recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
חמשת האחים סאליבן על חרטום הספינה שעליה שירתו, מספר ימים לפני מותם
**האחים סאליבן** (באנגלית: **Sullivan brothers**) היו חמישה אחים אמריקאים בני משפחה אחת, שנהרגו באירוע טביעת ספינת המלחמה שעליה שרתו יחד כולם, הסיירת הקלה "ג'ונו", במלחמת העולם השנייה.

האחים
-----

האחים סאליבן נולדו בווטרלו במדינת איווה שבארצות הברית. משפחתם הייתה משפחה אמריקאית קתולית, ממוצא אירי שכללה שמונה ילדים, מתוכם שלוש אחיות, שאחת מהן מתה מדלקת ריאות, וחמישה אחים. המשפחה הייתה מגובשת ופטריוטית, וההורים חינכו את ילדיהם לאהבת האל והמולדת. פרט לאחד האחים שהיה נשוי ואב לתינוק, שאר האחים היו רווקים.

שמותיהם היו:

* ג'ורג' סאליבן, בן 27 במותו;
* פרנסיס (פרנק) סאליבן, בן 25 במותו;
* ג'וזף (ג'ו) סאליבן, בן 23 במותו;
* מאדיסון (מאט) סאליבן, בן 22 במותו;
* אלברט (אל) סאליבן, בן 19 במותו.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה והקריאה הציבורית בארצות הברית לבנים להתגייס לצבא, החליטו חמשת האחים להתגייס יחד לצי האמריקני. הקשר בין האחים היה חזק, והם דרשו להישאר ולשרת באותה יחידה. אף שהדבר לא היה מקובל, נעתר חיל הים האמריקאי לדרישת האחים, מאחר שהצי היה זקוק נואשות לכוח אדם. האחים הוצבו לשירות יחד, בחודש ינואר 1942, על הסיירת הקלה USS Juneau(ג'ונו).

ב-13 בנובמבר 1942, במהלך הקרב הימי על גוודלקנל שבאיי שלמה, הסיירת הקלה שעליה שירתו נפגעה מטורפדו, והוטבעה על ידי צוללת יפנית. שלושה אחים נהרגו מיד, אחד שרד יום אחד, והאחרון סבל מהזיות והיה שרוי בצער רב, וביום החמישי מטביעת הסיירת קפץ למים ונעלם.

לאחר שפסקו מכתביהם להגיע לאמם, היא דרשה מהצי לדעת מה עלה בגורל הבנים שלה. את מכתב התשובה כתב הנשיא האמריקאי בכבודו ובעצמו. יום לפני שהגיע המכתב, הגיעו לבית ההורים של האחים נציגים במדים. האב רץ אל המשלחת ושאל: "מי מהם?". תשובת המשלחת הייתה: "כולם".

מורשת
-----

כתוצאה מהאסון הונהגה בצבא ארצות הברית מדיניות הניצולים היחידים. מדיניות זאת אוסרת על בנים לאותה משפחה לשרת באותה יחידה צבאית, ואוסרת על המדינה לגייס לשירות קרבי אדם שבן משפחתו מקרבה ראשונה נהרג בקרב. מדיניות הניצולים היחידים הונהגה בהדרגה בשאר צבאות העולם המערבי, ובגרסאות שונות במקצת, היא נהוגה גם בצה"ל.

הצי האמריקני קרא לשתי משחתות, DDG-68 (אנ') ו-DD-537 (אנ') "הסאליבנס", על שמם של האחים. זו הייתה הפעם הראשונה שספינות הצי האמריקני נקראו על שם יותר מאיש אחד, והמוטו של שתיהן היה זהה למוטו של האחים סאליבן, "אנו נשארים יחדיו".

למקרה הייתה השפעה על התרבות האמריקאית של שנות הארבעים והחמישים של המאה ה-20. האחים לבית סאליבן הונצחו בשמות רחובות, ופארקים, נכתבו לזכרם שירים, ושני סרטים הופקו בעקבות האירוע: "Fighting Sullivans" משנת 1944, ו"להציל את טוראי ריאן" משנת 1998 המספר על אירוע דומה.

ראו גם
------

* האחים נילנד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האחים סאליבן** בוויקישיתוף
* We Stick Together
* Naval Historical Center
* האחים סאליבן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SNAC: w6718qwq

 |
**מרחב מוהר** (נולד ב-22 ביוני 1983) הוא מתאגרף ישראלי.

ביוגרפיה
--------

מוהר נולד בחיפה ועבר עם הוריו בגיל שבועיים לניגריה.

בשנת 1994 החל את הקריירה בתחום קרב מגע מלא, בו זכה בשש אליפויות ישראל בין 1995–2001 וקיבל חגורה שחורה דן -1 תחת מאמנו אלון רצון בשנת 2000, ובשנת 2012 קיבל חגורה דן-2 תחת איציק פרנקו.

מרחב זכה בתואר אלוף ישראל באיגרוף תאילנדי בשנת 2001. בתום שירותו הצבאי התמקד בעיקר באגרוף, ובשנת 2004 זכה בתואר אלוף ישראל באגרוף מקצועני. לאחר מכן, נסע לניו יורק, שם התאמן בהדרכתו של הקטור רוקה.

בספטמבר 2005 הגיע לגמר אליפות העולם של ה-WBC במשקל בינוני-קל, שם הפסיד לקסאבייר טוליבר בנוקאאוט בסיבוב השישי. התקדמותו של מוהר בארצות הברית תועדה בסרט "אלוף העולם שלי" ששודר בערוץ 2.

בשנת 2003 השתתף מוהר בסרטו של ארי פולמן "החומר שממנו עשויה האהבה". בשנת 2010 השתתף בעונה השישית של תוכנית הטלוויזיה רוקדים עם כוכבים, לצד הרקדנית אנסטסיה שפירו.

קישורים חיצוניים
----------------

* מרחב מוהר, ברשת החברתית אינסטגרם
* מרחב מוהר, באתר BoxRec
* רענן וייס, המתאגרף מרחב מוהר: "עוד אהייה אלוף העולם", באתר ynet, 15 בספטמבר 2005
* רענן וייס, איגרוף: מוהר הפסיד בקרב על אליפות העולם, באתר ynet, 17 בספטמבר 2005
* The Contender,‏ American Jewish Life, אפריל-מאי 2006
**קמהאמהה החמישי** (**Kamehameha V**, ‏11 בדצמבר 1830 - 11 בדצמבר 1872) היה המלך החמישי של ממלכת הוואי והיורש של אחיו קמהאמהה הרביעי.

הוא התנגד לחוקה שהועברה על ידי קמהאמהה השלישי ב-1852 והעביר חוקה חדשה ב-1864, כשנה לאחר תחילת כהונתו כמלך הוואי. ב-1866 שהה הסופר האמריקאי מארק טוויין בהוואי למשך ארבעה חודשים. במכתביו תיאר את המלך:

> 
> "הוא היה שליט פיקח; הוא ראה כבר עולם; הוא היה מחונך, מצטיין, עבד קשה על מנת להטיב עם עמו והצליח. הוא לא דבק בשטויות המלכותיות הקבועות[...] הוא היה אהוד, מוערך מאוד ואף נערץ"
> 
> 
> 
> 

בתקופת כהונתו, פיתח ויזם מיזמי בנייה רבים שגרמו למחסור קשה במשאבים בממלכה והגדילו את החוב הלאומי. הוא היה לאחרון בשושלת בית קמהאמהה ולא הותיר אחריו יורש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קמהאמהה החמישי** בוויקישיתוף
* קמהאמהה החמישי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* קמהאמהה החמישי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1161190058
* LCCN: n90717773
* VIAF: 50856110
* WorldCat: lccn-n90717773

 |
במתמטיקה, **פוּנְקְצְיָה רַב־עֶרְכִּית** היא יחס מלא. כלומר, לכל איבר (ערך) בקבוצת התחום מותאם איבר (ערך) אחד לפחות בקבוצת הטווח. בשל ריבוי הערכים האפשרי, השם "פונקציה רב-ערכית" הוא מטעה מעט, שכן פונקציה צריכה להתאים לכל איבר בתחום איבר אחד ויחיד מהטווח. עם זאת, ניתן להסתכל על פונקציה רב-ערכית מהתחום A לטווח B בתור פונקציה חד-ערכית מהתחום A לקבוצת החזקה של B (כלומר, כפונקציה שמתאימה לכל איבר ב-A קבוצה של איברים מתוך B) ואז ההגדרה היא תקינה פורמלית.

דוגמאות
-------

פונקציית השורש הריבועי היא פונקציה רב-ערכית מעל המרוכבים, שכן לכל מספר ממשי או מרוכב יש בדיוק שני שורשים מרוכבים (על פי המשפט היסודי של האלגברה), כשהמספר שונה מ-0 הם שונים. לכן פונקציית השורש הריבועי, כשהיא מופעלת על מספר כלשהו, מחזירה שני ערכים. מכיוון ששני המספרים נבדלים ביניהם רק בסימנם, נהוג לרוב לצמצם את הפונקציה כך שתחזיר רק את הערך החיובי מבין השניים, ואז היא פונקציה חד-ערכית תקינה.

הפונקציות הטריגונומטריות ההפוכות הן רב-ערכיות שכן הפונקציות הטריגונומטריות הן מחזוריות. למשל, מתקיים \sin0=\sin\pi=\sin2\pi=\dots =0 ולכן ניתן לחשוב על \ \arcsin0 כמחזירה ערכים רבים, ביניהם \ 0,\pi,2\pi\dots. לכן נהוג לצמצם גם את הפונקציות הטריגונומטריות ההפוכות לקטע שבו הן חד-ערכיות, למשל \ [-\pi /2,\pi /2].

באופן כללי, הגבלת טווח הערכים של פונקציה לכזה שבו הפונקציה חד-ערכית נקרא "לקיחת ענף". באופן פורמלי יותר, **ענף** של פונקציה רב ערכית הוא פונקציה חד-ערכית, שהערך שהיא מקבלת בכל נקודה שייך לקבוצת הערכים שהפונקציה הרב-ערכית יכולה לקבל באותה נקודה, ובנוסף לכך היא רציפה.

בשל דרישת הרציפות, כאשר מגדירים ענף של פונקציה עשויות להתקבל נקודות, שכאשר הפונקציה מקבלת ערכים על מסלול שמקיף אותן, היא עוברת בין ענפים שונים של הפונקציה הרב-ערכית. נקודות כאלו מכונות **נקודות הסתעפות**.

קישורים חיצוניים
----------------

* פונקציה רב-ערכית, באתר MathWorld (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4270772-9

 |
**פעולה קולקטיבית** היא שילוב של פעילויות, משאבים ומיומנויות של יחידים בתוך מסגרת אחת שמטרתה השגת יעדים משותפים בעלי תועלת לכלל. 

הצורך בקיום פעולות קולקטיביות נובע מכך שלעיתים היחיד אינו מסוגל לבדו להגיע ליעדים מסוימים הקשורים לחייו ולהתנהלותו, כמו ביטחונו, איכות סביבתו, חינוך ילדיו ועוד. ישנם יעדים אחרים שהיחיד לא יכול לבצע לבדו, כי הוא זקוק להסכמה ולתמיכה של "הקולקטיב". 

כדי להגביר את הסיכוי שפעולה קולקטיבית תצליח בהשגת יעדיה, צריך להביא לכך שמספר המשתתפים בה יהיה רב ככל האפשר. כאשר מספר המשתתפים גדל, גדלים איתו המשאבים הפיננסיים והאנושיים הדרושים להשגת היעדים המשותפים. בנוסף, ישנו צורך בטיפוח תחושת "השייכות לקבוצה" בקרב היחידים, המתבטאת באמון הדדי, נתינה, אימוץ ערכים אנושיים, אמונה ואופטימיות, דבר שמגדיל את סיכויי הצלחת הפעולה הקולקטיבית.

על פי ג'ורג' הרברט מיד, ממייסדי הפסיכולוגיה החברתית, האורגניזם החברתי איננו יחיד ממשי, אלא קבוצה חברתית של אורגניזמים יחידים. כלומר, היחיד החברתי תמיד ממוקם בתוך קבוצה חברתית. הפעולה החברתית היא פעולה קולקטיבית בה משתתפים שני אנשים או יותר. באופן דומה, האובייקט החברתי הוא אובייקט קולקטיבי אשר לו משמעות משותפת עבור כל משתתפי הפעולה. קיימים סוגים רבים של פעולות חברתיות, חלקן פשוטות מאוד וחלקן מורכבות. חייה של חברה מכילים בתוכם את הצבר כל סוגי הפעולות החברתיות בכל רמות המורכבות.

ראו גם
------

* השפעה חברתית
* תנועה חברתית
* אינדוקטרינציה

קישורים חיצוניים
----------------

* רפיק חאג', ההענות לתשלום מיסים מקומיים בחברה הערבית בישראל, נייר עמדה
* דובי קננגיסר, קוד פתוח, חברה אזרחית ובעיית הפעולה הקולקטיבית, אוקטובר 2008.

* Mancur Olson, The Logic of Collective Action, 1965


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4031767-5

 |
**חוק עזר עירוני** הוא חוק שתקף בתחומה של רשות מקומית מסוימת במדינת ישראל. חוק עזר חייב להיות מאושר על ידי מועצת הרשות המקומית ולא להידחות על ידי שר הפנים (במקרים מסוימים נדרש אישור של שר הפנים) על מנת שייכנס לתוקף.

הסמכות להתקנת חוקי עזר עירוניים ניתנת לכל סוגי הרשויות המקומיות, הן על פי החוקים הכלליים המתייחסים אליהם (פקודת העיריות, פקודת המועצות המקומיות, צו המועצות האזוריות) והן מהוראות חוק מפורטות לנושאים שונים (למשל פקודת התעבורה).

הרשות המקומית המנסחת את חוקי העזר, אינה יכולה להוסיף על הכתוב בחקיקה הראשית ואם יעשו זאת, זה לא יעמוד בביקורת שיפוטית. מקרים מפורסמים שבית המשפט החליט שהרשות המקומית חרגה מסמכותה בחוקי העזר הם:

* חוקי עזר שאסרו על פתיחת עסקים במהלך יום שלם באמצע שבוע. בית המשפט קבע שמחוקק המשנה רשאי לקבוע שעות פתיחה וסגירה של עסקים, אך אינו מוסמך לקבוע סגירה מוחלטת ביום שאינו חג או שבת.
* חוקי עזר שאסרו מכירת בשר חזיר בתחומי יישובים. בית המשפט קבע שחקיקה כזאת מנוגדת לחוק יסוד "חופש העיסוק". מחוקק המשנה יכול לקבוע אזורים מותרים ואזורים אסורים, אך אינו יכול להטיל איסור כולל.

נושאים נפוצים לחוקי עזר:

1. ארנונה ואספקת מים
2. הסדרת חנייה
3. ביוב
4. איכות הסביבה
5. שעות פתיחת עסקים
6. שילוט
7. פיקוח על עסקים

הטיפול בעבירות על חוקי העזר העירוניים נעשה על ידי הפקחים של הרשות המקומית שהם בעלי סמכות הזהה לזו של שוטר בהקשר לאכיפתם. לרוב העבירות על חוקי העזר הן עבירות קנס או ברירת קנס.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **חוק עזר** |

* חקיקת משנה - נוהל והנחיות, הנחיות היועץ המשפטי לממשלה, פרק 27 מכיל מידע על חוקי עזר עירוניים.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007293391405171
* BNE: XX549461
* BnF: cb12226220t (data)
* GND: 4051778-0
* LCCN: sh99001480
* NARA: 10633189
* NDL: 00575033
* NKC: ph137375
* SUDOC: 030947812

 |
**מחזיקי הדת** היה עיתון שנוסד על ידי הרב שמעון סופר בלבוב בשנת 1879, והופיע מאז בגלגוליו השונים עד ימי תחילת מלחמת העולם הראשונה (1914). העיתון סיקר את חיי היהדות האורתודוקסית בלבוב וגליציה בכלל.

העיתון יצא לאור ביוזמת רבי יהושע רוקח ומטעם "תנועת מחזיקי הדת". עד לשנת 1886 הופיע העיתון כדו-ירחון בשם "מחזיקי הדת", ובשנים 1886–1895 הופיע בדרך כלל אחת לשבוע תחת שני שמות שונים: "מחזיקי הדת" ו"קול מחזיקי הדת" - ככל הנראה משום שהמייסדים לא הצליחו לקבל רישיון מהממשלה האוסטרו הונגרית להוצאה תדירה של שבועון. את העיתון ערכו יהושע ליפסקר ויהודה קרונגולד.

העיתון היה בין הראשונים שיצאו מחוגי האורתודוקסיה. באותה תקופה נפוצו עיתונים משכיליים רבים, והעיתון יצא כמעין תגובה וניסיון להילחם במתחדשים. הוצאת העיתון לוותה בביקורת וחשש מצד חלק מהציבור האורתודוקסי דאז, שעדיין ראו בעצם מושג העיתונות מקור לליצנות וקלות ראש. כך למשל מסופר שרבי יהודה אריה ליב אלתר (ה"שפת אמת") הורה להזמין שני עותקים מהעיתון בעקבות בקשתו של רבי יהושע רוקח, אך ציווה לשרוף אותם מיד עם הגיעם לביתו.

בשנותיו הראשונות התמקד העיתון בסקירת חיי הדת בלבוב. במרוצת הזמן החל לעסוק גם בנעשה בעולם, ומדי פעם פורסמו בו פיליטונים, מאמרים פוליטיים ודברי פולמוס בחלק התחתון של הדף, תחת כותרות כגון "משיב כהלכה" או "שאלת חכם אחד מרעהו על דבר חבורה קדושה מחזיקי הדת ותשובתו הרמה". מעת לעת פורסמו גם שירים, כגון שיר ליום חתונת נסיך הכתר רודולף, שיר מבדח על המן הרשע וכן פואמה אודות רדיפות היהודים כמו כן פורסמו בו בשנים תרנ"ו-תרנ"ז סיפורים היסטוריים שתורגמו מהשבועון החרדי בפרנקפורט "דער איזראעליט".

כותבי העיתון לא הזדהו בדרך כלל בשמם, וחתמו בראשי תיבות, אם כי לאורך השנים חתמו יותר ויותר כותבים בשמם המלא. עם הכותבים שהרבו לכתוב בעיתון נמנו שבח קנביל, משה אריה ליב הארמעלין (בכינויו מאל"ה, 1893-1826), והעיתונאי מרדכי וייסמן-חיות (בכינויו מו"ח, 1831-1914).

כל גיליון הכיל שמונה עמודים, ובעמוד הראשי הופיע דרך קבע "אזהרה ובקשה": "לנהוג כבוד בזה המ"ע כמו בכל ספרי הקודש, ושלא לנהוג בהם מנהג חול ח"ו, רק לאספם ולשמרם. וכאשר יתרבו העלים יתנו הקוראים הנכבדים לכרוך אותם". בשנת 2011 הועלו רוב גליונות העיתון לאתר עיתונות יהודית היסטורית.

מספר כתבי עת נוספים יצאו בשם זה, בהם הירחון "קול מחזיקי הדת" שיצא בירושלים על ידי חסידות בעלזא בשנים תשל"ח-תשל"ט. הירחון יצא בפורמט של מגזין עבה, וכלל חמישה גיליונות. המשכו בירחון "המחנה החרדי".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מחזיקי הדת** בוויקישיתוף
* מחזיקי הדת באתר הספרייה הלאומית
* קול מחזיקי הדת באתר הספרייה הלאומית
* עמוד העיתון, באתר עיתונות יהודית היסטורית - גרסה בת חיפוש בכל טקסט העיתון
* מערכות ישראל למען חומר קריאה כשרה. חלק א' - מאורי הגולה מייסדים חברות "מחזיקי הדת" וגיליון "מחזיקי הדת", לרגל גיליון "העדה" ה"אלף וחמש מאות"
* מנחם קרן-קרץ, ‏שקיעת האורתודוקסיה בגליציה במפנה המאה העשרים בראי העיתונים החרדיים מחזיקי הדת וקול מחזיקי הדת, **קשר** 49, חורף 2017, עמ' 126

הערות שוליים
------------

1. ↑  מערכות ישראל למען חומר קריאה כשרה. חלק א' - מאורי הגולה מייסדים חברות "מחזיקי הדת" וגיליון "מחזיקי הדת", לרגל גיליון "העדה" ה"אלף וחמש מאות", עמ' יב
2. ↑  מאי 1881
3. ↑  פורים תרמ"ב
4. ↑  מאת הילל בן שכ"ר (יהודה ליב לנדא), גיליון 16, אב תרל"ט
5. ↑  למשל "הנער בנימין מטרייסט"
**ארמיית הריין הבריטית** (באנגלית: **British Army of the Rhine**, בראשי תיבות: **BAOR**) היה שמן של שתי עוצבות של הצבא הבריטי, אשר הוקמו ככוח כיבוש בריטי בגרמניה, האחת לאחר מלחמת העולם הראשונה והאחרת לאחר מלחמת העולם השנייה.

ארמיית הריין הראשונה: 1919–1929
-------------------------------

ארמיית הריין הראשונה הוקמה במרץ 1919 כדי להוציא לפועל ביחד עם יחידות מצבאות אחרים של מדינות ההסכמה את החזקתו של חבל הריין כאזור כיבוש, בהתאם לתנאי הסכם שביתת הנשק עם גרמניה. מפקדה הראשון של הארמייה היה הפילדמרשל לורד פלומר ומקום מושבה היה בעיר קלן וסביבותיה. היא פורקה ב-1929, לקראת יציאת צבאות מדינות ההסכמה מחבל הריין בעקבות הסכמי לוקרנו.

הארמייה כללה עם הקמתה חמישה קורפוסים ובהם 11 דיוויזיות. יחידות אלו פורקו ברובן במהרה, ושנה לאחר הקמתה כללה הארמייה שישה גדודים בלבד. בקיץ 1920 היו בה בסך הכל 13,360 איש. מ-1922 ואילך כללה הארמייה שתי חטיבות (בריגדות הריין ה-1 וה-2) אשר הרכב הגדודים שלהן השתנה מעת לעת.

אנשי הארמייה הוציאו לאור בשנות קיומה את העיתון היומי The Cologne Post.

ארמיית הריין השנייה: 1945–1994
------------------------------

ארמיית הריין השנייה הוקמה ב-25 באוגוסט 1945 במקומה של קבוצת הארמיות ה-21. מפקדה הראשון (1945–1946) היה הפילדמרשל מונטגומרי. תפקידה המקורי היה פיקוד על היחידות שהנהיגו את ממשל הצבאי באזור הכיבוש הבריטי בגרמניה. לאחר שסמכויות השלטון האזרחיות הוחזרו לגרמניה הפכה הארמייה למפקדה עבור הגייסות הבריטים בגרמניה בלבד.

ככל שהתעצם האיום של מתקפה סובייטית על גרמניה המערבית על פני המישור הצפון-גרמני, עלתה חשיבותה של הארמייה ככוח מגן על גרמניה. היא השתלבה בכוחות נאט"ו בגרמניה לאחר הקמת ברית זו, והכוח הקרבי העיקרי בה היה הקורפוס הבריטי ה-1. בשנים 1952–1993 שימש מפקד הארמייה גם כמפקד קבוצת הארמיות הצפונית של נאט"ו באירופה (NORTHAG). בשעתו הייתה הארמייה מצוידת גם בנשק גרעיני טקטי.

קיצוצי תקציב בבריטניה בעקבות התפרקות ברית המועצות הביאו לפירוקה של הארמייה ב-1994. היא הוחלפה על ידי מסגרת אחרת – הכוחות הבריטיים בגרמניה (BFG), אשר עזבה את גרמניה בשנת 2020.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארמיית הריין הבריטית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4268480-8

 |
איור ראש אפשרי
**רינכניה** (שם מדעי: ***Rinchenia***) הוא סוג של דינוזאור תרופוד ממשפחת האובירפטוריים שהתגלה בתצורת נמגט (אנ') במדבר גובי שבמונגוליה, וחי במשך הקרטיקון העליון, כ-70 מיליון שנה לפני זמננו. סוג זה תואר למדע בשנת 2004 והכיל מין יחיד - *Rinchenia mongoliensis*. הסוג נקרא לכבוד החוקר רינחן ברסבולד (אנ') - אשר סיווג אותו לראשונה, תחילה כמין של קרוב משפחתו המוכר - האובירפטור, אך מספר הבדלים במבנה השלד הפרידו אותו לסוג שונה. כמה חוקרים ראו בו טקסון בטל, אך מחקר מ-2004 ראה בו סוג תקף.

הרינכניה נחשב לאחד מהגדולים שבבני משפחתו, באורך של 1.5 עד 2.5 מטרים, והיה בעל גולגולת גבוהה וקצרה בעלת כיפה קמורה בקצותיה ומקור קרני נוקשה, ובתוכו שיניים קטנות. הוא היה בעל שלד קל משקל, עם רגליים אחוריות חזקות כשל יען, אגן ירכיים רחב וגפיים קדמיות קטנות יחסית. ייתכן שהיה מכוסה בנוצות, בדומה לתרופודים אחרים.

דינוזאור זה התאים לתנועה מהירה לאורך מדבר גובי הקדום והיה אוכל צמחים או אוכל כל, שחי בדומה לאובירפטור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רינכניה** בוויקישיתוף
* רינכניה, באתר GBIF (באנגלית)
**חריסטוס צוליס** (ביוונית: **Χρήστος Τζόλης**; נולד ב-30 בינואר 2002 בסלוניקי שביוון) הוא כדורגלן יווני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת פורטונה דיסלדורף ובנבחרת יוון.

קריירת מועדונים
---------------

### פאוק סלוניקי

צוליס הגיע אל מחלקת הנוער של פאוק סלוניקי בשנת 2018, לאחר שעבר במחלקות נוער של מספר מועדונים, ולאחר ששיחק במחלקת הנוער של פאוק סלוניקי בין השנים 2010–2016. ב-7 ביוני 2020 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 1-0 לאולימפיאקוס במסגרת ליגת העל היוונית לעונת 2019/2020. ב-20 ביוני הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-1 על OFI כרתים, גם כן במסגרת הליגה. צוליס שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 42 הופעות ליגה והבקיע שישה שערים. הוא זכה עם המועדון בגביע היווני בעונת 2020/2021, כשהוא עורך ארבע הופעות ומבקיע חמישה שערים.

### נוריץ' סיטי

ב-12 באוגוסט 2021 חתם צוליס על חוזה לחמש עונות בנוריץ' סיטי מהפרמייר ליג. ב-24 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 6-0 על בורנמות' במסגרת הסיבוב השני של גביע הפוטבול ליג. הוא הבקיע שני שערים במשחק זה, ונבחר לשחקן המצטיין. ב-11 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג, בהפסד 1-0 לארסנל במסגרת המחזור הרביעי בליגה לעונת 2021/2022.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-7 באוקטובר 2020 ערך צוליס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יוון, בהפסד 2-1 לנבחרת אוסטריה במשחק ידידות. ב-11 בנובמבר הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-1 על נבחרת קפריסין במשחק ידידות.

תארים
-----

פאוק סלוניקי
* הגביע היווני (1): 2020/2021

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  City land Greek winger Tzolis באתר הרשמי של נוריץ' סיטי, 12 באוגוסט 2021 (באנגלית)
2. ↑  Norwich hit Bournemouth for six in cup באתר BBC, ‏ 24 באוגוסט 2021 (באנגלית)
3. ↑  הפרסום בחשבון הטוויטר הרשמי של נוריץ' סיטי, 24 באוגוסט 2021 (באנגלית)
**בית הקברות היהודי החדש בלודז'** (במקורות ישנים מכונה גם בית הקברות במרישין) הוא אחד מבתי הקברות היהודים הגדולים בעולם. הוא שוכן ברחוב ברצקה בשכונת בלוטי בעיר ומשתרע על שטח של כ-440 דונם. בית הקברות כולל בין 180,000 ל-230,000 קברים מסומנים כמו גם קברים של קורבנות גטו לודז' והשואה.

היסטוריה
--------

בית הקברות הוקם ברחובות ברקה וזמיינה בצפון מזרח העיר ובעקבות הקמתו בשנת 1892 היה זה בית הקברות היהודי הגדול ביותר באירופה. ההחלטה על הצורך בבית קברות חדש עבור העיר התקבלה כאשר תושבי השכונות הסמוכות סירבו לאפשר הרחבת בית הקברות הישן ברחוב ווסולה, שהכיל למעלה מ -3,000 קברים. תעשיין ואיש עסקים בעל השפעה, ישראל פוזננסקי, תרם את 10.5 דונם הראשונים לקראת הקמת בית הקברות. התפרצות מגפת כולרה בשנת 1892 אילצה את שלטונות הצאריים של פולין הקונגרסאית לאשר את הבנייה. לפיכך, האנשים הראשונים שנקברו במקום בחורף 1892 היו כ-700 נפגעי כולרה. בשנת 1893 נקברו בבית העלמין החדש 1,139 גברים ונשים.

בית הטהרה מומן על ידי מינה דוברז'ינסקה קונסצטאט בשנת 1896 והושלם בשנת 1898. בשנת 1900 רכש אלברט קוקייה דונמים נוספים של שטח והרחיב מאוד את בית הקברות. במהלך תקופה זו נבנו כמה בתים לעובדי בית קברות ובית כנסת מעץ. מלחמת העולם הראשונה הביאה הרס קשה, ומצבות רבות נפגעו קשה. השיפוץ של בית הקברות נתמך כלכלית על ידי התעשיינים היהודיים בעיר. עד שנת 1925 הוחלפה גדר העץ המקורית סביב גבולות בית הקברות על ידי קיר לבנים אדום שעדיין עומד עד היום. כל המצבות בבית הקברות פונות מזרחה ובמאה ה -19 רובן נצבעו בצבעים שונים.

בתקופת השואה וקיומו של גטו לודז', שבית הקברות נכלל בתחומו, נקברו בחלקו הדרומי באזור שמכונה "שדה הגטו" 43,527 מתושבי הגטו שמתו ונרצחו בשנים 1940–1944, קבר אחים של חברי ארגון "פרומניצ'י" וחיילי משמר העם שנורו בשנים 1939–1945. לפעמים נקברו 170 איש ביום, בנוסף ל"שדה גטו" נקברו גם ברבעים אחרים או בין סמטאות. במקום נקברו גם 613 גופות של צוענים ממחנה הצוענים שפעלו בגטו. זכר נוסף לשנים הטרגיות של השואה הם הבורות ליד החומה: הם נחפרו בינואר 1945 לקברים של כמה מאות העובדים היהודים האחרונים שנותרו בעיר לאחר חיסול הגטו. עם זאת, ההוצאה להורג סוכלה על ידי השחרור המהיר של העיר על ידי הכוחות המזוינים של ברית המועצות.

מבנה
----

הגישה המעגלית ניתנת על ידי השער מהצד הדרומי בציר של רחוב אברם קוקייר, המהווה הרחבה של רחוב Chryzantem. גישה להולכי רגל אפשרית ממזרח דרך שער בחומה המשתרעת לאורך רחוב זמייננה. מבנה היסוד מבוסס על סידור שני צירים במאונך. הראשון מוביל מהשער הראשי לכיכר מול בית הלוויות. לצדו היו בעבר מבנים הקשורים לתפקוד בית הקברות. מתחם זה כלל בית כנסת, בית מגורים לשירות בית הקברות, מגדל מים, ומקווה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הקברות היהודי החדש בלודז'** בוויקישיתוף
רחוב רומא-מבט מככר סן קרלו לכוון ככר קסטלו
**רחוב רומא** (באיטלקית: **Via Roma**) הוא רחוב מרכזי בעיר ההיסטורית של טורינו, איטליה.

הרחוב ממוקם בציר צפון-דרום ומחבר בין כמה מהכיכרות המרכזיים במרכז ההיסטורי של העיר אל השדרה המרכזית של העיר, "דרך ויטוריו עמנואל השני" ( corso Vittorio Emanuele II) הממוקמת בציר מזרח-מערב. הרחובות הללו הן חלק ממבנה של רחובות מקבילים במתווה של רשת האופיינית לעיר הרומית העתיקה "Julia Augusta Taurinorum".

היסטוריה
--------

בנייתו של רחוב רומא החלה בסוף המאה ה-16 בהוראתו של קרלו אמנואלה הראשון, דוכס סבויה ובתכנונו של האדריכל ויטוצי (Ascanio Vittozzi). הרחוב, שרוחבו המקורי היה 10 מטרים הפך במהרה לציר מרכזי של העיר, ובשנת 1672 הורה קרלו אמנואלה השני, דוכס סבויה כי אין לערוך בו שינויים לרבות הגבהה של המבנים. בעשורים הראשונים של המאה ה-19 הוארך בהוראתו של קרלו פליצ'ה, מלך סרדיניה הרחוב בכוון דרום עד לשני גושי הבניינים האחרונים.

### העיצוב מחדש

מבט מהרחוב לכוון הארקדה הכוללת פורטיקו עם מוטיב סרליאן-מאפיין עיצובי מרכזי באדריכלות הרחובבראשית המאה העשרים עדיין שימר הרחוב את מאפייניו מתקופת הבארוק אך הפך לעמוס וחסר סדר. לאורכו נעו שני קווים של החשמלית, שכנו בו שישה בתי קולנוע ואולם גדול של הגלריה הלאומית, ובצידי הרחוב, אל מול חזית החנויות הוקמו דוכנים רבים. מצב זה עורר את הצורך בהסדרה מחדש של הפעילות ברחוב, הנגשת התחבורה הציבורית והאחדה של המראה הכללי. התברר כי המדובר בפרויקט שאפתני במיוחד מכיוון שישומו חייב הסדרה מחדש לא רק של הרחוב עצמו אלא של כלל הרובע המרכזי בעיר. במהלך התכנון הועלו הצעות רבות מהן בעלות אופי עתידני.

השלב הראשון של עיצוב הרחוב מחדש החל ב-1931. בקטע המחבר את ככר סן קרלו (piazza San Carlo) עם ככר קסטלו (piazza Castello). נוספו מבנים רבים בסגנון אקלקטי המשולבים עם פורטיקו ובתוספת פתחים בעלי שלושה חלקים, המופרדים בעמודים, בעלי משקוף שטוח בצדדים ומקושת במרכז (Serlian motifs). ריצוף הרחוב היה ייחודי במיוחד ובוצע באמצעות קוביות עץ, והוא נפתח לציבור בשנת 1933.

השלב השני של הפיתוח בוצע בקטע המחבר את ככר סן קרלו ועד תחנת הרכבת פורטה נואובה (Porta Nuova) בתכנונו של האדריכל פיצ'נטיני (Marcello Piacentini) בסגנון האדריכלות הרציונליסטית. מבנים רבים נהרסו על מנת לחדש את פני הרחוב והרחובות הסמוכים והמובילים אליו ובמקומם נבנו חדשים. מבנה הארקדות המסורתי נשמר עם הקפדה על זוג עמודים תומך בדומה לאלה שבככר סן קרלו. התנועה בקטע זה נפתחה לציבור בשנת 1937 והעבודות הושלמו בקיץ 1938.

עם השלמת העבודות גדל רוחב הרחוב לכ-15 מטר, ובתוספת השטח שמתחת לפורטיקו מצדדיו לכמעט 27 מטרים.
הרחוב החדש שנועד להיות ציר תנועה מרכזי תוכנן עם מנהרה תת-קרקעית מתחתיו שנועדה לאכלס קו רכבת תחתית אך העבודות על פרויקט זה לא הושלמו ובמקומן שימשו החללים התת-קרקעיים את העירייה למטרות שונות וכיום הם משמשים כחניון רכבים במרכז העיר.

הרחוב כיום
----------

רחוב רומא שומר על מעמדו כרחוב מסחרי מרכזי של העיר. הגישה למבנים עבור כלי רכב והולכי רגל אינה אפשרית ממנו בדרך כלל על מנת לפנות שטח רב ככל האפשר עבור הפעילות המסחרית בקומת הרחוב שלו והיא מתבצעת דרך הרחובות הצדדיים המקיפים אותו.

ברחוב ממוקמות חנויות רבות של מותגי יוקרה בינלאומיים, בתי קפה וחנויות בוטיק ייחודיות של מוצרי ביגוד הנעלה ומזון. קטע הרחוב שמככר קסטלו ועד ככר סן קרלו משמש כמדרחוב ולאור הצלחתו המסחרית מתכננת עיריית טורינו בעתיד להפוך את הרחוב כולו למדרחוב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רחוב רומא** בוויקישיתוף
**ברוֹנִיסלַב ווֹיצֶ'ך לִינקֶה** (בשם מלא בפולנית: **Bronisław Wojciech Linke**;‏ 23 באפריל 1906 – 6 באוקטובר 1962) היה צייר ומעצב גרפי פולני יליד אסטוניה שצייר קריקטורות ויצירות סוריאליסטיות וריאליסטי-פנטסטיות. יצירותיו תוארו כריאליזם-מטאפורי. רבות מהן היו בעלי משמעות פוליטית וחברתית ויצרו תהודה ברחבי פולין. התפרסם בין היתר באלבומו-ספרו "אבנים זועקות" בו צייר קומפוזיציות שהוקדשו למלחמת העולם השנייה בסגנון ציור מקורי. לינקה הרבה לתעד את הצדדים האפלים של האנושות, שהביאו לידי ביטוי את המאורעות שחווה בתקופתו, ויצירותיו היו מהידועים שברישומי המלחמה.

ביוגרפיה
--------

נולד ב-1906 בטרטו, אסטוניה להורים פולניים, אביו היה נוטריון משפיע בקהילתו. ב-1919 חזרה משפחתו לפולין, שם התגוררו בעיר קאליש.

את לימודי האמנות החל בבית הספר לאמנות תעשייתית בשנים 1922–1923. את השנתיים הבאות העביר בבית הספר לאמנות בקרקוב, ואחריו חמש שנים באקדמיה לאומנות בוורשה.

בתחילת הקריירה היה מעצב גרפי בכתבי עת פולניים ובמסגרות אלו פרסם קריקטורות ואיורים סאטיריים. בשנים אלו פרסם סדרת רישומים תחת הכותרת "מלחמה", לאחר מספר שנים היו שאמרו כי בציוריו אלו הוא חזה את הזוועות של מלחמת העולם השנייה לפני התרחשותן.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ברח לינקה ללבוב מחשש להתנקמות המשטר הנאצי בשל הקריקטורות שלעגו לאדולף היטלר שפרסם בעיתונות. בהמשך עבר מזרחה לאורסק שבשטחי המחוז הפדרלי באורל, והוא שב לפולין רק ב-1946. בפולין פרסם לינקה גלריות שונות ובהם סדרת רישומי המלחמה "אבנים זועקות" ובה חזון אימתני של הריסות העיר שאחר המלחמה. הציורים בסדרה ניחנו בריאליזם-מטאפורי, והם מאופיינים בשילוב והאנשה של מבנים עם אלמנטים אנושיים, בסגנון פורץ-דרך הייחודי לברוניסלב לינקה. בפתח האלבום הקדמה מאת הסופרת מריה דוברובסקה. אחד מהציורים הידועים בספר זה הוא "מול הרחמים" המתאר את הכאב היהודי במלחמה, ובו בולטים הסממנים היהודיים טלית ותפילין.

לינקה התאלמן ב-1939 ונישא בשנית. ב-1962. מת בורשה, שם נקבר בבית הקברות הצבאי פובונזקי.

גם לאחר פטירתו הופצו במוזיאוני האומנות בפולין ומחוצה לה גלריות אמנות מיצירותיו. מציוריו הידועים ביותר שצייר בתקופתו האחרונה, הוא "האוטובוס", וכן הציור "תפילת הנרצחים". לאחר מותו יצא סרט פולני המתאר את נקודת מבטו של לינקה על תקופת המלחמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברוניסלב לינקה** בוויקישיתוף
* Bronisław Wojciech Linke
* גלריה מציוריו של אלכסנדר ויצ'יץ לינקה
* Bronisław WojciechLinke | Artist Profile with Bio - MutualArt תערוכות.
* bronislaw Wojciech linke, GM (אורכב 17.05.2020 בארכיון Wayback Machine)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אבנים זועקות, פורטפוליו ליטוגרפיות, ורשה, 1959
2. ↑  The Bus – Bronisław Wojciech Linke

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007292110405171
* GND: 130552372
* ISNI: 0000 0001 0871 4970
* LCCN: nr95004038
* NKC: js2014839500
* NTA: 074845179
* RKD: 129888
* VIAF: 13420345
* WorldCat: lccn-nr95004038

 |
**חִזְרָן צִ'ילָה** (שם מדעי: *Chusquea quila*; קרוי גם **בָּמְבּוּק צִ'ילָה** או בפשטות **צִ'ילָה**), הוא מין של חזרן רב שנתי בסוג חזרן הרים דרום-אמריקני הגדל ביערות הגשם הממוזגים של צ'ילה וארגנטינה. המין נפוץ בעיקר בצ'ילה שבה טווח התפוצה שלו משתרע ממחוז ביוביו עד למחוז אייסן, בעוד שבארגנטינה הוא מצוי אך ורק על האי ויקטוריה באגם נאוול ואפי השוכן במחוז נאוקן שבפטגוניה. זהו המין הדרומי ביותר בקבוצת החזרנים והוא מצוי עד לקו הרוחב 47 דרום.

מאפיינים
--------

בניגוד לרוב הבמבוקים שגדלים עם מרווח ביניהם, הקנים של חזרן צ'ילה גדלים בצפיפות גבוהה הגורמת להם להראות מרחוק כשיח צפוף וגבוה. הבדל נוסף אצל מין זה, הוא שהקנים מוצקים ואטומים בפנים, בניגוד לקנים החלולים של שאר הבמבוקים. חזרן צ'ילה הוא צמח גבוה למדי: גובהו הממוצע הוא 8-2.5 מטר, אך לעיתים הוא עשוי להיצמד לעץ גבוה ו"לטפס" בצורה זאת עליו עד לגובה של 20 מטר. הפרחים הם דו-מיניים. מהזרעים של חזרן הצ'ילה ניתן להכין קמח, והקנים הצעירים שלו אכילים. הקנים הבוגרים של חזרן הצ'ילה מכונים על ידי המקומיים "קולהוס" או "קולגוס", ונעשה בהם שימוש להכנת רהיטים בעבודת יד. חסרונם של הקנים הוא בכך שהם דליקים מאוד, אפילו כאשר הם רטובים. חזרן הצ'ילה הוא אחד המארחים של פטריות אכילות מהסוג *Ramaria*, והוא מהווה מקור מזון לפודו הדרומי - מין אייל קטנטן האנדמי לדרום האנדים. 

לחזרן צ'ילה יש מספר דרישות גידול: הצמח מעדיף אזורים עם לחות גבוהה, גדל היטב על קרקע לחה או על ביצות כבול, והוא זקוק להגנה מעצים גבוהים אחרים בסביבתו מפני רוחות קרות ממזרח וצפון; בו זמנית, הוא זקוק גם ליערות שאינם צפופים יתר על המידה על מנת לקבל את אור השמש. ניתן למוצאו לאורך אגני ניקוז, נהרות, וביצות. המין מסתגל היטב לאקלים הממוזג הקר בדרום אמריקה, ושורד עד 15 מעלות מתחת לאפס. החזרן צומח בעמקים ובמורדות ההרים עד לגבהים של 900 מטרים בהרי האנדים ורכס החוף - גובה נמוך יחסית לעצים אחרים באנדים. קנים חדשים מתחילים לצמוח בסוף אפריל, והקנה עשוי לגדול ב-15 ס"מ ללילה. ככל שהקנה גדל מהירות הצמחייה שלו הופכת לאיטית ביותר. 

ביערות רבים בדרום אמריקה ובמקומות בהם הצמחייה המקורית נכרתה, נפוצים יערות-שיח כאלו של חזרן צ'ילה אשר יוצרים סבך עבה וצפוף ביותר שכמעט ובלתי חדיר המכונה על ידי המקומיים "צ'ילאנטוס". הפריחה של כל שיח חזרנים מתרחשת במחזורים סדירים כל 15 שנים, ולאחר מכן כל החזרנים של השיח מתים. עובדה זאת גורמת לבעיות אקולוגיות למיקרו פאונה הגדלה תחת השיחים הללו (מכרסמים למשל), שכן לאחר שהחולייתנים הקטנטנים ניזונו זמן רב מזרעי הבמבוק והגדילו את המושבות שלהם תחתיו במשך מספר שנים, השיח שובק חיים בתום זמנו ובעלי החיים הללו נאלצים במהירות למצוא מחסה ומקורות מזון אחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חזרן צ'ילה** בוויקישיתוף
* חזרן צ'ילה, באתר ITIS (באנגלית)
* חזרן צ'ילה, באתר Tropicos (באנגלית)
* חזרן צ'ילה, באתר GBIF (באנגלית)
* חזרן צ'ילה, באתר The Plant List (באנגלית)
* חזרן צ'ילה, באתר IPNI (באנגלית)
* חזרן צ'ילה באתר הפלורה של צִ'ילֶה
**סיפורים מופלאים** (באנגלית: **Amazing Stories**) הייתה סדרת פנטזיה, אימה, ומדע בדיוני אמריקנית אשר נוצרה על ידי סטיבן ספילברג. הסדרה שודרה במקור בערוץ NBC בין השנים 1985 ל-1987.

כל פרק מתמקד בעלילות שונות, בעיקר בסוגות הפנטזיה והמדע בדיוני, אשר בסופן היה לעיתים קרובות אלמנט הפתעה. בפרקי הסדרה השונים משתתפים שחקנים נודעים רבים בהם קיפר סאת'רלנד, צ'רלי שין, טים רובינס, מארק המיל, ג'ון ליתגאו, פטריק סווייזי, קווין קוסטנר, דייוויד קרדין, דן אקרויד ודני דה ויטו.

הסדרה הייתה מועמדת ל-12 פרסי אמי וזכתה ב-5. על כתיבת התסריט הפרק "The Amazing Falsworth" של העונה הראשונה של הסדרה זכה התסריטאי מיק גאריס בפרס אדגר. התסריט של סרט המדע בדיוני משנת 1987 נס ברחוב שמונה נועד במקור לשמש לבסיס לפרק בסדרה "סיפורים מופלאים", אבל סטיבן ספילברג כה אהב את הרעיון עד כדי כך שהוא החליט להפיק סרט באורך מלא על בסיס התסריט.

הסדרה שודרה בישראל בערוץ הראשון בשלהי שנות ה-80.

ראו גם
------

* נס ברחוב שמונה

קישורים חיצוניים
----------------

* "סיפורים מופלאים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "סיפורים מופלאים", באתר נטפליקס
* "סיפורים מופלאים", באתר Metacritic (באנגלית)
* "סיפורים מופלאים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
פירוש נוסף ערך זה עוסק במאכל. אם התכוונתם לתהליך יצירת חמאה, ראו חיבוץ.

**חביצה** (באנגלית: **Custard** - "קאסטרד") היא קרם העשוי חלב או שמנת, חלמון ביצה וסוכר. זהו הקרם הבסיסי במגדנאות במטבחים האירופאיים. הכנת הקרם נעשית על ידי ערבוב המרכיבים ובישולם תוך ערבוב באמבט מרים כדי שהחלמון לא יתקשה במהירות, עד לקבלת סמיכות. הסמיכות של החביצה משתנה בהתאם לצורך ויכולה לנוע בין מרקם דמוי שמנת מתוקה לבין פודינג.

גרסאות
------

לחביצה שלוש גרסאות עיקריות:

* קרם אנגלז או **רוטב וניל** - הגרסה הנוזלית ביותר. להכנת רוטב וניל יתווסף לרכיבים מקל וניל חצוי לאורכו, אשר לאחר חימום קל יוסרו ממנו הגרגירים ויוחזרו לרוטב להמשך הערבוב.
* **קרם פטיסייר** - קרם מעט סמיך יותר העושה שימוש בקורנפלור או קמח לבן. מידת ההסמכה של הפטסייר משתנה בהתאם ליעודו - למילוי פחזניות, למשל, מתאים קרם בעל מרקם רך. למילוי טארטים מתאים קרם סמיך ויציב.
* **קרם דיפלומט** - זוהי חביצה שהתווספה לה קצפת, לקבלת מרקם אוורירי. במטבח השווייצרי קרם דיפלומט מוגש כקינוח בפני עצמו.

הקרם מתובל לרוב בווניל וסוכר, ולעיתים גם בתבלינים מלוחים או חריפים להכנת פשטידות ומאפים.

היסטוריה
--------

השימוש בתערובות ביצים וחלב בבישול אירופאי ובייחוד במטבח האנגלי מקורו בימי הביניים ומבוסס על מאכלים מהמטבח הרומאי. מקור המילה הלועזית "קאסטרד" באנגלית עתיקה ומשמעה בצק של טארט, אך בספרי מתכונים מהמאה ה-15 מופיע המאכל בשם "קרם מורתח" (*Creme Boylede*).

ראו גם
------

* רפרפת
* קרם ברולה
* זביונה
* זופה אינגלזה

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **חביצות** |

קישורים חיצוניים
----------------

* חביצה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  **האוסף המתוק של "על השולחן"**, הוצאת על השולחן מרכז גסטרונומי 2002, עורכת: קרין גורן, עמ' 176-174
**חורף** (באנגלית: **Winer**) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי מסדרת הסרטים "סימפוניות טיפשיות". הוא הופץ לראשונה ב-30 באוקטובר 1930 על ידי חברת סרטי קולומביה.

עלילה
-----

החורף הגיע ליער והשלג יורד. כשהרוח נושבת, בעלי חיים ישנים. כשהרוח מפסיקה לנשוב, העצים הקטנים ובעלי החיים השונים רוקדים ומשחקים. בעלי חיים שונים מחליקים על הקרח. חלק מהחיות רוקדות בצמדים, בעוד שאחרות יוצרות קבוצות ריקוד גדולות. כשהרוח חוזרת, החיות תופסות מחסה.

ביקורת
------

הסרט היומי (28 בדצמבר 1930): "הסרט הזה מסדרת "סימפוניות טיפשיות" של דיסני לא מגיע לרמתם של סרטונים קודמים בסדרה. הסנכרון עשוי היטב והאנימציה מגיעה לממוצע, אבל אין בסרטון התחכמויות ובדיחות. הרבה שלג, החלקה ומזחלות, עם תעלולי החיות הרגילים ובלי שום דבר חכם במיוחד. "

מדיה ביתית
----------

הסרט הופץ למדיה ביתית ב-19 בדצמבר 2006 באוצרות וולט דיסני: עוד סימפוניות טיפשיות, כרך ב'.

קישורים חיצוניים
----------------

* "חורף", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "חורף", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Reviews of Sound Shorts". *The Film Daily*: 12. 28 בדצמבר 1930. נבדק ב-23 בפברואר 2020. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
**בקית הכרשינה** (שם מדעי: *Vicia ervilia*; שם אנגלי: Bitter-vetch; שם ערבי: כרסנה) הוא עשב חד-שנתי או רב-שנתי בעל עלים מורכבים מנוצים, ממשפחת הקטניות. הצמח מטפס בעזרת קנוקנות קצרות ופשוטות. הפרי משונץ כמחרוזת. טיפוס תפוצה ים-תיכוני, גדל היום בשטחים מצומצמים במשק החקלאי הערבי בארץ, בעיקר לצורך האכלת הבקר, וכן גדל בר כפליט תרבות ברוב חלקי הארץ.

שימושים רפואיים על פי מקורות קדומים ועד ימינו
---------------------------------------------

פירות הצמח וזרעיו שימשו מזון לאדם בארץ החל מתקופות פרהיסטוריות. הפירות מופיעים בצורה של תרמיל שבתוכו יש מספר זרעים הנראים כמו עדשים אדומות וטעמם מריר. בתקופה הקלאסית נחשב לצמח מרפא היעיל לטיפול בבעיות בקיבה, במחלות עור, בנשיכת כלב, אדם והכשת נחש, וכן לריכוך השדיים. בימי הביניים נוספו לשימושים אלו שימושים נוספים וביניהם מרכיב בתרופה לטיפול בטחורים. ברפואה העממית בימינו משמשים הזרעים לחיזוק הגוף. קלאודיוס גלנוס, הרופא המפורסם מן המאה השנייה לספירת הנוצרים, כותב על צמח זה כי אינו מזין, ומשמש למאכל בקר. אך במקרים קשים של רעב הוא עשוי לשמש למאכל אדם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בקית הכרשינה** בוויקישיתוף
* בקית הכרשינה, באתר ITIS (באנגלית)
* בקית הכרשינה, באתר NCBI (באנגלית)
* בקית הכרשינה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* בקית הכרשינה, באתר צמח השדה
* בקית הכרשינה, באתר צמחיית ישראל ברשת
* בקית הכרשינה, באתר Tropicos (באנגלית)
* בקית הכרשינה, באתר GBIF (באנגלית)
* בקית הכרשינה, באתר The Plant List (באנגלית)
* בקית הכרשינה, באתר IPNI (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בקית הכרשינה באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  אפרים לב וזהר עמר, **סממני המרפא המסורתיים בארץ ישראל**, ירושלים, תשס"ב, עמ' 90.
3. ↑  Powell, Owen, and John Wilkins. Galen: On the properties of foodstuffs. Cambridge University Press, 2003.
**אורי אבן-טוב** (1927 – מרץ 2003) היה מהנדס אלקטרוניקה ישראלי, חתן פרס ביטחון ישראל על פיתוחיו במסגרת התעשייה האווירית.

ביוגרפיה
--------

אורי אבן-טוב ואחרים בניסוי של הטיל גבריאל, 1966
אורי אבן-טוב נולד וגדל בירושלים, בן לחנה אבן-טוב (נ. מוטולנסקי), שהייתה מזכירתם של ראשי הסוכנות היהודית, ולאב מאיר אבן-טוב, שהיה עורך דין ושופט. אחותו היתה הסוציולוגית לאה שמגר-הנדלמן. בפברואר 1942 נעצר יחד עם אלעד פלד עקב הדבקת כרוזים נגד הנציב העליון, כמחאה על הטבעת אוניית המעפילים "סטרומה". הצטרף ל"הגנה", ובמלחמת העצמאות היה מפקד מחלקה בגדוד "מוריה" שלחם בקרבות בירושלים. ב-1952 יצא לאיסוף מודיעין בסודאן, ונמלט לאחר שנחשף.

קיבל תואר ראשון בהנדסת חשמל מאוניברסיטת קולומביה בניו יורק ותואר שני מאוניברסיטת דרקסל בפילדלפיה. עם שובו לישראל הצטרף למכון 3, ונמנה עם מפתחי טיל הקרקע-קרקע "לוז", שעל בסיסו פותח טיל לוחך ים "גבריאל", שאבן-טוב מונה לראש צוות הפיתוח שלו, במסגרת מפעל מב"ת של התעשייה האווירית. ב-1966 הוענק לו על פיתוח זה פרס ביטחון ישראל.

פיתח אמצעי לחימה נוספים, "ממטרה" ו"משאבה", ששימשו לגילוי חדירת מחבלים והריגת החודרים, שהותקנו בבקעת הירדן במלחמת ההתשה.

בשנת 1970 נמנה עם מייסדי מפעל "מערכות כור פיתוח", בשותפות עם קונצרן "כור", שעסק בפיתוח מערכות אלקטרוניות, ואבן טוב מונה למנהלו.

לאחר מלחמת יום הכיפורים הקים את מפעל מלט"ם של התעשייה הצבאית, לייצור טיל נ"ט על בסיס הטיל "טאו" ושימש מנהל תע"ש מערכות.

נפטר במרץ 2003 בארצות הברית ממחלת לב. נטמן בבית העלמין שליד קיבוץ נחשון.

קישורים חיצוניים
----------------

* מת המהנדס אורי אבן טוב, חתן פרס ביטחון ישראל, באתר הארץ, 8 במרץ 2003
* אורי דרומי, מטיל לוחך גלים ועד "ממטרה", באתר הארץ, 9 באפריל 2003

הערות שוליים
------------

1. ↑  תפריט אלקטרוני ל...פרות, מעריב, 22 באוגוסט 1972
פירוש נוסף ערך זה עוסק ביזם. אם התכוונתם לאדמו"ר, ראו משה פרידמן.

**משה פרידמן** (נולד ב-12 בנובמבר 1978) הוא יזם היי-טק חרדי ישראלי. מייסד ארגון קמא-טק לשילוב חרדים בהייטק וקרן הון סיכון 12 אנג'לים להשקעות בחברות הייטק של מייסדים חרדים.

ביוגרפיה
--------

גדל במשפחת רבנים חרדית מיוחסת, מצד אביו הוא נינו של הרב יוסף חיים זוננפלד, רבה הראשון של העדה החרדית ירושלים טרם קום המדינה. נולד בירושלים למשפחה ליטאית-ירושלמית. למד 7 שנים בישיבת חברון כנסת ישראל.

בשנת 2001 התחתן פרידמן עם נכדתו של הרב גדליה נדל. מתגורר בבני ברק למד בכולל חזון איש עד גיל 32. [דרוש מקור]הוסמך לרבנות על ידי רבנים חרדים מובילים וכתב שורה ארוכה של מאמרים וחיבורים תורניים.

פרידמן הוא בוגר התוכנית למנהיגות של ממשלת ארצות הברית (International Visitor Leadership Program) שמבין בוגריה ניתן למצוא את מרגרט תאצ'ר וניקולא סרקוזי.

בשנת 2016 נבחר פרידמן לתוכנית מובילים דיגיטליים של משרד ראש הממשלה ובמסגרת זו נסע יחד עם משלחת של 40 המנהיגים הדיגיטליים של ישראל להשתלמות בבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת הרווארד בבוסטון.

פעילות ציבורית
--------------

בשנת 2013 הקים פרידמן את קמא-טק במטרה לחבר בין עובדים ועובדות במגזר החרדי לתחום ההייטק. המיזם הוקם בנשיאות ד"ר יוסי ורדי ורעייתו תלמה, ולהקמתו הצטרפה זיקה אב-צוק שניהלה אז את תחום האחריות התאגידית בסיסקו ישראל.

קמא-טק הוא כיום מיזם בעל השפעה רחבה המסייע בשילוב חרדים בהייטק באמצעות הכשרות טכנולוגיות, עזרה בהשמה, וסיוע ליזמי הייטק חרדים.
בשנת 2016 נמסר ממרכז היזמות של אוניברסיטת תל אביב שמיזם קמא-טק תורם מדי שנה מיליארדי שקלים לתוצר של מדינת ישראל בעזרת שילוב מאות ואלפי חרדים בשוק התעסוקה בהייטק.

על אף שלא רכש השכלה פורמלית בתחום ההייטק, צבר בכוחות עצמו ידע וקשרים מסועפים שבאמצעותם הוא מפנה יזמי הייטק חרדים אל בכירי ההייטק בישראל ובעמק הסיליקון.

בשנת 2017 הקים פרידמן עם שותפו אברהם וינגוט את קרן ההון סיכון 12Angels VC שבה איחד כ70 משקיעי הייטק בכירים בישראל ובעמק הסיליקון. ביניהם ניתן למנות את מנהלי מרכזי הפיתוח של גוגל, פייסבוק, מיקרוסופט, מייסדי צ'ק פוינט, Waze, טאבולה, ומנהלי קרנות הון סיכון ובכירים נוספים. 

ב-2017 הקים פרידמן ביחד עם היזמת החרדית שרי רוט את תוכנית ההכשרה אולטרא קוד. התכנית מכשירה כ-1800 תלמידות חרדיות ב-23 סמינרים חרדים של בית יעקב למקצועות הטכנולוגיה. התכנית מוסיפה להכשרות מה"ט שכבה נוספת רחבה של קורסים מאוניברסיטאות בעולם במטרה להשלים להן את הידע במדעי המחשב לרמה שווה של בוגרי תארים. בתוכנית שותפות כ-30 ענקיות הייטק ביניהן, גוגל, פייסבוק, אמזון, אפל, WD, אינטל, IBM, ועוד.

הוקרה
-----

* הופיע בדירוגי המשפיעים של דה מרקר (2014 ו- 2016)
* הופיע בדירוג המשפיעים של כלכליסט (2016)
* הופיע בדירוג המשפיעים של בלוג הטכנולוגיה גיק-טיים (2015)
* הופיע ברשימת G40 של גלובס (2017)
* נבחר לאחד ממאה היהודים המשפיעים בעולם על ידי המגזין היהודי האמריקאי האלגמיינר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  12 על 12: הדמויות המשפיעות בהייטק בעולם הממשל... באתר tech12
2. ↑  משה (מוישי) פרידמן-G40 - ארבעים הצעירים המבטיחים 2017 - גלובס, באתר Globes
**פלזמה** היא נוזל שקוף בגון צהבהב הזורם בכלי הדם של בעלי חוליות. הפלזמה מהווה כ-55% מנפח הדם ומכילה בעיקר מים המהווים כתשעים אחוז מהרכבה, וכן חלבונים שונים כגון: גלובולין, אלבומין, ופיברינוגן, מלחים כגון: סידן, זרחן, נתרן, אשלגן וחומרים רבים אחרים שנמצאים בשיווי משקל עם תכולתם ברקמות השונות. הפלזמה מכילה את תאי הדם ומאפשרת את תנועתם בכלי הדם. כיוון שדם שבא במגע עם האוויר נקרש, הנוזל שמתקבל בדגימת דם (ללא תוספת חמרים מונעי קרישה) יהיה שונה מהפלזמה, הוא לא יכיל גורמי קרישה שנוצלו ליצירת הקריש. נוזל זה נקרא נסיוב או סרום.

הרכב הפלזמה מאפשר מעבר טסיות דם המהוות חלק ממנגנון קרישת הדם, תאי דם אדומים המובילים חמצן, תאי דם לבנים של מערכת החיסון, הורמונים, אנזימים, ליפופרוטאינים, חומצות אמינו וסוכרים הדרושים לתפקוד יעיל של הגוף וכן רכיבים נוספים כמו חומרי מזון החיוניים לתחזוקת תאי הגוף. כמו כן מאפשר נוזל הפלזמה הוצאה וסילוק פסולת אל מחוץ לגוף. כאשר מסרכזים דם במבחנה, ניתן לראות שנוצרו שלוש שכבות. החומר העליון הוא נוזל הפלזמה, השכבה הדקה שמתחתיו אלו הן כדוריות דם לבנות ולמטה נמצא נוזל אדום אלו הן כדוריות הדם האדומות.

שימוש בפלזמה ובנסיוב במעבדה
---------------------------

למטרות של בדיקות דם, הפלזמה מבודדת משאר הדם. על מנת למנוע קרישה, חומר נוגד קרישה כגון ציטרט או הפרין מוסף לדם מיד אחרי הנטילה. לאחר מכן מתבצעת הפרדה של הדם מתאי הדם על ידי צנטריפוגה והפלזמה יכולה להיות מוקפאת לצורכי שימוש. הפלזמה יכולה להישמר בהקפאה לתקופת זמן כמעט בלתי מוגבלת.

לצורכי רוב הבדיקות ניתן להשתמש הן בפלזמה והן בנסיוב. ניתן לבודד נסיוב על ידי הקרשת הדם טרם השימוש בצנטריפוגה. הנסיוב מועדף בדרך כלל כאשר גורמי הקרישה יכולים להטות את תוצאות הבדיקה. בבדיקות המשתמשות באלקטרופורזה, למשל, שימוש בפלזמה יכול להוביל להופעת "פס" נוסף בג'ל, אשר ניתן לזהות אותו בטעות כפאראפרוטאין. בדיקות קרישה כגון (INR או APTT), לעומת זאת, דורשות שימור של כל גורמי הקרישה בדם, ולכן אינן יכולות להתבצע על נסיוב.

התפקיד העיקרי של הפלזמה הוא להעביר מזון לכל תאי הגוף (להעביר חמצן).

מרכיביה של הפלזמה
-----------------

| החומרים | ריכוז בפלזמה |
| --- | --- |
| מים | 90%-92% מנפח הפלזמה |
| חלבונים שונים | 7%-9% מנפח הפלזמה |
|
| מינרלים (יוני אשלגן, סידן, כלוריד, מגנזיום, נחושת, יונים של חומצה פחמתית, חומצה זרחתית ואחרים) | סך הכל 0.9% מנפח הפלזמה
לכל מינרל ריכוז שונה, הנשמר בקביעות בפלזמה. |
| גלוקוז | 80-120 מ"ג לכל 100 מ"ל |
| חומצות אמיניות, שומנים | ריכוז משתנה לפי זמני ארוחות וקצב חילוף החומרים |
| שתנן - תוצר פירוק חלבונים | 0.03% מנפח הפלזמה |
| הורמונים | ריכוזים משתנים זעירים מאוד |

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **פלזמה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פלזמה (דם)** |

* פלזמה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* פלזמת דם, דף שער בספרייה הלאומית

| תאי דם |
| --- |
| תאי דם אדומים | אריתרוציטים • רטיקולוציטים | תא דםתא דם |
| תאי דם לבנים | נויטרופילים • אאוזינופילים • באזופילים • מקרופאגים • לימפוציטים • מונוציטים • פגוציטים |
| ראו גם | טסיות דם • פלזמה • דם • מחזור הדם |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007282675905171
* BnF: cb119775231 (data)
* GND: 4146082-0
* LCCN: sh85015001
* NKC: ph182388

 |
**הלמוט לנט** (בגרמנית: **Helmut Lent**; ‏ 13 ביוני 1918 - 7 באוקטובר 1944), היה אוברסט בלופטוואפה (חיל האוויר הגרמני), אשר הוכתר כאלוף הפלות והיה לאחד מהבודדים שקיבלו את עיטור צלב האבירים עם עלי אלון, חרבות ויהלומים.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

לנט נולד בפירהנה ב-13 ביוני 1918, והיה בנם החמישי של מארי ויוהנס לנט, שהיה כומר לותרני, כמו שני הסבים שלו, שאף הם היו כמרים לותרניים. במרץ 1933 הצטרף לנט לארגון היטלר יוגנד, והיה חבר בו עד לשנת 1935, ובאפריל 1936 התגייס ללופטוואפה. במהלך קורס הטיס עברו הטייסים גם קורס נהיגה על אופנועים ומכוניות, ובאחד הימים היה לנט מעורב בתאונה. ב-1 במרץ 1938 הועלה לנט לדרגת לוטננט, וב-1 במאי 1939 הוצב בכנף מטוסי המשחית ה-76, שהפעילה מטוסי מסרשמיט Bf 110.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה השתתף לנט בחיפוי האווירי לפלישת גרמניה הנאצית לפולין, וב-2 בספטמבר 1939 כבר הצליח להפיל מטוס קרב פולני. בהמשך המערכה הוא ביצע משימות נוספות, וב-21 בספטמבר קיבל על פעולותיו את עיטור צלב הברזל מדרגה שנייה. במהלך קרב מפרץ הליגולנד (1939), ב-18 בדצמבר 1939, הפיל לנט 2 מטוסי אויב, ובמהלך המערכה בנורווגיה הפיל 4 מטוסים נוספים, ועל פעולותיו קיבל ב-11 במאי 1940 את עיטור צלב הברזל מדרגה ראשונה. ב-1 ביולי 1940 הועלה לנט לדרגת אוברלוטננט, ולאחר מכן השתתף למשך תקופה קצרה במהלך הקרב על בריטניה.

לנט (שלישי מימין) בתצלום תעמולה נאצי, קיץ 1942, צרפת.
ב-12 במאי 1941 זכה לנט בהפלה הלילית הראשונית שלו, וב-30 באוגוסט אותה שנה הוא עוטר בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל לאחר שהפיל 22 מטוסי אויב. ב-10 בספטמבר 1941 התחתן לנט עם אליזבת פטרסן, מעריצה מהמבורג ילידת מוסקבה, שאותה הכיר בפגישה עיוורת, ונולדו להם שתי בנות. ב-1 בינואר 1942 הועלה לנט לדרגת האופטמן, וב-6 ביוני 1942 הוענק לו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים, לאחר שזכה ב-34 ניצחונות ליליים בנוסף ל-7 ניצחונות יומיים. ב-1 בינואר 1943 הועלה לנט לדרגת מיור, וב-2 באוגוסט 1943 הוענק לו תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים, לאחר שזכה ב-67 ניצחונות ליליים בנוסף ל-8 ניצחונות יומיים. ב-27 ביולי 1944 זכה לנט בניצחונו ה-100, ובעקבות כך הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, והוענק לו תוספת יהלומים לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ובכך היה הראשון מבין הטייסים הליליים שזכה בעיטור זה. הטייס השני שזכה בעיטור זה היה היינץ וולפגנג שנאופר.

מותו
----

הרמן גרינג מספיד את לנט בהלווייתו
ב-5 באוקטובר 1944 יצא לנט לטיסה שגרתית באזור פאדרבורן, ובעת הנחיתה נתקל בחוט חשמל והתרסק עם מטוסו. שלושת אנשי צוותו מתו מפצעיהם למחרת, ואילו לנט עצמו מת ב-7 באוקטובר, לאחר שהרופאים נלחמו במשך יומיים על חייו. לאחר מותו הועלה לנט לדרגת אוברסט, ונערכה לו הלוויה צבאית בהשתתפות הרמן גרינג, שאף נשא הספד במהלך ההלוויה. לזכותו של לנט נזקפו 110 הפלות, מתוכן 102 הפלות ליליות, שבהן זכה ב-520 גיחות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הלמוט לנט** בוויקישיתוף
* הלמוט לנט באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 128631511
* ISNI: 0000 0000 4716 5380
* LCCN: no2003093978
* VIAF: 62605271
* WorldCat: lccn-no2003093978

 |
בדיקת קבוצה למציאת נורה פגומה. בתרשים הדוגמה שלוש הנורות השמאליות מחוברות לחשמל (קבוצה A) ומכאן שהנורה הפגומה נמצאת בקבוצה השנייה (B)
בסטטיסטיקה ובקומבינטוריקה, **בדיקת קבוצה** היא הליך בדיקה לזיהוי עצמים במבחן על קבוצות פריטים, להבדיל מבדיקה פרטנית. ממצאים בתחום מחקר זה פורסמו לראשונה על ידי רוברט דורפמן ב-1943, ולתחום זה שימושים מעשיים מגוונים.

דוגמה לבדיקת קבוצה היא בדיקה של קבוצת נורות המחוברות בשרשרת כשידוע שנורה אחת בדיוק פגומה. המטרה היא למצוא את הנורה הפגומה באמצעות מספר הבדיקות המינימלי (כאשר בדיקה היא חיבור לחשמל של קבוצה של נורות לחשמל). פתרון פשטני עשוי להיות בדיקה של כל נורה בנפרד, אולם כאשר מספר הנורות רב, בדיקתן בקבוצות הופכת ליעילה בהרבה. לדוגמה - באמצעות חיבור של חצי מהנורות יחד, ניתן לקבוע לאיזה חצי מהקבוצה שייכת הנורה המקולקלת.

תוכנית לבדיקת קבוצה עשויה להיות פשוטה או מורכבת, והבדיקות הנעשות בכל שלב עשויות להיות שונות זו מזו. שיטת בדיקה שבה בדיקה בשלב הבא מתבססת על בדיקה מהשלב הקודם, נקראת שיטה אדפטיבית, ואילו שיטת בדיקה שבה כל הבדיקות שיבוצעו ידועות מראש נקראת לא אדפטיבית. המבנה של שיטת הבדיקה בשיטה האדפטיבית ידוע כ-"pooling design" או איגום.

לבדיקת קבוצה שימושים מתחומים רבים בהם סטטיסטיקה, ביולוגיה, מדעי המחשב, רפואה, הנדסה, אבטחת מידע וזיהוי פלילי. דוגמה ליישום שעורר עניין מחודש בבדיקות קבוצה הוא פרויקט גנום האדם.

היסטוריה
--------

במהלך מלחמת העולם השנייה יזמו שירותי בריאות הציבור האמריקאיים ומערכת השירות הסלקטיבי פרויקט גדול כדי לאתר חולי עגבת בקרב מגויסים. בדיקה פרטנית לעגבת הצריכה נטילות דם רבות, ובדיקה שלהן כדי להוכיח או לשלול קיום עגבת. באותה עת בדיקות כאלו היו יקרות, ובדיקה של כל חייל בצורה פרטנית עשויה הייתה להיות יקרה ולא יעילה. רוברט דורפמן הציע פתרון יעיל לבעיה באמצעות בדיקת קבוצה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בדיקת קבוצה** בוויקישיתוף

* Eppstein, David, Michael T. Goodrich, and Daniel S. Hirschberg. Improved combinatorial group testing for real-world problem sizes.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Dorfman, Robert (בדצמבר 1943), "The Detection of Defective Members of Large Populations", *The Annals of Mathematical Statistics*, **14** (4): 436–440, doi:10.1214/aoms/1177731363, JSTOR 2235930 `{{citation}}`:  (עזרה)