recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**בויקו גאורגייב דימיטרוב** (בבולגרית: **Бойко Георгиев Димитров**‏; נולד ב-5 ביוני 1941, פלבן, ממלכת בולגריה) הוא דיפלומט ופוליטיקאי בולגרי, אשר בין השנים 1989–1990 כיהן כשר החוץ האחרון של הרפובליקה העממית של בולגריה וכשר החוץ הראשון של בולגריה.

קורות חייו
----------

בויקו דימיטרוב נולד בפלבן והתייתם בגיל צעיר. הוריו שהיו פרטיזנים חברי המפלגה הקומוניסטית של בולגריה, נהרגו במהלך קרבות מול המשטרה הבולגרית. בספטמבר 1944, לאחר הפיכת חזית המולדת של בולגריה אומץ על ידי גאורגי דימיטרוב. ב-1963 סיים את המכון הממלכתי ליחסים בינלאומיים של מוסקבה ובהמשך, הועסק במשלחת הבולגרית לאו"ם. ב-1967 התקבל רשמית כחבר במפלגה הקומוניסטית של בולגריה. בין השנים 1978–1982 כיהן כשגריר בולגריה לקובה. ב-1981 הפך לחבר מן המניין במועצה המרכזית של המפלגה הקומוניסטית. ב-1989, במהלך סתיו העמים ולאחר הדחתו של טודור ז'יבקוב, התמנה פטר מלאדנוב לראש מועצת המדינה ודימיטרוב החליף אותו כשר החוץ של בולגריה בממשלתו של גאורגי אטנסוב. דימיטרוב היה שר החוץ האחרון בעידן הרפובליקה העממית של בולגריה. הוא המשיך לכהן גם בממשלתו של אנדריי לוקאנוב והיה לשר החוץ הראשון בעידן בולגריה.

קישורים חיצוניים
----------------

* Georgi Dimitrov's son fell ill, באתר pik.bg (בבולגרית).

הערות שוליים
------------

1. ↑  מנהיגי בולגריה, באתר zarate.eu (באנגלית).

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**פטר מלאדנוב** | **שר החוץ של בולגריה** 17 בנובמבר 1989 – 21 בספטמבר 1990 | **הבא**:**ליובן גוצב** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1068889594
* VIAF: 315523874
* WorldCat: viaf-315523874

 |
**Come Fly with Me** הוא אלבום של הזמר האמריקני פרנק סינטרה שיצא לאור בשנת 1958. זהו אלבום האולפן ה-17 של סינטרה וה-10 תחת חברת ההקלטות קפיטול.

הפקה
----

באלבום שיתף סינטרה פעולה לראשונה עם המארגן/מנצח בילי מיי. באלבום זה חזר סינטרה, לאחר אלבום חג המולד שהוציא שנה קודם לכן, אל אלבום הנושא שמאפיין אותו לאורך רוב הקריירה. האלבום תוכנן כמסע מוזיקלי סביב העולם ועל פי בקשתו של סינטרה את השירים כתבו סמי כהן וג'ימי ואן האנסן.

בביוגרפיה שכתב המפיק הנודע ג'ורג' מרטין הוא מספר כי כאשר ביקר באולפני קפיטול בזמן ההקלטות הוא שמע את סינטרה מביע את חוסר שביעות רצונו מעטיפת האלבום שבה הוא נראה לטענתו באופן נלעג כמקדם מכירות לחברת TWA.

האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד בשבוע השני לצאתו ונשאר בפסגה למשך חמישה שבועות. כמו כן זכה האלבום למועמדות לפרס האלבום הטוב ביותר בטקס הגראמי של אותה השנה.

על אף שההקלטות נעשו בסטראו האלבום יצא אל החנויות בשיטת המונו בלבד, אלבום יצא בשיטת סטראו בסופו של דבר רק בשנת 1962. ההבדלים בין שתי הגרסאות של האלבום היו גדולים, האלבום משנת 1958 הוגדר בידי הפרשנים כבעל צליל עמוק יותר וחמים במיוחד בקטעי הנגינה של כלי המייתר וכלי הנשיפה, דבר שחסר בגרסת הסטראו של האלבום. הגרסה המקורית של האלבום משנת 1958 נחשבת היום לכמעט אבודה ודיי נדירה ולמעט כמה עותקים מקוריים הנמצאים בידי חברת קפיטול, ידוע כי האלבום המקורי משמש פריט לאספנים. כל ההוצאות המאוחרות יותר של האלבום שיצאו בשנים 1992 ו 1998 יצאו בגרסת סטראו בלבד.

האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האמריקאי ושהה בפסגה במשך חמישה שבועות ולמקום השני במצעד הבריטי.

משתתפים
-------

* פרנק סינטרה - קולות
* בילי מיי - מארגן, מנצח

רשימת שירים
-----------

### צד א'

1. Come Fly With Me
2. Around the World
3. Isle of Capri
4. Moonlight in Vermont
5. Autumn in New York
6. On the Road to Mandalay

### צד ב'

1. Let's Get Away from It All
2. April in Paris
3. London By Night
4. Brazil
5. Blue Hawaii
6. It's Nice to go Trav'ling

קישורים חיצוניים
----------------

* ספוטיפיי Come Fly with Me באתר ספוטיפיי
* MusicBrainz Come Fly with Me באתר MusicBrainz
* Discogs Come Fly with Me באתר Discogs
* AllMusic Come Fly with Me באתר AllMusic

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 78e08fd8-6e52-3712-bcba-99f0312fe7bd

 |
המונח "קוורטו" מפנה לכאן. לערך העוסק במשחק לוח עם שם דומה, ראו קוורטו (משחק לוח).
מהדורת "קוורטו רע" של המלט, 1603
**מהדורת קוורטו** הוא ספר או חוברת המורכבת מדפים בגודל רבע-גיליון, כלומר גיליון דפוס סטנדרטי מקופל פעמיים ומודפס משני צדדיו, כך שמכל גיליון נוצרים שמונה עמודים מודפסים. גודל הדף הוא  12 × 91/2 אינץ' (38.2 × 24.15 סנטימטר). המונח משמש, מלבד בקיטלוג יצירות דפוס, למהדורות הנפרדות של מחזות יוצרים מהתקופה האליזבתנית, בראש ובראשונה ויליאם שייקספיר.

מהדורות קוורטו בתקופה האליזבתנית
--------------------------------

בתקופה האליזבתנית איפשרה טכנולוגיית הדפוס הדפסה זולה יחסית של חוברות בגודל רבע-גיליון.

בעוד ספרים בעלי חשיבות הודפסו בפורמט פוליו (חצי-גיליון), לא נחשבו מחזות ופואמות כחומר חשוב מספיק להוצאה בדפוס כספרים והוצאו לאור כחוברות בפורמט קוורטו.

### קוורטו טוב וקוורטו רע

שייקספיר ומחזאים אחרים בני דורו כיוונו את יצירתם לבמה והזכויות על המחזה נשמרו על ידי המחזאי וקבוצת התיאטרון שהעלתה את המחזה (במקרה של שייקספיר - אנשי הלורד צ'מברלין).

עם זאת, עקב הפופולריות של המחזות התקיימה תחרות בין מוציאים לאור להדפיס את טקסט המחזות. לשם כך נעזרו המוציאים לאור ברישומי לחשן התיאטרון, בכתבנים שישבו בקהל ובזכרונם של שחקנים שסיפקו את טקסט המחזה למו"ל. מדובר היה בפעולה בלתי-חוקית וגנבת האפשרות הבלעדית להציג את המחזה מידי להקת התיאטרון בעלת הזכויות. כל מו"ל ביקש להיות הראשון שיוציא לאור מחזה פופולרי וכך, עקב החיפזון וההסתמכות על מקורות בלתי-אמינים ראו אור גרסאות פגומות של רבים מן המחזות, הכוללים שגיאות רבות ואיכות הפקתם נמוכה. מהדורות אלה נקראות "קוורטו רע" (Bad Quarto). כאשר נאספו מחזותיו של שייקספיר להוצאה אחת ב-1623, במסגרת מהדורת הפוליו הראשונה, כתבו עורכי המהדורה בהקדמה שהציבור היה חשוף לפני כן ל"אינספור עותקים גנובים, פגומים, עילגים ומעוותים על ידי נוכלים ומתחזים".

במקרים מסוימים מכרו להקות התיאטרון את המחזות ומסרו למו"ל נאמן טקסט אמין. כך, ב-1598 למשל נקלעה להקת התיאטרון של שייקספיר לקשיים כספיים, עקב כך נאלצה הלהקה למכור את הזכויות על ארבעה ממחזותיה. המחזות ריצ'רד השלישי, ריצ'רד השני, הנרי הרביעי, חלק ראשון ועמל אהבה לשווא נמכרו למוציא לאור שפרסם אותם במהדורת קוורטו כספרונים.

חוקרי שייקספיר נתקלים לעיתים בהבדלים משמעותיים בין מהדורות הקוורטו לבין עצמן ובינן לבין מהדורת הפוליו. לעיתים עד כדי תמונות שלמות הנמצאות במהדורה אחת ונעדרות מן השנייה. הבדלי גרסאות גדולים נמצאים במחזות המלט, המלך ליר, מקבת', רומיאו ויוליה ועוד. מהדורות קוורטו ידועות מסומנות במחקר Q1, Q2 וכן הלאה. במקרים רבים דנים החוקרים אם מדובר בשיבושים מחמת שגיאות וכתיבה על סמך זיכרון או שהן משמרות גרסה אותנטית של המחזה שהועלה על הבמה.

קישורים חיצוניים
----------------

* דורי פרנס, קווארטו, פוליו ואוקטאבו

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטיבן גרינבלט, **להיות או לא להיות שייקספיר**, תרגמה מאנגלית: מיכל קירזנר אפלבוים, ספרי עליית הגג, 2010, עמוד 390
קוריאהקוריאה
זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא קיה. 

**קיה סון-הי** (בקוריאנית: **계순희**; באנגלית: **Kye Sun-hui**;‏ נולדה ב-2 באוגוסט 1979) היא ג'ודוקא עבר צפון-קוריאנית, האלופה האולימפית מאטלנטה 1996 והאישה הראשונה מצפון-קוריאה שזוכה במדליית זהב אולימפית.

קיה מחזיקה בשלוש מדליות אולימפיות מקטגוריות משקל שונות באולימפיאדות מהשנים 1996, 2000 ו-2004 והיא ארבע פעמים אלופת העולם.

כאשר הייתה בת 16, היא השתתפה במשחקים האולימפיים באטלנטה 1996 וזכתה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל עד 48 ק"ג לאחר שגברה בגמר על הפייבוריטית ריוקו טאני היפנית. בתחרות זו היא הפכה לאלופה האולימפית הצעירה ביותר בג'ודו אי פעם. ארבע שנים לאחר מכן באולימפיאדת סידני, היא התחרתה בקטגוריית המשקל עד 52 ק"ג וזכתה במדליית הארד לאחר שניצחה את יואנה אלואש הרומנייה בקרב על המדליה.

באולימפיאדת אתונה 2004, שוב עלתה קטגוריית משקל כאשר התחרתה בקטגוריה של עד 57 ק"ג וזכתה במדליית הכסף לאחר שהגיעה עד לגמר בו נכנעה לאיבון בוניש הגרמנייה. קיה השתתפה גם באולימפיאדת בייג'ינג 2008, האולימפיאדה הרביעית שלה, אך הודחה בשלב שמינית הגמר לאחר שהפסידה לברברה הראל הצרפתייה.

קיה קיבלה את 'פרס קים איל-סונג' ואת 'פרס ספורטאי העם' מממשלת צפון-קוריאה על הישגיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* קיה סון-הי, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* קיה סון-הי, באתר olympedia.org
* קיה סון-הי, באתר איגוד הג'ודו העולמי
* קיה סון-הי, באתר JudoInside.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
2. ↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
**ג'וזף "ג'ו" האוורטיי** (אנגלית: **Joseph "Joe" Haverty**‏ 17 בפברואר 1936 - 7 בפברואר 2009) היה כדורגלן אירי.

האוורטיי החל את הקריירה שלו בהום פארק ובסנט פטריק'ס אתלטיק, וביולי 1954 הצטרף לארסנל. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול אברטון ב-25 באוגוסט 1954, בהיותו בן 18, ובאותה עונה השתתף בשבעה משחקים נוספים. בעונתו השנייה בארסנל הוא השתתף גם כן בשמונה משחקים.

הוא החל להתבלט בהרכב של ארסנל בעונת 1956/1957, והפך לקיצוני השמאלי הבכיר עם 32 משחקים ותשעה שערים. בתקופה זו הוא גם ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת אירלנד, במשחק מול נבחרת הולנד שנערך ב-10 במאי 1955.

האוורטיי היה חלק מהסגל של קבוצת לונדון XI שהתמודדה במשחק הגמר הראשון של גביע ערי הירידים; אולם, אף על פי ששיחק מול לוזאן בחצי הגמר (והבקיע שער בניצחון 3 - 2 בסיכום שני המשחקים), הוא לא השתתף בשני משחקי הגמר שהסתיימו בהפסד לברצלונה.

האוורטיי סבל מבעיות בגבו, וכתוצאה מכך החמיץ משחקים אחדים בסוף שנות ה-50. אולם, עונת 1959/1960 הייתה הטובה ביותר מבחינתו, ובמהלכה הוא השתתף ב-37 משחקים והבקיע שמונה שערים. בעונה שלאחר מכן הוא כבר נאלץ לחלוק את מקומו בהרכב עם אלן סקירטון. האוורטיי לא היה מרוצה מכך שהוא לא משחק בהרכב באופן קבוע, ולפיכך ביקש לעזוב את ארסנל; הוא הועבר לבלקברן רוברס באוגוסט 1961, תמורת 25,000 לירות שטרלינג. בסך הכל הוא השתתף ב-122 משחקים במדי ארסנל, שבהם הבקיע 26 שערים.

האוורטיי שיחק בבלקבורן במשך עונה אחת, ולאחר מכן במשך תקופות קצרות במילוול ובריסטול רוברס מהליגות הנמוכות, וביניהם אף בסלטיק. הוא חזר לאירלנד על מנת לשחק עבור שלבורן, ובתקופה זו סיים את הקריירה שלו בנבחרת אירלנד עם שבעה משחקים נוספים. לאחר מכן הוא עבר לארצות הברית ושיחק בשיקגו ספרס (מאוחר יותר קנסד סיטי ספרס). ב-1969 הוא חזר לאירלנד וחתם במועדון שמרוק רוברס, במדיו השתתף פעמיים במשחקי גביע המחזיקות. באוגוסט 1971 הוא חתם בדרוגהדה יונייטד, שם שיחק עד לפרישתו ב-1972.

בשנת 2000 הוא צורף להיכל התהילה של התאחדות הכדורגל האירית.

לקריאה נוספת
------------

* טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמודים 129 - 130), מיינסטרים,‏ 2007 (מסת"ב 1-84596-232-X)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
**ג'ו גולד** הוא אתלט יהודי-אמריקאי בעבר, בעל 8 מדליות מהמכביות, מהן 4 זהב, פעמיים ברציפות אלוף המכביה (התשיעית 1973 והעשירית 1977) בהטלת כידון ובהדיפת כדור ברזל ושיאן המכביה בהטלת כידון.

ביוגרפיה
--------

בתחרויות האתלטיקה של המכביה התשיעית שנערכו בשנת 1973 זכה גולד ב-4 מדליות, 2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, בהטלת כידון בשיא מכביה חדש של 71.36 מטר, לפני יצחק סיגורה (70.22 מטר) ושאול שטיין (65.78 מטר), שניהם מישראל ובהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 16.22 מטר, לפני אורי זוהר (14.83 מטר) ועופר בורובסקי (14.75 מטר), שניהם מישראל. מדליית כסף, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 45.28 מטר, אחרי ג'רי וולף מארצות הברית שקבע שיא מכביה חדש של 51.92 מטר ולפני אחיקם פולונסקי מישראל (40.52 מטר). מדליית ארד, ביידוי פטיש בתוצאה של 48.70 מטר, אחרי דב ג'רסי מארצות הברית שקבע שיא מכביה חדש של 60.84 מטר ומאיר יעקובי מישראל (50.70 מטר).

בתחרויות האתלטיקה של המכביה העשירית שנערכו בשנת 1977 זכה גולד ב-4 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בהטלת כידון בתוצאה של 71.00 מטר, לפני יצחק סיגורה (64.62 מטר) והנרי בוקרה מצרפת (63.44 מטר) ובהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.00 מטר, לפני מרק וולדמן מארצות הברית (16.45 מטר) ויאיר מקלר מישראל (15.07 מטר), ובכך הגן על תואריו. מדליות כסף, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 48.48 מטר, אחרי ג'יי פושקין מארצות הברית בשיא כמביה חדש של 52.78 מטר ולפני מרק וולדמן (44.04 מטר) וביידוי פטיש בתוצאה של 48.20 מטר, אחרי דב ג'רסי שקבע שיא מכביה חדש של 66.56 מטר ולפני עמיהוד רבינוביץ' מישראל (45.62 מטר).

חייו האישיים
------------

גולד נשוי ומורה לחינוך גופני מלוס אנג'לס, קליפורניה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מרדכי רוזנבלום, מנצחי המכביה רוצים לעלות לארץ, מעריב, 1 באוגוסט 1977
* מרדכי רוזנבלום, "אנחנו על המזוודות", מעריב, 7 באוגוסט 1977
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**סבינה ליבלינג** (1 באפריל 1908 - 21 במאי 1999) הייתה רופאת עיניים, מנהלת מחלקת עיניים בבית החולים איכילוב, (1963) - (1970), האישה הראשונה שניהלה מחלקת עיניים במדינת ישראל, והאישה הראשונה שנתמנתה למנהלת מחלקה בבית החולים איכילוב.

ביוגרפיה
--------

ליבלינג למדה רפואה בגרמניה עד שגורשה על ידי הנאצים וסיימה את לימודיה בשווייץ. עלתה לארץ ללא ניסיון רפואי וללא ידיעת השפה ותוך זמן קצר התאקלמה. התמחתה בבית החולים הדסה תל אביב, ובמהלך השנים התמנתה לסגנית מנהל המחלקה. עסקה רבות בכירורגיה של העין, ובניתוחי "טוטי" אשר למדה מעמיתה הד"ר יוליוס יעקובי.

ליבלינג התגוררה בקרבת בית החולים הדסה, ברחוב ג'ורג' אליוט 9, ולפני שהיה בביתה מכשיר טלפון, בזמן חרום רפואי, אח או סניטר היה דופק על מפתן ביתה, ותוך מספר דקות הייתה מתייצבת בחדר מיון.
ליבלינג הרחיבה את שירותי מרפאות העיניים, והמחלקה גדלה בתקופתה ל-25 מיטות אשפוז.

ד"ר אפרים סיני שבמחלקתו התמחתה ועבדה תחתיו כרופאה בכירה שנים רבות נזכר : 

> 
> "היו לה נתונים טובים, גם עיניים טובות ויד עדינה ובטוחה ".
> 
> 
> 
> 

 בשנים האחרונות בהדסה נשאה בעול המחלקה ובשנת 1963 קיבלה את ניהול מחלקת העיניים באיכילוב עד לפרישתה לגמלאות ב-1970, ובכך הפכה לאישה הראשונה שניהלה מחלקה באיכילוב..

לפני צאתה לגמלאות התחילה בהליכי הקמת "בנק הקרניות הארצי", שהיה ממוקם באיכילוב ושירת את כל מחלקות העיניים בארץ, פרופ' משה לזר שקיבל את ניהול המחלקה לאחר יציאתה לגמלאות פתח את "בנק הקרניות"..
משנת 1963 התגוררה בבית מקס ליבלינג ברחוב אידלסון 29 בתל אביב, שהיה שייך לדודתה, טוני ליבלינג.
לאחר צאתה לגמלאות עבדה באופן פרטי ובמוסד לביטוח לאומי כפוסקת רפואית..

נפטרה ב-1999, נקברה בבית העלמין ירקון.

ראו גם
------

* נשים חלוצות במקצועות כירורגיים ביישוב ובמדינת ישראל

לקריאה נוספת
------------

* פרופ' נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", איתי בחור - הוצאה לאור, מהדורה שנייה, מרץ 2012, ערך : ליבלינג, סבינה, עמוד 264.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניתוחי "טוטי" - יצירת צינור לניקוז הדמעות מהעין לאף במקרי סתימת צינור הדמעות הטבעי.
2. ↑  ד"ר אפרים סיני, "במלוא העין - מעולמו של רופא" צ'ריקובר הוצאה לאור בע"מ, 1984, תל אביב, עמוד 160
3. ↑  מרכז רפואי עירוני ממשלתי - ספר השנה 1971–1972, הוצאת המחלקה ליחסי-ציבור של בתי החולים העירוניים-ממשלתיים, העורך : אריה תורג'מן, 1972, "מחלקת עיניים", עמודים 127-129
4. ↑  ילקוט הפרסומים, "פוסקים רפואיים בביטוח הלאומי", כ"ה בחשון תש"ג, 15.1.1979, עמוד 276
פירוש נוסף ערך זה עוסק במושג בגאומטריה העוסק בהתאמה בין קטעים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו חפיפה (פירושונים).
שני המשולשים שבצדו השמאלי של תרשים זה חופפים. המשולש שמימינם דומה להם אך אינו חופף להם, והצורה שבצד ימין של התרשים אינה דומה ואינה חופפת לצורות האחרות שבתרשים
בגאומטריה, שני עצמים הם חופפים אם יש להם אותה צורה ואותו גודל, אף אם הם נמצאים במקומות שונים במרחב, מכוונים לכיוונים שונים, או הם תמונת ראי זה של זה.

בניסוח פורמלי יותר חפיפה בין שני קטעים היא מושג ראשוני, המשקף את הרעיון שקיימת איזומטריה שתעביר קטע אחד כך שיכסה בדיוק את הקטע האחר. בהתאם למושג ראשוני זה, ניתן להגדיר חפיפה של עצמים נוספים, כגון חפיפה של שתי זוויות, חפיפת משולשים וכדומה. הסימן המתמטי לחפיפה הוא סימן השוויון ומעליו טילדה: \cong.

לאחר הגדרתה של חפיפה בין שני עצמים, ניתן לנסח אקסיומות ומשפטים העוסקים בקיומה של חפיפה כזו. דוגמה נודעת למשפטי חפיפה הם המשפטים העוסקים בחפיפת משולשים.

חפיפה היא יחס שקילות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חפיפה** בוויקישיתוף
* הסבר על חפיפה- מתוך מילון המושגים בגאומטריה של משרד החינוך.
* חפיפה, באתר MathWorld (באנגלית)
* חפיפה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4164978-3

 |
**שריל בייקר** (באנגלית: **Cheryl Baker**; נולדה ב-8 במרץ 1954) היא זמרת ומנחת טלוויזיה אנגלייה. הייתה חברת להקת "באקס פיז" שזכתה באירוויזיון 1981.

ביוגרפיה
--------

בייקר נולדה בלונדון בשם ריטה מריה קרודגינטון, לאחר לימודי התיכון, עבדה במספר עבודות מזכירות, עד שהתחילה את הקריירה המקצועית שלה כזמרת בלהקת "Co-Co".

ב-1976 השתתפה להקת "Co-Co" בתחרות "שיר עבור אירופה" ("A Song for Europe"), הבוחרת את נציג בריטניה לאירוויזיון, עם השיר "Wake Up". הלהקה הגיעה למקום השני אחרי "Brotherhood of Man", שלבסוף גם זכתה באירוויזיון עצמו. ב-1978 השתתפה הלהקה בפעם השנייה בתחרות המוקדמת, והפעם זכתה וייצגה את בריטניה באירוויזיון עם השיר "The Bad Old Days". הם סיימו את התחרות במקום ה-11, אולם השיר זכה להצלחה במצעד הסינגלים הבריטי. 

ב-1980 התפרקה הלהקה וב-1981 הצטרפה בייקר ללהקת "באקס פיז" שנוסדה על מנת להתמודד בתחרות "שיר עבור אירופה". הם זכו בתחרות וייצגו את בריטניה באירוויזיון 1981 עם השיר "Making Your Mind Up" וניצחו באירוויזיון. הופעתם זכורה בכך שבמהלכה, הסירו זמרי הלהקה את החלקים התחתונים של החצאיות שלבשו חברות הלהקה, וכך הפכו אותן לחצאיות מיני.

מ-1987 ועד 1997 הנחתה את תוכנית הילדים "Record Breakers" של ה-BBC ומ-1988 ועד 1993 הגישה את תוכנית המוזיקה והבישול לילדים "Eggs 'n' Baker".

ב-1987 פרסמה לראשונה סינגל כזמרת סולו, ב-1993 עזבה את הלהקה באופן רשמי. באירוויזיון 2005 נבחרה להגיש את הניקוד של בריטניה ובמהלך המופע "שיר היובל באירוויזיון" היא הציגה את השיר "Save Your Kisses For Me" של אחוות האדם הבריטית.

ב-2006 שיחקה בהפקה הלונדונית "פוטלוס" המבוססת על הסרט פוטלוס. כמו כן, השתתפה במספר תוכניות מציאות.

ב-1992 נישאה לנגן הגיטרה בס סטיב סטרוד. לזוג נולדו תאומות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שריל בייקר** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של שריל בייקר
* שריל בייקר, ברשת החברתית טוויטר

* שריל בייקר, באתר AllMusic (באנגלית)

* שריל בייקר, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* שריל בייקר, באתר Yandex.Music (ברוסית)

* שריל בייקר, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Cheryl Baker Interview (באנגלית)
2. ↑  The history of Eurovision - 50 years of British entries (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: nb98053993
* MusicBrainz: 4c1e4bff-7e3d-4610-8de4-d6c4dc0a7086
* VIAF: 48719589
* WorldCat: lccn-nb98053993

 |
**פרויקט יונה** היה פיתוח נסיוני של נשק מונחה מנוהג על ידי יונים שהגה הביהביוריסט פרדריק סקינר בעת מלחמת העולם השנייה. פרויקט יונה היה הפיתוח הראשון בעולם של נשק מונחה מסוג שגר ושכח.

היסטוריה
--------

בשנת 1941, עוד לפני הצטרפות ארצות הברית למלחמה, הקים הממשל האמריקאי תוכנית מחקר בשם דראגון שמטרתה פיתוח פצצה דואה שתוטל ממטוסי PB4Y פריווטיר ממרחק רב לעבר צוללות או אוניות אויב, ותטביען בעזרת מטען חומר נפץ או שחרור פצצת עומק.
הדגמים הראשונים של הפצצה כונו Pelican ופיתוחיהם המאוחרים כונו Bat. מספר שיטות הנחיה נוסו בפרויקט, ביניהן גם הנחיה בעזרת יונים.

עוד בראשית שנות ה-40 הציע הפסיכולוג פרדריק סקינר, לאור מחקריו בתחום הביהביוריזם, לעשות שימוש בבעלי חיים להנחיית פצצות. למרות ספקנות רבה, הסכימה בשנת 1943 ועדת מחקר ההגנה הלאומית לממן את המחקר בסך של $25,000 ולהתאימו לפרויקט Pelican.

מערכת הביות שפיתח סקינר הייתה מורכבת מעדשה בחזית הפצצה שממנה הוקרנה תמונה אל מסכים הנמצאים בשלושה תאים בליבה של הפצצה, בהם צופות שלוש יונים שאומנו בהתניה אופרנטית לזהות את המטרה (בדרך כלל ספינה) ולנקר אותה.

כל זמן שהניקור היה במרכז המסך, הפצצה המשיכה לדאות בקו ישר, אך ניקורים שלא במרכז גרמו למסך לנטות ולהעביר למערכת הבקרה פקודת ניהוג. מערכת הבקרה ניווטה את הפצצה לפי ממוצע שערכה בין ניקוריהן של שלוש היונים. מבדיקה שנערכה על תגובת היונים לסוג המזון שניתן להן, התברר כי התוצאות הטובות ביותר היו בעת הזנה בגרעיני קנבוס.

המערכת נבחנה בהצלחה בסימולציות על הקרקע וסקינר שאף להתקינה בפצצות Pelican ולהתחיל בניסויי טיסה, אולם התקשה לשכנע את הממסד הצבאי ברצינות הפרויקט. בו בזמן, פיתוח טכנולוגיית המכ"ם איפשר את פיתוחו של ראש ביות מכ"מי פאסיבי שהותקן בפצצה, ולבסוף בשנת 1944 פרויקט יונה בוטל. היונים המאומנות לאתר ולהטביע ספינות אויב הועברו לחיות בגינת ביתו של סקינר כחיות מחמד.

בשנת 1948 גילה הצי האמריקאי את ממצאי פרויקט יונה, ופתח תוכנית בשם Orcon (ראשי תיבות של "בקרה אורגנית") לבדיקת היתכנות נוספת של הרעיון. פרויקט זה הוכיח בשנית שיונים יכולות לנווט פצצות וטילים, אולם דעתן מוסחת בקלות מעננים או גלים. פרויקט זה נסגר בשנת 1953.

בהרצאות שנשא בשנים מאוחרות יותר ייחס סקינר את פיתוח רעיון תיבת סקינר לתוצאות מחקריו בפרויקט יונה.

ראו גם
------

* פצצת כדור פורח
* קליע חכם
* פצצת עטלף
* חולדת נפץ

לקריאה נוספת
------------

* ב. פ. סקינר: **Cumulative Record** (מסת"ב 0874119693) מתאר את הפרויקט.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על פרויקט Pelican
* תולדות הפרויקט באתר המכון הסמיתסוניאני
* תיאור מפורט מאוד של ניסוייו של סקינר
* מאמר מהמכון למדעי המחשב באוניברסיטת יוטה
* אזכור של הפרויקט במאמר אודות סקינר
* פרויקט יונה ועוד
**חֶפְצִי-בָהּ**, היא דמות מקראית, אשת חזקיהו מלך יהודה ואם בנו מנשה מלך יהודה. שמה מופיע פעם אחת בספר מלכים ב', פרק כ"א, פסוק א'. שמה נעדר בסיפור המקביל על מלכות מנשה בנה בספר דברי הימים ב', פרק ל"ג.

חז"ל סברו כי הנביא ישעיהו נתן לחזקיהו את בתו וממנה נולדו מנשה ורבשקה: "נתן לו ישעיהו את בתו ויצא ממנו מנשה ורבשקה. יום אחד הרכיבם חזקיהו על כתפיו והביאם לבית המדרש. אמר אחד מהם: ראשו של אבא טוב לצלות עליו דגים קטנים, אמר השני: ראשו של אבא טוב להקריב עליו לעבודה זרה. חזקיהו חבטם בקרקע (השליכם ארצה), מנשה נשאר חי ורבשקה מת".

יש שסברו כי הנביא ישעיהו רמז לשמה בנבואת הגאולה, שתבוא לשתיים מאמהות מלכי יהודה עזובה וחפצי-בה: לֹא-יֵאָמֵר לָךְ עוֹד עֲזוּבָה, וּלְאַרְצֵךְ לֹא-יֵאָמֵר עוֹד שְׁמָמָה--כִּי לָךְ יִקָּרֵא חֶפְצִי-בָהּ, וּלְאַרְצֵךְ בְּעוּלָה. אחרים טוענים כי השם המופיע בפסוק ניתן לעיר ירושלים על ידי ישעיהו בתגובה לייאוש אשר אחז בעם לאחר החורבן והתחושה שה' אינו רוצה בעירו ירושלים עוד. בתגובה עונה הנביא כי שמה החדש של ירושלים הוא חפצי-בה כלומר ה' חפץ בעירו.

בספרו קדמוניות היהודים מציין יוסף בן מתתיהו כי מוצאה של חפציבה מהעיר ירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* חפצי-בה, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת"

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף י', עמוד א'; הטקסט אינו מופיע בדפוס וילנה, אך נשמר בכתב יד מינכן לתלמוד ובעין יעקב (ראו למשל באתר ספריא)
2. ↑  יהודה אדרי, **נשים בתנ"ך ובאספקלריית חז"ל**, קריית גת, דני ספרים, 2009, עמ' 119
3. ↑  יאיר הופמן, **עולם התנ"ך: ישעיהו**, תל אביב, דוידזון עתי, 1994, עמ' 269
4. ↑  יוסף בן מתתיהו, **קדמוניות היהודים**, ירושלים, מוסד ביאליק, 2002, עמ' 346
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**שריל בנטוב** (נולדה ב-1960) היא אשת המוסד לשעבר, הידועה כ"**סינדי**" הסוכנת אשר סייעה בלכידתו של מרדכי ואנונו והבאתו לדין.

ביוגרפיה
--------

נולדה בשם שריל חנין ב-1960 וגדלה באורלנדו ובפנסילבניה. אביה, סטנלי חנין, התעשר ממכירת צמיגים. לאחר גירושי הוריה ב-1977 עלתה לישראל, ולמדה עברית והיסטוריה. ב-1978 התגייסה לצה"ל, שירתה בנח"ל, שם הכירה את בעלה לעתיד – עופר בנטוב, קצין מודיעין.
השניים נישאו ב-1985 ולאחר מכן עברו להתגורר בכוכב יאיר. מאוחר יותר עברו לנתניה, ועסקו בנדל"ן. כעבור שנים אחדות היגרו בני הזוג לאורלנדו, שם היא עובדת בסוכנות נדל"ן מקומית. לשריל בנטוב שתי בנות.

סינדי מהמוסד
------------

ב-1986 יצר מרדכי ואנונו קשר עם עיתונאים ממערכת ה"סאנדיי טיימס" בלונדון ומסר להם צילומים מהכור הגרעיני בדימונה. חשיפת הסוד השמור ביותר במדינת ישראל הניעה את ראש הממשלה שמעון פרס להורות למוסד להביא את ואנונו לישראל ולהעמידו לדין. צוות של המוסד נשלח ללונדון, ובו שריל בנטוב. כאשר טייל ואנונו ברחובות לונדון, הצליחה בנטוב ליצור עמו קשר עין, והוא יזם איתה שיחה. היא הציגה עצמה כ"סינדי", קוסמטיקאית מארצות הברית, והצליחה לגרום לוואנונו להתאהב בה. הם נפגשו פעמים אחדות בבתי קפה, ובאחת הפגישות הציעה לו לטוס לרומא, שם יש לאחותה העיתונאית דירה, ושם יוכלו לבלות. ואנונו הסכים, וטס לאיטליה. כאשר הגיע לדירה ברומא המתינו לו בה אנשי המוסד אשר הביאוהו לישראל בספינה, כדי לעמוד למשפט.

השם סינדי הוזכר לראשונה על ידי העיתון "סאנדיי טיימס", אשר פרסם את הסודות שחשף ואנונו. ב-1988 ערך העיתון תחקיר מפורט על סינדי, אשר תוארה כסוכנת מוסד בלונדינית עימה קבע ואנונו פגישות בלונדון, ואף נצפתה אז על ידי כתב העיתון שהיה עד לאחת מפגישותיהם. במהלך התחקיר, שנמשך עד שנות ה-90, התברר כי תקלה בפעולת המוסד גרמה לכך שהיא עלתה למטוס לרומא בשמה האמיתי, ותחקירני העיתון הצליחו לחשוף את זהותה. עיתונאי שהתדפק על דלת ביתה בנתניה, הציג לה שאלות הנוגעות לחטיפה והיא לא הכחישה את עובדת היותה הסוכנת. ב-2004 שוב דיווח העיתון על קורותיה של שריל בנטוב, וכתביו איתרו אותה באורלנדו, שם היא עוסקת במכירה של יחידות נופש.

מרדכי ואנונו עצמו טען לאחר שחרורו כי אינו מאמין שבנטוב, שאותה ראה שוב בתמונה, היא אותה אישה שעימה נפגש לפני מעצרו.

לקריאה נוספת
------------

* מיכאל בר-זהר ונסים משעל, **המוסד: המבצעים הגדולים**, הוצאת ידיעות אחרונות וספרי חמד, תל אביב 2010, עמ' 276 - 289

קישורים חיצוניים
----------------

* יוסי מלמן, מאוסטרליה ועד לפיתוי ע"י "סינדי": כך נחטף ואנונו, באתר הארץ, 21 באפריל 2004

* Susan Taylor Martin, The spy - and the man she busted, *St. Petersburg Times*, March 21, 2004

הערות שוליים
------------

1. ↑  חנן גרינברג ושמוליק חדד, המרגל מרדכי ואנונו: "אני גאה ומאושר, אין יותר סודות", באתר ynet, 21 באפריל 2004
**אייקוט ארצ'טין** (בטורקית: **Aykut Erçetin**; נולד ב-14 בספטמבר 1982 בגפינגן שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר טורקי ששיחק בעמדת השוער. במשך רוב הקריירה שלו, שימש ארצ'טין כשוער מחליף בגלטאסראיי מליגת העל הטורקית.

קריירת מועדונים
---------------

ארצ'טין נולד בגרמניה המערבית. בשנת 2001 החל לשחק במחלקת הנוער של שטוטגרט, ובשנת 2002 ערך שתי הופעות ליגה בשטוטגרט II, קבוצת המילואים של המועדון. לקראת עונת 2003/2004 עבר ארצ'טין לגלאטסראיי מליגת העל הטורקית. הוא שיחק במועדון במשך 11 עונות, בהן ערך 39 הופעות ליגה בלבד. ב-16 בדצמבר 2009 ערך ארצ'טין את הופעתו היחידה במפעל אירופי, כששיחק 90 דקות בהפסד 1-0 לשטורם גראץ במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית.

לקראת עונת 2014/2015 עזב ארצ'טין את גלאטסראיי וחתם בריזספור מליגת העל הטורקית. ב-21 בפברואר 2015 ערך ארצ'טין את הופעת הליגה היחידה שלו במדי הקבוצה, כששיחק 90 דקות בתיקו 1-1 נגד בורסאספור במסגרת המחזור ה-21 בליגה. הוא הוסיף 9 הופעות בגביע הטורקי. בתום העונה פרש ארצ'טין מכדורגל.

תארים
-----

גלאסטראיי
* אליפות טורקיה (4): 2005/2006, 2007/2008, 2011/2012, 2012/2013
* הגביע הטורקי (2): 2004/2005, 2013/2014
* הסופר קאפ הטורקי (3): 2008, 2012, 2013

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אייקוט ארצ'טין** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**דורמריה פורשיאן**, (בגרמנית: **Doramaria Purschian**;‏ 6 ביולי 1890 – 11 ביולי 1972) הייתה גרפיקאית וציירת גרמנייה, שציירה בעיקר דיוקנאות בשמן.

קורות חייה
----------

פורשיאן הייתה בתם של המהנדס ארנסט פורשיאן ואשתו גבריאלה. היא למדה בבית הספר המלכותי לאמנות (סמינר למורים לציור) בברלין בין השנים 1907–1909. הדבר הפך אותה לאחת הנשים הראשונות שקיבלו הכשרה באמנויות. האקדמיה הלאומית לאמנות בברלין לא קיבלה נשים כסטודנטיות עד 1919. בשנת 1909 עברה את הבחינה כמורה לציור. עד 1912 המשיכה את הכשרתה כציירת כתלמידתם של פריץ בורגר ולוביס קורינת. תערוכת היחיד הראשונה שלה בשנת 1918 במוזיאון רומר ופליזאוס בהילדסהיים הביאה לה הצלחות ראשונות.

במהלך מלחמת העולם הראשונה היא הייתה אחות של הצלב האדום. לאחר מכן עבדה כציירת פורטרטים עצמאיים עד 1930. אחיה פרנק נפטר בשנת 1939, ופורשיאן לקחה על עצמה את ניהול חברת החימום של אחיה, אותה הוא ניהל מאז מות אביו.

במסמכים של לשכת האומנות היפה ברייך, היא מתוארת כציירת פורטרטים וציירת ילדים. דורמריה פורשיאן שהתה כמה ימים באוטרנדורף בין השנים 1915 ל-1918. אוטרנדורף היא עיירה קטנה בסקסוניה התחתונה השוכנת לפתח האלבה. היא בילתה את הימים עם הציירות הילדגרד פוהל ומרגרט דיקהוף.

לאחר מלחמת העולם השנייה, הוענקה לה הוקרה בתערוכה השנייה של ציירים אירופאים בארצות הברית בניו יורק בשנת 1969 ומינויה כחברת כבוד באקדמיה לאמנות ברומא.

תערוכות נוספות היו גם בשנים 1947 ו-1981.

משנת 1929/30 עד 1961 הייתה חברה באיגוד הציירים בברלין, מאז 1946 היא השתייכה לאיגוד המקצועי של אמנים חזותיים בברלין.

בשנת 1972 דורמריה פורשיאן נפטרה בברלין.

היא מצאה את מקום המנוחה האחרונה שלה בחלקה הישנה של בית העלמין בפארק ברלין.

גלריה
-----

* פרנק האח של הציירתפרנק האח של הציירת
* גבריאלה אמהגבריאלה אמה
* נוף כפרינוף כפרי
* שוק לילישוק לילי
* אם ובנהאם ובנה
* בית באוטרנדורףבית באוטרנדורף
* עצים בסתיועצים בסתיו
* זקןזקן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דורמריה פורשיאן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Du hast nach Purschian gesucht, VdBK1867 (ב־)
2. ↑  *Reichskammer der bildenden Künste - Landesleitung Berlin*. Landesarchiv Berlin A Rep. 243–04, p. 306.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1129713121
* VIAF: 6918149235109576690008
* WorldCat: viaf-6918149235109576690008

 |
ליותפראנד על מטבע
**ליותפראנד** (**Liutprand**, מת בינואר 744) היה מלך הלומברדים בין יוני 712 ועד מותו בשנת 744 והוא זכור בעיקר בשל מתת סוטרי (בשנת 728) ובשל זמן שלטונו הארוך, במהלכו נקלע לסכסוכים ברחבי איטליה של ימינו (ובדרך כלל יצא בהם כשידו על העליונה). תקופתו נחשבת בדרך כלל כתקופת השיא של לומברדיה. ליותפראנד ניצל את חולשתם של הביזנטים להרחבת השפעתו לאזור אמיליה-רומאניה. ליותפראנד בלט בחוקים שהנחיל ללומברדיה ובקידום הנצרות בארצו. בתקופתו הפכו הדוכסויות ספולטו (Spoleto) ובנוונטו (Benevento) לחלק מממלכתו, והוא ויתר על רומא לטובת האפיפיור זכריה בהסכמים בין ממלכתו לזו של האפיפיור. 

ליותפראנד נולד לפני 680 למלך לומברדיה אנספראנד, הדוכס מאסטי. תחילת דרכו בישרה לו דווקא רעות: אביו גורש מממלכתו לגלות בקרב הבווארים; אחיו הגדול זיגיפרט עוּוַר על ידי המלך אריפרט השני ואמו ואחותו הפכו לנכות. ליותפראנד ניצל מכיוון שנראה צעיר ולא מסוכן. הוא שוחרר מכלאו של אריפרט והורשה להצטרף לאביו בגולה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליותפראנד** בוויקישיתוף
* ליותפראנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 102517460
* VIAF: 47155269
* WorldCat: viaf-47155269

 |
ניסוי גרעיני תת-מימי אמריקני מ-1946.
**פיצוץ תת-מימי** הוא פיצוץ כימי או גרעיני הנוצר מתחת לפני השטח של גוף מים גדול. פיצוצים תת-מימיים שונים במקצת באופיים מפיצוצים המתחוללים באטמוספירה, ומסוגלים להעביר גלי הדף ביעילות רבה יותר ולגרום נזק רב יותר למבנים ועצמים תת-ימיים אחרים יחסית לעוצמת מטען הנפץ. הסיבה לכך נעוצה בכך שבאופן כללי, האנרגיה של פיצוץ המתרחש בתווך נוזלי ואי-דחיס הופכת כמעט במלואה ללחץ אינרטי של תנועת הנוזל, בשונה מגלי לחץ אוויריים שם חלק גדול מהאנרגיה של הפיצוץ נטמע באוויר כדחיסה ניכרת של שכבותיו, מה שגורם לחימומו במקום לרתיעתו. במילים אחרות, בפיצוצים בתווך גזי חלק גדול מהאנרגיה מתבזבז על עלייה בטמפרטורה שלו על חשבון הרתע שלו, כך שהם אמנם עשויים להביא להתכה של הנקרה בדרכם, אך הם אפקטיביים פחות בהעברת ההדף למטרה.

גורם נוסף המכתיב את יעילות השפעתו של פיצוץ על מבנים הוא מידת תיאום העכבות האקוסטיות של התווך הנושא את ההדף ושל המבנה הניצב בדרכו. לאוויר עכבה אקוסטית נמוכה יחסית, כך שההשפעה של הדף על מבנים נגרמת באופן כמעט בלעדי מהפגיעה הראשונית של חזית ההלם במבנה, שכן האנרגיה שלו (שהשטף שלה מגיע מיד לאחר הפגיעה הראשונית) תוחזר ברובה מהמבנה ולא תיספג בו. לעומת זאת, למים עכבה אקוסטית גבוהה בהרבה מאשר לאוויר, ולכן היא מתואמת יותר עם מרבית החומרים המרכיבים מבנים, כך שהזעזוע מההדף יועבר במידה טובה יותר לשלד המבנה.

השפעות
------

מידת ההשפעה של פיצוץ תת-מימי תלויה במספר גורמים, הכוללים את המרחק ממקור הפיצוץ, אנרגיית הפיצוץ, עומקו, ועומק המים.

פיצוצים תת-מימיים מסווגים בדרך כלל לפי העומק שבו הם נוצרים. פיצוצים תת-מימיים "רדודים" הם אלו שבהם המכתש הנוצר בפני המים מעל מקור הפיצוץ הוא גדול בהשוואה לעומק שבו אירע הפיצוץ. פיצוצים תת-מימיים "עמוקים" הם אלו שבהם המכתש קטן בהשוואה לעומק שבו הם חלו, או אף בלתי מובחן.

האפקט הכולל של פיצוץ תת-מימי תלוי בעומק, גודל וטבעו של מטען הנפץ, וכן נוכחותם, הרכבם ומרחקם של משטחים מחזירים כדוגמת קרקעית הים, פני הים, תרמוקלינות וכו'. מודלים הלוקחים בחשבון את הגורמים הללו מיושמים במידה נרחבת בתכנונים של מטעני נפץ נגד ספינות וצוללות. בדרך כלל, נזק ראשוני למטרה ייגרם כתוצאה מפגיעת גל ההלם הראשוני; נזק זה מוגבר עקב שטף המים המופיע מיד לאחר מכן, וכן עקב פגיעת גלי ההלם המשניים (שמוחזרים ממשטחים שונים). בנוסף, עבור פיצוצים תת-מימיים חזקים במיוחד (פיצוצים גרעיניים) ישנו גם אפקט של חימום ניכר ורתיחת המים שבסמוך למוקד הפיצוץ; לכן חזית ההלם של גל ההדף הנוצר היא תערובת של מים נוזליים ובועות אדי מים, אשר בקריסתן גורמות לנזק נוסף למעטה המטרה. אפקט זה משמעותי יותר עבור פיצוצים תת-מימיים רדודים שכן במקרה זה הלחץ ההידרוסטטי עשוי להיות נמוך יותר מלחץ האדים הרווים, כך שהמים מסוגלים לרתוח ולבעבע.

ראו גם
------

* השפעות פיצוץ גרעיני

הערות שוליים
------------

1. ↑  כאשר גל לחץ מגיע לממשק בין שני תווכים בעלי עכבות שונות, המידה בה הוא מועבר לתווך השני תלויה בכמה יחס העכבות קרוב ל-1; אילו מתקיים שוויון עכבות, ניתן לומר כי התווך השני הוא "שקוף אקוסטית", והגל יועבר בשלמותו ללא החזרה. מאידך, כאשר יחס העכבות גדול בהרבה מ-1, תתקבל החזרה כמעט מלאה מהממשק בין התווכים; זאת גם הסיבה מדוע בדרך כלל קול מוחזר כהד מקירות או מוצקים קשיחים אחרים.
**אמה רוזינה הייקל** (בפינית: **Rosina Heikel**;‏ 17 במרץ 1842 – 13 בדצמבר 1929) הייתה רופאה ופמיניסטית פינית. בשנת 1878, היא הפכה לרופאה הראשונה בפינלנד, והתמחתה בגינקולוגיה ורפואת ילדים.

ילדות והשכלה
------------

הייקל נולדה בקסקינן ב-17 במרץ 1842 לקארל יוהאן הייקל וקריסטינה אליזבת דובין. אביה היה ראש העיר ב-אואולו וקוקולה, ושני אחיה אלפרד ואמיל למדו רפואה. היא למדה בבית הספר בוואסה, יאקובסטד, פורבו והלסינקי, והייתה תלמידה טובה. מגיל צעיר היא האמינה שהגישה לחינוך צריכה להיות שווה לכולם ללא קשר למין, והחליטה עד 1862 להפוך לרופאה כמו אחיה. עם זאת, לא היו אז אוניברסיטאות פיניות שיאפשרו לנשים ללמוד רפואה, ולכן היא נסעה לשוודיה ללמוד פיזיותרפיה במכון להתעמלות בסטוקהולם. היא סיימה את הקורס ב-1866 וחזרה להלסינקי, שם סיימה שנה לאחר מכן קורס מיילדות. היא ביקרה שוב בסטוקהולם בשנת 1869 לשם לימוד נוסף באנטומיה ופיזיולוגיה.

בשנת 1870 הורשתה הייקל להשתתף בהרצאות לפיזיולוגיה באוניברסיטת הלסינקי, ובשנת 1871 היא קיבלה אישור מיוחד ללמוד רפואה באוניברסיטה. היא קיבלה את התואר הרפואי שלה בשנת 1878, והפכה לרופאה הראשונה בפינלנד, וכן הראשונה במדינות הנורדיות.

קריירה
------

### רפואה

הייקל קיבלה רישיון מוגבל לעיסוק ברפואה, מה שאיפשר לה לטפל רק בנשים ובילדים. במהלך 1878, היא התאמנה בסטוקהולם ובקופנהגן, ועברה לוואסה ב-1879 כדי להתמחות בבריאות נשים וילדים. היא לא יכלה להירשם כחברה באגודת הרפואה הפינית עד 1884. בשנת 1883 נוצרה עבורה משרת גינקולוג עירוני בהלסינקי; בשנת 1889 הוחלפה המשרה לגינקולוג עירוני ורופא ילדים. הייקל נשארה בתפקיד עד 1901 והחזיקה במרפאה פרטית בהלסינקי עד 1906.

### פעילות חברתית

מחוץ לעיסוק הרפואי, הייקל הייתה חסידה פעילה של תנועת זכויות הנשים והאגודה הפמיניסטית. דוגלת בחינוך נשים, סייעה לייסד את קונקורדיה, ארגון נשים אקדמאיות. ב-1888 דיברה הייקל בפגישה של החברה הרפואית הפינית נגד זנות חוקית, ובשנת 1892 היא פנתה ל-"איגוד אגודת נשים" כדי לקדם שוויון בהזדמנויות חינוכיות לבנות ולבנים. היא ניהלה בית מחסה לילדים ותמכה בבריאות הילדים בפינלנד הכפרית.

מוות
----

הייקל נפטרה ב-13 בדצמבר 1929 בהלסינקי, ללא משפחה. היא קבורה בבית הקברות הייטנימי בהלסינקי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוזינה הייקל** בוויקישיתוף
* הייקל, אמה רוזינה, בספר משפחה נורדי (אנדרה אופלגן, 1909), בראש עמ' 256.
* הלנה וסטרמרק (אנ'): הרופאה הראשונה של פינלנד, רוזינה הייקל. הלסינקי 1930.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Forsius, Arno. "Rosina Heikel (1842–1929) – Suomen ja Pohjoismaiden ensimmäinen naislääkäri". Saunalahti. אורכב מ-המקור ב-23 בינואר 2023. נבדק ב-14 באפריל 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. 1 2 3 4  Windsor, Laura Lynn (2002). "Heikel, Rosina". *Women in Medicine: An Encyclopedia*. ABC-CLIO. pp. 94–95. ISBN 9781576073926.
3. 1 2 3  "100 Years of Women's Voices and Action in Finland" (PDF) (Press release). National Council of Women of Finland. אורכב מ-המקור (PDF) ב-21 בדצמבר 2014. נבדק ב-14 באפריל 2015. `{{cite press release}}`:  (עזרה)
4. 1 2 3 4 5  "Rosina Heikel: first woman doctor in Finland". *Women of Learning*. Helsinki.fi. 2000. נבדק ב-14 באפריל 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  "Hietaniemen hautausmaa – merkittäviä vainajia" (PDF). Helsingin seurakuntayhtymä. נבדק ב-2016-08-26.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 8456 2827

 |
**אל-ח'נסאא** (בערבית: **الخنساء**) או בשמה המלא: תמאדר בנת עמרו בן אלחרת' בן אל-שריד אל-סלמיה (בערבית: تماضر بنت عمرو بن الحرث بن الشريد السُلمية) הייתה משוררת מחצי האי ערב בת המאה ה-7 שחיה בימיו של נביא האסלאם מוחמד.

ביוגרפיה
--------

אל-ח'נסאא נולדה באזור נג'ד שבחצי האי ערב למשפחה עשירה. בשנת 612 נהרג אחיה מועאוויה על ידי חברי שבט אחר. אל-ח'נסאא דרשה נקמה ואחיה האחר, סאחר, נקם על הרג מועאוויה. הוא נפצע במהלך ביצוע הנקמה, ומת בעצמו שנה לאחר מכן. אל-ח'נסאא התפרסמה כמשוררת לאחר שחיברה הספדים וקינות לזכר שני אחיה המתים. 

בשנת 629 נפגשה אל-ח'נסאא עם הנביא מוחמד, וכתוצאה מההיכרות המירה את דתה לאסלאם. היו לה ארבעה בנים שהתאסלמו ביחד איתה. היא ליוותה אותם לקרב אל-קאדסיה בשם האסלאם, במהלכו נהרגו כל הארבעה. על פי המסורת המוסלמית, לאחר שהיא קיבלה את הידיעה על מות בניה היא לא התאבלה אלא הצהירה "השבח לאל שכיבד אותי על מות הקדושים שלהם. אני מקווה שאדוני יאחד אותי איתם בצל רחמיו".

המשורר הערבי בן זמנה אל-נע'אבה כתב עליה "אל-ח'נסאא היא המשוררת הנפלאה ביותר מבין בני האדם והג'ינים". על פי מסורת נוספת אל-נע'אבה אמר לאל-ח'נסאא יום אחד: "לולא אבו באסיר כבר הקריא לי (את שיריו), הייתי אומר שאת המשוררת הגדולה ביותר של הערבים. לכי, שכן את המשוררת הגדולה ביותר מבין אלו עם שדיים". אל-ח'נסאא השיבה לו: "אני המשוררת הגדולה ביותר מבין אלה עם אשכים, גם כן".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אל-ח'נסאא** בוויקישיתוף
* עפרה בנג'ו, אל-ח'נסאא (664-575) - שני שירים, באתר הארץ, 26 בספטמבר 2004
* "A Great Arab Poetess of Elegy", an essay about Al-Khansa
* Other Women's Voices collection, contains links, secondary sources, and excerpts
* אל-ח'נסאא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Esat Ayyildiz, El-Hansâ’ Bint ‘Amr: Eski Arap Şiirinde Öncü Bir Mersiye Şairi Hanım, **Mütefekkir** 7, 2020-06-30, עמ' 201–224 doi: 10.30523/mutefekkir.757993
2. ↑  Ibn Qutaybah, *al-Shiʿr wa-al-shuʿarā’* (Beirut, 1964)
3. ↑  3. Arab women writers: a critical reference guide, 1873-1999, American Univ in Cairo Press, 2008

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007451714905171
* BnF: cb12072941f (data)
* GND: 119022559
* ISNI: 0000 0001 1879 2729
* LCCN: n79091936
* NTA: 074400665
* SELIBR: 34553
* SUDOC: 029014417
* TDVİA: hansa
* VIAF: 89743606
* WorldCat: lccn-n79091936

 |
**יחזקאל ישראל** (1927 - 2 בספטמבר 2015) היה כדורגלן ישראלי, ששיחק בקבוצת בית"ר ירושלים בשנות ה-40 וה-50 ויזם נדל"ן, ממייסדי חברת הנדל"ן "האחים ישראל".

ביוגרפיה
--------

ישראל נולד בירושלים למשפחה מסורתית בת ארבעה ילדים. בצעירותו היה חבר האצ"ל ולחם במלחמת העצמאות.

בנערותו שיחק בקבוצת מג"ל (מועדון גוגנהיים למשחקים). בשנת 1942, כשקבוצת בית"ר ירושלים חידשה את פעילותה לאחר חמש שנות הפסקה, הצטרף לקבוצה יחד עם אשר ברנבלום ואהרון חסון. לאחר הקמת המדינה וחזרת הליגה לפעילות, שיחק בקבוצה בתפקיד החלוץ והמקשר הימני וניחן ביכולת כדרור גבוהה.

יחזקאל ישראל שיחק במספר משחקי ידידות של בית"ר בסוריה ולבנון בשנת 1944. היה שותף לעלייה של הקבוצה לליגה הבכירה בעונת 1953/1954 והמשיך לשחק בה עד שנת 1956. באחד ממשחקיו בליגה הבכירה בשנת 1955 כבש חמישה שערים בניצחון 1:6 על הפועל בלפוריה ולמעשה מחזיק בשיא ההבקעות במשחק אחד בליגה הבכירה בקבוצת בית"ר ירושלים. בשנותיו האחרונות בכדורגל חיפש מקצוע חלופי והגיע לחברת החשמל, אך משהתבקש לעבור למדי היריבה העירונית הפועל ירושלים סירב ופוטר מעבודתו. בשתי עונותיו המתועדות בבית"ר ירושלים (החל מ-1954) שותף יחזקאל ישראל ב-37 משחקים והבקיע 16 שערים.

לאחר פרישתו מכדורגל קנה ממנהל בית"ר דאז שמואל קירשטיין משאית שבעזרתה הקים ביחד עם אחיו יהודה חברת תובלה. בשנת 1964 יחד עם שני האחים הצעירים יחיאל ויואל את חברת הבנייה והיזמות "האחים ישראל". החברה בנתה במהלך השנים אלפי דירות, בתחילה בעיקר בירושלים ואחר כך ברחבי המדינה, והקימה פרויקטים דוגמת "קניון האחים ישראל" ובניין המשרדים האחים ישראל על חורבות קולנוע רקס ברחוב שלומציון המלכה. הוא המשיך להיות מעורב בניהול החברה עד שנות ה-2000.

יחזקאל ישראל נפטר ב-2 בספטמבר 2015.

קישורים חיצוניים
----------------

* שי נובלמן‏, בית"ר האמיתית, באתר וואלה!‏, 18 במאי 2008
* אודות האחים ישראל באתר האחים ישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  רון עמיקם, מאיר גבאי, רוני דיאון, **אני אוהב אותך בית"ר - תולדות בית"ר ירושלים**, פרק ראשון, יחזקאל ישראל, עמוד 25, הוצאת Media41LTD
2. ↑  רון עמיקם, מאיר גבאי, רוני דיאון, **אני אוהב אותך בית"ר - תולדות בית"ר ירושלים**, פרק ארבעה עשר, הגעש הצהוב והאויב האדום, עמוד 263, הוצאת Media41LTD
3. ↑  אלעזר לוין, בונה ולא בוכה, חדשות, 20 בדצמבר 1988
4. ↑  אלעזר לוין, הכי אלגנטיות סיבובית, חדשות, 5 בספטמבר 1989
5. ↑  אלעזר לוין, ‏"לא הולכים לחו"ל ולא מנפיקים בבורסה", באתר גלובס, 5 בספטמבר 2004
**4Q111** (נקראת גם **4QLam**) היא מגילה, שנמצאה במערה מספר 4 בקומראן המכילה חלק ממגילת איכה. הוא מכיל חלק קטן מהמגילה שבידינו ועם זאת הוא הקטע הכי שלם מכל קטעי מגילת איכה שנתגלו במערות קומראן.
המגילה כתובה בכתב חשמונאי מאוחר, והיא מתוארכת לטווח שבין שלהי המאה הראשונה לפני הספירה ועד למאה הראשונה לספירה.

תיאור כללי
----------

המגילה נתגלתה עם אוסף הפרגמנטים הגדול שהתגלה במערה מספר 4 בשנת 1952. במגילה 3 טורים מקוטעים ועוד קטע זעיר נוסף.
הקטע הראשון מתחיל באמצע הפסוק הראשון – [הייתה כא]למנה רבתי בגוים שר[תי במדינות]. קטע זה מתחיל בתחילת הטור של המגילה, ומכאן מסיקים שהפסוק הראשון התחיל בטור הקודם בסופו. ייתכן שתחילת הטור הקודם היה ריק, או שנכתבה בו כותרת הספר או שנכתב בו סוף הספר הקודם. ייתכן שמדובר בהמשך לספר ירמיהו שיש משערים שמגילת איכה היא המשך אליו. קטע זה ממשיך עד פסוק 6 בפרק א'.

הטור השני – מכיל פסוקים 6 עד 10 מפרק א'.

הטור השלישי – מכיל מפסוק 10 עד 16 בפרק א'.

קטע זעיר נוסף מכיל חלק מפרק ב' פסוק 5 - "]בלע כל ארמנת[.

נוסח המגילה
-----------

במגילה זו שינויים רבים מנוסח המסורה. רוב השינויים הם שינויי כתיב, וכמקובל במגילות מקומראן הכתיב הוא שונה ומלא. כיא = כי, כול = כל, יבואו = יבאו וכו'.

כמה שינויים בולטים:

1) פרק א פסוק 7 = 'שחקו על **משבתה'**. משבתה – מילה יחידאית במקרא שפירושה לא ברור לגמרי. במגילה – 'שחקו על [כו]ל **משבריה'**. כך גם בתרגום הפשיטתא – 'וגחכו על תברהּ'.
2) פרק א פסוק 8 – "על כן ל**נידה** היתה" בנוסח המסורה, מפורש או כרמז לטומאת נידה, דהיינו קשור להשפלה מינית, או מלשון נדודים. במגילה הנוסח '**לנוד** היתה' – שפירושו אכן מלשון נדודים.
3) פרק א פסוק 17 ('פרשה ציון בידיה') קודם במגילה לפסוק 16 בנוסח המסורה ('על אלה עיני בוכיה'). כך האות פ"א קודמת את האות עי"ן בהתאם לכתוב בפרקים ב' ג' ו-ד' במגילת איכה בנוסח המסורה.

לקריאה נוספת
------------

* פרנק מור קרוס בתוך ,E. Ulrich et al. Qumran Cave 4.XI: Psalms to Chronicles (DJD XVI ; Oxford : Clarendon, 2000) p. 229-238

* יאיר זקוביץ ואביגדור שנאן, **מגילת איכה - פירוש ישראלי חדש**, ידיעות ספרים, 2017, עמ' 43, 44

הערות שוליים
------------

1. ↑  4Q ‏ מסמל מגילה ממערה מס' 4 בקומראן, Lam קיצור של Lamentations (קינות) – שמו הלועזי של ספר איכה
**רוזלי דה בלו** (בפורטוגזית: **Roseli de Belo**; נולדה ב-7 בספטמבר 1969) היא כדורגלנית עבר ברזילאית ששיחקה כחלוצה. רוזלי, שידועה בדרך כלל רק בשמה הפרטי, שיחקה בשני
גביעי עולם ושלוש אולימפיאדות במדיה של נבחרת ברזיל.

חייה
----

רוזלי נולדה בספטמבר 1969 בסאו פאולו, ובצעירותה הצטרפה לקבוצת ראדאר - שרוב שחקניותיה ייצגו את ברזיל בטורנירים הבינלאומיים השונים. ב-1988 היא הייתה חלק מסגל הנבחרת שהשתתף בטורניר ההכנה של פיפ"א לקראת גביע העולם 1991. טורניר ההכנה נערך בסין, והנבחרת הברזילאית הודחה בחצי הגמר לאחר הפסד לנורווגיה. בסיום התחרות נבחרה רוזלי להרכב המצטיינות של הטורניר על ידי התקשורת הסינית. שלוש שנים אחר כך, אירחה סין את גביע העולם בכדורגל נשים שנערך בפעם הראשונה אי פעם, ורוזלי זכתה להיכלל בסגל שנבחר לטורניר. היא פתחה בהרכב הראשון בכל שלושת משחקיה של ברזיל בטורניר, אך הנבחרת השיגה רק ניצחון אחד והודחה כבר בשלב הבתים.

ב-1995 עברה רוזלי לטאקרזוקה באניס מליגת העל היפנית, שבאותן שנים משכה אליה כוכבות בינלאומיות רבות. באותה שנה היא גם השתתפה עם ברזיל בגביע העולם שנערך בשוודיה, ואף כבשה את השער היחיד בניצחון המפתיע של הברזילאיות על המארחת. למרות הניצחון במשחק הפתיחה, הפסידה הנבחרת בשני משחקיה הבאים והודחה בשלב הבתים בפעם השנייה ברציפות. שנה אחר כך, נערך בפעם הראשונה טורניר הכדורגל האולימפי לנשים, ורוזלי נבחרה לסגל הברזילאי. היא כבשה שער אחד נגד סין בחצי הגמר, אך הברזילאיות פספסו את המדליות וסיימו במקום הרביעי.

באליפות דרום אמריקה, ששימשה שטורניר המוקדמות לגביע העולם 1999, ושנערכה במרץ 1998 בארגנטינה, כבשה רוזלי 16 שערים בשישה משחקים והובילה את ברזיל לזכייה שלישית ברציפות בטורניר. אף על פי כן, היא נפצעה בברכה במהלך משחק ידידות נגד ארצות הברית, ונאלצה להחמיץ את הגביע. בלעדיה, הגיעו הברזילאיות למקום השלישי. שנה אחר כך, סיימה ברזיל שוב במקום הרביעי בטורניר הכדורגל האולימפי, בדיוק כמו באטלנטה 1996. בטורניר זה שימשה רוזלי בעיקר כשחקנית מחליפה ופתחה במשחק אחד בלבד.

בשנת 2001, הוקמה ליגת ה-WUSA, שהייתה לליגת כדורגל הנשים המקצוענית הראשונה בארצות הברית. רוזלי הצטרפה לקבוצת וושינגטון פרידום, אך שיחקה רק ב-11 משחקים (מתוכם פתחה בשלושה) ולא כבשה אפילו שער אחד. בסיום עונה זו, היא שוחררה מהקבוצה ועברה לליגת המשנה האמריקאית, שם שיחקה לצידה של מריבל דומינגז המקסיקנית. לאחר עונה אחת בליגת המשנה, היא חזרה לשחק בליגה הברזילאית.

האליפות הבינלאומית האחרונה של רוזלי עם נבחרת ברזיל הייתה אולימפיאדת אתונה שנערכה בקיץ 2004. הברזילאיות העפילו עד לגמר הטורניר, אך הפסידו בהארכה 2-1 לארצות הברית, והסתפקו במדליית הכסף. רוזלי זכתה לעלות כמחליפה בשניים מתוך ששת משחקי הטורניר, אך לא במשחק על מדליית הזהב. שנתיים לאחר מכן, הייתה רוזלי חלק מקבוצת הנשים של סאו פאולו שהשתתפה בגביע מלכת השלום שנערך בקוריאה הדרומית. בטורניר עצמו, היא כבשה שער אחד (בהפסד 2–4 לקנדה), אך לא הצליחה להוביל את הקבוצה מעבר לשלב הבתים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוזלי דה בלו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Soccerdonna (בגרמנית)
* רשומת משחקיה הבינלאומיים באתר פיפ"א

הערות שוליים
------------

1. ↑  Women's FIFA Invitational Tournament 1988, באתר rsssf.com
**פריבור אולימפיק** לעיתים מוכרת כ**פרייבורג** לפי צורת ההגייה הגרמנית (בצרפתית ובגרמנית **Fribourg Olympic**) הוא מועדון כדורסל שווצרית מהעיר פריבור המשתתף בליגת העל השווייצרית בכדורסל וביורופקאפ.

היסטוריה
--------

הקבוצה הוקמה באפריל 1961 כאיחוד של הקבוצות פריבר ואתלטיק אוליפיק כאשר האחרונה שיחקה בליגה הבכירה והראשונה בליגת המשנה.

הקבוצה הפכה לשיאנית התארים בליגה המקומית ולנציגה קבועה של הליגה במפעלים האירופאים.

### במפעילם האירופים

השתתפה בעונת 1966/1967 בגביע אירופה לאלופות והודחה בסיבוב הראשון לאחר תבוסה כפולה לליפציג וורויאטס.

השתתפה בעונת 1967/1968 בגביע אירופה למחזיקות גביע והודחה לאחר תבוסה לויסלה קרקוב.

השתתפה עונת 1971/1972 בגביע אירופה לאלופות והודחה בשלב המוקדמות השני לאחר הפסד לליר בסקט הבלגית.

השתתפה בעונת 1973/1974 בגביע אירופה לאלופות והודחה בסיבוב הראשון לאחר הפסד כפול לריאל מדריד.
השתתפה בעונת 1974/1975 בגביע אירופה לאלופות והודחה בסיבוב הראשון לאחר הפסד לפנאתינאיקוס.

השתתפה בעונת 1975/1976 בגביע אירופה למחזיקות גביע והודחה בסיבוב הראשון.

השתתפה בעונת 1976/1977 בגביע אירופה למחזיקות גביע והודחה בסיבוב הראשון לבשיקטש.

השתתפה בעונת 1985/1986 בגביע אירופה לאלופות והודחה בסיבוב השני על ידי ריאל מדריד.

השתתפה בסיבוב הראשון של עונת 1992/1993 בליגה האירופית של פיב"א והודחה לאחר שהובסה פעמים על ידי אפס פילזן.

בעונת 1997/98 השתתפה במוקדמות גביע קוראץ' והודחה לאחר להפסד ביתי לבנפיקה ליסבון.

בעונת 2000/01 הודחה בסיבוב ב-64 של גביע קוראץ' לאחר צמד הפסדים לדיז'ון באסקט.

הקבוצה השתתפה בעונת 2007/2008 בגביע יול"ב בשלב הבתים תחת השם בנטון פריבור והודחה לאחר שסיימה במקום ה-6.

בעונת 2004/05 השתתפה בשלב הבתים ביורוצ'לנג' והעפילה לשלב חצי הגמר בו הפסידה.

בעונת 2008/2009 ביורוקאפ הודחה בשלב המוקדמות השני ובעקבות כך עברה לשחק בשלב הבתים ביורוצ'לנג' והודחה לאחר שסיימה במקום ה-4.

תארים
-----

**ליגת העל השווצרית**

* **אליפות**
	+ (18) 1966, 1971, 1973, 1974, 1978, 1979, 1982, 1985, 1992, 1997, 1998, 1999, 2007, 2008, 2016, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022.
	+ **סגנית**
	+ (17) 1965, 1967, 1968, 1969, 1972, 1976, 1977, 1983, 1989, 1994, 1995, 1996, 2002, 2003, 2004, 2010, 2011.
* **הגביע השווצרי**
	+ (9) 1967, 1976, 1978, 1997, 1998, 2007, 2016, 2018, 2019.
	+ **סגנית**
	+ (9) 1965, 1971, 1975, 1980, 1983, 1985, 1993, 2014, 2021
* **גביע הליגה**
* (6) 2007, 2008, 2009, 2010, 2018, 2020

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פריבור אולימפיק (בצרפתית)
**פריגטנקפיטן**, בקצרה: **FKpt** / ברשימות: **FK** היא דרגת קצונה בקבוצת ההיררכיה הצבאית של הקברניטים של הצי הגרמני.

סימני הדרגה
-----------

סימני הדרגה של פריגטנקפיטן, המולבשים על השרוולים והכתפיים, מעל שלושה פסים זהובים עם חצי פס אחד ביניהם (ללא הכוכב כאשר עונדים לולאות דרגה).

הדרגה מדורגת כדרגת OF-4 בנאט"ו, והיא מקבילה לאוברסט-לויטננט ב-Heer, וב-Luftwaffe. הדרגה מדורגת A14 או A15 בכללי השכר של משרד ההגנה הפדרלי והיא בכירה מדרגת קורבטנקפיטן (NATO OF-3 - *Commander Junior Grade*).

בעוד שהדרגות המקבילות (עם אותם פסי סמל) בבלגיה ובדנמרק מתורגמים לנאט"ו כ-Commander Senior Grade, המקבילה הגרמנית נקראת בפשטות Commander‏.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **דרגה זוטרה**:**קורבטנקפיטן** | **דרגות הבונדסוור** פריגטנקפיטן | **דרגה בכירה**:**קפיטן-צור-זי** |

פולקסמרינה
----------

בפולקסמרינה של גרמניה המזרחית **פריגטנקפיטן** הייתה דרגת הביניים של קבוצת דרגות הקצינים הבכירים, המקבילה לקוד דרגת נאט"ו OF-4. היא הייתה הדרגה המקבילה לדרגת אוברסט-לויטננט של חיל היבשה וחיל האוויר של צבא העם הלאומי.

סמל הדרגה כלל רצועת כתף ופסי שרוולים. כמו כן נענדו כותפות אשר כללו צמות כסופות מסורגות עם שני פסי זהב (כוכבים) על בסיס בצבע כחול כהה.

סמל החפת הורכב מארבעה פסים, ומעל כוכב ימי בעל חמש נקודות. בניגוד למסורת הצי הקיסרי-גרמני, שבה טבעות שרוולים הקיפו את החפתים התחתונים, רצועות השרוול של הפולקסמרינה הקיפו רק 40% מהחפתים.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **דרגה זוטרה**:**קורבטנקפיטן** | **דרגות הפולקסמרינה** פריגטנקפיטן | **דרגה בכירה**:**קפיטן-צור-זי** |

הצי הגרמני הקיסרי והקריגסמרינה
------------------------------

בצי הגרמני הקיסרי ובקריגסמרינה הייתה דרגת פריגטנקפיטן דרגת הקצונה האמצעית של קבוצת דרגות הקצינים הבכירים. סמל הדרגה כלל כותפת ופסי שרוולים. כמו כן נענדו כותפות אשר הורכבו מצמות כסופות מסורגות עם חריץ זהב אחד (כוכב) על בסיס בצבע כחול כהה.

סמל החפת הורכב שלושה פסים זהובים עם חצי פס אחד ביניהם, ומעל כוכב ימי בעל חמש נקודות. טבעות השרוול הקיפו את החפתים התחתונים.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **דרגה זוטרה**:**קורבטנקפיטן** | **דרגות הוורמאכט** פריגטנקפיטן | **דרגה בכירה**:**קפיטן-צור-זי** |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פריגטנקפיטן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  official rank table of the German Navy
2. 1 2  "STANAG 2116 NATO Codes for Grades of Military Personnel".
3. ↑  "STANAG 2116 Details". NATO.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1122747373

 |