recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**חיל המשלוח הבריטי** (באנגלית: **British Expeditionary Force**; בראשי תיבות: **BEF**) היה הכינוי ליחידות הצבא הבריטי אשר נשלחו לסייע לצבאות צרפת ובלגיה בשלבים הראשונים של מלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית כנגד פלישת הצבא הגרמני.

באופן רשמי המונח 'חיל המשלוח הבריטי' מתייחס רק לכוחות הבריטים שפעלו בחודשי המלחמה הראשונים ועד לנובמבר או דצמבר 1914, כאשר אורגנו היחידות מחדש ומספר הנפגעים בחיל המשלוח הגיע לכמחצית מהכוח ההתחלתי. החל מתחילת 1915 יחידות הצבא המנוסות החלו לקבל תגבור של כוחות חדשים, החלו להיווסף גדודים נוספים לרגימנטים קיימים ואף נשלחו יחידות מרחבי האימפריה הבריטית כדי לסייע לכוחות בחזית המערבית. למרות זאת, המונח 'חיל המשלוח' המשיך להיות בשימוש לתיאור הכוחות הבריטים בחזית המערבית עד סוף המלחמה.

מבנה
----

כאשר הוקם חיל המשלוח, הוא כלל שני קורפוסים והיה למעשה בסדר גודל של ארמייה (שש דיוויזיות; 80,000 איש), במרץ 1915 מספר זה עלה ל-29 דיוויזיות. החיל כלל בראשיתו את מרבית כוחות הצבא המאומנים הזמינים בבריטניה, שלא היו פרוסים ברחבי האימפריה, לאחר מכן זרמו אליו מתנדבים מהודו הבריטית ומושבות נוספות. מפקד הכוח היה הפילדמרשל ג'ון פרנץ' וראש המטה שלו היה גנרל ארצ'יבלד מארי (מינואר 1915 גנרל ויליאם רוברטסון), בראשות שני הקורפוסים הראשונים ניצבו דאגלס הייג והוראס סמית'-דוריאן. קצין הקישור למפקדת הכוחות הצרפתיים, הנרי יוז וילסון היה בעל חשיבות מרכזית, כיוון שהכוח עבד בצמוד לבעל-בריתו הצרפתי.

ב-26 בדצמבר 1914 הורחבו גייסות חיל המשלוח לשתי ארמיות (הראשונה בפיקודו של הייג ובהמשך הנרי הורן; והשנייה בפיקודו של סמית'-דוריאן ובהמשך הרברט פלומר). ביולי 1915 נוצרה הארמייה השלישית (בפיקודו של אדמונד אלנבי ובהמשך ג'וליאן בינג), בפברואר 1916 נוספה גם הארמייה הרביעית (בפיקודו של הנרי רולינסון) ובמאי 1916 הוקמה הארמייה החמישית (בפיקודו של הוברט גוף ובהמשך ויליאם בירדווד).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חיל המשלוח הבריטי** בוויקישיתוף
* חיל המשלוח באתר '1914-1918'.
* חיל המשלוח הבריטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**הארמייה ה-11** הייתה ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם השנייה.

היסטוריה
--------

### הקמה ראשונה

הארמייה ה-11 הוקמה בשנת 1940 כהכנה למבצע ברברוסה במהלך מלחמת העולם השנייה. ב-22 ביוני 1941. הארמייה ה-11 הייתה חלק מקבוצת ארמיות הדרום בעזרתם גרמניה הנאצית הוציאה לפועל את מבצע ברברוסה ופלשה לברית המועצות. לאחר מותו של מפקדה הראשון, אויגן פון שוברט, בתאונה, אריך פון מאנשטיין מונה למפקדה ונותר בראשה עד לפירוק הארמייה. באוקטובר 1941 השתלטה הארמייה, בסיוע כוחות רומניים, על מרבית שטחו של חצי האי קרים והטילה מצור על נמל סבסטופול. ניסיון סובייטי לכבוש מחדש את קרים באמצעות הנחתת כוחות חזקים בחצי האי קרץ נכשל, ומרבית הכוחות הסובייטיים שהונחתו בקרץ הושמדו במתקפת נגד גרמנית מוצלחת במאי 1942. הכוחות המגינים על נמל סבסטופול הצליחו להדוף 2 מתקפות גדולות של כוחות הציר בחורף 1941/1942, אך המתקפה השלישית הצליחה להבקיע את מעגל הביצורים, שהגן על הנמל, ולכבוש את סבסטופול בראשית יולי 1942. כ-90 אלף חיילים ומלחים סובייטיים נפלו בשבי במהלך כיבוש העיר. 

לאחר נפילת סבסטופול הועברה הארמייה צפונה, לחזית לנינגרד, אך בעקבות כיתור הכוחות הגרמניים באזור סטלינגרד, כתוצאה ממתקפת נגד סובייטית (מבצע אורנוס), החליט הפיקוד הגרמני ב-21 בנובמבר 1942 למנות את אריך פון מאנשטיין למפקד קבוצת ארמיות חדשה, בשם קבוצת ארמיות דון, שהוקמה במטרה לחלץ את הכוחות המכותרים ב"כיס סטלינגרד", ומטה הארמייה הועבר דרומה, ושימש כבסיס ליצירת המפקדה של קבוצת הארמיות.

### הקמה שנייה

הארמייה ה-11 הוקמה מחדש בסוף 1944, כארמיית שריון. ידועה גם בשם ארמיית הפאנצר אס אס ה-11. מצבתה הייתה חסרה וגודלה לא עלה על סדר הכוחות של קורפוס אחד. במרץ 1945 עברה הארמייה ארגון מחדש, והופעלה בלחימה בחזית המערבית באזור הרי הרץ, שם הושמדה ב-21 באפריל 1945.

מפקדים
------

* אויגן פון שוברט (5 באוקטובר 1940 - 12 בספטמבר 1941)
* אריך פון מנשטיין (12 בספטמבר 1941 - 21 בנובמבר 1942)
* פליקס שטיינר (26 בנובמבר 1944 - 5 במרץ 1945)
* אוטו היצפלד (2 באפריל 1945 -8 באפריל 1945)
* ולטר לוכט (8 באפריל 1945 - 21 באפריל 1945)

| גרמניה הנאציתגרמניה הנאצית ארמיות הוורמאכט  |
| --- |
| ארמיות | הארמייה הראשונה • הארמייה השנייה • הארמייה השלישית • הארמייה הרביעית • הארמייה החמישית • הארמייה השישית • הארמייה השביעית • הארמייה השמינית • הארמייה התשיעית • הארמייה העשירית • הארמייה ה-11 • הארמייה ה-12 • הארמייה ה-14 • הארמייה ה-15 • הארמייה ה-16 • הארמייה ה-17 • הארמייה ה-18 • הארמייה ה-19 • הארמייה ה-20 • הארמייה ה-21 • הארמייה ה-24 • הארמייה ה-25 |
| ארמיות שריון | ארמיית הפאנצר הראשונה • ארמיית הפאנצר השנייה • ארמיית הפאנצר השלישית • ארמיית הפאנצר הרביעית • ארמיית הפאנצר החמישית • ארמיית הפאנצר השישית • ארמיית הפאנצר אס אס ה-11 • ארמיית הפאנצר אפריקה |
| ארמיות צנחנים | ארמיית הצנחנים הראשונה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 5105848-0

 |
**פרידייש היידו** (במקור **וייסהאוז**, בהונגרית: **Hajdu Frigyes**; בלקאן, 6 באוגוסט 1873 – גיולה, 29 ביוני 1944) היה סופר, חבר האספה הלאומית של הונגריה (חבר פרלמנט) יהודי-הונגרי, מתרגם ספרותי, מבקר ספרות, אחד המנהיגים האינטלקטואלים של היהודים בעלי התרבות ההונגרית בטרנסילבניה.

ביוגרפיה
--------

פרידייש וייסהאוז נולד במשפחה יהודית בעלת אדמות. הוריו היו דיולה וייסהאוז ופאני וייס. הוא השלים את לימודיו בבית הספר התיכון בנירג'האזה ולאחר מכן קיבל תואר במשפטים בבאוניברסיטת בודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד). כעורך דין מתמחה השתתף בתנועות נוער הפרוגרסיביות. בשנת 1894, הוא עבר לטמשוואר, שם פתח משרד עורכי דין. הוא הקים ב-1903 את השופר המקומי של "מפלגת העצמאות של 1848", ה"טמשוואר היראלפ" (Temesvári Hírlap) יחד עם גאשפאר מוּט וסילארד סטורה, שבו פרסם את מאמריו, מחקריו, זיכרונותיו ותרגומי השירה שלו בנושאים כלכליים, פוליטיים ותרבותיים עד שהעיתון פסק להופיע (1939). הוא היה מיודד עם דיולה יוסט ולאיוש הולו, חסידי הרפורמות הרדיקליות הבורגניות. כפסגת הקריירה הפוליטית שלו, הוא זכה במושב פרלמנטרי מטעם נפת פאצ'ט בבחירות לפרלמנט ההונגרי בשנת 1906.

לאחר מלחמת העולם הראשונה לקח חלק פעיל בעבודתו של הארגון האזרחי שהוקם בטמשוואר ב-1920, אשר ראה בתפקידו "להבטיח חירויות, לתקן חיסרונות משפטיים, הפרה או קיצור של זכות משפטית ולהגיב על עוולות". הוא תמך בהקמת הסניף המקומי של המפלגה ההונגרית הלאומית וקיבל תפקידים בהנהגתה מ-1922. היידו נשא נאום בטקס הפתיחה של "הבית ההונגרי" (Magyar Ház - 1930), ארגן סדרה של הרצאות סוציולוגיות בחסות ה-Institutul Social Banat–Crişana, שנוסד ב-1932, והציג במועדון את "אנדרה אדי והנשים". תרגומיו לשירת הורטיוס, יובנאליס, ניקולאוס לנאו, אוטו אריך הארטלבן וריכרד דהמל פורסמו כבר בשנים שלפני מלחמת העולם הראשונה ואחרי 1919 על ידי ה"טמשוואר הירלאפ" ו"עיתון התיאטרון" (Szinházi Újság), ואחר כך ב"ארד סזון" (1920). רבים מהמחקרים ההיסטוריים והספרותיים שלו פורסמו גם בעיתונים יומיים. הוא שרד בחלק משואת יהודי הונגריה, אך ב-29 ביוני 1944 שם קץ לחייו בבית החולים בדיולה. קברו נמצא בבית הקברות היהודי בדיולה.

לקריאה נוספת
------------

* Romániai magyar irodalmi lexikon: Szépirodalom, közírás, tudományos irodalom, művelődés II. (G–Ke). Főszerk. Balogh Edgár. Bukarest: Kriterion. 1991. ISBN 973-26-0212-0
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת
* Életrajza az 1906-1910-es országgyűlés almanachjában (ביוגרפיה שלו באלמנך של הפרלמנט ההונגרי)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 11970/1895. Forrás: MNL-OL 30794. mikrofilm 1025. kép 1. karton. Névváltoztatási kimutatások 1895. év 15. oldal 40. sor
2. ↑  "Születési bejegyzése a balkányi izraelita hitközség születési akv. 18/1873. folyószáma alatt".
3. ↑  "Halotti bejegyzése a gyulai polgári halotti akv. 338/1944. folyószáma alatt".
4. ↑  "Gyulai zsidó temető adatbázis (Magyar Nemzeti Levéltár Békés Megyei Levéltára)".
**פֶּרידוטיט** הוא סלע יסוד פלוטוני מאפי, המורכב כולו, או כמעט כולו, מאוליבין ופירוקסן.

זה הוא סלע אולטרה-מאפי, בדרך כלל בעל תכולת מגנזיום גבוהה.

פרידוטיט נחשב לסלע של מעטפת כדור הארץ, כיוון שהוא נדיר למדי בקרום כדור הארץ, אך החוקרים סבורים שרוב המעטפת בנויה מפרידוטיט במצב צמיג. המינרלים שמרכיבים את הפרידוטיט הם המינרלים הראשונים המתגבשים מתוך שורת בואן, ומכאן ההנחה כי בעומק רב שבו שוררת טמפרטורה גבוהה, מרבית הסלע הוא פרידוטיטי, כיוון שבסלעים אחרים, ישנם מרכיבים מינרליים שלא יתגבשו ויישארו במצב נוזלי.

ישנם מספר סוגים של פרידוטיט, שמחולקים על פי התכולה המינרלית שלהם. הסוג הנפוץ ביותר של הפרידוטיט נקרא דוניט והוא סלע שמכיל ברובו את המינרל פורסטריט. מסיבה זו הדוניט עשיר מאוד במגנזיום ותכולת המגנזיום שלו מגיעה לפי תשעה מתכולת הברזל.

כאמור, את הפרידוטיט קשה למצוא על פני קרום כדור הארץ, מכיוון שהאוליבין הופך להיות בלתי יציב בנוכחות קוורץ ונוטה להפוך למינרלים סילקטיים אחרים כמו אנסטטיט. עם כל זה, ניתן לעיתים למצוא את הסלע באזורים בהם מרכיבים של מעמקי המעטפת מגיעים אל פני השטח, כגון, באופיוליטים עתיקים. כמו כן, ניתן למצוא מטאוריטים, הבנויים כולם או חלקם מפרידוטיט.

הפרידוטיט כסלע יסוד מעטפתי מאפשר מחקר של התנאים בהם נוצרו כדור הארץ ומערכת השמש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרידוטיט** בוויקישיתוף
* פרידוטיט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| סלעים |
| --- |
| סלעי יסוד |
| סלעים געשיים | אבן זפת • אגלוטינט • אגלומרט • אובסידיאן • איגנימבריט • אנדזיט • אצת פלה • בוניניט • בזלת • בזלת תולאיטית • בסניט • ברקציה געשית • דמעות אפאצ'ים • דמעות פלה • דקיט • הוואיט • היאלוטוף • היאלוקלאסטיט • טוף • טפריט • טקיליט • טרכיט • לטיט • לפיליסטון • מליליטיט • נפליניט • סידרומלן • סקוריה • פוידיט • פומיס • פונוליט • פלגוניט • פרליט • קומטיט • קרבונטיט • ריודקיט • ריוליט • שערות פלה |
| סלעי ביניים | דיאבז • למפרואיט |
| סלעים פלוטוניים | אנורתוזיט • גברו • גרנודיוריט • גרניט • דוניט • דיוריט • טונליט • טרוקטוליט • מונזוגברו • מונזוגרניט • מונזודיוריט • מונזוניט • מונזוסיאניט • סיאניט • פרידוטיט • קוורץ דיוריט • קימברליט |
| סלעים מותמרים |
|  | אמפיבוליט • אקלוגיט • גנייס • הורנפלס • לווחה • לפיס לזולי • מיגמטיט • פיליט • צפחה • קוורציט • שיש • סטיאטיט |
| סלעי משקע |
|  | אבן בוץ • אבן גיר • אבן חול • אבן חול נובית • אואולית • ארקוזה • ברקציה • דולומיט • חוואר • חוואר הלשון • חלמיש • חרסית • אבן טין • כורכר • פצלי שמן • פצלים • צור • קונגלומרט • קירטון |
**אשר בראון דורנד** (באנגלית: **Asher Brown Durand**;‏ 21 באוגוסט 1796 – 17 בספטמבר 1886) היה צייר, אבי ציור הנוף האמריקאי.

ביוגרפיה
--------

האמן החשוב ביותר באסכולת נהר הדסון ומייצגו של הזרם היותר נטורליסטי באסכולה זו. דורנד למד את אומנות התחריט ואולי משום כך, אפשר למצוא ביצירותיו הבחנה דקה ביותר בפרטים. ציורו, הקרבה שברוח, מייצג לרוב את האסכולה אליה השתייך.

דורנד נולד בשנת 1796 בג'פרסון ויליג', כיום מייפלווד (אנ'), ניו ג'רזי. הוא היה השמיני בין 11 אחים. בריאותו הרופפת פטרה אותו מעבודה בחווה המשפחתית. במקום זאת היה מסייע לאביו שהיה שען וצורף. בעקבות זאת יצא בשנת 1812 להתחנך אצל אמן התחריט, פטר מאווריק, ובשנת 1817 נכנס לשותפות מלאה עמו והחל לעבוד בסניף הניו יורקי של החברה שבסיסה היה בניוארק. השותפות נסתיימה בשנת 1820 בעקבות סכסוך על עבודת תחריט שהכין דורנד. משהושלמה זו בשנת 1823, זכה דורנד למוניטין כאחד מאמני התחריט המעולים בזמנו.

**נוף פסטורלי** (1861)
כחבר בקהילה האמנותית של ניו יורק, סייע דורנד לייסוד אגודת הציירים של ניו יורק בשנת 1825, אשר מאוחר יותר הייתה לחלק מן האקדמיה הלאומית לעיצוב (אנ') שדורנד שימש כנשיאה בין השנים 1845 עד 1861. כמו כן, סייע בייסוד המועדון לרישום בשנת 1829.

בסוף שנות ה-20 ותחילת שנות ה-30 של המאה ה-19, החלה התעניינותו הגוברת להעתיק את עבודותיו מתחריט לציור שמן ושמו נעשה קשור בציור דיוקנאות. בתמיכתו ובעידודו של מיטיבו לומאן ריד (אנ'), החליט דורנד לפרוש בשנת 1835 מעבודות התחריט. בשנת 1837 הצטרף יחד עם ידידו תומאס קול למשלחת שיצאה לסיורי רישום בחיק הטבע ובעקבות כך, התגבשה החלטתו להתמקד בציורי נוף. עם מותו של תומאס קול, הוכר דורנד כראש חבורת ציירי הנוף האמריקאיים. בשנת 1869 פרש מחייו המקצועיים ובשנת 1886 נפטר באחוזת המשפחה במייפלווד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אשר דורנד** בוויקישיתוף
* אשר דורנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אשר דורנד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007270815505171
* BNE: XX5009557
* BnF: cb14973262j (data)
* CiNii: DA0622744X
* GND: 122467655
* ISNI: 0000 0000 8136 2847
* LCCN: n50032524
* NLA: 35050786
* NTA: 304646415
* RKD: 24998
* SNAC: w6s184qd
* SUDOC: 120418029
* Trove: 812236
* ULAN: 500026080
* VIAF: 56884646
* WorldCat: lccn-n50032524

 |
**בעיית שאנדונג** (באנגלית: **The Shandong Problem**) הייתה סכסוך בנוגע לסעיף 156 של חוזה ורסאי ב-1919, שמשמעותו ויתורה של סין על חצי האי שאנדונג לטובת יפן. הבעיה נפתרה לטובת סין ב-1922.

היווצרות הבעיה
--------------

מפת מיקום חצי האי שאדונג בצפון סין
במהלך מלחמת העולם הראשונה (1914 - 1918) תמכה סין בבעלות הברית בתנאי שיוחזר לסין השטח הקיאוטצ'ו במפרץ של חצי האי שאנדונג, שהיה שייך לאימפריה הגרמנית לפני כיבושו בידי יפן ב-1914. ב־1915 הסכימה סין באי-רצון לשלושה-עשר הדרישות המקוריות של היפנים, אשר בין השאר הכירה בשליטה היפנית על הטריטוריות הגרמניות לשעבר. הממלכה המאוחדת וצרפת הבטיחו ליפן שהיא תוכל לשמור על טריטוריות אלה. בסוף 1918, סין אישרה מחדש את ההעברה וקיבלה כספים מיפן. סעיף 156 לאמנת ורסאי העביר לאימפריה היפנית את שטחה של קיאוטשצ'ו וכן את הזכויות והפריבילגיות שנרכשו מכוח האמנה הסינית-גרמנית של 1898, ולא החזירו אותן לידי הממשל הסיני.

הפגנות בסין ב-4 במאי 1919, מחאה על בעיית שאנדונג בחוזה ורסאי

פרשת חוזה ורסאי
---------------

למרות הסכמתה הרשמית לתנאיה של יפן ב-1915 וב-1918, סין גינתה את העברת הטריטוריות הגרמניות בוועידת השלום בפריז ב-1919, בתמיכתו החזקה של הנשיא וודרו וילסון מארצות הברית. שגריר סין בצרפת, ולינגטון קו, הצהיר כי סין אינה יכולה עוד לוותר על שאנדונג, שהיא מקום הולדתו של קונפוציוס, הפילוסוף הסיני הגדול ביותר, כמו שהנוצרים לא יכולים לוותר על ירושלים. הוא דרש את החזרת שאנדונג, אך דרישתו לא נענתה. הזעם הציבורי הסיני על סעיף 156 הוביל להפגנות ב-4 במאי 1919 ולתנועה תרבותית הידועה בשם תנועת הארבעה במאי. כתוצאה מכך סירב וולינגטון קו לחתום על האמנה.

סיום
----

סירובה של סין לחתום על חוזה ורסאי חייב הסכם שלום נפרד עם גרמניה ב־1921. הוויכוח על שאנדונג המשיך בתווך ארצות-הברית שנה לאחר מכן, במהלך ועידת הצי בוושינגטון. הפעם הפרשה הסתיימה בניצחון של סין, הריבונות היפנית בשאנדונג הוחזרה לסין בחוזה תשע המדינות. יפן, לעומת זאת, שמרה על הדומיננטיות הכלכלית של קווי הרכבת ושל המחוז כולו.

קישורים חיצוניים
----------------

* בעיית שאנדונג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kawamura, Noriko. "Wilsonian idealism and Japanese claims at the Paris Peace Conference," *Pacific Historical Review* (1997) 66$4 pp 503-526
2. ↑  A. Whitney Griswold, *The Far Eastern Policy of the United States* (1938) pp 239-68
3. ↑  Fifield, Russell Hunt. *Woodrow Wilson and the Far East: the diplomacy of the Shantung question* (1952)
4. ↑  Pugach, Noel H. "American Friendship for China and the Shantung Question at the Washington Conference," Journal of American History (1977) 64#1 pp 67-86.
5. ↑  Griswold, *The Far Eastern Policy of the United States* (1938) pp 326-28
**פרידה רבינוביץ-שחר** שחמטאית ישראלית. הייתה אלופת ישראל לנשים לשנת 1970. ייצגה את ישראל באולימפיאדת השחמט (סקופיה 1972).

סימה רבינוביץ-פורמן, אחותה הצעירה הייתה אלופת ישראל בשחמט לשנת 1967.

ביוגרפיה
--------

רבינוביץ נולדה וגדלה בווילנה שבליטא. אביה, שניהל רשת רהיטים, לימד אותה ואת אחותה הבכורה, סימה, לשחק שחמט. בשנת 1966 היא עלתה עם משפחתה לישראל והתגוררה בדרום צהלה בתל אביב. היא למדה עברית באולפן בקיבוץ מרחביה.

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1967 סיימה רבינוביץ במקום השני ביחד עם אלופה היוצאת קלרה פרידמן אחרי אחותה הבכורה סימה רבינוביץ.

באליפות ישראל שהסתיימה בינואר 1970 זכתה רבינוביץ בתואר, לארח שניצחה בכל מחשקיה וצברה 12 נקודות. שנייה סיימה אסתר סמושי ממצובה במקום שלישי ורביעי סיימו ביחד קלרה פרידמן ועדה זכריה.

באולימפיאדה שערכה בסקופיה שביוגוסלביה בשנת 1972 השתתפה רבינוביץ על הלוח הראשון. היא ניצחה בשני משחקים, השיגה 4 תוצאות תיקו והפסידה בשלושה משחקים.

חייה האישיים
------------

רבינוביץ עבדה כלבורנטית כימית באגף להגנת הצומח במשרד החקלאות.

הופעות באולימפיאדת השחמט
------------------------

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | נבחרת | נקודות | תוצאות |  % | דירוג קבוצתי | דירוג אישי |
| 1972 | 1 | ישראלישראל ישראל | 4 | 2+ 4= 3- | 44.4% | 18 |  |
|

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחמט** |

* תוצאותיה של פרידה רבינוביץ באולימפיאדות, באתר אולימפבייס (באנגלית)
* אבי אמיר, סימה - מן הריבנוביצ'ים ההם... על המשמר, 29 בדצמבר 1967
* ס. שי, מלכות באליפות השחמט, למרחב, 21 בדצמבר 1967
* בריונים בנווה שרת תקפו ופצעו את אלופת שראל בשחמט, מעריב, 13 באפריל 1970

הערות שוליים
------------

1. ↑  עולה צעירה גברה על האלופה בשחמט, מעריב, 12 בדצמבר 1967
2. ↑  פרידה רבינוביץ' אלופת השחמט, דבר, 8 בינואר 1970
3. ↑  לאחר 16 סיבובים אין הכרעה באליפות השחמט - באליפות הנשים, מעריב, 9 בינואר 1970
**פרסי קליאו** (באנגלית: **Clio Awards**) הוא פרס הניתן על יצירתיות בתחום הפרסום והעיצוב. הפרס מוענק במספר תחומים ביניהם; טלוויזיה, שלטי חוצות, רדיו, מסעי פרסום, מדיה, עיצוב, ואינטרנט. הפרסים ניתנו לראשונה ב-1959 ובשנת 1965 הורחבו לכלול גם עבודה בינלאומית.

היסטוריה
--------

בטקס חלוקת הפרסים בשנת 1992 אירעו מספר בעיות, המגיש שהיה אמור להגיש את התוכנית לא הגיע והוא הוחלף על ידי מגישים מאולתרים, להם לא הייתה קיימת רשימה מסודרת של זוכים. לאחר הטקס הכושל חידשה קבוצה של משקיעים בראשות "שיקגו מו"ל רות" את התוכנית, ואחר כך נמכרה התוכנית לחברה הולנדית בשם VNN שהיום נקראת חברת נילסן.

תחרות פרס קליאו היא אחת הגדולות בתחום הפרסום בעולם. בשנת 2007 הוגשו כמועמדים לפרס יותר מ-19,000 עבודות מרחבי העולם, מה שהצריך למעלה מ-110 שופטים מ-62 מדינות.

זוכים ישראליים בפרס
-------------------

בשנת 2022 זכה שער "לאשה" לציון יום המאבק הבינלאומי באלימות נגד נשים, בפרס הברונזה לעיצוב, בתחרות הפרסום הבינלאומית היוקרתית "קליאו". השער עוצב על ידי מערכת "לאשה" ומשרד הפרסום "ענבר מרחב".

בספטמבר 2022 זכה  קמפיין של חברת הקנאביס הרפואי Peace Naturals, בשיתוף עם משרד הפרסום Debby&Ron בתחרות ה-Clio Cannabis במקום השני בקטגוריית Social Good. הקמפיין קרא לבטל את מופעי הזיקוקים ביום העצמאות לטובת הסובלים מהלם קרב וכלל שלטי חוצות ברחבי הארץ, זכה להצלחה רבה והביא לביטולם של מופעי זיקוקים במספר ערים, בהן תל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פרס קליאו

* כתבה על קמפיין Peace Naturals, חדשות 13

הערות שוליים
------------

1. ↑  חבצלת דמארי, שער "לאשה" זכה בפרס לעיצוב, **ידיעות אחרונות גיליון מס' 25382**, 20.4.2022, עמ' 19
2. ↑  Peace Naturals: Firewarks • Clio Cannabis, www.cliocannabisawards.com (באנגלית)
**הראמיש קייטה פריירה סוארש** (בפורטוגזית: **Harramiz Quieta Ferreira Soares**; נולד ב-3 באוגוסט 1990 בסאו טומה שבסאו טומה ופרינסיפה), הידוע בקיצור כ**הראמיש**, הוא כדורגלן מסאו טומה ופרינסיפה המשחק כשחקן התקפה בנפטצ'י באקו מליגת העל האזרית.

קריירת מועדונים
---------------

### תחילת הקריירה

הראמיש נולד בסאו טומה שבסאו טומה ופרינסיפה. הוא שיחק במחלקות הנוער של סיישל ושל ריאל ספורטינג קלובה, קבוצות מהליגות הנמוכות בפורטוגל. לאחר מכן החל הראמיש לשחק בקבוצות בוגרות מהליגות נמוכות בפורטוגל: או אלבאס, מיניירו אלז'וסטרלנסה ואוניאו מונטמור.

### בנפיקה

בחודש יוני 2013 חתם הראמיש בבנפיקה ליסבון, ששילמה עבורו 15 אלף אירו. הוא החל לשחק בקבוצת המילואים של בנפיקה ליסבון, בנפיקה ליסבון ב', שמשחקת בליגה הפורטוגלית השנייה. ב-10 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, כששיחק 90 דקות בתיקו 0-0 נגד טרופנסה במסגרת המחזור הראשון. ב-21 באוגוסט 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה, שער בדקה ה-79 בתיקו 2-2 נגד ביירה מאר במסגרת המחזור השלישי בליגה.

### ההשאלה לספורטינג פארנסה

ב-31 באוגוסט 2014 הושאל הראמיש לספורטינג פארנסה מהליגה הפורטוגלית השנייה לעונה אחת. ב-13 בספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-54 בניצחון 1-0 על פורטו ב', קבוצת המילואים של פורטו, במסגרת המחזור השישי בליגה. ב-4 בינואר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-65 בתיקו 2-2 נגד אוליביירנסה במסגרת המחזור ה-21 בליגה. הוא סיים את עונת 2014/2015 עם 33 הופעות ו-8 שערים, 6 מהם בחודש האחרון של העונה. השאלתו הוארכה גם לעונת 2015/2016.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-5 בספטמבר 2015 ערך הראמיש את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סאו טומה ופרינסיפה, כששיחק 90 דקות בהפסד 3-0 לנבחרת מרוקו במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2017.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"הראמיש"**.
**קונרד בהמר** (בגרמנית: **Konrad Boehmer**;‏ 24 במאי 1941 – 4 באוקטובר 2014) היה מלחין וסופר הולנדי, יליד גרמניה.

ביוגרפיה
--------

בהמר נולד בברלין. המוזיקה שלו משקפת את השקפתו הפוליטית המרקסיסטית, הבאה לביטוי מפורש ברבים מכתביו משלהי שנות ה-60 ומשנות ה-70 של המאה ה-20. כחבר מטעם עצמו באסכולת דרמשטאדט (בהמר 1987), למד הלחנה בקלן, אצל קרלהיינץ שטוקהאוזן וגוטפריד מיכאל קניג, ופילוסופיה, סוציולוגיה ומוזיקולוגיה באוניברסיטת קלן, שהעניקה לו תואר דוקטור בשנת 1966. אחרי קבלת הדוקטורט, השתקע באמסטרדם, שם עבד עד 1968 במכון לתורת הצליל (סונולוגיה) באוניברסיטת אוטרכט. בשנת 1972 התמנה לפרופסור לתולדות המוזיקה ולתאוריית המוזיקה בקונסרבטוריון המלכותי בהאג.

ביצירותיו עשה בהמר שימוש אופייני בארגון סריאלי או מונטאז', לעיתים עם יסודות של ג'אז ומוזיקת רוק (למשל באופרה שלו "דוקטור פאוסטוס" וב"אפוקליפסיס קום פיגוריס" האלקטרונית). ביצירות אחרות, כגון Canciones del camino ("שירי הדרך") ו-Lied uit de verte ("שיר ממרחקים"), משמשים שירים מרקסיסטיים כחומר הבסיסי.

ב-2001 פנה פסטיבל הולנד אל בהמר בהזמנת יצירה ללהקת הרוק "נוער צלילי" (Sonic Youth), שהופיעה בה במהלך הפסטיבל באמסטרדם.

קישורים חיצוניים
----------------

* קונרד בהמר, באתר קומפוניסטן דר גנווארט
* קונרד בהמר, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* קונרד בהמר, באתר Discogs (באנגלית)

* Konrad Boehmer's website

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרמן זאבֶּה, הערך "קונרד בהמר" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
2. ↑  זאבה, שם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258969305171
* BnF: cb123453046 (data)
* GND: 134332172
* ISNI: 0000 0001 2136 0329
* LCCN: n81008085
* MusicBrainz: 86f29c36-476d-4bfd-bea4-6542f9a057db
* NTA: 068853734
* SUDOC: 032419643
* Trove: 1098898
* VIAF: 62055868
* WorldCat: lccn-n81008085

 |
**הראלד פון בוסה** (באנגלית: **Harald von Bosse**;‏ 28 בספטמבר 1812 – 10 במרץ 1894) היה אדריכל וצייר בן המאה ה-19. הוא היה צאצא למשפחת אצילים גרמנו-בלטית והיה נתין של האימפריה הרוסית.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד בליבבורג הסמוכה לסנט פטרסבורג. הוא למד בדרמשטדט ועבר לסנט פטרסבורג בשנת 1831. הוא עבד בסטודיו של אלכסנדר ברלוב והתמנה לצייר חופשי באקדמיה הקיסרית לאמנויות ב-1832, ולאקדמאי שם ב-1839 ופרופסור ב-1854. הוא תכנן מבני ציבור והפך לאדריכל החצר ב-1858.

עיצוב אגף הקיסרית מריה אלכסנדרובנה, 1853
הוא פרש ב-1863 ועבר לדרזדן מסיבות בריאותיות, בילה שם את שנותיו האחרונות ובשנת 1872 תכנן את הכנסייה הרפורמית והכנסייה הרוסית האורתודוקסית של העיר. בין יצירותיו הידועות האחרות היא הכנסייה הגרמנית בהלסינקי, פינלנד, עבודה המיוחסת במשותף לפון בוסה ולאדריכל יליד שוודיה קרל יוהאן פון היידקן, העבודה הושלמה בשנת 1864. הוא מת בדרזדן.

הגישה האמנותית
--------------

על פי האסתטיקה של תקופת ההיסטוריזם, האדריכל פון בוסה ניסה את כוחו ב"סגנונות היסטוריים" שונים. בעיצוביו לבתים כפריים של סוף שנות ה-30 עד אמצע שנות ה-40 הוא עבד בעיקר "בסגנון הקוטג' האנגלי, תוך שימוש באלמנטים של עיטור גותי".

סגנונו של האדריכל התפתח מקלאסיציזם קפדני לסגנון הנאו-רנסאנס. סגנון הנאו-רנסאנס אומץ על ידי איוואן פשקוב בשדרת Liteyny בסנט פטרסבורג (1841–1844). באופן דומה מעוטרים גם חזיתות בנייני המגורים והאחוזות של מ.ב. קוצ'ובי וא.א. פולובצוב. עם זאת, חללי הפנים של בתי המגורים מעוצבים בסגנונות שונים: נאו-בארוק, נאו-רוקוקו, ביזנטי, מורי וגותי.

בעת בנייה מחדש של האגף של הקיסרית מריה אלכסנדרובנה בארמון החורף בחר פון בוסה בסגנון הרוקוקו; הוא החליף את הצבע הכחול המקורי במשי ארגמן בוהק ופרטים מוזהבים.

גלריה
-----

* הכנסייה הרפורמית בדרזדןהכנסייה הרפורמית בדרזדן
* בניין הבורסה בריגהבניין הבורסה בריגה
* כנסייה גרמנית בהלסינקיכנסייה גרמנית בהלסינקי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הראלד פון בוסה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Andreeva, V. I.; Андреева, В. И. (2009). *Garalʹd Bosse*. Sankt-Peterburg: Kolo

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 143260170
* ISNI: 0000 0001 2101 7256
* LCCN: n2001007860
* SUDOC: 149640676
* ULAN: 500314743
* VIAF: 60883988
* WorldCat: lccn-n2001007860

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"הראלד פון בוסה"**.
רופאי חדר מיון המומחים ברפואה דחופה בטיפול בחולה
**רפואה דחופה** היא תחום התמחות, עיסוק ומחקר ברפואה שעוסק בטיפול רפואי ראשוני בחולים בעקבות מחלה או תסמינים הדורשים טיפול מיידי ולעיתים אף מסכני חיים.

תחומי טיפול
-----------

תחום הרפואה הדחופה כולל טיפול במצבים רפואיים המצריכים טיפול דחוף. מהרופא המומחה ברפואה דחופה נדרש ידע נרחב במגוון תחומי הרפואה ומיומנות רבה בביצוע פרוצדורות מורכבות, ביניהם: ידע בהחייאה מתקדמת (טיפול נמרץ), ניהול דרכי נשימה (הרדמה), תפירת חתכים מורכבים (כירורגיה וכירורגיה פלסטית), קיבוע עצם שבורה או השבת פריקה של מפרק (אורתופדיה), טיפול באוטם שריר הלב (קרדיולוגיה), טיפול בשבץ מוחי (נוירולוגיה),
טיפול בנשים בהריון עם דימום נרתיקי (גינקולוגיה ומיילדות), טיפול במקרים של התקף פסיכוטי (פסיכיאטריה), ביצוע וקריאת תוצאות בדיקות דימות (רדיולוגיה) ועוד.

המחלקה לרפואה דחופה
-------------------

 ערך מורחב – **חדר מיון**  

במחלקה לרפואה דחופה מוטל על הרופא לראות מספר רב של חולים, להקשיב לתלונותיהם, לבדוק את מצבם הרפואי ובהתאם לכך לשקול את הצורך בטיפול מיידי, העברה לאשפוז וטיפול במחלקה המתאימה או לשחררם לביתם. המחלקה לרפואה דחופה נותנת מענה רפואי ראשוני למטופלים במקרים בהם אין זמינות של רפואה בקהילה, בשעות הלילה או בסופי שבוע.

בישראל
------

רפואה דחופה מוכרת בישראל כתחום התמחות במספר מסלולים. המסלול הישיר מכשיר את הרופא שעדיין איננו מומחה לקראת הכרה כמומחה ברפואה דחופה (מבוגרים). מסלולי התמחות-על מכשירים רופאים מומחים להכרה כמומחים ברפואה דחופה, בנוסף להתמחות הראשונה שיש בידם. במסלול דומה מוכשרים גם מומחים ברפואת ילדים כמומחים ברפואה דחופה (ילדים).

ההתמחות ברפואה דחופה מתמקדת בכישורים הנדרשים מהרופאים במחלקות לרפואה דחופה בכל תחומי הרפואה. הרופא המתמחה ברפואה דחופה מתמקד במתן המענה הראשוני לכל הבעיות הדחופות בגינן פונים מטופלים למלר"ד. לפיכך, מקצוע זה מעניק לרופא יכולת רחבה, החל מטיפול הולם בחבלות, כולל תפירת חתכים וקיבוע שברים, דרך טיפול בהרעלות והפרעות בקצב הלב, וכלה בפרכוסים ושבץ מוחי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רפואה דחופה** בוויקישיתוף
* רפואה דחופה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* רפואת חרום, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  התמחות ברפואה דחופה, באתר ההסתדרות הרפואית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007540942705171
* BnF: cb120728179 (data)
* GND: 4042676-2
* LCCN: sh85042755
* NARA: 10637514
* NKC: ph137093

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**Stereotomy** הוא האלבום התשיעי של להקת The Alan Parsons Project, אשר יצא בשנת 1985.

למרות שהאלבום נחשב ליותר טוב מבחינה מוזיקלית מקודמו Vulture Culture[דרוש מקור], הוא לא הפך להצלחה מסחרית, כנראה בגלל המעטתו של חבר הלהקה אריק וולפסון (אשר תרם את קולו רק בשיר הנושא). מבנה האלבום שונה מהאלבומים הקודמים של ההרכב. הוא כולל 3 קטעים ארוכים (אחד מהם הוא אחד הקטעים האינסטרומנטליים הארוכים ביותר שההרכב אי פעם יצר), ושני שירים בני 2 דקות בסוף. האלבום הופק בשלמותו בהפקה דיגיטלית, ובגרסת התקליט והדיסק האלבום יצא בפורמט שני ערוצים.

עטיפת האלבום מראה את התמונה של השד "איש הגשם". העטיפה בתקליט שונה מאלו שיצאו אחרי מפני הצבע שברקע העטיפה.

שם האלבום לקוח מתוך משפט בסיפור "הרציחות ברחוב מורג" של אדגר אלן פו. הוא מתייחס לחיתוך של צורות קיימות מוצקות לצורות שונות, הוא משמש כמטפורה לאופן שבו אנשים מפורסמים (זמרים, שחקנים וכו '.) הם לעיתים קרובות "בצורה" על ידי בדרישות של תהילה.

למרות ההישגיות המסחרית של האלבום, Stereotomy הרוויח מועמדות גראמי בשנת 1987 עבור ביצועי הרוק האינסטרומנטלי הטובים ביותר בגלל הקטע "Where's the Walrus?".

רשימת שירים
-----------

1. Stereotomy - 7:18 (זמר: ג'ון מיילס קולות רקע: אריק וולפסון)
2. Beaujolais - 4:27 (זמר: כריס ריינבו)
3. Urbania - 4:59 (אינסטרומנטלי)
4. Limelight - 4:39 (זמר: גארי ברוקר)
5. In The Real World - 4:20 (זמר: מיילס)
6. Where's The Walrus? - 7:31 (אינסטרומנטלי)
7. Light of the World - 6:19 (זמר: גרהאם דיי קולות רקע: סטיבן דיי)
8. Chinese Whispers - 1:01 (אינסטרומנטלי)
9. Stereotomy Two - 1:21 (זמר: מיילס)

קישורים חיצוניים
----------------

* ספוטיפיי Stereotomy באתר ספוטיפיי
* MusicBrainz Stereotomy באתר MusicBrainz
* Discogs Stereotomy באתר Discogs
* AllMusic Stereotomy באתר AllMusic

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 0d55c0d5-3877-3dc3-80a3-1ca054636727

 |
הרב **שלמה זלמן שך** (לפעמים בכתיב 'שאך') (יום הכיפורים תר"ז 1846 - י"ח באב תרפ"ט, 1929) היה דיין בבית הדין של תל אביב-יפו וה"מושבות", היישוב העברי המתחדש. מחללי פרעות תרפ"ט.

קורות חיים
----------

נולד בגורז'ד שבליטא לר' שרגא פייבוש, מצאצאי הש"ך. אמו הייתה צאצאית של הגאון מווילנה. בילדותו למד מרבי לוי שפירא מקובנה, מחבר שו"ת "בית לוי".

עמד בקשרים עם רבי יוסף זכריה שטרן משאוויל ורבי אלכסנדר משה לפידות מראסיין וסייע להם בהתמודדות עם תנועת ההשכלה. לעיתים מזומנות ביקר גם בישיבת טלז אצל רבי אליעזר גורדון, ומסר שם שיעורים מזדמנים כאורח.

התפרנס ממסחר בעצים ותבואה, ומאוחר יותר ממסחר בעורות. עמד בקשרים טובים עם האצולה הנכרית בעירו.
באלול תרס"ד עלה לארץ ישראל והתיישב בשכונת נוה שלום שביפו. גם כאן ניסה לפתוח עסק לעורות, אך העסק נכשל והוא התקיים משארית רכושו שהביא מחו"ל.

התבקש על ידי הרב קוק לשמש כדיין בבית הדין של יפו והמושבות, ומילא את תפקידו בהתנדבות. במקביל, לימד בישיבה שיסד הרב קוק ביפו.

סביב שנת השמיטה תר"ע היה מתומכי היתר המכירה יחד עם הרב קוק. נוסח שטר המכירה בחתימתו לצד הרב קוק מופיע ב'סיני'. במבוא לספר שבת הארץ מאת הראי"ה מובא חידוש הלכתי בשם הרב שך להצדקת מכירת הקרקע לגוי שכבר יושב בארץ. בסיון באותה שנה גיבה את הרב קוק בפומבי כשהותקף על ידי קנאים.

במלחמת העולם הראשונה עם גירוש תל אביב, גלה לפתח תקווה, וכשהתאפשר הדבר חזר ליפו. כשהתעורר הצורך בעקבות המלחמה לערוך בין תושבי פתח תקווה חלוקה צודקת של נטל המס ושל הסיוע הכלכלי מאת השלטון האנגלי החדש, התמנה הרב ש"ז שך לשבת בבית דין עם הרב ישראל אבא ציטרון והרב יוסף גרשון הורביץ להסדרת הנושא, בחסות הרב קוק והרב יעקב מאיר.

באב תרפ"ט שהה להבראה בבית משפחת מקלף במוצא, ונרצח שם בפרעות. נטמן בהר הזיתים.

קובץ לזכרו יצא לאור בשנת תר"ץ.

משפחתו
------

נישא לטובה, בת ר' מנחם מן, עשיר ולמדן מהעיירה כווידאן.

נכדתו, חנה ליזרוביץ, נישאה לאברהם וילנציק, פעיל בהגנה.

לקריאה נוספת
------------

* מכמני עוזיאל, בן-ציון מאיר חי עוזיאל, ח"ד עמוד תק-תקב (הספד על הרב ש"ז שך).
* קובץ מאמרי הערכה לצורתו הרוחנית של הרב הגאון הקדוש רבנו שלמה זלמן שך זצ"ל, ערוך ומוצא לאור בידי חתנו מ. ליזרוביץ, תל אביב תר"ץ

קישורים חיצוניים
----------------

* שד"ר, הרב ר' שלמה זלמן שך ז"ל, הארץ, 22 בספטמבר 1929, עמ' 6
* מנחם ליזרוביץ, **קובץ מאמרי הערכה: לצורתו הרוחנית של הרב רבנו שלמה זלמן שך, בצרוף תולדותיו ותמונתו**, תר"ץ, באתר אוצר החכמה
* 'ר' שלמה־זלמן ב"ר שרגא־פיבוש ש"ך', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), **יהדות ליטא**, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 99 (ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 1297).
* דוד תדהר (עורך), "שלמה זלמן שך", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 130
* כרטיס הקבר של שלמה זלמן שך, באתר הר הזיתים
* Rabbi Shlomo Zalman Shach corpse victim of the 1929 Palestine riots in Motza, Harvard University Library - Visual Information Access
* דף לזכרו מתוך הספר חללי בת עמי
* דיון אודותיו באתר חדרי חדרים

הערות שוליים
------------

1. ↑  כרך לא עמוד עט.
2. ↑  פרק יב.
3. ↑  אגרות ראי"ה, ח"א עמוד שפג-שפד.
הרב **שלמה זלקינד לַנדרֶס** (י"ג בתשרי תר"ל, 19 באוקטובר 1869 – י"ט בחשוון תשכ"ג, 16 באוקטובר 1962) היה רבה הראשון של רמת גן, כיהן בתפקידו 36 שנים. בין השנים 1928 - 1931 כיהן גם כרבה של בני ברק.

ביוגרפיה
--------

לנדרס נולד באיהומן שבפלך מינסק, רוסיה (בלארוס), בנו של הרב חיים לנדרס, חסיד חב"ד ששימש כרב המקומי. אמו, פיה רליה, הייתה בתו של ישראל יואל שץ. בצעירותו למד אצל אביו ואחר כך בישיבת וולוז'ין.

בשנת תרנ"ב (1892) נישא לפרומה דבורה, בת הרב אברהם הכהן אהרנסון מלאדי (אחיו של הרב שלמה הכהן אהרונסון ואביו של הסופר זלמן יצחק אנכי). בשנת תרס"א (1901) התמנה לרב בעיר אבוליץ ובשנת תרע"ב (1912) בעיר קרוצ'ה (אנ'), שתיהן בפלך מוהילב שבבלארוס. בשנות מלחמת העולם הראשונה סייע לפליטים היהודים שהגיעו לאזורו. בשנת תרע"ט (1919) נרצח בנו ישראל יואל בקייב בידי פורעים מקומיים.

בשנת תרפ"ב (1922), בהיותו בן 52, עלה לארץ ישראל. שימש כרב ושוחט בבת שלמה. כעבור זמן עבר לתל אביב ושימש כמזכירו של הרב הראשי בן-ציון מאיר חי עוזיאל. היה מרבני המזרחי משך שנים רבות.

בי"ג בתמוז תרפ"ו (1926) התמנה לרבה הראשון של רמת גן, שבאותה שנה הוכרה כמועצה מקומית. במשך שלוש שנים, בין השנים תרפ"ח – תרצ"א (1928 - 1931), כיהן גם כרבה של בני ברק הסמוכה. כמו כן שימש במשך תקופה כרבה של שכונת בורוכוב. בתקופת מלחמת העולם השנייה, בהיותו כבן 73 שנה, התנדב לשורות ההגנה האזרחית.

כיהן בתפקידו כרבה הראשי של רמת גן שלושים ושש שנים, עד פטירתו בגיל 93, בשנת 1962. נקבר בבית הקברות סנהדריה בירושלים. על שמו רחוב בשכונת רמת עמידר ברמת גן.

משפחתו
------

נכדו היה העיתונאי ישראל לנדרס.

נינו הוא עורך הדין שלמה לנדרס, הקרוי על שמו.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "שלמה זלמן לנדרס", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יב (1962), עמ' 3952
* א. פ, ממט, יובל שנים בכתר התורה: עם מלאת 25 שנה להתמנותו של הרב רש"ז לנדרס כרבה של רמת-גן, הצופה, 2 באוגוסט 1951, עמ' 3
* יוסף גורקה, הרב ר' זלמה זלקינד לאנדרס: רבה הראשי של רמת גן - ליובלו התשעים, הצופה, 23 בדצמבר 1959, עמ' 2 ו-3 (חלק 1, חלק 2)
* יוסף דיטא, מסיבה חגיגית ליובלו של הרב לנדרס ברמת גן, הצופה, 28 באוקטובר 1959, עמ' 3
* יוסף גורקה, תורה ומסורת בעיר הגנים, הצופה, 28 בספטמבר 1962, עמ' 12
* הרב מ. י. הלוי אושפיזאי וא. ממט, זיכרון להולכים: הרב ש. ז. לנדרס ז"ל, הצופה, 25 באוקטובר 1964, עמ' 3 (חלק 1, חלק 2)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הוקמה חמש שנים לפני כן, בשנת 1921, כמושבה חקלאית.
2. ↑  רבה הראשון של המושבה בני ברק, הרב אריה מרדכי רבינוביץ, פרש מתפקידו ועבר להתגורר בירושלים ובני ברק נותרה בלי רב. בעקבות זאת הוחלט למנות את רבה של רמת גן הסמוכה כממלא מקום עד שיימצא רב חדש.
3. ↑  בן 73 מתנדב להג"א, הבוקר, 25 ביוני 1942, עמ' 4
4. ↑  נפטר הרב ש. ז. לנדרדס, רבה של רמת-גן, הצופה, 18 בנובמבר 1962, עמ' 1 ו-2 (חלק 1, חלק 2); הרב שלמה זלקינד לנדרס, דבר, 18 בנובמבר 1962, עמ' 8; הרב לנדרס למנוחת עולמים, הבוקר, 18 בנובמבר 1962, עמ' 6
**יבגני ודימוביץ' סדוב** (ברוסית: **Евгений Вадимович Седов**; נולד ב-29 בינואר 1996) הוא שחיין רוסי, הוא אלוף העולם לבריכת 25 מטר ושיאן עולם לבריכת 25 מטר במשחה שליחים 4x50 מטר חופשי (דוחא 2014), אלוף אירופה לבריכת 25 מטר (נתניה 2015) במשחה ל-50 מטר חופשי ושיאן העולם לנוער במשחה ל-50 מטר פרפר.

ביוגרפיה
--------

סדוב נולד בוולגוגרד.

### 2014

#### שיאן עולם לנוער

באליפות רוסיה שנערכה במאי 2014 קבע סדוב במשחה ל-50 מטר פרפר שיא עולם חדש לנוער של 23.28 שניות (השיא הנוכחי, 2015).

#### אלוף עולם (בריכת 25 מטר)

באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בדוחא קטר בדצמבר אותה שנה זכה סדוב בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה שליחים 4x50 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 1:22.60 דקות, לפני ארצות הברית (1:23.47 דקות) ואיטליה (1:24.56 דקות), כשחיין שני הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 20.37 שניות. מדליית כסף, במשחה שליחים משולב 4x50 מטר חופשי בשיא אירופה חדש של 1:29.13 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 1:28.57 דקות ולפני ברזיל שקבעה שיא דרום אמריקה חדש של1:29.17 דקות. כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 20.59 שניות, תוצאה שהייתה מאפשרת לו לזכות במדליית הכסף במשחה זה (הוא לא שחה משחה זה). נוסף לכך, הוא שחה בשלב המוקדמות במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב וקבע עם חבריו שיא עולם חדש של 1:32.78 דקות, שיא שהחזיק מעמד 8 וחצי שעות ונשבר על ידי ברזיל (1:30.51 דקות).

### 2015

באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה במכון וינגייט, נתניה בדצמבר 2015 זכה סדוב ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף והיה לאחד השחיינים המצטיינים באליפות. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 20.87 שניות, לפני מרקו אורסי מאיטליה (20.92 שניות) וסבסטיאן שצ'פנסקי מפולין (21.21 שניות) ובמשחה שליחים 4x50 מטר חופשי בתוצאה של 1:23.49 דקות, לפני איטליה (1:24.44 דקות) ובלארוס (1:25.01 דקות). כשחיין ראשון הוא קבע שיא אישי חדש של 20.70 שניות. מדליות כסף, במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב בתוצאה של 1:32.17 דקות, אחרי איטליה שקבעה שיא אליפות חדש של (1:31.71 דקות) ולפני בלארוס (1:33.21 דקות), כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 20.40 שניות ובמשחה שליחים משולב 4x50 מטר חופשי בתוצאה של 1:29.59 דקות, אחרי איטליה שקבעה שיא אליפות חדש של 1:29.26 דקות ולפני הולנד (1:30.03 דקות).

שיאים אישיים
------------

### בריכה אולימפית

* 50 מטר חופשי: 21.84 שניות (2015)
* 100 מטר חופשי: 49.23 שניות (2013)
* 50 מטר פרפר: 23.28 שניות (2014), **שיא עולם לנוער**

### בריכת 25 מטר

* 50 מטר חופשי: 20.70 שניות (2014)
* 100 מטר חופשי: 47.21 שניות (2013)
* 50 מטר פרפר: 23.04 שניות (2014)

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

קישורים חיצוניים
----------------

* יבגני סדוב, באתר Swimrankings

הערות שוליים
------------

1. ↑  Evgeny Sedov Sets 50 Fly World Junior Record to Kick Off Russian Nationals, באתר *Swimming World Magazine*‏, 13 במאי 2014 (באנגלית)
**מיסיולוגיה** או מדע המיסיון הוא תחום בתאולוגיה מעשית החוקר את עבודתו של המיסיונר, מטרותיו והמסרים אותם הוא מעביר. 

מיסיולוגיה היא בחינה רב-תחומית ורב-תרבותית של כל היבטי הפצת האמונה הנוצרית המתבססת על תאולוגיה, אנתרופולוגיה, היסטוריה גאוגרפיה, תאוריה ושיטות תקשורת, השוואת דתות, מתודולוגיה נוצרית והיחסים בין הכתות בנצרות. אדם העוסק במיסיולוגיה קרוי מיסיולוג.

מייחסים את יסוד מדע המיסיון למיסיולוג הגרמני גוסטב וארנק (Gustav Warneck ‏6 במרץ 1834 – 26 בדצמבר 1910). 

מקצוע המיסיולוגיה נלמד בעיקר באוניברסיטאות נוצריות כדוגמת "האוניברסיטה הקתולית של אוסטרליה" או "Southern Nazarene University", אך גם באוניברסיטה כללית כדוגמת ה"אוניברסיטה של דרום אפריקה".

נושאים בהם עוסקת המיסיולוגיה
----------------------------

* בחינה של האסטרטגיה והתוצאות (החיוביות וגם השליליות) של הפצת הדת הנוצרית.
* מחקר על ההשפעה של הפצת הדת ועבודת הרווחה על הסביבה, כולל היבטים מעשיים של פוליטיקה בינלאומית והתפתחות כלכלית.
* בחינה מהם כללי התנהגות נוצריים החיוניים לנצרות ולכן חלים על הנוצרים בכל התרבויות ובין ביטויים תרבותיים גרידא של הנצרות שניתן לשנותם ולהתאימם לתרבות אחרת.
* הצעת הסברים תאולוגיים לתופעות כדוגמת הדיכוטומיה שבין הכנסייה המתוארת בברית החדשה שכל תפקידה לבשר (כלומר לגרום להתנצרות) ובין הכנסייה העכשווית שאינה עוסקת במיסיון, אלא העבירה תפקיד זה לסוכנות חיצוניות, קרי גופי המיסיון.

קישורים חיצוניים
----------------

* האגוד הבינלאומי ללימודי המיסיון (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4170151-3
* NKC: ph122903

 |
**רודולף הראשון, מלך בוהמיה** (1282 – 3/4 ביולי 1307), **רודולף מהבסבורג**, היה חבר בבית הבסבורג, מלך בוהמיה ומלך פולין בתואר משנת 1306 עד מותו. הוא היה גם דוכס אוסטריה ושטיריה משנת 1298.

ביוגרפיה
--------

### ראשית חייו

רודולף היה בנם הבכור של אלברכט הראשון, דוכס אוסטריה ואשתו אליזבת מגוריציה-טירול, ובכך נכדו של רודולף הראשון, מלך גרמניה. לאחר מאבקים ממושכים עם אדולף מנסאו, אביו נבחר למלך גרמניה בשנת 1298 והכתיר את רודולף בן השש עשרה כשליט משותף באדמות התורשה האוסטריות של שושלת הבסבורג. על פי הסכם ריינפלדן, רודולף פעל כעוצר מטעם אחיו הצעירים פרידריך הראשון ולאופולד הראשון.

ב-25 במאי 1300 ארגן המלך אלברכט הראשון את נישואיו עם בלאנש, בתו של פיליפ השלישי, מלך צרפת.  האיחוד המיועד נכשל מכיוון שבנם ובתם של בני הזוג מתו צעירים ובלאנש עצמה מתה, כנראה לאחר הפלה, בשנת 1305. רודולף ליווה את אביו במשלחתו בשנת 1304 נגד ואצלב השני, מלך בוהמיה, שהציב את בנו ואצלב השלישי על כס המלוכה ההונגרי לאחר ששושלת אראפד נכחדה בשנת 1301 עם מותו של אנדראש השלישי, מלך הונגריה.

### מלך בוהמיה

הזדמנות נוספת להשגת שלטון לבית הבסבורג נפתחה כאשר בשנת 1306 נהרג המלך ואצלב השלישי, השליט הבוהמי האחרון של שושלת פשמישל, ואלברכט הראשון הצליח לתפוס את ממלכתו. רודולף קיבל אז את כס המלוכה הבוהמי. על כך טען דודו מצד אמו הדוכס היינריך מקרינתיה, בעלה של אחותו של וצלאב, אנה מבוהמיה. כאשר כמה אצילים בוהמיים בחרו בהיינריך כמלך בוהמיה, אלברכט הראשון הטיל על גיסו חרם קיסרי וצעד נגד פראג. היינריך ברח, תחילה לבוואריה, ולאחר מכן חזרה לארצות מולדתו בקרינתיה. כדי לקבל לגיטימציה נוספת של התביעות ההבסבורגיות על כס המלוכה הבוהמי והפולני, השיא אלברכט את רודולף לאליזבת ריצ'זה הפולנית, אלמנתו של המלך ואצלב השני.

רודולף נדחה על ידי כמה אצילים בוהמיים, שהמשיכו להחזיק מעמד עבור היינריך. מטרותיו להשתלט על מצבורי הכסף בקוטנה הורה (*קוטנברג*) עוררו מרד שהוביל בית האציל שטרקוניצה. המלך צר על מבצר המורדים בהוראז'וביצה, אך מת במחנה בלילה שבין ה-3 ל-4 ביולי 1307, ככל הנראה כתוצאה מנקב במערכת העיכול.

מכיוון שרודולף לא הותיר ילדים, התפיסה הראשונה של ההבסבורגים לכתר בוהמיה נכשלה כאשר האצילים הבוהמיים החזירו את היינריך כמלך בתמורה לאמנת זכויות, אשר בתורו נאלץ לוותר על כס המלוכה לטובת הרוזן יוהאן מלוקסמבורג. שלוש שנים מאוחר יותר. במקום זאת מותו של רודולף העצימה את סכסוך הירושה ההבסבורגי הפנימי, והגיעה לשיאה ברצח המלך אלברכט הראשון על ידי אחיינו יוהאן רוצח האב בשנת 1308. רודולף קבור בקתדרלת ויטוס הקדוש בפראג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רודולף הראשון, מלך בוהמיה** בוויקישיתוף
* רודולף הראשון, מלך בוהמיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Morrison & Hedeman 2010, p. 4.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 128689056
* ISNI: 0000 0003 8256 993X
* NKC: jn20040227007
* VIAF: 265433319
* WorldCat: viaf-265433319

 |
**אשת כהן** הוא סרט קצר ישראלי, שנוצר בשנת 2000 על ידי נאוה (נוסן) חפץ, שכתבה את התסריט וביימה את הסרט במסגרת לימודיה בבית הספר לקולנוע "מעלה". הסרט דובר יידיש. הסרט מבוסס על הכלל ההלכתי לפיו אשת כהן שנאנסה אסורה על בעלה.

תקציר העלילה
------------

במרכז הסרט נמצאת ריבקי כהן (אמונה צבי), צעירה חרדית, הפותחת את דלת ביתה לגבר זר המבקש צדקה והוא אונס אותה. הילדה חנה'לה, שראתה את האירוע האלים, רצה אל בעלה של ריבקי, מוטל (עומר קורן), הלומד בכולל, ומזעיקה אותו. הוא מגיע לביתו ויחד עם אחותה של ריבקי, לאה (אסתי סבידנסקי), רואה אותה באומללותה. מוטל פונה לבית הדין הרבני שיפסוק האם הוא חייב לגרש את אשתו, בהתאם להלכה הקובעת שאשת כהן שנאנסה אסורה לבעלה. ריבקי עוברת להתגורר בבית אחותה, התומכת בה, ושם היא ממתינה להחלטת בית הדין. גם בעלה ממתין להחלטה זו, ובין השאר משוחח על כך עם דודו, סופר סת"ם, שטוען שללא כל ספק עליו לגרש את אשתו. ריבקי חוזרת לביתם המשותף, שבו היא פוגשת את מוטל, אך הוא שותק בפגישתם ונמנע מקרבה אתה בנימוק "איני יכול", והיא עוזבת מאוכזבת. 

בית הדין מוצא מוצא הלכתי מן הסבך: כיוון שהעדות היחידה לאונס היא עדותה של ריבקי, והיא אינה נחשבת לעדה נאמנה, ובוודאי לא מתקיים "על פי שניים עדים יקום דבר", אין עילה לגירושין. מוטל מבשר לריבקי בשמחה: "את מותרת לי". ריבקי, הפגועה משתיקתו עד כה, אינה ממהרת לשמוח אתו.

עו"ד יעקב שפירא, שדן בהיבט ההלכתי המוצג בסרט, ציין: "הסרט 'אשת כהן' הביא בפנינו נקודת מבט רגישה ואנושית אודות ההשלכות הקיומיות של העמדה ההלכתית המקובלת בנוגע לאשת כהן שנאנסה. הסרט המחיש את הבעייתיות הרגשית הנוצרת בעקבות הדרישה ההלכתית, שהבעל הכהן לא יאמין לאשתו כי נאנסה, והשפעתה על שימור הזוגיות של הבעל הכהן ואשתו אשר נאנסה. ספק אם היה בכוחן של מילים כתובות להביע בעוצמה כה רבה נקודת מבט זו."

פרסים
-----

הסרט הוקרן בפסטיבלי קולנוע רבים, וזכה בפרסים אחדים:

* פרס שני לסרט הטוב ביותר, פסטיבל הסטודנטים, פוטסדאם, גרמניה, 2001.
* פרס הסרט הקצר הטוב ביותר, פסטיבל סרטי דתות, איטליה, 2002.
* פרס חביב הקהל, "פסטיבל על רגל אחת", וסטצ'סטר, ארצות הברית, 2003.

במלאת 18 שנים לבית הספר "מעלה" בחר תא מבקרי הקולנוע בסרט זה לסרט הטוב ביותר של בית הספר בכל שנותיו.

קישורים חיצוניים
----------------

* "אשת כהן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אשת כהן, באתר "מעלה"
* אשת כהן, הסרט המלא באתר Vimeo
* רותה קופפר, מי יעזור לאשת הכהן, באתר הארץ, 17 באוגוסט 2011
* יעקב שפירא, ‏אשת כהן שנאנסה ושמירת הזוגיות – הלכה וקולנוע, **משפחה במשפט** א', תשס"ז
* Sarah Stern, COHEN’S WIFE FILM ANALYSIS

הערות שוליים
------------

1. ↑  יעקב שפירא, ‏אשת כהן שנאנסה ושמירת הזוגיות – הלכה וקולנוע, **משפחה במשפט** א', תשס"ז
2. ↑  אלעד טנא, המבקרים: "אשת כהן" הסרט הכי טוב של מעלה, באתר ynet, 2 באוקטובר 2007
**רודולף דילס** (בגרמנית: **Rudolf Diels**;‏ 16 בדצמבר 1900 – 18 בנובמבר 1957) היה המפקד הראשון של הגסטפו, בן חסותו של הרמן גרינג.

קורות חיים
----------

דילס היה בן של חקלאי. הוא שירת בצבא במלחמת העולם הראשונה ולמד משפטים באוניברסיטת מרבורג. צלקת סיף ארוכה עיטרה את לחיו הימנית, אות לקרבות הדו-קרב שניהל באוניברסיטה בהיותו סטודנט כהוכחה לגבריותו.

ב-1930 הצטרף למשרד הפנים של ממשלת פרוסיה וב-1932 הצטרף כיועץ למשטרת פרוסיה בתפקיד מעקב אחרי קיצונים ימנים וקומוניסטים.

כבר בשלב מוקדם חבר אל גרינג. כאשר עלה היטלר לשלטון, התמנה גרינג לראש ממשלת פרוסיה. ב-אפריל 1933 הוא מינה את דילס כמפקד אגף A1 של משטרת פרוסיה שעד מהרה נקראה Geheime Staatspolizei (משטרת המדינה החשאית) או בקיצור - גסטפו. בדרגת אוברפיהרר.

לאחר שריפת הרייכסטאג חקר את מרינוס ואן דר לובה והביא להרשעתו. הוא הרבה לבלות עם מרתה דוד, בתו של שגריר ארצות הברית שתיארה אותו כאדם מקסים ונעים הליכות.

דילס נקלע למאבק בין היינריך הימלר להרמן גרינג בנוגע לשליטה על הגסטפו. הימלר סבר שדילס רך מדי ואינו מתאים לתפקידו. דילס נמלט לצ'כוסלובקיה ובתיווכו של גרינג חזר באוקטובר 1933 לברלין והועלה לדרגת אובר-שטורמבאנפיהרר.

המאבק בין הימלר וגרינג הסתיים ב-20 באפריל 1934 לאחר שגרינג נכנע והסכים להעביר להימלר את השליטה על הגסטפו. הימלר מינה את ריינהרד היידריך ב-22 באפריל 1934 לראש הגסטפו. דילס מונה ל"נציג אזורי" בקלן.

לפני ליל הסכינים הארוכות הוזהר על ידי גרינג וברח לשווייץ עד יעבור זעם.

לאחר קשר ה-20 ביולי נאסר אך שרד.

### לאחר המלחמה

דילס זומן מטעם התביעה במשפטי נירנברג אבל נתן גם עדות למען פטרונו גרינג. הוא שירת בממשלת סקסוניה התחתונה ולאחר מכן במשרד הפנים של ממשלת מערב גרמניה עד לפרישתו בשנת 1953. ב-18 בנובמבר 1957 בעת מסע ציד כאשר לקח רובה מרכבו, נפלט ממנו כדור והרג אותו.

לקריאה נוספת
------------

* **אריק לארסון**: **בגן חיות הטרף**, הוצאת בבל וידיעות ספרים, 2015.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רודולף דילס** בוויקישיתוף
* הגסטפו, באתר הספרייה של מט"ח
* הגסטפו בגרמניה, באתר News1

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007322246705171
* GND: 118525328
* ISNI: 0000 0000 3197 8571
* LCCN: n88179217
* NLP: A35982536
* NTA: 111737362
* SNAC: w6kn5n63
* SUDOC: 146489268
* VIAF: 69721112
* WorldCat: lccn-n88179217

 |
**אשת חיל מי ימצא** (באנגלית: **A Price Above Rubies**) הוא סרט קולנוע בריטי-אמריקאי משנת 1998 שביים בועז יכין ובכיכובה של רנה זלווגר. גיבורת הסרט היא אישה יהודייה צעירה המתקשה להשלים עם המגבלות שהקהילה החרדית מטילה עליה. הביקורות על הסרט היו מעורבות, אך לרוב שבחו את משחקה של זלווגר.

שם הסרט
-------

שם הסרט לקוח מתוך ספר משלי מהפסוק הראשון של השיר "אשת חיל". "אשֶׁת-חַיִל, מִי יִמְצָא; וְרָחֹק מִפְּנִינִים מִכְרָהּ". בתרגום המלך ג'יימס לאנגלית הפסוק הוא "Who can find a virtuous woman? for her price is far above rubies".
שם הסרט באנגלית הוא חלקו השני של הפסוק ותרגומו המילולי הוא "ערכה עולה על אבני אודם". שם הסרט בעברית נלקח מחלקו הראשון של הפסוק.

תקציר העלילה
------------

סוניה (זלווגר) היא אישה צעירה החיה בקהילה חסידית בברוקלין. בתחילת הסרט יולדת סוניה את ילדה הראשון. היא נשואה למנדל, יהודי אדוק השקוע בלימודיו, וכמהה לתשומת לב שהוא אינו מעניק לה. כתוצאה מכך סוניה מנהלת רומן עם אחיו של בעלה סנדר (אקלסטון). סנדר עוסק במכירת תכשיטים ובעזרתו היא מתחילה לעבוד בחנות תכשיטים. הרומן משמש לסוניה פורקן למיניות המודחקת שלה, וסנדר מנצל זאת עד תום. אבל היא נרתעת מחוסר המוסריות שלו ונמצאת בקונפליקט מתמיד בין רגשותיה ובין מה שחינכו אותה לראות כחטא.

במסגרת עסקי התכשיטים היא יוצרת קשר עם ראמון (פיין) שהוא אמן פורטוריקני המעצב תכשיטים. כשסנדר מגלה את הקשר בין השניים הוא מגלה זאת למשפחה. סוניה נאלצת להתגרש מבעלה והיא מוחרמת על ידי בני המשפחה.

הסרט מסתיים בנימה סובלנית יותר. סוניה מוצאת איזון בין חיי היום-יום ובין תשוקותיה. בעלה מתחיל לקבל את השוני שלה, ומבטיח לאפשר לה לקבל משמורת על בנה.

צוות השחקנים
------------

* רנה זלווגר - סוניה הורוביץ
* כריסטופר אקלסטון - סנדר הורוביץ
* ג'וליאנה מרגוליס - רחל
* אלן פיין - ראמון גרסיה
* גלן פיצג'רלד - מנדל הורוביץ
* קים האנטר - רעבעצן
* ג'ון רנדולף - רבי משה
* קתלין צ'לפנט (Kathleen Chalfant) - מקבצת נדבות
* פיטר ג'ייקובסון - שמואל
* אידי פאלקו - פייגה

קישורים חיצוניים
----------------

* "אשת חיל מי ימצא", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "אשת חיל מי ימצא", באתר נטפליקס
* "אשת חיל מי ימצא", באתר AllMovie (באנגלית)
* "אשת חיל מי ימצא", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "אשת חיל מי ימצא", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "אשת חיל מי ימצא", באתר אידיבי
* "אשת חיל מי ימצא", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)