recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
נוזל זורם מהמכל העליון למכל שבבסיס תחת לחץ של העומד ההידראולי
**עומד הידראולי** הוא כמות האנרגיה ליחידת משקל של זורם כלשהו ביחס למשטח גאודזי ונמדד ביחידות של מטרים (לדוגמה: עבור מים היחידות הן מטר מים [m H2O]). העומד ההידראולי הוא שילוב של מספר מדדים: גובה הזורם, הלחץ בו שרוי הזורם, מהירות הזורם ומשקלו הסגולי. סכומם הפיזיקלי של כל המדדים הללו מאפשרים לקבוע מדד לעומד ההידראולי של הזורם ומאפשרים לנבא בעזרת חישוב את כיוון זרימתו, שכן זורם יזרום תמיד מעומד הידראולי גבוה לעומד הידראולי נמוך (כדי לפצות על הפסדים בזרימה). 
עומד הידראולי יכול להיות מחושב לפי הנוסחה הנובעת ממשוואת ברנולי:
{\displaystyle H=z+\psi +v^{2}/2g}
כאשר:

H - העומד ההידראולי הכולל ביחידות של גובה [למשל, מטר מים]. 

z - גובה הזורם ביחס למשטח כלשהו [למשל, מטר מים]. 

\psi  - עומד לחץ. {\displaystyle \psi ={\frac {p}{\rho \cdot g}}}. כלומר, \psi  שווה ללחץ חלקי צפיפות הנוזל כפול תאוצת הכובד ולכן יכול להימדד ביחידות של גובה (למשל, מטר מים).

{\displaystyle v^{2}/2g} - עומד קינטי, הנובע מהאנרגיה הקינטית של הזורם 

**לדוגמה:** מכל מים בגובה 10 מטרים, הפתוח לאטמוספירה. כאשר מתרחש מצב סטטי ללא זרימה במכל, גובה המים בנקודה הגבוהה ביותר במכל הוא 10 מטרים ({\displaystyle z\_{1}=10}), אך הלחץ בה שווה ללחץ האטמוספירי, ולכן {\displaystyle p\_{1}=0} ולכן גם {\displaystyle \psi \_{1}={\frac {0}{\rho \cdot g}}=0}. הזורם נייח ולכן גם העומד הקינטי הוא אפס, ומכאן: {\displaystyle H\_{1}=10+0+0=10m}. בנקודה הנמוכה ביותר במכל הגובה הוא {\displaystyle z\_{2}=0}, אך לחץ המים בה שווה לעשרה מטרים של מים הלוחצים על הנקודה ({\displaystyle \psi \_{2}=10m}) ומכאן: {\displaystyle H\_{2}=0+10=10m}. ולכן העומד ההידראולי במעלה המכל שווה לעומד ההידראולי בתחתית המכל ({\displaystyle H\_{1}=H\_{2}}) ולא מתרחשת זרימת מים בין שתי הנקודות.

אולם אם יפתח נקב בתחתית המיכל, הלחץ בנקב הוא אפס (אטמוספירי) וכל העומד יהפוך לעומד קינטי (מהירות) לפי עקרון טוריצ'לי {\displaystyle H\_{3}=H\_{1}=10m=v^{2}/2g} ולכן מהירות הזורם היוצא מהנקב תהיה {\displaystyle v={\sqrt {2gH}}}.
**מחושתן מקושט** (שם מדעי: *Panulirus ornatus*) הוא מין של דמוי-לובסטר מהמשפחה לובסטרים קוצניים.

מאפיינים
--------

תחום התפוצה של המחושתן המקושט באינדו-פסיפי, מים סוף וקוואזולו-נטאל במערב ועד יפן ופיג'י במזרח. בעקבות הגירה לספסית הוא נפוץ גם בים התיכון. המחושתן המקושט חי במים רדודים, לרוב בעומק של פחות מ-50 מטר.

למין זה שריון קדמי (carapace) כחול-ירוק, ועל גופו יש תבניות של פסים ונקודות בצבעים שונים. לו קרניים קדמיות גדולות. הם יכולים להגיע עד לגודל של 50 ס"מ, אך לרוב מגיעים לגודל של 35 ס"מ.

המחושתן המקושט ניזון מחסרי חוליות שונים, כדוגמת צדפות, חלזונות ולעיתים אף מסרטנים קטנים. הם תלויים בקרוטנואידים (ובפרט אסטקסנטין) לאנרגיה ושימושים אחרים כדוגמת רבייה, התפתחות ונוגדי חמצון.

הזכרים מתרבים לרוב בגיל שלוש. הזכרים הבוגרים מינית נוטים להיות גדולים מהנקבות עם שריון באורך של 100–150 מ"מ, בעוד זה של הנקבות הוא באורך 90–120 מ"מ.

המחושתן המקושט מסוגל לגדול במהירות והודות לכך נעשה בו שימוש נרחב בגידול למאכל. את המחושתן המקושט אוספים למאכל ברשתות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מחושתן מקושט** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מחושתן מקושט באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  Panulirus ornatus, Ornate spiny lobster : fisheries, www.sealifebase.ca
**סאמיה אחמד עטיה עבד אל-רחמן** (בערבית: **سامية أحمد عطية عبد الرحمن**; נולדה ב-8 בפברואר 1976) המכונה **סמא אל-מסרי**, היא שחקנית, זמרת ורקדנית בטן מצרייה.

קריירה
------

אל-מסרי החלה לעבוד בערוץ הטלוויזיה מהוואר לאחר סיום לימודיה בפקולטה לאמנויות, והופיעה גם בשלושה סרטי קולנוע מאז 2008.

מחלוקות
-------

הסרט מ-2011 Ala Wahda We Nos (على واحدة ونص), שנכתב על ידי אל-מסרי, שגם מופיעה בו בתפקיד הראשי העביר ביקורת על הניצול המיני של עובדי תקשורת נשיים. הסרט גונה על ידי מגזרים שונים של החברה המצרית. אל-אזהר קרא לצופים להחרים את הסרט על תכניו המגונים לכאורה ואיגוד העיתונאים טען כי הסרט משפיל את המקצוע. גרסתו המקורית של הסרט נאסרה לשידור על ידי סעיד חטאב, ראש מועצת הצנזורה לעבודות אמנותיות על קריאת איגוד העיתונאים, ומהדורה "מתוקנת" של הסרט פורסמה בהמשך.

עד שנת 2013, אל-מסרי החלה להפיק סרטוני יוטיוב סאטיריים בביקורת על מפלגת החופש והצדק, האחים המוסלמים ופלגים איסלאמיסטים אחרים, ולאחר שפרסמה את הסרטון הרביעי שלה, בו היא לובשת מטפחת ראש וגם ניקאב, היא קיבלה איומי מוות, כי היא הייתה, "כמו זונה, לועגת לחג'אב".

אל-מסרי זכתה לשמצה בינלאומית בעקבות סרטון שלה שמתח ביקורת על מדיניותו של ברק אובמה כלפי מצרים ובו הצהירה על תמיכה בעמדתו של עבד אל-פתאח א-סיסי. הסרטון הפך ויראלי באינטרנט בתחילת אוגוסט 2013.

באפריל 2014 היא נעצרה "תוך ציפייה לחקירה של ערוץ טלוויזיה ללא רישיון שלכאורה היה בבעלותה." הסיבה לכך היא שהיא צילמה סרטון שלעג למורתדא מנסור, יו"ר מועדון הספורט זמלאק. היא שרה את "יה מורטדה, יה מורטדה" למנגינת השיר הערבי-טורקי, "יה מוסטפא" עם כמה מילים מרמזות, תחילה בשמלה ארוכה ואז בחולצת קבוצת כדורגל זמאלק ומשחקת בכדור כדורגל. היא גם לעגה לקומיקאי באסם יוסף. אל-מסרי נקנסה, אך המשיכה ביצירת סרטונים מעוררי מחלוקת.

ב־23 באפריל 2020, נתבעה אל-מסרי בגין לשון הרע והוצאת דיבה על ידי מגיש הטלוויזיה המצרי, רחם סעיד. למחרת היא נעצרה. ב-27 ביוני 2020 היא נידונה לרצות שלוש שנות מאסר ונקנסה ב-300 אלף לירות מצריות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סמא אל-מסרי** בוויקישיתוף
* סמא אל-מסרי, ברשת החברתית פייסבוק
* סמא אל-מסרי, ברשת החברתית טוויטר
* סמא אל-מסרי, ברשת החברתית אינסטגרם
* סמא אל-מסרי, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  صورة قديمة تكشف إسم سما المصري الكامل وعمرها الحقيقي, Laha Magazine, ‏2018-01-27
2. ↑  Katelyn Fossett, The Belly Dancer and the Brotherhood: Meet the Exotic Performer Trying to Take Down Egypt’s Islamists, Foreign Policy (ב־American English)
3. ↑  Egyptian belly dancer Sama al-Masri summoned for ‘spreading obscenity’, Al Arabiya English, ‏2014-04-26 (באנגלית)
4. ↑  *فيلم - على واحدة ونص - 2011 طاقم العمل، فيديو، الإعلان، صور، النقد الفني، مواعيد العرض* (בערבית), נבדק ב-2022-04-03
5. ↑  Egyptian anti-Obama video goes viral, blames him for siding with Muslim Brotherhood, The Jerusalem Post | JPost.com (ב־American English)
6. ↑  Egypt arrests controversial belly dancer, Al Arabiya English, ‏2014-04-21 (באנגלית)
7. ↑   רקדנית בטן במצרים שפרסמה סרטונים בטיק טוק נשלחה ל-3 שנות מאסר, באתר וואלה!‏, 29 ביוני 2020

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"סמא אל-מסרי"**.
פלג המעיין עובר מתחת לגשר מסילת רכבת העמק ויוצר בריכה קטנה עם גישה נוחה
**מעיין אלרואי** הוא מעיין קטן הנובע בסמוך לקטע מקורי של מסילת רכבת העמק ולבתים הראשונים של השכונה אלרואי, השייכת לקריית טבעון.

היסטוריה
--------

המעיין שימש בין השנים 1952-1936 כמקור מי השתייה של היישוב אלרואי.

המעיין נובע לתוך בריכה מלאכותית, שנחפרה בשנות ה-60 ביוזמתו של זאב שורקי, יליד המושבה אלרואי, ואשר שמשה כמקור להשקיית פרדס הלימונים שגדל בחלקה הסמוכה של משפחתו.

מימי המעיין נובעים כל ימות השנה וזורמים אל אפיק נחל קישון הסמוך, המרוחק כ-120 מטר מערבה לנביעה לכוון הר הכרמל.

לאחרונה שוקם המעיין, הודות למאמצי הקרן הקיימת לישראל, רשות נחל הקישון והמועצה המקומית קריית טבעון וסביבו פותח פארק הכולל את סביבת המעיין, הבריכה ושביל הליכה החוצה את פלג המעיין ומגיע לנקודת מנוחה ותצפית על נחל קישון. במימי המעיין ובסביבתו מתפתחים מיני בעלי חיים וצמחי נחלים ייחודיים, כגון: צב ביצה מצוי, תות לבן, דולב מזרחי, צפצפה מכסיפה, פטל קדוש ועוד.

במשך השנים השתלט על מי הבריכה הצמח "אלף-העלה המימי", המשמש כצמח אקווריום, שהושלך לבריכה יחד עם דגי זהב. ההשתלטות שיבשה את המערכת האקולוגית של הנחל וסיכנה את הצומח הטבעי. בקיץ 2012, נעשה מבצע לסילוק הצמח ממי הבריכה.

תוואי רכבת העמק עבר בסמוך מאוד למעיין, על פני הגשר המשמש כיום את דרך העפר למעיין. כ־650 מ' מזרחית למעיין מצויה תחנת אלרואי, תחנה משופצת של רכבת העמק ובה תצוגת קרונות שונים של רכבת ישראל.

תמונות
------

* המעיין על רקע הכרמלהמעיין על רקע הכרמל
* עץ אקליפטוס גדל על גדות המעייןעץ אקליפטוס גדל על גדות המעיין
* זרימת מימי המעיין אל עבר הקישוןזרימת מימי המעיין אל עבר הקישון
* תוואי רכבת העמק בסמוך למעייןתוואי רכבת העמק בסמוך למעיין

ראו גם
------

* פארק העמקים
* נחל קישון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מעיין אלרואי** בוויקישיתוף
* מעיין אלרואי ופארק העמקים באתר טבע ונופים בישראל.
* תיאור המסלול במעיין אלרואי
* אתר למנויים בלבד משה לעד, זהו אחד המעיינות האחרונים באזור הקישון שזורמים באופן טבעי, באתר הארץ, 4 באוגוסט 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  עדי חשמונאי, הצמח שהושלך מהאקווריום כמעט השתלט על הקישון, באתר nrg‏, 1 באוגוסט 2012
**מטאלותיונין** (באנגלית: **Metallothionein, בקיצור: MT**) היא משפחה של חלבונים עשירים בציסטאין, במשקל מולקולרי נמוך (MW הנע בין 500 ל-14000 Da), הנמצאים בקרבת הממברנה של אברון גולגי. למטאלותיונינים יש את היכולת לקשור מתכות כבדות, הן כאלה הנדרשות לפעילות הפיזיולוגית התקינה של גוף האדם (כגון אבץ, נחושת, סלניום) והן כאלה הרעילות לאדם (כגון קדמיום, כספית, כסף, ארסן, עופרת). קישור זה מתבצע דרך קבוצת התיול של שאריות הציסטאין הקיימים בחלבונים אלה.

מטאלותיונינים ממלאים תפקיד בהגנה מפני רעילות מתכת ולחץ חמצוני, ומעורבים בוויסות אבץ ונחושת. בגוף האדם, כמויות גדולות מסונתזות בעיקר בכבד ובכליות. הייצור שלהם תלוי בזמינות של המינרלים התזונתיים כגון אבץ, נחושת וסלניום, כמו גם חומצות האמינו היסטידין וציסטאין.

לקריאה נוספת
------------

* Cherian MG, Jayasurya A, Bay BH (בדצמבר 2003). "Metallothioneins in human tumors and potential roles in carcinogenesis". *Mutation Research*. **533** (1–2): 201–9. doi:10.1016/j.mrfmmm.2003.07.013. PMID 14643421. `{{cite journal}}`:  (עזרה)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מטאלותיונין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sigel H, Sigel A, eds. (2009). *Metallothioneins and Related Chelators (Metal Ions in Life Sciences)*. Metal Ions in Life Sciences. Vol. 5. Cambridge, England: Royal Society of Chemistry. ISBN 978-1-84755-899-2.
2. ↑  Felizola SJ, Nakamura Y, Arata Y, Ise K, Satoh F, Rainey WE, Midorikawa S, Suzuki S, Sasano H (בספטמבר 2014). "Metallothionein-3 (MT-3) in the human adrenal cortex and its disorders". *Endocrine Pathology*. **25** (3): 229–35. doi:10.1007/s12022-013-9280-9. PMID 24242700. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
**מטאמגנטיות** היא מצב פיזיקאלי של החומר המאופיין על ידי גדילה על-ליניארית במגנטיזציה לעומת טווח צר של שדה מגנטי שהופעל עליו. תכונה זו מתארת למעשה מספר מצבים מגנטיים שונים.

שימוש מוקדם במונח התייחס למעבר "הפיכת ספין" המושרה על ידי שדה במבודדים אנטי פרומגנטיים.

מאוחר יותר, הוצעה תאוריה האומרת שתופעה דומה תתרחש בפאראמגנטים על הגבול של פרומגנטיות, כתוצאה מהחלפה מפצלת של משטח פרמי. מטאמגנטיות תלויה בחומר ובתנאי הניסוי, והיא עשויה להיות מקושרת עם מעבר פאזה מסדר ראשון, מעבר פאזה מתמשך בנקודה הקריטית (קלאסי או קוונטי), או הצטלבויות מעבר לנקודה הקריטית שכלל לא כוללות מעבר פאזה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מטאמגנטיות** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Advances in Physics* 26, 487.
2. ↑  *Philosophical Magazine* 7, 1817.

| מצבים מגנטיים |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| דיאמגנטיות • דיאמגנטיות-על • פאראמגנטיות • פאראמגנטיות על • פרומגנטיות • אנטי-פרומגנטיות • פרימגנטיות • מטאמגנטיות • זכוכית ספין |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4169645-1

 |
מסלול הוהמן. הקן הירוק הוא מסלול LEO והקו האדום הוא מסלול GEO. הקו המחבר ביניהם, הקו הצהוב, הוא מסלול GTO.
**מסלול מעבר למסלול גאוסטציונרי** (באנגלית: **Geostationary transfer orbit**), הנקרא בקיצור **GTO**, הוא מסלול הוהמן המשמש להגעה למסלול גאוסטציונרי (GEO), בדרך כלל ממסלול לווייני נמוך. זהו מסלול אליפטי מאוד, בעל אפוגיאה של 35,700 ק"מ, גובה מסלול ה-GEO, כאשר הפריגיאה יכולה להיות בכל גובה מחוץ לאטמוספירה, אך היא בדרך כלל לא יותר ממספר בודד של מאות ק"מ, כדי שניתן יהיה להשתמש במשגר חסכוני ככל הניתן.

נטיית מסלול ה-GTO היא הזווית שבין מישור המסלול ומישור קו המשווה של כדור הארץ. הנטייה נקבעת לפי קו הרוחב של אתר השיגור ואזימוט (כיוון) השיגור. על נטיית וחריגת המסלול להגיע לאפס כדי להשיג מסלול GEO. אם רק חריגת המסלול מגיעה ל-0, התוצאה היא מסלול גאוסינכרוני. מפני שהדלתא-V הדרוש לשינוי המישור יחסי למהירות המיידית, הנטייה והחריגה משונים בדרך כלל יחד, בתמרון יחיד באפוגיאה, אז המהירות היא הנמוכה ביותר. הדלתא-V הדרוש לשינוי הנטייה במעלה או במורד צומת המסלול מחושב כך:

:{\displaystyle \Delta V=2V\sin {\frac {\Delta i}{2}}}
למסלול GTO טיפוסי, עם חצי ציר הראשי בגובה 24,582 ק"מ, המהירות בפריגיאה היא 9.88 ק"מ לשנייה ובאפוגיאה 1.64 ק"מ לשנייה, ולכן ביצוע שינוי הנטייה באפוגיאה הוא זול מאוד יחסית. בפועל, שינוי הנטייה בא יחד עם הכניסה למסלול הגאוסטציונרי (הפעלת מנוע רכב החלל), ולכן יש צורך בדלתא-V נוסף.

אפילו באפוגיאה, הדלק הנדרש להביא את נטיית המסלול לאפס, עלולה להיות משמעותית, ולכן לאתרי שיגור הקרובים לקו המשווה יתרון על אתרי שיגור וקוי רוחב אחרים. למרכז החלל קנדי, הנמצא 28.5° צפונית לקו המשווה, למרכז החלל הגיאני, הנמצא 5° צפונית לקו, ול-Sea Launch, המשגרת מהים, ממש על קו המשווה, יתרון משמעותי אם כן על פני אתרי שיגור רבים, בעיקר על פני אתרי שיגור רוסיים, הנמצאים בקוי רוחב גבוהים מאוד יחסית.

משגרי לוויינים וחלליות בדרך כלל מגיעים למסלול GTO ישירות, אך רכב חלל הנמצא במסלול LEO יכול להיכנס למסלול GTO על ידי הפעלת מנועיו כך שמהירותו תגדל. תהליך זה בוצע כאשר שוגרו לוויינים וגשושיות מעל גבי מעבורות החלל האמריקאיות. לוויינים וגשושיות אלו נשאו עימם מנוע שהופעל כשהגיע רכב החלל לפריגיאה, וכאשר מעבורת החלל התרחקה למרחק ביטחון.

אף על פי שלמשגרים רבים ישנה היכולת לשאת מטענים היישר למסלול GEO, רובם משמשים לשיגור מטענים למסלול GTO, אז המשגרים נפרדים מרכב החלל. לאחר מכן מנוהלים התמרונים ממרכז הבקרה מכדור הארץ, או באופן אוטומטי על ידי החללית. המסע בן חמש השעות אל האפוגיאה הראשונה, עלול להיות ארוך יותר מאורך חיי הסוללה של המשגר, והתמרון מבוצע לפעמים באפוגיאה מאוחרת יותר. האנרגיה הסולארית הניתנת לשימוש בחלל, תומכת בחללית לאחר היפרדותה מהמשגר. מלבד זאת, משגרים רבים משוגרים כיום עם מספר לוויינים קטנים נוספים, מלבד למטען הראשי, זאת כדי לצמצם עלויות, ושימוש במשגר בצורה זו מפשט את המשימה כאשר המטענים מיועדים למסלולים שונים.

בגלל השימוש במשגרים בצור זה, מקובל לציין את מסת המטען (ללא מנוע ההאצה) אותו יכול המשגר לשאת למסלול LEO (משם רכב החלל ימשיך במסלול GTO אל עבר GEO) בנפרד, תחת ההגדרה "כמות המטען למסלול GTO".

ראו גם
------

* מסלול קוטבי
* מסלול לווייני בינוני
* מסלול הוהמן
דיאגרמה המראה מסלולים סביב כדור הארץ, המסלול הנמוך מסומן בתכלת. המסלול של תחנת החלל הבינלאומית מסומן בקו האדום שבתוך התכלת, מסלול לווייני בינוני מסומן בצהוב ומסלול גאוסטציונרי בקו השחור.
**מסלול לווייני נמוך** (באנגלית: **LEO - Low Earth Orbit**) הוא מסלול סביב כדור הארץ בגובה של עד 2,000 קילומטר. למעט הטיסות לירח בתוכנית אפולו וטיסות תת-מסלוליות (שתי טיסות של תוכנית מרקורי, טיסות X-15 וטיסות ספייס שיפ 1), כל הטיסות המאוישות לחלל היו למסלול נמוך. שיא הגובה לטיסה מאוישת במסלול נמוך הושג על ידי משימת ג'מיני 11 שהגיעה לגובה של 1,374.1 קילומטר.

שימוש אנושי
-----------

בעוד שרוב הלוויינים המלאכותיים נמצאים במסלול נמוך בו הם נעים ב-27,400 קילומטר לשעה (8 קילומטר לשנייה) וכך סובבים סיבוב מלא סביב כדור הארץ כל 90 דקות, לווייני תקשורת דורשים לרוב מסלול גאוסטציונרי. לעיתים משתמשים במסלול נמוך ללווייני תקשורת כיוון ששיגור לוויין במסלול נמוך דורש פחות אנרגיה מלוויין במסלול גבוה יותר, אך כדי לספק שירות בלתי-פוסק כאשר הלוויינים במסלול נמוך יש צורך ב"רשת" של לוויינים כדי שבכל רגע נתון יהיה לוויין מסוים מעל הנקודה בה צריכים את שירותיו.

תחנת החלל הבינלאומית נמצאת במסלול לווייני נמוך, בממוצע בגובה 354 קילומטר.

מסלולי לוויין על פי גבהים סביב כדור הארץ

פסולת חלל
---------

סביבת המסלול הנמוך מתמלאת בפסולת חלל, בעיה שגרמה לדאגה גדלה בשנים האחרונות כיוון שהתנגשויות סביב כדור הארץ גורמות לנזק עצום ומסוכן וההתנגשות אף יכולה לגרום ליצירת פסולת נוספת. נכון לשנת 2013 התבצע מעקב אחר יותר מ-7,000 עצמים הגדולים מ-10 סנטימטר במסלול נמוך, אך מחקר שנערך במצפה ארסיבו טען כי ישנם יותר ממיליון עצמים הגדולים משני מילימטר.

ראו גם
------

* דעיכת מסלול לווייני
* מסלול לווייני בינוני
* מסלול קוטבי
* מסלול גאוסטציונרי
* מונחים בחקר החלל

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **LEO** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר נאס"א (באנגלית)
2. 1 2  Where can I get information about orbiting space junk? (באנגלית)
ארבעת צבעי היסוד של CMYK
העיגולים מייצגים CMYK, ואילו אזורי החפיפה הם RGB
בקרה של מיקום צבעי היסוד CMYK של דפוס אופסט, על דף
**CMYK** (ראשי תיבות באנגלית של Cyan (ציאן), Magenta (מג'נטה), Yellow (צהוב) ו-Key, מפתח - בדרך כלל שחור) היא רביעיית צבעי יסוד, שנמצאת בשימוש נפוץ בדפוס ביתי ותעשייתי.

בשיטת CMYK מערבבים את ארבעת סוגי הדיו ביחסים שונים על מנת ליצור מגוון רחב של צבעים. הצבע מונח על משטח אחיד, בדרך כלל נייר לבן. בניגוד לצבעים אחרים, כגון צבעי שמן, שכבת הדיו היא דקה יחסית ולכן הצבע המתקבל מושפע מגוון המשטח שהדיו מונחת עליו. באופן הפוך לפעולת צג, שבו הדלקת פיקסל אדום, ירוק או כחול מוסיפה אור, כך שבהדלקת כל הצבעים יראה הצופה אור לבן; בדפוס CMYK ככל שמגדילים את כמויות הדיו השונות, הצבע על ההדפס בולע עוד ועוד אור ומפחית מהאור שמוחזר לעין הצופה, עד שמתקבל צבע שחור.

מדפסות הזרקת דיו ביתיות מכילות דיו מארבעת הצבעים האלו, והמידע על הצבע מועבר מהמחשב אל המדפסת בשיטת CMYK: עבור כל פיקסל מועברים ארבעה ערכים - אחד לכל סוג דיו.

את אותו מרחב צבע ניתן ליצור על ידי שימוש בציאן, במג'נטה ובצהוב בלבד, שהרי שילוב של שלושתם מפיק צבע שחור. יש כמה סיבות להוספת הצבע השחור כצבע רביעי:

1. תאורטית אומנם ניתן ליצור שחור או אפור על ידי ערבוב יחסים מתאימים של שלושת הצבעים, אך מעשית שינויים קלים בגוונים בגלל אפיצויות ייצור גורמים לקבלת גוון שאינו שחור ממש אלא כהה מאוד עם נטייה לצבע מסוים, והדבר גורם לתוצאה שאינה משביעת רצון. הוספת הדיו השחורה מאפשרת קבלת גוון מדויק יותר של שחור או אפור.
2. הדפסת צבע שחור על ידי הנחת שלוש שכבות של דיו צבעונית זו על גבי זו עלולה לגרום לנייר להתעוות מעודף לחות, ולדיו לזלוג ולפגוע ברזולוציה.
3. חוסר דיוק מכני בהנחת הדיו עלול לגרום להופעת דפנות צבעוניות בקצותיו של אלמנט מודפס שחור. בעיה זו חריפה במיוחד בהדפסת טקסט ברזולוציה גבוהה.
4. עלות הפקת הצבען השחור זולה יותר משל שאר הצבענים. חומר מודפס מכיל פרטים רבים בצבעי שחור או אפור, במיוחד טקסט כתוב, ושימוש במחסנית הצבע השחור מונע בזבוז של דיו יקרה.

ראו גם
------

* ייצוג צבע במחשב
* צבע יסוד
* הדפסת צבע
* דפוס אופסט
* צבע ספוט

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **CMYK** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **CMYK** |
**מוד רוזנבאום-לוי-בלומנטל** (באנגלית: **Maud Rosenbaum-Levi-Blumenthal**, ‏13 בינואר 1902 - 3 במאי 1981) הייתה ספורטאית מצטיינת יהודיה-אמריקאית. בעלת מדליית ארד במשחקים העולמיים לנשים הראשונים (פריז 1922) בהדיפת כדור ברזל בשתי ידיים. הייתה טניסאית מצטיינת, אלופת איטליה בטניס 4 פעמים, בשנת 1933 זכתה ב-4 תארים, כולל אליפות מדינת ניו יורק ובשנת 1934 דורגה במקום 7 בארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

רוזנבאום נולדה וגדלה בשיקגו למשפחה יהודית עמידה. אביה, עמנואל רוזנבאום, היה תעשיין, בעל מפעל לייצור נעליים.

במשחקי העולם לנשים הראשונים שנערכו בפריז, צרפת ב-20 באוגוסט 1922 זכתה רוזנבאום במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בשתי ידיים בתוצאה של 17.37 מטר, אחרי לוסי גולדבולד מארצות הברית (20.22 מטר) וויולט גורד-מוריס מצרפת (19.85 מטר).

בקריירת הטניס שלה השתתפה רוזנבאום לראשונה באליפות צרפת הפתוחה בשנת 1926, אך לא הצליחה להגיע למשחקי הדרוג. באליפות שנערכה בשנת 1927 היא הפסידה בסיבוב הראשון לסימון מתיו מצרפת ב-3 מערכות (6-1, 4-6, 7-5)

כנציגת איטליה באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בשנת 1930 היא הגיעה לשלב חצי הגמר שבו הפסידה למדורגת ראשונה בטורניר אנה הרפר מארצות הברית בשתי מערכות (6-2, 6-3), ובכך הייתה לטניסאית האיטלקייה הראשונה שהגיעה לשלב חצי גמר בטורניר גראנד סלאם.

באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1934 היא הגיעה לשלב רבע הגמר שבו הפסידה לדורותי אנדרוז מארצות הברית בשתי מערכות (6-1, 6-4).

חיים אישים
----------

בשנת 1927 נישאה רוזנבאום בפריז לברון ג'יקומו ג'ורג'ו-לוי (1888-‏1969) והזוג עבר להתגורר ברומא. לזוג נולדה בת. בשנת 1934 היא התגרשה ונישאה בשנית בשנת 1935 לוולטר בלומטל, ברוקר בבורסה לניירות ערך בניו יורק.

רוזנבאום נפטרה ב-3 במאי 1981 בניו יורק.

שיאים אישיים
------------

* הדיפת כדור ברזל: 8.97 מטר (1922)

ראו גם
------

* כל המנצחות במשחקי העולם לנשים מוויקיפדיה (בפולנית)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוד רוזנבאום** בוויקישיתוף

* מוד רוזנבאום, באתר Track and Field (נשים)
* A Forgotten Baroness - Maud Rosenbaum, Tennis Forum (באנגלית)
* Maud Blumenthal, Tennis Player Who Won Many Titles in 1930's, The New York Times (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  כל אתלטית הדפה כדור ברזל 3 הדיפות ביד ימין ו-3 הדיפות ביד שמאל. התוצאה הסופית היא סכום של ההדיפה הטובה ביותר ביד ימין וההדיפה הטובה ביותר ביד שמאל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb169200259 (data)
* ISNI: 0000 0004 5100 2508
* VIAF: 316738260
* WorldCat: viaf-316738260

 |
**קורט נידרמאייר** (בגרמנית: **Kurt Niedermayer**, נולד ב-25 בנובמבר 1955 בריילינגן שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר בקרלסרוהה, באיירן מינכן ושטוטגרט בעמדות המגן והקשר.

קריירת מועדונים
---------------

נידרמאייר שיחק במועדון הנוער של קרלסרוהה, ובשנת 1974 עלה לקבוצה הבוגרת כאשר היה בן 19. בקרלסרוהה שיחק נידרמאייר שלוש עונות והבקיע שלושה שערים ב-30 הופעות.

בשנת 1977 חתם נידרמאייר בבאיירן מינכן ושובץ בתפקיד התקפי יותר. נידרמאייר שיחק חמש עונות וצבר 145 הופעות, בהן הבקיע 32 שערים. בתקופתו בבאיירן מינכן זכה נידרמאייר בשתי אליפויות הבונדסליגה ובגביע מקומי אחד. בשנת 1982, בעונתו האחרונה של נידרמאייר בבאיירן מינכן, העפילה הקבוצה לגמר גביע אירופה לאלופות, והפסידה 1-0 לאסטון וילה, כאשר נידרמאייר נכנס כמחליף.

בקיץ 1982 חתם נידרמאייר בשטוטגרט, עמה זכה באליפות הבונדסליגה בשנת 1984. נידרמאייר שיחק שלוש שנים בשטוטגרט, בהן צבר 73 הופעות והבקיע שבעה שערים. 

בשנת 1985 חתם נידרמאייר בפ.צ. לוקרנו מליגת העל השווייצרית, בה שיחק שתי עונות, צבר 26 הופעות אך לא הבקיע שערים. בתום חוזהו בלוקרנו, חתם בקבוצת החובבים מועדון ספורט פפולנדורף, ובתום שנה אחת פרש ממשחק פעיל בשנת 1988.

קריירה בינלאומית
----------------

לנידרמאייר הופעה אחת במדי נבחרת גרמניה המערבית, אך הוא מעולם לא שיחק בטורניר גדול.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1248443853
* VIAF: 2132164120379310470008
* WorldCat (עם VIAF): 2132164120379310470008

 |
קורט היינריך זתה
**קורט היינריך זתה** (בגרמנית: **Kurt Heinrich Sethe**; ‏30 ביוני 1869 – 6 ביולי 1934), היה אגיפטולוג ובלשן גרמני ידוע מברלין.

חייו
----

זתה נולד בברלין, אביו היה שופט בית משפט השלום. הוא למד משפטים ולאחר מכן שפות קלאסיות ושפות שמיות, בעיקר אגיפטולוגיה באוניברסיטת טיבינגן. את הדוקטורט שלו סיים בשנת 1892 אצל אדולף ארמן (Adolf Erman) בשנת 1900 מונה לפרופסור לאגיפטולוגיה באוניברסיטת גטינגן. בשנת 1923 מונה למחליפו של ארמן בברלין.

בשנת 1919 מונה לחבר באקדמיה הבאוורית למדעים ומדעי הרוח (Bavarian Academy of Sciences and Humanities), ובשנת 1932
לאקדמיה הפרוסית למדעים (Prussian Academy of Sciences). היה חבר חוץ באקדמיה למדעים של גטינגן (Göttingen Academy of Sciences), חבר במכון לארכאולוגיה גרמנית (German Archaeological Institute), חבר כבוד של החברה המזרחית האמריקאית (American Oriental Society).

ביחד עם ארמן והרמן גרספו (Hermann Grapow) היה מעורב ביצירת המילון לשפה מצרית.

בשנים 1904–1905 שהה במצרים, ואסף טקסטים עתיקים רבים וערך את הספר "Urkunden des ægyptischen Altertums", שמשמש קטלוג בסיסי של ספרות וטקסטים שמקורם במצרים העתיקה. בין פרסומיו הידועים הוא פרסום בשנת 1926 של כתבי המארות הסדרה הראשונה שנכתבה על גבי שברי חרסים והמתוארכים למאה ה-20 לפנה"ס. הוא נחשב למומחה במצרית התיכונה. הוא היה הראשון שהציג תאוריה שיטתית של הפועל המצרי.

הוא פרסם את האתנולוגיה "Aegyptische Lesestuecke" שעדיין משמשת לומדים המתחילים בלימוד השפה המצרית. בנוסף פרסם אפיגרפיה מקיפה של חקר כתובות מצרי שנקרא "Urkunden der Aegyptologie."

על תלמידיו של זתה נמנו האגיפטולוג הבריטי אלן גרדינר ויעקב פולוצקי שהיה פרופסור לאגיפטולוגיה ולשפות שמיות באוניברסיטה העברית.

זתה היה נשוי ונולדו לו בן ובת.

מפרסומיו
--------

* *Das Aegyptische Verbum im Altaegyptischen, Neuaegyptischen und Koptischen.* 3 Bde. (1899-1902)
* *Urkunden des Alten Reichs.* 4 Teile (1903-1933)
* *Urkunden der 18. Dynastie.* 16 Teile in 4 Bänden, Hinrichs, Leipzig 1906-1909.
* *Die Altaegyptischen Pyramidentexte.* 4 Bde. (1908-1922)
* *Demotische Urkunden zum ägyptischen Bürgschaftsrechte,[...].* Bd. 1 (1920)
* *Dramatische Texte zu Altaegyptischen Mysterienspielen.* 2 Teile (1928)
* *Urgeschichte und älteste Religion der Ägypter.* (1930)
* *Das Hatschepsut-Problem noch einmal untersucht.* (1932)
* *Übersetzung und Kommentar zu den Altägyptischen Pyramtdentexten.* 6 Bde. (mit W. Erichsen, 1935-1962)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קורט זתה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007272456605171
* BnF: cb121795834 (data)
* CiNii: DA02680074
* GND: 117470538
* ISNI: 0000 0001 2143 0091
* LCCN: n80049551
* NKC: jn20000604837
* NLP: A25500491
* NTA: 072430206
* SNAC: w6xh9sf4
* SUDOC: 066008174
* Trove: 1211131
* VcBA: 495/30085
* VIAF: 89433357
* WorldCat: lccn-n80049551

 |
**רובנו**
(למפת אוקראינה מוגדלת)קייבקייב
דניפרודניפרו
אודסהאודסה
לבובלבוב
דונצקדונצק
חרקובחרקוב
**רוסיה**
**בלארוס**
**פולין**
**ס.**
**הו.**
**רומניה**
**מול.**
**סר.**
**הים  
השחור**
**ים  
אזוב**
**קרים**רובנו**רובנו**(למפת אוקראינה רגילה)קייבקייב
דניפרודניפרו
אודסהאודסה
לבובלבוב
דונצקדונצק
חרקובחרקוב
**רוסיה**
**בלארוס**
**פולין**
**ס.**
**הו.**
**רומניה**
**מול.**
**סר.**
**הים  
השחור**
**ים  
אזוב**
**קרים**רובנו**רובנו**(למפת מחוז רובנו רגילה)ורשורש
דובנודובנו
קוסטופילקוסטופיל
סארניסארני
זדולבונובזדולבונוב
אוסטרוהאוסטרוה
**בלארוס**
**ז'יטומיר**
**חמלניצקי**
**טרנופול**
**לבוב**
**ווהלין**רובנו**רובנו**(למפת מחוז רובנו מוגדלת)ורשורש
דובנודובנו
קוסטופילקוסטופיל
סארניסארני
זדולבונובזדולבונוב
אוסטרוהאוסטרוה
**בלארוס**
**ז'יטומיר**
**חמלניצקי**
**טרנופול**
**לבוב**
**ווהלין**רובנו**רובנו**
תחנת הכוח הגרעינית רובנו
**תחנת הכוח הגרעינית רובנו** (באוקראינית: **Рівненська АЕС**) היא תחנת כוח גרעינית הראשונה שנבנתה בשטח אוקראינה הסובייטית, 150 ק"מ צפונית לרובנו, אוקראינה. לצורכי הקמה ותפעול המתקן הוקמה עיר חדשה, קוזנצובסק (על שם אנטולי קוזנצוב; ב-2016 שמה שונה לוורש). תחנת הכוח מורכבת מארבעה כורים גרעיניים שהראשון שבהם פועל החל מ-1980 והרביעי מ-2004.

החלטה על בניית תחנת כוח חדשה התקבלה ביוני 1971 ובשנת 1973 החלו עבודות הבנייה. הקמת הכור הראשון הסתיימה בשנת 1980 והשני בשנת 1981. הכור השלישי החל לפעול בשנת 1986. הקמת הכור הרביעי החלה בשנת 1986 והוא היה צריך להתחיל לפעול בשנת 1991, אך בנייתו הוקפאה. בשנת 1989 תחנת כוח רובנו, הראשונה בברית המועצות, עברה בדיקות של הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית וקיבלה ציון בטיחותי גבוה.

בשנת 1993 הוחלט על חידוש עבודות הקמה של הכור הרביעי והוא נכנס לבדיקות לקראת הפעלה בשנת 2004.

סביב המתקן הוקמה מערכת בקרת איכות הסביבה שכוללת 16 תחנות ניטור באתר התחנה ו-13 בקרבתה.

התחנה מייצרת כ-10% מכלל יצור החשמל באוקראינה. התחנה נמצאת בבעלות "אנרגואטום", חברה ממשלתית שבבעלותה כל תחנות כוח גרעיניות הפועלות בתחום אוקראינה. בהתאם לתכנון המקורי בשנים 2010 ו-2011 היה צורך לסגור שני הכורים הראשונים. בהתאם להחלטת הממשלה בתחנה בוצעו עבודות שדרוג נרחבות שאיפשרו להאריך הפעלת הכורים עד לשנת 2030. בתחנת הכוח מועסקים כ-8,400 עובדים.

מבנה התחנה
----------

הכורים גרעיניים שפועלים בתחנה:

* כור מס' 1 בהספק של כ-381 מגוו"ט - נכנס לתפעול ב-21 בספטמבר 1981
* כור מס' 2 בהספק של כ-376 מגוו"ט - נכנס לתפעול ב-30 ביולי 1982
* כור מס' 3 בהספק של כ-950 מגוו"ט - נכנס לתפעול ב-16 במאי 1987
* כור מס' 4 בהספק של כ-950 מגוו"ט - נכנס לתפעול ב-6 באפריל 2006

דף הכל הספק של 2,657 מגוו"ט.

תוכניות הקמה של כורים מס' 5 ומס' 6 בוטלו בשלב זה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תחנת הכוח הגרעינית רובנו** בוויקישיתוף
* תחנת הכוח הגרעינית רובנו, ברשת החברתית פייסבוק
* תחנת הכוח הגרעינית רובנו, ברשת החברתית טוויטר
* תחנת הכוח הגרעינית רובנו, ביישום טלגרם
* תחנת הכוח הגרעינית רובנו, ברשת החברתית אינסטגרם
* תחנת הכוח הגרעינית רובנו, סרטונים בערוץ היוטיוב
* האתר הרשמי של התחנה
**מרדכי אלפרדו ראבילו** (נולד ב-12 באוגוסט 1940 בבולוניה, איטליה) הוא משפטן ישראלי ופרופסור אמריטוס בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים ובמכללה האקדמית צפת. שימש עד שנת 2015 כראש בית הספר למשפטים במכללה.

ביוגרפיה
--------

נולד בבולוניה בשנת 1940. ברח יחד עם משפחתו מאימת השלטון הפאשיסטי באיטליה לעיירה לנדינרה במחוז רוביגו, משם הצליחה המשפחה לברוח לשווייץ, בה שהתה בשני מחנות מעצר במהלך השנים 1945-1943. לאחר סוף המלחמה חזרה המשפחה לאיטליה וראבילו למד בבית ספר תיכון בבולוניה ואחר כך למד משפטים באוניברסיטה המקומית ובשנת 1964 סיים את לימודיו. הוא היה תלמידו של גד טדסקי, וכתב ספר בו נתן פרשנות לחוק המתנה.

במהלך שנות לימודיו היה פעיל בקהילה היהודית באיטליה ואף היה שליח לקונגרס הציוני בירושלים בשנת 1965, וכתב לעיתונות היהודית המקומית. בשנת 1965 הוא עלה לישראל והחל ללמוד באוניברסיטה העברית. כמו כן החל ללמוד תורה בישיבת מרכז הרב אצל הרב צבי יהודה קוק. בשנת 1972 סיים את לימודי הדוקטורט. בשנת 1972 החל לשמש כמרצה ובשנת 1983 מונה כפרופסור מן המניין. בשנת 2003 יצא לגמלאות ונהיה פרופסור אמריטוס. אחרי פרישתו לגמלאות לימד במכללה האקדמית צפת.

בשנת 1965 נישא לשושנה ליפשיץ. הוא אב לארבעה ילדים ומתגורר בירושלים. בנו הוא עורך הדין מיכאל ראבילו, מעורכי דינו של ראש הממשלה בנימין נתניהו. 

בשנת 2007 הוענק לו אות של מסדר כוכב הסולידריות האיטלקי על ידי הנשיא ג'ורג'ו נפוליטנו.

קישורים חיצוניים
----------------

* מרדכי אלפרדו ראבילו, באתר ResearchGate
* מרדכי אלפרדו ראבילו, באתר SSRN
* דף אישי באתר האוניברסיטה העברית
* דף אישי באתר מכללת צפת

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266710905171
* BIBSYS: 63609
* BNE: XX1407743
* BnF: cb122102743 (data)
* CiNii: DA04798166
* GND: 12284100X
* ICCU: CFIV026795
* ISNI: 0000 0001 1886 8084
* LCCN: n83158400
* NKC: uk2009425341
* NLA: 35153509
* NSK: 000673442
* NTA: 20804695X
* RERO: 02-A003721963
* SUDOC: 030748844
* Trove: 844140
* VcBA: 495/9758
* VIAF: 91621469
* WorldCat: lccn-n83158400

 |
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "נהר פראי".

**נהר הפרא** (באנגלית: **The River Wild**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת מותחן פשע משנת 1994 עם מריל סטריפ וקווין בייקון בתפקידים הראשיים.

העלילה היא על משפחה היוצאת לרפטינג ונתקלת בשני שודדים אלימים. הסרט צולם במונטנה ואורגון ובסצנות החתירה המסוכנת במים הגועשים השתתפו כפילים מיומנים בחתירה.

מריל סטריפ הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה וקווין בייקון היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע.

תקציר העלילה
------------

גייל ותום הרטמן הם זוג הגר בבוסטון ולהם בן ובת. גייל (מריל סטריפ) היא מורה ותום הוא ארכיטקט וורקהולי שעסוק כל הזמן בעבודתו ומזניח בגלל זה את משפחתו. היחסים בינו לאשתו ובנו רורק (ג'וזף מאזלו) הם מתוחים וגייל שוקלת גירושים.

גייל היא חותרת רפטינג מנוסה במים גועשים עוד מימי נערותה. לרגל יום הולדתו העשירי של רורק היא מתכננת רפטינג ביחד טום ורורק כדי לנסות לשפר את היחסים במשפחה. היא מגיעה עם רורק לנהר, שוכרת סירה מתנפחת וברגע האחרון מגיע תום למקום.

יחד אתם מגיעים למקום השכרת הסירות גם שלושה צעירים: ווייד (קווין בייקון), טרי (ג'ון סי. ריילי) ופרנק (ויליאם לאקינג). הם נראים נחמדים ובמהרה מתפתחים יחסי ידידות בין ווייד לגייל ורורק המעדיף אותו על אביו.

למעשה הם שודדים ששדדו חוות בקר ורצחו שומר והם מנסים להימלט עם הכסף דרך הנהר הגועש והמסוכן ששם לא ימצאו אותם. הם מבקשים מגייל המנוסה להצטרף לחתירה. הם מתחילים לחתור כשהם שניים לאחר שטרי רצח בהיחבא את פרנק. ווייד מתחבר עם רורק ומראה שיש לו אקדח וכי זה סוד שמור ביניהם. רורק מעריץ אותו ומסכים.

גיל שומעת ברדיו על השוד וחששה מתחיל להתעורר. לאחר הפסקה בחוף הם מחליטים לברוח במהירות אך ווייד וטרי תופסים אותם ומכאן מתחיל החלק האלים.

השודדים קושרים אותם ומכריחים את גייל שתעביר אותם במעבר המסוכן והגועש בנהר בו קפחו את חייהם חותרים רבים בעבר.

באחת ההפסקות מגיע למקום פקח פארק המכיר את גייל (בנג'מין בראט) אך ווייד רוצח אותו.

בלילה כשטרי השומר עליהם נרדם מנסה תום לתפוס את אקדחו אך טרי מתעורר ותום בורח בחשיכה. ווייד מחפש אחריו עם פנס ויורה. תום קופץ למים ווייד משוכנע שהוא נהרג.

תום מצליח לטפס על הצוק, לקפוץ למים ולהגיע למקום אחרי המפלים. הוא מצליח לבנות מתקן שישחרר חבית כבדה על הסירה ויגרום להתהפכותה. הם עוברים את המפלים בנס ואז תום משחרר את החבית. שני השודדים שאינם קשורים נופלים למים. גייל חובטת במשוט בטרי ושוברת את ידו ואז זורקת את התיק עם הכסף. למים. ווייד שוחה לעבר התיק תופס אותו ופונה לגייל שתשחרר אותם אחרת יורה לטרי להרוג את תום בסכין. גייל פותחת את האקדח, רואה שיש בו קליע אחד יורה בווייד והורגת אותו.

לבסוף מגיע הליקופטר וטרי נאסר. גייל ותום מתחבקים ומצטרף אליהם רורק שעונה לשאלת המחלצים ואומר כי אביו הציל את חייהם.

קישורים חיצוניים
----------------

* "נהר הפרא", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "נהר הפרא", באתר נטפליקס
* "נהר הפרא", באתר AllMovie (באנגלית)
* "נהר הפרא", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "נהר הפרא", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "נהר הפרא", באתר אידיבי
* "נהר הפרא", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט נהר הפרא, באתר יוטיוב
* נהר הפרא, באתר TCM
* נעימת הנושא העיקרי בסרט נהר הפרא, באתר יוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4688863-9
* LCCN: n96020645
* VIAF: 183979853
* WorldCat (עם VIAF): 183979853

 |
דיומדס, מלך ארגוס, בעותק רומי של פסל של קרסילאס (אנ') מסביבות 430 לפני הספירה.
**דיומדס** (ביוונית: Διομήδης) הוא גיבור אכאי במיתולוגיה היוונית ובנו של טידאוס מלך אטוליה ושל דאיפילה בתו של אדרסטוס מלך ארגוס.

חייו
----

### הנקמה בבני אגריוס

דיומדס נחלץ לעזרת סבו מצד אביו, אנאוס מלך קלידון, כאשר בניו של אגריוס אחיו של אנאוס (ובראשם תרסיטס) הדיחו אותו והמליכו במקומו את אגריוס. דיומדס הרג את כל בניו של אגריוס מלבד אונכסטוס ותרסיטס שלאחר מכן התנקשו בחייו של אנאוס הזקן. למרות זאת, שושלתו לא נקטעה ובתו גורגה המשיכה אותה.

### מלחמת תבי

יחד עם אביו טידאוס, דיומדס היה אחד מהשבעה נגד תבי שנכשלו בניסיונם להביס את הממלכה הבויאוטית. דיומדס השתתף כאחד מן האפיגונים אשר בהנהגת אלקמאון הרסו את חומתה של תבאי במלחמה השנייה שנועדה לנקום את מותם של אבותיהם במלחמה הראשונה.

### מלחמת טרויה

 ערך מורחב – **מלחמת טרויה**  

מלחמת טרויה היא שהפכה את דיומדס לגיבור מלחמה עטור תהילה, שני בגבורה אולי רק לאכילס ובכל אופן בלתי מנוצח בקרב. כאחד ממחזריה של הלנה, הוא יצא לטרויה בראש צי של שמונים ספינות ומתחילת העלילה הוא פועל כאחד מן הגיבורים הראשיים בקרבות המרכזיים שעליהם מספר לנו הומרוס. עם חברו אודיסיאוס הוא נסע לסקירון מלך ליקומדס כדי למצוא את אכילס אשר הוחבא שם על ידי אמו כאשר הוא מחופש לאישה כדי שלא יצטרך לחזור לטרויה שם חזה האורקל את מותו.

כאשר ארטמיס כעסה על אגממנון בעוד הצי האכאי חונה במפרץ אאוליס, כדי לפייס אותה, דיומדס היה מאלה שלחצו על אגממנון להקריב את בתו איפיגינאה לאלה בתור כפרה וכך להחזיר את הרוח כדי שיוכלו להמשיך. דיומדס גם נבחר להיות אחד מן המנהיגים האכאים שנשלחו במשלחת לפריאמוס שניסתה, ללא הצלחה, לשים קץ למלחמה בהשבתה של הלנה למנלאוס. הוא גם לא הצליח לשכנע את אגממנון להחזיר לאכילס את בְּריסֵאיס וכך לפייסו כדי שיעזור להם במלחמה.

לפי גרסאות מסוימות, הוא נסע ללמנוס כדי לקבל מפילוקטטס את נשקו של הרקולס שעל פי נבואה היה הכרחי כדי לכבוש את טרויה. פילוקטטס שמר על קשתו של הרקולס מאז מותו. דיומדס לוקח חלק באירועים נוספים במהלך המלחמה כמו למשל לכידתו והריגתו של דולון, הפשיטה הלילית על המחנה התראקי וגנבת סוסיו של המלך רזוס יחד עם אודיסאוס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיומדס** בוויקישיתוף
* דיומדס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 119315238
* SUDOC: 238344657
* VIAF: 74660488
* WorldCat: viaf-74660488

 |
**אורטל אורן** (נולדה ב-20 בפברואר 1984) היא כדורסלנית ישראלית המשחקת בעמדת הרכז וקלע בקבוצת מכבי בנות אשדוד.

ביוגרפיה
--------

אורן, בוגרת מחלקת הנערות של אליצור חולון. היא זכתה עם קבוצת הנערות של המועדון באליפות וגביע, ובגיל 16 כבר צורפה לסגל הבוגרות.

הוליכה את "תיכון קריית שרת חולון" לאליפות בליגת העל לתיכונים והייתה השחקנית הדומיננטית בקבוצה. אורן שיחקה בכל הנבחרות הצעירות של ישראל, כולל הופעה בנבחרת העתודה, שהייתה רחוקה בקיץ 2004 סל אחד מעלייה היסטורית לאליפות אירופה, והשתתפות בנבחרות הבוגרות.

לאחר שתי עונות בסגל הקבוצה הבוגרת של אליצור חולון, המשיכה ל"אוניברסיטת UCLA". (במקביל למדה לתואר ראשון בפסיכולוגיה), שם שיחקה ארבע שנים וזכתה באליפות קונפרנס הפאק-10 עם ניצחון 76:85 בהארכה על סטנפורד ב-2006.

בעונת 2006/07 חזרה לישראל והצטרפה לקבוצת בנות השרון לעונה אחת.

ביוני 2007 חתמה בקבוצת מכבי בנות אשדוד. בעונת 2008/09 חתמה באליצור רמלה ושיחקה שם במשך שתי עונות. לאחר מכן חתמה באליצור נתניה לעונה אחת. ובחודש אוגוסט 2011 חזרה למכבי אשדוד לקדנציה שנייה, בה זכתה עם הקבוצה ב"דאבל היסטורי" בעונת 2011/12.

ב-2013 זכתה באליפות עם אליצור רמלה מול קבוצתה הקודמת מכבי אשדוד. אחר-כך שיחקה בבנות הרצליה.

ב-2014-15 חזרה לאליצור חולון.

בעלת תואר שני בייעוץ ארגוני מהמרכז הבינתחומי הרצליה. עובדת כרכזת תוכנית אלפא למחוננים, בעבר עבדה כמנהלת שיווק וגיוס בנוער שוחר מדע באוניברסיטת תל אביב.

סיימה בהצטיינות לימודי עיצוב פנים בסטודיו 6B והיא בעלת עסק עצמאי לעיצוב פנים באזור המרכז.

נבחרת ישראל
-----------

אורטל אורן השתייכה לסגל נבחרת ישראל בשנים 2003–2017.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* רענן וייס, מכללות: אורטל אורן ו-UCLA אלופות הפאק 10, באתר ynet, 7 במרץ 2006
* ביוגרפיה של אורטל אורן באתר UCLA
**הסנדק מוות** או **מלאך המוות** (בגרמנית: **Der Gevatter Tod**) הוא סיפור שלוקט על ידי האחים גרים, והוא מספר 44 במעשיות האחים גרים. מאפיינים רבים בסיפור מזכירים את הסיפור "האדון הסנדק" המופיע גם הוא באסופה.

תוכן הסיפור
-----------

לאדם עני אחד היו שנים עשר ילדים והוא מתקשה מאוד לפרנסם. כאשר נולד הילד השלושה עשר הוא אינו יודע מה לעשות. הוא מחפש סנדק לבנו, האלוהים מציע את עצמו, אולם האיש דוחה אותו בטענה שהוא אינו הוגן כיוון שנותן את כל הכסף לעשירים. לאחר מכן מגיע השטן ומציע את עצמו, אולם האיש דוחה אותו כיוון שהוא מרמה אנשים. לאחר מכן מגיע המוות ומציע את עצמו, האיש מכריז שהוא אכן רוצה בו כיוון שהמוות הוגן ואינו מבדיל בין עשירים לעניים. המוות מופיע ביום הטבילה כסנדק רגיל לכל דבר ולאחר מכן נעלם.

כאשר הנער מתבגר, מגיע אליו המוות ומציע לו הצעה: הוא יהפוך לרופא, ובכל פעם שהמוות יופיע למראשות המיטה יהיה עליו להעניק לחולה סם קסמים שיגרום לו להחלמה מהירה, אולם אם המוות יופיע למרגלות המיטה יהיה על הרופא לוותר ולהניח למוות לקחת אותו, וכך היה והנער הפך לרופא מפורסם. פעם אחת המלך חלה והזמין את הרופא הצעיר, כאשר הגיע הרופא גילה את המוות למרגלות המיטה, אולם הוא החליט להפר את ההסכם, הוא הפך את המלך כך שהמוות היה בכיוון הראש, והשקה את המלך בסם הקסמים. הסנדק הזועם מזהיר את הנער שבפעם הבאה שיעז לעשות דבר כזה יעניש אותו, אולם כאשר בת המלך היפה חולה גם היא, מכריז המלך שמי שירפא אותה יוכל להינשא לה. הרופא הצעיר מפר את הבטחתו בפעם השנייה, הופך את הנסיכה ומשקה את החולה בסם. המוות הזועם מוביל אותו למנהרה תת-קרקעית בה הוא מגלה אלפי נרות שעווה. המוות מסביר שהנר מסמל את שארית חייו של האדם: לצעירים ישנו נר גדול, למבוגרים נר בינוני, ולזקנים נר קטן. הנער מבקש לראות את הנר שלו, ומגלה שהנר קטן מאוד ועומד להיגמר. הוא מבקש מהמוות לשים את הנר הקטן על נר גדול יותר כדי שיוכל להמשיך לחיות, המוות מסכים, אולם כאשר הוא מרים את הנר הקטן הוא מכבה אותו וגורם למותו של הרופא.

עיבודים בטלוויזיה
-----------------

בסדרה היפנית אגדות האחים גרים, אחד הפרקים עוסק בסיפור סנדק המוות.

עלילת הפרק הראשון בסדרה סיפורי עמים (החייל והמוות), נכתב בהשראת הסיפור סנדק המוות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הסנדק מוות** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4121357-9
* VIAF: 205890168
* WorldCat (עם VIAF): 205890168

 |
פרופסור קורנליו שומולאנו, מי שעמד בראש הסנאט הלגיונרי
**הסנאט הלגיונרי** (ברומנית: **Senatul legionar**) היה גוף מייעץ של התנועה הלגיונרית, שהוקם במפגש הראשון של ראשי הקינים הלגיונרים, ביאשי, בתחילת ינואר 1929.

את הסנאט הלגיונרי יזם קורנליו זליה קודריאנו, מנהיג התנועה הלגיונרית, שחש צורך בגוף בעל יכולת להקרין מכובדות וסמכות אקדמית, שחסרו לתנועתו לאחר הקרע בינו ובין פרופסור אלכסנדרו יואן קוזה. חברי הסנאט לא נבחרו, מנהיג התנועה הציע אותם ומליאת הסנאט קיבלה אותם. קודריאנו קבע שהסנאט צריך להיות מורכב מאינטלקטואלים, איכרים ופועלים בני חמישים ויותר, שניהלו חיים קורקטיים מאוד והוכיחו אמונה בעתיד הלגיונרי וחוכמה. את הסנאט הלגיונרי כינסו כשהמנהיג חש צורך בעצתם.

למעשה האפיונים, שקודריאנו קבע לסנאטרוים לא נשמרו ובמיוחד לא מחסום הגיל וכך מונו סנאטורים צעירים יותר, אפילו בגיל 25 וקודריאנו עצמו, שהיה בן 29, מינה עצמו בתקופה מסוימת בראש הסנאט.

בין הסנאטורים הראשונים היו חריסטקה סולומון (Hristache Solomon), הרופא, גנרל, יון מקרידסקו (Ion Macridescu), גנרל יון טרנוסקי (Ion Tarnoschi), ספירו פצ'לי (Spiru Peceli), קולונל פאול קמבוראנו (Paul Cambureanu) ויון בוטנרו (Ion Butnaru). בהמשך נקלטו בסנאט גם דוקטור קונסטנטין פאפאנאצ'ה (Constantin Papanace), פרופסור נאיה יונסקו, פרופסור קורנליו שומולאנו (Corneliu Șumuleanu) (תקופת מה עמד בראש הסנאט), פרופסור טראיאן בראילאנו (Traian Brăileanu), הלשונאי סקסטיל פושקריו (Sextil Pușcariu), דקאן הפקולטה לספרות ופילוסופיה של אוניברסיטת יאשי, יון גבנסקו (Ion Găvănescu) ורבים נוספים.
מבנה בית הקפה ב-1941
פרסומת לקפה פילץ בשבועון "קולנוע", 1941
**קפה פּילְץ** היה בית קפה היסטורי על שפת ימה של תל אביב ב"כיכר לונדון", שנוסד ב-1938 על ידי הקבלן אריה פילץ. ב-1951 נמכר למפא"י, ושימש אותה כמועדון חברים בשם "יחדיו". ב-1982 נפתח מחדש כבית קפה ואולם אירועים. ב-2009 נרכש על ידי זכיין מקדונלד'ס בישראל עמרי פדן. 

מבנה בית הקפה הוא בעל כניסה מרחוב הירקון ומרפסת מעוגלת גדולה הפונה לים ומעליו בניין לבן בן שלוש קומות בסגנון בינלאומי. 

בית הקפה נפתח בשלהי מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט על ידי בעליו של בית הקפה "תרשיש" ששכן מול "קזינו גלי אביב", אריה פילץ, כבית קפה מהודר שהצטיין בתזמורת, במלצרים לובשי פראק ובמטבח משובח בסגנון צרפתי שפנה אל עולי העלייה החמישית. שם המקום הוצע לפילץ על ידי אורי קיסרי. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הפך בית הקפה למועדון קצינים של הצבא הבריטי וכן של קציני אוסטרליה וניו זילנד, קנדה, ארצות הברית וצבא אנדרס הפולני, כאשר בפתחו ניצב שומר סף שהבטיח שחיילים פשוטים לא ייכנסו. כמו כן היה המקום חביב על סוכני הבולשת הארץ-ישראלית (ה-CID). יחד עם הקצינים בילו במקום אנשי תל אביב, מגויסי הבריגדה היהודית ואף אנשי אצ"ל ולח"י. 

פילץ, שהיה חבר "ההגנה", שכר למקום כמלצרים אנשי הגנה וש"י, שרקמו קשרי ידידות עם השוהים, שתו איתם ומחלו להם על תשלום בתמורה לשיחה ידידותית שבמהלכה שאבו ידיעות נחוצות. בדירתו של פילץ שמעל בית הקפה נפגשו בכירי הארגון, יגאל אלון, משה שרת, משה סנה, נחום זיו-אב ומיכאל בן-גל. סמוך למחסן בית הקפה שכן סליק מרכזי לנשק עבור ההגנה. הנשק פוזר בעיר בארגזי משקאות ריקים שהובלו בטנדר של בית הקפה.

ב-1947 אירח ראש העיר ישראל רוקח בבית הקפה את חברי ועדת האו"ם שהחליטו על תוכנית החלוקה. 

בית הקפה נפתח מחדש כבית קפה ואולם אירועים ב-1982 והיה בית הקפה הגדול הראשון שנפתח על טיילת תל אביב-יפו המחודשת.

קישורים חיצוניים
----------------

* תמר אבידר, "פילץ" חוזר לשפת-הים, מעריב, 22 באוקטובר 1982, המשך
* מועדון "יחדיו" יוקם בבניין קפה "פילץ" שנרכש על ידי מפא"י, דבר, 18 בספטמבר 1957
* עמרי פדן הפך מבעלי הזיכיון של רשת מקדונלד'ס לכריש נדל"ן, נדל"ן היום, 29 ביולי 2009
**דיולה ארש** (במקור **ישראל שטרק-Stärk**, בהונגרית: **Erős Gyula**; שארבוגארד, 10 בנובמבר 1862 – בודפשט, 17 באוקטובר 1929) היה עיתונאי יהודי-הונגרי הקים עם שותף את אחד העיתונים החשובים בבודפשט ומונה לסגן העורך הראשי שלו.

ביוגרפיה
--------

דיולה שטרק נולד במשפחה יהודית כבנם של אלברט שטרק ושל מגדולנה (לני) פישר. תחילה למד רפואה באוניברסיטת בודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד), אך בשל כתיבתו העיתונאית קטע את לימודיו בשנת 1884 והחל את דרכו כעיתונאי. משנת 1896 עבד בפשטי נפלו, ואז הקים את "יומן בודפשט" ביחד עם יוז'ף וסי, ומונה בו לסגן העורך. העיתון התפתח לאחד העיתונים החשובים בבודפשט, באותה תקופה. מאוחר יותר עבד כחבר מערכת ב"העיתון ההונגרי" (Magyar Hírlap). הוא שינה את שם משפחתו לארש באישור שר הפנים מס' 31226 משנת 1902. אשתו הייתה רוז'ה רוף.

מותו נגרם מסרטן בלוטת הערמונית. ארש הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.

כתיבתו העיתונאית בעיתונות:

* Borsodmegyei Lapok (1892)
* Pesti Napló (1892-1896)
* Budapesti Napló (1896-1898, 1902-1905)
* Magyar Hírlap (1910)

כתביו נכתמו ביומן בודפשט: E. e. E – s Gy – a

לקריאה נוספת
------------

* "Erős Gyula". Magyar életrajzi lexikon. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי)
* פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. בודפשט, 1990.

ראו גם
------

* לקסיקון העולם החדש של טולנה. בודפשט, טולנאי, 1926-1933.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sárbogárdi izr. hitközség születési anyakönyve, 1862. év, 37. folyószám.
2. ↑  Halálesete bejegyezve a Bp. VII. ker. állami halotti akv. 1571/1929. folyószáma alatt.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"דיולה ארש"**.
**הפארק הלאומי פקלניצה** (בקרואטית: **Nacionalni park Paklenica**) הוא פארק לאומי ברכס ולביט, כ-40 ק"מ מצפון לזאדר בדלמטיה שבקרואטיה. שטחו של הפארק הוא 96 קמ"ר והוא נמצא במרחק של קילומטר בודד מהעיר סטאריגרד-פקלניצה שעל חוף הים האדריאטי. האזור הוכרז כפארק לאומי בשנת 1949 ומשמעות שמו בקרואטית היא "נקרה קטנה", באה מנוף הקרסטי שמאפיין את השטח. 

שטחו של הפארק הלאומי סב סביב שני קניונים - הגדול (Velika Paklenica) באורך של 14 ק"מ והקטן (Mala Paklenica) שאורכו 12 ק"מ, ובתחומו נמצאות שתי הפסגות הגבוהות ביותר ברכס ולביט - וגאנסקי ורח (Vaganski vrh) בגובה של 1,757 מטר וסווטו ברדו (Sveto brdo) שגובהה 1,753 מטר. בפארק נמצאות כ-70 מערות שהידועה שבהן היא מאניטה פצ' (Manita Peć), מערה באורך של 175 מטר ובה נטיפים ותצורות גאולוגיות שגילן עד 80,000 שנים. במערות נמצאו עדויות להתיישבות בתקופת האבן ובתקופת הברונזה, והעיר סטאריגראד-פקלניצה שוכנת על שרידיה של העיר הרומית ארגירונטום (Argyruntum) שהתקיימה עד המאה ה-4. בשנות ה-40 ו-50 של המאה ה-20 הורה שליט יוגוסלביה יוסיפ ברוז טיטו, על חפירת מנהרות תת-קרקעיות בקניון הגדול ששטחן הכולל 1,730 מ"ר. המנהרות נחפרו על ידי הצבא היוגוסלבי ונועדו לשמש מקלט למנהיגי המדינה. 

בפארק שבילי הליכה באורך כולל של 150 ק"מ, ו-400 מסלולי טיפוס הצוקים שבו מושכים מטפסים מכל העולם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פקלניצה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של פקלניצה

|  פארקים לאומיים בקרואטיה  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| בריוני • קורנטי • אגמי פליטביצה • קרקה • מלייט • פקלניצה • ריסניאק • הוולביט הצפוני |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4464664-1
* NKC: ge1141667
* VIAF: 240076498
* WorldCat (עם VIAF): 240076498

 |
**כנפיים בחשיכה** (באנגלית: **Wings in the Dark**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1935 בבימויו של ג'יימס פלוד, עם קרי גרנט ומירנה לוי בתפקידים הראשיים.

לוי וגרנט הופיעו ביחד בעוד שני סרטים - הרווק ובת הטיפש עשרה (1947) ומר בלנדינגס בונה את בית חלומותיו (1948).

התסריט מבוסס על הסיפור "עיני הנשר" של נל שיפמן (אנ').

תקציר העלילה
------------

שילה מייסון (מירנה לוי) היא טייסת המתפרנסת מכתיבת הודעות באוויר וממופעים אירובטים בידוריים שמשיג לה הסוכן הממולח שלה ניק ויליאמס (רוסקו קארנס). היא מאוהבת באלוף הטיסה, קן גורדון (קרי גרנט) שעובד על המצאת מכשיר טייס אוטומטי שייאפשר ניווט וטיסה בתנאים של חוסר ראות.

גורדון רוצה לטוס עם מטוס הלוקהיד שלו ביחד עם המכונאי והעוזר של מאק (הוברט קאוואנה) בעזרת הטייס האוטומטי לפריז אבל הסוכן שלו, טופ הרמן (דין ג'אגר) מודיע לו שלא קיבל אישור לכך.

שילה מגיעה לעודד אותו אבל אז קורית התפוצצות בתנור החימום בביתו והוא מתעוור.

גורדון המתוסכל פורש לביתו בכפר. שילה ומאק מגיעים אליו ונותנים לו כלב נחייה בשם "ברק" (אנ'). בתחילה הוא מסרב אבל אחר כך הוא נקשר לכלב. הוא מתחיל לכתוב מאמרים על הטייס האוטומטי אך הם נדחים. שילה אומרת לו שהמאמרים התקבלו ומשלמת לו מכיסה את "התמלוגים".

ויליאמס מציע לשילה להשתתף בתחרות של טיסה ארוכה ממוסקבה לניו יורק כדי לזכות בפרס של 25,000 דולר. היא מסכימה כי ברצונה להרוויח זאת כדי שתוכל להינשא לקן.

לקראת סוף הטיסה מסתבכת שילה בטיסה בערפל כבד וחוסר ראות. בעזרתו של מק מצליח קן לחזור לשדה התעופה ולעלות על המטוס שלו עם הטייס האוטומטי. הוא מכוון את שילה לנחות ומודיע לה כי לאחר הנחיתה הוא מתכוון להמריא מייד לעבר הים עד שהדלק שלו יאזל וכך הוא יסיים את חייו.

הם נוחתים ושילה מתנגשת בכוונה במטוסו כדי שלא יוכל להמריא. הם מוקפים בקהל וצלמים ומתחבקים. קן חש בהבזקי המצלמות ומקווה שהראייה שלו תחזור.

צוות השחקנים
------------

קרי גרנט (העיוור) עם הכלב "ברק"

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| קרי גרנט | קן גורדון | טייס |
| מירנה לוי | שילה מייסון | טייסת |
| רוסקו קרנס | ניק ויליאמס | הסוכן של שילה |
| הוברט קאוואנה | מאק | עוזר של קן גורדון |
| דין ג'אגר | טופ הרמון | הסוכן של קן גורדון |

קישורים חיצוניים
----------------

* "כנפיים בחשיכה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "כנפיים בחשיכה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "כנפיים בחשיכה", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית)
* "כנפיים בחשיכה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* כנפיים בחשיכה, באתר TCM