**ניר חפץ** (נולד ב-2 ביוני 1965) הוא עורך, עיתונאי, יועץ תקשורת ועורך דין ישראלי. חפץ מילא שורת תפקידים בקבוצת התקשורת "ידיעות אחרונות", וכן תפקידי דוברות והסברה עבור בנימין נתניהו ומפלגת הליכוד. במסגרת חקירת "תיק 4000" חתם על הסכם עד מדינה.

ביוגרפיה
--------

חפץ נולד בחיפה, עבר עם משפחתו בגיל 16 להרצליה ושירת בצה"ל בחיל המודיעין ממנו השתחרר בדרגת רב-סרן. ב-16 במרץ 2018, כשבועיים לאחר שחתם על הסכם עד מדינה בפרשת בזק-אלוביץ', פרסמה אילה חסון מערוץ 10 תחקיר המבוסס בחלקו על חשיפתו של העיתונאי בן כספית, המתאר את סיפור מותו של רונן ילין, צוער שהשתתף באותו קורס קצינים של חפץ. בספטמבר 1984 יצאו השניים לתרגיל ניווט לילי זוגי באזור ערד-תל-שוקת. לאחר שהשניים נרדמו, נדרס ילין על ידי רכבת משא שריסקה את גופו. על פי התחקיר של חסון, בשנת 1987 הגיעה למצ"ח שמועה לפיה הצוער נהרג מפליטת כדור במהלך מסע הניווט, וכדי להסתיר את הדבר, הציב חפץ את גופתו לרוחב פסי הרכבת. חפץ נחקר ונמצא חף מפשע.

### קריירה

את הקריירה העיתונאית החל בשנות התשעים ככתב ברשת המקומונים "ידיעות תקשורת" מקבוצת "ידיעות אחרונות", וככתב שטח במהדורת החדשות המקומית של הטלוויזיה בכבלים באזור השרון. היה עורך המקומונים "מה בפתח" החל מיוני 1996, "על השרון" ועיתון "תל אביב" החל מנובמבר 1997. בשנת 2000 מונה לעורך הראשי של כל רשת מקומוני "ידיעות תקשורת". באוגוסט 2001 החליט ראש הממשלה, אריאל שרון, למנות את חפץ כמנכ"ל רשות השידור. אך מליאת רשות השידור וועדה בראשות השופט בדימוס יצחק רביבי, פסלה את המינוי משום שלחפץ לא היה די ניסיון בניהול גוף תקשורתי גדול באותה עת.

בשנת 2003 מונה, במקביל לתפקידו כעורך הראשי של רשת המקומונים "ידיעות תקשורת", גם לעורך אחראי על מדור הספורט ב"ידיעות אחרונות", וב-2006 התמנה לעורך המוסף "7 ימים". בתקופת כהונתו זו פורסמו במוסף תחקירים עיתונאיים רבים כגון פרשיות הכספים של שר האוצר אברהם הירשזון בעמותת "מצעד החיים", חשיפת התיאום בין הבנקים הגדולים בפרשת העלאות תעריפי העמלות, עסקי האורניום החשאיים של ארקדי גאידמק בקזחסטן, אי הסדרים בפריימריז על ראשות מפלגת העבודה בין עמי אילון לאהוד ברק, המחדלים בבנק ישראל בתקופת סטנלי פישר, ניסויים בקופים בתנאים קשים במכון ויצמן ועוד.[דרוש מקור]

בשנת 2005 פרסם יחד עם העיתונאי גדי בלום את הספר "הרועה - סיפור חייו של אריאל שרון", ובשנת 2008 פרסמו את הספר "ישראל לאן - 18 שיחות עם האישים שמעצבים את פני המדינה".

ביוני 2009 עזב חפץ את "ידיעות אחרונות" ומונה לראש מערך ההסברה הלאומי במשרד ראש הממשלה, תפקיד אותו מילא עד דצמבר 2010.

במרץ 2011 החל לשמש כיועץ מיוחד לנוחי דנקנר. באוגוסט 2011 מונה על ידי דנקנר לעורך הראשי של העיתון "מעריב", תפקיד אותו מילא עד לרכישת העיתון בידי שלמה בן צבי בנובמבר 2012. לאחר העברת הבעלות על העיתון, פורסמו מספר תחקירים ועדויות של עיתונאים ב"מעריב" בתקופה זו, שבהם עלו טענות על התערבות של חפץ בתכני העיתון לטובת האינטרסים העסקיים של דנקנר.

בין השנים 2014–2017 שימש כדובר ויועץ תקשורת של שרה ובנימין נתניהו. במהלך הבחירות לכנסת ה-20 שימש כמנהל מטה ההסברה של הליכוד.

ב-6 ביולי 2016 פורסם באתר TheMarker כי חפץ יזם הקמת ערוץ טלוויזיה ועירב ביוזמה את ארנון מילצ'ן ורופרט מרדוק. ב-18 בפברואר 2018 פורסמה הקלטה של חפץ, בה הוא תוהה כיצד הגיע המידע לעיתון ומסביר לבן שיחו שמילצ'ן ומרדוק נסוגו מהיוזמה עקב הפרסום.

ב-6 ביוני 2017 הודיעה קבוצת הכדורגל בית"ר ירושלים, כי שכרה את שירותיו של חפץ בייעוץ אסטרטגי לקבוצה. כחלק מכך תפקידו של חפץ יהיה לגייס חסויות ופרסומות לקבוצה.

חפץ הוא יועץ בתשלום של ארבעה ארגונים וחברות מתחום הבריאות: חברת אסותא מרכזים רפואיים, איגוד חברות תיירות "המרפא", חברת "שראל" וחברת "צמל".

באוגוסט 2021 הוסמך כעורך דין והחל לעבוד במקצוע זה.

### חשדות לפלילים

ב-18 בפברואר 2018 נעצר על ידי משטרת ישראל ונחקר במסגרת חקירת פרשת בזק-אלוביץ' (הידועה כתיק 4000) בחשד לנטילת שוחד. ב-5 במרץ, לאחר כשבועיים במעצר, חתם חפץ על הסכם עד מדינה בתיק זה. במסגרת ההסכם התחייב חפץ להימנע לצמיתות מעיסוק בתפקיד ציבורי. בנוסף לעדותו, הוא סיפק דיסק און קי וטלפונים סלולריים עם מידע. בדצמבר 2021 העיד במסגרת משפט נתניהו.

כמו כן נחשד חפץ, במסגרת תיק 1270, כי בשנת 2015 היה שותף לניסיון למנות את השופטת הילה גרסטל למשרת היועץ המשפטי לממשלה, בתמורה לסגירת תיק פרשת המעונות.

### תרגיל חקירה ותביעות דיבה

העיתונאי עמית סגל פרסם כי נעשה לחפץ תרגיל חקירה, אך הוצא צו איסור פרסום על הפרטים המלאים, מלבד זאת שאשה המקורבת לחפץ שאינה קשורה לחקירה הובאה לחקירה על מנת להלחיץ אותו ולגרום לו לשתף פעולה עם החוקרים, בנובמבר 2019 הגיש חפץ תביעות לשון הרע בסך חצי מיליון ש"ח נגד שר המשפטים, אמיר אוחנה, והפרשן יעקב ברדוגו, בטענה שהשניים פרסמו את המידע מחקירתו של חפץ שעליו הוצא צו איסור פרסום, ובכך פגעו בפרטיותו. הגיש תביעות דיבה גם נגד יאיר נתניהו, יצחק מגן וגלית דיסטל-אטבריאן.

תביעתו נגד השר אוחנה נדחתה על הסף בנימוק שדברי השר חוסים תחת חסינות, אך השופטת מתחה ביקורת על אוחנה על שהפר צו איסור פרסום. חפץ ערער על פסק הדין בבית המשפט המחוזי, ובנובמבר 2022, במסגרת פשרה בתביעה, התנצל אוחנה בפני חפץ, על שבזמן כהונתו כשר המשפטים חשף פרטים אישיים שהיו מוגנים בצו איסור פרסום..

חיים אישיים
-----------

חפץ בעל תואר ראשון במשפטים ותואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת תל אביב. גרוש ואב לשניים. מתגורר ברעננה.

קישורים חיצוניים
----------------

* ניר חפץ, ברשת החברתית פייסבוק
* ניר חפץ, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* רשימת הפרסומים של ניר חפץ, בקטלוג הספרייה הלאומית
* הספרים של ניר חפץ, באתר "סימניה"
* שרה ליבוביץ-דר, מנכ"ל רשות השידור? קטן עליו, באתר הארץ, 22 באוגוסט 2001
* לי-אור אברבך, ‏עורך "מעריב": "קיוויתי שהתפקיד הזה יהיה לשנים ארוכות", באתר גלובס, 13 בספטמבר 2012
* שלמה מן, לשרת ולרצות, באתר העין השביעית, 27 בספטמבר 2012
* קטע קול קובי מידן, ‏"אנשים בלילה" עם ניר חפץ, באתר iCast‏, 25 בדצמבר 2012
* ענת באלינט, הטעות של המו"לים, באתר העין השביעית, 30 ביולי 2015
* אתר למנויים בלבד שוקי שדה, "נבוט או סמרטוט": הכירו את ניר חפץ, החשוד הנפיץ ביותר בפרשות נתניהו, באתר TheMarker‏, 22 בפברואר 2018
* מערכת וואלה! חדשות‏, חפץ: "אלו ימים לא פשוטים עבורי, לא הייתי צריך להגיע למקום הזה", באתר וואלה!‏, 24 בדצמבר 2021
* חפץ: "הלוואי ולא הייתי צריך להיות במקום הזה", 24 בדצמבר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורי בינדר, צעיר שנרדם על המסילה נספה מפגיעת רכבת משא, מעריב, 2 באוקטובר 1984
2. ↑  מעריב אונליין, ‏"הבנו שהוא משובש": בן כספית חושף מדוע לא פרסם את התחקיר על חפץ, באתר מעריב אונליין, 18 במרץ 2018
3. ↑  אילה חסון, התעלומה על פסי הרכבת: סודו האפל של עד המדינה ניר חפץ, באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר), 16 במרץ 2018  
 "סימני שאלה סביב מותו של צוער שניווט בקורס קצינים עם ניר חפץ", באתר כלכליסט, 16 במרץ 2018
4. ↑  שרה ליבוביץ-דר, מנכ"ל רשות השידור? קטן עליו, באתר הארץ, 22 באוגוסט 2001
5. ↑  אביבה קרול, ‏רה"מ החליט למנות את ניר חפץ כמנכ"ל רשות השידור; נחמן שי ישאר בתפקידו כיו"ר הרשות, באתר גלובס, 16 באוגוסט 2001אביב לביא, נציג המשפחה בשידור הציבורי, באתר הארץ, 19 באוגוסט 2001
6. ↑  אורי אילון, רוב במליאת רשות השידור נגד מינוי חפץ, באתר הארץ, 24 באוגוסט 2001  
אורי אילון, רשות השידור צפויה להישאר בלי מנכ"ל ביום שני, באתר הארץ, 23 במרץ 2002
7. ↑  ענת באלינט, ניר חפץ מונה לעורך מוסף "7 ימים", באתר הארץ, 10 במאי 2006
8. ↑  ענת קם‏, ניר חפץ מונה לראש מערך ההסברה במשרד רה"מ, באתר וואלה!‏, 10 ביוני 2009
9. 1 2  אתר למנויים בלבד נתי טוקר, "ישראל היום" בטלוויזיה? מקורבו של נתניהו בוחן הקמת ערוץ מסחרי, באתר TheMarker‏, 6 ביולי 2016
10. ↑  אתר למנויים בלבד נתי טוקר, מה עשה ב"מעריב" האיש שלוחש באוזנם של ראש הממשלה נתניהו ורעייתו, באתר TheMarker‏, 4 בפברואר 2015;  
שלמה מן, הצצה לאופן ההתנהלות של "מעריב" בתקופת העורך הראשי ניר חפץ והבעלים נוחי דנקנר, באתר העין השביעית, 27 בספטמבר 2012;  
ענת מנדל, "הון שלטון וקריסת עיתון": כך השתלט נוחי דנקנר על מעריב, באתר "מגפון", 5 בפברואר 2015
11. ↑  דובר בני הזוג נתניהו: "הציבור יקנה כל האשמה נגד שרה", באתר גלובס, 9 באפריל 2014;  
נועה פרייס‏, איש הקשר עם התקשורת והמגן האנושי של שרה הולך הביתה: ניר חפץ נפרד מלשכת נתניהו, באתר וואלה!‏, 1 באוקטובר 2017
12. ↑  גיא עזרא, ‏סערה בעקבות הקמפיין הגנוז נגד בוז'י הרצוג, באתר "סרוגים", 20 ביוני 2017
13. ↑  אתר למנויים בלבד נתי טוקר, קלטת ניר חפץ: ידיעה ב-TheMarker הרסה תוכנית להקמת ערוץ טלוויזיה חדש, באתר TheMarker‏, 18 בפברואר 2018
14. ↑  גיא בן זיו, ‏בית"ר י-ם מינתה את ניר חפץ כיועץ אסטרטגי, באתר ONE‏, 6 ביוני 2017
15. ↑  אתר למנויים בלבד רוני לינדר-גנץ, ניר חפץ, יועצו של רה"מ ושר הבריאות נתניהו מייעץ ל-4 חברות בתחום הבריאות, באתר TheMarker‏, 14 ביולי 2015
16. ↑  אתר למנויים בלבד חן מענית, עד המדינה בתיק נתניהו, ניר חפץ, יפתח משרד עורכי דין, באתר הארץ, 17 באוגוסט 2021
17. ↑  אתר למנויים בלבד נתי טוקר, ניר חפץ, אחד האנשים הקרובים ביותר לנתניהו, חשוד בשוחד, באתר TheMarker‏, 20 בפברואר 2018
18. ↑  זוהר שחר לוי, דרמה בחקירות נתניהו: ניר חפץ חתם על הסכם עד מדינה, באתר כלכליסט, 5 במרץ 2018
19. ↑  שוקי טאוסיג, הסכמי עדי המדינה נחשפים, באתר העין השביעית, 28 ביוני 2022
20. ↑  השיחה הדרמטית והסליק: האיש שלא ויתר על עד המדינה חפץ, באתר ynet, 3 בדצמבר 2018
21. ↑  אבישי גרינצייג, ‏ניר חפץ תובע את השר אמיר אוחנה והשדרן יעקב ברדוגו במיליון שקל, באתר גלובס, 28 בנובמבר 2019
22. ↑  אורן פרסיקו, ניר חפץ רוצה שתביעת הדיבה שהגיש נגד שרברב תידון בדלתיים סגורות, באתר העין השביעית, 27 בינואר 2021
23. ↑  אורן פרסיקו, ניר חפץ תובע רבע מיליון שקל מגלית דיסטל-אטבריאן, באתר העין השביעית, 4 במרץ 2021
24. ↑  גלעד מורג, תביעת ניר חפץ נדחתה, ביקורת על השר לשעבר אוחנה: "הפר צו על דעת עצמו", באתר ynet, 15 ביוני 2021  
 ת"א (ת"א) 70065-11-19 ניר חפץ נ' אמיר אוחנה, ניתן ב-15 ביוני 2021
25. ↑  פשרה: אמיר אוחנה התנצל בפני ניר חפץ, באתר ערוץ 7, 29 בנובמבר 2022
26. ↑  רוני סופר, העיתונאי ניר חפץ ינהל את ההסברה של נתניהו, באתר ynet, 10 ביוני 2009
27. ↑   ציוץ של ינון מגל ברשת החברתית אקס (טוויטר), 1 בדצמבר 2021

| עורכי העיתון מעריב |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| עזריאל קרליבך • אריה דיסנצ'יק • שלום רוזנפלד • שמואל שניצר • עידו דיסנצ'יק • דב יודקובסקי • דן מרגלית • עופר נמרודי • יעקב ארז • אמנון דנקנר • רותי יובל ודורון גלעזר • יואב צור • אבי משולם • ניר חפץ • שלמה בן-צבי • גולן בר יוסף ודורון כהן |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301294405171
* LCCN: nr2006001783
* WorldCat (עם LCCN): nr2006-001783

 |