recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**וולנוב** (בפולנית: **Wolanów**) הוא כפר במחוז ראדום שבפרובינציית מזוביה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

וולנוב החל ככפר קטן, שבשנת 1662 מנה 52 תושבים. לוולנוב הוענקו זכויות עיר בשנת 1773, אך אלה ניטלו ממנו בשנת 1869.

יהודי וולנוב
------------

יהודים החלו לשבת בכפר בתחילת המאה ה-19, ובאמצע המאה ה-19 הוקם ביישוב בית כנסת. בשנות השלושים התקיימה בכפר פעילות ציונית, ותנועת הנוער הגדולה במקום הייתה בית"ר. בתקופה זו נמנו בכפר 313 יהודים, רוב תושביו.

ב-5 בספטמבר 1939 נכנסו לכפר הגרמנים. כשבוע לאחר מכן, בעת תפילת ראש השנה, פרצו לבית הכנסת המקומי חיילים גרמנים ופולנים מקומיים, גררו את היהודים לרחובות הכפר, ושם הכו והשפילו אותם. בימים שלאחר מכן, נלקחו יהודים מהכפר לעבודות כפייה, תוך הוצאה להורג של מספר יהודים. בהמשך, הוקם בכפר יודנרט, בראשות משה ברנהולץ, אשר נצטווה לספק לגרמנים עובדים יהודים. בדצמבר 1940 רצחו איכרים פולנים שני אחים יהודים בכפר.

באביב 1941 הגיעו לכפר עשרות משפחות יהודיות שגורשו מפשיטיק, ומספר היהודים בכפר הגיע לכ-500. בשלב זה מינו הגרמנים יודנרט חדש בכפר, בראשות יעקב ברקוביץ'. ביולי 1941 רוכזו יהודי היישוב בגטו, אשר ממנו הועברו ביולי 1942 לשידלוביץ, וגורלם שם היה כגורל יתר יהודי המקום.

עם חיסול הגטו ביישוב, הועברו כמה עשרות בעלי מקצוע יהודים מוולנוב למחנה עבודה שהוקם בסמיכות ליישוב, בו הוחזקו מאות יהודים נוספים מהסביבה. בספטמבר 1942 שולחו הנשים והילדים ממחנה זה לטרבלינקה, בתחילת 1943 נרצחו 20 חולים בבית החולים שהוקם בו, ובאפריל 1943 נרצחו כ-420 יהודים נוספים בו. מחנה זה חוסל סופית ביולי 1943.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וולנוב** בוויקישיתוף
* וולנוב ב אתר מרכז מורשת יהדות פולין
* וולנוב (Wolanów), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* "וולנוב", באתר השטעטל הווירטואלי
* סבסטיאן פיונטקובסקי (פול'), וולנוב, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק A, עמ' 346–347), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
פירוש נוסף ערך זה עוסק בשכונה בעיר ניו יורק. אם התכוונתם לפסטיבל סרטים, ראו פסטיבל הסרטים טרייבקה.

**טרייבקה** (באנגלית: **TriBeCa** - ראשי תיבות של "**Tri**angle **Be**low **Ca**nal Street" - "משולש הרחובות דרומית לרחוב קאנאל") היא שכונה ברובע מנהטן של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית.

השכונה נמצאת דרומית לרחוב קאנאל בין נהר ההדסון במערב לשדרת ברודוויי במזרח. בעבר התאפיינה במחסנים רבים שהיו ממוקמים בה, אולם בשנות ה-90 של המאה ה-20 הפכו מחסנים רבים לדירות מגורים (דירות לופט) והשכונה הפכה לאתר מגורים ובילויים.

השכונה נפגעה בפיגועי הטרור של ה-11 בספטמבר 2001 בשל קרבתה למגדלי התאומים, ועסקים רבים בה נסגרו. על מנת לשקם את השכונה, החל לפעול בה בשנת 2002 ביוזמת השחקן רוברט דה נירו פסטיבל הסרטים טרייבקה - פסטיבל סרטים בינלאומי, ובתוך זמן קצר שבה השכונה לפרוח, ומחירי הדירות והעסקים בה עלו.

אוכלוסין
--------

| שנה | אוכלוסין |
| --- | --- |
| 1950 | 782 |
| 1960 | 382 |
| 1970 | 370 |
| 1980 | 5,949 |
| 1990 | 8,386 |
| 2000 | 10,395 |

נכון לשנת 2000 התגוררו בשכונה 10,395 תושבים, כאשר צפיפות האוכלוסין הייתה 12,149 נפשות לקמ"ר. מרבית תושבי השכונה (82.34%) לבנים, ומתגוררים בה גם מיעוטים אסייתים (7.96%) ושחורים (4.89%). 6.34% מתושבי השכונה ממוצא היספני, 18.2% מהתושבים מהגרים שנולדו מחוץ לארצות הברית מהם 41.3% נולדו באירופה, 30.1% באסיה ו-11.1% מאמריקה הלטינית.

אתרים בעלי חשיבות
-----------------

עד שנות ה-70 הייתה שכונה טרייבקה שכונת מסחר ותעשייה, ומרבית מבניה היו מבני תעשייה (לופטים). בשלהי המאה ה-19 וראשית המאה ה-20 הייתה השכונה מרכז של ייצור טקסטיל, ובהתאם לכך מבני השכונה נבנו במקור עבור תעשייה זו. בשכונה מספר מבנים בעלי חשיבות ארכיטקטונית, ובהם בניין פאוול, שתוכנן על ידי קאררה והייסטינגס ונבנה בשנת 1892; בניין חברת הטלפון של ניו יורק, בניין רחוב וסט 140 הבנוי בסגנון אר דקו והבניין ששימש בעבר את בורסת הסחורות של ניו יורק ברחוב האריסון.

בשכונה ממוקם פתחה המזרחי של מנהרת הולנד, המקשרת בין העיר ניו יורק לניו ג'רזי.

בשכונה נמצא פארק שוק וושינגטון, בו גן משחקים גדול, ובו נערכים אירועים רבים לתושבי השכונה.

פארק שוק וושינגטון
כמו כן ממוקמים בשכונה המכללה הקהילתית של רובע מנהטן (המהווה חלק מאוניברסיטת העיר ניו יורק), וכן בית ספר תיכון סטויווסאנט, הידוע בהתמחותו בתחום המדעים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **טרייבקה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **טרייבקה** |

* פסטיבל הסרטים טרייבקה
* The TriBeCa Trib - עיתון שכונתי
* תמונות של השכונה בשנות ה-70 של המאה ה-20

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531136005171
* LCCN: n96068215
* MusicBrainz: e7f34bc4-8e47-4b60-8e5e-d02b9ffb8f02
* VIAF: 143234113
* WorldCat: lccn-n96068215

 |
**רפליבקה** (באוקראינית: **Рафалівка**, בפולנית: **Rafałówka**, רפלובקה) היא עיירה במחוז רובנו שבמערב אוקראינה, בסמוך לנהר סטיר, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. העיירה מחולקת לשני חלקים נפרדים, המכונים "רפליבקה הישנה" ו"רפליבקה החדשה".

תולדות היישוב
-------------

רפליבקה הישנה נזכרת החל מהמאה ה-17, ורפליבקה החדשה הוקמה בשנת 1902, עת נבנתה במקום תחנת רכבת בקו סארני-קובל. בהמשך, נבנו ביישוב מספר מפעלי תעשייה. במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית עברה העיירה מיד ליד בין הרוסים והפולנים. בהתאם להסכם ריגה, נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

יהודי רפליבקה
-------------

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מהמחצית הראשונה של המאה ה-17, ובמהלך גזירות ת"ח ות"ט נפגעה הקהילה במקום. לאחר מכן הייתה כפופה הקהילה ביישוב לקהילת לוצק. מסוף המאה ה-19 גדלה האוכלוסייה היהודית ביישוב, ובשנת 1897 נמנו בעיירה 1,054 יהודים.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-600 יהודים, כשליש מתושביה, ופעלו בה בית ספר עברי מרשת תרבות ותנועות הנוער בית"ר והשומר הצעיר. בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הסובייטים, ובתקופה זו הגיעו אליה פליטים יהודים רבים ממערב פולין.

### בשואה

ב-4 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נסוגו הסובייטים מהעיירה, והשלטון בה עבר לידי המשטרה האוקראינית. במועד זה בוצע פוגרום ביהודי העיירה, תוך ביצוע מעשי התעללות ושוד ביהודי היישוב, וגיוסם לעבודות כפייה.

במחצית השנייה של יולי 1941 נכנסו לעיירה הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת תשלום סכומי כופר. ב-1 במאי 1942 רוכזו כ-2,500 יהודי העיירה וכפרי הסביבה שלה בגטו שהוקם בה. ביולי 1942 נרצחו כ-60 עובדי כפייה מגטו זה.

ב-29 באוגוסט 1942 נערכה בגטו שבעיירה אקציית חיסול, בה נרצחו 2,250 יהודי הגטו בבורות ירי בדרך לכפר סוחובולה. כמה עשרות יהודים מהעיירה הצליחו להימלט מהאקציה ליערות הסביבה, והצטרפו ליחידות פרטיזנים. מיהודי העיירה שרדו את השואה כ-30 איש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רפליבקה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של רפליבקה
* ספר יזכור לקהילת רפלובקה, בספריית העיר ניו יורק
* ראפאלובקה ב אתר מרכז מורשת יהדות פולין
* רפלובקה (Rafałówka), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* "רפליבקה", באתר השטעטל הווירטואלי
* "רפליבקה", באתר JewishGen (באנגלית)
* אלכסנדר קרוגלוב (רו') וסמואל פישמן, רפלובקה, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק B, עמ' 1454–1455), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007477952705171

 |
**סלמי** (איטלקית **Salame**) הוא סוג של נקניק מומלח שמקורו במטבח האיטלקי. בעבר נבעה הפופולריות של הסלמי מהיותו מוצר בשר שניתן לאחסנו בטמפרטורת החדר.

מקור שמו של הסלמי במילה האיטלקית להמלחה (Salatura).

מרכיבי הסלמי
------------

הסלמי המסורתי מורכב מתערובת של:

* בשר קצוץ של חזיר, עגל, עז, סוס ואווז.
* יין
* מלח
* מגון עשבי תיבול ותבלינים.

בסלמי המודרני התערובות כוללות מרכיבים נוספים כדי לגרום לתסיסה מהירה יותר ולשימור הנקניק לזמן רב יותר. ישנם יצרנים שנמנעים מלהוסיף חנקה וניטריטים (חומצות מלח חנקני) כדי לייצר מוצר הנחשב בריא ואורגני יותר.

סוגי הסלמי
----------

קיימים סוגי סלמי רבים, רבים מהם נקראים לפי מקורם (האזור או ארץ המקור שלהם). בין השאר סלמי נקראים על שם ארל, ג'נובה, הונגריה ומילאנו. מרביתם בטעמי שום ובצל. ישנם סוגים מסוימים, בעיקר אלו שמקורם בספרד, רוב הסוגים ההונגריים וחלק מהסוגים מדרום איטליה (כמו פפרוני שמקורו בנקניקיה נפוליטנית פיקנטית) המכילים פפריקה או אבקת צ'ילי שונים ברמת קיצוץ הבשר, בגודלם ובסוג המעטפת.

ראו גם
------

* שיטת הסלאמי
* פיק סגד - חלוץ יצרני הסלמי ההונגרי

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **סלמי** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סלמי** |

* הדיי עפאים, שיטת הסלמי, באתר הארץ, 11 בדצמבר 2012

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4502763-8

 |
**דז'יאלושין** (בפולנית: **Działoszyn**; ביידיש: **זאלושין**) היא עיירה במחוז פאיינצ'נו שבפרובינציית לודז' בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

בשנת 1412 הוענקו לדז'יאלושין זכויות עיר, והעיירה שימשה כמוקד קלוויניזם ואריאניות. במהלך פשיטת האימפריה השוודית במאה ה-17 נחרבה העיירה, אך בהמשך פותחה מחדש.

יהודי דז'יאלושין
----------------

אנדרטה לזכר קהילת יהודי זלושין והסביבה שנרצחו בשואה בבית העלמין קריית שאול בתל אביב
יהודים ראשונים התיישבו בדז'יאלושין בראשית המאה ה-17, ועד סוף המאה ה-17 כבר היוו רוב תושביה, והקהילה המקומית פרשה חסותה על יהודים נוספים מכפרי הסביבה. במחצית המאה ה-18 נפגעה הקהילה בעיירה כתוצאה משרפה גדולה שפקדה את המקום, וכתוצאה ממסים שונים שהוטלו עליה.

במהלך המאה ה-19 נטלו יהודי הקהילה חלק משמעותי בתעשיית הסחר שהתנהלה בעיירה, שנמצאה על נתיב מסחר מרכזי בין פולין ובין שלזיה. כתוצאה מכך, מספר מיהודי העיירה התעשרו, ואחד מהם, קופל יעקובוביץ', אף תרם בשנת 1861 סכום כסף גדול למשה מונטיפיורי עבור בניית ישיבה בירושלים. ירידה בהיקף המסחר בצמר, כמו גם שרפה גדולה שפרצה בעיירה בשנת 1888, הביאו לפגיעה במצבם הכלכלי של יהודי המקום.

בתפקיד רב העיירה שימש הרב הגאון המפורסם ומחבר הספרים "חלק בנימין" ו"מזבח אבנים" וספרים רבים נוספים, רבי בנימין אליהו קנטור, עד לפטירתו במוצאי יום הכיפורים בשנת תר"צ ולאחר מכן שימש ברבנות בנו הגאון רבי ברוך שרגא, עד לשנת תרצ"ד.

בין מלחמות העולם התגברה בעיירה הפעילות הציונית, לצד פעילות של אגודת ישראל. בשנות השלושים התרבו מעשי האנטישמיות בעיירה, תוך ניפוץ שמשות בבתי יהודים, חילול בית העלמין המקומי, והצבת משמרות חרם בפתח חנויות יהודים. במקרה אחד אף הוכו כ-40 יהודים בידי ההמון. בתקופה זו נמנו בעיירה כ-2,000 יהודים, למעלה ממחצית תושביה.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הופצצה העיירה באופן כבד בידי הגרמנים, ורוב יהודיה נסו לפאיינצ'נו הסמוכה, אליה הגיעו חסרי כל, ובה הועסקו בעבודות כפייה. גורלם במקום זה היה כגורל יתר יהודיו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דז'יאלושין** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דז'יאלושין
* דז'יאלושין ב אתר מרכז מורשת יהדות פולין
* "דז'יאלושין", באתר השטעטל הווירטואלי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009165289005171
* NKC: ge1127708

 |
**S5 0014 +81** הוא קוואזר מרוחק, סופר זוהר, סוג של בלאזר. הממוקם באזור של קבוצת הכוכבים קפאוס.

מאפיינים
--------

s50014+81 הוא קוואזר ovv (משתנה אלים אופטי). זהו אחד הקווזרים המבהיקים ביותר הידועים, עם בהירות כוללת של מעל 41^10 וואט. החור השחור המרכזי של הקוואזר בולע כמות עצומה של חומר, שווה ערך ל -4,000 מסות שמש בכל קוואזר. מרחק הקוואזר מכדור הארץ הוא : 12.1 מיליארד שנות אור, בגלל מרחקו העצום אפשר ללמוד עליו רק על ידי ספקטרוסקופיה.

הכינוי של הקוואזר. s5 לקוח מן "Fifth Survey of Strong Radio Sources" ו-0014 + 81 הם הקואורדינטות שלו.

הגלקסיה המארחת
--------------

הגלקסיה המארחת של S5 0014 + 81 היא גלקסיה אליפטית ענקית שיש בה חור שחור על מסיבי במרכזו, אשר עשוי להיות אחראי לפעילות אינטנסיבית של s50014+81.

קוואזר זוהר
מודלים אבולוציוניים המבוססים על המסה של החור השחור העל-ממדי של S5 0014 + 81 מנבאים כי הוא יחיה בערך 1.342 × 99^10 שנים.

בשנת 2009, צוות של אסטרונומים באמצעות טלסקופ החלל סוויפט השתמשו בפלט הזוהר של S5 0014 + 81 כדי למדוד את המסה של החור השחור המרכזי. להפתעתם, הם גילו כי החור השחור המרכזי של S5 0014 + 81 גדול פי 10,000 מאשר החור השחור במרכז הגלקסיה שלנו, חור שחור כה גדול, שנוצר מוקדם כל כך ביקום, רק 1.6 מיליארד שנים אחרי המפץ הגדול, מצביע על כך שחורים שחורים על מסיבים נוצרו מוקדם מאד.

ישנה מחלוקת על כמה מדויקים הממצאים הללו. ראשית, השיטה ששימשה הייתה למעשה שיטת חישוב עקיפה, ולא הערכה קפלרית של מסלול. שנית, למדידה השתמשו בספקטרום בגלים הארוכים, לא באור נראה. שלישית, הקוואזר מוקף בדיסקה גדולה, והוא קורן בכ-40% מבהירות אדינגטון.

קישורים חיצוניים
----------------

* קוואזר באתר מכון דוידסון
* S5 0014 +81, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. ↑  H. Kuhr, J. W. Liebert, P. A. Strittmatter, G. D. Schmidt, C. Mackay, The most luminous quasar - S5 0014+81, **The Astrophysical Journal** 275, 1983-12, עמ' L33–L37 doi: 10.1086/184166
**הורודלו** (בפולנית: **Horodło**, **חורודלו**; ביידיש: **האראדלא**) הוא כפר במחוז הרוביישוב שבפרובינציית לובלין בפולין, על גדת נהר בוג ועל גבול אוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

אזכורו הראשון של הורודלו הוא מהמאה ה-13, ובשל מיקומו על נהר בוג, שימש כתחנת מעבר של סחורות.

בשנת 1413 נחתם ביישוב הסכם איחוד פולין וליטא, ובשנת 1462 עבר לידי ממלכת פולין. במשך השנים נהרס היישוב בידי הטטרים, הקוזקים והשוודים.

בשנת 1850 פרצה בכפר שרפה גדולה. משנת 1815 היה היישוב בתחום פולין הקונגרסאית.

יהודי הורודלו
-------------

יישוב יהודי בהורודלו מתועד מהמאה ה-16, אך בפרעות ת"ח ות"ט נרצחו רוב בני הקהילה. בתחילת המאה ה-18 שבה הקהילה לגדול, והתקיימו ביישוב בית כנסת, בית מדרש ובתי עלמין.

צביון היישוב לאורך השנים היה חסידי, כאשר החסידות הבולטת במקום הייתה חסידות ראדזין. לקהילה בכפר השתייכו גם יהודים מכפרי הסביבה.

במהלך מלחמת העולם הראשונה סבלו יהודי הכפר מנטל מיסים כבד שהוטל עליהם, ורבים מהם הגיעו עד פת לחם. בין מלחמות העולם התקיימה בכפר פעילות ציונית, ונוסד בה בית ספר מרשת תרבות. בשנים אלה נמנו בכפר כ-1,000 יהודים, רוב תושביו.

### בשואה

ב-26 בספטמבר 1939 נכבש היישוב בידי הגרמנים, וחיילי הוורמאכט פרצו מיד לחנויות היהודים במקום. כעבור מספר ימים עבר היישוב לשליטת הצבא האדום, אך בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב, נסוגו הסובייטים מזרחה, מעבר לנהר בוג.

עם שובם של הגרמנים לכפר, החלו במעשי התעללות ביהודיו, וחטפו רבים מהם לעבודות כפייה. על יהודי הכפר הוטל עוצר בשעות הערב והלילה, תוך עונש מוות על המפרים איסור זה. כמו כן, חויבו היהודים בענידת סרט זרוע עם מגן דוד, ויהודים שגרו בדירות גדולות פונו מהן. בד בבד, הוקם בכפר יודנרט.

באביב 1941 הרסו פולנים מקומיים בהכוונת הגרמנים את בית הכנסת ביישוב, ובית העלמין היהודי בו הוסב לשדה מרעה. בקיץ 1941 החלו הגרמנים לגרש מהכפר יהודים שלא היו להם אישורי עבודה. כאשר ניסו חברי היודנרט להביא לביטול הגזירה, הוצא להורג אחד מהם, פתחיה בלאט. מספר ימים לאחר פסח תש"ב גורשו 680 יהודים מהכפר לאוחניה הסמוכה, כאשר מספר יהודים שהסתתרו, הוצאו להורג. בתיהם של היהודים המגורשים נמסרו לאיכרים מקומיים.

ימים אחדים לאחר חג שבועות תש"ב גורשו יתר יהודי הכפר לאוחניה. משם שולחו כל יהודי הורודלו, יחד עם יתר יהודי המקום, בקרונות משא למחנה ההשמדה סוביבור, והיו שנרצחו בדרך ובמחנה העבודה סטז'ין.

מעט היהודים שהצליחו להימלט מהורודלו, הוסגרו ברובם לגרמנים בידי איכרי הסביבה, או נרצחו במקום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הורודלו** בוויקישיתוף
* ספר יזכור לקהילת הורודלו, בספריית העיר ניו יורק (בעברית)
* ספר יזכור לקהילת הורודלו, בספריית העיר ניו יורק (ביידיש)
* הורודלו באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* "הורודלו", באתר השטעטל הווירטואלי
* הורודלה (פולין), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007559990305171
* GND: 4387071-5
* LCCN: n82253083
* VIAF: 127873755
* WorldCat (עם VIAF): 127873755

 |
**פוסטוינה** (בסלובנית: **Postojna**, בגרמנית: **Adelsberg**, באיטלקית: **Postumia**) היא עיר השוכנת בדרום-מערב סלובניה, ומרוחקת כ-35 קילומטרים מטריאסטה שבאיטליה. העיר משמשת כבירת אזור נוטרנסקו-קראשקה, ונפת פוסטוינה.

העיר שוכנת לגדת נהר הפיווקה (Pivka), סמוך לה נמצאת מערת פוסטוינה, אחת מאתרי התיירות הפופולריים ביותר בסלובניה.

היסטוריה
--------

ממצאים ארכאולוגיים שנמצאו במערה סמוכה לעיירה, מתארכים את היישוב הקדום באזור לתקופת האבן הקדומה. ההתיישבות המודרנית בעיירה מוזכרת לראשונה במאה ה-13. בימי הביניים המאוחרים הייתה העיר חלק מדוכסות קרניולה, שהייתה חלק מהמונרכיה ההבסבורגית. פוסטוינה הוכרזה כעיר בשנת 1909, בין השנים 1918–1943 הייתה העיר תחת שלטון האיטלקים והיא צורפה מנהלתית לנפת טריאסטה.

בעיר נמצא קבר אחים בו נקברו קרבנות מלחמת העולם השנייה. הקבר, המכונה בסלובנית "בור הקבורה באורן" (*Grobišče Brezno v borovcih*), ממוקם דרומית-מזרחית לעיר, ובו שרידי גופות לא מזוהים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פוסטוינה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פוסטוינה

* אתר האינטרנט הרשמי של פוסטוינה
* פוסטוינה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007559907405171
* BnF: cb166471286 (data)
* GND: 4068410-6
* LCCN: n85101656
* NKC: ge582923
* SUDOC: 110639782
* VIAF: 148987060
* WorldCat (עם VIAF): 148987060

 |
**ויירושוב** (בפולנית: **Wieruszów**) היא עיירה בפרובינציית לודז' שבפולין, על גדת נהר פרוסנה (Prosna), בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

מבחינה מנהלית העייר מהווה מרכז של נפה שכוללת מספר מועצות אזוריות:ויירושוב, גאלביצה, סוקולניקי, לוטוטוב, לובניצה, בולסלבייץ וצסטארי.

תולדות היישוב
-------------

במאה ה-15 הוענקו לוויירושוב זכויות עיר, ובשנת 1676 נבנו בה כנסייה ומנזר. בשנת 1870 הורדה העיירה למעמד של כפר, אך בשנת 1919 הושבו לה זכויות העיר.

יהודי ויירושוב
--------------

יהודים ראשונים התיישבו בעיירה בסוף המאה ה-16, כאשר התבצע גירושם של יהודי ויילון הסמוכה. בשנת 1857 היוו יהודי היישוב כ-41% מכלל תושביו. מהמאה ה-19 פעלו בעיירה חסידויות שונות. משנת 1891 ועד 1914 כיהן כרב בעיירה שאול משה זילברמן, אשר הפעיל ביישוב ישיבה נודעת. גם הרב אברהם בנימין זילברברג כיהן כרב בווירושוב. במשך כ-250 שנה, הייתה קהילת ויירושוב מסונפת לקהילת קמפנו הסמוכה, ובתחילת המאה ה-19 ייסדו יהודי ויירושוב קהילה נפרדת לעצמם. 

במהלך מלחמת העולם הראשונה נהרגו 13 יהודים מהעיירה כתוצאה מהפגזות הצבא הגרמני, ובמהלך ביזה שערכו הפולנים המקומיים בבתי ובחנויות היהודים בעיירה, חולל גם בית הכנסת בה. בין מלחמות העולם הוחמר מצבם הכלכלי של יהודי העיירה, וחלקם הגיעו לכדי פת לחם. בד בבד, התגברה בעיירה הפעילות הציונית, כאשר המפלגה הבולטת ביישוב הייתה המזרחי. זאת, לצד פעילות של אגודת ישראל. בתקופה זו נמנו בעיירה כ-2,400 יהודים, למעלה ממחצית מתושביה.

אנדרטה לזכר יהודי ויירושוב (וירושוב) והסביבה בבית העלמין קריית שאול בתל אביב
### בשואה

עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בתחילת ספטמבר 1939, רצחו כמה עשרות מיהודיה, וביצעו מעשי שוד ביתר האוכלוסייה היהודית בה. בנובמבר 1939 נאסרו נכבדי הקהילה היהודית, ושולחו לבית סוהר ליד לודז'. בד בבד, מונה בעיירה יודנרט, אשר נצטווה לספק לגרמנים עובדים יהודים לעבודות כפייה, ולהעביר להם תשלומי כופר. מאביב 1941 החלו להישלח יהודים מהעיירה למחנות עבודה באזור פוזנן.

בספטמבר 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו סגור שהוקם בה, אשר הוקף בגדר תיל. לגטו הובאו יהודים נוספים מהסביבה, עד שמספר יושביו הגיע לכ-2,000 איש, ובמקביל שטחו צומצם בהדרגה, תוך התפתחות תנאי צפיפות ורעב בו.

ב-21 עד 23 באוגוסט 1942 פשטו על הגטו שבעיירה כוחות ס"ס ומשטרה. יהודי הגטו רוכזו בתוך הכנסייה המקומית ובמבנה נוסף, תוך רצח 107 יהודים בשעת האקציה. לאחר סלקציה נלקחו מספר מיהודי העיירה לגטו לודז', והיתר נלקחו במשאיות למחנה ההשמדה חלמנו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויירושוב** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ויירושוב
* ספר יזכור לקהילת ויירושוב, בספריית העיר ניו יורק
* ויירושוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* ויירושוב (Wieruszów), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* "ויירושוב", באתר השטעטל הווירטואלי
* סמואל פישמן ומרטין דין (אנ'), ויירושוב, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק A, עמ' 115–117), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ge1127706
* VIAF: 128063533
* WorldCat (עם VIAF): 128063533

 |
**פישצ'ץ** (בפולנית: **Piszczac**) הוא כפר במחוז ביאלא פודולסק שבפרובינציית לובלין בפולין, בסמוך לגבול בלארוס, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

תולדות היישוב
-------------

היישוב נזכר לראשונה במאה ה-15 ככפר פרטי בבעלות אצולה, ולאחר מכן הוענקו לו זכויות עיר. באמצע המאה ה-17 נהרס היישוב כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית.

במהלך מלחמת העולם הראשונה ננטש היישוב זמנית, בשל הפיכתו לזירת קרבות בין צבאות רוסיה וגרמניה.

יהודי פישצ'ץ
------------

אנדרטה לזכר יהודי טרספול ופישצ'ץ שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בכפר הוא מהמחצית השנייה של המאה ה-18. לאחר מלחמת העולם הראשונה שבו לכפר רק חלק מיהודיו. בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-400 יהודים, כמחצית מתושביו, והתקיימה בו פעילות של המפלגות היהודיות השונות. בשנת 1937 פרעו פולנים ביהודי היישוב, תוך ניפוץ שמשות בבתיהם.

במסגרת הסכם ריבנטרופ–מולוטוב נכלל היישוב בתחום השלטון הגרמני בפולין בסוף ספטמבר 1939. בשלב זה נותרו ביישוב כ-200 יהודים, אך בהמשך העבירו אליו הגרמנים מאות יהודים מכפרי הסביבה וכ-700 עובדי כפייה יהודים. יהודי היישוב חויבו בענידת סרט זרוע ובביצוע עבודות כפייה, ומעת לעת נרצחו חלקם. בהמשך, רוכזו יהודי היישוב בגטו שהוקם בו.

באוקטובר 1942 שילחו שוטרים פולנים את כל יושבי הגטו שבכפר בקרונות משא למחנה ההשמדה סוביבור. בשעת הסלקציה, שולחו מעט מיהודי הגטו לעבודה במיינדזיז'ץ פודלסקי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פישצ'ץ** בוויקישיתוף
* פישצ'ץ באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* פישצ'ץ (Piszczac), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4398124-0
* VIAF: 235652516
* WorldCat (עם VIAF): 235652516

 |
**מאץ' מארקל** (אנגלית: Much Marcle) הוא כפר קטן וקהילה אזרחית (Civil Parish) באנגליה אשר בממלכה המאוחדת. הכפר נמצא במחוז הרפורדשייר אשר במערב אנגליה, בין הערים רוס-און-וואיי ולדבורי.

כפר היסטורי
-----------

במאץ' מארקל נמצאת כנסייה קהילתית של הכנסייה האנגליקנית מהמאה ה-13 הקרויה על-שם ברתולומאוס הקדוש. בכנסייה תגליפים היסטוריים ועץ טקסוס חלול עתיק ביותר. לצד הכנסייה נמצא בית-ספר ראשוני (המקבילה האנגלית לבית-ספר יסודי) של כנסיית אנגליה.

בכפר קיים מפעל ייצור סיידר ופרי של חברת ווסטונס סיידר (Weston's Cider).

בנוסף, ישנן בכפר שתי טירות מימי הביניים כאשר החשובה ביניהן קרויה טירת מורטימר, או גם בשם טירת מאץ' מארקל.

אחוזה נורמנית
-------------

אחוזת הלן אשר שוכנת במרכז מאץ' מארקל היא מצבת-זיכרון להיסטוריה של אנגליה מאז שנת 1096, השנה אשר בה ניתנה האחוזה למשפחה הנורמנית דה-בלון, אשר חזו בחתימת המגנה כרטה. האחוזה מכילה ריהוט תקופתי רב, ציורים וגינה מתקופת בית טיודור. האחוזה מהווה חלק מרכזי בחיי הקהילה. היא פתוחה לרשות הציבור ומספקת זירה לאירועים לימודיים, מוזיקליים וספרותיים לאורך השנה.

במהלך מלחמת העולם השנייה, בעלת האחוזה הלן גלייכן הסכימה לפנות אותה לטובת אחסון יצירות אמנות של גלריית טייט.

מסורת חקלאות
------------

בקהילה חוות רבות, כאשר החשובה שבהן היא חוות באונדס (The Bounds) של ווסטונס סיידר. מקורן של כל החוות מתקופה עתיקה, אך עם מבנים מהמאה ה-17 והמאה ה-18.

מאץ' מארקל זכתה למוניטין רע כאשר התפרסם כי הרוצח הסדרתי הנודע פרד ווסט, הוא יליד הקהילה וכי לפחות שניים מקורבנותיו נקברו על-ידו באזור. ווסט היה בן לחוואים מקומיים והרציחות התרחשו בין השנים 1967 ל-1987.

### שבוע התפוח הגדול

למשך שבוע אחד, פעמיים בשנה בחודשים מאי ואוקטובר, מתקיים במאץ' מארקל ובכפרים הסובבים אותו שבוע התפוח הגדול. בשבוע זה שלל אירועים לכל הגילאים, ביניהם אירועי טעימת תפוחים, תחרויות גידול תפוחים ועוד.
חלק ניכר מתושבי מאץ' מארקל מגדל עצי תפוחים משלו וניתן למצוא בכפר זנים שונים רבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאץ' מארקל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מאץ' מארקל
* אתר מאץ' מארקל - מכיל מידע היסטורי רב וכן מידע לתיירים.
* Big Apple - אתר התפוח הגדול, המספר על אירועי החגיגות ועל גידול התפוחים באזור.
* אתר למבקרים בווסטונס סיידר
* אתר אחוזת הלן
**אויאזד** (בפולנית: **Ujazd**) היא עיירה במחוז טומשוב מזובייצקי שבפרובינציית לודז' בפולין, השוכנת כ-11 ק"מ צפונית מערבית לטומשוב מזובייצקי, בה שכנה עד השואה קהילה יהודית.

היישוב נזכר לראשונה בשנת 1283, ומעמד עירוני הוענק לו בשנת 1428 על ידי המלך ולדיסלב השני יגיילו.

יהודי אויאזד
------------

בשנת 1764 נמנו בעיירה 14 משפחות יהודיות, ואלה עבדו, לעיתים ללא שכר, עבור אנשי האצולה הפולנים שהחזיקו בעיירה.

בשלהי המאה ה-18 נפתחו בעיירה מחסני ברזל, אשר בהם הועסקו גם יהודים רבים. כמו כן, השתלבו היהודים בתעשיית האריגה בעיירה. במאה ה-18 השתייכו לקהילת אויאזד גם יהודי העיירה הסמוכה אינובלודז' והכפרים הסמוכים. בין הרבנים הראשונים בעיירה היה הרב יחזקאל קליינבאום (נפטר ב-1828), אשר ישב על כס הרבנות 20 שנה. בשנת 1855 נבנה בעיירה בית כנסת חדש.

בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהחרם הכלכלי על יהודי פולין, ואירעו בה מספר תקריות אנטישמיות, ובהן שוד ורצח היהודייה שיינה גבירץ ביולי 1937, שלאחריו הפגינו הפולנים המקומיים ואיכרי הסביבה לשחרור רוצחיה, תוך איום לפגיעה ביהודים.

### בשואה

עם פלישת הגרמנים לפולין, בספטמבר 1939, חיו בעיירה כ-800 יהודים. בימי המלחמה הראשונים הופצצה העיירה קשות, ורוב בתיה נהרסו. חלק מיהודי העיירה עזבו אותה ללודז', ובהם גם רב הקהילה, הרב ברוך לאזנובסקי.

ביוני 1941 החלו פליטים ומגורשים יהודים להגיע לעיירה, ובסתיו 1942 הגיע מספר היהודים בה לכאלף.

גטו באויאזד הוקם כנראה בקיץ 1942, ויהודיו הועסקו בעבודות כפייה על ידי הגרמנים, ובעיקר בפינוי ההריסות בעיירה. כעשרים יהודים נרצחו בעת גירושים למחנות עבודה.

באוקטובר 1942 גורשו מרבית תושבי הגטו למחנה ההשמדה טרבלינקה.

החל מנובמבר 1942 ריכזו הגרמנים בגטו חדש שהוקם בעיירה כ-2,000 יהודים מכפרי הסביבה, אשר נמלטו ליערות בזמן הגירושים. גטו זה חוסל ביום 6 בינואר 1943. כל תושביו גורשו לטרבלינקה, וכ-70 יהודים נרצחו בעיירה עצמה, ונקברו בשדות הסמוכים אליה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אויאזד** בוויקישיתוף
* אויאזד (Ujazd), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* אויאזד באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* "אויאזד", באתר השטעטל הווירטואלי
* "אויאזד (פרובינציית לודז')", באתר JewishGen (באנגלית)
* יולנטה קריימר, אויאזד, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק A, עמ' 338–339), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007491869105171
* GND: 4988609-5
* LCCN: no2015093196
* VIAF: 246988246
* WorldCat (עם VIAF): 246988246

 |
**עד מאה ועשרים** היא ברכה יהודית נפוצה, המשמשת בעיקר בימי הולדת. משמעותה היא איחול לאריכות ימים עד לגיל 120 שנה.

מקור הביטוי
-----------

המקור לברכה זו נובע ככל הנראה מפרשנות שניתנה לפסוק

> 
> "וַיְהִי כִּי הֵחֵל הָאָדָם לָרֹב עַל פְּנֵי הָאֲדָמָה וּבָנוֹת יֻלְּדוּ לָהֶם. וַיִּרְאוּ בְנֵי הָאֱלֹהִים אֶת בְּנוֹת הָאָדָם כִּי טֹבֹת הֵנָּה, וַיִּקְחוּ לָהֶם נָשִׁים מִכֹּל אֲשֶׁר בָּחָרוּ. וַיֹּאמֶר ה', לֹא יָדוֹן רוּחִי בָאָדָם לְעֹלָם בְּשַׁגַּם הוּא בָשָׂר, וְהָיוּ יָמָיו מֵאָה וְעֶשְׂרִים שָׁנָה".
> 
> 
> 
> — בראשית, ו', א'–ג'
> 

לפי חלק ממפרשי המקרא, משמעות הדברים היא, שאורך חיי האדם יוגבל למאה ועשרים שנה. מכיוון שכך, מאחלים לאדם את המספר המרבי של השנים שהוא עשוי לחיות.

מקור אפשרי נוסף לאיחול זה הוא אורך חייהם של כמה אישים יהודים מפורסמים:

* משה רבנו - "ומשה בן מאה ועשרים שנה במותו" (דברים, ל"ד, ז').
* הלל הזקן - נשיא ישראל.
* רבן יוחנן בן זכאי - על פי התלמוד במסכת ראש השנה.
* רבי עקיבא.

מאחר שלביטוי אין אח ורע בשפות שאינן יהודיות, סביר להניח כי מדובר בתרגום עברי לברכה עתיקה המקובלת בשפת היידיש: "זאללסט לעבן, ביז הונדערט און צוואנציג" (שתחיה עד מאה ועשרים). השפעת הברכה אף ניכרת בסגנון הכתיבה היהודי-תורני במזרח אירופה, בה מקובלים ראשי התיבות שיחי' עמו"ש, כברכה לאחר כתיבת שם הנמען.

ברכה זו אף מופיעה בשיר הילדים המיועד לימי הולדת: "כן תזכה לשנה הבאה / עד מאה ועשרים שנה", ועליה מבוסס גם שירו של בני ברמן "חיי אדם".

הטיות
-----

נהוג כי כאשר מאחלים ברכת אריכות ימים לאדם זקן המתקרב כבר לשנתו המאה ועשרים, אין מן הראוי לאחל לו עד מאה ועשרים, אלא **עוד** מאה ועשרים.

בפרפרזה על הביטוי יש המברכים: **"עד מאה כעשרים"**, ומאחלים בכך לא רק אריכות ימים, אלא גם נעורי נצח. המקור לפרפרזה הוא ככל הנראה בדברי רש"י על שרה אמנו שמקורם בחז"ל (בראשית, כ"ג, א'): "ויהיו חיי שרה, מאה שנה, ועשרים שנה, ושבע שנים, שני חיי שרה - לכך נכתב שנה בכל כלל וכלל, לומר לך שכל אחד נדרש לעצמו; בת מאה כבת עשרים לחטא, מה בת כ' לא חטאה שהרי אינה בת עונשין, אף בת ק' בלא חטא, ובת עשרים כבת שבע ליופי, כולם שוים לטובה."

השפעה
-----

בהשראת הברכה, הפך הביטוי "עד מאה ועשרים" כמילה נרדפת לאריכות ימים בשפת היום יום בישראל, כמו למשל: "המוצר חזק כל כך, שיחזיק מעמד עד מאה ועשרים". כמו גם לכותרות מאמרים ומחקרים בעברית העוסקים בתוחלת החיים.

הביטוי השפיע רבות על מותגים ופרסומות במגזר העוסק עם קשישים, כמו למשל: רשת בתי האבות לקשישים של הפניקס אחזקות נקראת "עד 120". תוכניות סיוע רבות לקשישים, כמו תוכנית החרום של משרד הרווחה בשיתוף עם ג'וינט ישראל, לסיוע לקשישים ולאנשים עם מוגבלות ביישובי קו העימות הדרומי, נושאות את השם "עד 120". שמו של סרט דוקומנטרי המתעד את חייהם של שלושת האנשים הזקנים בעולם, תורגם לעברית תחת השם "עד מאה ועשרים?", ללא שום קשר לשם המקור. ואפילו ספר העוסק בענייני צוואה וירושה, זכה לשם זה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על עד מאה ועשרים בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  הובא בפירוש אבן עזרא והדר זקנים
2. ↑  מנחם נאור, הנפילים היו בארץ. פרשנות נוספת המובאת ברוב מפרשי התנ"ך המסורתיים ומקורה בסדר עולם פרק כ"ח ובמגילה 4Q252 היא שהפסוק מדבר על האורכה שניתנה לדור המבול לחזור בתשובה, ולא על אורך חיי האדם.
3. ↑  ראו למשל; עוד נחיה עד 120 - מאמר באתר הידען.
4. ↑
5. ↑  עד 120? - The Oldest Person in the World.
6. ↑  עד מאה ועשרים: ערכה לעריכה עצמית של צוואה והוצאת צו ירושה וצו קיום צוואה
הרב **רפאל יצחק וסרמן** (כ"ב בכסלו תרפ"ד, נובמבר 1923 - כ"ז באלול התשס"ג, 24 בספטמבר 2003) היה ראש ישיבת אוהל יעקב בבני ברק, ראש ישיבה בצרפת ורב באנגליה.

תולדות חייו
-----------

נולד בעיר נובהרדוק, לרב נחמן שמואל וסרמן, רב העיר סטאוויסק שבפלך לומז'ה. בשנת 1939 עברה סטאוויסק לשליטת הרוסים. בהוראת אביו הבריח את הגבול לליטא ומשם עלה לבדו לארץ ישראל. הוריו ואחותו שנשארו בסטאוויסק נרצחו שנה לאחר מכן כשהאזור נכבש על ידי הגרמנים. עם הגיעו לארץ ישראל נכנס לישיבת לומז'ה בפתח תקווה, שם התגורר אחיו הגדול ישעיהו.

נישא לאהובה (נפטרה א' באלול תשפ"א), בת המוהל הרב ישראל יצחק שקול מפתח תקווה. החזון איש היה השדכן. לאחר נישואיו, בשנת 1947, העתיק מגוריו לבני-ברק והצטרף לכולל חזון איש. למד כמה שנים בחברותא עם הרב גדליה נדל. נהג לדבר מדי שבת עם החזון איש.

בשנת 1957 היגר לצרפת, שם כיהן כר"מ בישיבת חכמי צרפת שבאקס לה בן. בשנת 1963 עבר ללונדון, שם היה רב במשך עשר שנים, וייסד את הכולל הראשון בלונדון, [שנקרא כולל 'רבינוב' - על שם רבה הקודם של הקהילה החרדית במקום][דרוש מקור]. בשנת 1973 שב לישראל והתמנה כראש ישיבת אוהל יעקב עד פטירתו. בשנת 1996 הוציא לאור ספר תורני בשם משנת יצחק. נקבר בבית הקברות שומרי שבת זיכרון מאיר בבני ברק, סמוך לקבר רבו החזון איש.

משפחתו
------

בניו: הרב ברוך הוא משגיח בישיבת שערי תורה בבני ברק. בן נוסף הרב פינחס הוא ראש כולל במונסי.

חתניו: הרב שמואל נדל - ראש כולל אוהל יעקב, דיין בבית דינו של הרב קרליץ ודיין בד"ץ קרית ספר ובנו של הרב גדליה נדל; הרב חיים ישראל שפירא - ראש ישיבת שערי תורה ובנו של הרב יהודה שפירא; הרב מרדכי אדלשטיין - רבה של שכונת נאות יוסף בבני ברק, ר"מ בישיבת חמד ובנו של הרב יעקב אדלשטיין; הרב אברהם ישעיהו פלס - ראש ישיבת עטרת שלמה לצעירים בבית שמש; הרב מיכאל בן שלמה - ר"מ בישיבת כנסת יחזקאל באלעד; הרב יעקב שכטר - מראשי ישיבת שערי תורה; הרב ברוך דונט - ראש כולל סלבודקה באלעד.

גיסיו היו הרב דב צבי רוטשטיין, והרב שמריהו גריינימן, בן אחות הרב אברהם ישעיהו קרליץ [בעל החזון איש].
**גוז גרין** (באנגלית: **Goose Green**), הוא ישוב בחצי האי לאפוניה (Lafonia) שבאי פוקלנד המזרחי שבאיי פוקלנד. היישוב שוכן בצדו המזרחי של מצר הים המרכזי של קבוצת האיים, 3 ק"מ מדרום-מערב ליישוב דרווין. למרות שאוכלוסיית היישוב מונה כ-70 איש, זהו היישוב השני בגודלו באיי פוקלנד.
ביישוב פועלת חנות וקיים שדה תעופה קטן. אתרים מעוררי עניין הם גשר תלוי הנמצא בקרבת מקום ושברי ספינה שהשתתפה בבהלה לזהב בקליפורניה. שטח החווה של גוז גרין הוא 1700 קמ"ר. במהלך מלחמת פוקלנד התרחש במקום הקרב על גוז גרין (Battle of Goose Green).

היסטוריה
--------

גוז גרין הוקמה ב-1875 כמקום ליצור חֵלֶב. בראשית המאה ה-20 רוב התושבים המקומיים היו ממוצא סקוטי, עובדה שמשתקפת בשמו של הפיורד הסמוך "לוך ברנטון" (Brenton Loch). במקום התגוררו אז 13 תושבים ובאותה תקופה החל היישוב להתפתח.

בשנת 1911 נפתח במקום מפעל שימורים שקצר הצלחה למשך תשע שנים אך בעקבות השפל הכלכלי שלאחר מלחמת העולם הראשונה הוא נסגר. למרות השפל, היישוב התפתח לאחר שהוא הפך להיות לבסיסה של חוות הכבשים של החברה הכלכלית של איי פוקלנד בלאפוניה ב-1922. האוכלוסייה גדלה לכ-200 תושבים ונבנו דירים לצאן וסככות לטיפול בצמר. ב-1927 נבנה דיר צאן ענק, שנטען שהוא הגדול בעולם, עם קיבולת של 5000 כבשים. יחד עם זאת קשה להוכיח טענה זו. ב-1979 נגזזו 100,598 כבשים בגוז גרין.

עד לשנות השבעים פעל בגוז גרין בית ספר בתנאי פנימייה שנוהל על ידי המדינה. במקום למדו 40 ילדים מתושבי היישובים הכפריים של איי פוקלנד. בהמשך הועבר בית הספר לבירה סטנלי. בניין בית הספר עצמו הפך למפקדת הכוחות הארגנטינים במלחמת פוקלנד ונשרף. בית ספר חדש נבנה לטובת הילדים המקומיים. אוכלוסיית היישוב הצטמצמה מאז המלחמה. ב-1982 גרו במקום מאה תושבים. בשנת 2000 עמד מספר התושבים על 40.

### מלחמת פוקלנד

גוז גרין נכבשה על ידי הכוחות המזוינים של ארגנטינה במהלך מלחמת פוקלנד. מעל מאה תושבי האי נכלאו בבניין המרכז הקהילתי כאשר 1200 חיילים ארגנטינים כבשו את גוז גרין ואת דארוין הסמוכה. בין ה-28 במאי ל-29 במאי 1982 התחולל במקום הקרב הקרקעי הראשון במלחמה. הנחיתה של הכוחות הבריטים התקיימה בקרבת מקום וההנהגה הבריטית רצתה להשיג ניצחון מוקדם גם אם היעד לא יהיה בעל חשיבות צבאית. עד היום האזור ממוקש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גוז גרין** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007530961605171
* LCCN: n92073087
* VIAF: 146725065
* WorldCat (עם VIAF): 146725065

 |
**ז'ירארדוב** (בפולנית: ‏**Żyrardów**i‏?‏; ביידיש: **זשיראַרדאָוו** או **זיראדאוו**) היא עיר מחוז בפרובינציית מזוביה שבפולין, כ-45 ק"מ מערבית לוורשה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

תולדות היישוב
-------------

ז'ירארדוב (זשירארדאוו) החלה להתפתח בשנות השלושים של המאה ה-19, ונקראה על שם פיליפ דה ז'יראר (Philippe de Girard), מהנדס צרפתי שהקים בה מפעל ראשון לאריגת פשתן. במהלך המאה ה-19 הפכה העיר למרכז תעשיית טקסטיל.

יהודי זשירארדאוו
----------------

יהודים ישבו בעיר מראשיתה, ונטלו חלק מרכזי בפיתוחה התעשייתי. בשנת 1909 נחנכו בעיר בית כנסת ובית מדרש, ובתקופה זו פעלו בה חסידויות שונות. בשל גלי אנטישמיות שהחלו בשנת 1905, עזבו את העיר רבים מיהודיה, חלקם לארצות הברית ולארגנטינה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גירשו הרוסים את יהודי העיר, לאחר שהואשמו על ידם בסיוע לגרמנים.

בין מלחמות העולם השתקמה הקהילה היהודית בעיר, והתגברה בה הפעילות הציונית, תוך הפעלת תנועות נוער רבות ומרכזי הכשרה. כמו כן, פעלו בעיר בתי ספר עבריים ובית ספר מרשת בית יעקב. בתקופה זו חיו בעיר כ-2,700 יהודים.

### בשואה

אובליסק לזכר קורבנות השואה בבית הקברות היהודי בז'ירארדוב.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו מהעיר יהודים רבים, ובמקביל, הגיעו אליה אלפי פליטים יהודים. עם כניסת הגרמנים לעיר ב-12 בספטמבר 1939, החלו לבצע מעשי שוד של רכוש היהודים בה, בשיתוף פולנים מקומיים, ולחטוף יהודים בה לעבודות כפייה. בהמשך, הוטלו על יהודי העיר גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, חובת תשלום סכומי כופר, וחובת מסירת דירות מרווחות לגרמנים. בערב יום כיפור תש"א רצחו הגרמנים כמה מנכבדי הקהילה בעיר, ובהם רב הקהילה, יחיאל מאיר קרמסקי.

באמצע דצמבר 1940 רוכזו כ-5,000 יהודי העיר בגטו סגור שהוקם בה, אליו צורפו כעבור זמן מה כ-900 פליטים יהודים נוספים מסוכצ'ב. ב-2 בפברואר 1941 גורשו כל יושבי הגטו שבעיר לגטו ורשה, וממנו הועברו בהמשך למחנה ההשמדה טרבלינקה. לאחר הגירוש, השתמשו הגרמנים בגטו ז'ירארדוב כתחנת מעבר ליהודים נוספים מהסביבה בדרכם לגטו ורשה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'ירארדוב** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ז'ירארדוב
* ספר יזכור לקהילת ז'ירארדוב, בספריית העיר ניו יורק
* ז'ירארדוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* ז'יררדוב (Żyrardów), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* "ז'ירארדוב", באתר השטעטל הווירטואלי
* סמואל שלקובסקי ומרטין דין (אנ'), ז'ירארדוב, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק A, עמ' 471–474), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007562025105171
* GND: 4477772-3
* LCCN: n81128011
* MusicBrainz: dbb0288b-67bc-400e-934c-a9863ac8c05c
* VIAF: 129019302
* WorldCat: lccn-n81128011

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעיר במקסיקו. אם התכוונתם לקבוצת כדורגל מהעיר פצ'וקה, ראו פצ'וקה (כדורגל).

**פצ'וקה דה סוטו** (בספרדית: **Pachuca de Soto**), או בקיצור **פצ'וקה** (‏האזנהi‏?‏), היא בירת מדינת אידלגו במקסיקו. העיר נמצאת במרחק של 90 קילומטרים ממקסיקו סיטי, בירת מקסיקו.

היסטוריה
--------

האזור בו נמצאת פצ'וקה היום היה מיושב על ידי שבטי ילידים שונים עוד לפני בואם של הספרדים לאזור ב-1528. לאחר בואם הם קראו לאזור בשם פצ'וקה והתחיל להתפתח בו יישוב מסודר.

ב-1552 נמצאו באזור מחצבים שונים אשר פיתוחם החל ב-1555. עקב כך הכלכלה המקומית עברה מהסתמכות על חקלאות לכרייה וכן ההתיישבות צמחה בצורה משמעותית.

פצ'וקה נכבשה על ידי הכוחות המורדים במלחמת העצמאות של מקסיקו ב-1812. ב-1813 פצ'וקה קיבלה מעמד של עיר. לאחר המלחמה מקסיקו העצמאית חולקה למדינות ופצ'וקה הייתה חלק ממדינת מקסיקו.

ב-1824 המכרות שהיו עד אז בשליטתם של הספרדים הקולוניאליסטים עברו לידי כורים מקורנוול שבאנגליה. הם המשיכו לשלוט במכרות עד שמלחמת ארצות הברית–מקסיקו, אשר במהלכה נכבשה העיר על ידי ארצות הברית, אילצה אותם למכור את המכרות למקסיקנים המקומיים. עם זאת, הם חזרו לשלוט במכרות ב-1850 ונותרו מרכיב חשוב באוכלוסייה ובתרבות בעיר במשך זמן רב.

ב-1869 נוצרה מדינת אידלגו ופצ'וקה נבחרה להיות בירתה. העיר נכבשה פעמיים על ידי הפלגים השונים במהלך המהפכה המקסיקנית, שהתרחשה במהלך העשור השני של המאה ה-20. בשלב מסוים שמה של העיר הפך ל"פצ'וקה דה סוטו" כהוקרה למנואל פרננדו סוטו, שהיה גורם מרכזי בהפיכתה של אידלגו למדינה נפרדת.

באמצע המאה ה-20 התחיל צמצום גדול בכרייה, דבר שגרם לירידה משמעותית במצבה הכלכלי של העיר. עקב כך הכלכלה המקומית נאלצה לעבור לתעשייה והצליחה להתאושש במידת מה.

כלכלה
-----

למרות הצטמצמות ענף הכרייה במהלך המאה ה-20, הוא עדיין מרכיב חשוב בכלכלה המקומית. במכרות באזור פצ'וקה נכרים בעיקר זהב וכסף. בנוסף לכרייה הכלכלה המקומית מסתמכת על חקלאות, תעשייה ותיירות.

חינוך
-----

בעיר פועלים מספר אוניברסיטאות ומוסדות להשכלה גבוהה, בהם האוניברסיטה האוטונומית של מדינת אידלגו.

תחבורה
------

את פצ'וקה משרת נמל התעופה הלאומי אינחניירו חואן גיירמו וייאסנה שנפתח ב-1975.

יש מערכת אוטובוסים מהירה בבנייה בעיר תחת השם "טוסובוס" שצפויה להיפתח באוגוסט 2014.

ספורט
-----

בעיר פועל מועדון הכדורגל פצ'וקה, שהוקם ב-1901 על ידי הכורים האנגלים בעיר. הקבוצה, המשחקת בליגת העל המקסיקנית, זכתה בגביע סודאמריקנה ב-2006 והשתתפה מספר פעמים באליפות העולם לקבוצות.

ערים תאומות
-----------

* בוליביהבוליביה לה פאס, בוליביה
* ארצות הבריתארצות הברית ליטל רוק, ארקנסו, ארצות הברית
* ארצות הבריתארצות הברית האריסברג, פנסילבניה, ארצות הברית
* בריטניהבריטניה קמבורן, בריטניה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פצ'וקה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פצ'וקה
* פצ'וקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007564313805171
* BnF: cb155560006 (data)
* GND: 4524420-0
* LCCN: n80150123
* MusicBrainz: d05cb8af-d748-477a-8bc4-cc037cf7d40f
* NARA: 10037358
* NKC: ge319698
* VIAF: 154773261
* WorldCat: lccn-n80150123

 |
**וישגרודק** (באוקראינית: **Вишгородок**, וישהורודוק; בפולנית: **Wyszogródek**; ביידיש: **וויזשגאראדעק**) הוא כפר במחוז טרנופול שבמערב אוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

וישגרודק נזכר לראשונה בשנת 1152, ולאחר מכן בשנת 1481, עת היה בבעלות משפחות אצולה פולניות. בראשית המאה ה-19 התפתח היישוב, לאחר שנקבע בסמוך לו גבול שטחי רוסיה ואוסטריה בחלוקת פולין השנייה. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל היישוב בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

יהודי וישגרודק
--------------

במהלך המאה ה-19 היוו היהודים כמחצית מתושבי הכפר, ופעלו בו בית כנסת ומספר בתי מדרש. רוב יהודי הכפר נמנו על חסידות טריסק. ערב מלחמת העולם הראשונה הוקמה במקום אגודה ציונית.

במפקד של שנת 1921 נמנו בכפר 944 יהודים, מתוך 976 תושבים. בין מלחמות העולם פעלו ביישוב בית ספר עברי מרשת תרבות ומרכז תרבות יהודי, והתקיימה בו פעילות ציונית, כאשר כמה מבוגרי תנועות הנוער במקום עלו ארצה.

בתחילת יולי 1941 נכבש היישוב בידי הגרמנים. ב-16 במרץ 1942 גורשו יהודי המקום לגטו שהוקם בוישנייווייץ הסמוכה, וב-11 באוגוסט 1942 נרצחו עם יהודי המקום.

קישורים חיצוניים
----------------

* וישגרודק באתר מרכז מורשת יהדות פולין

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011084193405171

 |
**זוויחוסט** (בפולנית: **Zawichost**; ביידיש: **זאוויכאסט**) היא עיירה במחוז סנדומייז' שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, במפגש הנהרות ויסלה וסן, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

זוויחוסט נזכרת לראשונה בשנת 1148. בשנת 1205 התקיים בסמוך לה קרב בין נסיכות האליץ'-וולין ונסיכות פולין קטן. עד אמצע המאה ה-13 הוענקו ליישוב זכויות עיר. במאה ה-17 נהרסה העיירה כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית והטרנסילבנים.

בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכללה העיירה בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. מעמדה העירוני של העיירה ניטל ממנה בשנת 1888, והושב לה בשנת 1936.

יהודי זוויחוסט
--------------

יהודים ישבו בעיירה מראשית המאה ה-18, ותרמו לפיתוחה הכלכלי. מסוף המאה ה-19, וביתר שאת לאחר מלחמת העולם הראשונה, היגרו רבים מיהודי העיירה אל מעבר לים.

בין רבני העיר היו רבי יעקב יוסף, רבי יהודה אריה לייבוש פרנקל, רבי יהודה לייב מזקליקוב, ר' צבי אשכנזי בן רבי משה אפרים מקליש ורבי יעקב בן רבי יצחק פרביאז'. כמו כן כיהן כרב ואדמו"ר רבי יעקב יצחק הורוויץ מחסידות בארנוב.

בין מלחמות העולם התקיימה בעיירה פעילות ציונית, לצד פעילות של הבונד ושל אגודת ישראל, ופעל בה בית ספר מרשת ציש"א. מעת לעת אירעו בעיירה תקיפות אנטישמיות, ובשנת 1923 אף נרצח יהודי בעיירה באופן סתמי. בתקופה זו נמנו בעיירה כ-1,500 יהודים, מתוך כ-4,000 תושבים.

ב-9 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו החלו בחטיפת יהודיה לעבודות כפייה, והטילו עליהם גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, איסור הליכה על מדרכות ואיסור יצירת קשר עם לא יהודים. יודנרט שהוקם בעיירה בתחילת 1940 נצטווה להעביר לשלטונות תשלומי כופר, ולספק באופן תדיר עובדים יהודים לעבודות כפייה, חלקן במחנות עבודה.

באוגוסט 1942 רוכזו כ-5,000 יהודי העיירה, ובהם פליטים רבים שהגיעו ושהובאו אליה, בגטו שהוקם בה. ב-29 באוקטובר 1942 פשטו על הגטו אנשי ס"ס ושוטרים פולנים, והצעידו את כל יושביו מרחק של כ-10 ק"מ עד לתחנת הרכבת האזורית, בה הועמסו בצפיפות רבה בקרונות משא בדרך למחנה ההשמדה בלז'ץ. בשעת האקציה נרצחו זקנים, ילדים וחולים יהודים עוד בשטח הגטו.

אחר עשרות יהודים שהצליחו להסתתר בעיירה ובסביבתה בשעת האקציה ערכו הגרמנים והפולנים מצוד, ומעט מאלו הצליחו לחבור ליחידות פרטיזנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זוויחוסט** בוויקישיתוף
* זוויחוסט באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* זוויחוסט (Zawichost), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* "זוויחוסט", באתר השטעטל הווירטואלי
* יולנטה קריימר, זוויחוסט, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק A, עמ' 352–354), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4627622-1

 |
**ראדיסאב "צ'ורֶה" צ'ורצ'יץ'**  (בסרבית: **Радисав Ћурчић**; נולד ב-26 בספטמבר 1965 בעיר צ'אצ'אק שבסרביה) הוא כדורסלן עבר סרבי המחזיק באזרחות ישראלית. גובהו של צ'ורצ'יץ' הוא 2.06 מטרים, והוא שיחק בעמדת הסנטר.

קריירה
------

צ'ורצ'יץ' גדל בצ'אצ'אק. מעונת 1987/1988 עד אמצע עונת 1991/1992 שיחק באולימפיה ליובליאנה הסלובנית. באמצע עונת 91/92 הועבר צ'ורצ'יץ' לאודינה מהליגה השנייה באיטליה.

בעונת 1992/1993 שיחק צ'ורצ'יץ' 20 משחקים בדאלאס מאבריקס מה-NBA עד שנפצע. בעונת 1993/1994 שיחק בדינמו סאסארי, גם היא מהליגה האיטלקית השנייה בכדורסל.

בעונת 1994/1995 חתם צ'ורצ'יץ' במכבי תל אביב ובה שיחק שנתיים. בתחילת עונת 1995/1996 הכה את הכתב אלי סהר, אשר כתב עליו בעיתון טור בלתי מחמיא. כתוצאה מכך נאלץ צ'ורצ'יץ' לשלם לסהר פיצויים. לאחר שנתיים במכבי תל אביב עזב לטובורג איזמיר הטורקית.

בעונת 1997/1998 חזר צ'ורצ'יץ' לישראל, והפעם להפועל ירושלים. הקבוצה נעצרה בחצי גמר הפלייאוף נגד האלופה מכבי תל אביב, ולא הצליחה להעפיל לגמר הגביע אחרי שנתיים רצופות בהן זכתה בו.

את עונת 1998/1999 סיימה הקבוצה לראשונה בתולדותיה במקום הראשון בליגה. ערב סדרת גמר הפלייאוף נפגש עם מוני פנאן, מנהל מכבי תל אביב, במה שכונה "פרשת הפיצה", דבר שעורר חשדות בירושלים כי הם דנו במעברו של צ'ורצ'יץ' למכבי בעונה שלאחר מכן. בסדרת הגמר, הפסידה הפועל ירושלים ומכבי תל אביב זכתה באליפות נוספת.

בעונת 1999/2000 חזר צ'ורצ'יץ' לטורקיה, הפעם לפנרבחצ'ה. בעונת 2000/2001 שב למכבי תל אביב לשנתיים נוספות, בהן זכתה באליפות הסופרוליג. כשמכבי שיחקה במלחה נגד הפועל ירושלים, לצ'ורצ'יץ' חיכו שריקות בוז צורמות, עם קרטוני פיצה מונפים אל על, זכר לאותה פרשת הפיצה.

לאחר פרישתו חזר להתגורר בסרביה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* ראדיסאב צ'ורצ'יץ' באתר הלב הצהוב.
* גלריית התמונות של ראדיסאב צ'ורצ'יץ' באתר הלב הצהוב.
* ראדיסאב צ'ורצ'יץ' באתר ספסל.
* אסף הדר, צ'ורה לא מפסיק לסגור מעגלים, באתר ynet, 29 ביוני 2000

| שחקן העונה של ליגת העל בכדורסל |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 1990: ליף • 1991: הנדרסון • 1992: דאוסון • 1993: ת'רדקיל • 1994: קולמן • 1995: גרווין • 1996: קנדי • 1997: שטיינהאור • 1998: קטש • 1999: צ'ורצ'יץ' • 2000: מקדונלד • 2001: האפמן • 2002: טפירו • 2003: מינלנד • 2004: פארקר • 2005: יאסיקביצ'יוס • 2006: באוורס • 2007: ניילון • 2008: טאקר • 2009: פרקינס • 2010: כדיר • 2011: מקל • 2012: אליהו • 2013: מקל • 2014: סמית' • 2015: אליהו • 2016: מונרו • 2017: דיברתולומיאו • 2018: הנרי • 2019: וולדן • 2020: אבדיה • 2021: פראת'ר • 2022: אונואקו • 2023: הנקינס |

 |
**ז'רנוב** (בפולנית: **Żarnów**) הוא כפר במחוז אופוצ'נו, בפרובינציית לודז' שבמרכז פולין, לשעבר באזור ההיסטורי של פולין קטן. מקור השם הוא ככל הנראה בביטוי "miejsce żarne" שמתאר את הנוהג הסלאבי הקדום לשרוף עצים כדי להכשיר את הקרקע לעיבוד חקלאי. בכפר ניצבת כנסיית ניקולאוס הקדוש שנבנתה במאה ה-12 ושרידים מהמבנה המקורי שלה עדיין קיימים.

היסטוריה
--------

האזכור הראשון של הכפר הוא משנת 1065. בשנת 1111 נוסדה ביישוב כנסייה על ידי נסיך מקומי שביקש להביע בכך הכרת תודה על ניצחונו על שבטים פומרניים. כמו כן בתקופה זו היה היישוב מוקף חומה, מעין ביצורים סלאביים (אנ') שהיו אופייניים ליישובים סלאביים. בשנת 1136 הכריז האפיפיור אינוקנטיוס השני על היישוב, בשמו הקודם "סארנוב" (Sarnov), כעל מרכז מנהל כנסייתי. בשנת 1191 הוזכרה הכנסייה המקומית במסמכים בני התקופה ככנסייה מרכזית באזור. במאה ה-12 הייתה ז'רנוב מרכז עירוני חשוב באזור פולין קטן. הכפר שכן על ציר מסחר מרכזי בין סנדומייז' למרכז פולין, אך בהדרגה איבד את חשיבותו לטובת העיר הסמוכה אופוצ'נו. למרות זאת קיבל הכפר זכויות עיר במאה ה-15. במאה ה-16 נבנו בכפר מנזר בסגנון גותי וכן מגדל פעמונים מעץ. הפעמונים העתיקים ביותר במגדל, שהושמו בו בשנת 1533, נלקחו על ידי הגרמנים הפולשים במלחמת העולם השנייה

בשנת 1655 היה הכפר אתר קרב מרכזי בין השוודים לפולנים עם פלישת השוודים לפולין, שבתקופה זו הייתה מאוחדת עם ליטא. על "ההר השוודי" באזור ניצבת אנדרטה של הנשר הפולני, לזכר הקרב, אנדרטה שהוקמה ב-1923. 

עם חלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכלל הכפר בשטח האימפריה הרומית הקדושה. בשנת 1815 נכללה ז'רנוב בשטח פולין הקונגרסאית שתחת שלטון האימפריה הרוסית. בשנת 1876 נשללו מהכפר זכויות העיר כתגמול על השתתפות תושביו במרד ינואר 1863.

יהודי ז'רנוב
------------

לפני מלחמת העולם השנייה גרו בז'רנוב כ-1,500 יהודים. לאחר כיבוש פולין בידי גרמניה הוקמו בעיר יודנרט וגטו. באוקטובר 1942 הועברו לגטו כ-2,500 יהודים מיישובי הסביבה. לאחר ימים מעטים נורו חלק מהיהודים בגטו והיתר, רוב היהודים בגטו, הועברו לאופוצ'נו ומשם גורשו למחנה ההשמדה טרבלינקה. בגטו הושארו כ-50 יהודים לאיסוף חפצי הנרצחים לשם שימוש בחפצים אלה על ידי גרמניה, ולאחר כחודשיים הועברו יהודים אלה לאויאזד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'רנוב** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ז'רנוב
* ז'רנוב (Żarnów), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* ז'ארנוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* "ז'רנוב", באתר השטעטל הווירטואלי
* יולנטה קריימר, ז'רנוב, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק A, עמ' 350–352), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
**פרוביז'נה** (באוקראינית: **Пробіжна**; בפולנית: **Probużna**, פרובוז'נה; ביידיש: **פראבוזשנע**) היא עיירה במחוז טרנופול שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

פרוביז'נה נוסדה כעיירה פרטית באמצע המאה ה-18, ושימשה כמרכז מסחרי לסביבתה החקלאית, בו נערכו ימי שוק שבועיים. בשנת 1921, בהתאם להסכם ריגה, נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

יהודי פרוביז'נה
---------------

יהודים התיישבו בעיירה בסוף המאה ה-18, ובמחצית הראשונה של המאה ה-19 כבר התקיימה ביישוב קהילה יהודית עצמאית. לאחר מלחמת העולם הראשונה השתקמה הקהילה בעיירה בסיוע ארגוני עזרה הדדית ובעזרת יוצאי היישוב בארצות הברית, ובין מלחמות העולם נמנו בה 1,226 יהודים, מתוך 3,136 תושבים. בתקופה זו התקיימה בעיירה פעילות ציונית ענפה.

בתחילת הכיבוש הגרמני של אזור העיירה במהלך מבצע ברברוסה, בקיץ 1941, הובאו לעיירה מספר מגורשים יהודים מהוסיאטין, ומספר היהודים בעיירה הגיע לכ-1,630.

ב-20 בספטמבר 1942 ערכו שוטרים גרמנים ואוקראינים אקציה בעיירה, בה שילחו את רוב יהודיה למחנה ההשמדה בלז'ץ. יתר היהודים גורשו לאחר מכן לקופיצ'ינצה. כמה עשרות יהודים שהועסקו במחנה עבודה קטן בסביבת העיירה נרצחו עד סוף סתיו 1943.

בין רבני העיר היו הרב משה בן הרב צבי אדלשטיין, הרב פישל בן הרב משה, הרב דוד-מאיר באב"ד (משנות התר"י, 1850), חתנו הרב יעקב יוסף דרימר, הרב אברהם בן הרב שלמה דרימר (עד שנת תרל"ג, 1873), הרב ישראל יצחק שמחה ברגר (מחבר הספרים "עשר קדושות", "עשר עטרות" ו"עשר אורות". תרל"ט, 1879 - תרמ"ט, 1889), הרב אברהם יעקב הורוביץ שכיהן בעיר כ-50 שנה ונפטר בשנת תש"ב (1942).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרוביז'נה** בוויקישיתוף
* פרובוז'נה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* "פרובוז'נה", באתר השטעטל הווירטואלי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009877387505171

 |