recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**דחיית איבר** או **דחיית השתל** הוא מצב בו הגוף דוחה איבר שאמור להיות מושתל בו, לרוב תתבצע הדחייה בחצי השנה הקרובה להשתלה.

רקע
---

מערכת החיסון של הגוף היא מעין מחסום בין ההשתלה להצלחתה. מטרת מערכת החיסון היא להגן על הגוף ולהילחם בגורמים זרים. מנגנון זה של מערכת החיסון מכוון גם לדחות איברים, אשר מסומנים על ידיה כאויבים לגוף. הבנתו של מנגנון מערכת החיסון חשוב בסיוע למטפלים כיצד להגן על גוף המושתל כדי למנוע, לדחות או לחסום דחיית שתל.

אימונוביולוגיה של דחייה
-----------------------

האנטיגנים מגיבים לדחייה בעדינות ומשנים רקמות רכות אשר קוראות לאנטיגנים מתאימים, הם מתאימים את הגנים התואמים. אנטיגנים תואמים נמצאים ביותר מ-40 מקומות, אבל התגובה של מקומות האלו להשתלה מתורם זר, מגיבים מהר כי הם מגלים במהירות סיבוך במקום שלהם. בבני אדם זה נקרא: אנטיגנים לויקוציטיים אנושיים (באנגלית: HLA).

מנגנונים של דחייה
-----------------

התגובות החיסוניות לאיבר מושתל מערבות דחייה תאית (של לימפוציטים) והומאראלית (של נוגדנים). גם סוגי תא אחרים מעורבים, תא לימפוציט T מעורב במרכזה של הדחייה. תגובות הדחייה מערבות גרימת רגישות בדרגה מסוימת לא משפיעה במיוחד ומשפיעה באופן מרכזי.

דחייה תאית חמורה
----------------

כאשר לימפוציטים מקבלים הוראה לתקוף את האיבר של התורם, הם נכנסים למצב שהאנטיגנים תוקפים את התא.

דחייה חמורה של נוגדנים
----------------------

כאשר שתל נדחה הוא מפסיק לתפקד כראוי או בכלל. הדחייה של הנוגדנים מציגה גם דחייה נגד השתל שקורה בדרך כלל אחרי ההשתלה מיידית או במהלך השבוע.

דחייה כרונית
------------

לפעמים באה כמה חודשים או שנים לאחר ההשתלה. היא מוצגת כליפת על האיבר המושתל ואיבר מושתל (מצולק) מאוד כתוצאה מהליפת.

גורמי סיכון לדחייה כרונית
-------------------------

1. דחייה אקוטית (חמורה) קודמת.
2. דיכוי לא הולם של מערכת החיסון.
3. התחלה קודמת של דחייה.
4. בעיות בגוף התורם לפני ההשתלה (גיל, לחץ דם גבוה וכו')
5. עומס יתר על האיבר המושתל.
6. איסכמיה ממושכת לאיבר.
7. זיהומים לאחר ההשתלה.

ראו גם
------

* GVHD

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דחיית איבר** בוויקישיתוף
**בניין סוני** היה מבנה גבוה בשכונת גינזה שבטוקיו, יפן. הוא מוקם בצומת סוקיבאשי (Sukiyabashi) פינת ארומי-דורי (Harumi-dori), וכניסה אליו התאפשרה ישירות מיציאה B9 בתחנת הרכבת בגינזה.

הבניין עוצב על ידי האדריכל היפני יושינובו אשיארה בסגנון פוסט-מודרני, ונפתח ב-29 באפריל 1966.

אולם התצוגה הראשי חולק לקומות מעל לקומה 6, כאשר כל רבעון של אולם התצוגה גבוה ב-90 סנטימטרים מהקודם, זאת על מנת ליצור אולם תצוגה רציף.

ב-1992 שופץ הבניין,[דרוש מקור] והחלק החיצוני שוחזר לאופן בו נראה במקור. רפפות ואריחים חיצוניים הוחלפו, דלתות כניסה חדשות הותקנו, והכיכר בפינת הצומת שופצה. החזית המקורית, תצוגת אור המורכבת ממספר רב של צינורות קרן קתודית 5 אינץ', הוחלפה עם 74 לוחות אלומיניום. גם פנים המבנה שופץ.

ב-2017 הבניין נסגר, ובאותה שנה נהרס. בשטח הבניין הוקם באופן זמני פארק סוני, ובאותו השטח צפוי עד 2022 להיבנות בניין סוני החדש.

ראו גם
------

* בניין סוני, ניו יורק

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בניין סוני** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של בניין סוני
* בניין סוני, ברשת החברתית פייסבוק

* בניין סוני, ברשת החברתית טוויטר

* בניין סוני, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Sony Building: Access". *sonybuilding.jp*. Sony Enterprise Co. Ltd. נבדק ב-10 בדצמבר 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. 1 2  "Sony Building: History". *sonybuilding.jp*. Sony Enterprise Co. Ltd. אורכב מ-המקור ב-2013-12-25. נבדק ב-10 בדצמבר 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
The Gentleman's Magazine, גיליון מאי 1759, פרי עטו של "סילבנוס אורבן"
**אדוארד קייב** (באנגלית: **Edward Cave**;‏ 27 בפברואר 1691 – 10 בינואר 1754) היה צייר, עורך ומוציא לאור אנגלי. כתב העת The Gentleman's Magazine שהוציא לאור נחשב כתב העת המודרני הראשון המוקדש לנושאים כלליים.

ביוגרפיה
--------

קייב, בנו של סנדלר, נולד בקהיליית ניוטון (Newton), סמוך לעיירה רגבי (Rugby) שבמחוז ווריקשייר שבאזור מערב המידלנדס שבאנגליה. הוא למד בבית הספר התיכון שם, אך סולק מבית הספר לאחר שהואשם כי גנב מהמנהל. הוא עבד במגוון עבודות, כולל סוחר עצים, עיתונאי ומדפיס. הוא הגה את הרעיון של כתב עת שיכסה כל נושא שיש לציבור המשכיל עניין בו, ממסחר ועד לשירה, וניסה לשכנע כמה מדפיסים ומוכרי ספרים בלונדון ליישם את הרעיון. כשאיש לא הראה התעניינות בנושא החליט קייב ליטול יוזמה בעצמו. *The Gentleman's Magazine* (המגזין של הג'נטלמן) יצא לאור ב-1731, הפך במהרה לכתב העת הנפוץ ביותר וצמחו לו חיקויים רבים. כתב העת הפך את קייב לאיש עשיר.

קייב היה איש עסקים פיקח. הוא הקדיש את כל מרצו לכתב העת, ולעיתים רחוקות עזב את משרדיו שבבית "שער סנט ג'ון" (St John's Gate, שריד למנזר) בקלרקנוול שברובע איזלינגטון שבלונדון. הוא נעזר בתורמים רבים לכתב העת, הידוע בהם היה סמואל ג'ונסון, שתמיד היה אסיר תודה לקייב על שהעניק לו תעסוקה למשך שנים רבות. קייב עצמו תרם כתבות לכתב העת בשם העט "סילבנוס אורבן" (Sylvanus Urban).

בנוסף השיג קייב רישיון מהממציא לואיס פול (Lewis Paul) ל-250 כישוּרים ממכונת הטוויה המוגנת בפטנט, המכונה שקדמה למכונת הטוויה הקרויה "ווטר פריים" (water frame). ב-1742 רכש קייב את טחנת מרוולס (Marvels Mill) בנורתהמפטון והפך אותו לבית חרושת לטקסטיל, שהיה, ככל הנראה, בית החרושת לטוויה הראשון בעולם שהונע בכוח המים. בית החרושת היה כנראה רווחי, אם כי במידה צנועה. הוא נסגר בשנת 1761 (או זמן קצר אחר כך).

קייב סבל משיגדון. הוא קבור בכנסיית ג'יימס הקדוש בקלרקנוול.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדוארד קייב** בוויקישיתוף
* תצלומים של דפים מה-Gentlemen's Magazine
* חיי יום יום באנגליה הג'ורג'יאנית כפי שדווחו ב-Gentlemen's Magazine

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007295029305171
* BNE: XX5439528
* BnF: cb15766639f (data)
* GND: 118668862
* ISNI: 0000 0000 4524 6849
* LCCN: nr91017418
* NTA: 070392625
* SNAC: w67h1q1p
* SUDOC: 083297154
* VIAF: 5259928
* WorldCat: lccn-nr91017418

 |
**דחיסות לקסיקלית** (Lexical Density) היא מונח מתחום הבלשנות המתאר את היחס שבין מילות התוכן (שמות ופעלים) לבין מילות התפקוד (כגון מילות יחס) בטקסט נתון.

המונח "דחיסות לקסיקלית" נטבע בשנת 1979 על ידי הבלשן מיכאל האלידיי (Halliday), שמצא כי אחד ההבדלים הבולטים המבחינים בין שפה דבורה לשפה כתובה הוא הדחיסות הלקסיקלית שבהן. חישוב הדחיסות נעשה במילות תבנית (מספר המילים השונות המופיעות בטקסט) ולא בתמניות (מספר המילים המופיעות בטקסט, כולל חזרות), מכיוון שקבוצת מילות התפקוד היא קבוצה קטנה וסגורה, ולכן מספר התבניות שבה קטן יחסית, לעומת קבוצת מילות התוכן, שהיא קבוצה פתוחה ויצרנית. עובדה זו יכולה להשפיע על תוצאות הבדיקה ולהטות את הכף לטובת מילות התוכן.

במחקרים נמצא כי מידת הדחיסות הלקסיקלית גבוהה בהתאם למידת הרשמיות של הטקסט והמשלב שלו. כלומר, השפה הכתובה דחוסה מן הדבורה, והיא מתאפיינת בשיעור גבוה של מילות תוכן לעומת מילות תפקוד. אחד ההסברים לתופעה זו הוא שבשיח הכתוב המבנים התחביריים מורכבים, ארוכים ודחוסים מבחינה רעיונית יותר מאשר בשפה הדבורה, וזאת משום שבניגוד לשיח הדבור, הכותב יוצא מנקודת הנחה שהנמען יכול לחזור ולקרוא בטקסט אם אינו מבין משהו. בניגוד לכך, השפה הדבורה מתאפיינת בהפקה מידית הנעשית באינטראקציה בין הדוברים, ולכן פעמים רבות משתמשים הדוברים במילות תפקוד שונות הקשורות לשמירה על תקשורת רציפה וקשרים בין-אישיים.

דוגמה
-----

להלן דוגמה להמחשת הבדלים הדחיסות הלקסיקלית בין אופנויות השפה: שני משפטים בעלי תוכן זהה, הראשון מופיע בצורתו הכתובה, ואילו השני "תורגם" למקבילה הדבורה שלו (כלומר, השערה לניסוחו אילו נאמר בעל-פה בזמן שיחה):

|  |  |
| --- | --- |
| **לשון כתובה**
"השקעה במסילות ברזל – משמעותה התחייבות לטווח ארוך."
משפט שמני המכיל 6 מילות תוכן ומילת תפקוד אחת. | **לשון דבורה משוערת**
"אם משקיעים במסילות ברזל, זאת אומרת שמתכוונים להתחייב לטווח ארוך."
משפט פועלי מורכב המכיל 7 מילות תוכן ו-3 מילות תפקוד. |

הערות שוליים
------------

1. 1 2  האלידיי מא"ק, שפה דבורה ושפה כתובה, **מדיבור לכתיבה**, כרמל, תשנ"ו, עמ' 197-138; Johansson, V, Lexical Diversity and Lexical Density in Speech and Writing: A Developmental Perspective, **Working Papers** 53, 2008, עמ' 61-79.
2. ↑  Chafe, W and Tannen, D, The Relation between Written and Spoken Language, **Anthropol** 16, 1987, עמ' 383-407.
3. ↑  שלזינג', י', **לשונות העיתון: מאפיינים סגנוניים בלשון העיתונות היומית הכתובה**, אוניברסיטת בן גוריון, 2000.
4. ↑  שראל, צ', לקראת מודל חדש למיון רמות פורמאליות בשיח, **חלקת לשון** 24, תשנ"ח.
5. ↑  רביד, ד', ניצני ההיצג הדבור בשיח העיוני, **בלשנות עברית** 50-51, 2002, עמ' 95-120.
מבט אל המבנה בשעת לילה
**בניין עיריית לונדון** (באנגלית: **City Hall**) משמש את רשות לונדון רבתי ואת ראש עיריית לונדון. המבנה נמצא על גדתו הדרומית של נהר התמזה באזור סאות' בנק, ברובע סאת'ק של העיר לונדון, בסמוך לגשר טאוור. המבנה תוכנן על ידי האדריכל נורמן פוסטר, ונפתח לציבור ביולי 2002.

על אף שהמבנה מכונה באנגלית "City Hall" - מילולית: "בניין הסיטי", אין קשר בינו לבין הסיטי של לונדון שבניין העירייה שלה הוא בניין הגילדהול.

הקמת המבנה
----------

הרשויות שקדמו לרשות לונדון רבתי - מועצת לונדון רבתי ומועצת מחוז לונדון השתמשו בבניין המחוז הממוקם במעלה הנהר באזור סאות' בנק. מאז שפורקה מועצת לונדון רבתי משמש מבנה זה כמלון, כאתר תערוכות וכאקווריום, ולכן נאלצה רשות לונדון רבתי למצוא בניין חדש לצרכיה.

תיאור המבנה
-----------

למבנה צורה מעגלית אשר נועדה להפחית את שטחי הפנים של המבנה ולמנוע אובדן אנרגיה במבנה (למעשה לחימום המבנה דרושה רבע מכמות האנרגיה הנדרשת למבנה בגודל זה). בשל צורתו, קרא לו ראש עיריית לונדון, קן ליווינגסטון "אשך הזכוכית" (glass testicle).
המבנה מעגלי, ובמרכזו מעבר ספירלי שאורכו כ-500 מטרים (המזכיר את מבנה מוזיאון סולומון ר. גוגנהיים שבעיר ניו יורק. בראש המבנה אולם שמכונה "חדר המגורים של לונדון" (London's Living Room) המשמש לתערוכות.
המעבר הספירלי נועד לסמל את שקיפות השלטון בפני אזרחי העיר, ומזכיר מבנה נוסף שתוכנן על ידי פוסטר - כיפת בניין הרייכסטאג שבברלין.

המבנה הוקם באתר ששימש את הרציפים של הבריכה של לונדון. המבנה אינו נמצא בבעלות רשות העיר לונדון, ומוחכר על ידי הרשות לתקופה של 25 שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בניין עיריית לונדון** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של בניין עיריית לונדון
* פנורמה של פנים הבניין

הערות שוליים
------------

1. ↑  תיאור המבנה באתר חדשות ה-BBC
2. ↑  דיאן סודג'יק, **A thoroughly modernising mayor**, עיתון האובזרוור

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עיינו גם בפורטלים: |  | **פורטל לונדון** |  | **פורטל אדריכלות** |

גרם המדרגות הפנימי הספירלי שבמבנה
**ג'יימס אוקיף** (באנגלית: **James Edward O'Keefe III**; נולד ב-28 ביוני 1984, מחוז ברגן, ניו ג'רזי) הוא אקטיביסט אמריקאי שמרני הידוע בפעילות במסווה וביצוע הקלטות סתר בקרב דמויות באקדמיה, בממשלה ובשירותים החברתיים בארצות הברית, בניסיון לחשוף שחיתות ועבירות על החוק של עובדים או נציגים של אותם ארגונים.

פעילות מוקדמת ופרויקט וריטאס
----------------------------

 ערך מורחב – **פרויקט וריטאס**  

פעילותו של או'קיף זכתה לתשומת לב רבה ב-2009 כאשר ביצע הקלטות וידאו במשרדי ארגון ACORN, הקלטות שחשפו עבירות פליליות שביצעו עובדי הארגון. הדבר הביא לעצירת התקציבים והתרומות לארגון, מה שהוביל לסגירתו ב-2010. ב-2011 התחזה או'קיף לנציג קרן מוסלמית ונפגש עם מגייס תרומות של רשת הרדיו הציבורית של ארצות הברית, NPR, שהסכים לקבל תרומה בסך 5 מיליון דולר. מגייס התרומות אמר שהם מכנים עצמם "הרדיו הלאומי הפלסטיני" ואין להם בעיה לפעול להנחלת ערכי האסלאם לבקשת התורמים. חשיפת ההקלטה הובילה להתפטרות מגייס התרומות ומנכ"לית תחנת NPR. 

החל מ-2010 פעילותו של או'קיף היא במסגרת הארגון שהקים Project Veritas שמטרתו לחשוף שחיתות, הונאות, מרמה והתנהגות בלתי הולמת. בפרויקט זה הוא שיתף פעולה עם לאורה לומר.

במהלך קמפיין הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 פרסם או'קיף במסגרת פרויקט וריטאס סרטונים רבים שחשפו מעשי שחיתות ועבירות על החוק של גורמים במפלגה הדמוקרטית, סרטונים שזכו לפרסום רב ברחבי האינטרנט ובערוצי החדשות.

ביוני 2017 פרסם במסגרת פרויקט וריטאס סרטוני מצלמה נסתרת החושפים מפיק ברשת CNN ומגיש ברשת, המודים כי אין אמת בפרסומים נגד טראמפ בנושא רוסיה וכי "רוב הדיווחים בנושא הם שטויות בשביל רייטינג".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יימס או'קיף** בוויקישיתוף
* ג'יימס או'קיף, ברשת החברתית טוויטר
* ג'יימס או'קיף, ברשת החברתית אינסטגרם
* אתר האינטרנט של פרויקט וריטאס
* יצחק בן-חורין, בארצות הברית: התחזו למוסלמים - מנכ"ל הרדיו התפטרה, 10 במרץ 2011, באתר ynet
* רפי מן, אפקטיבי למדי, 14 במרץ 2011, באתר העין השביעית
* ערוץ היוטיוב של פרויקט וריטאס
* סרטון על השפעת פעילות פרויקט וריטאס, 31 בדצמבר 2016
* יאן יקיאלק, "כולם בבריה"מ ידעו ש’פראבדה’ זה שקר. בארה"ב, לעומת זאת, יותר מ-50% מהאנשים מאמינים ברוב השקרים שמופצים בתקשורת", 9 במרץ 2020, באתר אפוק טיימס ישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  מפיק ב-CNN: 'רוב הדיווחים על טראמפ הם שטויות בשביל רייטינג', באתר nrg

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007415331305171
* LCCN: n2013013293
* NKC: pna20181015687
* VIAF: 298957630
* WorldCat: lccn-n2013013293

 |
**יאירו רידוולד** (בהולנדית: **Jaïro Riedewald**; נולד ב-9 בספטמבר 1996 בהארלם שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדות הבלם והמגן השמאלי בקבוצת קריסטל פאלאס מהפרמייר ליג.

חיים אישיים
-----------

רידוולד נולד בהארלם שבהולנד. לרידוולד יש שורשים הולנדים, סורינאמים ואינדונזים. אביו הוא סורינאמי, ואמו היא הולנדית ואינדונזית. הוא חשף זאת בריאיון לקראת מסע קדם העונה של אייאקס לאינדונזיה בשנת 2014.

קריירת מועדונים
---------------

רידוולד החל לשחק בגיל צעיר ב-SV אוברבוס, ובגיל 11 עבר למחלקת הנוער של אייאקס. ב-15 במרץ 2013 חתם רידוולד על חוזה מקצועני ראשון באייאקס, חוזה ל-3 שנים. ב-21 באוקטובר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בצעירי אייאקס, קבוצת המילואים של אייאקס מליגת המשנה ההולנדית, כששיחק 90 דקות בהפסד 1–5 ל-פנלו במסגרת המחזור ה-13. ב-15 בדצמבר נכלל רידוולד לראשונה בסגל הקבוצה הבוגרת על ידי המאמן פרנק דה בור, למשחק נגד קמבור במסגרת המחזור ה-17 בליגת העל ההולנדית, אך הוא לא שיחק באותו משחק. ב-19 בדצמבר ערך רידוולד את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, כשהחליף את דיילי בלינד בדקה ה-73 בניצחון 0–3 על IJsselmeervogels במסגרת הגביע ההולנדי. ב-22 בדצמבר 2013 ערך רידוולד את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ההולנדית: אייאקס שיחקה נגד רודה במסגרת המחזור ה-18, ורידוולד החליף את כריסטיאן פאולסן בדקה ה-80 כשאייאקס בפיגור 0–1. רידוולד הבקיע צמד שערי בכורה, בדקה ה-88 ובדקה השנייה של תוספת הזמן, והעניק לאייאקס את הניצחון. שערים אלה הפכו אותו לשחקן הצעיר ביותר בהיסטורית ליגת העל ההולנדית שמבקיע בהופעת הבכורה שלו, בגיל 17 ו-104 ימים. ב-27 בפברואר 2014 ערך רידוולד את הופעת הבכורה שלו בליגה האירופית, כשהחליף בדקה ה-63 את כריסטיאן פאולסן בהפסד 1–3 לרד בול זלצבורג במסגרת משחק הגומלין של שלב 32 הגדולות לעונת 2013/2014. את עונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת סיים רידוולד עם 5 הופעות ליגה, בהן הבקיע שני שערים.

ב-21 באוקטובר 2014 ערך רידוולד את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשנכנס כמחליף בדקה ה-56 בהפסד 1–3 לברצלונה במסגרת המחזור השלישי בשלב הבתים לעונת 2014/2015. את עונתו השנייה סיים רידוולד עם 19 הופעות ליגה וללא שער. רידוולד פתח בהרכב קבוצתו לגמר הליגה האירופית 2017, בו נוצחה אייאקס 0–2 על ידי מנצ'סטר יונייטד.

ב-24 ביולי 2017 חתם רידוולד בקריסטל פאלאס לחמש שנים.

קריירה בינלאומית
----------------

בחודש אוגוסט 2015 זומן רידוולד לראשונה לסגל נבחרת הולנד. ב-6 בספטמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כששיחק 90 דקות בהפסד 0–3 לנבחרת טורקיה במסגרת המחזור השמיני במוקדמות יורו 2016. הוא שותף גם בשני המשחקים הבאים והאחרונים של נבחרת הולנד, בהם ניצחה את נבחרת קזחסטן בתוצאה 1–2 והפסידה לנבחרת צ'כיה בתוצאה 2–3. נבחרת הולנד כשלה בהעפלה ליורו 2016.

תארים
-----

אייאקס
* אליפות הולנד (1): 2013/2014

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יאירו רידוולד** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**מועדון הכדורגל פרולטר זרניאנין** היה מועדון כדורגל סרבי מהעיר זרניאנין, שבסרביה. המועדון היה אחד המועדונים הסרבים הבכירים בתקופת יוגוסלביה והופיע מספר פעמים בליגה היוגוסלבית הבכירה, כאשר דירוג השיא של הקבוצה בליגה זו היה 5 בעונת 1990/91, כאשר ברוב העונות בילתה בתחתית הטבלה וירדה לליגת המשנה ועלתה מספר שנים לאחר מכן וחוזר חלילה.

עם הקמת הליגה הסרבית הבכירה, הייתה הקבוצה תחילה קבוצת מרכז טבלה אך עם הזמן החלה לגלות אי-יציבות וירדה מספר פעמים לליגת המשנה ועלתה חזרה בשנים אחרות, כשדירוג השיא של הקבוצה בליגה הסרבית היה 5 בעונת 1993 וכן בעונת 1996/97, אז העפילה בשל כך לגביע האינטרטוטו, בו שיחקה בעונת 1997. בגביע האינטרטוטו שיחקה בשלב הבתים המוקדם מול קבוצות מכבי חיפה מישראל, פובליקום צליה מסלובניה, אנטליאספור הטורקית ולוקומטיב ניז'ני נוברוגוד הרוסית. הקבוצה סיימה את שלב הבתים הזה במקום הרביעי, מקום אחד מעל מכבי חיפה שסיימה במקום האחרון. הקבוצה סיימה עם מאזן של ניצחון אחד, תיקו אחד ושני הפסדים, כאשר את הניצחון היחיד השיגה על מכבי חיפה, 4-0 במשחק שנערך בסרביה.

בשנת 2001 ירדה הקבוצה לליגת המשנה בסרביה ונקלעה לקשיים ובשל כך, ב-25 בינואר 2006 אוחדה הקבוצה עם קבוצת הליגה הראשונה, בודצ'נוסט באנאטסקי דבור להקמת קבוצת באנאט זרניאנין.

כדורגלנים מפורסמים
------------------

* סרביהסרביה פרדרג פיליפוביץ'
* סרביהסרביה דיאן גובדריצה
* סרביהסרביה דרקו קובצ'ביץ'
* סרביהסרביה זבונימיר ווקיץ'
* סלובניהסלובניה זלאטקו זחוביץ'
* מונטנגרומונטנגרו מרקו באשה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרולטר זרניאנין** בוויקישיתוף
SNES - סופר נינטנדו, קונסולת משחקים מתוצרת נינטנדו, שהייתה נפוצה בשנות ה-90.
פלייסטיישן 3 של חברת סוני. הקונסולה יצאה לשוק בשנת 2006.
**קונסולת משחקים** היא מחשב ייעודי המשמש למשחק במשחקי וידאו. קונסולות משחקים משתמשות בדרך-כלל בצג טלוויזיה או צג מחשב להקרנת המשחק, אך ישנן גם קונסולות ניידות שיש להן צג משל עצמן, וניתן לקחת אותן ממקום למקום בקלות.
המכשיר העיקרי המשמש לשליטה במשחק הוא בקר משחק.

בעבר היה אפשר בקלות להבדיל בין המחשב לבין קונסולת המשחקים: לא ניתן היה לחבר לקונסולה עכבר או מקלדת, והדבר היחיד שניתן היה לעשות עם הקונסולה הוא לשחק (ולא לגלוש באינטרנט, להשתמש בתוכנות וכו'). כיום קיימות קונסולות אשר ניתן לחבר להן עכבר ומקלדת, ויש אפילו כאלו שניתנות לחיבור לאינטרנט על מנת להוריד אליהן משחקים שונים. ישנן גם קונסולות משחקים המאפשרות הרצת לינוקס.

בעקבות התפתחות השבב האלקטרוני החלו מסוף שנות ה־70 לייצר קונסולות משחקים (היו כמה אנלוגיות עוד מתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 כגון ה-Magnavox Odyssey, אבל הן לא זכו לפופולריות). הנפוצה בהן הייתה של חברת אטארי. אטארי אפשרה משחקים בעלי זיכרון וגרפיקה מוגבלים יחסית.

נכון ל-2021, היצרנים הבולטים בתחום זה הם נינטנדו עם ה־Nintendo Switch ההיברידית, סוני עם פלייסטיישן 5 הנייחת ומיקרוסופט עם ה-Xbox Series X/S. החל מהדור השביעי של הקונסולות הנייחות, אשר הושק בסוף 2005, התווספו לקונסולות גם יכולות רשת מתקדמות, שמאפשרות הזרמת מדיה מהמחשב דרך הרשת הביתית וחיבור לרשתות חברתיות. הדור הנוכחי הוא הדור התשיעי של הקונסולות. נינטנדו כבר הוציאה את ה-Switch כקונסולה בדור השמיני ב - 2017, הקונסולה אינה חלק מהדור התשיעי באופן רשמי אך ייצורה ומכירת הקונסולה ממשיך לתוך הדור התשיעי.

קונסולות משחקים מתאפיינות במעבדים ומעבדים גרפיים חזקים וזיכרון רב. עם השנים נוספו רכיבים נוספים, כגון דיסק קשיח למטרות התקנת משחקים ושמירת תוכן; חיבור רשת שמקשר בין הקונסולה לרשת הביתית ומאפשר גישה לאינטרנט; כמו גם אפשרות לחיבור אביזרים חיצוניים דוגמת מצלמה ובקרי משחק ייעודיים.

לוח זמנים של התפתחות קונסולות המשחקים
-------------------------------------

ראו גם
------

* היסטוריה של משחקי הווידאו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונסולת משחקים** בוויקישיתוף
* אוסף מידע על קונסולות משחקים באתר xBox.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4509575-9
* MusicBrainz: ab2edb77-e1ff-406b-bdf4-7c4d659a554e
* NKC: ph455366

 |
הגדרת המעגל לפי אפולוניוס. לכל נקודה P היחס d1/d2 קבוע.
**מעגל אפולוניוס** של זוג נקודות הוא המקום הגאומטרי של כל הנקודות שהיחס בין מרחקיהן אל הנקודות הנתונות הוא קבוע.

המעגל קרוי על שמו של אפולוניוס מפרגה, גאומטריקן מיוון העתיקה.

הגדרה
-----

נתונות שתי נקודות A, B. מעגל אפולוניוס הוא המקום הגאומטרי של כל הנקודות P המקיימות {\displaystyle AP/BP=k} כאשר k קבוע חיובי השונה מ-1 (עבור k=1 מתקבל האנך האמצעי לקטע AB).

שקילות למעגל
------------

נוכיח שבמקרה ש-k שונה מ-1, מעגל אפולוניוס הוא מעגל:

תהיינה C,D הנקודות המקיימות את התנאי ונמצאות על הישר AB, כמודגם באיור (כאן נכנסת הדרישה ש-k שונה מ-1. במקרה k=1 יש רק נקודה אחת כזו על הישר, מרכז הקטע AB). תהי P נקודה נוספת על מעגל אפולוניוס. לפי הנתון **הפענוח נכשל (SVG (אפשר להפעיל MathML בעזרת הרחבת דפדפן): תשובה בלתי־תקינה ("Math extension cannot connect to Restbase.") מהשרת "http://localhost:6011/he.wikipedia.org/v1/":): {\displaystyle AP/BP=AC/BC=AD/BD}**
. לכן ממשפט חוצה הזווית ההפוך למשולש {\displaystyle \triangle APB} נובע ש-PC חוצה את הזווית הפנימית ב-P ו-PD חוצה את הזווית החיצונית ב-P. מכיוון שסכום הזווית הפנימית והחיצונית הוא 180 מעלות, הזווית {\displaystyle \angle CPD} היא זווית ישרה. כלומר {\displaystyle \triangle CPD} הוא משולש ישר-זווית החסום במעגל שהקוטר שלו הוא CD. לכן כל P על מעגל אפולוניוס נמצאת על המעגל הנ"ל. באותו אופן ניתן להראות שכל נקודה על המעגל שקוטרו CD נמצאת על מעגל אפולוניוס.

תכונות
------

* מרכז המעגל נמצא על הישר AB.
* כל מעגל שעובר דרך הנקודות A ו-B מאונך למעגל אפולוניוס (כלומר, המשיקים שיוצאים מנקודות החיתוך שלהם מאונכים זה לזה).
* אם מבצעים אינוורסיה יחסית למעגל אפולוניוס, A עובר ל-B ולהפך.
* לכל נקודה K הנמצאת על המעגל, אם הישר AK חותך את המעגל בנקודה M והישר BK חותך אותו בנקודה L, אזי M ו-L סימטריות ביחס לישר AB (כלומר הוא האנך האמצעי שלהן).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מעגל אפולוניוס** בוויקישיתוף
קוניור ניזון מזרעי חמניה בפלורידה, שם הוא מין פולש.
**קוניור שחור ראש** (שם מדעי: ***Aratinga nenday***) הוא מין של תוכי מהסוג קוניור החי בטבע באמריקה הדרומית במדינות: בוליביה, ברזיל, פרגוואי וצפון ארגנטינה סביב הפנטנל אך הוא הופץ כמין פולש בכמה אזורים בארצות הברית (בעיקר בקליפורניה, פלורידה ובטקסס), וגם בישראל (בעיקר בפרדס חנה).

קוניור זה מגיע לאורך 27–30 ס"מ ולמשקל 140 גרם. הוא בעל כסות נוצות ירוקות עם ראש שחור, עורף ירוק בהיר, גב וכנפיים ירוקים עם קצוות שחורים וזנב ארוך ירוק בעל קצוות שחורים עד כחולים. החזה בעל גוני תכלת ותחתיו בטן ירוקה בהירה, הרגליים אדומות והמקור כהה. תוכי זה הוא קרובו של קוניור השמש לסוג וקרוב רחוק יותר של הארות הגדולות.

תפוצת הקוניור היא ביערות טרופיים וקרחות יער אך גם בסוואנות וגם בכרמים ושדות. הם אוכלי פירות לצד זרעים, פירות יער, פרחים, אגוזי דקלים וניצנים. באזורים מסוימים הם מזיקים לצמחייה וניצודים בידי החקלאים. הקוניורים עפים בחבורות גדולות בעיקר בעונת הרבייה ומקננים בחורי עצים טבעיים בהם הם מטילים 3–4 ביצים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוניור שחור ראש** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קוניור שחור ראש באתר הרשימה האדומה של IUCN
**ויקטור פון דראביך-וכטר** (בגרמנית: **Victor von Drabich-Waechter**‏; 18 באוגוסט 1889 – 2 באוגוסט 1944) היה גנרל בצבא גרמניה הנאצית בזמן מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

פון דראביך-וכטר נולד ב-18 באוגוסט 1889 בשטרסבורג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. ב-12 במרץ 1910 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הגרנדירים ה-7, עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר פון דראביך-וכטר ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1934 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, ב-1 באפריל 1937 הוא הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 באפריל 1939 מונה לראש מחלקה באגף כוח האדם.

### מלחמת העולם השנייה

ב-1 באוגוסט 1940 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-1 באוגוסט 1942 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-1 ביוני 1943 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-326, ובפברואר 1944 נשלחה הדיוויזיה לצפון צרפת. במהלך המערכה בנורמנדי לחמה הדיוויזיה כחלק מקורפוס הצנחנים ה-2, וב-2 באוגוסט 1944 נהרג פון דראביך-וכטר במהלך הלחימה בקרב פאלז.

קישורים חיצוניים
----------------

* ויקטור פון דראביך-וכטר באתר feldgrau
**ויקטור הנרי "ויק" פרנק ג'וניור** (באנגלית: **.Victor Henry "Vic" Frank, Jr**; ‏4 באפריל 1927 – 6 באפריל 2010), היה אתלט יהודי-אמריקאי. פעמיים סגן אלוף ארצות הברית (1949 ו-1951) ואלוף המכללות (1949) בזריקת דיסקוס.

ביוגרפיה
--------

פרנק נולד וגדל בפילדלפיה, למשפחה יהודית. הוא שרת בחיל הים האמריקאי במלחמת העולם השנייה. לאחר מכן הוא למד משפטים באוניברסיטת ייל.

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון (1948) סיים פרנק במקום שני בזריקת דיסקוס בתוצאה של 50.56 מטר ונכלל במשלחת האמריקאית לאולימפיאדה. התוצאה שקבע הייתה יכולה להעניק לו את המקום הרביעי במשחקים, אלה שבמשחקים עצמם הוא קבע תוצאה חלשה של 42.00 מטר וסיים רק במקום 20. בהמשך אותה שנה, באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת הוא זכה במדליית ארד בתוצאה של 49.32 מטר.

### סגן אלוף ארצות הברית

בתחרות שנערכה בפילדלפיה ב-14 במאי 1949 קבע פרנק בזריקת דיסקוס שיא אישי חדש של 54.23 מטר (שיא העולם באותה העת היה שייך לאדולפו קונסוליני מאיטליה, 55.33 מטר). באליפות ארצות הברית שנערכה באותה שנה הוא זכה במדליית כסף בתוצאה של 50.70 מטר, אחרי פורצ'ן גורדיין (53.17 מטר).

בתחרות שנערכה בלוס אנג'לס, קליפורניה ב-29 באפריל 1950 קבע פרק בהדיפת כדור ברזל שיא אישי חדש של 16.09 מטר. המנצח בתחרות היה היהודי האמריקאי ג'ים פוקס שקבע שיא עולם חדש של 17.82 מטר. בהמשך אותה שנה, באליפות ארצות הברית הוא סיים במקום רביעי בתוצאה של 49.82 מטר. שנה לאחר מכן, באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1951 הוא זכה במדליית כסף בתוצאה של 52.54 מטר, אחרי ריצ'רד דויל (53.50 מטר).

חיים אישיים
-----------

פרנק היה המנהל והשגריר של הבנק לפיתוח אסיה וסגן נשיא של חברת CPC International. נוסף לכך, היה המייסד והיו"ר של קרן תוכניות אסיה.

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* הדיפת כדור ברזל: 16.09 מטר (1950)
* זריקת דיסקוס: 54.23 מטר (1949)

קישורים חיצוניים
----------------

* ויקטור פרנק, באתר olympedia.org
* ויקטור פרנק באתר Track and Field (גברים)
קונכיות האף השמאליות, במבט משמאל, חתך. הקונכיות הן שלושת המדפים האופקיים.
תמונת CT בחתך קורונלי קדמי של חללי האף והסינוסים. ניתן לראות את המבנה הקונכייתי של שלושת זוגות קונכיות האף, במיוחד התחתונות והאמצעיות.
**קונכיות האף** הן רקמות בשרניות מריירות, הבנויות על מדפי עצם מוארכים (המגולגלים כלפי פנים כקונכייה) ומכאן שמן "קונכיות". קונכיית האף ידועה בלטינית כ-Concha, ובאנגלית רפואית כ-Turbinate. הן פרושות לאורך מעבר האוויר של האף ולמעשה מסדירות את משטר זרימת האוויר דרך האף, את הוספת הלחות לאוויר, את חימומו וסינונו.

מבנה
----

קונכיות האף עשירות מאוד בכלי דם בגדלים שונים (כולל עורקים), בבלוטות לימפה ובלוטות להפרשת ריר האף. לרקמות הללו תכונות כיווץ והתרחבות, שאין שני להן, למעט באיברי המין. הן מהוות אחוז נכבד ביותר מרקמת האף המחממת, המריירת, החשה, המלחלחת והמסננת של האף. על ידי הסדרת מעברי האוויר הצרים, דואגות הקונכיות לכך שהאוויר הנשאף יבוא במגע עם מקסימום של רקמת האף הייחודית הזו.

בחללי האף יש שלושה זוגות קונכיות, הידועות גם בשם – "טורבינות", בכל צד של האף (שני צידי האף, או הנחיריים, או חללי האף) המופרדים על ידי מחיצת האף. בכל צד יש: קונכייה תחתונה, קונכייה אמצעית וקונכייה עליונה.

הקונכיות, כשאר רקמת האף והסינוסים, מצופות בשכבה דקה של תאים ריסיים, המסננים מהאוויר את החלקיקים המזהמים ומנטרלים אותם (אם הם חיידקים או נגיפים) בעזרת הפרשת הריר האפי העשיר בתאי מערכת החיסון ובחומרים קוטלי חיידקים. ה"שמיכה" הריסנית נעה באופן גלי ריתמי (כמה מאות פעמים בשנייה) ודוחפת את הפסולת המעובדת אל עבר הלוע האפי, שם מחליקה הפסולת לגרון ונבלעת בקיבה, בדרך כלל מבלי שנשים לכך לב. אדם בריא בסביבה נורמלית בולע כמעט חצי ליטר של ריר ביום. הרקמה המריירת והריסנית, שעמה בא האוויר במגע, נקראת "אפיתליום נשימתי" (Respiratory Epithelium).

האף אחראי לספק לריאות אוויר באיכות מסוימת והיא: 98% לחות, טמפ' הקרובה לטמפ' הגוף התקינה, אוויר מסונן מחלקיקים הגדולים מ-3 מילי-מיקרון. כמו כן, על האף ליצור מעברים מידתיים צרים, בעלי יכולת השתנות בגודלם בהתאם לצורכי הגוף המשתנים בכל רגע נתון, כדי לאפשר מצד אחד זרימה תקינה ומסודרת של אוויר, בכיוון ישר אל עבר הלוע, במהירות ובלחץ המותאמים לקנה הנשימה ולריאות, ומצד שני מקסימום חשיפה ומגע עם הרקמות המריירות, המלחלחות, המסננות והחשות. על כל אלה אחראיות קונכיות האף. קונכיות האף עשירות גם ברצפטורים עצביים (של העצב הראשי הגולגולתי החמישי, הטריגמינאלי), הרגישים ללחץ ולטמפרטורה, והחיוויים שהם קולטים ושולחים נקלטים ישירות במרכזי הנשימה של גזע המוח. הקונכיות האמצעיות ובמיוחד הקונכיות העליונות מעוצבבות ברצפטורים רבים גם של עצב הריח.

אובדן של כמות גדולה מרקמת הקונכייה (ובעיקר מעצם הקונכייה), כתוצאה מחבלה, מחלה, או ניתוח, עלולה לגרום לפגיעה בלתי הפיכה בתפקודי האף השונים וליובש כרוני של רקמות האף הנותרות. (ראו: "סינדרום האף הריק").

קישורים חיצוניים
----------------

* קונכיות האף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**קני הו** (באנגלית: **Kenny Ho**, במנדרינית: **何家勁**; נולד ב-29 בדצמבר 1959) הוא מעצב תלבושות ואופנה. במרוצת השנים עבד הו לצד ידוענים רבים דוגמת הספייס גירלז, ג'ון גודמן, Girls Aloud והוסטלייף.

קריירה
------

### שנותיו הראשונות

הו החל את לימודיו האקדמאים במכללה על שם דניאל סטיוארט, באדינבורו, סקוטלנד. הו למד עיצוב תלבושות בבית הספר לאומנויות "וימבלדון" בלונדון, בירת הממלכה המאוחדת. כשהיה עדיין בבית הספר, עיצב את התלבושות הראשונה שלו עבור הזמר דייוויד בואי.

### ספייס גירלז

לאחר שסיים את לימודיו בשנת 1996, התחיל הו לעבוד לצד הספייס גירלז כעוזר מלתחה בסרט הטלוויזיה אודותן, *Spiceworld*. מאוחר יותר, מונה למעצב האישי של הלהקה. הוא עיצב את כל תלבושותיהן בסיבוב ההופעות שלהן, "Spiceworld Tour". בשנת 1999 עיצב יחד עם חברת הלהקה לשבר, ג'רי האליוול, את בגדיה בסיבוב ההופעות הראשון שלה. לאחר שהלהקה התפרקה, עיצב כמה מהתלבושות הזכורות ביותר של ויקטוריה בקהאם, מלאני סי ואמה בנטון.

קישורים חיצוניים
----------------

* קני הו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Girls Aloud, What Will the Neighbours Say?, *The Guardian*, November 26, 2004. Retrieved on 2008-07-17.
2. 1 2 3  "Do it in style", *The Observer*, April 25, 2004. Retrieved on 2008-07-17.
3. ↑  "PROFILE LOOK AT ME!", *The Birmingham Post*, May 1, 1999.
**פרולאגוס** (שם מדעי: ***Prolagus***; מילולית: "lagos" - ארנבת, "pro" - לפני/קדום) הוא סוג נכחד של יונק מסדרת הארנבאים אשר התקיים מתחילת תקופת המיוקן ועד להולוקן שלפני 22 מיליון שנה עד ללפני 2,000 שנה מזמננו. סוג קדום זה נחשב לאביהם של הפיקות המודרניות אך הוא השתייך למשפחה עצמאית - **פרולאגוסיים** (Prolagidae).

הפרולאגוס התגלה לראשונה משרידים משווייץ ותואר בשנת 1853 בידי החוקר הצרפתי אוגיסט פומל (אנ'). המאובנים של מינים אלה התגלו לאורך אירופה. במשך המיוקן והפליוקן כמה מינים חיו גם באסיה וצפון אפריקה, אך רובם חיו באירופה, שם הם התקיימו לאורך הפליסטוקן ותחילת ההולוקן. המין המאוחר ביותר שכונה פיקה סרדינאית (*Prolagus sardus*) התקיים בסרדיניה, איטליה עד לפני 2,000 שנה מזמננו. השרידים של מין זה הכילו עדויות שהוא ניצוד על ידי תושבים מקומיים סרדינאים מהתקופה הנאוליתית ובידי טורפים כמו דהול סרדינאי. בידודו היחסי עזר לו להינצל מהכחדה שחלה על שאר המינים.

מינים אלה למרות דמיונם לפיקות היו בעלי מאפיינים גם של ארנביים כמו אוזניים זקורות ארוכות יחסית, עמוד שדרה גמיש יותר ורגליים ארוכות, אך היו בעלי גוף עגלגל כמו של פיקות. הם היו מעט יותר גדולים מהפיקות החיות והם ניזונו מצמחייה קרקעית וחיו במחילות שחפרו בעזרת רגליהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרולאגוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* GBIF
 |
**יאיר רוה** (נולד ב-21 באפריל 1968) הוא מבקר קולנוע, יוצר ותסריטאי ישראלי, לשעבר חבר המועצה הישראלית לקולנוע.

ביוגרפיה
--------

רוה נולד וגדל בראשון לציון למד בבית הספר אשכולות ובגימניסה גן נחום. מאוחר יותר למד קולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. 
החל את דרכו כמבקר הקולנוע של מקומוני רשת שוקן, "צומת השרון" ו"ערים". הוא עבר לתפקידי עריכה וכתיבה ב"זמן תל אביב", "תרבות מעריב" ו"סופשבוע". ב"זמן תל אביב" החל לכתוב בינואר 1996 את מדור הקולנוע "סינמסקופ", שאיתו הוא ממשיך עד היום בכל עיתון שבו הוא כותב. משם עבר למגזין "העיר", שם שימש גם כעורך התרבות, סגן עורך המגזין ועורך מוסף עכבר העיר.

בין יולי 2005 למאי 2014 היה רוה מבקר הקולנוע של ב"פנאי פלוס", וכתב ב"ידיעות אחרונות" וב"עלמה".

מינואר 2006 הוא בעליו של בלוג הקולנוע "סינמסקופ" (בעבר תחת מיזם "orange time" שבבעלות פרטנר תקשורת וכיום תחת חסות ״מאקו״). כדי להעמיק את הקשר עם קוראיו מפעיל רוה גם חשבון טוויטר.

רוה מרצה לקולנוע בבית הספר לקולנוע "מעלה". בעבר לימד גם בבית הספר על שם סם שפיגל בירושלים ובחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.

רוה כתב מספר תסריטים, בהם "ברונו" בערוץ השני, בכיכוב שלמה בראבא, "מותה של רקדנית דיסקו", דרמה לערוץ שלוש עם בראבא ו"נמוך", סרט תיעודי בבימוי עידן אלתרמן. רוה הוא אחד מיוצרי סדרת הדרמה "קטמנדו" ששודרה בערוץ 2 ב-2012.

רוה ביים את הסרט התיעודי "שרון עמרני, זכרו את השם" שהוקרן בבכורה בפסטיבל חיפה 2010.

רוה הוא אחד מיוצרי הסדרה הדוקומנטרית "חגיגה לעיניים – סיפורו של הקולנוע הישראלי", סדרה בת עשרה פרקים, שעלתה לשידור ביוני 2015 בערוץ הראשון. רוה היה עורך הסדרה ובמסגרתה ראיין במשך למעלה משנתיים כ-150 מאנשי תעשיית הקולנוע הישראלית לדורותיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* יאיר רוה, ברשת החברתית אינסטגרם
* יאיר רוה, ברשת החברתית LinkedIn
* יאיר רוה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* יאיר רוה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* יאיר רוה, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* יאיר רוה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* סינמסקופ (הבלוג של רוה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007574203505171
* ISNI: 0000 0004 6517 8328
* LCCN: no2017024882
* VIAF: 337147481286949240079
* WorldCat: lccn-no2017024882

 |
באלגברה מופשטת ובפרט בתורת החוגים, **החוג המנוגד** (Opposite ring) של חוג נתון הוא חוג בעל אותו מבנה חיבורי, עם פעולת הכפל בחילוף המשתנים. המעבר לחוג המנוגד מעביר מודולים שמאליים לימניים, ולהפך, ובכך מראה שלשני המושגים יש אותה תאוריה.

הגדרה פורמלית
-------------

יהי חוג {\displaystyle (R,+,\cdot )}. נסמן ב-{\displaystyle {R}^{op}} את החוג
{\displaystyle (R,+,\*)}, בו פעולת הכפל \* היא הפעולה {\displaystyle a\*b=b\cdot a}, כלומר היפוך הפעולה של החוג R. בדיקה ישירה מראה שזהו חוג, המכונה **החוג המנוגד** של R.

אם A היא אלגברה, אז {\displaystyle {A}^{op}} נקראת ה**אלגברה המנוגדת** של A, והיא זו שמתקבלת משינוי מבנה החוג כמוסבר לעיל.

תכונות
------

{\displaystyle ({R}^{op})^{op}=R}. 

כל חוג אנטי-איזומורפי לחוג המנוגד שלו. חוג שיש לו אנטי-אוטומורפיזם הוא איזומורפי לחוג המנוגד. בפרט, חוג עם אינוולוציה איזומורפי לחוג המנוגד שלו. אם R חוג קומוטטיבי, אז {\displaystyle {R}^{op}=R}.

לכל אלגברה R מעל שדה F, יש הומומורפיזם {\displaystyle R\otimes \_{F}R^{\operatorname {op} }\rightarrow \operatorname {End} \_{F}(R)} אל חוג האנדומורפיזמים. אם R אלגברה פשוטה מרכזית, זהו איזומורפיזם, המראה ש(המחלקה של) החוג המנוגד מהווה את האיבר ההפכי בחבורת בראואר.

ראו גם
------

* מכפלה טנזורית
* חבורת בראואר
תחנת הרכבת הקלה החוצה את התחנה
**תחנות האוטובוסים המרכזית של איסטנבול** (בטורקית: **Büyük İstanbul otogarı** - "תחנת האוטובוסים הגדולה של איסטנבול", ובדרך כלל רק **Otogar** - "תחנת האוטובוסים") ממוקמת ברובע בייראמפשה (Bayrampaşa) הסמוך לרובע אסנלר (Esenler) בצידה האירופי של איסטנבול. התחנה נמצאת במרחק של כ-10 ק"מ צפונית-מערבית למרכז העיר.

התחנה שהחלה לפעול בשנת 1997 בנויה בצורת משושה בן מספר קומות הדומה לאצטדיון ענק, ושטחה 642,000 מ"ר. רציפי האוטובוסים ממוקמים בצידו החיצוני של המבנה ואילו בצידו המרכזי נמצאים כבישי גישה לכלי רכב, תחנת רכבת וחניונים. בתחנה 168 קופות המשרתות יותר מ-300 חברות אוטובוסים הפועלות בה, והמפעילות קווי אוטובוס לכל רחבי טורקיה. בנוסף כ-25 חברות מפעילות קווים בינלאומיים ובין היתר לאיראן, אזרבייג'ן, בולגריה, יוון, רומניה, מקדוניה, מולדובה וסרביה, ואף ליעדים רחוקים יותר כמו אוסטריה, גרמניה ושווייץ. בתחנה פועלים מסגד, תחנת משטרה, מרפאה, ו-796 בתי עסק, כ-170 מהם בתחום המזון (מסעדות, דוכני אוכל, בתי קפה וכו').

התחנה מסוגלת לטפל בתנועה של 600,000 איש וב-15,000 תנועות אוטובוסים ביום, ומועסקים בה 6,000 איש. 

התחנה מרוחקת יחסית ממרכז העיר, ומקושרת אליו באמצעות קו הרכבת הקלה של איסטנבול החוצה את התחנה מצפון לדרום, ותחנתו ממוקמת במרכזו של המבנה. קו הרכבת הקלה מוביל בתוך מספר דקות אל נמל התעופה הבינלאומי איסטנבול אטאטורק מצד אחד ואל תחנת אקסראי במרכזה של העיר בצידו האחר. בנוסף ממוקמת התחנה בסמוך למפגשם של כבישי הטבעת המהירים של איסטנבול O-1 ו-O-2 עם כביש O-3 המוביל לתראקיה והלאה לאירופה.

ראו גם
------

* תחנת האוטובוסים המרכזית של אנקרה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תחנת האוטובוסים המרכזית של איסטנבול** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של תחנת האוטובוסים המרכזית של איסטנבול
* תחנת האוטובוסים המרכזית של איסטנבול, ברשת החברתית פייסבוק
* אודות התחנה

מראה פנורמי של צידה הפנימי של התחנה

מראה פנורמי של צידה הפנימי של התחנה

| התחבורה הציבורית באיסטנבול |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| החשמלית הנוסטלגית (T3, T5) • טונל (F2) • הרכבת התחתית (M2) • רכבת הפרוורים (B1, B2) • מרמריי • הרכבת הקלה (M1, T4) • החשמלית המודרנית (T1, T2) • פוניקולר קבאטש-טקסים (F1) • נמל התעופה איסטנבול • נמל התעופה הבינלאומי איסטנבול אטאטורק • נמל התעופה הבינלאומי איסטנבול סביהה גקצ'ן • אוטובוס ים • רכבל אייפ-פייר לוטי • רכבל מאצ'קה-טשקישלה • תחנת האוטובוסים המרכזית של איסטנבול • מטרובוס (MB) | טראם |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007562327105171
* LCCN: n85229118
* VIAF: 131419204
* WorldCat: lccn-n85229118

 |
**אדוארד קלארק פוטר** (באנגלית: **Edward Clark Potter**;‏ 26 בנובמבר 1857 - 21 ביוני 1923) היה פסל אמריקני, אשר נודע בעיקר בזכות פסלי החיות שלו. אחת היצירות המפורסמות ביותר שלו היא פסלי אריות השיש המוצבים בכניסה לספרייה הציבורית של ניו יורק.

שנים ראשונות
------------

פוטר נולד בניו לונדון, קונטיקט, וגדל באנפילד, מסצ'וסטס, שם חי עם אמו מרי ואחותה קלרה. למד בבתי ספר מקומיים.

בגיל 17, בשל רצונה של אמו שיהיה כומר, נכנס לסמינר ווילסטון באיסט המפטון, מסצ'וסטס, ושם למד במשך ארבע שנים. בשנת 1882 החל ללמוד במכללת אמהרסט באמהרסט, מסצ'וסטס. הוא למד במכללה רק שלושה סמסטרים, אך מאוחר יותר הוענק לו תואר כבוד על יד המכללה. בהמשך למד ציור בבית הספר של המוזיאון לאמנויות יפות בבוסטון, אצל פרדריק קרונינהילד ואוטו גרונדמן, וכן עבד עם הפסל טרומן ה. בארטלט.

קריירה
------

בשנת 1883 הפך לעוזרו של דניאל צ'סטר פרנץ'. בתקופה זו התרכז במחקרים בבעלי חיים ועבד כמנהל וכמוכר במחצבות.

בין השנים 1887–1889 למד פיסול באקדמיה ז'וליאן בפריז אצל אנטונין מרסיה ועמנואל פרמיה, ושם התמחה ביצירת פסלי בעלי חיים. בשנותיו שם הציג כמה יצירות בתערוכות הסלון, ביניהן פסלי קבוצות קטנות של ארנבות, חזה של גבר שחור, סקיצה מקבוצה הודית אמריקנית, ופאון ישן עם ארנבת.

בזמן התערוכה העולמית של שיקגו ב-1893 שיתף פעולה עם מורו וחברו דניאל צ'סטר פרנץ', ויחד יצרו כמה מהפסלים החשובים של התערוכה. כמו רוב המבנים בתערוכה נוצרו הפסלים מחומר קל, המורכב מתערובת טיח, צמנט וסיבי יוטה, ולכן לא שרדו.

בשנת 1894 הצטרף פוטר לאגודת האמנים האמריקאים. זו התמזגה מאוחר יותר עם האקדמיה הלאומית, אליה נבחר ב 1906. 

אריות הספרייה הציבורית של ניו יורק
יצירתו המפורסמת ביותר היא זוג אריות השיש שבכניסה לבניין הספרייה הציבורית של ניו יורק. פוטר הומלץ לביצוע העבודה על ידי הפסל הנודע אוגוסטוס סנט גודנס (אנ'). האריות כונו במקור "ליאו אסטור" ו"ליאו לנוקס", על שם שתי הספריות הפרטיות שהרכיבו את ליבת האוסף של הספרייה, אך ראש העיר פיורלו לה גווארדיה שינה את שמם ל"סבלנות" (לאריה הדרומי) ו"עוז רוח" (לאריה הצפוני) - ושמות אלה נשארו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדוארד קלארק פוטר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ann Lee Morgan, **The Oxford Dictionary of American Art and Artists**, Oxford University Press
2. ↑  **Benezit Dictionary of Artists**, Oxford University Press

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb15557734p (data)
* ISNI: 0000 0000 3487 6669
* LCCN: n2006019143
* PIC: 316358
* SNAC: w6n29wdz
* SUDOC: 25319640X
* VIAF: 11730416
* WorldCat: lccn-n2006019143

 |
גנרל סר **אדוארד פליו קינאן** (באנגלית: **Edward Pellew Quinan**; ‏ 9 בינואר 1885 - 13 בנובמבר 1960) היה קצין בריטי ששירת בצבא הודו הבריטית במערכות וַזיריסטן בתחילת המאה ה-20 וכן במלחמת העולם הראשונה. במלחמת העולם השנייה עמד בראש הכוח המכונה "כוח עיראק" שלחם בחזיתות שונות במערכה במזרח התיכון.

ביוגרפיה
--------

### מוצא ונעורים, קריירה מוקדמת

קינאן נולד בכלכותה ב-1885 למשפחה ממוצא אנגלו-אירי. כשהיה בן 10 שנים מת אביו, אמו נשאה מחדש, והוא נשלח לדבלין וחונך שם על ידי סביו ודודיו. ב-1903 החל את לימודיו במכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט (אנ'), וב-1905 גויס לצבא הודו הבריטית בדרגת קצונה.

לפני מלחמת העולם הראשונה שירת שירות מבצעי בגבולה הצפון מערבי של הודו. במהלך המלחמה לחם בחזית המערבית ובמערכה במסופוטמיה. הוא הצטיין בלחימה ואף נפצע.

לאחר המלחמה שב להודו ושימש כקצין מטה במהלך המלחמה באפגניסטן ב-1919 והמערכה לאחריה בוזיריסטן. על עבודת המטה המצטיינת בתקופה זו קיבל את תואר מסדר האימפריה הבריטית. ב-1930 נשלח ללימודים בבית ספר לפיקוד ומטה, כאות להתאמתו לדרגות הגבוהות של הפיקוד הצבאי. קינאן המשיך לשרת בתפקידי פיקוד והדרכה, וב-1936 היה לשלישו של המלך אדוארד השמיני בתקופת כהונתו הקצרה. בסוף 1937 קיבל דרגת מייג'ור גנרל. במרץ 1938 נאלץ לצאת לחופשה בשל לחץ דם גבוה, אך שב לשירות בחודש יולי 1938.

### שירות במלחמת העולם השנייה

בתחילת מלחמת העולם השנייה, קינאן עדיין שהה בהודו, אך ב-1941 הועלה לדרגת לוטננט גנרל, ונשלח על ידי גנרל ארצ'יבלד וייוול, מפקד פיקוד המזרח התיכון לפקד על כוח עיראק, יחידה בגודל של כגיס שהתגבשה ממקומות שונים, ושימשה לדיכוי מרד רשיד עאלי אל-כילאני במאי 1941. על הכוח פיקד מייג'ר ג'נרל ויליאם ארצ'יבלד קנת' פרייזר, אך ככל שהתגבש הכוח וגדל, לאחר הנחיתות הראשוניות של דיוויזיית חיל הרגלים ההודית ה-10, שנחתו בבצרה וחברו לכוחות שהגיעו מארץ ישראל ולכוחות שהיו מוצבים כבר בעיראק ובירדן, חל צורך בפיקודו של קצין בכיר יותר מפרייזר. ב-8 במאי 1941 הגיע קינאן לבצרה, והחליף שם את פרייזר בפיקוד על כוח עיראק.

המצב הפוליטי חייב פעולה כנגד אנשי צרפת של וישי בסוריה ובלבנון, סמוך לאחר הפעולה בעיראק. בתחילה היה התכנון להשתמש בכוחות אוסטרלים בפיקודו של מייג'ר ג'נרל ג'ון לאווראק וכוחות צרפת החופשית, אולם לאחר הימים הראשונים של הלחימה נראה היה כי יש צורך בתגבור הכוחות, ולפיכך נשלח חלק מכוח עיראק, בפיקודו של קינאן, לסייע בכיבוש סוריה. במסגרת המערכה בסוריה ובלבנון נעו כוחותיו של קינאן במעלה נהר הפרת וכוח נוסף נע דרך המדבר אל תדמור.

באוגוסט 1941, היה קינאן בין מתכנני הפלישה הבריטית-סובייטית לאיראן שנועדה להציב שם משטר התומך במטרות בעלות הברית. גם בפלישה זו השתתף כוח עיראק, ואף היא הסתיימה בהצלחה בכך שהשאה הפרו-גרמני הוחלף בבנו, מוחמד רזא שאה פהלווי, ששמר נאמנות לבנות הברית.

בשנת 1942 קיבל את התואר "סר", ותואר אביר מסדר האימפריה ההודית. באוגוסט 1942 קיבל דרגת גנרל. ב-1943 פרש בשל סיבות רפואיות, ושב לבריטניה. ב-1945 מונה לאביר במסדר האמבט. את פרישתו בילה בחיים שלווים במחוז סאמרסט עד מותו בשנת 1960.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדוארד קינאן** בוויקישיתוף
שלישיית האלות ואל-עוזה (מופיעה במרכז)
**אל-עוזה** הייתה אלה ערבית-נבטית פרה-איסלאמית (אנ'), שהיוותה אחת משלישיית האלות (אל-עוזה, אל'לאת ומנאת), להן סגדו השבטים הערבים הפגנים והנבטים בפטרה.

אל-עוזה הייתה אלת הכוח והעוצמה, בעקבות ההשפעה היוונית-הלניסטית והרומאית היא הפכה להיות מזוהה עם אלת היופי והאהבה ונוס-אפרודיטה כמו כן הייתה מקושרת לאלה המצרית איזיס. במקומות אחרים היא זוהתה כאלת הפיריון והחקלאות (מקבילה לדמטר היוונית). שבטי הערבים הפגניים האמינו כי האלה היא אחת מצאצאיו של אללה יחד עם אל'לאת ומנאת.

מבנה אבן מקודש בצורת קובייה בעיר נח'לה, סמוך למכה שימש כמבנה מקודש לו סגדו המאמינים באלה. אל-עוזה מצוינת בקוראן כאחד מ-שלושת האלות להם סגדו הערבים לפניי עליית האסלאם.

לכל אחת משלושת האלות היה מקדש נפרד סמוך למכה, המקדש הבולט ביותר של אל-עוזה היה כאמור בנח'לה סמוך למכה בסמוך לו נמצאו 3 עצים מקודשים לאלה.
בשנת 630 לספירה הושמד המקדש של אל-עוזה ופסלה בנחלה בהוראת מוחמד על ידי המצביא ח'אלד בן אל וואליד. בהמשך יוחסו לאלה זו כוחות שטניים על ידי המוסלמים.

השפעות בדתות אחרות
------------------

בחלק מהמסורות היהודיות והנוצריות מצויה ישות דמונית בשם סמיאזה המקושרת ככל הנראה לאל-עוזה. עוזה גם שימשה כשם אלטרנטיבי למלאך מטטרון בספר החשק. במקורות אחרים היא מופיעה כאחת המלאכים השומרים של מצריים (רהב, משטמה, ודומה) שהתחתנו עם היהודים בזמן יציאת מצריים.
כמו כן היא מופיעה כסמיאזה בתור שרף המפותה על ידי עשתר לגלות את שמו הסודי של אלוהים ובתגובה לכך נענשת בשריפה בעודה בחיים ונתלית ראשה מטה בין שמיים וארץ כשהיא יוצרת את קונסטלציית הכוכבים אוריון.
בספר השלישי של חנוך ובספר הזוהר היא מהווה אחת מהמלאכים הנופלים שחטאו בפני האלוהים. במקומות אחרים היא מזוהה עם המלאך החוטא אבזי-טיבוד שבמסורות יהודיות מוקדמות מזוהה עם סמאל ומשטמה, שמתנגד למשה וחולק בנסיכות מצרים עם רהב וסופו שהוא נענש ומוטבע בים האדום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אל-עוזא** בוויקישיתוף
* אלים ופולחן נבטי, באתר NABATAEANS.NET

הערות שוליים
------------

1. ↑  ייתכן שמדובר באל ים.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SUDOC: 241680115

 |
בית עיריית אודסה
**בניין עיריית אודסה** (באוקראינית: **Будинок Одеської міської ради**) באודסה, אוקראינה הוא בניין שממוקם בצומת הרחובות שדרות פרימורסקי, רחוב צ׳ייקובסקי ורחוב פושקינסקה בעיר. הבניין נבנה בסגנון נאו-קלאסי, בתכנונם של האדריכלים פרנצ'סקו בופו וגרגוריו טוריצ'לי, בשנים 1828–1834. בשנים 1871–1873 נבנה מחדש על ידי פרנץ מורנדי.

תיאור המבנה
-----------

בחזית מוצבים שני פסלים גדולים המתארים את קרס, אלת החקלאות הרומית ואת האל מרקוריוס, אל המסחר. הפסלים מסמלים את ייעודו המקורי של הבניין כבורסת סחורות. הפסלים הם מעשי ידיו של הפסל לואיג'י איוריני. פסלי האלים החליפו פסלים מוקדמים יותר של אריה ודוב שהיו מוצבים משני צידי הכניסה בגומחות. על ראש הבניין, מעל השעון מוצבים פסלים של אלים יווניים.

השעון מעל הכניסה מנגן מדי חצי שעה את המנגינה "אודסה העיר שלי" מתוך האופרטה *"שיטה לבנה"* מאת המלחין הסובייטי איסאק דונייבסקי. מנגינה זהה מקבלת את פני הרכבות הנכנסות לתחנת הרכבת של אודסה.

בחזית המבנה כיכר קטנה בשם דומסקה, ובה אנדרטה לזכר אלכסנדר פושקין ששהה 13 חודשים באודסה, וכן תותח ימי מהפריגטה הבריטית HMS Tiger, שהוטבעה לחופי העיר במלחמת קרים.

* האלים היווניים בראש המבנההאלים היווניים בראש המבנה
* האלה קרסהאלה קרס
* האל מרקוריוסהאל מרקוריוס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בניין עיריית אודסה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑   101 questions about Odesa
2. ↑  Kononova, G. (1984). *Odessa: A Guide*. Moscow: Raduga Publishers. pp. 58–61.
3. ↑  "Odessa Ukraine Attractions and City History". *odessaapts.com*. אורכב מ-המקור ב-22 ביולי 2008. נבדק ב-1 באוקטובר 2008. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**שבוע החינוך המדעי הישראלי** נוסד ב-2015 ביוזמת מכון דוידסון לחינוך מדעי, הזרוע החינוכית של מכון ויצמן למדע, ומתקיים כל שנה בשבוע שלפני חופשת פסח במערכת החינוך ובכלל המדינה. שבוע החינוך המדעי הוא שבוע שיא המאגד גופים אשר מאמינים בחשיבות החיבור בין אנשים למדע. אלו גופים אשר מארגנים, מפעילים ותומכים בתוכניות לקידום החינוך המדעי במדינת ישראל

תיאור
-----

שבוע החינוך המדעי הראשון התקיים בין 22 ל-29 במארס 2015 ונוסד לכבוד חגיגת 50 שנה לתחילת הפעילות של מכון ויצמן למדע בתחום החינוך המדעי בישראל. האירוע הפך למסורת ומדי שנה גופים רבים מציינים אותו במגוון רחב של אירועי מדע כגון הרצאות, ניסויים, כנסים, ימי עיון למורים פעילויות ברשתות החברתיות, תחרויות ועוד. השבוע מסוקר בהרחבה בתקשורת הארצית. בין הגופים המשתתפים באירועי שבוע החינוך המדעי - משרד החינוך, מט"ח, spaceil, הספארי ברמת גן ועוד. את האירועים מרכז מכון דוידסון לחינוך מדעי.

אירועי שיא בשבוע החינוך המדעי
-----------------------------

טורניר הפיזיקה ע"ש שלהבת פריאר (טורניר הכספות) - תחרות בינלאומית בה תלמידים מכל העולם מנסים לפרוץ לכספות שנבנו בידי תלמידים אחרים ופתרונן מבוסס על עיקרון פיזיקלי כלשהו. התחרות מתקיימת מאז שנת 1995 והגמר שלה נערך בשבוע החינוך המדעי. 

ניסוי המוני - מדי שנה נערכים מספר ניסויים בשיתוף הקהל הרחב כגון ניסוי חצאי הכדור של מגדבורג שנערך ב-2016 ובמסגרתו ניסו המשתתפים לשחזר ניסוי מהמאה ה-17 בו מומחש כוחו של לחץ האוויר. 

שיעור ופאנלים מקוונים - שיעורים מקוונים המועברים בידי מדענים בכירים וחתני פרס נובל במסגרתם ניתנת לתלמידים אפשרות לשאול את המדענים שאלות.

אפליקציית המוח - ב-2015 הושקה, במגרת אירועי שבוע החינוך המדעי הראשון, אפליקציית "המוח". משחק ישראלי הבוחן ידע, הבנה וחשיבה מחוץ לקופסה במדע.

קישורים חיצוניים
----------------

* דף שבוע החינוך המדעי, באתר מכון דוידסון לחינוך מדעי
* ניסוי מפורסם מהמאה ה-17 שוחזר במכון ויצמן ynet
* יהלומים כפי שאף פעם לא ראיתם nrg
* 'המוח' האפליקציה שתהפוך אתכם לחכמים יותר הארץ

הערות שוליים
------------
**אל־עאלם** (בערבית: **قناة العالم الأخبارية**, בפרסית: **شبکه بین‌المللی العالم**) הוא ערוץ חדשות בשפה הערבית מאיראן הנשלט על ידי תאגיד התקשורת הממשלתי שידורי הרפובליקה האסלאמית של איראן ("IRIB").

הסיקורים הפוליטיים של הרשת פופולרים ביותר, אך גם נושאים אחרים כמו פרשנויות, ניתוחים, עסקים וספורט זוכים אף הם לבמה. התוכניות משודרות ללמעלה מ־300 מיליון דוברי ערבית ברחבי העולם, ובפרט במפרץ הפרסי ובמזרח התיכון. ערוץ הלוויין זמין בחמש יבשות.

לערוץ יש משרדים בטהראן, בביירות ובבגדאד. בניגוד לערוצים רבים אחרים, ניתן לצפות באל-עאלם גם ללא לוויין, משום שכדי לשדרו משתמשים בהעברה קרקעית הקרובה לגבול עיראק־איראן.

אתר בשפה האנגלית, הידוע כ־״Alalam News״, הושק באוגוסט 2006. אתר זה מתיימר להפיץ חדשות בלתי־משוחדות, מלאות ומתונות.

רשת החדשות השיקה אתר גם בפרסית באפריל 2007 כדי לסקר את החדשות הבלעדיות בלבד בשפה הפרסית.

ביולי 2013 פשטו כוחות הביטחון המצריים על משרדיה של הרשת בקהיר ועצרו את מנהל התחנה באשמה של הפעלת תחנה ללא אישור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אל-עאלם** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אל-עאלם (בערבית)
* אתר האינטרנט הרשמי של אל-עאלם (באנגלית)
* אתר האינטרנט הרשמי של אל-עאלם (בפרסית)
* אל-עאלם, ברשת החברתית פייסבוק

* אל-עאלם, ברשת החברתית טוויטר

* אל-עאלם, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  על אודות, מתוך אתר הערוץ
2. ↑  פשיטה על משרד אלעלאם בקהיר, חדשות העולם הערבי
**דוד ארליך** (באנגלית: **David Ehrlich**; נולד ב-1949) הוא כנר ישראלי המתגורר כיום בארצות הברית.

חייו
----

ארליך נולד בישראל ולמד אצל אילונה פהר. מגיל 13 קיבל מדי שנה את מלגת קרן התרבות אמריקה-ישראל. בתקופת לימודיו באוניברסיטת תל אביב ניגן ככנר ראשי וסולן בתזמורת הקאמרית תל אביב ויצא כסולן אורח לסיורי קונצרטים עם תזמורות קאמריות אחרות. 

בארצות הברית למד באוניברסיטת נורת' אילינוי אצל שמואל אשכנזי. זכייה בפרס ראשון בתחרות האמן הצעיר של הפדרציה הלאומית של מועדוני מוזיקה הביאה להופעות בקונצרטים ורסיטלים ברחבי ארצות הברית ובשידורי רדיו וטלוויזיה. בהמשך היה כנר ראשי בתזמורת פסטיבל המוזיקה של אספן, בפילארמוניקה דה קאראקס, בתזמורת הסימפונית של שיקגו ובמשך עונות אחדות ניגן הן ככנר ראשי והן כסולן של התזמורת הסימפונית של אינדיאנפוליס. מ-1984 עד 2001 היה הכנר הראשון של רביעיית המיתרים אודובון, עמה יצא לסיורי קונצרטים ברחבי העולם, ניהל כיתות אמן והופיע ברדיו ובטלוויזיה. בשנת 2000 התגלע סכסוך שהלך והחריף בין שלושת חברי הרביעייה לבין דוד ארליך, שהביא לסילוקו החטוף מן הרביעייה ולתביעה משפטית וכספית חמורה מצדו כלפי שאר החברים, במשפט שהתנהל עד 2005.

בשנת 1993 ייסדו ארליך ואשתו, טרזה, את אקדמיית רנסאנס למוזיקה בווירג'יניה, שם הוא מכהן כמורה לכינור, ויולה ומוזיקה קאמרית ומנצח על התזמורת הקאמרית הצעירה. ארליך הוא חבר בהרכב אוואנטי ומנהל מוזיקלי של פסטיבל המוזיקה "רד רוקס" בסדונה, אריזונה.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד ארליך, באתר ספוטיפיי
* חברי סגל אקדמיית רנסאנס למוזיקה וירג'יניה
* דניאל ג'. ואקין, "מיתר שבור" (באנגלית), 11 בדצמבר 2005

הערות שוליים
------------

1. ↑  דניאל ג'. ואקין, nytimes, ‏ 11.12.05