recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Ϻ ϻ סאן |
| --- |
|  |
| אלפבית יווני |
| Α α אלפא | Β β בטא |
| Γ γ גמא | Δ δ דלתא |
| Ε ε אפסילון | Ζ ζ זטא |
| Η η אטא | Θ θ תטא |
| Ι ι יוטא | Κ κ קפא |
| Λ λ למדא | Μ μ מו |
| Ν ν נו | Ξ ξ קסי |
| Ο ο אומיקרון | Π π פאי |
| Ρ ρ רו | Σ σ ς סיגמא |
| Τ τ טאו | Υ υ אופסילון |
| Φ φ פי | Χ χ כי |
| Ψ ψ פסי | Ω ω אומגה |
| אותיות או ליגטורות שאינן בשימוש |
|  דיגמא |  סטיגמא |
|  הטא |  סאן |
|  קופא |  סאמפי |
|  שו |  |

**סאן** (אות גדולה: Ϻ, אות קטנה: ϻ) היא אות באלפבית היווני. סאן ממוקמת בין פאי לבין קופא בסדר האותיות.

היסטוריה
--------

האות סאן היא המקבילה של האות הפיניקית/שמית צדי. האות שימשה לציון הצליל "ס" (למעט באזור קפריסין שם שימשה כ"צ") ולבסוף נזנחה לטובת האות סיגמא המשמשת לאותה מטרה.

השימוש האחרון באות נעשה במאה ה-6 לפני הספירה.

האות הגדולה דומה בצורתה לאות היוונית מו (Μ), אך אינה קשורה אליה כלל ונבדלת ממנה בכך שבניגוד לאות מו, האות הקטנה דומה בצורתה לאות הגדולה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סאן** בוויקישיתוף
* סַן (באנגלית)
**מונדיום** (בגרמנית: **mundium** או **mundeburdis**; בלטינית **patrocinium**; בצרפתית **mainbour**, מילולית "מגן, הגנה, כוח") היה מושג מרכזי בחוק האישי של ימי הביניים. אלו היו יחסי החסות והתלות ההדדית שנוצרו בימי הביניים כתוצאה מהתמסרותו של בן חורין אחד למשנהו. 

המעשה המשפטי שבו העמיד אדם את עצמו לרשות אחר נקרא קומנדטיו (commendatio). וכתוצאה ממעשה זה היו לשני הצדדים התחייבויות הדדיות. המוסר עצמו התחייב לשרת ולכבד את ה-dominus, מילולית אדון, במשמעות האדם לו התמסר. המתמסר קיבל על עצמו התחייבות לשרת ולכבד את מי שהוא מכנה כאדון, בהסתייגות ששירות זה יצטמצם כך שמעמדו יישאר כשל אדם בן-חורין. האדון (Muntherr) מצדו קיבל על עצמו את האחריות להגן, לסייע ולכלכל במזון ובלבוש את המתמסר לו, את אשתו, את בנותיו שטרם נישאו ואת בניו שטרם הגיעו לגיל בגרות.

היו נוסחים מוכנים מראש לטקס זה. בספר שערך מרקולפוס מופיע טקסט ממחצית המאה ה-8 שמהווה דוגמה לנוסח המקובל.

המתמסר למרותו של איש אחר:

> 
> "לאדון המפואר, (שם האדון). אני, (שם המתמסר), מאחר שידוע ברבים עד כמה מועט הרכוש, אשר ממנו עלי לקיים, לזון ולפרנס את עצמי, פניתי לרחמיך וברצונך הטוב נענית לי, כך שקיבלתי על עצמי להתמסר לחסותך (mundoburdum) וזאת איפוא עשיתי.
> קיבלת על עצמך לעזור לי ולייעץ לי הן בדבר מזון והן בדבר לבוש. ואילו אני קיבלתי על עצמי לשרתך ולהיות ראוי לחסדך כמיטב יכולתי. וכל עוד אשאר בחיים אהיה חייב לך שירות (sarvitium) וצייתנות. מבלי לפגוע במעמדי כאדם חופשי (ingenuili). כל עוד אני חי לא אוכל להסתלק ממרותך וסמכותך. להפך, חובה עלי להישאר בשארית חיי תחת סמכותך והגנתך (defensio). בתוקף מעשה זה הוסכם שאם אחד מאתנו ינסה לשנות את תנאי ההסכם, יהיה עליו לשלם (סכום) סולידי לצד השני אבל החוזה עצמו יישאר בר-תוקף. ועוד הוסכם ששני הצדדים יכתבו ויאשרו הדדית שני מסמכים זהים בעניין זה, וזאת עשו."
> 
> 
> 
> — Marculfi Formularum liber, Formulae Merowingici et Karolini Aevi פורמולה מספר 43
> 

הטקס עצמו כלל שני חלקים של שבועת אמונים: הומגיום ופידליטס. 

סוג מיוחד של מונדיום הייתה ההגנה שנתן מלך לאנשי דת (כמרים ונזירים), סוחרים, יהודי חסות (Schutzjude או Judenregal) וגם עבור אלמנות ויתומים. 

מערכת היחסים שאישה הייתה נתונה בה בראשית ימי הביניים נגזרה מהמונדיום ונקראה Muntehe וציינה את האפוטרופסות על אישה. כל עוד הייתה בבית הוריה היה אביה האפוטרופוס עליה. נישואין היו העברת הסמכות מהאב אל הבעל שבתמורה היה צריך להגן על אשתו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרקולפוס (Marculfus) היה נזיר צרפתי מהדיאוקסיה של פריז, חי באזור שבשליטת כלוביס (בן דגובר) בסביבות 660 ואסף נוסחים (פרמולות) של טקסטים ששימשו להסדרת מערכות יחסים שונות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4680935-1

 |
בבלשנות, **ערך היתְרון** (או **דרגת היתרון**) הוא מבנה לשוני המבטא יתרון (במידה או בכמות) בתכונה שמתאר שם תואר או תואר הפועל ביחס ל-א' לעומת ב'. לדוגמה: "אבי חכם יותר מבני". דרגה זו היא האמצעית מבין דרגות ההשוואה – גבוהה יותר מערך הדמיון, המציין דמיון או זהות ("אבי חכם כמו בני"), ונמוכה מערך ההפלגה (סוּפֶּרלָטִיב), המציין עליונות מוחלטת ("אבי הכי חכם"). בשפות מסוימות (אך לא בעברית) יש שצורת היתרון מושגת על ידי נטייה של התואר או תואר הפועל (כלומר, על ידי שינוי בתצורה).

עברית
-----

בעברית ישנם רק מקרים ספורים של מילים מיוחדות המציינות ערך יתרון (כמו המילים "עדיף" או "מוטב", שפירושן "טוב יותר"). ככלל, ביטוי של ערך היתרון בעברית מושג באמצעות הוספת "יותר מ-" ("אבי חכם יותר מבני") או אות היחס "מ-" לבדה (אבי חכם מבני"; צורה זו נחשבת לרוב כשייכת למשלב גבוה יותר). באותו אופן, צורת ההפלגה: "אני הכי חכם" או, במשלב גבוה "אני החכם ביותר" או "אני החכם בעיר".

אנגלית
------

באנגלית ישנן שתי צורות להטיות הרגילות של צורת היתרון וצורת ההפלגה בהתאמה. באחת, מוסיפים לסוף התואר er ופרושה הוא "יותר" ובשנייה מוסיפים est ופירושה הוא "הכי". לדוגמה: nice, nic**er**, nic**est**. דהיינו: נחמד, יותר נחמד, הכי נחמד. דוגמה במשפט: My sister is nice, his sister is nic**er**, but your sister is the nic**est**.

ישנם גם תארים יוצאי דופן, שמקבלים צורות אחרות צורת היתרון. לדוגמה: good, better, best. דהיינו: טוב, יותר טוב, הכי טוב. דוגמה במשפט: My sister is a good cook, his sister is a better cook, but your sister is the best cook. מעבר לזאת, ישנם תארים, כמו beautiful, שאינם מקבלים את צורת היתרון ויש להצמיד אליהן מילים שיחליפו אותו. דוגמה במשפט My sister is beautiful, his sister is more beautiful, but your sister is the most beautiful.

ערבית
-----

בערבית, לצורה המקבילה לזו שמוסיפים לה er באנגלית, יש צורה מורפולוגית קבועה. היא תמיד נפתחת באליף (האות המקבילה לאל"ף) ואחריה בשלוש אותיות השורש, כשהראשונה והשלישית אינן מנוקדות ואילו לאמצעית יש פתחה (המקבילה הערבית לפתח העברי). לדוגמה: كبير, פירושו "גדול" ואילו اكبر יותר גדול. באותו אופן, كثير, פירושו "הרבה" ואילו اكثر, פירושו "הרבה יותר". את התצורה המקבילה לזו שבאנגלית נגמרת בest יוצרים מן התצורה, שכבר הוזכרה פה, בשינוי מבנה המשפט. לדוגמה البيت الأكبر في الكفر/أكبر بيت في الكفر/أكبر البيوت في الكفر(אל-בית (א)ל-אכבר פי (א)ל-כפר/אכבר בית פי (א)ל-כפר/אכבר (א)ל-בֻיוּת פי (א)ל-כפר – הבית הכי גדול בכפר).

ראו גם
------

* צורת הקטנה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4164861-4

 |
ריס-פאסר
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
**סוזאנה ריס-פאסר** (בגרמנית: **Susanne Riess-Passer**; נולדה ב-3 בינואר 1961) היא פוליטיקאית אוסטרית מטעם מפלגת החופש האוסטרית (FPÖ). ריס-פאסר עזבה את תחום הפוליטיקה בשנת 2003.

ביוגרפיה
--------

ריס-פאסר נולדה בעיירה בראונאו אם אין ולמדה בבית הספר בעיירה מאטיגהופן. לאחר מכן למדה בגימנסיית זלצבורג, ואחר כך למדה משפטים באוניברסיטת אינסברוק, שם קיבלה תואר דוקטור.

בממשלתו הראשונה של הקנצלר וולפגנג שיסל ממפלגת העם האוסטרית, שהוקמה בשנת 2000, מונתה ריס-פאסר לסגנית הקנצלר והשרה לשירותים ציבוריים וספורט, וייצגה את מפלגתה בקואליציה עם מפלגת העם האוסטרית. מפלגת החירות סיימה במקום השני בבחירות 1999, כך שמנהיגה, ירג היידר, היה אמור להיות קנצלר בכל קואליציה עם מפלגת העם שהייתה שלישית. עם זאת, היידר נסוג לטובת שיסל כדי לשכך ביקורת ממדינות זרות ודעת הקהל הבינלאומית. למרות שזה היה אמור להציב אותו בתפקיד סגן קנצלר, הוא הבין שהוא שנוי במחלוקת מכדי שיהיה לו תפקיד כלשהו בממשלה. לפיכך התפטר מתפקידו כמנהיג המפלגה לטובת ריס-פאסר, ששימשה כיו"ר מנהלת של מפלגת החופש מאז 1996.

לאחר מינויה ליו"ר ומנהיגת מפלגת החופש כיורשתו של ירג היידר, במהלך הקמת ממשלתו הראשונה של שיסל בשנת 2000, נודעה ריס-פאסר בשל נאמנותה הגבוהה להיידר, מה שזיכה אותה בכינוי "קוברה מלכותית". מההתחלה, הוגי-דעות רבים ראו בה "שליטה בובה", כשהכוח נמצא למעשה בידי היידר.

בעקבות חילוקי דעות קשים עם חונכה הפוליטית לשעבר היידר בקיץ 2002 שיצרו קרע במפלגה (במה שנודע בשם "קניטלפלד פוטש") היא התפטרה מכל תפקידיה. התפטרותה מתפקיד סגנית הקנצלר, יחד עם התפטרותם של שר האוצר קרל היינץ גראסר ודובר מפלגת החופש בפרלמנט, פטר וסטנטאלר, הביאה לנפילת הקואליציה ולהקדמת הבחירות. לאחר הבחירות שהתקיימו בנובמבר 2002 היא נשארה סגנית הקנצלר באופן זמני עד שהקואליציה בין מפלגת העם ומפלגת החופש התחדשה בתחילת 2003, ומאז לא הייתה מעורבת בפוליטיקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סוזאנה ריס-פאסר** בוויקישיתוף
* סוזאנה ריס-פאסר באתר הפרלמנט האוסטרי (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  4 ימים אחרי שמונה להנהגת מפלגת החירות - היידר שוב פורש, באתר הארץ, ‏15 בספטמבר 2002
2. ↑  משבר פוליטי באוסטריה עקב הקרע עם היידר, באתר הארץ, ‏17 באוגוסט 2002

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1167460006
* ISNI: 0000 0000 5765 7696
* NKC: xx0061581
* VIAF: 85698247
* WorldCat: viaf-85698247

 |
**נסיכת הקרח** (אנגלית: **Ice Princess**) הוא סרט קולנוע אמריקאי, שיצא לאקרנים ב-2005. תסריט הסרט נכתב על ידי האדלי דייוויס על פי ספרה של מג קאבוט. טים פייוול ביים את הסרט, של אולפני דיסני. בסרט מופיעים ג'ואן קיוזאק, מישל טרכטנברג קים קטרל והיידן פנטייר. הסרט עוסק בקייסי, נערה עם עתיד אקדמי מבטיח, שהחליטה להפוך לספורטאית בתחום של החלקה אומנותית על הקרח.

עלילה
-----

קייסי קרלייל (מישל טרכטנברג) מסיימת את כיתה י"א כאשר מתברר לה שהיא מועמדת לזכות במלגה יוקרתית לפיזיקה באוניברסיטת הרווארד. על מנת לזכות במלגה עליה לבצע פרויקט מחקר אישי בפיזיקה, במהלך הקיץ. קייסי בוחרת להתמקד בעולם ההחלקה האמנותית, שהיה תחביב ישן. היא ניגשת לזירת הקרח המנוהלת על ידי טינה הארווד (קים קטרל), מחליקה לשעבר. גם בתה של טינה, ג'ן (היידן פנטייר), שלומדת עם קייסי, היא מחליקה מקצועית. קייסי מתבוננת במחליקות המקצועיות, ורואה כיצד באמצעות נוסחאות פיזיקליות היא מצליחה לשפר את תרגילי ההחלקה. היא נרשמת לחוג החלקה על הקרח, ומגלה שיש לה כישרון בתחום. 

בתום הקיץ, ולאחר שהפרויקט נגמר, קייסי מחליטה להמשיך להתאמן. היא מוכרת את הרעיונות שחשפה במחקר למחליקות עצמן, וכך מממנת את עצמה. בינתיים היא חוברת לג'ן, ולאחיה, טדי. טינה לא רוצה שקייסי תעקוף את ג'ן בתחרות, ולכן קונה לה מחליקיים חדשים, שבהמשך פוצעים אותה והיא נכשלת בתחרות. קייסי שבורת הלב מחליטה לעזוב את עולם ההחלקה. ג'ן מתעמתת עם אמה ופורשת, מה שמחזיר לקייסי את האפשרות להתחרות. אחרי לבטים ומריבות בינה לאמה ג'ואן (ג'ואן קיוזאק), מחליטה קייסי לדחות את ההצעה של המלגה, ולשוב להתחרות. היא מציעה לטינה להיות המאמנת שלה. קייסי רבה עם אמה לפני התחרות, ובעקבות זאת נופלת במהלך קפיצה. אך כאשר היא רואה את אמה בקהל מריעה לה, היא חוזרת לעצמה, ומוסיפה קפיצות, ואלמנטים הנחשבים קשים. היא זוכה לתשואות ולדירוג גבוה של השופטים. היא ואמה משלימות. היא וטדי מתנשקים. הסרט נגמר כאשר ג'ואן וטינה משוחחות על הדרך שבה קייסי צריכה להמשיך.

### נושאים מרכזיים בעלילת הסרט

הסרט מתמקד בקייסי, שסובלת מבעיות האופייניות לנערות בגילה. גם ג'ן סובלת מבעיות, למרות שהיא נחשבת לנערה פופולרית. הסרט מציג את הנערות זו מול זו, ובכך מדגים כי שאלות של הגדרה עצמית הן אופייניות למתבגרים רבים. הסרט גם מעלה דילמות סביב נשיות: ג'ואן חושבת שהחלקה אמנותית היא מבזה כיוון שהיא עוסקת באסתטיקה, בעוד שקייסי מרגישה יפה וחיננית על הקרח, ולא מבינה מדוע אמה מתנגדת.

הפקה
----

הסרט צולם בחודשים אפריל עד מאי 2004. חלק מהצילום לא יכל להיערך תוך הסתייעות בכפילים, ולכן השחקנים (ובעיקר מישל טרכטנברג) נאלצו ללמוד להחליק, ולבצע את ההחלקה בעצמם. טרכטנברג אף ספגה פציעה במהלך הצילומים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נסיכת הקרח

* "נסיכת הקרח", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "נסיכת הקרח", באתר נטפליקס

* "נסיכת הקרח", באתר AllMovie (באנגלית)

* "נסיכת הקרח", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "נסיכת הקרח", באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* "נסיכת הקרח", באתר אידיבי

* "נסיכת הקרח", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית)

* "נסיכת הקרח", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ריאיון עם מישל טרכטנברג
|  |
| --- |
| 
**עיינו גם בפורטל**

**פורטל סוציולוגיה** הוא שער לכל הנושאים הקשורים בסוציולוגיה. ניתן למצוא בו קישורים אל תחומי המשנה של הענף, מושגי יסוד בתחום, תאורטיקנים וגישות בסוציולוגיה ועוד.
 |

**סוציולוגיה השוואתית** היא תחום מחקרי בסוציולוגיה, העוסק בהשוואה של התהליכים החברתיים בין מדינות לאום, או בין סוגים שונים של חברות (למשל חברה קפיטליסטית מול חברה סוציאליסטית). ישנן שתי גישות עיקריות לסוציולוגיה השוואתית: חלקן מחפשות דמיון בין מדינות ותרבויות שונות בעוד שאחרות מחפשות שונות. לדוגמה, מרקסיסטים מבניים ניסו להשתמש בשיטות השוואתיות, כדי לגלות את התהליכים הכלליים העומדים בבסיס סדרים חברתיים שונים, לכאורה בחברות שונות. הסכנה של גישה זו היא ההתעלמות מההקשרים החברתיים השונים, בחיפוש אחר מבנים אוניברסליים כביכול.

מקס ובר היה סוציולוג שהשתמש בשיטות השוואתיות להבנת השונות בחברה, שמחקריו ניסו להראות כיצד הבדלים בין תרבויות, מסבירים את הסדרים החברתיים השונים שהופיעו בהן (למשל בספרים "האתיקה הפרוטסטנטית ורוח הקפיטליזם" (אנ') ו"הסוציולוגיה של הדת").

קיים ויכוח בתוך מדע הסוציולוגיה בשאלה האם התווית 'השוואתית' מתאימה. אמיל דורקהיים טען, ב"חוקי השיטה הסוציולוגית" (1895), שכל מחקר סוציולוגי הוא למעשה השוואתי, שכן תופעה חברתית נחשבת תמיד אופיינית, מייצגת או ייחודית, כל אלה מרמזים על איזושהי השוואה. במובן זה, כל ניתוח סוציולוגי הוא השוואתי והוצע כי מה שמכונה בדרך כלל מחקר השוואתי, עשוי להיקרא בצורה מתאימה יותר מחקר בין-לאומי.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  *A dictionary of sociology*. Scott, John, 1949- (Fourth ed.). Oxford: Oxford University Press. 2014. ISBN 9780191763052. OCLC 910157494.`{{cite book}}`: תחזוקה - ציטוט: others (link)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553560805171
* LCCN: sh85124204

 |
**שאול יפה** (כ"ח בשבט תרפ"א, 6 במרץ 1921 – ט' בניסן תשל"ז, 23 במרץ 1977) היה מפקד הגדוד החמישי בחטיבת הראל במלחמת העצמאות זמן קצר, וקצין שריון ראשי הראשון. ממייסדי קיבוץ יקום.

ביוגרפיה
--------

שאול יפה נולד במושבה יבנאל, בנם השלישי של חיים ומרים (לבית כבשנה) יפה, שעלו מרוסיה ופולין והתיישבו בה. אחיו הגדולים הם אברהם יפה ואורי יפה ואחותו הקטנה חנה יפה תמיר. בשנת 1928 עזבה המשפחה את יבנאל ועברה להרצליה, שם נולדה בתם חנה, ובהמשך לרמת גן ולבסוף לתל אביב. למד בגימנסיה הרצליה ובבית הספר החקלאי מקוה ישראל. אחיו הבכור אברהם היה מאנשי השומר הצעיר.

בשנת 1941 התגייס לפלמ"ח. בשנת 1943 היה מפקד מחלקה בפלוגה ג' של הפלמ"ח, וחייליו השתתפו בפריצה למחסן הנשק על הר הכרמל – העימות הראשון של הפלמ"ח עם הבריטים. בהמשך פיקד על אחת החסימות בעת פריצת מחנה עתלית. בינואר 1946 הותקף עם אשתו על ידי שלושה שודדים ערבים, נאבק עמם והצליח להניסם. היה סגן מפקד הגדוד הרביעי של הפלמ"ח.

בשנת 1947 היה ממייסדי קיבוץ יקום, כחבר בגרעין "השומר הצעיר".

בסוף מרץ 1948 מונה למפקד הגדוד החמישי של הפלמ"ח ויועד לעלות עם גדודו לירושלים בשיירת חולדה. כשהותקפה השיירה ניסה בעזרת טרקטור לחלץ את אחד הרכבים מהבוץ ונפצע. לאחר מכן היה סגנו של יצחק שדה בחטיבה 8. באוקטובר 1948 מונה למפקד גדוד 82, הגדוד המשוריין הראשון של צה"ל. במבצע חורב הוביל את הגדוד בכיבוש עוג'ה אל חפיר (ניצנה). בין פברואר ליולי 1950 היה קצין שריון ראשי, ולאחר מכן פרש מצה"ל.

בקיבוצו עבד כמכונאי במוסך. כיהן כמזכיר הקיבוץ מספר פעמים, ובנוסף היה רכז החטיבה הצעירה של הקיבוץ הארצי. בספטמבר 1960 נסע כנציג מפ"ם למפגש בין יהודים לערבים בחסות יוגוסלביה.
בשנים 1965–1975 ניהל את מפעל הפלסטיק של הקיבוץ, "פלסטיק יקום". משנת 1976 היה רכז מחלקת הביטחון בקיבוץ הארצי, ומילא תפקיד זה עד מותו. היה ממעצבי תורת הביטחון של הקיבוץ הארצי ומפ"ם.

שאול יפה נפטר בקיבוץ יקום בשנת 1977, בגיל 56.

לקריאה נוספת
------------

* יגאל וילפנד, **מסע בעקבות שאול: שאול יפה 1921–1977**, תל אביב: ספרית פועלים, תשמ"ז 1987. (ביוגרפיה)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שאול יפה** בוויקישיתוף
* שאול יפה, באתר הפלמ"ח
* סא"ל שאול יפה באתר "יד לשריון"

הערות שוליים
------------

1. ↑  הפריצה למחסן הנשק בהר הכרמל - תכנון המבצע, אתר מרכז מידע פלמ"ח.
2. ↑  התנפלות שודדים ליד כפר סבא, דבר, 22 בינואר 1946.
3. ↑  שיירת חולדה, אתר מרכז מידע פלמ"ח.
4. ↑  כל אנשי הגדוד, דבר, 23 באוקטובר 1964.
5. ↑  מ. מייזלס, דו-קרב מילולי בסמינר השלום, מעריב, 28 בספטמבר 1960.

| מפקדי חיל השריון  |
| --- |
| מפקדי גייסות השריון | יצחק פונדק • חיים לסקוב • מאיר זורע • אורי בן ארי • חיים בר-לב • דוד אלעזר • ישראל טל • אברהם אדן • משה פלד • אמנון רשף • משה בר כוכבא |
| קציני שריון ראשיים (קשנ"ר) | שאול יפה • משה בר-תקווה • מנחם מרון • מרדכי ציפורי • עמי מורג • עמוס כץ • יוסי בן-חנן • יצחק רבין • אמי פלנט • דוביק טל • מאיר גחטן • אודי שני • אביגדור קליין • סמי תורג'מן • חלוצי רודוי • אגאי יחזקאל • יגאל סלוביק • עפר צפריר • שמואל אולנסקי • גיא חסון • אוהד נג'מה • הישאם אבראהים • אוהד מאור |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007949387605171
* ISNI: 0000 0000 5408 4239
* LCCN: nr93008981
* VIAF: 4800142
* WorldCat: lccn-nr93008981

 |
**אֲדֹנִי בֶזֶק** היה המלך ששלט בעיר הקדומה בזק, המלך הנוכרי הראשון אותו הרגו בני ישראל לאחר מות יהושע. שמו - אדוני בזק, מראה על שליטתו בבזק, כמו אדני צדק (ספר יהושע, פרק י', פסוק א').

בתנ"ך, נכתב על פרשת כיבוש העיר בזק על ידי בני יהודה כך:

> 
> וַיַּעַל יְהוּדָה, וַיִּתֵּן ה' אֶת-הַכְּנַעֲנִי וְהַפְּרִזִּי בְּיָדָם; וַיַּכּוּם בְּבֶזֶק, עֲשֶׂרֶת אֲלָפִים אִישׁ.  
> 
> וַיִּמְצְאוּ אֶת-אֲדֹנִי בֶזֶק, בְּבֶזֶק, וַיִּלָּחֲמוּ, בּוֹ; וַיַּכּוּ, אֶת-הַכְּנַעֲנִי וְאֶת-הַפְּרִזִּי.  
> 
> וַיָּנָס אֲדֹנִי בֶזֶק, וַיִּרְדְּפוּ אַחֲרָיו; וַיֹּאחֲזוּ אוֹתוֹ--וַיְקַצְּצוּ, אֶת-בְּהֹנוֹת יָדָיו וְרַגְלָיו.  
> 
> וַיֹּאמֶר אֲדֹנִי-בֶזֶק, שִׁבְעִים מְלָכִים בְּהֹנוֹת יְדֵיהֶם וְרַגְלֵיהֶם מְקֻצָּצִים הָיוּ מְלַקְּטִים תַּחַת שֻׁלְחָנִי--כַּאֲשֶׁר עָשִׂיתִי, כֵּן שִׁלַּם-לִי אֱלֹהִים; וַיְבִיאֻהוּ יְרוּשָׁלִַם, וַיָּמָת שָׁם.
> 
> 
> 
> — ספר שופטים, פרק א', פסוקים ד'–ז'
> 

בני יהודה עלו להילחם בכנעני ובפריזי, וכבשו את בזק והרגו את אנשיה כפי שצוו במחיית שבעה עממין. הם תפסו את מלך בזק, ועינו אותו על ידי קיצוץ בהונות ידיו ורגליו. מעשה אזכרי זה הוא גמולו של אדני בזק בעיקרון מידה כנגד מידה, שכן על פי הכתוב אדוני בזק בעצמו מעיד שקצץ בהונות רגליהם של שבעים מלכים, וכעת ה' משלם כגמולו.

הם השאירו אותו בחיים (המנהג היה שהשארת המלך של האויב בחיים מעיד על ניצחון במלחמה) ולוקחים אותו לירושלים משום שזה המקום הבא שהם עלו לכבוש, ורק שם אדוני בזק מת.

הוא בעצמו, אדוני בזק, מספר שהוא קצץ בהונות לשבעים מלכים וכעת ה' משלם את גמולו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדני בזק** בוויקישיתוף
* אירוע זה במאגר ספרות הקודש, סנונית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנציקלופדיה מקראית כרך א', עמוד 113
2. ↑  "שִׁבְעִים מְלָכִים בְּהֹנוֹת יְדֵיהֶם וְרַגְלֵיהֶם מְקֻצָּצִים הָיוּ מְלַקְּטִים תַּחַת שֻׁלְחָנִי"
3. ↑  "כַּאֲשֶׁר עָשִׂיתִי – כֵּן שִׁלַּם-לִי אֱלֹהִים"
פנקס הקבלנים, באתר משרד הבינוי והשיכון
עמית גריידי
**רשם הקבלנים** הוא אגף במשרד הבינוי והשיכון הממונה על ניהול רישום קבלנים בפנקס הקבלנים.

היסטוריה וסמכויות
-----------------

רשם הקבלנים פועל מכוח חוק רישום קבלנים לעבודות הנדסה בנאיות, התשכ"ט-1969. במסגרת זו מאשר או פוסל הרשם קבלנים לפי סיווג סוג העבודה.

על פי החוק בישראל, החובה על קבלן להיות רשום, היא רק אם מבצע עבודה ב"ענף ראשי" ביותר מ-90,471 שקל חדש לעבודה, או עבודה ב"ענף משנה" העולה על סך 47,255 שקל חדש לעבודה.

ע"פ סעיף 7 לחוק, חייב הרשם להיוועץ בוועדה המייעצת לפני כל רישום קבלן. ע"פ פרשנות בית המשפט חובת היוועצות קיימת לפני כל החלטה ולא רק לפני החלטה חריגה. הוועדה המייעצת מונה 6 חברים המומחים בתחומים שונים, ומגיעים בעיקר מהאקדמיה.

רוב ככול הרשמים הפועלים מכוח חוק יושבים תחת סמכות משרד המשפטים, שונה מכך רשם זה הנמצא תחת סמכות שר הבינוי והשיכון.

נכון לשנת 2023, הרשם הוא עמית גריידי, המנהל את האגף.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר רשם הקבלנים
* פינקס הקבלנים
* המדריך לרישום בפנקס הקבלנים, באתר השירותים הממשלתיים
* חוק רישום קבלנים לעבודות הנדסה בנאיות, התשכ"ט-1969, באתר נבו

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד עדי כהן, המפקח של ענף הבנייה: עמית גריידי ימונה לרשם הקבלנים, באתר TheMarker‏, 5 בדצמבר 2022
2. ↑  הממשלה אישרה את המלצת שר הבינוי והשיכון הרב יצחק גולדקנופף, למנות את עמית גריידי לרשם הקבלנים, 4 בפברואר 2024, אתר משרד הבינוי והשיכון
**צעיר לנצח** (באנגלית: **Forever Young**) הוא סרט פנטזיה רומנטי אמריקאי משנת 1992, בבימויו של סטיב מינר ובכיכובם של מל גיבסון, אלייז'ה ווד וג'יימי לי קרטיס. התסריט נכתב על ידי ג'יי ג'יי אברהמס על בסיס הסיפור המקורי "The Rest of Daniel".

תקציר עלילה
-----------

עלילת הסרט מתחילה בשנת 1939 ומתמקד בדניאל מקורמיק (מגולם על ידי מל גיבסון) אשר היינו טייס ניסוי בחיל האוויר האמריקני. בתחילת הסרט חברו של מקורמיק, המדען הארי פינלי פוגש את מקורמיק ומספר לו לראשונה על כך שהוא מעורב בבניה של תא הקפאה קריוגנית. למחרת, בדיוק רגע לפני שמוקרמיק עומד להציע נישואין לחברתו הלן, היא מעורבת בתאונת דרכים ובעקבות כך נכנסת לתרדמת. לפי הערכת הרופאים הלן כנראה לא תתאושש לעולם. בעקבות כך מקורמיק מתנדב לעבור תהליך הקפאה קריוגנית ומבקש שיפשירו אותו לאחר שנה אחת, על מנת שהוא לא יצטרך לחזות במותה של הלן. עם זאת, הניסוי משתבש, והוא נשאר קפוא במשך 53 שנים. בשנת 1992, שני נערים צעירים, נט קופר (מגולם על ידי אלייז'ה ווד) וחברו פליקס (מגולם על ידי רוברט הי גורמן), נתקלים במקרה בתא ההקפאה הקריוגנית בו נמצא מקורמיק, וגורמים להפשרתו של מקורמיק.

לאחר שהוא מתעורר, מקורמיק המבולבל מוצא את עצמו בעולם שונה בתכלית מזה שהשאיר מאחור. בעזרת נט ואמו קלייר (מגולמת על ידי ג'יימי לי קרטיס), מקורמיק מנסה להסתגל להווה.

צוות השחקנים הראשי
------------------

* מל גיבסון בתפקיד טייס הניסוי דניאל מקורמיק
* ג'יימי לי קרטיס בתפקיד קלייר קופר
* אלייז'ה ווד בתפקיד נט קופר
* איזבל גלסר בתפקיד הלן
* ג'ורג' וונדט בתפקיד הארי פינלי
* ג'ו מורטון בתפקיד קמרון

קישורים חיצוניים
----------------

* "צעיר לנצח", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "צעיר לנצח", באתר נטפליקס
* "צעיר לנצח", באתר AllMovie (באנגלית)
* "צעיר לנצח", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "צעיר לנצח", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "צעיר לנצח", באתר אידיבי
* "צעיר לנצח", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Canby, Vincent (1992-12-16). "Review/Film: Forever Young; Mel Gibson In a Vehicle For an Age Of Miracles". *The New York Times* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2024-01-17.
2. ↑  'Forever Young', www.washingtonpost.com
**מחלף שוקת** הוא מחלף בנגב הממוקם בין באר שבע למיתר ומהווה את קצהו הדרומי הנוכחי של כביש 6 (חוצה ישראל), בו הוא מתחבר עם כביש 31 וכביש 60. המחלף נקרא על שם תל שוקת הנמצא בסמוך למקום. הוא נפתח לתנועה בספטמבר 2016 עם פתיחתו של כביש 6 בינו לבין מחלף לקיה.

מבנה המחלף
----------

המחלף מחולק לשני חלקים:
בחלק הדרומי כביש 6 מצפון מתחבר לכביש 60 לכיוון מערב בלבד. הנוסעים מכביש 60 ממערב לכביש 6 לצפון ייצאו במחלף למחבר (רמפה) החולף על גבי גשר שמעל כביש 60.
בחלק הצפוני כביש 31 חולף מעל כביש 6 על גבי גשר. הבאים מכביש 31 ממזרח לכביש 6 לצפון יעשו זאת על ידי מחבר פשוט המתעקל מכביש 31 לכביש 6. הבאים מכביש 6 מצפון לכביש 6 למזרח יעשו זאת על ידי מחבר בצורת לולאה, של יותר מ-270 מעלות, היוצא מכביש 6 ומתחבר לכביש 31.
כל הפניות האפשריות האחרות במחלף מתבצעות דרך צומת שוקת הוותיק הנמצא מזרחית למחלף ומחבר בין כביש 31 לכביש 60. זהו צומת מדורג עם שני רמזורים.

תוכניות עתידיות
---------------

המשכו של כביש 6 עתיד להיסלל מהמחלף דרומה לעבר מחלף נבטים. בחלק הדרומי של המחלף הושארו שטחים עבור המחברים העתידיים במחלף לאחר הארכת כביש 6 דרומה.

מלבד זאת קיים תכנון להקים בסמוך למחלף מיתר ומחלף שוקת את פארק התעשייה שוקת שישמש כמוקד תעסוקה ותעשייה מרכזי לתושבי האזור.

קישורים חיצוניים
----------------

* החברה הלאומית לדרכים בישראל

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**מחלף נבטים** | **מחלפים בכביש 6** | **הבא**:**מחלף לקיה** |
**ג'קלין ברקלי** (באנגלית: **Jaclyn Barclay**; נולדה ב-27 בדצמבר [[2006]) היא שחיינית אוסטרלית, סגנית אלופת עולם (דוחה 2024) במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי וזוכת מדליית ארד באליפות עולם (דוחה 2024) במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי.

ביוגרפיה
--------

### 2023

#### אלופת עולם לנוער

באליפות העולם לנוער שנערכה בספטמבר בנתניה שבישראל זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 59.47 שניות. בנוסף, זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:00.86 דקות. במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב זכתה במדליית כסף בתוצאה של 3:49.18 דקות, ובמשחה ל-50 מטר גב זכתה במדליית ארד בתוצאה של 28.14 שניות.

### 2024

באליפות העולם שנערכה בפברואר בדוחה שבקטר זכתה במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ובמדליית ארד במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי, לאחר ששחתה בשלבי המוקדמות של המשחים. במשחה ל-100 מטר גב סיימה במקום רביעי בשיא אישי חדש של 59.28 שניות, ובמשחה ל-50 מטר גב סיימה במקום 11 בתוצאה של 28.17 שניות.

שיאים אישיים
------------

### בריכה אולימפית

* 50 מטר גב: 27.94 שניות (2023)
* 100 מטר גב: 59.28 שניות (2024)
* 200 מטר גב: 2:08.76 דקות (2023)

### בריכת 25 מטר

* 50 מטר גב: 27.54 שניות (2021)
* 100 מטר גב: 59.47 שניות (2023)
* 200 מטר גב: 2:11.91 דקות (2022)

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

קישורים חיצוניים
----------------
**מילוי קפילרי** (**CRT**) הוא בדיקה להערכת העבודה האפקטיבית של נימי הדם. המדידה מבוצעת באמצעות הפעלת לחץ עורי על המשטח הרך של האצבע או הציפורן, המכיל נימים רבים עד שהוא הופך לבן (עצירת זרימת הדם, 5 שניות), ומעקב על הזמן הדרוש לחזרת הצבע ברגע ששוחרר הלחץ. חזרה של מילוי קפילארי עד 2 שניות נחשבת לתקינה.

אצל תינוקות שזה עתה נולדו ניתן למדוד את זמן מילוי קפילרי על ידי לחיצה על עצם החזה למשך חמש שניות בעזרת אצבע או אגודל, וציון הזמן הדרוש להחזרת הצבע לאחר שחרור הלחץ. המגבלה הנורמלית העליונה למילוי קפילרי בילודים היא 3 שניות. ניתן להעריך את זמן המילוי הקפילרי גם בבעלי חיים על ידי לחיצה על החניכיים שלהם לעומת עצם החזה שמכוסה בדרך כלל בפרווה או בלתי נגישה.

זמן מילוי קפילרי ממושך עשוי להוות סימן להלם ויכול גם להעיד על התייבשות וירידה בזלוף היקפי. זמן מילוי נימי ממושך עשוי להצביע גם על מחלת עורקים היקפית. מקובל להניח כי הבדיקה מושפעת מגורמים חיצוניים רבים ומגוונים ולכן אין להסתמך עליה כאמצעי אבחון וודאי.

ראו גם
------

* בדיקת לחץ דם

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Capillary nail refill test (אורכב 24.09.2015 בארכיון Wayback Machine)
2. 1 2  King, D; Morton, R; Bevan, C (13 נוב' 2013). "How to use capillary refill time". *Archives of Disease in Childhood: Education and Practice Edition*. **99** (3): 111–116. doi:10.1136/archdischild-2013-305198. PMID 24227793. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
3. ↑  Krzysztof S Strozik; Clarissa H Pieper; Jacques Roller (1997-01-13). "Capillary refilling time in newborn babies: normal values". *Archives of Disease in Childhood: Fetal and Neonatal Edition*. **76** (3): F193–F196. doi:10.1136/fn.76.3.F193. PMC 1720653. PMID 9175951.
4. ↑  David C. Dugdale, III, MD (2009-05-07). "Capillary nail refill test". נבדק ב-2010-11-27.`{{cite web}}`: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**ועדת החקלאות, התזונה והיערנות של הסנאט של ארצות הברית** (באנגלית: **United States Senate Committee on Agriculture, Nutrition and Forestry**) היא ועדה קבועה בסנאט של ארצות הברית אשר בסמכותה פיקוח על חקיקה של הקונגרס של ארצות הברית בתחום החקלאות, מיזמי חקלאות, יערנות וחטיבת גזעי עצים, וחקיקות בתחומי פיתוח כפרי, כלכלת בית ותזונה.

הוועדה נוסדה ב-1825 על פי בקשתו של הסנאטור ויליאם פינדליי (אנ') מפנסילבניה בטענה כי החקלאות חשובה להתקדמות הלאומית בדומה למסחר ולייצור. מאמציו של פינדליי לשכנע את כלל עמיתיו לסנאט נשאו פרי, והם הסכימו לפצל את ועדת המסחר והייצור לשתי ועדות נפרדות. ועדת החקלאות החלה לפעול באורח רשמי ב-9 בדצמבר 1825. במהלך ארבעת העשורים הראשונים לקיומה של ועדה זו, שוב ושוב הוטל ספק בצורך בה. באותה תקופה באמריקה, קרוב לשני שלישים מהאוכלוסייה עסקה ישירות בחקלאות. לפיכך, נושאים הקשורים לחקלאות היו מקבילים לתחומי שיפוט של ועדות אחרות והופנו לעיתים קרובות לאותן ועדות במקום לוועדת החקלאות, שהוקמה לשם העיסוק בחקלאות.

בעקבות דיון בדבר נחיצותן של ועדות שונות בסנאט של ארצות הברית, הוקמה ועדה מיוחדת לחקירת דרכים להפחתת מספר הוועדות ולהגדלת יעילותן. ב-17 בפברואר 1857 הוועדה המיוחדת הגישה תוכנית לארגון מחדש של ועדות הסנאט שלא כללה את ועדת החקלאות. במהלך כינוס מיוחד של הסנאט, ב-5 במרץ 1857, אישרו חברי הסנאט את המלצות הוועדה המיוחדת ובעקבות זאת פורקה ועדת החקלאות.

ב-1862 הייתה נתונה ארצות הברית למלחמת אזרחים, מהגרים רבים היגרו לארצות הברית והאומה התקדמה לכיוון התיעוש. באותה השנה חתם נשיא ארצות הברית אברהם לינקולן על "החוק האורגני" שהקים מחדש את מחלקת החקלאות של ארצות הברית ואת ועדת החקלאות. ב-1884 נעשתה הוועדה "ועדת החקלאות והיערנות", כשיקוף לחשיבות הגברות של היערנות לצורכי האומה האמריקאית. ב-1977 שונה שם הוועדה ל"ועדת החקלאות, התזונה והיערנות", לאחר ש"חוק המזון והחקלאות של 1977" הורה למחלקת החקלאות לערוך מחקר נוסף בנושא תזונה אנושית, להקים תוכנית חינוך תזונתי לאומי ולפתח מערכת לפיקוח על מצבה התזונתי של אמריקה.

ועדות משנה
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * ועדת המשנה לסחורות, ניהול סיכונים וסחר
* ועדת המשנה לפיתוח הכפר ואנרגיה
* ועדת המשנה לשימור משאבי הטבע והיערות
 | * ועדת המשנה לתזונה ומחקרים חקלאיים
* ועדת המשנה למקנה ולשיווק וביטחון החקלאות
 |

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של ועדת החקלאות, התזונה והיערנות של הסנאט של ארצות הברית (באנגלית)

| ועדות הסנאט של ארצות הברית ארצות הבריתארצות הברית |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| הוועדה לענייני אינדיאנים • ועדת האנרגיה ומשאבי הטבע • ועדת האתיקה • הוועדה לביטחון המולדת ועניינים ממשלתיים • ועדת הבנקאות, השיכון והעניינים האורבניים • ועדת הבריאות, החינוך, העבודה והפנסיונים • הוועדה המיוחדת להזדקנות • ועדת ההקצבות • ועדת החוץ • הוועדה לענייני חיילים משוחררים • ועדת החקלאות, התזונה והיערנות • ועדת הכוחות המזוינים • ועדת הכללים והניהול • ועדת הכספים • ועדת המודיעין • ועדת המסחר, המדע והתחבורה • ועדת המשפט • ועדת הסביבה והעבודות הציבוריות • השדולה לשליטה בינלאומית בסמים הנרקוטיים • ועדת העסקים הקטנים והיזמות • ועדת התקציב | סמל הסנאט האמריקאי |

 |
**שמואל אהרוני** (באנגלית: **Samuel Aroni**;‏ 26 במאי 1927 – 20 באפריל 2022) היה פרופסור חבר, מהנדס אזרחי ומדען[דרושה הבהרה] בתחום מדעי החומרים, התכנון העירוני וטכנולוגיית הבנייה.

ביוגרפיה
--------

שמואל אהרוני נולד בשם שמואל צ'רבינסקי בקישינב, רומניה למשפחה יהודית, דוברת רוסית. שמואל היה נכד, מצד האם, של לייב אפותקר, איש עסקים עשיר בקישינב. הוא דיבר גם רומנית ויידיש. ב-1940, לאחר שברית המועצות השתלטה על חבל בסרביה, נשלח הסב העשיר לסיביר, ומת שם. עם כיבוש העיר, ב-1941, על ידי צבא רומניה והוורמכט, הוקם גטו קישינב ושמואל, יחד עם כל בני משפחתו, נכלאו בגטו.

באוקטובר 1941, דוד עשיר של שמואל, שגר בבוקרשט, שיחד שלושה אנשי משטרה שהגיעו לקישינב עם תעודות מזויפות והבריחו את המשפחה כולה מהגטו ולקחו אותם לבוקרשט ברכבת שהובילה פצועי מלחמה. בבוקרשט עזרו להם להתחבא בני המשפחה. בנובמבר 1941 נחשפו ונעצרו ורק שמואל ואח שלו הצליחו לברוח. יתר בני המשפחה הוגלו לטרנסניסטריה. שמואל ואחיו התחבאו תחילה אצל קרובים בבוקרשט ולאחר מכן בגאלאץ וביולי 1944 הצליחו לעלות על הספינה קזבק ולעלות לארץ ישראל. בארץ שמואל שינה את שם משפחתו לשם, שיזכיר לו את סבו, אהרון-יוסף צ'רווינסקי, שנספה בגטו קישינב.

אהרוני למד הנדסה אזרחית באוניברסיטת מלבורן, סיים תואר ראשון ב-1955 ונשאר שם להמשך לימודים של תכנון עירוני ואזורי. ב-1963 הגיע אהרוני לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, כדי לשמש כעוזר הוראה וקיבל שם תואר שני בהנדסה אזרחית ובמכניקה בשנת 1965 וב-1966 קיבל דוקטורט על עבודה בנושא עמודי בטון דקים. משנת 1966 עד 1967 היה פרופסור חבר במכללת סן פרנסיסקו ומשנת 1967 עד 1970 מהנדס מחקר בתאגיד המלט האמריקאי בריברסייד, קליפורניה.

ב-1970 התמנה רוני לפרופסור בבית הספר לתארים מתקדמים לאדריכלות ותכנון עירוני באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. הוא היה דיקן בפועל מ-1974 עד 1975 ובשנים 1983 עד 1985. בשנת 1991 פרש והפך למנהל פרויקטים אקדמיים מיוחדים לשיתוף פעולה, לימודים בינלאומיים ותוכניות בחו"ל באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.

ב-1956 נישא למלכה קורנפלד ולזוג יש שתי בנות, מרים ורות.

אהרוני בין השורדים הבודדים של גטו קישינב ומחבר הספר "זיכרונות השואה: קישינב (קישינב) 1944-1941".

קישורים חיצוניים
----------------

* SAMUEL ARONI (באנגלית)
* פרסומיו של שמואל אהרוני (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Samuel Aroni: „Aveam sentimentul că eram ca nişte şoareci prinşi într-o cuşcă în ghetoul de la Chișinău" (ברומנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007276223805171
* ISNI: 0000 0000 6737 6900
* LCCN: n84001508
* NLA: 35408806
* VIAF: 92342190
* WorldCat: lccn-n84001508

 |
**פרדריק פלמר** (באנגלית: **Frederick Palmer**;‏ 31 בינואר 1862 – 7 באפריל 1934) היה מהנדס בריטי שתכנן את נמל חיפה.

מהלך חייו
---------

מפה של מעגנות West India ב-Isle of Dogs, על גדות נהר התמזה בלונדון, שתכנן פלמר
פרדריק פלמר נולד בעיירה בויילס בשנת 1862.
בשנים 1877 עד 1879 היה שוליה בחברת רכבות. משנת 1883 היה לעוזר מהנדס באותה חברה, בהמשך נתמנה לעוזר מהנדס בחברת הרכבות של מזרח הודו (East Indian Railway Company). בשנת 1889 קודם לתפקיד מהנדס בחברה זו. לאחר מכן התמנה למהנדס הראשי של נמל כלכותה.
בין השנים 1917 ל-1930 תכנן מספר מעגנות לאניות ב-Isle of Dogs, על גדות נהר התמזה בלונדון.

בזמן מלחמת העולם הראשונה פעל פלמר במסגרת מיניסטריון החימוש הבריטי וכן שימש כמהנדס יועץ של מיניסטריון התעופה, והחברה שבניהולו, שנקראה "המכון של המהנדסים האזרחיים" (the Institution of Civil Engineers), קיבלה מעמד של חברת ייעוץ למיניסטריון המלחמה. לאחר המלחמה פעלה החברה בהקמת גשרים בלונדון ובקנדה.

נמל חיפה
--------

בשנת 1919 כתב הגנרל אדמונד אלנבי לממשלת בריטניה שאם בריטניה תקבל מנדט על ארץ ישראל כי אז תהיה הקמת נמל עמוק מים בחיפה כה חשובה שכדאי כבר עתה לבצע סקר מקדים. בהתאם לכך הוחל בעבודה מקדימה ובשנת 1922 פרדריק פלמר מטעם חברת בניית הנמלים "רנדל, פלמר וטריטון" (RENDEL PALMER & TRITTON) סקר את חופי הארץ לפי בקשת שלטונות המנדט הבריטי ואישר כי חיפה היא המקום המתאים ביותר לנמל עמוק מים. תוכניות הנמל אושרו בשנת 1925 ושנה לאחר מכן אישר הפרלמנט הבריטי מלווה, שמתוכו הוקצו מיליון ורבע לירות שטרלינג לבניית הנמל. הליכי מימוש המלווה וסיבות פוליטיות בארץ ישראל ובבריטניה גרמו לדחיית תחילת העבודה על הנמל עד לשנת 1927. עד אז היה במקום רק מעגן החוף, שנבנה על ידי העות'מאנים בשנת 1905 ליד אזור תחנת הרכבת.

ב-31 באוקטובר 1933 הוכרז רשמית על פתיחת הנמל. הפתיחה תוכננה כטקס רשמי בנוכחות מוזמנים רבים מנכבדי הארץ יהודים וערבים, אך בגלל מאורעות אוקטובר 1933 שפרצו ביפו ב-27 באוקטובר והסתיימו בחללים משני הצדדים, החליטו מתכנני הטקס לבטל את החגיגות ולהסתפק בטקס רשמי ומצומצם. פרדריק פלמר לא האריך ימים לאחר מכן ונפטר בשנת 1934. על שמו נקראה הכניסה הראשית לנמל (בשעתו) והרחוב המוליך אליה: "שער פלמר".

לקריאה נוספת
------------

* מרדכי נאור ויוסי בן-ארצי, חיפה בהתפתחותה 1918–1948, הוצאת יד יצחק בן-צבי, 1989.
* צבי הרמן, הכובשים בים נתיבה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1978.
* דו"ח שחיבר פלמר בנושא נמלים בארץ ישראל,ובו מספר מפות, 1923

קישורים חיצוניים
----------------

* נדב מן, ביתמונה, בחיפה בונים נמל, באתר ynet, 13 ביולי 2007
* הבול "שער פלמר" הושק על ידי ראש העיר חיפה ומנהל השירות הבולאי, באתר חיפה כל מה שקורה בעיר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  על מפעלי נמל חיפה, דואר היום, 17 באפריל 1932
2. ↑  הודעה רשמית על פתיחת נמל חיפה ב-31 באוקטובר, דואר היום, 24 באוקטובר 1933
3. ↑  Report on the provision of harbour facilities for Palestine, הספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007574486205171
* VIAF: 316747278
* WorldCat: viaf-316747278

 |
**פלפל חלבי** (בערבית: **فلفل حلبي**; בטורקית: **Halep biberi**; באנגלית: **Aleppo pepper** או **Halaby pepper**) הוא מגוון של פלפלים המשמש כתבלין, במיוחד במטבח הטורקי, המטבח המזרח תיכוני והמטבח הים-תיכוני. אחד משמותיו הוא **פלפל חלבי**, תרמיליו מבשילים לצבע בורגונדי, ולאחר מכן מיובשים למחצה, מוציאים את הזרעים ומרסקים או טוחנים אותו גס. בטורקיה, פול ביבר הוא התבלין השלישי בשימוש, אחרי מלח ופלפל שחור. בערבית, הפלפל קרוי על שם חלב, עיר מיושבת לאורך דרך המשי בצפון סוריה, והוא גדל בסוריה ובטורקיה.

על אף שהוא תבלין נפוץ, השימוש בו באירופה ובארצות הברית מחוץ לקהילות המהגרים הארמניות, הסוריות והטורקיות היה נדיר עד המאה ה-20, כאשר מקור אחד (מגזין לוס אנג'לס) תיאר את עליית השימוש בו בקרב אוכלוסיית ארצות הברית הרחבה יותר, זאת על פי הפרסום של שנת 1994 "הבישול של הים התיכון המזרחי" מאת פאולה וולפרט (אנ').

מאפיינים
--------

לפלפל חלבי רמת חריפות מתונה של כ-10,000 בסולם סקוביל,   עם מעט פירותיות ותת גוון עדין דמוי כמון. טעמו דומה לאנצ'ו צ'ילי (אנ'), אך שמנוני יותר ומעט מלוח. המלח משמש לעיתים קרובות בתהליך הייבוש. הוא מתון למדי, החריפות שלו נבנית לאט, עם טעם פירותי דמוי צימוקים. זה גם תואר כבעל טעם של "מתיקות, עגלגלות ובישום של הסוג הטוב ביותר של עגבניות מיובשות, אבל עם "בעיטה" משמעותית מאחוריו". כמה שפים ידועים מעדיפים פלפל חלבי בגלל "איכויותיו הפירותיות והבהירות".

שימושים
-------

השימוש הנפוץ ביותר הוא בצורת פתיתים מרוסקים, שהם בדרך כלל מעט עדינים ושמנוניים יותר מפלפל אדום כתוש רגיל, עם שמץ של מליחות וטעם מעט דמוי צימוקים. בניגוד לפלפל אדום כתוש, הפתיתים אינם מכילים בשר פנימי או זרעים, מה שתורם לעדינות. פלפל חלבי כתוש יכול לשמש כתחליף לפלפל אדום כתוש או לפפריקה.

התבלין הוא מרכיב נפוץ בחלק מהמנות המורכבות של מזה.

לקריאה נוספת
------------

* אורפה ביבר
* רשימת זני Capsicum cultivars

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Chiles You Haven't Heard of but Soon Will". *www.spicesinc.com*. נבדק ב-2018-08-28.
2. ↑  "Hot Stuff". *Los Angeles*. Connoisseur Corner. במאי 2002. אורכב מ-המקור ב-2010-02-27. נבדק ב-2010-10-20. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Aleppo Pepper: Silk Roads and Subpar Steaks". *Riverfront Times*. Spice World (blog). 27 ביולי 2010. אורכב מ-המקור ב-2010-10-01. נבדק ב-2010-10-20. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Pepper Heat Ratings in Scoville Units". Penzeys Spices. אורכב מ-המקור ב-2010-02-27. נבדק ב-2010-10-20.
5. ↑  "Bluefish and Aleppo Pepper". *The New York Times* (blog). Diner's Journal. 27 ביוני 2008. נבדק ב-2010-10-20. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  "How Syria's Famous Aleppo Pepper Might Be Saved". *National Geographic* (באנגלית). 2016-04-05. אורכב מ-המקור ב-30 באוקטובר 2020. נבדק ב-2020-10-04. `{{cite web}}`:  (עזרה)
7. ↑  "Bank holiday special: A picnic with a twist". *Metro*. 27 באפריל 2009. נבדק ב-2010-10-20. `{{cite web}}`:  (עזרה)
נסיעה בכביש מהיר בסין בעיר דונגגוואן
רשת **הכבישים המהירים של סין** הוא שם כולל של כבישים מהירים עירוניים ובין עירוניים בשטחה של סין. רשת זו היא רשת הכבישים המהירים הארוכה ביותר בעולם כולו. בסוף שנת 2015 האורך הכולל של כל הכבישים עמד על 123,000 ק"מ, כאשר 11,050 ק"מ מתוכם נסללו באותה שנה. כבישים מהירים בסין הם תוספת חדשה למדי לתשתית התחבורה במדינה, הכביש המהיר הראשון בסין נפתח בחודש אוקטובר 1988. בשנת 1999 רשת הכבישים המהירים עברה את סך האורך של 10,000 ק"מ.

עלויות
------

העלות הכוללת של רשת הכבישים המהירים מוערכת לסך של 2 טריליון יואן סיני (כ-240 מיליארד דולר אמריקאי). משנת 2005 לשנת 2010 ההשקעה השנתית בכבישים תוכננה לעמוד על בין 140 ל-150 מיליארד יואן (בין 17 ל-18 מיליארד דולר ארצות הברית), ומהשנים 2010 לשנת 2020 ההשקעה השנתית תוכננה לעמוד על כ-100 מיליארד יואן (12 מיליארד דולר).

תקציבי הבנייה יגיעו ממס רכישת כלי רכב, עמלות ומיסים שייגבו על ידי הממשלה, איגרות חוב, ומהשקעות מפנים ומהשקעות זרות. רבים מהכבישים בפרויקט הם כבישי אגרה, ובמיוחד עמוד השדרה הידוע כ"רשת **7918**". מאמצים לכפות עלייה במס על הדלק במדינה כדי לממן את הכבישים שהכניסה אליהם מותנית בתשלום נתקלו בהתנגדות, והיה קשה מאוד למפלגה הקומוניסטית ולמועצת המדינה להעביר חוק כזה מול הקונגרס הלאומי העממי.

חוקים ותקנות
------------

מפה של מערכת הכבישים המהירים בסין, בכחול כבישים פתוחים, באדום כבישים בשלבי תכנון או בנייה
החל מ-1 במאי 2004, המהירות המותרת בכבישים מהירים בסין עלתה מ-110 קמ"ש ל-120 קמ"ש. בנוסף, מאותו יום גם לנהגים חדשים ניתנה הרשות לנהוג בכבישים מהירים, היתר שלא ניתן בשנות התשעים. המהירות המינימלית המותרת בכביש מהיר בסין עומדת על 70 קמ"ש, ורק כלי רכב ממונע רשאי לעלות לכביש המהיר. ישנה ענישה וקנסות גם לנהגים שעוברים את המהירות המותרת וגם לנהגים שנוסעים מתחת למהירות המינימלית המותרת.

כבישים אלו מתומררים הן באנגלית והן בסינית. הדבר בא לשבור את מחסום השפה, ועם זאת עובדים מעטים בכבישי האגרה יודעים לדבר אנגלית. השילוט בדרכים אלו הוא שילוט בעל אותיות לבנות על רקע ירוק, כמו הכבישים המהירים ביפן, שווייץ וארצות הברית. התמרור החדש ממקם את סימון היציאה בחלקו הימני העליון של התמרור, נתון נוסף המקרב תמרורים אלו לתמרורים בארצות הברית.

התמרורים מורים על יציאות, כבישי אגרה, שירותים שונים באזור הכביש ואזורי התרעננות. קיימים גם תמרורים שמזהירים את הנהגים לא לעבור את המהירות המותרת, אזהרות לגבי שטח הררי, איסור שלא לנהוג בשולי הכביש וכן על שוני בתוואי הכביש. על אף שרוב התמרורים באנגלית ניתנים להבנה, לעיתים הם כתובים באנגלית שבורה ולא תקינה.

ראו גם
------

* הכביש הפאן-אמריקאי
* קו הרכבת יי-וו - מדריד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הכבישים המהירים של סין** בוויקישיתוף
פפרונאטה עם עגבניות
פרונאטה ללא עגבניות
**פפרונאטה** (באיטלקית: **Peperonata**) היא מנה המבוססת על פלפלים חתוכים לפרוסות דקות ומבושלת במחבת ברוטב שום, בצל ועגבניות.

הכנה
----

להכנת המנה, מקלפים תחילה פלפלים אדומים, ירוקים או צהובים (גם מעורבים) ועגבניות, מורידים את הקליפה וחותכים את הירקות לרצועות או לקוביות וקוצצים את הבצלים. אחר כך הכל מתבשל בסיר עם שמן זית או תערובת של חמאה ושמן זית. (אם את המנה אמורים לאכול קרה, אין להשתמש בחמאה) התיבול הוא במלח, פלפל, חומץ יין ואולי שום. הפפרונאטה מוכנה כשחתיכות הפלפל מבושלות, אך לא מתפוררות ורוב הנוזלים התאדו. בהתאם למתכון, ייתכן שלא צריך להוסיף עגבניות או בצל.

דמיון
-----

מאכלים דומים נמצאים גם בחלקים אחרים של אירופה, כמו ביוון, ספרד (פיסטו), בבלקן (סטאראש), בצרפת (רטטוי), או בהונגריה (לצ'ו). באיטליה, פפרונאטה אופיינית לליגוריה ולאזורי מצוג'ורנו, אך הוא נצרך במגוון וריאציות ברחבי המדינה.

שיטות הצריכה
------------

המאכל מתאים לכל עונות השנה. ניתן לצרוך אותו חם כתוספת למנה, חמים כמנה עיקרית או קר כמנה ראשונה. המאכל הולך טוב עם קציצות, המבורגרים או בקלה, או אפילו בצורה פשוטה יותר כשמונח על לחם קלוי, כמו ברוסקטה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פפרונאטה** בוויקישיתוף
* "Ricetta della peperonata greca".

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Peperonata". L'enciclopedia Treccani.
**יואל גונן (גורודיש)** (נולד ב-6 בפברואר 1938) הוא קצין בדימוס בצה"ל בדרגת תת-אלוף. בעל עיטור המופת על פועלו במלחמת ששת הימים.

קורות חייו
----------

גונן (במקור גורודיש) נולד בירושלים, למשפחה חרדית בת שישה ילדים שעלתה מליטא. אחיו הגדול הוא שמואל גונן ("גורודיש"). למד בישיבת עץ חיים. בצה"ל שירת בתחילת דרכו בפלוגת הקשר של חטיבה 7, במלחמת סיני שירת כאלחוטן במטהו של אורי בן ארי, מפקד החטיבה. ב-1958 עשה הסבה לשריון, יצא לקורס קצינים ושירת כמפקד מחלקה, קצין מבצעים בגדוד 52 וראש לשכת מפקד גייסות השריון דוד אלעזר. גונן היה חלק מצוות הקליטה של טנקי הפטון האמריקאים (שזכו לכינוי מגח בצה"ל), במסגרת זו נשלח להכשרה בפורט נוקס, היה בין המקימים מחדש את גדוד 79 בחטיבה 7, ושימש בו מפקד פלוגה.

במלחמת ששת הימים לחם כקצין אג"ם של חטיבה 7. במהלך המלחמה הפעיל את מפקדת החטיבה מספר פעמים ככוח משוריין ועל פעולותיו זכה לעיטור המופת.

לאחר המלחמה מונה להקים את גדוד 184 בחטיבה 14. הוא שירת כראש ענף הישט[דרושה הבהרה] במחלקת תורת חיל השריון, במקביל הקים ופיקד על גדוד 227, גדוד מילואים בחטיבה 274. במלחמת ההתשה מונה להקים את יחידה 88 - דב לבן. היחידה צוידה בטנקים אמפיביים מדגם PT-76 ונגמ"שים אמפיביים מדגם BTR-50 שנפלו שלל בידי צה"ל ונועדה לאפשר לצבא יכולות איגוף אמפיבי. בהמשך שירת כסמח"ט 274.

ב-1973 מונה למפקד חטיבה 274, חטיבת טנקי טירן, במקומו של גדעון אלטשולר. במלחמת יום הכיפורים פיקד על החטיבה שלחמה בגזרת סיני. לאחר המלחמה שירת כסגן ומפקד אוגדה 440. בשנים 1976‏-1977 פיקד על המרכז הלאומי לאימונים ביבשה. השתחרר משירות הקבע ב-1979.

כיהן כמנכ"ל חברת הבנייה "הדר טבריה", ב-1984 מונה למנכ"ל חברת הבנייה של אברהם גינדי. היה פעיל במפלגת העבודה הישראלית והיה מועמדה לראשות עיריית רחובות ב-1993 עד שפרש מהמירוץ. פעיל בעמותת "צוות - ארגון גמלאי צה"ל" וכיהן כדירקטור בבנק אוצר החייל.

קישורים חיצוניים
----------------

* עיטור המופת שהוענק ליואל גונן, באתר "בעוז רוחם" של אגף כוח האדם בצה"ל
* עדות אל"ם גונן יואל - מח"ט 274, באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים
* יואל גונן, באתר "50 שנה למלחמת יום הכיפורים" של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון

| מפקדי המרכז הלאומי לאימונים ביבשה  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| יעקב בר • אריה קרן • אביגדור קהלני • נתן ניר • יואל גונן • יוסי פלד • דן ורדי • עמוס כץ • אמציה חן • עוזי בן יצחק • גיורא חייקה • יצחקי חן • רפי נוי • מאיר זמיר • אמי פלנט • משה יעלון • ניר גלילי • יפתח רון-טל • מאיר גחטן • דן ביטון • עוזי מוסקוביץ' • גיא צור • אבי אשכנזי • רוני נומה • מיקי אדלשטיין • מוני כץ • סער צור • נדב לוטן • דוד זיני • רומן גופמן • יעקב הלר |

 |
**בית אמיל זולא** (בצרפתית: **Maison d'Émile Zola**) הוא מבנה במדאן שבצרפת, שבו התגורר אמיל זולא במשך 24 שנים (שמונה חודשים בשנה, בחורף היה עובר לפריז) וכתב בו שמונה רומנים. הבית שימש לאירוח ומפגש של ידידיו, מפגשי סופרים, שהולידו את הספר "ערבי מדאן" (Les Soirées de Médan).

כיום משמש הבית מוזיאון לחייו של זולא, ולידו מוזיאון קבע של פרשת דרייפוס.

אמיל זולא קנה את הבית בשנת 1878 מהכנסות הרומן "המלכודת", שפורסם בשנת 1877. הבית הורחב עם בניית המגדלים ז'רמינל וננה, לפי שמות הספרים. מיקומו של הבית היה נוח לזולא, במרחק לא גדול מבית רעייתו ובמרחק לא גדול מבית פילגשו וילדיו.

זולא אירח מפגשים עם ידידיו בבית. אורחיו הקבועים גי דה מופסאן, ז'וריס-קרל הויסמנס, אנרי סארד, לאון אניק ופול אלקסיס כונו "קבוצת מדאן". הרעיון לכתיבת קובץ הסיפורים "ערבי מדאן" עלה בפריז, בארוחה משותפת של זולא וחבריו הסופרים. הרעיון היה שכל סופר יגיש סיפור לקובץ, וכך נוצר קובץ של שישה סיפורים - השם בא להזכיר את הרגעים הנעימים שחוו במקום.

מאז 1903, שנה לאחר מותו של זולא, בכל יום ראשון הראשון בחודש אוקטובר מתקיימת עלייה לרגל לבית במדאן.

אחרי מות זולא ירשה רעייתו אלכסנדרין את הבית. ב-1905 היא תרמה את הבית לבית החולים הציבורי האוניברסיטאי של פריז במטרה להפוך אותו לבית נופש למחלימים.

המוזיאון הראשון המוקדש לפרשת דרייפוס הוקם באתר ונחנך ביום שלישי, 26 באוקטובר 2021, על ידי נשיא צרפת. במקביל לפתיחת מוזיאון פרשת דרייפוס, נפתח מחדש לציבור בית אמיל זולא, שהיה סגור מאז 2011 לצורכי שיפוצים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית אמיל זולא** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ouverture du Musée Dreyfus (בצרפתית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 2202 1775
* SUDOC: 104447729
* VIAF: 168202826
* WorldCat: viaf-168202826

 |
אקורד C/G מז'ור - אקורד דו מז'ור עם בס G - קוורטסקסטאקורד
**אקורד גיטרה** הוא אקורד, צירוף של שלושה צלילים או יותר אשר מנוגנים יחד בו זמנית באמצעות גיטרה. היכולת לנגן אקורדים היא היכולת הנדרשת הבסיסית ביותר מרוב נגני הגיטרה. ישנם סוגי אקורדים רבים ולכל אקורד צליל משלו.

גיטרות שונות זו מזו במספר המיתרים שלהן וכן באופן בו הן מכוונות. לרוב הגיטרות בהן משתמשים כיום במוזיקה הפופולרית יש שישה מיתרים אשר מכוונים (מן המיתר הנמוך אל הגבוה): E-A-D-G-B-E.

דוגמאות לסוגי האקורדים הבסיסיים
-------------------------------

 ערך מורחב – **סימוני האקורדים בג'אז ובמוזיקה הקלה**  

Z או 1 = אצבע האינדקס  

M או 2 = צרדה  

R או 3 = קמיצה  

K או 4 = זרת  

O = מיתר פתוח (יש לפרוט על המיתר ללא לחיצה בשום נקודה או סריג על הצוואר)  

X = מיתר שעליו לא מנגנים

### אקורדים מז'וריים

* C מז'ורC מז'ור
* D מז'ורD מז'ור
* E מז'ורE מז'ור
* F מז'ורF מז'ור
* G מז'ורG מז'ור
* A מז'ורA מז'ור
* B מז'ורB מז'ור

### אקורדים מינוריים

* c מינורc מינור
* d מינורd מינור
* e מינורe מינור
* f מינורf מינור
* g מינורg מינור
* a מינורa מינור
* b מינורb מינור

### אקורדים עם 7 (ספטימה קטנה)

* C7C7
* D7D7
* E7E7
* F7F7
* G7G7
* A7A7
* B7B7

### אקורדים מינוריים עם 7 (ספטימה קטנה)

* Cm7Cm7
* Dm7Dm7
* Em7Em7
* Fm7Fm7
* Gm7Gm7
* Am7Am7
* Bm7Bm7

### אקורדים מושהים

* Csus4Csus4
* Dsus4Dsus4
* Esus4Esus4
* Gsus4Gsus4
* Asus4Asus4

אקורדי כוח
----------

* F5F5
* D5D5
* C5C5
* A5A5

ראו גם
------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיספר ספר לימוד בוויקיספר: **למד לנגן על גיטרה/אקורדים בסיסים** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אקורד גיטרה** |

* אקורד
* טבלטורה לכלים שונים
* פריטה על גיטרה

קישורים חיצוניים
----------------

* ארכיון אקורדים לגיטרה באתר Ultimate Guitar Archive
שדה קרב במוזיאון גולני. תמונה מפרויקט PikiWiki Israelשדה קרב במוזיאון גולני. תמונה מפרויקט PikiWiki Israel

**על שלושה פשעי דמשק** הוא שיר של זרובבלה ששונקין ויאיר מילר, שנכתב, הוקלט והושר במלחמת יום הכיפורים. שם השיר מבוסס על הפזמון החוזר שלו, השאול מנבואת הנביא עמוס בתחילת ספר עמוס: "כֹּה אָמַר ה' עַל שְׁלֹשָׁה פִּשְׁעֵי דַמֶּשֶׂק וְעַל אַרְבָּעָה לֹא אֲשִׁיבֶנּוּ" (עמוס, א', ג').

לששונקין היה רקע בכתיבת שירים ללהקות הצבאיות העוסקים בחיילי צה"ל ובמלחמות ישראל. לאחר מלחמת ששת הימים כתבה את השיר "כנפיים של צנחן", ללחנו של אלדד שרים, בביצוע צוות הווי חטיבת הצנחנים.

במלחמת יום הכיפורים התגייסו ששונקין ומילר לכתיבת שיר שיחזק את הלוחמים וירים את המורל. בתוך יום השיר נכתב, הולחן והוקלט, ולמחרת כבר הושר על ידי צוות הווי של חטיבת גולני, יחד עם הזמר משה הלל. 

השיר נפתח במשפט "על אבות בטלית וחגור". הטלית המעורבת עם החגור מעידה על הצורך לערב את קדושת יום הכיפורים עם ציוד הקרב, ביציאה למלחמת יום כיפור. שורה בולטת מתוך השיר, שנחרטה בתודעה, היא "אתם לא תעברו, אתם לא תעברו, כאן גולני, גולני לוחם", שנכתבה כקריאת קרב נגד כוחות הצבא הסורי שלחמו ברמת הגולן. הקריאה מזכירה את הסיסמה האנטי-פשיסטית הם לא יעברו!.

השיר היה מלהיטי תקופת מלחמת יום הכיפורים והושר רבות בהופעות של צוות הווי של חטיבת גולני בפני יחידות צה"ל ברמת הגולן. 

השיר הוקלט במספר גרסאות נוספות ויצא באלבומים שונים של שירי מלחמת יום הכיפורים: "מי ידע שכך יהיה" ב-2003 על ידי הד ארצי, "יש פרחים" ב-1999 על ידי הד ארצי, "שירי מלחמת יום הכיפורים" ב-1973 על ידי הד ארצי, "המלחמה האחרונה" ב-1973 על ידי NMC, "אני מבטיח לך" ב-1976 על ידי קוליפון. 

לאחר המלחמה שיתפו ששונקין ומילר פעולה בשיר נוסף, "שלום", בביצועה של אילנית.

קישורים חיצוניים
----------------

* "על שלושה פשעי דמשק" באתר בית לזמר העברי
* מילות השיר "על שלושה פשעי דמשק" באתר שירונט
* צוות הווי חטיבת גולני – על שלושה פשעי דמשק (אתם לא תעברו), סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:22)