recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
ליאון באקסט, דיוקן עצמי
ליאון באקסט מאת אמדאו מודיליאני בגלריה הלאומית לאמנות (וושינגטון)
**ליאון בַּאקְסְט** (ברוסית: **Лев Самойлович Бакст**;‏ 10 במאי 1866, הורדנה, האימפריה הרוסית – 27 בדצמבר 1924, פריז) היה צייר, תפאורן ומעצב תלבושות יהודי של להקת הבלט הרוסי של סרגיי דיאגילב, ערך את כתב העת "עולם האמנות" בסנקט פטרבורג יחד עם אלכסנדר בנואה, ודיאגילב. מבין תלמידיו מארק שאגאל.

קורות חיים
----------

נולד בהורדנה כ**לייב רוזנברג** (ברוסית: **לב סמואילוביץ' רוזנברג**; **Лев Само́йлович Ро́зенберг**); בהמשך שינה שם משפחתו ל"באקסט", קיצור שם נעוריה של אמו ("באקסטר"). בעת ילדותו היגרה משפחתו לסנקט פטרבורג. בגיל שש עשרה החל את לימודיו באקדמיה לאמנויות של סנקט פטרבורג, משם פרש לאחר שנתיים והתפרנס מאיורי ספרים וציור דיוקנאות. מפגש עם הצייר אלברט בנואה, אחיו של אלכסנדר אצלו למד ציור בצבעי מים, הוביל להצטרפותו לחוג "הפיקוויקים החדשים" אשר התנגד לאקדמיזם הצר ששלט אז באמנות הרוסית, בין הבולטים בקבוצה: אלכסנדר בנואה ודיאגילב. בנעוריו התנצר, אך בהמשך חזר ליהדות.

נסיעותיו לצרפת אלג'יר ותוניס מצאו ביטוי בעבודותיו המאוחרות יותר שהצטיינו בצבעים חזקים ומנוגדים. ביקור ביוון ובכרתים איפשר לו להתרשם באופן בלתי אמצעי מן האמנות הקלאסית.
ב-1907 התמנה למורה בבית הספר לאמנות של ליזאבטה זבאנצבה שם לימד את מארק שאגאל במשך שנתיים את אמנות הצבע, לאחר ארבע שנים בהוראה פרש באקסט מתפקידו ועבר להתגורר דרך קבע בפריז.

**עבודותיו לבמה**: שחרזאדה, "שלומית", "תמר", "הנסיך איגור", "הסילפידות", "קלאופטרה", "המשתה", "הביתן של ארמיד", מנוחת אחר הצהריים של פאון, "נרקיס", "דפניס וכלואה" (עיצוב כללי של הבלט), "פדרה", "האל הכחול", "יהודית", "הקרנאבל",רוח הורד, "היפהיפיה הנמה", ציפור האש.

דמותו מופיעה בסרט "ניז'ינסקי" (1980).

גלריה
-----

* ציפור האשציפור האש
* קלאופטרה השביעית עבור אידה רובינשטייןקלאופטרה השביעית עבור אידה רובינשטיין
* נרקיסנרקיס
* מנחת אחר הצהריים של פאוןמנחת אחר הצהריים של פאון
* לה באיידרלה באיידר
* פילגריםפילגרים
* הסולטאןהסולטאן

לקריאה נוספת
------------

* "בימת הקסמים של ליאון באקסט - עיצובים לתיאטרון ועבודות אחרות" בהוצאת מוזיאון ישראל
* **בקשט, ליאון**. בתוך: דב ליפץ, נתן גורן ואחרים (עורכים), **יהדות ליטא**, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 124–125 (ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 1322–1323).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליאון באקסט** בוויקישיתוף
* **ליאון באקסט** באתר מוזיאון ויקטוריה ואלברט
* ליאון באקסט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* ליאון באקסט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* לאון בקסט (1866-1924), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258124605171
* AGSA: 2929
* BIBSYS: 90411868
* BNE: XX1179722
* BnF: cb12587343r (data)
* CiNii: DA03579054
* GND: 118702009
* ICCU: REAV094271
* ISNI: 0000 0001 0904 258X
* LCCN: n50047798
* LNB: 000174204
* Léonore: 328212
* NKC: ola2002150882
* NLA: 35012540
* NLG: 331175
* NLP: a0000001921886
* NTA: 07024846X
* RERO: 02-A000015514
* RKD: 3928
* SELIBR: 38358
* SNAC: w6v989xj
* SUDOC: 029485223
* Trove: 789519
* ULAN: 500009524
* VIAF: 56729112
* WorldCat: lccn-n50047798

 |
איור של מערכות לוויינים מבוזרות
**לוויין מבוזר** (מוכר באנגלית כ-**Fractionated spacecraft** או **Disaggregated Spacecaft Architecture** - ארכיטקטורת חלל מפורדת) הוא קונספט שפותח בארצות הברית, ובו במקום לוויין אחד, מחולקים תפקודיו השונים למספר לווייני משנה קטנים, המהווים מכלולים ייעודיים למשימות מוגדרות (לדוגמה - תקשורת, חישוב, אספקת כוח). בניגוד לצבירי לוויינים (Clusters), וקונסטלציות גדולות (דוגמת מערכות ניווט לווייניות), התפיסה של לוויינות מבוזרת שמה דגש רב על אחידות הפלטפורמות החלליות המרכיבות את הלוויין המבוזר. חלקיו של הלוויין המבוזר יכולים להיות רכיבים ייעודיים, זולים ותקניים המייצרים "שלם הגדול מסכום חלקיו" באמצעות סינרגיה בין החלקים.

מקור התפיסה
-----------

מקור התפיסה של לוויינות מבוזרת היא בסוכנות למחקרים מתקדמים של משרד ההגנה האמריקאי, DARPA. הסוכנות זיהתה מספר חולשות בלוויינים האמריקניים, הנובעות ממספר גורמים:המחיר הגבוה של לוויין צבאי, הזמן הרב העובר בין הזמנת הלוויין מהיצרן לבין השיגור ומתן השירות ללקוח, וחוסר היכולת לתקן תקלות בלוויין שהתגלו לאחר השיגור לחלל. הפגיעות של לווייני ארצות הברית להיבטים שונים של לוחמת חלל והתנגשויות בפסולת חלל היוותה זרז נוסף לפיתוח התפיסה של לוויינות מבוזרת.

על פי DARPA, חלק ניכר מהאתגרים הטכנולוגיים של תפיסת הלוויינים המפוצלים קשור לנושאי תקשורת וניהול מידע. אבני היסוד הטכנולוגיות שזוהו כמרכזיות ליישום הרעיון כוללות:

* רשת תקשורת בעלת יכולת הקמה עצמית
* טכנולוגיית תקשורת אלחוטית אמינה
* יכולת העברה אלחוטית של אנרגיה
* פעולת במתכונת של אשכול מחשבים
* מיחשוב מבוזר

שרידות
------

בלוויין מקובל, כאשר יש איחור בפיתוח המטע"ד (לדוגמה) נוצר עיכוב בשיגור המקרין על עיכוב בשימוש המבצעי בלוויין ובתוצריו. בלוויינים מפוצלים, ניתן לשגר מכלולים אחדים גם לפני שהמטעד, או מרכיב מסוים מהמטעד, מושלם, ולצרף אותו אל הרשת לאחר סיום בנייתו. במקרה של כישלון בשיגור, לא נפגע הלוויין כולו אלא רק החלק ממערך המכלולים. יש לזכור כי לוויין מפוצל אמור לטוס לחלל באמצעות סדרה של שיגורים. יתר על כן, גם תקלה חמורה במסלול, של אחד ממכלולי הלוויין המפוצל יכולה להפתר בקלות יחסית באמצעות שיגור מכלול חלופי. נוסף ליתרון הכלכלי בלוויין מפוצל, יש גם יתרון צבאי ומבצעי ברור - שרידות הלוויין למתקפה עולה, והיכולת לנטרלו לחלוטין פחותה מאשר ניטרול לוויין אחוד.

יישומים
-------

לוויין מפוצל יכול להחליף מגוון של לוויינים אחודים למכלול של משימות. בין היישומים הנבחנים ללוויינים מפוצלים ניתן לציין תקשורת, חישה מרחוק (בתחום האור הנראה והמכ"ם), גילוי שיגורים וכן הדגמת טכנולוגיות ומחקר.

אחת המעבדות המובילות[דרוש מקור] בעולם בנושא היא מעבדתו של פרופ' פיני גורפיל בטכניון הפועלת במסגרת פרויקט "גלילאו" של סוכנות החלל האירופית ובמימון מועצת המחקר האירופית (ERC).

קישורים חיצוניים
----------------

* העתיד שייך ללוויינים המבוזרים - מגזין "טכנולוגיות"
* הטכניון, ‏חוקרי הטכניון הקימו מעבדה יחידה בישראל לפיתוח טיסות של "להקות" לוויינים בחלל, באתר "הידען", 15 בדצמבר 2008
* אבי בליזובסקי, ‏מיליון וחצי יורו מהאיחוד האירופי למחקר חדשני בטכניון על שיגור לוויינים בחלקים, באתר "הידען", 21 ביוני 2011
* ההודעה הרשמית של PF7 על מימון הפרויקט בטכניון
* Technion plans first-ever satellite trio, 26 בינואר 2012
**קריאה ותגובה** (באנגלית: call and response, מכונה בעברית גם שאלה ותשובה או קריאה ומענה) הן רצף מוזיקלי הכולל שתי פראזות, כאשר האחרונה מהווה תגובה או פרשנות לראשונה. הרצף תואם לדפוס הקריאה והתגובה בתקשורת אנושית ומוטמע בתבניות מוזיקליות בסיסיות בסוגות מוזיקליות רבות. 

בתרבויות שמקורן באפריקה שמדרום לסהרה, קריאה ותגובה הן דפוס המבטא השתתפות דמוקרטית בהתאספויות ציבוריות, בטקסים דתיים ובמבע ווקאלי ואינסטרומנטלי. זוהי מסורת שעבדים אפריקאים הביאו איתם לעולם החדש והועברה במשך מאות שנים באופנים רבים: התאספויות דתיות ציבוריות, אירועי ספורט, ובמוזיקה שחורה ונגזרותיה: מוזיקת נשמה, גוספל, בלוז, רית'ם אנד בלוז, רוק, פאנק והיפ הופ.

במוזיקה קובנית, ניתן למצוא קריאה ותגובה בשימוש נרחב ברומבה ובסנטריה. כמו כן, קריאה ותגובה נפוצות גם במוזיקה ההודית הקלאסית, בה מקובל להשתמש בדפוס זה בין שני מוזיקאים שונים, בעיקר בג'וגלבנדי.

ישנם פיוטים שנכתבו בימי הביניים שבנוים או מבוצעים גם הם במבנה של קריאה ותגובה, המוכר ביניהם הוא שיר הכבוד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קריאה ותגובה** בוויקישיתוף
**מייקל אריק קורילה** (באנגלית: **Michael Erik Kurilla**) הוא קצין בדרגת גנרל המשרת כמפקד פיקוד המרכז של ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

קורילה נולד וגדל באלק ריבר שבמינסוטה. ב-1988 סיים תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה מהאקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא. 

שירת כמפקד מחלקה בגדוד השלישי של רגימנט הצנחנים 505 בדיוויזיה המוטסת ה-82. פיקד על מחלקה רובאית בגדוד השלישי של רגימנט הריינג'רס ה-75 והשתתף עמו במבצע שמירת הדמוקרטיה (אנ') בהאיטי. שירת כקצין חי"ר בגדוד הראשון של הרגימנט החמישי בדיוויזיית החי"ר השנייה בקוריאה הדרומית ובחטיבת הצנחנים ה-173 באיטליה. שימש עוזרו של מפקד הארמייה השביעית ומפקדת כוחות הצבא באירופה. הוא השתתף במלחמת המפרץ ובכוח הייצוב בבוסניה והרצגובינה.

בשנים 2004–2005 פיקד על הגדוד הראשון של רגימנט החי"ר ה-24 במשימתו בעיראק במסגרת חטיבת הסטרייקים הראשונה של דיוויזיית החי"ר ה-25. הוא נפצע מהתפוצצות מכונית תופת ונפגע באורח קשה מירי במהלך קרב במוסול נגד פעילי אל-קאעידה. לחימת הגדוד ופציעתו של קורילה תועדו על ידי הכתב והצלם מייקל יון שהתלווה לכוחות. בשנים 2006–2008 פיקד על הגדוד השני של רגימנט הריינג'רס ה-75 והשתתף עמו מספר פעמים בלחימה בעיראק ובאפגניסטן. 

באוגוסט 2009 מונה למפקד רגימנט הריינג'רס ה-75 ושירת בתפקיד עד אוגוסט 2011. בתקופת פיקודו צורפה פלוגה נוספת לכל גדוד ברגימנט. בתפקידיו הבאים שירת כעוזר למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים ומפקד כוח משולב למבצעים מיוחדים באפגניסטן. בספטמבר 2014 מונה לסגן מפקד לתמרון של דיוויזיית החי"ר הראשונה, זמן קצר אחר כך הוצבה הדיוויזיה במחוז ארביל בעיראק ללחימה נגד ארגון המדינה האסלאמית. במאי 2015 מונה לראש אגף למבצעים מיוחדים ולוחמה בטרור במטות המשולבים. 

באוגוסט 2016 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד הדיוויזיה המוטסת ה-82 שירת בתפקיד עד אוגוסט 2018. בספטמבר 2018 מונה לראש מטה פיקוד מרכז של ארצות הברית. באוקטובר 2019 מונה למפקד הקורפוס המוטס ה-18 בדרגת לוטננט גנרל.

באפריל 2022 מונה למפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית והועלה לדרגת גנרל. הפיקוד בתקופתו היה מעורב במלחמת חרבות ברזל כאשר פעל במבצע שומר השגשוג, מבצע קשת פוסידון, תקיפות בסוריה ובעיראק וכן בסיוע בהגנה על ישראל לקראת ובמהלך התקיפה האיראנית. 

קורילה בעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת ריג'יס בקולורדו ותואר שני בלימודי ביטחון לאומי מהמכללה הלאומית למלחמה. נשוי למרי פייג' ואב לשתי בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מייקל קורילה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Storied Iraq soldier recuperating, סיאטל טיימס, 28 באוגוסט 2005
2. ↑  Gates of Fire, תיעוד פציעתו של קורילה באתרו של מייקל יון
3. ↑  Victory With Honors send off for Kurilla, אתר דיוויזיית החי"ר הראשונה, 11 ביוני 2015
4. ↑  XVIII Airborne Corps hosts change of command, welcomes familiar Fort Bragg leader to the helm, אתר צבא ארצות הברית, 8 באוקטובר 2019
**בוניפקיוס השלישי** (בלטינית: **Bonifacius III**; נפטר ב-12 בנובמבר 607) כיהן כאפיפיור מ-19 בפברואר 607 ועד פטירתו באותה שנה. על אף תקופת כהונתו הקצרה, היו לפעולותיו השפעה רבה על מעמד האפיפיורות בדורות הבאים.

ביוגרפיה
--------

בוניפקיוס היה בנו של יוחנן קאטאאדיוק, רומאי ממוצא יווני.

בעת שכיהן כדיאקון הרשים בוניפקיוס את האפיפיור גרגוריוס הראשון, אשר בשנת 603 מינה אותו לתפקיד האפוקריסיאריוס (הנונציו לחצר הקיסרית של האימפריה הביזנטית), תפקיד בו כיהן עד שנת 606. בתפקיד זה יצר בוניפקיוס קשרים עם הקיסר פוקאס וזכה להערכה רבה של הקיסר.

לאחר מותו של האפיפיור סאביניאנוס בפברואר 606 נבחר בוניפקיוס לתפקיד האפיפיור, אולם שב לרומא מקונסטנטינופול רק שנה לאחר מכן. לא ברורה סיבת האינטרגנום הארוך. ישנה סברה כי המתנה זו נבעה ממחלוקות אודות בחירתו - לפי סברה זו בוניפקיוס סירב לקבל את התפקיד כל עוד התקיימו מחלוקות אלה.

בהגיעו לרומא הוציא בוניפקיוס צו האוסר על דיון במינוי יורש לאפיפיור במהלך כהונתו של אפיפיור מכהן. על פי צו זה, העובר על הצו יוחרם. צו נוסף שהוציא קבע כי לא יבחר אפיפיור חדש קודם לחלוף שלושה ימים ממותו של האפיפיור הקודם - וזאת במטרה שהבחירות לכהונה יתקיימו באופן חופשי מלחצים. שני צווים אלה קבעו את אופן בחירת האפיפיור ופועלים לפיהם גם כיום.

בשל יחסיו הקרובים עם הקיסר הביזנטי, קיבל בוניפקיוס הכרזה מהקיסר הקובע כי האפיפיור היושב ברומא עומד מעל כל הכנסיות האחרות (הכרזה הדומה לזו שהוציא הקיסר יוסטיניאנוס הראשון שמונים שנה קודם לכן). ההכרזה העניקה את התואר "ההגמון העולמי" להגמון של רומא - צו אשר בפועל סיכל את מאמציו של ההגמון קיריאקוס מקונסטנטינופול לשאת בתואר זה.

בוניפקיוס נפטר ב-12 בנובמבר 607 ונקבר בבזיליקת פטרוס הקדוש ברומא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בוניפקיוס השלישי** בוויקישיתוף
* קורות חיים
* בוניפקיוס השלישי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**סאביניאנוס** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**בוניפקיוס הרביעי** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 100938175
* NKC: xx0025850
* VIAF: 22494372
* WorldCat: viaf-22494372

 |
"**פרח השכונות**" הוא שיר שכתב והלחין קובי אוז וביצעו להקת טיפקס ועלמה זק. יצא לאור כסינגל בשנת 2006.

רקע
---

השיר נכלל באלבום "רדיו/מוסיקה/עברית" שיצא לאור בשנת 2006, ועסק בביקורת על תעשיית המוזיקה.

השיר נכתב בהשפעת השיר "Don't You Want Me" של להקת The Human League. הוא עוסק באמרגן, המגולם על ידי קובי אוז, המגלה מלצרית תמימה שאינה מצויה בעולם הבידור (עלמה זק). האמרגן מבטיח לעשות אותה לזמרת כוכבת, ומחתים אותה על חוזה. הזמרת הופכת לכוכבת, אך לאחר שהגיעה למעמד זה זונחת את האמרגן שהחתים אותה.

בסוף המקורי של השיר, האמרגן מחפש זמרת חדשה, ואומר לה "יש לך לוק אה... טרנסג'נדרי כזה", אך לכבוד חודש הגאווה ב-2021 וכדי להימנע מטרנספוביה, אוז שינה את המילים ל"אינטרקונטיננטלי כזה".

ב-2012 הועלה המחזמר "פרח השכונות" שכתב קובי אוז, ועוסק במתרחש בעיר בדרום ישראל. שם המחזמר נלקח מן השיר "פרח השכונות".

במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ לשנת תשס"ו (2006) הגיע השיר למקום ה-20, ובמצעד רשת ג' דורג השיר במקום ה-27.

מצעדים
------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 7 |

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "פרח השכונות" באתר יוטיוב
* מילות השיר "פרח השכונות" באתר שירונט

הערות שוליים
------------

1. ↑  אילן לוקאץ', ‏טיפקס מתאחדים אחרי שבע שנים: "באנו להעיר אנשים למחשבות אחרות", באתר ‏מאקו‏, 5 ביולי 2014
2. ↑  פוסט, בדף הפייסבוק של להקת טיפקס, 17 בנובמבר 2014
3. ↑  נועם כהן, ‏אחרי 15 שנה: להקת "טיפקס" מתקנת את השיר האהוב, באתר ‏מאקו‏, 10 ביוני 2021
4. ↑  פרח השכונות, מתוך אתר פזמונט
הרב **שלמה לוי** (נולד בתשכ"ב, 1962) הוא ראש ישיבת ההסדר ראשון לציון ורב שכונת המערב הישן בראשון לציון.

ביוגרפיה
--------

הרב שלמה לוי בהושענא רבה תשפ"ג
נולד במרוקו. בגיל שנתיים עלה עם הוריו לישראל והתיישבו בכפר סבא. לאחר מכן עברה המשפחה להתגורר בראשון לציון. 

את לימודיו התיכוניים עשה הרב בישיבת בני עקיבא "בית שמואל" בחדרה שם למד אצל מי שלימים יהיה רבו המובהק הרב שלמה בורשטיין. הדריך בסניף בני עקיבא במושבה קדימה ולאחר מכן הקים שלושה סניפים[דרוש מקור]: בשכונות בית יצחק וגבעת אולגה בחדרה; ובשיכון גורדון בראשון לציון

לאחר לימודיו בישיבה התיכונית עבר לישיבת מרכז הרב בירושלים שם למד בין השנים תשל"ט - תשמ"ו. למד אצל הרב צבי יהודה הכהן קוק בשנותיו האחרונות ובמקביל למד גם אצל הרב יהודה ליאון אשכנזי ("מניטו") והושפע משיטתו. במהלך הלימודים המשיך להעביר שיעורי תורה בראשון לציון וכן ללמד בסניף מכון מאיר בלוד. בהמשך למד בכולל "שבט ומחוקק" בראשות הרב זלמן נחמיה גולדברג. בתקופה זו למד קבלה עם הרב שלמה בנימין אשלג, בהמשך למד גם בישיבת "החיים והשלום" בירושלים אצל הרב מרדכי עטייה

בהמשך למד אצל הרב ברוך שפירא ועוד גדולי ישראל. 

הרב לוי הוא בעל הסמכה לרב עיר. בשנת ה'תשפ"ג הוציא לאור את ספרו "לאורו- מעגלי התבוננות לאורות התחיה למרן הראי"ה קוק זצ"ל".

פעילותו בראשון לציון
--------------------

בעקבות שיעוריו בראשון לציון התמנה לרב בתי הכנסת "איחוד שיבת ציון" ו"בית אל" בעיר. בשנת תשמ"ח הקים הרב לוי את כולל אברכים ללימודי רבנות ודיינות. הכולל הוציא מתוך שורותיו כ-50 רבנים ודיינים, ובהם: הרב חגי להב - רבה של בית דגן והרב יעקב אוהב ציון - רב היישוב כרמל, הרב יהונתן סנדרס רב היישוב אלוני הבשן. הרב יוסי סופר, ראש ישיבת בני עקיבא בנתניה; הרב רן ישראלי, רב בתי כנסת במערב העיר וראש כולל בראשון לציון; הרב שלמה סובול, ראש כולל בדטרויט, ארה"ב; הרב מאיר הורדן, רב קהילה בשטוקהולם, שוודיה, הרב שניר שחר ראש כולל קבלה אורות הקודש וכולל יום "אורות הרשב"י "

בשנת תשמ"ט הקים את המרכז התורני "חברותא", שבו לומדים בני נוער. בשנת תשנ"ד התמנה לרב אזור מערב ראשון. הרב לוי מעביר עשרות שיעורי תורה בבתי הכנסת בעיר.

בשנת תשנ"ו הקים את "ישיבת ההסדר הגבוהה ראשון לציון". בתחילה פעלה הישיבה בבית המדרש של הכולל. כעבור מספר שנים עברה הישיבה למשכן קבע בשכונת רמת אליהו בעיר. נכון לשנת תשפ"ג מונה הישיבה כ-100 בחורים ועוד כ-25 אברכים.

בשנת תשנ"ט פתח בעיר בית ספר תורני-לאומי. בשנת תשע"א פתח במרכז העיר את "מרחבים", מרכז שבו מועברים שיעורים לתושבים.

עם השנים התגוררו מסביב לישיבה בשכונת רמת אליהו ונווה ים משפחות אשר ראו שליחות לגור דווקא בעיר ראשון לציון והקימו את הגרעין התורני ראשון לציון אשר מונה נכון לשנת תשפ"ג כ60 משפחות.

הרב לוי משרת גם ברבנות העיר ראשון לציון כרשם נישואין. במקביל הוא מלווה שני מכוני גיור שבחסות בתי הדין לגיור, הפועלים במתחם הישיבה בראשון לציון.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על הרב לוי באתר ישיבת ראשון לציון
* שיעורי הרב שלמה לוי באתר ישיבת ראשון לציון
* מאמרי הרב שלמה לוי באתר ערוץ 7
* ראיון אישי עם הרב שלמה לוי, עיתון בשבע.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007496236605171
* VIAF: 298524036
* WorldCat (עם VIAF): 298524036

 |
אלכסנדר גולדשטיין, 1941
**אלכסנדר גולדשטיין** (23 בנובמבר 1884 – 1949) היה עיתונאי, עורך, מתרגם ופעיל ציוני ברוסיה וביישוב.

ביוגרפיה
--------

גולדשטיין נולד במינסק שברוסיה הלבנה. אביו משה היה סוחר משכיל שכתב מאמרים בעיתון "ראזסוויט", פרסם תרגום ברוסית למחזור התפילה היהודי לחגים, וספר ברוסית אודות ההיסטוריה של היהודים והיהדות. אמו חנה, בת למשפחת אליאשברג, הייתה גם היא בעלת השכלה רחבה.
גולדשטיין למד בבית הספר עברית תנ"ך ותלמוד, ובאוניברסיטת סנקט פטרבורג הוסמך כד"ר למשפטים.

בין השנים 1904-1919 ובמהלך תקופת לימודיו באוניברסיטה, היה חבר במערכת העיתון "ראזסוויט", וכשזה נסגר בשנת 1915 בהוראת השלטונות, היה ממיסדי העיתון "יברייסקיה ז'יזן" שהחליפו.
בשנת 1918 פרסם ברוסית את הספר "בתוך היהדות" על התפתחות הרעיונות בתוך היהדות בשנים 1905-1917. גולדשטיין תרגם לרוסית את כתבי מרדכי זאב פיארברג שיצאו בהוצאה מיוחדת בשנת 1919. הוא פרסם מאמרים ציוניים וביקורות ספרותיות ברוסית אנגלית עברית יידיש וגרמנית, ותרגומים שלהם הופיעו גם בבולגרית ובהולנדית.

בסביבות שנת 1920 עבר להתגורר בלונדון.

פעילותו הציונית
---------------

אלכסנדר גולשטיין ומנחם אוסישקין בלשכה הראשית של קק"ל
כבר מנעוריו עסק גולדשטיין בפעילות ציונית. בשנים 1909-1919 היה חבר "המרכז הציוני" ברוסיה ודובר חשוב בוועידות הציוניות השונות שהתקיימו בעשור השני של המאה ה-20.

עם הקמת קרן היסוד בשנת 1920 בלונדון, עסק בארגון התעמולה והפעילות ברחבי אנגליה ובמשלחות מטעם הקרן בבולגריה ובדרום אמריקה. בשנים הבאות המשיך להשתתף באינטנסיביות במשלחות מטעם התנועה הציונית וקרן היסוד ברחבי העולם וביקר במדינות רבות בצפון אמריקה, באפריקה באסיה ובאוסטרליה. בסוף שנת 1925 גורש מרומניה במהלך שליחות מטעם קרן היסוד. 

גולדשטיין נחשב לנואם מוכשר היודע להלהיב ולסחוף את קהל מאזיניו. בביקוריו אלה זכה להצלחה בקרב מארחיו וקהל מאזיניו אשר עסקו בעידוד העלייה לארץ ישראל ובגיוס תרומות לפיתוח ובניין הארץ.

אלכסנדר גולדשטיין השתתף בכל הקונגרסים הציוניים החל מן הקונגרס הציוני השביעי, תוך שהוא ממשיך במסעותיו בקהילות היהודיות ברחבי העולם לעידוד העלייה והתרומה למפעל הציוני לכל אורך שנות השלושים של המאה העשרים.

בשנת 1933 עלה לארץ ישראל, קבע בה את מושבו, והתמנה ליושב ראש קרן היסוד בארץ ישראל.

אלכסנדר גולדשטיין נפטר בירושלים בשנת 1949.

לקריאה נוספת
------------

* 'גולדשטין, אלכסנדר', בתוך: דוד קלעי, **ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי**, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 126. (הספר בקטלוג ULI)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר גולדשטיין** בוויקישיתוף
* דוד תדהר (עורך), "אלכסנדר גולדשטיין", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 793

הערות שוליים
------------

1. ↑  עבודת קרן היסוד, הצפירה, 26 בינואר 1921
2. ↑  נשף פרידה למר ב. גולדברג בצאתו לארץ ישראל, הצפירה, 25 בינואר 1921
3. ↑  קרן היסוד בבולגריה, דואר היום, 22 באפריל 1921
4. ↑  ד"ר אלכסנדר גולדשטיין בהודו, דואר היום, 15 בפברואר 1927
5. ↑  משלחות קרן היסוד לפולין ולאוסתרליה, דואר היום, 20 בדצמבר 1926
6. ↑  שליח קה"י מגורש מרומיניה, דבר, 6 בדצמבר 1925
**ג'ון אלן** (באנגלית: **John R. Allen**; נולד ב-15 בדצמבר 1953) הוא גנרל אמריקאי בדימוס יוצא חיל הנחתים של ארצות הברית, אשר שירת כמפקד כוחות הקואליציה באפגניסטן וכראש הקואליציה הבינלאומית למאבק בדאעש.

חיים מוקדמים ולימודים
---------------------

אלן נולד וגדל בעיירה פורט בליוור שבמדינת וירג'יניה. בשנת 1973 החל אלן את לימודיו באקדמיה הימית של ארצות הברית. בסיום לימודיו הוסמך כקצין בחיל הנחתים.

קריירה
------

בשנת 1976, לאחר הסמכתו לקצונה, עבר אלן בחיל הכשרה כלוחם וקורס קציני חי"ר. לאחר מכן שירת כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה מסייעת ברגימנט ה-8 בחיל. אלן השתלם במכללת המודיעין של משרד ההגנה. בשנת 1985 שב לחיל ושימש כמפקד פלוגה מסייעת וכקצין מבצעים חטיבתי ברגימנט ה-4 של החיל. בשנת 1988 הוצב באקדמיה הימית של ארצות הברית כמרצה מן המניין בחוג למדע המדינה ובמקביל שימש כמדריך הצניחה הראשי של האקדמיה. לאחר מכן שימש כראש ענף חי"ר בקורס הקצינים הבסיסי של החיל בבסיס קוונטיקו. בשנת 1994 שירת כקצין המבצעים של דיוויזיית הנחתים השנייה ובהמשך כמפקד הגדוד השני ברגימנט ה-4 של החיל. לאחר מכן שירת כמפקד בסיס טירונים בחיל וכסגן מפקד האקדמיה הימית של ארצות הברית וכמנהל זירת אסיה והאוקיינוס השקט במשרד ההגנה. בהמשך שירת כסגן מפקד כוח המשלוח השני של חיל הנחתים וכמפקד חטיבת הסיור ה-2 של החיל, ופיקד עליה במלחמת עיראק. בשנת 2008 שימש כסגן מפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית. בתפקידו האחרון שימש כמפקד כוחות הקואליציה באפגניסטן. בשנת 2013 סיים את שירותו ופרש לגמלאות. רוברט הרווארד מונה במקומו. בשנת 2014 מינה אותו הנשיא ברק אובמה לתפקיד ראש הקואליציה הבינלאומית למאבק בדאעש.

לאחר פרישתו מהשירות הצבאי מונה ב-2017 לנשיא מכון ברוקינגס. הוא התפטר מתפקידו ביוני 2022 על רקע חקירה שלו בחשד לפעילות לא חוקית למען קטר. במסמך שהוגש לבית המשפט בארצות הברית נטען, בין השאר, שב-2017 היה לאלן חוזה עם חברת המימד החמישי, שלפיו תפקידו היה למנף חברויות וקשרים בינלאומיים במטרה להציג את החברה בפני לקוחות וקונים פוטנציאליים, זאת בתמורה לתשלום של 10,000 דולר לחודש ו-1.5% מהערך של כל עסקה שייצר. אלן קידם מכירה של מוצר החברה לקטר, כששלב הראשון של הפרויקט הוערך ב-72 מיליון דולר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון אלן** בוויקישיתוף
* יצחק בן-חורין, וושינגטון, הגנרל שמנסה לעשות שלום במזרח התיכון, באתר ynet, 21 בדצמבר 2013.
* אמיר תיבון, הבית הלבן בוחן את תוכנית ממשל אובמה להסדרי ביטחון בגדה, באתר הארץ, 1 ביוני 2017.

הערות שוליים
------------

1. ↑  יואב זיתון, מה יקרה במתקפה משולבת של דאעש בצפון?, באתר ynet, 19 בינואר 2016.
2. ↑  יצחק בן-חורין, וושינגטון, הגנרל שמנסה לעשות שלום במזרח התיכון, באתר ynet, 21 בדצמבר 2013. .
3. ↑  ברק רביד, הגנרל האמריקאי אלן ישמש שליח למו"מ עם הפלסטינים, באתר הארץ, 24 במאי 2013.
4. ↑  אמיר תיבון‏, האיש של אובמה למאבק בדאעש: מומחה לסכסוך הישראלי-פלסטיני, באתר וואלה!‏, 02 בדצמבר 2015.
5. ↑  מסמך שהוגש לבית המשפט, ‏15 באפריל 2022
6. ↑  איתמר לוין, חקירה בארה"ב: גנרל פעל בקטאר למען המימד החמישי, באתר News1 מחלקה ראשונה, 8 ביוני 2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007596609605171
* BIBSYS: 90391962
* BnF: cb180484991 (data)
* GND: 1151607584
* ISNI: 0000 0000 8302 8826
* LCCN: no2012108477
* NKC: osa20211121106
* RERO: 02-A002919715
* SUDOC: 256133204
* VIAF: 6758153
* WorldCat (עם VIAF): 6758153

 |
**רוברט הילארד בארו** (באנגלית: **Robert Hilliard Barrow**; ‏ 5 בפברואר 1922 – 30 באוקטובר 2008) היה גנרל אמריקאי יוצא חיל הנחתים של ארצות הברית אשר שימש כמפקד ה-27 של החיל.

חיים מוקדמים ולימודים
---------------------

בארו נולד וגדל בבאטון רוז', לואיזיאנה. בשנים 1939–1942 למד באוניברסיטת לואיזיאנה ולאחר סיום לימודיו התגייס לחיל הנחתים.

קריירה
------

בשנת 1942 התגייס בארו לחיל הנחתים ועבר הכשרה כלוחם וכמפקד כיתה. בהמשך שימש כמדריך טירונים. לאחר מכן יצא לקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס בשנת 1943 נשלח בארו לסין, שם שימש כמפקד מחלקה. בארו לחם במלחמת העולם השנייה במבצעי גרילה בסין המרכזית, כנגד הצבא היפני ועוטר בכוכב הארד. במלחמת קוריאה שימש בארו תחילה כמפקד פלוגה בגדוד ה-1 של רגימנט הנחתים הראשון, והוביל אותה במהלך הקרב על אינצ'ון. על גבורתו בקרב מאגר צ'וסין עוטר בארו בצלב הצי. לאחר המלחמה מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הנחתים ה-6. במלחמת וייטנאם שימש כמפקד רגימנט הנחתים ה-9. בשנת 1969 הוביל את הרגימנט במבצע "דואי קניון". בעבור האופן שבו פיקד על הרגימנט הוענק לבארו עיטור צלב השירות המצוין של צבא ארצות הברית, אף שהיה שייך לחיל הנחתים. לאחר המלחמה שימש בארו בשורת תפקידי פיקוד ומטה עד שבשנת 1979 מונה למפקדו ה-27 של חיל הנחתים. בשנת 1983 סיים את שירותו ופרש לגמלאות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוברט בארו** בוויקישיתוף
* רוברט בארו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרק באודן, "**אורחיו של האייתולה**", הוצאת מודן, מערכות ומשרד הביטחון, 2012, עמוד 138.
2. ↑  Martin Weil, Robert Barrow, 86; Four-Star General Led Marine Corps, The Washington Post, November 2, 2008.
3. ↑  רוברט דאבס האינל, "**ניצחון בשיא הגאות**", מערכות, 1980, עמוד 110-116.
4. ↑  אמיר ברעם וגל פרל פינקל, רף פצ"ן – לחשל את החרב, כתב העת "בין המערכות" באתר צה"ל, 20 ביולי 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n79096280
* NARA: 10581524
* SNAC: w6qg2tv2
* VIAF: 35735757
* WorldCat: lccn-n79096280

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"רוברט בארו (קצין)"**.
**תומאס דייוויד וולדהאוזר** (באנגלית: **Thomas David "Tom" Waldhauser**; נולד ב-16 בדצמבר 1953) הוא גנרל אמריקאי בדימוס ששימש כמפקד פיקוד אפריקה של ארצות הברית, יוצא חיל הנחתים של ארצות הברית.

קורות חייו
----------

וולדהאוזר נולד וגדל בעיירה דרום סט. פול שבמדינת מינסוטה. במהלך לימודיו באוניברסיטת במידג'י, השלים קורס קצינים במסגרת העתודה האקדמית של חיל הנחתים של ארצות הברית והוסמך כסג"ם. 

עם סיום לימודיו בשנת 1976, לאחר הסמכתו לקצונה, עבר וולדהאוזר בחיל הכשרה כלוחם וקורס קציני חי"ר. לאחר מכן שירת כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה. וולדהאוזר השלים את קורס הסיור של צבא ארצות הברית ושירת בשורה של תפקידי פיקוד ומטה בחיל.

בשנת 2000 מונה למפקד יחידת המשלוח ה-15 של הנחתים, ופיקד עליה במהלך הקרבות במלחמת אפגניסטן ובמלחמת עיראק. לאחר מכן שימש במספר תפקיד מטה ובהם סגן מפקד מפקדת הפיתוח הקרבי של חיל הנחתים וכראש המטה של פיקוד המבצעים המיוחדים. בשנים 2007–2009 שימש כמפקד דיוויזיית הנחתים הראשונה. בהמשך שימש כמפקד כוח המשלוח הראשון של חיל הנחתים וכמפקד כוחות הנחתים בפיקוד מרכז של ארצות הברית. לאחר מכן שימש כעוזר בכיר למזכיר ההגנה של ארצות הברית. ב-1 ביולי 2016 מונה למפקד פיקוד אפריקה של ארצות הברית ושירת בתפקיד עד יולי 2019.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תומאס וולדהאוזר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד רויטרס, בכיר בצבא ארה"ב: ארגון הטרור בוקו חראם התפצל בגלל חוסר נאמנות לדאעש, באתר הארץ, 22 ביוני 2016.
2. ↑  ynet והסוכנויות, ניצחון בקרב ליד בצרה; בגדד שוב מופצצת, באתר ynet, 22 במרץ 2003.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1139068849
* VIAF: 4940150470095104330006
* WorldCat (עם VIAF): 4940150470095104330006

 |
**מתחם הספורט האולימפי של אתונה** (ביוונית: **Ολυμπιακό Αθλητικό Κέντρο Αθηνών**, ראשי תיבות: Ο.Α.Κ.Α.) **ספירוס לואיס** (ביוונית: **Σπύρος Λούης**) הוא מתחם מתקני ספורט במרוסי, אתונה, יוון שהיווה את המוקד של אולימפיאדת 2004.

היכלי הספורט
------------

### האצטדיון האולימפי

 ערך מורחב – **האצטדיון האולימפי (אתונה)**  

האצטדיון תוכנן בשנת 1979, בנייתו החלה בשנת 1980 והסתיימה בשנת 1982 עבור אליפות אירופה באתלטיקה. האצטדיון נחנך ב-8 בספטמבר1982 בנוכחות ראש ממשלת יוון קונסטנטינוס קרמנליס. בשנת 1991 נערכו באצטדיון חלק מתחרויות משחקי הים התיכון.
האצטדיון עבר שיפוץ נרחב לקראת אירועי אולימפיאדת 2004, במסגרתו נוסף לאצטדיון גג בתכנונו של סנטיאגו קלטרווה. האצטדיון המחודש נפתח רשמית ב-30 ביולי 2004 ושימש כאצטדיון המרכזי של האולימפיאדה, בו התקיימו טקסי הפתיחה והנעילה, תחרויות האתלטיקה קלה ומשחק הגמר בטורניר הכדורגל. באצטדיון יש כ-71,000 מקומות ישיבה.

### ההיכל האולימפי

היכל הספורט האולימפי במהלך משחק כדורסל של פנאתינייקוס
 ערך מורחב – **ההיכל האולימפי (אתונה)**  

היכל ספורט רב-תכליתי שנחנך בשנת 1995. מכיל כ-19,000 מקומות ישיבה ומשמש כאולם הביתי של קבוצות הכדורסל פנאתינייקוס ואא"ק אתונה. ההיכל אירח את שלבי הגמר בכדורסל ואת תחרויות ההתעמלות מכשירים באולימפיאדת 2004.

### מרכז הספורט המימי

המרכז שנבנה ב-1991 לכבוד תחרויות הים התיכון כולל שתי בריכות שחייה פתוחות עם יציעים ל-11,500 (ששימשה לתחרויות השחייה ופולו מים) ו-5,300 (שחייה צורנית) צופים בהתאמה ואחת מקורה שביציעים מסביבה יש כ-6,200 מקומות ישיבה, אשר בה התקיימו תחרויות הקפיצה למים.

המגרש המרכזי במרכז הטניס האולימפי
### מרכז הטניס האולימפי

מרכז הטניס האולימפי מכיל 16 מגרשי טניס-מגרש מרכזי אחד ובו 8,600 מקומות ישיבה (בו התקיימו משחקי הגמר של התחרויות השונות), שני מגרשים עם 4,300 מקומות ישיבה כל אחד (לחצאי הגמר) ושלושה עשר מגרשים עם 200 מקומות ישיבה כל אחד. המרכז הושלם בתחילת 2004 ונחנך טרם פתיחת התחרויות.

### הוולודרום האולימפי

הוולודרום נחנך בשנת 1991 לכבוד תחרויות הים התיכון. הוא מכיל כ-5,250 מקומות ישיבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מתחם הספורט האולימפי אתונה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מתחם הספורט האולימפי אתונה (ביוונית ובאנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  The pre-2004 Olympic Stadium (1982 to 2002)
2. ↑  Athens Olympic Stadium "Spyros Louis"
**סרט דביק לחזה** (ידוע גם בשם **סרט להרמת חזה**, **סרט אופנה נושם**, **רצועת הדבקה לעיצוב חזה**, **סרט דבק לחזה**, **טייפ לחזה** ובסלנג "**Boob tape**") הוא סרט דביק דו צדדי, חלק ואלסטי, המשמש להצמדת הקצוות של שמלת סטרפלס או חלק עליון למחשוף או לצד השדיים או על הכתפיים לאבטחה רצועות חזייה מהחלקה, על מנת לשמור על פריט הלבוש במקום ולמנוע תאונת מלתחה. סרט דו צדדי דומה, משמש כסרט הדבקה גם לייצוב של פאה נכרית לראש (הבטחת כיסוי שיער או ביקיני מרקין (אנ')).

נשים רבות, כמו משתתפות בתחרויות יופי, יוצרות מחשוף על ידי שימוש בסרט מתחת ולרוחב החזה שלהן, כשהן מתכופפות קדימה ומושכות את שדיהן בחוזקה יחד ולמעלה.

סוגי הסרט המשמשים, כוללים סרט דביק רפואי, סרט מיקרופורי כירורגי וסרט אתלטי. חלק מהסרטים גם משתמשים ברצועת בד עבה (אנ') מתחת לשדיים עם דבק בקצוות כדי להחזיק אותו במקומו. יש טרנסג'נדרים המשתמשים בסרט דומה להשטחת השדיים, בדומה לביינדר.

שימוש בטכניקות לא נכונות או סרט עם דבק חזק מדי עלול לגרום לפציעות כגון פריחות, שלפוחיות ותלישת עור. על כן, בעת ההסרה יש להרטיב מעט את גב הסרט במים או בשמן, כנדרש.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר למנויים בלבד ניו יורק טיימס, מרימות: האם סרט הדבקה הוא החזייה החדשה?, באתר TheMarker‏, 18 באוגוסט 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  טייפ לחזה בצבע לבן, באתר סופר-פארם
2. ↑  Sarah Banet-Weiser (1999) *The Most Beautiful Girl in the World: Beauty Pageants and National Identity,* p. 73, University of California Press, ISBN 978-0-520-21789-8
3. 1 2  Andy Paige (2009). *Style on a Shoestring*, p. 24, McGraw Hill Professional, ISBN 978-0-07-159506-3
4. 1 2  JoAnn Roberts (1994). *Art and Illusion: A Guide to Crossdressing* (Vol. 2), Creative Design Services. ISBN 1-880715-08-2
**דינא קעוואר** (בערבית: **دينا قعوار,** נולדה ב־1962) היא דיפלומטית ירדנית. מאז יוני 2016 משמשת כשגרירת ירדן בארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

קעוואר בעלת תואר ראשון ביחסים בינלאומיים ממכללת מילס (1983) תואר שני ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת קולומביה (1985) שניהם בארצות הברית. היא למדה במרכז ליחסים בינלאומיים של אוניברסיטת הרווארד בין השנים 1986 ל-1987.

בין השנים 1985 ל-1990, מונתה קעוואר לראש משרדו של הנסיך חסן בן טלאל בעמאן, ירדן.

בשנת 1991 הגיעה לצרפת כראש משרדו של הנסיך אל חסן בפריז, במטרה להקים רשת במגזר הכלכלי, הפוליטי והתקשורתי. משנת 2000 היא הייתה אחראית על משרדו הפרטי של מלך ירדן עבדאללה השני בצרפת. בשנת 2001 מונתה לשגרירת ירדן בצרפת. היא שימשה כשגרירת ירדן בצרפת בין השנים 2001–2013, עם הסמכה במקביל לארגון החינוך, המדע והתרבות של האו"ם (UNESCO) ושל הכס הקדוש מ-2002. היא גם כיהנה במקביל גם כשגרירת ירדן בפורטוגל מ-2005 עד 2013.

קעוואר מונתה לנציגה הקבוע של ירדן באו"ם באוגוסט 2014, במקום הנסיך זייד בן ראעד שהפך לנציב העליון של משרד האו"ם לזכויות אדם. היא הובילה את המשלחת הירדנית במהלך חברותה הלא קבועה של ירדן במועצת הביטחון של האו"ם בין 2014 ל-2015, והפכה לאישה הערבייה הראשונה ולנוצרית הערבייה הראשונה שעמדה אי פעם בראש המועצה.  בפברואר 2016 היא מונתה על ידי נשיא האספה הכללית כמנחה שותפה לפגישה באספה הכללית בנושא התנועה הגדולה של פליטים ומהגרים שהתקיימה בספטמבר 2016.

מאז 27 ביוני 2016 - משמשת שגרירת ירדן בארצות הברית.

קעוואר נשואה לצרפתי וינסנט קורטס. היא דוברת ערבית, צרפתית ואנגלית.

אותות כבוד
----------

* ירדןירדן ירדן:
	+ Grand Master of the Order of Independence (2003)
* הכס הקדושהכס הקדוש הכס הקדוש
	+ Grand Officer of the Order of St. Gregory the Great (2004)
* פורטוגלפורטוגל פורטוגל
	+ Grand Master of the Medalha de D. Afonso Henriques (2009)
* צרפתצרפת צרפת:
	+ Grand Master of the Legion of Honour medal (2013)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דינא קעוואר** בוויקישיתוף
* דינא קעוואר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* שגרירות הממלכה ההאשמית של ירדן וושינגטון הבירה: השגרירה דינה קוואר

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  New Permanent Representative of Jordan Presents Credentials | UN Press, press.un.org
2. ↑  קייס, רועי (2014-10-21). "ירדן במתקפה על ישראל: "תצית סכסוך דתי"". *Ynet*. נבדק ב-2024-02-07.
3. ↑  "Arab woman presides for the first time the UN Security Council". Ocean Press. אורכב מ-המקור ב-21 באוגוסט 2016. נבדק ב-19 במאי 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "بروفايل: دينا قعوار.. أول امرأة عربية ترأس مجلس الأمن". *dotmsr*. dotmsr. 2015-04-22. נבדק ב-2016-05-11.
5. 1 2 3 4  "Kawar appointed envoy at UN". *The Jordan Times*. The Jordan Times. 2014-06-04. נבדק ב-2016-05-11.
 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"דינא קעוואר"**.
**דניאנד וילפריד ניונטו** (באיטלקית: **Degnand Wilfried Gnonto**; נולד ב-5 בנובמבר 2003 בוורבניה שבאיטליה) הוא כדורגלן איטלקי, המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת לידס יונייטד ובנבחרת איטליה.

קריירת מועדונים
---------------

ניונטו גדל במחלקת הנוער של אינטר מילאנו. ב-23 באפריל 2020 חתם בפ.צ. ציריך מליגת העל השווייצרית. ב-24 באוקטובר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–4 על ואדוץ במסגרת הליגה לעונת 2020/2021. ב-21 במאי 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–4 על ואדוץ, גם כן במסגרת הליגה. בעונתו הראשונה במועדון ערך 26 הופעות ליגה, בהן הבקיע שער אחד. בעונתו השנייה, בה זכתה פ.צ. ציריך באליפות שווייץ, ערך 33 הופעות ליגה והבקיע שמונה שערים.

ב-2 בספטמבר 2022 חתם לחמש שנים בלידס יונייטד מהפרמייר ליג, תמורת סכום שפרטיו לא פורסמו. ב-29 באוקטובר ערך בכורה בלידס יונייטד, כשנכנס כמחליף במשחק בו ניצחה קבוצתו את ליברפול בתוצאה 1–2. ב-4 בינואר 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון במשחק מול וסטהאם יונייטד שהסתיים בתוצאה 2-2. ב-18 בינואר כבש צמד במשחק במסגרת הסיבוב השלישי של גביע ה-FA מול קארדיף סיטי, שהסתיים בניצחון קבוצתו בתוצאה 2–5.

לאחר נשירתה של לידס לצ'מפיונשיפ בסיום עונת 2022/2023, פתח במשחק הראשון לעונת 2023/2024 מול קארדיף סיטי, שהסתיים בתוצאה 2-2. ב-26 באוגוסט הבקיע שער בכורה לעונה במשחק הליגה מול איפסוויץ' טאון, שהסתיים בניצחון בתוצאה 3–4. ב-13 בפברואר 2024 כבש צמד ובישל שער אחד בניצחון 0–4 על סוונסי סיטי. ב-17 בפברואר, בניצחון 0–2 על פלימות' ארגייל, כבש את שערו החמישי בחמישה משחקים בכל המסגרות (ארבעה בליגה ואחד בגביע).

קריירה בינלאומית
----------------

ב-4 ביוני 2022 ערך ניונטו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איטליה, בתיקו 1-1 מול נבחרת גרמניה במסגרת ליגת האומות 2022/2023, בו גם בישל את שער נבחרתו.

תארים
-----

פ.צ. ציריך
* אליפות שווייץ (1): 2021/2022

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וילפריד ניונטו** בוויקישיתוף
* וילפריד ניונטו, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Der Stadtclub verpflichtet Nachwuchs-Stürmer Wilfried Gnonto, באתר הרשמי של פ.צ. ציריך, 23 באפריל 2020 (בגרמנית)
2. ↑  Leeds United complete deadline day deal for Wilfried Gnonto, *Leeds United*. 2 September
3. ↑  Gary Rose, Liverpool 1 Leeds United 2, *BBC Sport*. 9 October 2022
4. ↑  Simon Stone, Leeds United 2 West Ham United 2, *BBC Sport*. 4 January 20234 January 2023
5. ↑  Michael Pearlman, FA Cup: Leeds hit five to cruise into fourth round - reaction, *BBC Sport*. 18 January 2023
6. ↑  Dafydd Pritchard, Leeds United 2 Cardiff City 2, *BBC Sport*, 6 August 2023
7. ↑  Ipswich Town 3 Leeds United 4, *BBC Sport*, 26 August 2023
8. ↑  Matt Lloyd, Swansea City 0 Leeds United 4, *BBC Sport*, 13 February 2024
9. ↑  [ Plymouth Argyle 0 Leeds United
2], *BBC Sport*, 17 February 2024
**קצין איסוף** (בראשי תיבות: **קצ"א**), הוא תפקיד מבצעי באגף "צומת" - האגף לגיוס סוכנים - במוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים.

קציני האיסוף פועלים בעיקר להשגת מודיעין ממקורות אנושיים (יומינט) באמצעות איתור, גיוס והפעלת מקורות של היריב (מרגלים). המידע שמביא קצין האיסוף הוא אסטרטגי לביטחון מדינת ישראל ומאפשר יכולת השפעה מכרעת בליבת העשייה של פעילות המוסד בחו"ל.

לקציני האיסוף אורח חיים דינאמי ולא שגרתי, המתבסס על פעילות מבצעית שוטפת בחו"ל.

בתפקיד זה משרתים נשים וגברים, המתאפיינים בתכונות אישיות ייחודיות: עוצמה אישיותית, יכולת להניע ולהוביל אנשים, אלתור ותחכום, כישורים בין-אישיים, אומץ, קור-רוח ויכולת תפקוד גבוהה בריבוי משימות ולחצים.

גיוס והפעלת מקורות הוא מלאכה מורכבת וקשה. לא בכדי נחשב קורס הקצ"אים במוסד לאחד משלושת הקורסים החשובים של הארגון.

גם ראש המוסד דוד ברנע וראש המוסד לשעבר יוסי כהן התחילו את שירותם באגף "צומת" כקציני איסוף, ביצעו שורה של תפקידי פיקוד, ואף עמדו בראשו.

לקריאה נוספת
------------

* רונן ברגמן, **משחקי הכס**, ידיעות אחרונות, 23 בינואר 2015
* יוסי מלמן, **יוסי כהן, סגן ראש המוסד, צפוי להתמנות ליועץ לביטחון לאומי (אורכב 01.07.2020 בארכיון Wayback Machine)**, מעריב, 21 באוגוסט 2013
* יוסי מלמן, יוסי מלמן | אמן האלתור החשאי, באתר הארץ, 7 באפריל 2011
* פליקס פריש, המוסד: דרושים קציני איסוף, באתר ynet, 22 ביוני 2001

קישורים חיצוניים
----------------

* דרישות תפקיד למשרת קצ"א, **המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים**
* מודיעין אנושי (יומינט), **המרכז למורשת המודיעין**
**קרייר גלובל קורפוריישן** (באנגלית: **Carrier Global Corporation**; מכונה בקצרה: **קרייר**) היא חברה אמריקאית רב לאומית, המייצרת ציוד לחימום ומיזוג אוויר. ציוד קירור וציוד לכיבוי אש ואבטחה.

החברה ממוקמת בפאלם ביץ' גארדנס בפלורידה שבארצות הברית.

היסטוריה
--------

ויליס קרייר טוען לזכויות ראשונים על המצאת המיזוג המודרני ביולי 1902. ב-1908 הוא הקים את חברת המזגנים קרייר כחברת בת של חברת בפאלו פורג', והיה לסגן הנשיא שלה.

בעקבות מלחמת העולם הראשונה החליטה החברה-האם לצמצם את הייצור, בתגובה פרשו ויליס ומהנדסים נוספים והקימו את חברת 'קרייר' כחברה עצמאית.

במשך השנים התרחבה קשת המוצרים של החברה והיא מייצרת ומשווקת גם ציוד מטבח תעשייתי וציוד לאבטחה וכיבוי אש.

קרייר נרכשה על ידי יונייטד טכנולוג'יס ב-1979, אך הופרדה כחברה עצמאית ב-2020, יחד עם חברת המעליות אוטיס. שתיהן כלולות מאז במדד S&P 500.

נכון ל-2022, קרייר היא חברה בעלת שווי שוק של מעל 20 מיליארד דולר, עם למעלה מ-52,000 עובדים, המשרתת לקוחות ב-160 מדינות ב-6 יבשות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרייר גלובל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קרייר גלובל (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של קרייר גלובל (באנגלית)
* קרייר גלובל, ברשת החברתית אינסטגרם

* קרייר גלובל, סרטונים בערוץ היוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007459273205171
* BnF: cb12747789p (data)
* ISNI: 0000 0001 0728 6484
* LCCN: n80037869
* VIAF: 154751948
* WorldCat: lccn-n80037869

 |
שולחנות בחדר האוכל של קרית ענבים, 1938, ערוכים עם כיכר לחם, סכו"ם, קנקן תמצית תה, כלי סוכר וכולבויניק. מימין לשולחנות מונח מיחם.
קערות כולבויניק כתומות עשויות מפלסטיק מתוך התערוכה: "זמן קיבוץ - חדר אוכל כמשל" בקיבוץ יפעת
בקיבוצים, **כולבויניק**, **ציבורית** או **משיירת**, הוא כלי עשוי פח, אלומיניום, נירוסטה או פלסטיק, שהוצב על השולחנות בחדרי האוכל, ונועד לאיסוף שאריות המזון.

מקורו של המנהג להשתמש בכלי זה אינו ידוע. לפי אחת הסברות, השימוש בכולבויניק חסך לסועדים את הצורך לקום ממקומם במהלך הארוחה כדי לפנות אשפה.

עד שנות ה-70 נעלם בהדרגה הכולבויניק משולחנות חדרי האוכל הקיבוציים, והיו שמצאו בכך סמליות. בכתבתה של עפרה ריזנפלד "אפילו הכלבויניק מת", שעסקה בירידת מעמדם של חדרי האוכל הקיבוציים, נכתב: "פעם היתה "הגשת חברים". תורנים היו דוחפים עגלות בין השולחנות ומחלקים את האוכל. עכשיו אפשר לראות עגלות כאלה במסעדות סיניות גדולות בחו"ל, המתמחות בדים סאם. פעם היה מושג של לתפוס מקום. היום אין צורך, חדר-האוכל חצי ריק. פעם, לפני שכל לוקְש נקרא פסטה, היתה עגלת נירוסטה מחולקת לתאים, כל תא מכוסה במכסה, ובתוך כל אחד סוג אחר של אטריות או פתיתים. גם היום יש. אז היתה רק מנה עיקרית אחת ולאלטרנטיבה קראו "במקום", במלעיל. אבל יותר מכל דבר היה הכלבויניק, אותו פח זבל קטן שניצב במרכז השולחן. הוא מת מזמן".

הביטוי "כולבויניק" עצמו גלש גם מעבר לייעודו המקורי, והוא מתאר גם אדם שיכול לבצע סוגי עבודות שונים. הכינוי יכול גם לשמש לשלילה, כרמיזה לכך שאותו אדם אינו בעל כישורים לעבודה מסוימת.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **כלבויניק** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **כולבויניק** |

* ציבורית, באתר נוסטלגיה אונליין

הערות שוליים
------------

1. ↑  דיוויד סלע, כלבויניק, באתר ישראל היום, 28 פברואר 2020
2. ↑  חדר האוכל בקיבוץ, בארכיון האינטרנט של אתר "אנשים ישראל".
3. ↑  עפרה ריזנפלד, "אפילו הכלבויניק מת", ידיעות אחרונות, מוסף "שלך", 25 בינואר 1998, 11. מובא בתוך: חדר האוכל בקיבוץ, בארכיון האינטרנט של אתר "אנשים ישראל".
פירוש נוסף ערך זה עוסק בחברה ישראלית. אם התכוונתם לתחושת טעם, ראו חריפות.
**פיקנטי** הייתה חברה ומפעל עיבוד בשר ישראלי, בבעלות אריה שרגר ומשה בדש. החברה התמחתה בטכניקות פרסום אגרסיביות, ועשתה שימוש בין היתר בזמרירים חוזרים ונשנים ברדיו. החברה זכתה לפרסום גם בעקבות התמודדות של בדש בבחירות לכנסת.

מוצרים וחנויות
--------------

בבעלות החברה היו מפעלים שייצרו נקניקים, סוגי סלטים שונים ומוצרי מזון נוספים. החברה אף ייצרה ומכרה את החטיף "מקרנה", כתחליף ל"במבה" של חברת אׂסם. 

בשיאה הפעילה החברה 12 חנויות בישראל, זאת בנוסף לחנויות נוספות שהופעלו על ידי זכיינים. בשל העובדה שלחנויות ולמפעלים היו אותם בעלים, יכלה חברת פיקנטי להימנע מפערי תיווך ולכן מכרה את מוצריה במחירים זולים מהמקובל.

באמצע שנות התשעים פתחה רשת פיקנטי את רשתות ההסעדה "פיקנסין" למאכלים סיניים ו"פיקנסטייק" למאכלי בשר.

שיטות פרסום ושיווק
------------------

בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, עם גל העלייה מברית המועצות לשעבר, עסקה פיקנטי במכירת ציורי שמן של אמנים עולים לצד מוצרי הבשר, ופרסמה עצמה כ"מפעל קולט עלייה".

סיוע פרסומי נוסף בא לחברה מהספרים שכתב ושיווק בדש, בהם מתח ביקורת קשה כלפי מערכת המשפט ורשויות המס בישראל. הספר "העלוקות" (1989) היה טקסט ביקורתי על מס ההכנסה. בספר "חריש עמוק" (1991) הובעה ביקורת על היועץ המשפטי לממשלה דאז, יוסף חריש. הספר "השיטה" (1993) הציג את אריה דרעי כאדם ללא רבב ואת רשויות החוק כעברייניות. כל הספרים יצאו בהוצאת "עם אובד".

כחלק ממערכת הפרסום שלו, הריץ בדש בבחירות לכנסת השלוש עשרה בשנת 1992 מפלגה בשם "פיקנטי" ושילב מודעות פרסום למוצרי בשר עם מודעות בחירות במשך חודש שלם – עד שוועדת הבחירות המרכזית אסרה שיטת פרסום זו. בבחירות לכנסת זכתה המפלגה בראשותו ב-3,750 קולות.

באמצע שנות התשעים הפסידה החברה בתביעה על מעבר על חוק איסור לשון הרע לטומי לפיד. לפיד תבע את החברה על שקראה לנקניקייה על שמו. נקניקייה זו פורסמה כ"הנקניקייה טומי מסדרת הלפיד, נקניקייה גוצה, שמנה והונגרייה".

פשיטת רגל
---------

בשנת 1997 פשטה החברה רגל ופיטרה את 1,064 עובדיה. לטענת בדש החברה קרסה כתוצאה מקרטל חרם סחורות שהוקם כנגדו על ידי אׂסם וכלל חברות המזון האחרות השולטות בשוק (קוקה קולה, תנובה ועוד), שמותג החטיף "מקרנה" של פיקנטי איים על מותג הדגל שלה הבמבה שהיה בזמנו (1997) 32% מכלל הרווחים. בדש שינה את שם החברה ל"ניצולת הקרטל" והגיש תביעות נגד אלו שלטענתו גרמו לפשיטת הרגל. התביעה, בסכום של 1.8 מיליארד ש"ח, נדחתה על ידי בית המשפט כיוון שבדש לא היה יכול לעמוד בתשלום האגרה הגבוה, ובדש חויב בתשלום הוצאות על סך 7,000 ש"ח לכל אחת מ-29 חברות המזון אותן תבע. בספטמבר 2011 חידש משה בדש את תביעתו.

קישורים חיצוניים
----------------

* אייל דץ, ‏"היו צריכים לתת לי פרס ישראל", באתר ‏מאקו‏, 24 בספטמבר 2015
* חדשות 2, תכנית חיסכון, ‏"הצרות של לבייב נמשכות"-משה בדש מתראיין, באתר ‏מאקו‏, 8 ביוני 2016.
* "רמי לוי של שנות ה-90: האיש שניסה להילחם ברשתות הענק וקרס", כתבה על פיקנטי, ערוץ כאן חדשות, 15 באפריל 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  יצחק דנון, ‏ביהמ"ש אישר את הפשרה בין טומי לפיד לבין פיקנטי, באתר גלובס, 22 במרץ 1998
2. ↑  כתב ynet, בדש תובע 1.8 מיליארד שקל מחברות מובילות במשק, באתר ynet, 21 בינואר 2004
3. ↑  בג"ץ 1439/08, ניצולת הקרטל בע"מ נ' פקיד השומה למפעלים גדולים רשות, החלטה ניתנה ב-20 בנובמבר 2008
4. ↑  הילה רז, משה בדש מחדש את תביעתו בשל קריסת פיקנטי- וטוען שהריכוזיות בשוק המזון גרמה לקריסה, באתר TheMarker‏, 15 בספטמבר 2011
**דג תנין מפוספס** (שם מדעי: ***Lepisosteus oculatus***) הוא מין של דג קדום בן למשפחה דגי תנין המצוי בביצות אגמים של אמריקה הצפונית.

מאפיינים
--------

לדג זה לסת ארוכה וכפופה בעלת שורת שיניים חדות הבולטות מחוץ לפה. הוא מגיע לאורך 0.6-0.9 מטר ולמשקל 1.8-2.7 ק"ג. צבע הדג צהוב-אפור ומנומר בנקודות חומות עד שחורות. הסנפירים שלו קטנים יחסית והגוף מוארך ומיושר עם זנב רחב בקצה. הקשקשים שלו רחבים מזכירים מעט שריון.

תפוצת הדג היא במים מתוקים רדודים בין אונטריו, קנדה עד לטקסס ומזרחה עד לנהר אפאלאצ'י (Apalachicola River) ולחופי מפרץ מקסיקו שבפלורידה. הוא נפוץ במיוחד בנהר המיסיסיפי ויובליו, אך הוא שוכן בעיקר במים רדודים ולעיתים גם בקרבת היבשה. בשונה מדגים אחרים הוא בעל יכולת לנשום מחוץ למים למשך זמן קצר, מה שעוזר לו בתנאי התייבשות.

דג זה הוא טורף ממארב מבין צמחי מים וסלעים לטרף קטן כמו מיני דגי גרם קטנים כמו גמבוזאים ומיני חמנוניים וכן חסילונים. דג זה ניזון בעיקר ממינים הניזונים מדגים צמחוניים והוא מתחרה בכך עם קרובו - המין קשות-סנפיר.

נקבות דגי התנין מטילות בין 13,000-20,000 ביצים מתחת למים מוסתרות בין צמחייה מימית ועלים.

דג התנין הוא מין של דג נוי נפוץ באקווריומים גדולים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דג תנין מפוספס** בוויקישיתוף
* דג תנין מפוספס, באתר ITIS (באנגלית)
* דג תנין מפוספס, באתר NCBI (באנגלית)
* דג תנין מפוספס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* דג תנין מפוספס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* דג תנין מפוספס, באתר FishBase (באנגלית)
* דג תנין מפוספס, באתר GBIF (באנגלית)
* על דג התנין המפוספס באתר מכון דוידסון, 13 באפריל 2024

הערות שוליים
------------

1. ↑  דג תנין מפוספס באתר הרשימה האדומה של IUCN
**דובדבן בינג** (באנגלית: **Bing cherry**) הוא זן של דובדבן הבר או המתוק (Prunus avium) שמקורו באזור הפסיפיק נורת' וסט, במילווקי, אורגון, שבארצות הברית. הבינג נותר זן מרכזי באורגון, וושינגטון, קליפורניה, ויסקונסין וקולומביה הבריטית. זהו הזן המגודל ביותר של דובדבן מתוק בארצות הברית.

היסטוריה
--------

הזן נגזר מההכלאה ב"האבקה פתוחה" (מתייחסת למגוון מושגים בהקשר של רביית צמחים. באופן כללי, המונח מתייחס לצמחים המואבקים באופן טבעי על ידי ציפורים, חרקים, רוח או ידי אדם) בין "הדובדבן השחור הרפובליקאי" (אנ') לבין רויאל אן (הידוע גם בשם נפוליאון) (אנ') (בשנת 1875 על ידי הורטיקולטורה אורגון סת' לולינג (אנ') ומנהל החווה חקלאית הסיני שלו ממנצ'וריה (אנ') **אה בינג**, שעל שמו נקרא הזן. 

לפי הדיווחים, אה בינג נולד בסין והיגר לארצות הברית בערך ב-1855. הוא עבד כמנהל עבודה במטעי הפירות של משפחת לולינג במילווקי במשך כ-35 שנים, פיקח על עובדים אחרים וטיפל בעצים. הוא חזר לסין ב-1889 לביקור. בשל ההגבלות של חוק הדרת הסינים משנת 1882 הוא מעולם לא חזר לארצות הברית.  מקורות חלוקים בשאלה האם אה בינג היה אחראי לפיתוח הזן, או שהוא פותח על ידי לולינג ונקרא לכבודו של בינג בשל שירותו הארוך כמנהל עבודה בפרדס.

ייצור בוסתנאי
-------------

דובדבני בינג משמשים כמעט אך ורק לשוק הפירות הטריים. הזן בינג הם דובדבנים גדולים, כהים ומוצקים שעומדים היטב במשלוח, אך ייפתחו (יתפוצצו) אם ייחשפו לגשם בסמוך לקטיף. אקלים יבש-קיצי נדרש לקטיף של דובדבן הבינג, מה שהופך אותם למתאימים במיוחד לאקלים של צפון מערב האוקיינוס השקט וקליפורניה.

בריאות
------

דובדבני בינג עשירים בנוגדי חמצון. מחקר של מחלקת החקלאות של ארצות הברית מצביע על כך שדובדבני בינג טריים עשויים לעזור לסובלים מדלקת פרקים וגאוט. עם זאת, מנהל המזון והתרופות האמריקאי מזהיר, כי טענות אלו עדיין לא הוכחו.

לקריאה נוספת
------------

* רשימת מזונות על שם אנשים

קישורים חיצוניים
----------------

* הכל על דובדבנים

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  Zebian, Maureen. (8/11/2011) "'Bing' Those Cherries On!" *The Epoch Times*, Northern California Edition. Accessed August 2011.
2. 1 2 3 4  Peg Herring, Bing cherries are an American favorite. But who was Bing? (אורכב 20.07.2011 בארכיון Wayback Machine), *Oregon Progress*, Oregon State University Agricultural Experiment Station, Fall 2009.
3. ↑  Rosyara, Umesh R.; Sebolt, Audrey M.; Peace, Cameron; Iezzoni, Amy F. (2014-03-01). "Identification of the Paternal Parent of 'Bing' Sweet Cherry and Confirmation of Descendants Using Single Nucleotide Polymorphism Markers". *Journal of the American Society for Horticultural Science* (באנגלית אמריקאית). **139** (2): 148–156. doi:10.21273/JASHS.139.2.148. ISSN 2327-9788.
4. ↑  Ah Bing, Infoplease.com, accessed September 23, 2010
5. ↑  King, Sally (17 בדצמבר 2010). "A heritage of farming yields highly praised wines". *Napa Valley Register*. Napa, CA. נבדק ב-17 בדצמבר 2010. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
6. ↑  "A Daily Dose of Antioxidants?" in *Agricultural Research*, March 2008.
7. ↑  Wood, Marcia (2004). "Fresh Cherries May Help Arthritis Sufferers". *Agricultural Research Magazine*. USDA. ארכיון מ-2004-06-09. נבדק ב-16 בנובמבר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
8. ↑  List of Firms Receiving Warning Letters Regarding Cherry and other Fruit-Based Products with Disease Claims in Labeling (אורכב 10.03.2010 בארכיון Wayback Machine)