recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אגדת הקרפטים** (באוקראינית: **Легенда Карпат**) הוא סרט הרפתקאות אוקראיני בהפקת Magnat Media, המגולל את קורותיו של אולכסה דוב-בוש, פורע חוק מהרי הקרפטים שבאוקראינה של המאה ה-18. זהו סיפורו של מנהיג תנועה מחתרתית של המורדים הקרפטים נגד שלטון הקוזאקים. אולכס דבוש, שהייתה לו ילדות קשה הפך מילד חסר ביטחון גדל ללוחם אמיתי, שנלחם באומץ להשגת צדק.

רקע
---

אולכס דבוש נולד בשנת 1700 למשפחת איכרים דלת אמצעים. בילדותו הוא סבל אך נרפא. הוא הצטרף מוקדם למאבק תנועת השחרור של תושבי הקרפטים המזרחיים, שהתאגדו להילחם בקוזאקים. פעילותו של דבוש כמנהיגם זכתה לתמיכה רחבה של האוכלוסייה המקומית. באגדות עם אוקראיניות אף נטען כי הבעל שם טוב סייע לו, אך אין לכך תיעוד. בשנת 1738 דבוש כבר עמד בראש תנועת התנגדות באזור פצ'נצ'ין ובמעבר יבלוניבסקי הסמוך ובהרי הקרפטים האוקראינים: באזור הקרפטים, בוקובינה וטרנסקרפטיה. הלוחמים, בראשותו של דבוש, ירדו לעיתים קרובות לשיפולי גליציה ותקפו את אחוזותיהם של בעלי אדמות פולנים, הונגרים ורותאניים, פקידי מדינה וחוכרים עשירים פולנים. דבוש חילק לאיכרים את הרכוש שהחרים.

אמנם בתחילה פעל אולכס יחד עם אחיו איבן, אך לאחר שבשנת 1739, במהלך מריבה, איוון דבוש גרם לפציעות קשות ברגלו של אחיו התנועה התפצלה כשאולכס נותר עם צליעה עד סוף ימיו. בשנת 1740 התנועה הגיעה לשיאה. תחת הסתערותם של הכוחות הפולנים, נסוגה יחידתו של דבוש לעמק בוקובץ, משם ירדו לצ'ורוהורה, קולומישינה, בוקובינה וטרנסקרפטיה (באותה תקופה פעל איוון דבוש במערב, ליד פשמישל). בשנת 1744 פעל אולכס באזור טורקה ודרוהוביץ'. הוא ביצע מספר פשיטות על סולוטווין ונדווירנה, כבש את מצודת בוגורודצ'נסקאיה לזמן קצר, עם זאת הוא עצמו נהרג על ידי תושב הכפר קוסמאצ'י (כיום אזור איוונו-פרנקיבסק) בשם סטפן דזווינצ'וק, ששיתף פעולה עם הפולנים.

שחקנים ודמויות
--------------

* ואלרי חארצ'ישין - אולכסה דוב-בוש
* מריה יארמצ'וק
* מיכאילו גריצקן
* בוהדן לסטיבקה
* נאדז'דה בוקאטורו

לקריאה נוספת
------------

* Грабовецький В. В. Олекса Довбуш – легендарний лицар Карпат. Збірник основних документів. До 310-річчя уродин національного героя / В. В. Грабовецький. — Івано-Франківськ, 2010. — 354 с.

קישורים חיצוניים
----------------

* "אגדת הקרפטים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "אגדת הקרפטים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "אגדת הקרפטים", במסד הנתונים הקולנועיים Kinopoisk.ru
**סרגיי זריאנקו** (ברוסית: **Сергей Зарянко**; ‏  6 באוקטובר 1818 - 1 בינואר 1870 ) היה צייר דיוקנאות רוסי ומורה לאמנות ממוצא בלארוס.

ביוגרפיה
--------

הוא היה בנו של צמית באחוזת משפחת לובומירסקי. לאחר שאביו קיבל את חירותו, הם עברו לסנט פטרבורג ונכנסו לעבוד אצל אלכסנדר גוליצין, שלימים יהיה שר בממשלה. הוא גילה כישרון מוקדם לאמנות וקיבל את שיעוריו הראשונים מווסילי אבורין. בשנת 1834, הודות להמלצה של אלכסיי ונציאנוב, הוא הצליח להתחיל להשתתף בשיעורים באקדמיה הקיסרית לאמנויות. 

בתחילה הוא צייר פנים ולא דיוקנאות ולמד ציור נוף אצל מקסים וורובייב. בשנת 1836 הוענקה לו מדליית כסף. שנתיים לאחר מכן, הוא קיבל את התואר "אמן" וזכה במדליית כסף נוספת ב-1841.

בשנת 1843, הוא קיבל תואר "אקדמי" ונסע למוסקבה, שם הפך למורה במכון הצבאי של אלכסנדרוב ועבד כצייר איקונות. החל משנת 1846, הוא גם נתן שיעורים בבית הספר לאדריכלות של ארמון מוסקבה, אך עד מהרה חזר לסנט פטרסבורג והחל לצייר פורטרטים.[2] בשנת 1849, ציוריו של הגנרל פיוטר קרלוביץ' לומנובסקי (1798–1860) וזמר האופרה, אוסיפ פטרוב, ביססו את המוניטין שלו בתחום זה. בשנה שלאחר מכן, דיוקנו של פיודור טולסטוי זיכה אותו בתואר "פרופסור".

ב-1856, בהמלצתו של פיאודור פרינישניקוב, הוא החל לעבוד בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה כפרופסור בכיר לציור והיו בו תלמידים בולטים רבים; כולל וסילי פרוב, אילריון פריאנישניקוב ו-וסילי פוקירב. הוא צייר מעט במהלך שנות ה-60, והתמקד במקום זאת בהוראה לאחר שסבל בעיניו במשך שנים רבות.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרגיי זריאנקו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ЭСБЕ/Зарянко, Сергей Константинович — Викитека, ru.wikisource.org (ברוסית)
2. 1 2  Русские художники. Зарянко Сергей Константинович. www.artsait.ru

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 130074446
* ISNI: 0000 0004 3654 8107
* LCCN: no2004020872
* RKD: 86173
* SELIBR: 231387
* SUDOC: 110737660
* ULAN: 500328493
* VIAF: 1108928
* WorldCat: lccn-no2004020872

 |
איור של הסיפור "אגודת אדומי השיער" שהופיע במגזין ה"סטרנד" באוגוסט 1891, מאת סידני פאג'ט.
**אגודת אדומי השיער** (באנגלית: **The Red-Headed League**) הוא אחד מ-56 סיפורי שרלוק הולמס הקצרים מאת ארתור קונן דויל. הסיפור הופיע לראשונה במגזין הסטרנד באוגוסט 1891, מאויר על ידי סידני פאג'ט. קונן דויל דירג את "אגודת אדומי השיער" במקום השני ברשימת שנים עשר סיפורי שרלוק הולמס האהובים עליו. הסיפור הופיע במקום השני בספר "הרפתקאותיו של שרלוק הולמס", שפורסם בשנת 1892.

עלילה
-----

ג'ייבז וילסון, משכונאי  לונדוני, מגיע להתייעץ עם שרלוק הולמס. כשהולמס וד"ר ווטסון בוחנים את הלקוח, שניהם מבחינים בצבע שיערו היוצא דופן – אדום בגוון המזכיר צבע של להבה. וילסון מספר להם שלפני שבועות אחדים, עוזרו הצעיר, וינסנט ספולדינג, שכנע אותו להיענות למודעת הצעת עבודה בעיתון, שפורסמה על ידי "אגודת אדומי השיער", הדורשת גבר  אדום שיער. בבוקר למחרת, וילסון ניגש לראיון העבודה, והיה היחיד שנשכר; גוון שיערם של אדומי השיער האחרים שנענו למודעה היה כהה מדי או בהיר מדי, ורק וילסון הציג את הצבע הרצוי.

וילסון מספר להולמס שלאחר שבועות בודדים בעבודה, הגיע כהרגלו למשרד, אך הוא היה נעול ועל שלט שהוצב עליו נכתב "אגודת אדומי השיער התפרקה, 9 באוקטובר 1890". וילסון ניגש לבעל האחוזה, שהשכיר את המשרדים לאגודה, שאמר לו שמעולם לא שמע על דונקן רוס – שהיה מנהל המשרדים של אגודת אדומי השיער.

הולמס וווטסון מבטיחים לוילסון כי הם יפתרו את התעלומה עד יום שני, והולכים להיפגש עם ספולדינג. הולמס מבחין מיד כי מכנסיו של ספולדינג מלוכלכות באדמה. לאחר מכן הולמס דופק קלות על המדרכה שליד בית העבוט של וילסון, ובמוחו פותר את התעלומה כולה. הולמס מזמין את מפקח המשטרה ג'ונס ואת מר מריוודר, מנהל בנק הממוקם ליד בית העבוט של וילסון.

הולמס, ווטסון, ג'ונס ומריוודר מתחבאים במרתף הבנק ששימש ככספת, וכפי שחזה הולמס, תופסים בפעולה  גנבים שמופיעים ממנהרה המגיחה אל  רצפת המרתף. אחד מהגנבים הוא וינסנט ספולדינג.

מסתבר שספולדינג ודונקן רוס המציאו את אגודת אדומי השיער על מנת להעסיק את וילסון – ובעצם להוציא אותו מבית העבוט, כדי שיוכלו לחפור משם מנהרה עד לקרקעית הבנק ולגנוב ממנו. אף על פי שהיה עליהם לשלם לוילסון על עבודתו, הוצאה זו הייתה מינורית יחסית לסכום שחשבו שירוויחו לאחר הגנבה מהבנק.

חזרה ברחוב בייקר, הולמס מסביר לווטסון כיצד פתר את התעלומה.

עיבודים
-------

הסיפור "אגודת אדומי השיער" עובד פעמים רבות לפרקים בסדרות, ביניהן לפרק טלוויזיה בסדרה "שרלוק הולמס" ב-1951, לפרק בסדרה של 1954, וגם לפרק בסדרה של 1965.

בגרסה שהופיעה בסדרה "שרלוק הולמס" ב-1985, בכיכובו של ג'רמי ברט, הפשע כולו תוכנן על ידי פרופסור מוריארטי.

ראו גם
------

* שערורייה בבוהמיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אגודת אדומי השיער** בוויקישיתוף
* אגודת אדומי השיער - טקסט מלא באנגלית של הסיפור.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: b910c2d1-76f5-41b4-b4ad-4317b8b8721d

 |
הפונקציות S(x) (אדום) ו-C(x) (ירוק)
במתמטיקה, **אינטגרלי פרנל**, הם שתי פונקציות טרנסצנדטליות הנקראות על שם אוגוסטן ז'אן פרנל, אשר השתמש בהם למחקר באופטיקה. הפונקציות הללו קרובות לפונקציית השגיאה, ומוגדרות כך:

{\displaystyle S(x)=\int \_{0}^{x}\sin(t^{2})\,\mathrm {d} t,\quad C(x)=\int \_{0}^{x}\cos(t^{2})\,\mathrm {d} t.}
הפונקציות הם גם הייצוג הפרמטרי של ספירלת אוילר, מכיוון שניתן להגדיר את הספירלה על ידי כאוסף הנקודות *(x,y)* כך שעבור t מסוים, מתקיים (*x*, *y*) = (*C*(*t*), *S*(*t*)).

מאפיינים
--------

* הפונקציות הם פונקציות אי זוגיות.
* ניתן לראות שככל ש-{\displaystyle x\to \infty } אז ניתן להגדיר את הפונקציות בצורה אסימפטוטית בדרך הבאה:

{\displaystyle S(x)={\sqrt {\frac {\pi }{2}}}\left({\frac {{\mbox{sign}}{(x)}}{2}}-\left[1+O(x^{-4})\right]\left({\frac {\cos {(x^{2})}}{x{\sqrt {2\pi }}}}+{\frac {\sin {(x^{2})}}{x^{3}{\sqrt {8\pi }}}}\right)\right),}
{\displaystyle C(x)={\sqrt {\frac {\pi }{2}}}\left({\frac {{\mbox{sign}}{(x)}}{2}}+\left[1+O(x^{-4})\right]\left({\frac {\sin {(x^{2})}}{x{\sqrt {2\pi }}}}-{\frac {\cos {(x^{2})}}{x^{3}{\sqrt {8\pi }}}}\right)\right).}
* ניתן להגדיר את הפונקציות על ידי טור אינסופי ואף להכליל אותם עבור ערכים מרוכבים וניתן להגדיר את הכללתם על ידי פונקציית השגיאה. ההכללה של הפונקציות הופכת אותם לפונקציות אנליטיות ושלמות בכל המישור, דבר שנעשה בדרך הבאה:

ספירלת אוילר (*x*, *y*) = (*C*(*t*), *S*(*t*)). העקומה מתכנסת למרכז הספירה משני הצדדים ככל שערכו של t שואף לאינסוף או מינוס אינסוף
{\displaystyle S(x)=\int \_{0}^{x}\sin(t^{2})\,\mathrm {d} t=\sum \_{n=0}^{\infty }(-1)^{n}{\frac {x^{4n+3}}{(2n+1)!(4n+3)}}}
{\displaystyle C(x)=\int \_{0}^{x}\cos(t^{2})\,\mathrm {d} t=\sum \_{n=0}^{\infty }(-1)^{n}{\frac {x^{4n+1}}{(2n)!(4n+1)}}}
{\displaystyle S(z)={\sqrt {\frac {\pi }{2}}}{\frac {1+i}{4}}\left[\operatorname {erf} \left({\frac {1+i}{\sqrt {2}}}z\right)-i\operatorname {erf} \left({\frac {1-i}{\sqrt {2}}}z\right)\right],}
{\displaystyle C(z)={\sqrt {\frac {\pi }{2}}}{\frac {1-i}{4}}\left[\operatorname {erf} \left({\frac {1+i}{\sqrt {2}}}z\right)+i\operatorname {erf} \left({\frac {1-i}{\sqrt {2}}}z\right)\right].}
{\displaystyle C(z)+iS(z)={\sqrt {\frac {\pi }{2}}}{\frac {1+i}{2}}\operatorname {erf} \left({\frac {1-i}{\sqrt {2}}}z\right),}
{\displaystyle S(z)+iC(z)={\sqrt {\frac {\pi }{2}}}{\frac {1+i}{2}}\operatorname {erf} \left({\frac {1+i}{\sqrt {2}}}z\right).}
* הפונקציות מתכנסות בתנאי בתחום הלא-שלילי של מישר הממשי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אינטגרל פרנל** בוויקישיתוף
* אינטגרל פרנל, באתר MathWorld (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4155426-7

 |
הרב **שלום נגר** (נולד בי"ד באלול ה'תש"ז, 30 באוגוסט 1947) הוא פוסק ומחבר חרדי ישראלי, היה רבה של אריאל בשנים 1983–2010. ראש כולל "מדרש יחיאל" בראש העין.

ביוגרפיה
--------

נולד ברדאע שבמזרח תימן לעוואץ (עובדיה) ושמס (שמש) נגר. בשנת תש"ט (1949), כשהיה בן שנתיים, עלתה משפחתו לישראל במבצע על כנפי נשרים והתיישבה בראש העין. דודו, הרב שלום נגר, שהיה ערירי, לקח אותו תחת חסותו ודאג לכל מחסורו כדי שיהיה פנוי ללמוד תורה. את ראשית לימודיו התורניים עשה אצל דודו. התחנך בתלמוד תורה "יסודי התורה" בראש העין, ובשנת תש"כ (1960) עבר ללמוד בישיבת השרון ברמת השרון, בראשות הרב יעקב אדלשטיין והרב יצחק יחיאל יעקובוביץ, רבה של הרצליה. בשנת תשכ"ד (1964) עבר ללמוד בישיבת חברון בירושלים.

בשנת תשכ"ז (1967), בהיותו בן 19, הוסמך לשחיטה על ידי הרב עזרא יאיר. בשנת תש"ל (1970), בהיותו בן 23, הוסמך לרבנות על ידי הרב נסים דוד עזראן, הרב שלום יצחק הלוי, הרב יוסף קאפח והרב עובדיה יוסף. לימים גם הוסמך למילה.

בשנת תשל"א (1971) נישא לרינה חג'בי. לאחר נישואיו למד שש שנים בכולל "יד אפרים פישל" בראש העין, ובמקביל עסק במתן שיעורי תורה לבני נוער ומבוגרים בראש העין ובבית הכנסת הגדול בפתח תקווה. בשנת תש"מ (1980) התמנה לרב שכונה בראש העין, ושימש בתפקיד כארבע שנים. 

בשנת תשמ"ג (1983) התמנה לרב העיר אריאל. הוא כיהן כרב ראשי יחיד לעיר. תחת רבנותו הוקמו באריאל שבעה עשר בתי כנסת לעדות השונות ונוסדו מסגרות שונות של שיעורי תורה. כמו כן הקים מכון בר מצווה, וכרב יחיד לימד בשלושת הנוסחים לשלוש העדות. הקים מערכת כשרות ומערכת נישואין, וכרב יחיד השיא את בני שלוש העדות. פסק בשאלות הלכה לכל עדה על פי דיניה ומנהגיה.

במשך השנים ביקר במדינות שונות בעולם וסייע ליהודי הקהילות במישור הרוחני וההלכתי. הוא הקים גרעין תורני בברלין וכן בית הכנסת ליהדות ספרד, שבו מכהן כרב תלמידו הרב אברהם דעוס. כמו כן הקים קהילה תורנית בקאן שבצרפת. בין המדינות שפעל בהן: דנמרק, רוסיה, אנגליה וונצואלה.

בשנת תש"ע (2010), לאחר עשרים ושבע שנות רבנות, החליט לסיים את תפקידו כרב העיר אריאל. לאחר פרישתו מהרבנות באריאל הוא עומד בראש כולל "מדרש יחיאל" בראש העין, עוסק בכתיבה ובפעילות חברתית, תורנית והלכתית.

פועלו התורני וחיבוריו
---------------------

במשך שנים רבות אסף וליקט כתבי יד רבים ועתיקים, ובהם כתבי יד של הרמב"ם בפירושו למשניות בכתב עברי בלשון ערבי, תכאליל, תיג'אן בכתב יד מתימן. כמו כן נמצאים ברשותו כתבי יד מתימן של מדרשים, הלכות ושו"תים.

* **ספר כללי התלמוד** - אוסף כללים להבנת החיבור והשפה התלמודית.
* **תשובות הרב קאפח** - אוסף של למעלה מחמש מאות תשובות של רבו הרב יוסף קאפח, שאותן קיבל ממנו במהלך השנים, בעריכתו וביאורו של הרב נגר
* **תשובות הרש"ן** - שו"ת על ארבעה חלקי השולחן ערוך

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שלום נגר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של שלום נגר
* 
* הרב שלום נגר, באתר יוטיוב
* חנוכת בית הכנסת הספרדי בברלין (בגרמנית)
* הכנסת ספר תורה בברלין
* הרב שלום נגר, באתר אקטואליטי
* הכנסת ספר תורה בברלין
* הרב שלום נגר, באתר נוסח תימן

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007528633805171
* LCCN: no2013033528
* WorldCat (עם LCCN): no2013-033528

 |
חרקובצ'נקה קרוב לתחנת ז'ונגשאן באנטארקטיקה (2014)
**ח'רקובצ'נקה** (ברוסית: **Харьковчанка**, "אשת חרקוב", יוצר בשם הקוד: ייצור 404S), הוא רכב שטח, שיועד לאנטארקטיקה. יוצר בין השנים 1957–1958 בברית המועצות. תוכנן ונבנה במפעל הנדסת התחבורה בחרקוב, ומאוחר יותר יוצר על ידי מפעל מאלישב. מבוסס על פלטפורמת הטרקטור AT-T (שתבססה על טנק T-54). בדצמבר 1959 שניים מהם ("21" ו-"23") הגיעו לאנטארקטיקה ולקוטב הדרומי הגאוגרפי. ברכב השלג המאסיבי היה מטבח קטן, שירותים, תנור ושמונה מיטות.

במשלחת הרוסית ה-39 לאנטארקטיקה ה-Vityaz DT-30Ps החליפו את החרקובצ'נקות. והם הוחלפו מאוחר יותר על ידי 300 כלי שלג מסוג PistenBully.

היסטוריה
--------

הדור השני של חרקובצ'נקה.
בשנת 1958 נבנו שלוש חרקובצ'נקות ונשלחו לאנטארקטיקה. הם עברו מחוף האוקיינוס לתחנת ווסטוק הסובייטית בפברואר 1959. שניים מהם, ו-AT-T שלישי, יצאו מתחנת ווסטוק לקוטב הדרומי בתחילת דצמבר 1959, והגיעו לנקודה ב-26 בדצמבר 1959. הרוסים הפתיעו את הצוות האמריקני שהוטסו לתחנת אמונדסן – סקוט בקיץ הקודם.

בעשרות השנים שלאחר מכן נערכו בעזרת החרקובצ'נקה משלחות מחקר לתוך אנטארקטיקה.

בשנים 1974–1975 תוכנן ונבנה הדור השני של החרקובצ'נקה. השוני המרכזי היה החזרת המנוע לקדמת הרכב והגישה אליו הייתה מבחוץ, נוסף גנרטור חדש לחשמל וחימום בשעה שהמנוע הראשי לא עבד. שלוש חרקובצ'נקות מדור שני ירדו מפס הייצור בסתיו 1975.

דור שלישי פוטנציאלי שהתבסס על ה-MT-T תוכנן בשנות ה-80, אך נעצר מספר פעמים מסיבות תקציביות. פירוק ברית המועצות, הותיר את החרקובצ'אנקה ככלי התחבורה העיקרי באנטארקטיקה עד שנת 2010.

### דור ראשון

בדומה לקרוזר השלג האנטארטי, המנוע היה חלק ממרחב המחיה ואפשר טיפול מבלי להיחשף לקור החיצוני. כתוצאה מכך, רעש המנוע מנע שינה מהצוות ומרחב המחיה כוסה בפיח ריחות מאדי הפליטה.

מאפיינים טכניים
---------------

### דור ראשון

* הרכבה: חרקוב (מפעל להנדסת תחבורה בחרקוב), אוקראינה.
* יצרן: מפעל מלישב
* אורך: 8.5 מטרים (27 רגל 11 אינץ')
* רוחב: 3.5 מטרים (11 רגל 6 אינץ')
* גובה: 4 מטרים (13 רגל 1 אינץ)
* גלגלים: 7 בכל צד עם גלגל שיניים ובטלה
* רוחב מסלול: 1 מטר (3 רגל 3 אינץ')
* מתלה: מוט פיתול
* מנוע: 995 כ"ס (742 קילוואט) דיזל V-12
* מהירות שיוט: 30 קמ"ש (19 קמ"ש)
* מקסימום מהירות: 56 קמ"ש (35 קמ"ש)
* מקסימום שיפוע: שיפוע של 30 מעלות
* משקל: 35,000 קילוגרם (34 טונות ארוכות)
* עומס גרירה: 60 טונות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ח'רקובצנקה** בוויקישיתוף
* החצייה הרוסית של הקוטב הדרומי

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6  Gillies, Calum (27 ביוני 2020). *"Kharkovchanka" - The Colossal Soviet Antarctic Cruisers* (video). נבדק ב-20 ביולי 2020. `{{cite AV media}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Antarctic Off-road Vehicles: USA vs. USSR"
3. ↑  *Russian South Pole Traverse*
4. ↑  "Science and exploration in the high interior of East Antarctica in the twentieth century - 中国知网". *www.cnki.net*. doi:10.13679/j.advps.2016.2.00065.html. נבדק ב-2021-01-13.
5. ↑  Information, Reed Business (1959-12-17). *New Scientist* (באנגלית). Reed Business Information. p. 1254.
**בניין המדיאטק בסנדאי** (**Sendai Mediatheque**) הוא מתקן ציבורי שמשלב בתוכו גם ספרייה וגם גלריות לאומנות הנבנה בעיר סנדאי, יפן.
הספרייה נפתחה ב-26 בינואר 2001 לאחר 5 שנים של עבודה. האדריכל אשר תכנן ופיקח על שלבי הבנייה הוא טויו איטו.

גובה המתקן הוא 36.49 מטרים. שטחו הוא 21,682 מטרים רבועים. הוא נבנה מבטון מזוין, פלדה וזכוכיות. הרעיון בהקמת המתקן הוא ליצור מבנה שקוף, שנותן אשליה שהוא נוזל, צף. הבניין הוא קובייה שקופה שדרך הזכוכיות ניתן לראות את הצינורות שעוברים בין הקומות. הקובייה נראית כמו חלל אינסופי, ההשתקפויות של חזיתות הזכוכית נותנות אשליה של מראה שמתמשך.

מיקום הספרייה הוא בלב העיר סנדאי ביפן, מספר בניינים מבית העירייה. ישנן כניסות בכל 4 הצדדים של הבניין.
המתקן מורכב משלושה אלמנטים עיקריים: צינורות, רצפה ומעטפת. הצינורות הם בטווח של בין 7–30 אינץ'. אף על פי שהם נראים רציפים, הצינורות יצרו למעשה מקטעים שמחברים בין קומה לקומה. תפקיד הצינורות הוא קודם כל לשמש תמיכה לבניין. בנוסף, 4 הצינורות שקרובים לפינות החיצוניות נועדו כדי לעמוד בפני רעידת אדמה.

בניין המדיאטק נחשב ביפן ליצירה גאונית – כזו שהוכיחה את עצמה ברעש האדמה הקשה שפקד את יפן ב-2011 הבניין עצמו לא ניזוק והוכיח את עוצמתו הטכנולוגית (רק חלקים בעיצוב הפנים נפגעו).

החלוקת הקומות במבנה:

* קומה ראשונה – מרחב פתוח – בתי קפה, חנויות, מודיעין.
* קומה שנייה – ספרייה מולטימדיה, ספריית ילדים.
* קומה שלישית ורביעית – ספריות.
* קומה חמישית – גלריית אומנות פתוחה, ציבורית.
* קומה שישית – חדר תערוכות וגלריה מקצועית.
* קומה שביעית – קולנוע, סטודיו, חדר ישיבות ומשרדי הנהלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בניין המדיאטק בסנדאי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בניין המדיאטק בסנדאי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: xx0210326
* SUDOC: 093971737
* VIAF: 131819028
* WorldCat: lccn-nr2002030210

 |
**מזכיר המדינה ליציאה מן האיחוד האירופי** (כונה באופן לא רשמי "**שר הברקזיט**") הייתה משרתו של השר בממשלת בריטניה הממונה על יישום ההחלטה כי בריטניה תפרוש מהאיחוד האירופי כפי שנקבע במשאל העם בעניין זה ב-2016. שר זה היה מופקד על ניהול המגעים והמשא ומתן הנדרשים לשם יישום ההחלטה והיה חבר בקבינט הבריטי. 

המשרה נוצרה על ידי ראש ממשלת בריטניה תרזה מיי עם ראשית כהונתה ב-13 ביולי 2016, לאחר שהחליפה את דייוויד קמרון, שהתפטר עקב תוצאות משאל העם. הועלתה הטענה כי יצירת משרה חדשה זו, ביחד עם יצירתה במקביל של משרת מזכיר המדינה למסחר בינלאומי, מחלישות את כוחו של שר החוץ וענייני חבר העמים.

הראשון שכיהן במשרה זו היה חבר הפרלמנט דייוויד דייוויס מן המפלגה השמרנית. דייוויס תמך לקראת משאל העם ביציאת בריטניה מן האיחוד האירופי. הוא שימש כתת-שר לענייני אירופה בממשלתו של ג'ון מייג'ור וכשר הפנים בממשלת הצללים של דייוויד קמרון. בעקבות התפטרותו של דייוויס, ביולי 2018, מונה לתפקיד זה דומיניק ראב ובנובמבר 2018 סטיבן ברקליי.

בינואר 2020 בוטלה המשרה בעקבות יישום החלטת היציאה מהאיחוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* ידיעה על הקמת המשרד החדש, באתר רויטרס
* Brexit Secretary David Davis says UK 'will quit the EU in December 2018', ‏Evening Standard, ‏14 ביולי 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  נקרא באנגלית: Her Majesty's Principal Secretary of State for Exiting the European Union
2. ↑  .
"**אנגליה התיכונה**" (באנגלית: **Middle England**) הוא מונח חברתי-פוליטי, המתייחס בדרך כלל לאנשי מעמד הביניים או בני המעמד הבינוני הנמוך באנגליה המחזיקים בדעות שמרניות מסורתיות או ימניות.

מקורות
------

מקורות המונח "אנגליה התיכונה" אינם ידועים. הסופר איאן היסלופ מצא עדויות לכך שראש ממשלת בריטניה, לורד סליסברי, השתמש במונח בשנת 1882, אך הוא לא זכה לפופולריות באותה תקופה. השימוש הפופולרי המודרני בביטוי יוחס למרגרט תאצ'ר, שלדברי ההיסטוריון דייוויד קנאדין, "אימצה" את המושג הדומה "אמריקה התיכונה" של ריצ'רד ניקסון.

חלק מהדעות הפוליטיות של אנגליה התיכונה (כגון אירוסקפטיות) נחשבות למשפיעות ביותר בשיח הפוליטי
המשמעות העיקרית של המונח היא כיום פוליטית וסוציולוגית (בדומה למונחים המקבילים "אמריקה התיכונה" או "אוסטרליה התיכונה"). המונח מתאר את המעמד הבינוני או המעמד הבינוני-נמוך של בריטניה הכפרית. נאומו המצוטט של ג'ון מייג'ור ב-1993 בפני "הקבוצה השמרנית למען אירופה" מתאר דימויים של משחקי קריקט כפריים, בירה, גנים פרבריים ו"משרתות זקנות שרוכבות על אופניים לקודש הקודש באמצעות ערפל הבוקר" (מבוסס על ציטוט של ג'ורג' אורוול).

אף על פי שהמושג אינו מתייחס לאזור גאוגרפי, ניתן לייחסו לתושבי הפרוורים בדרום אנגליה ובמידלנדס, המאופיינים בעיירות קטנות, וכן גם את האזורים הפרבריים מצפון-מערב ללונדון המהווים חלק מקו המטרופוליטן של הרכבת התחתית של לונדון. ה-BBC תיאר את העיירה קנט טונברידג' וולס כ"בית הרוחני" של אנגליה התיכונה.

ראו גם
------

* אין שום אלטרנטיבה

הערות שוליים
------------

1. ↑  O'Sullivan, Jack (29 באוגוסט 1998). "What is Middle England?". *The Independent*. London. נבדק ב-29 באוקטובר 2012. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  Cole, Peter (19 באוגוסט 2007). "Why middle England gets the Mail". *The Guardian*. London. נבדק ב-29 באוקטובר 2012. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  Burrell, Ian (21 במאי 2007). "Linda Grant: The 'Mail' turns on the charm". *The Independent*. London. נבדק ב-29 באוקטובר 2012. `{{cite news}}`:  (עזרה)
4. ↑  Maconie, Stuart (19 במרץ 2010). "Stop knocking Middle England". נבדק ב-29 באוקטובר 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  Kuper, Simon (2 באוגוסט 2012). "Heroes reconquer nation for Middle England". נבדק ב-29 באוקטובר 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. 1 2  Reeves, Richard (25 באוקטובר 2007). "Middle England. They're nicer than you think". *New Statesman*. נבדק ב-30 באוקטובר 2012. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
7. ↑  Easton, Mark (6 באוקטובר 2010). "In search of Middle England". נבדק ב-31 באוקטובר 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
8. ↑  "Tunbridge Wells: The spiritual home of Middle England". *BBC News*. 13 באפריל 1999. נבדק ב-30 באוקטובר 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**ריכרד קרל פרידירך ברנהרד פון קראוול** (בגרמנית: **Richard Karl Friedrich Bernhard von Kraewel**;‏ 17 באוגוסט 1861 – 14 ביוני 1943) היה גנרל גרמני, ומפקד כוחות במהלך מלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### ראשית חייו

פון קראוול נולד ב-17 באוגוסט 1861 בזאגאן, והיה בנם של הגנרל הפרוסי קרל פון קראוול ואשתו מריה לבית שטרכוויץ פון גרוס-זאוכה וקמינץ. בשנת 1880 הוא התגייס לצבא הפרוסי והצטרף לרגימנט הרגלים ה-14 (פומרניה ה-3), ומילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה. ב-22 ביולי 1900 הועלה לדרגת מיור, ולאחר מכן מונה לקצין מטה בדיוויזיה ה-27. ב-16 באוקטובר 1906 מונה קראוול לראש מטה הקורפוס ה-2, וב-27 בינואר 1909 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-21 בפברואר 1911 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-19 (פומרניה ה-2), וב-21 באפריל 1912 מונה למפקד חטיבת הרגלים ה-34 בשוורין.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

בפרוץ מלחמת העולם הראשונה הוביל קראוול את חטיבתו במסגרת דיוויזיית הרגלים ה-17 בחזית המערבית. חייליו השתתפו בהתקדמות דרך בלגיה לצרפת, לחמו בקרב סן-קנטן ולאחר מכן נלחמו בקרב האורק. ב-22 בספטמבר 1914 הוא מונה למפקד דיוויזיית המילואים ה-17 באזור ממערב לרויה וליד נויון. ב-18 באפריל 1915 הוא הועלה לדרגת גנרל לויטננט. ב-17 בספטמבר 1915 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-101 והשתתף עמה במערכה נגד סרביה, וב-19 בנובמבר באותה שנה מונה למפקד הדיוויזיה ה-105, עמה לחם במקדוניה ובשנה שלאחר מכן בחזית המזרחית בסטריפה. ב-6 בספטמבר 1916 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-3 באגם נארוך. ב-2 בפברואר 1917 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-54 על הפוטנה, ובמקביל הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. ב-25 בפברואר 1917 מונה למפקד הקורפוס ה-4 בפלנדריה, עימו השתתף בקרב על הליס באפריל 1918 כחלק ממתקפת האביב הגרמנית, ולאחר מכן פיקד עליו עד תום המלחמה.

לאחר שביתת הנשק, הוא מונה למפקד הקורפוס ה-2 מ-17 בדצמבר 1918 עד 22 ביוני 1919, ולאחר מכן השתחרר מהצבא וחזר לביתו. לאחר המלחמה חי פון קראוול בברלין, עד מותו ב-14 ביוני 1943.

קישורים חיצוניים
----------------

* ריכרד פון קראוול באתר prussianmachine
רייצ'ל רנה ראסל
**רייצ'ל רנה ראסל** (באנגלית: **Rachel Reneè Russell**; נולדה במישיגן ב-13 במרץ 1959), היא סופרת ילדים ועורכת דין אמריקאית שקנתה את פרסומה בזכות סדרת הספרים המצליחה שכתבה "יומני החנונית".

חייה
----

היא נולדה וגדלה בעיר הקטנה סנט ג'וזף שלחוף ימת מישיגן, הבכורה למשפחה שבה חמישה ילדים: שתי אחיות, ותאומים.

בשנת 2009 יצא לאור הספר הראשון מסדרת "יומני החנונית". הסדרה מתארת את חיי היומיום של הדמות הראשית, ניקי מקסוול. ניקי נאבקת להשתלב בחטיבת הביניים ולשרוד אותה. הסדרה כתובה בפורמט של יומן, וכוללת ציורים, קומיקס והערות נחמדות.

לראסל שתי בנות. יומני החנונית מבוססים על חוויותיהן של שתיהן, ארין וניקי בבית הספר. הבת הגדולה, ארין, עזרה בכתיבה, והבת הקטנה ניקי, עזרה באיורים ומפה בא השם "ניקי"בשביל הסדרה. רייצ'ל רנה ראסל התגרשה מבעלה הראשון באפריל 2009. כיום מתגוררת בצפון וירג'יניה.

לקריאה נוספת
------------

* רייצ'ל רנה ראסל, **יומני החנונית**, ספר לכל 2012, עריכה ותרגום הילה לזרוביץ-שרמן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רייצ'ל רנה ראסל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של רייצ'ל רנה ראסל
* על ראסל, באתר יומני החנונית (באנגלית)
* רייצ'ל רנה ראסל, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007477193705171
* BIBSYS: 12049028
* BNE: XX5013421
* BnF: cb167286722 (data)
* CANTIC: a1098687x
* GND: 105607485X
* ISNI: 0000 0001 1644 2848
* LCCN: n2008076046
* LNB: 000182729
* NKC: xx0135244
* NLA: 57541744
* NLG: 312126
* NLK: KAC201224203
* NTA: 337935637
* SELIBR: 374926
* SUDOC: 175842892
* VIAF: 53629373
* WorldCat: lccn-n2008076046

 |
**רייצ'ל שאגאל** (באנגלית: **Rachel Chagall;** נולדה ב-24 בנובמבר 1952) 
היא שחקנית אמריקאית יהודייה, הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב ב-1987 על תפקידה בסרט "גאבי: סיפור אמיתי" והתפרסמה בסיטקום "נני".

ביוגרפיה
--------

שאגאל נולדה בשם **רייצ'ל לווין** בניו יורק סיטי.
התגלתה בהופעת הבכורה שלה ב-1987 בדרמה "גאבי: סיפור אמיתי", בסרט לוהקה לתפקיד הראשי של גאבי ברימר והועמדה לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר.

שאגאל לא הרבתה להופיע בסרטים גדולים והתפרסמה מאז פריצתה רק ב-1990 בדרמה "כשגבר אוהב אשה" בתפקיד רייצ'ל אשתו של ניל (ג'ייסון אלכסנדר).
באמצע שנות ה-90 שיחקה במשך שש עונות בקומדיית המצבים המצליחה "נני" בתפקיד ואל טורילאו, חברתה הטובה של הדמות הראשית פראן שפילד (פראן דרשר שגם יצרה את הסדרה). ושיחק בקומדיה השחורה "ארוחת הערב האחרונה" בכיכובה של קמרון דיאז. 

שאגאל היא אמא לזוג תאומים, מבעלה גרג לנרט.

קישורים חיצוניים
----------------

* רייצ'ל שאגאל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* רייצ'ל שאגאל, באתר AllMovie (באנגלית)
* רייצ'ל שאגאל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**בית היהודים** (באנגלית: **Jew's House**) הוא אחד מבתי העיר העתיקים ביותר באנגליה. הוא ממוקם ברחוב סטיפ היל, רחוב תלול בלינקולן, אנגליה, בצמוד למבנה אחר, "חצר היהודים" (אנ'). הבית נקשר באופן מסורתי לקהילה היהודית המשגשגת בלינקולן מימי הביניים.

בשנת 1255 העלילו תושבי המקום עלילת דם על יהודי העיר. הם טענו שילד בשם ליטל סנט יו (אנ') תושב העיר, נרצח למטרות פולחן בידי יהודים. בשנת 1290 גורשה כל הקהילה היהודית מאנגליה, ובית היהודים הוחרם מבעליו. הבניין נותר תפוס ברציפות עד היום. מאז 1973 בערך משמש הבניין כמסעדה. לפני כן זו שכנה בו חנות עתיקות.

ארכיטקטורה
----------

בית היהודים בנוי באבן גיר מקומית בסגנון נורמני או רומנסקי. הבניין, המתוארך מאמצע המאה ה-12, מורכב במקור מאולם בקומת הקומה הראשונה, שגודלו כ-12 על 6 מטרים, מעל שטחי שירות ואחסון במפלס הקרקע.

חלק מהחזית שרד; וכן הפתח המגולף בצורה משוכללת, שרידי שני חלונות קשתיים כפולים רומנסקיים וחלק ניכר מהאבנים בקומה העליונה. ארובה הותקנה מעל הקשת מעל דלת הכניסה ומשרתת את האח (בקומה העליונה). בעבר היו שני עמודים התומכים בקשת, אך אלה נעלמו. 

איור בית היהודים משנת 1784, מעשה ידי סמואל הירונימוס גרים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית היהודים** בוויקישיתוף
**פרנצ'סקו סלוויאטי ריאריו** (1443 - 26 באפריל 1478 בפירנצה) היה הארכיבישוף של פיזה ב-1475.

לסלוויאטי היה קשר דם למשפחת האצולה ריאריו, ולמשפחת סלוויאטי דלה רוברה (שלה העניק האפיפיור סיקסטוס הרביעי את חוזה הבנקאות של הכס הקדוש במקום משפחת מדיצ'י). סלוויאטי היה קרוב באמצעות קשרי נישואין גם למשפחות פאצי, מדיצ'י, ויטורי ולמשפחות אצולה נוספות שהיו בעלות השפעה פוליטית וכלכלית.

סלוויאטי התייתם בגיל צעיר. אמנם קיבל חינוך הומניסטי אך העדיף את הכנסייה מאחר שידע כי יתקשה להשיג כוח במשפחה ללא אביו. מקורות פרו-מדיצ'יים מציירים את דמותו כחנפן, מהמר ותאב כוח, אותו השיג באמצעות משוא הפנים של הכנסייה. ב-1464 עבר סלוויאטי לרומא במטרה להתחבר אל פרנצ'סקו סלוויאטי דלה רוברה, שהפך מאוחר יותר לאפיפיור סיקסטוס הרביעי. כמו כן התחבר אל אחייניו, האחים ג'ירולאמו ופייטרו ריאריו. קשרים אלו סייעו לו לקבל ב-1475 את משרת הארכיבישוף של פיזה.

משפחת מדיצ'י, שמרכזה היה בפירנצה, התנגדה למינויו של סלוויאטי לארכיבישוף וכך, באביב 1478 הוא שלח לפירנצה את אחיינו, רפאלה ריאריו, כדי שיזמין את האחים ג'וליאנו ולורנצו דה מדיצ'י להגיע למיסה בדואומו של פירנצה מתוך כוונה לרצחם שם במה שנודע מאוחר יותר כ"קשר של משפחת פאצי". בעת שצלצלו בפעמון בזמן טקס הגבהת לחם הקודש בכנסייה, היה על סלוויאטי ללכת לפאלאצו וקיו, להרוג את הגונפלוניירה (ראש המערכת החוקית והפוליטית בעיר) פטרוצ'י ולהשתלט על כיכר הסיניוריה הסמוכה, בעת שהרצח המרכזי היה אמור להתבצע בקתדרלה עצמה. אולם, עם הגיעו לכיכר וקיו הוא נעצר על ידי פטרוצ'י ובתוך שעה בוצע בו לינץ' והוא נתלה, יחד עם קושרים נוספים, מחלונות אולם "סלה דיי דואצ'נטו" (Sala dei Duecento) שבכיכר וקיו.

ראו גם
------

* בית פאצי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנצ'סקו סלוויאטי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Duomo, אתר אוניברסיטת איווה סטייט

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 129067202
* VcBA: 495/349205
* VIAF: 69998418
* WorldCat: viaf-69998418

 |
שפת **Document Type Definition** (ראשי תיבות: **DTD**, בעברית: **הגדרת סוג מסמך**) היא שפה המשמשת להגדרת מבנה של מסמכים הכתובים בשפת XML או בשפת SGML. שפה זו היא אחת משפות ה-SGML וסכמת XML, ובעזרתה ניתן ליצור הגדרות וחוקים לצורה שבה מסמכים הכתובים בשפת סימון יעוצבו.

הצורך ב־Document Type Definition
--------------------------------

השפות XML ו־SGML הן שפות סימון המשמשות להעברת והצגת מידע בצורה טקסטואלית. ייצוג המידע בצורה טקסטואלית הוא הגורם לאחד מהיתרונות הבולטים של שפות אלו - קריאת הנתונים יכולה להתבצע במערכות ממוחשבות שונות ללא תלות במערכת ההפעלה או בתוכנה המשמשת לקריאת הנתונים.

שפת XML הפכה להיות נפוצה ובעלת תפקידים רבים, במיוחד בשל גמישותה הרבה:

* כיום XML היא הבסיס לשפות שונות, וממנה נגזרות שפות כגון SVG, MathML, XHTML וכיוצא באלה.
* שמירה והעברת מידע בין פלטפורמות, תוכנות ומערכות הפעלה שונות.
* פורמט להעברת נתונים בין שירותים ברשת.
* סריאליזציה של אובייקטים בתכנות.

מאחר ששפת XML היא גמישה ובת הרחבה (eXtensible Markup Language), ומכיוון שלכל מסמך יש תפקיד שונה ועליו להחזיק נתונים שונים, יש צורך לקבוע תקן שיגדיר כיצד המסמך ייראה. 

מטרת ה־Document Type Definition היא לקבוע את התבנית או את הצורה שבה הנתונים יסודרו במסמך.
ניתן לומר כי ה־Document Type Definition הוא מסמך שמגדיר כיצד התוכנה הקוראת את הנתונים מצפה לקבל את המידע, כדי שתוכל לעבד אותו.

דוגמה למסמך DTD
---------------

דוגמה לקוד DTD, ולאחריו הסבר לקוד:

```
<!ELEMENT people_list (person*)>
<!ELEMENT person (name, birthdate?, gender?, socialsecuritynumber?)>
<!ELEMENT name (#PCDATA)>
<!ELEMENT birthdate (#PCDATA)>
<!ELEMENT gender (#PCDATA)>
<!ELEMENT socialsecuritynumber (#PCDATA)>
```

הסבר, מחולק לפי שורות:

1. `people_list` הוא אלמנט חוקי במסמך, והוא יכול להכיל תחתיו את האלמנט `person`. הכוכבית (\*) מסמלת כי תחת אלמנט זה יכולים להופיע אפס או יותר אלמנטים מסוג `person`.
2. `person` הוא אלמנט חוקי במסמך, ואלמנט זה יכיל תחתיו את האלמנט `name`, ולאחריו האלמנטים `birthdate` (אופציונלי), `gender` (אופציונלי) ו/או `socialsecuritynumber` (אופציונלי). סימן השאלה (?) מסמל כי האלמנט יכול להופיע פעם אחת או לא להופיע בכלל (אופציונלי). מכיוון שאין אחרי `name` סימן שאלה (או כל סימן אחר, כגון כוכבית וכיוצא בזה), הוא חייב להופיע בכל אלמנט `person`.
3. `name` הוא אלמנט חוקי במסמך, ואלמנט זה יכול להכיל מידע מסוג character data (טקסט, אך לא אלמנטים).
4. `birthdate` הוא אלמנט חוקי במסמך, ואלמנט זה יכול להכיל מידע מסוג character data.
5. `gender` הוא אלמנט חוקי במסמך, ואלמנט זה יכול להכיל מידע מסוג character data.
6. `socialsecuritynumber` הוא אלמנט חוקי במסמך, ואלמנט זה יכול להכיל מידע מסוג character data.

ראו גם
------

* סכמת XML
* XSD

קישורים חיצוניים
----------------

* הגדרה של DTD באתר של W3C
* מדריך לשפת DTD באתר W3Schools.com
**מלנורוזאורוס** (שם מדעי: ***Melanorosaurus***; מילולית: "לטאת ההרים השחורים") הוא סוג של דינוזאור בן לקבוצת דמויי זאורופודים, אשר התקיים בטריאס העליון לפני 216.5-201 מיליון שנה. המאובנים שלו נמצאו בדרום אפריקה.

דינוזאור זה היה קרוב לפלטאוזאוריים, אך היה מהפרוזאורופודים הקרובים ביותר לזאורופודים האמיתיים והיה בעל מבנה גוף כבד יחסית ועצמות חזקות יותר. הוא הגיע לאורך 8 מטרים ולמשקל של 1.3 טון בממוצע. אורך הגולגולת הגיע ל-25 סנטימטרים והייתה משולשת בצורתה. השיניים שימשו ללעיסת צמחים. ככל הנראה הוא לא השתמש בגפיו האחוריות כדי להזדקף אלא נע על ארבע רגליים כל הזמן.

מאובניו התגלו בתצורות אליוט (אנ') שבלסוטו, ובדרום אפריקה. באזורו נמצאו דינוזאורים רבים לרבות ההטרודונטוזאורוס והמסוספונדילוס.

סוג זה כלל מין אחד - *Melanorosaurus readi*, אשר הוגדר ב-1924. ב-1993 התגלו בדרום אפריקה מאובנים נוספים שאולי השתייכו למין אחר בשם *Melanorosaurus thabanensis*, אך מבנה העצמות היה שונה, כך שהם שויכו לסוג חדש - מרוקטנוס (*Meroktenos*).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מלנורוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**בית החולים רויאל הובארט** (באנגלית: **Royal Hobart Hospital**) הוא בית חולים ציבורי, במרכז העיר הובארט, בירת טסמניה שבאוסטרליה.

בית החולים מנוהל על ידי ממשלת טסמניה, כחלק ממשרד הבריאות ושירותי האנוש והוא בית החולים הגדול ביותר בטסמניה. בית החולים מספק שירותים לכל דרום טסמניה ויש לו קיבולת של 400 חולים. שירותים רבים ברחבי המדינה כגון ניתוחי לב וחזה, נוירוכירורגיה, טראומה גדולה, מיילדות בסיכון גבוה, רפואה היפרברית וטיפול נמרץ בילודים מבוססים בבית החולים.

בשנים האחרונות, בית החולים שופץ והוקמו בו מתחמים רבים, כולל מתחם חדש לנשים וילדים, שירות סרטן, טיפול נמרץ ומתקן לניתוחי יום. הפרויקט עלה 565 מיליון דולר.

מתקני המחקר של בית החולים מכונים קרן המחקר של בית החולים רויאל הובארט.

בית החולים פועל בשיתוף פעולה עם אוניברסיטת טסמניה.

היסטוריה
--------

בית החולים רויאל הובארט הוא בית החולים השני הכי ותיק באוסטרליה, אחרי בית החולים סידני. בנוסף, לאור כך שהוא נפתח בשנת 1804, הוא המוסד האזרחי הוותיק ביותר בטסמניה. הוא עבר למקומו הנוכחי, ברחוב ליברפול, בשנת 1820.

### בית החולים הכללי בהובארט

בית החולים הכללי בהובארט היה בעבר חלק מבית החולים רויאל הובארט. הוא הועבר למערכת בתי החולים הציבוריים של טסמניה ב-1 ביולי 1992.

### בית החולים הפרטי בהובארט

בנובמבר 1999 הושכר אגף המלכה אלכסנדרה והפך לבית החולים הפרטי בהובארט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית החולים רויאל הובארט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בית החולים רויאל הובארט

הערות שוליים
------------

1. ↑  Royal Hobart Hospital Redevelopment, ESCO Industries (באנגלית אוסטרלית)
2. 1 2  Royal Hobart Hospital, www.utas.edu.au

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 9575 7348
* LCCN: n2012185152
* VIAF: 141225236
* WorldCat: lccn-n2012185152

 |
**מלסה תכלה** (באמהרית: **መለሰ ተክሌ**, בשמו העברי: **זכריה בן שמואל**; 9 בינואר 1923 - 28 ביוני 1957) יהודי-אתיופי אשר כיהן בשירותים מנהליים באתיופיה.

קורות חיים
----------

נולד בדמביה בשנת 1923 למשפחה מביתא ישראל שהמירה את דתה לנצרות וכתוצאה ממהלך זה זכתה לחלקת אדמה ואב המשפחה זכה לתואר "בג'רונד". למרות שמשפחתו של תכלה התנצרה היא לא התקבלה בקרב הקהילה הנוצרית הוותיקה ולעיתים הוקעה ממנה. 

בגיל 11 הגיע לעיר אדיס אבבה כדי ללמוד בבית הספר העברי המקומי. תכלה היה לאחד מהתלמידים הצעירים ביותר ולמד באופן אינטנסיבי עד אשר נסגר בית הספר ב-1937 בצו הכיבוש האיטלקי. בתקופה שבה בית הספר היה סגור הוא חזר לביתו ושם החל ללמוד אנגלית באופן עצמאי בעזרת מורים הודים שלימדו בבתי הספר בגונדר. 

לאחר שחרור אתיופיה כיהן תכלה בתפקיד בעיריית גונדר ולאחר מכאן כסגן ראש העיר. בשנות ה-30 לחייו טקלה מונה לראש הרשויות המקומיות של מחוז שוואה. בספטמבר 1953 נשלח לארצות הברית כדי לעקוב אחר ההתפתחות המוניציפלית במדינה. בשליחות הוא יצר קשר עם הקהילות היהודיות וגער בהם על התעלמותם מנושאים הנוגעים לביתא ישראל. לאחר שסיים את שליחותו לא חזר מלסה לאתיופיה ונשאר בארצות הברית, שם עסק בפעילות למען ביתא ישראל.

נפטר ב-28 ביוני 1957 בוויסקונסין.

לקריאה נוספת
------------

* שמואל ילמה ואחרים, **על כנפי היונה - 100 שנה להולדתו של יונה בוגלה: 100 שנות פעילות ציונית באתיופיה**, 2008 תשס"ח, גפן בית הוצאות לאור בע"מ, עמ' 57 - 62

* Simon D. Messing, **The story of the Falashas, "Black Jews" of Ethiopia**, Balshon, 1982, p. 69-71

קישורים חיצוניים
----------------

* מלסה טקלה ז"ל חלוץ לפני המחנה, באתר מטה יוצאי אתיופיה
**אהבת אפריל** (באנגלית: **April Love**) הוא סרט מוזיקלי רומנטי אמריקאי משנת 1957 עם פט בון ושירלי ג'ונס בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על הרומן Phantom Filly של ג'ורג' אגניו צ'מברלין משנת 1941.

שיר הנושא "אהבת אפריל" הולחן על ידי סמי פיין והיה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר.

תקציר העלילה
------------

ניק קונובר (פט בון) מגיע משיקגו לחוות סוסים בקנטקי של דודתו הנרייטה (ז'נט נולן) ובעלה ג'ד ברוס (ארתור או'קונל) אותם לא ראה מאז שהיה ילד. הוא מגיע לשם בהוראת בית משפט לאחר שנתפס נוהג ברכב גנוב ורישיונו נשלל ממנו. מטרת שליחתו למקום הזה היא להרחיקו מחבריו העירוניים בשיקגו.

הדוד ג'ד מקבל אותו בקרירות מופגנת גם בגלל עברו העברייני וגם בגלל שהוא משווה בינו לבין בנו המחונך, שנהרג במלחמת קוריאה. מאז מות בנו הזניח ג'ד את החווה ומכר את כל הסוסים חוץ מ"טגפייר" שהיה אהוב על בנו. לאחר שניק מראה את כישוריו כמכונאי ומתקן את הטרקטור והטרנטה של ג'ד, משתנה יחסו של ג'ד אליו.

ניק מתוודע לשתי בנות משפחת טמפלטון שלאביהן יש חוות סוסים גדולה. פראן (דולורס מייקלס) הבכורה שיש לה כבר חבר וליז (שירלי ג'ונס) הצעירה והנמרצת. שתיהן מתאהבות בניק וקנאה סמויה שוררת ביניהן. הן מזמינות אותו לנשף בו הוא שר את "אהבת אפריל".

היחסים בין ניק וליז יודעים מעלות ומורדות, היא כועסת עליו כשהוא מכנה אותה כ"חברמנית" (good sport).

ג'ד מתחיל לאמן את ניק ברכיבת מרוץ סוסים עם עגלה דו-אופנית (אנ') הקשורה ל"טגפייר". ליז מעודדת אותו אבל פעם אחת הוא שוכח להכניס את טגפייר לאורווה בעת שיורד גשם שוטף. הסוס חולה בדלקת ריאות וניק וליז שוכבים לידו עד שהוא מתאושש.

פראן מציעה לערוך תחרות מהירות בין רכבה לטרנטה של ניק. ניק מסרב בתחילה כי אסור לו לנהוג אך לא עומד בלחץ. בעת הנסיעה נכנסת פראן בגדר ונגרם נזק לרכבה. היא מדווחת לחברת הביטוח כי ברכב השני נהג ניק והדיווח מועבר למשטרה.

ניק מנצח בתחרות אך השוטר המקומי רוצה לעצור אותו בגלל נהיגה בעת שלילת רישיון. כולם מעידים שהם נהגו ולא ניק אך לבסוף מודה ניק שהוא היה הנהג. השוטר מבין את דקות העניין, גוער בניק על שהציג את חבריו כשקרנים ועוזב. כולם שבים שמחים לחווה ושרים את "אהבת אפריל".

קישורים חיצוניים
----------------

* "אהבת אפריל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "אהבת אפריל", באתר AllMovie (באנגלית)
* "אהבת אפריל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "אהבת אפריל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לאהבת אפריל, באתר יוטיוב
* אהבת אפריל, באתר TCM
* קטע מאהבת אפריל, בערוץ יוטיוב
**וילמוש בק** (בהונגרית: **Beck Vilmos**; באיה, 1822, על פי מקורות אחרים, 17 במאי 1824 – פשט, 24 בספטמבר 1862) היה צייר, סופר, עיתונאי, יהודי-הונגרי. הוא היה אחיו הצעיר של המשורר קרל איזידור בק (קארוי בק).

ביוגרפיה
--------

וילמוש בק נולד במשפחה יהודית כבנו של הסוחר מוריץ בק ואחיו הצעיר של המשורר קארוי בק (שאמנם ידע הונגרית היטב, אך כתב בגרמנית). לאחר שעבר לפשט עם הוריו מהעיר באיה (בדרום המישור הגדול), למד בבית הספר למסחר ביבנקו (Bibanco); עם זאת, כשנטה יותר לציור, אביו שלח אותו לווינה בשנת 1837.

### כצייר

כתב העת קאריווארי (מוזיקת החתולים הווינאית) בווינה 1848
שם הקדיש מספר שנים ללימודי ציור. תחילה אצל הצייר ההונגרי-יהודי טיוודאר אלקוניה (מקודם שמו היה הרמן כהן) (Alconiére) לאחר מכן אצל הצייר האוסטרי פרנץ איבל (Eybl)(אנ') באקדמיה. הוא היה צייר דיוקנאות של עולם "שופטי השולחן" (Táblabíró) שהלך ודעך מתחילת המאה ה-19 (שופט שולחן היה שמו בהונגריה של שופט שהיה בסמכותו לשפוט את בני האצולה. במאה ה -19 אבדו בהדרגה הזכויות המיוחדות של שופט השולחן; בשנת 1870 בוטל המשרד והתואר). כבר בתקופת לימודיו שלח תמונות לתערוכות אמנים בפשט (1842, 1844, 1846) גם דיוקנאות וגם אחרות כמו "הנח בבית המרזח" (Pihenő a korcsmában), "אודליסק" (Odalszk).

### כעיתונאי

קריקטורות בכתב העת "מוזיקת החתולים הווינאית"
לאחר מכן שב לפשט, ופרסם בשנת 1846 עמוד שער שכותרתו Der Zeitgeist, שהיה כתב העת ההומוריסטי הראשון מסוגו בהונגריה ואף בכל האימפריה האוסטרית. הוא היה גם המאייר והקריקטוריסט של כתב העת. בשנת 1849 עבר לווינה, ובשיתוף פעולה עם שאנדור אנגלנדר, ערך את ה"קאריווארי", "מוזיקת החתולים הווינאית" (Charivari) (גר'). זה היה כתב עת אוסטרי שהופיע לראשונה ב־9 ביוני 1848 ובפעם האחרונה ב־26 באוקטובר 1848. בשל כך האוסטרים שפטו והרשיעו אותו. לאחר חודשיים מאסר שוחרר ב-17 בפברואר שנת 1850. הוא אמנם שוחרר בווינה, אך גורש לפשט. הוא חי בפשט אחרי זה עד מותו, למעט מעט זמן ששהה בגרמניה ובמשך הזמן הזה נאבק במחלה ממארת מתמשכת. הוא היה כתב ועמית המערכת של Eulenspiegel (אוילנשפיגל) שהיה כבר אז עיתון סאטירי הומוריסטי ושמו נבע המסיפור על הלץ טיל אוילנשפיגל (כתב עת בשם דומה הופיע גם במאה ה-20) וכן ערך את העיתון הגרמני Laczikonyha; בנוסף, עבד במרבית העיתונים וכתבי העת הגרמניים והאוסטרים ההיתוליים, כתב סיפורים קצרים ופיקח על עסקיו של אביו שהיה חולה במשך שנים. אשתו הייתה יוליאנה רייסנר.

בספרות עבד תחת השם וילי בק.

לקריאה נוספת
------------

* יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים
* לקסיקון יהודי הונגרי. בודפשט. 1929. מקוון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וילמוש בק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kálvin téri ref. egyházközség halotti anyakönyve, 127. folyószám.
2. ↑  טיוודר אלקוניה בלקסיקון יהודי הונגרי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 143617095
* VIAF: 167917869
* WorldCat: viaf-167917869

 |
**אהוב מוות** (ברוסית: **Любовник смерти**) הוא ספר מאת בוריס אקונין, שראה אור ברוסיה בשנת 2001, התשיעי בסדרת הספרים אודות אראסט פנדורין. הספר ראה אור בעברית בשנת 2013.

אירועי הספר מתרחשים במקביל לאירועי הספר הקודם בסדרה, "אהובת המוות". בספר זה המחבר מתאר אירועים בסגנון צ'ארלס דיקנס: הרפתקאות וחיפוש מטמון ולכן נושא את תת-הכותרת "פרשה נוסח דיקנס".

תקציר עלילת הספר
----------------

ברוכים הבאים למוסקבה, שנת 1900. זמן חילופי המאה. הכירו נא את 'מוות': עלמה עם יופי עוצר נשימה. יש לה למוות תכונה משונה על גבול המיסטי: כל מאהביה מוצאים במהרה את מותם. הייתם יכולים לחשוב שאימת המוות תרתיע את הגברים הרוסיים מלהתחיל עם מוות, אבל זה אומר שאתם לא מכירים רוסים. בטח לא את אלו של המאה ה-19, שם אהבה חסרת גבולות עומדת בערך מעל כל ערך אחר בעולם. אחד המאהבים שמוות סוחפת הוא החבר הנוכחי שלה: הנסיך. ראש אחת מכנופיות הפשע האכזריות של מוסקבה. מאהב נוסף הוא סנקה; נער יתום מהיר מחשבה ושאפתן. סנקה הוא אחד מתושבי חיטרובקה, שכונת הפשע הקשוחה ביותר במוסקבה. הוא גם הדמות הראשית בסיפור ודרך עיניו מתגלגלת תעלומת פשע של מעמד הפועלים המוסקבאי של המאה ה-19.

מוות הוא הכינוי של הגיבורה של הרומן. כינוי שניתן לה, כאמור, בגלל מותו של כל אחד מבני זוגה לשעבר. סנקה סקוריקוב מרובע חיטרובקה, הידוע לשמצה במוסקבה, רוצה לתפוס את תשומת לבה ונכנס לסדרה של הרפתקאות, שבסופו של דבר, מובילות אותו אל אראסט פנדורין. סנקה מעורב במלחמת כנופיות, חודר לכנופייתו של הנסיך, שגר עם מוות. אחר כך הוא מראה לה אהדה ואפילו מפתה אותה. הנסיך, ששומע על זה, מאיים להרוג אותו. סנקה נמלט מהחבורה ונכנס למסתור. אבל זמן קצר לפני כן, מוות מורה למצוא פקיד ולתת לו פתק, בעוד היא עצמה גרה במרתף. עם זאת, סנקה מוצא רק את משפחתו הנרצחת של הפקיד, בעוד הפקיד מתבוסס בדמו, רואה בסנקה דמות בן ומוריש לו את אוצרו ששוכב במרתף. שם סנקה מוצא מטילי כסף בני 200 שנה בכמויות גדולות ומוכר חלק מהם. פנדורין נרתם לעזור כדי למנוע את נקמת הנסיך בעודו חוקר את רצח הפקיד ומשפחתו.

בתהליך החקירה פנדורין, סנקה ומוות עובדים יחד כדי לחשוף את האמת, הם מצליחים למשוך את החשודים למרתף ולכלוא אותם כאשר כל העבריינים נענשים. אך המוות לא שרדה וסנקה נסער מאוד. למרות זאת, הוא כעת מחזיק בעושר רב וקשרים שימושיים — אראסט פטרוביץ' מטפל בצעיר ודואג לו דאגה אבהית ועוזר לו לעלות חזרה אל הדרך הנכונה.

קישורים חיצוניים
----------------

* *ב. אקונין.* אהוב המוות. — באתר הוצאת "זכרוב"
* הטקסט המלא (ברוסית)
* ביקורת בבלוג "איזה מתח..."

הערות שוליים
------------

1. ↑  המדף הז'אנרי: אהוב המוות – בוריס אקונין. התשיעי בסדרת תיבת פנדורין

| ספרים מאת בוריס אקונין |
| --- |
| ספרי תיבת פנדורין | עזאזל (סרט • סדרת טלוויזיה) • גמביט טורקי (סרט) • לוויתן • מות אכילס • משימות מיוחדות (סרט) • יועץ ממלכתי (סרט) • הכתרה • אהובת המוות • אהוב המוות • מרכבת היהלום • ין ויאנג • מחרוזת הירקן • כל העולם במה • העיר השחורה • כוכב המים • איני נפרד • פשוט מאסה • בור |
| ספרים נוספים | רומן ריגול (סרט) • הרפתקאות המגיסטר • פלאגיה והבולדוג הלבן (סדרת טלוויזיה) • תולדות המדינה הרוסית |
**בית החוף של האסטרונאוטים** (באנגלית: **Astronaut beach house**) הוא בית בן שתי קומות שנבנה בשנת 1962 כחלק מתוכנית חלוקת חוף נפטון בקייפ קנוורל, פלורידה.

היסטוריה
--------

הבית והשטח הגיעו לרשותה של נאס"א בשנת 1963 כשהשטח הופקע תמורת 31,500 דולר לטובת הרחבה של מרכז החלל קנדי. בניגוד לתחנת דלק וחנות סמוכה, הבית הושאר ושימש נקודת מפגש חברתית לאסטרונאוטים לפני השיגור לחלל. באופן רשמי הוא נקרא אז בניין האימון והשיקום של האסטרונאוטים (Astronaut Training and Rehabilitation Building), היום הוא נקרא רשמית מרכז הכנסים של מרכז החלל קנדי. לאורך ההיסטוריה של הבית בנאס"א הוא נודע כבית החוף של האסטרונאוטים או פשוט בית החוף.

הבית ניצב 50 מטרים מקו החוף בין כני השיגור 40 ו-41. הבית משמש גם כמרכז כנסים פרטי וכמקום לאסטרונאוטים ובני משפחותיהם להתכנסויות פרטיות ולברביקיו לפני השיגור. הבית מכיל מזכרות כולל בקבוקי יין חתומים על ידי אנשי צוות שזוהו על ידי מדבקות משימה.

בשנת 2016 הבניין נפגע במהלך הוריקן מת'יו.

ראו גם
------

* מרכז החלל קנדי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית החוף של האסטרונאוטים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Mansfield, Cheryl L (June 28, 2005). "If Walls Could Talk" NASA.
**רמון רודריגס חימנס** (בספרדית: **Ramón Rodríguez Jiménez**; נולד ב-13 בספטמבר 1999 בפלמה דה מיורקה שבספרד), הידוע בכינוי **מונצ'ו** (בספרדית: **Monchu**), הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ריאל ואיאדוליד מהלה ליגה.

קריירת מועדונים
---------------

מונצ'ו החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מיורקה, ובשנת 2012 עבר למחלקת הנוער של ברצלונה. ב-15 בדצמבר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בברצלונה ב', קבוצת המילואים של המועדון, כשהחליף את אוריול בוסקטס בהפסד 3-1 לקדיס במסגרת המחזור ה-19 בליגה הספרדית השנייה לעונת 2017/2018. ב-8 באוגוסט 2020 ערך את הופעתו היחידה בקבוצה הראשונה של המועדון, כשהחליף את אנטואן גריזמן בניצחון 3-1 על נאפולי במסגרת שלב שמינית הגמר של ליגת האלופות לעונת 2019/2020.

ב-22 בספטמבר 2020 הושאל מונצ'ו למשך עונה אחת לז'ירונה מהליגה הספרדית השנייה. ב-26 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-0 לספורטינג חיחון במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת 2020/2021. ב-18 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על ריאל אוביידו במסגרת המחזור השישי בליגה. בסך הכל ערך 43 הופעות ליגה במדי המועדון במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שלושה שערים.

ב-16 ביולי 2021 חתם מונצ'ו בגרנדה מהלה ליגה. ב-16 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד ויאריאל במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2021/2022. בסך הכל ערך 14 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-1 בפברואר 2022 הושאל מונצ'ו לריאל ואיאדוליד מהליגה הספרדית השנייה עד לתום עונת 2021/2022.} ב-6 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד פואנלברדה במסגרת המחזור ה-26 בליגה. ב-27 במרץ הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על אלקורקון במסגרת המחזור ה-33 בליגה. בסך הכל ערך 15 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שני שערים. ב-1 ביולי 2022 חתם במועדון באופן קבוע.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  Monchu, pelotero de buena cuna באתר מונדו דפורטיבו, 9 באפריל 2013 (בספרדית)
2. ↑  Acuerdo con el Girona para la cesión de Monchu באתר הרשמי של ברצלונה, 22 בספטמבר 2020 (בספרדית)
3. ↑  Monchu moves to Granada באתר הרשמי של ברצלונה, 16 ביולי 2021 (בספרדית)
4. ↑  Monchu jugará cedido en el Real Valladolid באתר הרשמי של גרנדה, 1 בפברואר 2022 (בספרדית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מונצ'ו"**.