recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**יוז'ף פראגו** (במקור **פרנקל**, בהונגרית: **Faragó József**; ‏1866, אסטרגום – 2 בספטמבר 1906, ברלין) היה צייר, אמן תחריט, קריקטוריסט וגרפיקאי יהודי-הונגרי. הוא התיידד עם החברים המייסדים של מושבת האמנים של באיה מארה ולעיתים קרובות הציג יחד עם ציירי מושבת האמנים.

קורות חיים
----------

יוז'ף פרנקל התכונן להיות סוחר, אך פטרוניו העשירים אפשרו לו לנסוע למינכן ואחר כך לפריז וללמוד ציור הן בהונגריה והן בחו"ל. משנת 1886 הוא היה תלמידו של שימון הולושי במינכן. בגרמניה, יותר ויותר מקריקטורותיו פורסמו בעמוד השער של העיתון ההיתולי הגרמני באותה עת, ה-Fliegende Blätter. הוא למד בפריז בשנת 1889 ואחר כך הוזמן לעבוד על ידי העיתון ההיתולי פאק (Puck) בניו יורק. הוא חי בארצות הברית בין השנים 1892–1894. בשובו להונגריה הפך למנהל האמנותי של העיתון ההיתולי ההונגרי בורשסם ינקו במשך זמן מה, אך הוא עבד גם במגזין המתחרה קאקאש מארטון. את השנים האחרונות בחייו בילה בברלין. שם הוא שם קץ לחייו.

תמונותיו הופיעו לראשונה בתערוכת החורף של היכל האמנות (בודפשט) בחורף 1889–1990. בשנת 1896 ובשנת 1901 הציג בסלון הלאומי. בדצמבר 1906, תערוכת מורשתו התקיימה בסלון קניבש קלמן. הוא צייר בבאיה מארה והציג פעמים רבות עם הציירים של באיה מארה. מה שחיבר אותו לאמני באיה מארה לא היה כל כך הסגנון אלא הידידות. הוא היה חבר של קארוי פרנצי של בלה איוואניי-גרינוואלד ואפילו של שימון הולושי, אף על פי שהולושי החשיב את פרנצי את גרינוולד ואת פראגו כ"אריסטוקרטים". כקריקטוריסט פופולרי, רישומיו התאפיינו בביקורת חברתית חריפה. כמה מהעמודים הגרפיים שלו ניתן למצוא באוסף של הגלריה הלאומית של הונגריה.

גלריית תמונות
-------------

* Ex libris (בערך 1900) Ex libris (בערך 1900)
* החולה הגדול (בערך 1900) החולה הגדול (בערך 1900)

לקריאה נוספת
------------

* ספר המשולש של אשט – תוכן לקסיקון 1926.
* לקסיקון לאמנות – בהוצאת אקדמיה.
* אישטוואן ריטי: מושבת האמנים של באיה מארה. בודפשט, תרבות המסחר, 1994. יוז'ף פראגו עמוד 116 מסת"ב 9637826351.
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929 יוז'ף פראגו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוז'ף פראגו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Réti István i. m. 116. o.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1051793424
* ISNI: 0000 0003 9983 4162
* LCCN: no2013004384
* VIAF: 294940845
* WorldCat: lccn-no2013004384

 |
**רוברט גיבסון** (באנגלית: **Robert Lee "Hoot" Gibson**; נולד ב-30 באוקטובר 1949) הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א.

קורות חיים
----------

רוברט גיבסון נולד בעיירה קופרסטאון שבמדינת ניו יורק. הוא סיים לימודי בית הספר ולמד הנדסת חשמל בקולג' מקומי אותו סיים בשנת 1966. בשנת 1969 הוא קיבל תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה במכון הפוליטכני בקליפורניה.

בשנת 1969 גיבסון התגייס לצי ארצות הברית ונשלח לקורס טיס. לאחר סיום הקורס הוא נשלח לשרות בדרום-מזרח אסיה. בשנת 1975 הוא חזר לארצות הברית והמשיך את השרות.

שירות בתחום החלל
----------------

בשנת 1978 גיבסון נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. בשנת 1984 הוא השתתף במשימת STS-41-B כטייס. במשימת STS-61-C בשנת 1986 הוא היה מפקד צוות. בשנת 1987 הוא טס בפעם השלישית על סיפון מעבורת החלל אטלנטיס. גיבסון היה מועמד לטיסת STS-46, במהלך הכנות הוא השתתף במרוץ מטוסים ובתאונה טייס משנה שלו נהרג. כתוצאה מכך במשך שנה הוא היה מחוץ להכנות. בשנת 1992 הוא טס בפעם הרביעית כמפקד משימה STS-47 על סיפון מעבורת החלל אנדוור. את טיסתו האחרונה הוא ביצע במסגרת משימה STS-71 כאשר מעבורת החלל אטלנטיס לראשונה התחברה לתחנת החלל מיר הרוסית.

בשנים 1992–1994 גיבסון היה מנהל משרד האסטרונאוטים של נאס"א.

לאחר פרישה מנאס"א
-----------------

לאחר פרישה מסוכנות החלל גיבסון היה טייס בחברת סאות'ווסט איירליינס. בהתאם לתקנות הוא פרש בגיל 60.

גיבסון המשיך להשתתף במרוצי מטוסים. בשנת 2015 הוא זכה בתחרות לאומית.

גיבסון היה נשוי פעמיים. בשנת 1981 הוא התחתן עם רי שדון, גם היא אסטרונאוטית. לזוג נולדו שני ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוברט גיבסון** בוויקישיתוף
* 
* קורות חיים
* ריאיון עם רוברט גיבסון

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: a0e9b31c-7017-4ae3-818d-2e2a1aae11c1
* SNAC: w6jn30pf

 |
**ערוץ GTV** הוא ערוץ טלוויזיה ישראלי בשפה הגאורגית, המשודר בכבלים ובלוויין באפיק 123. הערוץ, שתכניו פונים לקהילה הגאורגית וליוצאי גאורגיה בישראל, החל את שידוריו ב-28 באפריל 2004, והוא מהווה חלק מחבילת הערוצים הבסיסית של YES ו- HOT. מטרתו העיקרית היא לספק מקור מידע לעולי גאורגיה ולדוברי השפה הגאורגית ולעזור להם להיקלט בחברה הישראלית[דרוש מקור]. 

את הערוץ הקים היזם ואיש העסקים מוריס ג'נשוילי והוא מנהל אותו יחד עם מנכ"ל הערוץ משה ג'נשוילי.

תוכני הערוץ
-----------

הערוץ מספק מגוון תכנים בשפה הגאורגית, ביניהם: סרטי קולנוע גאורגים ישנים וחדשים, סדרות טלוויזיה גאורגיות, קונצרטים, הופעות של להקות מחול פולקלורי, טקסים חגיגיים, וידאו קליפים מוזיקליים מגאורגיה, תוכניות בידור ואקטואליה. הערוץ משדר בכל ערב בשידור ישיר את מהדורת החדשות של ערוץ "IMEDI" הגאורגי.

בנוסף, הערוץ מצלם ומשדר תוכניות מקור על יהודי גאורגיה והתרבות הגאורגית בארץ ובעולם.

הערוץ משדר במשך 24 שעות ביום. מהשעה 11:00 בבוקר ועד השעה 03:00 לפנות בוקר משודרים תכנים רגילים ובין השעות 03:00 עד 11:00 בבוקר שלמחרת משודרים קליפים מוזיקליים ותוכניות מוזיקה .

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של ערוץ GTV בארכיון האינטרנט
* https://www.facebook.com/channelgtv123, ברשת החברתית פייסבוק
* זיו קריסטל, ‏כשיזם קטן מעז, באתר גלובס, 18 באוקטובר 2006

הערות שוליים
------------

1. ↑  yes | הזמנת ערוצים בשפות זרות, באתר www.yes.co.il
2. ↑  ערוצים זרים ב- HOT, באתר HOT
**תיכון רוטברג למדעים ולאומנויות רמת השרון** הוא בית ספר תיכון עירוני ברמת השרון.

היסטוריה
--------

בשנת 1959 הוקם בשכונת מורשה ברמת השרון בית ספר תיכון ראשון לילדי המושבה. היה זה תיכון מקצועי דו-שנתי שנועד לתת הכשרה מקצועית בעיקר לילדי מעברת מורשה שהוקמה מספר שנים קודם לכן בצידה המזרחי של המושבה. ילדי התושבים הוותיקים של המושבה המשיכו ללמוד בבתי ספר תיכון מחוץ לרמת השרון (בעיקר בהרצליה או בתל אביב), כפי שעשו מאז יסודה. שלוש שנים לאחר מכן, בשנת 1962 הוקם בשכונת נווה מגן שבמושבה בית ספר תיכון עיוני שנקרא באותה עת 'תיכון השרון' בהנהלתו של מר שמואל אפרת. בשנת 1965 הפך התיכון המקצועי לארבע שנתי, ושמו שונה לבית הספר התיכון המקצועי ע"ש רוטברג, יהודי אמריקאי שתרם רבע מיליון דולר לבניין חדש לבית הספר ברחוב במעלה שבשכונת נווה מגן. בשנת 1975 אוחדו שתי בתי הספר - המקצועי והעיוני - תחת השם **תיכון מקיף השרון ע"ש רוטברג** ועל ניהולו הופקד פייבוש יעקובי, שהיה מנהלו של התיכון המקצועי.

בית הספר במאה העשרים ואחת
-------------------------

נכון לשנת 2022 לומדים בבית הספר כ-900 תלמידים ותלמידות בכיתות י'-י"ב. על פי נתוני משרד החינוך, שיעור תלמידי התיכון הזכאים לתעודת בגרות בשנים האחרונות עמוד על כ-95%, כאשר40% מהם נבחנו בבחינת הבגרות במתמטיקה ברמה של חמש יחידות.

בית הספר מציע לתלמידיו מספר מגמות ייחודיות: מנהיגות רב תחומית, ביוטכנולוגיה, מדעי הרפואה, הנדסת תוכנה וסייבר, ותקשורת (במסגרתה פועלת גם תחת הרדיו המקומית 'רדיו קול השרון'). בנוסף, פועלת בבית הספר מאז שנת 2007 תוכנית המא"ה שהיא תוכנית ייחודית ראשונה מסוגה בארץ הפועלת בתיכוני רמת-השרון. בבסיס התוכנית מחויבות בתי-הספר לסייע בגילוי ופיתוח אזורי מצוינות של כל תלמיד ותמיכה במיצוי הפוטנציאל האישי שלו. מלבד מצוינות אישית ניתן בבת הספר דגש על חינוך חברתי ערכי הכולל עורבות בקהילה, פיתוח אישי, חדשנות ויזמות, וערכים אלו מוטמעים בתחומי הדעת השונים ומשולבים בפעילויות המגמות הייחודיות.

נבחרות ספורט
------------

כחלק מהמעורבות בקהילה מקיים בית הספר שיתוף פעולה מתמשך עם אגודת הספורט המקומית במסגרתו פועלות בהצלחה נבחרות כדורסל בנים, כדורסל בנות, כדורעף בנים, כדורעף בנות, כדוריד בנים ונבחרת אתלטיקה. נבחרות אלה זוכות להצלחה רבה הן במישור הארצי והן במישור העולמי. בשנת 1985 זכתה נבחרת הכדורסל של בית הספר באליפות העולם לבתי ספר תיכוניים ושנה לאחר מכן זכתה זכתה נבחרת הכדוריד של בית הספר במקום השלישי באליפות העולם לתיכונים. בשנת 2006 קיבל בית הספר את פרס החינוך הגופני לשנת הלימודים תשס"ו.

הצוות החינוכי של תיכון רוטברג מונה כ-100 מורים, מורות ואנשי צוות אחרים.

מנהלי בית הספר
--------------

|  |  |
| --- | --- |
| **שם** | **תקופת כהונה** |
| פייבוש יעקובי | 1975–1979 |
| מנחם שריד | 1979–1992 |
| אדי שוורץ | 1992–2003 |
| גילי מליק | 2003–2014 |
| ד"ר תמי קידרון | 2014–2018 |
| הדי גור | 2018– |

ראו גם
------

* רשימת בוגרי התיכון

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של תיכון רוטברג רמת השרון

אתר בית הספר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007296188905171
* VIAF: 238832976
* WorldCat (עם VIAF): 238832976

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 



|  |
| --- |
| **ערך ללא מקורות** |
| בערך זה אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

בתחום החשבונאות והמימון, **חוב אבוד** הוא החלק של החשבונות והשטרות שנתקבלו, כגון חשבון הלוואות וחשבון לקוחות חייבים, ואשר הפירמה אינה יכולה לגבות אותם. חוב אבוד נחשב בחשבונאות כהוצאה.

על פי עקרון ההקבלה בתחום החשבונאות, על ההכנסות וההוצאות להרשם בזמן התרחשותם. כאשר מתבצעת מכירה על החשבון, ההכנסה נרשמת בחשבון חייבים. הואיל וקיים סיכון שהלקוח לא ישלם, יש לרשום את חשבון החייבים בערך מימוש נטו. החלק שהוערך כלא ניתן לגבייה מופרש בחשבון הוצאות בשם "הוצאות חובות אבודים". בסוף כל מחזור חשבונאי, יש לבצע התאמה זאת בחשבון - חיוב החייבים שאינו ניתן לגבייה כהוצאה.

מיסוי בארצות הברית
------------------

סוגים מסוימים של חובות אבודים נחשבים לבני-ניכוי. סעיף 166 של ה-Internal Revenue Code מתאר את התנאים שצריכים להתקיים על מנת להגיע לסטטוס אפשרות הניכוי.

הקריטריונים לניכוי:

* על החוב להיות בתום לב
* חסר ערך בתקופת השנה החייבת במס

כלומר, החוב מוגדר כחוב שנובע מקיומם של יחסי לווה-מלווה המבוססים על התחייבות תקיפה וניתנת לאכיפה לקבלת תשלום. על החוב הנידון להיות חסר ערך. ואולם, הבחנה זו מתחלקת אף היא לרמת יכולת הגבייה. יש לקבוע אם החוב הוא חסר ערך באופן חלקי או שמא חסר ערך לחלוטין. הסטטוס הראשון משמעו כי חלק מהחוב ניתן לגבייה בעתיד. מספר גורמים נלקחים בחשבון, כגון סטטוס פשיטת הרגל של בעל החוב, תנאי בריאות, סוג החוב (עסקי או לא עסקי) ומצב האשראי.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 00572235

 |
**הגירה חופשית** או **הגירה פתוחה** היא העמדה כי אנשים צריכים להיות מסוגלים להגר לאיזו ארץ שהם רוצים עם הגבלות מעטות.

מנקודת מבט של זכויות אדם, ניתן לראות שהגירה חופשית משלימה את סעיף 13 של ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם :

1. לכל אדם יש זכות לחופש תנועה ומגורים בגבולות כל מדינה.
2. לכל אחד יש את הזכות לעזוב כל מדינה, לרבות את שלו, ולחזור לארצו.

דוגמאות להגירה חופשית
---------------------

### הגירה חופשית של פליטים מלחמה/פוליטיים

כאוס הקשור במלחמה יכול להוביל לפירוק גבולות ולאפשר הגירה חופשית בפועל. הצורך הטבעי לברוח מעימותים, או לברוח מאויב כובש, יכולים להוביל במהירות למיליוני פליטים. גם במקום בו יש בקרת גבולות, זו עשויה שלא לעמוד במספר האנשים העצום. לאחר שהתיישבו במחנות פליטים, ייתכן שיידרשו עשרות שנים עד שהמהגרים הללו יוחזרו בחזרה או יתאזרחו בארצם החדשה. זה היה המצב עם הפלסטינים בירדן .

### אזורים עם הגירה פנימית חופשית

* הוראת זכויות האזרח (אירופה)
* האיחוד הכלכלי האירואסייתי (EAEU)
* הקהילה הכלכלית של מדינות מערב אפריקה (ECOWAS)
* הסדר הנסיעות הטרנס־טסמני בין ניו זילנד לאוסטרליה


1. ↑  Antoine Pécoud and Paul de Guchteneire (Eds): *Migration Without Borders, Essays on the Free Movement of People* (Berghahn Books, 2007)
2. ↑  "European and Russian migration policy in perspective". *doc-research.org* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-02-15.
3. ↑  "ECOWAS, an Area of Free Movement and First Border Post for the Schengen Area" (PDF). נבדק ב-2022-02-16.
**אדמונד אמיל קמפר השלישי** (באנגלית: **Edmund Emil Kemper III**; נולד ב-18 בדצמבר 1948) הוא רוצח סדרתי ונקרופיל אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

קמפר נולד בברבנק, קליפורניה, ב-18 בדצמבר 1948, לאם חד הורית שנהגה להתעלל בו. באוגוסט 1964, בגיל 15, רצח את סבו וסבתו. הפסיכיאטר בבית הסוהר איבחן את קמפר כסובל מסכיזופרניה, וקמפר אושפז למשך שש שנים, במחלקה פסיכיאטרית לאסירים, בבית חולים מקומי.

עם שחרורו בגיל 21, ניסה קמפר להירשם למכללה ולהתקבל לשורות המשטרה. ניסיונות אלו עלו בתוהו.

בין החודשים מאי 1972 עד אפריל 1973 רצח קמפר שמונה נשים, רובן צעירות, אשר לרוב היה תופס בטרמפים, מסיע אותן לנקודה מרוחקת, יורה בהן ולאחר הרצח היה מקיים יחסי מין עם הגופות. הקורבן האחרון שלו הייתה אמו, קלרנל סרטנדברג, אותה רצח במהלך שנתהּ.

קמפר הסגיר עצמו למשטרה. במהלך משפטו, קבע חבר המושבעים כי קמפר שפוי, והורשע בשמונה מקרים של גרימת מוות בכוונה תחילה (כאשר על רצח שני קורבנותיו הראשונים הורשע כתשע שנים לפני כן). התביעה במשפטו ביקשה להטיל עליו עונש מוות, אך מאחר שעונש המוות הושעה באותה עת במדינת קליפורניה, נידון קמפר למאסר עולם בלבד.

עם תחילת ריצוי מאסרו בסוף שנת 1973, אושפז קמפר במחלקה הפסיכיאטרית בבית החולים אטסקדרו ביחד עם הרברט מולין וצ'ארלס מנסון. קמפר תיעב את מולין, ותיאר אותו כ"רוצח קר דם" ש"רוצח את כל מי שנקרה בדרכו ללא סיבה טובה". כיום הוא כלוא באגף הכללי במתקן הכליאה רפואי בקליפורניה.

קמפר ידוע בממדי גופו העצומים: גובהו הוא 2.06 מטרים ומשקלו כ-113 קילוגרמים. מנת המשכל שלו גבוהה משמעותית מהממוצע, ועומדת על כ-145.

בשנת 2017 הגיש קמפר בקשה לחנינה, אך זו נדחתה.

דמותו של קמפר הופיעה בסדרה "מיינד האנטר", אשר שודרה באוקטובר 2017 ברשת נטפליקס. את דמותו גילם השחקן קמרון בריטון.

ראו גם
------

* המרטש מאטלנטה
* המפלצת מפירנצה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדמונד קמפר** בוויקישיתוף
* רוצח מלידה, באתר Mako
* קטע קול אד קמפר, בפודקאסט "בואי נדבר רצח"

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kemper's High IQ, Edmund Kemper Stories, ‏2019-05-09 (באנגלית אמריקאית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb13337344v (data)
* MusicBrainz: ac08b552-f62e-49de-a7b9-91f1eca73d23
* VIAF: 316438495
* WorldCat: viaf-316438495

 |
**שרלוט אווה שלין** (שוודית: **Charlotta Eva Schelin**;‏ נולדה ב-27 בפברואר 1984) המוכרת בשם **לוטה שלין**, היא כדורגלנית שוודית המשחקת כחלוצה. שלין, שזכתה חמש פעמים בתואר כדורגלנית השנה בשוודיה משחקת כיום בקבוצת אולימפיק ליון מהליגה הצרפתית הראשונה. שלין היא  מלכת השערים בכל הזמנים של  נבחרת שוודיה.

קריירה
------

### מועדונים

לוטה שלין נולדה בפברואר 1984 בפרברי סטוקהולם, וכשהייתה ילדה עברה משפחתה לגטבורג. כבר מגיל צעיר הביעו היא ואחותה הגדולה קמילה, התעניינות רבה בכדורגל ושיחקו יחדיו בקבוצות הנערות שבעיר. מלבד כדורגל, עסקה שלין גם בטניס שולחן, אתלטיקה קלה וסנואובורד, אך בסופו של דבר החליטה להשקיע את מרב המאמצים בכדורגל. כשהייתה נערה מתבגרת, החלו להופיע לה בעיות בעמוד השדרה, והרופאים אף המליצו להפסיק לעסוק בספורט. שלין לא ויתרה, התחילה בסדרת אימונים אינטנסיבית, ועד גיל 17, כל פציעותיה נרפאו.

בשנת 2001, כשהיא בת 17 בלבד, ערכה שלין את הופעת הבכורה בקבוצת גטבורג מליגת העל השוודית. מהר מאוד קיבלה שלין מעמד של אחת מכוכבות הקבוצה, אך פציעה מאוגוסט 2002 השביתה אותה לשנה וחצי. בשנת 2004, לאחר החזרה מהפציעה, זכתה שלין בפרס פריצת השנה בליגה, לאחר שכבשה 14 שערים ב-15 משחקים לטובת גטבורג.

בעקבות יכולתה הטובה, זכתה שלין להצעות רבות מקבוצות בכירות משוודיה ומארצות הברית, אך היא החליטה להישאר בביתה שבגטבורג. למרות זאת, לאחר הופעתה הטובה בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת בייג'ינג ב-2008, היא החליטה לעבור לאולימפיק ליון מהליגה הצרפתית. עם ליון זכתה שלין בחמש אליפויות ופעמיים בליגת האלופות, וביססה את מעמדה כאחת משחקניות הכדורגל המצליחות בעולם. בשנת 2013, היא נבחרה לכדורגלנית השנה בליגה הצרפתית, והייתה לשחקנית הזרה הראשונה שזוכה בפרס זה.

### נבחרת שוודיה

ב-16 במרץ 2004, במשחק נגד צרפת במסגרת גביע אלגארבה, ערכה שלין את הופעת הבכורה שלה בנבחרת הבוגרת. בהמשך השנה, היא אף זומנה לסגל הנבחרת לטורניר הכדורגל של אולימפיאדת אתונה. במהלך הטורניר היא שותפה בשלושה משחקים כמחליפה, אך לא הצליחה לכבוש שערים. שנתיים לאחר מכן, בגביע אלגארבה 2006, שלין תיפקדה כשחקנית המפתח של הנבחרת השוודית והובילה אותה עד למקום השלישי. בעקבות ביצועיה בטורניר, היא זכתה בפעם הראשונה בפרס כדורגלנית השנה בשוודיה. באותה שנה, היא אף נבחרה לחלוצת השנה בליגה העל השוודית.

אל גביע העולם ב-2011, הגיעה שלין ככוכבת הבלתי מעורערת של הנבחרת השוודית. שלין הצליחה לעמוד בציפיות הרבות והובילה את השוודיות לזכייה במדליית הארד, תוך כדי שהיא כובשת שני שערים ואף נבחרת להרכב הטורניר. באותה שנה, היא נבחרה בפעם השנייה לכדורגלנית השנה בשוודיה ואף סיימה במקום השישי בקרב על תואר כדורגלנית השנה בעולם של פיפ"א.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוטה שלין** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Soccerdonna (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* אתר אוהדים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 2917160364945763680004
* WorldCat (עם VIAF): 2917160364945763680004

 |
פרשים בציריך במהלך השביתה
**השביתה הכללית בשווייץ ב-1918** התקיימה על אף ששווייץ לא הייתה צד לוחם במלחמת העולם הראשונה, אך המלחמה גרמה נזק כלכלי גם בה. יותר מ-15 אחוזים מהאוכלוסייה סיימה את המלחמה מתחת לקו העוני. הפערים המעמדיים התרחבו, מאחר שהיו כמה מעטים שהרוויחו מהמלחמה. חומרי גלם התמעטו, שיתוף הפעולה הבינלאומי נשבר, והפסקת ייבוא החיטה הביא בשנת 1918 לרעב גדול. 

המחאה נגד המצב הכלכלי דוכאה על ידי השלטונות בתקיפות, בין היתר בגלל איום חיצוני. ב-27 ביולי החליטה וועידת הפועלים של שווייץ על הקמת ועד פעולה להכנת שביתה כללית. 

ב-5 בנובמבר שלחה הממשלה כוחות צבא לדיכוי הפגנות הפועלים בציריך. ב-8 בנובמבר גירשה הממשלה את הנציגות הסובייטית מברן. יותר ויותר שביתות פרצו בתמיכה בפועלים הנאבקים נגד הצבא בציריך. הוועד שהוקם ביולי נשא ונתן עם הממשלה על הסגת הכוחות הצבאיים מציריך, אך בלחץ הצבא הפסיקה הממשלה את המשא ומתן. הוועד נאלץ לקרוא לשביתה כללית החל מה-11 בנובמבר.

מהלך השביתה
-----------

תשע דרישות השביתה היו:

1. בחירות חדשות
2. זכות בחירה לנשים
3. חובת עבודה כללית
4. שבוע עבודה של 48 שעות
5. ארגון מחדש של הצבא
6. הבטחת אספקת מזון לכלל האוכלוסייה
7. ביטוח פנסיוני וביטוח נכות
8. הלאמה של ייבוא וייצוא
9. מחיקת חובות המדינה על ידי ההון של העשירים

בשביתה השתתפו כ-400.000 פועלים. 
השביתה החזיקה מעמד ארבעה ימים, אך לא התרחבה אל מעבר לשורות הפועלים המאורגנים. ועד השביתה הבין שהקרב נגד הצבא אבוד, לכן הפסיקו את השביתה.

תוצאות השביתה
-------------

* שיטת הבחירות שונתה לפי דרישת השובתים.
* הונהג שבוע עבודה של 48 שעות
* הצבא אורגן מחדש, בצורה יותר דמוקרטית
* נוסדה קרן לביטוח פנסיוני וביטוח נכות
* זכות בחירה לנשים הונהגה רק בשנת 1971

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השביתה הכללית בשווייץ 1918** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* HDS: 016533

 |
**דוֹקטיזם** (מיוונית δοκέω, δόκησις תופעה, להיראות, להידמות) הייתה כת נוצרית גנוסטית שנוצרה במאה ה-2 לספירה וטענה שישו לא הופיע כבשר ודם אמיתי שנצלב וסבל אלא היה אשליה בלבד.

רקע
---

אחד הקשיים שעמם מתמודד האדם באמונתו באל שאינו גשמי (טרנסצנדנטיות), הוא הקושי להתייחס לישות מופשטת. יש כאלו הפותרים דילמה זו באמצעות האנשה של האל (אצבע אלוהים, ויוציאנו ה' אלוהינו משם ביד חזקה ובזרוע נטויה) ומתן תכונות אנושיות (אל קנוא ונוקם ה', אל חנון ורחום) ואף תיאור בו אדם תופס את בגדו של אלוהים (אמר רבי אבהו: אלמלא מקרא כתוב אי אפשר היה לומר שהיה מקרה בו משה תפס את הקדוש ברוך הוא בדרך שאדם תופס את חברו בבגדו ואמר לפניו: ריבונו של עולם אין אני מניח לך עד שתמחל ותסלח להם).

עקרונות הכת
-----------

על פי הדוקטיזם לישו לא היו גוף וטבע אנושיים. הוא רק נראה כאדם ולמעשה היה יצור רוחני שלא התקיים בעולם הגשמי ואף לא נולד לידה של ממש. מסקנה הנובעת מנקודת מוצא זו היא שגם סבלו על הצלב לא היה אמיתי והוא אף לא קם לתחייה. רמז לגישה הזו מופיע כבר בכתבי הקודש, באיגרת הקורינתים אל פאולוס. התאוריה הזו פותרת את הסתירה בין הגשמי-הרע והרוחני-הטוב וגם את העובדה שמריה נותרה בבתוליה אחרי לידתו של ישו.

היו אף כאלו שהאמינו שאימו של ישו, מרים, ירדה מהשמים כמלאך וזה חיזק את דעתם שישו לא התגשם כבשר ודם (כי מלאך לא יכול ללדת בן אנוש). אמונה זו הייתה למשל אצל הקתרים (קטארים).

ראו גם
------

* אווטאר (הינדואיזם)
* שלילת הגשמות
* כריסטולוגיה

קישורים חיצוניים
----------------

* דוקטיזם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**לאוניד ויכמן** (ברוסית: **Леонид Абрамович Вихман**; ‏נולד ב-23 ביוני 1919) הוא יהודי סובייטי, שעוטר על פועלו בחצי האי קרים כחייל וכפרטיזן במהלך מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיר הומל. ב-1937 סיים בית הספר של ג'נקוי. התגייס לצי הסובייטי בשנת 1939. בשנת 1941 סיים את המכללה הימית הכספית בעיר באקו. עם תחילת מבצע ברברוסה כלויטננט משנה השתתף בהגנה על אודסה ובהגנה על פרקופ ברגימנט הראשון של שייטת בפיקודו של יאקוב אוסיפוב במסגרת ארמיית החוף. בהמשך נלחם מול כוחות ורמאכט בסמוך למפעל ברום ליד הכפר אישון כחלק מחטיבה מס' 7 של שייטת בגדוד השלישי. כנראה, כי השתייך לרגימנט 1331 שהגן באוגדה מס' 421 על קו סבלי-קאראגאץ'-לסניצ'סטבו טרם יחידתו כותרה. לאחר שהצליח להימלט מן הכיתור, הצטרף לפרטיזנים אחרי שמפקדם של הפרטיזניםפאבל מאקארוב עשה לקבוצת חיילי השייטת עליה פיקד מבחן כניסה.

נהיה סגן מפקד למפקד החטיבה מס' 1 פיודור פדורנקו (לפי מקורות אחרים: מפקד יחידת פרטיזנים מס' 1 בסקטור מס' 1 של החלוקה המנהלתית לפרטיזנים טרם הכיבוש (שכלל נפת סטארוקרימסק והעיר סודאק)) וכאשר פוצלה החטיבה מס' 6 ב-1 בפברואר 1944 נהיה מפקד לחטיבה מס' 7. החטיבה נלחמה באיחוד הדרומי של פרטיזני קרים בפיקודו של מיכאיל מקדונסקי וקומיסר מוסטפא סלימוב. ב-15 באפריל 1944 ניצלו על ידי חטיבתו מחיסול ארמונות אלופקה וליוואדיה ומחסני יין במסנדרה. הדבר התרחש בעקבות התקפת החטיבה שבוצעה על כוחות וורמאכט מן המעבר בדרך התחתונה של דרום חצי האי באזור יאלטה וחסימתם עד להגעת כוחות הצבא האדום.

לאחר המלחמה עבר או הוגלה לאזור קולימה בצפון מזרח ברית המועצות שם עסק במערכת אספקה ביישוב יאגודנויה וב-1956 עבר בעצמו ליחידה המחוזית של מנהלת האספקה במגדן שם עסק בהבאת מוצרי צריכה לתושבי הצפון של ברית המועצות.

מן סוף שנות ה-70 התגורר במוסקבה. עסק בקולנוע חובבני.

משפחתו
------

היה נשוי לאסיה שנפטרה ב-1967 ולהם בת ילנה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מידע מבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
2. 1 2 3  איליה ורגאסוב, "מחברות קרים", מחברת שנייה: תחיי סבסטופול!, מוסקבה, 1982(ברוסית)
3. 1 2  אלכסנדר נמנקו, "הצד ההפוך של המלחמה" פורסם במגזין "סאמאיזדט" ב-17.07.2017 (ברוסית)
4. ↑  מן זכרונותיו של גריגורי זמיחובסקי באתר "iremember.ru"‏ 23.07.2006 (ברוסית)
5. ↑  יבגני מלניצ'וק, "זרים בין אלו משלנו: פעולות מרגלים של הים השחור על שטחי הקרים הכבוש בין השנים 1943 - 1944"(ברוסית)
6. ↑  ולדימיר פוליאקוב, "האמת האיומה על המלחמה הפטריוטית. פרטיזנים ללא סעיף "סודי"", מוסקבה, 2009. פרק "האיחוד המזרחי"(ברוסית)
7. ↑  עורך ראשי אלוף בצבא הסובייטי ס. איבאנוב, "שחרור הערים: ידיעון על שחרור הערים במהלך המלחמה הפטריוטית הגדולה. יאלטה", מוסקבה, 1985, עמ' 263(ברוסית)
8. ↑  "Massandra." Occupation and Liberation, Published in "Voennoe obozrenie" from 14 June 2019 (באנגלית)
|  |
| --- |
| **ערך מחפש מקורות** |
| רובו של ערך זה אינו כולל מקורות או הערות שוליים, וככל הנראה, הקיימים אינם מספקים. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

בתורת המספרים, **צפיפות דיריכלה** היא מדד לגודל של קבוצה אחת, בדרך כלל אינסופית, ביחס לקבוצה אחרת. השימוש במדד שכיח בעיקר בתורת המספרים האנליטית, והוא קרוי גם **צפיפות אנליטית**.

מדד זה לצפיפות הוצע על ידי המתמטיקאי הגרמני יוהאן פטר גוסטב לז'ן דיריכלה, כאשר הוכיח את משפטו המפורסם על ראשוניים בסדרות חשבוניות: אם a זר ל-n, אז יש אינסוף מספרים ראשוניים הנותנים שארית a בחלוקה ל-n. דיריכלה הוכיח למעשה שהצפיפות של קבוצת הראשוניים מהצורה {\displaystyle a+nx}, בתוך כל הראשוניים, שווה ל-{\displaystyle {\frac {1}{\phi (n)}}}, כאשר \phi  היא פונקציית אוילר.

הגדרה
-----

הצפיפות מוגדרת באופן הבא: אם {\displaystyle A\subseteq B} קבוצות של מספרים טבעיים, אז הצפיפות של A בתוך B היא הגבול {\displaystyle \lim \_{s\rightarrow 1^{+}}{\frac {\sum \_{a\in A}a^{-s}}{\sum \_{b\in B}b^{-s}}}}, בתנאי שהגבול קיים. כאשר הגבול קיים, הצפיפות היא תמיד בין 0 ל-1. המדד שימושי בעיקר כאשר הסכום {\displaystyle \sum \_{b\in B}b^{-1}} שבמכנה שווה לאינסוף. תופעה זו מתרחשת כאשר הקבוצה B היא 'קבוצה גדולה', כמו קבוצת כל המספרים הטבעיים (ראו הטור ההרמוני), או קבוצת כל המספרים הראשוניים (ראו טור ההופכיים של המספרים הראשוניים).

הגדרות אנלוגיות קיימות גם עבור קבוצות אחרות מלבד המספרים הטבעיים, כגון אידיאלים ראשוניים בחוגי שלמים של שדות מספרים, או פולינומים מעל שדה סופי.

אם מחזיקים את הקבוצה B קבועה, אפשר לחשוב על הצפיפות היחסית של A כמין פונקציית מידה על המרחב B; הצפיפות מקיימת חלק מן האקסיומות המתארות פונקציות מידה, אך לא את כולן (צפיפות דיריכלה אינה "\sigma -אדיטיבית"). את צפיפות דיריכלה אפשר להשוות ל"צפיפות טבעית", {\displaystyle \lim \_{n\rightarrow \infty }{\frac {|A\cap \{1,\dots ,n\}|}{|B\cap \{1,\dots ,n\}|}}} (כאשר הגבול קיים), שגם לה תכונות רבות של פונקציית מידה. אם הצפיפות הטבעית קיימת, אז גם צפיפות דיריכלה קיימת, ושווה לה בערכה המספרי. מאידך, לא קשה לבנות דוגמאות שבהן הצפיפות הטבעית אינה קיימת, בעוד שצפיפות דיריכלה מוגדרת היטב; במובן זה, צפיפות דיריכלה מהווה הכללה משמעותית של הצפיפות הטבעית. במקרה של משפט דיריכלה שהובא לעיל, גם הצפיפות הטבעית קיימת (אך ההוכחה לכך קשה מן ההוכחה המקורית של דיריכלה).

ראו גם
------

* צפיפות (תורת המספרים)
* צפיפות שנירלמן
**וסבולוד מיכאילוביץ' בוברוב** (רוסית: **Всеволод Михайлович Бобров**;‏ 1 בדצמבר 1922 - 1 ביולי 1979) היה ספורטאי סובייטי שהתבלט בתחומי הכדורגל, באנדי והוקי קרח.

בשנים 1939-1941 שיחק בקבוצת הנוער של דינמו לנינגרד. לאחר שירותו בצבא האדום במלחמת העולם השנייה הוא הוזמן ב-1945 לשחק במועדון הכדורגל צסק"א מוסקבה, שהיה שייך לצבא. עד 1953 הספיק בוברוב לשחק בצסק"א, VVS, וספרטק, וזכה בשלוש אליפות של ליגת העל הסובייטית. בעונות הללו הוא הבקיע 97 שערים ב-116 משחקים. בוברוב היה מלך השערים של ברית המועצות ב-1945 וב-1947, עם 24 ו-14 שערים בהתאמה. ב-1945 הוא היה שחקן אורח במסע המשחקים של דינמו מוסקבה בממלכה המאוחדת, וזכה לביקורות טובות לאחר שהבקיע שישה שערים במשחקים נגד מועדונים בכירים כגון צ'לסי, ארסנל וגלאזגו ריינג'רס. בוברוב השתתף ב-3 משחקים במדי נבחרת ברית המועצות. הוא הבקיע חמישה שערים במדי הנבחרת, כולל שלושער במשחק נגד נבחרת יוגוסלביה.

ב-1946 החל בוברוב את קריירת ההוקי קרח שלו בצסק"א מוסקבה. הוא המשיך לשחק עד 1957, כאשר בין 1950 ל-1953 הוא משחק בקבוצת VVS מוסקבה. בינואר 1950 הוא איחר למטוס בו התרסקו 11 משחקני קבוצת הוקי קרח. קריירת ההוקי קרח הייתה המוצלחת ביותר מבין התחומים שבהם בוברוב עסק, למרות שהתחום הראשון שבוברוב עסק בו היה כדורגל. הוא הבקיע 254 שערים ב-130 משחקים, וזכה בשבע אליפויות עם הקבוצות שבהן שיחק. בוברוב צורף לסגל הנבחרת לקראת אולימפיאדת קורטינה ד'אמפצו ב-1956. בוברוב הוביל את נבחרתו לזכייה במדליית הזהב, וזכה עמה באליפות העולם ב-1954 וב-1956. לאורך שנותיו בנבחרת הוא הבקיע 89 שערים ב-59 משחקים. הרשימה המכונה "מועדון בוברוב" קרויה על שמו, ונכללים בה שחקני הוקי קרח רוסים שהבקיעו למעלה מ-250 שערים בקריירה שלהם.

בוברוב היה מאמן-שחקן בשתי הקדנציות שלו ב-VVS, ולאחר פרישתו ממשחק פעיל אימן מספר מועדוני כדורגל והוקי קרח. הוא אימן את נבחרת ברית המועצות בסדרת הפסגה של 1972, ולאחר מכן הוביל אותה לזכייה באליפות העולם ב-1974 וב-1975.

בוברוב מת במוסקבה ב-1979. ב-1979 נכלל שמו בהיכל התהילה של פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית.

אחד מהבתים ב-KHL קרוי על שמו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וסבולוד בוברוב** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
* מידע באתר peoples.ru‏
* סטטיסטיקות בהוקי קרח
* וסבולוד בוברוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1190683490
* ISNI: 0000 0001 4039 3281
* LCCN: n00108585
* NKC: jn20000700192
* VIAF: 182641247
* WorldCat: lccn-n00108585

 |
**בּוֹרִיס פַּאבְלוֹבִיץ' מַרְגוּליאַן** (ברוסית: **Борис Павлович Маргулян**; ‏1919 - 5 במרץ 1945) היה יהודי סובייטי שעוטר בשלוש הדרגות של עיטור התהילה על פועלו כחייל בצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיר קייב במשפחת פקידים יהודית. בהמשך המשפחה עברה למוסקבה. התגייס לצבא האדום במרץ 1939.

בנובמבר 1943 נשלח לחזית מלחמת העולם השנייה. ב-1 בפברואר 1944 בקרב ליד כפר דושנבו בנפת קאלינין בהיותו מפקד כיתת סיור של גדוד סקי באוגדת חיל רגלים מס'-319, בארמייה ה-22 של החזית הבלטית השנייה החליף מקלען שנפגע והדף 3 התקפות נגד של הגרמנים כשהוא מחסל 14 חיילי אויב. על מעשה גבורה זה ב-15 בפברואר של אותה השנה עוטר בעיטור התהילה מדרגה שלישית. במהלך השנה הצטרף גם למפלגה הקומוניסטית.

לאחר מכן מונה למפקד כיתה ביחידת סיור של רגימנט מס' 1344 של אותה האוגדה שהועברה לארמייה ה-43 בחזית הבלטית הראשונה. בלילה שבין 24 ל-25 בדצמבר אותה השנה בהיותו מפקד על קבוצת מרגלים צלח על קרח את נהר ניימאן ליד עיירת זוקאייטן דרומית מזרחית לממל והביא בחזרתו חייל שבוי מן המשמר כוחות הורמאכט. על כך קיבל ב-28 בדצמבר 1944 את עיטור התהילה מדרגה שנייה.

ב23 - 24 בינואר 1945 ליד עיירת לביאו (כעת עיר פולסק) חדר לכוחות הגרמניים תפס והביא חזרה ליחידתו מקלע ושני שבויים. נהרג ב-5 במרץ ליד קניגסברג (כעת קלינינגרד) ונקבר שם בקבר אחים. את עיטור התהילה מדרגה ראשונה העניקו לו לאחר מותו ב-19 באפריל.

הערות שוליים
------------

1. ↑  דף משרד הביטחון הפדרציה הרוסית (רוסית)
2. ↑  דף על שמו עם צילום קבר אחים באתר "prussia 39" (רוסית)
תבנית {{אמן}} ריקה מתוכן. יש להזין פרמטרים בערך או בוויקינתונים. 
**זדזיסלב יאסינסקי** בפולנית: **Zdzisław Jasiński** ‏  18 בינואר 1863 - 18 בנובמבר 1932) היה צייר ושרטט פולני. ציוריו הראשונים היו בסגנון אקדמי, אך יצירותיו המוכרות המאוחרות יותר אימפרסיוניסטיות.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד בוורשה (באימפריה הרוסית). אביו היה בעל עסק לקישוטים והיה חבר בגילדת הציירים. אחיו הצעיר, יוזף (1876–1954), הפך לפסל. 

הוא החל את לימודיו אצל וויצ'ך גרסון בבית הספר לציור בוורשה. לאחר שסיים שם, עבר לקרקוב, שם למד באקדמיה לאמנויות יפות אצל לאופולד לופלר ופלוריאן סינק. הודות למלגה מטעם"החברה לעידוד האמנויות היפות" הוא הצליח ללמוד באקדמיה לאמנויות יפות, במינכן, שם היה תלמידם של אוטו זייץ ואלכסנדר פון וגנר. .

ב-1891 הוא קיבל מדליית זהב על ציורו "האם החולה" בתערוכה גדולה בברלין. שנתיים לאחר מכן, הוא זכה במדליה בתערוכת קולומביה העולמית.

לאחר 1893 התגורר בוורשה. מ-1896 עד 1897, הוא צייר ציורי קיר בסנט פטרסבורג ומוסקבה. הוא גם עשה ציורי קיר בקתדרלה בוולוצלב ובקולג' בקאליש. בשנת 1897, הוא בילה זמן מה ברומא, ויצר ציורי תקרה. ארבע שנים לאחר מכן, הוא צייר את הסצנה על תקרת אולם הקונצרטים של הפילהרמונית של ורשה, שנהרסה בהפצצה גרמנית ב-1939.

ב-1904 עבר לאחוזה ליד פז'ילק. עם זאת, הוא חזר לוורשה ב-1910 ובנה בית עירוני. זמן קצר לאחר מכן, הוא צייר פרסקו של יוחנן האוונגליסט הקדוש בכנסיית סנט ברברה הסמוכה, שנהרסה במהלך מלחמת העולם השנייה. ב-1921 היה אחד ממייסדי קבוצת "פרו ארטה", שהתנגדה למגמות המופשטות של האמנות המודרנית.

יאסינסקי מת ב-18 בנובמבר 1932 בוורשה.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זדז'יסלב יאשינסקי** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**

הערות שוליים
------------

1. ↑  Apoloniusz Kędzierski: Zdzisław Jasiński 1863–1932, (exhibition catalog), Society for the Encouragement of the Arts, 1934
2. ↑  Brief biography
**גייב לואיס לוין** (באנגלית: **Gabe Louis Levin**; נולד ב-2 באוגוסט 1994) הוא כדורסלן אמריקאי-ישראלי, המשחק בעמדת הפאוור פורוורד והסנטר בבני הרצליה.

קריירת תיכונים ומכללות
----------------------

לוין נולד בשיקגו שבאילינוי למשפחה יהודית. הוריו הם מרי ג'ו והלל לוין, ויש לו שני אחים ושתי אחיות. אחיו אהרון שיחק כדורסל במכללת גרינל, וכיום הוא עוזר מאמן בקבוצת הכדורסל של בית הספר. גובהו 2.03 ס"מ ומשקלו 104 ק"ג.

לוין למד בבית הספר התיכון באוק פארק ובריבר פורסט, וקלע בממוצע כמעט 20 נקודות ו-10 ריבאונדים למשחק בשנתו האחרונה. הוא נבחר לחמישייה הרביעית בכל מדינות האיגוד של אילינוי, ונבחר לחמישייה הראשונה בשיקגו על פי ESPN.

לאחר מכן למד לוין שנה בבית הספר התיכון סנט תומאס מור. הוא נבחר לחמישייה הראשונה של מכון ניו אינגלנד.

לוין שיחק באוניברסיטת לויולה מרימאונט, שם במקביל עשה תואר בפסיכולוגיה. בעונתו בנבחרת המכללה, רשם ממוצעים של 11.1 נקודות ו-7.2 ריבאונדים למשחק, והיה חמישי בליגה לחסימות עם 1.2 למשחק. בשנת 2014 הוא נבחר לחמשייה הראשונה של האזור. בעקבות חוקי הליגה לא שיחק לוין בעונת 2014/2015.

בשנת 2015, עבר לוין לאוניברסיטת לויולה מרימאונט. בעונת 2015/2016, הוא העמיד ממוצעים של 9.5 נקודות ו-5.9 ריבאונדים למשחק, עם 2.2 ריבאונדים התקפיים (שני בליגה), קלע ב-50.2 אחוזים מהשדה (שישי בליגה) והוסיף 0.8 חסימות למשחק (שביעי בליגה). בעונת 2016/2017, הוא העמיד ממוצעים של 12.2 נקודות ו-6.2 ריבאונדים למשחק, עד שנפצע בברך וסיים את העונה. בעונת 2017/2018, הוא העמיד ממוצעים של 18.5 נקודות (שלישי בכל המחוז) ו-7.3 ריבאונדים למשחק. בנוסף קלע ב-45.5 אחוזים מהשדה, וסיים רביעי בליגה בריבאונדים עם 7.2 למשחק. ב-3 בפברואר 2018, קלע לוין 45 נקודות והשווה שיא בן 47 שנים של המכללה בשיא נקודות למשחק. בתום העונה נבחר לחמישייה הראשונה של המחוז.

קריירה מקצועית
--------------

ב-4 ביולי 2018, לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA, חתם לוין בבני הרצליה מהליגה הישראלית.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket

הערות שוליים
------------

1. ↑  גייב לוין חתם בבני "רב בריח" הרצליה, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, ‏4 ביולי 2018
**גליצרול פנילבוטיראט** (**glycerol phenylbutyrate**) הוא המרכיב הפעיל בתרופה **רביקטי** (**ravicti**) המשווקת כנוזל לנטילה פומית (דרך הפה), ומשמשת לטיפול בהפרעות מולדות מסוימות של מעגל האוריאה (UCDs). התרופה פועלת על ידי מניעת הצטברות מזיקה של אמוניה בגוף.

מעגל האוריאה מורכב מסדרה של תהליכים ביוכימיים ומטרתו היא לסלק מהגוף את עודפי האמוניה, שמקורה בפרוק חלבונים מהמזון, על ידי הפיכתה לאוריאה.
הפרעות מולדות של מעגל האוריאה (UCDs) הן הפרעות גנטיות, הקשורות עם חוסר של אנזימים ספציפיים המעורבים במעגל האוריאה. באנשים עם UCDs החנקן מצטבר ונשאר בגוף כאמוניה, המסוגלת להגיע למוח ולגרום לנזק מוחי, תרדמת או מוות.

גליצרול פנילבוטיראט או GPB מורכב מגליצרול עם 3 מולקולות של חומצה פנילבוטירית (phenylbutyric acid), הקשורות כאסטרים והוא פרו-דרג של חומצה פנילבוטירית, המשווקת אף היא כנתרן פנילבוטיראט(אנ') (NaPBA), לטיפול של UCDs.

NaPBA הוא בעל בעיות טעם, משפיע על ריח הגוף, עלול להפחית תיאבון, לגרום בעיות במחזור החודשי בנשים, בעל תכולה גבוהה של נתרן ועומס מינון גבוה בטבליות. בשונה מכך, גליצרול פנילבוטיראט הוא שמן חסר טעם וריח, בעל צבע צהוב בהיר, שאינו מכיל נתרן.

מנגנון הפעולה של גליצרול פנילבוטיראט (ושל NaPBA), מבוסס על יצירת תחליף לאוריאה בגוף. חומצה פנילאצטית(אנ'), שהיא המטבוליט העיקרי של התרופה בגוף, עוברת צימוד עם גלוטמין, בכבד ובכליות, כדי ליצור פנילאצטילגלוטמין(אנ') (PAGN), אשר בדומה לאוריאה, מכיל פסולת חנקן, ומופרש בשתן.

תרופת המרשם רביקטי פותחה על ידי היפריון תרפיוטיקס (Hyperion Therapeutics), בהתבסס על תרופה קיימת - בופניל (Buphenyl), שהמרכיב הפעיל בה הוא סודיום פנילבוטיראט(אנ').

התרופה מאושרת לשימוש בחולים מעל גיל חודשיים. וקיבלה אישור שיווק בארצות הברית על ידי מינהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) ב-1 בפברואר 2013.

במרץ 2015, הורייזון פרמה(אנ') רכשה את היפריון תרפיוטיקס ואת התרופה רביקטי.

התרופה רביקטי אינה רשומה בישראל, אך מיובאת לישראל, על פי הצורך, תחת אישור מיוחד של משרד הבריאות. התרופה כלולה בסל הבריאות.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  FDA approves new drug for the chronic management of some urea cycle disorders
2. ↑  Pharmacology and Safety of Glycerol Phenylbutyrate in Healthy Adults and Adults with Cirrhosis
3. ↑  Matthew Herder Orphan drug incentives in the pharmacogenomic context: policy responses in the USA and Canada
4. ↑  Drugs@FDA: FDA Approved Drug Products
5. ↑  Horizon Pharma to Acquire Hyperion Therapeutics for $1.1B

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"גליצרול פנילבוטיראט"**.
**יורי גנדלסמן** (באנגלית: **Yuri Gandelsman**, ברוסית: **Гандельсман, Юрий Борисович**; נולד ב-1951) הוא ויולן יהודי יליד אוזבקיסטן, שפעל ברוסיה,ישראל והחל משנת 2000 בארצות הברית.

חייו
----

גנדלסמן נולד בטשקנט שבאוזבקיסטן למשפחת מוזיקאים - אמו הייתה זמרת אופרה ואחיו, אלכסנדר ז'ורבין, היה למלחין. יורי החל ללמוד נגינה בכינור עוד בטשקנט, ובהמשך עבר עם משפחתו למוסקבה והמשיך את לימודיו בבית הספר גנסין למוזיקה.

### קריירה

גנדלסמן החל את הקריירה שלו כוויולן בפילהרמונית של מוסקבה, שם הגיע לדרגת הוויולן הראשי. הוא הופיע ברסיטלים עם נגנים בעלי שם, בהם הפסנתרן סביאטוסלב ריכטר וכסולן באנסמבל הווירטואוזים של מוסקבה. באחד הביקורים של האנסמבל בישראל קיבלו הוא ואשתו החלטה לעלות לארץ ובשנת 1990 הגיעו עם בתם נטשה לישראל. גנדלסמן התקבל לתזמורת הפילהרמונית הישראלית כוויולן ראשי ובמקביל לימד באקדמיה למוזיקה בתל אביב והיה ראש המחלקה למוזיקה קאמרית שם.

בשנת 2000 החליט גנדלסמן להתפטר ממשרותיו בפילהרמונית ובאקדמיה למוזיקה, לקבל הצעה מרביעיית פיין ארטס האמריקאית ולפתוח קריירה חדשה בתחום הנגינה ברביעיית מיתרים. גם בנם, הכנר יונתן גנדלסמן, היגר לארצות הברית, שם יצר לו קריירה משלו בניו יורק. בתו של גנדלסמן, נטשה שר, העדיפה להישאר בישראל וכיום היא חברה בטריו מיתרים אראטו ומנגנת בקאמרטה הישראלית ירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* יורי גנדלסמן, ברשת החברתית פייסבוק
* יורי גנדלסמן, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* יורי גנדלסמן, באתר Discogs (באנגלית)
* "מעבר לקשת", נעם בן זאב, ראיון עם יורי גנדלסמן בעכבר העיר, 2 באוגוסט 2009
* כתבה של ג'סיקה דושן על רביעיית פיין ארטס, 2006

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  ראיון עם יורי גנדלסמן ב"עכבר העיר", 2 באוגוסט 2009

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007405456105171
* GND: 1089441711
* ISNI: 0000 0000 8138 6531
* LCCN: n94088133
* MusicBrainz: 74c25e63-e7fa-4fc6-896a-89d6053f3c1a
* NTA: 338603379
* SUDOC: 115103651
* VIAF: 59272690
* WorldCat: lccn-n94088133

 |
**רוי אלן סארי** (באנגלית: **Roy Allen Saari**;‏ 26 בפברואר 1945 – 30 בדצמבר 2008). היה שחיין אמריקאי, אלוף אולימפי (טוקיו 1964) במשחה שליחים 4x200 מטר ושיאן עולם במשחה ל-1500 מטר חופשי. היה לשחיין הראשון בהיסטוריה ששחה משחה זה מתחת ל-17 דקות.

ביוגרפיה
--------

סארי נולד בבאפלו, מדינת ניו יורק. אביו, יורהו סארי ("וייטי"), היה מאמן כדורמים ואימן את נבחרת הכדורמים של ארצות הברית באולימפיאדת טוקיו (1964) שסיימה במקום התשיעי. גם אחיו הצעיר (נולד בשנת 1948), רוברט סארי, ייצג את ארצות הברית באולימפיאדת טוקיו בכדורמים. רוי, למד ושחה באוניברסיטת דרום קליפורניה וסיים את לימודיו בשנת 1967. בשנת 1973 קיבל את תעודת עריכת הדין מאוניברסיטת לויולה מרימאונט.

### אלוף ארצות הברית הצעיר ביותר בהיסטוריה

באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1959 זכה סארי במדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי ובכך היה לשחיין האמריקאי הצעיר ביותר בהיסטוריה שזכה באליפות, בגיל 13 וחצי, כמו ג'יימס מקליין.

### אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסאו פאולו, ברזיל בשנת 1963 זכה סארי בשתי מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:19.3 דקות, לפני בן ארצו דון שולנדר (4:23.3 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 17:26.2 דקות.

### שיאן עולם

בתחרות שנערכה בטוקיו, יפן ב-17 באוגוסט 1963 קבע סארי במשחה ל-1500 מטר חופשי שיא עולם חדש של 17:05.5 דקות, שיפור לשיא העולם בן ה-3 שנים של ג'ון קונרדס מאוסטרליה (17:11.0 דקות).

### אלוף אולימפי

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו (1964) שנערכו בניו יורק ב-2 בספטמבר קבע סארי במשחה ל-1500 מטר חופשי שיא עולם חדש של 16:58.7 דקות ובכך היה לשחיין הראשון בהיסטוריה ששחה משחה זה מתחת ל-17 דקות. הוא סיים ראשון במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:13.5 דקות ושני במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:51.5 דקות. במשחקים עצמם הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה שליחים 4x200 מטר ביחד עם, סטיב קלארק, גארי אילמן ודון שולנדר בשיא עולם חדש של 7:52.1 דקות, לפני גרמניה (7.59.3 דקות) ויפן (8:03.8 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4:47.1 דקות, אחרי בן ארצו דיק רות' שקבע שיא עולם חדש של 4:45.4 דקות וגרהרד הץ מגרמניה (4:51.0 דקות). סארי סבל מהצטננות קשה, רות' סבל בלילה שלפני מכאבי בטן עזים, בשל דלקת התוספתן. הוא נידרש לניתוח דחוף אך הוא סירב וביקש מרופאיו להמתין עד לאחר סיום המשחה והץ הגרמני סבל מדלקת ריאות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:16.7 דקות ובמקום שביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 17:29.2 דקות.

### אלוף האוניברסיאדה

באוניברסיאדה שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 1965 זכה סארי בשתי מדליות זהב במשחי שליחים, ב-4x100 מטר חופשי וב-4x200 מטר חופשי.

ב-30 בדצמבר 2008 נפטר סארי מאי-ספיקת לב.

תארים והישגים
-------------

* סארי זכה במהלך הקריירה שלו ב-17 תוארי אליפות ארצות הברית ו-9 תוארי NCAA‏, 3 תארים ב-3 שנים ברציפות.

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוי סארי** בוויקישיתוף
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-1500 מטר חופשי

קישורים חיצוניים
----------------

* רוי סארי, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* רוי סארי, באתר olympedia.org
* רוי סארי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  OLYMPIC TRIALS RESULTS - 1964 Olympic Trials-Swimming
אסור לרמות כיתה ז3

אובייקטיביות במדע
-----------------

המפעל המדעי שואף לעיתים קרובות לבסס ולעגן כמה שיותר אמיתות כאובייקטיביות והדיון המדעי מתנהל לעיתים קרובות כך שהכרעה של מה שנחשב כ'ידע' הוא אותו הדבר שאפשר להעניק לו את הסטטוס של אובייקטיביות. במפעל המדעי, צורות התצפית והניסוי המקובלות כמו גם עקרונות ההסקה הדדוקטיבית והאינדוקטיבית, מנחות בדרך כלל את אנשי המקצוע בבואם להעניק את הסטטוס של אובייקטיביות להיגדים מסוימים, אולם הדיון באילו שיטות בדיוק מזקקות את הסטטוס של אובייקטיביות הוא נושא הדיון של הפילוסופיה של המדע.

נראה שכיום, כל תחום אקדמי פיתח לעצמו קווים מנחים וחוקים לגבי ראיות אובייקטיביות. לדוגמה, מחקר יעילות של תרופה חדשה, אם הוא נעשה בצורה אקראית, תוך כדי סמיות כפולה ושימוש בפלצבו – יחשב כמחקר אובייקטיבי, וזאת מכיוון שהוא דובק בעקרונות הידועים והמקובלים למיקסום אמינותן של התוצאות הסופיות.

בתחום חקר ההיסטוריה, אובייקטיביות מושגת באמצעות שימוש ב"מתודה ההיסטוריונית" ו"ביקורת עמיתים" שנעשית בדרך כלל על ידי החלפת רעיונות והתכתבויות דרך מאמרים שעוסקים בנושא המסוים. ההיסטוריון מעלה השערה, הסבר או ניתוח לגבי אירוע היסטורי, ואלו עוברים הערכה אצל מומחים אחרים מאותו התחום. תהליך הביקורת נעשה לרוב לפני פרסום המחקר הסופי.

אובייקטיביות באתיקה
-------------------

לפי עמדה זו, אמיתותם ותקפותם של שיפוטים והצהרות מוסריות יהיו בלתי-תלויים באמונות או רגשות של אדם או קבוצה מסוימת. טענה זו מובילה לגישה שבה היגדים אתיים מקבלים סטטוס דומה להיגדים מתחומי ידע אחרים ככימיה, ביולוגיה או היסטוריה. ישנן גישות שונות באשר למה שמעניק להיגדים מסוימים את הסטטוס של אובייקטיביות באתיקה. ביניהן מוסר דתי, האינטואציה האפלטונית וגישת עמנואל קאנט למוסר – הציווי הקטגורי.

כיום רווחת תפיסה מודרנית, שטוענת, לא נמצאת ולא תיתכן אובייקטיביות. האדם מושפע מסביבתו ותכונותיו.

ראו גם
------

* אובייקטיביזם (איין ראנד)
* אובייקטיביות חזקה
* סובייקטיביות
* אמת

קישורים חיצוניים
----------------

* אובייקטיביות, דף שער בספרייה הלאומית
* אתר למנויים בלבד  אנדרי מרמור, שלושה מושגים של אובייקטיביות, **עיוני משפט** יט, ספטמבר 1994

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007541008505171
* GND: 4172310-7
* LCCN: sh85093660
* NKC: ph123585

 |
**אוון גאריוט** (באנגלית: **Owen Kay Garriott** ;‏ 22 בנובמבר 1930, איניד, 15 באפריל 2019, האנטסוויל), הוא מהנדס ואסטרונאוט אמריקני אשר לקח חלק בתוכנית סקיילאב וטס במעבורת חלל. לפני הגעה לנאס"א הוא סיים תואר שלישי וכיהן בתפקיד של פרופסור חבר באוניברסיטת סטנפורד.

ביוגרפיה
--------

אוון גאריוט נולד בעיירה איניד שבאוקלהומה. בשנת 1948 הוא סיים את בית ספר התיכון ובשנת 1953 קיבל תואר ראשון בהנדסת חשמל באוניברסיטת אוקלהומה. בשנים 1953–1956 הוא שירת בצי ארצות הברית כקצין אלקטרוניקה. לאחר שחרור מהצי, גאריוט המשיך ללימודים באוניברסיטת סטנפורד בה סיים תואר שני (1957) ותואר שלישי (1960). גאריוט המשיך בעבודה באוניברסיטה והתמקד במחקרי יונוספירה. פעילות זו רוכזה במספר מאמרים שהוא פרסם.

עבודה בנאס"א
------------

בשנת 1965 גאריוט התקבל ליחידה להכנת אסטרונאוטים. כשלב מקדים הוא סיים קורס טיס.

בשנת 1973 הוא שולב בצוות סקיילאב 2 ושהה בחלל כ-60 יום, שיא לאותה תקופה. ב-10 בספטמבר, איש תקשורת של מרכז הקשר ביוסטון שמע בתקשורת אשתו של גריאוט שמספרת שהביאה לצוות אוכל ביתי ותיארה מה היא רואה מחלון תחנת החלל. מספר דקות לאחר סיום השידור, גאריוט סיפר לצוות במרכז תקשורת ביוסטון שהוא ניצל הקלטות של אשתו שביצע בלילה הקודם.

בנשים 1973–1983 גאריוט פעל במשימות שונות במסגרת נאס"א.

בשנת 1983 גאריוט נשלח למשימה נוספת בחלל במסגרת טיסת מעבורת חלל STS-9. בטיסה זו גאריוט שהיה פעיל בתחום חובבות רדיו הפעיל תחנת רדיו עם סיסמה W5LFL.

לאחר פרישה מנאס"א
-----------------

לאחר פרישה מנאס"א גאריוט עבד במספר חברות שקשורות עם תעשיית החלל. בהמשך הוא קיבל הזמנה להצטרף לצוות של אוניברסיטת אלבמה ועסק במחקרים בתחום ביולוגיה.

גאריוט התחתן בשנת 1960 לחברתו מתקופת בית הספר. לזוג נולדו 4 ילדים. בנו ריצ'רד היה תייר חלל והשתתף בטיסת סויוז TMA-13 בשנת 2008. הצוות הרוסי הזמין את אוון גאריוט למרכז התקשורת והבקרה בקוסמודרום בייקונור להיות נוכח במהלך השיגור.

בשנת 2008 ביחד עם ג'וזף קרווין הוא כתב ספר Homesteading Space על תוכנית "סקיילאב".

גאריוט נפטר בביתו באלבמה בשנת 2019.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוון גאריוט** בוויקישיתוף
* אוון גאריוט באתר נאס"א (באנגלית)
* ביוגרפיה
* אוון גאריוט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007319779405171
* GND: 143431110
* ISNI: 0000 0001 2098 7330
* LCCN: n2008028953
* NKC: xx0139098
* SUDOC: 136818722
* Trove: 830684
* VIAF: 4402209
* WorldCat: lccn-n2008028953

 |
כרזת המופע, פברואר 1983, מפרסמת 6 הופעות בתל אביב תוך 16 יום
**ערב חד פעמי** הוא שמה של סדרת מופעי בידור משנות השמונים והתשעים, בהשתתפות השחקנים מוני מושונוב ושלמה בראבא, הזמר גידי גוב (שהופיעו יחדיו בתוכנית הטלוויזיה זהו זה!), והמוזיקאים שלמה יידוב, יוני רכטר ואלון אולארצ'יק.

ראשיתה של הסדרה במלחמת לבנון הראשונה ב-1982, כאשר גוב, מושונוב, בראבא, יידוב ורכטר זומנו למילואים על מנת להופיע בפני החיילים בחזית. לאחר סיומה של המלחמה, החליטו החמישה להמשיך עם המופע על הבמות האזרחיות תחת השם "ערב חד פעמי". בשנת 1985 עלה המופע השני בסדרה, "ערב חד פעמי משופץ", בהרכב זהה. ב-1991, לאחר מלחמת המפרץ, עלה הערב השלישי והאחרון, "ערב חד פעמי קונבנציונלי", בו החליף אולארצ'יק את רכטר.

המופעים הורכבו משילוב של שיריהם המוכרים של גוב, רכטר, יידוב ואולארצ'יק עם מערכונים מקוריים לצד כאלה המבוססים על דמויות מ"זהו זה!" כגון יאצק (בראבא) והבבא בובה (מושונוב). חלק מהמערכונים הפכו לקטעים אהובים וזכורים בציבור הישראלי, כגון: "איש הצנזורה" (בו מגלם מושונוב צנזור המנסה לגנוז את המופע ואת שיריו של גוב) והמערכון בו מגלם בראבא עולה ממרוקו ("ירח מטפטף עלינו"). קומיקאים ישראלים רבים ציינו את המופע כאחת ההשפעות הבולטות עליהם. מושונוב אמר במספר הזדמנויות כי המופע היה "הדבר הכי טוב שעשיתי בקריירה שלי".

קישורים חיצוניים
----------------

* מוני ובראבא, באתר MOOMA
* ערב חד פעמי משופץ (1986), באתר סטריאו ומונו
* ביוגרפיה, באתר של גידי גוב
* מרב יודילוביץ' ו, זיכרון צילומי: אמנים חוזרים לרגעי מלחמה, באתר ynet, 11 במאי 2016

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: cf64e168-97e4-4cc2-90fd-97a3725d8f0e

 |
תבנית {{ספר}} ריקה מתוכן. יש להזין פרמטרים בערך או בוויקינתונים. 
**למה זברות לא מקבלות כיבים** (באנגלית: **Why Zebras Don't Get Ulcers**) הוא ספר משנת 1994 (מהדורה שנייה - 1998, מהדורה שלישית - 2004) מאת הביולוג איש אוניברסיטת סטנפורד רוברט ספולסקי. הספר מתואר כ"מדריך ללחץ, מחלות הקשורות ללחץ והתמודדות" על הכריכה של המהדורה השלישית שלו.

רקע ותקציר
----------

הכותרת נובעת מהנחת היסוד של ספולסקי שעבור בעלי חיים כמו זברות, הלחץ הוא בדרך כלל אפיזודי (למשל, בריחה מאריה), בעוד שלבני אדם, הלחץ הוא לרוב כרוני (למשל, דאגה לאבד את העבודה). לכן, חיות בר רבות רגישות פחות מבני אדם להפרעות כרוניות הקשורות לסטרס כגון כיבים, יתר לחץ דם, ירידה בנוירוגנזה וניוון נוירוני מוגבר בהיפוקמפוס. עם זאת, מתח כרוני מתרחש בחלק מהפרימטים החברתיים - ספולסקי חוקר בבונים - בעיקר בקרב אנשים בתחתית היררכיית הדומיננטיות החברתית.

ספולסקי מתמקד בהשפעות הגלוקוקורטיקואידים על גוף האדם, בטענה שהורמונים כאלה עשויים להיות שימושיים לבעלי חיים בטבע הבורחים מהטורפים שלהם, כמו בתגובת הילחם או ברח, אך ההשפעות השליליות על בני אדם גוברות כאשר ההורמונים האלה מופרשים בכמויות גבוהות או יותר, למשך פרקי זמן ארוכים. ספולסקי מספר על ההיסטוריה של האנדוקרינולוגיה, כיצד התחום השתנה בעת גילוי הורמונים שונים. רוב הספר מתמקד במנגנון הביולוגי של הגוף. הפרק האחרון מתמקד בעזרה עצמית.

**למה זברות לא מקבלות כיבים** טוען כי תופעות חברתיות כמו התעללות בילדים והלחץ הכרוני של עוני משפיעות על מתח ביולוגי, מה שמוביל לסיכון מוגבר למחלות ולנכות.

ביקורות
-------

הספר זכה לביקורות חיוביות בעיקר. Kirkus כינה את הספר "הסבר משעשע לאופן שבו מתח משפיע על הגוף ומה אנחנו יכולים לעשות כדי לנטרל את השפעותיו". בארי קוורן (Keverne) כתב בביקורת עבור *New Scientist*: "כולם יכולים להפיק תועלת מקריאת **למה זברות לא מקבלות כיבים**, ולקבל תובנות לגבי פעולת הגוף והנפש והסברים לכך שחלקנו פגיעים יותר מאחרים למחלות הקשורות ללחץ."

קישורים חיצוניים
----------------

* מתח: דיוקן של רוצח, סרט תיעודי של נשיונל ג'יאוגרפיק המבוסס על **למה זברות לא מקבלות כיבים**
* "למה זברות לא מקבלות כיבים: מתח ובריאות", הרצאתו של רוברט ספולסקי
* "למה זברות לא מקבלות כיבים", NPR, כתבה מתאריך 3 בדצמבר 1999 מאתר Fresh Air

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Review: How fear eats the soul". *New Scientist*. נבדק ב-19 בדצמבר 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Book Review-Why Zebras Don't Get Ulcers – The Physical Impact of Stress". *Thor Projects*. 12 בדצמבר 2016. נבדק ב-19 בדצמבר 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Why Zebras Don't Get Ulcers". Kirkus reviews. נבדק ב-19 בדצמבר 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Review: How fear eats the soul". *New Scientist*. נבדק ב-19 בדצמבר 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
מקס גת-מור
**מקס גת-מור** (נולד ב-8 בינואר 1972) הוא יוצר ומלחין ישראלי.

ביוגרפיה
--------

גת-מור החל את דרכו בלהקת "שפיות זמנית". הוא כתב את השיר "הקיץ האחרון" בהיותו בן 15 וכעבור כמה שנים, זכה השיר בביצוע הלהקה בתחרות "רוק ירוק" ברעננה. לאחר מכן, צעד השיר במקום הראשון במצעדי הפזמונים במשך זמן רב ונהפך לשיר השנה. הלהקה הקליטה שני תקליטים ונבחרה לשיר את שיר השירותרום, "פרחים לבנים".

גת-מור כתב שני שירים לפסטיגל: את "ואני לא ידעתי" של דנה ברגר בשנת 1992 ואת "אבא אומר" של אייל בוחבוט בשנת 1993. הוא כתב את המילים לשיר "אני לא יכולה בלעדיך" ללחן של צביקה פיק בביצועה של דנה אינטרנשיונל, ואת הדואט של פיק עם דנה אינטרנשיונל, "מי שלא רוקד עומד".

בשנת 1999 הוציא גת-מור אלבום סולו שלא זכה להצלחה רבה.

באוקטובר 2009 הקליט עם מיכה שטרית את השיר "ימים של שפל", שנכלל באלבומו של גת-מור "מונופוביה".

דיסקוגרפיה
----------

#### עם "שפיות זמנית"

* הקיץ האחרון (1991)
* אחרי הגשם (1994)

#### אלבומי סולו

* מקס גת-מור (1999)
* מונופוביה (2010)

קישורים חיצוניים
----------------

* nrg מעריב, אחרי עשור: מקס גת-מור חוזר, באתר nrg‏, 13 באוקטובר 2009
* אור ברנע, מוציא עשן באולפן, באתר ynet, 10 במרץ 2010
* איתי אילנאי, מקס ממשיך לעוד עונה, ynet, ‏6 במאי 2010

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299459505171
* ISNI: 0000 0000 6795 2541
* MusicBrainz: fdff6603-f27b-4461-b9ae-89658150e25e
* VIAF: 97380166
* WorldCat: viaf-97380166

 |