recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
זירעוני תות השדה
**זֵרְעוֹן** (באנגלית: **Achene**) הוא סוג של פרי יבש פשוט המיוצר על ידי מינים רבים של בעלי פרחים. זירעונים הם חד-שחלתיים (נוצרים מעלה שחלה אחד) ולא נפתחים (הם אינם נפתחים בבגרותם).
זירעונים מכילים זרע אחד שממלא את הפרי כמעט עד לדופן הפרי, אך אינו צמוד אליה. במינים רבים, מה שקרוי "זרע" בשפת היום-יום הוא למעשה זירעון. המראה דמוי-הזרע של הזירעון נובע מנוקשות דופן הפרי שעוטף את הזרע הבודד בקרבה כזו עד שנראה כמעטה הזרע.

הפרי של צמחים ממשפחת המורכבים דומה מאוד לזירעון, ולעיתים גם מכונה זירעון, אף על פי שהוא נוצר משחלה תחתית מורכבת (עם תא שחלה אחד).

דוגמאות
-------

הפירות של הנורית, הכוסמת, הכרוויה, הקינואה, הירבוז, והקנאביס הם זירעונים.

הזירעונים של תות השדה לפעמים נחשבים בטעות לזרעים. תות השדה הוא פרי מורכב, שמקבץ זירעונים בצידו החיצוני, והחלק הנאכל הוא המצעית ולא רק הזירעונים (הפירות האמתיים).

ורד מניב מקבץ של זירעונים העטופים בגביע הפרח.

גרסאות
------

גרפיקת תלת-ממד של הזירעון המכונף של האדר (רזולוציה כ-45 µm/voxel)

זירעון מכונף כמו זה של האדר נקרא כנפית (samara).

לכמה זירעונים יש מבני-עזר דמויי-שיער הגורמים להם להינשא ברוח. הטיפוס הזה מכונה יחידת הפצה (diaspore (אנ')).

גרגיר הוא סוג של פרי הקרוב לזירעון אך שונה בכך שדופן הפרי מאוחה למעטה הזרע הדק.

נֹאדוֹן (utricle) דומה לזירעון, אך הפרי הוא כעין שלפוחית או מנופח.

גלריה
-----

מגוון זירעונים שונים:

* כנפית של אדר ברגרינאום, זירעון עם מבנים דמויי כנף.כנפית של אדר ברגרינאום, זירעון עם מבנים דמויי כנף.
* תא ההפצה של פולסטילה (Coreopsis tinctoria) ממשפחת הנוריתיים. נישא ברוח כזירעון בודד או כמקבץ זירעונים. לזירעונים טפולות ארוכות-שיער שמתפתחות מעמוד העלי של הפרח.תא ההפצה של פולסטילה (*Coreopsis tinctoria*) ממשפחת הנוריתיים. נישא ברוח כזירעון בודד או כמקבץ זירעונים. לזירעונים טפולות ארוכות-שיער שמתפתחות מעמוד העלי של הפרח.
* Coreopsis tinctoria בארבעה שלבי תפרחת. שני זירעונים בגוני חום-אדמדם.*Coreopsis tinctoria* בארבעה שלבי תפרחת. שני זירעונים בגוני חום-אדמדם.
* היווצרות זירעונים עם קמילת הפרח במין Coreopsis tinctoria.היווצרות זירעונים עם קמילת הפרח במין *Coreopsis tinctoria*.
* כנפית של Combretum zeyheri, זירעון עם מבנים דמויי כנף.כנפית של *Combretum zeyheri*, זירעון עם מבנים דמויי כנף.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זירעון** בוויקישיתוף
* זירעון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  זֵרְעוֹן במילון ביולוגיה כללית (תשס"ט), 2009, באתר האקדמיה ללשון העברית
2. ↑  Gilman, D. C.; Peck, H. T.; Colby, F. M. eds. (1905). "Achene". New International Encyclopedia (1st ed.). New York: Dodd, Mead
3. ↑  כְּנָפִית במילון ביולוגיה כללית (תשס"ט), 2009, באתר האקדמיה ללשון העברית
4. ↑  יְחִידַת הֲפָצָה במילון ביולוגיה כללית (תשס"ט), 2009, באתר האקדמיה ללשון העברית
5. ↑  Harris, James G. (2001). *Plant Identification Terminology: An Illustrated Glossary* (2nd ed.). Payson, Utah: Spring Lake Publishing. p. 131. ISBN 0-9640221-6-8.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4494368-4

 |
**פרנטישק ואננה קיטליץ ובנם יארוסלב** (בצ'כית: **Kytlicovi František, Anna&Jaroslav**) הם זוג ובנם מצ'כיה, שהוכרו כחסידי אומות העולם, לאחר שהצילו יהודי בתקופת השואה על ידי מתן מסתור עד סוף מלחמת העולם השנייה.

פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
--------------------------------

משפחת קיטליץ, הזוג אנה ופרנטישק בני ה-40 ובנם יארוסלב בן ה-12, הייתה משפחה של חוואים נוצרים צ'כים, אשר התגוררו בכפר זמברק בבוהמיה שבצ'כיה.

בדצמבר 1942 כאשר אב המשפחה, פרנטישק, הלך ליער לחפש עץ אשוח הוא מצא יהודי בשם יאן אוסטובסקי אשר הסתתר מפני הנאצים. פרנטישק הזמין את יאן לביתו לאכול איתו, והחליט עם משפחתו להסתיר אותו בעליית הגג בביתם. יאן התחבא במקום מסתור בעליית הגג של משפחת קיטליץ, שרק בודדים ידעו על קיומו. משפחת קיטליץ נתנה מסתור גם לקצין הפולני אדוארד פיטרזין.

אוסטובסקי, יהודי בן 22, החליט לא להתייצב לטרנספורט לגטו טרזיינשטט בדצמבר 1942. הוא הסתתר תקופה ביער יחד עם פליט פולני בשם אדוארד פיטרזין ושניהם הוסתרו בעליית הגג של משפחת קיטליץ שדאגה לכל מחסורם בלי לבקש כל תמורה.

הגסטפו וכוחות המשטרה קיימו חיפושים באזור, ומשפחת קיטליץ ידעה שאם ייתפסו גזר דינם הוא מוות. למרות זאת, החליטו להמשיך להסתיר את יאן. באחת הפעמים בה גילה פרנטישק שהגסטאפו נמצא בסביבה, הוא לקח את יאן ואדוארד למקלט סודי בחורשה, שם שהו במשך מספר ימים. במהלך המלחמה משפחת קיטליץ קיבלה כמה מכתבים אנונימיים שקראו להם להפסיק להסתיר את האנשים המסוכנים על מנת שהם לא ייפגעו.

בשנת 1943 חנה סוסטובה ראתה במקרה את יאן, והציעה למשפחת קיטליץ שהיא תחביא אותו בחדרה בסניטריום ג'מבריק, שם עבדה כאחות. לאחר כמה שבועות חנה ויאן שבו  לבית משפחת קיטליץ וסיפרו שברצונם להתחתן. באוגוסט 1943 נישאו הזוג בחתונה סודית בעליית הגג של משפחת קיטליץ על ידי כומר אוונגלי. בסתיו 1944 ליאן וחנה אוסטובסקי נולדה בת. חנה הייתה רשומה כאם יחידה כיוון שנישואין ליהודי היו אסורים.

בימים האחרונים של המלחמה אדוארד פיטרזין החליט להצטרף לפרטיזנים כנגד הנאצים למרות התנגדותם של משפחת קיטליץ, שם הוא נפל בקרב. יאן, חנה ובתם המשיכו להסתתר בעליית הגג של משפחת קיטליץ עד מאי 1945.

משפחת קיטליץ שרדה את המלחמה ללא שום פגע.

הכרה והנצחה
-----------

ב-11 בפברואר 2001 משפחת קיטליץ הוכרה כחסידת אומות עולם. את התעודה והמדליה קיבל נכדם של בני הזוג בטקס שהתקיים בפראג. שמות בני המשפחה נחקקו בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Kytlic FAMILY, Yad Vashem
2. 1 2  OCHOTA POMOCI
3. ↑  עדותה של חנה אוסטובסקי (סוסטובה), תיק חסידי אומות עולם, ארכיון יד ושם

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"משפחת קיטליץ"**.
ארטופטרוס בהשוואה לאדם.
**ארטופטרוס** (שם מדעי: **Erettopterus**; מילולית: "כנף חותרת") הוא סוג נכחד של עקרב ימי אשר התקיים במשך הסילור עד הדבון בימים הקדומים והיה גדול מאוד, מבין הגדולים שבפרוקי-הרגליים מעולם. הוא חי באירופה ובאמריקה הצפונית שלפני 443.7 עד 412.3 מיליון שנה, כשהמאובנים התגלו בעיקר בארצות הברית, אנגליה וסקוטלנד, אם כי עוד מאובנים נמצאו גם בקנדה, סקנדינביה ואסטוניה.

בסוג נכללו 19 מינים שונים, אשר נחשבו בתחילה לשייכים לסוג *Himantopterus*, שמוטל בספק. הוא תואר למדע ב-1859 בידי החוקרים האנגלים ג'ון וויליאם סלטר (אנ') ותומאס הנרי האקסלי.

הוא היה מהגדולים שבעקרבי המים לצד היקלופטרוס, הפנטקופטרוס (*Pentecopterus*) והאקוטירמוס. למרות שהצורות העיקריות שלו הגיעו לאורך של עד 90 ס"מ ולעיתים אף פחות, היו דגימות חלקיות של חלק אחורי של השריון שאולי הגיעו לאורך של מעל 2.5 מטרים אצל המין *E. grandis*. היה לו מבנה מוארך בעל מעין "כנפיים" לצידי ראשו שעזרו לו לשייט. העיניים היו גדולות והלסתות מעוקלות במעט ולצידם צבתות שעזרו לתפיסת טרף.

כמו קרוביו כנראה שהיה חי בסמוך לקרקעית הים וניזון במארב לטרף כמו חסרי חוליות אחרים או דגים קטנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארטופטרוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**לו מרינוף** (באנגלית: **Lou Marinoff**) הוא סופר, פילוסוף, ויועץ פילוסופי קנדי, הנשיא המייסד של האגודה האמריקאית ליועצים פילוסופיים, ופרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת ניו יורק.

ביוגרפיה
--------

מרינוף נולד במונטריאול.

מרינוף יזם עם ד"ר רן להב את הכנס הבינלאומי הראשון לייעוץ פילוסופי, ב-1995, באוניברסיטה של בריטיש קולומביה שבקנדה.
הוא עוסק בייעוץ פילוסופי לאנשים, לחברות ותאגידים ככלי להתמודדות עם מצוקות נפשיות וארגוניות. בנוסף, הוא עמית בכיר בוועידה הכלכלית העולמית הנערכת מדי שנה בדאבוס, שווייץ. 
ד"ר מרינוף מפרסם כל העת מאמרים מקצועיים בנושאי קבלת החלטות, אתיקה, פילוסופיה ועוד. 
כמו כן, פרסם שני ספרים שהיו לרבי מכר כלל עולמיים, "אפלטון במקום פרוזק" ב-1999 שהביא את הייעוץ הפילוסופי לידיעת הציבור הרחב, ו"תרפיה לשפויים" ב- 2001.

ספריו תורגמו לעשרים וארבע שפות וראו אור בעשרות מדינות. הוא אחראי במידה רבה להתרחבות הפופולריות של ייעוץ פילוסופי בשנים האחרונות.

הגותו
-----

מרינוף עוסק בדילמות הנוגעות בליבת הקיום האנושי: מה נכון? כיצד ניתן לדעת את הנתיב האישי שלי? כיצד להתמודד עם שינויים? ועוד.
הוא מדגים, בעיקר בספרו "אפלטון במקום פרוזק", איך ניתן לשאוב מתבונתם של הפילוסופים הגדולים בהיסטוריה האנושית על מנת לסייע לפתרון בעיות היומיום שלנו. כל בעיה אישית היא גם בעיה אנושית ומכאן שהיא גם דילמה פילוסופית. 
בעשותו כך, הוא הוכיח כי ניתן להחזיר את הפילוסופיה למקומה השימושי והעממי. על כן, בארצות הברית יש המכנים אותו "מחיה הפילוסופיה בעידן הכפר הגלובלי". 

בספרו "תרפיה לשפויים", מרינוף מדגים באמצעות סיפורי מקרים של אנשים שנועצו בו, כיצד ניתן למצוא את האושר האישי באמצעות הגדרה מחודשת של תפיסת העולם - היא הפילוסופיה האישית.

ספריו
-----

* The Middle Way, Sterling, NY & London, 2007
* In the Agora, 2006
* La filosofia a las puertas del tercer milenio, 2005
* More Matrix and Philosophy 2005
* Philosophy and Psychiatry 2004
* Asia's New Crisis, 2004
* Social Philosophy Today, 2003
* Therapy for the Sane, Bloomsbury, NY & London, 2003
* Modeling Rationality, Morality, and Evolution, 1998
* Mind versus Computer, 1997
* Essays on Philosophical Counseling, 1995
* Fair New World, Backlash Books, Vancouver, 1994

### מספריו שתורגמו לעברית

* "אפלטון במקום פרוזק" - "(1999)" - "Plato Not Prozac"
* "תרפיה לשפויים" - "(2001)" - "Philosophical Practice"

יצאו לאור בהוצאת "כתר".

לקריאה נוספת
------------

* ד"ר לו מרינוף, מישהו צריך ייעוץ פילוסופי?, באתר ynet, 1 בנובמבר 2004

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **לו מרינוף** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **לו מרינוף** |

* האתר של פרופ' מרינוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007291000505171
* BNE: XX1513775
* BnF: cb14401186g (data)
* ISNI: 0000 0001 1772 2016
* LCCN: n99016028
* NKC: mub20191044052
* NLK: KAC200006751
* NTA: 191538310
* SUDOC: 078066425
* VIAF: 79463176
* WorldCat: lccn-n99016028

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"לו מרינוף"**.
מכונת מינילב דיגיטלית דוגמתה נהוגות היום במעבדות צילום רבות
**מעבדת צילום** היא מעבדה בה מפתחים סרטי צילום, ומדפיסים תמונות.

בעבר, פיתחו תמונות ידנית בחדר חושך, כשהמפתח טובל את כל אחת מהתמונות באמבטיות כימיקלים שונות.

כיום, רוב המעבדות מפתחות סרטים ותמונות במכונות הנקראות מינילאב (*minilab*). התהליך במכונות אלו זהה לזה שבחדר החושך, אך הסיכון למפעיל נמוך יותר, המהירות גבוהה הרבה יותר, השימוש קל והדיוק רב אך רכישת המכשיר יקרה והוא דורש אחזקה רבה וצורך בתחזוקה יומית.

פיתוח סרטי נגטיב
----------------

סרטי צילום רגישים מאוד לאור, ועל מנת להדפיס מהם תמונות ולהחזיק אותם באור ללא חשש, יש לפתחם תחילה. הפיתוח של סרטי נגטיב צבע (סרטים שנראים הפוך מהמציאות - כהה על הסרט הוא בהיר במציאות, אדום הוא תכלת, וכו') נעשה באמצעות העברת הסרט צילום דרך כימיקלים אחדים, והם:

1. מפתח - תמיסת אלקלי אשר משקפת את הסרט כך שאפשר יהיה לראות מה יש בו ולהדפיס ממנו תמונות. ככל שהסרט נמצא במפתח פחות זמן, כך הוא יותר שקוף (והתמונות יוצאות יותר כהות). בתהליך הפיתוח הופכים הלידי הכסף לכסף מתכתי ובתהליך זה מצמדי הצבע הנמצאים באמולסיה בקרבת הכסף שהתפתח צובעים את הנגטיב בענני צבע.
2. מלבין (Bleach) - תמיסה אלקלית אשר מבצעת תהליך הפוך לתהליך הפיתוח רק עבור חלקיקי הכסף ומחזירה את הכסף המתכתי למצב של הלידי כסף (ענני הצבע נשארים ללא שינוי).
3. מקבע (Fixer) - מסיר את כל הלידי הכסף מהאמולסיה.
4. מייצב (Stabilizer) - תמיסה שמכילה סבון וחומרים מקשים אשר מנקה את הסרט מהכימיקלים שדרכם עבר, מקשיחה את האמולסיה, ועושה את הסרט עמיד יותר לפגעי הזמן.

לאחר שהסרטים עוברים תהליך הם מיובשים על מנת למנוע הדבקות הסרט והתקלפות האמולסיה.

הסרט המפותח שקוף בחלקים שנחשפו פחות לאור (כהים יותר במציאות), ואטום בחלקים שנחשפו יותר (בהירים יותר במציאות).

הדפסת תמונות
------------

עד לפני מספר שנים, הדפסת תמונות מסרטי צילום נעשתה בצורה כזו שאור ממנורה חזקה במיוחד הואר על נייר רגיש לאור דרך הסרט המפותח. במקרה של סרטי נגטיב, גם הנייר הוא נגטיבי. האור עובר דרך האזורים הכהים בסרט פחות מאשר בשקופים, ולכן האזורים השקופים בהירים יותר על הנייר.

כיום, רוב המכונות החדשות הן דיגיטליות (נוריצו, חברה יפנית המובילה בייצור ותכנון מינילאבים הפסיקה לייצר מכונות לא דיגיטליות). במקום הארה על נייר דרך הסרט המפותח, הסרט נסרק למחשב, והנייר נחשף על ידי לייזרים.

בשני המקרים, הנייר עובר דרך כימיקלים שפועלים בצורה דומה לכימיקלים של פיתוח הסרטים. השינויים העיקריים הם במרכיבי וריכוזי כל תמיסה ותמיסה.

המערכות הדיגיטליות עדיין בחיתוליהן, ולמרות שיש להן יתרונות רבים על המכונות האנלוגיות, הן עדיין איכותיות מעט פחות, ובדרך כלל גם מהירות מעט פחות (ההבדל במהירות זניח, משום שרוב זמן התהליך נצרך בשהייה בתמיסות הכימיקליות, שבהן הזמן זהה).

מצלמות דיגיטליות
----------------

כיום, התרחבה תפוצת המצלמות הדיגיטליות, והצורך בפיתוח של תמונות ירד באופן משמעותי. אף על פי כן, הדפסת תמונות במעבדת צילום היא איכותית יותר מאשר הדפסה במדפסת ביתית. כמו כן, אפילו במצלמות הדיגיטליות המשוכללות ביותר ניכרת ירידה באיכות לעומת סרטי צילום. כמות הפרטים בכל פיקסל במצלמות דיגיטליות קטנה בהרבה מאשר בסרטי צילום, וחברות מקצועיות (כגון עיתונים) עדיין מעסיקות צלמים אנלוגיים.

ראו גם
------

* צילום
* מצלמה
* צילום דיגיטלי
* רזולוציה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מפתח** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מעבדת צילום** |
**ארטור בודנצקי** (בגרמנית: **Artur Bodanzky**; ‏16 בדצמבר 1877, וינה - 23 בנובמבר 1939, ניו יורק) היה מנצח יהודי-אוסטרי-אמריקאי, ששמו נקשר בעיקר עם אופרות של וגנר.

קריירה
------

בודנצקי, בן למשפחת סוחרים יהודית, למד נגינה בכינור והלחנה אצל אלכסנדר זמלינסקי. אחרי גמר לימודיו התמנה בודנצקי לעוזר ניצוח לגוסטב מאהלר בווינה, משם המשיך למשרות בברלין, בתיאטרון הגרמני החדש בפראג (אוגוסט 1907), שם היה לתקופה קצרה עמית לאוטו קלמפרר, ובמנהיים. ב-1915 היגר לארצות הברית, שם התקבל לעבודה במטרופוליטן אופרה בניו יורק. מחליפו במנהיים היה וילהלם פורטוונגלר. בודנצקי היה אחראי לרפרטואר הגרמני במטרופוליטן, תפקיד שאליו קיבל אותו טוסקניני בהמלצת בוזוני. ב-1921 הזמינה אותו הפילהרמונית של ניו יורק כמנצח אורח. ב-1928 הודיע בודנצקי על התפטרותו מן המטרופוליטן. את מקומו תפס תומאס רוזנשטוק, שקיבל ביקורת גרועה כל כך בעיתונות, שהגיש את התפטרותו כמעט מיד, על רקע בריאותי, ובודנצקי נשכר מחדש ונשאר במטרופוליטן עד מותו. תומאס ביצ'ם פנה אליו בהצעה לנצח בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון בשנת 1936, אבל השכר שביקש בסך 250 לירות שטרלינג לכל הופעה נחשב לגבוה מדי.

סגנון ניצוח
-----------

כאשר התמנה בודנצקי למשרתו במנהיים, זכה לשבחים כ"מנצח בוגר ושקדן" עם "מגרעת אחת בלבד: כבדות-ידיים מסוימת, נטייה מוקדמת לריטרדנדו". לעומת זאת, במטרופוליטן נודע בודנצקי לשמצה "בשל הטמפי המהירים שלו, בייחוד אצל וגנר". נאמר על בודנצקי, שהיה מקצץ באופרות שהכין להצגה יותר מהרבה מנצחים אחרים בני זמנו, והיו מי שהעלו סברה, כי הוא להוט לסיים את האופרה בעוד מועד להספיק למשחק קלפים. ה. ל. מנקן ביקר את יכולותיו כמנצח סימפוני באמרו, כי "בודנצקי עשה רושם שאיננו מתמצא בחומר שהיה אמור לנצח עליו."

ביבליוגרפיה
-----------

* Beaumont, Anthony (2000). *Zemlinsky*. Ithaca, NY: Cornell University Press. ISBN 0801438039.
* Horowitz, Joseph (2005). *Classical Music in America: A History of Its Rise and Fall*. New York, NY: W. W. Norton and Company. ISBN 0393057178.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארטור בודנצקי** בוויקישיתוף

* ארטור בודנצקי, באתר AllMusic (באנגלית)
* ארטור בודנצקי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ארטור בודנצקי, באתר Discogs (באנגלית)
* Biography
* answers.com Biography
* ארטור בודנצקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007502538405171
* BNE: XX1711285
* BnF: cb14063830t (data)
* CiNii: DA11944687
* GND: 116215119
* ISNI: 0000 0000 8138 6865
* LCCN: no89002518
* MusicBrainz: 3cd4c054-8542-4294-9e23-a3384aabc411
* NKC: xx0032468
* SNAC: w6ww7m1d
* SUDOC: 080493890
* VIAF: 59288996
* WorldCat: lccn-no89002518

 |
**היינריך השבעים ושניים, נסיך רויס-לובנשטיין-אברסדורף** (בגרמנית: **Heinrich LXXII. Reuß zu Lobenstein und Ebersdorf**;‏27 במרץ 1797 – 17 בפברואר 1853) היה נסיך רויס-לובנשטיין בין השנים 1824–1848, נסיך רויס-אברסדורף בין השנים 1822–1848.

ביוגרפיה
--------

היינריך נולד ב-27 במרץ 1797 בזאלבורג-אברסדורף שהשתייכה לרוזנות רויס-אברסדורף, להיינריך החמישים ואחד, רוזן רויס-אברסדורף ולרוזנת לואיזה פון הוים, בתם של גוטהלף אדולף, רוזן הוים וסופיה אוגוסטה, רוזנת שטולברג-רוסלה.

שלא כמו אצל רוב שליטי אירופה, המספר הסודר שנוסף לשמו לא סימל שהיו כל כך הרבה שליטים עם השם הזה לפניו, אלא לפי המסורת, כל הגברים בבית רויס נקראו בשם היינריך, ומוספרו לפי סדר הלידה במשפחה באופן כללי. בנסיכות רויס הקו הצעיר, שיטת המספור הייתה לאפס בכל תחילת המאה; לפיכך היינריך השבעים ושניים כונה כך בשל העובדה שנולד בסופה של המאה השמונה עשרה.

בשנת 1822 מת אביו, והיינריך ירש את נסיכות רויס-אברסדורף. בשנת 1824 מת היינריך החמישים וארבעה, נסיך רויס-לובנשטיין ללא ילדים, והיינריך ירש את נחלותיו והקים את נסיכות רויס-לובנשטיין-אברסדורף. בשנת 1848 פרצו בנסיכות מהומות כחלק ממהפכות אביב העמים, ובעקבות כך התפטר היינריך, והנסיכות אוחדה עם נסיכות רויס-שלייץ ליצירת נסיכות רויס הקו הצעיר.

לאחר התפטרותו עבר היינריך להתגורר בדרזדן, וחי שם עד מותו ב-17 בפברואר 1853.

אילן יוחסין
-----------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| היינריך העשרים ותשעה, רוזן רויס-אברסדורף |   | סופיה תאודורה, רוזנת קסטל-רמלינגן |   | גאורג אוגוסט, רוזן ארבאך-שנברג |   | פרדיננדה הנרייטה, רוזנת שטולברג-גדרן |   | לודוויג גבהרד השני, רוזן הוים |   | לואיזה, רוזנת ורטהרן |   | פרידריך בוטו, רוזן שטולברג-רוסלה |   | הנרייטה, רוזנת רויס-גרה |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   | היינריך העשרים וארבעה, רוזן רויס-אברסדורף |   |   |   |   |   | קרולינה ארנסטינה, רוזנת ארבאך-שנברג |   |   |   |   |   | גוטהלף אדולף, רוזן הוים |   |   |   |   |   | סופיה אוגוסטה, רוזנת שטולברג-רוסלה |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   | היינריך החמישים ואחד, נסיך רויס-אברסדורף |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | הרוזנת לואיזה פון הוים |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | **היינריך השבעים ושניים, נסיך רויס-לובנשטיין-אברסדורף** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היינריך השבעים ושניים, נסיך רויס-לובנשטיין-אברסדורף** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "A German page describing the crisis which led to his abdication". *thueringen.de*. אורכב מ-המקור ב-2016-03-03. נבדק ב-18 באפריל 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 115485031
* VIAF: 32727731
* WorldCat: viaf-32727731

 |
מעבורת כבל בפטגוניה, ארגנטינה
**מעבורת כבל** היא כלי שיט המשמש למעבר מחזורי על פני גוף מים - אגם, מצר, נחל או נהר, ומסתייע בכבל הנמשך בין נקודת המוצא לבין נקודת היעד שלו לשם הנחיה ובחלק מן המעבורות גם לשם הנעה.

המעבורת
-------

שימוש במעבורות כבל החל ככל הנראה עוד לפני התקופות המתועדות בהיסטוריה. קיימות עדויות לפעולתן של מעבורות שכאלו עוד במאה ה-13.

מעבורות כבל הן בדרך כלל שטוחות תחתית. הן מוקמות באתרים שבהם גוף המים לחצייה הוא רדוד מכדי לאפשר שימוש בו בכלי שיט אחר, או שהזרמים בו הם חזקים מכדי לאפשר חצייה בטוחה שלו בכלי שיט אשר איננו קשור לכבל המקשר בין הגדות. דרישה נוספת מאתר להקמת מעבורת כבל היא שאין בו תנועה רבה של כלי שיט אחרים, שנוכחות הכבל באתר עלולה להפריע לפעולתם.

המעבורות נושאות הולכי רגל כמו גם כלי רכב. על מנת לקיים את האיזון בהן ולמנוע התהפכות ממוקמים כלי הרכב בדרך כלל במרכז המעבורת ואילו הולכי הרגל ניצבים בשוליה. למעבורת יש בדרך כל כבש העמסה, המשמש גם ככבש פריקה, בשני צידיה.

בעבר היו מותקנים במעבורות כבל בעיקר חבלים או שרשראות מתכת. מאז שלהי המאה ה-19 שכיח השימוש בכבל מתכת במעבורות. כבל זה מותקן בחלק מהמקומות ללא מתח, כך שעם התקדמות המעבורת מעבר לו הוא שוקע מתחת לפני המים ואיננו מהווה מכשול לשיוט של כלי שיט נוספים במקום.

### שיטות הנעה למעבורת כבל

קיימות שיטות הנעה שונות למעבורת כבל:

* הנעה על ידי מנגנון על סיפון המעבורת, שמחובר לכבל ומושך את המעבורת לאורכו מנקודת המוצא שלה אל נקודת היעד. בדרך כלל מדובר בתופים ממונעים שהכבל נכרך עליהם. ההנעה יכולה להיות על ידי מנוע חשמלי, מנוע בנזין או דיזל או אף על ידי סיבוב ידני של התוף על ידי מפעיל המעבורת;
* הנעה על ידי מנוע עצמאי המותקן במעבורת. לעיתים המנוע הוא מנוע חשמלי, שגם מקבל את אספקת החשמל שלו באמצעות הכבל;
* הנעה על ידי מנוע המחובר אל הכבל בנקודת היעד של המעבורת ומושך לשם את המעבורת המחוברת אל הכבל;
* הנעת המעבורת על ידי ניצול הזרמים בגוף המים עצמו באמצעות מנגנון היגוי, באופן שהחיבור של המעבורת לכבל הוא בעיקר אמצעי למניעת סטיית המעבורת מנתיבה. במעבורות מסוג זה מותקן לעיתים הכבל על גבי תרנים וממוקם גבוה מעל פני המים, והמעבורת מחוברת אליו באמצעות חבל נוסף המעוגן למנגנון המחליק לאורך הכבל. גרסה נוספת היא של מעבורת המחוברת בכבל לנקודת עיגון הממוקמת על גבי אחת הגדות או אף בתוף גוף המים. סוג זה של מעבורת נקרא Reaction ferry.

תמונות
------

* מעבורת כבל פשוטה חסרת מנוע בנורווגיהמעבורת כבל פשוטה חסרת מנוע בנורווגיה
* סרטון המתאר פעולה של מעבורת כבל ממונעת גדולה בשוודיה
* מעבורת כבל המונעת במנגנון ידני בסטרטפורד על האייבון, בריטניהמעבורת כבל המונעת במנגנון ידני בסטרטפורד על האייבון, בריטניה

ראו גם
------

* גשר מעבורת
* רכבל
* פוניקולר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מעבורת כבל** בוויקישיתוף
* תמונה של מעבורת כבל על נהר טרנט, בריטניה, 1899
**פיטר ריצ'רד אורסג** (באנגלית: **Peter Richard Orszag**; נולד ב-16 בדצמבר 1968), הוא כלכלן יהודי-אמריקאי שהיה מנהל משרד התקציבים בקונגרס של ארצות הברית (CBO), וכיהן כראש משרד הניהול והתקציב (OMB) בממשלו של נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, מינואר 2009 ועד יולי 2010.

ביוגרפיה וקריירה
----------------

לאחר שסיים את פנימיית "פיליפ אקסטר" ב-1987, השלים ב-1991 תואר ראשון בכלכלה בהצטיינות יתרה מאוניברסיטת פרינסטון, זכה למלגת הצטיינות על שם ג'ורג' מרשל בשנים 1991–1992, קיבל תואר שני ב-1992 וכן דוקטורט בכלכלה ב-1997 מבית הספר לכלכלה של לונדון.

הכלכלן אלן בליינדר שלימד אותו בפרינסטון, וכן ג'וזף סטיגליץ, שהיו מאוחר יותר לכלכלנים בממשל הנשיא ביל קלינטון, היו החונכים שלו בתחילת דרכו, ולאחר מכן גם מי שהיה למזכיר האוצר בממשל קלינטון, רוברט רובין.

אורסג הוא חבר בכיר וסגן מנהל של מכון ברוקינגס לחקר הכלכלה, שם ניהל את "תוכנית המילטון" בשיתוף עם בית הספר למנהל ציבורי של אוניברסיטת ג'ורג'טאון, ואת פרויקט הפרישה של ארגון "פיו צ'ריטבל טראסטס".

בשנים 1995–1996 כיהן כיועץ כלכלי בכיר בוועדת הייעוץ הכלכלי של ממשל קלינטון, ובין 1997–1998 כיהן גם כעוזר מיוחד לנשיא קלינטון לענייני מדיניות כלכלית. הוא ייסד חברת ייעוץ בשם "תאגיד סבאג", אשר לאחר מיזוג עם חברה נוספת נקנתה בסופו של דבר על ידי FTI ייעוץ, וכן כיהן כיועץ לחברת ייעוץ למנהלים, "מקינסי אנד קומפני", בנושא קופות חולים בסן פרנסיסקו.

בין 2007–2008 עמד אורסג בראש משרד התקציבים בקונגרס, ובמהלך כהונתו מיקד את תשומת הלב למשקל שעתיד להיות להוצאות ביטוח הבריאות בבעיות התזרים של הממשל בטווח הארוך, וכן בבעיות ארוכות הטווח של כלכלת המדינה. הוא נודע כראשון מנושאי תפקיד זה שניהל בלוג משלו.

ב-25 בנובמבר 2008, הכריז עליו הנשיא הנבחר, ברק אובמה, כמיועד לעמוד בראש משרד הניהול והתקציב, זרוע הבית הלבן האחראית לתקציב הפדרלי ולפיקוח על יעילותן של התוכניות הפדרליות.

לאחר שנה וחצי בתפקידו כראש המשרד, הודיע אורסג על התפטרותו, שנכנסה לתוקף בסוף יולי 2010.

בינואר 2011 החל אורסג לכהן כסגן יושב ראש לבנקאות עולמית בחברת סיטיגרופ.

אורסג נשוי בשנית למגישת טלוויזיה ואב לארבעה ילדים. תחביביו הם ריצת מרתון ומוזיקת קאנטרי והוא אוהד קבוצת הבייסבול בוסטון רד סוקס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיטר אורסג** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פיטר אורסג

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266119805171
* BnF: cb14502620b (data)
* GND: 128616652
* ISNI: 0000 0001 1656 8862
* LCCN: no00084827
* NTA: 203957628
* SUDOC: 061730866
* VIAF: 62604885
* WorldCat: lccn-no00084827

 |
**מאט שוורץ** (באנגלית: **Matt Schwartz**; נולד ב-26 באוקטובר 1971) הוא מפיק מוזיקלי, פזמונאי, מלחין, מעבד מוזיקלי, מתכנת, טכנאי קול, טכנאי מיקס ודי ג'יי ישראלי-בריטי.

קורות חיים
----------

שוורץ נולד בשכונת נווה יוסף שבחיפה. הגיע ללונדון בראשית שנות ה-90. בוגר אוניברסיטת קינגסטון. בשנת 1998 החל להתרכז בקריירה שלו כמפיק מוזיקלי. בשנת 2000 הקים את חברת תקליטי הדאנס "דסטינד רקורדס".

בשנת 2009 הוציא את הסינגל הדאנס האינסטרומנטלי "Heartbreak" תחת השם "אמ'בלאק". הסינגל זכה להצלחה רבה והגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס של הבילבורד. בהמשך, הוציא סינגלים נוספים כדוגמת "Crash" שזכו להצלחה ניכרת והצליחו להגיע למצעד שירי הדאנס של הבילבורד אף הם.

בשנת 2012 הפיק את שירה של הזמרת קיילי מינוג, "Timebomb", שהפך במהרה ללהיט והגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב של הבילבורד.

בשנת 2018 החל לעבוד באופן צמוד עם הזמר יאנגבלאד. בינואר יצא לאור מיני-אלבומו הנושא את שמו שהפיק שוורץ. בינואר 2019 הוציא יאנגבלאד את השיר "11 Minutes" בהשתתפות הלסי וטראוויס בארקר. השיר הופק על ידי שוורץ, הגיע למקום הראשון במצעד השירים מתחת להוט 100 וזכה במעמד פלטינה מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי.

חיים אישיים
-----------

שוורץ מתגורר בלונדון.

קישורים חיצוניים
----------------

* מאט שוורץ, ברשת החברתית פייסבוק
* מאט שוורץ, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* מאט שוורץ, באתר Discogs (באנגלית)
* מאט שוורץ, באתר Songkick (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Info→Dissolved Girl, MASSIVEATTACK.IE (באנגלית)
2. 1 2  Latest News, Prism Sound (באנגלית)
3. ↑  M'Black, Billboard
4. ↑  Q&A: Yungblud Releases Self-Titled Genre-Explorative Debut EP / Ones To Watch, Ones To Watch
5. ↑  Watch Yungblud, Halsey + Travis Barker Perform ‘11 Minutes’ Live At The iHeart Awards - News, Rock Sound Magazine (באנגלית)
6. ↑  Halsey, Billboard

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: df0e96fe-6625-4891-9402-dde3df89d654

 |
האזור האוסטרלי.
וומבט שעיר-אף דרומי באוסטרליה הדרומית. יונקי הכיס התפתחו ושגשגו בעיקר באוסטרליה.
**האזור האוסטרלי** הוא אחד משמונת האזורים הביוגאוגרפים המחלקים את שטח כדור הארץ. הוא מצוי כולו באוקיאניה בשטח אוסטרלאסיה וכולל את אוסטרליה, האי טסמניה, גינאה החדשה וכמה איים במזרח אינדונזיה כמו סולאווסי, איי מאלוקו ואיי סונדה הקטנים כמו פלורס וטימור. האזור כולל גם כמה איים באוקיינוס השקט הקרובים יחסית לאוסטרליה כמו ארכיפלג ביסמרק, ונואטו, ניו זילנד, קלדוניה החדשה ואיי שלמה. איים נוספים באוקיינוס השקט שייכים לאזור האוקייני. במערב הוא גובל באזור האינדומלאי ומופרד בקו ואלאס (קרוב לשטח סונדאלנד).

פלורה ופאונה
------------

מרבית הפלורה והפאונה האוסטרלים הם אנדמיים ומבודדים ורבים מהם התפתחו ביבשת הקדומה גונדוונה, שכללה גם את אנטארקטיקה ואמריקה הדרומית. משום כך חלק מהמינים ביבשות אלה בעלי אבות קרובים למינים האוסטרלים, למשל הצמחייה של אנטארקטיקה ומספר יונקי כיס החיים באמריקה.

מינים רבים התפתחו באזור, ביניהם ידועים יונקי הכיס, יונקי הביב ומספר עופות קדומים חסרי שיניים כמו האמו, הקזואר והקיווי ובין הצמחים בולטים האקליפטוסים. מספר מינים חיים גם לאורך כמה איים אסייתיים וחלקם נפוצים גם לאורך כמה מאיי פולינזיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האזור האוסטרלי** בוויקישיתוף
**נתנאל בייקון** (באנגלית: **Nathaniel Bacon**‏; 1585 – 1627) היה צייר ובעל אדמות מקולפורד, סופוק, אנגליה.

אומנות
------

רק תשעה מציוריו של בייקון שרדו. הוא היה ידוע במיוחד בזכות סצינות המטבח והשוק שלו, המאופיינות על ידי תיאורי טבע דומם של ירקות ופירות גדולים, מלווים לעיתים קרובות במשרתת, הידועה ביותר היא "המשרתת עם טבע דומם של ירקות ופירות" (Tate Gallery London ). נטייה זו לסצינות מטבח או שוק נפוצה הרבה יותר בקרב ציירים הולנדים ופלמיים, כמו יואכים ביקלאר, או מדור מאוחר יותר, פיטר קורנליש ואן רייק.

בייקון מוכר כצייר הנוף הבריטי הידוע הראשון, וגם צייר דיוקן עצמי ומספר דיוקנאות אחרים. הוא קיבל תואר אביר בשנת 1625, לכבוד הכתרת צ'ארלס הראשון.

חיים אישיים
-----------

הוא היה בנו של סר ניקולס בייקון, ברונט הראשון.

בשנת 1613 התחתן בייקון עם ג'יין, אלמנתו של סר ויליאם קורנוואליס, ואמו של פרידריך קורנוואליס, הברון הראשון מקורנוואליס.

בייקון נפטר בקולפורד הול בגיל 42. הוא נקבר שם ב -1 ביולי 1627.

בתם, ג'יין, בת שלוש שנים, נפטרה באותה שנה והיא קבורה לצד אביה.

רישומי קבורותיהם עוקבים זה אחר זה במרשם הקבורה של קהילת קלפורד.

בתם אן בייקון התחתנה עם סר תומאס מיוטי בשנת 1639

אן בייקון, ליידי דרורי, הייתה אחותו, וייתכן שהייתה לו השפעה מסוימת על הסדרה של ציורים קטנים המקשטים את הארון של ליידי דרורי.

בייקון מונצח בכנסיית סנט מרי בקולפורד באנדרטה של הפסל ניקולס סטון.

ביוני 1628 אחיו של בייקון, סר אדמונד בייקון ראה את זה האנדרטה מיוצרת בבית המלאכה של סטון בלונדון.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נתנאל בייקון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Funerary monument, St Mary's Church, Culford, Suffolk
2. ↑  Concise Dictionary of National Biography
3. ↑  Smith, George, **The dictionary of national biography : the concise dictionary**, Oxford Univ. Press, 1979-82, מסת"ב 0-19-865301-8
4. ↑  Suffolk Churches, www.suffolkchurches.co.uk

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 131516744
* ISNI: 0000 0000 6688 214X
* LCCN: no2002016393
* NTA: 291420281
* RKD: 3443
* SUDOC: 123583519
* ULAN: 500028205
* VIAF: 60216657
* WorldCat: lccn-no2002016393

 |
**דוד "דדה" מלמד** (נולד בשנת 1939) הוא שחיין עבר ישראלי, אלוף ישראל ושיאן ישראל במשחה ל-100 מטר גב.

ביוגרפיה
--------

דוד מלמד נולד וגדל בקיבוץ רמת יוחנן. הוא התאמן בקבוצת השחייה הפועל גוש זבולון, בהדרכתו של יוסף טלקי. השחיין האולימפי אברהם מלמד הוא אחיו הצעיר.

### 1954

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1954, זכה מלמד במדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:19.4 דקות, אחרי עוזי רוזן מהפועל העמקים (1:16.7 דקות) וצבי סגל מהפועל חיפה (1:19.1 דקות).

### 1955

#### שיאן ישראל

בתחרות שנערכה בכפר המכבי בתחילת אוקטובר 1955 קבע מלמד במשחה ל-100 מטר גב שיא ישראלי חדש של 1:13.0 דקות. שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:14.7 דקות, אחרי עוזי רוזן (1:13.8 דקות) ולפני צבי סגל (1:18.7 דקות).

### 1956

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1956, זכה מלמד במדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:14.9 דקות, אחרי עוזי רוזן (1:12.0 דקות) ויואב צרי מהפועל אפיקים (1:14.5 דקות).

### 1958

#### אלוף ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1958, זכה מלמד במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:13.0 דקות.

### 1960

בתחרות שנערכה בנהריה ביולי 1960 קבע מלמד במשחה ל-50 מטר גב שיא ישראלי חדש של 30.5 שניות, שיפור לשיאו שעמד על 30.9 שניות. באליפות ישראל שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר אותה שנה הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:13.5 דקות, אחרי יורם שניידר מהפועל קריית טבעון (1:09.2 דקות) ולפני חברו לקבוצה דניאל פרוכטר (1:15.2 דקות).

קישורים חיצוניים
----------------

* צבי כתבי, שחייה 1954: צעד קדימה, דבר, 26 בנובמבר 1954

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלמה מוזר, אורות וצללים באליפות השחיה, דבר, 17 באוקטובר 1954
2. ↑  מלמד: 100 גב - 1:13.0 דק', על המשמר, 2 באוקטובר 1955
3. ↑  שלמה מוזר, דבר הספורט - מנדלבאום גיבור אליפות ישראל בשחייה בשברו שלושה שיאים, דבר, 9 באוקטובר 1955
4. ↑  אווירה בינלאומית בבת-גלים, חרות, 11 באוקטובר 1955
5. ↑  5 שיאים והפתעות באליפות ישראל בשחייה, חרות, 7 באוקטובר 1956
6. ↑  הוצבו שני שיאים בשחייה, דבר, 10 ביולי 1960
7. ↑  שלמה מוזר, שחייני הפועל גוש-זבולון זכו באליפות ישראל, דבר, 16 באוקטובר 1960
**הנרייטה מארי מאייר** (באנגלית: **Henriette Marie Meyer**‏; 1872 – 21 בדצמבר 1963), הידועה בכינוייה **ליידי דייוויס** (באנגלית: **Lady Davis**), הייתה פילנתרופית יהודייה אמריקאית-קנדית.

קורות חיים
----------

דייוויס נולדה בסן פרנסיסקו, בתו של צ'ארלס מאייר, בנקאי ופילנתרופ. ב-12 ביוני 1898 נישאה לאיש העסקים הקנדי סר מורטימר ברנט דייוויס, ולאחר מכן עבר הזוג להתגורר במונטריאול עד סוף מלחמת העולם הראשונה.

בשנת 1901 נולד בנה, מורטימר דייוויס, וילד נוסף שכנראה מת בלידה. לאחר מספר שנים היא אימצה את אחיינה פיליפ. בשנת 1924 התגרשו בני הזוג. בהסכם הגירושין, שהושג לאחר משא ומתן ממושך, קיבלה דייוויס למעלה ממיליון דולר, סכום שאפשר לה להמשיך בפעילותה הפילנתרופית.

לאחר גירושיה היגרה לצרפת שם הקימה כפר נופש לילדים מעוטי יכולת בשם "Colonie de vacance", וזכתה מהממשלה הצרפתית בעיטור לגיון הכבוד, עבור עבודתה ההתנדבותית והפילנתרופית. בנוסף, שיכנה פליטים שהחלו להגיע לפריז בעקבות עליית הנאצים לשלטון ורדיפות היהודים.

לאחר שפרצה מלחמת העולם השנייה, דייוויס שבה למונטריאול שם תרמה לצבא הבריטי מטוס ספיטפייר וארגנה בתי הארחה עבור חיילי חיל האוויר ודאגה לתחזוקם עד ינואר 1946. עבור עבודתה זו זכתה לעיטור דיים מפקדת האימפריה הבריטית.

בתום המלחמה ייסדה את "קרן ליידי דייוויס" שפעלה להבאת מדענים ומשכילים שניצלו לקנדה, הייתה פעילה במוזיאון לאמנויות של מונטריאול ואוניברסיטת מקגיל.

מספר שנים לפני מותה, ייסדה קרן בשיתוף עם לואיס וברנרד בלומפילד עבור יהודי קנדה. תרומות הקרן הביאו לבניית רשת בתי הספר עמל בישראל.

בישראל יש קרן מלגות על שמה הזוכה לתמיכה מהקרן בקנדה.

מבנים ומוסדות על שמה
--------------------

* המרכז הרפואי כרמל ע"ש ליידי דייוויס בחיפה
* בית הספר עמל ליידי דייוויס השוכן בנאות אפקה בצפון תל אביב
* בית הספר עמל ליידי דייוויס השוכן בקריית יובל בירושלים
* בניין ליידי דייוויס - בניין הספרייה הלאומית בגבעת רם בירושלים
* בניין ליידי דייוויס - הפקולטה להנדסת מכונות בטכניון

* מבנה המרכז הרפואי כרמל ע"ש ליידי דייוויסמבנה המרכז הרפואי כרמל ע"ש ליידי דייוויס
* בניין הספרייה הלאומית (בניין ליידי דייוויס)בניין הספרייה הלאומית (בניין ליידי דייוויס)
* בניין ליידי דייוויס בטכניוןבניין ליידי דייוויס בטכניון

קישורים חיצוניים
----------------

* Jews in the News: Joan Rivers, Kirk and Michael Douglas, באתר Let my people grow (באנגלית)
* ליידי דייוויס, באתר בית הספר עירוני קהילתי ליידי דייוויס תל אביב
* הודעה על פטירתה של ליידי דייוויס, בעיתון הגאזט של מונטריאול (באנגלית)
* ביוגרפיה של דייוויס מורטימר (באנגלית)
* Naming the Laurentians: A History of Place Names 'up North', עמ' 176, בגוגל ספרים (באנגלית)
* שלבי התכנון של בית הספר החדש - "עמל", דבר, 19 במרץ 1972
* סופר "דבר", 5 מליון דולאר תרומה להקמת ביה"ח על הכרמל, דבר, 18 באפריל 1973
* דיון על צוואתה של ליידי דייוויס בישיבת הממשלה, 13.7.1969
|  |
| --- |
| **פיטוגאוגרפיה** |
| * האזור הים-תיכוני
* האזור האירנו-טורני
* האזור הסהרו-ערבי
* האזור הסודאני
 |
| **מושגים נוספים** |

נוף מנהר הנילוס במצרים
**האזור האירנו-טוּרָני** הוא אזור פיטוגאוגרפי, הכולל ברובו צמחייה אופיינית לו אך מצויים בו גם צמחים השכיחים באזורים אחרים. הוא משתרע בצורת רצועה רחבה לאורך כל אפריקה הצפונית, חצי האי סיני, חצי האי ערב, דרום סוריה, עיראק, איראן וטורקיה. הוא נמשך גם לאפגניסטן, טורקמניסטן, מרכז אסיה, טיבט ועד  מדבר גובי.

קווי האופי המיוחדים לאזור:

* האקלים מדברי טיפוסי, יבשתי קיצוני, ונושא אופי קיצוני של אקלים ים תיכוני: החורף קר ושילגי, האביב והסתיו גשומים והקיץ חם ויבש.
* המשקעים מרוכזים בחורף וכמותם לא עולה על 200 מ"מ.
* שאר תנאי האקלים לא נוחים לגידול צמחים: רוחות יבשות ולחות נמוכה הגורמים בין השאר להתאדות רבה.
* הצמחייה עשירה במספר המינים אך הצומח דל מאוד, הכסות דלילה ואזורים שלמים ללא עשב.
* הצומח הוא של ערבה, מדבר או "יער-ערבתי", דהיינו: ערבה שפזורים בה עצים בודדים מרוחקים זה מזה.
* הגידולים מוגבלים לנאות מדבר ובקרבת נחלים.

תחומי החקלאות באזור האירנו-טורני הם בעמק הנילוס ובעמקי הפרת והחידקל – נאות המדבר של האזור.

### בישראל

בארץ-ישראל נפוצים מינים אירנו-טורניים רבים: כ-320 מינים בעלי טיפוס תפוצה אירנו-טורני, ועוד כ-600 מינים בעלי טיפוס תפוצה מעורב, הכולל מרכיב אירנו-טורני (על פי אתר צמחיית ישראל ברשת). בין המינים האלה נמנים אירוס הדור, זוטה ובורית רפואית.

עיקר התפוצה של מינים אלה בארץ היא באזור חגורת הספר, הר הנגב, והחרמון. לכן אזור ספר המדבר והר הנגב כונה בפי הבוטנאים אלכסנדר איג ומיכאל זהרי *האזור האירנו-טורני* בארץ-ישראל. אולם אנליזה סטטיסטית של התפלגות טיפוסי התפוצה של כלל מיני הצומח באזורים אלה הראתה, שאלו אינם אלא אזורי מעבר בין האזור הים-תיכוני לבין האזור הסהרו-ערבי, וברוב השטח המינים האירנו-טורנים אינם מהווים את המרכיב העיקרי של עושר המינים (דנין ופליטמן 1987, 1988).

קישורים חיצוניים
----------------

* מפת החבלים הפיטוגאוגרפים של ארץ ישראל באתר מט"ח
סר **רונאלד "רוי" ולנסקי**, אביר מפקד (באנגלית: Sir **Roland** "**Roy**" **Welensky**;‏ 20 בינואר 1907 - 5 בדצמבר 1991) היה פוליטיקאי מרודזיה הצפונית, ממוצא יהודי, וראש הממשלה השני והאחרון של הפדרציה של רודזיה וניאסלנד.

ביוגרפיה
--------

נולד בשם רפאל ולנסקי (Raphael Welensky) בסולסברי, רודזיה הדרומית דאז (הארארה, זימבבואה של ימינו) לאם אפריקאנרית ממוצא הולנדי-נוצרי, ולאב יהודי ממוצא ליטאי. לצד מוצא הוריו תמיד הגדיר עצמו כ"100 אחוז בריטי". הוא עבר לרודזיה הצפונית, יצר קשרים עם איגודים מקצועיים והפך לחבר במועצה המחוקקת הקולוניאלית ב-1938. הוא קרא למיזוג רודזיה הצפונית והדרומית (הדרומית הייתה תחת שליטתה של ממשלה לבנה עצמאית בעוד שהצפונית הייתה תחת שלטונה של בריטניה). למרות שכשל בניסיונותיו, הצליח ולנסקי להקים את הפדרציה של רודזיה וניאסלנד, מדינה בתחומי האימפריה הבריטית, שביקשה לשמור את השלטון בידי המיעוט הלבן ובו זמנית לנוע לעבר הקידמה, בניגוד למשטר האפרטהייד של דרום אפריקה.

ולנסקי הפך לראש הממשלה של הפדרציה ב-1957. הוא התנגד למהלכים של הבריטים נגד הרוב השחור, והשתמש בכוח צבאי על מנת לדכא אלימות פוליטית בטריטוריות. לאחר עלייתם לשלטון של מועמדים שחורים בשתיים מתוך שלוש הטריטוריות, הפדרציה התפרקה ב-1963. ולנסקי פרש מתפקידו ושב לסולסברי, היכן ששב לפוליטיקה וניסה למנוע מרודזיה (לשעבר רודזיה הדרומית) להכריז על עצמאות חד-צדדית. עם קץ השלטון הלבן ב-1979 ועם הכרזת העצמאות של רודזיה ב-1980 (ששינתה את שמה לזימבבואה), תחת הנהגתו של רוברט מוגאבה, עבר ולנסקי לאנגליה, שם מת ב-1991. מעריץ נלהב של בריטניה ושל האימפריה הבריטית, ולנסקי תיאר את עצמו כ"חצי יהודי, חצי אפריקאנר, ו-100% בריטי."

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוי ולנסקי** בוויקישיתוף
* רוי ולנסקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* רוי ולנסקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lowry, Donal, The crown, empire loyalism and the assimilation of non-British white subjects in the British world: An argument against ‘ethnic determinism’, **The Journal of Imperial and Commonwealth History** 31

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007274437505171
* BnF: cb12207161z (data)
* GND: 119009811
* ISNI: 0000 0001 1493 6545
* LCCN: n82249087
* NLA: 36014539
* NTA: 071435972
* RERO: 02-A005868630
* SNAC: w63g2ndk
* SUDOC: 176642315
* Trove: 1186007
* VIAF: 74653816
* WorldCat: lccn-n82249087

 |
**Lock-On After Launch**, (באנגלית: **יכולת נעילה לאחר שיגור**). הוא מושג המתאר יכולת של מערכות נשק מונחה מתקדמות, המסוגלות לרכוש את המטרה או להחליפה לאחר השיגור (ממטוס או מכלי אחר), להבדיל ממערכות נשק מונחה ישנות יותר, שהיו תלויות במערכת השיגור ברכישת מטרות, ולא יכלו להחליף את המטרה לאחר השיגור.

היכולת מתחלקת לשני סוגים: רכישה עצמאית, ורכישה ממערכת חיצונית.

**רכישה עצמאית** מתבצעת בעזרת ראש ביות אקטיבי-עצמאי. כך למשל, טיל אוויר-אוויר יכול להיות משוגר אל מעבר לטווח הנראה של מכ"ם המטוס המשגר, ולחפש בעצמו מטרות. היתרון הגדול בשיטה זו הוא היכולת של המטוס להישאר פסיבי, ללא שידור אקטיבי, וכך לא להתגלות על ידי מערכות איתור שונות.

**רכישה חיצונית** מתבצעת באותה השיטה שבה נרכשת מטרה באופן רגיל, בעזרת ראש ביות חצי אקטיבי/פסיבי, אלא שהכל מתבצע לאחר השיגור, בעזרת יכולת קישור בין המערכת המשגרת אל החימוש המשוגר. כך למשל, בדוגמה שלעיל, הטיל משוגר, ורק לאחר מכן מופנה לעבר מטרה בעזרת המערכת המשגרת. היתרון בשיטה זו הוא יכולת להישאר עם שידור אקטיבי קצר זמן, המגדיל את שרידות המערכת המשגרת, ויכולת להחליף מטרות לאחר השיגור (שגר ועדכן).

ראו גם
------

* פיתון 5 - טיל אוויר-אוויר ישראלי בעל יכולות LOAL
* דרבי - טיל אוויר-אוויר ישראלי בעל יכולות LOAL

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **LOAL** |
**רוי קווינטין אכלין אוונס** (באנגלית:  **Roy Quintin Echlin Evans**; נולד ב-4 באוקטובר 1948) היה שחקן ליברפול שהתקדם בדרגי האימון במועדון עד למינויו כמאמן ראשי.

ביוגרפיה
--------

אוונס שיחק במדי נבחרת אנגליה ברמת בתי הספר, והיה מגן מחליף בליברפול של שנות ה-60 וה-70. המאמן דאז ביל שאנקלי ראה באוונס משהו שונה, והציע לו לנסות קריירת אימון. אוונס פרש ממשחק הכדורגל בגיל 26, לאחר 11 הופעות בלבד במדי הקבוצה הראשונה, וקיבל את משרת מאמן קבוצת המילואים של ליברפול.

בכך החלה התקדמותו ההדרגתית של אוונס בצוות האימון של ליברפול, כאשר אוונס עבד בתחילה תחת שאנקלי, ואחריו בוב פייזלי וג'ו פייגן שקודמו בעצמם לתפקיד המאמן הראשי מעמדת עוזר המאמן. אוונס המשיך לעבוד כמאמן תחת קני דלגליש וגריים סונס, לפני שקיבל את המשרה בעצמו בשנת 1994, לאחר פרישתו של סונס.

עם אוונס כמאמן ראשי זכתה ליברפול בגביע הליגה ב-1995 כאשר סטיב מקמנמן, הכוכב העולה של אוונס, כבש את שני השערים בניצחון 2–1 מול בולטון וונדררס במשחק הגמר. עם זאת, 4 שנים של הישגים דלים, יחד עם שמועות על חוסר משמעת של השחקנים מחוץ למגרש, הובילו את המועדון למנות את המאמן הצרפתי ז'ראר הוייה כמאמן שני ב-1998. האוהדים והתקשורת כאחד לא התלהבו מהמינוי, ואכן לאחר מספר חודשים התפטר אוונס מתפקידו, אחרי 30 שנה בשורות ליברפול.

בשנים שלאחר פרישתו מליברפול לא עסק אוונס רבות בכדורגל, פרט לתפקידים קצרים בפולהאם וסווינדון טאון. ב-2004, כאשר חלוצה לשעבר של ליברפול, ג'ון טושק, קיבל את עמדת מאמן נבחרת ויילס, הסכים אוונס לשמש כעוזר המאמן תחתיו. אוונס גם חידש את קשריו עם ליברפול, וכיום משמש כפרשן במשחקים המועברים בשידור חי באתר הרשמי של המועדון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוי אוונס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt

| מאמני ליברפול |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| בארקלי ומקנה (1892–1896) • ווטסון (1896–1915) • אשוורת' (1919–1923) • מקווין (1923–1928) • פטרסון (1928–1936) • קיי (1936–1951) • ולש (1951–1956) • טיילור (1956–1959)  שאנקלי (1959–1974) • פייזלי (1974–1983) • פייגן (1983–1985) • דלגליש (1985–1991) • מוראן (1991) • סונס (1991–1994) • אוונס (1994–1998) • אוונס והוייה (1998) • הוייה (1998–2004)  בניטס (2004–2010) • הודג'סון (2010–2011) • דלגליש (2011–2012) • רוג'רס (2012–2015) • קלופ (2015–) |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: nr2005003784
* MusicBrainz: fd2fe6ed-6d10-40e4-b84c-9010a4e11a2c
* VIAF: 29488814
* WorldCat: lccn-nr2005003784

 |
**ליידי המילטון** (באנגלית: **That Hamilton Woman**) הוא סרט דרמה היסטורי בשחור-לבן משנת 1941 בהפקתו ובבימויו של אלכסנדר קורדה עם ויוויאן לי ולורנס אוליבייה בתפקידים הראשיים.

הסרט מתאר את פרשת אהבתם של אמה המילטון (אנ'), אשתו של שגריר בריטניה בממלכת נאפולי והאדמירל הבריטי המפורסם, הוריישו נלסון, בתקופת המלחמות הנפוליאוניות.

הסרט צולם בארצות הברית בתקופה שאירופה הייתה כבושה על ידי גרמניה הנאצית וברית המועצות עדיין הייתה עדיין בת בריתה. בריטניה נשארה מבודדת במלחמתה. התסריט לסרט הוא פרו-בריטי מובהק ונפוליאון מצטייר בו כדיקטטור ללא מעצורים (כמו היטלר. כאשר נפוליאון הציע תנאים לשלום התנגד לכך נלסון בטענות הדומות לאלו של צ'רצ'יל: "נפוליאון לא יעצור עד שיכבוש את כל העולם, אין עושים שלום עם דיקטטורים, יש להרוס ולהשמיד אותם".

הסרט זכה להצלחה בארצות הברית, אבל להצלחה גדולה עוד יותר בברית המועצות. וינסטון צ'רצ'יל אף יזם את הקרנת הסרט במסיבה שבה השתתף גם פרנקלין דלאנו רוזוולט, ובסוף ההקרנה הוא פנה למשתתפים וציין "רבותיי, חשבתי שהסרט יעניין אתכם מעצם היותו מציג אירועים שדומים לאירועים שאנחנו שותפים להם כיום".

"תנועת אמריקה תחילה" (אנ') שהתנגדה לכניסת ארצות הברית למלחמת העולם השנייה קראה להחרים את הסרט המעודד מלחמה. תנועה זו התפרקה שלושה ימים לאחר המתקפה על פרל הארבור. העלילה נפרשת בצורת פלאשבק בסיפורה של ליידי המילטון שהגיעה לתחתית לאחר מות נלסון.

בסרט יש שחזור של קרב טרפלגר בו נהרג נלסון.

הסרט זכה בפרס אוסקר למיקס הסאונד הטוב ביותר.

קיצור העלילה
------------

שוטרים תופסים בעיר קאלה, אישה שגנבה בקבוק אלכוהול. בבית הסוהר היא משוחחת עם זונה (הת'ר אנג'ל) שנאסרה ביחד איתה ואומרת לה ששמה הוא ליידי המילטון. היא ממשיכה בסיפורה לזונה שלא מאמינה לה.

אמה המילטון (ויוויאן לי) הייתה אישה בעלת "עבר". גדלה בשכונת עוני ואחר כך הייתה רקדנית במקומות מפוקפקים עד שהפכה לקורטיזנה. לבסוף הייתה לפילגש של צ'ארלס גרנוויל (אנ'). גרנוויל שלח אותה ואת אמה לביתו של דודו ויליאם המילטון (אנ') (אלן מובריין) שהיה שגריר בריטניה בממלכת נאפולי תמורת כיסוי חובותיו הכבדים. המילטון היה מבוגר, אלמן וצולע. הוא התאהב בה עוד כשראה ציור שלה בלונדון. הוא הסביר את המצב לאמה והציע לה נישואים והיא מחוסר ברירה הסכימה והפכה לליידי המילטון.

לאמה היו חיי עושר אך משעממים עד שנפגשה בלורד נלסון (לורנס אוליבייה). הוא היה קטוע יד ועיוור בעין אחת אך זה לא הפריע לה. כאשר כבשו הצרפתים את נאפולי הוא הבריח אותם ללונדון ושם פרחה אהבתם אם כי אשתו, ליידי פרנסיס נלסון (גלדיס קופר), לא הסכימה להתגרש ממנו. בשנת 1801 נולדה לאמה ונלסון, בת בשם הורשיה.

נלסון תמך באמה והם חיו בגלוי ובאושר עד שנקרא לקרב האחרון, קרב טרפלגר ב-21 באוקטובר 1805 ממנו לא חזר. לאחר מכן הידרדר מצבה של אמה והיא סיימה את חייה בשכרות ובעוני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליידי המילטון** בוויקישיתוף
ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליידי המילטון** בוויקישיתוף

* "ליידי המילטון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ליידי המילטון", באתר נטפליקס
* "ליידי המילטון", באתר AllMovie (באנגלית)
* "ליידי המילטון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "ליידי המילטון", באתר אידיבי
* "ליידי המילטון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט ליידי המילטון, באתר יוטיוב
* הסרט ליידי המילטון, באתר TCM
**LG G PAD 8.3** הוא מחשב לוח המיוצר על ידי חברת LG אלקטרוניקה. המכשיר שייך לסדרת הדגל של LG, ה-G הכוללת את ה-G2. המכשיר הושק במהלך הרבעון האחרון בשנת 2013. למכשיר מסך בגודל 8.3 אינץ' ברזולוציית 1080X1920, לעומת קודמו, ה-LG Optimus Pad שכלל מסך בגודל 8.9 אינץ'. זהו מחשב הלוח השני של LG. מערכת ההפעלה היא אנדרואיד 4.2.2 אך בדצמבר 2013 ניתן היה לעדכן את מערכת ההפעלה ל-4.4 kitkat.

תכונות
------

למכשיר יש מסך בגודל 8.3 אינץ' ברזולוציית HD מלאה 1080X1920 עם צפיפות פיקסלים (PPI) של 273 פיקסלים לאינץ'. המכשיר כולל את פלטפורמת ה-Snapdragon 600 מבית קוואלקום הכוללת מעבד מרובע ליבות במהירות 1.7GHz ובנוסף, 2GB של זיכרון RAM. למכשיר זיכרון פנימי 16GB הניתן להרחבה. למכשיר יש מצלמה אחורית 5MP ומצלמה קדמית 1.2MP. המכשיר מגיע בשני צבעים: שחור ולבן. שתי הגרסאות כוללות wifi בלבד, ללא קישוריות סלולרית. למכשיר מספר תכונות, חלקן לקוחות ממכשיר ה-G2 והן:

* **Qslide**: ריבוי משימות - חלונות אשר ניתן לשנות את שקיפותם וגודלם, במקביל לביצוע משימה אחרת.
* **Slide Aside**: מעבר מהיר עד שלושה יישומים.
* **QuickRemote**: שלט רחוק באמצעות אינפרא אדום.
* **ריבוי משתמשים**: מספר חשבונות בטאבלט ומצב אורח, כפי שניתן במכשיר ה-G2.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **LG G Pad 8.3** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של LG G Pad 8.3
**קלירוכיה** (ביוונית עתיקה: **κληρουχία**) היא צורת התיישבות שפיתחה האימפריה האתונאית. צורת התיישבות זו הייתה ייחודית לאתונה העתיקה, ולא הייתה מקובלת בפולייס היווניות האחרות.

ערי מדינה ביוון העתיקה (פוליס) נהגו לעיתים קרובות לייסד קולוניות מעבר לים. קולוניות התחלקו לרוב לשני סוגים עיקריים: אפויקיאי, מושבה שנוסדה כעיר בפני עצמה; ואפוריה, קולוניה שנוסדה כתחנת מסחר. לרוב, פרט לזיקה מסוימת, המושבות שנוסדו היו נפרדות לחלוטין מעיר האם שלהן, ולעיתים אף ייסדו מושבות משל עצמן או הכריזו מלחמה על עיר האם. הקלירוכיות היו שונות בתכלית השינוי. המתיישבים במושבות אלו, אשר נקראו "קלירוכים", לא איבדו את אזרחותם האתונאית והפכו לאזרחיה של עיר חדשה, הם נותרו אזרחי אתונה. אף על פי שקיבלו אוטונומיה פנימית, הרי שהם היו חברים בשבט (דימוי) שלהם, ושירתו כחיילים בצבא האתונאי. בראש כל קלירוכיה עמד פקיד מיוחד שמונה בידי אספת העם באתונה (אקלסיה), והוא היה גם המפקד של הכוח הצבאי ששלחה הקלירוכיה כדי להילחם במלחמותיה של אתונה.

קלירוכיות הוקמו לרוב על אדמות שהוחרמו מערים מנוצחות. הקלירוכיה היוותה פתרון לשתי בעיות קשות אשר הטרידו את אתונה. ראשית, היא העניקה לאזרחים חסרי קרקע אדמה פורייה, ושנית, מכיוון שהקלירוכים נותרו אזרחי אתונה הם שימשו גם כחיל משמר שווידא שהמנוצחים לא יפרו את חוזה השלום ויצאו למלחמת נקם. לעיתים קרובות הקלירוכים לא טרחו לעבד את האדמה שהוענקה להם, אלא החכירו אותה לבעליה הקודמים ששימשו כאריסים. לעיתים הוחרמה הקרקע גם ללא סיבה נראית לעין מחברות הליגה האטית-דלית, וכפיצוי ניתנה להן הנחה במיסים הקבועים שהיו משלמות.

שיטת הקלירוכיות פתוחה בידי המדינאי פריקלס, ככל הנראה בסביבות שנת 453 לפנה"ס. הקלירוכיות נוסדו בעיקר בנקודות אסטרטגיות כמו נקסוס, אנדרוס, אביה, תראקיה, חלקידיקי וגליפולי. ניתן לראות עדויות לכך גם בהפחתת המס של אותם אזורים: בסביבות 450-449 לפנה"ס צומצם המס של אנדרוס מ-12 כיכר ל-6, והמס של אובויה משבע וחצי לחמש. למרות זאת, התושבים המקומיים לרוב נטרו טינה לקלירוכים.

ראו גם
------

* הקולוניזציה היוונית

קישורים חיצוניים
----------------

* קלירוכיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  משה עמית, **תולדות יוון הקלאסית**, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 1984. עמ' 202.
2. 1 2 3 4 5  א. ר. ברן, **פריקלס ואתונה**, הוצאת הדר, 1982. עמ' 86.
3. ↑  אלכסנדר פוקס, **אתונה בימי גדולתה**, ירושלים: הוצאת מוסד ביאליק, תש"ל. עמ' 44.
4. 1 2 3  משה עמית, **תולדות יוון הקלאסית**, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 1984. עמ' 201-202.