recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
עיבוד נתונים ממוחשב
**עיבוד נתונים אוטומטי** (בראשי תיבות: **ענ"א**), או בקיצור **עיבוד נתונים**, הוא תהליך ממוכן הממיר נתונים למידע, כלומר קורא נתונים ומפיק מהם תמצית בעלת משמעות ותועלת.

במאה ה-21, מתבצע עיבוד נתונים באמצעות מחשב, אך קודם לשימוש הנרחב במחשבים הוא בוצע במכונות פשוטות יותר – ציוד לעיבוד נתונים – שעיבדו נתונים שנרשמו על-גבי כרטיסים מנוקבים. כדי להדגיש את הפן המעשי שלהן, מערכות עיבוד נתונים נקראות לרוב מערכות מידע, מכיוון שהן מציגות נתונים באופן ברור ומעובד.

בהקשר של עיבוד נתונים, נתונים מוגדרים כמספרים או תווים המייצגים פרטים כלשהם מהעולם האמיתי. נתון אחד הוא פרט אחד מהעולם האמיתי. המידע מתקבל מהנתונים על ידי הפעלת אלגוריתם, הסקה לוגית או חישוב סטטיסטי. מידע, בהקשר זה, מוגדר כתשובה בעלת משמעות לשאילתה כלשהי, או כתוצר ביניים שניתן לגלגלו לשאילתות נוספות.

בתחומי המדע וההנדסה, המונח ניתוח מידע משמש לתיאור עיבוד הנתונים. לרוב, בתחומים אלה נעשה שימוש באלגוריתמים ייחודיים ותחשיבים סטטיסטיים מדויקים שאינם שכיחים בתחומים העסקיים. בעוד שבתחומים העסקיים מקובל לייצג את הנתונים במספרים שלמים, נקודה קבועה או במספרים בינאריים, הרי שבתחומי המדע וההנדסה הנתונים הם לרוב מספרים ממשיים המיוצגים בנקודה צפה.

שלבים בעיבוד נתונים
-------------------

תהליך עיבוד נתונים
תהליך עיבוד הנתונים כולל לרוב מספר שלבים. ראשית, יש להמיר את הנתונים לפורמט דיגיטלי הקריא על ידי מחשב. לאחר מכן, ניתן להפעיל תהליכי המרה נוספים, בהתאם למקור וסוג הנתונים. לבסוף, יש להזין את הנתונים המעובדים למערכת מידע כלשהי לשם ניצולם, לדוגמה, לשם כריית מידע והצגתו באופן גרפי.

אלמנטים חשובים בעיבוד נתונים:

* הזנת נתונים
* ניקוי נתונים
* קידוד נתונים
* תרגום נתונים
* סיכום נתונים
* צבירת נתונים
* אימות נתונים
* צִלְווּחַ נתונים
* ניתוח סטטיסטי
* מחסנאות נתונים
* כריית נתונים
* הצגת נתונים
* גלגול נתונים

ראו גם
------

* מערכת עיבוד תנועות
* צינור עיבוד נתונים
* חישוב (מדעי המחשב)
* היתוך מידע

| ניהול ידע |
| --- |
| כללי | ניהול ידע • ניהול תוכן • מבחן אמילי • למידה ארגונית • פער הידיעה-עשייה • עובד ידע • תרבות ארגונית |
| נושאים משלימים | נתונים • מידע • ידע • מדעי המידע • מערכת מידע • מידענות • מידען • מערכת תומכת החלטה • עיבוד נתונים |
| אישים | לורנס פרוסאק |

קישורים חיצוניים
----------------

* עיבוד נתונים אלקטרוני, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007538456005171
* LCCN: sh85042288
* LNB: 000049697

 |
**אלן אסלאקסדטר סקום** (בגרמנית: **Ellen Aslaksdatter Skum**;‏ 26 במאי 1827 – 10 בפברואר 1895) הייתה רועת איילי צפון סאמית ילידת קאוטוקיינו בנורווגיה שלקחה חלק במרד קאוטוקיינו ב-1852. מרד שנערך בהשראת המטיף לארס לוי לסטאדיוס שקרא לאורח חיים טהור ולהימנעות מאלכוהול, היא הייתה חברה מובילה בקבוצת סאמים שהרגה את הסוחר המקומי ואת השוטר המקומי.

ביוגרפיה
--------

נולדה ב-26 במאי 1827 בקאוטוקיינו, בתם של אסלק מורטנסן סקום (1781–1857) ואנה הנריקסדטר סארה (בערך 1797–1870).

בשנת 1843, היא נישאה למאתיס יאקובסן הטה, איתו נולדו לה שני ילדים.

גם אלן סקום וגם בעלה הפכו לחברים בקהילה הנוצרית הלסטאדיאנית שהנהיג הכומר לארס לוי לסטאדיוס, אך פירשו את גישתו בצורה מוקצנת. בפברואר 1852, היא נידונה ל-18 חודשי מאסר ובעלה לשמונה חודשים לאחר שביחד עם 21 סאמיים נוספים היא מנעה פולחן בכנסיית סקיירווי (נו') ב-6 וב-7 ביוני 1851.

ב-8 בנובמבר 1852, היא הייתה מהחברים המובילים במרד שהוביל למותו של הסוחר בקאוטוקיינו והשוטר המקומי. הם ראו בסוחר אשם במכירת אלכוהול שלא רק היה אסור לפי תפיסתם הדתית אלא גם גרם לבעיות אלכוהוליזם חמורות בחברה הסאמית.

ב-14 בפברואר 1854, אלן סקום יחד עם עוד ארבעה מחברי המרד, ביניהם אחיה הנריק, נידונו למוות על ידי בית המשפט העליון בנורווגיה. עונשה הופחת מאוחר יותר למאסר עולם בטרונדהיים והיא שוחררה בחנינה ב-1867. הנריק מת בעודו במאסר.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 11005661
* VIAF: 306256700
* WorldCat: viaf-306256700

 |
**מריה: להציל את מוסקבה** (ברוסית: **Мария. Спасти Москву**) הוא סרט רוסי בבימויה של ורה סטורוז'בה, שהוקרן בבכורה ב־2 בדצמבר 2021. העלילה מתרחשת במהלך המלחמה הפטריוטית הגדולה ומתמקדת בקרב על מוסקבה.

עלילה
-----

התסריט מבוסס על האגדה על פגישתו של סטלין עם האם הפטרונית של מוסקבה ערב הקרב על מוסקבה ב־1941. הדמות הראשית היא נערה סובייטית בשם מריה, שחייבת להוציא את אייקון טיחווין של אם האלוהים מהשטחים שנכבשו על ידי הנאצים.

שחקנים ודמויות
--------------

* מריה לוגובאיה
* ארתור סמוליאנינוב
* סרגיי פוסקפליס
* איליה מלאקוב
* ולרי גורין

הפקה
----

הסרט צולם במוסקבה וברוסטוב. הצילומים הסתיימו בפברואר 2021 ויוצג בבכורה ב־2 בדצמבר של אותה שנה. הקרנת הבכורה מתוזמנת לחפוף עם יום השנה ה-80 לקרב מוסקבה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "מריה: להציל את מוסקבה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מריה: להציל את מוסקבה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Операция «Икона». История про Матрону и Сталина в фильме «Мария»
2. ↑  Вышел трейлер военной драмы «Мария. Спасти Москву»
**עיבוד אנליטי מקוון** (באנגלית: **Online analytical processing** ובקיצור **OLAP**) היא גישה המאפשרת מענה מהיר לשאילתות אנליטיות רב ממדיות. עיבוד אנליטי מקוון הוא חלק מתחום רחב יותר של בינה עסקית. העיבוד האנליטי המקוון נמצא בשימוש בין היתר בדיווחים עסקיים על מכירות, בשיווק, בניהול תהליכים עסקיים, בתקצוב, בחיזוי, בדיווחים פיננסים ועוד.

בעיבוד אנליטי מקוון המידע עשוי להיות מאוחסן במודל נתונים רב ממדי, באופן המאפשר לענות על שאלות אנליטיות רב ממדיות במהירות. זאת בשונה ממסדי הנתונים המשמשים מערכות תפעוליות המיועדים לעיבוד תנועות מקוון (Online Transaction Process), לביצוע מהיר של טרנזקציות ולזמני תגובה מהירים.

אילוסטרציה של קוביית OLAP המייצגת מידע רב ממדי
מושג מרכזי בליבה של מערכת OLAP הוא קוביית OLAP ‏(OLAP cube). קוביית ה-OLAP מורכבת מנתונים מספריים הנקראים מידות (Measures; לעיתים נקרא מדידות) אשר משתייכים לממדים. היא נבנית לרוב על פי סכימת כוכב (Star schema) או סכימת פתיתי שלג (Snowflake schema). המידות נגזרות מהרשומות בטבלת העובדות ואילו הממדים נגזרים מטבלאות הממדים.

ניתן לחשוב על כל מידה כעל בעלת אוסף של תגיות או Metadata המשויך אליה. הממדים מתארים את כל אחת מהתגיות ומספק מידע על המידה.

דוגמה לקוביית OLAP עשויה להיות כזו המאחסנת מכירות כמידות, ותאריך/זמן כממד. לכל מכירה יש ממד זמן המספק פרטים נוספים על המכירה. ניתן להוסיף ממד נוסף לקוביית OLAP באמצעות הוספת שדה נוסף לטבלת העובדות.

דוגמה לקוביית OLAP המאחסנת מכירות כמידה וממדי זמן, חנות ומוצר. היא מיוצגת באמצעות סכמת כוכב

API ושפת תשאול
--------------

בשונה ממסדי נתונים יחסיים, שבהם SQL היא שפת התשאול הסטנדרטית, ושלהם APIים נפוצים כגון ODBC, JDBC ו-OLEDB, בעולם ה-OLAP לא הייתה אחידות במשך זמן רב. ה-API הסטנדרטי הראשון הייתה המפרט OLE DB for OLAP של מיקרוסופט שפורסמה ב-1997 ובה נעשה שימוש בשפת התשאול MDX. מספר ספקי OLAP אימצו תקן זה. ב-2001 מיקרוסופט ו-Hyperion פרסמו את תקן XML for Analysis, אשר זכתה לתמיכה של רוב ספקי ה-OLAP. מאחר שתקן זה משתמש ב-MDX כשפת תשאול, הפך ה-MDX לסטנדרט דה-פקטו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עיבוד אנליטי מקוון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007530365605171
* BnF: cb15711780x (data)
* GND: 4481345-4
* LCCN: sh99002794
* SUDOC: 123472466

 |
**האנציקלופדיה האינטרנטית לפילוסופיה** (באנגלית: **Internet Encyclopedia of Philosophy**‏, בראשי תיבות: **IEP**) היא אנציקלופדיה חופשית ומקוונת בנושאי פילוסופיה ופילוסופים שנוסדה על ידי ג'יימס פיסר בשנת 1995. העורכים כיום הם ג'יימס פיסר וברדלי דאודן. הצוות כולל גם מספר רב של עורכי משנה לתחומים מסוימים כמו גם מתנדבים. הגם שאיכותה גבוהה, האנציקלופדיה בדרך כלל קריאה ובסיסית יותר מהאנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד.

על אודות ה-IEP
--------------

ה-IEP היא ארגון ללא מטרות רווח שאינו מקבל מימון. האנציקלופדיה עצמה מוחזקת על אתר אוניברסיטת טנסי שבמרטין. הצהרת הכוונות של ה-IEP היא כדלהלן:

> *האנציקלופדיה האינטרנטית לפילוסופיה* נוסדה בשנת 1995 לצורת מתן מידע מפורט ומלומד על נושאים ופילוסופים בכל תחומי הפילוסופיה. ה-IEP הוא ארגון ללא מטרות רווח וזמין לכל משתמשי האינטרנט ברחבי העולם. הצוות הנוכחי של 25 עורכים וכ-200 כותבים בעלי תואר דוקטור ומרצים במכללות ובאוניברסיטאות ברחבי העולם, בעיקר מארצות הברית, בריטניה ואוסטרליה. תהליך הגשה וסקירה של כתבות זהה לזה של כתבי עת לפילוסופיה, ספרים וספרי עזר. המחברים הם מומחים בתחומים בהם הם כותבים, ולעיתים קרובות הם מובילים בתחומם.
> 
> 

במילים אחרות, ה-IEP היא אנציקלופדיה המנסה לספק לקהל קוראים רחב ככל הניתן מאמרים פילוסופיים בחינם תוך שמירה על איכות אקדמית גבוהה.

סטנדרטים אקדמיים
----------------

על פי ה-IEP, איכותם של מאמריה היא "באותה הרמה כשל אנציקלופדיות הפילוסופיה מרובות הכרכים הטובות ביותר הזמינות בדפוס." דבר זה מושג בעיקר על ידי גיוס תורמים בעלי הסמכוֹת ותוך שימוש בתהליך ביקורת עמיתים "קפדני העומד בסטנדרטים אקדמיים גבוהים."

האנציקלופדיה עושה שימוש בהליך הסגור והמסורתי לקבלת מאמרים חדשים לפרסום ושיפוטם (בדומה לזה של האנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד), אך לפרקים בוחרת ללקט חומרים כתובים ממקורות הנמצאים ברשות הציבור כדי למלא באופן זמני את החסר בנושא מסוים, עד שייכתב עבורו מאמר אקדמי.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של האנציקלופדיה האינטרנטית לפילוסופיה (באנגלית)
* האנציקלופדיה האינטרנטית לפילוסופיה, ברשת החברתית פייסבוק

* האנציקלופדיה האינטרנטית לפילוסופיה, ברשת החברתית טוויטר

ביאורים
-------

1. ↑  באנגלית:
> *The Internet Encyclopedia of Philosophy* was founded in 1995 for the purpose of providing detailed, scholarly information on key topics and philosophers in all areas of philosophy. The IEP is free of charge and available to all internet users world wide. The present staff of 25 editors and approximately 200 authors hold doctorate degrees and are professors at colleges and universities around the world, most notably from the United States, Great Britain, and Australia. The submission and review process of articles is the same as that with printed philosophy journals, books and reference works. The authors are specialists in the areas in which they write, and are frequently leading authorities.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  ‏"About the IEP"‏, *Internet Encyclopedia of Philosophy*.
פירוש נוסף ערך זה עוסק במבנה בירושלים. אם התכוונתם למנזר בספרד, ראו סנטה מריה דה מונטסראט.

**בית מונטסראט** המכונה גם **מנזר מונטסראט**, הוא מבנה המצוי בשכונת טלביה בירושלים, ברחוב מרכוס 4, בסמוך לכיכר אורד וינגייט.

היסטוריה
--------

בית מונטסראט נבנה בשנת 1930. המבנה נישכר בשנה זו על ידי הכומר הנוצרי בונוונטורה אובל שהגיע לארץ בשנת 1923 ממנזר מונטסראט שבקטלוניה, והקים במבנה מוסד ספרדי קתולי. המוסד פעל לחקר התנ"ך ולתרגומו לקטלאנית. בעת הקמתו שכן המבנה בסמוך לשטח פתוח גדול שנקרא "קארם אר רובאן" ומסיבה בו נבחר המבנה. בשל הפעילות הדתית שבו, ובשל זהות העומד בראשו כונה המבנה "מנזר מונטסראט". במבנה נערכה פעילות תרבות עבור תושבי השכונה הנוצריים, ונערכו בו תפילות יום ראשון. בשנת 1941, לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, פסקה התמיכה הכספית של ממשלת ספרד, המוסד הפסיק לפעול, והמבנה הפך לבית דירות. גם לאחר הפסקת פעולת המבנה המשיך המבנה להיקרא בשם "מנזר מונטסראט".

בין השנים 1935–1939 התגורר בקומה העליונה במבנה הפרופסור אלכסנדר דושקין, מייסד המחלקה לחינוך באוניברסיטה העברית.

בשנות ה-60 נוספו למבנה שתי קומות נוספות.

תיאור המבנה
-----------

המבנה המקורי היה בניין דו קומתי, בלא גג רעפים. המבנה נבנה בצורה סימטרית - שתי מרפסות נבנו בשני צידי המבנה, כאשר עמודי המרפסות נבנו בסגנון ניאו קלאסי. חלונות המבנה מקושתים ובסורגי מרפסת הקומה השנייה מופיעה האות M - על שם מנזר מונטסראט. בעת בניית הקומות העליונות, בשנות ה-60, לא נעשה כל מאמץ לשמר את סגנון המבנה המקורי, ומרפסות הקומות העליונות שונות מהותית ממרפסות הקומות הראשונות. כמו כן, חלונות הקומות העליונות הן ללא קשתות.

* כניסת המבנהכניסת המבנה
* סורג מרפסת הקומה השנייה ועליה האות "M"סורג מרפסת הקומה השנייה ועליה האות "M"
* 
* 
*

לקריאה נוספת
------------

* דוד קרויאנקר, **שכונות ירושלים, טלביה, קטמון והמושבה היוונית**, מכון ירושלים לחקר ישראל, כתר הוצאה לאור, 2002

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית מונטסראט** בוויקישיתוף
האנציקלופדיה הדנית הגדולה
**האנציקלופדיה הדנית הגדולה** (בדנית: **Den Store Danske Encyklopædi**; מצוטטת בקצרה: SDE, ומתוארת לעיתים: "האנציקלופדיה הלאומית הדנית" - "Danmarks Nationalleksikon") היא האנציקלופדיה המקיפה ביותר כיום בשפה הדנית. היא כוללת 23 כרכים.

20 כרכי האנציקלופדיה פורסמו בין השנים 1994 ו-2001, כרך השלמות יצא לאור בשנת 2002, ושני כרכי מפתח יצאו ב-2003. האנציקלופדיה כוללת 115,000 ערכים, החל מהפניות בנות שורה אחת, וכלה בערכים מרובי עמודים (כמו למשל הערך דנמרק המשתרע על פני 130 עמודים).

המאמרים נכתבו בידי צוות של כ-4,000 מומחים מן האקדמיה, והעורך הראשי היה יורן לונד (Jørn Lund). ערכים ארוכים חתומים בידי מחבריהם, ורבים מהם מלווים באיורי המחשה.

האנציקלופדיה הופקה בידי חברת "Danmarks Nationalleksikon A/S" (האנציקלופדיה הלאומית של דנמרק), חברת בת של בית ההוצאה לאור הדני "גילדנדל" ("Gyldendal") (אנ'), שהוקמה במיוחד עבור פרויקט זה. היא מעוצבת בפורמט דומה ל"נשיונלאנציקלופדין" השוודית, שהייתה לה למודל. ממשלת דנמרק סיפקה ערבות למנויים ששילמו מראש על האנציקלופדיה, ולמעשה עם תום הפקתה, נמכרו כ-35,000 עותקים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של האנציקלופדיה הדנית הגדולה (בדנית)
* האנציקלופדיה הדנית הגדולה, באתר OCLC (באנגלית)
**בית מוריי** (באנגלית: **House of Moray**) הוא בית מלוכה שמלך בסקוטלנד בין השנים 1040–1058. מוצאו של בית המלוכה משבט קנל לואיירן (Cenél Loairn) והוא נקרא על שם אזור מוצאם של המלכים - ממוריי שבסקוטלנד.

מלכי דאל ריאטה
--------------

מספר מלכים השייכים לשבט קנל לואייר מלכו בדאל ריאטה בראשית המאה השמינית קודם לכיבוש הממלכה על ידי אואנגוס הראשון, מלך הפיקטים: 

* פרצ'אר פוטה
* אינבכלאך מק פרצ'ייר
* סלבאך מק פרצ'ייר
* דונגל מק סלבאך
* מורדאך מק אייבכלאיך

מלכי סקוטלנד (מלכי אלבה)
------------------------

לאחר מותו של דאנקן הראשון בשנת 1040 שלטו שני מלכים מבית מוריי על סקוטלנד:
מקבת' השתלט על המלוכה לאחר שהרג את דאנקן השני. שלטונו של מקבת' היה ארוך ומוצלח, אולם בנו של דאנקן השני, מלקולם השלישי הדיח את מקבת' ואת יורשו (בנו החורג) לולאך והשיב לשלטון את בית דאנקלד.

| דיוקן | שם מקובל | שם גאלי | משפחה | תקופת שלטון | תואר | כינוי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | מקבת' | מק בת'ד מק פינדלאייך | בנו של פינדלאך ממוריי, נכדו של מלקום השלישי, ובעלה של נכדתו של קנת השלישי | 1040 – 1057 | Rí Alban  מלך אלבה | האדום |
| - | לולאך | לולאך מק גיל קומגיין | נינו של קנת השלישי | 1057 – 1058 | Rí Alban  מלך אלבה | חסר המזל |

צאצאיו של לולאך: מאל סנכטאי מק לולאך ואואנגוס ממוריי (נהרג בשנת 1130) נשאו את התואר "מלכי מוריי" ולא את התואר "מלכי אלבה" (כינוייה של סקוטלנד באותה עת). אואנגוס נפטר בלא צאצאים זכרים ולאחר התואר עבר לויליאם פיץ דאנקן (אף שלא שלט במוריי).

| מלכי סקוטלנד |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| המלכים הפיקטים • בית אלפין • בית דאנקלד  **• בית מוריי •**   בית ברוס • בית באליול • בית סטיוארט • בית הנובר • בית וינדזור 

מקבת' • לולאך |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**בית דאנקלד** | **בתי מלוכה בסקוטלנד** | **הבא**:**בית דאנקלד** |
הרמן פרייס עם דרגות בריגדפיהרר
**בריגדפיהרר** (בגרמנית: **Brigadeführer**, מילולית: "מנהיג חטיבה") הייתה דרגה של המפלגה הנאצית (NSDAP), שהייתה בשימוש בין השנים 1932–1945. היא ידועה גם בשל השימוש בה בדרגות האס אס והאס אה. היא נכנסה לשימוש לאחר ביטול דרגת האונטרגרופנפיהרר.

היסטוריה
--------

הדרגה הייתה הראשונה שנוצרה בעקבות הרחבת האס אס, והוקצתה לאותם קצינים שפיקדו על **חטיבות האס אס**. על אף שינוי שמן ל"יחידות האס אס" בשנת 1933, לא שונה שמה של הדרגה.

בתחילה נחשבה דרגת בריגדפיהרר לדרגת גנרל שני כוכבים בדרגות האס אס, ודורגה בין אוברפיהרר לגרופנפיהרר. הדבר השתנה עם צמיחת הוואפן אס אס ומשטרת הסדר. בשני הארגונים האלו, בריגדפיהרר הייתה שוות ערך לגנרל מיור, ודורגה מעל אוברסט בצבא הגרמני או במשטרה. דרגת גנרל מיור הייתה המקבילה של בריגדיר גנרל בצבא ארצות הברית.

סימני הדרגה
-----------

טלאי הצווארון של בריגדפיהרר כלל שני עלי אלונים וכוכב כסף, אולם באפריל 1942 הוא שונה לשלושה עלי אלון, לאחר הקמת דרגת אוברסט-גרופנפיהרר.

* סמלי-הדרגה
* סמל הדרגה - תג צווארוןסמל הדרגה - תג צווארון
* סמל הדרגה - תג כתףסמל הדרגה - תג כתף
* סמל הדרגה - תג שרוולסמל הדרגה - תג שרוול
* תג הצווארון עד לשנת 1942תג הצווארון עד לשנת 1942

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| דרגה זוטרה**אוברפיהרר** | **דרגות האס אס** ו**דרגות האס אה****בריגדפיהרר** | דרגה בכירה**גרופנפיהרר** |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בריגדפיהרר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  McNab 2009, pp. 29, 30.
2. ↑  McNab 2009, p. 29.
3. 1 2  Flaherty 2004, p. 148.
בית הדירות ברחוב חובבי ציון 5
**בית מוגנם** או **בית מוגנם ומוגנם**, הם שמם של שני בתים סמוכים המצויים בשכונת טלביה בירושלים. המבנים נמצאים ברחוב חובבי ציון 7 ו-5.

היסטוריה
--------

שני המבנים נבנו בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20 על ידי משפחה ערבית נוצרית (פרוטסטנטית) שבראשה עמד עורך הדין אליאס מוגנם. מוגנם, שלמד משפטים בארצות הברית, כיהן כמזכיר הקונגרס הפלסטיני הלאומי השביעי, שנערך בשנת 1928. רעייתו, מאתייל מוגנם, הייתה פעילה למען זכויות הנשים בחברה הפלסטינית.

בני המשפחה התגוררו במבנה שניצב כיום ברחוב חובבי ציון 7. המשפחה האמידה נהגה לארח בביתה את ראשי המנדט הבריטי ואף את מלך ירדן, עבדאללה הראשון.

המבנה הניצב ברחוב חובבי ציון 5, שימש בעבר (ואף כיום) כבית דירות להשכרה. במבנה התגורר איברהים כעאבני, שהיה המתרגם הרשמי מאנגלית לערבית של ממשלת המנדט הבריטי.

במהלך מלחמת העצמאות עזבה משפחת מוגנם את ירושלים, ולאחר המלחמה הועבר המבנה לאפוטרופוס על נכסי נפקדים. בשנת 1958 הושכרה הקומה העליונה של המבנה ברחוב חובבי ציון 5 למשפחתו של הפרופסור דן פטינקין, מייסד החוג לכלכלה באוניברסיטה העברית. בשנת 1978 רכש פטינקין את המבנה ממשפחת מוגנם. בשנת 2011 מכרה משפחת פטנקין את הבית.

המבנה ברחוב חובבי ציון 7 שופץ בשנת 2008, ובמסגרת השיפוץ נוספו לו שתי קומות נוספות.

תיאור המבנה
-----------

שני המבנים נבנו בסגנון הליוואן האופייני לבתי מגורים ערביים. המבנה ברחוב חובבי ציון 7, אשר שימש את משפחת מוגנם, נבנה בפאר רב. גג המבנה עוטר בשיני חומה, המזכירים את חומות ירושלים (שניים אלה שימשו מוטיב עיטורי גם במלון יסמין האוס הסמוך). חדר המגורים של המבנה (החדר המרכזי) בלט מקו מבנה באמצעות מרפסת סגורה משושה. חלונות הקומה השנייה של המבנה עוטרו בקשתות האופייניות לתקופה (בבית המגורים, בבית מס' 5, הקשתות מצויות גם בחלונות הקומה הראשונה).

לקריאה נוספת
------------

* דוד קרויאנקר, **שכונות ירושלים, טלביה, קטמון והמושבה היוונית**, מכון ירושלים לחקר ישראל, כתר הוצאה לאור, 2002

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית מוגנם** בוויקישיתוף
המונח "אברהם ליפשיץ" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו אברהם ליפשיץ (פירושונים).
אברהם ליפשיץ**אברהם ליפשיץ** (1871 – 21 ביולי 1938) היה מוותיקי המתיישבים בעיר תל אביב, ומחלוצי הספנות העברית.

ביוגרפיה
--------

אברהם ליפשיץ נולד בעיר חרסון (רוסיה, כיום אוקראינה), בשנת 1871 לאביו דוד ליפשיץ. קבל חנוך מסורתי וכללי. היה פעיל בתנועת "חובבי ציון" ובענייני צבור בעיר חרסון. ליפשיץ נשא לאשה את שרה רבקה בת שלמה חיינקו (נולדה בקחובקה, רוסיה, בשנת 1876. נפטרה בתל אביב, א' בחשוון תרצ"ו - 28 באוקטובר 1935). הוא עלה לארץ ישראל עם בני משפחתו בסוף שנת 1911 והיה מראשוני המתיישבים בעיר תל אביב. עסק במסחר ובנה את הבית הראשון בעל שלוש קומות בתל אביב (בפינת הרחובות ליליינבלום והרצל).

כשפרצה מלחמת העולם הראשונה תרם אברהם ליפשיץ דירה לייסוד "מטבח עם", שבו חולק אוכל חם לנצרכים תמורת סכום פעוט. אשתו והוא הקדישו למפעל זה זמן ומאמץ ועבדו ב"מטבח העם" עם מתנדבים אחרים. השתתף בכל הפעולות הצבוריות בעיר. בביתו מצאו מחסה רבים שנרדפו על ידי הטורקים במלחמה העולמית הראשונה. בתור נתין רוסי, סירב בימי הגירוש לעזוב את הארץ, התעתמן, והשפיע גם על אחרים לעשות כמוהו.

בשנת 1919 רכש ליפשיץ, ביחד עם שני שותפים אחרים, את הספינה העברית הראשונה, החלוץ שעליה למדו בימים ההם את תורת הספנות. ראשי המוסדות של היישוב התעניינו ברכישת הספינה על מנת לפתח קו ספנות מסחרי, אבל העניין לא צלח, רכישת הספינה מבעליה המקוריים לא התממשה, ובשנת 1922 עלתה הספינה על שרטון ליד חוף תל אביב ומטען תפוחי הזהב שהיה בה התפזר על החוף.

אברהם ליפשיץ נפטר בתל אביב, בכ"ב בתמוז תרצ"ח (21 ביולי 1938).

צאצאיו: יהושע (שהיה מהנדס בצרפת ומפעילי המחתרת הצרפתית במלחמת העולם השנייה), צבי לי, חיים, מלכה-מרוסיה (אשת יצחק הוז), בנימין, ורחל (אשת ישעיהו בן-דוד). נכדו הוא איש התיאטרון פרופ' אברהם עוז. בן נינו הוא השחקן תום אבני.

ראו גם
------

* החלוץ, הספינה העברית הראשונה (1920)

לקריאה נוספת
------------

* דוד תדהר (עורך), "אברהם ליפשיץ", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ו (1955), עמ' 2580
חיידק *Buchnera aphidicola* בבקטריוציט של כנימת אפון (Acyrthosiphon pisum). העצם המרכזי הוא גרעין התא המארח; תאי *Buchnera* עגולים מצויים בציטופלזמה.
**בקטריוציט**, הידוע גם כ**מיצטוציט**, הוא אדיפוציט בעל התאמות מיוחדות הנמצא בחלק מקבוצות החרקים כגון זבובי הצה צה, כנימות העלה, ותיקן גרמני. תאים אלו מכילים חיידק אנדוסימביונטי כגון *Buchnera*, אשר מספקים חומצות אמינו הכרחיות וכימיקלים נוספים לפונדקאי שלהם, שאחרת לא היו יכולים לקבל. בקטריוציטים עשויים להתאסף בצבר דמוי איבר, הקרוי בקטריום. בקטריוציטים מועברים בתורשה מהאם אל הצאצא, כחלק מכלל האנדוסימביונטים המועברים לצאצאיה.

במקרים אחדים הבקטריה מועברת דרך הביצים, כמו ב-*Buchnera*, ואילו במקרים אחרים הם מועברים דרך חומר חלבי שהעוברים המתפתחים ניזונים ממנו, כגון ב-*Wigglesworthia*.

צורת החיים של בקטריוציטים (דוגמת כנימות העלה) יכולה להיות גם אנדוסימביונטים אובליגטורים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hoff, Mary (2007-04-10). "When Bacteria Lose a Single DNA Base, Aphids Suffer". *PLoS Biol*. **5** (5): e126. doi:10.1371/journal.pbio.0050126. PMC 1847844. PMID 20076671.
בתכנות מונחה-עצמים, **בנאי** (באנגלית: **constructor**, לעיתים נכתב בקיצור: **ctor**) הוא פיסת תוכנה (דומה לשגרה) המאתחלת אובייקט, ונקראת באופן אוטומטי מיד לאחר שהאובייקט נוצר.

בנאי דומה למתודות רגילות, אך תפקידו שונה באופן מהותי. בתחילת הריצה של הבנאי האובייקט אותו הוא צריך לבנות עדיין איננו מוגדר עד תומו. תפקידו של הבנאי הוא למעשה לדאוג לכך שהאובייקט יהיה בנוי היטב (כלומר, שהאינווריאנט של האובייקט יתקיים), למשל עבור אובייקט המגדיר תאריך, לדאוג שהשדה של היום בחודש יכיל ערך חוקי ביחס לחודש אליו האובייקט מאותחל, ולא יכיל "זבל". זאת בניגוד למתודה רגילה ה*מניחה* שהאובייקט עליו היא פועלת בנוי היטב, וצריכה רק לדאוג לשמור אותו במצב זה.

הבנאי נקרא רק לאחר שהזיכרון עבור האובייקט כבר הוקצה; בשפות תכנות המאפשרות למתכנת לשלוט בהקצאה, זו תתבצע בעזרת פונקציה נפרדת. על פי רוב מוגדר בשפת התכנות בנאי "ברירת מחדל" למחלקה, ולעיתים די בבנאי זה - למשל כאשר ניתן להגדיר ערכי התחלה לשדות באופן ישיר, או כאשר אין צורך בפרמטרים, או כאשר השפה מאפשרת אתחול ישיר של השדות על ידי הצד שיוצר את האובייקט. ישנן שפות תכנות בהן ניתן לכתוב מספר בנאים שונים לאותה מחלקה. בנאים יכולים לקבל פרמטרים, אך בשפות תכנות רבות הבנאי שונה ממתודות גם בכך שאין לו ערך החזרה, כך שלא ניתן לסמן כישלון דרך ערך החזרה. בשפות תכנות התומכות בניהול חריגות ניתן לסמן כישלון של הבניה בעזרת חריגה. בשפות בהן יש הורס (destructor) שתפקידו לשחרר משאבים המוחזקים על ידי המחלקה, ושנקרא אוטומטית כאשר אובייקט נהרס, הוא לא ייקרא אם הבנאי סימן כישלון.

שמו של הבנאי הוא לרוב כשם המחלקה עבורה הוא מוגדר, אך ישנן שפות תכנות (למשל שפת D) שבהן אין לבנאי שם, או שהבנאי נקרא this, על מנת שלא לחזור על שם המחלקה במקומות שונים שלא לצורך.

בתכנות פונקציונלי, בנאים הם פונקציות היוצרות באופן חד-חד-ערכי ערך מטיפוס נתונים מורכב, ולהן קיים גם "הורס" (על פי רוב, בצורה של תבנית) המאפשר לקבל בחזרה את הפרמטרים שהועברו להן. בנאים כאלה אינם כוללים קוד המוגדר על ידי המשתמש. הגישה הזו מקלה על הוכחת נכונות של תוכניות, בעזרת הוכחה באינדוקציה.

ב-Java הבנאי מהווה חלק מהמנגנון של גוש אתחול.

דוגמאות ל-Constructor
---------------------

### בשפת התכנות Java

```
 public class Example 
 {
 //הגדרת הבנאי 
 public Example()
 {
 this(1);
 }
 
 //העמסת הבנאי
 public Example(int input)
 {
 data = input;
 }
 
 //declaration of instance variable(s).
 private int data;
 }

 //code somewhere else
 //instantiating an object with the above constructor
 Example e = new Example(42);

```

### בשפת התכנות C++‎

```
 class Example {
 public:
 
 // בנאי שאינו מקבל פרמטרים
 Example()
 {
 data = 0;
 }
 
 // העמסה של בנאי
 Example(int data)
 {
 this->data = data;
 }
 
 private:
 
 int data;
 };

 // Code somewhere else
 // Instance an object on the stack with the above constructor
 Example a(4);
 
 // Instance one on the heap
 Example \*b = new Example(4);

```

ראו גם
------

* מדעי המחשב
* תכנות מונחה-עצמים
* גוש אתחול
* Destructor (אנ')
* Copy constructor
* Finalizer (אנ')

הערות שוליים
------------

1. ↑  למשל, בשפת ++C עשויים להיות לאובייקט שדות שערכיהם כלל אינם מוגדרים; בשפת ג'אווה, ערכי השדות מוגדרים על ידי השפה, אך לא בהכרח בעלי ערך משמעותי עבור המחלקה.
**פעמון השלום היפני** (ביפנית: **日本の平和の鐘**) הוא פעמון המוצב בתחומיו של מטה האומות המאוחדות בעיר ניו יורק שבארצות הברית. הפעמון הוענק לאו"ם במתנה על ידי יפן בשנת 1954.

הפעמון, בגובה של מטר אחד, בקוטר של 60 סנטימטרים בבסיסו ובמשקל של 116 קילוגרמים, נוצק מהתכת מטבעות אשר נאספו מידי נציגים של 60 אומות, שהשתתפו באספת אגודות האומות המאוחדות שהתקיימה בפריז ב-1951. על גביו מוטבעות ביפנית המלים **יחי שלום עולמי מלא** (世界絶対平和萬歳). ייצורו הושלם ביום האומות המאוחדות ב-1952. הוא מוצב במטה האו"ם תחת גגו של מבנה יפני מסורתי מעץ ברוש יפני, המסמל מקדש שינטו. המבנה כולו מוצב על גבי בסיס מסלעים שנתרמו על ידי ישראל.

הפעמון הוענק לארגון האו"ם ביזמת אגודת האומות המאוחדות ביפן. הוא הוענק לארגון ב-8 ביוני 1954 על ידי המשקיף היפני לארגון (יפן לא הייתה עדיין חברה באו"ם בעת ההיא).

המנהג הוא לצלצל בפעמון פעמיים בשנה - ב-21 במרץ, יום האביב הראשון, וביום פתיחת מושב העצרת הכללית של האו"ם בחודש ספטמבר מדי שנה. 

הפעמון נשלח לתקופה קצרה לאוסקה שביפן כדי להשתתף בתערוכת אקספו 70' שם, בטרם הוחזר למקומו במטה האו"ם. באותה שנה הפיק שירות הדואר של האו"ם סדרת בולים הנושאת את איור הפעמון, וזאת במסגרת סדרת בולים על יצירות אמנות בבעלות הארגון.

בשנת 1994 נערך במטה האו"ם טקס לציון מלאת 40 שנה להענקת הפעמון לארגון. 

עם השנים העניקה אגודת פעמוני השלום העולמיים של יפן עשרים העתקים של הפעמון לערים ברחבי העולם, בהן: אנקרה, ברלין, ורשה, מקסיקו סיטי, אוטווה, מונטראול, ברזיליה, בואנוס איירס, לוס אנג'לס ומדריד.

בדצמבר 2017 הוצב פעמון השלום בעיר לוד, והוא פעמון השלום היחיד בישראל.

* פטיש הפעמון והכתובת המוטבעת עליופטיש הפעמון והכתובת המוטבעת עליו
* לוחית על גבי מבנה הפעמוןלוחית על גבי מבנה הפעמון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פעמון השלום היפני** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פעמון השלום היפני (באנגלית)
* פעמון השלום היפני באתר ארגון האו"ם

הערות שוליים
------------

1. ↑  יאיר רביבו, באתר www.facebook.com
**בקלופן** (באנגלית: **Baclofen**, שם מסחרי "**Lioresal**") היא תרופה, המשמשת למניעת פרכוסים כתוצאה מפגיעות של חוט השדרה או פגיעות עקב מחלת טרשת נפוצה (Multiple sclerosis). כמו כן, יכולה להוות שימוש גם לטיפול עבור שיהוקים ועיוות שרירים. התרופה ניתנת בצורה פומית או בהזרקה ישירה לחוט השדרה.

תופעות לוואי נפוצות כוללות: ישנוניות, עירפול, סחרחורת ובחילות. תופעות לוואי משמעותיות, למשל פרכוסים ופירוק מהיר של שריר השלד (Rhabdomyolysis), יכולות להתרחש כאשר הטיפול מופסק באופן חד. בטיחות השימוש בתרופה במהלך ההריון אינה ידועה.

התרופה אושרה לשימוש רפואי בארצות הברית בשנת 1997, והיא זמינה כתרופה גנרית. בשנת 2020 נרשמו לתרופה כשישה מיליון מרשמים.

שימושים רפואיים
---------------

בקלופן משמשת בראש ובראשונה להפרעות תנועה של טונוס מוגבר (spastic movement dysorders) בעיקר, במקרים של טראומה לחוט השדרה, טרשת נפוצה ושיתוק מוחין. השימוש בתרופה אינו מומלץ במקרים של מחלת פרקינסון ושבץ מוחי.

### שימוש יתר

נראה שבקלופן, במינון סטנדרטי, ללא תכונות ממכרות. עם זאת, על פי ה-BNF, אופוריה רשומה כתופעת לוואי נפוצה מאוד. ישנם מעט מאוד מקרים של שימוש לרעה בבקלופן, למעט בניסיונות התאבדות. תחושת האופוריה מתרחשת עקב הפעלת הקולטן GHB על ידי בקלופן ולא על ידי השפעותיו על הקולטן GABAB.

 בקלופן רוסי (שם מסחרי "Baclosan") טבליות 25 מ"ג עם אזהרה: "זהירות: התרופה עלולה לדכא תגובות פסיכומוטוריות "

פַרמָקוֹלוֹגִיָה
----------------

בקלופן הוא נגזרת של הנוירוטרנסמיטר gamma- aminobutyric acid (GABA) ומשמשת כאגוניסט לקולטן GABAB. ההנחה היא שבקלופן חוסמת החזרים מונו ופולי סינפטיים על ידי פעולה כליגנד מעכב, המעכב את שחרור הנוירוטרנסמיטרים המעוררים.

התרופה נספגת במהירות לאחר מתן פומי ומופצת באופן נרחב בכל הגוף. הביוטרנספורמציה נמוכה והתרופה מופרשת ברובה ללא שינוי על ידי הכליות. זמן מחצית החיים של בקלופן נע בין 2–4 שעות. לכן, יש צורך לתת את התרופה לעיתים קרובות במהלך היום כדי לשלוט בספסטיות כראוי.

כִּימִיָה
---------

בקלופן היא אבקה גבישית לבנה חסרת ריח, עם משקל מולקולרי של 213.66 גרם/מול. החומר מסיס מעט במים, מעט מאוד במתנול, ואינו מסיס בכלורופורם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בקלופן** בוויקישיתוף
**בנג'מין אבוט דיקסון** (באנגלית: **Benjamin Abbott Dickson**;‏ 18 בדצמבר 1897 - ‏ 14 בפברואר 1976) היה קולונל בצבא ארצות הברית, אשר שימש כקצין מודיעין במהלך מלחמת העולם השנייה. התפרסם בעיקר כמי שחזה את מתקפת הפתע הגרמנית שהחלה את הקרב על הבליטה.

ביוגרפיה
--------

דיקסון נולד בספרינגפילד, מסצ'וסטס לטרייסי קמפבל דיקסון ואיזבלה קנדריק דיקסון (לבית אבוט) ב-18 בדצמבר 1897. אביו, טרייסי, היה בריגדיר בצבא ארצות הברית. לדיקסון היה אח גדול אחד, טרייסי קמפבל דיקסון ג'וניור, שהיה גם הוא קצין בצבא ארצות הברית. בנג'מין דיקסון המשיך את המסורת המשפחתית, וב-1916 החל ללמוד באקדמיה הצבאית וסט פוינט. בתקופה זו, זכה דיקסון לכינוי "הנזיר" שדבק בו עד סוף הקריירה הצבאית שלו.

ב-1918 הוא סיים את לימודיו והוצב בגבול מקסיקו. לאחר מכן נשלח לרוסיה כדי לסייע לחלץ חיילים צ'כים שנותרו בארץ לאחר סיום מלחמת האזרחים הרוסית. לאחר שובו מרוסיה, החל ללמוד במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס והשלים תואר בהנדסת מכונות. באוקטובר 1940 הוא חזר לשירות פעיל, ועם כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, הוא מונה לקצין המודיעין הראשי של הגנרל עומר בראדלי. הוא נלווה אל בראדלי במהלך המערכה בתוניסיה, ועד מהרה נודע כאיש מודיעין יעיל ויסודי. באחת הפעמים הוא נפצע כאשר יצא בעצמו לאסוף מידע בחזית. כמו כן, הוא היה אחד הקצינים האמריקניים הבודדים שהייתה להם גישה לשידורי אולטרה בבלצ'לי פארק. מנגד, הוא נודע גם כרואה שחורות וזהיר יתר על המידה.

באוגוסט 1944 הועבר בראדלי לפקד על קבוצת הארמיות ה-12, ודיקסון הועבר לשרת את קורטני הודג'ס שמונה כמחליפו בתפקיד הארמייה הראשונה. תחת פיקודו של הודג'ס, הוא השתתף בקרבות בחזית המערבית. בדצמבר 1944, האמינו מרבית הגנרלים של בעלות הברית שהצבא הגרמני הובס הלכה למעשה, וכניעתה של גרמניה היא עניין של זמן ותו לא. דיקסון, יחד עם עמיתו הבריטי קנת סטרונג, האמינו שלצבא הגרמני נותרו עתודות גדולות, והם ינצלו אותם בקרוב לצורך מתקפת נגד גדולה במערב. ב-10 בדצמבר הגיש דיקסון את דו"ח "אומדן מודיעין G-2 מס' 37" אשר בו הזהיר מפני המתקפה הקרבה. הדו"ח זכה להתעלמות. ב-14 בדצמבר הגיש דיקסון דו"ח נוסף אשר בו חזר והזהיר מפני המתקפה הקרבה, ואף הצביע על מיקומה - יער הארדנים. לאחר מכן, יצא לחופשה בפריז כדי לחגוג את יום הולדתו. יומיים לפני כן, ב-16 בדצמבר פתחו הגרמנים במתקפה שהפכה לקרב על הבליטה. כשנודע לדיקסון על כך, הוא עזב את פריז ומיהר חזרה לחזית.

דיקסון המשיך לשרת בחזית המערבית עד סיום המלחמה. הוא עזב את הצבא ב-19 בנובמבר 1945. לאחר פרישתו, הוא התגורר בביתו שבדבון, פנסילבניה, עד מותו ב-14 בפברואר 1976.

בסרט "יום לפני הכניעה", דיקסון מכונה דניאל קיילי, והוא מגולם בידי הנרי פונדה.

קישורים חיצוניים
----------------

* בנג'מין אבוט דיקסון (באנגלית)
* בנג'מין אבוט דיקסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2021013936
* VIAF: 9013161332393852420002
* WorldCat (עם VIAF): 9013161332393852420002

 |
קריקטורה בת-הזמן של קריבונוס.
**מקסים קריבונוס** (1600? – נובמבר 1648) היה מפקד קוזאקים שנטל חלק במרד חמלניצקי. הוא זכור בשל מעשי הטבח שערך ביהודים בערים רבות, בעיקר נמירוב וטולצ'ין.

ביוגרפיה
--------

מעט ידוע על מוצאו. השם "קריבונוס" (או "קריבוניס") הוא כנראה כינוי, כי פירושו "עקום־האף". הצטיין בקרבות נגד הטורקים והטטרים של קרים בשנות ה-30 וה-40. ב-1648 הצטרף לבוגדן חמלניצקי והתמנה למפקד החיל של מחוז צ'רקסי, תחת פיקודו שרתו 20,000 איש. הנחיל תבוסה לפולנים בקרב קורסון, לאחר מכן הביס את צבאם בפילאבצי, מחנובקה וקונסטנטינוב. בדרכו טבח בכל הקהילות היהודיות שהיו במקומות אותם כבש: ב-31 במאי (כ' סיון) את נמירוב, ב-6 ביוני כבש את שרהורוד, פוהרבישצ'ה, מ-18 עד 22 ביוני לאחר מצור כבש את טולצ'ין, ב-15 ביולי כבש את באר והשמיד בה יהודים שהסתתרו מעיירות סמוכות, ב-18 ביולי כבש את קונסטנטינוב, ביולי כבש את פולנאה, מז'יבוז', נראל, קרשניק וולודבה. לאחר שכבש את מצודת לבוב והמשיך לזמושץ', פרצה במחנהו מגפת דבר, ובה נספה.

יחס לקריבונוס בהיסטוריוגרפיה
----------------------------

באוקראינה נחשב כגיבור לאומי שהביא ביחד עם חמלניצקי לשחרור אוקראינה מהפולנים. על שמו קרואים רחובות בערים הגדולות שם. האוקראינים גם רואים את האצולה הפולנית כמעמד שדיכא של האיכרות, ואת הדת הקתולית השלטת בפולין דאז כדת שנכפתה על האוקראיני האורתודוקסי, לכן אנשים מהסוג הזה נחשבים כגיבורים. בהיסטוריה היהודית לעומת זאת רואים את קריבונוס כצורר גדול, אכזר וחסר רחמנות, כך הוא מוזכר בכל הכרוניקות המתארות את גזרות ת"ח ות"ט – "טיט היוון", יוון מצולה, ו"מגילת עיפה". נתן נטע הנובר הזכירו כ"צורר היהודים קריוואנוס ימח שמו וזכרו."

לקריאה נוספת
------------

* Kryvonis, Maksim בתוך: The Historical Dictionary of the Ukraine, Rowman and Littlefield, 2000. עמ' 290.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקסים קריבונוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n93073704
* VIAF: 75528195
* WorldCat: lccn-n93073704

 |
**בקליים** (שם מדעי: *Merlucciidae*) היא משפחה של דגי גרם מסדרת הבקלאים. דגים אלה מצויים במי האוקיינוס השקט והאוקיינוס האטלנטי בעומק של מעל 50 מטר. הם חיים מהאזור הטרופי ועד למים תת-אנטארקטיים או תת-ארקטיים.

אורכם יכול להגיע ל-1.55 מטר והם בעלי סנפירים קטנים המותאמים לחיי קרקעית וראשים גדולים. הלסתות גדולות ומופנות קדימה והם מחכים לטרף על מדפי היבשות. הם ניזונים מדגים שונים (בעיקר מסדרת הפנסאים).

אלו דגי מאכל חשובים והם נידוגים בכמויות באזורים מסוימים, כשהם ידועים בשם העממי מרלוזה. באזור אמריקה הצפונית הם מאוד נדירים עקב הדיג המופרז.

סוגים
-----

* סוג ומין יחיד *Lyconodes argenteus*
* *Lyconus*
* *Macruronus*
* *Merluccius*
* סוג ומין יחיד *Steindachneria argentea*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בקליים** בוויקישיתוף
* בקליים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007554265905171

 |
**יאן סחפ** (בהולנדית: **Jan Schep**;‏ 1898 – 1945) היה חסיד אומות העולם מהולנד שגורש למחנות ריכוז עקב פעילותו להצלת יהודים בתקופת השואה ונספה.

חייו והרקע שלו
--------------

יאן סחפ נולד ב-18 בנובמבר 1898 בעיר לקרקרק (Lekkerkerk) שבהולנד. בשנת 1919 הוא התיישב בעיר זייסט (Zeist) שבהולנד, ליד רוטרדם והיה פקיד בכיר בעירייה.

פעולותיו במהלך מלחמת העולם השנייה
---------------------------------

לאחר כיבוש הולנד ובלגיה באביב 1940 רצתה הממשלה הגרמנית רישום נפרד של כל היהודים. בשנת 1943 דרשו הגרמנים להנפיק תעודות זהות חדשות. בתעודה החדשה נרשמו פרטים מזהים רבים כגון כתובת, מקצוע, שם בן הזוג, השתייכות דתית, גובה, צבע שיער ונדרשה חתימה בטביעת אצבע. רק עם תעודה זו היה אפשר להסתובב חופשי ולקבל כרטיסי מזון. אגף מרשם התושבים בעירייה היה אחראי להנפקת התעודות הללו. תעודות זהות של יהודים מסופקות עם "J". עתידה של יהדות הולנד היה בסכנה מוחלטת, בשל העובדה שכעת כל המידע הנחוץ על חייהם, עתה פתוח לעיניי הגרמנים. היות שלסחפ הייתה נגישות מידית למידע הרב על תושבי עירו (בשל היותו פקיד בעיריית זייסט), יכול היה לשנות ולזייף תעודות זהות של אזרחים, בעיקרם יהודים על מנת להצילם.

מיד עם קבלת ההוראה להנפקת תעודות זהות חדשות התארגנו באופן לא פורמלי כמה פקידים בעיריית זייסט והקימו מנגנון מחתרתי סודי, שתפקידו היה להנפיק תעודות זהות מזויפות לכל המסתתרים בתחומי העיר, יהודים ולא יהודים כאחד. בסביבות שנת 1942 סחפ הצטרף למחתרת, ועד מהרה הוא עמד בראש המנגנון המחתרתי והיה זה שאישר בחתימתו האישית כל אחת מן התעודות המזויפות הללו.

אנשי המנגנון דאגו גם להוציא מכרטסת מרשם התושבים תעודות של אזרחים שנרדפו בידי הנאצים ולהעלימם מעיני רודפיהם. גברת פול (Pool), מזכירתו של יאן סחפ, הייתה עדה לפגישה שהתקיימה בבית הוריה. בפגישה חילק סחפ תעודות מזויפות לכמה אנשים, בכללם יהודייה צעירה בשם אווה דננבאום (Denneboom) לבית נתנס (Nathans). אווה באה על מנת לקבל מספר תעודות מזויפות לה ולשתי בנותיה- צביה ושולמית. יאן מסר לאווה תעודות זהות חדשות עם שמות בדויים - צביה הפכה להיות וילי (Willy) ושולמית הפכה להיות יאני (Jannie) למשפחת ואן-רמרדן (Van-Remmerden). התעודות המזויפות העניקו להן זהות חדשה והצילו את חייהן.

חשיפת פעולותיו ומותו
--------------------

ב-15 באוגוסט 1944 חשפו הגרמנים את הפעילות המחתרתית לזיוף התעודות. סחפ נחקר ונאסר בידי הס"ס והועבר למחנה המעבר ווכט (Vught) שבהולנד, ובספטמבר 1944 נשלח למחנה אורניינבורג (Oranienburg) שבגרמניה. עם התקרבות כוחות בעלות הברית הוצא לצעדת המוות לכיוון ברגן-בלזן. על פי מסמך של הצלב האדום משנת 1950, סחפ מת בברגן-בלזן בין ה-4 באפריל 1945 ל-31 במאי 1945 (כלומר, ייתכן שמת לאחר שהמחנה כבר שוחרר על ידי הצבא הבריטי). גופתו לא נמצאה מעולם.

לאחר המלחמה
-----------

אחרי המלחמה נמצאו תעודות זהות מזויפות רבות שאושרו בחתימתו של סחפ, ונמצאו מסמכים רבים המדגישים את תפקידו המרכזי. כמו כן נמצאו עדויות שסחפ גם סייע בחיפוש מקומות מסתור לנמלטים. על סמך חומר הראיות בתיק, החליטה הוועדה לציון חסידי אומות העולם, בישיבתה מיום 30 באפריל 2006, להעניק ליאן סחפ את התואר של חסיד אומות העולם. התואר הוענק לבניו יאן והנק סחפ ב-27.10.2006.

קישורים חיצוניים
----------------

* יאן סחפ - לוחם התנגדות (בהולנדית: Jan Schep -verzetsstrijder) אתר geheugen van zeist
* סיפורו של סחפ באתר יד ושם
**פרנק אזולאי** (נולד ב-1 ביולי 1968) הוא שף ישראלי.

ביוגרפיה
--------

נולד בשם **הנרי פרנק אזולאי** ברובע היהודי בפריז שבצרפת. מגיל צעיר השתייך לחבורות רחוב, ובעקבות זאת נשלח לפנימייה המיועדת לנערים בסיכון תחת פיקוח קצין מבחן. לאחר שנה, יצא פרנק מהפנימייה והחל להקדיש את זמנו לבישול. בראשית דרכו למד פרנק בבית-ספר בשטרסבורג. לאחר שנתיים פרש, ובגיל 18 עלה לישראל לשרת בצה"ל. לאחר סיום שירותו הצבאי, חזר אזולאי לצרפת, שם עבד בשתי מסעדות. לאחר מכן עזב את צרפת לטובת ניו יורק, בה חי שבע שנים.

ב-1992 חזר אזולאי לישראל עם רעייתו שהכיר בניו יורק והחל לעבוד כשף במסעדת "דלידג". לאחר שש שנים הפך לשותף במסעדה, אך המסעדה נקלעה לקשיים ואזולאי נכנס לחובות וחי תחת איומים מפני עיקולים ופקודות מאסר, אך הוא הצליח להחזיר חובות אלו וסגר את המסעדה. ניסיונות נוספים של אזולאי לפתוח מסעדות או לעבוד בהן כשף לא עלו יפה ולעיתים רבות הסתיימו בטונים צורמים.

במשך ארבע שנים השתתף בתוכנית הטלוויזיה של סיגל שחמון "סיגליות". כן הופיע בתוכנית המתיחות "פספוסים" של יגאל שילון, התארח בתוכנית "טעמים" של צחי בוקששתר, ואף קיבל רצועה יומית של עשר דקות בטלוויזיה בשם "מנה מנה עם פרנק". בעקבות חשיפתו לקהל התארח כשף ראשי בתוכנית "עושים חיים וטעים" של שרית וינו-אלעד, ובתוכנית "המסיבה עם יובל כספין". כמו כן שימש מספר פעמים כשופט בתוכנית "קרב סכינים". הוא הוציא DVD בשם "פשוט לבשל עם פרנק אזולאי", ומשמש כיועץ למסעדות שונות.

ב-2006 השתתף גם בשעשועון "פפראצי" של yes, ובתוכנית "The Show" בערוץ 10. ב-2011 הנחה את התוכנית "ירדה בגדול" בערוץ הבריאות, וכשף בתוכנית "עושים שכונה" בערוץ 2. 

בשנת 2018 השתתף אזולאי בעונה השלישית של התוכנית "משחקי השף" כמתחרה בנבחרת של השף אסף גרניט, והודח שמיני.

קישורים חיצוניים
----------------

* רון לוין, מגורמט לגורמה, וחוזר חלילה, באתר nrg‏, 28 בדצמבר 2005
* אתר למנויים בלבד  יואב בירנברג, עלייה בשער הפרנק, באתר "ידיעות אחרונות", 23 במאי 2018
* מלי זיידמן, השף פרנק אזולאי: "היו ימים שלא היה לי מה לאכול", באתר ynet, 8 באוגוסט 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאיה כהן, ‏,מירי בוהדנה: "אני מנהלת את העניינים", באתר ישראל היום, 15 במאי 2018
יפןיפן
זהו שם יפני; שם המשפחה הוא קאטו. 
**קאטו טומוסאבורו** (ביפנית: 加藤 友三郎;‏ 22 בפברואר 1861 - 24 באוגוסט 1923) היה קצין בצי הקיסרי היפני וראש הממשלה היפנית ה-21.

קריירה צבאית
------------

קאטו החל ללמוד במחזור השביעי של האקדמיה הימית הקיסרית, וסיים ב-1884 במקום השני מתוך שלושים צוערים בכיתתו. תחום ההתמחות שלו באקדמיה היה ארטילריה ימית וניווט.

לאחר קבלת דרגת הלוטננט, שירת קאטו על סיפון הקורבטה "צוקובה" ב-1887, והיה לקצין התותחנות על סיפון הסיירת "טקצ'יהו" ב-1890. במהלך מלחמת סין–יפן הראשונה היה קצין התותחנות של הסיירת "יושינו." לאחר המלחמה מילא קאטו מספר תפקידי מטה, עד קבלת דרגת קומנדר ב-1897, אז התמנה לסגן מפקד אוניית המערכה "יאשימה," ושנה לאחר מכן התמנה למפקד ספינת התותחים "צוקושי." קאטו קודם לדרגת אדמירל משנה ב-1904.

במהלך מלחמת רוסיה–יפן שירת קאטו במטהו של אדמירל היהאצ'ירו טוגו על סיפון אוניית המערכה "מיקאסה," ונכח בעת הניצחון היפני בקרב צושימה.

קאטו התמנה לתפקיד סגן שר הימייה ב-1906, וקיבל את דרגת תת-אדמירל ב-28 באוגוסט 1908. ב-1909 קיבל את הפיקוד על בסיס הצי בקורה, וב-1913 הפך למפקד הצי היפני המשולב.

קריירה פוליטית
--------------

מספר ימים לפני קידומו לדרגת אדמירל ב-28 באוגוסט 1915, התמנה קאטו לתפקיד שר הימייה. הוא מילא תפקיד זה בממשלותיהם של אוקומה שיגנובו, טראוצ'י מסטאקה, הארה טקאשי וטקהאשי קורקיו. תחת הארה וטקהאשי, יצג קאטו את יפן בוועידה הימית בוושינגטון יחד עם קיג'ורו שידהרה, ועידה שהולידה את אמנת וושינגטון.

### ראש הממשלה

עם שובו ליפן, התמנה קאטו לתפקיד ראש ממשלת יפן, ב-12 ביוני 1922. את ממשלתו הרכיבו בעיקר פקידים ביורוקרטים וחברי בית האצילים של הדיאט של יפן. במהלך כהונתו ישם קאטו את הבנות אמנת וושינגטון. הוא הסיג את הכוחות היפניים משאנדונג, וסיים את ההשתתפות היפנית בהתערבות בסיביר.

קאטו נכנע לסרטן המעי הגס, ונפטר ב-24 באוגוסט 1923, מעט יותר משנה לאחר כניסתו לתפקיד. יום לפני מותו קודם קאטו לדרגת אדמירל הצי, ולאחר מותו קיבל את עיטור מסדר החרצית ואת תואר הקזוקו שישאקו (ויקונט).

עיטורים
-------

* מסדר דיית הזהב, דרגה שנייה, 1 באפריל 1906.
* מסדר האוצר הקדוש, דרגה ראשונה, 28 בנובמבר 1913.
* מסדר השמש העולה, דרגה ראשונה, 14 ביולי 1916.
* מסדר פרחי הפאולוניה, 7 בספטמבר 1920.
* מסדר החרצית, סרט גדול, 24 באוגוסט 1923.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קאטו טומוסאבורו** |

* נישידה הירושי, Graduates of Naval Academy class 7th.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb167249707 (data)
* GND: 1140924303
* ISNI: 0000 0000 3366 2431
* LCCN: n83223217
* NDL: 00622229
* VIAF: 48150534
* WorldCat: lccn-n83223217

 |
**אלברטו אצו הראשון, מרקיז מילאנו** (באיטלקית: **Alberto Azzo I d'Este**;‏ 970 – 1029), היה מרקיז מילאנו בין השנים 1017–1029.

ביוגרפיה
--------

אלברטו אצו נולד בשנת 970 לאוברטו השני, מרקיז מילאנו ולריילנד. אלברטו אצו מופיע ברשומות ההיסטוריות לראשונה בשנת 1011, וב-10 במאי 1013 מונה אלברטו אצו למפקח מטעם הקיסר על נחלותיו באיטליה. אחותו ברטה, מלכת איטליה התחתנה עם ארדואינו מאיבראה, ואילו אחות נוספת ברטה ממילאנו התחתנה עם אולדריקו מנפרדי השני, רוזן טורינו.

בתחילה סייעו אלברטו אצו ואחיו לגיסו ארדואינו מאיבראה, שהכריז על עצמו כמלך איטליה, אולם בשנת 1014 הם לא התנגדו להכתרתו של היינריך השני, מלך גרמניה לקיסר האימפריה הרומית הקדושה. לאחר שעזב היינריך השני את איטליה שוב מרדו בו האחים, ואף תקפו ערים שהיו נאמנות לו.

בשנת 1017 מת אביו אוברטו השני, מרקיז מילאנו, ואלברטו אצו עלה לשלטון במקומו יחד עם אחיו אוגו. בשנת 1019 השלים אלברטו אצו עם היינריך השני, אולם בשנת 1022 נלכדו אלברטו אצו ואחיו על ידי היינריך השני והועמדו לדין. בשנת 1026 סייע אלברטו אצו לגיסו אולדריקו מנפרדי השני, רוזן טורינו להגן על פאביה, נגד כוחותיו של קונרד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.

בשנת 1029 מת אלברטו אצו, ובנו אלברטו אצו השני, מרקיז מילאנו ירש את נחלותיו.

משפחתו
------

אלברטו אצו היה נשוי לאדליידה, ממנה נולד לו בן אחד:

* אלברטו אצו השני, מרקיז מילאנו (1009–1097)

קישורים חיצוניים
----------------

* אלברטו אצו הראשון, מרקיז מילאנו המילון הביוגרפי האיטלקי

הערות שוליים
------------

1. ↑  יש המזהים אותה כברטה, מלכת איטליה, ואלו היו נישואיה השניים

  


|  |
| --- |
| **אלברטו אצו הראשון, מרקיז מילאנו**  בית אסטה  נולד:970 מת:1029 |
| **אוברטו השני** | **מרקיזות מילאנו  1017–1029** | **אלברטו אצו השני** |
**פרנק באייר** (בגרמנית: **Frank Paul Beyer**;‏ 26 במאי 1932, נוביץ, האימפריה הגרמנית – 1 באוקטובר 2006, ברלין) היה במאי קולנוע גרמני. על עבודתו הוא זכה במספר פרסים לרבות פרס בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין ופעמיים ב"פרס לאומי של גרמניה המזרחית".

ראשית הקריירה
-------------

פרנק באייר נולד בעיירה נוביץ שבמדינת תורינגיה, בגרמניה. לאחר עליית הנאצים לשלטון אביו שהיה חבר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה איבד את העבודה. בשנת 1942 הוא גויס לורמאכט ובמהלך 1943 נהרג בקרבות של מלחמת העולם השנייה.

באייר סיים לימודי בית הספר בשנת 1950 באייר רצה ללמוד היסטוריה באוניברסיטת לייפציג אך לא קיבל לכך אישור מהשלטונות. בשנת 1952 הוא התחיל ללמוד משחק באוניברסיטת הומבולדט של ברלין ותוך זמן קצר הועבר ללימודי בימוי בפראג. בשנת 1954, עוד במהלך הלימודים הוא התחיל לעבוד בדפ"א, חברה מזרח גרמנית לקולנוע.

הקריירה הקולנועית
-----------------

באייר המשיך לעבוד ב"דפ"א" לאחר סיום הלימודים והתרכז בסרטים שתיארו אירועי מלחמת העולם השנייה. בשנת 1963 הוא סיים את הסרט Naked Among Wolves על הסתרת ילד יהודי על יד אסירים בבוכנוואלד. בשנת 1966 הוא סיים עבודה על סרטו "בעקבות האבנים". למרות הצלחה בהקרנה הראשונה אחרי שלוש ימים הסרט נאסר להמשך הקרנה. הקרנתו חדשה רק בשנת 1989.

מסיבות אישיות באייר עזב את "דפ"א". בשנים 1967–1969 הוא עבד בתיאטרון בדרזדן. בשנת 1968 הוא קיבל אישור לעבוד כבמאי עבוד טלוויזיה. בשנת 1971 הוא ביים סדרה בת 5 פרקים על הימים האחרונים של צי גרמני בשנת 1945. בשנת 1975 הוא ביים סרט "יעקב השקרן" שהתרחש בגטו בשטח פולין הכבושה. סרטו זכה בפרס בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין והיה מועמד לקבלת פרס אוסקר. זה היה המקרה היחיד בו סרט שצולם בגרמניה המזרחית היה מועמד לקבלת פרס אוסקר.

בשנת 1977 באייר צילם סרט Das Versteck עם מנפרד גרוג בתפקיד הראשי. מכיוון שגרוג ביקש לעזוב את גרמניה המזרחית הסרט לא הוקרן. על סרטו Geschlossene Gesellschaft משנת 1978 נמתחה ביקורת קשה מצד השלטון ולבאייר נאסר לעבוד בבימוי.

למרות איסור זה באייר קיבל אישור לעבוד בברלין המערבית בו הוא עשה מספר סרטים.

לאחר איחוד גרמניה באייר המשיך בבימוי. בשנת 1993 הוא היה ראש צוות השופטים בפסטיבל קולנוע של ברלין. הוא נפטר בשנת 2006 לאחר מחלה קשה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנק באייר** בוויקישיתוף

* פרנק באייר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* פרנק באייר, באתר AllMovie (באנגלית)
* פרנק באייר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* פרנק באייר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* פרנק באייר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007315756705171
* BnF: cb13938880c (data)
* GND: 119217899
* ISNI: 0000 0000 5516 8928
* LCCN: n95077432
* NKC: ola2002153076
* NLK: KAC201225999
* NLP: A3408387X
* NTA: 152811680
* SNAC: w6jz2vk5
* SUDOC: 069486328
* VIAF: 29722170
* WorldCat: lccn-n95077432

 |
**אלברט שבלייה טיילר** (באנגלית: **Albert Chevallier Tayler**‏; 1862 – 1925) היה אמן אנגלי, שהתמחה בציור פורטרטים וז'אנר.

בית הספר ניולין
---------------

אלברט טיילר, מוכרת האפונים, 1886
שבלייה ידוע בעיקר בזכות מעורבותו במשך שתים עשרה בבית הספר לציור בניולין. בית הספר ניולין נוסד לאחר שאמנים רבים עקבו אחר סגנון הציור בחוץ - בטבע בצרפת. לפי גישה זאת, האמנים צריכים לעזוב את פריז ולהתיישב באזורים כפריים במושבות קטנות של ציירים קרובים. ציירים שלמדו בצרפת, כאשר חזרו לארצותיהם, חיפשו מקומות מרוחקים כדי להתכנס יחדיו ולעבוד בשיטת ציורי חוץ - בטבע (En plein air). כך נוצרה אסכולת ניולין, הידועה גם בשם האימפרסיוניזם הבריטי.

ציור אופייני לתקופה מוקדמת זו הוא "חזרת התלבשות" (1888), שנמצא במוזיאון הלאומי בליברפול. ציור זה עושה שימוש באור וצל ומבוסס על סצנת ז'אנר כפי שהתרחשה בקורנוול.

היו מספר בתי הספר לציור בניולין, והם שאבו את הנושאים שלהם מחיי היומיום באזור. אמנים מקורבים אחרים לאסכולת ניולין היו הנרי סקוט טיוק, תומאס קופר גוטץ', קרולין גוטץ', סטנהופ פורבס, וולטר לנגלי ואליזבת ארמסטרונג.

עידן לונדון
-----------

אלברט טיילר, טקס הבירית, 1901
במהלך שנות ה-1890, שמר טיילר על קשרים עם מרכז האמנות של לונדון והציג באופן קבוע באקדמיה המלכותית לאמנויות. בערך בתחילת המאה ה-20, הוא עבר ללונדון לאורח חיים אורבני יותר. טיילר החל לצייר סצינות מפוארות יותר של ערי אירופה. בשנת 1901 הוא צייר את אחת מיצירותיו הגדולות והמופלאות ביותר, "טקס הבירית", המתאר את הסצנה המפורסמת של ימי הביניים המאוחרים בארמון אלת'ם, בו אסף המלך אדוארד השלישי את הבירית שנפלה מרגלה של הרוזנת מסולסברי איתה רקד, והצמידה לרגלו. אירוע זה בשנת 1348 הוביל לכך שאדוארד השלישי ייסד את מסדר הבירית של האבירים.

בשנת 1903 היה טיילר מפורסם והוזמן לצייר פאנל גדול בבורסה המלכותית בלונדון. הציור שהתקבל תיאר את חמשת המלכים – אדוארד השלישי מאנגליה, דייוויד מסקוטלנד, פיטר הראשון מקפריסין, ג'ואן הצרפתי וולדמר הרביעי מדנמרק – משתתפים במשתה שאירחה אגודת הכורמים בלונדון בשנת 1363.

טיילר היה אוהד נלהב של קריקט, ובשנת 1905 הפיק סט של שנים-עשר צבעי מים של שחקני קריקט מפורסמים. לורד לברהולם השתמש בסדרה זו כדי לייצר ליטוגרפיות ולפרסם את מוצרי הסבון של האחים לואר. דיוקנאות אלה נמצאות בגלריית הדיוקנאות הלאומית בלונדון.

בשנת 1906 הוא צייר תמונה מפורסמת של משחק קריקט בעיצומו, קנט מול לנקשייר בקנטרברי, שהוזמן על ידי קנט.
ביוני 2006 נמכר הציור במכירה פומבית תמורת 680,000 ליש"ט, מחיר שיא לציור קריקט.

גלריה
-----

* חדר האורחים האפור חדר האורחים האפור
* זמן מנוחה זמן מנוחה
* אליזבת בראונינגאליזבת בראונינג
* חזרת התלבושות חזרת התלבושות
* גילברט ג'זופ גילברט ג'זופ
* איטון נגד הראו במגרש לורד איטון נגד הראו במגרש לורד
* שחקן קריקט שחקן קריקט
* תה בגן תה בגן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלברט שבלייה טיילר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Newlyn School of Landscape Painting, Cornwall, www.visual-arts-cork.com
2. ↑  Cooper, John, National Portrait Gallery, London, 2020-09-02
3. ↑  "Auction feat for cricket painting" (באנגלית בריטית). 2006-06-27. נבדק ב-2020-09-05.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* AGSA: 3214
* LCCN: nb2020011290
* RKD: 76619
* ULAN: 500015934
* VIAF: 95778832
* WorldCat: viaf-95778832

 |