recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**שרה קרפ** (10 ביוני 1909 - 15 בינואר 1998) הייתה רופאת ילדים ישראלית, רופאת ילדים בכירה בבית החולים הדסה בתל אביב, עבדה כרופאת ילדים וניהלה מרפאות עירוניות - ציבוריות באזור דרום תל אביב (1941-1979), עסקה בהדרכת סטודנטים במרפאה שניהלה בכפר שלם, ממניחי היסודות של הרפואה הציבורית בעיריית תל אביב.

ביוגרפיה
--------

קרפ נולדה בדרוהוביץ, גליציה, בריבונות אוסטרו-הונגריה. כשהייתה בת 6 היגרה משפחתה לווינה שם למדה בגימנסיה העברית-הריאלית ע"ש חיות. ב-1927 סיימה את הגימנסיה, ב-1934 סיימה את הלימודים בפקולטה לרפואה בווינה.

בשנת 1934 עלתה קרפ לארץ ישראל מלווה באחיה, יצחק קרפ (לימים פרקליט).

בשנת 1935 לאחר שהות של מספר חודשים בחיפה התיישבה בירושלים. קרפ החלה לעבוד בבית החולים ביקור חולים במחלקת הילדים ובמחלקת אף-אוזן-גרון (1935–1939).

בשנת 1939 נישאה קרפ לאברהם גיורא קריצ'בסקי (שינה את שם משפחתו לגיורא, היה ידוע במחתרת בכינוי "דן"), ממייסדי האצ"ל, כאשר התאחדה ההגנה עם הארגון נתמנה אברהם כסגן מפקד ההגנה של תל אביב. קריצ'בסקי נפטר ממחלה ממארת ב-29 ביוני 1943, ארבעה ימים לאחר הולדת בנם דן (היה קרוי על שם כינויו של אביו, במחתרת).

בני הזוג עברו לתל אביב, וקרפ עברה לעבוד ב"בית החולים הדסה", במחלקת הילדים בניהולו של הפרופ' לודוויג פרדיננד מאייר. קרפ עבדה גם כאסיסטנטית במרפאתו הפרטית.

בנוסף, בשנת 1941 החלה קרפ לעבוד גם בשירותי הרפואה הציבורית של עיריית תל אביב. קרפ הייתה ממניחי יסודות הרפואה הציבורית בעיריית תל אביב.
במשך כ- 10 שנים עבדה קרפ בשכונת שבזי, וב-10 שנים הבאות עבדה כרופאת ילדים בשכונת התקווה.

בהמשך ניהלה קרפ את המרפאה העירונית בכפר שלם (עד שנת 1979).

בשנת 1956 יצאה קרפ להשתלמות בארצות הברית. בשובה ניהלה במשך כשנה בית מרפא לילדים חולי לב בכפר מל"ל.

לאחר יציאתה לגמלאות עבדה כרופאה מחליפה בבתי ספר, והייתה רופאת ילדים בקופת חולים לאומית בשכונת רמת אביב ג' שבתל אביב.

קרפ נפטרה ב-1998. הותירה בן, דן. הובאה למנוחות בבית העלמין פינסקר בהרצליה .

לקריאה נוספת
------------

* "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", נסים לוי, יעל לוי, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, מהדורה שנייה, ערך : קרפ, שרה, עמוד 379

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרפואה הציבורית בשנות הארבעים של המאה העשרים הייתה בחיתוליה. "הרפואה הציבורית" כללה בין היתר : בניית והפעלת מרפאות חדשות לטיפול בילדים, הדגש היה על הרפואה המונעת, תחנה לבריאות המשפחה הדרכה להורים, וחיסונים
2. ↑  דוד תדהר (עורך), "אברהם קריצ'בסקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1516
3. ↑  דוד תדהר (עורך), "אברהם קריצ'בסקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1517
**שרה תאודורה** (בבולגרית: **Сара Теодора**) הייתה אשתו השנייה של איוון אלכסנדר, קיסר בולגריה וקיסרית רעיה של בולגריה.

קורות חייה
----------

שרה תאודורה נולדה בטרנובו, בירת האימפריה הבולגרית השנייה בשם שרה, בת למשפחת סוחרים יהודים אמידה אשר התגוררה ברובע היהודי שבעיר. ידוע ששם אימה של שרה היה תמרה ובהמשך ניתן השם גם לבתה. ב-1346 נישאה שרה לאיוון אלכסנדר, תחת תאודורה נסיכת ולאכיה, אשר גורשה על ידי הקיסר הבולגרי. שרה אימצה את הנצרות האותודוקסית, אך בני הקהילה היהודית סמכו על חסותה, צברו מעמד חברתי רם יותר בתקופת כהונתה, והעניין הוביל לעימותים מול האוכלוסייה הנוצרית.

שרה תאודורה מילאה תפקיד משמעותי בחלוקת האימפריה הבולגרית. מאמצי השכנוע שלה הובילו את איוון אלכסנדר לחלק את ממלכתו בין בניו עוד בימי חייו. בנה של שרה תאודורה, איוון שישמן, קיסר בולגריה שלט במרכז הממלכה ובבירה טרנובו, ובנה של קודמתה תאודורה מוולאכיה, איוון סרצימיר, שלט על נסיכות וידין שבירתה וידין. החלוקה החלישה את האימפריה הבולגרית אשר כבר הייתה בדעיכה, ובהמשך היא נפלה לידי האימפריה העות'מאנית.

לשרה תאודורה ואיוון אלכסנדר נולדו חמישה ילדים. איוון שישמן, איוון אסן החמישי שככל הנראה הוצא להורג על ידי העות'מאנים ב-1388, הנסיכה תמרה אשתו של מוראט הראשון סולטאן האימפריה העות'מאנית, הנסיכה מריה (1348–1390) אשתו של אנדרוניקוס הרביעי, קיסר האימפריה הביזנטית, והנסיכות דסיסלאבה וואסיליסה. שרה תאודורה נפטרה ככל הנראה בשלהי שנות ה-80 של המאה ה-14 ונקברה לצד בעלה איוון אלכסנדר בכנסיית סנט פטקה בטרנובו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שרה תאודורה, קיסרית בולגריה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלמה אברהם רוזאניס, **דברי ימי ישראל בתוגרמה**, חלק ראשון: ימי הגרושים והנדודים והתיישבות הפליטים בתוגרמה 1300–1520, הוצאת דביר, תל אביב, 1930, עמוד 6.
2. ↑  חיים קשלס, **קורות יהודי בולגריה**, כרך א' – מימי קדם ועד ראשית ממלכת בולגריה השלישית ב-1878, הוצאת דבר, תל אביב, 1971, עמוד 78.
3. ↑  חיים קשלס, **קורות יהודי בולגריה**, עמוד 83.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 298791055
* WorldCat: viaf-298791055

 |
השדרן יורם ארבל בשידור משחק הכדורסל של מכבי תל אביב
שדרנית ספורט
**שדרן ספורט** הוא אדם המתאר את המתרחש, במסגרת שידור תחרות ספורט, לאוזניו של המאזין או הצופה בטלוויזיה או ברדיו. בטלוויזיה מופיע השדרן לעיתים בתחילתה ובסופה של התחרות, אך במהלך התחרות עצמה רק קולו נשמע ברקע כשהתמונה המשודרת היא שידור התחרות. 

על פי רוב, לצד שדרן הספורט ישב פרשן שתפקידו להעניק ניתוח מקצועי לתחרות הספורט, אך גם להעניק לשדרן רגעי אתנחתא במהלך השידור. אולם, השדרן הוא הדמות הבכירה והדומיננטית בשידור התחרות: רשות הדיבור נתונה לו לאורך רוב השידור, והוא האחראי להעניק אותה למשתתפים נוספים בשידור אם ישנם כאלה, כמו הפרשן או שדרן הקווים. כמו כן, בשידורי טלוויזיה, מעביר לעיתים השדרן בקשות או הנחיות לבמאי, בעיקר בנוגע להילוכים חוזרים. לשדרן השפעה רבה על אופי השידור, והוא עושה זאת באמצעות צורת ההתנסחות, משלב הדיבור, עוצמתו והאינטונציה שלו בהתאם למתרחש בתחרות.

שדרן הספורט יהיה לרוב נייטרלי ויתאים את דבריו והאופן שבו הם נאמרים לביצועי הספורטאי או הקבוצה, אולם בתחרויות שבהן מתמודדים ספורטאי או קבוצה שעמם השדרן מזדהה, כמו ספורטאי יחיד, קבוצה או נבחרת לאומית המייצגים את מדינתו או קבוצה שאותה הוא אוהד, הוא עלול לחטוא בחוסר אובייקטיביות או בהפגנת פטריוטיות. עם זאת, לעיתים כלל לא יצופה מהשדרן לנקוט בגישה נייטרלית, כתלות בקהל הצופים או המאזינים.

לצד מהלכים בולטים שנצרבו בתודעתם של אוהדי הספורט, כמו שערים שהובקעו או סלים שנקלעו, זכור בדרך כלל גם האופן שבו תוארו על ידי צוות שידור הספורט, בעיקר כשמדובר בתיאורים נלהבים ומלאי רגש.

תפקיד שדרן הספורט אינו דורש רישיון או לימודי תעודה, אולם במדיות השונות ניתנת עדיפות לאנשים בעלי רקע וידע בתחום הספורט, ובישראל מתקיימים מאז שנות התשעים קורסים ייעודיים לשדרני ספורט.

תקשורת הספורט נוהגת לפרסם באופן תקופתי דירוג של שדרני הספורט לפי איכות השידור שהפגינו בפרק זמן זה. השדרנים נמדדים בדרך כלל על פי בקיאותם כפי שבאה לידי ביטוי בשידור, דיוק בפרטים ומידת העניין שהם מעוררים בקרב הצופים.

ראו גם
------

* רשימת שדרני ספורט
* שדרן קווים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **שדרני ספורט ישראלים** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שדרן ספורט** |

* מצעד השדרנים השלם, באתר וואלה!‏, 3 בפברואר 2006
* "כך היה" עם זוהיר בהלול, אתר רשות השידור, 23 במאי 2014
* יאיר צוקר, ‏געגועים לשידורים חיים, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 3 באפריל 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלמה מן, בדידותו של שדר במשחק שלא נגמר, באתר העין השביעית, 27 בפברואר 2013
2. ↑  אתר למנויים בלבד אלון עידן, אם נדב יעקבי לא צועק, זה עדיין קלאסיקו?, באתר הארץ, 20 בנובמבר 2015
3. ↑  עמית סלונים, ‏נס ז'לגיריס 2014, באתר ‏מאקו‏‏, ‏14 במרץ 2014‏
4. ↑  בן מיטלמן, ‏20 שנה למשחק הגורלי מול צרפת, באתר ‏מאקו‏‏, ‏24 בספטמבר 2014‏
5. ↑  Top 5 commentators of English football‏, sportskeeda‏, 11 בפברואר 2015
6. ↑  מצעד השדרנים השלם, באתר וואלה!‏, 3 בפברואר 2006

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529688805171
* LCCN: sh85126958

 |
**כיסוי חיסוני** או **סף חיסוניות העדר** (באנגלית: **herd immunity threshold**; בראשי תיבות: **HIT**) הוא אחוז האנשים המחוסנים בתוך קבוצת אוכלוסייה, שממנו ומעלה נמנעת התפשטות מגפות. כאשר אחוז גבוה מהאוכלוסייה מחוסן, ישנה הגנה גם לשאינם מתחסנים, הגנה זו מכונה חסינות העדר.

המחלה הראשונה שהאנושות הצליחה להכחיד באמצעות כיסוי חיסוני יזום היא אבעבועות שחורות, המחלה הקטלנית ביותר בהיסטוריה. באמצע המאה ה-20 פתח ארגון הבריאות העולמי במבצע חיסון אגרסיבי לכל בני האדם בעולם כדי לנסות להכרית את המחלה מעל פני האדמה, כך שלא יישאר אף נשא במחלה, ותימנע אפשרות ההתחלות וההדבקה. הושג כיסוי חיסוני עולמי של 80%, וב-1980 הוכרזה המחלה כממוגרת. מחלות נוספות נמצאות על סף הכחדה באזורים בהם יש כיסוי חיסוני גבוה מספיק, פוליו למשל.

חשיבות הכיסוי החיסוני
---------------------

כיסוי חיסוני גבוה הכרחי למיגור מחלות מידבקות. כאשר מרבית האוכלוסייה מחוסנת, הסיכון להעברת מחלה מידבקת בין אדם לאדם יורד. אם חלק מספיק גדול מהאוכלוסייה יהיה מחוסן ויהיה מפוזר באופן שווה גאוגרפית, ניתן לצפות לירידה באחוז החולים באוכלוסייה.

חישוב אחוז הכיסוי החיסוני הנדרש
-------------------------------

כדי לקבוע את כמות האנשים שיש לחסן, יש צורך לחשב את קצב הגידול (קצב ההדבקה) ולהפכו מעריכי (גודל כמותי הגדל באחוז גידול קבוע, בפרק זמן מוגדר) לקבוע. לדוגמה אם  מקדם ההדבקה (כלומר מספר האנשים הממוצע שכל חולה ידביק) הוא 2 (כל חולה מדביק בממוצע שני אנשים אחרים) כדי לבלום את הגידול במחלה יש צורך לחסן לפחות 50% מהאוכלוסייה (אם יחוסנו רק 40% עדיין מספר החולים יגדל, כי כל 10% שמתחסנים מוריד 0.2 ממקדם ההדבקה - 40% חיסון = מקדם הדבקה 1.2 - כל 10 חולים יגרמו ל-12 חולים חדשים), וכן הלאה.

### מודל החישוב

{\displaystyle p=1-{\frac {1}{R\_{0}}}}, כאשר P הוא יחס האוכלוסייה הנדרש להתחסן, ו-R0 הוא מספר ההתרבות הבסיסי במחלה. לדוגמה, מחלה שבה R0=2 (כלומר מספר ההתרבות הבסיסי הוא 2 20%) יחס האוכלוסייה הנדרש להתחסן יהיה ½-P=1, כלומר ½, ובאחוזים על 50% מהאוכלוסייה להתחסן בשביל למנוע את התפשטות המחלה.

ערכי R0 במחלות שונות
--------------------

ערכו של R0 מושפע מגורמים שונים, צפיפות האוכלוסייה, הסיכוי של אדם חולה להדביק אדם בריא, סוג המגע, תדירותו ומשך הזמן בו המחלה מידבקת.

למחלות שונות ערכי R0 שונים ולכן גם אחוזי כיסוי חיסוני שונים. למשל במחלת השפעת, ערכו של R0 עומד על 2–4 (אחוז הכיסוי החיסוני הנדרש 50–75), במחלת החצבת: 12-18 (אחוז הכיסוי החיסוני הנדרש 92–94), במחלת החזרת: 4-7 ובמחלת הסארס: 2-5.

בנוסף לשימוש ב- R0 לחישוב סף הכיסוי החיסוני הנדרש לחסינות העדר, הוא מהווה גורם חשוב באפידמיולוגיה, בסיוע להערכת חומרת מחלות מידבקות כגון סארס, אבעבועות רוח, HIV ועוד. אם ערכו של R0 גדול מאחד, התפרצות המחלה עלולה להוביל למגפה. בערך קטן מאחד, התפרצות המחלה עתידה להבלם.

ראו גם
------

* חיסון

הערות שוליים
------------

1. ↑  הדברים ששורצים בביוב - על נגיף הפוליו וההתגוננות נגדו, באתר הידען, ‏2013-08-05
2. ↑  Paul Andersen, Vaccines and Herd Immunity, יוטיוב, ‏09.02.2015
3. ↑  חצבת – האם זה באמת כל כך נורא? (כן), באתר חצבת – האם זה באמת כל כך נורא? (כן), ‏2018-08-29

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**שרה אמילי ראמוס** (באנגלית: **Sarah Emily Ramos**; נולדה ב-21 במאי 1991) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית-יהודייה. התפרסמה בסדרות הטלוויזיה "חלום אמריקאי" ו"הורים במשרה מלאה".

ביוגרפיה
--------

ראמוס נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה לאב פיליפיני ולאם אמריקאית ממוצא יהודי. החלה לפתח את כישורי משחק שלה כשהייתה בת 9, בסדנאות למשחק שבמרכז לוס אנג'לס והופיעה בפרסומות.

היא סיימה בהצטיינות את לימודיה אוניברסיטת קולומביה במאי 2015.

קריירה
------

ראמוס החלה את הקריירה שלה בגיל צעיר מאוד וכיכבה בפרסומות טלוויזיה שונות, אך זכתה לתשומת לב רבה כאשר שיחקה בין התפקידים הראשיים בסדרת הדרמה "חלום אמריקאי" ברשת NBC, בה גילמה את אחותה הקטנה של הגיבורה הראשית מג פריור (בריטני סנואו). על תפקידה זה קיבלה מועמדות לפרס האמן הצעיר. 

בשנת 2006 שיחקה בסדרת הדרמה של רשת The CW, "בורחים", בתפקיד של האנה רידר / קייט הולנד, בתם של דוני וולברג ולזלי הופ. 

בשנת 2010 החלה ראמוס לככב בקומדיית המצבים "הורים במשרה מלאה" של רשת הטלוויזיה NBC, בתור תלמידת התיכון האדי ברייבמן. היא שיחקה בסדרה לכל אורך הסדרה, עד לסיומה ב-2015 לאחר 6 עונות. 

בשנת 2016 שיחקה בקומדיה המצליחה "המדריך לסינגלס" לצידן של דקוטה ג'ונסון ורבל וילסון.

חיים אישיים
-----------

ביולי 2016 הודיעה ראמוס באמצעות המדיה החברתית כי היא נמצאת במערכת יחסים עם הבמאי מאט ספייסר, אשר נמשכת מאז 2013. ביולי 2019 השניים התארסו.

פילמוגרפיה
----------

### קולנוע

* למה לעצור עכשיו (2012)
* המדריך לסינגלס (2016)
* סלאש (2016)
* אנחנו לא שייכים לכאן (2017)
* הילד למטה (2018)
* Ask for Jane‏ (2018)

### טלוויזיה

* חלום אמריקאי (2005-2002)
* סקראבס (2005)
* קרוב לבית (2006)
* בורחים (2006)
* חוק וסדר (2007)
* המכשפים מווייברלי פלייס (2008)
* ללא עקבות (2008)
* שקר לי (2009)
* הלוחשת לרוחות (2009)
* הורים במשרה מלאה (2012-2010, 2015-2014)
* איש משפחה (2011) - דיבוב
* רובוט צ'יקן (2012) - דיבוב
* מרפאה פרטית (2013)
* היסטוריה שתויה (2016)
* הרומן (2016)
* ארוכה הדרך הביתה (2017)
* מידנייט טקסס (2018-2017)
* לייקרס: קבוצה מנצחת (2022)

קישורים חיצוניים
----------------

* שרה ראמוס, ברשת החברתית טוויטר
* שרה ראמוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* שרה ראמוס, באתר AllMovie (באנגלית)
* שרה ראמוס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2004102628
* VIAF: 51408231
* WorldCat: lccn-no2004102628

 |
**דון טפסקוט** (Don Tapscott) (נולד ב-1 ביוני 1947) הוא סופר ויועץ קנדי, מהוגי הדעות החשובים בעולם לעידן הניו מדיה. הוא מרצה בכיר לניהול באוניברסיטת טורונטו וחבר בפורום הכלכלי העולמי. 

לטפסקוט תואר ראשון בפסיכולוגיה ובסטטיסטיקה ותואר שני בחינוך עם התמחות בשיטות מחקר. הוא נושא בשלושה תוארי דוקטור לשם כבוד במשפטים מאוניברסיטאות קנדיות.

בשנת 1977, עם השלמת התואר בחינוך, התמודד על ראשות עיריית אדמונטון. הוא חבר בלהקת "גברים בחליפות", המופיעה באירועי התרמה בלבד.

טפסקוט חיבר (לבדו או בשיתוף עם מחברים אחרים) 14 ספרים בנושא יישום טכנולוגיות בעסקים ובחברה. הספר שכתב בשנת 2006, בשיתוף אנטוני ויליאמס, "ויקינומיקס: איך השיתוף ישנה הכל" היה לרב-מכר בינלאומי ותורגם ל-20 שפות. ספרו "לגדול בעידן דיגיטלי" תורגם ל-25 שפות.

בשנת 2013 הוא מונה לנשיא אוניברסיטה של אוניברסיטת טורונטו במקום תום ג'קסון.

טפסקוט מתגורר בטורונטו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דון טפסקוט** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של דון טפסקוט
* דון טפסקוט, ברשת החברתית פייסבוק

* דון טפסקוט, ברשת החברתית טוויטר

* דון טפסקוט, סרטונים בערוץ היוטיוב
* דון טפסקוט, ‏הקץ לאומות המאוחדות, באתר "אלכסון", 23 ביוני 2013

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007439664905171
* BNE: XX1577104
* BnF: cb124267049 (data)
* CANTIC: a10665572
* GND: 133518930
* ISNI: 0000 0001 1576 639X
* LCCN: n82121672
* NDL: 00475944
* NKC: vse2007415026
* NLA: 36517678
* NLK: KAC200103398
* NTA: 108608069
* SNAC: w6px1xd8
* SUDOC: 033397392
* Trove: 1268041
* VIAF: 85293999
* WorldCat: lccn-n82121672

 |
חצר סמינר אפעל
**סמינר אפעל** הוא מרכז ההדרכה והחינוך של התנועה הקיבוצית ברמת אפעל. 

ראשיתו של המקום בשנת 1947, אז קיבלה אגודת הפועלים היהודים האמריקנים שטח של 250 דונם מהקרן הקיימת להקמת קיבוץ עירוני במקום, בעזרת גרעין של הקיבוץ המאוחד. שם הקיבוץ, אפעל, נגזר מתרגום שם האגודה ביידיש (אידשער נציונאל ארביטער פרבאנד) לאגודת פועלים עבריים לאומיים, ומכאן אפע"ל. עקב בעיות חברתיות והתפלגות בתנועת הקיבוץ המאוחד הקיבוץ התפרק ונעזב לחלוטין עד שנת 1952. משנות השישים החל לשמש כמרכז ההדרכה, המחקר והסמינרים של הקיבוץ המאוחד, שלימים התאחד אל התנועה הקיבוצית.

במכון שוכנים כמה גופים חינוכיים הקשורים לתנועה הקיבוצית, ביניהם יד טבנקין - מרכז מחקרי-רעיוני והארכיון של התנועה הקיבוצית, מזכירות עמותת בינה, מכון גלילי לחקר כח המגן, בית הספר לקואופרציה, מרכז "הוויה", ידיד - תוכנית השתלמויות חינוכיות למבוגרים בנושאי היסטוריה של א"י, ספרות עברית ועולמית, יהדות, חברה ומדינה.

במקום אולמות, כנסים, מדשאות, גן פסלים, כיתות לימוד, בריכת שחייה מקורה, חדרי כושר, קפיטריה ואכסניה. המקום משכיר את שירותיו לאירוח כנסים, השתלמויות והדרכות, קורסים וימי עיון בנושאים שונים. במקום פועלים קאנטרי קלאב, ספורטן וספריה לתושבי הסביבה.

במקום נמצאת מצבתו המקורית של דב בר בורוכוב שנקבר בקייב ב-1917, ועצמותיו הועברו לקבורה בשנת 1963 בבית הקברות כנרת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סמינר אפעל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סמינר אפעל
* י. סדומי, אפעל - קריית־הסמינרים של הקיבה"מ, למרחב, 22 בדצמבר 1955
* שבח וייס, סמינר אפעל - אנטי־תיזה של החברה הישראלית, דבר, 20 באוגוסט 1980
* סמינר אפעל, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268090005171
* VIAF: 141267557
* WorldCat: viaf-141267557

 |
**אליעזר (אלי) יבלון** (1951 - 9 בדצמבר 2016) היה עורך דין ומנכ"ל משרד הרווחה והשירותים החברתיים מיולי 2015 עד לפטירתו.

ביוגרפיה
--------

יבלון נולד בבית דגן לאפרים ולאה (לבית אנגלשטיין) יבלון. בצעירותו עברה המשפחה לראשון-לציון. בעל תואר ראשון במדע המדינה וקרימינולוגיה ותואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן. היה עורך דין ומגשר מוסמך מטעם לשכת עורכי הדין. לאורך השנים כיהן במגוון תפקידי ניהול בתעשייה האווירית לישראל, בהם עוזר מנהל חטכ"א (חטיבת כלי טיס אזרחי), מ"מ מנהל מפעל מכלולים, מ"מ מנהל מפעל מתא ירושלים, ומנכ"ל שא"ל. 

יבלון כיהן כחבר מועצת העיר ראשון לציון במשך למעלה מ-25 שנים ומילא מגוון תפקידים לאורך השנים ובהם חבר ועדת כספים, מחזיק תיק חינוך ממלכתי דתי, יו"ר ועדת ביקורת עירונית, מחזיק תיק תרבות תורנית וחבר ועדת בניין עיר. בשנים האחרונות שימש כחבר דירקטוריון תאגיד המים "מניב". 

בצעירותו היה יבלון שחקן כדורסל, ובשנים 1975–1982 היה שחקן קבוצת אליצור ת"א בליגת העל בכדורסל וקלע 1163 נקודות במשחקיו בשנים אלו. הוא שיחק בנבחרת חיל האוויר וייצג את ישראל בתחרויות כדורסל בחו"ל. 

יבלון היה נשוי ואב לשלושה. נפטר מדום לב ב-9 בדצמבר 2016.

קישורים חיצוניים
----------------

* עו"ד אליעזר יבלון, המנהל הכללי, באתר משרד הרווחה והשירותים החברתיים
* ישיבה לזכרו של מנכ"ל משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים מר אליעזר יבלון ז"ל, כנסת פתוחה, 20.12.2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  הדס גליקו ומיקי פלד, השר כץ רוצה למנות את מקורבו מתע"א אלי יבלון למנכ"ל משרדו, באתר כלכליסט, 12 ביולי 2015
2. ↑  איתי בלומנטל ועומרי אפרים, מנכ"ל משרד הרווחה מת במפתיע, באתר ynet, 9 בדצמבר 2016
**אנדרייה מאידבאץ** (בסרבית: **Андрија Мајдевац**; נולד ב-7 באוגוסט 1997 בקרושבאץ שברפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת החלוץ.

קריירת מועדונים
---------------

מאידבאץ גדל במחלקת הנוער של נפרדק קרושבאץ. בשנת 2015 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הסרבית. בהמשך שיחק במועדונים טמניץ', דינמו ורנייה ואינדיה מליגת המשנה הסרבית.

ב-1 ביולי 2018 חתם מאידבאץ בבלזן מליגת העל המלטזית. הוא ערך 33 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 21 שערים.

ב-28 בינואר 2020 הושאל מאידבאץ עד לתום עונת 2019/2020 לא.א.ל. לימסול מליגת העל הקפריסאית. בתום העונה חתם במועדון באופן קבוע. בסך הכל ערך 31 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שבעה שערים. בחצי השני של עונת 2020/2021 הושאל מאידבאץ לאתניקוס אחנס מליגת העל הקפריסאית, במדיה ערך 15 הופעות ליגה והבקיע ששה שערים.

ב-17 ביולי 2022 חתם מאידבאץ על חוזה לעונה אחת בנובי פאזאר. הוא ערך 30 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 12 שערים, ובתום עונת 2022/2023 סיים את חוזהו במועדון והפך לשחקן חופשי.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אנדרייה מאידבאץ"**.
"מעשן הנרגילה" על גבי מאפרת פליז, שנות ה-20–40 של המאה ה-20
"**מעשן הנרגילה**" הוא מוטיב עיטורי שכיח ביצירות בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות מן השנים 1911–1929.

תיאור
-----

דמות "מעשן הנרגילה" עוצבה על ידי זאב רבן עבור מוצרי בית הספר "בצלאל". זו היא דמות של ערבי היושב על כיסא נמוך ומעשן נרגילה. הוא לבוש בבגד מזרחי ולראשו הוא חובש טורבן. רבן מציב את הדמות בתוך חלל סגור, כשמעליו תלויה מנורה או מאחוריו מחיצת בד. לרוב ממוסגרת הדמות בתוך מסגרת דמוית קשת מחודדת. מוטיב זה הופיע בעיקר על קופסת גפרורים, מאפרות וצלחות עיטוריות. חפצים אלו מעשו ברובם מכסף בטכניקה של באטיק או בפליז בטכניקה של ריקוע או הטבעה (שטאנץ) של תבנית על גבי פח-פליז. בין העושים שימוש בדגם זה היו משה מורו או קבוצת שרא"ר.

בתערוכה "בצלאל של שץ" (1982) שהתקיימה במוזיאון ישראל, הוצגה צלחת עם דגם זה מאוסף המוזיאון היהודי של ניו יורק ומאפרה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: **מבחר מאוסף אלן ב' סליפקה במוזיאון ישראל**, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2008, עמ' 43
2. ↑  ראו: **"בצלאל" של שץ: רשימה קטלוגית של החפצים בתערוכה**, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1982, פריט 601
3. ↑  ראו: **"בצלאל" של שץ: רשימה קטלוגית של החפצים בתערוכה**, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1982, פריט 938
**סרגיי סבטוסלבסקי** (ברוסית: **Сергей Светославский**;‏  6 באוקטובר 1857 – 19 בספטמבר 1931 צייר רוסי אוקראיני, ידוע בנופי העיר שצייר.

ביוגרפיה
--------

סבטוסלבסקי נולד בקייב. בין השנים 1875–1883 למד ציור בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה אצל אלכסיי סווראסוב.  משנת 1884 השתתף בתערוכות של קבוצת הנודדים - תנועה ריאליסטית באמנות רוסית, והצטרף רשמית לקבוצה בשנת 1891. פאבל טרטיאקוב, אספן אמנות שהקים מאוחר יותר את גלריית טרטיאקוב במוסקבה, קנה את הציור הראשון של סבטוסלבסקי ב-1879. ב-1889 עשה סבטוסלבסקי מסע למרכז אסיה. בין השנים 1890–1894 היה נשוי והתגורר במוסקבה. לאחר גירושיו, הוא השתקע בקייב, וחי עם אמו. 

הנופים המוקדמים של סבטוסלבסקי, נופים עירוניים, עשויים בעיקר בצבעי אפור וחום, כפי שהיה אופייני לתנועת הנודדים. לאחר שובו לאוקראינה, החלו להתרבות בציוריו צבעים בהירים יותר. הוא התעניין בעיקר בנופי העיר של קייב ובנופים הכפריים של סביבת העיר. אחד הנושאים האהובים עליו היה הדנייפר.

מאז 1910 סבטוסלבסקי סבל ממחלת עיניים שבסופו של דבר אילצה אותו להפסיק לצייר. בין השנים 1911 עד 1914 סבטוסלבסקי היה חבר הנהלה בוועדה להקמת האנדרטה לטאראס שבצ'נקו בקייב.

במשך שנים רבות, סבטוסלבסקי היה תומך פעיל בגן החיות של קייב. בשנת 1909 שכנע סבטוסלבסקי את ידידו ותומך האמנות פאבל טרטיאקוב לתרום תרומה גדולה עבור גן החיות החדש שהוקם. ב-1910 מכר סבטוסלבסקי את אחוזתו וארגן משלחת גדולה (בה גם השתתף) למרכז אסיה כדי לתפוס בעלי חיים לגן החיות של קייב. עד מהרה חלק משמעותי מאוסף גן החיות היו בעלי חיים שנתפסו על ידי המשלחת של סבטוסלבסקי.

ויקטור ואסנצוב השתמש בסבטוסלבסקי כמודל לדמותו של משה בקתדרלת ולדימיר הקדוש בקייב.

גלריה
-----

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרגיי סבטוסלבסקי** בוויקישיתוף
* סרגיי סבטוסלבסקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Светославский Сергей Иванович | это... Что такое Светославский Сергей Иванович?, Словари и энциклопедии на Академике (ברוסית)
2. ↑  Lastochkina, Sofia. Призвание — быть гражданином (in Russian).
3. 1 2 3  Жбанкова, Ольга (24 October 2003). Свет Сергея Светославского (in Russian). Zerkalo Nedeli Ukraina

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 5454 5197
* LCCN: nr91017166
* RKD: 351009
* ULAN: 500055587
* VIAF: 7245562
* WorldCat: lccn-nr91017166

 |
**אנדריי רוזנטול** (נולד בשנת 1969), הוא שחיין עבר ישראלי, אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה במשחי החזה. ייצג את ישראל באליפות אירופה (שפילד 1993).

ביוגרפיה
--------

רוזנטול התאמן בקבוצת הפועל ירושלים בהדרכתו של לאוניד שייחט.

### 1991

#### אלוף ישראל ושיאן ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה ביולי 1991 זכה רוזנטול בשתי מדליות זהב, בחשה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.55 דקות ובמשחה ל-200 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 2:20.74 דקות, שיפור לשיא בן ה-4 שנים של אייל שטיגמן (2:22.92 דקות).

ב"**משחה נועם**" (בריכת 25 מטר) שנערך בסוף דצמבר אותה שנה זכה רוזנטול במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 2:18.62 דקות, שיפור לשיאו של אייל שטיגמן. שני סיים כרמל לויתן (2:23.44 דקות).

### 1992

בתחרות "גביע חיפה הבינלאומי" שנערכה בבריכת הטכניון בחיפה בפברואר 1992 זכה רוזנטול במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.81 דקות.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף מאי אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.82 דקות, אחרי השחיין האורח מקזחסטן ואדים אלכסייב (1:04.19 דקות) שעלה לישראל לאחר האליפות ולפני אמיר כהנא מהפועל חולון בן ה-16 שקבע שיא ישראלי חדש לנוער של 1:06.14 דקות. במשחה ל-200 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 2:18.76 דקות. שיא זה החזיק מעמד כשנה ונשבר על ידי ודים אלכסייב (2:18.17 דקות).

### 1993

#### אליפות אירופה

באליפות אירופה שנערכה בשפילד, אנגליה באוגוסט 1993 סיים רוזנטול במקום 19 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:19.23 דקות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אנדריי רוזנטול באתר *Swimrankings* (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנדרי רוזנטול:עליה ושיא בה, מעריב, 19 ביולי 1991
2. ↑  ישנן בנות, חדשות, 21 ביולי 1991
3. ↑  אלופי השחייה, מעריב, 21 ביולי 1991
אוג'ה (שני משמאל), אדם ג'מילי (שני מימין), דני טלבוט (ימין) ונתאנל מיצ'ל בלייק (שמאל) ב-2017, בתור נבחרת השליחים ב4X100
**צ'יג'ינדו "סיג'יי" אוג'ה** (באנגלית: **Chijindu "CJ" Ujah**; נולד ב-5 במרץ 1994) הוא אצן בריטי. היה חלק מהסגל שהביא לבריטניה מדליית זהב באליפות העולם ב-2017 במקצה השליחים (4X100).

קריירה
------

אוג'ה החל להתחרות ב-2010 ואף ירד מ-7 השניות בתחרות בבירמינגהאם ב-60 מטרים. ב-2011 קבע אוג'ה תוצאה של 6.92 ב-60 מטרים, התוצאה הטובה ביותר שלו בתחום הזה עד כה. ב-100 מטר, התוצאה הטובה ביותר שלו בעונה הייתה 10.52, אך עם רוחות גבוהות מהמותר.

ב-2012 אוג'ה המשיך את מגמת השיפור כשקבע 6.80 בתחרויות בבריטניה ב-60 מטר. וב-100 מטר כבר התקדם לתוצאה של 10.26. הוא התחרה גם ב-200 מטרים והתוצאה הכי בכירה שלו הייתה 21.43. בנוסף לכך, היה חלק מנבחרת בריטניה באליפות העולם לג'וניור ב-4X100, ואף זכה עימה במקום הראשון.
ב-2013 המשיך אוג'ה להראות התקדם כשקבע 6.75 ב-60 מטרים. ב-2014 כבר קבע 6.61, וב-100 מטר קבע את שיאו האישי שלו עד היום, 9:96 בתחרות בהולנד. ב-2015 אוג'ה ירד מ-6.60 ב-60 מטרים כשקבע 6.57 ו-6.55 בתחרויות שונות בבריטניה. ב-2016, אוג'ה לא הצליח לעלות לגמר באולימפיאדת ריו לאחר שסיים במקום ה-4 עם תוצאה של 10.1 בחצי הגמר. באליפות אירופה באמסטרדם, זכה אוג'ה עם שאר חברי הנבחרת במדליית זהב ב-4X100. ב-2017, לא הצליח שוב להעפיל לגמר לאחר שסיים עם 10.12 בחצי הגמר. ב-4X100, היה חלק מהנבחרת שזכתה במדליית הזהב לעיני הקהל הביתי.

ב-2018, אוג'ה העפיל מהמקום ה-2 לגמר בו סיים במקום ה-4, עם תוצאה של 10.14. באליפות העולם בבירמינהאגם לאולמות, במקצה ה-60 מטרים, העפיל לגמר מהמקום הראשון, אך בגמר עצמו נפסל.

שיאים אישיים
------------

* ריצת 100 מטר: 9.96 שניות, 2014.
* ריצת 200 מטר: 20.39 שניות, 2017.
* ריצת 60 מטר: 6.53 שניות, 2015.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'יג'ינדו אוג'ה** בוויקישיתוף
* צ'יג'ינדו אוג'ה, ברשת החברתית טוויטר
* צ'יג'ינדו אוג'ה, ברשת החברתית אינסטגרם
* צ'יג'ינדו אוג'ה, באתר olympedia.org
* צ'יג'ינדו אוג'ה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* צ'יג'ינדו אוג'ה, באתר ליגת היהלום
* צ'יג'ינדו אוג'ה, באתר Track and Field (גברים)
* אוג'ה באתר ההתאחדות העולמית

הערות שוליים
------------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 265959

 |
**פרנסיסקו לאון דה לה בארה אי קיחנו** (בספרדית: **Francisco León de la Barra y Quijano**; ‏16 ביוני 1863 – 23 בספטמבר 1939) היה פוליטיקאי ודיפלומט מקסיקני, נשיא מקסיקו ה-32.

ביוגרפיה
--------

דה לה בארה השלים תואר שני במשפטים בטרם נכנס לפוליטיקה הארצית במקסיקו. בשנת 1896 הצטרף לסגל הדיפלומטי של מקסיקו ושירת במדינות דרום אמריקה: ברזיל, ארגנטינה, אורוגוואי, פרגוואי; באירופה: בבלגיה ובהולנד; ובין השנים 1909–1911 בארצות הברית.

במהלך כהונתו כשגריר מקסיקו שכנע את נשיא ארצות הברית ויליאם הווארד טאפט שהמרד שפרץ ב-1911 נגד שלטונו ארוך השנים של פורפיריו דיאס אינו מצדיק התערבות אמריקנית. מיד לאחר בחירתו של דיאס בפעם השביעית לכהונת נשיא מקסיקו באוקטובר 1910, פרצה המהפכה המקסיקנית. ב-25 במרץ 1911 התמנה דה לה בארה למשרת שר החוץ של מקסיקו, וכאשר הצליחו המורדים בראשות פרנסיסקו מדרו לאלץ את דיאס לחתום על הסכם סיודאד חוארס ב-21 במאי 1911 שבו התחייב להתפטר ממשרתו. ההתפטרות נכנסה לתוקף ב-25 במאי, ובהתאם לחוקת 1857 של מקסיקו התמנה שר החוץ דה לה בארה לנשיא זמני מאז ועד 6 בנובמבר באותה שנה, עת נכנס לתפקידו הנשיא החדש פרנסיסקו מדרו.

דה לה בארה התמודד בבחירות לקונגרס המקסיקני ונבחר ב-1912 כסנטור. הוא שיתף פעולה עם שגריר ארצות הברית הנרי ליין וילסון (אנ') בתוכניתו להדחת מדרו. לאחר רצח מדרו וכינון שלטונו של ויקטוריאנו ורטה, חזר דה לה בארה לתפקידו במשרד החוץ מ-11 בפברואר 1913 עד 4 ביולי 1914. בהמשך 1914 נבחר כמושל מדינת מקסיקו, אך התפטר מיד לאחר בחירתו לטובת קריירה במשפט הבינלאומי שהתעתד לפתח באירופה.

הוא התמנה כשגריר בצרפת ובמקביל כיהן כנשיא בית המשפט לבוררות בהאג, הוא עשה חיל בתחום המשפט הבינלאומי באירופה שלאחר מלחמת העולם הראשונה וכתב פרסומים רבים בתחום.

עד סמוך למותו בספטמבר 1939 היה מעורב בתיווך בינלאומי. הוא נפטר בביאריץ שבצרפת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנסיסקו לאון דה לה בארה** בוויקישיתוף

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**פורפיריו דיאס** |  **נשיא מקסיקו** 25 במאי 1911 – 6 בנובמבר 1911 | **הבא**:**ויקטוריאנו ורטה** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007371668205171
* BNE: XX1536412
* BnF: cb10725955r (data)
* GND: 122362314
* ISNI: 0000 0000 2458 1090
* LCCN: n85123150
* NTA: 203403096
* SNAC: w6k10xvt
* SUDOC: 123280982
* VcBA: 495/32027
* VIAF: 27951812
* WorldCat: lccn-n85123150

 |
**סרגיי חיז'ניצ'נקו** (בקזחית: **Сергей Хижниченко**; נולד ב-17 ביולי 1991) הוא כדורגלן קזחי המשחק באורדבסי שימקנט בעמדת החלוץ.

קריירת מועדונים
---------------

חיז'ניצ'נקו התחיל את הקריירה שלו בוסטוק בה שיחק שתי עונות בוסטוק-2, קבוצת המילואים ושתי עונות נוספות בקבוצה הראשונה שלה המשחק בליגת העל הקזחית.

לקראת עונת 2010 חתם בלוקומוטיב אסטנה (לימים אסטנה). ב-22 במרץ 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד קאיראט אלמטי. במחזור ה-6 של הליגה, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד שחטאר קאראגנדי. ב-17 ביולי 2010 הושאל לאטיראו. לקראת סיום העונה חיז'ניצ'נקו היה נבחן בפיינורד רוטרדם ההולנדית, אך בסופו של דבר חזר לקזחסטן.

ב-14 בפברואר 2011 חיז'ניצ'נקו חתם בשחטאר קאראגנדי. את שער הבכורה שלו הבקיע נגד אירטיש פבלודאר. חיז'ניצ'נקו, הפך עד מהרה לשחקן מוביל בקאראגנדי והבקיע צמד במשחק האליפות נגד אסטנה שהעניק לקבוצתו באליפות ראשונה בתולדותיה עם 16 שערים ובכך סיים גם כמלך שערי הקבוצה וסגן מלך השערים של הליגה כולה. בעונת 2012 נעדר תקופה ארוכה מהמגרשים, עקב פציעה ברצועה הצולבת שהשביתה אותו לשישה חודשים.

בינואר 2014 חתם בקורונה קיילצה מליגת העל הפולנית, קבוצתו הראשונה מחוץ למולדתו. ב-29 במרץ 2014 חיז'ניצ'נקו הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק ליגה נגד פוגון שצ'צ'ין.

לקראת עונת 2015 חזר לקזחסטן וחתם באקטובה.

בפברואר 2016 חתם בטובול. את עונת 2016 סיים כמלך שערי הקבוצה עם 10 שערים, אך טובול סיימה רק במקום השביעי בליגה.

בינואר 2017 חתם בשחטיור סליהורסק מליגת העל הבלארוסית. בסליהורסק, חיז'ניצנקו היה אחד משחקניה הבולטים של הקבוצה שהתחילה את העונה כמועמד לאליפות לצידה של באטה בוריסוב שמחזיקה בכתר 11 עונות עד אז. למרות זאת, ב-16 ביוני שוחרר מהמועדון.

ב-22 ביוני 2017 חזר לקדנציה שנייה בשחטאר קאראגנדי, כאשר חתם על חוזה עד לסיום העונה.

בינואר 2018 חתם באורדבסי שימקנט. ב-22 בפברואר 2019 חזר לאחר תשע שנים לאסטנה.

ב-11 בפברואר 2020, חזר לאורדבסי שימקנט.

קריירה בינלאומית
----------------

בצעירותו, חיז'ניצנקו שיחק בכל הנבחרות הצעירות של קזחסטן. ב-10 ביוני 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קזחסטן בהפסד 2-1 לאוקראינה. ב-9 בספטמבר 2009 הבקיע צמד בניצחון 1-3 נגד אנדורה, שהיו גם שערי הבכורה שלו בנבחרת.

נכון לספטמבר 2017, לזכותו של חיז'ניצנקו 8 שערים בנבחרת והוא מדורג שלישי ברשימת מלך שערי הנבחרת בכל הזמנים.

תארים
-----

שחטאר קאראגנדי
* ליגת העל הקזחית: 2011, 2012
* הגביע הקזחי: 2013

אסטנה
* אליפות קזחסטן: 2019

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרגיי חיז'ניצ'נקו** בוויקישיתוף
* סרגיי חיז'ניצ'נקו, ברשת החברתית טוויטר
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
פירוש נוסף ערך זה עוסק בנשיא מקסיקו ה-36. אם התכוונתם לפרנסיסקו אנריקס קרבחאל, נשיאה היהודי של הרפובליקה הדומיניקנית, ראו פרנסיסקו אנריקס.

**פרנסיסקו סבסטיאן קרבחאל** (בספרדית: **Francisco Sebastián Carvajal y Gual**; ‏9 בדצמבר 1870 - 20 בספטמבר 1932) היה עורך דין ופוליטיקאי מקסיקני ששימש במשך פחות מחודש כנשיאה ה-36 של מקסיקו.

ביוגרפיה
--------

נולד בקמפצ'ה ולמד משפטים. הוא כיהן במשרות רמות בממשל הנשיא פורפיריו דיאס, והיה נציגו של דיאס לשיחות השלום עם המורדים במהלך המהפכה המקסיקנית. בשנת 1913 לאחר רצח פרנסיסקו מדרו ותפיסת השלטון בידי ויקטוריאנו ורטה, מינה אותו ורטה לעמוד בראש מערכת המשפט המקסיקנית וב-10 ביולי 1914 התמנה כשר החוץ בממשלת ורטה.

חמשה ימים בלבד לאחר מינויו כשר החוץ התפטר ורטה מהנשיאות בשל מהלכיהם של הגנרלים המהפכניים ובראשם ונוסטיאנו קאראנסה, הוכרזו בחירות כלליות וקרבחאל הוכרז אוטומטית כנשיא מקסיקו למשך החודש הקרוב לפי החוקה. ב-13 באוגוסט כבר עזב את משרדו וב-20 באוגוסט הושבע לתפקיד קאראנסה כמפקד המהפכה של מקסיקו.

לאחר החלפת השלטון היגר קרבחאל לארצות הברית, שם התגורר בניו אורלינס הוא נישא ללואיז מרטין ונולד להם ילד אחד באוקטובר 1918. ב-1922 שב למקסיקו סיטי והמשיך לעסוק בעריכת דין עד פטירתו ב-20 בספטמבר 1932.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנסיסקו קרבחאל** בוויקישיתוף

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**ויקטוריאנו ורטה** |  **נשיא מקסיקו** 15 ביולי 1914 – 13 באוגוסט 1914 | **הבא**:**ונוסטיאנו קאראנסה** |
**מיכאל זייפרט** (בגרמנית: **Michael Seifert**;‏ 16 במרץ 1924 - 6 בנובמבר 2010), היה פושע מלחמה נאצי ששימש שומר במחנה הריכוז בולצאנו באיטליה בתקופת מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

זייפרט נולד בעיירה לנדאו (בימינו שירוקולניבקה באוקראינה), שהוקמה על ידי מהגרים גרמנים במהלך המאה ה-19. היה בנם השני של מיכאל שעבד כפקיד בסניף הדואר המקומי וברטה. ב-1933 פוטר אביו מעבודתו מאחר שנחשד בתמיכה בתנועה הנאצית והמשפחה נאלצה להגר לבית קרובים בחצי האי קרים. ב-1939 חזר זייפרט לאזור אוקראינה ועבד כחקלאי שכיר. בהמשך עבר למיקולאייב ועבד כפועל במפעל ליצור כלי עבודה.

### במלחמת העולם השנייה

בשלהי יוני 1941, לאחר תחילתו של מבצע ברברוסה ועם הגעתם לאזור של יחידות איינזצגרופן שנקראו איינזצגרופה ד' ונלוו לארמייה ה-11 הגרמנית, גייסו הגרמנים מתנדבים מקרב האוכלוסייה המקומית ממוצא גרמני, לכוחות שיטור מקומיים. זייפרט גויס לכוח עזר, הועסק בתחילה כשומר במספנה המקומית וב-1943 לאחר שנסגרה, גויס לאס אס, בדרגת רוטנפיהרר, במיקולאייב. באפריל 1944 נכבשה מיקולאייב בידי הצבא האדום וזייפרט הוצב על ידי מפקדת האס דה בוורונה ובהמשך הוצב כשומר במחנה הריכוז פוסולי. בשלהי 1944 הורשע בידי בית משפט צבאי באונס, הועבר מתפקידו והוצב ביחידת השיטור של מחנה המעבר בולצנו. יעודו הראשוני של מחנה בולצנו היה לקלוט אסירים שהועברו ממחנה הריכוז פוסולי, שננטש באוגוסט עקב התקדמות צבאות בעלות הברית. לפי ההערכות כמות האסירים במחנה בולצנו נעה מ-9,500 ועד 11,000, חלקם אסירים פוליטיים, חלקם פרטיזנים וחלקם נרדפי גזע כגון יהודים וצוענים. 3,405 מתוכם גורשו בהמשך למחנות השמדה. טרום גירושם הועסקו האסירים בעבודות כפייה. במחנה בולצנו הוקמו תאי כליאה וצינוק וזייפרט היה אחד מסגל שומרי תאי הכליאה. במסגרת זו רצח זייפרט אסירים והתעלל ברבים אחרים.

### לאחר המלחמה

ב-1951 ביקש וקיבל אשרת הגירה לקנדה תוך ציון עובדות כוזבות על עברו. ב-10 ביוני 1954 הוציאה איטליה צווי מעצר בינלאומיים נגד סגל מחנה בולצנו ובכלל זה זייפרט. ב-1999 חשף העיתון האיטלקי לה סטאמפה את מקום מגוריו של זייפרט והוגש נגדו כתב אישום בגין פשעיו. זייפרט החליט שלא להגיע למשפט. ב-24 בנובמבר 2000 הורשע זייפרט ב-15 מעשי רצח וזוכה מ-6 אחרים מחמת הספק. במהלך המשפט נשמעו עדויות על כך שזייפרט הרעיב אסיר למוות, אנס ורצח אישה הרה ועקר את עיני אסיר אחר. מעשים אילו הובילו לכינויו **"החיה מבולצנו"**. זייפרט נידון שלא בפניו למאסר עולם. ב-26 באפריל 2002 הגישה איטליה לקנדה בקשת הסגרה רשמית של זייפרט. באוקטובר 2002 אושר גזר הדין לאחר שנדחה ערעורו של זייפרט בערכאות עליונות. באמצע פברואר 2008 הוסגר זייפרט לאיטליה לאחר שנשללה אזרחותו הקנדית והוא נכלא בכלא צבאי בסנטה מריה קפואה וטרה שבדרום איטליה. ב-2010 הלך זייפרט לעולמו בבית חולים בקזרטה והוא בן 86 שנים

קישורים חיצוניים
----------------

* Canada sends ex-SS guard to Italy, אתר BBC (באנגלית)
* ציפי בלום, פושע מלחמה נאצי מת באיטליה, באתר ערוץ 7, 6 בנובמבר 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  AP, איטליה: מת הנאצי שכונה "החיה מבולצאנו", באתר ynet, 6 בנובמבר 2010

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1277677573
* VIAF: 2501167391532383590001
* WorldCat (עם VIAF): 2501167391532383590001

 |
הרב **שלום אהרון לופס** (י"ז בכסלו תרס"ה, 25 בנובמבר 1904 - כ"ו בחשוון תשנ"ה, 31 באוקטובר 1994) היה רב העיר עכו במשך ארבעים וחמש שנה.

תולדותיו
--------

נולד בשנת תרס"ה (1905) בחלב שבסוריה לרב יעקב וחנה לופס, ממשפחת רבנים בת שלוש מאות שנה. בשנת תרס"ט (1909), בהיותו בן ארבע, עלה עם משפחתו לארץ ישראל והיא התיישבה בירושלים. בתקופת מלחמת העולם הראשונה נאלצה המשפחה לעזוב את הארץ והיא שהתה בטורקיה, ולאחר מספר שנים שבה לארץ. למד בישיבת פורת יוסף, שבה שימש אחיו הרב אליהו לופס כר"מ. באותה תקופה התגורר בשכונת בית ישראל בירושלים. 

בשנת תרצ"א (1931) הוסמך להוראה על ידי רבני ירושלים הספרדים אברהם פילוסוף, בן ציון קואינקה ויעקב מאיר. בשנת תרצ"ו (1936) הקים יחד עם הרב יהודה צדקה את אגודת "מקבציאל", שמטרתה הייתה ליצור מסגרת תורנית לצעירי ירושלים הספרדים שחלק ניכר מהם לא מצאו את מקומם בישיבות הממוסדות. בשנת תרצ"ח (1938) התמנה לספרא דדיינא של בית הדין הספרדי בירושלים. 

לאחר קום המדינה עזב את שכונת בית ישראל ועבר להתגורר בשכונת מוסררה בירושלים והקים בחצר שטרויס שבתחומה בית ספר חרדי לילדי השכונה. הוא היה מקורב לרבני ירושלים ובהם הרב מבריסק, הרב צבי פסח פרנק והרב עמרם בלוי, ופעל בשליחותם. בין השאר פעל בקרב ילדי המעברות, וכן במאבק נגד גיוס בנות לצה"ל. כמו כן הקים אגודת "מזהירי שבת" שפעלה לסגירת חנויות ובתי עסק בירושלים לפני כניסת השבת. 

בשנת ה'תש"י (1950) התבקש על ידי הראשון לציון והרב הראשי לישראל דאז בן-ציון מאיר חי עוזיאל לקבל על עצמו את תפקיד הרב הראשי בעיר עכו. בכ' באב תש"י נבחר לתפקיד, ונשא בו כיובל שנים. פעל רבות בתחום הפצת תורה ויהדות וכינון שירותי הדת בעיר.

עיריית עכו קראה על שמו רחוב בעיר (רחוב 'שדליץ' בעבר).

משפחתו
------

בתו אסתר הייתה נשואה לראשון לציון והרב הראשי לישראל לשעבר אליהו בקשי דורון (נפטרה בניסן ה'תשס"ה). בנו הרב מרדכי לופס היה חבר בית הדין הרבני הגדול (נפטר בכ"ד טבת ה'תשמ"ה). 

בת אחותו מרגלית עבאדי, שולמית, נישאה לרב שמעון בעדני, חבר מועצת החכמים של ש"ס. אחיינו סעדיה לופס שימש סמנכ"ל משרד הדתות.

נכדתו נאוה נשואה לרב דוד אברהם ראש ישיבת בנין אב בירושלים. נכדתו גילה נשואה לרב ארי אברהם סמג'ה רב שכונת רמת שלמה בירושלים.

לקריאה נוספת
------------

* אריה דרילמן-גפן, **עבד נאמן**, חייו ופועלו של הגאון החסיד הרב שלום לופס זצ"ל רבה של עכו.
* תיק ההתאזרחות של הרב שלמה לופס באתר ארכיון המדינה

קישורים חיצוניים
----------------

* ישי כהן, ‏הרב לופס: הם שונאים את התורה, לא שומעים לרבנים, באתר כיכר השבת, 12 במרץ 2013
* "מבט לשורשים" - הרב שלום לופס, רשת מורשת, 1 נובמבר 2010, ו בחשוון ה'תשע"א
* שלום לופס, באתר "החכם היומי"
* שלום אהרן לופס (1904-1994), דף שער בספרייה הלאומית

### סרטונים

* **הרב שלום לופס זצ"ל רבה של עכו - עבד נאמן**, באתר יוטיוב
* **על הרב שלום לופז עכו**, עכונט, באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסף אליהו, הרבנית אסתר המלכה, באתר ערוץ 7, ‏כ"ז בניסן ה'תש"ע 11/04/1

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299624005171
* ISNI: 0000 0004 0202 1921
* LCCN: nr2004020974
* VIAF: 297281941
* WorldCat: viaf-297281941

 |
**אלפרד קרנר** (בגרמנית: **Alfred Körner**;‏ 14 בפברואר 1926 – 23 בינואר 2020) היה כדורגלן ומאמן אוסטרי, ששיחק בעמדת החלוץ.

ביוגרפיה
--------

קרנר נולד בווינה שבאוסטריה בשנת 1926, ושיחק במשך רוב הקריירה שלו בקבוצה ראפיד ויין. הוא חווה עימה הצלחות כאשר זכה שבע פעמים בליגה האוסטרית, פעם אחת בגביע וגם בגביע זנטרופה של 1951. לאחר 17 שנה בקבוצה עבר לשחק באדמירה ויין שם סיים את הקריירה שלו.

בנבחרת אוסטריה ערך קרנר את הופעת הבכורה שלו באוקטובר 1947 במשחק ידידות נגד צ'כוסלובקיה. במונדיאל 1954 שיחק בנבחרת יחד עם אחיו הגדול, רוברט קרנר, והם הגיעו עד למקום השלישי. קרנר כבש צמד במשחק רבע הגמר נגד מארחת הטורניר שווייץ, במשחק בו נכבשו כמות השערים הרבה ביותר בהיסטוריית המונדיאל, 12 שערים. במונדיאל 1958 שנערך בשוודיה כבש שער בשלב הבתים נגד אנגליה, אך נבחרתו לא הצליחה לעלות לשלב הבא. את הופעתו האחרונה עשה באוקטובר 1958 במשחק ידידות נגד צרפת. בסך הכל ערך 47 הופעות וכבש 14 שערים עבור הנבחרת האוסטרית.

קרנר נפטר ב-23 בינואר 2020 בווינה שבאוסטריה בגיל 93, יומיים אחרי פטירתו של חברו לנבחרת, תאודור ואגנר.

תארים
-----

ראפיד וינה
* אליפות אוסטריה (7): 1946, 1948, 1951, 1952, 1954, 1956, 1957
* הגביע האוסטרי: 1946
* גביע זנטרופה: 1951

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1216130698
* VIAF: 2880159820908214000007
* WorldCat (עם VIAF): 2880159820908214000007

 |
**שלום לרנר** (30 בספטמבר 1949 – 9 בפברואר 2022) היה פרופסור בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן, ודקאן הפקולטה.

ביוגרפיה
--------

לרנר גדל בכפר סבא ולמד בישיבות נתיב מאיר וכרם ביבנה. בין השנים 1972–1975 למד לתואר ראשון בפקולטה למשפטים בבר-אילן. לרנר סיים בהצטיינות את התואר. לאחר מכן התמחה אצל שופט (לימים נשיא) בית המשפט העליון יצחק כהן. המשיך במסלול ישיר לדוקטורט באוניברסיטה העברית בירושלים (1976-1980), ולאחר מכן שימש כמומחה אורח באוניברסיטת הרווארד שבארצות הברית. בשנת 1990 קיבל דרגת פרופסור חבר ומונה לדקאן הפקולטה למשפטים בבר-אילן (1990–1994).

פרופסור לרנר היה מומחה לדיני קניין ומשפט מסחרי, ובפרט דיני שעבודים, חיובים, בנקאות ודיני שטרות. כמו כן פרסם לרנר מספר מחקרים בתחום המשפט העברי.

כיהן גם כחבר הוועדה מטעם משרד המשפטים לקודיפיקציה של המשפט האזרחי (1987-1990), ויו"ר ועדה מטעם משרד המשפטים לתיקון חוק המשכון (1986-1989).

בשנים 2007 ו-2008 פורסם שמו כמועמד לכהונת שופט בבית המשפט העליון.

לרנר נפטר ב-9 בפברואר 2022 ונקבר בבית הקברות סגולה. הותיר אחריו אישה, מרים, ושישה ילדים. התגורר בפתח תקווה.

ספריו
-----

* **קיזוז חיובים** (2009)
* **המחאת חיובים** (2002)
* **דיני שטרות** (מהדורה ראשונה, 1999)
* **שעבוד נכסי חברה** (1996)
* **שכירות נכסים** (1990)

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על שלום לרנר בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  חדשות סרוגים, ‏דיקן הפקולטה למשפטים בבר אילן הלך לעולמו, באתר "סרוגים", 9 בפברואר 2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007293999605171
* BnF: cb13524950v (data)
* CiNii: DA11458044
* ISNI: 0000 0000 7249 0943
* LCCN: nr90022043
* NLA: 35648024
* NTA: 18015236X
* RERO: 02-A009210057
* SUDOC: 075455056
* VIAF: 97433252
* WorldCat: lccn-nr90022043

 |
**קבוע המבנה העדין**, הקרוי גם **קבוע המבנה הדק**, הוא קבוע פיזיקלי בעל גודל חסר ממד, המאפיין את הכוח האלקטרומגנטי. הקבוע שימושי במיוחד לתיאור מבנה אטום מימן. לקבוע המבנה העדין גודל זהה בכל מערכת יחידות, אך ערכו משתנה בהתאם לאנרגיה של התהליך הפיזיקלי. באנרגיות נמוכות גודלו שווה בערך ל-1/137 (ראו #ערך מספרי). לקָבוּע מספר הגדרות, בהתאם לתהליך שבו הוא מוגדר או נמדד, ובהתאם למערכת הנמדדת. הפיזיקאי ארנולד זומרפלד הגדיר את הקבוע לראשונה כיחס בין מהירות האלקטרון במסלול הראשון במודל האטום של בוהר היחסותי, לבין מהירות האור בריק.

קבוע המבנה העדין הוא אחד הגדלים הפיזיקליים שנמדדו בדיוק הרב ביותר, וערכו תמיד נמצא זהה ללא קשר לאופן בו הוא הוגדר. חזרה זו של הקבוע בכל הניסויים היא ההוכחה הבולטת ביותר לתקפותה של האלקטרודינמיקה הקוונטית.

כמו כן, קבוע המבנה הדק הוא היחס בין עוצמת הכוח החזק לעוצמת הכוח האלקטרומגנטי.

הגדרה
-----

ערכו של הקבוע הוא

{\displaystyle \alpha ={\frac {e^{2}}{(4\pi \varepsilon \_{0})\hbar c}}={\frac {e^{2}c\mu \_{0}}{2h}}={\frac {k\_{e}e^{2}}{\hbar c}}}
כאשר 

* \ e הוא מטען האלקטרון.
* \ h הוא קבוע פלאנק, ו-\hbar  הוא קבוע דיראק (קבוע פלאנק המצומצם).
* \ c היא מהירות האור.
* {\displaystyle \ k\_{e}} הוא הקבוע האלקטרוסטטי.
* \ \varepsilon \_{0} הוא המקדם הדיאלקטרי של הריק, ו-\ \mu \_{0} הוא המקדם המגנטי של הריק.

קיימות הגדרות רבות לקבוע, המפרשות את ערכו כיחס בין גדלים פיזיקליים מדידים שונים.

לדוגמה, קבוע המבנה העדין יכול להיות מוגדר כיחס בין האנרגיה האלקטרוסטטית העצמית של פרוטון לבין האנרגיה היחסותית שלו. מקובל להעריך את רדיוס הפרוטון באמצעות אורך גל דה ברויי שלו: {\displaystyle \ \lambda \_{p}={\frac {\hbar }{m\_{p}c}}}. נציב את כל הגדלים הרלוונטיים ונקבל:

{\displaystyle \ \alpha ={\frac {E\_{em}}{E\_{\mbox{rel}}}}={\frac {1}{m\_{p}c^{2}}}{\frac {e^{2}}{\lambda \_{p}}}={\frac {e^{2}}{m\_{p}c^{2}\cdot {\frac {\hbar }{m\_{p}c}}}}={\frac {e^{2}}{\hbar c}}}.

ערך מספרי
---------

ערכו של מקדם המבנה הדק נמדד ונבדק לעיתים תכופות, כך שדיוקו משתפר לעיתים קרובות. נכון לשנת 2010 ערכו המדויק ביותר הוא

{\displaystyle \alpha =7.2973525376(50)\times 10^{-3}={\frac {1}{137.035999679(94)}}\ }
כאשר המספרים בסוגריים מייצגים את שגיאת המדידה בספרות האחרונות, והקבוע ניתן ללא יחידות מכיוון שהוא חסר מימד.

את אנרגיית מצב היסוד של אטום המימן שמקבלים ממכניקת הקוונטים אפשר לבטא באמצעות קבוע המבנה העדין: 

{\displaystyle \ E=-{\frac {1}{2}}m\_{e}c^{2}\alpha ^{2}=-13.6{\mbox{eV}}}
כאשר תיקונים קוונטים מסדר גבוה (אנרגיה של מצבים קוונטיים בדיוק רב יותר) מבוטאים בחזקות של קבוע המבנה העדין.

ראו גם
------

* מכניקת הקוונטים
* הכוח האלקטרומגנטי
* הכוח החזק
* מימן, אטום המימן
* המבנה הדק
* רמות אנרגיה
* תורת ההפרעות
* עצם בלתי מזוהה (סרט, 2018)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קבוע המבנה הדק** בוויקישיתוף
* על הקבוע ב־ScienceWorld
* קבועים אוניברסליים עשויים להיות לא-קבועים באתר הידען
* על מסתוריות המספר 137, שעומד ביסוד הקבוע העדין, ראה The Mysterious 137 מאת פרופ' ריצ'רד פיינמן, והמספר 137, מאת הרב יצחק גינזבורג.

הערות שוליים
------------

1. ↑  The particle data group, physical constants

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4824880-0

 |
**שלום שכנא מאיר** (ז' בתשרי תרמ"ו, ספטמבר 1885 – כ"ב בתשרי תר"צ, 26 באוקטובר 1929) היה תעשיין, איש ציבור ופעיל ציוני בארץ ישראל. מגואלי אדמות רמת גן, ממייסדי העיר ויו"ר הוועד הראשון שלה. על שמו הקימו בניו את שכונת תל שלום בסמוך לפרדס חנה ואת מגדל שלום מאיר בתל אביב.

ביוגרפיה
--------

נולד בסאנוק שבגליציה לישראל ולוולקה רייזל מאיר. נקרא על שם הרב שלום שכנא, אביו של רבי ישראל מרוז'ין. רכש השכלה תורנית נרחבת, הוסמך לרבנות, ונחשב עילוי בתורה. נישא לבתו של שלמה זלמן שכטר, תעשיין עשיר מהעיר פלטיצ'ן שבמולדובה, שנסע במיוחד לגליציה כדי לקחתו כחתן לבתו, כנה.

לאחר נישואיו נכנס לעסקי חותנו. נבחר לוועד הציוני המקומי ולאחר מכן ליו"ר ההסתדרות הציונית במולדובה. נסע בערי רומניה והלהיב את ההמון בנאומים ודרשות למען ציון.

בשנת 1921 עלה עם משפחתו לארץ ישראל כראש הפירמה "רומפַּאל" (רומניה-פלשתינה), והשתקע בתל אביב. הוא היה מעסקני היישוב ונבחר למועצה הראשונה של עיריית תל אביב. פעל במישורים ציבוריים רבים, בין השאר היה גזבר ההגנה, שופט עירוני, חבר ועד הלשון העברית, חבר הוועד המפקח של גימנסיה הרצליה וחבר ועד בית הכנסת הגדול בתל אביב. ביתו שימש מרכז לפעילות לטובת תל אביב והיישוב בארץ ישראל. פרסם מאמרים ב"הארץ".

עסק בגאולת אדמות בארץ ישראל, היה ממנהלי חברת "גאולה" וחברת "רענניה". השתתף בגאולת האדמות שעליהן נוסדה רמת גן והיה ממייסדיה ויו"ר הוועד הראשון שלה. כמו כן היה ממתכנני ומייסדי מרכז מסחרי בתל אביב.

בשנת 1929 חלה במחלה ממארת. נסע לווינה לצורכי ריפוי, ושם נפטר. נטמן בבית העלמין הישן בפרדס חנה.
הותיר אחריו את רעייתו ושלושה בנים - מרדכי (מוטק'ה), משה ובנימין. רעייתו נהרגה בתאונה בט' באב תרצ"ו (1936) ונטמנה לצידו.

בניו, מנהלי חברת האחים מאיר, הקימו על שמו את היישוב "תל שלום", בין פרדס חנה לכרכור (כיום שכונה של פרדס חנה-כרכור), ואת מגדל שלום מאיר בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "הרב שלום שכנא מאיר", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ו (1955), עמ' 2537
המולא **שמס אל-דין מהמט אבן חמזה פנרי** (בטורקית **Molla Şemseddin Muhammad ibn Hamzah Fenari**;‏ 1350–1430) היה איש הפיקה ותאולוג איסלאמי מהאסכולה של אבן ערבי. כיהן כשייח' אל-אסלאם (אנ') והמופתי הראשון באימפריה העות'מאנית.

נולד בטראנסאוקסאניה למיסטיקן מהמט חמזה בן אחמד שהיה גם מורהו הראשון. לאחר מכן למד אצל מורי הלכה רבים, מהמפורסמים של תקופתו ובין היתר נסע למצרים ללמוד את תורת המשפט החנפית.

הסולטאן באיזיט הראשון מינה אותו ב-1390 להיות המופתי של בורסה, שהייתה באותה תקופה עיר הבירה של האימפריה העות'מאנית. בתקופת אי-היציבות ששררה אחרי מותו של באיזיט והכיבוש של טימור לנג ב-1402, נסע פנרי למצרים ובדרכו לשם עבר בירושלים, ממצרים נסע לחג'אז ועלה לרגל למכה ולמדינה (חג'). אחרי עלייתו לכס של מהמט הראשון חזר פנרי לחצר הסולטאן בבורסה, וב-1424 מינה אותו מוראט השני כשייח' אל-אסלאם הראשון של האימפריה העות'מאנית, תפקיד אותו מילא עד פטירתו.

במהלך שנות כהונתו, שימש גם כשופט וכמורה הלכה וכן כתב ספרי דת ופילוסופיה רבים.

נפטר בבורסה.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257146405171
* GND: 130320692
* ISNI: 0000 0001 1670 4633
* LCCN: nr90007861
* NTA: 402228235
* SELIBR: 32771
* SNAC: w6hh7xdv
* TDVİA: molla-fenari
* VIAF: 72496453
* WorldCat: lccn-nr90007861

 |
התואר "נשיא" בתנ"ך מוענק לאדם העומד בראש קבוצה ומנהיגה.

נשיאי השבטים
------------

 ערך מורחב – **נשיאי שבטי ישראל**  

לאחר שעם ישראל יוצא ממצרים הוא מחולק לשלוש-עשרה קבוצות הנקראות שבטים. בראש כל שבט עומד אדם בשם נשיא. הנשיאים מוזכרים מספר פעמים בהקשרים של סדר ההליכה במדבר ושל מפקדים לספירת העם. ישנם שני מפקדים בספר במדבר ובהם מוזכרים שמות שונים של נשיאים, ככל הנראה כיוון שעבר זמן רב והם התחלפו. 

בספר במדבר, פרק ז' מתוארים קרבנות הנשיאים בחנוכת המשכן: 

> "וַיְהִ֗י הַמַּקְרִ֛יב בַּיּ֥וֹם הָרִאשׁ֖וֹן אֶת־קׇרְבָּנ֑וֹ נַחְשׁ֥וֹן בֶּן־עַמִּינָדָ֖ב לְמַטֵּ֥ה יְהוּדָֽה׃ וְקׇרְבָּנ֞וֹ קַֽעֲרַת־כֶּ֣סֶף אַחַ֗ת שְׁלֹשִׁ֣ים וּמֵאָה֮ מִשְׁקָלָהּ֒ מִזְרָ֤ק אֶחָד֙ כֶּ֔סֶף שִׁבְעִ֥ים שֶׁ֖קֶל בְּשֶׁ֣קֶל הַקֹּ֑דֶשׁ שְׁנֵיהֶ֣ם מְלֵאִ֗ים סֹ֛לֶת בְּלוּלָ֥ה בַשֶּׁ֖מֶן לְמִנְחָֽה׃ כַּ֥ף אַחַ֛ת עֲשָׂרָ֥ה זָהָ֖ב מְלֵאָ֥ה קְטֹֽרֶת׃ פַּ֣ר אֶחָ֞ד בֶּן־בָּקָ֗ר אַ֧יִל אֶחָ֛ד כֶּֽבֶשׂ־אֶחָ֥ד בֶּן־שְׁנָת֖וֹ לְעֹלָֽה׃ שְׂעִיר־עִזִּ֥ים אֶחָ֖ד לְחַטָּֽאת׃ וּלְזֶ֣בַח הַשְּׁלָמִים֮ בָּקָ֣ר שְׁנַ֒יִם֒ אֵילִ֤ם חֲמִשָּׁה֙ עַתּוּדִ֣ים חֲמִשָּׁ֔ה כְּבָשִׂ֥ים בְּנֵֽי־שָׁנָ֖ה חֲמִשָּׁ֑ה זֶ֛ה קׇרְבַּ֥ן נַחְשׁ֖וֹן בֶּן־עַמִּינָדָֽב"
> 
> 

כל הנשיאים הביאו את אותו הקרבן, אך כל אחד מהם מוזכר בנפרד.

נשיאים שאינם חלק משבטי ישראל
----------------------------

בנוסף לנשיאי השבטים, בתנ"ך מוזכרים אנשים נוספים הזוכים לכינוי "נשיא": בספר בראשית מכונה אברהם בתואר נשיא כאשר אנשי חברון רוצים לכבד אותו. גם שכם בן חמור נקרא נשיא, תואר המראה על חשיבותו ומעמדו. גם צאצאיו של ישמעאל נקראים נשיאים.

לאחר חורבן בית המקדש הראשון היהודים גולים לבבל, שהופכת לפרס, שמלכה כורש נותן להם רשות לחזור לארץ ישראל ולבנות את בית המקדש. המנהיג שמוביל את העלייה, ששבצר, מכונה גם כן נשיא.

תפקידי הנשיא
------------

לא מוזכר תפקיד ספציפי שהנשיא ממלא, אם כי יש לו קרבנות מיוחדים: במקרה שבו הנשיא חוטא, הוא מביא שעיר עיזים זכר ולא שעירה.