recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מחוז (אובלסט) ימבול** (בבולגרית: **област Ямбол**) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה, השוכן בדרום מזרח בולגריה, שטחו מהווה 3.1% משטח המדינה ועיר בירתו היא ימבול. המחוז גובל בדרומו בטורקיה.

היסטוריה
--------

ראשית התיישבות אנושית פזורה במחוז מתוארכת לתקופת האבן החדשה. התיישבות מאורגנת החלה במהלך המאה ה-5 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית. בהמשך נכבש האזור על ידי פיליפוס השני מלך מוקדון ובראשית המאה ה-1 לפנה"ס על ידי צבא הרפובליקה הרומית. עם הפיצול באימפריה הרומית עבר המחוז לחזקת האימפריה הביזנטית ובשלהי המאה ה-6 הוחרבו יישוביו בפשיטות של אווארים. במהלך המאה ה-7 עבר לשליטת האימפריה הבולגרית הראשונה ובהמשך נשלט גם על ידי האימפריה הבולגרית השנייה. ב-1363 נכבש האזור על ידי האימפריה העות'מאנית ובמשך 500 שנות שלטונה קיבל את צביונה ובכלל זה מבני ציבור שנבנו באדריכלות עות'מאנית כגון מסגדים ושווקים מקורים. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) שוחרר המחוז על ידי צבא האימפריה הרוסית, אך מתוקף סיכומי קונגרס ברלין נותר בשטח המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית. ב-6 בספטמבר 1885 הכריז באופן חד צדדי אלכסנדר בטנברג, נסיך בולגריה, על איחודו של האזור עם נסיכות בולגריה.

כלכלה
-----

עיקר התוצר המקומי הגולמי במחוז מגיע מחקלאות ומתעשייה הכוללת מפעלי מזון, טקסטיל ומכונות חקלאיות. בראשית המאה ה-21 הוחל בשיתוף עם חברות מיפן, אוסטריה וספרד בבניית מפעל לאביזרי רכב, תחנת כוח סולארית ומפעל למיחזור פלסטיק. באזור מתבצעת גם כריית ליגניט.

דמוגרפיה
--------

אוכלוסיית המחוז נמצאת במגמת קיטון (תמותה לעומת ילודה) ובין 2004 – 2009 קטנה אוכלוסיית המחוז בשיעור שנתי ממוצע של 6.5%. 89.86% מתושבי המחוז הם ממוצא בולגרי, 6.23% הם צוענים ו-2.68% ממוצא טורקי.

אקלים
-----

במחוז שורר אקלים ממוזג עם השפעה ממתנת מכיוון הים השחור. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 10oc וערכי הקיצון נעים מ-1oc בינואר ועד 23oc ביולי. כמות המשקעים השנתית הממוצעת נעה בין 540 ל-700 מילימטרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ימבול** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ימבול

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההיסטוריה של מחוז ימבול, באתר מחוז ימבול (בבולגרית).
2. ↑  כלכלת מחוז ימבול, באתר מחוז ימבול (בבולגרית).
3. ↑  האקלים במחוז ימבול, באתר מחוז ימבול (בבולגרית).

| דגל בולגריהדגל בולגריה **מחוזות בולגריה** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| בלגואבגרד • בורגס • דובריץ' • גברובו • חאסקובו • קרדז'אלי • קיוסטנדיל • לובץ' • מונטנה • פאזארדז'יק • פרניק • פלבן • פלובדיב • ראזגרד • רוסה • שומן • סיליסטרה • סליבן • סמוליאן • סופיה • העיר סופיה • סטארה זאגורה • טרגובישטה • וארנה • וליקו טרנובו • וידין • וראצה • ימבול |  |

 |

| **רשויות מקומיות וערי מחוז ימבול שבבולגריה** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| ימבול • אלחובו • בוליארובו • סטראלדז'ה • טונדז'ה | מחוז ימבול |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548172305171
* MusicBrainz: bd226ab4-fa2e-45bc-bf12-0b8b2f8f53be
* NKC: ge923282

 |
הלן ג'נקינס במהלך תחרות ב-2010
**הלן רבקה ג'נקינס** (באנגלית: **Helen Jenkins**; נולד ב-8 במרץ 1984) היא טריאתלטית בריטית, אלופת העולם בשנת 2008 ובשנת 2011.

ביוגרפיה
--------

ג'נקינס נולדה באלגין שבסקוטלנד, בתם של אד וג'ו טאקר. אביה שירת בחיל האוויר המלכותי ועמו נדדה המשפחה לגרמניה ולסאות גלמורגן שבדרום ויילס. כנערה התחרתה בשחייה ובריצות קרוס קאנטרי וייצגה את ויילס בתחרויות שונות. היא החלה להתחרות בטריאתלון בגיל 15 לאחר שהבינה שלא תוכל להגיע לרמות הגבוהות ביותר בשחייה תחרותית. ב-2002 סיימה במקום התשיעי באליפות העולם לנוער בטריאתלון, ב-2003 זכתה באליפות בריטניה לנוער ודורגה חמישית באליפות העולם לנוער, בטריאתלון לונדון סיימה במקום השביעי. 

ב-2005 החלה להשתתף בסבב לבוגרים, היא זכתה בשתי מדליות ארד בתחרויות הגביע העולמי, סיימה במקום ה-32 באליפות העולם שהתקיימה ביפן והייתה סגנית אלופת בריטניה. ב-2006 ייצגה את ויילס במשחקי חבר העמים וסיימה במקום ה-17, באותה שנה זכתה באליפות בריטניה. בהמשך השנה סבלה מפציעה בגיד אכילס שהשביתה אותה כמעט לחלוטין מפעילות נוספת ב-2006 וב-2007. לאחר חזרתה זכתה באליפות העולם ב-2008 ובמקום השלישי בסבב הגביע העולמי. היא ייצגה את בריטניה באולימפיאדת בייג'ינג וסיימה במקום ה-21.

ב-2009 וב-2010 סיימה במקומות החמישי והרביעי בהתאמה בסבב תחרויות אליפות העולם. ב-2011 זכתה בפעם השנייה באליפות העולם לאחר שניצחה בטריאתלון לונדון, סיימה שנייה בשלוש תחרויות ורביעית בתחרות הספרינט. ב-2012 סיימה במקום השני בתחרות סבב אליפות העולם בסידני, ניצחה בתחרות בסן דייגו והובילה את הדירוג העולמי, אך בעקבות פציעה בברכה לא השתתפה בשאר מרוצי הסבב. באותה שנה ייצגה ג'נקינס את בריטניה באולימפיאדת לונדון וסיימה במקום החמישי.

ג'נקינס נישאה ב-2008 למארק ג'נקינס, טריאתלט שייצג את בריטניה באולימפיאדת אתונה והפך למאמנה. ב-2019 הוענק לה תואר חברה במסדר האימפריה הבריטית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הלן ג'נקינס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הלן ג'נקינס (באנגלית)

* הלן ג'נקינס, באתר olympedia.org
* הלן ג'נקינס באתר ITU
* London 2012: Triathlete Helen Jenkins happy to avoid spotlight, אתר BBC, ‏3 בינואר 2012
**הלן דה מונטג'רו** (בצרפתית: **Hélène de Montgeroult**‏; 2 במרץ 1764 – 20 במאי 1836) הייתה פסנתרנית ומלחינה צרפתייה. מונטג'רו נולדה למשפחה אריסטוקרטית ולמדה לנגן בפסנתר מילדותה. מונטג'רו הופיעה בסלונים ידועים בפריז. בשנת 1784 היא התחתנה עם המרקיז אנדרה מארי גוטיה (צר'), ובכך הפכה למרקיזה בעצמה.

בשנת 1793, שנים ספורות לאחר המהפכה הצרפתית, יצאה מונטג'רו עם בעלה, גוטיה למשלחת דיפלומטית באיטליה, שמטרתה הייתה להציל את מארי אנטואנט מהגיליוטינה. אולם, המשלחת נתפסה על ידי חיילי המהפכה שהכו אותם באלימות ושבו אותם. גוטיה מת בשבי, אך מונטג'רו הוחזרה לצרפת, הועמדה למשפט בבית המשפט של המהפכה (הידוע בגזרתו - עריפת ראשה של מארי אנטואנט).

ידידה של מונטג'רו משכבר הימים, ברנרד שארט (אנ'), שעמל באותו הזמן על הקמת קונסרבטוריון לאומי בפריז, נחלץ לעזרתה והעיד בבית המשפט כי הלן דה מונטג'רו היא פסנתרנית יוצאת דופן וכי הוא צריך אותה לקונסרבטוריון שלו. כדי להוכיח זאת, הוא דאג להביא פסנתר לבית המשפט, עליו אלתרה מונטג'רו, לעיני השופטים, פנטזיה על נושא ההמנון הצרפתי (La Marseillaise). כך הוכיחה גם את כשרונה, וגם את נאמנותה לשלטון המהפכה, והצילה את חייה.

לאחר מכן, מונטג'רו מונתה לראש הקורס הראשי לפסנתר לגברים, בקונסרבטוריון של פריז, ובכך הייתה לאישה הראשונה שעשתה זאת. היא קיבלה שכר שווה לקולגות שלה, הגברים. מונטג'רו נודעה כמורה נפלאה ואף הלחינה קובץ יצירות לפסנתר לתלמידים.

בין יצירותיה, מונטג'רו הלחינה מגוון יצירות לפסנתר, וכן יצירות לכינור ופסנתר, אך לא ידוע על יצירות רבות שלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הלן דה מונטג'רו** בוויקישיתוף
* הפודקאסט "Souvent femme" פרק אחד, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 38:29)

הערות שוליים
------------

1. ↑  notes to Orchid Classics CD Hélène de Montgeroult (2017); "M comme Montgeroult", in Improvisation so piano, Jean-Pierre Thiollet (Magland: Neva Éditions, 2017), p 79–82. מסת"ב 978-2-35055-228-6

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007321152305171
* BNE: XX1774858
* BnF: cb14796086s (data)
* CiNii: DA10137373
* GND: 133166821
* ISNI: 0000 0001 1584 6250
* LCCN: n96000780
* LNB: 000050614
* MusicBrainz: 763753f3-2ff7-48de-a7ae-7885083d1783
* NKC: mzk2017952163
* NTA: 216865778
* SUDOC: 112836771
* VIAF: 275631
* WorldCat: lccn-n96000780

 |
**מסגד אל-עומרי** (בערבית, **المسجد العمري**, אלמסג'ד אלעמרי) הידוע גם כמסגד הגדול (**الجامع الكبير**, "אלג'אמע אלכביר") הוא מסגד השוכן בעיר העתיקה בלוד, ומשמש כמסגד יום השישי. המסגד נבנה על ידי ביברס על שטחה המערבי של כנסיית גאורגיוס הקדוש קוטל הדרקון ההיסטורית, הגובלת בו כיום בצידו הצפון-מזרחי. המסגד נחנך באמצע שנת 1269.

תרשים הכנסייה והמסגד

היסטוריה
--------

כנסיית ג'ורג' קוטל הדרקון בלוד הוקמה לראשונה בידי הביזנטים. הכנסייה שסימלה את ניצחון הנצרות על אויביה, הייתה ליעד לכל מי שביקש לפגוע בנצרות ובנוצרים, והיא חרבה ב-614 מידי הסאסאנים, ב-1010 מידיו של השליט הפטימי אל-חאכם וב-1191 נהרסה על ידי סלאח א-דין. הצלבנים שבו והקימו את הכנסייה ברביעית, אך עם הכיבוש ממלוכי של לוד בשנת 1260 החריב אותה ביברס שוב, והותיר חלק קטן ממנה בהריסותיה, ככל הנראה כדי לבזותה ברבים. בשטח הכנסייה שהרס ציווה ביברס להקים מסגד, ולהקמתו עשו הממלוכים שימוש באבני הגזית, בעמודי הגרניט והשיש ובכותרות הכנסייה ההרוסה. בשטח המסגד שוכנים שרידים של הכנסייה הביזנטית, ובהם גם עמוד ועליו כתובת ביוונית. מעל שער הכניסה אל המסגד מופיעה כתובת המתארכת את הקמתו לחודש יוני 1269:

> 
> בשם אלוהים הרחמן והרחום. יבקר במסגדי אללה רק המאמין באללה וביום האחרון ויערוך את התפילה ויתן הצדקה ואינו ירא כי אם את האלוהים... ציווה את השיקום של ג'אמע מבורך זה, אדוננו הסלטאן המפואר, משענת העולם והדת, אבי הכיבושים ביברס בן עבדאללה, יד ימינו של אמיר המאמינים, [יתן אללה חיים ארוכים לו]; יאדיר אללה את נצחונותיו וימחל לו. [הבנייה] הזאת נעשתה בפיקוחו של העבד הנכנע, הנכסף לרחמי רבו, עלאא א (ל) דין א (ל) סַואק, ימחל לו אלוהים, בחודש רמדאן שנת 667."
> 
> 
> 
> 

בתקופה העות'מאנית שכנה הכניסה אל חצר המסגד בחומתו המערבית, אך לימים היא הועברה לצידה הצפוני.

המבנה
-----

חצר המסגד השוכנת מצפון לו משתרעת על-פני חלקה המערבי של הכנסייה ההיסטורית, ובמרכזה מטהרה לוודוא, שניזונה בעבר מבאר מלוחה ליד חאן חילו הסמוך. המים הובלו אל המסגד בצינור חרס ששרידיו נראים בצידה המזרחי של המטהרה. חומתה הצפונית של החצר מתחקה אחר הקיר הצפוני של הכנסייה ההיסטורית, ומצידו הצפוני של קיר זה התוקנה שורת חנויות. לאורך חומת המתחם המערבית שוכנים חדרים הפתוחים אל החצר בצורת אכסדרה, ואלה, כמו גם החצר, משמשים כמסגד חצר כאשר מבנה המסגד צר מלהכיל את קהל המתפללים. 

חזיתו הצפונית של מבנה המסגד פונה אל החצר, ועושה שימוש בקיר הדרומי של הכנסייה ההיסטורית. המסגד עצמו בנוי כאולם אורך הנחלק לשלוש סיתראות על ידי שתי שורות בנות ארבעה עמודים כל אחת. תקרתו מקומרת ועשויה בצורת קמרון צולב. במרכזו של הקיר הדרומי שבקצה המעבר המרכזי קבוע מחרב, ומימינו מנבר. בצידו המזרחי של אולם התפילה נותר שריד של אפסיס ביזנטי. מתחת למסגד שוכנים אולמות תת-קרקעיים, שנבנו בידי הצלבנים ושימשו כמאגרי מים עבור הכנסייה ותושבי העיר. לצד המסגד ניצב מינרט גבוה וצר הנראה למרחוק.

גלריה
-----

* המסגד וכנסיית גאורגיוס הקדוש קוטל הדרקוןהמסגד וכנסיית גאורגיוס הקדוש קוטל הדרקון
* פנים המסגד והמחרבפנים המסגד והמחרב
* מינרט המסגדמינרט המסגד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מסגד אל-עומרי** בוויקישיתוף
* המסגד באתר העיר לוד
* תרשים המסגד וכנסיית גאורגיוס הקדוש קוטל הדרקון

הערות שוליים
------------

1. ↑  מסגד המכונה בכינוי "אל-עומרי" מעיד בדרך כלל כי המבנה לא החל את דרכו כמסגד.
**ג'רי גרינפילד** (באנגלית: **Jerry Greenfield**; נולד ב-14 במרץ 1951) הוא איש עסקים ונדבן יהודי-אמריקאי, ממייסדי חברת בן אנד ג'ריס.

ביוגרפיה
--------

גרינפילד נולד בברוקלין למשפחה יהודית, וגדל בלונג איילנד. בתחילה ניסה להתקבל ללימודי רפואה, אך לא הצליח בכך.

בעת שלמד בקולג' באוהיו עבד כמוכר גלידה בקפיטריה המקומית, ולאחר מכן עבד כטכנאי מעבדות בניו יורק, והתגורר בדירת שותפים עם חבר נעוריו בן כהן.

בשנת 1978 פתחו גרינפילד וכהן חנות גלידה ראשונה בשם "בן אנד ג'ריס" בתחנת דלק בברלינגטון, ורמונט, לאחר שהשניים נטלו לשם כך הלוואה של 4,000 דולר.

עם הצלחת החברה ברחבי ארצות הברית כיצרנית גלידות ארוזות, החליט גרינפילד יחד עם שותפו כהן להעביר דרך קבע חלק ניכר מרווחי החברה למטרות נדבנות.

לאחר מכירת חברת בן אנד ג'ריס לחברת יוניליוור בשנת 2000, חדל גרינפילד מלשאת בה תפקיד רשמי, אך נשאר פעיל במידת מה בניהולה.

הוא נשוי ואב לילד.

החרם על מכירת מוצרים ביהודה ושומרון
-----------------------------------

ב-19 ביולי 2021 הודיעה יוניליוור על כוונתה להפסיק את מכירת מוצריה בשטחים הפלסטיניים. בעקבות ביקורת מצד ישראל ומדינות שונות בארצות הברית, פרסם גרינפלד (ביחד עם בן כהן) מאמר בניו יורק טיימס בו טענו השניים כי הפסקת הפעילות ב"שטחים הכבושים" אינה חרם על ישראל, וכי מדובר ב-"החלטה חשובה המקדמת שלום". לדעתם מדיניות ממשלת ישראל מהווה מכשול לשלום ומפרה את זכויות האדם הבסיסיות של הפלסטינים, וכי כיהודים בעצמם הם תומכים במדינת ישראל, אבל דוחים את הטענה כי ביקורת נגדה היא בבחינת פעולה אנטישמית או תמיכה בארגון BDS.

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'רי גרינפילד באתר Biography

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד בנט כהן וג'רי גרינפילד, מייסדי בן אנד ג'ריס: הפסקת הפעילות בשטחים הכבושים אינה חרם על ישראל, באתר הארץ, 29 ביולי 2021  
We’re Ben and Jerry. Men of Ice Cream, Men of Principle. New York Times, July 28, 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007449095005171
* ISNI: 0000 0000 2809 8741
* LCCN: n86011127
* NDL: 00721895
* NTA: 195124995
* SUDOC: 155974920
* VIAF: 8858719
* WorldCat: lccn-n86011127

 |
ילדה פיג'ית מנגנת על חליל אף. איור מ-1858
**חליל אף** הוא חליל שהנשיפה לתוכו לשם הפקת צליל מתבצעת דרך האף ולא, כפי שמקובל בכלי נשיפה אחרים, דרך הפה. את החליל ניתן למצוא בעיקר במדינות פולינזיה ואלה הסובבות את האוקיינוס השקט. גרסאות שונות שלו נמצאות גם באפריקה, סין והודו.

החליל במדינות השונות
--------------------

אדם מנגן בחליל אף. 2004
### הוואי

בהוואית, Ohe hano ihu, פירושו "במבוק, נשימה, אף". בהוואי מייצרים חלילי אף בעזרת מפרק אחד של עץ במבוק. בקצהו האחד מחוררים חור, כדי שיהיה אפשר לנשום ולשאוף דרכו עם האף, ועוד שלושה חורים בגבו, שנועדים להפקת הצלילים. בהוואי נוהגים לשלב את החליל כליווי לשירה. תושבי הוואי מאמינים כי האף הוא טהור וחף מרע, שלא כמו הפה שיכול לומר הרבה דברים. כך שלהבדיל מן הפה, כשהאוויר נכנס ויוצא דרך האף, הוא נחשב לנקי.

בימי קדם, הגברים היו שרים לאהובות לבם ומנגנים בחליל אף כסימן לחיזור ולהבעת חיבה.

### הפיליפינים

בפיליפינים חלילי האף הם בעלי החוד הקצר ביותר מבין החלילים (החוד אשר מכניסים לנחיר כדי לנשוף אוויר אל החליל). כיוון שהחוד ארוך ובעל קוטר צר, ניתן לנגן בו בצורה הרמונית יותר, ולשנות צלילים ביתר חדות וניקיון - אפילו כשפעולות הנשימה בעת הנגינה חלשות. החורים לאצבעות נמצאים בצד החליל, מה שמשנה את אורך הצליל ומאזן אותו מעט. נגני חליל אף מסוימים לקחו פילטרים של סיגריות וסתמו את אחד החורים לאצבעות כדי שהאוויר שהם נושפים אל החליל יעבור בצורה חלקה יותר.

כיוון שקוטר החוד צר, במקרים רבים נגן החליל יסתום את נחירו השני על מנת להוציא כמה שיותר אוויר לחליל.

### ניו זילנד

בניו זילנד, המאורים לא יכלו לעשות חלילי אף מעץ במבוק, לכן חלילי האף שלהם היו מפוסלים מאבן רכה. לעיתים היו נוהגים להשתמש בכדים שנעשו מקליפת דלעת לחילול אף. במקרים כאלה, צוואר הכד היה נחתך בפיתחו לכדי קוטר צר מאוד אשר שימש לנחיר, ובעומק הכד היו מחוררים בטור חורים לאצבעות, מה שמטבעו היה נותן לחליל מסוג זה גוון צליל עמוק יותר מלחלילים הרגלים.

הומאנטון
--------

הומאנטון הוא חליל אף מודרני, שעשוי מפלסטיק בדרך כלל. בניגוד לכלי המקורי, כאן הנגן נדרש להחזיק את החליל מתחת לאפו (ולא כשהחוד בתוך הנחיר), להטות אותו מעט לעבר הפה שצריך להיות פתוח, ולשרוק אל החוד, כמו במכשיר להגברת הקול על ידי תהודה.

הצלילים המופקים מן הכלי יכולים להשתנות מאדם לאדם, שכן מבנה חלל הפה משתנה מאדם לאדם (בדרך כלל), מה שמשנה גם את התהוות ומערך התנועות והעיצורים, כמו בנבל פה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חליל אף** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: e2e7de25-20d5-4c3f-8a23-2b99d3e44730

 |
**ג'רי פ. מרטינז** (באנגלית: **Jerry P. Martinez**) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל, שירת כמפקד חיל האוויר החמישי של ארצות הברית ומפקד פיקוד כוחות ארצות הברית ביפן.

ביוגרפיה
--------

מרטינז סיים ב-1986 את לימודיו באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית. עבר קורס טיס בבסיס ואנס באוקלהומה והוכשר כטייס מטוסי תובלה. 

שירת כטייס ומדריך טיסה על מטוסי בואינג KC-135 והשתתף במלחמת המפרץ. לאחר מכן שירת כמוביל מבנה ומדריך טיסה על מטוסי לוקהיד C-141 סטארליפטר. בתום לימודים במכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית שירת כקצין תכנון במטה חיל האוויר. 

בשנים 1999–2001 שירת כמפקד טייסת התובלה הרביעית, בשנים 2001–2003 שירת כראש מחלקת מערכות ניידות אווירית וראש מרכז מבצעי תובלה משותפים בפיקוד התובלה של ארצות הברית. 

ביוני 2004 מונה לסגן מפקד להק המבצעים 436 בחיל האוויר ה-18 ושנה אחר כן מונה לסגן מפקד כנף התדלוק האווירי 22. במרץ 2006 מונה למפקד כנף התובלה 62 המפעילה מטוסי בואינג C-17. בינואר 2008 מונה לעוזר מפקד פיקוד התובלה של חיל האוויר ובספטמבר אותה שנה מונה למפקח הכללי של הפיקוד. בפברואר 2010 מונה לסגן מפקד המפקדה המאוחדת להעברת השליטה הביטחונית באפגניסטן לכוחות הממשלה המקומית. בשנים 2011–2013 שירת כראש ענף לשילוב כוחות וסגן קצין אג"ם במפקדת חיל האוויר. ביוני 2013 מונה לסגן ראש מטה מפקדת כוחות בעלות הברית בהולנד וקודם במהלך כהונתו לדרגת מייג'ור גנרל. במאי 2015 מונה לקצין אג"ם פיקוד התובלה של חיל האוויר. 

באוקטובר 2016 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד חיל האוויר החמישי של ארצות הברית ולמפקד הכוחות האמריקאים ביפן. שירת בתפקיד עד פברואר 2019.

במהלך שירותו צבר מרטינז למעלה מ-4,000 שעות טיסה, על מטוסי לוקהיד C-141 סטארליפטר, C-5 גלקסי, בואינג C-17 גלובמאסטר III ובואינג KC-135. 

מרטינז בעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת ובסטר בסנט לואיס, בוגר המכללה לפיקוד ומטה של הצבא, בוגר המכללה למלחמה של חיל האוויר, ובוגר המכללה למטה של הכוחות המשולבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'רי מרטינז** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר חיל האוויר של ארצות הברית
**חליל מוטלו** (בבולגרית: **Халил Мутлу**, נולד בשנת 1973 בבולגריה), הוא מרים משקולות טורקי מקצועי שזכה במספר אליפויות עולם.

חליל מוטלו הוא אחד מארבעת מרימי המשקולות שהשיגו שלוש מדליות זהב ברציפות במשחקים האולימפיים.

הקריירה שלו כמרים משקולות כוללת חמש אליפויות עולם, תשע אליפויות אירופה ויותר מעשרים שיאי עולם ב-52 קילוגרם, 54 קילוגרם ו-56 קילוגרם בשילוב.

קריירה
------

מוטלו שלט בקטגוריית המשקל שלו מאז אמצע 1990. הוא עשה את ההופעה האולימפית הראשונה שלו באולימפיאדת ברצלונה בשנת 1992 בקטגוריית 52 ק"ג וסיים במקום החמישי. 

בשנת 1994, הוא זכה בשתי אליפויות אירופה ועולם. בשנת 1996, בקטגוריית 54 קילוגרם, חליל מוטלו שבר את שיאו של אלוף העולם המכהן ומחזיק שיא העולם, והמשיך לזכות במדליית הזהב לאחר שהמשקל המצטבר שהרים היה 7.5 קילוגרם יותר מהמקום השני. 

באליפות עולם בשנת 1999 הוא ניצח את אדריאן ג'יאגו שזכה במדליית כסף לאחר שהרים בשני התרגילים עשרים קילוגרם יותר, וקבע שיא עולם חדש.

הוא נשאר בלתי מנוצח גם באולימפיאדה בשנת 2000 בסידני, שבה הוא היה אפילו יותר דומיננטי ממה שהוא היה באטלנטה. הוא קבע שיאים אולימפיים הן בהנפה והן בדחיקה וזכה במדליית הזהב בקטגוריית 56 קילוגרם.

הוא סבל מפציעה בכתף בשנת 2003 ובאופן זמני עבר לקטגוריית 62 קילוגרם. היה ספק להמשך הקריירה שלו כשהוא קרע גיד, נפגע בשריר והיה מושבת בשנת 2002.

כשהחלה אולימפיאדת אתונה 2004, מוטלו היה כבר עם חמש זכיות באליפות העולם, אף על פי שהוא החמיץ את העונה בשנת 2002 בגלל פציעה.

הוא זכה במדליית הזהב השלישית ברציפות שלו באולימפיאדה באתונה.

איסור סטרואידים
---------------

בשנת 2005, מוטלו הושעה מן התחרות הבינלאומית על ידי הפדרציה הבינלאומית להרמת משקולות למשך שנתיים עקב שימוש ב- "Nandrolone"- סטרואידים אנאבוליים, אף על פי שהוא טוען שהוא אף פעם לא לקח סטרואידים ביודעין.

חיים אישיים
-----------

מוטלו נשוי ומתגורר באנקרה, טורקיה, מאז תחילת 1990. הוא אומן על ידי איברהים אלמאלי. לצד הרמת משקולות, מוטלו נהנה מהיאבקות.

הישגים
------

* אלוף העולם לנוער (1993);
* חמש פעמים אלוף עולם (2003, 2001, 1999, 1998, 1994 - מקום ראשון;. 1995, 1993 - מקום שני);
* תשע פעמים אלוף אירופה (2005, 2003, 2001, 2000, 1999, 1997, 1996, 1995, 1994);
* 25 מדליות זהב בסך הכל באליפות אירופה, זכה בהכי הרבה מדליות זהב לאחר דוד ריגרט שזכה ב-27 מדליות זהב;
* אחד מארבעת מרימי משקולות שזכו בשלוש מדליות זהב אולימפיות (2004, 2000, 1996);
* הוא כונה בשם "ספורטאי השנה 1999" בטורקיה;
* הוא אחד מחמישה גברים בהיסטוריה שהרימו שלוש פעמים את משקל גופם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חליל מוטלו** בוויקישיתוף

* חליל מוטלו, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* חליל מוטלו, באתר olympedia.org
* חליל מוטלו, באתר הפדרציה הבין-לאומית להרמת משקולות
* וואלה ספורט- חליל מוטלו
* וואלה ספורט- חליל מוטלו
* חליל מוטלו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**דאימונד הד** (באנגלית: **Diamond Head**) הוא חרוט געשי, הממוקם בחופו הדרום-מזרחי של האי אואהו שבאיי הוואי בארצות הברית. גילו הוא כ-200 אלף שנים והוא מתנשא לגובה של עד 232 מטרים מעל פני הים.

היסטוריה
--------

שמו של החרוט בשפת ילידי האיים הוא "לאהי" (Lēʻahi). שמו האנגלי ניתן לו במאה ה-19 על ידי מלחים, שטעו לראות בגבישי קלציט שנמצאו על החוף שלידו יהלומים.

דאימונד הד נוצר במסגרת **הסדרה הוולקנית של הונולולו** - רצף של אירועים וולקניים שיצרו כמה מתוואי הנוף הידועים באואהו, לרבות מכתש קערת הפונץ', מפרץ הנאומה (Hanauma Bay), קוקו הד (Koko Head) והאי מנמה (Mānana). 

בשטח החרוט שכן בעבר הבסיס הצבאי פורט רוגר, שהוקם ב-1906 על מנת לחזק את הגנת פרל הארבור, ומוקמו בו מרגמות כבדות. הבסיס נסגר וכיום שוכנים בחרוט בסיס של המשמר הלאומי של הוואי ושל מערכת ההגנה האזרחית שלה וחוות אנטנות של הממשלה הפדרלית. בשנים 1963–2001 שכן במקום גם מרכז פיקוח על תנועה אווירית.

בשנת 1875 במרגלות ההר הוקם גן החיות.

דאימונד הד הוכרז כמונומנט מדינתי. הוא מהווה תוואי נוף בולט ומוכר לתושבי הוואי ולתיירים בוואיקיקי, שכונה של הונולולו. קרבתו לחופי הרחצה ובתי המלון בהונולולו הופכים אותו לאתר טיולים פופולרי, הגם שחלקו סגור לגישה לציבור. שביל הליכה באורך של 1.1 קילומטר מוביל לשפת המכתש, שממנה נשקף נוף ואיקיקי.

החרוט הוא סמל בינלאומי מוכר של איי הוואי ושמו משמש למטרות מסחריות שונות. הוא הופיע בתוכניות טלוויזיה שונות, לרבות הסדרות "מגנום, בלש פרטי" והוואי חמש-אפס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דאימונד הד** בוויקישיתוף
* דאימונד הד באתר Haw411
* תמונת לוויין של דאימונד הד, באתר גוגל מפות
* דאימונד הד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007539980405171
* LCCN: sh2004000881
* NARA: 10038371
* VIAF: 316747137
* WorldCat (עם VIAF): 316747137

 |
**מסגד מרים** (באנגלית: **Mosque Maryam**) בעיר שיקגו שבאילינוי, ארצות הברית הוא המרכז הארצי של ארגון אומת האסלאם ומקום המושב של מטהו.

המסגד
-----

מסגד מרים ממוקם בדרום-מזרח שיקגו, כקילומטר מחוף ימת מישיגן. במקור שימש המבנה את הכנסייה היוונית אורתודוקסית של קונסטנטין והלנה הקדושים, עד אשר הועתק מקום הכנסייה לאחד מפרברי שיקגו. אלייז'ה מוחמד, מנהיג ארגון אומת האסלאם בעבר, רכש את המבנה בשנת 1972. מנהיג הארגון הנוכחי לואיס פרחאן הפך את המבנה למסגד ב-1988. הוא נקרא על שם מרים, אם ישו. לטענת פרחאן הלווה מנהיג לוב מועמר קדאפי לאלייז'ה מוחמד סכום של שלושה מיליון דולר לשם הסבת הכנסייה לשעבר למסגד.

האולם הראשי של המסגד היה בעבר אולם התווך של הכנסייה. כיפה מעטרת את גג הבניין ובמרכזה מופיעה הכתובת Allah is the greatest, היא התכביר. בארבעת עברי הכיפה נרשם חלק מן השהאדה, There is no God but Allah. מסביב לכיפה נרשם חלק מסורת א-נוּר, הפרק העשרים וארבעה בקוראן. במסגד אין מינרט.

בסמוך למסגד ממוקמת אוניברסיטת מוחמד האסלאמית, שהיא בית ספר לילדים ונערים משני המינים מגיל הגן ועד כתה יב'.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מסגד מרים** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מסגד מרים (באנגלית)
* מסגד מרים, באתר אומת האסלאם, מאורכב באתר Web Archive
מסגד חזרט סולטאן בעת בנייתו
פנים המסגד
**מסגד חַזְרֶט סולטאן** (בקזחית: **Әзірет Сұлтан мешіті**) בעיר אסטנה, בירת קזחסטן, הוא המסגד הגדול ביותר במרכז אסיה. הוא נחנך בשנת 2012. גובהו 51 מטר, וארבעת המגדלים שסביבו גובהם 77 מטר. המסגד יכול להכיל עשרת אלפי איש. הוא נמצא בגדה הימנית של נהר ייסיל בחלק הצפון-מזרחי של העיר, בסמוך לארמון השלום וההתפייסות, האוניברסיטה הקזחית הלאומית, והמוזיאון לארכאולוגיה ואתנוגרפיה.

המסגד קרוי על שמו של המשורר והמיסטיקן הסופי המוסלמי קוז'ה אחמט יסאווי, בן המאה ה-12. שמו של המסגד נבחר על ידי נשיא קזחסטן לשעבר, נורסולטן נזרבייב. המסגד כולל אולם תפילות לגברים ולנשים, משרדו של האימאם, ספרייה, חדר אוכל, אולם חגיגות וחדרי לימוד.

הבניין נבנה בסגנון אסלאמי קלאסי, והוא משלב גם מוטיבים קזחיים אופייניים, בעיקר בפנים המסגד. בניית המסגד החלה בחודש אוקטובר 2010. את עבודות הבנייה ביצעה חברה טורקית. מתחם המסגד משתרע על שטח כולל של מעל 10 דונם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מסגד חזרט סולטאן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מסגד חזרט סולטאן
* גלריית תמונות של המסגד, באתר תיירות מקזחסטן
הצטברות סמגמה על פין
 הגדלהclass=notpageimage|הצגה

**סמגמה** (מלועזית: **Smegma**; בעברית: חֵלֶב העורלה, חֵלֶב הדגדגן) היא הפרשה סמיכה ולחה המצטברת מתחת לעורלת הפין וסביב הדגדגן. סמגמה קיימת בכל היונקים, בזכרים ובנקבות כאחד. הסמגמה מכונה בעברית חֵלֶב העורלה והדגדגן. נפוץ יותר לראות סמגמה בגברים שלא נימולו לעומת נימולים.

מרכיבים ומאפיינים
-----------------

סמגמה כוללת על פי רוב הפרשות מבלוטות חֵלֶב, הפרשות שומניות, תאי אפיתל שנשרו מן העור וחיידקים. לפיכך מאופיינת הסמגמה לעיתים בריח לא נעים ובטעם עז ועלולה להיות מצע עשיר להתרבות חיידקים נוספים. החיידק העיקרי התורם ליצירת הסמגמה הוא מיקובקטריום סמגמטיס. מניעת ריחות לא נעימים והתרבות חיידקים מתאפשרת באמצעות היגיינה אישית. את הסמגמה ניתן לסלק בניגוב או ברחיצה.

בפעוטות שלא נימולו תיתכן הצטברות סמגמה בצורת פניני סמגמה שגודלן נע ממילימטרים בודדים ועד גודל אפונה. פניני הסמגמה נראות כבליטה חלקה ולבנבה מעל העטרה ומתחת לעורלה. בשל מצב של פימוזיס פיזיולוגי פתח העורלה צר ואין לפניני הסמגמה מוצא. פניני סמגמה אינן מחייבות התייחסות רפואית ולאחר היפרדות טבעית של העורלה מהעטרה בשנים הראשונות לחיים הן ייפלו החוצה מעצמן.

תפקידים
-------

אומנם תפקיד הסמגמה אינו ברור לחלוטין, אך יש לגביו כמה השערות:

* סיכוך איברי המין.
* שמירה על ניקיון איברי המין (בין היתר על ידי סילוק שכבת התאים המתה והפרשותיה).
* הגנה על האזור הסמוך לשופכת השתן.
* יצירת לחות תחת העורלה – למעשה זוהי אליה וקוץ בה, שכן הלחות יכולה להיות מצע להתרבות פתוגנים, אך היא מונעת יובש וסדקים בעור הפין שגם הם יכולים להוות מצע להתרבות גורמים מזיקים.

סכנות
-----

חוסר שמירה על היגיינה אישית יכול להביא להצטברות כמות רבה של סמגמה שנרקבת ומתרבים בה גורמים מזיקים בכלל וחיידקים בפרט. לפי ארגון הסרטן האמריקאי (American Cancer Society), הצטברות סמגמה מגדילה את הסיכון לסרטן באזור העורלה ובפין, מאחר שהגירוי שהיא גורמת עלול להתפתח לדלקת, וכן מאחר שהיא מקשה על גילוי מוקדם של המחלה.
במקרים של הזנחה חמורה תיתכן דלקת המביאה לפימוזיס פתולוגי – הידבקות העורלה לפין עם הצרת פתח העורלה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **סמגמה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סמגמה** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  "What Are the Risk Factors for Penile Cancer?", באתר ACS
**אברהם קורנפלד** (נולד ב-10 בדצמבר 1982) הוא טיפוגרף ישראלי, מעצב גופנים ומעצב גרפי, יוצר, מרצה לעיצוב ומייסד קבוצת הפונטים "אאא".

קורות חיים
----------

נולד וגדל ברובע היהודי בירושלים למשפחה חרדית, יש לו שבעה אחים ואחיות ובהם יוצרים נוספים, ביניהם שפרה קורנפלד. כשהיה בן 15 יצא בשאלה יחד עם רוב משפחתו. הוא בוגר לימודי תואר ראשון בחוג לצילום במכללת הדסה ירושלים (2004–2006), ובמחלקה לתקשורת חזותית בשנקר (2006–2010). בשנת 2011 ייסד את אאא בית לטיפוגרפיה עברית, שפועל בתחומי עיצוב טיפוגרפי ועיצוב גופנים עבריים. בשנת 2009 ייסד את מגזין אנטייטלד, יחד עם טליה זליגמן. בשנים 2013–2014 עיצב את כתב העת אלכסון, ואת המגזין אופוס.

החל משנת 2012 מרצה במחלקות לעיצוב תעשייתי ולתקשורת חזותית בשנקר.

פרויקטים
--------

מאז סיום לימודיו בשנקר, עיצב קורנפלד מגוון גופנים עבריים ולטיניים, כגון: גופן אלמוני דו לשוני, גופן אמביוולנטי אשר עוצב בהשראת הגופנים הלטיניים מקטגוריית הסלאב-סריף, גופן סינופסיס, גופן מקומי עוצב בהשראת הגופן הקלאסי פרנק־ריהל, גופן אטלס אשר שימש כגופן תדמית שנת ה-40 של שנקר (ב־2009), לאחר מכן עבר מקצה שיפורים ושינויים עיצוביים, שינה את שמו לאטלס והחל להיות משווק לקהל הרחב.

בשנת 2010 התחיל קורנפלד פרויקט מתמשך בשם "שלט כניסה". זהו ארכיון מצולם של שלטי כניסה להתיישבויות מאזורים שונים בישראל. בתוך ההגדרה של 'התיישבויות' נכללים – ערים, מושבים, קיבוצים, עיירות, כפרים, מועצות מקומיות, ויישובים. בשנת 2015 הצטרפו לפרויקט יעל שגב, אורי זקהם, אלה סברדלוב קרן ורן שנברגר.

קורנפלד הקים יחד עם טליה זליגמן את מגזין אנטייטלד, מגזין קבוצתי המפרסם רשומות ועבודות של יוצרים מעולמות תוכן של עיצוב ואמנות..

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אברהם קורנפלד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אברהם קורנפלד
* אתר הגופנים של אאא
* אתר פרויקט שלט כניסה
* יצירתו של אברהם קורנפלד במגזין ״אנטייטלד״
* יובל סער, ביקור בביתו של המעצב אברהם קורנפלד, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2012
* יובל סער, 5 מעצבים מספקים אלטרנטיבה עברית לפונטים המוכרים, באתר הארץ, 16 בינואר 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  דף המחבר של אברהם קורנפלד, באתר אתר אאא בית לטיפוגרפיה עברית
2. ↑  עמוד האודות, מגזין אנטייטלד
**מנהטן עילית** (באנגלית: **Upper Manhattan**) הוא האזור הצפוני ביותר של רובע מנהטן בעיר ניו יורק שבארצות הברית. אזור מנהטן עילית נתחם מדרום ברחוב 96, בצפון בסנטרל פארק (רחוב 110), רחוב 125 ורחוב 155. לעיתים רבות נעשה שימוש במונח "**Uptown"** על מנת להתייחס לאזור מנהטן עילית, למרות שבדרך כלל השימוש במונח נוטה יותר להתייחס לשכונות של ניו יורק שנמצאות צפונית לרחוב 59.

לרוב מקובל לכלול את השכונות הבאות באזור מנהטן עילית –⁠ מרבל היל, אינווד, וושינגטון הייטס (כולל פורט ג'ורג', שרמן קריק והדסון הייטס), הארלם (כולל שוגר היל, המילטון הייטס ומנהטנוויל), מזרח הארלם, מורנינגסייד הייטס ועמק מנהטן (באפר וסט סייד).

גשר ג'ורג' וושינגטון מחבר את שכונת וושינגטון הייטס אשר באזור מנהטן עילית לפורט לי, ניו ג'רזי אשר נמצאת מעבר לנהר ההדסון. זהו הגשר העמוס ביותר בעולם בו עוברת תעבורת כלי רכב.

אטרקציות תיירותיות
------------------

בדומה לאזורי מגורים אחרים בניו יורק, אזור מנהטן עילית אינו נחשב למרכז תיירות מרכזי בעיר ניו יורק, אם אזור זה כולל מספר אטרקציות תיירותיות בולטות כגון קבר גרנט, תיאטרון אפולו, ארמון יונייטד, הקלויסטרס, מסעדת סילביה, המילטון גראנג', אחוזת מוריס-ג'ומל, מינטונז פליי האוס, מוזיאון הג'אז הלאומי בהארלם ובית דיקמן, יחד עם פארק פורט טריון, רוב פארק ריוורסייד, ריברבנק סטייט פארק, פארק סאקורה ופארקים אחרים.

ראו גם
------

* מנהטן תחתית
* מידטאון מנהטן

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **הארלם ואזור מנהטן עילית** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 52618b04-dca6-4eac-9bf3-adb3627adf01

 |
**חומר אפור** (TA: Substantia grisea) הוא מרכיב עיקרי של מערכת העצבים המרכזית, מורכב מגופי תא עצב, תאי גלייה (אסטרוציטים ואוליגודנדרוציטים), נימים ותאי עצב קטנים השולחים שלוחות (אקסונים ודנדריטים) לאתרים אחרים במוח ומעבדים מידע.

תיאור
-----

החומר האפור מורכב מגופי התאים, בניגוד לחומר הלבן הבנוי רובו מאקסונים. צבעו האפור-חום של חומר זה בא מן הנימים המשרתים את התאים ומן גופי תאי העצב.

בגיל ההתבגרות, בעוד שהחומר הלבן עובר התעבות הדרגתית ושווה בין כל אזורי המוח, התפתחות החומר האפור משתנה מאזור לאזור. כתוצאה מכך יש אזורים שבהם החומר האפור יתעבה עקב גידול במספר הסינפסות ויש אזורים שבהם החומר האפור יירד בעוביו עקב הגיזום בסינפסות.

החומר האפור מרכיב את קליפת המוח של המוח הגדול, את שכבתו החיצונית של המוח הקטן, את מעמקי המוח הגדול (התלמוס, ההיפותלמוס, הסובתלמוס, גרעיני הבסיס, גרעין האקומבנס ועוד), מעמקי המוח הקטן וגזע המוח, ואת השכבה הפנימית של חוט השדרה.

תפקידו של החומר האפור הוא לנתב מידע על גירויים חושיים או תנועתיים לתאי ביניים עצביים של מערכת העצבים המרכזית כדי ליצור תגובה לגירויים דרך סינפסות בתגובה כימית. מבני חומר אפור, כמו קליפת המוח, מעבדים מידע שמקורו באיברי החישה או במבני חומר אפור אחרים. מידע זה מועבר דרך שלוחות תאי עצב (אקסונים ארוכים) מיוחדים המרכיבים את חלק הארי של החומר הלבן של המוח הגדול, הקטן, וחוט השדרה.

בתרבות
------

בתרבות נעשה פעמים רבות שימוש במושג "התאים האפורים", אם כי גם "החומר האפור" בשימוש. כשמשתמשים במושג הזה בהקשרים לא אנטומיים רפואיים, הכוונה בדרך כלל לשכל, וליכולת חשיבה לוגית. המערכת העצבית בכלל, והחומר האפור בפרט, אחראים לכל התפקוד העצבי: כמו מוטורי, סנסורי, אמוציונלי ולוגי, אך בתרבות, כשמדברים על "התאים האפורים", הכוונה בדרך כלל לחשיבה לוגית, ולא לשאר התפקידים של החומר האפור. אחת הדמויות הספרותיות שהרבתה להשתמש בביטוי "התאים האפורים" בהתייחסות ליכולת הסקת מסקנות לוגיות הוא הבלש הרקול פוארו, מגיבוריה של הסופרת אגאתה כריסטי. באנגלית, וגם בעברית ובשפות נוספות, הביטוי "התאים אפורים", או "החומר האפור" משמש למעשה מעין סיסמה למצבים בהם נדרשת יכולת חשיבה לוגית והסקת מסקנות גבוהה, כמו פתרון חידות ותשבצים, והתמודדות עם אתגרים בעולם המעשה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חומר אפור** בוויקישיתוף
* חומר אפור, מתוך מילון המונחים הרפואי שבאתר InfoMed.
* ynet, דברו עם התינוק גם באנגלית, באתר ynet, 14 באוקטובר 2004

הערות שוליים
------------

1. ↑  מוניץ, ח' (עורך). (2016). פרקים נבחרים בפסיכיאטריה מהדורה שישית. תל אביב: דיונון.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4289843-2
* TA98: A14.1.00.002

 |
בתקשורת נתונים, **מִנְהוּר**, וגם **תיעול** (באנגלית: Tunneling Protocol), הוא השימוש בפרוטוקול תקשורת המאפשר הכמסה של פרוטוקול אחר בתוכו, באופן בו שדה המטען (payload) של **פרוטוקול המעטפת**, מכיל למעשה הודעות המקודדות על פי **פרוטוקול הליבה**. המונחים תיעול ומנהור נובעים מכך שלמעשה נוצרת תעלה או מנהרה מבודדת שבה עוברות הודעות של פרוטוקול הליבה. שימוש בפרוטוקול תיעול מאפשר לדוגמה חצייה של רשתות שאחרת לא היו מאפשרות מעבר של הפרוטוקול לו מבוצעת הכמסה. דוגמת שימוש נפוצה בפרוטוקול תיעול היא הכמסה של פרוטוקול שאיננו תומך בהצפנה באחר שכן, דבר המאפשר את אבטחת ערוץ מעבר ההודעות ללא כל שינוי בהגדרת הפרוטוקול הגלוי.

פרוטוקולי תיעול לרוב אינם מקיימים את מודל השכבות של ה-OSI במובן שפרוטוקול המעטפת לרוב (אך לא תמיד) שייך לשכבה גבוהה או זהה לזו של פרוטוקול הליבה.

תיעול SSH
---------

מנהרת SSH היא תעלה מוצפנת הנוצרת על ידי פרוטוקול SSH בה מוכמס פרוטוקול אחר, לרוב פרוטוקול שאיננו מוצפן. לדוגמה, מחשבים מרוחקים המשתפים קבצים באמצעות פרוטוקול SMB דרך רשת לא מאובטחת, נדרשים להצפין את תעבורת פרוטוקול ה-SMB בחלק הלא מאובטח של הנתיב בו עוברים הנתונים. פרוטוקול SSH מאפשר יצירת תעלה מוצפנת שכזו, דרכה מועברות הודעות SMB. בהנחה שרשת המקור והיעד מאובטחות, מושגת בכך אבטחה מלאה של כל חלקי הרשת בהם מתבצע שיתוף הקבצים ללא כל שינוי במימוש פרוטוקול SMB.

פרוטוקולים נפוצים
-----------------

איור של כימוס IP in IP
* IP in IP (פרוטוקול 4): IP in IPv4/IPv6
* SIT/IPv6 (פרוטוקול 41): IPv6 in IPv4/IPv6
* GRE (פרוטוקול 47): Generic Routing Encapsulation
* OpenVPN (UDP פורט 1194): Openvpn
* SSTP (TCP פורט 443): Secure Socket Tunneling Protocol
* IPSec (פרוטוקול 50 ו-51): Internet Protocol Security
* L2TP (פרוטוקול 115): Layer 2 Tunneling Protocol
* VXLAN (UDP פורט 4789): Virtual Extensible Local Area Network.
בכימיה, **חומר ביניים** הוא חומר העשוי ממולקולות קצרות חיים ופעילות מאד.
כאשר חומר זה נוצר בתגובה כימית, המולקולות שלו ישתנו מהר מאוד למולקולות יציבות יותר. רק במצבים מסוימים מאוד ניתן לאגור ולבודד **חומרי ביניים**.

**חומר ביניים** קיים בתגובות כימיות רק בשלבי הביניים, מכיוון שהוא נוטה להתפרק או להגיב בקלות. האנרגיה שלו גבוהה ולכן הוא בעצם הסיבה העיקרית לאנרגיית השפעול בתגובות כאלה.

דוגמה לתגובה עם חומר ביניים:

ניקח את רצף התגובות הבאות:

A + B → C + X
X → D + Y
B + Y → E
משוואת התגובה נטו:

A + 2B → C + D + E
בתגובה זו X ו־Y הם חומרי ביניים.

תכונות של חומרי הביניים
-----------------------

* החומר לא יציב כימית.
* המולקולות של חומר ביניים פעילות כימית.
* למולקולות חומרי ביניים יש אנרגיה גבוהה.
* לרוב הריכוז של חומרי הביניים בתמיסה נמוך.

ראו גם
------

* מצב מעבר
* קרבוקטיון
* רדיקל חופשי

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **חומר ביניים** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007551584405171
* LCCN: sh92001557

 |
ה**מסיבה** הייתה רמפה או פרוזדור מדרגות בבית המקדש השני המתואר במסכת מידות, אשר הובילה לגג ההיכל. 

מקור השם **מסיבה**, שייך לשורש **ס-ב-ב**. כלומר, השם נגזר מכך שעליית המסיבה הייתה בסיבוב.

מקור
----

המשנה במסכת מידות מתארת את המסיבה:

> 
> וּמְסִבָּה הָיְתָה עוֹלָה
> מִקֶּרֶן מִזְרָחִית צְפוֹנִית לְקֶרֶן צְפוֹנִית מַעֲרָבִית,
> שֶׁבָּהּ הָיוּ עוֹלִים לְגַגּוֹת הַתָּאִים.
> הָיָה עוֹלֶה בִמְסִבָּה וּפָנָיו לַמַּעֲרָב,
> הִלֵּךְ פְּנֵי כָל הַצָּפוֹן,
> עַד שֶׁהוּא מַגִּיעַ לַמַּעֲרָב.
> הִגִּיעַ לַמַּעֲרָב, הָפַךְ פָּנָיו לַדָּרוֹם.
> הִלֵּךְ פְּנֵי כָל הַמַּעֲרָב,
> עַד שֶׁהוּא מַגִּיעַ לַדָּרוֹם.
> הִגִּיעַ לַדָּרוֹם, הָפַךְ פָּנָיו לַמִּזְרָח.
> הָיָה מְהַלֵּךְ בַּדָּרוֹם,
> עַד שֶׁהוּא מַגִּיעַ לְפִתְחָהּ שֶׁלָּעֲלִיָּה,
> שֶׁפִּתְחָהּ שֶׁלָּעֲלִיָּה פָתוּחַ לַדָּרוֹם.
> 
> 
> 
> — משנה, מסכת מדות, פרק ד', משנה ה'
>

תיאור
-----

הכניסה התחתונה למסיבה הייתה מהתא הצפוני-מזרחי.. רוחב המסיבה (מצפון לדרום) היה שלוש אמות, כאורכו של בית הורדת המים. קירות המסיבה היו ברוחב של חמש אמות.

קישורים חיצוניים
----------------

* יוסף פטריך, ‏המסיבה של בית-המקדש על-פי מסכת מידות, **קתדרה** 42, ינואר 1987, עמ' 52-39

הערות שוליים
------------

1. ↑  משנה, מסכת מדות, פרק ד', משנה ג'
2. ↑  משנה, מסכת מדות, פרק ד', משנה ז'

| חלקי בית המקדש השני |
| --- |
|       |
| 

צפון
**החיל**
**הסורג**
**עזרת נשים**
לשכת העצים
לשכת הנזירים
לשכת השמנים
לשכת המצורעים
**שער ניקנור**
**העזרה**
**המזבח**
**כבש**
**הכיור**
**בית המטבחיים**
**הדביר**
**האולם**
**ההיכל**
**1**
**2**
**2**
**3**
**לשכת**
**הגזית**
**בית**
**המוקד**
**4**
**4**
**5**
**6**
**7**
**א**
**ב**
**ג**
**ד**
**ה**
**ו**
**ז**
**ח**
**ט**
**י**
**י**
 |
|       |
| מקרא |
| **1.** לשכת הפרווה   **2.** בית החליפות   **3.** לשכת פרהדרין   **4.** בין האולם ולמזבח   **5.** תאים   **6.** מסיבה   **7.** אחורי בית הכפורת |
| שערי המקדש |
| **א.** שער עזרת נשים   **ב.** שער העליון   **ג.** שער הדלק   **ד.** שער הבכורות   **ה.** שער המים
**ו.** שער יכניה / הניצוץ   **ז.** שער הקרבן   **ח.** שער הנשים   **ט.** שער השיר / המוקד   **י.** שער בלי שם |
תרשים המציג שלוש עקומות אדישות
**עקומת אדישות** היא מושג בכלכלה המגדיר בצורה גרפית את העדפות הפרט ביחס לשני מוצרים.

על פי הנחות היסוד של המיקרו-כלכלה לכל פרט יש מערכת העדפות על המוצרים הקיימים במשק.
הפרט רוצה לצרוך כמה שיותר מכל אחד מהמוצרים, על מנת למקסם את התועלת שלו, אך המשאבים שבידיו מוגבלים – כלומר, יש לו תקציב מוגבל לצורך רכישת המוצרים.

בניית העקומה
------------

לצורך בניית העקומה מניחים שבעולם יש שני מוצרים. ניתן לומר שיש את מוצר X ו-Y מייצג את "כל שאר המוצרים במשק".
נגדיר סל ככמות מסוימת מ-X ומ-Y:
\left(X,Y\right).
העדפות הפרט באות לידי ביטוי על ידי השוואת התועלת שהוא מקבל מהסלים. בין כל שני סלים הבאים לפניו הפרט חייב להחליט את אחת מהאפשרויות הבאות:

1. סל A עדיף על סל B
2. סל B עדיף על סל A
3. אני אדיש בין שני הסלים, כלומר הם נותנים לי את אותה תועלת.

אם נחבר את כל הסלים שהפרט אומר כי הוא אדיש בבואו לבחור ביניהם, נקבל עקומת אדישות.

מאפייני עקומות אדישות
---------------------

* עקומות אדישות אינן חותכות זו את זו.
* עקומות האדישות מתארות רמת תועלת, אך אין לתועלת ערך ממשי. תועלת נמדדת בסולם מדידה אורדינלי ולא קרדינלי. כלומר הפרט יכול להגיד כי סל מסוים עדיף לו על סל אחר, אך הוא לא יכול לענות על השאלה בכמה הוא עדיף יותר.

### טרנספורמציה מונוטונית

כיוון שגודלה המספרי של התועלת חסר משמעות ניתן לשנות את הערך המספרי כל עוד שומרים על הסדר בין עקומות האדישות. שינוי הערך המספרי, תוך כדי שמירה על הסדר מכונה טרנספורמציה מונוטונית.
ניתן לבצע על עקומת תועלת את כל הפעולות המתמטיות הבאות המשמרות סדר:

* הוספת/החסרת קבוע
* הכפלה/חלוקה בקבוע
* הוצאות לוגריתם
* העלאה בחזקה/הוצאת שורש
* אקספוננט

שיפוע עקומת האדישות
-------------------

שיפוע העקומה נקרא גם "שעור תחלופה שולי" (MRS). השיפוע מייצג על כמה יחידות X מוכן הפרט לוותר כדי לקבל יחידת Y נוספת, כאשר תועלתו נשארת זהה.
חישוב השיפוע הוא יחס הנגזרות לפי X ולפי Y בסימן שלילי:
MRS=-{mu\_{x} \over mu\_{y}}

סוגי פונקציות תועלת
-------------------

הומוטטית
במקרה הזה MRS תלוי ביחס הכמויות בין המוצרים.
לדוגמה:
u(x,y)=Ax^{\alpha }\cdot y^{\beta }

MRS=-{\alpha \over \beta }\cdot {y \over x}

משלימים מושלמים
תוספת ממוצר מסוים ללא יחס קבוע של תוספת מהמוצר השני לא משנה את התועלת מהסל. מכונה פונקציית מינימום.
לדוגמה:
u(x,y)=Min\left(\alpha x,\beta y\right)

תחליפים מושלמים
במקרה הזה MRS קבוע לכל אורך עקומת האדישות. מכונה פונקציית תועלת ליניארית.
לדוגמה:
u\left(x,y\right)=\alpha x+\beta y

קעורה לראשית
כאשר הפרט מעדיף לצרוך מוצר אחד בלבד, למרות ששניהם מוצרים חיוביים.
לדוגמה:
u\left(x,y\right)=Ax^{\alpha }+By^{\beta }

מוצר המגיע לרוויה
במקרה הזה צריכה של מוצר מעבר לכמות מסוימת אינה מגדילה את התועלת.

מוצר שנדרש סף צריכה מינימלי ממנו
מוצר טוב ומוצר רע
מוצר רע מוגדר כמוצר שכמות יותר גדולה ממנו מקטינה את התועלת. במקרה הזה MRS יהיה שלילי, כלומר נרצה לקנות רק את המוצר הטוב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עקומת אדישות** בוויקישיתוף
* עקומת אדישות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**חומר לבן** (TA: Substantia alba) הוא כינוי לסוג של רקמה במערכת העצבים המרכזית. רקמה זו מורכבת ברובה מאקסונים של תאי עצב, המשמשים כצינור להעברת מידע בתוך מערכת העצבים. צבעו הבהיר של החומר הלבן נובע ממעטה המיאלין שמכסה ומבודד את האקסונים, ומאפשר להם להוליך דחפים עצביים במהירות גבוהה.

הרקמה העיקרית השנייה במערכת העצבים היא **החומר האפור**, אשר בניגוד לחומר הלבן מכיל בעיקר גופי תאים. תפקידו של החומר הלבן הוא לקשר את האזורים השונים של חומר אפור במוח ובחוט השדרה אחד לשני ולהוליך אותות ביניהם.
בגיל ההתבגרות החומר הלבן עובר התעבות הדרגתית ושווה בין כל אזורי המוח, בעוד שהתפתחות החומר האפור משתנה מאזור לאזור.

המבנים של חומר לבן במערכת העצבים ממוקמים בעומק המוח הגדול מתחת לקליפת המוח, בחלקים החיצוניים של חוט השדרה ומתחת לקליפת המוח הקטן. בתוך האזורים השונים של חומר לבן נמצאים ריכוזים נוספים של חומר אפור, למשל גרעיני הבסיס. המבנה הגדול ביותר של חומר לבן במוח הוא כפיס המוח (קורפוס קלוסום) המקשר בין ההמיספרה הימנית והשמאלית.

פגיעה בחומר הלבן מקושרת למחלות שונות במערכת העצבים. טרשת נפוצה מתאפיינת בהרס של מעטה המיאלין באקסונים. הרס של חומר לבן מתרחש גם בחלק מהמחלות הניווניות של מערכת העצבים, כגון מחלת אלצהיימר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חומר לבן** בוויקישיתוף
* חומר לבן, מתוך מילון המונחים הרפואי שבאתר InfoMed.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מוניץ, ח' (עורך). (2016). פרקים נבחרים בפסיכיאטריה מהדורה שישית. תל אביב: דיונון.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TA98: A14.1.00.009

 |
**מסיאקזאורוס** (שם מדעי: *Masiakasaurus*; במלגשית: "Masiaka" - "אכזרי", ביוונית: "Saurus" - "לטאה") הוא סוג של דינוזאור טורף ממשפחת הנואזאוריים אשר חי במדגסקר בתור הקרטיקון לצד פאונה ייחודית כמו הרפטוזאורוס ארוך הצוואר, קרפדת בילזבופו, התרופוד רהונאביס והטורף הקניבלי מג'ונגזאורוס. בסוג נמצא מין אחד - *Masiakasaurus knopfleri* שקיבל את השם מהזמר הבריטי מארק נופלר.

מאובניו של הדינוזאור התגלו ב-2001 בצפון-מערב מדגסקר, בקרבת העיר מאהאז'אנגה, ותוארו בידי החוקר סקוט ד. סאמפסון (Scott D. Sampson). המאובנים נמצאים כיום במוזיאון פילד להיסטוריה של הטבע. השרידים שנמצאו מהווים 40% מהשלד של הדינוזאור.

מאפיינים
--------

למסיאקזאורוס, שהגיע לאורך 1.8–2 מטרים, היו לסתות מוארכות שהיו בעלי מפתח רחב. בתוך פיו היו שורות שיניים מחודדות, והשיניים שבקצוות הלסת התחתונה היו מעוקלות בזווית כלפי חוץ. הוא היה בעל חלל עיניים גדול והיו כמה זיזים בקצה עורפו וצווארו. הגוף היה קל ובנוי לריצה, עם זנב ורגליים דקים וארוכים. הרגליים היו דקות מאוד, בדומה לבני משפחת האבליזאוריים, קרוביו הרחוקים.

המסיאקזאורוס השתמש בשיניו כנראה בשביל לעזור לו לתפוס טרף קטן כמו זוחלים או חסרי חוליות מהקרקע ואולי הוא אף השתמש בהם כדי לאכול פירות נפולים. המבנה של הלסת מרמז שלא היה יכול לקרוע איתם פיסות מזון אך הוא היה יכול ללכוד טרף בתוך פיו במהירות. עקב גודלו הקטן שימש כמזון לטורפים המקומיים, כגון המג'ונגזאורוס, והוא השתמש ברגליו הארוכות כדי לברוח ממנו. ייתכן שחי בחבורות קטנות.

בתרבות
------

* המסיאקזאורוס מופיע בסדרה "כוכב פרהיסטורי", שם נראים כמה פרטים שצדים סרטנים, אך אחד הפרטים נטרף על ידי קרפדת בילזבופו.
* בנוסף הוא מופיע במשחק פארק היורה 3: בניית פארק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מסיאקזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**ריביירה 6** (ברוסית: **Ривьера-6**) הוא מעון קיץ ממלכתי, שהפך תחת שלטון פוטין ומדבדב לאחד מבתי המגורים הרשמיים של ראש ממשלת הפדרציה הרוסית. הוא ממוקם רק 2 ק"מ ממרכז העיר סוצ'י. כאשר ראש הממשלה נעדר ממנו, הוא מופעל על ידי שירות האבטחה הפדרלי. ריביירה 6 סמוכה לפארק ריביירה בעיר.

היסטוריה
--------

מתחילה, בית המגורים היה ממוקם בבניין דו קומתי ליד הים, שנבנה בשנות ה-30. באותה תקופה שימש המגורים לקיום אירועים הקשורים למדיניות החוץ והפנים של ברית המועצות.

ב-16 במאי 2009 נערכה במקום פגישה בין ראש ממשלת טורקיה ארדואן לראש ממשלת רוסיה פוטין. עד שנת 2012 מדבדב מעולם לא שהה במעון זה. בשנת 2012, לאחר ניצחונו של ולדימיר פוטין בבחירות לנשיאות בפדרציה הרוסית, ביצע ראש הממשלה מדבדב שיפוצים נרחבים בבית המגורים והמעבר של מדבדב לכאן התעכב עד לסתיו. השיפוץ הסתיים באוגוסט 2013 ומדבדב עבר לכאן ב-8 באוגוסט 2013.

כעת "ריביירה 6" מוקפת בגדר גדולה, ובחוף העיר "ריביירה" ישנם קציני שירות האבטחה הפדרלי שלטענת תושבים מקומיים רבים מפריעים לשימוש בחוף העירוני.

ראו גם
------

* מעון פלגי בושארוב

קישורים חיצוניים
----------------

* מעון המגורים הממלכתי "ריביירה 6" (סוצ'י)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Резиденцию для Медведева перестраивают после отъезда Путина
2. ↑  Фоторепортаж: Встреча Путина и Эрдогана в резиденции «Ривьера-6» в Сочи
3. ↑  Восточная сказка в Подмосковье
4. ↑  Посетители пляжа в Сочи пожаловались на охранников Путина и Медведева
מסיבת הדמואים הגרמנית "Breakpoint" שנערכה ב-2005
מסיבת הדמואים והגיימינג "Assembly" בפינלנד, 2004
**מסיבת דמואים** (**Demoparty**) הוא אירוע המפגיש אמנים, מתכנתים וחובבי מחשבים, אשר במסגרתו נערכות תחרויות שונות בהן קבוצות של משתתפים מנסות להפיק את קטעי המולטימדיה (המכונים "דמואים") עם הגרפיקה הממוחשבת הטובה ביותר והפסקול הטוב ביותר.

מסיבת דמואים טיפוסית נערכת לרוב פעם בשנה באולמות גדולים (בדרך כלל באולם ספורט) והיא נמשכת בדרך כלל במשך כל סוף השבוע ללא הפסקה. מרבית הדמואים אשר נוצרים על ידי הקבוצות השונות, לפחות במקרה של תחרויות מסיבות הדמואים הגדולות ביותר, מוצגות לכל המבקרים באירוע במהלך שעות הלילה, באמצעות מקרן וידאו ורמקולים גדולים.

המשתתפים במסיבות הדמואים בדרך כלל מביאים לאירוע את המחשבים שלהם, בעוד שמארגני האירוע דואגים לשכור את האולם שבו נערך האירוע ולספק למשתתפים באירוע שולחנות, חיבור לחשמל וחיבור לאינטרנט.

מרבית מסיבות הדמואים הן קטנות יחסית; מספר המבקרים בהן בדרך כלל נע בין מספר עשרות לכמה מאות. לאירועי מסיבות הדמואים הגדולות ביותר בעולם מגיעים לרוב אלפי מבקרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מסיבת דמואים** בוויקישיתוף
* Demoparty, מידע על מסיבות דמואים בעולם
עקומת נייקוויסט של הפונקציה: {\displaystyle G(s)={\frac {1}{s^{2}+s+1}}}
בתורת הבקרה, **עקומת נייקוויסט** היא שיטה להערכת היציבות של מערכות משוב, הנקראת על שמו של הארי נייקוויסט.

עקומת נייקוויסט מציג את תגובת התדר של המערכת בחוג פתוח (כלומר ללא המשוב) בקואורדינטות קוטביות במישור המרוכב: המרחק מראשית הצירים הוא גודל ההגבר, והפרש המופע שווה לזווית שיוצר הוקטור המחבר בין הנקודה לראשית הצירים עם הכיוון החיובי של ציר ה-x. שרטוט הנקודות השונות המתאימות להגברים והפרשי מופע עבור תדרים שונים יוצר עקומה. ההתקדמות לאורך העקומה מהאינסוף עד לראשית מתאימה לעלייה בתדרים מאפס לאינסוף. זאת, בניגוד לעקומת בודה המציגה את תגובת התדר בשתי עקומות - אחת לגודל ההגבר כתלות בתדר והאחרת להפרש המופע כתלות בתדר.

קריטריון היציבות
----------------

את העקומה ממשיכים באופן סימטרי לשיקוף מראשית הצירים חזרה לאינסוף. את מספר הפעמים שמקיפה העקומה, עם כיוון התקדמותה, את הנקודה 1- מסמנים N. קריטריון היציבות של נייקוויסט, המבוסס על עקרון הארגומנט באנליזה מרוכבת, קובע:

{\displaystyle N=z-p}
כאשר:

* z מספר הקטבים הבלתי יציבים בחוג הסגור (כלומר, של המערכת עם המשוב)
* p מספר הקטבים הבלתי יציבים בחוג הפתוח (ללא המשוב)

אם המערכת המקורית בחוג פתוח היא יציבה, על עקומת נייקוויסט לא להקיף את הנקודה 1- כלל (כמו באיור), או להקיף את הנקודה מספר שווה של פעמים עם כיוון השעון ונגד כיוון השעון. אם המערכת בחוג פתוח איננה יציבה, על עקומת נייקוויסט להקיף את הנקודה 1- נגד כיוון השעון פעם אחת לכל קוטב בלתי יציב של המערכת בחוג פתוח.

במקרה שבו קיימים קטבים על הציר המדומה, עקומת נייקוויסט תעבור דרך הנקודה 1- ולא ניתן להשתמש באותו הקריטריון על מנת לקבוע את יציבות המערכת בחוג סגור. במקרה כזה נדרש פתרון מורכב יותר באנליזה מרוכבת.

ראו גם
------

* עקומת ניקולס
* קריטריון ראוט-הורוביץ
* עכבה חשמלית

לקריאה נוספת
------------

* מרסל סידי, **קורס בקרה א'**, מכון טכנולוגי חולון, 2000

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עקומת נייקוויסט** בוויקישיתוף
**המועמד** (באנגלית: **The Candidate**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1972 בבימויו של סידני פולאק, עם רוברט רדפורד ופיטר בויל בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב בידי ג'רמי לרנר (אנ') שהיה כותב בנאומים של הסנטור יוג'ין מקארתי בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1968.

תסריט זה זיכה אותו בפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר, כן היה הסרט מועמד לפרס אוסקר למיקס הסאונד הטוב ביותר.

עלילת הסרט היא על "הרצת" מועמד מקליפורניה לבחירה לסנאט ארצות הברית ומתרכזת באנשי התקשורת ויחסי הציבור סביבו, לעיתים באופן קומי.

נטלי ווד מופיעה בשמה בהופעת קמע כמו הבמאי סידני פולאק, יוברט המפרי, אלן קרנסטון, ברודריק קרופורד, ג'ורג' מקגוורן ועוד.

תקציר העלילה
------------

פול לוקאס (פיטר בויל) הוא יועץ פוליטי ומנהל מסעות בחירות ותיק. המפלגה הדמוקרטית בקליפורניה מטילה עליו למצוא מועמד שייתחרה במועמד הרפובליקני הוותיק קרקר ג'רמון (דון פורטר).

הוא בוחר בויליאם (ביל) מקיי (רוברט רדפורד) בגלל שהוא צעיר, נאה ובנו של מושל קליפורניה לשעבר, ג'ון מקיי (מלווין דאגלס). ביל הוא עורך דין אידיאלסט, תמים וביישן ומסתייג בהתחלה מההצעה אך פול מצליח לשכנע אותו וביחד עם אנשי תקשורת הוא מתחיל להריץ אותו. ביל דורש שיינתן לו חופש לבטא את דעותיו. הוא נפגש עם אוכלוסיות צעירים, קשישים, שחורים, אמהות, מחבק תינוקות ועוד ומשוחח אתם אבל מסע הבחירות שלו מקרטע.

כשפורצת שרפה גדולה במליבו, מגיעם ג'רמון ומקיי במסוקים. ג'רמון המבוגר והמנוסה מפריח הבטחות וסיסמאות ואילו מקיי נראה נבוך וחסר ביטחון.

בגלל שג'ון מקיי לא מתערב לטובת בנו מסיקים שאין הוא שבע רצון ממנו. הוא מתחיל לנאום באולמות ריקים ולריב עם פול ופמליית היועצים שלו. לבסוף הוא מסכים להיפגש עם אביו ולבקש את עזרתו. כאשר הפער בינו לג'רמון מצטמצם, מסכים ג'רמון לעימות טלוויזיוני.

בעיות נראה ג'רמון בוטח בעצמו ועל השאלות יש לו תשובות מוכנות מראש וסיסמאות נבובות. מקיי נראה נבוך וחסר ביטחון ומפליט תשובות כפי שהורו לו. בסוף הדיון הוא מתפרץ ואומר שלא דנו בבעיות חשובות כמו עוני וגזענות. פול כועס עליו אבל התקשורת מקבלת זאת יפה. ג'ון מגיע לברך אותו וזה מתקבל כאילו הוא תומך בו. מצבו של מקיי משתפר.

מקיי מנצח בבחירות אך הוא אינו שמח ומתחמק ממסיבת הניצחון. הוא שואל את פול: "ומה עכשיו"? אך לא מקבל תשובה.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| רוברט רדפורד | ביל מקיי | מועמד דמוקרטי לסנט |
| מלווין דאגלס | ג'ון מקיי | אביו של ביל |
| פיטר בויל | פול לוקאס | יועץ פוליטי |
| דון פורט | קרוקר ג'רמון | מועמד רפובליקני |
| קארן קרלסון | ננסי מקיי | אשתו של ביל מקיי |
| מייקל לרנר | פול קורליס | יועץ תקשורת |

קישורים חיצוניים
----------------

* המועמד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* "המועמד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "המועמד", באתר AllMovie (באנגלית)

* "המועמד", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "המועמד", באתר אידיבי

* "המועמד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון להמועמד 1972, באתר יוטיוב
* בקורת על המועמד 1972, באתר יוטיוב