**אלג'יריה העות'מאנית** או "איילט אלג'יר" הייתה פרובינציה עות'מאנית בשטחה של אלג'יריה בת זמננו לערך, שמרכזה העיר אלג'יר. היא הוקמה בסביבות 1525 אחרי כיבוש העיר בידי ח'יר א-דין ברברוסה, והייתה המרכז השלטוני העיקרי של האימפריה העות'מאנית במגרב. מכאן, כמו גם מטריפולי ותוניס, יצאו הקורסארים הברברים להתקפותיהם על אוניות סוחר אירופיות ולימים גם על ספינות אמריקניות. היא השתלטה על נחלותיהן בצפון אפריקה של שושלת בני זיאניד, השושלת החאפצית והאימפריה הספרדית, ונעשתה למוקד הפיראטיות העיקרי בים התיכון עד הפלישה הצרפתית לאלג'יר ב-1830.

רקע
---

למן שנת 1496 החלה ספרד לבסס מאחזים בחופי צפון אפריקה. מדיניות הכיבוש של ספרד בצפון אפריקה התפתחה בזמן כהונתו של פרננדו השני ולאחר סיומה של הרקונקיסטה בחצי האי האיברי. לאחר כיבושה של מלייה ב-1497, נכבשו בעידודו של הכומר פרנסיסקו חימנז דה סיסנרוס הערים הצפון אפריקאיות - מרס אל כאביר (1505), באדיז (1508), אוראן (1509), אלג'יר (1510), בוחיה (1510) וטריפולי (1511). בנוסף, כבשה ספרד מאחז על חופיה האטלנטיים של מרוקו ב-1476.

שנים מוקדמות
------------

האמיר של אלג'יר סאלים אל תוהמי הזמין את אורוץ' וח'יר א-דין ברברוסה, שני אחים בני האי לסבוס ביוון לסייע לו אל מול הנוכחות הספרדית המסיבית שהלכה והתחזקה. אורוצ' נחת בחופיה של אלג'יר והחל בפעולות השתלטות והתבססות ביניהן לחימה כנגד שליטיה החפצ'ידיים של תוניס ובני זיאן שליטיה של תלמסאן.

לאחר מותו של אורוצ' בפשיטה על תלמסאן (1518) הפך ח'יר א-דין אחיו למפקד הצי הפיראטי במגרב, אחד ממעשיו הראשונים היה לקבל את הכרתו ואת חסותו של הסולטן סלים הראשון, בתמורה לצירופה של אלג'יריה לאימפריה הוענק לחיר א-דין התואר פאשה והוא הוגדר כביילרביי ולעזרתו נשלחה יחידת יניצ'רים. תחת שלטון חי'ר א-דין הפכה אלג'יר לבייליק ומרכז של פיראטיות וסחר בעבדים.

בשנת 1529 צלחו מאמציו של ח'יר א-דין לעקור את האחיזה הספרדית אל מול חופי אלג'יר והמבצר הספרדי החולש על הכניסה לנמל אלג'יר נכבש ומגיניו הוצאו להורג. העזתו של הצי האלג'יראי הלכה וגברה וטווח פשיטותיו על ערי נמל שבשליטה ספרדית הלך והתרחק. כתוצאה מכך בשנת 1536 השתלט צי הליגה הקדושה על העיר אלג'יר וח'יר א-דין ברברוסה נמלט לתוניס. לאחר קרב פרווזה בו לחם הצי האלג'יראי בתוך הכוחות הימיים העות'מאנים המנצחים חזרה השליטה באלג'יר לידי העות'מאנים.

בשנת 1580 חתמו הסולטן מוראט השלישי ומלך ספרד לבית הבסבורג פליפה השני על הסכם למניעת לוחמה. הסכם זה הפחית את הלחימה המאורגנת ובכך ירד האזור מחשיבותו האסטרטגית לאימפריה העות'מאנית. מאז החלה ההתעניינות העות'מאנית באזור לפחות ולבסוף עם סיפוחה המלא של אלג'יריה למינהל העות'מאני (1659) חולקה צפון אפריקה לשלושה מחוזות שווי מעמד (טריפוליטניה, אלג'יר, ותוניס) ושליטי אלג'יר החלו לשאת את התואר ביי ובכך הועמדו בדרגת חשיבות שווה למושלים העות'מאנים במרוקו ולוב.

הירידה במעמדה של העוצרות לא מנעה מעסקי הפיראטיות לפרוח וטווח הפשיטות הלך והתרחק עד שבשנת 1629 הנהיג הקורסאר מוראט ראיד פשיטה על העיר רייקיאוויק (בירת איסלנד).

מאבקים פנימיים באלג'יריה העות'מאנית
-----------------------------------

מאבקי כח פנימיים היו חלק מעיצובה של אלג'יר אוכלוסיית הקורסרים שייסדה את העוצרות האלג'יראית מצאה עצמה בעימות אל מול אוכלוסיית היניצ'רים שהיוותה עמוד השדרה המנהלי של העוצרות. לבסוף, בשנת 1568 ניצחו היניצ'רים. הם הורשו להצטרף למסעות ימיים ומכאן פתוחה הייתה הדרך לפיקוד על הצי ולניהול העוצרות.

עם הפיכתה של אלג'יר לפרובינציה עות'מאנית הייתה הטורקית לשפה הרשמית במדינה ומעמדה של האליטה היניצ'רית כשכבה שלטת הלך והתחזק. בשנת 1659 במהפכת האגות קיבלו האגות בני השכבה השלטת באלג'יר את הזכות לבחור את הדיי מתוכם. מצב זה הוביל למרחץ דמים במהלכו נרצחו 14 מתוך 15 הנושאים בתואר דיי. בשנת 1711 הדיי סוקלי עלי צ'אוש שכנע את הסולטאן להכיר בילדיו כממשיכיו ובכך הושם קץ לאי היציבות שאחזה באלג'יריה. כתוצאה מהעברת השלטון בירושה ואף שאלג'יר נותרה חלק מן האימפריה העות'מאנית מן הבחינה העקרונית, הלכה למעשה פחתה השפעת השלטון המרכזי בטורקיה על הנעשה במדינה.

הסכמי כופר
----------

המעצמות הימיות האירופאיות שלמו מעשר שנדרש על ידי אלג'יר, כדי למנוע התקפות על אוניותיהן. המלחמות הנפוליאוניות בתחילת המאה ה-19 הסיטו את תשומת הלב של המעצמות הימיות מן המאבק בפירטיות.

אולם כאשר חזר השלום לשכון באירופה, בשנת 1815, אלג'יר מצאה עצמה במלחמה נגד ספרד, הולנד, פרוסיה, דנמרק, רוסיה ונאפולי. אלג'יריה והאזורים הסמוכים לה, אשר כונו בשם המדינות הברבריות, היו אחראיות לתופעת הפירטיות בים התיכון וכן לשיעבוד עבדים נוצרים, פעולות שהביאו עליהן את המלחמה הברברית הראשונה והשנייה נגד ארצות הברית ולבסוף את הכיבוש הצרפתי בשנת 1830.

האלימות האלג'יראית
------------------

כותבים אירופאים הרבו לעסוק ולתאר את האלימות של האלג'יראים ואת רצחנותם של הטורקים יושבי אלג'יר. תיאורים אלו עסקו בראש ובראשונה במר גורלם של השבויים שנמכרו לעבדות בשוקי אלג'יר וצפון אפריקה אך בהמשך עסקו התיאורים גם באלימות אותה הפעילו האלג'יראים כלפי תושביה הערבים והברברים של העוצרות ואף באלימות שהייתה כרוכה במאבקי הכח על מינוי הדיי.

ההיסטוריון טל שובל במאמרו אלימות באלג'יר העות'מאנית טוען כי אלימות זו לא הייתה חריגה מאוד ביחס למצב במדינות אחרות באותה העת, להפך נוקשותו של השלטון יצרה ביטחון אזרחי רב. גם מצבם של העבדים הנוצרים היה שפיר ואף טוב לאין ערוך ממצבם של שבויים מוסלמים שנחטפו במעשי שוד ימי, לבסוף טוען שובל כי חלק מן הכותבים האירופאים שעסקו באלימות הכרוכה במאבקי השלטון או באלימות שכבת היניצ'רים כלפי הערבים והברברים כתבו דברים אלו מתוך רצון לנמק את הפלישה הצרפתית (1830) פלישה שלוותה בטבח באנשי האליטה הטורקית.

יהודים באלג'יריה העות'מאנית
---------------------------

הקהילה היהודית באלג'יריה נחשבת לעתיקת יומין בשנות השלטון העות'מאני התווספו לקהילה מהגרים ממגורשי ספרד ויהודים שבאו משורות הקורסארים. בפסיקת ההלכה נשתמרו מספר שאלות העוסקות בסחר העבדים בשווקיה של אלג'יר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלג'יריה העות'מאנית** בוויקישיתוף

| דגל חלוקה מנהלית של האימפריה העות'מאנית סמל |
| --- |
| **איילטים (1365–1867)** | 

|  |  |
| --- | --- |
| **אפריקה** | אלג'יריה העות'מאנית • איילט מצרים • איילט חבש • טריפוליטניה העות'מאנית • תוניסיה העות'מאנית |
| **אנטוליה** | איילט אדנה • איילט אידין • איילט אנטוליה • איילט אנקרה • איילט סאמצחה • איילט דיארבקיר • איילט דולקדיר • איילט ארזורום • איילט הודבנדיגר • איילט קאראמאן • איילט קארס • איילט רום • איילט טרבזון • איילט ואן • איילט קסטמונו |
| **אירופה** | איילט אדירנה • איילט ארכיפלג הים האגאי • איילט בוסניה • איילט בודה • כרתים העות'מאנית • איילט אגר • איילט הרצגובינה • איילט קניז'ה • איילט קפה • איילט מוראה • איילט ניש • איילט פודוליה • איילט רומליה • איילט סלוניקי • איילט סיליסטרה • איילט טמשוואר • איילט אויוור • איילט ואראט • איילט וידין • איילט יואנינה |
| **לבנט** | איילט חלב • קפריסין העות'מאנית • איילט דמשק • איילט צידון • איילט טריפולי |
| **ערב** | איילט תימן • איילט אל-הסה |
| **מסופוטמיה** | איילט בגדאד • איילט מוסול • איילט בצרה • איילט א-רקה • איילט שהריזור |

 |
| **וילאייטים (1867–1922)** | 

|  |  |
| --- | --- |
| **אפריקה** | טריפוליטניה העות'מאנית |
| **אנטוליה** | וילאייט אדנה • וילאייט אידין • וילאייט אנקרה • וילאייט ארכיפלג הים האגאי • וילאייט ביטליס • וילאייט דיארבקיר • וילאייט ארזורום • וילאייט הודבנדיגר • וילאייט קוניה • וילאייט ממוראטולאזיז • וילאייט סיווס • וילאייט טרבזון • וילאייט ואן • וילאייט קסטמונו |
| **אירופה** | וילאייט אדירנה • וילאייט בוסניה • כרתים העות'מאנית • וילאייט הדנובה • וילאייט קוסובו • וילאייט מנאסטיר • וילאייט סלוניקי • וילאייט יואנינה • וילאייט שקודרה |
| **לבנט** | וילאייט חלב • וילאייט ביירות • וילאייט סוריה |
| **ערב** | וילאייט תימן • וילאייט חג'אז |
| **מסופוטמיה** | וילאייט בגדאד • וילאייט מוסול • וילאייט בצרה • וילאייט א-רקה • וילאייט שהריזור |

 |
| **מדינות וסאליות ואוטונומיות** | 

|  |  |
| --- | --- |
| **וסאלים** | ההטמאנות הקוזאקית (אוקראינה העות'מאנית) • חאנות קרים • חאנות קאזאן • נסיכות מולדובה • שריפות מכה • הרפובליקה של רגוזה • רדוסלב צלניק • דספוט סרביה • נסיכות טרנסילבניה • ולאכיה • הנסיכויות הרומניות המאוחדות • נסיכות סרביה • נסיכות בולגריה • ממלכת אימרתי • רפובליקת שבעת האיים |
| **אוטונומיות** | מדינת כרתים • ח'דיוות מצרים • האמירויות הכורדיות • השלטון הממלוכי בעיראק • רומליה המזרחית • נסיכות סאמוס |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb122725301 (data)
* VIAF: 122950495
* WorldCat: viaf-122950495

 |