recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ליטניה**, סוגה ספרותית, שירית, שעיקרה שירת תחינה, תפילת תחנונים ומזמורי בקשות.

מקור המלה ביוונית, Litanea, ובצורה קצת שונה באיטלקית, Litania. הליטניה שימשה בשירה הליטורגית הנוצרית ועקבותיה נמצאים גם ביצירות של משוררים ידועים.

הליטניה בצורתה העברית, שירת התחנון, בנויה על בקשה שמבקש הש"ץ ועל המענה הכאילו פזמוני, החוזר על עצמו, שמשיב לו קהל המתפללים. בעוד שבליטורגיה הנוצרית שימשה הליטניה בעיקר כתפילה נגד אסונות טבע, נגד מחלות ומגיפות, ונגד כל מיני מרעין בישין - הרי שבליטורגיה היהודית והעברית הליטניה שימשה לתחנון על צורכי ציבור דתיים, כגון חופש הפולחן היהודי תחת כובשים זרים ועוד. בתפילות ה"הושענות" הקדומות, ביניהן אלה של אלעזר הקליר נעשה שימוש בצורת הליטניה, של בקשת הש"ץ ותשובה חוזרת של קהל המתפללים.

הגלגול המודרני של הליטניה, כלומר חזרת הש"ץ והיענות השומעים, חלחל אל השירה המודרנית האירופית. בשירה העברית החדשה עשה המשורר אבא קובנר שימוש מודרני בליטניה. בפואמה שלו "אדמת החול", שהיא תגובתו השירית על ביקורו בצפון-מזרח ברזיל, באמצע שנות החמישים של המאה העשרים, מובאים שירים רבים בצורת הפניה אל האליל המקומי, שאנגו, הבנויים בצורת הפנייה של היחיד ומענה הציבור, החוזר ומחרה אחריו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליטניה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531501905171
* BnF: cb12297845h (data)
* GND: 4167836-9
* LCCN: sh85077478
* NKC: ph122366

 |
קבוע הפרבולה האוניברסלי הוא היחס בין הקטע האדום לקטע הירוק.
במתמטיקה, **קבוע הפרבולה האוניברסלי** (המסומן באות **P**) הוא קבוע מתמטי  טרנסצנדנטי אשר מוגדר עבור כל פרבולה כיחס בין אורך הקשת והקטע המחבר בין המוקד והמדריך[דרושה הבהרה] (ראו שרטוט). ערכו של הקבוע הוא:

{\displaystyle P=\ln(1+{\sqrt {2}})+{\sqrt {2}}=2.29558714939\dots }
הפרבולה והמעגל הם  חתכי החרוט היחידים שיש להם קבוע אוניברסלי (למעגל יש את המספר פאי).

חישוב
-----

אם נסתכל על פרבולה {\displaystyle y={\frac {x^{2}}{4f}}}, ונחשב ממנה את הקבוע:

{\displaystyle {\begin{aligned}P&:={\frac {1}{p}}\int \_{-\ell }^{\ell }{\sqrt {1+\left({\frac {dy}{dx}}\right)^{2}}}\,dx\\&={\frac {1}{2f}}\int \_{-2f}^{2f}{\sqrt {1+{\frac {x^{2}}{4f^{2}}}}}\,dx\\&=\int \_{-1}^{1}{\sqrt {1+t^{2}}}\,dt\quad (x=2ft)\\&=\operatorname {arcsinh} (1)+{\sqrt {2}}\\&=\ln(1+{\sqrt {2}})+{\sqrt {2}}.\end{aligned}}}
המדריך של הפרבולה היא {\displaystyle \ell =2f} והמוקד הוא {\displaystyle p=2f}.

שימושים ומאפיינים
-----------------

קבוע הפרבולה האוניברסלי הוא מספר טרנסצנדנטי מכיוון שאם נניח שהוא אלגברי ונחסר שורש שתיים {\displaystyle \!\ P-{\sqrt {2}}=\ln(1+{\sqrt {2}})} ונעלה בחזקת *e* אז נקבל {\displaystyle \!\ e^{\ln(1+{\sqrt {2}})}=1+{\sqrt {2}}}, ועל פי משפט לינדמן-ויירשטראס, אז זה אומר שהמספר שורש שתיים פחות אחד הוא מספר טרנסצנדנטי, וזה סתירה. אז על פי זה, קבוע המספר האוניברסלי הוא מספר טרנסצנדנטי, מכאן הוא גם מספר אי רציונלי.

המספר גם משומש במשפט הבא:
המרחק הממוצע של נקודה אקראית למרכז ריבוע היחידה הוא:

{\displaystyle d\_{\text{avg}}={P \over 6}.}
**הוכחה**:

{\displaystyle {\begin{aligned}d\_{\text{avg}}&:=8\int \_{0}^{1 \over 2}\int \_{0}^{x}{\sqrt {x^{2}+y^{2}}}\,dy\,dx\\&=8\int \_{0}^{1 \over 2}{1 \over 2}x^{2}(\ln(1+{\sqrt {2}})+{\sqrt {2}})\,dx\\&=4P\int \_{0}^{1 \over 2}x^{2}\,dx\\&={P \over 6}.\end{aligned}}}

קישורים חיצוניים
----------------

* קבוע הפרבולה האוניברסלי, באתר MathWorld (באנגלית)
**ועכשיו למשהו שונה לגמרי** (באנגלית: **And Now for Something Completely Different**) הוא סרטם הראשון של חבורת מונטי פייתון שיצא לאקרנים בשנת 1971.

הפקה
----

הסרט הוא אוסף של מיטב המערכונים מתוך שתי העונות הראשונות של סדרת הטלוויזיה המצליחה "הקרקס המעופף של מונטי פייתון". המשפט "ועכשיו למשהו שונה לגמרי" הוא משפט מפתח שהופיע בסדרה כמה פעמים כמו גם במהלך הסרט בקטעי קישור בין מערכונים. בקטעי קישור אלו הופיע ג'ון קליז כקריין של ה-BBC, לפעמים מאחורי ומעל לשולחן משרדי ובדרך כלל באמצע הטבע, כאשר הוא מכריז על המעבר. בסרט הוא אומר משפט זה פעם אחת כאשר הוא משופד על מוט מעל מדורה ופעם נוספת כאשר הוא לובש ביקיני ורוד. המשפט נוצר כתוצאה לדרישת הגוף המשדר לקונספט הייחודי של הסדרה והחלטת החבורה שהקונספט יהיה "אין קונספט", כלומר שלכל מערכון יהיה "קונספט" אחר. המשפט נשאר בזיכרון האומה הבריטית כמזוהה עם החבורה ואף זכה לשימוש של מרגרט תאצ'ר בנאום המפורסם שלה בפרלמנט הבריטי שהיווה פרודיה על מערכון התוכי המת, שמפלגת לייבור היריבה הוצגה בדמותו.

הסרט כולל 90 דקות של מערכונים רצופים המקושרים בדרך כלל ביניהם בצורות שונות כדי לשמור על הרציפות ועל הקצב של הסרט. בין המערכונים מופיעים גם קטעי אנימציה בהפקתו של טרי גיליאם שמשמשים קטעי קישור ומהווים קטעים קומיים מוצלחים בפני עצמם. סוג רצף מיוחד זה, המאופיין באיגיון (nonsense) קיצוני והתקיים במידה רבה גם ב"קרקס המעופף", הוא החידוש העיקרי של מונטי פייתון ותרומתם המקורית להתפתחות ז'אנר הקומדיה.

את הסרט ביים איאן מקנוטון ואת התסריט כתבו כל ששת חברי מונטי פייתון: אריק איידל, טרי ג'ונס, טרי גיליאם, מייקל פאלין, גרהאם צ'אפמן וג'ון קליז. כל השישה שיחקו בסרט יחד עם קרול קליבלנד (שותפה במערכונים רבים בקרקס המעופף), קוני בות' (ששיחקה עם בעלה, ג'ון קליז, בסדרה המלון של פולטי) והשחקנית לזלי ג'אד.

הסרט לא נחל הצלחה גדולה בקולנוע ביחס לסרטי מונטי פייתון המאוחרים יותר, בעיקר מפני שלא סיפק חומר חדש.

קישורים חיצוניים
----------------

* "ועכשיו למשהו שונה לגמרי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ועכשיו למשהו שונה לגמרי", באתר נטפליקס
* "ועכשיו למשהו שונה לגמרי", באתר AllMovie (באנגלית)
* "ועכשיו למשהו שונה לגמרי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "ועכשיו למשהו שונה לגמרי", באתר אידיבי
* "ועכשיו למשהו שונה לגמרי", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית)
* "ועכשיו למשהו שונה לגמרי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

| **מונטי פייתון** |
| --- |
| אריק איידל • טרי ג'ונס ‏(1942-2020)‏ • טרי גיליאם • מייקל פיילין • גרהאם צ'אפמן ‏(1941-1989)‏ • ג'ון קליז |
| טלוויזיה | הקרקס המעופף ‏(1969-1974)‏ • מערכונים עיקריים • המזלג המלוכלך ‏(1969)‏ • התוכי המת ‏(1969)‏ • המשרד להליכות מטופשות ‏(1970)‏ • שיר חוטב העצים ‏(1969)‏ |
| קולנוע | ועכשיו למשהו שונה לגמרי ‏(1971)‏ • הגביע הקדוש ‏(1975)‏ • בריאן כוכב עליון ‏(1979)‏ • הופעה חיה בהוליווד בוול ‏(1982)‏ • טעם החיים ‏(1983)‏ |
| שונות | שירים • ספאמלוט ‏(2004)‏ • דמויות • מחוות |
**לוקהיד CL-1201** הייתה תוכנית ראשונית של לוקהיד בסוף שנות השישים למטוס נשיאה והובלה עצום ממדים עם הנעה גרעינית, שיתפקד כנושא מטוסים.

סקירה כללית
-----------

פרויקט התכנון CL-1201 למטוס המונע בגרעין בגודל עצום, עם מוטת כנפיים של 341 מטרים. לו היה נבנה, היה לו את טווח הגדול יותר גם מכל מטוס מודרני של ימינו.

הכנף תוכננה בצורת סהר, בדומה למפציץ הבריטי V-Bomber של האדלי פייג' ויקטור, אך בניגוד לעיצוב הבריטי הוא היה חסר זנב.

ההנעה תוכננה להשתמש בחום שייווצר על ידי כור גרעיני ויועבר לארבעה מנועי סילון שם הוא יחמם את האוויר העובר כדי לספק דחף. כלי השיט יוכל להישאר באוויר לפרקי זמן ארוכים. בגובה נמוך המטוסים היו שורפים דלק תעופה קונבנציונלי. על מנת להמריא, היו נדרשים 182 מנועי הרמה אנכיים נוספים.

מאפיינים
--------

מפרטי העיצוב של CL-1201-1 היו:

* מוטת כנף: 341 מטר
* משקל ברוטו: 5375 טון
* משך טיסה: 41 ימים
* תפוקת הכור הגרעיני: 1830 מגה-ואט
* צוות: 845 איש
* קיבולת מטוסי קרב (גרסה AAC): 22
* מנועי הרמה: 182

קישורים חיצוניים
----------------

* נושאת המטוסים המעופת של לוקהיד CL-1201 לפי זנבות לאורך הזמן בארכיון האינטרנט

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Rose, Bill; Secret Projects: Flying Wings and Tailless Aircraft. Hinckley, UK: Midland Publishing, 2010. מסת"ב 978-1-85780-320-4.
**אקדמיק סופיה** (בבולגרית: **Лукойл Академик София**) הייתה קבוצת כדורסל בולגרית מהעיר סופיה, שהתמודדה בליגת העל הבולגרית עד עונת 2019/20, אז התפרקה.

הקבוצה השתתפה בעבר בגביע אירופה לאלופות בכדורסל וסיימה פעמיים במקום השני (1958, 1959).

היסטוריה
--------

אקדמיק סופיה הייתה הקבוצה המעוטרת ביותר בכדורסל הבולגרי. הקבוצה נוסדה בשנת 1947 כחלק מ"מועדון הספורט האקדמי סופיה", זכתה 23 פעמים באליפות בולגריה,[דרושה הבהרה] אחד עשר פעמים זכתה בגביע הבולגרי. בין ההשתתפות הבינלאומית שלה: פעמיים הגיעה לגמר גביע אירופה לאלופות (בשניהם הפסידה לא.ס.ק. ריגה) בשנת 1958 ו-1959 גביע הסטודנטים הבינלאומי בשנת 1957.

בשנת 2000, נחתם הסכם החסות עם ענק הנפט רוסי לוקאויל, והקבוצה חזרה במהירות להתמודד על אליפות בולגריה. מאז הקבוצה השתתפה בגביע יול"ב ובהמשך ביורוקאפ וביורוצ'לנג'. בעונת 2013/14 הפסידה את האליפות לאחר 11 פעמים ברציפות ליריבה העירונית לבסקי, כשהפסידה 3-2 בגמר הפלייאוף.

החל מעונת 2011/2012, אירחה הקבוצה את משחקי הבית בליגה הבולגרית וביורוקאפ בארנה ארמייץ, המכיל 12,935 מקומות ישיבה (במשחקי כדורסל).

ב-2018 עזבה את הקבוצה נותנת החסות הראשית ובעקבות כך ירד כוחה, ב-2020 במהלך מגפת הקורונה הודיעה הקבוצה כי אינה יכולה לעמוד בהסדרי התשלומים ובחובות, שחררה את כלל אנשי הצוות והשחקנים והכריזה על פירוק.

תארים והישגים
-------------

* **הליגה הבולגרית**:
	+ אליפות (26): 1957, 1958, 1959, 1963, 1968, 1969, 1970, 1971, 1972, 1973, 1975, 1976, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2015, 2016, 2017
	+ מקום שני: 2002, 2014
* **הגביע הבולגרי:**
	+ זכייה (11): 1952, 1954, 2002, 2003, 2004, 2006, 2007, 2008, 2011, 2012, 2013
	+ גמר: 2005, 2009, 2015, 2016, 2017
* **גביע הסטודנטים הבינלאומי**
	+ זכייה (1): 1957
* **גביע אירופה לאלופות**:
	+ גמר: 1958, 1959
* **גביע ספורטה**:
	+ רבע גמר: 2003
* **יורוצ'לנג'**:
	+ רבע גמר: 2011

שחקנים בולטים בעבר ובהווה
-------------------------

* ארצות הבריתארצות הבריתלארי אובאנון
* קרואטיהקרואטיה ברונו שונדוב
* בולגריהבולגריה דימטיאר אנגלוב
* בולגריהבולגריה טנצ'ן בנב
* בולגריהבולגריה טודור סטויקוב
* בולגריהבולגריה חריסטו ניקולוב
* ברזילברזיל מוריליו דה רוסה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אקדמיק סופיה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אקדמיק סופיה (הקישור אינו פעיל, 4 ביוני 2022)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הודעה על פירוק הקבוצה
פירוש נוסף ערך זה עוסק במבצר בהרי אדום. אם התכוונתם לעיר בקנדה, ראו מונטריאול.
המצודה ומרכז המבקרים
מראה כללי
מראה במצודה
**מונראל** או **קראק דה מונראל** (צרפתית **Crac de Montréal**; לטינית **Mons Regalis** - "ההר המלכותי". בערבית: קַלְעַת מוֹנְתְרִיַאל قلعة مونتريال) הוא מבצר צלבני השוכן בעיר שובכ, בהרי אדום שבירדן. המצודה ניצבת על תל בצורת חרוט, סמוך לדרך המלך, במרחק של 75 ק"מ מדרום לכרכ וכ-20 ק"מ מצפון לפטרה.

היסטוריה
--------

המצודה הוקמה בשנת 1115 על ידי בלדווין הראשון, לאחר שכבש את האזור, והייתה המצודה הצלבנית הראשונה שהוקמה בעבר הירדן. בשנה שלאחר מכן כבש בלדווין את עקבה לחופי מפרץ אילת, והדבר הקנה לו שליטה על הדרך הימית והיבשתית מחצי האי ערב וממצרים, נתיב ששימש כעורק מסחרי וכציר חשוב של עולי רגל למכה. המצודה שמשה כעמדה לגביית מכסים ונותרה בחזקת ממלכת ירושלים עד שנת 1142, עת נמסרה לסניוריית נסיכות עבר הירדן (Oultrejordain). באותה שנה החלה הקמתה של מצודת כרכ מצפון למונראל, וזו הייתה למרכז השלטוני והצבאי של הנסיכות. 

המצודה עברה בשנת 1176 לרשותו של רנו משטיון כאשר נשא לאשה את סטפני דה מילי, שליטת הנסיכות. שטיון הפך את המצודה, בדומה למצודת כרכ, לבסיס להרפתקאות השוד והביזה שלו, ולמרות הסכם השלום שנחתם בין צלאח א-דין לבין ממלכת ירושלים, תקף שטיון שיירות שעשו את דרכן למכה לקיום מצוות החאג'. ב-1187 הכריע צלאח א-דין את ממלכת ירושלים בקרב קרני חיטין והוציא להורג את רנו משטיון. הוא כבש את המצודה בחודש מאי 1189 לאחר מצור בן 18 חודשים. לפי האגדה מכרו מגיני המצודה את נשותיהם וילדיהם לצרים בתמורה למזון, וחלקם איבדו את ראייתם בשל הרעב.

הממלוכים כבשו את המצודה בסוף המאה ה-13 והקימו בה מבנים שטשטשו חלק מהשרידים הצלבניים.

המצודה
------

האתר לא נחקר במלואו עד שנת 2008, עת החל במקום מחקר ארכאולוגי מטעם אוניברסיטת פירנצה. הקמת המצודה על ידי בולדווין בזמן כה קצר, עשויה להעיד על כך שהוקמה במקום בו שכנו ביצורים קודמים, אולי נבטים. אם כך הוא הדבר, שימשו ביצורים קודמים אלה את הצלבנים בהתחלה, והקמת המבנים הצלבנים נעשתה רק לאחר מכן. 

אורכו של התל הוא 200 מטר מצפון לדרום ורוחבו 100 מטר ממזרח למערב. צורתו כשל אליפסה. סביב המצודה הוקמו שלוש חומות היקפיות, ועקבותיהן של שתיים מהן ניכרות כיום בבירור. באתר שוכנות שתי כנסיות - כנסייה משוחזרת ובה שלוש ספינות ובפטיסטריום נמצאת במזרח התל, וקפלה קטנה נמצאת בצידו הדרום-מזרחי. מתחת לקפלה שוכנות קטקומבות. בקצה הצפוני של המצודה נמצא מגדל שמירה חצי עגול ולידו בית מאסר. עוד שוכן בחלק זה הארמון שהקימו האיובים. סמוך לשם שוכן אולם הכס של המלך בולדווין הראשון, שהממלוכים הפכו מאוחר יותר לבית ספר. אולם הממצא המרשים ביותר בתל הוא פיר ובו 375 מדרגות, המוליך אל מעיין תת-קרקעי. הפיר מוביל בסופו של דבר אל מחוץ למצודה.

לקריאה נוספת
------------

* Denys Pringle, *Montreal*, in **Secular buildings in the Crusader Kingdom of Jerusalem: an archaeological Gazetteer**, Cambridge University Press, (1997), pp. 75-76

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מונראל** בוויקישיתוף
* Crusader Castles, Cambridge University Press, 2001
* מחקר אודות שובכ באוניברסיטת פירנצה (איטלקית)
משרד האקדמיה
מגרש האקדמיה
**אקדמיית הכדורגל יורי קונופלב** שבעיר טוליאטי היא מרכז הדרכה עבור שחקני כדורגל ברוסיה, שנוצרה בשנת 2003 במחוז סמרה.

האקדמיה נוסדה כבית ספר לספורט "לאדה" באוגוסט 2003 על ידי איש העסקים, נשיא קבוצת החברות "Standard-Lada" יורי קונופוליוב, ולאחר מכן שונה שמו לבית הספר לספורט "קריליה סובייטוב", בחסות מועדון הכדורגל קריליה סובייטוב סמרה. ב-1 ביולי 2006, בגיל ארבעים, מת לפתע יורי קונופלב מהתקף לב. ב-20 ביוני 2007 נקרא בית הספר על שמו. האקדמיה מומנה על ידי קרן האקדמיה הלאומית לכדורגל בהשתתפות קבוצת החברות Standard-Lada.

בשנת 2006 הועברה האקדמיה למועדון "אקדמיה טוליאטי". בשנת 2012, האקדמיה הלאומית לכדורגל הפסיקה לממן את האקדמיה, והצוות המקצועי נסגר. נכון לסוף 2012, היא חוותה קשיים כלכליים חמורים. בשנת 2013, האקדמיה הפכה לחלק מקבוצת "קריליה סובייטוב" ומאוחר יותר עברה לחזקת ממשלת מחוז סמרה. בשנת 2015 החלה האקדמיה בהופעתה בליגה השלישית, יחד עם קבוצת הנוער של לאדה טוליאטי. המועדון קיבל את השם "אקדמיה לאדה M".

מאז 2015 החלה אקדמיית הכדורגל יורי קונופלב בשיתוף פעולה עם בית הספר לכדורגל גלקטיקה לפיתוח משותף של הכדורגל בעיר טוליאטי.

האקדמיה השתתפה באליפויות הליגה השלישית. בעונת 2019/20 השתתפה קבוצת השחקנים באקדמיה שנולדה בשנת 2002 באליפות החדשה ליגת הכדורגל לנוער (UFL). בעונת 2020/21 השתתפה בטורניר שנערך בשתי קטגוריות גיל (קבוצות שחקנים בשנים 2003 ו-2004), קבוצה נוספת של האקדמיה משחקת באליפות הנוער של רוסיה.

בוגרים נודעים
-------------

אלן דזגוייב, ארתור יוסופוב, רומן זובנין, איליה קוטפוב, סטניסלב קריציוק, מגריגורי מורוזוב, טימופיי מרגאסוב, סרגיי וולקוב, דניס שצ'רבק, אלברט שאריפוב, קיריל חולודוב, דמיטרי קורובוב, אנטון ולסוב, דמיטרי גולובב, ארטיום דלקין, דמיטרי קאבוטוב, ז'מאלדין חודז'ניאזוב, מקסים יאקובלב, יבגני פסגוב, מקסים מוחין, גנאדי קיסליוב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אקדמיית הכדורגל יורי קונופלב** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אקדמיית הכדורגל יורי קונופלב
* סוכנים החלו להוציא את השחקנים בקבוצות, אך לא האמינו שהכסף אזל. ההיסטוריה של אקדמיית קונופלב, "ספורט מיום ליום", 17 בנובמבר 2015. כתבת תסקיר (ברוסית)
* פרק בכורה "איפה הכדורגל מתחיל", תסקיר על האקדמיה, Match TV,‏ 30 בספטמבר 2018 (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Футбольная школа Академия футбола им. Юрия Коноплёва Самарская обл.: Воспитанники, Тренеры, История". footballfacts.ru. נבדק ב-2020-05-17.
2. ↑  "Юрий Петрович Коноплёв". אורכב מ-המקור ב-2016-03-04. נבדק ב-2015-12-07.
3. 1 2  Умирает академия имени Коноплева. Она дала сборной трех футболистов, Match TV, 27 июня 2018
4. ↑  "Лексаков: Академия имени Коноплева не погибает, а работает" (ברוסית). Soccer.ru. 2019-04-19. נבדק ב-2019-04-19.
5. ↑  Памяти Юрия Коноплёва
6. ↑  ФК АКАДЕМИЯ-ЛАДА-М ТОЛЬЯТТИ
7. ↑  "Школа футбола Гэлакси | Академия футбола" (ברוסית). Школа футбола Гэлакси | Тольятти. אורכב מ-המקור ב-2019-05-31. נבדק ב-2019-05-31.
8. ↑  ЮНОШЕСКАЯ ФУТБОЛЬНАЯ ЛИГА - 1. 19 сентября 2020 - 22 мая 2021
9. ↑  ЮНОШЕСКАЯ ФУТБОЛЬНАЯ ЛИГА - 2. 19 сентября 2020 - 22 мая 2021
10. ↑  Клуб Академия Коноплева
11. ↑  Наши звёзды
12. ↑
**ג'ון מייסון ניל** (באנגלית: **John Mason Neale**;‏ 24 בינואר 1818 - 6 באוגוסט 1866) היה סופר וכומר אנגלי.

ביוגרפיה
--------

ג'ון מייסון ניל נולד בערך בשנת 1818 בלונדון למשפחת כמרים. הוא למד בטריניטי קולג' והצטיין בלימודים קלאסיים. לאור בעיות בלימודי מתמטיקה הוא לא קיבל תעודת הצטיינות.

בגיל 22 הוא קיבל תפקיד כומר בקיימברידג'. ג'ון מייסון ניל התעניין בתנועה האוקספורדית שהייתה קשורה לתנועת התחייה הגותית. בשנת 1842 הוא הוסמך לכמורה. בעקבות המחלה הוא נסע למדיירה ובשנת 1846 חזר ללונדון.

בשנת 1854 ג'ון מייסון ניל היה בין מקימי "ארגון מרגריטה הקדושה", מסדר נשי לטיפול בחולים. הוא נחשד בהיותו סוכן של הכנסייה הקתולית וספג איומים על חייו. למרות זאת, הארגון שהקים המשיך להתקיים ואף הליח להרחיב את פעילותו. 

ג'יון מייסון ניל תרגם לאנגלית מספר מזמורים מלטינית ויוונית. בסך הכל הוא תרגם 63 מזמורים. בין המזמורים הפופולריים ניתן לציין בוא, בוא עמנואל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון מייסון ניל** בוויקישיתוף
* רשימת עבודות של ג'ון ניל
* קורות חיים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007303705505171
* BIBSYS: 90182050
* BnF: cb124730605 (data)
* GND: 119232030
* ISNI: 0000 0001 0888 3272
* LCCN: n50036753
* MusicBrainz: c1fa2852-5dd1-43d9-8ee8-d5ad28b36cbd
* NLA: 35303915
* NLG: 165935
* NLP: A32662907
* NTA: 075256290
* SNAC: w693183p
* SUDOC: 08327393X
* Trove: 904539
* VcBA: 495/222537
* VIAF: 37017097
* WorldCat: lccn-n50036753

 |
**לוקהיד P-3 אוריון** (באנגלית: **Lockheed P-3 Orion**) הוא מטוס המשמש למשימות ריגול, סיור ימי, לוחמה נגד צוללות ולוחמה נגד אוניות. המטוס מתוצרת חברת לוקהיד קורפוריישן האמריקאית ויוצר ברישיון גם על ידי חברת תעשיות כבדות קווסאקי היפנית. 

המטוס משמש את צי ארצות הברית (דגם P-3C אוריון), את נאס"א ואת המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית. המטוס נמכר גם לחילות אוויר וציים של מדינות רבות. 

את המטוס עתיד להחליף הבואינג P-8 פוסידון שנכנס לשירות בצי ב-2012.

היסטוריה
--------

ב-1957 פרסם הצי מפרט מבוקש למטוס סיור ימי שיחליף את המטוסים הקיימים ויענה על צורכי הצי לסיור ימי ארוך טווח. ארבעה יצרני מטוסים נענו לקול הקורא ולוקהיד זכתה בהצעה שהתבססה על מטוס הנוסעים הלוקהיד L-188 אלקטרה. ב-1959 נרשמה טיסת הבכורה שלו כמטוס צבאי ובאוגוסט 1962 נכנס המטוס לשירות מבצעי בטייסת VP-8 של הצי. מדגם P-3A יוצרו 157 יחידות, והמטוס שימש לצורכי מעקב במהלך משבר הטילים בקובה.

ייצור דגם P-3B החל ב-1965 וכלל מנוע משופר. מהדגם יוצרו 144 יחידות. לראשונה נמכר המטוס גם לצבאות זרים כשעסקה ראשונה הייתה עם חיל האוויר המלכותי של ניו זילנד. כמו כן נמכר המטוס גם לחיל האוויר המלכותי האוסטרלי ולחיל האוויר המלכותי הנורווגי. 

דגם P-3C המשמש עד היום את צי ארצות הברית נכנס לשירות באוגוסט 1969. הדגם כלל מערכת חדשה ללוחמה נגד צוללות, מערכת לטיסה בלילה ובמזג אוויר סגרירי והותקנו בו מערכות סונאר, ניווט ומיחשוב מתקדמות. דגם פשוט יותר P-3F נמכר לחיל האוויר האיראני. 

ב-1977 נחתם הסכם עם ממשלת יפן לאספקת מטוסים, במסגרת ההסכם סופקו בתחילה חלקים של המטוסים והורכבו במפעלי תעשיות כבדות קווסאקי. לאחר מכן עבר הייצור של כל המטוסים המיועדים לכוחות ההגנה של יפן לייצור ביפן.

מפעילים
-------

* צי ארצות הברית - מ-1962
* נאס"א - מ-1965
* חיל האוויר המלכותי של ניו זילנד מ-1966
* חיל האוויר של טאיוואן - מ-1967
* חיל האוויר המלכותי האוסטרלי מ-1968
* חיל האוויר המלכותי הנורווגי - מ-1969
* חיל האוויר של ספרד - מ-1973
* חיל האוויר האיראני - מ-1974
* מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי מ-1975
* חיל האוויר המלכותי הקנדי - מ-1980
* כוחות ההגנה הימיים של יפן - מ-1981
* הצי ההולנדי - 1981–2006
* המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית - 1984
* חיל האוויר של פורטוגל - מ-1988
* הצי הצ'יליאני מ--1993
* הצי המלכותי התאילנדי - מ-1995
* הצי הדרום קוריאיני - מ-1995
* חיל האוויר היווני והצי היווני 1996–2009
* הצי הארגנטינאי - מ-1997
* הצי הפקיסטני - מ-1999
* דויטשה מרינה - מ-2006 (נרכשו מהצי ההולנדי)
* חיל האוויר הברזילאי - מ-2011
* הצי הטאיוואני מ-2013

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוקהיד P-3 אוריון** בוויקישיתוף
* לוקהיד P-3 אוריון באתר צי ארצות הברית
* אתר המוקדש למטוס

הערות שוליים
------------

1. ↑  (דגם P-3A), אוגוסט 1969 (דגם P-3C)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7645386-8

 |
**אנדרס סנדו ארסטד** (בדנית: **Anders Sandøe Ørsted**;‏ 21 בדצמבר 1778 – 1 במאי 1860) היה פוליטיקאי, עורך דין ומשפטן דני שכיהן כראש ממשלת דנמרק בין השנים 1853–1854.

ביוגרפיה
--------

ארסטד למד פילוסופיה ומשפטים באוניברסיטת קופנהגן והחל לעסוק בעריכת דין ב-1799. הוא נודע כמשפטן בולט. ב-1802 אחד התיקים הראשונים שהוא עסק בהן היה מקרהו של האנס יונתן, עבד נמלט, שהיה (לכל הפחות נחשב כך בדיעבד) כמקרה בוחן בחוק הדני בנוגע לעבדות. ארסטד התנגד לכך שיונתן יוחזר אל איי הודו המערבית הדנים, שם הוא נרכש. בשלב מוקדם יחסית של הקריירה שלו הוא הועסק בשירות הציבורי ובין השנים 1825–1848 הוא שימש בתפקיד היועץ המשפטי לממשלה (generalprokurør). הוא ניסח את החוקה שכוננה ב-1831. בין השנים 1842–1848 הוא כיהן כשר בממשלה ומאוקטובר 1853 ועד דצמבר 1854 כיהן בתפקיד ראש ממשלת דנמרק. הוא אולץ להתפטר מתפקידו על רקע הפרת כללי החוקה ואף על פי שבמשפט הדחה נמצא שהוא זכאי, הוא פרש לחיים פרטיים.

הערכת פועלו
-----------

ארסטד נחשב לאחד האישים החשובים ביותר בהיסטוריה המשפטים של דנמרק במאה ה-19. הוא היה חלוץ בחיבור מדע המשפט לבין המשפט המעשי והן כשופט והן כחוקר, הוא עבד בהצלחה על ביסוס יסודות החקיקה.

הקריירה הפוליטית שלו הייתה פרדוקסלית. כחבר במועצה המלכותית במשטר האבסולוטי שהיה נהוג אז, הוא היה ליברלי וסובלני ולפיכך היה בלתי אהוד על ידי הגורמים השמרניים בדנמרק. כשההתנגדות אליו הפכה חזקה יותר ויותר הוא הפך לשמרני וכראש הממשלה הוא היה לריאקציונרי במלוא מובן המילה. ניסיונו לכונן חוקה שמרנית הובילה לשיתוף פעולה בין המלך לבין הליברלים שאילץ את ארסטד להתפטר.

לכל אורך הקריירה שלו היה ארסטד כותב פורה. בין שאר הדברים הוא כתב על הפילוסופיה של קאנט ושל הגל, על החוק הדני והנורווגי, על הפוליטיקה הסקנדינבית וכן כתב אוטוביוגרפיה שיצאה לאור ב-1856. הוא גם עסק בעריכתם של כמה כתבי עת בתחומי המשפט והממשל.

משפחתו
------

ארסטד היה אחיו של הפיזיקאי המפורסם הנס כריסטיאן ארסטד. הוא גם היה דודו של הבוטנאי אנדרס סנדו ארסטד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדרס סנדו ארסטד** בוויקישיתוף
* L. Koch og H. Munch-Petersen: "Ørsted, Anders Sandøe" (i: Dansk Biografisk Lexikon, 1. udgave, bind XIX; København 1905; s. 375-390) (בדנית)
* אנדררס סנדו ארסטד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007592358905171
* BIBSYS: 90097932
* GND: 117593265
* ISNI: 0000 0000 8107 2735
* LCCN: n81041828
* NTA: 070248141
* VIAF: 27852328
* WorldCat: lccn-n81041828

 |
אתר ההכרה של EcoRI כשתבנית החיתוך מסומנת בקו ירוק
המבנה של EcoRI
**EcoRI** (מבוטא כ- "Eco R 1") הוא אנזים אנדונוקלאז שבודד מזנים של *E. coli*. אנזים זה הוא אנזים הגבלה המשמש את *E. coli* להגנה מפני בקטריופאג'ים.

בביולוגיה מולקולרית נעשה בו שימוש רב כאנזים הגבלה. הוא יוצר קצוות דביקים (מדורגים). רצף הנוקלאוטידים שאותו חותך האנזים הוא GAATTC, שהוא פלינדרום מאחר שהרצף הקומפלמנטרי הוא CTTAAG.

מבנה
----

EcoRI הוא הומודימר המורכב מתת יחידות של 31 קילודלטון המכילות לולאות, המקיפות את ה-DNA כאשר EcoRI נקשר אליו.

המבנה של EcoRI המחובר לרצף שאותו הוא חותך בדרך כלל פוענח באמצעות קריסטלוגרפיה, ומבנה זה מצביע על כך שתת-היחידות שלו מתקשרות עם ה-DNA באופן סימטרי. בתצמיד, שני סלילי אלפא מתת היחידות השונות, יוצרים יחד אריזה של ארבעה סלילים. בסלילים אלו השיירים Glu144 ו-Arg145, מתקשרים יחד ויוצרים טבעת.

שימושים
-------

אנזימי הגבלה כמו EcoRI נמצאים בשימוש רב במסגרת הגנטיקה המולקולרית ובפרט בשיבוט מולקולרי, מיון DNA ומחיקת קטעי DNA אין ויטרו. EcoRI, כאנזימי הגבלה אחרים היוצרים קצוות דביקים, משמשים לעיתים קרובות לחיתוך DNA לפני חיבור של מקטעי DNA (באמצעות ליגאז), מאחר שקצוות דביקים הופכים את החיבור ליעיל יותר. EcoRI יכול לבצע חיתוך גם באתרים לא ספציפיים, תופעה המוכרת כ"Star activity", בהתאם לתנאים שבהם נעשית הריאקציה. תנאים שעשויים לגרום לכך הם ריכוז מלח נמוך, ריכוז גליצרול גבוה, כמות מוגזמת של האנזים בריאקציה, pH גבוה וממסים אורגניים מסוימים.
**אֶקָה (אקטרינה) טקֶשֶלאשווילי** (בגאורגית: **ეკა ‏(ეკატერინე) ‏ტყეშელაშვილი**; נולדה ב-23 במאי 1977) היא משפטנית ופוליטיקאית גאורגית, וממאי 2008 שרת החוץ של גאורגיה.

תחילת חייה
----------

טקשלאשווילי נולדה בטביליסי שבגאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה). היא סיימה את לימודיה באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי בחוג למשפט בינלאומי ויחסים בינלאומיים. משם עברה ללמוד אוניברסיטת נוטרדאם בארצות הברית וקבלה תואר מוסמכת במשפטים (LLM).

מאוקטובר 1997 ועד ספטמבר 1999 היא עבדה במרכז למחקר ואנליזה במשרד החוץ של גאורגיה. מינואר 1998 ועד סוף דצמבר 1999 היא עבדה בוועדה הבינלאומית של הצלב האדום (ICRC) כמשפטנית. לאחר מכן מיוני ועד נובמבר 2001 היא עבדה כפרקליטה בוועדה המשפטית לזכויות האדם בניו יורק.

במאי 2005 היא חזרה לגאורגיה לעבוד בצלב האדום כפרקליטה ומונתה לסגנית מנהל הצלב האדום בגאורגיה, עד לסוף ינואר 2004.

קריירה פוליטית
--------------

בפברואר 2004 קיבלה טקשלאשווילי את תפקיד סגנית שר המשפטים, התפקיד הפוליטי הראשון שלה. בספטמבר 2005 היא מונתה לסגנית שר הפנים הגאורגי, לאחר מכן במאי 2006 היא מונתה לתפקיד יושבת ראש בית-דין לערעורים של גאורגיה, עד לסוף יולי 2007. ב-1 באוגוסט של אותה שנה ועד לסוף ינואר 2008 היא כיהנה כשרת המשפטים של גאורגיה, ומונתה לאחר מכן לתובעת הכללית של גאורגיה, האישה הראשונה בגאורגיה בתפקיד זה. ב-5 במאי של אותה שנה מונתה טקשלאשווילי לתפקיד שרת החוץ של גאורגיה, האישה השנייה בגאורגיה בתפקיד זה לאחר סלומה זוראבישווילי.

במסגרת השינויים שבוצעו בצמרת הממשלה בעקבות התבוסה הגאורגית במלחמה נגד רוסיה, באוגוסט 2008, פוטרה טקשלאשווילי, ב-15 בדצמבר, מתפקידה יחד עם שר ההגנה דוד קזרשווילי ושר החינוך. מחליפה של טקשלאשווילי יהיה סגנה גריגול ושאדזה (გრიგოლ ვაშაძე) ‏.

קישורים חיצוניים
----------------

* אקה טקשלאשווילי, באתר משרד החוץ של גאורגיה, (באנגלית)

הערות שוליים
------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **תמונות אקה טקשלאשווילי** |

1. ↑  ‏מונתה תובעת ראשית חדשה, 31.1.2008, "סיביל גאורגיה", (באנגלית)
2. ↑  ‏תובעת ראשית הופכת לשרת החוץ, 5.5.2008, "סיביל גאורגיה", (באנגלית)
3. ↑  רויטרס, **גאורגיה: שרי החוץ וההגנה פוטרו**. ראש ממשלת גאורגיה הסביר: "דרושים שינויים בתחום ההגנה. חשוב לחזק את מדיניות החוץ ונדרש יותר ניסיון", 5.12.2008, ynet‏

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**??** |  **סגנית שר המשפטים של גאורגיה** 
2004-2005 | **הבא**:**??** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**??** |  **סגנית שר החוץ של גאורגיה** 
2005-2006 | **הבא**:**??** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**??** |  **יו"ר בית-דין לערעורים של גאורגיה** 
2006-2007 | **הבא**:**??** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**??** |  **שרת המשפטים של גאורגיה** 
2007-2008 | **הבא**:**ניקה גוורמיה** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**??** |  **התובעת הכללית של גאורגיה** 
2008 | **הבא**:**??** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**דוד בכראדזה** |  **שרת החוץ של גאורגיה** 
2008 | **הבא**:**גריגול ושאדזה** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1172458901
* VIAF: 1136154387476530970006
* WorldCat (עם VIAF): 1136154387476530970006

 |
"קופידון מנחם את האלה ונוס הפצועה" - ציור מאת פרנצ'סקו פאבונה
**פרנצ'סקו פאבונה** (באיטלקית: **Francesco Pavona**;‏ בערך 1695, אודינה – ונציה בסביבות 1777) היה צייר איטלקי מתקופת הבארוק. הוא היה פרפטי, והתפרסם בעיקר ברחבי אירופה בזכות דיוקנאות הפסטל שלו, הדומים בסגנונם לרוזלבה קריארה.

בהתחלה למד פאבונה באודינה, אצל צייר הפסטל קרניאו, ואחר כך עבר לבולוניה, כדי לעבוד עם ג'ובאני ג'וזפו דאל סולה. לאחר שסיים את עבודותיו, למד פאבונה במילאנו, ומשם המשיך ללמוד בג'נובה, איטליה, ולאחר מכן למד בספרד, פורטוגל וגרמניה. הוא התחתן והקים משפחה בדרזדן, גרמניה, שם צייר עבור בית המשפט. הוא חזר לבולוניה. אחרי כמה שנים עזב לוונציה, שם היה אחד מהפרופסורים המייסדים של האקדמיה לאמנויות שבונציה. הוא מת זמן קצר לאחר מכן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנצ'סקו פאבונה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  *The history of painting in Italy: from the revival of the fine arts ... Volumes 5-6* (1828), By Luigi Lanzi, page 230

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 123270154
* ISNI: 0000 0001 1578 7289
* RKD: 62199
* SUDOC: 136756751
* ULAN: 500008781
* VIAF: 95734743
* WorldCat: viaf-95734743

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פרנצ'סקו פאבונה"**.
גרפיקת העטיפה של קית' הרינג, המופיעה בכל האלבומים של *A Very Special Christmas*.
***A Very Special Christmas*** הוא השם של סדרה מתמשכת של אלבומי אוסף מוזיקת חג המולד המוקלטים עבור הספיישל אולימפיקס. הסדרה כוללת שירים המבוצעים על ידי אמנים ממגוון סוגות מוזיקליות, כמו U2, סטיבי ניקס, בון ג'ובי, מדונה, הסמאשינג פאמפקינס, נו דאוט, ויטני יוסטון, ראן די אם סי, ג'ייסון מראז, וילי נלסון, ברוס ספרינגסטין וטום פטי ושוברי הלבבות.

*A Very Special Christmas* היה הרעיון של המפיק המוזיקלי ג'ימי איובין, שרצה להפיק אלבום חג המולד כאמצעי להנצחת אביו. הרעיון הוצע על ידי ויקי אשתו של איובין, כיוון שהיא הייתה מתנדבת בארגון. הרב אלפרט וג'רי מוס, מייסדי A&M רקורדס, יחד עם בובי שריבר, עזרו למשפחה לממש את הפרויקט.

מאז יציאת האלבום הראשון ב-1987, הסדרה גייסה למעלה מ-100 מיליון דולרים לספיישל אולימפיקס, יותר מכל סדרת הטבות אחרת. עטיפות כל האלבומים מעוצבות כאחד: ציור קו פשטני של אדם מחזיק תינוק (ייצוג מופשט של מרים אוחזת בישו התינוק) מאת קית' הרינג בסגנונו הרגיל. כל אלבום מאופיין בעטיפה עם ערכת צבעים שונה.

סדרת *A Very Special Christmas*
-------------------------------

להלן סדרת האלבומים שיצאו במרוצת השנים:

* *A Very Special Christmas* (A&M רקורדס, 1987)
* *A Very Special Christmas 2* (A&M רקורדס, 1992)
* *A Very Special Christmas 3* (A&M רקורדס, 1997)
* *A Very Special Christmas Live from Washington, D.C.* (A&M רקורדס, 1999)
* *A Very Special Christmas 5* (A&M רקורדס, 2001)
* *A Very Special Acoustic Christmas* (לוסט הייווי רקורדס, 2003)
* *A Very Special Christmas 7* (A&M רקורדס/UMe, 2009)
* *A Very Special Christmas: 25 Years Bringing Joy to the World* (ביג משין רקורדס, 2012)
* *A Very Special Christmas: Bringing Peace on Earth* (וורלד רקורדס/קורב רקורדס, 2012)
* *ICON: A Very Special Christmas* (A&M רקורדס/UMe, 2013)

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של A Very Special Christmas
* MusicBrainz A Very Special Christmas באתר MusicBrainz

הערות שוליים
------------

1. 1 2  A Very Special Christmas, Discogs (באנגלית)
2. 1 2 3  A Very Special Christmas, SpecialOlympics.org, ‏2018-07-26 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: cfe0c9b2-431d-32db-b0f2-e4c1fdeb1cc0
* MusicBrainz: cfb0b984-59b7-4a95-ba30-49b33c775956

 |
**פרנצ'סקו דניאל קווין** (באנגלית: **Francesco Daniele Quinn**; ‏9 בספטמבר 1963- 5 באוגוסט 2011) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
התפרסם בזכות הופעותיו בסרט "פלאטון" ובסדרות הטלוויזיה ג'אג ו-24.

ביוגרפיה
--------

קווין נולד ברומא לכוכב הקולנוע זוכה שני פרסי אוסקר אנתוני קווין ולאשתו השנייה, השחקנית ומעצבת התחפושות לולנדה אדולורי.

קריירת משחק
-----------

### קולנוע

בשנת 1986 התפרסם לראשונה בדרמה האנטי מלחמתית של אוליבר סטון "פלאטון" בתפקיד רב"ט ראה בן חסותו של סמל המחלקה אליאס (וילם דפו).
במהלך הצילומים בפיליפינים נקלע קווין למריבה עם דפו שאף התפתחה לקרב אגרופים.
בהמשך שיתף פעולה עם אביו בסרטים "סטראדיבארי", "הזקן והים" ו"כוכב לשניים" ועם דיאן ליין בסרט "חלום אהבה".
ב-2008 השתתף קווין בהפקתו של קוונטין טרנטינו "נסיעת המוות" בתפקיד מאצ'טה.
את תפקידו האחרון עשה קווין בשובר הקופות "רובוטריקים 3: אפלת הירח" בו דיבב את קולו של הרובוטריק דינו.

### טלוויזיה

החל את דרכו כשחקן בשנת 1985 במיני סדרה האיטלקית המבוססת על הרומן "קוו ואדיס".
ב-1997 הופיע במיני סדרת המלחמה של ג'ון מיליוס "הרוכבים הנועזים" ושיחק בסדרת הדרמה המשפטית "ג'אג".

בשנת 2000 שיחק במשך עונה אחת באופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח" בתפקיד תומאס דל קארו.
ב-2003 שיחק בעונה השנייה של סדרת דרמת הפעולה "24" בתור הטרוריסט סעיד עלי.
ב-2005 השתתף במיני סדרה התקופתית בהפקתו של סטיבן ספילברג "אל תוך המערב" בתפקיד קפטן סלמנקה.

חיים אישיים
-----------

קווין היה חובב ספורט אתגרי בזמנו הפנוי והתנסה בסקי, גלישת רוח, טיפוס הרים וסנואובורד.
קווין היה אב לבן ולבת מאשתו ג'ולי מק'יין.

קווין נפטר בתחילת באוגוסט 2011 בגיל 48 לאחר שלקה בהתקף לב במהלך ריצה עם בנו.

פילמוגרפיה נבחרת
----------------

* פלאטון (1986)
* סטראדיבאר (1988)
* חלום אהבה (1988)
* קזבלנקה אקספרס (1989)
* כוכב לשניים (1991)
* יריבים קטלניים (1993)
* טופ דוג (1995)
* Cannes Man‏ (1996)
* כמעט אישה (2001)
* פארק (2006)
* אבירים אפגנים (2007)
* התחייבות של אקדוחן (2008)
* נסיעת המוות (2008)
* רובוטריקים 3: אפלת הירח (2011)

טלוויזיה
--------

* קוו ואדיס (1985)
* ג'אג (1997–2002)
* הרוכבים הנועזים (1997)
* צעירים חסרי מנוח (2000–2001)
* 24 (2003)
* אל תוך המערב (2005)
* המגן (2008)
* הגליידס (2010–2011)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרנצ'סקו קווין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* פרנצ'סקו קווין, באתר AllMovie (באנגלית)
* פרנצ'סקו קווין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* אמיר בוגן, חיפוש כוכבים: "פלאטון" - עד מתי מחזור 86', באתר ynet, 23 באפריל 2012
* פרנצ'סקו קווין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1709932
* BnF: cb142182760 (data)
* GND: 129591998
* ISNI: 0000 0000 4879 6416
* LCCN: nr2002040351
* VIAF: 33081155
* WorldCat: lccn-nr2002040351

 |
פרסיפל-ציור גלויה משנת 1900
**פרסיפל** (בגרמנית: **Parsifal**) היא אופרה בשלוש מערכות מאת ריכרד וגנר.

האופרה מבוססת על הפואמה "פרציפל" (Parzival) מאת המשורר בן המאה ה-13 וולפראם פון אשנבך, ועל הרומן "פרסיבל-סיפורו של הגביע" מאת המשורר הצרפתי בן המאה ה-12 כרטיאן מטרואה.

פרסיפל היא האופרה האחרונה שכתב והלחין ואגנר, והוא התאים אותה לאקוסטיקה הייחודית של אולם הפסטיבל החדש שנבנה באותה העת בעירו ביירוית.

וגנר החל בכתיבת האופרה באפריל 1857 וסיים אותה רק לאחר 25 שנים. האופרה הועלתה לראשונה בפסטיבל ביירוית השני בשנת 1882.

כתב היד של היצירה שמור במוזיאון ריכרד וגנר בביירוית.

ההיבט הגזעני ביצירה
-------------------

בביקורות שהושמעו כלפיה, יש הרואים באופרה את קיומם של מוטיבים לקידום רעיונות גזעניים ואנטישמיים. אחת הטענות היא כי האופרה פרסיפל נכתבה במטרה לתמוך ברעיונותיו הגזעניים של ארתור דה גובינו, בדבר עליונות הגזע הארי. פרסיפל מוצג כ"טהור דם" לעומת דמותו של הדוכס הקוסם קלינגזור (Klingsor), המתואר כבעל מאפיינים סטריאוטיפיים של יהודי, ובעיקר כאשר הוא מתנגד לאבירים הנוצריים. לעומת זאת המתנגדים לרעיון כי אנטישמיות מוסתרת ביצירה, טוענים כי למעשה אין כל הוכחה מפורשת בליברית התומכת בהם.

ואגנר עצמו מעולם לא התייחס בכתביו הרבים להיבט האנטישמי כביכול הטמון באופרה, וגם ביומניה של קוזימה וגנר לא מובעת תמיכה ברעיון זה. המתנגדים לרעיון כי בבסיס האופרה עומדת השקפת עולם אנטישמית מצביעים על העובדה כי היצירה הושלמה על ידי ואגנר בשנת 1877 כאשר הבסיס שלה החל להיכתב שנים רבות קודם לכן, ואילו כתביו של גובינו נקראו על ידו רק בשנת 1880.

אף על פי שוואגנר ויצירתו היו נערצים על ידי הנאצים, האופרה פרסיפל הוכרזה על ידם כבלתי ראויה מבחינה אידאולוגית ככל הנראה בהשפעת ריבוי המוטיבים הדתיים-נוצריים הכלולים בה.

### הצגת הבכורה

המלך לודוויג מבואריה שמימן את הפקת האופרה, קבע כי היא תבוצע על ידי בית האופרה של מינכן אשר המנצח הראשי שלה היה היהודי הרמן לוי. ואגנר התנגד בתוקף לכך כי הניצוח על האופרה הטעונה במוטיבים נוצריים רבים יופקד בידיו של יהודי, והביע את התנגדותו זו בפני המלך לודוויג. כתחליף העלה את הרעיון כי לוי יתנצר לפני כן, וזכה לסירוב. בתשובתו לוואגנר ענה לודוויג כי "כל בני האדם הם אחים בבסיסם", אך ואגנר הפגוע ענה כי לדעתו "הגזע היהודי הוא אויב מולד של האנושות".

לקריאה נוספת
------------

* Lucy Beckett, **Richard Wagner: Parsifal**, Cambridge University Press, 1981.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרסיפל** בוויקישיתוף
* כתב היד של היצירה במוזיאון ריכרד וגנר בביירוית.
* פרסיפל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  John Deathridge, **Wagner Beyond Good and Evil**, University of California Press, 2008, p. 163

| אופרות של וגנר |
| --- |
| האופרות המוקדמות | החתונה • הפיות • איסור האהבה • ריאנצי |
| תקופת הביניים | ההולנדי המעופף • טנהויזר • לוהנגרין |
| התקופה הבוגרת | טריסטן ואיזולדה • אמני השירה מנירנברג • טבעת הניבלונג • זהב הריין • הוולקירות • זיגפריד • דמדומי האלים • פרסיפל |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007583123905171
* BnF: cb13920769f (data)
* GND: 300170165
* LCCN: n82227750
* MusicBrainz work: 98434ad8-13d9-49dc-ab9b-b1821a7eb407
* SELIBR: 234713
* SUDOC: 028216407
* VIAF: 182177855
* WorldCat (עם VIAF): 182177855

 |
**ליטל ביי** (באנגלית: **Little Bay**) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית רנדוויק (City of Randwick).

גאוגרפיה
--------

ליטל ביי ממוקם 14 ק"מ דרום מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני, וגובל מדרום בלה פרוז, מצפון במלבר וצ'יפלי, ממערב בפיליפ ביי וממזרח בים טסמן. בחופו המזרחי של הפרוור מפרץ קטן בשם ליטל ביי. חלק גדול מהפרוור מוקצה לטובת מסלול הגולף The Coast. הדרך הראשית החוצה את הפרוור מצפון לדרום היא שדירת אנזאק, שמגיעה מצ'יפלי וממשיכה ללה פרוז. דרך באנרונג (Bunnerong Road) תוחמת את הפרוור ממערב וממשיכה צפונה לעבר מטרוויל.

היסטוריה
--------

בשנת 1881 אירעה התפרצות של מגפת אבעבועות שחורות בקרב האוכלוסייה האירופאית במושבת סידני. על מנת להפחית את התפשטות המחלה ולמגרה, הוקמה במקום מושבת חולים. באותו זמן היה ליטל ביי פרוור מרוחק, ללא ישוב. במקום הוקם בית חולים החוף (The Coast Hospital), שחשיבותו עלתה עם התפרצות הדבר בתחילת המאה ה-20, ועם חזרתם של הלוחמים ממלחמת העולם הראשונה כשהם נושאים עימם מחלות כגון שפעת. בשנת 1934 נקרא בית החולים רשמית על שם הנסיך הנרי, דוכס גלוסטר, דודה של המלכה אליזבת השנייה.

תרבות
-----

בפרוור ממוקם בית החולים הנסיך הנרי, מבתי החולים הגדולים באזור. 

בפרוור חוף קטן בצורת חצי סהרון, על שפת מפרצון ליטל ביי, המשמש לרחצת הקהל. זה החוף הדרומי ביותר ברצועת החופים בין מפרץ ג'קסון ומפרץ בוטאני. בחצי השני של המאה ה-20 היה החוף מזוהם בשפכים, אך מאמצי ניקוי החל בשנות התשעים הפכו את החוף לאחד הנקיים בסידני.

מגרשי הגולף The Coast וסיינט מייקל ממוקמים בפרוור, עם כרי דשא נרחבים ונוף לאוקיינוס.

בשנת 1969 הוקמה בחוף העיירה על ידי זוג האמנים כריסטו וז'אן-קלוד יצירת הנוף חוף עטוף - 2.4 קילומטר של חוף שנעטפו בבד. היצירה הייתה הגדולה ביותר מסוגה שהוקמה בעולם עד אותו מועד. הבד הוסר מהחוף ב-1970.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליטל ביי** בוויקישיתוף
* ליטל ביי באתר "Dictionary of Sydney"
* ליטל ביי באתר "Sydney Suburbs"(הקישור אינו פעיל)

| פרוורי אזור הפרוורים המזרחיים |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| בונדיי • בונדיי ביץ' • בונדיי ג'נקשן • נורת' בונדיי • ברונטי • דובר הייטס • קווינס פארק • רוז ביי • טמרמה • וייברלי • צ'יפלי • קלובלי • קוג'י • הילסדייל • בוטאני • דייסיוויל • בנקסמדו • איסטגרדנס • איסטלייקס • מסקוט • פייג'ווד • רוסברי • קנזינגטון • קינגספורד • לה פרוז • ליטל ביי • מלבר • מארוברה • מטרוויל • פיליפ ביי • פורט בוטאני • רנדוויק • סאות' קוג'י • בלוויו היל • דרלינג פוינט • דאבל ביי • אדג'קליף • פדינגטון • פוינט פייפר • וקלוז • ווטסונס ביי • וולהרה |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007533259805171
* LCCN: n93803146
* VIAF: 139707571
* WorldCat (עם VIAF): 139707571

 |
לוגו
**KRACK** (באנגלית מתוך: **K**ey **R**einstallation **A**tta**ck**) הוא שמה של התקפה יעילה מסוג התקפת שליחה מחדש (Replay Attack) אשר מנצלת פגם בפרוטוקול WPA שמשמש להגנה על חיבורי Wi-Fi. ההתקפה התגלתה ב-2016 על ידי החוקרים הבלגים מאת'י ונהוף ופרנק פיסנס מאוניברסיטת לובן. קבוצת המחקר של ונהוף פרסמה פרטים אודות ההתקפה באוקטובר 2017.

המתקפה
------

על ידי איפוס ה-"nonce" המועבר בשלב השלישי של לחיצת היד של WPA2, תוקף יכול בהדרגה להתאים חבילות מוצפנות שנצפו לפני כן וללמוד את מלא מחזיק מפתחות המשמש כדי להצפין את התעבורה.

החולשה נמצאת בתקן Wi-Fi עצמו, ולא במוצרים או מימושים מסוימים. לכן, כל יישום נכון של WPA2 צפוי להיות פגיע. הפגיעות משפיעה על כל פלטפורמות התוכנה המרכזיות, לרבות Microsoft Windows, macOS, iOS, אנדרואיד, לינוקס, OpenBSD ואחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של KRACK

הערות שוליים
------------

1. ↑  Cimpanu, Catalin (16 באוקטובר 2017). "New KRACK Attack Breaks WPA2 WiFi Protocol". *Bleeping Computer*. אורכב מ-המקור ב-2017-10-18. נבדק ב-2017-10-16. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Gallagher, Sean (2017-10-16). "How the KRACK attack destroys nearly all Wi-Fi security". *Ars Technica*. נבדק ב-2017-10-16.
3. ↑  Hern, Alex (2017-10-16). "'All wifi networks' are vulnerable to hacking, security expert discovers". *The Guardian*. ISSN 0261-3077. נבדק ב-2017-10-16.
4. ↑  Vanhoef, Mathy (2017). "Key Reinstallation Attacks".
פרנצ'סקו ספורצה השני
**פרנצ'סקו ספורצה השני** (**Francesco II Sforza**;‏ 4 בפברואר 1495 - 24 באוקטובר 1535), היה הדוכס האחרון של מילאנו, ושימש בתפקיד זה מ-1521 עד מותו.

ביוגרפיה
--------

פרנצ'סקו נולד ב-4 בפברואר 1495, והיה בנם השני של לודוביקו ספורצה, דוכס מילאנו ושל ביאטריצ'ה ד'אסטה. ב-1499 במרוצת המלחמות האיטלקיות אביו, שגורש ממילאנו אחרי פלישת לואי השנים עשר, מלך צרפת לאיטליה, לקח איתו את פרנצ'סקו אל חצרו של מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (שנישא לביאנקה מריה ספורצה - בת דודו של פרנצ'סקו). אביו, לודוביקו ספורצה נתפס בידי הצרפתים ב-1500 ומת ב-1508 אחרי שישב במשך שמונה שנים בכלא הצרפתי במצודת העיר לוש שבעמק הלואר.

הצרפתים שלטו במילאנו עד 1512, כאשר גורשו על ידי שכירי חרב שווייצרים מצבא האפיפיור יוליוס השני, שמינה לדוכס מילאנו את מסמיליאנו, אחיו הבכור של פרנצ'סקו. ב-1515 פרנסואה הראשון, מלך צרפת פלש לאיטליה, ואחרי קרב מאריניאנו השתלט על מילאנו ולקח בשבי את מסמיליאנו. אך ב-1521 הצרפתים גורשו ממילאנו על ידי הספרדים, שמינו את פרנצ'סקו לדוכס מילאנו תחת פיקוחם.

פרנצ'סקו ספורצה השני השתתף בקרב ביקוצ'ה (27 באפריל 1522 שבו לחם לצד הצרפתים נגד הספרדים וכוחות האפיפיור אדריאנוס השישי, אך ללא הצלחה. אחרי קרב פאביה (24 בפברואר 1525) שבו נחלו הצרפתים מפלה ניצחת, קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה השתלט על מילאנו. פרנסצ'סקו ספורצה השני השתתף במלחמת הליגה של קוניאק (1526–1529) - מלחמה שבה השתתפו גם צרפת, האפיפיור קלמנס השביעי, רפובליקת פירנצה והרפובליקה של ונציה שכולם לחמו נגד הספרדים ומנהיגם קרל החמישי. כתוצאה ממלחמה זו, שבה יד הספרדים הייתה שוב על העליונה, פרנצ'סקו ספורצה השני נאלץ לעזוב את מילאנו.

הוא שב למילאנו ב-1529, (אחרי שלום קמברה שנחתם בין לואיז, נסיכת סבויה, אמו של פרנסואה הראשון, לבין מרגרטה לבית הבסבורג), ותרם להתפתחותה הכלכלית והתרבותית של דוכסות מילאנו. ב-4 במאי 1534 נישא לכריסטינה מדנמרק, בתם של כריסטיאן השני, מלך דנמרק ושל איזבלה מאוסטריה.

פרנצ'סקו ספורצה השני מת מבלי להשאיר אחריו יורשים - מה שגרם למלחמה האיטלקית של 1535. אחרי מותו, אחיו ג'ובאני פאולו דרש את דוכסות מילאנו לעצמו, אך מת באותה שנה בנסיבות מסתוריות, והספרדים המשיכו לשלוט במילאנו.

ראו גם
------

* הברבורים של לאונרדו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנצ'סקו ספורצה השני** בוויקישיתוף
* פרנצ'סקו ספורצה השני, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1348580
* BnF: cb12540287k (data)
* GND: 130065331
* ISNI: 0000 0000 6120 1296
* LCCN: nr00013422
* NTA: 344848604
* SUDOC: 118192957
* VcBA: 495/101411
* VIAF: 32110035
* WorldCat: lccn-nr00013422

 |
**קפודקתילוס** (שם מדעי: ***Kepodactylus***) הוא סוג של פטרוזאור שחי בסופו של תור היורה באמריקה הצפונית והיה בעל דמיון לפטרודקטיל.

מאפיינים
--------

יצור זה התגלה ב-1992 בתצורת מוריסון בקולורדו מתחת לעצמותיו של סטגוזאורוס, אך הוא נחשב לדינוזאור וקיבל זיהוי ושם רק ארבע שנים לאחר מכן. משמעות שמו היא: "אצבע הגן" - "גן", על שם ה-"Garden Park" בקולורדו, בו נמצאו העצמות ו"אצבע", האצבע הארוכה איתה הפטרוזאור עופף.

העצמות הזכירו את עצמות המסדקטילוס, אך היו גדולות מהם בהרבה. מוטת כנפיו הגיע לאורך 2.5 מ' והייתה בעלת כיסי אוויר קטנים שעזרו לה לדאות. היו לו שיניים קטנות שעזרו להיאחז בטרף חלקלק כמו דגים וזנב קצר מאוד. כמו הרבה פטרוזאורים כנראה שהוא גם כוסה בשיער.

הפטרוזאור משויך כיום לקטנוצ'סמטיים, קרובי משפחתו של הפטרודקטיל. חוקרים אחרים מעריכים שהוא היה שייך לקבוצה Dsungaripteroidea (אנ'), בה פטרוזאורים גדולים כמו האזדרקיים והאורניתוכיריים.

בתרבות
------

פטרוזאור זה מופיע בסדרה הכוכב דינוזאור שם מעופפים מספר פרטים לצד סטגוזאורוסים וקמפטוזאורוסים.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**דניאל אלן דייוויד ג´ונס**, (באנגלית: **Daniel Alan David Jones**; נולד ב-12 במרץ 1986), המוכר יותר כדני ג'ונס, הוא אחד הזמרים המובילים ונגני הגיטרה בלהקת הרוק פופ הבריטית מקפליי, ביחד עם טום פלטצ'ר, דאגי פוינטר והארי ג'אד.

ביוגרפיה
--------

דני נולד בבולטון, אנגליה, והוא תומך נלהב של קבוצת הכדורגל בולטון וונדררס. הוא למד בתיכון ת´ורנליי ולמד מוזיקה אצל מר מרטין. הוא גדל עם אימו קת´י, אביו אלן ואחותו הגדולה וויקי (הגדולה ממנו בשנה), שהלכה איתו לתוכנית Steps To The Stars ביחד עם הלהקה שלהם Y2K. דני ניגן בגיטרה, אחותו שרה וחברם כריס ניגן בקלידים. הלהקה הופיעה בתוכנית עם השיר "Thank You" של אלאניס מוריסט והגיעו למקום השני.

דני הגיע למקפליי במקרה. ב-2001 הוא הלך לאודישנים במנצ'סטר ללהקת הבנים "V", כי חשב שזו להקה שגם מנגנת בנוסף לשירה (אודישנים אלו צולמו על ידי טום). דני פגש את טום ואת ההנהלה לאחר האודישן. לבסוף דני וטום עברו למלון בלונדון לחודשיים, שם כתבו והלחינו את אלבום הבכורה Room On The 3rd Floor בעזרתו של חבר באסטד לשעבר ג'יימס בורן.
במקפליי, ג´ונס השתתף בכתיבת כל שלושת האלבומים – Room On The 3rd Floor, Wonderland ו-Motion In The Ocean Radio ביחד עם טום פלטצ'ר, דאגי פוינטר והארי ג'אד.

בשנת 2017 החל לשמש כמנטור בתוכנית המציאות הבריטית "The Voice Kids", כאשר בעונה השלישית (ב-2019) זכה סם וולקינסון מהנבחרת שלו.

חייו האישיים
------------

ג´ונס מושפע מוזיקלית מברוס ספרינגסטין, בוב דילן, המי ו-E Street Band. ההופעה הראשונה שאליה הלך הייתה של ברוס ספרינגסטין, והוא אמר שאימו הייתה זו שגרמה לו להתעניין בזמר.
ג´ונס אומר, שכחוק לחיים, הוא משתדל לנהוג כלפי אחרים בדרך שבה היה רוצה שיתייחסו אליו. טום פלטצ´ר מאפיין אותו כ"גבר של נשים". הייתה פעם שמועה שטענה שדני רצה לעזוב את מקפליי כדי לקדם את קריירת הסולו שלו. הלהקה הכחישה את השמועה, ודני אמר ש"מקפליי היא בדם שלו" ושהוא לעולם לא יעזוב אותה בגלל שזוהי עבודת חייו. דני אמר פעם בראיון שהוא יישאר במקפליי עד שיהיה בן 60.

דני ג´ונס גם הופיע בקומדיית הנעורים אני והמזל שלי ביחד עם שאר הלהקה. הם שיחקו בסרט את עצמם, כלהקה שמנסה לפרוץ לאמריקה. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-12 במאי 2006, ובבריטניה ב-30 ביוני 2006. בנוסף, הופיע ג'ונס עם שאר חברי הלהקה בסדרה "Casualty", שם הם גם שיחקו את עצמם כאשר הם מבקרים מעריץ חולה בבית החולים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של דני ג'ונס (באנגלית)

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דני ג'ונס** בוויקישיתוף
* דני ג'ונס, ברשת החברתית פייסבוק
* דני ג'ונס, ברשת החברתית טוויטר
* דני ג'ונס, ברשת החברתית אינסטגרם
* דני ג'ונס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* דני ג'ונס, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* דני ג'ונס, באתר Discogs (באנגלית)
* דני ג'ונס, באתר Songkick (באנגלית)
* האתר הרשמי של מקפליי

| מקפליי |
| --- |
| חברי הלהקה | טום פלטצ'ר • דני ג'ונס • דאגי פוינטר • הארי ג'אד |
| אלבומי אולפן | • Room on the 3rd Floor • Wonderland • Just My Luck • Motion In The Ocean • Radio:ACTIVE |
| אלבומים אחרים | All The Greatest Hits |
| נושאים קשורים | סופר רקורדס • לילה מוטרף במוזיאון 2 • Just My Luck |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 6ed59232-ebb1-488c-8e48-2f9c6fe873c1

 |
**ברוס היזן** (באנגלית: **Bruce Charles Heezen**;‏ 11 באפריל 1923 – 21 ביוני 1977) היה גאולוג אמריקאי, שעבד יחד עם האוקיינוגרפית מארי ת'ארפ באוניברסיטת קולומביה כדי למפות את הרכס המרכז-אטלנטי בשנות החמישים.

ביוגרפיה
--------

היזן נולד בוינטון, איווה. בגיל 6 עבר עם הוריו לעיר מוסקטין באיווה, שם סיים בית ספר תיכון בשנת 1942. הוא קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת איווה בשנת 1947. בשנת 1952 קיבל תואר שני מאוניברסיטת קולומביה ותואר דוקטור בשנת 1957.

במהלך שנות החמישים היזן שיתף פעולה עם מארי ת'ארפ באוניברסיטת קולומביה. בתחילה, הם עסקו באיתור מטוסים שהופלו במלחמת העולם השנייה בעזרת תצלומי אוויר. בהמשך, החלו למפות את הטופוגרפיה של קרקעית האוקיינוס.

אחת התגליות החשובות של היזן ות'ארפ היה הרכס המרכז-אטלנטי, המשתרע מדרום לצפון האוקיינוס. רכס זה, התברר כחלק מתוך מערכת עולמית של רכסים תת-ימיים שנוצרו מתוך התקרבות של לוחות טקטוניים. גילוי זה הוביל לאישוש תאוריית נדידת היבשות.

היזן ות'ארפ פרסמו את המפה הפיזית הראשונה של האוקיינוס האטלנטי בשנת 1957. עבודתם הושלמה בשנת 1977, כאשר פרסמו את המפה של קרקעית האוקיינוס כולו בשנת 1977, בשיתוף פעולה עם צייר הנוף האוסטרי היינריך ברנן.

היזן נפטר מהתקף לב בשנת 1977 במהלך שיוט מחקר של הרכס המרכז-אטלנטי ליד איסלנד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברוס היזן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007435486705171
* BIBSYS: 90248844
* GND: 1089097050
* ISNI: 0000 0001 1599 8115
* LCCN: n50027405
* NARA: 10582572
* NKC: ola364083
* NLA: 35184114
* NTA: 072895675
* RERO: 02-A003357668
* SNAC: w6k07787
* SUDOC: 069103232
* Trove: 855768
* VIAF: 16014349
* WorldCat: lccn-n50027405

 |