recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ארנולד פורסטמן** (בגרמנית: **Arnold Forstmann**;‏ 16 ביוני 1842 – 1914 ?), צייר נוף גרמני. מלבד הנופים הרומנטיים האופייניים לפי המסורת של בית הספר לציור של דיסלדורף, פורסטמן צייר נופים בעמק הריין והאלפים.

ביוגרפיה
--------

ארנולד פורסטמן נכנס לאקדמיה של דיסלדורף ברבע השלישי של שנת 1867. את השכלתו האמנותית החל בכיתה של ציירי נוף בהנחיית אוסוולד אכנבאך (1827–1905) עד שנת 1871. בפברואר 1872 עזב את האקדמיה לאמנות; המורה האחרון שלו היה אלברט פלם (1823–1906). ברשימת הסטודנטים של האקדמיה לאמנות צוין פורסטמן כחרש-אילם. לאחר השלמת השכלתו התגורר ארנולד פורסטמן בדיסלדורף כצייר נוף. בשנת 1904 עבר מדיסלדורף לקלן.

לא ידוע על תאריך מותו של ארנולד פורסטמן. התיעוד האחרון בחייו לקוח מדיוקן ז'אנרי "במסירות נפש", מיום 1914.

יצירה
-----

בדרך כלל, ציוריו של ארנולד פורסטמן מפורטים מאוד. הקומפוזיציה הבסיסית נתמכת על ידי שימוש בניגודים חזקים ופלטה מופחתת המכוונת לרוב על צבע בסיסי אחד. במסורת הציור המאוחרת-רומנטית פורסטמן משתמש לעיתים קרובות בדמויות במיקום האחורי האופייני.

בנופים המורכבים, תמיד נמצא את האלמנטים הרים, בתים בודדים או בקתות, נהרות או אגמים. משטח המים מכיל סירות קטנות עמוסות אנשים, ספינת מפרש אחת או יותר ולעיתים ספינת קיטור הרחק באופק.

הציור של פורסטמן אינו העתק מדויק של הנופים האמיתיים. פורסטמן משתמש באלמנטים נבחרים של הנוף במטרה להעצים את הביטוי האמנותי. אך וריאציות אלה לעולם לא יהרסו את הרושם המקורי של הנוף האמיתי. מלבד ציורי נוף ידועים נותרו כמה ציורי ציד בודדים, ציורי טבע דומם ודיוקן ז'אנרי אחד.

למעט כמה יוצאים מן הכלל, ציוריו של ארנולד פורסטמן אינם מתוארכים. ציורים מתוארכים ידועים הם: אגם בהרי האלפים (אלפנזה) משנת 1869, נהר הריין משנת 1883, יום קיץ באלטנהאר, משנת 1904, מרינה דרומית משנת 1905 (קלן), במסירות נפש משנת 1914.

עבודת אומנות
------------

נופי עמק נהר הריין ושל הרי האלפים ידועים וישנם ציורי נופים רבים שלו. חלקם עוסקים בז'אנר "רומנטי פראי" כביכול, מראים נחלי הרים פראיים הגובלים בטחנות מים וחוצים גשרים גבוהים. סצנות אלה מוארות לעיתים קרובות על ידי ירח מלא המכוסה חלקית בעננים. אור הירח הוא גם התאורה המועדפת על סצינות הדייגים של פורסטמן.

מצד שני, פורסטמן צייר סצינות אור יום שלוות המציגות כרי דשא שטופי שמש עם פלג או אגמי הרים, המכילים סירות קטנות או ספינות מפרש. יתר על כן, פורסטמן צייר פיורדים ומרינות.

כנוהג מקובל בקרב ציירי המאה ה-19 פורסטמן צייר מספר פעמים את פטרוניו המצליחים. ישנם עד 4 עותקים של יצירה ידועה. אבל כל "עותק" מציג וריאציות. לפעמים פורסטמן רק משנה את גודל הציור, או שהוא משקף את התמונה או שהוא משנה את האור (אור יום / אור ירח) או את העונה, לפעמים הוא משנה רק כמה פרטים.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארנולד פורסטמן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Carsten Roth: Arnold Forstmann. In: Allgemeines Künstler Lexikon Band 42. K.G. Saur Verlag, München Leipzig 2004, S. 459
2. ↑  Wend von Kalnein (Ed.): Die Düsseldorfer Malerschule. Verlag Philipp von Zabern, Düsseldorf/Darmstadt/Mainz 1978

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* RKD: 217941

 |
**מנגלרגה מרצ'דור** הוא זן ברזילאי של סוס רכיבה. זהו גזע הסוסים הלאומי של ברזיל, שם יש יותר מחצי מיליון מהם. המנגלרגה מרצ'דור הוא בין הגזעים הרבים ביותר של סוסי רכיבה בעולם.

מקור
----

פרנסיסקו גבריאל ג'ונקיירה (Francisco Gabriel Junqueira), הברון מאלפנאס, החל להרבות את סוסי הלוסיטנו שלו עם הסוסות בחווה שלו (שהיו בעיקר סוסי בארב וגזעים אחרים שיובאו אל ברזיל) התוצאה הייתה סוס אטרקטיבי בעל צורת הליכה חלקה ולו הברון כינה, 'נִשְׂגָּב' (Sublime).

ג'וקיירה נתן חלק מהסוסים לחברו שהייתה לו חווה בריו דה ז'ניירו. שם החווה היה מנגלרגה. בריו, אנשים הבחינו בנִשְׂגָּב והתחילו לכנות אותו 'מנגלרגים'. מרבית החוואים המעורבים בפיתוח הגזע עקבו אחר המלצות הברון לתקן את צעידתו של הזן, קשיחותו, סיבולתו, בריאותו ומזגו.

פיצול הגזע
----------

בשנת 1934 הוקמה אגודת מגדלי מנגלרגה. מייסדיו ביקשו לקבוע כיוון ברור להכלאת הגזע ולהגדיר את תפקוד הגזע ואת מאפיינים הרצויים (בעיקר הליכתו) הכלאות אלה נועדו להתאים את המנגלרגה לטופוגרפיה המקומית.

התפתחה מריבה בין אלו שרצו לשמור על המטרות המקוריות של הגזע לבין אלו המגינים על הגזע החדש שנוצר בעקבות ההכלאות. איגוד מגדלי המנגלרגה סגר את ספר ההתייחסות שלו בשנת 1943, כתשע שנים לאחר הקמתו.

ב-1948 קבוצה של מגדלים שלא הסכימו עם החלטה זו נפגשו והקימו את אגודת מנגלרגה מרצ'דור (Mangalarga Marchador) שהפכה ל-ABCCMM.

למרות שקיימים ארגוני גזע נפרדים עבור המנגלרגה והמנגלרגה מרצ'דור ולמרות שלכל אחד מהגזעים יש קו דם שונה ומבנה גוף שונה, השורשים שלהם דומים.

כדי לאחד פלגים שונים וליצר ספר הרבעה חדש, המגדלים פנו אל ג'ראלדו קרניירו, וטרינר וזואולוג, שהיה חבר ושכן של נשיא ברזיל לעתיד (באותה שנה) ז'וסלינו קוביצ'ק, שעזר לייסד איגוד גזע חדש לשימור סוס המרצ'דור המקורי.

בשנת 2017 הגזע מנה קרוב ל-540,000 ראשים בברזיל. כ-350 רשומים באיגוד גזעים בארצות הברית.

מאפיינים
--------

המנגלרגה מרצ'דור הוא גזע בינוני עם פרווה משיי שחלקו העליון של הגב בולט, חזהו עמוק, גבו באורך פרופורציונלי, חלקו האחורי שרירי ופרסותיו קשות. ראשו בצורת משולש עם פרופיל ישר, אוזניו מופנות מעט פנימה ועיניו גדולות.

הם בדרך כלל מופיעים בצבעי, אפור, מפרץ וערמון, אך הם יכולים להופיע גם בשחור, פלומינו, באקסקין, רואן ופינטו.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מנגלרגה מרצ'דור** בוויקישיתוף
 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מנגלרגה מרצ'דור"**.
**תמרה וירג'י קוסטקה** (ברומנית: **Tamara Virgi Costache**; נולדה ב-23 ביולי 1970) היא שחיינית עבר רומנייה, אלופת העולם (מדריד 1986), אלופת אירופה (סטרסבורג 1987) ושיאנית עולם (1986–1988) במשחה ל-50 מטר חופשי.

ביוגרפיה
--------

### 1986

#### שיאנית עולם

באליפות רומניה שנערכה בבוקרשט, ב-16 ביולי 1986 היא קבעה בשלב המוקדמות במשחה ל-50 מטר חופשי שיא עולם חדש של 25.50 שניות, אותו שיפרה במשחה הגמר ועמידה אותו על 25.34 שניות. שבועיים לאחר מכן, במשחקי הבלקן שנערכו בסופיה בולגריה ב-1 באוגוסט אותה שנה היא שיפרה את שיאה העולמי והעמידה אותו על 25.31 שניות.

#### אלופת עולם

שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה במדריד, ספרד ב-23 באוגוסט היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 25.28 שניות, לפני קריסטין אוטו מגרמניה המזרחית (25.50 שניות) ומארי טרז ארמנטרו משווייץ (25.93 שניות). שיא העולם החזיק מעדמ כשנתיים ונשבר על ידי יאנג ווניי מהרפובליקה העממית של סין (24.98 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 56.03 שניות.

### 1987

#### אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה בסטרסבורג, צרפת בשנת 1987 היא זכתה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.50 שניות, לפני קתרין מייסנר מגרמניה המזרחית (25.65 שניות) וכריסטיאנה פילקה מגרמניה המערבית (25.88 שניות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 56.11 שניות, אחרי קריסטין אוטו (55.38 שניות) ומנואלה סטלמך (55.49 שניות), שתיהן מגרמניה המזרחית.

### 1988

באולימפיאדת סיאול היא סיימה במקום שישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.80 שניות ובמקום 16 במשחה ל-100 מטר חפשי בתוצאה של 57.11 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 56.79 שניות ועלתה 11 למשחה גמר ב'.

שיאים אישיים
------------

### בריכה אולימפית

* 50 מטר חופשי: 25.28 שניות (1986) שיא עולם בעבר ושיא רומניה הנוכחי
* 100 מטר חופשי: 55.40 שניות (1986) שיא רומניה הנוכחי

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-50 מטר חופשי

קישורים חיצוניים
----------------



| אלופות עולם בשחייה – משחה ל-50 מטר חופשי (נשים) |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 1986: טמרה קוסטש רומניהרומניה • 1991: זוהנג יונג הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין • 1994: לי ג'ינגהיי הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין • 1998: אמי ואן דיקן ארצות הבריתארצות הברית • 2001: אינגה דה ברוין הולנדהולנד • 2003: אינגה דה ברוין הולנדהולנד • 2005: ליבי טריקט אוסטרליהאוסטרליה • 2007: ליבי טריקט אוסטרליהאוסטרליה • 2009: בריטה שטפן גרמניהגרמניה • 2011: תרסה אלסהמר שוודיהשוודיה • 2013: ראנומי קרומווידג'ויו הולנדהולנד • 2015: ברונטה קמפבל אוסטרליהאוסטרליה • 2017: שרה שסטרם שוודיהשוודיה • 2019: סימון מנואל ארצות הבריתארצות הברית • 2022: שרה שסטרם שוודיהשוודיה • 2023: שרה שסטרם שוודיהשוודיה |  |

 |
**גידי קאניוק** (נולד ב-11 בפברואר 1993) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בהפועל רמת גן

קריירה
------

קאניוק התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של מכבי תל אביב ובגיל 14 עבר למחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה. ב-27 באוקטובר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, כשנכנס כמחליף בניצחון 3–2 בדרבי מול הפועל פתח תקווה במסגרת גביע הטוטו. ב-16 באפריל 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 0–1 להפועל באר שבע, ועד לסיום העונה הוא שותף בכל שאר המשחקים, אך קבוצתו ירדה לליגה הלאומית.

בעונת 2012/2013 הפך לשחקן מרכזי במועדון ועזר לה לעלות בחזרה לליגת העל, כאשר במקביל המשיך לשחק בקבוצת הנוער. ב-18 בינואר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 2–2 נגד בני יהודה תל אביב. בשנת 2016 זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו הרביעי שלה.

ב-11 ביולי 2017 חתם לשנתיים וחצי בפחטקור טשקנט מליגת העל האוזבקית. ב-31 בינואר 2018 הועבר בהשאלה למכבי תל אביב וחתם עד סוף העונה, עם אופציה לרכישת כרטיסו. ב-12 במרץ 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כאשר נכנס כמחליף בניצחון 2–0 על קבוצת נעוריו מכבי פתח תקווה. ב-21 במאי 2018 כבש את שערו היחיד במועדון, בניצחון 2–0 על בני יהודה במחזור האחרון של עונת 2017/2018.

ב-5 באוגוסט 2018 חזר למכבי פתח תקווה וחתם על חוזה בהשאלה לעונה אחת במועדון. בעונת 2018/2019 כבש חמישה שערי ליגה, בנוסף לשמונה בישולים, אך בסופה ירדה מכבי פתח תקווה לליגה הלאומית. ב-30 ביולי 2019 שוחרר רשמית מחוזהו בפחטקור.

ב-5 בספטמבר 2019 חתם בהפועל חיפה. ב-16 בספטמבר כבש את שער הבכורה שלו בניצחון 2–0 על בית"ר ירושלים.

ב-20 ביולי 2020 חתם בבורי ראם יונייטד התאילנדית לשנתיים. ב-26 בספטמבר, במשחק הבכורה שלו, כבש שער ניצחון ב-0–1 על סופאנבורי.

ב-19 בדצמבר 2020 עבר לנקהון רצ'סימה, גם היא מהליגה התאילנדית. את הופעת הבכורה ערך ב-27 בדצמבר בניצחון קבוצתו 0–2 על ראיונג.

ב-13 באפריל 2021 חתם בצ'ון בורי התאילנדית. ב-12 בספטמבר כבש שער בכורה בתיקו 3-3 נגד מואנג טונג.

ב-19 במאי 2022 חזר להפועל חיפה וחתם בה לשנתיים.

ב-3 ביולי 2023 חתם לעונה אחת בבית"ר ירושלים, אך ב-13 בספטמבר חתם בהפועל רמת גן מהליגה הלאומית, שהציעה לו את אחת המשכורות הגבוהות ביותר בליגה הלאומית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גידי קאניוק** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  יניב טוכמן‏, גידי קאניוק חתם במכבי תל אביב. מכבי פתח תקוה: "נתבע אותו אישית", באתר וואלה!‏, 31 בינואר 2018
2. ↑  איציק יצחקי‏, מכבי פתח תקוה: גידי קאניוק חתם רשמית. ברקת דורשת דמי השאלה על גיא מלמד, באתר וואלה!‏, 5 באוגוסט 2018
3. ↑  יגאל גולדשטיין, ‏גידי קאניוק עזב את פחטקור, באתר ערוץ הספורט, 30 ביולי 2019
4. ↑  יגאל גולדשטיין, ‏גידי קאניוק חתם לעונה אחת בהפועל חיפה, באתר ערוץ הספורט, 5 בספטמבר 2019
5. ↑  דורון בן דור, ‏גידי קאניוק חתם לשנתיים בבוריראם יונייטד התאילנדית, באתר ONE‏, 20 ביולי 2020
6. ↑  מערכת ONE, ‏יעד חדש: גידי קאניוק חתם בצ'ונבורי התאילנדית, באתר ONE‏, 13 באפריל 2021
7. ↑  גידי קאניוק חתם לשנתיים בהפועל חיפה, באתר ערוץ הספורט, 19 במאי 2022
8. ↑  יגאל גולדשטיין, ‏גידי קאניוק חתם לעונה בבית"ר ירושלים, באתר ערוץ הספורט, 3 ביולי 2023
9. ↑  תומר חבז, ‏רשמית: גידי קאניוק חתם לשנתיים בהפועל ר"ג, באתר ONE‏, 13 בספטמבר 2023
10. ↑  תומר חבז, ‏גידי קאניוק על סף חתימה בהפועל רמת גן, באתר ONE‏, 12 בספטמבר 2023
פירוש נוסף ערך זה עוסק בשיר עברי מאת ע. הלל. אם התכוונתם ליצירה של רודיארד קיפלינג, ראו סיפורי ככה סתם.

**כָּכָה סְתָם** הוא שיר של המשורר והפזמונאי ע. הלל, שהלחין סשה ארגוב וביצעה להקת הזמר התרנגולים.

השיר נכתב במיוחד לתוכניתה השנייה של הלהקה לאור הצלחת תוכניתה הראשונה שנתיים קודם לכן. הרפרטואר המוזיקלי התחלק לנושאים שנקבעו על ידי הבמאית נעמי פולני ושיר זה השתייך לקטגוריית "שכונה".

במלחמת יום הכיפורים הרבו שלמה ארצי ולהקת "גברת תפוח" להופיע יחד בפני חיילי משמר הגבול. לאחר המלחמה, בשנת 1974, הוציא ארצי בליווי הלהקה את האלבום **"לכל החברים מהמסע מים אל ים"**. בין השירים הבולטים באלבום הייתה גם גרסת כיסוי לשיר "ככה סתם", שאותו סיים ארצי בתוספת שורה "She loves you, יה בה יה", כשילוב עם שירם של הביטלס "She Loves You".

בשנת 2019, בערב מחווה ללהקת התרנגולים, ביצע גם שלומי שבן גרסת כיסוי לשיר.

מילות השיר
----------

השיר מתאר את חוויותיהם של חבורת ילדים שובבים ושעשועי הילדים שהם מבצעים בשכונה: צילצול בפעמון ובריחה, השפרצת מים על הספר, קיצוץ חמנייה בגינה, סינוור המורה והבהלת זוג בשדירה.

"כָּכָה סְתָם   

כְּאִלוּ כְּלוּם נִדְחַפְנוּ לַכְּנִיסָה   

עַל הַדֶּלֶת שָׁם כָּתוּב: ד"ר שִׁין עַצְמוֹן   

לֹא בְּכַוָּנָה לָחַצְנוּ עַל... הַפַּעֲמוֹן   

וּמִיָּד הִרְבַּצְנוּ שֶׁ-כָּזֹאת רִיצָה"

הפזמון החוזר:

"יַה-בַּה-יֶה (יַה-בַּה-יֶה)   

אַל תִּשְׁאַל אַל תִּשְׁאַל   

כָּךְ צִוָּה זְאֵבִיק   

זְאַבִיק הַשּׁוּעָל."

מתואר גם משחק הילדים הֵנְדְזַ-אפּ :

"כָּכָה סְתָּם נֶחְמָד נוֹרָא לְשַׂחֵק הֵנְדְזַאפּ   

הַאֶקְדָּחִים טְעוּנִים, שֶׁקֶט, מְסֻכָּן   

תַּ'סַּפָּר הִתְקַפְנוּ פֶּ...תַּע מִן הַצַּד   

מַיִּם בּוֹ הִשְׁפְּרַצְנוּ שֶׁ-יָּצָא עָשָׁן".

אזכורים למילים "ככה סתם"
------------------------

המילים "ככה סתם", שפירושן "ללא סיבה", פותחות כל בית (אנאפורה).
בשיר "הכל זהב", כתב חיים חפר "תצלצל ככה סתם" כמחווה למילים "לא בכוונה לחצנו על הפעמון" שבשיר.

המילים "ככה סתם" שימשו גם ככותרת לספר שיריו של סשה ארגוב ולמופע לזכרו.

הזמרת רחלי חיים ובעלה, השחקן והזמר בני נדלר, העלו את האלבום-מופע לילדים "מה עושות האיילות – ככה סתם", שכלל שירים של לאה גולדברג וע. הלל.

קישורים חיצוניים
----------------

* "ככה סתם" באתר בית לזמר העברי
* מילות השיר "ככה סתם" באתר שירונט
* ככה סתם, באתר אקו"ם
* תווים לשיר, עמוד 17 בספר התווים: ארגוב, סשה. ככה סתם - משירי סשה ארגוב, תל אביב, ידיעות אחרונות, 1979.

הערות שוליים
------------

1. ↑  נדב מנוחין‏, חשבנו שערב המחווה לתרנגולים יהיה מנומס, נחמד ומביך. טעינו לחלוטין, באתר וואלה!‏, 18 בדצמבר 2019
2. ↑  ראו ניתוח השיר והמשחק באתר "השפה העברית"
3. ↑  מילון הסלנג המקיף מאת רוביק רוזנטל
4. ↑  ארגוב, סשה. ככה סתם - משירי סשה ארגוב, תל אביב, ידיעות אחרונות, 1979.
5. ↑  ככה סתם - משירי סשה ארגוב, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט)
עטיפת הספר **העיקרון הפיטרי** מאת לורנס ג. פיטר וריימונד האל, במהדורה השנייה בעברית של הוצאת אופוס
**העיקרון הפיטרי** היא טענה מתחום הפסיכולוגיה הארגונית, שעל פיה כל עובד בארגון יקודם מתפקיד לתפקיד במעלה ההיררכיה כל עוד הוא מבצע את תפקידיו בהצלחה, והוא יתקבע בסופו של דבר בתפקיד הראשון שאותו לא יבצע כהלכה. העובד יישאר בתפקיד זה ולא יקודם הלאה, משום שהוא אינו מסוגל לבצעו כהלכה, כי הוא "חסר כישרון" או כישורים מתאימים. במילים אחרות, ארגון היררכי מנתב את כל עובדיו דווקא אל תפקידים שהם אינם מוכשרים לבצעם. בשנת 2018 הוכחה הטענה באופן מחקרי.

על פי העיקרון הפיטרי: "בתוך הירארכיה ניכרת נטייה אצל כל עובד לעלות ולהגיע לרמת אי־היעילות שלו. כל משרה נוטה להיתפש על ידי פקיד שאינו מוכשר למלא את תפקידו." את העיקרון פרסם לורנס ג'יי פיטר בשנת 1968 ומעט לאחר מכן פרסמו בספרו The Peter Principle, העוסק בבעיות מנהל בצורה הומוריסטית. תרגומו לעברית של הספר נקרא "העיקרון הפיטרי". 

העיקרון יוצא מנקודת הנחה כי עובדים מקודמים במהלך עיסוקם בארגון ועולים בשלבי ההיררכיה, על בסיס הצלחותיהם בארגון (אך כמעט ולא קורה מצב הפוך, בו עובד יורד שלב). ההנחה השנייה של העיקרון היא כי כל שלב בהיררכיה הארגונית דורש כישורים אחרים (לדוגמה, מכונאי זקוק למיומנות טכנית גבוהה, בעוד שאחראי המכונות זקוק למיומנות ניהול). 

ככל שכישוריו של עובד גבוהים יותר, כך סיכויו לקבל קידום גבוה יותר אף הוא. לאחר שהעובד מקנה לעצמו רמת כשירות גבוהה, הוא מקודם, אף על פי שכישוריו לאו דווקא מתאימים לתפקידו החדש.

ארגונים המנסים להתמודד עם התופעה, יעשו זאת על ידי הימנעות מקידום עובדים, עד אשר הללו יוכיחו כי יש להם את היכולת להצליח בתפקיד הבא. התוצאה היא שרק עובדים מתאימים יקודמו, ואילו עובדים טובים שאינם מתאימים לקידום יישארו בתפקידם, והתגמול על עבודתם הטובה יהיה חלופי, למשל באמצעות שיפור בשכרם או בתנאי עבודתם.

עטיפת הספר **העיקרון הפיטרי** מאת לורנס ג. פיטר וריימונד האל, במהדורה הראשונה בעברית של הוצאת שקמונה

ראו גם
------

* מונחים במבנה ארגוני
* חוק פרקינסון

מהדורות הספר
------------

* Dr. Laurence J. Peter; Raymond Hull (1969). **The Peter Principle: why things always go wrong.** William Morrow & Company, Inc.
* Dr. Laurence J. Peter; Raymond Hull (1970). **The Peter Principle**. Pan Books.
* *Alessandro Pluchino, et al.* The Peter Principle Revisited: A Computational Study

* ד"ר לורנס ג' פיטר וריימונד האל, **העיקרון הפיטרי, מדוע העניינים תמיד צולעים?** עם 25 ציורים של זאב, תרגם אהרון אמיר, שקמונה - חברה להוצאה לאור. 1975.
* ד"ר לורנס ג' פיטר וריימונד האל, **העיקרון הפיטרי**, תרגם אהרון אמיר (הוצאה מחודשת) - הוצאת אופוס. 2014.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **לורנס ג' פיטר** |

* לורנס ג'. פיטר, ‏במעלה אי-היעילות, **מחשבות** 25, אוגוסט 1968, עמ' 9–15
* שירי דובר, אושר מחקרית: עובדים יקודמו עד שיחדלו להיות יעילים, באתר גלובס, 25 ביולי 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  שירי דובר, ‏50 שנה אחרי פירסומו הראשוני: העיקרון הפיטרי אושר מחקרית, באתר גלובס, 25 ביולי 2018
2. ↑  תרגום המאמר לעברית:

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLA: 35532014
* VIAF: 175749567
* WorldCat (עם VIAF): 175749567

 |
**לילות לבנים** הוא שם אלבומו השמיני (כולל האוסף "ירח מלא") של הזמר אביב גפן.

האלבום ראה אור במרץ 1999, ולווה בסיבוב הופעות שנפתח בקיץ של אותה השנה. האלבום הוכתר כאלבום פלטינה עם מכירות של למעלה מ-40,000 עותקים.

"לילות לבנים" ליווה את הפרידה המתוקשרת של גפן מאשתו לשעבר אילנה ברקוביץ', ומרבית השירים עוסקים בפרידה ובאהבה נכזבת.

סינגלים
-------

כמעט כל הסינגלים שיצאו לתחנות הרדיו הפכו ללהיטים גדולים, ביניהם "רומיאו ויוליה", "מקסיקו", "השיר שלנו" ו"לילות לבנים". סינגל נוסף שזכה להשמעות מעטות יותר היה "שתיקה".

השיר "השיר שלנו" יצא כסינגל לתחנות הרדיו כבר בסוף יולי 1998, זכה להצלחה גדולה והגיע למקום ה-13 במצעד השנתי תשנ"ח 1998 של רשת ג' כאשר הוא צועד 3 שבועות במקום הראשון במצעדים השבועיים.

שאר הסינגלים שוחררו זה אחר זה, לפני ועם יציאת האלבום וכבשו את תחנות הרדיו, כאשר כמעט מגיעים למקום הראשון במצעדים השבועיים של רשת ג' פרט ל"לילות לבנים". במצעד השנתי תשנ"ט של רשת ג' התמקמו, "מקסיקו" במקום ה-10 (שיצא קצת אחרי יציאת האלבום, ונכנס היישר למקום הראשון וצעד בראש משך 5 שבועות) ,"לילות לבנים" הגיע למקום ה-19 ו"רומיאו ויוליה" למקום ה-29. (שיצאו קצת לפני יציאת האלבום בפברואר, "לילות לבנים" הגיע למקום ה-2 במצעדים השבועיים ו"רומיאו ויוליה" צעד בראש במשך 3 שבועות).

רשימת רצועות
------------


| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | מקסיקו | 3:38 |
| 2. | זה בא והולך | 4:00 |
| 3. | איש הכמעט | 3:13 |
| 4. | האמת | 4:06 |
| 5. | רגעים | 2:51 |
| 6. | אם את תבואי אליי | 2:45 |
| 7. | שתיקה | 3:51 |
| 8. | השיר שלנו | 4:25 |
| 9. | גן החטאים | 3:17 |
| 10. | רומיאו ויוליה | 3:40 |
| 11. | משהו בין שנינו | 3:27 |
| 12. | לא יכולתי להציל אותך | 2:21 |
| 13. | שלוליות | 3:52 |
| 14. | לילות לבנים | 3:26 |
| **משך כולל:** | **48:59** |

נגנים:הראל בן עמי,שלומי צדקי,משה לוי,ערן מיטלמן,שלומי קינן,דניאל סלומון,עודד שחר,מרק לזר,ברוך בן יצחק,אודי בן כנען,ארז נץ,גבי פרנק,אייל סלע,אילן בן עמי,אייל פארן,משה מליאנקר,ההזיות

קישורים חיצוניים
----------------


| אביב גפן |
| --- |
| אלבומי אולפן | זה רק אור הירח (1992) • עכשיו מעונן (1993) • אביב גפן III‏ (1994) • שומקום (1995) • המכתב (1996) • חלולים (1998) • לילות לבנים (1999) • יומן מסע (2000) • ממנטו מורי (2002) • עם הזמן (2006) • Aviv Geffen‏ (2009) • פסיפס (2012) • סדקים (2014) |
| אלבומי הופעה | Live‏ (2008) • עכשיו מעונן (2011) |
| אלבומי אוסף | ירח מלא – האוסף (1997) • רק שירי אהבה (2007) |
| סינגלים שלא נכללו באלבומים | רוקנרול (1999) • הילד של כולנו (2008) • אור קטן בלב (2009) |
| עם בלאקפילד | Blackfield‏ (2004) • Blackfield II‏ (2007) • Welcome to My DNA‏ (2011) • Blackfield IV‏ (2013) • Blackfield V ‏(2017) • For the Music ‏ (2020) |
**מה שלומך אחות**, הוא שיר שנכתב והולחן על ידי נעמי שמר. השיר נכתב בשנת 1986. ייתכן והשיר נכתב לכבוד אסירת ציון אידה נודל, שסורבה לעלות ארצה. שבע שנים קודם לכן (1979) פרסמה שמר את השיר "שלום אידה נודל". בשיר "מה שלומך אחות" משוחחת שמר עם ה"אחות" (נודל) מהגולה, מעודדת אותה ומנחמת אותה.

גרסאות לשיר
-----------

את השיר ביצעו לראשונה בשנת 1986 חוה אלברשטיין וריימונד אבקסיס. השיר בוצע לראשונה בטלוויזיה ב'סיבה למסיבה בהנחיית רבקה מיכאלי. בהמשך כלל אותו הזמר משה בקר בתקליטו "חפצים אישיים" שיצא לאור בשנת 1987. בתוכנייה המצורפת לתקליטור, "נעמי שמר: אסיף" שיצא בשנת 1998 נכתב כיצד נולד הרעיון לכתיבת השיר:

> 
> 
> 
> > 
> > חוה אלברשטיין קראה את סיפורה של ריימונד וביקשה להכירה. כשנפגשו והחליטו לשיר ביחד, הציעה ריימונד שנעמי שמר תכתוב להן. לאחר מפגש – משולש – מלהיב בא לעולם 'מה שלומך אחות'.
> > 
> > 
> > 
> > 
> 
> 
> בשנת 2018 ביצעו חניכות הנוער העובד והלומד, ערביות, דרוזיות ויהודיות את השיר במשותף במסגרת המאבק נגד אלימות נגד נשים.  באותה שנה הוציאה הזמרת יוצרת ענת מלמוד גרסת כיסוי לשיר.
> 
> 
> בשנת 2023 הוציאה אודהליה ברלין יחד עם המוזיקאיות אורית איזק, בת-חן אדרי, מרב ברנר, עדי אלבחר, רוחמה בן-יוסף גרסת כיסוי לשיר.
> 
> 
> קישורים חיצוניים
> ----------------
> 
> 
> * מה שלומך אחות - חוה אלברשטיין - ריימונד אבקסיס - מתוך התכנית סיבה למסיבה בהנחיית רבקה מיכאלי, סרטון בערוץ "Yoni Eilat", באתר יוטיוב (אורך: 05:33)
> * מה שלומך אחות - משה בקר מתוך "חפצים אישיים", סרטון בערוץ "משה בקר Moshe Beker", באתר יוטיוב (אורך: 04:16)
> * חניכות הנוער העובד והלומד - מה שלומך אחות?, סרטון בערוץ "הנוער העובד והלומד", באתר יוטיוב (אורך: 03:39)
> 
> 
> הערות שוליים
> ------------
> 
> 
> 
> 1. 1 2  דוד אסף‏, מה שלומך אחות? בין אידה נודל לריימונד אבקסיס, בבלוג "עונג שבת", 28 ביוני 2019
> 2. ↑  לילי סלצברג והדר רז, "אומרים לבנות לא להיאנס במקום להגיד לבנים לא לאנוס", באתר ynet, 3 בדצמבר 2018
> 3. ↑   ענת מלמוד - 'מה שלומך אחות' קאבר, סרטון בערוץ "ענת מלמוד - Anat Malamud", באתר יוטיוב (אורך: 03:20)
> 4. ↑  אודהליה ברלין וחברות: "מה שלומך אחות", באתר ערוץ 7, 11 במרץ 2023
> 
> 
> 
> 
> 
>
**בלסינג צ'יבויקה אלקה** (באנגלית: **Blessing Chibuike Eleke**; נולד ב-5 במרץ 1996) הוא כדורגלן ניגרי בעמדת החלוץ המשחק באיסטיקלול דושנבה.

קריירה
------

אלקה התחיל את הקריירה שלו באקדמיית פליינג ספורט ובגיל 18 הצטרף למחלקת הנוער של גוריצה מליגת העל הסלובנית. ב-7 בדצמבר 2014 אלקה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-2 נגד קרקה. ב-28 בפברואר 2015 אלקה הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה בהפסד 5-1 למריבור. בעונת 2015/2016 אלקה הספיק להבקיע 12 שערים עד המחזור ה-19.

בינואר 2016 חתם באולימפיה ליובליאנה. את העונה אלקה סיים רביעי ברשימת מלך שערי הליגה עם 15 שערי ליגה ב-31 משחקי ליגה. בנוסף, אלקה זכה עם אולימפיה באליפות.

את עונת 2017/2018 התחיל באולימפיה, אך ב-28 באוגוסט 2017 חתם במ.ס. אשדוד מליגת העל. באותו יום, אלקה ערך את הופעת הבכורה שלו באשדוד בהפסד 4-1 לבית"ר ירושלים. ב-21 באוקטובר אלקה הבקיע את שער הבכורה שלו באשדוד בניצחון 1-2 נגד בני יהודה.

ב-26 ביולי 2018 אלקה חתם בלוצרן מליגת העל השווייצרית. במדי הקבוצה כבש 17 שערי ליגה ב-58 הופעות. 

ב-11 באוגוסט 2020 חתם אלקה בבירסחוט הבלגית.

ב-1 בספטמבר 2021 אלקה הושאל לגנצ'לרבירלי.

ב-5 באוגוסט 2022 חתם אלקה קאשימה אנטלרס היפנית.

ב-21 במרץ 2024 חתם לעונה באיסטיקלול דושנבה מליגת העל הטג'יקית.

קישורים חיצוניים
----------------

* בלסינג אלקה, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  דור ביטון, ‏מכוונת גבוה: בלסינג אלקה חתם במ.ס אשדוד, באתר ONE‏, 28 באוגוסט 2017
2. ↑  עמית קרקו, ‏אלקה עזב ללוצרן, אשדוד החתימה את קנזביץ', באתר ONE‏, 26 ביוני 2018
3. ↑  העברות בעולם - 12.8: מודריץ' מוכן לקצץ, פוגבה מצפה להארכת חוזה ביונייטד, באתר וואלה!‏, 11 באוגוסט 2020
**מוזיאון המזגגה** הוא מוזיאון לארכאולוגיה ולזכוכית, השוכן במבנה שהיה בעבר מפעל לייצור בקבוקי זכוכית ליין, פרי יוזמה של הברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד.
כיום מוצגים במוזיאון ממצאים ארכאולוגיים מחפירות תל דור, תותחים של צבא נפוליאון, ממצאי קרבות, כלי זכוכית ופסיפסים.
במוזיאון מוצגות תערוכות מתחלפות של אומנות מודרנית בקרמיקה וזכוכית.
בסמוך למוזיאון מוצגת מעגן מיכאל II (ספינה) שהיא העתק מדוייק של ספינה יוונית בת 2,400 שנה.
המוזיאון שוכן בקיבוץ נחשולים.

היסטוריה
--------

מבנה המזגגה הוקם בשנת 1891 על ידי הברון רוטשילד במטרה להקים מפעל לייצור בקבוקי זכוכית עבור היקבים בראשון לציון וזכרון יעקב. הניסו נכשל והמבנה ננטש לאחר כשלוש שנים. בשנת 1980, לאחר שהמבנה היה נטוש 85 שנה, הוחלט כי יוקם בו מוזיאון. היה זה לאחר עריכת חפירות ימיות באזור והחפירות היבשתיות בתל דור. מרבית הממצאים מהחפירות מהעיר דור מוצגים במוזיאון.

במוזיאון חדרי תצוגה מרהיבים וסרטים המציגים את סיפור מפעל המזגגה, מוצגים מזכוכית עתיקה עד זכוכית בת ימינו, תערוכות מתחלפות של אומני זכוכית, סוד הפקת צבע התכלת שהופק בתל דור בתקופות קדומות מהחילזון ארגמון קהה קוצים. בין המוצגים שברי חלזונות, בריכות אגירה, מתקן הפקה, צמר צבוע, שברי כדים ובהם שרידי צבע בן 2,500 שנה.

היות שהתגלו בחוף הים גם תותחים, רובים, כידונים וחומרי נפץ ממסע נפוליאון בארץ ישראל, הוכן מיצג ובו תיעוד לילה דרמטי אחד בחודש מאי 1799, עדות לנסיגתו של נפוליאון מעכו ליפו שבמהלכה הושלכו אמצעי הלחימה בחוף.

חפצי נוי, כלי תמרוקים, סירי בישול ואפייה, כלי אריגה וטווייה אשר נמצאו בעתיקות איפשרו להקים חדר תצוגה לנושא המשפחה: דמויות של נשים הנושאות על גבן חפצים, כמו כלי חרס מעוטרים בסגנון יווני וכן תבליטי מתכת, שנהב ופסלונים.

בחדר מיוחד מודגם הביצוע של חפירה תת-ימית. במקום גם ממצאים שנמשו מתוך ספינה עתיקה.

ממצאים רבים קשורים להיותה של דור עיר נמל חשובה, שקיימה מסחר בינלאומי ער, ובהם גם חפצי מותרות שנסחרו דרך הים באותה עת. חצי הבליסטראות ואבני הקלע שנמצאו מהווים עדות למלחמות שעברו על העיר.

מבנה המזגגה מארח את החפירה הארכאולוגית המתקיימת בתל דור ומשמש כמקום לעיבוד ולרפאות הממצאים על ידי המשלחת הארכאולוגית הפועלת במקום.

בסמוך למוזיאון מוצגת מעגן מיכאל II (ספינה) שהיא העתק מדוייק של ספינה יוונית עתיקה בת 2,400 שנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוזיאון המזגגה** בוויקישיתוף
* אתר מוזיאון המזגגה
* "ספינת תורן לבית המזגיגה בתנטורה", "המליץ", 24 בספטמבר 1893. העתק באתר: "שפת הים" - ים וספנות בעיתוני ההשכלה, התחייה והיישוב, 1948-1856.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ישראל שפירא, הכישלון של רוטשילד לייצר בקבוקי זכוכית, באתר כיכר השבת, ‏יוני 2020

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012363769705171

 |
היטל גלילי
**היטל גלילי** הוא שיטה קרטוגרפית (שיטת מיפוי) להעברת מידע גאוגרפי מגוף כדורי למשטח דו־ממדי (למשל מכדור הארץ למפת נייר).

שיטה זו יוצרת מהמשטח המיועד צורת גליל מסביב לגוף כדורי. העברת המידע מהכדור לגליל מתבצעת על ידי תאורה מתוך הגליל שמציגה את המידע על פני הגליל. המידע משורטט על פני המשטח, והמפה נוצרת כאשר הגליל נפרש. היטלים גליליים משמשים להצגת כדור הארץ כולו, ולא להצגת מידע מקומי. המידע הנמצא על הכדור בחלקים המשיקים לגליל יוצגו בצורה המהימנה ביותר וישמרו על כיוון, מרחק, קנה מידה, גודל ופרופורציה. המידע הנמצא על הכדור בקצוות הגליל יוצג בצורה מעוותת בפרמטרים הללו.

סוגי היטלים גליליים
-------------------

1. היטל גלילי קונפורמי מרקטור – היטל זה יראה עיוותים ניכרים בקווי רוחב גבוהים (אזורי הקטבים)
2. היטל גלילי מילר – קווי הרוחב משתנים ביחס של 4/5 ביחס להיטל מרקטור
3. היטל גלילי שקול (אזורים שווים): היטל גל-פטרס, היטל ברמן, היטל למברט

ראו גם
------

* היטל (ייצוג גרפי)
* מחוון טיסו

קישורים חיצוניים
----------------

* אלבום היטלי מפות, נייר עבודה 1453 ב pdf, ג'ון פ. סניידר
**נוֹיֶה פְרַייֶה פְּרֶסֶה** (גרמנית: **Neue Freie Presse**,‏ **NFP**, 'עיתונות חופשית חדשה') היה עיתון יומי שראה אור בווינה בירת אוסטריה החל ב-1 בספטמבר 1864 ועד האנשלוס (סיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית), ערב מלחמת העולם השנייה (1938).

העיתון, שפנה בעיקר לשכבה המשכילה הליברלית, מיצב את עצמו עד מהרה כעיתון המוביל של הקיסרות האוסטרו-הונגרית ההבסבורגית.

היסטוריה
--------

עורכי העיתון ומייסדיו היו העיתונאים אדולף ורתנר (Werthner), מיכאל אטיין (Etienne) ומקס פרידלנדר (Friedländer). עם העיתונאים שכתבו בעיתון נמנו הסופרים מקס נורדאו, בנימין זאב הרצל (באוקטובר 1891 מונה לכתב העיתון בפריז, בספטמבר 1895 החל לכהן כעורך הספרותי של העיתון), ארתור שניצלר, שטפן צווייג, הוגו פון הופמנסתאל, תאודור הרצקה, פליקס זאלטן (מחבר הספר "במבי"), ראול אוארנהיימר, שכתב בו פיליטונים וביקורת תיאטרון, העיתונאי גזה זילברר (Geza Silberer; כתב בשם העט Sil-Vara), מוריץ בנדיקט (Moriz Benedikt) ומבקר המוזיקה אדוארד הנסליק – כולם, וכן המייסד מקס פרידלנדר, היו יהודים או ממוצא יהודי. כן כתבה בעיתון ברטה פון זוטנר, כלת פרס נובל לשלום.

בשנת 1872 נפטר פרידלנדר, ומוריץ בנדיקט נכנס לתפקיד העורך בפועל ואחד מבעליו כבעל מניות בתאגיד Österreichische Journal-A.G ("עיתונות אוסטרית בע"מ"), שרכש את מניותיו של פרידלנדר. ב-1879 נפטר גם מיכאל אטיין, ואדוארד באכר (Eduard Bacher) היה לעורך הראשי של העיתון, וכיהן בתפקידו עד 1888; מאז ועד 1908 ערך את העיתון כעורך-שותף יחד עם בנדיקט, שערך את העיתון כעורך ראשי מ-1908 ועד מותו ב-1920.

בשלהי המאה ה-19 היה העיתון בעל יוקרה רבה באירופה. השפעתו הקיפה את כל העולם הדובר גרמנית, והיו לו קוראים רבים גם בחלקים הלא-גרמניים של אוסטרו-הונגריה.

בשיאו העסיק העיתון מעל 500 עיתונאים קבועים. והיה העיתון בעל התפוצה השלישית בגודלה לפני מלחמת העולם הראשונה (ב-1904 ראו אור 50,000 עותקים, ב-1912 66,000 עותקים) בשנת 1920 הופצו 90,000 עותקים.

ב-12 במרץ 1938 נכנס צבא גרמניה הנאצית לווינה. 22 עורכים יהודים מתוך 37 חברי המערכת פוטרו מיד במטרה להפוך את העיתון ל"ארי", בהם העורך הראשי מאז 1918, יוליאן שטרנברג (Julian Sternberg). עד יוני פוטרו כל עובדי העיתון שלא יכלו לספק הוכחות למוצא ארי. ב-18 ביוני הולאמה חברת "עיתונות אוסטרית בע"מ", ובינואר 1939 התמזג העיתון לתוך *Neuen Wiener Tagblatt* ("עיתון יומי וינאי חדש"), שהיה בשליטת הממשלה הנאצית.

ב-1946 נוסד בווינה העיתון *Die Presse*, שביקש להמשיך את מסורת העיתון הוותיק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נויה פרייה פרסה** בוויקישיתוף
* גיליונות העיתון, באתר הספרייה הלאומית של אוסטריה
* גינתר האלר, תירגמה מגרמנית אביבה אבירם, מנקודת המבט של עיתונו "נויה פראיה פרסה", הוא לא היה אלא פלייטוניסט מבריק, באתר הארץ, 7 ביולי 2004
* ידיעה על העלאת העיתונים לרשת
* נויה פרייה פרסה, באתר הבנק אוצר התיישבות היהודים

הערות שוליים
------------

1. ↑  עמוס אילון, **הרצל**, עמ' 114.
2. ↑  עמוס אילון, **הרצל**, עמ' 185.
3. ↑  עמוס אילון, **הרצל**, עמ' 117.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007309460205171

 |
**חדקרן הוצאה לאור** היא הוצאה לאור, שהוקמה בשנת 2011 על ידי אסף פרסיה וטליה חלמיש. ההוצאה מפרסמת ספרים מתחום המודעות העצמית, החינוך והאמנות. בין היתר פרסמה כותרים מאת אליזבת הייך, אומרם מיכאל איבנהוב, פטריציו פאולטי, לאמה אולה נידהל, גלן דומן, יצחק נבון, תרסה מאווילה וג'לאל א-דין רומי. עד ליוני 2020 ראו אור במסגרת ההוצאה 28 כותרים חדשים.

היסטוריה
--------

השם "חדקרן" נבחר בשל הסמלית של החיה המיתית שבכוחה לטהר מקורות מים מזוהמים. קרנו של החד-קרן מאחדת את הניגודים, החייתי והרוחני, ומבטאת את היסוד האחדותי הקיים מעבר לכל הדברים.

בתחילת דרכה רכשה חדקרן את ארבעת הכותרים של הוצאה לאור שהקים מנחם מצא, וביניהם הספר "התקדשות" של אליזבת הייך.

בשנת 2011 ראה אור הספר "סוד הסודות" מאת עבד אל-קאדר אל-ג'ילאני כחלק מסדרת "נתיבים מיסטיים". סדרת "נתיבים מיסטיים" כוללת תרגום והוצאה לאור של שמונה כתבים מיסטיים מארבע הדתות הגדולות (יהדות, נצרות, אסלאם ובודהיזם). מטרת הסדרה היא לתת לקורא העברי נגישות לשורה של כתבים מיסטיים באופן בלתי אמצעי וללא פרשנות.

בשנת 2012 ראה אור הספר "שיר עירום" מאת ללה, בתרגומה של המשוררת הדס גלעד ובעריכתה של המשוררת טל ניצן. הספר הגיע במקור בשם "שירים עירומים" ותוך כדי מלאכת העריכה הוחלט על השם הנוכחי.

בשנת 2013 נחתם חוזה עם הוצאת פרוזבטה הצרפתית לפרסום כל ספריו של אומרם מיכאל איבנהוב בעברית. ספרו הראשון של איבנהוב שיצא בעברית במסגרת ההוצאה הוא "עוצמת המחשבה".

בשנת 2016 יצא לאור ספר המקור הראשון של ההוצאה: "ורטיגו - כוריאוגרפיה של אנשים וחלומות". את הספר כתב אוריה קדרי, והוא מסכם 25 שנות יצירה של להקת המחול ורטיגו.

בשנת 2018 יצא לאור ספר המקור השני במסגרת ההוצאה: יומן מדיטציה מאת יצחק נבון, הנשיא החמישי של ישראל. הספר כולל את היומן שכתב נבון בעת ביקורו בבורמה בשנת 1961, כאשר תרגל מדיטציית ויפאסנה במרכז המדיטציה הבודהיסטי של או-בה קין, מי שהיה גם מורו של ס.נ. גואנקה. היומן נשמר במגירה מיוחדת במשרדו של יצחק נבון ופורסם לאחר מותו בשיתוף עם משפחתו.

בשנת 2018 שינתה ההוצאה לאור את שמה ל"חדקרן בית השראה".

### בין ספרי ההוצאה שיצאו לאור

* התקדשות - אליזבת הייך
* עוצמת המחשבה, היוגה של התזונה - אומרם מיכאל איבנהוב
* ריקוד האהבה לאלוהים - ג'לאל א-דין רומי
* הטירה הפנימית - תרסה מאווילה
* הדיוואן - ג'לאל א-דין רומי
* יומן מדיטציה - יצחק נבון
* ורטיגו - כוריאוגרפיה של אנשים וחלומות (סיפורה של להקת המחול ורטיגו).

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של חדקרן הוצאה לאור (בעברית ובאנגלית)
* ריאיון עם טליה חלמיש בתוכנית  עושים סדר חדש של בן כספית, 7 במאי 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  קציעה עלון, הר הסובלנות של האיסלאם, באתר הארץ, 20 בינואר 2013
2. ↑  גיא שרמן, טייל במזרח וראה את האור: היומן הסודי של יצחק נבון, באתר ynet, 2 בדצמבר 2017
**אור ארנסט** (נולדה בתל אביב ב-8 בנובמבר 1967) היא סופרת, עורכת ומוציאה לאור.

ביוגרפיה
--------

אור אהרון-ארנסט נולדה ביפו וגדלה בשכונת ג'סי כהן בחולון. בת לאב יליד עיראק, הפסל אלי אהרון, ואם ילידת הארץ. למדה במגמת ספרות בבי״ס תיכון ע״ש מיטרני בחולון, נשארה כיתה, ורק לאחר שירותה הצבאי השלימה בגרות. בשנת 1996 סיימה תואר ראשון בפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב. למדה פילוסופיה יהודית במסגרת תואר שני, אך לא השלימה אותו.

עבדה בעיתונים "חדשות״ ובמוסף ״הארץ״ כעורכת אירועי תרבות, ערכה את מגזין רשות הטבע והגנים ״בשביל הארץ״, עבדה כמתאמת הפקה בחברת הכבלים תבל (כיום ״הוט״), ובשידורי ערוץ 2 הניסיוניים. בשנת 2001 הקימה עם בן זוגה אודי ארנסט את הוצאת ״סימניה״, במסגרתה פרסמה ספרי נוער וילדים.  

ב-2010 פרסמה את ספרה הראשון למבוגרים, **אי שקט**. הספר זכה לתמיכת קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב. ב-2015 פורסם הרומן, **נמס**. קטעי פרוזה שלה פורסמו בכתבי העת הספרותיים ״עמדה״ (גיליונות 31–32, 35) ו״גרנטה״ (גיליון 4 - הזדמנויות).  

ב-2016 הצטרפה כחברה באגודת הסופרים העברים.  

אור ארנסט אם לשני בנים, מתגוררת בתל אביב.

פרסומים
-------

* **החבורה - סכנה במבוך המחילות** באיוריו של אמיתי סנדי, הוצאת סימניה, 2003
* **אי שקט**, סדרת ״קיטובים נפגשים״, הוצאת כרמל ירושלים, 2010
* **נמס**, הוצאת עמדה חדשה/כרמל, 2015
* **מרבד קרפדות, יומן חלומות** באיוריו של אורי טור, 2016

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אור ארנסט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אור ארנסט
* מידע על אור ארנסט בקטלוג הספרייה הלאומית
* עמרי הרצוג, "אי שקט" מאת אור ארנסט | תורת המידות, באתר הארץ, 12 בינואר 2011
* יותם שווימר, "נמס": להתמוסס אל תוך מהלך נפשי, באתר ynet, 6 ביולי 2015
* הערה על הרומן "נָמֵס" של אור ארנסט, אריק גלסנר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007585989005171
* BnF: cb165676233 (data)
* GND: 144040956
* ISNI: 0000 0001 1927 4392
* LCCN: no2011057723
* VIAF: 170501853
* WorldCat: lccn-no2011057723

 |
**ניקולאי פבלוביץ' צ'ורקין** (בבלארוסית: **Мікалай Паўлавіч Чуркін**, ברוסית: **Чуркин, Николай Павлович** נולד ב-1 בפברואר 1949) הוא גנרל, פוליטיקאי ואיש עסקים רוסי-בלארוסי. הוא כיהן כראש המטה הכללי הראשון של בלארוס בין 1992–1995, וכחבר מועצת הפדרציה של רוסיה.

ביוגרפיה
--------

צ'ורקין נולד 1 בפברואר 1949. ב-1972 הוא סיים את לימודיו בבית הספר לשריון צ'ליאבינסק. לאחר מכן המשיך ללמוד בבית הספר לשריון על שם מלינובסקי אותו סיים ב-1980. בין השנים 1986–1988 הוא השתתף בלחימה באפגניסטן. לאחר מכן למד באקדמיה הצבאית של המטה הכללי, אותה סיים ב-1990. לאחר פירוק ברית המועצות הוא עבר לבלארוס ומונה בידי נשיא המדינה מייצ'סלב הריב לראש המטה הכללי ולסגן שר ההגנה הראשון בלארוס. ביולי 1994, הובס הריב בבחירות, ומחליפו אלכסנדר לוקשנקו, פיטר צ'ורקין משני התפקידים. ב-1995, עזב צ'ורקין את בלארוס וחזר לרוסיה.

צ'ורקין הקים ברוסיה את חברת "אגרוימיפקס" הסוחרת בלתת מבלארוס. הוא שימש כמנהל החברה עד 2001, וכיום הוא מחזיק ב-50% ממניות החברה. בדצמבר 1995 סגן יו"ר הדומה בוריס גרומוב מינה את צ'ורקין לעוזרו. בינואר 2000 הפך גרומוב למושל מחוז מוסקבה, ומינה את צ'ורקין לעוזרו.

ב-21 בינואר 2001 נבחר צ'ורקין לחבר מועצת הצירים של העיר אודינצובו. ב-1 בינואר 2002 הוא נבחר לנציג מושל מחוז מוסקבה במועצת הפדרציה של רוסיה. הוא שימש כסגן יו"ר הוועדה הפדרלית למדיניות חקלאית ומזון וניהול טבע. הוא סיים את תפקידו ב-1 במאי 2012.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקולאי צ'ורקין** בוויקישיתוף

* ניקולאי צ'ורקין באתר מועצת הפדרציה של רוסיה
* ניקולאי צ'ורקין באתר הביוגרפיה הרוסית
**משה רודולף בלוך** (2 באוגוסט 1902–1985) היה מדען וממציא ישראלי. חתן פרס ישראל במדעי החיים לשנת תשכ"ו (1966).

ביוגרפיה
--------

בלוך נולד באוסיג שבצ'כוסלובקיה, ולמד באוניברסיטאות פראג ולייפציג. בהיותו בן 24, הוסמך לדוקטור באוניברסיטת ברן. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בנושא "טווח הספיגה של תרכובות של סוגי קרקע נדירים". בשנים 1929–1933 הוא עבד בבית הספר הטכני הגבוה קרלסרוהה. תחילה עבד שם כעוזר מחקר, ולאחר זמן קצר, כראש המחלקה למטלוגרפיה ולספקטרוגרפיית הרנטגן. באותה תקופה, החל בלוך לחקור את התגבשות יודיד הכסף, וערך ניסויים במניעת התקררות יתר של מים.

בעקבות עליית המשטר הנאצי לשלטון, עזב בלוך להולנד ולאנגליה והמשיך במחקריו בתחום טכנולוגיית הקירור. בשנת 1936, הוא נפגש עם מהנדס מפעלי ים המלח, נובומייסקי, והוזמן על ידו להתמנות לחוקר ראשי במפעלים, ולהצטרף למתכנני מפעל האשלג שיועד לקום באותה עת. בלוך נענה בחיוב להצעה, וכיהן בתפקיד עד פרישתו לגמלאות, בשנת 1973. בשנים אלו, פותחו על ידו אמצעים להגברת הייצור ולחקר אשלג, ברום, מלח בישול וחומרים אחרים. נוסף על כך, החל משנות השישים, החל בלוך לעסוק בחקר ים המלח עצמו - בהשפעת האטמוספירה על האזור, בהשפעת האזור על ההתיישבות ובבעיות אי מליחות באופן כללי.

בלוך שימש גם כיועץ לחברות ברחבי העולם בתהליכי ייצור הנוגעים לשימוש במי מלח ובאוסמוזה. בשנות החמישים, נרשם על ידו פטנט להקמת בריכות סולריות לייצור חשמל על ידי הדחקת מוליכי חום במאגרי אנרגיית שמש. מערכת נוספת לשימוש באנרגיות חלופיות נגעה לשימוש בשיפוע גז כבד לצרכים תעשייתיים.

בשנות עבודתו האחרונות, חקר בלוך את תהליך היווצרות הנפט, ופעל להקמת פרויקט מלאכותי לייצור נפט בלגונות המכילות לופיטים ואצות עשירות בחלבון. ניסוייו אלו נערכו במשותף עם בן ציון גינסברג, והביאו לתפוקות גבוהות של נפט.

לאחר פרישתו לגמלאות, היה בלוך עמית מחקר במכון מקס פלאנק בהיידלברג, ושהה בו כשישה חודשים מדי שנה, בהם הקדיש את זמנו לחקר תופעות קוסמיות דוגמת השפעות כוכבי שביט, וכן לייצור מלאכותי של מטאוריטים מברזל. בישראל, הוקדשו מחקריו להמשך חקר ים המלח, ובלוך נמנה בין מייסדי המכון לחקר הנגב ואוניברסיטת באר שבע.

בשנת 1966 זכה בפרס ויצמן ובפרס ישראל למדעי החיים לשנת 1966. בשנת 1969 היה לחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. במכון ויצמן למדע הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד ובאוניברסיטת בן-גוריון היה עמית כבוד.

בנו של בלוך, הוא מהנדס הכימיה דוד בלוך, (1940), הנשוי לשחקנית מירי פביאן.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות חייו באתר המוקדש לעבודתו
* כרטיס אישי של משה רודולף בלוך, באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
* בריכות השמש מפיקות חשמל על המצאת הבריכות הסולריות

הערות שוליים
------------

1. ↑  הערב חלוקת פרס וייצמן, דבר, 17 במרץ 1966
2. ↑  פרופ' משה בלוך, דבר, 22 באפריל 1966  
ד"ר משה רודולף בלוך, מעריב, 24 באפריל 1966
3. ↑  אתר למנויים בלבד רועי צ'יקי ארד, האיש שרוצה להציל את העולם באמצעות מלח, באתר הארץ, 20 באוקטובר 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012714574605171
* GND: 116202483
* SUDOC: 189143959
* VIAF: 45048555
* WorldCat: viaf-45048555

 |
**אנדריי אלכסייביץ' רבקוב** (בבלארוסית: **Андрэй Аляксеевіч Раўкоў**; ברוסית: **Андре́й Алексе́евич Равко́в**; נולד ב-25 ביוני 1967) הוא איש צבא ופוליטיקאי בלארוסי ששירת כשר ההגנה של בלארוס בשנים 2014 - 2020. מנובמבר 2020 משמש כשגריר בלארוס באזרבייג'ן.

ביוגרפיה
--------

רבקוב נולד בכפר רביאקי שבמחוז משנה ביישינקוביץ ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית. הוא למד בפמינייה צבאית במינסק. לאחר סיומה ב-1984 למד בבית הספר לקצינים במוסקבה וסיים אותו ב-1988. שימש כמפקד מחלקה וסגן מפקד פלוגה בצבא הסובייטי. לאחר נפילת ברית המועצות התגייס לצבא החדש של רפובליקת בלארוס. שירת כמפקד גדוד חיל רגלים וכמפקד בסיס של מחסני חירום. בשנת 2004 הועלה לדרגת קולונל ונשלח ללימודים באקדמיה צבאית של המטה הכללי הרוסי. לאחר שובו - מונה למפקד חטיבת צנחנים. בשנים 2006 -2011 שירת כראש אגף מבצעים בפיקוד המבצעי הצפון-מערבי. ב-2011 הועלה לדרגת גנרל-מיור ומונה למפקד הפיקוד המבצעי הצפון-מערבי.

ב-2014 מינה אותו הנשיא אלכסנדר לוקשנקו לתפקיד שר ההגנה
בתפקידו כשר ההגנה פעל לצמצום מספר האישורים לדחיית השירות ולצמצום כמות הפטורים משירות צבאי שניתנו לסטודנטים. טען, כי בשל ירידת הילודה בבלארוס נוצר מחסור בגברים בגיל הגיוס, מה שמחייב לגייס את כולם, ללא יוצא מן הכלל. בהמלצתו העביר פרלמנט של בלארוס שורה של חוקים, אשר צמצמו למינימום את מספר הבקשות המאושרות לדחיית השירות או לפטור משירות צבאי לסטודנטים להשכלה גבוהה.

בינואר 2020 עזב את תפקיד שר ההגנה ומונה למזכיר הכללי של מועצת הביטחון של בלארוס. מילא את התפקיד עד לספטמבר 2020. בנובמבר 2020 מונה לשגריר בלארוס באזרבייג'ן.

בנובמבר 2020 הטיל האיחוד האירופי סנקציות אישיות על רבקוב.
במקביל, הוטלו עליו סנקציות על ידי בריטניה, קנדה ושווייץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדריי רבקוב** בוויקישיתוף
* -ביוגרפיה של רבקוב (רוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בבלארוס תפקיד שר ההגנה הוא צבאי ולא פוליטי.
2. ↑
3. ↑  [chrome-extension://efaidnbmnnnibpcajpcglclefindmkaj/]
4. ↑  Global Affairs Canada, Belarus sanctions, www.canada.ca, ‏2020-11-06
5. ↑  Belarus: Federal Council extends scope of sanctions, www.admin.ch
פרנק באדג'ן בצעירותו
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
**פרנק באדג'ן** (באנגלית: **Frank Budgen**; ‏1 במרץ 1882 – 26 באפריל 1971) היה צייר אנגלי שפרסומו נבע מהיכרותו המעמיקה עם הסופר האירי ג'יימס ג'ויס.

ביוגרפיה
--------

נולד במחוז סארי שבאנגליה, ובצעירותו היה ימאי. ב-1910 עבר ללמוד ציור בפאריס, ובשנות מלחמת העולם הראשונה התגורר בציריך, שם הועסק מטעם משרד המידע של ממשלת בריטניה. בקיץ 1918 התוודע לג'ויס והפך לחברו הקרוב. ההיכרות בין ג'ויס לבאדג'ן החלה לאחר שג'ויס נקלע למריבה עם אחד מעובדי הקונסוליה הבריטית בציריך, וחשד כי באדג'ן נשלח לרגל אחריו. לאחר מכן הפכו השניים לחברים. באדג'ן התוודע גם לבת זוגו של ג'ויס, נורה ברנאקל, והפך לבן בית.

באדג'ן ליווה את ג'ויס בעת כתיבתו של הרומן "יוליסס" בציריך, והיה מעורב באינספור שיחות על הספר. חלק מכתב היד נכתב על ידו, מאחר שג'ויס, שלקה בדלקת עיניים חריפה, לא היה מסוגל לכתוב בעצמו, והכתיב לבאדג'ן את הטקסט. באדג'ן פרסם את זכרונותיו מהידידות המשותפת בספר "James Joyce and the making of Ulysses" שיצא לאור ב-1934. הספר הוא מאבני היסוד להבנת יוליסס.

בספרו הוא מתאר את כתיבת הספר באופן מפורט. לדוגמה, בתיאור כתיבת הפרק הסלעים הנודדים, בו מסופר על דמויות שונות המשוטטות ברחבי דבלין, הביא באדג'ן את שימושו של ג'ויס במפת העיר לצורך כתיבת הפרק, כדוגמה לאובססיה של ג'ויס לדיוק בפרטים.

הוא תיעד פרשיית אהבים שהייתה לג'ויס עם נערה בשם מרתה פליישמן, ואף צייר אותה עבורו.

בסוף 1919 החליט ג'ויס לחזור לטריאסטה, והציע לבאדג'ן תעסוקה כמורה לאנגלית ומגורים, אולם האחרון העדיף לחזור לאנגליה, ומאז 1920 ועד יום מותו התגורר בלונדון. הוא המשיך בקשרי מכתבים עם ג'ויס, ולאחר שג'ויס התחרט על אחד ממכתביו, בו חשף את עצמו יתר על המידה, ביקש מבאדג'ן לבוא לפריס עם המכתב. הם יצאו לבילוי, באדג'ן שתה לשוכרה, ולמחרת בבוקר גילה כי מארנקו נעלם המכתב הבעייתי. קשרי החברות בין השניים לא חזרו לקדמותם בעקבות האירוע.

קישורים חיצוניים
----------------

* James Joyce and the making of 'Ulysses', and other writings

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקור
2. ↑  בדמות מרתה פליישמן מופיעה ביוליסס, בפרק נאוסיקה, הנערה גרטי מק'דאול
3. ↑  מקור: ג'יימס ג'ויס, עדנה או'בריאן, עמוד 137

| יוליסס מאת ג'יימס ג'ויס |
| --- |
| דמויות | לאופולד בלום • מולי בלום • סטיבן דדאלוס | יוליסס, המהדורה העבריתיוליסס, המהדורה העברית |
| אתרים | מגדל מרטלו בחוף סנדיקוב • בית הקברות גלאסנווין • הספרייה הלאומית של אירלנד |
| ניתוחים וערכים מורחבים | יוליסס - מבנה הספר והעלילה • סכמות גילברט ולינאטי ליוליסס • סכמת לינאטי ליוליסס |
| מעורבים | אוליבר סנט ג'ון גוגארטי • ג'ורג' ויליאם ראסל • פרנק באדג'ן • סילביה ביץ' • הארייט שו ויבר |
| שונות | בלומסדיי • ארצות הברית נגד ספר בשם יוליסס • המונולוג של מולי בלום |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007276565505171
* CANTIC: a12008035
* CiNii: DA05122570
* GND: 124659012
* ISNI: 0000 0001 0980 7933
* LCCN: n88152549
* NDL: 00672480
* NKC: mub2015869345
* NTA: 070356521
* SNAC: w6b00dpv
* SUDOC: 079578330
* ULAN: 500200652
* VIAF: 64945572
* WorldCat: lccn-n88152549

 |
**צפריר קולת** הוא אסטרופיזיקאי, מחבר ספרי מדע פופולרי, מחזאי ישראלי ויו"ר "אייר" (המכון הישראלי למחקר מתקדם במדעי הטבע).

אודות
-----

קולת עשה דוקטורט אצל פרופסור אבישי דקל באוניברסיטה העברית ועשה שני פוסט דוקטורטים: באוניברסיטת הרווארד ובאוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז. זוכה מלגת Chateaubriand ו-CNRS.

בשנת 2004 יצא ספרו "אטלס השמים הישראלי" בהוצאת מפה. זהו אטלס אסטרונומי מקיף המכיל בתוכו גם ידע היסטורי, מיתולוגי, תרבותי, לשוני וספרותי. באותה שנה יצא גם ספרו "הצד האפל של היקום". הספר עוסק בסוגיית החומר האפל ביקום.

בשנת 2010 זכה בפרס ברנשטיין למחזה עברי מקורי על המחזה "יריחו". השופטים, פרופ' בן עמי פיינגולד, פרופ' דן אוריין ומירי טל, כתבו בנימוקיהם לבחירה. "המחזה מבוסס על המסופר במקרא בספר יהושע, על פרשת יריחו, רחב והמרגלים. המחזה מצטיין באפיון מאוד מרשים של הטיפוסים השונים. הן מבחינת לשון הדיאלוג והן מבחינת העיצוב הדרמטי-תיאטרלי של הדמויות והסצנות המתרחשות במקומות שונים מבחינת החלל והמרחב הבימתי".המחזמר הועלה ב"חג המחזמר" בת-ים בדצמבר 2014 עם לחניו של גיא וינגרטן.

האופרה "הינדיק משוגע" לליברית של קולת עלתה על הבמה בקיץ 2018.

בשנת 2011 יצא ספר שיריו הראשון: עתות, בהוצאת "גוונים".

עבד כמנהל תוכנית ופיתוח עסקי בחברת אפלייד ספקטרל אימג’ינג (2009 Frost & Sullivan - Innovative product of the year), בינואר 2011 התמנה למשנה למנכ"ל ואחראי על התחום הרפואי, מחקר ופיתוח, ייצור ואיכות בחברת "מדיגוס".
 משמש כיום כמנכ"ל לחברה המפתחת מכשור רפואי.

קישורים חיצוניים
----------------

* צפריר קולת, ברשת החברתית LinkedIn
* צפריר קולת, באתר ResearchGate
* מפה זו על שום מה?, מדוע אנחנו זקוקים למפות והאם המפות מקיימות את הציפיות שתולים בהן?
* מגדל בבל
* הצד האפל של היקום הרצאת וידאו
* ראיון ב"חוצה ישראל" - וידאו
* השיר "מחילות" לזכר הדר גולדין
* מתוך המחזמר "יריחו": שיר המוכרת, שיר הגישה, חורבן ותקומה, טובי בנינו, שיר האוהבים המופרדים
* "הינדיק משוגע" - וידאו, כתבה ב"כאן 11".
* "עיר שלי" - מילים (לחן עדי כהן)
* "מסע החורף" - תרגום לביצוע אופראי (שוברט)
* מחזור שירים לקול ולפסנתר - כתיבה (מלחין - איל באט)
* אתר למנויים בלבד צפריר קולת, סיפור | האלכימיה של ירושלים, באתר הארץ, 4 במאי 2021
* צפריר קולת, דף שער בספרייה הלאומית
* רשימת 50 המנכ"לים המצטיינים – טכנולוגיות ברפואה - Top 50 healthcare technology CEOs

הערות שוליים
------------

1. ↑  צפריר קולת, **אטלס השמים הישראלי**, מפה, 2004
2. ↑  צפריר קולת, **הצד האפל של היקום**, הוצאת מפה, תל אביב, 2004.
3. ↑  בהר וקולת זכו בפרס ברנשטיין, nrg מעריב, 18 באוגוסט 2010
4. ↑  אתר למנויים בלבד חגי חיטרון, "הינדיק משוגע": באופרה הזאת לא נשמעו קולות גדולים. אז מה, באתר הארץ, 1 בספטמבר 2018
5. ↑  מדיגוס ממנה את ד"ר צפריר קולת לתפקיד משנה למנכ"ל ואת ד"ר ירון זילברמן לתפקיד סמנכ"ל מכירות, 19 בינואר 2011

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007463398805171
* LCCN: no2012003293
* VIAF: 297406628
* WorldCat (עם VIAF): 297406628

 |
**מדינה קליינטית** הוא אחד מכמה מושגים שמטרתם לתאר כפיפות של מדינה אחת למדינה אחרת, חזקה ממנה, ביחסים בינלאומיים. מושג זה הוא המושג הכי פחות פרטני מבין משפחת מושגים זו הכוללת גם מדינת לוויין או מדינה גרורה, מדינה קשורה, מדינת בובה, ניאו קולוניה, פרוטקטורט או מדינת חסות, מדינה וסאלית ומדינה טריבוטרית (המשלמת מיסים מיוחדים=טריביוטים למדינה החזקה). הרעיון לפיו ישנה היררכיה בין המדינות, ויש התלויות במידה זו או אחרת באחרות, סותרת את רעיון הריבונות הוסטפלית, שעל פיו כל מדינה היא ישות ריבונית השווה לכל אחת אחרת.

מקורו של המושג בקשרי פטרון קליינט שהתקיימו ברומא העתיקה, בהם העניק פטרון הגנה משפטית ואף פיזית לקליינט, אשר בתמורה היה מחויב לפטרון, תמך בו והעניק לו שירותים שונים. 

מדינות קליינטיות התקיימו לאורך אלפי שנים, כאשר מדינות חזקות יותר כפו על מדינות אחרות לשרתן כאשר התחזקו ועלו במעמדן. בעת העתיקה מדינות כממלכת פרס וערי המדינה היווניות יצרו מדינות קליינטיות על ידי הפיכת מנהיגי המדינה לכלי שרת בידיהם. אחת הדוגמאות הקלסיות ליצירה ושימוש במדינות קליינטיות היא הרפובליקה הרומית, שבמקום לכבוש ולספוג אותן אל תוך האימפריה העדיפה להפכן למדינות קליינטיות, מדיניות שהמשיכה עד המאה הראשונה לספירה כשרומא נהייתה קיסרית. שימוש במדינות קליינטיות המשיך כאשר המערכת הפיאודלית החלה להכות שורש.

במאה ה-13 קוריאה "נדרסה" על ידי הכוחות המונגולים אחרי הסכמים בשנת 1260 ופלישה בשנות ה-70' הגוריו נעשו תלויים בשושלת יואן המונגולית.[דרושה הבהרה]

באימפריה הבריטית המדינות ההודיות היו עצמאיות מבחינה טכנית, ועצמאות מצרים החל משנת 1922 סיימה באופן טכני את הפרוטקטורט הבריטי במדינה. עיראק נהייתה ממלכה בשנת 1932. בכל אחד ממקרים אלה המציאות המדינית והכלכלית לא אפשרה עצמאות מלאה, אלא מצב שבו השליטים המקומיים היו קליינטים בריטיים.

במהלך מלחמת העולם השנייה, המדינות שכבשה גרמניה הנאצית ושלא סופחו לרייך השלישי או הושמו תחת שלטון צבאי הפכו למדינות קליינטיות של גרמניה. הנאצים מינו למדינות אלו מנהיגים בעלי סמכות סמלית בעיקרה, שלעיתים היו בעלי דעות נאציות או פאשיסטיות, והיו כפופים לפיקוחה והוראותיה של גרמניה הנאצית. בין מדינות אלו ניתן למנות את צרפת של וישי, הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית, המדינה העצמאית של קרואטיה (ראו ערך תנועת האוסטאשה), ועוד.

לאחר מלחמת העולם השנייה המונח החל לשמש לתיאור אומות הנשלטות בצורה דיקטטורית אשר גובו במישרין על ידי ארצות הברית או ברית המועצות. במהלך המלחמה הקרה רבות ממדינות אמריקה הלטינית כגון גואטמלה, אל סלוודור, ניקרגואה עד לשנת 1979, קובה עד 1959, וצ'ילה תחת משטרו של הגנרל פינושה נתפשו כמדינות קליינטיות של ארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מדינה קליינטית** |

* קטגוריה: גרמניה הנאצית: מדינות קליינטיות
* מדינת בובה
* פרוטקטורט
* אימפריאליזם
* רפובליקת בננות