**דב גיל-הר** (נולד ב-15 בנובמבר 1967) הוא עיתונאי, מגיש טלוויזיה ושדרן רדיו ישראלי, משמש כשליח "כאן חדשות" לאירופה.

ביוגרפיה
--------

את הקריירה העיתונאית שלו החל גיל-הר בשנת 1985 בגלי צה"ל, שם שימש כתב לענייני משטרה במשך שלוש שנים וכתב פרלמנטרי במשך חמש שנים.

בשנת 1988 החל בקריירה טלוויזיונית, כמגיש מבזקים בתוכנית "ערב חדש", הנחה את התוכנית "אכפת לי", מגזין חינוך אקטואלי, ששודרה בטלוויזיה החינוכית, והגיש את החדשות המקומיות בטלוויזיה בכבלים בערוצי זהב.

בנובמבר 1993 היה ממקימי חברת החדשות של ערוץ 2, ואף שידר כתבה במהדורה המרכזית של חדשות 2, הראשונה ששודרה ב-4 בנובמבר 1993. שימש הכתב הפרלמנטרי הראשון של החברה במשך ארבע שנים. התאפיין בסיקור צבעוני של בית המחוקקים שעד אז סוקר באופן שמרני מעט. בנובמבר 1995 סיקר את העצרת בכיכר מלכי ישראל, והביא תמונות בלעדיות מאחורי הקלעים של האירוע, ואת הריאיון הטלוויזיוני האחרון עם יצחק רבין. היה מטרים ספורים ממקום רצח רבין בזמן הרצח, צילם ושידר את התמונות הראשונות של מעצר יגאל עמיר, ומיד שלח הודעה למכשירי הזימוניות של רוני דניאל ואהרן ברנע שהיו בקרבת מקום.

גיל-הר היה העורך הראשון של "אולפן שישי" בהנחיית עמנואל רוזן וגדי סוקניק. הוא שימש גם ככתב בתוכנית, וזכור כמי ששידר סדרת כתבות ממיקרונזיה, שגילתה לצופה הישראלי את ידידתה הטובה של ישראל באוקיינוס השקט.

בשנת 1998 החל גיל-הר לשמש גם כמנחה בערוץ 2, כשהחליף את מיכה פרידמן, והשתתף לצד ירדנה ארזי בהנחיית "קפה טלעד", שהייתה אז תוכנית הבוקר של זכיינית ערוץ 2. הוא הנחה את התוכנית עד להפסקת שידוריה ב-30 באוקטובר 2005, עם הפסדה של טלעד במכרז של הערוץ השני. ביים כתבות וסרטים דוקומנטריים לתוכניות טלעד "עובדה" ו"מסע עולמי", ובהם הסרט "לישון עם האויב", שמתעד מסע פלסטיני-ישראלי ביפן, שהוקרן בפסטיבל היהודי בטורונטו, הסרט "עשרה ימים בעזה" על ההתנתקות. סרטו "מאחורי קווי האויב" אודות שני חברים לשעבר, ישראלי ופלסטיני, שהאינתיפאדה הפרידה ביניהם, זכה בשנת 2004 בפרס בפסטיבל סנט לואיס. תוך כדי עבודתו בטלוויזיה, הגיש את תוכנית הרדיו "הבוקר עם" בגלי צה"ל בשנת 2001. בשנת 2004 הפיק עבור ערוץ 10 את הסרט התיעודי "מפגשים", העוסק בקשר מיוחד בין בני הדור השלישי לשואה, גרמנים וישראלים.

### לאחר ימיו ב"טלעד"

לאחר שנפסקו שידורי טלעד, השתתף גיל-הר בתוכנית "משעל חם" בהנחיית ניסים משעל, ששודרה בערוץ 2 ב-2006. לאחר מכן הצטרף לערוץ 10 בשנת 2007, והגיש את התוכנית "כל בוקר" לצד אפרת רייטן. במקביל, החל להגיש באותה שנה את פינת "בירוקרטיה" במהדורת החדשות המרכזית של ערוץ 10. הפינה עברה לאחר מכן להיות משודרת במסגרת התוכנית "המגזין" בהנחיית אושרת קוטלר ושודרה במשבצת זאת עד לסוף פברואר 2015. במהלך צילומי הפינה, נהג גיל-הר מדי פעם להתעמת עם הרשויות שאחראיות לבירוקרטיה, ולא אחת עוכב לחקירה. הוא נעצר על ידי משטרת ירושלים בינואר 2011, לאחר שיזם וארגן ציוד להקמת רעש בסמוך לביתו של ראש עיריית ירושלים, ניר ברקת. על הכנת פינת ה"בירוקרטיה", זכה גיל-הר בשנת 2012 ב"פרס פרימור" מטעם הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו על תחקיר או כתבה עיתונאיים בנושאים חברתיים בשידורי הטלוויזיה והרדיו המסחריים-ציבוריים". בנימוקי הפרס ציינה הוועדה כי הפינה, אשר מהווה פרויקט מתמשך ורציף מזה למעלה משנה, מבוססת על עבודת מערכת ייעודית, מגשימה הלכה למעשה את תפקידה של התקשורת כלוחמת נגד עוולות ממסדיות. הוועדה ציינה את הפניית הזרקור אל שולי החברה בלב הפריים טיים הטלוויזיוני.

בעקבות הפסקת שידורי "שישי" בהגשתם של רביב דרוקר ועפר שלח בשנת 2009, החל גיל-הר להגיש את מהדורת חדשות שישי בערוץ 10. תחילה נמשכה תוכניתו שלושים דקות ובהמשך הוארכה התוכנית לשעה. במקביל הגיש יחד עם מיקי רוזנטל תוכנית חדשה לביקורת התקשורת, "המגרסה", ששודרה באתר האינטרנט "נענע10" ב-2008.

גיל-הר הגיש בימי שישי את התוכנית "שישי בבוקר" לצד רומי נוימרק וסיון כהן. באותן שנים, 2012-2013, החליף מדי פעם את שרון גל בהגשת התוכנית "לילה כלכלי", ולאחר שגל פרש מהגשתה במאי 2013, מונה כמחליפו הזמני.

הגיש יחד עם ירדנה ארזי בגלי צה"ל את התוכנית "מצעד להקת הנח"ל", שזכתה בציון לשבח במסגרת הענקת "פרס מפקד גל"צ" ביולי 2011.

במרץ 2015, לאחר שעזב את "חדשות 10", הצטרף גיל-הר למחלקת החדשות של אתר האינטרנט "וואלה!" כמגיש שידורי האולפן. הוא החל את השידורים בהנחייתו בהגשת משדר החדשות של האתר בבחירות 2015.

במרץ 2017 עזב גיל-הר את "וואלה!" לטובת תאגיד השידור הישראלי, שם הגיש את התוכנית "שש כלכלי" עם קרן אוזן. בהמשך החל להגיש את התוכנית "ערב ערב". כן הוא מגיש את התוכנית "חדשות השבת", והוא חלק מצוות ההגשה של "חדשות הערב", והנחה משדרים נוספים. בנוסף הוא משתתף בהגשת תוכנית הרדיו "הבוקר הזה" בכאן רשת ב'.

ביוני 2019 הושעה ליומיים מהגשת התוכנית, לאחר שהתבדח בשידור, עם הפרשן מוטי גילת, בעניין בקשת הסיוע של ראש הממשלה בנימין נתניהו לתשלום הוצאות משפטו..

עם יציאתה של אנטוניה ימין לחופשת לידה בדצמבר 2020, מונה גיל-הר לכתב התאגיד באירופה ולשם כך, עבר להתגורר בברלין. בפברואר 2022 פורסם כי גיל-הר יחליף את אנטוניה ימין בתפקיד זה, לאחר שהודיעה כי תעזוב את התאגיד. ב-28 באוגוסט 2022 הגיש את מהדורת חדשות הערב האחרונה שלו לפני עזיבתו לברלין.

חיים אישיים
-----------

דב גיל-הר בזוגיות עם דנה שטרן, מפיקת קולנוע ולשעבר מנהלת הרכש של yes. לזוג שלושה ילדים.

כתבות מרכזיות ותחקירים שפרסם
----------------------------

* כתבת תחקיר לפיה ארבל אלוני, שהיה שותף לרצח דרק רוט, ניסה להתאבד בכלא.
* סדרת הכתבות "בריונים במדי משטרה" על אלימות משטרת ישראל.
* סדרת כתבות תחקיר, "ילדות בסכנה" (גרסה ישראלית לתוכנית "To Catch a Predator" האמריקאית) אשר שודרה במהדורת החדשות המרכזית של ערוץ 10. מטרתן של הכתבות הייתה לחשוף ולעצור טורפים מקוונים מסוכנים לפני שיפגעו בילדים. החשיפה נעשתה באמצעות התחזות של תחקירני התוכנית לילדים ברשת האינטרנט, והזמנה של הטורפים למפגש איתם למטרות מיניות. הכתבות זכו לתהודה תקשורתית רחבה ולביקורת רבה.
* תחקירים על יחסי הגומלין בין צלמי פפראצי ליחצ"נים, והתנהגות לא אתית של הפפראצי.
* תחקיר המשתמטים, שחשף את מנגנון ההשתמטות מגיוס לצה"ל של בחורי ישיבות.
* "סיפור מסגרת", ההיסטוריה של מדינת ישראל בתמונות.

קישורים חיצוניים
----------------

* דב גיל-הר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* דב גיל-הר, באתר ערוץ 13
* אתר למנויים בלבד אריאנה מלמד, דב גילהר: "אמרתי לצלמים, קחו את כרטיסי הזיכרון ותברחו מכאן", באתר הארץ, 21 במאי 2020
* דב גיל-הר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* דב גיל-הר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  יניב זך, גילהר רץ לכנסת, באתר nrg‏, 5 באפריל 2006
2. ↑  ארי ליבסקר וטל זלמנוביץ', ‏ערב חדש-ישן; 20 שנה ל"ערב חדש" ולמלחמת לבנון, באתר גלובס, 29 באוגוסט 2002
3. ↑  צפו: כך נראתה המהדורה המרכזית הראשונה של חדשות 2, באתר ‏מאקו‏, 4 בנובמבר 2013
4. ↑  יורם דורי, זוכר את הכעס, באתר nrg‏, 24 באוקטובר 2007
5. ↑  אהרן ברנע, ‏אהרן ברנע: "רצח רבין היה הרגע הקשה בחיי", באתר ‏מאקו‏, 3 בנובמבר 2011
6. ↑  יעקב בר-און, צולל לעומק, באתר ynet, 24 בספטמבר 2003
7. ↑  TheMarker, "לישון עם האויב" של טלעד יוקרן בפסטיבל הקולנוע היהודי בטורונטו, באתר TheMarker‏, 26 במרץ 2001
8. ↑  יניב זך, עשרה ימים בעזה, באתר nrg‏, 16 באוקטובר 2005
9. ↑  מרב יודילוביץ', "מאחורי קווי האויב" זכה בפרס בפסטיבל סנט לואיס, באתר ynet, 24 בנובמבר 2004
10. ↑  אתר איגוד עורכי תמונה וקול בישראל(הקישור אינו פעיל, 4.7.2020)
11. ↑  יניב זך, דב גילהר יעשה נסים, באתר nrg‏, 1 בינואר 2006
12. ↑  יוסי אלי, דב גילהר נעצר מחוץ לבית ראש עיריית ירושלים, באתר nrg‏, 14 בינואר 2011
13. ↑  דוד ורטהיים‏, פרס פרימור לתחקיר חברתי יוענק לדב גילהר וצופית גרנט, באתר וואלה!‏, 29 באוקטובר 2012
14. ↑  דב גילהר ומיקי רוזנטל, המגרסה 13.5.08, באתר nana10‏, 13 במאי 2008(הקישור אינו פעיל, 4.7.2020)
15. ↑  ירדנה ארזי ודב גילהר זכו בפרס מפקד גל"צ, באתר וואלה!‏, 31 ביולי 2011
16. ↑  רועי גולדנברג, ‏וואלה מקימה אולפן שקוף על פינת רחוב אבן גבירול בת"א, באתר גלובס, 5 בפברואר 2015
17. ↑  נועה פרייס‏, דב גיל-הר עוזב את וואלה! NEWS ועובר לתאגיד, באתר וואלה!‏, 29 במרץ 2017
18. ↑  גיל משעלי, ‏במקום אנטוניה ימין: דב גיל-הר מונה לשליח כאן חדשות באירופה, באתר ‏מאקו‏, 16 בפברואר 2022
19. ↑  רן בוקר, בגלל בדיחה על נתניהו: דב גילהר הושעה משידורי כאן, באתר ynet, 25 ביוני 2019
20. ↑  הארץ, דב גילהר חזר מההשעיה: "בתאגיד יש ויהיה חופש ביטוי לכולם, גם לי", באתר הארץ, 27 ביוני 2019
21. ↑   ציוץ של אנטוניה ימין ברשת החברתית אקס (טוויטר), 3 בדצמבר 2020
22. ↑  כאן חדשות: דב גיל-הר לאירופה, אנטוניה ימין לבילד טי.וי הגרמני, באתר וואלה!‏, 16 בפברואר 2022
23. ↑  לי-אור אברבך, ‏מנהלת הרכש של yes: "זו היתה טעות לא לרכוש את 'אבודים'", באתר גלובס, 7 ביולי 2010
24. ↑  דב גיל-הר, על פנים מרוסקים, איומים וסיפורי זוועה, באתר nana10‏, 4 בנובמבר 2010
25. ↑  נעצרו 11 חשודים בהטרדת קטינים ברשת האינטרנט, 30 ביולי 2008, nana10(הקישור אינו פעיל, 4.7.2020)
26. ↑  רותי אברהם, פרשת ילדות בסכנה: עונש קל בגלל ערוץ 10, באתר News1 מחלקה ראשונה, 4 בינואר 2009
27. ↑  ערב גבינות יין ופדופילים הבלוג של אורי ברקוביץ'(הקישור אינו פעיל, 4.7.2020)
28. ↑  ערן סויסה, תחקיר הפפראצי - לאושרת קוטלר, באתר nrg‏, 2 בדצמבר 2009
29. ↑  יוני פרת, ‏צלמי פפראצי נגד ערוץ 10: "ניסו להפליל אותנו", באתר ‏מאקו‏, 23 בנובמבר 2009
30. ↑  החרדים שעובדים על המדינה: "אני כאילו בישיבה", באתר ynet, 25 ביולי 2012
31. ↑  דב גילהר, סיפור מסגרת: ההיסטוריה של מדינת ישראל בתמונות, באתר nana10‏, 27 באפריל 2008(הקישור אינו פעיל, 4.7.2020)

| כתבי כאן חדשות art=Kan11 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| צליל אברהם • אורן אהרוני • תמר אלמוג • אוריה אלקיים • אורלי אלקלעי • שאול אמסטרדמסקי • דב גיל-הר • יפעת גליק • הדס גרינברג • כרמל דנגור • רובי המרשלג • עקיבא ווייס • יאיר ויינרב • שרון וכסלר • מואב ורדי • יואב זהבי • ערן זינגר • אילה חסון • שלי טפיירו • נורית יוחנן • גילי כהן • לירן כוג'הינוף • אורי לוי • אליאור לוי • קלמן ליבסקינד • אסף ליברמן • טלי מורנו • סולימאן מסוודה • עקיבא נוביק • רומי נוימרק • ורד פלמן • רועי קייס • זאב קם • יואב קרקובסקי • מאיה ראכלין • מיכל רבינוביץ' • ליאת רגב • מיכל רשף • עמיחי שטיין • משה שטיינמץ • מיכאל שמש • יערה שפירא • רועי שרון |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987010984227705171
* VIAF: 521160668159503560000
* WorldCat (עם VIAF): 521160668159503560000

 |