recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
צ'ארלס מריאם (משמאל) עם לואיס ברונלאו, בבית הלבן, לאחר פגישה עם הנשיא רוזוולט, 1938
**צ'ארלס אדווארד מריאם** (באנגלית: **Charles Edward Merriam**;‏ 15 בנובמבר 1874 – 8 בינואר 1953) היה איש מדע המדינה וחוקר פוליטי בארצות הברית, מאבותיה של הגישה ההתנהגותית במדע המדינה.

קריירה
------

מריאם שימש כשנים רבות כפרופסור למדע המדינה באוניברסיטת שיקגו. עד לתקופתו של מריאם עסק תחום מדע המדינה בעיקר בניתוחם של מוסדות פוליטיים מתוך גישה פורמלית, והמעיט בערכו של המחקר האמפירי. מריאם, מתוך ראיית ההתפתחות במדעים כסוציולוגיה, אנתרופולוגיה ופסיכולוגיה אשר קידמו מחקר מדעי המבוסס על ממצאים אמפיריים, קידם את "הגישה ההתנהגותית", והוציא את מדע המדינה מן התחום הצר שיועד לו במסגרת הפקולטה למשפטים או הפקולטה לפילוסופיה, לכלל גישה ייחודית, בין תחומית, הנשענת על הקידמה המדעית, ועל שיטות מחקר כמותניות, שעיקרן ביצוע מחקרי שטח הנשענים על סקרים. אמונתו של מריאם הייתה כי בכוחם של תהליכי תיעוש וקידמה מדעית לחזק את ההשתתפות הפוליטית של האזרחים במערכת הפוליטית.

מריאם שילב את המחקר הפוליטי עם ניסיון לעסוק בקריירה פוליטית. בשני העשורים הראשונים של המאה ה-20 שימש מריאם במספר ועדות חקירה שחשפו את אי הסדרים הכספיים במפלגה הרפובליקנית בשיקגו. בכך קנה לו שם הן בעירו שיקגו והן ברמה הלאומית. כישלונו בבחירות המקדימות לראשות העיר שיקגו בשנת 1919 לא היווה סיום לקריירה הפוליטית שלו, אם כי לאחריו לא ניסה עוד את כוחו בבחירות למשרה פוליטית. מריאם שימש כיועץ לנשיאים הרברט הובר ופרנקלין דלאנו רוזוולט ובתקופת השפל הגדול קידם את אמונתו בכוחה של המערכת הפוליטית ליצור שינוי חברתי בסיסי.

בשנת 1931 פרסם מריאם את מאמרו פורץ הדרך "**על מצבו הנוכחי של חקר הפוליטיקה**". הייתה זו תחילתה של אסכולה מחקרית אשר קידמה את גישתו של מריאם במדע המדינה באמצעות הקמת גופים כ"ועדה לחקר מדע החברה" (Social Science Research Committee) ו"המועצה לחקר מדע החברה" (Social Science Research Council) אשר העניקו מלגות ומענקים לחקר מדעי החברה על פי שיטתו המדעית של מריאם. מריאם ותלמידיו הרולד לאסוול והרולד גוסנל פעלו בשנים הבאות, עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה לקידום מחקרים פורצי דרך בשאלות של השתתפות פוליטית ופסיכולוגיה פוליטית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'ארלס מריאם** בוויקישיתוף

* צ'ארלס מריאם, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* ביוגרפיה ותמונה מתוך אתר אוניברסיטת שיקגו
* צ'ארלס מריאם, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007272109405171
* BIBSYS: 90733404
* BnF: cb122814463 (data)
* CiNii: DA00538436
* GND: 11557476X
* ICCU: PALV006538
* ISNI: 0000 0001 0917 3192
* LCCN: n50035979
* LNB: 000042019
* MGP: 122120
* NDL: 00449802
* NKC: xx0188445
* NLK: KAC2018N9592
* NTA: 070779910
* SELIBR: 76634
* SNAC: w69c6wmh
* SUDOC: 031637140
* Trove: 848567
* VIAF: 76378664
* WorldCat: lccn-n50035979

 |
**ארין סוזן האוצ'ין** (באנגלית: **Erin Suzanne Houchin**; נולדה ב-24 בספטמבר 1976) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס התשיעי של מדינת אינדיאנה. האוצ'ין, חברת המפלגה הרפובליקנית, ייצגה את מחוז הבחירה ה-47 בסנאט של אינדיאנה בשנים 2014–2022, טרם היבחרה אל הקונגרס של ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

האוצ'ין נולדה בסיילם שבאינדיאנה, וגדלה בעיר סקוטסבורג (Scottsburg) השוכנת גם היא באינדיאנה. את לימודיה הגבוהים השלימה עם תואר ראשון בפסיכולוגיה מאוניברסיטת בלומינגטון אינדיאנה ותואר שני בניהול פוליטי מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון.

את דרכה המקצועית החלה כמנהלת שטח עבור חבר הסנאט של ארצות הברית דן קואטס. בבחירות 2014 נבחרה לראשונה אל הסנאט של אינדיאנה, כאשר גברה על הסנאטור המכהן ריצ'רד ד. יאנג. בבחירות 2016 התמודדה לראשונה לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס התשיעי של אינדיאנה, אך הפסידה בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לטריי הולינגסוורת'.

ב-13 בינואר 2022, יום לאחר שהכריז טריי הולינגסוורת' על פרישתו מהפוליטיקה, הודיעה האוצ'ין על התמודדותה להחלפתו בבחירות 2022. ב-29 בינואר אותה שנה הכריזה כי תתפטר מהסנאט המדינתי ב-4 בפברואר כדי להתמקד במערכת הבחירות לקונגרס האמריקאי. תחילה זכתה בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית, ולאחר מכן ביום הבחירות הכלליות ב-8 בנובמבר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארין האוצ'ין** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ארין האוצ'ין בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית)
* ארין האוצ'ין, ברשת החברתית פייסבוק

* ארין האוצ'ין, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ארין האוצ'ין, ברשת החברתית אינסטגרם

* ארין האוצ'ין, סרטונים בערוץ היוטיוב
* ארין האוצ'ין באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  טים אוונס, Hollingsworth wins heated 9th District GOP race, באתר The Indianapolis Star‏, 3 במאי 2016 (באנגלית)
2. ↑  דניאל סאדת', Houchin announces bid for Congress, באתר newsandtribune.com‏, 13 בינואר 2022 (באנגלית)
3. ↑  Republican Erin Houchin wins election to U.S. House in Indiana’s 9th Congressional District, באתר AP‏, 9 בנובמבר 2022 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* US Congress: H001093

 |
**מוסא קיאבו** (בצרפתית: **Moussa Kyabou**; נולד ב-18 באפריל 1998 בבמקו שבמאלי) הוא כדורגלן מאלי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת שריף טירספול מליגת העל המולדובית, בהשאלה מ-USC קיטה, ובנבחרת מאלי.

קריירת מועדונים
---------------

קיאבו החל את הקריירה המקצוענית שלו ב-USC קיטה מליגת העל המאלית. ב-15 במרץ 2021 הושאל קיאבו לשריף טירספול מליגת העל המולדובית עד לסוף שנת 2021. ב-11 באפריל הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 4-0 על דאצ'יה בויוצ'אני במסגרת המחזור ה-27 בליגה לעונת 2020/2021. בעונה זו הוא ערך שמונה הופעות ליגה, וזכה עם שריף טירספול באליפות מולדובה.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-27 ביולי 2019 ערך קיאבו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מאלי, בניצחון 4-0 על נבחרת גינאה ביסאו במסגרת הסיבוב השני של מוקדמות אליפות האומות האפריקאיות 2020.

תארים
-----

שריף טירספול
* אליפות מולדובה (1): 2020/2021

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Добро пожаловать, Мусса Киабу באתר הרשמי של שריף טירספול, 15 במרץ 2021 (ברוסית)
סימקה 1000
סימקה 1000, שנת 1974
סימקה 1000, שנת 1963 מבט מבפנים כולל לוח מחוונים
סימקה 1000
סימקה 1000, אוטומטית
סימקה 1000, קופה, שנת 1966
**סימקה 1000** היא מכונית סופרמיני קטנה בעלת 4 דלתות, שיוצרה על ידי החברה הצרפתית סימקה משנת 1961 עד 1978. 

יוצרו 1,193,610 יחידות.

היסטוריה
--------

**סימקה** **Simca 1000) 1000**) הייתה מכונית שיוצרה על ידי חברת "סימקה" (ראשי התיבות בצרפתית של **S**ociété **I**ndustrielle de **M**écanique et **C**arrosserie **A**utomobile), יצרן רכב צרפתי מן העבר שהחל לייצר מכוניות ב-1934. החברה הוקמה על ידי פיאט כדי להימנע מתשלום מכסים שהוטלו בצרפת על יבוא כלי רכב. כל דגמי המכוניות הראשונים של סימקה היו דגמים של פיאט שיוצרו ברישיון. ב-1958 רכשה קרייזלר את השליטה בסימקה, וסימקה החלה לייצר מכוניות באופן עצמאי. ב-1970 הפכה סימקה באופן רשמי לקרייזלר-צרפת.

הסימקה 1000 עוצבה על ידי מעצב המכוניות מריו בואנו. ייצורה החל ב-27 ביולי 1961. תוך זמן קצר היא הפכה למכונית הפופולרית בצרפת, ובמידה מסוימת גם בשוקי יצוא. במהלך 1962, השנה הראשונה בה יוצרה ה-1000 לכל אורכה, יוצרו 154,282 יחידות. בשנים שלאחר מכן עמדו המכירות על יותר מ-100,000 יחידות לשנה עד לשנת 1974.

ב- צרפת הייתה הסימקה 1000 למתחרה העיקרית לדופין של רנו, ולרנו R8.

הסימקה 1000 הורכבה בצרפת, ספרד, מרוקו, צ'ילה וקולומביה.

בין המדינות אליהן יוצאה הסימקה 1000 הייתה דרום אפריקה. דגם הקופה שלה יוצא לארצות הברית.

נתונים טכניים ומידות
--------------------

* בישראל: מנוע 944 סמ"ק
* מנוע אחורי 4 צילינדרים מקורר מים בגרסאות: 777 סמ"ק, (משנת 1966, בהספק של 23 כ"ס), 844 סמ"ק, (ספרד), 944 סמ"ק,(בהספק של 26 כ"ס, 1,118 סמ"ק, (משנת 1969, 1,204 סמ"ק, (ספרד), 1,294 סמ"ק (משנת 1970).
* תמסורת: ידנית 4 הילוכים סינכרוניים או חצי-אוטומטית 3 הילוכים (התמסורת החצי-אוטומטית פותחה על ידי פארודו)
* מתלים נפרדים לכל ארבעת הגלגלים
* אורך: 3,785 מ"מ
* רוחב: 1,473 מ"מ
* גובה: 1,335 מ"מ
* בסיס גלגלים: 2,200 מ"מ
* משקל: 730 ק"ג

סימקה 1000 בישראל
-----------------

בישראל שווקה הסימקה 1000 תחת הסיסמה "קטנה שהיא גדולה". היא הייתה לספור הצלחה והתחרתה בויוה ווקסהול, אוסטין 1100 וקונטסה 900 (החל משנת 1964).

בדגם ששווק בארץ הותקן מנוע בנפח של 994 סמ"ק. ביוני 1973 מחיר היחידה בישראל עמד על 22,220 לירות ישראליות. המחיר כלל: צמיגים רדיאליים, מנעול הגה, מערכת חימום, מפשיר אדים ומגיני שמש.

ראו גם
------

* סימקה

לקריאה נוספת
------------

* "סימקה וששון"  מועדון החמש, קובי מילוא
* מכונית סימקה 1000 ועוברי אורח  יד יצחק בן צבי, אלבום עמנואל ומרים צור
* סימקה 1000, מנוע 1294 סמ"ק  (4:31 דקות), יו-טיוב
* סימקה 1000  (4:30 דקות), יו-טיוב
* סימקה 1000  (1:37 דקות), יו-טיוב
* סימקה 1000  (2:02 דקות), יו-טיוב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סימקה 1000** בוויקישיתוף
**בית התנ"ך העולמי** הוא פרויקט להקמת מרכז עולמי ללימוד התנ"ך בירושלים, שמעולם לא מומש.

היסטוריה
--------

חצבים פורחים על גבעת התנ"ך. ברקע חומת ירושלים
לאחר קום המדינה הוקמה החברה לחקר המקרא בישראל ואיתה הוקמה גם החברה היהודית העולמית לתנ"ך במטרה להפיץ וללמד את התנ"ך בחוץ לארץ אצל יהודי הגולה. בתחילת שנות ה-60 נהגה הרעיון להקמת מרכז בינלאומי לתנ"ך בירושלים באזור הנקרא גבעת התנ"ך בסמוך אל הר ציון ושכונת אבו תור בדרום העיר, במקום הצופה אל חומות העיר העתיקה. לשם כך הוקמה "ועדת בית התנ"ך" בראשותו של הארכאולוג פרופ' חיים גבריהו, שפעלה לאיתור קרקע מתאימה בירושלים. התוכנית הראשונה לרעיון הוצגה בישיבת הנהלת החברה לחקר המקרא בישראל בתל אביב בתאריך כ"א באדר תשכ"ו (12 במרץ 1966) לאחר ששר האוצר פנחס ספיר הבטיח להקצות קרקע לצורך הקמת הפרויקט. אף שטקס הנחת אבן הפינה נערך באוקטובר 1970, המבנה מעולם לא הוקם והאזור המכונה גבעת התנ"ך נותר בשיממונו עד היום בהמתנה למימון והקצאת הפרויקט מחדש. 

בשנת 2010 נהגה רעיון מחודש של הקמת בית התנ"ך העולמי בכנסת, ביוזמת שר התעשייה והמסחר בנימין בן אליעזר ושר התקשורת משה כחלון. זאת במסגרת פרויקט התנ"ך העולמי, שבו נהגה רעיון חתימת התנ"ך על ידי דיפלומטים מכל העולם ובמסגרתו חודש גם חידון התנ"ך למבוגרים.

בשנת 2013 פורסמה כתבה בעיתון ידיעות אחרונות לפיה בחודש מאי 2013 הפרויקט נמסר אל היזם עמוס רולניק שהעביר את המיזם אל פרויקט "גן המלך" שאמור לקום בצמוד אל שכונת סילוואן באזור שבין עיר דוד אל גן העופל וחומות העיר העתיקה. אנשי רוח פנו אל משרד ראש הממשלה בדרישה לעצור את הפרויקט בטענה שהוא מסתיר את חומות העיר העתיקה. לפי התוכניות היכל התנ"ך אמור לקום בתוך פארק חוויתי.

מוזאונים נוספים בארץ מוקדשים לתנ"ך
----------------------------------

* בתל אביב פעל בעבר מוזיאון "בית התנ"ך" שהיה שייך לחברה לחקר המקרא בישראל יחד עם עמותת התנ"ך. המוזיאון שכן בבית דיזנגוף, שבו הכריז דוד בן-גוריון על הקמת מדינת ישראל, אך בחורף 2012, עם כניסתו לפועל של "חוק בית העצמאות", הוצא "בית התנ"ך" מהמבנה. חלק מפריטיו הועברו אל שטחה של אוניברסיטת בר-אילן, חלק אל "היכל שלמה" בירושלים וחלק אל מחסנים.
* בעיר העתיקה של צפת שכן בעבר מוזיאון נוסף הקרוי "מוזיאון התנ"ך הישראלי" שהיה מוקדש להמחשת סיפורי התנ"ך באמצעים אומנותיים.
* באזור התעשייה הרטוב שבמועצה אזורית מטה יהודה שוכן מאז 2014 מוזיאון הטבע התנ"כי שהוא מוזיאון חינוכי בנושא התנ"ך שחלקו גם גן חיות.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרויקט התנ"ך העולמי - הודעת הכנסת על הקמת בית התנ"ך העולמי באתר הכנסת
* בית התנ"ך העולמי באתר החברה לחקר המקרא בישראל (אתר בהקמה)
* ג. שדמי, איך הפך בית התנ"ך לקרן מלגות, דבר, 24 במרץ 1971

הערות שוליים
------------

1. ↑  אושרה התכנית להקמת בית התנ"ך העולמי, מעריב, 20 במרץ 1972
2. ↑  עלייה לקרקע בית התנ"ך העולמי, דבר, 26 באוקטובר 1970

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007303331505171
* VIAF: 135405039
* WorldCat: viaf-135405039

 |
**העיר החופשית פרנקפורט** (בגרמנית: **Freie Stadt Frankfurt**) הייתה עיר חופשית בתחומי האימפריה הרומית הקדושה ולאחר מכן בתחומי הקונפדרציה הגרמנית. העיר התקיימה כעיר חופשית מ-1372 עד 1866, שאז סופחה לממלכת פרוסיה, בעקבות תבוסת האימפריה האוסטרית ובעלות בריתה (שהעיר הייתה חלק מהם) במלחמת אוסטריה–פרוסיה.

היסטוריה
--------

באזור קיימים רק מעט ממצאים ארכאולוגיים מהתקופה הפליאוליתית, וההתיישבות המשמעותית הראשונה באזור היתה התיישבות רומית כבר במאה ה-1 לספירה. עם נסיגת האימפריה, תפסו את מקומה שבטים אלמניים וכחמש מאות שנה לאחר מכן - פראנקים. בשנת 794 הנהיג קרל הגדול את האספה הקיסרית בעיר פרנקפורט.

פרנקפורט הייתה אחת הערים החשובות באימפריה הרומית הקדושה. משנת 855 מלכים וקיסרים גרמנים נבחרו בעיר ולאחר מכן הוכתרו באאכן. החל משנת 1562 גם ההכתרה נערכה בפרנקפורט, והראשון במלכי גרמניה שהוכתרו בה היה מקסימיליאן השני. המסורת נפסקה ב-1792 בבחירת פרנץ השני. 

בשנת 1372 הוכרזה העיר כעיר קיסרית חופשית, הכפופה ישירות לקיסר, ונהנית מזכויות יתר נוספות. 

במאה ה-17, פרנקפורט הצליחה להישאר נייטרלית במהלך מלחמת שלושים השנים, אך סבלה ממגפות שהביאו פליטים לעיר.

בשלהי המאה ה-18, במהלך המלחמות הנפוליאוניות הפגיזו כוחות צרפתיים את העיר וכבשו אותה מספר פעמים. למרות זאת, היא הצליחה להישאר עיר חופשית גם לאחר התפרקותה של האימפריה הרומית הקדושה ב-1806. בשנת 1810 הוקמה הדוכסות הגדולה של פרנקפורט, שכללה את העיר פרנקפורט, נסיכות אשפנבורג, נסיכות נסאו-אורנז'-פולדה, רוזנות הנאו, ורוזנות וצלאר. לאחר הקרב האחרון של נפוליאון ותבוסתו, קונגרס וינה ב-1814 קבע שפרנקפורט תיכנס לקונפדרציה הגרמנית כעיר חופשית. בשנת 1816 הפכה פרנקפורט לבירת הקונפדרציה הגרמנית, ולמושב הבונדסטאג - הפרלמנט הקונפדרלי.

לאחר ניסיון מהפכה הכושל של אביב העמים, פרנקפורט הייתה המושב של הפרלמנט הראשון שנבחר בדרכים דמוקרטיות בגרמניה, האספה הלאומית של פרנקפורט, שהתכנסה ב-18 במאי 1848. האספה נכשלה כאשר מלך פרוסיה סירב לקבל עליו את תואר הקייזר ב-1849.

בשנת 1866 הצטרפה העיר לאימפריה האוסטרית במלחמת אוסטריה–פרוסיה, וב-16 ביולי נכבשה על ידי הצבא הפרוסי. בשלום פראג שנערך בסוף המלחמה, סופחה העיר לממלכת פרוסיה, ונכללה בפרובינציית הסן-נסאו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **העיר החופשית פרנקפורט** בוויקישיתוף
**סכר גג'ואובה** (בסינית: **长江葛洲坝水利枢纽工程**; בפין-יין: **chángjiāng gězhōubà shuǐlì shūniǔ gōngchéng**) הוא סכר הידרואלקטרי גדול במרכז סין, בעיר ייצ'אנג שבמחוז חוביי, הממוקם על נהר הואנגבו, חלק מנהר יאנגצה.

בניית הסכר החלה ב-30 בדצמבר 1970 והסתיימה ב-10 בדצמבר 1988.

התחנה מספקת 2,715 מגה ואט חשמל על ידי 21 טורבינות.

הקמת סכר גג'ואובה וסכרים אחרים על נהר היאנגצה נחשבת בעיני מדענים לאחד הגורמים העיקריים לדעיכה ולהכחדה של הצמחייה בסין.

הסכר מופעל על ידי תאגיד שלושת הערוצים של סין.

מיקום
-----

באזור הסכר, נהר היאנגצה מתרחב מ-300 מטר רוחב, לכ-2200 מטר רוחב. הסכר בנוי בחלקו על שני איים המפצלים את הנהר לשלושה ערוצים: האי גג'ואובה והאי שיבה, ומכאן גם שמו של הסכר.

ייצור החשמל
-----------

התפוקה השנתית הממוצעת היא 15.7 מיליארד קילוואט-שעה. החשמל מועבר באמצעות קווי מתח גבוה לערים שאנגחאי וווהאן ולמחוזות חנאן וחונאן.

בניה ומבנה
----------

ממשלת מחוז חוביי רצתה להתחיל לבנות את הסכר כבר ב-1969, אך בקשתה נדחתה.

בניית הסכר החלה ב-30 בדצמבר 1970 ובפברואר 1971 כבר עבדו בבניית הסכר למעלה מ-55,000 אנשי בנייה. בניית הסכר הסתיימה ב-10 בדצמבר 1988.

אורכו של הסכר הוא 2,595 מטר וגובהו המרבי של 47 מטר. נפחו של המאגר הוא 1.58 קילומטר מעוקב.

מהאזור פינו 55.3 מיליון מטרים רבועים של אדמה וסלעים, ומילוא את האזור ב-3.2 מיליון מטרים רבועים של אדמה וסלעים, 9.8 מיליון מטרים רבועים של בטון ו-623,300 טון של פלדות מבניות.

### תאי השיט

בסכר ישנם שלושה תאי שיט לספינות, אורכם של שני תאי השיט הראשונים הוא 280 מטר, רוחבם הוא 34 מטר וגובהם הוא 5 מטר. אורכו של תא השיט השלישי הוא 120 מטר, רוחבו הוא 18 מטר וגובהו הוא 3.5 מטר. בשני תאי השיט הראשונים יכולות לעבור ספינות השוקלות עד 10,000 טון, ובתא השיט השלישי יכולות לעבור ספינות השוקלות עד 3,000 טון.

### תחנות הכוח והטורבינות

בסכר ישנן שתי תחנות כוח המספקות 14,100 ג'יגה ואט בשנה על ידי 21 טורבינות. 19 טורבינות מפיקות 125 מגה ואט, מתוכן 14 בתחנת הכוח הימנית והראשית ו-2 טורבינות מספקות 170 מגה ואט, שתיהן בתחנת הכוח השמאלית והמשנית. ישנן 14 טורבינות בתחנת הכוח הימנית והראשית ו-7 טורבינות בתחנת הכוח השמאלית והמשנית.

תחנת הכוח הימנית, שהיא התחנה הראשית, יכולה למנוע הסבה של 10.2 מיליון טון פחם בשנה לחשמל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סכר גג'ואובה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Three Gorges Project, web.archive.org, ‏2009-04-22
2. 1 2 3 4 5 6  WebCite query result, www.webcitation.org
**גזר גמדי** הוא גזר שנקטף לפני שהגיע לבשלות ונמכר בגודל קטן יותר. בישראל נקראים בשם זה גם גזרים רגילים שנחתכים לחתיכות קטנות.

גזר גמדי
--------

 גזר גמדי
השורשים הבוסריים של צמח הגזר נקצרים לפעמים כתוצאה מדילול היבול, אך גם מגודלים בגודל זה כגידול מיוחד. זנים מסוימים של גזר פותחו לשימוש בשלב זה. זן אחד כזה הוא 'Amsterdam Forcing'. תהליך זה פותח בחוות Beechnut, שנקנתה על ידי חוות Zellwin. חוות אלו פיתחו במקור מזון למלחמת העולם השנייה, אך רצו למכור מזון לאזרחים. צוות של שניים הוביל את המחקר. לדברי חברת Dole, גזר גמדי מתוק ונימוח יותר מגזר גדול.

גזר גמדי חתוך
-------------

 גזר גמדי חתוך
נטילת גזרים מגודלים לחלוטין וחיתוכם לגודל קטן יותר היה חידוש שנעשה על ידי חקלאי גזר מקליפורניה בשם מייק יורוסק בשנת 1986.

בשנת 2006, כמעט שלושה רבעים מהגזר החתוך הגמדי הטרי המיוצר בארצות הברית הגיעו מבייקרספילד, קליפורניה. חוות Bolthouse וחוות Grimmway הן המגדלים, המעבדים והמשלחים הגדולים בעולם של גזר גמדי חתוך.

### ייצור

בתהליך הייצור מכניסים גזר גדול למכונה וחותכים לחתיכות בגודל 51 מילימטרים, לאחר מכן משייפים אותם עד לגודל המתאים וקצותיהם מעוגלים.

הסומק הלבן הנראה לפעמים על פני הגזר נגרם מהתייבשות של החלק שנחתך. גזרים גמדיים חתוכים נוטים לכך יותר מכיוון שכל שטח הפנים שלהם הוא משטח חתוך. אחסון בטמפרטורה נמוכה ולחות גבוהה יכולות למזער את התופעה.

### שיווק

בספטמבר 2010, הושקה בארצות הברית יוזמה שיווקית על ידי קבוצה של קרוב ל-50 יצרני גזר בראשות חוות Bolthouse (המכנים את עצמם "חבורה של חקלאי גזר") שביקשו לקדם גזר חתוך לתינוקות כחלופה לג'אנק פוד. הקמפיין חיקה טקטיקות המופעלות בדרך כלל על ידי משווקי מזון חטיפים, כולל אריזות דמויות חטיפים; פרסומות טלוויזיה בנושאים עתידניים, מיניים וספורט אקסטרים; מכונות אוטומטיות לגזר בבתי ספר; אתר אינטרנט ומשחק לטלפון.

קישורים חיצוניים
----------------

* ויקימילון ערך מילוני בנושא **גזר גמדי,**  בוויקימילון
* אתר התאחדות הגזר הגמדי באמריקה

הערות שוליים
------------

1. ↑  "The True Story of Baby Carrots – Origin and Evolution". *World Carrot Museum*.
2. ↑  "Baby Carrots". Dole Europe. אורכב מ-המקור ב-21 במאי 2009. נבדק ב-21 במרץ 2009. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. 1 2  Weise, Elizabeth (11 באוגוסט 2004). "Digging the baby carrot". *USA Today*. ארכיון מ-21 בדצמבר 2013. נבדק ב-20 במרץ 2014. `{{cite news}}`:  (עזרה)
4. ↑  McGray, Douglas (22 במרץ 2011). "How Carrots Became The New Junk Food". *Fast Company*. `{{cite news}}`:  (עזרה)
5. ↑  Mikkelson, Barbara. "Carrot and Shtick". *Snopes*. נבדק ב-2 בנובמבר 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  Horvitz, Bruce (3 בספטמבר 2010). "Baby Carrots Take On Junk Food with Hip Marketing Campaign". *USA Today*. `{{cite news}}`:  (עזרה)
**פטרונלה לסטיינה** (בליטאית: **Petronėlė Lastienė**; 9 בספטמבר 1897 – 30 בנובמבר 1981) הייתה מורה להיסטוריה בעיר קובנה שבליטא. הוכרה כחסידת אומות העולם לאחר שבמלחמת העולם השנייה הצילה יהודים מגטו קובנה.

קורות חיים
----------

פטרונלה נולדה בשנת 1897 בליטא. בשנת 1914 היא סיימה את לימודיה בגימנסיה לבנות בעיר מריאמפולה שבליטא והחלה לעבוד כאחות בצבא רוסיה (כיום בלארוס), עד 1916. כעבור זמן מה עברה להתגורר במוסקבה, שם החלה ללמוד היסטוריה במוסד להשכלה גבוהה. בשנת 1918 פטרונלה חזרה למריאמפולה ולימדה היסטוריה בבית ספר בעיר. פטונלה נישאה לאדומס לסטס ובשנת 1923 עברה להתגורר בעיר קובנה. גם בקובנה פטרונלה לימדה היסטוריה בגימנסיה של העיר.

פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
--------------------------------

אחת מתלמידותיה של פטרונלה הייתה יהודיה בשם תמרה זלמנסון. בתקופת הכיבוש הגרמני, נכלאה תמרה עם כל בני משפחתה בגטו קובנה. הקשר בין תמרה למורתה פטרונלה המשיך להתקיים באמצעות ברונדה פג'אדיטה, שביקרה במפעל גומי, בו הועסקו אסירי הגטו ובהם תמרה. ברונדה העבירה לתמרה מסר כי פטרונלה מוכנה להסתיר אותה. תמרה אכן יצאה מן הגטו למקום המסתור בביתה של מורתה ושהתה בו במשך חודש. האנשים היחידים שראו את תמרה, היו חבריה הנאמנים של פטרונלה. בנוסף לתמרה, החביאה פטרונלה יהודים נמלטים נוספים בביתה. משהבית היה צר מלהכיל את כולם, הועברה תמרה לביתה של מורה אחרת מבית הספר בשם ורוניקה. לאחר התגברות הלחימה החליטה פטרונלה כי עדיף לה ולתמרה להתרחק מחזית המלחמה עד לסיומה.

לאחר המלחמה
-----------

עד שנת 1945 המשיכה פטרונלה ללמד היסטוריה. בשנת 1945 הועמדה לדין בעוון כתיבת תזכיר פוליטי שנחשב על ידי ברית המועצות כ"פעילות אנטי-מהפכנית". על פטרונלה נגזרו 8 שנות מאסר בגולאג. בשנת 1953 חזרה לליטא וניסתה לחפש עבודה, אך כאסירה פוליטית לשעבר, נתקלה בקשיים. למזלה, תלמידה לשעבר, בעל משרה באוניברסיטת קובנה, השיג עבורה משרה כמרצה באוניברסיטה. עם זאת, כיוון שנאסר עליה ללמד היסטוריה, היא לימדה את השפה הרוסית. בשנת 1963 פרשה לגמלאות ונפטרה בשנת 1981.

הכרה והנצחה
-----------

ב-30 ביולי 2000 הכיר יד ושם בפטרונלה לסטיינה ובשותפותיה להסתרת היהודים, כחסידות אומות העולם. שמן נחקק בקיר הכבוד לחסידי אומות העולם בירושלים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  לוחמי הגטו ארכיון- פטרונלה לסטיינה, באתר www.infocenters.co.il
2. 1 2 3  Lastienė Petronėlė (Sirutytė), Yad Vashem - The Righteous Among The Nations

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פטרונלה לסטיינה"**.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 3297154260907024480009
* WorldCat (עם VIAF): 3297154260907024480009

 |
**בלסינג אוקגבארה** (נולדה ב-9 באוקטובר 1988) היא אתלטית ניגרית. היא סגנית אלופת עולם (מוסקבה 2013) ובעלת מדליית ארד אולימפית (בייג'ינג 2008) בקפיצה לרוחק. בפברואר 2022, היא הושעתה ל-10 שנים בגין שימוש בסמים.

ביוגרפיה
--------

במבחנים למשחקים הפאן אפריקניים שנערכו בלאגוס במאי 2007, קבעה אוקגבארה בקפיצה משולשת שיא ניגרי חדש של 14.13 מטר. במשחקים עצמם, שנערכו באלג'יר, היא זכתה במדליית כסף בקפיצה לרוחק וסיימה במקום הרביעי בקפיצה משולשת. בתחרות זו גם נשבר השיא שקבעה, על ידי בת ארצה צ'יניוניה אוהדוגה, שקפצה למרחק 14.21 מטר.

בפברואר 2022, היא הושעתה ל-10 שנים בגין שימוש בסמים.

### מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה אוקגבארה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בשיא אישי חדש של 6.91 מטר, אחרי מאורן מאגי מברזיל וטטיאנה לבדייבה מרוסיה.

באליפות המכללות באתלטיקה לנשים (NCAA) השלימה אוקגבארה את רצף ניצחונותיה בתחרויות הקולג'ים לאותה שנה, כאשר ניצחה בתחרות הקפיצה לרוחק ובריצת 100 מטר.

בשנת 2010 קבעה אוקגבארה בריצת 100 מטר שיא ניגריה חדש של 11.04 שניות, ובחרה שלא להשתתף בתחרויות הקפיצה, כדי לשמור על כוחה לקראת אליפויות האתלטיקה האפריקניות.

באליפות אפריקה באתלטיקה, שנערכה בתחילת אוגוסט 2010 בניירובי, זכתה אוקגבארה בשלוש מדליות זהב. בהגביע הביניבשתי IAAF, שנערך בספליט, היא זכתה במדליית ארד בריצת 100 מטר.

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו שבקוריאה הדרומית בשנת 2011 סיימה אוקגבארה פעמיים במקום חמישי, בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.12 שניות ובריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.74 שניות ובמקום 18 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.36 מטר.

באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה אוקגבארה במקום שמיני בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.01 שניות בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אישי חדש של 10.92 שניות, במקום רביעי בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.64 שניות ובמקום 17 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.34 מטר.

### סגנית אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה במוסקבה שברוסיה באוגוסט 2013 זכתה אוקגבארה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.99 מטר, אחרי אלופת העולם בריטני ריס מארצות הברית (7.01 מטר) ולפני איוונה שפאנוביץ' מסרביה (6.82 מטר) ומדליית ארד בריצת 200 מטר בשיא אישי חדש של 22.32 שניות, אחרי שלי-אן פרייזר-פרייס מג'מייקה (22.19 שניות) ומיוריאל אהורה מחוף השנהב (22.32 שניות).

שיאים אישיים
------------

| תחרות | תוצאה | מקום | תאריך |
| --- | --- | --- | --- |
| ריצת 100 מטר | 10.79 שניות | לונדון | 27 ביולי 2013 |
| ריצת 200 מטר | 22.23 שניות | יוג'ין | 31 במאי 2014 |
| קפיצה לרוחק | 7.00 מטר | מונקו | 19 ביולי 2013 |
| קפיצה משולשת | 14.13 מטר | לאגוס | 19 במאי 2007 |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בלסינג אוקגבארה** בוויקישיתוף

* בלסינג אוקגבארה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* בלסינג אוקגבארה, באתר olympedia.org
* בלסינג אוקגבארה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* בלסינג אוקגבארה, באתר ליגת היהלום
* בלסינג אוקגבארה, באתר Track and Field (נשים)
* אתר למנויים בלבד אמיר ענבר, הקריירה שלה הסתיימה בהשעייה בגין סמים, באתר הארץ, 4 במרץ 2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 14292330

 |
**לורה קלי** (באנגלית: **Laura Kelly**; נולדה ב-24 בינואר 1950) היא מושלת קנזס. טרם השבעתה לתפקיד ב-14 בינואר 2019 כיהנה כנציגת טופיקה בסנאט של קנזס מטעם המפלגה הדמוקרטית מאז 2005, וכעוזרת מנהיג המיעוט בסנאט.

ביוגרפיה
--------

קלי נולדה בניו יורק שבמדינת ניו יורק, למשפחה צבאית, אשר עקרה מביתה לעיתים קרובות והוצבה לא פעם מעבר לים. היא למדה באוניברסיטת ברדלי שבאילינוי, שם היא סיימה תואר ראשון בפסיכולוגיה. היא הוסיפה ללמוד גם באוניברסיטת אינדיאנה, שם היא קיבלה תואר שני בתרפיה דרך שעשוע. היא נשואה לרופא טד דוטי, מומחה להפרעות ריאה והפרעות שינה, מאז 1979. הם עברו לטופיקה ב-1986, בין השאר בגלל איכות מערכת החינוך שהתקיימה שם בימים אלה. לזוג שתי בנות, קתלין ומולי דוטי. בשנת 2005 נבחרה אל הסנאט של קנזס מטעם המחוז ה-18 של קנזס, הכולל בתוכו את טופיקה. בשלהי 2009 שקלה קלי בקצרה להתמודד לייצוג מחוז הקונגרס השני של קנזס בבית הנבחרים של ארצות הברית.

ב-2018 נבחרה למועמדת המפלגה הדמוקרטית לתפקיד מושל קנזס. מולה התמודד מזכיר המדינה של קנזס, כריס קובאק. היא זכתה לתמיכתם של מספר אישים דמוקרטים, ובהם מזכירת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית לשעבר קתלין סבליוס. במהלך מערכת הבחירות הובילה קלי על קובאק השמרני, שנחשב רדיקלי בכל הנוגע להגירה בלתי חוקית לארצות הברית. סקרים הראו כי קלי זוכה ל-48% תמיכה בעוד קובאק ל-43% בלבד. ב-6 בנובמבר 2018 הביסה את קובאק ונבחרה לתפקיד מושל קנזס. היא נכנסה לתפקידה לתפקידה בינואר 2019.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לורה קלי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של לורה קלי (באנגלית)
* לורה קלי, ברשת החברתית פייסבוק

* לורה קלי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* לורה קלי, ברשת החברתית אינסטגרם

* לורה קלי, ברשת החברתית טיקטוק

* לורה קלי, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיץ' סמית', Laura Kelly, a Kansas Democrat, Tops Kobach in Governor’s Race, באתר הניו יורק טיימס, 6 בנובמבר 20158 (באנגלית)
2. ↑  CNN‏, Laura Kelly elected Kansas governor, defeating Kris Kobach, באתר KAKE‏, 6 בנובמבר 2018 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1196818053
* ISNI: 0000 0004 9999 100X
* LCCN: no2019009381
* SNAC: w6ck94sg
* VIAF: 2571154867596260100004
* WorldCat: lccn-no2019009381

 |
**אלכסנדר מורוזביץ'** (ברוסית: **Александр Морозевич** ;‏ נולד ב-18 ביולי 1977, מוסקבה ברית המועצות) הוא שחמטאי רוסי בדרגת רב אמן. היה אלוף רוסיה בשחמט, התחרה באליפות העולם בשחמט.

נכון לפברואר 2020, מדורג במקום ה-18 ברוסיה וה-84 בעולם, לפי מד כושר.

ביוגרפיה
--------

בשנת 1993 הוענק לו תואר רב אמן. באותה שנה בטילבורך לראשונה נערכה תחרות בשיטת נוקאאוט ומורוזביץ' ניצח בו את מייקל אדמס. בהמשך הוא ניצח במספר תחרויות.

בשנת 1995 יכולתו של מורוזביץ' ירדה ומד כושרו ירד ל-2590. אמנם לקראת שנת 1998 הוא התאושש והחל לנצח בתחרויות. בשנת 1998 הוא ניצח לראשונה באליפות רוסיה בשחמט.

בשנת 1999 הוא דורג במקום השלישי באליפות העולם, אך בסופו של דבר לא השתתף. בשנת 2000 הוא דורג במקום השני באליפות העולם אך הודח בסיבוב הרביעי. בשנת 2002 הוא דורג במקום השלישי באליפות העולם אך הודח בסיבוב הרביעי על ידי רוסלן פונומריוב, שזכה בתואר. בשנת 2004 הוא דורג במקום השני באליפות העולם, אך לא התייצב. באליפות העולם בשחמט 2007 הוא הגיע למוקם השישי.
בשנת 2005 הוא הגיע למקום הרביעי באליפות העולם. במהלך שנת 2008 הוא דורג שני בעולם לפי מד כושר.

ב-2007 הוא סיים במקום השני בתחרות השחמט לזכר טל (קטגוריה 20).

אלכסנדר מורוזביץ' באולימפיאדת השחמט
-----------------------------------

בין השנים 1994 ל-2008 השתתף אלכסנדר מורוזביץ' ב-7 אולימפיאדות שחמט:

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | קבוצה | מד כושר | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
|  1994 | 1 | רוסיה - 2 | 2575 | 5.5 מ-10 | 3+ 5= 2- | 55.0 | 3 קבוצתי, 42 אישי |
|  1998 | 4 | רוסיה | 2625 | 8 מ-10 | 6+ 4= 0- | 80.0 | 1 קבוצתי, 3 אישי |
|  2000 | 2 | רוסיה | 2734 | 7.5 מ-10 | 5+ 5= 0- | 75.0 | 1 קבוצתי, 1 אישי |
|  2002 | 4 | רוסיה | 2707 | 7 מ-11 | 4+ 5= 2- | 63.6 | 1 קבוצתי, 17 אישי |
|  2004 | 1 | רוסיה | 2758 | 6.5 מ-11 | 4+ 5= 2- | 59.1 | 2 קבוצתי, 25 אישי |
|  2006 | 4 | רוסיה | 2730 | 6 מ-9 | 5+ 2= 2- | 66.7 | 6 קבוצתי, 17 אישי |
|  2008 | 4 | רוסיה | 2787 | 6 מ-9 | 4+ 4= 1- | 66.7 | 5 קבוצתי, 6 אישי |

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| פורטלפורטל | לעוד מידע על שחמט ראו: פורטל שחמט |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר מורוזביץ'** בוויקישיתוף

* אלכסנדר מורוזביץ', באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* אלכסנדר מורוזביץ', באתר פיד"ה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Morozevich, Alexander - Men's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb156027756 (data)
* GND: 13150889X
* ISNI: 0000 0001 1675 9044
* NTA: 301915113
* VIAF: 76637987
* WorldCat: lccn-no96007802

 |
**גדעון שוקן** (28 בדצמבר 1919 – 24 בנובמבר 1981) היה אלוף בצה"ל, שימש כראש אגף כוח אדם בשנים 1956–1961.

ביוגרפיה
--------

שוקן נולד בגרמניה ללילי ושלמה זלמן שוקן (בעל השליטה בעיתון הארץ ומקים בית ההוצאה לאור שוקן). שמו הפרטי הגרמני היה ולטר. הוא עלה לארץ ישראל עם משפחתו ב-1934 וסיים לימודיו התיכונים בגימנסיה העברית רחביה. ב-1936 הצטרף לארגון ההגנה וב-1943 עבר קורס מפקדי מחלקות.

שוקן למד באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת אוקספורד. במהלך מלחמת העולם השנייה התנדב לצבא הבריטי, שירת בבריגדה היהודית, והשתתף בקרבות באיטליה. השתחרר מהצבא הבריטי ב-1946 בדרגת מייג'ור. לאחר סיום המלחמה נסע לארצות הברית וסייע לאביו להקים בניו יורק את בית ההוצאה לאור "שוקן" (Schocken Books).

ב- 1948 חזר לישראל התגייס לצה"ל ומונה לסגן ראש אגף כוח אדם. שימש כראש מחלקת תפקידי מטה באג"ם בשנים 1953 עד 1955 ואחר כך היה המרכז הראשון של ועדת משק לשעת חירום (מל"ח) במשרד ראש הממשלה. ב-15 בפברואר 1956 התמנה שוקן לתפקיד ראש אגף כוח אדם במטה הכללי של צה"ל, בדרגת אלוף-משנה. את דרגת האלוף קיבל במהלך תפקידו, במאי 1959.

עם סיום תפקיד ראש אכ"א פרש שוקן מצה"ל. בין תפקידיו האזרחיים שימש כממונה על הביקורת על מערכת הביטחון במשרד מבקר המדינה, וכן כחבר בדירקטוריון בנק לאומי.

שוקן היה בעל השכלה רחבה ועסק בשירה אנגלית וגרמנית. כמו כן היה אספן נלהב של אמנות מודרנית ופרימיטיבית, ועסק בצילום. בין היתר, הוא עיצב את עטיפות הספרים הראשונים של פרנץ קפקא שיצאו לאור בשפה האנגלית.

שוקן הלך לעולמו בנובמבר 1981 לאחר מאבק מחלה ממושכת. גופתו נטמנה בבית העלמין של כפר שמריהו.

את רעייתו - דבורה הכיר שוקן, כששניהם היו תלמידים בגימנסיה בשכונת רחביה בירושלים. כמוהו, גם היא עסקה באמנות, היא למדה צילום אצל אלפרד ברנהיים, הייתה אוצרת אמנות וממקימות מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית ומוזיאון ינקו דאדא בעין הוד. נפטרה בשנת 2020 בגיל 99. שתי בנותיו, יעל מירון ותמר שוקן-טופז, נפטרו. בנו, שמעון שוקן, הוא פרופסור למדעי המחשב והיה הדיקן המייסד של בית הספר אפי ארזי למדעי המחשב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גדעון שוקן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  היחידות העבריות בצבא הבריטי | מוזיאון הלוחם היהודי במלחה"ע ה - 2, באתר מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם ה - 2
2. ↑  הלוחם היהודי במלחמת עולם השנייה, באתר מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם ה - 2
3. ↑  מת גדעון שוקן, בעיתון דבר, 25 בנובמבר 1981
4. ↑  נעמה ריבה, אספנית האמנות דבורה שוקן מתה בגיל 99, באתר הארץ, 12 בינואר 2020

| ראשי אגף כוח האדם (אכ"א)  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| משה צדוק • שמעון מזא"ה • צבי צור • גדעון שוקן • אהרון דורון • חיים בן-דוד • שמואל איל • שלמה להט • הרצל שפיר • משה גדרון • רפאל ורדי • משה נתיב • עמוס ירון • מתן וילנאי • רן גורן • יורם יאיר • גדעון שפר • יהודה שגב • גיל רגב • אלעזר שטרן • אבי זמיר • אורנה ברביבאי • חגי טופולנסקי • מוטי אלמוז • יניב עשור |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007421376205171
* GND: 139663258
* ISNI: 0000 0000 7289 4286
* VIAF: 102524858
* WorldCat: viaf-102524858

 |
**ישראל ליאור** (1921 – מאי 1981) היה תת-אלוף בצה"ל, מזכירם הצבאי של ראשי הממשלה לוי אשכול וגולדה מאיר.

ביוגרפיה
--------

ליאור (במקור ליטואר) נולד בפולין ועלה לארץ ישראל ב-1937, בה התגורר בבית סבו וסבתו בחיפה. הוריו שנותרו בפולין נספו בשואה. הוא למד בבית הספר המקצועי בסמ"ת שליד הטכניון. היה פעיל במנגנון הקבע של ארגון ההגנה, בוגר קורס מ"מים מחזור ט"ו של הארגון ושימש מדריך בקורס מפקדי מחלקות, היה מדריך ראשי בנפת זבולון. פיקד על פלוגת הסטודנטים של הטכניון ועל היחידה המיוחדת של ההגנה בחיפה. ב-1947 מונה לסגן מפקד גדוד חי"ש 22 של חטיבת לבנוני בצפון ישראל, היה מפקדו השני של גדוד 11 "אלון", שפעל בתחילת מלחמת העצמאות תחת חטיבת גולני ובהמשך תחת חטיבת יפתח וחטיבת עודד. הגדוד בפיקודו לחם בקרבות בגליל המזרחי ובגליל העליון בין השאר בקרב על מצודת כ"ח. בהמשך המלחמה שימש קצין המבצעים של חטיבת גולני.

לאחר מלחמת העצמאות עסק בארגון כוחות המילואים בצפון ופיקד על בית הספר להכשרת חיילי מילואים, בשנים 1951 עד 1954 שימש ראש מטה חטיבת חיל רגלים וקצין אג"ם בפיקוד הצפון. הדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה ופיקד על מחוז תל אביב בשנים 1960 עד 1963, בתקופה זו פיקד על מצעד צה"ל ביום העצמאות ה-14 בשנת תשכ"ב (1962) שנערך בעיר.

בשנים 1963 עד 1966 שימש ראש אכ"א/פרט באגף כוח האדם. בפברואר 1966 מונה למזכיר הצבאי של ראש הממשלה לוי אשכול. הוא ליווה את אשכול בתקופת ההמתנה ובמלחמת ששת הימים ובפעולת כראמה. לאחר פטירתו של אשכול המשיך לכהן בתפקיד תחת ראש הממשלה גולדה מאיר וליווה אותה במהלך מלחמת ההתשה ומלחמת יום הכיפורים. במקביל החליף את אהרן יריב ביולי 1973 כיועץ ראש הממשלה לענייני מלחמה טרור. ביוני 1974 השתחרר משירות הקבע.

לאחר שחרורו שימש מנכ"ל חברת הנפט הלאומית, הממונה על חיפושי הנפט, עד 1978. לאחר מכן שימש מחזיק תיק הפועל במועצת פועלי תל אביב-יפו. נפטר במאי 1981.

ב-1987 יצא לאור ספרו של איתן הבר, **היום תפרוץ מלחמה**, ספר זיכרונות שהחל לכתוב עם ישראל ליאור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ישראל ליאור** בוויקישיתוף
* נתמנה מזכיר צבאי חדש לראש הממשלה, דבר, 1 בפברואר 1966
* הספר "היום תפרוץ מלחמה", באתר "סימניה"
* עדות ישראל ליאור בפני ועדת אגרנט, באתר ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון
* ישראל ליאור, באתר "50 שנה למלחמת יום הכיפורים" של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון

הערות שוליים
------------

1. ↑  נתמנה מזכיר צבאי חדש לראש הממשלה, דבר, 1 בפברואר 1966

| המזכיר הצבאי של ראש הממשלה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| נחמיה ארגוב • חיים בן-דוד • יצחק נסיהו • ישראל ליאור • אפרים פורן • עזריאל נבו • דני יתום • זאב ליבנה • שמעון שפירא • גדי איזנקוט • משה קפלינסקי • יואב גלנט • גדי שמני • מאיר כליפי • יוחנן לוקר • אייל זמיר • אליעזר טולדנו • אבי בלוט • אבי גיל |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007325052005171
* ISNI: 0000 0000 2771 0273
* LCCN: n88194682
* VIAF: 72952615
* WorldCat: lccn-n88194682

 |
**וילפרדו פרדריקו דמאזו פארטו** (באיטלקית: **Vilfredo Frederico Damaso Pareto**;‏ 15 ביולי 1848 – 19 באוגוסט 1923) היה כלכלן וסוציולוג איטלקי.

חייו
----

פארטו נולד בפריז למשפחת מהגרים מאיטליה, ששבו למולדתם בהיותו בן 10. הוא למד מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת טורינו,[דרושה הבהרה] ולאחר סיום לימודיו עבד כמהנדס בחברת רכבות. ב-1893 החל לכהן כמרצה לכלכלה באוניברסיטת לוזאן.

פארטו עסק בחקר התפלגותה של ההכנסה ובחקר קבלתן של החלטות על ידי יחידים. מחקריו סייעו לגיבוש תחום המיקרו כלכלה. 
כמו כן, הוא פיתח את רעיונות עקומות אדישות, תרשים פארטו ויעילות פארטו.

מחקרו הסוציולוגי עסק, בעיקר, במקורות הפעולה הקולקטיבית ומקורות הפעולה הפרטנית. הוא קבע, שכל החברות בעולם בנויות מקבוצות שונות האחת מרעותה והבנויות לפי כישורי חבריהן. כאשר האינטלקטואלים שבהם מנסים לשפר את מיקומם החברתי, נוצר ריבוד חברתי. הסכנה הקבועה, שמרחפת מעל ראשיהם של בעלי השליטה מצד המוכשרים, בני המעמדות הנמוכים, מביאה לתחלופה ולמחזוריות של אליטות. האליטה ממלאת תפקיד חיוני בהסדרים הסוציו-פוליטיים, בעוד שההמון הוא פסיבי ונתון למניפולציות של בעלי השררה.

במחקרו סיווג פארטו את הפעולות האנושיות לפעולות "הגיוניות" ופעולות "אל-הגיוניות". כאשר סובייקט מתכנן רצף פעולות על מנת להשיג יעד מסוים וסדר זה תואם את הסדר המדעי-אובייקטיבי הנדרש להשגת אותו יעד, נקראות פעולותיו הגיוניות. כאשר הפעולות אינן מתאימות להשגת היעד שבו מעוניין הסובייקט, נקראות הפעולות "אל הגיוניות". פארטו טען שרוב הפעולות האנושיות אינן "הגיוניות" ומקורן ברגש ולא בתאוריה מדעית. מכאן, שהמחקר הסוציולוגי, בניגוד לכלכלי, מתמקד בעיקר בסוג הפעולות ה"אל-הגיוניות".

עיקר פרסומו נובע מחוק פארטו. פארטו הבחין כי 20% מאוכלוסיית איטליה היא בעלת 80% מהרכוש. יחס זה התגלה במקרים רבים נוספים.

מדד פארטו משמש למדידת אי שוויון בחלוקת הכנסה.

פארטו קבע כי אם כל הפרטים מעדיפים הקצאה אחת על אחרת אז היא עדיפה עליה. לדוגמה, נגיד שא' "שולטת פארטו" על ב' – דבר זה נובע כי כולם מעדיפים את א' על ב' (אם חלק אדישים זה גם בסדר). מכאן ניתן להסיק כי "הקצאה יעילה פארטו" היא הקצאה שאין אף הקצאה אפשרית אחרת ששולטת עליה פארטו.

לכלל פארטו שתי הנחות סמויות:

1. שלמות – שהפרט יודע לדרג שתי אלטרנטיבות.
2. טרנזיטיביות – אם הפרט מעדיף א' על ב' וב' על ג' אז הוא גם מעדיף את א' על ג'.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וילפרדו פארטו** בוויקישיתוף
* וילפרדו פארטו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי וילפרדו פארטו בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
* וילפרדו פרטו (1848-1923), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  עוז בלומן, ‏"תורת האליטות והמדינה היהודית", **השילוח**, גיליון 15, יוני 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007276073205171
* BIBSYS: 90056351
* BNC: 000057068
* BNE: XX1127319
* BnF: cb11918602b (data)
* CANTIC: a11789323
* CiNii: DA01018067
* GND: 118591711
* HDS: 041419
* ICCU: CFIV063949
* ISNI: 0000 0001 0862 4561
* LCCN: n79018804
* LNB: 000070467
* NDL: 00472732
* NKC: jn20000701370
* NLA: 35408738
* NLG: 128573
* NLK: KAC201845659
* NLP: a0000001240346
* NSK: 000133962
* NTA: 068472587
* RERO: 02-A000127767
* RSL: 000086266
* SELIBR: 250065
* SNAC: w6902p5w
* SUDOC: 027058115
* Trove: 942226
* VcBA: 495/83862
* VIAF: 2475156
* WorldCat: lccn-n79018804

 |
ערך מורחב – **קצבת נכות (ישראל)**  

**קצבת נכות** היא קצבה המשולמת על ידי מדינה לאנשים עם מוגבלות המונעת מהם לעבוד ולהשתכר ברמה מינימלית. קצבת הנכות כמעט תמיד מותנית בהיעדר הכנסה משמעותית ממקורות אחרים. 

קצבת נכות משולמת במדינות רבות, בהן ישראל וארצות הברית, ובאירופה: בולגריה, אסטוניה, צרפת, יוון, הונגריה, איסלנד, לטביה, הולנד, פולין וסלובניה. במלטה קיימת תוכנית של גמלת נכות הדומה יותר לקצבת נכות מאשר לתוכנית גמלת נכות.

סוגי נכויות המזכים בקצבה
------------------------

הגדרת הנכות הנדרשת לקבלת הקצבה משתנה ממדינה למדינה. בבולגריה ההטבות מוגבלות לבעלי פגיעה פיזית, פגיעת ראייה או פגיעה שכלית בעלי לפחות 90% אובדן כושר עבודה. בצרפת, לעומת זאת, נדרשת לפחות 50% נכות קבועה וביוון 67% אחוזי נכות. 

בארצות הברית בשנת 1961, סבלו 25.7% ממקבלי הקצבה מבעיות לב ושבץ, 16% מבעיות נוירולוגיות, 9.6% מבעיות נפשיות והתפתחותיות, 8.3% מסרטן, 8.3% מבעיות גב ובעיות כאב אחרות, 7.2% ממחלות במערכת הנשימה, 2.5% מסכרת ו-22.4% מבעיות אחרות. בשנת 2011, סבלו 10.6% ממקבלי הקצבה מבעיות לב ושבץ, 8.2% מבעיות נוירולוגיות, 19.2% מבעיות נפשיות והתפתחותיות, 9.2% מסרטן, 33.8% מבעיות גב ובעיות כאב אחרות, 4.1% ממחלות במערכת הנשימה, 3.4% מסכרת, 3.7% מפציעות ו-7.7% מבעיות אחרות. 

בישראל, בשנת 2009, סבלו 32% ממקבלי קצבת נכות ממחלות נפשיות, 25% ממחלות פנימיות, 21% ממחלות נוירולוגיות ולוקמוטוריות, 11% מפיגור שכלי ו-7.5% מליקויים חושיים.

שיעור מקבלי הקצבאות
-------------------

שיעור מקבלי קצבת הנכות משתנה ממדינה למדינה. בשנת 1999 היו ביפן קצת פחות מ-2% מקבלי קצבת נכות או גמלת נכות, בעוד בהולנד היה השיעור מעל 7%. ממוצע ה-OECD עמד על כ-5%. בארצות הברית היה שיעור מקבלי הקצבה בסוף שנות ה-70 כ-2.3%. בעקבות ביקורת ציבורית תוקן החוק בשנת 1980 על מנת להדק את הפיקוח על מבקשי הקצבאות, מרבים נשללה הקצבה ושיעור מקבלי הקצבה ירד באמצע שנות ה-80 אל מתחת ל-2%. צעד זה הביא בשנת 1984 לצעד בכיוון הנגדי, כאשר חוקק ב-1984 חוק הקורא ליחס יותר מקל כלפי מבקשי הקצבה. מאז, עלה שיעור מקבלי הקצבה באופן חד ובשנות ה-2000 עלה מעל ל-3.5%.

קישורים חיצוניים
----------------

* קצבת נכות כללית בישראל, באתר מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) של הכנסת, 2 בנובמבר 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lisa Waddington, Disability Benefits and Entitlements in European Countries, December 2010, University of Leeds, pages 40-43
2. ↑  Lisa Waddington, Disability Benefits and Entitlements in European Countries, December 2010, University of Leeds, page 42
3. ↑  Lisa Waddington, Disability Benefits and Entitlements in European Countries, December 2010, University of Leeds, page 41
4. ↑  Lisa Waddington, Disability Benefits and Entitlements in European Countries, December 2010, University of Leeds, page 49-50
5. 1 2  Avik Roy, How Americans Game the $200 Billion-a-Year 'Disability-Industrial Complex', Forbes, April 8, 2013
6. ↑  שלי לוי, ‏תושבות כתנאי לקבלת קצבת נכות מהמוסד לביטוח לאומי, באתר מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) של הכנסת, 16 במרץ 2010
7. ↑  Employment Outlook 2003, OECD Paris, Chapter 4, page 224
8. ↑  Mark Duggan and Scott Imberman, Why are the disability rolls skyrocketing?
**ארז מרקוביץ'** (נולד ב-10 ביולי 1978) הוא כדורסלן עבר ישראלי. גובהו 2.08 מטר והוא שיחק בעמדת הסנטר.

ביוגרפיה
--------

מרקוביץ' גדל בקבוצת הנוער מכבי ראשון לציון, ושיחק במקביל גם בנבחרת של תיכון קריית שרת בחולון, עמה זכה באליפות ליגת העל בשנת 1996.

בעונת 1996/1997 הצטרף לסגל הקבוצה הבוגרת של מכבי ראשון לציון, אם כי כמעט ולא שותף במשחקיה. בעונה שלאחר מכן שיחק במכבי רחובות בליגה הלאומית, ואז חזר לליגת העל, לעירוני רמת גן. הוא בילה בקבוצה זו שלוש מתוך ארבע העונות הבאות (ב-2001 שיחק באליצור אשקלון), באחרונה שבהן, 2002, הגיע עימה עד לגמר הפלייאוף.

מאוחר יותר עבר מרקוביץ' לעירוני נהריה, והפך לראשונה לשחקן חמישייה. למרקוביץ' היה חלק חשוב בהעפלתה של נהריה לגמר הפליי אוף ב-2003 ולהישגיה של הקבוצה ביורוקאפ. הוא שיחק בקבוצה במשך שלוש עונות, ובסיום עונת 2004/2005 שיחק גם לתקופה קצרה בראסינג פריז הצרפתית. בסיום העונה חתם בהפועל ירושלים, עמה זכה בגביע המדינה בכדורסל בעונות 2006/2007 ו-2007/2008 (באחרונה אף שימש כקפטן הקבוצה). ב-2009 חזר מרקוביץ' לקבוצת נעוריו, מכבי ראשון לציון. בתחילת 2010 שוחרר ממכבי ראשון לציון וחתם בהפועל חולון. לאחר עונה אחת באליצור אשקלון, חתם מרקוביץ' בחודש אוגוסט 2011 בקבוצת מכבי קריית גת מליגה ארצית. לאחר שעלה ליגה עם קריית גת חתם מרקוביץ' בקיץ 2012 בקבוצת א.ס. רמת השרון, גם היא מליגה ארצית. בשנת 2014 חתם במכבי רחובות.

### נבחרות ישראל

מרקוביץ' שיחק עם נבחרת הנוער של ישראל במוקדמות אליפות אירופה ב-1996 (הנבחרת לא העפילה לאליפות עצמה) ועם נבחרת העתודה באותה שנה. הוא זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת ב-2002, למשחק ידידות מול כוכבי המכללות של ארצות הברית, אך רק במשחקי מוקדמות אליפות אירופה ב-2005 הפך לחבר קבוע בסגל הנבחרת.

מרקוביץ' נחשב לשחקן בעל יכולת הגנתית טובה, בעל תנועות מגוונות עם הגב לסל, וכשחקן המרבה לקלוט כדורים חוזרים. עם זאת, יכולת הקליעה שלו מטווחים רחוקים יותר ומקו העונשין חלשה, והוא נוטה לעיתים לבצע עבירות רבות מדי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארז מרקוביץ'** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר היורוליג
* ארז מרקוביץ', באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל
* ארז מרקוביץ', באתר איגוד הכדורסל בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  ערן סלע ושי לוי, ‏ארז מרקוביץ' סיכם את תנאיו במכבי ראשל"צ, באתר ONE‏, 9 באוגוסט 2009
2. ↑  אור שקדי‏, ארז מרקוביץ' חתם בהפועל חולון, באתר וואלה!‏, 16 בפברואר 2010
3. ↑  איתן נוח‏, ארז מרקוביץ' סיכם באשקלון, באתר וואלה!‏, 5 ביולי 2010
4. ↑  אריה ליבנת, ארז מרקוביץ': "עד שלוש השנים האחרונות הייתי בר מזל בבחירות שעשיתי", באתר הארץ, 23 באוגוסט 2011
5. ↑  עם מוסינזון, ווטסון ויואב ספר: הארצית נפתחת, באתר ONE‏, 23 באוקטובר 2014

| **‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 2005 (מקום 9-12)** |
| --- |
| 1 חג'ג' • 
2 ניסים • 
3 ששון • 
4 ווטסון • 
5 מרקוביץ' • 
6 שלף • 
7 בורשטיין • 
‏8‏ ‏טפירו‏‏
 •‏
9 מזרחי •
10 קוז'יקרו •
11 גרין •
12 הלפרין •
**מאמן:** שרף
 | ישראלישראל |

| **‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 2007 (מקום 11-12)** |
| --- |
| 1 חג'ג' • 
2 רוט • 
3 הלפרין • 
4 אליהו • 
5 מרקוביץ' • 
6 רוברטס • 
7 פניני • 
‏8‏ ‏טפירו‏‏
 •‏
9 נאור •
10 קוז'יקרו •
11 גרין •
12 תמיר •
**מאמן:** שרף
 | ישראלישראל |
**יצחק (צחיק) יבנה** (24 בנובמבר 1923 – 20 בינואר 2022) היה מראשוני טייסי חיל האוויר הישראלי ומפקד בית הספר לטיסה של חיל האוויר.
שימש גם כמדריך טיס אזרחי ובכך תרם גם לתעופה האזרחית הפרטית.

ראשית הדרך
----------

יצחק יבנה נולד בתל אביב ליעקב ויונה, אשר עלו מאוקראינה. כשהיה בן שש, עברו לקיבוץ דגניה א', שם גדל עד שבגר. יבנה למד בבית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה, וב-1943 התגייס לפלמ"ח. בהמשך עבר קורס חבלה וקורס מפקדי מחלקות, וקיבל פיקוד על מחלקה. ב-1946 פיקד על מחלקת החבלה והיה סגן מפקד הפעולה בגשר הזיו, במבצע מרכולת הידוע כ-ליל הגשרים. כמו כן, היה מפקד החבלנים בפיצוץ משטרת שפרעם. ב-1947 למד לטוס והתמנה להיות מפקד מחלקת הטיס של הפלמ"ח, ובמלחמת העצמאות פיקד על טייסת הנגב. בהמשך נשלח לקורס טיס באקדמיה של חיל האוויר הצ'כוסלובקי, וב-1949 קיבל כנפיים באופן רשמי במסגרת מה שנקרא קורס 1-.

השירות בחיל האוויר
------------------

ב-1953 מונה יבנה למפקדה הראשון של טייסת 107, וב-1954 קיבל פיקוד על טייסת הקרב הראשונה – טייסת 101. במבצע קדש ב-1956 פיקד על טייסת 116, טייסת מטוסי המוסטנג, והוביל את המבצע הנועז לניתוק קווי הטלפון בסיני. הניתוק בוצע באמצעות המדחפים והכנפיים של המטוסים, לאחר שהאמצעים שהותקנו לשם כך כשלו. מינואר 1956 עד נובמבר 1957 פיקד יבנה על בית הספר לטיסה של חיל האוויר. בתקופתו בתפקיד הונהג קורס צניחה לחניכים, ומוסדו הצבות חרום. ב-1964 עמד יבנה בראש משלחת צבאית לטנגניקה ולאוגנדה, שמשימתה הייתה להדריך טייסים אפריקאים בהטסת מטוסי סילון. מ-1961 למד יבנה פסיכולוגיה וסוציולוגיה, וסיים תואר ראשון. במלחמת ששת הימים היה נציג חיל האוויר באוגדת הפלדה בפיקודו של האלוף ישראל טל. בנובמבר 1967 השתחרר בדרגת סגן-אלוף.

אחרי השחרור
-----------

לאחר שחרורו מצה"ל, נסע יבנה לניו יורק ללימודים לקראת תואר דוקטור בסוציולוגיה באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק. לאחר שובו לישראל, עסק בהדרכת טיסה אזרחית, וב-1974 הקים (ביחד עם עודד ויגודה) את אגודת התעופה הכללית בישראל, שמטרתה לעמוד על זכויות הטייסים האזרחיים ובתי הספר לטיסה. יבנה עמד בראש האגודה עד 1984. גם בתקופה זו של חייו תרם יבנה תרומה חשובה ומשמעותית לצה"ל. החל מהיום השני של מלחמת יום הכיפורים ועד אפריל, 1974, התנדב להטיס ציוד וכוחות באמצעות מטוס "איילנדר" אזרחי של החברה בה עבד. בהמשך ייסד את יחידת איתור נעדרים (אית"ן) של צה"ל, ופיקד עליה משנת 1974 ועד 1987, כולל תקופת מלחמת שלום הגליל. במהלך שירות זה קודם לדרגת אלוף-משנה.

יצחק יבנה היה נשוי לאביבה במשך 48 שנים עד לפטירתה ב-1996. הם היו הורים לבת ושני בנים, ליאת ריפ, עירד יבנה (פרופסור למדעי המחשב בטכניון), ויואב יבנה (אלוף-משנה מיל. טייס קרב לשעבר).

קישורים חיצוניים
----------------

* יצחק יבנה, באתר הפלמ"ח
* ניתוק קווי הטלפון בסיני מתוך האתר מרחב אווירי
* סיפורו של מערך איתור נעדרים בצה"ל באתר אגף כוח אדם
* אתר אגודת התעופה הכללית בישראל
* צבי גוטמן, ‏פינוי פצועי ביר-עסלוג', **בטאון חיל האוויר** 113, אוקטובר 1979, באתר הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האויר
* ראיון טלוויזיוני עם צחיק יבנה

הערות שוליים
------------

1. ↑  יצחק רבי, האוניברסיטאות הפתוחות גורמות לירידה חמורה ברמת הלימודים, מעריב, 2 בנובמבר 1970
**סינג'אר** (בערבית: **سنجار** סנג'אר; בכורדית: **شنگال** שינגאל; בסורית: **ܫܝܓܪ** שנגר) היא עיר במחוז נינוה שבצפון-מערב עיראק, סמוך לגבול סוריה, במורדות הדרומיים של הרי סינג'אר. רוב העיר הייתה מאוכלסת עד אוגוסט 2014 בבני המיעוט היזידי, יחד עם אוכלוסייה מוסלמית ונוצרים נסטוריאנים.

היסטוריה
--------

החל מן המאה ה-12 היה האזור משכנם של היזידים, שנמלטו לשם מידי רודפיהם המוסלמים והתבצרו בהרים. לפי אמונתם ההרים הם הר אררט עליו נחה תיבת נח לאחר המבול. בתקופת האימפריה העות'מאנית היה האזור חלק מסנג'ק דיארבקיר. לאחר הכיבוש הבריטי ובתקופת המלוכה והרפובליקה של עיראק ידע האזור תקופה של שקט יחסי. מאז מלחמת עיראק (2003) הפכו ההרים מחדש לאזור פרוע, בו מתקיימים קרבות בין שיעים וסונים עיראקים וכוחות כורדים.

המערכה מול ארגון הטרור "המדינה האסלאמית", 2014-2015
---------------------------------------------------

 ערך מורחב – **טבח סינג'אר**  

הרי סינג'אר היו יעד התקפה ראשי של ארגון הטרור המדינה האסלאמית באוגוסט 2014 במערכה שכוונה כנגד היזידים. ב-3 באוגוסט השתלטו אנשי דאעש על העיר סינג'אר והחלו במסע רצח, חטיפה ואונס שכוון נגד המיעוט היזידי. בין 40,000 ל-50,000 יזידים נמלטו אל ההרים מן העיר והכפרים שסביבה ונותרו ללא מים, מזון ותרופות. מצבם תואר כרצח עם וסיוע מסוים שוגר אליהם באמצעות ארצות הברית ובריטניה. החל מה-10 באוגוסט חברו כוחות הפשמרגה הכורדית לנצורים. והצליחו לפנות את רובם לשטחי כורדיסטן הסורית, במסגרת הקרב על סכר מוסול. 

בדצמבר 2014 שחררו כוחות הפשמרגה חלקים מסינג'אר, אך התנגדות עזה של לוחמי המדינה האסלאמית עצרה את התקדמותם. הפשמרגה, בשיתוף כוחות כורדים מסוריה ומיליציות יזידיות, ובסיוע אווירי של ארצות הברית, ערכו מתקפה נוספת על העיר בנובמבר 2015, והשלימו את שחרורה בתום קרב קצר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סינג'אר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  40,000 Iraqis stranded on mountain as Isis jihadists threaten death, גארדיאן 7 באוגוסט 2014
2. ↑  Northern Iraq: UN voices concern about civilians’ safety, need for humanitarian aid אתר האו"ם, 8 באוגוסט 2014
3. ↑  Thousands of Yazidis 'still trapped' on Iraq mountain, BBC, ‏ 12 באוגוסט 2014
4. ↑  Iraq crisis: No quick fix, Barack Obama warns, 9 באוגוסט 2014
5. ↑  Britain's RAF makes second aid drop to Mount Sinjar Iraqis trapped by Isis – video, גארדיאן 12 באוגוסט 2014
6. ↑  Iraq Crisis: Kurds Push to Take Mosul Dam as U.S. Gains Controversial Guerrilla Ally, וול סטריט ג'ורנל, 18 באוגוסט 2014

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007566997605171
* LCCN: n85155703
* VIAF: 157171394
* WorldCat (עם VIAF): 157171394

 |