לתועלת הציבור
* מוסד ללא כוונת רווח
* עמותה

קישורים חיצוניים
----------------

* גיל קליאן, לא עמותה ולא חברה בע"מ: הדיבידנדים מגיעים לעסקים החברתיים, באתר כלכליסט, 7 ביוני 2017
* קרן שביט־שטייף, מהפכת העסקים החברתיים יוצאת לדרך, באתר TheMarker‏, 16 באוגוסט 2017
* נייר עמדה קנדי בנושא (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הצעת חוק החברות (תיקון – עסק חברתי), התשע"ז–2017, באתר הכנסת
2. ↑  קרן שביט־שטייף, מהפכת העסקים החברתיים יוצאת לדרך, באתר TheMarker‏, 16 באוגוסט 2017
**מרצדס AMG SL 43** (בגרמנית: **Mercedes AMG SL 43**) היא מכונית ספורט במרכב קבריולה, בעלת ארבעה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי חטיבת AMG של מרצדס-בנץ משנת 2022. היא נחשפה ב-6 באפריל 2022. מרצדס AMG SL 43 היא גרסת הכניסה לרודסטר היוקרתית החדשה מרצדס AMG SL.

ה-AMG SL 43 כוללת מנוע ארבעה צילינדרים ייחודי שהוא הראשון בעולם בייצור המוני העושה שימוש במגדש טורבו חשמלי המונע באמצעות גזי הפליטה, טכנולוגיה שנלקחה ישירות מטכנולוגיות הפורמולה 1 של מרצדס.

עיצוב
-----

העיצוב של ה-AMG SL 43 יוקרתי יותר ופחות ספורטיבי מכיוון שהמנוע שבו אינו מצריך מערכת פליטה גדולה או פתחי אוורור במכסה מנוע ולכן במרצדס החליטו לנצל זאת ולעצב את הדגם באופן יוקרתי.

מפרט טכני
---------

מנוע בנזין I4 צילינדרים בנפח 2.0 ליטר עם מגדש טורבו חשמלי המונע באמצעות גזי הפליטה המספק 381 כ"ס ב-6750 סל"ד ומומנט מרבי של 48.9 קג"מ בין 3250 ל-5000 סל"ד. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת 9 הילוכים והנעה אחורית, זה מספיק לנתון תאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 4.9 שניות ולמהירות מרבית של 275 קמ"ש. למנוע מחובר מערכת היברידית 48 וואט המוסיפה 14 כ"ס למנוע.

רוכשים שירצו לשדרג את הדגם יוכלו לבחור בחבילת "AMG דינמיק פלוס" המוסיפה דיפרנציאל מוגבל החלקה אחורי נשלט אלקטרונית, תושבות מנוע אקטיביות, מצב נהיגה "RACE" המחדד עוד יותר את תגובות הרכב, הנמכת מרכב של 10 מ"מ וקליפרים בצהוב AMG.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרצדס AMG SL 43** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מרצדס AMG SL 43 (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mercedes-AMG SL43 Debuts With A Turbo Four-Cylinder Using F1 Tech, Motor1.com (באנגלית)
2. 1 2  גרסת כניסה: 2022 מרצדס AMG SL 43 עם מנוע ארבעה צילינדרים - cartube, באתר www.cartube.co.il
3. ↑  Der Mercedes-AMG SL 43 ist das neue Basismodell mit Vierzylinder, Motor1.com (בגרמנית)
4. ↑  Mercedes-AMG SL 43, la roadster con il 4 cilindri della AMG A 45, Motor1.com (באיטלקית)