במשפט העברי, **הבטה** היא סוג של מעשה קניין השנוי במחלוקת. על הכל מוסכם כי במכירה או במתנה יש צורך במשיכה או בהגבהה ואין תוקף להבטה בלבד, אולם בזכייה מן ההפקר יש הסוברים שמספיקה הבטה. פרשני התלמוד ביארו באופנים שונים מהי ההגדרה המדויקת של הבטה.

היבטים הלכתיים
--------------

אחד מההיבטים ההלכתיים של הקנין הוא בדין ביומו תתן שכרו האומר כי יש לשלם לפועל ביום עבודתו. כאשר פועל שומר פירות שדה לאדם אחר, מובא במשנה, כי אין המעביד יכול לומר לפועל שיטול את שכר פעולתו מפירות השדה עצמו, מכיוון שהוא כבר קנה את הפירות על ידי הבטתו של הפועל והתחייב במצוות "ביומו תשלם שכרו", ובברייתא מובא כי ניתן לומר לפועל שייקח את שכרו מפירות השדה. 

הגמרא מיישבת את הסתירה, כי קנין "הבטה" אינה קנין, ובברייתא מדובר שהשומר שמר את הפירות ומכיוון שהבטה אינה קניין כלל, נמצא כי השמירה לא הקנתה את החפץ למעביד, ומכיוון שלא נעשתה עבורו עדיי שום פעולה מעשית, לא חלה עליו חובת התשלומים לפועל והוא יכול לומר לו שייקח את שכרו מפירות השדה, אך במשנה מדובר שהפועל הגביה את הפירות לבעל הבית, וכך קנה בעל הבית את הפירות. 

במשנה אחרת חולקים תנא קמא ורבי יוסי בשומר ששומר את פירות העומר לציבור, אם קיים חיוב לשלם לו בכסף מלא כדי שיקנה את הפירות חזרה לציבור, או שניתן לבצע את השמירה בהתנדבות. הגמרא תולה זאת במחלוקת אם הבטה קונה או לא, ומי שסובר שהבטה קונה אוסר לבצע את השמירה בהתנדבות, שכן במקרה כזה אנו חוששים שהשומר, שעושה את מעשה הקניין בפירות על ידי ההבטה, יעשה זאת לעצמו, ומכיוון שהוא לא מקבל תשלום עבורם, הוא לא יעשה את מעשה הקניין לציבור אלא לעצמו, ונמצא שקרבן העומר יוקרב משלו ולא משל הציבור. אך לפי הדעה הסוברת שהבטה אינה קונה אין בעיה כזו. למסקנת הגמרא מסיק רבא כי לפי כל הדעות הבטה בהפקר קונה. 

### הבטה להקנות לאדם אחר

רבי יעקב יצחק מפרשיסחא מקשה, לפי מסקנת הגמרא לכל הדעות קנין הבטה קונה, שוב עולה חזרה הסתירה בין המשנה לברייתא, אם בעל הבית יכול לומר לפועל שיטול את שכר פעולתו מפירות השדה עצמו או לא. היהודי הקדוש מסביר, כי הקושיא אינה קשה גם אם הבטה קונה; את דבריו הוא מבאר בכך שקנין ההבטה הוא על ידי השמירה הנגרמת לקונה. לפי זה, מסביר הרבי מפרשיסחא, לא ניתן יהיה להקנות לאדם אחר על ידי הבטה של הפועל, שכן קנין השמירה מועיל דווקא אם שמירת האובייקט הנקנה (שהיא 'הבטה') נעשית על ידי מי שקונה אותו לעצמו, כך שהשמירה היא מוחלטת, שאין אדם נוסף - חוץ מהאדם לו נקנה החפץ - שיש לו שליטה על החפץ; אך כאן, כאשר אדם אחר שומר לבעל הבית, אין הדבר נשמר לחלוטין לבעל הבית, שהרי גם לפועל עצמו יש גישה אל החפץ.

אופן הקנין
----------

לפי הרמב"ם, קניין ההבטה נעשה על ידי שמירה על החפץ והגנה עליו כך שלא יילקח על ידי אחרים. אולם התוספות כתבו שלא ניתן לומר שהבטה היא שמירה בעלמא, שכן גמרא מפורשת היא שראייה אינה קונה בהפקר, ולכן מההכרח לומר שמדובר שעשה מעשה מסוים לשמור את הדבר, כגון שעשה גדר קטן.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנציקלופדיה תלמודית, ערך "הפקר", טור צב
2. ↑  רבא ורב נחמן נחלקו בתלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף קי"ח, עמוד א', אם "המגביה מציאה לחבירו קנה חבירו" - כלומר ניתן להקנות דבר הפקר לחבירו, ולפי הדעה הסוברת שלא ניתן, פועל יכול להקנות ליד בעל הבית, שכן לבעל הבית יש קנין ממוני על פעולותיו, וידו נחשבת כיד בעל הבית.
3. ↑  בספר "כתר היהודי".
4. ↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר הפלאה, הלכות נדרים, פרק ב', הלכה י"ט
5. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ב', עמוד א'

| דיני ממונות במשפט העברי |
| --- |
| חיובי תשלומין | ארבעה אבות נזיקין • שור המזיק • קרן • שן • רגל • צרורות • בור • אש • אדם המזיק • תשלומי חובל (ה' דברים) • בושת • גזל • גנבה |
| קנסות | תשלומי כפל • תשלומי ארבעה וחמישה • שלושים של עבד • אונס נערה • מפתה • חצי נזק • כופר • צרורות • מודה בקנס |
| שונות | גרמא בנזיקין • דינא דגרמי • היזק שאינו ניכר • היזק ראייה • מבטל כיסו של חבירו • אדם מועד לעולם • הרחקת נזיקין • זה נהנה וזה לא חסר • נהנה • משתרשי ליה • יורד לנכסי חברו שלא מדעתו • מבריח ארי • חזקה (הלכה) • קניין רוחני • שעבודא דרבי נתן • הפקר • ייאוש • השאלה • ירושה • אפוטרופוס • שותפות • ספק ממון • אין הולכין בממון אחר הרוב • בית דין לממונות • טעות בחוזה (משפט עברי) • דינא דמלכותא דינא |
| קניינים | קניין כסף • קניין חצר • קניין חזקה • קניין הגבהה • קניין משיכה • קניין מסירה • קניין רכוב • קניין ארבע אמות • קניין הילוך • קניין אגב • קניין אותיות • קניין הבטה • קניין חליפין • אודיתא • סיטומתא • אסמכתא • מעמד שלשתן • סילוק • מחילה |
| שטרות | שטר חוב • גט • שטר שחרור • כתובה • שטר תנאים • שטר אמנה • שטר אדרכתא • קיום שטרות |
| מצוות ממוניות | השבת אבידה • אונאה • ריבית • מצוות הלוואה • הענקה • משכון • שמיטת כספים |
| דיני טענות | טענת ברי • ברי ושמא • ספק וודאי • קים לי • מרא קמא • כופר הכל • מודה במקצת • מיגו • טענו חיטין והודה לו בשעורין • טוען וחוזר וטוען • אי שתקת שתקת |
| פסק בית דין | המוציא מחברו עליו הראיה • יחלוקו • יהא מונח עד שיבוא אליהו • כל דאלים גבר • שודא דדייני • מי שפרע • פשרה • עביד איניש דינא לנפשיה • הפקר בית דין הפקר • חזקת ממון • תפיסה • גוד או איגוד |
| דיני שומרים | 

|  |  |
| --- | --- |
| ארבעת השומרים | שומר שכר • שומר חינם • שואל • שוכר |
| דיני השומרים | שמירה בבעלים • כל לא ידענא פשיעותא היא • מתה מחמת מלאכה • שומר אבידה • שליחות יד • שמור לי ואשמור לך • תחילתו בפשיעה וסופו באונס • שומר שמסר לשומר |

 |