recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מישה
**מישה** (ברוסית: **Миша**) או **מישקה** (**Мишка**) הוא דוב חום שהיה הקמע הרשמי של אולימפיאדת מוסקבה ב-1980.

בשנת 1977 פנתה הוועדה המארגנת של אולימפיאדת מוסקבה לקבוצת מעצבים בבקשה לעצב דמות של דוב שתייצג את המשחקים האולימפיים הקרבים. הדוב נבחר משום שהוא בעל חיים שמזוהה עם הטבע הרוסי והוא מופיע בסיפורי עם רוסיים רבים. לוועדה הוגשו הצעות רבות וב-19 בדצמבר באותה שנה הודיעה הוועדה כי היא בחרה בהצעתו של מאייר ספרי הילדים ויקטור צ'יז'יקוב. באיורו של צ'יז'יקוב היה הדובי חייכן וחסון ובכך התאים לייצג את הרוח האולימפית של שלום ובריאות גופנית.

עד מהרה התפרסם מישה והפך לסמל המייצג העיקרי של האולימפיאדה – הקמע האולימפי הראשון שזכה להצלחה בסדר גודל כזה. דמותו הופיעה בספרים, בולים, גלויות, סיכות ומזכרות. מישה הופיע גם בשני סרטים מצוירים סובייטיים – באחד הפרקים של הסדרה נו, פוגודי!, שהוקדש לנושא הספורט ובסדרה "באבה יאגה מתנגדת!" (*Баба-яга против!*), שבה מישה נאבק במכשפה הרוסית הרעה על הזכות להשתתף באולימפיאדה (הסדרה הופקה כתגובה לחרם של מדינות המערב נגד האולימפיאדה.)

טקס הסיום של האולימפיאדה ננעל בשחרור בובה ענקית של מישה הקשורה לבלונים אל שמי מוסקבה לצלילי שיר הפרידה "להתראות, מוסקבה" (*До свиданья, Москва*) שחובר במיוחד על ידי ניקולאי דוברונרבוב ואלכסנדרה פחמוטובה.

מקור השם מישה
-------------

השם מישה הוא שם חיבה רוסי למיכאל והוא גם כינוי נפוץ ברוסית לדוב צעצוע ולדמויות של דובים בסיפורי ילדים. הבלשן הרוסי לב אוספנסקי העלה בספרו "מילה על המילים" (Слово о словах, 1954) שתי השערות לגבי הקשר שבין דובים לבין שם החיבה הזה ברוסית: האחת היא שהמילה מישה מתחילה בצליל מ', שבו מתחילה גם המילה медведь ("מדְווד"), "דוב" והשנייה היא שהיא נוצרה מהמילה הליטאית miškas, שפירושה יער.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מישה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מישה
* אודות מישה באתר המוקדש לאולימפיאדת מוסקבה של אלכסיי צ'ריקוב (ברוסית)
**מירקו פטרוביץ'-נייגוש** (בסרבית: **Мирко Петровић**;‏ 19 באוגוסט 1820 - 1 באוגוסט 1867), היה מפקד צבאי מונטנגרי, דיפלומט ומשורר, מבית פטרוביץ'-נייגוש. הוא קיבל את התואר *veliki vojvoda* (הדוכס הגדול) של גראהובו, ולכן הוא ידוע גם בשם **הדוכס מירקו**. הוא היה אביו של ניקולה הראשון, מלך מונטנגרו.

ביוגרפיה
--------

מירקו נולד ב-19 באוגוסט 1820 בנייגושי, והיה בנם של סטאנקו פטרוביץ'-נייגוש וכרסטניה ורביצה. הוא היה האח הבכור של דנילו הראשון, נסיך מונטנגרו, ואחיינו של פטר השני פטרוביץ'-נייגוש. הוא התפרסם בשל ניצחונו בקרב גראהובאץ' ב-1 במאי 1858, שבו הוביל את צבא מונטנגרו נגד האימפריה העות'מאנית. בשנת 1862, לאחר אמנת סקוטארי, הוא גורש משום שנלחם נגד העות'מאנים. בשנת 1860 מת אחיו דנילו הראשון, ובנו ניקולה, נסיך מונטנגרו עלה לשלטון במקומו, וב-1 באוגוסט 1867 מת מירקו בעיר הבירה צטיניה.

קורפוס האפי שלו *Junački spomenik* (הזיכרון ההרואי), שפורסם בעיר הבירה של מונטנגרו, צטיניה ב-1864, מאדיר את מונטנגרו ואת המונטנגרים, ואומר הניצחונות הגדולים ברחבי האימפריה העות'מאנית.

משפחתו
------

ב-7 בנובמבר 1840 התחתן מירקו עם אנסטסיה מרטינוביץ', בתם של דראגו מרטינוביץ' וסטאנה מרטינוביץ', ממנה נולדו להם שלושה ילדים:

* ניקולה הראשון, מלך מונטנגרו (1841–1921), התחתן עם מילנה ווקוטיץ'.
* הנסיכה אנסטסיה (מתה ב-1879), התחתנה עם סאווה פלמנק.
* הנסיכה מריה, התחתנה עם קפטן י. גופצ'ביץ'.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מירקו פטרוביץ'-נייגוש** בוויקישיתוף
* מירקו פטרוביץ'-נייגוש, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Marinko Paunović (1998). *Srbi: biografije znamenitih : A-Š*. Emka. p. 195.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1089297483
* ISNI: 0000 0003 8584 2647
* LCCN: n85099400
* VIAF: 244625015
* WorldCat: lccn-n85099400

 |
**בומבינה אדומת-גחון** ( שם מדעי: ***Bombina bombina***) היא מין של קרפדה רעילה ממשפחת הבומביניים, החיה באירופה.

זוהי קרפדה קטנה ופרימיטיבית יחסית, באורך של 5.6 ס"מ בקירוב בצבע אפור עד חום-ירוק כשהבטן בעלת גוון אדום אש (מה שנתן לה את שמה האנגלי) ועליו כתמים שחורים המשמשים כצבעי אזהרה.

מאפיינים
--------

הקרפדה מצויה לאורך מרכז ומזרח אירופה, בטווח שבין מזרח גרמניה, דנמרק ודרום-מזרח שוודיה ומזרחה לעבר רוסיה (עד לוולגה ולהרי אוראל) ודרומה עד לבולגריה וטורקיה. כמו כן ידועה אוכלוסייה מבודדת שלהם בצרפת.

היא מצויה בטבע בביצות, בריכות ונהרות איטיים בהם הם מתחבאים סביב הקנים והצמחייה המיימית או על הקרקעית הרדודה. הקרפדות טורפות של פרוקי-רגליים כמו קפזנבאים וחרקים כמו זבובים, נמלים וחיפושיות. בתורה היא נטרפת לעיתים בידי נחשים ועופות שונים. הראשנים נטרפים גם בידי דגים ועלוקות. להגנה מטורפים היא מתבססת על צבעי אזהרה, המסמנים לטורפים שהקרפדה רעילה. כאשר מתקרבים אל הקרפדה היא מתגוננת במתחית רגליה לעבר בטנה ולעיתים גם מתהפכת (אנ'), כדי לחשוף את צבעי האזהרה שלה. הדבר גורם לטורפים רבים לעזוב אותה לאחר מכן.

בחורף הקרפדה נמצאת בתרדמת חורף באדמה או בבולי עץ בהם הם נחים עד בוא האביב. בעונת הרבייה הנקבות מטילות במים כ־15 עד 40 ביצים, אשר לרוב מוטלות בלילה או בתחילת הבוקר. לאחר שבוע בוקעים הראשנים ולאחר גדילה מואצת הם הופכים לבוגרים כעבור חודש.

הקרפדה איננה בסכנת הכחדה, אף שהיא נפגעה מזיהום מים ופגיעה בבתי גידול לאורך אירופה. גם באזורים בהם היא נפוצה היא איננה מחזה שכיח ובכמה אזורים נכחדה כנראה לגמרי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בומבינה אדומת-גחון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  בומבינה אדומת-גחון באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4178514-9

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באות יוונית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו זטה.

| Ζ ζ זטא |
| --- |
|  |
| אלפבית יווני |
| Α α אלפא | Β β בטא |
| Γ γ גמא | Δ δ דלתא |
| Ε ε אפסילון | Ζ ζ זטא |
| Η η אטא | Θ θ תטא |
| Ι ι יוטא | Κ κ קפא |
| Λ λ למדא | Μ μ מו |
| Ν ν נו | Ξ ξ קסי |
| Ο ο אומיקרון | Π π פאי |
| Ρ ρ רו | Σ σ ς סיגמא |
| Τ τ טאו | Υ υ אופסילון |
| Φ φ פי | Χ χ כי |
| Ψ ψ פסי | Ω ω אומגה |
| אותיות או ליגטורות שאינן בשימוש |
|  דיגמא |  סטיגמא |
|  הטא |  סאן |
|  קופא |  סאמפי |
|  שו |  |

**זטא** - באות גדולה: Ζ, ובאות קטנה - ζ היא האות השישית באלפבית היווני.
בספרות יווניות האות מסמלת את המספר 7.

בניגוד לאותיות היווניות אשר קדמו לה בסדרן באלפבית היווני, אות זו לא לקחה את שמה מהאות הפיניקית ממנה היא נבעה (האות ז) אלא נקראת בשם יווני עם סיומת "אטה". האות הגדולה גם התפתחה לאות Z הלטינית, אך בניגוד לזטא, צורתה של האות הקטנה של האות Z זהה לצורתה של האות הגדולה (z).

הגייה
-----

ביוונית מודרנית האות נהגית כזי"ן (/z/ ‏:IPA). הצירוף τζ נהגה כ-דְּזְ, כמו בשם חַאדְּזִידַאקִיס.

ישנה מחלוקת בין מלומדים בדבר ההגייה של האות ביוונית עתיקה.
מרבית המלומדים סבורים כי האות נהגתה כצליל "זְדְּ" (כמו במילה "מאזדה"). ראיה לטענה זו ניתן למצוא בשם העיר אשדוד העתיקה, לדוגמה - שם הפוליס ביוונית היה ἄζοτος - אזוטוס, אולם שם זה יישמע הרבה יותר קרוב למקור, אשדוד, אם מתבססים על הגישה לעיל - אסדוטוס (וההבדל בין ש ל-ס מוכר גם במקרים אחרים - למשל גרש-גֶרַסַה, ירושלים-היֶרוסַלימון וכו'.) אחרים סבורים כי ההגייה הייתה "צ". ההגייה המודרנית נקבעה כבר בתקופה ההלניסטית (אבל שרידים להגייה העתיקה ייתכן שקיימים גם אז - כמו בדוגמה לעיל, שָם שֶם העיר ניתן לה בוודאי בתקופה ההלניסטית ולא לפניה), והמחלוקת היא לגבי התקופות שקדמו לה.

שימושים
-------

* במיתולוגיה היונית, זטא היא סמלו של הפייסטוס אל הנפחים.[דרוש מקור]
* במתמטיקה, האות מסמלת את פונקציית זטא של רימן.
* בדינמיקה של פולימרים, האות מסמלת חיכוך בין פולימרים.
* בפיזיקה של הזורם, האות מסמלת ערבליות (נטייה של זורם לפתח סיבוב).
* באסטרונומיה, האות מסמלת את הכוכב השישי בעוצמתו במערכת כוכבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זטא** בוויקישיתוף
**עטלף הפטיש** (שם מדעי: *Hypsignathus monstrosus*) הוא מין של עטלפי פירות הנפוץ ביערות וביצות במרכז אפריקה וראשו מזכיר צורת פטיש. הוא מין יחיד בסוג *Hypsignathus*.

מאפיינים
--------

זה העטלף הגדול ביותר באפריקה, עם מוטת כנפיים של 680–970 מ"מ ואורך של 195–285 מ"מ. משקלם של הזכרים גדול מהנקבות והם שוקלים 228–450 גרם בעוד הנקבות שוקלות רק 218–377 גרם. ישנה דו צורתיות זוויגית בין המינים, כשהזכר בעל ראש, גרון וחזה גדולים במיוחד והוא מפיק קולות גבוהים לחיזור לנקבות, שלהן ראש עטלף פירות טיפוסי.

העטלפים אפורים-חומים עם צוואר וכתפיים לבנבנים. הפנים חומות וליד השפתיים ישנם שערות. הראש וארך ובעל שפתיים גדולות ביותר והשיניים בנויות מיוחד, כך שהמלתעה השנייה והטוחנת השנייה הם בגדלים דומים. העיניים גם גדולות.

כמו רוב בני משפחתם, גם עטלפים אלה הם אוכלי פירות כמו תאנה, מנגו, בננה, וגויאבה. הם בעלי מעיים ארוכות בשביל לספוג יותר חלבונים מהפירות. הם אוכלים את רוב הפרי ומוצצים את המיץ, אך אינם נחשבים מפיצי זרעים טובים והם אינם אוכלים את הזרעים. הם מחפשים מזון בטווח של עד 10 ק"מ לכל כיוון.

טורפיהם העיקריים הם עופות דורסים שונים וגם אנשים שצדים אותם והם גם נפגעים מהרבה טפילים. סכנה נוספת שלהם היא התחממות יתר במסעם לחיפוש פירות טובים, לכן הם יורדים להתרחץ במים תוך כדי תעופה. אף על פי כן, הם אינם נמצאים בסכנת הכחדה כלשהי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עטלף הפטיש** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  עטלף הפטיש באתר הרשימה האדומה של IUCN
**עֵזָתאללה נגהְבּאן** (פרסית: **عزت‌الله نگهبان**, נהגה: אֶזָּתוֹללָה נֶגַהְבָּאן; 1 במרץ 1926 – 2 בפברואר 2009

) היה ארכאולוג איראני שנודע כאבי הארכאולוגיה המודרנית האיראנית.

תולדות חייו
-----------

נגהבאן נולד באיראן בעיר אהוואז. הוא למד בבית הספר התיכון פִירוּז בַּהְרָאם.

ב-1949 סיים את לימודי התואר הראשון בארכאולוגיה באוניברסיטת טהראן, וב-1954 קיבל את התואר השני בארכאולוגיה מאוניברסיטת שיקגו. ב-1955 התמנה למרצה מן המניין[דרושה הבהרה] במחלקה לארכאולוגיה באוניברסיטת טהראן, וב-1962 נעשה פרופסור. מ-1967 עד 1978 הוא שימש בתפקיד ראש המחלקה, ומ-1975 עד 1979 – דקאן הפקולטה לספרות ולמדעי הרוח. מ-1960 עד 1965 היה המנהל הטכני של השירות הארכאולוגי האיראני, ומ-1965 עד 1979 – יועץ טכני של משרד התרבות האיראני. מ-1980 עד 2000 היה אוצר אורח במוזיאון האוניברסיטה של אוניברסיטת פנסילבניה.

נגהבאן היה המדען הראשי בחפירות רבות באתרים איראניים קדומים, ובכללם מָארְלִיכּ (במחוז גילאן), הַפְט טַפֶּה (ליד שוש ואהוואז), שם ייסד מוזיאון להצגת הממצאים מהאתר, ומישור המדאן שהוקם בו מרכז הכשרה לסטודנטים.

עם תרומותיו החשובות של פרופ' נגהבאן לארכאולוגיה האיראנית נמנות הרפורמות שערך בתוכנית הלימודים של המחלקה לארכאולוגיה באוניברסיטת טהראן, וייסודו של המכון הארכאולוגי. כשהצטרף נגהבאן למחלקה לארכאולוגיה, הציג ועודד את הגישה המדעית לתחום, אך רק בשנת 1967, כשנעשה ראש המחלקה, בנה את תוכנית הלימודים מחדש עם דגש על עבודת שטח, ובשנים 1970–1971 הפכה עבודת השטח לחובה. כדי לקדם את כל אלה, הקים מחנה לבית ספר השדה של המחלקה במישור קזווין באתר של חאן ספווי משוחזר, והשיג רישיון חפירה לתקופה ארוכה מהשירות הארכאולוגי האיראני. לאחר שהוסיף רכיב מעשי משמעותי למחלקה, הנהיג תוכנית לתואר שני הכוללת עבודת שדה נוספת בחפירות הַפְט טַפֶּה במחוז ח'וזסתאן בחורף. למכון הארכאולוגי שייסד ב-1958 ואותו ניהל עד 1979, היה תפקיד חשוב בכל הפיתוחים האלה: הוא נתן למדריכים ולסטודנטים את המשרדים, המעבדות ושירותי הספרייה שהיו צריכים כדי לנתח את התוצאות של עבודת השטח ולפרסם מאמרים.

מיזמים
------

* חפירות עיקריות:
	+ מֶהְרָאנָאבָּאד, 1961
	+ מָארְלִיכּ, ‏1961 - 1962
	+ הַפְט טַפֶּה, 1965 - 1979
	+ מישור קזווין 1970 - 1979
* מיזמים נוספים:
	+ סקר ח'וראסאן לאורך הגבול הסובייטי, 1965
	+ סקר מישור כֶּלָארְדַשְׁת, 1975 - 1976

פרסים
-----

* מדליית המורשת התרבותית לשנת 1999 של משרד התרבות וההכוונה האסלאמית של איראן -- על מפעל חיים בתחום הארכאולוגיה
* פרס ספר השנה לשנת 1992 של משרד התרבות וההכוונה האסלאמית של איראן -- על המהדורה הפרסית של הספר "חפירות בהַפְט טַפֶּה, איראן" (*Excavations at Haft Tepe, Iran*)

קישורים חיצוניים
----------------

* הערך עזתאללה נגהבאן במהדורה המקוונת של אנציקלופדיה איראניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007458167805171
* BnF: cb12026292b (data)
* GND: 1018377115
* ISNI: 0000 0001 1631 1506
* LCCN: n79099014
* NTA: 073393274
* SUDOC: 028424840
* VIAF: 44312556
* WorldCat: lccn-n79099014

 |
שחקני הקבוצה
**מכבי צ'רנוביץ** (בגרמנית: **Makkabi Czernowitz** וברומנית: **Maccabi Cernăuți** אוקראינית: **Маккабі Чернівці**) היה מועדון כדורגל יהודי שפעל בעיר צ'רנוביץ החל מ-1909 ועד 1940.

עם הקמתו ב-1909 המועדון נקרא **Wanderbund Blau-Weiß Czernowitz** (עוברי דרך כחול-לבן צ'רנוביץ), וב-1910 שונה השם ל"הכח צ'רנוביץ". ב-1914 שינה המועדון את שמו פעם נוספת ל"מכבי צ'רנוביץ".

ב-1923 שיחק בקבוצה במשך עונה אחת הכדורגלן האוסטרו-הונגרי איזידור גנסל, ששיחק בעבר בהכח וינה. גנסל היה הכדורגלן היחיד של מכבי צ'רנוביץ שהגיע לנבחרת רומניה בכדורגל.

ב-25 בפברואר 1932 מועדון הכח צ'רנוביץ התאחד עם מכבי צ'רנוביץ. בשנים 1920, 1922, 1927, 1931 ו-1932 מכבי צרנוביץ הייתה אלופת בוקובינה וב-1932 הגיעה לחצי גמר אליפות רומניה. זכיית הקבוצה בשנת 1932 הובילה להתנפלות של קהל הקבוצה היריבה על אוהדי ושחקני מכבי.

ב-1940, לאחר פלישת ברית המועצות לבוקובינה, פורק המועדון.

קישורים חיצוניים
----------------

* מכבי צ'רנוביץ בארכיב הכדורגל האוקראיני (באוקראינית)

ביאורים
-------

1. ↑  אין לבלבל עם קבוצה ששיחקה תחת שם זהה בשנים 1932-1920.
2. ↑  שיחק כחלוץ במשחק מול טורקיה, שהסתיים בתוצאה 2 - 2. גנסל הבקיע את שני השערים לטובת רומניה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מוכים בכדור מכים באגרוף, דבר, 29 במאי 1932
**אטאליק** מקורו משפות טורקיות, מכיוון שהשפה הטטרית הייתה לינגואה פרנקה בקווקז, המונח אטאליק השתמשו בו רוב עמי הקווקז.

(בצ'רקסית: Пlургъэлъагъу) **פאור-ר׳אל׳אר׳ו** פירושו ״להציג את המאומץ״ הוא מנהג צ'רקסי קדום אשר במסגרתו הכשירו הצ'רקסים את ילדיהם באמנויות הלחימה החל מגיל צעיר. בהגיעו לגיל שבע שנים נשלח הילד למשפחת אומנה למשך שבע שנים ובמסגרתן למד את אמנויות הלחימה השונות. בגיל 14, עם שובו לביתו נחשב הנער לוחם מן המניין, הצטרף למעגל הלוחמים שהגן על המולדת ובעת שנאלצו הצ'רקסים לצאת לקרב, פנו אליו ישירות ללא צורך בקבלת רשות מהוריו.

מהות המעבר
----------

ילדי הצ'רקסים אשר גדלו בבתי הוריהם עד גיל שבע, היו תחת השגחת הוריהם ונהנו מהקלות מסוימות. עם ההגעה אל משפחת אומנה למדו הילדים להסתגל לאורח חיים עצמאי מחוץ למעגל הסלחני והמחבק של ההורים, עניין אשר חישל אותם גופנית ונפשית, תוך שצופה מהם שבעת שהוריהם יפלו בשבי הם יוכלו להמשיך ולהילחם ולא להיכנע לדרישות האויב.

לימוד טכניקות לחימה
-------------------

טכניקות הלחימה העיקריות אשר למדו הילדים במשפחת אומנה הן שימוש נכון בחרב הצ'רקסית ותמרון הרכיבה. לוחם צ'רקסי היה תמיד מוכן להתקיף ועל כן היה ידוע כלוחם מהיר בפעולותיו. 

גלימה צ'רקסית לבנה
### שימוש בחרב

השימוש בחרב צ'רקסית דרש מיומנות גבוהה. נדן החרב נתלה על גופו של הלוחם בצורה הפוכה כאשר להב החרב פונה כלפי מעלה. הלוחם היה אוחז בידית החרב כשהוא נעזר בזרת כדי לייצב את אחיזתו בידית. החרב הייתה נשלפת בצורה קשתית כך שהשליפה והמהלומה התבצעו באותה הנפה. טכניקה זו מנעה מהאויב להיכנס לעמדת הגנה, היות שבעודו ממתין לשליפת החרב, הלוחם הצ'רקסי כבר הספיק להלום בו.

### תמרון רכיבה

בטרם עלו הלוחמים הצעירים עלו על סוסיהם, הם חונכו לכבד אותם ולהתייחס אליהם כאל אח. בשפה הצ'רקסית האות **ש** **(ш)**, מיוחסת במשמעותה גם לאח וגם לסוס. בכל ערב בטרם עלו על יצועם, היו הלוחמים קושרים את הסוס לאדן החלון ובכך יצרו קשר חזק עמו. בפולקלור הצ'רקסי, נהוג לספר כי בעת נפילתו של לוחם צ'רקסי במהלך קרב, נותר סוסו לצידו ולא נטש אותו עד למותו שלו.

אחת התכונות המאפיינות את הרכיבה הצ'רקסית, היא רכיבה מתחת לבטנו של הסוס ולאו דווקא מעל גב הסוס. בעת הרכיבה לבשו הלוחמים מעל מדי הלחימה גלימה לבנה אשר העניקה להם הסוואה מהשלג. האויב אשר זיהה את הלוחם הצ'רקסי מרחוק, ראה דמות עטויה גלימה החובשת כובע פרווה, אשר רוכב על גב הסוס. אולם הלוחם הצ'רקסי הכין לו הפתעה, הוא קשר את החנית אל אוכף הסוס כדי ליצור מעין שלד אשר עליו הלביש את הגלימה ואת הכובע, כך יצר לו דחליל בדמות לוחם צ'רקסי, והוא עצמו נאחז מתחת לבטנו של הסוס, כאשר האויב תקף בחרבו הוא פגע בגלימה ריקה ואז הלוחם הצ'רקסי התרומם מתחת בטנו של הסוס תוך שהוא מפתיע והולם באויבו, אשר בזבז את מהלומת חרבו על דחליל.

קישורים חיצוניים
----------------

* טכניקת השימוש בחרב הצ'רקסית, סרטון באתר יוטיוב
* הדגמה בסגנון הלחימה בשיטה הצ'רקסית
* איך יוצרים חרב צ'רקסית
**אחרים ויש אומרים** הם כינויים במשנה לתנאים אנונימיים, במקרים רבים הכינוי הוא לרבי מאיר ורבי נתן (בהתאמה).

היסטוריה
--------

הגמרא במסכת הוריות מספרת על תרגיל שרבי מאיר ורבי נתן עשו כדי להדיח את רבן שמעון בן גמליאל מהנשיאות, כשנתפסו הם נקנסו שלא יוזכרו במשנה בשמם אלא רבי מאיר יכונה אחרים ורבי נתן יכונה יש אומרים, לאחר תקופה רבי למד עם אביו ושאל אותו מי זה האנשים שלא מוזכרים בשמם, רשב"ג הסביר לו שזה רבי מאיר ורבי נתן, רבי שכנע את אביו לקרוא להם בשמם, ומכאן ואילך הם נקראו בשמם.

במחקר המודרני יש המפקפקים בקיומו של מרד זה, בשל מונחים ומוטיבים מאוחרים.

במשנה ובברייתא
--------------

ביצוע הקנס כמעט ולא התקיים בפועל שכן רבי מאיר מוזכר במשנה מאות פעמים ואילו צורת הביטוי "אחרים אומרים" לא נזכרת ולו פעם אחת, יש ששיערו שהכלל סתם משנה רבי מאיר הוא הביצוע של הקנס, שדעתו היא המכריעה בכל משנה אבל ללא אזכור שמו.

לעיתים בברייתא מובאים רבי מאיר או רבי נתן ביחד עם הכינוי יש אומרים או אחרים, מה שמראה שלכאורה הכינוי לא משויך לאחד מהשניים, מספר תירוצים ניתנו על כך במפרשים.

התוספות במספר מקומות כותבים שזה אדם נוסף שהוזכר בצורה אנונימית, תוספות במסכת סוטה סובר שזה שתי דעות של רבי מאיר, בצעירותו, שנקרא רבי מאיר ובזקנותו שהוסב שמו לאחרים, עוד כתבו בתוספות ש"אחרים" זה שמועות של רבי מאיר בשם אלישע בן אבויה שכונה "אחר", תוספות דחו את דבריו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת הוריות, דף י"ג, עמוד ב'
2. ↑  דוד גולדבלאט, על סיפור ה'קשר' נגד רבן שמעון בן גמליאל השני, **ציון**, גיליון מט, עמ' 349-374, באתר JSTOR
3. ↑  דוד גולדבלאט, על סיפור ה'קשר' נגד רבן שמעון בן גמליאל השני, **ציון**, גיליון מט, עמ' 373, באתר JSTOR
4. ↑  ראו עוד, דב רפל, מרד רבי מאיר ורבי נתן ברבי שמעון בן גמליאל, **בשדה חמ"ד**, גליון יד, תשל"א, עמ' 34-35
5. ↑  א. קארכמאל, תולדות רבי יהודה הנשיא, **החלוץ**, גיליון ב, תרי"ג, עמ' 66
6. ↑  תוספות, מסכת בבא בתרא, דף ט"ו, עמוד ב'; תוספות, מסכת עבודה זרה, דף ס"ד, עמוד ב', ועוד
7. 1 2  תוספות, מסכת סוטה, דף י"ב, עמוד א', כך כתב גם הריטב"א, יומא נא:
8. ↑  כך כתב גם רבי שמשון מקינון בספר הכריתות חלק ד שער א אות יט, רבי יצחק אברבנאל, נחלת אבות פרק א ורבי בצלאל אשכנזי בכללי הש"ס שלו (מובא אצל החיד"א, **עין זוכר**, מערכת י' אות יח
**לנקום** (בצרפתית: **Lancôme**) היא חברת קוסמטיקה וטיפוח צרפתית. משנת 1964 החברה שייכת לחברת לוריאל.

היסטוריה
--------

החנות הראשונה של לנקום הוקמה בבריסל. החברה החלה בייצור בשמים ועבדה בשיתוף עם חברות אחרות. עקב הצלחתה התרחבה החברה והתמחתה גם בהכנת מוצרי טיפוח וקוסמטיקה.

### מובילות מותג

ב-1978 נבחרה הדוגמנית קרול אלט למובילה של מוצרי החברה ובכך הייתה לדוגמנית הצעירה שנבחרה לתפקיד. מאז נבחרו דוגמניות שונות ביניהן ראיסה אוליברה ושלום הרלו. הדוגמנית שהייתה מובילת המותג לזמן הארוך ביותר היא איזבלה רוסליני שהוחתמה בשנת 1982 והייתה מובילת המותג במשך 14 שנה. משנת 2005 מובילת המותג היא הדוגמנית דריה ורבובי. בשנת 2009 הפכה ביתה של רוסליני למובילת המותג.

בפרסומות של המותג הופיעו ידועניות רבות, ביניהן ז'ולייט בינוש, אומה תורמן, דרו ברימור, מינה סוברי, קייט וינסלט, ג'וליה רוברטס, פנלופה קרוז, אמה ווטסון ואן האת'וויי. הגבר הראשון שנבחר להיות מוביל מותג עבור מוצרי הטיפוח לגבר הוא קלייב אוון. החל מ-2019 הזמרת והשחקנית זנדאיה הצטרפה בתור הפנים של הבושם אידול[דרוש מקור].

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לנקום** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לנקום

* אתר האינטרנט הרשמי של לנקום
* לנקום, ברשת החברתית פייסבוק

* לנקום, ברשת החברתית טוויטר
* רחל קדרס, לנקום חוגגת 80 שנות טיפוח, באתר ynet, 16 באוקטובר 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n86093854
* NKC: kn20050510018
* VIAF: 134952520
* WorldCat: lccn-n86093854

 |
**לסמזאורוס** (שם מדעי: **Lessemsaurus**) הוא סוג של דינוזאורים זאורופוד מהמשפחה הקדומה לסמזאוריים, שהתקיים במשך הטריאס לפני 228 עד 208.5 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו ידועים מ"תצורות לוס קולורדוס" (אנ') בארגנטינה. הסוג תואר ב-1999 בידי חוסה בונפרטה (אנ') ונכלל בו מין יחיד - '***Lessemsaurus sauropoides***. שם הסוג ניתן להוקרה לסופר המדעי דון לסם (Don Lessem), לצד הסיומת "saurus" - זוחל/לטאה בלטינית.

הלסמזאורוס היה זאורופוד קטן ופרימטיבי יחסית, אך עדיין הגיע לאורך 9 מטרים והוא נחשב לאחד מהזאורופודים העתיקים ביותר שאינם פרוזאורופודים, אף שהוא מכיל מספר מאפיינים משותפים להם, כמו במבנה עצם הירך, אגן הירכיים והכתפיים. הוא קרוב בעיקר לבני המשפחה מלנורוזאוריים שנחשבים לפרוזאורופודים אמיתיים. עם זאת הוא כנראה היה ארבע-רגלי בעל זנב ארוך מייצב וצוואר מוארך. 

דינוזאור זה היה אוכל צמחים שהשתמש בצווארו הארוך כדי להגיע לענפים הנמוכים. בתורו הוא אולי נטרף בידי תנינים קדומים כמו הפסולסוכוס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לסמזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**לסלי גוֹנדָה** (**Leslie L. Gonda**,‏ 20 באוגוסט 1919 – 16 במרץ 2018) היה איש עסקים ויזם יהודי-אמריקאי יליד הונגריה, ניצול השואה. יחד עם אשתו סוזן הוא תרם כסף רב למוסדות רפואה והשכלה גבוהה בארצות הברית ובישראל.

ביוגרפיה
--------

נולד במזטור שבהונגריה בשם **לַאסלו גולדשמידט** (Goldschmidt László). למד באוניברסיטת מגיארובאר. שרד עם סוזן אשתו את שואת יהודי הונגריה.

ב-1947 נמלטו מהונגריה והיגרו לארצות הברית. מ-1963 הוא מתגורר בקליפורניה. את הונו עשה מעסקי חכירה. הוא ובנו לואיס הקימו את חברת ILFC (אנ'). ב-2006 הוערך הונו ב-1.6 מיליארד דולר.

בין המוסדות שזכו לתרומותיו: מרכז הלמידה במוזיאון ארצות הברית לזכר השואה; המרכז הרפואי מאיו קליניק שבו הוקם בנין גונדה (אנ'); המרכז הרפואי האוניברסיטאי של קליפורניה (אנ'); ואוניברסיטת בר-אילן שבה הוקמו "המרכז הרב תחומי לחקר המוח על שם לסלי וסוזן גונדה" ו"הטריפלקס לננוטכנולוגיה, ע"ש לסלי וסוזן גונדה (גולדשמיד)". עיריית תל אביב-יפו קראה לפארק בשכונת יד אליהו בעיר על שם בני הזוג גונדה.

קישורים חיצוניים
----------------

* לסלי גונדה, מקום 562 ברשימת עשירי העולם של המגזין "פורבס", 2006

הערות שוליים
------------

1. 1 2  LESLIE L. GONDA Obituary,‏ 20 במרץ 2018 באתר לוס אנג'לס טיימס.
2. ↑  המרכז הרב תחומי לחקר המוח על שם לסלי וסוזן גונדה.
**דפנסה וחוסטיסיה** (בספרדית: **Defensa y Justicia**) הוא מועדון כדורגל ארגנטינאי מהעיר פלורנסיו וארלה, המשחק בליגת העל הארגנטינאית.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד ב-20 במרץ 1935 על ידי קבוצת חברים שרצו להקים קבוצה מקומית לעיר. אין שום ממצאים המסבירים איך השם ניתן לקבוצה. למועדון הכדורגל אצטדיון ביתי בשם נורברטו טומגאז'ו, שנחנך בדצמבר 1977 במשחק ידידות נגד קבוצת המחליפים של בוקה ג'וניורס.

צבעי החולצות של המועדון היו כחול ולבן, ששונו בשלב מסוים לצבעי צהוב וירוק. הסיבה לשינוי הייתה משום שחברת האוטובוסים "El Halcón", הייתה בבעלות נשיא המועדון באותה התקופה. חברה זו השתמשה באוטובוסים שלה כדי להסיע את אוהדי הקבוצה למשחקי החוץ ולה היו צבעי החברה. מכאן גם הכינוי שניתן לקבוצה: Halcón (נץ).

למרות שמועדון זה נוסד בשנת 1935, הוא לא שיחק בטורנירים רשמיים עד שנת 1978, ובו שיחקה בליגה החמישית בארגנטינה.

הקבוצה הגיעה במהרה לליגות הבכירות, כשבהתחלה זכתה באליפות הליגה החמישית בשנת 1982 ושלוש שנים לאחר מכן היא העפילה לליגה השלישית לאחר שזכתה באליפות הליגה הרביעית. דפנסה שיחקה בליגה השלישית עונה אחת בלבד ובשנת 1986 העפילה לליגת המשנה. הקבוצה העפילה לראשונה בתולדותיה לליגת העל הארגנטינאית בשנת 2014. דפנסה שיחקה לראשונה בגביע סודאמריקנה בעונת 2018, זאת לאחר שסיימה במקום הרביעי בליגה בעונה קודם לכן.

### הזכייה בתארים בינלאומיים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תארים והישגים
-------------

* **הליגה השלישית בארגנטינה (מטרופוליטנה):**

**זכייה (2):** 1996-97, 2013-14
* **הליגה הרביעית (מטרופוליטנה):**

**זכייה (1):** 1985
* **הליגה החמישית (מטרופוליטנה):**

**זכייה (1):** 1982
* **גביע סודאמריקנה:**

**זכייה (1):** 2020
* **רקופה סודאמריקנה:**

**זכייה (1):** 2021

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דפנסה וחוסטיסיה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דפנסה וחוסטיסיה (בספרדית)
* דפנסה וחוסטיסיה, ברשת החברתית פייסבוק

* דפנסה וחוסטיסיה, ברשת החברתית טוויטר

* דפנסה וחוסטיסיה, סרטונים בערוץ היוטיוב

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| ארגנטינהארגנטינה ליגת העל הארגנטינאית, עונת 2023 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אוניון • אינדפנדיינטה • אסטודיאנטס לה פלאטה • ארחנטינוס ג'וניורס • ארסנאל דה סרנדי • אתלטיקו טוקומאן • באנפילד • בראקאס סנטראל • בוקה ג'וניורס • בלגראנו • גודוי קרוס • דפנסה וחוסטיסיה • הורקאן • ולס סארספילד • חימנסיה לה פלאטה • טאז'רס • טיגרה • לנוס • ניואל'ס אולד בויס • סנטראל קורדובה • סן לורנסו • סרמיינטו • פלטנסה • קולון • ראסינג קלוב • רוסאריו סנטראל • ריבר פלייט |

 |
סמליל החברה
עטיפת מחברת דפרון מהעשור הראשון של המאה ה-21
**דַפרוֹן** הייתה החברה הראשונה והגדולה בישראל לייצור מחברות ומעטפות. החברה נוסדה בשנת 1939 על ידי משפחת דוברובסקי. תחילה החל רפאל דוברובסקי בבית מלאכה בשכונת מונטיפיורי בתל אביב, שם יצר מחברות ופנקסים. לאחר מכן בנה מפעל ברמת גן, שבו השתמש החל ב-1961 בציוד אוטומטי לייצור מחברות, שהגדיל את תפוקת המפעל פי ארבעה. ב-1955 נקרא המפעל "דפ-רון" ובהמשך "דפרון". בשנת 1973 עבר למפעל בפתח תקווה.

בשיאה, בשנות ה-70 וה-80, גלגלה החברה עסקים בעשרות מיליוני שקלים, והחלה בייצוא לאירופה, לאפריקה ומאוחר יותר לארצות הברית. היא העסיקה כ-70 עובדים במפעל המחברות, ובסה"כ קרוב ל-200 עובדים בשלל מחלקות החברה. בניהם של רפאל ואהובה דוברובסקי הצטרפו אף הם לעבודה במפעל, וכך גם בעלה של הבת. המחברות שייצר המפעל הפכו תקן דה פקטו בישראל, והיא הפכה לחברה ציבורית שמניותיה נסחרות בבורסת תל אביב. מאז חלה ירידה במכירות עקב כניסת יצרנים זולים מסין ומהרשות הפלסטינית ועקב המעבר מכתיבה במחברות לכתיבה במחשב.

בשנת 1993 רכשה את חברת "אופק" המייצרת טפסים מתוחכמים, שיקים ונייר רציף.
בתחילת 2007 רכשו רון ויסברג וקבוצת משקיעים ממשפחת דוברובסקי 90% מהשלד הבורסאי של החברה. פעילות החברה המשיכה להיות בידי משפחת דוברובסקי.

באפריל 2012 מכרה החברה את קו ייצור המעטפות, המהווה 80% מפעילותה, למשקיע פרטי עבור כ-10 מיליון ש"ח.

חברת דפרון בהווה ממשיכה את פעילותה במתכונת קטנה יותר על ידי שני בניו של רפאל, יוסי ושלמה דוברובסקי, וכן בנישה הנקראת "דפרון שיווק", המתמחה בהפקות דפוס מיוחדות בתחום הקד"מ והשיווק הדיגיטלי, בניהולם של ניר דוברובסקי, נכדו של רפאל, יזם בתחום האינטרנט ובעליה של חברת Ideal-Logic ורן שרייבר.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר החברה
* הערוץ של דפרון, באתר YouTube
* דפרון מציגה: "מחברות נבונות" לחזרה קלה לבית הספר!, באתר "כאן נעים", 9 באוגוסט 2004
* שוקי שדה, "אחרי הילדים המפעל היה הדבר הכי חשוב לי בעולם", באתר TheMarker‏, 4 במאי 2012
* אתר למנויים בלבד עופר אדרת, יצרן המחברות של הדור שקדם לאינטרנט, באתר הארץ, 22 בינואר 2015
* אתר דפרון שיווק

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרדכי אלקן, מפעל לייצור מחברות ונייר לתצרוכת בארץ הופעל בפ"ת, מעריב, 15 באוגוסט 1973.
2. ↑  אבי שאולי, רון ויסברג רוכש את דפרון ב-19 מיליון שקל, באתר ynet, 1 בינואר 2007
3. ↑  טל ליטמן, דפרון מוכרת פעילות בשל קשיים כלכליים, באתר כלכליסט, 30 באפריל 2012
**דפנה שחר** (נולדה ב־28 בנובמבר 1972) היא עורכת דין ומנחת טלוויזיה ישראלית.

ביוגרפיה
--------

דפנה שחר נולדה וגדלה בחיפה, בוגרת בית הספר הריאלי העברי. לאביה היה משרד פרסום ולאמה חנות צמר. בגיל 14 הופיעה לראשונה על שער בעיתון "לאשה", עבדה כדוגמנית ובגיל 16 זכתה בתואר "נסיכת היופי" של ישראל במסגרת תחרות מלכת היופי. בגיל 18, זכתה במקום השני בתחרות יופי בקולומביה כנציגת ישראל.

לשחר תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת חיפה, ותואר שני במנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית בירושלים שסיימה בהצטיינות. בשנת 1997 עברה לתל אביב לשם ההתמחות במשפטים. החל משנת 1998, שחר שימשה במשך שבע שנים כראש צוות חוקרים ברשות ההגבלים העסקיים. במהלך עבודתה ברשות קיבלה את פרס הממונה על הצטיינות בעבודה. לאחר מכן הגישה פינת תחקירים צרכניים בחדשות ערוץ עשר וכן, הגישה פינה בתוכנית הבוקר. בשנת 2007 מונתה לתפקיד סמנכ"לית השיווק והאסטרטגיה במנהלת ליגת העל בכדורסל והייתה אחראית על מערך השיווק של המנהלת במשך כחמש שנים.

בשנת 2011 השתתפה בעונה הראשונה של התוכנית "מעושרות".

בשנת 2012 החלה להגיש בערוץ עשר את התוכנית "סודות הנדל"ן", שעברה מאוחר יותר לרשת 13. באוקטובר 2020 עברה התוכנית לקשת 12.

שחר הייתה חברת פאנל בתוכנית "מאמאלנד" ששודרה בערוץ 24. כמו כן, השתתפה כיועצת עסקית בתוכנית "הקודחים" ב־HOT.

שחר גרושה ולה שלושה ילדים משלושת בעליה-לשעבר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דפנה שחר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  תמי שמש-קריץ, שחר חדשה: ריאיון עם דפנה שחר מ"מעושרות", באתר nrg‏, 7 בנובמבר 2011
2. ↑  ליטל שמש, באושר ובעושר: דפנה שחר מחפשת את האחד, באתר Xnet‏, 18 באוקטובר 2011
3. ↑  "אני מעדיפה לאסוף נכסים מאשר מותגים", באתר ‏מאקו‏‏, ‏6 בדצמבר 2012‏
4. ↑  אלישבע כספי, דפנה שחר: עושה רק אהבה, באתר סלונה, 2 בינואר 2012
5. ↑  חגית ברונסקי, ‏עו"ד דפנה שחר: "כשלא מצליחים להוציא מידע מנחקר, שולחים את דפנה", באתר גלובס, 9 במאי 2010
6. ↑  אריזה משפחתית: דפנה שחר בהריון שלישי - וואלה! סלבס, באתר וואלה!, ‏2013-07-03
**פלוריאן נויהאוס** (בגרמנית: **Florian Neuhaus**, נולד ב-16 במרץ 1997 בלנדסברג אם לך שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בבורוסיה מנשנגלדבך ובנבחרת גרמניה בעמדת הקשר.

קריירת מועדונים
---------------

נויהאוס שיחק בנוער של מינכן 1860. במרץ 2016 החל נויהאוס לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, ובעונת 2016/17 עבר לשחק בקבוצה הבכירה. נויהאוס ערך 12 הופעות בעונת 2016/17, בה מינכן 1860 שיחקה בבונדסליגה השנייה, וסיים עם הקבוצה במקום ה-16 שהוביל למבחני הישרדות מול יאן רגנסבורג שסיימה שלישית בליגה הגרמנית השלישית. במשחק הראשון מבין השניים, שנערך ברגנסבורג, הבקיע נויהאוס את השער למינכן 1860, והמשחק הסתיים בתיקו 1-1. בגומלין הפסידו מינכן 1860 ונויהאוס 0–2 באליאנץ ארנה ונשרו לליגה השלישית.

נויהאוס לא נשאר במינכן 1860 לאחר ירידת הליגה, וחתם בקיץ 2017 בבורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה. מיד עם רכישתו, הושאל נויהאוס לפורטונה דיסלדורף מהבונדסליגה השנייה, והיה שחקן מפתח בעונת 2017/18 בה פורטונה דיסלדורף העפילה לבונדסליגה, כשהוא ערך 27 הופעות, בהן הבקיע שישה שערים. בקיץ 2018 סיים נויהאוס את תקופת ההשאלה בדיסלדורף וחזר לבורוסיה מנשנגלדבך. בעונת 2018/19 הפך נויהאוס לשחקן הרכב קבוע בבורוסיה מנשנגלדבך, ונחשב לאחד הצעירים המבטיחים בכדורגל הגרמני. את שערו הראשון בבונדסליגה הבקיע נויהאוס בדצמבר 2018 בניצחון 0–3 על שטוטגרט. בעונת 2019/20 קיבע נויהאוס את מעמדו בבורוסיה מנשנגלדבך, הבקיע ארבעה שערים ב-30 הופעות, וסייע לקבוצתו לסיים במקום הרביעי ולהבטיח מקום בעונת 2020/21 בליגת האלופות.

קריירה בינלאומית
----------------

נויהאוס השתייך לסגל גרמניה עד גיל 20, ולאחר מכן ערך 17 הופעות במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21 תחת המאמן שטפן קונץ, בהן הבקיע שער אחד. ב-6 באוקטובר 2020 ערך נויהאוס את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת גרמניה הבוגרת, והבקיע שער בתיקו 3-3 מול טורקיה במשחק ידידות. במאי 2021 אף זומן לסגל הנבחר לקראת יורו 2020.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלוריאן נויהאוס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

| **נבחרת גרמניה – יורו 2020** |
| --- |
| 1 נוייר • 
2 רודיגר • 
3 הלסטנברג • 
4 גינטר • 
5 הומלס • 
6 קימיך • 
7 האברץ • 
8 קרוס • 
9 פולאנד • 
10 גנאברי • 
11 ורנר • 
12 לנו •
13 הופמן • 
14 מוסיאלה •
15 זולה •
16 קלוסטרמן •
17 נויהאוס •
18 גורצקה •
19 סאנה •
20 גוזנס •
21 גונדואן •
22 טראפ •
23 ג'אן •
24 קוך •
25 מילר •
26 גונטר •
מאמן: לב | גרמניהגרמניה |
**פלוריאן נידרלכנר** (בגרמנית: **Florian Niederlechner**, נולד ב-24 באוקטובר 1990 באברסברג שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת החלוץ בהרטה ברלין.

קריירת מועדונים
---------------

הקריירה של נידרלכנר אינה נחשבת לשגרתית במונחים של שחקן בבונדסליגה. נידרלכנר שיחק כנער במינכן 1860, ושוחרר בגיל 13 מהמועדון משום שהיה צנום מדי ואטי מדי. עד לגיל 21 שיחק נידרלכנר בעיקר במועדוני חובבים, ובמקביל לכך ששיחק במועדון פ.צ. פלקה מרקט שוואבן, למד נידרלכנר תעשייה וניהול. בשנת 2010 עבר נידרלכנר לשחק בליגה האזורית הבווארית כששיחק בפ.צ. איסמנינג, שם הצליח והבקיע 19 שערים בעונה, ותוך עונה מצא את עצמו באונטרהאכינג, ששיחקה בליגה השלישית, וסבלה מקשיים כלכליים שאילצו אותה להסתמך בעיקר על כישרונות צעירים. נידרלכנר המשיך להבקיע במספרים יפים באונטרהאכינג, כאשר בעונת 2011/12 הבקיע שמונה שערים, ושמונה שערים נוספים במחצית הראשונה של עונת 2012/13. בפגרת החורף של עונת 2012/13 חתם נידרלכנר בפ.צ. היידנהיים ששיחקה אז בליגה השלישית. בעונת 2013/14 העפיל נידרלכנר עם היידנהיים אל הבונדסליגה השנייה. בעונת 2014/15 הבקיע נידרלכנר 15 שערים ובישל עשרה, וסייע להיידנהיים לסיים במקום השמיני המפתיע בבונדסליגה השנייה.

בקיץ 2015 חתם נידרלכנר במיינץ 05 תמורת דמי העברה של 2 מיליון אירו, וערך את הבכורה שלו בבונדסליגה. נידרלכנר ערך 12 הופעות במדי מיינץ במחצית הראשונה של עונת 2015/16, אך לא מצא את הרשת, ובפגרת החורף הושאל לעונה וחצי לפרייבורג ששיחקה בבונדסליגה השנייה והתמודדה על העלייה לבונדסליגה. נידרלכנר הצליח במשימתו עם פרייבורג והעפיל עם המועדון לבונדסליגה כאשר הוא מבקיע שמונה שערים בחצי עונה. בעונת 2016/17 נידרלכנר המשיך להציג יכולת גבוהה במדי פרייבורג והבקיע מספר שערי ניצחון בבונדסליגה, וסייע לפרייבורג לסיים עונה במקום השביעי המפתיע ולהשיג כרטיס למפעל הליגה האירופית. במאי 2017, בתום תקופת ההשאלה, נרכש נידרלכנר ממיינץ על ידי פרייבורג. בעונת 2017/18 נפצע נידרלכנר במחזור העשירי ולא שב לשחק עד תום העונה, כשעד אז הבקיע שני שערי ליגה. בעונת 2018/19 חזר נידרלכנר להרכב, והבקיע ארבעה שערי ליגה.

בקיץ 2019 חתם נידרלכנר על חוזה לשלוש שנים ב אאוגסבורג. בהופעת הבכורה שלו בליגה, הבקיע נידרלכנר שער יתרון בדקה הראשונה מול בורוסיה דורטמונד במחזור הפתיחה של עונת 2019/20, אך דורטמונד ניצחה לבסוף 1–5.

תארים
-----

#### פרייבורג

* אליפות הבונדסליגה השנייה: 2015/16

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלוריאן נידרלכנר** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
**שקנאי פרואני** (שם מדעי: *Pelecanus thagus*) הוא מין במשפחת השקנאיים. מצוי בחופה המערבי של אמריקה הדרומית שלחופי האוקיינוס השקט במרכז צ'ילה, דרום פרו ולעיתים נדירות מופיע גם לחופי אקוודור.

תיאור
-----

השקנאי הפרואני בעל צבע כהה עם פס לבן שנמתח מקצה המקור עד לקודקוד ויורד לצדי הצוואר. על ראשו ציצית נוצות קצרה. בעבר נחשב לתת-מין של השקנאי החום. משקלו של השקנאי הפרואני כפול מזה של מהשקנאי החום, עם משקל ממוצע של 7 ק"ג; הוא גם ארוך יותר, עם אורך כולל של כ-1.5 מטר. כמותו הוא צולל לעבר להקות דגים ולא שוחה לעברם על פני המים.

עונת ההזדווגות חלה בין ספטמבר למרץ. מספר הביצים בתטולה הוא בדרך-כלל שתיים או שלוש ביצים. הביצים מודגרות לתקופה של 4 עד 5 שבועות, ותקופת הטיפוח נמשכת שלושה חודשים.

הסטטוס שלו הוערך לראשונה על ידי איגוד השימור העולמי ב-2008, בתור מין קרוב לסיכון.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שקנאי פרואני** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Pelecanus thagus** |

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  שקנאי פרואני באתר הרשימה האדומה של IUCN

* 
* 
* 
*
שקנאי נוחת בטקסס
**שקנאי אמריקני** (שם מדעי: *Pelecanus erythrorhynchos*) הוא מין של שקנאי גדול ואחד משני השקנאים החיים באמריקה, יחד עם שקנאי חום. הוא חי בעיקר במרכז ארצות הברית ובדרום קנדה ודרומה לאורך החופים עד למקסיקו ומרכז אמריקה.

מאפיינים
--------

זהו שקנאי גדול ואחד מהגדולים בעופות אמריקה, קטן רק ממיני הברבורים הגדולים כמו ברבור מחצצר וכן מהמין הנדיר קונדור קליפורני. אורכו הממוצע 130-180 ס"מ, אורך המקור 29-39 ס"מ אצל זכרים, ו-26 עד 36 ס"מ אצל נקבות; מוטת הכנפיים היא כ-240-300 ס"מ. עם כנפיו הגדולות הוא מסוגל לדאות ולהשתמש במעט מאוד אנרגיה. בהרבה מקרים הם דואים בחבורות שסופגות אוויר חם מכנפי חבריהם. משקלם מגיע 3.5-13 ק"ג, אך בדרך כלל באזור 9 ק"ג. הזכרים גדולים מהנקבות.

השקנאי יכול לחיות בטבע מעל 16 שנה. השיא שלהם בשבי הוא 34 שנה.

השקנאי אינו צולל כמו השקנאי החום לטרפו, אלא רק מפני המים. כרוב השקנאים, ניזון בעיקר מדגים והמיוחד מיני הקרפיון השונים, הסוג Perch, סלמונים שונים ולעיתים גם סרטנים ודו-חיים קטנים. הם אוכלים לפעמים נבלות של חיות שטבעו ואף חוטפים מזון מעופות מים אחרים כמו אנפות. הם חיים בעיקר בביצות ובנהרות איטיים, אך גם באגמים קרים ואפילו בחופים או במים מליחים שונים. הם מקננים בחבורות גדולות ליד מקווי מים גדולים ואגמים כמו באיים בנהר סלאב שבין אלברטה לטריטוריות הצפון מערביות, שם מקננים יותר מ 10% מהאוכלוסייה.

לשקנאי בוגר יש מעט טורפים, עקב הימצאותם באוויר או במים הרחק מהישג ידיהם. בעונת הקינון הם בוחרים איים לקנן בהם ורק טורפים מעטים כמו שועלים והקויוט יכולים לתפוס אותם. השקנאים הקטנים והביצים פגיעים הרבה יותר לשחפים, עורבים, עופות דורסים וראקונים. השקנאי יכול להשתמש במקור כדי להדוף את היריבים, אך הוא יעדיף לעוף הרחק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שקנאי אמריקני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  שקנאי אמריקני באתר הרשימה האדומה של IUCN
**כריסטופר ז'וליין** (בצרפתית: **Christopher Jullien**; נולד ב-22 במרץ 1993 בלאני-סור-מארן שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם במונפלייה.

קריירת מועדונים
---------------

### אוסר

ז'וליין גדל במחלקת הנוער של US טורסי, ממנה יצא גם כוכב נבחרת צרפת פול פוגבה. בשנת 2005 עבר למחלקת הנוער של אוסר. ב-24 באוגוסט 2012 ערך ז'וליין את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 1–2 על לאוואל במסגרת המחזור החמישי בליגת המשנה הצרפתית. ב-28 באוגוסט הבקיע ז'וליין את שער הבכורה שלו במועדון, שער בתוספת הזמן של המחצית השנייה בניצחון 1–2 על דיז'ון במסגרת גביע הליגה הצרפתית. ב-21 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, שער בדקה ה-82 בניצחון 1–2 על קלרמון פוט במסגרת המחזור ה-14. ז'וליין ערך 25 הופעות ליגה בעונת 2012/2013, בהן הבקיע שני שערים.

### בורוסיה מנשנגלדבך

בקיץ 2013 חתם ז'וליין בפרייבורג מהבונדסליגה בהעברה חופשית. ז'וליין בילה את רוב תקופתו במועדון בקבוצת המילואים. ב-16 בדצמבר 2014 ערך את הופעתו היחידה בקבוצה הראשונה של המועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-72 בהפסד 0–2 לבאיירן מינכן במסגרת המחזור ה-16.

### ההשאלה לדיז'ון

את עונת 2015/2016 בילה ז'וליין בהשאלה לדיז'ון מליגת המשנה הצרפתית. ב-31 ביולי 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בתיקו 0-0 נגד אז'אקסיו במסגרת המחזור הראשון. ב-14 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-54 בהפסד 1–2 לבורג-פרונס במסגרת המחזור השלישי. הוא ערך 34 הופעות ליגה בעונה זו, בהן הבקיע 9 שערים.

### טולוז

ב-10 ביוני 2016 חתם ז'וליין בטולוז מליגת העל הצרפתית. ב-14 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 0-0 נגד אולימפיק מרסיי. ב-20 באוגוסט כבש את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 1–4 על בורדו. בקבוצה היה שחקן הרכב קבוע במשך שלוש עונותיו.

### סלטיק

ב-28 ביוני 2019 חתם ז'וליין לארבע שנים בסלטיק.

### מונפלייה

ב-23 באוגוסט 2022 חתם במונפלייה.

קריירה בינלאומית
----------------

ז'וליין היה חלק מנבחרת צרפת עד גיל 20 שזכתה בגביע העולם עד גיל 20 בשנת 2013.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כריסטופר ז'וליין** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**כריסטופר מרקוס** (באנגלית: **Christopher Markus**; נולד ב-2 בינואר 1970) ו**סטיבן מק'פילי** (**Stephen McFeely**; ‏24 בפברואר 1970) הם צמד תסריטאים אמריקאים.

השניים הכירו כשלמדו יחד כתיבה יוצרת בקמפוס של אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס. ב-1996, לאחר שקיבלו את התואר השני שלהם, הם עברו ביחד ללוס אנג'לס כדי לפצוח בקריירה כתסריטאים בתעשיית הקולנוע האמריקאית. הם שכרו לעצמם סוכן, ולאחר כשנתיים, ב-1998, הם מכרו את התסריט הראשון שלהם. על אף שהפקתו לא יצאה בסופו של דבר לפועל, העניין שנוצר סביבו הוביל את רשת הטלוויזיה האמריקאית "HBO" לשכור אותם לכתוב סרט ביוגרפי אודות הקומיקאי פיטר סלרס. סרט טלוויזיה זה, שנקרא "חייו ומותו של פיטר סלרס", שודר בערוץ ב-2004, והעניק לצמד פרס אמי לבידור בפריים טיים על כתיבה יוצאת דופן בסדרת מוגבלת, סרט או תוכנית מיוחדת.

כשנה אחר כך, ב-2005, מרקוס ומק'פילי שיתפו פעולה עם אן פיקוק ואנדרו אדמסון בכתיבת סרט הפנטזיה והרפתקאות עתיר התקציב של חברת וולט דיסני, "סיפורי נרניה: האריה, המכשפה וארון הבגדים". כאשר הסרט המשיך לטרילוגיה, הם נבחרו לשוב ולכתוב את התסריט גם לשני הסרטים האחרים - ב-2008 הם חברו לאדמסון פעם נוספת בכתיבת "סיפורי נרניה: הנסיך כספיאן", וב-2010 הם שיתפו פעולה עם מייקל פטרוני בכתיבת "סיפורי נרניה: המסע בדורך השחר". בנוסף, ב-2007 הם כתבו את "אתה הורג אותי" וב-2013 את "רווח וכאב".

ב-2011, השניים הצטרפו לזיכיון סדרת סרטי הלייב אקשן עתירי התקציב של חברת וולט דיסני, "היקום הקולנועי של מארוול". הם כתבו את שלושת סרטי דמותו של גיבור-העל קפטן אמריקה - "קפטן אמריקה: הנוקם הראשון" (2011), "קפטן אמריקה: חייל החורף" (2014) ו"קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים" (2016). כהרחבה לעולמו של הקפטן, ב-2015 הם יצרו עבור רשת "ABC" את סדרת הטלוויזיה "הסוכנת קרטר" העוסקת בדמותה של פגי קרטר. בנוסף, ב-2013, הם כתבו יחד עם כריסטופר יוסט את "תור: העולם האפל". כהמשך להתבססותם באולפני מארוול, הם כתבו את שני הסרטים המסכמים של הנוקמים - "הנוקמים: מלחמת האינסוף" (2018) ו"הנוקמים: סוף המשחק" (2019).

ב-2020, השניים הצטוותו מחדש אל צמד האחים הבמאים אנתוני וג'ו רוסו, איתם עבדו על היקום הקולנועי של מארוול, ביצירת סרט הפעולה והמותחן "האיש האפור", שעלה לשירות המדיה של נטפליקס ב-2022. 

כיום עובדים השניים על תסריט לסרט המדע-בדיוני של האחים רוסו "*The Electric State"* לשירות המדיה של נטפליקס.

קישורים חיצוניים
----------------

* כריסטופר מרקוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* סטיבן מק'פילי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
**סטיבן קארל זולטן ברוסט** (באנגלית Steven Karl Zoltán Brust) (נולד ב-23 בנובמבר 1955) הוא סופר פנטזיה ומדע בדיוני אמריקאי ממוצא הונגרי. הוא ידוע בזכות סדרת ספריו על ולאד טאלטוס. ספריו של ברוסט תורגמו לגרמנית, רוסית, פולנית, צ'כית, הולנדית, ספרדית, צרפתית ועברית. ברוסט גם תופף בלהקת פולק-רוק *Cats Laughing* והוציא אלבום אחד *A Rose for Iconoclastes* בשנת 1993.

סטיבן ברוסט ביקר בישראל במסגרת הפסטיבל אייקון 2008.

שם משפחתו מופיע בתרגום העברי לספריו בצורה שגויה ("בראסט"), בעוד בכנס אייקון 2008, העיד בקולו שלו, ששמו "סטיבן ברוסט".

יצירותיו
--------

סדרת **ולאד טאלטוס** של סטיבן ברוסט מתרחשת באימפריית דרגארייה, המאוכלסת בדרגאריינים, יצורים דמויי-אדם גבוהים אשר חיים אלפי שנים, ובני-אנוש, המכונים "מזרחיים" בפי דרגאריינים. הדרגאריינים מחולקים לשבעה עשר בתים, כאשר לכל בית חיה המייצגת אותו, ותכונות אופי ותחומי עיסוק האופייניים לאותו בית בלבד. הסדרה עוסקת בחייו של ולאד טאלטוס, בן-אנוש המשתייך לבית **ג'הרג**, המריץ את כל תחום הפשע המאורגן באימפריית דרגארייה. ולאד הוא מתנקש ואחראי על עסקים בלתי-חוקיים באזור מסוים באָדרִילָנקָה, עיר הבירה של האימפריה. למרות היותו מזרחי, גזע חלש התופס את המעמד התחתון של החברה הדרגאריינית, ולאד הצליח להתחבר עם מספר דראריינים בעלי השפעה והוא מעורב לעיתים במאורעות חשובים הנוגעים לגורלה של אימפריה כולה. עד כה נכתבו 11 ספרים בסדרה, המתוכננת לכלול 19 ספרים - אחד על שם כל אחד משבעה עשר הבתים, אחד על טאלטוס עצמו, וספר אחרון, שייקרא *The Last Contract*.

סדרה נוספת פרי עטו של סטיבן ברוסט, *Khaavren Romances*, מחווה ל"שלושת המוסקטרים" של אלכסנדר דיומא האב, מתרחשת גם היא בעולם של דרגארייה, כ-1000 שנים לפני האירועים של סדרת ולאד טאלטוס.

בין הספרים האחרים שכתב יש לציין את *To Reign in Hell*, ספר על מרד מלאכים בגן עדן אשר הושפע מיצירותיו של ג'ון מילטון, ו-*Agyar*, ספר אפל על ערפד בעולם המודרני. ברוסט גם כתב ספרים וסיפורים בשיתוף עם סופרים אחרים, כגון *The Gypsy* שנכתב בשיתוף פעולה עם רובין הוב.

מספריו שתורגמו לעברית
---------------------

* "**ג'הרג**" (1983) - יצא בעברית בהוצאת **מודן** בשנת 2003, בתרגומו של דוד חנוך.
* "**ינדי**" (1984) - יצא בהוצאת **מודן** בשנת 2003, בתרגומו של דוד חנוך.
* "**טקלה**" (1987) - יצא בהוצאת **מודן** בשנת 2004, בתרגומו של דוד חנוך.
* "**טאלטוס**" (1988) - יצא בהוצאת **מודן** בשנת 2006, בתרגומו של דוד חנוך.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטיבן בראסט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סטיבן בראסט
* הבלוג של סטיבן ברוסט (באנגלית)
* סטיבן בראסט, ברשת החברתית Goodreads

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007306290905171
* BnF: cb13201644f (data)
* GND: 123689015
* ISNI: 0000 0001 0865 2300
* LCCN: n84076962
* MusicBrainz: eeef704f-4c8b-4041-a21e-59316e43c77b
* NDL: 01030825
* NKC: xx0004549
* NTA: 072852194
* SNAC: w6kd23p6
* SUDOC: 111905184
* VIAF: 5074845
* WorldCat: lccn-n84076962

 |
**סטיב רודויי** (באנגלית: **Steve Rodway**; נולד בעיר קיימברידג'שייר, הממלכה המאוחדת), ידוע גם כ**מוטיב 8**, הוא מפיק מוזיקלי, פזמונאי, תקליטן וטכנאי קול בריטי.

רודויי ידוע בהפקת רמיקסים רבים לסינגלים של אמנים שונים, דוגמת אירייז'ר, ספייס גירלז, רוברט פאלמר, פאלפ ופט שופ בויז. במרוץ השנים, הוציא לאור גם סינגלים מקוריים פרי עטו דוגמת "Rockin' for Myself",‏ "Break The Chain" ו-"Searching For The Golden Eye". העבודה המוכרת ביותר של רודויי היא הפקת השיר הבריטי לאירוויזיון 1996, "Ooh Aah... Just a Little Bit" מאת ג'ינה ג'י. השיר הגיע למקום השמיני בתחרות ולמקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי במשך מספר שבועות רצופים.

קריירה
------

רודויי החל את קריירתו המוזיקלית כזמר ליווי, מתופף וקלידן של הזמר בילי אושן. לאחר עבודתו, ייסד חברת תקליטים עצמאית בשם "Nuff Respect Records", להפקת סינגל בכורתו, "Rockin' for Myself". במהלך שרמיקסים שלו הושמעו רבות במועדוני לילה, רודויי חתם חוזה הקלטות עם חברת התקליטים "האחים וורנר", כדי להוציא את הסינגל בהוצאה מחודשת, לאחר שהקודמת לא הצליחה מסחרית. ההוצאה החדשה הגיעה למקום ה-18 במצעד הסינגלים הבריטי תוך שבוע מצאתה. לאחר הוצאת השיר, רודויי החל גם לפתח רמיקסים לשירים של אמנים מפורסמים. הרמיקס "Listen to the Music" של האחים דובי הגיע למקום ה-37 במצעד המוזיקה בבריטניה. הסגנון הייחודי של רודויי, הביא להצלחתו בתחום מוזיקת המועדונים. בשנת 1997, הוציא לאור את הרמיקס "Addicted to Love" של רוברט פאלמר. הרמיקס זכה לנתון השמעות גבוה מאוד באירלנד ובבריטניה. רודויי הקליט גם רמיקס של "Wannabe" של הספייס גירלז, שכן זכה להצלחה מסחרית גבוהה מאוד.

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומים

* 1983:‏ *Horizontal Hold*

קישורים חיצוניים
----------------

* סטיב רודויי, ברשת החברתית פייסבוק
* סטיב רודויי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* סטיב רודויי, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Just a little bit". *Eurovision Song Contest 1996*. Esctoday.com.
2. ↑  Studer, Wayne. "The Pet Shop Boys' Remixers". *Pet Shop Boys Commentary*. Geowayne.com.
3. ↑  Zywietz, Tobias (22 במרץ 2005). "Chart Log UK: Mood II Swing - My Vitriol". *Chart Log UK*. The Official Zobbel Website. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Zywietz, Tobias (22 במרץ 2005). "Chart Log UK: Dio - Dyverse". *Chart Log UK*. The Official Zobbel Website. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 53a4f2eb-742e-48ff-8d5b-bab60e78581d

 |
**אוֹטָאנֵס** בן סִיסָאמְנֵס (ביוונית: Ότανής, בלטינית: **Otanes**) היה מצביא פרסי, שפעל בשלהי המאה ה-6 וראשית המאה ה-5 לפנה"ס תחת שרביטו של דריווש מלך פרס.

אביו של אוטאנס היה אחד משופטי המלך הקודם, קַמְבּיסֶס, והוצא על ידו להורג משום שעיוות את הדין תמורת שוחד. ההיסטוריון היווני הרודוטוס מספר, כי "קמביסס חתך את גרונו, פשט את כל עורו, חתך את העור לרצועות ופרש אותן על הכיסא שעליו ישב סיסאמנס בזמן משפט." אחר כך מינה את אוטאנס בנו לשופט, והושיבו על כיסא זה למען יזכור "על כסאו של מי הוא יושב במשפט".

בשנת 506 לפנה"ס מונה אוטאנס למצביא אזור החוף באסיה הקטנה, במקומו של מֶגַבָּזוֹס. הוא כבש את ביזנטיון, כֵלְקֶדוֹן, אַנְטַנְדְרוֹס ולַאמְפוֹנִיוֹן, ובעזרת צי אוניות מן האי לֶסְבּוֹס כבש את האיים לֶמְנוֹס ואִימְבּרוֹס.

אוטאנס נזכר כאחד מחתני המלך דריווש ומצביאיו, שדיכא את המרד האיוני (500 – 494 לפנה"ס). לאחר המפלה בקרב סלמיס שבקפריסין (497 לפנה"ס) ושעבודו מחדש של האי, נפנו הפרסים להשבת שלטונם באסיה הקטנה. על אוטאנס ואַרְטָאפֶרְנֶס מושל סַרְדִיס הוטלה משימת כיבושן של קְלַאזוֹמֶנַאי שבאִיוֹנִיָה וקִימֶה אשר באַיוֹלִיס.

מקורות
------

* הרודוטוס. **היסטוריה**. תרגמו וכתבו מבואות: בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. פפירוס, בית ההוצאה - אוניברסיטת תל אביב, 1998.

קישורים חיצוניים
----------------

* s.v. "Otanes" (2) in: Smith, W. (editor), *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology,* 1867. Digitized copy in: Perseus.

* **כתבי הירודוטוס**. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. 2 כרכים. ירושלים, הוצאת ראובן מס, תרצ"ה-1945. העתק דיגיטלי באתר "דעת".

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרודוטוס, ספר ה, 25 (בתרגום שימרון-צלניק).
2. ↑  שם, ספר ה, 26.
3. ↑  שם, ספר ה, 116, 123.