recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק בחברה גרמנית לייצור כלי כתיבה. אם התכוונתם לקבוצת הכוכבים נבל, ראו נבל (קבוצת כוכבים).

**Lyra** (תעתיק עברי לַיְרָה או לִירָה, לעיתים נכתב LYRA) היא חברה לייצור כלי כתיבה שנוסדה בגרמניה בשנת 1806. בשנת 2008, לאחר יותר מ-200 שנה בבעלות גרמנית, נמכרה החברה לתאגיד האיטלקי FILA.

החברה עוסקת בייצור של עפרונות צבעוניים, עפרונות גרפיט, עטים, מדגשים, מחקים, סרגלים ואף כלי קוסמטיקה.

היסטוריה
--------

מפעל לירה הוקם ונרשם לראשונה למסחר בשנת 1806, על ידי יוהאן פרישס (Johann Froescheis), כמפעל לייצור עפרונות. הוא עבר לייצור המוני רק בשנת 1848, תחת ניהולו של גאורג א. פרישס (Georg A Froescheis). המותג לירה נרשם כסימן מסחרי רק בשנת 1868, כשישים שנה לאחר הקמת המפעל. בשנת 1900 הספק המפעל היה 53 מיליון עפרונות בשנה, כשעל רחבת הייצור רק 500 עובדים. כשנתיים לאחר מכן יוהאן גראסר (Joanne Grasser) לקח שליטה על ניהול המפעל, לאחר 24 שנים של שותפות. ב-1927 הוא הוחלף בד"ר וילהלם קרפר (Wilhelm Koerper).

המפעל נהרס כמעט עד היסוד בהפצצה האווירית במלחמת העולם השנייה, ובשנת 1945 החלה בנייתו מחדש. ב-1984 המפעל עובר להנהלה חדשה שוב, ומקים סניף של המפעל בצרפת, תחת השם LYRA France. ב-1991 מתווסף מפעל נוסף בבריטניה, LYRA UK. בשנת 2002 מגיעה לירה לארצות הברית ומקימה את LYRA USA. ב-2005 מתחלפת ההנהלה שוב לידי אנדראס בלאול וקלאוס אלסאסר, שמוכרים את החברה בשנת 2008 לידי התאגיד המשפחתי FILA, המבוסס באיטליה.

במהלך קיומה של לירה, החברה התבססה בגרמניה מעל 200 שנה ונוהלה בידי גרמנים. בכך, היא אחת מהחברות הוותיקות ביותר בגרמניה, קרובה לFaber-Castell.

קו מוצרים
---------

ללירה קו מוצרים גדול המקיף כלי כתיבה, איפור, חומר פולימרי, תיקים, ציוד אמנות ועוד. בין המותגים הבולטים ניתן לרשום את:

* REMBRANDT AQUARELL Artists‘ Coloured Pencils - עפרונות צבעי מים
* REMBRANDT POLYCOLOR - עפרונות צבעוניים
* LYRA AQUACOLOR - פסטל שעווה
* REMBRANDT ART DESIGN - עפרונות גרפיט לרישום
* COLOR-GIANT - עפרונות צבעוניים לגיל בית הספר, עם ליבה בקוטר 6 מ"מ

בישראל
------

בישראל נמכרים מוצרי החברה בחנויות כלי כתיבה רבות, ובחנויות ספורות לציוד אמנות, לרוב כתחליף לסדרת העפרונות של Faber-Castell.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Lyra (בגרמנית ובאנגלית)
**אגודת בנדיקט המסתורית** או **אגודת בנדיקט הסודית** (במקור: **The Mysterious Benedict Society**) היא רביעיית ספרי ילדים מאת טרנטון לי סטיוארט, העוקבת אחר הרפתקאותיהם של ארבעה ילדים. ספר אחד ראה אור בכל שנה בין השנים 2007 ל-2009, כאשר הספר הרביעי יצא לאור מאוחר יותר. הספרים הם הרומנים הראשונים לילדים שכתב סטיוארט שעוקבים אחר חייהם של ארבעת הילדים כחברי אגודת בנדיקט המסתורית, על שמו של מר בנדיקט התמהוני שאוסף אותם בספר הראשון.

דמויות
------

* ריינארד "רייני" מלדון – ילד חכם בעל היגיון.
* ג'ורג' "סטיקי" וושינגטון – ילד חכם במיוחד עם זיכרון אידטי. יכול לזכור את כל מה שהוא מביט בו.
* קייט וותרול – ילדה אתלטית והרפתקנית שהולכת לכל מקום עם דלי אדום שבכלים שבו היא משתמשת לעיתים קרובות.
* קונסטנס קונטרר – ילדה עקשנית. יכולה לקרוא מחשבות ובהמשך גם לשלוח מסרים לתודעה.
* ניקולס בנדיקט - מאחד את ארבעת הילדים. אחיו התאום של לדרופטה קרטן. סובל מנרקולפסיה.

דמויות
------

מיס פרומל - בהתחלה המורה הפרטית של רייני בבית היתומים. בהמשך אמו המאמצת.

מר רטגר - מנהל בית היתומים של רייני.

רונדה קזמבי - מתחזה לילדה במבחנים של בנדיקט. עוזרת של בנדיקט.

מספר שתיים - עוזרת של בנדיקט. אף פעם לא ישנה. צמודה לבנדיקט.

חוויאר - אביה של קייט. נחטף ואיבד את זיכרונו. שומר הראש של הילדים ועוזר של בנדיקט.

סקירת עלילה
-----------

הסדרה עוסקת בהרפתקאותיהם של ארבעה ילדים צעירים המחוננים כל אחד בתחומים שונים, הקשורים לגורם משותף אחד: הם יתומים או שאינם רצויים על ידי הוריהם. הילדים עוברים את המבחנים של ניקולס בנדיקט המוזר ושל עוזריו שמנסים למנוע מהתאום של מר בנדיקט, לדרופתה קרטן, להשתלט על העולם באמצעות שטיפת מוח. הילדים מתחברים נגד הנבל ועוזריו המרושעים, "עשרת הגברים".

הסדרה
-----

### סדרה עיקרית

* אגודת בנדיקט המסתורית (2007)
* אגודת בנדיקט המסתורית והמסע המסוכן (2008)
* אגודת בנדיקט המסתורית ודילמת האסיר (2009)
* אגודת בנדיקט המסתורית וחידת הגילאים (2019)

### ספר ספין-אוף

* ספר הפאזלים המביכים של מר בנדיקט, חידות חמקמקות וחידות סקרניות (2011)

### פריקוול

* החינוך החריג של ניקולס בנדיקט (2012)

עיבוד טלוויזיוני
----------------

 ערך מורחב – **אגודת בנדיקט המסתורית (סדרת טלוויזיה)**  

שירות הטלוויזיה הולו הודיע על תוכניות לעיבוד של הסדרה, שנכתבו על ידי מאט מנפרדי ופיל היי, עם טוני הייל כאדונים בנדיקט וקרטיין. ב-13 בנובמבר 2020 הוכרז כי הסדרה עברה לדיסני +. הוכרז כי תאריך הבכורה של הסדרה הוא 25 ביוני 2021.

קישורים חיצוניים
----------------

 אתר האינטרנט הרשמי של אגודת בנדיקט המסתורית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "A 'Mysterious Benedict Society' prequel". The Book Case. נבדק ב-18 באוקטובר 2010. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Andreeva, Nellie (26 בפברואר 2020). "Tony Hale To Star In 'The Mysterious Benedict Society' Hulu Series Based On YA Novel". *Deadline*. נבדק ב-18 באפריל 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  White, Peter (13 בנובמבר 2020). "'The Mysterious Benedict Society' Moves From Hulu to Disney+ Ahead Of 2021 Premiere". *Deadline*. נבדק ב-13 בנובמבר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Pedersen, Erik (2021-02-24). "Disney+ Sets Premiere Dates, First Images For 'Turner & Hooch', 'Mysterious Benedict Society', 'Chip 'N' Dale: Park Life' & 'High School Musical: The Series'". *Deadline* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-02-24.
**פורס מפה ומקדש** הוא כינוי להלכה הקובעת, שאם במהלך סעודה שהתחילה בערב שבת, נכנסה שבת והגיע זמן חובת קידוש של שבת, אין צורך להפסיק את הסעודה, אלא ניתן לפרוס מפה על החלות, לעשות קידוש, ולהמשיך בסעודה.

מקור הדין
---------

בתלמוד בבלי, נחלקו תנאים בדינו של הסועד סעודה בערב שבת ושקעה החמה ונכנסה שבת, לדעת רבי יהודה צריך להפסיק את סעודתו ולברך ברכת המזון ולקדש, ולהתחיל סעודה חדשה לכבוד שבת. לדעת רבי יוסי יוכל להמשיך את סעודתו, אך בסיומה יברך ברכת המזון ויעשה קידוש.

להלכה, הובא בסיום הסוגיה :

> 
> אמר רב יהודה אמר שמואל: אין הלכה לא כרבי יהודה ולא כרבי יוסי אלא פורס מפה ומקדש
> 
> 
> 
> — מסכת פסחים, דף ק', עמוד א'.
> 

כדעה זו פסק בשולחן ערוך שאין צורך להפסיק בסעודתו, אלא פורס מפה ומקדש.

לעניין ברכת 'בורא פרי הגפן' שבקידוש כתב השולחן ערוך שאם כבר שתה יין קודם לכן בסעדותו ובירך עליו, אינו צריך לברך שוב על היין בזמן הקידוש.

לגבי ברכת 'המוציא' לאחר הקידוש, נחלקו בראשונים: לדעת הרי"ף והרא"ש צריך לחזור ולברך המוציא. ורק במקרה שאין לו יין ומקדש על הפת, אינו צריך לחזור ולברך. אך לדעת הרמב"ם בכל מקרה אין צריך לברך 'המוציא' פעם נוספת, גם אם מקדש על היין. שתי הדעות הובאו להלכה בשולחן ערוך. האחרונים הכריעו שלא לברך המוציא, משום ספק ברכות להקל, אך בשולחן ערוך הרב כתב שעל אף שמעיקר הדין, ההלכה כדעה הראשונה שהובאה בשולחן ערוך שיש לברך פעם נוספת המוציא אך כדי לצאת מידי ספק, עדיף לסיים את הסעודה ולברך ברכת המזון קודם שקיעת החמה.

קישורים חיצוניים
----------------

* הרב דוד תורג'מן, בדין פורס מפה ומקדש, **כתלנו** ט"ו, תשנ"ד, עמ' 472–475.
* הרב שמואל אריאל, האם אפשר לחבר את סעודה שלישית של שבת עם סעודת ליל שבועות? אתר ישיבה, י"ח אייר תשע"ט
* דיני סעודה בערב שבת, שיעורי הגרמ"צ גרינפלד
* הפסקת הסעודה כשקידש היום, ישיבת ברכת משה
* הרב יקותיאל פרקש, פורים שחל בערב שבת הפורס מפה ומקדש אתר יוטיוב, תשע"ט

הערות שוליים
------------

1. 1 2  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן רע"א, סעיף ד'-ה'
2. ↑  משנה ברורה, סימן רע"א, סעיף קטן י"ח.
3. ↑  הלכות שבת סימן רעא ס' י-יא

| סדר השבת |
| --- |
| ערב שבת | מנחה לערב שבת • תוספת שבת • הדלקת נרות |  |
| ליל שבת | קבלת שבת • תפילת ערבית של שבת • קידוש • סעודת ליל שבת |
| יום השבת | תפילת שחרית של שבת • תפילת מוסף של שבת • סעודת יום שבת • דרשת השבת • תפילת מנחה של שבת • סעודה שלישית |
| מוצאי שבת | תפילת ערבית למוצאי שבת • הבדלה • מלווה מלכה |
| פורטל שבת ומועדי ישראל |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
בירית בתוך מחזיק מפלסטיק
**בירית** היא פריט לבוש שתפקידו החזקת גרב על הרגל, לבל יפול בהשפעת הכבידה. כיום היא משמשת כאביזר אופנה נשי בעיקר, למרות שבעבר הייתה הבירית הן אביזר גברי והן נשי.

היסטוריה
--------

אישה בת ימנו הלובשת בירית על רגלה
לואי החמישה עשר, מלך צרפת עם בירית כחולה על רגלו
בעבר היו ביריות עשויות בדרך כלל מרצועת עור שנרכסו עם אבזמים, או שהיו עשויות מסרטי בד.

ביריות מהמאה ה-18
במאות ה-18 עד ה-20 נרכסו הביריות באמצעות סרטים אלו בדרך כלל, מתחת לברך, שם היקף הרגל הוא הקטן ביותר, במקרה של נשים עובדות. נשים אמידות נהגו לקשור אותן מעל הברך, והביריות היו לרוב מקושטות בתחרה וברקמה. באותה תקופה הם שימשו גם גברים, שהשתמשו בהם להחזקת גרביים המגיעים עד הברך. עם המצאתם של חומרים אלסטיים איבדו הביריות את תפקידן התועלתי, והפכו לפריט אופנה בלבד.

כיום נחשבות הביריות לפריט לבוש נשי ארוטי, ומשמשות להחזקת גרבי ניילון המגיעים עד אמצע הירך. הן עשויות מחגורה דקורטיבית וארבע רצועות אלסטיות אשר בקצותיהן מנגנון חיבור לגרביים בשיטה המזכירה כפתור שדה. ביריות וגרבי ניילון משחקים תפקיד במופעי בורלסקה ובסצינות ארוטיות, דוגמה לכך בסצנת מופע החשפנות ב"מופע הקולנוע של רוקי".

ראו גם
------

* כתפות
* מסדר הבירית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בירית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007544460805171
* GND: 4672760-7
* LCCN: sh95003481

 |
**אלון ליבנה** הוא מעצב אופנה ישראלי בינלאומי, מעצב שמלות כלה ושמלות ערב.

ביוגרפיה
--------

שמלת כלה בעיצובו של אלון ליבנה
כשהיה בן 17, החל ליבנה לעבוד בבתי אופנה יחד עם מעצב העל אלכסנדר מקווין בלונדון.

בגיל 22 עבד עם מעצב העל רוברטו קוואלי בפירנצה. בגיל מאוחר יותר זכה לתואר הישראלי הראשון אשר הציג באופן קבוע את הקולקציה שלו בשבוע האופנה הבינלאומי בניו יורק.

בשנת 2009 זכה במקום הראשון בתוכנית המציאות הישראלית "פרויקט מסלול".

בפברואר 2013, לאחר המופע של ליבנה בניו יורק החלו זמרות וסלבריטאיות מפורסמות להזמין את בגדיו. ביניהן נמצאות נעמי קמפבל, ליאה מישל, ביונסה, ליידי גאגא, נינה גרסיה ועוד.

רמונאוט במהלך פעילות מחוץ למבנה במשימת D-MARS בחליפה שעוצבה על ידי אלון ליבנה, פברואר 2018
ליבנה עיצב את חליפות החלל שהיו בשימוש במהלך המשימה האנלוגית למאדים D-MARS שהתקיימה בפברואר 2018. חליפת החלל נועדה לדמות את החליפה הנדרשת ביציאה מחוץ למתחם על מאדים, כלומר היא נועדה להיות נוחה לפעילות ממושכת בשטח, להיות עם מרכיבים של מערכת תומכת חיים (מזוודת ה-PLSS), ועם קסדה, כפפות ומגפיים מיוחדות. ליבנה עיצב את החליפה, וצוות החליפה של הפרויקט, תכננו את הקסדה ומזוודת המערכת תומכת החיים

בשנת 2020 הקים ליבנה יחד עם שותפו נדב קין את ליין מסיבות האופנה "לאבבאזאר" בתל אביב. 

באותה השנה נבחר ליבנה להלביש את ביונסה לסרטה Black is King והיה למעצב היחיד שעיצב עבור הסרט 4 לוקים וזכה לכתבה ייעודית באתר ווג. 

בשנת 2021 נבחר ליבנה להציג 5 מערכות לבוש בתערוכת "הנשף" שבמוזיאון העיצוב חולון.

חייו האישיים
------------

אלון ליבנה הוא הומוסקסואל ובשנת 2009 נישא ליבנה לבן זוגו האדריכל גיל איילון. הזוג מתגורר בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלון ליבנה** בוויקישיתוף
* אלון ליבנה, ברשת החברתית פייסבוק
* אלון ליבנה, ברשת החברתית אינסטגרם
* אלון ליבנה, סרטונים באתר Vimeo
* ליין המסיבות של אלון ליבנה, במגזין את, 10 במרץ 2020.
* אתר האינטרנט הרשמי של אלון ליבנה (באנגלית)
* איתי יעקב, ביקור בית: אצל מעצב האופנה אלון ליבנה, באתר Xnet‏, 1 באוקטובר 2012
* אמירה או חוסר טעם: אלון ליבנה העלה למסלול דוגמנית ערומה, באתר mako,‏ 5 ביולי 2016
* אתר למנויים בלבד סהר שלו, "הגיע הזמן שכלות יפסיקו להתחתן חצי עירומות", באתר "ידיעות אחרונות", 24 ביולי 2017
* קיינר סלע, כמה עולה שמלה של אלון ליבנה, באתר וואלה מזל טוב, 1 נובמבר 2017
* שיר זיו, "הלבשתי כלות מדהימות ומתוקות, וכלות לחוצות נורא", באתר ישראל היום, 18 באוקטובר 2018
* אלינור דביר‏, "היום אין דבר כזה אופנה ישראלית": ריאיון מיוחד עם אלון ליבנה, באתר וואלה!‏, 12 במרץ 2019
* אתר למנויים בלבד ליאור אוחנה, "ביונסה לא מרגשת אותי יותר מהכלות שלי", באתר "ידיעות אחרונות", 18 ביולי 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  ירון פריד, הארץ, פרויקט מסלול: כשבינוניות תהומית פוגשת אגו מגודל, באתר הארץ, 04 באוקטובר 2009
2. ↑  מעצב האופנה אלון ליבנה יעצב את חליפת החלל הראשונה של ישראל אתר סוכנות החלל הישראלית, 25 בינואר 2018
3. ↑  איך זה לגור במאדים: הדמיה ראשונה בישראל, D-MARS אתר סוכנות החלל הישראלית, 14 בפברואר 2018
4. ↑  מאת מערכת את, המסיבה הכי שווה בעיר, באתר מגזין את, ‏2020-03-10
5. ↑  Condé Nast, Inside the Making of Beyoncé’s ‘Black Is King’ Wardrobe, Vogue, ‏2020-07-31 (באנגלית אמריקאית)
6. ↑  הנשף במוזיאון העיצוב חולון: חלומות עשויים משמלות ועוגות חתונה, באתר מגזין פורטפוליו, ‏2021-07-12
7. ↑  פרוייקט חתונה: אלון לבנה התחתן, באתר nrg‏, 9 באוקטובר 2009
**Trove** (בעברית: **טרוב**) הוא שירות אוסטרלי המאפשר גישה חופשית למאגרי מידע הכוללים מסמכי טקסט, תמונות דיגיטליות, מידע אודות פריטים שאינם זמינים דיגיטלית, ומנוע חיפוש היררכי. המאגר מורכב מארכיונים, תמונות, עיתונים, מסמכים רשמיים, אתרי אינטרנט, כתבי יד ומקורות נוספים. המאגר מנוהל על ידי הספרייה הלאומית של אוסטרליה בשותפות עם ספקי תוכן אוסטרליים, ויש לו מעל ל-70,000 משתמשים מדי יום.

היסטוריה
--------

משנת 1981 פותחו באוסטרליה מערכות מחשב לביבליוגרפיה, ועם הזמן הורחבו לנתונים נוספים. אחד הפרויקטים הבולטים בתחום זה היה ארכיון "פנדורה". בשנת 2009 אוחדו השירותים השונים והיישום "טרוב" הושק לשימוש ציבורי. החידוש העיקרי בטרוב היה מנוע חיפוש היררכי, שהחליף שמונה מנועי חיפוש שונים שהיו בשימוש במערכות הקודמות.

המיזם התקבל בהתלהבות בקהילה האקדמית והפוליטית באוסטרליה, אך משנת 2015 החלה ממשלת אוסטרליה לקצץ את תקציבי המיזם, וצוות התפעול שלו הצטמצם משמעותית.

באוגוסט 2020 הושקו לוגו וממשק משתמש חדשים למערכת. בלוגו מוצגת כוונת ברזל.

טרוב זכה בשנת 2011 בשני פרסים מממשלת אוסטרליה, על ההצטיינות בתחום המידע המקוון ובקטגוריית אספקת שירות.

תוכן המאגר
----------

### ספרים ועיתונים

שער העיתון "The Leader" משנת 1915, שראה אור באורנג' (ניו סאות' ויילס). דף זה נסרק בשנת 2013 וציין 10 מיליון סריקות במאגר.
טרוב מאפשר חיפוש ספרים בכל הקטלוגים של הספריות באוסטרליה. הוא מספק גישה לספרים, ספרי אודיו, ספרים בפורמט דיגיטלי ופרסומים אקדמיים, כולל תזות.

ארכיון העיתונות של טרוב כולל כ-700 עיתונים וכתבי עת היסטוריים, רובם עד שנת 1957. פרויקט הדיגיטציה של העיתונים, לצורכי חיפוש, נעשה משנת 2008 בעזרת מיקור המונים.

### אתרי אינטרנט

משנת 2019 שירות טרוב מאחסן גם עותקים של כל אתר אינטרנט אוסטרלי, ומאפשר חיפוש בהם.

### נתונים נוספים

המאגר כולל גם:

* תמונות, תצלומים דיגיטליים, כרזות וגלויות.
* מוזיקה, קובצי שמע וסרטוני וידאו, המתעדים תוכניות רדיו וטלוויזיה וכן אירועים היסטוריים.
* מפות
* יומנים, מכתבים וארכיונים של סופרים ושל אנשי ציבור
* רשימות פריטים: כל משתמש שנרשם לשירות יכול לייצר רשימות פריטים לכל מטרה, ולשתף רשימות אלה עם משתמשים אחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Trove (באנגלית)
* Trove, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
גליונות מכתב העת מַעְלָה
**מַעְלָה** הוא כתב עת ישראלי לביקורת ספרות, בעריכתה של המשוררת והעורכת נועה שקרג'י.

כתב העת מַעְלָה, החל לצאת לאור במרץ 2021. גיליונות כתב העת יוצאים לאור אחת לשלושה חודשים, בהוצאת מקום לשירה. חברי המערכת הם עטרה בן חנן, גלעד מאירי ואביב פטר. בכתב העת מתפרסמות ביקורות ספרות ומסות בתחום הספרות. הגליונות יוצאים לאור בדפוס ועולים גם לרשת האינטרנט.

בין היתר, התפרסמו בכתב העת מאמרים ורשימות פרי עטם של אלכס בן-ארי, אורית מיטל, יהודה ויזן, ליאור שטרנברג, צרויה להב, סיון הר-שפי ועוד.

בכתב העת משולבים יצירות אמנות חזותית מתחומים שונים כמו צילום וציור.

בדבר המערכת של הגיליון הראשון נכתב:

> 
> מעלה הוא כתב עת לביקורת ספרות. שמו מעיד על שאיפותיו המרכזיות: להתמיר את הדיון בספרות, לחפש אחר המניעים הגבוהים בכתיבת ביקורת ספרות, ולהצביע על המדדים לבחינתה של היצירה הספרותית. מעלה מציע כי ביקורת ספרות היא עצם היכולת לראות את הדברים בעדינותם, כשעדיין לא התגשמו במלואם, כשהם במרחב שבין האדמה לשמים – כשהם למעלה. כתב העת מחפש אחר נקודת מבט השואפת להתבונן בנעשה בשדה הספרות לא רק כמבט המופנה ימינה או שמאלה, וודאי שלא כמבט המופנה מטה, כי אם כמבט מעלה: אל הרחוק, הטרנסצנדנטי, אל התקווה.
> אנו מבקשים להפוך את ביקורת הספרות משדה קרב, זירת סיף, חדר ניתוח או חדר המתנה מנומנם, לאתר של עדינות, אמונה, הגות, קסם ויופי.
> .
> 
> 
> 
> — דבר המערכת, מעלה 1
> 

מעבר לביקורות הספרות, ולמסות, כתב העת כולל מספר מדורים קבועים.

* דבר המערכת.
* צפון ברך. מדור שעוסק בכריכה, עימוד, סוגי נייר ואמנות חזותית סביב עולם הספרות. נכתב על ידי מורן שוב רובשוב ונוספים.
* מעבר לים.

ראו גם
------

* ננופואטיקה

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט של כתב העת
* עלית קרפ, משב רוח רענן של עדינות, אתר הארץ, 22 ביולי 2021.

הערות שוליים
------------

1. ↑  יובל פלוטקין, עם כל השירים והביקורות, באתר Ynet, ‏08 למרץ 2021
**טופי והגורילה** היא תוכנית שנוצרה על ידי ארז הימן ושאול בצר ושודרה בערוץ ביפ בשנת 2008 ומנתה כ-12 פרקים. הסדרה החלה כגרסה אינטרנטית באתר פליקס ועברה לטלוויזיה בראשית 2008. התכנית הורכבה מקטעים שבהם טופי (שחר רוזנצוויג) אישה הלבושה בלבוש מינימלי, ובובת גורילה, "מלמדים" כביכול את ילדי ישראל היסטוריה ואזרחות. התכנית הובילה לתלונות רבות מצד צופים אל חברת HOT, בין היתר בשל לבושה המינימלי של טופי. הביקורות הובילו את ביפ לשדר את התכנית בשעות מאוחרות. התכנית היא בעצם פרודיה על תוכניות הילדים כאשר כל פרק עוסק בנושא אחר ממוות, דרך ארצות הברית, ועד רייטינג, ויש שראו בפרובוקטיביות שבה ביקורת על החברה והתקשורת הישראלית.

פגיעה ברגשות הנוצרים
--------------------

במאי 2011 דייוויד דיוק, אחד הדמויות המובילות והרדיקליות בארצות הברית בעד הימין הלבן-הנוצרי בארצות הברית, החל לשדר באתר שלו וכן ביוטיוב נאומים ובהם הוא מציג קטעים פוגעניים בעיני נוצרים מתוך תוכניות של ערוץ הצחוק, המציגים שנאה לנצרות ולישו, ובראשם סצנה של צליבת שוקי הגורילה בידי טופי. הקטעים הוצגו כמביעים את הדעה הרווחת בישראל. אתרים אנטי ישראלים ואנטי יהודיים שונים החלו אף הם להציג ולצטט מתוך קטעים אלו, במסגרת מסע תעמולה המראה את השפעת היהודים על 'דרדור מוסריותה של ארצות הברית' לכיוונים אנטי נוצריים ואנטי לבנים כמו פתיחות בלתי מוגבלת להגירה, פורנוגרפיה, חופש ההפלה, ובעיקר שנאת הנצרות והנוצרים. עניין זה עלה באותה תקופה (2011) גם בשלטים בהפגנות נגד ישראל, בהם משתתפים לכאורה נוצרים המתנגדים לישראל. בנאומו של לארי קרון, כומר המלווה את מסע הבחירות של שרה פיילין, הוא התייחס ליחס הישראלי המזלזל בנצרות כפי שניתן לראות מהתוכן בערוץ, וטען שפיגועי החבלה הקטלניים בירושלים הם עונש על יחסם זה של הישראלים והיהודים בעולם, וסירובם לקבל את ישו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  יעל ולצר, המודל העסקי: פרובוקציה, באתר הארץ, 17 במרץ 2008
2. ↑  לירון סיני, סוכריית טופי, באתר ynet, 29 ביולי 2008
3. ↑  רועי ארד, עיתון העיר ת"א, ביקיני וגורילה זו סאטירה?, באתר הארץ, 12 בינואר 2008
4. ↑  באתרו של דייוויד דיוק(הקישור אינו פעיל, 2.3.2020) וכך ובאתרים רבים נוספים (Israeli TV Mocks Christ Crucifixion באתר TheRightPerspective, באתר חדשות העיר סיילם: ישראל לנוצרים: ישו הוא קוף על צלב ועוד.)
**שלבי מקיואן** (באנגלית: **Shelby McEwen**; נולד ב-6 באפריל 1996) הוא אתלט אמריקאי, סגן אלוף עולם באולם (גלאזגו 2024) בקפיצה לגובה.

ביוגרפיה
--------

מקיואן נולד באבוויל שבמיסיסיפי, ארצות הברית.

### 2019

באליפות העולם שנערכה באוקטובר בדוחה שבקטר סיים במקום 13 בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.26 מטר.

### 2021

באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי-אוגוסט סיים במקום 12 בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.27 מטר.

### 2022

באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, סיים במקום חמישי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.30 מטר.

### 2023

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה סיים במקום שביעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.29 מטר.

### 2024

#### סגן אלוף עולם באולם

באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בגלאזגו שבממלכה המאוחדת זכה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.28 מטר, אחרי האמיש קר מניו זילנד (2.36 מטר) ולפני וו סאנג-הייוק מקוריאה הדרומית (2.28 מטר).

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* קפיצה לגובה: 2.33 מטר (2021)

### אולם

* קפיצה לגובה: 2.33 מטר (2024)

קישורים חיצוניים
----------------

* שלבי מקיואן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* שלבי מקיואן, ברשת החברתית אינסטגרם
* שלבי מקיואן, באתר olympedia.org
* שלבי מקיואן, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 14708434

 |
דף מכתב יד מהמאה ה-14 שתומאס גייספורד השתמש בו עבור מהדורת 1848 שלו.
**אטימולוגיקון מגה** (ביוונית: Ἐτυμολογικὸν Μέγα; בלטינית: *Etymologicum Magnum*, **אטימולוגיקום מאגנום**; בעברית: המילון האטימולוגי הגדול) הוא שמה המסורתי של אנציקלופדיה לקסיקלית ביוונית, שחוברה בקונסטנטינופול על ידי לקסיקוגרף לא ידוע בסביבות שנת 1150 לספירה. זהו הלקסיקון הביזנטי הגדול ביותר והוא עושה שימוש במספר רב של חיבורים דקדוקיים, לקסיקליים ורטוריים מוקדמים יותר.

מקורותיו העיקריים של הלקסיקון היו שני חיבורי "אטימולוגיקה" (*etymologica*) קודמים: זה המכונה אטימולוגיקום גנוינום (אנ') והאטימולוגיקום גודיאנום (*Etymologicum Gudianum*). מקורות אחרים כוללים את סטפנוס מביזנטיון, את הקיצור (אפיטומה) של דיוגנינוס (אנ'), את מה שמכונה לקסיקון Αἱμωδεῖν (היימודאין), את החיבור Ἀπορίαι καὶ λύσεις (אפוריאי קאי לוסאיס) של אולוגיוס, את החיבור *Epimerismi ad Psalmos* של גאורגיוס כוירובוסקוס (אנ'), את האטימולוגיקון של אוריון מתבאי (אנ'), ואוספים של סכוליה (פרשנויות ליצירות). מחבר האטימולוגיקון מגה לא רק אסף והעתיק, אלא מיזג, ארגן מחדש, הגדיל ושינה בחופשיות את חומר המקור שלו, ליצירת חיבור חדש ומיוחד.

המהדורה המודפסת הראשונה של האטימולוגיקון מגה יצאה לאור על ידי זכריאס קליירגס (אנ') וניקולאוס בלסטוס (אנ') תחת חסותה של אנה נוטראס (אנ') בוונציה בשנת 1499. הגופן עוצב ונחתך על ידי קליירגיס, על פי דגם כתב ידו שלו. האותיות הראשונות המעוצבות והאיורים בראש הפרקים מקושטים בתבנית על עיטורי מסורת כתב היד הביזנטי, וגבולות חיתוך העץ כוללים עיצובים ערבסקיים מפורטים, בדרך כלל בצבע לבן על אדום, אך גם לבן על זהב. העיטורים במהדורת קליירגס השפיעו רבות על הדפוס, במיוחד על ספרים ליטורגיים יווניים.

המהדורה השלמה האחרונה היא מאת תומאס גייספורד (אנ') (אוקספורד 1848). מהדורה חדשה (שלא הושלמה) נמצאת בהכנה על ידי פ. לסר (F. Lasserre) ונ. ליוודרס (N. Livadaras), תחת הכותרת *Etymologicum Magnum Auctum*.

לקריאה נוספת
------------

* Philip. Rance, The *Etymologicum Magnum* and the "Fragment of Urbicius", Greek, Roman and Byzantine Studies 47 (2007): pp. 193-224

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אטימולוגיקון מגה** בוויקישיתוף

* *Etymologicon magnum seu magnum grammaticae penu*, Friderici Sylburgii (ed.), 1816
* *Etymologicon magnum*, Thomas Gaisford (ed.), 1848
**פריץ שטרלץ** (בגרמנית: **Fritz Streletz**; נולד ב-28 בספטמבר 1926) הוא גנרל-אוברסט מזרח-גרמני בדימוס בצבא העם הלאומי אשר שימש כראש המטה הראשי (מקביל לרמטכ"ל).

ביוגרפיה
--------

שטרלץ נולד ב-28 בספטמבר 1926 בכפר פרידריכסגרץ שנמצא אז בתחומי רפובליקת ויימאר (כיום שמו גרודז'ייץ והוא נמצא בתחומי פולין). ב-1944 התגייס לוורמאכט ושרת בו עד סיום מלחמת העולם השנייה. עם סיום המלחמה נפל בשבי הצבא האדום. באוקטובר 1948 התגייס לפולקספוליציי והצטרף למפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה. עד 1956 היה אוברסט במשטרה. בין 1951–1952 למד בקורס מפקדי גדודים בברית המועצות. בין 1959–1961 חזר לברית המועצות ולמד באקדמיית המטה הכללי. לאחר חזרתו לגרמניה שימש כמפקד המחוז הצבאי ה-3 (לייפציג). ב-1964 הועלה לדרגת גנרל-מאיור ומונה לסגן ראש המטה הראשי של צבא העם הלאומי (מקביל לרמטכ"ל). ב-1969 הועלה לדרגת גנרל-לויטננט. בין 1971–1989 שימש כראש המטה הכללי הראשי. החל מ-1979 שימש במקביל גם כסגן המפקד העליון של ברית ורשה. החל מ-1981 היה חבר בוועד המרכזי של המפלגה.

לאחר נפילת חומת ברלין ואיחוד גרמניה מחדש נשפט שטרלץ במשפטי רובאי החומה. הוא הואשם בכך שאישר לאנשי משמר הגבול המזרח-גרמני לירות למוות באנשים שניסו לעבור את חומת ברלין. הוא נידון למאסר של חמש שנים וחצי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פריץ שטרלץ** בוויקישיתוף
* פריץ שטרלץ באתר ddr-wissen
* פריץ שטרלץ באתר הספרייה הלאומית הגרמנית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 123442362
* ISNI: 0000 0000 3849 0018
* LCCN: nb2002028185
* VIAF: 45208732
* WorldCat: lccn-nb2002028185

 |
**אלחמדוללה** (מערבית: **ٱلْحَمْدُ لِلَّٰهِ**) הוא ביטוי בערבית שמשמעותו "השבח לאללה", "שבחו את אללה" או "כל השבחים לאללה". 

בדיבור היומיומי משמעות הביטוי "תודה לאל!" והוא נפוץ בקרב כל דוברי השפה הערבית (וגם באיראן) בלי קשר לדת, אך בפרט בקרב אלו המוסלמים בשל מרכזיותו של הביטוי בקוראן ובדברי נביאם מוחמד. גם ערבים נוצרים ויהודי ארצות האסלאם נוהגים להשתמש בביטוי זה. להלכה יש לומר את הביטוי מתוך תחושה עמוקה של הערצה והכרה בגדולת האל, אך בפועל השימוש בו יומיומי ואינו בעל קונוטציה דתית או אמונתית כלשהי.

אמירת "אלחמדוללה" נקראת בערבית "תחמיד" (ראו גם "תכביר"). 

לפי האסלאם יש להשתמש בביטוי במצבים הבאים:

* כברכה לאחר התעטשות
* עם התעוררות משינה
* בתשובה לדרישת שלום ("מה שלומך?")
* בכל פעם שמוסלמי מעוניין לשבח את אללה

השורש ח.מ.ד (ح م د) המופיע במילה הוא גם שורשם של השמות המוסלמים הנפוצים מוחמד, מחמוד ואחמד.

ראו גם
------

* משאללה
* אינשאללה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלחמדוללה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TDVİA: hamd

 |
**אלון ספיר** (נולד ב-26 במרץ 1994 בחולון) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הפאוור פורוורד

קריירה
------

ספיר החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הפועל חולון. בתיכון החל לשחק בקבוצה הנוער של חולון ולאחר מכן עבר לשחק בקבוצת הכדורסל של אקדמיית וינגייט.

בסיום גיל הנוער הצטרף לקבוצת טריומף ליוברצי מוסקבה הרוסית ובמדיה שיחק עונה אחת שלאחריה שב לישראל.

לאחר שובו לישראל הוחתם ספיר לארבע שנים בקבוצת הבוגרים של הפועל חולון מליגת העל.

בעונתו הראשונה (2014/15) בקבוצה שותף ספיר ב-24 משחקים בממוצע של 6.6 דקות למשחק ליגה בהן קלע בממוצע נק' אחת במהלך אותה עונה קיבל ספיר את אמונו של מאמן הקבוצה אלעד חסין ששיתף אותו במשחקי הפלייאוף בהן שיחק 13.3 דקות בממוצע וקלע 2.8 נק' נתון גבוה יחסית לעונה הסדירה.

בעונתו השנייה (2015/16) בחולון שיחק ספיר כחצי עונה שבהלכה שותף ב־14 משחקים עם ממוצע של 9.8 דקות למשחק ו־1.8 נק', בעקבות פיטוריו של המאמן אלעד חסין והחלפתו בדן שמיר התערער מיקומו של ספיר בקבוצה ובמהלך אותה עונה הושאל להפועל אילת.

במהלך עונה זו שותף ב-16 משחקים בהן שיחק בממוצע 5.8 דק' בסיום אותה עונה השתתף ספיר גם במשחקי הפלייאוף בהם שיחק בארבעה משחקים ו־5.2 דק' בממוצע למשחק.
בעונה שלאחריה (2016/17) המשיך ספיר לשחק תחת מדיה של הפועל אילת כאשר הוא תחת חוזה השאלה מהפועל חולון.

בעונה זו הרבה ספיר לשחק ביחס לעונות קודמות ושותף בכ-27 משחקים ושיחק 11.6 דק' בממוצע בליגה כפול מבעונתו הקודמת, גם במשחקי הפלייאוף של אותה השנה שיחק ספיר כ-11 דקות בממוצע.

באוגוסט 2017 חתם ספיר במכבי קריית גת מהליגה הלאומית בכדורסל. ועימה הגיע לגמר הפלייאוף.

באוגוסט 2018 חתם ספיר בהפועל גליל עליון. והגיע לגמר פלייאוף בפעם השנייה ברציפות.

ב-21 בינואר 2019 קבע ספיר את שיא הנקודות שלו (34) בניצחון גליל עליון על הפועל חיפה. ב-11 באוגוסט של אותה שנה סיכם באליצור "איתו" אשקלון.

ב-7 ביוני 2020 חתם בהפועל ירושלים עד לסיום עונת 2019/2020,

וב-26 באוגוסט שב להפועל גליל עליון ושימש כקפטן הקבוצה.עימה זכה באליפות המדינה והעפלה לליגת העל, והוביל את הקבוצה בפלייאוף הגמר עם 17 נקודות בממוצע.

ב-28 בינואר 2022 עבר להפועל עפולה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלון ספיר** בוויקישיתוף
* אלון ספיר, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר eurobasket
* אלון ספיר, באתר איגוד הכדורסל הישראלי

הערות שוליים
------------

1. ↑  אור שקדי‏, הפועל אילת: אלון ספיר חתם עד סיום העונה, באתר וואלה!‏, 27 בינואר 2016
2. ↑  כפיר חודרה, ‏אלון ספיר הצטרף למכבי קריית גת לעונה הקרובה, באתר ONE‏, 16 באוגוסט 2017
3. ↑  כפיר חודרה, ‏נאור שרון בהפועל חיפה, אלון ספיר בגליל עליון, באתר ONE‏, 12 באוגוסט 2018
4. ↑  כפיר חודרה, ‏אלון ספיר סיכם את תנאיו באליצור אשקלון, באתר ONE‏, 11 באוגוסט 2019
5. ↑  יעקב מאיר, הפועל חולון: טרוצקי יחליף את אלכסנדר, באתר ישראל היום, 7 ביוני 2020
6. ↑  כפיר אדר, ‏אלון ספיר חוזר להפועל גליל עליון, באתר ONE‏, 26 באוגוסט 2020
7. ↑  ספיר עוזב את גליל עליון, יעבור לעפולה, באתר ערוץ הספורט, 28 בינואר 2022
נשיא מדינת ישראל יצחק הרצוג בביקור בישיבה, 2022
**ישיבת תורה בתפארתה** (מכונה "**תפארתה**" בהגיה עברית- "תפארתו" במלעיל) היא ישיבה גדולה חרדית-ליטאית באלעד. הישיבה נוסדה בשנת תשע"ד על ידי הרב אהרן יהודה לייב שטינמן עבור הבחורים ואנשי הצוות שפרשו מישיבת כנסת יצחק בחדרה. בישיבה לומדים כ-1000 בחורים רובם מהעיר בני ברק ומודיעין עילית.

רקע
---

הישיבה הוקמה על רקע המחלוקת בציבור הליטאי בין נאמני הרב שטיינמן לנאמני הרב שמואל אוירבך ובעקבות הזדהותם של ראש ישיבת חדרה, הרב ארנברג, והמשגיח, הרב טוביה נוביק, עם מפלגת בני תורה. לאחר שניסיונות פשרה לא הצליחו, הורה הרב שטיינמן להקים ישיבה חדשה והטיל על יעקב וירז'בינסקי, מנהל ישיבת אורחות תורה, את הניהול הלוגיסטי והגשמי של הישיבה החדשה. בעקבות כך עברו בהוראת הרב שטיינמן לישיבה החדשה כ-130 בחורים, ומצוות הישיבה עברו הרב אלעזר דוד אפשטיין (חתנו של הרב חיים קניבסקי), הרב רפאל גפן, הרב אפרים רוטשילד והרב אברהם ישעיהו סוקולובסקי.

הישיבה דוגלת בסגירות ובצמצום מהעולם שבחוץ שבא לידי ביטוי בתקנון האוסר על הבאת נגני mp3 כשרים לישיבה, וכן על הבאת פלאפון המשמש לשיחות בלבד, והאוסר נסיעה בטרמפים (על ידי אנשים שאינם בני תורה).

צוות הישיבה
-----------

הישיבה הוקמה בה' בטבת תשע"ד בקמפוס - קריית חינוך לבנים של הרב שאול דולינגר באשדוד. בזמן קיץ מונה הרב יעקב סטפנסקי, שכיהן בעבר כראש ישיבת אמרי צבי במודיעין עילית לראש הישיבה. באלול תשע"ה נוסף לצוות הר"מים הרב חיים יעקב כגן.

הרב רפאל גפן והרב דוד אפשטיין מכהנים כרמי"ם בשיעור א'. הרב אפרים רוטשילד והרב חיים יעקב כגן מכהנים כרמי"ם בשיעור ב'. ראש הישיבה הרב יעקב סטפנסקי מוסר שיעורים לבני שיעור ג' בימים ראשון, שני וחמישי - ובנוסף מוסר שיעור כללי לכלל התלמידים ביום שלישי בהיכל הישיבה.

ר"מ בקיאות הוא הרב מתתיהו זאב שציגל, וראש ה"קיבוץ" הוא הרב אברהם ישעיהו סוקולובסקי.

המשגיח הרוחני בישיבה הוא הרב נח פלאי, שכיהן קודם לכן כמשגיח בישיבת רבנו חיים עוזר. גם הרב זאב כַּהַן, ר"מ בישיבת מאור התלמוד, מוסר שיחות מוסריות בישיבה. כמשגיחים קטנים (מקקי"ם) מכהנים - ר"מ הרשקוביץ בשיעור ב', הרב אורי דיקמן בשיעור א' והרב שמחה אקרמן. במשך תקופה שימש הרב יחיאל מאיר צוקר כמשגיח נוסף בישיבה.

באלול תשע"ד עברה הישיבה לעיר אלעד וממוקמת בקרוואנים בקמפוס רחב ידיים בכניסה לעיר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ישיבת תורה בתפארתה** בוויקישיתוף
* תורה בתפארתה - תגית באתר כיכר השבת
* שיעורים בישיבה באתר קול הלשון
* ישיבת תורה בתפארתה, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ישי יעקב, הנשיא הרצוג ביקר בישיבת תורה בתפארתה, באתר המחדש, ‏31 באוגוסט 2022
2. ↑  אבי רבינא, ‏רישום בצל המשבר: כך יראו הישיבות הגדולות ב"זמן אלול", באתר כיכר השבת, 21 ביולי 2020
3. ↑  הקונטרס המלא: "חדרה הישנה וחדרה החדשה", באתר בחדרי חרדים
4. ↑  המשא ומתן בחדרה נכשל - תפתח ישיבה חדשה באתר בחדרי חרדים
5. ↑  הגאון רבי יעקב סטפנסקי הוכתר לראש ישיבת תורה בתפארתה באתר חרדים 10
6. ↑  אלעד נרגשת: הגראי"ל והגר"ח צפויים להגיע באתר בחדרי חרדים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007382929905171
* VIAF: 1743151717051013900003
* WorldCat: viaf-1743151717051013900003

 |
**סיפורים לנימי** היא סדרת טלוויזיה חינוכית ישראלית לילדים, אשר צולמה באולפני מימד עבור ערוץ הופ!, בו התחילה להיות משודרת בשנת 2000. הסדרה הופקה על ידי אור רם, בוימה על ידי בובי לקס, ונכתבה על ידי דקלה כץ. פרקי הסדרה, שאורכם כ-8 דקות, שודרו במקור בימי א'-ה' בשעה 18:45.

דמותה של נימי זכתה לאהבה רבה בקרב הצופים, ולכן היא הופיעה בתכנים נוספים של ערוץ הופ!, ביניהם "הקייטנה של הופ! - מא' עד ת'" (2003), "חבורת ה"ס" (2003), "החדר / המרחב המוגן של הופ!" (2005), "המגילה החדשה של הופ!" (2005) ו"יום הולדת למדינה" (2008).

תקציר העלילה
------------

הסדרה עוקבת אחר ילדה בשם נימי, אשר בכל לילה שומעת סיפור אחר לפני השינה מדודיה דני ושלומית, ומסבא וסבתא שלה. בין הסיפורים שהופיעו בסדרה נכללים "טיול של ארנב וחתול", "נמר בפיג'מה של זהב", "זה קרה ביום סערה", "שמוליקיפוד" ו"דירה להשכיר".

דמויות ושחקנים
--------------

* **נימי** (איקי גלעד) – ילדה בעלת שיער אדמוני, אשר בכל פרק מספרים לה סיפור אחר לפני השינה.
* **שלומית** (שלומית הגואל-טריגר) – דודתה של נימי, אשר מספרת לה סיפורים.
* **דני** (דני שטג) – דודה של נימי, אשר מספר לה סיפורים.
* **סבא** (טוביה צפיר) – סבא של נימי, אשר מספר לה סיפורים.
* **סבתא** (רבקה מיכאלי) – סבתא של נימי, אשר מספרת לה סיפורים.

הפקה
----

הסדרה הופקה על ידי אור רם, בוימה על ידי בובי לקס, ונכתבה על ידי דקלה כץ. מריה גורביץ' ייצרה את הבובה של נימי, על פי עיצבו של שי צ'רקה. את שיר הפתיחה של הסדרה כתבה נוגה אלגום, הלחין שמוליק נויפלד וביצע יהודה תמיר. הסדרה צולמה על ידי גרג סלומון, איציק אסף וגיל סומך באולפני מימד.

רבקה מיכאלי, אשר גילמה את סבתא של נימי בסדרה, סיפרה שהיא הייתה רק בשני ימי צילום שבכל אחד מהם היא הקריאה 14 סיפורים. בנוסף היא סיפרה על העבודה עם הבובה של נימי:

> "פיתחתי איתה יחסים מיוחדים. המפעילה הייתה יושבת מתחת לבימה ושולחת את היד מלמטה, אבל בעיני נימי הייתה פרטנרית לכל דבר. בסוף הצילומים, כשראיתי אותה מושפלת, ארוזה בתוך מזוודה עם הפנים לקרקעית ובלי רגליים, היה לי מאוד קשה".

מדיות נוספות
------------

במהלך השנים לסדרה נוצרו חוברות, משחקים, בובות ו-DVD.

בשנת 2004 יצא לאור על ידי "הוצאת מפה" ספר בשם "הספור של נימי" המכיל 30 עמודים. את הספר כתבה אראלה טהרלב-בן שחר, והוא מספר על כך שנמאס לנימי לשמוע סיפורים והיא רוצה לספר את הסיפור שלה.

קישורים חיצוניים
----------------

* סיפורים לנימי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* אמיר בן-דוד, יש חיים בלי הופ!, באתר הארץ, 10 ביוני 2003

הערות שוליים
------------

1. ↑  גיורא יהלום, ‏שובו של מיץ פטל, באתר גלובס, 20 בפברואר 2001
2. ↑  אביב לביא, השמרטף הלאומי, באתר הארץ, 10 ביוני 2003
**עדני סימקין** (נולד ב-2 במרץ 1937) הוא איש עסקים ישראלי, מנהל הנציגות הישראלית של חברת הספנות MSC.

ביוגרפיה
--------

נולד בתל אביב ליהודית ויואל סימקין, גם הם ילידי ישראל, ארבעת סביו נמנים עם מייסדי פתח תקווה, אביו היה חבר בהגנה, חבר מועצה בעיריית פתח תקווה וחבר ברוטרי, אמו הייתה מורה ויש לו שלוש אחיות. הוא למד בבית הספר עממי פיק"א ובתיכון גימנסיה הרצליה.

סימקין התגייס לגולני והשתתף במלחמת סיני. השתחרר מצה"ל כקצין בשנת 1958. לאחר סיום שירותו החל ללמוד מדע המדינה וסוציולוגיה בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה. בה בעת החל לעבוד בחברת ספנות בשם פרדס סינדיקט.

לאחר גמר לימודיו באוניברסיטה שימש מנהל המשרד של חברת הספנות של האחים עופר בתל אביב. לאחר מכן התמזגה החברה עם חברת צים. שימש כנציג צים במדינות שונות במשך כ-12 שנים, עבד בצים בתפקידים שונים במשך 30 שנה, החל מאיש שיווק ומכירות ועד לתפקיד מספר 2 בחברה, ראש מנהל הספנות, האחראי לתפעולן של כל ספינות החברה.

בשנת 1996 עזב את צים לטובת פתיחת נציגות של חברת הספנות גרימאלדי. בשנת 1998 הקים בארץ סוכנות שייצגה את חברת הספנות הגדולה בעולם, חברת מארסק הדנית, וניהל אותה במשך שש שנים. לאחר מכן התמנה כנציג של חברת הספנות MSC בישראל.

במרץ 2009 השיקה חברת MSC את ספינת המטען הגדולה ביותר בעולם, "MSC Danit". הספינה נקראה על שמה של דנית, בתו של סימקין, כאות הוקרה לפעילותו בחברה.  

בשנת 2015 זכה סימקין, דרך חברת TIL ההולנדית, חברת בת של MSC, במכרז להקמת נמל הדרום באשדוד.

בשנת 2013 הוענק לו אות הוקרה מעיריית חיפה על פועלו ותרומתו להגברת הסחר, הכלכלה והתיירות בעיר.

סימקין נשוי ואב לארבעה. הוא מתגורר בתל אביב, אחותו חיה התחתנה עם מיכה רם, אחות נוספת נאווה התחתנה עם האגרונום עידו אהרונסון (נכדו של צבי אהרנסון).

קישורים חיצוניים
----------------

* אבי בר-אלי, המסלול של סימקין: מצים - למתחרה הגדולה שלה, באתר TheMarker‏, 8 בנובמבר 2012
* ליאור ברון, ‏מנכ"ל ענקית הספנות MSC בישראל: "אני מכיר את סמי עופר, הוא לא יתן לצים ליפול", באתר גלובס, 28 באוגוסט 2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד אבי בר-אלי, האיש שיתחרה באלון חסן: נהיה יותר חכמים ויעילים, באתר TheMarker‏, 30 במאי 2015
2. ↑  חזי שטרנליכט, חברת הספנות השנייה בגודלה בעולם תפקוד את נמל חיפה, באתר ישראל היום, ‏14 בספטמבר 2012
3. ↑  חברת MSC משיקה שירות ישיר חדש: הודו-ארה״ב דרך נמל חיפה, באתר *port2port.co.il*, ‏10 בדצמבר 2014
4. ↑  MSC DANIT the world largest containership was launched in Korea, *port2port.com*, ‏6 באפריל 2015 (ארכיון)
5. ↑  אבי בר-אלי, האיש שיתחרה באלון חסן: נהיה יותר חכמים ויעילים, באתר Themarker, ‏28 באפריל 2009
6. ↑  חיפה לעדני סימקין: "אתה האתוס הציוני האמיתי", באתר *port2port.co.il*, ‏16 במאי 2013
**דייוויד קייבס** (באנגלית: **David Caves**) הוא שחקן צפון אירי שידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד ג'ק הודג'סון בסדרת הדרמה של ערוץ BBC One "עדות אילמת".

ביוגרפיה
--------

קייבס התחנך בקמפבל קולג' בבלפסט. הוריו ודודו היו כולם מורים. הוא למד שפות מודרניות בהן צרפתית וגרמנית באוניברסיטת סנט אנדרוז.

לפני שהתחיל ללמוד באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון (LAMDA) תכנן קייבס להיות מורה. הוא לימד בצרפת במסגרת קורס באוניברסיטה, אבל כשחזר לבריטניה "איבד את החשק לעסוק בצד האקדמי של הדברים" והתחיל לעסוק יותר במחזות ומחזות זמר באוניברסיטה.

לקייבס התקבל הן ל-LAMDA והן לבריסטול אולד ויק, והוא בחר ב-LAMDA בגלל הפיתוי שבלונדון. בלימודיו התמקד בתיאטרון וטרם שהצטרף לצוות השחקנים של הסדרה "עדות אילמת" היה ידוע כשחקן תיאטרון. הוא הרשים בהופעתו בדמות פטרוצ'יו בהפקה של הלהקה השייקספירית המלכותית למחזה "אילוף הסוררת" שהוצג בסיבוב הופעות ב-2012. עוד כיכב בסרט המלחמה "Ironclad: Battle for Blood".

תפקידים בולטים נוספים בתיאטרון היו בדמות דפלורס במחזה "The Changeling" בתיאטרון סאות'ארק פלייהאוס; מקהית' ב"אופרת הקבצנים" בתיאטרון הפתוח בריג'נטס פארק, ובתפקיד בוסולה במחזה "הדוכסית ממאלפי" בנורת'המפטון.

ב-2014 השתתף קייבס בסרט התיעודי "The Crime Thriller Club" בהגשת בראדלי וולש. הסרט הוא תערובת של ראיונות, קטעים מסרטים ושעשועון טלוויזיה על ז'אנר הבלשים בקולנוע ובספרות.

ב-2016 גילם קייבס את קלינט היל בסרט הקולנוע "ג'קי".

### חיים אישיים

קייבס היה שגריר עבור הוספיס צפון אירלנד (Northern Ireland Hospice). ב-2013 זכה בפרס Spirit of Tomorrow בטקס פרסי "Belfast Top 40 Under 40".

פילמוגרפיה
----------

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013–2018 | עדות אילמת | Silent Witness | ג'ק הודג'סון | סדרת טלוויזיה |
| 2014 |  | Paddy | אבא | סרט קצר |
| 2014 |  | Ironclad: Battle for Blood | ברנג'ר |  |
| 2016 |  | The Complete Walk: A Midsummer Night's Dream | תזאוס | סרט קצר |
| 2016 | ג'קי | Jackie | קלינט היל |  |
| 2018 |  | Widow's Walk | ג'ו |  |

קישורים חיצוניים
----------------

* דייוויד קייבס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  "Jack Hodgson". *Silent Witness*. BBC One. נבדק ב-17 בפברואר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  אתר למנויים בלבד Sarah Rainey, ‏Silent Witness, BBC One, series 16, episode 1, review, The Telegraph, 10 January 2013
3. ↑  "General News". The Old Campbellian Society. 2013. נבדק ב-3 במאי 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Hemley, Matthew (26 בינואר 2013). "Jack of all trades". *The Stage*. The Stage Media Company Limited. נבדק ב-17 בפברואר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  "Features: David Caves". *Exeunt Magazine*. 13 במרץ 2012. נבדק ב-1 בפברואר 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  "Ironclad: Battle for Blood". *IMDb*. 2014. נבדק ב-17 בפברואר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
7. ↑  "The Crime Thriller Club: Full Cast & Crew". *IMDb*. 2013. נבדק ב-17 בפברואר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**קמן אחזקות** היא חברה ישראלית, אשר עסקה בתחומי התעשייה, הקמעונות, הפיננסים והנדל"ן. לחברה מונה כונס נכסים בשנת 2012 לאחר שנקלעה לקשיים כלכליים.

החברה הייתה בשליטתו של איש העסקים רוני אלרואי, חתנו של יצחק תשובה. החברה החזיקה למעלה מ-30 חברות שפעלו בתחומים רבים.

היסטוריה
--------

בשנת 2004 רכש אלרואי תמורת כ-100 מיליון ש"ח את מניות השליטה בחברת המסחר הוותיקה מנדלסון, שעסקה עד אז בשיווק אביזרי צנרת, ועל בסיסה הקים חברת השקעות משלו ושינה את שמה לקמן אחזקות.

פעילותה של קמן אחזקות כללה עיסוק בנדל"ן במזרח אירופה, מכירת פוליסות ביטוח חיים בארצות הברית, ייצור ערכות עזרה ראשונה בגרמניה, שיווק דלקים בארצות הברית, והחזקה של הרשת הקמעונאית ניו פארם, של יצרנית המצברים שנפ, של חברת ההשקעות ישאל, ושל תאת תעשיות ותאת טכנולוגיות.

בנובמבר 2005 קמן רכשה 37% ממניות חברת קו מנחה תמורת 24 מיליון שקל. תקופת השיא של קמן הייתה במהלך שנת 2007, כאשר החברה נסחרת לפי שווי של יותר מ-400 מיליון שקל. בין השנים 2005 ל-2010 גיורא ענבר כיהן כמנכ"ל החברה.

בשנים 2008–2013 נקלעה החברה לקשיים רבים בתחומים שונים בהם פעלה. בעקבות הפסדים אלה ירד שווי השוק של החברה ל-2 מיליון ש"ח לקראת סוף שנת 2012.

בספטמבר 2012 אישר השופט איתן אורנשטיין הסדר חוב לחברה ומינוי כונסי נכסים. הכינוס ניתן לאחר משא ומתן ממושך בנוגע לחובות של כ-725 מיליון שקל שחבה החברה לבנקים ולמחזיקי האג"ח.

קישורים חיצוניים
----------------

* שי שלו, ‏יום כיפור של רוני אלרואי, באתר גלובס, 21 בספטמבר 2012
* אורן פרוינד, סוף הפירמידה של רוני אלרואי: דיסקונט והפועלים השתלטו על קמן אחזקות, באתר TheMarker‏, 20 בדצמבר 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  נתן שבע, רוני אלרואי ממשיך בדרך של חתנו יצחק תשובה: ישאל רוכשת 9 תחנות דלק בארה"ב בתמורה לכ-11.2 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 31 באוקטובר 2006
2. ↑  שלומי גולובינסקי, רוני אלרואי מימן את ההשקעה בניו-פארם בשיעבוד מניות ECI, באתר TheMarker‏, 27 בנובמבר 2005
3. ↑  אבי שאולי, ‏רוני אלרואי רוצה למחוק את ישאל מהבורסה - ישלם לציבור כ-54 מיליון שקל, באתר גלובס, 15 בינואר 2008
4. ↑  שירי חביב ואורי שוסטר, ‏רוני אלרואי מוסיף עוד פריט לסל, באתר גלובס, 15 בנובמבר 2007
5. ↑  רועי ברגמן, ‏קמן אחזקות של אלרואי רכשה 37% ממניות קו מנחה תמורת 24 מיליון שקל, באתר גלובס, 13 בנובמבר 2005
6. ↑  ליאור זנו, מסע הקניות של אלרואי הסתיים בהסדר חובות, באתר TheMarker‏, 9 ביוני 2011  
אורן פרוינד, ג׳וניור-טייקון נופל: רוני אלרואי, הגיס של יצחק תשובה, בדרך לפירוק?, באתר TheMarker‏, 25 ביוני 2012
7. ↑  אורן פרוינד, אלרואי לא מתייאש: מציע הסדר חוב חדש עם תספורת של 85%, באתר TheMarker‏, 29 באוקטובר 2012
**עומר ג'ערון** (בערבית: **عمر جعرون**; נולד ב-10 בדצמבר 1983) הוא כדורגלן עבר אמריקאי-פלסטיני ששיחק בעמדת הבלם.

קריירת מועדונים
---------------

ג'ערון נולד בכווית סיטי לאם אמריקאית ולאב פלסטיני מטול כרם. כשהיה בן 7 ג'ערון היגר עם משפחתו לפיצ'טרי סיטי, ג'ורג'יה שבארצות הברית לאחר שטיל נורה פרוץ מלחמת המפרץ הראשונה. ג'ערון התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת ממפיס ואוניברסיטת דייטון.

בשנת 2004 חתם בשיקגו פייר פרמייר ממנה עבר לאטלנטה סילברבקס. בשנת 2008 בוונקובר ווייטקאפס עוד לפני שזו הצטרפה ל-MLS. ב-6 בפברואר 2009 חתם פלוטה שווינואוישצ'ה מהליגה הפולנית השנייה. בהמשך שיחק בפוגון שצ'צ'ין, טמפה ביי וארקה גדיניה.

ב-31 ביולי 2012 חתם בשרלרואה מליגת העל הבלגית במדיה רשם רק 2 הופעות בעונה אחת.

ב-7 בינואר 2014 הצטרף לאוטווה פיורי הקנדית. בהמשך שיחק בבהרט,ופיצ'טרי סיטי מובה.

קריירה בינלאומית
----------------

בשנת 2007 החליט ג'ערון לייצג את נבחרת פלסטין. ב-8 באוקטובר 2007 ערך את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו במשחק נגד סינגפור.

לזכותו 12 הופעות בנבחרת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עומר ג'ערון** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"עומר ג'ערון"**.
**שלמה גרופמן** (נולד ב-30 בדצמבר 1937) הוא איש עסקים ויזם נדל"ן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

שלמה גרופמן הוא בעל תואר ראשון בכלכלה ומדע המדינה מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים, תואר שני במנהל עסקים מטעם אוניברסיטת תל אביב ובעל תואר LL.B במשפטים מטעם אוניברסיטת תל אביב. נשוי לשולמית זמוצקי, אב לשלושה. רב-סרן (במיל').

בשנים 1971-1962 היה מנהל כללי של קבוצת י.מ. סחרוב ובניו בע"מ. בשנים 1978-1971 היה ראש אגף חשבות וכספים במשביר לצרכן. ב-1978 מונה למנהל כללי ודירקטור בחברת אפריקה ישראל להשקעות בע"מ. בשנים 1987-1986 שימש ראש החטיבה להשקעות לא בנקאיות של בנק לאומי לישראל בע"מ, המשנה למנכ"ל בנק לאומי ומנכ"ל אפריקה ישראל, מגדל וחברות הקבוצה: ויזה כרטיסי אשראי, לאומי פיא ואופק. בנובמבר 1996 מונה לתפקיד יו"ר דירקטוריון מלונות הכשרת היישוב בע"מ.

משנת 1998 מכהן גרופמן כיו"ר מועצת המנהלים בקרן פייר – שותפות מוגבלת (קרן נדל"ן אמריקנית ישראלית) וביחד עם הפוליטיקאי ואיש העסקים זלמן שובל גם בשובל גרופמן נדל"ן בע"מ ושובל גרופמן ניהול נדל"ן 2002 בע"מ, גרופמן החזקות בע"מ, גרשל ניהול וייזום בע"מ, שראל פתרונות לוגיסטיים ומוצרים לרפואה מתקדמת בע"מ, איילון אחזקות שהיא חברת האם של איילון ביטוח בע"מ – חברה רשומה בבורסה.

ביולי 2016 מונה גרופמן על ידי ממשלות קניה וישראל לכהן כקונסול כבוד של קניה בישראל.

גרופמן מכהן גם כחבר דירקטוריון בלשכת המסחר ישראל אמריקה, סגן יו"ר הדירקטוריון העולמי של מצעד החיים וכשגריר שיבא בארצות הברית, חבר דירקטוריון שיבא בניו יורק, וכיהן כחבר במועצת המנהלים בקבוצת כרמל השקעות בע"מ ובאיילון אחזקות בע"מ, כחבר מועצת המנהלים במרכז הבינתחומי הרצליה, חבר הוועד הפועל ומועצת המנהלים של מכון ויצמן, יו"ר מועצת המנהלים של עמותת "יובל", האנסמבל הישראלי למוזיקה יהודית וחבר באגודת הידידים של בית החולים איכילוב תל אביב.

גרופמן כיהן בעבר בתפקידים הציבוריים הבאים: סגן ראש העירייה ויו"ר ועדת הכספים של עיריית חולון; ציר כלכלי ראשי למדינות מזרח אירופיות; נגיד אזור 249 ורוטרי הבינלאומי ישראל 76/77; יו"ר קרן צלטנר למשפט וזכויות האדם; חבר במספר ועדות ממשלתיות בחסות משרדי הביטחון והאוצר; יו"ר אגודת ידידי מכון ויצמן למדע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שלמה גרופמן** בוויקישיתוף
* גיא ליברמן, גרופמן בהופעת בכורה, באתר הארץ, 27 במאי 2008
* עופר פטרסבורג, קואליציה עסקית: גרופמן ושובל, באתר ynet, 23 בנובמבר 2004
* דרור מרמור, גרופמן ושובל יגייסו 100 מיליון דולר מגופים מוסדיים בארץ לקרן אמריקנית, באתר nrg‏, 17 ביוני 2004
* שלמה גרופמן - יו"ר הדירקטוריון, באתר sarel.co.il, ‏2008-05-14

הערות שוליים
------------

1. ↑  קרן פייר, באתר faire.co.il
2. ↑  דירקטוריון, באתר ayalon-ins.co.il
3. ↑  אתר למנויים בלבד עופר פטרסבורג, שלמה גרופמן מונה לקונסול כבוד של קניה בישראל, באתר "ידיעות אחרונות", 29 בינואר 2017
4. ↑  יו"ר ’מצעד החיים’: המצעד, בפולין, לקראת יום הזיכרון לשואה ולגבורה, עובר בניו יורק, באתר kanisrael.co.il
5. ↑  שלמה גרופמן החליף את אירית שטרן בתפקיד יו"ר איילון אחזקות, באתר anet.co.il
**ג'ון "ג'וני" לון** (באנגלית: **John "Johnny" Lone**; נולד ב-13 באוקטובר 1952) הוא שחקן קולנוע אמריקאי ממוצא סיני. 

לון היה מועמד לשני פרסי גלובוס הזהב, והוא התפרסם מתפקידו ביצירת המופת של ברנרדו ברטולוצ'י "הקיסר האחרון" ובסרטים "שעת שיא 2", "שנת הדרקון" ו"מחסל פראי".

ביוגרפיה
--------

לון נולד בהונג קונג בשם נג קאוונג-ליואנג לאם חד הורית וגדל מגיל 7 בבית יתומים מקומי.
למד משחק בבית האופרה פקינג ונסע לארצות הברית בגיל צעיר כדי ללמוד ב"מכללת סנטה אנה", שם הכיר את גרושתו נינה סבינו, סטודנטית ממוצא אסייתי-אמריקאי.
לון למד בנוסף באקדמיה לדרמה שבפסדינה ושיחק בתיאטרון המקומי ביחד עם כוכב הקולנוע האסייתי מאקו, מאקו ראה את הפוטנציאל שטמון בלון וקידם אותו לתפקיד במחזה שלו "FOB" שזיכה אות לון בפרס אובי.

לון נחשף להוליווד דרך סוכנת השחקנים הסינית-אמריקאית ג'יידין וונג שגילתה את הכישרונות האסייתים לוסי לו, קן ליונג ובאיי לינג.
התגלה לראשונה בשנת 1976 בסרט "קינג קונג" בו שיחק בתפקיד קטן של טבח סיני.
קיבל את תפקידו הגדול הראשון כצ'ארלי איש הקרח לצידם של טימותי האטון ולינדזי קראוס בסרט "איש קרח".

התפרסם בפעם הראשונה בסרט הפשע של מייקל צ'ימינו ואוליבר סטון "שנת הדרקון" בתור ג'ויי טאיי, ראש המאפיה הצעיר של ארגון הפשע הסיני "טריאדה", לון קיבל ביקרות טובות על הופעתו והועמד לפרס גלובוס הזהב.

בשנת 1987 קיבל לון את התפקיד המוערך והמפורסם ביותר בקריירה שלו, קיסר סין האחרון פויי ביצירתו זוכת 9  פרסי האוסקר של ברנרדו ברטולוצ'י "הקיסר האחרון".
הופעה זו הקנתה ללון מועמדות שנייה לגלובוס הזהב לשחקן הדרמטי הטוב ביותר.
קיבל הערכה גם על הופעתו המשנית בדרמה "המודרניים" שהעמידה אותו לפרס שחקן המשנה הטוב של פרס אינדפנדנט ספיריט.

לאור התמקדות בקולנוע ובתפקידי טלוויזיה התפרסם לון בשלושה סרטים בלבד בכל מהלך שנות ה-90: בדרמה הרומנטית של דייוויד קרוננברג "מ באטרפליי" בתור שחקן האופרה הסיני סונג לילינג המרגל אחר הדיפלומט הצרפתי רנה גאלימרד (ג'רמי איירונס), בסרט גיבורי העל המבוסס על הקומיקס "הצל" בתור הנבל שיוואן קאן ובדרמת הפעולה "הרדוף" בתור קינג'ו המאסטר של הנינג'ות המרצחות.
ב-2001 חזר לקולנוע והופיע בתפקיד ריקי טאן, השוטר המושחת ומנהיג הפשע המאורגן בהונג קונג בקומדיית האקשן "שעת שיא 2".

ב-2007 שיחק בסרט הפעולה "מחסל פראי" בתור לי צ'אנג, ראש ארגון הפשע הסיני בסן פרנסיסקו המעסיק את המתנקש רואג (ג'ט לי).

פילמוגרפיה
----------

* קינג קונג (1976)
* איש קרח (1984)
* שנת הדרקון (1985)
* הקיסר האחרון (1987)
* המודרניים (1988)
* הרהורים של גן עדן (1989)
* הצל של סין (1990)
* שנגחאי 1920 (1991)
* מ באטרפליי (1993)
* הצל (1994)
* הרדוף (1995)
* שעת שיא 2 (2001)
* רומן ירח הנייר (2005)
* מחסל פראי (2007)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון לון** בוויקישיתוף

* ג'ון לון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ג'ון לון, באתר AllMovie (באנגלית)
* ג'ון לון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ג'ון לון, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007328272305171
* BNE: XX1152467
* BnF: cb140257279 (data)
* GND: 135562643
* ISNI: 0000 0000 8186 5866
* LCCN: no97071410
* NDL: 00621012
* NKC: xx0155399
* NTA: 074263552
* SNAC: w6kh3z1f
* SUDOC: 073491233
* VIAF: 117440032
* WorldCat: lccn-no97071410

 |
"**הקולוסוס החדש**" הוא סונטה שנכתבה על ידי אמה לזרוס (1849–1887) במסגרת קמפיין גיוס תרומות להשלמת הבנייה של פסל החירות.

רקע
---

מגייס התרומות ויליאם מקסוול אוורטס פנה אל לזרוס וביקש ממנה לכתוב יצירה מקורית לכבוד תערוכת אמנות שנועדה לגייס כספים למטרה זו. תחילה סירבה לזרוס באומרה כי "אני אינני כותבת על פי פקודה או דרישה", אך לאחר שפנתה אליה ידידתה, הסופרת קונסטנס קארי האריסון (אנ'), ושכנעה אותה כי תרומתה זו יכולה להגביר את העניין הציבורי בבעיותיהם של פליטים המגיעים לחופי ניו יורק, לזרוס הסכימה להשתתף במאמץ הכללי. כמו כן, לזרוס עצמה לקחה חלק בסיוע לפליטים היהודים שנמלטו מפוגרומי הסופות בנגב בשנים 1881–1882, וגם בכך היה כדי לעודד אותה לכתוב את השיר. יומיים לאחר פנייה של האריסון הגישה לזרוס את שירה "הקולוסוס החדש" לתצוגה בתערוכה מ-1883 (פסל החירות עצמו נחנך לראשונה ב-1886), לצד שירים, ציורים ופרטי אומנות אחרים. השיר פורסם בתפוצה מצומצמת בעיתונות בניו-יורק במהלך ינואר 1884 אך נשכח במהרה.

באותה שנה לזרוס כבר הייתה חולה סופנית והתגוררה באנגליה. היא ניסתה לכתוב שירים חדשים אך לא הצליחה למצוא את האנרגיה והמוטיבציה לכך. במקום זאת, לזרוס ישבה באותה תקופה לארגן ולערוך את שיריה בכתב יד חדש. היא בחרה ב-"קולוסוס החדש" כשיר הפותח של אותו כתב יד. החוקרים סבורים כי היא הבינה באותה עת שזהו שירה הטוב ביותר המהווה את אבן היסוד של מורשתה הספרותית.

הנצחה ומורשת
------------

לאחר פטירתה בשנת 1901 פעלה ידידתה ג'ורג'ינה סקיילר להנצחתה, וכך הגתה את הרעיון של כתיבת חלק ממילות השיר על לוח ברונזה והצבתו על פסל החירות. מהלך זה נשא פרי ב-1903 עת הוצב לוח הברונזה בתוך החלל הפנימי של הפסל באזור הגלוי לעוברים והשבים.

בימינו השיר מוכר ונלמד בבתי ספר יסודיים ובחטיבות הביניים ברחבי ארצות הברית, והינו נכס צאן ברזל בספרות האמריקאית של המאה ה-20 וביתר שאת בכל הקשור לשירי הגירה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הקולוסוס החדש** בוויקישיתוף
* הקולוסוס החדש, באתר American Jewish Historical Society (באנגלית אמריקאית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "החדש" בהתייחס אל הקולוסוס מרודוס, שהיה אחד משבעת פלאי תבל של העולם העתיק.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 361cbfda-3d69-473b-8e54-6c1b056a834a

 |