recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
במתמטיקה, בחקר משוואות דיפרנציאליות, **משפט הקיום והיחידות**, הוא משפט חשוב על הקיום והיחידות של פתרונות לסוג מסוים של בעיות התחלה.

המשפט נקרא גם **משפט פיקאר-לינדלוף** (Picard-Lindelöf), **משפט הקיום של פיקאר** או **משפט קושי-ליפשיץ** על שמם של המתמטיקאים: אמיל פיקאר, ארנסט לינדלוף, רודולף ליפשיץ ואוגוסטן לואי קושי.

משפט הקיום והיחידות
-------------------

יהי D מלבן סגור המכיל את הנקודה {\displaystyle (t\_{0},y\_{0})}. תהי f פונקציה בשני משתנים, שהיא חסומה ורציפה ב-D, המקיימת שם את תנאי ליפשיץ ביחס למשתנה השני. אז קיימת פונקציה אחת ויחידה y המוגדרת בקטע פתוח סביב {\displaystyle t\_{0}} וגזירה שם, הפותרת את המשוואה הדיפרנציאלית {\displaystyle y'(t)=f(t,y(t))} לכל t בקטע, ובנוסף מקיימת את **תנאי ההתחלה** {\displaystyle y(t\_{0})=y\_{0}}.

סקירת ההוכחה
------------

הוכחה פשוטה לקיום הפתרון היא על ידי קירוב ההולך ומשתפר (השיטה נקראת גם איטרציות פיקארד):

נגדיר

\varphi \_{0}(t)=y\_{0}\,\!

וגם

{\displaystyle \varphi \_{i}(t)=y\_{0}+\int \_{t\_{0}}^{t}f(s,\varphi \_{i-1}(s))\,ds}

אז ניתן להראות, באמצעות משפט נקודת השבת של בנך, שהסדרה של {\displaystyle \varphi \_{i}} (הנקראת איטרציות פיקארד) מתכנסת וגבולה הוא הפתרון לבעיה.

שימוש בלמה של גרינוול (Grönwall) על |\varphi (t)-\psi (t)|, כאשר \varphi  ו-\displaystyle \psi  הם שני פתרונות, יראה ש-\varphi (t)\equiv \psi (t), ולכן הפתרון הוא יחיד.

לקריאה נוספת
------------

* M. E. Lindelöf, *Sur l'application de la méthode des approximations successives aux équations différentielles ordinaires du premier ordre*; Comptes rendus hebdomadaires des séances de l'Académie des sciences. Vol. 114, 1894, pp. 454-457. או בגרסה מקוונת . (במאמר זה לינדלוף מראה הכללות לגישות קודמות בהן נקט פיקארד.)

קישורים חיצוניים
----------------

* נקודת שבת והאלגוריתם של פיקאר
* איטרציית פיקאר
* הוכחה למשפט פיקאר-לינדלוף
**פשמישל פיטר** (בצ'כית: **Přemysl Pitter** היגוי נכון: פשמיסל או פז'מיסל;‏ 1895, פראג – 1976, Affoltern am Albis שבקנטון ציריך), היה סופר, פעיל זכויות אדם וחסיד אומות העולם מצ'כיה.

קורות חיים
----------

פיטר היה מתנדב בצבא האימפריה האוסטרו-הונגרית במלחמת העולם הראשונה. לאחר מלחמת העולם הראשונה, ועקב מוראותיה, נטה לפציפיזם. הוא החל ללמוד בסמינר תאולוגי אוונגליסטי, החל לפעול בשורות ארגון בינלאומי של סרבני מצפון, הטיף לאי-אלימות והקדיש עצמו לנזקקים. בשנת 1933 ייסד בית יתומים בפראג. פיטר היה חבר בארגון הבינלאומי נגד מלחמה (אנ') ואחד ממנהליו.

### בתקופת מלחמת העולם השנייה

בספטמבר 1938 נכנסו כוחות גרמניה הנאצית לחבל הסודטים ובמרס 1939 כבשה גרמניה את כל צ'כיה, ייסדה בה את הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה והחלה ברדיפת יהודים. פיטר קרא לסייע ליהודים, בהרצאות שנשא וכן במאמרים שפרסם בעיתונות. הוא ביקר יהודים והעביר להם ידיעות ואספקה. כמו כן סיפק חלב לבית יתומים בפראג ואסף כסף למען יהודים במצוקה. הוא הסתיר בבית היתומים שייסד ילדים יהודים שיועדו לגירוש למחנות ריכוז ושלח חבילות מזון ליהודים שגורשו. הוא הסתייע באולגה פירץ (Olga Fierz), אזרחית שווייצרית שגרה בפראג וסיפקה לו מזון לשם העברה ליהודים (ולימים הוכרה גם היא בתור חסידת אומות העולם). 

הגסטפו חקר אותו אך הוא לא נרתע והמשיך בפעילותו למען יהודים עד תום המלחמה.

### לאחר המלחמה

לאחר המלחמה מונה פיטר לחבר באחד מגופי השלטון הצ'כוסלובקיים ובתפקידו זה נסע לטרזיינשטט והעביר ילדים ניצולי השואה לבתי הבראה ומעונות ברחבי המדינה, בעיקר מדרום-מזרח לפראג. הוא סיפק את צורכי הבריאות, החינוך והתזונה שלהם, ושידך בין יתומים לבין מאמצים פוטנציאליים. כ-35 מהילדים להם סייע פיטר היגרו לישראל, בהם יהודה בקון. עוד סייע פיטר למאות ילדים גרמנים שנכלאו לאחר מלחמת העולם השנייה וגורשו לגרמניה. עם עליית המשטר הקומוניסטי בצ'כוסלובקיה נאלץ פיטר לעזוב את המדינה. הוא היגר לגרמניה ומשם עבר לשווייץ. שם המשיך בפעילות רווחה וכן כתב מספר ספרים, ביניהם ספר על חייו וספר על פעילות ההצלה שלו למען ילדים.

הכרה
----

בשנת 1964 הכיר יד ושם בפשמישל פיטר בתור חסיד אומות העולם. בשנת 1973 קיבל פיטר מנשיא גרמניה גוסטב היינמן את עיטור מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.

* לוח זיכרון על בית היתומים שייסד פיטר ב-1933, בית מיליץ (Milíčův dům)לוח זיכרון על בית היתומים שייסד פיטר ב-1933, בית מיליץ (Milíčův dům)
* בית מיליץ (Milíčův dům).בית מיליץ (Milíčův dům).
* לוח זיכרון לפיטר בכנסיית סנט רופרט בנירנברגלוח זיכרון לפיטר בכנסיית סנט רופרט בנירנברג
* שלט בשדרת חסידי אומות העולם ביד ושם לציון העץ שניטע לזכר פיטרשלט בשדרת חסידי אומות העולם ביד ושם לציון העץ שניטע לזכר פיטר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פשמישל פיטר** בוויקישיתוף
* פעילותו של פיטר, באתר "יד ושם" (באנגלית)
* על פעילותו של פיטר לאחר השואה, בראיון שקיים יד ושם עם יהודה בקון

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007278955105171
* GND: 11936784X
* ISNI: 0000 0001 2129 3322
* LCCN: n88661296
* NKC: jk01093275
* NLP: A3209162X
* NTA: 226750817
* SUDOC: 077091892
* VIAF: 40186857
* WorldCat: lccn-n88661296

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פשמישל פיטר"**.
**ניב חורש** (נולד בשנת 1971) הוא חוקר ישראלי המתמחה בחקר כלכלת סין, בדגש על שוקי הון בעבר ובהווה, ממשל תאגידי והשקעות זרות. לאחר מסלול אקדמי בסידני שנמשך חמש שנים (מרצה, מרצה בכיר, ופרופ' חבר), מונה חורש באוגוסט 2014 למשרת פרופסור מן המניין בבית-הספר ללימודי סין המודרנית באוניברסיטת נוטינגהאם בבריטניה. במקביל, כיהן חורש כראש המכון לחקר מדיניות סינית עכשווית בנוטינגהאם, ומתוקף תפקידו ייעץ לגופי ממשל בריטיים שונים בנושאי יחב"ל וכלכלה. החל מספטמבר 2016, משמש חורש כפרופסור אורח בבית הספר לממשל ויחסי-חוץ באוניברסיטת דרהאם בבריטניה.

ביוגרפיה
--------

חורש גדל בבת-ים ועשה את תאריו האקדמיים באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה. במהלך לימודיו גר ועבד שלוש שנים בבייג'ינג כמנהל פיתוח עסקי בסקטור הפרטי. כמו כן שירת חורש בעבר כפקיד ציבור במשרד ההגירה האוסטרלי בבירה קנברה.

ניב חורש הוא אב ל-2 ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* תקציר ספרו האחרון של ניב חורש בהוצאת סטנפורד
* מאמרו האחרון של ניב חורש בעיתון "הארץ" בנושא עתיד יחסי ישראל- סין וסין כמעצמת-על בהתהוות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007394192505171
* BnF: cb16556617q (data)
* GND: 1067209611
* ISNI: 0000 0000 6273 8781
* LCCN: no2009089797
* NKC: jo20201085984
* NTA: 375902619
* SUDOC: 136566634
* VIAF: 90532804
* WorldCat: lccn-no2009089797

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**יעקב (קובי) גיסין** (נולד בשנת 1934) הוא איש חינוך ישראלי, מייסד ומנהל בית הספר הניסויי הפתוח אבשלום בראשון לציון.

ביוגרפיה
--------

נולד בראשון לציון, בנו של אבשלום גיסין ונכדם של אריה לייב גיסין ויעקב מרדכי זינגר, מאנשי העלייה הראשונה ומראשוני ראשון לציון. למד בבית הספר חביב בראשון לציון. שירת כנגן בתזמורת צה"ל, ולאחר שחרורו ניגן בתזמורת האופרה הישראלית.

בוגר אוניברסיטת תל אביב בחינוך, ספרות ופילוסופיה. כמו כן למד באוניברסיטת דבלין. בתקופת שהותו בדבלין ניהל את בית הספר היהודי המקומי. 

לאחר שובו ארצה ייסד וניהל את בית הספר התיכון אריאל בראשון לציון, ולאחר מכן ניהל את בית הספר ויצו ברחובות.

ייסד וניהל את בית הספר הניסויי הפתוח אבשלום בראשון לציון. אשתו, שמואלה, עבדה לצדו כיועצת. לאחר פרישתו המשיך לעבוד בו בהתנדבות. בשנת 2002 פרסם את הספר "הדיאלוג הממריץ בחתירה לאוטונומיה של התלמיד", שבו פרס את משנתו החינוכית.

רכש ספינה ונתן לה את השם "Open School", והפליג בה מסביב לעולם.

בשנת 2011 פרסם את הספר "ארקה-יוסקה-ארקה" על קורות משפחות גיסין-זינגר בראשון לציון. 

כיהן כנשיא בני ברית בראשון לציון.

פרסומיו
-------

* **הדיאלוג הממריץ: בחתירה לאוטונומיה של התלמיד**, ראשון לציון: גלים, 2002.

קישורים חיצוניים
----------------

* קובי גיסין באתר "אלבום המשפחות – עדת ראשון-לציון"
* אהרן פריאל, בית ספר עם ראש פתוח, מעריב, 10 בינואר 1979
**רחב זנב שחור-רצועות** (שם מדעי: ***Laticauda semifasciata***) הוא מין של נחש ים מהסוג רחב זנב המצוי בטבע במזרח האוקיינוס השקט לחופי יפן, סין, טאיוואן וקוריאה ובחלק מדרום-מזרח אסיה בווייטנאם, סינגפור, הפיליפינים ובאינדונזיה. לאחרונה מין זה נצפה באזורים צפוניים, ככל הנראה בשל שינויי אקלים המשפיעים על בתי גידולם. מין זה קרוב לקרייט ימי מפוספס.

מאפיינים
--------

לנחש רצועות שחורות לאורך גופו הבהיר והוא בעל ראש רחב אך קצר וזנב רחב. הנחשים הזכרים והנקבות מגיעים לבגרות מינית באורך 80 ס"מ ו-70 ס"מ בהתאמה, עם אורך מקסימלי של 170 ס"מ. הנחש מותאם לחיים בים והוא יכול לעצור את נשימתו עד לשש שעות מתחת למים. בניגוד לשאר נחשי הים הנקבות מטילות 3–6 ביצים על החוף.

זהו נחש ארסי מאוד, עם ארס החזק פי 10 מארס של קוברה, מה שמאפשר לו להרוג אדם בקלות. עם זאת הוא כמעט ולא מכיש אנשים והוא יתקוף רק כמוצא אחרון. הטרף של הנחש הוא דגים שונים שוכני אלמוגים והוא מכניס את ראשו לחריצי אלמוגים כדי להכיש ביעילות דגים לא זהירים. לעיתים הוא משתף פעולה עם צניניות ודגי מולית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רחב זנב שחור-רצועות** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  רחב זנב שחור-רצועות באתר הרשימה האדומה של IUCN
**מיכאיל סרגייביץ' סיבאקוב** (בבלארוסית: **Міхаі́л Сярге́евіч Сівако́ў**; נולד ב-16 בינואר 1988) הוא כדורגלן בלארוסי המשחק באורנבורג מליגת העל הרוסית.

קריירת מועדונים
---------------

סיבאקוב החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של סמנה מינסק, בינואר 2013 הצטרף לבאטה בוריסוב בה הוא הבקיע 14 שערים ב-83 משחקים.

ב-31 בינואר 2009, הוא חתם בקליארי ל-4 שנים. ב-8 בנובמבר 2009, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' נגד סמפדוריה. ב-27 בינואר 2010, הוא הושאל לפיאצ'נזה כחלק מעסקת העברתו של ראג'ה נאיינגולאן שעשה את הדרך ההפוכה. ב-28 בינואר 2011 הושאל סיבאקוב לויסלה קרקוב. ב-8 במאי 2011 הוא הבקיע שער מ-51.1 מ' בניצחון 0-3 נגד לכיה גדנסק. בסיום העונה זכה באליפות עם המועדון.

ב-25 באוגוסט 2011, סיבאקוב חתם בזולטה ורכם לארבע שנים. בקיץ 2012 חזר סיבאקוב לבאטה בוריסוב. בתחילת עונת 2013 איבד את מקומו בהרכב ושימש כמחליף.

במרץ 2014 חתם סיבאקוב בהומל.

ב-27 ביוני 2014 עבר סיבאקוב לצ'רנומורץ אודסה. ב-28 בינואר 2015 חתם סיבאקוב לשישה חודשים בגבאלה.

ביוני 2015 עבר לזוריה לוהנסק מליגת העל האוקראינית.

ב-19 בינואר 2017 חתם באורנבורג.

קריירה בינלאומית
----------------

בצעירותו סיבאקוב שיחק בכל הנבחרות הצעירות של בלארוס. סיבאקוב השתתף עם הנבחרת הצעירה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2009. שנתיים לאחר מכן היה שותף להישג השיא של הנבחרת הצעירה כאשר הגיע עימה למקום השלישי באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 לשנת 2011, ואף נכלל בנבחרת הטורניר. המקום השלישי באליפות אירופה נתן לנבחרת השתתפות באולימפיאדת לונדון שנה לאחר מכן. בשני הטורנירים הוא שימש כקפטן. ב-18 במאי 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בלארוס בתיקו 0-0 נגד איראן.

תארים
-----

**באטה בוריסוב**

* אליפות בלארוס: 2006, 2007, 2008, 2012, 2013
* הגביע הבלארוסי: 2006
* הסופר קאפ הבלארוסי: 2013

**ויסלה קרקוב**

* אליפות פולין: 2010/2011

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיכאיל סיבאקוב** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
המונח "טלבוט" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו טלבוט (פירושונים).

לוגו החברה
**טלבו** (Talbot) הייתה חברת רכב צרפתית שהחלה דרכה כחברה בריטית ליבוא מכוניות מצרפת. היא התמזגה בשנות ה-80 עם חברת פיג'ו.

היסטוריה
--------

טלבו 8-18 משנת 1923
החברה נוסדה ב-1903 כחברה ליבוא מכוניות מתוצרת **Clément-Bayard** הצרפתית. מתחילת 1905 החברה ייבאה את מכוניותיה תחת השם **קלימנט-טלבו** (Clément-Talbot). החברה הקימה את מפעלה בלונדון ויצרה חלפים ומכוניות תחת מותג זה. בין השנים 1906-1910 יצרה החברה כ- 50 עד 60 מכוניות בחודש.
במשך מלחמת העולם הראשונה נמשך שיתוף הפעולה בין החטיבה הבריטית והצרפתית, אך מ- 1919 השתלטה החטיבה הצרפתית על החברה שהפכה את שמה ל- **Talbot-Darracqs**. משנת 1916 יצרה החברה מספר דגמים מצליחים ביניהם הטלבו 105 שנבנתה לראשונה ב -1926.

ב-1935 התמוטטה חברת Clément-Talbot, וקבוצת **רוטס** (Rootes) הבריטית השתלטה עליה. החטיבה הצרפתית נרכשה על ידי אנטוני לאגו ונקראה "טלבו-לאגו" ואילו החטיבה הבריטית נקראה "סאנבים-טלבו", ותחת שם זה יצרה כלי רכב עד להשתלטות של חברת קרייזלר עליה. טלבו-לאגו הצרפתית נרכשה ב-1959 על ידי סימקה. ב-1967 קרייזלר רכשה גם את החטיבה הצרפתית. ייצור המכוניות נמשך תחת השם קרייזלר, והשימוש במותג **טלבו** הופסק.

בשנת 1978 מכר לי איאקוקה את עסקי המכוניות האירופאיים של קרייזלר לפיג'ו והשם טלבו הוחזר לשימוש על ידיה בעבור דגמי **סימקה** ו**רוטס**.
פיג'ו יצרה מספר דגמים תחת המותג טלבו כגון: ה-טלבו סמבה המבוססת על ה-פיג'ו 104, טלבו טגורה המבוססת על הפורד גרנדה, טלבו סולרה וטלבו הוריזון. ב- 1985 פיג'ו החליפה את הטלבו הוריזון ב פיג'ו 309 שתוכננה במקור כטלבו אריזונה. דגמי טלבו שיוצרו תחת פיג'ו יובאו לישראל בשנות השמונים וזכו להצלחה מתונה, במיוחד הדגם הספורטיבי של הסמבה שאף השתתף במרוצי ראלי.

דגמים
-----

טלבו סמבה
דגמי טלבוט בעידן טלבו-לאגו :

* טלבו בייבי
* טלבו לאגו ספורט

דגמי טלבוט בעידן פיג'ו:

* טלבו 1510
* טלבו אלפין
* טלבו אקספרס
* טלבו הוריזון
* טלבו סמבה
* טלבו סולרה
* טלבו טגורה
* טלבו מטרה
* טלבו סיטילאסטר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טלבו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007558436805171
* LCCN: sh85132072

 |
**אלן דז'מלוביץ' חובצוב** (ברוסית: **Алан Джемалович Хубецов**; נולד ב-26 ביוני 1993) הוא ג'ודוקא רוסי ממוצא אוסטי. חובצוב מתחרה בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג, אלוף אירופה (2017).

במאי 2013, חובצוב זכה במדליה הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי כאשר זכה במדליית ארד בגראנד סלאם באקו. במאי 2014 הוא זכה במדליית זהב בגראנד סלאם באקו לאחר שניצח בגמר את אושנגי מרגיאני הגיאורגי. באליפות אירופה 2017 שנערכה בוורשה, חובצוב זכה במדליית הזהב לאחר שניצח בגמר את דומיניק רסל הגרמני באיפון. בדצמבר אותה שנה הוא זכה במדליית ארד בטורניר המאסטרס היוקרתי שנערך בסנט פטרבורג לאחר שניצח את סעיד מולאי האיראני בקרב על המדליה.

באולימפיאדת טוקיו 2020, סיים חובצוב במקום השביעי. לאחר שני ניצחונות בקרבות הראשונים, הוא הפסיד בשלב רבע הגמר למתיאס קאס הבלגי ונשר לקרבות בית הניחומים שם הפסיד לדומיניק רסל הגרמני והודח.

זכיות בתחרויות מהסבב העולמי
---------------------------

| שנה | קטגוריה | עיר | מדינה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | גראנד סלאם | באקו | אזרבייג'ןאזרבייג'ן אזרבייג'ן |
| 2014 | גראנד פרי | אסטנה | קזחסטןקזחסטן קזחסטן |
| 2015 | גראנד פרי | טביליסי | גאורגיהגאורגיה גאורגיה |
| 2016 | גראנד פרי | טביליסי | גאורגיהגאורגיה גאורגיה |
| 2016 | גראנד פרי | זאגרב | קרואטיהקרואטיה קרואטיה |
| 2018 | גראנד פרי | בודפשט | הונגריההונגריה הונגריה |

קישורים חיצוניים
----------------

* אלן חובצוב, באתר olympedia.org
* אלן חובצוב, באתר איגוד הג'ודו העולמי
* אלן חובצוב, באתר JudoInside.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
**תחמוצת** (בלועזית: **אוקסיד**, **Oxide**) היא תרכובת של יסוד או חומר עם חמצן. מקור השם "תחמוצת" הוא מהמילה "חמצן".

תחמוצות רבות נוצרות בתהליך הבעירה.

שמות התחמוצות בעבר היו בפורמט של **דו-תחמוצת הפחמן**, למשל; מאז שנות ה-70 נהוג להשתמש בפורמט **פחמן דו-חמצני**. תחמוצת של יסוד אנאורגני נקראת **אנהידריד** (אם כי במונח זה משתמשים בעיקר לציון תחמוצות אורגניות).

תרכובות ידועות רבות הן תחמוצות. חול, זכוכית וקוורץ, למשל, מורכבים מאותו החומר: **צורן דו-חמצני**. חומר זה, הקרוי גם **סיליקה**, מופיע בלא פחות מ-17 צורות גבישיות שונות, רבות מהן אבנים יקרות למחצה, כגון אופאל.

חלודה גם היא תחמוצת: **ברזל חמצני**; היא נוצרת כשברזל "בוער" באטיות, כלומר - מתרכב עם החמצן שבאוויר.

**גופרית דו-חמצנית** נוצרת בשרפה בלתי-מלאה של תרכובות גופרית הנמצאות בדלק ישן. גז זה נפלט לאוויר ומתרכב עם מים ליצירת חומצה גופריתית; חומצה זו חודרת לאדמה כשהיא מעורבת בגשם תוך גרימת נזקים סביבתיים, תופעה הנקראת גשם חומצי.

**חנקן חמצני** הוא מולקולת איתות בעלת חשיבות עליונה ביצורים חיים. באדם הוא משמש כנוירוטרנסמיטר (כלומר, משמש להעברת אותות כימיים בין נוירונים - תאי עצב) וכן הוא גורם להתרחבות של כלי הדם ולפיכך - להורדת לחץ הדם בשעת הצורך. פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה ניתן ב-1998 לשני מדענים שגילו את תפקידיו אלו של החנקן החמצני בגוף.

**סידן חמצני** ידוע יותר בשם **סיד יבש** או **ליים**. זוהי האבקה ממנה מכינים את נוזל הצביעה הלבן.

ראו גם
------

* תרמיט
* חומצה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **תחמצת** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **תחמוצת** |

* תחמוצת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* תחמוצות, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555740705171
* BNE: XX529780
* BnF: cb12122405b (data)
* LCCN: sh85096314
* LNB: 000115117
* NDL: 00570148
* NKC: ph163877

 |
מפת רחבת הר הרצל
**רחבת הר הרצל** היא רחבת הטקסים המרכזית בהר הרצל בירושלים.

הרחבה ממוקמת בנקודה הגבוהה ביותר בהר הרצל ממנה נשקפים נופי ירושלים ובסמוך אליה מצויות שתי נקודות תצפית אל מרכז העיר. הרחבה נמצאת בין בית הקברות הצבאי הלאומי לבין בית הקברות הממלכתי האזרחי. בצד הצפוני של הרחבה נמצא קברו של בנימין זאב הרצל, ובצדה הדרומי נמצאת סככת מנוחה למבקרים.

הרחבה משמשת בכל שנה לטקס הדלקת המשואות, שהוא הטקס המרכזי הנועל את יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ולנפגעי פעולות האיבה ופותח את חגיגות יום העצמאות במעמד קהל מוזמנים, יושב ראש הכנסת וראשי המדינה.

היסטוריה
--------

הרחבה הוקמה בשנת 1950 בנקודה הגבוהה ביותר על הר הרצל ונחנכה ביום העצמאות השני של מדינת ישראל במעמד יושב ראש הכנסת יוסף שפרינצק, אך בגלל מספר המשתתפים המועט וגודלה הקטן היא הורחבה כמה שנים מאוחר יותר לכדי גודלה הנוכחי כיום. 

בסוף שנות ה-90 נערכה תחרות להקמת רחבה חדשה, תוכנית שהתבטלה לבסוף. בשנת 2008 שופצה הרחבה וגם הורחבה מעט והוחלפו המרצפות הישנות שהיו בחלקן עשויות מאבן ירושלמית מחוספסות במרצפות חלקות ובנוסף לכך הוקמו רמפות לנגישות ושלטי נגישות לנכים והורחבה החנייה בחזית הרחבה עבור צוותי טלוויזיה ותקשורת. 

ב-18 באפריל 2012, במהלך החזרות לטקס המרכזי, נהרגה סגן הילה בצלאלי, דגלנית מחיל הרפואה ועימה נפצעו שבעה חיילים, לאחר שהתמוטט גשר התאורה שהקיף את הרחבה. הוריה של סג"ם הילה בצלאלי, הדליקו בטקס באותה שנה משואה לזכרה, בצוותא עם יושב ראש הכנסת ראובן ריבלין.

ב-20 בספטמבר 2016 נערך ברחבה טקס ההשכבה של נשיא המדינה לשעבר שמעון פרס מול כ-5,000 אישי ציבור ומנהיגים מרחבי העולם.

גלריה
-----

* קבר הרצל בצידה הצפוני של הרחבהקבר הרצל בצידה הצפוני של הרחבה
* סככת מנוחה למבקרים בצידה הדרומי של הרחבהסככת מנוחה למבקרים בצידה הדרומי של הרחבה
* טקס החלפת הדגלים ברחבה עם כניסת יום העצמאותטקס החלפת הדגלים ברחבה עם כניסת יום העצמאות

ראו גם
------

* טקס הדלקת המשואות

קישורים חיצוניים
----------------

* | מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **רחבת הר הרצל** |
* ניר חסון, הביורוקרטיה ניצחה את החזון || קבר הרצל תוכנן להיות מוזוליאום לאומי אך נותר צנוע, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  יאיר אלטמן, האסון בהר הרצל: שמונה בני אדם עוכבו לחקירה, באתר ynet, 18 באפריל 2012
**אלן ליץ'** (**Allen Leech**; נולד ב-18 במאי 1981) הוא שחקן אירי.

ביוגרפיה
--------

ליץ' למד תיאטרון בטריניטי קולג' בדבלין. בשנתו הראשונה בקולג' שיחק במחזה הסטודנטים "This Lime Tree Bower". בעקבות החשיפה לה זכה עקב הופעתו במחזה, לוהק למחזות נוספים במהלך תקופת הלימודים.

קריירה
------

פריצת הדרך הקולנועית של ליץ' התרחשה ב-2003, אז גילם את דמותו של וינסנט, סטודנט הומוסקסואל לאופנה בסרט הקולנוע "Cowboys and Angels". על משחקו בסרט זה היה מועמד לפרס האקדמיה האירית לטלוויזיה ולקולנוע (IFTA) בקטגוריית הכישרון החדש הטוב ביותר. בשנה שלאחר מכן השתתף בסרט הקולנוע "Man About Dog", שהיה מועמד ל-10 פרסים מטעם האקדמיה האירית לטלוויזיה ולקולנוע (IFTA).

בשנת 2004 הופיע ליץ' לראשונה בסדרת טלוויזיה, "Love is the Drug". על משחקו בסדרה היה מועמד לפרס IFTA בקטגוריית השחקן הטוב ביותר. בשנת 2007 היה מועמד בשלישית לפרס IFTA, הפעם בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר, על תפקידו בסדרת הטלוויזיה "Legend". באותה שנה גם גילם את דמותו של מרקוס ויפסניוס אגריפה בעונתה השנייה של סדרת הטלוויזיה "רומא", בהפקתן של הרשתות BBC ו-HBO.

ליץ' גילם את דמותו של טום ברנסון בסדרת הטלוויזיה התקופתית "אחוזת דאונטון", מ-2011 עד לסיומה של הסדרה ב-2016. 

בשנת 2014 גילם את ג'ון קיירנקרוס שעבד לצד המתמטיקאי אלן טיורינג, בסרט "משחק החיקוי". בשנת 2017 השתתף בסרט "טרף קל". בשנת 2018 שיחק בדרמה הביוגרפית "רפסודיה בוהמית" שביים בריאן סינגר. 

בשנת 2019 שיחק בסרט הטלוויזיה "שמירה קפדנית" לצדם של סופיה בוש, מת'יו מודין וקטלינה סנדינו מורנו. בשנת 2022, שב עם תפקידו כטום ברנסון לסרט "אחוזת דאונטון 2".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלן ליץ'** בוויקישיתוף
* אלן ליץ', ברשת החברתית טוויטר
* אלן ליץ', ברשת החברתית אינסטגרם
* אלן ליץ', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אלן ליץ', באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* אלן ליץ', באתר AllMovie (באנגלית)
* אלן ליץ', במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* אלן ליץ', באתר "רומא"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008729465605171
* BnF: cb150326269 (data)
* GND: 1061685535
* ISNI: 0000 0003 8171 1199
* LCCN: no2010024139
* SUDOC: 238284883
* VIAF: 262434534
* WorldCat: lccn-no2010024139

 |
ברנבס מרפא את העני, ציור של פאולו ורונזה
ברנבא בקתדרלת סביליה
**יוסף** המכונה **ברנבא** (או **בר-נבא**; יוונית: Βαρνάβας) הוא דמות המוזכרת בברית החדשה, שם הוא מתואר כאחד ממפיצי הנצרות הראשונים אשר הצטרף אל שנים עשר השליחים לאחר צליבת ישו.

חייו
----

ברנבא מוזכר לראשונה בספר מעשי השליחים: "וְיוֹסֵף אֲשֶׁר כִּנוּהוּ הַשְּׁלִיחִים בְּשֵׁם בַּר־נַבָּא פֵּרוּשׁוֹ בֶן־הַנֶּחָמָה אִישׁ לְבֵית לֵוִי אֲשֶׁר נוֹלַד בְּאֶרֶץ קִיפְרוֹס" שם מסופר כי לאחר שהתעמתו פטרוס ויוחנן השליח עם הכהנים בבית המקדש, קיבל עליו ברנבא את האמונה בישו, מכר את שדהו ונתן את הכסף לשליחים. פירוש שמו מוסבר שם כבן הנחמה, למרות שבארמית פירוש שמו הוא בן הנביא. קישור דומה בין נחמה לנבואה מופיע באיגרת הראשונה אל הקורינתים.

הוא נלווה לפאולוס בבואו לירושלים, ובמסעות אחרים באסיה הקטנה. נראה שלאחר פגישתם עם סרגיוס פאולוס, מושל קפריסין, התבלט פאולוס יותר מברנבא, ומשלב זה והלאה מוזכר שמו של פאולוס ראשון מבין שניהם.. בשובו מאנטיוכיה, נסע לירושלים והשתתף במועצת ירושלים, אשר דנה במצוות הנצרות (ושלאחריה נשלחה האיגרת אל הגלטים). לאחר מכן, שב ברנבא עם שליחים נוספים לאנטיוכיה. לאחר ששהו שם תקופת מה, נפרד ברנבא מפאולוס, ונסע לקפריסין עם מרקוס המבשר.

לדעת טרטוליאנוס, ברנבא הוא שכתב את האיגרת אל העברים. כמו כן, משייכת לו המסורת את כתיבת איגרת ברנבא (אנ') שנשמרה בקודקס סינאיטיקוס, שם היא נמצאת בסופה של הברית החדשה. בנוסף, נטען שהוא מחברה של הבשורה על פי ברנבא (אנ'), בשורה המתארת את חיי ישו ומתוארכת למאה ה-16 והיא ככל הנראה פסאודואפיגרפיה. הבשורה תואמת את השקפת האסלאם על ישו, ואינה מתארת אותו כבן האלוהים, אלא כנביא; כמו כן, לפי בשורה זו ישו לא נצלב וקם לתחייה, אלא עלה לגן עדן בעודו בחיים.

על פי המסורת, הוצא ברנבא להורג בשנת 61 בגלל אמונתו, בעיר סלמיס שבקפריסין. עם זאת, אין עדויות ברורות בנושא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברנבא** בוויקישיתוף
* ברנבא באנציקלופדיה הקתולית
* מנזר ברנבא בקפריסין, באתר בנושא תיירות בצפון קפריסין
* ברנבא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפי המסורת
2. ↑  מעשי השליחים, פרק ד', פסוק 36.
3. ↑  הברית החדשה, האיגרת הראשונה אל הקורינתים, פרק י"ד, פסוק 3.
4. ↑  מעשי השליחים, פרק ט', פסוק 27.
5. ↑  מעשי השליחים, פרק י"א, פסוקים 25–26.
6. ↑  מעשי השליחים, פרק י"ג, פסוקים 7–12.
7. ↑  השוו, למשל, בין פסוק 7 שם לבין פסוק 42 (והלאה).
8. ↑  מעשי השליחים, פרק ט"ו, פסוק 2
9. ↑  מעשי השליחים, פרק ט"ו, פסוק 39.
10. ↑  איגרת ברנבא באנציקלופדיה הקתולית.
11. ↑  הבשורה על פי ברנבא
12. ↑  באתר bible places

| השליחים |
| --- |
| 12 השליחים | פטרוס הקדוש • אנדראס הקדוש • יעקב בן זבדי • יוחנן בן זבדי • פיליפוס הקדוש • ברתולומאוס הקדוש • 
מתי (לוי) • תומאס הקדוש • יעקב בן חלפי • תדיאוס הקדוש (מזוהה גם עם יהודה, אחי ישו) • שמעון הקנאי • יהודה איש קריות ומחליפו מתיאס הקדוש |
| שליחים נוספים | פאולוס • סילא • ברנבא • יעקב הצדיק |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258380505171
* BIBSYS: 90689085
* BnF: cb121625132 (data)
* CiNii: DA04187209
* GND: 118652559
* ISNI: 0000 0003 8700 5666
* LCCN: n50065733
* NLA: 35851961
* NLG: 44721
* NTA: 073511757
* SUDOC: 030151619
* Trove: 1116021
* ULAN: 500355271
* VcBA: 495/8694
* VIAF: 279907297
* WorldCat: lccn-n50065733

 |
בהלכות חזקה, **רֵיעוּתָא** (בעברית: רעיעות, חולשה) היא עובדה מסוימת, המחלישה את כוחה של החזקה ההלכתית, וקובעת כי ההנחה הראשונית אינה יותר זו המוחזקת, מכיוון שישנה סיבה להניח אחרת, סיבה הסותרת את החזקה.

דוגמאות
-------

### במשפט העברי

* דוגמה במשפט העברי הוא שטר שנמצא במקום ציבורי. אסור להחזיר אבדה זו אף למי שנותן בה סימנים, הלווה והמלווה, גם אם שניהם מודים כי השטר היה אצל המלווה (למשל), שכן אנו חוששים שמא יש ביניהם קנוניא, כדי לגבות את החוב מהלווה, לגבות קרקעות שנמכרו בעבר על ידי הלווה מהלקוחות בטענת שעבוד נכסים ואחר כך להתחלק ביניהם. הסיבה שאנו חוששים לחשש כזה, הוא בעקבות הריעותא; כאשר רואים שטר שבעליו לא שמר עליו, סביר מאוד לומר שהוא שטר פרוע ולכן לא שמר עליו בעליו.
* דוגמה נוספת היא אדם שמחזיק בקרקע ואוכל את פירותיה, דבר העשוי לגרום שיחשב כ"מוחזק בקרקע", והמוציא ממנו עליו להביא ראיה. למרות זאת, מסבירים הראשונים, אין לחזקה כל תוקף עד שלוש שנים, שכן בתוך שלוש שנים, שדרך בני אדם לשמור את שטרותיהם, ישנה ריעותא כאשר בעל הבית הראשון אומר למחזיק: אם מכרתי לך את הבית, אחוי את שטרך! ולכן אין לחזקה תוקף עד שלוש שנים מהתחלת המוחזקות.

### בהלכה

* מהתורה, כל בעל חיים שנשחט הוא בחזקת כשרות עד שיוודע אחרת. אך אם בעל החיים קיבל מכה חזקה העלולה ליצור בו מום שעל ידו דינו של בעל החי הוא טרפה, יש לבדוק את בעל החי היטב אם הוא טרפה או לא, ואם לא נבדק אסור לאוכלו מספק.

תרתי לריעותא
------------

הכלל הוא, שחזקה תקפה גם אם יש כנגדה ריעותא. דין זה נלמד ממקור החזקה עצמה: מקור דין החזקה הוא בכהן הבא לבדוק בית האם הנגעים שנראו בו מטמאים את הבית ודינו לשבירה או שמא מדובר במראה טהור. לפעמים הנגע במצב הטוען "הסגר" - הכוהן מצווה להסגיר את הבית שבעה ימים, ולאחר שבעה ימים אם הנגע התרחב סימן הוא כי מדובר בנגע טהור. 

השאלה היא, כיצד ניתן לדעת כי היה תוקף הלכתי להסגר, שמא ברגע לפני ההסגר, השתנה מראה הנגע במצב שאינו טוען הסגר, ואם כן אין להסגר שום תוקף הלכתי שיכול לקבוע את דינו של הנגע כעבור שבוע מההסגר. ומכאן לומדים חז"ל שניתן להעמיד דבר על חזקתו. חכמי התוספות מסבירים כי מכאן ניתן להניח שגם כאשר ישנה "ריעותא" החזקה קיימת, שהרי ייתכן שכעבור שבוע מה"הסגר", ימצא הכהן את הנגע במצב שונה, ואם כן מצב זה גורם "ריעותא" ועלינו לחשוב שמא מצב זה היה קיים כבר לפני ההסגר, ומכיוון שההלכה אינה מתייחסת לחשש זה אלא קובעת שיש להתייחס לנגע כאילו ההסגר מועיל בוודאות גמורה, הרי שחזקה תקיפה גם כאשר ישנה "ריעותא".

לעומת זאת, בתלמוד מובא כי שונה דינו של "תרתי לריעותא". כאשר קיימות שתי סיבות האומרות כי החזקה השתנתה. כך למשל, כאשר מדדו מקווה טהרה ונמצא שהוא כשר ויש בו שיעור מים בשיעור הראוי (ארבעים סאה), והלך אדם וטבל בו ושוב נמצא שהוא חסר מהשיעור המינימלי, במצב כזה נשאר הטמא בטומאתו מספק. ההסבר הוא כי במצב כזה יש "תרתי לריעותא" - שני "ריעותא", האחת היא המציאות שהמקוה התגלה כחסר, דבר האומר לנו שיש להניח שגם לפני כן הוא היה חסר (חזקה דהשתא), וכן חזקת הדין של הטובל, שהיה טמא ועלינו להניח שהוא טמא כל עוד לא התברר אחרת.

קישורים חיצוניים
----------------

* הערך "תרתי לריעותא", באתר ויקישיבה

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ח', עמוד א', משנה תורה לרמב"ם, ספר נזקים, הלכות גזילה ואבידה, פרק י"ח, הלכה א'.
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף י"א, עמוד ב'
3. ↑  תלמוד בבלי, מסכת נידה, דף ב', עמוד ב' ועוד מקומות
במתמטיקה, **משפט הערך הממוצע של גאוס** הוא שמם של שני משפטים דומים:

* משפט הערך הממוצע של גאוס באנליזה מרוכבת: הערך שפונקציה הולומורפית מקבלת בנקודה הוא ממוצע הערכים שהיא מקבלת במעגל סביב הנקודה.
* משפט הערך הממוצע של גאוס לפונקציות הרמוניות: הערך שפונקציה הרמונית מקבלת בנקודה הוא ממוצע הערכים שהיא מקבלת בספירה סביב הנקודה.

הדמיון בין המשפטים אינו מקרי. החלק הממשי והמרוכב של פונקציה הולומורפית הן פונקציות הרמוניות. 

מהמשפט נובע עקרון המקסימום.

פונקציות הולומורפיות
--------------------

תהי f פונקציה הולומורפית, ויהי {\displaystyle 0\leq r} כך שהעיגול ברדיוס r סביב נקודה z\_{0} מוכל בתחום של f. אזי:

{\displaystyle f(z\_{0})={1 \over 2\pi }\int \_{0}^{2\pi }{f(z\_{0}+re^{i\theta })}\,d\theta }
### הוכחה

יהי {\displaystyle C=\{z:|z-z\_{0}|=r\}}. לפי נוסחת האינטגרל של קושי:

{\displaystyle f(z\_{0})={1 \over 2\pi i}\oint \_{C}{f(z) \over z-z\_{0}}\,dz}
{\displaystyle z\_{0}+re^{i\theta },\theta \in [0,2\pi )} היא פרמטריזציה של המעגל C. לכן:

{\displaystyle f(z\_{0})={1 \over 2\pi i}\int \_{0}^{2\pi }{{\frac {f(z\_{0}+re^{i\theta })}{re^{i\theta }}}ire^{i\theta }}\,d\theta ={1 \over 2\pi }\int \_{0}^{2\pi }{f(z\_{0}+re^{i\theta })}\,d\theta }

פונקציות הרמוניות
-----------------

מהשוויון הנ"ל ניתן להסיק שוויון אנלוגי לפונקציות הרמוניות.

נניח ש-u פונקציה הרמונית בתחום פשוט קשר פתוח. לפי משפט מאנליזה מרוכבת, היא מהווה חלק ממשי של פונקציה אנליטית f על התחום. עבור f מתקיים השוויון לעיל, ולכן אם נוציא חלק ממשי נקבל (בגלל שאינטגרל על פונקציה מרוכבת בגבולות ממשיים מוגדר להיות האינטגרל על החלק הממשי שלה ואנטגרל על החלק המדומה שלה כפול i) : 

{\displaystyle u(z\_{0})={1 \over 2\pi }\int \_{0}^{2\pi }{u(z\_{0}+re^{i\theta })}\,d\theta }

תכונה זו נקראת **תכונת הערך הממוצע** לפונקציות הרמוניות. לפי משפט, פונקציה היא הרמונית אם ורק אם היא מקיימת את תכונת הערך הממוצע.

(כאשר {\displaystyle u(z)=u(Rez,Imz)}). להכללה של העקרונות הללו ראו גרעין פואסון.

ראו גם
------

* עקרון המקסימום
* גרעין פואסון

קישורים חיצוניים
----------------

* משפט הערך הממוצע של גאוס ב-Wolfram Mathworld
**פדרו חוסה דומינגו דה לה קלסאדה מנואל מריה לסקוראין פארדס** (בספרדית: **Pedro José Domingo de la Calzada Manuel María Lascuráin Paredes**; ‏8 במאי 1856 - 21 ביולי 1952) היה פוליטיקאי מקסיקני, ששימש כנשיאה ה-34 של מקסיקו במשך פחות משעה ב-19 בפברואר 1913, תקופת הנשיאות הקצרה בעולם. 

קודם כיהן לסקוראין במשך שתי קדנציות כשר החוץ של מקסיקו וניהל בית ספר למשפטים במקסיקו סיטי.

נשיאות
------

לאחר המהפכה שהתרחשה במקסיקו נכלא הנשיא פרנסיסקו מדרו בארמון הלאומי. כדי לשוות לחילופי השלטון מראה חוקי, שוכנע מדורו להתפטר, מתוך אמונה שכך יינצלו חייו. לפי חוקת 1857 של מקסיקו, בעת נבצרות עוברות סמכויות הנשיא בסדר הבא: סגן הנשיא, התובע הכללי, שר החוץ ושר הפנים. בעת ההפיכה אנשיו של ויקטוריאנו ורטה כצרו גם את סגנו מדרו ואת התובע הכללי. ורטה תכנן שלסקוראין יושבע כנשיא מתוקף תפקידו כשר החוץ, ואז הוא ימנה את ורטה עצמו לשר הפנים ויתפטר. כך נוצר מצב שבו ב-19 בפברואר 1913 כיהן לסקוראין כנשיא מקסיקו ה-34, לכהונה של פחות משעה. גרסאות שונות ניתנו לזמן המדויק של כהונתו והן נעות בין 15 דקות ל-56 דקות. בכל מקרה הייתה כהונתו כנשיא לקצרה ביותר המתועדת בהיסטוריה העולמית. באותו ערב התכנסה ישיבה מיוחדת של הקונגרס שאישרה את המינוי, תחת איומי רוביהם של חיילי ורטה. ימים ספורים לאחר מכן בוימה התקפה על שומריהם של פרנסיסקו מדרו וסגנו חוסה מריה פינו סוארס (אנ'), שנוצלה כדי לרצוח את שניהם תוך כדי התגוננות מפני ניסיון חילוצם. ורטה הציע ללסקוראין מושב בממשלתו אך הוא סירב, פרש מהפוליטיקה וחזר לעסוק בלימודי משפטים ובעריכת דין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פדרו לסקוראין** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2004046806
* SNAC: w6qr72f7
* VIAF: 26454885
* WorldCat: lccn-n2004046806

 |
**סטירן** (Styrene) היא תרכובת אורגנית המשמשת כמונומר ביצור פוליסטירן, ABS וגומי סינתטי, נוסחתה C8H8, המולקולה מכילה טבעת בנזן הקשורה לאתילן C6H5CH=CH2. בטמפרטורת החדר החומר הוא נוזל שמנוני נדיף שריחו מתקתק.
מקור השם סטירן במילה STYRAX -שרף המופק מהעץ ליקווידמבר מזרחי (Liquidambar orientalis; במשמעו "ענבר נוזלי") עץ הגדל בדרום-מערב טורקיה וצפון סוריה, ממנו בודד החומר לראשונה. סטירן נמצא באופן טבעי בכמה צמחים כולל כאלה המשמשים למאכל כדוגמת קינמון.

ייצור
-----

מייצרים סטירן באמצעות דה-הידרוגנציה של אתיל בנזן המופק מתגובת אתן עם בנזן.  

התגובה להפקת סטירן מאתיל בנזן  
אתיל בנזן מעורב עם קיטור בטמפרטורה גבוהה בנפח הגדול מזה של חומר הגלם פי 10–15 והתערובת מוזרמת על קטליזטור מוצק המבוסס על תחמוצת ברזל המעורב בכמה אחוזים של תחמוצת אשלגן או אשלגן פחמתי. הקיטור הוא מקור החום הנדרש לתהליך האנדותרמי והוא גם מסיר את הפחם שעשוי להיווצר על הזרז המוצק. הקיטור גם מדלל את המגיבים והתוצרים ומסיט את שיווי המשקל לטובת התוצר. במפעל סטירן טיפוסי 2 או 3 ריאקטורים בטור הפועלים בתנאי ואקום כדי לשפר יעילות וסלקטיביות. הניצולת היא כ 65% בתהליך של 2 ריאקטורים ו 70-75% בתהליך של 3 ריאקטורים. הסלקטיביות לסטירן 93-97% ותוצרי הלוואי העיקריים הוא טולואן ובנזן. כיוון שטמפרטורת הרתיחה של סטירן ושל חומר הגלם אתיל בנזן דומות (145°C ו-136°C בהתאמה) ההפרדה ביניהם נעשית במגדלי זיקוק גבוהים. בתהליך הזיקוק הסטירן עלול לעבור פולימריזציה ויש צורך בהוספת מעכבים.

בטיחות
------

סטירן נחשב לכימיקל מסוכן בפרט במקרה של מגע בעיניים אך גם בעור. לפי כמה מחקרים סטירן הופך בגוף האדם (לאחר בליעה או שאיפה) לסטירן-אוקסיד חומר הנחשב רעיל, מוטגני וייתכן גם קרצינוגן.

סטירן-אוקסיד, תוצר מטבוליזם של סטירן בגוף

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטירן** בוויקישיתוף
* יטה סקונדו, כרטיס בטיחות לסטירן, אתר המוסד לבטיחות ולגיהות
* סטירן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007543856505171
* GND: 4183889-0
* LCCN: sh85129392
* NDL: 00575493
* NKC: ph187956

 |
**פדרו דה פיליפה** (בספרדית: **Pedro de Felipe**; ‏ 18 ביולי 1944, מדריד – 12 באפריל 2016, מדריד) היה כדורגלן ספרדי ששיחק בעמדת הבלם במספר קבוצות בספרד.

קריירת מועדונים
---------------

פדרו דה פיליפה נולד במדריד והגיע לקבוצת ריאל מדריד בשנת 1964 בגיל 20. כבר בעונתו הראשונה הוא שולב במשחקי הליגה העלוניה וזכה באליפות הליגה. בספטמבר 1967 אחרי ששיחק שלוש משחקים בעונה החדשה הוא נפצע וחזר להרכב רק לאחר ניתוח. הוא המשיך לשחק עבור ריאל עד לשנת 1972 כאשר עבר לאספניול ממנה פרש בגיל 34.

דה פיליפה היה שחקן קשוח בהגנה. בשנת 1969 לאחר התקלות איתו, מיגל אנחל בוסטייו שהיה כוכב המשחק עזב את המגרש ולמעשה לא הצליח להתאושש מהפציעה.

בהיותו בריאל, דה פיליפה זכה באליפות 5 פעמים ובעונת 1965/66 זכה בגביע אירופה.

קריירה בינלאומית
----------------

דה פיליפה ערך הופעה בודדת במדי נבחרת ספרד במשחק ידידות נגד טורקיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פדרו דה פיליפה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑
**סטלה** (אסטלה) **בליץ-אחסטריבה** (בהולנדית: **Stella Blits-Agstribbe**; ‏ 6 באפריל 1909 – 17 בספטמבר 1943) הייתה מתעמלת אולימפית הולנדית יהודיה, זוכת מדליית הזהב הקבוצתית בהתעמלות נשים באולימפיאדת אמסטרדם, שנרצחה בשואה.

קורות חיים
----------

בליץ-אחסטריבה נולדה באמסטרדם ב-1909. היא הייתה חברה בנבחרת ההולנדית להתעמלות נשים, שזכתה במדליית הזהב האולימפית באולימפיאדת אמסטרדם, במדליית כסף זכתה נבחרת איטליה ובמדליית ארד נבחרת בריטניה. הנבחרת כללה 5 נשים יהודיות (אנה דרזדן-פולק, הלנה קלוט-נורדהיים, יודיק טיימנס-סימונס ואלקה דה לוי), ואף המאמן חריט קלירקופר היה יהודי. אולימפיאדת אמסטרדם הייתה הראשונה בה נכלל מקצוע התעמלות הנשים. התחרות הייתה לקבוצות, ומדליות אישיות לא חולקו. בליץ-אחסטריבה זכתה במדליית הזהב ביחד עם קבוצתה.

אחסטריבה נישאה לסמואל בליץ שהתעמל יחד אתה במועדון הספורט "באטו". סמואל עבד כחרט יהלומים ונולדו להם שני ילדים, נני (1937) ואלפרד (1940). בסוף יולי 1943 נעצרה עם משפחתה באמסטרדם ונאסרה בפוכט(אנ'). לאחר כחמישה שבועות הועברה המשפחה לווסטרבורק. ב-14 בספטמבר 1943 גורשה לאושוויץ, שם נרצחה עם ילדיה בהגיעה למחנה. שמואל עבר את הסלקציה, אך נרצח באפריל 1944.

מבין חמש החברות היהודיות בנבחרת התעמלות הנשים של הולנד, נספו שלוש מתעמלות נוספות (דרזדן-פולק, קלוט-נורדהיים ותמנס-סימונס), וכן המאמן קלירקופר בסוביבור. רק אחת, דה לוי שרדה את השואה. בשנת 1997 הונצחו בנות הנבחרת, ומאמנן קלירקופר, ביד לאיש הספורט היהודי, במכון וינגייט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטלה בליץ-אחסטריבה** בוויקישיתוף

* סטלה בליץ-אחסטריבה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* סטלה בליץ-אחסטריבה, באתר olympedia.org
* Gymnast Estella Agsteribbe performing a routine on the parallel bars at a sports competition, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 0:18), 28 ביוני 2021, המתעמלת סטלה בליץ-אחסטריבה בתרגיל על המקבילית בתחרות באמסטרדם, דצמבר 1932
* דף זיכרון לזכר בליץ-אחסטריבה ומשפחתה באתר ההנצחה ליהודי הולנד.
* דף הנצחה ליהודיות מבין נבחרת המתעמלות ההולנדית ב-1928 ביד לאיש הספורט היהודי.
* סטלה בליץ-אחסטריבה באתר יד ושם
**נאוזאורופודה** (שם מדעי: **Neosauropoda**; מילולית: "זאורופודים חדשים") הוא ענף של דינוזאורים גדולים מקבוצת הזאורופודים, הכולל מינים רבים של זאורופודים, ולמעשה את המינים הגדולים ביותר מבין הדינוזאורים. הקבוצה החלה להתפתח ביורה התחתון שלפני 174 מיליון שנה מזמננו, כשהראשון מביניהם היה הלינגוולונג (*Lingwulong*) מסין, והם נכחדו עם הכחדת הקרטיקון הגדולה לפני 66 מיליון שנה.

הקבוצה הוגדרה ב-1986 בידי החוקר הארגנטינאי חוסה בונפרטה (אנ'), על סמך מאפייני השלד המשותפים בין דינוזאורים דומים לדיפלודוקוס לדינוזאורים דומים לברכיוזאורוס או סלטזאורוס.

מיני הקבוצה היו בעלי צוואר ארוך מאוד, חוליות רחבות ומוגבהות וגפיים כבדים בתחתית גופם. משקלם הרב הגביל את מהירותם, את יכולתם להזדקף וגם את האזורים בהם קיננו ואכלו, אך הוא עזר להם לעכל ביעילות מזון קשה, להגיע לצמרות עצים ולהתגונן מטורפים.

דינוזאורים אלה התגלו בממצאי מאובנים לאורך העולם, הוכחה להצלחתם היחסית במשך המזוזואיקון. הכבדים ביותר מביניהם הם הטיטאנוזאורים הגדולים כמו הארגנטינוזאורוס והפטגוטיטאן שהגיעו למשקל של 100 טון ולאורך של 36 מטרים לרבות הזנב. גם מינים מקבוצות אחרות לרבות הברכיוזאוריים והדיפלודוקיים היו גדולים כמותם, אך היו מספר דינוזאורים קטנים בהרבה כמו המגיארוזאורוס, שהגיע למשקל 1.1 טון והיה קטן מחלק מהפרוזאורופודים, ככל הנראה מגמדיות איים.

מיון
----

* קבוצה **נאוזאורופודה** (Neosauropoda)
	+ סוג ללא מקור בותריוספונדילוס (Bothriospondylus) - מוטל בספק
	+ סוג אולטראזאורוס (*Ultrasaurus*) - מוטל בספק
	+ קבוצה דמויי-דיפלודוקיים (Diplodocoidea)
		- משפחה הפלוקנטוזאורוסיים (Haplocanthosauridae)
		- משפחה רבאצ'יזאוריים (Rebbachisauridae)
		- משפחה דיקראוזאוריים (Dicraeosauridae)
		- משפחה דיפלודוקיים (Diplodocidae)
	+ קבוצה מקרונריה (Macronaria)
		- משפחה קמרזאוריים (Camarasauridae)
		- משפחה ברכיוזאוריים (Brachiosauridae)
		- משפחה איהלופיים (Euhelopodidae)
		- קבוצה טיטאנוזאורים (Titanosauria)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נאוזאורופודה** בוויקישיתוף
תחיה ליברזון
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
**תחיה ליברזון** (1886 דווינסק, רוסיה – 9 באוקטובר 1974 דגניה א') הייתה מחלוצי העלייה השנייה. ממתיישבי "קבוצת הכיבוש" באום ג'וני וממייסדי מושב נהלל.

תולדותיה
--------

תחיה נולדה ב-1886 בשם חיינה ליברזון בעיר דווינסק שברוסיה, לשמואל ושרה רבקה ליברזון והייתה ילדה שנייה במשפחה של 3 בנים ו-3 בנות. כבר בגיל 9 הייתה פעילה בתנועת חובבי ציון בעירה שם סייעה בגיוס כספים. בגיל 13 הצטרפה לאגודת צעירי ציון ועסקה במכירת בולי קק"ל והשתתפה בפעילות ציונית.

ב-1905 עלתה ליברזון לארץ ישראל בתחילת העלייה השנייה. עבדה כפועלת חקלאית בפתח תקווה ובחוות כנרת. הצטרפה אל "קבוצת הכיבוש" באום ג'וני, באתר שבו הוקמה אחר כך קבוצת דגניה א'. עברה לחוות מגדל ואחר כך חזרה אל כנרת אל חוות העלמות בניהולה של חנה מייזל. ליברזון הייתה ממייסדות מושב נהלל שם הקימה משק חקלאי עצמאי וניהלה אותו בכוחות עצמה בשנים 1922–1932. בשל קשיים, עברה לירושלים, עבדה כ-20 שנה בתנובה והתגוררה בעיר עד 1955.  
 בשנת 1970 התפרסמה האוטוביוגרפיה שלה, "פרקי חיים".

מורשתה
------

ליברזון השתלבה במאבק כנגד אפליית נשים ובמאבקן של נשות העליות הראשונות (במיוחד העלייה השנייה) להתקבל על ידי החלוצים הגברים כשוות בין שווים. אותן נשים ניסו לשנות את התפיסה הא-שוויונית כלפי הנשים, שהביאו העולים מארצות מוצאם, לפיה תפקידן לבשל, לתפור ולתמוך בגברים. במאבקה על מעמדה כעובדת אדמה עצמאית בעלת משק חקלאי תרמה ליברזון לביסוס מקומן המרכזי של הנשים בחברה החלוצית. על כך אמרה:

> 
> הקניתי, בלא יודעים, לעליה השניה את שאיפת השוויון בעבודה בין הגבר והאשה והוכחתי שהאשה מסוגלתלעבודה במשק ובשדה בדיוק כמו הגבר
> 
> 
> 
> — תחיה ליברזון, "פרקי חיים", עמוד 39
>

ספרה
----

* **פרקי חיים**, תל אביב: תרבות וחינוך, תשל"א 1970.

לקריאה נוספת
------------

* יעקב שביט, יעקב גולדשטיין, חיים באר (עורכים), הערך "תחיה ליברסון", בתוך: **לקסיקון האישים של ארץ ישראל, 1948-1799**, תל אביב: הוצאת עם עובד, 1983.
* נחמן תמיר, **אנשי העלייה השנייה - כרך ג'**, הוצאת המרכז לתרבות וחינוך של הסתדרות העובדים, 1971, עמודים 53-68

קישורים חיצוניים
----------------

* תחיה ליברזון באתר דגניה א' (מאורכב)
* תחיה ליברזון באתר אלבום יזרעאל (אורכב)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שינתה את שמה מחיינה לתחיה לאחר שעלתה ארצה
2. ↑  הקשיים היו על רקע התנגדות התושבים לרצונה של ליברזון לקיים משק חקלאי כאישה בודדה שלא הקימה משפחה - "פרקי חיים" עמוד 126
3. ↑  צויינה הוצאת הספר "פרקי חיים", דבר, 4 בינואר 1971
4. ↑  "האלמנט היותר מתאים לתפקיד של איכרות ופועלות חקלאיות" נשיוּת ציונית במושבות בתקופת העלייה השנייה, גילת גופר, אוניברסיטת תל אביב, 2004
5. ↑  בקבוצה זו של הפמיניסטיות העבריות הראשונות ניתן לכלול את דבורה דיין, שרה אהרנסון, מניה שוחט, רחל ינאית בן-צבי, ציפורה זייד, חיותה בוסל, חנה צ'יזיק, שרה צ'יזיק, בבה אידלסון, עטרה שטורמן, יוכבד בת מרים, מרים ברץ, אסתר בקר, שרה מלכין, רחל כצנלסון שזר, ברכה פלאי, דבורה נצר, רוזה כהן ואחרות
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

**תחזית עונתית** היא תחזית מזג אוויר ארוכת-טווח שמטרתה לחזות את אופי העונה כולה, הן מבחינת טמפרטורות (חורף קר או חם מהממוצע) והן מבחינת כמויות משקעים (חורף גשום/יבש מהרגיל או אף בצורת).

רוב התחזיות העונתיות נוטות לדייק בשיעור של כ-70%-60%[דרוש מקור].
הכלים העומדים כיום לרשות האדם אינם מספקים יכולת חיזוי סבירה לטווח של עונה שלמה, עקב תופעת ה"כאוס" המאפיינת את מזג האוויר ומומחשת היטב על ידי "אפקט הפרפר". עם זאת, מודלי חיזוי מזג האוויר הולכים ומשתפרים בהדרגה וטווח החיזוי הריאלי הולך וגדל עם הזמן.

התחזיות העונתיות נבדלות אלה מאלה ומתחלקות לסוגים שונים.
התחזית העונתית הסטטיסטית מתבססת על אופייה של עונת המשקעים במהלך כמה עשרות שנים. כדי לחזות את אופי העונה הקרובה בוחנים את אופי העונות שקדמו לה.

בישראל
------

אפיק הרום הממוצע לחודש אוקטובר 2006, מופיע כ"קערה" אותה יוצרים הקווים הצבעוניים, ממוקם במזרח הים התיכון ועל כן חודש זה היה גשום מהרגיל בישראל.
התחזית העונתית של השירות המטאורולוגי הישראלי מוצגת כל שנה בתחילת חודש נובמבר ומתייחסת אך ורק לשלושת חודשי החורף המרכזיים (דצמבר, ינואר ופברואר). תחזית זו מתבססת על מצבים סינופטיים רבים, אך הפרמטר העיקרי עליו מתבססת תחזית זו הוא מיקומו של אפיק הרום הים-תיכוני הממוצע במהלך חודש אוקטובר[דרוש מקור].

ההנחה היא שכאשר אפיק הרום הממוצע ממוקם באוקטובר במזרח הים התיכון (אוקטובר גשום מהרגיל בישראל) הוא לא ימוקם שם במהלך החורף, ולכן החורף בישראל יהיה יבש מהרגיל, אך אם אפיק הרום הממוצע לאוקטובר ממוקם במערב הים התיכון, הוא ינוע בהדרגה מזרחה ובמהלך החורף ימוקם מעל מזרח הים התיכון ויגרום לחורף גשום בישראל.

ראו גם
------

* סינופטיקה
* מודלים לחיזוי מזג אוויר
* אקלים ארץ ישראל

קישורים חיצוניים
----------------

* מפות 500 ברשת

* מדריך לקריאת מפות
**יוחנן העשירי** (בלטינית: **Ioannes X**;‏ 860 – 28 במאי 928) היה האפיפיור ממרץ 914 ועד למותו בשנת 928. הוא ניסה לאחד את איטליה כנגד הסרצנים אך בסופו של דבר נכלא ונרצח.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיירה Tossignano (איט') הנמצאת כ-30 ק"מ דרומית מזרחים מבולוניה. את דרכו הדתית בבולוניה. במהרה הצליח להתקרב לאצולה ומונה לארכיבישוף על ידי האפיפיור סרגיוס השלישי שאיתו עבד בשיתוף פעולה. בשנת 914 הגיע לרומא ושם נבחר לאפיפיור. הדבר הראשון שעשה כאפיפיור היה מאבק כנגד סרצנים אשר ישבו על נהר הגריליאנו. יוחנן הצליח לגבש ברית נוצרית אשר ניצחה בסופו של דבר את הסרצנים והסירה איום זה מאיטליה לזמן מה.

חוץ מהתעסקות בסכסוכים פנים-איטלקיים, הצליח יוחנן גם לעסוק ולתווך בסכסוכים דתיים באימפריה הביזנטית. בנוסף על כך, יוחנן הביע תמיכה בקונרד הראשון, מלך גרמניה ועל רפורמות בקלוני, מנזר במזרח צרפת.

כתוצאה מהסכסוכים הפנים-איטלקיים, יוחנן נאסר בשנת 928 והושלך לצינוק עד מותו. לא ברור כיצד מת, וישנן שתי טענות בנושא: לפי הראשונה, יוחנן נרצח בצינוק, ולפי הטענה השנייה יוחנן מת בשנת 929 ממות טבעי כתוצאה מתנאי הצינוק ומדיכאון. נקבר בבזיליקת יוחנן הקדוש בלטראנו והוחלף על ידי לאו השישי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוחנן העשירי** בוויקישיתוף
* יוחנן העשירי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* יוחנן העשירי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**סרגיוס השלישי** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**לאו השישי** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007397569505171
* BNE: XX1326870
* GND: 100950094
* ISNI: 0000 0000 3929 2478
* LCCN: nb2007020006
* NKC: skuk0003211
* ULAN: 500355749
* VcBA: 495/51634
* VIAF: 68457803
* WorldCat: viaf-68457803

 |
חולצת טי ועליה מוטבע סמליל ויקיפדיה
ילדות לבושות בחולצת טי
חולצה הצבועה בשיטת TieDye
**חולצת טי** (באנגלית: **T-shirt**) היא חולצה קצרה הנלבשת על מחצית הגוף העליונה, הן על ידי גברים והן על ידי נשים. החולצה נקראת על שם דמיונה לצורת האות T בשפה האנגלית. זוהי חולצה חסרת כפתורים וללא צווארון, כאשר פתח הצוואר של החולצה עגול (ולא בצורת V), ושרווליה קצרים ומגיעים למחצית הזרוע בין הכתף לבין המרפק. חולצות להן שרוולים קצרים או ארוכים יותר אינן חולצות טי.

החולצות מיוצרות לרוב מכותנה, פוליאסטר או שילוב של השניים, ולעיתים מעוטרות בציורים או סמלים.

היסטוריה
--------

מקורן של חולצות הטי בשלהי המאה ה-19. החולצות נוצרו מחציית הפיג'מה (ה-union suit) שהייתה מקובלת אז לשני חלקי לבוש - חלק עליון וחלק תחתון. בשלהי המאה ה-19 החלו פועלים, בעיקר כורים ואנשים העובדים במפעלים חמים, ללבוש חולצות T בשל נוחותן בסביבות עבודה חמות.

החולצות הפכו פופולריות בארצות הברית לאחר שהן נופקו על ידי צי ארצות הברית למלחי הצי במהלך מלחמת ארצות הברית–ספרד. המלחים לבשו את החולצות כגופיות מתחת למדיהם, אולם בשל האקלים החם באזורים בהם התרחשה המלחמה נהגו המלחים להוריד את חולצות המדים ולהישאר עם גופיות הטי בלבד.

בשל העובדה שמדובר בחולצות נוחות, זולות וקלות בניקוי הפכו חולצות הטי במהרה לבגד מקובל בקרב הפועלים באירופה ובארצות הברית, וזמן קצר לאחר מכן הפכו לבגד מקובל בקרב בני המעמדות הנמוכים, ובני נוער מכל המעמדות. תקופת השפל הכלכלי הגדול הגבירה את הפופולריות של החולצה הזולה.

לאחר מלחמת העולם השנייה נהגו לוחמים רבים אשר לבשו את החולצות כחלק ממדיהם, להמשיך וללבוש את החולצות בלא המדים, ותוך זמן קצר הפכה החולצה ללבוש אופנתי. מעמדן של חולצות הטי כלבוש אופנתי התקבע בעקבות לבושו של מרלון ברנדו בסרט חשמלית ושמה תשוקה משנת 1951.

### עיטורי החולצה

במשך עשרות השנים הראשונות לשימוש בחולצה היו חולצות הטי חולצות לבנות בלא עיטורים. בראשית שנות ה-50 של המאה ה-20, החלו מספר חברות ממיאמי שבפלורידה לעטר חולצות טי בסמלי אתרי נופש מקומיים, ובין היתר קיבלו זיכיון מחברת וולט דיסני להציג את דמויות דיסני על החולצות. חולצות אלה זכו להצלחה רבה, אולם הציורים שעליהם דהו במהרה.

בשנת 1955 החל שימוש בפלסטיסול - דיו עמיד יותר שאינו יורד בכביסה.

בשנות ה-60 של המאה ה-20 הפכו חולצות טי המעוטרות בכתמי צבע "Tie-Dye" לחולצות המזוהות עם דור הפרחים בארצות הברית ובאירופה.

בשנות ה-80 של המאה ה-20 הומצאו סוגי דיו המשנים את צבעם בטמפרטורות שונות, ואיפשרו שיווק של חולצות המשנות צבען. פיתוח מדפסות הלייזר איפשר הדפסה מהירה ופשוטה של תצלומים על גבי החולצות, ופיתוח האינטרנט אפשר עיצוב אישי של חולצות שונות.

חיילי יחידות בצה"ל (ובפרט יחידות קרביות), הנמצאים בקורס צבאי, נוהגים להפיק בסיום הקורס חולצות סוף מסלול, כשהן מעוטרות בכתוביות ואיורים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **חולצת טי** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **חולצת טי** |

* "בלייזר", 25 דברים שלא ידעתם על טי–שרט, באתר ynet, 28 באפריל 2011

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555923605171
* BnF: cb13338808m (data)
* GND: 4302761-1
* LCCN: sh85131768
* NDL: 01075131
* NKC: ph265715

 |
שליו חום.
שליו קשקשים.
**שלווים** הוא שם משותף למספר סוגים של עופות קטנים עד בינוניים משתי משפחות: פסיוניים ושלווים אמריקניים, כשהסוג המוכר ביותר הוא *Coturnix*. מינים אלה שאינם קרובים טקסונומית, הם עופות קטנים החיים באמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית ואזורים שונים באירופה, אסיה, אפריקה ואוסטרליה והם בעלי גוף עגלגל מוסווה ומנוקד, לעיתים כרבולת קטנה על הראש ומקור קצר. מיני השלווים נודדים בלהקות כדי לחפש מזון.

בישראל מצוי רק מין אחד של שליו - שליו נודד, המזוהה עם השליו שאכלו בני ישראל במדבר סיני, בצאתם ממצרים על פי המקרא. שליו זה מקנן בטורקיה, ונודד בלהקות גדולות מעל לים התיכון, כשהוא נוחת לאחר יותר מיום תעופה באפיסת כוחות בחופי צפון סיני חוף עזה ומערב הנגב. עקב המאמץ מצטברת בשריריו חומצת חלב העלולה לסכן את האדם האוכל כמות גדולה מבשרה, וגורמת להקאות ואף מוות. שבטי הנוודים בצפון סיני תופסים את השליו תוך מעופו ונחיתתו, ברשתות מיוחדות המיועדות לכך. דמיון התופעה של נחיתת להקות גדולות של עופות בבת אחת בסיני, לקיטתם לאחר שהם מותשים והסיכון באכילת יתר מהם, הביאו חוקרים רבים לזהות עוף זה עם העוף שבסיפור המקראי.

מיון
----

### משפחת הפסיוניים

* סוג שליו (*Coturnix*)
* סוג ומין יחיד שליו ההימלאיה (*superciliosa Ophrysia*)
* סוג ומין יחיד שליו הר השלג (*Anurophasis monorthonyx*)
* סוג שליו-שיחים (*Perdicula*)

### משפחת שלווים אמריקניים

* סוג שליו מצויץ *Callipepla*,
* סוג בובווייט *Colinus*
* סוג שליו מונטזומה *Cyrtonyx*
* סוג ובו מין יחיד שליו מזמר *Dactylortyx thoracicus*
* סוג חוגלת עצים *Dendrortyx*
* סוג שליו עצים *Odontophorus*
* סוג ובו מין יחיד שליו הרים אמריקני *Oreortyx pictus*
* סוג ובו מין יחיד שליו אמריקני מפוספס *Philortyx fasciatus*
* סוג ובו מין יחיד שליו צהוב-פנים *Rhynchortyx cinctus*
* סוג שליו אבנים *Ptilopachus*

קישורים חיצוניים
----------------

* שלווים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* Quail Species Information, AvianWeb

הערות שוליים
------------

1. ↑  שליו, ד"ר נוח רוטרי (אתר מט"ח)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007551189205171
* LCCN: sh85109431
* NKC: ph122084

 |