recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מוגאמי**, סיירת כבדה של הצי היפני, 1935
**סיירת כבדה** היא סוג של סיירת או אוניית מלחמה, שהייתה בשימוש במחצית הראשונה של המאה ה-20.

באמנת לונדון, שנחתמה ב-1930 ונועדה להוות המשך למהלך צמצום החימוש הימי, הוגדרו מחדש טיפוסי הסיירות. סיירת קלה הוגדרה כאוניית הנושאת תותחים בקוטר שאינו עולה על 6.1 אינץ' (155 מ"מ) ואילו סיירת כבדה הוגדרה כנושאת תותחים כבדים יותר, עד קוטר 8 אינץ' (203 מ"מ). שני טיפוסי האוניות היו אמורים להיות בהדחק של 10,000 טון, לכל היותר. למרות החימוש הכבד יותר של הסיירת הכבדה, נחשבו תותחי 6 אינץ' עדיפים: מהירות הירי שלהם הייתה גדולה יותר, וניתן היה לשאת יותר תותחים באותו משקל. משקלם הגדול יותר של פגזי 8 אינץ' לא נחשב ליתרון, משום שרוב האוניות שהיו בנויות לספוג פגזי 6 אינץ' היו מסוגלות לספוג גם פגיעת פגזי 8 אינץ'.

ככל שהתברר שהמלחמה בלתי נמנעת, החלו המדינות השונות לפרוש מהאמנה ולבנות כלי שיט בעלי הדחק רב יותר, ותותחים בעלי קוטר גדול יותר. יפן בנתה את סדרת הסיירות הכבדות מוגאמי, שהיו בעלי הדחק של למעלה מ-13,000 טון, ותותחים בקוטר 6.1 אינץ', שהוחלפו בתחילת המלחמה (כפי שתוכנן מראש) לתותחים בקוטר 8 אינץ'. הצי הגרמני בנה את סדרת הסיירות הכבדות **אדמירל היפר**, שההדחק שלהן הגיע ל-18,000 טון, ונשאו תותחי 8 אינץ'. 

בשנים שלפני מלחמת העולם השנייה נוצר למעשה מדרג של אוניות שטח עיקריות, שהחל בסיירת הקלה, עבור בסיירת כבדה, המשך באוניית מערכה זוטא, סיירת מערכה וכלה באוניית המערכה. 

עיקר המדרג היה קיים בצי הגרמני; לאחר סדרת **אדמירל היפר**, נבנו שלוש סיירות כבדות, שנקראו בפי הגרמנים panzerschiffe, "אוניות משוריינות". הסדרה נקראה "דויטשלנד", על שם האונייה הראשונה בסדרה, מתוך שלוש. אוניות אלה היו קטנות מאוניות מערכה ומסיירות מערכה, ולמעשה היו קרובות במידותיהן לסיירות כבדות, אך הייתה להן עוצמת אש גדולה בהרבה משלהן. בשל כך הגדירו אותן הבריטים כ"אוניות מערכה זוטא" (pocket battelship). בהמשך בנו הגרמנים עוד שתי אוניות גדולות עוד יותר - שרנהורסט וגנייזנאו - שאותן הגדירו הבריטים כ"סיירת מערכה", בשל גודלן, ואילו הגרמנים ראו בהן כבר אוניות מערכה, ללמדך על הגבול הדק שבין טיפוסי אוניות אלו. 

סיירות היו חלק פעיל ומהותי מציי העולם במלחמת העולם השנייה. בפלישה הגרמנית לנורווגיה, באפריל 1940, נתקלו סיירות המערכה הגרמניות **שרנהורסט** ו**גנייזנאו** בסיירת המערכה הבריטית Renown, ללא הכרעה; מספר שבועות לאחר מכן הפתיעו האוניות הגרמניות את נושאת המטוסים הבריטית אה"מ גלוריוס וטיבעו אותה ואת המשחתות המלוות. סיירת המערכה הבריטית **אה"מ הוד** נלחמה באוניית המערכה הגרמנית **ביסמרק** בקרב מצר דנמרק, ב-24 במאי 1941; **הוד** הוטבעה על כל צוותה בקרב. סיירות גרמניות ובריטיות השתתפו במערכה על האוקיינוס האטלנטי, כמו גם בזירות אחרות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סיירת כבדה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  לא כולל, כמובן, משחתות ואוניות קטנות מהן, כמו פריגטות, קורבטות, ספינות טורפדו, ועוד, ולא כולל נושאות מטוסים.
2. ↑  שמה של "דויטשלנד" שונה בתחילת המלחמה ל"ליצו" (Lützow), מחשש לפגיעה מורלית במקרה שהאונייה תוטבע. שתי האוניות האחרות היו אדמירל שר ואדמירל גרף שפיי.
**לוך או** (באנגלית: **Loch Awe**, בגאלית סקוטית: **Loch Obha**) הוא גוף מים מתוקים גדול במחוז ארגייל וביוט בהיילנדס הסקוטיים. בלוך מספר איים ולחופו נמצא הכפר לוך או.

הלוך
----

### גאוגרפיה

שטח הלוך 38.5 קמ"ר. אורכו 41 ק"מ ורוחבו המרבי קילומטר. הוא השלישי בגודלו מבין הלוכים בעלי מים מתוקים בסקוטלנד והארוך ביותר מביניהם. כיוון הלוך מדרום מערב לצפון מזרח והוא מקביל בקירוב ללוכים הימיים לוך אטיב (אנ') ולוך פיין (אנ'). נהר או (אנ') מנקז את הלוך אל לוך אטיב ומשם לאוקיינוס האטלנטי. בחלקו הצר ביותר של הלוך עברה בעבר מעבורת ששימשה להעברת בקר בין צידי הלוך.

### היסטוריה

השבטים מקארתור (Clan MacArthur) (אנ'), קמפבל (Campbell), מקגרגורס (MacGregors) (אנ') וסטיוארט (Stewart) (אנ') חיו באזור הלוך. ב-1308 רוברט הראשון, מלך סקוטלנד הביס את שבט מקדוגאל (Clan MacDougall) (אנ') בקרב שנערך באזור כחלק ממלחמות העצמאות הסקוטית (אנ'). בשנת 1871 הוקם מלון בנקודה שסביבה התפתח לאחר מכן הכפר לוך או. בשנת 1880 הוקמה בכפר תחנת רכבת. קו הרכבת של מערב ההיילנדס (אנ') עובר לאורך גדתו הצפונית של הלוך. בעבר פעלה ספינת קיטור שיצאה מהכפר ועברה בכמה נקודות לאורך הלוך. ב-1955 הונח כבל טרנס-אטלנטי באזור והוא חוצה את הלוך בחלקו הצר ביותר.

### תחנות כוח הידרואלקטריות

שתי תחנות כוח הידרואלקטריות פועלות בלוך. תחנת כוח אינבראו (Inverawe), מבוססת על סכירת נהר או, העברת המים דרך תעלה תת-קרקעית והפקת החשמל בנקודה בה המים נשפכים מהתעלה חזרה לנהר בדרכו ללוך אטיב. אתר נוסף שקשור לתחנה זו מפיק חשמל על ידי מעבר מים בסכר מסוג באראז' (אנ') והנעת טורבינות. תחנת הכוח והסכר הוקמו במהלך שנות החמישים ותחילת שנות השישים של המאה ה-20.

תחנת הכוח השנייה,  תחנת קרואקן (אנ') מבוססת על שיטת אנרגיה שאובה. כשתפוקת החשמל עולה על הביקוש שואבים מים מהלוך לאגם מלאכותי שממוקם מעל הלוך. כשהביקוש לחשמל בשיא, המים משוחררים ומניעים ארבע משאבות-גנרטורים שנמצאים במעבה ההר. הספק התחנה 400 מגה-ואט. בתחנה פועל מרכז מבקרים.

### תיירות

לוך או ידוע כאתר דיג של דגים מסוג טרוטה. דגי סלמון שוחים בלוך, עוברים דרך סכר הבאראז' וממשיכים לנהר אורקי (אנ'). בלוך מספר איים ובהם חורבות טירות. בקצה הצפוני נמצאים חורבות טירת קילצ'רן (אנ'), אחת מהטירות המצולמות ביותר בסוקטלנד. ניתן להגיע לטירה בשיט קצר או בהליכה. כנסיית קונאן הקדוש (אנ') וקפלת פינדוקה הקדוש (Chapel of St Fyndoca) נמצאות בכפר לוך או. בחלקו הצר ביותר של הלוך ממוקמים שני מלונות, אחד בכל גדה. הסופרת מארי סטיוארט (אנ') גרה בכפר תקופה ארוכה עד מותה.

גלריה
-----

* הלוך וטירת קילצ'רןהלוך וטירת קילצ'רן
* חורבות טירת קילצ'רןחורבות טירת קילצ'רן
* מלון לוך אומלון לוך או
* הכניסה לתחנת הרכבת בכפרהכניסה לתחנת הרכבת בכפר
* כנסיית קונאן הקדוש בכפרכנסיית קונאן הקדוש בכפר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוך או** בוויקישיתוף
* אתר הכפר לוך או

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר עם מידע על שבט מקארתור
**משוואת בולצמן** הידועה גם בשם **משוואת ההולכה של בולצמן**, על שם יוצרה, הפיזיקאי לודוויג בולצמן, עוסקת בהתפלגות של צפיפות ההסתברות של חלקיק בנוזל - כלומר הסיכוי שלו להימצא בנקודה מסוימת בזמן מסוים במהירות מסוימת. זו משוואה חשובה בתרמודינמיקה ובמכניקה סטטיסטית, העוסקת במערכות הרחוקות משיווי משקל תרמודינמי. המשוואה משמשת לחקר הולכה של תכונות פיזיקליות, כגון מטען חשמלי או חום, ומכאן לחקר תכונות כגון מוליכות חום, אפקט הול וצמיגות.

את המשוואה פיתח בולצמן בעקבות מחלוקת בינו לבין אנרי פואנקרה בשאלה האם הזמן הפיך, כלומר, האם ייתכן כי אירועים יתחוללו בסדר הפוך בזמן (במילים אחרות, האם למערכת פיזיקלית סגורה קיימת סימטריה בזמן).

משוואת בולצמן היא:

{\displaystyle {\frac {\partial f}{\partial t}}+v{\frac {\partial f}{\partial x}}+a{\frac {\partial f}{\partial v}}={\frac {\partial f}{\partial t}}\left.{\!\!{\frac {}{}}}\right|\_{c}}
כאשר: 

* f היא פונקציית התפלגות צפיפות ההסתברות של החלקיק במרחב המקום, במרחב המהירויות ובזמן.
* x - מסמן את המקום (בשלושה ממדים)
* v - מסמן את המהירות (גם כן בשלושה ממדים)
* a - מסמן את התאוצה
* t - מסמן את הזמן

צד ימין של המשוואה מייצג את השינוי בפונקציית התפלגות החלקיקים בעקבות התנגשות ביניהם. משוואה זו נובעת משיקולים פיזיקליים פשוטים. ממשוואת בולצמן ניתן לבצע חישובים רבים ולהסביר תופעות רבות בטבע (לדוגמה: מהו מקדם המוליכות של מתכת), והדבר החשוב ביותר הוא, שניתן להוכיח כי הזמן איננו הפיך.

קישורים חיצוניים
----------------

* גלי ויינשטיין, מתמטיקאים פותרים את משוואת בולצמן בת 140 השנה, הידען, 3.6.2010

| מכניקה סטטיסטית |
| --- |
| תאוריה | עקרון גידול האנטרופיה • ergodic theory |  |
| תרמודינמיקה סטטיסטית | צברים • פונקציית חלוקה • משוואות מצב • פוטנציאלים תרמודינמיים: (U • H • F •‏ G) • קשרי מקסוול |
| מודל סטטיסטי | Ferromagnetism models (איזינג • פוטס • הייזנברג • חלחול EN) • חלקיקים בעלי שדה כוחות (כוחות דלדול EN • פוטנציאל לנארד-ג'ונס) |
| גישות מתמטיות | משוואת בולצמן • משפט־H • משוואת ולסוב • מדרג BBGKY • תהליך סטוכסטי • תורת שדה ממוצע ותורת השדות הקונפורמית |
| תופעות קריטיות | מעבר פאזה • אקספוננט קריטי (מרחק קורלציה • size scaling) |
| אנטרופיה | בולצמן • שאנון • צאליס • רניי • פון נוימן |
| יישומים | תורת השדות הסטטיסטית (חלקיקים יסודיים • נוזלי־על) • פיזיקה של חומר מעובה • מערכות מורכבות (כאוס • תורת האינפורמציה • אנטרופיה בתרמודינמיקה ובתורת האינפורמציה • מכונת בולצמן) |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph548971

 |
**ליאופולד נימירובסקי** (בפולנית: **Leopold Niemirowski**‏; 1810 – 1883) היה צייר פולני אוטודידקט, הוגלה לסיביר בשל פעילותו המהפכנית.

ביוגרפיה
--------

נימירובסקי למד משפטים באוניברסיטת וילנה. מאוחר יותר הוא נלחם במרד נובמבר עם כוחותיו של פיוטר ויסוקי, נפצע בקרב אוסטרולנקה וברח לגליציה, שם התגורר בלבוב.

כשניסה לחזור לביתו הוא נעצר ונכלא בקייב. הוא קיבל חנינה בשנת 1836, אך המשיך בפעילות מהפכנית ונעצר באודסה בשל קשריו עם סיימון קונארסקי. בשנת 1839 הוא נידון למוות, אך העונש הומר לעשרים שנות עבודת פרך בסיביר. בתחילה הוא נשלח לטובולסק, אחר כך לאירקוטסק, שם עבד במכרות המלח.

במהלך תקופה זו הוא עשה רישומים בהם הבחין מנהל העבודה במכרות המלח, שביקש ממנו להעביר שיעורים לילדיו. אמנותו משכה את תשומת ליבו של המושל הכללי וכתוצאה מכך בשנת 1844 הוא ליווה משלחת של האגודה הגאוגרפית הרוסית לקמצ'טקה. המשלחת ערכה מחקרים אנתרופולוגיים על יקוטים, קוריאקים וצ'וקצ'ים. בשנת 1856 רבים מרישומיו הועברו לאנגליה, שם הם הפכו לתחריטים והודפסו באלבום בשם "מסע למזרח סיביר", אך נימירובסקי לא זכה לראותו, בשל מעמדו כאסיר פוליטי.

בשנת 1848, לאחר שובו לאירקוצק, הועברו חברי המחתרת של קונארסקי לטמבוב, ברוסיה האירופית.

בשנת 1857 הוענק לו חנינה, אך הוא חזר להתגורר באירקוצק והמשיך בחקירותיו בסיביר הכפרית. הוא לימד גם רישום ועשה דיוקנאות של גולי פולין ורוסיה בולטים. הוא עזב את סיביר כדי לקיים תערוכות של עבודותיו בפריז (1867) ובוורשה (1870). חלק ניכר מעבודותיו המקוריות אבד במהלך שרפה בביתו בשנת 1877.

בשנת 2010, לרגל 200 שנה להולדתו, התפרסמה מהדורה חדשה של אלבומו המעניקה לו קרדיט מלא.

במקביל, נערכה תערוכה במוזיאון באירקוצק, עם עותקים מיצירותיו שהועברו על ידי משרד התרבות הפולני.

גלריה
-----

* אשה יקוטית אשה יקוטית
* סיביר בחורף סיביר בחורף
* ימת באיקל ימת באיקל
* גבר צ'וקצי גבר צ'וקצי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליאופולד נימירובסקי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Немировский, Леопольд, ИРКИПЕДИЯ - портал Иркутской области: знания и новости (ברוסית)
2. ↑  "Peoples of Northeastern Siberia in the Works of Leopold Niemirowski"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1261361180
* ISNI: 0000 0003 7069 4223
* LCCN: n2012032663
* VIAF: 250032524
* WorldCat: lccn-n2012032663

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ליאופולד נימירובסקי"**.
**סוצ'ון** (כתיב בהנגול: 서천왕, בהאנג'ה: 西川王; ?-292) היה המלך ה-13 בשושלת גוגוריו הקוריאנית אשר שלט בשנים 270-292.

סוצ'ון מלך גוגוריו היה מלכה ה-13 של שושלת גוגוריו הקוריאנית. בנוסף נקרא גם יָאקְלוֹ, יָאקְאוּ וגם סוֹיָאנְג. היה בנו השני של ג'וּנְגצְ'וֹן מלך גוגוריו. למרות ששנת לידתו אינה מתועדת, ידוע כי בשנת 255 לספירה הוכשר סוצ'ון בתור יורש עצר. בשנת 270 ירש את כס אביו כמלך גוגוריו, ולאחר מכן בשנת 271 התחתן עם בתו של אוּסוּ, מושל בחלק המערבי של הממלכה ובן האצולה הבינונית. באותה שנה, לאחר פטירתו של מפקד הצבא אוּמְאוּ מינה סוצ'ון את בנו של אומאו, סָנְגְלוּ, בתפקיד זה.

בשנת 280 בני הסוּשֶן, עם אשר ישב במנצ'וריה המזרחית של ימינו, פלשו לשטחה של גוגוריו. אחיו הצעיר של סוצ'ון, דָלְגָה, פיקד על הצבא שהצליח להניס את הפולשים. במערכה זו כבש את דָנְלוֹסוֹנְג מידי הפולשים, מנהיגם נהרג ושש מאות משפחות הוגלו לדרומה של בּוּיוֹ אשר גבלה צפונית לגוגוריו. בנוסף לכך שועבדו לידי גוגוריו שישה כפרים.

לאחר מכן מינה סוצ'ון את דלגה בתור נסיך ביטחון המדינה ובכך הפך למפקד העליון של הצבא. צבא גוגוריו לאחר מכן המשיך את המערכה מול הפולשים וכבש את כפרי סושן וגם את הכפרים של בני היָנְגְמֶק, שבט נוסף אשר שכן במנצ'וריה המזרחית של ימינו.

בשנת 286 ניסו אחיו הצעירים של סוצ'ון, אִילְאוּ וסוֹבָּל לקשור נגד המלך ולבצע הפיכה צבאית. הם ניסו להונות את חילות הצבא בכך שהפכו לשרי המלך, אך לאחר שמהלך זה כשל הם נעצרו והוצאו להורג.

בשנים 270 ו-288 יצא סוצ'ון למסע ליישוב שִינְסוֹנג אשר במערב המדינה, ככל הנראה משום שהיה מדובר במאחז חשוב בספר המערבי של גוגוריו. ניתן לראות את החשיבות אשר נתן המלך לאזור זה בשל כך שמסעו השני ערך כשמונה חודשים.

בשנת 296 נשדד קברו של סוצ'ון על ידי כוחותיו מורונה הווי, שליט השבט המונגולי שיאנבאי ודוכס ליאודונג אשר לחמו בגוגוריו בשנה זו. לפי המסורת שודדי הקבר נהרגו בעת הביזה וכלי הנגינה אשר הוטמנו בקבר אשר חולל החלו להתנגן והצבא הפולש נס על נפשו.
**משוואת היינון של סאהא** (Saha), מכונה לעיתים **משוואת היינון של סאהא-לאנגמיור**, היא המשוואה המתארת את מצב היינון של יסוד כימי מסוים כפונקציה של הטמפרטורה והצפיפות. המשוואה היא תוצאה של שילוב רעיונות ממכניקת הקוונטים ופיזיקה סטטיסטית. המשוואה פותחה על ידי האסטרופיזיקאי ההודי מדנאד סאהא בשנת 1920, ועל ידי אירווינג לאנגמיור בשנת 1923. המשוואה משמשת, בין השאר, באסטרופיזיקה, ומסבירה את המיון הספקטרלי של כוכבים.

עבור גז בטמפרטורה גבוהה דיה, ההתנגשויות התרמיות בין האטומים יגרמו ליינון. אלקטרון אחד או יותר "ייקרעו" מהקשר בינם ובין גרעין האטום ו"גז אלקטרונים" יתקיים כפאזה נפרדת מהיונים והאטומים הנייטרלים, במצב פלזמה. משוואת סאהא מתארת את דרגת היינון בפלזמה כתלות בטמפרטורה, בצפיפות, ובדרגות היינון של האטומים. המשוואה תקפה עבור דרגות יינון נמוכות בלבד, כאשר אורך דביי גדול. המשמעות היא שה"סיכוך" של המטען החשמלי של היונים והאלקטרונים בידי יונים ואלקטרונים אחרים זניח.

עבור גז המכיל אטומים של יסוד בודד, משוואת סאהא היא:




n

i
+
1

n

e

n

i

=

2

Λ

e

3


g

i
+
1

g

i


exp

[

−

(

ϵ

i
+
1

−

ϵ

i

)

k

B

T

]

{\displaystyle {\frac {n\_{i+1}n\_{e}}{n\_{i}}}={\frac {2}{\Lambda \_{e}^{3}}}{\frac {g\_{i+1}}{g\_{i}}}{\text{exp}}\left[-{\frac {\left(\epsilon \_{i+1}-\epsilon \_{i}\right)}{k\_{B}T}}\right]}

{\displaystyle {\frac {n_{i+1}n_{e}}{n_{i}}}={\frac {2}{\Lambda _{e}^{3}}}{\frac {g_{i+1}}{g_{i}}}{\text{exp}}\left[-{\frac {\left(\epsilon _{i+1}-\epsilon _{i}\right)}{k_{B}T}}\right]}
כאשר:

* {\displaystyle n\_{i}} צפיפות האטומים בדרגת היינון *i*, כלומר כאשר *i* אלקטרונים עברו יינון.
* {\displaystyle g\_{i}} ניוון המצבים של יון במצב *i*.
* {\displaystyle \epsilon \_{i}} האנרגיה הדרושה על-מנת להפריד *i* אלקטרונים מאטום נייטרלי, וליצור יון במצב *i*.
* {\displaystyle \Lambda \_{e}} אורך גל דה ברויי של אלקטרון


Λ

e

=

h

2

2
π

m

e

k

B

T



{\displaystyle \Lambda \_{e}={\sqrt {\frac {h^{2}}{2\pi m\_{e}k\_{B}T}}}}

{\displaystyle \Lambda _{e}={\sqrt {\frac {h^{2}}{2\pi m_{e}k_{B}T}}}}
* {\displaystyle m\_{e}} מסת אלקטרון
* T טמפרטורת הגז
* k\_{B} קבוע בולצמן
* h קבוע פלאנק

ראו גם
------

* פלזמה (מצב צבירה)
* פרמטרים של פלזמה
* השערת דה ברויי

קישורים חיצוניים
----------------

* משוואת היינון של סאהא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**משוואת הלמהולץ** היא משוואה דיפרנציאלית חלקית בעלת שימושים בפיזיקה בתחום הגלים. המשוואה קרויה על שם הרמן פון הלמהולץ וצורתה:

{\displaystyle \nabla ^{2}\phi ({\vec {r}})+k^{2}\phi ({\vec {r}})=0}
כאשר \nabla ^{2} הוא אופרטור הלפלסיאן, {\vec {r}} וקטור ההעתק ו-k קבוע כלשהו הנקרא מספר גל.

שימושים
-------

בפיזיקה, המשוואה עולה בפתרון משוואת הגלים תוך הפרדת משתנים. אם פתרון משוואת הגלים ניתן לכתיבה כמכפלה של פונקציה התלויה רק בזמן בפונקציה התלויה רק בהעתק, משוואת הלמהולץ היא החלק הבלתי תלוי בזמן של משוואת הגלים.

משוואת הגלים היא המשוואה:

{\displaystyle \ {\frac {\partial ^{2}}{\partial t^{2}}}\psi (t,{\vec {r}})=c^{2}\ \nabla ^{2}\psi (t,{\vec {r}})}
בהנחה שהפתרון ניתן להפרדת משתנים, הוא נכתב כך:

{\displaystyle \psi (t,{\vec {r}})=\phi ({\vec {r}})T(t)}
בהצבה למשוואה וחלוקת שני האגפים ב-{\displaystyle \ \psi }, בהנחה שאין מדובר בפונקציית האפס:

{\displaystyle {\nabla ^{2}\phi \over \phi }={1 \over c^{2}T}{\partial ^{2}T \over \partial t^{2}}}
מאחר שאגף ימין של המשוואה תלוי רק בזמן ואגף שמאל של המשוואה תלוי רק בהעתק, פתרון ששונה מאפס יכול להתקיים רק אם שני אגפי המשוואה שווים לקבוע בלתי תלוי בזמן ובהעתק גם יחד. מסמנים:

{\displaystyle {1 \over c^{2}T}{d^{2}T \over dt^{2}}=-k^{2}}
וכן:

{\displaystyle {\nabla ^{2}\phi \over \phi }=-k^{2}}
כאשר הסימן השלילי נבחר לשם נוחות, ללא הגבלת הכלליות. המשוואה הראשונה היא משוואת מתנד הרמוני עם תדירות זוויתית {\displaystyle \omega =ck}, ופתרונה ידוע. המשוואה השנייה היא משוואת הלמהולץ.

פתרון המשוואה
-------------

פתרון משוואת הלמהולץ תלוי בתנאי השפה של הבעיה והסימטריה שלהם. למשל, בקואורדינטות כדוריות מבצעים הפרדת משתנים לפונקציה שתלויה רק במרחק מראשית הצירים שכופלת פונקציה שתלויה רק בזווית המרחבית. בהצבה למשוואת הלמהולץ תוך שימוש בלפלסיאן בקואורדינטות כדוריות, המשוואה שמתקבלת לחלק הרדיאלי היא משוואת בסל הכדורית שנפתרת על ידי פונקציות בסל כדוריות, והמשוואה שמתקבלת לחלק הזוויתי נפתרת על ידי הרמוניות ספריות. הפתרון הכללי נכתב כטור:

{\displaystyle \phi (r,\theta ,\varphi )=\sum \_{\ell =0}^{\infty }\sum \_{m=-\ell }^{\ell }(a\_{\ell m}j\_{\ell }(kr)+b\_{\ell m}y\_{\ell }(kr))Y\_{\ell }^{m}({\theta ,\varphi }).}
כאשר {\displaystyle j\_{\ell }} פונקציית בסל הכדורית מהסוג הראשון מסדר \ell , {\displaystyle y\_{\ell }} פונקציית בסל הכדורית מהסוג השני מסדר \ell , {\displaystyle Y\_{\ell }^{m}} היא ההרמוניה הספרית מסדר l,m וסדרות המקדמים {\displaystyle a\_{\ell m}} ו-{\displaystyle b\_{\ell m}} נקבעות על ידי תנאי השפה של הבעיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* הדגמת פתרון משוואת הלמהולץ עם תנאי שפה קוטביים, באתר Wolfram
* משוואת הלמהולץ, באתר MathWorld (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555538505171
* BnF: cb122894221 (data)
* GND: 4159528-2
* LCCN: sh85060070

 |
**פילמור אודיטוריום** (באנגלית: **The Fillmore Auditorium** או **The Fillmore**) היה אולם הופעות בסן פרנסיסקו. בין השנים 1954 ל-1966 הופעל על ידי צ'ארלס סאליבן ובין השנים 1966–1968 על ידי בילי גרהאם. על שמו של הפילמור הקים גרהם את אולם הפילמור איסט בניו יורק ואולם הופעות מרכזי יותר בסן פרנסיסקו, פילמור וסט. בניין האודיטוריום ממוקם בפינת שדרות גירי ורחוב פילמור (1805 Geary Boulevard) ברובע פילמור בסן פרנסיסקו.

היסטוריה
--------

המבנה הוקם ב-1912 כאקדמיה למחול, Majestic Hall and Academy of Dancing. ב-1936 השתכן בו מועדון הריקודים "אמבסדור" (Ambassador Dance Hall) ובין 1939 ל-1952 פעלה במקום זירת החלקה על גלגיליות. ב-1954 רכש צ'ארלס סאליבן, אפרו-אמריקאי מקורב למאפיה, את המקום ושינה את שמו לפילמור אודיטוריום והפעיל בו ערבי ריקודים. במקום הופיעו כלהקות לריקודים הביג בנדס של ליונל המפטון, דיוק אלינגטון, ג'יימס בראון, הטמפטיישנס ועוד לקהל אפרו-אמריקאי. גרהאם שכר מדי פעם את המקום מסאליבן עבור העלאת מופעי רוק.

בדצמבר 1965 רכש בילי גרהאם את המקום והחל להעלות בו הופעות רוק ובפרט היה מרכז למוזיקה פסיכדלית. בין היתר הופיעו במקום הגרייטפול דד (51 הופעות), ג'פרסון איירפליין, Quicksilver Messenger Service, הדלתות, The Jimi Hendrix Experience, הבירדס, ג'ניס ג'ופלין ו- Big Brother and the Holding Company, סנטנה, פרנק זאפה, The Who, פינק פלויד וקרים. נוסף על רוק, העלה גרהם במקום הופעות ג'אז, מוזיקת נשמה ובלוז משל בי. בי. קינג, מיילס דייוויס, צ'ארלס לויד, אריתה פרנקלין, אוטיס רדינג והקראות שירה (למשל של אלן גינסברג).

לקראת הופעה של הוולווט אנדרגראונד וניקו ב-27 במאי 1966, עיצב דני ויליאמס (Danny Williams), מעצב התאורה של הלהקה, סט למופע אורות על הבמה. בכך יצר למעשה את התקן לעיצב תאורה במופעי רוק. הפילמור הזמין אותו לעצב את מערכת התאורה הקבועה שלו, ולהוסיף חידושים ששינו את התחום.

ב-1968, בשל התדרדרות השכונה, העביר גרהאם את פעילותו בסן פרנסיסקו לפילמור וסט. במקום נפתח לתקופה קצרה מועדון בשם The New Old Fillmore, שנסגר ב-1970. בשנות השמונים פעל במקום מועדון פאנק בשם The Elite Club.

בתרבות
------

המקום תועד ביצירתו של האנטר ס. תומפסון, "פחד ותיעוב בלאס וגאס".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פילמור אודיטוריום** בוויקישיתוף
* אתר הזיכרון הרשמי
* הפילמור באתר Rock & Roll Roadmap
* גיל מטוס, ספיישל של חצות - 50 שנה ל-Fillmore East on

הערות שוליים
------------

1. ↑  גיל מטוס, ספיישל של חצות - 50 שנה ל-Fillmore East on דקה 29:00+
2. ↑  5 San Francisco Concerts That Changed Music Forever
3. ↑  Christoph Grunenberg, Jonathan Harris (Eds.), Summer of Love: Psychedelic Art, Social Crisis and Counterculture in the 1960s מסת"ב 978-0853239192 p. 158

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: b4e03235-d0b2-48b0-904c-4e3b18d93add

 |
**התנועה האנתרופופז'ית** (Movimento antropofágico) היא זרם אמנותי מודרניסטי שנוצר ופעל בברזיל בשנות העשרים של המאה העשרים, וחתר למזיגה של תרבויות זרות בתרבות המקומית.

מקור השם
--------

שם התנועה נגזר מן "המניפסט האנתרופופז'י" (Manifesto Antropófago) של הסופר, המחזאי והמסאי אוסוואלד דה אנדראדה (Oswald de Andrade), אשר פורסם בשנת 1928 ובישר את עקרונותיה. משמעות המונח אנתרופופז'יה היא קניבליזם - אכילת בשר אדם. ואולם, המניפסט, והתנועה אחריו, לא קראו לאכילת בשר אדם ממש, אלא באופן סמלי בלבד: הם טענו כי התרבות הברזילאית צריכה **לבלוע** רעיונות וביטויים אמנותיים מתרבויות אחרות, חיצוניות לה, כמו זו הצפון-אמריקנית והאירופית וכמו התרבויות האמריאינדיאנית, האפריקנית והאסיאתית.

השפעות מאוחרות
--------------

כארבעים שנה לאחר שהועלו רעיונות התנועה האנתרופופז'ית הם התגלגלו באופן זה או אחר לרעיונות העומדים בבסיס זרם הטרופיקליה. ההבדל המרכזי בין שני הזרמים הוא שבעוד שהתנועה האנתרופופז'ית חתרה ליבוא של רעיונות וביטויים אמנותיים גבוהים, ביקשה הטרופיקליה להפנים כל ביטוי אמנותי בעל ערך אסתטי, אליטיסטי או פופולרי.
פתרונות נומריים של משוואת ליין-אמדן עבור n=0, 1, 2, 3, 4, 5, 6.
באסטרופיזיקה, **משוואת ליין-אמדן** (באנגלית: **Lane-Emden equation**) היא סוג של משוואת פואסון עבור הפוטנציאל הכבידתי של זורם (בדרך כלל גז) פוליטרופי המצוי בשיווי משקל הידרוסטטי במערכת בעלת כבידה עצמית המפוזרת בצורה כדורית סימטרית, בדרך כלל כוכב. היא נקראת על שם האסטרופיזיקאים ג'ונתן הומר ליין ורוברט אמדן.

המשוואה מתארת את פרופיל הצפיפות (ובזכות המשוואה הפוליטרופית, גם את הלחץ) כתלות ברדיוס. המשוואה עצמה היא:

{\displaystyle {\frac {1}{\zeta ^{2}}}{\frac {d}{d\zeta }}\left({\zeta ^{2}{\frac {d\theta }{d\zeta }}}\right)+\theta ^{n}=0}
כאשר זטא מוגדרת על ידי 

{\displaystyle \zeta =r\left({\frac {4\pi G\rho \_{c}^{2}}{(n+1)P\_{c}}}\right)^{\frac {1}{2}}={\frac {r}{a}}}
והיא פרמטר חסר ממדים המתאר את הרדיוס,
ותטא מוגדרת על ידי

{\displaystyle \rho =\rho \_{c}\theta ^{n}\,}
והיא פרמטר חסר ממדים המתאר את הצפיפות, כאשר האינדקס c מציין שהצפיפות (והלחץ) נמדדים במרכז הכוכב.

החזקה n היא האינדקס הפוליטרופי של משוואת המצב הפוליטרופית:

{\displaystyle P=K\rho ^{1+{\frac {1}{n}}}\,}
פיזיקלית, שיווי משקל הידרוסטטי מקשר את גרדיאנט הפוטנציאל, את הצפיפות ואת גרדיאנט הלחץ, בעוד שמשוואת פואסון מקשרת את הפוטנציאל עם הצפיפות. ממשוואה זו עולה שמספיק לדעת את הקשר בין הלחץ והצפיפות כדי להגיע לפתרון ולהסיק משהו לגבי מבנה הכוכב. הבחירה הספציפית במודל פוליטרופי של הגז הופכת את הניסוח המתמטי של הבעיה לממצה, דבר שמוביל למשוואת ליין-אמדן. זהו פתרון "מסדר אפס" עבור כדורים גזיים בעלי כבידה עצמית, כגון כוכבים. במקרים מסוימים זהו קירוב שימושי, אך בדרך כלל בעל הנחות מגבילות למדי.

את המשוואה ניתן לפתור אנליטית רק כאשר האינדקס הפוליטרופי n שווה ל-0, 1 או 5. במקרים אחרים (כגון במקרים הפיזיקליים) יש לפתור את המשוואה נומרית.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| *n* = | 0 | 1 | 5 |
| \theta  = | {\displaystyle 1-{\frac {\zeta ^{2}}{6}}} | {\displaystyle {\frac {\sin \zeta }{\zeta }}} | {\displaystyle \left(1+{\frac {\zeta ^{2}}{3}}\right)^{-{\frac {1}{2}}}} |
| ζ1 = | {\displaystyle {\sqrt {6}}} | {\displaystyle \pi } | ∞ |

כאשר {\displaystyle \zeta \_{1}} מייצג את רדיוס הכוכב חסר הממדים המנורמל ב-a. עבור n=1 הפתרון הוא פונקציית sinc שכן המשוואה הופכת למשוואת בסל כדורית.

קישורים חיצוניים
----------------

* משוואת ליין-אמדן, באתר MathWorld (באנגלית)

* Horedt, G. P. (1986). "Seven-digit tables of Lane-Emden functions" (PDF). *Astrophysics and Space Science*. **126** (2): 357–408. doi:10.1007/bf00639386. ISSN 0004-640X. Collected at the Smithsonian/NASA Astrophysical Data System.
**פיליפוס פצאלניקוס** (ביוונית: **Φίλιππος Πετσάλνικος**;‏ 1 בדצמבר 1950 – 13 במרץ 2020) היה פוליטיקאי יווני, ששימש כיושב ראש הפרלמנט ההלני (אנ') בין 2009–2012.

ביוגרפיה
--------

נולד במברוחורי על יד קסטוריה במערב מקדוניה. ב-1985 נבחר לפרלמנט מטעם התנועה הסוציאליסטית הפאן-הלנית.

שירת כשר הממונה על הסדר הציבורי בתקופה שבין 30 באוקטובר 1998 ל-19 בפברואר 1999 וכשר לענייני מקדוניה ותראקיה בין ה-22 באוקטובר 1996 ל-30 באוקטובר 1998. ב-24 באוקטובר 2001 מונה למשרת שר המשפטים ושימש בתפקיד זה עד 10 במרץ 2004. ב-15 באוקטובר 2009 נבחר לתפקיד יושב ראש הפרלמנט ההלני בתמיכתם של 168 מ-300 חברי הפרלמנט.

ב-9 בנובמבר 2011 עלה שמו כמועמד לתפקיד ראש ממשלת האחדות הזמנית שאמורה להוביל לאישור תוכנית הצנע והקיצוצים שנכפתה על יוון על ידי מדינות אירופה, כתנאי לקבלת סיוע כלכלי שנדרש למדינה בהתמודדותה עם המשבר הכלכלי שפקד אותה בסוף העשור הראשון של המאה ה-21

בשנת 2015 ביחד עם יורגוס פפנדראו הוא הקים מפלגה שלא עברה את אחוז החסימה בבחירות שנערכו באותה שנה.

פצאלניקוס למד באוניברסיטת סלוניקי ובאוניברסיטת בון.

נפטר ב-13 במרץ 2020. היה נשוי לעורכת דין גרמנייה, מריאלה בינדביק. לזוג היו שלושה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיליפוס פצאלניקוס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פיליפוס פצאלניקוס (ביוונית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Nick Kampouris, Former Speaker of the House Filippos Petsalnikos Dies at 70 | GreekReporter.com, ‏13 במרץ 2020 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1041705212
* NLG: 336154
* VIAF: 305182058
* WorldCat (עם VIAF): 305182058

 |
**סלומון מורל** (**Salomon Morel**‏; 15 בנובמבר 1919 – 14 בפברואר 2007) היה פרטיזן יהודי-פולני, פקיד קומוניסטי שהואשם בהיותו פושע מלחמה. עם תום מלחמת העולם השנייה הוא הפך למפקד מחנה העבודה זגוֹדָה שבשוויינטוחלוביצה.

בתקופת שלטונה של מפלגת הפועלים המאוחדת הפולנית מורל הועלה עד לדרגת קולונל במיניסטריון הפולני לביטחון לאומי, שהיה הלכה למעשה המשטרה הפוליטית החשאית, ופיקד על כלא בעיר קטוביץ.

ב־1994, לאחר פירוקה של ברית המועצות, הואשם מורל על ידי "המכון הפולני לזיכרון לאומי" בביצוע פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות, ובכללם ברציחתם מתוך נקמה של כ־1,500 אסירים אתניים משלזיה עילית (רובם פולנים שלזים ואזרחי גרמניה). התביעה זכתה לסיקור נרחב בתקשורת הפולנית, הגרמנית, הבריטית והאמריקאית. זמן לא רב אחריה, מורל נמלט לישראל וזכה לאזרחות ישראלית מתוקף חוק השבות. פולין הגישה שתי בקשות שונות להסגרתו, אך ישראל סירבה לשתי הבקשות: במקרה הראשון היא דחתה חלק מהאישומים ככוזבים וכמונעים על ידי קנוניה אנטישמית, ובמקרה השני נטען כי על העבירות של מורל חלה התיישנות, וכי מצבו הבריאותי של מורל בכי רע.

מורל מת בתל אביב בשנת 2007.

קישורים חיצוניים
----------------

* ישראל: לא נסגיר חשוד ברצח אסירים גרמנים ב-45', באתר הארץ, 6 ביולי 2005

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 122182448
* LCCN: no2016080346
* VIAF: 52563961
* WorldCat: lccn-no2016080346

 |
**פיליפוס השני פילורומאיוס** (ביוונית: **Φίλιππος ὁ Φιλορωμαῖος**, "ידיד הרומאים") או **בריפוס** (**Βαρύπους**, "רגל כבדה"; 95 לפנה"ס בערך – 56 לפנה"ס בערך) היה שליט האימפריה הסלאוקית ההלניסטית, בנו של המלך הסלאוקי פיליפוס הראשון פילדלפוס, והמלך הסלאוקי האחרון.

ביוגרפיה
--------

כתובת של פיליפוס השני מקיליקיה.
פיליפוס השני עצמו שלט לזמן קצר בחלקים של סוריה בשנות ה-60 של המאה ה-1 לפני הספירה, כמלך קליינט של האימפריה הרומית תחת המצביא פומפיוס. הוא התחרה עם בן דודו מדרגה שנייה אנטיוכוס השלושה עשר אסיאטיקוס על חסדיו של המצביא הרומי, אך פומפיוס לא רצה באף אחד מהם, ודאג להירצחו של אנטיוכוס.

לא ידוע על מטבעות של פיליפוס השני, דבר חריג עבור שליטים סלאוקים (סלאוקוס החמישי פילומטור, ששלט לזמן קצר, הוא המלך הנוסף היחיד שלא ידוע על מטבעות שהטביע). עובדה זו עשויה להצביע על כך שפיליפוס השני לא שלט באף אחת מהערים בהן הוטבעו מטבעות.

ייתכן שפיליפוס שרד את הדחתו: נסיך סלאוקי בשם פיליפוס נזכר כחתן מועמד למלכת מצרים ברניקי הרביעית, אחותה של קלאופטרה השביעית, בשנת 56 לפנה"ס. עם זאת, ברית הנישואים נבלמה על ידי הנציב הרומי בסוריה אולוס גביניוס, שככל הנראה דאג להריגתו של פיליפוס השני.

עם מותו של פיליפוס השני, תמו 11 דורות של מלכים סלאוקים, שהיו מהשליטים המשפיעים ביותר בעולם ההלניסטי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיליפוס השני פילורומאיוס** בוויקישיתוף

| בית סלאוקוס |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| סלאוקוס הראשון • אנטיוכוס הראשון • אנטיוכוס השני • סלאוקוס השני • סלאוקוס השלישי • אנטיוכוס השלישי (הגדול) • סלאוקוס הרביעי • אנטיוכוס הרביעי (אפִּיפָנֶס) • אנטיוכוס החמישי • דמטריוס הראשון • אלכסנדר הראשון • דמטריוס השני • אנטיוכוס השישי • דיודוטוס טריפון • אנטיוכוס השביעי • דמטריוס השני • אלכסנדר השני • קלאופטרה תאה • סלאוקוס החמישי • אנטיוכוס השמיני • אנטיוכוס התשיעי • סלאוקוס השישי • אנטיוכוס העשירי • דמטריוס השלישי • אנטיוכוס האחד עשר • פיליפוס הראשון • אנטיוכוס השנים עשר • סלאוקוס השביעי • אנטיוכוס השלושה עשר • פיליפוס השני פילורומאיוס |

 |
**ווייסלב טנקוסיץ'** (בסרבית: **Војислав Танкосић**‏; 20 בספטמבר 1880 – 2 בנובמבר 1915) היה איש צבא סרבי. יד ימינו ואיש סודו של דרגוטין דימטרייביץ'. טנקוסיץ' היה ממפקדי ארגון הטרור "היד השחורה", ונודע בשל חלקו בתכנון רצח פרנץ פרדיננד. נהרג במהלך מלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

טנקוסיץ' נולד ב-20 בספטמבר 1880 בעיר רוקאלדה שבנסיכות סרביה. הוא למד בבתי ספר צבאיים ולאחר מכן התגייס לצבא סרביה. הוא התיידד עם דרגוטין דימטרייביץ' והשתתף בהפיכה בסרביה ב-1903, ולאחריה הוציא להורג את שני אחיה של המלכה דראגה מאסין. הוא סופח ל"ארגון המהפכה הסרבי" - יחידה מיוחדת אשר נועדה לבצע פעולות גרילה בתחומי האימפריה העות'מאנית לצורך שחרור קוסובו ומקדוניה מידי העות'מאנים. הוא ביצע שלל פעולות בעורף העות'מאני ואף בתוך נסיכות בולגריה, ונודע בשליטתו המעולה באנשיו. על פי המסופר כאשר פעם הם חצו עמו גשר, הוא ביקש מהם ללא כל סיבה לקפוץ מהגשר, והם קפצו ללא היסוס.

עם פרוץ משבר בוסניה ב-1908, רצה טנקוסיץ' להרחיב את פעילויות הגרילה גם נגד האימפריה האוסטרו-הונגרית. הוא הקים בתי ספר מיוחדים בסרביה אשר בהם הוכשרו מתנדבים למטרה זו. הוא גם החל לאסוף מודיעין בבוסניה והרצגובינה. עם זאת, ב-1909 הסתיים המשבר, ופעילותו של טנקוסיץ' התבררה כמיותרת. עם זאת, טנקוסיץ' לא ויתר על איחוד בוסניה והרצגובינה עם סרביה, והיה ידע בדעותיו הפאן-סלאביות. יחד עם דימטרייביץ' וקצינים קיצוניים נוספים, הקים טנקוסיץ' את ארגון הטרור "היד השחורה" (או בשמו הרשמי: "איחוד או מוות"), אשר תמך בביצוע התנקשויות בבכירים ברחבי אוסטרו-הונגריה כדי להביא לאיחוד המיוחל.

כאשר נסללה הדרך למלחמת הבלקן הראשונה ב-1912, החל טנקוסיץ' בהכשרת מתנדבים לפעילות גרילה בתחומי האימפריה העות'מאנית. הוא ברר את המתנדבים בקפדנות, ובין היתר דחה את גברילו פרינציפ בשל ממדי גופו הקטנים. עוד לפני פרוץ המלחמה הוא נשלח לאלבניה, שם יצר קשר עם המנהיג האלבני עיסא בולטיני ויחד עמו יצר מרד אלבני באזור מיטרוביצה בין יוני-יולי של אותה שנה. יומיים לפני פרוץ המלחמה החל טנקוסיץ' בפעילות ללא אישור מהממונים עליו, אולם כעבור שלושה ימים בלבד חבר לצבא הסרבי הסדיר.

ב-1914 טנקוסיץ' היה ממתכנני רצח פרנץ פרדיננד, ואף צייד בעצמו את חוליית הרוצחים. במסגרת האולטימטום של יולי, דרשו האוסטרו-הונגרים את הסגרתו של טנקוסיץ'. בשל כך, הוא נכלא באופן זמני, אולם שוחרר עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה והפלישה האוסטרו-הונגרית לסרביה. טנקוסיץ' פיקד על פלוגת מתנדבים ולחם עמה כנגד האוסטרו-הונגרים. ב-2 בנובמבר 1915, במהלך נסיגה, נהרג טנקוסיץ' ליד הכפר טרסטניק.

חייליו קברו אותו בחשאי בבית הקברות המקומי. עם זאת, האוסטרים הצליחו למצוא את הקבר והוציאו ממנו את הגופה. כתבים אוסטרים צילמו אותה, ופרסמו אותה בעיתונות תחת הכותרת "סופו של טנקוסיץ'". לימים הצליחו חייליו לשעבר להניח את ידיהם על שרידי הגופה, והעבירו אותם לאמו. היא קברה אותם בבית העלמין החדש בבלגרד ב-1922. הקבר נמצא כעת בחלקה IV, בשורה השלישית, קבר מס' 6.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ווייסלב טנקוסיץ'** בוויקישיתוף
* "Komitetski vojvoda Vojislav Tankosić"

הערות שוליים
------------

1. ↑  SAKUPI SE JEDNA ČETA MALA
2. ↑  אתר בית הקברות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 13421644X
* ISNI: 0000 0000 2789 6194
* VIAF: 1223937
* WorldCat: viaf-1223937

 |
**לנגור סגול-פנים** (שם מדעי: *Semnopithecus hypoleucos*) הוא מין של קוף ממשפחת קופים בעלי זנב החי רק ביערות הגשם של סרי לנקה. הוא נדיר בטבע ומצוי בסכנת הכחדה עקב כריתת היערות בהם חי.

מאפיינים
--------

בעבר הלנגור שויך לסוג לוטונג. כיום בעקבות בדיקות DNA משייכים אותו לסוג לנגור אפור. המאפיין הבולט ביותר שלו הוא פניו הצבועות סגול ו"כיפתו" בצבע האפרסק. הוא בעל זקן לחיים וסנטר לבן ופרווה בצבע כהה. במראהו הוא קרוב ביותר למין לנגור נילגירי שעבר יחד איתו מהסוג לוטונג.

הקוף ניזון מעלים ומפירות שונים כדוגמת בננה, מנגו, רמבוטן ופרי הג'ק.

קוף זה הוא שוכן עצים ברובו החי בחבורות קטנות המשוטטות סביב היערות של דרום-מערב סרי לנקה בסמוך לקצוות הערים הגדולות. תהליך הגידול גרר פגיעה ביערות בהם הוא חי וכיום רק 3% מהיערות המקוריים עדיין עומדים. מרבית הקופים חיים בתוך הפארק הלאומי מישורי הורטון. הם מצויים בסכנה מכריתת יער, כבישים לאורך מחייתם, הרעלה וציד בשביל תרופות עממיות.

טורפיהם העיקריים ביער הם נמר סרי לנקי ועיט מלאי שחור, היכולים לקטול בוגרים וצעירים.

תת-מינים
--------

ללנגור זה ישנם 4 תת-מינים:

* Semnopithecus vetulus vetulus
* Semnopithecus vetulus nestor
* Semnopithecus vetulus philbricki
* Semnopithecus vetulus monticola

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לנגור סגול-פנים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------
השלט שעל גבי האנדרטה
ה**אנדרטה ליהודי שפנדאו שנרצחו** ניצבת בשכונת שפנדאו שבמערבה של ברלין בירת גרמניה. היא נושאת את שמות 115 בני הקהילה היהודית שנספו בשואה. האנדרטה ממוקמת בסמוך לאתר בו ניצב בית הכנסת של הקהילה באזור הישן של השכונה, אשר נהרס בליל הבדולח.

רקע
---

יהודים נמצאו בשפנדאו לפחות מאז המאה ה-13. ב-1844 היו בשפנדאו רק שש משפחות יהודיות והן קיימו את טקסי הדת בחדרים שנשכרו בבתים פרטיים. ב-1895 נחנך בית הכנסת של הקהילה, מהזרם האורתודוקסי, במעמד ראש השכונה וילהלם גאורג קולצה ונכבדים אחרים. בית הכנסת, שהכיל כ-300 מקומות ישיבה, היה מעוטר במגדל מתומן. הוא ניצב ברחוב לינדנופר. הוא תוכנן על ידי האדריכלים וילהלם אלברט קרמר וריכרד וולפנשטיין. מ-1916 ועד 1938 שימש ארתור לוונשטם (1882-‏1965) כרב בית הכנסת. ב-1933 בעת עליית הנאצים לשלטון מנתה הקהילה 600 נפש.

בליל הבדולח, 9 בנובמבר 1938, הוצת בית הכנסת ונהרס. שרידיו פונו כנראה ב-1942. הקהילה קיימה בשכונה בית קברות יהודי, אשר נסגר ב-1940.

האנדרטה
-------

שלט הזיכרון שהיה מוצב במגרש שבו עמד בית הכנסת
בשנת 1988 נחנכה האנדרטה בפארק על גדת נהר ההאפל, מול המגרש שבו עמד בית הכנסת. היא מסמלת מגדל ובניין אשר נהרסו הרס אלים. ב-2012 הורחבה האנדרטה ונוסף לה קיר הנושא את שמות 115 בני הקהילה שהושמדו. מתכנני האנדרטה היו רות גולן וקיי זארה. היא הוקמה בתמיכה כספית של הכנסייה האוונגלית של שפנדאו, הרשות המקומית ותורמים פרטיים. האנדרטה המורחבת נחנכה ב-9 בנובמבר 2012.

על גבי האנדרטה קבוע שלט שעליו המילים בעברית "מלחמת בני אור בבני חושך" וכתובת בגרמנית: "אנדרטה זו מנציחה את סבלותיהם של אזרחי שפנדאו בני האמונה היהודית בימי הטרור של הנציונל-סוציאליסטים. לא הרחק מכאן, בלינדנופר 12, ניצב בית התפילה היהודי, אשר נהרס ב-1938".

בשנה בה הוקמה האנדרטה הוצב ביזמת מועצת רובע שפנדאו שלט זיכרון לבית הכנסת באתר שבו הוא עמד. ב-2005 הוצב השלט על המדרכה מול הבית שהיה ביתו של הרב לוונשטם בשפנדאו, בקרבת אתר בית האבות היהודי שקיימה הקהילה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת בשפנדאו** בוויקישיתוף
* האנדרטה, באתר Traces of War (באנגלית)
* האנדרטה, באתר spandau-evagelisch (בגרמנית)
* קהילת שפנדאו, באתר בית התפוצות (באנגלית)
* בית הכנסת בשפנדאו, באתר German Synagogues

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרב לוונשטם נעצר, עונה ונכלא במחנה הריכוז זקסנהאוזן, אך שוחרר ממנו וב-1939 הצליח לצאת לבריטניה.
**סלוודורה פרסית** (שם מדעי: *Salvadora persica*), צמח ממשפחת הסלוודוריים, ספק עץ ספק שיח ירוק עד, יוצר גושי ירק גדולים ודחוסים. בעל גזע עקום, מחוספס וסדוק.

מאפיינים
--------

הצמח לבנבן עם גפיים תלויים ברפיון. קליפת השורש בצבע חום בהיר, כאשר השכבות הפנימיות לבנות. ריחו כשל צמח ה"קרס" וטעמו חם וחריף.
משתמשים בענפיו כמברשת שיניים.

עליו גדולים ובשרניים ומשמשים מאכל אהוב ליעלים ולשפנים.
הוא גדל בקרקעות שאינן מלוחות, בדרך כלל במדבר, במעיינות ובערוצי נחל.

סלוודורה פרסית היא צמח מוגן בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סלוודורה פרסית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* TPL
* EOL
* ARKive
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* צמחיית ישראל ברשת
* צמח השדה
* Tropicos
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  סלוודורה פרסית באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  אכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (ערכי טבע מוגנים), ה'תשס"ה-2005, ק"ת 6369, ה'תשס"ה, 15 בפברואר 2005 (תוקן ב־17 בדצמבר 2019), בספר החוקים הפתוח
**יפרוק המדבר** (שם מדעי: *Anabasis articulata*) הוא מין צמח בסוג יפרוק ממשפחת הסלקיים.

צמיחה
-----

היפרוק הוא בן שיח חסר עלים הגדל בצפיפות וקוטרו 25 - 40 מ"מ. גבעולי היפרוק בנויים פרקים פרקים וצבעם ירוק. ענפי היפרוק עבים, קוטרם 3 - 5 מ"מ. ענפי הצמיחה הבשרניים מתחילים את צמיחתם באביב, מתארכים, מסתעפים בקיץ ונושאים על הסעיפים פרחים בחודשים ספטמבר ואוקטובר. יחידות התפוצה המכונפות נפוצות בחודשים נובמבר ודצמבר עם גשמי החורף. צבען של הכנפיים בטרם הבשילו נע מקרם-לבן עד ארגמן ושונה משיח לשיח. תכונה זו קבועה לכל פרט באוכלוסייה. שפע הגוונים של הפרטים באוכלוסיות השונות הגדלות בתחום האופטימום גבוה מהמגוון בתחום המינימום[דרושה הבהרה]. לאחר הפצת הפירות, מתייבשים הענפים שנשאו אותם ונושרים. הזרעים נובטים בקלות בגשמים הראשונים. אם אין תנאים מתאימים לנביטה הם מאבדים את חיוניותם תוך שבועות אחדים. בשנים שחונות עשוי היפרוק לא לפרוח כלל, ואז השרת חלקי ענפיו אינה קשורה במקצב הצמיחה השנתי אלא בבצורת.

תפוצה בארץ ישראל
----------------

היפרוק נפוץ בין היתר בנגב הצפוני, אך יכול לגדול בסוגי קרקעות שונים. היפרוק גדל בדרגשי גיר, בנגב ברמת עבדת, הר חתירה, הר שגיא ובסיני בג'בל יעלק וברמת א-תיה. היפרוק גדל בקירטון קשה במדבר יהודה ובחול ניאוגני במישור רותם, מישור ימין ואזור עמק ירוחם-דימונה. היפרוק גדל בחול מיוצב וחול על לס או על מישורי חצץ בין רביבים לתעלת סואץ ועל סרוזיום לסי בין שדה בוקר לירוחם.

שימושים
-------

מאפר היפרוק ניתן להפיק סבון חסר ריח על ידי ערבוב במים. ברפואה העממית הכינו מגבעולי היפרוק משרה לטיפול במחלות עור, דרכי הנשימה, דרכי השתן ומפרקים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יפרוק המדבר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TPL
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* צמחיית ישראל ברשת
* צמח השדה
* Tropicos
 |

* יפרוק המדבר - אגדות ומידע מפורט מתוך האתר טיולים בארץ מגדיר צמחים
**סלומון גארף** (6 בדצמבר 1879, אמסטרדם – 27 באוגוסט 1943, אושוויץ) היה צייר ואמן גרפי יהודי-הולנדי, אשר היה ידוע בציור דיוקנאות וטבע דומם.

ביוגרפיה
--------

נולד למשפחה של סוחרי יהלומים ואביו עבד כסוכן מניות. במקום להיכנס לעסקי המשפחה, הוא בחר בקריירה באמנות, ולמד במכון לאמנויות יישומיות (1892–1895), בית הספר הממלכתי הרגיל לאמנויות יישומיות, ובאקדמיה המלכותית לאמנויות יפות (אנ'), שם למד אצל אוגוסט אלבה (אנ') וניקולאס ואן דר ואי (אנ'). בשנת 1904 הוא היה מועמד לפרס רומא (אנ') על הציור בנושא "הנביא אלישע מקים לתחייה את בן האישה השונמית" או "הקמתו לתחייה של בן האישה השונמית" (אנ'), אך הפרס הוענק לצייר יאן סלויטרס.

לאחר סיום לימודיו עבר למושבת האמנים בלארן (אנ') והתחתן שם כעבור שנתיים. בשנת 1914 הוא זכה בפרס וילינק ואן קולן (אנ') על ציור הסטודיו שלו. באותה שנה הוא ומשפחתו חזרו לאמסטרדם. בלארן הוא התמקד בציור חללי פנים טבעיים ודומם. לאחר שהתבסס באמסטרדם, צייר בעיקר דיוקנאות של נשים לבושות באלגנטיות. אשתו נפטרה בשנת 1928, והוא מעולם לא נישא בשנית. הוא היה חבר ב-Arti et Amicitiae (אנ') ובשנת 1933 הוענק לו מדליית הזהב מטעם המלכה וילהלמינה.

בשנת 1938 הוא היה חבר בוועד המנהל של ארטי, אך גורש מהארגון בשנת 1941, בהוראת פיקוד הכיבוש הנאצי. לאחר מכן הוא החל להיות פעיל במחתרת ההולנדית, ועזר לזייף תעודות זהות. ב־6 באוגוסט 1943 הוא נעצר וגורש לאושוויץ, דרך מחנה המעבר וסטרבורק, ושם נרצח. תלמידיו הצליחו לשמור את תכולת הסטודיו שלו לפני שהוחרם על ידי השלטונות.

ציורים נבחרים
-------------

* אישה מפדרת את פניה
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סלומון גארף** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Brief biography (אורכב 03.03.2016 בארכיון Wayback Machine) @ VVNK 1900.
2. 1 2  Biographical notes @ Joods Monument

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BPN: 47514510
* RKD: 30252
* ULAN: 500011420
* VIAF: 95750585
* WorldCat: viaf-95750585

 |
ד"ר **סָלוֹמוֹן (מוֹנִי) לוי** (בסרבית קירילית: **Саломон Леви**; ‏17 בפברואר 1896, טראווניק, האימפריה האוסטרו-הונגרית - 20 במאי 1986, סרייבו, יוגוסלביה) היה פרטיזן יוגוסלבי ממוצא יהודי, חבר במפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה ומאיור-גנרל בצבא העממי היוגוסלבי.

ביוגרפיה
--------

מוני לוי נולד בטראווניק. הוא למד רפואה באוניברסיטת וינה ושם התערה בחוגי תנועות העובדים הסוציאליסטיות. ב-1928 לאחר תום לימודיו, שב ליוגוסלביה והצטרף למפלגה הקומוניסטית היוגוסלבית. ב-1929 נעצר, נשפט ונדון ל-10 שנות מאסר בשל "פעילות מהפכנית".

ב-1941, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית, הצטרף מוני לוי ליחידות הפרטיזנים. הוא כיהן כקומיסר פוליטי של גדוד פרטיזנים ובהמשך התקדם עד לתפקיד ראש מערך הרפואה של גיס הפרטיזנים ה-3. לאחר תום מלחמת העולם השנייה מילא מוני לוי שורת תפקידים במערך הרפואה של צבא יוגוסלביה ובכלל זה מפקד האקדמיה הצבאית לרפואה. ב-1956 השתחרר מהצבא בדרגת מאיור-גנרל. הוא מילא תפקידי מינהל במערכת הבריאות היוגוסלבית עד לפרישתו לגמלאות ב-1958. לוי כתב שורת מאמרים וספר על התפתחות שירות הרפואה היוגוסלבי מתקופת הפרטיזנים ועד ימי יוגוסלביה.

מוני לוי הלך לעולמו ב-1986 בסרייבו והוא בן 90 שנים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקימי השרות הרפואי הפרטיזאני ביוגוסלביה, באתר "ההתנגדות היהודית בשואה", אוחזר ב-29 ביולי 2014.

| גנרלים יהודים בצבא יוגוסלביה יוגוסלביהיוגוסלביה |
| --- |
|  | מישה דאנון • אנדריה דיאק • ארווין זלצברגר • וויו טודורוביץ' • מירקו לוי • סלומון לוי • מירקו נחמיאס • איזידור פאפו • רוזה פאפו • משה פיאדה • הרברט קראוס • סולומון רומנו • בנו רוסו • סטייפן שטיינר |  |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n82110868
* VIAF: 33347135
* WorldCat: lccn-n82110868

 |
**קַארְהֶנְג'** (באנגלית: **Carhenge**) הוא מיצג אמנותי אמריקאי, המדמה העתק מודרני של **סטונהנג'**, המונומנט הפרהיסטורי השוכן באנגליה. שמו של המֵיצָג הוא פרפרזה על השם Stonehenge: את המילה "סטון" (אבן), מחליפה המילה "קאר" (רכב).

**סטונהנג'** הוא מחשובי האתרים הארכאולוגיים הפרהיסטוריים בעולם, ומוכר כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו.

**קארהנג'** ממוקם ליד העיר אֶלַיַאנְס שבמדינת נברסקה, ארצות הברית, באזור הערבות הגבוהות. בניגוד לאתר הארכאולוגי המקורי, מיצג זה אינו בנוי מקבוצת אבנים גדולות העומדות זו לצד זו, אלא ממכוניות אמריקאיות עתיקות, המכוסות בתרסיס בצבע אפור. שלדי המכונות הועמדו באופן הדומה בגודלן ובצורתן לאתר המקורי.

היצירה נבנתה על ידי ג'ים ריינדרז, ונחנכה בשנת 1987, בנקודת היפוך הקיצית, 21 ביוני. נקודת ההיפוך בקיץ, ביום הארוך בשנה, שאחריו מתחילים הימים להתקצר, מהווה מוקד משיכה לאתר המקורי סטונהנג', על ידי קבוצות המאמינות באמונות פגניות ונאו-פגניות שונות.

בשנת 2006 נבנה במקום מרכז מבקרים לשירות המבקרים באתר.

מבנה היצירה
-----------

קארהנג' מורכבת מ-38 מכוניות המסודרות במעגל בקוטר 29 מטר (95 רגל). חלק מהמכוניות הוצבו כשהן זקופות, והחלק האחורי שלהן ותא המטען מוחזקים על ידי בורות בעומק 1.5 מטר. הקשתות מעל המכוניות נוצרו על ידי ריתוך מכוניות אחרות אליהן.

המיזם מייצג את השוני, ויש האומרים - את ההידרדרות, שחלו בתרבות האנושית, אשר לפני 2,500 שנה בנתה אתר קדום ומרשים שאופן בנייתו מהווה עד היום תעלומה, ואילו כיום נסמכת על שלדי מכוניות כסמל לתרבות פופולרית.

קארהנג' מאוזכר לעיתים קרובות בתרבות הפופולרית, בין השאר הוא הוצג מספר פעמים בסרטים, הוזכר במוזיקה הפופולרית, וכן בתוכניות טלוויזיה ובפרסומות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קארהנג'** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קארהנג' (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007532697605171
* LCCN: sh2006006354

 |
**שי"ל** - **שירות ייעוץ לאזרח**  הוא שירות השייך למשרד הרווחה והשירותים החברתיים, במסגרת האגף לתפקידים מיוחדים, ועובד בשיתוף עם הרשויות המקומיות. השרות מופעל על ידי רכזות ורכזים בשכר ומפעיל מאות מתנדבים. הייעוץ וההכוונה ניתנים לתושבים במגוון נושאים, כאשר תחומי הייעוץ העיקריים הם דיני עבודה, ייעוץ משפטי, דיור ושיכון, צרכנות ותקשורת, ביטוח לאומי, מיסים ואגרות, משפחה ואישות. זהו הגורם הממשלתי היחיד הנותן מידע והכוונה בנוגע לזכויות ונהלים הנוגעים לכלל השירותים הממשלתיים בישראל.

שי"ל הוקם בחיפה בשנת 1956, על פי דגם של ה-CAB-Citizens Advice Bureau הבריטי, ובהמשך בערים רבות בארץ. ב-1975 משרד הסעד דאז (תחת שר הסעד מיכאל חזני) פרש את חסותו על הארגון שהופעל עד אז רק על ידי מתנדבות (בעיקר) והוא הפך לחלק מהמשרד הממשלתי.

שירותי הארגון
-------------

השירות מפעיל נכון ל-2017 כ-68 לשכות ב-51 יישובים רחבי הארץ, וכ-1000 מתנדבים, מתוכם כ-100 פועלים בסיוע בבתי המשפט. את הייעוץ וההכוונה נותנים מתנדבים חלקם אנשי מקצוע בתחומי מקצועם (עורכי דין, רואי חשבון וכו') וחלקם מתנדבים ממקצועות שונים, העוברים השתלמויות שנתיות שונות במסגרת שי"ל, בנושאי עבודה, זכויות אזרח, צרכנות, יחסים בין-אישיים ועוד. כמו כן פעילים בשי"ל סטודנטים למשפטים, כלכלה ומנהל עסקים מאוניברסיטאות ומכללות שונות, הנותנים ייעוץ ראשוני, מסייעים במילוי טפסים ובמכתבים לפונים, ללא ייצוג משפטי. פעילותם בשי"ל נחשבת לחלקם כקרדיט בלימודים ומזכה לעיתים במלגה. כל השירותים, כולל ייעוץ טרום משפטי הניתן על ידי עורכי הדין וסטודנטים למשפטים, ניתנים ללא תשלום, לכל פונה, בלי קשר לגובה הכנסתו.

בחלק מלשכות שי"ל ניתנת עזרה במילוי טפסים לסיוע משפטי, שמשרד המשפטים מעניק לאזרחים על פי שיקולים כלכליים ואחרים. במקרה זה משמש שי"ל כצינור להעברת הטפסים ולמפגשי מיון ראשוני עם נציג משרד המשפטים, במטרה לחסוך מן הפונים את הצורך בנסיעות והפסד ימי עבודה.

בשנת 2017 היו למעלה מ - פניות למוקד הטלפוני של שי"ל ומספר הפניות הולך וגדל מאז שנסגר מוקד המידע של בתי המשפט ב-2010. שי"ל קשור גם למוקד המצוקה 118 של משרד הרווחה.

שי"ל הפעיל אתר אינטרנט, אליו גלשו מדי שנה כמיליון וחצי פונים שחיפשו מידע המאוחסן באלפי דפי המידע באתר. כמו כן הופעל באתר פורום לשאלות. ב-1 באוקטובר 2017 נסגר אתר שי"ל וגם הפורום.

מספר הפניות הרב ביותר נעשה ללשכות של שי"ל הפזורות בכל רחבי הארץ, ניתן לקבל בהן ייעוץ פנים אל פנים וכן ייעוץ טלפוני.

קישורים חיצוניים
----------------

* שירות ייעוץ לאזרח, ברשת החברתית פייסבוק
* דף שירות ייעוץ לאזרח באתר משרד הרווחה
* שי"ל - שירות ייעוץ לאזרח, באתר כל זכות
ילד חולה בשעלת בעת התקף שיעול. המחלה הוצעה, יחד עם דיפתריה, שפעת ומחלות חסר תזונתיות, כאחד הגורמים האפשריים לשיעול פרינתוס
**שיעול פֶּרִינְתּוּס** (**Cough of Perinthus**) הוא תיאור של התפרצות תחלואתית שהתרחשה בחורף בסביבות שנת 400 לפנה"ס בעיר הנמל היוונית פרינתוס שלחופי ים מרמרה. התחלואה ותסמיניה תוארו בצורה נרחבת בכרך השישי של סדרת הספרים "מגפות" (*Epidemics*) שפורסמו בקורפוס ההיפוקרטי, אולם זיהויה המדויק אינו ודאי.

תיאור התחלואה
-------------

שיעול פרינתוס החל לקראת נקודת היפוך החורף, בדצמבר שנת 400 לפנה"ס בפרינתוס (כיום Marmara Ereğlisi, כ-15 ק"מ מזרחית לטקירדא שבטורקיה) והוא פשט בקרב כל שכבות הגיל והאוכלוסייה בעיר. תסמיני התחלואה הראשונים כללו שיעול ממושך ודלקת ריאות, אולם לאחר כ-40 יום החלו מרבית החולים להפגין כאב גרון, דלקת גרון, איבוד קול, עיוורון לילה, נימול ושיתוק החך והגפיים התחתונות. בהמשך מתואר כי כל חולה שהציג בנוסף למוזכרים לעיל גם תסמיני חום המלווים בצמרמורות ובקשיי נשימה, נכלל בקבוצת סיכון מוגברת למות מן המחלה בהשוואה לאלה שפיתחו דלקת גרון בלבד, אשר רבים מהם הצליחו להחלים בכוחות עצמם.

המחלה אמנם איימה על כל תושבי העיר, ברם היא התבטאה ברמות חומרה שונות בקרב האוכלוסייה. כך למשל מסופר כי ילדים סבלו מתסמיני עיוורון לילה קשים יותר בהשוואה למבוגרים, השפחות היו בסיכון גבוה יותר לפתח דלקות גרון וריאות בהשוואה לנשים חופשיות, ומספר הגברים שנדבקו היה גבוה בצורה משמעותית מזה של הנשים והילדים (ככל הנראה בגלל העובדה שגברים שהו בממוצע פרקי זמן ממושכים יותר מחוץ לבית בהשוואה לנשים ולילדים).

זיהויים אפשריים למקור התחלואה
-----------------------------

במשך תקופה ארוכה ניסו חוקרים לאתר את הגורם האחראי לכל התסמינים שתוארו בספר. אמיל ליטרה (Émile Littré), המתרגם והעורך של כתבי היפוקרטס במאה ה-19, התייחס אל המונח *Epidemos* ‏(ἐπίδῆμος), המופיע בקורפוס ההיפוקרטי בהתאם לגישה שהייתה מקובלת בתקופתו, דהיינו גורם בודד הוא זה שאחראי לפרוץ המגפה ולקשת תסמינים רחבה שבאה לידי ביטוי במהלך התחלואה. בתרגומו הציע לייחס את התחלואה למחלת הדיפתריה שבאה לידי ביטוי בשיעול, בקשיי נשימה קשים ובשיתוק שרירי פנים, צוואר, ופה. תרגומו של אמיל ליטרה השפיע רבות על הדרך בא בחרו החוקרים לראות את התחלואה בפרינתוס ובמהלך השנים הועלו גורמים נוספים לתחלואה, ביניהם שעלת, שפעת, שיתוק ילדים, דלקת המוח, קדחת דנגי ורבים אחרים. עם זאת, החוקרים התקשו למצוא מחלה אחת בודדת הגורמת לכל התסמינים שתוארו בקורפוס ההיפוקרטי. לפיכך כיום נוטים החוקרים להתייחס אל המונח *Epidemos* כפי שהיה מקובל בתקופתו של היפוקרטס, דהיינו כאל אסופת מחלות ותסמיניהן במקום מסוים ובתקופה מסוימת. התייחסות זאת מאפשרת לראות את שיעול פרינתוס לא כמחלה בודדת אלא בתור אסופת מחלות וכיום מקובל לייחס את התחלואה ל-3 מחלות עונתיות שכיחות: דיפתריה, שפעת (או ומחלות דמויות שפעת) ושעלת בשילוב עם מחלות חסר תזונתיות, דוגמת מחסור בוויטמין A שגורם לעיתים תכופות לפגיעה בראייה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Pappas G, Kiriaze IJ, Falagas ME. (2008). *Insights into infectious disease in the era of Hippocrates*. International Journal of Infectious Diseases. Jul;12(4):347-50. PMID 18178502.
2. 1 2  Martin PM, Martin-Granel E. (2006). *2,500-year evolution of the term epidemic*. Emerging Infectious Diseases. Jun;12(6):976-80. PMID 16707055.
3. 1 2 3  George Childs Kohn. *Encyclopedia of Plague and Pestilence: From Ancient Times to the Present* (3rd ed.). Facts on File, 2007, pp.79-80.