recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**חיים דוד רבינוביץ** (נולד ב-1940) הוא גנטיקאי צמחים, פרופסור אמריטוס בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית בירושלים ורקטור האוניברסיטה לשעבר, זוכה פרס רוטשילד.

ביוגרפיה
--------

למד בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1967 קיבל תואר שני בחקלאות, על עבודת גמר שכותרתה "הפריה מועדפת בעגבניות", ובשנת 1973 קיבל תואר דוקטור לחקלאות, על עבודה שכותרתה "השפעות תנאי סביבה על היווצרות נזקי חום בפרי העגבנייה". בפרוץ מלחמת יום הכיפורים גויס למילואים, ושירת במשך חצי שנה. באוקטובר 1976 הצטרף לסגל האקדמי של הפקולטה. תחומי מחקרו הם פיזיולוגיה של הצמח, ייצור זרעים, במיוחד של תפוחי אדמה, שומים ועגבניות, שיפור יבולים במדינות מתפתחות. בסוף שנות ה-80 הצטרף לצוות טיפוח עגבניות שבראשות פרופ קידר בפקולטה לחקלאות. 

בתחילת שנות ה-80 פנה נתן גולדנברג (שבספרו הגדיר את עצמו כציוני שהתעניין בהתפתחות תעשיית המזון בישראל) לפרופ' קידר ופרופ' רבינוביץ עם הרעיון לפתח זן משופר של עגבניות שרי. עוד לפני הפנייה עבדו השניים על פיתוח זנים שיתאימו לגידול באקלים הישראלי החם, בהם זן עגבניות רגילות בעלות חיי מדף ארוכים, זאת בעידוד ממשלת ישראל שקידמה את הנושא. לדברי רבינוביץ', הרצון בפיתוח זן עגבניות שרי היה הדדי; גולדנברג סיפק מימון ואת כל הזרעים שהיו זמינים באותה תקופה לגידול ביתי. הזן שפיתח הצוות של קידר היה עתיר טעם, בעל חיי מדף ארוכים, ונוח לאריזה מסחרית (שני טורים מסודרים סביב הגבעול) רישיונות לשיווק הזרעים נמכרו למספר חברות ישראליות.

כיהן כדיקאן הפקולטה לחקלאות וכרקטור האוניברסיטה העברית.

בשנות ה-20 של המאה ה-21 עוסק, יחד עם פרופ' ליעוז אתגר מהמכון לכימיה של אוניברסיטה העברית, בפיתוח של פאנל סולארי להנחה מעל שטחים חקלאיים, כך שהצל שהוא יוצר לא יפגע בגידולים החקלאיים שמתחתיו.

ספריו
-----

* **Edible Alliums: Botany, Production and Uses**, CABI, 2022 (editor, with Brian Thomas)
* **Onions and Allied Crops**, Routledge, 2019 (editor, with James L. Brewster)
* **Allium Crop Science: Recent Advances**, CABI, 2002 (with Lesley Currah)

הוקרה
-----

* 2007 – תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת ז'אן מולין (אנ') שבצרפת.
* 1994 – פרס קיי לפיתוחים חדשניים מהאוניברסיטה העברית בירושלים (עם פרופ' נחום קידר)
* 2002 – פרס רוטשילד בחקלאות (עם פרופ' נחום קידר)

לקריאה נוספת
------------

* גלית חמי וסופי שולמן, **להמציא כל בוקר מחדש - סיפורה של החדשנות הישראלית**, ידיעות ספרים, 2018, הפרק "שוות את משקלן בזהב", עמ' 110–113

קישורים חיצוניים
----------------

* חיים רבינוביץ, ברשת החברתית LinkedIn
* חיים רבינוביץ, באתר ResearchGate
* חיים רבינוביץ, באתר גוגל סקולר
* פרופ' חיים ד. רבינוביץ, באתר הפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה של האוניברסיטה העברית בירושלים

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  Wexler, Anna, Seeding Controversy: Did Israel Invent the Cherry Tomato?, **Gastronomica: The Journal for Food Studies**, summer 2016
2. ↑  Nicola Twilley, Cynthia Graber Gastropod, Who Invented the Cherry Tomato?, The Atlantic, ‏2016-06-14 (באנגלית)
3. ↑  עגבניות דניאלה וצ'רי: המהפכה האדומה, באתר CallText
4. ↑  פיתוח חדש: תא סולארי סלקטיבי המייצר חשמל ירוק ומאפשר ייצור חקלאי תחתיו, באתר new.huji.ac.il
5. ↑  שני אשכנזי, החשמל גדל על העצים: בדרך למהפכה בתחום הפאנלים הסולאריים?, באתר כלכליסט, 15 בינואר 2023

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007430402305171
* LCCN: n88259706
* ORCID: 0000-0002-3402-4073
* VIAF: 6500505
* WorldCat: lccn-n88259706

 |
**קלארה גרונוולד** (**Clara Grunwald**, נולדה ב-11 ביוני 1877 במנשנגלדבך, נרצחה באפריל 1943 באושוויץ) הייתה מחנכת יהודיה גרמנית, המייסדת של שיטת מונטסורי בגרמניה.

קורות חיים
----------

קלארה הייתה הבכורה מבין הילדים של הסוחר היהודי ברנהרד גרונוולד ורוזלי לבית אברלה. אחרי נדודים באזור נהר הריין התיישבה המשפחה בשנת 1883 בשנברג, שהיה אז פרבר של ברלין. היא למדה חינוך והחלה ללמד בשנת 1896 בבתי ספר שונים בברלין. 

בשנת 1913 נחשפה קלרה לשיטת החינוך של מריה מונטסורי, עברה הכשרה בתחום ופתחה בתי ילדים בשיטת מונטסורי, לימדה את השיטה וייסדה את ארגון הגג של שיטת מונטסורי בגרמניה והייתה יושבת הראש שלו. גם אחותה אמי ברגמן פתחה בית ילדים בשיטת מונטסורי בפרנקורט, וקלארה תמכה בה. בשנת 1926 התגלע עימות בין מריה מונטסורי לבין קלארה גרונוולד, ודרכי השתיים נפרדו. 

בשנת 1933 אסרו הנאצים על כל פעילות בשיטת מונטסורי, וקלארה פוטרה מכל המשרות בגלל היותה יהודייה.

בכל שנות השלטון הנאצי עסקה קלארה בעיקר בעזרה ליהודים להגר מגרמניה, גם אחרי שההגירה נאסרה אחרי תחילת מלחמת העולם השנייה. היא עצמה סירבה לכל הפצרה לעזוב את גרמניה. באוקטובר 1941 היא עברה לגור בחוות ההכשרה נויאנדורף, שניהל ידידה מרטין גרזון מחוץ לברלין. שם החלו בשנת 1942 המשלוחים לאושוויץ. היא עזבה את החווה עם המשלוח האחרון באפריל 1943 וכנראה נרצחה מיד עם הגעתה לאושוויץ.

הנצחה
-----

בערים ברלין ומנשנגלדבך יש רחובות על שמה. כמה מוסדות בשיטת מונטסורי נושאים את שמה בגרמניה, וגם כמה בתי ספר אחרים.

לקריאה נוספת
------------

* אסתר גיארון: ילקוט מורשת, י"ט, יוני 1975 – "מכתבי קלרה גרונוולד, 1941–1943", ע' 11– 32.
* אלקין, רבקה: הלמות הלב – המשכיות ותמורה בפעולות הסעד והרווחה של יהודי גרמניה תחת השלטון הנאצי 1933 – 1945. ירושלים: יד ושם ומכון ליאו בק. תשס"ד
* כוכבי נהב, רוני: הבן שלא הכיר את אימו, סיפור ילדותו ונעוריו של חיים גיארון.
* זלינגר, אליהו קוטי: למרות הכל... תנועות הנוער החלוציות בגרמניה בשנים 1933-1943. יד יערי, מכון ליאו בק. אוקטובר 1998.
* אלגזי, יוסף: המסע האחרון של מרטי גרזון. מוסף הארץ, 1996.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלרה גרונוולד** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007571968305171
* GND: 118761234
* ISNI: 0000 0000 2485 7472
* LCCN: n85380104
* NTA: 316714453
* SUDOC: 191933805
* VIAF: 40174023
* WorldCat: lccn-n85380104

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"קלרה גרונוולד"**.
משט יום העצמאות ה-61, חופי תל אביב-יפו
**משט יום העצמאות** הוא משט שנערך מדי שנה ביום העצמאות בישראל, ובו שטים כלי השיט המתקדמים ביותר של חיל הים.

היסטוריה
--------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
ב-1960, ביום העצמאות ה-12 נערך המשט לצד מטס יום העצמאות ומצעד צה"ל, בשנה זאת הוצגה לראווה במהלך המשט הצוללת החדשה של חיל הים, "אח"י תנין"

ב-1998, במהלך חגיגות שנת ה-50 למדינת ישראל נערך המשט מול חופי תל אביב-יפו, בשילוב עם מטס יום העצמאות. במשט צפו למעלה ממאה אלף אנשים.

ב-2011, ביום העצמאות ה-63 של מדינת ישראל, יצא המשט מחיפה והמשיך עד חופי אשקלון. שנה לאחר מכן, ביום העצמאות ה-64 של ישראל, החליטה מערכת הביטחון שעל אף קיום המטס המסורתי של יום העצמאות, לא יתקיים המשט המסורתי, וזאת לאור הקיצוץ בתקציב משרד הביטחון.

ב-2015, יום העצמאות ה-67 של ישראל, התקיים המשט במפרץ אילת על ידי פלוגת הביטחון השוטף שמקום מושבה בבסיס אילת. במשט השתתפו הדבורות, הנחשולים והצרעות.

ב-2021, ביום העצמאות ה-73 של ישראל, לקחו במשט חלק כ-150 כלי שיט, ששטו בין חופי הרצליה לחופי תל אביב-יפו. המשט התקיים בסימן הצעדה למתנדבים, שניקו את חופי הים התיכון לאחר אסון הזיהום בזפת של חופי ישראל.

ב-2022, יום העצמאות ה-74 של ישראל, התקיים המשט במפרץ אילת.

ב-2024, הוחלט לבטל את מטס ומשט יום העצמאות, בעקבות מלחמת חרבות ברזל.

משט יום העצמאות במפרץ אילת, יום העצמאות ב-2010

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משט יום העצמאות** בוויקישיתוף
* משט משותף יום העצמאות 2018, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:03)

הערות שוליים
------------

1. ↑  כותבי הצופה, עוצמת צה"ל תופגן במצעד, באתר הצופה, ‏29 באפריל 1960
2. ↑   מפגן חיל האויר יום העצמאות 1998, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 1:02:51)
3. ↑  כתבי nrg מעריב, ישראל חוגגת את יום העצמאות ה-63: תפוסה מלאה בפארקים, באתר nrg‏, 10 במאי 2011
4. ↑  קובי פינקלר, מערכת הביטחון החליטה כי ביום העצמאות הקרוב, לא יתקיים המשט המסורתי. לעומתו, המטס של חיל האוויר יתקיים. באתר ערוץ 7, 15 באפריל 2012
5. ↑  יואב זיתון ואביטל להב, בוטל משט יום העצמאות: "בגלל קיצוץ התקציב", באתר ynet, 15 באפריל 2012
6. ↑  יואב זיתון, איתי בלומנטל ורענן בן צור, חוגגים עצמאות במטס חיל האוויר ובבסיסים, באתר ynet, 23 באפריל 2015
7. ↑  איפה חוגגים? אירועי יום העצמאות ה-67 לציבור הדתי, באתר "סרוגים", 22 באפריל 2015
8. ↑  כתבי ynet, ישראל בת 73 והחגיגות בעיצומן: "כמה חיכינו לעצמאות הזו", באתר ynet, 15 באפריל 2021
9. ↑  לאור הים הגבוה: לא יתקיים המשט המתוכנן בהרצליה, באתר "סרוגים", 4 במאי 2022
10. ↑  יואב זיתון, בעקבות המלחמה: צה"ל ביטל את מטס ומשט יום העצמאות, באתר ynet, 29 במרץ 2024
החלק הקדמי של דרכון ביומטרי שווייצרי
**דרכון שוויצרי** הוא מסמך נסיעה, המונפק לאזרחי שווייץ המאפשר להם לצאת אל מחוץ לגבולות שווייץ, ומזכה את נושאו להגנה וסיוע קונסולרי של שווייץ מול גורמים זרים. נכון למרץ 2022, נושאי דרכון שוויצרי מורשים להיכנס ל-186 מדינות וטריטוריות ללא צורך באשרת כניסה.

הדרכון, יחד עם תעודת הזהות השווייצרית מאפשרים חופש תנועה בכל אחת ממדינות איגוד הסחר החופשי האירופי (ה-EFTA) והאיחוד האירופי. הסיבה לכך היא ששווייץ היא מדינה חברה ב-EFTA, וכמו כן חתומה על הסכמים עם האיחוד האירופי.

היסטוריה של דרכונים שווייצרים
-----------------------------

דרכונו השווייצרי של אלברט איינשטיין אשר הונפק על ידי שגרירות שווייץ בגרמניה בשנת 1913
הדרכונים השווייצרים הראשונים הונפקו ב-10 בדצמבר 1915. הדרכון השווייצרי האדום האופייני נוצר בשנת 1959. עד 1985 הדרכון השווייצרי כלל רק את השפות הלאומיות של אותה תקופה (צרפתית, גרמנית ואיטלקית) וכן אנגלית. רומאנש נוספה בשלב מאוחר יותר לאחר שהוכרזה כשפה הלאומית הרביעית של שווייץ בעקבות משאל עם. לאחר מכן שונה סדר השפות לגרמנית, צרפתית, איטלקית, רומנש ואנגלית.

דרכונים ביומטריים
-----------------

מאז 15 בפברואר 2010, דרכונים לא ביומטריים אינם מונפקים יותר.

החל מ-1 במרץ 2010 ובהתאם להסכם שנגן, כל הדרכונים השווייצרים הם ביומטריים. הדבר נדרש לנסיעות ללא ויזה לארצות הברית.

דרישות אשרה
-----------

דרישות אשרה לבעלי דרכונים שווייצריים רגילים  שווייץ  חופש תנועה  אין צורך באשרה  אשרה ניתנת בנקודת הכניסה  אשרה אלקטרונית  אשרה ניתנת בנקודת הכניסה או בדואר אלקטרוני
נכון למרץ 2022 בעלי דרכונים שווייצרים זכאים להיכנס ל-186 מדינות ללא אשרה, בכך מדורג הדרכון במקום ה-6 בעולם מבחינת חופש תנועה על פי מדד הנלי לדרכונים.

כמדינה חברה באיגוד הסחר החופשי האירופי (EFTA), אזרחי שווייץ נהנים מחופש תנועה המאפשר להתגורר ולעבוד באיסלנד, נורווגיה וליכטנשטיין בהתאם לאמנת EFTA. כל אזרחי ה-EFTA והאיחוד האירופי אינם רק פטורים מאשרות, אלא זכאים על פי חוק להיכנס ולגור זה במדינות אחרות.

אזרחות כפולה
------------

מסמך נסיעה של פליטים
אזרחות כפולה מותרת בשווייץ, אך הדרישות להתאזרחות של זרים משתנות מקנטון לקנטון. אזרחים שווייצריים גברים, לרבות בעלי אזרחות כפולה, יכולים להידרש לשירות צבאי או אזרחי, ואזרחים שווייצרים אינם רשאים לשרת בכל צבא אחר, אלא אם כן הם אזרחים, המתגוררים באותה המדינה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דרכון שווייצרי (בגרמנית)

* אתר האינטרנט הרשמי של דרכון שווייצרי (בצרפתית)

* אתר האינטרנט הרשמי של דרכון שווייצרי (באיטלקית)

* אתר האינטרנט הרשמי של דרכון שווייצרי (באנגלית)

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דרכון שווייצרי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "Short Overview of the EFTA Convention". נבדק ב-29 בנובמבר 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Migration, State Secretariat for. "Free Movement of Persons Switzerland – EU/EFTA". *www.sem.admin.ch* (באנגלית). נבדק ב-2020-10-24.
3. ↑  The Henley Passport Index: Q1 2022 Global Ranking
פירוש נוסף ערך זה עוסק באנציקלופדיה בהוצאת מוזיאון השואה האמריקני. אם התכוונתם לאנציקלופדיה של הגטאות בהוצאת מכון המחקר של יד ושם, ראו האנציקלופדיה של הגטאות.

**אנציקלופדיה של המחנות והגטאות, 1933–1945** (אנגלית: **Encyclopedia of Camps and Ghettos, 1933–1945**) היא אנציקלופדיה בהוצאת מוזיאון השואה האמריקני אשר בגרסתה הסופית תכלול מידע על כל המחנות והגטאות בתקופת השלטון הנאצי.

אודות
-----

האנציקלופדיה רואה אור בהוצאת מוזיאון השואה האמריקאי בוושינגטון בשיתוף עם הוצאת אוניברסיטת אינדיאנה. על הכנתה עובד צוות של מאות חוקרים מארצות הברית, אירופה וישראל. בעוד שלפי אומדן ראשוני הפרויקט היה אמור להכיל כ-5,000 ערכים, אולם בעקבות המחקר שנעשה, בכל כרכי האנציקלופדיה צפויים להיכלל מידע על יותר מ-20 אלף אתרים שונים שפעלו בתקופה הנאצית.

עורכה הראשי של האנציקלופדיה הוא ד"ר ג'פרי פ' מגרגי, היסטוריון במרכז ללימודי שואה מתקדמים במוזיאון השואה האמריקאי. האנציקלופדיה זכתה בפרס הספר היהודי הלאומי ופרס איגוד הספריות היהודיות.

שאלות המחקר הבסיסיות שעליהן מנסה האנציקלופדיה לתת תשובה בכל הערכים הן: מתי הוקם המחנה, תחת איזה רשות ולאיזה מטרה? מי פיקד על המחנה ומי שמר עליו? איזה סוגים של אסירים הוחזקו במחנה? האם בוצעה במחנה עבודה כפויה ומאיזה סוג ומי העסיק אותם? כמה אסירים שהו במחנה? כיצד השתנה מספרם במהלך התקופה? מה היו השיטות והמניעים והסיבות לרצח אסירים? האם היו אלמנטים ייחודיים בתרבות של האסירים במחנה? האם היו ניסיונות למאבק בנאצים או בריחה מהמחנה? באיזה נסיבות המחנה פורק או שוחרר? האם מנהלי המחנה נשפטו לאחר תום המלחמה?

האנציקלופדיה עתידה להתפרש על פני שבעה כרכים. נושאי הכרכים הם כדלקמן:

* הכרך הראשון - יצא בשנת 2009 עם הקדמה מאת אלי ויזל. מכיל כ-1,700 עמודים בשני ספרים. מכיל מידע על מחנות מתחילת התקופה הנאצית, מחנות לנוער ומחנות שהופעלו על ידי המחלקה למינהל ולכלכלה ב-SS
* הכרך השני - יצא בשנת 2012 בשני ספרים. גטאות שהנאצים הפעילו, בעיקר בפולין
* הכרך השלישי - יצא בשנת 2018. מחנות שהופעלו על ידי בנות הברית של גרמניה, בהן איטליה, הונגריה, קרואטיה, סלובקיה, רומניה וצרפת
* הכרך הרביעי - יצא בשנת 2022. מחנות שהופעלו על ידי הצבא הגרמני, בהם מחנות לשבויי מלחמה ובתי בושת שהופעלו על ידי הצבא הגרמני
* הכרך החמישי - מחנות של ה-SS ושל ההנהגה הפולנית, בהם מחנות במבצע ריינהרד ושל המשרד הראשי לביטחון הרייך
* הכרך השישי - מחנות עבודה כפויה שפעלו על ידי חברות פרטיות וארגון טוט ולא על ידי ה-SS
* הכרך השביעי - אתרים שונים, בהם מחנות של תוכנית T4 - אותנסיה, לגרמניזציה של ילדים פולנים, מחנות כליאה לאזרחים זרים ועוד

ראו גם
------

* גטאות בפולין הכבושה
* האנציקלופדיה של הגטאות

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (באנגלית)
* אבנר שפירא, עכבר העיר אונליין, האנציקלופדיה של הרוע, באתר הארץ, 12 באפריל 2010
* עופר אדרת, 200 גטאות לא ידועים נחשפים בספר חדש על השואה, באתר הארץ, 10 במאי 2012
* אנציקלופדיה של המחנות והגטאות, באתר OCLC (באנגלית)
**אמי ראיין** (באנגלית: **Amy Ryan**; נולדה ב-3 במאי 1968) היא שחקנית קולנוע ותיאטרון אמריקאית, הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב בשנת 2007 על תפקידה בסרט "נראתה לאחרונה".

ביוגרפיה
--------

ראיין נולדה ברובע קווינס, ניו יורק ולמדה בתיכון אומנויות המשחק בעיר. בשנת 1988 במחזה "החרוזים של אולדריץ'", והמשיכה להופיע במופעים קטנים במסגרת אוף ברודוויי, בהם "טירונות".

ראיין הופיעה לראשונה בברודוויי בשנת 1992 במחזה "האחיות רוזנסוויג", לאחר מכן הופיעה בהצגות "שלוש האחיות" ו"האישה".
במהלך קריירת התיאטרון המגוונת שלה הייתה ראיין מועמדת פעמיים לפרס טוני, על תפקידה במחזה "הדוד ואנייה" ועל הופעתה במחזה "חשמלית ושמה תשוקה".

ראיין הופיעה בסדרות הטלוויזיה "ER", "שפץ ביתך", "הסמויה" ו"שיקגו הופ". בתחום הקולנוע פרצה לתודעה בשנת 2000 עם תפקידה בדרמה מועמדת שני פרסי אוסקר "מישהו לסמוך עליו". ב-2005 השתתפה בדרמה הביוגרפית זוכת אוסקר "טרומן קפוטה".

שנת 2007 הייתה השנה המוצלחת ביותר בקריירה של ראיין עם ביקורות נלהבות ומועמדויות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב, על תפקידה בדרמת הפשע של בן אפלק "נראתה לאחרונה". בסרט גילמה ראיין את דמותה של הלן מק'רידי, אמה המסוממת של אמנדה מק'רידי, ילדה שנחטפה. בנוסף באותה שנה השתתפה ראיין גם בדרמת המתח של סידני לומט "לפני שהשטן ידע", ובקומדיה "החיים על פי דן".

בשנת 2010 גילמה את אדל בעונתה השלישית של סדרת הדרמה האמריקאית "בטיפול" ברשת HBO, אשר מבוססת על סדרת ישראלית באותו שם מאת חגי לוי.

בשנת 2013 שיחקה לצד קולין פירת' ריס וית'רספון בסרט הפשע "קשר שטני" של הבמאי אטום אגויאן. 

בשנת 2016 שיחקה בדרמת הפשע "המסתנן" לצידם של בריאן קראנסטון, ג'ולייט אוברי, בנג'מין בראט, ג'ייסון אייזקס ודיאן קרוגר.

החל משנת 2021 משתתפת בסדרת הטלוויזיה של הולו, "רק רוצחים בבניין".

לראיין בת מהשחקן אריק סלובין.

פילמוגרפיה נבחרת
----------------

* מישהו לסמוך עליו (2000)
* קין (2004)
* מלחמת העולמות (2005)
* טרומן קפוטה (2005)
* לחפש קומדיה בעולם מוסלמי (2005)
* מופלא (2006)
* נראתה לאחרונה (2007)
* לפני שהשטן ידע (2007)
* החיים על פי דן (2007)
* ההחלפה (2008)
* האדם הנעדר (2009)
* ג'ק יוצא לשוט (2010)
* ווין ווין (2011)
* קשר שטני (2013)
* לנשום עמוק (אנ') (2013)
* בירדמן (2014)
* גשר המרגלים (2015)
* השקט שבפנים (2015)
* סוכן וחצי (2016)
* המסתנן (2016)
* משאית מפלצת (2016)
* ילד יפה (2018)
* לייט נייט (2019)
* מוזר אבל נכון (2019)
* נערות אבודות (2020)
* מחיר החיים (2021)
* בו מפחד (2023)
* *Wolfs*‏‏ (2024)

### טלוויזיה

* *I'll Fly Away*‏ (1992)
* רק רוצחים בבניין (2021-הווה)
* שוגר (2024)
* המשרד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איימי ראיין** בוויקישיתוף

* איימי ראיין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* איימי ראיין, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* איימי ראיין, באתר AllMovie (באנגלית)
* איימי ראיין, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* איימי ראיין, באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* איימי ראיין, באתר Metacritic (באנגלית)
* איימי ראיין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007574174705171
* BIBSYS: 12015581
* BNE: XX4618239
* BnF: cb162383806 (data)
* GND: 1076490387
* ISNI: 0000 0001 1943 6574
* LCCN: no2006103099
* NKC: xx0161605
* NLK: KAC2020P8362
* NTA: 434944785
* SUDOC: 152882936
* VIAF: 169356624
* WorldCat: lccn-no2006103099

 |
**Grand Theft Auto** (בתרגום חופשי לעברית: "גניבת כלי רכב", מוכר גם בראשי התיבות **GTA**) הוא משחק וידאו שיצא בשנת 1997, המשחק הראשון בסדרת משחקי המחשב "Grand Theft Auto". המשחק נוצר על ידי דייוויד ג'ונס ומייק דיילי ויצא לאור על ידי חברת "Rockstar Games".

משחקיות
-------

GTA 1 הוא משחק המדמה אלימות ומאפשר לשחקן לבצע במרחב הדיגיטלי פשעים כמו הרג, נהיגה בזמן שיכרות ועוד. כמו כן, המשחק מאפשר לשחקן גישה לתוכן פורנוגרפי. המשחק בנוי משלוש ערים שכל אחת מהן מכילה מספר משימות. על מנת לצבור נקודות במשחק צריך השחקן לבצע מספר פשעים כגון: גנבת מכוניות, הריגת שוטרים ועוד. המשחק בנוי מרמות קושי שונות. כדי להשיג נקודות ולעלות רמה על השחקן להימלט מהמשטרה. ברגע שהשחקן נתפס על ידי המשטרה הוא מת ומפסיד את כספו. המטרה המרכזית של המשחק היא לסיים את כל המשימות על מנת שתהיה לך גישה לכל מקום ולכל חפץ שאתה רוצה.

תחילת המשחק היא בליברטי סיטי, כאשר השחקן עובד בשביל כנופיה שהמנהיג שלה הוא רוברט סרגליאנוס. כנופיה זו נותנת לשחקן מספר משימות החל מלגנוב מוניות ולפוצץ מכונית ועד להריגת השוטר הראשי של משטרת ליברטי. בהמשך, כאשר השחקן צובר די נקודות וזוכה באמונו של רוברט הוא נשלח ל San Andreas שם הוא מצטרף לכנופיה הידועה בשם Uncle Fu's Gang. עם צבירת נקודות נוספות השחקן עובר לעבוד אצל אל בורו, ובהמשך הוא עובד בשביל מרכוס, מנהיג הכנופיה ב-Vice City, כאשר רוב משימותיו קשות וכוללות הרג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Grand Theft Auto** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Grand Theft Auto (באנגלית)

* "Grand Theft Auto", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* Grand Theft Auto, באתר PCGamingWiki (באנגלית)

| Grand Theft Auto |
| --- |
| משחקים | Grand Theft Auto • Grand Theft Auto 2 • Grand Theft Auto III • Grand Theft Auto: Vice City • Grand Theft Auto: San Andreas • Grand Theft Auto Advance • Grand Theft Auto: Liberty City Stories • Grand Theft Auto: Vice City Stories • Grand Theft Auto IV • Grand Theft Auto: Chinatown Wars • Grand Theft Auto V (Grand Theft Auto Online) • Grand Theft Auto VI |
| הרחבות | Grand Theft Auto: London 1969 • Grand Theft Auto: London 1961 • GTA IV: The Lost And Damned • Grand Theft Auto: The Ballad of Gay Tony |
| מקומות | Liberty City • Vice City • Los Santos |
**איוואן אטאל** (בצרפתית: **Yvan Attal**; נולד ב-4 בינואר 1965) הוא שחקן ובמאי קולנוע צרפתי-יהודי, יליד ישראל.

קורות חיים
----------

איוואן אטאל נולד בתל אביב, ישראל, להורים יהודים ממוצא צרפתי-אלג'יראי, הוא גדל בפרבר של פריז. הופעת הבכורה שלו הייתה בסרטו של אריק רושאן (Un monde sans pitié (1989, שזיכתה אותו בפרס סזאר לשחקן המבטיח ביותר. הסרט הראשון שביים היה Ma femme est une actrice ‏ (2001), בו שיחק לצדה של שארלוט גינסבורג.

הוא גם הופיע בסרטים "מזימות זרות," (2005) ו"אנתוני זימר" (2005). ב"שעת שיא 3" (2007) הוא שיחק נהג מונית צרפתי ששמו ג'ורג'. בסרטים "עיניים עצומות לרווחה", (1999), "משימה בלתי אפשרית 2", (2000) וונילה סקיי (2001) הוא דיבב את טום קרוז בגרסה הצרפתית שלהם.

הסרט אנתוני זימר הופק מחדש בשנת 2010 כסרט אמריקאי בשם "התייר" בו מככב ג'וני דפ בתפקיד המקביל לזה שגילם איוואן אטאל בסרט המקורי.

בשנת 2016 ביים וכיכב בסרט "היהודים: הם בכל מקום", לצד בת זוגו שארלוט גינסבורג. בשנת 2017 ביים את הקומדיה "המילים הפשוטות", וכשחקן השתתף בסרט "רוקנרול", לצדם של מריון קוטיאר ובן פוסטר. 

בשנת 2018 כיכב בסדרת הטלוויזיה של רשת Arte "לחיות לנצח" בתפקיד השוטר דריוס אסראם. 

בשנת 2019 גילם את הסופר היהודי רומן גארי בסרט האמריקאי "סיברג" (אנ') לצדה של קריסטן סטיוארט. באותה שנה ביים וכתב אטאל את הסרט "הכלב שלי טיפש" ואף כיכב בו לצד גינסבורג.

בשנת 2021 שיחק בסרטו של דני בון "תקועים בפריז". בשנת 2022 שיחק בסרט המותחן הצרפתי "מטרה קלה" (אנ') של הבמאי ז'אן פול סלומה (אנ').

בשנת 2023 שיחק בדרמת הפשע הצרפתית "דם וכסף" (אנ') בדמותו של אנטון זגורי.

חיים אישיים
-----------

מאז 1991 הוא בזוגיות עם השחקנית שארלוט גינסבורג, בתם של סרז' גינסבורג וג'יין בירקין. להם שלושה ילדים. ב-2013 הם התארסו אך הודיעו שלא מתכננים להינשא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איוואן אטאל** בוויקישיתוף

* איוואן אטאל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* איוואן אטאל, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* איוואן אטאל, באתר AllMovie (באנגלית)
* איוואן אטאל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* איוואן אטאל, באתר Discogs (באנגלית)
* אתר למנויים בלבד גבי לוין, הבמאי שלמד על בשרו שהצרפתים לא אוהבים לדבר על אנטישמיות, באתר הארץ, 28 בספטמבר 2016
* אבנר שביט‏, "האנטישמיות בצרפת יומיומית, אבל לא מוכנים להודות בזה": ריאיון עם איוואן אטאל על "המילים הפשוטות", באתר וואלה!‏, 17 ביוני 2018
* אתר למנויים בלבד נירית אנדרמן, איוואן אטאל: "אני יהודי גאה, אבל לא רוצה שהמדינה תהפוך לאיראן", באתר הארץ, 24 בינואר 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  כתבה, gala.fr

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007459643705171
* BNE: XX1174414
* BnF: cb13955298g (data)
* CANTIC: a10939209
* GND: 140402136
* ISNI: 0000 0001 1454 4891
* LCCN: nr00020627
* NKC: xx0218497
* NLK: KAC201205849
* NTA: 176982647
* SUDOC: 070969256
* VIAF: 107105718
* WorldCat: lccn-nr00020627

 |
**שאנדור קפירו** (בהונגרית: **Képíró Sándor**; ‏18 בפברואר 1914, שרקד, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 3 בספטמבר 2011, בודפשט, הונגריה) היה קצין ז'נדרמריה הונגרי אשר השתתף בטבח בדרום באצ'קה ב-1942. לאחר הטבח נידון לעונש קל יחסית. בהמשך, הגיעו עדויות חדשות נגדו והוא נמלט לארגנטינה. ב-1996 שב להונגריה, בהמשך זוהה על ידי צייד הנאצים אפרים זורוף וב-2011 הועמד לדין וזוכה מחוסר ראיות.

קורות חייו
----------

### ראשית חייו והטבח בדרום באצ'קה

שאנדור קפירו נולד בשרקד (בשטחי מחוז בקש בהונגריה המודרנית). הוא סיים בית ספר תיכון בבקשצ'בה ורכש תואר דוקטור במשפטים באוניברסיטת סגד. ב-1940 סיים את האקדמיה הצבאית "לודוויקה" בבודפשט והוצב כקצין ז'נדרמריה באורושהזה. במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הועבר אזור באצ'קה לחזקת הונגריה. בינואר 1942 נטל קפירו חלק בטבח בדרום באצ'קה במסגרת כוח ז'נדרמריה עליו פיקד. בהמשך, מונה למפקד הז'נדרמריה במישקולץ. לאחר מינוי של מיקלוש קאלאי לראש ממשלת הונגריה הוחל בהליכים פליליים נגד משתתפי הטבח. קפירו הועמד לדין ונידון ל-10 שנות מאסר על חלקו בביצוע מעצרים. במרץ 1944 כבשו הגרמנים את הונגריה במסגרת מבצע מרגרטה וקפירו שוחרר ממאסרו. בהמשך עבר לאוסטריה והתיישב בלינץ. ב-1946 נשפט בהונגריה בהיעדרו ונידון ל-14 שנות מאסר על חלקו באירועים.

באוגוסט 1948 נמלט לארגנטינה ובה אימץ זהות בדויה. הוא עבד כשכיר במפעל טקסטיל, נישא ונולדו לו שני ילדים. בראשית המאה ה-21 הופיע שמו ברשימת הנאצים המבוקשים ביותר של מרכז שמעון ויזנטל.

### שובו להונגריה והעמדתו לדין

ב-1996 שב קפירו להונגריה. הוא זוהה על ידי צייד הנאצים אפרים זורוף, וב-2011 הועמד לדין בגין רצח של 36 בני אדם בנובי סאד. קפירו טען שאכן השתתף באירועים אך עסק בביצוע מעצרים בלבד. בית המשפט ההונגרי זיכה אותו מאשמה בשל היעדר ראיות מספקות, ומספר חודשים מאוחר יותר הלך לעולמו והוא בן 97 שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שאנדור קפירו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אודות השואה - באצ'קה, באתר יד ושם.
2. ↑  הידיעות, סוכנויות (2011-07-18). "הונגריה: שנדור קפירו זוכה מפשעי מלחמה בשואה". *ynet*. נבדק ב-2024-04-03.
3. ↑  Revealed: the Scots pensioner and the Nazi war crimes investigation, באתר scotsman.com (באנגלית).
4. ↑  Von den Opfern nicht vergessen, באתר tagesschau.de (בגרמנית).
5. ↑  Freispruch im Prozess um NS-Kriegsverbrechen, באתר dw.com (בגרמנית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007321239705171
* GND: 1015183867
* ISNI: 0000 0001 4007 4707
* LCCN: no2014012278
* VIAF: 186198675
* WorldCat: lccn-no2014012278

 |
**הנהג של מדלן** (בצרפתית: **Une belle course**) הוא סרט קולנוע צרפתי משנת 2022 בבימויו של כריסטיאן קריו (אנ'), עם דני בון, לין רנו ואליס איסאז (אנ') בתפקידים הראשיים.

הסיפור הוא על יחסים שמתפתחים בין אישה קשישה לנהג צעיר שמסיע אותה מביתה לבית אבות.

לין רנו זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר וכריסטיאן קריו היה מועמד לפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בבייג'ינג, 2023.

תקציר העלילה
------------

שארל (דני בון) הוא בן 46 שעובד כנהג מונית בפריז. הוא שקוע בחובות ומצליח בקושי לפרנס את אשתו ובתו למרות שהוא עובד 12 שעות ביממה.

הוא נקרא להסיע את מדלן קלר (לין רנו), קשישה בת 92 מביתה לבית אבות. מדלן מתחילה לדבר אך שארל כמעט ולא עונה לה. לבקשתה הם עוברים במקומות שבהם גרה בעבר והיא מספרת לו על עברה הסוער המתואר בסרט בפלשבקים.

הם עוברים חוויות בנסיעה ברחבי פריז ושארל נפתח רגשית ומתחבר למדלן שיכולה להיות סבתו. הם מסיימים בסעודה במסעדה, משם לוקח אותה שארל לבית האבות ונפרד ממנה. הסוף, מפתיע (בלי ספוילרים).

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| לין רנו | מדלן קלר |  |
| דני בון | שארל | נהג מונית |
| אליס איסאז | מדלן הצעירה |  |
| ז'רמיה להורט | ריי | בעלה של מדלן |
| תומאס אלדן | מתייה | בנה של מדלן |
| הדריאל רור | מתייה הילד |
|
|

קישורים חיצוניים
----------------

* "הנהג של מדלן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הנהג של מדלן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "הנהג של מדלן", באתר Metacritic (באנגלית)
* "הנהג של מדלן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לנהג של מדלן, באתר יוטיוב
* הנהג של מדלן, באתר של ענת שפרן-אור.
**ויאסם פרחי פרחאת** (בערבית: **وسام فرحات**; 1974 – 2 בדצמבר 2023) היה ראש גדוד שג'אעייה של חמאס. עמד מאחורי פעולות טרור, ביניהן הפיגוע במכינה בעצמונה, הטבח בנחל עוז ועוד.

ביוגרפיה
--------

ויסאם פרחאת נולד בשנת 1974 לאום נידאל. שלושה מאחיו - נידאל, מוחמד ורואד נהרגו בפעילותיהם בחמאס.

פרחאת נעצר ב-20 במרץ 1995 באשמת הובלת שש שקיות חומר נפץ לישראל, שלטענת ישראל היה ניסיון לבצע פיגוע התאבדות בישראל. הוא ישב כמעט 11 שנים בכלא הישראלי, מתוכן שנתיים בבית הסוהר שקמה, 6 שנים בבית הסוהר נפחא ושנתיים וחצי בכלא הדרים. הוא שוחרר מהכלא הישראלי בנובמבר 2005, שלושה שבועות לאחר שאחיו רואד נהרג בידי ישראל.

הוא תכנן ביצוע טבח בעצמונה ב-2002, שבו נהרגו חמישה אזרחים ישראלים ונפצעו 12 נוספים. בעודו בכלא נודע לו על השתתפותו של אחיו הצעיר מוחמד בפיגוע. אחיהם השני נידאל נהרג בעבר.

לאחר שחרורו מהכלא ב-2005, חזר פרחאת לעזה וסייע ביצירת רקטות לחמאס אחר כך הפך למג"ד של חמאס בשג'אעייה.

על פי דיווחים, היה אחראי על פיגוע בנחל עוז בשנת 2011, בו נהרג ילד.

ב-2 בדצמבר 2023, הרג צה"ל את פרחאת בסיכול ממוקד במהלך מלחמת חרבות ברזל. צה"ל זיהה את פרחאת כמפקד גדוד שג'אעייה של חמאס האחראי לקרב שג'אעייה ב-2014, בו נהרגו שבעה חיילי צה"ל, בהם אורון שאול, ולהובלת התקפת נחל עוז במהלך מתקפת הפתע על ישראל.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  לילך שובל, החשבון נסגר: כך חוסל בכיר בחמאס שאחראי על אסון הנגמ"ש בצוק איתן, באתר ישראל היום, 2 בדצמבר 2023
2. ↑  "سيلفي مع دبابة محترقة.. إهداء خاص من القسام لقائد كتيبة الشجاعية". *التلفزيون العربي*. 8 בדצמבר 2023. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. 1 2  "بعد أن قدمت ثلاثة شهداء: والدة الاسير وسام فرحات تستقبله بعد غياب دام 11 عاما". *Ma'an*. 2005-11-10. נבדק ב-7 בינואר 2024. `{{cite news}}`:  (עזרה)
**יוחנן זייד** (2 בנובמבר 1920 - 4 בספטמבר 1999) היה איש פלמ"ח, איש כוחות הביטחון הישראלים וחקלאי.

באיטליה. יוחנן זייד, יוסף קורן, יוסף רוז'יק, אברי גלעד, יעקב קוטב, 1944

ביוגרפיה
--------

יוחנן זייד נולד ב-1920 בירושלים, לציפורה ואלכסנדר זייד, אח תאום ליפתח ואח לגיורא ולכוכבת.
גדל בכפר גלעדי. בשנת 1926 עברה המשפחה לשייח אבריק שבעמק יזרעאל, עקב סכסוך עם חלק מאנשי השומר. יוחנן למד בבית הספר היסודי של כפר יהושע ואחר כך בבית הספר החקלאי בנהלל. עקב התנכלויות של ערבים לתחבורה, החליטה אמו להעבירו לפנימייה בבית הספר החקלאי כדורי, אותו סיים במחזור בוגריו השני של בית הספר.

במהלך השנים 1939–1940 עסק בהדרכת נוער בירושלים וארגן גרעין נוער להתיישבות חלוצית. גרעין זה, יחד עם גרעין נוסף שארגן אחיו, יפתח, במקווה ישראל, הקימו את הקיבוץ גבעות זייד בו הכיר את אשתו, צביה.
מתקופה זו קיימת הגדה של פסח בנוסח לא מסורתי שנכתבה לבני הקיבוץ בשנת 1950 יצאה בהדפסה ליתוגרפית של כתב-יד אומנותי עם איורים מאת יוחנן זייד בהתאם למאורעות התקופה. 

ביולי 1943 התגייס כנהג משאית ליחידת תובלה 462 בחזית איטליה, כאשר הפלוגה, שאיבדה אנשים רבים בטביעת הארינפורה, התארגנה מחדש. זייד היה אחד הבולטים באנשי יחידת הצללים אשר אנשיה נטלו חלק באיתור פליטים יהודים והגשת עזרה ראשונית להם. הקימה להם נקודת הכשרה צבאית לפליטים היהודים ליד מילאנו והייתה אחראית לתחזוקתה ולהדרכתה. כמו כן ארגנו את עלייתם הבלתי לגאלית לארץ והיה בצוות שהכין את אניית המעפילים "דב הוז". במסגרת זו אף נכלא באיטליה ושוחרר על ידי אנשי יחידתו במבצע חשאי.

ב-1946 חזר לקיבוץ גבעות זייד, ובפרוץ מלחמת העצמאות הצטרף לפלמ"ח. השתתף בקרבות בעמק יזרעאל והגליל ואחר כך הצטרף לחטיבת הנגב במבצע חורב, פיקד על מחלקת ג'יפים בגדוד ה-9 של החטיבה. בשנת 1967 כתוצאה מהצורך להקים מנגנון ממשל וביטחון בשטחים, התנדב לשב"כ ועסק בפעילויות ביטחוניות בשומרון עד אמצע שנות ה-70.

לאחר יציאתו לגמלאות, חזר לביתו בגבעות זייד ועסק בגידול צאן.

אב לארבעה.

קישורים חיצוניים
----------------

* זייד יוחנן(הקישור אינו פעיל), באתר מעפילים
* תמונתו באתר הפלמ"ח
* יוחנן ובני משפחת זייד המורחבת מתראיינים בתוכנית שרתי לך ארצי פרק 14-אדמה אדמתי, באתר היוטיוב של רשות השידור. סידרה משנת 1974 המספרת ב 26 פרקים של סיפורים ושירים את פסקול ראשית הציונות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  יחידת הצללים של ישראל ליברטובסקי, בעיתון דבר 31 במרץ 1980.
2. ↑  פלמ"ח - קרבות חטיבת "הראל" במבצע "חורב"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007409671505171
* VIAF: 4114155105776576320005
* WorldCat: viaf-4114155105776576320005

 |
גיורא זייד עם ידידו, מוחמד אבו סודה
כתובת תחת התמונה שמצד ימין - אלכסנדר זייד וידידו ראשיד
**גיורא זייד** (אוקטובר 1914 - 28 בינואר 2005) היה איש מערכת הביטחון בישראל.

ביוגרפיה
--------

גיורא זייד הוא בנם של אנשי השומר ציפורה ואלכסנדר זייד. נולד בתל עדשים וגדל בכפר גלעדי.

בשנת 1924 עברה המשפחה לשייח אבריק, שם התגורר בדומה לשלושת אחיו, ילדיו ונכדיו עד ליום מותו.

ב-1938 נרצח אביו אלכסנדר, על ידי הבדווי מוחמד קאסם טבאש. גיורא ביקש לנקום את דמו, כמנהג הבדווים, אך יגאל אלון הניאו מכך. בשנת 1942 הוחלט על ידי הפלמ"ח לשלוח חוליית חיסול על מנת להרוג את קאסם טבאש.

לפני קום מדינת ישראל הצטרף לשירות הידיעות של ההגנה.
במהלך מלחמת העצמאות יזם ביחד עם משה דיין את "ברית הדמים", הסכם שהעביר גדוד דרוזי מסוריה, בהנהגת איסמעיל קבלאן, ללחימה לצד ישראל.

בתום מלחמת העצמאות נעשה זייד לבכיר בממשל הצבאי שהוקם כדי לפקח ולשלוט על ערביי ארץ ישראל. הוא עסק בגיוס דרוזים ובדווים בני הגליל לשרת בצה"ל.

בשנות השבעים שימש זייד כיועץ ראש הממשלה לענייני ערבים.

זייד, שגדל מוקף בשכנים בדווים, דיבר ערבית רהוטה מגיל צעיר והיה בקיא בגינוני הכבוד ובמנהגים המקובלים בעולם הערבי. על אף שאביו אלכסנדר נרצח על ידי מתנקש בדואי בתקופת המרד הערבי הגדול, שמר זייד עד שנותיו האחרונות על קשר רציף ובלתי אמצעי עם בדואים, ערבים ודרוזים מכל רחבי ישראל והיה כתובת אמינה ולא רשמית, לתקשורת של אלו מול הממסד הישראלי. כינוייו "אבו זייד" היה שגור ברוב כפרי הגליל.

לאחר שפרש לגמלאות, העביר הרצאות בחצר ביתו שבבית זייד ובהם שילב סיפורים על משפחתו, על גיבורי התנ"ך ועל הטבע. בשיאה של ההרצאה היה שולף קלע מחיקו ומטיל גמבות (במקרה הטוב) ותפוזים או בצלים (במקרה הפחות טוב), אל עבר האורחים המבודחים. כישרונו כמספר סיפורים ודמותו הבלתי אמצעית משכה רבים לשמוע מהרצאותיו.

נקבר בבית הקברות של אגודת השומרים בקריית טבעון לצד אחיו, הוריו ורעייתו בת שבע.

לקריאה נוספת
------------

* אוריאל בן-עמי, **שאגה אחרונה במטולה**, הוצאת משרד הביטחון, תל אביב 1990
* אורי דרומי, ידידות עם הבדווים, אחרי הרצח ונקמת הדם, באתר הארץ, 9 בפברואר 2005
* אליעזר (גייזי) צפריר, בזכותם, באתר nrg‏, 3 במרץ 2005

קישורים חיצוניים
----------------

* תיעוד נדיר של משפחת זייד בשנות ה-30

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר "Billiongraves"
2. ↑  ההיתר לפעולת הנקם ברוצח של אלכסנדר זייד
3. ↑  מאתר הפלמ"ח הענשת רוצח אלכסנדר זייד
4. ↑  יעקב פרי, "הבא להורגך", קשת, 1999, עמ' 26

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007409671405171
* VIAF: 186155103946576200721
* WorldCat (עם VIAF): 186155103946576200721

 |
משקפי האוקולוס ריפט
**אוקולוס ריפט** (באנגלית: **Oculus Rift**) הם משקפי מציאות מדומה שפותחו על ידי חברת Oculus VR. לאחר שתי גרסאות למפתחים, המוצר החל להימכר ב-28 במרץ 2016.

היסטוריה
--------

גרסת מפתחים של משקפי האוקולוס ריפט
באוגוסט 2012, פאלמר לאקי, המפתח של המשקפיים, גייס מעל שני מיליון דולרים באתר Kickstarter עבור פיתוח המוצר. הסכום גויס מיותר מ-9,000 גולשים בתוך חודש.

ב-25 במרץ 2014 נרכשה Oculus VR על ידי חברת פייסבוק בסכום של כשני מיליארד דולר, המורכב מ-400 מיליון דולר במזומן, ומניות של פייסבוק בערך כולל של כ-1.6 מיליארד דולר. הרכישה של Oculus VR ספגה ביקורות שליליות מגולשי אינטרנט רבים, בעיקר אלו שהשקיעו בחברה בתחילת דרכה באתר Kickstarter. בין המתנגדים הבולטים נמצא מרקוס פרסון.

בפברואר 2017 פסק בית המשפט שעל פייסבוק לשלם פיצוי בסך חצי מיליארד דולר לחברת זנימקס, עקב הפרת זכויות יוצרים שלה בידי Oculus VR.

הדור הראשון
-----------

תאריך היציאה לשוק של הגרסה הסופית הראשונה של המוצר היה ה-28 במרץ 2016.

המפרט הטכני של המוצר כולל:

* רזולוציה כוללת: 2160 X 1200 (רזולוציה של 1080 X 1200 לכל עין)

* קצב רענון: 90Hz (לשם השוואה, קצב הרענון של סרט קולנוע עומד על 24 תמונות בשנייה (24Hz))

שימושים
-------

* גיימינג (משחקי מחשב)
* קולנוע

אופן פעולה
----------

תצוגת המסך במכשיר
תצוגת המסך של המכשיר מפוצלת – כלומר, המסך מציג תמונה אחת מול כל עין. התמונות שונות במקצת, על-מנת ליצור ראיית תלת-ממד. כדי ליצור תחושת נפח ומרחב אצל המשתמש, ניתן לנווט בעולם הווירטואלי המוצג במשקפיים ב-360 מעלות בהנעת הראש. המכשיר מצויד בחיישני תנועה כדי לעקוב אחר תנועות הראש ולהתאים את נקודת המבט (פרספקטיבה) של המשתמש בעולם הווירטואלי המוצג לפיה.

ראו גם
------

* האתר הרשמי של המוצר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוקולוס ריפט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אוקולוס ריפט (בשפות מרובות)
* אוקולוס ריפט, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ארי פינס, ‏חי במציאות מדומה, באתר ‏מאקו‏, 27 במאי 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  צפו: מייסד Oculus מוסר את ההזמנה הראשונה באופן אישי, באתר TGspot, ‏28 במרץ 2016
2. ↑  רועי גולדנברג, ‏הארנק פתוח: פייסבוק רוכשת את אוקולוס בכ-2 מיליארד דולר, באתר גלובס, 26 במרץ 2014
3. ↑  מורן בר ויניב פלדמן, פייסבוק רוכשת את Oculus VR ב-2 מיליארד דולר, באתר גיקטיים, 25 במרץ 2014
4. 1 2  אבישי בסה, Oculus מכרה את התומכים שלה לפייסבוק תמורת 2 מיליארד דולר [דעה], באתר גיקטיים, 26 במרץ 2014
5. ↑  עומר כביר, המושבעים פסקו: אוקולוס הפרה זכויות יוצרים ופייסבוק תשלם חצי מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 2 בפברואר 2017
6. ↑  Atman Binstock, Powering the Rift, 15 May 2015
7. ↑  SPEC COMPARISON: THE RIFT IS LESS EXPENSIVE THAN THE VIVE, BUT IS IT A BETTER VALUE?
8. ↑  נמרוד צוק, סינמה מדומה: הקולנוע מאמץ את טכנולוגיית ה-VR, באתר כלכליסט, 3 בפברואר 2015
9. ↑  אבישי בסה, מציאות מדומה, הדור הבא: Oculus Rift [סקירה], באתר גיקטיים, 19 באוגוסט 2013
**אמנדה טאפינג** (באנגלית: **Amanda Tapping**, נולדה ב-28 באוגוסט 1965) היא שחקנית ובמאית קנדית. ידועה בעיקר בזכות תפקידה כאסטרופיזיקאית סמנתה קרטר בסדרת המדע הבדיוני "סטארגייט SG-1" וב"סטארגייט אטלנטיס". משנת 2008 מככבת בתור ד"ר הלן מגנוס בסדרה "מקלט באפלה" של רשת Syfy.

ביוגרפיה
--------

טאפינג נולדה ברוצ'פורד, מחוז אסקס, אנגליה ולה שלושה אחים. בגיל 3 עברה עם משפחתה לאונטריו, קנדה. טאפינג למדה בתיכון צפון טורונטו והצטיינה במדעי הסביבה ודרמה. כשסיימה את לימודיה בשנת 1984 החליטה להתרכז בדרמה והרחיבה את השכלתה באוניברסיטת וינסדור בבית הספר לאומנות הדרמה.

לאחר שסיימה את לימודיה באוניברסיטה המשיכה ללמוד את אומנות התיאטרון לצד הופעות בפרסומות, סרטים ותוכניות טלוויזיה כגון תיקים באפלה, אגדת ארץ-ים.

ב-23 בספטמבר 1994 נישאה לאלן קובץ'. הזוג מתגורר בוונקובר, קנדה, ויש להם בת אחת שנולדה ב-22 במרץ 2005.

משנת 1997 עד 2007 שיחקה טאפינג בסדרה סטארגייט SG-1 בתפקיד סמנתה קרטר, ולאחר מכן בעונתה הרביעית של סטארגייט אטלנטיס. היא בחרה שלא להמשיך בתפקיד כדי להתמקד בסדרה מקלט באפלה של רשת SyFy, אותה היא מפיקה בפועל (יחד עם דמיאן קינדלר ומרטין ווד), וכן מככבת בתפקיד הראשי. 

בשנת 2012 שיחקה בקומדיית המדע הבדיוני "מילקשייק בחלל" לצדם של קריסטין קרוק ובילי בויד. 

בשנת 2016 החלה לגלם את דמותה של ד"ר אמנדה פרואו בסדרת המדע הבדיוני "הנוסעים בזמן" בתפקיד חוזר ושבה עם דמות זו כאורחת לעונה השנייה.

בשנת 2023 ביימה פרק מתוך הסדרה "לא רציונלי", דרמת פשע משטרתית של NBC.

ראו גם
------

* סטארגייט SG-1
* סטארגייט אטלנטיס
* מקלט באפלה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אמנדה טאפינג** |

* אתר האינטרנט הרשמי של אמנדה טאפינג
* אמנדה טאפינג, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* אמנדה טאפינג, ברשת החברתית אינסטגרם

* אמנדה טאפינג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* אמנדה טאפינג, באתר AllMovie (באנגלית)

* אמנדה טאפינג, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* אמנדה טאפינג, באתר Metacritic (באנגלית)

* אמנדה טאפינג, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1501969
* BnF: cb14231718x (data)
* GND: 142496200
* ISNI: 0000 0001 1439 3798
* LCCN: no2003036120
* NKC: xx0173733
* NLP: a0000002466874
* SUDOC: 134205847
* VIAF: 21829036
* WorldCat: lccn-no2003036120

 |
**איזבלה קרל** (באנגלית: **Isabella Karle**,‏ 2 בדצמבר 1921 - 3 באוקטובר 2017) הייתה כימאית ופיזיקאית אמריקאית.

ביוגרפיה
--------

איזבלה הלן לוגוסקי (Isabella Helen Lugoski) נולדה למהגרים פולנים בדטרויט, מישיגן. אף אחד מבני משפחתה הגרעינית האחרים לא סיים תיכון, ועל רקע עובדה זו, קבלתה לאוניברסיטה עוררה גאווה רבה במיוחד בקרב הוריה.

בעת לימודיה בתיכון, קרל התלבטה באיזו מגמה לימודית לבחור. לבסוף, לאחר התייעצות עם מורה, בחרה בכימיה - תחום שהתברר בהמשך כמרתק ביותר עבורה. היא הייתה הנערה היחידה בקורס, אך זה לא הטריד אותה: להפך, רוב התלמידים האחרים בכיתה היו מוטרדים, וזאת על רקע העובדה שהיא קיבלה את הציונים הגבוהים ביותר בכיתה.

בשנת 1940 השלימה קרל תואר ראשון בתחום הכימיה הפיסקלית באוניברסיטת מישיגן. היא המשיכה באותו תחום והשלימה תואר שני ודוקטורט. באוניברסיטת מישיגן היא נפגשה עם ג'רום קרל שעסק אף הוא בחקר הכימיה הפיזיקלית, והשניים נישאו. בשנת 1942, אחרי שסיימו את תוארי הדוקטורט שלהם, החלו בני הזוג לעבוד בפרויקט מנהטן. איזבלה קרל הייתה אחת מהנשים הבכירות ביותר בפרויקט. לאחר המלחמה, ב-1946 הם החלו לעבוד במעבדת המחקר של הצי האמריקאי (Naval Research Laboratory). עבודתם שם הפכה אותם לחוקרים מובילים בתחום הקריסטלוגרפיה. במהלך עבודתה שלה במעבדת המחקר של הצי, בדקה קרל בדקה בעזרת השימוש בשתי דיפרקציות של קרני רנטגן ואלקטרונים את המבנה התלת-ממדי של המולקולות. יחד עם בן זוגה ג'רום, היא מצאה דרך לשפר את יכולתם של מדענים לנתח מולקולות ביולוגיות מורכבות. האסטרטגיה החדשה והיעילה שהשניים מצאו לניתוח מולקולות עזרה למדענים לפתח תרופות חדשות ולערוך סינתזה של חומרים.

לאחר שהייתה נשואה לו שבעים ואחת שנים, נפטר בן זוגה ג'רום קרל. לזוג נולדו שלוש בנות, שעובדות בתחומי המדע: כימיה תאורטית, כימיה אורגנית וגאולוגיה.

קרל נפטרה ב-3 באוקטובר 2017 בהוספיס באלכסנדריה שבוירג'יניה.

פרסים
-----

* מדליית גרוון-אולין, 1978
* פרס גרגורי אמינוף, 1988
* פרס באוור, 1993
* המדליה הלאומית למדע, 1995
* פרס שירות אזרחי נכבד, 2009

ראו גם
------

* קריסטלוגרפיה
* קריסטלוגרפיה בקרני רנטגן
* מדליית גרוון-אולין

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איזבלה קרל** בוויקישיתוף
* איזבלה קרל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  Antonia Massa, Isabella Karle's curious crystal method, narratively, ‏November 27, 2013
2. 1 2  Isabella Karle, Atomic Heritage Foundation
3. ↑  Isabella Karle's Interview, Manhattan Project Voices, ‏2005
4. ↑  "Isabella L. Karle, chemist who helped reveal structure of molecules, dies at 95". *וושינגטון פוסט*.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 139485961
* ISNI: 0000 0000 7888 7757
* LCCN: n2009071383
* VIAF: 102921451
* WorldCat: lccn-n2009071383

 |
**דייוויד טקלו טווה** (באנגלית: **David Teklo Tweh**; נולד ב-25 בדצמבר 1998 במונרוביה שבליבריה) הוא כדורגלן ליברי המשחק בעמדת הקשר בהפועל כפר סבא.

קריירת מועדונים
---------------

טווה החל את הקריירה המקצוענית שלו במספר מועדונים מליגת העל הליברית.

ב-25 במרץ 2019 חתם טווה באנרגטיק מינסק מליגת העל הבלארוסית, במדיה ערך 43 הופעות ליגה והבקיע שבעה שערים.

ב-10 ביולי 2020 חתם בדינמו ברסט, גם היא מליגת העל הבלארוסית, במדיה שיחק במשך חצי עונה והבקיע שער אחד ב-12 הופעות ליגה.

ב-1 בינואר 2021 חתם טווה ברוך ברסט מליגת העל הבלארוסית.

ב-9 בינואר 2022 חתם בהפועל נוף הגליל. בינואר 2024 חתם בהפועל כפר סבא.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-15 בנובמבר 2016 ערך טווה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליבריה, בהפסד 0–1 לנבחרת קניה במשחק ידידות.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  רענן ברנובסקי‏, דייויד טווה חתם בנוף הגליל: "מבין שהמצב של הקבוצה לא טוב", באתר וואלה!‏, 9 בינואר 2022

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"דייוויד טווה"**.
**הדמעות של אמסלם** הוא סרט טלוויזיה ישראלי משנת 2003 מאת הבמאי אורן שטרן לפי תסריט של רשף לוי, עם משה איבגי, ראובן דיין וקרן קוך בתפקידים הראשיים.

העלילה היא על עבריין קשוח וחסר פשרות שחייו משתנים כשאביו עובר לבית אבות והוא נאלץ להצטרף לקבוצת תמיכה, מה שמשפיע על חייו והתנהגותו.

תקציר העלילה
------------

אלי אמסלם (משה איבגי) הוא עבריין העוסק בגביית חובות בשוק האפור, מסחר בסמים וגביית דמי חסות. אמו רחל מתה וכעת האב האבל משה (ראובן דיין) נשאר לבד. האח דוד (משה פולקנפליק) הוא נרקומן ולא מסוגל לשמור על האבא שהולך לעיתים קרובות לאיבוד. בת נוספת שושי (אורלי קטן) היא רווקה מבוגרת שגרה במקום אחר.

האב רוצה לעבור לבית אבות ואלי מסכים לבסוף למרות שבעדתם לא נהוג לשלוח את הזקנים מביתם. אלי משתכנע מטיעוניה של העובדת הסוציאלית רינה שמואלוב (קרן קוך) שמלווה את האב גם בבית האבות.

כאשר אלי תוקף את האח סעיד (דורון ברכה) "שהעז" להלביש לאביו טיטול, נותנת לו רינה אולטימטום (מונח שכיח אצל אלי) כי אם לא יצטרף לקבוצת תמיכה של בני המאושפזים, היא תיאלץ להוציא את אביו מבית האבות. אלי מבלה יותר ויותר בבית האבות ובקבוצת התמיכה ואשתו מימי (אוולין הגואל) חושדת שהוא מנהל רומן עם רינה. למעשה אלי היה רוצה אבל רינה נמצאת בזוגיות עם בן זוג שחושש להתחייב. אלי נשק לה פעם אחת והתנצל.

אלי מבקש מהקשישה הדומיננטית במקום (רבקה גור) לדאוג לאביו שיינצח בבינגו ולהפגיש אותו עם "מירי הנותנת" (רוזי סטאר). אלי חסר רגשות ואומר לרינה כי בכה רק פעם אחת שכשמכבי תל אביב זכתה באליפות אירופה ב-1981.

בתוך זמן קצר אלי מתרכך ומזניח את אימפריית הפשע הקטנה שלו. במקום זאת, הוא מתחיל לדבר ולהביע רגשות. הוא משכנע את עמיתיו העבריינים לבכות - את רון הפרסי (אייל רוזלס) על אחיו איציק הנכה (איציק קונפינו), את רפי (עוזי שמש) על כלבו שנדרס ואת רחמים (אלברט אילוז) על אחיו שמת. בינתיים עולם הפשע כמרקחה - יריביו האחים לוי מזהים חולשה ופונים נגדו ביחד עם סגנו רון "הפרסי". הוא ניצל מיריות אך אחיו נפגע.

אלי נוקם בהם. יש לו משתף פעולה באגף המכס (שמעון כהן) והוא יודע שהחוקר אמציה איינשטיין (ז'יל בן דוד) עוקב אחרי חבילת סמים ושולח את רון "הפרסי" עם האחים לוי לקחת אותה וכולם נעצרים.

הסצנה האחרונה היא באזכרה לאם - כולם מרוצים; האבא משה, אלי שכעת הוא רגוע ובעל רגשות ומודעות עצמית כלפי משפחתו ושושי הרווקה שעומדת לקבל את הצעתו של רחמים (אלברט אילוז) לחתונה.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| משה איבגי | אלי אמסלם | עבריין |
| ראובן דיין | משה אמסלם | אבא של אלי |
| קרן קוך | רינה שמואלוב | עובדת סוציאלית |
| אלברט אילוז | רחמים | עבריין |
| אוולין הגואל | מימי אמסלם | אשתו של אלי |
| משה פולקנפליק | דוד אמסלם | אח של אלי |
| אורלי קטן | שושי אמסלם | אחות של אלי |
| שמואל אדלמן | יריב ויזנפלד |  |
| רבקה גור | שרה ויזנפלד | אמא של יריב |
| אייל רוזלס | רון הפרסי | עבריין |
| שמעון כהן | חיים מהמכס |  |
| ז'יל בן דוד | אמציה איינשטיין | שוטר מכס |
| אלי חבקוק | מוריס לוי | עבריין |
| ירון לוי סבג | דני לוי | עבריין |
| רוזי סטאר | מירי הנותנת | קשישה בבית אבות |
| עוזי שמש | רפי | עבריין |
| דורון ברכה | סעיד | אח |
| דרור זיו | איתמר אמסלם | בנו של אלי |

קישורים חיצוניים
----------------

* "הדמעות של אמסלם", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הדמעות של אמסלם", באתר אידיבי
* "הדמעות של אמסלם", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* הדמעות של אמסלם, באתר הבמה
**נועם לוגסי** (נולדה ב-25 בינואר 1996) היא שחקנית טלוויזיה וקולנוע ישראלית.

ביוגרפיה
--------

לוגסי נולדה וגדלה בפתח תקווה. את שירותה בצה"ל עשתה בתיאטרון צה"ל, בהרכב קומיקאים, אולם שוחררה מוקדם משירותה הצבאי בנסיבות רפואיות.

היא לקחה מספר סדנות תיאטרון בסדנה של איקה זהר.

קריירה
------

בשנת 2013 קיבלה את תפקידה הראשון כשחקנית ראשית בעונה הרביעית של סדרת הנוער "השמיניה - הדור הבא" בערוץ הילדים, ושנה לאחר מכן, שבה לתפקידה בעונה החמישית והאחרונה. באותה שנה שיחקה במיני-סדרת הדרמה "עיר ללא אלימות" ששודרה בחינוכית.

בשנת 2014 התארחה בסדרה "משפחה שולטת" בערוץ הילדים, שיצר וביים רובי דואניאס. באותה השנה התארחה בתוכנית האירוח של שחר חסון שנקראת "הפרעת קשב" ששודרה בערוץ הילדים.

בשנת 2016 החלה לשחק באחד התפקידים הראשיים בסדרת המתח לנוער "נעלמים", המשודרת בערוץ ניקלודיאון למנויי HOT, ושיחקה בסרט הקצר "בייביסיטר" שביימה וכתבה אורית זמיר. הסרט זכה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה בפרס הסרט הקצר הטוב ביותר לאותה שנה.

בשנת 2017 החלה לגלם את לילי בסדרת המתח "בתולות" ב-HOT3 שיצר וכתב ירון ארזי, וכן שיחקה בסרט זוכה פרס אופיר לסרט העלילתי הטוב ביותר, "פוקסטרוט" של הבמאי שמוליק מעוז. בנובמבר אותה שנה חזרה לשחק בעונה השנייה של "נעלמים" בטין ניק.

בשנת 2018 החלה לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה של רשת 13 "הרמון", שיצרו ענת ברזילי, הדר גלרון וגדי טאוב על פי ספרה של מעיין סמידי. היא שיחקה גם בסרטם של שרון מימון וטל גרניט, "הנשף" בתפקיד קשת, לצידן של סתיו סטרשקו, ניב סולטן ואסי לוי.

בשנת 2019 שיחקה לצד גיתית פישר ואושרית סרוסי כמפקדת בשבטה בסדרת הקומדיה "זאת וזאתי" של רשת 13.

בשנת 2022 שיחקה בעונתה השנייה של הסדרה "המפקדת" בכאן 11, בתפקיד טולי, הסמ"פ של פלוגת געש.

קישורים חיצוניים
----------------

* נועם לוגסי, ברשת החברתית אינסטגרם
* נועם לוגסי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* נועם לוגסי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* דוד אברהם‏, "גם אחרי שאיבדתי את אחותי אני יוצאת, מחייכת וחיה את חיי": כוכבת "הרמון" חושפת את הטרגדיה, באתר וואלה!‏, 22 בפברואר 2018
* אתר למנויים בלבד איתי סגל, "אני אחיה את החיים שלי לפי האדם שאתאהב בו, גבר או אישה", באתר "ידיעות אחרונות", 11 במרץ 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  איתי סגל | צילומים: גבריאל בהרליה, הדמעות של נועם, באתר ynet, 15 במרץ 2017
מכונית בירושלים ועליה שלט "גוי של שבת"
**גוי של שבת** הוא מונח ביהדות, המתייחס לגוי (כל אדם שאינו יהודי) שתפקידו להקל על יהודי בכך שהוא עושה מלאכות האסורות על היהודי בשבת (אחת מל"ט אבות מלאכה, תולדות שלהן, או איסור שבות). המונח יכול להתייחס ללא-יהודי שביצע באופן חד-פעמי פעולה שיש בה כדי להקל על איסורי השבת החלים על יהודי (למשל, נכנס בשבת בחורף לחדר שישבו בו יהודים והדליק את התנור), או למעמד מיוחד, מעין משרה, השמורה ללא-יהודי החי בין יהודים (למשל, לא-יהודי החי בסמוך לבית כנסת ומקבל משכורת על דאגתו לתחזוקת בית הכנסת מדי שבת).

רקע
---

 ערך מורחב – **אמירה לנכרי**  

לפי ההלכה היהודית, אסור ליהודי לחלל שבת, ואף אסור לו להנות מחילול שבת שחיללו עבורו. כך גם באופן כללי אסור ליהודי להנות מחילול שבת של גוי שנעשה בעבורו, בין כאשר ביקש מהגוי (אמירה לנוכרי- שבות) ובין על ידי רמיזה, ואף אם הגוי עשה בשביל היהודי בלי שיבקש ממנו, אסור ליהודי להנות מאותה מלאכה. 
ישנם מקרים מסוימים שאמירה או רמיזה לגוי מותרת בשבת, היקף ההיתר והאופנים השונים נתונים במחלוקת פוסקי ההלכה.

גוי של שבת
----------

אחד המקומות בהם מותר להנות ממלאכת הגוי היא, כאשר הגוי ביצע את הפעולה למען עצמו ומרצונו החופשי, ואגב כך גם היהודי נהנה מכך. למשל כאשר הגוי הדליק אור לצורך עצמו, מותר ליהודי להנות מאותו האור, ומכאן נטבע המונח נר לאחד נר למאה. 

הרחבה להיתר זה באיסורי השבת שימש יהודים בקהילות רבות עד שהרחיבו את ההיתר לכך שגוי שמקבל משכורת קבועה (ולא תלויה בפעולותיו) על היותו עושה פעולות בשבת עבור היהודים, נחשב כאילו עושה לצורך עצמו. אך בין פוסקי ההלכה לא כולם הסכימו עם הרחבה זו.

בתרבות, "גוי של שבת (שיר)" הוא פזמון שכתב דן אלמגור ללחן של היהודי-רומני ריכרד שטיין, ובוצע על ידי רביעיית מועדון התיאטרון.

לקריאה נוספת
------------

* רבי יוסף קארו, **שולחן ערוך**, אורח חיים, סימן רמ"ד-רמ"ח.
* יעקב כ"ץ, **גוי של שבת**, הוצאת מרכז זלמן שזר, 1984

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **גוי של שבת** |

* הלכות גוי של שבת בקיצור שולחן ערוך

• הצצה לתעשיית "גוי של שבת" (אורכב 10.03.2016 בארכיון Wayback Machine)

* רועי סמיוני, תכירו את אחסין אבו עלי - הגוי של שבת של שכונת רוממה בירושלים, באתר הארץ, 19 במרץ 2010
* עדי חשמונאי, מבוכה בצפת: ה"גוי של שבת" התגלה כיהודי, באתר nrg‏, 2 ביוני 2009

הערות שוליים
------------


**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536449705171
* LCCN: sh85120767

 |