recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**גדרות ההפרדה של אוסטריה** הן מחסומי הפרדה ומתקני ניהול הגירה שנבנו על ידי אוסטריה בין נובמבר 2015 לינואר 2016 בגבול שלה עם סלובניה וב-2016 בגבול עם איטליה עקב משבר הפליטים באירופה. אורכה של הגדר בגבול סלובניה הוא כמה קילומטרים, והיא כוללת מתקני משטרה לסקירה של המהגרים. מתקן ניהול הגירה נוסף בגבול איטליה נבנה ב-2016.

בפברואר 2016 יזמה אוסטריה הסכם עם מדינות הבלקן במטרה לעצור את זרם המהגרים מיוון למרכז אירופה.

היסטוריה
--------

אוסטריה ומדינות הבלקן
באוקטובר 2015, במהלך משבר הפליטים באירופה, הכריזה אוסטריה על כוונותיה לבנות גדר הפרדה בגבול עם סלובניה, במטרה להאט את זרם המהגרים למדינה.

הגדר אמורה תחילה להיבנות לאורך 3.7 קילומטר, במעבר הגבול העמוס ביותר בין סלובניה לאוסטריה, ליד ספילפלד. על פי שרת הפנים האוסטרית, יוהאנה מיקל-לייטנר, הגדר תהיה בגובה 2.2 מטר. הבנייה החלה בתחילת נובמבר 2015 והסתיימה בינואר 2016.

בפברואר 2016 אמרה שרת הפנים שאוסטריה תרשה ל-80 מבקשי מקלט להיכנס למדינה כל יום, ויוגבל מספרם של מבקשי המקלט שיורשו לחצות את אוסטריה למדינות השכנות לה לכ-3,200 מדי יום. אם הכמויות יחצו את המספרים האלה, אוסטריה תסגור את גבולותיה. באותו זמן היו כ-200 מבקשי מקלט באוסטריה.

באפריל 2016 התראיין מפקד משטרה במחוז טירול לעיתון מקומי וסיפר כי ייתכן ואוסטריה תבנה גדר באורך 400 מטרים במעבר ברנר עם איטליה. באותו מקום נבנה מתקן ניהול הגירה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  רויטרס, עברה את הגבול: אוסטריה מקימה גדר הפרדה, באתר ynet, 28 באוקטובר 2015.
2. ↑  אוסטריה בונה גדר בגבול סלובניה, באתר דויטשה ולה, 13 בנובמבר 2015
3. ↑  סוכנויות הידיעות‏, השסעים באיחוד מעמיקים: אוסטריה תכניס רק 80 מבקשי מקלט מדי יום, באתר וואלה!‏, 19 בפברואר 2016.
4. ↑  סוכנויות הידיעות, האם אוסטריה תסגור את הגבול עם איטליה?, באתר nrg‏, 27 באפריל 2016.
5. ↑  באתר BBC
**רוברט וולטר וייר** (באנגלית: **Robert Walter Weir**;‏ 18 ביוני 1803 – 1 במאי 1889) היה אמן ומחנך אמריקאי ונחשב לצייר של אסכולת נהר ההדסון. וייר נבחר לאקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1829 והיה מדריך באקדמיה הצבאית של ארצות הברית. עבודתו הידועה ביותר היא "בואם של עולי הרגל" ברוטונדה של הקפיטול בוושינגטון הבירה. יותר מ-450 מיצירותיו ידועות.

ביוגרפיה וקריירה
----------------

רוברט וייר נולד לרוברט ומרי קתרין (ברינקלי) וייר ב־18 ביוני 1803 בעיר ניו יורק. הוא מעולם לא סיים את לימודיו בקולג', והוא עזב עבודה כפקיד מסחרי כדי לצייר ב 1821 בגיל 18. הוא למד אמנות בניו יורק משנת 1822 עד 1824. הוא לימד את עצמו לצייר לפני שנסע ללמוד באיטליה בשנת 1824. הוא נשאר בפירנצה עד 1825, אחר כך ברומא משנת 1825 עד 1827. במהלך שהותו למד את יצירותיהם של מיכאלאנג'לו, ומאסטרים איטלקיים אחרים מהראנסנס. הוא שב לניו יורק בשנת 1827 כדי לטפל בחבר חולה ונשאר שם עד 1834, והפך לחלק בלתי נפרד מהקהילה האמנותית שלה.

הוא מונה למורה לרישום (1834–1846) ואחר כך לפרופסור לרישום (1846–1876) באקדמיה הצבאית של ארצות הברית בווסט פוינט, ניו יורק.

רוברט וייר, מועדון הסירות גרינוויץ', 1833
וייר היה האמן החמישי שמילא את תפקיד מדריך האמנות באקדמיה. במהלך 42 שנותיו (1834–1876) בתפקיד זה, הוא הנחה רבים ממפקדי העתיד של מלחמת האזרחים האמריקאית. בין תלמידיו הבולטים בווסט פוינט היו ג'יימס אבוט מקניל ויסלר וסת' איסטמן. הוא גם פיתח קשר מיוחד עם יוליסס ס. גרנט.

הוא נפטר בעיר ניו יורק ב־1 במאי 1889.

ילדים
-----

וייר היה נשוי פעמיים ונולדו לו 16 ילדים. הבן ג'ון פרגוסון וייר (נולד ב־1841) היה צייר ופסל שהפך לחבר באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1866, והיה למנהל בית הספר לאמנות באוניברסיטת ייל בשנת 1868. הבן ג'וליאן אלדן וייר (נולד ב־1852) למד אצלו והפך לצייר. הוא היה ממקימי אגודת האמנים האמריקנים בשנת 1877, והיה חבר באקדמיה הלאומית לעיצוב (1886) והיה חבר בקבוצת "עשרת הציירים האמריקנים", ניו יורק.

רוברט וייר, בואם של עולי הרגל, 1844
הבת אמה וייר התחתנה עם תומאס לינקולן קייסי האב, קצין צבא אמריקני וראש יחידת המהנדסים. הבת הלן רוטגרס וייר התחתנה עם תומאס סטורגיס, שעסק בהקמת עיר בוויומינג, והיה המפקד השני על מכבי האש של ניו יורק.

עבודתו
------

וייר נחשב לחלק מאסכולת נהר ההדסון. אחד מציוריו הידועים ביותר הוא "בואם של עולי הרגל" התלוי ברוטנדה של הקפיטול.

הציור הוזמן על ידי הקונגרס של ארצות הברית בשנת 1837 והציור הוצב ברוטונדה בדצמבר 1843.

הבדים שלו עוסקים בעיקר בנושאים היסטוריים, אם כי הוא גם צייר כמה דיוקנאות.

רוברט וייר, נהר ההדסון, 1878

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוברט וולטר וייר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Robert Walter Weir - List of Paintings, robertwalterweir.com
2. ↑  Chisholm, Hugh, ed, Weir, Robert Walter, **1911 Encyclopædia Britannica** Volume 28
3. ↑  "USMA site on Weir"
4. ↑  Embarkation of the Pilgrims, Architect of the Capitol (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 129794309
* ISNI: 0000 0000 6681 5991
* LCCN: n85028285
* RKD: 83427
* SNAC: w6834572
* ULAN: 500032615
* VIAF: 30627000
* WorldCat: lccn-n85028285

 |
**דגנאים** (שם מדעי: Poales) הם סדרה גדולה של צמחים חד־פסיגיים. הסדרה מונה מעל עשרים אלף מינים, הפזורים בכל רחבי העולם, והיא לוקחת חלק חשוב במערכת האקולוגית של כדור הארץ. הסדרה מורכבת בדרך־כלל מעשבים וצמחים עשבוניים, לעיתים רחוקות מטפסים או שיחים. הפרחים קטנים לרוב, ובעלי חפים. מסודרים בתפרחות בצורות שונות, (מלבד הסוג Mayaca שלו פרחים מבודדים). הזרעים לרוב מכילים עמילן.

אחת התכונות הבולטות בקרב נציגי הסדרה היא התאמה מצוינת להאבקה באמצעות הרוח, אם כי הצורה הזאת איננה יחידה, ובמשפחות אחדות קיימת האבקה באמצעות חרקים או מים.

הסדרה מונה 18 משפחות, ובהן כ־850 סוגים ומעל 20,000 מינים. המשפחות החשובות ביותר בסדרה הן משפחת הדגניים עם כ־12,000 מינים, הגמאיים עם כ־5,000 מינים, ברומליים עם 1,400 מינים ו-Eriocaulaceae עם 1,150 מינים. בצמחיית הבר בישראל מיוצגות חמש משפחות, ובהן 340 מינים.

התפתחות ומיון
-------------

כיום סדרת הדגנאים היא המשגשגת ביותר, ובעלת חשיבות אקולוגית וכלכלית ראשונה במעלה מקרב כל הצמחים העשבוניים. על־פי הערכות מודרניות, המבוססות על ניתוח של קצב המוטציות ברמה המולקולרית ונתוני התפוצה, ראשיתם של הדגנאים לפני כ־115 מיליון שנה (אמצע תור הקרטיקון) באמריקה הדרומית. השרידים המאובנים העתיקים ביותר הידועים כיום כוללים אבקה ופירות והם שייכים לקרטיקון העליון.

המיון המודרני נוטה לכלול ב**סדרת הדגנאים** את שמונה־עשרה המשפחות הבאות:

* ברומליים (Bromeliaceae, משפחת האננס)
* גמאיים (Cyperaceae) - בו הסוג גומא
* דגניים (Poaceae)
* כדורניים (Sparganiaceae)
* סופיים (Typhaceae)
* סמריים (Juncaceae) - בו המין סמר חד
* Anarthriaceae
* Centrolepidaceae
* Ecdeiocoleaceae
* Eriocaulaceae
* Flagellariaceae
* Hydatellaceae
* ז'ואנוויליים (Joinvilleaceae)
* Mayacaceae
* Rapateaceae
* Restionaceae (רסטיוניים ?)
* Thurniaceae
* Xyridaceae

חשיבות כלכלית
-------------

המשפחה החשובה ביותר מבחינה כלכלית היא משפחת ה**דגניים**, המספקת מזון לאדם (חיטה, אורז, קנה סוכר), הדשא שבשטחי מרעה, ועוד. כמו כן יש לציין את האננס ממשפחת ה**ברומליים**. משפחת ה**גמאיים** מתאפיינת בעיקר בעשבים שוטים שלה, כגון גומא הפקעים, אבל יש לה גם חשיבות היסטורית, שכן המין גומא הפפירוס שימש בעבר להכנת נייר. ליתר המשפחות שימוש מוגבל בתעשיות מקומיות כחומר להסקה, לבניה כפרית, צמחי נוי וסידורי פרחים, שזירת כובעים וסלים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **דגנאים** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Poales** |

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* Tropicos
 |

* דגנאים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* שיפוןשיפון
* פרי האננספרי האננס
* Typha orientalisTypha orientalis
* אורזאורז
* Luzula sylvaticaLuzula sylvatica
* יער במבוקיער במבוק
* Alopecurus aequalisAlopecurus aequalis

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007539153505171
* BnF: cb160852383 (data)
* LCCN: sh87000835
* NKC: ph174597

 |
דגם מעגלי
**הדגם המעגלי** או **דגם קונצנטרי**, ידוע גם בשם **דגם בורג'ס**, היא אחת התאוריות המוקדמות בתחום תכנון ערים. הדגם הוצג לראשונה בשנת 1925 על ידי הסוציולוג ארנסט בורג'ס.

הדגם
----

הדגם התבסס על תאוריית אקולוגיה-אנושית שנעשתה על ידי בורג'ס תוך התמקדות בעיר שיקגו, והיה הראשון לכלול הסבר על חלוקת קבוצות חברתיות בתוך אזורים עירוניים. דגם זה מורכב מטבעות מעגליות אשר מתארות צורת שימוש בקרקעות עירוניות. במרכז הדגם עיגול פנימי שבו נמצא מרכז העסקים הראשי ומסביבו מעגלים המוקדשים למגורים ותחומים אחרים. דגם זה מהווה למעשה גרסה עירונית למודל שפותח על ידי הכלכלן הגרמני יוהאן היינריך פון תינן. הדגם של בורג׳ס השפיע על פיתוחם של דגמים מאוחרים יותר, כגון הדגם המגזרי והדגם הרב־קוטבי.

החלוקה בדגם מתבצעת על פי האזורים הבאים:

* העיגול הפנימי, בו נמצא מרכז העסקים הראשי
* אזור מעבר שבו מעורבים יחד מגורים ומסחר
* בתי מגורים למעמד הפועלים (נקרא גם: העיר הפנימית)
* בתי מגורים למעמד הביניים (בפרברים)
* אזור יוממות

תאוריית עקומת שכר הדירהבורג'ס ציין כי ישנה קורלציה בין המרחק ממרכז העסקים הראשי לבין עושרו של האזור המיושב - משפחות אמידות נוטות לחיות רחוק יותר ממרכז העסקים במחוז המרכזי. בנוסף, בורג'ס ציין כי מרכז העסקים הראשי יגרום להרחבתו כלפי חוץ, דבר שיאלץ הוספת טבעות אחרות כדי להרחיבו החוצה. 

עבודתו של בורג׳ס תרמה ליצירת תאוריית עקומת שכר הדירה, אשר גורסת כי סידור המעגלים תלוי במחיר שאנשים יהיו מוכנים לשלם עבור האדמה בהם. מחיר זה מושפע ישירות מהרווח שניתן להפיק מניהול עסק באותה אדמה. מרכז העיירה יהיה בעל מספר הלקוחות הגבוה ביותר, ולכן הוא משתלם לפעילות קמעונאית. מפעלי ייצור ישלמו פחות עבור הקרקע מכיוון שהם מעוניינים בעיקר בקרבה לעובדים ובמעבר הסחורה, והמעגלים החיצוניים יוקדשו למגורים.

ביקורת
------

המודל אותגר על ידי מתכנני ערים רבים בני זמננו. ראשית, המודל אינו עובד טוב בערים מחוץ לארצות הברית, במיוחד באלה שפותחו בהקשרים היסטוריים שונים. אך אפילו בארצות הברית, בעקבות שינויים והתקדמות בתחומי התחבורה וטכנולוגיית המידע, וגם שינויים בכלכלה העולמית, ערים כבר לא מאורגנות לפי אזורים מוגדרים.

ראו גם
------

| גאוגרפיה עירונית |
| --- |
| תחומי מחקר | עירוניות |
| מבנה אזורי | רחוב כפרי |
| מבנה עירוני | רחובות שתי וערב • דגם מעגלי • דגם מגזרי • דגם רב-קוטבי • דגם העיר האנכית • דגם לא סדיר |
| עיר מתמחה | ערי תעופה • ערי נמל • ערי רכבות • ערי מסחר • ערי תעשייה • עיר תיירות • עיר אוניברסיטה • ערי בירה • ערי עולם |
| ראו גם פורטל גאוגרפיה |
**נועם אוקון** (נולד ב-16 באפריל 1978) הוא טניסאי עבר ישראלי. הגיע בשיאו למקום ה-95 בדירוג העולמי.

קריירה
------

אוקון גדל והתחנך בעיר חיפה. כבר מגיל צעיר החל לשחק טניס, משנת 1996 שיחק כמקצוען. באפריל 2002 העפיל אל המקום ה-95 בדירוג העולמי, דבר המהווה את הישג השיא של הקריירה שלו. השיא שלו בתחרויות היה שלב רבע הגמר בטורניר אינדיאנפוליס אליו הגיע בשנת 2004, וזה נחשב להישג הטוב ביותר שלו בסבב ה-ATP.

במהלך שנת 2007 היה אוקון חלק מנבחרת גביע דייוויס של ישראל, תחילה כמחבט מספר 1 ולאחר מכן כמחבט מספר 2 שלה בשלושת המפגשים (שכולם הסתיימו בניצחונות) נגד נבחרות לוקסמבורג, איטליה וצ'ילה תוך כדי שהוא מציג טניס ברמה גבוהה וכמה ניצחונות מרשימים על יריבים בכירים ממנו.

לקראת סוף שנת 2007 הידרדר אוקון בדירוג העולמי אל מחוץ ל-200 השחקנים הבכירים בעולם תוך כדי שהראל לוי עוקף אותו והופך למחבט מספר 2 של ישראל.

במרץ 2009, בהיותו במקום ה-393 בעולם עלה אוקון לחצי גמר טורניר בנגקוק ביחידים כאשר ברבע הגמר גבר על המדורג 1 בטורניר ו-86 בעולם בשתי מערכות: 6:4, 6:2 ועלה למקום ה-347 בעולם. באותו טורניר עלה אוקון לחצי גמר טורניר הזוגות עם הראל לוי מה שהכניס אותו בפעם הראשונה ל-200 הראשונים בעולם בזוגות, למקום ה-192.

אחרי טורניר בנגקוק הטוב של אוקון השתתף אוקון בעוד טורניר בתאילנד. הפעם הוא לא הצליח לשחזר את חצי הגמר בבנגקוק אבל הגיע לרבע הגמר ביחידים מה שקירב אותו עוד יותר אל 300 הראשונים בעולם. בטורניר המקביל לזוגות עלה אוקון לחצי הגמר ביחד עם שותפו החדש הראל לוי. בזה אוקון עלה למקום ה-175 בעולם לזוגות, דירוג שיא עבורו עד כה בזוגות.

ב-23 בדצמבר 2010 הודיע על פרישתו מטניס, לאחר שהפסיד לדודי סלע בחצי-גמר אליפות ישראל.

התקדמות בטורנירי גראנד סלאם
---------------------------

| טורניר | 2000 | 2002 | 2005 | 2006 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אליפות אוסטרליה הפתוחה | סיבוב 1 | סיבוב 1 |  |  |
| אליפות צרפת הפתוחה |  |  | מוקדמות | מוקדמות |
| אליפות וימבלדון |  | סיבוב 1 | סיבוב 1 |  |
| אליפות ארצות הברית הפתוחה |  | סיבוב 2 | סיבוב 1 | סיבוב 2 |

הופעות בגביע דייוויס
--------------------

אוקון ייצג את ישראל בגביע דייוויס 9 פעמים ביחידים:
1999, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008.   

מאזנו של אוקון בגביע דייוויס: 17-16 (16-15 ביחידים, 1-1 בזוגות).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נעם אוקון** בוויקישיתוף

* נעם אוקון, באתר ה-ATP
* נעם אוקון, באתר ה-ITF
* נעם אוקון, באתר גביע דייוויס
* גלעד בלום, ‏"הגוף בגד בי פעם אחר פעם", באתר גלובס, 19 באוקטובר 2010
* מעין אפרת, נקודת השבירה של נועם אוקון, באתר הארץ, 27 בדצמבר 2010
* אתר למנויים בלבד אורי טלשיר, נועם אוקון: "אם הייתי צריך לשחק רק פעם בשבוע כמו כדורגלן, הייתי 30 בעולם בוודאות", באתר הארץ, 30 במרץ 2015
**שיר שייזכר** (באנגלית: **A Song to Remember**) הוא סרט ביוגרפי אמריקאי בטכניקולור משנת 1945 המבוסס באופן קלוש על חייו של פרדריק שופן עם קורנל ויילד ופול מוני בתפקידים הראשיים.

העלילה שמה במרכזה את דמותו של יוזף אלסנר (אנ') (1769–1854) שהיה היה מורו לנגינה וקומפוזיציה של שופן והבחין בגאונותו מאז שהיה ילד פלא. הסרט מתאר את הבריחה של שניהם מפולין לפריז ואת יחסיהם המורכבים שידעו עליות ומורדות עד מותו של שופן, לאמיתו של דבר, אלסנר לא עזב את פולין.

אמנם שופן היה פטריוט פולני אבל הסרט מקצין זאת בכך שמראה את השתתפותו באספה חשאית עם חברי מחתרת פולנים, בריחתו בחשאי לפולין מאמציו לאסוף כסף לשחרור אחיו כלואים בפולין. הצורך להפגין פטריוטיזם הופיע בסרטים רבים בתקופת מלחמת העולם השנייה. ז'ורז' סאנד (מרל אוברון) מוצגת כפאם פאטאל הדורשת משופן להתמסר לכתיבתו ולא לצאת למסע קונצרטים לאיסוף כסף לאסירים הפולנים וכשהוא מסרב היא נפרדת בזעם.

קורנל ויילד היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר גם על הסיפור המקורי, הסאונד, העריכה, הצילום והפסקול המוזיקלי.

את קטעי הנגינה בפסנתר מנגן הפסנתרן חוסה איטורבי (אנ').

תקציר העלילה
------------

פרדריק שופן (קורנל ויילד) הוא פסנתרן צעיר ומבטיח המלווה כל הזמן על ידי מורו ומלווהו לחיים יוזף אלסנר (פול מוני). הוא פטריוט נלהב וביחד עם אלסנר הם משתתפים בישיבה עם חברי מחתרת שמוסרים להם שהרוסים טובחים בפולנים.

שופן מנגן בנשף מהודר לפני ראשי השלטון הפולני. לפתע נכנס המושל הרוסי של פולין, פרדריק מפסיק את נגינתו, מודיע שלא ינגן לפני שליח הצאר הטובח בבני עמו ומסתלק. בלילה הוא נפרד מחבריו במחתרת ובהם קונסנטיה (נינה פוש) וביחד עם אלסנר הם בורחים מפולין ומגיעים לפריז.

בעזרתו של פרנץ ליסט (סטפן בקשי) מסכים האמרגן המפורסם פלייל להחתים את שופן לאחר שהוא שומע את ליסט ושופן מנגניפ ביחד את הפולונז ההירואי של שופן.

אלסנר לוקח את שופן למסעדה מהודת בה הוא נפגש לראשונה עם ז'ורז' סאנד (מרל אוברון) הלובשת מכנסיים. הוא מוצא חן בעיניה והיא מזמינה אותו להופיע בנשף מפואר אצל הדוכס מאורליאן. ליסט המפורסם מבקש להחשיך את האולם ובמקומו מנגן שופן. הדבר מתגלה רק לאחר שסאנד מאירה שוב את האולם והוא זוכה לתשואות ומתפרסם.

שופן עובר לגור בביתה הכפרי של סאנד ואחר כך הם עוברים למיורקה שם מתעסק שופן כל הזמן בכתיבה למורת רוחה של סאנד. לבסוף הם חוזרים לצרפת.

המרד הפולני מדוכא, קונסטנטיה בורחת מפולין עם שקית מלאה באדמת פולין ומבקשת מאלסנר שימסור זאת לשופן. אלסנר נפגש עם שופן לאחר רסיטל, מודיע לו על כישלון המרד, מוסר לו את השקית ואומר כי עתה דרוש כסף לשחרור הכלואים הפולנים.

זה מצית את הזיק הפטריוטי בשופן. סאנד מבקשת ממנו שייתמסר רק לעבודתו ויזנח את ההופעות אך הוא מחויב נפשית לעמו. הם נפרדים בכעס ושופן יוצא למסע הופעות מתיש. בריאותו מתערערת והוא משתעל עם דם על הקלידים כתוצאה משחפת.

לבסוף שופן שוכב גוסס. אלסנר מוצא את סאנד מדגמנת לצייר אז'ן דלקרוא ומבקש ממנה שתבוא למיטת שופן אך היא מסרבת. שופן מת כשלידו אלסנר וקונסנטיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "שיר שייזכר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "שיר שייזכר", באתר AllMovie (באנגלית)
* "שיר שייזכר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "שיר שייזכר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* שיר שייזכר, באתר TCM
* ליסט ושופן מנגנים פולונז הירואי, באתר יוטיוב
* שופן מנגן סקרצו מס' 2, באתר יוטיוב
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסוגת שירה יפנית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו טנקה (פירושונים).
**טַנְקָה** (יפנית 短歌) הוא שיר קצר של 31 הברות, הצורה השירית הנפוצה ביותר ביפן עד המאה ה-17.

מאפיינים
--------

בשירה היפנית המסורתית אין חרוזים, והיא בנויה על מקצב. שירת הטנקה נכתבת בחמש שורות במבנה של 5, 7, 5, 7, ו-7 הברות. שירה זו התחבבה על היפנים והפכה במשך הזמן לצורה הסטנדרטית של שיר. השיר כולל בדרך כלל תיאור טבע, אירוע מסוים המביא להתפעמותו של הצופה, רמז למשהו מסתורי יותר וביטוי לירי מאופק – יסודות שהפכו אופייניים לשיר הקצר.

כדוגמה ניתן להציג שיר טנקה של אחת המשוררות הגדולות, אוֹנוֹ-נוֹ-קוֹמַאצִ'י (825? – 900?):

思ひつつ寝ればや人の見えつらむ夢と知りせば覚めざらましを
בתרגום של בן עמי שילוני:

אולי נרדמתי
כאשר חשבתי עליו,
כי ראיתיו מול עיני.
לו ידעתי שזה חלום
לא הייתי מתעוררת.
החלק הראשון הוא תיאור של מה שקרה: המשוררת נרדמה בעודה חושבת על אהובה, והאהוב הופיע בחלומה. החלק השני הוא התגובה הרגשית שלה אחרי שהתעוררה מהחלום והבינה שזה כל מה שזה היה – חלום.

התפתחות
-------

בשנת 905 נאסף, על-פי הוראתו של הקיסר, קובץ של 1,111 שירי טנקה, שקיבל את השם **קוקין ואקקשו** (אוסף שירים יפניים וחדשים), או בקיצור: **קוקינשו**.
בשנת 1201 הקיסר גו-טובה, שפרש מכס המלוכה בגיל 18 והיה משורר ופטרון של האמנויות, הקים בקיוטו משרד לשירה. תפקיד המשרד היה לקבץ את מיטב השירים של זמנו, והקיסר לשעבר, השתתף בעצמו בתהליך הבחירה. בשנת 1205 פורסם הקובץ, שנקרא **שין-קוקין-ואקה-שו** (האוסף החדש של השירים היפניים הישנים והחדשים) או בקיצור **שין-קוקינשו**. הקובץ הכיל 1,981 שירי טנקה, כאשר שליש מן המשוררים בקובץ זה הן נשים.

שירה שהתפתחה משירת טנקה
-----------------------

בתקופת מורומאצ'י התפתחה שירת הטנקה לז'אנר של שירים מקושרים – רנגה. בתקופת טוקוגאווה התפתחה משירת הטנקה שירת ההאיקו, שיר קצרצר בן 17 הברות, שקיצץ את שתי שורותיו האחרונות של שיר הטנקה.

לקריאה נוספת
------------

* "יום השנה לסלט", מאצ'י טאווארה, בתרגום יעקב רז (שירי טנקה מודרניים של משוררת יפנית צעירה בת זמננו)
* יפן מונוגטארי, יפן בספרות וספרות ביפן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טנקה** בוויקישיתוף
* טנקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שיר טנקה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5349087
* BnF: cb12512348t (data)
* GND: 4184398-8
* NKC: ph384524
* SUDOC: 034359958

 |
נעירת חמור
חמור בשעת נעירתו
**נְעִירָה** (לעיתים גם **נהיקה** או **הברסה**) הוא הקול הייחודי שמוציאים החמורים והאתונות מגרונם ומנחיריהם.

תיאור
-----

החמור נוער כבר בקטנותו נעירות קצרות וחלושות ועם גדילתו גובר קולו ואורך נעירותיו. החמור מרים קלות את ראשו כלפי מעלה, פותח את פיו, חושף את שיניו ונוֹעֵר ברצף במשך כעשר שניות, לפעמים עד עשרות שניות. נעירת החמור נשמעת למרחקים של שלושה קילומטרים ואף יותר.

חוקרים הציעו כי הנעירה משמשת כאמצעי קשר בין חמורים. עוצמתה הגבוהה נועדה לשמירת הקשר למרחקים, ואוזניו הגדולות של החמור עשויות לקלוט מסרים מחמורים אחרים הנמצאים במרחקים. השערה נוספת היא שנעירת החמור נועדה לסמל את הטריטוריה ואת שליטת הזכר באתונות שבשטח זה, ולהדוף משם יריבים זכרים פוטנציאלים המתחרים על שליטה בגופן של האתונות.

פרד משמיע קול משולב בנעירה וצהלה, המבטא את הרכב הכלאיים שבו. בדרך כלל יתחיל בצהלה ויעבור לנעירה.

אמונות טפלות שיוחסו לנעירת החמור
--------------------------------

בימי הביניים, בעת העתיקה, נהגו ליחס לנעירת החמור דברים שונים, והאמינו למשל שנעירת בלתי צפויה של חמור זה סימן לביקור פתע והיכרות לא נעימה (עמ' 573)[דרושה הבהרה]. בנוסף לכך האמינו, שנעירת החמור באופנים מסוימים היא סימן לירידת גשמים קרובה.

ראו גם
------

* ייצוג לשוני של קולות בעלי חיים

לקריאה נוספת
------------

* Elisabeth Svendsen, Donkey Sanctuary (Salcombe Regis, England, **The professional handbook of the donkey**, Whittet Books, 1997, page 129-130.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: EA Canacoo, FK Avornyo (1998). **"Daytime activities of donkeys at range in the coastal savanna of Ghana"**. Applied Animal Behaviour Science. וכן G Whitehead, J French, P Ikin (1991). **"Welfare and veterinary care of donkeys"**. In Practice (British Veterinary Association).
2. ↑  Elisabeth Svendsen, Donkey Sanctuary (Salcombe Regis, England, **The professional handbook of the donkey**, Whittet Books, 1997, page 129-130
3. ↑  ראו כאן: Cora Linn Morrison Daniels, Charles McClellan Stevens,**Encyclopaedia of superstitions, folklore, and the occult sciences of the world**, J. H. Yewdale & sons co. 1903, 573 page
פירוש נוסף ערך זה עוסק בספורטאית קיקבוקס ישראלית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו שיר כהן.

**שיר כהן** (נולדה ב-2000) היא ספורטאית קיקבוקס ישראלית. כהן היא אלופת אירופה, אלופת עולם ואלופת משחקי העולם 2022, והיא הספורטאית הישראלית הראשונה שזכתה במדליית זהב במשחקי העולם.

ביוגרפיה
--------

כהן נולדה וגדלה בטבריה. למדה בתיכון אורט במעלה טבריה. היא החלה את דרכה בענף הריצה, ובגיל חמש עשרה החלה להתאמן בקיקבוקס. היא שירתה כספורטאית מצטיינת בצה"ל.

קריירה
------

כהן ומאמנה אלכס דר, לאחר הזכייה במשחקי העולם 2022
כהן החלה להתאמן בענף הקיקבוקס בגיל חמש עשרה במועדון מקומי בטבריה והגיעה להישגי שיא בקטגוריות הנוער בתמיכת התאחדות הקיקבוקס. בשנת 2020 עברה להתגורר במעלות והחלה את אימוניה באגודה "עצמה מעלות" בהנהלת אלכס דר. בשנת 2021 קבעה הקריטריון למשחקי העולם, התחרות הרב ענפית הגדולה ביותר אחרי משחקי הקיץ האולימפיים.

ביולי 2022 זכתה במדליית זהב במשחקי העולם, שיר כהן מדורגת מספר אחת בעולם בענף הקיקבוקס WAKO K1 במשקל 52 ק"ג.

הישגים
------

**נערות 2017-2018**

* אלופת אירופה 2017 מקדוניה
* אלופת גביע אירופה 2018 קרואטיה
* אלופת גביע העולם 2018 הונגריה
* אלופת העולם 2018 איטליה

**בוגרות 2019-**

* אלופת גביע אירופה 2019 הולנד
* סגנית אלופת העולם 2019 בוסניה
* אלופת גביע אירופה 2020 קרואטיה
* סגנית אלופת גביע העולם 2021 הונגריה
* אלופת גביע אירופה 2022 סרביה
* אלופת משחקי העולם 2022 ארצות הברית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שיר כהן** בוויקישיתוף
* שיר כהן, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורן אהרוני, ‏משחקי העולם: אור משה ושיר כהן זכו במדליות הזהב בקיקבוקס, באתר ישראל היום, 15 ביולי 2022
**דגם ירושלים המודרנית** הוא מודל המדמה את העיר ירושלים המודרנית ומוצב בבניין העירייה.

אודות
-----

דגם העיר ירושלים המודרנית הוא המדמה גודל שטח של 17 קמ"ר מהכניסה לעיר דרך רחוב יפו ועד לעיר העתיקה בקנה מידה של 1:500. בניית המודל החלה בשנת 1978 על ידי סטודנטים מהטכניון ביוזמת ראש העיר טדי קולק ומהנדס העיר אמנון ניב, וזאת על מנת שיהווה כלי עזר לגורמי התכנון בקבלת החלטותיהם. גורמי התכנון יכולים להציג את הפרויקטים השונים הן באמצעות מפה תלת־ממדית והן באמצעות שילוב האלמנטים האדריכליים בתוך המודל. המודל מציג גם את הפיתוחים העתידיים של ירושלים. גודל המודל הוא 40 מ"ר, והוא גדל בהתאם להתפתחות העיר. המודל מתוחזק על ידי עמותת בית המודל המתחזקת אותו על בסיס שוטף.

מיקום
-----

בתחילה המודל שכן "בבית המודל" שבשכונת תלפיות, אך החל משנת 2000 הועבר המודל אל מרתפי עיריית ירושלים ונבנה באופן המקל על ביצוע ביקורים במקום .

קישורים חיצוניים
----------------

* דגם העיר ירושלים, באתר עיריית ירושלים
* איקי בר יוסף, "ירושלים, אבל בקטנה: ביקור ב"מודל ירושלים". מתוך סגנון, nrg מעריב, 16 באפריל 2010

הערות שוליים
------------

1. 1 2  סגנון - תיירות בארץ nrg - ...ירושלים, אבל בקטנה: ביקור, באתר www.makorrishon.co.il
2. ↑  דגם העיר ירושלים - בית המודל, באתר האתר הרשמי של עיריית ירושלים
**G&L** קיצור של  George & Leo היא חברה אמריקאית לייצור גיטרות חשמליות.

היסטוריה
--------

החברה נוסדה בשנת 1979 על ידי ליאו פנדר, מייסד חברת פנדר. ליאו פנדר מכר את חברת פנדר מספר שנים לפני כן ל-CBS, הקים חברה בשם Music Man וניהל אותה בין השנים 1971-1979. לאחר סכסוכים עם חבר Music Man, פרש ממנה פנדר והקים ביחד עם חבריו ג'ורג' פולטרון ודייל האייט את חברת G&L.

המודלים של הגיטרות שבנתה החברה דומים לעיצובים המקוריים של פנדר, אך כוללים שיפורים מודרניים.

כיום ממוקם מטה החברה בעיר פולטרון שבמדינת קליפורניה, באותה שדרה בה ממוקם המפעל של חברת פנדר.
עיריית פולטרון שינתה את שמה של שדרה זו ל"שדרת פנדר".

המצאות
------

לאורך השנים שכללו פנדר ופולטרון רבים מן העיצובים של פנדר ותכננו חידושים נוספים:

* פיקאפ השדה המגנטי (The Magnetic Field Design Pickups) - עיצוב שונה לפיקאפ האלניקו המסורתי, שמאפשר לשנות את עוצמתו של כל מיתר בנפרד.

* ויברטו דו-משעני (Dual-Fulcrum Vibrato) - עיצוב מיוחד לידית הטרמולו (אנ'), בעלת שני צירים המוכנסים לגוף הגיטרה, במקום שישה בורגי עץ כנהוג ברוב הידיות. מאפשרת לכופף אותה למטה ולמעלה (בניגוד לרוב הידיות המאפשרות כיפוף כלפי מטה בלבד). התכנון משפר את אורך הצליל ואופי השינוי שלו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **G&L** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של G&L
* G&L, ברשת החברתית טוויטר

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 263375801
* WorldCat: lccn-n2004153791

 |
דוגמאות לעדשות. במרכז עדשה סימטרית, בצדדים עדשות אסימטריות
בגאומטריה אוקלידית, **עדשה** הוא שטח קמור החסום בין שתי קשתות מעגליות, ונמצא בתוך שני המעגלים. לעומת זאת, השטח החסום בין שתי קשתות מעגליות, אחת מבפנים למעגל והשנייה מבחוץ, קרוי **סהרון**. בעדשה מרכזי הקשתות נמצאים משני צדי העדשה ובצד אחד של הסהרון. בשני המקרים, לשתי הקשתות מיתר משותף יחיד.

פורמלית, עדשה היא חיתוך בין שני עיגולים (כאשר חיתוך זה אינו ריק, ואף עיגול אינו מכיל בשלמות את העיגול האחר). כלומר, אם {\displaystyle A,B} עיגולים אזי {\displaystyle A\cap B} הוא עדשה ו-{\displaystyle A-(A\cap B)} הוא סהרון.

כאשר לשתי הקשתות אותו רדיוס, העדשה היא **עדשה סימטרית**; כאשר לשתי הקשתות רדיוסים שונים, זו **עדשה אסימטרית**. עדשה סימטרית שבה המרכז של כל קשת נמצא על הקשת האחרת קרויה וסיקה פיסקיס.

עדשה מופיעה בחקר פונקציית בסל, סדרת קפטיין (אנ') ומשוואת קפלר.

שטח העדשה ואורכה
----------------

שטח של עדשה סימטרית עם קשתות שרדיוסן \ R וקשת שגודלה \ \theta  רדיאנים הוא 

{\displaystyle A=R^{2}\left(\theta -\sin \theta \right)}
שטח של עדשה אסימטרית עם קשתות שרדיוסיהן הם \ R ו-\ r והמרחק בין מרכזיהן הוא \ d הוא

{\displaystyle A=r^{2}\cos ^{-1}\left({\frac {d^{2}+r^{2}-R^{2}}{2dr}}\right)+R^{2}\cos ^{-1}\left({\frac {d^{2}+R^{2}-r^{2}}{2dR}}\right)-2\Delta }
כאשר

{\displaystyle \Delta ={\frac {1}{4}}{\sqrt {(-d+r+R)(d-r+R)(d+r-R)(d+r+R)}}}
הוא שטח המשולש שצלעותיו הן \ R, \ r ו-\ d. 

שני העיגולים נחתכים (כלומר נוצרת עדשה) כאשר מתקיים {\displaystyle d<r+R}.

אורך המיתר המשותף לשתי הקשתות \ h הוא בעדשה סימטרית

{\displaystyle \ h={\sqrt {4R^{2}-d^{2}}}}
ובעדשה אסימטרית

{\displaystyle \ h={\frac {1}{d}}{\sqrt {4d^{2}R^{2}-(d^{2}-r^{2}+R^{2})^{2}}}={\frac {1}{d}}{\sqrt {(-d+r-R)(-d-r+R)(-d+r+R)(d+r+R)}}}
כאשר המרחק \ d בין מרכזי העיגולים גדול דיו, המיתר המשותף לשתי הקשתות עובר בין שני המרכזים: 

כאשר המרחק \ d בין מרכזי העיגולים קטן, המיתר המשותף לשתי הקשתות עובר מחוץ לקטע המקשר בין שני המרכזים:

ראו גם
------

* סהרון (גאומטריה)
* לימון (גאומטריה)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עדשה** בוויקישיתוף
* עדשה, באתר MathWorld (באנגלית)
**GAF** (באנגלית: **Global Assessment of Functioning**) - **הערכת תפקוד כוללת**, היא הציר החמישי ב-DSM, ספר האבחנות הפסיכיאטרי האמריקאי, בו מרוכזים כל סוגי ההפרעות הנפשיות, תסמיניהן ואופן הטיפול בהן. הספר יוצא לאור על ידי האגודה הפסיכיאטרית האמריקאית.

לצורך האבחנה הפסיכיאטרית מגדיר ה-DSM חמישה צירים לבדיקה - ציר המחלה הפסיכיאטרית, ציר אפיון האישיות, ציר מחלות גופניות וציר פסיכו-סוציאלי. הציר החמישי נוגע להערכת התפקוד הכוללת והוא נע בין 0 ל-100.

הסולם נכלל ב-DSM-IV, אך הוחלף עם סולם WHODAS של ארגון הבריאות העולמי ב-DSM-5, שאמור להיות מפורט ואובייקטיבי יותר מהתרשמות גלובלית אחת.

הציר
----

91-100 - תפקוד מעולה בכל התחומים ללא סימפטומים.

81-90 - תפקוד טוב בכל התחומים, סימפטומים קלים ותגובתיים בלבד (למשל, התרגשות לפני בחינות).

71-80 - סימפטומים תגובתיים בלבד (כגון קשיי קשב לאחר ויכוח משפחתי) ופגיעה קלה בתפקוד בזמן דחק (למשל, אי עמידה בלוחות זמנים בלימודים או בעבודה).

61-70 - סימפטומים קלים (כגון מצב רוח ירוד או אינסומניה קלה) או פגיעה תפקודית מסוימת, אך בדרך כלל תפקוד תקין הכולל מערכות יחסים משמעותיות.

51-60 - סימפטומים בינוניים (צמצום אפקטיבי או התקפי פאניקה) או פגיעה תפקודית חברתית, מקצועית או אקדמית (מיעוט חברים, קונפליקטים בעבודה).

41-50 - סימפטומים קשים הכוללים מחשבות אובדניות, טקסים כפייתיים קשים וכו' או פגיעה תפקודית קשה (העדר קשרים חברתיים, חוסר יכולת להחזיק במקום עבודה).

31-40 - פגיעה מסוימת בבוחן מציאות או בתקשורת או פגיעה קשה בכמה תחומי תפקוד (ניתוק קשרים חברתיים, חוסר יכולת לעבוד, הזנחה של המשפחה).

21-30 - התנהגות מושפעת באופן גס על ידי הזיות או מחשבות שווא או חוסר תפקוד מוחלט במרבית התחומים.

11-20 - סיכון מסוים לעצמו או לסובבים או תקופות חוסר יכולת לקיים היגיינה אישית או פגיעה קשה בתקשורת.

1-10 - סיכון מתמיד וחמור לעצמו או לזולת או חוסר מוחלט של יכולת לקיים היגיינה אישית.
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "אנרכיה".

**אנורכיה** (נקראת גם **אנורכידיזם** או **אנורכיזם**) היא הפרעה בהתפתחות המין שבה אדם עם קריוטיפ XY, המתאים לרוב לזכר, נולד ללא אשכים. תוך מספר שבועות מההפריה, העובר מפתח בלוטות דם ראשוניות (אשכים), המייצרות הורמונים האחראים על התפתחות מערכת הרבייה. אם האשכים לא יתפתחו תוך שמונה שבועות, התינוק יפתח איברי מין נקביים (ראה תסמונת סוויר). אם האשכים מתחילים להתפתח אך אובדים או מפסיקים לתפקד בין שמונה ל-10 שבועות, לתינוק יהיו איברי מין מעורפלים כשהוא ייוולד. עם זאת, אם האשכים יאבדו לאחר 14 שבועות, לתינוק יהיו איברי מין זכריים חלקיים עם היעדר בולט של בלוטות המין.

טיפול
-----

הטיפול כולל תוספת אנדרוגן (טסטוסטרון) להחלת התבגרות מלאכותית, השתלת אשכים תותבים ותמיכה פסיכולוגית. דיספוריה מגדרית עלולה לגרום לאנשים אנורכיים שנולדים כזכר וגדלים כגברים אף על פי שהם חסרים את ההורמונים הגבריים הדרושים במהלך ההתפתחות לפני הלידה, הילדות וההתבגרות. אנשים אנורכיים שיש להם זהות נשית עשויים לקבל אסטרוגן בלבד במקום טסטוסטרון, מכיוון שאין צורך בחוסמי אנדרוגנים בגלל היעדר בלוטות המין.[דרוש מקור]

טרמינולוגיה
-----------

שמות אחרים לאנורכיה כוללים:[דרוש מקור]

* אנורכיה מולדת
* סינדרום האשכים הנעלמים
* היעלמות אשכים
* שק אשכים ריק
* תסמונת רגרסיה באשכים (באנגלית: Testicular Regression Syndrome) (TRS).

קישורים חיצוניים
----------------

* "אנורכיה", באתר המרכז הרפואי של אוניברסיטת מרילנד, 26 בפברואר 2006

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
בית הכנסת מבחוץ.
**עדת ישורון ציריך** (בגרמנית: **Israelitische Religionsgesellschaft Zürich**, או בקיצור **IRGZ**) היא אחת משתי קהילות יהודיות חרדית-אורתודוקסית בעיר ציריך.

הקהילה
------

יש כ-350 חברים בקהילה, והיא חבר בפדרציה השווייצרית של קהילות ישראל (גר') מאז 1918.

הקהילה נוסדה בשנת 1895 כאגודה בלתי רשמית והשתייכה בתחילה לקהילה הקיימת בציריך (אנ')(גר'), עד שנפרדה שלש שנים לאחר מכן עקב אי הסכמה על הכיוון הפחות דתי של הקהילה הנ"ל. כבר ב-1890 ייסדו ג'וזואה גולדשמידט, יוזף אטלינגר ואיזידור קון מניין משלהם בציריך. בשל השקפת עולמם האורתודוקסית, השלושה לא רצו להשתתף בקהילת ציריך הקיימת. לפולד וייל העמיד לרשותם חדר בדירתו בו התחילה הקהילה החדשה.

הקהילה מחויבת לעקרונות הנאו-אורתודוקסיה כפי שיסדם הרב שמשון רפאל הירש במאה ה-19, והיא הקהילה היחידה דוברת גרמנית שייצגה את הכיוון הזה בתוך היהדות במשך למעלה ממאה שנה ללא הפרעה. התפילות הן לפי סידורי רדלהיים (סידור שפת אמת) ומקפידים על ההגייה הגרמנית-אשכנזית המסורתית של העברית בתפילה (לפחות במנינים המתקיימים בבית כנסת הגדול - במנינים המתקיימים בבית המדרש פחות מקפידים על ההגייה), ואומרים את רוב רובם של הפיוטים שבמנהג אשכנז המערבי. בתחילת המאה ה-20 היה גל הגירה ממזרח אירופה, שחלק ייסדו את קהילת אגודת אחים (גר') ב-1912, שגם היא אורתודוקסית-חרדית, אך מתפללים לפי נוסח ספרד. מאז שנות ה-60, מתקיים שיתוף פעולה הדוק בין הקהילות, בעיקר בתחום הכשרות.

מוסדות הקהילה
-------------

לקהילה בית כנסת ב-Freigutstrasse, שנבנה ב-1923/24 על פי תוכניות של על ידי האדריכלים הנאואר ווויטשי (גר') בסגנון אר דקו, מרכז קהילתי ב-Brandschenkesteig, ובית קברות בעיריית Fällanden. בית הקברות הוקם בשנת 1936 לאחר סגירת בית הקברות שטיינקלופה בציריך ומשתרע על פני 7,090 מ"ר.

בתי ספר לבנים ולבנות קשורים בקשר הדוק לקהילה אך מאורגנים באופן עצמאי.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר הרשמי של הקהילה (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jewish Communities in Switzerland באתר ה-SIG (באנגלית).
2. ↑  über die IRGZ (בגרמנית)
3. ↑  מאז שנות ה-70 השמיטו את אמירת סילוקים, וכן לא אומרים שום פיוטים לשבת ברית. כמו כן, לא אומרים פיוטי מערבית בחג שחל בשבת (דלא כמנהג פפד"מ), ואת היוצר לשבת הפסקה שנייה אומרים רק כשיש שתי הפסקות בחודש אדר ולא ב"שבת ריק" שבין שבת החודש לשבת הגדול (ודלא כמהרי"ל). חוץ מחריגים אלו, אומרים את כל הפיוטים שבמנהג אשכנז המערבי.
4. ↑  Zürich Israelitischer Friedhof Binz (בגרמנית). מבחינה טיכנית, בית הקברות נחשב כחלק מעיריית ציריך.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299171205171
* GND: 2165991-6
* LCCN: no2006075538
* VIAF: 129560864
* WorldCat: lccn-no2006075538

 |
**היהודי זיס** (בגרמנית: **Jud Süß**) הוא רומן מאת הסופר היהודי גרמני ליון פויכטוונגר מ-1925. הרומן עוסק בסיפור חייו של יוזף זיסקינד אופנהיימר, בנקאי יהודי שהיה יועץ כספי לדוכס קרל אלכסנדר מווירטמברג והוצא להורג לאחר מותו של פטרונו. חלק מן הדמויות בספר הן דמויות היסטוריות, חלקן בדיוניות. העלילה עוקבת אחר הביוגרפיה של אופנהיימר באופן חופשי למדי.

מבנה
----

הרומן של פויכטוונגר בנוי מחמישה חלקים: "האצילים", "העם", "היהודים", "הנסיך", "האחר". בנוסף לדמויות אמיתיות שהיו קיימות בהיסטוריה, הכניס פויכטוונגר לסיפור דמויות שהמציא, כמו הרב גבריאל (המייצג את ה"תודעה היהודית" של זיס) ובתו נעמי, שהיא גם הדמות היחידה המוצגת באופן חיובי ברומן. הדמות הוכנסה לרומן על מנת להפוך את ההתרחשויות לדרמטיות ו"סיפוריות" וחלק מן הפרשנים טוענים שהיא מייצגת את "החכמה והנשמה הטהורה של עם ישראל".

כמו ברומנים אחרים של פויכטוונגר, הוא מנצל את העלילה ההיסטורית על מנת להעביר מסרים רחבים יותר, פרשנות פילוסופית על תפקיד האדם ועל המציאות בזמן כתיבת הספר. הרומן עוסק בין היתר בשאלה מה למעשה על היחיד לעשות אל מול המציאות - האם לפעול או לצפות בה באופן פאסיבי, שאלה שמתייחסת לשאלת הרצון החופשי בפילוסופיה של שופנהאואר. בנוסף, דמותו של זיס היא למעשה, במידה מסוימת, התייחסות למציאות ברפובליקת ויימאר. פויכטוונגר רצה לכתוב רומן על חייו ומותו של הפוליטיקאי הגרמני-יהודי ולטר רתנאו אך החליט לבסוף לכתוב רומן היסטורי שבמרכזו דמות יהודי אשר הצליח לעלות לגדולה, אך נרצח על רקע אנטישמי - מכיוון ש"לעיתים קל יותר לזהות הרים ממרחק, ולא כאשר עומדים עליהם", כפי שכתב בפרשנות לספרו שיצאה בשנת 1929. עבור פויכטוונגר, דמותו של זיס וההתרחשויות ברומן מייצגות גם פריצת דרך בגישור בין המזרח למערב, פריצת דרך חיונית להתפתחות המודרנה. 
נטען כי למרות שהרומן נקי מאנטישמיות, דמותו של זיס מוצגת בו בכל זאת כאדם מחושב, אופורטוניסטי ורודף כוח. יהודים אחרים מתוארים ברומן כ"אקזוטיים" ומסתוריים, אך תוך ניסיון לאפיין את החוויה היהודית, ולא להשמיץ אותה.

סגנונו של פויכטוונגר עמוס בפרטים, בדומה לסגנונם של תומאס מאן ושל לב טולסטוי. גם הדמויות הקטנות ביותר מאופיינות ומקבלות ביוגרפיה מלאה וברור יחסן לדמויות אחרות בעלילה וליקום העלילתי בכלל.

עיבודים
-------

הרומן תורגם לעברית ועובד למחזה על ידי מ' אבי שאול. הוא הופק ב'הבימה' בשנת 1933.

סיפור חייו של זיס היווה השראה לשני סרטים, האחד סרט מחאה נגד הנאצים (1934) והשני סרט תעמולה נאצי (1940), אשר באופן אירוני הפך למזוהה ביותר עם סיפורו של זיס.

בשנת 2020 יצא לאור ספרו של יאיר מינצקר פרופסור להיסטוריה של העת החדשה באוניברסיטת פרינסטון בשם "היהודי זיס-רשומון".

קישורים חיצוניים
----------------

* עשהאל אבלמן, יהודי מחמד לרגע, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח, מאי 2011
* עשהאל אבלמן, 'היהודי זיס' יוצא לקולנוע, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח, מאי 2011

הערות שוליים
------------

1. ↑  Frank Dietschreit: Lion Feuchtwanger. Metzler, Stuttgart 1988 עמוד 99
2. ↑  אתר הבימה, ארכיון ההצגות
3. ↑  אריאל בולשטיין, ‏"היהודי זיס"- החידה הנצחית , באתר ישראל היום, 10 אפריל 2020

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4099179-9
* VIAF: 181811560
* WorldCat (עם VIAF): 181811560

 |
**מכון רויטרס ללימודי עיתונות** (באנגלית: **Reuters Institute for the Study of Journalism**, בראשי תיבות: **RISJ**) הוא מרכז מחקר וצוות חשיבה שמרכזו בבריטניה. זהו מרכז המחקר של אוניברסיטת אוקספורד לחקר נושאים המשפיעים על התקשורת העולמית.

המכון הוקם במחלקה לפוליטיקה וליחסים בינלאומיים באוניברסיטת אוקספורד ב-2006 כדי לערוך באמצעותו מחקרים מדעיים ומקצועיים על אמצעי התקשורת, לנהל את תוכנית המלגות לעיתונאות של תומסון-רויטרס, ולארח עמיתים למחקר אקדמי.

מכון רויטרס פועל לגשר בין עיתונאות יומיומית ובין מחקר אקדמי, והוא מרכז מחקר למצוינות באוניברסיטה. המכון מקיים באופן קבוע סמינרים ואירועים ויש לו תוכנית פרסום מקיפה. פרסומים אחרונים כללו את "דו"ח העיתונות המקוונת, 2018" (Digital News Report); מחקר בנושא "'ראיתי את החדשות בפייסבוק': ייחוס למותג בעת גישה לחדשות מסביבות מבוזרות" (‘I Saw the News on Facebook’: Brand Attribution when Accessing news from Distributed Environments); מחקר נוסף שעסק ב"מקרה בוחן בעדכון השידור הציבורי בזמנים מחוסרי-תקציבים ומקוטבים-פוליטית" (A Case Study in Updating PSB in Politically Polarised and Cash-Strapped Times); ואת "תפקידו של טוויטר במהלך הבחירות לנשיאות צרפת".

תוכנית המלגות לעיתונות של תומסון-רויטרס, שנוסדה בשנת 1983, מנוהלת בשיתוף על ידי המחלקה לפוליטיקה ויחסים בינלאומיים של אוניברסיטת אוקספורד ועל ידי מכללת גרין טמפלטון (Green Templeton College). התוכנית אירחה מעל 500 עמיתים מ-90 מדינות. אל המלגה מגישים מועמדות עיתונאים באמצע הקריירה מכל רחבי העולם, והנבחרים זוכים למימון שבאמצעותו הם כותבים מחקר אקדמי על נושאים על פי בחירתם באוקספורד.

מכון רויטרס מארח עמיתים אקדמיים שעובדים על מחקרים במימון בנושאים בעלי משמעות לתעשיית החדשות. הנושאים המרכזיים שמעסיקים את חוקרי המכון הם שיטות עיתונאיות, סטנדרטים עיתונאיים, אחריות של המדיות השונות, הפיקוח על כלי התקשורת ועסקי החדשות. המכון הוא שותף ב"תצפית העיתונות האירופית" (European Journalism Observatory), רשת של 11 אתרים בשפות שונות המדווחים על מחקר תקשורת מרחבי אירופה.

מכון רויטרס מקבל מימון מקרן תומסון-רויטרס וכן מימון נוסף מחברות תקשורת, מקרנות וממכוני מחקר אקדמיים ברחבי העולם.

את המכון מנהל ד"ר רסמוס קלייס נילסן (Rasmus Kleis Nielsen), פרופסור באוניברסיטת אוקספורד. בעבר שימש נילסן מנהל המחקר במכון.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מכון רויטרס ללימודי עיתונות
* "Reuters Institute for the Study of Journalism / Overview". Reuters Institute for the Study of Journalism. אורכב מ-המקור ב-2009-10-11. נבדק ב-2009-09-20.
* Gibson, Owen (2006-01-20). "Oxford journalism institute aims to bridge trust gap". *The Guardian* (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2019-02-26.
* מכון רויטרס ללימודי עיתונות, ברשת החברתית טוויטר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007523158805171
* LCCN: nb2009016586
* NKC: kn20140612004
* VIAF: 155033766
* WorldCat: lccn-nb2009016586

 |
**מרמיטת ההימלאיה** (שם מדעי: ***Marmota himalayana***) היא מין של מכרסם מסוג מרמיטה החיה בהרי ההימלאיה וברמת טיבט שבמרכז אסיה.

מאפיינים
--------

מרמיטה זו היא קרובתם של הסנאים והטמיאס למשפחת הסנאיים, אך היא גדולה יותר ומבלה במחילות באדמה ולא מטפסת על העצים. היא מגיעה לגודל הקרוב לחתול, באורך 40–80 סנטימטר ומשקל של עד 9 ק"ג, מה שהופך אותה לאחת מהגדולות שבסנאים. היא בעלת פרווה עבה בצבע חום-כהה עם פלג גוף עליון, עורף וכיפת ראש שחורים ופנים צהובות. האף שלה גדול ושחור וכך גם השפתיים והכפות חזקות ומצוידות להתחפר באדמה במהירות.

המרמיטה מצויה בטבע באזורי ההר ההימלאים בגובה 3,500-5,200 מטר מהקרקע באזור שבין צפון הודו, צפון פקיסטן, נפאל, בהוטן ובסין במחוזות: שינג'יאנג, יונאן, סצ'ואן, מחוז טיבט, גאנסו וצ'ינגהאי.

המרמיטות חיות בקבוצות משפחתיות הרועות בעמקים בעומק 2–10 מטרים באדמה, שם הם ישנים שנת חורף ובקיץ הם מתעוררים וניזונים מצמחיית הכר ההררית. הם ניזונים ממיני דגניים, צמחי כריך ומפרחים שונים, בעיקר ממשפחת המורכבים. הטורפים העיקריים שלהם הם עופות דורסים ונמר השלג.

### תת-מינים

* *Marmota himalayana himalayana*
* *Marmota himalayana robusta*

המין מרמיטת בובק (*Marmota bobak*) נחשב לעיתים לתת-מין של מרמיטת ההימלאיה אך הופרד לאחרונה.[דרושה הבהרה]

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרמיטת ההימלאיה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרמיטת ההימלאיה באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007552115005171

 |
**פּוֹדוֹקְנֵמִיס** (שם מדעי: ***Podocnemis***) הוא סוג של צבי מים ממשפחת הפודוקנמיים החיים באמריקה הדרומית וכוללים את מרבית המינים הקיימים מהמשפחה.

צבים אלה יכולים להגיע עד לאורך 1.07 מ' ולשקול מעל 90 קילוגרם אצל המין צב אראו שהוא הגדול שבבני קבוצת צבים מצדדי-צוואר. צבים אלה מותאמים לחיים במים והם בעלי שריון נמוך ומקורה, לעיתים עם בליטות קוצניות בקצוות. הם מצויים רוב חייהם במים, אך עולים ליבשה להתחמם, לעיתים בחבורות.

מינים אלה הם אוכלי כל הניזונים ממגוון צמחי מים ופירות נפולים, אך גם מחסרי חוליות ומנבלות. חלק מהמינים נמצאים בסכנת הכחדה בטבע וכמה מינים כבר נכחדו.

מינים
-----

* *Podocnemis erythrocephala*
* צב אראו (*Podocnemis expansa*)
* פודוקנמיס נהר מגדלנה (*Podocnemis lewyana*)
* *Podocnemis sextuberculata*
* פודוקנמיס צהוב-נקודות (*Podocnemis unifilis*)
* *Podocnemis vogli*
* *Podocnemis bassleri* - נכחד
* *Podocnemis medemi* - נכחד
* *Podocnemis pritchardi* - נכחד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פודוקנמיס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
**מרמוסט בהיר** (שם מדעי: *Mico*) הוא סוג של פרימטים ממשפחת המרמוסטיים הקרובים לסוג מרמוסט שבעבר השתייכו אליו והם חיים רק ביערות אמריקה הדרומית.

מאפיינים
--------

קופים אלה בעלי פרווה בהירה מאפור בהיר ועד לבן ובעלי פנים וכפות ידיים ורודות. מראם דומה לקופי מרמוסט כהים יותר ואורח חייהם דומה. בתחילה כל המינים היו תת-מינים של מרמוסט כסוף שבתחילה היה שייך לסוג מרמוסט. רק אחרי 2001 החליטו להפוך חלק מהתת-מינים למינים עצמאיים. 

הקופים נפוצים ביערות ברזיל וחיים בלהקות קטנות. הם ניזונים מעלים, פרחים, פירות, מוהל עצים, חרקים, חסרי חוליות וחולייתנים קטנים.

מינים
-----

* *Mico acariensis*
* *Mico manicorensis*
* מרמוסט כסוף (*Mico argentatus*)
* *Mico leucippe*
* *Mico emiliae*
* מרמוסט שחור-ראש (*Mico nigriceps*)
* *Mico marcai*
* *Mico melanurus*
* *Mico humeralifer*
* *Mico mauesi*
* *Mico chrysoleucus*
* *Mico intermedia*
* *Mico saterei*
* *Mico schneideri*
* *Mico rondoni*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרמוסט בהיר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* GBIF
 |
**פודוקנמיס צהוב-נקודות** (שם מדעי: ***Podocnemis unifilis***) הוא מין של צב מים גדול ממשפחת הפודוקנמיים החי באזורים הטרופיים של אמריקה הדרומית. הוא מצוי בטבע בסכנת הכחדה.

מאפיינים
--------

צב זה הוא קרובו של הצב הענקי צב אראו והוא מגיע לאורך 45 ס"מ ושוקל עד 8 קילוגרם. הצב מאופיין בפניו השחורות, אך המנוקדות בנקודות צהובות ובשריונו הנמוך בצבע חום עד שחור והשוליים שלו בהירים ובעלי בליטות דוקרניות בקצוות. רוב הגוף אפור כהה. והרגליים קצרות אך מותאמות לשחייה. העיניים של הצב גדולות וצהובות והחוטם קצר, מופנה כלפי מעלה ובעל נחיריים רחבות מאוד העוזרות לצב לצלול לזמן ארוך ולנשום מתחת למים. כחבר בקבוצה צבים מצדדי-צוואר הצב אינו יכול להכניס את הצוואר והראש לתוך השריון אלא רק להטות אותם לצדו.

הצב חי בטבע בביצות, נהרות ואגמים ברחבי אגן האמזונאס ונהר האורינוקו. כאשר הנהרות מציפים יערות גשם הם נכנסים גם אליהם. לעיתים קרובות הם נחים בשמש, לעיתים אחד על השני. מזונם כולל בעיקר עשבים שונים ופירות אך גם חסרי חוליות שונים, דגים קטנים ונבלות.

הנקבות מטילות 4–35 ביצים בגדות הנהרות החוליים בעונה היבשה, אז אין סכנה שהם יישטפו בהצפות. הביצים בוקעות כעבור 66–160 יום והצעירים מגיחים מהר ונעים לעבר המים בטרם טורפים כמו חוטמננים ועופות דורסים יספיקו לטרוף אותם. במים הם יכולים להיטרף בידי קיימנים, לוטרות, נחשים, דגים גדולים וצפרדעים. מזונם כולל מזון צמחי בתוספת נבלות ורכיכות.

הצבים נמצאים בסיכון עקב סחר בצבים לגידול בארצות הברית, שם יש חוות לגידול צבים כאלה. מצב שימורם בטבע הוא "פגיע" (VU).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פודוקנמיס צהוב-נקודות** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  פודוקנמיס צהוב-נקודות באתר הרשימה האדומה של IUCN
**סלבדור** (באנגלית: **Salvador**) הוא סרט דרמה היסטורית אמריקאי משנת 1986 בבימויו ובהפקתו של אוליבר סטון שגם כתב את התסריט.

הסרט עוסק במלחמת האזרחים באל סלוודור בשנות ה-80 בין מורדים שמאלניים והחונטה הימנית, בה נהרגו כ-80,000 מאזרחי המדינה ובוצעו פשעי מלחמה רבים. עלילת הסרט מתרחשת בשנים 1980–1981.

הסרט משופע בסצנות של טבח, הוצאות להורג ללא משפט ואונס.

בתפקידים הראשיים משתתפים ג'יימס וודס, ג'יימס בלושי וג'ון סאבאג'.

ג'יימס וודס היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר.
אוליבר סטון היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר.

תקציר העלילה
------------

ריצ'רד "ריק" בויל (ג'יימס וודס) הוא עיתונאי אמריקאי בעל עבר עשיר בסיקור אתרי קרבות במקומות שונים בעולם. מצבו הכלכלי גרוע, אשתו בורחת ממנו והוא שקוע בשתייה ובהסתבכויות עם המשטרה.

ידידו היחיד הוא דוקטור "דוק" רוק (ג'יימס בלושי), די ג'יי מובטל חסר בית. בויל מציע לדוק לנסוע לאל סלוודור שם יש מלחמת אזרחים שאפשר לצלם ולדווח על כך לעיתונים במחיר טוב.

כבר בהגיעם לסלבדור הם רואים עשרות גופות בכיכר העיירה והוצאה להורג של סטודנט שלא הייתה לו תעודת זהות. בויל וחברו נזרקים לרכב סגור ומובאים למפקד הבכיר ובויל משכנע אותו כי כתב בעבר בחיוב על ממשלת סלבדור. הם משוחררים ומגיעים למריה (אלפידיה קריו), חברתו ואהובתו לשעבר של בויל המטופלת בשני ילדים.

בויל פוגש בצלם עיתונות אמריקאי בשם ג'ון קסדי (ג'ון סאבאג') והם נוסעים ומצלמים אתר טבח גדול. הם עוברים בחשאי לאזור המורדים ומראיינים ומצלמים אותם. בויל נפגש גם עם אנשי השגרירות האמריקאית ומתריע בפני הבכירים כולל השגריר על תמיכתם בשלטון הפושע.

שני אירועים מזעזעים מתוארים בסרט:

* רצח אוסקר רומרו שהיה הארכיבישוף של מחוז סן סלבדור. הוא נרצח קבל עם ועדה בעת תפילת מיסה על ידי מתנקש שנשלח על ידי החונטה.
* אונס ורצח של ארבע נשים אמריקאיות, אחיות מסיונריות, בידי אנשי החונטה הימנית.

בויל וג'ון עוברים לעיר סנטה אנה שנכבשה על ידי המורדים השמאלנים. הם מצלמים את הקרב מקרוב אבל האמריקאים מתערבים וכוחות הממשלה מצוידים בטנקים אמריקאיים בלווי הפצצת מטוסים מצליחים לכבוש את העיר. ג'ון נהרג ובויל נפצע אך מצליח להימלט.

בויל נמצא על הכוונת של אנשי החונטה אך מצליח להימלט. הוא מזייף תעודות ומנסה לעזוב את סלבדור יחד עם מריה וילדיה. בתחנת הגבול מבחינים השוטרים כי התעודות מזויפות. הם מכים את בויל ומאיימים להוציאו להורג אבל "דוק" מצליח להתקשר לשגריר האמריקאי וזה מפעיל לחץ לשחרר את בויל ומריה.

לאחר שהם עוברים את הגבול נעצרת מריה על ידי שוטרים אמריקאיים ומגורשת לגואטמלה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "סלבדור", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "סלבדור", באתר נטפליקס
* "סלבדור", באתר AllMovie (באנגלית)
* "סלבדור", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "סלבדור", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "סלבדור", באתר אידיבי
* "סלבדור", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט סלבדור, באתר יוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7695155-8
* VIAF: 316752353
* WorldCat (עם VIAF): 316752353

 |
**מרמוסט גמדי** (שם מדעי: *Cebuella pygmaea*) הוא מין מרמוסט קטן החי בדרום אמריקה והוא הקטן שבקופים. מין יחיד בסוגו.

מאפיינים
--------

אורכו עד 16 ס"מ וזנבו ארוך מגופו. צבעו הוא תערובת לא אחידה של כתמים קטנים בצבע חום-בהיר, שחרחר ואפור.
המרמוסט הגמדי אוכל פירות רכים וחרקים המצויים בשפע ביער. בני מין זה אינם קלי תנועה ובשעת סכנה הם עוברים מיד ומסתתרים בצד האחר של הגזע או הענף, כך שהענף יחצוץ בינם לבין האויב, שם הם קופאים ללא תנועה עד יעבור זעם. אויביהם בטבע הם עופות דורסים ונחשים החיים על העצים, אך אויבם העיקרי כיום הוא האדם. 
תפוצתו היא היער הטרופי אשר לחוף האמזונאס בדרום ברזיל, צפון פרו ואקוודור.

מרמוסטים צעירים מתרגלים במהרה לחיים בשבייה ואוהבים מאוד לשבת על גופם של המטפלים בהם, כשם שהם יושבים על גב הוריהם. עד מהרה מגלים את כיסי הבגדים ויודעים להתכנס לתוכם כשקר להם או כשהסביבה נראית להם עוינת. מכירים היטב את כל בני הבית, אך אל זרים מתייחסים בחשדנות רבה ומגיבים בהשמעת קולות קרקור וצקצוק.

מפעם לפעם מובאים לישראל מרמוסטים גמדיים בודדים בדרכים שונות. בדרך כלל, אם לא מתו בדרך, הם מגיעים תשושים ואינם מאריכים ימים.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרמוסט גמדי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007593030505171

 |
תפוח הגה מותקן ברכב אספנות
**תפוח הגה** הוא אביזר לרכב המיועד לעזרה בשליטה על גלגל ההגה.

שימושים
-------

השימוש המוכר בתפוח הגה הוא כטכנולוגיה מסייעת. בטרם המצאת הגה הכוח השימוש בתפוחי הגה נעשה בעיקר על רכבים להם היה הגה גדול כגון משאיות וטרקטורים, או שחייבו יד אחת חופשית לעיתים מזומנות כגון באוטובוסים, שם נמכרו כרטיסי הנסיעה על ידי הנהג תוך כדי נסיעה.

תפוח הגה יעיל מאוד גם ברכבים טכניים בהם נדרשות פניות חדות מאוד ולעיתים תכופות, כגון במלגזות ומכסחות דשא. כיום הוא מהווה ציוד סטנדרטי ברוב הטרקטורים החקלאיים והמסחריים המודרניים, כשמטרתו העיקרית היא להקל על ההיגוי ביד אחת בזמן שהנהג מפעיל פקדים אחרים ביד השנייה או נוסע בהילוך אחורי.

מבנה
----

התפוח מותקן על ההגה כתוסף - מעין כפתור בגודל המאפשר אחיזה נוחה בכף היד. התפוח מותקן על צד ההגה הפונה לנהג, ומסתובב על ציר באופן שאינו קשור לסיבוב ההגה. כיום נמכרים גם תפוחים הכוללים כפתורים לשליטה על פונקציות פיקוד שונות ברכב.

היסטוריה
--------

תפוח ההגה הומצא על ידי ג'ואל ר. ת'ורפ בוויסקונסין בשנת 1936, והפטנט עליו נרשם בארצות הברית ב-7 בדצמבר 1937.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תפוח הגה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  תפוח להגה, באתר מאגר המידע עזרים
2. ↑  Thorp, Joel R. (7 בדצמבר 1937). "Steering Wheel Spinner Knob. Application November 20, 1936. Serial No. 113,283". *Official Gazette of the United States Patent Office*. **485**: 170. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
בית הכנסת הישן ברחוב קליינה בראוהאוס (בסביבות 1900)
**בית הכנסת של האלה** משמש את כ-700 חברי הקהילה היהודית בעיר הַאלֶה על נהר זאלֶה.

היסטוריה
--------

הבניין נבנה בתכנונם של האדריכלים גוסטב וולף (גר') ותאודור להמן מלבנים צהובות ואדומות בשנת 1894. במקור נבנה הבניין כאולם הלוויות של בית הקברות היהודי, שנבנה בשנת 1864 צפונית-מזרחית למרכז העיר האלה. מדובר באולם פשוט בסגנון מורי עם חלונות מקושתים גדולים, ובחזיתו מספר כיפות בצל (אנ'). אולם הלוויות הפך לבית הכנסת בשנת 1948, והוא נועד להחליף את בית הכנסת הישן במרכז העיר, שנהרס במהלך ליל הבדולח בנובמבר 1938 ומאז לא שוקם. כאשר שינה הבניין את ייעודו והפך לבית כנסת, נוספו למבנה בימה, ארון קודש, כיסאות ישיבה ועזרת נשים מוגבהת. עבור ארון הקודש נאלצו המתפללים לסגור את הכניסה המזרחית אל האולם, מכיוון שארון הקודש הוצב במזרח בית הכנסת כנהוג.

פיגוע הירי בבית הכנסת בהאלה
---------------------------

 ערך מורחב – **פיגוע הירי בבית הכנסת בהאלה**  

ב-9 באוקטובר 2019, יום הכיפורים ה'תש"ף, ביצע גרמני פיגוע ירי בבית הכנסת ובבית הקברות היהודי הסמוך.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת בהאלה** בוויקישיתוף
* האתר של הקהילה היהודית בהאלה, מציג גם את תולדות בית הכנסת (בגרמנית) ו(ברוסית)