recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
סר **אנטוני "טוני" דייוויד רדקין** (באנגלית: **Antony David Radakin**; 10 בנובמבר 1965) הוא אדמירל בצי הבריטי המשמש כראש מטה ההגנה מאז 30 בנובמבר 2021.

ביוגרפיה
--------

רדקין נולד באולדהאם ב-10 בנובמבר 1965. ב-20 באוקטובר 1990 הוא התגייס לצי הבריטי. ב-1 בנובמבר 1996 הוא הועלה לדרגת לוטננט קומנדר. ב-2003 הוא מונה למפקד הפריגטה אה"מ נורפוק, וב-2006 מונה למפקד כוח משולב בריטי-אמריקני. ב-30 באוגוסט 2011 הוא הועלה לדרגת קומודור. באוקטובר 2011 הוא מונה למפקד  בסיס הצי המלכותי בפורטסמות'. ב-3 בדצמבר 2014 הועלה לדרגת אדמירל משנה. במרץ 2016 הוא מונה למפקד פיקוד הכוחות המשותפים. ב-27 במרץ 2018 הוא הועלה לדרגת תת-אדמירל ומונה ללורד הימי השני (סגן מפקד הצי).

ביוני 2019 הוא מונה ללורד הים הראשון. באותה שנה הוא יזם רפורמה מקיפה בצי המלכותי. במהלך כהונתו נכנסו לשירות הצי שתי נושאות מטוסים חדשות ונושאת מטוסים אחת הועברה לשירות מבצעי במרחב האינדו-פסיפי. רדקין היה איש מפתח בארגון ברית צבאית חדשה עם ארצות הברית ואוסטרליה: AUKUS. חלקו המרכזי בהסכם העלה את ערכו בעיני ראש הממשלה בוריס ג'ונסון, והשפיע על החלטתו לקדם אותו בתפקיד. ב-2021 הוא הורה לנושאת המטוסים אה"מ אליזבת' לשוט דרך מצר טאיוואן כדי להדגיש את המחויבות של בריטניה לריבונות של טאיוואן ולהרתיע את הרפובליקה העממית של סין מפני כוונות תוקפניות כנגדה. בשנת 2021 הוא סיים את התפקיד ובמקומו מונה בן קיי.

ב-7 באוקטובר 2021 הכריז ראש ממשלת בריטניה בוריס ג'ונסון כי רדקין יחליף את ניק קרטר בתפקיד ראש מטה ההגנה, המפקד העליון של הכוחות המזוינים של בריטניה. ג'ונסון בחר ברדקין בשל המוניטין שלו כחדשן ורפורמטור, וזאת בניגוד לעמדת בכירי משרד ההגנה שהעדיפו את הגנרל פטריק סנדרס.

בשנה הראשונה לכהונתו של רדקין התחלפו שלושה ראשי ממשלה, שני ריבונים ופרצה במלוא עוזה מלחמת אוקראינה–רוסיה. בריטניה עמדה לימין אוקראינה מפרוץ הלחימה, סיפקה לה מודיעין קצה ותחמושת רבה במלחמתה נגד הצבא הרוסי. השריון והמערכים הרקטיים שסיפקה בריטניה לצבא האוקראיני השפיעו משמעותית על מהלך הלחימה.

בצל המלחמה באןקראינה ומלחמת חרבות ברזל, רדקין קרא להגדלה משמעותית של תקציב הביטחון ולחיזוק כוחות הביטחון נוכח גדילתן של סכנות מכל רחבי העולם לביטחונה הלאומי של בריטניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טוני רדקין** בוויקישיתוף
* 
* טוני רדקין, באתר הצי המלכותי
* טוני רדקין, באתר נאט"ו
* טוני רדקין, באתר GOV.UK (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד  Danielle Sheridan, ‏Tony Radakin: The state school-educated boy from Oldham who 'changed how the Navy works', The Telegraph, 7 October 2021
2. ↑  Eirian Jane Prosser, Britain may not be ready to grapple 'dangerous' world warns army chief, Mail Online, ‏2023-12-13
**בייליס אייריש קרים** הוא מותג של ליקר אייריש קרים אירי המבוסס על ויסקי אירי ושמנת. כמות האלכוהול בו היא 17%. המותג בייליס יצא לראשונה ב-1974 והיה ליקר האייריש קרים הראשון בשוק.

הליקר מיוצר על ידי חברת R. A. Bailey & Co. מדבלין שבאירלנד, מותג שנמצא בבעלות יצרנית האלכוהול הבריטית דיאג'יו.

ייצור
-----

בקבוק 700 מ"ל של בייליס אייריש קרים
בייליס היה הליקר הראשון שהשתמש בשמנת ואלכוהול ביחד בצורה שאיפשרה שיווק. השמנת והויסקי נמהלים בעזרת חומר מתחלב המכיל שמן צמחי מזוקק. תהליך זה מונע היפרדות בין הויסקי והשמנת במהלך האחסון. כמויות הרכיבים האחרים אינן ידועות אך הוא כולל שוקולד, וניל, קרמל סוכר וקפה.

על פי היצרן לא נזקק שימור נוסף, הויסקי משמר את השמנת.

השמנת בה נעשה שימוש במשקה באה מ-Avonmore Waterford Plc. בייצור של בייליס נעשה שימוש ביותר מארבעה מיליון ליטרים של שמנת מדי שנה, 4.3% מיצור החלב של אירלנד.

שתיה
----

ניתן לשתות אייריש קרים בצורה נקיה, עם קרח או כחלק מקוקטייל. יש המוסיפים אותו לקפה במקום קצפת או סוכר.שתית אייריש קרים וקלואה (ליקר קפה) משולה לשתית קפה עם חלב.

כמו במקרה של חלב, שמנת מתקשה בעת מגע עם חומצה חלשה. חלב ושמנת מכילים קזאין אשר נקרש במגע עם חומצה חלשה כמו לימון, מי טוניק או שאריות יין. הקרישה יצרה אגדה אורבנית בבלגיה והולנד שצירוף של בייליס ומי טוניק הוא קטלני. 

למרות שתוצאה זאת אינה רצויה, ישנם מספר קוקטיילים המעודדים קרישה. "מערבל בטון" הוא קוקטייל המורכב ממיץ לימון או ליים ובייליס אייריש קרים. אופן השתייה של הקוקטייל הוא לגימה מהמיץ והשארתו בחלל הפה ולאחריו לגימת בייליס, כך ששניהם מתערבבים בפה. החומציות שבמיץ מקשה את האייריש קרים והתערובת נבלעת.

מגוון טעמים
-----------

בשנת 2003 חברת בייליס השיקה את "Baileys Glide", משקה ארוך יותר ופחות מקהה עם ארבעה אחוז אלכוהול, אשר כוון לשוק האלכופופ (דוגמת הבריזר). ייצורו הופסק ב-2006.

ב-2005 השיקה בייליס ליקר אייריש קרים בטעם שוקולד מנטה ובטעם קרם קרמל, שניהם בעלי 17% אלכוהול. הם הופצו בהתחלה רק בנמלי התעופה של בריטניה, ובשנת 2006 הופצו ליתר השוק.

בעקבות הצלחת הטעמים הקודמים, הושק ב-2008 טעם קפה גם הוא עם 17% אלכוהול.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בייליס אייריש קרים** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בייליס אייריש קרים (באנגלית)
* בייליס אייריש קרים, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* האתר של Diageo, החברה המחזיקה בסימן הרשום של בייליס
**בסינה** (**Basina**; סביבות 438 – 477 לספירה) נזכרת כמלכת תורינגיה באמצע המאה ה-5 לספירה, על ידי סופרים מאוחרים כמו גרגוריוס מטור. עם זאת, מכיוון שגרגוריוס תיאר את ממלכת תורינגיה כנמצאת בצד הגאלי או המערבי של נהר הריין, יש הסבורים שמדובר במחוז המנהלי Civitas Tungrorum (אנ'), כיום בבלגיה.

ביוגרפיה
--------

כילדריך ובסינה. שארל מנש (Charles Moench), 1822.
גרגוריוס מטור דיווח שכילדריך הראשון הוגלה מגאליה הרומית לתקופה מסוימת, ובמהלכה הוא נסע לממלכת תורינגיה. כשחזר, בסינה באה איתו, למרות שהייתה נשואה למלך תורינגיה, ביסינוס (אנ'). היא עצמה לקחה את היוזמה לבקש את ידו של כילדריך הראשון, מלך הפרנקים, ונישאה לו. שכן כפי שהיא עצמה אמרה: "אני רוצה את הגבר החזק ביותר בעולם, גם אם אצטרך לחצות את האוקיינוס בשבילו".

לפי החיבור "מעשיהם של הבישופים של קמבריי" ("Gesta episcoporum Cameracensium") (אנ'), המלך הפרנקי רגנכאר (Ragnachar) (רגנאריוס), ואחיו ריכאר, מאזור קמבריי היו קרובי משפחתה של בסינה.

### נישואים וילדים

בשנת 463 נישאה בסינה לכילדריך הראשון, בנם של מרובך ואשתו, והביאו לעולם את הילדים הבאים:

1. כלוביס הראשון (466–511) – מייסד ממלכת הפרנקים.
2. אודופלדה (Audofleda) (467–511) – מלכת האוסטרוגותים ואשתו של תיאודריך הגדול
3. לנטכילדיס (Lantechildis) (468 – ?)
4. אלבופלדיס (Albofledis) (470 – ?)

באמנות
------

המלכה בסינה מתורינגיה היא הדמות האנטגוניסטית המרכזית בסרט "האחים גרים" (אנ') משנת 2005.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בסינה** בוויקישיתוף
* Koren Whipp, Basine (ביוגרפיה של בסינה), (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ביוגרפיה של בסינה
2. ↑  Rachel Singer, Gregory’s forgotten rebel: the portrayal of Basina by Gregory of Tours and its implications
3. ↑  *Deeds of the Bishops of Cambrai*
**אליזבת' אן (ליזי) ולסקז** (באנגלית: **Lizzie Velásquez**) היא סופרת ומרצה אמריקאית. היא התפרסמה בשל תסמונת נדירה עמה היא מתמודדת, שגורמת למבנה גוף רזה מאוד, ולכשלים גופניים אחרים.

ביוגרפיה
--------

ליזי ולסקז נולדה ב-13 במרץ 1989 באוסטין, טקסס. לידתה הייתה כארבעה שבועות לפני הסיום הרגיל של ההריון. משקלה בלידתה היה 1.219 ק"ג, ועד היום מעולם לא עלה משקלה מעל 29 קילוגרמים. בנערותה חוותה בריונות קשה עקב המראה שלה. שיא הבריונות היה כאשר הייתה בתיכון, היא הוכתרה על ידי בריון מרשת האינטרנט כ"האישה המכוערת ביותר בעולם" בסרטון שהפיץ ברשת. לסרטון נוספו אלפי תגובות נאצה, כמו: !Kill it with fire ("שרפו את הדבר הזה!"). ולסקז למדה באוניברסיטת טקסס עד 2012, והתמחתה בלימודי תקשורת.

התסמונת
-------

ולסקז סובלת מתסמונת נדירה, שבה לוקים עוד שני אנשים בכל העולם. המומחים סבורים שהתסמונת שלה שייכת לקטגוריה הידועה כ-PS (קיצור של Progeroid syndromes), שם קיבוצי לפגמים גנטיים הקשורים לצבירת שומן בגוף. התסמונת לא מאפשרת לה לעלות במשקל ולהשמין, ובנוסף לכך מערכת החיסון שלה חלשה, היא איבדה את ראייתה בעין אחת, והיא לקוית ראיה בעין השנייה. מכיוון שגופהּ לא יכול לאגור שומן, היא חייבת לאכול כשישים ארוחות קטנות וחטיפים ביום, ארוחה אחת בכל עשרים דקות (כולל בלילה), כדי לשרוד.

פועלה כיום
----------

ב-16 בינואר 2014 הרצתה ולסקז בועידת TED, שם דיברה על הדרך שבה אנשים מגדירים את עצמם. הרצאתה צברה מעל ל-40 מיליון צפיות ב-YouTube. היא פרסמה שני ספרים, אחד מהם הוא אוטוביוגרפיה (ביחד עם אמהּ, ריטה) בשם: ׁLizzie Beautiful: The Lizzie Velásquez Story (ליזי יפה: סיפורה של ליזי ולסקז), שיצא בהוצאה עצמית בשנת 2010 בבריטניה ובספרד.

כיום (2016) היא מרצה בעולם על בריונות ועל הדרך שעברה, ובנוסף היא פעלה ופועלת להעברת חוק נגד בריונות בבתי הספר האמריקניים. היא פועלת לגיוס כסף כדי להפיק סרט על סיפורה, בשם "הפרויקט של ליזי". עד כה גייסה כ-123 אלף דולר. מטרת הקמפיין לגייס 180 אלף דולר. בהרצאותיה היא מצהירה שלמרות מצבה הרפואי, היא לא הייתה משנה דבר בקורות חייה ובעצמה. היא נוהגת לומר: "החלום שלי הוא להמשיך ולעזור לאחרים." באופן כזה, ולסקז מקדישה את כל זמנה למסע נגד בריונות מכל סוג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליזי ולסקז** בוויקישיתוף
* ליזי ולסקז, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* איך אתם מגדירים את עצמכם?, סרטון באתר יוטיוב, בכנס TEDx AustinWomen
* דפנה לוי, "לא רוצה לשים שקית נייר על הראש, מה תעשו לי?" - ריאיון עם ליזי ולסקז, פורסם ב"לאשה", 24 בפברואר 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007402559205171
* GND: 1068050098
* ISNI: 0000 0003 7120 8207
* LCCN: n2012041829
* NLK: KAC201501874
* VIAF: 250709427
* WorldCat: lccn-n2012041829

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ליזי ולסקז"**.
**טבח עַישייה** (בערבית: عيشية) בוצע על ידי חברי מיליציות א-סאעקה ואש"ף במשך יומיים באוקטובר 1976 בתקופת מלחמת האזרחים בלבנון בנוצרים תושבי הכפר עַישייה בלבנון. בטבח נרצחו יותר מ-70 נוצרים מרונים לא חמושים.

רקע
---

הכפר עישייה שוכן בנפת ג'זין שבמחוז דרום לבנון, והוא כפר מרוני בודד באזור בו רוב מוסלמי. החל מתחילת שנות ה-70 נשלט האזור על ידי מיליציות פלסטיניות בעוד שמובלעת ג'זין הנוצרית נשלטה על ידי המיליציה המרונית שומרי הארזים של אטיין סאקר. בעישייה התפתחו תקריות אלימות בין התושבים הנוצרים לבין שכניהם המוסלמים וצה"ל סיפק לנוצרים נשק להגנה על הכפר.

ב-16 באוקטובר 1976 נערכה בריאד ועידה ערבית שנועדה להביא להפסקת אש בלבנון.

### כיבוש הכפר

בליל ה-19 באוקטובר 1976 בעקבות ניסיונות של לוחמים נוצרים לכבוש את מרג' עיון, תקפו לוחמים מארגוני הטרור א-סאעקה ואש"ף את הכפר וכבשו אותו. בעיתונות דווח שללוחמים שכבשו את עישייה סייעו מוסלמים שברחו ממרג' עיון. הלוחמים המוסלמים שהו בכפר יומיים, מ-19 באוקטובר 1976 עד ה-21 באוקטובר 1976.

### עדויות לטבח ולהרס

בעקבות כיבוש עישייה עלו טענות לטבח שבוצע בתושביו. על פי הטענות, נרצחו תושבים רבים, רובם הגדול נשים, קשישים, וילדים ונשות ונערות הכפר נאנסו ולאחר מכן נשחטו על ידי המחבלים בכנסייה המקומית. תינוקות וילדים נרצחו בדרכים אכזריות, וגופות הנרצחים עברו התעללות. כמו כן, שרפו והרסו המחבלים את בתי הכפר והשחיתו את הכנסייה המקומית. בסמוך לאירוע דווח על 200, 400 ואף 500 נטבחים. דיווחים מאוחרים יותר טענו למעל 70 נטבחים. נדיל חסן, תושבת הכפר שניצלה מהטבח, מתארת את האירוע: "טבחו בנו כצאן. אנסו נשים, רוצצו גולגולות ושחטו ילדים בזרועות אמם. נשים וילדים שהתחבאו במטעים ובמערות בסביבת הכפר התגלו ונרצחו, זה אחר זה, בסכינים ובפגיונות." חסן מסרה כי ראתה גם כיצד כפתו אישה כבת שלושים וחמש ובנה בן השבע לעץ וערפו את ראשיהם. אביו של פרנסיס אלפרד נסר, תיאר כיצד המחבלים שרפו את בנו בעודו בחיים.

### תגובות לעדויות אודות הטבח וההרס

הטענות לטבח הוכחשו על ידי דוברי אש"ף. ב-31 באוקטובר 1976 פרסם יעקב ארז במעריב: "בסוף השבוע שעבר הובהר, כי בכפר הנוצרי עישייה, מצפון למארג' עיון, לא נערך טבח, כפי שסיפרו לוחמים מרוניים. בהתקפה של פלסטינים ויחידות מחבלים על הכפר נהרגו כמה עשרות מתושביו, ולא היו ביניהם נשים וילדים. הכפר ננטש לאחר מכן על ידי המוסלמים, והנוצרים שבו ותפסוהו ללא קרב."

### לאחר הטבח וההרס

בעקבות הטבח נמלטו מהכפר תושבים רבים למובלעות הנוצריות באזור, אך רובם שבו לאחר פלישת ישראל ללבנון בשנת 1982. בישראל אספו סיוע עבור פליטי הכפר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  יו. פ. מתל אביב: ישראל סיפקה לנוצרים נשק אוטומטי, דבר, 22 באוקטובר 1976
2. ↑  Antoine J. Abraham, The Lebanon War, page 94
3. ↑  עודד גרנות, אל אהראם: סאדאת הסכים לבקר בדמשק, מעריב, 20 באוקטובר 1976
4. 1 2  עודד גרנות, הנוצרים בלבנון עושים מאמץ להשלים כיבוש מרג' עיון, מעריב, 22 באוקטובר 1976; המשך
5. ↑  נמשכות ההפגזות הארטילריות, מעריב, 21 באוקטובר 1976  
המחבלים כבשו את עאישיה במרחק 15 ק"מ מגבול ישראל, דבר, 21 באוקטובר 1976
6. ↑  מאיר עוזיאל, עישייה, מעריב, 29 באוקטובר 1976
7. ↑  יעקב ארז, גורמים ישראליים: גדודי צבא השחרור הפלשתיני, מעריב, 31 באוקטובר 1976
8. ↑  מאיר הראובני, מצרכי מזון לפליטי עיישייה, מעריב, 29 באוקטובר 1976

| אירועים מרכזיים במלחמת האזרחים בלבנון |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| השבת השחורה • טבח כרנתינא • טבח דאמור • טבח שכא • טבח תל א-זעתר • טבח עישייה • טבח סברה ושתילה • יום הסכינים הארוכות • מלחמת ההרים • מלחמת המחנות |

 |
**טטיאנה פרוטצ'בה** (אוקראינית: **Тетяна Протчева**; נולדה ב-1962) היא אמנית בתחום הרקמה. טכנולוגיית הרקמה שפיתחה רשומה בספר השיאים של אוקראינה.

תולדות חייה
-----------

פרוטצ'בה, ילידת קייב, עובדת לפרנסתה בתור מנהלת מדור הפרטת המגורים בשכונת דסניאנסקי שבקייב. את רזי אמנות הרקמה למדה מאימה.

יצירות
------

בין היתר, פרוטצ'בה מתמחה ברקמת איקונות, דמויות מהמקרא ומפות עולם. מפת אוקראינה מעשה ידיה מוצגת במכון המיפוי של אוקראינה. מפה נוספת המציגה את המחוזות השונים של אוקראינה נרקמה בשיתוף עם 136 רוקמים מרחבי המדינה. מפת העולם שרקמה פטוצ'בה בשנת 2010 הוצגה בתערוכת אקספו 2010 בעיר שאנגחאי. ביצירת המפה לקחו חלק 192 איש אשר ייצגו את המדינות השונות.

הישגים
------

בשנת 2010 הקימה את מוזיאון הרקמה הבינלאומי שבו מוצגות עבודות של אמנים אוקראיניים ובינלאומיים. בקיץ 2011 היא הקימה מוזיאון רקמה נוסף שבו מוצגות העבודות שלה באופן בלעדי. פיתחה טכנולוגיית רקמה מיוחדת תוך שימוש בחוטים זוהרים אשר רשומה בספר השיאים של אוקראינה. מפת המחוזות שרקמה פרוטצ'בה, מופיעה ברשימת השיאים הלאומית של אוקראינה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מוזיאון הרקמה
**סטיב סטוקמן** (באנגלית: **Steve Stockman**; נולד ב-14 בנובמבר 1956) הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם טקסס. בשנת 2018 הוא הורשע בקבלת כסף בצורה לא חוקים ונשפט ל-10 שנות מאסר וקנס כספי. שוחרר בשנת 2020 לאחר קבלת קיצור העונש מדונלד טראמפ.

ביוגרפיה
--------

סטיס סטוקמן נולד בעיירה ליד דטרויט. בשנת 1977 הוא נעצר בעקבות אחזקת סמים אך שוחרר ללא אישום. בשנת 1990 הוא סיים לימודי אוניברסיטה ועבד במכירת מחשבים.

החל משנת 1990 סטוקמן ניסה להיבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית אך הצליח רק בבחירות שנערכו בשנת 1994. את הכהונה הסתיימה בשנת 1997 לאור הפסדו בבחירות שנערכו בשנת 1996.

בשנת 2010 סטוקמן ניסה להיבחר כמועמד עצמאי, אך קיבל רק כ-10% מהקולות. בבחירות של שנת 2012 הוא הצליח להיבחר לכהונה שנייה כמועמד של המפלגה הרפובליקנית. במהלך הכהונה הוא התנגד לחוק הגנת החולה וטיפול בר השגה ותמך בפעולות של המפלגה לשיתוק פעילות הממשל. בשנת 2014 הוא ניסה להיבחר לסנאט של ארצות הברית אך לא הצליח ומקומו בקונגרס הועבר לבריאן באבין.

במרץ 2017 סטוקמן נעצר על ידי השלטונות ובהמשך הואשם בקבלת כספים במרמה ושימוש בכספים אלו לצורכי מערכת בחירות. בנובמבר 2018 הוא נשפט ל-10 שנות מאסר וקנס של כמיליון $. בשנת 2020 בעקבות קיצור העונש על ידי דונלד טראמפ הוא שוחרר מהכלא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטיב סטוקמן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של בריאן באבין בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית)
* סטיב סטוקמן באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* US Congress: S000937

 |
**דייוויד דה-אי הו** (בסינית 何大一, נולד ב-3 בנובמבר 1952) הוא חוקר איידס סיני-אמריקאי הידוע עקב מחקרו המהפכני לשימוש במעכבי אנזימים (ידוע גם כמעכבי פרוטאזות) לטיפול בחולי איידס.

חייו
----

הו נולד בטאיוואן, והיגר בגיל 12 עם משפחתו לארצות הברית. דייוויד למד תואר ראשון במכון הטכנולוגי של קליפורניה אותו סיים בהצטיינות בשנת 1974, והשלים לימודי רפואה באוניברסיטת הרווארד. בשנת 1981, במהלך עבודתו בבית החולים, התוודע הו למחלה חדשה ובלתי מוכרת, שלימים תתגלה כמחלת האיידס.

מאז שנת 1984 התמקד במחקר על מחלה זו. במהלך מחקריו פרסם מעל 350 מאמרים, אשר חשפו אור רב על מנגנון השכפול של המחלה. הו הצליח למצוא טיפול אשר מאט את קצב השכפול של המחלה, ובכך האריך משמעותית את אורך חייהם של חולים רבים. בימים אלו עובד הו על ניסיון לפתח חיסון מקדים למחלת האיידס.

הו זכה במספר פרסים ועיטורים על עבודתו המחקרית. בשנת 2001 קיבל מידי הנשיא האמריקאי ביל קלינטון את מדליית האזרח הנשיאותית, העיטור האזרחי השני בחשיבותו בארצות הברית. בשנת 1996 זכה בתואר איש השנה של המגזין טיים, עובדה שהפתיעה קוראים רבים. בתגובה לטענות כי הו אינו דמות מוכרת, ענה העיתון כי "הו אכן אינו שם שגור בכל בית ובית, אך יש אנשים שעושים כותרות ויש אנשים שעושים היסטוריה". בשנת 2006 הכריז מושל קליפורניה ארנולד שוורצנגר כי הו נבחר להיכנס להיכל התהילה של מדינת קליפורניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דייוויד הו** בוויקישיתוף
* איש השנה של מגזין טיים 1996
* ריאיון עם הו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 1463 9356
* LCCN: no00027016
* NKC: nlk20030134246
* SUDOC: 248187538
* VIAF: 161205459
* WorldCat: lccn-no00027016

 |
**אנטונלו ריבה** (באיטלקית: **Antonello Riva**; נולד ב-28 בפברואר 1962) הוא כדורסלן עבר איטלקי ששיחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד. במהלך קריירת המשחק שלו הוא זכה לכינוי "נמבו קיד" (Nembo Kid, הגרסה האיטלקית של סופרמן). ריבה נבחר לאחד מ-50 הכדורסלנים הגדולים בתולדות פיב"א ב-1991, וב-2008 נבחר לאחד מ-50 התורמים הגדולים ליורוליג.

קריירה מקצועית
--------------

ריבה החל לשחק כדורסל מקצועני ב-1977. הוא שיחק את רוב הקריירה שלו במדי פלקנסטרו קאנטו (1977–1989, 1998–2002), איתה זכה פעמיים בגביע אירופה לאלופות (לימים יורוליג) בעונות 1981/82 ו-1982/83. הוא גם זכה באליפות הליגה האיטלקית ב-1981.

הוא שיחק גם באולימפיה מילאנו (1989–1994, זכה איתה בגביע קוראץ' בעונת 1992/93), סקאבוליני פזארו (1994–1996), פלקנסטרו גוריציה (הליגה האיטלקית השנייה, 1996–1998), ורייטי (הליגה השנייה, 2004).

ריבה סיים את קריירת המשחק שלו במועדונים עם סך של 14,397 נקודות ב-797 בתחרויות הליגה האיטלקית הראשונה והשנייה, וניצב במקום הראשון ברשימת הקלעים של כל הזמנים (אנ') לפני אוסקר שמידט, ממוצע של 18.1 נקודות למשחק בקריירה. הוא גם קלע 2,066 נקודות ב-97 משחקי יורוליג, ממוצע של 21.3 נקודות למשחק.

קריירה בנבחרת הלאומית
---------------------

ריבה היה חבר בנבחרת איטליה בכדורסל. הוא מלך הסלים בכל הזמנים של נבחרת איטליה, עם 3,785 נקודות ב-213 משחקים, עם ממוצע של 17.8 נקודות למשחק. עם איטליה הוא שיחק בטורנירים הגדולים של פיב"א: יורובאסקט 1983, אולימפיאדת לוס אנג'לס 1984, אליפות העולם 1986, יורובאסקט 1987, יורובאסקט 1989, אליפות העולם 1990 ויורובאסקט 1991.

הוא הוביל את נבחרתו לזכייה באליפות אירופה ב-1983, ולסגנות ב-1991.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א

הערות שוליים
------------

1. ↑  Home Page, www.legabasket.it (באיטלקית)
2. ↑  ITA - Scoring machine legend Riva at Caserta, FIBA.basketball (באנגלית)
3. ↑  archive.fiba.com: Players, archive.fiba.com
**סוזן יספן מקנזי** (בדנית: **Susan Mackensie**;‏ נולדה ב-24 בדצמבר 1962) היא כדורגלנית עבר דנית ששיחקה כקשרית. מקנזי היא מלכת השערים של אליפות אירופה 1993, והיא הכדורגלנית הדנית היחידה עד היום שהגיעה להישג זה.

קריירה
------

מקנזי ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת דנמרק באוגוסט 1983, במשחק ידידות נגד שוודיה. חודש לאחר מכן, היא כבר השתתפה במשחקי מוקדמות אליפות אירופה, שהתקיימה ב-1984 בפעם הראשונה אי פעם. בסופו של דבר, סיימו הדניות במקום הראשון בבית המוקדם והעפילו לטורניר הגמר. במשחק הראשון של חצי הגמר, שנערך מול 1,000 צופים באנגליה, פתחה מקנזי בהרכב הראשון אך לא הצליחה לעזור לדנמרק, שהפסידה 2-1 למארחת. במשחק הגומלין שוב הפסידה דנמרק והודחה מהטורניר.

שנה אחר כך לקחה מקנזי חלק במשחקי מוקדמות אליפות אירופה 1987 שנערכה בנורווגיה. היא שיחקה בארבעה מתוך ששת משחקיה של הנבחרת בסיבוב המוקדם, אך דנמרק סיימה רק במקום השני ולא העפילה לטורניר הגמר. לאחר טורניר מוקדמות זה, לא זומנה מקנזי לנבחרת במשך חמש שנים, וחזרה אליה רק בספטמבר 1991.

מספר חודשים אחר כך, בנובמבר 1991, התקיים בסין גביע העולם הראשון לנשים, בהשתתפותן של 12 נבחרות הנשים המובילות בעולם. מקנזי זומנה לסגל הנבחרת, ובשלב הבתים הוגרלו הדניות ביחד עם נורווגיה, ניו זילנד וסין המארחת. במשחק הראשון של דנמרק בטורניר - נגד ניו זילנד, כבשה מקנזי את שער הבכורה שלה בנבחרת, והובילה את הדניות לניצחון 0-3. את שני המשחקים הבאים סיימה דנמרק בתיקו והפסד, אך העפילה לרבע הגמר מהמקום השלישי. בשלב רבע הגמר, זכו הדניות להגרלה קשה בדמותה של אלופת אירופה המכהנת - נבחרת גרמניה. בדקה ה-17 עלו הגרמניות ליתרון משער של בטינה ויגמן, אך מקנזי דאגה להשוות את התוצאה בדקה ה-25. המשחק הסתיים בתיקו 1-1 ועבר להארכה, בה כבשה היידי מוהר את שער הניצחון לטובת גרמניה, שהדיחה את דנמרק מהטורניר.

לאחר גביע העולם, התמנתה מקנזי לקפטנית הנבחרת הדנית, שבדיוק החלה להתכונן לאליפות אירופה 1993. במשחקי המוקדמות של האליפות, כבשה מקנזי שני שערים (אחד נגד צרפת ואחד נגד פינלנד), והובילה את דנמרק להופעה שלישית בטורניר הגמר. בטורניר עצמו, שהתקיים באיטליה, הפסידה דנמרק 1-0 בחצי הגמר לנורווגיה, והתמודדה מול גרמניה על המקום השלישי. במשחק נגד גרמניה כבשה מקנזי צמד שערים, ודנמרק ניצחה 1-3. הייתה זו ההופעה האחרונה של מקנזי במדי הנבחרת הדנית, ובינואר 1994 היא הודיעה על פרישתה מכדורגל. בעשר שנים בנבחרת דנמרק, שיחקה מקנזי ב-27 משחקים וכבשה שישה שערים.

במקביל לקריירה הבינלאומית שלה, שיחקה מקנזי גם בקבוצת HEI מאורהוס. באותם ימים הייתה HEI לקבוצה המובילה בדנמרק, וזכתה בשש אליפויות רצופות בין השנים 1986 ל-1991.

חיים אישיים
-----------

מקנזי נשואה לפול הוימוסה, כדורגלן לשעבר ומאמן נבחרת הנשים של דנמרק בשנים 1999 עד 2004. השניים מתגוררים באורהוס ביחד עם שתי בנותיהם המשותפות.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Soccerdonna (בגרמנית)
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* רשומת משחקיה הבינלאומיים באתר פיפ"א
**אגף קטיף** היה אגם ששכן בסמוך לחופי גוש קטיף והיה ממקומם בצמוד למדרשת הדרום ומלון חוף הדקלים.

בסמוך לאגם שכנו מספר מקומות פנאי נוספים בהם חוות סוסים, מסעדת "המרפסת הכחולה" שהוקמה על ידי שלמה אזולאי, מזכיר היישוב דוגית.

היסטוריה
--------

בעקבות היותו של האגם מקום מרכזי בתרבות יישובי גוש קטיף, התקיימו במקום בכל שנה אירועי יום העצמאות שכללו מופעים, הפנינג ושירות. בין היתר במקום החלה לראשונה מסורת "חגיגות הזמר בקטיף", מסורת זו התחילה להתקיים בשנת 1986, המסורת צוינה מדי ט"ו באב והייתה אירוע מוזיקלי מרכזי בגוש קטיף. גם לאחר פינוי הגוש צוין האירוע מספר פעמים בבאר גנים ובניצן וזאת לאחר פנייה של המרכז להנצחת מורשת גוש קטיף וצפון השומרון שביקש מהמועצה האזורית חוף אשקלון לחדש את המסורת שהתקיימה בגוש מדי שנה ובעקבות כך אף שונה שם האירוע ל"**חגיגות הזמר קטיף – חוף אשקלון**".

במהלך המחאה נגד ביצועה של תוכנית ההתנתקות עלה לכותרת האגם מספר פעמים, כך למשל כאשר התקיימה עצרת נגד הפינוי המתכונן של הגוש שהתקיים במדשאה שבסמוך לאגם פורסם כי עשרות השתתפו במחאה בהם אף פעיל הימין ואחיו של רוצח ראש הממשלה, חגי עמיר, נוכחתו של עמיר הובלטה והוזכרה רבות בכלי התקשורת.

באוקטובר 2004 היו במדשאות האגם כאלפי בני נוער ב"ליל הלימוד" שהיה בלילה של הושענא רבה באגם קטיף ונכח שם הרב מוטי אלון, ליל הלימוד היה רעיון שיזמו והפיקו נוער גוש קטיף שהחליט להרים אירוע שיוכל להביא תומכים נוספים שימחו על כוונת הממשלה לפנות את הגוש ואת תושביו. כמה חודשים לאחר מכן התקיימה במקום הפגנה נוספת בה השתתפו מפגינים רבים בהם הפוליטיקאים אפי איתם, בנצי ליברמן ואף הזמר אריאל זילבר שהופיע בעת ההפגנה.

מחאה מתקשורת נוספת שהתקיימה ביום העצמאות של 2005 והיו בה כ-80 אלף איש אשר מחו על פינוי גוש קטיף במסגרת "תוכנית ההתנתקות", העצרת החלה כצעדת מחאה שהתחילה מנווה דקלים, עבר ביישוב שירת הים והסתיימה באגם קטיף. מלבד המחאה היה באגם גם אירוע יום עצמאות שכלל הפנינג והופעות של תזמורות וזמרים. במחאה נכחו מספר אישים במערכת הפוליטית בהם השר לענייני ירושלים, נתן שרנסקי, שר הבינוי והשיכון, אפי איתם, שר התיירות בני אלון, סגן השר במשרד ראש הממשלה יצחק לוי וכן סגן שר החינוך, התרבות והספורט, צבי הנדל (שהיה בעצמו תושב גוש קטיף) וכן פוליטיקאים בכירים נוספים.

בסופו של דבר האגם ננטש עם ביצוע תוכנית ההתנתקות בקיץ 2005.

ראו גם
------

* מלון חוף הדקלים
* אגם מונפורט

הערות שוליים
------------

1. ↑  דתיה יצחקי, האיש והים של גוש קטיף, באתר ערוץ 7, 16 בנובמבר 2014
2. ↑  חגי הוברמן, ממשיכים את המסורת: חגיגות הזמר בקטיף, באתר ערוץ 7, 2 באוגוסט 2012
3. ↑  אמילי עמרוסי, השמש נדמה בין עזה לרפיח, באתר ישראל היום, 24 ביולי 2015
4. ↑  אלפי בני נוער בליל לימוד הושענא רבה באגם קטי, באתר בחדרי חרדים, ‏6 באוקטובר 2004
5. ↑  דינה אברמסון, נאום הכיכרות שלי, ‏16 בפברואר 2005
6. ↑  אפרת וייס, עשרות-אלפים השתתפו בעצרת בגוש קטיף, באתר ynet, 27 באפריל 2004
7. ↑  אפרת וייס, רבבות הפגינו בגוש קטיף; נחנך בית כנסת חדש, באתר ynet, 12 במאי 2005
פירוש נוסף ערך זה עוסק בשידור של פיגוע במקביל לשידור משחק כדורגל. אם התכוונתם לאתר אינטרנט, ראו המסך המפוצל (אתר אינטרנט).

**המסך המפוצל** (או "**השידור המפוצל**") הוא כינויה של החלטת טלעד לשדר את הפיגוע בשכונת בית ישראל בירושלים ולהמשיך בשידור משחק כדורגל זה לצד זה. שידור זה היווה נקודת ציון בהתנגשות בין רייטינג ואחריות לאומית, וכן בשאלת ההתמודדות עם הטרור.

תיאור האירוע
------------

ב-2 במרץ 2002 שודר משחק הכדורגל בין מכבי חיפה, שזכתה באליפות הליגה שנה קודם והייתה אז במקום הראשון, ומכבי קריית גת, שעלתה בעונה זו לליגת העל, ודורגה באותה עת במקום האחרון בטבלה. לאחר שלושים דקות של משחק הובילה קריית גת בתוצאה 0–3, במה שהסתמן כאחד ממשחקי הכדורגל יוצאי הדופן של אותה תקופה. באותו זמן החלו להגיע ידיעות על פיגוע. במקום לעבור לשידור הפיגוע, או לחלופין להמשיך בשידור המשחק, בחרה טלעד בחלוקת המסך. בשליש הימני נמשך שידור המשחק, ובשני השלישים הנותרים שודר הדיווח על הפיגוע. הפסקול כלל רק דיווחים על הפיגוע. לאחר כעשר דקות הופסק השידור המפוצל, והמסך יוחד כולו לדיווח על הפיגוע. שידור המשך המשחק הועבר לערוץ הספורט.

ביקורות ותגובות
---------------

בתגובה, החליטה מועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו "לגנות בכל לשון של גינוי את התנהגותה הנואלת של 'טלעד' ומנהלה עוזי פלד, ברגעים הקריטיים של פיגוע הדמים ההמוני בירושלים". בנוסף המליצה לנקוט צעדי ענישה חמורים כנגד הזכיינית (דבר שלא יצא לפועל). עוד ציינה הרשות כי החלטה זו באה בהמשך להחלטות קודמות של טלעד להימנע מקטיעת משחקי כדורגל, לטובת דיווח על פיגועים.

עוזי פלד, מנכ"ל "טלעד", השיב: "טלעד העבירה את השידור לחברת החדשות עם התקבל הידיעה, ובשעה 20:00 לערך, כשלא היו ידועים עדיין פרטי האסון, החלטנו לשדר במשך כעשר דקות מסך מפוצל, ללא פרסומות וללא קול ממגרש הכדורגל. השיקולים הכלכליים אמש היו מאתנו והלאה, הפסדנו למעלה ממיליון ש"ח... מקץ עשר דקות, כשהוברר לנו שיש הרוגים בפיגוע הפסקנו לחלוטין את שידור המשחק. בדיעבד, לו היינו יודעים מראש את ממדי האירוע, לבטח לא היינו משדרים במסך מפוצל."

החלטה זו היוותה נקודת שפל בתדמית של ערוץ 2, ושל טלעד בפרט. היא גררה תגובות חריפות הן מצד עיתונאים, והן מצד ציבור הצופים. יש אף המקשרים בינה ובין אובדן הזכיינות, שלוש שנים מאוחר יותר.

בתרבות
------

* האירוע זכה כשבוע אחרי לאזכור בתכנית הסאטירה "רק בישראל", שבו לימור החליטה לפצל את השידור שלהם עם תכניות אחרות, כולל סרט בכיכובו של הזמר אבי ביטר.
* בפרק 10 של הסדרה המונפשת מ.ק. 22, "אחת משלנו", ישנה התייחסות סאטירית למסך המפוצל.

קישורים חיצוניים
----------------

* המסך המפוצל, בלקסיקון "העין השביעית" לתקשורת ועיתונות
* אורי אילון, הרשות השנייה: להעניש טלעד על "המסך המפוצל", באתר הארץ, 4 במרץ 2002
* תומר יצחק‏, יומן מסך, באתר וואלה!‏, 2 במרץ 2022

הערות שוליים
------------

1. 1 2  נועם שגב, גינוי חריף לטלעד על השידור המפוצל, באתר ynet, 3 במרץ 2002
2. 1 2  בועז גריילסמר ו"הארץ"‏, לילה טוב מירושלים, באתר וואלה!‏, 24 באוקטובר 2005
3. ↑  רון מיברג, חלודים, באתר nrg‏, 8 במרץ 2002
**ערבית מרוקאית**, או **מרוקאית** (בערבית: **الـمغربيّة**; בתעתיק חופשי: אל-מוגרביה; ידועה גם בשם **دارجة**; דאריג'ה) היא קבוצת להגים של השפה הערבית המדוברת במרוקו ובאזורים הסמוכים לה בצפון אפריקה. כ-30 מיליון איש דוברים ערבית מרוקאית. 

המרוקאית היא אחת השפות שהתפתחו מן הלהגים הערביים שדוברו בחצי האי ערב, והתפשטו במאות ה-7 וה-8 עם הכיבושים הערביים-מוסלמיים באסיה ובאפריקה. הלהג הערבי-מרוקאי הוא אחד הלהגים "המערביים" של ערבית (הלהגים של צפון אפריקה). הוא רחוק מרחק רב מערבית ספרותית או מלהגים ערביים "מזרחיים" (מצרית, סורית, עיראקית וכדומה). הערבית-המרוקאית מושפעת במידה רבה מהשפות הברבריות המדוברות בצפון אפריקה. 

הפונולוגיה של הערבית המרוקאית יוצאת דופן, ומכונה פונולוגיית "צרורות". כלומר יש בה רצפים של עיצורים ללא תנועות ביניהם. התכונה הזאת משותפת לערבית המרוקאית וללהגים הברבריים של צפון אפריקה. בין מבני ההברה של המרוקאית קיים המבנה עיצור-עיצור-תנועה-עיצור (CCVC), מבנה שקיים גם בשפות אחרות, אולם בצורה מוגבלת הרבה יותר מאשר במרוקאית.

כמו בכל הקהילות בעולם הערבי, גם הקהילה הדוברת ערבית מרוקאית מתאפיינת בדיגלוסיה. הקהילה הלשונית משתמשת בשתי צורות לשוניות נבדלות, הערבית המדוברת והערבית הספרותית, בנסיבות שונות. השפה המדוברת, שפת היום-יום, נתפסת בדרך כלל כנמוכה, והספרותית כגבוהה. עבור הדוברים הילידיים השפה המדוברת היא שפת-האם, בעוד הספרותית נרכשת בעיקר בבית ספר. שתי השפות מושפעות זו מזו באופנים שונים. במרוקו נפוץ מאוד השימוש בשפה הצרפתית, כך שרוב המרוקאים הם רב-לשוניים. Siuuuuuuuuuuuuuuuuu מרוקאים אוכל טוב

ראו גם
------

* מרוקאית יהודית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ערבית מרוקאית** בוויקישיתוף
* רוביק רוזנטל, השפה המרוקאית העשירה חדרה לעברית המדוברת, באתר nrg
* רק"ע, תחנת רדיו של קול ישראל המשדרת תוכנית יומית במרוקאית יהודית (Mugrabian)
* הרצל כהן, אבני שיש טהור
* ערבית מרוקאית באתר אומניגלוט (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4125827-7

 |
**סַאנְטוֹ קְיוֹדֶן** (ביפנית: **山東 京伝**; נולד ב-13 בספטמבר 1761 – 27 באוקטובר 1816) היה משורר, סופר ואמן יפני, בן תקופת אדו. הוא נחשב לאחד מאבות המאנגה.

ביוגרפיה
--------

קיודן נולד בעיירה פוקאגאווה, כיום חלק מהעיר טוקיו. הוא נולד בשם אִיוואסֶה סאמוּרוּ (岩瀬 醒) למשפחה ממעמד בינוני.

לאחר שלמד אמנות יפנית אצל המאסטר קיטָאוֹ שיגֶמאסה החל ליצור ולהפיץ ספרים ורומנים בשם העט "סאנטו קיודן" (שהפך ברבות השנים לשמו) עם איוריו של מורהו.

הפופולריות שלו כסופר צמחה פלאים כאשר החל לפרסם ספרי קיביושי - ז'אנר בציור היפני שמהווה את המקור למאנגה המודרנית. במהלך תקופה זו הוא התחתן פעמיים עם שתי נשים שעבדו באזור של דרום טוקיו כיום. בשנת 1791 פרסם קיודן שלושה ספרים מאויירים שהיוו ביקורת גדולה על שלטונו של קוקאקו, קיסר יפן: "שיקאקה בונקו" (仕懸文庫), "נישיקי נו אורה" (錦之裏) ו"שוֹגי קינובורוי" (娼妓絹籭). בעקבות הפרסום הוא נעצר ונכלא למשך 50 יום.

במהלך סוף המאה ה-18 כתב קיודן באופן עצמאי מספר טקסטים בעלי חשיבות היסטורית כיום על אורח החיים, הנימוסים והמנהגים שנפוצו ביפן בתקופת אדו.

בשונה ממרבית משוררי הסיפורת שקדמו לו ביפן, אשר כתבו ללא ציפייה לקבל תשלום בעבור עבודתם, קיודן היה מהחלוצים בהפיכת התחביב למקצוע, ומסיפוריו התפרנס לכל שארית חייו.

קיודן נפטר ב-27 באוקטובר 1816 בגיל 56. הוא הוטמן בטוקיו והונצח על ידי כמה מצבות בכמה בתי קברות שונים באזור. בשנה שלאחר מותו הקים אחיו הצעיר קיוזאן אנדרטה לזכרו הנושאת את השם "קיקוזוקה" שממקומת במתחם מקדש סנסוג'י (אנ').

הנצחה
-----

יצירות האמנות החזותיות של קיודן מוצגות כדרך קבע במספר מוזיאונים, בהם המוזיאון הבריטי מוזיאון ברוקלין, מכון האמנות של שיקגו מוזיאון המטרופוליטן לאמנות מוזיאון פילדלפיה לאמנות, מוזיאון האמנות של מחוז לוס אנג'לס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנטו קיודן** בוויקישיתוף
* אייקו סאטו, "סגנון הכתיבה של קיודן", אוסף הספרות היפנית של אוניברסיטת טוקיו. (ביפנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Donald Keene, **World within walls : Jpanese literature of the pre-modern era, 1600-1867**, New York : Grove Press, 1978, עמ' 408, ISBN 978-0-8021-4220-7
2. ↑  佐藤至子, **山東京伝: 滑稽洒落第一の作者**, ミネルヴァ書房, 2009-04, עמ' 2, ISBN 978-4-623-05459-6. (ביפנית)
3. ↑  book-label | British Museum, The British Museum (באנגלית)
4. ↑  Brooklyn Museum, www.brooklynmuseum.org
5. ↑  Kitao Masanobu, The Art Institute of Chicago (באנגלית)
6. ↑  Santoan's Chats: Short Records Written upon His Waking, www.metmuseum.org
7. ↑  Courtesan, Geisha and Attendant, from the series Pictures of Ten Types of the Latest Beauty (Tōsei enpū jukkei zu), philamuseum.org (באנגלית)
8. ↑  Wisteria Maiden Dancing for a Demon with a Samisen | LACMA Collections, collections.lacma.org

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007278533105171
* BIBSYS: 3107312
* BnF: cb12215908f (data)
* CiNii: DA00211629
* GND: 118794515
* ISNI: 0000 0000 8137 934X
* KulturNav: 5330f9d2-e12f-43a3-b9f0-a31bb3be97b4
* LCCN: n82073773
* LNB: 000238850
* NDL: 00271618
* NLA: 35778249
* NTA: 12508661X
* SUDOC: 067009263
* Trove: 1082938
* ULAN: 500121368
* VIAF: 59133304
* WorldCat: lccn-n82073773

 |
**חלמונית גדולה** (שם מדעי: *Sternbergia clusiana*) היא גאופיט ממשפחת הנרקיסיים. למין זה ישנם פרחים בצבע כתום-צהוב. תפוצת הצמח בישראל היא סביב אזור חגורת הספר. הפריחה של החלמונית הגדולה בארץ ישראל היא בחודשים אוקטובר עד דצמבר. הצמח נפוץ מאוד בטורקיה, ישראל היא אזור תפוצתו הדרומי. בארץ ניתן למצוא את הפרח במקומות מוגדרים בחרמון, בגולן, בגליל התחתון, בגליל העליון, ביהודה ובנגב.

אתר פריחת החלמוניות הגדול ביותר בארץ-ישראל התגלה בשנת 2003 במזרח גוש עציון, קרוב ליישוב מעלה רחבעם שבקרבת ההרודיון, ומספר הפרטים בו מוערך בכ-100,000–200,000. הפריחה באתר זה מתחילה בסביבות ה-10 בנובמבר ונמשכת עד ראשית דצמבר. ריכוז של פריחת חלמונית גדולה קיים גם בנחל מחניים שבגליל העליון המזרחי, בנחל ראש פינה, בהר תבור במצוקי האון לאורך המצוק בשולי הטיילת, ובתל חזקה שבצפון-מרכז הגולן.

בחורף תשע"ה נמצא אתר פריחה נוסף על יד שן הראל שבין נחל שילה מדרום לגבעת הראל מצפון.

אתר פריחה גדול ומוסדר של חלמונית גדולה נמצא בסמוך ללהבים. שמורת חלמוניות ירוחם בהר הנגב הוכרזה בשנת 2014.
אתר פריחה מרהיב נמצא כמאתיים מטר מדרום ליישוב עמוקה. באוקטובר 2022 נספרו באתר כ 60000 מוקדי פריחה
החלמונית הגדולה מוגנת על פי חוק (הקישור אינו פעיל, 24 בדצמבר 2020)
.

גלריה
-----

|  |
| --- |
| * פרח צהוב במדבר יהודהפרח צהוב במדבר יהודה
* חלמוניות גדולות בלהביםחלמוניות גדולות בלהבים
* ניצני פריחהניצני פריחה
* פריפרי
* לבלובלבלוב
* פריחה ברכס בוקר, צפון הנגבפריחה ברכס בוקר, צפון הנגב
* פריחה ליד בית לחםפריחה ליד בית לחם
* בסלעי הבזלת של מצוקי האון, רמת הגולן, עם רקפת מצויה וחצב מצויבסלעי הבזלת של מצוקי האון, רמת הגולן, עם רקפת מצויה וחצב מצוי
 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חלמונית גדולה** בוויקישיתוף
* חלמונית גדולה, באתר NCBI (באנגלית)
* חלמונית גדולה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* חלמונית גדולה, באתר צמח השדה
* חלמונית גדולה, באתר צמחיית ישראל ברשת
* חלמונית גדולה, באתר GBIF (באנגלית)
* חלמונית גדולה, באתר The Plant List (באנגלית)
* חלמונית גדולה, באתר IPNI (באנגלית)
* חלמוניות בתל חזיקה, וצילומי חלמוניות נוספים
* מסלולי טיול באתרי פריחת חלמוניות ברחבי הארץ, באתר קק״ל אי ירוק
* צחי אבנור, חלמוניות ביער להב, פליקר

הערות שוליים
------------

1. ↑  **אכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (ערכי טבע מוגנים), התשס"ה-2005**
2. ↑  חלמונית גדולה, באתר "צמח השדה"
**סיאמון** (מלך בשנים 978–959 לפנה"ס), היה פרעה מצרים השישי לשושלת ה-21.

סיאמון היה כנראה, בן לאמנמופ, ואח לאוסורקון. עם מות אחיו נתמנה לשלטון על מצרים. כמו שאר בני השושלת ה-21 כוחו לא היה עצום, ומעגל השפעתו היה קטן יחסית. בדומה למשפחתו היה מבוסס בטאניס, (כנראה צען התנ"כית). להבדיל מקודמיו הרבה לבנות, ובבנייה הייתה תרומתו היחידה לאימפריה המצרית. המפורסמים שבמפעליו היו בנין מקדש אמון בממשית, ושיפוץ המקדש לאותו האל בתניס.

יש לייחס לו את נעילת חדרי הדיר אל-בחרי, אזור דתי וקבורתי חשוב במצרים העתיקה. לסיאמון לא הייתה חשיבות רבה למצרים, המומיה שלו הושחתה עם השנים בידי גנבים למיניהם, צורתה דומה לזאת של אביו וגובהה 1.65 מטרים.

קיימת סברה בדבר היות סיאמון אבי בת פרעה שנישאה לשלמה. במקרא מתואר אותו חותן שלמה כמוסר גזר בתור נדוניית בתו, אחר שהשמיד את העיר. כמלך חלש, ביקש להסדיר את יחסיו עם ממלכת ישראל המאוחדת - כוח עולה בימיו.

פַּרְעֹה מֶלֶךְ-מִצְרַיִם עָלָה, וַיִּלְכֹּד אֶת-גֶּזֶר וַיִּשְׂרְפָהּ בָּאֵשׁ, וְאֶת-הַכְּנַעֲנִי הַיֹּשֵׁב בָּעִיר, הָרָג; וַיִּתְּנָהּ, שִׁלֻּחִים, לְבִתּוֹ, אֵשֶׁת שְׁלֹמֹה (מלכים ב' א', ט' ,ט"ז).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סיאמון** בוויקישיתוף
רבי **יעקב** (יאקב) **נאומבורג** (או: **נוימבורג**; נפטר בו' בשבט ה'תקע"א, 31 בינואר 1811) היה רב וראש ישיבה גרמני מפרשני ספרות חז"ל. התפרסם בשל ספרו **נחלת יעקב** על המסכתות הקטנות.

ביוגרפיה
--------

נולד לרב ברוך נוימבורג מחבר הספר "עיטור בכורים" על פירושו של בעל הטורים למקרא (פיורדא תקי"ב). אבי אביו היה ר' אלקנה ש"ץ מפיורדא, צאצא של רבי יונה תאומים-פרנקל מחבר "קיקיון דיונה".

בצעירותו למד אצל רבי אברהם אביש מפרנקפורט ואצל רבי טבלי שייאר ממיינץ, ולאחר נישואיו חי ופעל כרב וראש ישיבה באופנבך על המיין הסמוכה לפרנקפורט.

בשנת תקנ"ג (1793) הדפיס בפיורדא את ספרו על המסכתות הקטנות, בשם "נחלת יעקב". פירושו זה הפך לביאור הבסיסי למסכתות אלו כשנדפס על גליונות ש"ס זיטומיר ושוב בש"ס וילנא במסכתות אלו בדומה לפירוש רש"י. מאז הוא נדפס בכל מהדורות הש"ס המבוססות על דפוס וילנא.

בשנת תקס"ו, 1806, כתב את ספרו **חלק יעקב**, פירוש על הספרי. חיבורו זה לא נדפס וכתב היד נמצא בבית הספרים הלאומי בירושלים. בהקדמתו לכתביו, מְתנה המחבר את צערו על שלא זכה לילדים חיים וקיימים, וכותב שמצב זה הניע אותו לכתיבתם כדי להנציח את עצמו. מנחם מנדל זלוטקין מזכיר גם כתב יד בשם "חידושי ר"י נוימבורג" המכיל פירוש שלו על מדרש רבה.

מלבד ספריו אלו נדפס ביאורו לסדר העבודה "אמיץ כח" המתאר את עבודת יום הכיפורים בבית המקדש, במחזור קרובות של הרוו"ה. הרוו"ה מצטט פירוש שלו על הפיוט "אל אמונה... אומץ אדירי כל חפץ" שבקדושתא לתפילת מוסף ביום הראשון של ראש השנה, בתוך "פירוש הרוו"ה" הנדפס במחזורים.

קישורים חיצוניים
----------------

* ש"י פין, **הר"ר יעקב (יאקב) ב"ר ברוך נוימבורג**, בתוך: **כנסת ישראל**, ורשה תרמ"ז, עמ' 556, באתר היברובוקס
* רבי צבי הירש הורביץ, **תוכחה לז' אדר תקע"א**, בספרו **לחמי תודה**, אופנבאך תקע"ו, דף עז עמוד ב ואילך, באתר היברובוקס
* א. ס. ולדסטיין וגוטהרד דויטש, ‏נאומבורג, יעקב, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הספר ****נחלת יעקב****, פיורדא תקנ"ג, באתר היברובוקס
2. ↑  זלוטקין, **אוצר הספרים**, ח"ב, ירושלים תשכ"ה. אות ח' פריט 343. עמ' 95.
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים ריקים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**תייר מזדמן** (אנגלית: **The Accidental Tourist**) הוא סרט דרמה אמריקאי מ-1988 המבוסס על ספר בעל שם זהה מאת הסופרת האמריקאית אן טיילר ובבימיו של לורנס קסדן. קסדן עיבד את הספר לקולנוע יחד עם פרנק גלטי. בסרט כיכבו ויליאם הרט, ג'ינה דייוויס וקת'לין טרנר. הסרט היה מועמד לארבעה פרסי אוסקר וג'ינה דייוויס זכתה בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר. פסקול הסרט הולחן על ידי ג'ון ויליאמס.

הספר עליו מבוסס הסרט
--------------------

הספר מאת אן טיילר יצא לאור ב-1985 והיה מועמד לפרס פוליצר וזכה ב- National Book Critics Circle Award וב- Ambassador Book Award. הספר יצא לאור בעברית ב-1987 בהוצאת לדורי בתרגומה של שלומית קדם עם הכותרת **תייר בעל כורחו.** בהדפסות מאוחרות יותר ניתן לספר השם שניתן לסרט כאשר הופץ בישראל, תייר מזדמן.

תקציר העלילה
------------

מייקון לירי (ויליאם הרט) הוא כותב מדריכי תיירים מבולטימור. נישואיו לשרה (קת'לין טרנר) מתפוררים לאחר מות בנם ומייקון נותר לגור בגפו. לאחר שהוא שובר את רגלו בתאונה בביתו עובר מייקון לגור עם שני אחיו ואחותו. במקביל שוכר מייקון עבור כלבו את שירותיה של מיוריאל (ג'ינה דייוויס), מאלפת כלבים אקסצנטרית ואם חד הורית. מייקון מפתח מערכת יחסים רומנטית עם מיוריאל אך לאחר זמן מה משוכנע על ידי שרה לנסות לשקם את נישואיהם.

מייקון מגיע לפריס לצורך עבודתו, שם מפתיעה אותו מיוריאל. היא מציעה להתלוות אליו, אך מייקון דוחה אותה מעליו. מייקון מתחיל לסבול מכאבי גב ומרותק למיטתו. שרה מגיעה לסייע לו ומציעה לו לנצל את שהותם לירח דבש שני. מייקון נעתר אך למחרת מודיע לשרה כי הוא החליט לשוב למיוריאל באומרו לשרה: "לא די עד כמה אתה אוהב מישהו, אלא יותר חשוב מה שאתה, כשאתה נמצא בחברתו". לאחר מכן מצליח לאתר מייקון לאתר את מיוריאל בדרכה לשדה התעופה.

ביקורת
------

באתר Rotten Tomatoes שמונים אחוז מהביקורות על הסרט חיוביות ובאתר Metacritic קיבל הסרט ציון 53 מתוך 100. מבקר הסרטים רוג'ר איברט העניק לסרט ארבעה כוכבים מתוך ארבעה ושיבח את הופעתו של הרט.

רגינה יערי כתבה על הסרט כי דווקא מיוריאל, המוזרה והבלתי צפויה שהיא "התגלמות הדמיון, הפתיחות והחמלה" היא זו בסופו של דבר סייעה למייקון להתאושש ולשוב לחיים נורמליים. "התייר המזדמן אינו מספר סיפור אהבה אלא סיפור של אדם אבוד המוצא לבסוף את עצמו. זהו סרט הנוגע ממש בעיצוב ה'אני'."

אורלי לובין כתבה בעיתון חדשות כי המסרים של הספר מועברים בשקיפות רבה מדי בסרט, ולמרות שמדובר בסרט מהנה הוא "מייצר אשלייה אופטית של איכות".

קישורים חיצוניים
----------------

* "תייר מזדמן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "תייר מזדמן", באתר נטפליקס
* "תייר מזדמן", באתר AllMovie (באנגלית)
* "תייר מזדמן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "תייר מזדמן", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "תייר מזדמן", באתר Metacritic (באנגלית)
* "תייר מזדמן", באתר אידיבי
* "תייר מזדמן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* אוסקר מזדמן, מעריב, 2 באפריל 1989

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Accidental Tourist, Metacritic
2. ↑  The Accidental Tourist, Rotten Tomatoes
3. ↑  Roger Ebert, The Accidental Tourist, Rogerebert.com, ‏January 6, 1989
4. ↑  רגינה יערי, **קולנוע - לראות והבין - חלק 2**, ירון גולן, 2004, עמ' 274
5. ↑  אורלי לובין, לא עוזב את העיר, **חדשות** 2 בפברואר, מוסף קליפ, 1989, עמ' 11
פירוש נוסף ערך זה עוסק בצורה מוזיקלית. אם התכוונתם להמצאה ("אינוונציה" בלועזית), ראו המצאה.
**אינוונציה** (מאיטלקית - **Inventio** - "המצאה") היא צורה מוזיקלית אומנותית, פוליפונית, מתקופת הבארוק באירופה (ראשית המאה ה-18). הצורה מתייחדת בכך שהיא מופיעה באופן כמעט בלעדי ברשימת יצירותיו של יוהאן סבסטיאן באך, וכתובה לכלי מקלדת. אינוונציות נוספות נכתבו בידי מלחין איטלקי בעל פרסום דל בשם פרנצ'סקו אנטוניו בונפורטי (1672-1749), אך אלו נותרו אלמוניות, בניגוד לאינוונציות הידועות של באך.

האינוונציות ביצירתו של באך
--------------------------

הקומפוזיטור יוהאן סבסטיאן באך כתב חמש עשרה אינוונציות דו קוליות (רי"ב 772-786) וחמש עשרה אינוונציות תלת קוליות (רי"ב 787-801). כותרתן של האחרונות היא למעשה "סינפוניות". באך כתב כל אינוונציה (מכל סוג) בסולם שונה, כך שאין שתי אינוונציות מאותו סוג אשר כתובות באותו סולם. האינוונציות הדו קוליות, בשל פשטותן לרוב לא מנוגנות בקונצרטים, אלא נותרות יצירות לביצוע על ידי תלמידים ופסנתרנים חובבים. האינוונציות התלת קוליות המורכבות, לעומת זאת, כן מנוגנות בקונצרטים. פסנתרן יוצא דופן הוא גלן גולד, שהקליט את האינוונציות כולן. האינוונציות הדו קוליות מסוימות אף עובדו לדואטים של כלים שונים. יצירות נוספות בצורת אינוונציה נמצאות אצל באך בספר המקלדת לבנו וילהלם פרידמן באך.

צורה ומאפיינים מוזיקליים
------------------------

האינוונציות כאמור, כתובות לשניים או שלושה קולות עצמאיים, וכתובות לכלי מקלדת. הסכימה הכללית של האינוונציה היא למעשה פסקאות מוזיקליות, אשר מופרדות בקדנצות ברורות. לקראת כל קדנצה מתרחשת מודולציה לאחד הסולמות הקרובים לטוניקה, כאשר הפסקה המוזיקלית הבאה ממשיכה לרוב מאותו סולם אליו הובילה המודולציה האחרונה. הפסקה האחרונה נמצאת או מובילה חזרה אל הטוניקה ומסיימת בה. 

באינוונציות ניתן להבחין בשניים או יותר נושאים תמטיים. לרוב, יופיעו הנושאים אחד אחרי השני בקול מסוים, כאשר הקול הבא יכנס במהרה וישמיע את הנושאים באותו סדר כבקאנון, ובהתאם למבנה כניסת הקולות בפוגה. ישנם יוצאי דופן, כמו באינוונציה הדו-קולית בלה מז'ור, אשר פותחת בשני קולות כאשר כל אחד מהם מנגן נושא אחר מנושאי האינוונציה. לאחר תצוגת הנושאים מופיעות סקוונצות אשר מובילות אל הקדנצה החותמת פסקה מוזיקלית.

מכיוון שז'אנר זה הוא מצומצם מאוד, בעייתי להגדיר אותו בצורה מדויקת. עם זאת, ניתן לראות באינוונציה מאפיינים של חטיבות צורת סונאטה (כמו ביצירות רבות מאת באך ומלחיני בארוק נוספים); פתיחה בטוניקה והצגת הנושאים המוזיקליים, מעבר לחלק דרמטי יותר הפותח באחד הסולמות הקרובים (כמעט תמיד בדומיננטה), ואשר בו מספר מודולציות, ומן הסתם גם מספר זהה של קדנצות. אחרי החלק הזה, אשר ניתן לראות בו "פיתוח", יגיע חלק נוסף הזהה לרפריזה, ובו יופיעו הנושאים בשלמותם, כשחלק זה הוא לרוב בסולם הטוניקה, ותמיד יסיים בו.

מהירות ביצוע האינוונציות אינה מצוינת בכותרת כל יצירה. עם זאת, ביצוען נע בין בטמפו מתון (מודרטו) עד נמרץ, פרט לאינוונציה התלת קולית בדו מינור שהיא אינוונציה יחסית איטית, וקיימת בשתי גרסאות; גרסה פשוטה, וגרסה עם קישוטים מאת באך עצמו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אינוונציה** בוויקישיתוף
* אינוונציה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph317318

 |
**בצקת ראש עצב הראייה** (באנגלית: **Papilledema**) היא מצב רפואי בו יש נפיחות של הדיסק האופטי העיני הנגרמת על ידי לחץ תוך-גולגולתי מוגבר מסיבה כלשהי. הנפיחות היא בדרך כלל דו צדדית ויכולה להתרחש לאורך שעות עד שבועות. הצגה חד צדדית היא נדירה ביותר. ביתר לחץ דם תוך-גולגולתי, הנפיחות בדיסק האופטי מתרחשת לרוב באופן דו צדדי. כאשר נמצא בצקת ראש עצב הראייה בבדיקת פונדוסקופיה, יש צורך בהערכה נוספת מכיוון שאובדן ראייה יכול להיגרם אם לא מטפלים במצב הבסיסי. הערכה נוספת עם CT או MRI של המוח ו/או עמוד השדרה מתבצעת בדרך כלל. מחקרים שנעשו לאחרונה הראו כי ניתן להשתמש באולטרסאונד למדידת קוטר עצב הראייה לגילוי לחץ תוך-גולגולתי מוגבר ומראה דיוק טוב בבדיקת אבחון בהשוואה ל-CT. לפיכך, אם יש חשד לבצקת של ראש עצב הראייה בבדיקה פונדוסקופית או אם לא ניתן להבחין בצורה מספקת בדיסק האופטי, ניתן להשתמש באולטרסאונד להערכה מהירה של לחץ תוך-גולגולתי מוגבר ולעזור בהמשך הערכה והתערבות. בצקת ראש עצב הראייה חד צדדי יכול להצביע על מחלה בעין עצמה, כמו גליומה של עצב הראייה.

כדי להפחית את הלחץ התוך-גולגולתי, ניתן לתת תרופות על ידי הגברת הספיגה של נוזל המוח (CSF), או הפחתת ייצורו. תרופות כאלה כוללות תרופות משתנות כמו אצטזולאמיד ופורוסמיד. תרופות משתנות אלו, יחד עם התערבויות כירורגיות, יכולות גם לטפל ביתר לחץ דם תוך-גולגולתי ביתר לחץ דם תוך-גולגולתי, ירידה במשקל (אפילו ירידה של 10-15%) יכולה להוביל לנורמליזציה של הלחץ התוך-גולגולתי. כמו כן, סטרואידים יכולים להפחית דלקת (אם זה גורם תורם לעלייה בלחץ התוך-גולגולתי), ועשויים לסייע במניעת אובדן ראייה. עם זאת, ידוע כי סטרואידים גם גורמים ללחץ תוך-גולגולתי מוגבר, במיוחד עם שינוי במינון. אם קיים מצב דלקתי חמור, כגון טרשת נפוצה, סטרואידים עם השפעות אנטי דלקתיות כגון מתילפרדניזולון ופרדניזון יכולים לעזור. טיפולים אחרים כוללים ניקורים מותניים עושרים להסרת נוזל עמוד שדרתי עודף בגולגולת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בצקת ראש עצב הראיה** בוויקישיתוף
* בצקת ראש עצב הראיה, באתר בית החולים איכילוב
* פרופ' חנה לייבה, כשהאוטם מגיע לעצב הראייה, באתר שירותי בריאות כללית, 16 בפברואר 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  K. Khurana, A. (2015). *Comprehensive ophthalmology*. Khurana, Aruj K. Khurana, Bhawna. (6th ed.). New Delhi: Jaypee, The Health Sciences Publisher. ISBN 9789351526575. OCLC 921241041.
2. ↑  Ohle, Robert; McIsaac, Sarah M.; Woo, Michael Y.; Perry, Jeffrey J. (2015-07-01). "Sonography of the Optic Nerve Sheath Diameter for Detection of Raised Intracranial Pressure Compared to Computed Tomography A Systematic Review and Meta-analysis". *Journal of Ultrasound in Medicine* (באנגלית). **34** (7): 1285–1294. doi:10.7863/ultra.34.7.1285. ISSN 0278-4297. PMID 26112632.
3. ↑  Gower DJ, Baker AL, Bell WO, Ball MR (1987). "Papilledema and lumbar puncture risk". *J. Neurol. Neurosurg. Psychiatry*. **50**: 1071–4. doi:10.1136/jnnp.50.8.1071. PMC 1032242. PMID 3655817.`{{cite journal}}`: תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link)

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
Aulostomus chinensis
**חצוצרניים** (שם מדעי: Aulostomidae) היא משפחת דגי ים מסדרת האבובונאים בה מצויים סוסוני הים. במשפחה זו סוג יחיד- **חצוצרן** (Aulostomus) ובו 3 מינים.

דגים אלה בעלי גוף שטוח ומוארך והחוטם מגודל מאוד ובעל פה הפונה כלפי מעלה. העיניים קטנות והזנב קטן. הם נעים בעזרת סנפירי החזה שלהם וחסרי סנפיר גב עליון אך בעלי כמה סנפירים קטנים בקצה הזנב. 

אלו דגים בעלי פסים אנכיים לאורך הגוף שצבעו כחול, אפור עד צהוב והם נעים לאיטם במים. הם חיים בשוניות ובחוליות בימים הטרופיים באוקיינוס האטלנטי ובאוקיינוס השקט. 

דגים אלה הם טורפים הניזונים רק על דגים אחרים ושואבים במהירות את טרפם לפיותיהם הגדולות. הם מתקרבים ללהקת דגים קטנה, שוחים בקרבה מבלי לעורר חשד ומבודדים פרט אחד ואז בולעים אותו. הם יעקבו באותו אופן אחרי דגים בודדים.

מינים
-----

* *Aulostomus chinensis*
* חצוצרן מזרח אטלנטי (*Aulostomus maculatus*)
* חצוצרן אטלנטי (*Aulostomus strigosus*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חצוצרניים** בוויקישיתוף
* חצוצרניים, באתר ITIS (באנגלית)
* חצוצרניים, באתר NCBI (באנגלית)
* חצוצרניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* חצוצרניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* חצוצרניים, באתר GBIF (באנגלית)
* אתר למנויים בלבד גרדיאן, דג החצוצרן מסתתר כשהוא משחר לטרף, באתר הארץ, 13 באוגוסט 2023
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסרט קולנוע ישראלי. אם התכוונתם לשותפות תל אביב-לוס אנג'לס, ראו שותפות תל אביב לוס אנג'לס.
  
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים ריקים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**תל אביב - לוס אנג'לס** הוא סרט ישראלי שיצא לראשונה לאקרנים בשנת 1988. בוים על ידי שמואל אימברמן.

תקציר העלילה
------------

מודי גזית (דודו טופז), הוא בדרן בינוני המנסה תחת חסותו של אמרגן בינוני לפרוץ קדימה ולהתקבל לטלוויזיה.
לאחר שנכשל במבחני הקבלה לטלוויזיה, הוא מתכנן עם חברתו ואמרגנו תחבולה אשר תכניס אותו לשידור חי בטלוויזיה, תחבולה זאת הצליחה מעבר למצופה והקריירה של גזית נוסקת מעלה והוא הופך לכוכב על.

בעקבות הצלחתו מקבל גזית הצעות להופיע בארצות הברית בפני הקהילה היהודית בניו יורק ובלוס אנג'לס. בסיומה של אחת ההופעות שלו בלוס אנג'לס מקבל גזית הצעה מישראלית הגרה בלוס אנג'לס להתארח בביתה תוך שהיא מבטיחה לו להפעיל את קשריה ולעזור לו לפרוץ קדימה גם בארצות הברית.

אמרגנו של גזית מנסה לשכנע אותו לחזור לארץ ולא להישאר באמריקה, אך לשווא.

חלומו הגדול להפוך בארצות הברית לכוכב על לא מתממש וגזית מבין שהוא נמצא בפני דילמה קשה, האם לקחת סיכון ולנסות בכל זאת להמתין להזדמנות, אך הוא יודע שאם לא יצליח לפרוץ קדימה וישהה יותר מדי זמן בארצות הברית הוא עלול להגיע למצב שבארץ ישכחו אותו.

גזית רב עם בעלת הבית בלוס אנג'לס, בעיקר לאחר שקיבל ממנה במשך יותר משנה הבטחות רבות שתעזור לו לפרוץ קדימה, הבטחות שלא מומשו. הוא מחליט לחזור לארץ ומגלה שמי שהייתה חברתו לפני שעזב את הארץ כבר יוצאת עם מישהו אחר, הוא מגיע למשרד של אמרגנו שמאושר לפגוש אותו, גזית מצהיר בפניו שתם עידן אמריקה אצלו והוא החליט לחזור לארץ לתמיד.

משתתפים
-------

* מודי גזית - דודו טופז
* חזי - ז'אק כהן - בתפקיד אמרגנו של מודי.
* דניאלה - אביגיל אריאלי - חברתו של מודי.
* ברכה - ברכה נאמן, אישה עשירה הגרה בלוס אנג'לס בווילה יוקרתית, מארחת אצלה את מודי.
* אמנון מסקין - במאי הטלוויזיה
* סם כהן - גבי שושן
* יוסי ברק - בתפקיד עצמו, כבדרן בטלוויזיה
* נהג מונית - יוסי קיפניס

קישורים חיצוניים
----------------

* "תל אביב לוס אנג'לס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "תל אביב לוס אנג'לס", באתר AllMovie (באנגלית)
* "תל אביב לוס אנג'לס", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "תל אביב לוס אנג'לס", באתר אידיבי
* "תל אביב לוס אנג'לס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "תל אביב לוס אנג'לס", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית