recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
וילונות מקלחת
**אפקט וילון המקלחת** הוא תופעה פיזיקלית בה וילון מקלחת נמשך אל תוך המקלחת בעוד המים זורמים. התופעה תוארה במגזין סיינטיפיק אמריקן יחד עם מספר תאוריות אשר מנסות להסביר את התופעה, אך ללא מסקנה חד משמעית.

תאוריות
-------

### אפקט הארובה

תאוריית אפקט הארובה גורסת כי אוויר חם (מהמקלחת) עולה מעל וילון המקלחת וכך נוצר תת לחץ אשר גורם למשיכת הווילון לתוך המקלחת. יחד עם זאת, אפקט וילון המקלחת נצפה גם כאשר המים במקלחת קרים ועל כן זה אינו המנגנון היחיד המשתתף בפעילות זו.

### אפקט ברנולי

ההסבר הפופולרי ביותר לאפקט וילון המקלחת הוא עקרון ברנולי. לפי עיקרון זה, ככל שמהירות האוויר עולה, כך הלחץ שלו קטן. ההסבר שניתן לאפקט וילון המקלחת הוא שהמים שיוצאים מראש המקלחת גורמים לאוויר בסביבתם להאיץ וכתוצאה מכך, לפי עקרון ברנולי, ייווצר תת-לחץ במקלחת שיגרום לווילון להימשך פנימה.

### מערבולת אופקית

סימולציית מחשב של מקלחת הראתה כי אף אחת מהתאוריות האחרות אינה מסבירה את אפקט וילון המקלחת, אלא כי הזרם מראש המקלחת גורם ליצירת מערבולת אופקית. במרכז המערבולת נוצר אזור תת-לחץ אשר גורם ליניקת הווילון.

פרופסור דייוויד שמידט מאוניברסיטת מסצ'וסטס זכה בשנת 2001 בפרס איג נובל בפיזיקה על הפתרון החלקי לשאלה. הוא השתמש בקוד זרימה חישובית (Computational Fluid Dynamics – CFD) כדי להשיג את התוצאות. פרופסור שמידט טוען שהעבודה נעשתה בשביל הכיף ובזמנו הפנוי ללא שימוש במענק או בכספי ציבור.

### אפקט קואנדה

אפקט קואנדה הוא הנטייה של זורם המתקדם במהירות להיצמד אל קיר סמוך.

### עיבוי

אדי המים החמים מהמקלחת מתעבים על צידי הווילון וגורמים לירידת הלחץ שם. במצב מתמיד האדים יוחלפו באדים חדשים, אך בפועל כתוצאה משינויים בטמפרטורת המים, סך ייצור האדים יגרום ליניקה.

### לחץ אוויר

אוויר קר מחוץ למקלחת דחוס יותר מאוויר חם בתוכה ולכן לחץ האוויר מחוץ למקלחת גבוה יותרת ודוחק את הווילון אל תוך המקלחת.

פתרונות
-------

וילונות מקלחת רבים מגיעים עם מאפיינים אשר מסייעים להפחית את אפקט וילון המקלחת. קיימים וילונות בעלי פטמות יניקה אשר ניתן להצמיד לקירות המקלחת. וילונות אחרים מצוידים במגנטים בתחתיתם על מנת להצמידם לאמבטיה, אך אינם יעילים לכל אמבטיה או מקלחון.  

תליית הווילון רחוק מראש המקלחת (גבוה או נמוך) עשוי להפחית את האפקט.

ניתן להשתמש במוט טלסקופי מהסוג המשמש לתליית וילון אמבטיה, על מנת לחסום בעזרתו את הווילון בחלקו התחתון ולמנוע ממנו להישאב פנימה.

ניתן לתלות חוט ארוך עם משקולת מהמקל אשר מחזיק את הווילון בפנים המקלחת, כך שהמשקולת תחסום את הווילון מלהיכנס. 

קיימת טענה כי הפעלת מפזר חום בחדר המקלחת מפחיתה מהאפקט. פתרון זה עונה על מספר תאוריות: לחץ אוויר (יצירת אוויר חם מחוץ למקלחת וכך להשוות את הלחצים), אפקט ברנולי (יצירת זרימת אוויר גם מחוץ למקלחת) ואפקט הארובה.

קישורים חיצוניים
----------------

* STEMbite: Shower Curtain Mystery, סרטון הממחיש את התופעה באתר יוטיוב
* פרס "איג נובל" לאיש שגילה למה נדבק וילון המקלחת לרגליים, באתר הארץ, 15 באוגוסט 2011

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  The Straight Dope: Why does the shower curtain blow in despite the water pushing it out (revisited)?, www.straightdope.com
2. ↑  What Is The Shower Curtain Effect?, Zidbits - Learn something new everyday! (באנגלית)
3. ↑  Shower Curtain Rises on Ig Nobels, WIRED (באנגלית)
4. ↑  The Straight Dope: Why does the shower curtain blow up and in instead of down and out?, www.straightdope.com
**איג דה ורמנדואה** (בצרפתית: **Hugues Ier de Vermandois**‏; 1057 - 18 באוקטובר 1101), בנו של אנרי הראשון ואחיו הצעיר של פיליפ הראשון מלך צרפת.

חייו
----

בנובמבר 1095 התקיימה מועצת הכנסייה הקתולית בעיר קלרמון (כיום קלרמון-פראן בצרפת) שבה קרא האפיפיור אורבנוס השני למסע צלב נגד הסלג'וקים שבמרוצת המאה האחת עשרה הצליחו לכבוש את מסופוטמיה, את אסיה הקטנה, את סוריה ואת ארץ ישראל.

פיליפ הראשון, מלך צרפת לא היה רשאי לקחת חלק במסע הצלב משום שנודה על ידי האפיפיור אורבנוס השני באשמת נישואים לא חוקיים, ולכן אחיו הצעיר איג דה ורמנדואה יצא למסע הצלב במקומו.

באוגוסט 1096 הוא יצא עם צבאו מצרפת לאיטליה. מעיר הנמל בארי שבדרום מזרח איטליה צלח את הים האדריאטי בכוונה להגיע לטריטוריה של האימפריה הביזנטית, אך רבות מספינותיו נטרפו בים בגלל סערה שהתחוללה לחופי עיר הנמל הביזנטית דורס. 

איג דה ורמנדואה ומרבית צבאו נתפסו בידי הביזנטים והובאו לקונסטנטינופול בנובמבר 1096. לפני שהגיע לקונסטנטינופול שלח מכתב שחצני ומעליב לאלכסיוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית שבו נאמר: 

> 
> הו מלך! עליך לדעת כי אני מלך מלכי המלכים, שליט עליון על כל אשר תחת השמים. לכשאגיע אני מתיר לך לקבל את פני בהוד ובהדר כיאה למעמדי האציל.
> 
> 
> 
> — The\_Alexiad/Book\_X Chapter VII
> 

הקיסר, שהיה למוד ניסיון, החזיק את איג דה ורמנדואה כעציר במנזר, ושחררו רק לאחר שהאחרון נאות לקיים טקס שבועת אמונים להישבע לו אמונים כוואסל.

ביולי 1098, אחרי שהצלבנים הצליחו לעבור דרך הטריטוריה של הסלג'וקים ולכבוש את אנטיוכיה (כיום אנטקיה שבדרום טורקיה), איג דה ורמנדואה השתתף במשלחת אל אלכסיוס הראשון שמטרתה הייתה לבקש ממנו להגיע לאנטיוכיה ולקחת לידיו את הנהגת מסע הצלב. הקיסר, שחשש מכוונותיהם של הצלבנים, התחמק מלתת תשובה לפני שיובטח לו השלטון על העיר.

בינתיים איג דה ורמנדואה חזר לצרפת, ומשהגיע לשם נאשם בכך שלא הצטרף לצלבנים שהמשיכו במסעם לכיבוש ארץ ישראל, ולא מילא את שבועתו לעלות לרגל לירושלים, והאפיפיור פסקליס השני איים לנדותו.

איג דה ורמנדואה הצטרף למסע הצלב של 1101, אך בספטמבר של אותה שנה נפצע בקרב, ובאוקטובר מת מפצעיו בעיר טרסוס (כיום בדרום טורקיה).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איג דה ורמנדואה** בוויקישיתוף
**אפקט יארקובסקי** (באנגלית: **Yarkovsky effect**) נקרא על שם המהנדס הפולני-רוסי אוסיפוביץ' יארקובסקי (1844 - 1902) ששיער את קיומו במחקר שערך ב-1900. הוא מתבטא בשינוי הציר הראשי של מסלול אסטרואיד על ידי כוח של קרינת חום. האפקט יכול לשנות במעט גם את סיבובו העצמי של הגוף, אם כי בהשוואה לאפקט יורפ השפעתו על מאפיין זה זניחה.

הכוח פועל על אסטרואידים קטנים יחסית שקוטרם קטן מ 20 ק"מ ויכול להזיז את אלה הנמצאים בחגורת האסטרואידים (בין מסלולו של מאדים למסלולו של צדק), לקרבת כדור הארץ. קיומו הוכח לראשונה על ידי המעבדה להנעה סילונית ב-2003 באסטרואיד 6489 גולֶבְקָה הקרוב לכדור ארץ וקטן דיו (אורכו 500 מטר).

הסבר התופעה
-----------

בזמן הקפתו היומית את השמש צד אחד של האסטרואיד מואר באופן אסמיטרי כלומר צד אחד מקבל מספר רב יותר של פוטונים אשר נדרש זמן מסוים להקרינם חזרה בשעות אחר הצהריים והערב. נוצר כוח מנוגד לכיוון הקרינה. אפקט זה נובע מהחזרת הפוטון והוא **אפקט מושהה** בניגוד ללחץ הקרינה הקלאסי.

ניתן לפרק כוח זה לשני ישרים: זה העובר דרך השמש והאסטרואיד וזה המאונך לו - שהוא בכיוון המסלול. לוּ מסלול האסטרואיד היה מעגלי המרכיב השני היה זהה למשיק המסלול. אך היות שהמסלול אקסצנטרי, אין זה כך והמרכיב השני אחראי לגידול איטי ומתמשך באורך הציר הראשי במקרה של תנועה קדימה. (במקרה של תנועה אחורה רטרוגראדיות תהיה הקטנה איטית ומתמשכת של הציר הראשי). האפקט היומי המתואר גרם לאסטרואיד גולבקה לדוגמה לסטות ב 15 קילומטר תוך שתים-עשרה שנה. כוח זה משנה גם את מידת הטיית המסלול ומהירות הגוף סביב עצמו. 

בדומה לאפקט היומי קיים אפקט יארקובסקי עונתי הנובע מהטיית חלק מהגוף לעבר השמש לתקופה ארוכה (הקיץ) שתגרור פליטת חום בתום העונה.

המשתנים בהם תלוי אפקט יארקובסקי
-------------------------------

* המרחק מן השמש
* נטיית ציר הסיבוב
* התנע הזוויתי
* גודל האסטרואיד
* צורתו
* מאפייניו התרמיים (ובמיוחד שימור החום)

קישורים חיצוניים
----------------

* הדמיה של שינוי מסלול אסטרואיד על ידי צביעתו בלבן, תוך הסתמכות על אפקט יארקובסקי

הערות שוליים
------------

1. ↑  2005JBAA..115..207B Page 207, adsabs.harvard.edu
**תל אבו סלימה**
(למפת סיני מוגדלת)אל ערישאל עריש
אסמאעיליהאסמאעיליה
שארם א-שייח'שארם א-שייח'
סואץסואץ
ג'בל קתרינהג'בל קתרינה
טאבהטאבה
נואיבהנואיבה
אבו רודסאבו רודס
נח'לנח'ל
א-טורא-טור
פורט סעידפורט סעיד
**ישראל**
**ירדן**
**ערב  
הסעודית**
**הים התיכון**
**הים האדום**תל אבו סלימה**תל אבו סלימה**(למפת סיני רגילה)אל ערישאל עריש
אסמאעיליהאסמאעיליה
שארם א-שייח'שארם א-שייח'
סואץסואץ
ג'בל קתרינהג'בל קתרינה
טאבהטאבה
נואיבהנואיבה
אבו רודסאבו רודס
נח'לנח'ל
א-טורא-טור
פורט סעידפורט סעיד
**ישראל**
**ירדן**
**ערב  
הסעודית**
**הים התיכון**
**הים האדום**תל אבו סלימה**תל אבו סלימה**
**תל אבו סלימה** הוא האתר החמישי שחפר הארכאולוג פלינדרס פיטרי בדרום ארץ ישראל בעת מגוריו בירושלים .האתר נמצא בצפון חצי האי סיני, כלומר מחוץ לגבולות ארץ ישראל המנדטורית והוא משתייך למצרים. האתר נמצא בסמוך לשיח' זוויד במרחק של כ-2.5 ק"מ מחוף הים. פיטרי קיים כאן שלוש עונות חפירה קצרות בין השנים 1935‏-1936. התל אינו קיים יותר, העפר מהתל שימש את תושבי הסביבה אשר השתמשו בו לטיוב אדמת שדותיהם.

זיהוי האתר
----------

פיטרי זיהה כאן את אנתדון ההלניסטית, בניגוד למקורות ההיסטוריים (פליניוס, יוסף בן מתתיהו ואחרים) המזהים את אנתדון בין עזה לאשקלון. זיהוי זה לא היה מקובל על יוחנן אהרוני. רוני רייך הציע לזהות את הממצאים מתקופת הברזל שנמצאו באתר עם הקרום (מרכז מסחרי, שוק) אשר הופיע בכתובת "הקרום החתום של מצרים" מתקופת סרגון השני מלך אשור משלהי המאה השמינית לפנה"ס.

החפירות והממצאים באתר
---------------------

פיטרי חפר כרבע מן האתר. הוא הבחין והפריד בין שכבות אחדות. השכבות תוארכו מהמאה ה-14 לפנה"ס- תקופת הברונזה המאוחרת ועד המאה ה-1 לפנה"ס - התקופה הרומית הקדומה.

התגלית העיקרית נמצאה בשכבה G שבה נמצא החלק הצפוני-מזרחי של מצודה שקירותיה בנויים לבני טיט מיובשות בשמש. כמו כן נחשפו טורי חדרים הסדורים סביב חצר מרכזית. את המצודה הקיפה חומה שיסודותיה כלפי חוץ מדורגים. פיטרי ייחס את החומה לשכבה הקודמת H, אך בדיקה חוזרת של הדו"ח מצביעה על כך שהחומה והמצודה הם מאותה שכבה. החומה גם הגביהה את המצודה מטרים אחדים מעל לחולות הסובבים של צפון סיני. 

פיטרי הבחין בחדר אחד יוצא דופן במבנהו מבין חדרי המצודה. הוא זיהה אותו כמקדש. המיוחד בחדר זה שגרם מדרגות עולה אל משטח רבוע ושניהם, גרם המדרגות והמשטח מרוצפים לבנים צרופות בכבשן. זהו המקום היחיד בארץ ישראל (טרם התקופה הרומית) שנתגלה שימוש בלבנים צרופות. 

פיטרי יחס את המצודה לתקופה הבבלית. הארכאולוג רוני רייך הציע, על פי הסממנים האשוריים שנמצאו במבנה להקדים את תיארוכו למאה ה-8 לפנה"ס. לדעתו הייתה כאן מצודה אשורית ששימשה מרכז שליטה ומנהל אשורי למרכז מסחרי (קרום) שהקימו האשורים אל מול מצרים כדי להבטיח יציבות צבאית באזור.

לקריאה נוספת
------------

* רוני רייך, **לזיהוי הKaru"- החתום של מצרים**, ארץ-ישראל ט"ו (ספר יוחנן אהרוני) (תשמ"א), עמ' 283-287, תקציר אנגלי בעמ' \*84 - \*85.

R. Reich, The Identification of the "Sealed Karu of Egypt", Israel Exploration Journal 34\* (1984), pp. 32-38.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תל אבו סלימה** בוויקישיתוף
* בנו רותנברג, חמש ערים בחולות, דבר, 8 בפברואר 1957 - כתבה על סיור של משלחת סטודנטים בראשות יוחנן אהרוני בחמישה אתרים של ערי נמל עתיקות בין עזה לאל עריש.
**שמואל אדלמן** (נולד ב-29 באוגוסט 1951) הוא שחקן טלוויזיה וקולנוע ישראלי.

ביוגרפיה
--------

במהלך השנים השתתף אדלמן במספר סרטים וסדרות טלוויזיה. בשנת 1989 שיחק בסרטו של יוסי זומר "רסיסים" ובסרט "שדות ירוקים" בבימויו של יצחק צפל ישורון. בשנת 1990 שיחק בסרט "שורו", את דמותו של "שלומי". בשנת 1995 עשה את תפקידו בסרטו האוטוביוגרפי של הבמאי והתסריטאי דוד קריינר "ב-72 לא הייתה מלחמה".

ב-1999 שיחק בסרט הטלוויזיה "גופה בחולות".

בשנת 2003 שיחק בסרט הקולנוע "האסונות של נינה" וב"הדמעות של אמסלם". בשנת 2004 שיחק בסרט "אור", בבימויה של קרן ידעיה. באותה שנה השתתף אדלמן בסרט הקולנוע "אהבה קולומביאנית".

בשנת 2006 גילם את דמותו של "ישראל בוכניק" בסדרת הטלוויזיה "הבורר". בשנת 2009 הוקרן סרטו של אורי רביד, "אילי ובן", בו השתתף אדלמן. בשנת 2012 שיחק בסדרת הטלוויזיה "ילדי ראש הממשלה", פרי עטם של נעה רוטמן ושחר מגן. בשנת 2014 שיחק בסדרה עממיות את דמותו של מר אפל.

ב-2018 השתתף בסרטו של יצחק צפל ישורון "אלסקה".באותה שנה השתתף גם בסרט "הצלילה".

קישורים חיצוניים
----------------

* שמואל אדלמן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* שמואל אדלמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* שמואל אדלמן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* שמואל אדלמן, באתר ספר הקולנוע הישראלי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011103069805171
* LCCN: n2019073242
* VIAF: 7792157704219644440004
* WorldCat: lccn-n2019073242

 |
**קולבוטן פוטבול** (שמו המלא בנורווגיה: **Kolbotn Fotball Kvinner**) הוא מועדון כדורגל נשים מהעיר קולבוטן שבאקרסהוס, נורווגיה.

מאז 1995, משחקת הקבוצה בליגת העל הנורווגית, ולזכותה שלוש אליפויות וגביע מדינה אחד.

היסטוריה
--------

קבוצת כדורגל הנשים של מועדון הספורט קולבוטן הוקמה ב-1985, ובמשך כעשר שנים שיחקה בליגות הנמוכות של נורווגיה. השינוי חל ב-1994, אז סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגה השנייה, והעפילה לראשונה בתולדותיה לליגת העל. בעונת הבכורה של קולבוטן בליגה הראשונה, חתמה בקבוצה החלוצה הישראלית, סילבי ז'אן, שמהר מאוד הפכה לכובשת הבכירה שלה. הישג השיא של ז'אן עם הקבוצה הייתה ההעפלה לגמר גביע המדינה ב-1998, שם הפסידה 4-0 לטרונדהיימס-ארן.

בשנת 2002 זכתה הקבוצה באליפות ראשונה בתולדותיה, לאחר שהפסידה רק משחק אחד במהלך העונה. שנה לאחר מכן היא השתתפה בפעם הראשונה בגביע אופ"א (ליגת האלופות כיום), והגיעה עד רבע הגמר. היא זכתה בשתי אליפויות רצופות בשנים 2005 ו-2006, ובגביע הנורווגי ב-2007. באותה שנה היא אף העפילה עד לחצי גמר גביע אופ"א, והפכה לקבוצה הנורווגית השנייה אי פעם שמגיעה להישג זה.

תארים
-----

* **ליגת העל הנורווגית**: 3

2002, 2005, 2006
* **הגביע הנורווגי**: 1

2007

שחקניות מפורסמות
----------------

* איסלנדאיסלנד קתרין יונסדוטיר
* ישראלישראל סילבי ז'אן
* נורווגיהנורווגיה סולביי גולברנסן
* נורווגיהנורווגיה איזבל הרלובסן

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של קולבוטן
**ויאצ'סלב איוואנוב** (ברוסית: **Вячеслав Иванов**; ‏30 ביולי 1938) היה חותר סובייטי. הוא זכה באליפות ב-3 אולימפיאדות: (מלבורן 1956 רומא 1960 וטוקיו 1964). באליפות העולם של שנת 1962 הוא זכה במדליית זהב.

ביוגרפיה
--------

ויאצ'סלב איוואנוב נולד במוסקבה. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא פונה עם אימו לברנאול. אביו והאח הבכור נהרגו במלחמה. בשנת 1943 הוא חזר למוסקבה. בהיותו ילד איוואנוב התאמן בענפי ספורט שונים ובשנת 1952 הגיע לחתירה.

בשנת 1955 זכה באליפות ברית המועצות ונכלל בנבחרת שנסע לאולימפיאדה. סגנון של איוואנוב היה מתאפיין בהתחילה איטית וסיומת מהירה במיוחד.

בשנת 1959 איוואנוב היה החותר הראשון שהצליח לרדת מ-7 דקות בחתירה ל-2000 מ'.

בשנת 1962 לראשונה נערכה אליפות העולם ואיוואנוב זכה במדליית זהב.

הוא לא נכלל בסגל הנבחרת שנסע למשחקים האולימפיים של שנת 1968. בעקבות כך, איוואנוב עזב את הספורט ולא חזר להתחרות.

השתתפות באולימפיאדות
--------------------

בגיל 18 איוואנוב נסע לאולימפיאדה ובאופן מפתיע זכה במדליית זהב. בתחרות הגמר הוא עבר את המתחרה שהוביל מתחילת המרוץ, רק במטרים אחרונים. במהלך הענקת המדליה איוואנוב החליק והמדליה נפלה לאגם. למרות המאמצים היא לא נמצאה והועד האולימפי סיפק לו מדליה חלופית.

בשנת 1960 הגיע למשחקים האולימפיים בפעם השנייה וזכה במדליית זהב נוספת תוך שהוא מקדים את המקום השני ב-8 שניות.

בשנת 1964 זכה במדליית זהב שלישית והפך לשחקן הראשון שזכה ב-3 מדליות זהב אולימפיות בענף.

איוואנוב ציפה שהוא יהיה חלק בנבחרת של משחקי 1968 במקסיקו. אומנם לאור ירידה בתוצאות (מקום שישי בלבד באליפות העולם בשנת 1966 ומקום שני באליפות אירופה בשנת 1967) פעילי המנגנון החליטו לשלוח למשחקים חותר חדש שלא הצליח להתברג לתחרות הגמר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויאצ'סלב איוואנוב** בוויקישיתוף

* ויאצ'סלב איוואנוב, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* ויאצ'סלב איוואנוב, באתר olympedia.org
* ויאצ'סלב איוואנוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 104144648413740552576
* WorldCat (עם VIAF): 104144648413740552576

 |
הכניסה למתקן
**המסע הפרוע של מר קרפד** (באנגלית: **Mr. Toad's Wild Ride**) הוא מתקן שעשועים מסוג מתקן אפל שהיה מצוי בפארקי השעשועים של חברת וולט דיסני. כיום המתקן מצוי רק בדיסנילנד שבאנהיים, קליפורניה, והוא אחד המתקנים הבודדים שעדיין פעילים מיום פתיחת הפארק ב-1955.
המתקן מתרחש בתוך סרט ההנפשה של אולפני וולט דיסני שנעשה על פי הסיפור "הרוח בערבי הנחל", "הרפתקאות איכבוד ומר טוד".
בעבר היה מתקן זהה גם בממלכת הקסם בדיסניוורלד שבפלורידה אולם שם הוחלף המתקן (על אף מחאות רבות של מעריצים) והוחלף במתקן הרפתקאותיו הרבות של פו הדוב.

תיאור המתקן
-----------

תבליטי אבן של הדמויות מתוך הסרט
המבקרים במתקן נכנסו באחת משתי כניסות למתקן, שם הועלו על כלי רכב שנסעו במסלולים שונים, כך שכל מבקר יכול היה לצפות במתקן מזווית שונה בהתאם למסלול בו נסע.

המבקרים עברו דרך סצנות מהסרט "הרוח בערבי הנחל": ראשית המסע באחוזות קרפד, שם המבקרים מתרסקים לתוך האח ומצליחים להימלט ברגע האחרון משריון נופל. משם נוסע הרכב בו נוסעים המבקרים דרך חצר המשק, רחוב כפרי ובית משפט.

אין מדובר ברכבת הרים, אולם במתקן פניות חדות והמכונית נוסעת במהירות רבה. באחד השלבים רואים המבקרים את המכונית המסיעה מבקרים מהמסלול האחר נעה לעברם במהירות, וברגע האחרון סוטות המכוניות זו מזו על מנת למנוע התנגשות.

סיום המתקן ידוע בכך שהרכב בו נוסעים מתנגש ברכבת, והמבקרים נלקחים ל"גהנום" - סצנה בחדר חם עם שדונים הקופצים סביב. אך בסרט ובספר אין אף סצנה שבה מר קרפד מגיע לגהנום

מידע על המתקן
-------------

### דיסנילנד

* **פתיחה:** 17 ביולי 1955
	+ **פתיחה מחודשת:** 23 במאי 1983
* **אורך הנסיעה במתקן:** 2:01
* **שיטת הפעלה:** מתקן אפל

### ממלכת הקסם

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל דיסני** |

* **פתיחה:** 1 באוקטובר 1971
* **סגירה:** 7 באוקטובר 1998

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המסע הפרוע של מר קרפד** בוויקישיתוף

|  **אטרקציות בפארקי דיסני** |
| --- |
| **הרחוב הראשי של ארצות הברית** | פנטזיה בשמים • התהלוכה החשמלית של הרחוב הראשי • משאלות |
| **ארץ הפנטזיה** | טירת סינדרלה • מזחלות מטרהורן • הפילהרקסם של מיקי • המסע הפרוע של מר קרפד • מעופו של פיטר פן • דרך השמים • טירת היפהפייה הנרדמת • זה עולם קטן • הרפתקאותיו הרבות של פו הדוב • מסעות הקסם |
| **ארץ המחר** | מסע דרך החלל הפנימי • אמריקה שרה • אוטופיה • משגרי החלל של באז שנות אור • קפטן איו • קרוסלת הקידמה • מעוף החלום של דלתא • מסע הצוללת בעקבות נמו • אם היו לך כנפיים • חדשנות • פיפלמובר / רשות התחבורה של ארץ המחר • סילוני הטילים / אסטרו אורביטר • מטות הטילים • הר החלל • סטאר טורס • הבריחה הגדולה של סטיץ' |
| **ארץ המערב הפרוע** | רכבת הר הרעם הגדול • אינדיאני עץ האורן • נהרות אמריקה • הר הרסס |
| **ארץ ההרפתקאות** | הרפתקאות אינדיאנה ג'ונס • מסע בג'ונגל • שודדי הקאריביים • רוחות שוצפות / אינדיאנה ג'ונס ומקדש הסכנה • חדר הטיקי הקסום |
| **מתקנים ואזורים נוספים** | מועדון 33 • ג'מבורי דובי הכפר • ארץ החיות הקטנות • פנטזמיק! • הטירה המכושפת • כיכר ניו אורלינס • שומר הזמן • כיכר החרות • עיר ההנפשה של מיקי • משלחת אוורסט |
**גראמן גאלפסטרים II**‏ (**Gulfstream II**) הוא מטוס מנהלים שתוכנן ויוצר על ידי חברת גראמן (שהפכה לגראמן אמריקן, ולבסוף לחברת גאלפסטרים אמריקן), מחליפו של הגראמן גאלפסטרים 1. המטוס החל לטוס ב-2 באוקטובר 1966, ויוצרו 258 יחידות ממנו. ב-1979 החלה החברה לייצר את יורשו, הגאלפסטרים 3. שלא כקודמו, הגאלפסטרים 2 מצויד במנועי סילון ובשל כך בעל מהירות וטווח גבוהים יותר.

ארבעה מטוסי גארמן גאלפסטרים 2 משמשים כמדמי מעבורת חלל בשירות נאס"א. המטוסים עברו שינויים והתאמות על מנת לשרת את תפקידם כראוי.

בנוסף כמה מדינות מחזיקות את המטוס כחלק מכוחות הצבא שלהם, בין השאר: מרוקו, לוב, גבון, ניגריה, עומאן, פנמה, ונצואלה וארצות הברית (הן בחיל האוויר והן במשמר החופים).

נתונים טכניים
-------------

#### מבנה

* אורך - 24.36 מטר
* מוטת כנפיים - 20.98 מטר
* שטח כנפיים - 75.21 מ"ר
* משקל ריק - 16,576 ק"ג
* משקל המראה מרבי - 29,711 ק"ג

* צוות - 2
* נוסעים - 19 נוסעים

#### ביצועים

* מהירות מקסימלית - 936 קילומטר לשעה
* מהירות שיוט - 778 קילומטר לשעה
* סייג רום - 13,715 מטר
* טווח מרבי - 6,635 ק"מ

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **גראמן גאלפסטרים 2** |
הנסיך אנדריי דדיאני
**הנסיך אנדריי דָדיאני** (בגאורגית: **ანდრია დადიანი**, 1850-1910) הידוע ברוסיה גם כאנדריי דוודידוביץ'-דדיאן מינגרלסקי (Андрей Давидович Дадиани) היה אציל גאורגי דמות חשובה בהיסטוריה של השחמט הגאורגי.

דדיאני הוא ממוצא מגרלי בן לשושלת מלוכה סוואנית שנולד בזוגדידי. הוא סיים את חוק לימודי המשפטים באוניברסיטת היידלברג, בשנת 1873. לאחר מכן שרת כלוטננט גנרל בצבא האימפריה הרוסית.

היה ידוע יותר כאפוטרופוס של שחקנים ומארגן משחקי שח אירופאי. והיה אף שחקן שח בעצמו. ובאחד המקרים סירב לתת לשחקן, שכתב ספר על המשחקים שלו (כמובן ספר שלא החמיא לאופן המשחק שלו), להשתתף בטורניר שארגן.

דדיאני שיחק בפריז, רומא וקייב וכן בטביליסי, ולפני כן הוא ניצח בתחרות השחמט לחובבים בסנקט פטרבורג בשנים 1881, 1882.

הוא היה ידוע ביחסים אישיים גרועים עם מיכאיל צ'יגורין. בשנת 1903 דדיאני היה יושב ראש הוועדה המארגנת של תחרות בין לאומית במונטה קרלו ותרם כסף לפרס הראשי, אך הכל בתנאי שצ'יגורין לא ישתתף בתחרות. בסופו של דבר, למרות התנגדות חלק מהשחמטאים צ'יגורין לא הוזמן לתחרות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדריי דדיאני** בוויקישיתוף

* אנדריי דדיאני, באתר צ'סגיימס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1160257833
* ISNI: 0000 0003 9319 7369
* LCCN: no2015125238
* NTA: 264103661
* VIAF: 287384883
* WorldCat: lccn-no2015125238

 |
**שון ויליאם דאנדי** (באנגלית: **Sean William Dundee**, נולד ב-7 בדצמבר 1972 בדרבן שבדרום אפריקה) הוא כדורגלן גרמני ממוצא דרום אפריקאי המשחק בקבוצת החובבים הגרמנית FV גרונווינקל בעמדת החלוץ. דאנדי שיחק בעבר בעיקר בקרלסרוהה ובשטוטגרט, ונחשב במהלך שנות ה-90 לחלוץ מוביל בבונדסליגה, בעיקר בתקופתו בקרלסרוהה.

קריירת מועדונים
---------------

שון דאנדי החל את הקריירה במועדונים בעיר הולדתו דרבן שבדרום אפריקה, ובשנת 1992, כאשר היה בן 20, עבר לגרמניה, וחתם בשטוטגרטר קיקרס כשחקן זר, בליגת הבונדסליגה השנייה. דאנדי לא ראה דקות משחק רבות בשטוגטרטר קיקרס, ולקראת עונת 1995/96 חתם בקרלסרוהה, שם החל את הפריצה שלו. כבר בעונת הבכורה שלו בקרלסרוהה הבקיע דאנדי 16 שערים, וסיים, בצוותא עם ג'ובאני אלבר ויורגן קלינסמן, כסגן מלך השערים, כשרק פרדי בוביץ' הבקיע יותר. באותה עונה, סיימה קרלסרוהה במקום השביעי בבונדסליגה, ודאנדי נהנה מקבוצה עם קישור איכותי במיוחד, שכלל את תומאס הסלר, מיכאל טרנאט וטורסטן פינק. בעונתו השנייה בקבוצה, 1996/97, דאנדי שיפר את מאזנו ל-17 שערי ליגה, אך שוב לא הוכתר כמלך השערים. קרלסרוהה סיימה עונה זו במקום השישי בבונדסליגה, וזכתה בכרטיס לגביע אופ"א לעונת 1997/98, ממנו הודחה בשלב מוקדם. לדאנדי הייתה עונה חלשה יחסית לשתי הקודמות, כאשר הבקיע שלושה שערים בלבד, וקבוצתו קרלסרוהה נשרה אל הבונדסליגה השנייה. בתום עונה זו חתם דאנדי בליברפול, שם כמעט שלא קיבל הזדמנויות, ושיחק בשלושה משחקי ליגה בלבד.

בתום עונה אחת בליברפול, חתם דאנדי בשטוטגרט, שם שיחק ארבע עונות. הקבוצה נקלעה בתקופה זו לקשיים כלכליים, אך הצליחה בכל זאת לסיים את מרבית העונות בחלק העליון של הטבלה. דאנדי הבקיע במספרים צנועים בכל עונה בתקופתו בשטוטגרט, אך נהנה משיתוף פעולה עם שחקנים כמו קראסימיר באלקוב, יונל גאנאה וקווין קוראני. בקיץ 2003 עזב את שטוטגרט וחתם באוסטריה וינה, שם שיחק עונה אחת ולא הבקיע שער ליגה אחד. בתום עונה זו, שב דאנדי לקדנציה שנייה בקרלסרוהה, ששיחקה אז בבונדסליגה השנייה. דאנדי שיחק שתי עונות בקרלסרוהה וחזר לכושרו הטוב, כאשר הבקיע 14 שערים בשתי עונות. לאחר מכן חתם דאנדי בקיקרז אופנבך, שם מיעט מאוד לשחק, ואף הושאל לתקופה קצרה לקבוצתו הראשונה בגרמניה, שטוטגרטר קיקרס. לאחר שנתיים בהן היה שייך לקיקרז אופנבך, חזר דאנדי למולדתו דרום אפריקה, וחתם בקבוצת אמאזולו מהעיר דרבן, שם שיחק עונה אחת. בתום עונת 2008/09 פרש ממשחק פעיל, אך בשנת 2013 חזר לגרמניה לשחק במועדוני חובבים, תחילה ב-VSV בוכיג, ונכון ל-2016 דאנדי משחק ב-FV גרונווינקל.

קריירה בינלאומית
----------------

דאנדי היה יכול לשחק בנבחרת דרום אפריקה, אך עקב הצלחתו בקרלסרוהה, עבר תהליך אזרוח במטרה להשתלב בנבחרת גרמניה. עם זאת, הקריירה הבינלאומית של דאנדי כללה משחק אחד בלבד בנבחרת המשנית של גרמניה, בו הבקיע שער אחד מול הנבחרת המקבילה של רוסיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1051732018
* VIAF: 309561542
* WorldCat (עם VIAF): 309561542

 |
בניין מטרופוליס בקרן הרחובות גראן ויה (פונה ימינה) ואלקלה
**גראן ויה** (בספרדית: **Gran Vía** - **דרך גדולה**) הוא רחוב מסחר יוקרתי במרכז מדריד, בירת ספרד.

גראן ויה הוא מהרחובות העמוסים במדריד וממוקמים בו בתי מלון רבים לצד אולמות קולנוע גדולים. הוא נחשב לאחד ממוקדי הקניות המרכזיים של העיר וכן ידוע בשל האדריכלות המרשימה של רבים מהבניינים לאורכו. בשנים האחרונות מפנים אולמות קולנוע רבים את מקומם לטובת מרכזי קניות.

ייעוד
-----

באמצע המאה ה-19, החליטו מהנדסי העיר כי יש צורך בדרך חדשה שתוביל מרחוב אלקלה לפלאסה דה אספניה. התוכנית הצריכה את הריסתם של מבנים רבים במרכז העיר וזכתה לכינוי 'מכת גרזן על המפה'. שנים רבות לאחר הגיית התוכניות הראשוניות, הפרויקט טרם יצא לפועל והתקשורת לעגה לתוכנית וכינתה אותה בציניות 'גראן ויה' - דרך גדולה. התוכנית אושרה לבסוף ב-1904 וביצוע החל שנתיים מאוחר יותר. חלקו האחרון של הרחוב הושלם ב-1929.

גראן ויה.

מבנים גבוהים
------------

בניין טלפוניקה
הרחוב החדש יצר הזדמנויות קורצות עבור אדריכלים שיכלו לתכנן מבנים גדולים ומודרניים לאורך הרחוב. המבנה הראשון והמפורסם מבין הרבים שנבנו לאורך הרחוב הוא בניין מטרופוליס, שבנייתו הושלמה ב-1911. מבנה מפורסם נוסף ברחוב הוא בניין טלפוניקה, חברת התקשורת הספרדית. בנייתו של בניין טלפוניקה הושלמה ב-1929, ובגובה 88 מטרים הוא היה לבניין הגבוה במדריד בזמנו.

שמות הרחוב
----------

לגראן ויה שמות רבים בעברו, רשמיים ובלתי-רשמיים כאחד. בעת תכנון הרחוב הוא חולק במקור לשלושה מקטעים, כל אחד מהם בעל שם אחר. שלושה חודשים לפני שהחלה מלחמת האזרחים הספרדית אוחדו שני מקטעים ונקראו 'שדרת CNT', בהשפעה פוליטית. לאחר תחילת המלחמה שונה שם הרחוב ל'שדרת רוסיה', בשל תמיכתה של רוסיה ברפובליקה הספרדית, ומאוחר יותר שונה השם ל'שדרת ברית המועצות'. עם זאת, הרחוב כונה גם 'שדרת ההוביצרים' בשל הפגזותיהם הבלתי פוסקות של כוחותיו של פרנסיסקו פרנקו, שכוונו כלפי בניין טלפוניקה.

לאחר מלחמת האזרחים ועם כניסתם של המורדים לעיר, הוחלף שמו של הרחוב ל'שדרת חוזה אנטוניו', על שם חוזה אנטוניו פרימו דה ריברה, מייסד המפלגה הפשיסטית. ב-1981, תחת השלטון הדמוקרטי הוחלפו שמותיהם של עשרים ושבעה רחובות בעיר והשדרה נקראה אז 'גראן ויה'.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גראן ויה** בוויקישיתוף

| מדריד  |
| --- |
| כיכרות מרכזיות | פוארטה דל סול • פלאסה מאיור • פלאסה דה סיבלס • פלאסה דה קולון • פלאסה דה אספניה • פלאסה דה קסטייה • פלאסה דה לה ויה • פלאסה דה סנטה אנה |  |
| רחובות חשובים | גראן ויה • שדרת פראדו • שדרת רקולטוס • שדרת קסטיאנה |
| אנדרטות ומונומנטים | שער אלקלה • שער הניצחון • שער טולדו • שער סן ויסנטה • אובליסק קאחה |
| מבנים ואתרים בעלי חשיבות | הארמון המלכותי • ארמון סיבלס • התיאטרון המלכותי • קתדרלת אלמודנה • פארק בואן רטירו • מקדש דבוד • שער אירופה • AZCA • CTBA • אל רסטרו • נואבוס מיניסטריוס |
| מוזיאונים | מוזיאון הפראדו • מוזיאון תיסן בורנמיסה • מוזיאון ריינה סופיה |
| תחבורה | נמל התעופה מדריד-בראחס • הרכבת התחתית • הרכבת הפרברית • הרכבת הקלה • תחנת אטוצ'ה • תחנת צ'מרטין • תחנת פרינסיפה פיו |
| ספורט | ריאל מדריד • אתלטיקו מדריד • אצטדיון סנטיאגו ברנבאו • פלאסיו ויסטלגרה • קאחה מחיקה • אצטדיון ויסנטה קלדרון • אצטדיון מטרופוליטנו • ארמון הספורט • לס ונטאס |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5220572
* GND: 4717401-8
* NKC: ge908408
* VIAF: 247847286
* WorldCat: viaf-247847286

 |
סמל ברזיל
**משאל עם חוקתי** התקיים ב**ברזיל** ב-21 באפריל 1993. המשאל נערך על מנת להכריע ביחס לצורת המשטר שתנהג במדינה. המשתתפים הכריעו ברוב גדול בעד השארת צורת המשטר שנהגה ערב המשאל - רפובליקה נשיאותית.

רקע
---

ברזיל הייתה לרפובליקה לאחר ההפיכה הצבאית של 1889, שהביאה להדחתו של הקיסר פדרו השני, לסופה של האימפריה הברזילאית ולכינונה של הרפובליקה הישנה. המשטר שנהג בברזיל משם ואילך היה נשיאותי (למעט תקופה פרלמנטרית קצרה בין 1961 לבין 1963).

המשטר הצבאי שהוכרז בברזיל בשנת 1964 תם בשנת 1985, וב-1988 אומצה חוקה חדשה למדינה. חבר בית הנבחרים אנטוניו אנריקה ביטנקור דה קונה בואנו (Antônio Henrique Bittencourt da Cunha Bueno) היה בין חברי האספה שכוננה את החוקה ותמך בכינונו מחדש של המשטר המלוכני. כתוצאה ממאמציו נכלל בחוקה סעיף, שקבע כי ייערך משאל עם על מנת לתת לגיטימציה לשינוי צורת המשטר במדינה, שיצא לפועל בשעתו באמצעות הפיכה צבאית, וכי תינתן לאזרחים האפשרות לתמוך בכינונה מחדש של מונרכיה קונסטיטוציונית, כלומר מלך בעל סמכויות סמליות כראש המדינה ולצדו משטר פרלמנטרי נבחר. הצעת בואנו לאפשר לאזרחים לתמוך בכינון מונרכיה נתמכה על ידי חברי האספה המכוננת, שהעדיפו כינון משטר פרלמנטרי ואשר הצעתם נדחתה באספה לפני כן. החוקה קבעה כי שני בתי הקונגרס של ברזיל יאמצו ברוב רגיל את השינויים בחוקה שיידרשו, ככל שיידרשו, בעקבות משאל העם.

המשאל
-----

למשתתפים במשאל הוצגו שתי שאלות - האם הם תומכים בכינון רפובליקה או מונרכיה, והאם הם תומכים בקיום משטר נשיאותי או פרלמנטרי (ממשלתי). נקבע כי קול שיוטל לטובת מונרכיה ביחד עם שלטון נשיאותי ייפסל, שכן שתי האפשרויות אינן מתיישבות זו עם זו.

המשאל נערך על פי הוראותיו של חוק פדרלי שקיבל הקונגרס ונחתם על ידי הנשיא איתמר פרנקו ב-4 בפברואר 1993.

הציר בואנו הוביל את הקמפיין לחידוש המלוכה בברזיל ביחד עם הנסיך פדרו גסטאו מאורלאן-ברגנצה (אנ'), אחד משני הטוענים לכתר הקיסרות הברזילאית וראש ענף פטרופוליס של המשפחה הקיסרית. הגם שהקמפיין שלהם לא השיג את מטרתו, הרי הסיסמה שאימצו - **הצביעו למלך!** (בפורטוגזית: Vote no rei!) הפכה לאחת המוכרות ביותר בהיסטוריה של הבחירות ומשאלי העם בברזיל.

תוצאות המשאל
------------

מתוך כ-147 מיליון תושבי ברזיל היו כ-90 מיליון בעלי זכות הצבעה. בפועל השתתפו במשאל 67 מיליון מצביעים (74.3 אחוזים), אף על פי שהצבעה בברזיל היא חובה הנאכפת על ידי הטלת קנס. מספר רב של קולות שהוטלו היו פתקים לבנים או שנפסלו.

### משטר רפובליקאי או מלוכני

בנוגע להכרעה בין משטר רפובליקאי לבין משטר מלוכני אישר רוב גדול של המשתתפים במשאל את המשך קיומו של המשטר הרפובליקאי:

| הצבעה | קולות | אחוזים |
| --- | --- | --- |
| רפובליקה | 44,266,608 | 66 |
| מלוכה | 6,843,196 | 10 |
| פתקים לבנים | 7,030,815 | 10.5 |
| קולות פסולים | 8,869,790 | 13.2 |
| סך הכל | **67,010,409** | 100 |

בפועל תמכו 86.6 אחוזים מהמשתתפים (בניכוי הקולות הריקים והפסולים) בקיום המשטר הרפובליקאי ו-13.4 אחוזים תמכו בהחלפתו במשטר מלוכני.

### משטר נשיאותי או פרלמנטרי

בנוגע להכרעה בין משטר נשיאותי לבין משטר פרלמנטרי אישר רוב המשתתפים במשאל את המשך קיומו של המשטר הנשיאותי:

| הצבעה | קולות | אחוזים |
| --- | --- | --- |
| משטר נשיאותי | 37,156,884 | 55.4 |
| משטר פרלמנטרי | 16,518,028 | 24.6 |
| פתקים לבנים | 3,467,181 | 5.2 |
| קולות פסולים | 9,868,316 | 14.7 |
| סך הכל | **67,010,409** | 100 |

בפועל תמכו 69.2 אחוזים מהמשתתפים (בניכוי הקולות הריקים והפסולים) בקיום המשטר הנשיאותי ו-30.8 אחוזים תמכו בהחלפתו במשטר פרלמנטרי.
גרסה מוקטנת ומופשטת של האיור
**מצעד הקדמה** (באנגלית: **March of Progress**) הוא איור המתאר את האבולוציה של האדם, הנחשב לאחד האיורים המדעיים המפורסמים והמוכרים ביותר שנוצרו. האיור מציג בצורה מתומצתת 25 מיליון שנים של אבולוציית האדם, ומתאר 15 שלבים באבולוציה בצורה של אנשים הצועדים במצעד בזה אחר זה משמאל לימין. 

האיור נוצר על ידי הצייר רודולף זלינגר, והופיע לראשונה בספרו של האנתרופולוג פרנסיס קלארק האוול, "Early Man" ("האדם הקדמון"), משנת 1965. מאז הועתק, שונה וזכה לפארודיות פעמים רבות. לאחר שהפופולריות של האיור גדלה והוא זכה למעמד של אייקון תרבות, הוצמד לו השם "מצעד הקדמה".

ביקורת
------

האיור ספג ביקורת על כך שהוא מטעה ומציג את ההיסטוריה כהתקדמות ליניארית ובלתי נמנעת, בעוד שמדענים קבעו, שהאבולוציה האנושית בראשיתה לא התקדמה באופן ליניארי, רציף והמשכי, וכן כי היא לא צעדה בדרך אידיאלית שנקבעה מראש. 

המבקר הבולט ביותר של האיור היה המדען ומחבר ספרי המדע הפופולרי סטיבן ג'יי גולד, שגינה את מעמדו האייקוניסטי של האיור, והקדיש לו מספר עמודים בספרו משנת 1989 "חיים מופלאים", בו כתב בין היתר:

> 
> "מצעד הקדמה" נתפס כמייצג הקנוני ב-ה' הידיעה של האבולוציה - התמונה האחת שנתפסת ומובנת על ידי כולם באופן מיידי... כתונת המשוגעים של ההתפתחות הלינארית חורגת מגבולות האיקונוגרפיה והופכת להגדרה של האבולוציה: המילה עצמה הופכת למילה נרדפת לקדמה... אבל החיים משולים לשיח שענפיו מסתעפים לכיוונים שונים, ולא לסולם של התקדמות הניתנת לצפייה מראש.
> 
> 
> 
> 

הבריאתנים הוקיעו את האיור, בטענה שהוא מייצג תעמולה אבולוציונית גסה.

בהתייחסו למוניטין השלילי שנוצר לאיור, ציין האוול, מחבר הספר שבו הופיע האיור לראשונה: "האמן לא התכוון לצמצם את האבולוציה של האדם לרצף ליניארי אחד, אבל כך תפסו זאת הצופים... האיור האפיל על הטקסט. הוא היה מאוד עוצמתי ואמוציונלי".

פארודיות ואזכורים תרבותיים אחרים
--------------------------------

האיור זכה במהלך השנים לעשרות ציטוטים, העתקים, פארודיות ואזכורים תרבותיים, ביניהם:

* הלוגו של המוזיאונים הלאומיים של קניה בניירובי מתבסס על איורו של זלינגר.
* הלוגו של אתרי ערש המין האנושי אף הוא מתבסס על צללית של האיור, וכן הלוגו של קרן ליקי למימון מחקר בתחום האבולוציה של האדם.
* עיצוב השער של ספרים רבים בנושאי אבולוציה התבסס על האיור, ובכלל זה לפחות תרגום אחד לספר של סטיבן ג'יי גולד עצמו. בביקורת שמתח על מצעד הקדמה הוא הראה שער זה באירוניה, והתנצל שאין לו שליטה על העיצוב של תרגומי ספריו לשפות אחרות.
* כרזת סרט הקולנוע "העולם על פי קליפורניה מן" מ-1992 מציגה איור של קוף המתפתח לאדם הגולש על סקייטבורד, בפארודיה על האיור המפורסם.
* בגיליון של ה"טיים מגזין" מה-3 במרץ 1994 הופיע איור שנקרא "המצעד הארוך של האנושות", שהיווה בעצם גרסה מורכבת וגרפית יותר של "מצעד הקדמה".
* בגיליון של ה"רולינג סטון" מ-1998 הופיעה תמונה של השחקן בן סטילר, כשהוא הופך בשלבים מקוף שעיר לשחקן ערום.
* עטיפת אלבומה של להקת סופרטרמפ מ-1985, "Brother Where You Bound", מחקה את "מצעד הקדמה".
* בחוברות הקומיקס אקס-מן, ציידי המוטאנטים הידועים כזקיפי סנטינל זכו לאיור עטיפה המזכיר את מצעד הקדמה, בחוברת *X-Men Gold Vol.2 #6*.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מצעד הקדמה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Gould, Stephen Jay (1989), Wonderful Life: The Burgess Shale and the Nature of History, New York: W.W. Norton & Company, pp 30-36
2. ↑  Barringer, David (2006) "Raining on Evolution’s Parade"; I.D. Magazine, March/April 2006
שערי לודור – הכניסה לקניון לודור, הנהר גרין, המונומנט הלאומי דינוזאור
**שערי לודור** (באנגלית: **Gates of Lodore**) הם פרצה נופית בהרי יואינטה בכניסה של הנהר גרין לקניון לודור (Canyon of Lodore), קניון בצפון-מערב מדינת קולורדו בארצות הברית. השם "שערי לודור" הפך לשם נרדף לקניון לודור ובשני השמות נעשה שימוש לחלופין. הקניון מתחיל כאשר הנהר גרין נפרד מעמק בראונס פארק (Brown's Park) וחוצב את דרכו ברכס הרי יואינטה כשהוא מתפתל לאורך 29 קילומטרים עד סוף הקניון בפארק אקו, שבו נשפך נהר ימפה לנהר גרין.

את הכינוי "שערי לודור" העניק למקום הגאולוג ומגלה הארצות ג'ון וסלי פאוול בעת שמשלחתו הפליגה בנהר גרין ב-1869 בדרכה לנהר הקולורדו. מקור השם בפואמה הרומנטית "אשדות לודור" (Cataract of Lodore), מאת המשורר האנגלי בן המאה ה-19, רוברט סותי (Robert Southey‏; 1843-1774), המתארת את מפלי לודור בקאמבריה שבצפון אנגליה.

שערי לודור וקניון לודור הם חלק מהמונומנט הלאומי דינוזאור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שערי לודור** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hal Crimmel, *Dinosaur: Four Seasons on the Green and Yampa Rivers*
2. ↑  Dawson, John Frank. *Place names in Colorado: why 700 communities were so named, 150 of Spanish or Indian origin*. Denver, CO: The J. Frank Dawson Publishing Co. p. 30.
**אנדריי חומוטוב** (ברוסית: **Андрей Валентинович Хомутов**;‏ נולד ב-21 באפריל 1961) הוא שחקן הוקי קרח סובייטי בעבר בעמדת חלוץ, מהכוכבים הגדולים של צסק"א מוסקבה ונבחרת ברית המועצות שאיתה זכה 3 פעמים ברציפות במדליית זהב אולימפית וב-7 מדליות זהב באליפויות העולם.

ביוגרפיה
--------

חומוטוב נולד בירוסלבל ובילדותו עבר להתאמן בניז'ני נובגורוד. לאחר גיוסו לצבא החל לשחק בקבוצת הנוער של מועדון צסק"א מוסקבה ותוך זמן קצר עבר לקבוצת הבוגרים איתה זכה בשנת 1981 במדליית זהב הראשונה שלו באליפות ברית המועצות. אותה שנה, הוא נכלל בנבחרת ברית המועצות וזכה איתה במדליית זהב באליפות העולם בהוקי קרח שנערכה בשוודיה.

בשנת 1990, לאחר שספורטאים סובייטים החלו לקבל אישורים לשחק מחוץ לגבולות המדינה, עבר חומוטוב לשחק בשווייץ ושיחק במועדונים שווייצרים כעשור, עד לשנת 1999.

לאחר סיום הקריירה הספורטיבית שלו, החל חומוטוב לאמן את המועדון השווייצרי בו הוא שיחק ואימן אותו עד לשנת 2007.

בשנת 2007 חזר חומוטוב לרוסיה ואימן מספר מועדונים (סיביר (נובוסיבירסק ודינמו מוסקבה) אך לא לתקופה ארוכה. בשנת 2010 מונה חומוטוב למאמן מועדון ההוקי קרח של אסטנה ושל נבחרת קזחסטן. לאחר שנה הוא שוחרר מתפקידיו וחזר לרוסיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אנדריי חומוטוב, באתר olympedia.org
* מידע על חומוטוב כשחקן
שני סוגים של משאפים
**משאף** הוא אביזר רפואי המשמש להכנסת תרופה לגוף דרך הריאות. הוא משמש בעיקר לטיפול במחלות נשימה חסימתיות, כגון אסתמה ומחלת ריאות חסימתית כרונית. צריכת התרופה נעשית על ידי לחיצה, המשחררת את התרופה מהמשאף לתוך הפה, ובו זמנית שאיפתה לריאות. ישנם משאפי תרסיס ומשאפי אבקה יבשה.

משאפי תרסיס
-----------

משאף תרסיס
תינוק משתמש במשאף עם ספייסר
משאפי תרסיס הם הצורה המפורסמת ביותר למשאף המודרני, מופיעים גם בסרטים כאשר רוצים להראות מטופלים אסתמטיים. 
משאפי תרסיס יצאו לשוק כבר במחצית השנייה של המאה ה-20. הם מכילים את חלקיקי התרופה בתוך נוזל או גז המהווים מדחף התרופה. באמצעות לחיצה על המשאף, משתחררת התרופה לחלל הפה וחלקיקיה הקטנים מגיעים לריאות.
למשאפי תרסיס, קיימת מגבלה של קואורדינציה, משום שיש מטופלים שמתקשים לתפעלם, ולכן פותחו משאפי תרסיס, שמופעלים על ידי נשימת המטופל (breath actuated), למשאפים אלו שסתום שמשחרר את מנת התרופה, ברגע שהמטופל שואף במשאף. 

### ספייסר

לעיתים נעשה שימוש במשאף יחד עם מרווחַ (spacer, ספייסר), מכל המחובר למשאף ובקצהו פיה. התרופה משוחררת מהמשאף אל הספייסר, ונשאפת מהספייסר. הספייסר מקטין את שיעור איבוד התרופה בפה ובגרון, מקל על המתקשים לתזמן את הלחיצה על המשאף עם שאיפת התרופה (למשל תינוקות ופעוטות) ומקטין תופעות לוואי הנובעות ממגע התרופה בפה.

משאפי אבקה יבשה
---------------

משאף סרטייד הוא משאף המכיל סטרואידים ומופיע כמשאף אבקה יבשה, מסוג דיסקוס
משאפי אבקה יבשה מכילים אבקה של התרופה (בגודל חלקיקים מיקרוני) מעורבבת עם אבקה אחרת, בדרך כלל לקטוז (המהווה את האבקה הנשאית של התרופה). בעת שאיפה, החלקיקים של התרופה משתחררים מהאבקה הנשאית. גודלם הזעיר של החלקיקים מאפשר הגעתם לריאות, בעוד שחלקיקי לקטוז גדולים נשארים בפה או בחלק האחורי של הגרון. ככל שהמטופל יכול לשאוף יותר בחוזקה, כך יותר חלקיקי תרופה ישתחררו ויגיעו לריאות.

קיימים כיום סוגים רבים של משאפי אבקה יבשה, המשתנים בעיצובם, וניתן לסווגם באופן כללי לשני סוגים:

1. משאפים שמכילים את האבקה והתרופה כבר בתוך המכשיר
2. משאפים עם קפסולה

### משאפים שמכילים את האבקה והתרופה כבר בתוך המכשיר

היתרון שלהם הוא בכך שהם מכילים את התרופה כבר בתוך המשאף. דוגמאות למשאפים אלו כוללים את המשאפים: דיסקוס, טורבוהלר, אליפטה.
בסוג זה של משאף קיים צג המראה על מספר המנות שנשארו במשאף, על מנת שהמטופל ידע האם עליו לרכוש משאף חדש בקרוב.

### משאפים עם קפסולה

משאפים כוללים את מכשיר המשאף, העשוי מפלסטיק, וכמוסות המכילות את האבקה ובתוכה התרופה. על המטופל להכניס את הכמוסה לתחתית המשאף, בה יש נקבים המנקבים את הקפסולה. לאחר הניקוב, המטופל יכול לשאוף את האבקה ולקבל את האפקט הטיפולי של התרופה.

בארצות הברית, היו דיווחים על אנשים שבלעו את הקפסולות לפני השימוש במשאף, לכן חשוב מאוד להבין כי הקפסולה איננה מיועדת לבליעה כי אם לשימוש בתוך המשאף.

ראו גם
------

* אינהלציה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משאפים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופסור בנימין וולוביץ, אמצעי עזר לטיפול באסתמה, באתר "כל מה שעליך לדעת על אסתמה בילדים"
2. ↑  טיפול בקוצר נשימה בילדים עם spacer, באתר "דוקטורס"
3. ↑  תוכנית אישית לטיפול באסתמה, אתר מכבי שירותי בריאות
4. ↑  ה-FDA הוציא אזהרה ב-2008 על אנשים שבלעו את הקפסולה משום שלא הבינו שהיא מיועדת לשימוש בתוך המשאף,

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph272090

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
גליונו הראשון של "שערי ציון". עמוד השער
**שערי ציון** היה כתב עת תורני בעל זיקה לתנועת המוסר שראה אור בירושלים בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20 (ה'תרפ"א–ה'תרצ"ט).

בכתב העת ה"מוקדש לחידושי תורה, הלכה, אגדה וספרות תורנית" התפרסמו מאמרי פרשנות והלכה לצד מסות השקפתיות ושיחות מוסר. בסוף כל גיליון התפרסם מדור "ידיעות תורניות" מהנשמע ונעשה ברחבי העולם היהודי בהקשר התורני.

משתתפים
-------

בשלושת שנותיו הראשונות של כתב העת, התפרסם בראשו בקביעות מאמר הלכתי פרי עטו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק, הוא המשיך לפרסם בו ממאמריו מעת לעת גם בהמשך שנות קיומו. עוד התפרסמו בכתב העת במשך שנות קיומו, מאמריהם של רבנים מפורסמים כמו: רבי יחזקאל אברמסקי, רבי עזרא אלטשולר, רבי יהודה לייב צירלסון, רבי אלחנן וסרמן, רבי צבי פסח פרנק, רבי אשר ניסן לויטן, רבי דב זוכובסקי (ר' בערל יאנובר).

כמו כן פרסמו בכתב העת גם רבני ערים ועיירות מהגולה היהודית, שלחלקם הוא היווה במה יחידה לפרסום חידושיהם. בין הרבנים: רבי אליעזר יהודה רבינוביץ, רבה של ממל; הרב שמעון רוזובסקי, רבה של איישישוק; הרב תנחום גרשון ביליצקי, רבה של יאשינובקה; הרב מאיר סטולביץ, רבה של חסלביץ; הרב ישראל קולודנר (בארי), לימים רבה של נס ציונה; 

עורכי כתב העת היו הרבנים: שלמה בלזר ואהרן יצחק זסלנסקי.

פרויקטים מיוחדים
----------------

בשנת ה'תרצ"ה הנפיק כתב העת אסופת זיכרון מיוחדת לזכרו של רבי ישראל מסלנט בשם "תורת ישראל", באסופה זו התפרסמו גנוזות מכתבי-יד של הרב סלנטר ותלמידיו, ומאמרי הערכה של הרבנים: אברהם יצחק הכהן קוק, אבא יעקב בורוכוב, צבי פסח פרנק, יעקב משה חרל"פ, צבי הירש פרבר, אליהו אליעזר דסלר, ויחיאל מיכל טוקצינסקי. כמו גם זכרונות מחייו שנכתבו בידי פנחס גרייבסקי.

לקריאה נוספת
------------

* יהודה רובינשטיין, **שערי ציון (ירושלים)**, בתוך: יצחק לוין (עורך), **אוצר כתבי־עת תורניים: ביבליוגרפיה של כתבי עת תורניים... בשנות תנ"א – תש"ח**. ניו יורק: דפוס האחים שולזינגר, תש"מ עמ' 275–277.

קישורים חיצוניים
----------------

* ****שערי ציון** - שנה א גיליון ג-ד**, שבט-אדר תרפ"א, באתר היברובוקס
* ****שערי ציון** - שנה יא גיליון י-יב**, תמוז-אלול תרצ"א, באתר היברובוקס
* ****שערי ציון** - שנה יב גיליון א-ב**, תשרי-חשון תרצ"ב, באתר היברובוקס
**לובוב (אסתר) איזקובנה אקסלרוד** (רוסית: **Любо́вь (Эмтер) Исаа́ковна Аксельро́д**;‏ 1868 פלך וילנה – 5 בפברואר 1946 מוסקבה) הייתה מהפכנית יהודיה-רוסית, פילוסופית, חוקרת ספרות ופובליציסטית. כינויה הספרותי היה "אורתודוקס".

קורות חיים
----------

אקסלרוד נולדה בעיירה דונילוביצ'ה בפלך וילנה (כיום חלק ממחוז ויטבסק שבבלארוס), אביה היה רב. בגיל 16 היא הצטרפה לתנועה מהפכנית. ב-1887 לאחר ניסיון כושל להתנקש בחייו של אלכסנדר השלישי היא היגרה לצרפת, יותר מאוחר עברה לשווייץ. לאחר עזיבתה את ביתה היא כמעט לגמרי ניתקה את קשריה עם היהדות. בשווייץ היא לקחה חלק פעיל בתנועות מהפכניות של המהגרים הרוסים. עד 1892 הייתה פעילה בתנועת הנרודניקים, אך בשנה זו עזבה את התנועה והחלה לתמוך ברעיונות המרקסיזם, היא הצטרפה אל תנועת שחרור העמל (רוסית: Освобождение труда, אוסבובּוז'דינייה טרודה) והייתה במשך שנים עוזרת של מייסד התנועה גאורגי פלחנוב.

ב-1900 היא סיימה את לימודי דוקטורט באוניברסיטת ברן, לאחר מכן החלה לפרסם מאמרים בעיתונים סוציאל-דמוקרטיים בשפה הרוסית איסקרה וזאריה. ב-1906 לאחר מתן חנינה לחברי תנועות האופוזיציה באימפריה הרוסית היא חזרה לרוסיה.

ב-1903 היא פרסמה מאמר באיסקרה בשם "מכתב גלוי של יהודי אל היהודים", תחילה לא היה ידוע מיהו מחבר המאמר, זה נודע רק ב-1907. במאמר זה שוללת אקסלרוד את גישתה של תנועת הבונד כי יש להכיר ביהודים כאומה מיוחדת ומשווה גישה זו של הבונד אל גישתם של הציונים.

במרץ 1917 הייתה חברת מרכז של המנשביקים ולאחר מכן הצטרפה אל תנועתו של פלחנוב אחדות. בשנות העשרים של המאה ה-20 היא החלה ללמד במוסדות להשכלה גבוהה של ברית המועצות.

לקריאה נוספת
------------

* יצחק מאור, **שאלת היהודים בתנועה הליבראלית והמהפכנית ברוסיה**, מוסד ביאליק, תשכ"ד, עמ' 144 - 149.

קישורים חיצוניים
----------------

* לובוב אקסלרוד, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית)
* על לובוב אקסלרוד בכתב העת סקפסיס (ברוסית)
* אל השאלה הלאומית של לובוב אקסלרוד, קובץ של שני מאמריה של אקסלרוד (ברוסית)
* אתר המוקדש ללובוב אקסלרוד (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  לובוב אקסלרוד, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית)
2. ↑  Открытое письмо еврея к евреям, Искра, 52, 7.11.1903.
3. ↑  מאור, **שאלת היהודים**, עמ' 144 - 145.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987010188545805171
* BnF: cb10839597x (data)
* CiNii: DA03480842
* GND: 138102678
* ISNI: 0000 0001 0985 3606
* LCCN: n90642404
* NKC: uk2013750231
* NLP: A17090817
* SELIBR: 354486
* SUDOC: 165827114
* VIAF: 70550825
* WorldCat: lccn-n90642404

 |
| מסילת הרכבת לעקבה |
| --- |
|  מקרא

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

|  |
| --- |
| Straight track |

 |  | מעמאן |
| 

|  |
| --- |
| Station on track |

 | 0,0 | עקבה אל-חיג'זיה  |
| 

|  |
| --- |
| Station on track |

 | 5,5 | בטן אל-ע'ול  |
| 

|  |
| --- |
| Unknown route-map component "eABZgl" |

 |  | לאל מדינה |
| 

|  |
| --- |
| Station on track |

 | 40,6 | דיסי  |
| 

|  |
| --- |
| Station on track |

 | 58,1 | ואדי ראם  |
| 

|  |
| --- |
| Station on track |

 | 90,0 | אומרן  |
| 

|  |
| --- |
| Station on track |

 | 105,0 | דג'טם  |
| 

|  |
| --- |
| Station on track |

 | 115,8 | עקבה דפו |
| 

|  |
| --- |
| End station |

 | 116,8 | נמל עקבה  |

 |

קטר רכבת בעקבה
רכבת בוואדי ראם
**מסילת הרכבת לעקבה** היא מסילת רכבת צרה המתפצלת ממסילת הרכבת החיג'אזית ומובילה לעיר עקבה שבדרום-מערב ירדן. המסילה ברוחב של 1,050 מ"מ ובאורך כולל של 293.34 ק"מ, משמשת בעיקר להובלת הפוספטים הנכרים במרכז ירדן בדרכם לייצוא דרך נמל עקבה, בו היא מסתיימת.

היסטוריה
--------

חיבורה של עקבה אל מסילת הרכבת החיג'אזית עלה לראשונה בעת סלילתה של האחרונה בראשית המאה ה-20 בידי האימפריה העות'מאנית. בריטניה אשר ראתה בכך איום צבאי ותחרות לתעלת סואץ שהייתה אותה עת בשליטתה, קידמה בחודש מאי 1906 ספינות קרב אל מצרי הדרדנלים והעיר איסטנבול, והעות'מאנים ויתרו על המיזם. במלחמת העולם השנייה החלה סלילתה של מסילת ברזל ממעאן לכיוון עקבה, אך הפרויקט נזנח זמן קצר לאחר מכן, לאחר שהושלמה הנחת מסילת ברזל באורך של כ-42 ק"מ בלבד. 

לבקשת ממשלת ירדן, ב-1965 גבשה חברה גרמנית מספר אפשרויות להנחת תוואי המסילה, והתוואי שנבחר התבסס על מסילת הברזל החיג'אזית הקיימת אגב הוספת קטע חדש מתחנת בטן אל-ע'ול ושסלילת שלוחות רכבת אל מכרות הפוספט במרכז המדינה. ב-1972 הוקמה "חברת רכבת עקבה" (Aqaba Railway Corporation) שמושבה בעקבה, וזו מופקדת על ניהול הקו ותנועת הרכבות לאורכו. הנחת מסילת הרכבת החדשה החלה בנובמבר 1972, והקטע באורך של 116.8 ק"מ נחנך ב-14 בנובמבר 1975‏. אף כי המסילה החדשה מתחילה בבטן אל-ע'ול, המרחקים לאורכה נמדדים מתחנת עקבה אל-חיג'זיה השוכנת 5.5 ק"מ צפונית לה. בד בבד נסללה במרכז ירדן מסילת רכבת באורך של 22 ק"מ, המחברת את מכרות הפוספט באל-אביאד ובחסה אל מסילת הרכבת החיג'אזית. אורך הכולל של הקו הוא 293.34 ק"מ.

הפעלה
-----

הפוספטים מובלים בקרונות מטען במשקל של 40 עד 46 טון כל אחד. הרכבות מונעות על ידי שני קטרים, ואורכן הוא עד 32 קרונות. קטע המסילה בין עקבה לוואדי ראם משמש לעיתים לרכבות נוסעים המונעות בקיטור. מסילת הרכבת החיג'אזית שמדרום לפיצול לעקבה אינה בשימוש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מסילת הרכבת לעקבה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מסילת הרכבת לעקבה

* אתר האינטרנט הרשמי של מסילת הרכבת לעקבה
* מסילת הרכבת לעקבה, ברשת החברתית פייסבוק
* תמונות של המסילה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Aqaba Railway Corporation General Information
**עבד אל-עזיז אחמד אל-משעאן אל-ענזי** (בערבית:  **عبدالعزيز أحمد المشعان العنزي**; נולד ב-19 באוקטובר 1988) הוא כדורגלן כוויתי המשחק בעמדת הקשר באל-סלמייה.

קריירת מועדונים
---------------

משעאן התחיל לשחק כדורגל באל-קדסייה כבר כשהיה בן 6. כשהיה בן 17 הצטרף לקבוצה הבוגרת. בשנת 2006 חתם במוסקרון מהליגה הבלגית השנייה בה שיחק שנה אחת. בעקבות בעיות כלכליות אליו נקלע המועדון, שוחרר וחזר לאל-קדסייה.

בינואר 2013 חתם לשנתיים בפריבראם מליגת העל הצ'כית והפך לכוויתי הראשון שמשחק בליגה. ב-2 במרץ 2013 כבש צמד בהופעת הבכורה שלו במועדון בניצחון 1-3 נגד טפליצה. בסיום העונה סיים במקום ברביעי ברשימת הזרים הטובים של העונה בליגה.

בקיץ 2014 חזר לקדנציה שלישית באל-קדסייה, במדיה שיחק עוד 5 עונות. בהמשך הקריירה שיחק באל-נאצר, אל-ג'אהרה ואל-סלמייה.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-26 בספטמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת כווית בניצחון 1-2 נגד סוריה. ב-3 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד איראן.

משעאן שיחק עם הנבחרת פעמיים בגביע אסיה בכדורגל.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"עזיז משעאן"**.
**הפארק הלאומי דסאמברקו דל גראנמה** (בספרדית: **Parque Nacional Desembarco del Granma**) משתרע על פני 261.80 קמ"ר בחופה הדרום מזרחי של קובה, בתחום מחוז גראנמה. הוא הוכרז כפארק לאומי ב-1986. פירוש שמו של הפארק הוא "נחיתת הגראנמה". הוא ניתן לו משום שבשנת 1956 עגנה במקום בו הוקם מאוחר יותר היאכטה "גראנמה", שעל סיפונה 82 מורדים וגולים קובנים, ובראשם פידל קסטרו, אחיו ראול, קמילו סיינפואגוס וצ'ה גווארה. בשנת 1999 הכריז אונסק"ו על הפארק כאתר מורשת עולמית. 

נופי הפארק מאופיינים בתופעות קרסטיות. סלעי הגיר יוצרים מצוקים מעל החופים, ושוניות ומדרגות טבעיות מתחת לפני הים.

בתחומי הפארק חיים 196 מינים בעלי חיים ו-612 מינים של צמחים. עם בעלי החיים האופייניים לחופי הפארק נמנים תחש הנהרות, צב הים החום וצב הים הירוק. הצמחייה בפארק כוללת כמה מאחרוני יערות הגשם של קובה, לצד קקטוסים בני למעלה מ-400 שנה. עשרה מהצמחים הגדלים בפארק מצויים רק בו, תשעה מהם בסכנת הכחדה. על אף הקמתו של הפארק, בעלי החיים והצמחייה עדיין סובלים מציד, כריתת עצים, ורעייה שמביאה עימה מינים פולשים.

במקום המדויק בו נחתה הגראנמה, חוף לאס קולורדאס שבקצהו הצפון-מערבי של הפארק, הוקם מוזיאון (Museo Las Coloradas) הסוקר את מסעה. במוזיאון גם העתק של היאכטה בקנה מידה של 1:1 (המקורית מוצגת בהוואנה). אחד השבילים הפופולריים בפארק מוביל לאידולו דל אגואה (Ídolo del Agua), פסל עשוי נטיפים מעשה ידיהם של תושבים מקומיים בתקופה הטרום-קולומביאנית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הפארק הלאומי דסאמבארקו דל גראנמה** בוויקישיתוף

| Flag of CubaFlag of Cuba סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בקובה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| הוואנה הישנה וביצוריה • טרינידד וואיה דה לוס אינחניוס • מבצר סן פדרו דה לה רוקה • המרכז ההיסטורי האורבאני של סיינפואגוס • הנוף הארכאולוגי של מפעל הקפה בדרום-מזרח קובה • עמק ויניאלס • הפארק הלאומי אלחנדרו דה הומבולדט • הפארק הלאומי דסאמבארקו דל גראנמה • המרכז ההיסטורי של קמגואיי |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: sh2018000064
* VIAF: 517153184537627100008
* WorldCat (עם VIAF): 517153184537627100008

 |