recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ג'ון בויד** (באנגלית: **John Boyd**; נולד ב-22 באוקטובר 1981) הוא שחקן אמריקאי. מוכר מתפקידיו כארלו גלאס בעונה השמינית והאחרונה של סדרת הטלוויזיה "24"; ג'יימס אייבורי בסדרת הטלוויזיה "בונז" (בין השנים 2014–2017), וסטיוארט סקולה בסדרה "FBI".

ביוגרפיה
--------

בויד נולד בניו יורק; הוריו הם סיסי והשחקן גיא בויד. הוא בוגר בנינגטון קולג', מכללה לאומנות ליברלית בוורמונט.

ב-2012 נישא לניקול וישס. לזוג יש שלושה ילדים.

קריירה
------

בויד החל את קריירת המשחק שלו בשנת 2005, והופיע בסרטים קצרים ובתפקידים קצרים שונים בסרטים. באותה שנה שיחק בסרט "בטי פייג' הידועה לשמצה" של הבמאית מרי הארון, שמבוסס על חייה של הדוגמנית משנות ה-1950 בטי פייג'. הוא גם התארח בפרק של הדרמה המשפטית "חוק וסדר", ואף חזר לתוכנית בשנת 2006, אך כדמות שונה. 

בשנת 2010 לוהק לתפקידו הגדול הראשון, וכיכב כסוכן ארלו גלאס בעונה השמינית של סדרת הטלוויזיה "24" ברשת FOX. הוא שיחק גם בתפקיד אורח בסדרות "Suits" ו"פרינג'".

בשנת 2012 השתתף בסרט זוכה פרס האוסקר "ארגו". בשנת 2013 התארח בארבעה פרקים של סדרת הטלוויזיה "Touch".

בשנת 2014 החל לשחק כסוכן מיוחד של ה-FBI בשם ג'יימס אייבורי בעונה העשירית של סדרת הטלוויזיה "בונז", ולאחר עזיבתו של ג'ון פרנסיס דיילי קיבל תפקיד ראשי בסדרה, עד לסיומה בשנת 2017.

בשנת 2019 החל לשחק בתפקיד מרכזי בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "FBI".

פילמוגרפיה
----------

### קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | בטי פייג' הידועה לשמצה |  |  |
| *Building Girl* |  |  |
| 2006 | *Fields of Freedom* |  |  |
| נערה במים |  |  |
| 2007 | *Careless* |  |  |
| 2009 | היקר מכולם |  |  |
| *Mercy* |  |  |
| 2010 | *Jelly* |  |  |
| 2012 | ארגו |  |  |
| 2018 | נקמה חריפה |  |  |

### טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005, 2006 | חוק וסדר | זאק ברנס / קני אליס | 2 פרקים |
| 2008 | פרינג' | איאן ספנסר | פרק: "In Which We Meet Mr. Jones" |
| 2010 | 24 | ארלו גלאס | תפקיד ראשי (עונה 8); 24 פרקים |
| 2011 | Suits | גרגורי בון | פרק: "Errors and Omissions" |
| 2013 | טאצ' | קייס | 4 פרקים |
| 2014 | יומני קארי | אליוט | 2 פרקים |
| 2017-2014 | בונז | ג'יימס אייבורי | תפקיד ראשי (עונות 12-10); 56 פרקים |
| 2019-הווה | FBI | סטיוארט סקולה | תפקיד ראשי (עונה 2 ואילך) |
| 2019 | FBI: המבוקשים ביותר | פרק: "Reveille" |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון בויד** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
* ג'ון בויד, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ג'ון בויד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ג'ון בויד, באתר AllMovie (באנגלית)
* ג'ון בויד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "After Bennington". bennington.edu. אורכב מ-המקור ב-2015-03-11. נבדק ב-2015-02-25.
2. ↑  Petski, Denise (6 באוגוסט 2019). "'FBI': John Boyd To Recur With Option In CBS Drama Series". *Deadline Hollywood*. נבדק ב-8 בספטמבר 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**אייר אלבניה** (באנגלית: **Air Albania**) היא חברת הדגל של אלבניה. בסיס החברה ומשרדיה שוכנים בנמל התעופה האם תרזה.

תולדות החברה
------------

חברת אייר אלבניה הוקמה באופן רשמי ב-16 במאי 2018 על ידי טורקיש איירליינס, MDN השקעות ואלבקונטרול.

ב-11 בנובמבר 2011, ביטלה ממשלת אלבניה את רישיונה של חברת הדגל הקודמת של אלבניה – אלבניאן איירליינס והיא חדלה מלפעול. 

ב-30 במרץ 2017, הודיע בריאיון לתקשורת ראש ממשלת אלבניה, אדי רמה, כי ממשלת אלבניה מתכננת להקים חברת תעופה בשיתוף עם טורקיש איירליינס ואטלס גלובל.

ב-8 במאי 2017, פרסמו רמה ואילקר איג'י – מנכ"ל טורקיש איירליינס בהודעה תקשורתית כי חברת תעופה אלבנית בתמיכתו של נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן נמצאת בשלבי הקמה. אייר אלבניה היא מיזם משותף בין חברת התעופה הטורקית, המחזיקה ב -49% מהחברה, בבעלותה של MDN השקעות שבבעלותה 41% ובקרן האוויר בבעלות המדינה, Albcontrol, בעלת נתח של 10%.

פעילות החברה
------------

טיסת ההשקה של החברה אירעה ב-14 בספטמבר 2018.

ב-27 באפריל 2019 הודיעה אייר אלבניה, כי היא מתכננת להוסיף טיסות ליעדים חדשים לאירופה ולצפון אמריקה.

באוקטובר 2018, הטיסה החברה את קבוצת הכדורגל של נבחרת אלבניה לישראל במסגרת משחקי ליגת האומות 2018/2019.

צי המטוסים
----------

נכון לספטמבר 2018, מונה החברה את המטוסים הבאים:


**צי אייר אלבניה**| מטוס | בשירות | הזמנות | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| C | Y | סה"כ |
| איירבוס A319-100 | 1 | — | — | 160 | 160 | מוחכר מטורקיש איירליינס עם צבעי אייר אלבניה תחת רישום כלי טיס טורקי |
| איירבוס A320-200 | — | 2 | טרם הוכרז | תוכננה הזמנה |
| סך הכול | 1 | 2 |  |  |

יעדים
-----

נכון לאפריל 2019 מפעילה החברה טיסות ליעדים הבאים:


| מדינה | עיר | נמל תעופה | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| אלבניהאלבניה אלבניה | טירנה | נמל התעופה האם תרזה | **בסיס פעולה מרכזי** |
| טורקיהטורקיה טורקיה | איסטנבול | נמל התעופה איסטנבול |  |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אייר אלבניה** בוויקישיתוף
* אייר אלבניה, ברשת החברתית פייסבוק
* אייר אלבניה, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  Air Albania: la Nouvelle et Obscure Compagnie Europeenne, TourMag, ‏19-9-2018
2. ↑  bne IntelliNews, bne INTELLINEWS, Newly founded Air Albania to add new destinations in Europe and North America
"פרפור"
**חלוצי המחר** (בערבית: **رواد الغد**) היא תוכנית טלוויזיה שבועית לילדים ששודרה מ-13 באפריל 2007 עד 16 באוקטובר 2009 בערוץ הטלוויזיה הרשמי של חמאס, ערוץ אל-אקצא ושידרה תעמולה לוחמנית, אסלאמיסטית ואנטיציונית. התוכנית עלתה לכותרות ברחבי העולם בעקבות שימושה בדמות הדומה למיקי מאוס בשם "**פרפור**" ("פרפר" בערבית, או גלגול של "פיר", "עכבר" בערבית). הדמות הוחלפה מאז בדבורה בשם "**נחול**", לאחר שבפרק האחרון בכיכובו של "פרפור" נטען בתוכנית כי הוכה כביכול למוות על ידי ישראלי שניסה לגנוב את המפתח ליישוב הפלסטיני הבדיוני תל א-רביע (תרגום מילולי לערבית של השם "תל אביב"), שעל פי התוכנית נכבש על ידי היהודים והפך לתל אביב. פרפור שנרצח בעינויים הפך לשאהיד. 

ב-8 בפברואר 2008 הסבירו מגישי התוכנית כי "נחול" "הורעל בביתו" והחליף אותו הארנב הלבן **"אסוד"** (אריה בערבית), הדומה לבאגס באני. "אסוד" מסביר את שמו בכך ש"ארנב" הוא כינוי לפחדנים, ואילו "אני, אסוד, אגמור עם היהודים ואוכל אותם!"
בפרק האחרון של העונה השלישית, ב-2 בינואר 2009, נראה אסוד מת בבית חולים לאחר מתקפה ישראלית במהלך מבצע עופרת יצוקה.
אותו החליף דוב שנקרא "**נאסור**" (Nassur).

התוכנית עוסקת במסורות ובסגנונות חיים אסלאמיסטיים. בין היתר, עוסקת התוכנית בחשיבות של תפילה יומיומית ושל תזונה נכונה, אך גם בנושאים קיצוניים יותר, כעליונות אסלאמית, תיעובם של ישראל ושל ארצות הברית והדרכתם של הצופים הצעירים על עקרונות הג'יהאד.

גורמים רשמיים בישראל ובארצות הברית גינו את התוכנית כמסיתה, אנטי-ישראלית, אנטי-אמריקאית ואנטישמית. מפיק התוכנית הגיב כי התוכנית עוסקת בילדים שמביעים את רגשותיהם בנוגע לדברים שהם עדים להם. ב-16 באוקטובר 2009 התוכנית ירדה מלוח השידורים.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל המזרח התיכון** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  הארץ, שירות "", באגס באני בשירות החמאס, באתר הארץ, 13 בפברואר 2008
**לאסלו אבּר** (במקור עד 1886 **אלנברגר**, בהונגרית: **Éber László**; פשט, 11 ביוני 1871 – בודקסי, 29 במרץ 1935) היה היסטוריון של האמנות, מתרגם, מורה יהודי-הונגרי, חבר נספח של האקדמיה ההונגרית למדעים. לאסלו אבר הוא אחיהם הבכור של אנטל אבר (1872–1950), כלכלן ופוליטיקאי, ושל ארנה אבר (1874–1968), שהיה פוליטיקאי חקלאי והיסטוריון כלכלי.

ביוגרפיה
--------

לאסלו אלנברגר נולד במשפחה יהודית של הסוחר קארוי אלנברגר ושל אילונה זוננברג. הוא קיבל את הדוקטורט שלו במדעי הרוח באוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד) ב-1894 והמשיך את השכלתו בלייפציג בשנים 1895–1896 ובצרפת ובאיטליה בשנים 1896–1897. משנת 1897 הצטרף לארכיון המדליות והעתיקות של המוזיאון הלאומי של הונגריה כעוזר אוצר. משנת 1904 עבד בוועד הלאומי לענייני אנדרטאות כממונה ומשנת 1906 כמרצה ממונה. במקביל, לימד תולדות אמנות בבית הספר הלאומי המלכותי ההונגרי לאמנויות שימושיות בין השנים 1900 לבין 1919 ובין 1905 לבין 1912 היה פרופסור חבר באוניברסיטת בודפשט לתולדות האמנות הנוצרית המוקדמת ושל ימי הביניים.

בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, בין אפריל לאוגוסט 1919 הסכים לקבל על עצמו באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה וכלכלה את ניהול המחלקה לתולדות האמנות עם התואר פרופסור מן המניין. לאחר נפילת הרפובליקה הסובייטית, בסתיו 1919, נשללו ממנו כל תפקידיו ומינויו והוא פרש. בין השנים 1920 לבין 1935 היה מנכ"ל של חברת "מסחר הברזל שטאדלר" (Stadler Vaskereskedés Rt). בבודפשט. הוא מת בסנטוריום לחולי ריאות בבודקסי.

עבודותיו
--------

אבר עסק בעיקר באמנות האירופיות וההונגרית של ימי הביניים. מחקריו על ציורי קיר ואמנות מימי הביניים מהתקופה של בית ארפאד הם משמעותיים.

### עבודותיו העיקריות

* הביטוי הציורי בציור האיטלקי ושל ארצות השפילה. בודפשט. 1894
* ספר לאמנויות שימושיות 1– 3. בודפשט. 1902–1912. (ככותב שותף)
* דונטלו (1903)
* אוסף קלמן גירגל (בתוך: אמנויות שימושיות בהונגריה. 1907. 57-95)
* קריאות בתולדות האמנות. בודפשט. 1909
* ציורי קיר שהתגלו לאחרונה באלמקרק. עלון אקדמי 1914.
* תולדות האמנויות. בודפשט. 1926 (עם בלה בראט וזולטאן טאקץ' פלווינצי)
* לקסיקון אמנות. עורך לאסלו אבר. בודפשט. 1926
* גלריה קלאסית. בודפשט. 1928 (ככותב שותף)

### תרגומים ספרותיים

* רומן רולן : מיכלאנג'לו
* מכתבים מאת וינסנט ואן גוך
* קריאות בתולדות האמנות

חברות והוקרה
------------

אבר נבחר כחבר נספח באקדמיה ההונגרית למדעים ב-1914, אך הודח מהדירקטוריון ב-1920 בשל תפקידו ב-1919, וחברותו הוחזרה רק לאחר מותו ב-1989.

ראו גם
------

ארתור אלק: לאסלו אבר. ניוגט (1935/5)

לקריאה נוספת
------------

* Magyar életrajzi lexikon (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1967)
* Új magyar életrajzi lexikon II. (D – Gy) (לקסיקון ביוגרפי חדש ISBN 963-547-414-8
* מיהו מי בספרות ההונגרית? ספרי מאגר ISBN 963-8607-10-6

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאסלו אבר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 752/1871. folyószáma alatt".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1093585005
* ICCU: CUBV147444
* ISNI: 0000 0000 8016 6457
* LCCN: no2019183424
* SUDOC: 121426483
* VcBA: 495/222061
* VIAF: 89661131
* WorldCat: viaf-89661131

 |
הברונית **לילי הטווני** (בהונגרית: **Hatvany Lili**; הטוון, 8 ביוני 1890 – מנהטן, ניו יורק, ארצות הברית, 7 באוקטובר 1968) הייתה סופרת, מחזאית ותסריטאית יהודייה-הונגרייה. בתו של הברון יוז'ף הטווני-דויטש.

ביוגרפיה
--------

לילי הטוואני נולדה במשפחה יהודית. אביה (שהוריו היו ברנאט דויטש (1826–1893) ולאורה וייס (1837–1904)) למד בצעירותו בבית הספר הגבוה בווינה Hochschule für Bodenkultur[דרוש תרגום] והיה בן דודו הראשון של הברון שאנדור הטווני-דויטש. בשנת 1884 הפך לבעלים המשותף של החברה "דויטש איגנץ ובנו" ומשנת 1888 היה מנהל מפעל הסוכר בהטוון. לילי הטוואני, בתו, הייתה אשתו השנייה של הברון דיולה מדראשי-בק. הם התחתנו ב-19 ביולי 1913 בבודפשט, התגרשו בשנת 1925. ללילי היו עוד שלושה אחים/אחיות. אנדרה ברנאט ואנטוניה. בעלה השני היה ממשפחת פרוינד בעלי מפעלי האלכוהול, אימרה טוטסגי, שלמד אדריכלות ולאחר מכן היגר לאמריקה יחד עם לילי. שם הפך עם הזמן למזכיר הכללי של לשכת עורכי הדין בניו יורק. היא עבדה תחילה כמבקרת חיי התיאטרון בבודפשט בשנות ה-20 של המאה ה-20 ונסעה לארצות הברית עם בעלה כאמור בסוף שנות ה-30. הם התיישבו בניו יורק.

ביצירותיה הרבות היא מתארת בעיקר את חיי העשירים ועל אף שגיבוריה הם בעיקר דמויות בינלאומיות, אנשי העולם הגדול, ביצירותיה משתקפים החיים בבודפשט של אחרי מלחמת העולם הראשונה. הנושאים בהם ויצירותיה בכלל היו נועזים ופופולריים מאוד.

יצירותיה
--------

* תיבת נוח (מחזה, 1918)
* אהבה ראשונה (מחזה, 1920)
* הם (סיפור קצר, 1922)
* ברקרולה (מחזה, 1924)
* האיש ההוא (רומן, 1926)
* הסבתא הנפלאה (מחזה קומי, 1927)
* הגבר הראשון (אקט, 1927)
* נשים ביניהן (סיפור קצר, 1928)
* בדרך (רומן, 1928)
* הלילה או לעולם / Tonight or Never (קומדיה, 1931)
* הכישוף (קומדיה, 1932)
* שרשרת (מחזה, 1934)
* מגדת עתידות ושני קורבנות (רומן, 1934)
* כתר בעל תשעה ענפים (מחזה, עם שאנדור הוניאדי, 1936)
* My kingdom for a cook (1943)

ראו גם
------

* משפחת הטווני-דויטש

לקריאה נוספת
------------

* מיהו מי בספרות הונגרית? ספרי מאגר ISBN 963-8607-10-6
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי
* לקסיקון יהודי הונגרי 1929. עורך פטר אויווארי. לילי הטוואני

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לילי הטווני** בוויקישיתוף

* לילי הטווני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0003 8262 5348
* LCCN: no92009226
* VIAF: 266413278
* WorldCat: lccn-no92009226

 |
**אייר הונג קונג** (במנדרינית תקנית: **香港華民航空**) היא חברת תעופה לשינוע מטענים, בסיס החברה ממוקם בנמל התעופה הבינלאומי של הונג קונג. חברת התעופה מפעילה שירות משלוחי אקספרס של מטענים  לכ-12 יעדים בתשע מדינות, ביניהן סין, יפן, מלזיה, הפיליפינים, טאיוואן, סינגפור, דרום קוריאה, תאילנד ו - וייטנאם.

אייר הונג קונג נוסדה בנובמבר 1986 על ידי שלושה אנשי העסקים מקומיים והחלה את פעילותה עם מטוס בואינג 707-320C , ב 4-בפברואר 1988. ביוני 1994, חברת התעופה הגדולה ביותר של הונג קונג, קתאי פסיפיק, רכשה 75% מהאחזקות של חברת התעופה; ואת יתרת 25%  רכשה בפברואר 2002. באוקטובר, קתאי פסיפיק החלה במיזם משותף עם DHL ברחבי העולם אקספרס (DHL), שבו הוחלט כי DHL תרכוש 40% ממניות אייר הונג קונג, וקתאי פסיפיק תישאר עם 60% מבעלות חברת התעופה.

צי המטוסים
----------

An aircraft painted in white colour with the name Air Hong Kong painted in red on the fuselage, and in yellow colour from the rear to the tail with the name DHL painted in red on the tailfin.איירבוס A300-600F של החברה

**צי המטוסים של אייר הונג קונג (אוגוסט 2016)**| מטוסים | בשירות | בהזמנה | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A300-600F | 8 | — | מופעל על ידי DHL |
| איירבוס A300-600RF | 2 | — | מופעל על ידי DHL |
| בואינג 747-400BCF | 3 | — |  |
| סה"כ | 13 | — |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אייר הונג קונג** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אייר הונג קונג

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Directory: World Airlines."
**ז'ורז' מיקוטאדזה** (בגאורגית: **ჟორჟ მიქაუტაძე**; נולד ב-31 באוקטובר 2000 בליון שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי ממוצא גאורגי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אייאקס ובנבחרת גאורגיה.

קריירת מועדונים
---------------

מיקוטאדזה גדל במחלקות הנוער של אולימפיק ליון ושל מץ מליגת העל הצרפתית. ב-7 בדצמבר 2019 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בהפסד 4-1 לניס במסגרת המחזור ה-17 בליגה לעונת 2019/2020. זו הייתה הופעתו היחידה בעונה זו.

ב-15 ביוני 2020 הושאל מיקוטאדזה לסרינג מליגת המשנה הבלגית למשך עונה. בהופעת הבכורה שלו במועדון הוא כבש ארבעה שערים, ולאחר תשעה משחקים עמד מאזנו על 15 שערים. הוא סיים את העונה עם 19 שערי ליגה שהבקיע ב-21 הופעות, כמלך השערים של הליגה. בתום העונה עלתה קבוצתו לליגת העל הבלגית.

בתום עונת 2019/2020 חזר מיקוטאדזה למץ, אך לאחר הופעת ליגה נוספת במדי המועדון הושאל שוב לסרינג.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-25 במרץ 2021 ערך מיקוטאדזה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאורגיה, בהפסד 1-0 לנבחרת שוודיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. ב-2 ביוני הבקיע מיקוטאדזה את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-1 על נבחרת רומניה במשחק ידידות.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Metz send 6 players on loan to Belgian 2nd division side & satellite club Seraing באתר Get French Football News, ‏ 15 ביוני 2020 (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ז'ורז' מיקוטאדזה"**.
**אייר מולדובה** הייתה חברת התעופה הלאומית של מולדובה. בסיסה הראשי של החברה היה בנמל התעופה של עיר הבירה קישינב. החברה הפעילה טיסות סדירות לצד טיסות שכר. יעדי הטיסות העיקריים שלה היו לרנקה, דובאי, וינה, פראג, פריז, אתונה, מילאנו, רומא, ורונה, טיוואַט, ליסבון, בוקרשט, סנט פטרסבורג, מדריד, איסטנבול, ולונדון.

תולדות החברה
------------

החברה נוסדה בשנת 1993 על בסיס החטיבה המקומית של חברת אארופלוט (חברת התעופה של ברית המועצות) במדינה. בשנת 2004 החברה הפכה לחברה ב- IATA ובשנת 2007 רשמה עלייה של 20% במספר הנוסעים. ביוני 2008 החליטה ממשלת מולדובה להפריט את חברת התעופה.

בחודש מאי 2023 הודיעה ממשלת מולדובה שפג תוקף הרישיון של החברה והיא הפסיקה את פעילותה.

צי המטוסים
----------

צי המטוסים של החברה נכון למרץ 2023:

| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  C | Y | סה"כ |
| איירבוס A319-100 | 2 | — | — | 144 | 144 |  |
| 150 | 150 |  |
| איירבוס A320-200 | 1 | — | 12 | 150 | 162 |  |
| איירבוס A321 | 2 | — | — | 220 | 220 |  |
| סה"כ | 5 | — |  |

פעילות החברה בישראל
-------------------

במרץ 2018 הודיעה החברה על פתיחת קו בין נמל התעופה קישינב לנמל התעופה בן-גוריון. הקו החל לפעול ב-6 במאי של אותה השנה ופעל בתדירות של טיסה יומית עד לסגירת החברה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אייר מולדובה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אייר מולדובה (ברומנית)
* הצי של אייר מולדובה
* אייר מולדובה, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  Air Moldova, eSky.md
2. ↑  "Air Moldova fleet".
3. ↑  Air Moldova, www.airmoldova.md
מטוס החברה בנמל התעופה הבינלאומי של מקאו
**אייר מקאו** (באנגלית: **Air Macau**, בסינית מסורתית: **澳门航空**, בסינית מפושטת: **澳門航空**, בפין-יין: **Àomén Hángkōng**) היא חברת התעופה הלאומית של מקאו.

תולדות החברה
------------

אייר מקאו נוסדה ב-13 בספטמבר 1994, ב-9 בנובמבר 1995 טסה החברה את טיסתה הראשונה. עד לתחילת פעילותה לא היו טיסות סדירות למדינה.

מניות נמצאת בבעלות אייר צ'יינה (51%), טאפ פורטוגל (20%), STDM‏ (14%), אווה אייר (5%), ממשלת מקאו (5%), ומשקיעים פרטיים (5%). בשנת 2010 מכרה טאפ פורטוגל את מניותיה בחברה לאייר צ'יינה.

נכון למרץ 2007, מועסקים בחברה 1,023 עובדים.

### מקאו אסיה אקספרס

מקאו אסיה אקספרס היה מיזם להקמת חברה לטיסות חסך שתתבסס במקאו, ותטוס בעיקר לסין. החברה נוסדה בינואר 2006, במימון ראשוני של 30 מיליון דולר. החברה הייתה בבעלות משותפת של אייר מקאו (51%) ו-CNAC‏ (49%).

בצי המטוסים של מקאו אסיה אקספרס היו שישה מטוסי איירבוס A320, והחברה תכננה להגדיל את צי המטוסים שלה ל-15-20 בשנים הראשונות לפעילותה.

בנובמבר 2007 דווח כי מקאו אסיה אקספרס סובלת מבעיות מימון, הגורמות לעיכובים באספקת המטוסים שהזמינה. בסופו של דבר פשטה החברה את הרגל בשנת 2008.

צי המטוסים
----------

צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:

| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| C | Y | סה"כ |
| איירבוס A319-100 | 4 | — | 16 | 96 | 112 |  |
| 8 | 116 | 124 |
| איירבוס A320-200 | 4 | — | 12 | 138 | 150 |  |
| 20 | 132 | 152 |
| איירבוס A321-200 | 10 | — | 16 | 162 | 178 | rowspan=2 |
| 24 | 155 | 179 |
| איירבוס A320neo | — | 3 | טרם נקבע |  |
| איירבוס A321neo | — | 3 | טרם נקבע |  |
| סה"כ | 18 | 5 |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אייר מקאו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אייר מקאו
* אייר מקאו, ברשת החברתית פייסבוק

* אייר מקאו, ברשת החברתית אינסטגרם

  מדיה וקבצים בנושא אייר מקאו באתר Airliners.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרטי צי המטוסים של אייר מקאו, באתר airfleets.net (באנגלית)
**אייר סיישל** היא חברת התעופה הלאומית של הרפובליקה של סיישל, המשרד הראשי שלה ממוקם באיי סיישל בנמל התעופה הבינלאומי באי מאהה. החברה מפעילה טיסות פנימיות בין איי המדינה, טיסות צ'ארטר וטיסות שכר בינלאומיות. כתוצאה מכך שתיירות היא ההכנסה העיקרית לאיי סיישל לחברה מעמד ותפקיד חשוב במדינה. חברת התעופה מציעה טיסות ישירות לאבו דאבי, אנטננריבו, יוהנסבורג, מאוריציוס, מומבאי וגם לנמל התעופה בן גוריון. בעבר גם לדרבן, דיסלדורף ולפריז. אייר סיישל גם מפעילה מדי יום טיסות ברחבי הארכיפלג.

החל משנת 2012 שייכים 40% ממניות חברת אייר סיישל לחברת התעופה איתיחאד איירוויז. אסטרטגיית שותפות זו אפשרה לאייר סיישל לנצל את משאבי חברת איתיחאד ולחדש את צי המטוסים שלה וכמו כן ליהנות משותפות קוד וטיסות המשך לרחבי העולם.

היסטוריה
--------

איירבוס A320 של החברה
### הקמת החברה

חברת התעופה הוקמה על ידי ממשלת איי סיישל  ב-15 בספטמבר 1977, בעקבות מיזוג אייר מהאי ואינטר אילנד איירוויז, חברת התעופה החלה להפעיל טיסות בינלאומיות החל משנת 1983 לפרנקפורט וללונדון.

### ארגון מחדש

בחודש פברואר 2012 השקיעה חברת הדגל של איחוד האמירויות הערביות, איתיחאד איירווייז, 45 מיליון דולר באייר סיישל בתמורה ל-40% ממניות חברת התעופה. לאחר שנתיים של פעילות בהפסדים כספיים, החליטה אייר סיישל על ארגון מחדש על מנת להחזיר רווחים. חברת התעופה החלה בשותפות קוד עם איתיחאד איירווייז והחלה בהפעלת טיסות ישירות לאבו דאבי ובכך חוברה לרשת היעדים הבינלאומיים של החברה.

השותפות עם איתיחאד איירוויז (EAP)
---------------------------------

ברית איתיחאד איירווייז היא שותפות קוד בין חברות תעופה הכוללת את: אליטליה, אייר סרביה ואייר סיישל.

בשילוב רשת של מעל 250 יעדים ברחבי יבשות 6 מספק גישה קלה וגמישה יותר לטיסות בין יעדים עבור הנוסעים.

צי המטוסים
----------

DHC-6 Twin Otter של החברה
צי מטוסי חברת אייר סיישל נכון לאוגוסט 2022


צי מטוסי אייר סיישל| כלי טיס | בשירות | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| J | Y | סה"כ |
| איירבוס A320neo | 2 | — | 12 | 156 | 168 |  |
| DHC-6 סדרה 400 טווין אוטר | 5 | — | – | 19 | 19 |  |
| סה"כ | 7 |  |  |

**מחלקת עסקים-** מחלקת העסקים מופעלת בטיסות הבינלאומיות של החברה במטוסי ה-איירבוס A320. מחלקת העסקים מציעה מושב הנהפך למיטה עם מסך טלוויזיה 10.4 אינץ', שקע חשמל וחיבור USB. בנוסף מציעה המחלקה מאכלים מקומיים לאיי סיישל וגם מאכלים בין לאומיים, מבחר יינות, רום מתוצרת מקומית ועוד.

**מחלקת תיירים-** מחלקת התיירים במטוסי ה-איירבוס A320 מציעה מושבים מרווחים (32 אינץ'), מסך טלוויזיה, משענת ראש מתכווננת ומבחר מ-3 ארוחות שונות.

פעילות החברה בישראל
-------------------

ביולי 2019 הודיעה החברה על פתיחת קו חדש מסיישל לתל אביב. הקו החל לפעול ב-27 בנובמבר 2019, ופועל בתדירות של טיסה שבועית. הקו מבוצע במטוסי האיירבוס A320neo.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אייר סיישל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אייר סיישל
* אייר סיישל, ברשת החברתית פייסבוק

* אייר סיישל, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* אייר סיישל, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Our Fleet". Air Syechelles. אורכב מ-המקור ב-4 במאי 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)

| Vanilla Alliance |
| --- |
| חברות | אייר אוסטרל • אייר מדגסקר • אייר מאוריציוס • אייר סיישל • Int'Air Îles |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2011129891
* VIAF: 180548105
* WorldCat: lccn-no2011129891

 |
**מילטון הימלפרב** (אנגלית: **Milton Himmelfarb**‏; 21 באוקטובר 1918 - 4 בינואר 2006) היה הוגה דעות יהודי-אמריקאי נאו-שמרני.

קריירה
------

הימלפרב נולד בברוקלין לברטה ומקס הימלפרב, שהיגרו מרוסיה לארצות הברית לפני מלחמת העולם הראשונה. אחותו הצעירה, גרטרוד הימלפרב, הייתה להיסטוריונית, בעלה, אירווינג קריסטול היה אף הוא הוגה דעות נאו-שמרני חשוב ובנם, אחיינו של הימלפרב, ויליאם קריסטול הוא עורך ופרשן פוליטי. כולם חברי קבוצת "האינטלקטואלים של ניו יורק". 

בשנת 1938 סיים הימלפרב את סיטי קולג' של ניו יורק וקיבל תואר בספרות עברית מבית המדרש לרבנים באמריקה. בין השנים 1942–1982 עבד כחוקר בוועד היהודי-אמריקני והיה לראש מחלקת המחקר והמידע. כמו כן שימש כחבר סגל בבית המדרש לרבנים ליהדות מתחדשת ובבית המדרש לרבנים באמריקה ומרצה אורח באוניברסיטת ייל. 

החל מ-1959 ערך את הפרסום "The American Jewish Yearbook" (ספר השנה של יהודי ארצות הברית).

אחד ממאמריו החשובים ומכי הגלים ביותר היה "No Hitler, No Holocaust" ("ללא היטלר לא הייתה השואה") שפורסם במרץ 1984 בכתב העת "קומנטרי" (שהימלפרב היה בו חבר מערכת וכותב קבוע) ובו הדגיש הימלפרב את החשיבות הקריטית שהייתה לאישיותו של היטלר במקום ובזמן כגורם מכריע להתחוללות השואה. מאמר חשוב נוסף שלו היה "On Leo Strauss" ("על לאו שטראוס") שפורסם בקומנטרי באוגוסט 1974 ובו העלה על נס את תרומתו של לאו שטראוס ושל אוניברסיטת שיקגו לליברליזם.

אסופות מאמרים שכתב
------------------

* **Jews and Gentiles**, Encounter Books, 2007
* **The Jews of Modernity**, Basic Books, 1973 ISBN 0-465-03674-0
* **Jews in Unsecular America: Essays**, Eerdmans Publishing Co. 1987 ISBN 0-8028-0206-0
* **Zero Population Growth—For Whom? Differential Fertility and Minority Group Survival**, Greenwood Press, 1978 ISBN 0-313-20041-6

קישורים חיצוניים
----------------

* ויליאם קריסטול, הספד, Weekly Standard, ‏ 23 בינואר 2006
* נקרולוג, הניו יורק טיימס, 15 בינואר 2006
* הספד, ג'וזף בוטום
* מפתח לאמריו בקומנטרי
* מילטון הימלפרב, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007300251505171
* BIBSYS: 5051853
* ISNI: 0000 0000 6700 4613
* LCCN: n87840349
* NTA: 071220801
* SNAC: w6293mfz
* SUDOC: 132934922
* VIAF: 16289679
* WorldCat: lccn-n87840349

 |
**אנטולי אלכסייביץ' איוואנישין** (ברוסית: **Анато́лий Алексе́евич Ивани́шин**; נולד ב-15 בינואר 1969) הוא קוסמונאוט רוסי של יחידת הקוסמונאוטים. הקוסמונאוט ה-112 של רוסיה (וברית המועצות) והקוסמונאוט ה-525 בעולם. הוא ביצע מספר טיסות לתחנת החלל הבין-לאומית.

ביוגרפיה
--------

איוואנישין נולד בעיר אירקוטסק. במקביל ללימודי בית ספר הוא השתתף בפעילות מועדון צניחה מקומי. לאחר סיום הלימודים הוא ניסה להתקבל לבית ספר לטייסי קרב אך נדחה מסיבות רפויות. הוא חזר לאירקוטסק והחל ללמוד במכון להנדסה. במקביל הוא טיפל בבעיות עיניים. לאחר שנה הוא עשה ניסיון שני להתקבל לבית ספר לטייסי קרב והתקבל. הוא סיים את הלימודים בשנת 1991.

איוואנישין נשלח לשרת ביחידת החיל והיה טייס מטוס "מיג 29". 

בשנת 2003 הוא התקבל ליחידת הקוסמונאטים וסיים קורס במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים.

בנובמבר 2011 הוא טס חללל בחללית "סויוז TMA-22". החללית התחברה לתחנת החלל וצוותה הצטרף למשלחת מס' 29 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד מייקל פוסום. לאחר סיום עבודת המשלחת הם פעלו במסגרת משלחת מס' 30 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד דניאל ברבנק. איוואנישין חזר לכדור הארץ באפריל 2012 לאחר 165 ימים בחלל.

ביולי 2016 איוואנישין טס חללל בחללית "סויוז MS-01". החללית התחברה לתחנת החלל וצוותה הצטרף למשלחת מס' 48 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד ג'פרי ויליאמס. לאחר סיום עבודת המשלחת הם פעלו במסגרת משלחת מס' 49 לתחנת החלל הבין-לאומית ואיוואנישים היה מפקד המשלחת.. איוואנישין חזר לכדור הארץ באוקטובר 2016 לאחר 115 ימים בחלל.

באפריל 2020 איוואנישין טס חללל בחללית "סויוז MS-16". החללית התחברה לתחנת החלל וצוותה הצטרף למשלחת מס' 62 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד אולג סקריפוצ'קה. לאחר סיום עבודת המשלחת הם פעלו במסגרת משלחת מס' 63 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד כריסטופר קסידי. איוואנישין חזר לכדור הארץ באוקטובר 2020 לאחר 195 ימים בחלל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטולי איוואנישין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1208281631
* VIAF: 619158735242933250008
* WorldCat (עם VIAF): 619158735242933250008

 |

[[קטגוריה:טייסי חיל האוויר הרוסי]
**אמיר קרטס** (אפריל 1964 – 1 בינואר 2018) היה זמר, נגן וכותב שירים ישראלי.

ביוגרפיה
--------

בשנת 1991 הקים קרטס את להקת רעש עם עודד פרח ורע מוכיח, ובהמשך הצטרף ללהקה ג'וני שועלי. בשנת 1994 הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה "רעש רק רעש. ק.". את מרבית השירים באלבום כתב ושר קרטס, אך השירים שהתפרסמו היו בעיקר אלה שכתב שועלי, בייחוד "לעיתים". ההשמעות הרבות של "לעיתים" לא סייעו להצלחת האלבום, ונמכרו ממנו כ־5000 עותקים בלבד, אך הוא זכה לשבחים רבים מהמבקרים ונחשב לאחד האלבומים הטובים ברוק העברי.

ב-1995 השתתף עם כל חברי להקת רעש בנגינה באלבום "האלף ואחד", אלבומו הראשון של שועלי. ב-1996 יצא האלבום השני של רעש, "תמימות", שנכתב והושר כמעט כולו על ידי קרטס. גם האלבום הזה זכה לביקורות טובות אבל למכירות מועטות ביותר. באותה שנה השתתף בנגינה באלבומה של יעל לוי "שוך הסערה".

באמצע שנות התשעים עזב קרטס את תל אביב ועבר למושב עזוז שעל גבול מצרים. בעזוז המשיך קרטס את העיסוק במוזיקה, כשהקים אולפן הקלטות, "עזוזה ספייס זלמה", והחל לתת שיעורים.

רעש וקרטס הופיעו מעט מאוד עד 2002, אך ב־1998 ניגנו כל חברי הלהקה באלבום הבכורה של זמר הרוק החסידי החוזר בתשובה עדי רן.

בשנת 2000 יצא האלבום השלישי של רעש, "אני זה לא אתה". אף שהאלבום נשמע כמו יצירה של להקה מגובשת ושוויונית, שבה ניתנה הזדמנות לכל החברים לנגן את יצירותיהם, הלהקה התפרקה עוד לפני יציאתו למדפים.

בשנת 2002 חזרו רעש לבמה בהופעה החגיגית לציון שלוש-עשרה שנים ("בר מצווה") לחברת התקליטים נענע דיסק, אך הדבר לא הוביל לאיחוד הלהקה או להקלטת אלבומים חדשים בשם "רעש".

האלבום הראשון של קרטס, "ים צהוב", יצא בשנת 2003. העבודה על האלבום החלה כבר ב-1997, כשקרטס כותב את כל השירים. בהקלטות השתתפו מוזיקאים רבים, חלקם חבריו מתל אביב כמו ג'וני שועלי ואסף אמדורסקי, וחלקם תלמידיו לשעבר, מוזיקאים צעירים מן הנגב. "אופנה זה לא דבר ששייך לחיים שלי ולמוזיקה שאני מייצר", הסביר קרטס בקומוניקט לאלבום, שהוגדר כאלבום מסע לחיפוש אחר מקורות השראה.

קרטס נפטר ב-1 בינואר 2018 ממחלת הסרטן בגיל 53. הותיר אחריו את אשתו דינה ושלושה ילדים.

דיסקוגרפיה
----------

* ים צהוב (2003)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמיר קרטס** בוויקישיתוף

* אמיר קרטס, באתר ספוטיפיי
* אמיר קרטס, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אמיר קרטס, באתר Discogs (באנגלית)
* אמיר קרטס, דף שער בספרייה הלאומית
* אמיר קרטס, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
* אמיר קרטס דף יוצר בבמה חדשה

**בעקבות מותו:**

* איתי שטרן, אמיר קרטס, ממייסדי להקת "רעש", מת בגיל 53, באתר הארץ, 2 בינואר 2018
* אתר למנויים בלבד בן שלו, אמיר קרטס היה שותף לכמה מהשיאים הסמויים של הרוק הישראלי, באתר הארץ, 2 בינואר 2018
* שגיא בן נון‏, המוזיקאי אמיר קרטס (להקת "רעש") הלך לעולמו בגיל 53, באתר וואלה!‏, 2 בינואר 2018
* עמי פרידמן, השיר שאמיר קרטס לא הספיק להוציא, באתר ynet, 3 בינואר 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007302143305171
* ISNI: 0000 0004 0305 7985
* MusicBrainz: 55fd2c48-e480-4735-9767-0e0da61369e4
* VIAF: 299342042
* WorldCat: viaf-299342042

 |
**אייר קומט** (באנגלית: **Air Comet**) הייתה חברת תעופה ספרדית שבסיסה שכן בנמל התעופה מדריד-בראחס. החברה הפעילה בעיקר קווים ממדריד למרכז אמריקה ודרום אמריקה.

תולדות החברה
------------

החברה נוסדה בחודש דצמבר 1996 בשם אייר פלוס קומט והחלה את פעילותה בחודש מרץ 1997 כשהיא מפעילה טיסות שכר (צ'רטר) ממדריד ופלמה דה מיורקה ליעדים בדרום אמריקה.

בחודש ינואר 2007 שינתה החברה את אופן פעילותה והפכה לחברה המפעילה טיסות סדירות. באותו החודש קיבלה החברה כמה מהקווים שהופעלו על ידי אייר מדריד.

ב-21 בדצמבר 2009, פשטה החברה את הרגל ובית משפט בריטי קבע להחרים את המטוסים הנמצאים בבעלות החברה עקב חובות בסך 25 מיליון יורו לבנק גרמני.

צי המטוסים (נובמבר 2009)
------------------------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **דגם** | **מספר מטוסים** | **תכולת מושבים (קונפיגורציה)** | **הערות** |
| איירבוס A319 |  |  | עוד 12 בהזמנה |
| איירבוס A320 | 2 | 168 (12/156) | עוד 25 בהזמנה |
| איירבוס A321 |  |  | עוד 5 בהזמנה |
| איירבוס A330-200 | 4 | 286 (24/259) | עוד 13 בהזמנה |
| איירבוס A340-300 | 2 | 255 (30/28/227) |  |
| איירבוס A350 |  |  | עוד 10 בהזמנה |
| איירבוס A380 |  |  | עוד 4 בהזמנה |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אייר קומט** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 127284569
* WorldCat: viaf-127284569

 |
**אייר קירגיזסטן** (בקירגיזית: **Эйр Кыргызстан Авиакомпаниясы**, ברוסית: **Эйр Кыргызстан**) היא חברת התעופה הלאומית של קירגיזסטן שבסיסה בנמל התעופה הבינלאומי מאנאס בבישקק. החברה מפעילה טיסות פנימיות ובינלאומיות ל-13 יעדים, כמו כן מפעילה החברה טיסות שכר.

היסטוריה
--------

החברה נוסדה באפריל 2001, תחת השם *אלטין אייר*. ב-28 ביולי 2006, מותגה חברת התעופה מחדש תחת השם *חברת קירגיזסטן אייר* לאחר שנהייתה לחברה הלאומית של המדינה תחת חברת הדגל הקודמת, קירגיזסטן איירליינס.

יעדים
-----

החברה מפעילה קווי טיסות בעיקר לאזורי חבר המדינות.

צי המטוסים
----------

נכון לפברואר 2017 מחזיקה החברה בצי של 2 מטוסים:

* 1 בואינג 500–737
* 1 בואינג 300–757

בעבר מנתה החברה צי של המטוסים הבאים:

* 1 בואינג 300–737
* אנטונוב An-24
* טופולב Tu-134
* טופולב Tu-154
* יאק-40
* איירבוס A320

טופולב Tu-154 של החברה ב-2006

שותפות קוד
----------

לחברה, הסכם שותפות קוד עם חברת טורקיש איירליינס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אייר קירגיזסטן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אייר קירגיזסטן
**פתחה נגשת** (בגעז: ፍትሐ ነገሥት, בעברית: "חוק המלכים") הוא ספר אשר נכתב במצרים במהלך 1240 על ידי הסופר הקופטי אבו אלפאדל אבן אלעסאל ('Abul Fada'il Ibn al-'Assal) בשפה הערבית שיותר מאוחר תורגם לשפת הגעז ונהפך לחוקה הרשמית של האימפריה האתיופית.

תוכן
----

החלק הראשון של הספר עוסק בעיקר בענייני כמורה ודת בנוסף למבנה של הכנסייה. בנוסף לכך מוזכרים גם פסוקים וחלקים מהתנ"ך וכתבי קדושים נוצרים שונים כמו כן נכלל בה גם החלטות ועידת ניקיאה וועידת אנטיוכיה.

בחלק השני הספר עוסק בענייני משפחה, מנהל מקומי. בהמשך ישנם את החובות והזכויות של השליט חלק זה מכונה בשם "קאנון המלכים" חלק זה הוא למעשה אוסף מכמה ספרים של ימי הביניים, הספרים הם:

* פרוצירוס נומוס ("Procheiros Nomos") - קודקס חוקים שנקבעו על יד הקיסר הביזנטי בסיליוס הראשון.
* הגרסה הערבית של ספר החוקים הסורי-רומאי ("The Syro-Roman Law Book") משנת 480.
* הגרסה הערבית של אקלוגה ("Ecloga") ספר חוקים ביזנטי נוסף שפורסם על ידי הקיסר לאו השלישי ב-726.
* ספר נוסף מצוות ספר התנ"ך ("Precepts of the Old Testament") הכולל בתוכו מצוות וציווים מהתורה עם פירוש נוצרי.

נוסף על כך הספר מושפע גם מהמשפט הרומי של הקיסר יוסטיניאנוס הראשון בתחילה ספר זה היה ידוע כ"אוסף הקאנונים" ובגרסתו הערבית בשם "הנומוכאנון של איבן א-עסל" הכוונה המקורית הייתה שהספר יהווה מדריך לנוצרים קופטים.

כחוקה
-----

האזכורים הראשונים של הספר בשפת הגעז היה בשנת 1450 תחת שלטונו של הקיסר זרע יעקב. אך הספר נהפך לחוקה רק כאשר עלה לשלטון הקיסר סרצה דנגל ב-1563. הגרסה האתיופית של הספר אינה כוללת בתוכה את הערות של הסופר המקורי יחד עם זאת נוספו לו הגרסאות האתיופיות של הספרים שממנו הוא נלקח וכך זכה לשמו "חוק המלכים" חוקה כתובה ראשונה לאימפריה האתיופית. הפתחה נגשת במהלך שנות שלטונו של יורש העצר טפרי מקונן ב-1921 כונה על ידו כספר אכזרי וחסר תועלת, טפרי ניסה לשנותו והוסיף לו תיקונים מודרניים אך בגלל ההתנגדות הוא לא ביטל אותו, ב-1931 כאשר הומלך בשם היילה סלאסי הוא ביטל אותו לגמרי וחוקק חוקה מודרנית חדשה.

לקריאה נוספת
------------

* אבא פאולוס צדוה ופטר ל. סטרוסס, **פתחה נגשת: חוק המלכים**, מסת"ב 0948390433 (אנגלית)

| חוקת אתיופיה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| פתחה נגסט (1563–1931) • סלאסי הראשונה (1931–1936) • הצ'רטר הפשיסטי (1936–1941) • סלאסי הראשונה (1941–1955) • סלאסי השנייה (1955–1975) • החוקה העממית (1987–1991) • הצ'רטר הלאומי (1991–1995) • חוקת הפדרציה (1995 - היום) |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**-** | **חוקת אתיופיה** 12 בפברואר 1563–1931 | **הבא**:**חוקת סלאסי הראשונה** |
| Θ θ תטא |
| --- |
|  |
| אלפבית יווני |
| Α α אלפא | Β β בטא |
| Γ γ גמא | Δ δ דלתא |
| Ε ε אפסילון | Ζ ζ זטא |
| Η η אטא | Θ θ תטא |
| Ι ι יוטא | Κ κ קפא |
| Λ λ למדא | Μ μ מו |
| Ν ν נו | Ξ ξ קסי |
| Ο ο אומיקרון | Π π פאי |
| Ρ ρ רו | Σ σ ς סיגמא |
| Τ τ טאו | Υ υ אופסילון |
| Φ φ פי | Χ χ כי |
| Ψ ψ פסי | Ω ω אומגה |
| אותיות או ליגטורות שאינן בשימוש |
|  דיגמא |  סטיגמא |
|  הטא |  סאן |
|  קופא |  סאמפי |
|  שו |  |

**תטא** (אות גדולה: Θ או ϴ, אות קטנה: θ או ϑ) היא האות השמינית באלפבית היווני.

בספרות יווניות האות שקולה כנגד המספר 9. ביוונית עתיקה נהגתה כצליל ת"ו דגושה מנושפת (/tʰ/ ‏:IPA); ביוונית מודרנית נהגית כת"ו רפה בעבר (/θ/ ‏:IPA - כמו Th במילה האנגלית Think). תעתיק האות לכתב לטיני הוא Th.

צורות כתיבה
-----------

במקור נכתבה האות כצלב בתוך מעגל:  או .

בהמשך, התפתחה האות והפכה לסימון של קו במעגל  או נקודה בתוך מעגל .

משמעויות האות תטא
-----------------

על פי פורפיריוס מצור, צלב בתוך מעגל שימש במצרים העתיקה כסימן הנשמה, ונקודה בתוך מעגל כסימן השמש - וכן סמלו של אל השמש רע.

ביוון העתיקה ראו באות קיצור של המילה "תנטוס" (θάνατος) - "מוות", והאות היוותה בעיניהם סימן הגולגולת - המסמלת גם בימינו מוות. היוונים השתמשו באות בהצבעות בעד עונש מוות.

חוקרי הכתב הכנעני העתיק (כתב פיניקי) ראו באות זו  (טית) את סמל הגלגל, כחלק מרשימת כלי עבודה: יוד - יתד לחפירה, כף - את חפירה, למד - שוט.

שימושי האות תטא
---------------

האות הקטנה θ משמשת לסמל:

* בגאומטריה את זווית המישור.
* בסטטיסטיקה את פרמטר ההתפלגות.
* בתורת החשמל את הטמפרטורה ההתחלתית והסופית.
* באסטרונומיה על מנת לציין את הכוכב השמיני בבהירותו במערכת כוכבים.

האות הגדולה Θ משמשת לסמל:

* בפיזיקה את באריון האקזוטי פנטאקווארק.
* ברפואה סוג של גלי מוח.
* במתמטיקה את פונקציית המדרגה.
* במסחר באופציות האות תטא מייצגת את הרגישות של מחיר הנגזר, ביחס לערך הזמן שלו.
* במחשבים מסמנת האות חסם הדוק אסימפטוטית.

ראו גם
------

האות **טית** בעברית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תטא** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  שיטת הרשימות של פרופ' אהרן דמסקי, ושיטת שתי הרשימות (יבשתית וימית) העדכנית, שמקורה במאים והסוחרים הצידונים.
**חבר הקבוצות והקיבוצים** היה התנועה הקיבוצית הראשונה, שקמה בשנת 1925.

היסטוריה
--------

קבוצה שיתופית ראשונה של חלוצים בארץ ישראל הוקמה על ידי אנשי ביל"ו בראשית העלייה הראשונה. אנשי דגניה א הקימו את הקבוצה המיישבת הראשונה, ליד הכנרת, והיו לדוגמה לקבוצות חלוציות רבות.

הגוף המאורגן החלוצי הגדול הראשון היה גדוד העבודה שקם בשנת 1920, והקים את עין חרוד (ומאוחר יותר את תל יוסף, כפר גלעדי ורמת רחל). אולם הוא לא הגדיר עצמו כתנועה קיבוצית אלא התייחס לקיבוץ כאמצעי לכיבוש העבודה.

ב-1923 הוקמה מסגרת בלתי מחייבת - "ועדת הקבוצות" שנועדה להיות גוף מקשר בין הקבוצות השונות.

ב-1925, במהלך כנס בבית אלפא, החליטו נציגי 26 קבוצות וקיבוצים, 17 פלוגות (קבוצות חלוצים שעדיין לא מצאו לעצמן מקום להתיישב בו) במושבות ו-7 פלוגות שישבו בערים וכן 4 משקי פועלות, להקים תנועה קומונלית ארצית, תוצאת ההחלטה הייתה הקמת "חבר הקבוצות והקיבוצים".

מקימי חבר הקבוצות והקיבוצים דגלו בשתי אידאולוגיות נפרדות, האחת - ה"עדה" - הקבוצה הקטנה והאינטימית, והשנייה - הקיבוץ הגדול.
תוצאת חילוקי הדעות הנובעים מפער הדעות בקשר למספר החברים הרצוי בכל קיבוץ הביא לפילוג הראשון בתנועה הקיבוצית.

כבר ב-1927 הקיבוצים שדגלו בקיבוץ גדול ופתוח פרשו והקימו את "הקיבוץ המאוחד", 

הוויכוח בין הקבוצה הגדולה לקטנה היה בשלושה מישורים:

* המישור האידאולוגי: תומכי הקבוצה הקטנה האמינו כי זו הדרך להגשמת אידיאל עבודת הכפיים ועבודת החקלאות.
* המישור החברתי: קבוצה גדולה ופתוחה לכולם, שבה אין קשר קרוב בין החברים, לעומת קבוצה אינטימית שרק יחידים יכולים להצטרף אליה ואינם מתקבלים בקלות. אנשי הקבוצה הקטנה סברו כי האינטימיות עדיפה בחיים משותפים.
* המישור הארגוני: תומכי הקבוצה הגדולה האמינו כי היא מתאימה יותר לקליטת עלייה, יתרון הגודל מאפשר לפתח חיי חברה ותרבות פעילים יותר, וצפויה לקבוצה הגדולה הצלחה כלכלית היות שהיא משק מגוון שאינו עוסק רק בחקלאות.

ב-1930 בכנס בגניגר החליף הארגון את שמו ל"חבר הקבוצות" ואחת החלטות הייתה להתמקד בחקלאות ולהפסיק לקיים פלוגות עבודה בערים.

בשנת 1934 הצטרפו לחבר הקבוצות כל הקבוצות של תנועת "גורדוניה" יחד עם מנהיג התנועה פנחס לבון, (תנועת גורדוניה הפכה להיות תנועת הנוער של חבר הקבוצות). 

באותה עת התגבשה זהות בלתי פורמלית בין "חבר הקבוצות" לבין מפא"י.

בשנת 1939 העלה ברל כצנלסון הצעה, בפני וועידת הקיבוץ המאוחד שהתקיימה בנען, להתאחד עם "חבר הקבוצות". ההצעה התקבלה אמנם בוועידה, אך לא יושמה, בגלל התנגדות הנהגת הקיבוץ המאוחד ובראשה יצחק טבנקין.

בשנת 1951 נוסד "איחוד הקיבוצים" על ידי קבוצת המיעוט שפרשה מן הקיבוץ המאוחד ואשר כללה את תומכי מפא"י. מספר חודשים מאוחר יותר התאחד חבר הקבוצות, שכלל 43 קבוצות, עם איחוד הקיבוצים, לגוף משותף בשם "איחוד הקבוצות והקיבוצים".

חבר הקבוצות של הפועל המזרחי
---------------------------

בתחילת שנות ה-30 הוקם חבר הקבוצות של הסתדרות הפועל המזרחי בארץ ישראל, ששינה את שמו ב-1938 לארגון "הקיבוץ הדתי".

לקריאה נוספת
------------

* ברוך בן אברם, **חבר הקבוצות**, התפתחותו החברתית והרעיונית, תל אביב: הוצאת עם עובד, תשל"ו-1976.
**עונת 2006/2007 בליגת נשים שנייה** הייתה העונה הראשונה והניסיון הראשון להקמת ליגת משנה בכדורגל נשים בישראל תחת אחריות הההתאחדות לכדורגל בישראל. העונה הסדירה נמשכה כחודשיים בלבד, נפתחה ב-14 במרץ והסתיימה ב-16 במאי 2007. לקחו בה חלק פעיל 5 קבוצות בלבד שהתפרקו בסוף העונה.

6 הקבוצות שנשרו מהליגה הראשונה בעונה הקודמת בליגת הנשים היו אמורות להשתתף בעונה הראשונה של ליגת הנשים השנייה. קבוצת בית"ר באר שבע התפרקה ובמקומה הצטרפה קבוצת בנות קריית גת. קבוצת הכח עמידר רמת גן התפרקה במהלך העונה.

בעונה זו התקיימו שני סיבובים בני 5 מחזורים כל אחד - 10 מחזורים בסך הכל וכל קבוצה שיחקה 8 משחקים בלבד.

על פי תקנון מועצת ההימורים שבתקופה זו הייתה זו שתקצבה את קבוצות ליגת הנשים, קבוצה ששיחקה פחות מ-18 משחקים בעונה אינה זכאית לתקצוב. לכן, אף אחת מקבוצות הליגה השנייה לא עמדו בקריטריון, לא קיבלו את הכסף והחליטו שלא להמשיך את פעילותן. בכך התפרקה גם הליגה השנייה.

במסגרת תביעה לבית הדין של ההתאחדות הסתבר מאוחר יותר שעסקני כדורגל שונים בחשו מאחורי הקלעים בקבוצות, "קנו" מקום בליגת הנשים הראשונה ומנעו מהקבוצות קבלת תקציב, המשך קיום ואת הזכות ההוגנת לשחק בליגה הראשונה.

טבלת הליגה הסדירה בסיום העונה
-----------------------------

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | עירוני בת ים | 8 | 7 | 1 | 0 | 76 | 0 | 76 | 22 | העפילה לליגה הראשונה אך בפועל התפרקה |
| 2 | בית"ר ירושלים | 8 | 5 | 2 | 1 | 51 | 2 | 49 | 17 | העפילה לליגה הראשונה אך בפועל התפרקה |
| 3 | בנות בית שאן | 8 | 3 | 1 | 4 | 27 | 22 | 5 | 10 |  |
| 4 | בנות קריית גת | 8 | 2 | 1 | 5 | 6 | 71 | 65- | 7 |  |
| 5 | בנות הדר יוסף | 8 | 0 | 1 | 7 | 4 | 69 | 65- | 1 |  |

מלכת השערים
-----------

| מקום | שם | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ישראלישראל מעיין קאופמן | עירוני בת ים | 20 |
| 2 | ישראלישראל עדן זיקרי | בית"ר ירושלים | 15 |
| 3 | ישראלישראל הדר בדוח | בית"ר ירושלים | 11 |
| 4 | ישראלישראל מור שקד | עירוני בת ים | 10 |
| 5 | ישראלישראל נוי דגרציה | בנות בית שאן | 9 |

ראו גם
------

* גביע המדינה בכדורגל נשים 2006/2007

קישורים חיצוניים
----------------

* עונת 2007–2006 בליגת נשים שנייה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  עסק הביש: שחיתות בכדורגל. תחקיר מעריב, באתר nrg, אוקטובר 2009.

| עונות בליגת המשנה בכדורגל נשים |
| --- |
| **ליגת נשים שנייה** | 2006/2007 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 |
| **הליגת הלאומית בכדורגל נשים** | 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] 

**אינפוסיס טכנולוגיות בע"מ** (Infosys Technologies Ltd, סימול נאסד"ק: INFY) היא חברת שירותי טכנולוגיית מידע (IT) שנוסדה בפונה, הודו, בשנת 1981. שנתיים לאחר מכן עברה החברה לבנגלור, בירת קרנאטקה. נכון ל-2015 פעלה החברה מתשעה מרכזי פיתוח בהודו ו-30 משרדים נוספים ברחבי העולם, והיוותה את אחת מחברות ה-IT הגדולות בהודו ובעולם כולו עם למעלה מ-300,000 עובדים.

באוגוסט 2021 הגיע שווי השוק של החברה ל-97 מיליארד דולר.

היסטוריה
--------

החברה נוסדה ב-2 ביולי 1981 תחת השם "Infosys Consultants Pvt Ltd", כאשר מייסד החברה נראינה מורטי, לווה 10,000 רופי מאשתו וחבר לשישה מעמיתיו במשרד שהקימו בביתו של נ.ס. רגאוואן במומבאי. בשנת 1987 גייסה החברה את הלקוח הזר הראשון שלה, "Data Basics Corporation" מארצות הברית.

בשנת 1999 הייתה אינפוסיס לחברה ההודית הראשונה שנסחרה בנאסד"ק ושנתיים לאחר מכן דורגה כ"מעסיק הטוב ביותר בהודו" על ידי העיתון "Business Today". בשנים 4–2003 זכתה החברה בפרס MAKE ‏(Most Admired Knowledge Enterprises) והייתה החברה ההודית הראשונה לזכות באות הוקרה זה.

פעילות בישראל
-------------

ב-2012 חתמה החברה על הסכם שיתוף פעולה במחקר ופיתוח עם המדען הראשי במשרד הכלכלה.  בפברואר 2015 ביצעה את הרכישה הראשונה שלה בישראל, כשרכשה את חברת התוכנה פאנאיה (Panaya) תמורת 230 מיליון דולר. על בסיסה פתחה אינפוסיס מרכז פיתוח בישראל.

פעילות בקהילה
-------------

בשנת 1996 הקימה החברה את "קרן אינפוסיס" שהחלה לפעול בקרנאטקה בתחומי בריאות הציבור, שיקום חברתי, חינוך, תרבות ופיתוח אזורי הספר. הקרן הרחיבה את פעולתה גם לטאמיל נאדו, אנדרה פרדש מהאראשטרה, אודישה ופנג'אב. אינפוסיס גם מפעילה מגוון תוכניות לשיתוף פעולה עם האקדמיה ותוכניות לבני נוער החושפות אותם לעולם ההיי-טק ומדעי המחשב בחופשת הקיץ.

החל מ-2002 מפעילה אינפוסיס בשיתוף בית הספר לעסקים וורטון באוניברסיטת פנסילבניה תוכנית המעניקה פרס לעסקים ואנשים אשר חוללו שינוי משמעותי בעולם המחשוב. בין מקבלי הפרס בעבר: סמסונג, אמזון, הבנק המלכותי של סקוטלנד ואחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אינפוסיס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אינפוסיס (באנגלית)
* אינפוסיס, ברשת החברתית פייסבוק
* אינפוסיס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אינפוסיס, ברשת החברתית אינסטגרם
* אינפוסיס, ברשת החברתית LinkedIn
* אינפוסיס, סרטונים בערוץ היוטיוב
* מידע עסקי על חברת אינפוסיס באתרים Yahoo! Finance • MarketWatch • CNN Money • Bloomberg Business (באנגלית)
* אינפוסיס, בגוגל פיננסים

* אינפוסיס, באתר Crunchbase (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורפז, ענבל (2015-02-16). "פאנאיה מרעננה נמכרת ב-230 מיליון דולר לאינפוסיס ההודית". *TheMarker*. נבדק ב-2016-10-24.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 16057226-5
* ISNI: 0000 0001 0708 0208
* LCCN: n2003002279
* VIAF: 154968681
* WorldCat: lccn-n2003002279

 |
**קוּתלוּ ארסלַן** (בגאורגית: **ყუთლუ არსლანი**) היה פוליטיקאי ומדינאי גאורגי, המכונה לעיתים סימון דה מונפור הגאורגי בשל תפקידו במרד כנגד הכוח המלכותי האולטימטיבי, בסביבות 1184. הוא כיהן כמֶצ'וּרצ'לֶתוּחוּצֶסי (მეჭურჭლეთუხუცესი, הווזיר הראשי) תחת גיאורגי השלישי ותמר מלכת גאורגיה.

ארסלן היה קיפצ'קי לשעבר (נאקיפצאקארי, ნაყივჩაყარი) שהתנצר והתאזרח בגאורגיה, מוצאו מיוחס לשבטים הטורקים מערבות צפון הקווקז, שהתיישבו בגאורגיה תחת שלטונו של דוד הבנאי (1089-1125). בניגוד חד ללורדים הפיאודלים הגאורגים המרדניים הוותיקים, שמרדו תכופות, ייצג קותלו ארסלן דמות של איש פשוט ועדין, איש שירות צבאי, שמעמדו הושג בדרך של נאמנות למלך הגאורגי, גיאורגי השלישי (1184-1156), אותו שרת קותלו כוזיר (وزير) וגזבר. תפקיד אותו החזיק עד שהמלכה תמר עלתה על כס המלוכה, בשנת 1184. 

באותה שנה לערך, הנהיג ארסלן חבורה של אצילים ועירונים, אשר הציעו את רעיון הגבלת הכוח המלכותי על ידי מעבר לשלטון פרלמנטרי של בית מחוקקים, אשר לפי השקפתם של קותלו ותומכיו, אמור לכלול שני בתים: "דַרבַּזִי" (מילולית: "אולם") או אספה שתתכנס מדי פעם, לפי התפתחויות בממלכה, ו"קַארַאווִי" (מילולית: "מחנה"), בית מחוקקים שיתכנס באופן קבוע. הוויכוח בין "מפלגת קרבי" ואלה שדגלו במתן כוח אולטימטיבי למלך, נסתיים במאסרו של קותלו ארסלן. בתגובה, התארגנו תומכיו למרידה, וצעדו לעבר ארמון המלכה. תמר הסכימה לשחרר את המנהיג האופוזיציונר, אבל רעיונותיו לא התגשמו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  **סימון דה מונפור** (1208-1265) היה ברון שהנהיג את מלחמת הברונים השנייה נגד הנרי השלישי, מלך אנגליה אשר הסתיימה בתבוסת המורדים
2. ↑  רולנד גריגור סאניי, **יצירת האומה הגאורגית**, עמ'39, באנגלית, מסת"ב 0253209153
**כריסטופר "כריס" קאוולי** (באנגלית: **Christopher G. Cavoli**) הוא קצין בדרגת גנרל בצבא ארצות הברית המכהן כמפקד פיקוד אירופה.

ביוגרפיה
--------

קאוולי נולד בוירצבורג שבמערב גרמניה, שם שירת אביו כקצין בצבא ארצות הברית בתקופת המלחמה הקרה. בעקבות אביו נדדה משפחתו והוא גדל בין השאר בווירצבורג, בוויצ'נצה, בוורונה וברומא.

ב-1987 סיים תואר ראשון באוניברסיטת פרינסטון אותו עשה במסגרת העתודה האקדמית של צבא ארצות הברית. עם גיוסו לצבא הוצב כקצין בגדוד השלישי של הרגימנט המוטס ה-325 בויצ'נצה שבאיטליה והשתתף במלחמת המפרץ. לאחר מכן שימש כמדריך ברגימנט הריינג'רס ה-75 וכקצין מטה לזירת רוסיה. ב-1999 הוצב בבוסניה כחלק ממטה הדיוויזיה ההררית העשירית ולאחר מכן שימש קצין מבצעים גדודי בדיוויזיה. בשנים 2001–2005 שירת במטות המשולבים כראש דסק רוסיה ושימש עמית מחקר באוניברסיטה לביטחון לאומי.

בשנים 2005–2007 פיקד על הגדוד הראשון ברגימנט החי"ר ה-32 של הדיוויזיה ההררית העשירית ולחם עמו בגזרת מחוז נורסתאן במזרח אפגניסטן. לאחר לימודים במכללת המלחמה של הצבא, מונה ביולי 2009 למפקד החטיבה השלישית בדיוויזיה המשוריינת הראשונה. ביולי 2011 מונה לסגן מפקד האזור המערבי בכוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי באפגניסטן ומילא תפקיד זה במשך שנה.

באוגוסט 2013 מונה לסגן מפקד הדיוויזיה המוטסת ה-82. ביולי 2014 מונה למפקד המרכז הבינלאומי לאימונים משותפים של הארמייה השביעית בגרמניה.

באוגוסט 2016 מונה למפקד דיוויזיית החי"ר ה-25 המוצבת בהוואי. בינואר 2018 הועלה לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד כוחות הצבא בפיקוד אירופה (הארמייה השביעית).

ב-2020 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד כוחות הצבא בפיקוד אירופה ואפריקה. ביולי 2022 מונה למפקד פיקוד אירופה.

קאוולי נשוי לכריסטינה והם הורים לשני בנים. הוא בוגר תואר שני באוניברסיטת ייל ודובר בנוסף לאנגלית גם איטלקית, רוסית וצרפתית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כריס קאוולי** בוויקישיתוף
* כריס קאוולי באתר בוגרי אוניברסיטת פרינסטון

הערות שוליים
------------

1. ↑  Cavoli assumes command of U.S. Army Europe, ‏dvidshub.net, ‏18 בינואר 2017
2. ↑  Cavoli takes reins of 7th Army Joint Multinational Training Command, אתר צבא ארצות הברית, 22 ביולי 2014
3. ↑  Warrior-scholar Cavoli takes reins at USAREUR, אתר כוכבים ופסים, 18 בינואר 2017
4. ↑  Army generals to be nominated to lead European Command, Special Operations Command: report, ‏militarytimes.com,‏ 11 באפריל 2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1272051412
* VIAF: 97147266651835480933
* WorldCat (עם VIAF): 97147266651835480933

 |
**שומר הנגב** הוא פסל סביבתי גדול בדמות ראש, הנמצא מול מפעלי נאות חובב, בצד המזרחי של כביש 40. יוצר הפסל הוא הפסל הישראלי אמיליו מוגילנר. פסל זה מכונה "שימדורה" על ידי תושבי האזור.

הפסל בגובה 16 מטר (חמש קומות) הוא אחד מהגדולים בישראל. התבנית נוצרה מ-1,400 טון של ברזל, עפר ואדמת נגב ולתוכה נוצקו 400 טון של בטון מזוין. הוא הוצב במקומו ב-27 בנובמבר 2005.

הפסל אמיליו מוגילנר ידוע במאבקו למען איכות הסביבה. הוא כמעט שילם על כך בחייו כשמתנקש ירה בו ופצע אותו קשה. מטרת הקמת הפסל הוא למחות על זיהום האוויר היוצא ממפעלי נאות חובב ולשמור על זכותם של תושבי הנגב לנשום אוויר נקי. מוגילנר הודיע שהפסל הוא זמני ויישאר במקומו עד שהזיהום ממפעלי נאות חובב ייפסק. בסביבת הפסל שורר ריח חריף המגיע מהמפעלים.

להקמת הפסל תרמו תושבי האזור, כולל שבטים בדואים שמתגוררים באזור, נציגים מהמועצה אזורית רמת הנגב, חברי "אדם טבע ודין".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שומר הנגב** בוויקישיתוף
* אלה דותן, הפוסל במומו פסל: פרויקט "שומר הנגב", באתר ynet, 9 בנובמבר 2005

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אלון פרס, אמנות זה כואב: אמן המחאה ממשיך ליצור עם יד משותקת מניסיון רצח, באתר Xnet‏, 4 בינואר 2017
2. ↑  פסל "שומר הנגב" יוצב מול רמת חובב, באתר וואלה!‏, 21 בנובמבר 2005