recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**קיטי לרוי** (באנגלית: **Kitty Leroy**;‏ 1850 – 6 בדצמבר 1877) הייתה רקדנית, מהמרת, הבעלים של מסבאה מצליחה, זונה ואקדוחנית במערב הישן של ארצות הברית.

לרוי נולדה במישיגן ובגיל 10 כבר הייתה רקדנית מקצועית. בגיל ארבע עשרה היא הייתה מופיעה באולמות ריקודים ובמסבאות. היא גם פיתחה כישורי ירי והייתה מופיעה גם כאקדוחנית. היא התחתנה בפעם הראשונה בגיל 15, על פי המיתוס עם הגבר הראשון אשר הרשה לה לירות תפוחים מעל ראשו. אך הנישואים לא ארכו, במה שהפך לדפוס בחייה. היא נסעה מערבה בחיפוש אחר אורח חיים מרגש יותר ופרנסה, והשתקעה במשך זמן מה בדאלאס, טקסס. בגיל 20, היא נישאה פעם שנייה, ומופע הריקודים שלה היה בין האטרקציות הפופולריות בעיר. כעבור זמן מה היא הפסיקה לרקוד והתחילה לעבוד כמחלקת קלפים במשחרי פארו, והייתה נוהגת ללבוש בגדי גברים. היא הפכה למהמרת מיומנת.

היא ובעלה שמו פעמיהם לקליפורניה, שם הם קיוו לפתוח מסבאה. איפשהו לאורך הדרך, היא עזבה אותו למען גבר אחר, והתחתנה בפעם השלישית. הנישואים היו קצרים מאוד, ויצרו חומר לאגדות המערב הפרוע: על פי הסיפור, השניים התווכחו, והיא הזמינה אותו לקרב אקדחים. כשהוא סירב, ואמר שלא ילחם באישה, היא לבשה בגדי גברים, וחזרה על אתגרה שיילחם בה. היא שלפה את אקדחה, והוא לא, והיא ירתה בו. כשהוא לא מת מיד, היא קראה למטיף, והוא השיא אותם. בעלה הטרי מת תוך כמה ימים.

לרוי אז נסעה לדדווד, בטריטוריית דקוטה, ב-1876, והגיעה לשם באותה שיירת עגלות עם קלמיטי ג'יין וביל היקוק הפראי. שם, היא עבדה בזנות בבית בושת המנוהל על ידי מולי ג'ונסון. היא פתחה מסבאת הימורים, ונישאה בפעם הרביעית, הפעם לפרוספקטור זהב גרמני. אך כשכספו אזל, הם החלו להתווכח לעיתים קרובות, ומערכת היחסים הסתיימה.

המסבאה שלה הייתה הצלחה גדולה. בנוסף להכנסות מהימורים, המקום הציע גם שירותי מין, ולרוי עצמה הייתה עובדת בזה מדי פעם, אך בעיקר ניהלה את הנשים האחרות. ב-11 ביוני 1877, לרוי נישאה בפעם החמישית והאחרונה, לפרוספקטור והמהמר סמואל קרלי. נישואים אלה, כמו האחרים, היו סוערים. קרלי היה קנאי, ולרוי לא הייתה מונוגמית באופייה, ובין היתר ניהלה רומן עם בעלה האחרון, ועל פי השמועה גם עם ביל היקוק. בליל ה-6 בדצמבר 1877, קרלי ירה בלרוי והרג אותה, ואז הפנה על עצמו את האקדח והתאבד. הזוג הונחו צד בצד מול המסבאה כדי שיוכלו לבקרם, ואז נקברו ביחד. 

דמותה של קיטי לרוי מופיעה בסדרת הטלוויזיה של HBO, דדווד, כקורבן רצח.

קישורים חיצוניים
----------------

* אגדות אמריקאיות, קיטי לירוי
* אגדות שחקני פוקר

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kitty LeRoy Was A Jig Dancer And Much More, MARSHALL TRIMBLE, True West Magazine, August 3, 2016
2. ↑  "News of the Morning". *Sacramento Daily Union*. 7 בדצמבר 1877. SAMUEL CURLEY killed his wife, and then committed suicide at Deadwood, Dakota Territory, yesterday. `{{cite news}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SNAC: w6gc2t13

 |
במתמטיקה, **ממוצע זהותי** הוא גודל מתמטי המייצג את הממוצע של שני מספרים ממשיים חיוביים.

עבור שני מספרים ממשיים חיוביים ושונים a ו-b, ה**ממוצע הזהותי** שלהם מוגדר להיות:

{\displaystyle I(a,b):=\exp \left({\frac {a\ln a-b\ln b}{a-b}}-1\right)={\frac {1}{e}}{\sqrt[{a-b}]{\frac {a^{a}}{b^{b}}}}}

כאשר {\displaystyle a=b} מגדירים {\displaystyle I(a,b):=a=b}

מוטיבציה
--------

משפט הערך הממוצע של לגרנז' קובע כי בהינתן שני מספרים ממשיים {\displaystyle a<b} ופונקציה {\displaystyle f:[a,b]\to \mathbb {R} } רציפה בקטע הסגור {\displaystyle [a,b]} וגזירה בקטע הפתוח (a,b), אזי קיים {\displaystyle a<c<b} כך ש:

{\displaystyle f'(c)={\frac {f(b)-f(a)}{b-a}}}

אם הנגזרת f' היא פונקציה חד-חד-ערכית, c זה הוא יחיד וניתן להתייחס אליו כממוצע של a ו-b לפי הפונקציה f.

הממוצע הזהותי מתקבל מקביעת {\displaystyle f(x)=x\ln x}.

תכונות
------

### סימטריות

הממוצע הזהותי הוא סימטרי:

{\displaystyle I(a,b)=\exp \left({\frac {a\ln a-b\ln b}{a-b}}-1\right)=\exp \left({\frac {b\ln b-a\ln a}{b-a}}-1\right)=I(b,a)}

### מונוטוניות

ניתן להוכיח כי הממוצי הזהותי עולה מונוטונית בשני משתנים. כלומר, בהינתן {\displaystyle a\_{1}\leq a\_{2}} ו-{\displaystyle b\_{1}\leq b\_{2}} ניתן להוכיח כי {\displaystyle I(a\_{1},b\_{1})\leq I(a\_{2},b\_{2})}

### הומוגניות

הממוצע הזהותי הוא הומוגני. כלומר, לכל a ו-b ולכל מקדם {\displaystyle \alpha >0}:

{\displaystyle {\begin{aligned}I(\alpha a,\alpha b)=\exp \left({\frac {\alpha a\ln(\alpha a)-\alpha b\ln(\alpha b)}{\alpha a-\alpha b}}-1\right)\\=\exp \left({\frac {a\ln(\alpha a)-b\ln(\alpha b)}{a-b}}-1\right)\\=\exp \left({\frac {a\ln a+a\ln \alpha -b\ln b-b\ln \alpha }{a-b}}-1\right)\\=\exp \left({\frac {a\ln a-b\ln b}{a-b}}+\ln \alpha -1\right)\\=\alpha \exp \left({\frac {a\ln a-b\ln b}{a-b}}-1\right)\\=\alpha I(a,b)\end{aligned}}}

### רציפות

הממוצע הזהותי {\displaystyle I(x,y)} הוא רציף בשני משתנים. בנקודות שבהן {\displaystyle x\neq y} הרציפות נובעת מכך שהממוצע הזהותי הוא הרכבה של פעולות אלמנטריות רציפות כגון חיסור, כפל, חילוק, אקספוננט ולוגריתם. עבור הנקודות שבהן {\displaystyle x=y} ניתן להיעזר בגבול:

{\displaystyle \lim \_{x\to y}{\frac {x\ln x-y\ln y}{x-y}}=\ln y+1}

כדי לקבל ש:

{\displaystyle \lim \_{x\to y}{I(x,y)}=\lim \_{x\to y}{\exp \left({\frac {x\ln x-y\ln y}{x-y}}-1\right)}=\exp(\ln y+1-1)=y=I(y,y)}

קשר לממוצע סטולרסקי
-------------------

עבור שני מספרים ממשיים חיוביים a ו-b ומספר ממשי {\displaystyle p\neq 0,1}, ממוצע סטולרסקי מחזקה p מוגדר להיות:

{\displaystyle S\_{p}(a,b):={\begin{cases}a&{\text{if }}a=b\\\left({\frac {a^{p}-b^{p}}{p(a-b)}}\right)^{\frac {1}{p-1}}&{\text{otherwise}}\end{cases}}}

ניתן להוכיח כי על אף שממוצע סטולרסקי אינו מוגדר עבור {\displaystyle p=1}, מתקיים:

{\displaystyle \lim \_{p\to 1}{S\_{p}(a,b)}=I(a,b)}

מסיבה זו ניתן להתייחס לממוצע הזהותי כמקרה פרטי של ממוצע סטולרסקי מחזקה 1.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ממוצע זהותי, באתר MathWorld (באנגלית)
**Fearful Symmetry: A Study of William Blake** הוא ספר משנת 1947 מאת מבקר הספרות הקנדי נורת'רופ פריי שנושאו הוא יצירתו של המשורר והאמן החזותי האנגלי ויליאם בלייק. הספר הוכתר כאחת התרומות החשובות ביותר לחקר יצירתו של ויליאם בלייק ואחת הראשונות שהחלו בפרשנות של רבות מיצירותיו המעורפלות ביותר להבנה של בלייק. כפי שמודה פריי בעצמו, אין לפענח את יצירותיו של בלייק אלא לפרשן ולראותן במסגרת ההקשרים ההיסטוריים והחברתיים הספציפיים שלהן.

בהקדמתו למהדורת 1969, פריי כותב:

> 
> 
> 
> > 
> > "חיברתי את Fearful Symmetry במהלך מלחמת העולם השנייה, וככל שזמנים אלו היו מבעיתים, תקופה זו סיפקה כמה הקבלות לתקופתו של בלייק שהיו שימושיות להבנת יחסו של בלייק לעולם. נכון לימינו אלה, כשכוחות ריאקציונריים ורדיקליים כאחד נמצאים שוב תחת אחיזתה של הפסיכוזה הניהיליסטית שבלייק תיאר בעוצמה רבה בירושלים, אחד הסימנים המעוררים תקווה היא התחושה המוגברת מאוד של הדחיפות והמיידיות של מה שהיה לבלייק לומר".
> > 
> > 
> > 
> > 
> > המקור באנגלית
> > "I wrote Fearful Symmetry during the Second World War, and hideous as the time was, it provided some parallels with Blake's time which were useful for understanding Blake's attitude to the world. Today, now that reactionary and radical forces alike are once more in the grip of the nihilistic psychosis that Blake described so powerfully in Jerusalem, one of the most hopeful signs is the immensely increased sense of the urgency and immediacy of what Blake had to say".
> > 
> > 
> 
> 
>

קבלה
----

מבקרת הספרות קמיל פאליה כותבת בספרה Sexual Personae, ש-Fearful Symmetry הוא "מחקר חלוצי", בכך שפריי "מקדם באופן אופטימי שחרור מיני באופן שנראה, מאוחר יותר, בעיניהם של בני הדור העייף פשטני ונאיבי".

קישורים חיצוניים
----------------

* Fearful Symmetry, באתר OCLC (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Richard Dellamora (editor), *Postmodern apocalypse: theory and cultural practice at the end*, (University of Pennsylvania Press, 1995), מסת"ב 0-8122-1558-3, Page 122
2. ↑  Northrop Frye, **Fearful Symmetry**, Princeton University Press, 1947-01-01, מסת"ב 978-1-4008-4747-1
3. ↑  Paglia, Camille (1990). *Sexual Personae: Art and Decadence from Nefertiti to Emily Dickinson*. London: Yale University Press. p. 270. ISBN 0-300-04396-1.
פירוש נוסף ערך זה עוסק במאמן קבוצת ניו יורק ניקס. אם התכוונתם לכדורסלן העבר, ראו מייק מילר.

**מייקל "מייק" מילר** (באנגלית: **Michael "Mike" Miller**; נולד ב-14 באוגוסט 1964) הוא מאמן כדורסל אמריקאי. בעונת 2019/2020 שימש כמאמנה הראשי של קבוצת ניו יורק ניקס מליגת ה-NBA במשך 44 משחקים.

קריירת אימון
------------

### ליגת המכללות

מילר נולד וגדל בעיר מונמות' שבאילינוי, ובין השנים 1983–1987 למד באוניברסיטת טקסס A&M בקומרס.

בשנת 1989 החל את קריירת האימון שלו כעוזר מאמן בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת מערב אילינוי, ובשנה העוקבת החזיק בתפקיד דומה באוניברסיטת סם יוסטון. בין השנים 1991–1994 היה עוזרו של ג'ים וולרידג' באוניברסיטת המדינה של טקסס ("טקסס סטייט"), ובקיץ 1994 החליף אותו כמאמן הראשי של הקבוצה. ב-6 עונותיו כמאמן טקסס סטייט העפילה הקבוצה פעם אחת לטורניר אליפות המכללות (ב-1997), ורשמה מאזן כולל של 87 ניצחונות ו-79 הפסדים.

בשנת 2000 עזב את תפקידו וחזר לשמש כעוזרו של וולרידג', הפעם באוניברסיטת המדינה של קנזס ("קנזס סטייט"). בין השנים 2005–2012 היה המאמן הראשי של קבוצת אוניברסיטת מזרח אילינוי, אשר רשמה תחתיו מאזן כולל של 75 ניצחונות ו-130 הפסדים. בעונת 2012/2013 היה עוזרו של וולרידג' באוניברסיטת קליפורניה בריברסייד.

### ליגת הפיתוח של ה-NBA

באוקטובר 2013 מונה מילר לעוזר מאמן בקבוצת אוסטין טורוס מליגת הפיתוח של ה-NBA. בשתי עונותיו בתפקיד רשמו הטורוס מאזן ניצחונות חיובי 51–49.

לקראת עונת 2015/2016 מונה למאמן הראשי של קבוצת וסטצ'סטר ניקס מליגת הפיתוח. ב-3 מתוך 4 עונותיו בקבוצה העפילו הניקס לשלב הפלייאוף, ולאורך התקופה העמידו מאזן של 108 ניצחונות לעומת 92 הפסדים. בעונת 2018/2019 השיגה וסטצ'סטר את המאזן השלישי בטיבו באזור המזרחי, עם מאזן 29–21, ובסיום העונה זכה מילר בפרס "מאמן העונה של ליגת הפיתוח".

### ליגת ה-NBA

לקראת עונת 2019/2020 מונה מילר לעוזר מאמן בקבוצת ניו יורק ניקס מליגת ה-NBA, תחת המאמן דייוויד פיזדייל. ב-6 בדצמבר 2019, כאשר עמד מאזן הקבוצה על 4 ניצחונות ו-18 הפסדים, פוטר פיזדייל מתפקידו ומילר מונה למחליפו כמאמן הראשי של הקבוצה. בסיום אותה עונה מונה טום ת'יבודו במקומו של מילר כמאמן הראשי של הניקס.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  סטטיסטיקות האימון של מילר בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
2. ↑  מילר ממונה למאמן וסטצ'סטר ניקס, באתר הקבוצה, 7 באוקטובר 2015
3. ↑  מילר זוכה בתואר מאמן העונה בליגת הפיתוח, באתר oursportscentral.com,‏ 2 באפריל 2018
4. ↑  הניקס מציגים את צוות האימון לעונת 2019/2020, באתר oursportscentral.com,‏ 19 באוגוסט 2019
5. ↑  הניקס מפטרים את פיזדייל וממנים את מילר במקומו, באתר הקבוצה, 6 בדצמבר 2019
6. ↑  ת'יבודו ממונה למאמן הראשי של הניקס, באתר הקבוצה, 30 ביולי 2020

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 7275 1701
* VIAF: 102864714
* WorldCat: viaf-102864714

 |
**אליפות בריטניה** (באנגלית: **UK Championship**) הוא טורניר הסנוקר השני בחשיבותו בעולם לאחר אליפות העולם בסנוקר, המתקיים מדי שנה ברציפות, החל משנת 1977. הטורניר הוא אחד משלוש התחרויות החשובות והיוקרתיות ביותר בעולם הסנוקר - טורנירי "הכתר המשולש" (באנגלית: Triple Crown), יחד עם אליפות העולם בסנוקר וטורניר המאסטרס. החל משנת 1984 נהיה הטורניר לטורניר דירוג.

כיום הטורניר נערך בשיטת נוק-אאוט (המנצח עולה לשלב הבא, והמפסיד יוצא מהתחרות באופן סופי), בו משתתפים 128 השחקנים המדורגים בעולם, ללא שלב מוקדמות, כאשר הראשון שמנצח במשחק אחד שישה משחקונים עולה לשלב הבא (הטוב מ-11 משחקונים אפשריים). במשחק הגמר, הראשון שמנצח עשרה משחקונים זוכה בטורניר (הטוב מ-19 משחקונים אפשריים). הטורניר מתקיים כיום בעיר יורק שבאנגליה, בין החודשים נובמבר לדצמבר, במשך 13 ימים. כיום אליפות בריטניה היא טורניר הדירוג החמישי בעונת סבב הסנוקר העולמי.

בין השנים 2001 ל-2006 החל להתקיים הטורניר באולם "יורק ברביקן" (York Barbican), שבעיר יורק שבאנגליה, אשר הוקם בשנת 1991. משנת 2011 ועד היום, חזר הטורניר להתקיים שוב באולם זה.

שיאן מספר הזכיות בטורניר בכל הזמנים הוא רוני או'סאליבן, עם שמונה זכיות במספר. או'סאליבן הוא גם שחקן הסנוקר הצעיר ביותר בכל הזמנים שזכה בטורניר (גיל 17 ו-358 ימים. אליפות בריטניה 1993). שחקן הסנוקר המבוגר ביותר בכל הזמנים שזכה בטורניר הוא דאג מאונטג'וי הולשי (גיל 46 ו-172 ימים. אליפות בריטניה 1988). שיאן מספר הזכיות הרצופות בטורניר בכל הזמנים הוא סטיב דייוויס, עם ארבע זכיות רצופות בשנים 1984, 1985, 1986 ו-1987.

שיאני ההופעות בגמר אליפות בריטניה בכל הזמנים הם סטיב דייוויס וסטיבן הנדרי, לכל אחד מהם עשר הופעות בגמר הטורניר.

אליפות בריטניה הבאה תיערך בין ה-23 בנובמבר ל-5 בדצמבר 2023, והפרס המוענק לזוכה בה הוא 250 אלף פאונד (כך גם מספר נקודות הדירוג).

אלוף בריטניה הנוכחי הוא מארק אלן (2022).

אליפות בריטניה משודרת באופן ישיר ומלא ברשת ה-BBC הבריטית וכן על ידי יורוספורט.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של התחרות באיגוד הסנוקר העולמי (באנגלית)
**בניין החברה התנ"כית** הוא בניין היסטורי מתקופת המנדט המהווה כיום חלק מבנייני קריית עיריית ירושלים.

היסטוריה
--------

הבניין נבנה בשנות ה-20 של המאה ה-20 בתכנונו של האדריכל הבריטי קליפורד הולידיי ובשיתוף האדריכל זולטן שמשון הרמט, כחלק מרצף מבני השלטון שנבנו בתקופה זו בחלקו הדרומי של רחוב יפו (יחד עם בניין עיריית ירושלים ההיסטורי, בניין בנק לאומי ובניין הדואר המרכזי). בניין החברה התנ"כית נבנה בסמטת יוחנן מגוש חלב, למול גן העיר ולצד בניין עיריית ירושלים.

בניין ארבע קומתי זה נבנה עבור החברה הבריטית המיסיונרית להפצת הנצרות. אבן הפינה למבנה הונחה בטקס רשמי ב-22 בדצמבר 1926 בנוכחות נשיא החברה התנכ"ית, הדוכס מקונוט, הנציב העליון הבריטי באותה עת, הרברט פלומר והאדריכל קליפורד הולידיי. טקס החנוכה הרשמי של הבניין נערך ב-10 באפריל 1928.

הבניין עוצב בסגנון הבינלאומי - מבנה רבוע בעל קווים ישרים - אולם הולידיי שילב במבנה אלמנטים מקומיים ירושלמים ובהם כניסה מעוטרת בקרמיקה ארמנית, שמעליה כיפת נחושת. בגג המבנה עיצב הולידי שבכת "כיזאן" האופיינית לבתי העיר העתיקה (שבכה המאפשרת אוורור של מרפסת הגג מחד, ופרטיות מאידך).

במסגרת תוכנית מנספלד עבור הקמת קריית עיריית ירושלים, הוצע להרוס מבנה זה, אולם תוכניות מאוחרות יותר, כגון תוכנית ניב, הכירה בחשיבותו ההיסטורית והארכיטקטונית, והמבנה שומר, ומשמש כיום חלק ממשרדי עיריית ירושלים.

לקריאה נוספת
------------

* דוד קרויאנקר, **סיפור קריית העירייה, ירושלים**, הוצאת אריאל, 1993.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בניין החברה התנ"כית** בוויקישיתוף
האריחים הארמניים המעטרים את כניסת המבנה

| קריית העירייה של ירושלים - מבט מכיוון דרום לצפון |
| --- |
| 

 |
| **כיכרות**: |
| כיכר ספרא | כיכר צה"ל | גן דניאל |
| **מבנים היסטוריים**: |
| בניין עיריית ירושלים ההיסטורי | בית ברגהיים  בניין החברה התנ"כית | בניין אביחיל | בניין הבייגלמאכער |
**Snaptu** (בעברית **סנאפטו** - ראשי-תיבות "snap-tu") הייתה חברה ישראלית שיצרה פלטפורמה לטלפונים ניידים שאינם טלפונים חכמים המאפשרת למשתמשים בעל מכשירים ישנים להשתמש באפליקציות עדכניות. הפלטפורמה כללה כ-30 אפליקציות של שירותים ואתרים כמו פייסבוק, טוויטר, עדכוני חדשות, מזג אוויר וספורט. החברה נוסדה ב-2007 ונקראה בראשיתה "**Moblica**".

הפלטפורמה מסוגלת לפעול על גבי כ-2,500 דגמי מכשירים שונים, ועד למאי 2010 הותקנה בלמעלה מ-6 מיליון טלפונים ניידים. סנפטו נכתבה באופן המאפשר לספקי תוכן ומפתחי יישומים יכולת לכתוב יישומים עבורה. היותה מבוססת על שירותי אינטרנט אחרים בעיקרה, איפשר לפלטפורמה לתפוס נפח של כ-150 קילובייט בלבד.

בעקבות הצלחת התוכנה הכריזה חברת מיקרוסופט בשנת 2009 על פיתוח מוצר חדש מתחרה בשם "OneApp", שיאפשר גישה ל"פייסבוק", "טוויטר" ו"מסנגר" מטלפונים ניידים.

במרץ 2011 הודיעה פייסבוק על כוונתה לרכוש את החברה בכ-70 מיליון דולר. לאחר הרכישה השתנתה האפליקציה כך שעמוד הפתיחה היה של אפליקציית פייסבוק, וממנו היה קישור לשאר האפליקציות המקוריות אשר המאגר שלהן הצטמצם ביותר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Moblica Aims to Make the Mobile Internet More Fun – Old GigaOm, old.gigaom.com
2. ↑  גיא גרימלנד, פייסבוק רוכשת את סנאפטו הישראלית בעשרות מיליוני דולרים, באתר של "רשת 13", 20 במרץ 2011 (במקור, מאתר "nana10")
3. ↑  מאיר אורבך, עוד אקזיט ישראלי: פייסבוק תרכוש את סנאפטו, באתר ynet, 20 במרץ 2011
**הלוויין לחקר האטמוספירה העליונה** (**UARS**) היה מצפה מסלולי המופעל על ידי נאס"א, שתפקידו היה לחקור את האטמוספירה של כדור הארץ, ובמיוחד את שכבת האוזון המגינה על האטמוספירה. הלוויין, שמשקלו היה 5,900 קילוגרם, נשלח ממעבורת החלל דיסקברי במהלך משימת STS-48 ב-15 בספטמבר 1991. הוא נכנס למסלול כדור הארץ בגובה מבצעי של 600 קילומטרים, עם נטייה מסלולית של 57 מעלות.

משך המשימה המקורי היה אמור להיות שלוש שנים בלבד אך הוארך מספר פעמים. כשהמשימה הסתיימה לבסוף ביוני 2005 עקב קיצוצים במימון, 14 שנים לאחר שיגור הלוויין, שישה מתוך עשרת המכשירים שלו עדיין היו פעילים. פעולה אחרונה להורדת מסלול UARS בוצעה בתחילת דצמבר 2005 כדי להכין את הלוויין למסלולו הסופי. ב-26 באוקטובר 2010, תחנת החלל הבינלאומית ביצעה תמרון כדי להמנע מלהיפגע משאריות UARS.

הלוויין UARS, שהוצא משימוש, נכנס שוב לאטמוספירה של כדור הארץ ב-24 בספטמבר 2011. תשומת לב תקשורתית ניכרת אפפה את האירוע, בעיקר בשל התחזיות של נאס"א לפיהן חלקים ניכרים מהלוויין עלולים להגיע לקרקע, ועלול לסכן אזורים מיושבים. עם זאת, שאריות הלוויין נשרו בסופו של דבר באזור מרוחק של האוקיינוס השקט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוויין מחקר באטמוספירה העליונה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  UARS - NASA Science, science.nasa.gov (באנגלית)
2. ↑  "חלקיקים מלווין של נאס"א התפרקו מעל לאוקיינוס השקט". *הארץ*. נבדק ב-2023-11-29.
3. ↑  יוניברס טודיי, עדכון: בנאס"א ממתינים לנפילת הלווין UARS בכל רגע, באתר הידען - Hayadan, ‏2011-09-23
קסניה קחוביץ, זוכת העונה הראשונה
***Ty - supermodel*** הייתה תוכנית מציאות רוסית המבוססת על הפורמט האמריקאי של הטופ מודל הבאה.

התוכנית עלתה לראשונה ב-2004. במהלך התוכנית המתמודדות גרות ביחד בבית במוסקבה ובמתחרות בכל פרק במשימות דוגמנות ובידור שונות. הפרס לזוכה הוא חוזה דוגמנות עם הסוכנות הבינלאומית "Point Models" והמחאה בסכום 250,000 דולר.

הזוכה בעונה הראשונה קסניה קחוביץ נהייתה לדוגמנית מצליחה ודגמנה בתצוגות של כריסטיאן דיור ולואי ויטון.

אל פאנל השופטים בעונה השנייה הצטרפה אוקסנה פדורובה, הדוגמנית הרוסייה המצליחה והראשונה מהמדינה שזכתה בתואר מיס תבל. הזוכה בעונה השנייה סווטלנה סרגיאנקו קיבלה הצעה על ידי נשיא רוסיה ולדימיר פוטין להיות חברה בפרלמנט כנציגת תעשיית הדוגמנות ההולכת ומתעצמת במדינה.

תסקיר
-----

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| עונה | תאריך בכורה |  | מנצחת | מקום שני |  | כמות משתתפות |  | מיקום הגמר |
| 1 | 27 במרץ 2004 | **קסניה קחנוביץ'** | אלכסנדרה אולייניק | 14 | רוסיהרוסיה  סנקט פטרבורג |
| **2** | 29 בינואר 2005 | **סבטלנה סרגיינקו** | ארינה מורוזובה | 13 |  |
| **3** | 15 בינואר 2006 | **טטיאנה פקורובסקאיה** | ויקטוריה מארוסבה | 15 | רוסיהרוסיה  נובוסיבירסק |
| 4 | 6 באוקטובר 2007 | **טטיאנה קרוחינה** | אלווטינה קופצובהיוליה קוצ'ינה | 13 | רוסיהרוסיה  סנקט פטרבורג |

קישורים חיצוניים
----------------
**ערבה שחף** (נולדה ב-28 באפריל 1990) היא כדורגלנית ישראלית המשחקת בתפקיד חלוצה בקבוצת מועדון הכדורגל רמת השרון בליגת העל והחל משנת 2013 בנבחרת ישראל.

ביוגרפיה
--------

שחף נולדה בבאר שבע ובגיל 15 הצטרפה למכבי באר שבע אשר התחרתה בליגת הנשים הראשונה. ב-2013 הושאלה למועדון הכדורגל רמת השרון ושיחקה שם במשך 6 עונות בהן זכתה עם הקבוצה באליפות ובגביע. ב-2014 הושאלה לאס"א תל אביב לזמן קצר כדי לקחת עמה חלק במוקדמות אליפות אירופה לקבוצות, שם שיחקה שני משחקים והורחקה בכרטיס אדום.

ב-2019 הפתיעה ועברה לשחק בהפועל באר שבע מהליגה השנייה. בעונה זו הבקיעה 41 שערים ב-16 משחקים והובילה את הקבוצה למקום הראשון בליגה כשהוחלט על סיום העונה בעקבות משבר הקורונה.

החל מגיל 17 שחקה בנבחרת ישראל בכדורגל נשים עד גיל 19, והחל מגיל 23 היא משחקת בנבחרת ישראל. משחקה הראשון בנבחרת הבוגרות היה נגד נבחרת מלטה בשנת 2013 עד היום צברה 30 משחקים בינלאומיים בנבחרת, בהם הבקיעה 3 שערים.

תארים
-----

### מ.כ רמת השרון

* אליפות המדינה: 2015/2016
* גביע המדינה: 2017/2018

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ערבה שחף** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Soccerdonna (בגרמנית)
* ערבה שחף באתר התאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר UEFA
* פרופיל, באתר FBref.com
* בדרכה לפסגה, ראיון באתר דבר
* ערבה שחף: מאמינה שאחתום ברמת השרון, ראיון באתר All In רמת השרון
**ארמון עַזֶם** (בערבית: **قصر العظم**, בתעתיק מדויק: קַצְרֶ אלְעַטֶ'ם) הוא ארמון בתוך העיר העתיקה של דמשק, סוריה, שנבנה באמצע המאה ה-18 כמעונו הפרטי של אסעד באשא אל-עזם (אנ'), מושל העיר מטעם האימפריה העות'מאנית.

היסטוריה
--------

הארמון נחשב לאחת מיצירות המופת של האדריכלות האסלאמית של המאה ה-18. הוא נפגע קשות בשנת 1925 כאשר כוחות צרפתים הפגיזו את הרובע העתיק של העיר במהלך התקוממות בסוריה. שחזור המתחם (שהפך בשנת 1954 למוזיאון עממי) נמשך שנים רבות. עבודת השימור הייתה כרוכה במחקר מקיף, תושייה ודמיון, משום שלא נמצאו תמונות ותיעוד של המבנה שנפגע. השיקום זוכה בפרס אגא חאן לאדריכלות.

המשמרים התבססו על תוכניות שתכננו הצרפתים בשנות העשרים ועל תיאורים של בני משפחת עזם, שהתגוררו בארמון עד לנפילת האימפריה העות'מאנית בסוף מלחמת העולם הראשונה. לצורך השחזור והשימור נעשה שימוש חוזר באבנים וחומרים אחרים ממבנים בני מאותה תקופה בדמשק, שנהרסו כדי לפנות מקום לכבישים חדשים. הפרויקט צוין כמרכיב חשוב בכינון מחדש של זהות תרבותית ושל המשכיות תרבותית וכן בתרומתו לפיתוח מומחיות ומיומנויות אומנותיות.

המבנה
-----

המבנה משופע באבלק – בנייה בתשליבי אבנים לבנות, שחורות ואדמדמות – מאפיין בולט של האדריכלות הממלוכית והעות'מאנית. הארמון משמש כאחת הדוגמאות המפוארות ביותר של בית מסורתי בדמשק. סבכות אבן מעטרות את חלונותיו, קשתות ועמודים מקיפים את החצרות המרוצפות בשיש שבמרכזן מזרקות. החדרים והאולמות בתוך הארמון מחופים באריחים בעיצובים גאומטריים מסובכים. התקרות המרכזיות מכוסות בעבודות עץ מורכבות, מגולפות ומצוירות בדגמים גאומטריים ופרחוניים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארמון עזם** בוויקישיתוף
* ארמון אל-עזם בדמשק באתר "מוזיאון ללא גבולות" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  פרס אגא חאן לאדריכלות, 1983
2. ↑  ארמון אל-עזם בדמשק באתר Google Art and Culture
**סארדאנאפאלוס** הוא דמות ספרותית-בדיונית שנוצרה על ידי הסופר היווני קטסיאס, הוא מתואר כמלך האחרון של האימפריה האשורית וכמי שהביא במו ידיו לנפילתה. סארדאנאפאלוס מצטייר כדמות דקדנטית המכלה את חייו ואת משאבי האימפריה ומת באורגיית הרס. הדקדנס האגדי של סארדאנאפאלוס הפך מאוחר יותר לנושא בספרות ובאמנות, במיוחד בעידן הרומנטי.

חוקר הספרות הבריטי ארנסט הרטלי קולרידג' (Ernest Hartley Coleridge), בהערותיו על עבודותיו של ביירון, קובע, "אין צורך להזכיר לקורא המודרני סארדאנאפאלוס ההיסטורי הוא דמות לא מאומתת אם לא בלתי ניתנת לאימות ... הדמות הנשית שקטסיאס תיאר או המציא, הוא נוכל ועצלן השקוע בהוללות, שבסופו של דבר נאלץ לאחוז נשק, ולאחר התנגדות ממושכת אך לא יעילה, התאבד על מנת שלא ייאסר".

תמצית הסיפור
------------

הסיפור המקורי מפרי עטו שח קטסיאס אבד ונשמר בספריו של דיודורוס סיקולוס. דיודורוס אומר שסרדנאפאלוס, בנו של אנקינדארקסס, עלה על כל השליטים הקודמים בעצלות ובפאר. הוא בילה את כל חייו בשחיתות והשחתת מידות. הוא התלבש בבגדי נשים והתאפר. היו לו פילגשים רבים שני המינים. ודרש כי סיפוק פיזי הוא מטרת החיים היחידה. אורח חייו גרם לחוסר שביעות רצון בתוך האימפריה האשורית, ואיפשר לקנוניה נגדו להתפתח ברית של מדים, פרסים ובבלים ערערה על האשורים. סרדנפולוס עורר את עצמו לפעולה והצליח לנצח את המורדים מספר פעמים בקרב, אך לא הצליח לרסק אותם. מתוך אמונה שהביס את המורדים, סרדנאפלוס חזר לאורח חייו הדקדנטי, והורה על הקרבת קורבנות וחגיגות. אך המורדים בכוחות חדשים. חייליו של סרדנאפאלוס הופתעו במהלך החגיגות והצבא האשואי הובס בקרב המכריע.

סרדנאפאלוס חזר לנינוה כדי להגן על בירתו, בעוד צבאו הופקד בפיקודו של גיסו, שהובס ונהרג עד מהרה. לאחר ששלח את משפחתו למקום מחסה בטוח, נערך סרדנפלוס להחזיק את נינוה. הוא הצליח לעמוד במצור ארוך, אך בסופו של דבר גשמים כבדים גרמו להצפה של החידקל, מה שהוביל להתמוטטות אחת מחומות ההגנה. כדי למנוע ליפול לידי אויביו, סרדנאפאלוס בנה לעצמו  מדורה לשריפת גופתו ענקית עליה הוא הערים את כל הזהב, הכסף והלבוש המלכותי שלו והעלה את עצמו, את הסריסים והפילגשים שלו וכל רכושו באש.

אזכורים מאוחרים
---------------

**מות סארדאנאפאלוס** (צרפתית: **La Mort de Sardanapale**) הוא ציור של הצייר אז'ן דלקרואה משנת 1827.

בדפי המבוא של הספר הראשון באתיקה של אריסטו, אלה שמשווים את החיים הטובים לחיים של התמסרות והשתעבדות לעונג, דומים לסרדנאפאלוס.

במערכה 4 בפאוסט של גתה, פוסט משיב בקריאה "סארדאנאפאלוס!" לשאלה של מפיסטופלס: למה פאוסט שואף. מפיסטופלס מציע את חיי ההנאה כמטרת חייו של פאוסט.

ראו גם
------

* אשורבניפל, ממלכיה האחרונים של אשור, עליו מבוססת כנראה דמותו של סרדנאפאלוס.
* אלאגבאלוס, קיסר רומאי שדמותו וקורות חייו מזכירים את סארדאנאפאלוס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סארדאנאפאלוס** בוויקישיתוף
* סארדאנאפאלוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SUDOC: 242150136
* VIAF: 34151776824618012418
* WorldCat: viaf-34151776824618012418

 |
**סוזט ג'ורדן** (21 באוקטובר 1974 – 13 במרץ 2015, קולקטה, הודו) הייתה פעילה הודית נגד אונס.

בשנת 2013, כשנה לאחר שסבלה אונס קבוצתי בתוך מכונית נוסעת בקולקטה, בחרה לחשוף את זהותה (המוגנת על פי החוק ההודי) כניצולת האונס הקבוצתי, על מנת למחות בפומבי על תכיפות מעשי האונס והרצח נגד נשים בהודו, ולעודד נשים אחרות לשבור שתיקה ולמחות.

לפי החוק ההודי, זהותה של נאנסת חסויה. עד שויתרה ג'ורדן על החיסיון, כינתה התקשורת ההודית את הפרשה "האונס ברחוב פארק" (הרחוב הראשי שבו אירע האונס בפברואר 2012). כאשר דיווחה ג'ורדן לראשונה על האונס, ראש ממשלת מערב בנגל בזמנו, ממאטה בנרג'י(אנ'), כינתה אותה שקרנית והאשימה אותה בניסיון להביך את הממשלה. תגובה זו גרמה לשערורייה לאומית בהודו.

כשחשפה את זהותה מרצונה, אמרה ג'ורדן: "מדוע עלי להסתיר את זהותי, כשאין זו כלל אשמתי? מדוע עלי להתבייש בשל משהו שלא אני גרמתי? סבלתי אלימות, עינוי, אונס, ואני נאבקת ואמשיך להיאבק."

לאחר האונס, הפכה ג'ורדן פעילה למען זכויות נשים, ומשך זמן קצר עבדה בקו סיוע לקורבנות אלימות מינית ואלימות במשפחה.

ב-13 במרץ 2015 הלכה ג'ורדן לעולמה, בגיל 40, ממנינגואנצפליטיס (שילוב של דלקת קרום המוח ודלקת המוח). היא הותירה שתי בנות.

בעת מותה, שלושה מחמשת הגברים שהואשמו באונס ג'ורדן נעצרו והיו בהליכים משפטיים (הם כופרים באשמה). השניים הנותרים, ובהם החשוד העיקרי, טרם נעצרו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפי הפרופיל שלה באתר worldpulse
2. 1 2  Suzette Jordan: India anti-rape campaigner dies after illness, 13 במרץ 2015, באתר ה-BBC
3. 1 2 3  Park Street Rape Survivor Suzette Jordan, Who Took On Bengal Government, Dies באתר ערוץ החדשות ההודי NDTV
4. ↑  Park Street Rape Victim Suzette Jordan Dies, 13 במרץ 2015, באתר הוול סטריט ג'ורנל
5. 1 2  Park Street rape victim Suzette Jordan dies in Kolkata, 14 במרץ 2015, באתר Press Trust of India
6. ↑  Why an India rape victim disclosed her identity, 13 במרץ 2015, באתר ה-BBC
7. ↑  How Do You Survive Being Named ‘The Park Street Rape Victim’?, 3 ביולי 2013, באתר Yahoo!
מפה איזוסייסמית שהיא תוצר של מחקר מאקרוסייסמי
**מחקר מאקרוסייסמי** הוא שיטת מחקר של רעידות אדמה המשתמשת בנתונים שאינם נמדדים במכשירים. מדובר בנתונים שמתקבלים על ידי ניתוח עדויות בכתב ובעל פה, צילומים וכיוצא באלה. אלה מתארים השפעות רעידת האדמה על אנשים, בניינים, ועל הטבע. בדרך כלל, משתמשים בשיטות מחקר מאקרוסייסמיים כדי לשחזר רעידות אדמה היסטוריות, שהתרחשו לפני המצאת הסייסמוגרף בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה העשרים.

ניתוח תעודות היסטוריות המתארות רעידת האדמה, הופך את הנתונים המאקרוסייסמיים האיכותניים, לנתונים כמותיים. מניתוח הנתונים במחקר המאקרוסייסמי ניתן להסיק אודות משתנים כמותיים של רעידות אדמה היסטוריות כגון: הגודל (מגניטודה), מוקד רעידת האדמה, עומק המוקד, אורך השבר שפעל ברעידת האדמה, ועוד.

המשתנה העיקרי המשמש את המחקר המאקרוסייסמי הוא העוצמה הסייסמית. לעיתים משתמשים בשיטות מחקר מאקרוסייסמיות גם לחקר רעידות אדמה עכשוויות. זאת על ידי חלוקת שאלונים בקרב האוכלוסייה באמצעות האינטרנט, סקרי שטח ועוד. אחד התוצרים השכיחים ביותר של מחקר מאקרוסייסמי, שהגיע למספר מספיק של תצפיות עם הערכת העוצמה הסייסמית שנצפתה בהם, היא מפה איזוסייסמית. מפה זו מציגה את התפרושת המרחבית של העוצמות הסייסמיות, תוך "החלקת" השאריות (Residuals) בשיטות מחקר סטטיסטיות כמו מיפוי פני שטח מגמתיים/סטטיסטיים. ממפה כזו, אם היא מפורטת במידה מספקת, ניתן להסיק בצורה אמפירית על משתנים כמותיים של רעידת האדמה שהוזכרו לעיל. זאת מכיוון שלאורך שנות מחקר רבות, התבררו יחסים אמפיריים בין העוצמה הסייסמית למשתנים הללו, שמקבלים ביטוי במשוואות אמפיריות.

ראו גם
------

* עוצמה סייסמית

לקריאה נוספת
------------

* Checic, I. Musson, R. 2004. Macroseismic Surveys in Theory and Practice. Natural Hazards 31, pp. 39–61
* רון אבני, 1999. **רעידת האדמה של שנת 1927: מחקר מאקרוסייסמי על בסיס מקורות התקופה**, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, באר שבע, 64 עמ' ועוד נספחים.

ביאורים
-------

1. ↑  מחקר מיקרוסייסמי, לעומת זאת, נשען על נתונים מדידים ממכשירים בלבד.
2. ↑  המדען שנחשב לאבי המחקר המודרני של רעידות אדמה היסטוריות הוא פרופ' ניקולאס אמברייזיס

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Checic, I. Musson, R. 2004. Macroseismic Surveys in Theory and Practice. Natural Hazards 31, pp. 39-41
**רשת פרפרים** הוא אלבום הבכורה של להקת רוקפור אשר יצא בשנת 1991 בהפקת דני רכט. חברי הלהקה באלבום זה, קראו לעצמם באנגלית "4 ROCK".

רקע וכתיבה
----------

שם האלבום נלקח ממילות השיר "שיר ערש" שכתבה יונה וולך ומופיע באלבום, שם הופיעה השורה "שיר ערש שהוא רשת פרפרים".

על רקע גל להקות הרוק הישראליות של אותה שנה, שהושפעו מהרוק האמריקאי והבריטי של התקופה, אלבום זה היה מיוחד בכך שנשען באופן מובהק על הצליל של להקות אמצע שנות השישים כגון הבירדס, ההוליס והביטלס בתקופתם האמצעית וכן של אבות הרוק העברי בראשית הקריירה שלהם, כאריק איינשטיין והחלונות הגבוהים. ההישענות הסגנונית על תקופת שנות השישים לוותה גם בסגנון העיצובי, הן של עטיפת האלבום והן של הבגדים הצבעונים והפרחוניים שלבשו חברי הלהקה בהופעותיהם.

עטיפת האלבום עוצבה על ידי נורית וינד קידרון, אשר עבדה בראשית שנות התשעים כמעצבת הבית של NMC. היא בדיוק סיימה את לימודיה ב"ויטל" (לימים שנקר) והעטיפה הזו היא הראשונה שעיצבה. ההשראה לעטיפה בסגנון הסיקסטיז הייתה הלבוש והאווירה של להקת רוקפור. עטיפת האלבום היא קולאז', אשר נעשה בגודל 1:1 למידות של תקליט, כאשר מרבית האובייקטים נגזרו במספרי ציפורניים והודבקו זה לצד זה. בין היתר, כולל הקולאז' חתיכות אמיתיות של בדים, תמונות של בדים שצולמו בזירוקס צבעוני, שושנים מלינולאום, ציור של ארבעת חברי הלהקה, צילומי פירות וירקות מחוברת של מועצת הפירות וורד שצייר אלי לולאי, הסולן. 

באלבום ניתן למצוא את "הכעס" שאת מילותיו כתבה טל גורדון, תרגום לשיר "Bus Stop" של ההוליס. במהלך ההקלטות לאלבום הוקלטו שני שירים נוספים שבסופו של דבר לא נכללו בו. גרסת כיסוי לשיר ״אינך יכולה״ של החלונות הגבוהים, וגרסת כיסוי מעוברתת ל-"See Emily Play" של פינק פלויד, שנקראה בקיצור ״אמילי״.

השפעה ומורשת
------------

השיר "שוב לא שקט" דורג במקום ה-23 במצעד הפזמונים העברי השנתי תשנ"א.

בפרויקט עבודה עברית במסגרת חגיגות ה־60 למדינת ישראל, ביצע רמי קלינשטיין גרסת כיסוי לשיר "הכעס". השיר דורג במקום 155 במצעד "500 השירים הגדולים של המוזיקה הישראלית" של ידיעות אחרונות.

רשימת שירים
-----------

1. "שוב לא שקט" - 4:03
2. "רחובות העיר" - 3:28
3. "שיר ערש" - 4:03
4. "חום" - 3:43
5. "הכעס" - 4:13
6. "תגידי אולי" - 3:28
7. "סינדרלה - Bus Stop" - 3:28
8. "שם יש" - 2:32
9. "שלכת" - 5:58

נגני האלבום
-----------

* אלי לולאי – שירה, קולות, גיטרה
* ברוך בן יצחק – בס, שירה
* אמיר צורף – גיטרות
* איסר טננבאום – תופים, כלי הקשה
* דני רכט - הפקה מוזיקלית

קישורים חיצוניים
----------------

* האלבום רשת פרפרים באתר Discogs

| רוקפור |
| --- |
| אלי לולאי • ברוך בן יצחק • מרק לזר • יקי גני |
| אמיר צורף • יוני טננבאום • נעם לדרמן • איסר טננבאום • איתמר לוי |
| אלבומי אולפן | רשת פרפרים (1991) • האיש שראה הכל (1995) • בחזרה לשבלול (1996) • Supermarket‏ (2000) • One Fantastic Day‏ (2001) • Nationwide‏ (2004) Memories of the Never Happened‏ (2007) • העולם המופלא (2010) • Too Many Organs‏ (2013) • ארץ עיר (2020) |
| אלבומי אוסף | Another Beginning‏ (2002) • !For Fans Only‏ (2003) • For Fans Only! 2‏ (2013) |
| אלבומי הופעה | רוקפור בהופעה (1999) |

הערות שוליים
------------

1. ↑  רוקפור – רשת פרפרים, 1991, באתר סיפור, כיסוי. ‏2011-03-12
**מישל סבאח** (בערבית: **ميشيل صباح**; נולד ב-1 במרץ 1933 בנצרת) היה הפטריארך הלטיני של ירושלים בין השנים 1987–2008, והפלסטיני הראשון בתפקיד זה.

ביוגרפיה
--------

מגיל צעיר למד סבאח בסמינר התאולוגי של הפטריארכיה הלטינית בבית ג'אלא, ובו עשה שנותיו כנער צעיר. הוא הוסמך לכמורה ביולי 1955 ומאז מילא שורה של תפקידי הוראה ומנהל במוסדות חינוך של הפטריארכיה הלטינית בירדן, בישראל ובתחומי הרשות הפלסטינית. בין היתר שימש כנשיא אוניברסיטת בית לחם בין השנים 1980–1988. הוא בעל תואר דוקטור מאוניברסיטת הסורבון בתחום הפילולוגיה של השפה הערבית. 

ב-11 בדצמבר 1987 הוא מונה לפטריארך הלטיני של ירושלים, ומילא תפקיד זה עד לפרישתו לגמלאות ב-22 ביוני 2008, לאחר שהגיע לגיל 75. החליף אותו הארכיבישוף פואד טוואל. בין השנים 1999 ל-2007 שימש כנשיא ארגון השלום הקתולי Pax Christi.

סבאח עוטר באות לגיון הכבוד בדרגת "קצין בכיר" בסוף שנת 2006.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מישל סבאח** בוויקישיתוף
* קורות חייו של הפטריארך מישל סבאח, באתר האינטרנט של הפטריארכיה הלטינית של ירושלים (באנגלית)
* מאיר ראובני, אריה בנדר וסוכנות עתי"ם, הכומר מישל סבאח: כבעל רצון טוב אשתדל לתרום בכל מאודי לשלום באזורנו, מעריב, 30 בדצמבר 1987, עמ' 8

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007267320905171
* BnF: cb13598734g (data)
* GND: 124418783
* ISNI: 0000 0001 1691 2694
* LCCN: n2002116837
* SUDOC: 056548893
* VIAF: 98172873
* WorldCat: lccn-n2002116837

 |
אוהד חזקיאוהד חזקי, צולם על ידי עמרי שפירא
**אוהד חזקי** (נולד ב-25 בפברואר 1985) הוא פעיל חברתי ישראלי ובעברו כיהן כמנכ"ל האגודה למען הלהט"ב בישראל. במהלך כהונתו, היה גורם מפתח במאבקים המרכזיים של הקהילה הגאה.

ביוגרפיה
--------

חזקי נולד ברמת גן, ולמד במגמת התיאטרון בבית הספר התיכון בליך. עם שחרורו מהצבא החל לעבוד בתנועת הצופים במגוון תפקידי ניהול ופיתוח במשך כ-8 שנים. במהלך עבודתו בצופים סיים תואר ראשון באוניברסיטת תל אביב במדעי המדינה ובהיבטים התפתחותיים בחינוך והתנדב כשנתיים בארגון פעמונים.

### פעילות ציבורית

ממובילי מחאת הלהט"ב על הבמה המרכזית בכיכר רבין. בתמונה: אוהד חזקי (מנכ״ל האגודה), חן אריאלי (יו״ר האגודה), ירדן בריקמן (מנהל מחלקת דיגיטל באגודה), רן שלהבי (סמנכ״ל האגודה), רוני בלינקי (סמנכ״לית האגודה)
חזקי כיהן כמנכ"ל האגודה למען הלהט"ב. חזקי היה גורם מפתח במאבקים המרכזיים של הקהילה הגאה בשנים האחרונות. במהלך כהונתו באגודה למען הלהט"ב, התבסס הארגון והפסיק להיות ארגון גרעוני ושילש את תקציבו. בנוסף, הוא הקים את קואליציית ארגוני הקהילה הגאה המונה 17 ארגונים, שהייתה גורם משמעותי במהלכים מרכזיים של המאבק הלהט"בי.

חזקי היה ממארגני מחאת מטוס הגאווה ב-2016 לתקצוב הקהילה הגאה, שבמסגרתה הושג תקציב של כ-10 מיליון ש"ח למטרות הקהילה. הוא היה ממארגני מחאת האימוץ ב-2017, שכללה את ההפגנה הכי גדולה עד אז של הקהילה הגאה, היה גורם מפתח במחאת השיוון ב-2018, בהכרזת יום השביתה האזרחי והיה שותף מרכזי בכתיבת מסמך דרישות הקהילה הגאה. אוהד היה מההוגים של מצע הגאווה ומתפיסת המאבק המוניציפלית של הקהילה הגאה, שבאה לידי ביטוי באירועי גאווה ב-55 ערים בישראל ב-2019. אוהד יזם וניהל את קמפיין החוצות "משפחה ישראלית גאה" ביום המשפחה 2020.

ב-2018 אוהד היה שותף ויזם את מחקר המיפוי הראשון מסוגו על ארגוני הקהילה הגאה, ביוזמה משותפת של ארגוני קהילת הלהט"ב ושל מכון אלכא למנהיגות וממשל - ג'וינט ישראל. מטרת המחקר הייתה למפות את שדה הלהט"ב בישראל ובעיקר את הארגונים המעניקים שירותים לקהילה ופועלים למענה. מחקר זה היווה בסיס לתקצוב פרויקטים משותפים וחיזוק התשתיות של המאבק הגאה בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* אוהד חזקי, ‏מנכ"ל האגודה למען הלהט"ב: "אסור לתת לשנאה לנצח", באתר ‏מאקו‏, 16 בספטמבר 2019
* אתר למנויים בלבד רותם שטרקמן, שיחת פנים | "עוד לא ניצחנו. המקלטים מלאים בנוער שנזרק מהבית ויש התאבדויות", באתר TheMarker‏, 30 ביולי 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  תיאטרון - שבוע תיאטרון - ביה"ס בליך, באתר www.habama.co.il
2. ↑   אוהד חזקי באתר של קרן שוסטרמן
3. 1 2 3   אוהד חזקי באתר של אגודת הלהט"ב
**ינשוף חזק** (שם מדעי: *Ninox strenua*) הוא מין דורס לילה שהוא ממיני הינשופיים הגדולים בעולם והגדול ביותר ביבשת אוסטרליה. מין זה הוא טורף על מרשים הניזון כמעט מכל יצור קטן ובינוני ביערות דרום מזרח אוסטרליה.

מאפיינים
--------

הינשוף החזק מגיע למוטת כנפיים של 112–135 ס"מ ומשקלו מגיע עד 2.5 ק"ג. הוא עוף חרישי בעל נוצות פלומתיות בצבע חום מנומר מעט עם ראש קדמי המזכיר ראש של עיט ולא של ינשוף, בעיקר בעיניים הצהובות והגודל.

הוא חי בעיקר ביערות ושדות ממוזגים ברחבי אוסטרליה ומשחר לטרף בלילה, אז עיניו הגדולות מעניקות לו יתרון על טרפו. הוא חוטף בחשאיות כל יצור קטן שהוא יכול לתפוס לרבות פוסומים שונים, פוסום אוסטרלי, כיסנאי דואה, קואלה, עטלפי פרי, חולדה, ארנבונים, קקדו, דגרתיליים, ברווזים, ציפורי שיר שונות, זוחלים ודו-חיים שונים ואפילו דורסי יום ולילה אחרים, בעיקר תנשמות כמו תנשמת מפוייחת גדולה ותנשמת מסכה אוסטרלית. הוא יכול לתפוס יצורים ששוקלים עד 380 גרם והוא הורג את הטרף באמצעות טפריו העצומים. כמו מרבית הינשופים הוא נוהג לישון ביום בין העצים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ינשוף חזק** בוויקישיתוף
* ינשוף חזק, באתר ITIS (באנגלית)
* ינשוף חזק, באתר NCBI (באנגלית)
* ינשוף חזק, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* ינשוף חזק, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ינשוף חזק באתר הרשימה האדומה של IUCN
**סופיה, דוכסית בבוואריה** (שמה ותאריה המלאים בגרמנית:  **Erbprinzessin Sophie Elizabeth Marie Gabrielle von und zu Liechtenstein, Gräfin zu Rietberg**, נולדה ב-28 באוקטובר 1967), היא נסיכה גרמנית, ואשתו של אלויס, עוצר ליכטנשטיין.

ביוגרפיה
--------

סופיה נולדה במינכן לנסיך מקס, דוכס בבוואריה, בנו של אלברכט, דוכס בוואריה, ולנסיכה אליזבת, דוכסית בבוואריה, בתם של קרל לודוויג דגלאס ואוטורה מריה האס-היי.

סופיה בילתה את שנות ילדותה יחד עם משפחתה בקרוט, ובין השנים 1978–1980 למדה בבית הספר האנגלי בהייליגנשטאדט. לאחר מכן היא למדה בבית הספר התיכון בארמון הוהנבורג, לנגריז, ולאחר מכן למדה באוניברסיטה הקתולית של אייכשטט-אינגולשטאדט, שם למדה היסטוריה, ספרות וספרות אנגלית.

ב-3 ביולי 1993 התחתנה סופיה עם אלויס, נסיך הכתר של ליכטנשטיין, בנו של הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין. לאחר חתונתם התגוורו השניים בלונדון, ובשנת 1996 עברו לגור בוואדוז.

בשנת 2003 התגלה אצל סופיה מנינגיומה, אולם היא התאוששה מכך.

בשנת 2006 הקימה סופיה קרן המיועדת לתת לנשים שנכנסו להריון לא מתוכנן, נקודת מבט חיובית יותר על עצמן ועל ילדן. בשנת 2015 נבחרה סופיה לנשיאת הכבוד של הצלב האדום בליכטנשטיין.

אביה הנסיך מקס, דוכס בבוואריה אמור לרשת את ראשות בית ויטלסבאך לאחר מות דודה פרנץ, דוכס בוואריה, וכן הוא אמור לרשת את זכות הטענה לכתר הבריטי, שאותו סופיה אמורה לרשת ממנו.

משפחתה
------

ב-3 ביולי 1993 התחתנה סופיה עם אלויס, עוצר ליכטנשטיין, בנו של הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין, ממנו נולדו לה 4 ילדים:

* יוזף ונצל, נסיך ליכטנשטיין (נולד ב-1995)
* מריה קרולינה, נסיכת ליכטנשטיין (נולדה ב-1996)
* גאורג אנטוניוס, נסיך ליכטנשטיין (נולדה ב-1999)
* ניקולאוס סבסטיאן, נסיך ליכטנשטיין (נולד ב-2000)

אילן יוחסין
-----------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רופרכט, נסיך הכתר של בוואריה |   | מריה גבריאלה, דוכסית בבוואריה |   | דיוניס מריה דרסקוביץ', רוזן טראסקוטיאן |   | יוליאנה רוזה, נסיכת מונטנואובו |   | ארצ'יבלד דגלאס |   | אסטרי הנשן |   | אוטו לודוויג האס-היי |   | ויקטוריה אדה, רוזנת אוילנבורג והרטפלד |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   | אלברכט, דוכס בוואריה |   |   |   |   |   | מריה דרסקוביץ', רוזנת טראסקוטיאן |   |   |   |   |   | קרל לודוויג דגלאס |   |   |   |   |   | אוטורה מריה האס-היי |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   | הנסיך מקס, דוכס בבוואריה |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | הנסיכה אליזבת, דוכסית בבוואריה |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | **סופיה, דוכסית בבוואריה** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סופיה, דוכסית בבוואריה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 12188077X
* VIAF: 32864213
* WorldCat: viaf-32864213

 |
הדרך הלבנה הישרה משמאל היא הקצה הדרום-מערבי של דרך עזה, ניתן להבחין בפילבוקס שבהצטלבות הרחובות עזה-הרצוג-טשרניחובסקי-הזז דהיום. המבנה הגדול בצד ימין הוא בית קדימה.
דרך עזה ביום חורף, במבט לכיוון מערב
שלט הרחוב באוקטובר 2023, מכוסה במדבקות עם השם "נחל עוז"
**דרך עזה**, לשעבר **רחוב עזה**, הוא רחוב בירושלים, בשכונת רחביה. לרחוב חשיבות תחבורתית, מסחרית ותרבותית. לאורכו בתי קפה ומסעדות רבות לצד בתי עסק אחרים.

מהלך הרחוב
----------

הרחוב מתפצל מרחוב בן מימון שמקשר בינו לבין כיכר פריז. ומסתיים בסמוך לעמק המצלבה וגבול קריית שמואל ושכונת רסקו, בצומת משותף עם שדרות חיים הזז והרחובות הרב הרצוג וטשרניחובסקי. בנייני הרחוב בנויים ברובם בסגנון הבינלאומי המקובל בשכונה ומצופים באבן ירושלמית.

היסטוריה
--------

מקור שמו של הרחוב נובע ממיקומו על חלק מהדרך ההיסטורית שבין שער יפו שבעיר העתיקה בירושלים אל דרום שפלת החוף הכוללת את העיר עזה. זאת בדומה לרחוב יפו הבנוי על חלק מהדרך שבין שער יפו לעיר יפו, לדרך שכם המובילה לשכם, לדרך חברון המובילה לחברון ולדרך יריחו המובילה ליריחו.

מרכז העסקים השוקק של הרחוב הוא הצומת עזה-בנימין מטודלה-האר"י, בתקופת המנדט הבריטי שכנו במקום זה אורוות הצבא ושטח אימון ולכן נקרא "מגרש הסוסים", לאחר מכן שימש השטח הפתוח לפעילות תנועות נוער. באמצע הדרך בין צומת זה וצומת רחוב טשרניחובסקי דהיום שכנה בתקופת המנדט כלביית משטרת המנדט ולכן נקראה "חורשת הכלבים", כיום נמצא במקום זה גן ציבורי סמוך לרחוב התיבונים, הבתים הבנויים בקטע זה, שכתובתם היא ברחוב עזה, מופרדים משאר הרחוב במקטע דמוי פרסה.

הרחוב מסתיים בצומת גדול (עזה-הרצוג-טשרניחובסקי-הזז) בשולי עמק המצלבה. בנקודה זו ניצבת עמדת משמר בריטית מבטון, "פילבוקס".

כמו מרבית תושבי רחביה, במשך תקופה ארוכה גם תושבי רחוב זה היו אמידים וחלק נכבד מהם היה ממוצא יהודי-גרמני. הרחוב אף כונה על ידם בשם "גאזה-שטראסה". באמצע רחוב זה נמצא ביתו הפרטי של ראש הממשלה בנימין נתניהו, וסמוך למעלה הרחוב שוכן גם מעונו הרשמי של ראש הממשלה. סמוך למעון הרשמי, במעלה הרחוב ובכיכר פריז

במפגש הרחובות עזה וברלין (הקרוי על שם הרב חיים ברלין) שכנה החומוסייה "בין עזה לברלין", שם המשקף את מיקומה המקורי של החומוסייה.

בית הקפה, קפה עזה, הנמצא במרכז הרחוב נקרא כיום קפה יהושע.

בעת האינתיפאדה השנייה היה רחוב עזה פעמיים זירה לפיגועי התאבדות קשים. במרץ 2002 התבצע בבית הקפה "מומנט" שברחוב פיגוע התאבדות שבו נהרגו 11 בני אדם. בינואר 2004 התרחש פיגוע התאבדות נוסף באוטובוס קו 19 בעת שעבר ברחוב עזה, וגם בפיגוע זה נהרגו 11 אנשים.

  

בעקבות מלחמת חרבות ברזל עלתה דרישה להחליף את שם הרחוב

קישורים חיצוניים
----------------

* רחוב עזה הפך לאלחוטי, "ירושלים ברשת", 2005
* חגית אברון, ‏בלדה לרחוב ירושלמי, באתר גלובס, 30 ביולי 2009
* דוד קרויאנקר, שלאף-שטונדה בגאזה-שטראסה, באתר הארץ

הערות שוליים
------------

1. ↑  אפרת וייס ואבישי בן חיים, 11 הרוגים בפיגוע בבית קפה בירושלים, באתר ynet, 10 במרץ 2002
2. ↑  Rafi Gamish, השיח ברשת: האם צריך להחליף את השם של רחוב עזה? | כל העיר, באתר כל העיר ירושלים, ‏2023-10-11
**אינגר אלין קריסטינה איוורסדאטר אוטסי** (בנורווגית: **Inger Elin Utsi**; נולדה ב-1975) היא פוליטיקאית ושחקנית נורווגית-סאמית שהופיעה במספר סרטים.

אוטסי גדלה בקאוטוקיינו ומתגוררת באלטה שבנורווגיה. היא עובדת באוניברסיטת טרומסה, ועסקה בעבר בעיתונאות.

כשחקנית, היו לה תפקידים בסרטים *Pathfinder* מ-1987 ו-*The Kautokeino Rebellion* מ-2008. היא גם הופיעה בסדרת הטלוויזיה *Hjerterått*, ששודרה בתחנה הנורווגית NRK Super ב-2013.

היא נבחרה לפרלמנט הסאמי של נורווגיה ב-2013, כשייצגה את המחוז האלקטורלי נורדרה עבור מפלגת האגודה הנורווגית-סאמית. היא נבחרה כחברה מחליפה של סילייה קארינה מוטקה כאשר מוטקה נבחרה למועצה המבצעת של הפרלמנט הסאמי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אינגר אלין אוטסי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Carl-Gøran Larsson, Disse trer inn i Sametinget, NRK, ‏2013-10-16 (ב־)
2. 1 2 3  Eilif Andreas Aslaksen, Spilt i to filmer - blir politiker, NRK, ‏2013-03-21 (ב־)
3. ↑  NRK, Inger Elin Kristina Utsi, NSR, NRK, ‏2013-10-17 (ב־)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 3003331
* VIAF: 133145970325932252488
* WorldCat (עם VIAF): 133145970325932252488

 |
הרב אפרים אנקאווא
הרב **אפרים שלום אנקאווא** (ה'תרמ"ו, 1886 - ט"ז אדר א' ה'תשכ"ה, 1965) היה פוסק הלכה, דיין במרקש, ולאחר מכן אב בית הדין ורבה של אוז'דא במאה העשרים.

קורותיו
-------

נולד בסאלי לאביו רבי אליהו שהיה ראש השוחטים בעיר. בגיל שבע התייתם מאביו, ואחיו הרב יצחק לקח עליו חסות. למד אצל דודו הרב רפאל אנקווה ואצל הרב אפרים פרץ. נשא את אישטרילייא לבית משפחת נאהורי, לימים סחר בבדים ורהיטים, תוך הקדשת מספר שעות ללימוד תורה. לאחר תקופה ממשוכת, פשט את הרגל, ושב ללימודים מלאים בישיבת דודו בכדי להשתלם ברבנות והדיינות.

בשנת ה'תש"א, בעקבות התמנותו של הרב חיים דוד סירירו לאב בית דין מוגאדור, ששימש עד אז כדיין במרקש, התמנה הרב אפרים לדיין שלישי במרקש לצד הרב משה זריהן ורבי מרדכי קורקוס. בשבתו בבית הדין קיבל על עצמו את תפקיד עריכת פסקי הדין. בתקופה זו התיידד במיוחד עם רבי ידידיה מונסונייגו רבה של פאס, ועם הרב שלום משאש.

בשנת ה'תש"ט, הוצע לו לכהן כאב בית הדין ורבה של אוז'דא לאחר פטירתו של רבי שלמה הכהן אצבאן, והלה נעתר לבקשתם חרף הפצרת חביריו הדיינים במרקש להישאר. הוא נימק את עזיבתו משתי סיבות: א. העיר אוז'דא סמוכה לתלמסאן, מקום מושבו של ראש משפחתם רבי אפרים אנקאווא. ב. החיסרון במנהיג רוחני היה גדול יותר באוז'דא מאשר מרקש. באוז'דא תיקן תקנות חדשות לחיזוק הדת ולטובת הקהילה. הרב אפרים כיהן כאב בית הדין של העיר לצד חביריו רבי שלמה הכהן אזאגורי, רבי ציון אבן דנאן, ורבי משה מרצייאנו. כשנפטר הרב דוד הכהן סקאלי בכ"ד אייר תש"ט, נסעו חברי בית הדין לאוראן להשתתף בלווייתו. התכתב בהלכה עם רבי משה עטייא.

הרב אפרים השתתף בכנסי מועצת הרבנים של מרוקו והצעותיו התקבלו במועצה.

בשנת ה'תשט"ו עלה לארץ ישראל. בהגיעו לנמל חיפה רצו שליחי הרבנות והסוכנות למנותו לרבה של מחוז הגליל, ורצו לשכנו בחצור הגלילית, אולם רבי אפרים סירב, ורצה לגור בירושלים. מיד עם בואו לירושלים, ביקר אצל הרב יצחק נסים, שנתן לו את דירתו האישית שהתגורר בה לפני שהתמנה לראשון לציון. בדירה זו התתגורר רבי אפרים עד לפטירתו.

בשבתו בירושלים, קבע את לימודו בישיבת 'זכור לאברהם' לצד ידידיו הרב יוסף שלוש והרב יעקב הכהן. התיידד גם עם רבי סלמן מוצפי. הרב מרדכי אליהו בהיותו דיין בבאר שבע, היה דן עם רבי אפרים מדי יום שישי בדיוני הלכה של בית הדין.

נפטר בליל ט"ז אדר א' תשכ"ה בירושלים. לווייתו יצאה מישיבת פורת יוסף. הספידוהו הרב עובדיה הדאיה, הרב יהודה צדקה, והרב נסים עזראן. נספד גם במרוקו על ידי הרב שלמה הכהן אזאגורי.

הרב הותיר שלשה בנים ושלוש בנות.

חיבורו
------

* **ישועות אשא -** מקבץ מכתביו ובו חידושים על התורה וש"ס, ופסקי דין, ירושלים תשע"ג.

לקריאה נוספת
------------

* **הקדמה ומבוא לספר 'ישועות אשא' -** מאת הרב עמרם חיים אנקאווא, תשע"ג.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ע"פ רשימת כתב ידו של רבי אפרים. ראו הקדמת מכון אהבת שלום לספר 'תועפות רא"ם' עמ' 18.
2. ↑  מפנקס פסקי הדין של מראכש, עולה שרבי אפרים שלום החל את תפקידו במהלך שנת תש"א. עד לתחילת שנה זו, כיהן רבי חיים דוד סירירו בתפקיד. ראו 'מראקש וחכמיה' חלק א' עמ' 661.
3. 1 2 3  ראו 'וייקץ שלמה' דרוש סז להספד, עמ' קעב.
4. ↑  ראו: מלכי רבנן ח"ב בערכו (בתוך: תקנות חכמי מכנאס עמ' תרכה).
5. ↑  ראו 'עיר הכהנים דבדו' עמ' 51.
6. ↑  ראו שו"ת מעט מים יו"ד סימן א.
7. ↑  ראו לדוגמה: 'המשפט העברי בקהילות מרוקו', עמ' 361.
8. 1 2  ראו 'וייקץ שלמה' דרוש מה להספד.
**איי אמוואג'** (בערבית: **جزر أمواج**; בתעתיק מדויק: **ג'זר אמואג'**) הם ארכיפלג איים מלאכותיים, הממוקמים במפרץ הפרסי מצפון לבחריין ליד חופי העיר מוחארק. הם שוכנים 10.5 ק"מ צפונית מערבית לעיר הבירה מנאמה.

גאוגרפיה
--------

שטחם של האיים הוא 4.31 קמ"ר.

האיים נוצרו על ידי אחזור קרקע של מים רדודים יחסית, צפון-מערבית לאי מוחארק, האי הצפוני ביותר בבחריין.

בשנת 2000 תוכנן לראשונה פרויקט חלוצי אשר יציע בעלות של 100% בעלות קרקעית לזרים שגרים בבחריין, וכך נוצרה התוכנית לבניית האיים. התוכנית כללה גם את הגדלת הרכוש על קו המים, שנמצא בכמות קטנה בממלכה. הפרויקט פותח על ידי חברת אואזיס לפיתוח נדל"ן בעלות של 1.5 מיליארד דולר. בשנת 2002, יצא לדרך פרויקט בניית האיים. שלב הבנייה הראשון הושלם ב-2003. השני, שבו סיסקו מערכות ואורקל החלו להניח סיבי תקשורת באי, ב-2004. בשנת 2016 הושלמו בנייתן של תשתיות כמו חשמל, כבישים, מים, מערכות ביוב ותקשורת והמקום הוכשר למגורים.

במהלך העשור האחרון נפתחו באי גם סדרה של מלונות כמו מלון ארט רוטנה, מלון "דה גרוב", מלון סוויטות מרשת רמדה, "דה סי לופט" ומלון "דה דרגון".

סביב הארכיפלג, נבנו שוניות מלאכותיות שנועדו לספוג 60% מעוצמת הגלים על מנת להקטין את הסיכון לשחיקה.

תיאור
-----

מבחינה הנדסית האיים הציגו מספר טכנולוגיות חדשניות לאזור, כמו צינורות גאוטקסטיל לשלב אחזור האדמה, ביוב ואקום וטכנולוגיית "עיר חכמה" עם סיבים אופטיים, יחד עם דברים נוספים. האי כולל מבני מגורים, מסחר (בבנייה לגובה), מלונאות וקמעונאות, יחד עם מרינה עגולה בקוטר 240 מטר, עם מעל ל-140 מרצפים.

תחבורה
------

איי אמוואג' מחוברים לאי מוחארק באמצעות שני כבישים, כל אחד באורך של כקילומטר אחד. המרחק בין האי החדש לנמל התעופה הבינלאומי של בחריין הוא 4.5 ק"מ.

גלריית תמונות
-------------

* התוכנית לאיי אמוואג'התוכנית לאיי אמוואג'
* נוף אווירי של איי אמוואג' ומוחארק במבט דרומה.נוף אווירי של איי אמוואג' ומוחארק במבט דרומה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איי אמוואג'** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של איי אמוואג'

הערות שוליים
------------

1. ↑  פיתוח איי אמוואג'
2. ↑  Amwaj Islands |, amwaj.bh
3. ↑  חלקות למכירה
4. ↑  Amwaj Islands Project, Muharraq - Verdict Designbuild, www.designbuild-network.com (באנגלית בריטית)
סטין אנדרסן בילה
**סטין אנדרסן בילה** (בדנית: **Steen Andersen Bille**;‏ 22 באוגוסט 1751 - 15 באפריל 1833) היה אדמירל בחיל הים הדני.

סטין בילה נולד ב-22 באוגוסט 1751 בדנמרק-נורווגיה למשפחת אצולה. למרות שהיה חולני מטבעו התגייס כבר בגיל 11 לחיל הים ושרת באונייה "אריות נורווגיים" כצוער תחת פיקודו של אביו. 

לאחר שנתיים של שירות בקולוניות דניות ליד הודו קיבל פיקוד על ספינה מסחרית בשם קופנהגן. במהלך מסע שלו לאסיה נהרגו 12 מאנשי הצוות במחלת הצפדינה. לאחר מכן בגלל בריאותו הלקויה יצא לנופש בגרמניה וערך טיול לצרפת. 

ב-2 באפריל 1801 במהלך המלחמות הנפוליאוניות התקיף הצי הבריטי תחת פיקודם של לורד הוריישו נלסון וסר הייד פארקר את הצי המלכותי הדני ליד קופנהגן. הבריטים חששו מכך שרוסיה, שוודיה, ופרוסיה יחד עם דנמרק ארגנו ברית נייטרלית. הבריטים חששו שהצעד הזה מופנה כנגדם ולכן החליטו לתקוף את הצי הדני שהיווה את האיום הימי העיקרי מבין הציים הנייטרלים. התוכנית הבריטית הייתה להכריח את דנמרק לפרוש מהברית לפני שיפשיר הקרח שיתן לצי הרוסי להצטרף למערכה. הצי השוודי היה רחוק מדי הפרוסי קטן מדי והצי הצרפתי הושמד כמעט לגמרי בקרב הנילוס.

ההיערכות הדנית הייתה טובה. על הכוחות הדניים פיקד אולפרט פישר ובילה שימש כסגנו. בילה עצמו פיקד על ארבע ספינות קרב ופריגטה אחת. אולם הצי הבריטי הנחיל לצי הדני תבוסה קשה מה שלא פגע בבילה שהוכתר כגיבור.

את שארית חייו הקדיש בילה לארגון מחדש של הצי הדני-נורווגי הוא נפטר ב-15 באפריל 1833.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטין אנדרסן בילה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 8481147425870945040000
* WorldCat: viaf-8481147425870945040000

 |