recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ארץ אואטס** (באנגלית: **Oates Land**) היא אזור במזרח אנטארקטיקה, המהווה חלק מהטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית שבאנטארקטיקה. 

צורת ארץ אואטס היא צורת טריז, המשתרע לפנים היבשת מחוף אואטס בין קו אורך 53°45' מזרח לקו אורך 160° מזרח, ובין קו רוחב 60° דרום לקוטב הדרומי. 

ארץ אואטס גובלת במזרחה בשטח חסות רוס, ובמערבה בארץ ג'ורג' החמישי.

היסטוריה
--------

### גילוי האזור

אזור ארץ אואטס נצפתה לראשונה בפברואר 1911, על ידי סגן הארי פנל, מהצי המלכותי הבריטי, מפקד ה"טרה נובה" - ספינת המחקר של משלחת טרה נובה, שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1913–1910.

האזור מופה על ידי המשלחת האנטארקטית הלאומית הבריטית (שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1913 - 1910), ולאחר מכן אזור חוף ארץ אואטס צולם על ידי צי ארצות הברית במסגרת מבצע קפיצה לגובה בין השנים 1947–1946, וכן על ידי המשלחת האנטארקטית הסובייטית (בשנת 1958), משלחת החקר האנטארקטית הלאומית האוסטרלית (בשנים 1959, 1961, 1962), על ידי צי ארצות הברית בשנים 1962–1960 ולבסוף על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנים 1964–1963.

### מקור השם

ארץ אואטס נקראת על שמו של אדגר אואטס.

קבוצתו של רוברט סקוט נתקלה בתנאים קשים באופן קיצוני במסעם חזרה מהקוטב הדרומי, בעיקר עקב מזג אוויר גרוע במידה בלתי מצויה, אספקת מזון ירודה, חבלות שנגרמו בנפילות, והשפעות הצפדינה וכוויות הקור, שחברו יחד להאט את התקדמותם. ב-17 בפברואר 1912, סמוך לרגלי קרחון בירדמור, מת אדגר אוונס (חבר המשלחת), כנראה, לדעת חבריו, כתוצאה מפגיעת ראש בנפילה אל תוך בקע כמה ימים קודם לכן. רגליו של אואטס נפגעו מכוויות קור קשות וייתכן (אם כי לא הוכח) שפצע המלחמה שלו נפתח מחדש בגלל השפעות הצפדינה. אין ספק שהוא נחלש והלך בקצב מהיר יותר מחבריו. ברישום ביומנו מיום 5 במרץ כתב סקוט "רגליו של אוטס במצב נורא... החייל המסכן כמעט גמור." התקדמותו האיטית יותר של אואטס, שיתר השלושה מיאנו להפקירו מאחור, גרמה לקבוצה לפגר בלוח הזמנים. בממוצע של 105 ק"מ בין תחנות המזון שהונחו מראש ומלאי של שבוע בלבד של מזון ודלק שסיפקה כל תחנה, נדרשה הקבוצה לקיים מכסת צעידה של למעלה מ-14 ק"מ ביום כדי להצטייד במנות מספיקות למסע 640 הק"מ האחרונים של מסעם חזרה על פני חומת הקרח רוס. אלא שמספר זה היה המיטב שהצליחו להגיע אליו בכל יום נתון והוא הלך והצטמצם לעיתים לכ- 4.8 ק"מ ביום בגלל מצבו המחמיר של אואטס. ב-15 במרץ אמר אואטס לחבריו, שאיננו יכול להמשיך והציע להם להניחו בשק השינה שלו. הם סירבו. הוא הצליח לגרור את עצמו עוד כמה קילומטרים אותו יום אבל מצבו החריף במשך לילה.

בבוקר ה-16 במרץ הקיץ אואטס משנתו וידע, כי עליו להקריב את עצמו כדי לתת לאחרים סיכוי להינצל. סקוט כתב, שאואטס אמר להם, "אני רק יוצא החוצה ואולי אתעכב זמן מה", ויצא, חוסך מעצמו את הכאב והמאמץ של נעילת מגפיו. הוא יצא מן האוהל אל תוך סופת השלג בקור של 40°- צלזיוס, אל מותו.

קישורים חיצוניים
----------------

* ארץ אואטס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* ארץ אואטס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
2. ↑  רולנד האנטפורד, "המקום האחרון עלי אדמות", עמ' 500
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

**מספר פרידמן** הוא מספר טבעי, שניתן להציג אותו כתוצאה של פעולות אריתמטיות (ארבע פעולות חשבון וחזקה) על הספרות עשרוניות שלו. 

לדוגמה, את המספר 25 אפשר להביע כך
52.
  

מציאת מספרי פרידמן נחשבת לשעשוע מתמטי, ואין להם ערך מחקרי. מספרי פרידמן נקראים על-שם פרופ' אריק פרידמן מפלורידה.

רשימה של מספרי פרידמן בבסיס 10: 
25, 121, 125, 126, 127, 128, 153, 216, 289, 343, 347, 625, 688, 736, 1022, 1024, 1206, 1255, 1260, 1285, 1296, 1395, 1435, 1503, 1530, 1792, 1827, 2048, 2187, 2349, 2500, 2501, 2502, 2503, 2504, 2505, 2506, 2507, 2508, 2509, 2592, 2737, 2916, 3125, 3159, 3375, ...

מספר פרידמן **יפה** הוא מספר שניתן לכתוב את הספרות בביטוי באותו סדר שבו הן מופיעות במספר עצמו. דוגמה: 127 = 27 + 1-.

שיטה למציאת מספרי פרידמן
------------------------

מספרי ערפד גדולים הם בדרך כלל מספרי פרידמן.

לדוגמה, נבחר מספר אקראי ונעלה אותו בחזקה כלשהי. למשל -
124 = 20736.
כעת המטרה היא ליצור מספרותיו של המספר המתקבל את בסיס החזקה ואת המעריך שלה. (במקרה הזה: 12 ו-4) 

במקרה שלנו זה פשוט:
2\*6 = 12
, 7-3+0 = 4,
ועל כן אפשר להביע את המספר כך:
 7-3+0
(6\*2) = 20736

קישורים חיצוניים
----------------

* סדרה A036057 באתר OEIS – האנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים
הפסל בהשראת הצילום
**האנס קונרד שומאן** (בגרמנית: **Hans Conrad Schumann**;‏ 28 במרץ 1942 – 20 ביוני 1998) היה חייל בצבא גרמניה המזרחית, שערק לגרמניה המערבית בזמן בנייתה של חומת ברלין. שומן צולם בעת שחצה את הגבול, וצילומו היה לאחד מסמלי המלחמה הקרה וברלין המחולקת.

ביוגרפיה
--------

שומן נולד בעיירה אוסטראו שבסקסוניה. בגיל 18 התגייס, והוצב במשטרת ההפגנות. לאחר אימון בסיסי בדרזדן וקורס מש"קים בפוטסדם, הוצב בברלין המזרחית. 

ב-15 באוגוסט 1961, יומיים לאחר שגרמניה המזרחית החלה בהקמתה של חומת ברלין, הוצב שומן בעמדה בפינת הרחובות ברנאואר ורופינר. באותה העת טרם נבנתה החומה במקום, והגבול בין שני חלקיה של ברלין לא היה אלא גדר תיל נמוכה ("תלתלית"). אזרחים מערב גרמנים קראו לשומן להגיע אליהם. הוא דילג מעל גדר התיל, והובל מהמקום בניידת של משטרת ברלין המערבית. 

זמן מה לאחר העריקה, עבר שומן להתגורר בבוואריה, ועבד במפעל של חברת אאודי באינגולשטאדט. לאחר נפילת החומה אמר כי רק מאז נפילתה חש חופשי באמת. גם לאחר נפילת החומה ואיחוד גרמניה לא שב שומן לסקסוניה, ונותר להתגורר בבוואריה. בעוד שבמערב נחשב לגיבור, חבריו במזרח ראו בו בוגד. ב-20 ביוני 1998 שם קץ לחייו, לאחר שסבל מדיכאון.

תצלום הבריחה
------------

הרגע בו דילג שומן מעל הגדר נלכד בעדשת המצלמה של הצלם המערב גרמני פטר לייבינג. התצלום הפך לאייקון המזוהה עם המלחמה הקרה בכלל ועם ברלין המחולקת בפרט.

בשנת 2011 נכלל התצלום בתוכנית זיכרון העולם של אונסק"ו, הכוללת מסמכים ותיעודים בעלי חשיבות להיסטוריה האנושית. בסמוך למקום בו קפץ שומן מעל הגדר הוצב פסל בהשראת התצלום, בשם "קופץ החומה" (Mauerspringer).

לקריאה נוספת
------------

* פרדריק טיילור, **חומת ברלין: 13 באוגוסט 1961 – 9 בנובמבר 1989**, תרגום: עדי גינצבורג-הירש, תל אביב: הוצאת מטר, 2008

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונרד שומאן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 122784804
* VIAF: 62438413
* WorldCat: viaf-62438413

 |
**ארפוד** (בערבית: **أرفود**), עיר בדרום-מזרח מרוקו במחוז דרעה-תאפילאלת. היא נמצאת בפתחו של מדבר סהרה, המשתרע מדרום וממזרח לה. העיר נמצאת 57 ק"מ דרומית לבירת המחוז א-רשידיה.

בארפוד כ-24,000 תושבים. העיר היא ערש לידתה של השושלת השלטת כיום במרוקו, השושלת העלווית.

היסטוריה
--------

זוהי עיר חדשה שהוקמה על ידי הצרפתים ב-1917 על פי תכנון של רחובות אורתוגונליים ובהם גם בתים הבנויים חומר וקש. הצבע האדמדם של בתי העיר מוסיף לה נופך מיוחד, במיוחד בשקיעות האדומות-כתומות.

פסטיבל התמרים
-------------

ארפוד היא בירת התמרים. בכל חודש אוקטובר היא לובשת חג. במשך שלושה ימים מציינים את החג בתחרויות ריקודים מסורתיים ובהצגת הדקלים המשובחים.

העיר כיעד תיירותי
-----------------

העיר משמשת כבסיס ליציאה לטיולים במדבר. יש בעיר 14 בתי מלון. 58 ק"מ מזרחית לארפוד נמצאת מרזוגה ובה דיונות החול המפורסמות בשל הזריחות והשקיעות היפות. המראות המרהיבים של דיונות המדבר הפכו אותה ליעד מועדף לצילומי סרטים. באזור העיר צולם ב-1999 סרטו של סטיבן מומרס "המומיה".

יהודים
------

במהלך מרד מולאי מוחמד נגד הצרפתים, הוצא להורג הרב דוד אבוחצירא. בעקבות כך, נמלט אל העיר בן דודו הרב אליהו אבוחצירא, וכיהן בה כדיין ורב עד פטירתו בשנת 1926. לאחר פטירתו, שימש בתפקיד בנו הרב מכלוף אבוחצירא. במקביל, עבר לעיר הבאבא סאלי, ובין השנים 1940-1951 כיהן כרב, ולצדו אחיו הרב יצחק. בנו רבי מאיר אבוחצירא שימש כרב משנת 1953.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארפוד** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007523157305171

 |
**קונרד ווייז צ'פמן** (באנגלית: **Conrad Wise Chapman**‏;  14 בפברואר 1842 - 10 בדצמבר 1910) היה צייר אמריקאי, ששירת בצבא מדינות הקונפדרציה בין השנים 1861 עד 1865.

ראשית חייו
----------

קונרד ווייז צ'פמן נולד בוושינגטון הבירה וגדל באירופה שם עבד אביו ג'ון גדסבי צ'פמן כאמן.

קריירה
------

בשנת 1861 חזר צ'פמן לאמריקה והתגייס לפלוגה ד ', חיל הרגלים השלישי בקנטקי, הקונפדרציה. הוא נפצע בזמן הקרבות במיסיסיפי ולואיזיאנה. במהלך עשרת החודשים הבאים, הוא שירת גם בחיל הרגלים וירג'יניה 59, בחוות שאפין על נהר ג'יימס במחוז הנריקו.

בספטמבר 1863 הוטלה על החטיבה שלהם לקחת חלק בהגנת צ'ארלסטון, דרום קרוליינה. צ'פמן הוזמן ליצור שלושים ואחד ציורים של הגנת העיר על ידי ראש המטה האלוף תומאס ג'ורדן. זה היה חלק ממערכה של גנרל ביורגר להגברת התמיכה ברעיונותיו לגבי הגנת הנמל בממשלת הקונפדרציה.

צ'פמן שירת בעיר מראשית ספטמבר 1863 עד מרץ 1864. הוא התכוון לצייר את כל הקרבות בצ'ארלסטון, אך לאחר שהתבשר על מחלת אמו, הוא עזב באפריל 1864ויצא לרומא שבאיטליה לבקר את משפחתו. שם הוא צייר 25 עבודות - כאשר חמש מהן ביצע עם אביו - משרטוטים שצייר בצ'ארלסטון.

צ'פמן יצר אמנות בזמן שהיה בתפקיד פעיל במהלך המלחמה. אמנם היו כמה אמנים פעילים בצד האיחוד שהנציחו את המלחמה בציור, אך זה לא קרה בצד של הקונפדרציה. עבודותיו עשויות להיות הסט היחיד של ציורי הקרב שצייר אמן קונפדרציה במהלך המלחמה.

לאחר תום מלחמת האזרחים האמריקאית, נסע צ'פמן למקסיקו שם צייר סדרה של נופים של עמק מקסיקו. הוא בילה גם בצרפת ובאנגליה.

בשנת 1898 הוצג כל אוסף הציורים שלו בניו יורק, שם הם משכו תשומת לב, אך ללא קונים. לאחר מכן העביר את משפחתו לריצ'מונד, ובשנה שלאחר מכן מכר 31 ציורים לחברה הספרותית של הקונפדרציה, שהפכה לימים למוזיאון הקונפדרציה וכיום היא המוזיאון האמריקני למלחמת האזרחים.

גלריה
-----

* חיל רגלים של ורג'יניהחיל רגלים של ורג'יניה
* סוללה ארטלרית בצרלסטוןסוללה ארטלרית בצרלסטון
* סוללה בצרלסטוןסוללה בצרלסטון
* נוף נורמנדינוף נורמנדי
* נוף איטלקינוף איטלקי
* מקסיקו סיטימקסיקו סיטי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונרד ווייז צ'פמן** בוויקישיתוף
* קונרד ווייז צ'פמן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  About the Artists | The Chapman Paintings, web.archive.org, ‏2016-02-15
2. ↑  Father and Son: The Works of John Gadsby Chapman and Conrad Wise Chapman, www.lva.virginia.gov
3. ↑  Bassham, Ben L. (1998). Conrad Wise Chapman: Artist & Soldier of the Confederacy. Kent State University Press. pp. 88–89, 113
4. ↑  Soldier Details - The Civil War (U.S. National Park Service), www.nps.gov (באנגלית)
5. ↑  The Man Behind the Mission | The Chapman Paintings, web.archive.org, ‏2016-02-15
6. ↑  Harvey, Eleanor Jones (2012). The Civil War and American Art. Washington, DC: Smithsonian American Art Museum. pp. 130–146

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 120881101
* ISNI: 0000 0001 1748 0790
* LCCN: nr90019233
* NTA: 130870951
* RKD: 16373
* SNAC: w6xd1g0h
* SUDOC: 058657827
* ULAN: 500010205
* VcBA: 495/183235
* VIAF: 18064643
* WorldCat: lccn-nr90019233

 |
**ארפד סטרביק קאפר** (בסרבית: **Арпад Штербик**; נולד ב-20 בנובמבר 1979) הוא שוער כדוריד ספרדי יליד סרביה שמשחק בברצלונה.

קריירה
------

סטרביק התחיל את הקריירה שלו בRK ז'וגוביץ', אך עבר להונגריה כדי לשחק בKC וזפרם ב-2001. לאחר כמה חודשים בהונגריה, קיבל אזרחות הונגרית והפך לשחקן "מקומי" בקבוצה, ולא זר. הוא גם היה רשאי לשחק בנבחרת הונגריה, אך לא הופיע אף לא פעם אחת במדי הנבחרת ההונגרית. סטרביק נשאר בKC וזפרם עד 2004, כשהוא מחזיק עם הקבוצה בסדרה של 3 זכיות רצופות גם בליגה ההונגרית וגם בהגביע ההונגרי. ב-2002 הוא העפיל עם קבוצתו לגמר ליגת האלופות, אך הם הפסידו 51-48 בתום 2 משחקי הגמר. באותה שנה גם נבחר לשחקן השנה בהונגריה.

ב-2004 עבר לBM ריאל סיודד, והפך לאחד השוערים הטובים בתולדות הליגת ASOBAL. בתקופתו במועדון נבחר 4 פעמים ברצף לשוער הכי טוב בעונה בליגת ASOBAL (ב-2006-2010). ב-2005, נבחר על ידי IHF לשחקן השנה בעולם. במהלך תקופתו במועדון זכה 4 פעמים באליפות, פעמיים בגביע הספרדי, ושלוש פעמים בליגת האלופות. ב-2008, לאחר 4 עונות בקבוצה, קיבל אזרחות ספרדית והצטרף לנבחרת ספרד.

ב-2012, לאחר 8 עונות מוצלחות בסיודד ריאל, חתם על חוזה ל-4 שנים בברצלונה.

משפחה
-----

במהלך שהותו בהונגריה הכיר את אשתו, אשת העסקים ההונגרית מוניקה הוראוות. לשניים נולדו תאומים בשנת 2010. אחותו של סטרביק היא גם שחקנית כדוריד מקצוענית שמשחקת בקבוצה הכי מעוטרת בהונגריה, קיסהונלאס NKSE.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארפד סטרביק** בוויקישיתוף

* ארפד סטרביק, באתר olympedia.org
* ארפד סטרביק, באתר פדרציית הכדוריד האירופאית
**קונגרס פיפ"א** הוא הגוף המנהל של הפדרציה הבינלאומית לכדורגל (פיפ"א). הקונגרס מתקיים בכל שנה במדינה אחרת ומיוצגות בו כל התאחדויות הכדורגל החברות בארגון. בקונגרס מתקיימות הצבעות על אירוח אליפות העולם בכדורגל ובחירת נשיא פיפ"א, לרוב במפגש הראשון שלאחר קיום אליפות העולם.

היסטוריה
--------

הקונגרס הראשון התקיים ב-1904 בפריז שבצרפת והיו בו נציגות של 5 התאחדויות בלבד, וככל שהארגון גדל הצטרפו אליו נציגים נוספים. מ-1904 עד 1932 התקיים המפגש בכל שנה, מ-1932 עד 1998 התקיים בכל שנתיים, ומ-1998 חזר להתקיים בכל שנה. בשנים 1915–1922 לא התקיימו מפגשים עקב מלחמת העולם הראשונה, ובשנים 1939–1945 עקב מלחמת העולם השנייה.

בנוסף למפגשים הקבועים ישנם גם מפגשים מיוחדים היכולים להתקיים לבקשת מועצת פיפ"א ובתמיכתם של לפחות חמישית מהחברות בארגון. מ-1904 התקיימו 8 מפגשים כאלו.

כל מפגש מתקיים במדינה אחרת למעט 2 המפגשים הראשונים שהתקיימו בפריז שבצרפת, מפגשים 36 ו-37 שהתקיימו בגוודלחרה ומקסיקו סיטי שבמקסיקו, ומפגש 53 והמפגש המיוחד ב-2002 אשר התקיימו בסיאול שבקוריאה הדרומית.

המפגש ה-70 של הקונגרס היה אמור להתקיים ב-2020 באדיס אבבה שבאתיופיה, אך עקב מגפת הקורונה התקיים ברשת האינטרנט.

ראו גם
------

* פיפ"א
* מועצת פיפ"א

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של קונגרס פיפ"א (באנגלית)
חברי החלוץ בוויזנה - 1925
בית הספר העברי "תרבות" בוויזנה - שנות ה-30
**ויזנה** (בפולנית: **Wizna**) היא עיירה בפולין בנפת לומז'ה במחוז ביאליסטוק.

העיירה ויזנה שוכנת על הגדה המערבית של הנהר נארב, מדרום לשפך הנהר בייבז'ה, כ-21 ק"מ מזרחית ללומז'ה. העיירה נזכרת לראשונה במקורות בשנת 1113.

היהודים בוויזנה
---------------

לא ברור מתי החלו יהודים להתיישב בעיירה. רוב האוכלוסייה היהודית חייתה סביב ה"רינק" (כיכר השוק) וברחובות הסמוכים. מספר קטן של יהודים חיו בכפרי הסביבה. בשנת 1765 חיו בוויזנה כ-16 משפחות יהודיות (כ-75 נפשות). בשנת 1857 חיו בוויזנה 492 יהודים מתוך כלל האוכלוסייה שמנתה 1861. בשנת 1921 מנו היהודים 714 נפשות מתוך 2,670 תושבים. היהודים עסקו במסחר זעיר, במלאכה ובמתן שירותים. בעיירה פעל בנק יהודי קואופרטיבי. בכפר ויטקובו, הצמוד לצפונה של ויזנה על גדות הנהר נארב, חיו משפחות של יהודים שעסקו בחקלאות ובדייג. ידוע שאחת מהמשפחות היהודיות בוויטקובו, משפחת גוסטקובסקי, אף הפעילה מעבורת על נהר הנארב במאה השנים שקדמו להקמת הגשר על הדרך שהובילה מלומז'ה לביאליסטוק. הסופר אורקה נחלניק, בעברו איש העולם התחתון היהודי, נולד וגדל בוויזנה למשפחת פרברוביץ' האמידה והמכובדת שסחרה בתבואות ובדגנים והפעילה טחנת קמח. ספריו וסיפוריו של אורקה נחלניק ראו אור במספר שפות וחלקם אף הומחזו והתפרסמו כסיפורים בהמשכים בעיתונות יידית בפולין ובארצות הברית בשנות ה-30 של המאה ה-20.

### פעילות ציונית בוויזנה

בשנות העשרים של המאה ה-20 פעלו בוויזנה מפלגות ציוניות, נפתח בית הספר העברי "תרבות" ופעלו בה תנועות נוער ציוניות: השומר הצעיר והחלוץ. יהודים מויזנה היגרו לארצות הברית וארצות הגירה אחרות במאה ה-19, לפני מלחמת העולם הראשונה ואחריה. קבוצות של חניכי תנועות הנוער הציוניות עלו לארץ ישראל בשנים שבין מלחמות העולם והצטרפו לגרעינים שהקימו את הקיבוצים רמת הכובש, יגור, גבעת השלושה, כפר מנחם, עברון וגבת. כמו כן התיישבו יוצאי ויזנה בראשון לציון, תל אביב, חיפה, ירושלים, כפר סבא, כפר סירקין, קריית חיים, פתח-תקוה, רמת גן, חולון, גני הדר, רמת צבי, תל מונד, נהריה ועוד.

### יהודי ויזנה בתקופת השואה

בקרבות בין ברית המועצות וגרמניה בשנת 1941 הופגזה ויזנה ורוב הבתים בסביבות הרינק נהרסו. בסוף חודש יוני 1941 נרצחו בוויזנה 15 יהודים, ובראשית חודש יולי נרצחה קבוצה שנייה של 15 יהודים. ביולי 1941 גורשו רוב היהודים מוויזנה לעיירה ידוובנה הסמוכה ומיעוטם לגטו לומז'ה. כ-200 מיהודי ויזנה וכ-1,400 מיהודי ידוובנה נספו באסם תבואה שהוצת על ידי פולנים תושבי ידוובנה. הרצח מתועד לפרטיו על ידי יאן תומאש גרוס בספרו "שכנים: השמדתה של הקהילה היהודית בידוובנה שבפולין", שהתפרסם לראשונה בפולנית בשנת 2000 ולאחר מכן תורגם לאנגלית ולעברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויזנה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ויזנה
* האתר של העיירה ויזנה
* ויזנה ב אתר מרכז מורשת יהדות פולין
* "ויזנה", באתר השטעטל הווירטואלי
* ויזנה (פולין), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536663805171
* GND: 4593143-4
* LCCN: n83039267
* VIAF: 136077241
* WorldCat (עם VIAF): 136077241

 |
**קונרד הראשון, רוזן וירטמברג** (בגרמנית: **Konrad I. von Württemberg**) היה השליט הראשון של טירת וירטמברג בין השנים 1083 ל-1110, והוא מוזכר לראשונה ב-1081. הוא נחשב למייסד שושלת וירטמברג.

ביוגרפיה
--------

קונרד היה בנו של אציל, פון ביוטלסבאך, ואולי צאצא של הדוכס הסאלי קונרד מקרינתיה. אחיו היה ברונו פון ביוטלסבאך (1105–1120), ראש מנזר הירסאו. שמה של אשתו היה ורנטרוד.

בערך בשנת 1083 קונרד בנה טירה על וירטמברג קרוב לשטוטגרט של היום. הוא הפך את המקום הזה למגוריו וקרא לעצמו על שם המקום. תחת שמו החדש קונרד היה עד זמן מה בין השנים 1089 ל-1092 ל-*Bempflinger Vertrag* (הסכם) של הרוזנים קונו וליוטולד פון אכלם עם אחיינם, הרוזן ורנר פון גרינינגן. ב-5 במאי 1092 באולם הוא היה עד להעברת הרכוש למנזר אלרהיילן ליד שפהאוזן. זו הפעם הראשונה ששמו מוזכר במסמך שלם, אולם מסמך זה אינו מקור. בשני המצבים קונרד הראשון נראה קשור בקשר הדוק לאנשים שמתנגדים להנרי הרביעי, קיסר הרומאים הקדושה. עמדה פוליטית זו עולה בקנה אחד עם העובדה שביקש מהבישוף מוורמס, מתנגד הקיסר, לקדש את קפלת הטירה שלו, על פני הבישוף של קונסטנץ שבשטחו נמצאת הטירה בפועל.

כבר קודם לכן, אולי בין 1080 ל-1087, סייע קונרד למנזר הירסאו בתרומות כפי שתועד ב- *Hirsauer Schenkungsbuch* ("פנקס המתנות של מנזר הירסאו"). במסמך זה הוא מאופיין כ"איש אדיר בין השוואבים". לאחר מותו בשנת 1110 ירש אותו אחיינו קונרד השני, רוזן וירטמברג.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1019470038
* VIAF: 232512375
* WorldCat: viaf-232512375

 |
**ברובכס** היא להקת מחתרת איראנית הרשומה תחת חברת ההפקות אונג מיוזיק(אנ'). כל שלושת חבריה - ח'שאיאר חקגו, כיואן חקגו וחמיד פרוזמנד, חיים בטהראן, איראן. שיריהם זוכים לצנזורה מקומית באיראן, לאור הגבלות השלטון על הפצת תוכני אמנות ותרבות בעלי השפעה מערבית. עם זאת ללהקה עוקבים בינלאומיים רבים ממוצא איראני הודות לאינטרנט.

מקור השם בהתייחסות סאטירית להגיית המונח "בר ובצ'ההא" (بر و بچه ها; שפירושו "חברים וילדים" - חברה) של שוכני צפון טהראן העשירים שקוצר ל"ברובצ'" והתפשט כסלנג גם לדרום טהראן. הלהקה השתמשה בחיקוי הסרקסטי של הגיית הסלנג על ידי אנשים במרכז העיר - "ברובכס".

האלבום הראשון של הלהקה, Wag, שוחרר בשנת 2007. בשנת 2010 הם הוציאו את השיר Soosan Khanoom. שיר זה היה במרכזו של דיון משפטי עם המלחין ההודי פריטם שבשנת 2012 הוציא שיר תוך הפרת זכויות יוצרים לפי טענת נציגי הלהקה. הנושא נדון בבית המשפט בהודו ונדחה בעקבות כך שאיראן לא חתומה על אמנת זכויות יוצרים.

בשנת 2011 הלהקה הוציאה סינגל נוסף.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ברובכס
* ברובכס, ברשת החברתית פייסבוק

* ברובכס, באתר ספוטיפיי

* ברובכס, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* קליפים ביוטיוב, חברת ההפקות אונג מיוזיק(אנ')

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 10a2f117-4dff-4b46-be77-d5d2db6dde31

 |
**ז'וליאן סטו** (נולד ב-2 בינואר 1987 או 2 בינואר 1988) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הבלם ולעיתים גם בעמדת הקשר האחורי.

קריירה
------

סטו יליד שארטר, ז'וליאן עבר בילדותו לאקדמיה הצרפתית (Clairefontaine INF) לפני שהצטרף למועדון הכדורגל סנט אטיין הצרפתי. המועדון הצרפתי אינם נתנו לז'וליאן לשחק בקבוצה הבכירה והחליט שלא להמשיך את דרכו במועדון. ב-2008 חתם בטור והפך לשחקן בעל עמדה בלתי מעורערת בקבוצה. 

בסוף החוזה, סטו יצר קשר עם כמה מהמועדונים בצרפת, אך לבסוף חתם בנאנסי. לאחר עונת פריצה מדהימה של סטו, עזר והיה חלק משמעותי בזכייה של נאנסי בליגה השנייה. זכה גם באותה העונה בגביע ה-UNFP לשחקן הטוב ביותר. 

ב-8 ביולי 2018 חתם סטו בהפועל באר שבע לשנתיים עם אופציה לשנה נוספת. סטו ערך את הופעת הבכורה שלו בהפועל באר שבע, ב-17 ביולי 2018 בניצחון 1-3 על פלורה טאלין במסגרת משחק הגומלין של הסיבוב השני במוקדמות ליגת האלופות. ב-21 בדצמבר שוחרר מהקבוצה.

ב-7 בינואר 2019 חתם סטו בבזייה מהליגה הצרפתית השנייה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ז'וליאן סטו"**.
תרנגול ברהמה זכר בטורקיה.
**ברהמה** (באנגלית: **Brahma**) הוא גזע של תרנגול שהתגלה בארצות הברית בשנת 1846 ונחשב לגזע הגדול ביותר מבין התרנגולים. הוא היה מקור הבשר העיקרי בצפון אמריקה בשנים 1850-1930.

היסטוריה
--------

ישנם חילוקי דעות לגבי מקור הימצאו של תרנגול זה בהיסטוריה הלא כתובה.

עדויות רבות מעידות על כי התרנגול זה התפתח בהודו במחוז ברהמפוטרה, אך יש גם עדויות נוספות המעידות שהתרנגול התפתח בסין הרחוקה ועשה את דרכו על גבי סוחרים בנגלדשים מסין להודו, שניצלו את משקלו הגדול של העוף כצידה ארוכה לדרך, הם עברו דרך נהר ברהמפוטרה שחוצה את בנגלדש ואת הודו.

המפגש הראשון של גזע זה של התרנגול עם המערב היה בארצות הברית בשנת 1846, אך בשל קצב גדילתו האיטית סוחרים הפסיקו את גידולו החקלאי והיום הוא משמש בעיקר לנוי.

חוקרים סבורים כי העוף שהובא מארצות המזרח היה בעל מאפייני עוף צייד, בר.
גם בגודלו שלטענת חוקרים היה יותר גדול מגודלו היום, צבעי נוצותיו רמזו על צבעי הסוואה ומבנה גופו היה שרירי.

את הברהמה בצורתה הנוכחית אנו מכירים החל משנת 1850–1890.

מאפיינים
--------

תרנגול הברהמה בולט בגודלו (אחד הגדולים בעולם), הוא מפואר מאוד ונוצותיו עשירות.
יש לו מבנה גוף נמוך, צוואר קצר ונוצות כבדות.
אחד המאפיינים הבולטים הוא הנוצות שמכסות את רגליו ואצבעותיו הצהובות.
תרנגול הברהמה הזכר גדול מאוד מהנקבה נוצותיו מרשימות וצבעוניות יותר.
משקל הברהמה הסטנדרטי בבגרותו:
זכר : 6 ק"ג
נקבה: 4.5 ק"ג
צבע עורו של הברהמה צהוב, צבע קליפת הביצים חום בהיר ומשקלן יכול להגיע ל-55 גרם, יש לו כמות הטלה טובה.

הברהמות האיכותיות הן עופות יפים. יציבים באופיים, חסרי פחד, ועדינים בגישתם לבני אדם.
זהו עוף שמשמש גם כחיית מחמד.
הוא עמיד לתנאי הקור והחום של הארץ ומתמודד איתם בקלות יחסית.
גידולו האיטי של הגזע הזה, והזמן הממושך שלוקח לאפרוח להגיע לבגרות - הוציאו אותם מתוכניות הגידול המסחרי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברהמה** בוויקישיתוף

| גזעי תרנגולים נפוצים בישראל |
| --- |
| במשקים תעשייתיים | ברוילר • לגהורן • הייליין • לוהמן • י.ס.א. בראון • קורניש • שייבר |
| במשקים ביתיים | אמראקונה • אורפינגטון • ברהמה • ברנבלדר • משי • סאסקס • סולטאן • פולני • פליימות' רוק • בראקל • פקין • קוצ'ין • רוד איילנד אדום • שבו • שחף כרונינגן • תרנגול קרב תאילנדי |
| ראו גם | ביצי חופש • בנטם • לול • תרנגולות כחיות מחמד |
**מועדון הכדורגל ספרטק סובוטיצה** (בסרבית: **ФК Спартак Суботица**) הוא מועדון כדורגל סרבי מהעיר סובוטיצה, שבמחוז וויוודינה שבסרביה, אשר משחק בליגת העל הסרבית.

היסטוריה
--------

בשנת 1945 הוקם מועדון ספרטק סובוטיצה ונקרא על שמו של יובאן מיקיץ' ספרטק, מנהיג הפרטיזנים בסובוטיצה שנחשב לגיבור מקומי ונהרג בשנת 1944 במהלך הקרבות באזור.

במשך שנים, כשסרביה הייתה חלק מיוגוסלביה, נחשבה ספרטק לקבוצה טובה יחסית, והופיעה מספר שנים לא מועטות בליגה הבכירה ביוגוסלביה, אך ברוב השנים, כאשר העפילה לליגה הבכירה, היא הייתה לקבוצת תחתית או שירדה לליגת המשנה וחזרה לרוב לאחר עונה אחת בליגת המשנה. הישג השיא של המועדון בטבלת הליגה ביוגוסלביה הוא מקום 6 והיא הגיעה אליו פעמיים, בעונת 1946/47 וכן בעונת 1953/54. לקבוצה הישג נוסף, והא העפלה פעם אחת לגמר הגביע היוגוסלבי, בשנת 1962, אז הפסידה 1–4 לקבוצה אחרת מסרביה, OFK בלגרד.

לאחר התפרקות יוגוסלביה, נותרה סובוטיצה בליגה הבכירה בסרביה, שכונתה תחילה "הליגה הבכירה של יוגוסלביה לשעבר הסרבית" והגיעה למעמד גמר הגביע הסרבי, בשנת 1994, בו הפסידה לפרטיזן בלגרד בשני משחקי גומלין 1–6 ו-2–3. במהלך שנות ה-90 נחלשה הקבוצה והחלה לרדת בליגות הסרביות עד שהגיעה לליגה השלישית, אך בשנת 2009 העפילה לליגת העל הסרבית.

כדורגלנים מפורסמים
------------------

* סרביה ומונטנגרוסרביה ומונטנגרו ניקולה דרינצ'יץ'
* סרביהסרביה אוגניאן קורומן
* סרביהסרביה ליופקו פטרוביץ'
* סרביהסרביה פרדרג דורדביץ'
* סרביה ומונטנגרוסרביה ומונטנגרו ניקולה זיגיץ'
* סרביה ומונטנגרוסרביה ומונטנגרו נמניה וידיץ'
* הונגריההונגריה פלוריאן אורבן
* מונטנגרומונטנגרו ננאד מאסלובר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ספרטק סובוטיצה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ספרטק סובוטיצה

* פרופיל, באתר אופ"א

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר WorldFootball.net

| סרביהסרביה ליגת העל הסרבית, עונת 2024/2023 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| הכוכב האדום בלגרד • יאבור מאטיץ' איבניצ'ה • ווז'דובאץ • וויבודינה נובי סאד • מלאדוסט לוצ'אני • נובי פאזאר • נפרדק קרושבאץ  ספרטק סובוטיצה • פרטיזן בלגרד • צ'וקאריצ'קי • ראדניצ'קי 1923 • רדניק סורדוליצה • רדניצ'קי ניש • TSC באצ'קה טופולה • FK IMT • ז'לצניצ'ר פנצ'בו |

 |
**ספרטק נוגינסק** (ברוסית: **ЖБК «Спартак» Ногинск**) הוא מועדון כדורסל נשים רוסי מהעיר נוגינסק, שבפרברי מוסקבה שנוסד בשנת 1949.

היסטוריה
--------

בתקופה הסובייטית שימש כמדור כדורסל הנשים של ספרטק מוסקבה. הקבוצה נהנתה מעידן הזהב שלה בין 1977 ל—1982 כשזכתה בשלושה גביעי רונקטי באליפות ברית המועצות אחת. היא עוד שיחקה בגמר גביע רונקטי בשנת 1983 וסיימה כסגנית אלופת המדינה בשבע הזדמנויות שונות בשנים 1968–1982, שנייה רק לקבוצת דאוגאבה ריגה.

לאחר קריסת ברית המועצות, הועברה הקבוצה ממוסקבה לפודולסק הסמוכה ושינתה את שמה, כשהיא מתמודדת בליגת העל הרוסית החדשה בתור **קונצרן פודולסק**. בעונת 1993 סיימה במקום השלישי באליפות המדינה. בשנת 1997 היא התמקמה בעיר נוגינסק ושינתה את שמה ל**ספרטק אקדמקלוב**, אשר לאחר מכן קוצר לספרטק.

מאז 2009 היא משתתפת קבועה ביורוקאפ של פיב"א.

תארים
-----

* **גביע רונקטי**
	+ 1977, 1981, 1982
* **אליפות ברית המועצות**
	+ 1978

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ספרטק נוגינסק** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ספרטק נוגינסק (ברוסית)
* ספרטק נוגינסק, ברשת החברתית אינסטגרם

* ספרטק נוגינסק, ברשת החברתית VK

הערות שוליים
------------

1. ↑  Profile in eurobasket.com
2. ↑  More than half a century of love. Sovetsky Sport
3. ↑  List of Ronchetti Cup's finals in FIBA Europe's website
4. ↑  Profile in FIBA Europe's website
**טייר אוריינטלי** או **טַיָּר מְשֻׁרְיָן** (שם מדעי **Dactyloptena orientalis**) הוא מין דג ממשפחת הטייריים שבסדרת העקרבנונאים. הוא מצוי בחולות של ימים טרופיים באזור האינדו פסיפי.

דג הטייר יכול להגיע לאורך 20-40 ס"מ. הוא בעל כנפי-סנפירים העוזרות לו "לרחף" במים. יש לו פנים שטוחות עם עיניים גדולות רחוקות אחת מהשנייה שצבעם אדום ופה קטן. יש לו סנפיר קוצני גבוה מעל הגב ומאחוריו כמה סנפירי עוקצים לאורך הגב עד לזנב. מצידי הגוף נמצאים ה"כנפיים" שמסתיימים בבליטות קוצניות. הכנפיים מנוקדות בנקודות אדומות-כחולות והגוף אפור ומוסווה. הטייר מצוי תמיד בקרבה לחול הימי הרדוד, עד עומק 100 מ'.

הגוף השטוח הכנפיים עוזרים לו להישאר בקרבה לחול. הסוואתו עוזרת לו הן להפתיע את טרפו הכולל רכיכות, צדפות, סרטנים ודגים אחרים והן מטורפים גדולים כמו מקרל וספרוסיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טייר אוריינטלי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* FB
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  טייר אוריינטלי באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  ע"פ האקדמיה ללשון
**סמל ויניפג** (באנגלית: **Coat of arms of Winnipeg**) הוא סמלה הרשמי של העיר ויניפג, קנדה. הסמל הנוכחי החליף את קודמו ב-1972 לאחר שאושר על ידי המכללה להרלדיקה (College of Arms) שבאנגליה.

תיאור הסמל
----------

צורת המגן היא אנגלית, ועליו מופיעים שלושה עשר כוכבי זהב בשדה כחול, המסמלים את שלוש עשרה המושבות שהתאחדו לעיר ויניפג על רקע שמיה הכחולים של העיר. תחתם מצויר פרח כרכום בשדה ירוק המסמל את מיקומה של ויניפג במרחבי הערבה.

הציצה כוללת את שער מבצר גארי (Fort Garry), מבצר של חברת מפרץ הדסון מ-1822, המסמל את ההיסטוריה של העיר.

הסרטים מעל ומתחת המגן, מסמלים את אחדות תושבי העיר. המוטו המופיע בתחתית הוא **UNUM CUM VIRTUTE MULTORUM** (מלטינית: אחד עם כוח של רבים).

ראו גם
------

* דגל ויניפג

קישורים חיצוניים
----------------

* הסבר על סמל ויניפג (אנגלית)

| סמלי קנדה |
| --- |
| סמלים כלליים | סמל קנדה |
| סמלי פרובינציות וטריטוריות | אונטריו • אלברטה • אי הנסיך אדוארד • הטריטוריות הצפון-מערביות • יוקון • מניטובה • נובה סקוטיה • נונאווט • ניופאונדלאנד ולברדור • ניו ברנזוויק • ססקצ'ואן • קוובק • קולומביה הבריטית |
| סמלי ערים | אדמונטון • אוטווה • ויניפג • טורונטו • מונטריאול • קלגרי • ונקובר |
**ז'ולודק** (בבלארוסית: **Жалудок**, זַ'לודוק; בפולנית: **Żołudek**; ברוסית: **Желудок**, זֶ'לודוק) היא עיירה במחוז גרודנו שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

היישוב נזכר לראשונה במאה ה-15, ובשנת 1486 הוענקו לו זכויות עיר. בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכללה העיירה בשטחי האימפריה הרוסית. בשנת 1921 נכללה העיירה בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה.

יהודי ז'ולודק
-------------

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,800 יהודים, כשני שלישים מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציבורית יהודית וציונית תוססת. בעת הכיבוש הסובייטי בתחילת מלחמת העולם השנייה הולאמו עסקי יהודים בעיירה. 

ב-27 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הציתו חלקים גדולים ממנה. לאחר מכן, רצחו הגרמנים כמה עשרות יהודים מהעיירה, לאחר שהאשימו אותם במעשה השריפה. כעבור ימים אחדים הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, חובת מסירת רכוש וגיוס לעבודות כפייה, בהן נרצחו כמה עשרות עובדים.

באוקטובר 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו קטן וצפוף שהוקם בה, אליו הועברו גם יהודי העיירה אורלה. מעת לעת רצחו הגרמנים קבוצות של עשרות יהודים בגטו.

ב-9 במאי 1942 נערכה בגטו אקציה, בה הובלו כ-1,000 עד 1,400 יהודים לבורות ירי מחוץ לעיירה, ונרצחו בהם. בד בבד ערכו הגרמנים מצוד אחר יהודים מסתתרים. כ-80 יהודים בעלי מקצוע שהושארו בגטו הועברו ב-21 במאי 1942 לגטו שצ'וצ'ין, וגורלם שם היה כגורל יתר יהודי המקום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'ולודק** בוויקישיתוף
* ספר יזכור לקהילת ז'ולודק, בספריית העיר ניו יורק
* ז'ולודק (Żołudek), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* "ז'ולודק", באתר השטעטל הווירטואלי
* "ז'ולודק", באתר JewishGen (באנגלית)
* סיארהיי פיבברצ'יק (בלא') ואנדרו קוס, ז'ולודק, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק B, עמ' 1309–1311), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009840861405171
* NKC: ge917776

 |
**טאיאסו לבן-שפתיים** (שם מדעי: *Tayassu pecari*) הוא מין יחיד בסוג **פקארי** (Tayassu) ממשפחת הפקאריים. הטאיאסו לבן-השפתיים נפוץ באמריקה הצפונית, המרכזית והדרומית, והוא מין הפקארי הגדול ביותר.

מאפיינים
--------

חרטומו של הטאיאסו לבן-השפתיים ארוך, צווארו עבה, ראשו גדול והוא בעל זנב קטן שאורכו מגיע ל-15 עד 55 מילימטרים. אורך גופו של הטאיאסו לבן-השפתיים הוא בין 75 סנטימטרים עד מטר, גובהו 44 עד 58 סנטימטרים ומשקלו 14 עד 40 קילוגרם. לטאיאסו לבן-שפתיים בלוטות ריח גביות המשמשות לסימון הטריטוריה ולזיהוי חברי קבוצתו.

היריון נקבת הטאיאסו לבן-השפתיים נמשך 169 יום, ובסופו נולדים בין 1 ל-4 גורים. הגורים לומדים לרוץ מספר שעות לאחר לידתם וכבר ביום שלמחרת מסוגלים להתלוות לאמם.

הטאיאסו לבן-השפתיים פעיל גם ביום וגם בלילה. הוא נוהג לחיות בעדרים שמורכבים מ-50 עד ליותר מ-300 פרטים של זכרים ונקבות מכל הגילאים. הם נודדים יחדיו במטרה לתור אחר מזון ומים ביתר יעילות והתנהגות זו של נדידה בעדרים מגנה עליהם מטורפים שונים כגון היגואר.

הטאיאסו לבן-השפתיים הוא אוכל-כול וניזון מפירות, שורשים, פקעות, עשבים וחסרי חוליות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טאיאסו לבן-שפתיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* טאיאסו לבן-שפתיים באתר הרשימה האדומה של IUCN
* מוזכר בדברי המלבי"ם (שמיני סימן עג) על התורה לעניין סימני טהרה

הערות שוליים
------------

1. ↑  טאיאסו לבן-שפתיים באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  ע"פ החלטות האקדמיה

| דמויי חזיר |
| --- |
| פקאריים |
| טאיאסו לבן-שפתיים | טאיאסו לבן-שפתיים | 
 |
| קטגונוס צ'אקו | קטגונוס צ'אקו |
| פקארי | פקארי מגוון • פקארי ענק |
| חזיריים |
| חזיר | חזיר מזוקן פאלאווני • חזיר מזוקן • חזיר יבלות ויסאיאני • חזיר יבלות סולוואסי • חזיר יבלות אוליבר • חזיר יבלות פיליפיני • חזיר יבלות ג'אווני • חזיר בר (תת-מין חזיר הבית) |
| בבירוסה | בבירוסה מצויה • בבירוסת בולה בטו • בבירוסת צפון-סולאווסי • בבירוסת טוג'יאן |
| חזיר יבלות | חזיר יבלות מצוי • חזיר יבלות מדברי |
| חזיר יער ענק | חזיר יער ענק |
| חזיר גמדי | חזיר גמדי |
| חזיר אדום | חזיר נהרות • חזיר הסבך |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1141391147

 |
**סמל הפלמ"ח** הוא סמלו הרשמי של ארגון הפלמ"ח. הסמל, אשר עוצב בבסיסו על ידי אריה אלחנני ולאחר מכן עובד לצורתו הסופית על ידי אנשי הפלמ"ח יצחק מאיר והצייר נפתלי בזם, הורכב משיבולים מוזהבים וחרב כסופה, המסמלים את המלאכה ואת ההגנה. הסמל נחשף לראשונה ביולי 1945, בכינוס השני של הפלמ"ח.

היסטוריה
--------

יגאל אלון עונד את סמל הפלמ"ח על דש בגדו
בל"ג בעומר תש"א (15 במאי 1941) החליט המטה הארצי של 'ההגנה' על הקמת הפלמ"ח, ראשי תיבות של "פלוגות מחץ". לאחר הכינוס הראשון של הפלמ"ח, נדרש היה לעצב סמל ודגל לארגון. חברי הארגון פרסמו מספר הצעות. בניהן פטיש וחרב, חרב ומסביבה נחש מתפתל, ברק, חבצלת, ומגן דוד שבמרכזו מתנוסס הכיתוב "פלמ"ח".

הסמל שנבחר נחשף לראשונה ב־20 ביולי 1945, בכינוס השני של הפלמ"ח, כפי שתואר בספר הפלמ"ח: "לשפת נחל חרוד מתקיים הכינוס הארצי השני של החטיבה. הרמ"א מוסר למתכנסים את דגל הפלמ"ח, שעליו מתנוסס, לראשונה, סמל החטיבה: שתי שבלים וחרב". טקס חשיפת הדגל והסמל מתואר ביתר פירוט בידי יגאל אלון ב ספרו "מגמות ומעש". במסדר הנעילה של הכנס בהשתתפות אלפי אנשים, ובנוכחות אישי ציבור רבים, מסר ישראל גלילי, ממלא מקום הרמ"א, את הדגל ליצחק שדה, מפקד הפלמ"ח: "במרכז הדגל רקום סמל הפלמ"ח, שהובא לראשונה בפני החטיבה והציבור כולו - שתי שבלי זהב משולבות חרב מכסיפה".

הסמל מבטא את אופיו של הפלמ"ח, המשלב בין היעוד הצבאי ליעוד ההתיישבותי. החרב, הלקוחה מסמל מפקדי המחלקות ב"הגנה", ושלובו שיבולים במקום עלי זית, כסמל העבודה העברית. מעצבו היה האדריכל אריה אלחנני, אשר עיצב גם את סמל ההגנה וסמל צה"ל. מיכל גולן, בתו של אלחנני, טוענת שאביה הגה את רעיון העיצוב. אחרים מייחסים זאת לחברת הפלמ"ח שושנה ספקטור.

בשנות המנדט הבריטי הסמל היה חשאי. עם זאת, במלחמת העצמאות, עוד לפני הכרזת העצמאות, הוא פורסם בפומבי והופיע במרכז סמלי שלוש חטיבות הפלמ"ח: חטיבת יפתח, חטיבת הראל וחטיבת הנגב, וכן בסמל הפלי"ם שם נוסף עוגן לחרב. זכאי אות מלחמת הקוממיות נהגו לענוד את סמל הפלמ"ח על אותותיהם, עד אשר בוטל רשמית.

בתרבות, מזוכר סמל הפלמ"ח ברמיזה, בשיר הורה היאחזות מאת יחיאל מוהר: "הוחלט ונלקחה שיבולת, הרכיבוה – חרבות".

עיצובים שונים לסמל הפלמ"ח
-------------------------

* סמל חטיבת יפתח
* סמל חטיבת הראל
* סמל חטיבת הנגב
* סמל הפלי"ם

קישורים חיצוניים
----------------

* יהודה זיו, שְׁלֹשָׁה בְּסִכָּה אַחַת (מִלְּבַד 'שׁוֹשׁ') – מי הגה את סמל הפלמ"ח ומי עיצב את סיכת הסמל?, צוות - ארגון גמלאי צה"ל, ‏3 באוגוסט 2012
* תום שגב, חייזר בחצר הוד מלכותה, באתר הארץ, 20 ביולי 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  יהודה זיו, על דעת המקום: שלושה בסיכָּה אחת, או בעקבות סמל הפלמ"ח, באתר עונג שבת, ‏11 באפריל 2013
2. ↑  הידעת? סמל הפלמ"ח הרשמי הוצג לראשונה ביולי 1945, פלמ"חודשי, ‏יולי 2013
3. ↑  ספר הפלמ"ח, כרך א, עמ' 261-260
4. ↑  סמל הפלמ"ח ודגלו, אתר הפלמ"ח - פלוגות המחץ של ההגנה
5. ↑  סמל הפלמ"ח | פלמ"ח - מורשת רעננה, באתר מורשת רעננה
**כריסטיאן בראר** (צרפתית: **Christian Bérard**‏:  20 באוגוסט 1902 - 11 בפברואר 1949), הידוע גם בשם בבה, היה אמן, מאייר אופנה צרפתי.

בראר ואהובו בוריס קוצ'נו, היו ממייסדי" בלט דה שאנז אליזה", ואחד מהזוגות ההומוסקסואליים הבולטים בגלוי בתיאטרון הצרפתי במהלך שנות השלושים והארבעים.

ביוגרפיה
--------

בראר נולד בפריז בשנת 1902, ולמד בילדותו בבית הספר ג'נסון דה סאלי. בשנת 1920 הוא נכנס לאקדמיה רנסון, שם הושפע מסגנונם של אדוארד וויארד ומוריס דניס.

בראר הציג את התערוכה הראשונה שלו בשנת 1925, בגלריה פייר. מתחילת הקריירה שלו היה לו עניין בתפאורות תיאטרון ובעיצובי תלבושות, ומילא תפקיד חשוב בהתפתחות העיצוב התיאטרלי בשנות השלושים והארבעים.

בתחילת שנות השלושים בראר עבד עם ז'אן מישל פרנק, צייר תפאורות, עשה עבודות בעץ וצייר דגמים לשטיחים. הוא עבד גם כמאייר אופנה של קוקו שאנל, אלזה שיאפרלי ונינה ריצ'י. ההישג הנודע ביותר של בראר היה כנראה העיצובים הבוהקים והקסומים שלו לסרטו של ז'אן קוקטו ב-1946 .

בראר נפטר בפתאומיות מהתקף לב ב-11 בפברואר 1949, על במת תיאטרון מריני. סטבאט מאטר (1950) של פרנסיס פולנץ הולחן לזכרו, וז'אן קוקטו הקדיש לו את סרטו אורפה (1950).

גלריה
-----

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כריסטיאן בראר** בוויקישיתוף
* כריסטיאן בראר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Claude J. Summers, **The Queer Encyclopedia of Film & Television**, Cleis Press, 2005, מסת"ב 978-1-57344-209-1. (באנגלית)
2. ↑  Christian Berard - The French artist who epitomised eccentric glamour

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5309460
* BnF: cb123232370 (data)
* GND: 118850660
* ISNI: 0000 0001 0878 1188
* LCCN: n84095441
* NGV: 7183
* NKC: mzk2018986499
* NTA: 073495964
* RKD: 6708
* SNAC: w65b04t7
* SUDOC: 032145772
* Trove: 792107
* ULAN: 500032124
* VIAF: 22211040
* WorldCat: lccn-n84095441

 |
באחסון נתונים במחשב, **רשומה** היא יחידה בסיסית, המורכבת ממספר שדות בעלי קשר הדוק ביניהם.

בקובץ למושג "רשומה" משמעות טכנית: רשומה היא היחידה הנקראת או נכתבת על ידי מערכת ההפעלה בעת ביצוע פעולת קלט/פלט. רשומה כזו קרויה **רשומה פיזית**, כדי להבדילה מ**רשומה לוגית** הכוללת לעיתים רשומות פיזיות אחדות בעלות קשר הדוק ביניהן.

במסד נתונים רשומה היא מכלול השדות המרכיבים פריט מידע מסוים. שדות אלה עשויים להימצא ברשומות פיזיות רבות, בהתאם למבנהו של בסיס הנתונים, אבל מבחינת המשתמש הם מהווים רשומה אחת. רשומה במסד נתונים טבלאי מורכבת משורות בטבלאות אחדות, המקושרות באמצעות מפתח ראשי משותף.

לדוגמה, במרשם התושבים רשומת תושב תכלול את מספר הזהות שלו, שמו הפרטי, שם משפחתו, כתובתו, מספרי הזהות של הוריו, בן זוגו וילדיו, ונתונים נוספים אודותיו.

ראו גם
------

* טיפוס נתונים#רשומה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **רשומה (אחסון נתונים)** |

| מסד נתונים |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| שדה • רשומה • טבלה • מפתח ראשי • מפתח מורכב • קובץ • מסד נתונים • נרמול • מודל ישויות קשרים • CAP theorem |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4011133-7

 |
**אליפות וימבלדון 1884** הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-5 ביולי והסתיימה ב-19 ביולי. השנה לתוכנית התחרות התווספו תחרויות נשים ותחרות זוגות גברים. תחרויות אלו החלו לאחר סיום תחרות גברים.

בתחרות בנוסף לטניסאים בריטים השתתפו טניסאים מארצות הברית.

התחרות
------

### תחרות הגברים

האחים רנשו: ויליאם רנשו בשמאל וארנסט רנשו בימין
התחרות נערכה ב-2 שלבים. בשלב הראשון 28 ספורטאים התחרו על הזכות להתמודד מול המנצח של התחרות שנערכה בשנה שעברה. בשלב השני המנצח של השלב הראשון נפגש עם האלוף-משנה שעברה.

כול המשתתפים חולקו ל-2 בתים (16 בעליון ו-12 ספורטאים בתחתון). המנצחים נפגשו בגמר מתמודדים. הטניסאים אמריקאים לא עברו את השלב השני של התחרויות.

המנצח של השלב הראשון היה טניסאי בריטי בשם הרברט לאופורד. ארנסט רנשו הודח בשלב חצי-גמר. ויליאם רנשו ניצח משחק הסיום ב-4 מערכות. בכך הוא זכה באליפות הרביעית ברציפות.

### תחרות הנשים

בתחרות הנשים שנערכה לראשונה השתתפו 13 טניסאיות. במשחק הגמר נפגשו האחיות ווטסון. האחות הצעירה מוד ווטסון ניצחה את אחותה ב-3 מערכות.

### תחרות הזוגות

בתחרות הזוגות השתתפו 10 זוגות כולל הזוג האמריקאי שהודח בחצי גמר. הזוג האחים רנשו ניצח זוג בריטי אחר ב-4 מערכות. בכך ויליאם רנשו זכה במקום הראשון בתחרות נוספת לתחרות גברים, ובסך הכול הוא זכה בפעם החמישית במקום ראשון בתחרות וימבלדון.

קישורים חיצוניים
----------------

* האתר הרשמי של אליפות וימבלדון
* תוצאות משחקי גברים
* תוצאות משחקי זוגות
* תוצאות משחקי נשים

| אליפות וימבלדון |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 
1877 • 1878 • 1879 • 1880 • 1881 • 1882 • 1883 • 1884 • 1885 • 1886 • 1887 • 1888 • 1889 • 1890 • 1891 • 1892 • 1893 • 1894 • 1895 • 1896 • 1897 • 1898 • 1899 • 1900 • 1901 • 1902 • 1903 • 1904 • 1905 • 1906 • 1907 • 1908 • 1909 • 1910 • 1911 • 1912 • 1913 • 1914 • ~~1915~~ • ~~1916~~ • ~~1917~~ • ~~1918~~ • 1919 • 1920 • 1921 • 1922 • 1923 • 1924 • 1925 • 1926 • 1927 • 1928 • 1929 • 1930 • 1931 • 1932 • 1933 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • ~~1940~~ • ~~1941~~ • ~~1942~~ • ~~1943~~ • ~~1944~~ • ~~1945~~ • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • ~~2020~~ • 2021 • 2022 • 2023 |

 |
**מארי וורד** (באנגלית: **Mary Ward**; ‏27 באפריל 1827 – 31 באוגוסט 1869) הייתה מדענית, אסטרונומית, מיקרוסקופאית, סופרת וציירת אירית.

ביוגרפיה
--------

### ראשית חייה

מארי וורד נולדה בתור מארי קינג בעיירה בלילין ליד פרבן, אירלנד, ב-27 באפריל 1827, היא הילדה הצעירה ביותר של הנרי קינג ואשתו הרייט. היא ואחיותיה חונכו בבית כמו ילדות רבות בתקופתם. עם זאת, החינוך שלה היה מעט שונה מהנורמה מאחר שמשפחתה הייתה מוכרת בתור משפחה של מדענים. היא התעניינה בטבע מגיל צעיר, ובגיל שלוש היא התחילה לאסוף חרקים.

וורד הייתה אסטרונומית חובבת, יחד עם בן דודה ויליאם פרסונס, שהיה אסטרונום מוכר. וורד אהבה לצייר ולרשום, וכך תרמה מאוד לשימור מעשיו של ויליאם פרסונס: על ידי רישום מבנה המיקרוסקופים שלו, בעוד שאשתו צילמה את המיקרוסקופים.

### נישואין

ב-6 בדצמבר 1854 היא נישאה להנרי וורד. בשנת 1881 זכה הנרי לתואר ויקונט בנגור (תואר אצולה בריטי). היו להם שלושה בנים וחמש בנות, ביניהם מקסוול וורד, השישי שזכה לתואר ויקונט בנגור. הצאצאים הכי נודעים שלה הם: הנכד שלה אדוארד וורד אשר היה כתב חוץ והזוכה השביעי של תואר הוויקונט בנגור ובתה, אלה וורד אשר השתתפה בסדרת הטלוויזיה "דוקטור הו" (Doctor Who).

### פטירה

וורד היא האדם הראשון שנהרג בתאונת דרכים. הבנים של ויליאם פרסונס בנו מכונית מונעת קיטור, וב-31 באוגוסט 1869 טיילו היא ובעלה הנרי ברכב עם הילדים של ויליאם פרסונס והמורה שלהם, ריצ'רד ביגס. בפרסונס טאון נפלה וורד מן הרכב עקב תלילות הכביש, נלכדה תחת גלגלי המכונית ומתה כמעט מיד. רופא שגר ליד מקום התאונה הגיע במהירות לאירוע ומצא אותה מלאה בשריטות, חבולה ומדממת מן האוזניים. הפגיעה העיקרית הייתה שבר בצוואר. ככל הנראה הרסה המשפחה האבלה את המכונית לאחר האירוע.

ספרים
-----

מארי וורד הוציאה חמישה ספרים:

* A Windfall for the Microscope (נפילה למיקרוסקופ), 1856
* Revealed by the Microscope (נחשף תחת המיקרוסקופ), 1857
* Entomology in Earnest (אנטומולוגיה ברצינות), 1857
* Telescope Teachings (לימודי טלסקופ), 1859
* Microscope Teachings (לימודי מיקרוסקופ), 1864

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מארי וורד** בוויקישיתוף
* מארי וורד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mary Ward 1827-1869 | Offaly History, web.archive.org, ‏2014-01-16
2. ↑  Owen G. Harry, The Hon. Mrs Ward (1827-1869) Artist, Naturalist, Astronomer and Ireland's First Lady of the Microscope, **The Irish Naturalists' Journal** 21, 1984, עמ' 193–200
3. ↑  Mary Ward Illustrations Exhibition | Ireland 2016, web.archive.org, ‏2017-03-12
4. 1 2  Profile of Mary Ward, web.archive.org, ‏2005-04-16
5. ↑  BNA, The British Newspaper Archive Blog World's First Fatal Car Accident | The British Newspaper Archive Blog, blog.britishnewspaperarchive.co.uk, ‏2013-08-30 (ב־British English)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb161946897 (data)
* DSI: 5590
* GND: 129831581
* ISNI: 0000 0000 8191 0911
* LCCN: nb98062267
* NLA: 36578961
* ULAN: 500185595
* VIAF: 1102046
* WorldCat: lccn-nb98062267

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מארי וורד"**.
**מארי לואיז קוליירו פרקה** (במלטזית: **Marie Louise Coleiro Preca**; נולדה ב-7 בדצמבר 1958) היא הנשיאה התשיעית של מלטה.

ביוגרפיה
--------

מארי לואיז קוליירו נולדה בשנת 1958 בעיירה אורמי (אנ') במלטה. הצטיינה בלימודיה בתיכון, והחלה ללמוד באוניברסיטת מלטה בגיל 16. סיימה תואר ראשון במשפטים ומדעי האדם, ולאחר מכן הוסמכה כנוטריון.

עם סיום לימודיה החלה בפעילות פוליטית במפלגת הלייבור של מלטה. לאחר מספר שנים בהנהלת המפלגה היא נבחרה לתפקיד המזכיר הכללי, בו כיהנה בין 1982 ל-1991. לאחר סיום תפקיד זה מילאה תפקידים אחרים במפלגה, בהם נשיאת אגף הנשים ועורכת ביטאון המפלגה.

הייתה חברת הפרלמנט של מלטה בין 1998 ל-2014, ועסקה בעיקר בנושאים חברתיים, רווחה, בריאות ותיירות.

בשנים 2013-2014 הייתה שרה לענייני משפחה וסולידריות חברתית. בתפקיד זה קידמה נושאים רבים, בהם הסדרת פנסיה לעובדי ציבור, קידום חוקים להגנת ילדים ובני נוער, הקמת מרכז לטיפול בנפגעי אלימות מינית, ותוכנית רב-שנתית לצמצום ממדי העוני במלטה.

פרקה מתנגדת לגירושים. מלטה הייתה עד שנת 2011 אחת המדינות היחידות בעולם בהן גירושים אסורים על פי החוק (האחרות הן קריית הוותיקן והפיליפינים). בשנת 2011 נערך משאל עם בנושא זה (אנ') ו-53% מהמצביעים היו בעד הסדרת הגירושים בחוק. בסוף 2011 עבר חוק הגירושים בפרלמנט של מלטה, והגירושים הפכו להליך חוקי. פרקה התנגדה לגירושים בזמן שנערך משאל העם, וקיבלה בשל כך איומים על חייה ועל משפחתה. כאשר עלה החוק להצבעה בפרלמנט, נעדרה מההצבעה.

ב-1 במרץ 2014 נבחרה לנשיאת מלטה, במקום ג'ורג' אבלה.

מארי לואיז קוליירו פרקה היא הנשיאה השנייה של מלטה, לאחר אגתה ברברה (אנ') שהייתה נשיאה משנת 1982 עד 1987. היא נבחרה לנשיאות בגיל 55, האדם הצעיר ביותר שנבחר לתפקיד נשיא מלטה.

נשואה לאדגר פרקה. לזוג בת בשם אנג'י.

בספטמבר 2016 הייתה בין המשתתפים בהלוויית שמעון פרס.

ב-4 באפריל 2020 סיימה את תפקידה כנשיאת מלטה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מארי לואיז קוליירו פרקה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מארי לואיז קוליירו פרקה
* מארי לואיז קוליירו פרקה, ברשת החברתית פייסבוק

* מארי לואיז קוליירו פרקה, ברשת החברתית טוויטר

* מארי לואיז קוליירו פרקה, ברשת החברתית אינסטגרם

* מארי לואיז קוליירו פרקה, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  AFP, מכה לכנסייה: אזרחי מלטה אמרו "כן" לגירושים, באתר ynet, 29 במאי 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1131570723
* VIAF: 120149485948593422851
* WorldCat: viaf-120149485948593422851

 |
**המְשוּגבָּקְעה** היא גינה ציבורית הנמצאת בשכונת בקעה בירושלים והיא נבנתה בתכנון ושיתוף תושבי השכונה.

הקמת הגינה
----------

המשוגבקעה הוקמה בשנת 1991 ברחוב גד בירושלים. בטקס הקמתה השתתף ראש העיר דאז טדי קולק ותושבי השכונה שהגו את רעיון הגינה.

אופן בנייתה
-----------

גן המשוגבקעה המחודש
רעיון הקמתה היה של האדריכל האמריקאי רוברט לתרז'. לתרז' כינס את ילדי השכונה וביקש מהם לתאר איך הם רוצים שהגינה תראה. לאחר מכן, ערך לתרז' את תיאור הילדים לדגם של גינה. הגינה נבנתה בהתנדבות על ידי התושבים. היא נבנתה במראה ייחודי המתאים לשכונה.הגינה תוחזקה בשנים הראשונות על ידי קרן ירושלים ונשמרה במצב טוב. לאחר כמה שנים, הגינה הועברה לאחריות עירית ירושלים והגינה החלה להיות מוזנחת עד שהגן הוגדר "מפגע" ונסגר בשל חוסר בטיחותם של המתקנים.

המאבק נגד הריסתה
----------------

לאחר שננעל הגן עיריית ירושלים התכוונה להרסו. כאשר מהלך זה נודע לתושבים התגייסו תושבי השכונה והמנהל הקהילתי כדי למנוע את הריסתו.

בשנת 2010, לאחר מאבק ממושך, החליטו בעירייה לשפץ את הגינה, אך בעת השיפוץ נעשה שימוש בעצים לא איכותיים והעירייה לא תחזקה את הגינה, כך שלאחר כמה שנים היא חזרה שוב להיות מוזנחת ונסגרה.

בעקבות כך, בשנת 2017, קיבלה עיריית ירושלים החלטה להרוס את הגינה מכיוון שהיא אינה בטיחותית ונמצאת בשטח בית ספר. במקרה זה לא קמה מאחת תושבים, המתקנים הוסרו והגינה נסגרה.

בניית הגינה מחדש
----------------

כמה שנים לאחר הריסתה, התקבלה החלטה לבנות את הגינה מחדש. וכך, בשנת 2021, בנתה העירייה על ידי חברת מוריה את הגינה מחדש באופן דומה לגינה הישנה.

כתובת בכניסה לגינה החדשה
טקס פתיחתה נערך במאי 2022 בהשתתפות ראש העיר משה ליאון ותושבי השכונה.

כיום הגינה פעילה, ובה מתקנים המתאימים לילדים עד גיל עשר. מאחר שהגינה נמצאת בשטח בית ספר "תל"י גאולים", היא סגורה לציבור בשעות פעילות בית הספר.

קישורים חיצוניים
----------------

* אורן אלדר, גן ''משוגבקעה'', שנבנה בשיתוף תושבי שכונת בקעה בירושלים, נהרס,Xnet20/12/17
* המשוגבקעה שרד עדי פולוטנסקי 28.7.2010

הערות שוליים
------------

1. 1 2  גן *משוגבקעה*, שנבנה בשיתוף תושבי שכונת בקעה בירושלים, נהרס, באתר xnet
2. ↑  אורן אלדר, גן משוגבקעה, באתר XNET, ‏20/12/2017
3. 1 2  ערוץ 7, ירושלים: גן "המשוגעבקעה" הוקם מחדש, באתר ערוץ 7, ‏2022-06-01