recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**גאורגי ניקולוב פּוֹפּוֹב** (בבולגרית: **Георги Николов Попов**; 5 בנובמבר 1887, פלובדיב, נסיכות בולגריה – 10 באוקטובר 1953, סופיה, הרפובליקה העממית של בולגריה) היה גנרל בולגרי, מפקד הארמייה השלישית ומושל חבל דרום דוברוג'ה שלאחר הסכם קראיובה. פופוב נודע בניסיונו הכושל לגרש את יהודי דרום דוברוג'ה לרומניה.

ביוגרפיה
--------

פופוב נולד בפלובדיב. ב-1907 סיים את האקדמיה הצבאית בסופיה, הועלה לדרגת לוטננט והוצב בגדוד ארטילריה. בין 1908 ל-1912 למד באקדמיית המטה הכללי של צבא האימפריה הרוסית בסנקט פטרבורג. בהמשך, לחם פופוב במלחמת הבלקן הראשונה והשנייה.

בפרוץ מלחמת העולם הראשונה לחם פופוב במערכה על סרביה כמפקד סוללת תותחים ובהמשך הוצב בחזית המקדונית והועלה לדרגת מאיור. פופוב שהיה מקורבו של הגנרל איוון לוקוב, מונה על ידו לחבר בצוות המשא ומתן הבולגרי לגיבוש שביתת הנשק של סלוניקי ובהמשך נמנה עם חברי המשלחת הצבאית לוועידת השלום בפריז במסגרתה נחתם חוזה ניי. ב-1928 הועלה לדרגת קולונל וב-13 באפריל 1935 הועלה לדרגת גנרל מאיור ומונה לראש המטה הכללי של צבא בולגריה.

ב-11 בספטמבר 1940 לאחר חתימת הסכם קראיובה מונה פופוב למושל דרום דוברוג'ה. במקביל פיקד פופוב על הארמייה השלישית של צבא בולגריה. ב-6 באוגוסט 1941 הועלה פופוב לדרגת גנרל, אך ב-11 באוגוסט הועבר מתפקידו ושוחרר מהצבא. ב-1944, לאחר הפיכת חזית המולדת בבולגריה הוחזר פופוב לשירות פעיל ומונה לנציג הצבא הבולגרי לוועדת הפיקוח של בעלות הברית. ב-1946 סיים גאורגי פופוב את תפקידו והשתחרר מהצבא. הוא הלך לעולמו בסופיה ב-1953 והוא בן 66 שנים.

פופוב ויהודי דרום דוברוג'ה
--------------------------

עם מינויו למושל חבל דרום דוברוג'ה פרסם פופוב צו גירוש ליהודי החבל מבולגריה לרומניה ונערכו הכנות ליישמו. במועד זה התגוררו בחבל כ-1,000 יהודים לכל היותר. ראשי הקהילות בחבל פנו בבהילות לקונסיסטוריה היהודית של בולגריה בבקשה לסייע בביטול הגירוש. ראשי הקונסיסטוריה הסתייעו בקולונל בדימוס אברהם תג'ר ופנו לנציגי ארגון המיעוט הבולגרי בדוברוג'ה עימם ניהלו קשרים ענפים במסגרת הפעילות בקונגרס הבינלאומי למיעוטים לאומיים(אנ'). בתקופת פעילותו של הקונגרס תמך אברהם תג'ר לא אחת בזכויות התושבים ממוצא בולגרי בדרום דוברוג'ה ועקב כך זכה לאהדה בחוגי הממשל הבולגרי. נציגי ארגון התושבים הבולגרים בדרום דוברוג'ה פנו לממשל הבולגרי ולגנרל פופוב בבקשה לבטל את גירוש היהודים והוא בוטל.

הערות שוליים
------------

1. ↑  צבי קרן, הקהילה היהודית בדובריץ', באתר "כולנו בולגרים", אתר הבית של יהודי בולגריה.
2. ↑  הקהילה היהודית בסיליסטרה, באתר "כולנו בולגרים", אתר הבית של יהודי בולגריה. (מרבית יהודי החבל התגוררו בדובריץ' וסיליסטרה. משפחות מעטות מתועדות גם בבלצ'יק)
3. ↑  חיים קשלס, **היהודים במשטר הפאשיסטי - רדיפות ראשונות**, בתוך: אנציקלופדיה של גלויות - יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמודים 769-774.
4. ↑  חיים קשלס, **קורות יהודי בולגריה**, כרך ג' - תקופת השואה, הוצאת דבר, 1969, עמוד 24.
סמל פישוט סימולטני
פישוט סימולטני בכנס נגישות ישראל, 2017
**פישוט סימולטני** הוא התהליך של תרגום לשפה פשוטה, בזמן אמת. הפישוט הסימולטני מהווה אמצעי להנגשה לשונית של מידע דבור (בדומה לתהליך הפישוט הלשוני של מידע כתוב), כקבוע בין השאר בתקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (התאמות נגישות לשירות). תהליך הפישוט הסימולטני מאפשר לאנשים עם מוגבלות קוגניטיבית (לרבות מוגבלות שכלית) לקחת חלק באירועים ותחומי חיים שאינם נגישים עבורם כגון הרצאות, כנסים, אירועים ומופעים.

התהליך
------

בתהליך הפישוט הסימולטני של מידע דבור מתבצעים בו זמנית תרגום ועריכה כך שהתוצר המתקבל הוא מידע פשוט, ברור, חד משמעי וקל להבנה.

בתהליך זה מומר מידע מורכב או מקצועי למידע במשלב לשוני נמוך יותר, תוך שימוש בשפה פשוטה. כך אנשים יכולים לקבל מידע בשפה המובנת להם גם כאשר הדובר מדבר בשפה אחרת או בשפה מקצועית ומורכבת.

פישוט סימולטני בישראל
---------------------

פישוט סימולטני בוצע ביולי 2015 על ידי המכון הישראלי להנגשה קוגניטיבית במסגרת הכינוס הבינלאומי השישי של בית איזי שפירא בתחום המוגבלויות: "אחדות ושונות – הלכה למעשה". בכנס זה לקחו חלק אנשים עם מוגבלות, כולל אנשים עם מוגבלות קוגניטיבית, לצד אנשי מקצוע. במחקר מלווה שבדק את יעילות השימוש בפישוט הסימולטני, נמצא כי הן משתתפים עם מוגבלות קוגניטיבית והן אנשי צוות שנלוו אליהם העריכו כי הפישוט הסימולטני איפשר לאנשים עם מוגבלות קוגניטיבית לקחת חלק פעיל בכנס כשווים בין שווים.

בכנס שנערך בירושלים על ידי נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות וארגון "בזכות" ב-21 בדצמבר 2015 בנושא סעיף 12 באמנת האו"ם בדבר זכויותיהם של אנשים עם מוגבלות, ביצעה אקים הנגשה קוגניטיבית לעברית בשפה פשוטה באמצעות פישוט סימולטני של הרצאות בעברית ובאנגלית.

החל משנת 2016 מתבצע פישוט סימולטני בכל הוועידות של נגישות ישראל על ידי המכון הישראלי להנגשה קוגניטיבית בשיתוף עם ישראיק מתורגמני ישראל.

 ערך מורחב – **נגישות באירוויזיון 2019**  

באירוויזיון 2019 שנערך בישראל, שודר פישוט סימולטני של חצי הגמר הראשון בערוץ ייעודי של "כאן 11" ביוטיוב.

הערות שוליים
------------

1. ↑  תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (התאמות נגישות לשירות) בוויקיטקסט.
2. ↑  תקן ישראלי 1918 חלק 4: נגישות הסביבה הבנויה: תקשורת (פברואר 2015)
3. ↑  אתר האינטרנט של המכון הישראלי להנגשה קוגניטיבית.
4. ↑  הכינוס הבינלאומי השישי בתחום המוגבלויות, אחדות ושונות – הלכה למעשה, 2015:  

"דבר אלי בשפתי" – מושב בשפה קלה – יו"ר: ריבה מוסקל ורמי הנר, ישראל;  

ד"ר בנימין הוזמי, ישראל – הנגשה קוגניטיבית ללימודים אקדמיים לבוגרים עם מוגבלות שכלית – איך עושים את זה?
5. ↑  Yalon-Chamovitz, S. and Avidan-Ziv, O. Simultaneous Simplification: Stretching the Boundaries of UDL, **Networking, Implementing, Research, and scaling Universal Design for Learning**, עמ' 66-68
6. ↑  דף האינטרנט של מכון אקים להנגשה קוגניטיבית
7. ↑  תמר שפנייר, כנס סעיף 12 – עוברים מאפוטרופסות לקבלת החלטות נתמכת (עמ' 43), באתר בית איזי שפירא, ‏21 בדצמבר 2015
8. ↑  אתר האינטרנט של ישראיק מתורגמני ישראל.
9. ↑   אירוויזיון 2019 | בשידור מונגש גם לאנשים עם מוגבלות קוגניטיבית, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:19:26 שעות), 14 במאי 2019.
חלק אחד לטריליון הוא שיעורה של טיפת מים אחת בעשרים בריכות שחייה אולימפיות
**חלקים ל־** הוא מינוח המשמש במדע ובהנדסה להצגת שיעורו של רכיב בתוך החומר הכולל. המדידה מוצגת כחלקים למיליון (ppm), חלקים למיליארד (ppb) ,חלקים לטריליון (ppt) וכדומה. כיוון שהמונח מייצג יחס בין שתי יחידות מידה מאותו סוג (למשל מסה חלקי מסה), זהו גודל חסר ממד. חלקים למאה קרויים בדרך כלל אחוז (%), וחלקים לאלף קרויים בדרך כלל פרומיל (‰).

בכימיה משמש המונח להצגת ריכוז – שיעורו של רכיב בתערובת או בתמיסה בתוך החומר הכולל. הריכוז נמדד לפי משקל, נפח או מספר המולקולות. במדידה לפי משקל, שיעור של חלק אחד למיליון פירושו קיום מיליגרם אחד של הרכיב בתוך קילוגרם אחד של החומר הכולל. דוגמאות:

* די בכמויות זעירות של גלוטן (מעל 20 חלקים למיליון) ליצירת נזק בריאותי לחולי צליאק.
* שאיפת אמוניה בריכוז העולה על 25–35 חלקים למיליון עשויה לגרום לנזק חמור לריאות ואף למוות.
* רמת הפחמן הדו־חמצני באטמוספירה היא 401.85ppm (נכון לדצמבר 2015), כלומר 401.85 מולקולות של פחמן דו־חמצני לכל מיליון מולקולות באוויר (המדידה כאן נעשית במולקולות ולא בגרמים).

בפיזיקה ובהנדסה משמש המונח להצגת יחסים נוספים. כאשר מוט מתכת מתארך ב־1.2 מיקרון (מיקרומטר) למטר בעקבות עליית הטמפרטורה שלו במעלת צלזיוס אחת, הדבר מסומן {\displaystyle \alpha =1.2\ ppm/^{\circ }\!C}.

הלשכה הבינלאומית למידות ולמשקלות מכירה בשימוש במושג "חלקים ל־", אך הוא אינו חלק ממערכת היחידות הבינלאומית (SI). הלשכה ממליצה שלא להשתמש במושג ppb, משום שלמספר ביליון שתי משמעויות שונות ושלא להשתמש בקיצור ppt, משום שהאות t מייצגת באנגלית את המספרים אלף וטריליון, ולכן יוצרת אי־בהירות.

לעיתים לא ברורה המשמעות המדויקת של חלקים למיליון. במשפט "שאיפת אמוניה בריכוז העולה על 25–35 חלקים למיליון עשויה לגרום לנזק חמור לריאות ואף למוות", למשל, לא ברור האם הריכוז נמדד בגרמים או במספר מולקולות.

עקב הבעיות הללו, המכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה שולל כליל את השימוש בטרמינולוגיה זו, ומורה להשתמש במקומה ביחידות מידה של מערכת SI, לציין למשל "רגישות של שני ננוגרם לקילוגרם", ולא "רגישות של שני חלקים לטריליון".

כאמור, המושג "חלקים ל־" הוא גודל חסר ממד. לפיכך השימוש בו לציון ריכוז שיש בו ממדים פסול לחלוטין. לדוגמה, אין להציג את ריכוז הכספית באוויר, שהוא 0.6 ננוגרם (יחידת משקל) לליטר (יחידת נפח), כ־0.6 חלקים לטריליון.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Stating values of dimensionless quantities, or quantities of dimension one, International Bureau of Weights and Measures (BIPM)
2. ↑  ppm, ppb, and ppt, NIST Guide to the SI
**גאורגי איוואנוב סטראנסקי** (בבולגרית: **Георги Иванов Странски**;‏ 13 באוגוסט 1847, קאלופר(אנ'), האימפריה העות'מאנית – 17 בינואר 1904, סופיה, נסיכות בולגריה) היה רופא, מהפכן, דיפלומט ופוליטיקאי בולגרי, אשר בשלהי המאה ה-19 כיהן כשר החוץ ושר הפנים של נסיכות בולגריה.

קורות חייו
----------

גאורגי סטראנסקי נולד בעיירה קאלופר הסמוכה לקרלובו. ב-1864 עבר לבוקרשט, וב-1874 הוסמך כדוקטור לרפואה באוניברסיטת בוקרשט. לאחר סיום לימודיו הועסק כרופא בבוזאו ובבוקרשט. הוא התיידד עם המהפכן הבולגרי חריסטו בוטב והפך לפעיל למען שחרור בולגריה מהעות'מאנים. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) שירת כרופא צבאי בצבא ממלכת רומניה. לאחר המלחמה שירת כרופא מחוזי בפלבן ובהמשך כיהן כחבר האספה הלאומית הבולגרית הראשונה. לאחר מלחמת בולגריה–סרביה (1885) נשלח כנציג הדיפלומטי הבולגרי לממלכת סרביה. בין 1887–1894 כיהן כשר הפנים של נסיכות בולגריה בממשלתו של קונסטנטין סטואילוב, ובין 1887–1890 כיהן כשר החוץ של נסיכות בולגריה בממשלתו של סטפן סטאמבולוב. סטראנסקי כיהן כחבר האספה הלאומית עד 1893.

בהמשך, חסר סטראנסקי לעסוק ברפואה. בין 1897–1899 ניהל בית חולים בסופיה, ובין 1899–1900 היה רופא מחוזי ברוסה. בין השנים 1900–1904 כיהן כמנהל משרד מבקר הכספים של הנסיכות. גאורגי סטראנסקי החל לעולמו ב-1904. בית החולים האוניברסיטאי בפלבן (אנ') נושא את שמו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גאורגי סטראנסקי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  שרי החוץ של בולגריה, באתר משרד החוץ של בולגריה (בבולגרית).
2. ↑  גאורגי סטראנסקי - ביוגרפיה, באתר ru.wikisource.org (ברוסית).

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**גריגור נאצ'וביץ'** | **שר החוץ והדתות של נסיכות בולגריה** 1 בספטמבר 1887 – 16 ביוני 1890 | **הבא**:**סטפן סטאמבולוב** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1206919043
* ISNI: 0000 0003 9727 7446
* NTA: 155930141
* VIAF: 306212111
* WorldCat: viaf-306212111

 |
**פירקו מאנולה** (שמ המלא בפינית:**Pirkko Martta Irmeli Mannola**; נולדה ב-27 בדצמבר 1938) היא שחקנית פינית.

ביוגרפיה
--------

מאנולה נולדה בכפר על יד טמפרה. בנעוריה החלה את הקריירה שלה כדוגמנית בגדי ים.

ב-1958 אחיה שלח את התמונה שלה לתחרות מיס פינלנד, והיא הוזמנה לקחת בה חלק. בתחרות שנערכה בהלסינקי היא נבחרה למקום הראשון מבין עשרים ושלוש מתמודדות.

בעקבות זאת השתתפה בתחרות מיס אירופה באותה שנה.

ב-1960 שיחקה בסרט הדרמה "Kaks' tavallista Lahtista", שהוצג בפסטיבל ברלין.

ב-1961 שרה את הגרסה הפינית של השיר Itsy Bitsy Teenie Weenie Yellow Polka Dot Bikini.

ב-1962 השתתפה בשתי תחרויות שונות כזמרת על מנת לקחת חלק באירוויזיון, בגמר הלאומי של פינלנד ובגמר הלאומי של גרמניה.

ב-1964 ניסתה פעם נוספת לייצג את פינלנד בתחרות הזמר.

ב-1969 שיחקה בסרט הקומדיה "Leikkikalugangsteri"

ב-1971 גילמה אחות בסרט הטלוויזיה השוודי "Gunghästen".

ב-1991 שיחקה בסרט "Iskelmäprinssi" עם מארט סנדר.

היא גם הופיעה במספר סדרות טלוויזיה ובמספר הפקות בתיאטרון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פירקו מאנולה** בוויקישיתוף

* פירקו מאנולה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* פירקו מאנולה, באתר ספוטיפיי
* פירקו מאנולה, באתר Last.fm (באנגלית)
* פירקו מאנולה, באתר AllMusic (באנגלית)
* פירקו מאנולה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* פירקו מאנולה, באתר Yandex.Music (ברוסית)
* פירקו מאנולה, באתר Discogs (באנגלית)
* פירקו מאנולה, באתר SecondHandSongs
* Schlagerfestspiele Baden-Baden :: Pirko Manola ::, www.bad-bad.de

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 135076552
* ISNI: 0000 0000 5684 6452
* MusicBrainz: 324865f7-2e55-4b96-999a-5523959d5ed0
* VIAF: 79950512
* WorldCat: viaf-79950512

 |
**כריס לארסן** (באנגלית: **Chris Larsen**; נולד ב-1960) הוא מיליארדר אמריקאי, יזם היי-טק ומייסד "Ripple Labs" שפיתחה את המטבע המבוזר ריפל. לארסן משמש אנג'ל למספר חברות הזנק בעמק הסיליקון. 

מתחילת שנת 2017 עד תחילת 2018 קפץ ערך הריפל בכ-55,000%, ב-4 בינואר 2018 זינק הונו המוערך באופן זמני לכ-55 מיליארד דולר, אף מעל הונו של מארק צוקרברג באותו זמן (מקום חמישי בעשירי העולם).

קריירה
------

ב-1996 ייסד את  חברת המשכנתאות E-Loan, במהלך כהונתו כמנכ"ל E-Loan הפכה להיות החברה הראשונה שסיפקה לצרכנים דירוגי אשראי FICO בחינם, ועד שנת 2000 נאמד שווי השוק שלה במעל מיליארד דולר, ב-2006, הוא ייסד את חברת  Prosper Marketplace, הראשונה שסיפקה הלוואות עמית לעמית בארצות הברית, והוא שימש כמנכ"ל עד 2012. מאוחר יותר, בשנת 2012, הוא ייסד את חברת Ripple Labs, אשר פיתחה את ריפל, תוכנה המאפשרת העברה ישירה מיידית של כסף בין שני צדדים. לארסן גם משמש מנכ"ל החברה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של כריס לארסן
* כריס לארסן, ברשת החברתית טוויטר

* כריס לארסן, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------
פירמידת טרנסאמריקה. תצפית רחוב
**פירמידת טרנסאמריקה** (באנגלית: **Transamerica Pyramid**) היא הבניין המוכּר ביותר בסן פרנסיסקו, ואחד מסמליה של העיר. הוא נבנה במקומו של מונטגומרי בלוק, שהיה הבניין הראשון בעיר שהיה חסין בפני רעידות אדמה ושהיו בו אמצעי בטיחות נגד שרפות. גובהה של פירמידת טרנסאמריקה 260 מטר ויש בה 48 קומות מסחר ומשרדים. הבניין נבנה בשנים 1969–1972, וכיום הוא הבניין ה-76 בגובהו בעולם. פירמידת טרנסאמריקה הייתה גורד-השחקים הגבוה ביותר ממערב למיסיסיפי עד 1974.

אף כי המשרד הראשי של **תאגיד טרנסאמריקה** (חברת ביטוח והשקעות) כבר אינו שוכן בבניין, הוא עדיין מזוהה עם החברה ומשולב בלוגו שלה. ב-1999 נרכשה חברת טרנסאמריקה על ידי חברת הביטוח ההולנדית AEGON, והיא בעלת הבניין כיום.

רקע
---

פירמידת טרנסאמריקה תוכננה בידי האדריכל ויליאם פריירה, למרות התנגדויות מרובות (מתנגדי הבניין קראו לו Pereira's Prick, "הפין של פריירה"). מרגע הגשת התוכניות לבניין ב-1968 החלו להישמע התנגדויות מצד הציבור. רבים נרתעו בשל גודלו של הבניין וצורתו הפוטוריסטית (על פי התכנון המקורי נועד לקום באותו אתר בניין גבוה בהרבה, שאילו הוקם היה הבניין השני בגובהו בעולם). אלן ג'ייקובס, אחראי התכנון בעיריית סן פרנסיסקו, אף קרא לבניין "מבנה לא-אנושי". אבל ראש העיר ג'וזף אליוטו העניק את תמיכתו הנלהבת לפרויקט.

הפולמוס המשיך במהלך הבנייה: הכתב לענייני אדריכלות של הלוס אנג'לס טיימס כתב ב-1971 כי "זוהי אדריכלות אנטי-סוציאלית ברמתה הגרועה ביותר; זו צורה של אנרכיה ומפגע מהסוג שגדל בברקלי ובאוקלנד, בצדו השני של המפרץ." האדריכלים ענו במאמר תגובה: "אילו היה על כל הבניינים החדשים להתאים לגודלם ולסגנונם האדריכלי של הבניינים השכנים, ערינו היו כיום עדיין ערבוביה של בקתות חומר".

הבנייה בצורת פירמידה אינה משתלמת מבחינה כלכלית, כיוון שאינה מנצלת באופן מיטבי את שטח המגרש; השיקולים היו אסתטיים, וכן סביבתיים: האור והאוויר אינם נחסמים, ויכולים להגיע עד הקומות התחתונות.

המבנה
-----

הבניין הוא פירמידה גבוהה בעלת בסיס ריבועי, ובחלקו העליון יש שתי "כנפיים" בשני צדדיו. הכנף המזרחית מכילה פיר מעלית (רק שתיים משמונה-עשרה המעליות בבניין מגיעות לקומה העליונה), והמערבית חדר מדרגות ופיר ליציאת עשן. בסיס הפירמידה הוא בן ארבע קומות, ונועד לעמוד בפני רעידות אדמה, שסן פרנסיסקו מועדת להן. בבניית הבסיס נעשה שימוש ב-12,233 מטר מעוקב של בטון ו-483 קילומטר של פלדת זיון. חזית הבניין מכוסה רסיסי קוורץ, מה שמעניק לה את צבעה הלבן. בסך הכול יש בפירמידת טרנסאמריקה 3,678 חלונות.

65 המטרים העליונים במגדל מהווים את החוד; בראש חוד זה יש ארבע מצלמות הפונות לארבע רוחות השמיים, והן מהוות "קומת תצפית וירטואלית". ארבעה מסכים במבואה מציגים 24 שעות ביממה את הנשקף מהמצלמות. מצפה שהיה בקומה ה-27 נסגר אחרי הפיגוע במגדלי התאומים, ו"המצפה הווירטואלי" החליף אותו. חוד הפירמידה מכוסה לוחות אלומיניום, ובחגים חשובים הוא מואר באור זרקורים לבן.

גלריית תמונות
-------------

* מראה מרחוב במרכז סן פרנסיסקומראה מרחוב במרכז סן פרנסיסקו
* חוד הפירמידה, המצופה לוחות אלומיניוםחוד הפירמידה, המצופה לוחות אלומיניום
* מבט ממפלס הרחובמבט ממפלס הרחוב
* תצפית ממגדל סמוךתצפית ממגדל סמוך

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פירמידת טרנסאמריקה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פירמידת טרנסאמריקה (באנגלית)
* הפירמידה באתר הבית של טרנסאמריקה.
**פלאגאורניתיים** (שם מדעי: ***Pelagornithidae***) היא משפחת עופות ימיים נכחדת, יחידה בסדרת ה**אודונטופטריגים** (Odontopterygiformes) אשר חיה בין סוף הפלאוקן עד תחילת הפליסטוקן מעל האוקיינוסים השונים.

עופות אלה ידועים בגודלם והם היו בעלי מוטת כנפיים ארוכה, כשהגדולים ביותר מהסוגים פלאגורניס ואוסטאודונטורניס היו בעלי מוטת כנפיים של 6.5-7 מטר ומשקל ל מעל 40 ק"ג. הם דאו מעל האוקיינוס כמו אלבטרוסיים או פרגטיים וחיפשו טרף כמו דיונונים או דגים אותו אולי טמנו בשק כמו של שקנאי. בניגוד לכל עוף מודרני הם היו בעלי שיני עצם לאורך מקורם.

מאובני עופות אלה נחשבים לקשים לזיהוי עקב מבנם הפריך ובעבר רבים מהם נחשבו כמיני אנפות או אפילו עופות מואה ענקיים. כיום הם נחשבים למינים של דמויי-תרנגול הקרובים לאווזאים.

מיון
----

* Caspiodontornis
* סייפורניס (Cyphornis)
* דסורניס (Dasornis)
* גיגנטורניס (Gigantornis)
* Macrodontopteryx
* Odontopteryx
* אוסטאודונטורניס (Osteodontornis)
* Palaeochenoides
* פלאגורניס (Pelagornis)
* Pseudodontornis
* Tympanoneisiotes

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלאגאורניתיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
בפיזיקה, **חלקיק חופשי** הוא חלקיק הנע באופן חופשי ללא השפעת שום כוח (לא נע תחת שום השפעה של פוטנציאל חיצוני).

בעיית החלקיק החופשי היא אחת הבעיות הפיזיקליות הפשוטות ביותר וניתנת לפתרון באופן מדויק במסגרות תאורטיות שונות (מכניקה קלאסית, מכניקה קוונטית ועוד). הבעיה משמשת כדוגמה ראשונית בלימוד התאוריות הנ"ל ובסיס לפתרון בעיות מסובכות יותר.

במכניקה קלאסית
--------------

עבור חלקיק הנע במימד אחד, הצבת {\displaystyle F=0} בחוק השני של ניוטון, נותנת:

{\displaystyle \ m{\ddot {x}}=0}.
פתרון המשוואה על ידי אינטגרציה נותן את משוואת התנועה של חלקיק חופשי במימד אחד:

{\displaystyle \ x(t)=x\_{0}+v\_{0}t}
כאשר {\displaystyle \ x\_{0},v\_{0}} הם קבועים שנקבעים לפי תנאי ההתחלה.

ניתן להכליל בקלות את הבעיה עבור חלקיק חופשי רב-ממדי. במקרה זה משוואת התנועה תהיה:

{\displaystyle \ {\vec {x}}(t)={\vec {x\_{0}}}+{\vec {v\_{0}}}t}
מן הפתרונות ניתן לראות שחלקיק חופשי מבצע תנועה במהירות קבועה בקו ישר.

במכניקה אנליטית
---------------

הלגרנז'יאן של חלקיק חופשי חד-ממדי הוא:

{\displaystyle \ L={\frac {1}{2}}m{\dot {x}}^{2}}
עבור חלקיק רב-ממדי, {\vec {x}} יהיה וקטור d-ממדי, ואז:

{\displaystyle \ L={\frac {1}{2}}m\left({\frac {d{\vec {x}}}{dt}}\right)^{2}}
מביטויים אלו ניתן לקבל את משוואת התנועה של חלקיק חופשי באמצעות משוואות אוילר-לגראנז'.

ההמילטוניאן של חלקיק חופשי חד-ממדי הוא:

{\displaystyle \ H={\frac {p^{2}}{2m}}}
כאשר p הוא התנע של החלקיק.

במכניקת הקוונטים
----------------

במכניקת הקוונטים החלקיק החופשי מתואר על ידי פונקציית גל שפותרת את משוואת שרדינגר

{\displaystyle \ i\hbar {\frac {\partial \psi ({\vec {x}})}{\partial t}}=H\psi ({\vec {x}})}
כאשר

{\displaystyle \ H={\frac {p^{2}}{2m}}={\frac {\hbar ^{2}k^{2}}{2m}}=-{\frac {\hbar ^{2}}{2m}}{\nabla }^{2}}
הוא ההמילטוניאן של חלקיק חופשי.

הפונקציות העצמיות הן גלים מישוריים

{\displaystyle \ \psi ({\vec {x}})={\frac {1}{\sqrt {V}}}e^{i{\vec {p}}\cdot {\vec {x}}/\hbar }={\frac {1}{\sqrt {V}}}e^{i{\vec {k}}\cdot {\vec {x}}}}
ומתאימים למצב בו לחלקיק יש תנע מוגדר. האנרגיות שלהם הן

{\displaystyle \ \hbar \omega =E\_{k}={\frac {p^{2}}{2m}}={\frac {\hbar ^{2}k^{2}}{2m}}}
הפתרון הכללי הוא סופרפוזיציה של גלים מישוריים:

{\displaystyle \left.\right.\psi ({\vec {x}},t)=\int \phi ({\vec {k}})e^{i({\vec {k}}\cdot {\vec {x}}-\omega t)}d{\vec {k}}}
אינטגרל מסלול של חלקיק חופשי הוא:

{\displaystyle \ \psi \_{x\_{0}}(x\_{f},t)=G(x\_{f},t;x\_{0},0)={\sqrt {\frac {m}{2\pi i\hbar t}}}\exp {\left({\frac {im}{2\hbar t}}(x\_{f}-x\_{0})^{2}\right)}}

בתורת שדות
----------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

ראו גם
------

* נפילה חופשית
* תנועה בליסטית
**אֵדְמַה אבוחדיד** (בערבית: **أدما أبو شديد**‏; 1909, סאו פאולו, ברזיל – 11 באוקטובר 1992, לבנון) הייתה האישה הרופאה הלבנונית הראשונה.

ביוגרפיה
--------

אבוחדיד נולדה בסאו פאולו, ברזיל.

בגיל 15 החליטה שהיא רוצה ללמוד רפואה, ושכנעה את אביה, מנהל בית ספר, שיאפשר לה זאת במקום למצוא זיווג כמקובל באותה התקופה. בשנות ה-20 של המאה ה-20, האוניברסיטה האמריקנית בביירות החלה לראשונה לקבל נשים אל שעריה, אולם כשאבוחדיד ניסתה להרשם לאוניברסיטה לאחר שעברה בהצלחה את בחינות הקבלה, נאסר עליה להירשם ללימודים משום שלחוג נרשמו רק גברים ואסור היה לה להיות האישה היחידה. אבוחדיד נאלצה למצוא אישה שתלמד איתה בחוג אולם לא ידעה היכן לחפש. הדיקאן הציע לגייס סטודנטית מארצות הברית, ולאחר חודש אבוחדיד והדיקאן נסעו לנמל לקבל את פני הסטודנטית המיועדת אולם התברר להם שזו החליטה בסופו של דבר להתחתן בפלסתינה עם גבר שהכירה באנייה בדרכה ללבנון. אבוחדיד הצליחה לשכנע את הדיקאן לבטוח בכישוריה, ונרשמה בסופו של דבר כאישה יחידה לחוג עם 70 סטודנטים גברים. בשנת 1926, אבוחדיד הייתה לאישה היחידה באוניברסיטה לסיים תואר ראשון, ובשנת 1931, הייתה לאישה היחידה שהשלימה לימודי הרפואה באוניברסיטה האמריקנית בביירות ובכך הפכה לאישה הרופאה הלבנונית הראשונה.

עם סיום לימודי הרפואה בלבנון, התמחתה בפריז ובלונדון בגינקולוגיה וברפואת ילדים, ובשנת 1934 חזרה ללבנון על מנת ללמד רפואה באוניברסיטה האמריקנית בביירות. בין השנים 1936–1945 עבדה והרצתה בבית החולים המלכותי בבגדד (אנ'). בשנת 1945, עברה לארצות הברית ללימודי התמחות נוספים באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, ובשנת 1948 שבה ללבנון והצטרפה לסגל הלימוד של האוניברסיטה האמריקאית בביירות כפרופסור לגינקולוגיה ומיילדות. באוניברסיטה ייסדה את האגודה הרפואית לנשים בלבנון ואת המרפאה לעקרות ועסקה בקידום תכנון ילודה (אנ'). בשנת 1969, ייסדה את האגודה הלבנונית לתכנון המשפחה. בשנת 1985, פרשה לגמלאות.

במהלך הקריירה שלה, זכתה אבוחדיד באותות הוקרה רבים, לרבות מדליית אבירות ממסדר הקבר הקדוש (אנ').

אבוחדיד נפטרה מאי ספיקת לב ב-11 באוקטובר 1992.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Abouchdid, Edma, Windsor, L. L. (2002). Women in medicine: an encyclopedia. ABC-CLIO. P. 3
2. 1 2  1993. Najla Akrawi. Dr. Edma Abouchdid, 1909-1992: The First Arab Woman to Graduate from the Medical School of the American University of Beirut. vol. 10, n(o) 61, p. 22-23.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1274081661
* VIAF: 1928167025438853390000
* WorldCat (עם VIAF): 1928167025438853390000

 |
**פלאוניקטיס** (שם מדעי: ***Palaeonictis***; מילולית: "סמור עתיק", מאחר שבעבר נחשב לסוג של לוטרה) הוא סוג נכחד של יונק ממשפחת האוקסינודונים, שבסדרת הקראודונטים, אשר התקיים בין סוף הפלאוקן לתחילת האאוקן שלפני 55 עד 34 מיליון שנה, באמריקה הצפונית, בה התגלה בויומינג ובקולורדו ובמערב אירופה, בה התגלה בבלגיה, אנגליה וצרפת ונמצאו צפונה עד לאי אלסמיר שבעבר היה חמים בהרבה. הסוג הוגדר ב-1842 בידי החוקר הצרפתי הנרי מארי דוקרוטאי דה בלנוויל (אנ'). ידועים ארבעה מינים מסוג זה.

מאפיינים
--------

הפלאוניקטיס דמה מעט גרגרן, גודלו נע בין גודל של קויוט, לגודל פומה ואף של דוב כשלמין הגדול שבהם, *Palaeonictis peloria* הייתה לסת באורך 20 ס"מ והוא היה גדול טורפי התקופה בה חי. הוא היה בעל מערכת לסתות קצרות רחבות ושיניים רחבות מגודלות בקדמת הלסת שפנו כלפי חוץ, ומהזכירו מעט לסתות צבוע. לסתות אלה הותאמו לנשיכה מרסקת עצמות וכנראה הותאמה לאכילת נבלות.

אוכלוסיית הפלאוניקטיס האמריקאית נכחדה עם תחילת האאוקן. באירופה הם שגשגו עד סוף האאוקן והמין האחרון שחי בסוג זה, *Palaeonictis gigantea* התקיים עד לפני 34 מיליון שנה מהיום יחד עם שאר משפחת האוקסינודונים. ככל נראה ההכחדה התרחשה עקב תחרות מצד טורפים חדשים כמו הנימרווידיים והמיאקויים שהחלו להתפתח אז. לעומתם ההאינודונטים המשיכו לשגשג עד המיוקן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלאוניקטיס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**ניל מזרחי** (נולד בשנת 1973), הוא שחיין עבר, אלוף ישראל בשחייה.

ביוגרפיה
--------

מזרחי התאמן בקבוצת מכבי חיפה, בהדרכתו של עדי ולפמן.

### 1989

בתחרות שמונה האומות שנערכה בקיאסו, שווייץ ביולי סיים מזרחי במקום שמיני במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:16.54 דקות. שבוע לאחר מכן, בתחרויות השחייה של המכביה ה-13, סיים מזרחי במקום רביעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:41.37 דקות.

#### אלוף ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט זכה מזרחי ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 ארד. מדליית זהב, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:47.32 דקות, לפני עידו שפירא מהפועל עמק חפר (4:53.36 דקות) ורועי אפלמן ממכבי קריית אונו (4:58.22 דקות) ומדליות ארד, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:17.36 דקות, אחרי רז דר מהפועל הוד השרון בית ברל (4:00.83 דקות) וברק עטר מהפועל בני שמעון (4:01.76 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:51.15 דקות, אחרי ברק עטר (16:09.34 דקות) ורז דר (16:26.93 דקות).

### 1990

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 1990 זכה מזרחי במדליית ארד, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי אחרי גלעד חן שקבע שיא ישראלי חדש של 4:31.84 דקות ורן קורוליק ממכבי תל אביב (4:47.45 דקות).

### 1991

באליפות ישראל שנערכה ביולי 1991 זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי, אחרי אלון קובל מהפועל הוד השרון בית ברל (2:10.82 דקות) וגלעד חן מהפועל עמק יזרעאל (2:13.49 דקות).

חיים אישיים
-----------

מזרחי נשוי ואב לבת ומאמן בקבוצת מכבי חיפה, בה התאמן. הוא משתתף בתחרויות שחייה למסטרס ובשנת 2013 זכה במדליית זהב במכביה במשחה ל-1500 מטר בגילאים 49-35.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלכס פרלסמן, הברק של הדס ורוית, מעריב, 20 באוגוסט 1989
2. ↑  אנדרי רוזנטול:עליה ושיא בה, מעריב, 19 ביולי 1991
3. ↑  ניל מזרחי, באתר היכל התהילה
**סורת א-תין** (ערבית: **التين**), או **סורת התאנים**, היא סורה מספר 95 בקוראן. סורה קצרה זו מונה שמונה פסוקים (אַיַא֫ת), ולפי האמונה המוסלמית היא הורדה למוחמד באמצעות המלאך גִ'בְּריל (جبريل) במכה. לפי ספרו של אבּן אלצֻ'רַיְס, פַצָ'אאִ'יל אלקֻראן (מהמאה ה-10), המיוחס לפרשן הקוראן עַטָאא' אלחֻ'ראסאני (בן המאה ה-8), הורדה סורה זו אחרי סורת אל-ברוג' ולפני סורת אל-קריש.

לסורה שלושה חלקים. בשלושת הפסוקים הראשונים מובאת שבועה ב"בתאנים ובזיתים, ובהר סיני, ובחבל ארץ זה הבטוח!" רובין מציין כי "בתאנים ובזיתים" עשוי לסמל צמד מקומות קדושים, כגון מכה וירושלים, וכי חבל הארץ הבטוח הוא מכה, בה אסור לשפוך דם. מוחמד אסד מפרש את התאנים והזיתים כעצים המסמלים את האזורים בהם הם נפוצים: במזרח הים התיכון ובמיוחד בארץ ישראל ובסוריה, ועל כן הכוונה היא לאזור בו פעל הנביא היהודי האחרון - עיסא. בהתאמה, הר סיני מסמל את משה וחבל הארץ הבטוח, הוא מכה - את מוחמד. כך השבועה מביעה ביטחון בשלושת גילגולי הדת המונותאיסטית: היהדות, הנצרות והאסלאם.

חלקה השני (פס' 4–6) של הסורה מספר על בריאת האדם בצלם אלוהים, פסוק 4: "ואכן בראנו אותו באופן הטוב ביותר", אולם "אז עשינו אותו נחות שבנחותים". רובין מפרש כי הכוונה להידרדרות האדם בזקנתו, ומציין כי פרשנות אחרת רואה בהידרדרות את שהות האדם בתחתית השאול. הפסוק הבא מסייג את "המאמינים ועושי הטוב" כמי שלא יחלקו גורל זה, ויזכו ב"שכר עד אין קץ".

חלקה השלישי (פס' 7–8) של הסורה פונה אל המכחישים את יום הדין ואת שבחו של אללה בו, ולועג להם בהבעת תמיהה רטורית על כך שגם השופטים נשפטים בידי אלוהים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיטקסט טקסט בוויקיטקסט: **קטגוריה:הקוראן סורה 95** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סורת א-תין** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מובא אצל אורי רובין, "נספח א: סדר התגלות פרקי הקוראן", **הקוראן**, תרגם מערבית אורי רובין, אוניברסיטת תל אביב, 2005, עמ' 552. כל הציטוטים להלן הם מתרגום זה.
2. ↑  סורה 95 (סורת א-תין), פסוקים 1–3
3. ↑  רובין, **שם**, הערות 1,2 בעמוד 526.
4. ↑  יש לציין שפניות בגוף ראשון בקוראן הן של אללה, הכולל עמו את המלאכים, על פי כלל הריבוי המלכותי(Royal we), וכמו "נעשה אדם בצלמנו כדמותנו" בחומש בראשית, א', כ"ו.
5. ↑  רובין, **שם**, הערה 5 בעמוד 526.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת:**סורת א-שרח** | **הקוראן** | הסורה הבאה:**סורת אל-עלק** |
| **סורה 95** |
| 1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
12
13
14
15
16
17
18
19
20
21
22
23
24
25
26
27
28
29
30
31
32
33
34
35
36
37
38
39
40
41
42
43
44
45
46
47
48
49
50
51
52
53
54
55
56
57
58
59
60
61
62
63
64
65
66
67
68
69
70
71
72
73
74
75
76
77
78
79
80
81
82
83
84
85
86
87
88
89
90
91
92
93
94
95
96
97
98
99
100
101
102
103
104
105
106
107
108
109
110
111
112
113
114 |


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n79127313
* TDVİA: tin-suresi
* VIAF: 174178576
* WorldCat (עם VIAF): 174178576

 |
**אדמו טדוליני** (באיטלקית: **Adamo Tadolini** ; ‏ 1788, בולוניה – 1868, רומא) היה פסל איטלקי שפיסל בסגנון הניאו קלאסי של אנטוניו קנובה.

טדוליני נולד בבולוניה למשפחה של פסלים שהמשיכה את מסורת הפיסול בה החל סבו פטרוניוס טדוליני.

בין השנים 1818-1813 טדוליני למד באקדמיה לאמנויות יפות בבולוניה, הוא זכה בפרס על תבליט של ונוס ואיניאס, וזכה במלגת ארבע שנות לימוד ברומא במהלכן יצר פסל גבס של איאס מקלל את האלים.

טדוליני קיבל הזמנה מאנטוניו קנובה לעבוד בסטודיו שלו והוא עבד שם עד לשנת 1822 שנה בה קנובה עזר לו להקים ברומא סטודיו משלו, במקום זה שוכן היום מוזיאון קנובה טדוליני.

בניו שיפיונה טדוליני וטיטו טדוליני עבדו בסטודיו שלו, ובנו שיפיונו טדוליני המשיך להחזיק את הסטודיו לאחר מותו של האב, בהמשך הסטודיו נוהל על ידי ג'וליו טדוליני וולבסוף ניהל את הסטודיו אנריקו טדוליני.

גלריה
-----

* גנימדס בארמיטאז'גנימדס בארמיטאז'
* פאולוס בכיכר פטרוס הקדושפאולוס בכיכר פטרוס הקדוש
* סימון בוליבר בקראקססימון בוליבר בקראקס
* מלאך במזבח איגנטיוס מלויולה ככנסיית ג'זו ברומאמלאך במזבח איגנטיוס מלויולה ככנסיית ג'זו ברומא

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדמו טדוליני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX4937696
* GND: 122100603
* ICCU: RMRV001539
* ISNI: 0000 0000 6633 3482
* NKC: mzk2015873422
* RKD: 357977
* SUDOC: 140601791
* ULAN: 500112157
* VcBA: 495/264610
* VIAF: 74726164
* WorldCat: viaf-74726164

 |
**Prayer Before Birth** הוא שיר מאת המשורר האירי לואיס מקנייס (אנ') בשנת 1944, בעת מלחמת העולם השנייה. בשיר מבטא מקנייס את פחדו מפני יכולתה של עריצות העולם לפעול על תמימותו של ילד. 

השיר מכיל נושאים ודגשים דתיים, באמצעות שימוש בדימויים. הילד יכול להיראות כדימוי (מטפורה) של ישו, וכך השיר מתייחס לכאורה לנושאים מסוימים ולאירועים שכביכול התרחשו בתקופת חייו של ישו. 

בשיר נעשה שימוש רב באליטרציה ובאסונאנס - "strong drugs dope me, with wise lies lure me" - כדי ליצור קצב.

פרשנות
------

השיר הוא פניה מיוסרת מפיו של תינוק שטרם נולד, ברחם אמו. הילד מבקש את הגנתם של גורמים אלוהיים ומבקש מחילה על כל מעשי הרשע שיעשה ברגע שייצא מתחומי דאגתה והגנתה של אמו. השיר הוא דרמטי ואינטנסיבי, ומביע הצהרה גורפת בדבר מצבו העגום של העולם. 

החיים הם חוויה כואבת, ועצם הימצאותו של האדם מחוץ לרחם מתואר כחוויה מבעיתה. תחינתו של הילד היא ייצוג של ייסורי המשורר, צערו ופחדו בעולם שהפך בהתמדה וביציבות לגיהנום - תקופת מלחמת העולם השנייה. 

המשורר מצייר תמונה של עולם נטול חמלה, אהבה וחרטה, דרך פנייתו הלופתת של התינוק שטרם נולד. השיר משקף את הסתייגותו של המשורר מהקיום, את חוסר התקווה שלו ביחס למחשבה שהעולם יוכל לתקן את עצמו, את סברתו שהעולם מנציח את עוולותיו באופן מסלים, בדפוס של אלימות הולכת וגוברת. 

מקנייס מאשים את המין האנושי "for the sins that in me the world shall commit" ("על החטאים שבאמצעותי יבצע העולם"). החזרה על "I am not yet born" נועדה להדגיש את תמימותו של הילד. מקנייס משתמש בדימוי האדם ל"בורג במכונה" כדי להראות כי לתחושתו, החברה תעצב את הילד כך שזה יהיה חלק מכל מה שסביבו, וכך יהיה הילד חסר ערך, חסר חשיבות, ורק חלק ממנגנון שמשתף פעולה עם הרוע. המסקנה המתבקשת היא שהילד חי חיים שמבטאים בגידה של כל הסובב, וסופו שיבגוד גם הוא. השיר מביע התנצלות מראש על מותו של האדם, לאחר שחי כאוטומט קטלני. מסקנה זו מציעה תמונת עולם שהווייתו אינה אלא גיהנום. 

עם זאת, בשיר חוזרת ונשנית פניה בבקשה לעזרתם של כוחות עליונים. כך מבטא השיר מתח בין המסקנה הפסימית הזו, בדבר גורלו של האדם והמעשים השליליים שיעשה בחייו, לבין התקווה לכך שיאזור מספיק כוח, ויקבל תמיכה מגורמים עליונים, לשם התנהגות מוסרית וראויה.

קישורים חיצוניים
----------------

* השיר באתר Poem Hunter
**יוחנן סוקניק** (1909 – 18 בינואר 1986) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ישראלי, אחד מסמליו של מועדון הכדורגל הפועל תל אביב, ובנוסף שחקן נבחרת ארץ ישראל בכדורגל.

ביוגרפיה
--------

סוקניק נולד בשנת 1909 בלודז' שבפולין (הייתה חלק מהאימפריה הרוסית) ועלה לארץ ישראל ב-1923. בגיל 14 הצטרף לקבוצת הנוער נורדיה תל אביב, שהשתייכה לאגודת מכבי. מאוחר יותר הצטרף לקבוצת "הפועל "אלנבי" תל אביב", שהייתה הגלגול המוקדם והקבוצה הראשונה של המועדון הפועל תל אביב, אליו הצטרף מהקמתו ושיחק בקבוצה הראשונה. 

סוקניק שיחק ב-3 תפקידים על מגרש הכדורגל, אך נודע יותר מכל בתפקיד הקשר האחורי (אז כונה תפקיד זה "רץ מרכזי"). הוא זכה לפני קום המדינה בין השנים 1928 - 1940 בארבע אליפויות הראשונות של ליגת ארץ ישראל בכדורגל, החל מעונת 1933/1934 בליגת ארץ ישראל בכדורגל, ובחמשת גביעי המדינה הראשונים של המועדון, החל מגביע העם 1928. 

לסוקניק גם היה חלק נכבד בנבחרת ארץ ישראל שם שיחק ארבעה משחקים, שניים נגד נבחרת מצרים במסע לקהיר ב-1934 (שם כבש את השער היחיד שלו בנבחרת בהפסד 1–4), ושני משחקים נגד נבחרת יוון ב-1938. בשנים אלו נכלל סוקניק גם בנבחרת "הפועל" הארצית, ונסע לייצג אותה בתחרויות הפועלים הבינלאומיות האולימפיות באירופה ("אולימפיאדת הפועלים").

סוקניק שיחק בהפועל תל אביב כ-14 עונות רצופות לפרישתו ממשחק פעיל ב-1940 עקב כאבים ברגליים. ולאחר מכן התגורר ברמת גן, שם עבד כבנאי בין היתר. סוקניק אף ניסה לפתוח בקריירת אימון ב-1945 כשאימן בהפועל רמת גן, אך התפטר כעבור חודשיים מכיוון שחשב כי השחקנים לא מתאמצים כפי שהוא דורש מהם.

יוחנן סוקניק נפטר ב-18 בינואר 1986, בגיל 77.

תארים כשחקן
-----------

**הפועל תל אביב**

* **הליגה הארצישראלית בכדורגל**: **4**
	+ 1933/1934, 1934/1935, 1938, 1940
* **גביעי מדינה**: **5**
	+ 1928, 1934, 1937, 1938, 1939

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* "5 שנים לא ראיתי את הפועל תל אביב", מאת משה טרסי, חדשות הספורט, 2 באוקטובר 1957

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופיל השחקן, באתר ההתאחדות לכדורגל, ארכיון הנבחרת
2. ↑  אשר גולדברג, \* זיכרון צילומי, באתר הארץ, 30 ביוני 2002
ד"ר **ניצה ירום** (נולדה ב-1943) היא פסיכולוגית קלינית מדריכה ופסיכואנליטיקאית ישראלית.

ביוגרפיה
--------

בין השנים 1990–2007 שימשה כעורכת מדעית לספרות פסיכולוגית ופסיכואנליטית בהוצאת הספרים כנרת זמורה-ביתן דביר.

לימדה באוניברסיטת תל אביב בחוג ללימודים כלליים ושימשה כמדריכה בתוכנית לפסיכותרפיה באוניברסיטה. מלמדת באוניברסיטת בר-אילן בתוכנית לפסיכותרפיה פסיכואנליטית.

במקביל עוסקת ירום בטיפול פסיכולוגי ופסיכואנליטי ובהדרכות לפסיכולוגים, בקליניקה פרטית.

ירום מתמחה בתחומי המיניות, המגדר והגוף בפסיכולוגיה. בנושאים אלו פרסמה מספר ספרים. הראשון, "הגוף מדבר" (2001), שפורסם תחילה באנגלית ב-1992 בשם "Body, Blood and Sexuality", עוסק בתסמינים היסטריים של הגוף, דרך בחינת דמותו ההיסטורית של פרנציסקוס הקדוש, מהמאה ה-13. בספרה "ההיסטרי שבי, ההיסטרי שבינינו" (2003) עוסקת ירום בהיסטריה מנקודות מבט תאורטיות פסיכואנליטיות שונות לאורך ההיסטוריה, וכן בהיסטריה כמבטאת את המאבק המודע והלא-מודע בין המינים בתוך גוף האדם. כן פרסמה את ספרה "סיפורי גוף" (2010), בו היא מתארת חוויות גופניות ואיתותים של הגוף שחוו אנשים, דרכם התוודעו אל עולמם הפנימי הנפשי; הספר מרחיב את ההתבוננות בטיפול הפסיכולוגי גם בהקשר של הקשר גוף-נפש.

ירום מתגוררת בתל אביב עם בן זוגה.

ספריה
-----

* "Body, Blood and Sexuality",‏ (1992, Peter Lang, New York)‏
	+ מהדורה עברית יצאה בשם "הגוף מדבר", 2001, הוצאת דביר
* "ההיסטרי שבי, ההיסטרי שבינינו", 2003, הוצאת דביר (קישור לחלקים מהספר, באתר Google Books)
	+ מהדורה אנגלית יצאה בשם "Matrix of Hysteria" ‏ (2005, Brunner-Routledge, London & New York; קישור לחלקים מהספר באנגלית, באתר Google Books)
* "פסיכואנליזה בנפשנו" (קישור לספר המלא, באתר פסיכולוגיה עברית)
* "סיפורי גוף: על חוויות נפש אילמות המתפרצות בגוף", 2010, הוצאת מודן
* "מצפן להורות ראויה: מדריך לשיח הבין-דורי", 2016, (מידע על הספר וקישור לפרק השני מתוכו, באתר פסיכולוגיה עברית ; קישור לפרק השלישי, באתר בטיפולנט)

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **ניצה ירום** |

* הבלוג של ניצה ירום באתר פסיכולוגיה עברית
* מאמרים מאת ניצה ירום, באתר פסיכולוגיה עברית
* צחי כהן, פסיכולוגית: משיכה מינית בין פסיכולוג למטופל? מקובל, באתר ynet, 11 באוגוסט 2010
* יעל גרטי, מסטוצים עד סקס אנאלי: 8 דברים שעלולים להרוס את הזוגיות שלכם, באתר Xnet‏, 23 באוגוסט 2018
* ניצה ירום, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מספר רישיון 27-757

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007462312905171
* GND: 1089173423
* LCCN: n92037748
* SUDOC: 145235734
* VIAF: 34739985
* WorldCat (עם VIAF): 34739985

 |
**ניצחון בכחוס** (בספרדית: **El triunfo de Baco**) הוא ציור שמן של הצייר דייגו ולאסקס, שצויר בין השנים 1628–1629. היצירה מוצגת במוזיאון הפראדו במדריד.

היסטוריה ורקע
-------------

תצריב של גויה. עותק מהמהדורה הראשונה השמור בגלריה הלאומית לאמנות, וושינגטון.
ולאסקס צייר את הציור כחמש שנים אחרי שהגיע למדריד מסביליה, וזמן קצר לפני ביקורו הראשון באיטליה. זה היה ניסיונו הראשון לתאר משל מיתולוגי, והוא עשה זאת באמצעות לוח צבעים ושיטות תיאור המזכירים את שנותיו בסביליה, אם כי כאן שולבו חידושים משמעותיים.

ולאסקס הושפע מאמני הרנסאנס שתיארו את בכחוס, למשל טיציאן אשר ציורו בכחוס ואריאדנה היה באותה תקופה באוסף המלך הספרדי. השפעות נוספות היו של קאראווג'ו, שנהג לשלב ביצירותיו הדתיות דמויות ראשיות אשר לבושות בגלימות מסורתיות, עם דמויות משניות הלבושות בלבוש תקופתי, וחוסה דה ריברה שתיאר לעיתים דמויות מהעת העתיקה הלבושות כקבצנים.

פרנסיסקו דה גויה יצר בשנת 1778 תצריב המבוסס על ציורו של ולאסקס, אשר זכה לתפוצה רחבה.

תיאור היצירה
------------

נוכחותו של בכחוס אפשרה לולאסקס לתאר את אחד מציורי העירום הגבריים הראשונים שלו, ודמותו שולטת בקומפוזיציה בזכות גופו ובגדיו הזוהרים. הוא מכתיר דמות צעירה הכורעת לפניו. משמאל, סאטיר עירום מחזיק גביע גבישי משובח ומושך אותנו אל תוך עולמם של היצורים המופלאים. ואילו מימין, קבצן וארבעה גברים עם שכמיות חומות ופנים בלויות ומלאות חיים מהווים ניגודיות לכך מחיי היומיום.

יצירה זו, כפי שקורה לעיתים קרובות ביצירות של ולאסקס, ספוגה בעמימות שהובילה לספקולציות לגבי משמעות עמוקה יותר. באופן מסורתי, תשומת הלב הוקדשה לתיאור הריאליסטי של הדמויות מימין, אשר נתפסות כדה-מיסטיפיקציה של המשל הקלאסי, ואפילו כלעג כלפי העת העתיקה. אולם מספר גדל והולך של חוקרים מדגישים את המידה שבה יצורים מיתיים משולבים עם הפניות מחיי היומיום במיתוס של בכחוס עצמו. במובן זה, הציור התפרש כמשל על יין, שלא רק מסוגל לעודד בני אדם אלא גם לעורר יצירה פואטית. אולי זו הסיבה שהכתר שמניח בכחוס על ראשו של הצעיר אינו של עלי גפן כמו זה שעל ראשו שלו, אלא של עלי קיסוס, המקושר באופן מסורתי למשוררים.

ניתן לחלק את הסצנה לשני חצאים. משמאל, מוצגת דמותו של בכחוס המוארת מאוד, התנוחה הדומיננטית אך הנינוחה שלו מזכירה מעט את זו של ישו בסצינות יום הדין. בכחוס והדמות מאחוריו לבושים בגלימות רפויות המשמשות באופן מסורתי לתיאור מיתוסים קלאסיים. האידיאליזציה של פני האל מודגשת על ידי האור הצלול המאיר אותו. הצד הימני, לעומת זאת, מציג כמה שיכורים באווירה ספרדית, בסגנון הדומה לציוריו של חוסה דה ריברה. אין שום אידיאליזציה בפניהם הגדולות והשחוקות, אם כי הדמות הכורעת מול האל צעירה יותר ולבושה טוב יותר מהאחרות, עם חרב ומגפיים גבוהים. האור שמאיר את בכחוס נעדר בצד זה. הדמויות מוצגות תוך שימוש בקיארוסקורו והן בעלות עור כהה בהרבה.

יש ביצירה זו אלמנטים שונים של ריאליזם. לדוגמה, הבקבוק והכד המופיעים על האדמה לרגלי האל. צנצנות אלו דומות מאוד לאלו המופיעות בציורי טבע דומם של ולאסקס בתחילת דרכו בסביליה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניצחון בכחוס** בוויקישיתוף
* Dr. Beth Harris and Dr. Steven Zucker. "Velázquez, Los Borrachos or the Triumph of Bacchus". אקדמיית קהאן. (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  
"The Feast of Bacchus". מוזיאון הפראדו. (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007366289205171
* BnF: cb13170291w (data)
* GND: 4360522-9
* LCCN: n98098143
* VIAF: 178339097
* WorldCat (עם VIAF): 178339097

 |
דגלו של לורד חמשת הנמלים הנוכחי, אדמירל מייקל בויס
**לורד חמשת הנמלים** הוא שמה של משרה טקסית בממלכה המאוחדת. שמה באנגלית הוא **The Lord Warden of the Cinque Ports**; המילה Cinque פירושה "חמש" בצרפתית בניב הנורמני. המשרה קיימת מן המאה ה-12 לפחות, וייתכן שהייתה קיימת עוד לפני כן. לורד חמשת הנמלים היה אחראי, במקור, על חמש ערי נמל בחוף הדרום-מזרחי של אנגליה. חמש הערים הן, מצפון לדרום: סאנדוויץ', דובר, היית' (Hythe), ניו רומני והייסטינגס, כולן בקנט. כיום, כאמור, התואר הוא תואר כבוד ללא תוכן מעשי, המתייחס לארבע עשרה ערים השייכות לפדרציה של חמשת הנמלים. התואר הוא אחד התארים הגבוהים המוענקים על ידי הריבון, וניתן לעיתים קרובות לבני משפחת המלוכה הבריטית או לראשי ממשלה של בריטניה, במיוחד אלה שהיה להם תפקיד חשוב בהגנת המדינה בעת מלחמה.

הלורד של חמשת הנמלים היה אחראי על ביצוע הצווים המלכותיים, גביית מיסים ומעצר פושעים. חצרו הייתה הכנסיית סנט ג'יימס, ליד מבצר דובר. סמכותו השיפוטית הייתה נרחבת, והייתה מבוססת על דיני היושר, בניגוד לבתי משפט רגילים ששפטו על פי המשפט המקובל. הייתה לו סמכות גם להחזיק חיל מצב וצוות מינהלי.

שלט האצולה הידוע הראשון של לורד חמשת הנמלים הוא מ-1305, והוא משלטי האצולה האנגליים המוקדמים ביותר הידועים כיום (רק שלט אחד מוקדם יותר). שלט האצולה של הלורד קודם אף לשלט האצולה של הסיטי של לונדון. על שלט האצולה מופיעים שלושה גופי אוניות ושלושה אריות מהלכים המפנים את ראשם לחזית, כולם בזהב.

היסטוריה
--------

עד אמצע המאה ה-13 הייתה לאנשי חמשת ערי הנמל עצמאות למעשה, והם לא היו כפופים לשריפים של המלך. לאחר שתמכו בסימון החמישי דה מונפור, הרוזן מלייצ'סטר, במלחמתו נגד הנרי השלישי, מלך אנגליה, במלחמת הברונים השנייה (1263–1264), ולאחר ניצחונו של המלך במלחמה, מונה הלורד של חמשת הנמלים, שתפקידו היה להוות מעין סמכות שלטונית מרכזית מטעם המלך לערים אלה. תחילה אוחד התפקיד עם תפקיד הקונסטבל (Constable) של דובר, בעל תפקיד שמונה כדי לשמור על הסדר והביטחון. ב-1708 עבר משכנו של הלורד לטירת וואלמר בדיל, בין סאנדוויץ' לדובר.

בנוסף לתפקידו של הלורד כמייצג את הסמכות השלטונית, נתונה בידיו גם הסמכות המשפטית על הים שלחופי חמש הערים. סמכותו היא עד אמצע מימי תעלת למאנש, ולאורך חופי קנט. בית המשפט של הלורד החליף את בתי המשפט שהקימו אנשי הערים לעצמם לפני מינויו. ב-1580 סירב ראש עיריית דובר לקבל צו מלכותי, מכיוון שלצו לא נלווה מכתב של הלורד, אות לעצמתו של התפקיד. עד למאה ה-19 מינה הלורד את נציגי הערים לפרלמנט הבריטי, סימן נוסף לכוחו.

בעלי התפקיד
-----------

עד היום (2015) היו 158 איש שמילאו את התפקיד, ורק שלושה מתוכם היו פשוטי עם, כלומר ללא תואר אצולה או קרבה למשפחת המלוכה. בין מי שמילאו את התפקיד היו אלג'רנון סידני (1648–1651), אדמירל רוברט בלייק (1656–1657); ג'יימס סטיוארט, שיהיה אחר כך מלך אנגליה (1660–1673); הנסיך ג'ורג', דוכס קמברלנד (1702–1708); ויליאם פיט הבן (1792–1806); רוברט ג'נקינסון (1806–1827); ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון (1829–1852); הנרי טמפל, הוויקונט השלישי מפלמרסטון (1860–1865); רוברט גסקוין ססיל, המרקיז השלישי מסולסברי (1895–1903); ג'ורג' נתניאל קרזון, המרקיז הראשון של קדלסטון (1905); הנסיך מוויילס, שיהיה אחר כך ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת (1905–1907); רופוס דניאל אייזקס, המרקיז הראשון מרדינג (1934–1935); סר וינסטון צ'רצ'יל (1941–1965); סר רוברט מנזייס (1966–1978); ואליזבת, המלכה האם (1978–2002). נכון ל-2015 ממלא את התפקיד אדמירל הצי מייקל בויס, הברון בויס.
מהוד מחילה ששימש להאצת חלקיקים במאיץ LEP
**מאיץ LEP** ‏ (Large Electron-Positron Collider) שימש כמתקן הניסוי המרכזי של CERN בשנים 2000-1989. חלקו המרכזי של LEP נבנה במנהרה טבעתית שאורכה 27 קילומטרים, המצויה בעומק של 100 מטר, ואשר נחצבה במיוחד לצורך הניסוי. בצינורות שהותקנו בתוך המנהרה נעו אלקטרונים ופוזיטרונים בכיוונים מנוגדים. סביב כל אחת מארבע נקודות האינטראקציה (התנגשות) של האלקטרונים והפוזיטרונים נבנה גלאי חלקיקים שנועד למצוא את החלקיקים שנוצרים באינטראקציה ולמדוד את תכונותיהם ואת התכונות של תוצרי ההתפרקות שלהם.

היסטוריה
--------

האישור לבניית מאיץ LEP התקבל בשנת 1981 וחציבת המנהרה החלה ב-1983. בפברואר 1988 הסתיימה החציבה, והפעלתו הראשונית של המאיץ התרחשה ביולי 1989. בשלב הראשון פעל המאיץ באנרגיה הדרושה ליצירת בוזון Z (כ- GeV ‏ 91). בהמשך הועלתה האנרגיה על מנת לייצר זוג בוזוני W (כ-GeV ‏ 161). בשלב האחרון של הפעלתו הועלתה האנרגיה עוד יותר, עד כדי GeV ‏ 209, וזאת על מנת לנסות לייצר את בוזון היגס. הואיל ובוזון היגס לא נתגלה, הוחלט להפסיק את הפעלת מאיץ LEP בשנת 2000, וזאת על מנת לא לעכב את בנייתו של מאיץ LHC באותה מנהרה.

מבנה
----

האלקטרונים והפוזיטרונים הואצו במספר שלבים לפני כניסתם לצינורות הטבעתיים הראשיים של מאיץ LEP. לשם כך נעשתה התאמה של מאיצים ישנים יותר, דוגמת מאיץ SPS, לצורך האצת לפטונים. ההאצה עצמה התבצעה באמצעות מהודי מחילה שעבדו בתדר רדיו (RF cavity). כיפוף קרני האלקטרונים והפוזיטרונים, על מנת שינועו במסלול טבעתי, נעשה בעזרת מגנטים דיפוליים, וריכוז הקרניים נעשה בעזרת מגנטים ארבע-ראשים (קוואדרפוליים). 

סביב נקודות האינטראקציה של מאיץ LEP הותקנו ארבעה גלאים רב-תכליתיים: אלף (ALEPH), דלפי (DELPHI), ‏ L3 ואופל (OPAL). שלושה מוסדות מחקר ישראליים, מכון ויצמן, אוניברסיטת תל אביב והטכניון, היו שותפים לניסוי OPAL ונטלו חלק בבניית החיישנים שלו. בניית ארבעה גלאים שונים למטרות זהות נועדה לעודד את התחרות ולאפשר ביקורת הדדית.

תוצאות
------

הניסויים שנערכו באמצעות מאיץ LEP הצליחו לאשש מספר גדול מתחזיות המודל הסטנדרטי, בעיקר אלו הנוגעות לכוח האלקטרו-חלש, ולמדוד בדיוק רב את המסות של בוזוני W ו-Z אשר התגלו בניסוי קודם של CERN בשנת 1983. מדידת רוחב פיק המסה של בוזון Z, שיכול להתפרק לחלקיקי נייטרינו, איששה את ההנחה שקיימים בדיוק שלושה דורות של חלקיקי נייטרינו קלים. 

לקראת סוף הפעלתו של מאיץ LEP נראה היה שקיימות ראיות לקיומו של בוזון היגס במסה של GeV ‏ 114. הוחלט להאריך את משך הניסוי במספר חודשים, אולם ראיות נוספות לא נתגלו בפרק זמן זה. לאחר ניתוח מדוקדק של המידע בעזרת כל הגלאים נמצא שלא ניתן לאשש את קיומו של בוזון היגס בעזרת מאיץ LEP. בעזרת התוצאות שנאספו הוצב חסם תחתון למסה שלו - GeV ‏ 114.4 בוודאות של 95%. החסם נמוך יותר אם מדובר בבוזון היגס במסגרת תורת הסופר-סימטריה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאיץ LEP** בוויקישיתוף
* מאיץ LEP באתר של CERN
* קבוצות המחקר וגלאי החלקיקים של מאיץ LEP

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4386182-9

 |
**מרקוס אטיליוס רגולוס** (בלטינית: Marcus Atilius Regulus) היה קונסול ומצביא רומאי, אשר לחם נגד הקרתגים במלחמה הפונית הראשונה. מת בשנת 250 לפנה"ס לערך.

פועלו
-----

אטיליוס רגולוס נבחר לקונסולאט בפעם הראשונה ב-267 לפנה"ס. במהלך כהונתו ניצח את הסלנטינים (Salentini) וכבש את ברונדיסיום (כיום ברינדיזי).

ב-256 לפנה"ס, בשנה התשיעית למלחמה נגד קרתגו, נבחר לקונסול בפעם השנייה. הוא היה אחד ממפקדי הצי הרומאי שניצח את הקרתגים בקרב אקנומוס ואחר כך נחת בחוף אפריקה על אדמת קרתגו. בעקבות סדרת ניצחונות של צבא הפלישה החליט הסנאט להחזיר לרומא את עמיתו לקונסולאט לוקיוס מאנליוס וולסו ולהותיר באפריקה את רגולוס לסיים את המלחמה.

לאחר תבוסה ניצחת בקרב אדיס, סמוך לקרתגו, ביקשו הקרתגים לחתום על חוזה שלום, אך התנאים שהציב להם רגולוס היו כה קשים, שנמלכו בדעתם והחליטו להמשיך בלחימה. הם ארגנו מחדש את צבאם על פי עצת קסאנתיפוס, שכיר חרב ספרטני שנלחם בשירותם, והודות לו הצליחו להכות את הרומאים בקרב בגרדס (255 לפנה"ס). תבוסת הצבא הרומאי הייתה צורבת במיוחד, שכן הקונסול רגולוס עצמו נפל בשבי הקרתגים עם עוד חמש-מאות מחייליו.

אין עוד ידיעות מהימנות אודותיו. על פי המסורת הוא נותר בשבי עד 250 לפנה"ס. בשנה זו, בעקבות מפלת הקרתגים בקרב פנורמוס הם שחררוהו על דברתו כי ישא ויתן בשמם על תנאי השלום וחילופי השבויים. עם הגיעו לרומא הוא דחק בסנאט לסרב לשתי ההצעות גם יחד, עמד בהבטחתו ושב לקרתגו, שם עונה למוות (Horatius, *Odes*, 3.5). סיפור זה הפך את רגולוס בעיני הרומאים בני הדורות הבאים לסמל של גבורה. ברם, רוב ההיסטוריונים סבורים כי אין די הוכחות שהדבר אמנם קרה, מאחר שפוליביוס, המקור העיקרי לידיעותינו על המלחמה, אינו מזכיר זאת כלל.

לקריאה נוספת
------------

* הוראטיוס, **השירים (האודות)**, תרגמה מרומית והוסיפה מבואות והערות רחל בירנבאום. ירושלים, מוסד ביאליק, תשנ"ח

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרקוס אטיליוס רגולוס** בוויקישיתוף
* מרקוס אטיליוס רגולוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

ערך זה כולל קטעים מתורגמים מהערך *Regulus, Marcus Atilius* מהמהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה, הנמצאת כיום בנחלת הכלל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007280777105171
* BnF: cb125578336 (data)
* GND: 118788159
* ISNI: 0000 0000 3472 2221
* LCCN: n82102907
* NKC: pna2012684582
* NLP: A28151884
* NTA: 073341568
* SUDOC: 147876710
* ULAN: 500354130
* VcBA: 495/57694
* VIAF: 6282187
* WorldCat: lccn-n82102907

 |
המחשת אמן של נחתת הפיניקס נוחתת על מאדים
המחשת אמן של הגשושית MAVEN
**תוכנית מארס סקאוט** (באנגלית: **Mars Scout Program**, תרגום: צופה מאדים) הייתה יוזמה של נאס"א לשליחת גשושיות מחקר זולות למאדים, שיבחרו בצורה תחרותית מהצעות שיתקבלו מן הקהילה המדעית. על כל משימת מארס סקאוט היה לעלות פחות מ־485 מיליון דולר. רק שתי משימות אושרו ונבנו לפני ביטול התוכנית ב־2010: פיניקס ו־MAVEN.

משימת סקאוט 1
-------------

 ערך מורחב – **פיניקס (גשושית)**  

המשימה הראשונה בתוכנית סקאוט הייתה משימת פיניקס שכללה נחתת שתוכננה במקור עבור תוכנית מארס סרוויור 2001 שבוטלה. פיניקס שוגרה ב־4 באוגוסט 2007 ונחתה על קרחוני הקוטב הצפוני של מאדים ב־25 במאי 2008. יעודה של פיניקס היה למצוא עדויות לחיים מיקרוביאליים ולחפש עדויות למים שזרמו בעבר. המשימה המרכזית ארכה 90 יום והושלמה בהצלחה ב־10 בנובמבר 2008, לאחר שהטכנאים על כדור הארץ לא הצליחו ליצור עוד קשר עם הנחתת. האות האחרון התקבל מהנחתת ב־2 בנובמבר.

משימת סקאוט 2
-------------

 ערך מורחב – **MAVEN**  

ב־15 בספטמבר 2008 הודיעה נאס"א כי בחרה בחללית MAVEN להיות משימת סקאוט השנייה. תקציב המשימה (נכון ל־2007) עומד על 475 מיליון דולר. הגשושית שוגרה ב־18 בנובמבר 2013.

ראו גם
------

* תוכנית החלל האמריקאית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מארס סקאוט** בוויקישיתוף
* משימת פיניקס באתר נאס"א (באנגלית)
* משימת MAVEN באתר נאס"א (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  נאס"א מודיעה על הפסקת תוכנית מארס סקאוט
2. ↑

| תוכניות נאס"א לחקר מערכת השמש |
| --- |
| פעילות | אקספלורר • וויאג'ר • חקר מאדים • משימות פלנטריות (דיסקברי • גבולות חדשים • חקר מערכת השמש) • פלאגשיפ • חקר עולמות אוקיינוס |  |
| הושלמו | פיוניר • מארינר • לונר אורביטר • ריינג'ר • סרוויור • אפולו • ויקינג • פלנטרי אובסרבר • MESUR • מרס סרוויור 98 • מארס סקאוט • מארס רובר |
| בוטלו | פלנטרי גראנד טור • וויאג'ר (מאדים) • פרומתאוס • קונסטליישן • ניו מילניום • מארינר סימן 2 |