recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
קוריאהקוריאה
זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא לי. 
**לי הו-ואן** (בקוריאנית: **이호원**; ‏‏נולד ב־28 במרץ 1991) הוא זמר-יוצר, ראפר ושחקן דרום קוריאני. ידוע יותר לפי שם הבמה שלו **הו-יא**. משמש כרקדן ראשי וראפר מוביל בלהקת הבנים הדרום-קוריאנית אינפיניט, הנמצאת בניהול חברת התקליטים וולים אנטרטיינמנט.

ביוגרפיה
--------

לי הו-ואן נולד בבוסאן, קוריאה הדרומית. הוא נשר מבית הספר כשהיה בתיכון במהלך השנה הראשונה כדי לממש את חלומו להיות זמר. אביו הביע התנגדות שהוא יהיה זמר, מה שגרם להו-יא לעזוב את הבית. לאחר שנשר מהלימודים, הוא ניגש לבחינה הסופית של התיכון המעניקה לו תעודת סיום. הוא עבר את הבחינה ובכך קיבל תעודת סיום בגיל 16 בלבד. לאחר הופעת הבכורה של בנו והצלחת הלהקה התחדש הקשר בין הו-יא ואביו וכעת אביו תומך בבנו ובלהקה. הו-יא ניגש לאודישן לאחר נשירתו מהלימודים ובסופו של דבר החליט להישאר בחברת התקליטים שבה הוא נמצא כעת, וולים אנטרטיינמנט. לפני כן הו-יא היה מתאמן של חברת התקליטים JYP אנטרטיינמנט.

ב-15 בפברואר 2013 סיים הו-יא את לימודיו בתוכנית המוזיקה המעשית של אוניברסיטת דאקיונג ואף קיבל את פרס "כבוד הסטודנט של אוניברסיטת דאקיונג" יחד עם חברי להקת אינפיניט שלמדו יחד אתו בתוכנית, אל, סונג-קיו, סונג-יאול ודונג-וו.

ב-10 במרץ 2014 הו-יא הודיע כי שם הלידה האמיתי שלו הוא לי הו-דונג (באנגלית: Lee Ho-dong), ולא הו-ואן (Ho-won) כפי שהוא הציג עצמו בפני הציבור. הוא אמר כי הסיבה לשינוי של השם היה כדי לא להיות מקושר לקומיקאי קאנג הו-דונג (באנגלית: Kang Ho-dong). כשהיה בן 9, הו-יא ראה את קאנג הו-דונג משחק בתפקיד של טיפש בתוכנית קומדיה. כתוצאה מכך חבריו של הו-יא נהגו להקניט אותו שכן הוא בעל אותו שם כמו הקומיקאי ולכן הוא החליט לשנות את שמו לשמו הנוכחי, לי הו-ואן.

קריירת מוזיקה
-------------

### אינפיניט

 ערך מורחב – **אינפיניט**  

הו-יא עשה את הופעת הבכורה שלו כחבר בלהקת הבנים הדרום קוריאנית, אינפיניט בשנת 2010. הוא משמש כרקדן ראשי וראפר מוביל של הלהקה. הקבוצה ערכה את הופעת הבכורה שלה ב-9 ביוני 2010.

### אינפיניט H

 ערך מורחב – **אינפיניט H**  

הו-יא יחד עם חברו ללהקה, דונג-וו עשו את הופעת הבכורה שלהם כתת-הלהקה אינפיניט H, תת-הלהקה הרשמית הראשונה של הלהקה אשר נוצרה בשנת 2012. הם הוציאו לאור את האלבום הראשון שלהם ששמו *Fly High*. ב-26 בינואר 2015, הצמד עשו קאמבק והוציאו לאור את האלבום השני שלהם, *Fly Again*.

### פעילויות אחרות

לפני הופעת הבכורה שלו, הו-יא לצידו של דונג-וו רקדו כרקדני ליווי עבור הלהקה Epik High במהלך ההופעות שלהם עבור השיר, "Run".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לי הו-ואן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לי הו-ואן

* לי הו-ואן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* לי הו-ואן, ברשת החברתית אינסטגרם
* לי הו-ואן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* לי הו-ואן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* לי הו-ואן, באתר Last.fm (באנגלית)
* לי הו-ואן, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* לי הו-ואן, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 36748b37-9390-4a1e-85e4-665b57248f80

 |
**בנימין נבון** (נולד ב-23 ביולי 1933) הוא דיפלומט ישראלי שכיהן כשגריר ישראל בגרמניה, כדובר משרד החוץ וכמפקח הכללי של משרד החוץ.

ביוגרפיה
--------

נבון נולד בצ'רנוביץ שבממלכת רומניה. במלחמת העולם השנייה שהה עם משפחתו בגטו. היה חבר בתנועת הנוער של בית"ר. ב-1945 עלה לארץ ישראל, למד בבית הספר הריאלי בחיפה ושירת כקצין בצה"ל. סיים תואר ראשון בכלכלה ובסוציולוגיה ותואר שני במנהל עסקים. 

ב-1962 החל את שירותו במשרד החוץ. שימש סגן הקונסול בניו יורק וכנספח כלכלי בשגרירות ישראל באיראן, ב-1974 מונה לדובר משרד החוץ, ב-1976 מונה לציר לענייני הסברה בשגרירות ישראל בוושינגטון, וב-1978 מונה לקונסול כללי בלוס אנג'לס. ב-1986 מונה למפקח הכללי של משרד החוץ. 

ב-1989 מונה לשגריר ישראל במערב גרמניה ושירת בתפקיד במהלך האיחוד עם גרמניה המזרחית ועד 1993.

קישורים חיצוניים
----------------

* סיפור חייו של בנימין נבון (אורכב 26.12.2014 בארכיון Wayback Machine)

| שגרירי ישראל בגרמניה ישראלישראל גרמניהגרמניה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אשר בן נתן • אלישיב בן חורין • יוחנן מרוז • יצחק בן ארי • בנימין נבון • אבי פרימור • שמעון שטיין • יורם בן-זאב • יעקב הדס-הנדלסמן • ג'רמי יששכרוף • רון פרושאור |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 171223268
* VIAF: 189687499
* WorldCat: viaf-189687499

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בחוק המהווה את התשתית למבנה השלטוני הישראלי. אם התכוונתם לכלל במתמטיקה ובלוגיקה, ראו יחס טרנזיטיבי.

**חוק המעבר, התש"ט-1949** נחקק עם תחילת כהונתה של האספה המכוננת, ב-16 בפברואר 1949, במטרה ליצור את התשתית למבנה מוסדות השלטון בישראל, כהמשך לפקודת סדרי השלטון והמשפט שחוקקה מועצת המדינה הזמנית.

חוק המעבר הוא החוק הראשון בישראל שנחקק על ידי גוף נבחר, והוא גם החוק היחיד שחוקקה האספה המכוננת, שעם חקיקתו שינתה את שמה לכנסת הראשונה.

היסטוריה
--------

בסעיף 1 לחוק נקבע כי "בית המחוקקים במדינת ישראל ייקרא "הכנסת"". במשפט פשוט זה עוגן בחוק תפקידה של **הכנסת** כרשות המחוקקת של מדינת ישראל, והיא הוסמכה לחוקק חוקים.

החוק קבע את ההוראות הראשונות בדבר תפקידיו וסמכויותיו של נשיא המדינה ובדבר מעמדו כראש המדינה. כבר באותו היום בו אושר החוק, בחרה הכנסת בחיים ויצמן לנשיאה הראשון של מדינת ישראל. ב-1951 נחקק חוק כהונת הנשיא, התשי"ב-1951, ובוטלו הסעיפים בחוק המעבר העוסקים בכהונתו של הנשיא. הסעיפים העוסקים בסמכויותיו של הנשיא נותרו בעינם עד חקיקתו של חוק יסוד: נשיא המדינה ב-1964.

החוק קבע גם את ההוראות הראשונות לגבי הממשלה. ראשית, נקבע כי על הממשלה הזמנית להתפטר מיד לאחר בחירת הנשיא, על מנת שניתן יהיה לכונן ממשלה באופן דמוקרטי. שנית, נקבע אחד מעקרונות היסוד של המשטר במדינת ישראל, לפיו הממשלה שואבת את כוחה מהכנסת. כינונה של הממשלה טעון את אישורה של הכנסת, והכנסת יכולה להפילה בהצעת אי אמון. עוד עיגן החוק את עקרון האחריות המיניסטריאלית של השרים. חוק המעבר לא עסק בסמכויות הממשלה, וקבע רק כי "לממשלה יהיו כל הסמכויות שהעניק החוק לממשלה הזמנית". כל הסעיפים הנוגעים לממשלה בחוק המעבר בוטלו עם חקיקתו של חוק יסוד: הממשלה ב-1968, למעט הסעיפים הנוגעים לאחריות המיניסטריאלית.

לאחר חקיקת חוק יסוד: הממשלה נותרו בחוק רק הוראות מועטות: ההוראה כי הכנסת היא בית המחוקקים של מדינת ישראל, חתימת החוקים על ידי ראש הממשלה והשר הממונה על ביצוע החוק (ומאז תיקון החוק בשנת 1990 גם יו"ר הכנסת) וחובת הפרסום ברשומות (במקום הפרסום בעיתון רשמי שהיה נהוג בתקופת המנדט הבריטי). החוק קובע כי יש לפרסם חוקים ברשומות בתוך 10 ימים מיום קבלתם בכנסת. עם זאת, נקבעה הוראה מיוחדת לגבי חוק המעבר עצמו, ולפיו תוקפו לא יהיה מיום פרסומו ברשומות, אלא מיום קבלתו באספה המכוננת.

קישורים חיצוניים
----------------

 חוק המעבר, תש"ט-1949, בספר החוקים הפתוח

* היסטוריית החקיקה של חוק המעבר, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת
* חוק המעבר באתר הכנסת (בנוסחו מ-1949)
**בית הנבחרים של אורגון** (באנגלית: **Oregon House of Representatives**) הוא הבית התחתון של בית המחוקקים במדינת אורגון שבארצות הברית. בבית הנבחרים חברים 60 נציגים, המייצגים 60 מחוזות בחירה שונים בעלי אוכלוסייה בת 65 אלף בכל מחוז. בית הנבחרים המדינתי מתכנס באגף המערבי של קפיטול מדינת אורגון השוכן בעיר הבירה סיילם.

חברי בית הנבחרים של אורגון מכהנים בתפקידם למשך שנתיים, ללא הגבלת כהונה. בשנת 2002 ביטל בית המשפט העליון של אורגון את משאל העם "צעד 3" (Measure 3) אשר הגביל את כהונתם את חברי בת הנבחרים לשלוש כהונות בנות שנתיים (סך הכל שש שנים) מטעמים מנהלתיים.

המפלגה הרפובליקנית היוותה את הרוב בבית הנבחרים במשך שנים רבות עד שהמפלגה הדמוקרטית נטלה ממנה רוב זה בבחירות אמצע הכהונה בשנת 2006. לאחר שאיבדו מושבים אחדים בבחירות 2010, הרפובליקנים הביאו לפיצול בשליטה על בית הנבחרים בין שתי המפלגות למשך מושב חקיקה בודד, והדמוקרטים השיבו את הרוב שלהם בבחירות 2012. הסנאט של אורגון נמצא בשליטה דמוקרטית מתמשכת מאז 2005. ב-10 ביוני 2021 הודח חבר בית הנבחרים הרפובליקני מייק נירמן (אנ') מבית המחוקקים ברוב של 59 תומכים מול מתנגד אחד על שהכניס בכוונת זדון מפגינים חמושים משכן הקפיטול המדינתי כדי למחות נגד הגבלות שהוטלו על תושבי אורגון במסגרת מגפת הקורונה בארצות הברית. הייתה זו הפעם הראשונה בה הודח חבר בבית הנבחרים בהיסטוריה של אורגון (אנ').

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הנבחרים של אורגון** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של בית הנבחרים של אורגון (באנגלית)
* הסיעה הדמוקרטית בבית הנבחרים של אורגון, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* הסיעה הרפובליקנית בבית הנבחרים של אורגון, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007359528605171
* GND: 254603-6
* LCCN: n50000921
* VIAF: 140163869
* WorldCat: lccn-n50000921

 |
תערוכת כרזות של אולבינסקי בלובי בקומפלקס Paragon במהלך פסטיבל הקולנוע הבינלאומי בבנגקוק, אוקטובר 2006
**רָפָאל אולבינסקי** (בפולנית: **Rafał Olbiński**; נולד ב-21 בפברואר 1943) הוא צייר, מאייר ומעצב גרפי פולני-אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

רפאל אולבינסקי, יליד קיילצה, סיים לימודי אדריכלות בפקולטה לאדריכלות באוניברסיטת ורשה לטכנולוגיה, פולין, בשנת 1969, ובהמשך התפרסם כצייר ומעצב גרפי מוכשר. בשנת 1981 היגר לארצות הברית. מגזינים ידועים, כדוגמת הדר שפיגל הגרמני, הגדירו אותו כאחד מגדולי האמנים הסוריאליסטים כיום, העומד בשורה אחת עם אנדי וורהול וסלבדור דאלי. 

אולבינסקי זכה ביותר מ-100 פרסים שונים עבור עבודותיו, כולל מדליות זהב וכסף מאגודות המאיירים היוקרתיות של ניו יורק (SoI) ולוס אנג'לס (SILA) ומ"מועדון הארט דיירקטורס של ניו יורק (ADC)". 

תמונותיו מוצגות בגלריות ובמוזיאונים בעלי שם, כדוגמת המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק, וספריית הקונגרס בוושינגטון.

תפוקתו הרבה של אולבינסקי ואיכות עבודתו הן מרשימות. בין השאר עיצב אולבינסקי מאות כרזות לסרטי קולנוע, הצגות תיאטרון ואופרה, וזכה בפרסים בינלאומיים רבים אף בתחומי עיצוב אלה. בין הסרטים הרבים להם עיצב כרזות: האזרח קיין, קטיפה כחולה, טוטסי, שיער, פלאטון, היו זמנים באמריקה, סיפור הפרברים ומאות אחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רפאל אולבינסקי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של רפאל אולבינסקי
* אולבינסקי - מגדולי האמנים הסוריאליסטים בני זמננו, דר שפיגל, ביקורת אמנות (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  התערוכה "כרזות מזמרות" - רפאל אולבינסקי, עכבר העיר, אמנות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 11070043
* GND: 128534389
* ISNI: 0000 0001 1667 741X
* LCCN: n95102413
* LNB: 000225686
* NKC: xx0261472
* SUDOC: 092738613
* ULAN: 500469284
* VIAF: 70645512
* WorldCat: lccn-n95102413

 |
**רומן אופלקה** (בפולנית: **Roman Opałka**; ‏ 27 באוגוסט 1931 – 6 באוגוסט 2011) היה אמן קונספטואלי פולני-צרפתי.

ביוגרפיה
--------

אופלקה נולד בצפון צרפת להורים פולניים. בשנת 1946 חזרה משפחתו לפולין, שם למד אופלקה ליתוגרפיה בבית ספר לגרפיקה ואחר כך למד בבית הספר לאמנות ועיצוב בלודז' ובאקדמיה לאמנויות יפות בוורשה. בשנת 1977 עבר אופלקה לגור בצרפת. הוא שימש מרצה בדיסלדורף ובאוסטריה, באקדמיה של זלצבורג.

בשנת 1965, בעת שהתגורר בוורשה, גיבש אופלקה רעיון ליצירה חדשה שעוסקת בזמן. הרעיון יהיה ליצירתו המרכזית והיחידה שתלווה אותו למשך כל ימי חייו. היצירה, שנקראה "OPALKA 1965/1–∞", הייתה מורכבת מציור על בד בגודל 196x135 ס"מ, שבו רקע שחור ועליו צייר אופלקה מצד שמאל למעלה בצבע לבן את הסיפרה 1, ואחריה את המספרים העוקבים, 2, 3, 4, 5, 6, וכן הלאה, עד שהמספרים מכסים את שטח הבד כולו. בכל ציור חדש המשיך אופלקה במספר העוקב למספר האחרון שבציור הקודם. במהלך כל השנים כמעט ולא השתנתה צורת הציור של אופלקה והוא השתמש במכחול זהה וצבע זהה. תוך כדי הציור, אופלקה קרא בפולנית ובקול רם את המספר שהוא צייר, והקליט על גבי סרט הקלטה. בשנת 1972 הגיע אופלקה אל המספר מיליון. מאז החליט להוסיף אחוז אחד של צבע לבן לרקע של הציור בכל חודש. המספר האחרון שצייר טרם מותו היה 5,607,249.

על עבודתו זכה במספר פרסים בהם פרס בביאנלה לאמנות בסאו פאולו ותואר מפקד במסדר האמנויות והספרות של צרפת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רומן אופלקה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של רומן אופלקה
* הזמן, חומר גלם ביצירה הקונספטואלית, ראובן זהבי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12271733c (data)
* CiNii: DA12865815
* GND: 118590065
* ISNI: 0000 0000 8784 7431
* KulturNav: 58d02684-6b65-4c57-b941-4a1b678fb124
* LCCN: n50002774
* NDL: 001221180
* NKC: xx0275863
* NTA: 09105141X
* PIC: 303607
* RKD: 60834
* SNAC: w6h71z19
* SUDOC: 028908554
* ULAN: 500103418
* VIAF: 5198974
* WorldCat: lccn-n50002774

 |
**פייר בושאן** (בצרפתית: **Pierre Beauchamp** ‏ 30 באוקטובר 1631 - פברואר 1705) היה כוריאוגרף, רקדן ומלחין צרפתי, וכנראה ממציא כתב התיווי בושאן-פוייה. אביו, לואי, היה כנר בלשכת המלך.

ביוגרפיה
--------

פייר בושאן נולד בוורסאי למשפחה של מנהלי בלט צרפתים. הוא הופיע לראשונה בחצר לואי ה-14 בגיל 12, בשנת 1648. בשנת 1671 התמנה למנהל האקדמיה המלכותית למחול (אם כי לא היה חבר מייסד של האקדמיה, כפי שחושבים לעיתים קרובות). בושאן היה כוריאוגרף ראשי בלהקת השחקנים של מולייר ("להקת המלך") בשנים 1664 עד 1673, וכן מנהל בלט של האקדמיה המלכותית למוזיקה ו"מלחיני הבלטים של המלך". כמו כן, במשך יותר מעשרים ושתיים שנים, נתן שיעורי מחול למלך לואי ה-14. במשרותיו אלה, היה בעל השפעה רבה על התפתחות המחול הצרפתי בתקופת הבארוק. הוא המשיך ליצור בלטים ולרקוד בארמון ורסאי לאחר מותו של ז'אן באטיסט לולי ב-1687; עם זאת, מ-1697 ואילך, היו הכוריאוגרפיה וחיבור מוזיקה ובלטים בשביל הקולג' הישועי לעיסוקו העיקרי. הוא מת בפריז בשנת 1705.

שנים אחדות לאחר מעשה, ייחס פייר ראמו לבושאן את ניסוח חוקי חמש הפוזיציות של הרגליים בבלט קלאסי, ואת חלקו בפיתוח השימוש בזרועות. (יש לזכור, עם זאת, שבניגוד לפוזיציות הרגליים, השימוש בזרועות במחול הבארוקי היה שונה באופן ניכר מן המקובל בבלט). שיטת חוקי הפוזיציות הודפסנ בשנת 1700 על ידי ראול-אוגה פוייה, שפרסם פרטיטורות של כתב מחול, שנודעו בשם "תיווי בושאן-פוייה". פייר ראמו הכניס בו שינויים קלים בשנת 1725, אבל השימוש בו לרישום מחולות לבמה ולאירועים ביתיים נמשך כל המאה ה-18.
שתי כוריאוגרפיות שרדו בעותקי כתב-יד המיוחסים לבושאן: דואט "הנשף" "ריגאדון דה מסייה בושאן" וסולו תיאטרלי לגבר "סרבנד דה מסייה בושאן". הסרבנד חריג בין תפקידי הסולו הקיימים לגברים, משום שעל אף הטכניקה הווירטואוזית שהוא דורש בפירואטים ובשלל צעדי קישוט, אין בו צעדי הקשה באוויר.

יצירות נבחרות
-------------

### עם מולייר ולולי

* Les Fâcheux - כריאוגרפיה, הלחנה, ניצוח על התזמורת (1661)
* "הנישואים הכפויים" (1664)
* גם הוא באצילים, בלטים (1669)
* "הנאהבים הנהדרים" (1670)
* "פסיכה", בלטים (1671)
* החולה המדומה, בלטים (1673)

### כוריאוגרפיה מקורית בשביל פייר פרין

* "פומון" (אופרה, 1671)

### כוריאוגרפיה עם לולי

* L'Impatience (קוצר הרוח) (1661)
* ""הולדת ונוס" (1665)
* "אלצ'סטה" (לולי) (1674)
* "אטיס" (לולי) (1676)
* "איזיס" (1677)
* "ניצחון האהבה" avec Pécour ‏ (1681)
* "בלט הנעורים" (1686)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פייר בושאן** בוויקישיתוף
* פייר בושאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

Facsimile of a 1748 edition of Rameau's book from The Library of Congress "An American Ballroom Companion

* César UK Excerpt from Grove Dictionary entry on Pierre Beauchamp

.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ביוגרפיה של פייר בושאן, אנציקלופדיה בריטניקה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007416183905171
* BnF: cb14797028v (data)
* GND: 1219938599
* ICCU: RMLV035780
* ISNI: 0000 0000 3324 7377
* LCCN: n90619419
* MusicBrainz: fb7b85eb-32da-42c7-aea7-2ebfbd53e8a7
* SNAC: w6gx6b8g
* SUDOC: 032085206
* VIAF: 34720559
* WorldCat: lccn-n90619419

 |
**Dry** הוא אלבום הבכורה של המוזיקאית האנגלייה פי ג'יי הארווי, שיצא לשוק ב-30 ביוני 1992.

האלבום זכה לתגובות חיוביות מצד המבקרים. MTV תיאר אותו כ"עבודה אפלה, מעוותת, עוצרת נשימה שנשמעת גולמית מאוד וגם מרעננת", בעוד שכתב העת NME הילל אותו כ"נקודת מעבר שבתוכה יש כתיבת שירים טבעית ורעש גיטרה לוהט" בביקורת שלו, שבה העניק לאלבום תשעה מתוך עשרה כוכבים. האלבום זכה גם לביקורת של ארבעה כוכבים וחצי מתוך חמישה בביקורת של האתר Allmusic.

סמוך למועד יציאת האלבום, הארווי יצרה שערורייה קטנה כאשר הצטלמה ללא חולצה כשגבה מופנה למצלמה, בעודה חושפת בית שחי לא מגולח, לשער של המגזין NME. האלבום התקבל בארצות הברית באותה מידת הערכה בה התקבל בבריטניה, והמגזין רולינג סטון הכריז על הארווי, שבאותו הזמן הייתה בת 22, ככותבת השירים הטובה של השנה והזמרת החדשה הטובה ביותר. למרות התשבחות, "Sheela-Na-Gig" היה הסינגל היחיד שהגיע לטבלאות בארצות הברית, כשבשיאו הגיע למקום ה-9 בטבלת הרוק האלטרנטיבי של בילבורד.

בסקר שנערך בקרב מבקרים בשנת 1993 במגזין NME לגבי 100 האלבומים הטובים של כל הזמנים, האלבום דורג במקום ה-71. בסקר דומה שנערך בשנת 2000 על ידי המגזין Melody Maker, האלבום הגיע למקום ה-86. האלבום הופיע ברשימת 50 האלבומים הגדולים של קורט קוביין.

נכון ל-2005, Dry מכר 175,000 עותקים בארצות הברית.

הארווי על Dry
-------------

בריאיון למגזין Filter בשנת 2004, אמרה הארווי על אלבום הבכורה שלה: "העבודה על Dry הייתה ההזדמנות הראשונה שאי פעם הייתה לי לעשות אלבום וחשבתי שהיא תהיה גם האחרונה. לכן, הכנסתי את כל מה שהיה בי לתוכו. זה היה אלבום מאוד קיצוני. זו הייתה הנאה גדולה בשבילי, להיות מסוגלת ליצור אותו. מעולם לא חשבתי שתהיה לי הזדמנות כזאת, אז הרגשתי כאילו עליי להכניס את הכול לשם ולעשות הכול כמיטב יכולתי, כי זאת כנראה ההזדמנות היחידה שלי".

רשימת השירים
------------

כל השירים נכתבו על ידי פי ג'יי הארווי, למעט הרצועות 3, 5, 8 ו-9 שנכתבו על ידי פי ג'יי הארווי ורוב אליס.


|  |
| --- |
| 1. Oh My Lover – 3:57
2. O Stella – 2:36
3. Dress – 3:16
4. Victory – 3:16
5. Happy and Bleeding – 4:50
6. Sheela-Na-Gig – 3:11
7. Hair – 3:45
8. Joe – 2:33
9. Plants and Rags – 4:07
10. Fountain – 3:52
11. Water – 4:32
 |

מתוך האלבום יצאו שני סינגלים: Dress ו-Sheela-Na-Gig.

טבלאות
------

### אלבום

| שנה | טבלה | עמדת שיא |
| --- | --- | --- |
| 1992 | מצעד אלבומי בריטניה | 11 |

### סינגלים

| שנה | סינגל | טבלה | עמדת שיא |
| --- | --- | --- | --- |
| 1992 | "Sheela-Na-Gig" | טבלת רוק מודרני (ארצות הברית) | 9 |
| 1992 | "Sheela-Na-Gig" | טבלת סינגלים (בריטניה) | 69 |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* ספוטיפיי Dry באתר ספוטיפיי
* MusicBrainz Dry באתר MusicBrainz
* Discogs Dry באתר Discogs
* AllMusic Dry באתר AllMusic

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 78e2be48-6a07-31bf-b85f-3a1093177263

 |
בית הכנסת **מגן דוד** הוא בית כנסת הממוקם בצומת רחוב ברבורן וקאנינג שבקולקטה, מערב בנגל, הודו. "מגן דוד" הוא אחד משני בתי הכנסת הפעילים בעיר, והשני הוא בית הכנסת "בית אל" ברחוב פולוק.

היסטוריה וארכיטקטורה
--------------------

בית הכנסת נבנה ב-1884 על ידי אליאס דוד עזרא לזכרו של אביו דוד יוסף עזרא, אשר עסק בסחר נדל"ן בעיר. דוד יוסף עזרא מזוהה עם כמה מהבניינים הידועים ביותר בקולקטה, כולל אחוזת אספלנדה, אחוזת עזרא ואחוזת צ'ארוונגי. רחוב עזרא נקרא על שמו.

בית הכנסת נבנה בסגנון הרנסאנס האיטלקי, עם גימור אדום של לבנים. הכניסה למתחם בית הכנסת מוסתרת מאחורי דוכנים מאולתרים שמספקים תכשיטים שונים. לבית הכנסת דלת המעוטרת במגן דוד ובכיתוב בעברית. שני הקירות הצדדיים כוללים לוחות זיכרון המוקדשים ליהודי קולקטה. אף על פי שפעילותו של בית הכנסת הופסקה לפני זמן רב, הוא עדיין מטופח להפליא. רצפת השיש המשובצת, הנברשות הנוצצות, חלונות הזכוכית הצבעוניים ועמודי הפרחים המעוטרים, משפרים את המראה של בית הכנסת. מזבח בית הכנסת מעוטר בחצי כיפה המשובצת כוכבים, שמייצגת את השמיים. הלוח הגדול שבמרכז מכיל את עשרת הדיברות, כולל גם כמה כתובות בעברית ועוד כמה פריטים אחרים של איקונוגרפיה יהודית, כולל המנורה. במרכז המסדרון עומד דוכן מוגבה במקום שבו בעבר הטיף הרב. שני גרמי מדרגות המובילים למרפסות העליונות בצידי האולם, שמורים לעזרת נשים.

### כיום

כיום פעיל בית הכנסת רק לעיתים בימי החגים. בין חברי הקהילה מתחולל ויכוח באשר לעתיד בית הכנסת. בעוד חלק תומכים בהעברתו לירושלים, אחרים מעוניינים בהשארתו בהודו למען זכר הקהילה.

יהדות קולקטה
------------

יהודי קולקטה הם בעיקר יהודי בגדאד שהגיעו לקולקטה למטרות סחר. בנקודת זמן מסוימת, אף כללה הקהילה כ-6,000 יהודים, אם כי 60 שנה לאחר הקמת מדינת ישראל, ב-2010 נותרו בעיר רק כ-30 יהודים. המהגר היהודי הראשון שהגיע לקולקטה הוא שלטון כהן, שהגיע ב-1798 מחלב שבסוריה. המשפחה היהודית המשפיעה ביותר בקרב יהודי העיר הייתה משפחת עזרא, שמלבד בית הכנסת בנתה גם את בית הספר היהודי לבנות.

לקהילה היהודית היו בעבר חמישה בתי כנסת, מתוכם פועלים בימינו שניים בלבד: מגן דוד ובית אל[דרוש מקור].

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת מגן דוד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  רוי, נישיט רנג'אן (1990). *Saswata Kolkata, Ingrej Amaler Sthapotho*. p. 38.
2. ↑  אהרון דניאל, יהדות הודו, באתר the-south-asian, ‏מרץ 2001 (באנגלית)
3. ↑  תכשיטים יהודיים, באתר The Telegraph, ‏25 באפריל 2010
4. ↑  יובל נעמן, קולקטה-המיידן וסביבתו, באתר יובל נעמן - לראות את העולם בדרך אחרת

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 122525139
* WorldCat: viaf-122525139

 |
גרף המראה את היחס בגובה בין סולם מל לסולם הרץ סטנדרטי
**סולם מל** (באנגלית: **Mel scale**) הוא סולם המבוסס על הדרך שבה בני אדם תופסים שמיעתית את גובה הצליל. בסולם מל, בניגוד לסולם הרץ הסטנדרטי, ההפרשים בין הגבהים נשמעים שווים על ידי המאזינים, כך שעלייה מ-500 ל-1000 מל תשמע זהה לעלייה מ-1000 ל-1500 מל. 

סולם מל הוא מונח שנטבע לראשונה בשנת 1937 על ידי שלושה חוקרים אמריקאים: סטיבנס, וולקמן וניומן.

אטימולוגיה
----------

השם **מל** מגיע מן המילה האנגלית *Melody*.

השוואה לסולמות אחרים
--------------------

נקודת הייחוס בין סולם זה לסולמות אחרים היא ההקבלה ש-1000 הרץ יהיו שווים תמיד 1000 מל. מעל כ-500 הרץ, האוזן האנושית תצטרך מרווחים הולכים וגדלים כדי להבחין בעליות בגובה הצליל. לכן, סולם מל (שמטרתו לחקות את תפיסת הצליל של האוזן האנושית) יראה כי אם נעלה ארבע אוקטבות מעל 500 הרץ בסולם הרץ נעלה רק שתי אוקטבות בסולם מל מעל אותה נקודה.

נוסחה
-----

ישנן מספר נוסחאות מקובלות כדי להמיר בין תדירות בהרץ לתדירות במל. הנוסחא המקובלת ביותר בשימוש כיום היא הנוסחא של שאוגנסי:

{\displaystyle m=2595\log \_{10}\left(1+{\frac {f}{700}}\right)}

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סולם מל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Stevens, Stanley Smith; Volkmann; John; Newman, Edwin B. (1937). "A scale for the measurement of the psychological magnitude pitch". *Journal of the Acoustical Society of America*. **8** (3): 185–190. Bibcode:1937ASAJ....8..185S. doi:10.1121/1.1915893. אורכב מ-המקור ב-2013-04-14.
2. ↑  W. Dixon Ward (1970). "Musical Perception". In Jerry V. Tobias (ed.). *Foundations of Modern Auditory Theory*. Vol. 1. Academic Press. p. 412. no one claims yet to have determined 'the' mel scale.
3. ↑  Douglas O'Shaughnessy (1987). *Speech communication: human and machine*. Addison-Wesley. p. 150. ISBN 978-0-201-16520-3.
**תפיסה מרחבית** היא היכולת לזהות, לתפוס ולעבד מידע הנוגע לצורתם ומיקומם של גירויים במרחב.

על פי תיאורית האינטליגנציות מרובות של הווארד גרדנר התפיסה המרחבית היא הבסיס לאינטליגנציה המרחבית.

התפיסה המרחבית כוללת מספר יכולות קוגניטיביות: יכולת חזותית, יכולת התמצאות מרחבית, ויכולת רוטציה מנטלית.

הבחנה בין תפיסה מרחבית לתפיסה חזותית
------------------------------------

תפיסה מרחבית אודות הצורה והמיקום של גירויים יכולה להתרחש גם ללא חוש הראיה. בתמונה נראה שחמטאי עיוור, המתרשם ממיקומם של כלי המשחק באמצעות חוש המישוש.
המונח "תפיסה חזותית" מתייחס לתפיסה של גירויים באמצעות מערכת הראייה, המבוססת על קליטה של גלי אור ברשתית. 

קיים דמיון רב בין התפיסה המרחבית לתפיסה החזותית ויש להן מאפיינים משותפים רבים. בהתאם לכך, במקרים רבים משתמשים בשני המונחים כמילים נרדפות או שמתייחסים אליהם כמכלול תחת המונח "**תפיסה חזותית-מרחבית**".
עם זאת, התפיסה החזותית אינה זהה לגמרי לתפיסה המרחבית, שכן התפיסה המרחבית אינה מחייבת את השימוש בחוש הראייה ויכולה להתקיים גם בתנאי חושך או במקרים של לקות ראייה. דוגמה לכך היא היכולת של עיוורים להתמצא במרחב.

היכולת לגבש תפיסה מרחבית ללא חוש הראייה נשענת על חושים אחרים בעלי מאפיינים מרחביים כמו שמיעה ומישוש.
התערוכה דיאלוג בחשכה מאפשרת להתנסות בהתמודדות בחיי היומיום ללא חוש הראייה.

חשיבות
------

התפיסה המרחבית נחוצה כדי להבין ולהעריך את העולם, מפני שהוא גאומטרי ביסודו.
היא מאפשרת לאדם לתפעל חפצים וכלים תוך שימוש ביכולת לדעת מהי הדרך שבה יש להניע את היד כדי לאחוז בספל, לדוגמה. כמו כן, היא מאפשרת לו להתמצא בסביבה הפיזית ולמצוא את דרכו למקומות שונים.

היבטים חינוכיים
---------------

פיתוח של תפיסה מרחבית היא מטרה מעשית ושימושית.

התפיסה המרחבית היא היבט משמעותי עבור הוראת המתמטיקה.
זאת משום שהיא אחד הגורמים החשובים ביותר לתפקוד של תלמידים במקצוע המתמטיקה.

התפיסה החזותית היא אחד המנגנונים הנבחנים במסגרת אבחון דידקטי לצורך איתור לקות למידה.

מנגנונים פיזיולוגיים ועצביים
----------------------------

המידע המרחבי המתקבל מהחושים מעובד על ידי המוח ומשמש את המערכת המוטורית לצורך תכנון של פעולות עתידיות.

ההיפוקמפוס מקבל מידע מרחבי מהאונה הקודקודית.

ראו גם
------

* קשב חזותי
* זיכרון חזותי
* ראיית עומק

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  פדלון, לימור ופטקין, דורית (2012). פיתוח תפיסה מרחבית אצל בנים ובנות בכיתה ג' באמצעות יחידת הוראה חוץ קוריקולרית. מספר חזק 2000, 21: 31-36.
2. ↑  הוארד גארדנר (1995). מוח חשיבה ויצירתיות. רעננה: ספרית פועלים.
3. 1 2 3  V. S. Ramachandran, ed. (2012) Encyclopedia of Human Behavior, 2nd ed. Academic Press.
4. ↑  Hung, P. H. Hwang, G. J. Lee, Y. H. & Su, I. (2012). A cognitive component analysis approach for developing game-based spatial learning tools. Computers & Education, 56(2), 762–773.
5. ↑  Neil R. Carlson, (2013). Physiology of Behavior. Boston: Pearson.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4043869-7

 |
**החזית הבלארוסית השנייה** הייתה קבוצת ארמיות, שהשתייכה לצבא הסובייטי במלחמת העולם השנייה, ומילאה תפקיד מרכזי בקרבות בכיבוש פולין וגרמניה, תוך שהיא משתתפת לבסוף בכיבוש ברלין.

היסטוריה
--------

ב-24 בפברואר 1944 שונה שמה של חזית בריאנסק לחזית הבלארוסית השנייה, ולמפקדה מונה פאבל קורוצ'קין.

החזית לחמה בקרבות לשחרור בלארוס, וב-5 באפריל 1944 פורקה.

ב-16 באפריל 1944 הוקמה שוב החזית, ולמפקדה מונה איוואן פטרוב. החזית השתתפה במתקפת מוגילוב ובמבצע בגרטיון, ובחורף 1945 השתתפה בקרבות בפרוסיה המזרחית ובפומרניה המזרחית.

ב-16 באפריל 1945 פתחה החזית יחד עם החזית הבלארוסית הראשונה והחזית האוקראינית הראשונה בקרב על ברלין, וסייעה להם על ידי כיבוש המרחב שמצפון לברלין.

לאחר סיום המלחמה, הפכה החזית למפקדת הכוחות הסובייטיים הצפונית ששכנה בפולין.

מפקדים
------

* פאבל קורוצ'קין (24 בפברואר 1944 – 5 באפריל 1944)
* איוואן פטרוב (16 באפריל 1944 – יוני 1944)
* גאורגי זכרוב (יוני 1944 – נובמבר 1944)
* קונסטנטין רוקוסובסקי (נובמבר 1944 – יוני 1945)

קישורים חיצוניים
----------------

* החזית הבלארוסית השנייה
תהליך יצירת הפרעת הפסיפס הגנטי בתסמונת פרוטאוס. בתהליך יצירת העובר חלה בחלק מהתאים מוטציה בגן AKT1. במקום אחד בDNA שלו יש אדנין במקום גואנין. התאים הנגועים מתפזרים במקומות שונים בגוף, שם הם מתחילים את תהליך הגדילה הבלתי מבוקרת.
**תסמונת פרוטאוס** (באנגלית - **Proteus Syndrome**), היא הפרעה גנטית מולדת נדירה המתבטאת בגדילה בלתי מבוקרת של חלקים שונים של הגוף, בעיקר עור, גולגולת, ידיים ורגליים.

השם נקבע ב-1983 על ידי רופא ילדים גרמני - **Hans-Rudolf Wiedemann**, על שמו של אל הים פרוטאוס במיתולוגיה היוונית שהיה מסוגל לשנות את צורתו.

רק קצת יותר מ-200 מקרים דווחו ואושרו אך קרוב לוודאי שמקרים קלים של התסמונת לא מאובחנים ורק המקרים הקשים שבהם יש עיוות ניכר של הגוף, מאובחנים.

סימני התסמונת
-------------

התינוקות נולדים בריאים לחלוטין ורק תוך השנה הראשונה מתחילים אזורים שונים בגופם לגדול בצורה בלתי מבוקרת. יש גדילת יתר של תאי שריר, תאי שומן, תאי עצם, עור, כלי דם וכלי לימפה. אין חולה אחד דומה לשני. אצל חלק יש גדילה בלתי סימטרית של הגולגולת המעוותת את הראש ומקנה לו מראה "מפחיד", אצל אחרים יש גדילה של הידיים או הרגליים. יש גדילה והתעבות ניכרת של עור כפות הרגליים.

בחלק מהמקרים יש פקקת בוורידים העמוקים הגורמת לתסחיף ריאתי ולמוות, לחלק יש סימנים נוירולוגים בצורת התקפים אפילפטיים. לחלק קטן יש הפרעות קוגניטיביות וחברתיות בגלל מראם המעוות.

הפגם הגנטי
----------

ב-2011 הסתיים מחקר רב של חוקרים מהמכון הגנטי לחקר הגנום האנושי, ה-NHGRI, שבדקו רקמות של 29 חולי תסמונת פרוטאוס. הם בדקו את ריצוף ה-DNA בגֵנים שלהם ומצאו ב-26 מהם, מוטציה בגן AK1. באף מקרה מקבוצת ביקורת לא נמצאה מוטציה זאת. המוטציה נוצרת בעת ההריון רק בחלק מהתאים, כך שבעת הלידה מתקבל מצב של פסיפס גנטי שבו רק חלק מהתאים נגועים במוטציה ורק אלה יגרמו לגדילת היתר ולעיוותים. ככל שהמוטציה קורית מוקדם בהריון - הסימנים יותר קשים. הגן הפגוע פוגע בתהליך האפופטוזה של התאים והם ממשיכים להתחלק ולא להיהרס.

יש לציין שתסמונת זו אינה עוברת בתורשה. אם יש תסמונת דומה במשפחה יש לחפש אבחנות אחרות.

טיפול
-----

אין עדיין טיפול תרופתי לתסמונת זו. החוקרים מעודדים מכך שלאחר קביעת הפגם הגנטי תמצא תרופה שתהרוס את התאים הפגועים. הבעיה היא שכאן מדודבר בפסיפס גנטי שבו רק חלק מהתאים נגועים וחייבים למצוא תרופה ספציפית שתהרוס רק את התאים האלה.
בינתיים הטיפול הוא בעיקר כירורגי - תיקון עיוותים בגפיים ובעמוד השדרה ותמיכה נפשית וחברתית. כן יש לעקוב אחרי קרישת הדם ולמנוע אירועים תסחיפיים השכיחים בחולים אלה.

חולים בולטים בסינדרום פרוטאוס
-----------------------------

* איש הפיל - ג'וזף מריק, שגופו ופניו היו מעוותים, אובחן בעבר כסובל מנוירופיברומטוזיס מטיפוס 1. בדיקות גנטיות שנערכו בשלדו, הוכיחו שהוא סבל מתסמונת פרוטאוס.
* מנדי סלרס, בריטית ילידת 1975, החלה לסבול מילדות מהגדלת שתי רגליה שהגיעו לממדים ענקיים. בשנת 2008 הופק סרט טלוויזיה על מחלתה בשם: "אשה עם רגליים ענקיות". בשנת 2010 התפתח זיהום ברגלה השמאלית והרופאים נאלצו לקטעה מעל הברך בניתוח שנמשך שעות רבות. לבסוף הותאם לה תותב אבל הרגל ממשיכה לגדול והתותב מחזיק מעמד בקושי. חלק גופה התחתון הוא ענקי והעליון נראה כמעט אנורקטי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תסמונת פרוטאוס** בוויקישיתוף
* תסמונת פרוטאוס, באתר ה-NHGRI
* תסמונת פרוטאוס באתר Medscape
* האתר של מנדי סלרס-חולת תסמונת פרוטאוס

הערות שוליים
------------

1. ↑  מנדי סלרס בריאיון ל"דיילי מייל, 27/11/2011
**עכבר עשב אפריקאי** (שם מדעי: *Arvicanthis niloticus*) הוא מין מכרסם דמוי-עכבר ממשפחת העכבריים המצוי בטבע בעיקר באפריקה שמדרום לסהרה, אך מצפין לסודאן, אלג'יריה, מצרים ואף לתימן. הוא קרוב למין עכבר עשב בליק מאתיופיה.

אורכו מגיע ל-159 עד 202 מילימטרים, אורך הזנב מגיע ל-125 עד 173 מילימטרים ומשקלו עד 201 גרם בממוצע. העכבר בעל פרווה סמורה מעט וכהה עם גוונים צהובים או כתומים לאורכה בכמה שורות. השערות זקורות בחלקם העליון, מה שמעניק מראה של קוצים, אך הם רכים יחסית. האוזניים גדולות ומעוגלות, האף ורדרד והזנב ארוך וחשוף משיער.

עכבר העשב האפריקאי מצוי במרבית שטחה של אפריקה, במחילות ושטחים מתחת לאדמה, בעיקר סביב חורשים, אדמות מרעה, בתה וסוואנה, אך יכול להתקיים גם במדבריות ובמורדות הרים, אך נראה שאינו מצוי ביערות גשם. הוא מצוי גם בסביבות העירוניות הטרופיות והסובטרופיות. לא ידוע הרבה על הרגליו, אך ידוע שהוא מתרבה בין יוני לנובמבר ומסוגל להתרבות בין 3 ל-4 פעמים בשנה. הנקבה ממליטה בקן שהכינה בין 5 ל-6 גורים.

תת-מינים
--------

למכרסם זה שישה תת-מינים:

* *Arvicanthis niloticus niloticus*
* *Arvicanthis niloticus dembeensis*
* *Arvicanthis niloticus naso*
* *Arvicanthis niloticus rhodesiae*
* *Arvicanthis niloticus solatus*
* *Arvicanthis niloticus testicularis*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עכבר עשב אפריקאי** בוויקישיתוף
* עכבר עשב אפריקאי, באתר ITIS (באנגלית)
* עכבר עשב אפריקאי, באתר NCBI (באנגלית)
* עכבר עשב אפריקאי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* עכבר עשב אפריקאי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* עכבר עשב אפריקאי, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  עכבר עשב אפריקאי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**הלל רומן** (נולד ב-1975) הוא אמן פלסטי, החי ופועל בתל אביב.

ביוגרפיה
--------

"ללא כותרת" (2005), אוסף מוזיאון תל אביב לאמנות.
רומן נולד ב-1975 בלוס אנג'לס. למד אמנות במדרשה לאמנות במכללה האקדמית בית ברל. בשנת 2004 סיים בהצטיינות לימודי תואר ראשון בחוג לתורת הספרות בפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב, וב-2007 סיים את לימודי התואר השני באמנות בגולדסמית'ס שבאוניברסיטת לונדון.

רומן יוצר במגוון טכניקות, החל ברישום וציור, דרך פיסול ותחריט, ועד בניית מצפי כוכבים.

לאחר שסיים את לימודיו במדרשה לאמנות, החל לשמש בה כמרצה, ובמקביל, בשנים 2004–2006, הרצה גם במכון אבני בתל אביב. לאחר שסיים את לימודי התואר השני בלונדון ושב לישראל, המשיך לשמש כמרצה במדרשה לאמנות בבית ברל, וכן לימד במגמה לאמנות בבית הספר לאמנויות תלמה ילין.

בשנת 2007, קיבל רומן מלגת שהייה מ-Cite Internationale des Arts בפריז. ב-2009 זכה בפרס האמן הצעיר של משרד התרבות והספורט. ועדת הפרס ציינה בנימוקיה בין היתר כי "...הציורים, הרישומים והתחריטים של הלל רומן, תמיד "יפים" ו"רוויים", תמיד עוסקים בטבע דומם ונוף, תמיד במידות די קטנות וסלוניות, יותר משנועדו להאציל רגע (מחודש) של הולדת היפה מתוך הבנאלי, המשוכפל ובעיקר הנעדר כל הילה, הם מבקשים לעמת את הצופה הפוסטמודרני עם השאלה מהו ציור עכשווי."

בריאיון עם האוצרת אורית בולגרו, שנערך במסגרת התערוכה "יחידות" (Idiolect) שבה הציג רומן במוזיאון בת-ים לאמנות עכשווית בשנת 2009, אמר רומן: "..מאד מעסיק אותי בשנתיים האחרונות... מעמד הקונקרטי מול המטפורי, (על) התשוקה האנושית לחצות את המטפורה ולגעת, הניסיון העקר לסגור את המרחק שבין העין ליד. אולי זו הפריבילגיה של הצייר/פסל, ומקור כוחו, למרות הכל. בכל אופן, אני מנסה ליצור אובייקטים או ציורים שמתקיימים ברווח הזה שבין קונקרטי למטפורי, אולי זו גם הדרך שלי לנסות להתחמק ממילוי תפקיד כלשהו."

תערוכות יחיד
------------

* 2002 - **דרקלינג**, גלריה דביר, תל אביב
* 2005 - **סחורות מזדמנות**, גלריה דביר, תל אביב
* 2006 - **מאחז**, סדנאות האמנים, תל אביב
* 2009 - **מצפה כוכבים**, הביאנלה השנייה בהרצליה
* 2009 - **ממלכה**, מוזיאון בת-ים; אוצרת: אורית בולגרו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הלל רומן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הלל רומן
* בואה יופי, הגלריה לאמנות, אוניברסיטת חיפה
* רותי דירקטור, ביקורת על התערוכה "סחורות מזדמנות"
* אתר למנויים בלבד גליה יהב, להפוך פיקסלים לפחם, באתר הארץ, 11 במאי 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  הזוכים בפרס האמן נצעיר, משרד החינוך והספורט, 2009
2. ↑  קטלוג התערוכה **יחידות**, מוזיאון בן ארי לאמנות עכשווית, 2009

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ICIA: 277704
* NLI: 987007301312005171
* ISNI: 0000 0000 7739 1290
* LCCN: no2010036178
* VIAF: 98362129
* WorldCat: lccn-no2010036178

 |
מעבר ברנר בגבול איטליה-אוסטריה. ככל הנראה החשוב ביותר מבין 76 מעברי האלפים
מעבר סן ברנאר הגדול
**מעברי האלפים** הוא כינוי כולל לנקודות ציון בשרשרת הרי האלפים שבהן נוצרו עמקים וגאיות שמחברים בין אזורים מישוריים יחסית, ומאפשרים מעבר וחצייה של שרשרת ההרים.

הטופוגרפיה האלפינית מקשה על חצייתה בעיקר בחלק המזרחי שלה, הבנוי משלוש שרשרות מקבילות של רכסים בציר מזרח-מערב, עובדה המחייבת גילוי של מעבר ראשי החוצה את שלושתן, או שלושה מעברי ביניים על מנת לקיים תנועה בציר מדרום לצפון. הבעיתיות בחציית החלק המרכזי של האלפים נובע מן הגובה הגבוה יחסית של ההרים באזור זה. החלק המערבי הוא הקל ביותר יחסית, לחצייה של הרכס האלפיני.

היסטוריה
--------

התושבים המקומיים היו הראשונים לאתר, להכיר ולהשתמש לצרכיהם במעברי ההרים של השרשרת האלפינית. מעברי האלפים נחשפו לעולם החיצון לראשונה עם תנועת הצבאות הרומיים מאיטליה של ימינו, ולכיוון צפון למסעות הכיבוש שלהם ביבשת אירופה. מרגע שגילו הרומים את מעברי ההרים העיקריים הנוחים, החלו לעשות בהם שימוש אינטנסיבי וחדלו מלחפש נתיבים נוספים אחרים בשרשרת ההרים.

מעברי ההרים העיקריים בהם עשו הרומאים שימוש מוכרים כיום כ: מעבר מדלנה, מעבר מונז'נבר, מעבר סן ברנאר הקטן, ומעבר סן ברנאר הגדול בגבול איטליה-צרפת שהיה המעבר החשוב והשימושי ביותר מכולם, מכיוון ששימש כדרך מעבר ראשית לפרובינציות גאליה ובלגיקה, וכדרך הקצרה ביותר לפרובינציה בריטניה. בנוסף למעברים אלה נעשה שימוש גם במעבר שפולגן ומעבר ספטימר בגבול איטליה –שווייץ, מעבר רשן ומעבר ברנר בגבול איטליה–אוסטריה. 

לרומים הייתה גישה מועטה למעבר בחלק המרכזי של הרי האלפים, והשפעתם באזור זה התפשטה רק בימי הביניים המוקדמים, עם הגילוי של מעבר סימפלון, מעבר סנקט גוטהרד, ומעבר סן ברנרדינו.
במאה ה-13 התגלו והחל השימוש במספר מעברי הרים נוספים, אשר היו נוחים לחצייה בעיקר בחלקים המערבי והמרכזי של הרכס האלפיני.

במשך השנים פותחו והורחבו הדרכים במעברי ההרים האלפינים ואיפשרו תנועה גם לכרכרות. תנופת הפיתוח העיקרית של מעברי ההרים התנהלה לאחר כיבושי נפוליון על מנת לאפשר תנועת כוחות צבא ואספקה יעילה לכוחותיו ברחבי אירופה. בשלב מאוחר יותר התאפשרה תנועה מודרנית גם לכלי רכב ממונעים.

רשימת המעברים
-------------

להלן רשימת 10 מעברי האלפים הגבוהים ביותר, מתוך 76 מעברים קיימים:

| שם המעבר | גובהבמטרים | סוג | סגור למעבר בחורף | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| יונגפראו | 3471 | מסילת רכבת | כן | שווייץ |
| אמבין | 2899 | אין מעבר | - | גבול צרפת-איטליה |
| פרפאילון | 2783 | כביש | כן | צרפת |
| איסראן | 2764 | כביש | כן | צרפת |
| סטלביו | 2758 | כביש | כן | איטליה |
| אגנל | 2744 | כביש | כן | גבול צרפת-איטליה |
| בונט | 2715 | כביש | כן | צרפת |
| לונגט | 2647 | אין מעבר | - | גבול צרפת-איטליה |
| גאליבייה | 2642 | כביש | כן | צרפת |
| רומבו | 2509 | כביש | כן | גבול אוסטריה -איטליה |

תמונה פנורמית של מעבר סימפלון

תמונה פנורמית של מעבר סימפלון
**בשדמות בית לחם** הוא שירו של המשורר והאמן אבא קונסטנטין שפירא אשר התחבר במאה ה-19.  
 השיר מבטא געגועים לארץ ישראל בתקופת המקרא ואת הרצון הציבורי הכלל ישראלי, לחזור ולעלות אל הארץ. בשיר מתוארת דמותה הנאה של רחל אמנו- למרות ששמה אינו מוזכר בשיר במפורש - אשר לפי האמור בספר בראשית נטמנה לאחר פטירתה ב"דרך אפרתה": "וַתָּמָת רָחֵל וַתִּקָּבֵר בְּדֶרֶךְ אֶפְרָתָה הִוא בֵּית לָחֶם. וַיַּצֵּב יַעֲקֹב מַצֵּבָה עַל-קְבֻרָתָהּ הִוא מַצֶּבֶת קְבֻרַת-רָחֵל עַד-הַיּוֹם". מילות השיר מתארות את תחייתה כביכול מקברה, שעל פי מסורות נמצא באתר קבר רחל ליד בית לחם המקראית, ואת צעידתה-מסעה העל-זמני מזרחה, אל נהר הירדן. הדמעות נגרות מעיניה של רחל, בשירו של שפירא, כתוצאה מבִכְיה המתמשך על בניה החסרים והנעדרים, המתואר בספר ירמיהו: "כֹּה אָמַר ה' קוֹל בְּרָמָה נִשְׁמָע נְהִי בְּכִי תַמְרוּרִים רָחֵל מְבַכָּה עַל בָּנֶיהָ מֵאֲנָה לְהִנָּחֵם עַל בָּנֶיהָ כִּי אֵינֶנּוּ". אולם בשונה מ"קול ברמה" בפסוק התנ"כי, בשירו של שפירא שוררת "דומיה", "אֵין בְּכִי וַאֲנָחוֹת, אַךְ דְּמָעוֹת נִגָּרוּ", והן גולשות מעיניה של רחל אל הנהר וכביכול נמזגות בו.  
 משלהי המאה ה-19 השיר התפרסם ונעשה אהוד. הוא שויך ליצירה העברית הציונית, ובמיוחד לאחר שהולחן על ידי חנינא קרצ'בסקי. וצורף למסכתות ההקראה והשירה במוסדות החינוך העבריים ביישוב החדש בארץ ישראל.  
 במשך המאה ה-20 וה-21, זכה השיר לביצועים רבים בלחן זה.

השיר מושר בהגייה אשכנזית - מלעילית.

מילות השיר שהולחנו
------------------

|  |  |
| --- | --- |
|  
בְּשַׁדְמוֹת בֵּית-לֶחֶם,
בְּדֶרֶךְ אֶפְרָתָה,
בְּדֶרֶךְ אֶפְרָתָה.
עֲלֵי-קֶבֶר קְדוּמִים
תֶּאֱבַל מַצֶּבֶת,
תֶּאֱבַל מַצָּבֶת.

וּבְבוֹא חֲצוֹת לַיְלָה,
מֵאֶרֶץ עֵיפָתָה,
תַּעֲלֶה יְפַת מַרְאֶה
בֵּית קִבְרָהּ עוֹזֶבֶת.
אֶל יַרְדֵּן מִזְרָחָה
דּוּמָם צוֹעֶדֶת,
דּוּמָם צוֹעָדֶת.
  | אֶל גַּלֵּי מֵי-קֹדֶשׁ
דּוּמָם צוֹפִיָּה,
דּוּמָם צוֹפִיָּה.
דִּמְעָה יוֹרֶדֶת
אֶל גַּלֵּי מֵי-קֹדֶשׁ
מְפַכִּים דּוּמִיָּה.

דִּמְעָה אַחַר דִּמְעָה
חֶרֶשׁ נוֹזֶלֶת,
אֵין בְּכִי וַאֲנָחוֹת,
אַךְ דְּמָעוֹת נִגָּרוּ,
דִּמְעָה אַחַר דִּמְעָה
לַיַּרְדֵּן נוֹפֶלֶת,
וְהַמַּיִם יִנְהָרוּ.  |

קישורים חיצוניים
----------------

* "בשדמות בית לחם" באתר בית לזמר העברי
* מילות השיר "בשדמות בית לחם" והאזנה לו באתר זמרשת
* נגה אשד עם קהל שרים את בשדמות בית לחם, באירוע זמרשת 7, באתר יוטיוב
* אליהו הכהן, מסע בעקבות 'בשדמות בית לחם', בבלוג "עונג שבת", 15 בספטמבר 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר בראשית, פרק ל"ה, פסוקים י"ח–י"ט.
2. ↑  ספר ירמיהו, פרק ל"א, פסוק י"ד.
3. ↑  ראו: בשדמות בית לחם, באתר זמרשת.
**וַלְטֶר טְרִיר** (צ'כית: **Walter Trier**;‏ 25 ביוני 1890, פראג – 8 ביולי 1951, קרייגלית', אונטריו, קנדה) היה צייר ומאייר ספרים הידוע בעיקר בזכות איוריו לספרי הילדים של אריך קסטנר, ולדפי השער של כתב העת "ליליפוט" (*Lilliput*).

ביוגרפיה
--------

טריר נולד בפראג למשפחה יהודית מהמעמד הבינוני. בשנת 1905 נרשם לבית הספר לאמנות שימושית, ומאוחר יותר עבר לאקדמיה לאמנות. בשנת 1910 עבר לברלין שבה חי עד לשנת 1936.

כבעל דעות אנטי-פשיסטיות, הקריקטורות שיצר היו למורת רוחו של המשטר הנאצי. בשנת 1936 היגר ללונדון, שם גם סייע למשרד ההסברה ליצור תעמולה פוליטית כנגד המשטר בגרמניה. שם עבד עבור כתבי העת "ליליפוט" ו"פיצ'ר פוסט". בשנת 1947 היגר לקנדה, והצטרף אל בתו, שהתגוררה שם עוד משנות השלושים.

טריר נפטר בשנת 1951 בקרייגלית' (Craigleith) שבאונטריו, בן 61 במותו.

איוריו
------

בול גרמני לכבוד 100 שנה להולדת אריך קסטנר. הכתובת על העמוד היא: "אמיל והבלשים". אויר על ידי ולטר טריר
בפראג עבד טריר עבור כתבי העת "זימפליציסימוס" (*Simplicissimus*) ו"יוגנד" (*Jugend*). אחר כך שוכנע לעבור לברלין כדי לאייר את כתב העת "דפים עליזים" (*Lustigen Blätter*). בשנת 1929 פגש את אריך קסטנר ואייר את ספרו "אמיל והבלשים". אחר כך אייר ספרים נוספים של קסטנר ("עצרת החיות", "אורה הכפולה", "שלושים וחמישה במאי", ועוד). ניתן לומר שהזיקה לספרי הילדים של קסטנר תרמה רבות לפרסומו העולמי. איור השער ל"אמיל והבלשים" הופיע בשנת 1999 על בול דואר גרמני שהוקדש לאריך קסטנר במלאת מאה שנה להולדתו.

משנת 1949 יצר את דף השער של כל אחד מגיליונות "ליליפוט". כל איור כזה הכיל תמיד דמות אדם, דמות אשה וכלב. ככל הנראה ביקש להנציח את כלבו האהוב שנדרס. 

טריר חתם תמיד את איוריו בפינה הימנית התחתונה. וולט דיסני הציע לו להצטרף אל מפעלותיו אך טריר דחה את ההצעה כי לא רצה לעבוד תחת שם אחר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולטר טריר** בוויקישיתוף
* ולטר טריאר (1890-1951), דף שער בספרייה הלאומית
* כתבי ולטר טריר בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007277696905171
* BIBSYS: 90723856
* BNE: XX1047620
* BnF: cb11927086h (data)
* CANTIC: a11723889
* CiNii: DA05533655
* GND: 118623915
* ISNI: 0000 0001 2095 6024
* LCCN: n80131219
* LNB: 000019640
* NDL: 00476312
* NKC: jn20030611001
* NLA: 50704032
* NLK: KAC201950039
* NSK: 000053252
* NTA: 068143885
* RKD: 233011
* SELIBR: 258292
* SNAC: w64x5cj0
* SUDOC: 027560260
* ULAN: 500075532
* VIAF: 12315918
* WorldCat: lccn-n80131219

 |
הנסיך **ואן ואית'איאקון** (בתאית: **พระเจ้าวรวงศ์เธอ กรมหมื่นนราธิปพงศ์ประพันธ์**;‏ 25 באוגוסט 1891 – 5 בספטמבר 1976) היה בן אצולה תאי, נכדו של ראמה הרביעי, מלך תאילנד, שר החוץ של תאילנד בשנות ה-50, ממלא מקום ראש הממשלה בשנות החמישים ושנות ה-60 ונשיא העצרת הכללית של האומות המאוחדות. ואית'איאקון היה נציג ממלכת תאילנד בועידת מזרח אסיה רבתי ופעל תחת רודנות פלק פיבונסונגרם במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

הנסיך ואן ואית'איאקון נולד בבנגקוק, ממלכת תאילנד, בשנת 1891. ואן ואית'איאקון השלים את לימודיו האקדמאיים באוניברסיטת אוקספורד וב"בית הספר החופשי למדעים פוליטיים" (Ecole Libre des Sciences Politiques) בפריז. הוא סיים לימודיו עם אותות הצטיינות אקדמית, ביניהן כמה תארים של כבוד. במסגרת פעילותו המחקרית הוא נחשב לאחד האבות המייסדים של ביקורת הפילולוגיה בתאילנד.

הוא היה בנו של הנסיך נאראטיפ פראפהאנפונג ואחיינו של ראמה החמישי, מלך תאילנד המכהן. הנסיך ואן ואית'איאקון החל לבצע תפקידים במשרות ביצועיות כמזכיר שלישי בשגרירות תאילנד המלכותית בשנת 1917. הוא חזר בשנת 1922 למשרד החוץ בבנגקוק. עוד בשנת 1922 מונה הנסיך ואן ליועצו של ראמה השישי, מלך תאילנד, שהיה בן דודו. בשנת 1924 הועלה למשרת תת-השר לענייני חוץ, והיה אחראי על שלילת מספר תיקונים שהוצעו עבור הסכמים פוליטיים ומסחריים עם מעצמות מערביות. הוא נשלח שוב לאירופה בשנת 1926 כשגריר תאילנד לממלכה המאוחדת, הולנד ובלגיה יחדיו.

במהלך אותה תקופה שימש גם כראש המשלחת התאילנדית לחבר הלאומים, שם היה פעיל במספר ועדות חשובות כחבר, סגן נשיא ונשיא. הנסיך ואן חזר לתאילנד בשנת 1930, כדי לקבל מושב של פרופסור בפקולטה לאמנויות, אוניברסיטת צ'ולאלונגקום. במשך 30 השנים הבאות, המשיך הנסיך ואן לפעול כאיש ציבור במעורבותו במספר משלחות דיפלומטיות חשובות, חלק מאבני הדרך הבולטות בקריירה שלו היו המגעים שקידם עם האימפריה היפנית בשנת 1943, שכללו את שליחו כנציב תאילנד לועידת מזרח אסיה רבתי, ואית'איאקון ייצג את תאילנד בעצמו (וזאת בניגוד לשאר המדינות, ששלחו את מנהיג המדינה) על מנת להדגיש שהיא לא נמצאה תחת שליטה יפנית וזאת בנוסף לעובדה שראש הממשלה גם חשש מהדחה אם יעזוב את בנגקוק. השתתפות במועצת סיאטו ובוועידת בנדונג העוסקות במרחב השגשוג המשותף של מזרח אסיה רבתי, שם נבחר לדובר, וכן משא ומתן מוביל לכניסת תאילנד כחברה לאומות המאוחדות לאחר מלחמת העולם השנייה.

בשנת 1947 מונה הנסיך ואן לשגריר בארצות הברית ושימש במקביל כשגריר תאילנד באו"ם. מאוחר יותר כיהן כנשיא העצרת הכללית של האומות המאוחדות ושימש מספר פעמים כממלא מקום ראש ממשלת תאילנד תחת ראשי הממשלה סריט תאנראט ותאנום קיטיקצ'ורן. לאחר מכן כיהן כמנהל אוניברסיטת טהאמסאט, בבנגקוק. הנסיך ואן נפטר ב-1976 בבנגקוק.

חיים אישיים
-----------

בבחינת חייו האישיים היה ואן נשוי והיה לאב לשני ילדים, בן ובת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ואן ואית'איאקון** בוויקישיתוף

* A Prince of Diplomacy; Wan Waithayakon of Thailand, The New York Times, Nov. 13, 1956
* 474. Letter From the Acting Officer in Charge of Thai and Malayan Affairs (Foster) to the Ambassador in Thailand (Peurifoy)1
* Eleventh Session, 611th Plenary Meeting, 6th December, 1956, by MR. V.K. KRISHNA MENON


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007454681205171
* BNE: XX1012253
* BnF: cb137741203 (data)
* GND: 1209757176
* ISNI: 0000 0000 8141 2509
* LCCN: n88245190
* SNAC: w68k7fsh
* SUDOC: 14227528X
* Trove: 1183323
* VIAF: 61729389
* WorldCat: lccn-n88245190

 |
**אניילה פאיונקובנה** (בפולנית: **Aniela Pająkówna**‏; 1864 – 24 באפריל 1912) הייתה ציירת פולנייה, בעיקר של ציורי דיוקנאות.

ביוגרפיה
--------

פאיונקובנה נולדה בכפר מדיקה (אנ'), אביה היה עגלון. הודות לנדיבותם של מעסיקיו, העיתונאי והפעיל הפוליטי מיצ'יסלב פבליקובסקי ואשתו הלנה (לבית דזידושיצ'קה), היא הצליחה ללמוד אמנות. תחילה בקרקוב עם פלוריאן סינק ואז, לאחר 1886, בפריז באקדמיה ז'וליאן ובאקדמיה קולארוסי עם קרולוס-דוראן וז'אן ז'אק הנר. היא גם בילתה זמן מה בלימודים במינכן.

בשנת 1891 שבה לפולין, התיישבה בלבוב והקימה סטודיו משלה. היא הציגה את התערוכה הראשונה שלה באגודת ידידי האמנות בשנת 1896. בשנה שלאחר מכן היא החלה להציג עם אגודת ידידי קרקוב לאמנויות יפות והשתתפה בתערוכה גדולה בשנת 1899. היא גם הציגה בארצות אחרות; בעיקר בקונשטלרהאוס בווינה ובסלון בפריז.

בשנת 1898 פגשה בלבוב את העיתונאי והסופר סטניסלב פשבישבסקי, שהעביר שם הרצאה על המלחין והפסנתרן פרדריק שופן. מאוחר יותר הם ניהלו רומן קצר, וכתוצאה מכך נולדה בתה, סטניסלבה. במשך זמן מה היא גם טיפלה בבתו איווה, מנישואיו לדוגמנית הנורווגית דאגני יול.

בשנת 1907, עקב האפליה בגלל היותה אם חד הורית עם ילדה לא חוקית, החלו היא ובתה להסתובב; תחילה לווינה, אחר כך לציריך ולמינכן, והתיישבה לבסוף בפריז בשנת 1909.

ב-1912 נפטרה בפריז, מדלקת ריאות.

ביתה סטניסלבה הועברה לגור אצל דודה.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אניילה פאיונקובנה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Aniela Pająkówna, www.ipsb.nina.gov.pl (בפולנית)
2. ↑  "Aniela Pająkówna – Malarka z Medyki", web.archive.org, ‏2016-12-20
3. ↑  Aniela Pająkówna, www.ipsb.nina.gov.pl (בפולנית)
4. ↑  Wyborcza.pl, lodz.wyborcza.pl

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1245566121
* ISNI: 0000 0000 7085 4870
* NLP: a0000003318501
* ULAN: 500058574
* VIAF: 96073150
* WorldCat: viaf-96073150

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אניילה פאיונקובנה"**.
**ריצ'רד קלרנס קלארק** (באנגלית: **Richard Clarence Clark**;‏ 14 בספטמבר 1928 – 20 בספטמבר 2023) היה פוליטיקאי אמריקאי, שייצג את מדינת איווה בסנאט של ארצות הברית בין השנים 1973–1979.

ביוגרפיה
--------

קלארק נולד ביישוב פריז שבמזרח איווה. הוא התחנך תחילה באוניברסיטת מרילנד גלובל קמפוס ולאחר מכן באוניברסיטת גתה בפרנקפורט בשנים 1950–1952, במקביל לשירותו בצבא ארצות הברית. ב-1953 השלים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת איווה עילית ותואר שני ב-1956 באוניברסיטת איווה. לפני שהיה סנטור, קלארק היה פרופסור באוניברסיטת איווה עילית, ואז שימש כעוזרו של חבר הקונגרס ג'ון קולבר. בזמן שעבד עבור קולבר, קלארק סייע בארגון מסע הבחירות במהלכו נבחר קולבר לבית הנבחרים של ארצות הברית.

כחבר המפלגה הדמוקרטית הצליח להיבחר למשרה ציבורית פעם אחת בלבד — ב-1972, עת נערכו בחירות לסנאט בהן גבר על הסנאטור הרפובליקני המכהן ג'ק מילר. קלארק קיבל 662,637 קולות (כ-55% מקולות הבוחרים) לעומת 530,525 (כ-44%) שהשיג מילר.

קלארק היה חבר בוועדת החוץ וישב בראשות ועדת המשנה לענייני אפריקה, ובמסגרת תפקיד זה פיתח מומחיות רבה בנושא מלחמת האזרחים באנגולה. ב-1976 הוא כתב את "תיקון קלארק", שאסר על מתן סיוע מהקבינט של ארצות הברית לקבוצות פרטיות שעסקו בפעולות צבאיות או צבאיות-למחצה באנגולה. בשל מאמציו נגד ממשלת האפרטהייד בדרום אפריקה, יריבו רוג'ר ג'פסן כינה אותו "הסנאטור מאפריקה". קלארק כיהן בוועדת החקלאות, התזונה והיערנות, בוועדת הסביבה והעבודות הציבוריות ובוועדת העסקים הקטנים והיזמות.

קלארק התמודד בבחירות חוזרות לסנאט ב-1978, אך הפסיד לרוג'ר ג'פסן. קלארק מונה אז על ידי נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר לשגריר-על ומתאם לענייני פליטים מטעם ארצות הברית ב-1979. קלארק שימש עמית בכיר במכון אספן למחקרים הומניסטיים מאז 1980 ועד למותו.

קלארק נפטר ב-20 בספטמבר 2023, בן -95.

קישורים חיצוניים
----------------

* דיק קלארק באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דייוויד רוג'רס, A Mandela backstory: Dick Clark, באתר פוליטיקו, 23 בדצמבר 2013 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007331432405171
* BIBSYS: 1072611
* CiNii: DA07005716
* ISNI: 0000 0001 1699 5100
* LCCN: n78040335
* NARA: 10580950
* SNAC: w6b57xpf
* SUDOC: 07973250X
* US Congress: C000448
* VIAF: 112872870
* WorldCat: lccn-n78040335

 |
בשנת 2007 החליטה האספה הכללית של האו"ם כי ב-15 בספטמבר יצוין מדי שנה **יום הדמוקרטיה הבין-לאומי**, שמטרתו היא קידום עקרונות הדמוקרטיה, והזמינה את כל המדינות החברות באו"ם לציין את היום באופן הולם.

במבוא להחלטה נכתב כי:

> 
> ...בעוד לדמוקרטיות יש תכונות משותפות, אין מודל יחיד של דמוקרטיה, ודמוקרטיה אינה שייכת לכל מדינה או אזור...
> 
> 
> ...הדמוקרטיה היא ערך אוניברסלי המבוסס על הרצון של אנשים לקבוע את המערכות הפוליטיות, הכלכליות, החברתיות והתרבותיות שלהם, ואת השתתפותם המלאה בכל תחומי החיים...
> 
> 
> ... משוכנעים בצורך להמשיך לעודד ולקדם דמוקרטיזציה, קידמה וכיבוד זכויות אדם בסיסיות...
> 
> 
> 
>

רקע
---

בספטמבר 1997 אימץ האיחוד הבין פרלמנטרי (IPU) הצהרה אוניברסלית על דמוקרטיה. הצהרה זו מאשרת את העקרונות של דמוקרטיה, את היסודות ואת הממשל של הממשלה הדמוקרטית, ואת ההיקף הבינלאומי של הדמוקרטיה.

לאחר קבלת המסקנות של גוף מייעץ, קטאר החליטה לקדם יום בינלאומי של דמוקרטיה. קטאר הובילה את גיבוש הנוסח של החלטת העצרת הכללית של האו"ם וקיימה התייעצויות עם המדינות החברות באו"ם. על פי ההצעה שלה - 15 בספטמבר (תאריך ההצהרה האוניברסלית על הדמוקרטיה) נבחר ליום שבו הקהילה הבינלאומית תחגוג מדי שנה את יום הדמוקרטיה הבינלאומי. הצעת ההחלטה אומצה ב-8 בנובמבר 2007.

הערות שוליים
------------

1. ↑  United Nations, עצרת האומות המאוחדות מושב 62 החלטה 7, באתר documents-dds-ny.un.org, ‏13 דצמבר 2007 (באנגלית)
2. ↑  האיחוד הבין-פרלמנטרי, ‏16-09-1997