recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**שירחן** (במקור: **שיר-קאן**; באנגלית: **Shere Khan**) הוא דמות בדיונית בספרו של רודיארד קיפלינג - "ספר הג'ונגל" וכן בספר ההמשך "ספר הג'ונגל השני". שירחן הוא טיגריס והנבל הראשי בספר.

רקע הדמות
---------

שירחן הוא טיגריס בנגלי מרושע ואכזרי שמתגורר בג'ונגלים העבותים של מרכז הודו ורוצה להשתלט על הטריטוריה של להקת הזאבים המתגוררת אף היא שם ולהנהיג את הזאבים במקום אקילה הזאב הזקן. כשהילד היתום מוגלי מאבד את הוריו, שני זאבים מגדלים אותו, ושירחן רוצה לרצוח את מוגלי בנוסף לרצונו להשתלט על להקת הזאבים.

הופעות באנימציה
---------------

דמותו של שירחן הופיעה בגרסת האנימציה הרוסית "הרפתקאות מוגלי" משנת 1967.

בהמשך דמותו הופיעה בעיבוד האנימציה של דיסני לספר בדיבובו של ג'ורג' סנדרס ובשנת 2003 בסרט ההמשך בדיבובו של טוני ג'יי. דמותו של שירחן הופיעה גם בסדרות הנפשה של דיסני כמו: "עולם סחרחר" בתפקיד טייקון עשיר (גם שם בדיבוב טוני ג'יי), ב"גורי הג'ונגל" ו"בית העכבר של דיסני".

דמותו גם הופיעה בסדרה האנימה היפנית "מסיפורי ספר הג'ונגל", בסדרה האיטלקית "סימבה מלך הג'ונגל" וכן בסדרה משנת 2010.

דמותו של שירחן הופיעה גם במחזמר הישראלי המבוסס על הסיפור ואת תפקידו גילם אלי דנקר.

מדבבים בעברית
-------------

| מדבב | סרט/סדרה |
| --- | --- |
| יוסף ידין | ספר הג'ונגל של דיסני |
| יוני חן | אחיו של מוגלי |
| גיורא קנת | מסיפורי ספר הג'ונגל |
| אריאל פורמן | עולם סחרחר |
| גיורא קנת | סימבה מלך הג'ונגל |
| אלי גורנשטיין | ספר הג'ונגל 2 |
| יורם יוספסברג | ספר הג'ונגל (סדרת אנימציה) |
| מיקי לאון | ספר הג'ונגל (סרט, 2016) |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שירחן** בוויקישיתוף

| ספר הג'ונגל |
| --- |
| ספרים | ספר הג'ונגל (1894) ספר הג'ונגל השני (1895) • ריקי-טיקי-טאבי |
| סרטים | ספר הג'ונגל (1967) • ספר הג'ונגל (1990) • ספר הג'ונגל (1994) • ספר הג'ונגל (1998) • ספר הג'ונגל 2 (2003) • ספר הג'ונגל (2016) • מוגלי: אגדת הג'ונגל (2018) |
| דמויות | מוגלי • באלו • בגירה • שירחן • אקילה • קא • קולונל האטי • המלך לואי |
| סדרות ומחזות | מסיפורי ספר הג'ונגל (1989) • גורי הג'ונגל (1996) • ספר הג'ונגל - המחזמר הישראלי (1996) • ספר הג'ונגל (סדרת אנימציה) (2010) |
**עבדו דיוף** (בצרפתית: **Abdou Diouf**; נולד ב־7 בספטמבר 1935) היה נשיא סנגל השני, בין השנים 1981–2000, מטעם המפלגה הסוציאליסטית של סנגל.

חייו
----

דיוף התחנך בעיר סן-לואי שבסנגל, ולאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת דקר, כמו גם בסורבון שבפריז, שם סיים את לימודיו ב־1959.

במהלך שנות השישים צבר דיוף כוח פוליטי, כשכיהן במספר עמדות כוח בממשלתו של לאופולד סנגור. בשנת 1970 מינה סנגור את דיוף להיות ראש הממשלה. ב־1 בינואר 1981, התמנה דיוף להיות נשיא סנגל, לאחר פרישתו של סנגור, שכמו קודמו, כיהן כנשיא למשך שני עשורים. דיוף ניצח בבחירות של 1983 ברוב של 83.5%. בבחירות הללו הרשה דיוף ל-14 מפלגות להתמודד, במקום ארבע בלבד שהרשה קודמו בתפקיד.

בין 1982 ל-1989 קיימה סנגל איחוד רופף עם שכנתה גמביה, שנקרא סנגמביה.

ב-1986 החל דיוף לקדם את תוכניתו למלחמה בנגיף האיידס. הוא השתמש בתקשורת ובבתי הספר, כמו גם בארגונים אזרחיים ובמנהיגים הדתיים המוסלמים והנוצרים כדי להביא למודעות למחלה ולקדם מסרים של סקס בטוח. כמו כן, דרש למסד את הזנות במדינה. התוצאה של כך הייתה שבזמן שהנגיף התפשט ברחבי אפריקה, אחוז חולי האיידס בסנגל עמד על פחות מ-2% מכלל האוכלוסייה במדינה.

בבחירות של 1988 ניצח דיוף ברוב של 72.3% וב־1993 ברוב של 58%. בבחירות של שנת 2000 אומנם השיג יותר קולות מיריבו הוותיק עבדוליי ואד (41.3% מול 30.1%), אך לא קיבל די קולות כדי להיבחר בסיבוב יחיד, ובסיבוב השני, שהתקיים ב־19 במרץ 2000, ניצח ואד עם 58.5% מהקולות מול 41.5% לדיוף.

ההפסד של דיוף, לאחר 19 שנות כהונה ולאחר שמפלגתו שלטה בסנגל בכל 40 שנות קיומה עד אז, לא גרם לזעזוע שלטוני ודיוף קיבל את תוצאות הבחירות ללא כל התנגדות. ואד אף אמר, בעת כניסתו לתפקיד, כי מגיע לדיוף פרס נובל על כך שהצליח להעביר שלוש מערכות בחירות במדינה ללא אלימות.

לאחר הנשיאות, דיוף המשיך להיות פעיל בארגונים בינלאומיים. בשנים 2003–2014 שימש דיוף כמזכיר הכללי של הארגון הבינלאומי לפרנקופוניה, ארגון בינלאומי של מדינות דוברות צרפתית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עבדו דיוף** בוויקישיתוף
* עבדו דיוף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| נשיאי סנגל |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| לאופולד סדאר סנגור • עבדו דיוף • עבדוליי ואד • מאקי סאל | דגל סנגל |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12037529v (data)
* GND: 119023490
* ISNI: 0000 0001 2118 5583
* LCCN: n85102110
* NARA: 10569358
* NKC: jcu2016903913
* NTA: 265794951
* RERO: 02-A025796464
* SNAC: w6bx1158
* SUDOC: 030399297
* VIAF: 4947340
* WorldCat: lccn-n85102110

 |
**אֻדְנָה** (שם מדעי: ***.Otostegia Benth***) הוא סוג של שיחים ובני-שיח מדבריים ואזורים יובשניים, הנמנה עם משפחת השפתניים ומונה 7 מינים ו-5 תת-מינים. שלושה מינים אנדמיים לסומליה, שני מינים גדלים מדרום אתיופיה עד מרכז סומליה. מין נוסף גדל בארצות אתיופיה סומליה וסודן. והמין הנפוץ ביותר, אֻדְנָה שִׁיחָנִית, גדל מצפון קמרון ועד דרום ירדן: בארצות הללו צפון קמרון, ג'יבוטי, סומליה, סודאן, אריתריאה, אתיופיה, תימן, ערב הסעודית, מצרים, סיני ודרום ירדן. טיפוס תפוצה: סהרו-ערבי - סודאני.

מאפייני הסוג
------------

אודנה שיחים או בני שיח שפרחיהם לבנים. העלים דלילי שיער או קירחים או צפופי שיער ומלבינים.

הפרחים דו-מיניים ודו-שפתניים באופן ברור. הפרחים נישאים בדורים לאורך הגבעול. כל דור הרבה פרחים או 2 או 3 פרחים. הגביע בעל 10 עורקים, והוא דו שפתני ומסתיים באוגן של שתי שפות רחבות קרומיות ובלתי שוות זו לזו. השפה התחתונה בעל 7 אונות מעוגלות והיא רחבה וגדולה פי 2 עד 3 מהשפה העליונה בעל 3 אונות. הכותרת דו-שפתנית לבנה. צינור הכותרת בעל טבעת שערות ואינו בולט מהגביע. השפה העליונה של הכותרת זקופה ושעירה מאוד. האבקנים עולים מתחת לשפה העליונה. הפרודות קטועות בראשן.

אודנה שיחנית
------------

אֻדְנָה שִׁיחָנִית (שם מדעי: Otostegia fruticosa (Forssk.) Schweinf. ex Penzig) היא בן-שיח מדברי שגדל בסודן, באריתריאה, בתימן, בערב הסעודית, סיני, ובדרום ירדן. העלים נגדיים, פשוטים, עגולים וחרוקים. הפרחים ערוכים בדורים מדומים מרוחקים זה מזה. הגביע בעל 10 עורקים ואוגן קרומי מורחב ששפתו העליונה קטנה באופן ניכר משפתו התחתונה. הכותרת לבנה, צינור הכותרת אינו בולט מן הגביע. השפה העליונה זקופה ושעירה מאד. הפרודות קטועות בראשן.

למין אודנה שיחנית 2 תת-מינים, בישראל גדל תת-המין שימפר (Otostegia fruticosa subsp. schimperi (Benth.) Sebald).

אודנת קייזר (Otostegia kaiseri) ואודנת שימפר (Otostegia schimperi) נחשבו למינים שעומדים בפני עצמם. כיום הם משויכים למין אודנה שיחנית וליתר דיוק לתת-מין שימפר.

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Otostegia Benth. WFO: World Flora Online. Published on the Internet
2. ↑  מיכאלי זהרי, **מגדיר חדש לצמחי ישראל**, תל אביב: עם עובד, מהדורה חדשה ומורחבת, 1998
3. ↑  Otostegia fruticosa, POWO (2022). "Plants of the World Online. Fublished on the Internet
4. ↑  ד"ר אורי פרגמן-ספיר, אודנה שיחנית, באתר צמחיית ישראל וסביבתה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553473505171

 |
**משלחת טראנס-גלוב** (באנגלית: **Transglobe Expedition**) הייתה המשלחת הראשונה שניווטה סביב לקטבים, במסע "לאורך" העולם, תוך חציית שני הקטבים בתעבורה יבשתית וימית בלבד.

שני ההרפתקנים, סר ראנולף פינז וצ'ארלס ר. ברטון, יצאו בשנת 1979 מגריניץ' שבאנגליה בכיוון דרום. הם הגיעו אל הקוטב הדרומי ב-17 בדצמבר 1980. במהלך 14 החודשים הבאים, עשו את דרכם צפונה והגיעו אל הקוטב הצפוני ב-11 באפריל 1982. פנו שוב דרומה, וחזרו לגריניץ' ב-29 באוגוסט 1982.

המעבר הצפון מערבי
-----------------

כחלק מן המשלחת, השלימו פינז וברטון את המעבר הצפון-מערבי. הם יצאו מטוקטויאקטוק ב-26 ביולי 1981, בלווייתנית פתוחה בת 5.40 מ', וכעבור 36 ימים, ב-31 באוגוסט 1981, הגיעו אל פיורד טנקוארי. מסעם היה השייט הראשון בסירה פתוחה במעבר הצפון-מערבי ממערב למזרח, והקיף כ-4,500 ק"מ, בנתיב שעבר דרך מצר דולפין ויוניון לאורך החוף הדרומי של איי ויקטוריה והמלך ויליאם, צפון, דרך מצר פרנקלין ומצר פיל, אל מפרץ רזולוט (בצד הדרומי של האי קורנוואליס), סביב חופי הדרום והמזרח של האי דבון, דרך הל גייט סמוך למצר קרדיגן ומעבר למפרץ הנורווגי אל יוריקה, מפרץ גרילי וחלקו העליון של פיורד טנקוארי. ב-1903 יצאה רואלד אמונדסן למבצע דומה, אך הוא שייט בסירה באורך 23 מטרים ומסעו דרך המעבר הצפון-מערבי נמשך שלוש שנים, כיון שנאלץ לחנות בעונות החורף כשהים קפא. 

בין טוקטויאקטוק לפיורד טנקוארי, נעו במהירות ממוצעת של כ-130 ק"מ ביום.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של משלחת טראנס-גלוב

*

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר השיאים של גינס לשנת 1997

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n83151985
* VIAF: 148962391
* WorldCat (עם VIAF): 148962391

 |
**אודרה וודז'יסלאב שלזיה** (פולנית: **Odra Wodzisław Śląski**) הוא מועדון כדורגל פולני שהוקם בעיר וודז'יסלאב שלזיה.

הופעות באירופה
--------------

המועדון אשר הוקם בשנת 1922, הוא אחד הוותיקים בפולין בפרט ובאירופה בכלל. הקבוצה ערכה את הופעתה הראשונה באירופה בגביע האינטרטוטו בעונת 1997. אז, כאשר המפעל החל בשלב הבתים המקדים, פגשה הקבוצה בשלב הבתים באולימפיק ליון מצרפת, ראפיד בוקרשט מרומניה, אוסטריה וינה מאוסטריה וז'ילינה מסלובקיה. לאחר ניצחון על אוסטריה וינה, תיקו עם ז'ילינה והפסדים לליון ובוקרשט הקבוצה סיימה במקום השלישי בשלב הבתים וכיוון שרק הקבוצה הראשונה בבית עלתה לשלב הבא, הודחה המפעל בשלב זה.

בעונת 1997/98 שיחקה הקבוצה במוקדמות גביע אופ"א, אז פגשה בשלב המוקדם הראשון בקבוצת פודבה ממקדוניה וניצחה אותה בסיכום המשחקים. בשלב המוקדם השני פגשה הקבוצה בקבוצת רוטור וולגוגרד מרוסיה והפסידה לה בשני המשחקים ולכן הודחה גם הפעם מהמפעל. הקבוצה חזרה לאירופה בגביע האינטרטוטו בעונת 2003, כאשר פגשה בסיבוב הראשון בקבוצת שמרוק רוברס מאירלנד אך הפסידה לה בשני המשחקים והודחה מהמפעל.

נכון ל-2022, ההופעה האחרונה של הקבוצה באירופה הייתה בגביע האינטרטוטו בעונת 2004, אז הוגרלה בסיבוב הראשון מול קבוצת דינמו מינסק מבלארוס אך הפסידה לה בסיכום המשחקים והודחה גם הפעם מהמפעל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אודרה וודז'יסלאב** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אודרה וודז'יסלאב (בפולנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 300654932
* WorldCat: viaf-300654932

 |
מפה של ארץ פרנץ יוזף ותגליותיו של פרדריק ג'. ג'קסון
**משלחת ג'קסון-הרמסוורת'** (באנגלית: **Jackson–Harmsworth expedition**) אל ארץ פרנץ יוזף, 1897-1894, יצאה לדרך בהנהגת חוקר החוג הארקטי הבריטי פרדריק ג'ורג' ג'קסון ובמימון איל העיתונות אלפרד הרמסוורת'(אנ'). מפות שגויות הטעו את ג'קסון לחשוב, שארץ פרנץ יוזף היא יבשה הנמשכת עד אל הקוטב הצפוני. המיפוי שהיה משימתה העיקרית /של המשלחת הוכיח לבסוף, שהיבשה היא למעשה ארכיפלג, שהאי הצפוני ביותר שלו מגיע רק ל-81° צפון ולא מעבר לכך. 

צוות המשלחת כלל את אלברט ארמיטג', שערך רישומים אסטרונומיים, מטאורולוגיים ומגנטיים, רג'ינלד קטליץ (רופא וגאולוג), ג'. פ. צ'יילד (חוקר מחצבים והארי פישר, בוטניקאי וזואולוג; בשנת 1896 החליף אותו ויליאם ספירס ברוס.

מציאת ננסן
----------

ב-17 ביוני 1896 נדהם ג'קסון מהופעתו הפתאומית של "גבר גבוה, בכובע לבד רך ובבגדים רחבים, שופעים, עם שיער וזקן ארוכים ומדובללים." התברר, שהאיש היה פריטיוף ננסן, ששהה עם עמיתו היחיד, היאלמר יוהנסן, על הקרח מאז עזבו שניהם את אוניית המשלחת פראם, שנתקעה בקרח, ב-14 במרץ 1895. היה זה מזל צרוף שהביא את ננסן ויוהנסן אל המחנה של משלחת ג'קסון-הרמסוורת'. 

על יסוד תיאורו של ננסן את מסעו, שקל ג'קסון בכובד ראש את הסיכוי להגיע אל הקוטב עצמו, והחל לבנות שחזורים למזחלות ולקייאקים של ננסן. ואולם, העדר כישורים וניסיון בסקי ובמסע על קרח בקרב אנשי משלחתו של ג'קסון הביא לוויתור מהיר על תוכניות אלה.
**כל אנשי הקמפיין** הוא סרט תיעודי שביימה ענת גורן במהלך מסע הבחירות לכנסת ה-17. הסרט התמקד במסעי הבחירות של שלוש המפלגות הגדולות, קדימה, העבודה והליכוד, בארבעת החודשים שהובילו לבחירות, ובמיוחד באופן שבו מנסים פוליטיקאים ויועצים לעצב את סדר היום התקשורתי במהלך מסע הבחירות.

שמו של הסרט הוא פרפרזה לסרט האמריקני כל אנשי הנשיא משנת 1976, העוסק בחשיפת פרשת ווטרגייט אחרי בחירות 1972 בארצות הברית, אף כי הקשר בין הסרטים מתמצה בשמם. הסרט שודר אחרי הבחירות בערוץ 10 וזכה לתהודה תקשורתית וציבורית רחבה.

ייחודו העיקרי של "כל אנשי הקמפיין" היה בגישה שהצליחה גורן להשיג לאחורי הקלעים של המפלגות המובילות, ובמיוחד לאופן שבו יועצי פרסום ותקשורת מכתיבים את סדר היום של הפוליטיקאים ושל כלי התקשורת. בין השאר, מציג הסרט פוליטיקאים מובילים המדקלמים את המסרים התקשורתיים שאותם יצרו יועצים. נוסף על־כך, חשף הסרט את המתחים הרבים שהתעוררו במהלך מסע הבחירות, ואת מעורבותם הרבה של גורמים שאינם בעלי מעמד רשמי במפלגות בעיצובו.

אף שהסרט לא היה תיעוד ראשוני של אחורי הקלעים של מסעי בחירות בישראל (קדמו לו, לדוגמה, הספר "מכירת הליכוד" של אלכס אנסקי (על בחירות 1977) וכמה סדרות שיצר חיים יבין על מסעי בחירות קודמים), הוא הצליח לעורר סערה ניכרת בחושפו את תלותם של הפוליטיקאים ביועצי תדמית ובחירות כדוגמת אייל ארד וראובן אדלר, ואת תפישתם של האחרונים את עצמם ואת העדפותיהם כעומדים במרכז מסע הבחירות.

קטע מהסרט, שבו איל ארד מתנסח בבוטות נגד בנימין נתניהו, זכה לאזכורים רבים בכלי התקשורת וברשתות החברתיות. בקטע זה אומר ארד: "אני רוצה להוריד אותו לגמרי, הוא מדמם במים, נשים לו את הרגל פה ונלחץ, זה הופך להיות הספורט הלאומי עכשיו, יש פה הזדמנות לפרק לו את האמ-אמא של האמא שלו".

הסרט נערך על ידי טלי קורין שערכה עם ענת גורן גם את סרטה הקודם "ג'ובניקים במשימה של פעם בחיים".

קישורים חיצוניים
----------------

* רתם קלינה, מוטי קירשנבאום נגד אנשי הקמפיין, באתר nrg‏, 23 במאי 2006
* ראובן אדלר, הארץ‏, החצר האחורית שלנו, באתר וואלה!‏, 26 במאי 2006 - תגובת ראובן אדלר על הביקורות

הערות שוליים
------------

1. ↑  שרה ליבוביץ-דר, ‏אני שמאלני? אייל ארד מסביר על הקמפיין להחלפת ראש הממשלה, באתר מעריב אונליין, 22 בפברואר 2015
**אוּדְמוּרְטִים** (באודמורטית: **Удмуртъёс**; לפני שנת 1932 נקראו **ווֹטְיָאקִים**,  **вотяки**́) הם קבוצת אנשים דוברי השפה האודמורטית (מקבוצת השפות הפינו-אוגריות). האודמורטים חיים בעיקר ברפובליקת אודמורטיה, הממוקמת במזרח חלקה האירופי של הפדרציה הרוסית, שם הם מהווים כ-28% מן האוכלוסייה, וקבוצות קטנות שלהם מצויות גם במחוז פרם, ברפובליקת טטרסטן, ברפובליקת בשקיריה, במחוז קירוב, במחוז סברדלובסק, במחוז חנטי ומנסי (אוגרה), בקזחסטן ובאוקראינה.

האודמורטים הם צאצאי התושבים הקדומים של האזור שבין הנהרות קאמה וויאטקה. זהו עם ממוצא פיני, בעל מאפייני מראה מיוחדים: הם בעלי קומה בינונית, צבע עורם צהבהב-אדמדם, וגוון שערם ועיניהם בהיר. אנתרופולוגים מציינים כי מבין האודמורטים נצפה המספר הרב ביותר של אדומי שיער בעולם. לאודמורטים אף קטן, בעוד שפיהם גדול. עצמות הלחיים שלהם בולטות, מצחם צר וסנטרם מחודד.

האודמורטים מתפרנסים בעיקר מחקלאות, ומכריתת עצים ביערות למטרת הפקת עץ לתעשייה. כן הם עוסקים באריגה ובעיבודי עץ אמנותיים, עשירים בצבעיהם ומרהיבים ביופיים.

ברבע השני של המאה ה-13 נשלטו האודמורטים על ידי הטטרים, אך לאחר שנכבשה הבירה קאזאן על ידי הרוסים בשנת 1552, עבר השלטון בהם לידי הרוסים, אשר גבו מהם מס שנתי. האודמורטים נהנו ממידה רבה של חופש שלטוני, אך בכל זאת התקוממו מפעם לפעם ומרדו ברוסים, אשר דיכאו מרידות אלו ביד קשה. לאחר מרידות אלו ודיכוין על ידי הרוסים היו האודמורטים בורחים ליערות, שם נהנו מעצמאות מלאה.

במאות ה-18 וה-19 גבר הקולוניאליזם הרוסי באזור מגורי האודמורטים, דבר שגרם להגירתם מזרחה מחד, ולרוסיפיקציה של אותם אודמורטים שנשארו לגור במעורב עם הרוסים, מאידך.

כיום, כתוצאה מפעילות מיסיונרית שניהלה הכנסייה הנוצרית בקרבם, דתם של האודמורטים היא נצרות אורתודוקסית, אך עם זאת, נשארו אצלם סממנים מהפגניות שהייתה נהוגה אצלם בעבר (כגון: האלהת תופעות טבע). בעבר, היו השלכות לפגניותם של האודמורטים, על טיעוני התביעה במשפט ראווה שנערך בשנים 1892–1896 כנגד האודמורטים, אשר הואשמו בהקרבת קורבנות אדם לאלים פגניים. למרות שבמשפט זה הובהר כי הרוצחים האמיתיים ביימו רצח-פולחני, וכי היה מדובר בעלילת דם, והנאשמים זוכו מכל אשמה, עשתה התביעה בשנים 1911–1913, במשפט בייליס שימוש במשפט הווטיאקים, כהוכחה לקיום קורבנות אדם באותם הימים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אודמורטים** בוויקישיתוף
* Region centers: Izhevsk, WellcometomyRussia (הקישור אינו פעיל, 22 באוקטובר 2019)

הערות שוליים
------------

1. ↑  A BRIEF HISTORY, Udmurtia republic directory
 (הקישור אינו פעיל, 22 באוקטובר 2019)
2. ↑  ד"ר **יהודית קליק**, משפט בייליס בשיח הציבורי הרוסי ביחס למיעוטים לאומיים אחרים, אוניברסיטת בר-אילן (הקישור אינו פעיל, 22 באוקטובר 2019)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007558588005171
* LCCN: sh85139259
* NKC: ph554815

 |
נהר ה**אוֹדֶר** (מגרמנית: **Oder**; בפולנית וצ'כית: **Odra**, אוֹדְרַה; בסורבית עילית: **Wódra**, ווֹדְרַה) הוא הנהר השני באורכו בפולין, אורכו 854 ק"מ.

נהר האודר נובע בסודטים המזרחיים שבצפון מזרח צ'כיה וזורם צפון מערבה דרך דרום מערב פולין אל הים הבלטי.

הוא מרכיב יחד עם נהר הנייסה הנשפך אליו את קו אודר-נייסה המהווה את הגבול בין פולין לגרמניה, מאז מלחמת העולם השנייה. אורכו כקו הגבול הוא כ-187 ק"מ.

סביר להניח כי נהר האודר היה נתיב מסחר וציר התיישבות מרכזי לשבטים אירופאים כבר במאה התשיעית או העשירית.

הפארק הלאומי של העמק התחתון של האודר הוא ביתם של מינים רבים של חיות בר. ציפורים מוגנות, כמו נשרים לבנים, חסידות שחורות וכוכבי מים, גרים כאן לצד בונים שבונים את סכריהם בפארק. למעלה מ-40 סוגי דגים ו-50 מינים שונים של יונקים משלימים רשימה נרחבת זו של בעלי חיים. הפארק הלאומי הוא גם אתר מנוחה, מה שהופך אותו לתפאורה לנופים טבעיים עוצרי נשימה.

כיום משמש האודר כנתיב מים מרכזי במרכז ובמזרח אירופה. בעתיד, עם התרחבות האיחוד האירופי, מתוכנן האודר להיות מחובר בתעלות לנהר האלבה ולנהר הדנובה ובכך ליצור נתיב מים שיחבר בין הים הבלטי והים השחור.

הערים המרכזיות על נהר האודר הן ורוצלב ושצ'צ'ין בפולין ופרנקפורט על האודר בגרמניה.

ביולי 2022 התרחש בנהר אסון טבע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אודר** בוויקישיתוף
* אודר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lower Oder Valley National Park, www.germany.travel

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007543524205171
* GND: 4043112-5
* LCCN: sh85094074
* NKC: ge137826
* VIAF: 2145602485001362483
* WorldCat: viaf-2145602485001362483

 |
משלחת דנדי לציד לווייתנים, ציור מאת ויליאם גורדון ברן מרדוך
**משלחת דנדי לציד לווייתנים** (באנגלית: **Dundee Whaling Expedition**,‏ 1892–1893) הייתה הפלגה מסחרית מסקוטלנד לאנטארקטיקה. ציד הלווייתנים במימי החוג הארקטי היה בדעיכה בגלל ציִד מוגזם. הסוחרים בדנדי החליטו לצייד צי שישייט כל הדרך אל ים ודל בחיפוש אחר לווייתני אובלנה. ציד לווייתנים באנטארקטיקה נעשה בעיקר מתחנות ציידי לווייתנים בג'ורג'יה הדרומית ובאיי סנדוויץ' הדרומיים.

ב-6 בספטמבר 1892 יצאו לדרך ארבע ספינות קיטור לציד-לווייתנים, "באלנה" (1872), "אקטיב", "דיאנה" ו"כוכב הקוטב". בסופו של דבר, לא הצליחו למצוא שום לווייתנים שאפשר לצוד, כיוון שהלווייתן הכחול האנטארקטי היה גדול וחזק מכדי לגבור עליו, אך המשלחת יצאה בכל זאת ברווח הודות לאיסוף מספר רב של פרוות כלבי-ים.

המשלחת כללה את מדען הקטבים ויליאם ספירס ברוס, מדען ורופא ואת ויליאם גורדון ברן מרדוך, עוזר על ה"באלנה" לרב החובל אלכסנדר פיירוות'ר. ב-8 בינואר 1893 גילה רב החובל תומאס רוברטסון מן ה"אקטיב" את האי דנדי (63°30′S 055°55′W﻿ / ﻿63.500°S 55.917°W﻿ / -63.500; -55.917).

הערות שוליים
------------

1. ↑  מסע הבאלנה, באתר הספרייה הדיגיטלית של גלאזגו (באנגלית)
**כל בוקר** (מאוחר יותר שונה שמה ל"**על הבוקר**") הייתה תוכנית הבוקר של ערוץ 10 בשנים 2004 עד 2011. התוכנית הונחתה במהלך השנים על ידי לינוי בר-גפן, אברי גלעד, אפרת רייטן, חיים אתגר, נעמה איזנברוך ועוד.

היסטוריה
--------

עם תחילת שידוריה בשנת 2004, הנחו את התוכנית אברי גלעד ולינוי בר-גפן. התוכנית נחלה הצלחה וזכתה לביקורות משבחות בזכות רעננותה ופינות חדשות שהציגה. בשנת 2005 זכתה התוכנית בפרס האקדמיה לטלוויזיה בקטגוריית תוכנית האירוח. בפברואר 2006 עזב גלעד במפתיע את התוכנית, והחל להנחות את תוכנית הבוקר של זכיינית השידור של ערוץ 2, רשת, "העולם הבוקר" (יחד עם עינב גלילי). את גלעד החליף ב"כל בוקר" קובי מידן. מידן ובר-גפן הגישו יחדיו את התוכנית, כאשר ביום אחד בשבוע החליפה את בר-גפן תמר איש-שלום ובסוף השבוע הגישו את התוכנית דני רופ, נטע לוי, קובי אריאלי וענת גורן. בשנת 2006 זכתה התוכנית למועמדות נוספת לפרס האקדמיה לטלוויזיה.

### שינויים במבנה

בחודש מרץ 2007 עברה התוכנית מספר שינויים. התוכנית פוצלה לשניים, כאשר בין 06:30 ל-08:00 שודרה התוכנית "חדשות הבוקר" המוקדשת לאקטואליה (אותה הגישו בזוגות לסירוגין תמר איש-שלום, אריאל מרגלית, נסלי ברדה, ינון מגל, טלי מורנו, אילן גורן ואחרים), ובין 08:00 ל-10:00 שודרה התוכנית, שעסקה בחדשות רכות ובנושאים קלילים. את התוכנית הגישו אפרת רייטן וקובי אוז. בהמשך הגישו לצד רייטן גם דב גיל-הר ודודו ארז.
ב-4 בנובמבר 2007 אוחדו מחדש שתי התוכניות לתוכנית אחת ששודרה בין 06:40 ל-09:00. את התוכנית במתכונתה החדשה הגישו אפרת רייטן וחיים אתגר. החלק הראשון של התוכנית הוקדש לקריאת עיתונים ולאקטואליה, והחלק השני לאקטואליה רכה ונושאי פנאי.

ב-1 בספטמבר 2008 הצטרפו לצוות המגישים דן מנו, אורלי לוי וגד שמרון. עוד נמנו בין מגישי התוכנית אנשי חדשות 10: הדס סיני, אביב פרנקל ונעמה אייזנברוך. אריה עמית, ניצב בדימוס במשטרה, שימש במשך זמן ממושך כפרשן בתוכנית.

בינואר 2011 סיימה התוכנית את שידוריה. את "כל בוקר" החליפה תוכנית בוקר חדשה, "אורלי וגיא", בהגשתם של גיא מרוז ואורלי וילנאי.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**2004 - חוצה ישראל** | **פרס האקדמיה לטלוויזיה - תוכנית אירוח 2005 - כל בוקר** | **הבא**:**2006 - חוצה ישראל** |
**יותר טוב משוקולד** (באנגלית: **Better Than Chocolate**) הוא סרט קולנוע קנדי מסוג קומדיה רומנטית משנת 1999.

שמו של הסרט שאול מהשיר "Ice Cream" (גלידה) של הזמרת הקנדית שרה מקלכלן.

עלילה
-----

מגי וקים, שתי בחורות מאוהבות שהכירו זה עתה, מחליטות לעבור לגור יחדיו. אלא שאמא של מגי מתגרשת ומחליטה לעבור לגור יחד עם הבנות מבלי שהיא יודעת על סוג הקשר בין השתיים. מגי מרגישה שהיא חייבת לשמור על מערכת היחסים שלה בסוד.

בנוסף להתמודדות עם משפחתה, מגי עובדת בחנות ספרים בשם "ספרי העשירון" (Ten Percent Books) המתמחה בספרות להט"בית הסובלת מצנזורה. משלוח גדול של ספרים שהוזמן על ידי בעלת החנות עוכב, והספרים שבחנות נמצאים בסכנת החרמה.

פרסים
-----

הסרט זכה במספר פרסים בפסטיבלים שונים בעולם וזכה להיות מדורג במקום ה-31 ברשימת 200 הסרטים העצמאיים הטובים ביותר של ההוליווד ריפורטר בשנת 1999. הסרט היה מועמד לפרסי הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה וכן זכה בפסטיבל הסרטים הגאה בטורונטו.

שחקנים
------

* קארין דוויר - מגי.
* כריסטינה קוקס - קים.
* וונדי קרואסון - לילה.
* אן-מרי מקדונלד - פרנסיס.

קישורים חיצוניים
----------------

* "יותר טוב משוקולד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "יותר טוב משוקולד", באתר נטפליקס
* "יותר טוב משוקולד", באתר AllMovie (באנגלית)
* "יותר טוב משוקולד", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "יותר טוב משוקולד", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "יותר טוב משוקולד", באתר אידיבי
* "יותר טוב משוקולד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Toronto Inside Out Lesbian and Gay Film and Video Festival
ישו, ויוחנן המטביל (המאה ה-15).
**משל שני הבנים** הוא אחד ממשלי ישו, שסופר על ידיו בברית החדשה. המשל מופיע בבשורת מתי כ"א 32-28. המשל מעמיד אלה מול אלה את המוכסים (גובי המס) והזונות שקיבלו והאמינו במסר שהעביר ולימד יוחנן המטביל, לעומת ה"אנשי הדת" לכאורה, שלא קיבלו ולא האמינו לו.

העילה למשל
----------

קדם למשל הסיפור במתי כ"א 23–27 בו ישו הגיע למקדש ולימד. ראשי הכוהנים וזקני העם התרעמו עליו ושאלו אותו באיזו רשות הוא עושה זאת, והוא עונה להם בשאלה: "טְבִילַת יוֹחָנָן מֵאַיִן הָיְתָה הֲמִּשָׁמַיִם אִם־מִבְּנֵי אָדָם?" על כך מסרבים הם להשיב מפחד העם החושבים את יוחנן המטביל לנביא, "אִם־נֹאמַר מִשָׁמַיִם וְאָמַר אֵלֵינוּ מַדּוּעַ אֵפוֹא לֹא הֶאֱמַנְתֶּם בּוֹ וְאִם־נֹאמַר מִבְּנֵי אָדָם יְרֵאִים אֲנַחְנוּ אֶת־הֲמוֹן הָעָם כִּי־כֻלָּם חֹשְׁבִים אֶת־יוֹחָנָן לְנָבִיא". לכן עונה להם ישו, שגם הוא לא יענה להם, אך הוא מספר את המשל על שני הבנים.

סיפור המשל
----------

המשל הוא כדלקמן:

> 
> 28 אֲבָל מַה־דַּעְתְּכֶם אִישׁ הָיָה וְלוֹ שְׁנֵי בָנִים וַיִּגַּשׁ אֶל־הָרִאשׁוֹן וַיֹּאמֶר בְּנִי לֵךְ הַיּוֹם וַעֲבֹד בְּכַרְמִי׃ 29 וַיַּעַן וַיֹּאמֶר לֹא חָפַצְתִּי וְאַחֲרֵי־כֵן נִחַם וַיֵּלַךְ׃ 30 וַיִּגַּשׁ אֶל־הַשֵׁנִי וַיְדַבֵּר כָּזֹאת גַּם־אֵלָיו וַיַּעַן וַיֹּאמֶר הִנְנִי אֲדֹנִי וְלֹא הָלָךְ׃ 31 מִי מִשְׁנֵיהֶם עָשָׂה אֶת־רְצוֹן אָבִיו וַיֹּאמְרוּ אֵלָיו הָרִאשׁוֹן וַיֹּאמֶר לָהֶם יֵשׁוּעַ אָמֵן אֹמֵר אֲנִי לָכֶם הַמּוֹכְסִים וְהַזּוֹנוֹת יְקַדְּמוּ אֶתְכֶם לָבוֹא אֶל־מַלְכוּת הָאֱלֹהִים׃ 32 כִּי יוֹחָנָן בָּא אֲלֵיכֶם בְּדֶרֶך צְדָקָה וְלֹא הֶאֱמַנְתֶּם לוֹ וְהַמּוֹכְסִים וְהַזּוֹנוֹת הֵם הֶאֱמִינוּ לוֹ וְאַתֶּם רְאִיתֶם וְלֹא נִחַמְתֶּם אַחֲרֵי־כֵן לְהַאֲמִין לוֹ׃
> 
> 
> 
> — הבשורה על-פי מתי, פרק כ"א, פסוקים 28–32, בתרגום דליטש
>

פרשנות
------

במשל זה, הנמשל לאב הבנים הוא למעשה אלוהים. שני הבנים מייצגים שני טיפוסים של מאמינים, הראשון הוא אותו טיפוס שטוען שהוא דתי ומאמין (כמו הכוהנים וזקני העם), אך כשמגיע הזמן להוכיח את אמונתו במעשים, למעשה לעשות את רצון אביו (אלוהים), לקיים רצונו ומצוותיו, הוא לא עושה כך, על אף הצהרתו כלפי חוץ שכך יעשה. השני הוא אותו טיפוס של אדם שלכאורה אינו מאמין או לפחות אינו מצהיר בגלוי על אמונתו ודתיותו, דוחה את רצון אביו בתחילה (כמו פשוטי העם לרבות החוטאים שביניהם, שהאמינו לדברי יוחנן מטביל) אך בסופו של דבר כן עושה את רצון אביו (אלוהים).

ישו מוכיח במשל זה את אלה שראו את עצמם כמוסריים (הכוהנים, הפרושים וזקני העם, ראשי הדת); ואילו אלה הנחשבים כחוטאים, כגון גובי המס (מוכסים) והזונות, קיבלו והאמינו למסר והלימוד של יוחנן המטביל ושבו בעקבות זאת בתשובה. המשל הזה דומה בנושא למשל המוכס והפרוש.

ראו גם
------

* משל הפרוש והמוכס
* ישו
* הברית החדשה
* משלי ישו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משל שני הבנים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007560798005171
* LCCN: sh86005032

 |
**טור אחד לחלום** הוא סרט טלוויזיה דרמטי ישראלי באורך 65 דקות, שהופק בשנת 2011 ומתאר דרמה משפחתית תקופתית המתרחשת בירושלים ערב המהפך הפוליטי של 1977. כתב וביים אלון שרביט והפיק ריקי שלח עבור ערוץ 10. 

בהשתתפות עמוס תמם, לירז צ'רכי, ריימונד אבקסיס, אלי אלטוניו, רונית יודקביץ', יעקב כהן. 
הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה ב-2012.

הסרט שודר בבכורה טלוויזיונית בערוץ 10, בפריים טיים ב-24 באוקטובר 2012.

עלילה
-----

עלילת הסרט מתרחשת בסוף השבוע בו נערכות הבחירות במאי 1977, המהפך הפוליטי הראשון. 
בירושלים נערכים בבית משפחת דהאן לחתונת הבן הקטן דני (אלי אלטוניו). הבן הבכור שבי (עמוס תמם), חולם על מהפך משלו. הוא לא מוכן להשלים עם בדידותו ואובדן הבכורה, הוא חייב להוכיח לכולם כי גם הוא "שווה משהו" בהיררכיה המסורתית. 
אם יש דבר אחד ששבי יודע לעשות טוב יותר מכל דבר אחר הוא מילוי טוטו. הוא משוכנע כי השבת זכייתו בטור השבועי תשיב את כל העניינים לידיו. המזל משחק לו, אלא שלחיים יש תוכניות אחרות, בשבת הזאת יצטרכו המשפחה המסורתית להתמודד עם כל משקעי העבר והזכייה רק מסבכת את העלילה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "טור אחד לחלום", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "טור אחד לחלום", באתר אידיבי
* "טור אחד לחלום", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* הסרט המלא "טור אחד לחלום" ערוץ 10
* שיר השכונה, ניר קיפניס גלובס
* טור אחד לחלום, פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה
**אודרי טאנג** (אנגלית: Audrey Tang; שם סיני: **טאנג פנג**, סינית: 唐鳳, Táng Fèng; נולדה ב-18 באפריל 1981) היא שרת הדיגיטל בממשלת טאיוואן. באוגוסט 2016 הוזמנה לכהן כשרה ללא תיק בממשלתו של לין צ'ואן (אנ'), מה שהפך אותה באופן רשמי לטרנסג'נדרית הראשונה בממשלת טאיוואן. בהשכלתה היא תוכניתנית, אשר עוסקת בפרויקטים שונים של תוכנה חופשית, שהידוע מביניהם הוא Pugs - מהדר לשפת Perl 6.

ביוגרפיה
--------

אודרי נולדה כזכר בשם טאנג דזונג-האן (סינית: 唐宗漢, Táng Zōnghàn) ובלועזית אוטריוס טאנג (Autrijus Tang; תושבי טאיוואן רבים מאמצים שם לועזי בנוסף לשם סיני). בגיל 14 עזבה את הלימודים בבית הספר והחליטה להתמסר ללימוד עצמי של מחשבים ועיסוק בפרויקטים שונים של תוכנה חופשית, ביניהם תרגום של תוכנות לשפה סינית. בגיל 19 היא כבר עבדה בחברת מחשבים. בדצמבר 2005, בהיותה בת 20, עברה ניתוח להתאמה מגדרית ושינתה את שמותיה לשמות נשיים. כיום טאנג מזדהה כא־בינארית מבחינת מגדר.

תרומתה הידועה ביותר לעולם התוכנה החופשית - הקמה והובלה של פרויקט Pugs, מאמץ משותף של קהילות תוכניתני Haskell ו־Perl ליצור מהדר מלא לגרסה העתידית של שפת Perl. הפרויקט הצליח ליצור בחודשים ספורים אבטיפוס של מהדר שמיישם את מרבית העיצוב של Perl 6 כפי שהוגדר על ידי לארי וול וקהילת המפתחים של השפה ושימש בתור הגרסה הניסיונית העיקרית של Perl 6 עד שהוחלף במימושים מקיפים יותר.

כמו כן, טאנג השתתפה כתוכניתנית של מערכת ניהול האתרים Slash (עליה מבוסס אתר Slashdot), מערכת ניהול התצורה SVK ומערכת ניהול הבאגים Request Tracker.

טאנג היא מרצה מבוקשת בכנסים של Perl ותוכנה חופשית והיא ידועה בסגנון מיוחד של מצגות והרצאות המשלבות הומור, מידע תמציתי, ועיצוב פשטני. בפברואר 2006 טאנג ביקרה בישראל והרצתה על Haskell ו-Pugs בכנס מפתחי קוד פתוח בנתניה.

את מעורבותה בפוליטיקה טאנג החלה במרץ 2014, בעת השתתפותה במחאת הסטודנטים בטאיוואן, שנודעה בשם "מחאת החמניות". בעקבות זאת, טאנג הוזמנה לבנות תוכנית ממלכתית ללימוד אוריינות מדיה בבתי הספר. באוגוסט 2016 היא מונתה לשרה ללא תיק בממשלה, ובאוקטובר של אותה שנה היא מונתה לשרת הדיגיטל. אחריותה בתפקיד זה היא סיוע לסוכנויות הממשלה בהפצת מידע ופרסום מדיניות בפלטפורמות אינטרנטיות. טאנג ידועה בתמיכתה באנרכיזם אינדיבידואליסטי, ובערכי ה"שקיפות הרדיקלית", אותם היא מקדמת - כל פגישותיה מוקלטות, מתומללות, ומועלות בחינם באינטרנט לכלל הציבור. בנוסף, היא מקיימת שעות קבלת קהל קבועות, ועונה לשאלות הנשלחות אליה באתרי אינטרנט שונים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אודרי טאנג** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אודרי טאנג (באנגלית)
* אודרי טאנג, ברשת החברתית פייסבוק

* אודרי טאנג, ברשת החברתית טוויטר

* אודרי טאנג, ברשת החברתית אינסטגרם
* אתר הבית של מפתחי Pugs, עם מצגות ומסמכים מאת אודרי טאנג
* A Plan for Pugs. chromatic. Perl.com, O'Reilly media, 2005-03-03. (ריאיון עם טאנג על פרויקט Pugs, באנגלית)
* 別叫我「先生」！ Eastern Television, 2006-02-08. (כתבה על הביוגרפיה של טאנג ועל שינוי המין, בסינית.)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דור, אופיר (2020-10-10). "שרת הדיגיטל של טיוואן מציגה: כך ניצחנו את הקורונה". *Globes*. נבדק ב-2020-10-12.
2. ↑  השר/ה האנרכיסט/ית מגדיר/ה מחדש את הדמוקרטיה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ACM DL: 81322507612
* CiNii: DA19669768
* DBLP: 84/5274
* GND: 1219941670
* LCCN: no2022155241
* NCL: 026850690
* NDL: 001360390
* SUDOC: 258587865
* VIAF: 2140156374127507710007
* WorldCat: viaf-2140156374127507710007

 |
חיילי כוח האו"ם באזור
**כוח האו"ם באתיופיה ואריתריאה** (באנגלית: **United Nations Mission in Ethiopia and Eritrea**; ראשי תיבות: **UNMEE**) היה כוח שמירת שלום של האומות המאוחדות שפעל בין השנים 2000–2008 בקרן אפריקה הכוח הוקם לאחר מלחמת אתיופיה-אריתריאה שהתרחשה בין השנים 1998–2000 בין אתיופיה ואריתריאה. ביוני 2000 חתמו אתיופיה ואריתריאה על הסכם הפסקת פעולות האיבה בעקבות שיחות קרבה בהובלת אלג'יריה וארגון האחדות האפריקנית. ביולי הקימה מועצת הביטחון את UNMEE כדי לקיים קשר עם הצדדים ולהקים מנגנון לאימות הפסקת האש. בספטמבר 2000 אישרה המועצה את UNMEE כגוף הפיקוח על הפסקת פעולות האיבה ובמטרה לסייע בהבטחת קיום התחייבויות הביטחון. מאז נשאר כוח זה באזור על מנת לסמן את הגבול בין שתי המדינות שהוחלט עליו בוועדת הגבולות לאחר המלחמה בין שתי המדינות, למרות ההתנגדות האתיופית לגבול זה. 

מרכזה של המשלחת היה בעיר אסמרה שבאריתריאה ובאדיס אבבה שבאתיופיה, עם כוח של 3,300 חיילים הנמצאים על הגבול. כ-1,500 חיילים מצבא הודו שירתו בכוח. בנוסף 200 אזרחים וכ-75 מתנדבים. אזור הגבול הוא מפורז המשתרע לאורך 25 קילומטרים מהצד האריתראי של הגבול. 

הגבול בין שתי המדינות עדיין מתוח ואלפי פליטים חיים בו במחנות וכמיליון ברחו מבתיהם. אריתריאה מגבילה את הסיור לאורך הגבול ומונעת מפיטרול של הליקופטרים באזור זה. החלטה 1640 של מועצת הביטחון של האו"ם מנובמבר 2005 החליטה על הסדרת הנושא מחדש אך זה לא ייושם. 

ב -30 ביולי 2008 סיימה מועצת הביטחון את המנדט של UNMEE. החלטת המועצה הגיעה בתגובה למגבלות קשות שהטילה אריתריאה על UNMEE, כמו גם ניתוק אספקת הדלק - מה שלא איפשר את המשך ביצוע משימות המנדט שלה, והגביר את הסכנות לבטיחות ולביטחון של אנשי האו"ם.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האו"ם העוסק בכוח המשימה

הערות שוליים
------------

1. ↑  UNMEE, United Nations Mission in Ethiopia and Eritrea

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2005089173
* VIAF: 132888537
* WorldCat: lccn-no2005089173

 |
**אודינת מלך תדמור** (בארמית: 𐡠𐡣𐡩𐡮𐡶; ערבית: أذينة *Uḏaina*; בערך 220 – 267) היה מייסד שושלת של האימפריה התדמורית קצרת הימים, שמרכזה היה בתדמור שבסוריה.

אודינת בספרות התלמודית
----------------------

אודינת מכונה במקורות היהודיים "בן נצר". "נצור" מתועד בכתובות תדמוריות כאחד מאבות השושלת התדמורית. באיגרת רב שרירא גאון מסופר על פפא בן נצר, שליט תדמור, שהחריב את נהרדעא בשנת תק"ע למניין השטרות, שהיא שנת ד'י"ט, 258-259 לספירה. עם זאת יחיעם שורק סבור, בניגוד למקובל עד אליו בספרות המחקר, שפפא בר נצר שהחריב את נהרדעא אינו אודינת המפורסם אלא נסיך השייך לשושלת הזאת.

התלמוד מביא את בן נצר כדוגמה למצב ביניים בין מלך וליסטים, ובכך מיישב סתירה בין ברייתות. ההלכה קובעת שאשת איש שנבעלה אסורה לבעלה אלא אם כן היה זה אונס. ברייתא אחת טוענת שאישה שנשבתה בידי מלכות ונבעלה מותרת לבעלה ואם נשבתה בידי ליסטים אסורה לבעלה, וברייתא אחת גורסת ההפך. התלמוד מתרץ שהמקרה בו אסורה לבעלה הוא כאשר השובה הוא בן נצר, כלומר מצב ביניים בין מלכות לליסטות, מקור אחד מתייחס לזה כאל ליסטים ומקור שני מתייחס לזה כאל מלכות.

רש"י מבאר ש"בן נצר - לסטים היה ולכד עיירות ומלך עליהם ונעשה ראש לסטים" והסיבה שאישה שנשבתה לו אסורה לבעלה היא "סברה מינסב קא נסיב לה (=הוא נושא אותה לאישה) ונבעלת ברצון". 

במדרש רבה מופיע בן נצר כפרשנות לאחת מהקרניים של החיה הרביעית בחלום דניאל. המדרש מפרש את תפילת יעקב, "הצילני נא מיד אחי מיד עשו", כתפילה לעתיד על הצלת צאצאי יעקב מצאצאי עשו. בדברי חז"ל צאצאי עשו הם רומא העתיקה והנצרות והם הנמשל של החיה הרביעית בחלום דניאל. מדברי המדרש מסיק הרמב"ן שבן נצר היה בזמן האימפריה הרומית, שהיא תקופת החיה הרביעית. הרמב"ן העלה השערה שהוא נבוכדנצר אך דחאה לאור דברי המדרש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אודינת** בוויקישיתוף
* אודינת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  יחיעם שורק, מי החריב את נהרדעא?, **ציון** לז, תשל"ב, עמ' 117-119
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף נ"א, עמוד ב'
3. ↑  בראשית רבה עו ו
4. ↑  יהודה איזנברג, ישראל ואדום, באתר דעת
5. ↑  בפירושו לסוגיה בכתובות, היברובוקס.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1147213089
* VIAF: 7085151248006044270004
* WorldCat (עם VIAF): 7085151248006044270004

 |
**יזדגרד השלישי** (יזדגרד, בפרסית **یزدگرد سوم** - "בן האלוהים") היה המלך העשרים ותשעה והאחרון של האימפריה הסאסאנית, נכדו של השליט הסאסאני כוסרו פרוויז (כוסרו השני). הוא עלה לכס המלוכה של אימפריה מפוררת ומוכה, ביום 16 ביוני 632, לאחר שמאבק פנימי במשפחת המלוכה הותיר אותו כיורש עצר.

קורות חייו
----------

עם עלותו לכס המלוכה ובטרם היה בידיו זמן לתפוס את מושכות השלטון הובס הצבא הפרסי על ידי הצבא המוסלמי בקרב אל-קאדסיה שהתרחש בין 634 ל-640, ולפי רוב הדעות ב-636. פרטים רבים לגבי הקרב אינם ידועים, כמו סדרי הגודל של הכוחות הלוחמים והמיקומים של אירועים שונים במהלך הקרב, אך עם סופו נשבר כוחה של האימפריה הסאסנית ועיר הבירה קטסיפון נפלה לידי הלוחמים המוסלמים. יזדגרד נאלץ לפתוח במנוסה מפני הכובשים הערבים מזרחה לכוון מדי, כאשר המוסלמים כבשו את מדי הוא ברח עד לטורקמניסטן ונלחם בעזרת הטורקים בצבא המוסלמי בנהר אוקסוס, אך הפסיד. הוא נרצח על ידי אלמוני בשנת 651 בעיר גאיור קלה (פרסית **مرو**) שהייתה עיר ונווה מדבר באזור הידוע כטורקמניסטן. שרידי האימפריה היו הבסיס לאימפריה הסמאנית - הישות המדינית הפרסית הראשונה לאחר הכיבוש המוסלמי.

לוח השנה של הדת זרתוסטרא הפרסית, שגרסה שלו עדיין מקובלת באופן רשמי באיראן, משתמשת בשנת ההכתרה של יזדגרד השלישי, שנת 632, כתאריך תחילת הספירה. גרסה זו משמשת גם בסיס לכתיבת הורוסקופים באסטרולוגיה המודרנית.

ביהדות
------

על פי אחת המסורות היהודיות, כשראה הח'ליף עלי בן אבי טאלב שבוסתנאי בן חנינאי (618–670), שהיה ראש הגולה בבבל, עדיין לא התחתן, נתן לו את בתו של יזדגרד השלישי ששמה היה דארא או איזדדואר. נולדו לו שני ילדים מנשים יהודיות ושלושה בנים מהנסיכה הנוכרית, שהייתה לשפחה. 

משמת בוסתנאי התפרסם הסכסוך על הירושה ועל מעמד הילדים בני הנוכרית. בני איזדדואר טענו שהם יורשים שוים לאחיהם, ואילו בני היהודיות טענו שבניה של איזדדואר הם עבדים בני שפחה - חלק מהרכוש שבני היהודיות יורשים מאביהם בוסתנאי. בסופו של דבר קיבלו האחרונים שוויון זכויות גמור, ואף בא מיוצאי חלציהם ראש גולה. זאת משום שהגאונים הניחו שאדם כבוסתנאי לא היה בא על שפחה מבלי לשחררה קודם לכן, ולשאת אותה בהיתר. מקרה זה הפך לתקדים הלכתי שנעשה בו שימוש בדיון על הכלל: "אין אדם עושה בעילתו בעילת זנות", ולמסקנות יש חשיבות הלכתית עד ימינו בעניין משמעותם של נישואים אזרחיים.

בדת הבהאית
----------

על פי הדת הבהאית, מוצאו של בהאא אללה (1817-1892), נביא האמונה הבהאית וכותבם של חלק מכתביה הקדושים, הוא משושלת המתייחסת (בין היתר) ליזדגרד השלישי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יזדגרד השלישי** בוויקישיתוף
* יזדגרד השלישי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* יזדגרד השלישי, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Iran - Encyclopædia Britannica Online
2. ↑  בוסתנאי, י. ד. אייזנשטיין, באתר דעת

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 119229048
* ISNI: 0000 0000 1335 2065
* LCCN: n81149775
* VcBA: 495/326392
* VIAF: 13113375
* WorldCat: lccn-n81149775

 |
**אנטוטו** (בגעז: **እንጦጦ**) היא שרשרת גבעות בגובה של כ-3,200 מטרים מעל פני הים, השוכנת צפונית-מזרחית לאדיס אבבה, בירת אתיופיה, וממנה נשקף מראה פנורמי של העיר ששוכנת דרומית-מערבית לו. על-שמו של רכס הגבעות קרוי גם רובע המגורים שצמוד למרגלותיו בצידו הדרומי.

היסטוריה
--------

חשיבותו העיקרית של אנטוטו בתולדות אתיופיה, היא בכך שבאתר זה הקים הקיסר אתיופיה לימים מנליק השני את ארמונו בשנת 1881. מנליק השני בחר באתר ההררי בשל יתרונותיו ההגנתיים, אך לאחר שביסס את מעמדו, החל המקום לאבד מחשיבותו האסטרטגית. באנטוטו שורר אקלים הררי קשה והיה צריך לשנע אליו מהמישור מים ועץ להסקה. ב-1886 העניק מנליק השני לרעייתו טיטו בטול קרקע במישור שמדרום להר, וזו ייסדה בה אחוזה וקראה לה "אדיס אבבה" ("פרח חדש"). עם הזמן החל מתפתח סביב האחוזה יישוב, ומנליק השני ואצילים נוספים החלו שוהים בו יותר ויותר. כאשר עלה מנליק השני לשלטון ב-1889, מיקם את בירתו באדיס אבבה ונטש את ההר.

אתרים
-----

ההר מכוסה בחורש עצי אקליפטוס שנטע עליו מנליק השני, ותושבי הבירה עושים בהם שימוש להסקה. אנטוטו נחשב לקדוש ולבעל סגולות מרפא. על הרכס שוכנים מספר מנזרים וכנסיות. כנסיית אנטוטו מריאם המשושה שוכנת סמוך לפסגה והיא מוקפת ארקאדה. מבנה הכנסייה צבעוני ובתוכה ציורי קיר עשירים. סמוך לכנסייה שוכן ארמונו של מנליק השני ומוזיאון קטן. כקילומטר מערבית לאנטוטו מריאם שוכנים שתי כנסיות המוקדשות לרפאל - "קידוס רגואל הישנה" שנחצבה בסלע ו"קידוס רגואל" החדשה, כנסייה מתומנת שבה ציורי קיר עשירים. שטח של כ-13 קמ"ר מההר, מוגדר כפארק טבעי.

גלריה
-----

* אדיס אבבה מגבעות אנטוטואדיס אבבה מגבעות אנטוטו
* כנסיית אנטוטו מריאםכנסיית אנטוטו מריאם

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטוטו** בוויקישיתוף
* גבעות אנטוטו באתר אתיופיה
* גלריית תמונות של אנטוטו

רכס אנטוטו מצפון לעיר, כפי שנראה ממטוס נוחת בנמל התעופה הבינלאומי אדיס אבבה בולה שבדרום-מזרחה של העיר

רכס אנטוטו מצפון לעיר, כפי שנראה ממטוס נוחת בנמל התעופה הבינלאומי אדיס אבבה בולה שבדרום-מזרחה של העיר
**שירי ציון** הייתה אגודת פייטנים יהודים ספרדים שפעלה בתל אביב בשנות המנדט הבריטי.

ממייסדיה חזנים ופייטנים יהודים מארצות הבלקן כמו: יצחק אליה נבון שבאותן שנים התגורר בתל אביב. נסים קורדובה וצ.ל' פיטיליון משלוניקי. הללו היו פעילים באגודות פייטנים ובמקהלות מפטירים במולדתם.

מקור השם
--------

"שירי ציון" מקורם עוד בישיבת היהודים בגלות ספרד וכיסופיהם לארץ ישראל. הגדיר זאת היטב רבי יהודה הלוי כשביטא את כיסופיו לציון בקובץ שירי ציון ובו שירים כמו "לבי במזרח ואנוכי בסוף מערב" וכן "ציון הלא תשאלי". לאחר גירוש ספרד ולאחר דורות של ישיבה באימפריה העות'מאנית, החלו היהודים בעלי המורשת הספרדית, לפתח תודעה ציונית. זו מצאה את ביטויה במאות מאמרים ובעיקר בשירים ופיוטים שניתן לכנותם כ"שירי ציון", או כפי שכונו בלאדינו **"לוֹס קָאנְטֶיס דֶי צִיוֹן"**, שהיו גם חלק חשוב ברפרטואר של מקהלות המפטירים.

הנושא הציוני זכה לביטוי ספרותי מרשים למדי, והוא בא לידי ביטוי בכמה מסגרות ספרותיות ובעיקר הוכנס בפיוטים ובשירה העממית. כמו למשל בשיר המפורסם **"אִיר מֵה קֶרו מַאדרֶה אַה-ירושלים"** (ללכת רוצה אני אמא, לירושלים).

אגודת הפייטנים
--------------

כאשר הגיעה לארץ העלייה הגדולה מסלוניקי בשנים 1931–1936, עשו העולים מאמצים גדולים, למרות קשיי הפרנסה וההתאקלמות, לארגן בארץ את החיים הקהילתיים, הרוחניים והחברתים המיוחדים של עיר מולדתם. הם הקימו בארץ ארגון עולים, קרנות עזרה לנצרכים ולתלמידים, מטבח זול לנצרכים, בית אבות ועוד, וכן כמה עשרות בתי כנסת, בעיקר בדרום תל אביב.

אחד מבתי הכנסת האלה היה שמחה הדר קודש ברחוב עמק יזרעאל (כיום רחוב פרנקל), שנוסד על ידי אברהם שמואל רקנאטי. בין המייסדים היו חברי אגודת הפייטנים "שירי ציון" שבית כנסת זה שימש אכסניה לפעילותם ולשירתם. הם קיוו להמשיך את מסורת הפיוט של היהודים דוברי הלאדינו בארץ ישראל. בית כנסת זה היה בזמנו מרכז רוחני ותרבותי חשוב בריכוז הגדול של עולי סלוניקי בדרום תל אביב, עם היותו כמובן בית כנסת נאה ומסודר מאוד, למרות שהיה בנוי מעץ.

רב בית הכנסת היה עד פטירתו הרב שאול מולכו, ואחריו הרב יצחק ברכה. 
על קיר בבית הכנסת דהיום. על גבי לוח שיש, מונצח דבר קיומה של האגודה ההיסטורית, על מייסדיה.

מקורות
------

* שמואל רפאל, ירושלים בשירתם של דוברי הלאדינו, דף שבועי לפרשת בהר-בחוקותי ויום ירושלים, אוני' בר-אילן
**RapidShare** (בעברית: **רפידשר**) היה שירות מקוון המספק שירותי העלאות ואחסון קבצים מסוגים שונים במהירות גבוהה. השירות איפשר לאחסן קבצים דיגיטליים בשרתי החברה בחינם או בתשלום, לצורך גיבוי או על מנת לאפשר הפצה של קבצים דיגיטליים למשתמשים אחרים באינטרנט.

השירות נוצר במקור על ידי המתכנת הגרמני כריסטיאן שמידט. השירות הופעל על ידי החברה השווייצרית "RapidShare AG" אשר נוסדה בשנת 2006 ופעלה בצ'אם שבשווייץ. שרתי החברה הכילו (נכון לשנת 2012) קיבולת של כ-10 פטהבייט (פטהבייט = 10^{{15}} בתים = מיליון ג'יגהבייט).

רפידשר היה אחד משירותי אירוח הקבצים הראשונים באינטרנט (סוג שירות המכונה "One-click hosting") והיה, לפני סגירתו, אחד מהאתרים הגדולים מסוגו בעולם. על אף שהשירות היה זמין בחינם עם מגבלות שונות, הייתה גם האפשרות לרכישת מנויי פרימיום באתר, שהיה מקור ההכנסה העיקרי של בעלי האתר, אשר איפשר למנויים בתשלום להוריד קבצים מבלי לחכות שההורדות יהפכו זמינות, והסיר הגבלות שונות אחרות. 

במהלך שנת 2014, לאחר תביעות שספג השירות, מייסדו החליט לשקול את סגירת האתר. רוב העובדים פוטרו. ב-31 במרץ 2015, נסגר השירות.

קישורים חיצוניים
----------------
פירוש נוסף ערך זה עוסק באקדח. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו לוגר (פירושונים) או פרבלום (פירושונים).

אנימציה המדגימה את עיקרון הפעולה של אקדח חצי אוטומטי
**לוגר** (Luger), בשמו הנוסף **פרבלום** (Parabellum) הוא אקדח חצי אוטומטי בקוטר 9x19 מ"מ פרבלום.

היסטוריה
--------

הוגו בורכארדט עיצב את האקדח "בורכארדט C-93" בשנת 1893, שיוצר על ידי חברת הנשק הגרמנית DWM (אנ'). לבקשת החברה, גאורג לוגר (אנ') שיפר את העיצוב של הבורכארדט ויצר את אקדח הלוגר, עליו רשם פטנט ב-1898.

האקדח נקרא תחילה בשם "פרבלום", שמקורו בביטוי הלטיני "סִי וִיס פָּאקֶם פָּרָה בֶּלוּם" (Si vis pacem, para bellum) - הרוצה בשלום ייכון למלחמה. ומאוחר יותר נקרא "לוגר" על שם ממציאו.

### דגמים

יוצר בכמה דגמים ומדינות על ידי יצרנים שונים משנת 1898 עד 1948.
הדגם הראשון נקרא "Parabellum Modell 1900". דגם משופר בשם "Model 1902" הוצג לאחר כשנתיים. אחריו פותח הדגם "Pistole 04" ‏(P04), אשר היה ידוע גם כ-"Marinepistole 1904" או "Marine Modell 1904", שיוצר עבור הצי הגרמני הקיסרי.
גרסאות מאוחרות יותר כללו את "Parabellum Pistole Modell von 1908" או "Pistole Modell 1908" ‏(P08), שיוצר על ידי DWM ויצרנים נוספים, ביניהם מאוזר.
דגם P08 זכה להצלחה כשיוצר כוולטר P38 (אנ').

### שימושים

אקדח הפרבלום הראשון אומץ על ידי צבא שווייץ במאי 1900.
ב-1904 אומץ האקדח על ידי הצי הקיסרי הגרמני ובתצורה P08, בקוטר 9x19 מ"מ על ידי צבא הקיסרות הגרמנית.

הלוגר התפרסם על ידי הגרמנים כששימש במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה, ברפובליקת ויימאר בין המלחמות, וכאקדח שירות במשטרת גרמניה המזרחית שלאחר המלחמה.

 אקדח לוגר של אחד מחברי ארגון ההגנה במוזיאון ההגנה בתל אביב

בתרבות
------

ב-1943 כתב חיים גורי את השיר הפותח במילים ונושא את השם:

**"רְשׁוּת הַדִּבּוּר לֶחָבֵר פָּרַבֶּלוּם"**
בשירו של יוסי גמזו, שהתפרסם בביצועו של יהורם גאון, "איפה הן הבחורות ההן" נכתב:

**"... הן טמנו בחזה פרבלום**
**וכמה רימונים לשעת אש..."**
האקדח מופיע בסדרה אחים לנשק, בפרק 7, כאשר אחד מלוחמי הפלוגה, דונלד ב. הובלר, משיג אקדח כזה, מחזיק אותו בכיס מכנסיו, אך כדור שנפלט לירכו גורם למותו כתוצאה מאיבוד דם.

האקדח שימש דמויות בדיוניות מרושעות רבות בגלל שיוכו לגרמניה הנאצית ולגרמניה המזרחית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוגר** בוויקישיתוף
* לוגר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אקדחים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
2. ↑  CPL Donald B. "Hoob" Hoobler, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007538677805171
* BnF: cb119431100 (data)
* GND: 4173241-8
* LCCN: sh85078762
* NKC: ph117729

 |
**עבדאללהי אבן סייד מוחמד** (בערבית: **عبدالله بن سيد محمد خليفة**; 1846 - 25 בנובמבר 1899) המוכר גם בשם **עבדאללה אל-תעאישי** או **ח'ליפת אל-מהדי**, היה מפקד צבאי ומנהיג האנצאר בסודאן המהדיסטית במהלך המלחמה המהדית בין השנים 1885–1899.

מוחמד נולד בשנת 1846 בשבט טאישה בדארפור ומגיל צעיר זכה לחינוך דתי. בשנות ה-70 של המאה ה-19 הוא הפך לאחד ממאמיניו של המהדי מוחמד אחמד ותנועת האנצאר שהלכה אחריו. בשנת 1881 הוא הוכר בתור יד ימינו של המהדי והח'ליפה שלו, בתקופה זו היה עבדאללהי מפקד מוערך שפיקד על אחד מהכוחות של האנצאר במהלך המלחמה המהדית. בארבע השנים הקרובות הוא פיקד על כוח שזכה למספר ניצחונות כנגד הבריטים והמצרים, בין היתר הוא הביס כוח אנגלו-מצרי של כ-11,000 חיילים בפיקודו של ויליאם היקס והוא היה מהמפקדים החשובים במצור על חרטום.

בשנת 1885 נפטר המהדי מוחמד ועבדאללהי תפס את מקומו בראש האנצאר והמרד בתור 'ח'ליפת אל מהדי'. תחת פיקודו האנצאר פלשו לאתיופיה והביסו את צבא הקיסר, הקיסר עצמו יוהנס הרביעי נהרג בקרבות. בתקופה זו, צבא האנצאר הפך למסודר ומאורגן יותר לכיוון הסטנדרטים של צבאות אירופה. הוא דאג לבתי מלאכה ליצור תחמושת וציוד לוגיסטי לסיוע הצבא וניהל מערכות צבאיות באופן שקול וטקטי. החל משנת 1896 החל כוח אנגלו-מצרי במערכה לכיבוש מחודש של סודאן המהדיסטית כנגד כוחות האנצאר, מערכה זו הגיעה לשיאה בקרב אומדורמאן בשנת 1898 כאשר הובס צבאו של עבדאללהי ולאחריו הוא נמלט עם קבוצת תומכים עד אשר נהרג בקרב דיוויקרט שנה לאחר מכן.

לאחר מותו סודאן נפלה לשליטת האימפריה הבריטית ומצרים. ממשיך דרכו של עבדאללהי בתור מנהיג האנצאר בתקופת השלטון הבריטי היה אחד מבניו של מוחמד אחמד; סייד עבד אל-רחמן אל-מהדי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עבדאללהי אבן מוחמד** בוויקישיתוף
* עבדאללהי אבן מוחמד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1084814501
* ISNI: 0000 0000 2916 6910
* LCCN: n89207980
* VIAF: 50820242
* WorldCat: lccn-n89207980

 |
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה, העוסק בחברת מסחר אלקטרוני יפנית, עם הערך "איזוטרטינואין", העוסק בתרופה שנמכרת תחת השם המסחרי רואקוטן.

**Rakuten, Inc**  (ביפנית: **楽天株式会社**) היא חברת מסחר אלקטרוני בינלאומית שמרכזה ביפן. החברה גם עוסקת בפיננסים ומדיה, והיא גם המפעיל הסלולרי הרביעי בגודלו ביפן (ראקוטן מובייל). נכון ל-2017 היא מעסיקה מעל ל-14 אלף עובדים.

לחברת המדיה של ראקוטן, ראקוטן TV, שירות סטרימינג עצמאי, מטה החברה נמצא בברצלונה שבספרד.

היסטוריה
--------

החברה נוסדה ב-1997 על ידי הירושי מיקיטאני שמכהן כמנכל החברה, בשם "MDM".

ממאי 1997 עוסקת החברה במסחר באינטרנט, כשבתחילת פעילותה היא העסיקה 6 עובדים בלבד. ב-1999 שונה שם החברה ל-rakuten, שפירושו "אופטימיזם" ביפנית.

ב-2000 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בטוקיו.

ב-2001 הפעילה החברה שירות הזמנת חדרים בבתי מלון.

החל מ-2011 התחילה החברה להתרחב מחוץ ליפן, והקימה פעילות של מסחר אלקטרוני באוסטריה, קנדה, טייואן, תאילנד, ספרד ועוד. ב-2012 השקיעה כ-100 מיליון דולר בחברת פינטרסט, ב-2020 מימשה את אחזקתה ברווח ניכר. בפברואר 2013 היא רכשה את חברת המסרים המיידים הישראלית Viber, תמורת סכום של כ-900 מיליון דולר. ב-2019 היו למוצר כבר למעלה ממיליארד משתמשים. ב-2015 רכשה את חברת OverDrive האמריקאית העוסקת בהפצת תוכן דיגיטלי, ספרים אלקטרוניים, ספרים קוליים, מוזיקה וכותרי וידאו. ב-2019 מכרה ראקוטן את אחזקותיה בחברה לקרן ההשקעות KKR.

ב-2016 איבדה לראשונה את מקומה כחברת המסחר האלקטרוני הגדולה ביפן, לטובת אמזון.

לחברה עניין מיוחד בתחום שידורי הספורט. בספטמבר 2017 חתמה על חוזה חסות מסחרית עם קבוצת הכדורסל גולדן סטייט ווריורס. החל מעונת 2017/18 החברה נותנת חסות מסחרית לקבוצת הכדורגל של ברצלונה והיא גם הבעלים של מועדון ויסל קובה.
בסיום עונת 21/22 נגמר הסכם החסות של ברצלונה עם ראקוטן.

בספטמבר 2020 השיקה ראקוטן מובייל את רשת ה-5G שלה ביפן.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Rakuten (ביפנית)
* אתר האינטרנט הרשמי של Rakuten (ביפנית)
* אתר האינטרנט הרשמי של Rakuten (באנגלית)

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Rakuten** בוויקישיתוף
* Rakuten, ברשת החברתית פייסבוק
* Rakuten, ברשת החברתית טוויטר
* Rakuten, ברשת החברתית אינסטגרם
* Rakuten, ברשת החברתית טיקטוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  הלל קורן, ‏עוד עסקת ענק נסגרה: וייבר נמכרת תמורת 900 מיליון דולר לחברת האינטרנט היפנית Rakuten, באתר גלובס, 14 בפברואר 2014
2. ↑  Number of unique Viber user IDs from June 2011 to March 2019, statista

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* CiNii: DA18124080
* ISNI: 0000 0004 0516 0804
* LCCN: no2017003232
* NDL: 00836954
* VIAF: 251538530
* WorldCat: lccn-no2017003232

 |
האימפריה של לוגלזגיסי
**לוגלזגיסי** (לֻגֻלְזַגְגִסִ) היה מלך שומרי. הוא שלט במשך 25 שנים, בין השנים 2296 -2271 לפנה"ס (כרונולוגיה נמוכה) לערך. הוא היה המלך היחיד בשושלת שנקראת השושלת השלישית של ארך, כמו כן הוא היה גם אנסי (אנ') (הנסיך השליט של עיר מדינה) של העיר אומה והצליח להשתלט על כל שומר וארצות סמוכות. היה המלך השומרי האחרון לפני הכיבוש האכדי. אפשר לטעון שהיה המלך השומרי הראשון שהצליח לאחד את כל שומר.

הוא הצליח לאחד את אומה וארך, ועיר הבירה של המדינה החדשה הייתה ארך. אחרי ארך הוא בהדרגה השתלט על שאר ערי שומר.

בסופו של דבר התנהלה מלחמה בין לוגלזגיסי לסרגון מלך אכד, לוגלזגיסי הובס וכנראה הוצא להורג.

ראו גם
------

* רשימת המלכים השומרית
* שומר
* ארך

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוגלזגיסי** בוויקישיתוף
* לוגלזגיסי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  259ff. (The Electronic Text Corpus of Sumerian Literature).
2. ↑  שמואל נח קרמר, היסטוריה מתחילה בשומר, מרחביה: ספרית פועלים, 1982, עמ' 105
3. ↑  "Middle East & Africa to 1875". Sanderson Beck. 1998–2004. נבדק ב-2006-11-27.