recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**קצרים** היא קומדיית מערכונים ישראלית ששודרה על ידי הזכיינית רשת בערוץ 2 בין השנים 2004–2009.

סקירה
-----

"קצרים" מבוססת על תוכנית מערכונים בריטית בשם "The Sketch Show" (אנ'). 

שיר הפתיחה של התוכנית שנקרא "Hir Aj Kam Hir Aj Go", מבוצע על ידי הזר הסלובני שנקרא Magnifico.

התוכנית שודרה ב-2004 על ידי הזכיינית טלעד, אך לאחר שזאת הפסידה במכרז של הרשות השנייה והופסקו שידוריה, קנתה ממנה רשת את הסדרה. 

כיום הסדרה משודרת בשידורים חוזרים מדי שבוע בערוצי הבידור.

העונות
------

### העונה הראשונה

העונה הראשונה התאפיינה בקטעים קצרים, מהירים, מצחיקים וקולעים ורק קטעים מעטים היו ארוכים יחסית. כמו כל העונות, התאפיינה בסטים רבים ושונים במהלך הקטעים. כבר מעונתה הראשונה זכתה הסדרה להצלחה רבה.

### העונה השנייה

העונה השנייה הייתה זהה במאפייניה לעונה הראשונה, ובמהלכה הגיעה הסדרה לשיא הצלחתה ולמועמדותה לפרס מסך הזהב.

### העונה השלישית

לעומת העונה הראשונה והשנייה, העונה השלישית התאפיינה בקטעים ארוכים ודרמטיים, וכמעט לא היו קטעים קצרים ומהירים. העונה השלישית צולמה ושודרה בעקבות הצלחת שתי העונות הראשונות, וגם היא, כמו קודמותיה, זכתה להצלחה מרובה.

### העונה הרביעית

העונה הרביעית, כמו השלישית התאפיינה בקטעים ארוכים ואף יותר מקודמתה. זו הייתה העונה האחרונה של הסדרה והיא שודרה בשנת 2009.

הצלחת התוכנית
-------------

בעונתה השנייה הייתה מועמדת התוכנית לפרס מסך הזהב. ב-2006 יצאה העונה הראשונה של "קצרים" על גבי DVD, ועם הצלחת שתי העונות הוחלט להפיק עונה נוספת. ביולי 2007 עלתה העונה השלישית, שזכתה להצלחה בערוץ 2. בשנת 2009 שודרה העונה הרביעית והאחרונה של הסדרה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "קצרים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "קצרים", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**: | **פרס האקדמיה לטלוויזיה - תוכנית המערכונים הטובה ביותר** 2009 | **הבא**:**2010 - אין (הפרס בוטל)** |
מוסלמים בתנוחת הרוכוע
**רוכוע** (בערבית: **رُكوع**, בתעתיק מדויק: **רֻכּוּע**) הוא מושג באסלאם המתייחס לפעולת הקידה בתפילה הסטנדרטית, הנקראת "צלאה" (הגייה מקורבת בעברית: "סָלָא").

הרוכוע הוא למעשה קידה שקד המוסלמי בעת תפילתו, לאחר שסיים לקרוא חלק מהקוראן, כחלק מהתפילה. הרוכוע מתבצע על ידי כך שהמתפלל מתכופף קדימה עד שהידיים שלו מונחות על הברכיים. הוא נשאר בתנוחה הזאת ומשבח את אללה, בדרך כלל על ידי חזרה משולשת על המילים "ישתבח ריבוני העצום".

לפי האימאם אל-ע'זאלי, כאשר המוסלמי משתחווה, הוא מחדש את כניעותו וענוותנותו, בשאיפה לשכלל את הרגשתו הפנימית באמצעות מודעות רעננה לערכו, ולחוסר חשיבותו לפני הכוח והגדולה של אלוהיו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוכוע** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Panutan.com, panutan.com
2. ↑  WikiVisually.com, wikivisually.com
3. ↑  Wikidocumentaries, wikidocumentaries-demo.wmflabs.org
4. ↑  Imam al-Ghazali, **Inner Dimensions of Islamic Worship**, Kube Publishing Ltd, 29 ביוני 2012, ISBN 978-0-86037-516-6. (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TDVİA: ruku

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"רוכוע"**.
**אהרון פינקר** (באנגלית: **Aron Pinker**;‏ 19 באפריל 1934 - 14 בספטמבר 2018) היה פיזיקאי, מתמטיקאי וחוקר מטאורולוגיה ישראלי אמריקאי, אשר פעל גם בתחום החינוך המדעי ופיתוח תוכניות לימודים במדעי הטבע, בעיקר בארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

פינקר נולד בוורשה שבפולין. הוא הוסמך למוסמך האוניברסיטה העברית בירושלים בפיזיקה, מתמטיקה ומטאורולוגיה (1960), ולתואר שלישי במתמטיקה, מאוניברסיטת קולומביה בארצות הברית (1969). בשנים 1965-1960 הצטרף לאוניברסיטת בר-אילן ברמת גן, והורה בה פיזיקה. ב-1976 היה פרופסור אורח באוניברסיטת חיפה, ומאוחר יותר, עבר ל-Frostburg State University במערב מרילנד, בה שימש פרופסור למתמטיקה.

בשנים 1970–1980 שימש פינקר עורך כתב העת *FSC Journal of Mathematics Education*. עסק גם בניהולם של פרויקטים חינוכיים ובפיתוחן של תוכניות לימודים בתחומים שונים של מדעי הטבע. במסגרת עבודה זו בתחום החינוך המדעי היה גם פעיל בוועדות מקצועיות שונות, אמריקאיות ובינלאומיות, בתחומי החינוך המדעי, בעיקר, בפיזיקה ובמתמטיקה.

לפינקר היו פרסומים רבים באנגלית ובעברית. את זמנו הפנוי הוא הקדיש למדעי היהדות, ואף פרסם מספר מאמרים בתחום.

נפטר ב-14 בספטמבר 2018 בסילוור ספרינג, מרילנד שבארצות הברית.

פרסומיו
-------

* **ספר האטום**: יסודות הפיזיקה האטומית והגרעינית / מאת אהרן פינקר, ירושלים: ר' מס (ספרית דני למדע פופולרי; ספר 70), תשכ"ד-1964.
* **מבחר בעיות במתמטיקה**: בצירוף פתרונות מלאים לכל הבעיות / א' פינקר, ירושלים: ר' מס, תשכ"ד-1964.
* **תורת היחסות** / אהרון פינקר, תל אביב: דקל-פרסומים אקדמיים, תשמ"ב-1982.

קישורים חיצוניים
----------------

מפרי עטו:

* Aron Pinker, Nahum - The Prophet and his Message, *Jewish Bible Quarterly*
* אהרן פינקר (1934-2018), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266671805171
* VIAF: 296970469
* WorldCat (עם VIAF): 296970469

 |
**סיגל אלון** היא סוציולוגית ישראלית, פרופסור מן המניין במחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה וראש מכון ב.י. כהן למחקרי דעת קהל באוניברסיטת תל אביב.

ביוגרפיה
--------

סיגל אלון סיימה תואר ראשון בהצטיינות יתרה במדעי ההתנהגות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב בשנת 1987, תואר שני בלימודי עבודה באוניברסיטת תל אביב בשנת 1991 ודוקטורט בסוציולוגיה באוניברסיטת תל אביב בשנת 1998. נושא עבודת הדוקטור שלה היה אי שויון בשוק העבודה: ההיבט של הולמות התעסוקה.

בשנת 2002 החקבלה כחברת סגל במחלקה לסוציולגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת תל אביב, בשנת 2007 הועלת לדרגת מרצה בכירה, בשנת 2011 הועלתה לדרגת פרופסור חבר, ובשנת 2016 הועלתה לדרגת פרופסור מן המניין. בשנת 2017 מונתה לראש מכון ב.י. כהן למחקרי דעת קהל באוניברסיטת תל אביב, ובשנת 2022 הוענקה לה הקתדרה על שם ווינברג לריבוד חברתי ואי שוויון חברתי. 

תחומי המחקר של פרופסור אלון הם: ריבוד חברתי וניעות חברתית, סוציולוגיה של החינוך, השכלה גבוהה, עבודה ושוק עבודה, שיטות מחקר כמותיות. עבודתה מתמקדת בחשיפת הדינמיקה והתהליכים ההיסטוריים העומדים בבסיס אי-השוויון הסוציואקונומי, המגדרי, והגזעי-אתני בשוק העבודה ובהשכלה גבוהה, ובמידה בה מדיניות ציבורית מצמצמת אי-שוויון זה. הפרספקטיבה של פרופסור אלון היא רב-תחומית ומשלבת רעיונות ושיטות מחקר מסוציולוגיה, כלכלה, דמוגרפיה ופסיכולוגיה. עבודותיה התפרסמו בכתבי עת בין-לאומיים רבים והיא גם חברת מערכת במספר כתבי עת.

**מאמריה בעברית**:

* *שביעות רצון ושחיקה בקרב עובדי מערכת הבריאות: ישראל במבט השוואתי* (עם אירית אדלר), **דעות בעם**, 20, עמ׳ 5-2 (2023)
* *השכלה גבוהה וחוסן תעסוקתי בעיתות משבר כלכלי-תעוסקתי* (עם גל ליפשיץ), **סוציולוגיה ישראלית**, 21(2), עמ׳ 142-136 (2021)
* *העדפה מתקנת והסיוע הפיננסי, והנגישות להשכלה גבוה בארצות הברית*, אצל ענת מאור (עורכת), **העדפה מתקנת והבטחת ייצוג בישראל**, הוצאת רמות, עמ׳ 119-130 (2004)

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סיגל אלון
* סיגל אלון, באתר החוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת תל אביב.
* סיגל אלון, תובנות מסקר תלמייד ותלמידות מחקר בישראל
* סיגל אלון, מצוינות מתודולוגית בתנאים משתנים
* סיגל אלון, אתיקה בקבלה להשכלה גבוהה
**אביה מלכה** (נולדה ב-3 במאי 1995) היא שדרנית רדיו, מנחת טלוויזיה, דוגמנית ושחקנית ישראלית.

ביוגרפיה
--------

מלכה נולדה בעכו, שם גדלה עד גיל שש, ולאחר מכן עברו להתגורר ברחובות.

את שירותה הצבאי עשתה בגלי צה"ל, כמפיקה ומגישה בתחנת הרדיו גלגלצ. מלכה הגישה תוכניות מוזיקה בתחנה, ביניהן רצועת הבוקר ואת התוכנית "שתיקת הכבישים".

קריירה
------

לאחר שחרורה מהצבא, חזרה מלכה לתחנת הרדיו והגישה תוכנית ערב יומית. בסוף שנת 2019 החלה מלכה לבחור את השירים בתוכנית פעם בשבוע. אולם ב-19 במרץ 2020 עזבה את גלגלצ.

בשנים 2017–2019 גילמה את לילה ברזילי-אטלס בסדרת הפטנזיה לנוער "כדברא" שבערוץ ניקלודיאון למנויי yes. מלכה מבצעת גם את שיר הנושא של הסדרה, ביחד עם דין גרבר ודנה לב. 

בשנה זו הצטרפה מלכה לתוכנית "הצינור" בערוץ עשר בהנחיית גיא לרר, כמגישת פינת סרטונים מהרשת. לאחר שעזב לרר את התוכנית, המשיכה מלכה להופיע בתוכנית לצדו של המנחה טל ברמן, מחליפו של לרר. בתחילת שנת 2019, עם מיזוג הערוצים רשת 13 וערוץ עשר, עזבה מלכה את ההגשה בתוכנית.

בנוסף החלה לדגמן עבור מותג התיקים kipling. מלכה מדגמנת גם ל-trash tlv, sho'speople, story, ובית האופנה משכית.

מלכה זכתה בפרס פריצת השנה בטקס הנבחרים של פרוגי (מבית ynet) לשנת 2017.

הייתה מועמדת לפרס השחקנית הטובה ביותר בדרמה לנוער לשנת 2017, בפרסי האקדמיה הישראלית לטלוויזיה.

בשנת 2018 מלכה שיחקה במופע "יצא משליטה 2" של yes, לצד דניאל ליטמן, שני קליין, עידו מוסרי ושיר מורנו.

בשנת 2019 תאגיד השידור החל במשדרים לקראת אירוויזיון 2019 שנערך בישראל באותה שנה - כשביניהם הייתה הנחתה את תוכנית האירוח הלילית בכאן 11 "ערב טוב אירופה", לצידה של דפנה לוסטיג.

בשנת 2021 שיחקה בסרט הקומדיה "לשחרר את שולי", לצד שלישיית מה קשור. באותה השנה הצטרפה לקאסט של סדרת הנוער "נעלמים" שבערוץ ניקלודיאון למנויי HOT, בעונתה הרביעית של הסדרה, בתור נועם.

ב-2022 שיחקה בתור השגרירה רבקה, בסרט הקולנוע לנשים חרדיות "איראן 3", לצידה של שרי גבעתי.

חיים אישיים
-----------

כיום מתגוררת בתל אביב-יפו.[דרוש מקור]

קישורים חיצוניים
----------------

* אביה מלכה, ברשת החברתית אינסטגרם
* אביה מלכה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* אביה מלכה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אתר למנויים בלבד נבו זיו, מלכת הכיתה, באתר "ידיעות אחרונות", 2 במרץ 2017
* הדוגמנית אביה מלכה: "הייתי מוחרמת ברמות" בתוכנית "הרדאר", דיגיטל 13, 13 בדצמבר 2017
* אתר למנויים בלבד יואב בירנברג, אביב נעורים, באתר "ידיעות אחרונות", 14 במרץ 2018
* אבנר שביט‏, "אני לא מה שעולה בראש כשחושבים על קורבן, אבל גם אותי החרימו", באתר וואלה!‏, 19 במרץ 2019
* אתר למנויים בלבד סמדר שיר, יצאה מלכה, באתר "ידיעות אחרונות", 2 באוגוסט 2021
* דליה בן ארי, "אני לא יודעת אם אני יפה. יש יפות ממני. אני מרגישה לא לפה ולא לשם", באתר "את", 21 באוקטובר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  בן בירון, ‏FOLLOW: אביה מלכה, באתר ‏מאקו‏, 26 בינואר 2017
2. ↑  מיה מנע‏, עד קצה המסלול: וואלה ברנז'ה עשתה טופס טיולים לגל"צניקים, באתר וואלה!‏, 19 ביולי 2015
3. ↑  ערן סויסה, מתגלגלת: התכנית החדשה של אביה מלכה, באתר ישראל היום, 10 באפריל 2018
4. ↑  דניאל שירין, עכבר העיר, "הצינור": השינוי של תכנית הרשת החשובה בישראל, באתר הארץ, 4 בספטמבר 2017
5. ↑  וואלה! סלבס‏, הצלע החדשה שמצטרפת ל"שלישיית מה קשור", באתר וואלה!‏, 14 באוגוסט 2019

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**: | **פרסי נבחרי השנה של פרוגי - פריצת השנה במשחק** **2017: אביה מלכה** | **2018**:**מיקה צור (אילת)** |
**בריאן ברובי** (בהולנדית: **Brian Brobbey**; ‏1 בפברואר 2002 באמסטרדם שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי, המשחק בעמדת החלוץ באייאקס.

קריירה
------

ברובי נולד באמסטרדם שבהולנד בשנת 2002, והוא האח הצעיר של שלושת אחיו הכדורגלנים דריק לוקאסן, קווין לוקאסן וסמואל ברובי.

בצעירותו שיחק בצעירי אייאקס עד שערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-31 באוקטובר 2020, כשעלה מהספסל וכבש בניצחון 2–5 על פורטונה סיטארד. הופעת הבכורה האירופית שלו הגיעה ב-9 בדצמבר 2020 נגד אטאלנטה בליגת האלופות. על היכולת הטובה שהציג זכה לשבחים מצד מאמנו אריק טן האך. דירקטוריון הכדורגל של אייאקס מארק אוברמארס הודיע ב-3 בפברואר 2021 כי ברובי יעזוב אותה בסוף העונה. שערו הראשון במסגרת אירופית היה ב-18 בפברואר נגד ליל בניצחון החוץ 1–2, ואייאקס חלפה על פניה אל עבר שלב שמינית הגמר.

ר.ב. לייפציג הודיע על החתמתו ב-12 במרץ 2021 אליה הצטרף ב-1 ביולי אותה שנה.

בינואר 2022 הושאל לאייאקס עד לתום העונה. ב-22 ביולי חתם בקבוצה תמורת 16 מיליון אירו.

תארים
-----

אייאקס
* הגביע ההולנדי: 2020/2021
* אליפות הולנד: 2020/2021, 2021/2022

הולנד עד גיל 17
* אליפות אירופה עד גיל 17 (2): 2018, 2019

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בריאן ברובי** בוויקישיתוף
* בריאן ברובי, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**עמוס טרטמן** (נולד ב-19 בנובמבר 1943) הוא איש צבא ופוליטיקאי ישראלי, ראש המועצה המקומית מעלה אדומים וראש העירייה הראשון שלה, וראש המועצה המקומית גבעת זאב.

ביוגרפיה
--------

נולד בארץ ישראל בשנת 1943 ליוסף ויונה טרטמן, וגדל ברמת גן. אביו היה פעיל בהסתדרות, ועמוס היה חבר בתנועת הנוער העובד. למד בתיכון אורט יפו. 

### שירות צבאי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
טרטמן התגייס ב-1962 לנח"ל, במסגרתו שירת בקיבוץ נווה איתן. ב-1968 התמנה למפקד פלוגה ד' בסיירת שקד, אותה הוביל במבצע ויקטוריה במלחמת ההתשה. ביוני 1976 נשלח להקים את גדוד 931 (שחם) בחטיבת הנח"ל, והיה מפקדו הראשון עד יולי 1977, אז עבר לשרת כסגן מפקד חטיבה 525 בפיקוד דרום ומושל צבאי של נפת רמאללה.

השתחרר בדרגת סגן אלוף ב-1981.

### פעילות ציבורית

בשנת 1979 היה ממייסדי העיר מעלה אדומים מזרחית לירושלים, וב־23 בספטמבר 1980 נבחר לראש המועצה המקומית. ב-1989 נבחר לכהונה נוספת. בשנת 1991 הוכרזה מעלה אדומים כעיר, והוא היה לראש העירייה הראשון. ב-1992 פרש מתפקידו, ובהמשך התגורר בגבעון החדשה ובגבעת זאב.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2003 התמודד על ראשות המועצה המקומית גבעת זאב, וגבר בסיבוב השני על כדורגלן העבר יוסי אברהמי. בבחירות ב-2008 התמודד לקדנציה נוספת, אך הפסיד לאברהמי.

ב-2016 התמודד בבחירות להנהלת מחוז ירושלים של צוות - ארגון גמלאי צה"ל, אך לא נבחר.

חיים אישיים
-----------

בעת שירותו בגרעין הנח"ל הכיר את רינה, לה נישא, ולהם שני ילדים. בסוף שנות ה-70 הם נפרדו. לאחר מכן נישא לאסתרינה, שהייתה קצינת המבצעים של חטיבה 525 בעת ששירת כסמח"ט. בסוף 1997, לאחר שנולדו לשניים ארבעה ילדים, התגרשו בני הזוג. לאחר כמה שנים כיהנה אסתרינה כחברת כנסת מטעם ישראל ביתנו.

מתגורר בירושלים עם בת זוגו חנה לוי.

קישורים חיצוניים
----------------

* עמוס טרטמן חוגג 70, סרטון באתר יוטיוב
* טרטמן עמוס, בארכיון לוחמי סיירת שקד.
* מחוז ירושלים - בניה עירונית צוות הקמה - מעלה אדומים - שיתוף פעולה עם הרשות המקומית תיק מסמכים באתר ארכיון המדינה.
* עמוס טרטמן מספר על הקמת מעלה אדומים, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו כאן תמצית ספרו של מייק אלדר
2. ↑  פרוטוקולים ומסמכים מכוננים (סטטוטוריים), באתר הארכיון העירוני מעלה אדומים
3. ↑  חנן שלאין ורחמים יעקב, ראש מועצת מעלה אדומים נבחר לתקופה נוספת, מעריב, 9 בנובמבר 1989
4. ↑  הסיבוב השני בבחירות המקומיות: המדריך המלא, באתר ynet, 11 בנובמבר 2003
5. ↑  עמוס טרטמן, באתר ארגון גמלאי צה"ל
6. ↑  תוצאות בחירות 2016, באתר ארגון גמלאי צה"ל.
**ג'וזף אדוארד ברנן** (באנגלית: **Joseph Edward Brennan**;‏ 2 בנובמבר 1934 – 6 באפריל 2024) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל ה-70 של מיין בשנים 1979–1987 מטעם המפלגה הדמוקרטית. כיהן גם בוועדה הימית הפדרלית.

ביוגרפיה
--------

ברנן נולד ב-1934 בפורטלנד, מיין והוא למד בבוסטון קולג' ובבית הספר למשפטים באוניברסיטת מיין.

ברנן כיהן כתובע המחוזי של מחוז קמברלנד לפני שכיהן גם בבית הנבחרים של מיין (1965–1971) ובסנאט של מיין (1973–1975). כשנבחר לראשונה לבית הנבחרים, לא הייתה לו מכונית והוא נסע בטרמפים מפורטלנד. ב-1974 ניסה להתמודד לראשונה לתפקיד המושל, אך הפסיד לדמוקרטי ג'ורג' ג'יי מיטשל. הוא מונה לתובע הכללי של המדינה ב-1975 והתמודד שוב בהצלחה על תפקיד המושל ב-1978 עם כ-53% מקולות הבוחרים. ברנן נבחר מחדש בשנת 1982 עם כ-61% מהקולות. ב-1986 הוא נבחר לבית הנבחרים הארצי מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מיין עם 53% מהקולות.

כשכיהן כתובע המחוזי נורו מאקדחו האישי כדורים בסמוך לבתו התינוקת. האירוע הוביל את ברנן לתמוך בהגבלת הנשק האישי בארצות הברית.

לאחר שתי כהונות בבית הנבחרים, ברנן התמודד שוב לתפקיד המושל ב-1990, והפסיד לג'ון מק'קרנן הרפובליקני בהפרש של 47%-44%. הוא התמודד שוב ב-1994, והפסיד לעצמאי אנגוס קינג (בהפרש של אחוז אחד) אך קיבל יותר קולות מסוזן קולינס הרפובליקנית. ב-1996 ברנן הפסיד לקולינס בבחירות על מושבו של ויליאם כהן בסנאט של ארצות הברית.

בשנת 1999 הנשיא ביל קלינטון מינה את ברנן לכהן כנציב בוועדה הימית הפדרלית - סוכנות עצמאית קטנה המסדירה את הספנות בין ארצות הברית לבין מדינות זרות. הנשיא ג'ורג' ווקר בוש האריך את כהונתו ב-2004.

ברנן נפטר ב-6 באפריל 2024.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'וזף ברנן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Brennan, McKernan have similar pasts > Gubernatorial candidates took comparable political paths to Blaine House".
2. ↑  "Senate races draw national leaders> Kennedy's visit boost for Brennan".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118074473X
* LCCN: n79123914
* US Congress: B000798
* VIAF: 13595999
* WorldCat: lccn-n79123914

 |
**שלמה ללוש** (נולד ב-1958) הוא פוליטיקאי ישראלי המכהן כראש מועצת מעלה אפרים.

ביוגרפיה
--------

ללוש נולד ב-1958 בקזבלנקה שבמרוקו. משפחתו עלתה לישראל ב-1961 והשתקעה בדימונה.

ללוש התמודד על ראשות מועצת מעלה אפרים בבחירות שנערכו בנובמבר 2004 אך הפסיד לדניאל ביטון, שזכה ב־42% תמיכה לעומת 40% ללוש.

ללוש נבחר לראשונה לראשות מועצת מעלה אפרים בבחירות שנערכו ב־5 במאי 2009.

בבחירות לראשות המועצה ב־2013 הוכרז כמנצח לאחר שהיה מועמד יחיד, וכך גם בבחירות ב־2018.

בבחירות לראשות המועצה ב־2024 נבחר ללוש לכהונה נוספת בתמיכת 393 קול שהם 49.75%.

ללוש הוא חבר בדיקרטריון החברה למשק וכלכלה סוכנות לביטוח, חברת בת של החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי.

חיים אישיים
-----------

ללוש הוא אחיו של גבי ללוש, לשעבר ראש עיריית דימונה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  תוצאות רשמיות לבחירות ביש"ע, באתר ערוץ 7, 3 בנובמבר 2004
2. ↑  ללא אופוזיציה: בשבע רשויות לא יתקיימו בחירות לראשות היישוב, באתר nrg‏, 8 באוקטובר 2013
3. ↑  מהפכים דרמטיים ושמות חדשים: המנצחים והמפסידים ביהודה ושומרון, באתר "סרוגים", 28 בפברואר 2024
טור בעיתון הוא סוג של תוכן כתוב המתפרסם באופן קבוע או חוזר בדרך כלל באותו מקום במהדורה. הטור מאפשר לפובליציסט או לעיתונאי ("בעל טור") להציג נקודת מבט אישית, לנתח אירועים נוכחיים, להעלות ביקורת או לספק פרשנות על נושאים שונים. טורים יכולים להתמקד במגוון נושאים, כולל פוליטיקה, תרבות, ספורט ועוד. במרבית המקרים, הטורים משקפים את האישיות והאינטרסים של הכותב ומהווים אמצעי ליצירת קשר עם הקוראים.

טורים משחקים תפקיד חשוב בתהליך הדיון הציבורי ובהעברת מידע ודעות לקהל הרחב. הם מאפשרים לכותבים להשפיע על דעת הקהל ולעיתים אף ליזום שינויים חברתיים או פוליטיים. בנוסף, הם תורמים לגיוון הדעות בחברה ומעודדים דיאלוג בין קהלים שונים. הטור נתפס גם כאמצעי לביטוי עצמי עבור הכותב, המאפשר לו לחלוק עם הקוראים את תובנותיו וחוויותיו האישיות.

היסטוריה והתפתחות
-----------------

המונח "טור" מקורו במבנה הפיזי של עמודי העיתון, שבהם התוכן נכתב בטורים אנכיים. בתחילה, טורים היו בעיקר סיכומים של אירועים או מאמרים אינפורמטיביים. עם הזמן, הם התפתחו לפורמט שבו עיתונאים וכותבים יכולים לבטא את דעתם האישית ולהעביר ניתוחים ופרשנויות. במאה ה-20, הטור כפורמט כתיבה זכה לפופולריות רבה והפך לאבן יסוד בעיתונות המודרנית. כיום, טורים מופיעים לא רק בעיתונות המודפסת אלא גם בפלטפורמות דיגיטליות ומדיה חברתית.

סוגים ותתי-קטגוריות
-------------------

ישנם מספר סוגים של טורים, כל אחד עם מאפיינים ייחודיים:

* טורי דעה: משקפים את דעתו האישית של הכותב על נושא מסוים.
* טורים פוליטיים: מתמקדים בניתוח וביקורת של אירועים פוליטיים עכשוויים.
* טורי ספורט: עוסקים בתחרויות ספורט, ניתוח משחקים וקבוצות.
* טורי תרבות ובידור: מסקרים אירועי תרבות, ספרות, קולנוע ומוזיקה.
* טורי לייף סטייל: מתמקדים באורח חיים, אופנה, מזון ונושאים אחרים של חיי היום יום.
* טורים מחורזים: מאמר דעה הכתוב בחרוזים.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4617165-4
* NARA: 10630777
* NDL: 00566623

 |
**המעבר** (באנגלית: **The Passage**) הוא רומן מאת הסופר ג'סטין קרונין אשר יצא לאור בשנת 2010 על ידי רנדום האוס. הספר הופיע במקום השלישי ברשימת הניו יורק טיימס בקטגוריית הספרים הבדיוניים הנמכרים ביותר, הספר נשאר ברשימה למשך שבעה שבועות. המעבר הוא הספר הראשון בסדרת הטרילוגיה "המעבר". הספר השני "התריסר", יצא לאור ב-2012, הספר השלישי "עיר המראות", יצא לאור בשנת 2016 והופץ בעברית בינואר 2019.

רקע
---

הספר מתחיל בעתיד הקרוב ומתאר אפוקליפסה, ובהמשך עולם בפוסט-אפוקליפסה אשר השתלטו עליו יצורים דמויי ערפדים, שבמקור היו בני אדם שנדבקו בווירוס מדבק מאוד.

האפוקליפסה החלה לאחר שפרויקט צבאי המתבסס על וירוס מזן לא מזוהה של עטלף בדרום אמריקה, יצא מכלל שליטה, ואנשים שנדבקו בווירוס משמידים את המתקן, בורחים ממנו, ומתחילים להדביק אנשים אחרים.

הרומן מתחיל בשנת 2016 ולאחר מכן קופץ 90 שנה קדימה, כאשר מושבות של בני אדם מנסות לחיות בעולם המלא ביצורים אשר נמצאים במרדף תמידי אחר דם חדש.

ביקורות
-------

הספר זכה להשוואה ל"העמדה", וקרונין זכה להשוואה לסטיבן קינג. ב-"Booklist" ציינו כי הספר כל כך דומה להעמדה ש"נדרש לבדוק את העובדות ולוודא כי הספר לא נכתב תחת שם עט של סטיבן קינג". ב-"USA Today" נכתב כי "המעבר" "יכול להיות הספר הטוב ביותר של הקיץ". ב"ניו יורק טיימס" נכתב כי הספר "שובר קופות". ה"סן פרנסיסקו כרוניקל" בחר בספר כאחד מספר המדע בדיוני הטובים ביותר של 2010. סטיבן קינג עצמו אמר כי הספר "מרתק".

קישורים חיצוניים
----------------

* המעבר, באתר OCLC (באנגלית)
**וליד חאג'-יחיא** (ידוע גם בשם **וליד צאדק** ורוֹוחת כתיבת שמו גם בצורה "**ואליד צאדק**"; בערבית: **وليد حاج يحيى**; 1936, טייבה – 19 במרץ 2015) היה פוליטיקאי ומחנך ערבי-ישראלי, שכיהן כחבר הכנסת מטעם מחנה של"י ומרצ, כסגן יושב ראש וכסגן שר החקלאות בממשלת רבין השנייה (1992–1996).

ביוגרפיה
--------

חאג'-יחיא נולד ב-1936 בטייבה, צעיר בניה של משפחת חקלאים אמידה המתגוררת במקום מאות שנים ובעלת שדות רבים. כשהיה בן ארבע נפטר אביו, ומאותה עת עברה אמו לנהל את משק הבית, והיא זו שעיצבה את דמותו של וליד ועודדה אותו. בגיל שמונה עשרה החל ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים יחסים בינלאומיים וסוציולוגיה. לימים העיד על עצמו שעד תחילת לימודיו האקדמיים לא הכיר את תושביה היהודים של ישראל ונתקל בהם פעמים ספורות בלבד.

ב-1956, לאחר תום לימודיו האקדמיים, החל חאג'-יחיא לעבוד כמורה בבית הספר התיכון של קיבוץ גן שמואל. בהמשך דרכו הורה בבית ספר התיכון בטייבה וכיהן כסגן-מנהל בית הספר.

חאג'-יחיא החל בצעירותו בפעילות פוליטית במפ"ם. ב-1977 הצטרף למפלגת מחנה של"י עם הקמתה, וב-1981 נכנס מטעמה לכנסת עם התפטרותו של אורי אבנרי, בהתאם להסכם הרוטציה שנקבע במפלגה לפני הבחירות. הוא הספיק לכהן בה בארבעת חודשי כהונתה האחרונים והיה חבר ועדת החינוך והתרבות.

בהמשך חזר למפ"ם ונבחר לכנסת השלוש עשרה והארבע עשרה מטעם מרצ. בכהונתו זו היה חבר ועדת החינוך והתרבות והוועדה למאבק בנגע הסמים. בכנסת הארבע עשרה כיהן כסגן יושב ראש הכנסת. בשנים 1992–1996, בתקופת ממשלתו השנייה של יצחק רבין ובממשלת פרס שהמשיכה אותה לאחר הרצחו של רבין, כיהן גם כסגנו של שר החקלאות ופיתוח הכפר יעקב צור.

בשנת 2012 פרסם בהוצאה עצמית ספר אוטוביוגרפי בשם "גולה בארצו: מטייבה לכנסת".

חאג'-יחיא היה אב לשישה. הוא הלך לעולמו ב-2015 ממחלת לב, בגיל 79.

ספרו
----

* וליד צאדק, **גולה בארצו: מטייבה לכנסת**; עריכה: גונן נשר, טייבה: הוצאת המחבר, תשע"ב 2012.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* וליד חאג'-יחיא, באתר הכנסת (לגרסה בערבית)

* וליד חאג'-יחיא, באתר כנסת פתוחה
* תום שגב, כמעט פגישה עם אסד, באתר הארץ, 3 באוגוסט 2012
* חסן שעלאן, ח"כ לשעבר וליד צאדק הלך לעולמו, באתר ynet, 20 במרץ 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  יבל ברקאי, ערב יום כיפור בכברי, עם וליד צאדק, הזמן הירוק, 4 באוקטובר 2012.
2. ↑  לפי דבריו בראיון עמו בתוכניתו של תום שגב "היו ימים", ערוץ הכנסת, 12 בספטמבר 2012.
3. ↑  תום שגב, כמעט פגישה עם אסד, באתר הארץ, 3 באוגוסט 2012.
4. ↑  שלמה גינוסר, על סדר היום | חפש אותי, דבר, טור 2, 2 בפברואר 1981.
5. ↑  יאיר קוטלר, חשיפה | ח"כ מאיר פעיל: לא יפה נפש, מעריב, טור 1, 2 בפברואר 1979.
6. ↑  יוסף גולן, יום בחינות למורה, דבר, טור 3, 1 ביוני 1980.

| סגני שרי החקלאות ופיתוח הכפר בממשלות ישראל |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| יוסף אפרתי • זאב צור • אהרן אוזן • בן-ציון חלפון • ג'בר מועדי • פסח גרופר • מיכאל דקל • אברהם כ"ץ-עוז • וליד חאג'-יחיא • גילה גמליאל • משה אבוטבול | סמל מדינת ישראל |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007293238305171
* BnF: cb166762025 (data)
* ISNI: 0000 0003 8054 1378
* LCCN: no2012141505
* VIAF: 259786854
* WorldCat: lccn-no2012141505

 |
שער כתב העת 'בן חנניה'
**בן חנניה** (בגרמנית: **Ben-Chananja**) היה כתב-עת לחכמת ישראל, שראה אור בסגד בעריכת הרב לאופולד לעף בין השנים 1858–1867.

בראשית דרכו הופיע כתב העת כירחון ובהמשך כדו-שבועון. כתב העת עסק בשאלות של תאולוגיה יהודית אך גם בסוגיות חברתיות, פילוסופיות והיסטוריות של היהדות והיהודים. כן הופיעו בו ביוגרפיות של אנשי שם יהודיים, דיווחים על ענייני קהילה ורבנות, ביקורת ספרות בנושאים חופפים לתחומי העניין של כתב העת, ציטוטים מכתבי עת הונגריים, נאומים ושירים של רבנים ואנשי מדע יהודיים.

כתב העת כמו עורכו היו מושא לביקורת ומתקפות עזות מצד הגורמים השמרניים ביהדות האורתודוקסית, והפרסום שימש למתקפות חריפות לא פחות נגדם. אף על פי שכתב העת הציג את עצמו כ"אקדמי אורתודוקסי-ליברלי" הרבה לעף ללעוג גם לגורם הליברלי ביותר באורתודוקסיה ההונגרית, הרב עזריאל הילדסהיימר, ולהציגו כקנאי חשוך.

קישורים חיצוניים
----------------

* בן חנניה, סקירה על כתב העת ומהדורה סרוקה של כל גיליונותיו, באתר אוניברסיטת פרנקפורט
* מיכאל ק' סילבר, בן חנניה (כתב עת), באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  סקירה, להלן "קישורים חיצוניים", לפי תוכנית העורכים המצוטטת שם.
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**מרדכי מקלב** (תרכ"ו, 1866 – כ"א בתשרי תרצ"ג, 21 באוקטובר 1932) היה איש העלייה הראשונה, פרדסן ובנקאי, מראשי הציבור במושבה פתח תקווה.

קורות חיים
----------

נולד בבריינסק שברוסיה הלבנה, בנם של חינקה ואברהם מקלב, שהיה מחובבי ציון. בצעירותו קיבל חינוך תורני. נישא לרחל בת דוד אש מסימיאטיץ. לאחר נישואיו התגורר בבריינסק ועסק במסחר.

בשנת 1891 עלו הוריו לארץ ישראל עם אחיו אריה לייב, וכעבור זמן עלה גם אחיו משה. בשנת תר"ס (1900) ביקר לראשונה בארץ ישראל. הוא רכש כרם ענבים בפתח תקווה, שבו התגוררו שני אחיו. הוא שב לבלארוס לחסל את עסקיו וכעבור שנה עלה עם משפחתו לארץ ישראל והתיישב בפתח תקווה. היה בין הפרדסנים הידועים בפתח תקווה. הוא הרחיב את עסקי הפרדסנות כשרכש את פרדס אחיו משה שנפטר. השפיע על גיסו שאול אש שהתגורר בוורשה לרכוש מאה וחמישים דונם ביהודייה ומקלב נטע בו כרמים.

מקלב היה מראשי אנשי הציבור בפתח תקווה ובמשך עשור היה גזבר ועד המושבה. בתקופת מלחמת העולם הראשונה עמד בראש סניף בנק אפ"ק במושבה.

בשנת 1924 נפטרה אשתו. אחיו אריה, אשתו ושלושה מילדיהם, נרצחו במאורעות תרפ"ט במוצא. אחד מילדיהם שנצלו הוא מרדכי, לימים הרמטכ"ל ה-3 של צה"ל.

מרדכי מקלב נפטר בשנת 1932, ונקבר בבית הקברות סגולה. שמות האחים מרדכי ומשה מקלב הונצחו ב"משעול משפחת מקלב" בפתח תקווה.

נכדו אורי, בן בנו דוד, היה לוחם אצ"ל שנהרג במלחמת העצמאות. נינו הוא ח"כ אורי מקלב. נין נוסף הוא הרב אברהם מקלב שהקים את מוסדות עץ הדעת, נינים נוספים הם האחים האדריכלים רם כרמי ועדה כרמי-מלמד.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "מרדכי מקלב", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ו (1955), עמ' 2584

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007285992405171
* VIAF: 297664697
* WorldCat (עם VIAF): 297664697

 |
**ישראל אוזן** (נולד ב-8 בפברואר 1986) הוא מנכ"ל משרד העבודה.

ביוגרפיה
--------

אוזן נולד בירושלים וגדל בשכונת רמות ורמת שלמה. למד בישיבת עטרת ישראל. עשה מכינה קדם אקדמית בקרית אונו ושירות אזרחי במרכז תעסוקתי "עלי שיח". במקביל ללימודיו לתואר ראשון, שימש כמנכ"ל אגודת הסטודנטים בקריה האקדמית אונו. לאחר הלימודים עבד ברשות המיסים כראש צוות מע"מ במרכז מידע טלפוני בירושלים. שימש כמנהל תוכניות לשילוב חרדים באקדמיה ובשוק התעסוקה בקרן קמח ובג'וינט ישראל.

בשנים 2016-2018 שימש כיועץ למנכ"ל משרד הפנים.

בשנים 2018-2021 שימש כיועץ שר-הפנים ושר הפריפריה נגב גליל.

בשנים 2021-2022 שימש כראש מטה מפלגת ש"ס.

בשנים 2023-2020 שימש חבר ועד הפועל הציוני, המוסד העליון של ההסתדרות הציונית; חבר ועדת כספים בוועד הפועל הציוני העולמי, וכציר בקונגרס היהודי הציוני העולמי.

ב-2023 שימש כראש מטה משנה לראש הממשלה אריה דרעי וראש מטה שר הבריאות והפנים לשר משה ארבל.

ב-21 במאי 2023 מונה על ידי שר העבודה, יואב בן צור, למנכ"ל משרד העבודה.

באפריל 2024 נבחר ל-40 הצעירים המבטיחים בישראל של העיתון גלובס.

אוזן בוגר תואר ראשון במנהל עסקים מהקריה האקדמית אונו ובעל תואר שני במדיניות ציבורית מהאוניברסיטה העברית בירושלים בתוכנית הבכירים.

נשוי לשירה ואב לארבעה. מתגורר בירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ישראל אוזן** בוויקישיתוף
* שאול אמסטרדמסקי, הפנים של המהפכה, באתר כלכליסט, 26 בפברואר 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  איציק ברנדווין, מנכ"ל משרד העובדה: ישראל אוזן – בוגר ישיבה ובעל שני תארים, באתר ערוץ 7, 21 במאי 2023
2. ↑  המנכ"ל הצעיר במשרדי הממשלה: "הצבע החרדי חסר בשירות הציבורי", באתר גלובס
**גוטליב פרדיננד אלברט אלקסיס גראף פון היזלר** (בגרמנית: **Gottlieb Ferdinand Albert Alexis Graf von Haeseler**;‏ 18 בינואר 1836 – 25 באוקטובר 1919) היה גנרל-פלדמרשל גרמני אשר לחם במלחמות איחוד גרמניה במסגרת הצבא הפרוסי, ושימש כמשקיף של צבא הקיסרות הגרמנית במהלך מלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

היזלר נולד ב-18 בינואר 1836 בעיר פוטסדאם שהשתייכה אז לממלכת פרוסיה. הוריו היו אלקסיס פון היזלר ואלברטינה פון שרנמרק. משפחתו הייתה משפחה אריסטוקרטית שמוצאה ממגדבורג. הוא למד באקדמיות יוקרתיות בברנדנבורג ובהאלה, ובשנת 1853 התגייס כצוער לצבא הפרוסי.

### קריירה צבאית

היזלר החל את דרכו ברגימנט ההוסרים ה-3 "פון זייטן" (הברנדנבורגי), בדרגת לוטננט שני. בשנת 1860 התמנה לשלישו האישי של פרידריך קרל, נסיך פרוסיה, שהיה אז מפקד הקורפוס ה-3. בשנת 1864 הוא השתתף במלחמת שלזוויג השנייה, ובשנת 1886 השתתף במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ומונה למפקד גדוד ברגימנט ההוסרים ה-15. בשנת 1867 הוא הועלה לדרגת מיור. בין 1870-1871 לחם במלחמת צרפת–פרוסיה, ולאחר שנחתם הסכם השלום מונה לאפסנאי הראשי של כוח הכיבוש הפרוסי שהוצב בצרפת. 

בין 1873-1879 פיקד על רגימנט האולאנים ה-11, והחל מ-1879 עמד בראש החוג להיסטוריה צבאית במטכ"ל הקיסרי. בשנת 1880 הוא מונה למפקד בריגדת הפרשים ה-12, ובשנת 1881 הועלה לדרגת גנרל-מיור. בשנת 1883 הועבר לפקד על בריגדת הפרשים ה-31, ובשנת 1886 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. בין 4 בדצמבר 1886 ל-14 בינואר 1887 פיקד על הדיוויזיה ה-20, ולאחר מכן הועבר לפקד על הדיוויזיה ה-6 עליה פיקד עד 21 במרץ 1889. בשנת 1889 הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים, ובין 24 במרץ 1890 ל-17 במאי 1903 פיקד על הקורפוס ה-16 אשר הוצב במץ.

ב-1903 פרש מהצבא בדרגת גנרל-אוברסט, לאחר חמישים שנות שירות. הוא פרש לאחוזותיו, אולם המשיך בפעילותו הציבורית כחבר בפרלמנט הפרוסי, ובין היתר ניהל מסע לפיתוח בתי ספר מקצועיים ותמך בהכנסת תנועת הצופים לגרמניה מתוך אמונה שישנו פער גדול מדי בין בתי הספר לגיל השירות הצבאי. בשנת 1905 ניתנה לו דרגת גנרל-פלדמרשל. בשנת 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, שב והתגייס לצבא הקיסרות הגרמנית. בשל גילו המבוגר, לא ניתן לו תפקיד פעיל, והוא הוצב כמשקיף בקורפוס ה-16 עליו פיקד בעבר.

### אחריתו

עם סיום המלחמה בשנת 1918, פרש מהצבא בשנית. הוא נפטר בעיר וירצן ב-25 באוקטובר 1919, בגיל 83.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גוטליב פון היזלר** בוויקישיתוף
* Gottlieb Ferdinand Albert Alexis von Haeseler auf militaermuseum-brandenburg-preussen.de
* Seite „Die Blauen aus Zwehren", (ehem. Graf-Haeseler-Kaserne, Kassel)
* Lebenslauf von 1893 mit Bild

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb17795286h (data)
* GND: 116364718
* ISNI: 0000 0000 8178 8506
* NTA: 318085488
* SUDOC: 144504286
* VIAF: 111992975
* WorldCat: viaf-111992975

 |
**מיכל וורקה** -היא ציירת ישראלית, זוכת פרס מירון סימה לשנת 2019 בית האמנים-ירושלים וזוכת פרס ע״ש לורן ומיטשל פרסר לשנת 2020 - מוזאון הרצליה לאומנות.

ביוגרפיה
--------

וורקה עלתה בגיל שנתיים מאתיופיה לישראל במסגרת מבצע משה. היא בוגרת המחלקה לאמנות בשנקר, והשכלתה הציורית כוללת גם הכשרה אצל ישראל הירשברג וארם גרשוני, ולימודי ציור במסלול האמנות במוסררה בית הספר הרב תחומי לאמנות וחברה ע"ש נגר, ירושלים.

תערוכות יחיד
------------

מבט בעור אחר: ממיט וורקה מציירת את היומיום של יוצאי אתיופיה כלכליסט, רעות ברנע, 13 בנובמבר 2018; [

* 2019 נזורי, בית האמנים בירושלים (אוצרת: שלומית בויאר)
* 2020 התבוננות, מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית, הרצליה (אוצרת: אירנה גורדון)

2021 בין פנים לחוץ, גלריה זימאק.

* 2022 תערוכת יחיד בלונדון .

תערוכות קבוצתיות
----------------

פרס "מירון סימה"
----------------

וורקה זכתה בהפרס לאמנות חזותית ע"ש מירון סימה לשנת 2019, בשיתוף בית האמנים בירושלים,

הפרס, המוענק אחת לשנתיים, יועד בפעם החמישית ליצירה בנושא "דיוקן יחיד, דיוקן רבים".

קישורים חיצוניים
----------------

* "מיכל ממיט-וורקה" בראיון (תוכנית "אישה לאישה", ריאיון לTezeta Germay-, ערוץ 140 IETV)

הערות שוליים
------------

1. ↑  המענק לאמנות עכשווית ע"ש לורן ומיטשל פרסר מיכל ממיט וורקה זוכת המענק לאמנות עכשווית ע"ש לורן ומיטשל פרסר לשנת 2020
2. ↑  מיכל ממיט-וורקה כלת פרס מירון סימה מערכת ערב חדש, 21 בנובמבר 2018
3. ↑  מיכל ממיט וורקה - זוכת הפרס ע״ש מירון סימה ל־2019 מגזין פורטפוליו, אמנות חדשות
חדשות / יום שני, 26 בנובמבר 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007421246605171
* VIAF: 17157222790184971867
* WorldCat (עם VIAF): 17157222790184971867

 |
**הוגו נובואה ראמוס** (בספרדית: **Hugo Novoa Ramos**; נולד ב-24 בינואר 2003 בברטמיראנס שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת אוטרכט מליגת העל ההולנדית, בהשאלה מר.ב. לייפציג.

קריירת מועדונים
---------------

נובואה גדל במחלקות הנוער של ברטמריאנס, דפורטיבו לה קורוניה ור.ב. לייפציג. ב-23 באוקטובר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ר.ב. לייפציג, בניצחון 4-1 על גרויטר פירט במסגרת המחזור התשיעי בבונדסליגה לעונת 2021/2022. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. ב-24 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בניצחון 5-0 על קלאב ברוז' במסגרת שלב הבתים לעונת 2021/2022.

ב-4 בינואר 2023 האריך נובואה את חוזהו בר.ב. לייפציג עד ליוני 2025, והושאל לפ.צ. בזל מליגת העל השווייצרית עד לתום עונת 2022/2023. הוא ערך 12 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שער אחד.

ב-1 בספטמבר 2023 הושאל נובואה לאוטרכט מליגת העל ההולנדית למשך עונת 2023/2024.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הוגו נובואה** בוויקישיתוף
* הוגו נובואה, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Contract extension and loan move: Novoa joins FC Basel באתר הרשמי של ר.ב. לייפציג, 4 בינואר 2023 (באנגלית)
2. ↑  HUGO NOVOA MOVES ON LOAN TO UTRECHT באתר הרשמי של ר.ב. לייפציג, 2 בספטמבר 2023 (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"הוגו נובואה"**.
**RELCOM** או **Relcom**, ראשי תיבות של "RELiable COMmunications" היא רשת מחשבים ברוסיה. היא הושקה בברית המועצות ב-1 באוגוסט 1990 במכון קורצ'טוב בשיתוף פעולה עם קואופרטיב DEMOS (אם כי צוות ההנדסה ב-DEMOS באותה עת כלל בעיקר עובדי מכון קורצ'טוב, כמה חברי מפתח כמו מיכאיל דוידוב, ואדים אנטונוב, דמיטרי וולודין) בצוות RELCOM מעולם לא הועסק במכון קורצ'טוב.

היא הפכה לאחת מרשתות המחשבים הרוסיות הראשונות (וספקית שירותי האינטרנט המסחרית הראשונה בברית המועצות) ופיתוחה הוביל להופעת האינטרנט ברוסיה. בתחילה הייתה זו רשת דואר אלקטרוני בלבד המבוססת על פרוטוקול UUCP.

במהלך ניסיון ההפיכה הסובייטי בשנת 1991 רשת רלקום שימשה להפצת ידיעות על האירוע ברחבי העולם בזמן שמבצעי ההפיכה ניסו לדכא את פעילות התקשורת ההמונית באמצעות הק.ג.ב..

כעת היא מנוהלת על ידי המכון הרוסי לרשתות ציבוריות וחברת Relcom Business Network Ltd. ספקית אינטרנט רוסית.

לקריאה נוספת
------------

* "שיתוף פעולה רחב שטח." (ארכיון)

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של RELCOM (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  A Computer Network for Democracy and Development — an August, 1991 report by Larry Press, a computer science professor at California State University
הרב **אברהם רמר** (ה' בכסלו ה'תש"ו, 10 בנובמבר 1945 – ה' בטבת ה'תשנ"ג, 29 בדצמבר 1992) היה רב ציוני דתי, מפתח שיטה בלימוד התנ"ך.

תולדות חייו
-----------

נולד בקריית חיים ליחיאל, שהגיע כחלוץ לארץ ישראל, ולאהובה, שהגיעה עם הוריה למושב שדה יעקב שבעמק יזרעאל.
היה תלמידו של הרב משה צבי נריה בישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה, ולאחר מכן למד בישיבת מרכז הרב, שם התקרב לרב צבי יהודה הכהן קוק. בשנות השבעים נעצר במהלך הפגנות גוש אמונים נגד הנרי קיסינג'ר. לאחר המשפט החליטו הנאשמים לבחור במאסר בכלא דמון על פני תשלום קנס.

הרב רמר עסק בחינוך ובהוראה, ובפרט בלימוד התנ"ך, על פי השיטה שלמד מהרצי"ה קוק. היה מורה ור"מ בישיבת ירושלים לצעירים בבית הספר נעם, במכון אורה ובמכללות.

היה שותף בהנהגת היישוב בית אל[דרושה הבהרה]. בית הכנסת המרכזי ביישוב קרוי על שמו, "בית הכנסת אברהם אוהבי".

משפחתו
------

נישא לשולמית מלמד (אחותו של הרב זלמן מלמד ראש ישיבת בית אל), ולהם שלושה בנים ושלוש בנות. בנו, הרב יאיר, הוא רב היישוב חרשה בבנימין ומלמד בישיבת חרשה. בנו עמיחי הוא מנהל מכון פוע"ה. בתו נחמה נשואה לרב אייל יעקובוביץ', ראש ישיבת ההסדר צפת. בנו הרב ישי מלמד בישיבת מצפה רמון.

השקפתו על התנ"ך
---------------

בפתח חיבורו על התנ"ך כתב הרב רמר: "שתי הנחות יסוד עלינו להניח בבואנו ללמוד נביאים ראשונים. הראשונה: לנבואות הכתובות, המצויות בידינו, יש משמעות לדורנו ולכל דור ודור. והשנייה: למרות שניתן לחשוב שספרי הנביאים הראשונים מהווים קובץ תיאורי מאורעות, הרי הם דברי נבואה ומעלתם גבוהה מזו של נביאים אחרונים".

כתיבתו של הרב אברהם רמר מתאפיינת בראייה אקטואלית של מאורעות התנ"ך ובניסיון ללמוד את העומק הנבואי ואת ההדרכה לדורות הטמונה בהם.

ספריו
-----

בחייו הוציא הרב רמר רק את המהדורה הראשונה של החוברת "**גדול שימושה**". לאחר פטירתו הוציאו בניו את הכתבים שהשאיר אחריו:

* מהדורה מעודכנת של החוברת "**גדול שימושה**", ובה סיפורים על רבו, הרב צבי יהודה הכהן קוק.
* האוסף "**שירת אברהם**", שבו קובצו הצגות שכתב ומאמרים קצרים בנושאי הלכה ואמונה.
* חוברת בשם "**נשמת אברהם**" יצאה לאור על ידי ישיבת ירושלים לצעירים לזכרו.
* מתוך עלוני היישוב בית אל קובצו אל החוברת "**חדוות יצירה**" - מכתבים ופרסומים
* גולת הכותרת של כתביו היא סדרת הספרים על התנ"ך:
	+ **"מעבור הארץ"** על ספר יהושע
	+ **"איש לשבטו"** על ספר שופטים
	+ **"איש כלבבו"** על ספר שמואל

קישורים חיצוניים
----------------

* רשימת הפרסומים של הרב אברהם רמר, בקטלוג הספרייה הלאומית
* הרב איתיאל אמיתי, "ספרי הרב אברהם רמר על נביאים ראשונים", **אסיף** ב (תשע"ה), עמ' 403–409.
* כל הכתבות על הרב אברהם רמר, באתר ערוץ 7
* אברהם בן יחיאל רמר (1944-1992), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו ספרו **גדול שימושה** (להלן), וכן לאורך **משמיע ישועה**, שמחה רז והילה וולורשטיין (עורכים), מרכז שפירא תש"ע.
2. ↑  עמוס לבב, "כצנחן אני יודע מהי חשיבות המיתלה, השתמשתי בסולם להודיע זאת לאלון", מעריב, 24 באוגוסט 1975, עמ' 8
3. ↑  **גדול שימושה**, עמ' לח

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007290445605171
* ISNI: 0000 0000 5435 135X
* LCCN: nr94027467
* VIAF: 425148874386349620093
* WorldCat: viaf-425148874386349620093

 |
**עדי וטורי** (נולדה ב-28 ביולי 1995) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת לסירוגין כקשרית ומגנה שמאלית בקבוצת בנות נתניה בליגת העל בכדורגל נשים.

ביוגרפיה
--------

וטורי גדלה ברעננה. בעבר הייתה חניכה ומדריכה בשבט הצופים בעיר. שירתה בצה"ל כספורטאית מצטיינת בחיל האוויר.

בשנת 2015 הוסמכה כמדריכת כושר וספורט בקמפוס שיאים. למדה הנדסת תעשייה וניהול עם התמחות במערכות מידע במכללת רופין.

קריירה מקצועית
--------------

### מועדונים

וטורי החלה לשחק כנערה בקבוצת הנערות של הפועל רעננה. בוגרת המחזור הראשון של מגמת הכדורגל בתיכון "אביב" בעיר, איתו זכתה פעמיים באליפות הארץ בכדורגל אולמות.

קבוצת הבוגרות הראשונה שלה הייתה מכבי כפר סבא מהליגה הלאומית, אליה עברה בעונת 2012/2013, ושיחקה בשורותיה עונה אחת. לקראת עונת 2013/2014 עברה לשורות אס"א תל אביב, שם שיחקה במשך שתי עונות, בהן זכתה בשתי אליפויות ברצף ובגביע המדינה. בעונה שלאחר מכן עברה לשנה אחת לשחק בליגת המכללות בארצות הברית, במכללת ASA college New York.

עם שובה לישראל, עברה לשחק בבנות נתניה ל2016/2017, ובסיום העונה עזבה ושבה לקבוצת נעוריה, הפועל רעננה, לשתי עונות. לקראת עונת 2019/2020 עברה שוב לבנות נתניה.

### נבחרת ישראל

בין השנים 2011–2013 הייתה בסגל נבחרות ישראל עד גיל 17 ועד גיל 19. הייתה שותפה לזכיית הנבחרת במקום השני במכביה התשע עשרה. בסך הכל לזכותה שתי הופעות בנבחרת עד גיל 19.

תארים
-----

### אס"א תל אביב

* אליפות המדינה: 2013/2014, 2014/2015
* גביע המדינה: 2013/2014

קישורים חיצוניים
----------------

* עדי וטורי, ברשת החברתית פייסבוק
* עדי וטורי, ברשת החברתית פייסבוק
* פרופיל באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  עדי וטורי ממשיכה בהפועל רעננה, באתר רעננה – פורטל עירוני קהילתי ,‏ 8 באוגוסט 2018

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"עדי וטורי"**.
**תוספתא כפשוטה** הוא פירוש מחקרי-מדעי לתוספתא שכתב פרופ' שאול ליברמן.

הפירוש
------

הספר בנוי על מהדורה המדעית של התוספתא שהוציא לאור ביחד עם החיבור, שם הוא מפרש את התוספתא עצמה באופן קצר, עם שינויי נוסח.

הפירוש בנוי על הספר "תוספת ראשונים" שהוציא לאור בשנת תרצ"ז, שם אסף את כל דברי הראשונים המפרשים את דברי התוספתא.
בהקדמתו לספר הוא מסביר את הצורך בפירוש רחב לתוספתא, בגלל החוסר במפרשים קודמים מלבד "חסדי דוד". כמו כן, גילויים של כתב יד ערפורט וכתב יד וינה ועדי נוסח נוספים, שכולם לא היו למראה עיני המפרשים שקדמוהו, יצר צורך בפירוש עדכני המתייחס לנוסח המדויק יותר של התוספתא.
עקרון פרשני נוסף שהנחה אותו בכתיבת פירושו היה לפרש את התוספתא על פי המקורות הארץ ישראליים ובראשם תלמוד ירושלמי, גם במקומות שבהם ההלכה המקובלת נפסקה באופן אחר, בין היתר על פי התלמוד הבבלי.

ליברמן לא הספיק לסיים את פירושו על כל התוספתא והספיק להוציא לאור שמונה כרכים המסתיימים באמצע סדר נזיקין (עד סוף מסכת בבא בתרא). כאשר את החלק על סדר נזיקין הוציא לאור תלמידו שמא פרידמן על פי הכתבים שהשאיר אחריו.

קישורים חיצוניים
----------------

* התוספתא במהדורה המדעית מוקלד באתר ספריא.
* תוספתא כפשוטה מוקלד באתר ספריא.
* **תוספתא כפשוטה** סריקה של כל הכרכים (כולל התוספתא במהדורה המדעית).
* **תוספת ראשונים**
	+ תוספת ראשונים חלק א' (סדר זרעים מועד).
	+ תוספת ראשונים חלק ב' (סדר נשים נזיקין קדשים)
	+ תוספת ראשונים חלק ג' (סדר טהורות חלק א'.
	+ תוספת ראשונים חלק ד' (סדר טהורות חלק ב'.
* תוספתא במהדורה המדעית (עם הפירוש הקצר) כל חלק בנפרד.

סדר זרעים, סדר מועד,סדר נשים חלק א',סדר נשים חלק ב'.

* תוספתא כפשוטה כל חלק בנפרד,

סדר זרעים חלק א',
סדר זרעים חלק ב',
סדר מועד חלק ג',
סדר מועד חלק ד',
סדר מועד חלק ה',
סדר מועד חלק ו',
סדר נשים חלק ז',
סדר נשים חלק ח'.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתוך הקדמתו לספר, עמוד ז'.
2. ↑  מבוא עמ' יז
3. ↑  ראו דוגמאות במבוא, עמ' כ-כא
**אלי לואיס** היה פרופסור מן המניין במחלקה לביוכימיה ופרמקולוגיה קלינית של הפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, עד לסיום העסקתו בפברואר 2024.

ביוגרפיה
--------

למד בקריית החינוך ע"ש עמוס דה שליט ברחובות.

החל בלימודי רפואה אך עבר ללימודים במסלול מחקרי. בשנת 1997 קיבל תואר ראשון במדעי הבריאות, בשנת 1999 קיבל תואר שני (בהצטיינות יתרה) במדעי הבריאות, ובשנת 2003 קיבל תואר דוקטור (בהצטיינות יתרה), כולם מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. הדוקטורט שלו, בנושא "The study of the role of IL-15 in transplant rejection", נעשה בהדרכת פרופסור עמוס דובדבני. בשנים 2004–2006 שהה בפוסט דוקטורט באוניברסיטת קולורדו, במעבדה של פרופ' צ'ארלס דינרלו (אנ').

ב-2008 הצטרף לסגל האקדמי של הפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. כיהן כראש המחלקה לביוכימיה ופרמקולוגיה קלינית וכסגן דיקן להוראה וחינוך רפואי בפקולטה למדעי הבריאות. מחקרו עוסק בסוכרת נעורים ובתאים המייצרים אינסולין. הוא גם חבר סגל אורח במרכז מנדל למנהיגות בנגב.

בשנת 2009 הוענק לו פרס קריל.

זכה באות מרצה מעורר השראה לשנת 2018 מהתאחדות הסטודנטים והסטודנטיות בישראל. במרץ 2024 ביקש לסיים העסקתו במוסד כחוקר וכמרצה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופ' אלי לואיס, באתר של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב (באנגלית)
* אלי לואיס, ברשת החברתית LinkedIn

* אלי לואיס, באתר ResearchGate

* אלי לואיס, באתר גוגל סקולר
* איך יוצאים מסוכרת הלאה, טאי שושני מראיינת את פרופ' אלי לואיס, באתר אוניברסיטת תל אביב לנוער, 16 בדצמבר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑   אלי לואיס, ברשת החברתית LinkedIn
2. ↑  Eli C Lewis, Loop
3. ↑  פרופ' אלי לואיס, באתר של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב (באנגלית)
4. ↑  פרופ' אלי לואיס, באתר של מרכז מנדל למנהיגות בנגב
5. ↑  אלי לואיס, באתר של פרס וולף
6. ↑  פוסט של האגודה הסטודנטיאלית בן-גוריון, 7 באפריל 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ORCID: 0000-0002-4189-2207

 |
**"גשם הקשב לנשים"** הוא שיר שאת מילותיו כתבה המשוררת תרצה אתר, הלחין נפתלי אלטר, וביצעה יעל לוי. השיר יצא לאור ב-1982 ונכלל באלבומה הראשון יעל לוי. מילות השיר מופיעות בספר "כל השירים" שיצא לאור בשנת 2018 בהוצאת הקיבוץ המאוחד.

השיר מתאר נשים היושבות בבתיהן, מאחורי חלון, צופות בווילון ומצפות לבוא הגשם בשקט ובסבלנות. הן לא מאבדות תקווה והוא אכן מגיע, "הוּא חוֹזֵר, הוּא חוֹזֵר, הוּא חוֹזֵר..".

להערכת הבלוגר והפובליציסט אורי הייטנר, זהו שיר פמיניסטי, המוחה על כך שהשפע בעולם אינו מחולק בצורה הוגנת ואינו מגיע אל הנשים. הוא עוסק בנשים הממתינות בסבלנות לגשם שלהן, שאף ש"הגשם שלנו אחר לרדת. אך הוא יבוא בגדול – גשם אדיר ונוהר"....

איתמר זהר, סופר ועיתונאי, אומר כי השיר מבטא כוח נשי הממתין בשקט להכרה. "הוא לא דוחף או צועק, אבל עם זאת גם אינו נכנע ומתרפס. הוא מאמין ויודע שיבוא תורו, כפי שעולה בסוף השיר". הנשים מקציבות לגשם זמן, עד רדת הערב, עד רדת החושך, לפני שהלילה יגיע ושוב יאכזב. על פי פרשנות של הספריה הלאומית, הציפייה לגשם היא למעשה ציפיית הנשים להפוך לאימהות.

ביצועים לשיר
------------

* יעל לוי, התקליט יעל לוי, 1981
* רוני אלתר בבית אבי חי, 2012
* רוחמה רז במופע מחווה לתרצה אתר בתיאטרון הקאמרי, הרשת החברתית פייסבוק, 8.3.2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורי הייטנר, פינתי השבועית ברדיו: גשם הקשב לנשים, באתר הבלוג של אורי הייטנר, ‏2021-05-24
2. ↑  זהר, איתמר (2017-07-23). ""גשם הקשב": למה תמיד רטוב בשירים של תרצה אתר?". *הארץ*. נבדק ב-2024-04-11.
3. ↑  הספרייה הלאומית, גשם הקשב לנשים, באתר פייסבוק, ‏9 בינואר 2017
פירוש נוסף ערך זה עוסק בשיר של להקת חלב ודבש. אם התכוונתם לשיר של הזמר טונה, ראו גלגל ענק (שיר של טונה).

"**גלגל ענק**" הוא שיר הבכורה של להקת הפופ הישראלית חלב ודבש משנת 1979. הוא נכלל באלבום הבכורה שלהם וזכה בתואר "שיר השנה" במצעד השנתי ה'תש"ם-1980 של רשת ג'.

השיר
----

השיר נכתב על ידי הפזמונאית שמרית אור והולחן ועובד על ידי קובי אשרת. שם השיר מרמז על גלגל החיים ומתאר כיצד דברים רעים יכולים להשתנות לטובה:

> 
> מַעְגָּל נִפְתָּח בְּכָל שָׁנָה  
> 
> וּמַעְגָּל נִסְלָח בְּכָל שָׁנָה  
> 
> וְאִם דָּבָר לֹא הִשְׁתַּנָּה  
> 
> מָחָר וַדַּאי נִצְחַק.  
> 
> מַעְלָה כְּשֶׁזֶּה טוֹב  
> 
> וְלֹא נוֹרָא כְּשֶׁמַּטָּה, אִם זֶה רַע –  
> 
> תָּמִיד יֵשׁ עוֹד בְּרֵרָה –  
> 
> הַזְּמַן הוּא כְּמוֹ גַּלְגַּל עֲנָק.
> 
> 
> 
> — מילות השיר "גלגל ענק", באתר שירונט 
> 

ב-1 במאי 1979 נכלל באלבום הבכורה של הלהקה אשר הופץ בתור *גלי עטרי וחלב ודבש*.

בשנת 2010 הופיע השיר בספרה של שמרית אור "ציפור האש", בו נאספו מאה הבולטים בשיריה בספר בפורמט חצי-אלבומי.

הצלחה
-----

ב-2 באוקטובר 1979 נכנס למצעד הפזמונים השבועיים של רשת ג' והגיע למקום הראשון במצעד. השיר שהה בפסגת המצעד 19 שבועות ומתוכם 7 שבועות רצופים.

במצעד השנתי תש"ם (1980) של רשת ג' זכה השיר בתואר "שיר השנה". בכך השלימה הלהקה זכייה שנייה ברציפות בתואר זה, אחרי זכייתו של "הללויה" בשנה הקודמת. הלהקה עצמה זכתה בתואר "להקת השנה" במצעד זה.

בסוכות תשס"ט (אוקטובר 2009) ב"מצעד משיריה של גלי עטרי" דורג השיר גלגל ענק במקום 15.

גראסאות כיסוי
-------------

* בשנת 2004 הוציאו הזמרות ליטל גבאי,אתי ועקנין וציפי משהיד גרסת כיסוי של השיר במסגרת התכנית כוכב נולד.

### מיקומי שיא

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| 
‏‏‏  **מצעדים שבועיים (1979)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |
| רשת ג' | 1 |

 | 

| 
‏‏‏  **מצעדים שנתיים (1980)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |
| מצעד הפזמונים העברי השנתי | 1 |

 |

קישורים חיצוניים
----------------

* חלב ודבש - גלגל ענק, סרטון בערוץ "Guy Alon", באתר יוטיוב (אורך: 03:15)
* גלגל ענק - חלב ודבש - גלי עטרי - תווים ואקורדים - לנגינה במגוון כלים - תו ישראלי, באתר תו ישראלי, ‏2 בנובמבר 2019
* 103FM, ‏הללויה: להקת "חלב ודבש" התאחדה באולפן של גבי גזית. האזינו, באתר מעריב אונליין, 12 באוגוסט 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטריאו ומונו, סטריאו ומונו, אתר הדיסקוגרפיה של המוסיקה הישראלית
2. ↑  מילות השיר "גלגל ענק", באתר שירונט
3. ↑  *Halav Udvash - חלב ודבש (Ft. Gali Atari - גלי עטרי) – Galgal Anak - גלגל ענק*, נבדק ב-2022-09-11
4. ↑  *גלי עטרי וחלב ודבש*, 1979-05-01, נבדק ב-2022-09-11
5. ↑  ציפור האש, באתר www.kibutz-poalim.co.il
6. ↑  עניין - מחווה לשמרית אור בצוותא, באתר www.habama.co.il
7. ↑  מצעד שירי גלי עטרי – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
8. ↑  ראו גם מצעד הפזמונים העברי השנתי (ה'תש"ם–ה'תשמ"ט)
**הוֹט קוּטוּר** (בצרפתית: **Haute couture** - ונהגה **הוֹט קוטור**, "תפירה עילית" או "עיצוב אופנה עילית") הוא מונח בתחום עיצוב האופנה, שמשמעותו ביגוד ואביזרי אופנה יוקרתיים שהוכנו והותאמו באופן אישי.

אופנת הוט קוטור עשויה בדרך כלל מאריג משובח ותפורה בשימת לב מרבית לכל פרט, לעיתים קרובות בעבודת יד. המונח הוט קוטור הונהג לראשונה בפריז בשנת 1858 על ידי מעצב אופנה ששמו שארל פרדריק וורת', שהיה אנגלי במקורו.

בגד המוגדר כ"הוט קוטור" נתפר להזמנת הלקוח ועל פי מידותיו, עשוי מחומרי גלם יקרים, ונתפר בקפידה רבה על איכות התפר והגימור, כשלעיתים קרובות נעשה שימוש בשיטות עבודה ידניות ומורכבות הדורשות זמן עבודה ארוך יותר מאשר בייצור תעשייתי. בעיצוב ובתפירת בגד "אופנה עילית" מושם דגש עליון על מראהו של הבגד והתאמתו לדרישות הלקוח. לכן, בגדים ואביזרי אופנה אלה יקרים במידה ניכרת מביגוד המיוצר בשיטות ייצור המוני. השימוש במונח אינו מכוון לבגדים בלבד, אלא גם לאביזרי אופנה יוקרתיים דוגמת תיקים, נעליים, חגורות וכיוצא בזה.

המונח הצרפתי Haute couture הוא שם מוגן בצרפת, שם ניתן להשתמש בו רק לצורך תיאור מוצרים של מעצבי אופנה העומדים בתנאים מוגדרים של לשכת האופנה הצרפתית:

1. העיצוב חייב להיעשות בהזמנה מיוחדת, אשר דרשה את מדידת הלקוח לפחות פעם אחת.
2. סדנת העבודה בפריז חייבת להכיל לפחות חמישה עשר עובדים.
3. בכל עונה חייבת החברה להציג עבור התקשורת קולקציה המכילה לפחות 35 דגמים לערב וליום.
4. המחיר בבגד שנתפר בסגנון הוט קוטור ייקבע על פי זמן עבודה ועלות החומרים.
5. זמן עבודה על בגד הוט קוטור בהתאמה צריך להיעשות בהגבלת זמן של עד 8 שבועות. ובקולקציה, עד שבוע האופנה בפריז.

על אף היותו המונח שם מוגן בצרפת, מותג לא יקרא לעצמו הוט קוטור ללא אישור של הפדרציה הצרפתית לאופנה. רק לאחר שהמותג מוכר בפדרציה כמותג הוט קוטור שמתנהל לפי 5 החוקים, יוכל אותו מותג להיקרא "מותג הוט קוטור".

* תצוגת אופנה של דגמי הוט קוטור של Blouson & tulles בשנת 2017תצוגת אופנה של דגמי הוט קוטור של Blouson & tulles בשנת 2017
* מעצב אופנת העלית פייר בלמיין עם רות פורד, 1947מעצב אופנת העלית פייר בלמיין עם רות פורד, 1947
* חליפת חצאית של שאנל משנת 1965חליפת חצאית של שאנל משנת 1965

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **הוט קוטור** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **הוט קוטור** |

* Introduction in Haute Couture
* Haute Couture at the Metropolitan Museum of Art's **Timeline of Art History**

הערות שוליים
------------

1. ↑  למרות המקור הצרפתי, בעברית נהוג לכתוב ולבטא "הוֹט קוּטוּר"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12047426r (data)
* GND: 4245678-2

 |