recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**תאונת האוטובוס בגשר נחלת יצחק** התרחשה ב-26 באוקטובר 1958. אוטובוס מלא בנוסעים נפל מגשר נחלת יצחק בתל אביב שהיה נטוי מעל נחל מוסררה אל תוך ערוץ הנחל. בתאונה, מהחמורות ביותר מאז קום המדינה, נספו 11 נוסעים (לפי גרסה אחרת – 13) וכ-40 נפצעו.

התאונה
------

### האירוע והשלבים שקדמו לו

אוטובוס של חברת דן בקו 63, יצא בשעה 22:00 לערך מתחנה בחוף הים. האוטובוס, מדגם Chausson, נסע על הגשר, שאורכו היה כ-25 מטר ורוחבו חמישה מטר. במהלך הנסיעה, בסביבות השעה 22:30, האוטובוס סטה ימינה, עלה על מעקה הגשר, פרץ דרכו, ונפל מגובה של כעשרה מטרים אל תוך מימיו הרדודים של הנחל, שם נחת כשהוא הפוך על גגו ומעוך. באוטובוס היו בעת התאונה כ-50 נוסעים, ורק בודדים הצליחו להיחלץ ממנו בכוחות עצמם. מקצת הנפגעים נלכדו מתחת לאוטובוס.

### לאחר התאונה

למקום הוזעקו כ-15 אמבולנסים וכן כבאים ושוטרים. הקדימו אותם אזרחים שהחלו לחלץ את הנפגעים מהאוטובוס ולהעלות אותם מערוץ הנחל. פינוי הנפגעים נמשך לאור זרקורים שהציבו הכבאים.

רוב הנפגעים הועברו לבית החולים הדסה, שעבר למצב חירום. פצועים אחרים הועברו לבתי החולים תל השומר, דונולו ובילינסון.

תחילה דיווחו העיתונים על שמונה הרוגים בתאונה. התברר כי הם היו בגילאים 17 עד 59, ורובם היו תושבי גבעתיים.

האוטובוס הניזוק הוצא מהנחל רק למחרת היום בשעות הצהריים.

לאחר התאונה
-----------

שר התחבורה משה כרמל מינה ועדת חקירה בת שלושה חברים לבדיקת התאונה. בראשה עמד האלוף אליהו בן חור, שהיה מהנדס במקצועו.

נהג האוטובוס הועמד בעקבות התאונה למשפט פלילי בבית משפט השלום בתל אביב. המשפט נפתח בינואר 1959 והתנהל עד מאי 1960. הנהג הורשע ונידון למאסר של שישה חודשים בפועל ועוד שישה חודשים על תנאי. רישיון הנהיגה שלו נפסל לשנה והוטל עליו קנס של 1,000 לירות.

הנפגעים ובני משפחותיהם הגישו תביעות פיצויים בגין התאונה נגד חברת דן.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלי אלון, אסון האוטובוס בואדי מוסררה 1958, באתר News1 מחלקה ראשונה, 31 בדצמבר 2017
* ידיעות מאתר עיתונות יהודית היסטורית:
	+ מעריב, 27 באוקטובר 1958:
		- מספר הרוגי אסון "דן" עלה לתשעה
		- האסון על גשר מוצררה
		- הנהג: 'הרגתי אנשים, לא אוכל לחיות' (המשך)
	+ שמונה הרוגים ומעל ל-30 פצועים בתאונה קטלנית בנחלת-יצחק (המשך), על המשמר, 27 באוקטובר 1958
	+ נסתיים משפט הנהג א. הפנר, למרחב, 11 בינואר 1960
	+ שישה חודשי מאסר לנהג אוטובוס האסון במוצררה, למרחב, 22 במאי 1960

הערות שוליים
------------

1. ↑  המספר לקוח מרוב המקורות המתארים את התאונה. לעומת זאת, בקטעי עיתונות שהתפרסמו במאי 1960 אודות הרשעת נהג האוטובוס נאמר כי מספר פצועי התאונה היה 26 (בנפרד מההרוגים).
**מארי-ז'אן שלינק** (בצרפתית: **Marie-Jeanne Schellinck**;‏ 25 ביולי 1757 – 1 בספטמבר 1840) הייתה בלגית שזכתה לפרסום כאשר התחזתה לגבר והתגייסה לצבא המהפכה הצרפתי.

ביוגרפיה
--------

שלינק נולדה בגנט ב-25 ביולי 1757. ב-15 באפריל 1792 היא התחזתה לגבר והתגייסה לגדוד הבלגי השני של צבא המהפכה הצרפתי. באותה שנה היא השתתפה בקרב ז'מפ ונפצעה קשה משש מכות חרב. ארבעה ימים לאחר הקרב היא קיבלה דרגת לוטננט משנה. ב-1795 היא עזבה את הצבא ונישאה ללוטננט לואי-ז'וזף דקרמן. היא התלוותה אליו במערכות הבאות שבהן נלחם במסגרת מלחמות המהפכה הצרפתית. ב-1808 דקרמן פרש מהצבא והתיישב בליל יחד עם מארי. אגדה פופולרית גורסת שהיא עוטרה בלגיון הכבוד בידי נפוליאון בונפרטה. עם זאת, היסטוריונים מודרניים הוכיחו שהסיפור אינו אפשרי וככל הנראה נפוליאון מעולם לא פגש את מארי שלינק. האישה הראשונה שעוטרה בלגיון הכבוד הייתה אנז'ליק ברילון שקיבלה אותו מנפוליאון השלישי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  La Belgique militaire in: L'Intermédiaire des chercheurs et curieux, 25. November 1885
2. ↑  « L'Intermédiaire des chercheurs et curieux du 10 mai 1909 (p. 937) » [archive, sur gallica.bnf.fr]

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מארי שלינק"**.
**מארי ת'ארפ** (באנגלית, **Marie Tharp**;‏ 30 ביולי 1920 – 23 באוגוסט 2006) הייתה גאולוגית אמריקאית ואוקיינוגרפית, שבשותפות עם ברוס היזן יצרה את המפה המדעית הראשונה של קרקעית האוקיינוס כולו. עבודתה של ת'ארפ חשפה את הרכס המרכז-אטלנטי, ותרמה להתקבלות תאוריות טקטוניקת הלוחות ונדידת היבשות.

קורות חיים
----------

ת'ארפ נולדה באיפסילנטי, מישיגן. אמה הייתה מורה לגרמנית ולטינית ואביה שרטט מפות סקר קרקע עבור מחלקת החקלאות של ארצות הברית.

ת'ארפ קיבלה תואר ראשון באנגלית ומוזיקה מאוניברסיטת אוהיו בשנת 1943. לאחר מכן פנתה ללימודי תואר שני בגאולוגיה באוניברסיטת מישיגן, וכן קיבלה תואר במתמטיקה מאוניברסיטת טולסה, בזמן שכבר עבדה כגאולוגית בחברת Stanolind Oil.

בשנת 1948 עברה ת'ארפ לניו יורק, והועסקה על ידי מוריס יואינג במעבדה הגאולוגית לאמונט באוניברסיטת קולומביה. בהתחלה עבדה בשרטוט טכני, לאחר מכן פגשה את ברוס היזן והם החלו לעבוד יחד. בתחילה, הם עסקו באיתור מטוסים שהופלו במלחמת העולם השנייה בעזרת תצלומי אוויר. בהמשך, החלו למפות את הטופוגרפיה של קרקעית האוקיינוס.

כיון שלא נהוג היה באותה תקופה שנשים יצטרפו לצוותי ספינות, במשך 18 השנים הראשונות של עבודתם המשותפת, היה היזן אחראי על איסוף הנתונים מסיפון ספינת המצפה, ואילו ת'ארפ, מן המעבדה, עיבדה את הנתונים ושירטטה את מפות קרקעית האוקיינוס. ולמרות זאת, בשנת 1965 הצטרפה תארפ לראשונה למסע איסוף נתונים. בהמשך הקריירה ת'ארפ עסקה באיסוף נתונים באופן עצמאי מספינת החקר של המכון האוקיינוגרפי בוודס הול, וכן נתונים סייסמוגרפיים של רעידות אדמה מתחת לים.

בעזרת נתוני התצפיות ונתוני סונאר תת-ימי, שרטטה תארפ את קרקעית האוקיינוסים. אחת התגליות החשובות שלה ושל היזן היה הרכס המרכז-אטלנטי, המשתרע מדרום לצפון האוקיינוס. רכס זה התברר כחלק מתוך מערכת עולמית של רכסים תת-ימיים שנוצרו מתוך התרחקות הלוחות הטקטוניים. גילוי זה הוביל לאישוש תאוריית נדידת היבשות.

ת'ארפ והיזן פרסמו את המפה הפיזית הראשונה של האוקיינוס האטלנטי בשנת 1957. עבודתם הושלמה בשנת 1977, כאשר פרסמו את המפה של קרקעית האוקיינוס כולו, בשיתוף פעולה עם צייר הנוף האוסטרי היינריך ברנן.

ת'ארפ המשיכה להורות ולחקור באוניברסיטת קולומביה עד פרישתה בשנת 1983. לאחר מכן הפעילה עסק להוצאה לאור והפצת מפות. היא תרמה את אוסף המפות והארכיון שלה למחלקה למפות וגאוגרפיה בספריית הקונגרס בשנת 1995.

מארי ת'ארפ נפטרה ממחלת הסרטן ב-23 באוגוסט 2006.

הכרה לאחר המוות
---------------

בשנת 2001 ת'ארפ קיבלה את הפרס השנתי הראשון של Lamont-Doherty Heritage על מפעל חייה ועבודתה החלוצית בתחום האוקיינוגרפיה.

בשנת 2009 הוכנסה המפה ההיסטורית של האוקיינוס האטלנטי ששרטטה ת'ארפ לשירות המפות של גוגל, כדי שניתן יהיה לראות אותה בעת השימוש בממשק Google Earth.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מארי ת'ארפ** בוויקישיתוף
* המפות של מארי ת'ארפ (באנגלית)
* מארי ת'ראפ באוניברסיטת קולומביה (באנגלית)
* כתבי מארי ת'ארפ בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007440800305171
* BIBSYS: 3112807
* BNE: XX1223809
* DSI: 12967
* GND: 1029813035
* ISNI: 0000 0000 6330 6956
* LCCN: n50012056
* NLA: 35545063
* NLK: KAC202090564
* NTA: 291234798
* RERO: 02-A003894698
* SNAC: w6pp0vwx
* SUDOC: 069103259
* Trove: 990866
* VIAF: 55388105
* WorldCat: lccn-n50012056

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במלך הוויזיגותים. אם התכוונתם למלך פרנקיה מהשושלת המרובינגית, ראו תיאודריך הראשון.

**תאודוריד הראשון**, המכונה לעיתים גם **תאודוריק הראשון** (לפני 400–451) היה מלך הויזיגותים בין השנים 418 ו-451. תאודוריד היה כנראה בנו הבלתי חוקי של אלאריק, מייסד שושלת בלתה וירש בשנת 418 את כס המלך ואליה.

למרות שלטונו ארוך השנים, רק מעט ידוע על תאודוריד. יורדנס מספר כי היה מתון באופיו, נבון ונמרץ. בתקופתו, הושלם יישובם של הוויזיגותים באקוויטניה והורחב תחום שלטונם לאזורים בספרד. הוא ניסה להרחיב את שלטונו גם במזרח, כדי להשתלט על רצועת החוף בואה איטליה והטיל מצור על ארל בשנת 427. בעקבות כישלון המצור, נחתם הסכם בין רומא לוויזיגותים שהגביל את שלטונם לשטחים שניתנו להם באקוויטניה, אך העניק להם ככל הנראה הכרה רשמית למחצה בעצמאותם.

מאמץ נוסף של הוויזיגותים תחת תאודוריד להתפשט נרשם בשנת 436, כאשר תאודוריד שם מצור על נרבונה. המצור הוסר על ידי ליטוריוס, שהיה כנראה המגיסטר מיליטום של רומא בגאליה. שלוש שנים אחרי כן שם ליטוריוס מצור על טולוז, עיר מושבו של תאודוריד, הובס ונלקח בשבי. אוויטוס, הפרפקט הפראיטוריאני של רומא בגאליה, הביא לחתימת הסכם שלום.

שמו של תאודוריד עולה פעם נוספת בהקשר לנישואי הונריק, בנו של מלך הוונדלים גאיזריק לאאודוקיה בתו הבכורה של הקיסר ולנטיניאנוס השלישי. הנישואים היו חלק מההסכם שרקח פלביוס אאטיוס, האיש החזק ברומא, עם הוונדלים באפריקה. הבעיה הייתה שהונריק היה נשוי לבתו של תאודוריד. עובדה זו לא מנעה מגאיזריק לחתום על ההסכם. הוא האשים את בתו של תאודוריד שזממה להרעילו, העניש אותה בכריתת אפה ואוזניה ושלח אותה כך בחזרה לאביה. משמעות המעשה הייתה כמובן איבת עולם בין הממלכות. תאודוריק השיא זמן לא רב אחרי כן בת אחרת לרקיאר, מלך הסואבים (449).

תאודוריד הצטרף לקואליציית השבטים הגרמאנים שנלחמה לצד הרומים ואאטיוס בקרב במישורים הקטאלונים נגד אטילה ההוני. יורדנס מספר שהוא שלח ארבעה מבניו חזרה ונלחם בקרב עם בניו הבכורים, תוריסמונד ותאודוריד. יורדנס מספר שני סיפורים שונים על מותו: לפי אחד, הוא נפל מסוסו בעת שרכב לעודד את צבאו ונרמס על ידי חייליו. אחרים אומרים שמת מחניתו של אנדאג האוסטרוגותי, שנלחם עם אטילה. גילו במותו היה "שיבה טובה", לפי יורדנס.

תאודוריד היה נשוי לארקליה ארכיבה קרליאבה ואמאלאברגה מן האוסטרוגותים. היו לו לפחות שישה בנים, שכמה מהם הפכו ליורשיו, ומספר לא ידוע של בנות (לפחות שתיים מוזכרות).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תאודוריד הראשון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1528481
* GND: 118756745
* SUDOC: 241395046
* VIAF: 67261267
* WorldCat: viaf-67261267

 |
**ממאדו סאקו** (בצרפתית: **Mamadou Sakho**; נולד ב-13 בפברואר 1990 בפריז) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם במונפלייה.

קריירה
------

ממאדו נולד באזור גוט ד'ור ברובע השמונה-עשרה של פריז, להורים ממוצא סנגלי. הוא החל לשחק כדורגל בגיל 8 בקבוצת החובבים מועדון הכדורגל פריז (Paris FC). בגיל 12 הוא אותר על ידי פריז סן-ז'רמן ועבר לשחק בקבוצות הנוער שלה ב-2002. לאחר שנה בה הפגין מנהיגות במגרש, הפך לשחקן מוביל בקבוצות בהן שיחק ואף מונה לקפטן הקבוצה.

בגיל 16 עלה לקבוצת הבוגרים של פריז סן-ז'רמן, אך לא שיחק בשורותיה באותה עונה. בעונת 2006/2007 שותף לראשונה בקבוצה הבוגרת. משחקו הראשון היה בשלב השלישי של גביע אופ"א נגד א.א.ק. אתונה. הוא שיחק בפריז סן-ז'רמן עד לשנת 2013, שלאחריה עבר לשחק בשורות ליברפול. ב-31 בינואר 2017 הושאל לקריסטל פאלאס עד לסוף העונה.

ב-31 באוגוסט 2017 חתם סאקו בקריסטל פאלאס תמורת 26 מיליון ליש"ט.

בסיום עונת 2020/2021 שוחרר מהמועדון הלונדוני. 

ב-27 ביולי 2021 חזר סאקו לאחר 8 שנים לצרפת וחתם במונפלייה.

ממאדו היה חלק מהסגל של כל הנבחרות הצעירות של צרפת מהנבחרת עד גיל 16 בשנת 2006. ב-2008 עלה לנבחרת צרפת בכדורגל עד גיל 21 והתמנה לקפטן הקבוצה בשנת 2010 לאחר שהקפטן הקודם, מוסא סיסוקו, עלה לנבחרת הבוגרת של צרפת. הוא עלה לסגל הנבחרת הבוגרת בסוף שנת 2010 ושיחק לראשונה במדיה במשחק ידידות נגד אנגליה. במאי 2014 עלה לראשונה כקפטן נבחרת צרפת במשחק ידידות נגד נורווגיה, ובאותה הזדמנות ממונה לסגן הקפטן של נבחרת צרפת.

ב-23 באפריל 2016 הוכרז שסאקו נחקר על ידי אופ"א בחשד לנטילת חומרים אסורים. מספר ימים לאחר מכן אופ"א הודיעה כי סאקו מושהה מכל פעילות כדורגל לרבות משחקי ידידות ומשחקים בינלאומיים.

תארים
-----

**פריז סן-ז'רמן**

* אליפות: 2012/2013
* הסופר קאפ הצרפתי: 2012/2013
* הגביע הצרפתי: 2009/2010
* גביע הליגה הצרפתי: 2008

אישיים
* גביע UNFP לשחקן הנוער המצטיין: 2011.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ממאדו סאקו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ממאדו סאקו (בצרפתית)
* ממאדו סאקו, ברשת החברתית פייסבוק

* ממאדו סאקו, ברשת החברתית טוויטר

* ממאדו סאקו, ברשת החברתית אינסטגרם

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר BDFutbol

* פרופיל, באתר WorldFootball.net

* פרופיל, באתר National Football Teams

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  האזור מאופיין ביוצאי אפריקה רבים
2. ↑  לאקיפ, סאקו: הכדורגל הייתה מחויבות, 24 בפברואר 2012 (בצרפתית)

| **נבחרת צרפת – מונדיאל 2014** |
| --- |
| 1 לוריס • 
2 דבושי • 
3 אברה • 
4 וראן • 
5 סאקו • 
6 קבאי • 
7 קאבלה • 
8 ולבואנה • 
9 ז'ירו • 
10 בנזמה • 
11 גריזמן • 
12 מאבובה •
13 מנגאלה • 
14 מטווידי •
15 סאניה •
16 רופייה •
17 דין •
18 סיסוקו •
19 פוגבה •
20 רמי •
21 קוסיילני •
22 שניידרלין •
23 לנדרו •
מאמן: דשאן | צרפתצרפת |
**זיגיה** (ביוונית: **ζυγιά**) היא צמד של כלי נגינה במוזיקה העממית היוונית.
באופן מסורתי ביוון היבשתית הזיגיה ("סטריאני זיגיה" כלומר "יבשתית") מורכבת מכלי נשיפה אחד - האבוב מסוג זורנה (זוּרנאס, במלרע) או ה**קאראמוּדזה** בנות שני הקנים ומאוחר יותר הקלרינט ("קלרינו"), ומתוף מסוג טוּמבּי או דאולי. 
באיים של יוון ובקפריסין זיגיה היא דואו של לירה שהתחלפה מאוחר יותר בכינור ("ויולי", במלרע), ושל "לאוטו", הדומה ל"עוד" או בכרתים - למנדולינה.
הזיווג בין לירה ובין לאוטו אופייני מאוד לכרתים.

על אף שהמשמעות של המילה היא קשורה ל"זוג" כלים או נגנים, המונח הרחיב לעיתים את מובנו גם לתזמורות עממיות המורכבות מיותר משני כלי נגינה : קלרינט, כינור, לאוטו וסנטור ("**סנדורי**"). במחוזות צפוניים, כמו אפירוס נוהגים להוסיף גם כלי הקשה: תוף מרים ("**דפי**" או, בתראקיה וחלק מהאיים האגאיים -"**טומברלקי"**) או דאולי.
בדרך כלל תזמורת בת יותר משלושה נגנים כזאת נקראת ביוון היבשתית **"קוּמבניה"** (קומפניה). לרוב היא מורכבת מלאוטו, קלרינט וכנור. 

לפעמים זיגיה יכולה להיות צמד של שתי זורנות - אחת מנגנת, והשנייה מלווה בזמזום.
הזיגיה מנגנת מוזיקה לריקודים או המלווה טקסים שונים בחיי הכפריים.
באזורים מסוימים של יוון הנגנים היו לעיתים קרובות צוענים.
ההרכב של זורנה ודאולי (דבול - בטורקית) נפוץ בארצות ים - תיכוניות רבות ובאסיה הקדמית עד לאיראן.

קישורים חיצוניים
----------------

* אנה סוובארט - על תולדות הריקוד היווני- באתר של ג'ון פאפאס
* על תזמורת יוונית מסורתית
* *Etienne Bours* Dictionnaire thématique des Musiques du Monde Fayard,. Paris 2002 (אטיין בור - לקסיקון תמאטי של מוזיקת העולם- הוצאת פאיאר, פאריס, 2002)
* זיגיה מורכבת משלשה כלים, באתר YouTube
* זיגיה מכרתים, באתר YouTube
* להקת "זיגיה אאריני" מכרתים, באתר YouTube. הזמר מלווה עצמו בסאז, שאר הנגנים מנגנים בעוד (לאוטו), קלרינט ותוף.
ממבה ירוקה מזרחית
**ממבה** (שם מדעי: ***Dendroaspis***) הוא סוג נחש אפריקני זריז וארסי מאוד. הממבה שייכת למשפחת הפתניים הכוללת גם את הסוגים קוברה, טאיפן ופתן. הממבה השחורה היא הנחש הארסי הארוך באפריקה, ולה ארס קטלני הפוגע בעצבים ובלב. קיימות אגדות וסיפורים רבים באפריקה אודות נחשים אלו. לפני קיומו של הנסיוב נגד ארס, הכשה על ידי ממבה הסתיימה באחוזי מוות גבוהים. להכשת ממבה שחורה לא מטופלת יש 100% סיכוי תמותה, אך כיום מקרי מוות נעשו נדירים הרבה יותר עם זמינותו של הנסיוב.

התנהגות
-------

מרבית מיני הממבות הם שוכני עצים, אולם הממבה השחורה היא יבשתית. הממבות צדות במשך היום: הן צדות באופן אקטיבי יונקים קטנים, ציפורים ולטאות, וחוזרות למאורה שלהם בערב. 

הממבות קרובות של הקוברה (משפחת הפתניים), כאשר הן מאוימות הן מותחות מן "צווארון" בדומה לקוברה, אך קטן ממנו. 

רבים מאמינים שהממבה השחורה תרדוף ותתקוף בני אדם. אולם, אמונה זו היא כנראה חוסר הבנה למהירות בה החיה נעה. הממבה השחורה משתמשת בדרך כלל במהירות שלה לברוח מאיומים. האדם הוא הצייד הראשי שלהם, ולא הטרף שלהם; הממבות מנסות להתחמק ממגע עם בני האדם לרוב.

ארס
---

כל מיני הממבות ארסיים מאוד. הארס שלהם מכיל ברובו רכיבים נוירו-טוקסינים (רעל עצבים). בנוסף לכך הארס שלהם מכיל גם רכיבים קרדיו-טוקסינים הפוגעים בפעילות שריר הלב. מידת הרעילות של הארס של פרט מסוים בתוך המין או התת-מין משתנה בהתאם למספר גורמים, ובכלל זה האזור הגאוגרפי בו מצוי. אפילו מזג האוויר והגובה בו הוא שוכן יכולים להשפיע על מידת הרעילות. הכשה יכולה להיות קטלנית לאדם ללא טיפול רפואי ושימוש בנסיוב מתאים.

ממבה ירוקה מזרחית, ממבה ירוקה מערבית וממבה ג'יימסונית מכילים ארס הדומה בהרכבו ובהשפעתו לזו של הממבה השחורה. אולם, מכיוון שמידת הרעילות של הארס שלהם נמוכה יותר (בהתבסס על מדד LD50), והמזג שלהם לרוב לא אגרסיבי כמו של הממבה השחורה, וכמו כן שלושת המינים הללו לא מזריקים כמות ארס רבה כמו הממבה השחורה, לכן ההכשות שלהם מסוכנות פחות באופן יחסי. 

לפני השימוש בנסיוב, התאפיינה כל הכשה מכל אחד ממיני הממבה באחוזי תמותה גבוהים.

מינים
-----

בסוג זה 4 מינים: שלושה מינים של ממבה ירוקה והממבה השחורה. הצבע שחור בא לתאר את פנים הלע של הנחש ולא את צבעו שבגוון חום או אפור.

| שם | שם מדעי | מספר תת-מינים | תפוצה גאוגרפית |
| --- | --- | --- | --- |
| ממבה ירוקה מזרחית | *Dendroaspis angusticeps* | 0 | קניה, טנזניה, מלאווי, מוזמביק, זימבבואה, סווזילנד, דרום אפריקה, קונגו, הרפובליקה המרכז-אפריקאית, דרום סודאן, סודאן, ניז'ר, צ'אד |
| ממבה ירוקה מערבית | *Dendroaspis viridis* | 0 | סנגל, גמביה, גינאה, סיירה לאון, ליבריה, חוף השנהב, גאנה, טוגו, בנין, ניגריה |
| ממבה ג'יימסונית | *Dendroaspis jamesoni* | 2 | סודאן, גבון, אנגולה, זמביה, קונגו, קמרון, ניגריה, קניה, אוגנדה, רואנדה, הרפובליקה המרכז-אפריקאית, בנין, גאנה |
| ממבה שחורה | *Dendroaspis polylepis* | 0 | קונגו, סודאן, אתיופיה, אריתריאה, קניה, סומליה, אוגנדה, טנזניה, מלאווי, מוזמביק, זימבבואה, סווזילנד, זמביה, לסוטו, רואנדה, ג'יבוטי, בוטסואנה, אנגולה |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ממבה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* ממבה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**כלא בֶּרֶזָה קַארְטוּסקָה** (בפולנית: **Miejsce Odosobnienia w Berezie Kartuskiej**) היה כלא פולני בעיירה בברזה קרטוסקה (לימים חלק מבלארוס), אשר פעל בין השנים 1934–1939.

רקע
---

קיים ויכוח על הגדרתו של המקום. יש שכינוהו מחנה ריכוז, אך פולין מתנגדת להגדרה זו. המבנה המרכזי, אשר שימש בעבר ככלא צארי, הוא בניין לבנים בן שלוש קומות. הכלא אוכלס בעיקר באסירים פוליטיים, הן מימין והן משמאל. האסירים, כמה אלפים בכל שנות קיומו וכמה מאות בזמן נתון, נכלאו בו בעקבות מעצרים מנהליים. בין אסיריו המפורסמים נמנו אדווארד אוחאב, בולסווב פייסצקי, רומן שוכביץ, שמעון דובז'ינסקי ועוד. הכלא נודע בתנאיו הקשים במיוחד. בין היתר, היו האסירים נתונים ברעב ובקור, נאלצו לבצע עבודות כפייה וסבלו מעונשים כבדים כגון שהייה בצינוק, השפלות, טרטורים ואלימות.

הספר המרכזי המתעד את קורותיו של המחנה, הוא **Bereziacy**, אשר יצא לאור בשנת 1965. תיעוד נוסף, הוא סרטו של יורי לוחובי משנת 2007.

מפקדים וסוהרים
--------------

בין מפקדי המחנה, סוהריו והאחראים עליו נמנו ווצווב קוסטק־ביירנצקי (בפולנית: Wacław Kostek-Biernacki), יוזף קמאלה־קורהנסקי ‏(Józef Kamala-Kurhański), וינצנטי רידזיק (Rydzik Wincenty) ובולסווב גרפנר (Bolesław Greffner). לפחות אחד המפקדים נשלח להשתלם במחנות הריכוז שהקים היטלר, ובשובו הנהיג את השיטות שלמד.

ראו גם
------

* הרפובליקה הפולנית השנייה
* סנאציה

לקריאה נוספת
------------

* Pasternak, Leon (red.), **Bereziacy**, Warszawa: Książką i Wiedza, 1965

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כלא ברזה קרטוסקה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  נתן שפיגל, **שביל הזהב - שיחות וזכרונות**, ירושלים: מאגנס, התש"ן, 53
2. ↑  נתן שפיגל, **שביל הזהב - שיחות וזכרונות**, ירושלים: מאגנס, התש"ן, 53; **Bereziacy**, Leon Pasternak (red.), Warszawa: Książką i Wiedza, 1965, 96 - 99, 458
3. ↑  **Bereziacy**, Leon Pasternak (red.), Warszawa: Książką i Wiedza, 1965, 98
4. 1 2  **Bereziacy**, Leon Pasternak (red.), Warszawa: Książką i Wiedza, 1965, 96
5. ↑  **Bereziacy**, Leon Pasternak (red.), Warszawa: Książką i Wiedza, 1965, 96 - 99, 458
6. ↑  Movies
7. ↑  **Bereziacy**, Leon Pasternak (red.), Warszawa: Książką i Wiedza, 1965, 99

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007341603405171
* LCCN: n2003055411
* VIAF: 149123317
* WorldCat: lccn-n2003055411

 |
**ממבה ירוקה מערבית** (שם מדעי: *Dendroaspis viridis*) הוא מין של נחש מסוג ממבה ממשפחת הפתניים. היא ארוכה, דקה, ארסית ביותר ושוכנת על עצים באפריקה הטרופית.

תיאור
-----

היא קצרה מממבה שחורה וארוכה יותר מהממבה המזרחית וממבה ג'יימסונית, ממבה ירוקה מערבית היא נחש דק וארוך מאוד בעל זנב ארוך. היא הגדולה מבין הממבות שוכני העצים. האורך הממוצע של נחש בוגר הוא בין 2.2-1.8 מטרים. רוב הנחשים באורך 1.8, אך נחשים באורך 2 מטרים נפוצים גם כן. האורך המקסימלי אליו הם יכולים להגיע הוא 3.2 מטרים, דבר שהופך אותם ביחד עם קוברת היערות לנחש הארסי השני הכי ארוך באפריקה (הראשון הוא ממבה שחורה).

הראש צר ובעל צורה ייחודית. במקרים נדירים הצוואר עשוי להשתטח כשמציקים לו, אך אין לו עור נמתח כמו לקוברה. למרות שרוב הנחשים ממין זה בצבע ירקרק-צהוב, ירוק זית או ירוק ברקת, לחלק מהפרטים יש צבע שונה. על אף שנדירים, קיימים פרטים בצבע כחול בהיר או צהוב מלא. הקשקשים חלקים, צרים וגדולים בצורה ניכרת בשביל נחש ממשפחת הפתניים.

תחום מחייה
----------

הממבה המערבית נפוצה באפריקה המערבית וניתן למצוא אותה בסנגל, גמביה, גינאה ביסאו, גינאה, סיירה לאון, ליבריה, חוף השנהב, גאנה, בנין, טוגו ודרום מערב ניגריה. כמו כן ניתן למצוא אותה בקצה הדרומי של מאלי בגבול עם חוף השנהב, מערב קמרון וגבון.

היא נפוצה בעיקר ביערות גשם באזורי החוף, ובאזורים מיוערים במערב אפריקה. למרות שהם נמצאים בעיקר באזורי יער סבוכים, נחשים אלו מסוגלים להישאר באזורים שכיסוי העצים הוסר, ובלבד שנשארה צמחייה סבוכה שם. באזורים בהם כל הצמחייה חוסלה, הם יעברו לאזורי פרברים בהם קיימת צמחייה רבה.

התנהגות
-------

הנחש פעיל בעיקר ביום אך ניתן למצאו צד גם בלילה. הוא שוכן לרוב על עצים, אך ניתן למצוא אותו גם על הקרקע. למעשה הוא צד באופן שווה על העצים ועל הקרקע. כאשר ברצונו לישון, הוא מחפש ענפים שמהווים מחסה סבוך. הוא מהיר מאוד, זריז ביותר, ערני, ומאוד עצבני ותוקפני. כאשר מתעמתים מולו הוא יעדיף לחפש מילוט מהיר ולהימנע מעימות כלשהו. כאשר מכותרת, הממבה המערבית מסוכנת מאוד ותראה תצוגה חסרת פחד של תוקפנות, השמעת קולות חזקים והיא תתקוף ברצף.

ממבה ירוקה מערבית ניזונה בעיקר על ציפורים, מכרסמים ויונקים קטנים. כמו כן היא תאכל לטאות, צפרדעים וביצי ציפורים. נחש זה צד ורודף את טרפו באופן אקטיבי, מכיש אותו מספר פעמים עד שהטרף נכנע לארס.

אין לממבה המערבית טורפים טבעיים, אך בני האדם ועופות דורסים הם איומיו העיקריים.

ארס
---

ארס הממבה המערבית קטלני לאדם ודומה מאוד לארס של שאר מיני הממבות, אך ניכר מהם ברעילותו ובהרכבו. מקרי מוות לאדם כתוצאה מהכשה שלו נדירים, וזאת הודות לעובדה שאזור מחייתו לא חופף עם אזורים מאוכלסים. אולם יש תיעוד של נשיכות ממין זה והרבה מהן היו קטלניות. שיעור התמותה מנשיכה לא ידוע במדויק, אך נחשב לגבוה יחסית. לאחר שהוא מכיש, הסימפטומים של הארס מתחילים להשפיע במהירות, לרוב בתוך 15 דקות או פחות. ללא טיפול, הקורבן יכול למות בתוך שעה, אך לרוב לוקח 4-2 שעות עד למות הקורבן.

ראו גם
------

* ממבה ירוקה מזרחית
* ממבה שחורה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ממבה ירוקה מערבית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ממבה ירוקה מערבית באתר הרשימה האדומה של IUCN
**ארכף קארו** (שם מדעי: *Elephantulus pilicaudus*) הוא מין ממשפחת הארכפיים האנדמי לדרום אפריקה במדינות הכף הצפוני והכף המערבי. הוא חי באזורי השיחים היבשים המכונים "קארו" ומכאן קיבל את שמו.

מאפיינים
--------

אורכו של הארכף 22–26 ס"מ ומשקלו 38–59 גרם. הוא בעל רגליים וזנב ארוכים וכן אוזניים ועיניים גדולות. הוא אינו קרוב לחדפים אלא רק זעיר כמוהם. הוא גם בעל אף מוארך וכפוף העוזר לו לחוש את הסביבה.

כמו רוב בני המשפחה הם פעלתנים ביותר, מחפשים כל הזמן מזון כמו חיפושיות, חגבים, פרפרים ותולעים. הם לא מאריכים ימים בשבי עקב כך.

הם חיים בסוואנות במסלולי שיחים וזרדים בהם הם נמלטים מטורפיהם הרבים. הם רצים במהירות בנתיב עקלתוני עד שהטורף מאבד כיוון ומתייאש.

הארכפים לא נפוצים ביותר ולא ידוע מה מצב שימורם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארכף קארו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארכף קארו באתר הרשימה האדומה של IUCN

| חדפי פיל |
| --- |
| ארכף | ארכף קצר-אף • ארכף הכף • ארכף שחור-רגל • ארכף שחור • ארכף הסבך • ארכף סלע מזרחי • ארכף קארו • ארכף סומלי • ארכף אדמוני • ארכף סלע מערבי |  |
| ארכף צפון-אפריקני | ארכף צפון-אפריקני |
| ארכף עגול-אוזן | ארכף עגול-אוזן נמיבי • ארכף עגול-אוזן קארו • ארכף עגול-אוזן אטנדקה |
| ארכף ארבע אצבעי | ארכף ארבע אצבעי |
| ארכף גדול | ארכף זהוב-גב • ארכף משובץ • ארכף אדום-ראש • ארכף אפור-פנים |
**כלא טגנקה** או **טגנקה** (ברוסית: **Таганская тюрьма**) היה בית כלא מפורסם במוסקבה הממוקם לא רחוק מכיכר טגנקה שממנו קיבל את שמו.

טגנקה נבנה בשנת 1804 על פי צו של הקיסר אלכסנדר הראשון, בסמוך למנזר נובוספאסקי ברובע טגנקה.

היסטוריה
--------

בתחילה, "טגנקה" נועד לפושעים. אולם כבר במאה ה-20 היא קיבלה מעמד של "טרנזיט", ובמאה ה-21 שהו בה גם אסירים פוליטיים. ההסבר לשינויים הללו הוא הפשוט ביותר. בבתי כלא אחרים במוסקבה - "בוטירקה" ו"מטרוסקאיה טישינה" - לא תמיד היו מספיק מקומות לאסירים חדשים.

לאחר המהפכה של 1917, כל בתי הכלא הרוסיים התמלאו בסוג "חדש" של פושעים - אסירים פוליטיים. גל המעצרים הבא נגע לדמויות דתיות. בטגנקה ב-1894 נבנתה כנסייה, אבל כבר ב-1922 היא נסגרה.

בשנת 1940, בית הכלא טגנקה היה מקום מעצרם של 4120 אסירים, בעוד שהצוות מנה פחות מ-800 איש.

ההיסטוריה של כלא זה מסתיים ב-1958. הכלא האגדי נהרס בהוראת ניקיטה חרושצ'וב.

אחד משירי הכלא הרוסיים והסובייטים המפורסמים ביותר "טגנקה" (רו') מוקדש לכלא.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Таганская тюрьма, kompromat1.pro
**מלתען** המכונה גם **צפע הים** (שם מדעי: *Chauliodus*) הוא סוג דג מצולות טורף מסדרת סטומיי תהומות שבמחלקת מקריני סנפיר.

מאפיינים
--------

דגים אלה חיים בעומק 250 - 5,000 מטר מתחת לפני הים, בעיקר בימים הטרופיים, ותפוצתם בכל האוקיינוסים. בלילות הם עולים לפני המים כדי להיזון יחד עם הפלנקטון. אורכם מגיע ל-30 - 60 ס"מ.

הם בעלי עיניים גדולות ולסת בולטת שבאמצעותה ביכולתם להכניע גם טרף הקרוב להם בגודלו. מתחת לעיניהם ישנם פנסים המראים לצפעי הים את דרכם וגם מושכים טרף אל בין הלסתות. שיניהם כה גדולות שהצפע הימי אינו יכול לסגור את לסתותיו לחלוטין, את טרפו בולע בשלמותו ובשיניו נעזר רק כדי להורגו. בהיעדר מזון יצליחו להתקיים בצום ממושך עד כדי חודשים. הם טורפים בעיקר שוכני תהומות אחרים - בעיקר פנסאים וגונוסטומטיים, חסילונים ורכיכות שונות.

מינים
-----

* *Chauliodus barbatus*
* *Chauliodus danae*
* *Chauliodus dentatus*
* *Chauliodus macouni*
* *Chauliodus minimus*
* *Chauliodus pammelas*
* *Chauliodus schmidti*
* מַלְתְּעַן הַתְּהוֹמוֹת (*Chauliodus sloani*)
* *Chauliodus vasnetzovi*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מלתען** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* מלתען, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  על פי האקדמיה ללשון
**מועדון אתלטיקה ארל-אביניון** (בצרפתית: **Athlétic Club Arles-Avignon**) הוא מועדון כדורגל צרפתי, הממוקם במקור בעיר ארל. המועדון נודע בעבר בשם "מועדון אתלטיקה ארל", אך בשנת 2010, הקבוצה הותקה לקומונה הקרובה אביניון ולכן אימצה גם את שמה. בעונת 2015/16 משחקת ארל-אביניון בליגה הרביעית. ב-2010/11 שיחקה בליגת העל הצרפתית לאחר 5 עונות בהן עלתה ארבע ליגות. הקבוצה משחקת באצטדיון פארק דה ספורטס, אביניון.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד בשנת 1913, לאחר איחודם של 3 מועדוני ספורט: "לה פדאל ז'וייה", "ארל אוטו-ולו" ו-"ארל ספורטס". בשנות ה-70, הקבוצה שיחקה בליגת המשנה הצרפתית. בשנים 1970 ו-1973, הקבוצה העפילה לרבע הגמר הגביע הצרפתי. בשנת 2009, המועדון העפיל לליגת המשנה הצרפתית מחדש, וציין בכך עליית ליגה רביעית ברציפות בארבע שנים. באותה השנה, הקבוצה עברה למגרשה הנוכחי, לאחר שעזבה את מגרשה הישן סטאד פרננד פורנייה שבארל. אחרי המעבר, הקבוצה שינתה את שמה לשם הנוכחי, ושינתה גם את סמלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ארל (בצרפתית)

* פרופיל, באתר Transfermarkt
**ממאדו מאיגה** (בצרפתית: **Mamadou Maiga**; ברוסית: **Мамаду Майга**; נולד ב-10 בפברואר 1995 בבמקו שבמאלי) הוא כדורגלן מאלי-רוסי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת ניז'ני נובגורוד מליגת העל הרוסית.

קריירת מועדונים
---------------

מאיגה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת ז'אן ד'ארק מליגת העל המאלית.

ב-14 ביולי 2020 חתם מאיגה בוולס מוסקבה מהליגה הרוסית הראשונה, שהיא ליגת הכדורגל השנייה בחשיבותה ברוסיה. הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 60 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.

ב-30 ביוני 2022 חתם מאיגה על חוזה לשלוש שנים בניז'ני נובגורוד מליגת העל הרוסית. ב-17 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד לוקומוטיב מוסקבה במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2022/2023. ב-2 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 לספרטק מוסקבה במסגרת המחזור ה-11 בליגה. בסך הכל ערך 22 הופעות ליגה בעונה זו, בהן הבקיע שער אחד.

חיים אישיים
-----------

בחודש נובמבר 2021 קיבל מאיגה אזרחות רוסית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ממאדו מאיגה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Добро пожаловать в Нижний, Мамаду! באתר הרשמי של ניז'ני נובגורוד, 30 ביוני 2022 (ברוסית)
סביאטוסלב פיודורוב
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
**סביאטוסלב פיודורוב** (ברוסית: **Святослав Николаевич Фёдоров** ;‏ 8 באוגוסט 1927 – 2 ביוני 2000) היה רופא עיניים ומדען סובייטי. על תרומתו בתחום פיתוח רפואה הוענקו לו מספר עיטורים בהם גיבור העמל הסוציאליסטי בשנת 1987. בשנת 1996 היה מועמד לנשיאות רוסיה.

ביוגרפיה
--------

סביאטוסלב פיודורוב נולד בעיר חמלניצקי (אז בברית המועצות כיום באוקראינה) למשפחה איש הצבא האדום ממוצא רוסי. במהלך הטיהורים הגדולים אביו נאסר. עם תחילת מלחמת העולם השנייה המשפחה נמלטה לירוואן בו הוא סיים בית הספר. פיודורוב חלם על טייס והתקבל לבית הספר של חיל האוויר. בעקבות פציעה בשנת 1945 הוא שוחרר משרות צבאי.

פיודורוב סיים מכון לרפואה בעיר רוסטוב על דון והתמחה ברפואת עיניים. לאחר מספר שנים של עבודה במרפאות בעיר שדה בשנת 1958 פיודורוב עבר לעיר צ'בוקסרי והתחיל לעבוד במכון לחקר מחלות עיניים. בשנת 1960 הוא לראשונה בברית המועצות ביצע ניתוח להחלפת קרנית. הנהלת המכון פיטרה אותו בטענה שניתוחים שהוא ביצע לא הוכנו כראוי ובוצעו ללא הוכחה מדעית מספקת. אומנם לאור החלמת המנותחים וההד הציבורי פיודורוב הוחזר לעבודה.

בשנים 1961–1967 עמד פיודורוב בראש קתדרה למחלות עיניים במכון לרפואה בארכנגלסק. בשנת 1967 פיודורוב הועבר למוסקבה והועמד בראש קתדרה למחלות עיניים במכון לרפואה ה-3 במוסקבה. בתקופה זו הוא פיתח מספר שיטות חדשות לניתוחי עיניים שנמצאות בשימוש עד היום. פיתוחים שלו קיבלו הכרה בינלאומית.

בשנת 1974 הוא הועמד בראש מעבדה לניתוחי עין שבשנת 1980 אורגנה למכון לניתוחי עיניים ופיודורוב מונה למנהל המכון. לאור הצלחות גדולות ופיתוחים רבים של המכון בשנת 1986 הוחלט על פתיחת סניפי המוסד בערי ברית המועצות. בסך הכול נפתחו 11 סניפים.

עם תחילת הפרסטרויקה סביאטוסלב פיודורוב החל בפעילות ציבורית ופוליטית ענפה. הוא היה בין תומכיו של בוריס ילצין ובאוקטובר 1991 היה אף מועמד לתפקיד ראש הממשלה אך סירב לקבלו. במהלך תחילת שנות ה-90 פיודורוב היה בין מקימי מספר ארגונים ציבוריים אך בכל פעם היה עוזב אותם עקב חילוקי דעות בנושאים שונים. בינואר 1995 פיודורוב הקים מפלגה חדשה - "מפלגת שלטון עצמי של העובדים" (Партия самоуправления трудящихся). פיודורוב התנגד למדיניות כלכלית של הממשל ודגל בכלכלה חופשית אך שימוש ברגולציה ממשלתית, ניצול מושכל של משאבי טבע ופיתוח הדרגתי של המדינה. בשנת 1995 המפלגה השתתפה בבחירות לדומה וזכתה במקום בודד. בשנת 1996 פיודורוב העמיד את עצמו כמועמד המפלגה למשרת נשיא רוסיה. במהלך הבחירות הוא זכה בכ-700 אלף קולות ולא עבר לשלב השני.

לאחר בחירות 1996 פיודורוב התרחק מפעילות פוליטית וחזר במלוא המרץ לפעילות מדעית. במהלך עבודתו פיודורוב פרסם מעל 500 מאמרים, 7 ספרים מדעים וקיבל 108 פטנטים על המצאותיו בתחום רפואת עיניים.

פיודורוב נהרג בתאונה אווירית ב-2 ביוני 2000 כאשר חזר במסוק מכנס מדעי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סביאטוסלב פיודורוב** בוויקישיתוף
* סביאטוסלב פיודורוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* סביאטוסלב פיודורוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 90358883
* GND: 1051712041
* ISNI: 0000 0000 8424 9348
* LCCN: n86105073
* LNB: 000102605
* NTA: 163126313
* SUDOC: 125956509
* VIAF: 8869826
* WorldCat: lccn-n86105073

 |
**The World We Knew** הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה, זהו אלבום האולפן ה-50 של סינטרה וה-23 היוצא בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס. האלבום יצא בשנת 1967.

הפקה
----

האלבום הוא יותר אוסף של סינגלים מאשר אלבום היוצא בצורה המוכרת של סינטרה. אין נושא המאגד את השירים ואין קו מוזיקלי אחיד ביניהם. The World We Knew מוכיח עד כמה שלט סינטרה במצעדי הפופ של אותן השנים. בפעם הראשונה הכניס סינטרה אלמנטים שניתן לשייכם למוזיקת הרוק בשיריו, אמנם הגיטרות החשמליות עומעמו בשירים ונבלעו בכלים האחרים, מפוחית הפה, גיטרות אקוסטיות, מערכות התופים, כלי המיתר וכלי הנשיפה. הצלילים באלבום לא הובילו את השירים אלא רק חידדו את השירה עצמה.

באלבום שיתף פעולה סינטרה עם בתו ננסי בשיר, "Somethin' Stupid", השיר היה ללהיט והגיע לראש מצעד הבילבורד, באביב שנת 1967. ריבוי המעבדים המוזיקליים לשירים השונים באלבום גרם לחוסר האחידות שבו וזאת בניגוד לרבים מאלבומיו בעבר שהיו סביב נושא אחד.

רשימת שירים
-----------

1. The World We Knew
2. Somethin' Stupid
3. This Is My Love
4. Born Free
5. Don't Sleep in the Subway
6. This Town
7. This Is My Song
8. You Are There
9. Drinking Again
10. Some Enchanted Evening

משתתפים
-------

* פרנק סינטרה - קולות
* ננסי סינטרה - קולות
* גורדון ג'קינס - מארגן, מנצח
* בילי סטריינג' - קולות, גיטרה
* ארני פרימן - פסנתר
* קלאוס אוגרמן - מארגן, מנצח

קישורים חיצוניים
----------------

* MusicBrainz The World We Knew באתר MusicBrainz
* Discogs The World We Knew באתר Discogs
* AllMusic The World We Knew באתר AllMusic

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 44dffb7c-2efe-3631-a2c5-0f32d2c7498b

 |
**כלא נובוצ'רקסק** (ברוסית: **Новочеркасская тюрьма**) הוא בית כלא בעיר נובוצ'רקסק, מחוז רוסטוב, המהווה נקודת ציון בעולם הפשע של רוסיה. כיום זהו בית מעצר לפני משפט מספר 3 של שירות בתי הסוהר הפדרלי ומכונה "קרסנאיה גורקה".

זהו אחד מששת בתי הכלא בברית המועצות, שבוצעו בו עונשי מוות.

היסטוריה
--------

הכלא בנובוצ'רקסק הופיע כמעט במקביל להקמת העיר, וקיבל שם כלא. הכלא גודר בגדר עץ; כעבור זמן מה הוקם במקומו בניין אבן המאכלס עד 600 איש עם בית חולים פנימי.

בסוף שנת 1910 - תחילת 1911 פרצה מגפת טיפוס חזקה בשטח כלא נובוצ'רקסק שגבתה חיי אדם רבים, הגורם לה היה צפיפות הכלא. כתוצאה מכך, הוחלט להעביר את בית החולים מחוץ לכלא, ולבנות מחדש את הכלא עצמו. לפני תחילת מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1914, החלה בנייתם של בניינים חדשים (עשויים לבנים אדומות) בכלא נובוצ'רקסק ששרדו עד היום. האסירים הראשונים של הכלא החדש בשנת 1916 היו פליטי מלחמה שברחו לרוסיה. הכלא החדש החל להתמלא בשבויים בשנת 1917. מתחם הכלא החדש כלל את הבניין הראשי ובניין המשמר, בית מרחץ, מכבסה ומתקנים ביתיים אחרים. דרך בית המרחץ, שהיה ממוקם בסמוך לגדר, בשנת 1917, היה הניסיון היחיד של בריחת אסירים המונית, אך הנמלטים לא הצליחו להתגבר בשקט על המכשול האחרון - גדר הכלא הגבוהה.

במהלך התקופה הסובייטית המשיך הכלא למלא את תפקידו: במהלך הדיכוי הסטליניסטי ביקרו כאן אסירים רבים שנשלחו למחנות עבודה בכפייה - כלא נובוצ'רקסק היה נקודת מעבר עבורם.

בשנת 2003 עוצב המוסד מחדש כבית מעצר לפני משפט והוא יכול להכיל עד אלפיים אסירים. בכלא הוחזקו כמה רוצחים סדרתיים, שפעלו בעיקר במחוז רוסטוב: קונסטנטין צ'ריומוחין (שהוצא להורג ב-1993), אנדריי צ'יקטילו (שהוצא להורג ב-1994), יורי ציומן, ולדימיר מוכאנקין (שניהם נידונים למוות, שעונשם הומר למאסר עולם). אסירים ידועים אחרים בכלא נובוצ'רקסק היו:

* האחים טולסטופיאטוב, חברי אחת מקבוצות הפשע המאורגנות הראשונות בברית המועצות
* פיוטר גרומוסלבסקי, אדון הקוזאקים של דון.
* ז'אן דופור, קצין נ.ק.ו.ו.ד. ראש כמה מחלקות בידוד או בתי כלא.
* ולטר פון זיידליץ-קורצבך, גנרל גרמני.
* ג'אבה יוסליאני, גנב בחוק
* זכרי קלשוב, גנב בחוק
* סרגיי קורולב, מעצב מערכות רקטות וחלל
* סרגיי מדוייב,- אחד מראשי הפשע האחרונים בתולדות ברית המועצות
* נז'דה גארגין, גיבור תנועת השחרור הלאומית הארמנית
* רזמיק פטרוסיאן, חבר תנועת קרבאך
* נדז'דה סבצ'נקו, חיילת אוקראינית
* איוואן צ'נצוב, פעיל פוליטי ומדינאי סובייטי

קישורים חיצוניים
----------------

* מאה שנים של תולדות בית המעצר-3 בנובוצ'רקסק: מטירת כלא לכלא זמני לפני משפט
* כלא נובוצ'רקסק המפורסם כבר לא קיים, כתבת תסקיר

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Новочеркасская тюрьма
2. ↑  СИЗО-3 город Новочеркасск
3. ↑  Следственный изолятор № 3 ГУФСИН России по Ростовской области «Красная горка» (Новочеркасск)
4. ↑  Знаменитой Новочеркасской тюрьмы больше нет
5. ↑  *Приходько О. И.* Заговор ножей. Москва, ЭКСМО-Пресс, 2002. מסת"ב 5-04-088159-2
**היום הבין-לאומי לאנדרטאות ואתרים** הידוע גם בשם **יום המורשת הבינלאומי** (באנגלית: **International Day for Monuments and Sites** או **World Heritage Day**) הוא מועד בינלאומי המצוין בכל שנה ברחבי העולם ב-18 באפריל.

היסטוריה
--------

היום הבינלאומי לאנדרטאות ואתרים הוצע לראשונה על ידי הוועדה הבינלאומית למונומנטים ולאתרים ב-18 באפריל 1982, ואושר על ידי האספה הכללית של אונסק"ו בשנת 1983.

מטרה
----

מטרת היום היא לעורר מודעות על המגוון של המורשת התרבותית, להבהיר את הפגיעות של האנדרטאות והאתרים התרבותיים ולהגביר את המאמצים למניעת הריסתם ולשימור הקיים.

פעילות
------

הפעילות בו כוללת בדרך כלל ביקורים במונומנטים היסטוריים ובאתרי מורשת, קיום כנסים ופורומים ופרסומים עיתונאיים שונים.

בכל שנה הוועדה בוחרת נושא מסוים שסביבו סובב היום. ב-2017, לדוגמה, הנושא היה "תיירות של קיימא".

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של היום הבין-לאומי לאנדרטאות ואתרים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Smirnov, Lucile. "18 April - History - International Council on Monuments and Sites". *www.icomos.org*.(הקישור אינו פעיל)
2. ↑  Jungeblodt, Gaia. "18 April - International Day for Monuments and Sites - International Council on Monuments and Sites". *www.icomos.org*.
**רבקה רובין** (15 במאי 1906, מינסק – 2 במרץ 1987, מוסקבה) הייתה סופרת, מבקרת ספרות ומתרגמת. היא כתבה ביידיש, תרגמה לרוסית מיידיש, בלארוסית ורומנית.

ביוגרפיה
--------

רובין נולדה בעיר מינסק שבאימפריה הרוסית (כיום בירת בלארוס) למשפחת אמנים.

ב-1930 סיימה לימודי ספרות במכון הפדגוגי של מינסק, יותר מאוחר השלימה את לימודיה באקדמיה למדעים של בלארוס. ב-1931 החלה לפרסם ביקורות ספרותיות בכתב עת "שטערן" ויותר מאוחר ב"סאוועטיש היימלאנד" (שהייתה חברת מערכת שלו מראשיתו) ו"פאלקסשטימע". ב-1934 הצטרפה לאגודת הסופרים של ברית המועצות (אנ'). ב-1934 עברה למוסקבה והחלה ללמד במחלקה ליידיש במכון הפדגוגי של מוסקבה (אנ').

באמצע שנות השלושים החלה לפרסם עבודות ביקורת על יצירותיהם של מספר סופרי יידיש. יחד עם נחום אויסלנדר, אהרן גורשטיין ויחזקאל דוברושין הייתה תרומה נכבדת לחקר הקלאסיקונים של ספרות יידיש. ב-1943 פרסמה ב-ניו יורק קובץ חיבורים בשם "יידישע פרויען" (נשים יהודיות). ב-1949 התפרסם בניו יורק קובץ חיבורים מאת סופרי יידיש סובייטים בשם "אויף נייע וועגן" (על דרכים חדשות), שבו תיארו את שנות מלחמת העולם השנייה, ורובין הייתה אחת ממחבריו.

משפחתה
------

דיוקנה של רבקה רובין מאת בעלה, מאיר אקסלרוד
הייתה נשואה לצייר היהודי-סובייטי מאיר אקסלרוד, אחיו של המשורר זליג אקסלרוד.
בתה ילנה אקסלרוד היא משוררת ומתרגמת ישראלית הכותבת ברוסית.
נכדה מיכאל יחילביץ הוא צייר ישראלי.

קישורים חיצוניים
----------------

* ילנה אקסלרוד, רבקה רובין, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית)
* רבקה רובין, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית)
* רבקה רובין (1906-1987), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  רבקה רובין, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007458506605171
* GND: 1116984539
* ISNI: 0000 0000 6895 4688
* LCCN: n79127114
* NTA: 29913654X
* VIAF: 97134491
* WorldCat: lccn-n79127114

 |
**סחלב קדוש** (שם מדעי: *Anacamptis sancta*, בעבר: *Orchis sancta*) הוא מין של בן-סחלב שבעבר שויך לסוג סחלב.
שמו ניתן לו על ידי החוקר השוודי קארולוס ליניאוס שקרא לפרח על שם ארץ ישראל, ארץ הקודש.

מאפיינים
--------

הסחלב הקדוש הוא אחד משני המינים היחידים בסוגם בישראל המייצרים צוף שמופרש בדורבן.
צופו של הפרח מרוכז מאוד ומפיץ ריח חזק ונעים המושך אליו דבורים, ובשל כך שיעור עשיית ההלקטים בתנאים טבעיים גבוה.

תיאור
-----

גובה הסחלב 20–50 ס"מ. הוא בנוי מ-10 עד 20 פרחים צפופים שביניהם אבקנים. השפית רחבה (אורכה 8–10 ס"מ), צבעה ורוד עם שוליים ירקרקים והיא ומחולקת לשלוש אונות: שתי צדדיות ואחת אמצעית, קטנה יותר, מחודדת בראשה ודמוית איזמל. שאר עלי העטיף ורודים - אדמדמים עם עורקים ירוקים.

תפוצה
-----

בית הגידול של הסחלב הוא בתות מוארות בקרקעות שאינן מלוחות במזרח התיכון.
הוא צומח באיים אגאיים, בטורקיה, בלבנון, בקפריסין וכן בישראל באזור צפון הארץ, אך לא נפוץ שם. הוא צומח גם בשפלה ובשרון ונדיר ביותר בהרי יהודה.

זמני פריחה
----------

הסחלב הקדוש פורח באפריל ובמאי. מין זה מאחר לפרוח משאר בני סוגו בארץ. בעונת הפריחה עליו כמעט יבשים עוד לפני שנשרו.
משך הפריחה של הצמח כחודש, ושל כל פרח כ-10–15 יום. לאחר שנפתח הפרח הראשון, יפתח פרח חדש אחת ליום או ליומיים.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
*

לקריאה נוספת
------------

* נעמי פינברון-דותן ואבינעם דנין, **המגדיר לצמחי בר בארץ-ישראל**, ירושלים: הוצאת כנה, 1991, עמ' 923. (הספר בקטלוג ULI)
* "סחלב קדוש", החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 11 - "צמחים בעלי פרחים ב'", הוצאת משרד הביטחון. עמ' 324.
* כל עולם הצמחים, מיכאל זהרי

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סחלב קדוש** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Anacamptis sancta** |

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* TPL
* EOL
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* צמחיית ישראל ברשת
* צמח השדה
* Tropicos
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  סחלב קדוש באתר הרשימה האדומה של IUCN
סחלב הביצות
**סחלב הביצות** (שם מדעי: *Anacamptis laxiflora*) הוא מין בסוג בן-סחלב (בעבר שויך לסוג סחלב), הסחלב הגבוה ביותר בארץ ישראל. הצמח נדיר ומוגן.

העלים איזמלניים ורחבים. עמוד התפרחת עבה וגבוה, המגיע עד 80 ס"מ ואף יותר. התפרחת בת 10-50 פרחים. צבע הפרחים ורוד-סגול, הפרחים בעלי דרבן. הפריחה בפברואר - אפריל.

תפוצה
-----

משרעת התפוצה מזרח ים-תיכונית. בארץ ישראל צומח ברמת הגולן, בעמק החולה, בעמק בית שאן, עמק זבולון בשרון ובשפלה. בעבר נצפו פרטים של סחלב הביצות באזור אשדוד ואלו הועברו בשנת 1981 לשמורת מבוא אשדוד אך אלו לא נצפו בשנים האחרונות ובשנת 2016 נקבע שהפרח נכחד ממישור החוף הדרומי.

לקריאה נוספת
------------

סחלב הביצות, אנציקלופדיה החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 11, עמ' 323

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סחלב הביצות** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TPL
* EOL
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* צמח השדה
* Tropicos
 |

סחלב הביצות על בול יום העצמאות ה-22, 1970
* סחלב הביצות, באתר טיולי

הערות שוליים
------------

1. ↑  סקר תשתיות טבע עירוני אשדוד, דצמבר 2016, עמודים 56-57
תותח 76 מ"מ M1902 במוזיאון הצבאי בהלסינקי
**תותח ה 76.2 מ"מ הדיוויזיוני מודל 1902** (רוסית : 76-мм дивизионная пушка образца 1902 года) היה תותח שדה רוסי קל שנעשה בו שימוש רב במלחמת רוסיה–יפן, מלחמת העולם הראשונה, מלחמת האזרחים ברוסיה וסכסוכים נוספים באזורי האימפריה הרוסית. גרסאות משופרות של התותח שירתו אף בשלביה הראשונים של מלחמת העולם השנייה

היסטוריה
--------

התותח, שכונה "שלושה אינץ'" (трёхдюймовка) פותח במפעלי פוטילובסקי בסנקט פטרסבורג בשנת 1902. המתכננים הראשיים היו ל.א בישליאק, ק.מ סוקולובסקי וק.א ליפניצקי. בתכנון התותח יושמו חידושים רבים לאותה תקופה: כן עם התקנים לשיכוך רתע, מנגנוני הנמכה וצידוד, כוונות מדויקות לירי בכינון ישיר ועקיף, בריח תבריג חלקי ידני ופגז אחוד.

על מנת לאפשר יצור פשוט וזול של התותח, נעשה שימוש מקסימלי בפלדת פחמן פשוטה עם שימוש מזערי בתוספים נדירים ויקרים יחסית כניקל, מנגן וכרום. התותח ירה פגזי חומר נפץ מרסק, רסיסים או כדוריות נגד אדם. היו גם פגזי עשן, הצתה ואף פגזי נשק כימי. פגזים רבים היו צרפתיים במקורם, אך התאימו לירי גם בתותח זה.

בשירות
------

תותח זה היה כלי הארטילריה העיקרי של האימפריה הרוסית ומאפייניו דמו לתותחי ה 75 מילימטר הצרפתיים והגרמניים בני זמנו. לאחר התמוטטות האימפריה הרוסית ב-1917, נעשה שימוש בתותח בצבא האדום, בקרב מתנגדיו ה"לבנים", כוחות לאומניים שונים כשל הפולנים והפינים ואף בידי קבוצות אנרכיסטיות שהצליחו לשים ידן על תותחים אלו. במלחמת האזרחים ובמלחמת רוסיה-פולין (1920) הופעל ה M1902 בהצלחה כנגד טנקי רנו FT-17 וטנקים בריטיים כ MARK V ו"וויפט" שכן אלו ניחנו בשריון דק שהגן בעיקר בפני קליעים קלים, ואילו ה M1902 היה בעל מהירות לוע גבוהה ומדויק בכינון ישיר.

לאחר מלחמת העולם הראשונה שיכללו רוסיה ופולין את מלאי ה M1902 שהיה ברשותן. בפולין נוצר בשנת 1926 הדגם wz. 02/26 שהותאם מחדש לירי פגזי 75 מ"מ. בברית המועצות המשיכו בייצור המוני של התותח עד 1931, אז הוחלף בדגם המשופר שקנהו הוארך מקליבר 30 ל 40 M1902/30 וזווית הגבהתו שופרה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תותח 76 מ"מ M1902** בוויקישיתוף
|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| (מולטימדיה) | 

|  |
| --- |
| אריה על מיתר סול  
 |

 |
| לעזרה בהפעלת הקבצים |

**אריה על מיתר סול** (בגרמנית **Air auf der G-Saite**) היא יצירה מוזיקלית לפסנתר ולכינור אשר עובדה על ידי הכנר הגרמני אוגוסט וילהלמי מפרק האֵר (air) בסוויטה השלישית לתזמורת ברה מז'ור, רי"ב 1068 של יוהאן סבסטיאן באך. היצירה היא מהמוכרות ביותר של באך, ובמוזיקה הקלאסית בכלל. השם "אריה על מיתר סול" איננו מדויק, אך התקבל עם השנים. אריה ואר הן למעשה מילים נרדפות, הואיל ונוסף לאריה המוכרת לקול סולו, קיימת גם אריה אינסטרומנטלית, כמו במקרה זה.

היסטוריה
--------

באך כתב את הסוויטה בזמן שירותו בקתן, בחצרו של לאופולד, נסיך אנהלט-קתן בין השנים 1717 ל-1723. היא כתובה לתזמורת הכוללת אבובים, חצוצרות, טימפני, כלי קשת ובאסו קונטינואו, אם כי בפרק האריה משתתפים כלי הקשת והבאסו קונטינואו בלבד. האריה עובדה בסוף המאה ה-19 על ידי וילהלמי לפסנתר וכינור. על ידי שינוי הסולם מרה מז'ור המקורי לדו מז'ור, והורדת המלודיה באוקטבה שלמה, ניתן היה לנגן את היצירה כולה על מיתר אחד בכינור, מיתר סול. יצירה זו הייתה היצירה הראשונה של באך שהוקלטה.

מיתוסים
-------

על פי מיתוס אחד, הכינוי "על מיתר סול" ניתן לפרק בזמן קונצרט של פגניני כאשר פקעו מיתריו של הכנר בזמן ביצוע היצירה בזה אחר זה, והוא נותר עם מיתר סול לבדו (המיתר הנמוך ביותר בכינור), עליו ניגן את האריה. על פי מיתוס אחר, מלכתחילה הפרק הזה נוגן רק על מיתר סול.

בתרבות הפופולרית
----------------

היצירה היא מהמוכרות ביותר של באך, ובמוזיקה הקלאסית בכלל. היא סומפלה עבור פסקול הסרט צוללת צהובה והשפיעה על הלהיט של פרוקול הארום A Whiter Shade of Pale, שנבחר על ידי מבקרי מוזיקה ב-1977 לסינגל הטוב ביותר מאז 1952. הסינגל Everything's Gonna Be Alright של Sweetbox שיצא ב-1997 התבסס על האריה על מיתר סול, והגיע לצמרת המצעדים במדינות רבות ובכללן בריטניה, צרפת, גרמניה, ספרד, הולנד וישראל. בעונה הרביעית של הסדרה האישה הטובה רוקדים פיטר ואלישה פלורק לצלילי האריה על מיתר סול בנשף המסורתי של יום סנט פטריק בשיקגו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריה על מיתר סול** בוויקישיתוף
* מידע על היצירה "אריה על מיתר סול" באתר מיוזיק בריינז
* אריה על מיתר סול באתר פרויקט ספריית התווים הבינלאומי (באנגלית)
* אריה על מיתר סול בביצועו של הצ'לן ג'וליאן לויד ובר באתר יוטיוב
* אריה על מיתר סול בעיבוד לחליל ולתזמורת בפורמט MP3

הערות שוליים
------------

1. ↑  למעשה, המילה "אריה" מטעה בהקשר הזה - air - אֵר - הוא שיר, פרק נגינה אטי ושקט (מילון למוזיקה/מנשה רבינא, הוצאת יבנה 1988) ואילו "אריה", aria - לפי אותו מילון, היא פרק זמרתי או נגינתי, מלא הבעה. במילון אוקספורד אנגלי-אנגלי: air (mus.) - a tune or melody, a melodious composition. aria - a long accompanied song for solo voice in an opera, oratoria ect
2. ↑  August Wilhelmj באתר אנציקלופדיה בריטניקה
3. ↑  Recordings of Bach Cantatas

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: dfd27e08-37d2-4f04-8f3b-38c3874eb108

 |
משאיות פורקות סחורה של מזון ומים
**סחורה** הוא מושג מתחום הכלכלה המתייחס לכל מוצר אשר יש לו ביקוש, אולם הוא מסופק בכל השווקים ללא הבדל באיכותו בין הספקים השונים. לשם הדגמה, נחושת ואורז הם סחורות ומחירם אחיד במקומות רבים בעולם ומשתנה באופן יומי על פי ההיצע והביקוש הכוללים עבורם בשווקים בבורסות השונות. לעומת זאת, מכונית אינה בגדר סחורה, כיוון שהיא מיוצרת בדרגות איכות שונות ובסוגים שונים. בדרך כלל, ככל שהאיכות גבוהה יותר, כך גם עולה מחיר המוצר. מוצרים בעלי מותג או איכות הנתפסת כשונה או בעלי בידול ותכונות שונות - אינם נחשבים סחורות.

אחד מן המאפיינים של סחורה הוא שמחירה נקבע כפונקציה של תנאי השוק באופן כללי. סחורות פיזיות ותיקות נסחרות בבורסות סחורות בעולם. הסחורות הבולטות הן משאבי טבע בסיסיים ומוצרי חקלאות, כגון: עפרת ברזל, נפט גולמי, פחם, אתנול, מלח, סוכר, פולי קפה, פולי סויה, אלומיניום, אורז, חיטה, זהב וכסף.

מוצר או שירות עשוי להפוך לסחורה כאשר נוצרת בו אחידות בכל נקודות האספקה, וזאת בדרך כלל על ידי הפצת הידע הדרוש לייצורו באופן יעיל. כך, מוצרים כגון תרופות שהפכו גנריות או מעגלים משולבים הפכו לסחורות.

מסחר בסחורות
------------

כיוון שסחורה, מעצם הגדרתה, היא אחידה, הרי שנוצרת האפשרות לקבוע חוזים אחידים לאספקת הסחורה במועד כלשהו בעתיד. אלה הם חוזי הסחורות העתידיות. מסחר בסחורות מתקיים במספר בורסות ברחבי תבל, ביניהן:

* בורסת הסחורות בשיקגו (CME)
* בורסת הסחורות בקנזס סיטי (KCBT)
* בורסת הסחורות האירופית, יורונקסט
* בורסת הסחורות בקואלה לומפור
* בורסת המתכות בלונדון (LME)
* בורסת הסחורות בניו יורק (NYMEX)
* בורסת הסחורות במומבי (NCDEX)
* בורסת הסחורות בדאליין, סין (DCE)

בורסות סחורות מפגינות בדרך כלל יעילות כלכלית רבה ומגיבות במהירות לשינויים בהיצע וביקוש כדי למצוא מחיר המשקף שיווי משקל כלכלי. קיימים מספר מדדי סחורות המשקפים את התנודות בבורסות הסחורות בעולם.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **סחורה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סחורה** |

* דוד גורביץ' ודן ערב, הערך "סחורה", באתר אנציקלופדיה של הרעיונות
* עמי גינזבורג, זהב, בשר בקר ונפט: איך קונים ומוכרים סחורות בשוק ההון?, באתר TheMarker‏, 8 במרץ 2015
* עמי גינזבורג, Commodities, באתר TheMarker‏, 8 באוקטובר 2007

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4442179-5

 |
ההיכל הביתי החדש **ויוש**
**סבטלוסט ברוד** (בקרואטית: **KK Svjetlost Brod**) הוא קבוצת כדורסל קרואטית מהעיר סלבונסקי ברוד שבמזרח קרואטיה, המשחקת בליגת העל הקרואטית.

היסטוריה
--------

המועדון הוקם בשנת 1946 והשתתפה בליגה היוגוסלבית. שמו הראשון Crvena Zvezda (הכוכב האדום), אשר היה אופייני יותר למועדון הסרבי "הכוכב האדום בלגרד". ניתן להניח כי השם נבחר בגלל הרעיון הקומוניסטי הבסיסי. במשך השנים, השתנה שמה של הקבוצה מספר רב של פעמים: BSK, פרולטר, אוריולס, אוריולס יסין, סבטלוסט אוריוליס ברוד, ומאז 2005 : סבטלוסט ברוד. 

הקבוצה משחקת בליגה הקרואטית הבכירה מאז עונת 1996/97. בעונת 2002/03 הגיעה הקבוצה עד לחצי גמר הגביע הקרואטי. מאמן הקבוצה בעבר דראזן סטויץ', אימן את נבחרת הנוער של קרואטיה.

### במסגרת אירופאית

הקבוצה השתתפה במסגרת אירופאית בפעם הראשונה בעונת 1998/99 בגביע קוראץ', אך הודחה על ידי קבוצת פלקו סומבטהי מהונגריה. בעבר השתתפה הקבוצה בליגה הבלקנית.

בחודש מרץ 2010 החלה הקבוצה לשחק ב**היכל ויוש** החדש, עם קיבולת של 2500 מקומות ישיבה.

שחקנים בולטים בעבר ובהווה
-------------------------

* קרואטיהקרואטיה פראן פילפיץ'
* קרואטיהקרואטיה מיס דימיניץ'
* קרואטיהקרואטיה מרקו פיפלוביץ'
* ארצות הבריתארצות הברית מרכוס נוריס
* סרביהסרביה פטאר ז'יבקוביץ'
* מקדוניהמקדוניה טומה דיסלייב
* קרואטיהקרואטיה לוקה פטקוביץ'
* קרואטיהקרואטיה פיליפ ווקיצ'ביץ'

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סבטלוסט ברוד** בוויקישיתוף
* חדשות הקבוצה באתר המקומי sbplus.hr