recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**עידן כהן** (נולד ב-6 ביוני 1978 בקיבוץ מזרע) הוא רקדן וכוריאוגרף ישראלי. זוכה פרס שרת התרבות לשנים 2008, 2010 ו-2012.

ביוגרפיה
--------

עידן כהן הוא בוגר מושבת האמנויות שבמצפה רמון. סיים את לימודיו התיכוניים בהצטיינות בלימודי האמנויות הוויזואליות, תיאטרון ומוזיקה קלאסית.

את הכשרתו במחול החל באולפנה למחול בקיבוץ מזרע. בין השנים 1999–2006 היה רקדן מוביל בלהקת המחול הקיבוצית.

ב-2003 יצר את "Yellow Brick Road" במסגרת "ניצוצות", ערב מיצירות רקדני להקת המחול הקיבוצית. ב-2005 יצא לדרכו העצמאית עם היצירה "אידרה בכוס תה", דואט שהועלה במסגרת פסטיבל "גוונים במחול 2005". בשנת 2006 העלה את היצירה "שנה של דג", שזיכתה אותו במקום השני בתחרות הכוריאוגרפיות הבינלאומית "no ballet" בלודויגזהאפן, גרמניה ופרס עידוד היצירה לאמן מתחום המחול של אותה שנה מטעם אמ"י ובנק הפועלים. ב-2007 יצר את הסולו "פרווה מתוקה שלי", במסגרת פסטיבל "גוונים במחול" במרכז סוזן דלל. הסולו זכה במקום הראשון בפרס הביצוע בתחרות הסולואים ה-12 בשטוטגרט (בביצוע הרקדן רן בן דרור). בשנת 2008 העלה את היצירה "Joy Ride" ואת "Half Cup Sesame Seeds" עבור להקת המחול "arabesque" שבסופיה, בולגריה. עבור היצירה זכה במקום הראשון בתחרות ע"ש מרגריטה בוגויבה בבולגריה, בפרס נוסף עבור האינטרפרטציה המוזיקלית ובפרס שרת התרבות לשנת 2008.

ב-2009 העלה גרסה אישית אמיצה לבלט "אגם הברבורים", כקו-פרודוקציה עם הפסטיבל וכנס המחול ה-16 למחול עכשווי ביטום פולין, Tanzplan Dresden – גרמניה, ואת "3Pieced Swan, op.1" - סולו בביצועו, שהועלתה במסגרת "In the company of men" בתיאטרון DNA בניו יורק. בשנת 2010 יצר את "ברזיל" (2010), בשיתוף עם להקת המחול מריה קונג ואת "Because" עבור ה-SDT, פולין. בשנת 2011 העלה את "Mad Siren" לצלילי סונטות לפסנתר של וולפגנג אמדאוס מוצרט. על היצירה זכה בפרס שרת התרבות לשנת 2012. בשנת 2012 יצר את "שירי שוליה נודד" למחרוזת ליד מאת גוסטב מאהלר, וב-2013 את "ג'נדר בנדר".

יצירות
------

* שנה של דג (2006)
* פרווה מתוקה שלי (2007)
* ג'וי רייד (2008)
* אגם הברבורים (2009)
* ברזיל (2010)
* מד סיירן (2011)
* ג'נדר בנדר (2013)
* הקפולטי והמונטקי (2016)

### יצירות נוספות

* 'Holi' בשיתוף עם סאפייר קריאיישנז - הודו. עבור פסטיבל המחול Interface, כלכתה, הודו.
* 'Nesting' פרויקט סייט ספסיפיק באמהרסט קולג', מסצ'וסטס-ארצות הברית (2013).
* 'Private dancer' עבור T.H.E Dance Company, סינגפור
* 'Because' עבור The Edge, לונדון
* 'Nesting' עבור תיאטרון מחול קרקוב (2015)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עידן כהן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של עידן כהן
* עידן כהן, באתר הבמה
* Idan Cohen's I Capuleti e i Montecci - Amherst Collage prod
* ראיון עם עידן כהן - בלט לבובה ממוכנת, באתר הבמה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורה ברפמן, Idan Cohen - 'Joy Ride', **ריקודיבור / DanceTalk**, 2008
2. ↑  Heather Desaulniers, Looking Backward, Looking Forward, **American University-Katzen Arts Center**, 2010
3. ↑  Evan Namerow, SWAN LAKE, SANS SWANS, **The brooklyn rail**, 2010
4. ↑  צבי גורן, בין הברור לכאוטי, **הבמה**, 2011
5. ↑  Sarah Halzack, Dance company’s ‘Mad Siren’ explores the nexus of memory and music, **The Washington Post**, 2013
6. ↑  ORI J. LENKINSKI, Bending the rules of Gender, **The J-Post**, 2013
**קרן גנדיר** היא קרן משפחתית ישראלית שהוקמה ב-2004 על ידי יודי יובל רקנאטי ובני משפחתה. הקרן היא חלק מקבוצת גנדיר. השם גנדיר מורכב מהאותיות הראשונות של שמות בני המשפחה: **ג**ילי, **נ**עה, **ד**ריה, **י**ודי ו**ר**ולי.

פעילות הקרן
-----------

הקרן תומכת במרכזי צעירים בישראל, בקואליציות של ארגוני צעירים (למשל, פורום ארגוני השירות האזרחי, פורות ארגוני נערות בסיכון ועוד) עד 2014 תמכה במטה מרכזי הצעירים שפעל תחת ג'וינט ישראל. עד 2012 תמכה קרן גנדיר בתנועות הנוער בפריפריה החברתית והגיאורפית של ישראל. הקרן שותפה ליוזמות רבות בתחום הצעירים, בתחום פיתוח החברה האזרחית בישראל, הקרן תומכת בארגון שיתופים.

הקרן הקימה יחד עם מספר קרנות נדבנות ומשרדי ממשלה את קרן הזדמנות במטרה לתמוך במיזמים המקדמים את שילובם של צעירות וצעירים שאין להם מסגרת אחרי התיכון במסגרת השירות האזרחי.

הקרן מעודדת את פיתוח הידע בתחום הצעירים באמצעות תמיכה במחקר אקדמי, גיבוש ניירות עמדה, פיתוח מודלים לעבודה עם צעירים, הנגשת מידע לצעירים לגבי זכויותיהם והשירותים העומדים לרשותם באמצעות פורטל צעירים באתר כל-זכות.

בשנת הלימודים האקדמית 2016–2017 פתחה קרן גנדיר תוכנית ללימודי תעודה בנושא צעירים בשיתוף המכללה האקדמית תל אביב-יפו.

ד"ר רונית עמית הייתה מנכ"לית הקרן מיום הקמתה ועד שנת 2018 וד"ר נעמה מירן מנהלת את הקרן מאז.

לקריאה נוספת
------------

* ליאון רקנאטי, 1890-1945: חזון והגשמה", גבי לוין, 2015

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של קרן גנדיר
* קרן גנדיר, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרכזי הצעירים
2. ↑  Simply-Smart, שותפים, באתר www.israelyoung.org.il (באנגלית) (ארכיון)
3. ↑  קרן ההזדמנות
4. ↑  השירות הלאומי-אזרחי (ארכיון)
5. ↑  צעירים, באתר כל זכות
6. ↑  האקדמית תל-אביב יפו - תכנית הצעירים
**רדיו קוריאה הצפונית החופשית** (בקוריאנית: **자유북한방송**) היא תחנת רדיו עצמאית הפועלת ומשדרת מסיאול, בירת קוריאה הדרומית.

התחנה, אשר מנוהלת בעיקר על ידי פליטים צפון-קוריאנים לשעבר, מעבירה שידורי רדיו בגלים קצרים המיועדים לתושבי קוריאה הצפונית, אודות מדיניותה ופועלה של ממשלת קוריאה הצפונית.

התחנה הוקמה בשנת 2004 על ידי קים סונג-מין, עריק צפון-קוריאני שבעברו החזיק בתפקיד בכיר בצבא קוריאה הצפונית, כאחראי לפיקוח על שידורי רדיו זרים המיועדים לתושבי המדינה המסוגרת, וערק מהמדינה בשנת 1996.

מאז תחילת השידורים, עובדי התחנה נאלצו להתמודד עם הטרדות והתנכלויות חוזרות ונשנות מצד פעילי קבוצות רדיקליות בקוריאה הדרומית, התומכות במשטר הצפון-קוריאני או מתנגדות לפן האידאולוגי המשתקף בשידורי התחנה. כתוצאה מכך, פעילות התחנה הועתקה לפרברי סיאול במהלך שנת 2005.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של רדיו קוריאה הצפונית החופשית (בקוריאנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chun, Susan (27 בפברואר 2008). "Radio gives hope to North and South Koreans". CNN. נבדק ב-22 ביולי 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Gelézeau, Valérie; De Ceuster, Koen; Delissen, Alain, eds. (2013). *De-Bordering Korea. Tangible and intangible legacies of the Sunshine Policy*. Routledge. pp. 98–99. ISBN 0-415-63743-0.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 6079 8085
* VIAF: 66150468197704170872
* WorldCat (עם VIAF): 66150468197704170872

 |
**טל חרמוני** (נולד ב-1970) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. שימש נספח זרוע היבשה בארצות הברית, מפקד חטיבת הערבה ומפקד החטיבה הדרומית של אוגדת עזה.

שירות צבאי
----------

עם גיוסו לצה"ל בשנת 1988 שובץ חרמוני בחטיבת גבעתי בגדוד צבר. בגבעתי עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם תום הקורס שב לגדוד ושירת כמפקד מחלקה, מפקד פלוגת מסלול ומפקד פלוגת חוד. בהמשך שירת כמפקד האימון המתקדם בבסיס האימונים של החטיבה. בשנים 2000-1998 פיקד על סיירת גבעתי והוביל אותה בלחימה בדרום לבנון. בשנים 2003-2001 שימש כמפקד גדוד צבר, והוביל אותו בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. בתקופה זו השתתף הגדוד תחת פיקודו בלחימה אינטנסיבית ברצועת עזה.

בשנת 2003 מונה למפקד גדוד גפן בבה"ד 1. בשנת 2005 מונה לסגן מפקד חטיבת גבעתי. לאחר תקופת לימודים במכללה לפיקוד ומטה בצבא ארצות הברית קודם ב-2007 לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד חטיבת הערבה, חטיבת מילואים. במקביל כיהן כמפקד מגמת מג"דים בקורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים. בדצמבר 2010 מונה למפקד החטיבה הדרומית של אוגדת עזה ושירת בתפקיד עד אוקטובר 2012. האירוע הבולט ביותר בתקופתו כמפקד החטיבה הייתה מתקפת הטרור במפגש הגבולות ישראל-מצרים-רצועת עזה, חרמוני פיקד על כוחות משולבים של החטיבה שהצליחו יחד עם חיל האוויר לבלום את המתקפה ללא נפגעים ישראלים. בתפקידו הבא מונה לנספח זרוע היבשה בארצות הברית.

חרמוני בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון ומדע המדינה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, בוגר המכללה לביטחון לאומי ובעל תואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה.

בשנת 2016 מונה למנכ״ל חברת CAA.

בשנת 2019 מונה למנכ״ל חברת Mistral.

בספטמבר 2021 החליט הרמטכ"ל כוכבי לקדם את חרמוני לדרגת תא״ל במילואים ולמפקד עורף פיקוד דרום[דרוש מקור].

קישורים חיצוניים
----------------

* יואב זיתון, מח"ט בעזה מסביר: חיסול גם במחיר קסאמים, באתר ynet, 14 באוקטובר 2012
* יונתן אוריך, מח"ט דרומית: הכוח פעל במהירות ומנע פיגוע גדול נגד אזרחים במרחב, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 1 ביוני 2012
* אחיקם משה דוד ואורי בינדר, הערכה ראשונית: המחבל תכנן לבצע פיגוע בקיבוץ נירים, באתר nrg‏, 1 ביוני 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  עמוס הראל, ב-02:20 נפגע קצין גבעתי, כנראה מאש צה"ל, באתר הארץ, 6 במרץ 2002
2. ↑  חן קוטס-בר, הוריו של המפקד הנערץ חוזרים למקום בו נהרג, באתר nrg‏, 28 באפריל 2012
3. ↑  אחיקם משה דוד, "המבצע הבא ברצועה יהיה הרבה יותר מסיבי", באתר nrg‏, 28 בדצמבר 2011
4. ↑  אמיר בוחבוט, ניר יהב ורמי שני‏, יומיים אחרי הפיגוע: בדרום חוזרים לשגרה, באתר וואלה!‏, 7 באוגוסט 2012
5. ↑  מערכת אתר צה"ל, מפקדים חדשים לחטיבות הצנחנים, גבעתי וכפיר, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 13 בנובמבר 2012

| מפקדי החטיבה הדרומית באוגדת עזה  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| יצחק אברכהן • מוטי מוסקל • מעד'א חסבאני • אייל שליין • אסף שביט • ליאור שלו • עימאד פארס • שלמה דגן • פינקי זוארץ • אבי פלד • שלומי דהן • מרדכי כהנא • טל חרמוני • עמוס הכהן • דדו בר כליפא • קובי הלר • לירון בטיטו • טל אשור • אסף חממי • טל אשור |

 |
**קאראל** (**Caral**) הייתה עיר שנבנתה ואוכלסה בידי תרבות הנורטה צ'יקו, במהלך האלף השלישי לפנה"ס. שרידי העיר מצויים בעמק סוּפֶּה במרכז פרו, כמאתיים ק"מ צפונית ללימה, והיא נחשבת לאחת הערים העתיקות ביותר ביבשת אמריקה. היא נתגלתה ב-1948, אך עיקר החפירות התבצעו מאז 1994, בידי הארכאולוגית הפרואנית רות שאדי. בשנת 2009 הוכרזה קאראל כאתר מורשת עולמית בידי אונסק"ו.

העיר השתרעה על פני כ-660 דונם, ובשיאה התגוררו בה כ-3,000 בני אדם. במהלך החפירות נמצאו מקדשים, אמפיתיאטרון, כיכר מרכזית ובתי מגורים המאפיינים בני מעמדות שונים. המקדש הגדול ביותר שנמצא הוא פירמידה בגובה של 18 מטרים, באורך של כ-170 מ' וברוחב של כ-150 מ' (Pirámide Mayor, "הפירמידה הראשית"), ובסמוך לה חמש פירמידות קטנות יותר. כן נמצאו באתר פריטי קיפו, אריגים ששימשו תרבויות באמריקה הדרומית כתחליף לכתב. עם זאת, החוקרים סבורים כי פריטים אלה, הקדומים ביותר שנמצאו מעולם, לא היו מתוחכמים דיים כדי לשמש לצורכי חישובים, ופונקציה זו נוספה בידי תרבויות מאוחרות יותר. 

באתר לא נמצאו כלי נשק או עדויות כלשהן לקיומן של מלחמות, והחוקרים סבורים כי תושבי קאראל לא היו מעורבים בקרבות, וניהלו חיים שלווים. על אורח חייהם של בני קאראל ניתן ללמוד גם מ-32 חלילים עשויים מעצמות קונדור ושקנאי, ו-37 כלי נגינה דמויי קורנית, עשויים מעצמות למה. כלים אלה נמצאו באחת הפירמידות. במקום אחר נמצאו סמים ששימשו ככל הנראה כאפרודיזיאק. בני העיר ניהלו חיי מסחר ענפים עם העמים שחיו לאורך חוף האוקיינוס השקט. תיאורים של קופים מעידים על כך שבני העיר הרחיקו גם עד לאמזוניה.

ברחבי עמק סופה, בשטח של 80 קמ"ר מסביב לקאראל, נמצאו עוד 18 מתחמי פירמידות, בהן התגוררו כ-20 אלף בני אדם. קיפואים שנמצאו בהם מעידים על כך שבתקופות מאוחרות יותר השתלטו בני האינקה על חלק מהן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קאראל** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של קאראל (בספרדית)

| דגלדגל סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בפרו |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| קוסקו • מאצ'ו פיצ'ו • צ'אווין (אתר ארכאולוגי) • הפארק הלאומי וסקראן • צ'אן צ'אן • הפארק הלאומי מנו • המרכז ההיסטורי של לימה • הפארק הלאומי ריו אביסאו • קווי נסקה • המרכז ההיסטורי של ארקיפה • העיר הקדושה קאראל-סופה • מערכת הדרכים של האינקה (עם ארגנטינה, צ'ילה, קולומביה, אקוודור ובוליביה) • המתחם הארכאואסטרונומי של צ'נקייו |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb150742673 (data)
* ISNI: 0000 0000 8933 9158
* LCCN: n82125269
* VIAF: 130211246
* WorldCat: lccn-n82125269

 |
**אינדיה פייל אייל** או **IPA** (באנגלית: **India pale ale**; "אייל בהיר הודי") הוא סגנון בירה בעל מרירות וטעמי כשות מודגשים, שמשתייך לקטגוריית האיילים הבהירים.

הסגנון החל להתפשט באנגליה בשנת 1815 וצבר פופולריות רבה, בעיקר בתור בירה שמיועדת לייצוא להודו (שנמצאה תחת שלטון של חברת הודו המזרחית הבריטית עד שנת 1858) ולמקומות נוספים. במהלך המאות ה-19 וה-20 דעכה שוב הפופולריות של המשקה המריר, עד שנות ה-90, אז הוא זכה לאהבה מחודשת כסגנון המועדף על מבשלות הקראפט.

תתי-סגנונות
-----------

### Black IPA

IPA שחור הוא אמנם לא אייל בהיר כפי ששמו מעיד, אבל הוא חולק את הטעמים המרירים והכשותיים שאופייניים ל-IPA. השימוש בלתת קלויה מעניקה לבירה טעם מאלטי כהה שלא אופייני ל-IPA לרוב.

ה-IPA השחור הראשון בושל בראשית שנות ה-90 על ידי גרג נונאן (Greg Noonan) מ-Vermont Pub & Brewery ונמכר במזיגה מהברז בלבד, אך לא צבר פופולריות בארצות הברית עד שנת 2009.

### Brut IPA

ברוט היא גרסה קריספית ויבשה מאוד של IPA, שהומצאה על ידי קים סטורדוואנט (Kim Sturdavant) מ-San Francisco's Social Kitchen and Brewery. לייצור הברוט, מוסיפים המבשלים את האנזים עמילאז כדי להיפטר מכל הסוכרים.

### Double IPA

IPA כפול או IPA אימפריאלי הוא גרסה חזקה יותר וכשותית מאוד של IPA, שמכילה לרוב יותר מ-7.5% אלכוהול בנפח.

### New England IPA

IPA ניו אינגלנד (NEIPA), שמוכר גם בשמות Hazy IPA ("ערפילי") או Juicy IPA ("עסיסי"), הוא סגנון מתקתק, ארומטי יותר ומריר פחות מ-IPA קלאסי, שהומצא בשנת 2004 על ידי ג'ון קימיך ממבשלת אלכמיסט (Alchemist Brewery) שבווטרברי (Waterbury), ורמונט.

הסגנון מאופיין בטעמים הדריים ופרחוניים עסיסיים, תוך שימת דגש על ארומות הכשות ולא על מרירותה. לבירה גוף כבד וחלק וצבעה עכור וערפילי/מעונן. תכונות אלה מושגות בעזרת שילוב של מספר טכניקות בישול, כולל שימוש בזנים ספציפיים של שמרים, תזמון הוספת הכשות וכוונון פרופיל המים.

הסגנון הוכר כסגנון בירה נפרד על ידי איגוד המבשלים בשנת 2018. תת-סגנון של הניו אינגלנד הוא ה-Milkshake IPA (מילקשייק IPA), שהוא למעשה IPA ניו אינגלנד בתוספת לקטוז, בעל גוף קרמי יותר.

### Triple IPA

טריפל IPA הוא גרסה חזקה יותר וכשותית יותר של IPA, שמכיל לרוב למעלה מ-10 אחוזי אלכוהול.

### West Coast IPA

IPA של החוף המערבי הוא סגנון של IPA מאוזן מאוד ויבש בעל טעמי לתת מינימליים, גוף צלול וטעמי כשות מודגשים.

### White IPA

IPA לבן הוא סגנון שמשלב בין הטעמים של ה-IPA האמריקאי ושל בירות החיטה הבלגיות.

בירת IPA בישראל
---------------

בישראל יש מספר מבשלות המייצרות בירה בסגנונות שונים של IPA בהם:וויט ראביט, בירה הרצל, בירה אלכסנדר, בירה מלכה, בירה נגב, מבשלת שריגים, בירה שפירא ועוד.

ראו גם
------

* מבשלת בוטיק

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **IPA** בוויקישיתוף
***Hitman: Absolution*** הוא משחק התגנבות אשר פותח על ידי חברת IO Interactive הדנית והופץ על ידי Square Enix. זהו המשחק החמישי בסדרת המשחקים Hitman. לפני שחרור המשחק הובטח על ידי החברה המפתחת שהמשחק יתאים הן לשחקנים חדשים והן לשחקנים הוותיקים עם סדרת היטמן, תוך שהוא שומר על צביון הסדרה. המשחק יצא ב-20 בנובמבר 2012 לMicrosoft Windows, Playstation 3 ולXbox 360.

המשחק זכה לרוב לביקורות חיוביות, בין היתר על הסביבה של המשחק, על הגרפיקה, ועל האפשרויות המגוונות שהמשחק מציע. עם זאת, חלק ממעריצי סדרת המשחקים היטמן ביקרו את המשחק על כך שהוא לא מרגיש כמו משחק היטמן רגיל אלא כמשחק התגנבות גנרי.

משחקיות
-------

המשחק משוחק מנקודת מבט בגוף שלישי, ומתרחש בעיירה הבדיונית Hope בדרום דקוטה ובשיקגו. השחקן שולט במתנקש ששמו סוכן 47, שהוא רוצח מהונדס גנטית. המשחקיות של Hitman: Absolution דומה למשחקיות בקודמיו - משחק התגנבות מגוף שלישי המאפשר גם ברמה מסוימת יריות. השחקן בוחר כיצד לגמור כל שלב - בין אם בדרך של התגנבות, בין אם בדרך אלימה של הריגה המונית, ובין אם בלי להתגלות פעם אחת. כשחקן, יש מגוון רחב של כלי נשק וחפצים שאפשר להשתמש בהם - פטיש, מזרק, גרזן, אקדחים, לבנים, ומגוון כלי נשק רחב יותר - צלפים, תת-מקלעים, רובי סער, ואקדחים ממגוון סוגים. מערכת המשחק מאפשרת לכם לשחקן את המשימה ככל שירצה, אך תעניש את השחקן אם יהרוג חפים מפשע באמצעות הורדת נקודות. עוד מערכת שהמשחק משלב זו מערכת ה-Instinct - באמצעותה אפשר לגלות אויבים או דרכים במשחק בקלות יתרה יותר וכן להשתלב בסביבה בצורה קלה יותר. סביבת המשחק מביאה אינספור אפשרויות להסחות דעת או לחיסולים - פיצוצים של מטענים, "תאונות", דליפות גז, פיצוץ מכונית, הרעלה, ועוד. המשחק לוקח את 47 למקומות שונים ומגוונים כמו אחוזה מאובטחת, חברה ליצור נשק, מלון שנשרף, ספריה שננטשה, בית יתומים, כלא, מועדון חשפנות ותחנת משטרה במהלך העלילה.

המשחק גם מאפשר לראשונה תמיכה באונליין. האונליין עובד כך שהשחקנים יוצרים "חוזים" ובהם הם בוחרים מטרות וכיצד להרוג את המטרות, וכאשר מישהו מבצע את החוזה הוא מקבל על כך כסף. השחקנים בוחרים את הסביבה, עם איזה נשק לחסל את המטרה ואיזו מטרה להרוג מכלל המטרות המתאפשרות בחוזה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Hitman: Absolution** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Hitman: Absolution

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16694841n (data)

 |
**אירוסיים** (שם מדעי: Iridaceae) היא משפחה של צמחים עשבוניים בעלי פרחים, שכולם גאופיטים. הם בעלי איבר אגירה תת-קרקעי (קנה שורש, פקעת או בצל), המפותח היטב. מבחינה אבולוציונית, הם התפתחו לפני 55 מיליון שנה, בתקופת האאוקן. המשפחה מונה כ-80 סוגים שונים, הכוללים 1500 מינים. תפוצתם באקלים טרופי ובאקלים ממוזג, באזורים בהם יש עונות ברורות, השונות זו מזו. במרבית המינים יש עונת פעילות ועונת תרדמה, בהתאם לעונות.

מאפיינים
--------

העלים סרגליים, מקופלים על פי רוב לאורכם ונדניים בבסיסם. בדרך כלל הפרחים גדולים, ססגוניים, נכונים (בעלי סימטריה מעגלית) או בעלי סימטריה דו- צדדית. כולם דו מיניים, בעלי 3 אבקנים, בעלי זירים מעורים בעטיף או בעמוד העלי. לעמוד העלי שלוש צלקות. השחלה תחתית, בת 3 עלי שחלה מאוחים, היוצרים 3 מגורות. הפרי הוא הלקט קרומי או גלדני, הנפתח ב-3 קשוות. הזרעים מרובים.

ברוב המינים אשר להם פרחים בעלי סימטריה דו צדדית, נחוצה הפריה הדדית להבשלת זרעים. במינים שפרחיהם נכונים, במקרה של היעדר הפריה הדדית, ייווצרו זרעים גם בהפריה עצמית.

על השם
------

לעיתים קרויה **איריסיים**, כשמה של אלת הקשת בענן איריס, במיתולוגיה היוונית.

סוגים
-----

משפחת האירוסיים כוללת כ-80 סוגים. בצמחיית ארץ ישראל מצויים חמישה סוגים, אשר הגדול מביניהם הוא הסוג אירוס, בו 18 מינים:

* אירוס (Iris) - סוג מוגן
* כרכום (*Crocus* ) - סוג מוגן
* סייפן (*Gladiolus*) - סוג מוגן
* צהרון (סוג) (*Gynandriris*)
* רומוליאה (*Romulea*)

סוגים נוספים, משתמשים כצמחי נוי:

* דיאטס (*Dietes*)
* כסמנתה (*Chasmanthe*)
* פרזיה (*Freesia*)
* קרוקוסמיה (*Crocosmia*)

חשיבות כלכלית
-------------

הסוגים אירוס, סייפן, פרזיה, כרכום ואיקסיה משמשים מזה כ- 300 שנה כפרחי נוי. בני כלאיים רבים משווקים ברחבי העולם, עקב יופיים וקלות גידולם.

משורשיהם של חלק מהצמחים מפיקים חומרים לצרכים רפואיים ולייצור בשמים. במשפחה זו מקורו של אחד התבלינים היקרים ביותר, והוא הזעפרן. התבלין מופיע לפעמים באבקה, אך ניתן גם למוצאו בצורה הטבעית, כצלקות מיובשות של אחד ממיני הכרכום - Crocus sativus. מחירו הגבוה נובע מהצורך לאיסוף ידני של החומר הצמחי. כמו כן, צלקות מ־75000 פרחים, אחרי יבוש, מהווים רק מחצית הקילוגרם של תבלין זעפרן.

סכנת הכחדה
----------

בארץ ישראל, רוב המינים נדירים יחסית. הם יוצרים אוכלוסיות קטנות ומבודדות, בכיסים בעלי תנאי קרקע מיוחדים. מינים רבים עומדים על סף הכחדה עקב הרס בתי הגידול הטבעיים עם התרחבות ההתיישבות העירונית.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אירוסיים** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Iridaceae** |

* אירוסיים, באתר ITIS (באנגלית)
* אירוסיים, באתר NCBI (באנגלית)
* אירוסיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* אירוסיים, באתר Tropicos (באנגלית)
* אירוסיים, באתר GBIF (באנגלית)
* אירוסיים, באתר IPNI (באנגלית)
* אירוסיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  מיכאל אבישי, עזריה אלון (ע), **צמחים בעלי פרחים ב'**, כרך 11, תל אביב: משרד הבטחון, 1983, החי והצומח של ארץ ישראל
2. 1 2 3 4  צוות האוניברסיטה העברית, רשימת הצמחים המוגנים ע"פ החוק, באתר רותם
3. ↑  צוות האתר, רומוליאה צידונית, באתר צמח השדה
4. ↑  Cydney Grannan, /why is saffron so expensive, אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007560422705171
* BnF: cb119785923 (data)
* LCCN: sh85068064
* LNB: 000126464
* NDL: 00560416
* NKC: ph516964

 |
**רבי מנחם ב"ר פנחס ממרזבורק** (מהעיר מרזבורג, לפעמים מכונה על שם ספרו 'ר' מנחם מעיל צדק', או **ר' מנחם המעילי**) היה מחכמי אשכנז בסוף תקופת הראשונים, בדור שאחרי גזרות ק"ח–ק"ט, תיקן תקנות חשובות שהתקבלו בדורות שלאחריו.

ביוגרפיה
--------

חי בגרמניה במאה הי"ד (בין השנים ה'ק-ה'ק"ע בערך). רבו היה רבי יצחק מאופנהיים, וחכם נוסף בשם רבי שלמה, היה משרידי חכמי אשכנז ששיקמו את יהדות גרמניה אחרי גזרות ק"ח - ק"ט שפרצו בעקבות המוות השחור. מתלמידיו ידוע לנו על רבי יום טוב ליפמן.

מהר"י וייל כותב עליו שהיה "למדן מופלג, גדול בדורו, וכל מנהג מדינת זקס"ן (סקסוניה שבגרמניה) אחר אותו ספר, והרבה דברים נעתקו מספרו והם בידי". המהרש"ל כותב עליו "מהר"ר מנחם מעיל צדק, אשר איזן ותיקן כמה גדרים וסיגים לתורה והיה מומחה, וגדול בתורה, ונתפשטו תקנותיו וגזירותיו בכל ארץ אשכנז".

### תקנת ביטול המיאון

ר' מנחם התפרסם בכך שתיקן שלא לעשות עוד את דין המיאון, המאפשר למי שהתקדשה בעודה קטנה לבטל את קידושיה כשבגרה, עם זאת רבי מנחם לא תיקן תקנה זו בעצמו, אלא פנה לחכם בשם רבי ברוך (ככל הנראה מחכמי צרפת) אותו הוא מכנה 'גדול דורינו' וביקשו לתקן תקנה זו. חמישים שנה אחר כך התעורר בעקבות זאת פולמוס ביטול המיאון של ר' יעקב פולק.

### ספריו

כתב את הספר **מעיל צדק** שרובו לא הגיע לידינו. הספר הכיל כמה מאות סימנים, רובם מתוך פסקי קדמונים ובעיקר תשובות המהר"ם מרוטנבורג, וחלקם פסקים של ר' מנחם עצמו. 
חלק מספרו נספח לשו"ת מהר"י וייל, מאז הדפסתו לראשונה בוונציה שנת ש"ט, בשם 'נימוקי ר' מנחם מרזבורק'.

כתב ספר בשם **מסקינן** בהלכות שחיטה, ו**שני קרומין** בהלכות בדיקה, נדפסו מכתבי יד (יחד עם שחיטות ובדיקות רבות מחכמי אשכנז) בתוך 'רבינו מנחם ממירזבורק' מכון משנת אפרים ה'תשפ"א.

בשנת ה'תשפ"א יצא לאור על ידי מכון משנת אפרים ספר בשם **רבינו מנחם ממירזבורק** בההדרת הרב אפרים פישל הרשקוביץ, הספר מכיל ליקוט מחידושים פסקים הגהות והערות מכל ספרות הפוסקים ומכתבי יד, בתוספת הערות והשוואת לדברי הפוסקים.

לקריאה נוספת
------------

* יצחק זימר, "ר' מנחם ממירזבורק ונימוקיו", **סיני** עח, עמ' עה–פח.
* ידידיה דינרי, "השתלשלות תקנת המיאון (פעלו של ר’ מנחם ממירזבורג)", **דיני ישראל** י-יא (תשמא-תשמג), עמ' שיט–שמו.
* הרב יוסף מיכאל יוסקוביץ, מבוא לתולדות רבי מנחם ממירזבורק, בתוך: **רבינו מנחם ממירזבורק**, מכון משנת אפרים, ירושלים ה'תשפ"א.

קישורים חיצוניים
----------------

* נימוקי מהר"ר מנחם ממירזבור"ק, בסוף שו"ת מהר"י וייל.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ישנו פולמוס אם מנחם ממירזבורק הוא מנחם מעיל צדק או שמדובר בשני אישים, אך מקובל להכריע כי מדובר באותו אדם, ראה במאמרו של ד"ר יצחק זימר ובמבוא לספר רבינו מנחם ממירזבורק מאת יוסף מיכאל יוסקוביץ.
2. ↑  לקט יושר חלק ב' עמ' 39 (מהדורה ישנה)
3. ↑  תשובה המובאת בפירוש המהרש"ל לטור יו"ד סימן ס"ה.
4. ↑  שו"ת מהר"י ווייל סימן קלג.
5. ↑  ים של שלמה מסכת יבמות פרק יג סימן י"ז
6. ↑  שו"ת מהר"י מינץ סימן י"ג; ים של שלמה, שם.
7. ↑  ראה הרב יוסף מיכאל יוסקוביץ מבוא לרבי מנחם ממירזבורק הוצאת מכון משנת אפרים 'תקנת המיאון'

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007504665405171
* LCCN: nb2007025987
* VIAF: 308280015
* WorldCat (עם VIAF): 308280015

 |
"על סיפון המצושימה בקרב" 1894, עם תותח הקאנה הענק
**מצושימה** (ביפנית: **松島**) הייתה סיירת ממוגנת של הצי הקיסרי היפני ונתנה את שמה לסדרה של שלוש סיירות מוגנות, הנקראות על שם שלושת הנופים של יפן: מצושימה, אמאנוהשידאטה ואיצוקושימה.

רקע
---

לקראת מלחמת סין–יפן הראשונה ייעצו יועצים צבאיים וימיים צרפתים ובראשם המהנדס הימי לואי-אמיל ברטן, לממשלת מייג'י לפתח צי קל של סיירות מוגנות מהירות על מנת להתמודד עם הצי הסיני. כלומר, במקום לפנות לדרך מסורתית של הקמת צי אוניות מערכה, עבורה לא היה לממשלה היפנית די משאבים, להשיג יתרון על ידי סיירות מהירות, קטנות (כ-90 מטר אורך, ו-4,000 טון הדחק) בעלות שריון פלדה קל ומצוידות בתותחים ימיים ארוכי טווח, בעלי קוטר קטן יחסית. לפי התכנון המקורי היה על הסיירת גם תותח קאנֵה גדול בן 320 מ"מ, עם אורך קנה של 12 מטרים ובמשקל של 67 טונות, שירה פגזים במשקל 350 ק"ג למרחק של 8 ק"מ, אלא שהרתע שלו וזמן טעינתו הארוך הפכו אותו לבלתי-מעשי בשימוש על כלי שיט קטן יחסית.

שירות
-----

### השקה

הסיירת נבנתה במספנות "החברה החדשה לנפחות ובניין" (Société Nouvelle des Forges et Chantiers) בסיין-סיר-מר שבדרום צרפת והגיעה לבסיס הימי בססבו ליד נגסאקי ב-19 באוקטובר 1892. הספינה יצאה מיד להפלגת השקה בת 7,000 מיילים ימיים ב-160 יום לאורך חופי סין, קוריאה ורוסיה.

### במלחמת סין–יפן הראשונה

במלחמת סין–יפן הראשונה הייתה הסיירת אוניית הדגל של האדמירל סוקיוקי איטו ונטלה חלק חשוב בקרב נהר יאלו. בקרב זה התבררה חוסר התועלת שבתותח הקאנה הגדול שלה, שירה רק ארבע פעמים. באותו קרב ספגה הסיירת פגיעה ישירה בתא הטרפדות שלה, אך הפגז לא התפוצץ, גרם נזק בר-תיקון והרג ארבעה אנשי צוות ופגיעה שהרסה אחד מתותחי ה-120 מ"מ שלה והשביתה שלושה אחרים, הרגה 28 אנשי צוות ופצעה 68. ה"מצושימה" נסוגה מהקרב והועברה לתיקונים שארכו 26 יום, בסופם שבה הספינה לתפקוד בקרב לושונקואו וקרב וייהאיוויי כמפגיזת-חוף. לאחר קרב וייהאיוויי הגיעו נציגי סין הנכנעים לחתום על הסכם כניעתם על סיפון ה"מצושימה".

### בין המלחמות

בעת מלחמת ארצות הברית–ספרד (1898) סיירה ה"מצושימה" בין טאיוואן לפיליפינים. בעת מרד הבוקסרים (1899-1900) עסקה בליווי שיירות אספקה לסין. לאחר שיפוצים ושיפור חימוש ב-1901 יצאה הספינה ב-1903 למסע ניווט ארוך מדרום-מזרח אסיה לאוסטרליה. באותה עת שופר הצי הקיסרי היפני ונוספו לו אניות מערכה וסיירות חדישות שהפכו את ה"מצושימה" למיושנת.

### מלחמת רוסיה–יפן

בעת מלחמת רוסיה–יפן שובצו שלוש סיירות סדרת מצושימה לצי המילואים היפני השלישי בצושימה למשימת סיור במצר קוריאה. במאי 1904 ליוותה הסיירת שיירת אספקה לפורט ארתור. בקרב הים הצהוב הייתה איטית מדי על מנת לעקוב אחר הצי הרוסי ולבסוף הוצבה בנמל הקודאטה שבאי הונשו על מנת לאבטח את מצר צוגרו ולאכוף את המצור על פורט ארתור. בקרב צושימה באה ה"מצושימה" במגע קרבי עם הסיירת הרוסית אברורה, אך נפגעה במנגנון ההיגוי שלה ונאלצה לסגת. ביולי-אוגוסט 1905 הייתה אוניית הדגל של האדמירל שיגטו דווה בפלישה היפנית לסחלין.

סוף דרכה
--------

עם סיום מלחמת רוסיה–יפן שבה הסיירת לתפקידה כספינת תרגול למסעות ניווט ארוכים של האקדמיה הימית הקיסרית.

ב-30 באפריל 1908 אירע ליד טאיוואן פיצוץ במחסן התחמושת של הספינה. הספינה שקעה ויחד עמה צוות בן 350 איש, 206 מתוכם מצאו את מותם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מצושימה** בוויקישיתוף
* מידע ונתונים על סדרת מצושימה
* מידע ממאגר מידע של היסטוריה ימית
* נתונים(הקישור אינו פעיל)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תותחי קאנה
**קרולין ג'ין צ'יקס קילפטריק** (באנגלית: **Carolyn Jean Cheeks Kilpatrick**; נולדה ב-25 ביוני 1945) היא פוליטיקאית אמריקאית שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת מישיגן בשנים 1997–2011, תחילה כנציגת מחוז הקונגרס ה-15 ולאחר מכן כנציגת מחוז הקונגרס ה-13. טרם היבחרה לבית הנבחרים האמריקאי הייתה חברת בית הנבחרים של מישיגן.

ביוגרפיה
--------

קילפטריק נולדה בשם **קרולין ג'ין צ'יקס** בדטרויט, והשלימה את לימודיה התיכוניים בתיכון למסחר של דטרויט. לאחר מכן למדה באוניברסיטת פריס סטייט השוכנת בביג ראפידס בין השנים 1968 ל-1970. בשנת 1972 השלימה לימודי תואר ראשון באוניברסיטת מערב מישיגן, וב-1977 קיבלה תואר שני מאוניברסיטת מישיגן. קילפטריק עבדה כמורה בתיכון בראשית דרכה המקצועית. בבחירות 1978 נבחרה אל בית הנבחרים של מישיגן (אנ') מטעם מחוז הבחירה ה-18, אותו ייצגה עד 1982. בשנים 1983–1992 עברה לייצג את המחוז השמיני, ולבסוף ייצגה עד ינואר 1997 את המחוז התשיעי.

בבחירות 1996 קראה קילפטריק תיגר על ברברה-רוז קולינס בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית. קולינס ייצגה בבית הנבחרים של ארצות הברית את מחוז הקונגרס ה-15 של מישיגן מזה שלוש קדנציות, והייתה האישה האפרו-אמריקאית הראשונה בקונגרס מטעם מישיגן. קילפטריק ניצחה את קולינס בהפרש מפתיע, וגרפה 51.6% מקולות הבוחרים לעומת 30.6 האחוזים של קולינס הוותיקה. הבחירות המקדימות היו התחרות האמיתית במעוז דמוקרטי זה, שהיה בעל רוב לאוכלוסייה האפרו-אמריקאית. קילפטריק נבחרה בבחירות הכלליות לתקופת כהונה מלאה, ונבחרה מחדש 6 פעמים נוספות ותמיד עם למעלה מ-80% מהקולות. לאחר מפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2000 שונה המחוז שלה למחוז הקונגרס ה-13.

לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2004 נמנתה בין 31 הדמוקרטים שהצביעו נגד ספירת קולות חבר האלקטורים של אוהיו, אף על פי שהמועמד הרפובליקני מושל טקסס ג'ורג' ווקר בוש ניצח במדינה עם 118,457 קולות. ב-6 בדצמבר 2006 בחרה בה השדולה השחורה בקונגרס כיושבת ראש השדולה לקונגרס ה-110 (2007-2008).

ההתנגדות הרצינית הראשונה מולה ניצבה קילפטריק אירעה בבחירות המקדימות של 2008, כאשר היא אותגרה הן על ידי חברת בית הנבחרים המדינתי לשעבר מרי ד. ווטרס והן בידי חברת הסנאט של מישיגן מרתה סקוט בפריימריז המפלגה הדמוקרטית. מסע הבחירות של קילפטריק היה נתון תחת המחלוקת הציבורית סביב בנה ומעורבותו בשערוריית סקסטינג. בפריימריז שהתקיים ב-5 באוגוסט קילפטריק ניצחה עם 39.1% מהקולות, לעומת 36% של ווטרס ו-24% של סקוט.

ב-2010 ניצבה פעם נוספת בפני התנגדות משמעותית בבחירות המקדימות. שלא כמו ב-2008, הפעם התנגדותה לה התלכדה סביב חבר הסנאט המדינתי הנסן קלארק (אנ'), שניצח אותה בפריימריז ב-3 באוגוסט. לתבוסתה תרמה העובדה שבנה, ראש עיריית דטרויט לשעבר, נכלא באשמת פשעי שחיתות שונים ומגוונים. כהונתה בבית הנבחרים תמה בראשית ינואר 2011.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרולין צ'יקס קילפטריק** בוויקישיתוף
* קרולין צ'יקס קילפטריק באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kilpatrick Matriarch Loses Detroit Primary, באתר NPR‏, 6 באוגוסט 2010 (באנגלית)
"**תֶּה עושה סחרחורת**" הוא פזמון מ-1979 שכתב והלחין דני סנדרסון וביצעה להקת גזוז. הוא נכלל באלבום הבכורה של הלהקה והסולן בו היה סנדרסון.

הפקה
----

השיר מציג את קולו של דובר היפוכונדר וגרמפוב. הוא מציין מאכלים כגון תה, גלידה וטשולנט כמזיקים לבריאותו וכן התנהגויות שונות העלולות לפגוע בה.

סנדרסון הודה שהשיר כולל יסוד אוטוביוגרפיים, שכן בתקופה שבה נכתב השיר הוא היה קצת היפוכונדר. לימים סיפר בהומור: "כשעברתי עם האוטו ליד בית חולים, לא נשמתי. היום אני גר ליד איכילוב בתל אביב, אז עשיתי כברת דרך".

בווידאו קליפ שצולם לשיר נראים סנדרסון כמטופל וגידי גוב כרופאו.

שלישיית הופה היי ביצעה גרסת כיסוי לשיר. השיר גם בוצע על ידי להקת צעירי תל אביב בתוכנית "לא כולל שירות".

זמן קצר לאחר פרסומו של השיר פרסמה סמדר שיר שתי גרסאות אלטרנטיביות שליקטה מצעירים – האחת של צעיר שחווה בעיות עם נשים, והאחרת שיר תלונה של תיכוניסטים על הלימודים.

בעת התפרצות נגיף הקורונה בישראל (2020) חזר השיר לתודעה הציבורית בשל מילים רבות בו שקושרו למגפה – למחלה, לבדיקות, לשמירה על היגיינה ובידוד, ולסגר שהוטל על המדינה, בין היתר בליל הסדר ("מי שם מתקרב לו? / נראה לי קצת חשוד, / והופס, הוא מתעטש לו / אני עכשיו אבוד. / לא תהיה ברירה / אני אסגור את עצמי בחדר. / לא אצא שנייה אחת / גם לא בליל הסדר / אשטוף את הסבון לפני מקלחת / ארים ת'טלפון רק עם מטפחת. / יום, יום אבדוק את חום המצח").
השיר זכה להשמעות רבות ברדיו בתקופה זו.

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "תה עושה סחרחורת" באתר יוטיוב
* "תה עושה סחרחורת" באתר של אקו"ם
* מילות השיר "תה עושה סחרחורת" באתר שירונט
* יוסי חרסונסקי, עיון ביקורת, באתר יוסי מיוסיק

הערות שוליים
------------

1. ↑  רז שכניק, חוגגים 40 לגזוז, באתר ynet, 11 באוגוסט 2019.
2. ↑  סמדר שיר, [...] שנולדים עכשיו, מעריב, "קריאת ביניים": שבועון מעריב לאנשים צעירים, 9 ביוני 1980.
3. ↑  איה חיות, "דה דה דה די קורונה": מבונו ועד דניאל סלומון, כולם יוצרים שירים מדבקים, באתר הארץ, 18 במרץ 2020.
4. ↑  תה עושה סחרחורת, בעמוד הפייסבוק של מדיה פורסט ישראל, 15 במרץ 2020.
**ארץ חדשה** הוא פזמון שכתב, הלחין וביצע שלמה ארצי. השיר יצא לאור בשנת 1988.

רקע
---

השיר נכלל באלבום חום יולי אוגוסט כרצועה הפותחת שבו ועובד על ידי עדי רנרט. האלבום כלל התעסקות בנושאים פוליטיים. השיר נכתב על רקע האינתיפאדה הראשונה שפרצה בשנת 1987.

תוכן השיר
---------

הדובר בשיר נוסע עם בנו בדרכי עפר, לאחר שהערים תל אביב וחיפה נחסמו כתוצאה מן הגשמים. המציאות הפוליטית משתקפת לעיניהם מבעד לשמשות המכונית. הדובר מתייחס לשני עמים המסוכסים ביניהם. הוא שואל: "יש לנו ארץ, למה עוד אחת?".

הדובר אומר שערבים מתפללים לאיזה חג, אך הוא אינו יודע איזה חג הם חוגגים, רמז לחוסר ההיכרות של היהודי הישראלי עם תרבותם של הערבים מסביב. מטרת המסע של האב ובנו היא להגיע לארץ חדשה. הדובר מזכיר כבשים העולות על אם הדרך, כאשר ייתכן וכוונתו לנוף גלילי או לשטחי יהודה ושומרון (הגדה המערבית). את הכבשים, מזכיר הדובר, "אנחנו לא דורסים". הוא מתייחס למפעל הציוני שאינו נס בעיניו אלא פרי של עבודה קשה.

אפשר לראות במילות השיר סגנון הדומה לכתיבתו של הפילוסוף הגרמני פרידריך ניטשה, כאשר המושג החוזר 'ארץ חדשה' דומה למושג החוזר 'על אדם'. שורה מהשיר אומרת: "לא, גן העדן לא קיים, אולי קיימת ארץ חדשה". משפט זה מבטא שאיפה להגיע למציאות טובה יותר מזו שקיימת, אבל במקביל מבקשת לא לתלות תקוות דתיות למציאות כזו אלא לעשות זאת בעצמינו. בדיוק כמו מושג העל אדם של ניטשה אשר מוזכר בספריו מספר פעמים (בניהם במיוחד ב"כה אמר זרטוסתרא")

הסגנון הזה המזכיר את ניטשה חוזר באותו הבית גם בשורות "אישה בת 100 שכל חייה עשתה מעשים טובים". ובמיוחד בשורה "מזמן, היא מתה די מזמן, אביך הוא ימות גם יום אחד." קיים פה איזכור למות האלוהים ומות המוסר אשר מדבר עליהם ניטשה.

קצב השיר הוזכר כדומה לסגנונו של ברוס ספרינגסטין.

מצעדים
------

### מצעדים שבועיים

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |
| רשת ג' | 5 |

### מצעדים שנתיים (ה'תשמ"ח)

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |
| רשת ג' | 30 |

השיר בספרי תווים
----------------

* שלמה ארצי, **שירים מתוך תקליטים**, עמ' 83, הוצאת כנרת, 1991. (הספר בקטלוג ULI)

קישורים חיצוניים
----------------

* "ארץ חדשה" באתר של אקו"ם
* מילות השיר "ארץ חדשה" באתר שירונט
* דויד פרץ, ארץ חדשה באתר תרבות .il
* ארץ חדשה בערוץ היוטיוב של שלמה ארצי
* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסי חרסונסקי, שלמה ארצי, אנחנו רוצים ארץ חדשה! (האלבום "חום יולי אוגוסט", 1988), באתר יוסימיוזיק
2. ↑  עינב שיף‏, שירת החטאים: הגניבות הנשכחות של המוזיקה הישראלית, באתר וואלה!‏, 15 בספטמבר 2010
3. 1 2  ארץ חדשה, מתוך אתר פזמונט
**ארווי** (בספרדית: **Erreway**, היו ידועים בארץ גם בשם **"המורדים"**) היא להקת פופ ארגנטינאית. הלהקה הייתה חלק מהתוכנית המורדים. בעקבות התוכנית יצאו ללהקה שני דיסקים Senales ו-Tiempo. חברי הלהקה עד השנה 2006 היו: בנחמין רוחאס, קמילה בורדונבה, לואיסנה לופילטו ופליפה קולומבו.

הלהקה הופיעה פעמיים בתיאטרון הגראן רקס בארגנטינה.

ביולי 2004 בעקבות בתוכנית יצא לבתי הקולנוע הסרט המורדים: המסע אל החלום (בספרדית erreway: 4 caminos), ובעקבות הסרט יצא ללהקה דיסק בשם "Memoria".

בשנת 2005 הודיעה לואיסנה לופילטו על פרישתה מהלהקה.

בשנת 2021 על פי הודעה שפורסמה בעמוד הפייסבוק של קמילה בורדונבה שלאחר 17 שנים של קריירת סולו התאחדו חברי הלהקה והוציאו את האלבום הרביעי בשם "Vuelvo".

בישראל ומחוצה לה
----------------

בשנת 2002 הופיעו בתיאטרון הגראן רקס, ובשנת 2003 הופיעו שוב בתיאטרון הגראן רקס.

בשנת 2003 הגיעו המורדים לביקור[דרוש מקור], והעלו 21 הופעות. 

בשנת 2004 הגיעו המורדים שוב ארצה.

הלהקה התפרקה בשנת 2004 אבל הסדרה המשיכה להציג את עצמה בעוד כמה ארצות. אחת מהן – ספרד. מעריציה של הסדרה המורדים בספרד כבר ידעו על הפירוק אך לא וויתרו, וב־2005 הם הצליחו להביא אליהם שניים מחברי הלהקה קמילה בורדונבה ופליפה קולומבו, אשר עזבו את ספרד לאחר ביקור ארוך עם הבטחה – שארווי תחזור להופעות. והם קיימו, ובספטמבר 2006 הגיעו בנחמין רוחאס, קמילה בורדונבה ופליפה קולומבו לספרד וכמו כן עוררו גם שם היסטרית מעריצים רבה.

פרסומת למקדונלד'ס
-----------------

ארבעת חברי ארווי בנחמין רוחאס, לואיסנה לופילטו, קמילה בורדונבה ופליפה קולומבו השתתפו בשנת 2004 לפרסומת במקדונלס בישראל.
בפרסומת חברי הלהקה מדברים כמה מילים בעברית.
הפרסומת הראשונה מבוססת על ארבעת חברי הסדרה שבאו לאכול ארוחה זוגית במקדונלד'ס אך הכל משתבש שקמילה מזמינה כמו לואיסנה, ולואיסנה בתגובה אומרת שהיא הולכת לאכול במקדונלד'ס ישראל.

הפרסומת השנייה מבוססת על הגרלת המכוניות (הצבעים: אדום ירוק וצהוב) של מקדונלד'ס. פרסומות אלו שודרו בשנת 2004.

פרסומת לכיף
-----------

בשנת 2004–2005 לואיסנה לופילטו ופליפה קולומבו הצטלמו למספר פרסומות של מותג השמפו "כיף" אשר שודרו בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארווי** בוויקישיתוף
* ארווי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ארווי, באתר AllMusic (באנגלית)
* ארווי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ארווי, באתר Discogs (באנגלית)
* ארווי, באתר Songkick (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: d25b2e35-2cb5-4a24-ab22-3c86e1d3f527
* VIAF: 308263237
* WorldCat (עם VIAF): 308263237

 |
**מעיין לאוב** (נולדה ב־1981) היא שחקנית ישראלית ואושיית רשת.

ביוגרפיה
--------

לאוב נולדה בכפר סבא להורים שעלו כילדים ממרוקו. אמה הייתה ממקימי תנועת עודד (תנועה שפעלה בצרפת במטרה להעלות לארץ אינטלקטואלים יוצאי צפון אפריקה), ופעילה במפלגת ד"ש ובפנתרים השחורים.

כנערה הייתה פעילה גם בנוער העובד והלומד וגם בנוער צומת.

בתיכון למדה תיאטרון, וכבר במהלך השירות הצבאי בחיל המודיעין, החלה ללמוד במכינה של ניסן נתיב.

לאוב היא בוגרת בית הספר למשחק סמינר הקיבוצים (2007) ובוגרת תואר ראשון בקרימינולוגיה, פסיכולוגיה וביטחון באוניברסיטת בר-אילן בהצטיינות (2024) וסטודנטית לתואר שני בקרימינולוגיה.

קריירה
------

ב-2009 השתתפה בקליפ של השיר "ורציתי שתדעי" של הזמרת שירי מימון בתור חברתה הטובה שמאוהבת בה.

ב-2012 השתתפה בעונה השנייה של עספור, סדרה של חנן סביון וגיא עמיר בתור מאיה.

ב-2015 השתתפה בעונה השלישית של "פולישוק" בתור אבישג, יועצת התקשורת של בולי בובעס, המקיימת אתו רומן, בסדרה "אטלנטיקה" של עודד דוידוף בתור מאיה ובסדרה של סייד קשוע "התסריטאי".

ב-2017 השתתפה בסדרה "החברים של נאור" של נאור ציון. ב־2020 השתתפה בסדרות "לעבור את הלילה" ו"טהרן".

במקביל לקריירת המשחק עסקה גם בהפקת סאונד ובפרסומות.

ב-2020 עם פרוץ הקורונה מצאה עבודה כרכזת פניות בחברת "עץ הדעת: המרכז לקנאביס רפואי" שמלווה אנשים בתהליך קבלת רישיון לקנאביס.

החל בפברואר 2023 החלה להעלות סרטונים סאטיריים נגד ממשלת ישראל וראש הממשלה בנימין נתניהו, סרטונים שהתפרסמו מאד, לאחר פרוץ מלחמת חרבות ברזל.

בינואר 2024 החלה להנחות עם רן הר נבו את הפודקאסט "עם ישראל חי" מטעם יאללה תקווה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מעיין לאוב, ברשת החברתית פייסבוק
* מעיין לאוב, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* מעיין לאוב, ברשת החברתית אינסטגרם
אתר למנויים בלבד מעיין לאוב, 10 השמלות הבלתי נשכחות של האוסקר, באתר הארץ, 08 בפברואר 2017

* אתר למנויים בלבד נירית אנדרמן, "המרגליות שהממשלה הזאת מפיקה זה פרייסלס": מעין לאוב לא חוסכת מביבז. דווקא עכשיו, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנדרמן, נירית (2023-11-19). ""המרגליות שהממשלה הזאת מפיקה זה פרייסלס": מעין לאוב לא חוסכת מביבז. דווקא עכשיו". *הארץ*. נבדק ב-2024-03-28.
2. 1 2  ההצגה חייבת להימשך (בג'וב אחר): שחקניות שעשו הסבה בגלל הקורונה, באתר xnet, ‏2020-05-01
3. ↑  tomroshko, ראיון מיוחד עם שירי מימון | מגזין את, באתר ראיון מיוחד עם שירי מימון | מגזין את, ‏2009-02-01
4. ↑  רני שחר, עם ישראל חי, באתר פודקאסטים, ‏2024-02-04
**המכנסיים** בעבודת המקדש ביהדות, היו אחד מארבעה בגדי הכהונה של כהן הדיוט או אחד משמונת הבגדים של הכהן הגדול. הם מתוארים בספר שמות שבמקרא, ופרטיהם נידונים בהרחבה במשנת חז"ל.

צורת המכנסיים והכנתם
--------------------

המכנסיים היו עשויים פשתן לבן.
אורכם של המכנסיים היה בהתאם לכהן שלבש אותם. המכנסיים הגיעו מתחת ללב, מעל המותניים, ועד לברכיים.
את המכנסיים היו מהדקים אל הגוף ב"שנצים", מין שרוך שהיה מושחל בקפל בחלק העליון של המכנסיים.
המכנסיים עשויים כמין שק עם חור למעלה ושני חורים למטה לרגליים ולא הייתה בהם חציצה בין הרגליים.
את המכנסיים, כמו את שאר בגדי הכהונה, הכינו באריגה.

לבישת המכנסיים
--------------

המכנסיים היו הבגד הראשון שהכהנים לבשו 

> 
> לכדתניא: מנין שלא יהא דבר קודם למכנסים - שנאמר ומכנסי בד ילבש על בשרו
> 
> 
> 
> — (יומא כג:)
> 

והיו גם האחרונים שהכהנים פשטו מהם. הכהנים שלא עבדו היו מוסרים את בגדיהם לחזנים, הממונים על הורדת הבגדים, והם היו 

> 
> מפשיטין אותן את בגדיהם, ולא היו מניחין עליהם אלא מכנסיים בלבד.
> 
> 
> 
> 

 לאחר שנשארו רק במכנסיים היו מלבישים אותם בבגדי חול, ואז היו מורידים מעליהם גם את המכנסיים.

תפקיד המכנסיים
--------------

תפקידם של המכנסיים לא היה כתפקיד שאר הבגדים.
תפקיד שאר בגדי הכהונה היה לכבוד ולתפארת, אבל תפקיד המכנסיים היה לכסות את מקום הערווה, כמו שכתוב בציווי על הכנתם

> 
> וַעֲשֵׂה לָהֶם מִכְנְסֵי-בָד, לְכַסּוֹת בְּשַׂר עֶרְוָה; מִמָּתְנַיִם וְעַד-יְרֵכַיִם, יִהְיוּ.
> 
> 
> 
> 

והם כוונו לכפר על גילוי עריות.

קישורים חיצוניים
----------------

* מאמר על המכנסיים, מכון המקדש

הערות שוליים
------------

1. ↑  "ירכים" בלשון המקרא.
2. ↑  רמב"ם כלי המקדש והעובדים בו ח יח
3. ↑  מסכת תמיד פרק ה' משנה ג'
4. ↑  ספר שמות, פרק כ"ח פס' מ"ב
5. ↑  מסכת ערכין, פרק ג', דף ט"ז, עמוד א'

| בגדי כהונה |
| --- |
| בגדי כהן הדיוט | מכנסיים • כתונת • אבנט • מגבעת |  |
| תוספות לכהן גדול | מעיל • אפוד • חושן / אורים ותומים • ציץ • מצנפת |
**אנאטולי ואסילייביץ' טרופימוב** (ברוסית: **Анатолий Васильевич Трофимов**; נולד ב-1940 במחוז מוסקבה - נרצח ב-10 באפריל 2005 במוסקבה) היה איש שירות הביטחון הפדרלי. התקדם עד לתפקיד של ראש הפס"ב של מוסקבה ומחוז מוסקבה. הוא נרצח על ידי אלמוני ביריות אקדח, בכניסה לביתו ב-10 באפריל 2005.

ביוגרפיה
--------

אנאטולי טרופימוב התגייס לקג"ב ב-1962 וב-1966 סיים את לימודיו בבית הספר הגבוה של הקג"ב ע"ש דזרז'נסקי ועבד בזרועות החקירה של הקג"ב רפובליקות סובייטיות במרכז אסיה.

ב-1971 החל לעבוד במשרד המוסקבאית של הקג"ב ועד מהרה היה למנהל מחלקת החקירות של הקג"ב במוסקבה. הוא ניהל חקירות נגד שורת אישים ידועים שכללה גם דיסידנטים: אנדריי סחרוב, סרגיי קובאלב, גלב יאקונין, נתן שרנסקי ואחרים. בשנות ה-80 המאוחרות עבר לעבוד בחקירת שחיתויות ובינואר 1992 התמנה למנהל המינהל למלחמה בהברחות ושחיתות במשרד הביטחון של הפדרציה הרוסית (Управления по борьбе с контрабандой и коррупцией Министерства безопасности России). באוקטובר 1993 היה מעורב במבצע מעצרם של ראשי האופוזיציה לבוריס ילצין: אלכסנדר רוצקוי, לשעבר סגן נשיא רוסיה, ויו"ר הפרלמנט רוסלן חסבולאטוב. ב-1994 התבקש לעבוד באקדמיה של השירות הפדרלי לסיכול ריגול ובינואר 1995 התמנה לראש הפס"ב במוסקבה ולסגן מנהל הפס"ב. הוא היה מעורב בחקירת מקורות המימון לקמפיין הבחירות של בוריס ילצין בבחירות לנשיאות רוסיה 1996.

בפברואר 1997 פוטר משירות הביטחון הפדרלי.

אנאטולי טרופימוב נורה במוסקבה, סמוך לביתו בהיותו ברכבו. ברכב עמו ישבה גם רעייתו שנפצעה ונפטרה אחר כך בבית החולים.

באפריל 2009 חבר בריטי של הפרלמנט האירופי, ג'רארד באטן סיפר לפרלמנט כי טרופימוב סיפר לאלכסנדר ליטוויננקו על פעילות רבה של קציני קג"ב לשעבר בקרב פוליטיקאים איטלקיים, ביניהם גם רומנו פרודי. על פי העיתון EU Reporter, "קצין קג"ב בכיר נוסף, שחי בלונדון, אישר את הסיפור".

הערות שוליים
------------

1. ↑  В столице убит экс-глава ФСБ по Москве и Подмосковью
עינוי סיני בכלא סינג סינג
**עינוי סיני** הוא כינוי לשיטת עינוי באמצעות מים. בשיטה זו מטפטפים מים אט אט על מצחו של אדם.

### היסטוריה

שיטה זו של עינוי מיוחסת להיפוליטוס דה מרסלייס (אנ'), עורך דין איטלקי בן המאה החמש עשרה. ההשראה של מרסלייס לשיטה זו הגיעה לאחר שהבחין בחור שנפער באבן כאשר נזלו עליה טיפות מים בזו אחר זו.  לאחר מכן הוא החליט ליישם את השיטה על גוף האדם.

לכאורה, העינוי בטפטוף מים הוא האיטיות שבה מתגבשת ונופלת טיפת מים. הקורבן יכול לחזות בקירוב מתי תיפול הטיפה הבאה, ותחושה של מתיחות מתחילה להצטבר. כאשר הטיפה לבסוף נופלת, מגיעה תחושת הלם והקלה, אלא שתחושת המתיחות חוזרת לקראת הטיפה הבאה. מכיוון ששיטה זו אינה מחייבת מעורבות פעילה של המענה, ניתן לענות אדם בצורה זו למשך זמן רב.

אין ראיות לפיהן שימש עינוי זה את הסינים דווקא. ייתכן שהמונח הפופולרי **עינוי סיני** נבע מפעלול "תא עינוי המים הסיני" של הארי הודיני, יחד עם סיפורי פו מאנצ'ו של סקס רומר שהיו פופולריים בשנות ה־30 של המאה ה־19.

### ביקורת

תוכנית הטלוויזיה האמריקאית, "מכסחי המיתוסים", התייחסה למיתוס העינוי הסיני. הם הוכיחו כי כאשר הקורבן כבול, העינוי הסיני הוא אכן עינוי, אולם העינוי נגרם בעיקר כתוצאה מהיות הקורבן כבול. הגבלת התנועה יעילה גם ללא אי־הנוחות בטפטוף איטי של מים. השפעת המים לבדם, ללא כבילה, כמעט ואינה משמעותית. התוכנית ביצעה ניסוי של טפטוף מים בשני משתתפים, האחד כבול והשני לא כבול. המשתתף הכבול דיווח על רמות גבוהות של לחץ וחרדה, בעוד המשתתף האחר דיווח על רמה קלה של חוסר נוחות.

### שימוש בסלנג

הביטוי **"עינוי סיני"** משמש כיום בהשאלה לתיאור כל סוג של סיטואציה מטרידה או מציקה שיש אי־ודאות גדולה לגבי סיומה, לדוגמה: "במסגרת לימודיי למבחן, נאלצתי לשנן בעל־פה רשימה גדולה של נוסחאות - וזה היה עינוי סיני".

הערות שוליים
------------

1. ↑  The History of Torture Auteur, Brian Innes, St. Martin's Press, 1998
2. ↑  במקורות היהודיים מופיע סיפור על התבוננות דומה של רבי עקיבא שראה טיפות מים שפוערות אט אט חור באבן, אך השתמש בזה כמשל לנפש האדם: "בן ארבעים שנה היה ולא שנה כלום. פעם אחת היה עומד על פי הבאר, אמר: מי חקק אבן זו? אמרו לו: המים שתדיר נופלים עליה בכל יום. אמרו לו: עקיבא, אי אתה קורא "אבנים שחקו מים"?! מיד היה רבי עקיבא דן קל וחומר בעצמו: מה רך פיסל את הקשה, דברי תורה, שקשה כברזל, על אחת כמה וכמה שיחקקו את לבי, שהוא בשר ודם! מיד חזר ללמוד תורה". (אבות דרבי נתן)
3. ↑  *Mythbusters: Water Torture. Tory and keri are in troubles*, נבדק ב-2023-07-08
שגיאות פרמטריות בתבנית:גזע בדיוני   
פרמטרים [ 1 ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**מיניונים** (באנגלית: **Minions**, בתרגום חופשי לעברית: "משרתים" או "עושי-דבר") הם יצורים צהובים בדיוניים שמופיעים בסדרת הסרטים "גנוב על הירח" מבית אילומיניישן. הם מאופיינים בהתנהגות ילדותית ובשפתם הייחודית, שהיא בעיקרה ג'יבריש. הם גם מהווים את הקמע הרשמי של חברת אילומיניישן, ולעתים גם של חברת האם שלה, קומקאסט.

קווין, סטיוארט ובוב הם שלושת המיניונים המוכרים ביותר בזיכיון, שכן הם מככבים בסרטי הספין אוף "המיניונים" (2015) ו"המיניונים: עלייתו של גרו" (2022). מיניונים רבים אחרים מוזכרים בשמותיהם בסרטים שבזיכיון.

מאפיינים
--------

### תיאור

המיניונים הם יצורים צהובים וקטנים אשר לובשים בדרך כלל סרבלי ג'ינס כחולים, כפפות גומי שחורות, וחובשים משקפי מגן. הם בערך בשליש עד חצי מהגובה של בני אדם. יש להם עין אחת או שתיים, והקשתית שלהם כמעט תמיד חומה (חוץ מבוב, שיש לו עין אחת עם קשתית ירוקה ועין אחת עם קשתית חומה). אין להם אפים נראים לעין אך הם מסוגלים להריח. אין להם גם אוזניים נראות לעין אך הם שומעים. רוב המיניונים קירחים או עם קומץ קווצות שיער שחורות על ראשיהם.

בסרט "המיניונים" (2015) מסופר שהמיניונים היו קיימים עוד עם הופעת החיים על פני כדור הארץ, וכי לאורך כל ההיסטוריה נוהגים המיניונים לחפש את הנבלים הגדולים בעולם על מנת שיוכלו לשרתם. כשאין להם "בוס" שהם יכולים לשרת הם הופכים למדוכאים וחסרי מנוחה.

בסרטון הקצר "Banana" משנת 2010 נחשף לראשונה שהמיניונים משתוקקים כבאופן כמעט בלתי-נשלט לבננות.

### שפה

המיניונים מדברים בשפה ייחודית משלהם, שהיא בעיקרה ג'יבריש, תוך שילוב מילים מאנגלית, צרפתית, יפנית, קוריאנית, איטלקית, ספרדית וגרמנית. מילים שנשמעות כמו אנגלית שונו במיוחד במדינות השונות בהן הוקרן הסרט על מנת שהצופים בכל אזור בעולם יהיו מסוגלים לזהות אותן יותר בקלות.

לדיבוב של המיניונים אחראים כריס רנו ופייר קופין - יוצרי הזיכיון.

### השמות של המיניונים

למיניונים יש שמות פופולריים במדינות דוברות אנגלית, כגון קווין, סטיוארט, בוב, מל, דייב, ג'רי, קארל, פיל, פול, ג'ורג', טים, דוני, מארק, לאנס, מייק, טום, ג'ון, סטיב, נורברט, טוני, כריס, אריק, הנרי ואוטו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיניונים** בוויקישיתוף
1. ↑  בדיבוב העברי של "גנוב על הירח" נקראו **משרתיונים**

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: c9267f3d-b75f-4692-9eff-dca144c0f1cb

 |
**יעקב (ג'ייק) סלומון** הוא פרופסור מן המניין למתמטיקה, ראש מכון איינשטיין למתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים.

ביוגרפיה
--------

נולד בארצות הברית, בשנת 2000 סיים תואר ראשון במתמטיקה ופיזיקה בהצטיינות יתירה בישיבה יוניברסיטי. בשנת 2006 סיים דוקטורט במתמטיקה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.

עלה לארץ בגיל 26 ובשנת 2008 מונה למרצה בכיר באוניברסיטה העברית בירושלים, בשנת 2014 מונה לפרופסור חבר ובשנת 2019 מונה לפרופסור מן המניין.

משמש כעורך הראשי בכתב העת *Selecta Mathematica*.

תחומי המחקר העיקריים שלו הם גיאומטריה דיפרנציאלית, גיאומטריה סימפלקטית והיבטים קשורים של פיזיקה.

חיים אישיים
-----------

סלומון מקיים אורח חיים חרדי, נשוי לשולמית סולומון, ד"ר למתמטיקה גם היא, אב לשישה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* שלמה טייטלבאום, פרופ' יעקב סלומון, חרדי, מפגין נגד ההפיכה: "ישראל באה לכיוון הדת יותר מכל מדינה", באתר כלכליסט, 15 בספטמבר 2023
* אתר למנויים בלבד שני המדענים שהצליחו לגעת באינסוף - ולא כמטאפורה, באתר הארץ, מתוך ההסכת "מדעי הארץ", 20 בפברואר 2023

* יעקב סלומון, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה

* יעקב סלומון, באתר dblp

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007334617005171
* dblp: 45/9529
* MGP: 109336
* VIAF: 61871313
* WorldCat (עם VIAF): 61871313

 |
**יוסף פרידלנדר** (בוהמיה 1753 – וסטפאליה 26 בנובמבר 1852) היה רבה של דוכסות וסטפאליה, ואחד מהרבנים הראשונים שתמכו ביהדות הרפורמית.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיר קולין (אנ') ב-1753. אביו היה אברהם פרידלנדר אחיו של דוד פרידלנדר. עוד לפני היותו בן 17 הגיע לפראג ולמד בישיבתו של הרב יחזקאל לנדא בעל נודע ביהודה. לאחר מכן למד גם בישיבת פרשבורג. מאוחר יותר עבר לדוכסות וסטפאליה ושימש כשוחט ומורה בעיר פדברג (גר'). בסביבות 1815 עבר להתגורר בברילון (אנ') שם ניהל את בית הספר היהודי ועבד כפקיד אצל עורך הדין יוהאן זייברץ (אנ'). ב-26 באפריל 1833 מונה בטקס רשמי על ידי ממשלת פרוסיה לרב אזורי של דוכסות וסטפאליה ונסיכות ויטגנשטיין (גר'), בתפקיד זה שימש כ-20 שנה עד למותו.

פרידלנדר תמך בשינויים ביהדות אך לא הגדיר את עצמו כ"רפורמי" במלא המובן. הוא הנהיג בבית הכנסת בברילון תפילה בגרמנית ונגינת עוגב, הורה לבטל את יום טוב שני של גלויות והכריז כי ההלכות שבמשנה ובתלמוד אינן מחייבות בהכרח בכל התקופות. הוראתו לגבי יום טוב שני התפרסמה בעיתונות ובקונטרס "שרש יוסף" ועוררה התנגדות רבה בקרב רבנים שמרנים. יהודה לייב קארלבורג פרסם נגדו את הקונטרס "אגרת מלחמת חובה" ופנה לצבי הירש להרן ולאישים נוספים שיפעלו נגד פרידלנדר ונגד הפרנס לוי הלוביץ (גר') שתמך בו. הרב שמואל לנדא והרב אברהם זוטרא (גר') התנגדו גם הם להוראתו של פרידלנדר אך העדיפו שלא לתקוף אותו בגלוי. פרידלנדר הוציא "מהדורא בתרא" ל"שורש יוסף" ובה הגיב למתקפה נגדו ופרסם גם התכתבות עם אהרן חורין בעניין.

מת בערב שבת ט"ו בכסלו ה'תרי"ג בגיל 99 ותשעה חודשים. הותיר אחריו שלוש בנות, בן ועשרות נכדים ונינים.

כתביו
-----

* **שרש יוסף: בו מבוארים כל דיני י"ט שני ש"ג בשרשים וענפים ובקל ימצאו המעיינם בו תשובה נצחת על טענות המתנגדים** ברילאן 1834. (עותק דיגיטלי: בעברית, בגרמנית)
* **מהדורא בתרא** 1835 (עותק דיגיטלי)

לקריאה נוספת
------------

* *Der Israelitische Volkslehrer* חלק שני עמודים 295–300 (עותק דיגיטלי)

קישורים חיצוניים
----------------

* ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוסף פרידלנדר** בוויקישיתוף
* איזידור זינגר ומאיר קייזרלינג, ‏"יוסף פרידלנדר", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
* שגיאות פרמטריות בתבנית:דף שער בספרייה הלאומית   
פרמטרי חובה [ 1 ] חסרים  יוסף פרידלנדר, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאיר בניהו, **יום טוב שני שלגלויות: הפולמוס על קיומו או ביטולו שליום**

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007282622005171
* GND: 1075212758
* ISNI: 0000 0000 6876 1704
* LCCN: nr92003127
* NTA: 156254832
* VIAF: 54008987
* WorldCat: lccn-nr92003127

 |