recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**חיילי סלמיס** (בספרדית: **Soldados de Salamina**) הוא רומן מאת הסופר הספרדי חווייר סרקס. הגרסה הראשונה של הספר ראתה אור במרץ של שנת 2001, ועד שנת 2007 התפרסמו בספרד יותר מארבעים מהדורות שלו. הספר נמכר ביותר מחצי מיליון עותקים ותורגם ליותר מעשרים שפות. הוא היה לרב-מכר גם מחוץ לגבולות ספרד, למשל באיטליה, ארצות הברית, בריטניה, גרמניה, דנמרק, הולנד, יוון, נורווגיה, פולין, פינלנד, צ'כיה, צרפת, קנדה, רומניה ושוודיה. זהו ספרו הראשון של חווייר סרקס, שראה אור בעברית. התרגום העברי, מאת רמי סערי, התפרסם בהוצאת כרמל בשנת 2007. הספר גם עובד לסרט, שזכה אף הוא להצלחה רבה.

הרומן עוסק באסון הלאומי הקשה ביותר שפקד את ספרד במאה העשרים: מלחמת האזרחים. עלילת הספר וסגנונו אינם מבוססים על בדיון בלבד וגם לא על כתיבה אוטוביוגרפית בעיקרה, אלא על עירוב בין כתיבה ספרותית לבין דיווח עיתונאי ועל שילוב בין יסודות של ספר מתח לבין פירוט תוצאות מחקר היסטורי וספרותי. הספר מתמקד בניסיונו הכושל בתחילה והמוצלח בדיעבד של עיתונאי להיהפך לסופר, ובהשוואה שבחר הסופר לעשות בעבודתו העיתונאית בין שני אירועים היסטוריים שאכן התרחשו: מות המשורר אנטוניו מצ'אדו בגלות ימים ספורים אחרי תבוסת הרפובליקנים וההוצאה להורג שהסופר רפאל סנצ'ס מסס נמלט ממנה בעור שיניו. שני אירועים אלה יוצרים את התשתית העובדתית של היצירה, וממנה משתלשל חוט השני לאורך כל עלילת הספר.

בתחילת הספר, תעלומה מרתקת מתקופת מלחמת האזרחים אינה נותנת מנוח לחווייר סרקס, עיתונאי ספרדי מתוסכל החולם להיות סופר מצליח. הוא יוצא לדרך ארוכה של איסוף מידע וראיות ומתחקה אחרי קורות סופר ידוע, אחד האידאולוגים החשובים של הפשיזם בארצו, הנמלט מהוצאה להורג. במהלך המרדף אחריו ניצַל האיש הודות לחייל רפובליקני, המבחין בו אך בוחר לנצור את נשקו. הספר מתמקד בשאלה מיהו אותו חייל ומדוע פעל כפי שפעל. סרקס פותר, כבספר מתח, את החידה המסעירה את דמיונו, ותוך כדי כך הוא לומד חדשות ונצורות על הגבורה, על הרֵעוּת ועל טיבה החמקמק של האמת ההיסטורית.

סיפורו האישי של סרקס נשזר ברומן לפרקים בלשון ישירה, רהוטה ולפעמים יובשנית קמעה, והוא לא רק מעניק למסופר בגוף ראשון מִשנה תוקף ואמינות, אלא גם קושר בין העובדות ההיסטוריות של תקופת המלחמה לבין ההווה, אשר בו הסופר עורך את מחקרו ההיסטורי, מחקר החותר להבהיר את הפרשייה העלומה ולפתור אותה אחת ולתמיד. גישת הסופר לספרות ולהיסטוריה גם יחד, שאיפתו לאמת את העובדות וסלידתו מפני ראייה משוחדת או חד-צדדית, יכולות לשמש הסבר חלקי להצלחה הכבירה שהספר זכה לה לא רק בספרד, אלא גם ברבות מן הארצות שלשפותיהן תורגם.

קישורים חיצוניים
----------------

* המבוא לספר, תחילתו ואחרית הדבר שכתב מתרגמו באתר "טקסט"
* ביקורת מאת יקיר בן-משה במוסף הספרים של עיתון "הארץ"
* ביקורת על הספר מאת רות אלמוג במוסף הספרות של עיתון "הארץ"
* ביקורת על הספר מאת פאר פרידמן, גרסה אחרת של המאמר התפרסמה ב"מעריב" בתאריך 16.11.2007
* אריאנה מלמד, מבריק, מטריד, מהדהד, באתר ynet, 19 בספטמבר 2007
* Javier Cercas - Soldiers Of Salamis - מאתר ה-BBC
* חיילי סלמיס, באתר OCLC (באנגלית)
**גוסטב פרידריך וילהלם גרוסמן** (בגרמנית: **Gustav Friedrich Wilhelm Großmann**;‏ 30 בנובמבר 1746, ברלין – 20 במאי 1796) היה סופר, שחקן ובמאי תיאטרון גרמני. הוא כתב את האופרה Schauspiel mit Gesang Adelheit von Veltheim, על פי מוזיקה של כריסטיאן גוטלוב נפה.

הוא נולד למשפחה ענייה ועד 1767 למד משפט. לאחר מכן עד 1772 היה מזכיר במשלחת הדיפלומטית של פרוסיה בדנציג. בשנת 1778 שימש כבמאי בתיאטרון בון. ב-1874 הקים חברת הפקות תיאטרון שסיירה ברחבי גרמניה והתמקמה בהנובר. תקופה מסוימת הוא חי בקניגסברג. ביתו כיום משמש כמוזיאון על פועלו.

בשנת 1780 הוא כתב לברית לאופרה "Schauspiel mit Gesang" של כריסטיאן גוטלוב נפה שבאות התקופה עבר אתו בבון.

ב-28 במרץ 1784 נפטרה אשתו קרוליין ולאחר שנת האבל המחייבת נשא גרוסמן לאישה את השחקנית מרגרטה ויקטוריה שרות' במרץ 1785. איתה נולדו לו עשרה ילדים, ביניהם השחקניות לעתיד דוריס לאופולדין גרוסמן. בליל 16-17 באפריל 1785 פרצה שריפה בחדרי המגורים והעבודה של גרוסמן בתיאטרון, ובמהלכה איבד את כל חפציו. הוא עצמו נפצע קשה בניסיון לכבות ולהציל ניירות חשובים. היה צורך לחלץ את ילדיו באמצעות סולמות מהקומה השנייה. 

בשנת 1786 ביחד עם כריסטיאן וילהלם קלוס הוא עבד עבור להקת תיאטרון בקלן. מערכת היחסים העסקית הזו הייתה רעה, שכן גרוסמן דווח על הונאה. 

ב-1788 מונה גרוסמן למנהל תיאטרון החצר בהנובר, אך הוא ננזף שם שוב ושוב על הצגת מחזות עם ביקורת על המשטר. 

כשחקן או כמנהל השפיע גרוסמן על מספר רב של שחקנים, כגון ב. יוסף קארל אמברוש, פרידריקה בתמן-אונזלמן, יוהאן היינריך בוזנברג, דנר, פאני פיאלה, דורותיאה קיילהולץ, יוהאן קרל ליביך, שרלוט אמלי נויהאוס, אנטון שטייגר, קרל וילהלם פרדיננד אונזלמן ואחרים.

מחזהו "לא יותר משש קערות" תורגם למספר שפות ועדיין נחשב למחזה התקופה החברתית-ביקורתית הראשונה של גרמניה. ההיסטוריון הספרותי קרל היינריך יורדן כבר תיאר את היצירה הזו כמודל לציורי משפחה עדכניים יותר.

לקריאה נוספת
------------

* Rüppel, Michael (2010). Gustav Friedrich Wilhelm Grossmann 1743-1796 : eine Epoche deutscher Theater - und Kulturgeschichte (in German). Hannover: Wehrhahn. ISBN 978-3-86525-120-6. OCLC 660822094.
* Fischer, Axel (1996). "Sind die Kerls, die Komödianten rasend?" Gustav Friedrich Wilhelm Grossmann und das hannoversche Hoftheater im 18. Jahrhundert (in German). Hannover: Niedersächs. Staatstheater. ISBN 3-931266-03-6. OCLC 243842932.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גוסטב גרוסמן** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007281022705171
* BnF: cb13489419m (data)
* GND: 118542648
* ISNI: 0000 0001 2129 8879
* LCCN: n91001495
* NKC: mzk2009511455
* NLP: a0000003798768
* NTA: 079112625
* SELIBR: 386280
* SUDOC: 035803851
* VIAF: 41994095
* WorldCat: lccn-n91001495

 |
**אנס דמירוביץ'** (בבוסנית: **Enes Demirović**; נולד ב-13 ביוני 1972) הוא כדורגלן עבר בוסני ששיחק בעמדת הקשר.

קריירה
------

דמירוביץ' התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של טריגלאב קראן מהליגה השלישית בסלובניה. שנה לאחר חתם בגוריצה מליגת העל הסלובנית ואף זכה עמה באליפות בסיום העונה.

בינואר 1998 חתם בהיידוק ספליט מליגת העל הקרואטית בה שיחק חצי עונה. בקיץ 1998 חתם באדנאספור מליגת העל הטורקית ובמהלך העונה חתם באיסטנבולספור במדיה שיחק עונה וחצי.

בקיץ 2000 חתם בהפועל פתח תקווה מליגת העל. ב-13 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 3-1 לבית"ר ירושלים. ב-16 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד הפועל תל אביב. שבוע לאחר מכן כבש ובישל בניצחון 0-3 נגד צפרירים חולון.

בקיץ 2002 חתם בהפועל כפר סבא במדיה שיחק עונה ולאחר מכן חתם בעירוני קריית שמונה מהליגה הלאומית.

בשנת 2005 חזר לקדנציה שנייה גוריצה במדיה שיחק 6 עונות ואף זכה עמה באליפות בעונה הראשונה לאחר שחזר. בהמשך הקריירה שיחק בברדה ואדריה עד שפרש מכדורגל בגיל 42.

דמירוביץ' לקח חלק במשחק הרשמי הראשון אי פעם של בנבחרת בוסניה והרצגובינה בהפסד 2-0 לאלבניה. לזכותו של דמירוביץ' 13 הופעות עבור הנבחרת.

תארים
-----

גוריצה
* ליגת העל הסלובנית: 1994/1995, 2005/2006

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
**ארטמיס פאול: המזימה של אופאל** הוא ספר פנטזיה לנוער שפורסם לראשונה בשנת 2005, ובארץ בשנת 2008, הרביעי במספר בסדרת הספרים ארטמיס פאול מאת הסופר האירי אואן קולפר. אחרי "ארטמיס פאול: צופן הנצח" וקודם ל"ארטמיס פאול: המושבה האבודה", מתרכז הספר בניסיון השני של הפיה המבריקה אופאל קובוי למרד (אחרי הניסיון הראשון שלה ב"ארטמיס פאול: התקרית בקוטב הצפוני" נחל כישלון) ומאמציהם של ארטמיס פאול וחברי הפיות שלו לעצור אותה.

עלילה
-----

הספר מתחיל עם הפיה אופאל קובוי הנמצאת בתוך בית חולים פסיכיאטרי ומזייפת קומה, כדי להימנע ממאסר על ידי כוחות משטרת הלפריקונים שרודפים אחריה בעקבות הניסיון הנכשל שלה למרד ושליטה עולמית (שלוקחים חלק ב*ארטמיס פאול: התקרית בקוטב הצפוני*).

קובוי, אשר הייתה במעקב מתמיד בכל שעות היממה ונעשו לה בדיקות DNA כל ארבע שעות מטעם משטרת הלפריקונים כדי להבטיח שאופאל נמצאת בתוך התא המבודד, בעזרת האחים בריל מצליחה אופאל לברוח ולהחליף את עצמה בשיבוט, אשר זהה אליה (ההבדל היחידי הוא שלשיבוט אין מוח). אחרי בריחתה היא הורגת את המפקד ג'וליוס רוט ממשטרת הלפריקונים (ומפלילה את סרן הולי שורט ברצח), ומשלחת ביו-פצצה לארטמיס פאול, שלאחר מחיקת הזכרונות בספר הקודם נמשך בחזרה לענייני הפשע וכל טוב-ליבו נעלם. אופאל נכשלת בניסיון להרוג את ארטמיס ואת שומר-ראשו.

לאחר מכן, קובוי ממשיכה בתוכניתה לעזור לג'ובאני זיטו, המליונר האיטלקי המפורסם הפעיל בנושאי איכות הסביבה, לשלוח גששית למטה מתחת לאדמה, אשר, לפחות בתוכנית של קובוי, תגרום לגילוי הפיות בידי בני האדם, ולהתחלת מלחמת זנים כוללת, אשר תוביל להשמדת זן הפיות.

ארטמיס מוצל מסצנת התקפת הביו-פצצה בידי הולי. אחר כך הם נשבים בידי קובוי ומושלכים לפארק שעשושים שורץ-טרולים אשר ידוע בשם *אחד-עשר פלאי העולם האנושי* (מכיל מבני מודלים לא רק של שבעת פלאי העולם העתיק אלא גם הוספות של אבו סימבל, בורובודור, פסלי המואיי באי באי ראפה נוי, ושרידי הארמון הפרסי שבפרספוליס). אחרי קרב נואש מול עדר טרולים על מקדש ארטמיס באפסוס, הם מוצלים בידי הפושע הרשמי מאלץ' דיגמס ובאטלר.

לאחר מכן, הסיפור עוקב אחרי המאבק על הגששת, שסוגרת על המחילה מ-7. הגששת לבסוף מפספסת את המחילה, קובוי נעצרת בידי משטרת הלפרקונים, והולי מנוקה מכל ההאשמות על רציחת המפקד רוט. עם זאת, היא מדוכאת מהמחליף של המפקד רוט, ארק סול, אז היא מתפטרת ומתחילה עסק חקירות פרטיות עם מאלץ' דיגמס.

בסוף דבר נראה שארטמיס פאול השתנה לטובה, שכן הוא תרם באנונימיות את הציור הגנוב *הגנב מעולם הפיות*, שאותו הוא גנב לפני תקיפת הביו-פצצה של קובוי, למוזיאון הלובר.

הצופן
-----

יש בתחתית הספר צופן סודי, אשר מכיל מסר מפולי. המסר ניתן לתרגום מהשפה הגונומית, אשר זמינה ב*קובצי ארטמיס פאול* מאת אואן קולפר, או באתר ארטמיס פאול.

ההודעה על הכריכה של הוצאת ארצות הברית, כמעט בלתי מובחנת, אומרת "אופאל רוצה נקמה", והיא חוזרת כמה פעמים על הצדדים של הצינורות.

הסימנים הגנומיים מסביב למולקולות בכריכה הקדמית אומרים "DNA לעולם לא משקר". (גם בהוצאה העברית, המשפט נשאר באנגלית, ולכן הוא נקרא DNA never lies)

קישורים חיצוניים
----------------

* האתר הרשמי של אואן קולפר
* האתר הרשמי של ארטמיס פאול
* האתר הבריטי הרשמי של ארטמיס פאול
* ארטמיס פאול: המזימה של אופאל, באתר OCLC (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 3c146d4d-1a0b-478a-84e3-8044c27b7f94

 |
**חייו ודעותיו של טריסטרַם שנדי, ג'נטלמן** (באנגלית: ***The Life and Opinions of Tristram Shandy, Gentleman***), או בקיצור **טריסטרם שנדי**, הוא ספרו החשוב ביותר של הסופר האנגלי לורנס סטרן, שאותו החל לכתוב בשנת 1759. הספר ראה אור בעברית ב-1993 בסדרת הספריה החדשה, בהוצאת הקיבוץ המאוחד.

רקע
---

הספר נכתב על ידי הסופר האנגלי בן המאה ה-18 לורנס סטרן החל משנת 1759 ובמשך עשר השנים שלאחר מכן, ופורסם בתשעה כרכים בשתי הוצאות שונות. הספר כתוב כרומן המודע לעצמו ומשתעשע בקונבנציות שהיו נהוגות בספרות באותה עת (ואף מאוחר יותר). העלילה משתרגת ומתפתלת תוך סטיות לדיונים תאורטיים שונים ועלילות משנה. בספר מופיעות גם מוזרויות עיצוביות שונות כגון דפים ריקים ומושחרים.

עלילה
-----

על אף הנאמר בשמו של הספר, טריסטרם שנדי הוא המספר ולא דמות נוכחת; למעשה, הוא אינו נולד עד לכרך השלישי. רוב הספר מתאר את המצבים והקונפליקטים הנוצרים בשל הבדלי האופי שבין הגיבורים השונים (וטריסטרם עצמו אינו גיבור הנוכח בספר כלל וכלל). כבר ליום לידתו של טריסטרם נדחסים כ-200 עמודים ובהם דיונים שונים על ביצורים, שיטות מיילדות, שמות וחוטמים והשפעתם על אופיו של אדם, דרשות דתיות וויכוחים תאולוגים. הספר עמוס בציטוטים (חלקם מעוותים במתכוון) של הוגים שונים מתקופות שונות.

הדמויות
-------

* **וולטר, אביו של טריסטרם** – שכלתן ומריר בעל תאוריות מבוססות עד אבסורד על כל נושא שבעולם, שאותן הוא מזקק תוך שימוש בכללי היסק נוקשים וייחודיים.
* **טובי, דודו של טריסטרם** – טוב לב ותמים, בעל אישיות ילדותית ושיגעון בולט לביצורים ולנושאים צבאיים.
* **טרים** - נושא כליו של טובי ושותפו למשחקי הביצורים.
* **דוקטור סלופ** – רופא המגיע ליילד את טריסטרם.

עיבודים
-------

בשנת 2005 הוציא הבמאי הבריטי מייקל וינטרבוטום עיבוד קולנועי יוצא דופן לרומן, בשם *A Cock and Bull Story* (אנ').

תרגום לעברית
------------

בשנת 1993 יצא תרגום של הספר לעברית במסגרת הספריה החדשה של הוצאת הקיבוץ המאוחד, ספרי סימן קריאה ומוסד ביאליק בירושלים. את הספר תרגמה אסתר כספי שהוסיפה לו גם הערות. בסוף הספר נוספה אחרית דבר שנכתבה על ידי א"א מנדילוב. עטיפת הספר עוצבה על ידי יעל שוורץ.

לקריאה נוספת
------------

* ויקטור שקלובסקי, "הרומן הפארודי: טריסטראם שנדי של סטרן", **הספרות**, 24 (1977), עמ' 11–22 (פורסם במקור ב-1925).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טריסטרם שנדי** בוויקישיתוף
* עטיפת הספר טריסטרם שנדי באנגלית
* 'טריסטרם שנדי' באתר הספריה החדשה
* 
* טריסטרם שנדי, באתר OCLC (באנגלית)
* טריסטרם שנדי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007595163605171
* BnF: cb13516293g (data)
* GND: 4099376-0
* LCCN: n80025570
* NKC: aun2009516791
* SUDOC: 027331563
* VIAF: 227045919
* WorldCat (עם VIAF): 227045919

 |
**הבחירה** (באנגלית: **Matched**) הוא ספר לנוער המתרחש בעתיד דיסטופי מאת אלי קונדי, הראשון מטרילוגיה. הספר יצא לאור בארצות הברית ב-30 בנובמבר 2010 ובפברואר 2011 זכה במקום התשיעי ברשימת רבי המכר לילדים של הניו יורק טיימס. הספר מספר על קאסיה, נערה שנולדה אל תוך עולם בו שולטים בכל צעד שלה (כולל בחירת בן הזוג וזמן המוות). בנשף ההתאמה שלה היא מקבלת מיקרו כרטיס כדי ללמוד על בן-זוגה העתידי אך כשהיא מפעילה אותו היא מגלה דבר שהמנהלים הסתירו ממנה.

ספר ההמשך "הפריצה" (Crossed) יצא לאור ביוני 2013 בתרגומה של יפעת אדלר (בן יעקב).
הספר השלישי בטרילוגיה "המפנה" (Reached) תורגם על ידי אביגיל בורשטיין לעברית.

הסרט
----

דיסני רכשה את זכויות ההסרטה של הסרט לטרילוגיה ב-16 בספטמבר 2010, לפני שהספר יצא.
Paramount Pictures לקחו חלק גם כן במכרז, אבל דיסני ניצחו בסופו של דבר.
אדם שנקמן (שביים את סיפור אהבה בלתי נשכח וביים והפיק את היירספריי) וג'ניפר ג'יגבוט הוחתמו כדי להפיק את הסרט.
עדיין לא ידוע אם הפקת הסרט כבר התחילה.

קישורים חיצוניים
----------------

* הבחירה, באתר OCLC (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Disney Buys Movie Rights to Dystopian YA Trilogy Matched, באתר Reelz

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 9507151965311100470000
* WorldCat (עם VIAF): 9507151965311100470000

 |
**ארכיאולוגיה ימית, פרקי מבוא**, ספרו של ד"ר אבנר רבן בהוצאת משרד הביטחון - ההוצאה לאור, ספריית האוניברסיטה המשודרת 1987, עוסק בארכאולוגיה ימית – תחום מדעי העוסק בחשיפת שרידי העבר בערי נמל וביישובים ששכנו לחוף הים, וכן בשרידים הנמצאים מתחת לפני הים כגון ספינות טרופות. דיסציפלינה זו בארכאולוגיה עוסקת גם בכל הנושאים הקשורים לסחר ימי, תקשורת ימית, לוחמה ימית, כלכלה ותעשייה הקשורה לנמלים, וכן ביחסי גומלין שבין מרכזי תרבות רחוקים. הספר מתאר את השיטות והטכניקות שבן משתמשת הארכאולוגיה הימית.

הספר משמש כספר לימוד בסיסי בחוג לציוויליזציות ימיות באוניברסיטת חיפה ונמצא בשימוש של סטודנטים ומרצים באוניברסיטה והוא מופיע בסילבוס בקורסים בחוג.

נושאי הספר
----------

מהי ארכאולוגיה ומהי ארכאולוגיה ימית, מהי תרבות ימית, מי היו גויי הים, ערי הנמל הראשונות בארץ ישראל ובנמל קיסריה אשר נבנה על ידי הורדוס בקיסריה. בנוסף הספר עוסק באמצעים בהם היא משתמשת: הצלילה ככלי מחקר, כיצד מאתרים שרידים מתחת לפני הים, כלי שיט טבועים ומטעניהם, בממצאים אחרים אשר ניתן למצוא מתחת לפני הים כגון: עוגנים, קנקנים. הספר מקדיש פרק מיוחד לחפירה בקרקעית הים לבעיות ההשתמרות של ממצאים מתחת לפני הים ולקשיים המלווים חפירה מתחת לפני המים, ולבעיית החוף המשתנה תמיד. 

הספר מכיל תמונות ושרטוטים, וכן רשימה ביבליוגרפית נבחרת.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| פורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרובפורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב | ל**פורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב** |

* אתר החוג לציווילזציות ימיות אוניברסיטת חיפה
* המוזיאון הימי הלאומי באתר מוזיאוני חיפה

* המכון ללימודי ים שליד החוג לציוויליזציות ימיות
* המחלקה לארכאולוגיה ימית ותת ימית באתר רשות העתיקות

הערות שוליים
------------

1. ↑  הספר מופיע למשל בסילבוס של השיעור "שיטות עבודה בים: תרגול מעשי" של דר' דבורה צוויקל בסמסטר ב שנת 2021, עם רשימת ספרות מומלצת, הכוללת את הספר הזה.
**חסמבה או חבורת סוד מוחלט בהחלט** הוא ספרו של יגאל מוסינזון שהיה הספר הראשון בסדרת חסמבה שמנתה לבסוף 44 ספרים.

רקע
---

הספר יצא לאור בצורת סיפור בהמשכים בשנת 1949 בשבועון משמר לילדים, ובשנת 1950 יצא לאור בהוצאת נ' טברסקי כספר. במהלך השנים יצא הספר לאור במהדורות נוספות. בשנות השבעים יצאו מספר מהדורות של הספר בהוצאת רמדור. בשנת 2001 יצאה מהדורה בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר ובשנת 2010 יצאה מהדורה בהוצאת ידיעות אחרונות ספרי חמד.

הספר קבע את הפורמט בו נכתבו ספרי חסמבה הבאים, והוא כולל את כל האלמנטים שיימצאו בספרים - קריאת הקרב "חסמבה! חסמבה! חסמבה!", "המערה החשמלית" בה פועלים הנערים בהחבא, שם החבורה "חבורת סוד מוחלט בהחלט", ואפיוני דמויות הגיבורים. את הספר אייר שמואל כץ.

הספר הועלה כמחזה בשנת 1952 בתיאטרון "בימתנו" תיאטרון ילדים שפעל לצד תיאטרון האוהל.

עלילה
-----

עלילת הספר מספרת את סיפורם של ילדים מתל אביב, בהנהגת ירון זהבי נער על סף גיל ההתבגרות ובנו של המסגר שמעון זהבי, הפעיל בהגנה. זהבי, וידידו עוזי שחורי, המכונה "עוזי הרזה" אוספים חבורת ילדים וילדות בני גילם - תמר סגנית המפקד, דני הישנוני, שולמית החובשת, אהוד השמן, רפאל כדורי, משה ירחמיאל הממושקף ומנשה התימני, ומצרפים אותם לפעילות כנגד שלטונות המנדט הבריטי. החבורה מנסה למנוע מג'ק סמית הבלש הבריטי המכונה "החיפושית האדומה" למצוא מחסן נשק של ההגנה, ומאוחר יותר משחררת את המפקד ירמיהו, איש ההגנה, מכלאו, ואף כולאת את סמית'.

עלילת משנה מספרת את סיפורו של הנער העני אליהו חרמון, המפגין כישורי שחיה, ובשל כך מצרף אותו ירון זהבי לחבורה. אליהו חרמון נהרג כשהוא נושא עמו מסר חשוב מאוניית מעפילים המתקרבת אל החוף בסערה, וטובע בדרכו אל החוף.

הספר מסתיים בכך שמפקדי צה"ל, לאחר הקמת המדינה, מעניקים לנערים עיטורי גבורה - מגן דוד עשוי מזהב טהור, על גבורתם. בסוף הספר פורסם "מילון מונחים וביטויים" הכולל ביאורים לכ-30 מושגים מפעם המופיעים בספר.

דמויות
------

#### החבורה

1. ירון זהבי - הדמות הראשית. מקים החבורה.
2. עוזי "הרזה" שחורי - חברו של ירון.
3. תמר "הסגנית"
4. דני "הקטן"/"הישנוני"/"הנרדם"
5. שולמית "החובשת"
6. אהוד "השמן"
7. רפאל כדורי
8. משה ירחמיאל "הממושקף"
9. מנשה "התימני"
10. אליהו חרמון - נהרג במהלך הספר

#### דמויות נוספות

* ג'ק סמית "החיפושית האדומה" - הנבל של הספר.
* המפקד ירמיהו
* שמעון זהבי - אבא של ירון.

קישורים חיצוניים
----------------

* חן מלול, ירון לונדון הופך לירון זהבי, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 11 ביוני 2017
* מידע על חסמבה או חבורת סוד מוחלט בהחלט בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית
* הספר בהקטלוג המאוחד של הספריות בישראל - (הספר בקטלוג ULI)

| "חסמבה" מאת יגאל מוסינזון |
| --- |
| דמויות | ירון זהבי • תמר הסגנית • אלימלך זורקין |
| מאיירים | שמואל כץ • מ' אריה • אשר דיקשטיין • גיורא רוטמן • עמירם תמרי • איקא ישראלי |
| סרטים וסדרות טלוויזיה | חסמבה ונערי ההפקר • חסמבה ושודדי הסוסים • חסמבה דור 3 |
| ספרים נבחרים | חסמבה או חבורת סוד מוחלט בהחלט |
| לקטגוריה |
לוגו אתר הנופש
**אתר הנופש הפולינזי של דיסני** (באנגלית: **Disney's Polynesian Resort**) הוא בית מלון הממוקם לחופי אגם בואנה ויסטה המלאכותי, בסמוך לפארק השעשועים ממלכת הקסם. המלון ממוקם בחלקו הצפוני של אתר הנופש דיסניוורלד במדינת פלורידה שבארצות הברית.

המלון נפתח ב-1 באוקטובר 1971, והיה אחד משני המלונות שנפתחו בעת הקמת אתר הנופש (השני היה אתר הנופש העכשווי של דיסני). המבנה נבנה בתמה פולינזית ואוקיאנית, ונועד ליתן למבקרים בו אשליה של שהות באיי הים הדרומי.

עיצוב המלון ותכנונו
-------------------

בדומה למבנה אתר הנופש העכשווי של דיסני, המלון תוכנן על ידי ולטון בקט והוקם על ידי חברת תאגיד הפלדה של ארצות הברית. חדרי המלון נבנו באתר אחר והובאו לאתר המלון. במרכז המלון הוקם מבנה שכונה "המבנה הטקסי הגדול" (Great Ceremonial House) -שעוצב על פי מבנה האספה המלכותי של טהיטי. במבנה מרכזי זה מוקמו הלובי של המלון, אתרי ההסעדה והחנויות. בסמוך למבנה המרכזי הוקם יער טרופי ובו 75 זנים של צמחים האופייניים ליער טהיטי, וכן מספר מפלי מים. בעת הקמתו היו במלון 492 חדרים אשר מוקמו ב-8 מבנים ארוכים שנקראו: באלי היי, בורה בורה, פיג'י, הוואי, מאווי, סמואה, טהיטי וטונגה (שמות איים באוקיינוס השקט). באותה עת סברו שניתן יהיה לשפץ את המלון על ידי הוצאת החדרים ממקומם והחלפתם, אולם לימים התברר שלא ניתן להוציא את החדרים מבלי לערער את המבנה, והחדרים שופצו באופן קונבנציונלי. 

בדומה למלון העכשווי, במלון הפולינזי הוקמה תחנה של המונורייל אשר הובילה את אורחי המלון לפארק השעשועים הסמוך. כמו כן מערכת של סירות הובילה מבקרים אל פארק השעשועים. כיום, מערכת של אוטובוסים מקשרת את המלון לייתר פארקי השעשועים שנבנו.

בשנת 1978 הורחב המלון בראשונה ונבנה בית ארוך נוסף (שנקרא על שם האי אוהאו). בשנת 1985 נוספו שני מבנים ארוכים נוספים למלון (שנקראו על שם מואוראה ופאגו פאגו), וכיום במלון 847 חדרים. 

בשנת 1999 שונו שמות האגפים - ובמקום להיקרא על שם איי הוואי, נקראים כיום המבנים על שם איים באזור פולינזיה: באלי היי שינה שמו לטונגה, בורה בורה לניווה, הוואי לסמואה, מאורי לררוטונגה, מואוראה לטהיטי, אוהאו לטוקלאו, פאגו פאגו לרפה נוי, סמואה לטובלו, טהיטי לאאוטארואה, וטונגה להוואי.

חדרי המלון הם הגדולים ביותר בחדרי מלונות דיסני - כ-50 מ"ר רבועים לכל חדר.

בעת הקמת המלון יכלו המבקרים להתרחץ בלגונת שבעת הימים המלאכותית, שחופי חול נבנו סביבה, ומתקני גלים הוצבו בה על מנת ליצור אשליה של אוקיינוס. בדיעבד התברר שמכונות הגלים גורמות לארוזיה (שחיקה) של קו החוף והן הוסרו. כיום אורחי המבנה רוחצים בבריכות שנבנו בתמה פולינזית, ובסמוך לבריכה שנבנתה בשנת 2001 הוקם מבנה דמוי הר געש ובו מפלי מים ומגלשות מים.

גלריה
-----

* אגף טובלו של המלוןאגף טובלו של המלון
* במבנה המרכזי של המלון אתר המדמה יער טרופי האופייני לפולינזיהבמבנה המרכזי של המלון אתר המדמה יער טרופי האופייני לפולינזיה
* בריכת המלון ו"הר הגעש" הסמוך להבריכת המלון ו"הר הגעש" הסמוך לה

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| פורטלפורטל | **פורטל דיסני** הוא שער לכל הנושאים שקשורים לדיסני. |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אתר הנופש הפולינזי של דיסני** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אתר הנופש הפולינזי של דיסני (באנגלית)
* תצלומי בניית האתר

הערות שוליים
------------

1. ↑  תצלומי בניית האתר
פירוש נוסף ערך זה עוסק באוגדן גלויות של יעקב בן דב. אם התכוונתם לגדודי חיילים יהודים במלחמת העולם ה-1, ראו הגדודים העבריים.

"**הגדודים העבריים בארץ ישראל**" הוא אוגדן גלויות המציגות תצלומים של הגדודים העבריים שיצר יעקב בן דב.

תיאור
-----

אוגדן התצלומים שהוציא יעקב בן דב, בגובה של 9 ס"מ, וברוחב של 15.5 ס"מ, מכיל 20 תצלומים המציגים חיילים בגדודים העבריים. התצלומים הודפסו כגלויות בטכניקה של הדפס אבן, כנראה בסדנה של בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות.
הקשר שבין בית-הספר לגדודים העבריים נבע הן מהתגייסותו של היישוב העברי לתמיכה במאמץ המלחמתי הבריטי במלחמת העולם הראשונה, והן מן העובדה כי רבים מתלמידיו התגייסו לגדודים. בתוך בית הספר התבטא הדבר ביצירת מזכרות מכיבוש ירושלים, כגון "תרמיל פגז מעוטר במזכרת מכיבוש ירושלים", וכן מדליות לחיילים, בהזמנתו של זאב ז'בוטינסקי. אלו הוצגו לאחר המלחמה בבית הנכות בצלאל. אוגדן נוסף של בן דב שיצא באותה תקופה הוקדש לשחרור ארץ ישראל ונקרא "זיכרון לשחרור ירושלים". עטיפתו שלבה בין תצלום של אלנבי וחיילי הגדודים לתצלום פסלו של בוריס שץ "מתתיהו החשמונאי". בנוסף לאוגדן ידוע גם מתווה שהזמין בן דוב לגלויה מאוירת של הגדודים העבריים, בעיצובו של מאיר גור אריה, המכילה דימוי של חייל, אל מול חרש מתכת, ונמצא באוסף מוזיאון ישראל.

עטיפת האגדן עוצבה על ידי זאב רבן והיא מציגה את דמותה של "בת ציון", המתוארת בדמות אשה צעירה, הלובשת שמלה בסגנון מזרחי-אורייטאליסטי. בידה האחת היא אוחזת מגן ועליו סמלי 12 השבטים. בידה השנייה דגל ועליו מגן דוד, הדומה לדגל ישראל, וטקסט המהווה את שם האוגדן בעברית - "הגדודים העבריים בארץ ישראל" ובאנגלית - "Jewish Battalions in Palestine". לרגליה מתואר אריה שואג, שלגופו שרידי שלשלאות מנותצות ומסמל את "יהודה המשתחררת". ברקע התיאור מופיע פוטומונטז' של מסדר מן התצלום "חיילים בסביבות חיפה", ותצלום של אדמונד אלנבי.

תצלומי הגדודים מתמקדים, על פי רוב, בתיאורים קבוצתיים של חיילים בטבע. לצידם עצי זית, אוהלים ומערומי נשק. על פי גיא רז, התצלומים מבטאים את שילוב בין הזהות היהודית לזהות הצבאית הכלילית באמצעות תיאורים כגון תצלום חיילים בסדר פסח בירושלים או תצלום של חייל יהודי בבית הקברות הצבאי הבריטי בהר הצופים.

רשימת התצלומים
--------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 

* חיילים בסביבות חיפה
* קבוצת חיילים על חוף הים ביפו
* מחנה הגדודים העבריים ברפיח
* מסדר חילופי משמרות באל עריש
* אוהלים במחנה הגדוד הארצי ישראלי
* המחנה R.F.‏ 39 על יד ירושלם
* קריאת התורה במחנה במדבר רפה
* קבוצת חיילים באל עריש
* חיל בעבודה החקלאות במקווה-ישראל.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: שילה-כהן, נורית (עורכת), **"בצלאל" של שץ, 1903-1929**, מוזיאון ישראל, ירושלים, תשמ"ג, עמ' 94-92
2. ↑  ראו: שילה-כהן, נורית (עורכת), **"בצלאל" של שץ, 1903-1929**, מוזיאון ישראל, ירושלים, תשמ"ג, עמ' 92
3. ↑  ראו: עפרת, גדעון, "הצהרת בלפור והאמנות הארצישראלית", באתר המחסן של גדעון עפרת, 5 בנובמבר 2012
4. ↑  ראו: רז, גיא, "גדודים עבריים, צלמים עבריים", בתוך תיאוריה וביקורת 49, 2017
5. ↑  במקור "עבודה החקלאות" ולא "עבודת החקלאות"
6. ↑  התמונה למכירה, באתר Bidspirit

| הגדודים העבריים |
| --- |
| אישים | ג'ון הנרי פטרסון • זאב ז'בוטינסקי • יוסף טרומפלדור | דגל הראשון ליהודהדגל הראשון ליהודה |
| יחידות | גדוד נהגי הפרדות • רגימנט הפוסיליירים המלכותי |
| אתרים | בית הגדודים • חניון הגדודים העבריים |
| מסמכים | מגילת הגדוד • הגדודים העבריים בארץ ישראל |
**הדברים** (בצרפתית: **Les Choses**) הוא ספר שכתב ז'ורז' פרק. הספר יצא לאור במקור בצרפת, בצרפתית בשנת 1965.

הספר תורגם לעברית על ידי דן דאור ויצא לאור בישראל בהוצאת בבל בשנת 1997. הספר בן 124 עמודים כולל שני חלקים, אפילוג ומאמר שהתפרסם בעיתון לה פיגארו בדצמבר 1978 במקום אחרית דבר. על ספרו זה הוענק לפרק פרס "רנודו" לספרות.

זהו סיפור על שנות השישים בצרפת. הספר מספר על שני צעירים צרפתיים בני המעמד הבינוני הזעיר בורגני ז"רום וסילבי, הגרים בפריז ומקצועם הוא פסיכוסוציולוגים והם עוסקים בעיקר בביצוע סקרים. השניים וחבריהם הקרובים בעלי תשוקה להכות שורשים בחברה, למצוא זהות אושר ועושר. הם מצפים למצוא את אשרם בקניה ובצבירה של חפצים, באכילה, בשתייה, בקריאת עיתון ובביקור בסרטים בבתי קולנוע.

כדי לשמור על החופש שלהם הם אינם מוכנים להשתעבד לעבודה תובענית וזה פוגע בשכר שלהם ומציב קשיי פרנסה. הם חולמים על התעשרות קלה ומהירה כמו קבלת ירושה מפתיעה. בסיפור מצטייר דיוקן של חברת צריכה נרקיסיסטית. בחלקו השני של הספר הם עוברים לגור בתוניסיה שם סילבי לימדה בבית ספר צרפתי. הם חיפשו שם את עושרם אך חשו בדידות רבה וכך לאחר מספר שנים שבו לפאריס לחיקם של החברים שלהם שקבלו אותם בזרועות פתוחות.

אחרי שנים של חיי נוודות, עייפים ממחסור בכסף, עייפים מלחשוב ומלשנוא את עצמם בגלל זה, ז`רום וסילבי יקבלו משרה אחראית כפולה מלווה בשכר שאפשר לראות בו גשר זהב שהציע להם איל פרסום. הם יהיו מעתה אמידים אבל לא יחיו ממש בעושר ולא יהיו מנהלים כלליים, אלא ינהלו את המיליונים של אנשים אחרים.

הספר כתוב בגוף שלישי רבים בזמן עבר כמו: הם גרו, הם היו רגישים, הם השתנו, הם היו מאוהבים בחירות, הם נהיו אחרים. הספר כתוב גם בזמן עתיד: הם יוציאו את מכתביהם, יפתחו את העיתונים, הם יפגשו שוב, אז יכנסו לעיר הערבית דרך שער הקאסבה, הם יעזבו את פריז, הם ירגישו נח בבגדיהם הקלים, הם יקבלו משרה אחראית כפולה וכדומה.

ז'ורז' פרק מעיד על עצמו במאמר שכתב בלה פיגארו בשנת 1978 כי הוא מעולם לא כתב שני ספרים דומים ומעולם לא רצה לחזור בספר על נוסחה או על שיטה שפיתח בספר קודם. הרבגוניות שלו, כך כתב, הקשתה על אלה המחפשים בספר את טביעת האצבע של הסופר. את דרך החקירה שלו הוא מחלק לארבעה אופנים: סוציולוגי, אוטוביוגרפי, משחקי והחיבה לסיפורים ולתהפוכות.

לקריאה נוספת
------------

* ז'ורז' פרק, **הדברים**, תרגום דן דאור, הוצאת בבל 1997. 124 עמודים.

קישורים חיצוניים
----------------

* הדברים במכונת קריאה בבל
* ז'ורז' פרק במכונת קריאה בבל
* אתר למנויים בלבד מוטי פוגל, לפרק את ז'ורז' פרק, באתר הארץ, 5 בדצמבר 2016

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb13165180z (data)
* GND: 4395062-0

 |
**להיות שם** (באנגלית: **Being There**) הוא ספר, שכתב הסופר הפולני יז'י קושינסקי, ויצא לאור בשנת 1970. הספר תורגם לעברית על ידי אהרן בר ויצא בהוצאת מודן בשנת 1970.

עלילה
-----

הספר מגולל את סיפורו של שאנס גרדינר, אדם מוגבל שכלית, אשר מתגורר בביתו של אדם אמיד. תפקידו של שאנס הוא לטפל בגן הנוי של פטרונו. אין לשאנס כל קשר עם העולם החיצון מלבד צפייה בטלוויזיה. כאשר נפטר בעל הבית, לא נותרת לשאנס ברירה אלא לצאת לראשונה בחייו אל העולם הגדול. שאנס, לבוש בבגדיו היפים ביותר של פטרונו, יוצא מן הבית ונדרס על ידי מכונית מפוארת. כאן מתחיל סיפורו של אדם מוגבל שכלית, שאת כל ידיעותיו על העולם שאב מגינון ומן הטלוויזיה, ובכל זאת מטפס אט אט במעמדו החברתי, ובסופו של דבר הופך ליועץ לנשיא ארצות הברית.

ספר זה הוא למעשה ביקורת על החברה המודרנית בה צריך לדעת לדבר נכון, לדבר כפי שנהוג בטלוויזיה, כאשר למעשה אין צורך שיהיו דברים מאחורי המילים.

הסרט
----

ב-1979 יצא סרט קולנוע, המבוסס על הספר, בבימויו של האל אשבי ובכיכובם של פיטר סלרס ושירלי מקליין. עבור הסרט עובד הספר לכדי סאטירה קומית.

בסרט, שאנס אינו מוצג כאדם עם לקות משכל, אלא כאנאלפבית עם לקות נוירולוגית חריפה ולא מוגדרת, שמזכירה מאפיינים אוטיסטים. שאנס חסר עוררות מינית, חסר תסכול, חסר הומור וכל הבנה לרמזים. לקותו גורמת לו לדבר תמיד בסגנון יבש, חף מגינונים וקר רוח. צירוף סגנון דיבור זה ללבושו המהודר גורם לו להיתפס כאדם משכיל ומכובד. בכל פעם, שהוא אינו מבין מה עליו לומר, הוא עובר לדבר על הנושא היחידי שלמד לעומק בכל חייו - עבודת הגינה. הציבור וכמוהו גם הנשיא, תופס את דבריו על אודות עבודת הגינה כמטפורות פוליטיות מעמיקות.

ראו גם
------

* הקריירה של ניקודם דיזמה

קישורים חיצוניים
----------------

* "להיות שם", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* קטע קול "להיות שם: "בישר על עליית טראמפ עוד ב-1979": פודקאסט להאזנה של תוכנית הרדיו "פסטיבל כאן", בהגשת דני מוג'ה ויונתן גת
* 
* להיות שם, באתר OCLC (באנגלית)
**אתה חי רק פעמיים** (באנגלית: **You Only Live Twice**) הוא ספר מאת איאן פלמינג משנת 1964, ה-12 בסדרת ספרי ג'יימס בונד. בספר זה, בונד יוצא למשימה שגרתית ביפן, ופוגש באקראי באויבו המושבע ארנסט סטאברו בלופלד.

זהו הספר האחרון שפלמינג פרסם בחייו. הספר זכה להצלחה רבה, ותוך חודש נמכרו בבריטניה למעלה מ-62,000 עותקים. עוד באותה שנה הוא עובד לסיפור בהמשכים בפלייבוי, ולרצועת קומיקס בדיילי אקספרס. ב-1967 עובד הספר לסרט באותו השם. החמישי בסדרת הסרטים, ובו גילם שון קונרי את ג'יימס בונד.

עלילה
-----

לאחר רצח אשתו טרייסי ביום חתונתם, בונד הופך למריר ומדוכא ותפקודו נפגע במידה ניכרת. M מחליט להעניק לו הזדמנות אחרונה, ונותן לו משימה קלה: השירות החשאי היפני מחזיק במידע חיוני על ברית המועצות, אולם הוא מסרב לחלוק אותו עם הבריטים. משימתו של בונד היא לנסוע לטוקיו ולשכנע את היפנים לשתף את המידע. בונד נפגש עם ראש השירות החשאי היפני טנאקה המכונה "הנמר". בונד מגלה שטנאקה הוא טיפוס אקסצנטרי ונמרץ, והם הופכים לידידים קרובים.

טנאקה מוכן להעניק לבונד את המידע שהוא רוצה, אולם בתמורה הוא מבקש מבונד לסייע לו במשימה רגישה. על אחד מאיי יפן התנחל דוקטור גרמני מסתורי שבנה טירה על האי. הדוקטור מילא את האי במלכודות ובצמחים רעילים וגרם למותם של אזרחים יפנים רבים. טנאקה מבקש מבונד לחסל את הדוקטור. בונד מבין עד מהרה שהדוקטור הוא לא אחר מאשר אויבו המושבע ארנסט סטאברו בלופלד, אשר רצח את אשתו של בונד. כעת המשימה הופכת לעניין אישי עבור בונד. 

טנאקה מסייע לבונד להתחזות ליפני, ומביא אותו אל אי קטן בשם קורו, שם בונד מתגורר בביתה של שחקנית לשעבר ושולת פנינים בהווה בשם קיסי סוזוקי. היא עוזרת לו להתקרב אל האי של בלופלד. בונד נלכד בידי אנשיו של בלופלד, ואירמה בונט, אשתו של בלופלד, מזהה אותו בתור ג'יימס בונד. בונד ובלופלד נאבקים בדו-קרב ובונד מנצח וחונק למוות את בלופלד. לאחר מכן הוא מפוצץ את הטירה כולה. בונד עצמו ניצל מהפיצוץ, אולם סופג מכה חזקה בראשו. קיסי סוזוקי מוצאת אותו במים, ועד מהרה מבינה שהוא איבד את זכרונו כתוצאה מהמכה. מכיוון שהיא מאוהבת בבונד, היא מחליטה לנצל את המצב לטובתה. היא משכנעת את בונד שהוא אכן דייג מקומי והיא אשתו. בונד נותר עמה ובעולם כולו מאמינים שהוא מת. הספר מסתיים כאשר בונד מוצא גזיר עיתון ובו נזכרת המילה "ולידסטוק", מילה זו מעוררת בו זיכרונות נשכחים, והוא מחליט לעזוב את קיסי ולנסוע לוולידסטוק כדי להיזכר מחדש בחייו.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתה חי רק פעמיים, באתר איאן פלמינג

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 308b496a-9a6d-4879-bbd3-a5f4c53f1552
* VIAF: 178571246
* WorldCat (עם VIAF): 178571246

 |
**טראומה, התמכרות וטראומה** - תיאור מעגל הסבל בהתמכרויות, הוא ספר מאת עמיר פירני, שיצא לאור ב-2010.

מבנה הספר
---------

הספר עוסק בקשר שבין טראומה אישית בעברם של מתמכרים לבין התמכרותם המאוחרת לסמים. מוצגים בו מודלים חדשניים להתמודדויות בטיפול בנפגעי התמכרויות ובשיקומם, המבוססים על זיהוי מעגל הסבל שבמסילותיו הם חגים שנים ארוכות. זה שנים ארוכות שההתמכרות לסמים הפכה לבעיה אסטרטגית. מקורן של מרבית עבירות האלימות בחברה הוא בבעיות שנגרמו כתוצאה מהתמכרות לסמים ולאלכוהול; בכללן גם חלק ניכר מעבירות הרכוש הבינוניות, והספר מתאר את שורשיה של בעיה זו.

הספר מציג את מודל "מעגל הסבל" המקשר בין אירועי אַבְּיוּז והתעללות בילדים בחייהם הצעירים, לפנייתם לשימוש ממושך בסמים.
המחבר מסביר בספר, תוך כדי תיאורי מקרה מהקליניקה הטיפולית, שאנשים שנפגעו מאירועי אביוז וטראומה, שלא טופלו, מפתחים לעיתים תגובה פוסט טראומטית הקרויה PTSD. כתוצאה מכך, הם פונים לעיתים לשימוש בסמים או אלכוהול, מאחר שהם מטשטשים ומערפלים את החוויה הרגשית, ומסיחים את הכאב הרגשי הנקשר בזיכרונות אותה טראומה. מאחר שרכישה ממושכת של סמים ואלכוהול, דורשת הוצאת כספים רבים, מצוקה הנוצרת אצל אותו נפגע טראומה הצורך סמים ואלכוהול. מחמת הקשיים להשיג כספים אלו, מסתבך האדם הצורך סמים בפלילים, על ידי מעורבותו בפשעים; גניבות, מכירת סמים, אלימות ומאסרים.
מהלכים אלו מעמיקים את סבלו של האדם הצורך סמים, ומובילים פעמים קרובות לחשיפתה לאירועי טראומה נוספים ולכאב נפשי נוסף, ומכאן המושג "מעגל הסבל" טראומה-פוסט טראומה-שימוש בסמים ושוב טראומה.
כדי לעצור את הסתובבותו של "מעגל הסבל" המתואר, נדרש טיפול נפשי ממוקד באותם אירועי טראומה ראשונים. עבודה נפשית אודותם, ואודות החרדות, הדיכאון, ההימנעות והבושה המלווים נפגעי אירועי אביוז, התעללות וטראומה.

ביקורות
-------

פרופסור אלי לונטל שיבח מאוד את הספר, וכתב כי "הספר תורם רבות להבנה של מורכבות התופעה, היקפה, והסבל הרב שמוביל להתמכרות ומשמרה. הספר פותח צוהר להבנה של עולמו המחשבתי והרגשי של המטפל בנפגעי סמים". גם ד"ר אמנון מיכאלי שיבח את הספר, וכתב כי "הניסיון לתאר ולהבנות את העבודה הטיפולית בשדה לכדי מודל מעורר הערכה רבה... ברור שהספר עשוי לשמש כלי עזר לעובד בשדה ולסטודנטים העוסקים התחום הייחודי של טיפול במכורים".

הערות שוליים
------------

1. ↑  סקירת הספר באתר סימניה
2. ↑  ניצול לרעה
3. ↑  עבודה סוציאלית בישראל, עמ' 659 ו-679
4. ↑  חברה ורווחה חוברת לא/3, עמודים 473–476
**החובב הצעיר** ("החובב הצעיר, אלקטרוניקה פופולרית לנוער החובב") הוא סדרה של שלושה ספרים שהופיעו בתחילת שנות ה-70 בהוצאת י. מרכוס ושות', ירושלים. את הסדרה ערך עודד שרמר (4X4SO) בהשתתפות יחיאל אגמון (4X4LI), יאיר בורלא (4X4BO), ויהודה פרדיס, שגם כתבו בה מספר מאמרים. בדומה לספרי "הטכנאי הצעיר" של שנות ה-50, עסקה הסדרה באלקטרוניקה פופולרית ופנתה בעיקר לחובבי רדיו.

בכל כרך הופיעו מספר מדורים כמו "במו ידיך" (הרכבת מכשירים ובניות), מדידות וחישובים, רעיונות ואלתורים. בהיותו מכוון לחובבי רדיו, רבים ממדוריו של ה"חובב הצעיר" הוקדשו לתקשורת בגלים קצרים, למשדר רדיו, למקלטים, ולאנטנות. בנוסף הופיעו עצות מועילות לחובב וגם חידות משעשעות.

למרות שרכיבים טרנזיסטורים היו קיימים זה מכבר, חלק ניכר מהמעגלים האלקטרוניים שתוארו בספר היו מבוססים עדיין על שפופרות ריק. מקצת מהמאמרים התייחסו לטרנזיסטורים מסוג גרמניום. חובבי הרדיו הצעירים של אותה תקופה, אשר התעניינו גם בבניית ציוד התקשורת שלהם בגלים קצרים (HF), הכירו את המעגלים, כמו למשל זה המופיע במאמר של דניאל רוזן (4X4SK) בכרך ב': "משדר זעיר ל-40 מטר" (40 מטר הוא אורך הגל המתאים לפס החובבים בתדר 7 MHz).

המאמר "משדר זעיר ל-40 מטר"
המשדר הבנוי

הערות שוליים
------------

1. ↑  זו תמונת המשדר כפי שבנה אותו בילדותו יוסף פנחסי (4Z1VC), כיום פרופסור להנדסת חשמל ואלקטרוניקה ודיקן הפקולטה להנדסה באוניברסיטת אריאל

משדר
**ללא מוצא בנורוולט** הוא נובלה אוטוביוגרפית של הסופר האמריקאי ג'ק גנטוס, שראה אור ב-2011. הספר מתמקד בילד ושמו כשל הסופר ומבוסס באופן חלקי על ילדותו בנורוולט שבפנסילבניה. הספר מתמקד רבות בעיירה ובייחודה בתור ניסוי חברתי שהוקם בשנת 1934 על ידי אלינור רוזוולט.

הספר והסופר זכו לפרס איגוד הספריות האמריקאי, מדליית ניוברי, בתיאורו כ"תרומה הנכבדה ביותר לספרות האמריקנית לילדים".

עלילה
-----

הספר מספר את סיפורו של הילד ג'ק גנטוס במהלך חופשת הקיץ בעיירה נורוולט, כאשר הוא פולט כדור מרובו של אביו שזכה בו כשלל מלחמה. מעשה זה מזכה אותו בעונש מטעם אימו לריתוק "לכל החיים", אמנם היא מרשה לו לעזור לגברת וולקר, שכנתם הוותיקה והחביבה - ממיסדי העיירה הקטנה. תפקידה של זו בעיירה הוא לנתח את גופות המתים כמו גם לכתוב עליהם הספדים. פגישותיהם של השניים נעשות תכופות כאשר מקרי המוות בעיירה מתרבים באופן בלתי מוסבר, תעלומה שפתרונה יגרום לשחרורו של גנטוס הצעיר מריתוקו הארוך.

ביקורת
------

הספר מסווג לרוב כספר לנוער, כמו גם וועדת הביקורת של פרס הגארדיאן שהמליצה עליו כ"מתאים לבני 12 ומעלה".

הספר זכה לממוצע ביקורות של 3.7 מתוך 5 באתר goodread.

קישורים חיצוניים
----------------

* ללא מוצא בנורוולט, באתר OCLC (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דף הספר בהוצאת הקיבוץ המאוחד
2. ↑  ביקורת הספר באתר עיתון הגארדיאן
3. ↑  סיכום עלילת הספר באתר שמופ
4. ↑  רשימת הספרים המובילים באתר הגארדיאן
5. ↑  ביקורת הספר באתר goodreads

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb436673449 (data)

 |
**מיכאיל מיכאילוביץ' אדמוביץ'** (ברוסית: **Михаил Михайлович Адамо́вич**) היה צייר דקורטיבי ומונומנטלי רוסי ואמן פורצלן. הוא ידוע בעבודות החרסינה שלו ודימויים של אמנות סובייטית.

ביוגרפיה
--------

אדמוביץ' נולד ב-1884. ב-1907 סיים את לימודיו בבית הספר לאמנות ועיצוב תעשייתי במוסקבה וזכה במלגה ללימודים באיטליה עד לשנת 1909, אז הוזמן לעצב ציורי קיר לבניינים בסנט פטרסבורג ומוסקבה. הוועדה המשמעותית הראשונה שלו הייתה עבור פסיפסים לקברו של המלך ג'ורג' הראשון מיוון.

אדמוביץ' עבד בלנינגרד בעקבות המהפכה הרוסית ושירת שנתיים במשמר המהפכה. מפעל הפורצלן הקיסרי נוסד על ידי הקיסרית אליזבת פטרובנה בשנת 1744 כמפעל הפורצלן הראשון ברוסיה. ב-1918 שונה שמו למפעל הפורצלן הממלכתי ואדמוביץ' הועסק בו. הוא עיצב קרמיקה ששיקפה את מטרות הממשלה החדשה ברוסיה. הוא עבד שם מ-1918 עד 1919 וחזר ב-1921 לעוד שנתיים. מאוחר יותר המשיך אדמוביץ' לעבוד במפעל הקרמיקה וולכוב בנובגורוד. ב-1927 חזר למוסקבה כדי לעצב עבור מפעל הקרמיקה דולבו. הוא ידוע בעבודות החרסינה שלו ודימויים של אמנות סובייטית.

עיצובים
-------

צלחת קפיטל בעצוב אדמוביץ - פועל מהפכני
אחד העיצובים של אדמוביץ' מ-1921, Kapital נבחר על ידי מנהל המוזיאון הבריטי ניל מקגרגור כאובייקט מייצג בתוך סדרת תוכניות רדיו שהחלה ב-2010 כשיתוף פעולה בין ה-BBC והמוזיאון הבריטי. הצלחת שנבחרה עוצבה בשנת 1921 ומציגה פועל סובייטי מטביע את המילה "קפיטל" בסגנון פוטוריסטי. האובייקט מייצג את עובד התורם את כוח התעשייה לטובת העם ולא לקפיטליסטים.

העיצובים שלו משנת 1921 כוללים את הכרזה מי שלא עובד לא אוכל, מה שהמחיש את המחויבות למהפכה. בין העיצובים שיצר על צלחות פורצלן בגודל עשרה אינץ' הציגו את ראש לנין, הכוכב האדום. צלחות אלה נתפסו כצורת ביטוי חדשה של אמנות עבור העובד הרוסי.

צלחת "קפיטל" שנבחרה עבור ה-BBC נוצרה למעשה עשרים שנה לפני כן, ב-1901, כאשר הייצור של מפעל הפורצלן היה שמור כולו למשפחת המלוכה הרוסית. הצלחות הללו נאספו והמתינו לקישוט.

הצלחות מ־1921 הופקו על ידי בית החרושת הממלכתי לפורצלן וצוירו ביד על הזיגוג הקיים. הצלחות לא היו עבור שימוש קבוע ונועדו בעיקר לקישוט. הלוחות נשאו פטיש ומגל כסימן של יוצריהם, אך הם נשאו את הסימן גם של הייצור הקיסרי המקורי שלהם, שהוטבע עשרים שנה לפני כן. הייצור הקטן במפעלים בתקופה זו נועד לפחות בחלקו לייצוא. צוין כי עדיף לא לצבוע מעל סימני היצור המקוריים, שכן הם קיבלו ערך גבוה מרוכשים מחוץ לרוסיה.

אדמוביץ' הועסק מאוחר יותר בציור עיצובים על בנייני במוסקבה.

הוא מת בשנת 1947.

בחייו הציג במספר תערוכות בינלאומיות, ובשנת 1925 זכה במדליה בתערוכה הבינלאומית בפריז.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיכאיל אדמוביץ'** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Chris Arthur, A history of the world in 100 objects a joint venture between bbc radio and the british museum, **Material Religion** 7,, 2011-07, עמ' 291–292 doi: 10.2752/175183411x13070210372346
2. 1 2  Tom Cubbin, Adamovich, Mikhail Mikhailovich (1884–1947), **The Bloomsbury Encyclopedia of Design**,, 2016 doi: 10.5040/9781472596178-bed-a013
3. 1 2  Mikhail ADAMOVICH, web.archive.org, ‏2011-05-24

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 6704 5159
* LCCN: nr2006000845
* ULAN: 500125794
* VIAF: 19637534
* WorldCat: lccn-nr2006000845

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מיכאיל אדמוביץ'"**.
שאול מניף חנית על דוד בניסיון להורגו.   
גוסטב דורה - ציורי התנ"ך.
**למלך אין בית** הוא רומן מתח מאת הסופר וחוקר היהדות חגי דגן, שיצא לאור בשנת 2005.

עלילת הספר
----------

עלילת הספר דומה בסגנונה לז'אנר שאליו שייך הרומן "צופן דה וינצ'י". גיבור הספר הוא עילם קריגר, בן קיבוץ, מלח הארץ, סוכן של גוף מיוחד הפועל תחת המשרד לביטחון פנים, שמטרתו לחשוף פעילות חתרנית באקדמיה. במהלך עבודתו הוא מתוודע לקיומו של זרם חשאי ובלתי ידוע עד כה ביהדות, בשם **הזרם השאולי**.

אנשי הזרם השאולי טוענים כי הם צאצאיו וממשיכיו של שאול המלך, מקשר זוגי חשאי שהיה לו עם עטרה העמלקית. צאצאי הזרם השאולי חיים על פני השטח כיהודים לכל דבר, אולם למעשה הם צאצאי עמלק, המאמינים באמונות פגניות שונות, שלאורך ההיסטוריה נסתרו בחיק היהדות.

לפי הספר, צאצאי הזרם השאולי שמרו במהלך כל שנות חייו של העם היהודי על סוד מוצאם, והם נחושים לנקום את נקמתם בנציגי המונותאיזם הטהור - שהם בני העם היהודי, צאצאי דוד המלך. את נקמתם הם מקיימים במהלך הדורות, תוך שהם מזנבים אחר זרמי שוליים ביהדות. לפי הספר, בין נאמני הזרם השאולי היו, בין השאר, שבתי צבי, יעקב פרנק, ומשיחיים אחרים, שעודדו רבים מהעם היהודי לנהות אחריהם ובסופו של דבר להמיר את דתם.

למרות נסיונותיהם הבלתי נלאים, צאצאי הזרם השאולי אינם מצליחים במאמציהם להכרית מבפנים את זרע בית דוד.

במהלך הסיפור מתגלה מסמך שנשלח לרשויות הנאציות, שבו נציגי הזרם טוענים שהם כלל אינם צאצאי שבט יהודה כמו "היהודים" אלא צאצאי שבט בנימין, ולכן אין לראות בהם יהודים. הסופר מתבסס כאן על פרשה אמיתית, שבה ניסו הקראים להציל את עצמם מהשמדה, בתקופת השואה, על ידי שימוש בטיעונים דומים.

אחד מגורמי ההפתעה המרתקים, לקראת סוף הספר, הוא כאשר גיבור הספר, עילם, מגלה כי הוא עצמו צאצא של הזרם השאולי. עובדה זאת שופכת אור, בעיניו ובעיני הקורא, על אירועים וחוויות שונות ממהלך חייו.

אף על פי שעלילת הספר היא דמיונית, נעשה בו שימוש באירועים היסטוריים אמיתיים.

ראו גם
------

* התבדלות הקראים במזרח אירופה, במלחמת העולם השנייה

קישורים חיצוניים
----------------

* ראובן מירן, אין לאדם אפשרות לחמוק מן ההיסטוריה, באתר הארץ, 27 בנובמבר 2005
* אריאנה מלמד, פחד ותיעוב בישראל, באתר ynet, 19 בנובמבר 2005
* אלי אשד, צופן שאול המלך, בבלוג "היקום של אלי אשד"
* 
* למלך אין בית, באתר OCLC (באנגלית)
**קורנל ליכטנברג** (בהונגרית: **Lichtenberg Kornél**;‏ סגד, 10 במאי 1848 – בודפשט, 16 בפברואר 1933) היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי, רופא אף אוזן גרון, אוריסט.

קורות חייו
----------

ליכטנברג נולד במשפחה יהודית בעיר סגד שבדרום הונגריה. הוא למד באוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד) ובאוניברסיטת וינה (MD 1873). עם קבלת התואר חזר לבודפשט, שם התבסס באוניברסיטה כרופא למחלות אוזניים (1883). באותה שנה היה ממייסדי הפוליקליניקה, שהוא מונה למנהלה ב-1891. כהוקרה על שירותיו הוא עוטר ב-1895 ב"צלב האבירים" (Ritter-Kreuz) במסדר פרנץ יוזף.

ייסוד האגודה הרפואית
--------------------

1893 הוא תאריך משמעותי בהיסטוריה של רפואת אף אוזן גרון הונגרית. בדצמבר אותה השנה הוקמה אגודת רופאי האוזניים והגרון ההונגרית. (21 בדצמבר 1893) הרעיון הגיע מאימרה נבארטיל, שנתמך בהתלהבות על ידי דיולה בקה וקורנל ליכטנברג. הרעיון הוביל ליוזמה וב-21 בדצמבר 1893 אורגנה אספה כללית בספריית הפוליקליניקה של האוניברסיטה בהשתתפותם של רופאי אוזניים ורופאי גרון. באספה כללית זו רהצהירה האגודה על הקמתה דרך קבע עם 14 חברים.

שמותיהם של האבות המייסדים היו:

* אגמונט באומגרטן - Egmont Baumgarten
* דיולה בקה - Gyula Böke
* שאמו גוט - Samu Guth
* ארתור אירשאי - Artúr Irsai
* גזה קרפושקה - Géza Krepuska
* קורנל ליכטנברג - Kornél Lichtenberg
* אדה לרי - Ede Lőri
* קארוי מורלי - Károly Morelli
* אימרה נבארטיל - Imre Navratil
* אדולף אונודי - Adolf Ónodi
* לאיוש פויאק - Lajos Polyák
* איגנץ פורייס - Ignácz Purjesz
* ז'יגמונד סנש - Szenes Zsigmond
* ארנה ואלי - Váli Ernő

מחקריו וכתביו
-------------

ליכטנברג הוא המחברם של הספרים:

* על חירשות עצבנית (Az ideges süketség) (בודפשט, 1879)
* על תחושות שמיעה סובייקטיביות (Über subjective Gehörsempfindungen) (1882)
* גוף זר באוזן עם תסמינים מוחיים Ein Fremdkörper im Ohre mit cerebralen Erscheinungen) (1883))

משפחתו
------

בנו שנדור פון ליכטנברג, גם הוא היה רופא, המשיך והפך לאחד מהאבות המייסדים של האורולוגיה - חקר דרכי השתן. אשתו של קורנל ליכטנברג יוליאנה הייתה הבעלים של מעיינות חמים בבודפשט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קורנל ליכטנברג** בוויקישיתוף
**החתול שאיננו שם** הוא ספר הדן בפילוסופיה מאת רון אהרוני שיצא לאור בהוצאת מאגנס בשנת 2009.

מקור שמו של הספר הוא באמרה של הפילוסוף ויליאם ג'יימס: "פילוסוף הוא עיוור שמחפש בחדר חשוך חתול שחור שאיננו שם". האמרה הזאת מבטאת את החידתיות האופפת את הפילוסופיה, והתחושה שאין יודעים במה בדיוק היא עוסקת. הספר מנסה להגדיר מהי הפילוסופיה, ולהסביר מניין נובעות תכונותיה: היעדר האובייקט לחקירה, העובדה שאי אפשר להשיב לשאלותיה על ידי התבוננות במציאות, העובדה שהבעיות הפילוסופיות המרכזיות אינן נפתרות לאורך אלפי שנים, תחושת שמיטת הקרקע מתחת לרגליים שאופיינית לדיונים פילוסופיים. 

בעיית הגדרת הפילוסופיה נחשבת עצמה לפילוסופית, אבל בעיני המחבר מובנה הוא – אילו מאפיינים של דיון מזוהים כ"פילוסופיים", שהיא שאלה פסיכולוגית. על פי טענת המחבר זהו אם כן ספר לא פילוסופי על הפילוסופיה. 

הפילוסופיה עוסקת בחשיבה האנושית. אולם לכאורה החשיבה היא חלק מתופעות הטבע, ואפשר היה לחקור אותה בצורה מדעית-עובדתית. השאלה המרכזית שבה עוסק הספר היא מדוע הפילוסופים אינם רואים זאת כך, ומדוע הסתכלותם בחשיבה האנושית אינה אמפירית (ניסויית). התשובה שנותן הספר היא שהמאפיין את הפילוסופיה אינו אובייקט החקירה, אלא דרך החקירה. טענתו של המחבר היא שהמאפיין את החקירה הפילוסופית הוא הנחה של זיהוי בין המערכת המושגית הנחקרת לבין זו המשמשת לחקירה. למשל, השאלה הספקנית "האם קיים עולם חיצוני או הכול נמצא במוחי" תלויה לחלוטין בכך שהאדם השואל זהה לאדם שעליו הוא שואל. השאלה "האם כל העולם הוא חלום של המלך האדום" (כך טוען טווידלדי במבעד למראה של לואיס קרול) היא חסרת משמעות. 

את הרעיון של הספר מסכם המחבר בשתי אמירות: 

א. בהסתכלות באחר אין פילוסופיה.

ב. חקירה עצמית תקינה דומה בכול לחקירתו של אחר.

המסקנה משתי אלה היא שבהסתכלות נכונה בעצמך, שבה מופרד החלק החוקר מן הנחקר, נעלמת תחושת הפילוסופיות של הבעיות. למשל, השאלה "מהי האמת" הופכת לשאלה "כיצד מתנהל מושג האמת במוחי". שאלות אחרות, שהמחבר קורא להן "ארכיטיפיות", נעלמות בהסתכלות מן הצד, וכל זכות קיומן באה להן ממבנה החקירה הלא מפריד. אלה הן בעיות הספקנות, חופש הרצון, בעיית היסק הרצוי מן המצוי של יום, ובעיית גוף-נפש.

קישורים חיצוניים
----------------

* החתול שאיננו שם, הספר לקריאה חינמית באתר publishersrow
* בלוג אודות הספר מאת המחבר, דה מרקר קפה
* רון אהרוני, מהי פילוסופיה: החתול שאיננו שם, באתר e-mago
* החתול שאיננו שם, באתר "טקסט"
* אני חושב, משמע אני עושה מיאו, באתר גלי צה"ל
* שיחה בין אהרוני למוטי גרנר, ראיון בתחנת הרדיו החינוכית של מכללת אורנים
* ביקורת על הספר מאת מיכאל אברהם
* 
* החתול שאיננו שם, באתר OCLC (באנגלית)
**לראות בעיניים עצומות** הוא ספר עלילתי שנכתב על ידי ענת ישראלי ואויר על ידי יעקב גוטרמן ויצא בהוצאת הקיבוץ המאוחד.

הספר מתאר את חייה של אביגיל, נערה השואפת לחזק את היחסים בין הוריה, אך בדרך לעבודתה של אימה, אביגיל נפגעת בעיניה מרסיסים בעת פיגוע באוטובוס. היא נאלצת להשתקם בבית חולים, שם היא לומדת לחיות לזמן מה בתור עיוורת ואף מוצאת את אהבתה הראשונה שגם הוא נפגע בעת הפיגוע, זוהר. הספר זכה לביקורות חיוביות במיוחד בשלל אתרים, ואף זכה בפרס זאב לספרות ילדים ונוער בשנת 2000.

תקציר העלילה
------------

הוריה של אביגיל רבים ומתווכחים הרבה ולא יוצא להם כמעט אף פעם לדבר עם בתם, אימה היא עורכת דין עסוקה ואביה אדריכל. אביה צריך לארח ליברמנים בביתו אך אימה מתנצלת ואומרת כי אינה יכולה לעזור מפני שצץ למשפט עד חדש וכי אם לא תמהר למשפט ביום למחרת, המשפט אבוד. אביה מתעצבן אך נאלץ לארח את הליברמנים לבדו. יום אחד, אביגיל מחליטה כי נמאס לה, והיא צריכה לדבר עם הוריה, אך גם ביום שלמחרת, אביגיל לא מצליחה לדון עם הוריה עקב היותם עסוקים בעבודתם. אביגיל מחליטה שהיא לא מוותרת, ולוקחת אוטובוס למקום עבודתה של אימה על מנת לדון איתה, אך בעת הנסיעה, פיגוע טרור מתרחש ורסיסים נכנסים לתוך עיניה.

למחרת אביגיל מתעוררת במקום לא ידוע עם תחבושת על הראש, ומבינה מהאנשים סביבה שהיא ניצלה מאירוע חבלני אך נפגעה מרסיסי הפיגוע וכי היא צריכה להשתקם בבית החולים. בעת הסיפור, אביגיל מכירה את זוהר ואת ויוני שאף הם נפגעו בעיניהם, ומתחילה ליצור עמם קשר עוצמתי, בעיקר עם זוהר שבהמשך הסיפור אף מתאהבת בו. אביגיל לומדת להכיר את העולם במציאות עיוורת, היא לומדת להסתגל למציאות בה היא מכירה את סביבתה מריח ושמע בלבד, ואת כל דמויות הסיפור איננה מסוגלת לראות במרבית הספר.

אביגיל יוצרת אהבת נעורים עם אחד מנפגעי האירוע, זוהר, וביחד הם חווים חוויות מטלטלות ואף מלחיצות.

קישורים חיצוניים
----------------

* לראות בעיניים עצומות, באתר סימניה
* לראות בעיניים עצומות, באתר הוצאת הקיבוץ המאוחד בשיתוף פעולה עם ספרית פועלים
* לראות בעיניים עצומות, באתר עברית