recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**האנו פטרי לינטו** (בפינית: **Hannu Lintu**; נולד ב-13 באוקטובר 1967) הוא מנצח פיני.

ביוגרפיה
--------

לינטו נולד בראומה. הוא למד נגינה בפסנתר ובצ'לו בקונסרבטוריון של טורקו ובאקדמיית סיבליוס. הוא גם למד ניצוח אצל אטסו אלמילה, ואחר כך אצל יורמה פאנולה וארי קלאס. הוא השתתף בהנחיית כיתות אמן עם איליה מוסין. האנו זכה בתחרות הניצוח הנורדי ב-1994 בברגן. הוא סיים את לימודיו באקדמיית סיבליוס ב-1996 בהצטיינות. לינטו קיבל מינוי במשרה חלקית של פרופסור לניצוח באקדמיית סיבליוס בספטמבר 2014.

בין השנים 1998 - 2001, לינטו היה המנצח הראשי של התזמורת הפילהרמונית של טורקו. בשנת 2005, הוא שימש כמנהל האמנותי של פסטיבל צלילי הקיץ של הרכב המוזיקה הפינית העכשווית Avanti!. לינטו היה המנצח הראשי של התזמורת הפילהרמונית של טמפרה מ-2009 עד 2013. בדצמבר 2010 הודיעה תזמורת רדיו פינלנד על מינויו של לינטו למנצח הראשי השמיני שלה, החל מ-1 באוגוסט 2013, עם חוזה ראשוני של שלוש עונות. הוא החזיק בתואר מנצח אורח ראשי בתזמורת לעונת 2012–2013. באפריל 2016, התזמורת הודיעה על הארכת החוזה של האנו כמנצח ראשי עד 2021. לינטו התפטר כמנצח ראשי של התזמורת בתום עונת 2020–2021. במאי 2019, האופרה והבלט הלאומית של פינלנד הודיעה על מינויו של האנו לינטו למנצח הראשי הבא שלה, עם חוזה בתוקף מ-1 בינואר 2022 עד 30 ביוני 2026. המנצח הראשי שלו על האופרה והבלט הלאומית הפינית החלה רשמית באוגוסט 2021.

מחוץ לפינלנד, לינטו היה המנצח הראשי והמנהל האמנותי של התזמורת הסימפונית של הלסינגבורג משנת 2002 עד 2005. לינטו ניצח לראשונה על התזמורת הסימפונית הלאומית RTÉ בינואר 2009. על בסיס קונצרט זה, הוא מונה למנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית הלאומית RTÉ, החל מהעונה 2010–2011. הוא החזיק בתפקיד RTÉ זה עד מאי 2013. בנובמבר 2022, תזמורת גולבנקיאן הודיעה על מינויו של לינטו למנצח הראשי הבא שלה, החל בעונת 2023–2024.

האנו לינטו מתגורר בהלסינקי. הוא ניצח הקלטות מסחריות עבור חברות כמו נקסוס, Claves ,Dacapo ,Danacord ,Hyperion ו-Ondine.

קישורים חיצוניים
----------------

 אתר האינטרנט הרשמי של האנו לינטו

* האנו לינטו, ברשת החברתית טוויטר
* האנו לינטו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* האנו לינטו, באתר ספוטיפיי
* האנו לינטו, באתר AllMusic (באנגלית)
* האנו לינטו, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* האנו לינטו, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007352691905171
* BnF: cb146275634 (data)
* CiNii: DA15136775
* GND: 124709419
* ISNI: 0000 0000 4565 7904
* LCCN: no99025336
* MusicBrainz: 4c1f3d69-e159-4589-a2c6-85934cf3932d
* SUDOC: 157652165
* VIAF: 17478886
* WorldCat: lccn-no99025336

 |
**ואניטי פייר** (באנגלית: **Vanity Fair**; מילולית: יריד ההבלים) היה שבועון שיצא לאור בבריטניה בין השנים 1868–1914.

היסטוריה
--------

כתב העת שהתמחה בכתבות פוליטיות, חברתיות וספרותיות נוסד על ידי תומאס גיבסון בולס, ומטרתו הייתה לבקר את החברה הוויקטוריאנית ולהציג את צביעותה ואת התמקדות חברה זו בהבלים.

כתב העת פורסם לראשונה ב-7 בנובמבר 1868 וכלל מאמרים על אקטואליה, אופנה, תיאטרון, ביקורת ספרים ורכילות.

בולס עצמו כתב כתבות רבות בכתב העת תחת שמות עט שונים. תורמים נוספים לכתב העת היו לואיס קרול, פ. ג. וודהאוס, ג'סי פופ ופלצ'ר רובינסון, אשר שימש כעורך כתב העת משנת 1904.

כתב העת יצא לאחרונה ב-5 בפברואר 1914, ולאחר מכן, בשל כישלון כלכלי שהתמשך גם לאחר שתומאס אלינסון רכש אותו, מוזג עם כתב העת "*Hearth and Home*"(אנ').

כתב העת נהג להכיל קריקטורות בגודל דף שלם ובצבע, של פוליטיקאים, מדענים, משפחת המלוכה הבריטית, אנשי עסקים ואישי רוח. למעלה מ-2,000 קריקטורות פורסמו על ידי כתב העת במהלך השנים. הקריקטורות צוירו על ידי אמנים רבים ובהם מקס בירבום, סר לסלי וורד (שחתם על עבודותיו בשם "Spy" - מרגל), האיטלקים: קרלו פלגריני (שחתם בכינויים "Singe" ו-"Ape"), מלכיורה דלפיצ'ו וליבוריו פרוספרי (שחתם בכינוי "Lib"), הצרפתי ג'יימס ז'ק טיסו (שחתם בכינוי "Coïdé") והאמריקאי תומאס נאסט.

* ג'יימס המילטון, מעשה ידי קרלו פלגריני מהדורת ה-25 בספטמבר 1869ג'יימס המילטון, מעשה ידי קרלו פלגריני מהדורת ה-25 בספטמבר 1869
* מנסור עלי חאן מבנגל, מעשה ידי אלפרד תומפסון, מהדורת 16 באפריל 1870מנסור עלי חאן מבנגל, מעשה ידי אלפרד תומפסון, מהדורת 16 באפריל 1870
* ויליאם תומפסון ארכיבישוף יורק, מעשה ידי קרלו פלגריני, מהדורת 24 ביוני 1871ויליאם תומפסון ארכיבישוף יורק, מעשה ידי קרלו פלגריני, מהדורת 24 ביוני 1871

* צ'ארלס דרווין, מעשה ידי ג'יימס טיסו מהדורת ה-30 בספטמבר 1871צ'ארלס דרווין, מעשה ידי ג'יימס טיסו מהדורת ה-30 בספטמבר 1871
* אלכסנדר דיומא הבן, מעשה ידי תאובולד צ'רטראן, מהדורת 27 בדצמבר 1879אלכסנדר דיומא הבן, מעשה ידי תאובולד צ'רטראן, מהדורת 27 בדצמבר 1879
* ויליאם להמן אשמיד ברטלט (אנ'), בעלה הצעיר של הברונית אנג'לה בורדט-קוטס, מעשה ידי לסלי וורד, מהדורת 12 במרץ 1881ויליאם להמן אשמיד ברטלט (אנ'), בעלה הצעיר של הברונית אנג'לה בורדט-קוטס, מעשה ידי לסלי וורד, מהדורת 12 במרץ 1881
* הנשיא פול קרוגר מרפובליקת דרום אפריקה, מעשה ידי לסלי וורד, מהדורת 8 במרץ 1900הנשיא פול קרוגר מרפובליקת דרום אפריקה, מעשה ידי לסלי וורד, מהדורת 8 במרץ 1900

ראו גם
------

* ואניטי פייר (כתב עת, 1913) - כתב עת אמריקאי שיצא לאור בהוצאת קונדה נסט בין השנים 1913–1936
* ואניטי פייר (כתב עת, 1983) - כתב עת אמריקאי היוצא לאור בהוצאת קונדה נסט מאז שנת 1983

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **יריד ההבלים** |
סמליל הואנדרפוגל
**וַאנדֶרְפוֹגֶל** (בגרמנית: **Wandervogel**; "ציפור נודדת") הייתה תנועת נוער רומנטית-לאומית גרמנית. התנועה קמה בשנת 1896. הוואנדרפוגל הייתה בין תנועות הנוער הראשונות בעולם.

עד מלחמת העולם הראשונה
----------------------

התנועה דגלה ברעיונות רומנטיים כמו חזרה לטבע, קבוצת השווים והחברות האינטימית של חבורת הנעורים, סגידה למנהיג (המדריך), מרידה בחברת המבוגרים, דגלו בטוהר מידות ושאיפה לשלימות. במסגרת היציאה לטבע, דגלה התנועה בנטוריזם (נודיזם), ונהגו לשחות בעירום במסגרת טיוליהם. טיולים ומסעות היו חלק מרכזי בפעילות התנועה ואחת מתרומותיה הייתה הקמת רשת אכסניות נוער. חברי התנועה שמעו הרצאות על "הרוח הגרמנית" ובפרט הדגישו את ההבדל בין הגרמניות של ימי הביניים שכונתה "גֵּמַיְינְשַׁאפְט" (המונח בעברית: "חֶבְרָה קְהִלָּתִית") - חברה לא-קפיטליסטית שבה כל חבר עובד למען הכלל והנגידו אותה מול ה"גֵּזֶלְשַׁאפְט" (המונח בעברית: "חֶבְרָה הֶסְדֵּרִית"), החברה שלאחר המהפכה הצרפתית, שהעלתה על נס את האינדיבידואליזם, את הקפיטליזם ואת הדמוקרטיה, שנחשבו לערכים "לא גרמניים".

הוואנדרפוגל כמו שאר תנועות הנוער הלאומיות לא קיבלו לשורותיהן יהודים (כי לטענתם אי אפשר לערב לאום בלאום אחר) ולכן קמו תנועות נוער יהודיות כמו השומר הצעיר, בלאו וייס, הבונים ואחרות. חברי התנועה נהגו לברך זה את זה במילה "הייל!".

בן הזמן תיאר אותם במילים:

> 
> הצעירים הנודדים חלקו השקפות פוליטיות מסויימות שנעו מפטריוטיזם רגשני ועד תחושות של חוסר אמון כלפי יהודים וכלפי נערות, וכך, עם דגליהם ושיריהם הם צעדו לשדות הקטל בחפירות צרפת.
> 
> 
> 
> — אוטו פרידריך, **לפני המבול, ברלין 1933-1918**, ירושלים: הוצאת כרמל, 2010 עמ' 209
>

לאחר מלחמת העולם הראשונה
------------------------

כבר ב-1913 הוקמה תנועת הבוגרים "הנוער הגרמני החופשי", שאיגדה את בוגרי התנועה, רובם סטודנטים, הם עסקו בעיקר בחינוך ובהקמת אכסניות נוער. כבר בתקופה זו האנס בליהר שהיה בין החברים הראשונים של התנועה החל לפרסם מחקרים עליה.

ב-1923 התפלגה התנועה לפלגים ימניים ושמאליים.

תנועת הנוער הושפעה במיוחד מן הפלגים הימניים, שכונו "בינדה", הפכה ללאומנית ופוליטית יותר והוגדר בה סולם פיקוד נוקשה. בין מנהיגי התנועה הרוחניים נמנו שטפן גאורגה, ג'ון הרגרייב והכומר מרטין פלקל שהאמין ב"רייך הקדוש, הנשגב של החיזיון הגרמני, הנמצא בכל מקום ובשום מקום". בין הקבוצות הייתה קבוצה שעבדה בחוות חקלאיות בגבול פולין על מנת למנוע העסקת עובדים זרים פולנים, אחד מחברי קבוצה זו היה היינריך הימלר. קבוצות אחרות הדגישו אימון צבאי ומצעדים.

אולם, למרות אופי התנועה, היא הייתה במהלך שנות ה-20 יריבה מעמדית לתנועת הנוער "היטלר יוגנד" של המפלגה הנאצית והיטלר, שפנה למעמד הפועלים דחה את דרכה של התנועה ה"בורגנית".

בשנת 1933 נאסרה פעילותן של תנועות הנוער העצמאיות בגרמניה והנוער חויב להצטרף לתנועת הנוער "היטלר יוגנד" של המפלגה הנאצית.

לקריאה נוספת
------------

* אוטו פרידריך, **לפני המבול, ברלין 1933-1918**, ירושלים: הוצאת כרמל, 2010 עמ' 209 - 212

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ואנדרפוגל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אוטו פרידריך, **לפני המבול, ברלין 1933-1918**, ירושלים: הוצאת כרמל, 2010 עמ' 212

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4117585-2
* NDL: 00574141
* NKC: kn20080813003
* VIAF: 130962146
* WorldCat: viaf-130962146

 |
הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין
זהו שם סיני; שם המשפחה הוא ואנג. 

**ואנג שינג** (בסינית: **王兴**, נולד ב-18 בפברואר 1979) הוא מיליארדר סיני ומנכ"ל מייטואן-דיאנפינג. פורצ'ן דירגה את וואנג כמספר שלוש ברשימת "40 מתחת לגיל 40" לשנת 2018. פורבס העריך את הונו במעל 30 מיליארד דולר (ינואר 2021).

השכלה
-----

וואנג נולד בשנת 1979 בלונגיאן, פוג'יין, סין. הוא סיים תואר ראשון בהנדסת אלקטרוניקה באוניברסיטת צינגהואה בשנת 2001. הוא למד לדוקטורט בהנדסת מחשבים באוניברסיטת דלאוור בין השנים 2001–2004, אך נשר מהתוכנית. אף על פי כן, בשנת 2005 הוענק לו תואר שני בהנדסת מחשבים מאוניברסיטת דלאוור.

סטארט-אפים
----------

לאחר שנשר מאוניברסיטת דלאוור, ואנג חזר לסין, ועם זוג חברים, ניסה ליצור גרסה סינית לאתר הרשתות החברתיות דאז Friendster. האתר הראשון שלו נקרא Duoduoyou ("חברים רבים רבים"), והוא מכוון לסטודנטים באוניברסיטאות סיניות שונות. Duoduoyou לא הצליח "להמריא". לאחר מכן הוא הקים את יוזיטו שנועד לשרת סטודנטים סינים בחו"ל, אך האתר נסגר.

בשנת 2005 הוא יצר גרסה סינית של פייסבוק בשם Xiaonei (או "On Campus"). האתר היה להיט אך ואנג נאלץ למכור אותו בגלל בעיות כלכליות. הבעלים החדשים מיתגו מחדש את האתר, והוא נקרא כיום Renren ("כולם").

בשנת 2007 הוא יצר גרסה סינית של טוויטר בשם Fanfou. זה היה אתר המיקרו-בלוגינג הגדול הראשון של סין, אך עד מהרה הושבת על ידי הממשלה בגלל תוכן רגיש פוליטית. בסופו של דבר הורשה להיפתח מחדש, אך אז נכנסו לשוק אתרי מיקרו-בלוגים סיניים אחרים כמו סינה וויבו וטנסנט וויבו ותפסו נתח שוק משמעותי.

בשנת 2010 הקים את אתר רכישת הקבוצות הסינית Meituan, שהתבסס על המודל העסקי של גרופון. מיטואן הצליח מאוד והתמזג עם דיאנפינג בשנת 2015 והפך למייטואן-דיאנפינג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ואנג שינג** בוויקישיתוף
* ואנג שינג, ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Wang Xing". *Fortune* (באנגלית). נבדק ב-2020-02-04.
2. 1 2  Vashishtha, Yashica (2019-04-06). "Wang Xing : Chinese Billionaire Businessman & the Founder of Meituan". *Your Tech Story* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-02-04.
3. ↑  "The story of the Tsinghua graduate leading Meituan Dianping". *South China Morning Post* (באנגלית). 2018-09-21. נבדק ב-2020-02-04.
4. 1 2 3 4  Lee, Kai-Fu (2018). *AI Superpowers: China, Silicon Valley, and the New World Order*. United States: Houghton Mifflin Harcourt. pp. 22. ISBN 978-1328546395.
5. ↑  "Tech in Asia - Connecting Asia's startup ecosystem". *www.techinasia.com* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-02-04.
6. ↑  Browning, Jonathan; Chen, Lulu Yilun (7 באוקטובר 2015). "China's Meituan Agrees to $15 Billion Dianping Merger". *Bloomberg.com*. נבדק ב-21 ביולי 2018. `{{cite news}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1277063451

 |
הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין
זהו שם סיני; שם המשפחה הוא ואנג. 

**ואנג וויי** (בסינית: **王卫**; נולד באוקטובר 1970) הוא מיליארדר סיני, מייסד ויו"ר SF Express, חברת שירותי אספקה ולוגיסטיקה רב-לאומית, עם משרדים ראשיים בשנג'ן.

חיים מוקדמים
------------

ואנג וויי נולד בשנגחאי, סין. אביו היה מתרגם של השפה הרוסית עבור חיל האוויר הסיני, ואמו הייתה פרופסור באוניברסיטה. בגיל 7 עברה משפחתו של ואנג להונג קונג, שם למד בבית הספר היסודי והתיכון. לאחר שסיים את לימודיו, ואנג לא למד באוניברסיטה, אלא הלך לעבוד בתחום הייצור.

קריירה
------

הקריירה של ואנג החלה במפעלי דפוס וצביעה ברובע שונדה, פושאן, מרכז מסחרי וייצור במחוז גואנגדונג עם גישה מהירה דרך הנהר להונג קונג.

בתחילת שנות התשעים המפעלים בשונדה נדרשו להביא דגימות לקונים בהונג קונג, אך לעיתים קרובות היו להם בעיות עם עיכובים ארוכים במשלוח. כדי להאיץ את התהליך הזה, ונג הקים את שונפנג אקספרס כשירות שליחים קטן עם שישה עובדים.

נכון לשנת 2017, SF Express הוא שירות שליחויות רב לאומי המונה למעלה מ -400,000 עובדים.

על פי פורבס, לואנג וויי שווי נקי של מעל 44 מיליארד דולר (פברואר 2021).

חיים אישיים
-----------

הוא גר בשנג'ן, סין, ויש לו שני בנים ובת.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  הפרופיל של ואנג, באתר פורבס
2. ↑  "From six men and a van to 400,000 staff: the making of SF Express". *South China Morning Post* (באנגלית). נבדק ב-2017-10-14.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007346921405171
* NLK: KAC201608852

 |
הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין
זהו שם סיני; שם המשפחה הוא ואנג. 

**ואנג ג'ינגבין** (במנדרינית תקנית: **王靖斌**, בפין-יין: **Wáng Jìngbīn**; נולד ב-9 במאי 1995 בבנשי שבסין) הוא כדורגלן סיני, המשחק בעמדות החלוץ וקשר הכנף בקבוצת שאנגחאי שנשין ובנבחרת סין.

קריירת מועדונים
---------------

ג'ינגבין גדל במחלקת הנוער של בייג'ינג רנה, בה החל לשחק בשנת 2010. בשנת 2012 עבר לשאאנשי לאוצג'נגן מהליגה הסינית השלישית, אך חזר לבייג'ינג רנה זמן קצר לאחר מכן. בשנת 2014 עבר ג'ינגבין לגואנגג'ואו אוורגראנד מליגת העל הסינית, ובקיץ 2015 הועלה לקבוצה הבוגרת של המועדון על ידי המאמן לואיס פליפה סקולארי. ב-29 ביולי 2016 הושאל ג'ינגבין לפגיאנו אוקאיאמה מהליגה היפנית השנייה עד לסוף עונת 2016. בתום העונה חזר ג'ינגבין לגואנגג'ואו אוורגראנד מבלי שערך הופעות במדי המועדון היפני.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-10 בינואר 2017 ערך ג'ינגבין את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סין, כשנכנס כמחליף בדקה ה-80 בהפסד 0–2 לנבחרת איסלנד במסגרת גביע סין 2017. ב-14 בינואר הבקיע ג'ינגבין את שער הבכורה שלו בנבחרת, שער בדקה ה-89 בתיקו 1-1 במשחק נוסף בגביע סין 2017 נגד נבחרת קרואטיה, שבסיומו ניצחה נבחרת סין בדו-קרב בעיטות עונשין, לאחר שנכנס כמחליף בדקה ה-76.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
**פלומגביים** (שם מדעי: Formicariidae) הם משפחת ציפורי שיר החיות ביערות הטרופיים והסובטרופיים של אמריקה הדרומית. הם קרובי משפחתם של ציפורי הנמלים ושל היורקניים (Conopophagidae) המתמחים בציד נמלים וחרקים קטנים בלהקות קטנות. מינים אלה חיים לרוב על קרקע היער.

מאפיינים
--------

אורכם הממוצע 10-12 ס"מ והם בעלי נוצות כהות, אפורות או שחורות על רוב גופם ומצח צבוע באדום, כתום או צהוב או לבן. הם מצויים רוב הזמן על קרקע היער ובעלי אצבעות רגליים ארוכות וחזקות וכן זנב היכול להזדקר ולאזן את הציפור.

הציפורים חיים ביערות טרופים וניזונות מחרקים שונים אך בעיקר מנמלים ומנמלי ציד שונות או מטרפם שמצליח לברוח מהם. לעיתים הם ניזונים בלהקות החוטפות כל חרק שבורח מפי ציפור אחת.

מינים אלה מונוגמיים ודואגים יחדיו לביצים ולגוזלים.

מיון
----

* משפחה **פלומגביים** (Formicariidae)
	+ סוג *Formicarius*
		- מין *Formicarius colma*
		- מין *Formicarius nigricapillus*
		- מין *Formicarius analis*
		- מין *Formicarius moniliger*
		- מין *Formicarius rufifrons*
		- מין *Formicarius rufipectus*
	+ סוג *Chamaeza*
		- מין *Chamaeza campanisona*
		- מין *Chamaeza meruloides*
		- מין *Chamaeza mollissima*
		- מין *Chamaeza nobilis*
		- מין *Chamaeza ruficauda*
		- מין *Chamaeza turdin*a

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלומגביים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* פלומגביים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007545719405171

 |
תמונה מ-1966
**טרינה טאי נגו** (בווייטנאמית: **Trịnh Thị Ngọ**‏; 1931 – 30 בספטמבר 2016) אשר נודעה בכינוי "**האנוי האנה**" (**Hanoi Hannah**) הייתה וייטנאמית אשר התפרסמה כאשר שידרה ברדיו של צפון וייטנאם במהלך מלחמת וייטנאם. שידוריה נעשו בשפה האנגלית ונועדו לפגוע במורל האמריקני.

ביוגרפיה
--------

נגו נולדה בהאנוי ב-1931. אביה היה איש עסקים מצליח שניהל את מפעל הזכוכית הגדול ביותר בהודו-סין הצרפתית. היא סיפרה לימים שרצתה ללמוד אנגלית כדי לצפות בסרטים האהובים עליה. משפחתה מימנה לה שיעורים פרטיים עד שידעה אנגלית שוטפת. ב-1955 היא החלה לעבוד בתחנת הרדיו "קול וייטנאם" והקריאה את מהדורת החדשות באנגלית שנועדה עבור מאזיני התחנה שאינם דוברים וייטנאמית. המנטור שלה בשלב זה היה העיתונאי האוסטרלי וילפריד בורצ'ט. בתקופה זו היא אימצה את הכינוי "טאו הואונג" ("ניחוח הסתיו") שהיה קל וקצר יותר עבור מאזיניה.

במהלך מלחמת וייטנאם, נגו התפרסמה בקרב חיילי צבא ארצות הברית בזכות שידורי התעמולה שלה ברדיו האנוי. התשדירים שלה נכתבו על ידי צבא צפון וייטנאם ונועדו להפחיד ולבייש את החיילים האמריקנים. היא ערכה שלושה שידורים ביום, קראה רשימה של אמריקאים שזה עתה נהרגו או שנכלאו, והשמיעה שירים פופולריים נגד מלחמת העולם השנייה במאמץ לעורר רגשות של נוסטלגיה וגעגועים הביתה, תוך ניסיון לשכנע את אנשי הממשל של ארצות הברית שהמעורבות האמריקנית במלחמת וייטנאם היא לא צודקת ולא מוסרית. ספינות חיל הים האמריקני היו גם כן מטרות בשידוריה. היא נהגה לקרוא את שמות אנשי הצוות ואיימה שכולם עומדים למות. היא גם קיבלה והשמיעה הודעות מוקלטות מאמריקנים שהיו נגד המלחמה, ואמרה מאוחר יותר שלדעתה הודעות אלו היו היעילות מכולן.

שידוריה של נגו היו פופולריים מאוד בקרב החיילים האמריקנים, שכינו אותה "האנוי האנה" בדומה ל"שושנת טוקיו" ול"אקסיס סאלי" מימי מלחמת העולם השנייה. לעיתים קרובות היא נקבה במדויק בשמות היחידות האמריקניות ומיקומן, וכן סיפקה מועדים מדויקים על הגעתן של ספינות אמריקניות. מקרים אלו תרמו לביסוסה של אגדה על פיה "האנוי האנה" יודעת הכל, והיא אף נותנת בין השורות מידע על מתקפות עתידיות של צבא צפון וייטנאם ועל בוגדים בשורות הצבא האמריקני. במציאות, רוב המידע ששידרה הגיע מפרסומים אמריקניים רשמיים.

שידוריה של נגו נמשכו ברציפות במשך 28 שנים. היא סיימה לשדר ב-1973, לאחר שמרבית החיילים האמריקנים כבר עזבו את וייטנאם. לימים היא הצהירה שהיא אכן האמינה בשידורים שלה, וסברה שההתערבות האמריקנית במלחמה מיותרת. לאחר המלחמה, עברה נגו להו צ'י מין סיטי יחד עם בעלה. היא נפטרה ב-30 בספטמבר 2016.

לקריאה נוספת
------------

* North, Don (1991). *The Search for Hanoi Hannah*. *Sixties Project*. Tucson, Arizona: Viet Nam Generation, Inc. אורכב מהמקור ב-28 בינואר 2002. נבדק ב-28 בינואר 2002. `{{cite book}}`:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: bot: original URL status unknown (link)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האנוי האנה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Shock and awe, Hannah Hanoi style"
2. ↑  "TOP 17 QUOTES BY HANOI HANNAH, A-Z Quotes"
3. ↑  "'Hanoi Hannah' Fondly Remembers Her Role"

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"האנוי האנה"**.
**הפקולטה למדעי החברה** של האוניברסיטה העברית שוכנת בקמפוס הר הצופים. פקולטה זו היא בעלת המספר הגדול ביותר של תלמידים מבין הפקולטות השונות באוניברסיטה (כ-4,000 תלמידים ב-2012).

היסטוריה
--------

בשנות ה-30 וה-40 נעשו לראשונה ניסיונות בעריכת מחקרים והוראה בתחומים חברתיים במסגרת האוניברסיטה העברית. תחומים כגון סוציולוגיה של עם ישראל, כלכלה והמזרח התיכון החלו לפעול לראשונה במסגרת הפקולטה למדעי הרוח ומאוחר יותר רוכזו יחד, כמחלקה למדעי החברה בתוך הפקולטה למדעי הרוח.

לאחר מלחמת העצמאות ולאור התמורות שחלו בחברה הישראלית, הוברר לאוניברסיטה שיש צורך בהכשרת אנשים לתחומים חברתיים. אי לכך האוניברסיטה, בשיתוף עם מוקירי זכרו של שר האוצר הראשון של מדינת ישראל, אליעזר קפלן, שאפו להקים את המוסד לזכרו. במרץ 1953 הוקמה הפקולטה למדעי החברה, ושמרה על קשרים מיוחדים עם הפקולטה למדעי הרוח ופיתחה בהתחלה את תוכניות ההוראה שלה בעזרתה. בשנת הלימודים תשי"ח (1957–1958) נפתח מסלול לימודים במנהל עסקים. ב-1968 שונו הנהלים והפקולטה הפכה לעצמאית. בשנת 1955 (השנים העבריות תשט"ו ותשט"ז) הוקם עבור הפקולטה בניין מיוחד בגבעת רם. בשנת 1979 (שנת הלימודים האקדמית תש"מ), לאחר מלחמת ששת הימים, עברה הפקולטה לקמפוס האוניברסיטה העברית בהר הצופים.

פעילות הפקולטה
--------------

הפקולטה כוללת תשע מחלקות: פסיכולוגיה, סוציולוגיה ואנתרופולוגיה, גאוגרפיה, תקשורת ועיתונאות, סטטיסטיקה, כלכלה, מדע המדינה, יחסים בינלאומיים ופכ"מ - תוכנית משולבת ללימודי פילוסופיה, כלכלה ומדע המדינה.

בפקולטה פועלים בית הספר למדיניות ציבורית וממשל ובית הספר למנהל עסקים.

במסגרת הפקולטה פועלות עשר תוכניות לימוד אודות ניהול תכנון ומדיניות הסביבה, לימודים עירוניים ואזוריים, לימודי מגדר, חקר הסכסוכים, מדעי הקוגניציה, מוסמך בלימודי אירופה, מוסמך בלימודים גרמניים, לימודי תרבות ופיתוח קהילות וכן מסלול מיוחד למוסמך בכלכלה ומנע"ס עם התמחות במימון וכלכלה פיננסית.

בפקולטה פועלים מכונים ומרכזי מחקר רבים.

המכון ללימודים עירוניים ואזוריים
--------------------------------

 ערך מורחב – **המכון ללימודים עירוניים ואזוריים**  

המכון ללימודים עירוניים ואזוריים הוא מוסד אקדמי ללימוד ומחקר בתכנון עירוני שהוקם בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 במסגרת המחלקה לגאוגרפיה של הפקולטה.

ראו גם
------

* הפקולטה למדעי הרוח, האוניברסיטה העברית בירושלים
* קמפוס האוניברסיטה העברית בהר הצופים

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הפקולטה למדעי החברה, האוניברסיטה העברית בירושלים
* האוניברסיטה העברית בירושלים, הפקולטה למדעי החברה, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2  היסטורית הפקולטה מאתר הפקולטה
2. ↑  שנת הלימודים באוניברסיטה, דבר, 19 בנובמבר 1957
3. ↑
4. ↑  ביה"ס פדרמן למדיניות ציבורית, באתר public-policy.huji.ac.il
5. ↑  בית הספר למנהל העסקים של האוניברסיטה העברית, באתר bschool.huji.ac.il

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007511761305171
* ISNI: 0000 0004 0648 7841
* LCCN: n85104615
* VIAF: 139618285
* WorldCat (עם VIAF): 139618285

 |
**ואנגליס פבלידיס** (ביוונית: **Βαγγέλης Παυλίδης**; נולד ב־21 בנובמבר 1998) הוא כדורגלן יווני, המשחק בעמדת החלוץ בא.ז. אלקמאר ובנבחרת יוון.

קריירת מועדונים
---------------

ב-9 באפריל 2016 חתם פאבלידיס בבוכום על חוזה מקצועי ראשון עד קיץ 2019. הוא סיפק שערים ובישולים בקבוצה עד גיל 19 של המועדון (ב-45 משחקים כבש 20 שערים ו-13 בישולים). הודות לכך פבלידיס נבחר על פי פיפ"א לאחד מ-15 הכישרונות הגדולים ביותר באליפות אירופה הקודמת עד גיל 17.

ב-15 במאי 2016 הוא ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת של המועדון בניצחון 2–4 על פ.צ היידנהיים.

ב-26 בינואר 2018 הושאל לבורוסיה דורטמונד ב' למחצית השנייה של העונה.

ב-17 בינואר 2019 הושאל לוילם II מהליגה ההולנדית עם לסיום העונה. ב-23 בינואר הוא הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 3–2 על טוונטה בגביע ההולנדי. ב-16 בפברואר הוא הבקיע את שערו הראשון בליגה בהפסד 2–3 לויטסה ארנהם. בסיום העונה על חוזה קבוע בוילם II ועזב את בוכום.

ב-9 ביולי 2021 חתם פבלידיס על חוזה עד 2025 בא.ז. אלקמאר. ב-14 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה בהפסד 0–1 לואלבייק. את שער הבכורה הוא כבש ב-29 באוגוסט בניצחון 1–3 על פורטונה סיטארד. סך הכל כבש פבלידיס 18 שערי ליגה ב-37 הופעות בעונתו הראשונה בקבוצה.

נבחרת יוון
----------

ב-29 באוגוסט 2019 פבלידיס זומן לנבחרת יוון הבוגרת לקראת משחקי מוקדמות יורו 2020 נגד פינלנד וליכטנשטיין. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ב-5 בספטמבר בהפסד 0–1 לפינלנד. ב-15 באוקטובר הוא כבש שער בכורה במדים הלואמיים בניצחון 1–2 על בוסניה והרצגובינה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ואנגליס פבלידיס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Αγόρασε Παυλίδη η Βίλεμ, Enwsi.gr, ‏29 באפריל 2019 (ביוונית)
2. ↑  Η Αλκμάαρ ανακοίνωσε τον Βαγγέλη Παυλίδη έως το 2025, www.sport24.gr (ביוונית)
**האנו מוטולה** (פינית: **Hanno Möttölä**; נולד ב-9 בספטמבר 1976 בהלסינקי, פינלנד) הוא כדורסלן עבר פיני ששיחק בעמדת הפאוור פורוורד. מוטולה המתנשא לגובה של 2.13 מטרים נחשב בשיאו לאחד הכדורסלנים המוכשרים באירופה.

קריירת משחק
-----------

מוטולה החל לשחק בגיל 15, בקבוצת לפנארנטה. לאחר שלוש עונות בקבוצה עבר לארצות הברית, שם שיחק באוניברסיטת יוטה. 

לאחר המכללה החליט מוטולה להירשם לדראפט ה-NBA. הוא נבחר בסיבוב השני במקום ה-40 על ידי אטלנטה הוקס בה שיחק שתי עונות, בהן לא שיחק דקות רבות. לכן עבר לאירופה לטאו ויטוריה הספרדית שזכתה בגביע הספרדי. 

לאחר עונה אחת בלבד עבר לסקיפר בולוניה שהגיעה לגמר אליפות איטליה ולגמר היורוליג. לאחר שתי עונות בקבוצה עבר לסקאבוליני פזארו ולאחר מכן לדינמו מוסקבה הרוסית. לאחר מכן עבר לז'לגיריס קובנה, ואז לאריס סלוניקי, בה שיחק עונה אחת. 

בשל חולשת נבחרתו, פינלנד, מוטולה השתתף פעם אחת בלבד באליפות אירופה, בשנת 1995.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האנו מוטולה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר היורוליג
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)

האנו מוטולה
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**גדליה אוריה** (1940 - 13 במאי 2021) היה מחנך, פעיל עלייה ואסיר ציון.

קורות חיים
----------

נולד ב-1940 בכפר במחוז בגמדר שבאתיופיה (אז מחוז אמהרה שבאפריקה המזרחית האיטלקית). בילדותו למד בכפר אזזו אצל המורה גטה ירמיהו ובראשית 1955 נשלח לתוכנית הכשרת מורים בכפר בתיה שעם סיומה בנובמבר 1957 חזר לאתיופיה ושימש כמורה ברשת בתי הספר לביתא ישראל בתחילה בווזבה לאחר מכאן באמבובר ולבסוף בטדה.

באפריל 1977 הופקד על ידי חיים הלחמי מהיאס שהיה האחראי על עליית ביתא ישראל מטעם הסוכנות היהודית והרשויות האתיופיות לאיתור מועמדי עלייה במחוז גונדר במסגרת עסקת יהודים תמורת נשק. בעקבות פעילות זו הוא היה נתון להצקות מצד פקידי הממשל המקומי בגונדר ומצד מפקחי הממשל על פעילות אורט שהייתה אחראית על בתי הספר. בהמשך קיבלה אורט הוראה מישראל לעודד ולעזור ביציאתם של בני הקהילה לסודאן במסגרת מבצע אחים, פעולות אשר גרמו לסילוקה מהמדינה ב-1981 ולרדיפת עובדיה. בתקופה זו ניסה לברוח מהמדינה מספר פעמים עד אשר נתפס בניסיון לברוח, נכלא ועבר עינויים. לאחר מכאן היה נתון במעקב של הממשל האתיופי שבהם נכלא תכופות ועבר עינויים נוספים.

במרוצות שנות ה-80 נעשו מאמצים של האגודה האמריקאית למען יהודי אתיופיה על מנת להוציאו יחד עם משפחתו מאתיופיה. מאמצים אלו צלחו ואוריה הצליח לעזוב את המדינה בתואנה של עבודה בקניה. כאשר הגיע לקניה ב-1984 טס משם ועלה לישראל.

עם עלייתו התיישב בפתח תקווה ופעל למען עליית ביתא ישראל בצורת הסברה שבה בין היתר ערך מסע בצפון אמריקה וכן היה מעורב בקליטת העולים ובהכנות למבצע שלמה בסוכנות היהודית.

נפטר ב-13 במאי 2021.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרויקט אברה, ריאיון עם גדליה אוריה, באתר YouTube
* דניאל אוריה, גדליה אוריה, באתר מטה יוצאי אתיופיה
* ישעיה אביעם, "פלאשים בכפר-ילדים", מעריב, 6 באפריל 1955

הערות שוליים
------------

1. ↑  עזריאל קמון (עורך), **הגשר הראשון: עדותם של חניכים יהודים יוצאי אתיופיה מכפר בתיה 1955 - 1995**, יד טבנקין, 1996, עמ' 19
2. ↑  קמון, **הגשר הראשון**, עמ' 37-36
3. 1 2  קמון, **הגשר הראשון**, עמ' 90-89
4. ↑  Mitchell G. Bard, **From Tragedy to Triumph: The Politics behind the Rescue of Ethiopian Jewry**, Praeger, 2002, pp. 60-61
5. ↑  Bard, *From Tragedy to Triumph*, pp. 78-79
6. ↑  קמון, **הגשר הראשון**, עמ' 149-148
7. ↑  קמון, **הגשר הראשון**, עמ' 166
בית העירייה החדש של הנובר
מראה לילי
הלובי של בית העירייה החדש של הנובר
**בית העירייה החדש של הנובר** (בגרמנית: **Neues Rathaus**) הוא בית העירייה של העיר הנובר שבמדינת סקסוניה התחתונה שבגרמניה. הבניין נבנה במשך 12 שנים בתקופתו של וילהלם השני, ונפתח לציבור ב-20 ביולי 1913. זהו בניין מפואר דמוי טירה הבנוי בסגנון אקלקטי. הוא שוכן בקצה הדרומי של העיר הפנימית, מחוץ למרכז ההיסטורי של העיר.

היסטוריה
--------

עלות בניית הבניין הייתה 10 מיליון מרק. האדריכלים של הבניין, הרמן אגרט וגוסטב הלמהובר, הקימו אותו מ-6,026 אריחי אשור. הרחבה שלפני הבניין נקראת כיכר טראם כהוקרה לזכרו של מנכ"ל העיר באותה תקופה, היינריך טראם. מעת פתיחתו החליף הבניין את בניין העירייה הישן, ארמון ונגנהיים (Wangenheimpalais).

בתקופת מלחמת העולם השנייה, ניזוק הבניין קשות מהפצצות בעלות הברית. לאחר המלחמה, בשנת 1946, הוכרזה הקמתה המחודשת של מדינת סקסוניה התחתונה בבניין. 
גובה כיפתו של הבניין, עם מרפסת התצפית שבה מתנשאים לגובה של כמעט 100 מטרים. המעלית בבניין היא ייחודית ואין דומה לה באירופה, ייחודה נובע מכך שמסלולה הוא מקושת, כלומר פרבולי. המעלית מתוארת לעיתים קרובות, באופן שגוי, כמעלית משופעת, ומרבים להשוותה למעליות במגדל אייפל, שלמעשה נוסעות באלכסון, ללא שינוי בנטייתן במהלך הנסיעה. המעלית מטפסת בפיר המעלית בזווית של 17°, עד לחלקה העליון של הכיפה. ביום בהיר ניתן לראות מנקודה זו את הרי הארץ.

המעלית הוקמה בשנת 1913. עקב מזג האוויר, המעלית המקורית יצאה מכלל שימוש במהלך החצי הקר של השנה. בבניין קיים גרם מדרגות ספירלי, שמוביל מהיציאה מהמעלית אל קומת התצפית. מעל 90,000 איש ביקרו במגדל בשנת 2005. מעלית חדשה, במקום המקורית הותקנה בחורף שנת 2007/8. בקומת הכניסה ישנם ארבעה מודלים של העיר, המיטיבים לתאר את התפתחות העיר לאורך השנים.

לקריאה נוספת
------------

* Wolfgang Steinweg: *Das Rathaus in Hannover. Von der Kaiserzeit bis in die Gegenwart.* Schlüter, Hanover 1988, מסת"ב 3-87706-287-3 (בגרמנית)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית העירייה החדש של הנובר** בוויקישיתוף
* מידע באתר העירייה אודות הבניין (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007298367705171
* GND: 4199411-5
* VIAF: 241881992
* WorldCat: viaf-241881992

 |
**איגומניצה** (ביוונית: **Ηγουμενίτσα**; באלבנית: **Gumenicë** או **Gumenica**) היא עיר נמל חשובה בצפון-מערב יוון, השוכנת לחופו של מצר קורפו בים היוני. העיר משמשת כבירת היחידה האזורית תספוריטקון שבמחוז אפירוס, ובשנת 2001 התגוררו בה 14,710 תושבים. נמלה של העיר הוא החשוב ביוון בים היוני ויוצאות ממנו מעבורות וספינות לקורפו ולאיים יונים אחרים, לעיר פטרס וכן למספר ערים באיטליה. חשיבותה של איגומניצה כצומת תחבורתי נובעת גם מכך שבה מסתיים הכביש המהיר החדש אגנטיה אודוס (A2), החוצה את צפונה של יוון ואשר יגיע, לכשיושלם בשנת 2009, עד לגבול טורקיה במזרח. 

בעת העתיקה שכן במקום יישוב שנודע בשם טיטאני, ואשר הוקף בחומה באורך של כ-2.4 ק"מ ובה ארבעה שערים. במקום נחשפו שרידיהם של שני מקדשים ושל תיאטרון ובו כ-2,500 מושבים. העיר נחרבה בידי הרומאים בשנת 167 לפנה"ס. 

בשנת 1936 הייתה איגומניצה כפר דייגים קטן שבו התגוררו כ-500 תושבים. כאשר הורמכט נסוג מהיישוב ב-1944 הוא הרס אותו לחלוטין, והעיר נבנתה מחדש. המיעוט האלבני אשר נחשד בשיתוף פעולה עם הנאצים גורש. בשנות ה-60 של המאה ה-20 הועמק הנמל, והעיר הפכה לשער הימי החשוב במדינה לספינות נוסעים היוצאות למערב אירופה. כתוצאה מכך היא זכתה לתנופת פיתוח, והיא אחת הערים בעלות שיעור הצמיחה המהיר ביותר במדינה. מדרום לעיר נבנה בשנות ה-90 נמל מעבורות חדש המקושר ישירות לאגנטיה אודוס, והכביש משמש ככביש עוקף לעיר מצידה הדרומי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איגומניצה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של איגומניצה
* נמל איגומניצה(הקישור אינו פעיל)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4748369-6
* VIAF: 240557544
* WorldCat (עם VIAF): 240557544

 |
קרב קאנאי, דוגמה לאיגוף מושלם
הצבא היווני מאגף את הצבא הפרסי בקרב מרתון
תוכנית שליפן (אדום - גרמנים, כחול התקפה צרפתית צפויה)
**איגוף** הוא טקטיקה צבאית במסגרתו כוח צבאי נע סביב האגף של האויב כדי לתקוף אותו שוב מאחוריו. הצורה היעילה ביותר של איגוף היא הלפיתה הכפולה, הכוללת התקפות אגף בו זמנית משני צדדיו של האויב. דוגמה קלאסית לכך היא ניצחונו של חניבעל על הצבא הרומי בקרב קאנאי.

המונח מתייחס בעיקר לקרבות יבשה, אם כי הוא גם בשימוש במסגרת לוחמה ימית. דוגמה לכך היא קרב סלמיס.

היסטוריה
--------

אחת הדוגמאות המוקדמות ביותר לשימוש בטקטיקת איגוף הוא קרב מרתון בין אתונה לפרס. בקרב זה המצביא מילטיאדס הצעיר חיזק את האגפים שלו על חשבון המרכז, וכך הביס את הצבא הפרסי שביסס את עיקר כוחו במרכז והזניח את האגפים. הפרסים עצמם השתמשו באיגוף נגד היוונים בקרב תרמופילאי כאשר איגפו באמצעות כוח מיוחד את מלך ספרטה לאונידס הראשון.

האיגוף היה מוטיב בסיס בלוחמה היוונית בעת העתיקה. הצבא היווני באותה תקופה היה מורכב מפלנקס, שאגפו הימני מחוזק ואגפו השמאלי חלש. בקרבות בהם נלחמו יוונים נגד יוונים, היה כל צד מנסה לאגף את האגף השמאלי החלש. המצביא התבני אפמינונדס פעל בצורה לא שגרתית כאשר הפך את היוצרות וכך הביס את הצבא הספרטני בקרב לאוקטרה.

בעבר האיגוף נעשה בעיקר באמצעות חיל פרשים. המצביא הקרתגי הידוע חניבעל ברקה, הרבה לעשות שימוש בטקטיקה זו תוך שהוא מנצל ביעילות רבה את חיל הפרשים שלו. יעילותה של אסטרטגיה זו התבטאה בקרב קאנאי, שעד היום נחשב לסמל של מערכת השמדה כוללת. הרומאים עצמם למדו לקח, ובקרב זאמה דאג המצביא הרומאי הצעיר סקיפיו אפריקנוס שיהיה לו פרשים יותר מאשר לקרתגים וכך ביצע איגוף מושלם והנחיל להם מפלה צורבת שהכריחה אותם לחתום על תנאי שלום קרתגו.

במאה ה-20 עדיין הייתה שיטת האיגוף חביבה על צבאות שונים. המצביא הגרמני אלפרד פון שליפן התעניין מאוד במערכות איגוף ובפרט בקרב קאנאי. במאמר שפרסם בשם "מחקרי קאנאי" טען שליפן שלמעשה חניבעל הוכיח שבעזרת איגוף ניתן להכריע כל אויב בעל יתרון מספרי. שליפן טען שכל המצביאים בהיסטוריה הסתמכו גם אם בלא יודעין על האסטרטגיה של חניבעל בקרב קאנאי. שליפן טען כי אף על פי שאלפי שנים עברו מאז קאנאי, "לא השתנו תנאי היסוד למערכה ניתן לערוך היום את מערכת ההשמדה לפי אותה תוכנית שתכנן חניבעל בימי קדם". על פי המודל של איגוף, בנה שליפן את "תוכנית שליפן" המפורסמת שלו שהייתה אמורה לדאוג לכך שגרמניה תוכל להביס את צרפת במהירות הבזק. הסיבה לכישלונה של תוכנית זו הייתה נעוצה בכך שקציני המטכ"ל הגרמני לא הקשיבו לעצותיו של שליפן להשאיר את האגף הימני תמיד מחוזק, ובפועל החלישו אותו. כמו כן שליפן בנה את התוכנית יותר מדי על פי מודל של איגוף, ושילב בה מעט מדי התקפה.

בהדרגה החליף השריון את הפרשים. דוגמה בולטת לאיגוף שנעשה באמצעות שריון היא המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, במהלכה טורי השריון של הוורמאכט במסגרת תוכנית "אבחת מגל", ביצעו תמרון מבריק שבו כיתרו את צרפת וכבשו אותה.

ראו גם
------

* כיתור
* פריצה (טקטיקה)
* איגוף אנכי
* תנועת מלקחיים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Fieldmarshal Count Alfred von Schlieffen's book *Cannae*
2. ↑  יהודה ואלך, **תוכנית שליפן**, זמנים חוברת 3, עמ' 74-62.
**איגור ארמש** (ברומנית: **Igor Armaș**; נולד ב-14 ביולי 1987) הוא כדורגלן מולדובי, המשחק בולונטרי ובנבחרת מולדובה בעמדת הבלם.

קריירת מועדונים
---------------

ארמש התחיל את הקריירה שלו בזימברו-2 קישינב. במהלך עונת 2006/2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בזימברו קישינב.

בקיץ 2009 חתם לארבע שנים בהאמרבי מליגת העל השוודית. בתום העונה זכה בתואר "כדורגלן העונה של האמרבי", לפי סקר שנערך באתר הרשמי של המועדון. בתום העונה האמרבי ירדה להליגה השוודית השנייה וארמש עזב את האמרבי.

בינואר 2010 חתם בקובאן קרסנודאר מליגת המשנה ברוסיה. ארמש היה שותף לעלייה של הקבוצה לליגת העל הרוסית בסיום העונה. ב-24 באוקטובר 2013 ארמש ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה האירופית בתיקו 1-1 נגד סוונסי סיטי. ארמש בישל שני שערים בניצחון 0–4 נגד סנט גאלן. בסיום 2016/2017 ארמש שוחרר מהקבוצה.

ביולי 2017 חתם באנז'י מחצ'קלה.

בספטמבר 2018 עזב את רוסיה לראשונה מזה 8 שנים וחתם בולונטרי מליגת העל הרומנית.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-28 במאי 2008 ארמש ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מולדובה בתיקו 0-0 נגד ארמניה. ב-15 באוקטובר 2013 ארמש הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 2–5 נגד מונטנגרו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איגור ארמש** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**ג'ורג' (חיים יוסף) מנדלבאום** (נולד ב-1941 בפריז) הוא מומחה לכימיה פיזיקלית ומדען מחשבים ישראלי, היה ראש הסנאט של בית הספר הגבוה לטכנולוגיה - מכון לב.

ביוגרפיה
--------

נולד בפריז למשפחה יהודית של פליטי השואה מפולין. מכל משפחותיהם הענפות הם נותרו הנצר היחיד כמעט. בילדותו למד בבית ספר צרפתי מן השורה, ולאחר מכן פנה ללימודים באוניברסיטת סורבון, בה עשה עד גיל שלושים ושלוש שני דוקטורטים, הראשון בכימיה והשני במדעי המחשב.

בשנת 67 עוד הרצה לתואר שני בכימיה פיזיקלית, ובשנת 68 ייסד קורס תואר שני על שימוש מחשבים בכימיה והרצה בו באוניברסיטת פייר ומארי קירי. הסבת לימודיו מכימיה למחשבים התרחשה בעקבות מהפכת הסטודנטים הקרויה "מאי 68" ושינוי מצבת התקנים באוניברסיטה, ולאור העובדה שאת כל החישובים הדרושים לתחום הכימיה הפיזיקלית נאלצו לבצע עד אותה עת באופן ידני. בשלב זה עדיין המשיך להרצות גם בכימיה, ואף הנחה כמה דוקטורים לכימיה, בנושאי תכונות ומבנה של חומרים מזרזים מוצקים.

בהיותו בן שלושים וחמש מונה לפרופסור וראש המחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת פריז. 

שימש כמדען בכיר בצבא הצרפתי, שם שילב את שני המקצועות בהם התמחה. הוא פיתח תוכנות עבור מסכות הגז של החיילים, מה שדרש התמחות הן במחשבים והן בכימיה. פיתוחיו שימשו את הצבא הצרפתי במשך חמש עשרה שנים.

בשנות השלושים לחייו החל להתקרב לשמירת המצוות באמצעות "בית רש"י" שהקים הרב יהודה ליאון אשכנזי, ולאחר מכן עסק בפיתוח הקהילה הדתית במזרח פריז בה כיהן כראש הקהילה בעזרת הרב גרשון ליבמן. היה הראשון לפתוח בפריז בית ספר יהודי להשכלה גבוהה בו משלבים לימודי תורה ומדע. מוסד זה המשיך להתקיים גם לאחר עלייתו ארצה של מנדלבאום וכבר סיים קרוב לשלושים מחזורים, כשציוני בוגריו הם מהגבוהים בפריז. 

בשנת 1984 עלה לישראל עם כל משפחתו, והחל לכהן כראש החוג לרובוטיקה במחלקה למדעי המחשב בבית הספר הגבוה לטכנולוגיה בירושלים (מכון לב). לאחר זמן כיהן כראש המחלקה (1994-2000) וייסד את המסלולים להנדסת תוכנה והנדסת תקשורת מחשבים, ותואר שני במערכות תקשוב.

לאחר מכן כיהן כראש סנאט הרבנים והפרופסורים של מכון לב (2001-2006).

גם לאחר פרישתו הוא ממשיך להורות במכון לב. לאור פעילותו הענפה במשך השנים נתקבל עם פרישתו לגמלאות אישור מהמל"ג להענקת תואר שני בתקשורת מחשבים במכון לב. במסגרת זו הוא מעביר קורס בתואר שני עד עצם היום הזה.

מנדלבאום פרסם ששים מאמרים מדעיים בתחומי מחקר מגוונים: שפות פורמליות להגדרה, תכנון וישום מערכות זמן אמת, תקשורת אוטומטית המתארגנת מאליה במערכות מבוזרות, הגדרות של מערכות זמן אמת על ידי כלים גרפים (בשפות ADA, C++, JAVA), הפעלת רובוטים על ידי שפות גרפיות ווויזואליות, מבנה מערכות מקביליות וישומים, תכונות ומבנה של חומרים מזרזים מוצקים, תכונות ספיגת גזים בפחם, ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות חיים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007390434705171

 |
**קמפילובקטר ג'ג'וני** (***Campylobacter jejuni***) הוא מין של חיידק אמיתי מיקרואירופילי, סלילוני, גראם-שלילי, המצוי לעיתים קרובות בצואה של בעלי חיים והגורם לדלקת המעי ולשלשול. הקמפילובקטר הוא אחד הגורמים הנפוצים להתייבשות בבני אדם במדינות המפותחות. הרעלת מזון הנגרמת מחיידק זה יכולה לפגוע קשות בבריאות, אך לרוב אינה גורמת למוות. קיים קשר בין הרעלה זו (על ידי זן מסוים של החיידק) לבין מחלה אוטואימונית ניוונית של מערכת העצבים בשם *תסמונת גייאן-בארה* - הנוגדנים הנוצרים נגד זן זה תוקפים חלבונים של מערכת העצבים. 

החיידק מצוי לרוב בתרנגולות, אך נמצא גם בצואה של קנגורו וחיות נוספות. 

ניתן לגדל את הקמפילובקטר במעבדה על צלחות אגר מיוחדות בטמפרטורה של 42 מעלות צלזיוס, שהיא טמפרטורת הגוף של ציפורים. טמפרטורה של כ-55 מעלות מספיקה לחיסולו של החיידק ולכן הוא אינו מצוי לרוב במזון מבושל. החיידק רגיש מאוד למלח ומצוי רק ברמות מליחות של פחות מ-2%.

טיפול בחיידק
------------

הקמפילובקטר ידוע כפוגע בבריאות של בני אדם משנת 1977. התסמינים מופיעים כיום עד עשרה ימים אחרי ההדבקה. הטיפול בקמפילובקטר לרוב אינו אנטיביוטי בגלל שלמחלה זמן חיים מוגבל. במקרים קשים קיים שימוש בציפרופלוקסאצין, מקרולידים דוגמת אריתרומיצין ו-אזניל ונורפלוקסצין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Campylobacter jejuni** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007544247505171
* BnF: cb12493555c (data)
* GND: 4257664-7
* LCCN: sh92000186
* NKC: ph556024

 |
**הלמר יוליוס הנסן** (בנורווגית: **Helmer Julius Hanssen** ‏ 24 בספטמבר 1870 - 2 באוגוסט 1956) היה חוקר קטבים נורווגי ואחד מחמשת האנשים הראשונים שהגיעו אל הקוטב הדרומי במשלחת הקוטב הדרומי של רואלד אמונדסן.

חייו
----

הלמר הנסן נולד בביירנסקין, על האי אנדויה בחלקה הצפוני של נורווגיה. הוא היה נווט קרח מנוסה, מיומנות שלמד כצייד כלבי-ים בסביבות שפיצברגן.

מ-1903 עד 1905 השתתף הלמר הנסן כקצין שני באונייה Gjøa במסע המוצלח של רואלד אמונדסן לגילוי המעבר הצפון-מערבי. במשלחת למד מן האינואיטים איך לנהוג כלבי מזחלת. ב-1910 נלווה אל אמונדסן במשלחתו לכיבוש הקוטב הדרומי, הפעם כנוהג כלבים מומחה. כמו כן היה ממונה על הניווט ונשא את המצפן הראשי על מזחלתו.

מדליית הקוטב הדרומי
הלמר הנסן היה בין חמשת האנשים הראשונים שהגיעו אל הקוטב הדרומי ב-14 בדצמבר 1911, יחד עם רואלד אמונדסן, אולאף ביאלאנד, אוסקר ויסטינג וסוורה האסל, קבוצת הקוטב של משלחת הקוטב הדרומי. במהלך שהותם בקוטב הדרומי, היה זה ככל הנראה הנסן שעבר כמטחווי 180 מטרים מנקודת הקוטב הדרומי המתמטי, זאת בעת אחת מתרוצות הסקי, שאמונדסן הורה לבצע לשם הקפת הקוטב במסגרת שלמה, כאמצעי לשלול כל ספק בכך, שהמשלחת אכן הגיעה אל הקוטב הדרומי. על השתתפותו במשלחת, הוענקה להלמר הנסן מדליית הקוטב הדרומי (Sydpolsmedaljen), אות ההוקרה של בית המלוכה הנורווגי, שהמלך הוקון השביעי קבע בשנת 1912 לכבוד משתתפי משלחת הקוטב הדרומי של רואלד אמונדסן.

בשנת 1912 יצא שוב צפונה, הפעם כרב החובל של האונייה "מוד" במשלחת המעבר הצפון-מזרחי של רואלד אמונדסן. 

בשנת 1936 פרסם הנסן את האוטוביוגרפיה שלו, "מסעותיו של ויקינג בן-ימינו" (The Voyages of a Modern Viking*, London: Rutledge, 1936)*

הלמר יוליוס הנסן התמנה לאביר מסדר אולאף הקדוש של הכתר הנורווגי על הצטיינות ימית במשלחות של רואלד אמונדסן אל קצות העולם, הצפוני והדרומי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הלמר הנסן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Rainer. K Langner, Scott & Amundsen, Duel on Ice, English translator Timothy Beech, Haus Publishing, London, 2007, P 45

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 90825417
* GND: 1062162773
* ISNI: 0000 0000 0436 4312
* KulturNav: 784bd23c-1c48-49a4-8a88-477a8bf44fdc
* LCCN: n94021881
* VIAF: 74323509
* WorldCat: lccn-n94021881

 |
הסירה לרינה עימה זכתה דה פורטאלה במקום הראשון באולימפיאדת פריז, 1900.
**הלן דה פורטאלה** (באנגלית: **Hélène de Pourtalès**;‏ 28 באפריל 1868, ניו יורק, ארצות הברית – 2 בנובמבר 1945, ז'נבה, שווייץ) נולדה בשם **הלן בארבי** (**Helen Barbey**) הייתה שייטת אמריקאית-שווייצרית. האישה הראשונה שהשתתפה במשחקים האולימפיים המודרניים, והראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית (פריז 1900).

ביוגרפיה
--------

דה פורטאלה נולדה בניו יורק בשם הלן בארבי למרי לורילרד בארבי (אנ') ולבנקאי הנרי בארבי (Henry Barbey). סבה, פייר לורילרד השלישי (אנ'), היה הבעלים של חברת טבק משגשגת בשם 'Lorillard Tobacco Company' (אנ'). בשנת 1891, נישאה בקתדרלה האמריקאית בפריז (אנ') להרמן דה פורטאלה (אנ'), קפטן במשמר הקיסרי של הצבא הפרוסי. לזוג היו שלושה ילדים. להלן הייתה אזרחות אמריקאית ושווייצרית, ולבעלה אזרחות שווייצרית וגרמנית.

שיט
---

במאי 1900 השתתפה דה פורטאלה באולימפיאדת פריז בתחרות השייט בנהר סן בשלושה מקצים, על מפרשית בשם לרינה (Lerina), בקטגוריית משקל מפרשית עד שני טון, עם צוות שכלל את בעלה הרמן דה פורטאלה ואת אחיינה, ברנרד דה פורטאלה (אנ'). בכך הייתה דה פורטלאה לאישה הראשונה שהתחרתה במשחקים האולימפיים. במקצה הראשון, שנערך ב-22 במאי 1900, הגיעה דה פורטאלה למקום הראשון ביחד עם צוותה, ובכך הפכה לאישה הראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית (לאחר חודשיים, הטניסאית הבריטית שארלוט קופר, הפכה לאישה הראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית במסגרת תחרות אישית). שלושה ימים לאחר מכן, במקצה השני, זכתה עם צוותה בתחרות השייט במדליית כסף. את המקצה השלישי היא לא סיימה.

ראו גם
------

* קיניסקה - האישה הראשונה שזכתה במשחקים האולימפיים ביוון העתיקה.
* שארלוט קופר - האישה הראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית בתחרות אישית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הלן דה פורטאלה** בוויקישיתוף

* הלן דה פורטאלה, באתר olympedia.org

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Hélène, Countess de Pourtalès, web.archive.org
2. 1 2  THE COUNTESS DE POURTALES - AFTER ALL THE FIRST MODERN FEMALE OLYMPIC STARTER by Karl Lennartz and Walter Teutenberg
3. ↑  First Female Olympic Medalist: Countess Hélène de Pourtalès, topendsports.com
**חנקני הקסדה** (שם מדעי: *Prionopidae*) היא משפחה של ציפורי שיר הקרובות לחנקניים ובעבר שויכה אליה. במשפחה סוג יחיד - חנקן הקסדה (*Prionops*) ובו 8 מינים.

משפחה קטנה זו סווגה רק בזמן האחרון ולפני כן היא שויכה למשפחות דבלולי עיניים, מלקונוטוסים, חנקני הקוקייה (Campephagidae) וחנקני העצים (Tephrodornithidae). היא נחשבת לקרובה למשפחת הוונגיים ממדגסקר וכן לחנקנים האמיתיים.

אלה הם עופות החיים באפריקה שמדרום לסהרה ונפוצים בחורשים או סוואנות טרופיות. הם דומים לקרוביהם החנקניים וכמותם נוהגים לתצפת על טרף קטן כמו חרקים ולעוט עליו מלמעלה, אך אינם משפדים אותו. הם גם צבעוניים יותר מהחנקניים, בעלי עיניים צהובות או אדומות בולטות וראשים מכוסי נוצות דמויות ציצה, מהם קיבלו את שמם.

אלו עופות חברתיים הנעים בקבוצות רעשניות ולעיתים מקימים מושבות רבייה. הם מקננים בשיחים ועצים, והקנים מוסתרים בהם. התטולה היא 2–4 ביצים.

מינים
-----

* Prionops alberti
* Prionops caniceps
* Prionops rufiventris
* Prionops gabela
* Prionops plumatus
* Prionops poliolophus
* Prionops retzii
* Prionops scopifrons

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **חנקני הקסדה** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Prionopidae** |

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* חנקני הקסדה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**קיאנג** (שם מדעי: *Equus kiang*) הוא מין בתת-סוג חמור, בסוג סוס שבמשפחת הסוסיים. הקיאנג הוא יונק גדול הנפוץ בטיבט באזורי אדמות מרעה הרריות עשירות בשיחים, כאשר הגובה המועדף עליו נע בין 4,000 ל-7,000 מטרים מעל פני הים. הקיאנג הוא הגדול ביותר מבין הפראים, שכן הגובה הממוצע של כתפיו הוא 140 סנטימטרים. הקיאנג קשור לפרא (חמור הבר האסייתי, *E. hemionus*), ולעיתים יש המסווגים אותו כתת-מין שלו, אף על פי שמחקרים מולקולריים מצביעים כי הקיאנג הוא מין נפרד מהפרא.

הקיאנג הוא בעל ראש גדול ואף קמור. פרוותו זקופה וקצרה יחסית. צבעה משתנה בין העונות, כאשר בחורף היא בעלת גוון חום כהה, ובסוף הקיץ היא בעלת גוון חום - אדום מבריק. עובייה של הפרווה בקיץ הוא 1.5 סנטימטרים, ובחורף היא מכפילה את עובייה. הרגליים, הצד הבטני של הצוואר, סוף החרטום ופנים אפרכסת האוזן צבועים בצבע לבן. על גבו של הקיאנג פס חום ארוך, שתחילתו ברעמת הצוואר וסיומו בסוף הזנב, שם קיימת ציצת שיער שצבעה חום - שחור. דו הצורתיות הזוויגית של הקיאנג אינה בולטת לעין.

תת-מינים
--------

תחת הקיאנג נמצאים ארבעה תת-מינים, הנבדלים בתפוצתם הגאוגרפית והמורפולוגיה שלהם שונה, בעיקר בפרמטרים כמו ממדי הגולגולת, צורת הישבן, דוגמאות הצבע, צבע הפרווה וגודל הגוף. הקיאנג המזרחי (*Equus kiang holdereri*) הוא תת-המין הגדול ביותר, והקיאנג הדרומי (*Equus kiang polyodon*) הוא הקטן ביותר. ארבעת תת-המינים הם:

* קיאנג מערבי (*Equus kiang kiang*)
* קיאנג מזרחי (*Equus kiang holdereri*)
* קיאנג דרומי (*Equus kiang polyodon*)
* קיאנג צפוני (*Equus kiang chu*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיאנג** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* קיאנג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* הקיאנג באתר ה-IUCN

הערות שוליים
------------

1. ↑  קיאנג באתר הרשימה האדומה של IUCN

| מפריטי פרסה |
| --- |
| סוסיים |
| סוס | 

|  |  |
| --- | --- |
|  | סוס רמכי (תת-מין: סוס הבית) |
| חמור | ערוד (תת-מין: חמור הבית) • פרא • קיאנג |
| זברה | זברת גרבי • זברה מצויה • זברת הרים |

 |   |
| קרנפים (קרנפיים) |
| קרנף רחב שפה | קרנף רחב-שפה |
| דיצרוס | קרנף צר-שפה |
| דיצרורינוס | קרנף סומטרה |
| קרנף אסייתי | קרנף הודי • קרנף ג'אווה |
| טפיריים |
| טפיר | טפיר בירדי • טפיר הרים • טפיר ברזילאי • טפיר אסייתי • טפיר קבומני |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531913705171
* GND: 7593093-6

 |
**הלמונד ספורט** (בהולנדית: **Helmond Sport**) הוא מועדון כדורגל הולנדי מהעיר הלמונד המשחק בליגת המשנה ההולנדית.

היסטוריה
--------

המועדון הוקם ב-1967 בליגה השלישית לאחר שרכש את רישיון הליגה של קבוצת "הלמונדיה 55" שפשטה את הרגל באותה העונה. לאחר עונה אחת בלבד הצליחה הקבוצה להעפיל לליגת המשנה לאחר שסיימה במקום השני בליגה ה-3. הקבוצה שיחקה 14 עונות בליגת המשנה כאשר ברובן הייתה לקבוצת תחתית. 

בעונת 1981/1982 סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגת המשנה והעפילה לראשונה בתולדותיה לליגת העל ההולנדית. בעונתה הראשונה בליגה הבכירה סיימה הקבוצה במקום ה-15 מרחק נקודה בודדת מירדת ליגה. בעונתה השנייה בליגה סיימה במקום ה-16 במרחק 10 נקודות מהמקום 15 ונשרה לליגת המשנה כאשר היא מסיימת עם 92 שערי חובה כהגנה הגרועה ביותר בליגה באותה עונה. בעונת 1984/1985 חוללה הקבוצה סנסציה כאשר העפילה לגמר הגביע ההולנדי כאשר היא ממוקמת בתחתית הליגה השנייה. בגמר הפסידה הקבוצה לאוטרכט משער של ג'ון ואן לואן בדקה ה-90. 

הקבוצה התקשתה לשחזר את הישג השיא ודישדשה בתחתית הליגה עד עונת 1998/1998 אז סיימה במקום הרביעי והעפילה לפלייאוף העלייה בו סיימה אחרונה ונשארה בליגת המשנה. בעונת 2002/2003 העפילה פעם נוספת לפלייאוף העלייה לאחר שסיימה במקום ה-3, אך סיימה במקום השני ונשארה פעם נוספת בליגה. גם בשלוש העונות הבאות העפילה הקבוצה לשלב הפלייאוף, אך כשלה. בעונת 2010/2011 סיימה הקבוצה במקום ה-3 ואף העפילה לשלב הגמר כנגד אקסלסיור רוטרדם אך הובסה 9–3. בעונה הבאה שיחזרה הקבוצה את הישגה והעפילה לגמר הפלייאוף, אך הפסידה לפנלו 4–3. גם עונה לאחר מכן הצליחה להעפיל לשלב הפלייאוף אך הודחה בשלב חצי הגמר. מעונת 2013/2014 לא הצליחה לשחזר את הישגה בצמרת הליגה השנייה והתמקמה בתחתית הליגה.

הישגים
------

* **הגביע ההולנדי**
	+ סגנית (1) 1984/1985
* **אליפות ליגת המשנה ההולנדית**
	+ אלופה (1): 1981/1982

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הלמונד ספורט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הלמונד ספורט

| הולנדהולנד ליגת המשנה ההולנדית, עונת 2023/2024 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| פנלו • דן האג • חרונינגן • דה חראפסחאפ • דן בוס • פ.צ. דורדרכט • פ.צ. איינדהובן • אמן • הלמונד ספורט • M.V.V מאסטריכט  נאק ברדה • רודה • טלסטאר ספורטקלאב • טופ אוס • וילם II • קמבור • יונג פ.צ. אוטרכט • יונג פ.ס.ו • יונג א.ז • אייאקס II |

 |
מגדל מילבנק, מבט מכיוון צפון
**מגדל מילבנק** (באנגלית: **Millbank Tower**) הוא גורד שחקים המצוי בשכונת מילבנק ברובע וסטמינסטר שבמרכז לונדון שבאנגליה, ברחוב מילבנק מס' 21 - 24.

היסטוריה
--------

המבנה תוכנן על ידי האדריכלים רונלד וורטד ושות'. גובהו של המבנה 118 מטרים והוא הושלם בשנת 1963.

בשל מיקומו של המבנה, על גדת התמזה ומרחק קצר מארמון וסטמינסטר מהווה המבנה אתר ידוע בלונדון.

המבנה שימש את מפלגת הלייבור הבריטית במשך שנים רבות ונוהלו ממנו מספר מערכות בחירות של המפלגה (במערכת בחירות בהן הפסידה המפלגה - בשנת 1997 העבירה המפלגה משרדים רבים למבנה זה כ"ספין תקשורתי" בשל קרבתו לפרלמנט הבריטי). בשנת 2002, בשל עלויות השכירות הגבוהות (כמיליון לירה שטרלינג לשנה) נאלצה המפלגה לעזוב את המבנה, ומאז הוא בבעלותם של דוד וסימון ראובן.

עד שנת 2003 היו לארגון האומות המאוחדות משרדים במבנה, אולם גם הוא עזב את המבנה בשל דמי השכירות הגבוהים. שוכר נוסף שעזב את המבנה היה הרשות האחראית על הנתונים הסטטיסטיים (Central Statistical Office).

ראו גם
------

* גורדי שחקים בלונדון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגדל מילבנק** בוויקישיתוף

|  |
| --- |
| * בסיס המגדל, מבט מדרוםבסיס המגדל, מבט מדרום
* מגדל מילבנק, מבט מכיוון דרום (מגשר ווקסהול). ברקע ניתן לראות את הלונדון איימגדל מילבנק, מבט מכיוון דרום (מגשר ווקסהול). ברקע ניתן לראות את הלונדון איי
 |

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **פורטל לונדון** |
|  | **פורטל האדריכלות** |