recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ביתן הדמיון!** (באנגלית: **The Imagination! Pavilion**), שנקרא בעבר "**ביתן המסע אל הדמיון**" (**The Journey Into Imagination Pavilion**), הוא אחד הביתנים של פארק השעשועים אפקוט בדיסניוורלד שבפלורידה. הביתן כולל מתקנים שנושאם הוא "הדמיון".

מאז הקמת הביתן בשנת 1982 הוא ממומן על ידי חברת איסטמן קודאק.

היסטוריה
--------

ביתן הדמיון נפתח לציבור בשמץ 1982 וכלל אזור בו הוצג הסרט התלת־ממדי "**מסעות הקסם**". כמו כן הוצגה בביתן המצגת "עושים זיכרונות" שהציגה את ההיסטוריה של הצילום.  

בשנת 1983 נפתחה האטרקציה "מסע אל הדמיון" ושם המתקן שונה לשמה של האטרקציה. כמו כן נפתח מעל האטרקציה אזור "אימג'וורקס". בשנת 1986 הוחלף הסרט "מסעות הקסם" בסרט התלת־ממדי "**קפטן איו**" בבימוי ג'ורג' לוקס ובכיכובו של מייקל ג'קסון. בשנת 1994 הוחלף הסרט בסרט התלת־ממדי "**יקירתי, הקהל התכווץ**" בכיכובם של ריק מורניס (בתפקיד פרופסור ויין זלינסקי) ואריק אידל (בתפקיד מנהל המכון לדמיון, ד"ר נייג'ל צ'אנינג). ב-2010 הסרט הוחזר להיות קפטן איו אך נסגר בשנת 2015 כדי לפנות מקום לאטרקציה פסטיבל הסרטים הקצרים של דיסני ופיקסאר.

באמצע שנות ה-90 שונה שם הביתן ל"דמיון!".

גרסת חגיגת המילניום
-------------------

בשנת 1997 חברת פוג'יפילם, מתחרתה העיקרית של קודאק הציעה לחברת וולט דיסני לממן את המתקן ולהקים במקומו רכבת הרים. באותה עת עמד להסתיים החוזה של דיסני עם קודאק, וחברת וולט דיסני שקלה הצעה זו. לבסוף הציעה קודאק להמשיך לממן את המתקן תוך שיפוץ האטרקציה העיקרית בו והפיכתה לאטרקציה "מדעית" יותר. חברת וולט דיסני בחרה בהצעת קודאק שכללה מתקן מחודש שיותר זול להפעילו (המתקן הקודם של "מסע אל הדמיון" היה המתקן שהפעלתו הייתה היקרה ביותר, על אף היותו המתקן הפופולרי ביותר). בסוף שנת 1997 החליטה חברת דיסני לקבל את הצעת חברת קודאק מחשש שהציבור יעדיף מתקן מסוג מתקן אפל כפי שהיה קודם לכן על רכבת הרים. בשנת 1998 נסגר מתקן "מסע אל הדמיון" לשיפוצים. במסגרת השיפוצים הוקטנו מזרקות המים הקופצים שמחוץ לפירמידת הזכוכית במטרה להגדיל את השטחים המסחריים במתקן.

המתקן המחודש נפתח בשנת 1999 במסגרת חגיגות המילניום שנערכו באפקוט. תמת המתקן שונתה והוא הפך חלק מעלילת הסרט "יקירתי הילדים התכווצו" - כאשר במקום דמות הדרימפיינדר הופיעו דמויות מהסרט, וכן הדמות פיגמנט הופיעה רק זמן קצר ביותר בסוף המתקן.

בעקבות המחאה הציבורית הוחלט לשנות את המתקן ודמותו של פיגמנט הוחזרה למתקן.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל דיסני** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דמיון! (באנגלית)

| אפקוט |
| --- |
| עולם העתיד | ספינת החלל כדור הארץ • אינובנשונס • עולם האנרגיה • המשימה: חלל • סוארין • טסט טרק • דמיון! • האדמה • הימים החיים |  |
| גלריית מדינות העולם | מקסיקו • נורווגיה • סין • גרמניה • איטליה • ההרפתקה האמריקאית • יפן • מרוקו • צרפת • הממלכה המאוחדת • קנדה |
| מתקנים שאינם פעילים | הורייזונז • פלאי החיים • כפר המילניום • עולם התנועה |
**גְּדַלְיָהוּ בֶּן פַּשְׁחוּר** הוא דמות מקראית מספר ירמיהו. מוזכר כאחד מאויביו הפוליטיים של ירמיהו שקראו למותו בעקבות נבואותיו על חורבן ירושלים בידי הבבלים:

> 
> וַיִּשְׁמַע שְׁפַטְיָה בֶן-מַתָּן, וּגְדַלְיָהוּ בֶּן-פַּשְׁחוּר, וְיוּכַל בֶּן-שֶׁלֶמְיָהוּ, וּפַשְׁחוּר בֶּן-מַלְכִּיָּה אֶת הַדְּבָרִים אֲשֶׁר יִרְמְיָהוּ מְדַבֵּר אֶל כָּל הָעָם לֵאמֹר: כֹּה, אָמַר ה', הַיּשֵׁב בָּעִיר הַזֹּאת יָמוּת בַּחֶרֶב בָּרָעָב וּבַדָּבֶר, וְהַיֹּצֵא אֶל-הַכַּשְׂדִּים יחיה, וְהָיְתָה-לּוֹ נַפְשׁוֹ לְשָׁלָל וָחָי... וַיֹּאמְרוּ הַשָּׂרִים אֶל הַמֶּלֶךְ, יוּמַת נָא אֶת הָאִישׁ הַזֶּה כִּי עַל כֵּן הוּא מְרַפֵּא אֶת יְדֵי אַנְשֵׁי הַמִּלְחָמָה הַנִּשְׁאָרִים"
> 
> 
> 
> — ירמיהו ל"ח, א'-ד'
> 

באוגוסט 2008 פורסם כי התגלתה בעיר דוד טביעת חותם על גבי בולה שמו של גדליהו בן פשחור בחפירותה של הארכאולוגית אילת מזר. הבולה נמצאה במתחם מבנה האבן הגדול, לא רחוק מהמקום בו נחשפה, מספר שנים קודם לכן, בולה עם שם של אויב פוליטי נוסף של ירמיהו, המוזכר באותו פסוק, יהוכל בן שלמיה.

גדליהו הוא חלק מרשימה בת 53 דמויות מקראיות, שאושרו במחקר מבחינה ארכיאולוגית כדמויות היסטוריות.

קישורים חיצוניים
----------------

* עידן יוסף, השרים שרצו לחסל את ירמיהו השאירו חתימות, nfc‏, 1 באוגוסט 2008
* דני הרמן, ממצאים חדשים בעיר דוד, באתר ynet, 4 באוגוסט 2008


1. ↑  Purdue researcher verifies the existence of 53 people mentioned in the Hebrew Bible, בעקבות מחקר שנערך באוניברסיטת פורדו, אינדיאנה, ארצות הברית
2. ↑  רשימת הדמויות מופיעה בסוף מאמר זה
ביתן הדמיון! בו הוצג הסרטון.
**עושים זיכרונות** (באנגלית: **Makin' Memories**) הוא שמו של סרטון קצר המהווה למעשה סרטון של תמונות (מספר התמונות בסרט פחות מ-24 תמונות לשנייה כמקובל בסרטים ולכן אין מדובר בסרט רציף) וכן שמו של שיר הנושא של סרטון זה. הסרט הוצג באולם הכניסה לאולם הקולנוע התלת־ממדי של ביתן הדמיון! בפארק השעשועים אפקוט שבדיסניוורלד בראשית שנות ה-80, החל מפתיחת המתקן. הביתן הופעל בתמיכת חברת קודאק, ועל כן שיר הנושא כלל תרמיזים רבים למוצרי החברה.

השיר נכתב על ידי האחים שרמן ואורכו 9 דקות - כאורך הסרט. תמונות הסרטון הוקרנו בסנכרון עם מילות השיר. הסרטון מציג את ההיסטוריה של הצילום מבחינה טכנית ואמנותית.

בגרסתם המקורית מילות השיר הסתיימו במילים: "And memories won't fade away..." - "והזיכרונות לא ידהו..." ואולם בשל חשש של עורכי הדין של חברת קודאק מתובענה ייצוגית כנגד החברה על כך שהשיר מהווה למעשה הבטחה שהתמונות של חברת קודאק לא ידהו (בעוד שבפועל יש דהייה), שונו מילות השיר ל-"And happy days can reappear..." - "ימים טובים יופיעו שוב..."

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל דיסני** |

* מילות השיר המלווה את הסרטון
**פַּשְׁחוּר בֶּן אִמֵּר הַכֹּהֵן** היה כהן ששירת בבית המקדש הראשון, בימי המלך יהויקים. תפקידו היה "פקיד נגיד".

פשחור הוא חלק מרשימה בת 53 דמויות מקראיות, שאושרו במחקר מבחינה ארכיאולוגית כדמויות היסטוריות.

אזכורים בתנ"ך
-------------

פשחור מוזכר בספר ירמיהו, בתור כהן שרדף את ירמיהו הנביא בעקבות נבואותיו על חורבן בית ראשון. 

> 
> כֹּה אָמַר ה' צְבָאוֹת אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל הִנְנִי מֵבִיא אֶל הָעִיר הַזֹּאת וְעַל כָּל עָרֶיהָ אֵת כָּל הָרָעָה אֲשֶׁר דִּבַּרְתִּי עָלֶיהָ, כִּי הִקְשׁוּ אֶת עָרְפָּם לְבִלְתִּי שְׁמוֹעַ אֶת דְּבָרָי. וַיִּשְׁמַע פַּשְׁחוּר בֶּן אִמֵּר הַכֹּהֵן וְהוּא פָקִיד נָגִיד בְּבֵית ה', אֶת יִרְמְיָהוּ נִבָּא אֶת הַדְּבָרִים הָאֵלֶּה: וַיַּכֶּה פַשְׁחוּר אֵת יִרְמְיָהוּ הַנָּבִיא, וַיִּתֵּן אֹתוֹ עַל הַמַּהְפֶּכֶת (כנראה בית מעצר) אֲשֶׁר בְּשַׁעַר בִּנְיָמִן הָעֶלְיוֹן אֲשֶׁר בְּבֵית ה'".
> 
> 
> 
> — ירמיהו ,כ, א-ב
> 

בסוף נבואת החורבן, מבשר ירמיהו לפשחור מה יהיה גורלו הוא, וגורל בני ביתו: 

> 
> וְאַתָּה פַשְׁחוּר וְכֹל יֹשְׁבֵי בֵיתֶךָ תֵּלְכוּ בַּשֶּׁבִי, וּבָבֶל תָּבוֹא וְשָׁם תָּמוּת וְשָׁם תִּקָּבֵר אַתָּה וְכָל אֹהֲבֶיךָ אֲשֶׁר נִבֵּאתָ לָהֶם בַּשָּׁקֶר.
> 
> 
> 
> — ירמיהו , כ', ו
> 

שמו של פשחור המסמל התפשטות (מלשון "פש" – פשו) וחירות ("חור"). יהיה "מגור" לשון פחד וצמצום – ההפך משמו המקורי.

צאצאיו
------

לא ברור אם "משמרת פשחור" שעלה בימי שיבת ציון היו מבני פשחור בן אמר, וכן אם אותם הכהנים בני פשחור הנמנים בספר עזרא כ"השיבו נשים נכריות" - אליועיני, מעשיה, ישמעאל, נתנאל, יוזבד, ואלעשה - היו מבני פשחור בן אמר או מצאצאי פשחור אחר.

עבדי פשחור
----------

בתלמוד מסופר כי; "אמר רב יהודה אמר שמואל ארבע מאות עבדים ואמרי לה ארבעת אלפים עבדים היו לו לפשחור בן אימר וכולם נטמעו בכהונה וכל כהן שיש בו עזות פנים אינו אלא מהם"

בימינו, יש שהשתמשו בשם זה, ככינוי לאדם שמתקיף אנשים הקוראים תיגר על השלטון.

פשחור בממצא הארכיאולוגי
-----------------------

השם פשחור מופיע ב'חרסי ערד' על גבי אוסטרקון חרס קטן (ערד 54) על יד המקדש שהיה קיים שם בתקופה שלפני חזקיהו. ביחד אתו נתגלו חרסים נוספים עם שמות משפחות כהונה כמו מרמות (ערד 50), בני קורח (ערד 49) ועוד.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הביטוי הוא יחידאי במקרא, ומשערים שפירושו היה מעין אחראי על המשמעת והסדר במקדש.
2. ↑  Purdue researcher verifies the existence of 53 people mentioned in the Hebrew Bible, בעקבות מחקר שנערך באוניברסיטת פורדו, אינדיאנה, ארצות הברית
3. ↑  רשימת הדמויות מופיעה בסוף מאמר זה
4. ↑  כך על פי רשי, מהר"י קרא והמלבי"ם.
5. ↑  על סמך הנאמר בתלמוד ירושלמי כי רק ארבע משמרות מבין הכ"ד משמרות כהונה עלו יחד עם עליית עזרא - ביניהם "משמרת פשחור" - יש סוברים כי שם משמרת מלכיה הפך להיקרא על שם פשחור כי משפחתו הייתה היחידה מבין משמרתו שעלה (ספר תכלת מרדכי על תוספתא מסכת תענית ב;א)
6. ↑  כגון פשחור בן מלכיה המוזכר בספר ירמיהו לח:א. וכן בספר נחמיה יא, יב; "מן הכהנים .. עדיה בן ירחם בן פלליה בן אמצי בן זכריה בן פשחור בן מלכיה
7. ↑  למשל בדבריו כאן של פרופ' אסא כשר, שנאמרו לכבודו של פרופ' ישעיהו ליבוביץ.
8. ↑  שמואל אחיטוב, הכתב והמכתב, ירושלים, 2005, 138.
**סטיאן בארסנס סימונסן** (בנורווגית: **Stian Barsnes-Simonsen**; נולד ב-20 באפריל 1979) הוא שחקן ומנחה טלוויזיה נורווגי.

ביוגרפיה
--------

סימונסן נולד ב-20 באפריל 1979 בברגן שבנורווגיה ובגיל 12 עבר לאוסלו.

בשנת 1992 הופיע לראשונה בטלוויזיה בתוכנית הנוער "U", מ-1998 ועד 2000 שיחק באופרת הסבון "Hotel Cæsar" ששודרה בערוץ TV 2.

בשנת 2004 פרסם את ספרו "How to be ungdom" בו הוא מדבר ומדריך בני נוער על נושאים כמו אהבה, עוני ודימוי גוף, מ-2005 ועד 2006 הנחה את שעשועון הטלוויזיה לילדים "Amigo".

בשנת 2008 יצא ספרו השני "En faktahest om forelskelse" בו הוא נותן לבני נוער עצות והכוונה בנושא זוגיות.

בשנים 2002–2004 ובין 2008 ל-2009 הנחה את תחרות המוזיקה לילדים "Melodi Grand Prix Junior".

בשנת 2002 ו-2007 הנחה את "MGP Nordic" הגרסה הכלל סקנדינבית של התחרות בה מתמודדים ילדים מרחבי מדינות סקנדינביה, ב-2004 הנחה את אירוויזיון הילדים השני מאולם הוקנס.

ב-2006 ו-2007 הנחה את ה-"Melodi Grand Prix" התחרות הבוחרת את המוזיקאי שייצג את נורווגיה באירוויזיון, ב-2008 ו-2009 שימש כמגיש הניקוד של נורווגיה באירוויזיון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטיאן בארסנס סימונסן** בוויקישיתוף
* סטיאן בארסנס סימונסן, ברשת החברתית LinkedIn
* סטיאן בארסנס סימונסן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* סטיאן בארסנס סימונסן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  NRK, NRK.no - Stian Barsnes Simonsen, www.nrk.no (ב־)
2. ↑  How to be ungdom, Løveunge (בנורווגית)
3. ↑  How to be ungdom - Stian Barsnes Simonsen, Bokklubben (בנורווגית ספרותית)
4. ↑  En faktahest om forelskelse (-og kyssing) av Stian Barsnes Simonsen, bokelskere.no (באנגלית)
5. ↑  "Eurovision Synnøve Svabø & Stian Barsnes Simonsen again! - ESCToday.com". *Eurovision News, Polls and Information by ESCToday* (באנגלית אמריקאית). 2006-11-12. נבדק ב-2018-11-07.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 4080139
* ISNI: 0000 0003 6314 7950
* VIAF: 226813508
* WorldCat: viaf-226813508

 |
**ריק ויין אלן** (באנגלית: **Richard Wayne Allen**; נולד ב-7 בנובמבר 1951) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-12 של מדינת ג'ורג'יה. הוא נבחר לראשונה לקונגרס האמריקאי בבחירות 2014, מטעם המפלגה הרפובליקנית.

ביוגרפיה
--------

אָלן נולד באוגוסטה שבג'ורג'יה, ולמד באוניברסיטת אובורן השוכנת באלבמה. שם השלים לימודי תואר ראשון בבנייה. הוא מייסד החברה "ר.ו. אלן ושות'", חברת בנייה שבסיסה באוגוסטה. בשנת 2012 התמודד אלן בבחירות מקדימות שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית לייצוג מחוז הקונגרס ה-12 של ג'ורג'יה, מול שלושה מתמודדים אחרים. הוא הפסיד ללי אנדרסון, חבר בית הנבחרים המדינתי, עם 49.7% מהקולות לעומת 50.3% שגרף אנדרסון. ביום הבחירות הכלליות הפסיד אנדרסון לג'ון בארו (אנ'), מועמד המפלגה הדמוקרטית, שנבחר מחדש לנציג המחוז בקונגרס.

במהלך בחירות 2014 התמודד מחדש לבית הנבחרים האמריקאי, ובבחירות הכלליות גבר על נציג המחוז המכהן ג'ון בארו. ניצחונו של אלן היה נחשב למהפך אף על פי שמכוני סקרים החשיבו את ההרכב הדמוגרפי של המחוז כרפובליקני, בעקבות איחוד מחוזות בעקבות תוצאות מפקד האוכלוסין של ארצות הברית ב-2010. גם בבחירות הבאות נבחר אלן מחדש לקונגרס, כמו גם ב-2018 וב-2020.

אלן הוא שמרן, המתנגד לזכויות להט"ב ולבקרה על הזכות לשאת נשק. לראיה, במהלך ישיבה רפובליקנית סגורה שדנה בתיקון האוסר על אפליה של עובדים להט"בים, קרא אלן פסוק מהביבליה האומר על הומוסקסואלים כי "הם מבצעים דברים הראויים למוות". אלן אמר לרפובליקנים שהתאספו בישיבה כי ילכו אל הגיהנום לו יצביעו בעד התיקון המוצע כנגד האפליה. לאחר פיגוע הירי במועדון הלהט"ב באורלנדו, אלן נשא תפילה למען משפחות הקרבנות אך סירב להתנצל או לחזור בו מהערותיו לפיהם הומוסקסואלים ראויים למוות.

בדצמבר 2020 נמנה אלן בין 126 חברי בית הנבחרים מהמפלגה הרפובליקנית שחתמו על מכתב ידידי בית המשפט לשם הבעת תמיכה בתיק "טקסס נגד פנסילבניה", תובענה ייצוגית שהוגשה לבית המשפט העליון של ארצות הברית בניסיון לערער על תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 במספר מדינות מתנדנדות, בהן ג'ו ביידן ניצח את הנשיא המכהן דונלד טראמפ. בית המשפט העליון מיאן לדון בתיק על סמך שלטקסס אין זכות עמידה לערער על תוצאות בחירות במדינה אחרת, על סמך פרק 3 לחוקת ארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריק אלן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ריק אלן בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית)
* ריק אלן, ברשת החברתית פייסבוק

* ריק אלן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ריק אלן, ברשת החברתית אינסטגרם

* ריק אלן, סרטונים בערוץ היוטיוב
* ריק אלן באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
2. ↑  ג'ים גאלווי, Nunn, Carter, and Barrow defeated; Georgia's Democratic revolution is stillborn, באתר The Atlanta Journal-Constitution‏, 4 בנובמבר 2014 (באנגלית)
3. ↑  דייוויד בדש, GOP Congressman Quotes Bible, Tells Republicans They Are ‘Going to Hell’ if They Vote for LGBT Bill, באתר The New Civil Rights Movement‏, 26 במאי 2016 (באנגלית)
4. ↑  מייקל ר. בלוד וניקולס ריקרדי, Biden officially secures enough electors to become president, באתר AP‏, 5 בדצמבר 2020 (באנגלית)
5. ↑  הניו יורק טיימס, ביהמ"ש העליון בארה"ב דחה את התביעה של טקסס נגד תוצאות הבחירות, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2020

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* US Congress: A000372

 |
**אסתר פאנוס** (בערבית: **إستر فانوس**, המוכרת גם בשם **אסתר פהמי ויצא** (בערבית: إستر فهمي ويصا; 19 בפברואר 1895, אסיוט, מצרים - 28 באוגוסט 1990, אלכסנדריה) הייתה פמיניסטית נוצרית מצרית. חברה מייסדת באגודת הנשים החדשה, עזרה להקים את הוועד המרכזי לנשים של מפלגת אל-ופד ב-1920.

ביוגרפיה
--------

פאנוס הייתה בתו של אח'נוח' פאנוס ובלסם ויצא. אביה היה מנהיג המפלגה הקופטית במצרים ואמה הייתה אחת מן התלמידות הראשונות בבית הספר הפרסביטריאני לבנות. לאווירה הלאומית והדתית השולטת בבית הוריה הייתה השפעה רבה על אישיותה. בשנת 1913 התחתנה עם פהמי בּכּ ויצא (לאחר נישואיה הייתה ידועה כ"אסתר פהמי ויצא"). כאשר עורך הדין המפורסם, מכראם עוביד, ידיד משפחתם, ביקר בביתה, נודע לאסתר פאנוס כי סעד זע'לול פאשה מתעתד לנסוע לאנגליה בדרישה להסיר את המנדט הבריטי מעל מצרים. היא החליטה אז להצטרף לתנועת ההתקוממות נגד הקולוניאליזם הבריטי שפעלה בשנת 1919.

לאחר ההפגנות ברחבי מצרים ובעקבות ירי הבריטים במפגינים, כתבה פאנוס לנשיא האמריקאי וודרו וילסון: "ארבעה אנשים נשלחו למאבק זה" (כוונתה לסעד זע'לול ולחבריו), "אם יש בכך צורך, נשלח 400, או אולי 4000, או ארבעה מיליונים כדי לשחרר את הקודמים... זקנים יזכו שוב בכוחם, גברים הם אמיצים ונשים הן נועזות".

פאנוס נסעה לקהיר כדי להיפגש עם צאפיה זע'לול, אשר הציעה את חתימתן של שלוש נשים על המסר המיועד לנשיא וילסון. מאות נשים נאספו כדי לחתום על הודעה זו ולהגיש את התנגדותן.

ב-1923, יחד עם הודא שעראווי, החליטה אסתר פאנוס להקים ועדה המייצגת את נשות מצרים במשותף עם מפלגת אל-ופד. בכנסיית סנט מארק קיימו הנשים מפגש שבו הודא שעראווי הייתה מועמדת כיושבת ראש ונבוויה מוסא, וחידה ח'ולוצי, סאיזה נבראווי ואסתר פאנוס הוצעו כסגנות.

במארס 1923 הקימה פאנוס יחד עם נשים אחרות את "האיחוד הפמיניסטי המצרי" כדי לשפר את רמת הנשים בתחום הספרות והחברה ולקדם אותן כך שיזכו לקבל יחס שווה לגברים. היא הייתה מעורבת באיגודים אחרים, כגון אגודת הנשים הצעירות, אגודת העובדים של מצרים וכן עמותות אחרות.

אסתר פאנוס הייתה ידועה בביקורת הנוקבת נגד המעורבות המערבית במצרים. היא כתבה מכתבים רבים בהם הביעה התמרמרות וביקורת, והובילה מאבקים צרכניים שונים כדי לערער את היציבות שהושגה על חשבון האזרחים המצריים.

אסתר פאנוס נפטרה באוגוסט 1990, והותירה אחריה השפעה משמעותית על האחדות הלאומית ועל המאבק לשחרורן של נשים מצריות .

לקריאה נוספת
------------

* Hanna Fahmy Wissa, **Assiout: the saga of an Egyptian family**, Book Guild, 2000

הערות שוליים
------------

1. ↑  Beth Baron, "Nile mother: Lilian Trasher and the orphans of Egypt", in: Barbara Reeves-Ellington, Kathryn Kish Sklar, Connie A. Shemo, **Competing Kingdoms: Women, Mission, Nation, and the American Protestant Empire, 1812–1960**, Duke University Press, 2009, p. 246.
2. ↑  למעי אל-מטיעי, **אלמנך הגברים והנשים של מצרים**, דאר א-שורוק 2003, עמ' 23–24 (בערבית).
3. ↑  Yunan Labib Rizk, "Egyptian women make their mark", **Al-Ahram Weekly**, 11-17 May 2000
Issue No. 481.
4. ↑  **אלמנך הגברים והנשים של מצרים**, עמ' 26.
5. ↑  Nancy Reynolds, **A City Consumed: Urban Commerce, the Cairo Fire, and the Politics of Decolonization in Egypt**, Stanford University Press, 2012, pp. 78-82.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007448208005171
* ISNI: 0000 0001 2211 9393
* LCCN: n80142646
* NTA: 15413645X
* VIAF: 65314142
* WorldCat: lccn-n80142646

 |
**נשות רוסיה** (ברוסית: **Женщины России**) הייתה מפלגה וגוש פוליטי ברוסיה, שהתמודדה במספר מערכות בחירות לבית התחתון של הפרלמנט.

היסטוריה
--------

המפלגה הוקמה בסתיו 1993 על ידי מיזוג של שלוש תנועות נשים, איחוד נשות רוסיה (הכוח הדומיננטי),  איגוד יזמות הנשים ברוסיה ואיגוד נשות חיל הים. איחוד נשות רוסיה בחן את המניפסטים של 30 מפלגות לקראת הבחירות לפרלמנט בדצמבר 1993 ולא היה מרוצה מחוסר תשומת הלב לנושאי נשים. לאחר שנציגות האיחוד כתבו למפלגות וקיבלו שלוש תגובות שטחיות ועלו חששות שרשימות המפלגות מכילות מעט מאוד נשים, לכן התקבלה ההחלטה להקים את המפלגה.

בבחירות המפלגה קיבלה באופן מפתיע 8.1% מהקולות של הייצוג היחסי והיא הייתה המפלגה הרביעית בגודלה וזכתה ב-23 מתוך 450 המושבים בדומה.

בבחירות 1995 המפלגה הייתה צפויה לעבור את אחוז החסימה של 5%, אך קיבלה 4.6% מהקולות, שלא הספיק לה לקבל מושבים. בשנת 1996 המפלגה התפצלה כאשר יקטרינה לאחובה עזבה את המפלגה כדי להקים את התנועה הכלכלית-חברתית של רוסיה לנשים, ששמה התקצר לעיתים קרובות בכוונה ל"נשים רוסיה"מכדי לנסות לפתות תומכים.

באפריל 1999 הוכרז כי המפלגה לא תתמודד בבחירות בדצמבר 1999, אלא תהפוך לחלק ממפלגת "מולדת - רוסיה כולה", שאליה הצטרף גם לאחובה. עם זאת, המפלגה נפרדה מהגוש בספטמבר במחאה על היעדר נשים ברשימת המפלגה ואכן התמודדה בבחירות באופן עצמאי. עם זאת, נתח ההצבעה שלה ירד שוב ל-2% והיא איבדה את הייצוג בפרלמנט ולא שבה להתמודד בבחירות שנערכו לאחר מכן.

המפלגה לשעבר היא היום איחוד הנשים של רוסיה (wuor.ru) שנוסד בשנת 2018. לאחר 2012 הוקמה תנועה בשם למען נשות רוסיה (npzhr.ru) אך זו פורקה בשנת 2019.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Women of Russia-1 Panorama
2. ↑
3. ↑  Carol Nechmias Politics in Post-Soviet Russia: Where Are the Women? pp206–207
4. ↑  Nohlen & Stöver, p1656
5. ↑  Nechmias, p208
6. 1 2  Nechmias, p210–211
**אדווינאס גרטמונאס** (בליטאית: **Edvinas Gertmonas**; נולד ב-1 ביוני 1996 בשיללה שבליטא) הוא כדורגלן ליטאי המשחק בעמדת השוער בקבוצת ז'לגיריס וילנה מליגת העל הליטאית ובנבחרת ליטא.

קריירת מועדונים
---------------

גרטמונאס החל את הקריירה המקצוענית שלו בטאוראס טאורגה מליגת העל הליטאית. הוא ערך 12 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 49 שערים.

ב-23 ביוני 2014 חתם גרטמונאס באטלאנטאס מליגת העל הליטאית.

ב-1 בינואר 2015 חתם גרטמונאס בסטאד רן מליגת העל הצרפתית. ב-6 בינואר 2015 הושאל בחזרה לאטלאנטאס מליגת העל הליטאית. לאחר חזרתו לסטאד רן החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, ולא זכה לשחק בקבוצה הראשונה של המועדון.

ב-29 באוגוסט 2019 חתם גרטמונאס בז'לגיריס וילנה מליגת העל הליטאית.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-8 ביוני 2015 ערך גרטמונאס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליטא, בהפסד 2-0 לנבחרת מלטה במשחק ידידות.

תארים
-----

ז'לגיריס וילנה
* ליגת העל הליטאית (2): 2020, 2021
* הגביע הליטאי (1): 2021, 2022
* הסופר קאפ הליטאי (1): 2020

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדווינאס גרטמונאס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אדווינאס גרטמונאס"**.
**הפלישה להודו-סין**, שנמשכה מ-22 בספטמבר עד 26 בספטמבר 1940, הייתה חלק מניסיונה של האימפריה היפנית להטיל מצור על סין, במהלך מלחמת סין–יפן השנייה. מטרת הפלישה הייתה למנוע העברת אלפי טון ציוד אמריקאי מדי חודש מהודו-סין לסין, ובנוסף, כיבוש הודו-סין היווה קרש קפיצה לכיבוש שאר דרום-מזרח אסיה.

רקע
---

ב-22 בספטמבר 1940, חתמה צרפת על הסכם הפסקת אש עם גרמניה הנאצית, ובכך נסללה הדרך להקמת ממשלת וישי. ממשלת וישי ירשה את כל הקולוניות הצרפתיות, ובכללן את הודו-סין, שהייתה נקודת הגישה האחרונה מסין אל שאר העולם. לאחר נפילת העיר לונגג'ואו (במחוז גואנגשי) לידי היפנים במהלך קרב דרום גואנגשי, נסגר הכביש המקשר בין הודו-סין לדרום סין. אולם, מסילת הברזל שקישרה בין עיר הנמל האי פונג (היום בווייטנאם) למחוז יונאן נותרה פעילה ואיפשרה מעבר סחורות מהודו-סין לעיר קונמינג, שהייתה מרכז צבאי סיני בעל חשיבות.

יפן החלה ללחוץ על ממשלת וישי שתפעל לסגירת קו הרכבת, אשר איפשר לסינים להמשיך להילחם. ב-5 בספטמבר, הוקם מתוך "ארמיית דרום סין" "חיל המשלוח של הודו-סין," שתוכנן להיות חיל המצב באזור לאחר כיבושו. חיל המשלוח היה תחת פיקוד מייג'ור-ג'נרל טקומה נישימורה, וזכה לסיוע הצי הקיסרי היפני בדמות שייטת ספינות מלחמה ונושאות מטוסים, וסיוע אווירי מבסיסים על האי האינאן.

ב-22 בספטמבר, חתמו יפן וממשלת וישי על הסכם המתיר ליפנים זכות לנוע בתוך הודו-סין ולהקים בה בסיסים. עם זאת, מספר החיילים היפנים שיוצבו באזור הוגבל ל-6,000 חיילים, כאשר ההסכם קובע כי לא ישהו בהודו-סין יותר מ-25,000 חיילים בכל רגע נתון. כל תוספת של כוחות צבא יפניים לאזור נאסרה על פי ההסכם.

הקרב
----

מספר שעות לאחר החתימה על ההסכם, הפרו היפנים את תנאיו. הדיוויזיה החמישית היפנית, תחת פיקודו של לוטננט-ג'נרל אקיהיטו נקמורה, חצתה את הגבול בשלושה מקומות, וסגרה על העיר לאנג סון, משם התחילה מסילת הרכבת צפונה. הכוחות היפנים נתקלו בהתנגדות מצד חטיבה צרפתית אחת וכוחות של לגיון הזרים הצרפתי שהוצבו באזור, אשר החזיקו מעמד עד 25 בספטמבר. כיבוש לאנג סון פתח בשביל היפנים את הדרך להאנוי, אולם בדרכם ניצבו מספר גדודים צרפתים שהיו מוכנים להגן על הדרך לעיר.

ב-24 בספטמבר, תקפו מטוסים מנושאות מטוסים שהוצבו במפרץ טונקין את העיר האי פונג, ויומיים לאחר מכן, החלו נוחתים חיילים יפנים על החופים בסביבות העיר. נחיתה נוספת נערכה זמן קצר לאחר מכן, והוסיפה טנקים לכוחות היפנים הנוחתים. בצהרי היום היו מסביב להאי פונג כ-4,500 חיילים יפניים ותריסר טנקים.

בערב 26 בספטמבר הסתיימה הלחימה. יפן השתלטה על שדה התעופה ג'יה לאם שמחוץ להאנוי, מסוף רכבות על גבול יונאן ושטחים הצופים על מסילת הרכבת בגבול גואנגשי. יפן אף הציבה כ-900 חיילים בעיר האי פונג ו-600 בהאנוי,. כך התחילה תקופת הכיבוש היפני בהודו-סין, שתימשך עד סוף המלחמה.

לקריאה נוספת
------------

* Hammer, Ellen J. **Struggle for Indochina, 1940-1955**, Stanford University Press, 1955. מסת"ב 0804704589.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הפלישה להודו-סין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hammer (1955), p. 14

| הזירה הדרום-מזרח אסייתית |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| הפלישה להודו-סין • הפלישה היפנית לתאילנד • קרב מלאיה • קרב איי הודו המזרחיים • המערכה על בורמה • קרב סינגפור • הפשיטה באוקיינוס ההודי • קרב הודו-סין השני • קרב מצר מלאקה • מבצע טיידרייס |

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:נק"ל   
פרמטרים [ שנות שירות ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

ה-**MG4** (ר"ת בגרמנית: **Maschinengewehr 4**; 'מקלע דגם 4') הוא מקלע קל אשר פותח בגרמניה על ידי חברת הקלר וקוך, ומשמש את כוחות הבונדסוור משנת 2005 ועד היום, לצד מספר צבאות אחרים בעולם.

פיתוח ומאפיינים
---------------

המקלע הקל MG4 פותח במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 כדי לשמש חלופה קלה וגמישה למקלע ה-MG3, מתוך כך חברת הקלר וקוך שמה דגש על משקל נמוך ודיוק רב על פני טווח וקליבר גדול. המקלע כולל פעולת גז עם בריח מסתובב ויורה כדורי 5.56x45 מ"מ נאט"ו המוזנים באמצעות שרשיר מתכלה, בקצב אש של כ-800 כדורים לדקה. הטווח האפקטיבי של המקלע הוא עד ל-400 מטר למטרה מדויקת ו-800 מטרים למטרה גדולה (מטרת שטח), הטווח המקסימלי הוא סביב 1,000 מטרים.

בתצורה הבסיסית של ה-MG4 מותקנת כוונת ברזל בחלק האחורי של המכסה העליון של המקלע, בנוסף ניתן להתקין כוונות מסוגים שונים לאורך מסילת פיקטיני. בגרסת המקלע של הבונדסוור הגרמני, מותקנת כוונת טלסקופית (X3) המשולבת בידית נשיאה הדומה לזו המותקנת על ה-הקלר וקוך G36.

לצד ההקלר וקוך MG5 שפותח כמקלע לשימוש כללי, ה-MG4 אומץ על ידי הבודסוור החל משנת 2005 כחלק מתוכנית שדרוג כללית ברחבי הכוחות המזוינים של גרמניה בשם "חי"ר העתיד" (IDZ).

מדינות משתמשות
--------------

המקלע בגרסת הצבא הגרמני, עם כוונת טלסקופית וידית נשיאה.
* גרמניהגרמניה גרמניה - החל מ-2005 ה-MG4 משמש מקלע סיוע למחלקות החי"ר בבונדסוור, בנוסף הוא משמש כמקלע הרכוב של נגמ"ש הפומה.
* דרום אפריקהדרום אפריקה דרום אפריקה
* ספרדספרד ספרד - נקלט החל מ-2007 בתור המקלע הסדיר של הצבא הספרדי.
* פורטוגלפורטוגל פורטוגל
* מאוריציוסמאוריציוס מאוריציוס
* מלזיהמלזיה מלזיה - משמש החל מ-2006 את הכוחות המיוחדים ויחידות הנחתים של מלזיה.

ראו גם
------

* FN Minimi
* מקלע נגב
* MG3

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **הקלר וקוך MG4** |

* אודות המקלע באתר חברת הקלר וקוך.
* אודות המקלע באתר 'Weapon Systems'.
**עורב אלסקה** (שם מדעי: *Corvus caurinus*) הוא מין של עורב ממשפחת העורביים החי רק באלסקה. עורב זה הוא קרוב של העורב האמריקאי החי קצת יותר דרומה ובעבר נחשב לתת-מין שלו, אך הוא קטן יותר ובעל צבעים בהרים יותר.

מאפיינים
--------

אורכו של העורב 33-41 סנטימטר ומשקלו 340-440 גרם. הוא בעל כסות נוצות חומה כהה במקום שחורה ובעל זנב, מקור וכפות רגליים קצרים יותר מהעורב האמריקאי. העורב בעל ראייה טובה, רגליים ארוכות בעלות טפרים בקציהם וזנב ארוך. כמו רוב העורבים הוא אוכל-כול מנצל הזדמנויות. מזון חשוב עבורו הוא יצורי ים כמו סרטנים, צדפות ודגים שהוחפו. הוא אוכל גם נבלות ומתלווה לציידים גדולים הצדים באזור.

עורב זה מצוי ביערות המחטניים ובחופים של אלסקה, קולומביה הבריטית ומדרים עד וושינגטון. העורב יימצא גם בערים שונות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עורב אלסקה** בוויקישיתוף
* עורב אלסקה, באתר ITIS (באנגלית)
* עורב אלסקה, באתר NCBI (באנגלית)
* עורב אלסקה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* עורב אלסקה, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  עורב אלסקה באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: sh2020008051

 |
**מספר גל** הוא תכונה של גל העומדת ביחס הפוך לאורך הגל. מספר הגל מסומן באות \,k ונמדד ביחידות SI ברדיאנים למטר (rad/m).

הגדרה
-----

מספר הגל הוא קצב שינוי המופע של הגל במקום, או מספר הרדיאנים שגל עובר ליחידת אורך, בנקודת זמן קבועה. מספר הגל מתאר את קצב תנודות הגל כתלות במקום באותו האופן שבו התדירות הזוויתית מתארת את קצב התנודות כתלות בזמן.

מתקיים יחס הפוך בין מספר הגל ואורך הגל. בגל סינוסי, המתואר על ידי המשוואה:

\,y=A\sin(kx-\omega t)
הקשר בין מספר הגל ואורך הגל הוא:

k={\frac {2\pi }{\lambda }}
התמרת פורייה של פונקציה של הזמן נותנת את ספקטרום התדירויות שלה - מידת התרומה של כל התדרים המרכיבים אותה. התמרת פורייה על פונקציה של המקום נותנת את ספקטרום מספרי הגל.

וקטור הגל הוא וקטור שגודלו הוא מספר הגל וכיוונו הוא כיוון התפשטות הגל.

בפיזיקה
-------

הקשר בין מספר הגל לבין התדירות הזוויתית נקרא יחס הנפיצה והוא תלוי בתכונות הפיזיקליות של הגל. עבור גל אלקטרומגנטי בריק יחס הנפיצה הוא \,\omega =ck כאשר c היא מהירות האור בריק.

במכניקת הקוונטים, התנע של חלקיק נמצא ביחס ישר למספר הגל של פונקציית הגל שלו, בדומה לתנע של פוטון: p=\hbar k, כאשר \hbar  הוא קבוע פלאנק המצומצם. אם על פונקציית הגל להיות גל עומד, מספר הגל וכתוצאה מכך גם גודל התנע של החלקיק יכולים לקבל רק ערכים מסוימים.
בגבול הלא יחסותי מתקיים הקשר: E={\frac {p^{2}}{2m}}, כאשר \,m מסת החלקיק ו-\,E האנרגיה הקינטית שלו. ניתן לרשום:

k={\frac {2\pi }{\lambda }}={\frac {p}{\hbar }}={\frac {{\sqrt {2mE}}}{\hbar }}

בספקטרוסקופיה
-------------

בספקטרוסקופיה, מספר הגל של קרינה אלקטרומגנטית מסומן {\tilde {\nu }} ומוגדר:

{\tilde {\nu }}=1/\lambda 
כאשר \lambda  אורך הגל של הקרינה בריק. למספר הגל יחידות של אורך הופכי, וביחידות SI הוא מובע במטר הופכי (m−1). בדרך כלל, בשימושי ספקטרוסקופיה, משתמשים ביחידות cgs, cm−1, סנטימטרים הופכיים. 

| גלים |
| --- |
| מאפיינים | משרעת • תדירות • מופע • אורך גל • וקטור גל • מספר גל • מהירות פאזה • מהירות חבורה • קיטוב |  |
| תופעות | החזרה • העברה • שבירה • התאבכות • עקיפה • נפיצה • בליעה |
| מושגים | גל עומד • אפנון • חבילת גלים • תווך • מתנד הרמוני • תהודה • אפקט דופלר |
| אנליזה | משוואת הגלים • משוואת הלמהולץ • עקרון הויגנס • עקרון פרמה • חוקי פרנל |
| סוגי גלים | גל מישורי • גל כדורי • גל רוחב • גל אורך • פולס • קרינה אלקטרומגנטית • גל קול • גל (מים) • פונקציית גל |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מספר גל** בוויקישיתוף
* מספר גל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4189558-7

 |
**הפורום לתיאום המאבק באנטישמיות** (CFCA) הוא פורום ישראלי ממלכתי העוסק במעקב אחר אירועים אנטישמיים ברחבי העולם, ובתיאום המאבק בתופעה זו עם גופי הממשלה השונים וגופים וארגונים יהודיים ואחרים בעולם. הפורום הוא גוף ייחודי המנטר את תופעת האנטישמיות בעולם כולו. 

בפורום חברים משרדי ממשלה שונים העוסקים בסוגיה: משרד החוץ, משרד החינוך, משרד ראש הממשלה, משרד ההסברה והתפוצות ומזכירות הממשלה. 

הפורום מקבל מידע על גילויים אנטישמיים מגורמים שונים, בודק, ומפרסם את המידע בדיווחים שוטפים. הפורום מתכנס מעת לעת לצורך קבלת דיווחים וגיבוש מדיניות למאבק בתופעת האנטישמיות לצורותיה השונות.

בהמשך למאמץ האמור לעיל, הפורום מקבל מידע על פעילות אנטישמית ממגוון מקורות, בודק את המידע ומפרסם אותו באתר האינטרנט שלנו, שנבנה כדי להוות כלי נוסף במאבק באנטישמיות 

לאתר האינטרנט יש את מאגר הנתונים הגדול ביותר ברשת על אירועים אנטישמיים ברחבי העולם. האתר מתעדכן באירועים, דוחות, תמונות, וידאו-קליפים וסטטיסטיקות על בסיס יומי. 

האירועים בארכיון נגישים בחתכים שונים כתאריך, מיקום או סוג אירוע.

האתר גם מציע אינפורמציה על פעילות המתבצעת בתחום המאבק באנטישמיות, מאמרים, סקרים מחקרים ודוחות שנתיים של כל הגופים בעולם המפרסמים דוחות שנתיים בנושא אנטישמיות

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הפורום לתיאום המאבק באנטישמיות
**אייל רג'יניאנו** הוא מוזיקאי ישראלי. המוזיקה שלו משלבת פולק, מוזיקת עולם ומוזיקה קלאסית ומאופיינת על ידי מלודיות והרמוניות עשירות בעיבודים אקוסטיים.

פעילות מוזיקלית
---------------

השכלתו המוזיקלית של אייל רג'יניאנו היא עצמאית בעיקרה, אך הוא גם למד ברימון והיה תלמידו של נעם שריף.

בשנת 2010 יצא אלבומו הראשון, "My Unpolished Diamond", בו שולבו זמרים ומבצעים שונים, ביניהם מאיר ישראל ועופר פנחס. לאחר צאת האלבום, ביצע סיבוב הופעות עם אנסמבל שכלל 9 נגנים ורקדנית.

בשנת 2012 הוציא את אלבום הקונספט "Alina", הכולל חמישה פרקים ומשלב בין מוזיקה קלאסית, טנגו ופולק.

בשנת 2013 זכה רג'יניאנו בתחרות מלחינים של "רימון" עם היצירה Thinking of Chopin.

רג‘יניאנו כתב מוזיקה למקהלת האקפלה ווקאלוסיטי ואף ביצע אותה איתם בהופעות בדנמרק.

בשנת 2014 פרסם את סרטון האנימציה "אין עוד מלבדו" - סאטירה על חברה אנושית המתנהגת כעדר, ללא חשיבה עצמאית.

בשנת 2016 יצא אלבומו השלישי Black n Grey עליו זכה רג'יניאנו במענק מאקו"ם. באלבום משתתפים זמרים ונגנים שונים, ביניהם קרן הדר, ויקטור סטניסלבסקי ומיכאל הרן.

באותה שנה הרכיב רג'יניאנו את הרכב ההופעות Reginiano Project, המונה 6 מוזיקאים. מאז ביצעו עשרות הופעות ברחבי הארץ בהם אירחו מוזיקאים שונים, ביניהם את רן ירושלמי, חני דינור וקרן הדר.

חברי Reginiano Project
----------------------

* אייל רג'יניאנו – שירה, גיטרות
* רעות לוי – שירה
* אריאב בוכריס – כינור
* עומרי הדני – קונטרבס
* עמית קופררד – פסנתר וסינתיסייזר
* עידן ששון - תופים ושירה

דיסקוגרפיה
----------

* My Unpolished Diamond - 2010
* Alina - 2012
* Black n Grey - 2016

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אייל רג'יניאנו
* עמוד הפייסבוק
* ערוץ היוטיוב
* ריאיון עם בילי בסרגליק(הקישור אינו פעיל), בלוקאל, 20/6/2011
* ביקורת על האלבום My Unpolished Diamond, בעכבר העיר, 11/3/2011
* ריאיון עם קרן שלהבת(הקישור אינו פעיל), בלוקאל, 20/6/2011
* אייל רג'יניאנו מתארח ב-88fm, ביוטיוב 20/4/2016
* אירוח באולפן החיים הטובים, 24/9/2016
* הופעה מלאה של רג'יניאנו פרוג'קט ב-88fm, ביוטיוב, 8/2/2017
* כתבה מאת הסופרת צילה דגון, במגוונים, 25/9/2017
* ראיון והופעה בגלי צה"ל, ראיון ברשת ב' ועוד, מתוך האתר הרשמי

הערות שוליים
------------

1. ↑  הלחנת יצירות 2013 - אייל רג'יניאנו (מקום ראשון!), 26 באוגוסט 2013, יוטיוב
2. ↑  הופעה בפסטיבל אורהוס בדנמרק, 31 בדצמבר 2015, יוטיוב
3. ↑  סרטון האנימציה "אין עוד מלבדו", 20 בספטמבר 2014, יוטיוב
4. ↑  רג'יניאנו פרוג'קט מארחים את קרן הדר, 11 באוקטובר 2017, יוטיוב
שגיאות פרמטריות בתבנית:נק"ל   
פרמטרים [ שנות שירות ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

אקדח גשה-18
**gsh-18** הוא אקדח תוצרת רוסיה שפותח על ידי וסילי גריאזב וארקדי שיפונוב במפעל לנשק קל בטולה עבור היחידות המיוחדות של המשטרה והצבא. עם סיום הפיתוח והבדיקות משנת 2001 החל יצור סדרתי של האקדח.

הנשק שוקל 470 גרם בלבד ובעל קיבולת של 18 כדורים למחסנית. העיתון טיימס טען, לאחר תערוכת נשקי הימ"מ באנגליה, כי מדובר באחד האקדחים המדויקים בעולם. האקדח בעל מערכת של שלוש נצרות (אחת במרכז ההדק ושתיים על ידית האחיזה). מערכת זו מאפשרת ליורה להחזיק את האקדח במצב דרוך, וכן אפשרה למהנדסים ליצור הדק רך יותר מכיוון שישנה סכנה פחותה לכך שהאקדח יירה בטעות. הקליע של הנשק (7n31) חודר בקלות מטווח 25 מטר שכבה של 10 מ"מ טיטניום תרמי (ומגנים שונים למיניהם קלים, בינוניים, ואפילו כבדים), כדור ה-7N21 הנפוץ יותר חודר שכבה של 8 מ"מ מתכת ממרחק 20 מטר.
הכוחות המיוחדים ברוסיה משתמשים בו באופן נרחב והוא גם נכנס לצבא הרוסי.

מאפיינים
--------

* משקל: 470 גרם
* כדורים: 7n31-7n21 9x21\ 9x19 parabellum
* מהירות לוע: 535-570 מטר לשנייה
* אורך: 184 מ"מ
* גובה: 136 מ"מ
* עובי: 34 מ"מ
* אורך קנה: 103מ"מ
* שנת ייצור:1998

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **GSH-18** בוויקישיתוף
* אתר היצרן ברוסית
* אתר היצרן באנגלית
* וידאו ברוסית, ביוטיוב (מאת GKiler)
**לואיס ג'ורג' הניי** (באנגלית: **Louis George Henyey**;‏ 3 בפברואר 1910 - 18 בפברואר 1970) היה אסטרונום אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

הוריו, אלברט ומרי הניי, היגרו מהונגריה לארצות הברית. לואיס הניי נישא לאליזבת רוז בלאק, ילידת בודפשט, ב-1934. לזוג נולדו שלושה ילדים.

את לימודי התואר הראשון (1932) והשני (1933) עשה לבית הספר ע"ש קייס למדע יישומי שבמדינת קליבלנד, אוהיו. את לימודי הדוקטורט השלים במצפה Yerkes של אוניברסיטת שיקגו בשנת 1937, בו כתב תזה במתמטיקה בנושא ערפיליות החזרה. בשנת 1947 קיבל משרת מרצה בכיר במחלקת האסטרונומיה של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ובשנת 1954 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין. בברקלי הפך לראש קבוצת המחקר בנושא התפתחות כוכבים. במהלך השנים הנחה סטודנטים רבים לתארים גבוהים, וכן ערך שיתופי פעולה רבים עם מדענים אחרים. בשנת 1970 מת באופן פתאומי בשל דימום תוך-גולגולתי.

לואיס הניי ידוע בעיקר בזכות שתי תרומות מדעיות משמעותיות בתחום מבנה והתפתחות כוכבים. ראשית, הוא פיתח שיטה לפתרון אוטומטי של משוואות אבולוציה של כוכבים, מתאימות למחשבים וישימה למגוון רחב של תנאים פיזיים ושלבים בחייו של כוכב. שנית, הוא עשה חישוב חדש של האבולוציה של כוכבים במהלך ההיסטוריה המוקדמת שלהם, כאשר התכווצות הכבידה מספקת את מקור האנרגיה העיקרי, ובמהלך שלב המעבר, כאשר האנרגיה הגרעינית גוברת על הכבידה.

מכתש הניי (אנ') על הירח נקרא על שמו. כמו כן אסטרואיד 1365 Henyey (אנ') שהתגלה על ידי מקס וולף, נקרא על שמו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לואיס הניי** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה של לואיס הניי באתר האקדמיה הלאומית למדעים

* לואיס הניי, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Schmadel, Lutz D. (2007). *Dictionary of Minor Planet Names – (1365) Henyey*. Springer Berlin Heidelberg. p. 111. ISBN 978-3-540-00238-3. נבדק ב-15 בדצמבר 2018. `{{cite book}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1229550739
* MGP: 293823
* SUDOC: 180451189
* VIAF: 311185709
* WorldCat: viaf-311185709

 |
**דמיטרי פרוקופייב** (רוסית: **Дмитрий Прокофьев**;‏ נולד ב-1951) הוא סופר ועיתונאי רוסי, כתב לשעבר בקול ישראל.

ביוגרפיה
--------

דימיטרי פרוקופייב נולד ב-1951 במוסקבה. למד מזרחנות, ערבית ועברית. בסוף שנת 1982 הצטרף פרוקופייב כשדרן לתחנת שלום וקידמה, השידור העברי של רדיו מוסקבה, אשר שידרה שידורי תעמולה בשפה העברית המיועדים למאזינים בישראל, משנות ה-60 ועד לנפילת ברית המועצות.

מנהלי תחנת הרדיו "קול ישראל", שגילו רוסי (לא יהודי) הדובר עברית שוטפת, הציעו לו להיות כתב קבוע ברוסיה, ובמשך שנים ארוכות נשמע קולו החותם את הכתבות שלו במילים: "כאן דמיטרי פרוקופייב, מוסקבה", במקביל המשיך לעבוד ברדיו שלום וקידמה כפרשן מדיני. פרוקופייב שימש גם כעיתונאי מטעם העיתון "חדשות", ומשנסגר עבר ל"ידיעות אחרונות", שם הוא כותב בעיקר רשימות סיפוריות בעלות אופי אישי. בנוסף כתב את הספר "קול ממוסקבה", שבחלקו מתאר את חוויותיו כגוי שלמד עברית והתאהב בישראל ובחלקו מתאר את התהליכים שאירעו בשנות התשעים במדינות ברית המועצות לשעבר.

קישורים חיצוניים
----------------

* דמיטרי פרוקופייב, זו רק פארסה - אין ממש בדימוי שהעיתונאים ברוסיה נאבקים על חופש הביטוי, באתר העין השביעית, 1 במאי 2001

הערות שוליים
------------

1. ↑  וולטר רובי, מחלוקת בבריה"מ בענין חידוש היחסים, מעריב, 2 באוקטובר 1990
2. ↑  ראו כתבה של דמיטרי פרוקופייב על בוריס ילצין - בניגוד לרושם המתקבל ילצין הוא לא גארי קופר, חדשות, 26 במרץ 1993

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007451278905171
* ISNI: 0000 0000 6696 9499
* LCCN: nr94028686
* MusicBrainz: 86f2fe67-2ea5-46a6-adc0-6b4491095d4b
* VIAF: 71274690
* WorldCat: lccn-nr94028686

 |
**ביאטריקס "טריקסי" שובה** (בגרמנית: **Beatrix "Trixi" Schuba**;‏ 15 באפריל 1951 בווינה אוסטריה) היא מחליקה אמנותית על קרח אוסטרית בעבר שהתחרתה בקטגוריית נשים יחידות. היא אלופה אולימפית (סאפורו 1972), פעמיים ברציפות אלופת עולם (ליון 1971 וקלגרי 1972), פעמיים ברציפות אלופת אירופה (ציריך 1971 וגטבורג 1972) ו-6 פעמים ברציפות אלופת אוסטריה (1972-1967).

ביוגרפיה
--------

שובה נולדה בווינה. היא החלה להתאמן בהחלקה על הקרח ביותה בת 4 בהדרכתו של הלמוט סיבט במשך 7 שנים ועל ידי ליאופולד לינהרט. לאחר שאביה נפטר בהיותה בת 13. היא התחילה לעבוד בעסק המשפחתי ולמדה הנהלת חשבונות בשעות אחר הצהרים והתאמנה בבקרים.

### 1967

#### אלופת אוסטריה

בשנת 1967 בהיותה בת 16 זכתה שובה לראשונה בקריירה שלה במדליית זהב בהחלקה אמנותית על קרח לנשים. בהמשך הקריירה היא זכתה בעוד 5 תוארי אליפות אוסטריה.

### 1968

באולימפיאדת גרנובל (1968) סיימה שובה במקום חמישי בהחלקה אמנותית על קרח לנשים

### 1971

#### אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה בציריך, שווייץ בתחילת פברואר 1971 זכתה שובה במדליית זהב בהחלקה אמנותית על קרח לנשים לפני ז'וז'ה אלמשי מהונגריה וריטה טרפנס מאיטליה.

#### אלופת עולם

שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בליון, צרפת בסוף פברואר היא זכתה במדליית זהב בהחלקה אמנותית על קרח לנשים, לפני ג'ולי לין הולמס מארצות הברית וקרן מגנוסן מקנדה.

### 1972

באליפות אירופה בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בגטבורג, שוודיה בינואר 1972 זכתה שובה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בהחלקה על קרח לנשים, לפני ריטה טרפנס וסוניה מורגנשטרן ממזרח גרמניה ובכך הגנה על תוארה.

#### אלופה אולימפית

חודש לאחר מכן, באולימפיאדת סאפורו (1972) זכתה שובה במדליית זהב בהחלקה אמנותית על קרח לנשים, לפני קרן מגנוסן מקנדה וג'נט לין מארצות הברית. הייתה זו מדליית הזהב הראשונה של אוסטריה בתחרות זו, 48 שנים לאחר הזכייה ההיסטורית של הרמה סאבו באולימפיאדת החורף הראשונה (שאמוני 1924). חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בקלגרי, קנדה במרץ היא זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בהחלקה אמנותית על קרח לנשים, לפני קרן מגנוסן וג'נט לין ובכך הגנה על תוארה.

הישגים בולטים
-------------

| **תחרויות בינלאומיות** |
| --- |
| אירוע | 1967 | 1968 | 1969 | 1970 | 1971 | 1972 |
| אולימפיאדת החורף |  | מקום 5 |  |  |  | מקום 1 |
| אליפות העולם | מקום 9 | מקום 4 | מקום 2 | מקום 2 | מקום 1 | מקום 1 |
| אליפות אירופה | מקום 5 | מקום 3 | מקום 3 | מקום 2 | מקום 1 | מקום 1 |
| **תחרויות לאומיות** |
| אליפות אוסטריה | מקום 1 | מקום 1 | מקום 1 | מקום 1 | מקום 1 | מקום 1 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טריקסי שובה** בוויקישיתוף

* טריקסי שובה, באתר olympedia.org

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1061586960
* ISNI: 0000 0004 4458 9320
* LCCN: n97857620
* NKC: xx0230842
* VIAF: 18981076
* WorldCat: lccn-n97857620

 |
**קאמבק** (באנגלית: **Comeback**, מילולית: חזרה) הוא מונח תרבותי המבטא שובה של דמות או קבוצה שזכתה בעבר לאהדה ולפרסום להישגי עבר שלה, לאחר היעדרות מתשומת הלב הציבורית. שיבה לצמרת של מי או של מה שנעדר ממנה באופן זמני.

בבידור ובתרבות
--------------

בבידור ובתרבות יכול המושג להצביע על הוצאת תקליט או מופע חדשים או השתתפות בסרט קולנוע או תוכנית טלוויזיה חדשים של זמר או שחקן בעלי הישגי עבר, לאחר תקופה ארוכה יחסית של היעדרות מתשומת הלב הציבורית. להיעדרות זו יכלו לגרום משבר אישי, ירידה ביכולת המקצועית, פניה לתחום לא-פופולרי, זיהוי שגוי של טעם הקהל ועוד. תקופות של נסיגה וחזרה הן חלק שכיח בקריית בידור ותרבות: "כמעט שאין אמן או להקה גדולים שלא חוו את זה על בשרם: הצלחה מטאורית, לעיתים בן לילה, מכירות בשמיים והופעות נונ-סטופ שלעיתים מכלות את כל הזמן שיש להם ומכניסות לסחרור מעייף, או סינגלים שפחות מצליחים, מכירות תקליטים בירידה, מכירת כרטיסים פחותה להופעה הקרבה או אפילו מצב רפואי שמשבית ומבשר רעות. חלקם לא הצליחו לשרוד את זה, חלקם שרדו כמו גדולים ואפילו יותר מזה."

להקות או קבוצות שהתפרקו מתאחדות לעיתים לאירוע קאמבק, שכאשר הוא מוצלח יכול להוביל להקמתן מחדש וחידוש פעילותן (למשל להקת כוורת, חבורת "זהו זה!", להקת ארווי מארגנטינה, להקת RBD ממקסיקו, להקת תיסלם, סאבלימינל והצל, להקת הדורבנים וכדומה).

בפוליטיקה
---------

פוליטיקאי יכול לצאת "למדבר הפוליטי" בעקבות ירידת קרנו בעיני הבוחרים (הפסד בבחירות, או אי-מעבר של אחוז החסימה כמו נפתלי בנט בבחירות לכנסת העשרים ואחת); או הוראה חוקית שמונעת ממנו להתמודד (למשל מאסרו של אריה דרעי, או החלטת ועדת כהן בעניין אריאל שרון). הקאמבק מתרחש כאשר הנסיבות הפוליטיות משתנות או לאחר תקופה בה משקם הפוליטיקאי את מעמדו הציבורי והוא יכול לשוב ואף להצליח לסחוף מחדש בוחרים.

בספורט
------

קאמבק בספורט יכול להיות שובו של אתלט לפעילות והישגים לאחר פציעה או משבר אישי או שובה של קבוצה או נבחרת להישגים לאחר ירידת ליגה, למשל.

קאמבק יכול להתרחש גם במסגרת סדרת גמר בה קבוצה חוזרת מהפסד בשלב מוקדם לניצחון במשחק גומלין.

בטכנולוגיה
----------

מסיבות שונות, כגון נוסטלגיה או אופנה, יש והשוק, או חלקים מהציבור, מאמצים מחדש טכנולוגיה ותיקה שכבר נדחקה עקב שימוש בטכנולוגיה מודרנית יותר. כך למשל ניתן לציין את הקאמבק של תקליטי הויניל, לאחר שהוחלפו על ידי אמצעי השמעת מוזיקה אחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* הערך "קאמבק" באנציקלופדיה של הרעיונות
* נעם קסל, מדילן ועד בון ג'ובי: הקאמבקים הגדולים של המוזיקה, באתר ynet, 13 ביוני 2019
* רונאלדו ועוד 10: הקאמבקים הגדולים בהיסטוריה, באתר ONE‏, 11 בספטמבר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  נעם קסל, מדילן ועד בון ג'ובי: הקאמבקים הגדולים של המוזיקה, באתר ynet, 13 ביוני 2019
2. ↑  המדבר הפולטי
3. ↑  למשל אמיר ענבר, אחד הקאמבקים הגדולים בספורט: טייגר וודס זכה בתואר המייג'ור ה-15 שלו, באתר הארץ, 14 באפריל 2019
4. ↑  היה כדבר הזה? הקאמבקים הגדולים באלופות, באתר ערוץ הספורט, 25 בספטמבר 2019
5. ↑  אחרי התקליטים: האם גם הדיסקים בדרך לעשות קאמבק?, באתר כלכליסט, 7 בינואר 2022
**הדיוויזיה ה-90** היא דיוויזיית אימונים של צבא ארצות הברית הכפופה ליחידות המילואים. הדיוויזיה פעלה במהלך מלחמת העולם הראשונה, ושוב במהלך מלחמת העולם השנייה בחזית המערבית, ופורקה בסוף 1945. הדיוויזיה הוקמה מחדש בשנת 1995, וכיום מוצבת בסן אנטוניו, טקסס.

היסטוריה
--------

הדיוויזיה הוקמה באוגוסט 1917 במהלך מלחמת העולם הראשונה, ונשלחה לחזית המערבית כחלק מחיל המשלוח של ארצות הברית, שם לחמה בקרב סן-מייל ובמתקפת מז-ארגון. בשנת 1919 פורקה הדיוויזיה, אולם היא הוקמה מחדש בשנת 1921.

בשנת 1942, במהלך מלחמת העולם השנייה, גויסו כוחות הדיוויזיה, ובאפריל 1944 היא נשלחה לאנגליה. ביוני 1944 נחתו כוחות הדיוויזיה בנורמנדי, ולחמו בקרב על שרבור, ולאחר מכן במבצע קוברה ובקרב פאלז. לאחר מכן לחמו כוחות הדיוויזיה במצור על מץ, ובהמשך השתתפו בקרב הארדנים. במרץ חצו כוחות הדיוויזיה את המוזל, הריין והמיין וכבשו את מיינץ, ולאחר מכן התקדמו ברחבי גרמניה לעבר הסודטים בצ'כוסלובקיה, ואף שחררו את מחנה הריכוז פלוסנבירג. ב-8 במאי 1945 נכנע לכוחות הדיוויזיה אלוף ההפלות הגרמני, אריך הרטמן, יחד עם שאר אנשיו.

לאחר המלחמה פורקה הדיוויזיה, אולם בשנת 1995 היא הוקמה מחדש כדיוויזיית מילואים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הדיוויזיה ה-90** בוויקישיתוף
* הדיוויזיה ה-90 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ko2018978103
* VIAF: 5956151778226818130006
* WorldCat: viaf-5956151778226818130006

 |
**הדיוויזיה ה-77** הייתה דיוויזיה של צבא ארצות הברית, אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה, וקיימת כיום כ**חטיבת הסיוע ה-77**.

היסטוריה
--------

### מלחמת העולם הראשונה

הדיוויזיה הוקמה ב-18 באוגוסט 1917, ארבעה חודשים לאחר כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה. רוב החיילים הגיעו מניו יורק, והתאמנו בלונג איילנד. הדיוויזיה נשלחה לחזית המערבית כחלק מחיל המשלוח של ארצות הברית בפיקודו של ג'ון פרשינג. הדיוויזיה נחתה בצרפת באפריל 1918, ולחמה בקרב שאטו-תייארי ובמתקפת מז-ארגון, ובאפריל 1919 הוחזרה לארצות הברית ופורקה. במהלך שירותה בצרפת ספגה הדיוויזיה ה-77 10,194 נפגעים: 1,486 הרוגים ו-8,708 פצועים.

### מלחמת העולם השנייה

בשנת 1921 הוקמה הדיוויזיה מחדש כדיוויזיית מילואים, ובמרץ 1942 היא הופעלה מחדש. הדיוויזיה לחמה בקרב גואם ובקרב לייטה, ולאחר מכן לחמה בפיליפינים עד פברואר 1945. באפריל 1945 נחתה הדיוויזיה באוקינאווה, שם החליפה את הדיוויזיה ה-96, ולחמה בקרבות הקשים לכיבוש האי, יחד עם דיוויזיית הנחתים הראשונה. לאחר מכן היא נשלחה לפיליפינים, על מנת להתכונן לפלישה ליפן, ולאחר כניעת יפן נשלחה הדיוויזיה לשמש כחיל כיבוש ביפן. במהלך מלחמת העולם השנייה נהרגו 1,449 חיילים ונפצעו 5,935 מלוחמי הדיוויזיה.

### המלחמה הקרה

ב-15 במרץ 1946 פורקה הדיוויזיה ביפן. בשנת 1963 אורגנה הדיוויזיה מחדש בשם חטיבת הסיוע ה-77. עם זאת, היא לא נשלחה למלחמת וייטנאם, והיא קיימת עד היום כיחידת מילואים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הדיוויזיה ה-77** בוויקישיתוף
* אתר המוקדש לדיוויזיה (באנגלית)
**אורלי שרגא זקן** היא שוטרת בעלת עיטור המופת של משטרת ישראל.

ביוגרפיה
--------

שרגא שירתה בתפקיד חובשת קרבית בפלוגה מ"ה של משמר הגבול.

בפרק זמן של שישה חודשים בשת 2001 העניקה טיפול רפואי בשלושה מצבי חירום: ב-30 ביולי העניקה טיפול ראשוני לשלושה נפגעים בפיגוע ירי לעבר ג'יפ של משמר הגבול, ב-11 בספטמבר העניקה טיפול רפואי לשוטר שנפגע בעמדת השמירה של בסיס אבתאן ושהתה בעמדת השמירה עד להגעת כוחות הפינוי, וביום 24 בנובמבר נפגעה על ידי רכב בעמדת בידוק במחסום ורדפה אחרי הרכב הנמלט תוך כדי תגובת ירי. שלושת אירועים אלה צויינו בהחלטת משטרת ישראל משנת 2003 על הענקת עיטור המופת "על כי במספר ארועים שונים הפגינה דבקות במשימה, מקצועיות ואומץ לב הראוי לשמש מופת".

שרגא הייתה הלוחמת הראשונה והשוטרת הראשונה ממשמר הגבול שעוטרה בעיטור המופת. קדמו לה שלוש שוטרות שעוטרו בעיטור המופת בתפקידים שאינם תפקידי לחימה.

שרגא המשיכה בשירות קבע בסגל המכללה הלאומית לשוטרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* סמ"ר אורלי שרגא, באתר הגבורה

הערות שוליים
------------

1. ↑  גיבורות בכחול ובירוק: שוטרות מעוטרות
2. ↑  נשים - הפוטנציאל המערכתי
**פוג'יווארה נו נוֹבּוּיוֹרי** (*Fujiwara no Nobuyori* 藤原信頼‏; -1160) היה אחד מבני הברית הקרובים ביותר של מינאמוטו נו יושיטומו במרד הייג'י בשנת 1160. כבן לבית פוג'יווארה, נובויורי עשוי היה להיות עוצר, והוא חיפש עוצמה פוליטית, אותה מצא לתקופה קצרה במהלך המרד.

לקראת סוף שנות ה-50 של המאה ה-12 החלו להתעורר בבירה קיוטו עימותים בין השבטים הלוחמים, שבט מינאמוטו ושבט טאירה. מינאמוטו נו יושיטומו, ראש שבט מינאמוטו, מחה על כך שעל אף ההקרבה שהקריב שבט מינאמוטו במרד הוגן, חצר הקיסר העדיפה את שבט טאירה.
כאשר עזב טאירה נו קיומורי, ראש שבט טאירה, את הבירה בשנת 1159 למטרות עלייה לרגל, ניצלו זאת אויביו מינאמוטו נו יושיטומו ונובויורי ותקפו את ארמון סנג'ו, חטפו את הקיסר לשעבר גו-שירקאווה, הרגו את רוב פמלייתו והציתו את הארמון. הם הביאו אותו לארמון הגדול, שם היה מוחזק גם הקיסר המכהן ניג'ו כבן ערובה. בנוסף, הם גם הרגו את היועץ הבכיר של הקיסר, פוג'יווארה נו מיצ'ינורי וכל בני ביתו. לאחר מכן, נובויורי אילץ את הקיסר ניג'ו למנותו למזכיר הקיסרי. על אף שהיו לו מתנגדים בחצר הקיסרית שניסו לעודד את הקיסר להתנגד ולברוח, תוכניתו של נובויורי הצליחה.

ההצלחה לא החזיקה מעמד זמן רב מפני שקיומורי שב לבירה זמן קצר לאחר מכן. צבא מינאמוטו לא היה ערוך דיו על מנת להגן מפני התקפה של צבא טאירה, ועל כן שוחררו הקיסר והקיסר-לשעבר, צבא מינאמוטו הובס, ונובויורי, יחד עם בן בריתו יושיטומו, נהרגו.

ראו גם
------

* בית פוג'יווארה
* מרד הייג'י
* תקופת הייאן

לקריאה נוספת
------------

* Sansom, George (1958). 'A History of Japan to 1334'. Stanford, California: Stanford University Press.