**כרמלה מנשה** (נולדה ב-1 באוקטובר 1949) היא עיתונאית ישראלית, כתבת לענייני צבא וביטחון בתאגיד השידור הישראלי כאן. זוכת פרס סוקולוב, אות אומ"ץ ועיטור נשיא מדינת ישראל. לאורך השנים זכתה לכינוי "האמא של החיילים" בעקבות חשיפות רבות של מחדלים ושערוריות במערכת הביטחון וטיפול בבעיות אישיות של חיילים, להם נתנה קול באמצעות פרסומיה בתקשורת.

ביוגרפיה
--------

מנשה נולדה למשפחה יוצאת עיראק, נינת אחיו (עבאדי) של המקובל הרב יהודה פתיה. בן הדוד של אימהּ היה משה ברזני. בנעוריה הייתה חניכה בתנועת הנוער העובד והלומד בקן בורוכוב שבשכונת גבעתיים. בשנת 1967 התגייסה לצה"ל ושירתה כפקידה בגדוד 50. ב-1974, בתום שירותה הצבאי, החלה לעבוד בתחנת קול ישראל בירושלים כפקידת לשכה.

ב-1989 קיבלה תואר ראשון בהיסטוריה של עם ישראל וארץ ישראל. ב-1992 השלימה תואר שני בהצטיינות בהיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטת תל אביב. את תזת התואר השני שלה, "העלייה הבלתי לגאלית מעיראק לארץ ישראל בשנים 1947-1941", כתבה בהנחיית ההיסטוריון פרופסור דניאל קארפי.

בשנת 1986, עם סיום קורס כתבים, התמנתה לכתבת בתוכניות הרדיו של תחנת קול ישראל "כל צבעי הרשת" ובתוכנית "הטור השבועי". באותה שנה הצטרפה למחלקת החדשות של התחנה ועברה כמה תפקידים. בין היתר שידרה דיווחי תנועה מ"המטוס הקל". ב-1984 התמנתה לכתבת לענייני פלילים ומשטרה. החל מ-1988 משמשת ככתבת לענייני צבא של קול ישראל. תחומי סיקורה כללו לא רק נושאים וסוגיות מערכתיות הקשורות ביחידות הצבא והמודיעין הישראלי בשגרה ובחירום, אלא גם נושאים שנחשבו בעבר שוליים כגון רווחת החיילים ותנאי שירותם.

ביום העצמאות 2014 הדליקה משואה בטקס הדלקת המשואות. עם הקמת תאגיד השידור הישראלי כאן, מונתה ככתבת ופרשנית בכירה לענייני צבא וביטחון. בדצמבר 2019 חשפה שצה"ל מנפח את מספר החרדים המתגייסים לשורותיו.

במהלך מלחמת חרבות ברזל ב-2023, נמנתה עם משלחת עיתונאים בכירים מישראל שיצאה לסקר את התמרון הקרקעי של ישראל ברצועת עזה.

במרץ 2024 ספגה ביקורת חריפה מצד עיתונאים רבים על פירסומה לפיו תא"ל מרדכי כהנא, קיבל הצעה לשמש כמנכ״ל המשרד לבטחון לאומי, המבקרים ציינו שמנשה מיסגרה את כהנא כאחיינו של הרב מאיר כהנא, איזכור שאין לו קשר לדיווח עצמו. בין מבקריה חיים לוינסון, יהודה שלזינגר, אבישי גרינצייג ועוד. ארגון בצלמו אף פנה לתאגיד בבקשה להשעותה באופן מיידי.

מנשה כיהנה כיו"ר תא הכתבים הצבאיים בישראל.

### חיים אישיים

בעבר הייתה בת זוגו של איש הרדיו גדעון לב-ארי ובת זוגו של חוקר המוח דני מיכאלסון.

מנשה היא אם חד-הורית לילדה. מתגוררת בגבעתיים.

פרסים
-----

במשך השנים זכתה בשל חשיפותיה ופעילותה הציבורית בפרס סוקולוב, פרס "בנות הברית", אות המופת על תרומה לביטחון החברתי ופרס "אביר איכות השלטון". בספטמבר 2008 קיבלה את אות אומ"ץ. במרץ 2009 זכתה בפרס מנכ"ל רשות השידור. באוגוסט 2010 הוכרזה כרמלה מנשה כזוכת פרס א.מ.ת לשנת 2010 בתחום מדעי החברה, עיתונאות.

בפברואר 2022 זכתה באות אבירות מפעל חיים לנשים פורצות דרך של מרכז פרס לשלום וחדשנות. בשנת 2023 נמנתה עם מקבלי עיטור נשיא מדינת ישראל.

לקריאה נוספת
------------

* שיר חורי, **קולות החיילים**, במחנה, 1 בינואר 2015

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **כרמלה מנשה** |

* 

* כרמלה מנשה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* קורות חיים של כרמלה מנשה, חדשות מחלקה ראשונה Nfc
* גילי איזיקוביץ, עכבר העיר אונליין, מי ירגיע את כרמלה מנשה?, באתר הארץ, 2 במרץ 2009
* כרמית ספיר ויץ, קפה עם כרמלה מנשה(הקישור אינו פעיל), באתר onlife‏, 8 באוגוסט 2010
* רפי מן, שטח צבאי פתוח, באתר העין השביעית, 8 באוגוסט 2010
* עודד בן-עמי, ‏ריאיון עם כרמלה מנשה, באתר ‏מאקו‏, 20 באפריל 2011 סרטונים
* מיה מנע, מדברת מהשטח: כרמלה מנשה מקבלת פרס מפעל חיים, באתר nrg‏, 20 בנובמבר 2011
* הרבה יותר מעיתונאית: כך כרמלה מנשה הפכה לחלק מהסיפור של צה"ל, כתבה בערוץ "כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 16:50), 6 בספטמבר 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  אמירה לם, יומני כרמלה, ידיעות אחרונות, 11 באפריל 2014
2. ↑  ניצן צבי כהן, ‏יש מקום לכולם, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 19 באוקטובר 2016
3. ↑  כרמלה מנשה, העליה הבלתי לגלית מעראק לארץ ישראל 1941-1947. 
עבודת גמר לתואר "מוסמך", אוניברסיטת תל-אביב, תשנ"ב-1992. OCLC : (OCoLC)1313370559
4. ↑  אני עדיין מתבקשת להוכיח את עצמי
5. ↑  אתר למנויים בלבד יהונתן ליס, כרמלה מנשה, שחר פאר וגאולה כהן יהיו בין מדליקות המשואות ביום העצמאות, באתר הארץ, 18 במרץ 2014
6. ↑  תאגיד השידור: צה"ל זייף במשך שנים את מספר החרדים המתגייסים, באתר גלובס, 4 בדצמבר 2019
7. ↑    
שגיאות פרמטריות בתבנית:קישור כללי   
פרמטרי חובה [ כותרת ] חסרים
8. ↑  כרמלה מנשה חשפה וחטפה: "תקשורת פח אשפה, את בושה וחרפה", באתר Ice, ‏2024-03-17
9. ↑  הכתבת הוותיקה סופגת מתקפה מחבריה למקצוע "עיתונאית פח" - בחדרי חרדים, באתר www.bhol.co.il, ‏2024-03-17
10. ↑    
שגיאות פרמטריות בתבנית:קישור כללי   
פרמטרי חובה [ כותרת ] חסרים {{{כותרת}}}, באתר www.inn.co.il
11. ↑  בצלמו לתאגיד: להשעות באופן מיידי את הכתבת כרמלה מנשה, באתר חדשות מבזק לייב, ‏2024-03-17
12. ↑  אות המופת לכרמלה מנשה על תרומתה לביטחון החברתי, אתר "התנדבות בישראל"
13. ↑  לי-אור אברבך, אות אומ"ץ לרביב דרוקר, כרמלה מנשה ונתן זהבי, באתר nrg‏, 23 ביולי 2008
14. ↑  ynet, כרמלה מנשה - זוכת פרס א.מ.ת ל-2010, באתר ynet, 2 באוגוסט 2010
15. ↑  כרמלה מנשה זכתה באות אבירוֹת מרכז פרס לנשים פורצות דרך, באתר כסית, ‏2.3.22

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007346814805171
* VIAF: 1584149368829085980004
* WorldCat: viaf-1584149368829085980004

 |