recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**צבא התחלופה** (בגרמנית: *Ersatzheer,* אֶרזַצהֶר) היה חלק מצבא הקיסרות הגרמנית במהלך מלחמת העולם הראשונה, וחלק מהורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה. פעילותו התבססה בגרמניה עצמה, והוא כלל יחידות מפקדה, מנהלה, כוחות אימון והכשרה וכוחות משמר. תפקידו העיקרי היה לספק מילוי-מקום ליחידות הלוחמות של הצבא הסדיר.

ברייך השלישי
------------

צבא התחלופה התהווה במחוזות הצבאיים השונים בגרמניה, והוטלו עליו ביצוע גיוס החובה, הכשרת כוח האדם ומילוי מקום, כמו גם ניסויים בציוד צבאי חדש, תפקידי מנהלה, ואחריות ללוחמים הנמצאים בחופשת בית.

תוכנית המגירה של צבא התחלופה, מבצע ולקיריה, שונתה במסגרת קשר העשרים ביולי מתוך כוונה לנצל אותה לטובת התנקשות בהיטלר, השתלטות על ערים גרמניות, פירוק האס אס מנשקו ועצירת ההנהגה הנאצית. מפקד הצבא, גנרל-אוברסט פרידריך פרום, שלט בתהליכי הרכש והייצור הצבאיים ופיקד על כל הכוחות שנמצאו בגרמניה, ולכן היה לו כוח מספיק לשליטה על אדמת גרמניה. סירובו לשתף פעולה עם התוכנית להפיכה היוותה מכשול רציני לקושרי הקשר. לאחר כישלון ניסיון ההפיכה תפס הימלר אישית את הפיקוד על הצבא, כדי למנוע ניצול שלו לניסיון התנקשות נוסף.

ראו גם
------

* קשר העשרים ביולי
* מבצע ולקיריה
**Sumé** (כלומר "איפה?" בגרינלנדית) הייתה להקת רוק גרינלנדית מחלוצי מוזיקת הרוק הגרינלנדית.

היסטוריה
--------

הלהקה הוקמה בשנת 1972 על ידי הזמר, הגיטריסט והמלחין מאליק היי (נולד ב-1952), והגיטריסט, הזמר והמלחין פר ברתלסן (נולד ב-1950). תקליטם הראשון Sumut ("לאן?" בגרינלנדית) יצא בשנת 1973 ונרכש על ידי 20 אחוזים מאוכלוסיית גרינלנד. הלהקה נוצרה בהשראת הרוק האמריקאי, אבל שרה בגרינלנדית.

בשיר Nunaqarfiit הם שרו "הגיע הזמן לחיות שוב כאינואיטים ולא כאנשי המערב". הכיסוי של התקליט Sumut הציג העתק של חיתוך עץ מהמאה ה-19 מאת ארון מקאנגק, המתאר צייד אינואיטי הורג סוחר דני.

הלהקה התפרקה בשנת 1977, אך הם עדיין מופיעים מדי פעם, ובשנת 1994 הם הוציאו את התקליט Persersume ("ערמת שלג" בגרינלנדית).

בשנת 2014 יצא לאקרנים סרט על הלהקה בשם "Sumé: הצליל של המהפכה", בבימויו של אינוק סיליס היי.

דיסקוגרפיה
----------

* *Sumut* :1973
* *Inuit Nunnat* :1974
* *Sume* :1977
* 1988: *1973-76*
* 1994: *Persersume*

ראו גם
------

* מוזיקה של גרינלנד

קישורים חיצוניים
----------------

* Sumé, באתר Last.fm (באנגלית)
* Sumé, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* Sumé, באתר Discogs (באנגלית)
* Sumé, באתר Songkick (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: dc196b08-3091-4d4f-84b1-2d2eea8e10ba
* VIAF: 241133604
* WorldCat: viaf-241133604

 |
|  |
| --- |
| **מלכי גארו** |
| **שושלת טאגרא`י באשאסהו** |
| אמביראג' |
| מאגאלה |
| דארו |
| צ'ווואקה |
| לאליסו |
| וואקו |
| מאלקו |
| גאביטו |
| צ'אסו |
| דאקמו |
| אוגאטה |
| דאגוי |

**גארו** (ידועה גם בשם בושה, על שם השושלת השלטת) הייתה ממלכה של הסידאמים על גבול אזור גיב באתיופיה. הממלכה גבלה בצפונה בממלכת ג'אנג'ארו, במזרחה בנהר האומו, ובדרומה בנהר הגוג'אב שהפריד אותה ממלכת קאפה, בגלל חוסר גבול מערבי ברור הממלכה הייתה צריכה להתמודד עם פלישות של האורומו מממלכת ג'ימה.

וואנר לאנג דן באפשרות שממלכת גארו הייתה חלק מאנאראה, בדרך דומה שאנאראה הייתה חלק מממלכת דמות. בזמן שלטונו של הקיסר האתיופי יסחק הראשון, גארו נפרדה מאנאראה, והייתה ממלכת לוויין של אתיופיה. במהלך המאה ה-16, הקיסר סרצה דנגל שכנע את המלך לאמץ את הנצרות כדת הממלכה. במשך המאה ה-17, אתיופיה איבדה כל מגע עם מדינה זו, גארו הייתה צריכה להתמודד עם הגירת האורומו הגדולה במהלך הגירתם לאזור גיב, ובכך גודלה של הממלכה התכווץ באופן משמעותי.

ממלכת גארו שרדה כמדינה עצמאית עד אשר נכבשה על ידי ממלכת ג'ימה תחת שלטונו של אבבה גומול. קיסר אתיופיה היילה סלאסי הוא זה שסיפח את ממלכת ג'ימה לאתיופיה. כיום אחד מצאצאיו של דאגוי, המלך האחרון של גארו, חי במצב של "חצי גירוש" בג'יראן.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Werner J. Lange, History of the Southern Gonga (Southwestern Ethiopia) (Wiesbaden: Franz Steiner, 1982), p. 53. מסת"ב 3515033998
2. ↑  Lange, p. 50.
3. ↑  Lange, p. 55.
4. ↑  G.W.B. Huntingford, The Galla of Ethiopia; the Kingdoms of Kafa and Janjero (London: International African Institute, 1955), p. 57. ISBN B0006PBW88

| ממלכות אזור גיב |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| גארה • גומה • גארו • גאמה • ג'ימה • לימו-אנריה |

 |
**אדם תומאס ג'ונס** (באנגלית: **Adam Thomas Jones**; נולד ב-15 בינואר 1965) הוא מוזיקאי וגיטריסט, זוכה גראמי הידוע ביותר בתור גיטריסט להקת המטאל טול. ובנוסף, הוא גם אמן חזותי אשר עבד תחת חברת דרימוורקס שבבעלות סטיבן ספילברג. ג'ונס אף השתמש ביכולות האומנותיות שלו לצד המפיק פרד סטוהר כדי ליצור מספר קליפים לשירים של טול (כגון Sober) וגרין ג'לי (כגון Three Little Pigs). ג'ונס דורג מספר 75 ברשימת הגיטריסטים הטובים בכל הזמנים על ידי מגזין הרולינג סטון, ותשיעי ברשימת הגיטריסטים הכי טובים של ז'אנר ההבי מטאל על ידי מגזין גיטאר וורלד.

שנים מוקדמות
------------

ג'ונס נולד בפארק רידג', אילינוי וגדל בליברטיויל, אילינוי, הוא למד לנגן בכינור בתקופת בית הספר היסודי ואף התקבל לתפקיד נגן באס אקוסטי במקהלת בית הספר התיכון בו למד. בנוסף למקהלת בית הספר, ג'ונס גם ניגן באס בלהקה שהקים עם חברו טום מורלו (לימים גיטריסט רייג' אגיינסט דה מאשין). למרות כישוריו המוזיקליים הגבוהים, ג'ונס ציין שמעולם לא קיבל שיעורים בנגינה ולמד לנגן דרך שמיעה.

העבודה בסרטים
-------------

ג'ונס התחיל ללמוד מייק-אפ אומנותי בשנת 1983 באקדמיית הממיק-אפ ההוליוודית. לאחר כמה זמן תחומי העניין שלו השתנו לכיוון הסרטים, פיסול דמויות ועיצוב אפקטים מיוחדים. הטכניקות שלמד ישמשו אותו בעתיד לעשיית אפקטים למספר קליפים של טול. הוא סיים ללמוד ב 1987.
אחרי שסיים ללמוד, ג'ונס עבד במייק-אפ ואפקטים למספר רב של סרטים מוכרים כמו פארק היורה, סיוט ברחוב אלם, שליחות קטלנית 2, מכסחי השדים ורוקד עם זאבים. וגם על מספר פרסומות.
ברגע שהתחיל אדם את הקמת טול, היה עליו לבחור אם להמשיך בדרימווקרס, או לתת את כל כולו ללהקה. הוא בחר בלהקה.

הקריירה בטול
------------

אחרי שחברו טום מורלו הכיר לג'ונס ומיינארד ג'יימס קינן (לימים סולן להקת טול) את דני קארי (לימים מתופף טול), הם הקימו, בנוסף לבאסיסט פול ד'אמור את להקת טול. במשך התקופה בלהקה הפך ג'ונס, ביחד עם מיינארד לאחת מההשפעות היצירתיות של הלהקה, על שיריה והקליפים שלה.

הנגינה של ג'ונס
---------------

ג'ונס ידוע בנגינה הכבדה שלו ומשתמש לרוב בפאוור קורדים וחמישיות לשם ההלחנה עצמה. כיוון הגיטרה של ג'ונס בדרך כלל הוא דרופ D ובחלק מהשירים (parabola, prison sex) משתמש בכיוון BADGBE. ג'ונס גם ידוע כבעל סאונד ייחודי זאת בזכות השימוש הרב באפקטי פלנג'ר ודיילי .

ג'ונס משתמש בגיטרות של גיבסון, מגברים של דיזל, מארשל ומסה בוגי.

ראו גם
------

* טול
* דרימוורקס

קישורים חיצוניים
----------------

* אדם ג'ונס, ברשת החברתית אינסטגרם
* אדם ג'ונס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אדם ג'ונס, באתר AllMusic (באנגלית)
* אדם ג'ונס, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אדם ג'ונס, באתר דיזר
* אדם ג'ונס, באתר Discogs (באנגלית)
* אדם ג'ונס, באתר Songkick (באנגלית)
* אדם ג'ונס, באתר SecondHandSongs

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 6080784
* BnF: cb150593377 (data)
* ISNI: 0000 0003 6316 2405
* LCCN: nb2011026981
* MusicBrainz: 82856c21-c448-4432-bc79-97009b7eb853
* VIAF: 224870951
* WorldCat: lccn-nb2011026981

 |
**גאמה** הייתה אחת מהממלכות באזור גיב בדרום מערב אתיופיה שהוקמה בסוף המאה ה-18. הגבול המזרחי שלה הוא נהר הדידאסה, שמפריד אותה מממלכת לימו אנאראה בצפון-מזרח, ובדרומה גבלה בממלכת גומה ובממלכת גארה, מעבר לגבול הצפוני שלה ישבו המאצ'ים תת-קבוצה של בני האורומו, וממערבה שבטים של הסידאמים. שטחה מהווה כיום את הפלכים גאצ'י ודידאסה שניהם חלק מנפת ילובור שבמחוז אורומיה המודרנית.

הממלכה הייתה ממוקמת ברמה גבוהה שמגיעה לגובה ממוצע של כ 6,500 רגל אוכלוסיית הממלכה מנתה בשנת 1800 כ-50,000 נפש, תושביה היו ידועים בתור לוחמים מנוסים. באקינאם והאנטינגפורד מחשבים את ממלכת גומה כממלכות הפחות מוצלחות מבחינה כלכלית. אף על פי כן מוחמד חסן רואה שחוץ מהגבולות המערביים והצפוניים היכן שהיא הייתה פולשת על שכניהם, הארג'וים בצפון והנונוים במערב, והכריחו את התושבים להיות כפריים, אדמתה הייתה אדמה טובה שהיו מגדלים בה יבולים רבים כגון חיטה, שעורה וכותנה.

היסטוריה
--------

|  |
| --- |
| **מלכי גאמה** |
| **שושלת גאמה** |
| אדם |
| ג'ילצ'ה |
| אונצ'ו |
| ג'אוו |
| אבבה דאלה |
| ג'וביר |
| פוגי |
| פיריסה |

המלכים האחרונים של גאמה מזכירים שמלך בשם אדם הוא המייסד של הממלכה, שהגיע לאזור ב-1770. ההיסטוריון מוחמד חסן, טוען שטענה זו "הומצאה כדי לייחס לאדם מוסלמי את הייסוד של השושלת".

המלך ג'אוו התאסלם בהשפעת סוחרים משאווה ובאגמדיר, והכריז על האסלאם כדת הממלכה.

ב-1882 מלך גאמה ג'וביר שכנע את המלכים של לימו אנאראה, ממלכת גומה וממלכת ג'ימה ליצור איחוד הידוע בשם "הליגה המוסלמית" כתגובה לאיום של המאצ'ים, כתגובה לאיחוד זה בני האורומו ייצרו איחוד משלהם הידוע בשם "הליגה של ארבעת האורומו". בתחילה הליגה המוסלמית הייתה בעלת הצלחה קטנה כנגד האורומו, אך הממלכות האחרות לא תמכו בג'וביר כנגד המאצ'ים, עד שהאח הבכור שלו אבבה דיגיר נלכד, ממלכת לימו אנאראה באו לעזרתו. אף על פי כן, אפילו עם העזרה הזאת ג'וביר לא הצליח להחזיר את אחיו והוכרח לנהל משא-ומתן ושביתת נשק עם המאצ'ים בתמורה לאחיו. ג'וביר יותר מאוחר פתח במלחמה כנגד ממלכת ג'ימה, וכיתר את בירתה, אף על פי שממלכת גומה ולימו אנאראה באו לעזרתה של ג'ימה.

חרף הכישלון של הליגה המוסלמית, גאמה נשאר מבצר איסלאמי, וסיפק מיקלט לגברים שגורשו מהממלכות האחרות באזור גיב. ממלכת גאמה נכבשה בסופו של דבר על ידי מנליק השני בשנת 1885 אך הממלכה נשארה כאוטונומיה "כחממה של מרידות וקנאות מוסלמית כנגד אדמיניסטרציה קולוניאלית זרה". פיריסה, בנו של המלך האחרון מצא מקלט בסודאן, וחזר ב-1899 כדי להכריז על ג'יהאד כנגד הכובשים. פיריסה לבסוף נלכד בשנת 1901 או ב-1902 והוצא להורג בעיר ג'ימה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  C.F. Beckingham and G.W.B. Huntingford, Some Records of Ethiopia, 1593-1646 (London: Hakluyt Society, 1954), p. lxxix. מסת"ב 0811503992
2. ↑  Mohammed Hassen, The Oromo of Ethiopia: A History 1570-1860 (Trenton: Red Sea Press, 1994), p. 115. מסת"ב 0521380111
3. ↑  Hassen, The Oromo, p. 108.
4. ↑  J. Spencer Trimingham, Islam in Ethiopia (Oxford: Geoffrey Cumberlege for the University Press, 1952), p. 202. מסת"ב 0714617318
5. ↑  Beckingham and Huntingford, Some Records, p. lxxxvii
6. ↑  מוחמד חסן טוען בספרו האורומו של אתיופיה, בעמוד 115, שפיריסה הוצא להורג ב-1901.  
וג'. ספנסר טרימינאם טוען בספרו אסלאם באתיופיה, בעמוד 202, שפיריסה הוצא להורג ב-1902.

| ממלכות אזור גיב |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| גארה • גומה • גארו • גאמה • ג'ימה • לימו-אנריה |

 |
כותב בקשות בעברית ובערבית בפתח בית משפט השלום בעכו, 1962
**כותב בקשות** הוא אדם שיודע קרוא וכתוב ועוסק לפרנסתו בכתיבת בקשות, מכתבים רשמיים והצהרות עבור לקוחות חסרי ידע בקריאה וכתיבה, או כאלה שרמת הכתיבה שלהם ירודה ולא מאפשרת להם להתנסח כראוי.

תיאור העיסוק
------------

דוכנים של כותבי הבקשות נפרשו במקומות מרכזיים ולצד משרדי ממשלה, ממשל מקומי ובתי משפט. הפונים לשירותי כותב הבקשות נעזרו לרוב ביכולת הניסוח שלו וביכולתו לכתוב את הדרוש במכונת כתיבה. בעוד שבדרך כלל עסק כותב הבקשות בכתיבה רשמית, בפניות למוסדות, בהצהרות ובעתירות, היו מקרים בהם עסק בכתיבת מכתבי אהבה ובייעוץ כללי, מתוקף היותו משכיל זמין בסביבה נבערת.

דרישה לכותבי בקשות נוצרת גם כאשר חלק גדול מהאוכלוסייה אינו שולט בשפתה הרשמית של המדינה. כך למשל במדינת ישראל בשנותיה הראשונות, נדרשו כותבי בקשות כיוון שחלק ניכר מאזרחי המדינה (עולים חדשים וערבים) לא שלטו בעברית. בשנות ה-70, עם הגידול בשיעור השולטים בעברית, והמעבר ההדרגתי לטיפול בכתיבת פניות רשמיות לעורכי דין, נעלמו כותבי הבקשות מהנוף בישראל. 

בנוסף לכותבי בקשות שעל כך הייתה פרנסתם, עסקו במלאכה זו אנשים משכילים, כגון מורה או רב, לאו דווקא לשם פרנסה.

בתרבות
------

הסיפור הקצר של שלום עליכם, "הרומן הראשון שלי", שנכתב בשנת 1903, עוסק בנישואים בין בני זוג שהתכתבו ביניהם באמצעות מוריהם שכתבו למענם.

בתוכנית ד' (1966) של הגשש החיוור נכלל מערכון מאת שייקה אופיר בשם "כותב הבקשות", ובו אב שבתו ברחה מהבית לאחר שהכה אותה פונה לכותב בקשות על מנת שיכתוב לה מכתב ובו בקשה שתחזור הביתה.

* כותב בקשות בקונסטנטינופול, 1878כותב בקשות בקונסטנטינופול, 1878
* "כותב הבקשות מנאפולי", 1893"כותב הבקשות מנאפולי", 1893
* כותבי בקשות טמילים בהודו, 2004כותבי בקשות טמילים בהודו, 2004

ראו גם
------

* לבלר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כותב בקשות** בוויקישיתוף
* כותב בקשות באתר נוסטלגיה ישראלית
* אלן היימן, האתמול נפגש עם היום, מעריב, 28 בינואר 1949
* כותב בקשות נקנס על הסגת גבול מקצועי, מעריב, 23 בדצמבר 1963
* יגאל לב, בקשתו של כותב הבקשות, מעריב, 22 בדצמבר 1963

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרומן הראשון שלי, באתר "תפוז אנשים"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4130947-9

 |
**משפחת קארין** או **צביר קארין** היא משפחת אסטרואידים ותת-משפחה של משפחת קורוניס. המשפחה נמצאת בחגורת האסטרואידים ומורכבת מ-90 אסטרואידים לפחות.

חישוב של מסלול שלושה-עשר מבני המשפחה אחורה בזמן, אפשר לקבוע את מסלול הגרם השמיימי שממנו נוצרה המשפחה, בעקבות התנגשות שהתרחשה לפני 5.8 ± 0.2 מיליון שנה. זו ההתנגשות הקרובה ביותר לימינו שנמצאה עד כה. מעריכים שתוך מאה מיליון שנה המשפחה תתפזר עד שלא תיבדל מאוכלוסיית האסטרואידים שסביבה.

המשפחה נקראת על שם האסטרואיד הגדול בה  832 קארין שקוטרו 19 ק"מ ומסתו בסביבות 15-20% ממסת הגוף המקורי שהיה בקוטר המוערך ב-33 ק"מ. קארין 832 היא אסטרואיד מסוג S. הגוף (4570) 1990FV נחשב בעבר לחלק מהמשפחה עד שזוהה כ'מסתנן' ב-2004. ליתר חברי המשפחה קוטר הנע בין 1 ל-7 ק"מ.

תגליות נוספות הקשורות למשפחה
----------------------------

פני האסטרואידים במשפחה זו חלקים ויחסית חסרי פגיעות, מה שיאפשר לדעת את הרכבם בבדיקה ספקטרוסקופית וישפוך אור על הקשר האפשרי בין אסטרואידים למטאוריטים. העובדה שגילם ידוע, יאפשר גם להגדיר את קצב היווצרות מכתשים באסטרואידים.

ייתכן שהמשפחה היא המקור לאחת מחגורות האבק הבין-פלנטרי שהתגלו על ידי הלוויין IRAS ולמטאוריטים עם הרכב התואם אסטרואידים מסוג S ותקופת חשיפה לקרינה קוסמית של 5.8 מיליון שנה לערך.

מחקר של המשפחה גילה לראשונה את אפקט יארקובסקי בחגורת האסטרואידים.

קישורים חיצוניים
----------------

* דף המשפחה באתר לכוכבי לכת ננסיים (באנגלית)
**זארה רתרפורד** (באנגלית: **Zara Rutherford**; נולדה ב-5 ביולי 2002) היא טייסת בלגית-בריטית. בגיל 19, היא שברה שני שיאי עולם: האדם הצעיר ביותר שהקיף את העולם במטוס אולטרה לייט, והאישה הצעירה ביותר שטסה מסביב לעולם. אחרי טיסה בת חמישה חודשים שהחלה ב-18 באוגוסט 2021, מקורטרייק, בלגיה, והסתיימה ב -20 בינואר 2022.

ביוגרפיה
--------

זארה רתרפורד נולדה ב-5 ביולי 2002, בבריסל שבבלגיה. אביה סם רתרפורד (Sam Rutherford) הוא בריטי וטייס במקצועו, ואימה ביאטריס דה סמט (Beatrice de Smet) היא עורכת הדין בלגית, ועוסקת בטייס כתחביב.

רתרפורד למדה בבית ספר לבנות בווינצ'סטר שבמחוז המפשייר, אנגליה.
כנערה צעירה, רתרפורד הייתה מלווה את אביה בטיסות, ולפעמים הטיסה את המטוס בחלק מהטיסה בעצמה. בגיל 14 החלה ללמוד לקראת רישיון טיס, אותו קיבלה ב-2020.

טיסה מסביב לעולם
----------------

מטוס Aero Shark UL דומה לזה שהטיסה זארה רתרפורד.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ראו עוד מידע בערך בוויקיפדיה האנגלית(אנ').

ראו גם
------

* טרוויס לודלו ⁣ - האדם הצעיר ביותר שטס מסביב לעולם

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זארה רתרפורד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של זארה רתרפורד (באנגלית)
* זארה רתרפורד, ברשת החברתית אינסטגרם

* זארה רתרפורד, ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Teenage pilot Zara Rutherford completes solo round-world record". *BBC News*. 20 בינואר 2022. אורכב מ-המקור ב-20 בינואר 2022. נבדק ב-20 בינואר 2022. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  Levaux, Christian; Cotton, Johnny (20 בינואר 2022). "British-Belgian teen becomes youngest woman to fly solo round the world". *Reuters* (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-20 בינואר 2022. נבדק ב-21 בינואר 2022. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  רויטרס, בת ה-19 שמתכננת להקיף את העולם במטוס אולטרה לייט, באתר ynet, 27 ביולי 2021
4. ↑  Zara Embarks On World Record Flight Attempt
5. ↑  Teenage pilot Zara Rutherford begins solo round-world record bid
באלגברה וגאומטריה פרויקטיבית, **זהויות מופן** הן זהויות שיכול לקיים חוג לא אסוציאטיבי: הזהות השמאלית \ (x(zx))y=x(z(xy)), והזהות הימנית 
\ y((xz)x)=((yx)z)x. זהויות אלו מופיעות באופן טבעי כשחוקרים את הפרמטריזציה של מישור פרויקטיבי, והן קרובות לזהויות שמקיימת אלגברה אלטרנטיבית. גם לזהות המרכזית \ (xy)(zx)=(x(yz))x יש תפקיד מסוים. הזהויות קרויות על שם רות מופן (Moufang) (אנ').

את הזהות הימנית והשמאלית אפשר לנסח כטענות על אופרטורי הכפל מימין ומשמאל, כזהויות \ r\_xr\_zr\_x = r\_{(xz)x} ו-\ \ell\_x\ell\_z\ell\_x = \ell\_{x(zx)}, בהתאמה. ניסוח זה חושף קשר לאלגברות ז'ורדן, שבהן משחק האופרטור \ Q\_x(y) = xyx תפקיד חשוב.

שלוש זהויות מופן מתקיימות בכל אלגברה אלטרנטיבית. מאידך, אלגברה עם יחידה המקיימת את הזהות הימנית והשמאלית היא אלטרנטיבית; ואלגברה עם חילוק המקיימת את זהות מופן הימנית או השמאלית היא אלטרנטיבית.

באלגברה עם יחידה המקיימת את זהות מופן הימנית או השמאלית מתקיימת הזהות \ (a,b,a)^4 = 0, כאשר \ (a,b,c) הוא האסוציאטור.

מקורות
------

* The Role of Nonassociative Algebra in Projective Geometry, John R Faulkner, 2014.

הערות שוליים
------------

1. ↑  כלומר, אלגברה עם יחידה שבה כל אופרטורי הכפל מימין ומשמאל הפיכים.
**משפחת פריסנג: אנה ולודוויג פריסנג** (בגרמנית: **Anna** **Stecher**- **Friessnegg**;‏ 1899 – 1 בינואר 1965; ו-**Ludwig Friessnegg**;‏ 1897 – 1 בינואר 1966); בתם אנה מנצר (פריסנג) (בגרמנית: **Manzer Anna**) ואדי שטחר (בגרמנית: **Stecher Edi)** הם חסידי אומות העולם מאוסטריה שהצילו אישה יהודייה בזמן מלחמת העולם השנייה.

פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
--------------------------------

אנה שטחר-פריסנג נולדה בווינה, אוסטריה בשנת 1899 והתגוררה שם ביחד עם אחיה, אדי שטחר. אנה נישאה ללודוויג פריסנג שהיה מפקח במקצועו ולבני הזוג הקתולים נולדה בת בשם אנה.

אנה ולודוויג פריסנג עם בתם אנה ואחיה של אנה, אדי שטחר, התגוררו בווינה כאשר אנה דויטש יצרה איתם קשר.

אנה מלווינה רוזנברג, יהודייה ילידת שנת 1919, התגוררה בבודפשט, הונגריה, עם בעלה הרמן רוזנברג. עם התגברות הנאציזם באירופה, הוא החליט לשנות את שם משפחתם לדויטש. עם כניסת הנאצים להונגריה ב-1944, אנה הופרדה מבעלה ונשלחה בטרנספורט יהודים לווינה. מאחר שמרבית הגברים האוסטרים גויסו לצבא, נוצר בעיר מחסור חמור בעובדי תעשייה ושירותים עירוניים. לצורך זה הובאו משלוחי יהודים, שהועסקו בעבודות כפייה. אנה דויטש צורפה ליחידה שנדרשה לפנות את ההריסות שנותרו ברחובות העיר לאחר הפצצות אוויריות. בגרמניה הנאצית, עובדי הכפייה היהודים נאלצו לעבוד מאוד קשה, קיבלו מנות מזון קטנות מאוד ולכן סבלו מרעב תמידי.

עם הזמן אנה דויטש יצרה קשר עם משפחת פריסנג. אנה פריסנג התחילה להביא מזון לאנה דויטש על בסיס קבוע, כשהשומרים לא הביטו. יום אחד, פריסנג העבירה לדויטש פתק עם כתובתה ואמרה לה לפנות אליה אם היא תהיה בסכנה. בפברואר 1945 היהודים ההונגרים בווינה הועברו ברגל בצעדות המוות, למחנה הריכוז מאוטהאוזן. לפני תחילת הצעדה, דויטש הצליחה לברוח ממקום העבודה שלה ולהגיע לבית משפחת פריסנג. הם קיבלו אותה בזרועות פתוחות ודאגו להחביאה במרתף הפחם בביתם ולספק לה את כל מחסורה, למרות העוני ומיעוט המזון שהיה ברשותם. כל בני משפחת פריסנג ואדי שטחר, נטלו על עצמם את משימת ההסתרה המסוכנת של אנה דויטש, אף על פי שהדבר היה כרוך בסיכון חיים. בזמן ההפצצות האוויריות על וינה, צרפו בני משפחת פריסנג את דויטש כשברחו למקלט הציבורי אף על פי שלא היו לה מסמכים מתאימים.

לאחר המלחמה
-----------

אנה דויטש שרדה את המלחמה בווינה, ועם סיומה חזרה לבודפשט. בעלה, הרמן דויטש, גויס לגדוד עבודה צבאי הונגרי וניצל. בני הזוג דויטש עלו לישראל.

אנה פריסנג נפטרה ב-1 בינואר 1965 ולודוויג נפטר בדיוק שנה לאחר מכן.

הכרה והנצחה
-----------

ב-29 באוגוסט 1984, יד ושם הכיר בלודוויג ואנה פריסנג, בתם אנה ואדי שטחר כחסידי אומות העולם. אדי ואנה הוזמנו לטקס קבלת התעודה. הטקס נערך באוסטריה ובסופו, ד"ר ליאון זלמן, מנהל מרכז המבקרים בווינה, הודיע כי יעמיד לרשות מקבלי האות שני כרטיסי טיסה כדי שיוכלו לנטוע את העץ בשדרת חסידי אומות העולם.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Friessnegg Family Anna Friessnegg, יד ושם
2. ↑  תיק חסידי אומות עולם, ארכיון יד ושם.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"משפחת פריסנג"**.
**פרידריך וילהלם ניקולאוס אלפרד פון בסר** (בגרמנית: **Friedrich Wilhelm Nikolaus Alfred von Besser**;‏ 9 במרץ 1854 – 16 במאי 1919) היה גנרל פרוסי שפיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### ראשית חייו

פון בסר נולד ב-9 במרץ 1854 בפוטסדאם, והיה בנם של הקולונל הפרוסי אדוארד תאודור רודולף פון בסר (1811–1885) ואשתו, לבית פון דרייזה. סבו היה הגנרל הפרוסי אדולף פרידריך פון בסר (1777–1836).

### קריירה צבאית

במהלך מלחמת פרוסיה-צרפת, בסר הצטרף לגדוד רובאי המשמר של הצבא הפרוסי ב-1 באוגוסט 1870 כצוער. עם הגדוד השתתף במצור על פריז ובהסתערות על לה בורז'ה. על פעולותיו בקרבות עוטר בעיטור צלב הברזל דרגה שנייה, והוא הועלה לדרגת לויטננט ב-5 בינואר 1871. מ-1 באוקטובר 1876 עד 21 ביולי 1879, סיים בסר את לימודיו באקדמיה למלחמה, הועלה לדרגת אובר-לויטננט בשנה שלאחר מכן, וב-1881/1882 שירת מספר פעמים תחת פיקודו של גאורג, נסיך פרוסיה. ב-1 בספטמבר 1886 הוא הועלה לדרגת האופטמן ומפקד פלוגה, עד שלבסוף הועבר לדיוויזיה ה-4 בברומברג כשליש ב-14 בספטמבר 1893, והועלה לדרגת מיור ב-27 בינואר 1894. ככזה, הוא הועבר לרגימנט המשמר ה-3 ב-15 בפברואר 1896, שם קיבל בסר את הפיקוד על הגדוד ה-4. מ-7 בנובמבר 1896 עד 14 ביוני 1898 הוא היה מפקד הגדוד ה-1. לאחר מכן מונה למפקד גדוד היגר של המשמר ובתפקיד זה הועלה ב-18 באוגוסט 1900 לדרגת אוברסט לויטננט. ב-28 באוקטובר 1902 הוא מונה לרגימנט משמר החיים ה-115 (הדוכסות הגדולה של הסן ה-1), וב-27 בינואר 1903 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-22 במרץ 1907 הוא מונה למפקד חטיבת הרגלים ה-42 בפרנקפורט אם מיין, וב-14 באפריל 1907 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-22 במרץ 1910 הוא הועלה לדרגת גנרל לויטננט ופרש מהצבא.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה חזר בסר לשירות צבאי, וב-11 בנובמבר 1914 הוא מונה למפקד דיוויזיית המילואים ה-47. בהתחלה הוא לחם עם הדיוויזיה בין המז והמוזל, אולם ב-20 בנובמבר 1914 עברה הדיוויזיה לקרקוב ומ-5 בדצמבר תקפה בקרבות באזור לימנובה - לפאנוב. על הצלחת הדיוויזיה שלו במתקפת גורליצה-טרנוב, זכה בטר בעיטור מסדר הנשר האדום דרגה שנייה עם עלי אלון וחרבות. לאחר מכן, הוא המשיך לפקד עליה בקרבות בחזית המזרחית, ובאפריל 1917 הוא מונה למפקד דיוויזיית הלנדווהר ה-3, עליה פיקד עד להפסקת האש ושביתת הנשק בחזית המזרחית ולאחר מכן השתתף עמה בכיבוש אוקראינה. ב-23 בספטמבר 1918 מונה בסר למפקד הדיוויזיה ה-205, עמה השתתף בכיבוש ליבוניה ואסטוניה. לאחר הסכם שביתת הנשק בין הקיסרות הגרמנית למדינות ההסכמה ופינוי השטחים, בסר שוחרר מהצבא ופרש ב-18 בדצמבר 1918, וב-16 במאי 1919 הוא מת בביתו בברלין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלפרד פון בסר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1053390971
* VIAF: 311182376
* WorldCat: viaf-306246144

 |
**אסטרטגיית חמישים המדינות** (באנגלית: **Fifty-state strategy**) היא אסטרטגיה פוליטית שמטרתה היא לנצח בכל 50 המדינות של ארצות הברית במערכת בחירות לנשיאות, ולא לוותר על מדינות מסוימות "שלא ניתן לנצח בהן", האסטרטגיה מיושמת בדרך כלל על מנת לפנות לבסיס רחב של קהל מצביעים ולנצח בכל המדינות גם אם הניצחון הוא בפער קטן.

אסטרטגיה זו נחשבת שאפתנית מאוד והיא מוזנחת ככל שמתקרב יום הבחירות. במרבית המקרים, זכייה במדינה אפילו בהפרש זעום – פירושה שכל הייצוג של המדינה בבחירות הולך למנצח מבלי לחלק אותם (שיטת "המנצח לוקח הכל" שנקראת בעגה המקצועית גם "טופס כללי"). אסטרטגיית חמישים המדינות מחייבת קמפיין שגורר הוצאות רבות, במיוחד שמדובר בקמפיין שנערך במדינות החזקות של היריב (לנסות להפוך מדינה כחולה לאדומה ולהפך), כאשר משאבים אלה בדרך כלל מנוצלים בקמפיינים במדינות מתנדנדות שבמרבית המקרים מציירות את זהות המנצח במערכת הבחירות.

הצלחת האסטרטגיה
---------------

בכל ההיסטוריה נשיאים זכו רק שלוש פעמים בכל המדינות. במערכת הבחירות הראשונה ב-1789 ובבחירות לנשיאות שנערכו ב-1792 זכה ג'ורג' וושינגטון בכל המדינות וזאת מאחר שאף אחד אחר לא התמודד מולו. הפעם האחרונה שנשיא זכה בכל המדינות הייתה בבחירות לנשיאות שנערכו ב-1820, שבהן ג'יימס מונרו התמודד ללא התנגדות משמעותית וניצח בכל עשרים ושלוש המדינות באיחוד שהיו באותה תקופה (אם כי ג'ון קווינסי אדמס קיבל אלקטור אחד).

ניצחון מוחלט של חמישים מדינות לא הושג מאז שהתקבלה המדינה החמישים לאיחוד, אם כי היו כמה ניצחונות שנחשבו מפליגים:

* בבחירות לנשיאות שנערכו ב-1936 ניצח הנשיא המכהן, פרנקלין דלאנו רוזוולט בארבעים ושש מתוך ארבעים ושמונה מדינות והפסיד רק את מיין ואת ורמונט.
* בבחירות לנשיאות ב-1972 הנשיא המכהן, ריצ'רד ניקסון הפסיד רק את מסצ'וסטס.
* בבחירות לנשיאות 1984 רונלד רייגן הפסיד רק במדינת מולדתו של יריבו, מינסוטה.

גם ניקסון וגם רייגן הרפובליקנים הפסידו את מחוז קולומביה, שבו מאז חקיקת התיקון העשרים ושלושה לחוקה ב-1961, ניצחו רק מועמדים מטעם המפלגה הדמוקרטית.

כישלון האסטרטגיה
----------------

במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2008 ניסה ברק אובמה צורה של אסטרטגיית חמישים המדינות. בכך שניסה להביא מצביעים דמוקרטים ממדינות אדומות עמוקות וכדי לנסות להפוך אותן לכחולות. זה התבסס במידה רבה על פנייתו של אובמה בתקופת הפריימריז במדינות רפובליקניות מאוד, כמו דרום העמוק ומדינות המישורים הגדולים, עם זאת בספטמבר צמצמם אובמה את האסטרטגיה והחליט לנטוש את הקמפיינים שערך באלסקה ובדקוטה הצפונית וכן צמצם את גודל צוות הקמפיין שלו בג'ורג'יה ובמונטנה, וזאת מאחר שהבחירה של ג'ון מקיין בשרה פיילין בתור בת זוגו למירוץ הפכה את הזכייה של אובמה באלסקה לאפשרות בלתי סבירה, פיילין זכתה לתמיכה חזקה בדקוטה הצפונית, בסופו של דבר אובמה הצליח לזכות בווירג'יניה ובאינדיאנה, שתי מדינות שלא הצביעו למפלגה הדמוקרטית מאז 1964 ואף בצפון קרוליינה שהפעם האחרונה שניצח בה מועמד דמוקרטי הייתה בבחירות לנשיאות ב-1976.

ראו גם
------

* החוף השמאלי
* אמריקה הסגולה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אסטרטגיית חמישים המדינות** בוויקישיתוף
* ELIZABETH DAIGNEAU, Looking Back at Howard Dean's 50-State Strategy, ‏6 במאי 2013
* Can Hillary Clinton Turn Red States Blue?, The Atlantic, ‏22 ביוני 2016
* Nicole Belle, Justin Coussoule Confirms Obama/Kaine Threw Out Dean's 50 State Strategy And Have Given Him NO Support, ‏14 באוגוסט 2010
**אלפרד צוף** (בגרמנית: **Alfred Zoff**‏; 11 בדצמבר 1852 - 12 באוגוסט 1927) היה צייר נוף פוסט-אימפרסיוניסטי אוסטרי.

ביוגרפיה
--------

אביו היה רופא שהגיע במקור מקרינתיה. אלפרד נולד בגראץ. הוא החליט להיות אמן כבר בגיל צעיר, אף שהחל בלימודי רפואה, בשנת 1869 הוא למד שיעורים באקדמיה הממלכתית לציור בגראץ אצל צייר הנוף הרמן פון קניגסברון.

בשנת 1880 הוא החליט על אמנות כקריירה ונרשם לאקדמיה לאמנויות יפות בווינה, שם למד אצל אדוארד פיתנר פון ליכטנפלס. לאחר מות אביו בשנת 1882 עברה אמו לקלגנפורט ולעיתים קרובות הוא ביקר שם כדי לצייר. המקום נשאר כמועדף למשך שארית חייו. הוא ערך גם נסיעות לאיטליה ובלגיה.

את לימודיו סיים בשנת 1890 באקדמיה לאמנויות יפות, קרלסרוהה, עם גוסטב שנלבר, שהכיר אותו בבית הספר ברביזון לציור נוף. לאחר מכן התגורר במינכן ובקרמס אן דר דונאו.

החל משנת 1907 היה פרופסור לציור נוף ודומם באקדמיה בגראץ, שם היה מעריץ של הסגנון הווינאי אימפרסיוניסטי.

הוא קיבל פרסים רבים, כולל מדליית ארד בתערוכה העולמית (1900). בשנת 1927, זמן קצר לפני מותו, הוא קיבל אזרח כבוד (Bürgerrechte) על ידי העיר גראץ.

עבודתו מצאה קונים ואספנים רבים במהלך חייו. הוא אפילו קיבל את ההכרה הגבוהה ביותר מחצר הקיסריות בווינה באמצעות רכישת מספר עבודות.

נופי הים שלו זכו לפופולריות מיוחדת.

גלריה
-----

* סימטה בפוריוסימטה בפוריו
* בתי חווהבתי חווה
* גשרגשר
* נמל בריביירהנמל בריביירה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלפרד צוף** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ernst Elsheimer (Hrsg.): *Verzeichnis der Alten Burschenschafter nach dem Stande vom Wintersemester 1927/28.* Frankfurt am Main 1928, S. 592.
2. ↑  Zoff: Monografie und Werke (ארכיון)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 11914395X
* ISNI: 0000 0000 6675 6362
* LCCN: n93108589
* RKD: 86499
* ULAN: 500059622
* VIAF: 20484152
* WorldCat: lccn-n93108589

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אלפרד צוף"**.
פירוש נוסף ערך זה עוסק בערוץ טלוויזיה דני. אם התכוונתם למכונית, ראו DR1 (מכונית).

**DR1** הוא ערוץ טלוויזיה דני, הנחשב לערוץ הדגל של חברת השידור הדנית (DR). הוא ערוץ הטלוויזיה הראשון בדנמרק מאז 1951 - כאשר החל לשדר שעה ביום שלוש פעמים בשבוע.

מלבד ההפקות המקוריות של הערוץ, הוא גם משדר הפקות משותפות עם מדינות נורדיות אחרות באמצעות Nordvision, כמו גם כמות משמעותית של תוכניות ממדינות דוברות אנגלית כמו ארצות הברית, הממלכה המאוחדת ואוסטרליה, המשודרות בצירוף כתוביות בדנית.

שעות שידור
----------

1951-1966: 10 שעות בשבוע (5 תוכניות)

1966-1982: 14 שעות ביום (35 תוכניות בשבוע)

1982-1995: 18 שעות ביום (50 תוכניות בשבוע)

1995-2000: 21 שעות ביום (60 תוכניות בשבוע)

2000 - היום: 24 שעות ביממה

התקדמות טכנולוגית
-----------------

### טלוויזיה צבעונית

שידורי טלוויזיה צבעוניים החלו במרץ 1967, עם שידור אולימפיאדת החורף בצרפת ב-1968. תקופת המבחן של השידורים בצבע הסתיימה באופן רשמי ב-1 באפריל 1970, אם כי עדיין עד 1978 שודרו תוכניות בשחור-לבן דוגמת תוכנית החדשות של הערוץ, TV Avisen.

### טלטקסט

 ערך מורחב – **טלטקסט**  

ב-16 במאי 1983 השיקה DR את שירות הטלטקסט הראשון שהיה זמין בכל ערוצי DR.

### טלוויזיה במסך רחב

בשנת 2004 הכריזה DR כי תוכניות עתידיות ישודרו ביחס מסך של 16:9. השינוי התרחש ב-2006 כאשר העבירה DR את אולפניה מ-TV Byen ל-DR Byen בקופנהגן. התוכנית האחרונה שעברה לשידור ב-16:9 הייתה תוכנית החדשות TV Avisen, בנובמבר 2006.

### שידורים דיגיטליים

ב-1 בנובמבר 2006 תמו השידורים האנלוגיים בדנמרק ו-DR עברה לשידור דיגיטלי.

### שידורים בחדות גבוהה

בינואר 2012 החל הערוץ לשדר ב-HD בשיטת 720p.

### HbbTV

באפריל 2014 השיקה DR את שירות ה-HbbTV שלה, המאפשר צפייה בתוכן לפי דרישה ישירות בטלוויזיה המחוברת לאינטרנט.

תוכניות מקוריות של DR1
----------------------

### דרמה

* *Krøniken*
* הממשלה
* לעקוב אחר הכסף
* מטאדור
* הקיץ
* דרג
* הגשר
* הנשר
* הממלכה
* ההרג
* מורשת

### חדשות

* TV Avisen
* מגזין הכסף
* אופק
* מאחורי הממשלה
* תוכנית הערב
* ההנחה

### הפקות המבוססות על פורמטים אחרים

* X פקטור

### תוכן לילדים

* כיף דיסני (רצועת תוכניות דיסני)
* ברדה
* MGP Junior
* MGP Nordic (בשיתוף SVT, NRK ו-YLE)

### הפקות אחרות

* הכנסייה
* לפני יום ראשון

תוכן מיובא
----------

* ברוטאון
* בלאק ג'ק
* קולומבו
* דוסון קריק
* דוקטור הו
* אחוזת דאונטון
* איש משפחה
* המלחמה של פויל
* מכל ארצות הברית אליך
* הומלנד
* לואיס
* בית קטן בערבה
* מרלין
* רציחות במידסומר
* עולם מופלא
* סיינפלד
* שוגר אהובתי

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של DR1 (בדנית)
* DR1

הערות שוליים
------------

1. ↑  Analogt sluk i Danmark okt. 2009 (recordere.dk), יוטיוב, ‏31-10-2009 (בדנית)
2. ↑  רשת ה-DVB T הדנית, באתר Digi TV
3. ↑  לא כל ספקי הטלוויזיה ערוכים ל-HbbTV של DR - בדוק אם שלך כן, ‏29-05-2014 (בדנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2010115261
* VIAF: 139964321
* WorldCat: lccn-no2010115261

 |
**suckless.org** היא קהילה של מתכנתים העובדים על מיזמי תוכנה חופשית עם דגש על מינימליזם, בהירות וחסכנות בתכולות מיותרות. עקרון מנחה עיקרי במיזמי הקבוצה הוא פילוסופיית יוניקס, לפיה "כל כלי צריך לעשות דבר אחד, ולעשות אותו טוב".

היסטוריה
--------

קהילת suckless הוקמה על ידי אנסלם ר' גרבה מגרמניה בשנת 2002 עקב התנגדותו לזרם המקובל בתעשיית התוכנה באותם הימים לפתח תוכנות מורכבות, איטיות ובעלות תכולות מרובות. לפי הפילוסופיה של suckless, איכות תוכנה אינה צריכה להימדד במספר שורות הקוד המרכיבות אותה. מוצרים של suckless תואמים את הפילוסופיה של KISS.

פרויקטים בולטים
---------------

* dwm - מנהל חלונות
* dmenu - מחולל תפריטים מבוסס מקלדת
* ii - לקוח IRC
* sbase - אוסף כלי Unix בסיסיים
* surf - דפדפן אינטרנט
* wmii - מנהל חלונות
* st - אמולטור מסוף

ראו גם
------

* תוכנית 9 ממעבדות בל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Suckless.org** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של Suckless.org
* Subreddit

הערות שוליים
------------

1. ↑  software that sucks less | suckless.org software that sucks less, suckless.org
**DR P2** (ידוע בעיקר בשם **P2**) היא תחנת רדיו ציבורית דנית המופעלת על ידי DR, שהוא גוף השידור הציבורי של דנמרק. התחנה עוסקת במוזיקה קלאסית, הן מוקלטת והן בשידור חי, וגם בדיונים אודות המוזיקה הקלאסית. 

מאז 1991 מארגנת התחנה תחרות אחת לשנתיים עבור מוזיקאים צעירים ומבטיחים.

היסטוריה
--------

ב-1 באוקטובר 1951 השיקה הסטאטרסדיווניאן את תחנת הרדיו השנייה שלה, שנקראה תחנה 2. בשנת 1959 שונה שמה ל-Danmarks Radio ול-DR בשנת 1996.

ב-1 בספטמבר 2001 לאחר הזכייה של DR בזכויות השימוש בתחנת הרדיו הרביעית של דנמרק, הושקה מחדש התחנה תחת השם "DR P2 Musik & Kultur" (בתרגום חופשי: DR P2 מוזיקה ותרבות).

ב-1 באוקטובר 2017 הפכה התחנה לזמינה בשידורי ה-+DAB לאחר שדנמרק עברה לשידורים מסוג זה.

התחנה שידרה את קדם האירוויזיון הדני לשנת 2018 יחד עם ערוץ DR2.

### תחנת הרדיו הרביעית

ב-1 באפריל 2002 הוענק רישיון ל-DR P2 רישיון לשדר במספר תדרים, שנקראו על ידי משרד התרבות הדני "תחנת הרדיו הרביעית". DR ניצחה בתחרות מספר מועמדים אחרים, כשבמסגרת התחרות בוצעה הערכת איכות. 

תחנת הרדיו הרביעית הייתה חלק מההסדר תקשורתי בין מפלגת הסוציאל-דמוקרטית, השמאל הרדיקלי, המרכז הדמוקרטי ו-SF. בממשלה רצו להקצות את התדר ל-DR, כך שתחנות P2 ו-P4 יוכלו לשדר מסביב לשעון. לעומתם במרכז הדמוקרטי רצו שכל אחד יוכל לשדר בתחנת הרדיו הרביעית מלבד DR.

ראו גם
------

* DR1
* DR2
* TV3

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של DR P2

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Kammermusik live og i radioen". *MUSIKEREN* (בדנית). נבדק ב-2018-02-23.
2. ↑  103982@au.dk, Vis, danmarkshistorien.dk, ‏2018-02-09 (בדנית)
3. ↑  Radionyt.com, I dag starter Danmarks nye 4. lands-dækkende FM kanal: "P2 Musik & Kultur", www.radionytarkiv.dk (ארכיון)
4. ↑  Overgangen til DAB+ udsat til 1. oktober 2017 | Danske Medier, danskemedier.dk (ב־)
הפסנתרנים ויקטור סטניסלבסקי ודוראל גולן, בתום נגינה בפסנתר בארבע ידיים, 2012
**ויקטור סטניסלַבסקי** (נולד בנובמבר 1982 באוקראינה) הוא פסנתרן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

סטניסלבסקי נולד בנובמבר 1982 באוקראינה הסובייטית. עם עלייתו לישראל עם משפחתו ב-1990 החל את לימודיו בפסנתר אצל ריאטה לסוכין בחיפה. בגיל 10 כבר זכה בפרס ראשון בתחרות כישרונות צעירים בחיפה ומאז זכה בלמעלה מ-13 פרסים ראשונים בהם בתחרות הבינלאומית לפסנתר באנדורה ב-2009, התחרות הבינלאומית "פוצולי" באיטליה ב-2007 ובאותה שנה גם בתחרות הבינלאומית לפסנתר של סין. ב-2006 זכה בפרס הראשון בתחרות ע"ש ויארדו בניו יורק וב"תחרויות האביב" בישראל, במסגרתן זכה בפרס שר התרבות. 

על אף גילו הצעיר, נתן סטניסלבסקי כיתות אמן במוסדות מוזיקה חשובים כגון הקונסרבטוריון למוזיקה של שאנגחאי והאוניברסיטה של קלגרי. הוא זכה במלגות הצטיינות של קרן התרבות אמריקה-ישראל משנת 2002 ברציפות ושירת שירות מלא בצה"ל במעמד "מוזיקאי מצטיין". סיים בהצטיינות יתרה את לימודי התואר הראשון והשני בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב, במהלכם למד עם דניאל גורטלר ועם פרופ' אריה ורדי. במהלך לימודיו קיבל פרסים ראשונים בתחרויות בית הספר. הוא מכהן בסגל ההוראה של מוסד זה.

הופיע במדינות רבות באירופה, באמריקה הצפונית והדרומית וכן גם במזרח הרחוק. קצר הצלחה בפסטיבלים בינלאומיים חשובים, בהם פסטיבל "רבינייה" (שיקגו), פסטיבל הפסנתר של שאנגחאי, הפסטיבל הלאומי של בייג'ינג, "פסטיבל ישראל" בירושלים ופסטיבל "קלאסי בים האדום" באילת. הופיע במספר אולמות מהיוקרתיים בעולם, בהם "המרכז הלאומי לאומנויות הבמה" ו"אולם הקונצרטים של העיר האסורה" בבייג'ינג, כנסיית סן מרטין שבכיכר טרפלגר בלונדון וארמון "צריצינו" המלכותי במוסקבה. כמו כן הופיע במרכז האמנויות של סיאול, בהיכל התרבות של שיקגו וב"מרכז רוזה" בקלגרי והקליט לתחנות רדיו רבות לרוחב ארצות הברית ול"קול המוסיקה" בישראל.

ויקטור סטניסלבסקי הופיע כסולן עם תזמורות מהשורה הראשונה בישראל, לרבות התזמורת הפילהרמונית הישראלית. בחו"ל הוא הופיע עם תזמורות כגון התזמורת הלאומית של סין, התזמורת הסימפונית של הבלט הסיני הלאומי, התזמורת הפילהרמונית של רומניה, והתזמורת הסימפונית של מילאנו. 

נכון לאוקטובר 2012 מתוכננות לסטניסלבסקי הופעות בחו"ל הכוללות סדרות של אולם הקונצרטחבאו באמסטרדם ושל אוניברסיטת ייל, בנוסף להופעות בכל רחבי ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ויקטור סטניסלבסקי** |

* אתר האינטרנט הרשמי של ויקטור סטניסלבסקי (באנגלית)
* סרטונים בערוץ של ויקטור סטניסלבסקי, באתר יוטיוב
* ויקטור סטניסלבסקי באתר "הבמה"
* ויקטור סטניסלבסקי באתר קרן התרבות אמריקה ישראל (באנגלית)
* ויקטור סטניסלבסקי באתר Classical Artists Worldwide (באנגלית)
מראה פנימי
**בית הכנסת של סגד** (בהונגרית:  **Szegedi zsinagóga**), או "**בית הכנסת החדש של סגד**", הוא בית כנסת נאולוגי בעיר סגד שבדרום הונגריה, בית הכנסת השני בגודלו במדינה (לאחר בית הכנסת הגדול של בודפשט) והרביעי בגודלו בעולם. נוסד בשנת 1907 ותוכנן על ידי האדריכל ליפוט באומהורן. 

סגנונו אקלקטי וכולל מגוון אלמנטים, בהם התחייה הגותית, אדריכלות מורית ואר-נובו. גובה הכיפה 48.5 מטרים. בית הכנסת מכיל מקומות ל-806 גברים ו-623 נשים. 

את הקמת בית הכנסת יזם ב-1903 רב הקהילה, עמנואל לעף, שהיה גם בוטנאי ומחבר הספר "צמחי היהודים". הוא השפיע רבות על עיצוב הפנים של בית הכנסת ושזר בעיטוריו מצמחי ארץ ישראל באופן סמלי, כך למשל בנה את ארון הקודש מעצי שיטים שהביא ממצרים, כך שיזכיר את המשכן, אוהל מועד. כל חג מיוצג בחלון ויטראז' ובו צמחים הקשורים בחג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת של סגד** בוויקישיתוף
* אתר בית הכנסת

הערות שוליים
------------

1. ↑  מבחינת גודל המבנה, לאחר בית הכנסת עמנו-אל בניו יורק ומרכז עולמי לתורה וחסידות בעלז בירושלים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 158823497
* WorldCat: viaf-158823497

 |
**בית הכנסת של צ'קישקה** (בליטאית: **Čekiškės sinagoga**) הוא בית כנסת לשעבר בעיר צ'יקישקה, במחוז קובנה, ליטא.

המבנה
-----

בית הכנסת הוא מבנה לבנים אדום לא מטויח. יש לו שני אולמות עיקריים, והוא מכוסה בגג גמלונים של יריעות אזבסט המונחות על גבי גג שלבקת חוגרת ישן.

בבית הכנסת אולם תפילות רחב ידיים בצד המזרחי וכרך מערבי בן שתי קומות, שבקומת הקרקע יש אולם פרוזדור וחדר קטן אחד, ובקומה העליונה הייתה ממוקמת עזרת הנשים. הכניסה הראשית לבית הכנסת ממוקמת בחזיתו הדרומית של המבנה. גרם מדרגות עץ חיצוני המוביל לעזרת הנשים הוצמד ככל הנראה לחזית המערבית. החלק החיצוני של בית הכנסת השתמר.

הפנים מחולק על ידי קירות לבנים לאולם התפילה המזרחי ולשני חדרים מערביים, שמעליהם הייתה ממוקמת עזרת הנשים. החדר הצפון מערבי שימש ככל הנראה כחדר תפילה ולימוד קטן, שכן בקיר המזרחי שלו יש גומחה עם מסגרת עץ בולטת שנראית כמו ארון תורה קטן.

היסטוריה
--------

ב-22 ביולי 1887 פרצה שרפה בעיר. השרפה בצ'יקישקה הרסה את רוב התשתיות ונותרו רק 3 מבנים בעיר. רוב האוכלוסייה באותה תקופה הייתה אוכלוסייה יהודית. לאחר השרפה נבנה בית הכנסת צ'קישקה ונשאר ללא שינוי עד היום, אם כי הוא כבר לא בשימוש.

לאחר מלחמת העולם השנייה, בית הכנסת ננטש במשך זמן רב. במהלך הכיבוש על ידי ברית המועצות הוסב הבניין לאסם.

בשנת 2010 הבניין הוכרז כאתר מורשת תרבותית לשימור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת של צ'קישקה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Kauno rajono sinagogos - Čekiškės sinagoga". krsvbiblioteka.lt.
2. ↑  "KAUNO RAJONE GERBIAMAS HOLOKAUSTO AUKŲ ATMINIMAS IR SAUGOMAS ŽYDŲ KULTŪROS PAVELDAS". diena.lt.
3. 1 2  "Daugiakultūrės praeities liudininkės. Čekiškės sinagoga". bernardinai.lt/.
4. ↑  "Radijo dokumentika. Ciklas „Prarasti štetlai"". Lithuanian National Radio and Television.
5. ↑
6. 1 2  "Čekiškės sinagogos pastatas". kvr.kpd.lt.
**מולי טריפ** (באנגלית: **Mollie Tripe**;‏ 14 בספטמבר 1870 – 21 בספטמבר 1939) הייתה אמנית ומורה לאמנות ניו זילנדית.

ביוגרפיה
--------

טריפ נולדה בשם מרי אליזבת ריצ'רדסון בכרייסטצ'רץ', ניו זילנד, בתם של אדוארד ריצ'רדסון, חבר פרלמנט מטעם קאיאפוי, ואשתו השנייה, פרנסס מרי אליזבת' (קורק) ריצ'רדסון. היא למדה בבית הספר התיכון לבנות כרייסטצ'רץ'.

בשנת 1900 היא נישאה לג'וזף אלברט טריפ, עורך דין, ונולדו להם לפחות שני ילדים.

### קריירת אמנות

טריפ למדה בבית הספר לאמנות בקנטרברי ובבית הספר החדש לעיצוב ולינגטון (WSD), אז בניהולו של מייסדו, ארתור דוורסט ריילי. היא סיימה את לימודיה ב-WSD ב-1890 עם תעודת הוראה והמשיכה לתעודת מאסטר ב-1894.‏ היא החלה ללמד רישום ב-WSD ב-1889; בין עמיתיה היו ג'יימס נירן ומייבל היל. היא עזבה את בית הספר בעקבות נישואיה אך המשיכה לתת שיעורים פרטיים.

משנות ה-80 ואילך, טריפ הציגה בניו זילנד, בלונדון, בסלון פריז ובמקומות אחרים. היא התחילה את דרכה כציירת אימפרסיוניסטית אך עם הזמן התקדמה לעבר סגנון ריאליסטי יותר המבוסס על שרטוט. היא נודעה במיוחד בזכות דיוקנאותיה של אזרחים חשובים בניו זילנד, ביניהם סר רוברט סטאוט, סר פרדריק טרובי קינג, סר מייקל מאיירס, ויליאם אדוארד סנדרס והציירת דולה ריצ'מונד.

ב-1893, היא הפכה לאישה הראשונה שמונתה למועצה של האקדמיה לאמנויות היפות של ניו זילנד, והיא גם השפיעה על הקמת הגלריה הלאומית לאמנות של ניו זילנד ואוסף הדיוקנאות שלה.

היא זכתה במדליית ההכתרה ב-1937, ומתה בביתה בולינגטון ב-21 בספטמבר 1939. האפר שלה נקבר בבית הקברות קארורי.

גלריה
-----

* הפייבוריטיתהפייבוריטית
* אשת איכראשת איכר
* הבישוףהבישוף
* נמל ולינגטוןנמל ולינגטון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מולי טריפ** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Platts, Una. Nineteenth Century New Zealand Artists. Avon Fine Prints Ltd, 1980, p. 237.
2. 1 2  Vial, Jane. "Mary Elizabeth Tripe". Dictionary of New Zealand Biography. Ministry for Culture and Heritage.
3. ↑  "Cemeteries search: cremation". Wellington City Council

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* AAG: 1317
* DAAO: mary-elizabeth-tripe
* FNZA: 15159
* TePapa: 2268
* ULAN: 500175423
* VIAF: 157012648
* WorldCat (עם VIAF): 157012648

 |
גנרל **אלפרד פון הוביקי** (בגרמנית **Alfred von Hubicki**;‏ 5 בפברואר 1887 – 14 ביולי 1971) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

פון הוביקי נולד ב-5 בפברואר 1887 בפרידריכסדורף, שהשתייכה לאימפריה האוסטרו-הונגרית. בשנת 1905 התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-4, ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. פון הוביקי השתתף בלחימה בחזיתות השונות, ובמהלכה מונה למפקד גדוד הררי בחזית האיטלקית.

לאחר המלחמה הצטרף פון הוביקי לצבא האוסטרי, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1935 הועלה לדרגת גנרל מיור, ומונה כקצין מטה במשרד המלחמה, ובשנת 1936 מונה למפקד הדיוויזיה הממונעת בצבא האוסטרי.

לאחר סיפוח הצבא האוסטרי לורמאכט, מונה פון הוביקי ב-10 בנובמבר 1938 למפקד הדיוויזיה הקלה ה-4.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה פון הוביקי מפקד הדיוויזיה הקלה ה-4, ולחם עימה במהלך המערכה בפולין כחלק מהקורפוס ה-18 במסגרת הארמייה ה-14, וב-3 בינואר 1940 הפכה הדיוויזיה שבפיקודו לדיוויזיית הפאנצר ה-9. במהלך המערכה על צרפת לחם פון הוביקי עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהארמייה ה-18 בהולנד, ובשלב השני כחלק מהקורפוס הממונע ה-14 במסגרת קבוצת הפאנצר קלייסט, וב-1 באוגוסט 1940 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. במהלך המערכה בבלקן לחם פון הוביקי עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-40 במסגרת הארמייה ה-12, ועל פעולותיו קיבל ב-20 באפריל 1941 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במהלך מבצע ברברוסה לחם עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-14 במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה, ובמהלך הקרב על מוסקבה לחם עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-48 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה, ולאחר מכן במסגרת הארמייה השנייה. ב-15 באפריל 1942 פרש פון הוביקי מתפקידו, וב-22 באפריל 1942 קיבל על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-1 באוגוסט 1942 מונה פון הוביקי למפקד קבוצת הקרב סכלדה, שהפכה ב-25 באוקטובר 1942 לקורפוס ה-89, וב-1 באוקטובר 1942 הועלה לדרגת גנרל חיל השריון. ב-18 בדצמבר 1942 פרש פון הוביקי מתפקידו, וב-30 באפריל 1943 מונה שוב למפקד הקורפוס ה-89. ב-11 ביוני 1943 מונה פון הוביקי לאחראי התגבורות בקבוצת ארמיות מרכז, וב-20 ביולי פרש מתפקידו. בדצמבר 1943 מונה לראש המשלחת הצבאית בסלובקיה, וב-1 באוקטובר 1944 פרש מתפקידו.

### לאחר המלחמה

לאחר המלחמה התגורר פון הוביקי בווינה עד למותו ב-14 ביולי 1971.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלפרד פון הוביקי** בוויקישיתוף
* אלפרד פון הוביקי באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית
**סאברן** (בצרפתית: **Saverne** ובאלזסית: **Zàwere**) היא קומונה במחוז בא-רן בחבל גראנד אסט הצרפתי. בשנת 2011 היו בקומונה 11,685 תושבים.

גאוגרפיה
--------

סאברן נמצאת בצפון-מערב אלזס, קרוב לגבול עם לורן וכ-40 ק"מ מערבית לעיר שטרסבורג. את העיר חוצה נהר הזורן ותעלת מארן-ריין. בסמוך לעיר נמצא מעבר הרים סאברן ברום של 413 מטר מעל לגובה פני הים שמהווה מעבר הרים טבעי בין מישור אלזס לעמק הלורן בהרי הווז'. כיום עובר דרך מעבר הרים זה כביש מהיר A4, המקשר בין פריז לשטרסבורג.

היסטוריה
--------

ישנם ממצאים מהמאה הראשונה לפני הספירה להתיישבות בעיר בעיקר של גאלים. במיקום זה הרומים הקימו קסטרום, בשם *Tres Tabernae*, לאחר שכבשו את גאליה, בעיקר בגלל מיקומה האסטרטגי של העיר, במעבר בין מישור אלזס לעמק הלורן. במהלך הכיבוש הרומי, נבנה החלק הגבוה של העיר ובהמשך במאה השלישי נבנתה חומה מסביב לעיר. גם תחת שלטון האימפריה הפרנקית ההתיישבות התרחבה ואף עברה לצפון נהר הזורן. כאשר לכל אורך הנהר נבנו טחנות רוח. לאחר החלוקה של האימפריה הפרנקית לפי חוזה ורדן ב-873, העיר הייתה באימפריה הרומית הקדושה והייתה תחת שלטונו של הבישוף של שטרסבורג עד למהפכה הצרפתית. החל מהמאה ה-16 נכבשה העיר מספר פעמים, במרד האיכרים של אלזס נכבשה העיר לראשונה מאז הכיבוש הרומי. במלחמת שלושים השנים העיר לא נכבשה, אך חלק גדול ממנה נהרס, כולל הארמון שהיה בעיר. הארמון, כמו כל העיר, נבנה מחדש. העיר נכבשה מחדש לאחר מלחמת צרפת–פרוסיה ב-1870, וחזרה לשלטון צרפת לאחר מלחמת העולם הראשונה.

בערב מלחמת העולם הראשונה ב-1913 אירעה בעיר פרשת סאברן. הפרשה החלה לאחר שחיל מצב גרמני שהוצב בעיר נהג להשפיל את התושבים האלזסים של העיר. בעקבות כך מרדו תושבי העיר בצבא הגרמני. הצבא הגרמני הגיב להתקוממות בפעולות חריפות, ובחלקן אף לא-חוקיות.

העיר נכבשה בשלישית בתחילת מלחמת העולם השנייה ושוחררה ב-22 בנובמבר 1944 על ידי הדיוויזיה המשוריינת השנייה של צרפת החופשית בראשות גנרל לקלרק, יומיים לפני שכוחות אלו שחררו את שטרסבורג ואלזס כולה.

ערים תאומות
-----------

* רוסיהרוסיה פרוקוב, רוסיה
* גרמניהגרמניה דונאואשינגן (אנ'), גרמניה
* פוליןפולין מלאווה, פולין
* אנגליהאנגליה לאומינסטר (אנ'), אנגליה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סאברן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סאברן
* סאוורן (צרפת), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007562029505171
* BnF: cb15271579j (data)
* GND: 4067247-5
* LCCN: n81127261
* MusicBrainz: fc00b647-f938-41d3-a17a-5102b9333f09
* NKC: ge1072232
* VIAF: 152458273
* WorldCat: lccn-n81127261

 |
**פרידריך וילהלם ויקטור אלפרד פון קלייסט** (בגרמנית: **Friedrich Wilhelm Viktor Alfred von Kleist**‏; 16 בנובמבר 1857 – 13 במאי 1921) היה גנרל לוטננט גרמני אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

קלייסט נולד ב-16 בנובמבר 1857 במגדבורג שהשתייכה אז לממלכת פרוסיה. הוא היה נצר למשפחה אריסטוקרטית חשובה שמקרבה באו אנשי צבא גרמנים רבים לאורך השנים. אביו של אלפרד, אוגוסט, שרת בצבא הפרוסי בדרגת גנרל מיור. אלפרד התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית ב-1876 והוצב ברגימנט הגרנדירים ה-1 (פרוסיה המזרחית). בדצמבר של אותה שנה הועבר לחיל התותחנים, ושרת ברגימנט ארטילריית השדה ה-1 ("הנסיך אוגוסט מפרוסיה"). בין אוקטובר 1878 לספטמבר 1880 למד בבית ספר לתותחנות בברלין, ולאחר מכן שרת שלוש שנים נוספות באותו רגימנט עד שביוני 1883 החל לשמש כמורה בבית הספר לתותחנות. במרץ 1887 הועלה לדרגת לויטננט, ובדצמבר 1890 הועלה לדרגת האופטמן ומונה למפקד סוללה ברגימנט ארטילריית השדה ה-14 (באדן - "הדוכס הגדול"). באפריל 1901 הועלה לדרגת אובר-לויטננט, ושנתיים מאוחר יותר מונה למפקד בית הספר לתותחנות. בספטמבר 1907 הוא הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, ובאוקטובר 1909 מונה למפקד רגימנט ארטילריית השדה ה-74. בנובמבר 1910 קודם לדרגת אוברסט, ובאוקטובר 1913 לדרגת גנרל מיור. באפריל של אותה שנה הוא מונה למפקד בריגדת ארטילריית השדה ה-6.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

 ערך מורחב – **מלחמת העולם הראשונה**  

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, היה קלייסט מפקד בריגדת ארטילריית השדה ה-6. קלייסט לחם במהלך קרבות הפלישה הגרמנית לבלגיה והקרבות הראשונים בחזית המערבית. באפריל 1915 הוא הועבר לפקד על הדיוויזיה ה-115 שזה עתה הוקמה. הוא לחם הדיוויזיה בקרב ארטואה השני ובקרבות נוספים בחזית המערבית, עד שבסוף יולי הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית והשתתפה במתקפת גורליצה-טרנוב. בנובמבר 1916 הועברה הדיוויזיה לחזית הרומנית. עד דצמבר השתתפה הדיוויזיה בכיבוש רוב שטח רומניה, וסייעה גם בכיבוש בוקרשט. בסוף דצמבר השתתפה הדיוויזיה בקרב רימינקו ובקרב סאראטה. הדיוויזיה נותרה ברומניה ככוח כיבוש. בנובמבר 1917 קודם קלייסט לדרגת גנרל לוטננט, ובפברואר 1918 מונה למפקד הקורפוס ה-58 אשר הוצב בחזית המערבית. הוא לחם עם הקורפוס בהצטיינות בבלימת במתקפת מז-ארגון, וב-8 באוקטובר 1918 קיבל את עיטור הפור לה מריט.

ב-18 בינואר 1919, לאחר סיום המלחמה, מונה קלייסט למפקד קורפוס המילואים ה-6, וב-1 בפברואר של אותה שנה הועבר לפקד על הקורפוס ה-4. הוא פרש מהצבא ביולי של אותה שנה. 

ב-1894 נישא קלייסט לאליזבת גיברס אשר ילדה לו בת אחת. אליזבת האריכה ימים אחריו ונפטרה ב-1944 בפוטסדאם.

קלייסט נפטר בברנדנבורג ב-13 במאי 1921 בגיל 63.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלפרד פון קלייסט** בוויקישיתוף
* אלפרד פון קלייסט (באנגלית)
* אלפרד פון קלייסט (בגרמנית)
* ביוגרפיה של אלפרד פון קלייסט (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 13606289X
* ISNI: 0000 0000 5818 2792
* SUDOC: 15348621X
* VIAF: 80470684
* WorldCat: viaf-80470684

 |
**בית הכנסת של ורליץ** הוא בית כנסת ששוכן על גבעה מלאכותית בקצה המזרחי של ממלכת הגנים של דסאו-ורליץ. בית הכנסת הוא אתר מורשת עולמית של אונסק"ו משנת 2000.

היסטוריה
--------

הדוכס לאופולד השלישי, דוכס אנהלט-דסאו, חסיד עידן הנאורות, הקים את בית הכנסת בשנת 1790 כביטוי למדיניות הסובלנות הדתית שלו, אך גם כקישוט לגינותיו. בית הכנסת הקודם נהרס במהלך שיפוצה של ורליץ. בית הכנסת היה היחיד בעיירה הזעירה ורליץ, ושימש את הקהילה היהודית שלה בעידן בו יהודים התגוררו בנסיכויות הגרמניות באישורו של הנסיך (במקרה זה: דוכסות אנהלט-דסאו).

בית הכנסת תוכנן על ידי פרידריך וילהלם פון ארדמנסדורף, אדריכל החצר של הדוכס, שעיצב אותו על פי מקדש וסטה (אנ') העתיק בטיבולי שבאיטליה.

שנים עשר פילסטרים מעטרים את החלק החיצוני. דלת אחת הובילה לקומת הקרקע אל החדר שמול ארון הקודש והשנייה לגלריה החצי עגולה שנתמכה על ידי שישה עמודים בסגנון הסדר הדורי. הבימה הייתה במרכז הבניין. יש שנים עשר חלונות עגולים מתחת לקו הגג. הגג הוא חרוטי. המרתף הכיל מקווה ותנור לחימום המים.

בית הכנסת הוכרז כאנדרטה לאומית בשנת 1937. למרות שהמבנה ניזוק קשות במהלך פוגרום ליל הבדולח הנאצי בשנת 1938, הצליח הנס הלרווורדן, מנהל הפארק, להציל אותו מהרס, ואיבד עקב כך את מקום עבודתו. בשנת 2003 החל שיחזור של בית הכנסת וכיום הוא משמש כמוזיאון קטן המציג את ההיסטוריה של הקהילה היהודית בוורליץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת של ורליץ** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "About Wörlitz - Sights - Synagogue". woerlitz-information.de.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 262963397
* WorldCat (עם VIAF): 262963397

 |