recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
סמליל להבי ישקר
**טכנולוגית להבים בע"מ** (בעבר: **להבי ישקר**) היא חברה לייצור להבים (אנ') למנועי סילון מיסודו של סטף ורטהיימר וקבוצת השקעות דיסקונט. החברה נוסדה ב-1968 ונמכרה במאי 2014 לפראט אנד ויטני.

היסטוריה
--------

החברה נוסדה ב-1968, לאחר מלחמת ששת הימים, עקב האמברגו הצרפתי על מכירת נשק לישראל. הבעלות בחברה התחלקה באופן שווה בין סטף ורטהיימר וחברת השקעות דיסקונט. מפעל החברה הוקם בנהריה והחל לייצר באוקטובר 1970. בשנת 1972 זכו מפעלי החברה בפרס קפלן. באותה שנה רכשה החברה מחברת א.ר.וו. אינק האמריקאית זכויות לשימוש בטכנולוגיית החישול שלה, תמורת מניות של להבי ישקר. כמו כן הושקעו 4 מיליון דולר בהרחבת המפעל. תחילה ייצרה החברה עבור חיל האוויר הישראלי, אך במהרה החלה לייצא את תוצרתה ובשנת 1973 ייצאה במעל מיליון דולר, ונמנתה על 772 המפעלים בישראל שייצאו במעל 100 אלף דולר. עד 1976 הגיע ייצוא המפעל לכ-4 מיליון דולר. בתחילת 1974 עבדו במפעל בנהריה 285 עובדים ובתחילת 1976 הגיע מספר העובדים לכ-400, רובם עולים חדשים. 

ברבות הימים שינה המפעל שמו ל"טכנולוגיית להבים". בשנת 1998 הגיעה החברה, שכבר הייתה בבעלות חלקית של פראט אנד ויטני, להסכמה על הקמת מפעלים משותפים עם פראט אנד ויטני. במסגרת ההסכם הוקם מפעל בסין ומפעל בתפן לייצור להבים עבור רולס-רויס.

עם לקוחות המפעל נמנים יצרני מנועי הסילון בעולם: "רולס-רויס", "פראט אנד ויטני" ו"ג'נרל אלקטריק". במאי 2014 רכשה פראט אנד ויטני את מלוא הבעלות בחברה.

בשנת 2022 מספר העובדים עמד על 1,400 איש.

בדצמבר 2022 הודיעה פראט אנד ויטני על כוונה לצמצם את פעילות הייצור במפעל בנהריה ובחלק מהמפעל בתפן עד לסגירתם המלאה בשנת 2025. על פי הודעת החברה סוג הלהבים שמייצר המפעל איננו דרוש לשימוש במנועי הסילון החדשים, ולא ניתן להסב את המפעל ליצור להבים מסוג אחר.

ראו גם
------

* ישקר

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טכנולוגיית להבים
* אורה קורן, "טכנולוגיית להבים וטקג'ט בדרך להפוך לישקר 2", באתר הארץ, 9 במאי 2006
* אתר למנויים בלבד אורה קורן, "לא הוצאנו רווחים מהחברה, החזרנו הכל כהשקעה לעתיד. זו תעשייה, לא פיננסים", באתר TheMarker‏, 4 במאי 2014

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  יאיר פלדמן, להבי ישקר חותר לתפוס 10% משוק הלהבים, דבר, 18 בפברואר 1976
2. ↑  נקבעו חתני פרס קפלן, דבר, 22 במאי 1972
3. ↑  4 מליון דולר יושקעו בלהבי ישקר, דבר, 6 בנובמבר 1972
4. ↑  רק מחצית היצואנים החדשים הופיעו לטקס, דבר, 8 במאי 1974
5. ↑  מנחם רהט, נהריה פותחת מפעליה בפני עולים, מעריב, 14 במרץ 1974
6. ↑  אורה קורן, ‏ורטהיימר: "טכנולוגיית להבים ופראט אנד וויטני האמריקנית יקימו מפעלים משותפים", באתר גלובס, 13 במאי 1998
7. ↑  ורטהיימר: "אם מודל המפעל המשותף בסין יצליח - נקים עוד כאלה בעולם", באתר גלובס, 26 ביולי 1998
8. ↑  אורה קורן, ‏תדמור אישר מיזוג טכנולוגיית להבים, ורטהיימר ורולס-רויס, באתר גלובס, 21 ביוני 1999
9. ↑  אתר למנויים בלבד 8 שנים אחרי ישקר: משפחת ורטהיימר מוכרת את להבים לפראט אנד וויטני במאות מיליוני שקלים, באתר TheMarker‏, 1 במאי 2014;  
רון שטיינבלט, ‏עוד אקזיט למשפחת ורטהיימר: מוכרת את חברת להבים לפראט אנד וויטני במאות מ' ש', באתר גלובס, 1 במאי 2014
10. ↑  יובל אזולאי, מפעל טכנולוגיית להבים בתפן צפוי להיסגר; 900 עובדים יפוטרו, באתר כלכליסט, 4 בדצמבר 2022
11. ↑  יובל אזולאי, אמיתי גזית, דותן לוי, מפעל טכנולוגיית להבים ייסגר - 900 עובדים יפוטרו, באתר כלכליסט, 4 בדצמבר 2022
חברת **בארי קליבו** היא בין יצרניות ומעבדות הקקאו הגדולות בעולם, עם היקף ייצור שנתי ממוצע של 1.7 מיליון טונות של קקאו. החברה נוצרה בשנת 1996 כתוצאה של מיזוג של יצרנית השוקולד הבלגית קליבו (אנ') והחברה הצרפתית "קקאו בארי" (Cacao Barry). מטה החברה ממוקם בציריך, שווייץ, והיא פועלת בכ-30 מדינות ברחבי העולם.

לקוחות החברה הם יצרנים וקמעונאים בתחום מזון, וכן מאפיות, שוקולטיירים ועוד.

החברה נסחרת בבורסה השווייצרית SIX, סימון: BARN.

היסטוריה
--------

### קקאו בארי

חברת קקאו בארי נוסדה על ידי צ'ארלס בארי בשנת 1842. מייסד החברה נסע לאפריקה על מנת לחפש סוגים של פולי קקאו שיאפשרו לו ליצור שוקולד איכותי וייחודי. בשנת 1923 לקח על עצמו אלכסנדר לאקארה להציל את החברה שהייתה בקשיים, וגרם לחברה לקחת מספר פרויקטים שאפתניים לצורך כך. בשנת 1952 החלה קקאו בארי לפעול בתחום שוקולדי גורמה. בשנת 1973 השיקה החברה את מותג "Your demonstration partner" המספק סיוע אישי לחובבנים ולמקצוענים בתחום השוקולד. בשנת 1996, טרם המיזוג, השיקה החברה את המותג "Pure Origine of Cacao Barry".

### קליבו

חברת קליבו נוסדה בשנת 1850 על ידי אאוגניוס קליבו כמבשלת שיכר בעיירה וויז שבבלגיה. החברה החלה לייצר טבלאות שוקולד בשנת 1911, וזמן קצר לאחר מכן הפסיקה לייצר מוצרים אחרים ומאותה נקודת זמן עסקה רק בייצור שוקולד. בשנת 1925 החלה החברה לייצר Couverture chocolate - שוקולד איכותי המכיל אחוז גבוה של חמאת קקאו.

### המיזוג וההנפקה

קקאו בארי וקליבו התמזגו לחברה אחת בשנת 1996. בשנת 1998 הונפקה החברה הממוזגת לראשונה בבורסה השווייצרית SIX, ומאז היא נסחרת שם.

### רכישות לאחר המיזוג

* 1999 – רכשה את יצרנית השוקולד השווייצרי Carma AG.
* 2002 – רכשה את יצרנית השוקולד הגרמנית Stollwerck (ומכרה אותה ב-2011).
* 2003 – רכשה את החברה ההולנדית-בלגית .Luijckx Chocoladen N.V.
* 2004 – רכשה את החברה השוודית AM Foods amba.
* 2007 – רכשה את החברה האמריקאית FPI Food Processing International.
* 2008 – רכשה את החברה המלזית KL-Kepong Cocoa Products Sdn Bhd.

שוקולד רובי
-----------

 ערך מורחב – **שוקולד רובי**  

בשנת 2017, דיווחה בארי קליבו כי היא השלימה את פיתוחו של סוג חדש של שוקולד, לאחר שעברו 80 שנים מאז שפותח השוקולד הלבן, סוג השוקולד האחרון שהומצא. לשוקולד החדש היא נתנה את השם: "שוקולד רובי", בשל צבעו הוורדרד. לשוקולד זה יש באופן טבעי (ללא חומרי טעם וצבע) טעם פירותי מתוק-חמצמץ וצבע ורוד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בארי קליבו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בארי קליבו

* אתר האינטרנט הרשמי של בארי קליבו
* בארי קליבו, ברשת החברתית פייסבוק

* בארי קליבו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* בארי קליבו, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  חלב, מריר, לבן ו"רובי": לראשונה זה 80 שנה - יש סוג חדש של שוקולד, באתר כלכליסט, 5 בספטמבר 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 267769173
* WorldCat: viaf-267769173

 |
**חברת בובקאט** (באנגלית: **Bobcat**; שמשמעו בעברית: שונר) היא יצרנית ציוד מכני הנדסי שמפעליה מצויים בפארגו המערבית, גווינר וביסמרק, בדקוטה הצפונית. מ-1995 בובקאט היא חברת־בת של Doosan infracore Company. החברה מייצרת ומוכרת מיני-מעמיסים (Skid loaders), מיני-מחפרים, רכבי שירות קומפקטיים וציוד הידראולי תחת שם המותג Bobcat. זוהי אחת החברות המרכזיות הפועלות בדקוטה הצפונית.

מיני-מעמיס בשרות חיל האוויר הישראלי
המיני-מעמיס הומצא בידי חברת Melroe Manufacturing Company כאשר הם ייצרו את דגם M-400 ב-1960. בשם "בובקאט" נעשה שימוש לראשונה ב-1962 על מיני-מעמיס מדגם 440. חברת מלרו נרכשה בידי אינגרסול-ראנד ב-1995.

למרות שהמילה "בובקאט" משמשת לפעמים לתיאור המיני-מעמיס, שימוש כזה איננו נכון. חברת בובקאט היא מותג עולמי ומייצרת ציוד מגוון תחת שם זה. חברת בובקאט מנהלת קמפיין נרחב על מנת למנוע משם המותג להפוך לשם גנרי.

מחפרון זעיר מדגם 322 של בובקט
לוגו החברה אומץ באופן בלתי רשמי כסמלן של יחידות הצמ"ה של חיל ההנדסה הישראלי, מאחר שסמל השונר זוהה בטעות כחתול, CAT, כשמה המקוצר של חברת קטרפילר המספקת את רוב הציוד המכני ההנדסי לצה"ל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בובקאט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בובקאט (באנגלית)
**בולגריין אייר צ'ארטר** (בבולגרית: **Българиан еър чартър**) היא חברת תעופה בולגרית שמבצעת טיסות צ'ארטר מבסיסה הראשי שנמצא בנמל התעופה סופיה בסופיה, בולגריה, וכן מנמל התעופה בורגס ונמל התעופה ורנה. החברה מבצעת טיסות צ'ארטר לכ-32 יעדים בכ-14 מדינות ובהם ישראל, גרמניה, איראן, טורקיה, דנמרק ועוד.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה בשנת 2000 והחלה את פעילותה ב-14 בדצמבר אותה שנה. החברה החלה את פעילותה עם 5 מטוסים מדגם טופולב Tu-154 והפעילה טיסות לחברות תיירות שונות באירופה (בהן ישראייר), וטסה בעיקר לאוסטריה, צ'כיה, גרמניה, ישראל ופולין.

בשנת 2004 הוציאה החברה את מטוסי הטופלוב משירות ובמקומם הכניסה 7 מטוסיי מקדונל דאגלס MD-82. בשנת 2011 גדל צי החברה והיו ברשותה 12 מטוסי מקדונל דאגלס MD-82.

מאז הקמת החברה היא ביצעה כ-25,000 טיסות והטיסה כ-3.5 מיליון נוסעים. לחברה 260 עובדים.

צי המטוסים
----------

צי המטוסים של החברה, נכון לנובמבר 2018 :

| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Y | סה"כ |
| איירבוס A320-200 | 6 | — | 174 | 174 |  |
| מקדונל דאגלס MD-82 | 9 | — | 164 | 164 |  |
| סה"כ | 15 | — |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בולגריין אייר צ'ארטר** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של בולגריין אייר צ'ארטר

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Bulgarian Air Charter fleet".
**ביוקאץ' בע"מ** (באנגלית: **BioCatch**) היא חברה פרטית ישראלית העוסקת במניעת הונאות בפעילות פיננסית דרך האינטרנט, באמצעות בחינת מאפיינים ביומטריים והתנהגותיים של מבצע העסקה, וכן במניעת עסקאות של הלבנת הון. 

החברה הוקמה בנובמבר 2010 על ידי אבי תורג'מן ובני רוזנבאום, ואליהם הצטרף אורי ריבנר. מנכ"ל החברה הוא גדי מזור והיא מעסיקה 280 עובדים, מחציתם בישראל.

התוכנה של החברה בוחנת שלל מאפיינים בהתנהגותו של המשתמש בעת פעילות פיננסית באינטרנט (כגון אופן הקלדה או אופן שימוש בטלפון חכם), ובהתאם לכך מזהה האם מדובר במשתמש בעל זכות פעולה בחשבון או במתחזה.

### גיוס הון

לאחר גיוס ראשוני של ארבעה מיליון דולר, ביוני 2014 גייסה החברה עשרה מיליון דולר.

במרץ 2018 גייסה החברה 30 מיליון דולר.

באפריל 2020 גייסה החברה 145 מיליון דולר, וכעבור חמישה חודשים הורחב סבב גיוס זה בעוד 20 מיליון דולר.

בעלת המניות הגדולה בחברה היא קרן ההשקעות ביין קפיטל. עם המשקיעים החברה נמנים הבנקים סיטיגרופ, HSBC, ברקליס והבנק הלאומי של אוסטרליה (אנ'), וחברת האשראי אמריקן אקספרס.

באוקטובר 2023 רכשה קרן Sapphire מניות בסך כ-70 מיליון דולר מבעלי מניות קודמים בחברה (עסקת סקנדרי), לפי שווי חברה של יותר ממיליארד דולר, ובכך הפכה החברה לחד-קרן.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ביוקאץ' (באנגלית)
* 

* ביוקאץ', ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ביוקאץ', ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. ↑  אבי תורג'מן, ‏במקום טביעת אצבע – הדור הבא של הזיהוי הביומטרי, באתר Geektime‏, 2 בפברואר 2015
2. ↑  יניב אביטל, ‏BioCatch הישראלית מגייסת 10 מיליון דולר [גיוס], באתר Geektime‏, 17 ביוני 2014
3. ↑  הילה חיימוביץ', ‏חברת BioCatch מגייסת 30 מיליון דולר כדי לבטל את הצורך בסיסמאות, באתר Geektime‏, 12 במרץ 2018
4. ↑  יניב אביטל, ‏מגה-גיוס באמצע הקורונה: BioCatch גייסה 145 מיליון דולר, באתר Geektime‏, 16 באפריל 2020
5. ↑  אושרי אלקסלסי, ‏145 מיליון דולר לא הספיקו, אז BioCatch גייסה עוד 20 מיליון, באתר Geektime‏, 30 בספטמבר 2020;  
הגר רבט, הסטארט-אפ הישראלי BioCatch גייס 20 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 30 בספטמבר 2020
6. 1 2  סופי שולמן, בעקבות עסקה שנחתמה יום לפני המלחמה: BioCatch הפכה ליוניקורן, באתר כלכליסט, 20 בנובמבר 2023

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ביוקאץ'"**.
חברת **PT ליון מנטרה איירליינס** או **ליון אייר** (באנגלית: **Lion Air**) היא חברה לטיסות חסך אינדונזית שבסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי סוקרנו-האטה בעיר הבירה ג'קרטה. זוהי חברת התעופה הפרטית הגדולה באינדונזיה.

תולדות החברה
------------

החברה נוסדה באוקטובר 1999 בידי האחים רוסדי וקוסנה קירנה והחלה לתפעל טיסות ב-30 ביוני 2000.
בתחילת דרכה תפעלה החברה טיסות פנים ארציות בין הערים ג'קרטה לדנפסאר באינדונזיה עם מטוס בואינג 737-200 חכור.

עד מהרה הוגדל צי המטוסים עם הגעתם של 5 מטוסי יאקובלב יאק 42D, שני מקדונל דאגלס MD-80 ו-2 איירבוס A310-300 בחכירה רטובה. עם הזמן, הרחיבה החברה את הצי שלה במטוסים חדישים יותר - בואינג 737-300 ובואינג 737-400.

בשנת 2003 נוסדה חברת הבת ווינג אייר אשר החלה לפעול בקווים צפופים פחות. חברות בת נוספות התפתחו, בכללן חברת מלינדו אייר במלזיה ב-2012, תאי ליון אייר ב-2013 וחברת בטיק אייר הפנים ארצית, גם היא נוסדה ב-2013.

החברה מתכננת להצטרף ליאט"א ובכך להפוך לחברת התעופה האינדונזית השנייה שחברה בארגון לאחר גארודה אינדונזיה. ב-2011 נדחתה בקשתה של החברה להצטרף ליאט"א מסיבות ביטחוניות.

ביולי 2011 קרקעה ליון אייר 13 ממטוסיה עקב סנקציות שהוטלו עליה על ידי הממשלה בגלל אי דיוק חמור בזמנים. בינואר 2012 נימק משרד התחבורה לסיבת הטלת הסנקציות בכך שחלק מטייסי החברה התגלו כצורכי מתאמפטמין. הטייסים החשודים נשאו בתוצאות ורישיונות טיסותיהם נשללו.

ב-18 בנובמבר 2011 קבעה החברה שיא הזמנת מטוסים מבואינג ברכישת 201 מטוסי בואינג 737 MAX ו-29 מטוסי בואינג 737-900ER בשווי 21.7 מיליארד דולר.
ביוני 2016 הוסרה ליון אייר מרשימת החברות שאינן מורשות לטוס מעל שמי אירופה.

צי המטוסים
----------

צי המטוסים של החברה נכון לספטמבר 2020:

| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A330-300 | 6 | — | 440 |  |
| איירבוס A330-900neo | 4 | 6 | 436 |  |
| בואינג 737-800 | 43 | — | 189 |  |
| בואינג 737-900ER | 78 | — | 215 |  |
| בואינג 737-8MAX | 10 | 187 | 180 |  |
| בואינג 737-9MAX | — | טרם נקבע |  |
| בואינג 737-10MAX | — | 50 | טרם נקבע |  |
| סה"כ | 141 | 243 |  |

תאונות ותקריות
--------------

* ב-14 בינואר 2002, טיסה 386 של ליון אייר התרסקה לאחר ניסיון המראה כושל עם תצורת מדפים שגויה בנמל התעופה הבינלאומי סולטאן סיאריף קאסים השני. כל נוסעי המטוס שרדו אך נגרם נזק חמור למטוס.
* ב-30 בנובמבר 2004, מקדונל דאגלס MD-80 בטיסה 538 של ליון אייר התרסק בסורקארטה. 25 איש נהרגו.
* ב-29 באוקטובר 2018, מטוס בואינג 737 MAX בטיסה 610 של ליון אייר התרסק בים ג'אווה 13 דקות בלבד לאחר המראה מג'קרטה. כל 189 הנוסעים נספו בתקרית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליון אייר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ליון אייר
* ליון אייר, ברשת החברתית פייסבוק

* ליון אייר, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההזמנה הגדולה ביותר של בואינג בתולדותיה, באתר בואינג, ‏12 בפברואר 2012
2. ↑  פרטי צי המטוסים של ליון אייר, באתר airfleets.net (באנגלית)
3. ↑  "Lion Air Group Order 50 Units Boeing 737 MAX 10". *www.lionair.co.id*. אורכב מ-המקור ב-2018-05-10. נבדק ב-28 בדצמבר 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
סמלילה הקודם של החברה, שהיה בשימוש עד לשלהי העשור הראשון של המאה ה-21
**בית הספר לבגרות של יואל גבע בע"מ** היא חברת השכלה פרטית, המקיימת בין היתר קורסי הכנה לבחינות הבגרות ולבחינה הפסיכומטרית. בית הספר הוקם בשנת 1991 בבניין הגימנסיה הרצליה בתל אביב. לבית הספר תשעה עשר סניפים: שלושה סניפים בתל אביב, וכמו כן סניפים בהרצליה, ראשון לציון, רחובות, ירושלים, מודיעין, חיפה, הקריות, באר שבע, פתח תקווה, כפר סבא, אשדוד, חדרה, עפולה, נתניה, כרמיאל וגני תקווה.

בית הספר לבגרות
---------------

בית הספר הוקם בשנת 1991 על ידי יואל גבע, מורה למתמטיקה במקצועו. הרעיון להקמת בית הספר עלה לאחר שגבע ראה כי עולה בהתמדה מספר התלמידים המבקשים ללמוד בקורסים שהעביר ב"אנקורי" מאז סוף שנות השמונים. בית הספר של גבע הוקם בבניין ההגימנסיה העברית "הרצליה", ובמועד הראשון הועברו בו קורסי הכנה לבחינות הבגרות במקצועות מתמטיקה, אנגלית ולשון על ידי יואל גבע, סיוונה כרמי-עמיר וד"ר יהודה עמיר. מהמועד השני ועד היום, מלמדים בבית הספר את כל מקצועות החובה לבגרות, וכן מספר מקצועות בחירה. בהם: פיזיקה וגאוגרפיה והשלמה ל-5 יחידות בתנ"ך, היסטוריה וספרות.

מחלקת פסיכומטרי
---------------

בשנת 1996 הוקמה מחלקת הפסיכומטרי של בית הספר. כשנה לאחר מכן, בשנת 1997, החלו ללמד בבית הספר קורסי הכנה לבחינה הפסיכומטרית, ושמו של בית הספר שונה, ל"בית הספר לבגרות ופסיכומטרי של יואל גבע".

כניסתו של בית הספר לתחום קורסי ההכנה לבחינה הפסיכומטרית, הביאה להרחבת פעילותו לערים נוספות ולפתיחת סניפים נוספים.

מחלקת GMAT
----------

בשנת 2013, לאחר שנים של מחקר מקיף על ידי מומחים, נפתחו קורסי הכנה של יואל גבע למבחן ה-GMAT.

סניפי בית הספר
--------------

בשנת 2000, לאחר מספר שנים בהם נפתחו קורסי פסיכומטרי בערים נוספות בגוש דן והשרון, הוקם הסניף השני של בית הספר בראשון לציון. בשנת 2004 הוקם הסניף בהרצליה. סניפים אילו הוקמו כסניפי בגרות ופסיכומטרי ותוך מספר שנים הפכו לסניפים גדולים בתחומם בהם לומדים אלפי תלמידי בגרויות ופסיכומטרי בשנה. בשנת 2001 הוקם בקריות סניף הפסיכומטרי הראשון מחוץ לאזור המרכז (סניף הקריון) ובמהלך השנים 2005–2007 הוקמו עוד ארבעה סניפים ללימוד לפסיכומטרי, בערים כפר סבא, פתח תקווה, חיפה ובאר שבע. עם הזמן נוספו סניפים בירושלים, בחדרה, אשדוד, עפולה, נתניה, כרמיאל ובגני תקווה.

בשלהי העשור השני של המאה ה-21, מלמדים בבית הספר כ-100 מורי בגרות ומורי פסיכומטרי.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של בית הספר לבגרות ופסיכומטרי של יואל גבע
* Client: Yoel Geva - תיאור מיתוג מחדש של החברה בשנת 2017, באתר האינטרנט של "Awesome Tel-Aviv"
**מבטח סימון סוכנויות לביטוח בע"מ** היא חברה לניהול הסדרים פנסיוניים ופיננסיים.

נתונים עיקריים
--------------

סוכנות מבטח סימון מספקת שירותים ופתרונות בתחומי ביטוח, ניהול פנסיוני, פיננסים והשקעות לכ-220,000 לקוחות ולכ-6,000 ארגונים, מפעלים וחברות.

קבוצת מבטח סימון נמצאת בבעלות מלאה של מגדל אחזקות ביטוח ופיננסים.

נכון לשנת 2011 מטפלת מבטח סימון במחזור גבייה שנתי של כ-4 מיליארד ש"ח. סך הצבירות המנוהל על ידי החברה הוא למעלה מ-30 מיליארד ש"ח.

היסטוריה
--------

קבוצת מבטח סימון היא תוצאה של מיזוג שתי סוכנויות ביטוח: סימון את ויזל ומבטח שמיר. המיזוג בוצע בשנת 2000.

סוכנות הביטוח סימון את ויזל הוקמה בשנת 1965 על ידי הרולד סימון, סוכן ביטוח שעלה לישראל מדרום אפריקה ומשה ויזל, שהיה סוכן ביטוח צעיר.

סוכנות מבטח שמיר נוסדה בשנת 1983 על ידי מאיר שמיר. במסגרת שירותו הצבאי הכיר שמיר את אהרון אחיעז, ממשפחה של אנשי חברת הביטוח "סהר". ההיכרות הובילה את מאיר שמיר לתפקיד מנהל סוכנות הביטוח "מבטח", שהייתה חברה בת של "סהר". בשנת 1983 רכש שמיר את הסוכנות.

בסוף שנת 2000 רכשה חברת "מגדל" את שתי הסוכנויות ואיחדה אותן לחברה אחת - מבטח סימון סוכנויות לביטוח בע"מ.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר מבטח סימון
* ביטוח נסיעות לחו"ל - מבית מגדל באמצעות מבטח סימון

הערות שוליים
------------

1. ↑  איתן כהן, מבטח סימון השלימה רכישת מניות סוכנות הביטוח "תבונה", באתר כלכליסט, 2 בנובמבר 2008

| חברות ביטוח בישראל |
| --- |
| חברות פעילות | AIG • ביטוח ישיר • איילון • ביטוח חקלאי • הכשרה • הפניקס • הראל • ווישור • כלל חברה לביטוח • מגדל • מנורה מבטחים • ענבל • שירביט • שלמה ביטוח • שומרה • ליברה • קרנית • הפול |
| סוכניות מובילות | מבטח סימון • מדנס |
| חברות שנסגרו | אבנר • אליהו • הסנה |
| המפקח על הביטוח • התאגיד המנהל של המאגר לביטוח רכב חובה • איגוד חברות הביטוח בישראל |
**קבוצת מגנוליה תכשיטי כסף בע"מ** (מוכרת בציבור בשם המותג מגנוליה) היא חברת תכשיטים הפועלת בישראל ופורטוגל.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה בשנת 1996 ופתחה את החנות הראשונה בקניון ערים בכפר סבא. לאחר מכן הוחלט כי כל סניפיה יהיו במודל של דוכני מכירה ולא חנויות. בשנת 2007 נרכשה מגנוליה על ידי קרן ההשקעות מרקסטון. במהלך 2009 התרחבה הרשת באמצעות זכיינים באירופה, בצפון אמריקה ובאוסטרליה, אך רוב הסניפים נסגרו, פרט לפורטוגל.

בשנת 2016 נרכשה הרשת על ידי חברת תכשיטי בן-יהודה שבראשה עומד ניסן בן-יהודה, אשר הייתה לאחת מהספקיות הראשונות של הרשת. הרשת עובדת עם ספקיות שונות ליבוא תכשיטים אך מחזיקה גם בסטודיו לעיצוב תכשיטים אותם היא מייצרת ו/או מייבאת בעצמה מישראל ומחו"ל.

בשנת 2016 הושק לחברה אתר מסחרי. על פי נתוני אתר "SIMILAR WEB" מדורג האתר של מגנוליה במקום הראשון בישראל בתחום התכשיטים[דרוש מקור].
בנובמבר 2022 נרכשה החברה על ידי קבוצת אקסטרה ריטייל, זרוע הקמנועאות של קבוצת אלון הריבוע הכחול.

כיום הרשת מונה כ-90 סניפים בישראל ופורטוגל, מעסיקה כ-600 עובדים במטה ההנהלה ובדוכני המכירה, והיא הרשת הגדולה בישראל בתחום התכשיטים. מטה החברה ממוקם בכפר סבא ומשנת 2013 מנכ"ל החברה הוא תומר רייזברג.

דוכן מגנוליה בקניון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגנוליה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מגנוליה
* מגנוליה, ברשת החברתית פייסבוק

* מגנוליה, ברשת החברתית אינסטגרם

* מגנוליה, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  תני גולדשטיין, קרן ההשקעות מרקסטון קנתה את תכשיטי מגנוליה, באתר ynet, 2 באוקטובר 2007
2. ↑  אילנית חיות, ‏מרקסטון מוכרת את רשת מגנוליה לחברת תכשיטי בן-יהודה, באתר גלובס, 26 בינואר 2016
**דזופה טוסקנה** (באיטלקית: Zuppa toscana) הוא מונח רחב, שפירושו המילולי "מרק טוסקני",  אם כי באיטליה הוא נקרא "מינֶסְטרָה די פַאנֶה", כלומר "מרק לחם".על אף שיכולות להיות וריאציות רבות של אותו אוכל איטלקי זה, ועל אף שיש בהחלט וריאציות רבות תחת המטרייה של המונח 'דזופה טוסקנה', המרכיבים העיקריים של דזופה טוסקנה הקלאסיים הם "שעועית קנליני", תפוחי אדמה וקייל. הגרסה הצפון אמריקאית, שזכתה לפופולריות באמצעות רשת המסעדות "אוליב גארדן" Olive ( Garden) ועשויה עם סאלסיצ'ה, פלפל צ'ילי כתוש, בצל לבן חתוך לקוביות, קותלי חזיר, מחית שום, ציר עוף, שמנת, תפוחי אדמה וקייל  עשירה יותר מהמקור.

היסטוריה
--------

על פי הדור הישן יותר, מינֶסְטרָה די פַאנֶה (אביו הקדמון של דזופה טוסקנה) נוצר במקור כדרך להשתמש בשאריות הלחם היבש. לעניים זה היה בזבוז לזרוק את הלחם הזה. במקום זאת הם הכינו ממנו מרק מימי. מינֶסְטרָה די פַאנֶה היה חלק מהתרבות האיטלקית במשך זמן רב - כל כך הרבה, למעשה, עד שיש אגדות שליאונרדו דה וינצ'י שאכל אותו בעצמו. המרק הפך לחלק מהזהות הטוסקנית. 

עם הזמן, מינֶסְטרָה די פַאנֶה שונה לדזופה טוסקנה. לאחרונה, צורה זו הפכה לפופולרית על ידי רשת המסעדות "אוליב גארדן", והצלחה זו נמשכת כבר במשך שנים רבות.

ראו גם
------

* ריבוליטה

תבנית:Soups


1. ↑  "Dictionary.com | Meanings & Definitions of English Words". *Dictionary.com* (באנגלית). נבדק ב-2023-11-25.
2. ↑  "Dictionary.com | Meanings & Definitions of English Words". *Dictionary.com* (באנגלית). נבדק ב-2023-11-25.
3. ↑  Burros, Marian (1992-11-25). "Eating Well". *The New York Times* (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-11-25.
4. ↑  "Olive Garden Zuppa Toscana: Tuscan Soup Recipe made at the restaurant". *www.tuscanrecipes.com*. נבדק ב-2023-11-25.
5. 1 2 3 4  Sutton, David E. (בדצמבר 2004). "*Around the Tuscan Table: Food, Family, and Gender in Twentieth-Century Florence*. Carole M. Counihan". *Journal of Anthropological Research*. **60** (4): 587–589. doi:10.1086/jar.60.4.3631155. ISSN 0091-7710. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
6. ↑  "Minestra di Pane Recipe - Tuscan Vegetable and Bread Soup". *Organic Tuscany Cookbook* (באנגלית אמריקאית). 2010-10-25. נבדק ב-2023-11-25.
**או10טיקס בע"מ** (מבוטא "אותנטיקס", בהתאם לשם החברה באנגלית, **AU10TIX**) היא חברה ישראלית העוסקת באימות אוטומטי של זהויות משתמשים, למטרות אבטחה.

היסטוריה
--------

החברה החלה פעילותה בשנת 2002 כזרוע הטכנולוגיה של חברת ICTS, העוסקת באבטחה בתחום התעופה. בתחילת דרכה עסקה בטכנולוגיה לזיהוי דרכונים מזויפים שנמכרה לממשלות, ובהמשך נתנה שירותי אימות מסמכי זיהוי למערכת הבנקאות. בינואר 2011 הפכה לחברה בת בשם AU10TIX. בשנת 2019 מכרו מייסדי החברה 30% ממנה לשתי קרנות, קרן OAK וקרן TPG (אנ'), תמורת 80 מיליון דולר. יתר הבעלות היא בידי יו"ר החברה, רון עצמון, ואחיו גיל עצמון, שהוא דירקטור בחברה. מנכ"ל החברה הוא דן ירושלמי. מטה החברה שוכן בהוד השרון, ומועסקים בה 180 עובדים (באפריל 2022).

בהמשך דרכה עברה החברה למתן שירותי אימות זהות אוטומטיים למערכת הבנקאות ולשירותי תשלום מקוונים.

החברה מציעה שירותי אימות זהות אוטומטיים, מבוססי טכנולוגיית למידה עמודה בענן, במודל עסקי של מכירת מנויים. היתרון הטכנולוגי של החברה בא לידי ביטוי במהירות מתן התשובה לגבי זיהוי אמיתות או זיוף של תעודות מזהות.

מבין לקוחות החברה ניתן למנות ענקיות טכנולוגיה ובנקאות כגון AirBnB, PayPal, Google, Payoneer, Fiverr, Coinbase, Rapyd, Plus500, Kraken, x (twitter).

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של AU10TIX (באנגלית)
* AU10TIX, ברשת החברתית פייסבוק

* AU10TIX, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* AU10TIX, ברשת החברתית LinkedIn

* AU10TIX, סרטונים בערוץ היוטיוב
* גולן חזני, מייסדי אותנטיקס במגעים למכירתה ביותר ממיליארד דולר, באתר כלכליסט, 28 באפריל 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  חן אידן, ‏AU10TIX: הש.ג. של האישורים הדיגיטליים, באתר Geektime‏, 15 במאי 2013
2. ↑  Ilya Pozin, ID Verification Is About To Get Way Better, Inc. July 30, 2015;  
Ryan Weeks, Zoning in on Fraud Prevention, AltFi, September 8, 2015
**Blue Room Released** הוא מותג הקלטות לונדוני שהפיק והקליט טראנס פסיכדלי בין השנים 1994 ו-2002.

היסטוריה
--------

בשנת 1994 הקים סיימון גאהארי מותג זה בעזרת תמיכה כספית מטעם חברת רמקולים בריטית. התמיכה הפיננסית הרבה בגאהארי איפשרה לו להתקדם בכיוונים חדשים וניסיוניים יותר מהגואה טראנס ה"קלאסי" של אותן שנים. רוב אמני הטראנס הפסיכדלי המפורסמים ביותר התחילו את עבודתם בשיתוף עם אולפני המותג, למשל Juno Reactor ו-The Infinity Project. בשנת 1995 יצאה הקומפליקציה הראשונה *Outside The Reactor*. הצלחת אלבום זה הביאה אמנים נוספים, כגון: הראל פרוצקי, Total Eclipse ,Voodoo People ו-X-Dream, לעבוד עם גאהארי.

בשנים שלאחר מכן הפיק המותג את האלבומים רבי-ההשפעה Violent Relaxation ,Bible of Dreams ,Mystic Cigarettes ו-Dragon Tales.

בשנת 2002 התפרק Blue Room Released וחדל לפעול, וב-2004 נקנו זכויותיו על ידי רוברט ט'רנז, בעל מותג ההקלטות MELT 2000, שהעביר את האולפן לדרום אפריקה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Blue Room Released

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 0b2a2888-88f2-4c38-bf6e-a301eb800524

 |
**CATL** (בסינית: **宁德时代**, שם מלא באנגלית: **C**ontemporary **A**mperex **T**echnology Co. **L**imited; נסחרת בבורסת שנג'ן, SHE: 300750) היא יצרנית טכנולוגיה וסוללות סינית שנוסדה בשנת 2011 על ידי רובין צנג, ומתמחה בייצור סוללת ליתיום-יון לרכבים חשמליים, ומערכות ניהול סוללות.

CATL מספקת סוללות ליצרני כלי רכב ובהם קבוצת PSA, יונדאי מוטור, הונדה, BMW, דיימלר AG, טסלה, טויוטה, פולקסוואגן, וולוו וליצרני רכב נוספים בסין. בפברואר 2021 הודיעה החברה על תקצוב לבניית שלושה מפעלים חדשים לייצור סוללות למכוניות.

בנוסף לכך, CATL פעילה בתחום ייצור סוללות למתקני אגירת חשמל, כתחליף לבניית תחנות כוח חדשות ולבניית רשת להעברת חשמל.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה בשנת 2011 על ידי רובין צנג. מטה החברה ממוקם בנינדה (בחבל פוג'יין) ומרכזי פיתוח נוספים בשנחאי וברלין.

בשנת 2018 החברה דיווחה על מכירות של סוללות בהיקף של 21.2 גיגווט"ש. בשנת 2018 החלה החברה בהקמת מפעל חדש בארנשטאדט ובשנת 2020 תוכננה מכירה בהיקף של 50 גיגווט"ש.

ביוני 2020 הכריז רובין צנג שהחברה מסוגלת לייצר סוללות עם אורך חיים שמספיק לנסיעה של כ-1.6 מיליון קילומטר.

ב-2023 הציגה החברה גרסה משופרת לסוללת LFP (ליתיום, ברזל ופוספט), בה הוחלף הברזל במגנזיום, אלומיניום ואבץ. קיבולת האנרגיה שלה גבוהה ב-15% עבור משקל סוללה דומה, ומגיעה ל-210 ואט-שעה לקילוגרם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **CATL** בוויקישיתוף
* CATL, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* CATL, ברשת החברתית LinkedIn
* CATL, סרטונים בערוץ היוטיוב
* אתר האינטרנט הרשמי של CATL

הערות שוליים
------------

1. ↑  A Million-Mile Battery From China Could Power Your Electric Car, www.bloomberg.com
2. ↑  Cristian Agatie, ‏Tesla Model 3 With CATL's M3P Battery to Launch in China, Offers Better Range, Lower Price, באתר autoevolution (באנגלית)
**סי.אי.סי בנק** (באנגלית: **CEC Bank**) הוא מוסד פיננסי מוביל ברומניה המספק שירותי ביטוח ושירותים פיננסיים לכ-2.7 מיליון לקוחות.

המטה הראשי של הבנק נמצא בעיר בוקרשט ומלבדו מפעיל הבנק מעל ל-1300 סניפים ברחבי רומניה.

נכון לשנת 2020 מעסיק המוסד כ-6,200 ונמצא בבעלות מלאה של ממשלת רומניה.

היסטוריה
--------

בנק סי.אי.סי הוקם בשנת 1864 על ידי אלכסנדרו יואן קוזה, כחמש שנים לאחר איחוד נסיכויות הדנובה.

בשנת 1875, החל הבנק בבניית המטה המרכזי בעיר בוקרשט.

בשנת 1900, חנך הבנק את המטה החדש בארמון סי.אי.סי (Palatul CEC).

בזמן מלחמת העולם השנייה, הנהלת הבנק ונכסיה הועברו לעיר יאשי לאחר שבוקרשט נכבשה על ידי הנאצים.

בשנת 2005, החל הבנק לשווק פתרונות אשראי ללקוחותיו.

בשנת 2006, נכשל ניסיון ההפרטה של הבנק לאחר שההצעה בסך 560 מיליון יורו שהציע הבנק הלאומי של יוון לא תאמה את ציפיותיה של ממשלת רומניה.

בחודש 2008, החליפה החברה את שמה לסי.אי.סי בנק (CEC Bank) וכמו כן גם את הלוגו והמיתוג שלה.

בחודש 2013, הפך לבנק הגדול ביותר לאחר שהפעיל כ-1090 סניפים ברחבי רומניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **CEC Bank** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של CEC Bank
* CEC Bank, ברשת החברתית פייסבוק

* CEC Bank, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  Profitul brut al CEC Bank scade în 2009 la 19 mil. lei, faţă 32 mil. …, archive.ph, ‏2013-04-16
2. ↑  CEC Bank, Brandient, ‏2017-08-03 (באנגלית אמריקאית)
3. ↑  dentsu, dentsu (באנגלית)
4. 1 2  Palatul CEC devine muzeu de arta, 9AM (באנגלית)
5. ↑  150 years of CEC Bank historical activity, The Romania Journal (באנגלית בריטית)
6. ↑  Ziare si Reviste - Informatii utile din Romania si din strainatate, Ziare si Reviste (באנגלית אמריקאית)
**פייס. קום** הייתה חברת סטראט-אפ ישראלית שהוקמה בשנת 2007 על ידי גיל הירש ועסקה בפיתוח טכנולוגיית זיהוי פנים ובפתרונות תיוג פנים אוטומטי ברשתות חברתיות כגון פייסבוק וטוויטר ובמנועי חיפוש. ביוני 2012 החברה נרכשה על ידי חברת מטא ופעילותה הוטמעה בזו של פייסבוק.

היסטוריה
--------

חברת פייס. קום הוקמה בשנת 2007 על ידי גיל הירש (CEO), יניב טייגמן (CTO), מוטי שניברג (יו"ר) ואדן שוחט. השקיעו בה יניב גולן מקרן לול ונצ'רס, יריב גילת, אדן שוחט ומוטי שנייברג מקרן גידור, שהשקיעו בחברה כמיליון דולר בסך הכל.

בשנותיה הראשונות עסקה החברה בפיתוח טכנולוגיית זיהוי פנים ייחודית שהתבססה על כלי ממשק API שאפשר לגופי צד שלישי, (לרב תוכניתנים) להשתמש בטכנולוגיה זו לשימושים שונים כגון אפליקציות שהם מפתחים, שירותים שונים או צרכים מסחריים תמורת דמי רישיון.

במרץ 2009 פייס. קום השיקה את אפליקציית photo finder אשר אפשרה למשתמשי פייסבוק לחפש תמונות בהן הם מופיעים אשר הועלו על ידי משתמשים אחרים.

בנובמבר 2009 השיקה אפליקציה בשם Photo Tagger ברשת החברתית פייסבוק. האפליקציה איפשרה לכל משתמש לתייג את התמונות של חבריהם בפייסבוק באופן אוטומטי.

מאז פייס. קום יצאה מפייסבוק והחלה לעבור לתחומים נוספים, כגון הסלולר, בו שיתפה פעולה עם קומברס.

בספטמבר 2010 חברת יאנדקס הרוסית וקרן רודיום של דניאל רקנאטי השקיעו יחד 4.3 מיליון דולר בחברת פייס. קום.
בשנת 2010 פייסבוק רכשה רישיון לשימוש בטכנולוגיה של Face.com כדי להציע למשתמשיה תיוג אוטומטי של חברים המופיעים בתמונות שהעלו.
באפריל 2012 שדרגה את ממשק ה-API שלה והוסיפה לתוכו גם אפשרות לזיהוי מין המצולם וגילו.
במאי 2012 השיקה אפליקציית האייפון klik המאפשרת תיוג פנים תוך כדי צילום והעלאתו לרשתות החברתיות.

ביוני 2012 החברה נרכשה על ידי פייסבוק בסכום שהוערך בכ-100 מיליון דולר. גם הוערך שמייסדי פייס. קום קיבלו כ-5 מיליון דולר כל אחד.
בעקבות הרכישה חמישה מתוך עשרת עובדי החברה בישראל עברו למשרד המשני של פייס. קום בקליפורניה והשאר פוטרו. זו הייתה הרכישה השנייה שפייסבוק ביצעה בישראל, לאחר סנפטו.
לאחר הרכישה, קרן החזית האלקטרונית ופעילים למען פרטיות ברשת פרסמו מכתב בו הם מביעים את דאגתם מרכישה זו. בהמשך, הסנאטור אל פרנקן ערך שימוע מיוחד בסנאט האמריקאי בנושא טכנולוגיית זיהוי הפנים של פייסבוק ולהשלכותיה של רכישה זו.
ביולי 2012 פייסבוק סגרה את פייס. קום ועובדיה עברו למשרדי פייסבוק.

ראו גם
------

* זיהוי ביומטרי

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Face.com
* face.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  אבנר קשתן וגילעד נס, קומברס הציגה מערכת זיהוי פנים שמקשרת לפייסבוק, באתר כלכליסט, 16 בפברואר 2010
2. ↑  פייסבוק רכשה את face.com הישראלית בכ-100 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 18 ביוני 2012
3. ↑  Robin Wauters, Face.com's API Now Lets Developers Scan 5,000 Photos Per Hour, Free Of Charge, TechCrunch, ‏2011-02-10 (באנגלית אמריקאית)
**ג'ון ירמות'** (באנגלית: **John Yarmuth**; נולד ב-4 בנובמבר 1947) הוא פוליטיקאי אמריקני, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית המייצג את המחוז ה-3 של קנטקי בשנים 2023-2007. ג'ון ירמות' הוא מוציא לאור לשעבר של עיתון עצמאי ונכנס לתפקידו בקונגרס עם המהפך של הדמוקרטים בקונגרס, בבחירות אמצע הקדנציה של שנת 2006. הוא חבר הקונגרס היהודי הראשון מקנטקי.

ביוגרפיה
--------

ירמות' הוא יליד לואיוויל בקנטקי, אשר סיים את תיכון את'רטון המקומי ב-1965. הוא סיים את אוניברסיטת ייל בהתמחות בלימודי תרבות אמריקה ואחרי שעבד עבור הסנאטור מארלו קוק בין השנים 1971–1975, הוא שב ללואיוויל והחל בקריירה שלו כמוציא לאור, כשהוא מייסד את המגזין "לואיוויל היום" (1976-1982). מאוחר יותר, הוא עבד בתחום קשרי האוניברסיטה של אוניברסיטת לואיוויל.

בשנת 1990 ייסד ירמות' את השבועון "לואיוויל אקסנטריק אובזרבר" (LEO), בו כתב טור פוליטי שבועי עם נטייה פרוגרסיבית-ליבראלית, שהתפרסמה בדרך כלל בעמוד הראשי של השבועון. ירמות' מכר את השבועון ב-2003 לחברה בבעלותם של המוציאים לאור מגזין טיימס בפנסילבניה, הבעלים של "איר טיימס ניוז", אך המשיך לכתוב את הטור שלו עד לשנת 2006, כשהכריז על מועמדותו לקונגרס והטור שלו הוקפא. בשנים 2003–2005 הופיע ירמות' בתוכניות טלוויזיה פוליטיות בהם ניהל ויכוחים עם עמית בעל דעות שמרניות.

ירמות' הגיש את בקשתו הרשמית למועמדות עבור המחוז ה-3 של קנטקי ב-31 בינואר 2006. לאחר ניצחונו בפריימריס הדמוקרטים ב-16 במאי, הוא הצליח, כחלק מהגל הדמוקרטי בבחירות לקונגרס שהחזיר את הרוב למפלגה הדמוקרטית, להביס בבחירות הכלליות בנובמבר את הנציגה הרפובליקנית המכהנת של מחוז זה, אן נורת'אפ. הוא זכה ב-122,139 (51%) מהקולות לעומת 116,157 (48%) קולות של נורת'אפ. מועמדים עצמאיים זכו כל אחד ב-2,896 (1%) מהקולות. ירמות' נבחר שוב בבחירות של 2008 מול נורת'אפ, ושרד גם את הגל הרפובליקני בבחירות לקונגרס ב 2010.

במהלך שנתו הראשונה בקונגרס, ירמות' תרם את המשכורת שלו, לאחר ניכויי מס, בסך של מעט מעל 120,000 דולר לארגוני צדקה שונים בעיר לואיוויל שבקנטקי. ב-8 בפברואר 2008, ירמות' הודיע על תמיכה בברק אובמה למועמדות המפלגה הדמוקרטית לבחירות הכלליות לנשיאות. במהלך כהונתו היה חבר בוועדת החינוך והעבודה ובוועדת הפיקוח והרפורמה. 

ב-12 באוקטובר 2021 הכריז ירמות' על פרישתו מהחיים הפוליטיים, וכהונתו תמה עם התפזרות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית בראשית ינואר 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון ירמות'** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'ון ירמות'
* ג'ון ירמות', ברשת החברתית פייסבוק

* ג'ון ירמות', ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ג'ון ירמות', סרטונים בערוץ היוטיוב
* ג'ון ירמות' באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שרה פריס, House Budget Chair John Yarmuth announces retirement, באתר פוליטיקו, 12 באוקטובר 2021 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SNAC: w6zq4xz0
* US Congress: Y000062
* VIAF: 516156012426349700009
* WorldCat: viaf-516156012426349700009

 |
**מולטילוק בע"מ** היא חברת מנעולים ישראלית המייצרת ומשווקת מוצרים מתקדמים בתחום המנעולים ופתרונות בקרת גישה לשימושים מוסדיים, מסחריים, תעשייתיים ואזרחיים. החברה נוסדה ב-1973 והיא פועלת בשוק הישראלי והבינלאומי.

היסטוריה
--------

ב-1973 החלה חברת "רב בריח" לייצר את מערכת נעילת הדלתות הננעלת בארבעה כיוונים - המנעול הרב בריחי. בעקבות הצלחתו של המנעול, החברה הרחיבה את מפעל הייצור שלה ועד לשנת 1982, הגדילה משמעותית את פס היצור שלה כדי לכלול מגוון רחב של צילינדרים, מנעולים ואביזרים נלווים, דלתות פלדה ומוצרי אבטחת רכב שונים.

בשנת 1999 נמכרה חטיבת המנעולים של חברת רב-בריח, שקיבלה את השם "מולטילוק", לתאגיד אסה אבלוי (ASSA ABLOY) השוודית, וכיום היא נמצאת בבעלותו המלאה. בין "מולטילוק" ל"רב בריח" התקיימו עימותים משפטיים אחדים, בטענה של הפרת סימני מסחר.

בשנת 2001, נמצא מפעל החברה ביבנה הבנוי בשיטת פל קל, מסוכן לאדם וכי המבנה אינו מתאים לייעודו כמפעל תעשייה.

בשנת 2017 עובדים במולטילוק 400 עובדים.

מוצרים
------

מולטילוק מפתחת, מייצרת ומשווקת מגוון של מוצרים הקשורים כולם למוצרי נעילה ואבטחה. אלו כוללים פתרונות נעילה אלקטרו-מכניים, בקרת גישה, צילינדרים, מנעולים, מכונות חיתוך מפתחות ועוד. החברה השיקה בשנת 2015 מספר פתרונות נעילה המבוססים על טכנולוגיה דיגיטלית הכוללים מערכת נעילה חכמה המתאימה לרוב סוגי הדלתות והמנעולים. המערכת ניתנת לפתיחה על ידי טביעת אצבע, קוד, שלט, אפליקציה בטלפון חכם או מפתח.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מולטילוק** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מולטילוק
* מולטילוק, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאת ספיר פרץ, מולטילוק: ממצאי בדיקת המפעל ביבנה שנבנה בשיטת פל-קל - מסוכן לאדם, באתר Globes
שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] 

**באטלרס (Butlers GMBH & Co KG)** היא רשת שיווק גרמנית, המשווקת אביזרים לבית, פריטי עיצוב, ריהוט ומתנות המגיעים מגרמניה ומחוץ לה, בכ-150 סניפים. עם מוטו של "*Made for your home*" (נוצר עבור ביתך), יחד עם הצגת רעיונות עיצוביים שהחברה יוצרת בעצמה, החברה, שבסיסה בקלן, מפעילה גם חנות מקוונת לגרמניה ולאוסטריה.

היסטוריה
--------

באטלרס נוסדה בעיר נויס (Neuss), מהעסק המשפחתי של וילהלם יוסטן ובניו, בעלי חנות הכלבו יוסטן למטבח ולמשק הבית, שנפתחה בשנת 1829. בשנת 1999, האחים וילהלם ופול יוסטן, יחד עם פרנק הולצאפפל, פתחו בקלן את הסניף הראשון של באטלרס. ב-2005, נוסף לשם תת-הכותרת באטלרס שיווק בע"מ. חנויות ראשונות נפתחו בלונדון, ציריך ווינה. הסניפים בגרמניה, אוסטריה, שווייץ, ספרד ובריטניה מתופעלים עצמאית, הסניפים בהונגריה, אוקראינה ויוון מתופעלים בזכיינות.
משנת 2010, באטלרס פועלת בחמש ערים בגרמניה במתכונת של חנות-בתוך-חנות ברשת חנויות הכלבו גלריה קאופהוף.
בשיתוף פעולה עם חברת הסטארט-אפ סטיקפוגל מברלין, באטלרס הובילה את השירות האישי *Made by you*, בסיוע הלקוחות באינטרנט.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של באטלרס
* באטלרס, ברשת החברתית פייסבוק

* באטלרס, ברשת החברתית אינסטגרם

* באטלרס, ברשת החברתית LinkedIn

* באטלרס, סרטונים בערוץ היוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 251896807
* WorldCat: viaf-251896807

 |
אמבראר E-190 של החברה
**בולגריה אייר** היא חברת התעופה הלאומית של בולגריה. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה של סופיה. החברה מפעילה טיסות לאירופה, לצפון אפריקה, ולמזרח התיכון.

תולדות החברה
------------

החברה נוסדה בשנת 2002, לאחר התפרקות חברת התעופה הלאומית של בולגריה עד לאותה שנה, "בלקן בולגריאן איירליינס", שנקלעה לקשיים כספיים, נמכרה לאיש העסקים הישראלי גד זאבי ונסגרה. עם הקמתה של החברה החדשה היא הוכרזה כחברת התעופה הלאומית של בולגריה. החברה החלה את פעילותה בדצמבר אותה שנה.

בשנת 2006, החליטה ממשלת בולגריה להפריט את החברה, וחברת התעופה הבולגרית הפרטית "חמוס אייר" קנתה את מניותיה של החברה. מיד לאחר הקנייה, החלו החברות במיזוג פעילותן תחת המותג "בולגריה אייר".

פעילות החברה בישראל
-------------------

החברה מפעילה בין 3 טיסות שבועיות מסופיה לתל אביב. כמו כן, החברה מבצעת גם סדרת טיסות מבורגס וורנה לתל אביב בעונת הקיץ. הטיסות מבוצעות במטוסי אמברייר 190 ובמטוסי איירבוס A319.

צי המטוסים
----------

צי המטוסים של החברה, נכון לנובמבר 2018:

| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  C | Y | סה"כ |
| איירבוס A319-100 | 2 | — | 8 | 132 | 140 |  |
|
| איירבוס A320-200 | 3 | — | 8 | 156 | 164 |  |
| — | 180 | 180 |
| אמבראר E-190 | 4 | — | 8 | 100 | 108 |  |
|
| סה"כ | 9 | — |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בולגריה אייר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בולגריה אייר
* בולגריה אייר, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאת זוהר בלומנקרנץ, ותודה שקניתם את בלקן אייר, באתר הארץ, 5 במרץ 2001
2. ↑  דרור מרום, ‏חברת בלקן אייר הבולגרית חידשה את טיסותיה לישראל בלא מעורבות קבוצת זאבי, באתר גלובס, 12 ביולי 2001
3. ↑  "Bulgaria Air fleet".
**בימאן בנגלדש איירליינס** (בבנגלית:  **বিমান বাংলাদেশ এয়ারলাইন্স**) או **בימאן** (בבנגלית: **বিমান**) היא חברת הדגל של מדינת בנגלדש. בסיס החברה הוא בנמל התעופה הבינלאומי שאהג'לאל ומשרדיה הראשיים ממוקמים בדאקה, בנגלדש. 
השם *בימאן* נגזר מהמילה הבנגלית *בימאן*, כלומר מטוס. מקור המילה נגזר מהמילה בסנסקריט - *ווימאנה*, שם הניתן למכונה מעופפת אשר מוזכר בכתבי סנסקריט ודית עתיקים.

תולדות החברה
------------

בימאן בנגלדש נוסדה ב-4 בינואר 1972 ואת טיסותיה הראשונות, תפעלה כבר בפברואר של אותה שנה במטוס דקוטה DC-3 מימי מלחמת העולם השנייה אשר נמסר לידי החברה מידי צבא בנגלדש. זמן מה לאחר מכן, נרכשו מטוסי בואינג 707 ופוקר F27 שיועדו לטיסות בינלאומיות.

ב-1996, נרכשו 2 מטוסי איירבוס A310-300. 

באוגוסט 2006, הודיעה החברה על השההת מספר קווי טיסה בינלאומיים בגלל בעיות תקציב ואי יכולת לממן את תיקונם של 5 מתוך 13 מטוסיה אז. עד לקרקועו ב-2013, היה מטוס הפוקר F28 למטוס הישן ביותר בצי המטוסים. 

מחשש לחוסר בטיחות במטוסיה הישנים, הגישה החברה מספר הצעות לממשלה לגבי רכישתם של מטוסי בואינג 777-300ER ובואינג 787-8 בשווי מיליארד דולר. רעיונות אלה לא יושמו בגלל חוסר משאבים תקציביים. אולם, ב-22 באפריל 2008, הודיעה החברה על הזמנתם של 4 מטוסי באוינג 777-300ER ובואינג 787-8.

בינואר 2010, עם הגעתו של בואינג 737-800 חדש, הציגה החברה סכמת צבעים חדשה וסמל חברה חדש. כמה חודשים לאחר מכן, סכמת הצבעים החדשה וסמל הטיסה הוסבו לצבעים הישנים.

ב-25 באוקטובר 2011, נמסר לידי החברה בואינג 777-300ER אשר היה גם למהדורת ה-300 של מטוס מסול זה. ב-22 בנובמבר 2011, הגיע מטוס הבואינג 777-300ER השני, הפעם עם סכמת צבעים חדשה. לראשונה, מושבי המטוס צוידו במסכים אישיים.

חברת בימאן הייתה לחברה האחרונה שהחזיקה במטוס המקדונל דאגלס DC-10 עד לטיסה האחרונה בשירות המטוס לברמינגהאם ב-2014. קו הטיסה הוחלף למטוס בואינג 777-300ER.

יעדים
-----

החברה מפעילה מספר קווי טיסות פנימיים בתוך בנגלדש וקווים בינלאומיים לאסיה, אירופה והמזרח התיכון.

בואינג 787-8 של החברה נוחת

צי המטוסים
----------

צי מטוסי חברת התעופה, נכון לדצמבר 2018:


**צי מטוסי בימאן בנגלדש איירליינס**| כלי טיס | בשירות | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| J | Y | סה"כ |
| בואינג 737-800 | 4 | — | 12 | 150 | 162 |  |
| בואינג 777-300ER | 4 | — | 35 | 384 | 419 |  |
| בואינג 787-8 | 2 | 4 | 24 | 247 | 271 |  |
| בומברדייה דאש 8 | 3 | 3 | — | 74 | 74 | שני מטוסי בחכירה ל-5 שנים מחברת Smart Aviation. |
| סה"כ | 13 | 7 |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בימאן בנגלדש איירליינס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בימאן בנגלדש איירליינס
* בימאן בנגלדש איירליינס, ברשת החברתית אינסטגרם

* בימאן בנגלדש איירליינס, ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. ↑  Fleet Information, www.biman-airlines.com
2. ↑  "Biman Bangladesh Airlines Fleet Details and History". *www.planespotters.net*. נבדק ב-2018-07-14.
3. ↑  "Biman Bangladesh Airlines Signs Deal to Lease Two Dash8-Q400 Aircraft for Huge Growth in its Domestic Operations". Aviationpros.com. 18 בפברואר 2015. אורכב מ-המקור ב-21 במאי 2017. `{{cite news}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n88035768
* VIAF: 151372561
* WorldCat: lccn-n88035768

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] 

**בית המכירות הפומביות תירוש** היא חברה העוסקת במכירה פומבית של יצירות אומנות ובתיווך בין מוכרים לקונים.

החברה נוסדה ב-1992 וקיימה מאז מעל 170 מכירות פומביות, בהן נמכרו עשרות אלפי פריטי אמנות. היא מקיימת ארבע מכירות גדולות בשנה, של אמנות ואומנות דקורטיבית, כגון כלי כסף, תכשיטים, יודאיקה, שעונים, שטיחים, וכלי פורצלן. 

החברה מאפשרת מכירה של אמנות באמצעות המכירות פומביות חיות, מכירות ברשת, מכירות פרטיות, ומכירות בחנות אינטרנטית.

במשך כ-20 שנים, תירוש הייתה הגוף היחיד שמוכר עבור האפוטרופוס הכללי את עיזבונות המדינה ומתנות הניתנות לאנשי ציבור. בין המכירות הפומביות שהתקיימו בתירוש בשנים האחרונות ניתן למנות מכירות של עיזבונות חשובים כגון עיזבון הברונית בת שבע דה רוטשילד, עיזבון סוזי ואבא אבן, אפרים קישון, ציורים מעיזבון לאה ויצחק רבין, גולדה מאיר ואחרים. בין הגופים והמוסדות שמכרו בתירוש ניתן למנות גם את אוסף האמנות של הפניקס חברה לביטוח, ואוסף האמנות של עמי וגבי בראון, אוסף האמנות של אל-על, מוזיאון ישראל, מוזיאון תל אביב לאמנות ועוד.

ב-2014 החברה נבחרה על ידי בית המשפט להוציא לפועל את מכירת אוסף האמנות של חברת IDB אחזקות כחלק מהסדר החוב. במכירה נמכרו 100% מהפריטים ונשברו שיאי מחיר לאמנים ישראליים רבים, כגון לאה ניקל, רפי לביא, ניר הוד ואלי שמיר. תירוש גם מחזיקה בשיאי מחיר למרבית האמנים הישראליים, דוגמת יוסף זריצקי, משה גרשוני, משה קופפרמן ורבים נוספים. 

בית המכירות מלווה מלכ"רים ועמותות מקומיות במכירות צדקה וגיוס כספים.

בית המכירות מנוהל על ידי דב חזן, ושני ילדיו – גליה ואמיתי חזן תירוש. ז'אן תירוש, אבי אשתו של דב, עלה לארץ והקים את גלריות האמנות הראשונות בישראל.[דרוש מקור] בתו של ז'אן, אורנה, נישאה לדב וביחד הפעילו במשך כעשרים שנה שתי גלריות בתל אביב ויפו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית המכירות תירוש** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בית המכירות תירוש
* ראיון עם דב חזן בתוכנית "פרלמנט שישי" בהגשת רועי כ"ץ ברדיו תל אביב, מאי 2017
* תירוש - בית מכירות פומביות, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268938305171
* LCCN: nr2003037503
* VIAF: 126045949
* WorldCat: lccn-nr2003037503

 |
**בלו נוט תקליטים** (באנגלית, "Blue Note Records" ; בתרגום חופשי, "תקליטי התו הכחול") היא חברת תקליטים אמריקאית המתמחת בסגנון הג'אז. החברה הוקמה ב-1939 בידי אלפרד לאיון ומקס מרגוליס. זמן קצר לאחר ההקמה הצטרף להנהלה גם פרנסיס וולף. בשנת 2006 החברה הרחיבה את פעילותה ונהייתה לחברת גג שמקדמת מוזיקה למבוגרים, החברה נמצאת כיום בבעלות קבוצת EMI. את השם החברה שואבת מהבלו נוט שהוא מאפיין של הבלוז והג'אז.

סגנון מוזיקלי
-------------

כאמור, בלו נוט התמקדה מאז ומעולם בסגנון הג'אז. באופן יותר מפורט, היא החלה את דרכה יחד עם מהפכת הבי בופ ורבים מהאלבומים החשובים של סגנון זה הוקלטו בבלו נוט. עם הזמן בלו נוט נהייתה מזוהה עם ההארד בופ, כאשר המוזיקאים המובילים בה היו הרבי הנקוק, הוראס סילבר, ארט בלייקי, לי מורגן, גראנט גרין, ג'ימי סמית', ופרדי האבארד. עם זאת, כמעט כל המוזיקאים החשובים של הג'אז, על כל סוגיו, הקליטו בבלו נוט בכמות זו או אחרת.

מורשת
-----

המורשת של הבלו נוט, היא אחת מהמורשות המשפיעות ביותר על המוזיקה המודרנית. החברה הייתה אחת מחברות התקליטים העצמאיות הגדולות בהיסטוריה, וקשה למצוא חברה אחרת שמתחרה בה במגוון הרחב של מוזיקאי צמרת ואלבומי מופת. בעיני רבים ממוזיקאי הג'אז היא הייתה מאז שנות הארבעים ועד היום החברה הטובה ביותר בשביל להקליט בה אלבום. במשך השנים החברה הרחיבה את יריעתה והיא מקליטה במגוון רחב של תחומים, כולל למשל היפ הופ.

שמה של בלו נוט אוזכר בתחילת הסמפל "קנטלופ - פליפ פנטזיה" של להקת US3 ליצירתו של הנקוק, "אי המלונים".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בלו נוט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בלו נוט (באנגלית)
* בלו נוט, ברשת החברתית פייסבוק

* בלו נוט, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* בלו נוט, ברשת החברתית אינסטגרם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007604682905171
* BnF: cb138789940 (data)
* ISNI: 0000 0001 2260 0291
* LCCN: n95016751
* MusicBrainz: 713c4a95-6616-442b-9cf6-14e1ddfd5946
* SUDOC: 034733523
* VIAF: 2947150470090204330008
* WorldCat: lccn-n95016751

 |
לוגו המותג הפרטי "ברטיב"
**בר כל** היא רשת סופרמרקטים ישראלית, שהוקמה ב-1991 על ידי מנחם כרמל ומיועדת בעיקר למגזר החרדי. ב-2019 נרכשה הרשת על ידי הרשת המתחרה, נתיב החסד של שמואל אטיאס, וכיום היא חלק מרשת הכוללת כ-70 סניפים (מתוכם כ-40 בשם "בר כל-טוב").

היסטוריה
--------

ב-1991 הקים מנחם כרמל רשת מרכולים מוזלים שנועדה לשרת את ציבור האברכים והמשפחות ברוכות הילדים בריכוזים החרדיים. הפעלת הרשת הייתה חלק ממדיניותה של מפלגת דגל התורה ובתחילה אף נקראה הרשת בשם "צרכניית דגל התורה" (ובשמה המקוצר: "דגל"). בשנים הראשונות פעלה הרשת כמלכ"ר והמכירה התאפשרה לחברים רשומים בלבד. בעקבות הוראת מבקרת המדינה, מרים בן-פורת, שונה מעמדה לחברה בע"מ, והיא קיבלה את השם "בר-כל". החברה הצהירה כי היא החברה היחידה הקונה חומרי גלם ומוצרים ממפעלים ששומרים שבת וחרתה על דגלה לעודד את מצוות שמירת השבת ועל כן בלוגו מופיעה הסיסמה "השבת אומרת תודה". מאז התפתחה הרשת באמצעות חברת האם ברכת הארץ להיות רשת עם כ-50 סניפים, בעיקר בריכוזים החרדיים, בהם גם סניפי מכולת קטנים בשם "ברכולית" וכן רשת חנויות פירות וירקות בשם "שוק האיכרים". מותג הבית של הרשת הוא "ברטיב", תחתיו משווקים מוצרים בתחום המזון. היקף מכירותיה של בר-כל הוערך ב-2014 בכ-525 מיליון ש"ח.

ביוני 2019 לאחר מספר חודשים של משא ומתן - אושר המיזוג בין רשתות הענק של המגזר החרדי, כאשר נתיב החסד בעלת ה-30 סניפים בבעלות שמואל אטיאס רכשה את רשת ברכל בעלת ה-48 סניפים, בכפוף למכירת 4 סניפים באזורים בהם היה חשש למונופול של הרשת. הרשת שילשה את גודלה בין-לילה לאחר המכירה ומחזור המכירות השנתי שלה העומד על בין 200–300 מיליון שקל לשנה צפוי לגדול למיליארד שקל בשנה.

קישורים חיצוניים
----------------

* בר כל, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  דירוג BDI לשנת 2014
2. ↑  דוד הכהן, ‏אושרה עסקת המיזוג החרדית הגדולה: נתיב החסד תרכוש את בר כל, באתר כיכר השבת, 6 ביוני 2019
3. ↑  שני מוזס, ‏מיזוג הענק במגזר החרדי יוצא לדרך: נתיב החסד תרכוש את בר כל, באתר גלובס, 6 ביוני 2019

| ישראלישראל רשתות מרכולים בישראל |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| ‏AM:PM‏ • ‏Merkaza‏ • אושר עד • ויקטורי • זול ובגדול • חצי חינם • טיב טעם • יינות ביתן (כולל: מחסני כמעט חינם, מגה קמעונאות, זול בשפע) • יוחננוף • מחסני השוק (כולל: קואופ ישראל) • נתיב החסד (כולל: בר כל) • סאלח דבאח ובניו • פרשמרקט (כולל: מחסני להב, סופר דוש) • קינג סטור • קשת טעמים • רמי לוי שיווק השקמה (כולל: סופר קופיקס) • שופרסל (כולל: קלאבמרקט, קו-אופ צפון) |

 |