recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ויקטור הארבור** (באנגלית: **Victor Harbor**) היא עיר במדינת אוסטרליה הדרומית שבאוסטרליה. העיר שוכנת על חצי האי פלריו (Fleurieu Peninsula) במרחק 80 ק"מ מדרום לבירת המדינה אדלייד. העיר היא מרכז האוכלוסין הגדול ביותר בחצי האי. כלכלתה מבוססת על חקלאות, דייג ותעשיות שונות. כמו כן היא מהווה יעד תיירותי ועקב כך אוכלוסייתה גדלה במהלך הקיץ. אוכלוסיית העיר מנתה 13,841 תושבים במפקד 2011.

היסטוריה
--------

לפני ההתיישבות האירופאית היה המקום מיושב על ידי שבט אבוריג'יני. המפרץ שעליו יושבת העיר התגלה על ידי מתיו פלינדרס ב-1802. ב-1837 עגנה במקום ספינה של הצי המלכותי הבריטי אה"מ "ויקטור" (HMS Victor) ורב החובל שלה קרא למקום על שמה. בערך באותה תקופה הוקמו באזור שתי תחנות לצייד לווייתנים. שומן הליוויתנים היה אז ענף היצוא מספר אחד של אוסטרליה הדרומית. העיר הוקמה ב-1863 בשם **פורט ויקטור** (Port Victor ) וציד הליוויתנים התקיים באזור עד 1872. 
בשנת 1921 שונה שם העיר מ**פורט ויקטור** ל**ויקטור הרבור**, כדי למנוע בלבול עם העיר פורט ויקטוריה שנמצאת 160 ק"מ מצפון-מערב מוויקטור הארבור. למרות שבאנגלית המילה **harbour** מאויתת עם האות **u**, שם העיר רשום **Victor Harbor**, ללא האות **u**. איות זה מצוי בשמות של מקומות נוספים באוסטרליה הדרומית עקב טעות היסטורית של המודד הראשי של אוסטרליה הדרומית. בניגוד לכך שם תחנת הרכבת של העיר מאוית בצורה הנכונה.

תיירות
------

מוקד משיכה פופולרי לתיירים בוויקטור הארבור הוא האי גרניט (Granite Island ) שמחובר ליבשה באמצעות גשר צר להולכי רגל ולאורכו פועל קרון הנוסע על גבי מסילה ונגרר על ידי סוס. עד לאחרונה היה האי בית הגידול של מושבה גדולה של פינגווין זוטר. הפינגווינים היו מבלים על האי את הלילה ובבוקר היו יוצאים לצוד דגים ושבים עם השקיעה. ב-2012 נמנו באי רק שבעה פרטים והחשד הוא שהתופעה קשורה להתרבותם של דובי הים הניו זילנדים.

מוקד משיכה נוסף היא רכבת קיטור ישנה נוסעת על מסילת ברזל בנתיב היסטורי שהוא קו הרכבת הראשון באוסטרליה.

בין החודשים יוני עד ספטמבר צפייה בליוויתנים מהווה גם מוקד משיכה. לווייתנים מסוג אובלנה דרומית מגיעים לחוף לעונת הרבייה וההמלטה. מרכז היונקים הימיים של אוסטרליה הדרומית שוכן בוויקטור הארבור ומספק מידע על אפשרויות הצפייה בליוויתנים. בנוסף, פועל במקום פארק שעשועים גדול ובאזור מתקיימות פעילויות ספורט ימי ודייג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויקטור הארבור** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ויקטור הארבור (באנגלית)
* אתר הבית של עיריית ויקטור הארבור
* אתר קו רכבת הקיטור ההיסטורית
* ויקטור הארבור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ויקטור הארבור במפקד 2011
2. ↑  Hegarty, Adam "Granite Island penguins face extinction" The Advertiser, South Australia (2013-06-01)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007567174805171
* LCCN: n85046921
* VIAF: 167423981
* WorldCat: lccn-n85046921

 |
**הקואורדינציה הציונית לגאולת ילדים יהודים** הייתה ארגון השבת ילדים יהודים ליהדות, ארגון שפעל במשך מספר שנים לאחר מלחמת העולם השנייה.

רקע
---

לאחר מלחמת העולם השנייה נמצאו אלפי ילדים יהודים, ניצולי השואה, בידי נוצרים בכל רחבי אירופה, שקיבלו אותם מידי הוריהם והבטיחו לשמור עליהם עד תום המלחמה, בין אם תמורת תשלום או מתוך אלטרואיזם. רבים מההורים של ילדים אלה נרצחו בשואה. ארגונים יהודיים, בראשם הסוכנות היהודית, ביקשו להשיב ילדים אלה אל היהדות, וביקשו ליצור קשר עם נוצרים אלה ולבקש מידיהם את הילדים היהודיים. ב-1945 הוקם לשם כך ארגון יהודי-ציוני שנקרא "הקואורדינציה הציונית לגאולת ילדים", ארגון שמטרתו הייתה לפדות ילדים אלה בכסף מידי הנוצרים, לייסד למענם כפרי ילדים ולהעניק להם חינוך חלוצי (כולל לימוד עברית וחיי שיתוף). את הארגון יזם השליח הארצישראלי אריה לוי שריד, בתמיכה חלקית של המפלגות הציוניות, הג'וינט, הסוכנות היהודית ותנועות הנוער.

קשיים
-----

רבים מהילדים היהודים ראו את הנוצרים שהחזיקו בהם כהוריהם, מכיוון שבתחילת השואה היו צעירים מכדי לזכור את הוריהם. במקרים כאלה סירבו לעיתים הילדים לעזוב את הנוצרים שהחזיקו בהם. נוצרים רבים נקשרו מבחינה נפשית אל הילדים שהחזיקו, והתקשו להיפרד מהם. לעיתים שילמו הארגונים היהודיים כסף לנוצרים אלה, בין אם מתוך הכרת תודה, בין אם מכיוון שראו את מצבם הדחוק של הנוצרים לאחר המלחמה, בין אם מכיוון שהנוצרים דרשו זאת. לעיתים נקשרו הנוצרים לילדים וסירבו למסור את הילדים לידי הארגונים היהודיים, ובמקרים רבים נאלצו הארגונים לפנות לרשויות החוק או לבית משפט מקומי כדי לקחת את הילד.

בנוסף, ניסו הארגונים היהודיים להשיב ליהדות יתומים שהגיעו עם הפליטים ששבו מברית המועצות (רפטריאציה). הוריהם נספו במלחמה והם נמסרו לבתי יתומים מעורבים. חלקם שבו לפולין עם מחנכים יהודים, ונעשה ניסיון להעבירם לבתי ילדים בהנהלה ציונית.

תוצאות פעילות הקואורדינציה
--------------------------

עד שנת 1946 נפדו רוב הילדים שביקשה הקואורדינציה לפדות. מעל לחמישים פנימיות הוקמו על ידי הוועד היהודי ובהן נקלטו כ-3,800 ילדים, רובם יתומים שנאספו לאחר ששרדו את השואה בכפרים, במשפחות נוצריות וביערות. בשנת 1947 ההצלחה התמעטה עקב מחסור במימון. בשנת 1949 נסגרה הקואורדינציה.

ארגונים נוספים שפעלו בנושא
--------------------------

חוגי היהדות הדתית (בעיקר המזרחי) פעלו בנפרד ובאופן מצומצם יותר למען פדיון ילדים. ישעיהו דרוקר עסק בפדיון יתומים והקים שני בתי ילדים בשלזיה בעידודו של הרב דוד כהנא. הרב שלמה שנפלד מאנגליה הקים את "ועד החירום הדתי" והוציא מפולין 250 ילדים ובני נוער, באמצעות אשרות כניסה בריטיות. הרב הראשי לארץ ישראל, יצחק הרצוג, ערך מסע באירופה והפעיל רשת של אנשים שאיתרו ילדים והוציאו אותם ממשפחות וממוסדות, תמורת סכום של כ-50 דולר לילד. למעלה מ-500 ילדים כאלה הגיעו לארץ ישראל ברכבת שנקראה על שמו, "רכבת הרצוג".

פעילים מרכזיים
--------------

* חסיה בורנשטיין בילצקי
* שרה נשמית

קישורים חיצוניים
----------------

* נחום בוגנר, הקואורדינציה הציונית לגאולת ילדים יהודים, אתר יד ושם
* על הקואורדינציה הציונית לגאולת ילדים יהודים באתר הארכיון הציוני המרכזי

הערות שוליים
------------

1. ↑  על ישעיהו דרוקר ופועלו לאחר המלחמה, באתר יד ושם
2. ↑  נחום בוגנר, הקואורדינציה הציונית לגאולת ילדים יהודים באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
3. ↑  דוד חרמץ, פייק היסטורי סטורי, 471, העיתון האזורי לציבור הדתי, עמ' 6–8. חרמץ מתבסס על אמונה נחמני-גפני, אשר כתבה דוקטורט על הוצאת ילדים מבתי נוצרים לאחר השואה
**דוד שרבני** (16 באוגוסט 1920 - 6 באוגוסט 1985) היה הרב הראשי הספרדי של קולומביה מראשית שנות החמישים עד 1978. כיהן גם כרב במיאמי, פלורידה.

 הרב דוד שרבני והרב אלפרדו גולדשמידט (אנ')

ראשית חיים
----------

 הרב שרבני בבוגוטה בסביבות החגים
דוד שרבני נולד בירושלים, ישראל, לרב יהושע שרבני ומסעודה שרבני. אשר עלה לארץ ישראל, מבגדאד, עיראק בשנת 1903. בצעירותו למד בישיבת פורת יוסף, לאחר תקופה התמנה לרב שכונת מקור ברוך בירושלים, לאחר מכן התמנה לרב מחנות העולים.

החזון איש נתן לו סמיכת יורה יורה.

קולומביה
--------

בשנת 1952 ביקר הנדיב עובדיה שעיו בישיבת פורת יוסף וביקש מרבי בן-ציון מאיר חי עוזיאל שישלח רב לבני עדתו שבקולומביה, הרב בצמ"ח המליץ לו על רבי דוד ואכן רבי דוד התמנה לרב הראשי של קולומביה, מקום מושבו היה העיר בוגוטה.

בדברי המלצתו אמר הרב עוזיאל כך:

> 
> "רב נכבד זה, אחד הרבנים המובהקים בירושלים ובישראל, והוא מצוין לטובה ולתהילה בידיעותיו הרבות והעמוקות בש"ס ומפרשיו, בפוסקים ראשונים ואחרונים, ומוכתר במעלות טובות, שמנו חכמים. הוא מחונן בנועם דבורו, והוא מנעים את לב שומעיו, ומקרב לתורה לעם ישראל ולארץ נחלתה"
> 
> 
> 
> 

הרב ראובן כץ כתב אף הוא דברים דומים" "מסור בכל לב ונפש לכל קודשי האומה, עוסק בצורכי ציבור באומנה, בכח דברותיו שחונן בו ובחינו הנלבב שמשך לכל אדם הצליח להשפיע על רבים מישראל שלא יסורו מדרכי אבותיהם" הרב חזקיה שבתי הצטרף אף הוא לממליצים.

בקולומביה, הקים תלמוד תורה, סניף של בני עקיבא, שימש כנשיא של הברית העברית עולמית במקום, היה פעיל בההסתדרות הציונית, ושימש כמרצה באוניברסיטה הלאומית של קולומביה בקתדרה לעברית.

לאחר תקופה הוצעה לו הרבנות בעיר תל אביב, רבי דוד סירב להצעה.

רבי דוד היה בקשר עם גדולי הרבנים בעולם כמו הרב משה פיינשטיין.

 הרב שרבני מלווה בני ערובה משוחררים
הרב שרבני השתתף בהפגנת תמיכה לחטופים שנערכה במהלך מצור שגרירות הרפובליקה הדומיניקנית בבוגוטה(אנ') בשנת 1980 על ידי גרילות M-19 .

פרסומים
-------

הרב שרבני פרסם הגדה לפסח בעברית, ספרדית ואנגלית. ההגדה פורסמה בשנת 1960 והזמינה יצירות אמנות של קריקטוריסט קולומביאני וניצול השואה, פיטר אלדור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוד שרבני** בוויקישיתוף
* סיפור על חכם דוד שרבני זצ"ל, בביצוע הרב בן ציון מוצפי, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:14)
* מרדכי יעקובוביץ, בן ירושלים - שליח נאמן, קוים לדמות רבה של בוגוטה, במערכה, 3 ביולי 1962
* מועמד מקולומביה, הַבֹּקֶר, 8 בינואר 1961
* י,א, הרב דוד שראבאני - אורח בישראל, הצופה, 17 ביולי 1964
* הרב שרבני מלווה בני ערובה, מעריב, 4 באפריל 1980

הערות שוליים
------------

1. ↑  לעיתים שהרבני או שרבאני
2. ↑  מכתבים ועדויות על פועלו ניתן לראות באתר ארכיון המדינה בקישור זה
3. ↑  יצחק ישראל שרבאני, **גבורות יהושע**, ירושלים תשפ"ג, עמ' 223
4. ↑  "#CiudadVirtual Bogotá judía - Origen de las seis sinagogas históricas de Bogotá" (באנגלית).
5. ↑  "Bidspirit - Portail de ventes aux enchères en ligne Israélien | participation gratuite". *Bidspirit*.
6. ↑  "The Jackson Sun from Jackson, Tennessee on April 4, 1980 · 24". *Newspapers.com* (באנגלית).
7. ↑  "Guerrillas Hold Envoys In Colombia". *Washington Post*.
8. ↑  Asencio, Diego (28 ביולי 2011). "Diplomats & Terrorists - Or: How I Survived a 61-day Cocktail Party" (באנגלית). MAP. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012366871805171

 |
פאינה רנייבסקיה על בול רוסי
**פאינה רנייבסקיה** (ברוסית: **Фаина Раневская**; במקור: **פאני פלדמן**; ‏27 באוגוסט 1896, טגנרוג - 19 ביולי 1984, מוסקבה) הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע יהודייה-סובייטית. זכתה במספר פרסים (שלוש פעמים בפרס סטלין), בתואר האמן העממי של ברית המועצות (1961) ובמספר עיטורים, בהם עיטור לנין (1976). בתרבות הרוסית והסובייטית ידועה במיוחד באמרותיה בנושאים שונים.

קורות חיים
----------

**פאני פלדמן** נולדה בטגנרוג במשפחה יהודית אמידה. אביה היה בעל מספר חנויות ובית חרושת לייצור צבע. היא למדה בגימנסיה עירונית לבנות, אך עזבה אותה מבלי שסיימה באופן רשמי. בגיל 14 החלה ללמוד משחק. בשנת 1915 עזבה את עירה ועברה למוסקבה, שם התיידדה עם מרינה צבטאייבה, אוסיפ מנדלשטם וולדימיר מאיאקובסקי. השחקנית הצעירה חתמה על חוזה עם הרכב תיאטרון שנסע לסבב הופעות בחצי האי קרים, שם קיבלה את שם הבמה **פאינה רנייבסקיה** (על פי דמות מהמחזה "גן הדובדבנים" לאנטון צ'כוב).

בתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה השתתפה בהצגות של תיאטראות שונים, בעיקר בדרום רוסיה. אביה, אחותה ואחיה עזבו את רוסיה הסובייטית ועברו לצ'כוסלובקיה. בשנת 1924 חזרה למוסקבה והחלה להופיע על במות העיר.

התנסותה הראשונה בקולנוע הייתה בשנת 1934, כאשר השתתפה בסרט קולנוע של מיכאיל רום. בהמשך, במהלך שנות ה-30 וה-40 השתתפה רנייבסקיה בסרטים רבים וזכתה לפופולריות רבה. משחקה בסרט "עזובית" (*Подкидыш*) משנת 1939 הקנה לה פופולריות מיוחדת. הסרט הוקרן בטלוויזיה עד היום, ולאחרונה אף בוצעה צביעתו הוא הפך לסרט בצבע.

בשנים 1949–1955 ו-1963–1984 נמנתה רנייבסקיה עם סגל התיאטרון במוסקבה שבו עבד יורי זבדסקי כבמאי הראשי. למרות חילוקי דעות בין השניים, רנייבסקיה הייתה בין השחקניות המובילות של התיאטרון. בתקופה זו היא גילמה כמה תפקידים ראשיים בהצגות וצוינה לטובה על ידי מבקרי התיאטרון.

פאינה רנייבסקיה נפטרה בשנת 1984 לאחר התקף לב.

לזכרה של השחקנית, בעיר טגנרוג הוצב פסל, נקרא רחוב על שמה ומתוכננת פתיחת מוזיאון בבית שבו גדלה.
בשנת 1990 צולמה סדרת טלוויזיה תיעודית בת שני פרקים על חייה.

פאינה רנייבסקיה לא הייתה נשואה. בשנות ה-60 שבה אחותה חזרה לברית המועצות והן התגוררו ביחד מספר שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **פאינה רנייבסקיה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פאינה רנייבסקיה** |

* פאינה רנייבסקיה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* פאינה רנייבסקיה, באתר Discogs (באנגלית)
* קורות חיים(באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307706905171
* BIBSYS: 2115206
* BnF: cb16005749g (data)
* GND: 122206827
* ISNI: 0000 0000 8137 1161
* LCCN: n87916453
* LNB: 000071759
* NKC: jn20020208006
* NTA: 217905137
* RERO: 02-A021767356
* SUDOC: 085228834
* VIAF: 57489516
* WorldCat: lccn-n87916453

 |
סמל הקבוצה המקורי
**מועדון הכדוריד אס"א (איגוד ספורט אקדמי) תל אביב** הוא קבוצת כדוריד ישראלית מהעיר תל אביב, המשחקת בליגה השנייה בישראל. הקבוצה הוקמה על ידי סטודנטים, ובעבר רבים משחקניה הפעילים היו סטודנטים או אקדמאים. הקבוצה זכתה פעם אחת באליפות המדינה (2002) וחמש פעמים בגביע המדינה, (2002, 2005, 2008, 2009, 2010). המועדון מהווה חלק מאגודת אס"א תל אביב, שפעילה גם בתחומים כטניס, כדורמים וכדורגל נשים.

היסטוריה
--------

מועדון הכדוריד של אס"א תל אביב נוסד בשנת 1982 ועד המשבר הכספי שחווה המועדון בשנת 2013 היו שחקניו הבולטים דרך קבע חלק חשוב של נבחרת ישראל בכדוריד. ב-2009 שיחקו בשורות הנבחרת השוער דורושנקו ושחקני השדה שור, מירקוס, חליפי, שיר טוראל ולביא. בעונת 2010-11 ייצגו את אס"א בנבחרת השוער גיל יעקב ושחקני השדה חליפי, עידו לביא, דן מירקוס, עידו טוראל, דן נתן ומטלון ובנבחרות הצעירות ייצגו את המועדון אלירן מצקי, גיל פומרנץ, ניר מודריק, דור ורסנו, דן טפר ויובל כץ. לביא היה השחקן היחיד שזכה בכל התארים שהקבוצה זכתה בהם במשך שנות קיומה.

לקראת עונת 2012/2013 עבר המועדון טלטלה מהותית בעקבות הפסקת המימון מתוך התקציב של אוניברסיטת תל אביב לקבוצות ספורט תחרותי בין כתליה. בשלב הראשון עזבו את הקבוצה 6 שחקני מפתח והמאמן אולג בוטנקו. שני שחקנים נוספים, לביא ונתן, שני שחקני הבית היחידים בהרכב הראשון, נכנסו להסגר, בעקבות סירובה של הנהלת המועדון לאפשר להם לעזוב אותו, ואליהם הצטרף גיל פומרנץ. פומרנץ ונתן עזבו גם הם, בסופו של דבר, ועברו למכבי תל אביב, ועידו לביא הסכים להישאר לעונה נוספת. לעומת זאת, לסגל הקבוצה לא הצטרף שום שחקן חיזוק מהשורה הראשונה, והיא חדלה להיות קבוצת צמרת בענף הכדוריד.

לקראת עונת 2017/2018 החליטו ראשי הקבוצה לרדת ביוזמתם לליגה הלאומית, לאחר שהצליחו להישאר בליגת העל בעונה שתמה (ניצחו את מ"כ באר שבע במשחקי המבחן), וזאת משום שלא הצליחו להעמיד קבוצה בליגת העל. הקבוצה שחררה את כל שחקניה למעט שניים, ובנתה את עצמה מחדש בלאומית על בסיס שחקנים חדשים-צעירים ושחקני נוער. בשנים האחרונות מנהל את הקבוצה אלון נגל.

קבוצות מועדון אס"א תל אביב מתאמנות ב'מרכז עלית לספורט' באוניברסיטת תל אביב, שנחשב לאחד ממתקני הספורט המתקדמים בארץ ומשמש כמגרשה הביתי של אס"א תל אביב.

תארים
-----

* **אליפויות (1):**

2001/2002
* **גביע המדינה:**
	+ **זכייה (5)**: 2001/2002, 2004/2005, 2007/2008, 2008/2009, 2009/2010
	+ סגנית (3): 1996/1997, 2002/2003, 2006/2007

שחקני עבר בולטים
----------------

* טולי ליבגוט
* חן פומרנץ
* לוניה דורושנקו
* דוב (דוביק) ישועה
* מיכאל (מישה) לוין
* איציק חליפי
* מישה צ'אפ
* מריו סאריץ'
* דן מירקוס
* עידו לביא
* סשה בזברחני
* דני טורקניץ
* צחי אפולויג
* שאול אריאלי
* זיו קושניר
* בני מרקו
* דן טפר
* לאון מילס

דוד יצחק

מחלקת הנוער
-----------

למועדון מחלקת נוער שפרצה בשנים האחרונות קדימה ומובילה בתחומה בארץ: קבוצת ילידי 1994 זכתה בחמישה תארים מתוך שישה אפשריים שלוש עונות רצופות. קבוצת ילידי 1993 זכתה באליפות המדינה פעמיים רצופות. מחלקת הנוער פועלת באולם הספורט של אוניברסיטת תל אביב.
קבוצת הנוער של אס"א תל אביב זכתה בגביע המדינה בכדוריד לנוער (לגילאי 19) לשנת 2012-13 אחרי שניצחה את מ"כ חולון. השחקנים המובילים בקבוצת הנוער נכללים בסגל קבוצת הבוגרים שבליגה הלאומית.

ראו גם
------

* ארגון אס"א
* אס"א תל אביב (כדורמים)
* אס"א תל אביב (כדורגל נשים)

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר אס"א
* אתר הקבוצה
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**פנחס הלפרן** הוא רופא מומחה להרדמה, טיפול נמרץ ורפואה דחופה, רופא צלילה, פרופסור להרדמה וטיפול נמרץ, ראש החוג לרפואה דחופה, הפקולטה לרפואה אוניברסיטת תל אביב (משנת 2015).
היה מנהל המחלקה לרפואה דחופה במרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי

קורות חיים
----------

בשנת 1976 סיים הלפרן את לימודי הרפואה בפקולטה לרפואה על שם סקלר, באוניברסיטת תל אביב. 

ב-1977 סיים שנת סטאז' בתל השומר.

בין השנים 1979–1982 התמחה הלפרן ברפואה היפרברית, במכון לרפואה ימית של חיל הים בחיפה. 

בין השנים 1983–1984 התמחה בטיפול נמרץ בבית חולים רמב"ם בחיפה.

בין השנים 1983–1987 התמחה הלפרן בהרדמה במרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי

בין השנים 1987–1988 התמחה הלפרן בטיפול נמרץ כללי במרכז הרפואי של אוניברסיטת אוהיו ב ארצות הברית.

בין השנים 1990–1993 כיהן הלפרן כסגן מנהל מחלקת הרדמה וטיפול נמרץ בבית החולים איכילוב.

ב- 1997 השתלם הלפרן ברפואה דחופה ב-Whipps Cross Hospital, לונדון, בריטניה

אוניברסיטת תל אביב
------------------

בשנת 2011 מונה הלפרן לפרופסור חבר קליני בהרדמה וטיפול נמרץ, הפקולטה לרפואה, אוניברסיטת תל אביב.

משנת 2015 מכהן הלפרן כראש החוג לרפואה דחופה, בפקולטה לרפואה, אוניברסיטת תל אביב.

להלפרן 118 פרסומים רפואיים מדעיים. (אתר Pubmed)

ממחקריו של הלפרן : "תחלואה עקב נטילת הסם אקסטזי: סקר ארצי במחלקות לרפואה דחופה בבתי חולים כלליים 2003"

### איגודים מקצועיים

הלפרן חבר באגודה האמריקאית לטיפול נמרץ SCCM, האגודה האמריקאית לרפואה דחופה ACEP, האגודה הבינלאומית להערכת טכנולוגיות ברפואה. 

הלפרן בחבר במועצה המדעית של מפקדת קצין רפואה ראשי, כמו כן חבר במועצות הלאומיות לטראומה וללוגיסטיקה ברפואה.

הלפרן מכהן כמזכיר האיגוד הישראלי לרפואה דחופה, וכרופא ראשי, של הרשות הלאומית לצלילה ספורטיבית.

קישורים חיצוניים
----------------

* ריאיון עם ד"ר פנחס הלפרן- ראש מחלקת חרום במרכז הרפואי סוראסקי (ריאיון עם ד"ר פנחס הלפרן - iHLS Israel Homeland)
* חוות דעת ד"ר הלפרן בנושא סכנת חנק בממ"ד (8.3.2007)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההסתדרות הרפואית בישראל - רופא צלילה
2. ↑  פרופ' פנחס הלפרן - מנהל המחלקה לרפואה דחופה
3. ↑  רשימת הפרסומים של פרופ' פנחס הלפרן
4. ↑  "תחלואה עקב נטילת הסם אקסטזי: סקר ארצי במחלקות לרפואה דחופה בבתי חולים כלליים 2003", אחראית מחקר: ד"ר רחל בר - מדענית ראשית הרשות הלאומית למלחמה בסמים, חוקרים ראשיים : ד"ר פנחס הלפרן, ד"ר בני אברהמי, חוקרים : ד"ר קובי פלג, ד"ר ידידיה בנטור, מאי 2004
5. ↑  מועצה לאומית ללוגיסטיקה במערכות בריאות, (מדינת ישראל, משרד הבריאות)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פנחס הלפרן"**.
**דיונון צלצל חסון** (שם מדעי: ***Onykia robusta***; בעבר: ***Moroteuthis robusta***) הוא מין של דיונון גדול מהסדרה דיונוני רחף אשר חי במימי צפון האוקיינוס השקט. דיונון זה הוא אחד מהגדולים שבסילוניות. הוא התגלה בידי החוקר אדיסון וריל (Addison Emery Verrill) בשנת 1876.

אורך הגלימה של הדיונון מגיע לשני מטרים ומשקלו מגיע עד ל-50 קילוגרם, דומה לדיונון הומבולדט. הוא בעל זרועות ארוכות מאוד העוזרות לו לתפוס את הטרף, והוא בעל מערכת הנעה סילונית מהירה במים. על הזרועות יש 40–50 כריות יניקה חזקות. הדיונון דומה מאוד לדיונון הענק ובמשך שנים רבות סברו שמדובר באותו המין.

צולל יפני שצילם בשנת 1993 את הדיונון ובעזרת הגדלת העדשה של התמונה התברר שמדובר במין חדש. זו הייתה התמונה הראשונה שמוכרת מהדיונון. הוא לא נחקר הרבה, אך כנראה שהוא טורף דגים וסילוניות אחרות ובעצמו משמש טרף לכרישים וללווייתנים גדולים ואפילו לדיונונים גדולים אחרים.

ראו גם
------

* דיונון יבלות ענק - מין גדול מאותה משפחה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיונון צלצל חסון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  דיונון צלצל חסון באתר הרשימה האדומה של IUCN
**Simple API for XML** או בקיצור **SAX**, ממשק תכנותי המאפשר גישה סדרתית למבנה XML כלשהו. SAX מגדיר מנגנון מונחה אירועים לקריאת נתונים ממסמך XML. ממשק תכנותי זה הוא תחליף פופולרי לממשק התכנותי Document Object Model (בקיצור DOM).

מנתח XML המממש את הממשק התכנותי של SAX, מטפל במבנה XML כזרם נתונים חד-כיווני. כלומר, לא ניתן לקרוא שוב נתונים שנקראו כבר, ללא ניתוח מחדש של המבנה. בזמן הניתוח, זרם הנתונים נקרא באופן סדרתי ובכל פעם שאלמנט XML מזוהה בזרם, מעביר המנתח את הפיקוח לשגרה, מחלקה או תוכנית שסיפק המתכנת (Callback). המנתח מעביר בנוסף גם מידע תחבירי על האלמנט, לדוגמה, אם זהו אלמנט "פותח" או "סוגר" וכדומה. עיבוד המידע הסמנטי הוא באחריות התוכנית שכתב המתכנת, שבגמר פעולתה מחזירה את הפיקוח למנתח, וחוזר חלילה עד לסוף זרם הנתונים. 

שיטה זו, על אף הקושי היחסי בשימוש בה, היא המהירה ביותר לניתוח מבני XML, ושטחי הזיכרון הנדרשים תוך כדי העבודה קטנים משמעותית מהנדרש בשיטות אחרות, ובמיוחד DOM שבה מקבלים מראש את מבנה ה-XML כמבנה נתונים מפוענח.

ראו גם
------

### טכנולוגיות ניתוח XML נוספות

* Document Object Model (DOM)
* XSL Transformation (XSLT)
* Streaming API for XML (StAX)
* VTD-XML

### מנתחי XML המממשים SAX

* Xerces
* MSXML
* Crimson XML
* JAXP (Java API for XML Processing)
* LibXML
**דיונון ארך-זרועות** (שם מדעי: *Chiroteuthis*) הוא סוג של סילונית ימית גדולה המאופיין בעיקר בשתי הזרועות הראשיות שלו שקצוותיהם בעלות אזורים בוהקים.
אורכם של דיונונים אלה עד 130 ס"מ (אורך הגלימה רק 12.5 ס"מ) והם בעלי 2 זרועות ראשיות הארוכות בהרבה מהשאר. בנוסף הם בעלי זרועות נוספות חזקות ובעלות כפתורי הצמדה כמו לתמנונים. אלו עוזרים להם לקרוע לגזרים את מזונם ובכך עוזר גם המקור הגדול והארסי. כנפי הגלימה שלו - איתם הוא מעופף במים מזכירים צורת לב.

דיונונים אלה חיים באוקיינוס הפתוח ובעיקר במצולות הים שם אין כמעט טרף והדיונון צריך למשוך אליו את טרפו. כמו מיני דיונונים אחרים הוא אינו נרתע מקניבליזם כשצריך.

מינים
-----

* Chiroteuthis calyx
* Chiroteuthis joubini
* Chiroteuthis spoeli
* Chiroteuthis veranyi
* Chiroteuthis atlanticus
* Chiroteuthis imperator
* Chiroteuthis mega
* Chiroteuthis picteti

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיונון ארך-זרועות** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
**ריסים מלאכותיים** הם אביזרים המודבקים על ריסי האדם, כדי לשוות להם צורה ארוכה יותר או עבה יותר. ניתן להשוות את השימוש בהם לשימוש בתוספות שיער. השימוש בריסים מלאכותיים עשוי להיות זמני או קבוע, בהתאם לטעמו האישי של האדם שמרכיב אותם. הריסים המלאכותיים עשויים לשמש כתחליף לשינוי צורת הריס באמצעים פלסטיים. השימוש בריסים מלאכותיים החל ב־1916 בסרטי קולנוע. הריסים הללו יוצרו מקווצות של פאות.

ישנם טכנאים המתמחים בריסים מלאכותיים, ומוסמכים בבתי ספר מיוחדים.

דרכי שימוש בריסים מלאכותיים
---------------------------

לעיתים הריסים עשויים משיער אדם אמיתי, ולעיתים מחומרים סינתטיים. החומרים הסינתטיים האיכותיים ביותר עשוי להקנות תחושה של ריסים אותנטיים. יש להסיר את הריסים המלאכותיים בעת מקלחת, שחייה או שינה. הדבק של הריסים המלאכותיים מהונדס מראש לפי השימוש בהם, אם זמני אם קבוע. אל לריסים המלאכותיים לגעת בעפעפיים, בגלל הדבק המהווה חלק בלתי נפרד מהם. הריסים המלאכותיים עלולים לנשור במהירות אם המרכיב אותם משתמש באופן קבוע במסיר איפור או משפשף עיניים באופן קבוע.

הריסים המלאכותיים נמכרים בצבעים, אורכים ועוביים שונים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריסים מלאכותיים** בוויקישיתוף
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל", העוסק ביום זיכרון המצוין בסמוך ליום העצמאות.סמליל יום ההוקרה
**יום ההוקרה לפצועי מערכות ישראל ופעולות האיבה**, הוא יום ציון ממלכתי המצוין מדי שנה בי"ז בכסלו, החל משנת 2014, ונועד להוקרת פועלם של פצועי מערכות ישראל ופעולות האיבה.

ייסוד יום ההוקרה
----------------

היוזמה החלה כפעילות מקומית של תנועת בני עקיבא מחוז דרום. רכז המחוז, אליעד אברקי החל זאת כפיילוט בערי הדרום בהובלת באר שבע ובמקביל נעשו ניסיונות לקבל לכך הכרה ממלכתית. ביולי 2014 אישרה ממשלת ישראל הצעת החלטה אותה יזם מנכ"ל משרד ראש הממשלה, הראל לוקר בשיתוף עם ארגון נכי צה"ל. ההחלטה קובעת כי בישראל יתקיים יום הוקרה שנתי לפצועים במלחמות ישראל ובפעולות האיבה. התאריך שנקבע, י"ז בכסלו, הוא התאריך העברי של כ"ט בנובמבר 1947, יום החלטת עצרת האומות המאוחדות על סיום המנדט הבריטי והקמת מדינה יהודית בארץ ישראל.

פעילות במהלך היום
-----------------

על פי החלטת הממשלה ביום ההוקרה יתקיימו שני אירועים ממלכתיים – אירוע הוקרה במעמד נשיא המדינה וציון יום ההוקרה בכנסת.

מערכת החינוך ותנועות הנוער עורכות פעילויות חינוך והסברה בנושא, לרבות מפגשי תלמידים עם פצועי מערכות ישראל ופעולות האיבה. רשויות מקומיות מקיימות אירועים ופעילויות הוקרה, לרבות אירועים בהשתתפות פצועי צה"ל.

אישור טקס ממלכתי לנכי צה"ל ונפגעי פעולות האיבה
----------------------------------------------

בשנת 2021 שר הביטחון בני גנץ, ושר התרבות והספורט חילי טרופר, העלו לאישור הממשלה החלטה לקיים טקס אזכרה ממלכתי מרכזי לציון יום ההוקרה לפצועי מערכות ישראל ונפגעי פעולות האיבה, זאת בכדי להעניק את הכבוד הראוי ולהוקיר תודה על ההקרבה האישית שלהם למדינת ישראל.

הממשלה, והוועדה לטקסים ולסמלים אישרו את הצעת שר הביטחון ושר התרבות והספורט לקיים טקס ממלכתי לנכי צה"ל ונפגעי פעולות האיבה בהובלת משרד הביטחון וכן אושרה בממשלה לפי סעיף 19ב.

ראו גם
------

* יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יום ההוקרה לפצועי מערכות ישראל** בוויקישיתוף
* אתר – יום ההוקרה
* הממשלה אישרה: יום הוקרה שנתי לפצועי מערכות ישראל ופעולות האיבה, הודעה לעיתונות ממשרד ראש הממשלה, 6 ביולי 2014
* הקליפ הרשמי – יום ההוקרה לפצועי מערכות ישראל 2014, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב
* יום ההוקרה הראשון לפצועי מערכות ישראל ונפגעי פעולות האיבה, עשהאל לובוצקי בתוכנית הפטריוטים
* ערב חדש – יום ההוקרה לפצועי צה"ל, סרטון באתר יוטיוב
* עופר חדד, ‏לראשונה: יום הוקרה לפצועי צה"ל ונפגעי הטרור, באתר ‏מאקו‏‏, ‏9 בדצמבר 2014‏

הערות שוליים
------------

1. ↑  "האנשים האלה גיבורים", באתר ישראל היום, 22 באוגוסט 2014
2. ↑  יובל בנגו, ‏הממשלה אישרה יום הוקרה ממלכתי לפצועי מערכות ישראל, באתר מעריב השבוע, 6 ביולי 2014
3. ↑  חזקי ברוך, אושר: יום הוקרה לפצועי צה"ל ופעולות האיבה, באתר ערוץ 7, 6 ביולי 2014
4. ↑  אנה רייבה ברסקי, ‏הממשלה אישרה קיום טקס ממלכתי לנכי צה"ל ונפגעי פעולות האיבה, באתר מעריב אונליין, 21 בנובמבר 2021
**הקואליציה הבינלאומית נגד פרוות** (באנגלית: **International Anti-Fur Coalition**) הוא שמו של ארגון שהקימה הישראלית ג'יין הלוי בשנת 2006, הפועל נגד תעשיית הפרוות בעולם. הארגון פועל בשיתוף עם כארבעים ארגונים וקבוצות בעלי מטרה דומה. בכמה מקרים יזם הארגון מחאות באותו זמן במדינות רבות הן בהפגנות ובהן בדרכי פעולה אחרות. 

מאז הקמתה התמקדה הקואליציה בתעשיית הפרוות הסינית, שהיא הגדולה בעולם ומטרתה הייתה עד שנת 2008, שבה התקיימה האולימפיאדה בסין, לנסות להפסיק או לצמצם את פעילותה של תעשייה זו.

יו"ר הקואליציה הבינלאומית הוא אייל סלונים (ממנהיגי תנועת אוטופיה).

ב-18 בנובמבר 2020, הארגון התפרק.

פעילויות הארגון בעבר
--------------------

ב-13 בפברואר 2006 מפגינים בכ-40 מדינות הפגינו מול שגרירות סין ברחבי העולם. בתל אביב עצמה מול שגרירות סין הפגינו כ-200 בני אדם.

ב-13 באפריל באותה שנה, הציפו פעילים את שגרירויות סין ברחבי העולם בהודעות דואר אלקטרוני.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הקואליציה הבינלאומית נגד פרוות
* הקואליציה הבינלאומית נגד פרוות, באתר "גיידסטאר ישראל"
* ענת רפואה, קואליציה בינלאומית נגד תעשיית הפרוות בסין, באתר nrg‏, 11 בפברואר 2006
* העולם נגד הפרוות בסין, באתר nrg‏, 16 בפברואר 2006
* איתי יעקב, איך מחסלים את תעשיית הפרוות? ג'יין הלוי: היפה והחיה, באתר xnet‏, 2 באוגוסט 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  העולם נגד הפרוות בסין, באתר nrg‏, 16 בפברואר 2006
2. ↑  שגרירויות סין הוצפו במיילים המוחים נגד תעשיית הפרוות, באתר וואלה!‏, 14 באפריל 2006

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"הקואליציה הבינלאומית נגד פרוות"**.
**מגנתריאון** (שם מדעי: ***Megantereon***) הוא סוג נכחד של חתול מקבוצת השנחרבים שחי ברחבי אפריקה, אירואסיה ואמריקה הצפונית. המאובנים הקדומים ביותר שלו הגיעו לגיל 5 מיליון שנה וכנראה שהוא נכחד במיליון האחרון.

מאפיינים
--------

היצור דמה לסמילודון הענקי אך היה קטן יותר וייתכן שהיה מאבותיו שהיגרו מאסיה. הוא דמה במראהו ליגואר והגיע לאורך 72 ס"מ ולמשקל 90–150 ק"ג. הדגימות הגדולות ביותר הגיעו מצרפת ומהודו בגובה של 72 ס"מ בכתפיים ומשקל של 150 ק"ג.

היו לו ניבי חרב ענקיים איתם יכל להרוג את טרפו. היו לו כתפיים רחבות אך זנבו היה קטן. היצור היה יכול לזנק לגובה ולהפיל טרף עם חבטה מכפותיו העצומות אך לא היה מהיר. לא נמצאו עורות של היצור אך כנראה שהוא היה מכוסה פסים או חברבורות בדומה ליגואר המודרני.

הוא היה טורף על של תקופתו וטרף מכפילי פרסה, סוסיים קדומים וגורי קרנפים ובעלי חדק שונים. הוא לא נעץ את שיניו בטרף מאחר שהשיניים היו עדינות ועלולות להישבר כך אלא הפיל את הטרף לארץ ונעץ בו שיניים כדי לחסום את קנה הנשימה או לפצוע אותה אנושות. לא ברור אם הוא צד לבדו או בלהקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגנתריאון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
**קארי פרינגל** (באנגלית: **Carrie Pringle**; 19 במרץ 1859 – 12 בנובמבר 1930) הייתה זמרת סופרן בריטית, ילידת אוסטריה. ב-1882, השתתפה פרינגל בבכורה של האופרה "פרסיפל". באותה העת, נודעה ברבים שמועה כי פרינגל ניהלה רומן סודי עם ריכרד וגנר, בעת שהיה נשוי לקוזימה.

ביוגרפיה
--------

פרינגל נולדה בעיר לינץ, אוסטריה, לבזיל, כנר חובב ואיזבלה, פסנתרנית. בילדותה, משפחתה עברה לגור באיטליה ובגרמניה לסירוגין. המנצח היהודי, הרמן לוי, שמע את קולה של פרינגל בשנת 1878, והחליט לבחון אותה לתפקיד של פלואורמיידן במערכה השנייה של פרסיפל. היא השתתפה בבכורת האופרה ב-1882, ועברה ללונדון כשנה לאחר מכן. פרינגל הייתה השחקנית היחידה שהשתתפה בבכורת הפסטיבל בלבד, ולא בשאר מהדורותיו. באנגליה, פרשה פרינגל מקריירת המוזיקה, ועבדה כמורה לפיתוח קול. פרינגל מעולם לא התחתנה. היא נפטרה ב-1930, בעיר ברייטון לאחר שלקתה בסרטן השחלה.

פרינגל וגנר
-----------

פרסומת של הופעה של פרינגל
האודישן הראשון של פרינגל מול וגנר לתפקידה בפרסיפל אירע ב-1881. וגנר התלהב מכישרונה, ובעת הופעתה היה האדם היחיד בקהל שהריע לה. ב-3 באוגוסט 1882, קוזימה, אשתו של וגנר, כתבה ביומנה כי "הוא [ריכרד] מדבר ומגחגח עימה, דבר שלא עושה עימי". ביומנו של וגנר כתב כי פרינגל הייתה השחקנית הטובה ביותר שפגש מעולם. מבקרי מוזיקה רבים, חרף דעותיו של וגנר על פרינגל, האמינו כי היא הייתה בלתי ממושמעת ו"נוראית".

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Caroline (Carrie) Mary Isabelle Pringle (1859–1930)", Wagner200 website, accessed 28 March 2015.
2. ↑  "Caroline (Carrie) Mary Isabelle Pringle (1859–1930)", Wagner200 website, accessed 28 March 2015.
3. ↑  Gadd (2011), Vaszonyi (2013).
4. ↑  Vaszonyi (2013).
5. ↑  Gadd (2011); Cormack (2009), pp. 96–7.
6. ↑  Cormack (2009), p. 98.
7. ↑  von Westernhagen (1979), pp. 395–6.
8. ↑  Cited in von Westernhagen (1979), p. 396.
9. ↑  Cited in von Westernhagen (1979), p. 397.
10. ↑  Cormack (2009), p. 96.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 116290617
* VIAF: 30284103
* WorldCat (עם VIAF): 30284103

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

אנרי, הדוכס הגדול מלוקסמבורג - דוכס לוקסמבורג הנוכחי.
**יום הולדתו של הדוכס הגדול** (בצרפתית: **Célébration publique de l'anniversaire du souverain**) הוא יום חג לאומי, המצוין בלוקסמבורג מדי שנה. הוא מצוין ב-23 ביוני, למרות שיום זה איננו יום ההולדת של מי מדוכסי לוקסמבורג בעבר או בהווה. כאשר בראש המדינה עומדת אשה, נקרא החג **יום הולדתה של הדוכסית הגדולה**.

מועד ציון יום הולדתו של הדוכס הגדול השתנה פעמים רבות. תחת וילם הראשון, הדוכס הגדול הראשון (1815-1840), חל המועד ב-24 באפריל; תחת וילם השני ‏(1840-1849) הוא חל ב-6 בדצמבר, יום הולדתו בפועל; עקב כך צוין ב-1840 יום הולדתו של הדוכס הגדול פעמיים. תחת וילם השלישי ‏(1849-1890) חל המועד ב-17 ביוני וב-1859 הוסט ל-19 בפברואר.

לאחר פיצול בתי המלוכה של הולנד ולוקסמבורג ב-1890 (מאז שולט בלוקסמבורג בית נסאו-ויילבורג) נחוג החג בימי הולדתם בפועל של דוכסי לוקסמבורג. ב-1947 הוכרז היום כחג לאומי. ב-1961 הוחלט לקבוע את יום החג במועדו הנוכחי. הטעם לכך היה שימי ההולדת של הדוכסית הגדולה דאז, שרלוט, ושל יורש העצר ז'אן חלו שניהם בינואר, והיה רצון למנוע את האפשרות שמזג אוויר גרוע ישבש את יום החג. השינוי נעשה בצו של הדוכסית שניתן ב-23 בדצמבר באותה שנה.

לקריאה נוספת
------------

* Dostert, Paul; Margue, Paul (2002). *The Grand Ducal Family of Luxembourg* (PDF). Luxembourg City: Service Information et Presse. pp. 103–4. ISBN 2-87999-018-1. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2006-06-30. נבדק ב-2006-08-02.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יום הולדתו של הדוכס הגדול** בוויקישיתוף
**דימורפודונטיים** (שם מדעי: **Dimorphodontidae**) היא משפחה של פטרוזאורים פרימטיביים, אשר חיו בין הטריאס העליון ליורה התחתון לפני 182–208 מיליון שנה. לא כל החוקרים רואים בקבוצה זו משפחה ויש הרואים בה ענף בשם "Dimorphodontia". ענף זה הוגדר ב-1870 בידי החוקר הבריטי הארי סיילי. משפחה זו נחשבת לקרובה רחוקה של הרמפורינקוסיים, והשתייכה בעבר לקבוצה הפרפילטית Rhamphorhynchoidea.

משפחה זו כוללת בעיקר את הסוג דימורפודון, שעל שמו קרויה המשפחה. לצידו שויכו גם הפטיינוזאורוס הקדום וכמה חוקרים משייכים לפה גם את הסוג *Parapsicephalus* הדומה לרמפורינקוס, ולעיתים משויך למשפחה זו. בשנת 2018 שויך למשפחה גם הקיילסטיבנטוס שהתגלה במדבר של יוטה.

משפחה זו כוללת מינים שהגיעו למוטת כנפיים עד אורך מטר וחצי והיו קרובי הפטרודקטיליים המאוחרים יותר. הם היו בעלי לסתות מוארכות בעלות שיניים רבות ונראה שהיו ציידי זוחלים קטנים ולא רק דגים.

מיון
----

* קיילסטיבנטוס (*Caelestiventus*)
* דימורפודון (*Dimorphodon*)
* *Parapsicephalus*?
* פטיינוזאורוס (*Peteinosaurus*)?

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דימורפודונטיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536527905171

 |
**אוניברסיטת לינשפין** (בשוודית: **Linköpings universitet**, בקיצור LiU) היא אוניברסיטה ממלכתית בלינשפין (אנ') בשוודיה. המוסד זכה למעמד מלא של אוניברסיטה בשנת 1975 והוא אחד המוסדות האקדמיים הגדולים ביותר במדינה. הוא מונה ארבע פקולטות – אמנויות ומדעים, מדעי החינוך, רפואה והמכון לטכנולוגיה. משימותיהן המוגדרות הן: חינוך, מחקר והכנת עבודות דוקטורט. על מנת לעודד עבודה בינתחומית פועלות באוניברסיטה 14 מחלקות גדולות המחברות מידע שנאסף מתחומים שונים ולעיתים קרובות הן משתייכות ליותר מפקולטה אחת. אוניברסיטת לינשפין שמה דגש על שיח עם עולם העסקים שסביבה ועם הקהילה, בתחום המחקר והחינוך כאחד. בשנת 2015 אירחה האוניברסיטה 27,000 סטודנטים ו-4,000 עובדים.

היסטוריה
--------

בניין קיי והספרייה - מראה מדרום האוניברסיטה
ראשיתה של האוניברסיטה לעתיד בשנת 1965 כשהחליטה האספה המחוקקת הלאומית של שוודיה (ריקסדאג) להקים בלינשפין תוכניות אקדמיות בתחום הטכנולוגיה והרפואה. בשנת 1967 קמה בלינשפין שלוחה של אוניברסיטת סטוקהולם שהעניקה שירותי חינוך אקדמי בתחום מדעי הרוח, המדעים החברתיים ומדעי הטבע. כעבור שנתיים הוקמו המכון הטכנולוגי ויחידה ללימודי רפואה. בשנת 1970 כל התוכניות הללו מוזגו בתוך שלוש פקולטות במסגרת המכללה האוניברסיטאית לינשפין. בשנת 1975 התארגנה על יסוד זה אוניברסיטת לינשפין.

בשנת 1977 המכללות למורים בלינשפין ובנורשפין הועברו אל אוניברסיטת לינשפין ובשנת 1986 נוסדה הפקולטה למדעי הבריאות (בימינו – הפקולטה לרפואה), על בסיס הפקולטה לרפואה ומערכת החינוך האזורי למקצועות בריאות.
בשנת 1997 נפתח קמפוס חדש בעיר הקרובה נורשפין. החל משנת 2000 סופח לאוניברסיטה גם בית הספר הידוע על שם קרל מלמסטן (אנ') לעיצוב רהיטים. אחרי 60 שנות קיום במרכז העיר בית ספר זה הועתק בשנת 2009 לבניינים חדשים בלידינגה באיי סטוקהולם.

פקולטות
-------

* הפקולטה למדעים ולאמנויות ("פקולטה לפילוסופיה" - *Filosofiska fakulteten*)
* הפקולטה לרפואה ולמדעי הבריאות ("פקולטה לרפואה" *Medicinska fakulteten/Hälsouniversitetet*) עם בית החולים האוניברסיטאי לינשפין
* המכון הטכנולוגי לינשפין ("בית הספר הטכני הגבוה" *Linköpings tekniska högskola*)
* הפקולטה למדעי החינוך (*Utbildningsvetenskap*)

קמפוסים
-------

לאוניברסיטה 4 קמפוסים בשלוש ערים:קמפוס ואלה וקמפוס US בלינשפין, קמפוס נורשפין וקמפוס לידינגה (באיי סטוקהולם) של בית הספר קרל מלמסטן לעיצוב רהיטים.

אוניברסיטת לינשפין במדיה האומנותית
----------------------------------

* שם האוניברסיטה מוזכר בסרט המרגלים האמריקאי "Agent Cody Banks" ("המבחינים המיקרוכירורגיים המרשימים ביותר בוצעו באוניברסיטת לינשפין בשוודיה").

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוניברסיטת לינשפין** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת לינשפין
* אוניברסיטת לינשפין, ברשת החברתית פייסבוק

* אוניברסיטת לינשפין, ברשת החברתית טוויטר

* אוניברסיטת לינשפין, ברשת החברתית אינסטגרם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007596983805171
* GND: 16081299-9
* ISNI: 0000 0001 2162 9922
* LCCN: n77004696
* MusicBrainz: b0b9d653-2a70-487b-80d3-3af19f369dfc
* NKC: nlk20040151607
* SUDOC: 109201221
* VIAF: 183146462674127771958
* WorldCat (עם VIAF): 183146462674127771958

 |
**החברה לחקר מצרים** (באנגלית:  **Egypt Exploration Society** , ובקיצור – .E.E.S), היא החברה החשובה ביותר בממלכה המאוחדת העוסקת בקידום וטיפוח המחקר בנושא אגיפטולוגיה.

החברה נוסדה בשנת 1882 והייתה ידועה בתחילה בשם ה**קרן לחקר מצרים** (באנגלית: **Egypt Exploration Fund**, ובקיצור – .E.E.F). ייסוד הקרן נעשה בעיקר ביוזמתם של האגיפטולוגית החובבת אמליה אדוארדס ואיש המוזיאון הבריטי רג'ינלד סטיוארט פול(אנ'). השם שונה ל"חברה לחקר מצרים" בסיום מלחמת העולם הראשונה.

החברה עסקה בחפירות ארכאולוגיות רבות של אתרים במצרים כגון סקארה, אל עמארנה, ודיר אל-בחרי, שם נמצאה קבר המלכה חתשפסות. החברה מימנה את חפירותיו הראשונות של פלינדרס פיטרי במצרים בין השנים 1884 – 1886, ושוב בין השנים 1896 – 1904

החברה מוציאה לאור שנתון בשם **Journal of Egyptian Archaeology** וכן כתב עת דו-שנתי בשם  **Egyptian Archaeology**. שני הביטאונים מופצים לחברי החברה. בנוסף מפרסמת החברה בנפרד דוחות חפירה של האתרים שהיא יוזמת את חפירתם.

לחברה שני משרדים, בלונדון ובקהיר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **החברה לחקר מצרים** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של החברה לחקר מצרים (באנגלית)
* החברה לחקר מצרים, ברשת החברתית טוויטר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007296300905171
* BIBSYS: 90347769
* BnF: cb118692130 (data)
* CiNii: DA11721445
* GND: 7579688-0
* ISNI: 0000 0001 2149 6381
* LCCN: n81139955
* NKC: xx0101087
* NLA: 35058898
* TePapa: 4910
* VIAF: 121945865
* WorldCat: lccn-n81139955

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
הרב **אליהו אליעזר גרודזינסקי** (או: **גרודננסקי**; ט"ז בניסן ה'תקצ"א, 30 במרץ 1831 - כ"ח בניסן ה'תרמ"ז, 22 באפריל 1887) היה רב ואב"ד בעיר וילנה. חתנו של רבי ישראל מסלנט.

ביוגרפיה
--------

נולד בווילנה לפייגא ולרב יצחק גרודזינסקי ("ר' איצל'ה שירווינטר"; תקס"א-תרכ"ז), דיין ומו"צ בקהילה היהודית בעיר. למד בישיבתו של רבי ישראל מסלנט בבית המדרש המרכזי בפרבר זרצ'ה, ובשנת ה'תר"ו (1846) הוצג על ידי ר' ישראל בפני משה מונטיפיורי שביקר בישיבה, כבחיר התלמידים. בשנת ה'תר"ט (1849) נשא את מלכה הינדה בתו של רבי ישראל מסלנט. בשנת 1855 מונה למו"ץ בקהילה בווילנה ולאחר זמן הוכתר לראש המו"צים בעיר לצד הרב שלמה הכהן. הוא נמנה בהמשך על הרכב בית הדין הווילנאי יחד עם הרב הכהן והרב יוסף ב"ר רפאל סקוביץ. כאחד מחשובי הרבנים בווילנה הייתה לו השפעה על מינויי רבנים בעיר, הוא הביא בין היתר למינויו של ידידו הרב מאיר מיכל רבינוביץ (מיכל שאטער) מחבר "המאיר לעולם" לאחר שעזב את עיירת רבנותו, כמורה הוראה ראשי בעיר.

כשהקים ר' ישראל סלנטר את הוועדה המדינית לענייני היהודים בשנות ה-70 של המאה ה-19, נמנה עם חברי הוועדה. השתתף באספות הרבנים בפטרבורג ב-1870 וב-1885, ונבחר יחד עם ר' ראוב'לה דיננבורגר ור' ליפא'לה ממיר כוועדה מייעצת לענייני יהדות לנציגים היהודיים בפטרבורג.

סייע לחותנו בהפצת תנועת המוסר ובייסוד כולל אברכים בקובנה ב-1879 ושימש בא-כוחו בניהולו לאחר נסיעתו לפריז.

חתניו הם הרב חיים עוזר גרודזנסקי, ממנהיגי היהדות החרדית בליטא בתקופה שלפני השואה והרב ראובן דב דסלר, ממנהיגי תנועת המוסר ומנהל ישיבת תלמוד תורה בקלם, אביו של הרב אליהו אליעזר דסלר.

נקבר בבית הקברות בווילנה.

לקריאה נוספת
------------

* הרב דב כץ, **תנועת המוסר - חלק ב'**, בית הספרים, תש"י

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד הלחמי, ****רבי אליהו אליעזר מוילנה****, בספר "חכמי ישראל", תל אביב תשי"ח, חלק א', עמ' של"ז, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
* רבי אליהו אליעזר גרודננסקי, בלקסיקון הרבני "אישי ישראל"
ד"ר אליהו אליעזר שאול כהן
**אליהו אליעזר שאול כהן (הכהן)** (1859–1926), ידוע גם כד"ר אליאס כהן, היה בין שבעת הרופאים הראשונים ילידי ארץ ישראל, שימש כרופא בצפת והגליל וכרופא המושבה פתח תקווה בין השנים 1926-1908.

קורות חיים
----------

אליהו אליעזר שאול כהן (הכהן) נולד בירושלים בשנת 1859 לר' מיכל הכהן וליבה-דבורה לבית קצורין (דור שני בירושלים). אחרי שסיים את לימודיו בחדר עבר ללמוד בבית הספר החקלאי מקוה ישראל, ונשלח על ידי אביו ב-1874 לסמינר למורים בברלין. בתום לימודיו שב לירושלים ושימש כמורה לשפות בבית הספר למל. בשנת 1882 הלך בדרכי אביו והוציא לאור בירושלים את העיתון "ירושלים" בשפה הגרמנית. 

בשנת 1888 חזר אליהו לגרמניה והתחיל ללמוד רפואה באוניברסיטת היידלברג. לאחר 3 שנים שב לירושלים ושוב לימד בבית הספר "למל", בד בבד לימד שפות בתלמוד תורה. בשנת 1891 יצא בשנית לברלין והשלים את לימודי הרפואה, הפעם באוניברסיטת "פרידריך וילהלם" בברלין. באוגוסט 1892 סיים את לימודיו עם כתיבת עבודת גמר בנושא מחלת "בזדוב". הוא השתלם בתחום הכירורגיה ואחר כך שב לירושלים.

בשובו עבד בבית החולים משגב לדך. בשנת 1893 ניהל את בית החולים מאיר רוטשילד בירושלים. בסוף 1893 התמנה ד"ר כהן כרופא ממשלתי של השלטון הטורקי בחברון ולאחר כשנה הועבר לעזה. 

ב-1894 נישא לשרה בת נפתלי ליאון, נכדתו של בן ציון ליאון. הוא קיבל את תפקיד מנהל בית החולים "אטלינגר" בצפת. הברון רוטשילד מינה אותו כ"רופא ראשי למושבות הגליל" וכן סייר בכפרים הערביים שיושביהם כינו אותו בשם "חכים אליאס". בשנת 1908 עקר ד"ר כהן לפתח תקווה ושימש כרופא ועד המושבה כמחליפו של ד"ר יעקב ברנשטיין כהן. בשנת 1912 נמנה עם חברי הוועד הראשון של "אגודת מדיצינית עברית ביפו".

בשנת 1914 גויס לצבא הטורקי והוצב בעזה, בבית חולים צבאי. עם שחרורו ב-1916 הוזמן שוב לעבוד כרופא המושבה בפתח תקווה ושימש בתפקיד עד מותו בט' באב, 1926.

לד"ר אליהו כהן ואשתו שרה היו 5 ילדים: ד"ר נפתלי כהן, פרידה (נפטרה ב-1943 ונקברה בהר הזיתים בירושלים), בן ציון (נפטר ב-1981 ונקבר בבית הקברות בפתח תקווה), נתן (נפטר במרץ 1989 ונקבר בבית הקברות בפתח תקווה) ויוסף (נפטר בפברואר 1989 ונקבר בבית הקברות בפתח תקווה).

לד"ר אליהו כהן 8 נכדים: בנותיו של נפתלי - תקוה וינשטוק-לוריא, ומאשתו השנייה - פרידה, קיטי, אניק ומרטין; בתו של בן ציון - תמרה כהן; בניו של נתן - השופט אליעזר כהן ואלכסנדר.

בחודש אוקטובר 2012 נקרא רחוב על שמו בשכונת כפר גנים החדשה בפתח תקווה.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "אליהו אליעזר שאול כהן", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יא (1961), עמ' 3777
**כריסטיאן פרדיננד אָבֶּל** (בגרמנית: **Christian Ferdinand Abel**;‏ יולי או אוגוסט 1682 – 3 באפריל 1761 או 1737) התפרסם כאחד מגדולי הכנרים והצ'לנים בגרמניה של תקופת הבארוק ובעיקר עשה לו שם כווירטואוז בוויול.

ביוגרפיה
--------

כריסטיאן פרדיננד נולד בהנובר, בנו של המלחין, הכנר ונגן העוגב קלאמור היינריך אבל. במשך תקופה מסוימת שירת כריסטיאן בצבא השוודי של קארל השנים עשר, מלך שוודיה בזמן הכיבוש של צפון גרמניה. הוא נשא לאישה את אנה כריסטיאנה הולם השוודית.

לאחר תום שירותו הצבאי נסע אבל לברלין, שם כיהן בתפקיד חשוב בתזמורת החצר של פרידריך הראשון, מלך פרוסיה. הוא נשאר בתפקידו זה עד לפירוק התזמורת בידי פרידריך וילהלם ב-1713. הוא עבר עם אחדים מעמיתיו לקטן לעבוד בתזמורת החצר שם ככנר ונגן ויולה דה גמבה תחת שרביטו של אוגוסטין ריינהרדט שטריקר. אבל המשיך לנגן בתזמורת גם בהנהגת ממשיכו של שטריקר, יוהאן סבסטיאן באך. באך היה סנדק לבתו של אבל, סופי-שרלוטה, שנולדה ב-6 בינואר 1720 בקטן. באותה שנה התלוו אבל ובאך אל לאופולד, נסיך אנהאלט-קטן במסעו לקרלובי וארי (קרלסבד).

קיימת סברה לפיה חיבר באך את שלוש טריו סונאטות שלו לוויולה דה גמבה וצ'מבלו, רי"ב 1027-1029 בשביל אבל, כמורו של לאופולד בנגינה בוויול. כמו כן הועלתה ההשערה כי באך הלחין במקור גם את שש הסוויטות לצ'לו רי"ב 1011-1007, בעבורו.

ב-1723 עזב באך את קטן כדי להיכנס לתפקידו כמנצח המקהלה של כנסיית תומאס הקדוש בלייפציג, ומשרתו בתזמורת העירונית נשארה פנויה. אבל תפס את מקומו כ"מוזיקאי ראשי" (Premier-Musicus) של תזמורת החצר. אבל נשאר בקטן עד סוף חייו ושם גם נקבר.

בנו של אבל, קארל פרידריך אבל, שנולד ב-1723 בקטן, היה גם הוא מלחין פורה ווירטואוז ויולה דה גמבה נודע. פרסומו העיקרי בא לו מייסוד קונצרטי באך-אבל יחד עם יוהאן כריסטיאן באך בלונדון, הקונצרטים הראשונים למנויים באנגליה. בנו הבכור, לאופולד אוגוסט אבל היה גם הוא מלחין וכנר.

קישורים חיצוניים
----------------

* כריסטיאן פרדיננד אבל, באתר MusicBrainz (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Siegmund Schultze *Johann Sebastian Bach*, Reclam, 1976, Leipzig, עמוד 78

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb173224010 (data)
* GND: 131992775
* ISNI: 0000 0000 1978 9276
* MusicBrainz: 825db9d2-9dcd-4961-9071-454829c9a762
* VIAF: 67614926
* WorldCat: viaf-67614926

 |
**יצחק בן מרון הלוי** היה מחכמי פרובנס בתחילת המאה ה-12.

אביו, מרון הלוי, היה מנכבדי קהילת נרבונא ומעשיריה. רבי יצחק, "הגדול שבתלמידי רבי יהודה בן משה הדרשן", היה "חכם גדול והרביץ תורה בנרבונה והעמיד תלמידים הרבה". בין תלמידיו הרבים היו משה בן יוסף ומאיר בן יוסף (בני אחיו, יוסף בן מרון), רבי אברהם אב בית דין מנרבונא (ראב"ד השני - מחבר ספר האשכול) ומשה בן יעקב הנשיא. 

לדעת הרב צבי בנימין אויערבך בהקדמתו לספר האשכול, נפטר רבי יצחק בן מרון בערך בשנת ד'תת"ץ (1130) ובוודאי קודם שנת ד'תתק"א (1141). בספר התרומות (שער י"ד, סעיף ה) מובא פסק שיצא מבית דינו של בעל האשכול בקשר עם ירושתו של רבי יצחק. מתיאור המקרה עולה שרבי יצחק מת ללא צאצאים ואחיו רבי יוסף בן מרון בא לפני בית הדין לדון בעניין הירושה.

פסקיו ותשובותיו צוטטו על ידי תלמידיו וחכמי הדורות הבאים, בהם ר"י מיגאש, "בעל האשכול" (ראב"ד השני) וחתנו אברהם בן דוד מפושקירה (ראב"ד השלישי), הרז"ה, בעל "ספר העיטור" והרמב"ן.

קישורים חיצוניים
----------------

* ריצ'רד גוטהייל ו-A. Peiginsky, ‏MERWAN HA-LEVI, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלום וחנוך אלבק, מבוא לספר האשכול. ירושלים: וגשל תשד"מ, פרק א', עמ' ג' (למקורותיו ראו הערה ג')
2. ↑  צבי בנימין אוירבך, מבוא לספר האשכול, הלברשטאדט תרכ"ח, עמ' IX, עמ' XXI
3. ↑  שלום וחנוך אלבק, מבוא לספר האשכול. ירושלים: וגשל תשד"מ, פרק א', עמ' ח'
4. ↑  לדוגמה בספר המאור למסכת ביצה פרק שלישי (דף יג עמוד א) מובא פסק הלכה משמו
**אני והכפר** הוא ציור משנת 1911 מאת הצייר היהודי יליד בלארוס מארק שאגאל.

תיאור
-----

הציור, המתאר מראות מהעיירה היהודית, צויר רק לאחר ששאגאל עבר לפריז. במרכז היצירה מתוארות שתי דמויות המביטות זו בזו. מן הצד האחד מתואר מעין דיוקן עצמי של שאגאל בגוון ירקרק וחבוש כובע, ועל צווארו שרשרת ועליה תליון בצורת צלב. הדמות אוחזת במעין ענף או עץ המתוארים במרכז חלקה התחתון של היצירה. בצידה השני של היצירה מתואר ראש של עז או כבשה ולצווארה שרשרת דומה. בנוסף, מופיעים דימויים נוספים של אשה החולבת פרה לבנה וכן תיאור של רחוב בעיירה בו צועד גבר הנושא מגל אל מול אישה המתוארת הפוכה. גם חלק מבתי העיירה מתוארים 'על ראשם'. לצידם מופיעה כנסייה ובתוכה תיאור של ראשה של דמות נשית.

הקומפוזיציה של הציור משלבת בין אלמנטים מרכזיים כגון העימות בין שתי הדמויות המרכזיות, עימות המודגש על ידי עיגול החוצה את הדמויות, לבין אלמנטים דינאמים כגון השביל המוביל אל העיירה בחלקה העליון של היצירה. שאגאל השתמש בהשפעות של האמנות הקוביסטית כדי לתאר עולם המנותק מפרספקטיבה וממשות חומרית, כבמעין חלום. שאגאל מערב כאן בין אופן ייצוג "מערבי" לבין סממנים תרבותיים ופולקלוריסטים הלקוחים מן התרבות הרוסית העממית ומן התרבות היהודית. "עבור הקוביסטים" טען שאגאל, "ציור היה משטח המכוסה בצורות על פי סדר כל שהוא. עבורי הציור מהווה משטח המכוסה בייצוגים של דברים... בו להיגיון ול'איוריות' אין שום משמעות."

קישורים חיצוניים
----------------

* "אני והכפר" באתר המוזיאון לאמנות מודרנית (באנגלית)
**מקשר דינמי** (**dynamic linker**) הוא סוג של טוען שטוען ומקשר בזמן הריצה (run-time) או הטעינה (load-time) ספריות משותפות (קובצי dll במערכת ההפעלה חלונות, so במערכת לינוקס) לתוכניות שנמצאות בזיכרון המחשב. הספריות המשותפות נמצאות בדרך כלל בקבצים נפרדים על גבי הכונן הקשיח. 

בזמן ההידור של תוכנה שמשתמשת בקישור דינאמי, מצטמצמת פעולת המקשר לרישום של שם הספרייה המשותפת ושם או מספר השגרה בספרייה שיש להפעיל. בזמן הריצה של התוכנה, המקשר הדינמי מאתר את קטעי הקוד הדרושים בספריות המתאימות וטוען אותן לשטח הזיכרון המוקצה לתהליכים. עיקר העבודה, אם כן, מתבצע בזמן הטעינה או זמן הריצה של התוכנה. 

בשיטה הישנה, לאחר שכל הספריות המשותפות נטענו לזיכרון, החליפו את כל ההפניות לספריות משותפות במצביעים שהורו על מיקום הספריות בזיכרון המחשב. בחלונות 3.11, לדוגמה, כל ההפניות לספריות היו מאורגנות ברשימות מקושרות, כך שניתן היה לעדכן את המצביעים לכל אחת מהספריות באופן סדרתי. כיום, רוב המערכות שמשתמשות בקישור דינאמי משתמשות בטבלת סמלים שבזמן ההידור כל המצביעים שלה ריקים. בזמן הטעינה, מעדכנים את המצביעים כך שיורו על מיקום הספריות בזיכרון. החיסרון בשיטה זו לעומת השיטה הישנה הוא שכדי להפעיל בזמן ריצה שגרה בספרייה משותפת צריך קודם כל לאתר את מיקומה בזיכרון בטבלת הסמלים.

הספריות עצמן מכילות טבלאות קפיצה (jump table), שנקראות Procedure Linking Table (PLT), שמורות על מיקום השגרות בספרייה. כדי להפעיל שגרה בספרייה מסוימת, יש לאתר את מיקומה בטבלת הקפיצה על מנת לדעת את מיקומה בזיכרון המחשב. התקורה שנוצרת בשיטה זו בדרך כלל קטנה וזניחה.

ראו גם
------

* מקשר
* Dynamic-Link Library
* ספרייה משותפת
**מרי פרסי, הרוזנת מנורת'מברלנד** (באנגלית: **Mary Percy**, נפטרה ב-16 באפריל 1572), אשת חצר ואצילה בתקופת שלטונו של הנרי השמיני, מלך אנגליה. היא הייתה בתו של ג'ורג' טלבוט, הרוזן הרביעי משרוסברי. בעלה, הנרי פרסי, הרוזן השישי מנורת'מברלנד, נודע בשל רצונו להינשא לאן בולין במקום לה.

משפחה
-----

ליידי מרי טלבוט (Talbot) הייתה אחת מאחד-עשר ילדיו של ג'ורג' טלבוט, הרוזן הרביעי משרוסברי, ושל אשתו הראשונה, אן הייסטינגס. סבה וסבתה מצד אביה היו ג'ון טלבוט, הרוזן השלישי משרוסברי וקתרין סטאפורד, בתו של האמפרי סטאפורד, הדוכס הראשון מבאקינגהאם. הורי אמה היו ויליאם הייסטינגס, הברון הראשון מהייסטינגס וקתרין נוויל, אחותו הצעירה של ריצ'רד נוויל, הרוזן ה-16 מוורוויק.

נישואים
-------

לקראת סוף 1523 או תחילת 1524, הליידי טלבוט שודכה להנרי פרסי, יורשה של רוזנות נורת'מברלנד, אשר התאהב עמוקות באן בולין, שהייתה אז בת-לוויה של המלכה קתרין מאראגון. מסיבה זו, הוא התחתן עם טלבוט בחוסר רצון. למעשה, היה זה הקרדינל תומאס וולסי שטירפד את הרומן בין פרסי לבוליין, ושהזכיר לפרסי על השידוך לטלבוט עליו הוחלט כבר ב-1516. אביו של הנרי פרסי, הרוזן החמישי מנורת'מברלנד, זומן במהירות לחצר המלוכה, ובעקבות האירועים שהתרחשו החליט לקחת את בנו הנרי לטירת אניק שבנורת'מברלנד, שם נישאו השניים..

פרסי ירש את אביו בתפקיד רוזן נורת'מברלנד ב-19 במאי 1527, וטלבוט קיבלה בהתאם את התואר רוזנת נורת'מברלנד. נישואיה של טלבוט לפרסי היו לא מאושרים למן ההתחלה, ולשניים לא היו ילדים. ביוני 1532 ביקשה טלבוט לבטל את הנישואים, בטענה שבעלה ביקש להינשא לאן בולין לפני נישואיהם. פרסי תושאל על ידי הנרי השמיני, והעתירה נדחתה על ידי הפרלמנט; טלבוט נותרה נשואה לפרסי.

טלבוט נפטרה ב-16 באפריל 1572. בעלה הנרי פרסי נפטר שנים רבות קודם לכן, ב-30 בינואר 1537, שמונה חודשים בלבד לאחר הוצאתה להורג של אן בולין. פרסי היה אחד מחברי המועצה המלכותית שגזרה את גזר הדין על בוליין במאי 1536, והוא, כיתר חברי המועצה, פסק כי היא אשמה.

לקריאה נוספת
------------

* Alison Weir, The Six Wives of Henry VIII, 1991.