recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**דני תומאס "דן" ראונדפילד** (באנגלית: **Danny Thomas "Dan" Roundfield**;‏ 26 במאי 1953 - 6 באוגוסט 2012) היה כדורסלן אמריקאי ששיחק בליגת ה-ABA וליגת ה-NBA בין השנים 1975–1987. ממוצעיו לאורך קריירת ה-NBA הם 15.2 נקודות, 9.7 ריבאונדים ו-1.5 חסימות למשחק.

ביוגרפיה
--------

ראונדפילד נולד בעיר דטרויט שבמישיגן, ולמד באוניברסיטת מרכז מישיגן בין השנים 1972–1975. לאורך תקופתו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 16.7 נקודות והוריד 13.1 ריבאונדים בממוצע למשחק.

ראונדפילד נבחר על ידי קבוצת קליבלנד קאבלירס בבחירה ה-28 של דראפט ה-NBA לשנת 1975, אך בחר לחתום באינדיאנה פייסרס מליגת ה-ABA, שפעלה במקביל ל-NBA. בסיום עונת הרוקי שלו התמזגה ה-ABA אל ה-NBA, ובשתי העונות הבאות המשיך ראונדפילד לשחק באינדיאנה וקלע במדיה 13.6 נקודות בממוצע למשחק. לקראת עונת 1978/1979 חתם על חוזה באטלנטה הוקס, עבורה שיחק בשש העונות הבאות אשר בחמש מהן העפילה הקבוצה לפלייאוף. בתקופתו באטלנטה היה אחד השחקנים המובילים של הקבוצה, לצד הקלע אדי ג'ונסון והסמול פורוורד ג'ון דרו, והשתתף 3 פעמים במשחק האולסטאר (בעונות 1980 – 1982). כמו כן, כשחקן ההוקס נבחר ראונדפילד 5 פעמים לאחת מחמישיות ההגנה של העונה, ובעונת 1979/1980 אף נבחר לחמישייה השנייה של העונה.

בין עונות 1984/1985 – 1986/1987 שיחק ראונדפילד בדטרויט פיסטונס ובוושינגטון בולטס, ובעונת 1987/1988 עבר לאוקסיליום טורינו מליגת העל האיטלקית.

לאורך הקריירה העפילו קבוצותיו של ראונדפילד לשלב הפלייאוף ב-9 מתוך 12 עונותיו ב-ABA וב-NBA, אך רק בשתיים מהן עברו את הסיבוב הראשון (1979 ו-1985). דומיניק וילקינס, ששיחק לצידו של ראונדפילד בעונות 1983–1984, סיפר עליו: "הוא היה שחקן חכם מאוד, במיוחד בהגנה. הוא הכיר את כל התכסיסים. לדעתי, הוא אחד השחקנים הכי פחות מוערכים בהיסטוריה של הליגה".

באוגוסט 2012 טבע ומת ראונדפילד בחוף ים בארובה, ונצואלה, בעת שניסה להציל את אשתו שנסחפה בזרם, וניצלה בסופו של דבר.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA, באתר Basketball-Reference
* דן ראונדפילד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטטיסטיקות הקריירה של ראונדפילד ב-NBA, באתר basketball-reference.com
2. ↑  סטטיסטיקות המכללות של ראונדפילד, באתר sports-reference.com
3. ↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1975, באתר basketball-reference.com
4. 1 2  Selfless Star, Ultimate Sacrifice, באתר הניו יורק טיימס, 18 באוגוסט 2013
**פלסקביצה** (בסרבית: **Пљескавица**) הוא מאכל המכיל קציצת בשר מתובלת שעשויה לרוב מתערובת של בשר חזיר, בקר וכבש טחונים. זהו אחד המאכלים הלאומיים של סרביה והוא פופולרי מאוד במדינות הבלקן השכנות ובמדינות יוגוסלביה לשעבר: בוסניה והרצגובינה, קרואטיה ומונטנגרו. זוהי מנה עיקרית המוגשת עם בצל, קאימק (שמנת חלב), איוואר (קונדימנט פלפלים) ואורנבס (סלט גבינה חריף), או על צלחת עם תוספות, או עם לפינז'ה (לחם שטוח, כסוג של המבורגר). פלסקביצה צברה פופולריות במקומות אחרים באירופה והיא מוגשת במסעדות מזון מהיר המגישות אוכל בלקני בגרמניה, שוודיה ואוסטריה.

גרסאות
------

קציצת פלסקביצה ממולאת בגבינה ופלפל צ'ילי לצד בצל קצוץ
באזורים שונים בחבל הבלקן הרכב הקציצה משתנה בהתאם למטבח המקומי, בבוסניה והרצגובינה למשל הקציצה עשויה לרוב מבשר בקר בלבד, זאת עקב האוכלוסייה המוסלמית במדינה שאינה אוכלת חזיר. עם זאת, בקרואטיה הרכב הקציצה מכיל לרוב תערובת של חזיר, בקר וכבש.

קיימות מספר גרסאות מקומיות למאכל:

* פלסקביצה לסקובאץ (*Leskovačka pljeskavica*) - קציצה חריפה מאוד עם בצל. מאז 2008 השם "Leskovac pljeskavica" הוא מונח מוגן משפטית עבור פלסקביצה ממחוז יאבלניצה שבסרביה.
* פלסקביצה שר (*Šarska pljeskavica*) - ממולאת בגבינת קשקבל.
* פלסקביצה היידוק (*Hajdučka pljeskavica*) - עשויה מתערובת בשר בקר ובשר חזיר מעושן.
* פלסקביצה וראניה (*Vranjska pljeskavica*) - עשויה מבשר חזיר בלבד.
* פלסקביצה בסגנון מוסטאר (*Pljeskavica à la Mostar*) - הקציצה ממולאת בגבינת פטה ומוגשת עם בצל מטוגן.

ראו גם
------

* המבורגר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלסקביצה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Брендирана лесковачка пљескавица" [Branded Leskovac burger]. *PTC* (בסרבית). 4 בספטמבר 2008. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**ג'רמייה מאסי** (באנגלית: **Jeremiah Massey**, בקירילית: **Џеремаја Мејси**; נולד ב-22 ביולי 1982 בדטרויט, מישיגן) הוא כדורסלן אמריקאי בעל אזרחות מקדונית המשחק עבור ציקליסטה אולימפיקו בעמדת הפאוור פורוורד ואף לעיתים רחוקות בעמדת הסנטר. גובהו 2.02 מטרים.

מאסי שיחק בליגת המכללות עבור אוניברסיטת המדינה של קנזס. במדי האוניברסיטה נבחר למצטיין מחוז ה-Big 12 לשנת 2004. בנוסף לכך, נבחר לחמישיות השנה של אותו מחוז בשנים 2004 ו-2005. במצטבר שיחק מאסי בשורות האוניברסיטה במשך ארבע שנים.

בסיום קריירת המכללות, נרשם מאסי לדראפט ה-NBA של 2005 אך לא נבחר בו. בסופו של דבר החל את הקריירה המקצועית באירופה, במדי הקבוצה היוונית, אא"ל לאריסה. בעונתו היחידה בלאריסה, העמיד ממוצעים של 10 נקודות ו-6.7 ריבאונדים. לאחר עונה זו חתם בקבוצת היורוליג, אריס סלוניקי בה שיחק במשך שתי עונות (2006–2008), ואותה הוביל למעמד של "שלוש הגדולות" בכדורסל היווני.

אף־על־פי שלא הצליח להוביל את הקבוצה לזכייה בתארים, נחשב מאסי לכדורסלן הבולט ביותר בה ולאחד הזרים הבולטים בליגה היוונית ובאירופה בכלל. יכולת זאת הובילה להחתמתו במועדון הפאר הספרדי ריאל מדריד. בריאל מדריד שיחק בעונות 2008–2010.

למרות אזרחותו האמריקאית, שיחק מאסי עבור נבחרת מקדוניה בכדורסל, לאחר שהתאזרח בשנת 2008.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'רמייה מאסי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר היורוליג
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)
* דף השחקן באתר היורוליג (אנגלית)
* דף השחקן באתר פיב"א

הערות שוליים
------------

1. ↑  ביוגרפיה באתר אוניברסיטת המדינה של קנזס
2. ↑  אייר מאסי באתר הרשמי אריס סלוניקי ביוונית
**אורוויל לות'רופ פרימן** (באנגלית **Orville Lothrop Freeman**;‏ 9 במאי 1918 - 20 בפברואר 2003) היה פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית אשר כיהן כמזכיר החקלאות של ארצות הברית בשנים 1961–1969 תחת הנשיאים ג'ון פיצג'רלד קנדי ולינדון ג'ונסון. בנוסף על כך הוא שימש כמושל מינסוטה בשנים 1955–1961.

ביוגרפיה
--------

פרימן נולד ב-9 במאי 1918 במיניאפוליס שבמינסוטה. בשנת 1940 החל ללמוד משפטים באוניברסיטת מינסוטה. הוא סיים את לימודיו בשנת 1946. במהלך לימודיו, התיידד פרימן עם יוברט האמפרי, אשר הפך בשנים שלאחר מכן לעמית פוליטי. בנוסף על האמפרי, פרימן פגש באוניברסיטה גם את אשתו, ג'יין שרלוט שילדס. הם נישאו ב-2 במאי 1942 והיו להם שני ילדים.

לאחר המתקפה על פרל הארבור בשנת 1941, גויס פרימן כחייל מילואים ועבר הכשרה בבסיס חיל הנחתים קוונטיקו. הוא בתחילה שירת באזור סן דייגו שבקליפורניה. לאחר מכן הוא עבר הכשרה נוספת בניו זילנד ובגוודלקנל. קרבותיו הראשונים היו בנובמבר 1943 במהלך המערכה בבוגנוויל. במהלך הקרבות, הוא נפצע בלסת ובזרועו השמאלית. הוא חזר לארצות הברית בשנת 1944 ומעולם לא השתקם לגמרי מהפציעה. לאחר המלחמה הוא זכה בעיטורים לב הארגמן ובמדליית הניצחון במלחמת העולם השנייה.

בשנת 1950 ניסה פרימן להתמודד לתפקיד היועץ המשפטי לממשל ובשנת 1952 התמודד לתפקיד מושל המדינה. הוא הפסיד בשתי המועמדויות. בסופו של דבר הוא נבחר למושל בשנת 1954. הוא נבחר שוב לתפקיד בשנים 1956 ו-1958, אך הפסיד בשנת 1960. 

כתוצאה מההפסד, הוא מונה על ידי הנשיא הדמוקרטי החדש ג'ון פיצג'רלד קנדי לתפקיד מזכיר החקלאות. הוא החזיק בתפקיד זה גם לאחר הירצחו של קנדי בנובמבר 1963. הוא החזיק בתפקיד זה לאורך כל כהונתו של לינדון ג'ונסון עד למינויו של הממשל הרפובליקני של ריצ'רד ניקסון ב-20 בינואר 1969. לאחר תפקיד זה הוא עסק בייעוץ ובמשפטים. 

פרימן נפטר מסיבוכים של מחלת האלצהיימר ב-20 בפברואר 2003 במיניאפוליס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אורוויל פרימן** בוויקישיתוף
* אורוויל פרימן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

| מזכירי החקלאות של ארצות הברית |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| נורמן ג'יי קולמן • ג'רמייה מקליין ראסק • ג'וליוס סטרלינג מורטון • ג'יימס וילסון • דייוויד פרנקלין יוסטון • אדווין מרדית' • הנרי קנטוול וולאס • הווארד מסון גור • ויליאם מריון ג'רדין • ארתור הייד • הנרי וולאס • קלוד ויקרד • קלינטון פרסבה אנדרסון • צ'ארלס ברנן • עזרא טאפט בנסון • אורוויל פרימן • קליפורד הרדין • ארל בץ • ג'ון אלברט נבל • רוברט ברגלנד • ג'ון רסלינג בלוק • ריצ'רד אדמונד לינג • קלייטון יוטר • אדוארד רל מדיגן • מייק אספי • דן גליקמן • אן ונמן • מייק ג'והנס • אד שייפר • טום וילסאק • מייקל סקיוס (בפועל) • מייק יאנג (בפועל) • סאני פרדו • טום וילסאק | החותם של מחלקת החקלאות של ארצות הברית |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007281999705171
* GND: 17005148X
* ISNI: 0000 0001 1490 7015
* LCCN: n80137613
* NARA: 10567859
* NTA: 148605850
* SNAC: w6k7783t
* SUDOC: 081675569
* VIAF: 40682506
* WorldCat: lccn-n80137613

 |
הרב נפתלי צבי יהודה ריף בצעירותו
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
הרב **נפתלי צבי יהודה ריף** (באנגלית: **Naftali Riff**; ט' בחשוון ה'תרנ"ה, 8 בנובמבר 1894 – ב' בחשוון ה'תשל"ז, 26 באוקטובר 1976) היה רב בלארוסי, אמריקאי אורתודוקסי, רבה של טלחאן, בלארוס; אב"ד קמדן שבניו ג'רזי, סגן יושב ראש אגודת הרבנים ומנשיאי ארגון עזרת תורה וועד ההצלה.

ביוגרפיה
--------

קברו בהר הזיתים
נולד בבוברויסק לרב ישראל ריף, רבה של זאגר חדש שבליטא ולמירל בתו של הרב רפאל שפירא ראש ישיבת וולוז'ין. נמנה על תלמידי ישיבת וולוז'ין וקיבל תורה מסבו. בשנת תרע"ג, 1913, הוסמך לרבנות. בשנת תרע"ה, 1915, נישא לבתיה (בסי) בת הרב אליעזר ישעיה אוליבצקי, רבה של טלחאן ומילא את מקומו ברבנות.

ב-1916 הגיע לארצות הברית, בתחילה לסיאטל, וכעבור שנתיים, בשנת תרע"ח, 1918, הוזמן לכהן כרבה של קהילת "בני ישראל" בקמדן שבניו ג'רזי, שנוסדה ב-1886. ב-1923 התקבלה בקשתו לאזרחות אמריקאית, אז הגיעה לארצות הברית גם אשתו. הוא הנהיג את הקהילה האורתודוקסית בקמדן והיה חבר הנשיאות של אגודת הרבנים בניו ג'רזי במשך חמישים שנה, מאז בואו לעיר ועד לשנות ה-60 המאוחרות.

במקביל לעבודתו הרבנית בקהילתו בקמדן, היה הרב ריף פעיל ציבורי גם במישור הארצי. במשך שנים רבות עמד לצד הרב יוסף אליהו הנקין והרב דוד ליפשיץ בראש ארגון ״עזרת תורה״ שתמך בבני ישיבות בארצות הברית ובישראל. כן השתתף בניהול ועד ההצלה וכיהן כסגן יושב ראש אגודת הרבנים דארצות הברית וקנדה.

לאחר פרישתו לגמלאות בסוף שנות ה-60, עלה לישראל. הוא התיישב בבני ברק שבה נפטרה אשתו. בשנת תשל"ו, 1976, חזר הרב ריף לניו יורק בשל מחלה ונפטר בה. ארונו הוטס לקבורה בארץ ישראל והוא נטמן בבית הקברות היהודי בהר הזיתים.

משפחתו
------

בתו היחידה רחל נישאה לרב מנחם מנדל גטינגר, רב קהילת ישראל הצעיר במנהטן (נפטר ה'תשע"ה, 2015), שהקים בשנת תשמ"ד, 1984, על שמו את "ישיבת רבי נפתלי ריף" (אנ') בסאות בנד ובאינדיאנפוליס, אינדיאנה. בראש הישיבה עומד כיום בנם הרב רפאל משה גטינגר. בן נוסף הוא הרב ישראל גטינגר.

הרב ריף היה נכדו של רבי רפאל שפירא מוולוז'ין. דודיו היו הרב חיים סולובייצ'יק מבריסק, הרב יעקב שפירא ראש הישיבה האחרון בוולוז'ין, הרב אריה שפירא אב"ד ביאליסטוק והרב ישראל איסר שפירא רב בלאפיטש וראש ישיבת שערי תורה ביפו.

אחיו, הרב יצחק זונדל ריף, מילא את מקום אביהם ברבנות העיר זאגר ונספה בשואה.

לקריאה נוספת
------------

* זאב אריה רבינר, **הרבי נפתלי צבי יהודה ריף**, בתוך **צדקה וחסד**: ח"ב - אנשי צדקה וחסד, תל אביב תשל"א. עמ' קל-קלא

קישורים חיצוניים
----------------

* אשר זלקא ראנד (עורך), "הרב ר' נפתלי צבי יהודה ריף שליט"א", **תולדות אנשי שם** ח"א, ניו יורק, תש"י, עמ' 120, באתר היברובוקס
* ביוגרפיה של הרב ריף ומסמכים רבים אודותיו (באנגלית)
* מסיבה לכבוד הרב צ"י ריף במרכז העולמי, הצופה, 22 במאי 1963, עמ' 3

הערות שוליים
------------

1. ↑  תאריך הלידה לפי הרב ישראל שורין, **מורי האומה**, ח"ב, אפרת תש"ס. "רבי נפתלי צבי יהודה ריף", עמ' 185–188. אולם בדף ההנצחה של קהילתו (להלן "קישורים חיצוניים") נרשם 9 בספטמבר 1893.
2. ↑  משה צינוביץ, **עץ חיים**: תולדות ישיבת וולוז'ין, תל-אביב תשל"ב, עמ' 103.
3. ↑  חיים קרלינסקי, **הדרום**, ניו-יורק תשל"ח, חוברת מה, עמ' 419.
4. ↑  אתר לזכרו של Rabbi Emanuel Gettinger.
**כלכלת אי** הוא מונח המתייחס לכלכלה המתנהגת כמשק מבודד ושאינה מתבססת בעיקרה או מקיימת כלל מסחר יבשתי עם כלכלות המדינות השכנות לה ומכאן נגזר דימוי הכלכלה המדוברת לאי בים. הכלכלות השונות בעולם מקיימות קשרים כלכליים ומעברי סחורות דרך הים, האוויר והיבשה באמצעות מגוון אמצעי ההובלה הקיימים בעולם; כלי טיס, כלי שיט, רכבות, כלי רכב וכו'. ב"כלכלת אי" עיקר מעבר הסחורות ושרשרת האספקה אל המדינה מתבצעים באמצעות מטוסים ואניות.

גורמים להיווצרות "כלכלת אי"
---------------------------

ישנן מדינות איים שתנאי הסביבה הפיזית שלהן הובילו לקיומה של "כלכלת אי" התלויה אך ורק בסחר ימי ואווירי בשל הים המקיף אותן, כמו: אירלנד ואיסלנד. לעומת זאת, ישנן מדינות שסיבות גאופוליטיות הובילו לניתוק יחסי מסביבתן, מה שהוביל ליצירת תנאים מלאכותיים ולקיומה של "כלכלת אי" ובהן מדינות כמו ישראל.

ישנן מדינות שלהן יחסי שלום מלאים עם שכנותיהן, אך הן מקיימות "כלכלת אי" עקב תנאי טבע קשים באזורן ומרחקים גדולים בין מרכזי הסחר, מה שמייתר את אפשרויות ההובלה היבשתיות ומותיר את אפשרויות ההובלה האוויריות והימיות כדרכי ההובלה האטרקטיביות ביותר.

חשיבות הנמלים ב"כלכלת אי"
-------------------------

במדינות בעלות אופי של "כלכלת אי" ישנה חשיבות רבה לנמלי התעופה ולנמלים הימיים בגלל המוגבלות הלוגיסטית של העברת הסחורות מהמדינה ואל המדינה. לכן, במדינות אלו ניתן לראות ריכוזי כוח בנמלים בשל התלות הרבה של המדינה בנמלים ומחסור במגוון אפשרויות ההובלה אל המדינה, בייחוד במדינות עם "כלכלת אי" בעלות גישה מוגבלת לים, מה שמחזק את חשיבות נמלי התעופה במדינה. מצב זה עשוי להוביל לרמת מחירים גבוהה במדינה בהשוואה למדינות עם "כלכלת אי" אחרות בשל יוקר ההובלה האווירית שמגולם במחירי המוצרים לצרכן בהשוואה להובלה הימית הנחשבת לרוב כדרך ההובלה הזולה ביותר. במצב זה ישנה סבירות שתיווצר ריכוזיות במשק, מאחר שבחלק חשוב משרשרת האספקה אינה מתקיימת תחרות המעודדת הוזלת מחירים. מצב זה עשוי להשפיע רבות הן על היבוא של הסחורות אל המדינה והן על יצוא סחורות מהמדינה ואף להוביל לקיפאון בצמיחת המשק המקומי ופעילות היזמות בו.

בישראל
------

מדינת ישראל היא מדינה בעלת רצועות חוף הן בים התיכון והן בים האדום ובעלת גבול יבשתי משותף עם לבנון, סוריה, ירדן ומצרים. מבין שכנותיה מדינת ישראל מקיימים יחסי שלום עם ירדן ומצרים בלבד. כמו כן, למדינת ישראל מדינות עוינות לה השכנות לשכנותיה, מה שמחזק את תנאי היווצרותה של "כלכלת אי". בשל המצב הביטחוני והפוליטי המתוח באזור המזרח התיכון ושל ישראל בפרט עם העולם הערבי, המסחר היבשתי המתקיים בין ישראל לירדן ומצרים לא ממומש במלואו, בעל פוטנציאל רב לצמיחה ואינו מקל משמעותית אם בכלל על התלות של ישראל בהובלה הימית והאווירית אליה וממנה. אם כן, בשל הבידוד האזורי של ישראל ולמרות התנאים הסביבתיים המאפשרים קיום של כלכלה רגילה, כלכלת ישראל מאופיינת כ"כלכלת אי".

ראו גם
------

* שרשרת אספקה
* מקרו-כלכלה

הערות שוליים
------------

1. ↑  הערכת מצב אסטרטגית כלכלית חברתית 2015, משרד ראש הממשלה, עמ' 13
2. ↑  כלכליסט, המלצות ועדת הריכוזיות: מה הן בעצם אומרות?, באתר כלכליסט, 19 בספטמבר 2011
3. ↑  A profile of the Israeli economy,
OECD,
2011

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"כלכלת אי"**.
פירוש נוסף ערך זה עוסק במוזיאון מצרי בטורינו. אם התכוונתם למוזיאון אחר לעתיקות מצרים העתיקה, ראו המוזיאון המצרי (פירושונים).

**המוזיאון המצרי** (באיטלקית: **Museo Egizio**), הוא מוזיאון בעיר טורינו באיטליה אשר מכיל אוסף של ממצאים ארכאולוגיים ואנתרופולוגיים ממצרים העתיקה. המוזיאון מכיל את האוסף השני בגודלו, אחרי המוזיאון המצרי בקהיר, של עתיקות ממצרים העתיקה.

בשנת 2006 פקדו את המוזיאון כחצי מיליון איש.

הכניסה המרשימה של המוזיאון שימשה תפאורה לסרט הג'וב האיטלקי.

היסטוריה
--------

מקורו של המוזיאון באוסף עתיקות ממצרים העתיקה אותו רכשו המלכים מבית סבויה בפיימונטה במחצית השנייה של המאה ה-19.
המוזיאון הוקם בטורינו שהייתה אז בירת הממלכה. במהלך מלחמת העולם השנייה הועברו הפריטים היקרים באוסף למשמרת בעיר אז'ה (Agliè).
במהלך המאה ה-20 נוספו לאוסף פריטים רבים, ובכללם תרומת ממשלת מצרים בשנות ה-60. תרומה אשר ביטאה הכרת תודה של מצרים על הסיוע האיטלקי בשיקום עתיקות אבו סימבל.

ז'אן-פרנסואה שמפוליון נעזר רבות באוסף הפפירוסים שבמוזיאון כאשר החל את מחקרו בפיענוח כתב החרטומים.

מוצגים
------

אחד הפפירוסים החשובים במוזיאון הוא רשימת המלכים מטורינו, שגם הוא נחקר על ידי שמפוליון. וכן מפת טורינו.

במוזיאון נמצאות שלוש גרסאות שונות של ספר המתים המצרי, ובכללם העותק העתיק ביותר של הספר. וגם הפפירוס הארוטי מטורינו.

במוזיאון נמצא גם קטע מהפואמה "ההוראה מפי דואה חתי" על גבי אוסטרקון.

פסלו של רעמסס השני עם האל אמון והאלה חתחור, אוסף המוזיאון
הפפירוס מפת טורינו

קישורים חיצוניים
----------------

* 
* 

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המוזיאון המצרי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון המצרי (באיטלקית ובאנגלית)
* המוזיאון המצרי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007265761305171
* GND: 1006866-1
* ISNI: 0000 0001 2162 2210
* NKC: kn20030407007
* SUDOC: 063804190
* VIAF: 134577059
* WorldCat (עם VIAF): 134577059

 |
**אלחו וידאל-קואדרס רוקה** (בספרדית: **Alejo Vidal-Quadras Roca** (שם המשפחה נהגה: בּידאל); נולד ב-20 במאי 1945) פיזיקאי קרינה ופוליטיקאי ספרדי. חבר מפלגת ווקס ובעבר חבר וסגן נשיא הפרלמנט האירופי. נורה במרכז מדריד ב-9 בנובמבר 2023.

ביוגרפיה
--------

וידאל-קואדרס רוקה, יליד ברצלונה, עשה את ראשית דרכו בפוליטיקה הספרדית במסגרת מפלגת הימין "המפלגה העממית" ובפרלמנט האירופי במסגרת "מפלגת העם האירופית". כיהן במשך חמש עשרה שנים כחבר הפרלמנט האירופי (בין השנים 1999–2014), במהלכן כיהן מ-2004 ועד 2007 כסגן נשיא הפרלמנט האירופי (אנ') הראשון.

ב-2014, הודיע כי הוא עוזב את מפלגת העם לטובת מפלגה חדשה, Vox. הוא היה המועמד המוביל מטעם Vox בבחירות לפרלמנט האירופי ב-2014, אך המפלגה נכשלה והוא לא זכה במושב.

וידאל-קואדרס רוקה מגדיר את עצמו כליברלי-שמרן.

הוא מתפרנס כגמלאי מעבודותיו כפרופסור לשעבר באוניברסיטה וכחבר לשעבר בפרלמנט האירופי.

### ניסיון ההתנקשות

ב-9 בנובמבר 2023 בשעה 13:30, בעת שהלך בכיכר נונייס דה בלבואה במדריד, נורה בפניו בידי אדם שרכב על אופנוע. הוא הועבר במצב קשה לבית החולים שם נותח ומצבו יוצב. 

וידאל-קואדרס טען כי מאחורי ההתנקשות עומדת איראן, שכן בשל קשריו עם ארגוני אופוזיציה גולים לאיראן הוא אחד הפוליטיקאים הראשונים אותם הכניסה ממשלת איראן ל"רשימת הטרוריסטים" שלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלחו וידאל-קואדרס רוקה** בוויקישיתוף
* 
* פרופיל, באתר הפרלמנט האירופי

הערות שוליים
------------

1. ↑  כמקובל בשמות ספרדיים, מורכב שם המשפחה מפטרונים (וידאל-קואדרס) ומטרונים (רוקה)
2. ↑
3. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1102497
* CANTIC: a10175283
* CiNii: DA11987205
* GND: 173083595
* ISNI: 0000 0000 5924 9119
* LCCN: n96094525
* SUDOC: 119729393
* VIAF: 43573480
* WorldCat: lccn-n96094525

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בקונסול רומאי. אם התכוונתם להיסטוריון, ראו אוטרופיוס (היסטוריון).

**אֶוטרופיוס** (לטינית: **Eutropius**; מת ב-399) היה קונסול של האימפריה הרומית המזרחית.

חייו
----

אֶוטרופיוס החל את הקריירה שלו כסריס בארמונו של תאודוסיוס הראשון. לאחר מותו של תאודוסיוס בשנת 395, ארגן אוטרופיוס בהצלחה את נישואיהם של ארקדיוס ואליה אודוקסיה, בסכלו ניסיון של רופינוס (אנ'), ראש השרים של ארקדיוס, להשיא את בתו לקיסר הצעיר וחלש האופי. 

לאחר הירצחו של רופינוס באותה השנה גדלו מעמדו וחשיבותו של אוטרופיוס בארמון, וזמן קצר לאחר מכן הוא נעשה ליועץ הקרוב ביותר לארקדיוס. עליית כוחו של אוטרופיוס הואצה עוד יותר כאשר הוא הצליח לסכל בשנת 398 ניסיון פלישה הוני לאימפריה. בשנה שלאחריה היה אוטרופיוס לסריס הראשון שמונה לקונסול. 

אוטרופיוס יצר לעצמו שני אויבים רבי עוצמה: גאינס, מפקדו של צבא שכירי החרב הגותים של האימפריה; ואאודוקסיה, הקיסרית אותה אוטרופיוס עצמו העלה לשלטון. שתי דמויות עוצמתיות אלו תכננו את הדחתו באותה השנה בה הוא מונה לקונסול. לאחר הדחתו, תחינתו של יוחנן כריסוסטומוס להשאיר אותו בחיים הועילה לזמן מה, אך עוד לפני תום השנה הוצא אוטרופיוס להורג. 

במהלך עלייתו לתפקיד הקונסול, היה אוטרופיוס דמות שנואה בקרב העם בגלל אכזריותו ותאוות הבצע שלו. כמו כן, הדבר אפשרי שאוטרופיוס היה שותף בהתנקשות בקודמו, רופינוס.

מקורות
------

* ג'ון בגנל ביורי (1923), **History of the Later Roman Empire**: ראו בפרקים Stilicho and Eutropius ו-Fall of Eutropius and the German Danger in the East.
* קלאודיאנוס, ב"אוטרופיום". **ספר I** ,**ספר II**.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוטרופיוס** בוויקישיתוף
* אוטרופיוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007417520105171
* GND: 10238746X
* ISNI: 0000 0000 8396 5000
* LCCN: no98107699
* VIAF: 78402134
* WorldCat: viaf-316897742

 |
**אליהו (אלי) האנה** (נולד ב-17 באוקטובר 1968) הוא מפתח גוף אוקראיני-ישראלי. הוא שמר 10 שנים בלעדיות על תואר מר עולם מישראל עד שב-2013 ניצח אחיו, יוני האנה, באליפות מר עולם באיטליה. אלי הוא הישראלי היחיד שזכה באליפות העולם של NABBA ‏("World Championships"). הוא זכה בתחרות שלוש פעמים, בקטגוריית "Tall", אבל מעולם לא זכה בקטגוריית ה-Overall Winner. בנוסף זכה שבע פעמים בתחרות מר ישראל.

ביוגרפיה
--------

נולד וגדל בכפר שלם שבתל אביב. החל להתאמן בפיתוח גוף בגיל ארבע עשרה, וכבר בגיל שבע עשרה זכה בתחרות מר ישראל הצעיר של איגוד IFBB. בשנת 1987 זכה האנה בתחרות מר ישראל. באותה שנה התגייס לצבא ושירת בחיל האוויר.

אלי האנה ומשתתפת בתחרות כושר מארצות הברית
בשנת 1989 האנה זכה בתחרות מר ישראל של איגוד NABBA, הישג עליו שמר שש שנים ברציפות. הוא נסע לארצות הברית, בה התגורר במשך שמונה שנים והתאמן בפיתוח גוף באופן מקצועי. במהלך שהותו בארצות הברית האנה שב כל שנה לישראל על מנת להשתתף בתחרות מר ישראל.

ב-1996 השתתף האנה באליפות העולם של NABBA והגיע למקום השביעי. בשנת 1997 הוא זכה במקום השני באליפות אירופה, ולאחר מכן הגיע למקום השני באליפות העולם, בקטגוריית "Tall".

ב-1998 זכה האנה בתחרות מר אירופה בליטא ובאותה שנה גם זכה בספרד לראשונה באליפות העולם, ובמקום השני באליפות העולם למקצוענים. בשנת 2000 הגיע למקום השני בקטגוריה שלו בתחרות "Mr Universe", ובשנת 2002 הגיע בתחרות זו למקום השלישי. בשנת 2001 זכה האנה בפעם השנייה באליפות העולם שהתקיימה באוסטריה, ובשנת 2003 זכה בתחרות זו בפעם השלישית.

חיים אישיים
-----------

האנה היה נשוי פעמיים, ולו שתי בנות מאשתו הראשונה והשנייה.

בשנת 2008 נעצר האנה בחשד לסחר בסטרואידים ולעבירות מס הכרוכות בכך, ושוחרר בערבות. בשנת 2009 הוגש נגדו כתב האישום, בו מואשם האנה בהעלמת מס של 13 מיליון ש"ח במהלך השנים 2001–2008.
ביוני 2012 עזב לאוקראינה, חודש לפני פתיחת משפטו. האנה קיבל אזרחות אוקראינית וויתר על אזרחותו הישראלית.
בקיץ 2013 נעצר האנה באיטליה על ידי האינטרפול לבקשת אגף המיסים, אך הצליח להימלט ולשוב לאוקראינה, שם הוא מתגורר בעיר דניפרו.

קישורים חיצוניים
----------------

* פירוט זכיותיו של אלי האנה בתחרויות פיתוח גוף (באנגלית)
* הורשע רופא שאישר לאלי האנה סטרואידים(הקישור אינו פעיל), באתר וואלה!, 15 בנובמבר 2004
* שרית מקובר-בליקוב, הלב הכי גדול בעולם, באתר nrg מעריב, 3 בדצמבר 2004
* גיא שלמון, אלי האנה האמת שמאחורי השמועות
* רשות המסים בישראל, הודעה לעיתונות
* איתי בלומנטל, אלי האנה ויתר על האזרחות הישראלית, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 12 ביולי 2012
* אלי האנה לא ויתר על האזרחות הישראלית שלו, באתר גוסיפ בילדר, 24 ביולי 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  פירוט זכיותיו של אלי האנה בתחרויות פיתוח גוף
2. ↑  אלי האנה שוחרר בערבות, מאתר רשות המיסים.
3. ↑  זיו רביב, אלי האנה עושה שריר לרשות המיסים: תחקיר, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 11 בדצמבר 2011
**קומוץ'** (ברוסית: **Комуч,Комитет членов Всероссийского Учредительного собрания**) - ממשלה שהוקמה בסמרה ב-8 ביוני 1918 על ידי חברי האספה המכוננת הרוסית ולא הכירה בפיזור האספה שבוצע ב-6 בינואר 1918 על ידי השלטון הסובייטי. הקמת הממשלה בסמרה התאפשרה בעקבות מרד הלגיון הצ'כי והפסקת השלטון הסובייטי באזור. הממשל פוזר בסוף 1918 בעקבות הפיכה שלטונית שבוצע על ידי אלכסנדר קולצ'ק.

חמש חברי של קומוץ' בהקמתו

הקמה והרחבת השלטון
------------------

הוועדה תחילה כללה רק 5 חברי האספה המכוננת מטעם המפלגה הסוציאל-רבולוציונרית בראשות ולדימיר וולסקי. הם הכריזו על היותם השלטון העליון ברוסיה עד לכינון האספה מחדש. לקראת ספטמבר 1918 בסמרה התווספו כבר 97 חברים של האספה המכוננת. 

כבר ביום הקמתה, קומוץ' החל בהקמת צבא העם. בראש הצבא הועמד תת-קולונל ולדימיר קאפל. במהלך קיץ 1918 למרות נחיתות מספרית הוא הצליח להביס כוחות הצבא האדום באזור. הצבא בפיקוד קאפל כבש מספר ערים לאורך נהר הוולגה. ב-21 ביולי הוא הגיע עד לאוליאנובסק וכבש אותה. ב-7 באוגוסט, למרות התנגדות חזקה של הצבא האדום קאפל הצליח לכבוש את העיר קאזאן תוך לקיחת מחסני נשק, תחמושת וזהב ממשלתי שאוחסן בעיר עוד בתקופת האימפריה הרוסית. בעקבות הצלחות בשדה הקרב, שלטון קומוץ' התרחב לשטחי מחוז סמרה, בשקיריה, טטרסטן, מחוז אוליאנובסק ומחוז סרטוב. אזורים שהיו מאוכלסים על ידי הקוזאקים באזור אורנבורג והרי אורל הכירו בשלטון קומוץ'.

על שטח שבשליטתו, קומוץ' ביטל כל ההנחיות של הסובייטי, החזיר שליטה על מפעלים ובנקים לבעלים הקודמים, והחזיר את האדמות לבעלים הקודמים.

את ההצלחות בשדה הקרב, קומוץ' לא הצליח לתרגם לבסיס שלטוני לאורך זמן. ניסיונות לגיוס חובה לא הצליחו. הפועלים והאיכרים שגויסו ערקו משורות הצבא. יחידות שלמות סירבו לצאת לחזית. לעומת זאת, הממשל הסובייטי שלח לאזור תגבורות והצבא האדום החל מתקפת נגד. במהלך ספטמבר 1918 החלה נסיגה כללית של צבא העם של קומוץ'.

ב-23 בספטמבר 1918 באופה הוקמה ממשלה זמנית חדשה שאיחדה את קומוץ' וממשלה הזמנית הסיבירית. בעקבות כך, ב-23 בספטמבר 1918 יחידות צבא העם של קומוץ' הפכו לחלק של צבא הממשלה הזמנית החדשה.

לאחר שב-18 בנובמבר 1918 אדמירל אלכסנדר קולצ'ק ביצע הפיכה שלטונית, גם הממשלה הזמנית שהוקמה הפסיקה לתפקד.

גורל חברי קומוץ'
----------------

חלק מחברי קומוץ' שהחלו בתעמולה נגד השלטון החדש של קולצ'ק הוצאו להורג. רוב חברי הארגון שנשרו בתחומי ברית המועצות נהרגו במהלך הטיהורים הגדולים. 

להלן גורל 5 חברי של קומוץ' שהקימו אותה:

* ולדימיר וולסקי - במהלך הטיהורים הגדולים נעצר והוצא להורג בשנת 1937. בשנת 1991 טוהר מכל אשמה.
* בוריס פורטונטוב - לאחר נפילת קומוץ' הצטרף לשורות הצבא האדום. בשנות ה-30 נעצר ושוחרר בשנת 1936. שנת פטירתו לא ידוע. בשנת 1957 טוהר מכל אשמה.
* איוון ברושביט - נמלט לצ'כוסלובקיה. בשנת 1945 גורש לברית המועצות, נשפט ונפטר בכלא בשנת 1946. בשנת 1992 טוהר מכל אשמה.
* פרוקופי קלימושקין - נמלט לצ'כוסלובקיה. בשנת 1945 גורש לברית המועצות ונשפט ל-10 שנות מעצר. לאחר ריצוי תקופת המעצר חזר לצ'כוסלובקיה ונפטר לאחר מספר שנים. בשנת 1992 טוהר מכל אשמה.
* איוואן נסטרוב - נמלט לצ'כוסלובקיה. בשנת 1945 גורש לברית המועצות ונשפט ל-10 שנות מעצר. לאחר ריצוי תקופת המעצר חזר לצ'כוסלובקיה ונפטר לאחר מספר שנים. בשנת 1992 טוהר מכל אשמה.

קישורים חיצוניים
----------------

* תיאור מפורט של פעילות קומוץ' (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n99051819
* VIAF: 159630325
* WorldCat: lccn-n99051819

 |
**מועדון כדורגל שאנגחאי פורט** (בסינית: **上海海港足球俱乐部**; בפין-יין: **Shànghǎi Shànggǎng**) הוא מועדון כדורגל סיני המשחק בליגת העל הסינית מהעיר שאנגחאי. האצטדיון הביתי הוא אצטדיון שאנגחאי (אנ') בעל קיבולת ישיבה של 56,842 מקומות. הבעלים הנוכחים של המועדון היא קבוצת "שאנגחאי אינטרנשיונל פורט גרופ" (Shanghai International Port Group או בקיצור SIPG).

לפי פורבס, שאנגחאי פורט הוא המועדון הכדורגל הסיני השלישי בגודל השווי שלו, שווי המועדון עמד על 159 מיליון דולר, וכן למועדון היו הכנסות המוערכות בסכום של 37 מיליון דולר בשנת 2015.

היסטוריה
--------

המועדון הוקם ב-25 בדצמבר 2005, בשם **שאנחאי דונג יה** (דונג יה משמעותו "מזרח אסיה" בסינית) על ידי המאמן הסיני שו גנבאו. המועדון התחיל לשחק בליגה השלישית בעונת 2006. בעונת 2007 המועדון סיים במקום הראשון בליגה השלישית, ועלה לליגה השנייה. בסוף עונת 2012 המועדון עלה בפעם הראשונה בתולדותיו לליגת העל הסינית, לאחר שסיים במקום הראשון בליגה השנייה.

ב-18 בנובמבר 2014, המועדון נרכש עלי ידי קבוצת "שאנגחאי אינטרנשיונל פורט גרופ". בדצמבר 2014, שמו של המועדון התחלף מ**שאנגחאי דונג יה** ל**שאנגחאי SIPG**. העונה המוצלחת ביותר של המועדון הייתה עונת 2018, כשהקבוצה זכתה באליפות ראשונה בתולדותיה, קודם לכן העונה הטובה ביותר הייתה בעונת 2015 כשסיימה במקום השני בליגה והעפילה בפעם הראשונה בתולדותיה לליגת האלופות האסייתית.

בינואר 2021 שונה שם קבוצה ל**שאנגחאי פורט**, במסגרת תקנות של מנהלת הליגה האוסרות על שימוש בספונסר כחלק משם הקבוצה.

שחקנים מפורסמים
---------------

* ברזילברזיל האלק
* ברזילברזיל אוסקר
* פורטוגלפורטוגל ריקארדו קרבאליו
* גאנהגאנה אסמואה ג'יאן
* אוסטריהאוסטריה מרקו ארנאוטוביץ'
* הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין וו ליי

תארים והישגים
-------------

* **ליגת העל הסינית:**
	+ זכייה (1): 2018
	+ סגנות (2): 2015 ,2017
* **ליגת המשנה הסינית:**
	+ **זכייה (1):** 2012
* **הליגה הסינית השלישית:**
	+ **זכייה (1):** 2007
* **הסופר קאפ הסיני**
	+ **זכייה (1):** 2019

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שאנגחאי פורט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של שאנגחאי פורט

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר WorldFootball.net

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chinese Soccer's Most Valuable Teams, באתר פורבס ‏, 10 באוגוסט 2016
2. ↑  "CHINA LEAGUE ONE – 2012". Soccerway.com. נבדק ב-2015-11-09.

| הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין ליגת העל הסינית בכדורגל, עונת 2021 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| בייג'ינג גואואן • בייג'ינג רנה • גואנגג'ואו סיטי • ג'ג'יאנג פרופשיונל • גואנגג'ואו • דלייאן ייפאנג • ווהאן • חביי צ'יינה פורצ'ן  חנאן ג'יאנייה • טיינג'ין טיינהאי • צ'ונגצ'ינג ליפאן • צ'אנגצ'ון יאטאי • שאנגחאי פורט • שאנגחאי שנחווה • שאנדונג לוננג • שנג'ן |

 |
**מנימין גר המצרי** היה גר צדק בתקופת התנאים, ממוצא מצרי, שהיה מתלמידי רבי עקיבא וחברו של רבי יהודה. הוא מוזכר בספרות חז"ל מספר פעמים בקשר להיתר המצרי לבוא בקהל.

דבריו של מנימין
---------------

מובא בתלמוד: "אמר רבי יהודה מנימין גר המצרי היה לי חבר מתלמידי רבי עקיבא. אמר מנימין גר המצרי: אני מצרי ראשון ונשאתי מצרית ראשונה, אשיא לבני מצרית שניה, כדי שיהא בן בני מותר לבא בקהל."

דבריו מבוססים על האיסור המוזכר בספר דברים: "לֹא תְתַעֵב מִצְרִי כִּי גֵר הָיִיתָ בְאַרְצוֹ. בָּנִים אֲשֶׁר יִוָּלְדוּ לָהֶם דּוֹר שְׁלִישִׁי יָבֹא לָהֶם בִּקְהַל ה'". לפי מצווה זו אסור לגר ממוצא מצרי ולבנו, שהם דור ראשון ושני, לשאת אישה מישראל. לכן תכנן מנימין שבנו יישא גיורת מצרית שנייה, כדי שלנכדו יהיה מותר לשאת בת ישראל, בהיותו דור שלישי.

מחלוקות ודיונים בדבריו
----------------------

### סנחריב בלבל את האומות

בתוספתא מובא שרבי עקיבא חלק על דבריו ואמר לו: "בנימין, טעית". לדברי רבי עקיבא טעותו של מנימין הייתה בכך שמשעה שסנחריב בלבל את האומות אין אבחנה בין מצרים לאומות אחרות, וגר מצרי מותר לבוא בקהל מיד.
הרמב"ם פסק כדברים אלה של רבי עקיבא, והתיר לגר מצרי לבוא בקהל מיד.
לעומת זאת בה"ג מצדד בשיטתו של מנימין, וזאת משום שבתוספתא מובא שחכמים אמרו לרבן גמליאל שמצרים חזרו למקומם שנאמר: "מִקֵּץ אַרְבָּעִים שָׁנָה אֲקַבֵּץ אֶת מִצְרַיִם מִן הָעַמִּים אֲשֶׁר נָפֹצוּ שָׁמָּה".
מחלוקת זו מובאת להלכה בשולחן ערוך, אבן העזר, סימן ד', סעיף י'.

### אחרי האב או אחרי האם

מנימין תכנן שבנו יישא מצרית שנייה. מכאן מוכיח התלמוד שאין די בכך שהאב יהיה מצרי שני, שהולכים אחרי האם לעניין זה ובנה של מצרית ראשונה מאב מצרי שני דינו כמצרי שני.
נחלקו הראשונים האם הולכים רק אחר האם, ולכן בנה של מצרית שנייה ממצרי ראשון נחשב מצרי שלישי ומותר לבוא בקהל, או שהוא נחשב מצרי שני ואסור לבוא בקהל. לדעת הרמב"ם הולכים אחרי שני ההורים להחמיר, ואילו לדעת הרמב"ן הולכים רק אחר האם, והבן שלישי. לפי דרך הרמב"ם מובן מדוע לא נשא מנימין עצמו מצרית שנייה, אך לפי דברי הרמב"ן צריך לומר שמנימין עצמו היה נשוי כבר בלא קשר לתוכניתו להתרת נכדו לבוא בקהל. מחלוקת זו מובאת להלכה בשולחן ערוך, אבן העזר, סימן ד', סעיף ו'.

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפי המובא בתוספתא קידושין פרק ה שמו היה בנימין.
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף ט', עמוד א'.
3. ↑  כ"ג, ח'-ט'.
4. ↑  תוספתא קידושין פרק ה.
5. ↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות איסורי ביאה, פרק י"ב, הלכה כ"ה.
6. ↑  דבריו מובאים בתוספות לתלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ע"ו, עמוד ב' דיבור המתחיל מנימין.
7. ↑  תוספתא ידיים פרק ב.
8. ↑  ספר יחזקאל, פרק כ"ט, פסוק י"ג.
9. ↑  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ע"ח.
10. ↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות איסורי ביאה, פרק י"ב, הלכה כ'.
11. ↑  מובא במגיד משנה על הרמב"ם איסורי ביאה יב, כ.
12. ↑  ביאור הגר"א לשולחן ערוך אבן העזר סימן ד סעיף קטן יג.
**אלכסנדר פובולוצקי** הוא כנר ומלחין ישראלי יליד אוקראינה.

קורות חיים
----------

פובולוצקי היה בן למשפחה מוזיקלית והחל לנגן בכינור בגיל חמש. הוא למד באקדמיה למוזיקה של אודסה, מוסד שהוציא תלמידים נודעים כמו סביאטוסלב ריכטר, אמיל גיללס ודוד אויסטרך.

לאחר סיום לימודיו בשנת 1970 הצטרף פובולוצקי לחמישייה קאמרית ובהמשך ניגן בתזמורת הקאמרית של מוסקבה. בשנים הבאות ניגן בתזמורת של תיאטרון בולשוי במוסקבה ובתזמורת הסימפונית הממלכתית של ברית המועצות בניצוח יבגני סבטלנוב, עד עלייתו לישראל בשנת 1990. במקביל לנגינה עסק גם בהוראה ובהלחנה, הן לתיאטרון והן לרדיו ולטלוויזיה של מוסקבה.

אלכסנדר פובולוצקי חבר בקבוצת הכינור השני בתזמורת הפילהרמונית הישראלית. הוא הקים את שלישיית פובולוצקי ואת אנסמבל וירטואוזים של תל אביב, שנגניו חברים בפילהרמונית, ועם הרכבים אלה הוא יוצא לסיורי קונצרטים בישראל ומחוצה לה.

פובולוצקי הלחין יצירות רבות, בהן יצירה המבוססת על נושאים של הנריק וייניאבסקי לתחרות הכינור על שם וייניאבסקי בפולין, שבה ישב בחבר השופטים. כן חיבר יצירה לשני קלרינטים סולו ותזמורת על נושא רפסודיה בכחול של גרשווין ועיבודים רבים לאנסמבל הכנרים של קשת אילון.

בנו ובתו של אלכסנדר פובולוצקי, יוג'ין ומריאנה, חברים בשלישיית פובולוצקי ובאנסמבל וירטואוזים של תל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלכסנדר פובולוצקי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אתר האינטרנט הרשמי של אלכסנדר פובולוצקי
* נגני כלי קשת באתר התזמורת הפילהרמונית הישראלית
* אתר הבית של אלכסנדר פובולוצקי (אורכב 07.05.2010 בארכיון Wayback Machine)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: e709cb3b-f604-4350-a959-9d689ee1aacc

 |
אמה וילארד
**אמה וילארד** (באנגלית: **Emma Willard**;‏ 23 בפברואר 1787 – 15 באפריל 1870) הייתה מחנכת ופעילת זכויות נשים אמריקאית. היא עבדה בכמה בתי ספר והקימה את בית הספר הראשון להשכלה גבוהה לנשים במדינת ניו יורק.

ביוגרפיה.
---------

וילארד נולדה ב-23 בפברואר 1787 בקונטיקט. היא הייתה השישה עשר מתוך שבעה עשר ילדים לאביה אשר היה חקלאי שחינך את ילדיו לעצמאות ולמחשבה ביקורתית. בגיל צעיר בלטה וילארד בדיונים משפחתיים בנושאים שנחשבו כ"גבריים" כמו פוליטיקה, פילוסופיה ומתמטיקה. בגיל 17 סיימה את לימודיה בבית הספר המקומי.

בשנת 1807, וילארד עזבה את קונטיקט. לתקופה קצרה היא עבדה במסצ'וסטס עד שקיבלה משרה במידלברי קולג' בורמונט. היא לא התרשמה מהחומר שנלמד שם ופתחה פנימייה לנשים בשנת 1814, בביתה שלה. הצלחתה בפנימיה עוררה בהרצון לחלוק את רעיונותיה בנושאי חינוך ולכתוב תוכנית חינוכיות לנשים. בשנת 1819 הציגה וילארד את רעיונותיה בפני בית המחוקקים של ניו יורק על מנת לחזק את החינוך לנשים במדינה. בית המחוקקים לא שעה לבקשותיה של וילארד, כאשר חלק מחברי הבית האמין כי חינוך לנשים מנוגד לרצון האל. אחד המתנגדים הבולטים לחינוך נשים בתקופה זו היה תומאס ג'פרסון. בסופו של דבר, וילארד קיבלה תמיכה חלקית מהמושל דוויט קלינטון.

וילארד הקימה בית ספר בניו יורק בספטמבר 1821 שהיה הראשון להעניק השכלה גבוהה לנשים. תוכנית הלימודים כללה מתמטיקה, פילוסופיה, גאוגרפיה, היסטוריה ומדע. בשנת 1831 כבר למדו בבית הספר למעלה מ-300 סטודנטיות, בעיקר מרקע עשיר. בתקופה זו וילארד לא הייתה קשורה באופן ישיר למאבק למען זכות בחירה לנשים, מכיוון שהאמינה כי גישת נשים לחינוך חשובה ודחופה יותר.

וילארד התחתנה פעמיים ונולד לה ילד אחד מהנישואים הראשונים.

לצד הכנסותיה מניהול בתי הספר, הרוויחה וילארד גם מכתיבת ספרי לימוד שעסקו בהיסטוריה, גאוגרפיה מוסר, מדעים ופילוסופיה..היא בילתה את שנותיה האחרונות בנסיעות ברחבי אמריקה וברחבי אירופה כדי לקדם את חינוך הנשים. בין השאר הקימה בית ספר לנשים גם באתונה שביוון.

וילארד נפטרה ב-15 באפריל 1870 ונקברה בניו יורק. בשנת 1895 נקרא בית הספר שהקימה בניו יורק על שמה. בשנת 1905 וילארד צורפה להיכל התהילה לאמריקאים הגדולים ובשנת 2013 היא צורפה גם להיכל התהילה הלאומי לנשים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמה וילארד** בוויקישיתוף
* אמה וילארד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי אמה וילארד בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
* אמה וילארד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007275254305171
* GND: 139285008
* ISNI: 0000 0000 7103 1614
* LCCN: n83181805
* NLP: a0000003843458
* NTA: 16394623X
* SNAC: w6fp1x7f
* VIAF: 54499159
* WorldCat: lccn-n83181805

 |
**סמיון שויחט** (ברומנית: **Semion Șoihet** וברוסית: **Семён Михайлович Шойхет**;‏ 1 בינואר 1931 – 24 בדצמבר 2010) היה אדריכל ופעיל ציבור יהודי בברית המועצות וברפובליקת מולדובה.

שויחט נולד במשפחה יהודית בעיר דובסרי, אז בברית המועצות וכעת במולדובה ובהמשך המשפחה עברה לוורונז'. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה גויס אביו, מיכאיל, לצבא האדום ואימו עם שלושת ילדיה פונו למרכז אסיה. אביו נהרג במלחמה. פרט לאימו ואחיו כל בני משפחתו המורחבת מתו בשואה. שויחט למד אדריכלות במכון הפוליטכני של טשקנט ולאחר סיום לימודיו עבד בבניית מסילות רכבת בנור-סולטן.

בסיומו של משא ומתן ממושך קיבל שויחט אישור לחזור למולדובה. העבודה הראשונה שקיבל במולדובה הייתה פיתוח תוכניות בניין ערים עבור הערים לאובה, טירספול, ריבניצה, דובסרי, טיגינה, קומראט וקאחול. ביצוע תוכניות אלה בהצלחה היקנתה לשויחט מוניטין טובים. לאחר תקופת ניסיון של שלושה חודשים התקבל לעבודה ב-Urbanproiect, שם עבד יותר מחמישים שנים והגיע לדרגת מנהל הפרויקט.

בשנים 1993 - 2004 הנהיג את התאחדות הארגונים והקהילות היהודיות ברפובליקת מולדובה.

סמיון שויחט קיבל תואר אדריכל אמריט, ב-1984 קיבל את פרס המדינה בתחום הספרות, האומנות והאדריכלות, ב-1995 קיבל את אות תהילת העבודה וב-2004 את אות הכבוד (מולדובה).

מבנים שתוכננו על ידו
--------------------

* הקרקס של קישינבהקרקס של קישינב
* היכל התרבות של עובדי הרכבת בקישינבהיכל התרבות של עובדי הרכבת בקישינב
* הבנק הלאומי של מולדובההבנק הלאומי של מולדובה
* אתר הזיכרון "ראש הגשר בשרפני"אתר הזיכרון "ראש הגשר בשרפני"
* אתר הזיכרון "הנצח" בקישינבאתר הזיכרון "הנצח" בקישינב
* האנדרטה לזכר קורבנות גטו קישינבהאנדרטה לזכר קורבנות גטו קישינב

קישורים חיצוניים
----------------

* В этом году исполнилось 90 лет со дня рождения известного архитектора, нашего земляка Семёна Шойхета (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Шойхет Семен (ברוסית)
גבעת הקיבוצים היום
**גבעת הקיבוצים** היא אתר התיישבות ארעי, שפעל בשנים 1932–1948. האתר נמצא מדרום-מזרח לנס ציונה, בין נס ציונה לבין רחובות, ליד תחנת הרכבת של רחובות ופארק המדע. גבעת הקיבוצים הייתה "גבעת המתנה". גרעינים, בוגרי מפעל ההכשרות לקיבוצים, בטרם עלו על הקרקע במקום הקבע שהוקצה להם, או הצטרפו ליישובים קיימים אחרים, "המתינו" על קרקע שהקצתה להם הסוכנות היהודית. למרות הדמיון בייעוד המקום, אין מדובר בגבעת הקיבוצים שישבה כארבעה ק"מ צפונית מערבית לה, בצפון מערב נס ציונה, ונקראה גבעת מיכאל.

תחילה ישבו על הגבעה קבוצת גורדוניה ג' מפולין, שהצטרפה לדגניה ב' וקבוצה אחרת שהצטרפה לרמת דוד. כן שהו במקום חברי קבוצת "ניר חיים" גורדוניה מבסרביה שעברו לקריית ביאליק כדי להאבק על עבודה עברית בנמל חיפה וב-1943 הקימו את ניר עם. 

בשנת 1936 שכנו בגבעה שלושה קיבוצים: גורדוניה במעלה שחבריו עלו לנחלת יצחק בהרי ירושלים וב-1938 הקימו את מעלה החמישה, קבוצת אחוה מגליציה וקיבוץ השומר הצעיר "לשחרור" שהקים בסוף 1941 את רמת השופט. בשנת 1940 נותרו במקום שני קיבוצים: קיבוץ לשחרור של השומר הצעיר ו"שרשים" של הציונים הכלליים.

בשנים 1948-1945 שהו בגבעה חברי קיבוץ הצופים א' שעבדו במכון איילון ולאחר מכן הקימו את מעגן מיכאל. 

בין היתר ישבו באתר זה הגרעינים שהקימו או הצטרפו לקיבוצים רמת יוחנן, עין השופט, בית אלפא, תל יצחק ויד מרדכי. 

בשנים 1948-1945 פעל באתר זה מכון איילון, מפעל לייצור תחמושת של תעש וארגון ההגנה. מפעל סודי זה פעל מתחת לאדמה, בתקופת השלטון הבריטי. את מכון איילון הפעילו חברי קבוצת הצופים א', הכשרת רגבים של הנוער העובד והלומד ואנשי תעש, בהנהלתו של פסח איילון. ב-29 בפברואר 1948 פוצץ הלח"י רכבת חיילים בריטית ליד הגבעה וחברי הקיבוץ במקום יצאו לסייע בטיפול בפצועים. 

במקום קיים מוזיאון המספר את סיפור מורשת מכון איילון, מתקיימות פעילויות חינוכיות ערכיות לילדים, בני נוער, חילים ומחנכים.

קישורים חיצוניים
----------------

* קיבוץ מעגן מיכאל
* קיבוץ המחנכים-גבעת הקיבוצים בפייסבוק
* סוד כמוס: מה הסתתר מתחת לגבעת הקיבוצים?, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, נובמבר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקורות העליה של ישובנו, דבר, 12 באוקטובר 1945
2. ↑  עוד יישוב בדרום, דבר, 2 בפברואר 1943
3. ↑  הכנוס המחוזי של חבר הקבוצות, דבר, 24 בינואר 1936
4. ↑  חבר הקבוצות ואיגוד גורדוני, דבר, 28 בפברואר 1937
5. ↑  גבעת הקיבוצים משוועת לעזרה, דבר, 19 ביוני 1936
6. ↑  רחובות, דבר, 2 במאי 1940
7. ↑  הצופים לים, על המשמר, 23 בספטמבר 1949
8. ↑  26 חיילים בריטים נהרגו ו-35 נפתצעו בפיצוץ, המשקיף, 1 במרץ 1948
|  |
| --- |
| **אלבניה** |
| סמל אלבניה |
| ערך זה הוא חלק מסדרת**ממשל ופוליטיקה של אלבניה** |
| * **חוקה**
* **ממשלה**
* **נשיא**
	+ **בג'רם בגג'**
* **ראש הממשלה**
	+ אדי רמה
* **פרלמנט**
* **מפלגות אלבניה**
* **מחוזות אלבניה**
* **יחסי חוץ**
 |

**נשיא אלבניה** (באלבנית: **Presidenti i Shqipërisë**) הוא ראש המדינה, המפקד העליון של הצבא והנציג של אחדות העם האלבני. לנשיא יש הכוח לקבוע את מועד הבחירות לפרלמנט, וכן לקבוע משאל עם, הענקת חנינה או פרסים. במקרה של שנבצר מהנשיא למלא את תפקידו, יושב ראש האספה הלאומית יכהן בתפקידו של הנשיא בפועל עד שהנשיא יחזור לתפקידו, או עד לבחירת נשיא חדש.

הנשיא מחזיק בעיקר בסמכויות טקסיות וסמליות. הוא נחשב למנהיג העליון של המדינה והמפקד העליון של הכוחות המזוינים של אלבניה, ולמייצגה הראשי שלה כלפי חוץ. הנשיא נבחר בהצבעה חשאית וללא דיון על ידי הפרלמנט של אלבניה לאחר שהושג רוב של שלוש חמישיות של כל חברי האספה הלאומית, כל 5 שנים.

נשיא אלבניה הנוכחי הוא בג'רם בגג' (אנ').

התפקיד
------

מאז קום המדינה האלבנית ב-28 בנובמבר 1912, אלבניה נוהלה בצורות שונות של ממשל; מדינת חסות, מונרכיה ורפובליקה נשיאותית ודמוקרטיה פרלמנטרית. במשך כל התקופה הזאת, משרת הנשיא מומשה באופן שונה וסמכויותיה השתנו עד להווה.

בחירות
------

הנשיא נבחר לתקופת כהונה קצובה בת חמש שנים על ידי האספה הלאומית בהצבעה חשאית. על מנת שהנשיא ייבחר, הוא זקוק לתמיכה של שני שלישים מכלל חברי האספה. הנשיא בויאר נישני נבחר ב-1 ביוני 2012 ברוב של 73 מתוך 140 קולות, זאת לאחר שנכשל בשלושת הסיבובים הקודמים ולא הייתה הסכמה על מועמד. הנשיא לא יכול להתמודד לכהונה שנייה, כך שנשיא באלבניה אינו יכול לכהן יותר מחמש שנים, אלא אם כן נערך שינוי מסוים בחוקה של אלבניה.

סמכויות
-------

הנשיא אמון להבטיח את קיום החוקה האלבנית ולדאוג שכל החוקים מועברים כהלכה. למעשה, הנשיא הוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים של אלבניה. הנשיא מטיל את מלאכת הרכבת הממשלה על מנהיג המפלגה הגדולה ביותר באספה הלאומית.

נשיאי אלבניה (1991–הווה)
------------------------

נשיאי אלבניה לדורותיהם מ-1991 (השנה בה המשטר באלבניה היה לדמוקרטי):

| מס"ד | שם | כהונה | מפלגה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | רמיז אליה | 30 באפריל 1991 – 3 באפריל 1992 | מפלגת הלייבור של אלבניה (עד 1991) |
| המפלגה הסוציאליסטית של אלבניה |
| 2 | סאלי ברישה | 9 באפריל 1992 – 24 ביולי 1997 | המפלגה הדמוקרטית של אלבניה |
| 3 | רחספ מיידני | 24 ביולי 1997 – 24 ביולי 2002 | המפלגה הסוציאליסטית של אלבניה |
| 4 | אלפרד מויסיו | 24 ביולי 2002 – 24 ביולי 2007 | עצמאי |
| 5 | באמיר תופי | 24 ביולי 2007 – 24 ביולי 2012 | המפלגה הדמוקרטית של אלבניה |
| 6 | בויאר נישני | 24 ביולי 2012 – 24 ביולי 2017 |
| 7 | איליר מטה | 24 ביולי 2017 – 24 ביולי 2022 | עצמאי |
| 8 | בג'רם בגג' (אנ') | 24 ביולי 2022 – מכהן | עצמאי |

ראו גם
------

* פוליטיקה של אלבניה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נשיא אלבניה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של נשיא אלבניה (באלבנית)
טכנאית של נאס"א מודדת את ריכוז התמלחת בעזרת הידרומטר בבריכת אידוי למלח, סן פרנסיסקו (2003)
**תִּמְלַחַת** (באנגלית: brine) היא תמיסת מי מלח (בעיקר מלחים המורכבים מיונים של כלור, גופרה, נתרן, סידן ואשלגן) שמליחותה גבוהה ממליחותם של מי ים.

על פי הגדרות המשרד להגנת הסביבה תמלחת היא "מים המכילים מלח שמקורו בפעולה של מתקן לריכוך יונים ("תמלחת נקייה") או בתהליך ייצור של מפעל". לתמלחות השפעה סביבתית מרחיקת לכת משום שבשל מסיסותם של המלחים, הזרמת תמלחות לקרקע עלולה לפגוע בה בצורה קשה, וחלחול של תמלחת למי תהום עלול לזהמם ולהפכם לבלתי ראויים לשתייה (טון אחד של תמלחת עלול לזהם אלפי מטרים מעוקבים מים). לכן קיימות תקנות לסילוק תמלחות לים, בין אם על ידי הזרמה ישירה לים (על ידי מפעלים סמוכים לחוף) או באמצעות מכליות לאתרים מורשים על חוף הים, בכפוף להיתרים.

שימושים
-------

תמלחות משמשות בתעשיית המזון (למשל לשימור מזון בהחמצה או בכבישה, כנוזל קירור בעל טמפרטורת קיפאון נמוכה משל מים רגילים), בתעשיית העורות ועוד.

בים המלח
--------

ייצור אשלגן במפעלי ים המלח
בישראל נוצרת תמלחת בתהליך ייצור האשלג במפעלי ים המלח, אשר שואבים את מי הים המלוחים לצורך אידוי וייצור האשלג, ומשיבים לים תמלחת בנפח של מאות מיליוני מ"ק בשנה.

השוואה
------

| מליחות המים (גרם מלח / ליטר מים)(‰) |
| --- |
| **מים מתוקים** | מים מליחים | מים מלוחים | תמלחת |
| < 0.5 ‰ | 0.5 - 30 ‰ | 30 - 50 ‰ | > 50 ‰ |

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **תמלחת** |

* תמלחת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקור - אתר המשרד לאיכות הסביבה
2. ↑  תקנות איסור הזרמת תמלחות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4313687-4

 |
**קרב א-זלאקה** (בערבית الزلاقة, בספרדית ובמקורות נוצריים מכונה הקרב batalla de Sagrajas – קרב סגראחאס) נערך ב-23 באוקטובר 1086, בין מנהיג המוראביטון יוסוף בן תאשפין ואלפונסו השישי, מלך לאון.

יוסוף בן תאשפין נענה לקריאתם של שלושה ממנהיגי אל-אנדלוס (עבד השלישי אל-מועתמיד ואחרים) וחצה את מצר גיברלטר לאנדלוסיה עם 7,000 לוחמים מהמוראביטון. הוא הצעיד את צבאו לצפונה של אל-אנדלוס עד שהגיע אל א-זלאקה. צבא המוראביטון תוגבר מלוחמים מכל מקום באל-אנדלוס וצבאו גדל לכדי 30,000 איש.

אלפונסו השישי מקסטיליה הגיע לשדה הקרב עם כ-60,000 לוחמים. שני המנהיגים החליפו ביניהם מסרים לפני הקרב. יוסוף בן תאשפין הציע אחת משלוש האפשרויות לאויבו: להתאסלם, לשלם מס גולגולת (בערבית ג'יזיה) או להילחם.

אלפונסו השישי בחר להילחם במוראביטון. הקרב החל ביום שישי עם שחר בהתקפה של הקסטליאנים. יוסוף בן תאשפין חילק את צבאו לשלוש דיוויזיות. הדיוויזיה הראשונה בפיקודו של עבד השלישי אל-מועתמיד כללה 15,000 לוחמים, הדיוויזיה השנייה בפיקודו של יוסוף בן תאשפין כללה 11,000 לוחמים, והדיוויזיה השלישית כללה 4,000 לוחמים שחורים מאפריקה נושאים חרבות הודיות ורומחים ארוכים. הדיוויזיה בפיקודו של עבד השלישי אל-מועתמיד נלחמה בכוחותיו של אלפונסו עד אחר הצהריים, ואז הצטרפו לקרב יוסוף בן תאשפין והדיוויזיה שלו וכיתרו את אלפונסו השישי ולוחמיו. כוחותיו של אלפונסו נתקפו בעתה והחלו לסגת, אז הורה יוסוף בן תאשפין לדיוויזיה השלישית מצבאו לתקוף ולסיים את הקרב.

על פי מקורות מתקופה זו, אבדותיו של אלפונסו היו עצומות (יותר מ-59,500 מתים). רק 100 אבירים הצליחו לשוב לקסטיליה. אלפונסו השישי שרד בקרב, אך איבד את רגלו. שדה הקרב מכונה א-זלאקה (מערבית "מדרון חלקלק") משום שהלוחמים החליקו במשך כל הקרב בשל הכמויות האדירות של הדם שנשפך באותו יום. מספרי הלוחמים והאבדות המופעים במקורות מתקופה זו כנראה מוגזמים מאוד. הצבא של קסטיליה כלל כנראה כ-14,000 איש, כולל כ-2,000 אבירים רכובים. לפחות מחצית מצבא זה אבד. המלך הפצוע ורוב האצילים שרדו את המפלה, אף שחלקם נהרגו, כולל הרוזנים רודריגו מוניוז וְולָה אוֹוְוגוּס. 

גם בצד השני היו אבדות כבדות, בייחוד אצל המוסלמים המקומיים בפיקודם של דאוד איבן עיסה, שמחנהו נבזז בשעות הראשונות של הקרב, ושל אל-מותאוואקיל איבן אל-אפטז מושל בדחוס. מושל סביליה אל-מועתמיד נפצע בקרב הראשון אך הגבורה שהפגין שמשה דוגמה ללוחמיו והם התלכדו סביבו ברגעים הקשים של ההתקפה הקסטליאנית הראשונית בפיקודו של אלוואר פאנייז. בין ההרוגים היה האימאם הפופולרי של קורדובה, אבו אל-עבאס אחמד איבן רומיילה.

נאמר כי בן תאשפין נרתע מהטבח, ובנוסף הוא נאלץ לחזור בטרם עת לאפריקה בשל מות יורשו המיועד, כך שקסטיליה כמעט שלא איבדה שטחים למרות שרוב צבאה הושמד.

בשני הצבאות היו לוחמים יהודים וקיים מקור הנוקב במספר של 40,000 לוחמים יהודים בשני הצבאות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  תחת ממשלות אלמוראווידים ואלמוהדים, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007405860505171
* LCCN: sh2017003659
* TDVİA: zellaka-savasi

 |
**Revival** (בתרגום חופשי: **תחייה**) הוא אלבום האולפן התשיעי של הראפר האמריקאי אמינם. האלבום יצא לאור ב-15 בדצמבר 2017, בחברות התקליטים אפטרמת', אינטרסקופ ושיידי.

האלבום הופק במהלך השנים 2016–2017 על ידי מספר מפיקי מוזיקה, ביניהם ריק רובין, סקיילר גריי, אמינם עצמו, וד"ר דרה, שמשמש כמפיק בפועל. האלבום כולל הופעות אורח מאמנים שונים, ביניהם ביונסה, אד שירן, אלישה קיז ופינק.

הסינגל המוביל מתוך האלבום, "Walk on Water", בהשתתפות ביונסה, יצא ב-10 בנובמבר 2017. השיר "Untouchable" יצא כסינגל שיווקי ב-8 בדצמבר, שבוע לפני יציאת האלבום. האלבום הודלף באינטרנט ב-13 בדצמבר 2017, יומיים לפני התאריך המתוכנן ליציאת האלבום.

סינגלים
-------

ב-8 בנובמבר 2017, צייץ אמינם תמונה של מרשם רופא עם המילים "Walk on Water" ו-"Take as needed" עליו. בנוסף, סומן המרשם בלוגו של האלבום. הדבר העלה השערות כי שמו של הסינגל הראשון מתוך האלבום יהיה "Walk on Water". ב-9 בנובמבר, אושרה ההשערה, ויום למחרת נשלח השיר לתחנות הרדיו בתור הסינגל הראשון מהאלבום. גרסת האודיו הועלתה לערוץ היוטיוב של אמינם.

בארצות הברית, הגיע הסינגל "Walk on Water" למקום 14 במצעד הפזמונים האמריקאי בילבורד הוט 100. אמינם ביצע את השיר לראשונה במצעד המוזיקה של MTV ב-12 בנובמבר 2017 עם סקיילר גריי, שהייתה שותפה גם בהפקה של השיר. השניים הופיעו עם השיר גם בלייט נייט ב-18 בנובמבר, ובנוסף ביצעו מחרוזת של השירים Stan/Love The Way You Lie. אמינם ציין באתר הרשמי שלו כי הוא מתכוון להוציא שיר חדש ב-8 בדצמבר - הסינגל השיווקי "Untouchable".

רשימת רצועות
------------


| Revival |
| --- |
| מס' | שם | משך |
| 1. | Walk on Water (בשיתוף ביונסה)  | 5:04 |
| 2. | Believe | 5:15 |
| 3. | Chloraseptic (בשיתוף Phresher)  | 5:01 |
| 4. | Untouchable | 6:10 |
| 5. | River (בשיתוף אד שירן)  | 3:41 |
| 6. | Remind Me (Intro) | 0:26 |
| 7. | Remind Me | 3:45 |
| 8. | Revival (Interlude) | 0:51 |
| 9. | Like Home (בשיתוף אלישה קיז)  | 4:05 |
| 10. | Bad Husband (בשיתוף X Ambassadors)  | 4:47 |
| 11. | Tragic Endings (בשיתוף סקיילר גריי)  | 4:12 |
| 12. | Framed | 4:13 |
| 13. | Nowhere Fast (בשיתוף קלאני)  | 4:24 |
| 14. | Heat | 4:10 |
| 15. | Offended | 5:20 |
| 16. | Need Me (בשיתוף פינק)  | 4:25 |
| 17. | In Your Head | 3:02 |
| 18. | Castle | 4:14 |
| 19. | Arose | 4:34 |
| **משך כולל:** | **77:39** |

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על האלבום *Revival* באתר MusicBrainz
* מידע על האלבום *Revival* באתר AllMusic
* האלבום *Revival* באתר Discogs
* האלבום *Revival* באתר יוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: cfc62e61-686c-46cd-a453-608979646f71

 |