בהלכות מזיק וניזק, **תשלומי בושת** הם אחד מחמשת התשלומים המוטלים על המזיק לשלם לניזק (נזק וצער, ריפוי, שבת ובושת). התשלומים הם עבור כל בושה שנגרמה בשעת הנזק, בעקבות צפייה של הרואים, או שם רע שיצא בעקבות מעשה הנזק (למשל בעקבות מעשה אונס). 

חיוב בושת הוא רק כאשר המזיק הזיק בכוונה.

מקרים מיוחדים
-------------

לפעמים יש בעלות חוקית או כללית על תשלומי הבושת של האשה, בהתאם למצבה המשפחתי והגופני:

### קטנה ונערה

המבייש ילדה קטנה עד גיל 12 או נערה עד גיל 12.5, נותן את תשלומי הבושת לאביה. אם מת האב לפני העמדה בדין, לפני שזכה בפועל בתשלומים, זוכה הנערה עצמה בבושת, מכיוון שתשלומי הבושת הוקשו לקנס שבהם החיוב חל רק בזמן ההעמדה בדין. אך אם מת האב לאחר העמדה בדין - לאחר שזכה בתשלומים, יורשים האחים - הבנים את התשלומים מאביהם מדין ירושה. לפי רבי שמעון, עד שבאים התשלומים לידי האב הוא אינו זוכה בהם, כי כתוב "ונתן לאבי הנערה". לא זיכתה תורה לאב אלא משעת נתינה, ולכן אם מת לפני שבאו לידו ממש, אפילו לאחר העמדה בדין, אין יורשים בניו מכוחו אלא הנערה עצמה זוכה בתשלומים.

### אשה נשואה

המבייש אשה נשואה, בושתה שלה, אך לפי רבי יהודה בן בתירא יש לבעל שותפות בתשלומי הבושת. אם הכה אדם אשה במכה הגורמת לבושה, אם מדובר ב"בושת שבסתר", שביישה בינו לבינה, כך שעיקר הבושה הייתה שלה עצמה, מגיע לאשה שני שלישים מהבושת ולבעל שליש אחד, אך אם הכה אדם אשה במקום גלוי וציבורי לעיני אנשים אחרים, כך שהבושה מגיעה באופן ישיר לבעל - שבושה היא לו שביזו את אשתו, מגיע לבעל שני חלקים ולאשה רק שליש.

בתלמוד מובא כי היו שחשבו שחלקו של הבעל בתשלומי אשתו קשורה בבעלותו עליה, שלא הבינו מדוע שיקבל הבעל תשלומים על בושת של אשתו, וכי אם ירקוק אדם בבגד של חבירו ישלם לו בושת? והוסבר, כי כאשר מבייש אדם אשתו של חבירו יש לבעל עצמו בושה, (אך כאשר רוקק בבגד של חבירו אין לחבר בושה) ולכן יש לו חלק בבושת (בתלמוד ירושלמי מוסבר כי לבעל יש צער בבושת אשה, כי צערה - צערו, כי הוא משתתף בצערה). לעומת זאת, כאשר הקשה רבינא, אם כך למה לא ישלם אדם דמי בושת - כאשר בייש אדם ממשפחה מכובדת - לכל המשפחה המורחבת, והסביר רב אשי כי כדי לחייב תשלומי בושת צריך שהביוש יהיה בגוף האדם עצמו, אשתו כגופו, אך בני משפחתו אינם נחשבים כגופו.

מדד לתשלומים
------------

המדד לתשלומים מפורש במשנה במסכת כתובות: "איזהו בושת? הכל לפי המבייש והמתבייש".

הערות שוליים
------------

1. ↑  שולחן ערוך,  חושן משפט, סימן תכ"א, סעיף א'.
2. ↑  תוספות בכתובות מא ב.
3. ↑  משנה, מסכת כתובות, פרק ד', משנה א'.
4. ↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף מ"ב, עמוד ב'.
5. ↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף מ"א, עמוד ב'.
6. ↑  משנה, מסכת כתובות, פרק ו', משנה א'.
7. ↑  ראו בשיטה מקובצת פירושים שונים בדברי הגמרא, וזה אחד מהם.
8. ↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ס"ו, עמוד א'.
9. ↑  משנה, מסכת כתובות, פרק ג', משנה ז'.

| דיני ממונות במשפט העברי |
| --- |
| חיובי תשלומין | ארבעה אבות נזיקין • שור המזיק • קרן • שן • רגל • צרורות • בור • אש • אדם המזיק • תשלומי חובל (ה' דברים) • בושת • גזל • גנבה |
| קנסות | תשלומי כפל • תשלומי ארבעה וחמישה • שלושים של עבד • אונס נערה • מפתה • חצי נזק • כופר • צרורות • מודה בקנס |
| שונות | גרמא בנזיקין • דינא דגרמי • היזק שאינו ניכר • היזק ראייה • מבטל כיסו של חבירו • אדם מועד לעולם • הרחקת נזיקין • זה נהנה וזה לא חסר • נהנה • משתרשי ליה • יורד לנכסי חברו שלא מדעתו • מבריח ארי • חזקה (הלכה) • קניין רוחני • שעבודא דרבי נתן • הפקר • ייאוש • השאלה • ירושה • אפוטרופוס • שותפות • ספק ממון • אין הולכין בממון אחר הרוב • בית דין לממונות • טעות בחוזה (משפט עברי) • דינא דמלכותא דינא |
| קניינים | קניין כסף • קניין חצר • קניין חזקה • קניין הגבהה • קניין משיכה • קניין מסירה • קניין רכוב • קניין ארבע אמות • קניין הילוך • קניין אגב • קניין אותיות • קניין הבטה • קניין חליפין • אודיתא • סיטומתא • אסמכתא • מעמד שלשתן • סילוק • מחילה |
| שטרות | שטר חוב • גט • שטר שחרור • כתובה • שטר תנאים • שטר אמנה • שטר אדרכתא • קיום שטרות |
| מצוות ממוניות | השבת אבידה • אונאה • ריבית • מצוות הלוואה • הענקה • משכון • שמיטת כספים |
| דיני טענות | טענת ברי • ברי ושמא • ספק וודאי • קים לי • מרא קמא • כופר הכל • מודה במקצת • מיגו • טענו חיטין והודה לו בשעורין • טוען וחוזר וטוען • אי שתקת שתקת |
| פסק בית דין | המוציא מחברו עליו הראיה • יחלוקו • יהא מונח עד שיבוא אליהו • כל דאלים גבר • שודא דדייני • מי שפרע • פשרה • עביד איניש דינא לנפשיה • הפקר בית דין הפקר • חזקת ממון • תפיסה • גוד או איגוד |
| דיני שומרים | 

|  |  |
| --- | --- |
| ארבעת השומרים | שומר שכר • שומר חינם • שואל • שוכר |
| דיני השומרים | שמירה בבעלים • כל לא ידענא פשיעותא היא • מתה מחמת מלאכה • שומר אבידה • שליחות יד • שמור לי ואשמור לך • תחילתו בפשיעה וסופו באונס • שומר שמסר לשומר |

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.