recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק בגביע העולם בכדורסל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו גביע נייסמית'.
**גביע נייסמית'** הוא גביע המוענק לנבחרת הזוכה בגביע העולם בכדורסל של פיב"א, ונקרא על שם ממציא הכדורסל ג'יימס נייסמית'. הגביע הוענק לראשונה לברית המועצות, הזוכה באליפות העולם בכדורסל 1967. הגרסה הנוכחית של הגביע הוענקה לראשונה בגביע העולם בכדורסל 2019.

היסטוריה
--------

כבר באליפות העולם הראשונה ב-1950 החליטה פיב"א לקרוא את הגביע על שם נייסמית', אך לא היו ברשותה הכספים ליצור את הגביע. לבסוף, בשנת 1965 קיבלה פיב"א תרומה של 1,000 דולר אמריקאי והזמינה גביע. הגביע הוצג בטורניר 1967, והוענק לברית המועצות.[דרוש מקור]

הגביע המקורי שופץ, וגביע חדש ומעודכן הוצג באליפות העולם בכדורסל 1998. הגביע המקורי נמצא כיום במוזיאון פדרו פרנדיס בספרד. גביע נייסמית' החדש עוצב על ידי הצורף גינתר שובל מגרמניה. גרסה זו הוענקה לראשונה לרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה לאחר הגמר ב-9 באוגוסט 1998 באתונה, יוון.

החלק העליון של גרסת 1998 עוצב בצורת פרח לוטוס. החלק האמצעי המעושר, עם מפות מגולפות של היבשות ואבנים יקרות משובצות המסמלות את חמש היבשות: אוניקס שחור, סיטרין צהוב, כירסופרז ירוק, נופך אדום וטופז כחול. הוא עוצב בהשראת המזכיר הכללי של פיב"א, רנאטו ויליאם ג'ונס, שהתלהב במיוחד ממצרים: עיצוב הלוטוס נוצר בהשראת מקדשי כרנכ, ושמו של נייסמית' חקוק על כל ארבעת הצדדים, בכתב לטיני, ערבי, סיני ומצרי.

כסף סטרלינג 975/1000 בחלק העליון והתחתון - מצופה זהב מבפנים - והחלק האמצעי מזהב צהוב 14 קרט, הופכים את הגביע ליקר במיוחד. הבסיס עשוי מגרניט רוזה פורינו, ומידותיו 20 על 20 סנטימטר. לחלק העליון של הגביע היקף של 21 סנטימטרים, גובהו 47 סנטימטרים ומשקלו תשעה קילוגרם.

גרסה חדשה של גביע נייסמית' נחשפה ב-7 במאי 2017, במהלך הגרלת מוקדמות גביע העולם בכדורסל 2019. הגביע, שגובהו כ-60 סנטימטרים (13 יותר מגרסת 1998), עשוי כמעט כולו מזהב, וכולל את שמותיהן של אלופות העולם הקודמות בבסיס. גם שמה המקורי של פיב"א (Federation Internationale de Basketball Amateur) חקוק בחישוק של הגביע. הגביע עוצב על ידי Radiant Studios Ltd, ונעשה בעבודת יד על ידי הצורף תומאס לייט.

זוכות
-----

* גביע מקורי
	+ נבחרת ברית המועצות בכדורסל ברית המועצות – 1967, 1974, 1982
	+ נבחרת יוגוסלביה בכדורסל יוגוסלביה – 1970, 1978, 1990
	+ נבחרת ארצות הברית בכדורסל ארצות הברית – 1986, 1994
* גביע משופץ
	+ נבחרת הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה בכדורסל הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה – 1998, 2002
	+ נבחרת ספרד בכדורסל ספרד – 2006
	+ נבחרת ארצות הברית בכדורסל ארצות הברית – 2010, 2014
* גביע חדש
	+ נבחרת ספרד בכדורסל ספרד – 2019
	+ נבחרת גרמניה בכדורסל גרמניה – 2023

ראו גם
------

* גביע העולם בכדורסל
* גביע המונדיאל
* גביע וינס לומברדי
* גביע לארי אובריאן

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פיב"א
* גביע נייסמית', באתר פיב"א

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "Ancient Egypt in basketball". egyptology.blogspot.com. 17 בינואר 2006. נבדק ב-2023-09-17. `{{cite web}}`:  (עזרה)

| אליפויות העולם בכדורסל |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| ארגנטינה 1950 • ברזיל 1954 • צ'ילה 1959 • ברזיל 1963 • אורוגוואי 1967 • יוגוסלביה 1970 • פוארטו ריקו 1974 • הפיליפינים 1978 • קולומביה 1982 • ספרד 1986 • ארגנטינה 1990 • קנדה 1994 • יוון 1998 • ארצות הברית 2002 • יפן 2006 • טורקיה 2010 • ספרד 2014 • סין 2019 • אינדונזיה, הפיליפינים ויפן 2023 • קטר 2027 |

 |
סביל קאיתבאי, הר הבית, ירושלים
**אל-מלכ אל-אשרף סיף אל-דין קאיתבאי** (בערבית: **الأشرف سيف الدين قايت باي**) (נודע גם בשם **קאיתבֵּאי**) היה הסולטאן הממלוכי ה-17 בשושלת הבורג'ית, מושבו היה בקהיר, מצרים, משם שלט גם על ארץ ישראל בשנים 1468–1496. הוא נחשב לגדול הסולטאנים הממלוכים. הוא שם קץ לנסיכות הטורקמנית התקיפה של שושלת ד'ו-אל-קדר בדרומה של אסיה, ולחם בהצלחה בעות'מאנים. אולם מלחמותיו דילדלו את אוצר הממלכה. קאיתביי היה שליט חזק שגילה עניין רב בנושאי דת ומדע וחי בהתנזרות מהבלי העולם. במוצאו היה צ'רקסי והובא למצרים כעבד. הסולטאן אל-אשרף סיף אל-דין ברסבאי (אנ') רכש אותו בגלל מיומנותו בירי חץ וקשת, והוא הפך לאחד מחברי משמר ארמון המלוכה. הסולטאן אל-ט'אהר סיף אל-דין ג'קמק שהכיר ביכולותיו הוציא אותו לחופשי והוא קיבל תפקיד בכיר בארמון. תחת שלטונם של הסולטאנים הבאים אל-אשרף סיף אל-דין אינאל אל-עילאא'י, אל-ט'אהר סיף אל-דין ח'שקדם ואל-ט'אהר סיף אל-דין בלבאי אל-מאיّדי התקדם קאיתבאי בסולם הדרגות, והפך עד מהרה להיות מפקד הצבא הממלוכי. קאיתבאי זכור בעיקר בשל מיזמי הבניה המרהיבים שמימן, וחותמו האדריכלי שהשאיר על מכה, אל-מדינה, ירושלים, דמשק, חלב, אלכסנדריה, וכל רובעיה של קהיר.

בנייה בירושלים
--------------

קאיתבאי היה בעל טעם בארכיטקטורה, והשאיר את חותמו בכל הערים בתחום ממלכתו בהם ביקר. בירושלים בה ביקר בשנת 1480 נותרו מבנים רבים שנבנו ביוזמתו ובמימונו, 2 היפים שבהם הנמצאים במערב הר הבית הם סביל קאיתבאי, ומדרסת אשרפייה. 

**סביל קאיתבאי** נבנה עוד בשנת 1455 על ידי הסולטאן **בלבאי אל-מאיّדי**, ושופץ על ידי קאיתבאי בשנת 1482. הוא נבנה בסגנון של מאוזוליאומים מהתקופה הממלוכית במצרים, עם כיפה המעוטרת בערבסקות מעולם החי. הסביל נמצא במרחק 30 מטר דרומית מזרחית לשער מוכרי הכותנה, בחזיתו המזרחית, 4 מדרגות המובילות אל פתח הכניסה, ובשאר החזיתות חלונות מסורגים. בסביל, מאגר מים עם ברזי שתייה. המים מגיעים באמצעות אמת מים המגיעה מבריכות שלמה שבהרי חברון ונכנסת לעיר דרך שער השלשלת. 

**מדרסת אשרפיה** נבנתה גם היא קודם לכן בשנת 1465, על ידי המשגיח על הר הבית ומערת המכפלה. אך בשנת 1482 ציווה קאיתבאי להורסה ולבנותה מחדש. המדרסה ממוקמת בשטח שבין שער השלשלת לבין שער מוכרי הכותנה, מערבית לסביל. מבנה המדרסה מפואר מאוד והוא עתיר עיטורים, המאפיינים את שיא האדריכלות הממלוכית כגון: קשתות, כרכובים, לולאות, סורגים ותשליבים גאומטריים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אל-אשרף סיף אל-דין קאיתבאי** בוויקישיתוף
* קאיתבאי (נפטר 1496), (סולטן מצרים וסוריה), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  האנציקלופדיה העברית, כרך כ"ג, עמוד 811
2. ↑  מדריך ישראל החדש: אנציקלופדיה, מסלולי טיול, כרך 12, ירושלים.

| סולטאנים ממלוכים במצרים |
| --- |
| סולטאנים בחרים | שג'ר א-דר • איבכ • אל-מנצור עלי • קטז • ביברס • ברקה חאן • סולמיש • קלאון • ח'ליל בן קלאון • מוחמד בן קלאון • קיטבוגה • לג'ין • ביברס אל-ג'אשנכיר |
| סולטאנים בורג'ים | ברקוק • ברסבאי • ג'קמק • קאיתבאי • קאנסוה אל-ע'ורי • טומאן ביי |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307408305171
* GND: 119375990
* ISNI: 0000 0001 1557 4435
* LCCN: nr92012101
* NTA: 073579440
* SELIBR: 223502
* SUDOC: 115093443
* TDVİA: kayitbay
* VIAF: 98134205
* WorldCat: lccn-nr92012101

 |
**אל באנדי** (באנגלית: **Al Bundy**) הוא דמות בדיונית מקומדיית המצבים האמריקאית **"נשואים פלוס"** ששודרה בשנים 1987–1997. הדמות גולמה על ידי השחקן אד אוניל.

ההיסטוריה של הדמות
------------------

אל למד בצעירותו בתיכון על שם ג'יימס פולק, והיה שם כוכב פוטבול. לאחר שעזב הפך שמו של אל לאגדה בתיכון.

אל היה אמור לקבל מלגת אתלטיקה, אך שבר את רגלו. על פי פרק 17 בעונה השלישית, הדבר קרה בשל התערבות, לפיה אל לא יוכל לקפוץ מעל למכונית שנוסעת במהירות של שמונים קילומטר לשעה. לאחר הפציעה, נאלץ אל לוותר על קריירה בתחום הספורט, והפך למוכר נעליים בחנות הנעליים של גארי, עבודה אותה הוא מתעב.

אל נאלץ להתחתן עם פגי וונקר (מאחד הפרקים עולה כי הסיבה לחתונה היא שהוא הכניס אותה להיריון). לאל נולדו מפגי שני ילדים: קלי ובאד. כתוצאה משנאתו אל פגי, הוא הקים את אגודת "נו מא'אם" ("לא גברתי") - National Organization Of Man Against Amazonian Masterhood, המיועדת לאנשים שסולדים מנשותיהם.

אופי הדמות
----------

אל באנדי הוא דמות של מפסידן, ציני וממורמר. אל הוא אדם סרקסטי, השונא את חייו ואשתו, המפגין לעיתים נדירות בלבד אכפתיות כלפי ילדיו. אל נאלץ לעבוד כמוכר נעלי נשים, עבודה אותה הוא מתעב (אף על פי שהוא דואג לשמור עליה), אך מנצל אותה על מנת לפלרטט עם בחורות צעירות ויפות. את השכר המועט אותו הוא מרוויח מבזבזת פגי על חפצים חסרי תועלת. בין הנאותיו היחידות בחיים, ניתן למנות צחוק על נשים שמנות שמגיעות לחנות הנעליים וצפייה בסדרת הטלוויזיה "Psycho Dad". בנוסף לבני משפחתו, הוא בז גם לשכנתו הפמיניסטית מארסי, ולעיתים גם לועג לבעליה המתחלפים (סטיב רודס בעונות הראשונות ולאחר שעזב, גם לג'פרסון דארסי).

אל נראה לעתים קרובות עם יד אחת בתוך מכנסיו. לאל יש הרגל לשהות זמן רב בשירותים, ולרוב הוא הולך לשם עם עיתון.

קרוביו של אל מתארים אותו כאדם לא היגייני וקמצן.

למרות היותו דמות של מפסידן, יש לו רגעים קטנים של ניצחונות. כמו כן, על אף היותו בן 40+, הוא עדיין בכושר פיזי גבוה יחסית, ונוהג להכות את חבריה המפוקפקים של בתו, קלי ולהתקוטט במועדון החשפנות ובנסיבות אחרות.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **אל באנדי** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Married... with Prom Queen: Part 1*, 1989-04-23, נבדק ב-2022-07-30
**ברטו אוזגור ילדרים** (בטורקית: **Bertuğ Özgür Yıldırım**; נולד ב-12 ביולי 2002 בקאהיטהאנה שבטורקיה) הוא כדורגלן טורקי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת סטאד רן מליגת העל הצרפתית ובנבחרת טורקיה.

קריירת מועדונים
---------------

ילדרים גדל במחלקת הנוער של סארייר. הוא ערך 31 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת הליגה הטורקית השלישית, בהן הבקיע ששה שערים.

ב-3 ביוני 2021 חתם ילדרים בהטאייספור מליגת העל הטורקית. ב-14 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד קסימפאשה במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2021/2022. ב-22 במאי 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 4-1 על גירסונספור במסגרת המחזור ה-38 בליגה. הוא ערך 35 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ששה שערים.

ב-17 בפברואר 2023, לאחר רעידות האדמה בטורקיה ובסוריה, הושאל ילדרים לאנטליהספור מליגת העל הטורקית עד לתום עונת 2022/2023. ב-6 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-1 לקסימפאשה במסגרת המחזור ה-24 בליגה. ב-11 במרץ הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 4-0 על קייסריספור במסגרת המחזור ה-25 בליגה. הוא ערך 13 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שני שערים.

ב-29 באוגוסט 2023 חתם על חוזה לחמש שנים בסטאד רן מליגת העל הצרפתית. ב-16 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד ליל במסגרת המחזור החמישי בליגה לעונת 2023/2024. ב-21 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-0 על מכבי חיפה במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית לעונת 2023/2024.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-8 בספטמבר 2023 ערך ילדרים את הופעת הבכורה שלו בנבחרת טורקיה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת ארמניה במסגרת מוקדמות יורו 2024. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברטו ילדרים** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hatayspor, 18 yaşındaki forvet Bertuğ Özgür Yıldırım'ı transfer etti באתר Cumhuriyet, ‏ 3 ביוני 2021 (בטורקית)
2. ↑  BERTUĞ YILDIRIM, NOUVEL ATTAQUANT ROUGE ET NOIR באתר הרשמי של סטאד רן, 29 באוגוסט 2023 (בצרפתית)
| ת'א |
| --- |
| **תחילית**: |   ثـ |
| **אמצעית**: |    ـثـ |
| **סופית מחוברת**: |   ـث |
| **סופית לא מחוברת**: |    ث |
| **אלפבית ערבי** |
| ا | ب | ت | ث | ج | ح |
| خ | د | ذ | ر | ز | س |
| ش | ص | ض | ط | ظ | ع |
| غ | ف | ق | ك | ل | م |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ن | ه | و | ي |  |

 |
| סימנים נוספים |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ﺓ | ﻯ | ء | ال | ﻻ |  |

 |
| אותיות חיצוניות |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ﭖ | ﭺ | ژ | ﭪ | ڨ |  |

 |
| תשכיל |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ـَ | ـِ | ـُ | ـًا ـٍ ـٌ |  |

 |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ـْ | ـّ | ـٰ | آ | ٱ |  |

 |

**תַ'א/תַֿא** (בערבית: **ثَاء**) היא האות הרביעית באלפבית הערבי. לפניה באה האות תא ואחריה האות ג'ים.

האות ת'א מייצגת את העיצור /θ/ (כצירוף th במילה האנגלית think. זוהי גם ההגייה המקורית של ת"ו רפה). התעתיק המקובל שלה לעברית הוא "ת'". בערבית לבנטינית ת'א נהגית כעיצור /s/ (כמו סמ"ך), וברוב הניבים המצריים והצפון אפריקאים היא נהגית כעיצור /t/ (כמו ת"ו). יוצאים מן הכלל הם הניבים הפלסטיניים הכפריים, התוניסאיים, האלג'יראים הכפריים וחלק מהלוביים, שם ת'א נותרת כהגייתה התקנית.

ת'א היא אחת משש האותיות הערביות שאין להן מקבילה באלפבית הפיניקי (האחרות הן ח'א, ד'אל, דֿאד, ט'א וע'ין). על אף שבאלפביתים פרוטו-שמיים, כמו האלפבית הדרום-ערבי, מופיעה אות לייצוג הפונמה הזו, באלפבית הפיניקי, שהוא המקור לאלפבית הערבי, כבר לא הייתה אות לייצוג הפונמה הזו. כך עוצבה ת'א כגרסה של תא, ללא שום מקבילה פיניקית. (הסיבה שת'א עוצבה דווקא כתא היא כנראה עקב דמיון פונטי של העיצור /θ/ לעיצור /t/, ואולי גם בהשפעת הארמית והעברית, שבהן כבר קרה תהליך בג"ד כפ"ת, כך שאותה האות – תי"ו – שימשה בהן לייצוג שני העיצורים הללו).

בכתיבה, האות מתחברת מצד ימין ומצד שמאל, כשאר האותיות למעט "דוד'ארז".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ث** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TDVİA: sa--dorduncu-harf

 |
המונח "יוסף שרביט" מפנה לכאן. לערך העוסק בהיסטוריון, ראו יוסף שרביט (היסטוריון).
הרב יוסף שרביט (מימין) לצד הראשון לציון הרב שלמה משה עמאר
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
הרב **יוסף שרביט** (כ"ב בשבט ה'תרפ"ב, 20 בפברואר 1922 – ח' בניסן ה'תשע"ו, 16 באפריל 2016) היה רב העיר הספרדי של אשקלון וחבר מועצת הרבנות הראשית.

קורות חיים
----------

נולד במרוקו לחנה ולרב מכלוף שרביט. בימי נעוריו למד תורה אצל אביו, בהיותו בן 12 שנים עברה משפחתו להתגורר בעיר פאס. שם למד הרב שרביט בכיתה הגבוהה בתלמוד תורה "אם הבנים" אצל הרב מימון מיארה. לאחר מכן עבר ללמוד בישיבה אחרת אצל הרב מאיר ישראל.

בפאס ובקזבלנקה כיהן הרב שרביט בסידורי חופה וקידושין וענייני גיטין והיה גם מוהל. בשנת תש"ט (1949), עם זרם העלייה שהקיף המונים מעולי מרוקו גם משפחתו של הרב שרביט יצאה בדרך לא חוקית עד שהגיעו למחנה העלייה באלג'יר, שם נציגי הסוכנות היהודית הקשו על אביו לעלות לישראל מפאת גילו המתקדם. לאחר 5 שנים, בשנת ה'תשי"ג (1953), עלתה המשפחה לישראל.

כשעלה לישראל, נסמך הרב שרביט לרבנות אצל הרב עובדיה הדאיה מטעם הרבנות הראשית לישראל ונתמנה כרב אזורי בגליל המערבי (עבור מושב גורן ועוד מספר כפרים ליד נהריה). בשנת ה'תשט"ו (1955) נבחר לכהן כרב העיר בית שאן. בשנת ה'תש"ך (1960) נבחר לרב העיר אשקלון ביחד עם הרב משה דב וולנר, במקומו של הרב נתן פרג'ון שנפטר שנה קודם לכן. בשנת ה'תשל"ג (1973) נבחר למועצת הרבנות הראשית לישראל ונבחר שוב בשנת תשמ"ג. שנה לאחר מכן הוסמך לדיינות בידי הרבנות הראשית. בשנת תשנ"א (1991) התמנה לדיין בבית הדין הרבני הגדול.

היה חבר פעיל גם בחבר הרבנים של הפועל המזרחי.

בכ' בתשרי ה'תשל"ד (1973) נהרג בנו מיכאל שרביט במלחמת יום הכיפורים באזור תעלת סואץ. לזכרו נבנה בית-כנסת "יד מיכאל" בשכונת ברנע באשקלון.

הרב שרביט היה חבר בכולל הרבנים באבן שמואל שבו היו מתאספים מדי יום שלישי כדי ללמוד תורה. בין הרבנים שנכחו באותו הכולל היו ידידיו הקרובים, הרב מרדכי אליהו, והרב בנימין אביעד רב אזורי של מועצה אזורית שפיר. וכן הרב חיים דוד הלוי, הרב שבתאי בן חיים רב אזורי של מועצה אזורית לכיש, ועוד.

הרב שרביט כיהן כרב העיר אשקלון עד לפטירתו. ובה נקבר.

חיבוריו
-------

* שו"ת **ארחות יושר** (יוש"ר, ראשי תיבות: יוסף שרביט) ג' חלקים על ארבעת חלקי השולחן ערוך. (****חלק א'****, באתר היברובוקס)
* **נר מיכאל**, ספר דרשות והספדים על בנו של הרב, מיכאל שרביט, לוחם צה"ל שנפל בקרב החווה הסינית במלחמת יום הכיפורים.
* **אמרי יושר**, דרשות ודברי תורה לאירועים שונים, שו"ת על ארבעת חלקי הש"ע ובפרט על מנהגי יהדות מרוקו. בסוף הספר הודפס גם קונטרס **מפתח יושר**, מפתחות ומבואות לכל כתבי הרב, מאת תלמידו אלעד פורטל.

מקורות
------

הרב יוסף שרביט, **שאלות ותשובות אורחות יושר** חלק א', ירושלים, ה'תשל"ח, בהקדמה.

קישורים חיצוניים
----------------

* חכם יוסף שרביט, באתר "החכם היומי"

הערות שוליים
------------

1. ↑  כנס חברות קדישא של מחוז הצפון, הצופה, 7 במרץ 1955
2. ↑  הרב יוסף שביט נבחר לרבה של בית שאן, הצופה, 19 באוגוסט 1955
3. ↑  פוזרה המועצה הדתית במגדל אשקלון, חרות, 10 במרץ 1960
4. ↑  אשקלון, קיבלו פני הרב החדש, מעריב, 15 במרץ 1960
5. ↑  הסמכה לדיינות, באתר ארכיון המדינה, עמ' 19
6. ↑  נפטר רב העיר אשקלון הרב יוסף שרביט, באתר ערוץ 7

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007433477005171
* LCCN: nr90014076
* VIAF: 49146461462027730551
* WorldCat (עם VIAF): 49146461462027730551

 |
**מועדון ספורט דבורייה אוסמה** (מכונה גם **הפועל דבורייה** בערבית: **هبوعيل دبورية**) הייתה קבוצת כדורגל ישראלית מהמועצה המקומית דבורייה שבגליל התחתון.

היסטוריה
--------

מאמצע שנות ה-60 התקיים מועדון בליגות הנמוכות בשם "הפועל דבורייה" שהתפרק בשנת 2006, ולא הגיע להישגים משמעותיים. 

המועדון נוסד בשנת 2008 על תשתיות המועדון הישן ובמקומו, בשם "מועדון ספורט דבורייה" ולעיתים מכונה "מ.ס. הפועל דבורייה" בגלל קבוצת העבר. בעונתה הראשונה הצטרפה הקבוצה לליגה ג' מחוז עמק יזרעאל. בעונת 2010/2011 עלתה הקבוצה לליגה ב' ובעונת 2018/2019 עלתה לליגה א' והצליחה להשלים ארבע עליות ב-6 שנים. במהלך עונת 2019/2020 סבלה ממצב כלכלי רעוע, אך בזכות סיוע כספי חיצוני[דרושה הבהרה] ניצלה מהתפרקות.

בסוף עונת 2020/2021, הקבוצה ירדה לליגה ב' אך התפרקה בשל חובות כבדים.[דרוש מקור]

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* מועדון ספורט דבורייה באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* מועדון ספורט דבורייה, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  מ.ס. דבוריה העפילה לליגה א', אתר גולר1, לירן ביטון, 27 במרץ 2019

| ליגה א' צפון בכדורגל - עונת 2023/2024 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| הפועל בועיינה • הפועל באקה אל-גרבייה • מכבי נוג'ידאת • הפועל בני זלפה • הפועל כאוכב • הפועל כפר כנא • הפועל מגדל העמק • הפועל צעירי טייבה • מ.ס. טירה • מ.ס. קריית ים • מכבי אחי נצרת • מכבי אתא ביאליק • הפועל רעננה • צעירי אום אל פאחם • עירוני נשר • מ.ס. צעירי כפר כנא |

 |
**מארק צייטלין** (ברוסית: **Марк Цейтлин**‏; 23 בספטמבר 1943 – 25 בינואר 2022) היה שחמטאי סובייטי-ישראלי בדרגת רב-אמן, שהיה ארבע פעמים אלוף לנינגרד ושלוש פעמים אלוף אירופה בשחמט לסניורים (בשנים 2004, 2005 ו-2008). בנוסף, היה מאמן שחמט.

קורות חיים
----------

מארק צייטלין נולד בלנינגרד, ברית המועצות לשעבר, כיום סנקט פטרבורג ברוסיה. למד לשחק שחמט במועדון של פיונירים בעירו.

במשך שנים השתתף בתחרויות בתוך ברית המועצות, לרבות אליפות ברית המועצות בשחמט. הוא השתתף במספר אליפויות ברית המועצות. בשנת 1970 הוא סיים במקום ה-21 ובאליפות ברית המועצות בשנת 1971 סיים במקום ה-22.

מספר פעמים צייטלין היה חבר בצוות מקצועי של מועמדים לתואר אלוף העולם.

עלה לישראל מברית המועצות לשעבר בשנת 1990 והתיישב בבאר שבע. צייטלין היה מאמן במועדון השחמט המקומי.

בשנת 2004 צייטלין היה שותף בנבחרת ישראל לסניורים (יחד עם יעקב מוריי, ידעאל סטפק ויאיר קריידמן), שזכתה באליפות העולם.

צייטלין לא היה פעיל במשחק תחרותי מיוני 2016 ועד למותו.

קבלת דרגות בינלאומיות
---------------------

* 1978 – אמן בינלאומי
* 1997 – רב-אמן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מארק צייטלין** בוויקישיתוף

* מארק צייטלין, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* מארק צייטלין, באתר פיד"ה (באנגלית)
* מארק צייטלין, באתר האיגוד הישראלי לשחמט

|  |  |
| --- | --- |
| פורטלפורטל | לעוד מידע על שחמט ראו: פורטל שחמט |
אחת הצורות הראשוניות במשחק "סבתא סורגת"
**סבתא סורגת** הוא גרסה של משחק לולאות המהווה משחק ילדים ביתי, המיועד לשני משתתפים לפחות. המשחק מצריך לולאת חוט חזק באורך של עשרות סנטימטרים (מטר וחצי בערך). מטרת המשחק ליצור תצורות חדשות באמצעות כריכת הלולאה על האצבעות, והעברתה בין השחקנים.

המשחק מוכר בשמות שונים בתרבויות שונות. במספר שפות המשחק נקרא "עריסת חתול" (למשל: באנגלית - Cat's cradle, בצרפתית - Berceau du chat, בפורטוגזית - Cama de gato). ברוסית המשחק נקרא Ниточка (ניטוצ'קה) - פתיל (של חוט) ובסינית 翻繩 fan sheng, "חבל מסתובב".

מהלך המשחק
----------

השחקן הראשון בונה את הכריכה ההתחלתית: הוא משחיל ארבע אצבעות מכל כף יד (ללא אגודל) בתוך הכריכה. הוא כורך את הלולאה שנית, סביב כל רביעיית אצבעות. באמצעות האמה של כל יד, הוא מושך את החלק הפנימי של הכריכות הנוספות, ליצירת התצורה ההתחלתית.

בשלבים הבאים, כל שחקן בונה כריכה חדשה על סמך הכריכה הקודמת. אם השחקן אינו יודע כיצד להתקדם, הוא יכול לבקש מן השחקן השני "לקחת" ממנו את הכריכה: להעתיק את הכריכה אליו, למטרות לימודיות.

במשחק זה עשויות להיווצר תצורות החוזרות על עצמן במעגל סגור, בדומה למתרחש במשחק החיים.

גלריית תמונות
-------------

* שתי צורות של סבתא סורגתשתי צורות של סבתא סורגת
* סבתא סורגת בחיפה, 1965סבתא סורגת בחיפה, 1965
* הציור "שתי נשים צעירות יושבות לצד קוטאצו ומשחקות סבתא סורגת" משנת 1765הציור "שתי נשים צעירות יושבות לצד קוטאצו ומשחקות סבתא סורגת" משנת 1765

לקריאה נוספת
------------

* **לולאות משחק הלהטוטים היצירתי מיפן**, וכטנברג, 1996.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סבתא סורגת** בוויקישיתוף
* ISFA - האגודה למשחקי לולאות
* סבתא סורגת בשבת
* האתר הישראלי של האגודה הבינלאומית למשחק הלולאה
**איתות סגולה** (באנגלית: **Virtue signalling**) הוא פעולה מוסרית לכאורה, שמטרתה לקדם את תדמית הפועל ולפרסם בחברה את איכות מידותיו. פעולה זו עשויה להיות מעשה ללא תועלת המקרין מוסריות, הבעת דעה בפומבי, או התרגשות גלויה שייעודה קידום חברתי. המונח "איתות סגולה" עלה בפופולריות כמונח מזלזל, המוקיע מעשים ריקים של מחויבות ציבורית למטרות טובות וגנריות. איתותי סגולה עשויים לשלב את האלמנטים הנמצאים בצדקנות ובעליונות מוסרית.

היסטוריה
--------

המונח העברי "איתות סגולה" הוא תחדיש, שנוצר כתרגום של "Virtue signalling" באנגלית. על פי "הגרדיאן", המונח נמצא בשימוש באנגלית מאז 2004 לפחות, והופיע בעבודות אקדמיות ודתיות בשנים 2011 ו-2010. עם זאת, שימוש קודם ועקיף, שבו המשמעות זהה וברורה, ניתן למצוא במאמר "הווה מתוח" של דייוויד פוסטר וולאס, שפורסם במגזין "הארפרז" בשנת 2001:

> 
> ...PCE [Politically Correct English] functions primarily to signal and congratulate certain virtues in the speaker
> 
> 
> 
> 

על פי מאמר ב"הספקטייטור" בשנת 2015, העיתונאי הבריטי ג'יימס ברתולומיאו מוכר לעיתים קרובות כממציא המונח. אמילי ברוסטר, עורכת של Merriam-Webster, מתארת את איתות הסגולה כמקביל אקדמי למונח "Humblebrag", מונח שטבע האריס ויטלס בשנת 2010.

הפסיכולוגים ג'יליאן ג'ורדן ודייוויד רנד טוענים כי איתות סגולה נפרד מהזעם האמיתי כלפי אמונה מסוימת, אך ברוב המקרים אנשים שמאותתים סגולה למעשה חווים במקביל זעם אמיתי. הבלשן דייוויד שריאטמדרי טוען ב"הגרדיאן" כי עצם האשמת אדם באיתות סגולה הוא מעשה של איתות סגולה בפני עצמו, וכי שימוש היתר במונח כמתקפת אד הומינם במהלך דיון פוליטי הפך אותו למילת באז חסרת משמעות. זואי וויליאמס, שכתבה גם היא עבור "הגרדיאן", הציעה שהביטוי הוא "עלבון המשך לסוציאליסט שמפניה".

ראו גם
------

* צדק חברתי
* פסיכולוגיה חברתית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ענבל חייט, בחירה מוסרית? מתברר שרובנו צמחונים בשביל לייקים, באתר ישראל היום, ‏23/5/2023
2. 1 2  שריאטמדארי, דייוויד (20 בינואר 2016). "Virtue-signalling – the putdown that has passed its sell-by date". *הגארדיאן*. נבדק ב-2016-04-11. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  Bulbulia, Joseph (2012). "Spreading order: religion, cooperative niche construction, and risky coordination problems". *Biology & Philosophy*. **27** (1): 1–27. doi:10.1007/s10539-011-9295-x. PMC 3223343. PMID 22207773.
4. ↑  Pyysiäinen, Ilkka (2010). *Religion, Economy, and Cooperation*. De Gruyter. p. 36. ISBN 978-3-11-024632-2.
5. ↑  "The awful rise of 'virtue signalling'". *The Spectator*. 2015-04-18. נבדק ב-2019-11-24.
6. ↑  "Virtue signaling and other inane platitudes - The Boston Globe". *BostonGlobe.com*. נבדק ב-2019-11-25.
7. ↑  Jordan, Jillian; Rand, David (2019-03-30). "Opinion | Are You 'Virtue Signaling'?". *The New York Times*. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2019-11-25.
8. ↑  זואי ויליאם, Forget about Labour’s heartland – it doesn’t exist, הגרדיאן, ‏2016-04-10 (באנגלית)
פסל חי ברחוב בווינה
**פסל חי** הוא מופע רחוב שבו האמן מחופש ומאופר כפסל, וניצב זמן ממושך ללא תנועה.

לעיתים פסלים חיים מוליכים שולל את העוברים והשבים, הסבורים שמדובר בפסל אמיתי. לעיתים המופע מלווה במצלמות, לרוב ניסתרות, כדי להנציח את תגובת הקהל. כבכל אמנויות הבמה, שחקני הפסלים החיים מוזמנים להופיע באירועים תרבותיים ובתערוכות אמנות.

היסטוריה
--------

קבוצה של פסלים חיים הייתה תופעה רגילה בימי הביניים והרנסאנס בחגיגות ותהלוכות מלכותיות. פסלים חיים הנראים כאנדרטה ניצבו על תוואי התהלוכה.

בשנים הראשונות של המאה ה-20 הרקדנית הגרמניה אולגה דזמונד, במופע "בערבים של יופי" (Schönheitsabende), הופיעה בעירום וחיקתה יצירות אמנות קלאסיות כתמונות חיות. פסל חי הופיע בסצנה של הסרט הצרפתי של מרסל קרנה וז'אק פרוור **ילדי גן העדן** (Les du Paradis enfants ) משנת 1945. בין החלוצים של מופעי הפסלים החיים היו צמד האמנים גילברט וג'ורג' שהופיעו בשנות ה-60 בלונדון.

אירועי פסלים חיים
-----------------

* אליפות העולם של פסלים חיים נערכת מדי שנה בארנהם שבהולנד.
* העיר אספינו שבפורטוגל עורכת תחרות פסלים חיים ביום ראשון הקרוב ביותר ל-16 ביוני, שהוא יום החג העירוני מאז 1997.
* האוניברסיטה למנהל עסקים וחברה בבואנוס איירס מארחת מאז שנת 2000 תחרות פסלים חיים.
* עיריית רחובות מארחת פסטיבל בינלאומי לפסלים חיים מדי חודש יוני החל משנת 2010. את הפסטיבל מפיק מדי שנה ג'קי בכר.

גלריית תמונות
-------------

|  |
| --- |
| * פסל חי מציג בפני קהלפסל חי מציג בפני קהל
* מלאכי השלום ברחובותמלאכי השלום ברחובות
* אולגה דזמונד במופע כפסל חי בשנת 1908 בסנקט פטרבורגאולגה דזמונד במופע כפסל חי בשנת 1908 בסנקט פטרבורג
* פסל חי ברומא בחיקוי של פסל מברונזהפסל חי ברומא בחיקוי של פסל מברונזה
* 
* 
 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פסל חי** בוויקישיתוף
* How to Be a Living Statue
* אורין ויינברג, "הרחוב הוא מקום קשוח": וידויים של פסל חי, באתר ynet, 28 ביוני 2019
* חמי כרם, "כשהפסלים מתעוררים לחיים: סיקור פסטיבל רחובות הבין לאומי לפסלים חיים", באתר חורים ברשת, 17 ביולי 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  Contest of Living Statues
**נציגות יעקב הצדיק** ובשמה המלא **נציגות יעקב הצדיק לקתולים הדוברים עברית בישראל** היא גוף בפטריארכיה הלטינית של ירושלים שמטרתו העיקרית היא לייסד ולקדם בישראל קהילות קתוליות דוברות עברית שחבריהן אינם מתפללים בקהילות הדוברות ערבית ואינם צליינים.

הקמת הנציגות נועדה לתת מענה לנוצרים שהגיעו לארץ לאחר הקמת מדינת ישראל, בדרך כלל בני-זוג של עולים יהודים, וכן לקתולים ממוצא יהודי. עוד מבקשת הנציגות לשמש גשר בין הכנסייה לבין עם ישראל ולחזק את יחסי הידידות בין יהודים לבין נוצרים, וכן לקדם את ערכי השלום והצדק. 

בשנים האחרונות עוסקת הנציגות גם בתיאום עבודת הכנסייה עם הפליטים ומהגרי העבודה, אשר נמצאים בישראל.

היסטוריה
--------

בשנת 1953 העלה ברונו הוסאר לראשונה את הרעיון לייסד קהילות נוצריות דוברות עברית וב-1954 ניתן לכך אישורו של הקרדינל אז'ן טיסראן (אנ'), האחראי על הכנסיות המזרחיות הקתוליות בוותיקן ובתמיכתו של הפטריארך הלטיני. באותה שנה נערך לראשונה טקס סעודת האדון בעברית, על-פי המנהג הסורי, אולם מנהג זה היה זר למאמינים שרובם היו לטינים.

בצעד מיוחד, ב-1957 אישרו שלטונות הכנסייה לערוך חלקים נרחבים מהטקס לפי המנהג הלטיני בעברית[דרוש מקור], וזאת בשל כך שעברית היא שפת קודש בדומה ללטינית וליוונית. לאחר ועידת הוותיקן השנייה בשנת 1965 ניתן אישור לכלל הכנסיות להתפלל בשפות המקומיות (ולא בלטינית בלבד כמו קודם), ומאז כל הטקס נערך בעברית לפי הנוהג הלטיני.

מאז שנת 1990 עומד סגן לפטריארך (Vicar) בראשה של הנציגות. 

באוגוסט 2019 הנציגות הוציאה הצהרה העוסקת בגירוש העובדים הזרים הפיליפינים, שהם ברובם המוחלט קתולים. ההצהרה נחתמה על ידי כל ראשי הכנסיות הקתוליות בארץ ונחשבת שנויה במחלוקת גם בתוך הכנסייה הקתולית עצמה. 

כנסיית פטרוס הקדוש - מרכזה של הקהילה בתל אביב-יפו
נכון לשנת 2019 פועלות בחסות הנציגות קהילות בתל אביב-יפו (כנסיית פטרוס הקדוש), ירושלים, חיפה, באר שבע, נצרת ובטבריה (כנסיית פטרוס הקדוש). עוד פועלת בחסות הנציגות קהילה דוברת רוסית המקיימת תפילות בטבריה, בבית החסד בחיפה ובמנזר השתקנים בלטרון. הנציגות גם מפעילה בית אבות בנהריה ופעוטון בירושלים. בנציגות חברים כ-500 מאמינים.

המשנים לפטריארך
---------------

להלן המשנים לפטריארך הממונים על הנציגות מאז שנת 1990:

* האב ז'אן-בפטיסט גוריון, בנדיקטיני (1990-2005).
* האב פיירבטיסטה פיצבאלה, פרנציסקני (2005-2008).
* האב דוד נויהאוז, ישועי (2009-2018)
* האב רפיק נהרה (2018-2021)
* האב פיוטר ז׳לסקו (2021-כיום)

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של נציגות יעקב הצדיק
המונח "רין" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו רין (פירושונים).

| ע'ין |
| --- |
| **תחילית**: |   غـ |
| **אמצעית**: |    ـغـ |
| **סופית מחוברת**: |   ـغ |
| **סופית לא מחוברת**: |    غ |
| **אלפבית ערבי** |
| ا | ب | ت | ث | ج | ح |
| خ | د | ذ | ر | ز | س |
| ش | ص | ض | ط | ظ | ع |
| غ | ف | ق | ك | ل | م |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ن | ه | و | ي |  |

 |
| סימנים נוספים |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ﺓ | ﻯ | ء | ال | ﻻ |  |

 |
| אותיות חיצוניות |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ﭖ | ﭺ | ژ | ﭪ | ڨ |  |

 |
| תשכיל |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ـَ | ـِ | ـُ | ـًا ـٍ ـٌ |  |

 |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ـْ | ـّ | ـٰ | آ | ٱ |  |

 |

האות **ע'ין** (בערבית: **غين**; נכתבת לעיתים "גֿין" או "ר'ין") היא האות התשע-עשרה באלפבית הערבי. לפניה באה האות עין ואחריה האות פא.

ע'ין מייצגת את העיצור /ɣ/ או /ʁ/. בעבר הייתה זו הגייתה של גימ"ל רפה, והיא דומה להגייה המודרנית של האות רי"ש בעברית.

בתעתיק אותיות מודרני לשפה העברית, ע'ין מתועתקת לרוב כ"ע'", אך ישנה גם אפשרות להשתמש ב"ג". בתעתיק הגאים האפשרויות המרכזיות הן "ר", "ר'" ו-"ג". במילים שלהן מקבילה ערבית ועברית, כמו שמות של ערים היסטוריות, ע'ין מוחלפת לעיתים בעי"ן, כמו בעזה (غزة, ע'זה), ולעיתים בגימ"ל, כמו בגדאד (بغداد, בע'דאד).

בניבים ערביים בהם ג'ים לא מייצגת את העיצור /ɡ/ (כמו גימ"ל), ע'ין משמשת לתעתוק הצליל הזה במילים משפות זרות. כך למשל "בולגריה" תהיה بلغاريا (תעתיק: בלע'אריא).

בכתיבה, האות מתחברת מצד ימין וגם מצד שמאל.

ע'ין היא אחת משש האותיות הערביות שאין להן מקבילה באלפבית הפיניקי (האחרות הן ת'א, ח'א, ד'אל, צ'אד וט'א). על אף שבאלפביתים פרוטו-שמיים כמו האלפבית הדרום-ערבי מופיעה אות לייצוג פונמה זו, הרי שבאלפבית הפיניקי, שהוא המקור לאלפבית הערבי, כבר לא הייתה אות לייצוג הפונמה הזו. לכן עוצבה ע'ין כגרסה של עין, וללא כל מקבילה פיניקית.

בניגוד לארמית ולעברית, שבהן הפונמות הפרוטו-שמיות /ʁ/ (כמו רי"ש מודרנית) ו-/ʕ/ (כמו עי"ן מזרחית) יוצגו על ידי אותה האות (עי"ן), וברבות הימים התמזגו ונהגו שתיהן כ-/ʕ/ – הערבית שמרה על ההבחנה בין שתי הפונמות הפרוטו-שמיות הללו, והן מיוצגות בה על ידי האותיות ע'ין ועין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **غ** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TDVİA: gayn--ondokuzuncu-harf

 |
**גיבון לבן-יד** או **גיבון לאר** (שם מדעי: ***Hylobates lar***) הוא מין בסוג גיבון, השייך למשפחת ההילובטידים-גיבונים.

מאפיינים
--------

תפוצתו של יונק זה ביערות הגשם הטרופיים של דרום ודרום-מזרח אסיה, כולל תאילנד, מלזיה, אינדונזיה ובורמה.
משקלו נע בין 4 ל-6 ק"ג, בממוצע 5.5 ק"ג. צבע הפרווה חום-כהה עד שחור עם טבעות לבנות מסביב לפנים, ידיים ורגליים. צבע העור אדמדם. ההופעה אינה קשורה לזוויג הפרט.

גיבון לבן-יד, בררני ביותר בנוגע למזונו, הוא יאכל פרות טריים בלבד, שורשים ועלים חדשים. אופן ניודו הייחודי, באמצעות קפיצות מהירות בין ענפי העצים עם ידיו הארוכות, מסייע לו להגיע למזון אליו קופים אחרים לא מגיעים. את עיקר חייו הוא מבלה בענפים העליונים של צמחיית היער ולעיתים כלל אינו מגיע לקרקע היער.

לגיבון אין עונה קבועה לרבייה. תקופת העיבור אורכת כשבעה חודשים, עובר יחיד נולד כל שנתיים. הגיבון הוא מין מונוגמי ונע בקבוצה קטנה של זוג וילדיהם. זוגות אינם נוהגים להיפרד ולהתרחק מהטריטוריה שלהם בכל ימי חייהם, הצאצאים הבוגרים עוזבים את הקבוצה בעוד חדשים נולדים אליה. ישנן מספר עדויות ל"גירושים" בהן עוזב אחד הפרטים ללא סיבה נראית ומזדווג עם פרט אחר.

המין נמצא בסכנת הכחדה מכמה סיבות. הוא ניצוד למטרות מזון במספר אזורי מחיה. לעיתים נלקח חי כחיית שעשועים, דבר הנחשב במספר ארצות אסייתיות לדבר אופנתי. הרס היערות וניצול משאבי הטבע, גורם לבידוד אוכלוסיית הגיבון בקצב מדאיג. הפרט חלש ונמצא כי אינו שורד ומתרבה לאורך זמן בשביה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גיבון לבן-יד** בוויקישיתוף
* גיבון לבן-יד, באתר ITIS (באנגלית)
* גיבון לבן-יד, באתר NCBI (באנגלית)
* גיבון לבן-יד, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* גיבון לבן-יד, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* גיבון לבן-יד, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* גיבון לבן-יד, באתר GBIF (באנגלית)
* גיבון לבן-יד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* גיבון לבן-יד באתר הרשימה האדומה של IUCN

גיבון על עץ בתאילנד

הערות שוליים
------------

1. ↑  גיבון לבן-יד באתר הרשימה האדומה של IUCN

| קופי אדם |
| --- |
| גיבונים |
| גיבון הולוק | גיבון לבן-גבות מערבי • גיבון לבן-גבות מזרחי • גיבון סקייווקר |   |
| גיבון | גיבון מזוקן • גיבון לבן-יד • גיבון גמיש • גיבון קלוס • גיבון אפור-פרווה • גיבון שחור-כיפה • גיבון כסוף-פרווה |
| סיאמנג (סוג ומין יחיד) | סיאמנג |
| גיבון מצויץ | גיבון שחור מצויץ • גיבון לבן-לחיים צפוני • גיבון לבן-לחיים דרומי • גיבון צהוב-לחיים • גיבון האינאן • גיבון כסוף-לחיים • גיבון שחור מזרחי מצויץ |
| הומינידיים |
| גורילה (גורילניים) | גורילה מערבית • גורילה מזרחית |
| אורנגאוטן | אורנגאוטן בורנאי • אורנגאוטן סומטרי • אורנגאוטן טפנולי |
| שימפנזה | שימפנזה מצוי • שימפנזה ננסי |
| אדם (סוג ומין יחיד) | אדם נבון |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007556185205171
* LCCN: sh85146539

 |
**רולף נוסקווית'** (באנגלית: **Rolf Noskwith**; ‏19 ביוני 1919 – 3 בינואר 2017) היה מתמטיקאי, תעשיין ואיש עסקים יהודי-בריטי יליד גרמניה, שבמלחמת העולם השנייה נמנה עם הצוות שעסק בפיצוח האניגמה בבלצ'לי פארק.

קורות חיים
----------

רולף נוסקווית' נולד ב-1919 בקמניץ שבגרמניה. הוריו, חיים ומלכה נוסקוביץ', נולדו בלודז' שבפולין והיגרו לגרמניה, שם הקימו מפעל טקסטיל. עם החמרת המצב הפוליטי והכלכלי ברפובליקת ויימאר מכרו הוריו את נכסיהם בגרמניה ובשנת 1932 היגרו עם ילדיהם, רולף ואלכסנדרה, לאנגליה והתיישבו בנוטינגהאם. בשנת 1936 הקים אביו מפעל טקסטיל בשם צ'רנוס (Charnos), באילקסטון שבמחוז דרבישייר.

נוסקווית' למד מתמטיקה בטריניטי קולג' של אוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 1939 נפסל לשירות צבאי מחמת בריאותו. כעבור שנה נבחנה שנית מועמדותו לשירות צבאי, הפעם כבלשן ומפענח צפנים, אך הוא נדחה מחמת מוצאו הגרמני. בניסיון גיוס שלישי, שבו ראיינו אותו צ'ארלס פרסי סנואו ויו אלכסנדר הוא גויס ביוני 1941 לבלצ'לי פארק. הוא עבד ב"צריף 8", שבראשו עמד אלן טיורינג, והתמקד במכונת ההצפנה "אניגמה", ופענח תשדורות מוצפנות של הקריגסמרינה וגורמים נוספים עד 1945. בין השאר נודע בכישרונו לשימוש בטכניקת התקפת גלוי-ידוע. הוא נשאר בבלצ'לי פארק גם לאחר המלחמה, והמשיך לעסוק בפענוח צפנים.

ביוני 1946 פרש מבלצ'לי פארק והצטרף למפעל הטקסטיל שייסד אביו, וב-1952 מונה ליושב ראש החברה. בסביבות שנת 2000 הפך ליו"ר לא פעיל. 

נוסקווית' התחתן עם אנטה גרינבאום, שהגיעה מגרמניה לבריטניה במסגרת הקינדר-טרנספורט, ולהם בן אחד.

רולף נוסקווית' נפטר ב-3 בינואר 2017, בגיל 97.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רולף נוסקווית'** בוויקישיתוף
* עופר אדרת, היהודי שפיצח את האניגמה הנאצית, באתר הארץ, 2 בפברואר 2017
* Martin Sugarman, World War II: Jewish Personnel at Bletchley Park, Jewish Virtual Library
* Robert Hannigan, The Secret story of the Jewish codebreakers who helped win the war, The Jewish Chronicle, January 26, 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  Charnos Celebrates 75 years, באתר של חברת צ'רנוס
2. ↑  עופר אדרת, היהודי שפיצח את האניגמה הנאצית, באתר הארץ, 2 בפברואר 2017
**סטיבן פרנסיס (סטיב) קנאלי** (באנגלית: **Steven "Steve" Francis Kanaly**; נולד ב-14 במרץ 1946) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי הידוע בגילום דמותו של "ריי קרבס" בסדרת הטלוויזיה "דאלאס".

קורות חיים
----------

קנאלי נולד בשנת 1946 בברבאנק, קליפורניה ובשנת 1964 סיים את לימודי בית הספר התיכון בוואן נייס, קליפורניה. הוא שירת במלחמת וייטנאם כקשר בדיוויזיה המוטסת הראשונה של חיל הרגלים של ארצות הברית.

קנאלי החל את קריירת המשחק שלו בשנות ה-70 בשיתוף פעולה עם הבמאי והתסריטאי ג'ון מיליוס. קנאלי פגש במיליוס במטווח בקליפורניה, והשניים התיידדו. מיליוס דחף את קנאלי להיות שחקן, והמליץ עליו לבמאי ג'ון יוסטון לתפקיד בסרט "השופט רוי בין" בשנת 1972. סרטו הבא של קנאלי היה "דילינג'ר שביים מיליוס בשנת 1973. קנאלי הופיע בסרטיו של מיליוס "חטיפה במדבר" (1975) ו"יום רביעי הגדול" (1978). כן הופיע בסרטו של סטיבן ספילברג "שוגרלנד אקספרס" בשנת 1974.

במקביל הופיע קנאלי בטלוויזיה בתפקידי אורח בסדרות כ"סטארסקי והאץ'", "המלאכיות של צ'ארלי", "ספינת האהבה", ו"הוואי חמש-אפס". תפקידו הידוע והמוכר הוא בסדרה "דאלאס", שם שיחק את ריי קרבס, הבוקר הקשוח, בנו הבלתי חוקי של אבי משפחת יואינג. קנאלי הופיע בסדרה בהצלחה רבה בין 1978 ל-1989 ועזב שתי עונות בטרם ירדה הסדרה מן המסכים. הסדרה נחשבה בתחילת שנות ה-80 לסדרה הפופולרית ביותר בטלוויזיה האמריקנית. במרץ 1982 ביקר קנאלי במדינת ישראל ביחד עם כמה משחקני "דאלאס" האחרים. הוא התקבל בכבוד רב, וזומן, עם חבריו, למפגש עם ראש ממשלת ישראל מנחם בגין, אוהד מושבע של "דאלאס" לו נתן במתנה כובע בוקרים. קנאלי ביים שלושה מפרקי הסדרה, וכן השתתף באחד מסרטי ההמשך, "דאלאס: מלחמת בני יואינג" בשנת 1998.

קנאלי עודו מופיע לעיתים בטלוויזיה ובקולנוע, וכן שלח ידו בבימוי שני סרטים, "הצלף" (1997) ו"לעזוב את הארץ" (2002). בשנת 1994–1995 השתתף כשחקן קבוע באופרת הסבון הפופולרית "כל ילדיי".

קנאלי ואשתו ברט חיים בחווה באוג'אי, קליפורניה. קנאלי עוסק בציור בצבעי מים, ויצירותיו מוצגות בגלריות וזוכות להערכה.

קישורים חיצוניים
----------------

* סטיב קנאלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* סטיב קנאלי, באתר AllMovie (באנגלית)
* סטיב קנאלי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* סטיב קנאלי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* סטיב קנאלי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* סטיב קנאלי, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007369735705171
* BNE: XX1735086
* BnF: cb141921324 (data)
* GND: 1025109066
* ISNI: 0000 0001 1448 8797
* LCCN: n2005052050
* MusicBrainz: 5189810e-b888-4e12-bee5-3da5cc3ccc91
* VIAF: 78187894
* WorldCat: lccn-n2005052050

 |
**סטיבן סמית'** (אנגלית: **Stephen Francis Smith**;‏ 1860 או 1861, אונטריו – 12 במאי 1928, לונדון) היה שחמטאי קנדי ורופא באנגליה.

ביוגרפיה
--------

סמית היגר עם משפחתו מקנדה לאנגליה באמצע שנות ה-70 של המאה ה-19. בהתאם למסורת המשפחתית סמית למד רפואה, ולימים התקבל כחבר לאגודת המנתחים המלכותית הבריטית.

סמית שיחק באליפות אנגליה לשחמט וכן בתחרויות הייסטינגס בשנים 1895, 1919 ו-1927/28, אך לא בדרג העליון. סמית ניצח באליפות לונדון לשחמט בשנת 1895 והגיע למקום השני בשנת 1905/6. סמית חלק מקום שישי בתחרות לונדון בשנת 1899 (ניצח: פרנק מרשל), השתתף בתחרות אוסטנד בשנת 1907, הגיע למקום הרביעי בתחרות דיל 1907 (ניצח: ג'ורג' אלן תומאס), חלק מקום 10–11 בתחרות אוקספורד 1910 (ניצח: הנרי ארנסט אטקינס) וחלק מקום 6–8 בתחרות לונדון 1910 (ניצח: ו. וארד).

במהלך מלחמת העולם הראשונה עזב סמית את אנגליה וחזר לצפון אמריקה. הוא ניצח באליפות וונקובר בשנת 1915, ומוזכר כאלוף קולומביה הבריטית בחוברת אוגוסט 1925 של ביטאון השחמט הבריטי. הוא קרא תיגר על סידני גייל לדו-קרב על אליפות השחמט של קנדה בשנת 1920 אך הדו-קרב הסתיים בפרישתו של גייל לאחר שני משחקים בלבד.

סמית ייצג את קנדה באולימפיאדת השחמט 1924, אולימפיאדת השחמט הלא רשמית הראשונה שהתקיימה במקביל לאולימפיאדת פריז, הן כשחקן שצבר 5 נקודות (+1-4=4) (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו), והן כנציג המשלחת הקנדית למשחקים. סמית הוא אחד מ-15 המייסדים של איגוד השחמט הבינלאומי פיד"ה.

הישגיו השחמטאיים הבולטים הם ניצחון על אלוף העולם לעתיד מקס אויבה (בשנת 1919) וניצחון על ורה מנצ'יק בשנת 1928.

קישורים חיצוניים
----------------

* סטיבן סמית, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* ביוגרפיה מפורטת ומספר משחקי שחמט של סמית
* מידע כללי

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chess Olympiad: Paris 1924, באתר OlimpBase
כרזה ליום הזיכרון הצ'רקסי
**יום הזיכרון הצ'רקסי** (באדיגית: **Шъыгъо маф**) הוא יום זיכרון לאומי המצוין על ידי הצ'רקסים בכל שנה ב-21 במאי כיום המציין את האירועים המכונים גלות הצ'רקסים.

היסטוריה
--------

 ערך מורחב – **גלות הצ'רקסים**  

ב-2 ביוני 1864 (21 במאי לפי הלוח היוליאני) הכריז הצאר אלכסנדר השני על כיבוש הקווקז ובכך על סיום המלחמה הרוסית-צ'רקסית/מלחמת קווקז; הכרזה זו לוותה בכך שהאימפריה הרוסית גירשה מיליוני צ'רקסים מאדמות הקווקז. במהלך המלחמה (שנמשכה כמאה שנה) ובגירוש הצ'רקסים נהרגו ונרצחו קרוב למיליון וחצי איש.

משמעותו של יום הזיכרון
----------------------

יום הזיכרון הצ'רקסי עוסק גם ברצח הפיזי וגם בגירוש הגאוגרפי מהקווקז. כך שמצד אחד, יום זה נושא אופי של הנצחה, כאשר טקסים, התבטאויות ואירועים מבטאים את אירועי העבר; הן כלפי פנים לצורך שימור ותיעוד המסורת והן כלפי חוץ לצורך ההכרה בסבל הצ'רקסי וההכרה במעשי האימפריה הרוסית. מצד שני, יום זה נושא אופי הצהרתי, כאשר התבטאויות שונות קוראות להכיר בזכות הצ'רקסים למדינה ריבונית עצמאית.

אירועי יום הזיכרון
------------------

אירועי יום הזיכרון כוללים תהלוכות, טקסים, פעילות הסברתית ופעולות נוספות.
טקסים רשמיים נערכים ברפובליקות הצ'רקסיות בקווקז ובאבחזיה; בעיר מייקופ שברפובליקת אדיגיה, נערך טקס מרכזי ליד האנדרטה של הנופלים לחירות מדינת צ'רקסיה. בנוסף בעשרות מקומות ברחבי העולם בהם יושבים צ'רקסים מתקיימים טקסי זיכרון, הטקס הגדול ביותר נערך מדי שנה בחוף הדרומי של הים השחור (אזור קאפקין), בהשתתפות עשרות אלפי צ'רקסים. גם בישראל הקהילה הצ'רקסית מקיימת טקסים ותהלוכות לציון יום זה.
ברפובליקת אדיגיה, שמייצגת את כל הצ'רקסים בעולם, הוצאה תקנה נשיאותית לציון והיערכות לקיום יום הזיכרון.
הצ'רקסים רואים ביום זה הזדמנות לפעילות הסברתית הנוגעת לרצח העם הצ'רקסי ולגירוש הגאוגרפי; כך לדוגמה בישראל, ביום זה פועל הקונגרס הצ'רקסי (סניף ישראל) על ידי הוצאת ידיעון מיוחד וסטיקרים.

הכרה בינלאומית
--------------

ביום שישי, 20 במאי 2011, הפרלמנט הגאורגי הצביע פה אחד על הכרה ברצח העם הצ'רקסי ברוב של 90 קולות ללא מתנגדים ונמנעים. גאורגיה היא המדינה הראשונה בעולם אשר הכירה ברצח העם הצ'רקסי.

קישורים חיצוניים
----------------

* רואים עולם, כתבה של ערוץ 1 על יום הזיכרון האחרון שהתקיים בכפר קמא
* הארון תחאוכו, רוסיה מסרבת להכיר בשואה הצ'רקסית, באתר נענע10, 21 במאי 2007
* יום הזיכרון לשואה הצ'רקסית מתוך אדיגה מגזין הצ'רקסים
* סרט תדמית העוסק ברצח העם הצ'רקסי שהוצא בהקשר ליום הזיכרון, באתר YouTube
* רצח העם הצ'רקסי, באתר YouTube
* סיביל גאורגיה, כתבה על הכרתה של גאורגיה ברצח העם הצ'רקסי (אורכב 03.08.2012 בארכיון Wayback Machine)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלן בארי, הניו יורק טיימס, גאורגיה אומרת כי רוסיה ביצעה רצח עם במאה ה-19, 20 במאי 2011, (באנגלית)
**Newsmax TV** הוא ערוץ טלוויזיה אמריקאי המשדר בטלוויזיה בכבלים ובלוויין החל משנת 2014. הוא משרד חדשות לקהל שמרני.

היסטוריה
--------

הערוץ הוקם על ידי כריסטופר רודי והחל לשדר ב-16 ביוני 2016 לכ-35 מיליון לקוחות תוך שימוש ב-DirecTV ו-Dish Network. במאי 2019 היו לו 75 מיליון לקוחות רשומים בטלוויזיה בכבלים. רוב השידורים משודרים מאולפן טלוויזיה במזרח מנהטן. מטה הערוץ ממוקם בוסט פאלם ביץ' ומטה נוסף בטקסס.

הערוץ משדר לקהל שמרני ומייסדו משווה אותו לפוקס ניוז. החברה קלטה מספר שדרנים של רשת פוקס כולל ביל או'ריילי, גרג קלי, רון שמידט ובוב סלרס.

במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 דונלד טראמפ הרחיב את תמיכתו בערוץ. במרץ 2020 שון ספייסר, לשעבר דובר הבית הלבן, החל לשדר בערוץ תוכנית קבועה. גם אחרי שג'ו ביידן הוכרז המנצח בבחירות על ידי רוב ערוצי הטלוויזיה אמריקנית, המשיך הערוץ לסקר את הטענות של עורכי הדין של טראמפ בתביעות שהם ואחרים הגישו לבתי המשפט בנוגע לטענות לזיופים ואי-סדרים לכאורה היו קיימים במהלך הבחירות. הערוץ תמך בטראמפ, שהמליץ לצפות בהם ולא בפוקס ניוז שאמצו קו מאוזן יותר. כתוצאה מכך היקף הצפיות גדל מ-182 אלף לפני הבחירות ל-700–800 אלף. ב-7 בדצמבר 2020 דווח שמספר הצפיות בערוץ עבר את כמות הצפיות בפוקס ניוז.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Newsmax TV** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Newsmax TV (באנגלית)
* Newsmax TV, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* Newsmax TV, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Analysis by Brian Stelter, CNN Business, Trump voters are flocking to a TV channel that claims Biden is not president-elect, CNN
מפת דשת-י יהוד וקיל' יהודייה באנגלית
**דשת-י יהוד** (בפרסית: **دشتِ یهودی** = "המדבר היהודי", באורדו: **دشتِ یہودی**, ובהינדי **दश्त-ए-यहूदी**) הוא מדבר במערב פקיסטן ובמזרח אפגניסטן ששמו הנוכחי מוזכר כבר במקורות בפרסית מהעת העתיקה ומהאימפריה המוגולית. משמעות השם בשפת הפשטו: "הערבה היהודית".

בשטח זה ישנה מצודה שנקראת בפי המקומיים (וגם במקורות ערביים, פרסיים ומוגוליים) "קיל' יהוד" או "קיל' יהודייה" ("מבצר היהודים"). קיימות עדויות על נדודי סוחרים יהודים במקום, שקרוב למעבר ח'ייבר, הרי סולאיימאן (שלטענת האפרידי המקומיים נקראים על שם שלמה המלך) והינדו-כוש, וקשרי מסחר עם ארץ ישראל, אנטיוכיה ויוון העתיקה במאה ה-3 לפנה"ס. 

כתובת הצו המלכותי של אשוקה מדשת-י יהוד
באזור התגלתה כתובת מונומנטלית דו-לשונית של צו מלכותי מאת אשוקה, שהיה שליט רובה המכריע של תת-היבשת ההודית מטעם האימפריה המאורית, שנכתבה בארמית וביוונית.

בשטח חיים כיום, וגם בימי קדם, לאחר שהיגרו מדשת-י מארגו שבדרום אפגניסטן, שבטי הפתאנים: יוסופזאי, אפרידי וחאתאק, שלגבי כולם יש טענות מצדם ומצד חוקרים וסופרים שונים שחקרו כי מוצאם הוא מעשרת השבטים (יוסופזאי הם לכאורה "צאצאי יוסף", אפרידי הם לכאורה "צאצאי שבט אפרים" והחאתאק טוענים למוצא מחוץ למרכז אסיה, ולדעת אחדים מקורם שלהם גם הוא בגלות אשור. יש לציין כי לא נמצא ביסוס גנטי לתאוריה הזו של מוצא עברי). בצפון-מערב שטחי המדבר חיים גם בני השבט הפתאני מוחמאנד, שמקורם בעיר גזאני שבאפגניסטן. היוסופזאי והחאתאק נהגו לבזוז שיירות סחר של האימפריה המוגולית ולאיים על נתיבי הסחר בהן השתמשה האימפריה בדרך קבע, ולבסוף החליטו המוגולים להקים את מצודת אטוק להגנה מפניהם.

ראו גם
------

* כוזרים
* רדהנים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Rosenwein, Cristiani, Emotions and Mediaeval Monasticism: Introduction, **Pakistan Journal of Historical Studies** 5, 2020, עמ' 1 doi: 10.2979/pjhs.5.1-2.01
2. ↑    
שגיאות פרמטריות בתבנית:צ-מאמר   
פרמטרי חובה [ שם ] חסרים Khan, {{{שם}}}, **Pakistan Journal of Historical Studies** 1, 2016, עמ' 95 doi: 10.2979/pjhs.1.1.09
3. ↑  SASP News, Feb-Mar, 2008, PsycEXTRA Dataset, ‏2008
**בית הספר הבינלאומי ע"ש רפאל רקנאטי** באוניברסיטת רייכמן הוקם בשנת 2001. לומדים בו כיום כ-2,000 סטודנטים מ-90 מדינות בעולם לתואר ראשון ולתואר שני, המהווים כ-30% מהסטודנטים באוניברסיטת רייכמן. כ־70% מהם עולים לישראל בסיום לימודיהם.
בית הספר הוקם על מנת לטפח דור של מנהיגות צעירה ורחבת אופקים גם בארצות שמעבר לים, תוך העמקת הקשר בין ישראל לבין התפוצות.

תוכניות הלימודים
----------------

בבית הספר לומדים סטודנטים לתואר ראשון במנהל עסקים, ממשל, תקשורת, פסיכולוגיה, קיימות, מדעי המחשב ויזמות.

הסטודנטים לתואר שני לומדים בתוכניות כלכלה פיננסית, אינטראקציית אדם-טכנולוגיה (HCI), ממשל, Global MBA, MBA in Healthcare innovation ובתואר שני התנהגות ופיתוח ארגונים.

תוכניות ופעילויות מיוחדות
-------------------------

התוכניות החברתיות נועדו לסייע לסטודנטים מהעולם להכיר את ישראל ואת החברה הישראלית באופן בלתי אמצעי. הסטודנטים הלומדים בבית הספר הבינלאומי לוקחים חלק בתוכניות שונות מעבר ללימודים ביניהן: StandwithUs - תוכנית לקידום מיומנויות דיפלומטיה ציבורית, תוכנית ISCA ותוכנית Act IL שנועדו להתמודד ולהיאבק בגילויי אנטישמיות, גזענות ודה- לגיטימציה ברשת האינטרנט, מועדון הדיבייט - מועדון המאפשר לסטודנטים לרכוש ולשפר את כישורי הטיעון והנאום שלהם, מועדון היזמות המעודד את רוח היזמות בקרב הסטודנטים בקמפוס ועוד.

דו"ח המועצה להשכלה גבוהה קבע כי "המרכז הבינתחומי הוא גם המוסד הבינלאומי ביותר בישראל וגם תורם את מספר הסטודנטים הבינלאומיים הגדול ביותר ל'לימודים מלאים' ולקבוצת הסטודנטים היהודיים". מהדו"ח עולה כי 35% מכלל הסטודנטים הבינלאומיים, ו-28% מכלל הסטודנטים היהודים הבינלאומיים הלומדים במסגרות אקדמיות בישראל – הם סטודנטים בבינתחומי. מתוך 13 תוכניות בינלאומיות לתואר אקדמי מלא הפועלות בישראל, כמחצית מהן נלמדות במרכז הבינתחומי הרצליה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בית הספר הבינלאומי ע"ש רפאל רקנאטי

* אתר האינטרנט הרשמי של בית הספר הבינלאומי ע"ש רפאל רקנאטי (באנגלית)
* אתר בית הספר הבינלאומי בעברית
* דו"ח המועצה להשכלה גבוהה על בינלאומיות באקדמיה

הערות שוליים
------------

1. ↑  2001, www.idc.ac.il
2. ↑  דף הבית, באתר www.idc.ac.il
3. ↑  דוח המועצה להשכלה גבוהה, באתר מועצה להשכלה גבוהה, ‏17.4.19
**קלמנס ניומן נייתן** (אנגלית: **Clemens Neumann Nathan**;‏ 24 באוגוסט 1933 - 2 ביוני 2015) היה סוחר טקסטיל, איש ציבור ופעיל זכויות אדם יהודי-בריטי.

חייו
----

נולד בהמבורג שבגרמניה וברח עם משפחתו לבריטניה בעקבות עליית הנאצים לשלטון.

שימש כיועץ לרנה קאסן כשהיה נשיא הארגון היהודי כל ישראל חברים. בין השנים 1983 ל-1989 היה סגן נשיא ההתאחדות האנגלו-יהודית. בין השנים 1998 ל-2003 ייסד ועמד בראש המרכז לקשר נוצרי-יהודי בעיר קיימברידג'.

למחייתו עוסק בסחר בטקסטיל. הוא שימש כסגן נשיא של מכון הטקסטיל (Textile Institute). בשנת 1987 קיבל את מדליית מכון הטקסטיל בעבור תרומה לתעשיית הטקסטיל. בשנת 1994 נעשה עמית כבוד בבית הספר לעיצוב שנקר וחבר בוועד המנהלים הבינלאומי של בית הספר. הוא חבר בהנהלת ועידת התביעות היהודיות נגד גרמניה.

בעבר שימש כסגן נשיא של המרכז ללימודים יהודיים-גרמניים באוניברסיטת ססקס.

משנת 2004 עמד בראש "מרכז קלמנס נייתן למחקר" הנקרא על שמו, המשמש כזרוע המחקר של מועצת הארגונים היהודיים העולמיים, ארגון זכויות אדם יהודי המשמש יועץ לאו"ם. מטרת המרכז היא לקדם את נושא זכויות האדם. המרכז מקיים כנסים, יוזם מחקרים ומוציא לאור ספרים.

בשנת 2006 יצא ספר מאמרים, "For the Sake of Humanity: Essays in Honour of Clemens N. Nathan", בעריכת פרופסור רפאל ולדן, לכבודו של קלמנס.

בשנת 1966 הוענק לו תואר "אביר" במסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה.

מספריו
------

* **The Changing Face of Religion and Human Rights: A Personal Reflection**, Martinus Nijhoff Publishers, 2009

קישורים חיצוניים
----------------

* ביוגרפיה
* מכון המחקר קלמנס נייתן
* ראיון עמו(הקישור אינו פעיל)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299571105171
* GND: 138618461
* ISNI: 0000 0000 7886 2576
* LCCN: no2006108640
* NTA: 296569992
* SUDOC: 129680303
* VIAF: 36679963
* WorldCat: lccn-no2006108640

 |