recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אריק דלויה** (בצרפתית: **Arrik Delouya**; נולד ב-1946), הוא ד"ר לסוציולוגיה, סופר ועיתונאי יהודי צרפתי.

חייו
----

דלויה נולד במרקש שבמרוקו, בן למשפחת רבנים ידועה ממרקש וצאצא של רבי יצחק דלויה. כבר בילדותו בהיותו חבר בתנועה הנוער השומר הצעיר חווה פן יוצא דופן בזהותו: הוא היה ציוני וסוציאליסט נלהב בארץ ערבית ומונרכית. ב-1962 בגיל 16 הגיע לראשונה לישראל על מנת לממש את מצוות העלייה לארץ ישראל.

הוא חזר למרוקו לבקשת הוריו אך לא לזמן רב: ב-1964 בהגיעו לגיל 18 חזר לארץ על מנת להצטרף לקיבוץ כרמיה, שם השתקע כחבר קיבוץ מן המניין והיה פעיל במיוחד במילוי תפקידים חינוכיים ובקידום יוזמות לרווחה חברתית. במקביל ללימודיו בסמינר גבעת חביבה ובאוניברסיטה העברית בירושלים שימש מדריך לגרעיני השומר הצעיר בנתניה וחיפה כהכנה להשתלבותם של הצעירים בתנועה הקיבוצית בסיום שירותם הצבאי.

חילוקי הדעות עם הקיבוץ החלו על רקע פעילותו במסגרת תנועת הפנתרים השחורים שקמה בירושלים בתחילת שנות ה-70 דלויה הזדהה עם מאבקם ועם מחאתם של אותם צעירי שוליים, רובם ילידי מרוקו, ועזר להם יחד עם אקדמאים ומלומדים אחרים בני עדות המזרח ביציקת תשתית אידאולוגית להתארגנותם ולמחאתם.

דלויה המשיך לתמוך בתנועת הפנתרים ונאלץ לעזוב את הקיבוץ.[דרוש מקור: ראו דף השיחה] ב-1973 עבר לצרפת על מנת להמשיך את לימודיו באוניברסיטת פריז. במאי 1976 קיבל תואר דוקטור בסוציולוגיה בהנחייתו של הסופר והאינטלקטואל הנודע, פרופסור אלבר ממי. עבודת הדוקטורט שלו חקרה תופעה פרדוקסלית לכאורה: קיומן של מעמדות חברתיים בתוך הקיבוץ.

ב-2008 ארגן כינוס בינלאומי שמטרתו הייתה להפגיש בין פרויקטים מדעיים ותעשייתיים של חברות ישראליות וצרפתיות עם משקיעים בינלאומיים, וזאת על מנת לקדם ולשפר את היחסים בין צרפת לישראל.

ספריו
-----

דלויה פרסם עד כה שמונה ספרים, ביניהם "תולדות היהודים במרוקו" (בצרפתית "Les juifs du Maroc") הכולל 3000 מאמרים על דת, אמנות וחברה. המחקר על ספרו נערך בעידודם של יד בן צבי, מכון ון- ליר, האקדמיה ללשון העברית, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב אוניברסיטת בר-אילן.

דלויה החל את דרכו באיסוף המידע ב-1986, בעודו סטודנט בפריז. על מנת להגיע לנושאים החשובים ביותר היה צורך בתרגום טקסטים וספרים בשפות שונות, עברית, ספרדית, אנגלית וערבית. 120 תלמידים מוסלמים מהערים הגדולות במרוקו הלומדים עברית לקחו חלק פעיל באיסוף החומר והגישו עבודות גמר על תולדות היהודים במדינה. הם אספו חומר חשוב שנעלם מעיני חוקרים אחרים מחוץ למרוקו ועמד להיעלם, הספר מבוסס על חלק גדול מהחומר שנאסף.

קישורים חיצוניים
----------------

* אריק דלויה, ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. ↑  Arrik Delouya (2001), Les Juifs du Maroc: bibliographie générale : résumés, annotations, recensions. Librairie orientaliste Paul Geuthner, Paris.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260319305171
* LCCN: n80049380
* SUDOC: 070319480
* VIAF: 64124666
* WorldCat (עם VIAF): 64124666

 |
**טרוי דומה** (באנגלית: **Troy Dumais**, נולד ב-21 בינואר 1980) הוא קופץ למים אמריקאי בעבר. אלוף ארצות הברית וזכה במקום השלישי באולימפיאדת לונדון.

ביוגרפיה
--------

טרוי דומה נולד בונטורה שבקליפורניה למשפחת שחיינים וקופצי למים. הוא התאמן באוניברסיטת טקסס באוסטין. כבר בשנת 1998 הוא הגיע לאליפות העולם וזכה במקום השני בתחרות של מקפצה גמישה ממטר אחד. בעקבות ההצלחה הוא הגיע לאולימפיאדת סידני וסיים תחרות אישית במקום השישי ולצד דייוויד פיכלר במקום הרביעי בתחרות סינכרונית. באולימפיאדת אתונה הוא סיים שישי בתחרות אישית ושישי בתחרות סינכרונית ביחד עם אחיו ג'סטין דומה. גם באולימפיאדת בייגינג טרוי דומה לא הצליח להגיע למדליה. באולימפיאדת לונדון הוא קפץ לצד כריסטיאן איפסן בתחרות סינכרונית וזכה במדליית ארד.

בתחרויות אליפויות העולם טרויי דומה בנוסף למדליית כסף של שנת 1998 ובמדליית כסף וארד ב-2005 ושתי מדליות כסף ב-2009.

טרוי דומה השתתף מספר פעמים במשחקים משחקים הפאן-אמריקאיים וזכה בהם במספר מדליות כולל מדליית זהב בשנת 2007 בקפיצה סינכרונית לצד מיץ' ריצ'סון.

קישורים חיצוניים
----------------

* טרוי דומה, באתר olympedia.org
* סיכום תוצאות באתר איגוד אמריקאי
ניסוי בצמח הנעשה בתוך מבחנת זכוכית. חלק מבעלי מקצועות מדעי החיים יכנו ניסוי זה in vitro משום שהוא במבחנה, ואילו אחרים יטענו שהוא נעשה ביצור שלם ולכן הוא in vivo ולא in vitro.
**בַּמַּבְחֵנָה**, או **אִין וִיטְרוֹ** (בלטינית: **in vitro**; באופן מילולי: **בתוך זכוכית**) היא טכניקה לביצוע ניסוי, בדיקת מעבדה או הליך רפואי בסביבה מבוקרת מחוץ לאורגניזם חי בדרך כלל במבחנה או בכלים שונים.

לעומת טכניקה זו ניצבת טכניקת אִין וִיווֹ - המבוצעת בתוך או על אורגניזם חי (בדרך כלל הכוונה לניסויים בבעלי חיים או לניסויים קליניים בבני אדם, או לבדיקות רפואיות הנעשות על גופו של הנבדק). ההבחנה בין אין ויטרו לאין ויוו היא יחסית. יש מי שעבורו כל ניסוי הנערך בתא שלם או ביצור רב תאי הוא ניסוי אין ויוו, ויש מי שעבורו רק ניסוי הנעשה באורגניזם ששלם וגדול ניסוי אין ויוו. לדוגמה: ניסוי בתרבית רקמה או בתולעים יכונה "אין ויוו" על ידי ביולוג של התא, אך יכונה "אין ויטרו" על ידי רופא.

דוגמה נוספת: ניסוי עם אנזימים וסובסטרטים במבחנה הוא ניסוי אין ויטרו על פי כל הגדרה. לעומתו, ניסוי בתאי דם אנושיים או בחיידקים יוגדר על ידי ביולוג מולקולרי או ביוכימאי כניסוי אין ויוו, גם אם הוא נערך בתוך מבחנה. זאת משום שתא הוא יצור חי. אולם אדם העוסק במקצוע רפואי יגדיר ניסוי כזה כאין ויטרו משום שהתאים האנושיים או החיידקים הוצאו מחוץ לגוף.

בדרך כלל, זול יותר ופשוט יותר לבצע ניסוי או בדיקה אין ויטרו מאשר אין ויוו. יש אף הטוענים[דרושה הבהרה] שניסויים אין ויטרו הם תחליף מלא לניסויים בבעלי חיים, אולם כנגדם טוענים[דרושה הבהרה] כי תהליכים רבים בביולוגיה או ברפואה לא ניתן לדמות במדויק, אם בכלל, במבחנה. לכן במחקרים רבים חייבים לבצע גם בדיקות על החי (אין ויוו). עם זאת חוקרים מחפשים שיטות להעברה של ניסויים נוספים לשיטה זו מתוך מניעים כלכליים ואתיים

ראו גם
------

* בחיים, אין ויוו
* באתר, אין סיטו
* אין אוטרו
* אין סיליקו
* חלופות לניסויים בבעלי חיים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **אין ויטרו** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אין ויטרו** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  The National Institutes of Health (NIH) and the U.S. Environmental
Protection Agency (EPA) agreement as highlighted in the Feb. 15, 2008 issue of the
journal "Science".
**המעי העיוור** (Caecum, **צקום**), או **המעי האטום**, נמצא בחלק הימני התחתון של הבטן, 2.5 ס"מ מרצועת המפשעה. הוא מתחיל בחיבור למעי הדק והמשכו הוא המעי הגס העולה. עמו נכלל גם התוספתן, שהוא איבר קטן דמוי תולעת. המעי העיוור הוא מעין כיס בתוך צינורות המעי, ומאחר שאין לו יציאה כלשהי ושהוא נסגר על ידי שסתומים הנמצאים בסוף המעי הדק ותחילת הכרכשת, הוא נקרא "עיוור". אורכו של המעי העיוור הוא 7.5 ס"מ, וכך גם רוחבו. הוא עטוף כמעט כולו בצפק, אף שאינו בעל מצע מעי. אם המעי מתמלא בצואה או בגזים, ניתן למשש אותו מצדה הימני הקדמי של הבטן.

### אטימולוגיה

המונח *caecum* מגיע מלטינית ומשמעותו עיוור זאת משום שהוא אינו מוביל לשום מקום אלא מסתיים בתוספתן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המעי העיוור** בוויקישיתוף
* המעי העיוור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| מרכיבי מערכת העיכול |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| פה • לסתות • שיניים • לשון • בלוטות רוק • לוע • ושט • קיבה • כבד • כיס המרה • לבלב • תריסריון • מעיים • המעי הדק • המעי הגס (תוספתן, המעי העיוור, חלחולת, התעלה האנאלית) • פי הטבעת | מערכת העיכול |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007284983105171
* BnF: cb12302332w (data)
* LCCN: sh85021593
* TA98: A05.7.02.001

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
תמונה מן המשחק
**Far Cry** הוא משחק מחשב מסוגת משחקי היריות בגוף ראשון של חברת Crytek (קרייטק). המשחק יצא במרץ 2004 ונחשב למשחק הראשון מהדור החדש של אותה תקופה. התחום החזק ביותר של המשחק הוא היכולת לתאר סביבה חיצונית רחבת היקף, עם צמחייה עשירה, מקווי מים ריאליסטיים ואפקטים של תאורה. בנוסף, משתמש המשחק במנוע פיזיקלי התורם לתחושת הריאליזם בזמן המשחק.

למשחק מצורפת תוכנת עריכה המאפשרת יצירת עולמות חדשים, הכוללים דמויות, כלי רכב, כלי תעופה ועוד. תוך כדי יצירת העולם החדש אפשר גם לשחק בו ולבחון אותו.

המשחק נחשב גם לחדשני מבחינת האינטליגנציה המלאכותית הגבוהה של הדמויות שבו. הדמויות יודעות לשתף פעולה ומגיבות לרעשים ולאירועים.

גרסת ה-Xbox של Far Cry יצאה ב-27 בספטמבר 2005 ונקראה "Far Cry Instincts". מאוחר יותר יצא ל-Xbox 360 המשחק "Far Cry Instincts Predator", שכלל את הקמפיין המקורי של Far Cry וקמפיין חדש נפרד. Far Cry 2, משחק ההמשך, יצא באוקטובר 2008 ועלילתו אינה קשורה למשחק זה. גם העלילה של המשחק השלישי שיצא בסוף 2012 לא קשורה לשני הקודמים.

המשחק זכה בשעתו לציונים גבוהים מצד מבקרי משחקים ולהערכה מצד קהילת הגיימרים. המשחק נחשב לאחד מכותרי הפעולה הטובים ביותר של שנת 2004 לצד Half Life 2 ו-Doom 3.

בשנת 2008 יצא סרט קולנוע המבוסס על המשחק. הדעות על הסרט היו חלוקות ולא שילב את הסיפור מהמשחק.

עלילה
-----

גיבור העלילה הוא ג'ק קרוור, לשעבר חייל בכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית, וכיום בעל יאכטה קטנה שאיתה הוא מספק שרותי שיט. הסיפור מתחיל כאשר ג'ק נשכר על ידי עיתונאית בשם ואל כדי שייקח אותה לאי טרופי נידח באוקיינוס השקט שם ברצונה לסקר את שרידי הבסיסים היפניים מתקופת מלחמת העולם השנייה. האנשים הנמצאים באי מתגלים כלא ידידותיים במיוחד, הם מנסים לחסל את ג'ק וואל ומפרידים ביניהם, ומפוצצים את היאכטה של ג'ק. וואל מתגלה כבעלת כישורים החורגים מאלו של עיתונאית רגילה ובהמשך מתגלה כי היא בעצם סוכנת CIA. בתחילת המשחק מוצא עצמו השחקן נלחם מול שכירי חרב חמושים היטב, ועם התקדמות העלילה הוא מגלה בהדרגה את הסודות שצופן בחובו האי: האיים כולם הם ניסוי במוטציות הנערך על ידי מדען מטורף בשם ד"ר קריגר המשתמש בהנדסה גנטית ליצירת גזע על בשם הטריג'ן (מפלצות שג'ק בורח מהן בסרטון הפתיחה). במהלך המשחק נעזר ג'ק באדם מסתורי בשם דויל (Doyle) - אשר מתגלה כמרגל מה-CIA - כדי למצוא את ואל ובסוף לחסל את ד"ר קריגר.

"far cry" אינו רק משחק של התחמקות או התפרצות אלא גם של מחשבה. למשל, במצבים בהם שכירי החרב כלאו את הטריג'ן בכלובים: תוכלו להרוג את הטריג'ן אבל זה ימשוך את תשומת לבם של שכירי החרב. תוכלו גם לשחרר את הטריג'ן ולתת להם להרוג את שכירי החרב, גם תוכלו להרוג את שכירי החרב בלי לגעת בטריג'ן. וגם תוכלו להרוג את שכירי החרב "שנמצאים רק בחדר שאתה נמצא בו" לשחרר את הטריג'ן ולברוח לחדר הבא בו הטריג'ן יכולים לעזור לך (לא ברצון) להרוג את שכירי החרב הנמצאים בו ואחר-כך להרוג אותם.

ראו גם
------

* Far Cry 2
* Far Cry 3
* Far Cry 4
* Far Cry 6

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Far Cry** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Far Cry

* אתר האינטרנט הרשמי של Far Cry (באנגלית)
* Far Cry, באתר PCGamingWiki (באנגלית)
* סקירה של המשחק מהאתר Gamespot (באנגלית)
* Far Cry, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16649208b (data)

 |
**לֲאון** (**León**) היא עיר בניקרגואה שבמרכז אמריקה. שמה החוקי המלא, שהוענק על ידי הקולוניה הספרדית הוא **סנטיאגו דה לוס קָבַּיֶרוֹס דה לאון**. לאון היא עיר הבירה של מחוז לאון. נכון ל-2005 מתגוררים בלאון כ-145,000 תושבים.

לאון נמצאת על נהר הריו צ'יקיטו, במרחק של 50 מיל צפון-מערב למנגואה ו-11 מיל צפון לאוקיינוס השקט. אף על פי שאוכלוסייתה קטנה משל מנגואה, זמן רב שהיא המרכז האִינְטֶלֶקְטוּאָלִי של האומה, מאז שייסדו את האוניברסיטה, בשנת 1813. היסטורית, לאון היא מרכז של השמאל בניקרגואה, ואילו גרנדה היא מרכז של הימין השמרני. לאון גם משמשת כמרכז תעשייתי ומסחרי גדול בניקרגואה. 

לאון העתיקה נוסדה ב-1524, כ-30 ק"מ מזרחית למיקומה הנוכחי של העיר, על ידי פרנסיסקו ארננדס דה קורדובה. תושבי המקום הרגישו מאוימים בשל סדרה של אירועים מנבאי רע, ועזבו את העיר העתיקה ב-1610. הם עברו לעיר האינדיאנית סטיאבה.

לאון מהווה דוגמה מצוינת לאדריכלות קולוניאלית ספרדית - נמצאים בה קתדרלה שנבנתה בתחילת המאה ה-18, ושני בניינים שסופחו אליה ונבנו לאחר מכן.

כאשר ניקרגואה פרשה מהפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה בשנת 1839, לאון החלה לשמש כעיר הבירה לאומה החדשה של ניקרגואה. היו מספר שנים ש"תואר" עיר הבירה עבר לגרנדה. משטרים הליברלים העדיפו את לאון בתור עיר הבירה, לעומת משטרים שמרנים שהעדיפו על פניה את גרנדה. בשנת 1858 התקבלה פשרה שמנגואה תהיה לעיר הבירה.

ערים תאומות
-----------

* גרמניהגרמניה המבורג, גרמניה
* אל סלוודוראל סלוודור סנטה אנה, אל סלוודור
* ארצות הבריתארצות הברית ניו הייבן, קונטיקט, ארצות הברית

ראו גם
------

* קתדרלת לאון
* לאון העתיקה

קישורים חיצוניים
----------------

* | מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **לאון** |
* לאון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007557303505171
* LCCN: n81117602
* MusicBrainz: 313883f2-b744-4d21-b5f0-317919a82228
* SUDOC: 06826528X
* VIAF: 139567540
* WorldCat: lccn-n81117602

 |
**הברית למען עתיד אוסטריה** (בגרמנית: **Bündnis Zukunft Österreich**), מופיע בדרך כלל בראשי התיבות BZÖ, היא מפלגה אוסטרית בעלת שישה עשר מושבים במועצה הלאומית.

המפלגה נוסדה ב-3 באפריל 2005 על ידי ירג היידר כצורה מתונה יותר של מפלגת החירות האוסטרית (FPO), כמו כן המפלגה הוקמה בעקבות חילוקי דעות ניכרים בין ירג היידר להיינץ כריסטיאן שטראכה. האמנה של המפלגה הופקדה במשרד הפנים הפדרלי ב -3 באפריל 2005 כפי שנדרש על פי החוק האוסטרי, וקרן המפלגה הוכרז על ידי חברים לשעבר של מפלגת החירות ביום שאחרי, ועד מהרה זכתה בשבעה מנדטים בבחירות 2006,

בבחירות ספטמבר 2008 ראתה המפלגה את פריצת הדרך המפתיעה עם 21 מנדטים, אך טרגדיה פקדה אותה כאשר 13 ימים לאחר הבחירות נספה ירג היידר בתאונת דרכים. את מקומו מילא סגנו, שטפן פצנר שכיהן חודש וחצי ולאחריו כיהן הרברט שייבנר כחמישה חודשים. 

באפריל 2009 נבחר יוזף בּוּכֶר לתפקיד יושב ראש המפלגה, ותחת הנהגתו עברה המפלגה לכיוון הליברליזם הכלכלי ושמרנית מבחינה חברתית.

אידאולוגית המפלגה
-----------------

ב-15 באוקטובר 2009, תיארה המפלגה את העמדה הפוליטית כימנית מרכז, צורה של עמדה מתונה יותר לעומת מפלגת החירות האוסטרית. יושב ראש המפלגה העביר כוונה להפוך את המפלגה לגרסה האוסטרית של המפלגה החופשית דמוקרטית הגרמנית. 

המפלגה תומכת בהכנסת מודל גרין קארד כמו בארצות הברית, מדיניות זו הונהגה על ידי יושב ראש המפלגה בשנת 2009. כמו כן תומכת המפלגה בהפסקה מיידית של גיוס חובה לצבא, על ידי הקמת צבא מקצועי לחלוטין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הברית למען עתיד אוסטריה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של הברית למען עתיד אוסטריה (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: nr2006029781
* VIAF: 142625931
* WorldCat: lccn-nr2006029781

 |
גנרל **פרידריך-וילהלם פון לפר** (בגרמנית: **Friedrich-Wilhelm von Loeper**;‏ 3 באוגוסט 1888 – 7 באוקטובר 1983) היה מפקד בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

פון לפר נולד ב-3 באוגוסט 1888 בפריבורן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1906 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הגרנדירים ה-1 (פרוסיה המזרחית ה-1 - קרונפרינץ), ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה. ב-8 בנובמבר 1914 הועלה לדרגת אובר לוטננט, וב-18 בדצמבר 1915 הועלה לדרגת ריטמייסטר. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר פון לפר ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בדצמבר 1922 מונה פון לפר למפקד פלוגה 1 ברגימנט הפרשים ה-13 (הפרוסי), ובשנת 1927 מונה למפקד פלוגה 3 ברגימנט הפרשים ה-13 (הפרוסי). ב-1 בפברואר 1929 הועלה לדרגת מיור, וב-1 באוקטובר 1931 מונה למפקד לשליש רגימנט הפרשים ה-15 (הפרוסי). ב-1 באפריל 1933 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 ביוני 1933 מונה למפקד בסיס האימונים הצבאי זנלאגר. ב-1 באפריל 1935 הועלה לדרגת אוברסט, וב-15 באוקטובר 1935 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-64. ב-1 באוקטובר 1937 מונה למפקד חטיבת רובאי הפרשים ה-4, ב-1 באוגוסט 1938 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-24 בנובמבר 1938 מונה למפקד הדיוויזיה הקלה ה-1.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה פון לפר מפקד הדיוויזיה הקלה ה-1, ולחם עימה במהלך המערכה בפולין כחלק מהארמייה העשירית, וב-1 בדצמבר 1939 מונה למפקד הדיוויזיה ה-81. במהלך המערכה על צרפת לחם פון לפר עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-18 במסגרת הארמייה התשיעית, וב-1 בספטמבר 1940 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-5 באוקטובר 1940 מונה פון לפר למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-10, ולחם עימה במהלך מבצע ברברוסה כחלק מהקורפוס הממונע ה-24 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה. ב-29 בספטמבר 1941 קיבל פון לפר על פעולותיו בקרבות את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ובמהלך הקרב על מוסקבה לחם פון לפר עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-47 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה, וב-30 בדצמבר הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס הממונע ה-40 במסגרת הארמייה השנייה. ב-15 באפריל 1942 פרש פון לפר מתפקידו, וב-1 במאי 1942 מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-178. ב-1 באוקטובר 1944 מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר טטרה, ובינואר 1945 מונה פון לפר למפקד קבוצת קרב בקורפוס הפאנצר ה-57. בפברואר פרש פון לפר לביתו, ובסוף המלחמה נפל בשבי בעלות הברית.

### לאחר המלחמה

פון לפר שוחרר מהשבי בקיץ 1947. לאחר שחרורו התגורר פון לפר בביקבורג עד למותו ב-7 באוקטובר 1983.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרידריך-וילהלם פון לפר באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

הערות שוליים
------------

1. ↑  דיוויזיית הפאנצר ה-232
**בראדוורסט** (בהולנדית: **Braadworst** או **Verse Worst**) הוא נקניק הולנד גדול, לרוב מורכב מבשר חזיר בגלל יחס הבשר/שומן שלו, אם כי ניתן להשתמש גם בבשר בקר או בשר עגל.

מאפיינים
--------

הבשר מתובל בפלפל שחור ואגוז מוסקט, אך ניתן להשתמש בנוסף בתבלינים ובעשבי תיבול אחרים כמו ציפורן, מרווה, זרעי שומר, זרעי כוסברה או גרגרי ערער.  יחד עם הרוקוורסט ההולנדי הוא הנקניק (או נקניקיה) הנפוץ ביותר המוגש יחד עם רוב סוגי הסטמפוט, (מילולית: סיר מחית) שהוא מאכל הולנדי מסורתי העשוי משילוב של פירה תפוחי אדמה עם ירק אחד או כמה ירקות, אך היא נאכלת עם מנות אחרות וניתן למצוא אותה ברחבי הולנד ופלנדריה.

מקור השם
--------

השם בראדוורסט הוא הולנדי עבור נקניק צלוי, בעוד שהשם Verse Worst פירושו פשוט "נקניק טרי" (בניגוד לנקניק או הנקניקיות המיובשות או המבושלות). בדרך כלל הנקניק מטוגן במחבת עם כמות גדולה של חמאה, אם כי במהלך הקיץ לא נדיר לראות את הנקניק על ברביקיו.

בשפה ההולנדית השם braadworst משמש מדי פעם גם לבראטוורסט (Bratwurst) הגרמני, אם כי הנקניקיות המעורבות שונות מאוד. Bratwursts מכונים גם בשמם המקומי או נקראים Duitse braadworst שפירושו בראדוורסט גרמני.

Verse Worst שפירושו כאמור פשוט נקניק טרי או הבראדוורסט הוא האב הקדמון הישיר של נקניק האפריקנרים ה-Boerewors הידוע יותר בעולם, שאליו הוא עדיין דומה מאוד.

ראו גם
------

* רשימת נקניקיות

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Vereniging van Keurslagers". *www.keurslager.nl*.
2. ↑  "Uw Slager Home". *www.uw-slager.nl*. אורכב מ-המקור ב-2014-05-27. נבדק ב-2014-05-26.
**אנדרטת האישה הלוחמת** (במקדונית: **Споменик на жената борец**) היא אנדרטה עשויה משיש שנמצאת בפארק מול מרכז הקניות העירוני (מק') בסקופיה. האנדרטה, שנבתנה על ידי הפסל בורו מיטריצ'בסקי, נפתחה לציבור ב-8 במרץ 1970.

רקע היסטורי
-----------

נשים צעירות ממקדוניה הצפונית, ובעיקר מסקופיה, השתתפו באופן פעיל בפעולות רבות של הארגון ליגת הנוער הקומוניסטי של יוגוסלביה (אנ') וארגונים אחרים. ב-1940 הוקמה "רכישה קואופרטיבית של נשים" שכלל כ-150 עקרות בית, עובדות, סטודנטיות וצעירות אחרות. באופן רשמי, 5,752 נשים מיוגוסלביה השתתפו במלחמת העולם השנייה, אם כי מרבית הנשים פעלו באספקת בגדי חורף ליחידות הפרטיזנים, בארגון מזון לאסירים פוליטיים שנכלאו בסקופיה ובאדריזובו (מק'), מסירת דואר ועוד. היו גם נשים שהיו מעורבות במנהיגות מפלגתית. 1,705 נשים מתו במהלך המלחמה, כאשר תואר הכבוד "אנדרטת הפרטיזנים 1941" הוענקה ל-141 נשים. בנוסף, תואר הכבוד גיבור יוגוסלביה ניתן ל-7 נשים: ורה אצ'בה (אנ'), ורה יוציץ', אלפידה קרמנדי (אנ'), פאנה קוצ'ובסקה (אנ'), מרה נצ'בה (אנ'), אסתר עובדיה ואיבה פאליקוקה (מק').

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדרטת האישה הלוחמת** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Вечер, Споменикот на Жената борец се изгуби во паркот на Жената борец | Вечер ...1963 | Vecer MK (ב־)
2. 1 2  The Monument -"Woman Fighter" in the Woman’s Park – Monumental MK (באנגלית)
3. ↑  Крсто Здравковски: „Да не се заборави", Архив на Скопје, 1982, стр. 13, 14
**שירה אבין** (נולדה ב-1962) היא אשת ציבור שכיהנה כממלאת מקום ראש העיר ברמת השרון.

ביוגרפיה
--------

אבין גדלה בראשון לציון, בת למשפחת לוינשטיין והיא בוגרת הגימנסיה הריאלית. שירתה בצה"ל כקצינת ח״ן, ת"ש ונפגעים. היא בוגרת לימודי אמנות ועיצוב.[דרושה הבהרה] בשנת 1987 עברה להתגורר ברמת השרון.

אבין חיה בזוגיות עם גיל ואם לשני בנים.

### פעילות ציבורית

בשנת 2003 נבחרה למועצת רמת השרון, ובשנת 2008 נבחרה לקדנציה שנייה ומונתה לסגנית וממלאת מקום ראש העירייה.

בסוף שנת 2013 הכריז ראש העירייה הנבחר, יצחק רוכברגר, על נבצרות, בעקבות העמדתו לדין בעבירות מרמה והפרת אמונים. אבין, שבבחירות לרשויות המקומיות הוצבה במקום השני ברשימתו של רוכברגר, "רמת השרון שלנו", מונתה לממלאת מקום ראש העיר בפועל. במסגרת כהונתה יזמה והובילה תוכנית אב לנגישות (עיר נגישה לכל תושביה), תוכנית אב לשילוט, והקמת מנהלת למרחב הציבורי. בשנת 2014, בעודה מכהנת כממלאת מקום ראש עיריית רמת השרון בפועל, נקלעה לעימות חריף עם קודמה בתפקיד, יצחק רוכברגר. ביוני 2015, לאחר הרשעתו של רוכברגר, הודיעה אבין על הדחתו ממועצת העירייה, אך החלטתה זו בוטלה על ידי בית המשפט.

אבין התמודדה בבחירות לראשות עיריית רמת השרון שנערכו ב-12 בינואר 2016. במהלך הבחירות תמכו בה חברי הכנסת ממפלגת העבודה, יצחק הרצוג ושלי יחימוביץ'. היא לא נבחרה, וסיימה את תפקידה עם מינויו של אבירם גרובר, שניצח בסיבוב השני של הבחירות ונבחר.

במסגרת הארצית שימשה כחברה בדירקטוריון החברה למתנ"סים הארצית. במסגרת פעילותה הקימה את פורום יושבי הראש של החברה למתנ"סים ועמדה בראשו.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שירה אבין** |

* הפייסבוק של שירה אבין
* אתר האינטרנט של שירה אבין
* שירה אבין באתר הבחירות המיוחדות 2016
* פוליטיקה - הכר את הסגנית ומ"מ: שירה אבין, באתר קול ברמה, 3 במרץ 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  אמצעי הנגשה הותקנו בעירייה(הקישור אינו פעיל, 3.12.2020), באתר של עיריית רמת השרון  
רמת-השרון הנגישה 47 תחנות אוטובוס בעיר, באתר "מגפון", 24 באוקטובר 2012
2. ↑  מרדכי גילת, עוזי דיין, קרב המאסף של רוכברגר, באתר ישראל היום, 13 בנובמבר 2014  
ראש עיריית רמת השרון איציק רוכברגר וממלאת מקומו שירה אבין: הטחת האשמות הדדית חסרת תקדים(הקישור אינו פעיל, 3.12.2020), אתר "השרון פוסט", 7 בפברואר 2015
3. ↑  אתר למנויים בלבד אילן ליאור, ביהמ"ש ביטל את הדחת רוכברגר ממועצת העיר רמה"ש, באתר הארץ, 21 ביוני 2015
4. ↑  יצחק הרצוג, תמיכה בשירה אבין(הקישור אינו פעיל)
5. ↑  שלי יחימוביץ', איגרת תמיכה(הקישור אינו פעיל)

| ראשי עיריית רמת השרון  |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **כמועצה מקומית** | צבי בנימיני | יצחק כספי | דוד רשף | שמואל חכם | פסח בלקין | מנחם שרמן | משה ורבין | אפרים חירם | גבי פארן |
| 1955-1949 | 1959-1955 | 1961-1959 | 1969-1961 | 1978-1969 | 1984-1978 | 1989-1984 | 1998-1989 | 2002-1998 |
|  |
| **כעירייה** | גבי פארן | יצחק רוכברגר | שירה אבין (ממלאת מקום) | אבירם גרובר |
| 2003-2002 | 2013-2003 | 2016-2013 | 2016 ואילך |

 |
גבולות הוא סרט גמר קצר משנת 2015 שכתבה וביימה דנה לרר. הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ירושלים. זוכה ציון לשבח בפסטיבל ירושלים, זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בתחרות הבינלאומית בפסטיבל סרטי הסטודנטים של תל אביב, זכה בציון לשבח מטעם פורום המבקרים, מועמד לפרס אופיר לסרט הקצר הטוב ביותר לשנת 2016.

נמכר לשידור ל-Media-set Italy.

תקציר העלילה
------------

הסרט מתאר יום על סט צילום מנקודת מבטה של מאיה (נעמי לבוב), שחקנית צעירה אשר מתמודדת עם צילומיי סצנה אינטימית. הסיטואציה הלא פשוטה מעוררת בה קונפליקטים רבים לגבי הקווים האדומים שלה, הבעלות על הגוף שלה, והשאלה, איפה עובר הגבול?

הפקה
----

הסרט נכתב במהלך לימודיה של לרר באוניברסיטת תל אביב, הוא הופק בתמיכת ובסיוע של קרן רבינוביץ וקרן בלבטניק.

פרסים ופסטיבלים נוספים
----------------------

בשנת 2016 זכה הסרט בפרס הראשון במסגרת התחרות הבינלאומית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי לסרטי סטודנטים. הסרט היה מועמד לפרס אופיר של האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה לסרט הקצר הטוב ביותר, 2016.

זכה לציון לשבח בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בירושלים, ובציון לשבח מטעם פורום המבקרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* "גבולות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אלעד שלו, ‏הדור החדש – במאית הסרט גבולות, דנה לרר, באתר "סרט", 16 ביוני 2016
* Oren Peleg, Israeli Filmmaker Finds Her Voice
* אתר למנויים בלבד נירית אנדרמן, איך מצלמים סצינת סקס בעידן MeToo# בלי לפגוע במשתתפים?, באתר הארץ, 21 בינואר 2019
* דניאלה דורון, דנה לרר על כתיבה מהבטן ופחד חיובי ביצירת הסרט הקצר המצוין שלה "גבולות״
**Největší Čech** (מצ'כית: "הצ'כי הגדול ביותר") הייתה תוכנית טלוויזיה ששודרה בערוץ הציבורי של צ'כיה, Česká televize, בשנת 2005. בתוכנית נערך סקר במטרה לדרג את מאה הצ'כים הדגולים ביותר בהיסטוריה. התוכנית נוצרה בהשראת התוכנית 100 הבריטים הגדולים של הBBC.

ההצבעה לסקר התרחשה בינואר 2005, כאשר מאה המועמדים המובילים נחשפו ב-5 במאי, ב-10 ביוני הוכרז הדירוג. למקום הראשון הגיע הדמות הדמיונית מהפולקלור יארה צימרמן, אולם היא נפסלה מהרשימה.

הזוכים
------

1. קרל הרביעי - קיסר האימפריה הרומית הקדושה במאה ה-14  

2. טומאש מסריק - פילוסוף, פובליציסט ומדינאי צ'כי, נשיאה הראשון של צ'כוסלובקיה   
 
3. ואצלב האוול - מחזאי וסופר צ'כי, נשיאה האחרון של צ'כוסלובקיה אחרי נפילת הקומוניזם, והנשיא הראשון של הרפובליקה הצ'כית   

4. יוחנן עמוס קומניוס - מורה וסופר צ'כי, הוגה דעות בתחום החינוך   

5. יאן ז'יז'קה - מצביא וממנהיגי ההוסיטים   

6. יאן ווריך - שחקן וסופר   

7. יאן הוס - הוגה דתי ומהפכן, חסידיו נקראים בשמו, הוסיטים   

8. אנטונין דבוז'אק - נחשב לאחד ממלחינים הלאומיים של צ'כיה  

9. קארל צ'אפק - סופר   

10. בוז'נה ניימצובה - סופרת מהמאה ה-19  

11. בדז'יך סמטנה - נחשב לאחד ממלחינים הלאומיים של צ'כיה  

12. אמיל זטופק - אתלט ואלוף עולם בריצה  

13. קרל גוט - זמר  

14. ייז'י מפודבראדי - מלך בוהמיה וממנהיגי ההוסיטים   

15. פרנטישק פאלאצקי - היסטוריון וסופר מהמאה ה-19, נחשב ל"אבי האומה" הצ'כית  

16. אוטוקאר השני - מלך בוהמיה במאה ה-13  

17. ואצלב הקדוש - דוכס בן המאה ה-10, נחשב לקדוש המגן של צ'כיה  

18. ואצלב קלאוס - פוליטיקאי צ'כי, נשיא הרפובליקה הצ'כית בשנים 2013-2003  

19. ירוסלב היירובסקי - כימאי, זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 1959  

20. אגנס מבוהמיה - נסיכה בוהמית מהמאה ה-13   

21. תומאש באטה - איש עסקים, מייסד נעלי באטה  

22. אדווארד בנש - הנשיא השני של צ'כיה  

23. אוטו ויכטרלה - כימאי, נחשב לממציא עדשות המגע הרכות  

24. ירוסלב סיפרט - משורר וסופר, זוכה פרס נובל לספרות לשנת 1984  

25. זדנייק סווייראק - מחזאי, תסריטאי ושחקן  

26. אמה דסטינוסבה - זמרת אופרה  

27. ירומיר יאגר - שחקן הוקי קרח  

28. מריה תרזה - ארכי-דוכסית אוסטריה ומלכת בוהמיה והונגריה משנת 1740 ועד למותה  

29. קארל קריל - מתנגד לשלטון הקומוניסטי וזמר-יוצר  

30. מילוש פורמן - במאי מפורסם  


| סקרי התושבים הדגולים ביותר לפי מדינה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| בריטניהבריטניה בריטניה - 100 הבריטים הגדולים (BBC) גרמניהגרמניה גרמניה - Unsere Besten (לפי ה-ZDF) צרפתצרפת צרפת - הצרפתים הדגולים ביותר (France 2) צ'כיהצ'כיה צ'כיה - Největší Čech (לפי Česká televize) |

 |
הפגנה של אנשי התנועה ב-1999
**התנועה הנציונל-סוציאליסטית של דנמרק** (בדנית: **Danmarks Nationalsocialistiske Bevægelse**) היא מפלגה נאו-נאצית הפועלת בדנמרק באופן חוקי מאז 1991. המפלגה רואה את עצמה כיורשת ההיסטורית של מפלגת הפועלים הנציונל-סוציאליסטית של דנמרק, אשר שיתפה פעולה עם גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה. המפלגה התמודדה כמה פעמים בבחירות ברשויות אזוריות ועירוניות, אך מעולם לא עברה את אחוז החסימה.

היסטוריה
--------

עם סיום מלחמת העולם השנייה, פורקה באופן רשמי מפלגת הפועלים הנציונל-סוציאליסטית של דנמרק. עם זאת, חלק מחברי המפלגה המשיכו לפעול בזירה הציבורית הדנית תחת אותו שם. בין השנים 1952–1972 אפילו יצא לאור עיתון בשם "Fædrelandet" אשר הזדהה עם ערכי המפלגה. התנועה הנאו-נאצית המאורגנת בדנמרק עברה גלגולים רבים מאז. בצורתה הנוכחית, התנועה הוקמה ב-1 בספטמבר 1991 בידי ג'וני הנסן.

תחת הנהגתו של הנסן, חזרה המפלגה להוציא לאור את העיתון "Fædrelandet", ואף הקימה תחנת רדיו בשם "רדיו אואזין" (Radio Oasen) אותה ניתן לקלוט באזור העיירה גרווה שמדרום לקופנהגן, שם נמצא מטה המפלגה, או דרך האינטרנט. בשידורים אלו השתמשה המפלגה כדי להעביר מסרים אנטישמיים ואסלאמופוביים. שידורים אלו קיבלו תמיכה כספית ממשרד התרבות הדני, מה שגרם למחלוקות רבות בדנמרק ומחוצה לה. ב-2004 הפסיק משרד התרבות הדני להעניק תמיכה לתחנה, אולם היא ממשיכה לשדר 61 שעות בשבוע באמצעות תרומות.

ב-19 באוקטובר 2010 התפטר הנסן מתפקידו כיו"ר המפלגה. כמחליפו נבחר אסבן רודה כריסטנסן. ב-2011 עזב דניאל קרלסן את המפלגה והקים מפלגה מתונה יותר בשם מפלגת הדנים.

פעילות
------

אנשי המפלגה עוסקים באופן רשמי בהפצת האידאולוגיה הנאצית, אנטישמיות ואסלאמופוביה. חברי המפלגה מעריצים את אדולף היטלר, ובכינוסי המפלגה נוהגים לשאת צלבי קרס וללבוש את מדי המפלגה הנאצית. זהותם של חברי המפלגה שמורה בסוד.

ב-1997 ניסתה המפלגה להתמודד בבחירות לעיריית גרווה. היא קיבלה 0.5% מהקולות ולא עברה את אחוז החסימה. ב-2001 היא ניסתה שוב להיכנס למועצת גרווה, והפעם קיבלה רק 0.2% מקולות הבוחרים (73 קולות). ב-2005 ניסתה המפלגה להתמודד בבחירות המחוזיות, וזכתה ב-0.1% מקולות הבוחרים (603 קולות). המצב לא השתנה בבחירות המחוזיות ב-2009.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של התנועה הנציונל-סוציאליסטית של דנמרק
* האתר הרשמי של המפלגה
* רדיו אואזין

הערות שוליים
------------

1. ↑  רונן בודוני, ממשלת דנמרק תומכת ברדיו נאו-נאצי, באתר ynet, 4 בנובמבר 2003.
2. ↑  Nazister på medlemsjagt i Sydjylland

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n84177682
* VIAF: 155992114
* WorldCat: lccn-n84177682

 |
להקת **אוף שימחעס** (באיות פונטי ביידיש: בשמחות) היא להקה ישראלית המנגנת מוזיקה חסידית בסגנונות מודרניים. נחשבת לאחת מהלהקות המצליחות בהיסטוריית המוזיקה החסידית. חברי הלהקה היו: ישי לפידות (סולן), שמשון דלבקוביץ', בני שוולב ויענקי אלפא.

היסטוריה
--------

הלהקה הוקמה בשנת 1996, והייתה הראשונה ששילבה מוזיקה חסידית עם מקצבים מודרניים כדאנס, האוס וראפ. 
הלהקה הופיעה לראשונה בקדם-אירוויזיון 1996 עם השיר "אוי אוי אוי" שזכה במקום השישי.

כדי להימנע מבעיות שיכולות לנבוע מסתירה בין סגנונות אלו להלכה ולאופיה הדתי של הלהקה התייעץ לפידות עם רבנים לעיתים (אך לא תמיד, כך למשל, הופעתה הראשונה של הלהקה בקדם אירוויזיון הייתה ללא התייעצות עם רב). לפידות הגדיר זאת "לכל זמר חסידי יש בעצם שני אמרגנים - האמרגן של ההופעות ואמרגן העל, שהוא הקדוש ברוך הוא".

תחנות הרדיו הממלכתיות ממעטות להשמיע את הלהקה, אך היא זכתה לפופולריות בתחנות רדיו הפונות לציבור הדתי כ"קול חי", שהרבו להשמיע את שיריה באותה תקופה. על אף שחברי הלהקה הם חרדים, הלהקה מוכרת יותר בקרב הציבור הדתי והחילוני, ופחות בציבור החרדי המתנגד לסגנון המוזיקה שלה.

בנוסף לשירים שנכתבו והולחנו על ידי חברי הלהקה עשתה הלהקה גם מספר גרסאות כיסוי לשירים ישראלים עם התאמה מבחינת התוכן לקהל היעד של הלהקה.

"אוף שימחעס" הוזכרו פעמים רבות בתוכנית "גור ואוח" ואף השתתפו באחד הפרקים.
בשנת 2010 יצא דואט של הזמר הים-תיכוני קובי פרץ. עם אוף שימחעס לשיר "ישראל". השיר זכה להצלחה.

ב-27 במרץ 2014 הלך לעולמו חבר הלהקה שמשון דלבקוביץ' ממחלה בגיל 46.

דיסקוגרפיה
----------

* עם ישראל חי
* דאנס אוף שימחעס
* דאנס אוף שימחעס - עליכם ועלינו
* אוף שימחעס וחברים
* מחרוזת פורים (שני דיסקים)
* אוף שימחעס בהופעה חיה

קישורים חיצוניים
----------------

* אוף שימחעס, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אוף שימחעס, באתר Tab4u
* אוף שימחעס, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
* אוף שימחעס באתר Qube

הערות שוליים
------------

1. ↑  רביד אורן, דאנס למהדרין, באתר nrg‏, 11 במאי 2005
2. ↑  ישראל כהן, ‏ברוך דיין האמת: הזמר שמשון דלבקוביץ ז"ל, באתר כיכר השבת, 27 במרץ 2014

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007302711805171
* MusicBrainz: 693a31b4-2673-47bf-8db4-28863c98c393

 |
תחרות שופן השלישית (1937). בין חברי המושבעים (יושבים משמאל) היינריך נויהאוס, אמיל פון סאואר, גווידו אגוסטי ווילהלם בקהאוס
נשיא פולין ברוניסלב קומורובסקי בקונצרט הזוכים באוקטובר 2010
**התחרות הבין-לאומית לפסנתר על שם שופן** (בפולנית: **Międzynarodowy Konkurs Pianistyczny im. Fryderyka Chopina**), המכונה לעיתים קרובות **תחרות שופן**, היא תחרות נגינה בפסנתר שנערכת בוורשה, פולין. התחרות נוסדה ב־1927 ונערכת מדי חמש שנים מאז 1955. זו אחת התחרויות היחידות המוקדשות כולה ליצירותיו של מלחין אחד, במקרה זה, פרדריק שופן.

התחרות הראשונה הוקמה על ידי הפסנתרן והפדגוג הפולני Jerzy Żurawlew. התחרויות הבאות נערכו בשנים 1932 ו־1937; התחרויות הרביעית והחמישית נערכו לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, בשנים 1949 (זכתה בלה דוידוביץ') ו־1955. בשנת 1957 הצטרפה התחרות ל"פדרציה העולמית לתחרויות מוזיקה בינלאומיות" בז'נבה.

פרסים מיוחדים בתחרות כוללים את פרס הרדיו הפולני לביצוע הטוב ביותר של מזורקה (מאז 1927), את פרס חברת פרידריק שופן בוורשה לפולונז הטוב ביותר (מאז 1960) ואת פרס הפילהרמוניה הלאומית על הביצוע הטוב ביותר של קונצ'רטו לפסנתר (מאז 1980). התחרות מאורגנת על ידי מכון פרידריק שופן בוורשה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **התחרות הבין-לאומית ע"ש שופן לפסנתר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של התחרות הבין-לאומית ע"ש שופן לפסנתר (בפולנית ובאנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Culture.pl". אורכב מ-המקור ב-2012-09-26. נבדק ב-2013-02-26.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007380773105171
* BnF: cb16595035k (data)
* CiNii: DA07570175
* GND: 4685506-3
* LCCN: n81124859
* MusicBrainz: 1cdaa428-d7c6-43cc-ad91-73b0582fffa0
* NKC: kn20070621009
* VIAF: 168657954
* WorldCat: lccn-n81124859

 |
**ז'וליין אלבר מארק סלסטן** (בצרפתית: **Julien Albert Marc Célestine**; נולד ב-24 ביולי 2004 בפריז שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם.

קריירת מועדונים
---------------

סלסטן גדל במחלקות הנוער של ראשה, גרנובל, בסטיה, בזייה, טולוז ושרלרואה. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות מולנבק וויזה מהליגה הבולגרית השלישית.

ב-31 בינואר 2020 חתם סלסטן בוולמיירה מליגת העל הלטבית. הוא ערך 25 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.

ב-2 בינואר 2021 חתם סלסטן ברוגז מליגת המשנה הצרפתית. הוא ערך 48 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.

ב-12 ביולי 2022 חתם בלאון מליגת העל המקסיקנית. הוא ערך ארבע הופעות ליגה במדי המועדון, וב-26 באפריל 2023 שוחרר מהמועדון.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Football : Julien Célestine, défenseur central, débarque à Rodez באתר centrepresseaveyron, ‏ 2 בינואר 2021 (בצרפתית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ז'וליין סלסטן"**.
**מפלגת העם הסוציאליסטית** (בדנית: **Socialistisk Folkeparti**, מכונה גם **SF**) היא מפלגה ירוקה וסוציאליסטית בדנמרק.

היסטוריה
--------

המפלגה הוקמה ב-15 בפברואר 1959 על ידי אקסל לארסן, לשעבר מנהיג המפלגה הקומוניסטית הדנית (DKP). לארסן סולק משורות ה-DKP לאחר שביקר את מדיניות ברית המועצות במרד ההונגרי בשנת 1956. לארסן ניסה ליצור דרך כלכלית שתשלב את רעיון הסוציאל-דמוקרטיה מהמערב ואת הקומוניזם של ברית המועצות- לשלב דמוקרטיה וקומוניזם. ללארסן הצטרפו רבים מחברי ה-DKP, שתמכו בעצמאות מעול שלטון ברית המועצות. בשנת 1960 התמודדה לראשונה לפולקטינג (הפרלמנט הדני), וקיבלה 11 מושבים (מתוך 179), זאת לאחר שזכתה ב-6.1% מהקולות. ה-DKP הפסידה באותן הבחירות את כל כוחה. בשנות ה-60 פעלה המפלגה למען שלום, והתנגדה לפיתוח נשק גרעיני ולאנרגיה גרעינית. בשנת 1966 המפלגה הכפילה את כוחה, ותמכה מבחוץ בממשלת המיעוט של הסוציאל-דמוקרטים, ממשלה שהחזיקה רק שנה. שיתוף הפעולה בין המפלגות גרם למתחים שהפילו את הממשלה בסופו של דבר. בסוף העשור נחלש במעט כוחה של ה-SF.

בתחילת שנות ה-70 הובילה המפלגה למשאל עם בנושא הצטרפות דנמרק לשוק האירופי המשותף, משאל בו נצחה המפלגה. בהמשך העשור ה-SF ניסתה להיפתח לקהלים חדשים מלבד פועלים גברים. בתקופה זו החלה ה-SF לעסוק גם בפוליטיקה של זהויות ובסביבתנות. בשנת 1988 הגיעה המפלגה לשיא כוחה- 27 מושבים בפרלמנט.

בשנת 1992 הוקם האיחוד האירופי באמצעות אמנת מאסטריכט, שאליה המפלגה התנגדה בתחילה, אך התפשרה בהמשך התהליך. בשנת 2000 המפלגה הובילה קמפיין מוצלח כנגד הפיכת האירו למטבע הלאומי של דנמרק. בבחירות שנערכו בשנת 2001, המפלגה איבדה חלק ממושביה בפרלמנט, ולא היה לה כוח פוליטי ממשי. בשנת 2004 הנציג היחידי של המפלגה בפרלמנט האירופי החליט לעבור לגוש הברית החופשית של הירוקים האירופאים, במקום השמאל האירופי המאוחד/השמאל הנורדי הירוק. המעבר בין המפלגות האירופיות הוביל למחלוקת עזה בתוך המפלגה. המחלוקת נמשכה עד שנת 2008, כאשר הוחלט שנציגי ה-SF יישארו בברית של הירוקים האירופאים, אך כמשקיפים בלבד, ולא חברים בצורה מלאה. 

בבחירות 2007 הוכפל כוחה של המפלגה והיא הפכה למפלגה הרביעית בגודלה. חיזוק זה לא הוביל לחיזוק העוצמה הפוליטית של המפלגה, שכן הימין שמר על רוב בפרלמנט. למרות זאת, הגידול בכמות הקולות והמושבים הביא אופטימיות ומשאבים חדשים למפלגה. מספר חברי המפלגה גדל מאוד בתקופה זו. בשנים 2011-2014 הייתה ה-SF חלק מהממשלה.

אידאולוגיה
----------

בבסיסה הערכי של המפלגה, נמצאים הסוציאליזם דמוקרטי ורעיון הקיימות. המפלגה תומכת בזכויות האדם, זכויות מיעוטים וערכים דמוקרטיים נוספים. בתחילת דרכה, המפלגה הייתה מאוד אירוסקפטית, אך במהלך שנות ה-90, החלה לתמוך בו. נושא זה עדיין מהווה מחלוקת פנימית ב-SF. בנוסף על כך, המפלגה תומכת בפמיניזם ובאיכות הסביבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מפלגת העם הסוציאליסטית** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מפלגת העם הסוציאליסטית (בדנית)
* מפלגת העם הסוציאליסטית, ברשת החברתית פייסבוק

* מפלגת העם הסוציאליסטית, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4011635-9
* LCCN: n79049355
* VIAF: 173766154
* WorldCat (עם VIAF): 173766154

 |
**ארסינואי (ארסינואה) השלישית** (ביוונית עתיקה: **Ἀρσινόη**;‏ 246 או 245 – 204 לפנה"ס), נודעה גם בשם "פילופטור" – אוהבת האב, הייתה מלכה מצרית מבית תלמי, בתו של תלמי השלישי ואשתו ואחותו של תלמי הרביעי, אשר שלטה במצרים בין השנים 220-204 לפנה"ס.

בסוף אוקטובר או בתחילת נובמבר של שנת 220 לפנה"ס נישאה למלך תלמי הרביעי, אחיה מאב ומאם, ולקחה תפקיד פעיל בשלטון. באותה עת היה האיש החזק בחצר המלכות באלכסנדריה השר סוסיביוס (Sosibius), יליד אלכסנדריה אשר פרש את חסותו על המלך הצעיר. סוסביוס לא התנגד למעורבותה של ארסינואי בשלטון, ובהשפעתו ערך תלמי חיסול נרחב בקרב משפחתם הקרובה והרג את אחיהם מאגאס ואת אחותם ברניקי.

ארסינואי לקחה חלק פעיל, כאמור, בהנהגה, ורכבה עם בעלה בראש כוחות הרגלים והפרשים בקרב רפיח שהתקיים ב-22 ביוני 217 לפנה"ס בין תלמי הרביעי לאנטיוכוס השלישי על השליטה בקוילה-סוריה. בקרב ניצח תלמי את אנטיוכוס וכבש מידיו את קוילה-סוריה.

בשנת 210 לפנה"ס ילדה ארסינואי לתלמי הרביעי את בנם תלמי, לימים המלך תלמי החמישי.

בשנת 206 לפנה"ס פרץ מרד נגד תלמי הרביעי בשל ההתדרדרות במצב הכלכלי במצרים, עקב הבזבזנות של החצר וההוצאות הגדולות של המלחמות. הוא נרצח בשנת 204 בידי השר סוסיביוס, וארסינואי נרצחה זמן קצר אחריו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארסינואי השלישית** בוויקישיתוף
* ארסינואי השלישית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 137885172
* VIAF: 86055773
* WorldCat: viaf-86055773

 |
**טובה בורנשטיין אפשטיין** (2 באפריל 1933 – דצמבר 2023) היייתה כדורסלנית וטניסאית ישראלית. שיחקה בנבחרת ישראל בכדורסל נשים מעת הקמתה בשנת 1950. הנבחרת יצגה את ישראל באליפות אירופה כדורסל נשים שהתקיימה בבודפשט, הונגריה. החלה לשחק בגיל 15 (1948) במכבי תל אביב עד שנת 1960 ועברה לקבוצת הפועל תל אביב ושיחקה בקבוצה עד 1972. ייצגה את ישראל בכדורסל במשחקי ספורט הפועלים בזלצבורג – אוסטריה 1963 ובהאג – הולנד 1965. זכתה עם קבוצת מכבי תל אביב בשתי אליפויות ובגביע המדינה. עם קבוצת הפועל תל אביב זכתה בארבע אליפויות ובגביע המדינה. עברה לשחק בהפועל פתח תקווה עד פרישתה בשנת 1975.

במקביל עיסוק בכדורסל עסקה בטניס, 12 פעמים אלופת ישראל בטניס (1958, 1960, 1962–1963, 1965–1972) ומחזיקה בשיא האליפויות לנשים בישראל. בעלת שלוש מדליות מכינוסי הפועל.

בשנת 1986 זכתה בעיטור חברת כבוד של איגוד הטניס בישראל.

ביוגרפיה
--------

אפשטיין נולדה ברפובליקה הפולנית השנייה (כיום בפולין), ועלתה לארץ ישראל בגיל 10 חודשים. למדה בבית הספר היסודי בנות ג' בתל אביב. בוגרת מחזור ו' של מכון וינגייט. עברה השתלמויות רבות בתחום הספורט בישראל ומחוצה לה. עבדה כמורה לחינוך גופני בתיכון עירוני ה' בתל אביב וכמרכזת מגמת הטניס במכון וינגייט.

שיחקה כדורסל ונמנתה עם הכדורסלניות הטובות בישראל, נוסף לכך, שיחקה טניס בקבוצת הפועל תל אביב. בשנת 1958 זכתה לראשונה בתואר אלופת ישראל בטניס. בהמשך זכתה בתואר אלופת ישראל בטניס גם בשנים 1960, 1962–1963, וב-8 אליפויות רצופות 1965–1972. בסך הכל זכתה 12 פעם בתואר אלופת ישראל בטניס. בשנת 1961 בכינוס הפועל השביעי היא זכתה במדליית כסף בטורניר לנשים יחידות ובשנת 1966 בכינוס הפועל השמיני היא זכתה במדליות זהב וכסף בטורניר יחידות ובטורניר לזוגות מעורבים בהתאמה. במהלך קריירת הטניס שלה היא השתתפה בתחרויות רבות ברחבי העולם.

אפשטיין היא אחותו של אמנון ענבר, איש "ההגנה" ופעיל ציבור.

נפטרה בדצמבר 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

* טובה אפשטיין, באתר ה-ITF
* טובה אפשטיין, באתר גביע הפדרציה
* הטניסאית טובה אפשטיין הלכה לעולמה, באתר ערוץ הספורט, 19 בדצמבר 2023
* הישראלי ברוקמן והאנגליה ג'קסון זכו בטורניר הטניס, מעריב, 7 במאי 1961
* י. כהנא, הטניס - כרטיס נסיעה חינם סביב העולם, מעריב, 6 בספטמבר 1963
* אוסטרי זכה בטורניר הטניס, דבר, 6 במאי 1966
* א. גיא, הספורט הלבן כובש את הנשים, דבר, 17 באוקטובר 1966
* טובה בורנשטיין אפשטיין, באתר היכל התהילה כדורסל נשים

הערות שוליים
------------

1. ↑  באסיפה הכללית של איגוד הטניס שציין 40 שנה לקיימו, מעריב, 20 באפריל 1986
2. ↑  סדר נשים - הגברים רצים קדימה, מעריב, 17 בנובמבר 1961
3. ↑  דוד הרניק, פעילות ענפה בסקציית הטניס, דבר, 19 בדצמבר 1971
סמלו המורכב ממגבעת החשמן, קשרי נדרי הנזירות והמלה הלטינית "humilitas" (ענוה) באותיות גותיות
פדריקו בורומאו
**פדריקו בורומאו** (באיטלקית: **Federico Borromeo**;‏ 18 באוגוסט 1564 - 22 בספטמבר 1631) היה מלומד קתולי ישועי, קרדינל וארכיבישוף מילאנו. יזם וייסד את הספרייה האמברוזיאנית במילאנו.

תולדות חייו
-----------

נולד לבית בורומאו, משפחה בעלת השפעה הן בחוגים החילוניים והן בחוגים הדתיים במילאנו. בן דודו, קארלו בורומאו, היה חשמן וארכיבישוף העיר, נקבר בקתדרלת מילאנו והוכר כקדוש. בעקבות דוגמה זו היה גם פדריקו בורומאו לאיש כמורה הוא למד תאולוגיה באוניברסיטת פאביה ב-1585 המשיך את לימודיו ברומא ושנתיים לאחר מכן, בגיל 23 היה לקרדינל. ב-24 באפריל 1595 הוכתר לארכיבישוף מילאנו. פעולתו הצטיינה בהטמעת תקנות הקונטרה-רפורמציה של ועידת טרנטו ובשיפור היחסים שבין הכנסייה ושדרות הציבור מתוך תיקון הכנסייה ולוחמה בשחיתות. הסופר אלסנדרו מנצוני, בן המאה ה-19 הנציח אותו בספרו "המאורסים" והעלה על נס את הנהגתו ותרומתו לעיר ואת התמיכה שהגיש לתושבי העיר העניים בימי הרעב והמגפות שפקדו אותה בסוף המאה ה-17.

אחת ממגמות התיקון שהחליט להחיל על הכנסייה הייתה להפנות עורף למדיניות הסתרת הידע ולתרום להרחבת הדעת, במסגרת המסדר הישועי. פועל יוצא מכך היה מיזם הספרייה האמברוזיאנית שהקים כספרייה ציבורית פתוחה הראשונה בעולם הקתולי (שנייה רק לספריה הבודליאנית באוקספורד). פדריקו בורומאו ראה את הספרייה בעיני רוחו כמרכז לאקדמיה קתולית שתחקור ותפיץ את הידע האנושי כחלק מעבודת האל. לפתיחת הספרייה ב-1609 קדמו מספר שנים בהן שלח בורומאו שליחים ללקט ספרים וכתבי יד עתיקים מרחבי העולם. שליחיו יצאו לאיטליה, צרפת, ספרד, גרמניה, יוון, "סוריה הגדולה" (כולל ארץ ישראל) ומצרים והונחו לרכוש ספרים ומגילות בעברית, ערבית, יוונית עתיקה, לטינית, אשורית, געז ועוד. רוב השליחים התמנו לאחר חזרתם משליחותם לדוקטורים בקולג' של הספרייה ועסקו בניהול, מחקר ותיעוד של האוסף שלהם, משרה שכללה גם פרשנות וצנזורה לחלק מהספרים. לצד הקולג' הקים פדריקו בורומאו מכון טיפוגרפי להדפסת מחקרי הדוקטורים והנזירים.

פדריקו בורומאו עסק גם במפעלי בנייה. הוא יזם את בניית ההר הקדוש של רוסאריו בווארזה, כיום אתר מורשת עולמית ואת הקמת החזית החדשה של קתדרלת מילאנו על ידי פרנצ'סקו מריה ריקיני (Francesco Maria Richini) ופאביו מנגונה (Fabio Mangone).

פדריקו בורומאו נפטר ב-1631 ונקבר בקתדרלת מילאנו. בשנת 1685 הוקם פסל שלו בחזית הספרייה, תרומת אזרחי מילאנו.

* Archiepiscopalis fori Sanctae Mediolanensis Ecclesiae taxae, 1624*Archiepiscopalis fori Sanctae Mediolanensis Ecclesiae taxae*, 1624
* Gratia de' principi, 1632*Gratia de' principi*, 1632

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פדריקו בורומאו** |

* ערך באנציקלופדיה הקתולית
* גנאלוגיה של בית בורומאו
* פדריקו בורומאו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258936605171
* BIBSYS: 90674885
* BNE: XX1071710
* BnF: cb120463387 (data)
* CANTIC: a11191570
* CiNii: DA01378186
* GND: 119139170
* HDS: 026396
* ICCU: CFIV021066
* ISNI: 0000 0001 2101 5373
* LCCN: n84013642
* NKC: jx20070509001
* NLA: 63539363
* NTA: 07008162X
* RERO: 02-A003027387
* RKD: 423880
* SELIBR: 347943
* SNAC: w6j17f22
* SUDOC: 028677250
* Trove: 1716920
* ULAN: 500218527
* VcBA: 495/76094
* VIAF: 56627664
* WorldCat: lccn-n84013642

 |
**מדלית אבקוס של האיחוד המתמטי הבין-לאומי** (באנגלית: **IMU Abacus Medal**; בעבר פרס נבנלינה **Rolf Nevanlinna Prize**) הוא פרס המוענק מדי ארבע שנים על ידי הקונגרס הבינלאומי של המתמטיקאים בעבור תרומה יוצאת דופן לאספקטים המתמטיים של תחומים כמו מדעי המחשב, סיבוכיות חישובית, אנליזה נומרית, אלגוריתמיקה, אינטליגנציה מלאכותית וקריפטוגרפיה.

זוכה הפרס מקבל מענק כספי ומדליית זהב. הפרס מוענק למתמטיקאים צעירים אשר לא עברו את גיל 40. זהו הפרס המקביל במדעי המחשב למדליית פילדס.

היסטורית הפרס ושמו
------------------

מדליית הפרס בגרסתו הקודמת
הפרס נוסד בשנת 1981 (והוענק לראשונה שנה לאחר מכן) על ידי הוועד המנהל של הקונגרס לכבוד המתמטיקאי הפיני רולף נבנלינה, שנפטר שנה קודם לכן. 

החל מ-2022 הוסר שמו של נבנלינה מהפרס והוא נקרא "מדלית אבקוס של האיחוד המתמטי הבין-לאומי" (IMU Abacus Medal). ההחלטה התקבלה לאחר מאמציו של אלכסנדר סויפר להסיר את שמו של נבנלינה ששיתף פעולה עם גרמניה הנאצית.

זוכי הפרס
---------

* 1982: רוברט טרג'אן, ארצות הברית
* 1986: לסלי וליאנט, בריטניה
* 1990: אלכסנדר רזבורוב (אנ'), רוסיה
* 1994: אבי ויגדרזון, ישראל
* 1998: פיטר שור, ארצות הברית
* 2002: מדהו סודן (אנ'), הודו \ ארצות הברית
* 2006: ג'ון קליינברג (אנ'), ארצות הברית
* 2010: דניאל שפילמן (אנ'), ארצות הברית
* 2014: סובהאש ח'וט (אנ'), הודו
* 2018: קונסטנטינוס דסקלקיס (אנ'), יוון
* 2022: מרק ברברמן (אנ'), ישראל

קישורים חיצוניים
----------------

* 
* מדליית אבקוס של האיחוד המתמטי הבין-לאומי, באתר MathWorld (באנגלית)   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**

הערות שוליים
------------

1. ↑  Katie Steckles, IMU Abacus Medal, SciLogs, 23. May 2019
פרופסור מיכאל רובינוביץ, 2015
**מיכאל רובינוביץ** (נולד ב-1938) הוא פרופסור אמריטוס בפקולטה למדעי הנתונים וההחלטות (לשעבר הפקולטה להנדסה תעשייה וניהול)בטכניון בחיפה. עוסק בתחום תהליכים סטוכסטיים והסתברות שימושית.

ביוגרפיה
--------

מיכאל רובינוביץ נולד בארץ ישראל המנדטורית וגדל ברעננה. הוריו, אהובה ויעקב רובינוביץ, עלו לישראל מפולין בשנות השלושים של המאה ה-20.

בשנת 1964 סיים תואר ראשון (בהצטיינות) בפקולטה להנדסת תעשייה וניהול שבטכניון. בשנת 1969 סיים את הדוקטורט באוניברסיטת קורנל שבארצות הברית.

ב-1970 חזר לישראל ומאז נמנה עם סגל הפקולטה להנדסה תעשייה וניהול בטכניון. הועלה לדרגת "פרופסור מן המניין" ב-1980.

שימש דיקן הפקולטה בשנים 1980–1982, ממלא-מקום המשנה לנשיא לעניינים אקדמיים בשנת 1993–1994, חבר המועצה להשכלה גבוהה בשנים 1986–1991 ומשנה לנשיא הטכניון למינהל ופיננסים (מנכ"ל) משנת 1992 ועד יציאתו לגמלאות בשנת 2005 (עם הפסקה של שנה וחצי בשנים 2000 ו-2001).

מיכאל רובינוביץ היה מחזיק הקתדרה בהנדסת תעשייה וניהול ע"ש ישראל פולק משנת 1987 וחבר נבחר באגודה "International Statistical Institute". שימש דירקטור בהתנדבות בארגון "יזמים צעירים", מוסד ללא כוונת רווח.

רובינוביץ, המתגורר בחיפה, היה נשוי לסילביה עד פטירתה בשנת 2019, והשניים הורים לשלושה: אורי רובינוביץ', יו"ר בססח - החברה הישראלית לביטוח אשראי, ד"ר עידית מנוסביץ, ראש המחלקה לתקשורת באקדמית כנרת וניבה אבירם, אדריכלית וחברת סגל המרכז האקדמי ויצו חיפה.

### מחקריו

מחקרו של רובינוביץ הוא בתחום של תהליכים סטוכסטיים והסתברות יישומית. עבודתו בתחילת דרכו המקצועית עסקה בבעיות בסיסיות בתורת ההסתברות, בעיקר בתאוריה של תהליכים עם אינקרמנטים סטציונריים בלתי תלויים – תהליכי לוי. רוב עבודתו בהמשך דרכו, הייתה בניתוח מודלים מתמטיים לתופעות אקראיות לצורך ניתוח בעיות הנדסיות אמיתיות ובעיות בכלכלה. המאמץ העיקרי בעבודות מסוג זה הוא בבניית מודל הסתברותי המביא לידי ביטוי את המרכיבים העיקריים של מערכות המונעות על ידי תהליכים סטוכסטים ואז, דרך הניתוח המתמטי של המודל, קבלת תוצאות כמותיות ואיכותיות על התנהגות המערכת אותה הוא מייצג. חלק גדול מעבודותיו של רובינוביץ בתחום זה היה על מערכות סטוכסטיות בהנדסה כימית. חלק אחר עסק בבעיות בתורת התורים, הן במחקר, בשיטות של תורת המשחקים, של בעיית "השרת האיטי" – העסקתו או אי העסקתו של שרת איטי כעזר לשרת שאיננו איטי; והן בניתוח מערכות תורים הקשורות לבעיות בתקשורת מחשבים.

בין פרסומיו
-----------

* Rubinovitch, M. (1971), Ladder phenomena in stochastic processes with stationary independent increments, Z. Wahrscheinlchkeitstheorie verw. Geb. 10, 58--74.
* Rubinovitch, M. (1974), The output of a buffered data communication system, Stochastic Processes and Their Applications 1 (4), 375--382.
* Barzily, Z. and Rubinovitch, M. (1979), On platoon formation on two lane roads, Journal of Applied Probability 16, 347--361.

קישורים חיצוניים
----------------

* מיכאל רובינוביץ, באתר הפקולטה להנדסה ותעשייה בטכניון

הערות שוליים
------------

1. ↑  הסגל האקדמי בטכניון מוותר על 3.5% משכרו , באתר ynet, 4 בינואר 2004
2. 1 2  ד"ר ישראל גרמן מונה למנכ"ל הטכניון, באתר ערוץ 7, 2 באוקטובר 2005
3. ↑  סילביה רובינוביץ ז"ל, באתר "אבלים", 10 ביולי 2019