recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
ישיבה של האיגוד בבון, 1961
בול שיצא בגרמניה לציון 150 שנה להקמת האיגוד
**איגוד לשכות המסחר והתעשייה בגרמניה** (בגרמנית: Deutscher Industrie und Handelskammertag, בראשי תיבות: **DIHK**), הוא ארגון-גג של לשכות מסחר ותעשייה אזוריות בגרמניה וברחבי העולם, שנועד לקדם את קשרי הכלכלה של גרמניה עם מדינות שונות.

פעילות הארגון בעולם
-------------------

הארגון הוקם ב-15 במאי 1861. כיום משתייכות לארגון ה-DIHK כל לשכות המסחר והתעשייה ברחבי גרמניה (ה-IHKs), בהן חברים, על פי חוק, כל עסק וכל מפעל בגרמניה (מלבד פרילנסרים, אומנים ועסקים חקלאיים). האיגוד מייצג מעל שלושה מיליון מפעלים ועסקים גרמניים, קטנים וגדולים; לשכת המסחר הגדולה ביותר היא זו של מינכן, המייצגת מעל 350 אלף מפעלים ועסקים. מרכז האיגוד ממוקם בבית גרמניה, ברלין.

במקביל מתפקד ה-DIHK בראש הרשת הכלל-עולמית של לשכות מסחר דו-לאומיות גרמניות - AHKs, הכוללות 120 משרדים ב-80 מדינות ברחבי העולם. DIHK והלשכות החוץ-גרמניות נועדו לקדם את היחסים הכלכליים הדו-לאומיים של גרמניה עם מדינות אלו. 

הלשכות ברחבי העולם מספקת מגוון רחב של שירותים לחברות המצטרפות אליהן, בהם מידע עדכני על שווקים חדשים הקשורים בגרמניה, הנפקת רשימות של כתובות ועזרים, שיווק, ייעוץ עסקי וסיוע באיתור מפיץ או שותף אסטרטגי.

פעילות הארגון בישראל
--------------------

**לשכת המסחר והתעשייה ישראל-גרמניה** היא ארגון שנועד לקדם את קשרי הכלכלה של גרמניה וישראל, ופועל כחלק מארגונים דו-לאומיים דומים של DIHK ברחבי העולם.

הלשכה נוסדה בישראל ב-1967, וב-1995 זכתה להכרה רשמית על ידי ארגון ה-DIHK. הלשכה מהווה מוקד שירותים בו מצטלבות דרכיהן של חברות ישראליות וגרמניות מכל ענפי המשק. חברות ישראליות רבות הצטרפו ללשכה לאורך השנים, מגמה המשקפת את חשיבותה של גרמניה כמעצמה כלכלית מובילה באיחוד האירופי וכבת-ברית של ישראל באיחוד.

משרדי הלשכה ממוקמים בתל אביב. נשיאי הלשכה הנבחרים הם לרוב אנשי עסקים ותעשייה. בשנת 2000 נבחר לתפקיד הדיפלומט אבי פרימור. כיום מכהן מיכאל פדרמן כנשיא הלשכה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איגוד לשכות המסחר והתעשייה בגרמניה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של איגוד לשכות המסחר והתעשייה בגרמניה
* איגוד לשכות המסחר והתעשייה בגרמניה, ברשת החברתית פייסבוק

* איגוד לשכות המסחר והתעשייה בגרמניה, ברשת החברתית טוויטר
* אתר איגוד לשכות המסחר והתעשייה בגרמניה
* אתר לשכת המסחר והתעשייה ישראל-גרמניה
* ביטאון לשכת המסחר והתעשייה ישראל-גרמניה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260484505171
* GND: 10023377-6
* ISNI: 0000 0001 1087 1078
* LCCN: n2002100376
* NKC: pna2012725137
* VIAF: 126141270
* WorldCat: lccn-n50065887

 |
**דניאל בראם הבר** (באנגלית: **Daniel Bram Haber**; נולד ב-20 במאי 1992) הוא כדורגלן עבר קנדי-יהודי ששיחק בעמדת החלוץ.

קריירה
------

הבר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת קורנל במדיה כבש 17 שערים ובישל 8 שערים במשך שנתיים בהם שיחק בקבוצה. בסוף עונת 2012 הוא זכה בתואר כדורגלן השנה של ליגת המכללות ונכלל בנבחרת העונה של הליגה לצד חלוצים נוספים לרבות פטריק מלינז.

ב-6 בינואר 2013 חתם לשנתיים וחצי במכבי חיפה. בשלושת החודשים הראשונים שלו בישראל הבר לא זכה לדקות משחק, אך שותף ב-4 משחקים לקראת סיום העונה בהם כבש שני שערים.

ב-24 ביוני 2013 חתם הבר באפולון לימסול הקפריסאית. ב-28 בספטמבר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 1–2 נגד אלקי לרנקה.

לאחר שלא היה מרוצה ממעמדו בלרנקה, ב-25 ביולי 2014 הושאל לאיה נאפה בה היה שותף ב-30 משחקים בהם כבש רק 3 שערים.

ב-22 ביולי 2015 חתם בהפועל ניר רמת השרון מהליגה הלאומית.

בינואר 2016 עזב את המועדון וחתם בוייטקאפס 2, קבוצת המילואים של מועדון ה-MLS ונקובר וייטקאפס.

ב-23 במאי 2013 הבר זומן לראשונה לסגל נבחרת קנדה לקראת המשחק נגד קוסטה ריקה. 5 ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת נגד קוסטה ריקה בו הפסידה קנדה 0–1. בהמשך הוא זומן לעוד מספר משחקי ידידות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דניאל הבר** בוויקישיתוף
* דניאל הבר, ברשת החברתית טוויטר
* דניאל הבר, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* איזי ען דור, ‏ספרטקוס הקנדי: סיפורו המדהים של דניאל הבר, באתר ONE‏, 4 בינואר 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  דורון בן דור, ‏הבר חתם בחיפה לשנתיים וחצי: הגשמת חלום, באתר ONE‏, 6 בינואר 2013
2. ↑  רז אמיר, ‏ניר מנצור ודניאל הבר חתמו בשורות איה נאפה, באתר ONE‏, 25 ביולי 2014
3. ↑  קובי פורטל, ‏החלוץ דניאל הבר חתם ברמת השרון מהלאומית, באתר ערוץ הספורט, ‏22 ביולי 2015

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"דניאל הבר"**.
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכפר ערבי חרב. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו אושא (פירושונים).

**הושה** (בערבית: **هوشة**) היה כפר ערבי ששכן בגבעות אלונים בקצה הדרומי של הגליל התחתון המערבי, סמוך לשפרעם. במהלך מלחמת העצמאות נכבש הכפר, התרוקן מתושביו ונהרס.

היסטוריה
--------

הכפר הושה נבנה על חורבות היישוב היהודי העתיק אושא.

במחצית השנייה של המאה ה-19, יושב המקום על ידי פליטים אלג'יראים שהגיעו לביירות וקיבלו אישור להתיישב בסוריה (לבנון וצפונה של ארץ ישראל נחשבו אז כחלק מסוריה). הפליטים הגיעו בעקבות כישלון המרד של עבד אל-קאדר אל-ג'זאירי נגד הכובשים הצרפתיים באלג'יריה ויישובם מחדש היה במסגרת המאמץ של השלטון הטורקי לשיקום הפליטים במקומות שונים בגליל, בעיקר מצפון לצפת וגם בח'רבת הושה היא אושא. היישוב החדש נקרא "הושה" (Hawsha), שם המשמר את שם היישוב הקדום.

על פי מפקד האוכלוסין של שנת 1931 התגוררו בהושה ובחִ'רבּת אלכַּסַאיר הסמוכה 202 תושבים ב-53 בתים.

לכפר היה יחסי שכנות טובה עם היישובים היהודים שהוקמו בסביבתו, והיו אף נערכים ביקורים הדדיים בין התושבים.

לפי תוכנית החלוקה, הושה נועדה להיות בתחומי המדינה היהודית. במלחמת העצמאות היה הכפר לבסיסו של גדוד דרוזי מצבא ההצלה של קאוקג'י שתקף את רמת יוחנן וחסם את הציר העוקף שעבר דרך כפר אתא וחיבר בין חיפה לעמק יזרעאל. ב-16 באפריל 1948, במהלך קרבות רמת יוחנן הכפר נכבש בידי חטיבת כרמלי ותושביו נמלטו לשפרעם. לאחר כיבושו הרסו כוחות צה"ל את מבני הכפר פרט למבנה למקאם של נבי הושאן (النبي هوشان) בלב בית קברות מוסלמי.

גן לאומי
--------

הושה הוא חלק מגן לאומי גוש אלונים אושא וחלק מיער קריית אתא. במקום נשארו שרידים מהיישוב היהודי העתיק. וכן יש במקום קבר שייח' ולידו מספר עצים בגודל מרשים.

במקום תוכננה הקמת יישוב בשם 'חרוב' אולם התוכנית הוקפאה לאחר התנגדויות מצד גורמים שונים, בראשם הארגונים הירוקים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הושה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ביחד עם הכפר הסמוך אל-כסאייר
2. ↑  דוד גרוסמן, **הכפר הערבי ובנותיו**, הוצאת יד בן צבי, ירושלים 1994, עמ' 88.
3. ↑  זאב וילנאי, הערך:, אנציקלופדיה אריאל, עמ' 1841.
4. ↑  לחידוש יחסי שכנים, דבר, 5 בדצמבר 1940
מימין: מפקד הלופטוואפה אינגו גרהרץ, קראמפ-קארנבאואר, שגריר ישראל בגרמניה ג'רמי יששכרוף ומפקד חיל האוויר הישראלי עמיקם נורקין בטקס במחנה הריכוז דכאו לאחר "מטס זיכרון לעתיד" הגרמני-ישראלי, אוגוסט 2020 (צולם בעת התפרצות נגיף הקורונה בגרמניה)
**אָנֵגְרֶט קְרַאמְפּ-קָארֶנְבָּאוּאֶר** (בגרמנית: **Annegret Kramp-Karrenbauer**; נולדה ב-9 באוגוסט 1962) היא פוליטיקאית גרמנייה, אשר כיהנה כשרת ההגנה של גרמניה ומנהיגת המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית.

ביוגרפיה
--------

נולדה בשם אנגרט קראמפ בחבל הסאר בעיירה פלקלינגן השוכנת על יד הנהר סאר, אשר ממוקמת ליד גבול גרמניה עם צרפת. משפחתה קתולית ואביה היה מורה ומחנך.

תחילה רצתה להיות מיילדת או מורה בבית ספר, אך בשנת 1984 החלה ללמוד מדע המדינה ומשפטים באוניברסיטת טריר ואוניברסיטת חבל הסאר. היא בעלת תואר שני במדעי המדינה. היא דוברת גרמנית וצרפתית.

בין השנים 1991 עד 1998 שימשה כקצינת מדיניות במפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית. ב-1990 יעצה לפטר מילר בתפקידו כראש הקבוצה הפרלמנטרית של המפלגה.

הייתה ראש ממשלת חבל הסאר בגרמניה בין השנים 2011 עד 2018. היא האישה הראשונה שהובילה את ממשלת חבל הסאר והאישה הרביעית שעמדה בראש ממשלת מדינה בגרמניה.

מפברואר עד דצמבר 2018 הייתה מזכ"לית המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית.

ב-7 בדצמבר 2018 נבחרה להיות מנהיגת המפלגה, בעקבות פרישתה של אנגלה מרקל מתפקיד זה, אבל לא להחליף אותה בתפקיד הקאנצלרית עד סוף הקדנציה ב-2021.

ביולי 2019 מונתה על ידי הקנצלרית אנגלה מרקל להחליף את אורסולה פון דר ליין בתפקיד שרת ההגנה לאחר שהאחרונה פרשה מתפקידה לטובת הכנותיה לתפקידה החדש כנשיאת הנציבות האירופית בבריסל.

בתחילת 2020 פקד את המפלגה משבר בעקבות שיתוף פעולה בממשל המקומי במדינת תורינגיה עם מפלגת הימין הקיצוני אלטרנטיבה לגרמניה (AfD)
ב-10 בפברואר 2020 הודיעה שלא תתמודד על קדנציה נוספת כמנהיגת המפלגה ולא תהיה מועמדת המפלגה לתפקיד הקאנצלר בבחירות הפדרליות ב-2021. בוועידת המפלגה שבגלל משבר הקורונה התקיימה רק בינואר 2021 נבחר ארמין לאשט להחליף אותה.

חיים אישיים
-----------

נישאה ב-1984 להלמוט קארנבאואר, מהנדס מכרות. יש להם שלושה ילדים והם מתגוררים בפיטלינגן שבחבל הסאר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנגרט קראמפ-קארנבאואר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אנגרט קראמפ-קארנבאואר (בגרמנית)
* אנגרט קראמפ-קארנבאואר, ברשת החברתית פייסבוק

* אנגרט קראמפ-קארנבאואר, ברשת החברתית טוויטר

* אנגרט קראמפ-קארנבאואר, ברשת החברתית אינסטגרם
* אסף אוני, ‏היסטוריה בגרמניה: מרקל פרשה מראשות השמרנים, בת טיפוחיה נבחרה למחליפתה, באתר גלובס, 7 בדצמבר 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  אסף אוני, ‏דיווחים בגרמניה: היורשת המיועדת של מרקל פורשת מראשות המפלגה, באתר גלובס, 10 בפברואר 2020
2. ↑  לא הצליחה לצאת מהצל של הקנצלרית: היורשת של מרקל לא תתמודד בבחירות הבאות, באתר הארץ, 10 בפברואר 2020

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1037983726
* ISNI: 0000 0004 1719 215X
* LCCN: n2019026133
* NLP: A37402286
* VIAF: 305118840
* WorldCat: lccn-n2019026133

 |
**IfNotNow** היא תנועה פוליטית של יהודים אמריקאים המתנגדת לכיבוש הישראלי בגדה המערבית וברצועת עזה. פעילי התנועה מארגנים הפגנות נגד פוליטיקאים אמריקאים ומוסדות יהודיים התומכים בכיבוש.

היסטוריה
--------

תנועת IfNotNow נוסדה ביולי 2014 כתנועת מחאה נגד תמיכת מוסדות יהדות ארצות הברית בפעולותיה של ישראל במהלך מבצע צוק איתן ברצועת עזה. חלק מחברי התנועה היו פעילים לפני כן בארגון ג'יי סטריט. שם התנועה נגזר מדבריו של הלל הזקן: "אם אין אני לי, מי לי? וכשאני לעצמי, מה אני? ואם לא עכשיו, אימתי?"

הפעילות הראשונה של התנועה הייתה ב-28 ביולי 2014, בהפגנה בניו יורק נגד מבצע צוק איתן בה קראו קדיש על הקורבנות הפלסטינים והישראלים של המבצע, בסמוך למשרדי ועידת הנשיאים של הארגונים היהודיים העיקריים בארצות הברית.

לאחר מכן ארגנה התנועה מספר רב של הפגנות. לאחר שדונלד טראמפ הפך לנשיא ארצות הברית, מחתה התנועה נגד מדיניותו וכן נגד בנימין נתניהו.

הפגנת התנועה נגד התמיכה במדיניות ההתנחלויות של ישראל, במהלך ועידת איפא"ק בוושינגטון די. סי. 26 במרץ 2017
בפברואר 2017 נעצרו 6 חברי התנועה לאחר שתקעו בשופר והפריעו בסנאט לשימוע של דייוויד פרידמן, לקראת מינויו לתפקיד השגריר בישראל.

מחאה נגד פרויקט תגלית
---------------------

ב-28 ביוני 2018 החליטו חמש חברות IfNotNow שהשתתפו בפרויקט תגלית לעזוב את הקבוצה ולהצטרף לארגון "שוברים שתיקה" לסיור בחברון שנועד להכיר את הכיבוש הישראלי. המשתתפות שיתפו את האירוע ברשתות החברתיות, ועוררו שיח בינלאומי בטענה שמארגני הטיול מונעים מהם "לראות את הפנים האחרים של המציאות הישראלית".

בתגובה יו"ר הסוכנות היהודית לשעבר, אברהם בורג, ביקש ממארגני תגלית: "אם אין לנו מה להסתיר, בואו נראה להם הכל".

ב-15 ביולי 2018 קרה אירוע דומה: שמונה חברי IfNotNow שהשתתפו בטיול של תגלית עזבו את הקבוצה במהלך ביקור בעיר דוד בסילוואן, והצטרפו לפעילי "שלום עכשיו" לביקור בבית משפחת סומרין בסילוואן, שעמותת אלע"ד וקק"ל מנסות לפנותה מביתה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של IfNotNow
* IfNotNow, ברשת החברתית פייסבוק
* מרכז המידע של התנועה

הערות שוליים
------------

1. ↑  משנה, מסכת אבות, פרק א', משנה י"ד.
2. ↑  J Street's Gaza War Support Wins 'Moderate' Praise — But Alienates Some Backers, באתר הפורוורד, ‏30 ביולי 2014 (באנגלית).
3. ↑  6 Protesters Were Arrested. Only The 2 Arab Muslims Face Misdemeanor Charges. באתר הפינגטון פוסט, ‏20 באפריל 2017 (באנגלית).
4. ↑  איתמר אייכנר, פרשו מ"תגלית" לטובת "שוברים שתיקה": "האמת על הכיבוש הוסתרה", באתר ynet, 28 ביוני 2018
5. ↑  ניר חסון, שמונה משתתפים פרשו מטיול של תגלית: "לא מדברים איתנו על הכיבוש", באתר הארץ, 15 ביולי 2018
**ברבורה קרייצ'יקובה** (בצ'כית: **Barbora Krejčíková**; נולדה ב-18 בדצמבר 1995) היא טניסאית צ'כית. הישג השיא שלה הוא זכייה באליפות צרפת הפתוחה 2021. נוסף על כך, זכתה בטורניר הזוגות באליפות צרפת הפתוחה 2018, ובוימבלדון 2018, היא גם זכתה בתחרות הזוגות המעורבים באליפות אוסטרליה הפתוחה ב-2019, 2020 ו-2021.

קריירה
------

קרייצ'יקובה החלה לשחק טניס בגיל 6. מאוחר יותר היא אומנה על ידי יאנה נובוטנה.

ב-2013 זכתה קרייצ'יקובה באליפות אירופה לנוער U18 בקלוסטרס, שווייץ, ביחידים ובזוגות.

באוקטובר 2020 היא הגיעה לסיבוב הרביעי באליפות צרפת הפתוחה, מה שהעניק לה את המקום ה-65 ב-WTA.

במרץ 2021 היא העפילה לגמר אליפות דובאי הראשון שלה, בו הפסידה לגרביניה מוגורוסה. כתוצאה מכך, היא טיפסה למיקום שיא בקריירה שלה, 38 בדירוג היחידים. היא זכתה בתואר היחידים הראשון שלה ב- WTA בשטרסבורג. קרייצ'יקובה המשיכה לזכות באליפות צרפת הפתוחה שלאחר מכן, גמר הגרנד סלאם הראשון שלה כיחידה, כשגברה על אנסטסיה פבליוצ'נקובה.

יחד עם קייטרינה סיניאקובה, בת ארצה, היא זכתה באליפות בתחרות הזוגות באליפות צרפת הפתוחה 2018 ובווימבלדון 2018. עם השותף האמריקאי רג'ייב ראם היא זכתה בתחרות הזוגות המעורבים של אליפות אוסטרליה הפתוחה 2019. היא הצליחה לשמור על התואר בשנה שלאחר מכן לצד ניקולה מקטיץ', וב-2021 שוב, עם רג'ייב ראם.

נוסף על כך, קרייצ'יקובה זכתה בשישה תוארי זוגות נוספים בסבב WTA, בתואר זוגי אחד בסדרת WTA 125K, וכן ב-19 תוארי זוגות במסלול ITF.

ב-22 באוקטובר 2018 הגיעה למקום הראשון בדירוג הזוגות, יחד עם קייטרינה סיניאקובה.

בפברואר 2021 הגיעה עם סיניאקובה לגמר הזוגות הראשון שלה באליפות אוסטרליה וזכתה באירוע הזוגות המעורבים עם רג'ייב ראם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברבורה קרייצ'יקובה** בוויקישיתוף
* 
* ברבורה קרייצ'יקובה, ברשת החברתית פייסבוק

* ברבורה קרייצ'יקובה, ברשת החברתית טוויטר

* ברבורה קרייצ'יקובה, ברשת החברתית אינסטגרם

* ברבורה קרייצ'יקובה, באתר olympedia.org

* ברבורה קרייצ'יקובה, באתר ה-WTA

* ברבורה קרייצ'יקובה, באתר ה-ITF

* ברבורה קרייצ'יקובה, באתר גביע הפדרציה
* אמיר ענבר, הכל החל בחלום של אמה שתהיה סרינה וויליאמס הבאה. עכשיו היא אלופת הרולאן גארוס, באתר הארץ, 15 ביוני 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  מערכת ONE, הראשון שלה: קרייצ'יקובה אלופת הרולאן גארוס, באתר ONE, ‏12 ביוני 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1235299333
* VIAF: 7493162422756232460006
* WorldCat (עם VIAF): 7493162422756232460006

 |
**ג'ודית בורג ביגרט** (באנגלית: **Judith Borg Biggert**; נולדה ב-15 בנובמבר 1937) היא פוליטיקאית אמריקאית, שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-13 של מדינת אילינוי, בין השנים 2013-1999. ביגרט, חברת המפלגה הרפובליקנית, כיהנה טרם היבחרה לקונגרס כחברת בית הנבחרים המדינתי של אילינוי.

ביוגרפיה
--------

ביגרט נולדה בשם **ג'ודית גאייל בורג** בשיקגו, השנייה מבין ארבעת ילדיהם של אלווין אנדרו ומרג'ורי וירג'יניה בורג. במשך 41 שנה (1969-1928) עבד אביה בתאגיד וולגרינס, ואף בשנים 1969-1963 היה נשיא החברה. סביה מצד האב היגרו לארצות הברית מפינלנד, ומצד אמה ביגרט ממוצא אנגלי. היא גדלה בווילמט ובשנת 1955 השלימה את לימודיה התיכון בבית הספר התיכון ניו טרייר. לאחר מכן למדה יחסים בינלאומיים באוניברסיטת סטנפורד, שם קיבלה תואר ראשון בנושא ב-1959. באוניברסיטת נורת'ווסטרן למדה משפטים, והייתה עוזרת משפטית עבור השופט לוות'ר מריט סווייגרט (Luther Merritt Swygert) בבית המשפט הפדרלי השביעי לערעורים של ארצות הברית. 

ב-1992 נבחרה אל בית הנבחרים של אילינוי כנציגת מחוז הבחירה ה-81, ובשנים 1994 ו-1996 נבחרה מחדש. בבחירות 1998 התמודדה ביגרט אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-13 של אילינוי. בבחירות המקדימות שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית ניצחה את פיטר רוסקאם, ובבחירות עצמן זכתה ב-58.1% מהקולות. ב-3 בינואר 1999 ביגרט הושבעה לתפקידה. ובמרוצת השנים הייתה חברה בוועדת החינוך והעבודה, בוועדה לשירותים פיננסיים ובוועדת המדע, הטכנולוגיה והחלל של בית הנבחרים.

בקונגרס הייתה ביגרט רפובליקנית מתונה, שתמכה בזכויות הפלה ובביטול מדיניות אל תשאל, אל תספר. בד בבד, היא התנגדה לרפורמה מקיפה במדיניות ההגירה לארצות הברית ולהעלאת מסים. היא פרשה לגמלאות בראשית 2013 ועזבה את הזירה הציבורית. עם זאת באפריל 2015 מינה אותה מושל אילינוי ברוס ראונר למועצת יחסי העבודה החינוכיים של המדינה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ודי ביגרט** בוויקישיתוף
* ג'ודי ביגרט באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  BIGGERT, Judy Borg, באתר history.house.gov (באנגלית)
2. ↑  מייק רויפל, Rauner names Judy Biggert to teacher-contracts post, באתר דיילי הראלד, 3 באפריל 2015 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SNAC: w6wf4r00
* US Congress: B001232

 |
שיזו קנקורי בחזרתו מאולימפיאדת 1924
**שיזו קנקורי** (ביפנית: **金栗 四三**; ‏20 באוגוסט 1891 - 13 בנובמבר 1983) היה אצן מרתון יפני ומחלוצי מקצועות השדה והריצה ביפן. ביפן זכה לכינוי "אבי המרתון".

ביוגרפיה
--------

קנקורי הוא יליד טאמנה שבמחוז קוממוטו, למד באוניברסיטת צוקובה. במבחני הכניסה להשתתפות באולימפיאדת סטוקהולם בשנת 1912, קנקורי קבע שיא עולם חדש בריצת מרתון של שעתיים, 32 דקות ו-45 שניות, אם כי מסלול הריצה שלו ארך רק 40 קילומטרים. עקב כך הוא נמנה עם המשלחת היפנית לאולימפיאדה שכללה ספורטאי אחד נוסף בלבד, האצן מישימה יאהיקו. 

עם זאת, קנקורי התפרסם בעולם עקב כך שבמהלך השתתפותו בריצת המרתון באולימפיאדת סטוקהולם הוא נעלם. קנקורי עבר מסע מתיש של 18 ימים מיפן לשוודיה, את המסע החל באוניה ומשם המשיך ברכבת הטרנס-סיבירית והזדקק ל-5 ימי מנוחה כדי להתאושש. המירוץ התקיים במחוז סולנטונה בעיר ומזג האוויר היה חם מהרגיל, חום של 25 מעלות צלזיוס שרר ביום התחרות ומעל מחצית מהרצים לקו במכת חום. קנקורי, שהיה מותש מהדרך הארוכה שעשה מיפן ושלא הסתגל לאוכל המקומי, איבד את הכרתו באמצע הריצה וקיבל טיפול ממשפחה של חקלאים. בהיותו נבוך מעצם "כישלונו" הוא חזר בשקט ליפן ולא הודיע על פרישתו מהמירוץ לנציגי האולימפיאדה. הרשויות בשוודיה הכריזו עליו כנעדר במשך 50 שנה בטרם גילו שהוא חזר ליפן ואף השתתף באולימפיאדות אחרות. בשנת 1967, הטלוויזיה השוודית יצרה עמו קשר והציעה לו "לסיים" את ריצת המרתון שלו. הוא חזר לשוודיה והשלים את מסלול המרתון בזמן כולל של 54 שנים, 8 חודשים, 6 ימים, 5 שעות, 32 דקות ו-20.3 שניות. בסיום המסלול אמר: "היה זה מסע ארוך. במהלכו התחתנתי והבאתי לעולם 6 ילדים ו-10 נכדים". 

למרות פרישתו מריצת המרתון בסטוקהולם, קנקורי נבחר לייצג את יפן באולימפיאדת 1916 שהייתה אמורה להיערך בברלין אך בוטלה בשל אירועי מלחמת העולם הראשונה. אבל, הוא אכן ייצג את יפן באולימפיאדת 1920 שנערכה באנטוורפן בלגיה, את ריצת המרתון סיים בזמן של שעתיים, 48 דקות ו-45.4 שניות ובמקום ה-16 הכללי. הוא נשלח גם לאולימפיאדת 1924 אבל לא סיים את הריצה. ביפן, ייסד בשנת 1920 ריצת מרתון מיוחדת בה רצים מטוקיו לעיר האקון. משנת 2004 הפרס הראשון בתחרות נקראו על שמו.

הוא נפטר בגיל 92 ב-13 בנובמבר 1983 בעיר הולדתו טאמנה ביפן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שיזו קנקורי** בוויקישיתוף

* שיזו קנקורי, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* שיזו קנקורי, באתר olympedia.org
* שיזו קנקורי, באתר Track and Field (גברים)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16622280z (data)
* CiNii: DA06606630
* ISNI: 0000 0003 7694 916X
* LCCN: no2020147204
* NDL: 00346717
* VIAF: 254124012
* WorldCat: viaf-254124012

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במהנדס בשם אהוד נצר. אם התכוונתם לארכיאולוג הנושא את אותו השם, ראו אהוד נצר.אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**אהוד נצר** (נולד ב-1954 בערך) הוא מנהל בכיר בתעשייה הביטחונית בישראל, בהכשרתו מהנדס מכונות.

ביוגרפיה
--------

נולד בתל אביב להורים יוצאי האצ"ל. אביו היה אחיו של הכדורגלן ולוחם האצ״ל נתן פנץ. כשהיה בכיתה ה' עברה משפחתו לצפת. התגייס לחיל הים והיה בקורס חובלים.

בעל תואר ראשון ושני בהנדסת מכונות מהפקולטה להנדסת מכונות בטכניון ותואר שלישי מאוניברסיטת סטנפורד בארצות הברית.

במשך 25 שנה, מילא שורת תפקידים בחברת "רפאל", והתקדם עד לתפקיד ראש חטיבת המערכות והתקשוב בה וסמנכ"ל.

ב-2007 פרש מ"רפאל" ובמשך כשנה וחצי היה מנכ"ל חברת אורביט לתקשורת לוויינים.

בשנת 2008 מונה לסמנכ"ל פיתוח בוועדה לאנרגיה אטומית.

ב-11 ביולי 2013 החליף את אודי אדם בתפקיד מנכ"ל הקריה למחקר גרעיני - נגב. סיים את תפקידו בפברואר 2018, ובהמשך אותה שנה התמודד על תפקיד מנכ"ל התעשייה האווירית לישראל. 

מכהן כיו"ר הסטארט-אפ סיגה, שעוסק במערכות לזיהוי מתקפת סייבר על תשתיות לאומיות.

קישורים חיצוניים
----------------

* גילי כהן, ד"ר אהוד נצר מונה למנהל הקריה למחקר גרעיני בדימונה, באתר הארץ, 13 במאי 2013
* שלומית לן, ‏הכור בדימונה בראיון נדיר על גרעין ישראלי ואיראני, באתר גלובס, 11 בינואר 2019
* פטנט למציאת קצב הסיבוב של גוף שהמציא יחד עם יצחק פורת

הערות שוליים
------------

1. ↑  Board of Directors, באתר Siga (באנגלית)
**קוליברי זנוב אדום-מקור** (שם מדעי: *Trochilus polytmus*) הוא מין עוף טרופי קטן ממשפחת הקוליבריים האנדמי לג'מייקה והוא הציפור הלאומית שלה. הוא תואר למדע ב-1758 בידי החוקר קארולוס לינאוס והוא אחד משני מינים בסוג קוליברי זנוב לצד המין קוליברי זנוב שחור-מקור (*Trochilus scitulus*).

תיאור
-----

אורכו של הקוליברי הזכר 22 עד 25 ס"מ ואורך הזנב שלו 10 עד 13 ס"מ, כשמשקלו 4 עד 6.5 גרם בקירוב. הנקבה קטנה יותר באורך של כ-10.5 ס"מ ומשקל של 3 עד 6.1 גרם בקירוב. הקוליברי בעל כסות נוצות ירוק-כהה עם קצוות כנפיים וזנב שחורים ראש וגב שחורים ומקור אדום כשמו שמותאם לחדירה לעומקי פרחים ארוכים והוא בעל זנב ארוך ובעל זוג גדילים שחורים ארוכים בקצותיו. הנקבות ירוקות רגילות עם בטן וחזה לבנים, כיפת ראש בצבע ירוק-מתכתי ומקור כהה ומחודד. לעומת הזנב הזנב שלה קצר בהרבה.

הקוליברי הוא עוף נפוץ לאורך ג'מייקה, למעט הקצה המזרחי, בו מחליף אותו המין שחור-המקור. תפוצתו היא ביערות הרריים ויערות גשם עד לגובה 1,500 מטרים ומתרחק מאזורי חופים ומדבריות, אך נפוץ בשפלות ובהרים הגבוהים של ג'מייקה.

התנהגות
-------

הקוליברי הוא פעיל יום יונק צוף, בעיקר מהצמח *Besleria lutea* ועוד וכן הוא צד חרקים הן מהעלים והן מקורי עכביש בהם נלכדו. קוליברי זה לעיתים גוזל צוף מהפרחים לאחר שהושחתו בידי טנגרת הבננה או נקר מוצץ צהוב-בטן.

בדומה למרבית הקוליבריים הוא טריטוריאלי מאוד ויתקוף מסיגי גבול, אפילו גדולים יותר ממנו. במקרים מסוימים קוליברים שולטים על עץ גדול מכיל פרחים עתירי צוף במטרה לפתות נקבות רבות להתקרב אליו. אז הוא מנפנף עבורם את זנבו הארוך תוך ריקוד אווירי כלפיה.

הם מקננים בקן עשוי סיבי צמחים וקורי עכביש עם חזזיות ובונים אותו על ענף דק, כדי להקשות את הגישה לטורפים. לרוב הנקבה מטילה עד 2 ביצים ועליהם דוגרת במשך 17 עד 19 ימים, כשהגוזלים מגיעים לבגרות לאחר 19 עד 24 ימים מבקיעתם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוליברי זנוב אדום-מקור** בוויקישיתוף
* קוליברי זנוב אדום-מקור, באתר ITIS (באנגלית)
* קוליברי זנוב אדום-מקור, באתר NCBI (באנגלית)
* קוליברי זנוב אדום-מקור, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  קוליברי זנוב אדום-מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN
**אופיר בר עמי** (נולד ב-11 בנובמבר 1969 בקיבוץ חניתה) הוא זמר וגיטריסט, חבר בלהקת איפה הילד? ו"איבי הנחל".

ביוגרפיה
--------

בר עמי הוא יליד קיבוץ חניתה. הוא החל לנגן בילדותו על כלים שונים, ביניהם בגיל 6 בחלילית, בגיל 7 על פסנתר ובגיל 13 על גיטרה.

בשנת 1990 הצטרף להרכב איפה הילד? עד שנת 1996, אז עבר ללהקת משחררי הסעיף. בהמשך לקח הפסקה ממוזיקה, עבר תהליך של התחזקות בדת, ובשנת 2008 הקים עם אחיו, המתופף גל ברעם את להקתו העכשווית, "איבי הנחל".

כיום בר עמי מתגורר קיבוץ בחניתה ובראש העין, הוא נשוי לשחקנית דורי נאומנקו ואב לשני ילדים.

להקות בהשתתפותו
---------------

### איפה הילד

ב-1990 הצטרף ללהקת איפה הילד, יחד עם אסף שריג, חמי רודנר ואסף מרוז. בר עמי אחראי במסגרת "איפה הילד?" לכמה שירים, ביניהם הלהיט "אהובה הקטנה". באלבום שדים כתב והלחין את "אהובה הקטנה" ו "נכנס בך השד", באלבום בני המאה העשרים כתב והלחין את השיר "אור לבן" ובאלבום מתוק בחשכה כתב והלחין את השיר "עמוק נפלא". בשנת 1996 עזב את הלהקה. ב־2009 עם חזרת הלהקה להופיע חזר בר עמי להופיע עם הלהקה והוא מופיע על הבמות גם כיום.

### משחררי הסעיף

בשנת 1996 עזב בר עמי את "איפה הילד" לטובת להקת "משחררי הסעיף".

### איבי הנחל

בשנת 2008 הקים יחד עם אחיו גל ברעם את להקת הרוק האמוני "איבי הנחל" בהשראת הרבי נחמן מברסלב ויחד עם אחיו, המתופף גל ברעם ("האנשים"), נוצר אלבום שמשלב שירי אהבה והתחזקות עם רוק גיטרות בעל צליל חזק.

אלבום הבכורה "דרך חדש" משלב בתוכו טקסטים רוחניים בהשראת הרבי נחמן מברסלב, עם רוק גיטרות ישראלי, כממשיכי דרכם של אהוד בנאי ושולי רנד, אריאל זילבר והרב שלמה קרליבך.

בהרכב מנגנים לצד בר עמי (גיטרה חשמלית ושירה) גם בן סולומון (גיטרה חשמלית וקולות), בן ורד (גיטרה בס) וגל ברעם (תופים)

דיסקוגרפיה
----------

### עם איפה ילד

* זמן סוכר (1993)
* שדים (1994)
* מסעותי עם עצמי (1995)
* מישהו שומע אותי (1998) - אלבום אוסף
* בני המאה ה-20 (2012)
* מתוק בחשיכה (2017)

### עם איבי הנחל

* דרך חדש (2014)

קישורים חיצוניים
----------------

* אופיר בר עמי, ברשת החברתית פייסבוק
* אופיר בר עמי, באתר Discogs (באנגלית)
* אסף נבו, ‏אופיר בר-עמי, "איבי הנחל": "מחברים אמונה ורוק יחד, להראות שהכל אחד", באתר ‏מאקו‏‏, ‏2 בספטמבר 2014‏
* רעש מציג: כוח גיטרה עם אופיר בר עמי

הערות שוליים
------------

1. ↑  זה מתוסבך: חמי רודנר חוזר לשירים של "השדים", באתר הארץ, 27 בינואר 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007297944905171
* VIAF: 298198921
* WorldCat (עם VIAF): 298198921

 |
**דיפטיכון מרילין** (באנגלית: **Marilyn Diptych**) הוא דיפטיכון עשוי הדפס רשת מעשה ידי הצייר האמריקאי אנדי וורהול משנת 1962.

יצירה זו, בסגנון הפופ ארט, הושלמה זמן קצר לאחר מותה של מרילין מונרו באוגוסט 1962, ובה חמישים דמויות של השחקנית מתוך תצלום פרסומת שלה מסרט הקולנוע "ניאגרה".

עשרים וחמישה דיוקנאותיה של מונרו בצידו השמאלי של הדיפטיכון צבועים בצבעים עליזים, ועשרים וחמישה הדיוקנאות בצידו הימני של הדיפטיכון צבועים בשחור, לבן ואפור. בטור הדיוקנאות השני ממרכז הדיפטיכון, בצידו הימני, הצבע מרוח, ובטור הדיוקנאות הרחוק מהמרכז בצד זה הדיוקנאות מטושטשים. צד אחד מתאר את דמותה הציבורית ואת חייה, ואילו הצד השני מתאר את דמותה הפרטית, ואת מותה של השחקנית.

היצירה מוצגת כיום במוזיאון "טייט מודרן" בלונדון.
היצירה "מרילין" של אנדי וורהול נמכרה תמורת 195 מיליון דולר
הדיוקן בהדפס משי של מרילין מונרו שיצר אמן הפופ האמריקני אנדי וורהול ב-1964 נמכר במכירה פומבית תמורת 195 מיליון דולר. זהו סכום שיא עבור יצירה של אמן אמריקני. מדובר בדיוקן אחד מתוך סדרה שיצר וורהול בעקבות מותה של השחקנית ב-1962, אשר הפכה מאז לאחת מיצירותיו הנודעות ביותר. המכירה נערכה בבית המכירות הפומביות כריסטיס בניו יורק. (רויטרס)

בסקר שנערך באנגליה בקרב 500 האמנים ומבקרי האמנות שקובעים את מקבלי פרס טרנר, נבחרה יצירה זו כיצירה השלישית בהשפעתה באמנות המודרנית.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של דיפטיכון מרילין
* יונתן הירשפלד, מהו הרגש הנכון למראה "מרילין" של וורהול, באתר הארץ, 10 במאי 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  שארלוט היגינס, **יצירת אמנות שהשפיעה על תנועה... מַשתנה**, הגארדיאן, 2 בדצמבר 2004.
Apeltes quadracus
**עוקצניים** (שם מדעי: *Gasterosteidae*) היא משפחת דגים מסדרת העוקצנוניים החיים ממים מתוקים ועד למי האוקיינוס באירופה, אסיה ואמריקה הצפונית. רוב המינים חיים בים.

המין הגדול ביותר במשפחה הוא Spinachia spinachia שאורכו מגיע עד 22 ס"מ ואחריו המין עוקצן תלת-קוצי (Gasterosteus aculeatus) שאורכו מגיע עד 8 ס"מ אך נפוץ יותר באורך 3–4 ס"מ. שאר המינים קטנים מהם. העוקצניים הם בעלי עוקצים בולטים בכל גופם למעט סנפירי הזנב והזנב עצמו ומכך נגזרת שמם, העוקצניים הם בעלי ראש גדול עם עיניים גדולות, שפתיים רחבות הפונות קדימה וסנפירי חזה קטנים.

הם טריטוריאליים מאוד ותוקפים את כל מי שמסיג את גבולם. הזכרים בונים קן לנקבות בין עשבי המים ובתוכו הנקבות מטילות ביצים ומותירות את הזכר לטפל בביצים עד לבקיעתן. הם טורפים יצורים קטנים לרבות חרקים, סרטנונים ודגים צעירים.

חלק מדגים אלה הם דגי נוי מבוקשים.

סוגים
-----

* סוג ומין יחיד Apeltes quadracus
* סוג ומין יחיד Culaea inconstans
* Gasterosteus - בו 6 מינים
* Pungitius - בו 9 מינים
* סוג ומין יחיד Spinachia spinachia

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עוקצניים** בוויקישיתוף
* עוקצניים, באתר ITIS (באנגלית)
* עוקצניים, באתר NCBI (באנגלית)
* עוקצניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* עוקצניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* עוקצניים, באתר GBIF (באנגלית)
* עוקצניים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**גדעון בכמן** (בגרמנית: **Gideon Bachmann**;‏ 18 בפברואר 1927 – 24 בנובמבר 2016) היה עיתונאי, מבקר קולנוע, צלם, דוקומנטריסט ושדרן רדיו ישראלי-גרמני.

ביוגרפיה
--------

בכמן נולד בהיילברון שבגרמניה, לארנסט בכמן ולבֶּלָה לבית שטרסבורגר. בשנת 1936, בזמן שלטון הנאצים, עלה לארץ ישראל עם משפחתו וגר בתל אביב. בצעירותו עבד כעיתונאי וצלם בעיתונים הארץ והעולם הזה. בשנת 1947 נשלח לתעד את מחנות הריכוז. לאחר כשנה היגר לניו יורק והחל ללמוד פיסול וקולנוע. תוך כדי לימודיו שידר תוכנית רדיו שבועית שבה ראיין אנשי קולנוע. ב–1956 התארח בתוכניתו פדריקו פליני והתפתחה ביניהם ידידות אשר בעקבותיה השתתף בתפקידי משנה קטנים בסרטיו וגם תיעד אותם. בשנות ה-60 של המאה ה-20 עבר לגור ברומא. הוא צילם את הסרט "צ'או פדריקו" המתעד את פליני. בשנותיו האחרונות התגורר בגרמניה, ניהל את המכון האירופי לקולנוע ועסק ביצירת מאגר של ראיונות וצילומים של יוצרי קולנוע. הוא נפטר בקרלסרוהה בגיל 89.

בכמן היה חבר עשרים שנה בוועדת הרפרטואר של פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה.

קישורים חיצוניים
----------------

* גדעון בכמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אתר למנויים בלבד נירית אנדרמן, גדעון בכמן עולה לספינה השטה של פליני, באתר הארץ, 15 בספטמבר 2013
* נירית אנדרמן, מת הקולנוען גדעון בכמן, באתר הארץ, 30 בנובמבר 2016
* גדעון בכמן במכון הגרמני לאמנות ומדיה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007340169605171
* BnF: cb162099349 (data)
* GND: 1036573575
* ISNI: 0000 0000 7998 3847
* LCCN: n2004027748
* SUDOC: 151518653
* VIAF: 1393149296307480670009
* WorldCat: lccn-n2004027748

 |
**אוזט** (ברוסית: ОЗЕТ ‏Общество землеустройства еврейских трудящихся) - חברה ציבורית לקידום מפעל ההסבה אל החקלאות של היהודים העמלים בברית-המועצות – הוקם בדצמבר 1924 כתחליף ל"וועד הציבורי היהודי לעזרת נפגעי הפוגרומים" (ЕКОПО) שפורק. הוא אמור היה לסייע באופן מעשי לקומזט בהשגת מטרותיו.

בשנים 1921-1914, שהיו שנות מלחמת העולם הראשונה, המהפכה הרוסית ומלחמת האזרחים ברוסיה, גורשו כ-500,000 יהודים בכוח ממחוזות החזית ויושבו מחדש במחוזות הרוסים, כרבע מיליון ילדים התייתמו ומספר דומה של יהודים נפצעו, חלו או הפכו לבעלי מום. במטרה לסייע להם הוקם ביוני 1920, "הוועד הציבורי היהודי לעזרת נפגעי הפוגרומים" (ЕКОПО). הוא הורכב מ-16 ארגונים ומפלגות שכל אחד מהם שלח שני נציגים.

כחלק מהתהפוכות שאחרי המהפכה איבדו מאות אלפי יהודים את מקורות הפרנסה שלהם, הוגדרו כבלתי-יצרניים ולפיכך איבדו את זכויות האזרח שלהם (лишенцев).
לצורך פתרון הבעיה הייתה שאיפה להסב אותם לחקלאות ולשם כך הוקמה רשות ממלכתית - הקומזט.

אוזט הוקם בין השאר ביוזמת יורי לארין(אנ') (מיכאל לוריא) שרצה לכונן תנועה ציבורית לצד רשות ממלכתית (הקומזט), כי ארגון ציבורי יהודי יוכל לפנות לגורמים ציבוריים יהודיים מחוץ לברית המועצות. לוועידה הראשונה של ה'אוזט', שכונסה בנובמבר 1926, באו, נוסף על הצירים המקומיים, גם אורחים רבים מחוץ לארץ שהתעניינו בנושא הסבת היהודים לחקלאות ואף הביעו אהדה לתהליך המיועד. במושב הפתיחה של הוועידה נשא מיכאיל קלינין נאום, שבו הכריז על הצורך הדחוף לקיים את הלאומיות היהודית העצמית על ידי המושבות החקלאיות וריכוז היהודים במקום אחד וקרא להסב מאות אלפים יהודים לאוכלוסייה של איכרים וחקלאים יצרניים.

בדצמבר 1930 התקיימה הוועידה השנייה (והאחרונה) של "אוזט" במטרה להחליט האם לקיים את ההתיישבות היהודית בחצי האי קרים או במה שיהפוך למחוז היהודי האוטונומי (בירוביג'ן). בתור החלטת פשרה, הוחלט לקדם את ההתיישבות בשני האזורים.

בשיא כוחו היו באוזט קרוב לחצי מיליון חברים. במשך שנות פעילותו הסתייע "אוזט" בארגוני ידידים בארצות שונות – "איקור" (אנ') ו-"אמביג'ן" בארצות-הברית, "פרקאר" בארגנטינה, "הקרן ההתיישבותית היהודית" בדרום-אפריקה, "הוועד המאוחד לשם תמיכה בהתיישבות היהודית בברית-המועצות" באנגליה, "החברה לשם תמיכה בהתיישבות היהודית" בלטביה ו"אגרו ג'וינט" (The American Jewish Joint Agricultural Corporation הידוע בקיצור כ-Agro-Joint) שתמיכתם התמקדה במושבות היהודיות בקרים ובאוקראינה.

הופקו לפחות שני סרטי תעמולה שהוקרנו בארצות הברית ובין יהודי אירופה במטרה לגייס תרומות לאוזט ופעילותו.

ב-1938, כחלק ממסע הטיהורים של סטלין, פורק האוזט.

לקריאה נוספת
------------

* יעקב לבבי-בביצקי - אוזט געזערד (חברה לסידור חקלאי של יהודים עמלים בברית המועצות), "העבר" טז (תשכט) עמ' 118-130

קישורים חיצוניים
----------------

* געזערד, דף שער בספרייה הלאומית
* געזעלשאפט פאר איינארדענען ארבעטנדיקע יידן אויף ערד אין פ.ס.ס.ר, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  American Committee for the Settlement of Jews in Birobidjan - Ambidjan
2. ↑  Еврей на земле

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007306635905171
* ISNI: 0000 0001 0678 5046
* LCCN: n86041966
* VIAF: 64147481461149241658
* WorldCat: viaf-64147481461149241658

 |
**Sunny** (**סאני**, "שטופת שמש" באנגלית) הוא שיר עליז שכתב בובי הב בעקבות אסון שניחת עליו. עד כה הוקלטו מאות גרסאות כיסוי לשיר המצליח, שהגיע למקום ה-25 ברשימת "מאה השירים של המאה" של ארגון האמנים BMI.

הפקה
----

הב כתב את השיר לאחר שניחת עליו אסון כפול, לאומי ואישי. ב-23 בנובמבר 1963, למחרת רצח הנשיא קנדי, נהרג אחיו הבכור, הזמר הרולד הב, בקרב סכינים מחוץ למועדון לילה בעיר נאשוויל, טנסי. הב שתה ויסקי לשוכרה וחשש להירדם. בהביטו כלפי מעלה ראה לראשונה בחייו את השמיים נצבעים בסגול והחל לחבר את השיר "סאני" על הגיטרה. כשסיים לחברו היה פיכח. על כוונת השיר מספר הב:

> 
> כל כוונתי הייתה לחשוב על זמנים מאושרים יותר - על יום בהיר יותר - מכיוון שהייתי בשפל באותה עת. אחרי שכתבתי את "סאני", חשבתי שזו גישה שונה לכוונתו של ג'וני בראג בשירו "הולך לי בגשם" (Just Walkin' in the Rain).
> 
> 
> 
> — בובי הב
> 

השיר אליו מתייחס הב נפתח בשורות "הולך לי בגשם, נרטב כולי / מענה את לבי בניסיון לשכוח / הולך לי בגשם, כה בודד ומדוכדך / רק משום שלבי עוד זוכר אותך". הוא הוכתב על ידי האנס הבער ג'וני בראג לכייס רוברט ריילי בשנת 1953, לאחר שהעיר לריילי כי "הנה אנו הולכים לנו בגשם, חושבים מה הנערות עושות". שירו של בראג מהרהר בעצב בעבר, בעוד שהב מנסה להסתכל על מצבו הנוכחי מנקודת מבט עתידית ולמצוא בה נחמה. כעבור שנים אחדות נקט אהוד מנור גישה דומה בשירו בשנה הבאה, העוסק בכמיהתו לבלות עוד זמן עם אחיו הצעיר יהודה שנפל במלחמת ההתשה.

"סאני" הוקלט בניו יורק והופץ כסינגל בשנת 1966. בעקבות הצלחתו המיידית של השיר הצטרף הב לסיבוב הופעותיה של להקת הביטלס. גרסאות הכיסוי לשיר לא איחרו לבוא. עוד באותה שנה הגיעו גרסאותיהם של ג'ורג'י פיים ושל שר לטבלת מצעד הפזמונים הבריטי. בין המבצעים הידועים של השיר נמנים ג'יימס בראון, אלה פיצג'רלד, ג'ימי סמית, לס מק'קאן, פרנק סינטרה עם דיוק אלינגטון, מרווין גיי, פט מרטינו עם ג'ון סקופילד, סטנלי ג'ורדן, אלקטריק פלאג, ארבע העונות, באדי ריצ'רד, וילסון פיקט, ג'וני מת'יס, מינה, חוזה פליסיאנו ודאסטי ספרינגפילד.

בשנת 1976 ביצעה להקת בוני אם את השיר בסגנון דיסקו שזכה לתהילה. דגימה מביצוע זה שימשה את להקת בוגי פימפס ליצירת להיטה "סאני" משנת 2004. הב עצמו ביצע את שירו בסגנון דיסקו בשנת 1976 וזכה להצלחה מסוימת במצעד הרית'ם אנד בלוז השנתי.

להקת הבנות הישראלית בנות יעקב הקליטה ב־1996 את השיר במילים עבריות בשם "סמי", ללא זיקה למילים המקוריות. את המילים העבריות כתב ערן איזנהנדלר.

ראו גם
------

* בשנה הבאה

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Sunny" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על השיר "Sunny" באתר AllMusic
* גרסאות נוספות ל"Sunny" באתר SecondHandSongs
* סרטון השיר "Sunny" באתר יוטיוב
* איתמר זהר, לשיר הזה יש כל כך הרבה גרסאות - אבל הוא נכתב בתוך פחות משעה, באתר הארץ, 21 במאי 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  Broadcast Music Incorporated
2. ↑
3. 1 2
4. ↑  סיפור השיר "הולך לי בגשם" באתר Songfacts
5. ↑  האלבום "לא פחות מ־100" באתר Discogs.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 508118f4-56ef-318f-aeae-04ad21759e68

 |
**פרונסיס** (יוונית φρόνησις) ב"אתיקה של אריסטו" היא המעלה של חשיבה מוסרית, בדרך כלל מתורגמת כ"תבונה מעשית", ולעיתים כ"פיקחות". 

אריסטו מבחין בין שתי מעלות אינטלקטואליות: *סופיה* ו*פרונסיס*. *סופיה* (מתורגמת לעיתים קרובות כ"חוכמה עיונית") היא היכולת לחשוב בצורה טובה על טבעו של העולם, לראות מדוע נוהג העולם באופן שהוא נוהג (עניין זה מזוהה בדרך-כלל עם מדע); *סופיה* כוללת דיון בנוגע לאמיתות אוניברסליות. *פרונסיס* היא היכולת להתייחס לאופן הפעולה על מנת ליצור שינוי, בעיקר לשפר את איכות החיים. למרות זאת, אריסטו טוען כי *פרונסיס* אינה סוג של מיומנות, מכיוון שהיא אינה כוללת רק את היכולת להחליט כיצד להשיג תכלית מסוימת, אלא גם את היכולת להביט ולקבוע מהי אותה תכלית (הנקודה האחרונה נדחית על ידי מבקרים אחדים, אשר טוענים כי אריסטו ראה בתכלית הנחשקת, האושר, כנתונה בפנינו, כך ש*פרונסיס* היא היכולת בלבד להשיג תכלית זו). 

לדבריו של אריסטו, כדי להשיג *פרונסיס* יש להגיע לבגרות: 

> 
> בעוד שאנשים צעירים מגיעים להישגים בגאומטריה ומתמטיקה, והם חכמים במסגרת גבולות אלו, נדיר למצוא אנשים צעירים נבונים. הסיבה היא שתבונה קשורה למקרים פרטניים בחיי היום יום כמו גם למקרים אוניברסליים, ומקרים פרטניים נצברים באמצעות ניסיון, אולם לאדם צעיר חסר ניסיון חיים, משום שנדרש פרק זמן מסוים על מנת לייצר אותו.
> 
> 
> 
> — "האתיקה של אריסטו" 1142א'
> 

*פרונסיס* נקשרת עם מקרים פרטניים משום שהיא נוגעת לאופן שבו יש להתנהג במצבים מסוימים. אדם יכול ללמוד את עקרונות הפעולה, אולם יישומם בעולם האמיתי, במצבים שאדם עשוי שלא לצפות אותם, דורש ניסיון והכרה של העולם. לדוגמה, אם אדם יודע שיש להיות ישרים וכנים, הוא עלול לנהוג במצבים מסוימים בדרך פוגעת ומעליבה; היכולת ליישם יושר וכנות באופן מאוזן בשילוב עם שיקולים אחרים ובהקשר מסוים דורשת ניסיון. 

החשיבות של אריסטו לתפישה האירופית של ימי הביניים הובילה את הפרונסיס להיכלל כאחת מארבע מידות המוסר העיקריות (אומץ, מתינות, תבונה, וצדק).

בנט פלוביאר, בספרו "כיצד להפוך את מדעי החברה למשמעותיים", טען כי במקום לנסות לאמץ את המדעים הטבעיים, יש לתרגל את מדעי החברה כפרונסיס. מדעי חברה פרונטיים מתבססים על ארבע שאלות היגיון ערכיות: (1) לאן מועדות פנינו? (2) מי מרוויח ומי מפסיד, ובאמצעות אילו מנגנונים של כוח? (3) האם ההתפתחות רצויה? (4) מה עלינו לעשות בנוגע לכך? 

בספרו "מעבר למידה הטובה", אלסדייר מקינטאייר יוצא בקריאה דומה למדע חברתי פרונטי, בשילוב עם ביקורת כבדה על ניסיונות של סוציולוגיים לאמץ את מדעי הטבע. הוא מציין כי על כל הנחה של תאוריית מדע חברתי קיימת דוגמה נגדית שסותרת אותה. דבר זה נובע מאי היכולת לצפות את התנהגותם של בני האדם, ומתוך העובדה שבן אדם אחד בלתי-צפוי עשוי להוות השפעה מהפכנית לעולם. בעקבות פסקל, הוא מציין כי מבנה אפה של קלאופטרה שינה את פני ההיסטוריה, שהרי אם צדודיתה לא הייתה בעלת יופי קלאסי, אזי סיכוי קלוש שמרקוס אנטוניוס היה מחזר אחריה, דבר שהיה משנה באופן משמעותי את ההיסטוריה הפוליטית של הקיסרות הרומית.

לקריאה נוספת
------------

* אלסדייר מקינטאייר, **מעבר למידה הטובה**, 2006, הוצאת שלם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרונסיס** בוויקישיתוף
***Over You*** הוא אלבום האולפן השני של הזמרת הישראלית מאיה סימנטוב, כמו גם אלבום רשמי של עופר ניסים. האלבום יצא לאור ב-1 ביולי 2010 על ידי חברת התקליטים עופר ניסים מיוזיק. האלבום כלל את להיטי המועדונים "Illusion",‏ "Over You",‏ "Cuando" ו-"Tel Aviv", שזכו להשמעות רבות בפלטפורמות הסטרימינג השונות.

אף על פי שיצא האלבום בשנת 2010, הצליח לצבור מיליוני השמעות בספוטיפיי, תוך ש-"Hook Up" צבר למעלה ממיליון וחצי השמעות.

רקע והצלחה
----------

ביוני 2010 הוציא עופר ניסים שני אלבומים חדשים, *Pride All Over* אשר כלל שיתופי פעולה עם שלומי סרנגה (בשיר "Essi"), עברי לידר (בשיר "Fuck Off Berlin"), ניקה (בשיר "The One and Only"), סוזן פאלמר עם מאיה סימנטוב (בשיר "You Stepped Into My Life") והצמד "Epiphony" (בשירים "Boxing Ring" ו-"Mr. Charming"). אחד השירים הבולטים באלבום היה גרסת מועדונים לשירה של שושנה דמארי, "עדיין כאן".

במקביל, ראה אור אלבום האולפן השני והמלא של עופר ניסים עם "זמרת הבית" שלו מאיה סימנטוב. האלבום *Over You* כלל את להיטי המועדונים "Illusion",‏ "Over You",‏ "Cuando", ו-"Tel Aviv" שהוקלט לכבוד חגיגות מאה שנה להיווסדה של העיר תל אביב-יפו.

רשימת רצועות
------------


| *Over You* |
| --- |
| מס' | שם | משך |
| 1. | Intro – It Was Love | 1:15 |
| 2. | Illusion | 6:52 |
| 3. | Cuando | 6:56 |
| 4. | Over You | 7:13 |
| 5. | Tel Aviv | 6:04 |
| 6. | I'm That Chick | 8:07 |
| 7. | Hook Up | 7:36 |
| 8. | Superman | 7:50 |
| 9. | Holding On | 7:18 |
| 10. | You'll Never Know | 8:09 |
| 11. | You Were So Right | 6:36 |
| 12. | My Only One | 5:03 |
| **משך כולל:** | **79:04** |

קישורים חיצוניים
----------------

* ספוטיפיי Over You באתר ספוטיפיי
* MusicBrainz Over You באתר MusicBrainz

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  *Over You*, נבדק ב-2021-07-02
2. ↑  *Pride All Over 2010*, נבדק ב-2021-07-02
3. ↑  *עופר ניסים ושושנה דמארי - עדיין כאן*, נבדק ב-2021-07-02

| מאיה סימנטוב |
| --- |
| דיסקוגרפיה |
| אלבומי אולפן | *First Love* • *Second Time* • *Over You* |
| סינגלים | "First Time" • "Be My Boyfriend" • "Everybody Needs a Man" |
| ערכים קשורים | "אקס פקטור ישראל" (2021) • ישראל באירוויזיון 2022 • עופר ניסים • IMP |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: d2d03806-ee1f-46ab-851b-050cf256bc1d

 |
**שמואל אשכנזי** (באנגלית: **Schmuel Aschkenasi**; נולד ב-11 בינואר 1941) הוא כנר אמריקאי-ישראלי, תלמידה הראשון של אילונה פהר.

חייו
----

שמואל אשכנזי נולד בשנת 1941 בתל אביב, אך כבר בהיותו בן חודשיים עזבה משפחתו את העיר בעקבות הפצצת האיטלקים ועברה לחולון, שם גדל והתחנך. אביו, שעלה ארצה מגליציה בשנת 1935 היה בעל מלאכה חובב מוזיקה, וגמר אומר להקנות לילדיו את החינוך המוזיקלי שנשלל ממנו בילדותו. שמואל החל לנגן בגיל שש, תחילה אצל דודו, כנר חובב, ואחר אצל אילונה פהר כתלמידה הראשון של מי שנודעה במשך השנים כ"יוצרת ילדי פלא". הופעתו הפומבית הראשונה הייתה בגיל 12, בנשף העיתונאים בירושלים, וזמן קצר אחר כך הופיע ברסיטל ראשון במוזיאון תל אביב ובקונצרט באולם ימק"א ירושלים, עם תזמורת קול ישראל, בנגינת הקונצ'רטו לכינור של ארנסט שוסון.

בגיל 15 יצא אשכנזי לארצות הברית ללמוד במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה אצל אפרם צימבליסט, תחילה במלגה של קרן נורמן ואחר במלגה מטעם מכון קרטיס.

לאחר גמר לימודיו היה לסולן מבוקש עם תזמורות ידועות ברחבי העולם וכן הרבה לנגן מוזיקה קאמרית עם הרכבים שונים. במשך קרוב ל-40 שנה היה כנר ראשון ברביעיית ורמיר. אשכנזי מלמד במכון קרטיס ובאוניברסיטאות שיקגו וברונסוויק. אשכנזי חבר סגל בסמינר הקיץ לכינור קשת אילון ומקיים במקום כל שנה כיתת אמן

שמואל אשכנזי נשוי ואב לשניים. אשתו היא כנרת בתזמורת שיקגו. בניו אינם עוסקים במוזיקה.

קישורים חיצוניים
----------------

* שמואל אשכנזי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* שמואל אשכנזי, באתר Discogs (באנגלית)
* שמואל אשכנזי, באתר Songkick (באנגלית)
* אהרן דולב, "בואו נשתה לחיי שמואליק", מעריב, 24 באפריל 1962
* יוסי שיפמן, ריאיון עם שמואל אשכנזי, אתר "הבמה", 6 באוגוסט 2009

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אהרן דולב, "בואו נשתה לחיי שמואליק", מעריב, 24 באפריל 1962.
2. ↑  keshetei, סגל, באתר Keshet Eilon
3. ↑  יוסי שיפמן, ריאיון עם שמואל אשכנזי, אתר "הבמה", 6 באוגוסט 2009.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007351509705171
* BnF: cb13932384x (data)
* CiNii: DA16700329
* GND: 134632508
* ISNI: 0000 0000 7839 1727
* LCCN: no97064512
* MusicBrainz: 397c9d8d-d614-477f-a3cd-6b2fc01da212
* NLP: A28822171
* SNAC: w6cz35c1
* VIAF: 27255187
* WorldCat: lccn-no97064512

 |
**איתי לב** (נולד ב-19 ביולי 1980) הוא כדורסלן עבר ישראלי, ששיחק במספר קבוצות בליגות המקצועניות בעמדת הסמול פורוורד. גובהו 2.02 מטרים.

קריירה
------

לב גדל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב, אך בעונה הראשונה שלו בליגת העל (1999/2000) שיחק בהפועל חולון, אותה אימן מאמנו בקבוצת הנוער, ישראל לב. כעבור עונה עבר עם ישראל לב לבני הרצליה, ונשאר בה גם לאחר האיחוד עם מכבי רעננה, כשהפכה לבני השרון. פציעות חוזרות ונשנות מנעו ממנו להתקדם, ובעונת 2004/2005 עבר לעירוני נהריה. לאחר עונה אחת עבר לעירוני רמת גן. תקופה זו הייתה התקופה הטובה בקריירה שלו עד כה. הוא הפך לשחק לשחקן מוביל בקבוצה, ואף נבחר לחמישייה הישראלית של העונה. עם זאת, הוא לא המשיך ברמת גן, ובסיום העונה עבר למכבי ראשון לציון. בעונת 2010–2011 ירד לראשונה בקריירה לליגה לאומית ועבר לשחק במדי מכבי הבקעה.

לב היה חלק מנבחרת הנוער שזכתה במקום השישי באליפות אירופה בשנת 1998, ומנבחרת העתודה שזכתה במדליית הכסף באליפות אירופה בשנת 2000, אך נופה מסגל נבחרת העתודה לאליפות העולם ביפן, לטובת מתן נאור. לב לא זומן למשחק רשמי של הנבחרת הבוגרת, אך השתתף במשחק ידידות נגד צרפת בשנת 2002.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איתי לב** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* באתר ONE
**דליה אמוץ** (12 באוגוסט 1938 - 27 בנובמבר 1994) הייתה צלמת ישראלית.

ביוגרפיה
--------

נולדה בקיבוץ גן שמואל, בתם של יפה פלגי ויצחק גלייכר. אביה נרצח לפני הולדתה ואימה נישאה מחדש. בשנת 1962 עברה להתגורר בירושלים. היא החלה לעסוק בצילום כאוטודידאקטית, לאחר שנחשפה להדפסת הצילום על ידי חבר הקיבוץ.

עיקר תצלומיה של אמוץ עוסקים בתיאור הנוף המקומי. טכניקת הצילום שפיתחה עשתה שימוש באור הטבעי כאמצעי להפשטה של הטבע. בין השנים 1973–1976 הרבתה אמוץ לצלם בגדה המערבית. בשנת 1973 הציגה את תערוכת היחיד הראשונה שלה, בשם "דיר צמית", שתיארה את הנוף ומבנים פלסטיניים, וזכתה להערכה גדולה. אמוץ צילמה "את הכפרים, הדרכים, השדות, הקוצים והעצים באופן שלא נראה קודם לכן – צרובים, מסונוורים או שחורים, מתבוססים בשחור פחמי, לבן בוהק והרבה אפור, טובלים ב"בורות של אור", כפי שכינתה אותם המשוררת ליאת קפלן, בורות שכמו עומדים על סף בעירה" בין השנים 1977–1978 התגוררה באנגליה, וצילמה שם את הסדרה סטונהנג'. בשנתיים של ניסויים קדחתניים שברה את הרומנטיקה והנשגבות שאפיינה את השנים הראשונות. בשנת 1985 הפסיקה אמוץ להדפיס את התשלילים שיצרה. בשנת 1987 עברה ניתוח להסרת גידול סרטני, מחלה ממנה נפטרה בשנת 1994. היא הובאה למנוחות בקיבוץ גן שמואל בו נולדה וגדלה. 

תערוכות היחיד של יצירותיה ממשיכות להיות מוצגות זמן רב לאחר פטירתה.

בשנת 1990 זכתה בפרס אוסקר הנדלר מטעם קיבוץ לוחמי הגטאות. פרס הצילום של מוזיאון ישראל פרס אנריקה קבלין למפעל חיים בתחום הצילום, הוענק לה בשנת 1976, כשחולק לראשונה. בשנת 2000 נערכה במוזיאון תל אביב תערוכה מיצירותיה בשם "ידיעת הארץ השחורה בדרך אל שדות האור" במסגרת זכייתה בפרס ליאון קונסטנטינר.

עבודותיה מצויות באוסף מוזיאון ישראל.

לקריאה נוספת
------------

דליה, אמוץ, [צילום] / אריאל הירשפלד, [רשימות] / אורי כץ [עריכה], **ירושלים בשחור לבן. קרע זיכרון**, תל אביב: משכל - ידיעות אחרונות, ספרי חמד, 1997.

דליה אמוץ, **ידיעת הארץ השחורה, בדרך לשדות האור**. הוצאת מוזיאון תל אביב לאמנות, 2000.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **דליה אמוץ** |

* דליה אמוץ, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל
* שרה ברייטברג-סמל, קשה שפה - דליה אמוץ, צלמת
* חגי אולריך, מקום האמת באמנות של דליה אמוץ, הפרוטוקולים, גיליון מס' 21 (יולי 2011), המחלקה להיסטוריה ותאוריה בצלאל, בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים
* מידע על אמוץ, דליה, 1938-1994 בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית
* דליה אמוץ באתר ההנצחה של קיבוץ גן שמואל
* יערה רז חקלאי, האמת של דליה אמוץ, בלוג צילום, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  שאול קנז, דליה אמוץ, באתר אתר הנצחה של קיבוץ גן שמואל, ‏28.11.94
2. ↑  שרה ברייטברג-סמל, דליה אמוץ - גילוי מאוחר, באתר מכונת קריאה, בבל, ‏05/09/00
3. ↑  יונתן אמיר, יוצאת אל הנוף, חוזרת אל האדם, באתר מארב, ‏2008-06-01
4. ↑  דליה אמוץ, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית
5. ↑  דליה אמוץ, באתר מוזיאון ישראל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ICIA: 270974
* NLI: 987007257744105171
* GND: 174175671
* ISNI: 0000 0000 6986 5759
* LCCN: n96001531
* VIAF: 21397824
* WorldCat: lccn-n96001531

 |
**ג'וליה השובבה** (באנגלית: **Julia Misbehaves**) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1948, בבמויו של ג'ק קונוויי, עם גריר גרסון ווולטר פידג'ן בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הרומן "The Nutmeg Tree" של מרג'רי שארפ משנת 1937.

תקציר העלילה
------------

לונדון, 1936 השחקנית והזמרת ג'וליה פאקט (גריר גרסון) מקבלת מכתב הזמנה לנישואי בתה סוזן (אליזבת טיילור) המתגוררת עם אביה ויליאם (וולטר פידג'ון) בדרום צרפת. ג'וליה הכירה את ויליאם בשלהי מלחמת העולם הראשונה והם נישאו למרות התנגדות אימו (לוסיל ווטסון) ונולדה להם סוזן. לאחר שנה הם נפרדו אך לא התגרשו בגלל כבוד משפחתו.

באונייה לצרפת מכירה ג'וליה אקרובט בשם פרדי גונצ'יו (סזאר רומרו) שמופיע עם אחיו במופעי אקרובטיקה. היא מתאהבת בו ובהגיעם לפריז היא משתתפת במופע שלהם בו היא רוקדת ושרה. היא מסכימה להתארס לפרד אבל בינתיים הם נפרדים והיא מפתיעה את פרד ואימו. היא נפגשת עם סוזן והן מתחבקות למרות השנים הרבות שהפרידו ביניהן. בבית פקארד עוד גם הצייר ריצ'י (פיטר לופורד) שלוטש עיניים לעבר סוזן.

ג'וליה רוצה לקנות מתנות אך אין לה כסף. היא הולכת לקזינו אך מפסידה ואז "מתלבשת" על קולונל ווילוברוק (ברוס ניג'ל) שחושב שהיא שלו לאחר שנתן לה 6950 פרנקים אך היא מצליחה להתחמק ממנו ולקנות מתנות. היא אינה יודעת שהקולונל וויליאם הם חברים. כשויליאם, ג'וליה ווילוברוק נפגשים, העלילה מסתבכת.

העלילה מסתבכת שוב כאשר מגיע פרד לפגוש את "ארוסתו" ולאחר שהתברר לו מעשיה הוא בורח משם.

בינתיים מתפתחת שוב אהבה בין סוזן לריצ'י שבורחים על מנת להתחתן. לאחר מעלות ומורדות מתאהבים ויליאם וג'וליה מחדש.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| גריר גרסון | ג'וליה פאקט |  |
| וולטר פידג'ן | ויליאם פאקט |  |
| אליזבת טיילור | סוזן פאקט | בתם של ויליאם וג'וליה |
| פיטר לופורד | ריצ'י לוגאן | צייר |
| סזאר רומרו | פרד גנוצ'יו | אקרובט |
| ניג'ל ברוס | קולונל ווילוברוק |  |
| לוסיל ווטסון | גב' פאקט | אמא של ויליאם |

קישורים חיצוניים
----------------

* "ג'וליה השובבה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ג'וליה השובבה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "ג'וליה השובבה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "ג'וליה השובבה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ג'וליה השובבה, באתר TCM
* ג'וליה השובבה, באתר יוטיוב
* ג'וליה שרה ורוקדת, באתר יוטיוב