recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**קרב מצר מלאקה** היה קרב ימי שנערך ב-15 - 16 במאי 1945, בין הצי הקיסרי היפני לצי המלכותי הבריטי. הקרב היה חלק ממבצע "חפש והשמד" של הצי הבריטי, שנקרא "מבצע דיוקדום" (Dukedom), ובסופו טובעה הסיירת היפנית "האגורו", אשר שימשה כאוניית משא לחילות המצב היפניים באיי הודו המזרחית ובמפרץ בנגל.

הפעולה
------

הסיירת היפנית האגורו, בליווי המשחתת "קמיקאזה" יצאה מסינגפור ב-9 במאי, על מנת להוביל אספקה לחיל המצב היפני בפורט בלייר שבאיי אנדמן וניקובר, ועל מנת להחזיר כוחות לסינגפור. הצי הבריטי למד על יציאת האוניות היפניות בזכות פענוח צפני הצי היפניים, ומאוחר יותר אותר הכוח על ידי שתי צוללות בריטיות, שפטרלו במצר מלאקה. ב-8 במאי, יום לפני יציאת השייטת היפנית, יצאו שש עשרה אוניות בריטיות מציילון, בציפייה לפגוש ביפנים בים. אולם, לאחר שהאגורו קיבלה אזהרה ממטוסי סיור, שבה עם מלוותה בחזרה לסינגפור, מתוך רצון להימנע מקרב ימי.

האגורו וקמיקזה יצאו בשנית מסינגפור ב-14 במאי. ביום המחרת, איתר אותן מטוס סיור בריטי, ומטוסי TBF אוונג'ר פתחו בהתקפה. המטוסים הסבו להאגורו נזק קל בלבד, וזאת במחיר של אובדן מטוס, שאת צוותו שבו היפנים. בשלב זה, נודע ליפנים כי שתי שייטות משחתות בריטיות מתקרבות לכיוונם, ושוב שבו האוניות על עקבותיהן, וחצו את מצר מלאקה. אולם, הבריטים צפו מהלך זה, ושייטת המשחתות ה-26 פתחה במרדף. השייטת - שכללה את אה"מ סאומרז, ורולאם, ונוס, ויג'ילנט ווירגו - הדביקה את השייטת היפנית, הסתדרה במבנה של חצי סהר, ובכך הניחה ליפנים את המלכודת.

בשעה 01:05 פתחה סאומרז באש מתותחי ה-4.7 אינץ' שלה, והשיגה פגיעה בהאגורו במטח השני. אז פנתה סאומרז ימינה בחדות, חלפה על פני ירכתיה של האגורו, ומול חרטומה זיהתה את המשחתת קמיקזה, עליה הנחיתה סאומרז מטח מתותחי 40 מ"מ. האגורו הספיקה להשיב בשישה מטחים מסוללת התותחים הראשית שלה לעבר סאומרז, לפני שנפגעה משלושה טורפדו ששיגרו האחרונה וורולאם. ונוס פגעה בהאגורו עם טורפדו אחד בשעה 01:25, ולאחר שנפגעה משני טורפדו ששוגרו מווירגו כשתי דקות לאחר מכן, נעצרה האגורו. לאחר שספגה שעה נוספת של ירי תותחים, טורפדו נוסף מוויג'ילנט ושניים מוונוס, טבעה לבסוף האגורו בשעה 02:09.

קמיקזה נפגעה אף היא, אולם הצליחה להימלט. היא שבה ביום המחרת על מנת לאסוף את הניצולים. מתוך צוות של כ-1,200 אנשים, טבעו 900 חיילים, בהם המפקדים תת-אדמירל האשימוטו ואדמירל-משנה סוגיאורה.

לקריאה נוספת
------------

* Jackson, Ashley. **The British Empire and the Second World War**. Hambledon Continuum, 2006. מסת"ב 1-85285-417-0.

קישורים חיצוניים
----------------

* Allyn Nevitt, http://www.combinedfleet.com, קורות המשחתת קמיקזה
* Allyn Nevitt, http://www.combinedfleet.com, קורות הסיירת האגורו

הערות שוליים
------------

1. ↑  900 מהאגורו ו-27 מקמיקאזה.
2. ↑  Jackson, עמ' 302.
3. ↑  Combinedfleet.com

  


| הזירה הדרום-מזרח אסייתית |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| הפלישה להודו-סין • הפלישה היפנית לתאילנד • קרב מלאיה • קרב איי הודו המזרחיים • המערכה על בורמה • קרב סינגפור • הפשיטה באוקיינוס ההודי • קרב הודו-סין השני • קרב מצר מלאקה • מבצע טיידרייס |

 |
**סטניסלב אוונירוביץ' קראפוחין** (ברוסית: **Станислав Авенирович Крапухин**; נולד ב-28 במרץ 1998) הוא כדורגלן רוסי, המשחק במועדון ריגה בעמדת החלוץ.

קריירת מועדונים
---------------

קראפוחין נולד בסנקט פטרבורג וגדל בנפת פרימורסקי, ליד תחנת הרכבת התחתית פיונרסקאיה. אביו עבד כמהנדס, אמו עקרת בית. יש לו שני אחים גדולים כמו גם אחות צעירה ואח צעיר ממנו. כל המשפחה עוסקת בספורט: שני אחיו שיחקו כדורגל במשך זמן רב, אח נוסף בכדוריד, אחותו היא מתעמלת אמנותית. בהשראת אחד האחים הגדולים נכנס לכדורגל ושיחק בקולומיאגי.

בעונת 2016 שיחק בליגה המקצוענית, תחילה בקבוצת הנוער ולאחר מכן זומן לשחק במדי זניט-2 סנקט פטרבורג. הוא שיחק בגביע הרוסי בכדורגל מול מועדון מטבר והוכיח את עצמו כחלוץ כשרוני.

את הופעת הבכורה שלו בליגה הלאומית הרוסית בכדורגל במדי זניט-2 ערך ב־8 במרץ 2017 במשחק נגד ניפטכימיק ניז'נקאמסק. הוא שיחק תקופה מסוימת בסיביר בנובוסיבירסק ובטומסק.

ב־2019 מאמן זניט-2, ולדיסלב רדימוב היה זה שהחדיר בו השראה ומוטיבציה לשחק טוב יותר כשחזר לזניט. בעונת 2020 קראפוחין כבש 14 שערים ב־16 משחקים בליגה המקצוענית במדי זניט-2. בשל כך הוא הוזמן לסגל הקבוצה הבוגרת בנובמבר 2020 וערך את הופעת הבכורה שלו בזניט במשחק הפרמייר-ליג הרוסי מול אחמט גרוזני ב־21 בנובמבר, כשהחליף את אלכסנדר ירוחין בדקה 87.

באוגוסט 2021 חתם בריגה מליגת העל הלטבית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטניסלב קראפוחין** בוויקישיתוף
* 

* סטניסלב קראפוחין, ברשת החברתית טוויטר

* סטניסלב קראפוחין, ברשת החברתית אינסטגרם

* סטניסלב קראפוחין, ברשת החברתית VK

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר ליגת העל הרוסית בכדורגל
* פרופיל, באתר הליגה הלאומית בכדורגל
* פרופיל, באתר זניט סנקט פטרבורג

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Game Report by FNL". Russian Football National League. 8 במרץ 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Akhmat v Zenit game report". Russian Premier League. 21 בנובמבר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**נמלת קציר חולית** (שם מדעי: *Messor arenarius*) היא מין של נמלת קציר, ממשפחת הנמליים שבסדרת הדבוראים. נמלת הקציר החולית היא מין מדברי והיא מצויה בצפון אפריקה, במדבר סיני, בישראל, בסוריה ובלבנון.

מאפיינים
--------

גופה של נמלת הקציר החולית הוא גדול יחסית וחסון. מכיוון שסביבת המחיה שלה היא מדברית, מסוגלת הנמלה לשאת משא כבד ביותר. לסתותיה של נמלת הקציר החולית מותאמות היטב לסביבת המחיה שלה ולמזונה ומאפשרות לה לאכול מזון קשיח ביותר. לסתות נמלת הקציר החולית ונחשבות גם ללסתות החזקות ביותר מבין נמלי הקציר בארץ ישראל[דרוש מקור]. גם גופה, כמו הלסתות, נחשב לחזק ביותר בין גופן של נמלי הקציר בארץ-ישראל[דרוש מקור].

מלכת נמלת הקציר החולית היא בעלת כנפיים וגדולה יותר משאר הנמלים. פעם בשנה, ב"טקס" הנקרא "מעוף הכלולות", זכר הנמלה, שגם הוא מכונף, מפרה את המלכה. לאחר שהזכר מפרה את המלכה במעוף הכלולות, הוא נופל ארצה ומת. החל מההפריה, המלכה מתחילה להטיל ביצי נמלים. המלכה מטפלת בזחלים הראשונים הבוקעים מן הביצים, בנות הדור הראשון מטפלות בדור השני וכך הלאה. הנמלים הפועלות הן בעלות מגוון תפקידים כשמירה על הזחלים, האכלת הזכר והנקבה, שמירה על הקן וליקוט מזון.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* GBIF
 |

* אתר למנויים בלבד אסף רונאל, מחקר: נמלים מסכנות את חייהן למען חברות לקן, באתר הארץ, 28 במאי 2019
**קרב מילוז** (בצרפתית: **Battaille de Mulhouse**), או **קרב אלזס** (בצרפתית: **Bataille d'Alsace**), היה אחד הקרבות הראשונים במלחמת העולם הראשונה בכלל, ובחזית המערבית בפרט, והיוזמה הצבאית הראשונה של צרפת נגד גרמניה. הקרב נערך בין 7 ל-10 באוגוסט 1914, ומטרתו עבור צרפת הייתה כיבוש מחוז אלזס מחדש בעקבות ההפסד במלחמת צרפת–פרוסיה. על אף כיבוש צרפתי מהיר של העיר מילוז, נאלצו הכוחות הצרפתיים לסגת בעקבות מתקפת-נגד מוצלחת של הגרמנים.

רקע
---

בשנת 1871 הפסידה צרפת את חבלי אלזס ולורן לקיסרות הגרמנית המתהווה במלחמת צרפת–פרוסיה. מאז הפסד זה, שמה לה צרפת למטרה להחזיר לשליטתה את שני חבלי הארץ הללו. הדבר אף נוסח בתוכנית הלחימה הצרפתית למלחמה בגרמניה, תוכנית 17.

כוחות
-----

הכוח הצרפתי בפיקודו של גנרל לואי בונו היה משלוח של תגבורת מהארמייה הראשונה בלורן, הקורפוס ה-7 (שהורכב מהדיוויזיות ה-14 וה-41 של חיל הרגלים הצרפתי ומדיוויזיית המילואים ה-57 מבלפור) ודיוויזיית הפרשים ה-8. כח זה היה חלק מהכוח הכולל של תוכנית 17 שיועד למתקפה הצרפתית באלזס-לורן.

בצד המגן עמדו הקורפוסים הגרמניים ה-14 וה-15 מהארמייה השביעית תחת פיקוד גנרל יוזיאס פון הרינגן.

מהלך הקרב
---------

צרפת פתחה במתקפה בשעת בוקר מוקדמת מאוד ב-7 באוגוסט 1914. המטרה שעמדה לנגד עיני המפקדים הייתה יישום תוכנית 17. עיקרה היה כיבוש מחוז אלזס ולאחריו לורן שהיו בידי הגרמנים מאז שנת 1870. 

בבוקר היום הראשון לקרבות השתלטו הצרפתים על העיר אלטקירך, ששכנה בסמוך לגבול, בהסתערות כידונים. בונו הופתע והביע חשש מההגנות החלשות בצד הגרמני. הוא פחד להמשיך ולהתקדם בגלל החשש שייפול לתוך מארב גרמני מתוכנן היטב. אף על פי כן הוא קיבל הוראה להמשיך לעבר חבל הריין והשתלט על העיר מילוז בקלות, זמן קצר אחרי שרוב הכוחות הגרמניים יצאו מהעיר. לכוחות הצרפתים היו 100 נפגעים בקרב על מילוז. הכיבוש, כמעט ללא התנגדות, גרם לתחושת אופוריה אצל הצרפתים שציפו למלחמת התשה (מה שבסופו של דבר התקיים).

יומיים לאחר מכן, ב-9 באוגוסט, הגיעו כוחות גרמניים משטרסבורג ופתחו במתקפת נגד מקרבת העיר סרנה שבדרום מחוז אלזס על הכוחות הצרפתיים ששהו בעיר מילוז. הצרפתים השיבו אש אך ידה של גרמניה הייתה על העליונה ומתקפת הנגד הייתה מוצלחת. הגנרל בונו, ללא תגבורת משלו, נאלץ להתחיל בנסיגה איטית באותו יום.

מאוחר יותר, אחרי כמה היסוסים, החליט הרמטכ"ל הצרפתי, ז'וזף ז'ופר, לשלוח תגבורת לכח של בונו. אך התגבורת הגיעה באיחור ולא הצליחה לסייע בהגנה. בונו, שפחד ליפול לתוך כיתור של כוחות גרמניים, נמלט עם כוחותיו לעיר בלפור.

בתגובה לנסיגה האשים ז'ופר את בונו בחוסר אגרסיביות, או במונחים של היום באי חתירה למגע, ושחרר אותו מתפקידו באופן מיידי.

תוצאות
------

בעקבות ההפסד הצרפתי בקרב המשיכה גרמניה לשלוט במחוז אלזס. הגנרל לואי בונו הודח מתפקידו. בעקבות החשיבות הרבה של הפסד זה להמשך המערכה הוסיף ז'ופר ארבע דיוויזיות ליחידה זו, לה הוא קרא ארמיית אלזס. בעקבות ההדחה והכישלון ליישם את האסטרטגיה של תוכנית 17, מינה הגנרל ז'וזף ז'ופר את הגנרל פול פו, אותו ביקש להחזיר מפרישה, לתפקיד שנקרא מפקד ארמיית אלזס. מאוחר יותר באותו חודש ניסו כוחות אלה תחת פיקודו של הגנרל פו להתקדם במחוז לורן ללא הצלחה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרב מילוז** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  An American walks in space — History.com This Day in History — 6/3/1965

| המערכה על הגבולות |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| קרב מילוז • קרב האלן • קרב לורן • קרב הארדנים • קרב שרלרואה • קרב מונס • קרב גראן קורונה • קרב לה קאטו |

 |
**חוליאן סראטי** (בספרדית: **Julián Cerati**; נולד ב-26 בינואר 1998) הוא שחקן ארגנטינאי.

ביוגרפיה
--------

סראטי נולד בשנת 1998. בשנת 2017 החלה קריירת המשחק שלו. תפקידו הראשון היה בסדרת הטלוויזיה הארגנטינאית "Once" (אנ'), ששודרה בערוץ דיסני XD, בה גילם את דמותו של פליפה אראגון במשך שלוש עונות.

בשנת 2020 נבחר סראטי לגלם את דמותו של רוקו בדרמת הנעורים הקולומביאנית "Noobees" (אנ'), ששודרה בערוץ ניקלודיאון.

החל מפברואר 2023 יופיע סראטי בסדרה "הפעם הראשונה" מבית נטפליקס.

פילמוגרפיה
----------

### טלוויזיה

| שנה | סדרה/סרט | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 2017–2019 | Once | פליפה אראגון |
| 2019 | Ando Cantando | לוצ'ו |
| 2020 | Noobees | רוקו |
| גם כן קוסם | סמואל |
| גם כן חג מולד |  |
| 2022 | הלב המסומן (אנ') | תומאס |
| 2023 | Freeks (ספ') | אוליסס |
| הפעם הראשונה |  |

### קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 2021 | Misfit | ניקו |

קישורים חיצוניים
----------------

* חוליאן סראטי, ברשת החברתית אינסטגרם
* חוליאן סראטי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"חוליאן סראטי"**.
**קרב מונסטיר (1917)** היה קרב בחזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה ובמהלכו נכשלו כוחות מדינות ההסכמה בהבקעת קווי כוחות מעצמות המרכז באזורי הר באבה ואגם פרספה.

רקע
---

 ערך מורחב – **החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה**  

בדצמבר 1916 הסתיים קרב מונסטיר הראשון ובמהלכו הצליחו כוחות מדינות ההסכמה לכבוש מחדש את העיר מונסטיר. כוחות מעצמות המרכז ייצבו קו כ-5 קילומטרים צפונית לעיר על פסגת הר באבה ומשם הפגיזו ללא הירף את מונסטיר.

בראשית 1917 בהתבסס על דיווחי המודיעין הצרפתי בדבר בעיות משמעת חמורות בצבא הבולגרי, החליט מפקד הזירה מטעם מדינות ההסכמה הגנרל מוריס סראי לתכנן מתקפת הבקעה על קווי החזית שיועדה לאביב. למרות הסתייגות גורמי הערכה נוספים בזירה, נסמך סראי על הגיבוי לו זכה מהדרג המדיני הבריטי ועל תגבור הכוחות הצרפתיים והבריטיים בגזרה. המתקפה אמורה הייתה להתחיל במרץ, אך בשל תנאי מזג האוויר הקשים נדחתה לאפריל.

הצבאות הלוחמים
--------------

כוחות מעצמות המרכז באזור נסמכו על אלמנטים מהארמייה הבולגרית הראשונה בפיקודו של דימיטר גשוב ועל אלמנטים מהארמייה הגרמנית ה-11 בפיקודו של ארנולד פון וינקלר. כוחות מדינות ההסכמה בזירה נסמכו על 5 אוגדות צרפתיות ואוגדה סרבית אחת תחת פיקודו הכולל של מוריס סראי.

מהלך הקרב
---------

כוחות מדינות ההסכמה פתחו במתקפת הבקעה בגזרת מונסטיר והאגמים והצליחו להבקיע את קו החזית לזמן קצר, אך ב-18 במאי הם נבלמו מול ביצורי הבולגרים בהר באבה תוך שהם סופגים אלפי הרוגים ומותירים בשטח ציוד שלל רב. כוחות תגבור מהארמייה ה-11 הגרמנית שניסתה לחבור לכוחות באזור מונסטיר נבלמו על ידי האוגדה הסרבית ליד אגם פרספה. הצרפתים נסוגו בחזרה לפאתי העיר מונסטיר.

השלכות הקרב
-----------

מתקפת האביב של הגנרל סראי נחלה כישלון וחל פיחות רב במעמדו. בדצמבר 1917 הודח סראי מתפקידו כמפקד החזית ובמקומו מונה אדולף גיומא. הבולגרים המשיכו להחזיק בפסגת באבה וממנה המשיכו להחריב את העיר מונסטיר בהפגזות. מצב זה נמשך עד להכרעת החזית לאחר קרב דוברו פולה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרב מונסטיר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אלן פאלמר, החזית המקדונית בתוך: "הניצחון-1918", הוצאת Grove Press, ניו יורק, ארצות הברית, 1998, עמודים 25–44, 69, 159-160, 214-231 (באנגלית).
**שדה סגור ממשית** הוא שדה סדור, שאין לו הרחבות אלגבריות סדורות (פרט לשדה עצמו). הדוגמה המוכרת לשדות כאלה היא שדה המספרים הממשיים, ואכן, יש תכונות חשובות של שדה המספרים הממשיים שהן משותפות לכל השדות הסגורים ממשית (התורות שקולות אלמנטרית).

שדה R הוא סגור ממשית אם ורק אם אין בו שורש ריבועי של מינוס אחת, וסיפוח השורש הזה מביא לשדה {\displaystyle \ R[{\sqrt {-1}}]} שהוא סגור אלגברית. שדה סדור הוא סגור ממשית אם ורק אם הוא אוקלידי ויש בו שורש לכל פולינום ממעלה אי-זוגית. בפרט, מכיוון שכל שדה סגור ממשית הוא אוקלידי, יש בו סדר יחיד. שדה הוא סגור ממשית אם ורק אם מעלת ההרחבות האלגבריות מעליו חסומה (משפט ארטין-שרייר (שדות סדורים), 1927). 

הפונקציות הפולינומיות מעל שדה סגור ממשית הן רציפות, במובן המוכלל המתאים למשפט ערך הביניים: אם פולינום מקבל ערכים a,b בקצוות של קטע, אז הוא מקבל כל ערך בין a ל-b בתוך הקטע.

לכל שדה סדור יש **סגור ממשי**, שהוא הרחבה אלגברית סדורה גדולה ביותר המכילה אותו. שלא כמו בניית הסגור האלגברי, בניית הסגור הממשי אינה מצריכה את הלמה של צורן. לדוגמה, החלק הממשי של שדה המספרים האלגבריים הוא הסגור הממשי של שדה המספרים הרציונליים. שלא כפי שמשתמע מן הדוגמה הזו, בדרך כלל שדה סדור אינו צפוף בסגור הממשי שלו.

התורה הלוגית של שדות סדורים ממשית היא שלמה, כריעה ו-o-מינימלית. בנוסף, תתי מבנים ותתי מבנים אלמנטריים הם היינו-הך בתורה זו (זאת אומרת התורה היא model complete), מכיוון ש"עקרון טרסקי" מאפשר חילוץ כמתים בתורה מסדר ראשון שלהם (כשמוסיפים לשפת השדות את יחס הסדר). זוהי אבן היסוד לפתרון קצר ופשוט לבעיה השבע-עשרה של הילברט.

ראו גם
------

משפט ארטין-שרייר (שדות סדורים)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שדה סגור ממשית** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  N. Jacobson, Lectures in Algebra III, Chapter
**פליקס אדולף שמאל** (בגרמנית: **Felix Adolf Schmal**;‏ 18 בספטמבר 1872 – 18 באוגוסט 1919) היה סייף, רוכב אופניים ועיתונאי ספורט אוסטרי. הוא אלוף אולימפי בעל 3 מדליות מהאולימפיאדה הראשונה בעידן המודרני, אולימפיאדת אתונה (1896).

ביוגרפיה
--------

שמאל נולד בדורטמונד גרמניה.

באולימפיאדת אתונה (1896) זכה שמאל ב-3 מדליות, מהן אחת זהב ושתיים ארד. הוא זכה במדליית זהב במרוץ אופניים ל-12 שעות בתוצאה של 295.30 ק"מ, לפני פרנק קיפינג מבריטניה שרכב 354 מטר פחות ממנו. יתר הרוכבים לא סיימו את המירוץ. הוא זכה בשתי מדליות ארד במרוץ אופניים ל-10 ק"מ, אחרי פול מאסון ולאון פלמו שניהם מצרפת ובמרוץ אופניים ל-333 מטר, אחרי מאסון וסטמטיוס ניקולופולוס מיוון. הוא השתתף גם במרוץ אופניים ל-100 ק"מ, אך לא סיים את המרוץ. נוסף לכך, כסייף הוא השתתף בתחרות בחרב אישי. אלמלא גאורגיוס הראשון, מלך היוונים הוא היה זוכה במדליה נוספת וזאת לאחר שכבר ניצח בשני קרבות מתוך 4, אך בגלל כניסת המלך ומשפחתו שדרש להתחיל מחדש את התחרות הוא ניצח בקרב אחד וסיים במקום רביעי.

בנו אדולף שמאל ג'וניור, השתתף באולימפיאדת סטוקהולם (1912)  (אורכב 10.04.2011 בארכיון Wayback Machine).

בשנת 1919 נפטר שמאל בזלצבורג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדולף שמאל** בוויקישיתוף

* אדולף שמאל, באתר olympedia.org
* אדולף שמאל (אורכב 04.03.2016 בארכיון Wayback Machine), באתר *Sports123* (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1030282234
* ISNI: 0000 0004 0011 3056
* NKC: pna2013748230
* NSK: 000719296
* VIAF: 295657988
* WorldCat: viaf-295657988

 |
**טריגון אטלנטי** (שם מדעי: ***Dasyatis chrysonota***) הוא מין של בטאי ממשפחת הטריגוניים המצוי בטבע בחופי האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס ההודי.

תפוצת טריגון זה בטבע היא מקוואזולו-נטאל שבדרום אפריקה לאנגולה וחדר גם למימי הים התיכון עד למפרץ סידרה ולתוניסיה. הוא מצוי גם בחופי ישראל. הטריגון שוכך על קרקעית הים הרדודה והחולית עד לעומק 110 מטר בקירוב.

זהו טריגון היכול להגיע לרוחב 75 ס"מ כשישנם פרטים קטנים בהרבה שמגיעים רק לאורך 30 ס"מ. טריגונים אלה מגיעים לבגרות בגיל 4 שנים ואז מתחילים להבדיל בין הזכרים לנקבות בקלות. צבע הטריגון כחול-אפור, מה שנתן לו את שמו האנגלי. צורת הסנפירים מזכירה יהלום ובקצה הגוף זנב מתפתל.

הטריגון חופר בחול דרך לטרפו וככל שהטריגון גדל כך הוא יכול לחפור בחול בקלות. הוא ניזון ממיני סרטנים, מיני רכיכות ותולעים רב-זיפיות המצויות מתחת לחול, בשכיחות משתנה. טריגונים קטנים יותר יחפשו את מזונם בצמוד לחולות החוף החולי, בו קל יותר לחפור. הטריגון שואב החוצה את הטרף בעזרת שיניו ואיתם טוחן את הטרף.

הטריגון מתרבה בתקופת ספטמבר עד דצמבר והנקבה משריצה 1–7 צאצאים בבטנה. הפוריות של טריגון זה נמוכה באופן יחסי, דבר העלול לפגוע בו בטווח הרחוק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טריגון אטלנטי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  טריגון אטלנטי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**טריגון דיפטרורה** (שם מדעי: ***Dasyatis dipterura*** או ***Dasyatis brevis***) הוא מין של דג סחוס ממשפחת הטריגוניים, המצוי במימי מערב האוקיינוס השקט שלחופי אמריקה בין דרום קליפורניה לצ'ילה ובכמה איים מבודדים כמו איי גלאפגוס והוואי. הוא מצוי כיום בסכנת הכחדה עקב דיג יתר ועקב הרס בית גידולו.

טריגון זה מגיע לאורך 120 סנטימטרים והפרטים הגדולים ביותר הגיעו לאורך 187 סנטימטרים ולמשקל 46.3 קילוגרם, כשהנקבות גדולות יותר מהזכרים. הוא בעל סנפירי חזה רחבים ודמויי יהלום בעלי קפלים בקצוות ובעל זנב ארוך שלאורכו שורת עוקצים בעלי ארס, אותם הטריגון יכול לעקל מעלה כדי לפגוע בטורפיו. צבעו זית עד חום כהה או שחור מלמעלה בעוד הבטן לבנה. הטריגון משריץ 1 עד 4 צאצאים בשנה המגיעים לבגרות מינית כעבור 7 עד 10 שנים, כשהנקבות מאחרות יותר לגדול. זהו אחד הטריגונים בעל קצב הרבייה הנמוך ביותר, דבר שמקשה על שימורו.

הטריגון מחפש מזון קבור בחול או בבוץ הימי, הכולל סרטנים, רכיכות, תולעים ודגי גרם שוכני קרקעית. באמצעות שורות של שיניים קצרות אך חזקות הוא יכול לרסק טרף קשוח ושריונות ואף טרף קוצני כמו קיפודגיים.

הטריגון נידוג לעיתים ברשתות דיג מספינות, בעיקר לחופי מקסיקו וכן לדיג ספורט וגם הפרטים הצעירים נידוגים בלגונות ושפכי נהרות. הדבר מגדיל את הסכנה של הטריגון, נוסף על היתפסות במלכודות דגים, ברשתות כשלל לוואי ואיבוד בית גידולו לחקלאות ימית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טריגון דיפטרורה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------
**אדולף שטיינברגר** (בסרבו-קרואטית: **Adolf Štajnberger**; ‏15 בפברואר 1916, זאגרב, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 3 במרץ 1942, פלאשקי, מדינת קרואטיה העצמאית) היה פרטיזן יוגוסלבי ממוצא יהודי, חבר במפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה אשר ב-1943 זכה לעיטור גיבור יוגוסלביה.

ביוגרפיה
--------

אדולף שטיינברגר נולד ב-1916 בזאגרב ולמד הנדסה באוניברסיטת זאגרב. ב-1938 הצטרף למפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה ולחם בשורות הבריגדות הבינלאומיות במהלך מלחמת האזרחים בספרד. ב-1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וכינון מדינת קרואטיה העצמאית, נעצר שטיינברגר ונשלח לעבודות כפייה בגרמניה. ביולי 1941, הצליח שטיינברגר להימלט ולשוב לגבולות יוגוסלביה הכבושה. הוא הצטרף לכוחות הפרטיזנים היוגוסלבים של טיטו וארגן מספר יחידות באזור קוֹרְדוּן. בהמשך, מונה לקומיסר של גדוד פרטיזנים. במרץ 1942 נפל למארב של צ'טניקים כתוצאה מהלשנה ונהרג ביחד עם שלושה לוחמים ובהם רוברט דומאני. גופתו הושלכה לבור מים בעומק רב ושרידיה נמצאו רק ב-1966. ב-27 ביולי 1943 העניק לו מפקד כוחות הפרטיזנים יוסיפ ברוז טיטו את עיטור "גיבור יוגוסלביה" ושטיינברגר היה אחד מראשוני מקבלי העיטור.

הערות שוליים
------------

1. ↑  יהודים - "גיבורים לאומיים של עמי יוגוסלביה", באתר "ההתנגדות היהודית בשואה", אוחזר ב-1 באוגוסט 2014.
2. ↑  אדולף שטיינברגר, באתר deseti-korpus.com, אוחזר ב-4 באוגוסט (בקרואטית).

| יהודים גיבורי יוגוסלביה יוגוסלביהיוגוסלביה |
| --- |
|  | נסים אלבחרי • אליאס אנגל • איזידור ברוך • פאבלה גוראנין • רוברט דומאני • סלאבישה ויינר • וויו טודורוביץ' • אסתר עובדיה • פאבלה פאפ • משה פיאדה • אדולף שטיינברגר |  |
**אדולף רודר** (בהונגרית: **Roder Adolf**; אצ'ני, מחוז שומוג', 11 בדצמבר 1833 – בלטון-ורש, 4 באוקטובר 1899) היה מנהל בית ספר ביישוב, מורה, עורך עיתון, סופר תאולוגיה יהודי-הונגרי אביו של אנטל ראדו.

ביוגרפיה
--------

אדולף רודר נולד במשפחה יהודית כבנם של ליפוט רודר בעל מסעדה ושל ארז'בט רינג. הוא למד בילדותו את מלאכת הכנת הסיגרים ולמד קרוא וכתוב רק בגיל שבע עשרה. בשנת 1851 הונהג מונופול הטבק בהונגריה ולכן נאלץ להפסיק לייצר סיגרים והפך לעוזר מורה בעיירה מרצאלי. הוא מילא בחריצות גדולה את תפקיד המורה ביישובים רבים. למשל משנת 1856 עד 1868 ברכניץ, מ-1868 עד 1893 בסומבטהיי, שלימים היה שם גם מנהל בית הספר היסודי היהודי. במחוז ואש עבד 25 שנה כדי להפוך את האוכלוסייה הגרמנית להונגרית. הוא לקח חלק בחיי התאחדות המורים, שהקים בשנות ה-60 של המאה ה-19. כהוקרה על פעולותיו בתחום זה נבחר לחבר כבוד באיגוד המורים של המחוז ובחוג ההוראה מוראסומבאט. בשנת 1893, לאחר 42 שנות הוראה פרש וקיבל על הישגיו את "מדליית צלב הזהב". את שנותיו האחרונות בילה בחלקו בבודפשט, משם עבר בעצת רופאו בשנת 1896 לכפר וגר ליד בנו שהיה קצין ניהול אחוזה במקום.

כבר בשנת 1863 כתב בחריצות בעיתונים דתיים וחינוכיים יהודיים, ב"יהודי ההונגרי" של ז'נגרי, ב"בן חנניה (כתב עת)" של הרב לאופולד לעף, ב-Jüdische Volksschee, ב"יהודי מיינץ" ובכתב העת "מורי העם" (1869). הוא החל את עבודתו רחבת היקף כסופר וכעיתונאי רק בסומבטהיי. מאמרים ושירים פדגוגיים וספרותיים רבים הופיעו בכתבי העת שערך. אשתו הייתה תרזיה מנדל.

עבודותיו
--------

* תיאור קרקעות מקומי וכללי, בקשר עם ההיסטוריה והחוקה ההונגרית. 1871
* Unterrichsttunden für das Studium der ungar. Sprache. Szombathely, 1873.
* Brieflicher Unterricht für das Selbstudium der Hungra Sprache. Szombathely, 1873.
* ספר שיחות בהונגרית ובגרמנית לפקידי רכבת, אוניות קיטור וטלגרף. Szombathely, 1876.
* חוברות תרגול בשפה ההונגרית-גרמנית למי שרוצה לרכוש בקיאות מושלמת בהונגרית או בגרמנית, כמו גם בספרות של שתי שפות אלה. 1885
* Die ungarische Sprache für das Selbst-Studium nach der methode Toussaint-Langenscheidt. 30 Briefe. U. o. 1898.

### עבודות נוספות

בשנת 1873 הקים אדולף רודר את כתבי העת "המשקיף של מחוז ואש" ואת Eisenburger Nachrichtent Szombathely שם ערך גם את השבועון Jenseits der Donau. בשנות ה-80 של המאה ה-19 והיה עורך משותף של כתב העת "המשקיף של מחוז ואש". הוא ערך גם את "אזרח המולדת ההונגרי", עיתון הונגרי לגרמנים, ובשנת הופעתו הראשונה, בשנת 1880 כותרותיו ומאמריו היו הן בהונגרית והן בגרמנית. כמה מיצירותיו, בעיקר בדקדוק, נותרו בכתב יד וביומנו האוטוביוגרפי, אותו החל לכתוב בשנת 1853 והמשיך עד 1874.

לקריאה נוספת
------------

* Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái I–XIV. Budapest: Hornyánszky. 1891–1914.
* לקסיקון יהודי הונגרי. אדולף רודר מקוון
* אדולף רודר בקטלוג המוזיאון הספרותי פטפי

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Halotti bejegyzése a balatonszentgyörgyi polgári halotti akv. 70/1899. folyószáma alatt".
2. ↑  "Gyászjelentése (1899)".
מבט על המיני אסטדי
**מיני אסטדי** (בקטלאנית: **Mini Estadi**, רשמית כתוב כ: **Miniestadi**; בתרגום חופשי "מיני אצטדיון") היה אצטדיון כדורגל בעיר ברצלונה בקטלוניה שבספרד. מיני אסטדי היה ממוקם לצד הקאמפ נואו. האצטדיון הכיל 15,276 מושבים ושימש את קבוצת הנוער של המועדון וגם את הקבוצה השנייה והשלישית של ברצלונה, ברצלונה אתלטיק וברצלונה ג'. לעיתים אירח האצטדיון משחקים של נבחרת אנדורה. במיני אסטדי שיחקו והתאמנו חלק משחקניה הטובים ביותר של ברצלונה - החל מגיירמו אמור עד קרלס פויול וליונל מסי.

היסטוריה
--------

המיני אסטדי עוצב על ידי האדריכל הקטלאני ז'וזפ קסלס. האצטדיון נבנה במשך תשעה חודשים בלבד ב-1982, והוא מכיל שני יציעים וטריבונה. בעת הקמתו היווה דוגמה למודרניות ואף שימש כמודל לבנייה של אצטדיוני כדורגל נוספים בעולם.

ב-23 בספטמבר 1982 נפתח האצטדיון ונערך בו משחק ידידות של הקבוצה הבוגרת של ברצלונה, בו ערך דייגו מראדונה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה.

ב-2006 שודר במיני אסטדי משחק גמר ליגת האלופות שנערך בסטאד דה פראנס, ובו שיחקה ברצלונה כנגד ארסנל. 11,000 אוהדי ברצלונה באו לאצטדיון כדי לצפות במשחק, שבסופו ניצחה ברצלונה 2-1 והוכתרה כאלופת אירופה.

משנת 2000 נפוצה שמועה לגבי האפשרות שהאצטדיון יהרס עקב הנוכחות הדלה של הקהל במשחקי ברצלונה אתלטיק, שווי האדמה הגבוה וקומפלקס הספורט על שם ז'ואן גאמפר. כחלק מתוכנית השדרוג של אצטדיון קאמפ נואו שהוצגה ב-2014 האצטדיון ייהרס ועל שטחו יוקם אולם של 12,000 מקומות לקבוצת הכדורסל של ברצלונה ואולם הוקי קרח. לברצלונה ב' הוקם אצטדיון קומפקטי של 6,000 מקומות בלבד בקומפלקס מתחם האימונים של הקבוצה.

המיני אסטדי נסגר ונהרס בשנת 2019.

שימוש
-----

לצד היותו האצטדיון של קבוצת המשנה של ברצלונה, נערכו בו גם משחקיה של קבוצת הפוטבול של ברצלונה, ומאז 2003 חלק ממשחקיה של נבחרת אנדורה. במיני אסטדי נערכת ההצבעה לנשיאות ברצלונה מדי ארבע שנים.

מלבד אירועים ספורטיביים, נערכו באצטדיון אירועים מוזיקליים כגון הופעות של אלטון ג'ון ושל דייוויד בואי.

ראו גם
------

* אצטדיון יוהאן קרויף

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיני אסטדי** בוויקישיתוף
* מיני אסטדי באתר הרשמי של מועדון הכדורגל ברצלונה
* מיני אסטדי באתר World Stadiums
* מיני אסטדי בגוגל מפות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: ba9fa3af-298c-4778-8831-692abd047d2d

 |
**טריברקה** (ברוסית: **Териберка**) הוא כפר במחוז המשנה קולסקי, במחוז מורמנסק, רוסיה, השוכן לחוף ים ברנץ בשפך נהר טריברקה.

היסטוריה
--------

טריברקה הוזכרה לראשונה בסביבות 1523. עם זאת, על פי מקורות אחרים, היא נוסדה בשנות ה-60 של המאה ה-19 - העשור בו התיישבו באופן פעיל בחופי מורמן.

בסוף המאה ה-19 היישוב החל להתפתח כשנבנו בה כנסייה, מגדלור ותחנת מזג אוויר (הראשונה בחוף מורמנסק). שמות המאפיינים הגאוגרפיים של האזור, כמו כף דיפלרנסקוגו, זבאלישין ואחרים מתייחסים למשלחת הגדולה של פיוטר הגדול.

בתחילת המאה ה-20, טריברקה פותחו בה עסקי בקלה ודייג כרישים (שאומצו בעיקר על ידי הנורווגים אשר החזיקו בבעלותם מפעל דגה וחנות). בסוף שנות העשרים התארגן הכפר כחווה הקיבוצית הראשונה; היא כללה משק חלב ועדר איילים בנוסף לסירות הדייג.

לפני מלחמת העולם השנייה, הדייגים ועובדי רפת החווה הקיבוצית זכו מספר פעמים על הישגיהם ונשלחו להציג את מרכולתם במרכז ודנ"ח במוסקבה. בניית מספנות בכפר ליודייני החלה בערך באותה תקופה.

טריברקה התפתח במהירות לאחר המלחמה. בשנות ה-40 - 60 היו שתי כפרים, שתי רפתות, עופות, עדר איילים בן 2,000 ראשים, חוות גידול חורפנים אמריקאים ושני מתקני עיבוד דגים בכפר, כמו גם חנויות ומחסנים של בסיס הצי "גוסלוב" (ארגון ממשלתי לפועלים מיומנים). באותן שנים התרחבו המספנות ועבדו במלוא יכולתם. בכפר פעל מרכז קהילתי, מועדון חלוצים צעירים, שני בתי ספר (יסודי ותיכוני), פנימייה לילדים מיישובי החוף, מרכז אשפוז, בית חולים ותחנת טיפול נמרץ לאמבולנסים.

טריברקה הפכה למרכז המינהלי של המחוז המקיף אותו וצומח והתפתח בקצב מהיר מאוד.

הנפילה החלה בשנות השישים, אז הועבר המחוז לתחום השיפוט של העיירה סברומורסק. ככל שגדלה כמות הספינות וציי הדייג הצליחו לנסוע ביתר קלות באוקיינוס הפתוח, עסקי הדיג החופי הפכו פחות חשובים. מתחם עיבוד הדגים שהוקם במורמנסק הציב את מתקני העיבוד הקטנים יותר בטריברקה.

עם השנים החווה הקולקטיבית בוטלה, בסיס הים הלבן פורק, עדר האיילים הועבר לכפר לובואוזרו והמפעל לעיבוד הדגים נסגר משום שספינות דיג גדולות לא היו מסוגלות להיכנס לנהר מהאוקיינוס.

בשנות השמונים נהרס בית הגידול של דגי הסלמון במהלך הקמת המפעלים ההידרואלקטריים על נהר טריברקה. בשנות האלפיים הכפר שוב הוכפף למחוז במקום העיירה סוורומורסק.

בשנת 2019 מושל מחוז מורמנסק אנדריי צ'יביס הודיע כי ממשלתו מתכננת לפתח באופן מקיף את הכפר שננטש, שמהווה פנינה טבעית.

בתרבות הפופולרית
----------------

סרט הדרמה הרוסי **לוויתן** משנת 2014, שזכה בגלובוס הזהב בשנת 2015, צולם בטריברקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טריברקה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Administrative-Territorial Division of Murmansk Oblast, p. 23
2. ↑  Териберку из фильма "Левиафан" ждет обновление
3. ↑  WeirdRussia.com Teriberka: Leviathan filming location
|  |
| --- |
|  |
|  |
|  |
|  |

**מינטקה** (בכתיב לועזי: **Mintaka**, מערבית: **منطقة**; מִנְטַקַה - "אזור") או **δ באוריון** הוא הכוכב המערבי בחגורה של אוריון (שני הכוכבים האחרים הם אלנילם ואלניטק). מינטקה נמצא במרחק זוויתי של כשישית מעלה מדרום לקו המשווה השמימי.

בשנת 1904 גילה האסטרונום הגרמני יוהנס הארטמן פסי בליעה חלשים באורו של הכוכב שלא תאמו את הספקטרום האופייני לכוכבים. זו הייתה הפעם הראשונה שזוהתה בליעת אור על ידי הגז הבין-כוכבי של הגלקסיה, שעד אז קיומו לא היה ידוע.

תכונות
------

מינטקה נראה לעין ככוכב כחול עם בהירות נראית מדרגה 2.2, אך למעשה זו מערכת מורכבת של 4 כוכבים במרחק של כ-900 שנות אור. שני הכוכבים הבהירים מבין הארבעה מהווים כוכב  משתנה לוקה, כך שמינטקה הוא גם כוכב משתנה.

### תכונות מינטקה Aa ו-Ab

מינטקה A הוא כוכב כפול ספקטרוסקופי לוקה המורכב מזוג ענקים כחולים בעלי סיווג ספקטרלי O9.5 ו-B0.5, המקיפים זה את זה במרחק של כעשירית יחידה אסטרונומית ובזמן הקפה של 5 ימים ו-17.5 שעות. במהלך ההקפה, מסתיר אחד הכוכבים באופן חלקי את בן זוגו וגורם לירידה של כחמישית דרגת בהירות.

בשל קרבתם הרבה של הכוכבים זה לזה, לא ניתן להפריד ביניהם בתצפית ישירה כך שהמידע עליהם מושג באמצעות מדידות ספקטרוסקופיות. לא ניתן לחשב בדיוק את המסות ואת הרדיוסים שלהם, אך המסה של כל אחד מהם היא לפחות 20 מסות שמש ורדיוסיהם גדולים לפחות פי 10 מרדיוס השמש. עוצמת ההארה של כל אחד מבני הזוג היא יותר מפי 3,000 מאשר עוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בשל טמפרטורת פני השטח העצומה שלהם - מעל 30,000 קלווין, הם מאירים לפחות פי 90,000 מהשמש בתוספת הקרינה העל-סגולה.

בשל מסותיהם הגדולות צפויים שני בני הזוג לסיים את חייהם בסופרנובה.

### תכונות מינטקה B ו-C

מינטקה B נמצא במרחק זוויתי של כ-31 שניות קשת מבני הזוג מינטקה Aa ו-Ab. אם הוא אכן מקיף אותם, הוא עושה זאת במרחק של לפחות 8,500 יחידות אסטרונומיות (כ-0.14 שנות אור). בהירותו הנראית היא מדרגה 14 ובשל עמימותו ביחס למינטקה A, לא הצליחו עד כה לקבוע את סוגו הספקטרלי או כל תכונה אחרת שלו.

מינטקה C נמצא במרחק זוויתי של כ-52 שניות קשת ואם גם הוא חלק מהמערכת הוא מקיף את מינטקה A במרחק של למעלה מחמישית שנת אור. זהו כוכב הסדרה הראשית כחלחל מסוג ספקטרלי B2 שבהירותו הנראית היא מדרגה 6.85 וניתן להבחין בו באמצעות טלסקופ חובבים. הוא קורן בעוצמה של פי 140 מהשמש באור נראה, אך בשל טמפרטורת פני השטח הגבוהה שלו רוב הקרינה הנפלטת ממנו היא בתחום העל-סגול.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מינטקה** בוויקישיתוף
* מינטקה באתר של ג'ים קלר
* מינטקה, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Make a Star Finder, NASA Space Place (באנגלית)

| הכוכבים הבהירים בקבוצת אוריון |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| α (ביטלג'וז) • β (ריג'ל) • γ (בלטריקס) • δ (מינטקה) • ε (אלנילם) • ζ (אלניטק) • ι (נאיר אל-סיף) • κ (סיף) • λ (מייסה) |  |

 |
**ייפקה סטורם** (בהולנדית: **Yfke Sturm**; נולדה ב-19 בנובמבר 1981) היא דוגמנית הולנדית.

ביוגרפיה
--------

סטורם נולדה באלמיירה. היא התגלתה ב-1997, בגיל 15, וזכתה בתחרות מראה השנה של עלית הולנד ובתחרות הבינלאומית שנערכה בצרפת. לאחר זכייתה חתמה על חוזה עם ראלף לורן וקלווין קליין. ב-2002 עברה להתגורר בניו יורק. עבדה עם מספר גדול של צלמי אופנה ובמגוון רחב של מגזינים, ובין היתר בחמש גרסאות של "ווג" ברחבי העולם ובשש גרסאות של מארי קלייר.

סטורם הופיעה בקמפיין של קרולינה הררה ו-H&M וצעדה במסלולי תצוגות אופנה של ויקטוריה סיקרט ושאנל.

ב-2006 החלה להנחות את התוכנית "הטופ מודל הבאה של הולנד", ואחרי עונה בודדת הוחלפה על ידי דפנה דקרס.

ב-2009 פרסמה את ספרה "סודות הדוגמנות של ייפקה". משמשת כשגרירה של קרן הצלב האדום ההולנדי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ייפקה סטורם** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ייפקה סטורם (באנגלית)
* ייפקה סטורם, ברשת החברתית פייסבוק

* ייפקה סטורם, ברשת החברתית טוויטר

* ייפקה סטורם, ברשת החברתית אינסטגרם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0003 6895 3003
* NTA: 318024047
* VIAF: 283745467
* WorldCat: viaf-283745467

 |
**נרקיס ניירי** (מכונה גם **נרקיס מלבין**; שם מדעי: *Narcissus papyraceus*) הוא מין של צמח בסוג נרקיס, גאופיט בעל פקעת. הוא מין רב-שנתי עז ריח, הצומח בר במערב אגן הים התיכון. הנרקיס המלבין פורח בחודשים דצמבר וינואר, ופעמים רבות במדינות נוצריות משווק בחג המולד. יחסית לגאופיטים אחרים, קל מאוד לגדלו באגרטל ביתי ולאלצו לפרוח מוקדם. אחת הבעיות בגידול נרקיס ניירי בגינה הוא חלוקת הבצל לכמה בצלים קטנים יותר אשר אינם פורחים. ניתן להפרידם ולשתלם בנפרד. לאחר שנה שנתיים עם דישון הם יפרחו.

מאפיינים
--------

כשאר הנרקיסים, לפרחים שישה עלי כותרת. עלי הכותרת לבנים, העטרה שטוחה וקטנה יחסית, וצבעה לבן. פרח הנרקיס מתפתח מתוך מתחל (spathe) שהוא המשך של העלה, ובוקע ממנו כשהוא שלם בקבוצה של כחמישה עד שבעה פרחים (לעיתים נדירות יותר, עד 12 פרחים), הפרושים במעגל ומאוחים בבסיסם. העטרה מכילה שלושה אבקנים צהובים בולטים בתצורת משולש.

בישראל
------

הנרקיס הניירי אינו גדל נחשב כמין מקומי בארץ ישראל, אך מגודל בה כצמח נוי. ניתן למצאו גם כפליט תרבות המשתקע באזורי עזובה, לצד הדרכים ובגנים ציבוריים.

נרקיס ניירי הוא אחד מהמינים המופיעים בגן הבוטני של האוניברסיטה העברית בגבעת רם. בחלקת הים התיכון הוא גדל עם עוד שנים של נרקיס מצוי בתצוגה מרהיבה.

תמונות
------

* בראשית הפריחה - עטוף במתחלבראשית הפריחה - עטוף במתחל
* בעיצומה של הפריחהבעיצומה של הפריחה
* לאחר הפריחה - נושא פירותלאחר הפריחה - נושא פירות
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נרקיס ניירי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TPL
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

* נרקיס מלבין, הגן הבוטני, האוניברסיטה העברית
**יואן (יון) קולצ'ר** (**Ioan Culcer**‏, 29 ביולי 1853–ספטמבר 1928) היה מצביא, תאורטיקן צבאי ומדינאי רומני.

ביוגרפיה
--------

קולצ'ר נולד ב-29 ביולי 1853 בטרגו ז'יו שבנסיכות ולאכיה, לאב רופא, מייסד בית החולים הראשון של טרגו ז'יו. קולצ'ר נמשך לחיי הצבא ולאחר קבלת דרגת הקצונה (סגן משנה) נשלח על חשבון המדינה ללימודים באקול פוליטקניק בפריז. את טבילת האש עבר במצור פלבנה, במלחמת העצמאות של רומניה. הוא התמחה בהנדסה צבאית ובו זמנית היה לפרופסור ידוע בבית הספר הצבאי העליון של רומניה.

קולצ'ר מילא תפקידים שונים בצבא, ובשנת 1904 מונה למנכ"ל משרד המלחמה, ובמקביל שימש כמפקד בריגדת הרגלים ה-3. במהלך מלחמת הבלקן השנייה פיקד קולצ'ר על הקורפוס ה-5, ולאחר מכן מונה למפקד הקורפוס ה-3.

לאחר כניסת רומניה למלחמת העולם הראשונה ניתן לו הפיקוד על הארמייה הרומנית הראשונה, שחדרה לטרנסילבניה בחלק המערבי של החזית. מתוך זהירות יתירה הוא עצר את יחידותיו, שהתקדמו בשלושה צירים המופרדים על ידי רכסי הרים בלתי עבירים, לפני שהגיעו לאתרים שנקבעו כמטרה. הוא הציע לייצב את החזית על קו הנהר אולט ולהתכונן למגננה, כי חשב שהכוחות היריבים עדיפים. הצעתו נדחתה והפיקוד נלקח ממנו והועבר לגנרל יואן דרגלינה. ההתפתחויות הצבאיות בהמשך אישרו את הערכותיו. גנרל יואן אנסטאסיו, שהיה מפקד כוח ז'יו במלחמת העולם הראשונה, טען שההדחה התרחשה משום שסגן ראש המטה של קולצ'ר, קולונל קונסטנטין גאבאנסקול, אותת למפקדת הצבא, שאין סיכוי לניצחון כל עוד עומד בראש הארמייה מי שאינו מאמין בכך. בנוסף לאיתות של גאבאנסקול, התגלו קשרים של קולצ'ר עם פוליטיקאים שהתנגדו ליציאה למלחמה נגד כוחות המרכז.

אלכסנדרו אוורסקו העריך את כישוריו ובשנת 1918 צירף אותו כשר לעבודות ציבוריות בממשלתו. בשנת 1923 מונה קולצ'ר לסנאטור, ובספטמבר 1928 מת בביתו שבבוקרשט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יואן קולצ'ר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  איך מת גנרל דרגלינה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb160608411 (data)
* ISNI: 0000 0004 5095 8153
* VIAF: 316737418
* WorldCat: viaf-316737418

 |
**אסכולה**, או **אסכולת חשיבה**, היא אסופה או קבוצה של אינדיבידואלים, לרוב אינטלקטואלים, החולקים באופן מובחן מאפיינים משותפים של רעיון, או קונסטרקט פילוסופי, דיסציפלינארי, אמוני, חברתי-תנועתי, כלכלי, תרבותי, או אמנותי. 

אסכולות לעיתים מסווגות על פי הרלוונטיות התקופתית שלהן, ולכן אפשר שיכונו "חדישות" או "קלאסיות", כאשר הדיכוטומיה הזו משקפת מעבר-פרדיגמתי (Paradigm Shift), מצב בו ליכוד מסוים (למשל בתחום המדע, דוגמת ציבור הביולוגים) עובר מהשקפה אחת לאחרת, כמו שקרה בעת זניחת הלאמארקיזם, לטובת האבולוציה הדרווינאית. מצבים בהם קיימות רק שתי גרסאות אסכולאריות לתחום נתון הם נדירים, ובדרך כלל יש רבות, אם כי, אכן, יש מקרים בהם גרסה אסכולארית מסוימת היא אחרונה בשרשרת.

אסכולות לעיתים משוימות על שם (או כינוי) מייסדיהן, כמו למשל "אסכולת רינזאי", שנקראה על כינויו של לינג'י יקסאן, או האסכולה האשערית הקרויה על שמו של התאולוג המוסלמי אבו אל-חסן אל-אשערי. כמו כן, אסכולות משוימות על שם המקומות בהן נוצרו, כמו למשל האסכולה הפילוסופית האיונית (על שם העיר איוניה ביוון, או האסכולה הפילוסופית הוורשאית (על שם העיר ורשה בפולין).

ראו גם
------

* פרדיגמה
* דפוס חשיבה
* אידאולוגיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אסכולה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4276254-6
* NKC: ph433001

 |
**סביליה אתלטיקו קלוב** (בספרדית: **Sevilla Atlético Club**) היא קבוצת המילואים של מועדון הכדורגל סביליה, המשחקת בליגה הספרדית השלישית ומקיימת את משחקי הבית שלה באצטדיון וייחו נרביון, המכיל 6,000 מקומות ישיבה.

קבוצות המילואים בספרד משחקות באותו מבנה הליגות כמו כל שאר הקבוצות, ולא במבנה מיוחד לקבוצות מילואים. עם זאת, קבוצות מילואים לא יכולות לשחק באותה ליגה שבה משחקת קבוצת האם שלה. לכן, סביליה אתלטיקו אינה יכולה לעלות ללה ליגה, שבה קבוצת האם, סביליה משחקת. קבוצות המילואים גם אינן משתתפות בגביע המלך.

היסטוריה
--------

סביליה אתלטיקו נוסדה בשנת 1958, והתקדמה במהירות עד שהגיעה לטרסה דיוויסן, שאז הייתה הליגה השלישית בחשיבותה, וזכתה בה שנתיים רצופות ב-1961 ו-1962, וגם שיחקה בעונת 1962/1963 בסגונדה. אחרי שלוש שנים בליגות האזוריות בתחילת שנות השבעים, חזרה הקבוצה לליגה השלישית בשנת 1976.

בשנת 1977 הוקמה הסגונדה ב' כליגה השלישית החדשה, וסביליה אתלטיקו בילתה בה ובליגה הרביעית את השנים הבאות. בשנת 1991, המועדון שינה את שמו לסביליה ב'. בשנת 1999 סביליה ב' העפילה לשלב המינויים בפלייאוף העלייה לאחר שסיימה במקום השני בבית 4, אך היא לא עברה את השלב, ולא העפילה לשלב הנוקאאוט. בעשור הבא, השתתפה הקבוצה שלוש פעמים בפלייאוף העלייה, אך בכל שלושת הפעמים היא לא עלתה ליגה. עם זאת, בעונת 2006/2007, לאחר ניצחון בגמר פלייאוף העלייה 1-0 בסיכום שני המשחקים נגד בורגוס, חזרה הקבוצה לליגה השנייה לאחר יותר מ-40 שנות היעדרות. בשנת 2006, שונה שם הקבוצה בחזרה לסביליה אתלטיקו.

אחרי שתי עונות בליגה השנייה, וסיום במקום תשיעי בעונה הראשונה, ועונה שבא המאמן מנואל חימנס עבר לאמן את קבוצת האם בלה ליגה, סביליה אתלטיקו ירדה בחזרה לליגה השלישית. סביליה אתלטיקו סיימה את עונת 2015/2016 במקום השלישי בבית 4 והעפילה לפלייאוף העלייה, בו היא ניצחה את ליידה 5-4 בפנדלים, וחזרה לסגונדה לאחר 7 שנים בליגה השלישית.

עונות
-----

* לה ליגה: **0** עונות.
* הליגה הספרדית השנייה: **5** עונות. (כולל עונת 2017/18)
* הליגה הספרדית השלישית: **28** עונות.
* הליגה הספרדית הרביעית: **24** עונות.
* ליגות אזוריות: 3 עונות.

שחקנים נבחרים
-------------

* ארגנטינהארגנטינה דייגו פרוטי
* קמרוןקמרון לורן
* פינלנדפינלנד טימו פוקי
* ספרדספרד אלחנדרו אלפרו
* ספרדספרד אלברטו מורנו
* ספרדספרד חסוס נבאס
* ספרדספרד אנטוניו פוארטה
* ספרדספרד סרחיו ראמוס
* ספרדספרד חוסה אנטוניו רייס
* ספרדספרד דויד סוריה

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של סביליה אתלטיקו (בספרדית)
באופטיקה פיזיקלית נעשה שימוש כדי להסביר תופעות כגון עקיפה.
**אופטיקה פיזיקלית** (או **אופטיקת גלים**) היא ענף באופטיקה שעוסק בתופעות כמו התאבכות, עקיפה וקיטוב וכן תופעות גליות נוספות שלא יכולות להיות מוסברות במסגרת קירוב הקרניים של האופטיקה הגאומטרית. לרוב לא כוללים בתחום זה תופעות כמו רעש קוונטי בתקשורת אופטית.

קירוב האופטיקה הפיזיקלית
------------------------

*אופטיקה פיזיקלית* הוא גם שם של קירוב בו נעשה שימוש תכוף באופטיקה, הנדסת חשמל ופיזיקה יישומית. בהקשר הזה, מדובר על קירוב שנמצא בין אופטיקה גאומטרית, שלא מתחשבת כלל בתכונות הגליות של האור, לבין תיאור גלי מלא בעזרת אלקטרומגנטיות, שהיא תורה מדויקת ולא מקורבת. משמעות המילה "פיזיקלית" היא שקירוב נכון יותר מבחינה פיזיקלית מאשר התיאור הגאומטרי או תיאור הקרניים, ולא שזוהי תורה פיזיקלית מדויקת. 

קירוב זה בנוי כך שתחילה יש להשתמש באופטיקה גאומטרית כדי להעריך את השדה על משטח, ואז לבצע אינטגרציה של השדה על פני המשטח כדי לחשב את השדה המוחזר/מועבר. קירוב זה מזכיר את קירוב בורן בכך שפרטי הבעיה מטופלים כהפרעה.

באופטיקה, זו דרך סטנדרטית להעריך אפקטים של עקיפה. בתחום תדרי הרדיו נעשה שימוש בקירוב זה כדי להעריך תופעות שמזכירות תופעות אופטיות. הקירוב מקרב בצורה טובה תופעות של התאבכות, עקיפה וקיטוב, אבל לא מתאר את התלות של העקיפה בקיטוב. מכיוון שקירוב זה מתאים יותר לתדרים גבוהים, הוא לרוב מדויק יותר עבור אופטיקה מאשר עבור גלי רדיו.

באופטיקה, נעשה בקירוב זה שימוש כדי לבצע אינטגרציה של שדה, שהוערך בעזרת אופטיקה גאומטרית, על פני עדשות, מראות או צמצמים כדי לקבל את השדה שעובר/חוזר.

בפיזורים ממכ"ם בדרך כלל יש לקחת את הזרם שהיה מתקבל על משטח משיק מחומר זהה לזרם בכל נקודה בחזית, כלומר, את החלק של המפזר הפונה למכ"ם ושמוקרן על ידו. הזרמים בחלקים ה"חשוכים" (בהם לא פוגעת קרינה) לא נלקחים בחשבון. השדה שמתפזר לרוב מתקבל על ידי אינטגרל על זרמים אלו. טכניקה זו שימושית עבור גופים בעלי צורה חלקה וקמורה או עבור משטחים בעלי הפסד גבוה (החזר נמוך).

הזרם או השדה שמתקבלים בעזרת אופטיקה גאומטרית לא יהיו מדויקים ליד השפות או ליד גבולות האזור החשוך, אלא אם כן יילקחו בחשבון גם תופעות העקיפה והגלים הזוחלים.

התאוריה הקלאסית של אופטיקה פיזיקלית לוקה בהערכה של פיזור שדות, מה שמוביל לירידה בדיוק. שיפור לתיאוריה, שהוצע ב-2004, נותן פתרונות מדויקים לבעיות שמערבות עקיפה של מפזרים מוליכים.

ראו גם
------

* אופטיקה גאומטרית
* אופטיקה קוונטית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אופטיקה פיזיקלית** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ufimt︠s︡ev, P. I︠A︡. (Petr I︠A︡kovlevich), **Fundamentals of the physical theory of diffraction**, Hoboken, N.J.: Wiley-Interscience, 2007
2. 1 2  Yusuf Z. Umul, Modified theory of physical optics, **Optics Express** 12, 2004, עמ' 4959 doi: 10.1364/opex.12.004959
3. ↑  Tetsu Shijo, Luis Rodriguez, Makoto Ando, The Modified Surface-Normal Vectors in the Physical Optics, **IEEE Transactions on Antennas and Propagation** 56, 2008-12, עמ' 3714–3722 doi: 10.1109/tap.2008.2007276

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4189552-6
* NDL: 00561127
* NKC: ph288762

 |
**יובאן "צונה" גויקוביץ'** (בסרבית: **Joвaн Гojкoвић Цуне**;‏ 7 בינואר 1975 – 22 בדצמבר 2001) היה כדורגלן יוגוסלבי ממוצא סרבי ששיחק בעמדת הקשר בנבחרת יוגוסלביה ובמספר מועדונים בסרביה וביוון.

קריירת מועדונים
---------------

גויקוביץ' גדל במחלקת הנוער של זדרוגר דוניה טרפצ'ה, ובהמשך עבר אל מחלקת הנוער של BIP צ'אצ'אק. בקיץ 1995 עבר למועדון הגדול של העיר צ'אצ'אק, בוראץ צ'אצ'אק, ששיחק בליגת העל היוגוסלבית. הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן שימש כשחקן מפתח ותפקד כפליימייקר. בחלון העברות של קיץ 1996 עבר גויקוביץ' לצ'וקריצ'קי, מועדון נוסף מליגת העל היוגוסלבית. הוא שיחק במועדון במשך עונה אחת בלבד, שלאחריה עבר לאלופת אירופה והעולם לשנת 1991, הכוכב האדום בלגרד, גם היא מליגת העל היוגוסלבית. הוא שיחק במועדון במשך שלוש עונות, בהן ערך 75 הופעות ליגה והבקיע 21 שערים, עד שבשנת 2000 חתם באירקליס סלוניקי מליגת העל היוונית. עד למותו, ערך 29 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-23 בדצמבר 1998 ערך גויקוביץ' את הופעתו היחידה בנבחרת יוגוסלביה, בהפסד 2-0 לנבחרת ישראל במשחק ידידות בתל אביב-יפו.

מותו
----

ב-22 בדצמבר 2001 מת גויקוביץ' בתאונת דרכים בבלגרד שברפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  Career story באתר הרשמי של נבחרת סרביה (בסרבית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"יובאן גויקוביץ'"**.
**אדוארד וילהלם פוזה** (בגרמנית: **Eduard Wilhelm Pose**‏; 9 ביולי 1812 – 14 במרץ 1878) היה צייר נוף רומנטי גרמני, קשור לבית הספר לציור בדיסלדורף.

ביוגרפיה
--------

אביו, לודוויג פוזה היה צייר דקורטיבי. כילד הוא ליווה אותו בעבודתו בכל רחבי ריינלנד. במהלך ביקור בטירת ריינשטיין, שם קיבל אביו עבודה מהנסיך פרידריך, הוא החליט להיות גם צייר.

בין השנים 1829 עד 1836, הוא למד באקדמיה לאמנות בדיסלדורף ולמד אצל צייר הנוף, יוהאן וילהלם שירמר בין השנים 1832–1833. רשימות הסטודנטים לסמסטר החורף 1832/1833 אישרו שיש לו כישרונות "משמעותיים", חריצות "נעימה" והתנהגות "טובה". בשנת 1831 ערך את הופעת הבכורה שלו בדיסלדורף עם "נוף קטן" שנרכש על ידי הנסיך וילהלם מפרוסיה. נופיו הראשונים תיארו את אזורי הונרוק ואייפל וזכו לציונים מצוינים.

בשנת 1836 הוא וכמה סטודנטים אחרים עזבו את האקדמיה, עקב סכסוכים עם המנהל השמרני שלה, וילהלם פרידריך שדו.

הוא נסע למינכן ומצא תפקיד באולפן של קרל רוטמן. התפרצות של כולרה הכריחה אותו לעבור לפרנקפורט ולמצוא עבודות ציור בטירת אלץ. הוא חזר למינכן בשנת 1838. זמן קצר לאחר מכן הציג את ציורו על טירת טירול בבריסל, שם הוא נרכש על ידי המלך ליאופולד הראשון.

לאחר מכן חזר לדיסלדורף. הוא גר עם אחותו ובעלה, האדריכל מקס יוזף קוסטודיס (1805–1885), ונסע עם אמנים אחרים ברחבי האזור. את השנים 45–1842 בילה באיטליה, בעיקר ברומא, שם לוח הצבעים שלו התבהר במידה ניכרת. לאחר 1845 חזר לפרנקפורט והפך לחלק מחוג האמנים המזוהה עם פיליפ פייט. בשנותיו המאוחרות היה מעורב במושבת האמנים בקרונברג על טאונוס.

הוא ואשתו, פאולין, הכירו את גוסטב קורבה במהלך ביקורו בפרנקפורט בשנת 1858. קורבה השתמש בה כמודל לציורו "גברת מפרנקפורט".

פוזה נחשב לאחד מציירי הנוף החשובים ביותר של בית הספר בדיסלדורף. עד מותו נותר פוזה מחויב לסגנון הקומפוזיציה המושרש ברומנטיקה, שהתבסס על קרל פרידריך לסינג ויוהאן וילהלם שירמר. הוא הכין את תמונותיו באמצעות מחקרים מדוקדקים של הטבע.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדוארד וילהלם פוזה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Historische Commission bei der königl. Akademie der Wissenschaften, **Allgemeine Deutsche Biographie, Bd. 26**, München/Leipzig: Duncker & Humblot, 1. 1888, Allgemeine Deutsche Biographie, עמ' 455
2. ↑  Johann Josef Scotti: *Die Düsseldorfer Maler-Schule, oder auch Kunst-Akademie in den Jahren 1834, 1835 und 1836, und auch vorher und nachher*. Schreiner, Düsseldorf 1837, S. 139, Nr. 125
3. ↑  The J. Paul Getty Museum, **Looking at the Landscapes: Courbet and Modernism**, Getty Publications, 2007-12-31, מסת"ב 978-0-89236-927-0. (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 116269588
* ISNI: 0000 0000 6677 2186
* RKD: 64395
* ULAN: 500065750
* VIAF: 47509447
* WorldCat: viaf-47509447

 |
**איילמר גולד האנטר-וסטון** (באנגלית: **Aylmer Gould Hunter-Weston**;‏ 23 בספטמבר 1864 - 18 במרץ 1940) היה גנרל בריטי וחבר הפרלמנט.

"האנטר-באנטר" - כפי שכונה בצבא - הוביל את הדיוויזיה ה-29 במלחמת העולם הראשונה, אחר כך את הקורפוס ה-8 ב-1915 במשלחת הכושלת לגליפולי ולאחר מכן בחזית המערבית. הוא היה אחד הגנרלים הידועים ביותר של הצבא הבריטי בתקופתו ונחשב לאקסצנטרי במיוחד. האנטר-וסטון נחשב לאב-טיפוס של "הגנרלים החמורים" הבריטיים הבלתי-מוכשרים. אוזלת היד של הקצונה הבריטית התבררה במיוחד בראשית מלחמת העולם הראשונה, אז האנטר-וסטון דגל במתקפה לאור היום. זה גרם לאובדן גדול בקרב הכוחות, מכיוון שהמגינים יכלו בקלות להדוף את ההתקפה מעמדותיהם המבוססות.

ביוגרפיה
--------

### ראשית חייו

האנטר-וסטון נולד ב-23 בספטמבר 1864 בטירת האנטרסטון, ובשנת 1884 הצטרף לחיל ההנדסה המלכותי ושירת בתפקידי פיקוד ומטה במקומות שונים. הוא שירת תחילה בהודו, שם הוא נפצע, לאחר מכן שירת במטהו של קיצ'נר בדיכוי ההתקוממות המהדית בסודאן ובהמשך הוא נטל חלק במלחמת הבורים.

לאחר תפקידים שונים במטה הכללי הוא מונה לעוזר מנהל ההכשרה הצבאית במשרד המלחמה וקיבל את תואר אביר מסדר האמבט בשנת 1911.

### מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה האנטר-וסטון למפקד חטיבת הרגלים ה-11, אשר הייתה חלק מהדיוויזיה ה-4, שנפרשה עם חיל המשלוח הבריטי בצרפת, והוא פיקד עליה במהלך הקרב הראשון על המארן ובקרב איפר הראשון.

איילמר האנטר-וסטון בגליפולי 1915
כאשר החלו ההכנות למשלחת הצרפתית-בריטית לגליפולי בפיקודו של סר איאן המילטון באביב 1915, קיבל האנטר-וסטון את פיקוד הדיוויזיה ה-29 שהוקמה ב-10 בינואר 1915. עם 12 הגדודים שלו הוא היה אמור לשאת את חלקה הגדול של ההתקפה על גליפולי.

הנחיתה בכף הלס, בקצה המערבי הקיצוני של חצי האי גליפולי, ב-25 באפריל 1915 הסתיימה במרחץ דמים עבור החיילים הבריטים, אשר האנטר-וסטון, שלא הצליח לנצל את ההישגים שלו, היה אחראי לו, והדיוויזיה לא הגיעה ליעדה בקריתיה. בחודשים שלאחר מכן התחזקו הכוחות הבריטיים והאנטר-וסטון הועלה לדרגת לוטננט גנרל, ומונה למפקד הקורפוס ה-8 שהוקם בגליפולי ב-24 במאי.

ביולי 1915 הוחזר שוב האנטר-וסטון לבריטניה בגלל מכת שמש ומאמץ יתר, שם הוא נבחר לבית הנבחרים מטעם מחוז צפון איירשייר באוקטובר 1916.

בינתיים חזר האנטר-וסטון לתפקידו כמפקד הקורפוס השמיני, שמאז ביטול המבצע הלא מוצלח בגליפולי שהה בצרפת. עם הקורפוס הזה הוא השתתף במתקפת הסום ב-1 ביולי 1916. הקורפוס לא השיג אף אחד ממטרותיו, אך ספג את האבדות הגדולות ביותר. כישלון זה מיוחס ברובו גם לחוסר הכישרון של האנטר-וסטון, שגרם לשני מוקשים להתפוצץ בטרם עת, והזהיר את הגרמנים מפני מתקפת הרגלים הממשמשת ובאה.

### אחרית חייו

טירת האנטרסטון, איירשייר, סקוטלנד
לאחר פירוק הקורפוס שלו בשנת 1918, עזב הגנרל האנטר-וסטון את הצבא בשנה שלאחר מכן ורק התמסר לקריירה הפוליטית שלו. הוא היה חבר בבית התחתון במשך 27 שנים, עד לשנת 1935.

סר האנטר-וסטון מת ללא ילדים בגיל 75 ב-18 במרץ 1940, מנפילה מצריח בטירה שלו בהאנטרסטון, איירשייר. אלמנתו נפטרה בשנת 1954.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איילמר האנטר-וסטון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007325825305171
* BnF: cb14979042t (data)
* GND: 106861563X
* ISNI: 0000 0000 4616 1345
* LCCN: no2002049332
* SNAC: w65s019r
* VIAF: 31663789
* WorldCat: lccn-no2002049332

 |