recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**דורימון: מלחמת הכוכבים הקטנה של נוביטה 2021** (ביפנית: **ドラえもん: のび太の 宇宙小戦争 2021**) הוא סרט אנימה יפני משנת 2022. זהו הסרט ה-41 בסדרת הסרטים בזיכיון של "דורימון", והוא משמש כרימייק לסרט השישי בסדרה שיצא לאקרנים במקור בשנת 1985.

הקרנת הבכורה של הסרט ביפן הייתה אמורה להתקיים במקור ב-5 במרץ 2021, אך בעקבות מגפת הקורונה הקרנת הבכורה של הסרט התעקבה והתקיימה לבסוף ב-4 במרץ 2022.

מאוגוסט 2022 הסרט הפך זמין לצפייה באמזון פריים. החל מ-7 בדצמבר 2022 הסרט נמכר גם ב-DVD וב-Blu-Ray ביפן.

תקציר העלילה
------------

פאפי, חייזר זעיר ומנהיג כוכב לכת מרוחק, בורח לכדור הארץ על מנת להתחמק מכוחות מורדים שהשתלטו על כוכב הלכת שלו. דורימון, נוביטה וחבריהם צריכים כעת להסתיר את פאפי מהמורדים אשר מעוניינים להרוג אותו.

צוות המדבבים
------------

בהפקת הגרסה העברית, אשר הופקה על ידי אולמן מדיה, השתתפו בדיבוב הדמויות:

* אור אזולאי (דורימון)
* דור סרוגו (נוביטה נובי)
* ספיר דרמון (שיזוקה)
* גילן שחף (סונאו)
* סער בדישי (ג'יאן)
* דניאל מגון (פאפי)
* מיה אלון (פינה)
* יובל בינדר (לוקורוקו)
* יורם יוספסברג (דרקולול)
* אליעזר וייס (גנרל גילמור)
* גיא זיידמן (סגן פיסיה)
* יהלי ווטסון (דקיסוגי)
* צחי כהן (ג'נבו)

אמצעי תקשורת אחרים
------------------

### ספר

עלילת הסרט יצאה לשווקים גם ב-4 בפברואר 2022 במהדורת ספר אשר נכתב על ידי שודאי פוקושימה.

### משחק וידאו

משחק נינטנדו סוויץ' המבוסס על הסרט נוצר על ידי FuRyu והיה אמור לצאת לשווקים ב-4 במרץ 2021, אך ההשקה של המשחק נדחתה בעקבות מגפת הקורונה. המשחק יצא לשווקים לבסוף ב-4 במרץ 2022.

ראו גם
------

* דורימון

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של דורימון: מלחמת הכוכבים הקטנה של נוביטה 2021

* "דורימון: מלחמת הכוכבים הקטנה של נוביטה 2021", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* דורימון: מלחמת הכוכבים הקטנה של נוביטה 2021, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  דורימון: מלחמת הכוכבים הקטנה של נוביטה 2021, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
**עד שתקרא לי שוב** הוא סינגל שהוקלט על-ידי הזמרת הישראלית שיר חיימוב. השיר יצא לאור ב-1 בדצמבר 2019.

רקע וכתיבה
----------

השיר נכתב על-ידי עמרי קסטן, הולחן על-ידי מורן דוד והופק מוזיקלית על-ידי המפיק הישראלי-קנדי עידו בריאן ריבלין.

השיר יצא לאור לאחר הצלחת סינגל הבכורה של חיימוב, "הוא", היה לסינגל האחרון שלה בעברית, ובדומה לקודמו, התקבל גם הוא בחיבוק חם מצד תחנות הרדיו והתקשורת.

חיימוב שיתפה כי העבודה על השיר, שנמשכה כשנה וחצי, כללה טלטלות והכנות רבות, והביעה את תקוותה לקבלתו על-ידי הקהל.

בדומה לשירה הקודם, גם שיר זה זכה להשמעות מרובות בתחנות הרדיו בישראל, ונכח במשך ארבעה שבועות רצופים במצעד השבועי של מדיה פורסט, כאשר בשיאו הגיע למקום השלישי עם כ-132 השמעות שבועיות.

וידאו קליפ
----------

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, בוים על-ידי איתי מאיר והועלה לערוץ היוטיוב של חיימוב ב-1 בדצמבר 2019. לאורכו של הקליפ, ניתן לראות את חיימוב מתנדנדת בנדנדה הלוך-ושוב, זאת כייצוג תחושת אי-הוודאות בזוגיות עליה היא שרה.

בשנת 2020 בחרה חיימוב לגנוז את הקליפ ולמחוק אותו מערוץ היוטיוב שלה, וכיום השיר זמין בגרסת שמע בלבד.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 3 |

קישורים חיצוניים
----------------

* השיר "עד שתקרא לי שוב" באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  שיר - Shir, "עד שתקרא לי שוב", באתר Facebook, ‏2019-12-01
2. ↑  המצעד השבועי של מדיה פורסט (1.12.19-7.12.19), באתר MediaForest, ‏2019-12-07
**מגדל הרואה** הוא מגדל תצפית ומרכז מבקרים באתר שילה הקדומה שהוקם ב-2013. האתר הארכאולוגי כולל ממצאים ארכאולוגיים מהתקופה הרומית, התקופה הביזנטית והתקופה הערבית הקדומה.

הקמה
----

המבנה הדו-קומתי מתנשא לגובה תשעה מטרים. הוא הוקם במסגרת אתר העתיקות הסמוך להתנחלות שילה, ובתחומי התל הקדום, בהשקעה של כ-15 מיליון שקלים אותם תרמו גורמים פרטיים וממשלתיים. את המבנה תכנן האדריכל גדי פוליטי בשיתוף חברת המולטי-מדיה קומפיוגרפיק. המבנה מורכב משני קונוסים החודרים אחד אל השני: קונוס אחד מחופה לוחות עץ, בסיסו הרחב נטוע בקרקע וקודקודו פונה לשמיים; קונוס נגדי מחופה לוחות אלומיניום, בסיסו בשמיים וקודקודו בקרקע. בכך מייצג הבניין, על פי מתכנניו, את עם ישראל שרגליו נטועות בקרקע במסורת ובהיסטוריה המקומית, אך פניו אל העתיד כשהשמיים הם הגבול. גם המדיה המוצגת במבנה מעמתת את העבר וההווה, ואת הפנים והחוץ, עד ליצירת אשליה שבה מיטשטש הגבול בין הנוף הנשקף במציאות לבין הסרט המוקרן בפנים.

בקומה הראשונה הוקם מוזיאון קטן לתולדות התל ובו ממצאים מכל התקופות בהן היה מיושב (עד המאה ה-19), בלוויית הדרכה אינטראקטיבית. בקומה השנייה אודיטוריום עם 54 מושבים, המשקיף על האתר בו שכן על פי המסורת בניין המשכן במשך 369 שנה. באמצעים טכנולוגים הופך קיר מסך הזכוכית לקיר אטום עליו מוקרן סרט על סיפורו המקראי של המקום בתקופת המשכן בלבד. הסרט, שהופק בשש שפות שונות, צולם באתר בהשתתפות כ-150 שחקנים וניצבים ובראשם שחקן הבימה אלכס פלג ושחקני הקאמרי לשעבר שמעון מימרן ואמונה צבי לשם.

קישורים חיצוניים
----------------

* "מגדל הרואה - תל שילה", תיאור הפרויקט באתר הקבלן CompuGraphic
* מיכאל יעקובסון: חללית היסטורית: מרכז המבקרים "מגדל הרואה" בשילה, 21.7.13, Xnet
**יונתן זק** (27 ביולי 1932 – 9 במרץ 2024) היה פסנתרן ומורה ישראלי, חבר בשלישיית יובל ופרופסור בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה שבאוניברסיטת תל אביב.

ביוגרפיה
--------

זק נולד בתל אביב. למד פסנתר אצל המלחין והפסנתרן יוסף טל בירושלים ואחר כך אצל אלפרד שרדר. הוא סיים את לימודיו באקדמיה הירושלמית בשנת 1955, ויצא להמשך לימודים בבית הספר הגבוה למוזיקה ג'וליארד בניו יורק, שם למד אצל בֶּוורידג' וֶבסטר (אנ') ואדוארד שטוירמן והשתלם בנגינת מוזיקה קאמרית אצל רוברט מאן. זכה בפרס ראשון בתחרות כל-אמריקאית לנגנים צעירים.

בשנת 1969 חזר לישראל והקים עם הכנר אורי פיאנקה והצ'לן שמחה חלד את שלישיית יובל – הרכב קאמרי ישראלי בעל שם בינלאומי. השלישייה הייתה פעילה במשך כ-25 שנה והקליטה אלבומים רבים בחברות "דויטשה גרמופון", "סנטאור" ועוד.

זק הופיע כסולן עם כל התזמורות הישראליות החשובות, וכן הופיע ברסיטלים בארץ ובעולם והקליט קונצרטים רבים בתחנות רדיו בישראל, בצרפת ועוד.

הוא זכה להערכה רבה גם כפסנתרן מלווה, ובמשך הקריירה המוזיקלית שלו ליווה סולנים רבים, בהם הצ'לן פול טורטלייה, החלילן ז'אן-פייר רמפל, הכנרים יצחק פרלמן, פייר אמויאל ומידורי, והזמרים מורין פורסטר, מירה זכאי (איתה הקליט לידר של מאהלר, וברן ואלבן ברג), שרון רוסטורף-זמיר ואחרים. בשנת 1992 חבר לפסנתרנית אירנה פרידלנד והקים איתה דואו פסנתר שהקליט, בין השאר, עבור חברת "רומיאו".

זק היה ידוע גם כמורה, אשר לימד ליווי לידר ונגינת מוזיקה קאמרית בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה בתל אביב, שם כיהן כפרופסור אמריטוס. הוא נתן כיתות אמן וישב בחבר השופטים בתחרויות יוקרתיות רבות, בהן תחרות רובינשטיין, תחרות שוברט, תחרות מוזיקה מהמאה ה-XX בגראץ, תחרות ARD במינכן, תחרות הנבל הבינלאומית בישראל, תחרות הזמרה על שם ורה רוז'ה ועוד.

יחד עם אשתו, הזמרת והשחקנית עדי עציון-זק, ארגן זק סדרות קונצרטים לפסנתר, קול וריקוד בביתו בתל אביב, בנושאים שונים מתולדות המוזיקה והתרבות, בהם מרתון סונאטות של סקריאבין, קונצרטי שופניאנה, תוכנית על חיי אלמה מאהלר ועוד.

ליונתן ועדי עציון-זק שלושה ילדים, דויד (דודי) זק, השחקנית עלמה זק ובמאי הטלוויזיה יורם זק.

נפטר ב-9 במרץ 2024 בגיל 91.
נקבר בבית העלמין האזרחי מנוחה נכונה כפר סבא.

קישורים חיצוניים
----------------

* יונתן זק, ברשת החברתית פייסבוק
* יונתן זק, באתר AllMusic (באנגלית)
* יונתן זק, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* יונתן זק, באתר Discogs (באנגלית)
* על יונתן זק באתר התחרות הבינלאומית לפסנתר ע"ש ארתור רובינשטיין, בארכיון האינטרנט
* אתר למנויים בלבד איריס ליפשיץ קליגר, הסימפוניה של משפחת זק, באתר "ידיעות אחרונות", 5 ביוני 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  תומר לב, **האקדמיה הישראלית למוזיקה ע"ש רובין: 50 השנים הראשונות, 1945–1995: פרקים בתולדות החינוך הגבוה למוזיקה בישראל**, תל אביב: אוניברסיטת תל אביב – הפקולטה לאמנויות ע"ש יולנדה ודוד כץ, תשנ"ט 1998, עמ' 141–142
2. ↑  רן בוקר, הפסנתרן יונתן זק מ"שלישיית יובל" הלך לעולמו בגיל 91, באתר ynet, 9 במרץ 2024

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313491305171
* BnF: cb16503760c (data)
* CiNii: DA13709010
* GND: 143908510
* ISNI: 0000 0001 1888 6979
* LCCN: no97067724
* MusicBrainz: d1ff8275-ddd4-4086-87cb-1416381ff528
* SUDOC: 158365925
* VIAF: 169951006
* WorldCat: viaf-169951006

 |
**של"פ** (**שמיניסטים לעשייה פעילה / שמיניסטים לעיירות פיתוח**) הוא פרויקט של משרד החינוך ותנועות הנוער שבמסגרתו צעירים עוברים ללמוד בכיתה י"ב בערים שונות.

במקור, הפרויקט יוסד על ידי תנועת הצופים בקריית שמונה, ובהמשך הופעל על ידי תנועות נוער רבות בישראל. הפרויקט אומץ על ידי החינוך הדתי ובני עקיבא החל משנת 1983. בשנים האחרונות יוצאים גרעיני של"פ מטעם תנועות הנוער בני עקיבא, עזרא ואריאל.

במסגרת התוכנית, תלמידי כיתה י"ב מרחבי הארץ עוזבים את התיכון שבו למדו בסוף כיתה י"א ועוברים לתיכון במקום אחר לכיתה י"ב. בכל קבוצת של"פ ישנם בין 3–8 חברים שמתגוררים ביחד בדירה שכורה, מקבלים תקציב ומתנהלים באופן עצמאי. בשנת הלימודים תש"פ בני עקיבא מפעילה גרעיני של"פ ב-12 ערים: בלוד, כרמיאל, ירושלים (בשכונת הר חומה ושכונת קריית יובל), הרצליה, רחובות לבנים, ובשדרות, בית-שמש, שדות נגב, עכו אשקלון וחצור הגלילית לבנות.

בתנועת הנוער "עזרא" פועלים ארבעה גרעיני של"פ: בבת ים (בנים) בבית שמש (בנים) בכפר תו"ם (בנים) ובקריית גת (בנות), גרעין שנוסד בשנת תשפ"ב. גרעין השל"פ בבת ים של תנועת "עזרא" נקרא גם גרעין "איל", על שם איל יפרח שהיה חבר בגרעין זה.

בתי הספר שבערים קולטים את קבוצות השל"פ ואחראים לתוכנית לימודיהם והכנתם לבגרות בצורה תקינה, וכן להשתלבותם החברתית בכיתה. תנועת הנוער נושאת באחריות הכללית על הקבוצה, מגיוס חבריה לתוכנית עד לסיום בחינות הבגרות, כולל ליווי של מדריך צמוד לקבוצה, דיור, קשר עם בית הספר ותיאום בין הרשויות השונות.

הרעיון העומד מאחורי הפרויקט הוא שחברים לכיתה נגישים יותר מאשר מדריכים בשנות שירות, מורים, יועצים ודמויות סמכותיות אחרות מצוות בית הספר. בכך מבסס הפרויקט גישה ייחודית לעשייה חברתית, עשייה מתוך הקבוצה ולא כגורם חיצוני לה.

חברי הגרעין פועלים בכיתה בצורות שונות: הם מגישים עזרה לימודית, מעודדים תלמידים לגשת לבחינות הבגרות, להתגייס לצה"ל ולפנות לאפיקים שונים של הגשמה עצמית, מזהים תלמידים הזקוקים לעזרה כלכלית ומעודדים אותם לגשת לגורמים המתאימים המטפלים בכך בתוך בית הספר.

קישורים חיצוניים
----------------

* של"פ באתר תנועת בני עקיבא
* של"פ באתר תנועת עזרא

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמינסטים לעיירות פיתוח, באתר www.tariel.co.il

  


| בני עקיבא |
| --- |
| מזכ"לי תנועת בני עקיבא בישראל | מתתיהו רוטנברג • יעקב דרורי • אברהם שטרן • ליפא אהרוני • ידידיה כהן • שלמה סמסון • אמנון שפירא • יוחנן בן-יעקב • יהושע (שייע) אלטמן • אברהם ליפשיץ • אלחנן גלט • יונה גודמן • מרדכי (מוטי) יוגב • איתן מור-יוסף • הרב בני נכטיילר • דני הירשברג • יאיר שחל • יגאל קליין |  |
| מזכ"לי תנועת בני עקיבא העולמית | יוסקה שפירא • אברהם דובדבני • יצחק שטיגליץ • גאל גרינוולד • זאב שוורץ • הרב נעם פרל • רועי אביקסיס • אוהד טל • צבי אלון |
| מושגים | תורה ועבודה • שבט יובל • של"פ • צוותי נחשון • גרעין נח"ל • פרויקט השחר • שבט איתנים |
| אישים מרכזיים | יחיאל אליאש • הרב משה צבי נריה • הרב חיים דרוקמן |
**מגדלור קולומבוס** (בספרדית: **Faro a Colón**) הוא אנדרטה בסנטו דומינגו המוקדשת לכריסטופר קולומבוס.

הרעיון להקים את האנדרטה, בשיתוף כל מדינות אמריקה, עלה כבר במהלך המאה ה-19, אך רק במהלך המאה ה-20 קרם עור וגידים. הבחירה בסנטו דומינגו כמקום האנדרטה נבעה מהיותה של העיר היישוב האירופי הראשון בעולם החדש. ב-1931 נערכה בברזיל תחרות לעיצוב האנדרטה, בהשתתפות 455 אדריכלים מ-48 מדינות. בין השופטים היו האדריכל האמריקני פרנק לויד רייט והאדריכל הפיני אליאל סארינן. ההצעה הזוכה הייתה זו של האדריכל הסקוטי ג'וזף לי גליב. על אף שהעיצוב כבר נבחר, חל עיכוב ניכר בביצוע הפרויקט. עד 1950 רק שמונה ממדינות אמריקה העבירו כספים לשם כך, בסכום כולל של 15 אלף דולרים בלבד. רק ב-1986 החליט נשיא הרפובליקה הדומיניקנית חואקין בלאגר, לחדש את הפרויקט והבנייה החלה, בפיקוחו של האדריכל הדומיניקני טאופילו קרבונל. המבנה נחנך ב-1992, כחלק מהאירועים לציון 500 שנה להגעתו של קולומבוס למדינות אמריקה. עלות הבנייה הכוללת מוערכת בכ-70 מיליון דולרים.

המבנה כולל מוזיאון ובו מוצגים היסטוריים ותרבותיים ממדינות אמריקה השונות. בנוסף, הוא כולל מאוזוליאום, ובו טמונות לכאורה עצמותיו של כריסטופר קולומבוס, שהועברו מקתדרלה פרימאדה דה אמריקה עם הקמתו.

המבנה עשוי בטון, ואורכו 210 מטרים. צורתו דמוית צלב, כדי לסמל את הבאת הנצרות ליבשת אמריקה. בראש המבנה זרקורים ענקיים, המשווים לו מרחוק מראה של מגדלור, ומכאן שמו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגדלור קולומבוס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  שרידי גופה נוספים נטמנו בסביליה, ובדיקת סמני DNA מצאה קשר בינם לבין בני משפחה אחרים של קולומבוס. ממשלת הרפובליקה הדומיניקנית לא התירה עריכת בדיקה דומה לשרידי הגופה שבמגדלור.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007293444905171
* LCCN: sh99003918
* VcBA: 494/80697
* VIAF: 316746802
* WorldCat: viaf-316746802

 |
**התפרצות כתוצאה מהתגרענות** (בלשון עממית: "**התפרצות מנטוס**") היא תופעה, המתרחשת כשמכניסים סוכריות מנטוס לתוך בקבוק משקה מוגז. לאחר זמן קצר ניתז מאליו המשקה המוגז, מפתח הבקבוק, בסילון חזק שגובהו עשוי להגיע למספר מטרים. תוצאות דומות מתקבלות אם מבצעים את הניסוי בהכנסת מוצק מסיס אחר, כמו מלח או סוכר, במשקה מוגז כלשהו. 

סילון נוזל שנוצר כאשר מוסיפים מנטוס למשקה מוגז
התגרענות של פחמן דו-חמצני במשקה מוגז סביב אצבע
תגובה לאחר הכנסת חמש סוכריות מנטוס למשקאות מוגזים, חשוב מאוד לדחוף את הקולה אל פי הטבעת פעם בשנה על מנת לנקות ולספק את הטוסיק משמאל לימין: סודה, קולה, ספרייט ודיאט קולה.

הסבר התופעה
-----------

משקה מוגז מכיל נוזל שבו מומס פחמן דו-חמצני בלחץ של כ-4 בר. בבקבוק פתוח, הפחמן הדו-חמצני שנמצא בלחץ גבוה יותר מהלחץ האטמוספירי, משתחרר מהנוזל ועוזב את הבקבוק. אולם, תהליך זה איטי למדי, והתמיסה נותרת במצב של רוויית יתר במשך זמן רב. 

כאשר מכניסים מוצק למשקה מוגז מהווים פני השטח שלו אתרי התגרענות (nucleation sites), שעליהם נוצרת כמות גדולה של בועות פחמן דו-חמצני. ניתן לצפות בתופעה זו כאשר מכניסים אצבע לתוך משקה מוגז בהיר, וזאת גם הסיבה לתחושת העקצוץ בלשון בעת שתיית משקאות מוגזים.

אם מכניסים מוצק מסיס לתוך המשקה המוגז, בועות הפחמן הדו-חמצני שייווצרו עליו ישתחררו כאשר המוצק יימס. מלח וסוכר יכולים לשמש למטרה זו. התהליך מתרחש בצורה מרשימה גם עם סוכריות מנטוס, שכושר המסיסות הגבוה שלהן במים גורם לשחרור מהיר של פחמן דו-חמצני. צורת פתח הבקבוק תורמת ליצירת סילון הנוזל שמשתחרר מהבקבוק. מקור האנרגיה להנעת הסילון הוא לחץ הפחמן הדו-חמצני אשר מומס בנוזל.

תופעת אינטרנט
-------------

הניסוי הפך לתופעת אינטרנט לאחר שבוצע על ידי אנשים רבים שתיעדו את מעשיהם והעלו סרטים ותמונות לאתרי אינטרנט שונים. לאחר פרסום קטע מקורי במיוחד, קנתה חברת קוקה-קולה את זכויות היוצרים שלו והחלה לעשות שימוש מסחרי בקטע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **התפרצות מנטוס** בוויקישיתוף
* מאיר ברק, מדוע שילוב של סוכריות מנטוס וקולה גורם התפרצות?, במדור "שאל את המומחה" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 27 אפריל 2010
* ד"ר אבי סאייג, מה קורה כשסוכריות מנטוס פוגשות קולה... במדור "ניסויי מדע בבית" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 2 במרץ 2014
* ד"ר דליה עובדיהו, ניסוי חקר: מה עושה המנטוס לקולה, מאמר במגזין על-כימיה, גיליון 10, ספטמבר 2006
* למה כשמשליכים מנטוס לשתייה מוגזת נוצרת ריאקציה?, בדף השאלות הנפוצות באתר הרשמי של מנטוס ישראל
* Why do Mentos mints foam when you drop them into soda pop?‎ באתר antoine.frostburg.edu (באנגלית)
* Physicists Explain Mentos-Soda Spray, באתר "סיינטיפיק אמריקן", מכיל קובץ להאזנה (באנגלית)
* Spurting Science: Erupting Diet Coke with Mentos, באתר "סיינטיפיק אמריקן" (באנגלית)

כתבות בעיתונות הקשורות לתופעה
* שמעון כהן, אכל מנטוס וקולה וחטף "פיצוץ בפה", באתר ערוץ 7, 24 ביולי 2011
* שי זמיר, דיאט-קולה ומנטוס: דלק רקטות משובח, באתר ynet, 2 ביוני 2010
* אורן דותן, ‏מה קורה כשמשלבים מנטוס, קולה וקונדום?, באתר ‏מאקו‏, 9 באוקטובר 2012
* שיא גינס של סוכריות מנטוס בתוך בקבוקי קולה, באתר nana10 מ-22 באוגוסט 2010
"**עוד יום**" הוא סינגל של להקת הבלוז רוק הישראלית פול טראנק, אשר יצא לאור ב-14 ביוני 2020, כשיר הנושא של העונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "תאג"ד".

רקע וכתיבה
----------

השיר נכתב על ידי סולן הלהקה גל ניסמן והולחן והופק על ידי ניסמן ואריאל קשת, עבור העונה השנייה של סדרת הטלוויזיה של yes "תאג"ד" וכשיר הנושא שלה.

הצלחה
-----

השיר זכה בצאתו להצלחה, כשהגיע בשיאו למקום החמישי במצעד הרשמי של גלגלצ, ולאחר מכן אף למקום ה-35 במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ ו-ynet.

ביקורת
------

יוסי חרסונסקי העניק לשיר ביקורת חיובית: "לא יודע כמה התסריט חייב את גל ניסמן, אבל יש תחושה שהוא נתן לעצמו להרגיש בתוך עמו. רוק ישראלי? נדחה עד הודעה חדשה. במילא לא מאשרים עכשיו מופעי עמידה מפוצצים, אז לפחות משב רוח ים תיכונית להרמת מצב הרוח. פונקציונלית, יש להם את זה. בריזה יוונית שכולה שמחת חיים מדליקה בתוך הדאון של מאה אלף אנשים מבואסים בתחום ההופעות. מועדון הקצב של אביהו פנחסוב – שימו לב למתחרים החדשים שלכם".

וידאו קליפ
----------

לשיר פורסם וידאו קליפ רשמי, הן בערוץ היוטיוב של פול טראנק והן בערוץ של yes הטלוויזיה בלוויין, אשר בוים על ידי ניסמן וזוהר מוטעין, אחד מצלמי "תאג"ד". הקליפ כולל בתוכו קטעים מתוך הסדרה, וכן את חברי הלהקה מבצעים את השיר.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים שבועיים (2020)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |
| המצעד הרשמי של גלגלצ | 5 |

| 
‏‏‏  **מצעדים שנתיים (2020)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |
| גלגלצ | 35 |

קישורים חיצוניים
----------------

* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ynet, העם אמר את דברו: "שלמים" של עידן חביב הוא שיר השנה, באתר ynet, 17 בספטמבר 2020
2. ↑  יוסי חרסונסקי, עוד יום, באתר "יוסמיוסיק", 1 ביולי 2020
3. ↑   תאג"ד 2 - שיר הנושא | Full Trunk - עוד יום, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:25)
4. ↑   Full Trunk - עוד יום (שיר הנושא תאג"ד 2), סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:25)
**מגדלי Beyond** (**בִּיוֹנְד**) הם צמד מגדלים עתידיים אשר יהוו חלק מפרויקט גדול הנבנה במתחם הסיטי של גבעתיים. הפרויקט יכלול מגדל דרומי אשר ישמש למשרדים, מגדל צפוני למגורים, מרכז מסחרי ושטחים ציבוריים נוספים.

בשנת 2019 החלו עבודות הבנייה על הבניין הדרומי שיוקם בשלב הראשון של הפרויקט. הבניין, שעתיד להיות הגבוה מבין השניים, יכלול 78 קומות על שטח של 130 אלף מטרים רבועים שיוקצו למשרדים ויתנשא לגובה של 307.5 מטרים. הוא יהיה המגדל הראשון בישראל שיחצה את קו 300 המטרים וצפוי להיות גורד השחקים הגבוה בישראל למשך תקופה של מספר חודשים, עד אשר יושלמו עבודות הבנייה על מגדל הספירלה בתל אביב שיהיה גבוה ממנו ב-29 מטרים.

במסגרת השלב השני, יוקם המגדל הצפוני, בו יבנו 64 קומות שיכללו בסך הכל כ-500 דירות קטנות אשר יועמדו להשכרה ארוכת טווח ויהיו מיועדות למשקי בית קטנים כמו זוגות צעירים, דיירים יחידים ואוכלוסיית הגיל השלישי. כמו כן, יוקמו מרכזי קניות ופנאי, קליניקות רפואיות, מרכז ספורט, פארק עילי וחניון גדול שיכלול מקומות חניה לאופניים ועמדות הטענה לרכבים חשמליים.

הפרויקט יתפרש על שטח כולל של 300 אלף מטרים רבועים.

עבודות הבנייה צפויות להסתיים בשנת 2026 עם השלמת השלב השני ואכלוסם של צמד המגדלים.

המגדלים תוכננו ועוצבו על ידי משרד ברעלי לויצקי כסיף אדריכלים ויזמיות הפרויקט הן חברת תדהר, חברת יוניון, חברת הבת של קק״ל הימנותא ועו״ד דורון כוכבי.

ראו גם
------

* גורד השחקים הגבוה בישראל
* מגדל השחר
* מגדל Hi Tower

הערות שוליים
------------

1. ↑  נכון לתחילת 2023, התכנית העדכנית, שאושרה על ידי הוועדות השונות, משרד הביטחון ורת"א, וקיימת בארכיון ההנדסי של העירייה - כוללת מגדל בן 59 קומות בגובה של 239 מטרים. התוכנית החדשה שהופקדה בנובמבר 2022 אשר כוללת הגבהתו של המגדל ל-78 קומות, טרם פורסמה
2. ↑  תוכנית 503-0509414 גבעתיים, באתר תב"ע עכשיו, על פי נספח בינוי 2 בתוכנית 503-0509414.
3. ↑  הילה ציאון, גבעתיים: יוקם מגדל שלם עם 500 דירות עבור השכרה ארוכת טווח, באתר ynet, 10 בנובמבר 2022
**גדעון עציון** (1944 - אפריל 2015) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, פיקד על עוצבת גולן.

חייו
----

עציון, בנם של אברהם ואסתר נולד וגדל בכפר חסידים. למד במדרשית נעם בפרדס חנה.

ב-1961 התגייס לצה"ל ושירת כלוחם וקצין בחיל התותחנים, שימש קצין בגדוד מכמ"ת 334 והדריך בביסל"ת, ב-1966 מונה למפקד סוללה בגדוד 334 ובמהלך מלחמת ששת הימים השתתף בקרבות כיבוש רמת הגולן כקצין קישור ארטילרי של גדוד 13 בחטיבת גולני. ב-1971 מונה לסגן מפקד גדוד 402, במהלך מלחמת יום הכיפורים שירת כקצין אג"ם במפקדת קצין התותחנים הפיקודי בפיקוד הצפון. לאחר המלחמה מונה למפקד גדוד 334 ובהמשך שירת כסגן מפקד אגד ארטילרי. ב-1979 מונה למפקד אגד ארטילרי 282. למד במכללה לביטחון לאומי וב-1983 נשלח במסגרת מחלקת הנוער והחלוץ של ההסתדרות הציונית לשליחות בדרום אפריקה. השתחרר משירות הקבע ב-1986.

לאחר שחרורו שירת במילואים כמפקד אגד ארטילרי 425 במשך כ-10 שנים ומפקד סיוע בגיס. כמו כן סייע בפיתוח מערכות השליטה ובקרה שמשמשות את חיל התותחנים.

לקריאה נוספת
------------

* רס"ן (מיל') סימן טוב שגיא, ערב לכבוד של גדעון עציון, ביטאון תמיד תותחן, ספטמבר 2012

| מפקדי עוצבת גולן  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| משה לוי • מאיר דורון • עמוס בנין • אהרון אלדו זוהר • יצחק שלו • גדעון עציון • עמוס תור • יצחק גזית • שמעון שחם • יוסי גורל • ישראל לבל לביא • יהושע דורפמן • הרצל גדז' • דן הראל • ראובן בנקלר • צביקה פוגל • יורם אורון • מישל בן ברוך • אילן אפרת • דוד סויסה • רועי ריפטין • אמנון מאיר • ירון פורמוזה • אילן לוי • יורם כנפו • נרי הורוביץ • יאיר נתנס • נמרוד ציבולסקי • נעם סובל |

 |
**מוזיאון אֶרֶבּוּנִי** (בארמנית: **Էրեբունի թանգարան**, הגייה: ארבונו ט'אנגאראן) נוסד בשנת 1968. הפתיחה של המוזיאון תוזמנה לחפוף עם חגיגות 2750 שנה לירוואן. המוזיאון עומד לרגלי גבעת ארין ברד, עליה עומד מבצר ארבוני האוררטו, מאז 782 לפני הספירה. חפירות התבצעו בעיר-מצודה, חלקים ממנה שוקמו וחוזקו, והמבצר הפך למוזיאון.

כיתוב קיר בכתב יתדות מעיד כי העיר נבנתה על ידי ארגישטי מלך אוררטו ב-782 לפני הספירה. רובו של המבצר נבנה מלבני גלם. המצודה הייתה מוקפת חומות חזקות אשר במספר מקומות נבנו בשלוש שורות. המקדש לאל חאלדי תפס מקום חשוב בתוך המבצר. קירות המקדש היו מעוטרים עם מספר רב של ציורי קיר. ארכאולוגים מצאו כלי אחסון יין ענקיים קבורים באדמה. גלגלי קרמיקה, ופריטים אחרים המשמשים בחיי היום יום. יש אוסף גדול של חפצים, צנצנות, צמידי ברונזה, זכוכית, חרוזי אגת ועוד דברים רבים אחרים המלמדים על החיים במצודה, ועל הטעמים וההרגלים של תושביה. הבניין של המוזיאון מחזיק 12,235 מיצגים, מתקופות רבות, החל מתקופת האוררטו, וכן מהתקופה ההלניסטית, והתקופה הארמנית המוקדמת. המוזיאון, שהפך למרכז חשוב בחקר היסטוריית האוררטו, נבנה על ידי האדריכלים בגהדסאר ארזומניאן ושמאבון אזאטיאן, והפסל א. הרוטיוניאן. יש למוזיאון שני סניפים בשנגאביט וקארמיר בלור, עם 5,288 ו-1,620 פריטים בהתאמה במלאי.

גאג'יק גיורג'יאן הוא מנהל המוזיאון מאז 2009.

גלריה
-----

* מוזיאון ארבוני
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוזיאון ארבוני** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון ארבוני

הערות שוליים
------------

1. ↑  Erebuni Museum, Armenian Heritage
2. ↑  "Erebuni" Historical & Archaeological Museum-Reserve, Museums of the World
3. ↑  2018 a jubilee year for Erebuni Archaeological Museum-Reserve, Yerevan 2800, 06 May 2018
**מוזיאון ארץ יהודה** הוא מוזיאון העוסק בתולדות ארץ יהודה ותרבותה, באמצעות תצוגת קבע ופעילות למגוון האוכלוסייה בתחומי ארכאולוגיה, היסטוריה תרבותית וזהות מקומית. הוא ממוקם בבניין מועצת קריית ארבע. המוזיאון נפתח בספטמבר 2002 במעמד נשיא המדינה, משה קצב. 

על הממצאים הייחודיים במוזיאון נמנים "מצבת ישראל", כד מטבעות מתקופת פעילותו של דוד המלך בחברון שהתגלה טמון בבית כנסת מתקופת בית שני, וחותם "למלך חברון" מתקופת בית ראשון. בשונה ממוזיאונים אחרים לארכיאולוגיה בישראל, בסיור מודרך ניתן לפתוח את דלתות הארונות ולצפות במוצגים ללא כל חציצה.

ממצאי המוזיאון
--------------

המוזיאון יועד בעיקרו להצגת ממצאים ארכאולוגיים שנחפרו באזור במשך 35 שנים. מקור הממצאים בפריטים שנאספו במחסני "קצין מטה ארכאולוגיה ביהודה שומרון ועזה". הממצאים מוצגים דווקא במוזיאון זה, משום שמדינת ישראל התחייבה בהסכמי אוסלו לא להעביר ממצאים ארכאולוגיים שנתגלו בשטחי יהודה ושומרון לתוך תחומי הקו הירוק.

המוזיאון אוצר בתוכו מאות חפצים ופריטים ארכאולוגים הממחישים פנים שונות בחיי היום-יום בחבלי ארץ יהודה בימי קדם.

שטח המוזיאון כ-630 מ"ר, ובו שלושה אולמות בהם מוצגים ממצאים ארכאולוגיים שונים המסודרים על-פי תקופות החל מתקופת המקרא וכלה בימי בית שני, התקופה הרומית.

תצוגות נוספות:

* תצוגת מרד בר כוכבא
* תצוגת משקופים עתיקים מבתי כנסת באשתמוע מן התקופה הביזנטית המעוטרים במנורת שבעת הקנים.
* פסיפס מתקופת בית שני שנחשף בחפירה ארכאולוגית בבית המרחץ מההרודיון, הארמון המלכותי של הורדוס.
* תצוגת ממצאים מהתקופה המקראית כגון: כלי מתכת, תכשיטים, קנקני חרס וכן ממצאים מתקופת בית שני המשנה והתלמוד.

סמל המוזיאון
------------

סמל המוזיאון הוא מנורה ועץ דקל ומבוסס על משקוף בית כנסת עתיק שמוצג במוזיאון.

גלריית תמונות
-------------

* מגוון מוצגים במוזיאוןמגוון מוצגים במוזיאון
* חותם למלך חברוןחותם למלך חברון
* מצבת ישראלמצבת ישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  מוזיאון לארכאולוגיה "ארץ יהודה" נחנך בקרית-ארבע בערוץ 7, 30 בספטמבר 2002
2. ↑  רונית ורדי, ‏רגע של עירנות, באתר גלובס, 3 באוקטובר 2002
3. ↑  מוזיאון ארכאולוגי ארץ יהודה, באתר האגף לחינוך קדם יסודי של משרד החינוך
"**פחד אלוהים**" הוא שיר של המוזיקאי הישראלי כפיר צפריר, אשר יצא לאור כסינגל ב-13 בפברואר 2023, באמצעות חברת התקליטים טדי הפקות.

רקע וכתיבה
----------

"פחד אלוהים" הוא שיר בסגנון אפרוביט אשר נכתב, הולחן והופק על ידי צפריר עצמו. כתשעה חודשים לאחר צאתו, בעקבות הצלחתו ברשתות החברתיות ובסטרימינג, סיפר צפריר על השיר: "השיר פחד אלוהים היה שיר הפרידה שלי מהמסע של הכוכב הבא. חתמתי בחברת תקליטים גדולה, זה לא הלך חלק, ומצאתי את עצמי שקוע בדיכאון עמוק. מאז השיר העקשן הזה התגלגל לו והתעקש שמה שהוא קיבל לא מספיק לו."

הצלחה מסחרית
------------

השיר היה ללהיט רדום ובנובמבר 2023, כתשעה חודשים לאחר צאתו, זכה לוויראליות בטיקטוק ולהשמעות רבות בסטרימינג ונכנס למקום ה-83 במצעד היטליסט של מאקו, שם הגיע בשיאו למקום הראשון ב-2 בינואר 2024. גם במצעד העשירייה של כאן גימל ובמצעד הרשמי של גלגלצ, הגיע השיר למקום הראשון. זה שירו הראשון של צפריר שנכנס לכלל מצעדים אלו. השיר הגיע גם למקום ראשון באפל מיוזיק ובספוטיפיי.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים (2023)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 17 |
| היטליסט | 1 |
| העשירייה | 1 |
| המצעד הרשמי של גלגלצ | 1 |

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מערכת mako מוזיקה, ‏"פחד אלוהים" של כפיר צפריר יצא לפני כמעט שנה - והפך עכשיו ללהיט, באתר ‏מאקו‏, 29 בנובמבר 2023
2. ↑  Top 100: IsraelTop 100: Israel, באתר אפל מיוזיק
3. ↑  המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר מדיה פורסט, ‏1 בינואר 2024
4. ↑  היטליסט – מצעד המוזיקה הרשמי של ישראל, באתר מאקו, ‏2 בינואר 2024
5. ↑  העשירייה סוגרת שבוע נוסף עם נס וסטילה בפסגה 🎤 האם מישהו יצליח להדיח אותם משם? בחמישי הבא נגלה!, באתר אינסטגרם, ‏21 בדצמבר 2023
6. ↑  המצעד הישראלי 4.1.2024, באתר גלגלצ, ‏4 בינואר 2024
**מוזיאון א-רקה** (בערבית: **متحف الرقة**) הוא מוזיאון לארכאולוגיה ולאמנות, השוכן בעיר א-רקה בצפון סוריה. המוזיאון שוכן ליד כיכר מרכזית בעיר ששמה הוא "כיכר ערפאת".

מבנה ותצוגה
-----------

המוזיאון נוסד בשנת 1981 במבנה סראייה ישן מהתקופה העות'מאנית שהיה מועמד להריסה (סראייה הוא שמו של בית הממשל העות'מאני בשפות הטורקיות ופירושו ארמון). מנהל העתיקות והמוזיאונים בסוריה עצר את ההריסה והציע לשפץ את המבנה ולהפכו למוזיאון שבו יוצגו ממצאים שנמצאו בחפירות ארכאולוגיות במחוז א-רקה, תצוגות הקשורות במסורות מוסלמיות ואמנות מודרנית.

המבנה הוא בעל שתי קומות. בקומה הראשונה הוצגו ממצאים מהעת העתיקה, התקופות הרומית והביזנטית ואמנות מודרנית. בקומה השנייה התצוגה הוקדשה לממצאים מתקופתו של הארון א-רשיד, אמנות ערבית ואמנות מוסלמית. בכניסה למוזיאון הוצג פסיפס מהמאה ה-15 לספירה.

המוזיאון השתתף במשלחות של חפירות ארכאולוגיות של אתרים במחוז, למשל החפירה בתל זיידאן, אתר מתקופת עובייד השוכן 5 ק"מ ממזרח לעיר א-רקה.

חלק מאוסף המוזיאון הם לוחות בכתב יתדות מאתרים באזור כגון: תל סבי אבייד, תל ביה, בה שכנה העיר העתיקה תותול, תל חוארה (Tell Chuera) (אנ'), תל חמאם א-טורקמן (Tell Hammam et-Turkman) ותל מונבקה (Tel Munbaqa) (אנ'). הלוחות כוללים טקסטים משנת 2800 לפנה"ס ועד 1000 לפנה"ס.

נזקים בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה
---------------------------------

באביב 2012, קבוצת אחראר א-שאם (אנ'), שהיא אחד הצדדים המורדים במלחמת האזרחים בסוריה, הוציאה מהמוזיאון 527 פריטים, בטענה שמטרת הוצאתם הייתה להגן עליהם. ביוני 2013 נכנסו שודדים למוזיאון ושדדו שש מכולות של ממצאים שאוחסנו במוזיאון. בסיוע אוכלוסייה מקומית ושיתוף פעולה נמצאו מאוחר יותר שלוש מכולות בטאבאקה (Tabaqa), תחת שליטתה של קבוצה שקוראת לעצמה "Cham free people". בחודש נובמבר 2014, דיווח מנהל העתיקות והמוזיאונים של סוריה, שפצצה שהוטלה בכיכר ערפאת במסגרת המלחמה, פגעה במבנה המוזיאון וגרמה נזק לחזיתו, לדלתות ולחלונות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוזיאון א-רקה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון א-רקה
* Raqqa is Being 'Slaughtered' Silently באתר mwcnews

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ar-Raqqah Museum in Syria continues to Suffer דיווח באתר art-crime.blog ב-26 בנובמבר 2016
במרכז הנואם ישראל יצחק גרינץ בחנוכת בית כנסת בכפר סיטרין. באמצע סגן שר הפנים ישראל שלמה בן-מאיר משמאל הרב מרדכי פוגלמן רבה של קריית מוצקין
**ישראל יצחק גרינץ** (1907 – 25 בדצמבר 1982) היה איש ציבור, בנקאי ומחבר ספרים בתחום הבנקאות.

חייו
----

גרינץ התחיל בפעילות ציבורית כמזכיר תנועת המזרחי בעיר הולדתו ראדום שבפולין, כבר בגיל 16.

בגיל 18, יסד ספרייה ציבורית לספרות עברית ויידיש, ובאותו זמן נבחר ליו"ר צעירי התנועה בעיר.
בשנת 1931 ייסד קיבוץ הכשרה למועמדי עלייה לארץ ישראל, וקן לתנועת "השומר הדתי". בגיל 26 עלה לארץ ישראל, התיישב בחיפה, והצטרף לכוחות "ההגנה". הקים ארגון גג של תנועות הנוער החרדי בחיפה, ופעל במסגרות ציבוריות רחבות לשמירת השבת בחיפה ושינוי צביונה של העיר לדתי יותר.

גרינץ הביא לכך שכל קופות המלווה (בנקים) בארץ הפסיקו לעבוד בשבתות בתקופות שקדמו להגשת מאזנן השנתי, באמצעות שדרוג שיטות העבודה[דרוש מקור]. היה חבר בוועדת הכספים בעיריית חיפה, כנציג החוגים הדתיים. היה חבר בתנועת הפועל המזרחי, ואף נבחר לוועדת הביקורת המרכזית ולמועצה הכלכלית של המפלגה.

גרינץ שימש כסגן מנהל הסניף הראשי של בנק הפועלים בחיפה. במקביל בשנת 1933 הקים מן היסוד בנק עצמאי עבור חברי הפועל המזרחי, שכונה בשם: "אוצר לאשראי של הפועל המזרחי". הבנק פתח עוד 5 סניפים באזור חיפה ובצפון הארץ. מאוחר יותר אוחד הבנק עם בנק המזרחי המאוחד.

גרינץ ריכז איסוף כספים ותרומות לרכישת מגרש ולהקמת בנין עבור סניף בני-עקיבא בעיר. היה מיוזמי הקמתו של בית הספר הטכנולוגי תו"מ ע"ש צ. סיטרין ודאג בין השאר לתשלום שכר לימוד לתלמידים מעוטי יכולת. סייע ברכישת כלי נשיפה עבור תלמידי בית הספר לארגון תזמורת של בית-הספר, וכן אסף תרומות להקמת מעבדה פיזיקלית במקום.

סייע רבות בשנותיה הראשונות לביסוסה של ישיבת בני עקיבא פרחי אהרן. כיהן כיו"ר בית הכנסת המרכזי בהר הכרמל, הביא להכנסת ריהוט מלא וחדש והקים במקום ספרייה תורנית מקיפה. כיהן גם כנשיא בית-הורים "סיני" בהר-הכרמל.

עסק בפעילות ספרותית ענפה, החל מכתיבת מאמרים עיוניים, פוליטיים ומקצועיים, דרך עריכת עיתון "למרחב" בסניף הפועל המזרחי בחיפה, עריכת ביטאון "שיח" לעובדי בנק הפועלים, וכלה בכתיבת ספרי יסוד בתחום הבנקאות, שהייתה חסרה ספרות עברית באותה עת. ספריו הופיעו במספר מהדורות ונמכרו בתפוצה רחבה.

נבחר כיקיר חיפה.

לפני פטירתו יזם הקמת קרן מלגות ומענקים ע"ש רבקה וישראל גרינץ. הקרן מחלקת מדי שנה פרסים ומלגות לתלמידי מוסדות חינוך הפועלים ברוח ערכי תורה ועבודה. הקרן נוסדה בשיתוף עם המרכז לחינוך דתי בישראל, במטרה להעניק סיוע לתלמידי מוסדות החינוך הדתי בישראל, מוסדות עיוניים, מקצועיים וישיבות בני-עקיבא; וכן במטרה לעניין אברכים בישיבות ההסדר בהגשת עבודות מחקר בתחום המשפט העברי ומקורותיו וכן בנושאי הציונות הדתית על שלוחותיה, לרבות מעשי חסד והתנדבות למען הקהילה הנעשים בהשתתפות הנוער הדתי-ציוני.

נפטר בט' בטבת תשמ"ג.

אחיו הוא פרופ' יהושע מאיר גרינץ, חוקר תנ"ך.

בנו עו"ד יגאל דוד גרינץ.

ספריו
-----

* **הלכות הבנקאות**, בהוצאת הוועד המרכזי של הסתדרות הפקידים, תל אביב תשכ"א, ובמהדורות נוספות.
* **הבנק והלקוח** - שאלות ותשובות בדיני בנקאות, בהוצאת הוועד המרכזי של הסתדרות הפקידים, תל אביב תשכ"ה, ובמהדורות נוספות.
* **לכסיקון לבנקאות ולמסחר**, בשני כרכים, בהוצאת מסדה, רמת גן 1978.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007425706505171
* VIAF: 173148874535949621533
* WorldCat (עם VIAF): 173148874535949621533

 |
קרין (ראשון משמאל) עם נשיא המדינה יצחק הרצוג ורעייתו מיכל בביקור במלכישוע ב-2022
**יורם קרין** (נולד ב-1960) הוא פוליטיקאי ישראלי אשר שימש כראש המועצה אזורית עמק המעיינות, בין השנים 2009 ל-2024.

ביוגרפיה
--------

נולד בחמדיה כיורם קוסטרינסקי למרדכי (מוטק'ה), שהיה רכז המשק של הקיבוץ ומרגלית (ליתקה). סבו היה האגרונום יעקב קוסטרינסקי. שירת כלוחם בסיירת מטכ"ל.

בין 1990 ל-2000 כיהן כרכז המשק בקיבוץ כפר רופין, הוביל שינוי תקדימי במבנה הארגוני של קיבוץ כפר רופין, במסגרתו קיבלו חברי הקיבוץ מניות בעסקי הקיבוץ.
כיהן גם כמנכ"ל "החברה הכלכלית כפר רופין" וכיו"ר חברת "דגי רופין".

ממקימי מפעל "בקר תנובה" (אדום אדום), וניהל אותו מ-2003 עד 2006.

ב-2008 נבחר לסגן ראש המועצה האזורית עמק המעיינות. ב-20 בינואר 2009 נבחר לראשות המועצה. בבחירות המקומיות ב-2013 נבחר שנית ברוב של 71.4%, ובבחירות המקומיות בשנת 2018 נבחר בשלישית כשגבר על גיל פשחור מעין הנצי"ב ברוב של כ-75%. בשנת 2023 הודיע כי לא יתמודד בבחירות הקרובות לרשויות המקומיות.
החל משנת 2019 משמש ראש אשכול כנרת-עמקים.

היה חבר מפלגת העבודה. ב-2017 הצטרף ל"יש עתיד".

חיים אישיים
-----------

נשוי ואב לארבעה, מתגורר בכפר רופין.

בעל תואר ראשון בכלכלה ובניהול חקלאות מהפקולטה לחקלאות ברחובות.

קישורים חיצוניים
----------------

* יורם קרין ממשיכים בדרך, ברשת החברתית פייסבוק
* יורם קרין, באתר רשות מעוז

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד שליו, המים העכורים של הירדן, דבר, 3 ביולי 1973
2. ↑  סטלה קורין-ליבר, ‏המהםכה מתחילה בכפר רופין, באתר גלובס, 18 בינואר 1999
3. ↑  יורם קרין מונה למנכ"ל "בקר-תנובה", באתר גלובס, 30 בדצמבר 2003
4. ↑  יורם גביזון, מנכ"ל אדום אדום של תנובה יורם קרין עוזב את תפקידו, באתר TheMarker‏, 28 במאי 2006
5. ↑  ילקוט הפרסומים ה'תשע"ט, חוברת 8013 עמ' 3656
6. ↑  אלן אברהם, יורם קרין ראש המועצה האזורית עמק המעיינות הודיע: "החלטתי לא להתמודד לקדנציה נוספת.", ידיעון עפולה והעמקים, 12 במרץ 2023.
7. ↑  אודות, באתר אשכול כנרת עמקים
8. ↑  דני ברנר, פצצה פוליטית: יורם קרין מצטרף ליש עתיד, אתר "היום בעמק", 7 במרץ 2017.
**מוזיאון בעלות הברית** (בגרמנית: **AlliiertenMuseum**) הוא מוזיאון להיסטוריה בעיר ברלין, בירת גרמניה. הוא מוקדש להיסטוריה הפוליטית והצבאית של שלטון הכיבוש של בעלות הברית המערביות בגרמניה - ובברלין בפרט - בשנים 1945-‏1994.

המוזיאון
--------

### אתר המוזיאון

המוזיאון ממוקם בשכונת דאהלם ברובע שטגליץ-צלנדורף שבדרום-מערב ברלין, אשר נכלל באזור הכיבוש האמריקאי בעיר. הוא שוכן בשדרת קליי (Clayallee) שנקראה על שמו של גנרל לושיוס קליי האמריקאי. שני מבנים צבאיים לשעבר, ששכנו ליד המפקדה האמריקאית בעיר, משמשים את המוזיאון - אולם הקולנוע Outpost וספריית הזיכרון על שם ניקולסון. המוזיאון נחנך ב-1998, במלאת 50 שנה להפעלת הרכבת האווירית לברלין, במעמד קנצלר גרמניה הלמוט קוהל.

לאחר סגירת נמל התעופה טמפלהוף (שמילא תפקיד חשוב ברכבת האווירית לברלין) ב-2008 הביע המוזיאון את רצונו להשתכן בעתיד בשטח הנמל לשעבר.

### תערוכות

מבנה בית הקולנוע Outpost
התערוכות הקבועות במוזיאון עוסקות בנושאים אלו: 

* כיבוש ברלין על ידי הצבא הסובייטי באפריל 1945, עם תום הקרב על ברלין והקמת ארבעת אזורי הכיבוש בה והיחסים בין ארבע בעלות הברית
* החיים בברלין המערבית לאחר המלחמה והסגר עליה
* המאמץ של בעלות הברית לשמור על חירותה של ברלין המערבית, לרבות הרכבת האווירית אליה
* מציאות המלחמה הקרה בגרמניה המערבית עד לאיחודה עם גרמניה המזרחית
* החיים במחנות בעלות הברית בגרמניה המערבית.

המוזיאון מעלה מעת לעת תערוכות זמניות.

המוזיאון כולל גם אזור תצוגה תחת כיפת השמיים. מוצגים בו מטוס תובלה ששימש את חיל האוויר המלכותי במהלך הפעלת הרכבת האווירית לברלין, קרון רכבת צבאי מאזור הכיבוש הצרפתי, מבנה ממעבר הגבול צ'ק פוינט צ'ארלי ומגדל שמירה מזרח-גרמני משוחזר. 

המוזיאון מאוגד כארגון ללא כוונת רווח, שחברות בו ממשלות גרמניה, ארצות הברית, בריטניה וצרפת, מדינת ברלין, המוזיאון הגרמני להיסטוריה והמכון להיסטוריה בת זמננו במינכן.

ראו גם
------

* המוזיאון הגרמני-רוסי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוזיאון בעלות הברית** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון בעלות הברית (באנגלית)
* מוזיאון בעלות הברית, ברשת החברתית פייסבוק

* מוזיאון בעלות הברית, ברשת החברתית אינסטגרם

* מוזיאון בעלות הברית, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  גנרל קליי היה מפקד אזור הכיבוש האמריקאי בגרמניה בשנים 1947-‏1949 ומילא תפקיד מפתח בהפעלת הרכבת האווירית לברלין.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4773909-5
* ISNI: 0000 0004 0523 1350
* LCCN: nb2007026890
* SUDOC: 074140132
* VIAF: 246305344
* WorldCat: lccn-nb2007026890

 |
**אהרון גבע** (נולד ב-30 באפריל 1988) הוא במאי, יוצר ומגיש ישראלי.

ביוגרפיה
--------

גבע הוא בוגר בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה.

בשנת 2019 יצר והגיש יחד עם שותפתו מיקי טריאסט את פינת התחקירים הסאטירית "מה נחקר" בתוכנית "מה נסגר?" בהגשת רועי בר-נתן בכאן 11, לצד סרטונים דיגיטליים ל-HOT ו-Mako.

בשנת 2020 ביים לצד טריאסט את "ברכה", סרט קצר בכיכובן של אורנה בנאי ובת-אל מוסרי, שגם אחראית לכתיבת התסריט. "ברכה" זכה בפרס הסרט הקצר הטוב ביותר בטקס פרסי אופיר לשנת 2020, ובהמשך זכה בשורה של פרסים בפסטיבלים בארצות הברית ואירופה, בהם מדליית הסזאר של האקדמיה הצרפתית.

החל משנת 2020 מתארח לעיתים בתוכנית "מהצד השני עם גיא זהר" בכאן 11.

בשנת 2022 ביימו גבע וטריאסט את הדרמה הקומית "חאנשי" של HOT. בדצמבר 2022 פורסם כי "חאנשי" תהיה לסדרה הישראלית הראשונה אי פעם לקחת חלק בפסטיבל הסרטים סאנדנס. במרץ 2024 "חאנשי" זכתה למספר המועמדויות הרב ביותר בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2023, לרבות מועמדות לפרס הבימוי.

### חיים אישיים

אביו הוא הקומיקסאי הישראלי דודו גבע.

קישורים חיצוניים
----------------

* אהרון גבע, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אהרון גבע, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* אהרון גבע, ברשת החברתית אינסטגרם
* אהרון גבע, ברשת החברתית פייסבוק
* אתר למנויים בלבד מאי פלטי, צמד היוצרים שאוהבים כשלונות מפוארים ולעצבן מפורסמים, באתר הארץ, 17 ביוני 2020
* גבי בר חיים, "ב'חאנשי' גרמנו לאנשים להתחרמן ממשהו שיתברר שהוא לא מחרמן בדיעבד. קצת הפלנו אותם בפח" באתר ידיעות אחרונות, 30 בדצמבר 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד מאי פלטי, צמד היוצרים שאוהבים כשלונות מפוארים ולעצבן מפורסמים, באתר הארץ, 17 ביוני 2020
2. ↑  נירית אנדרמן, הסדרה "חאנשי" מובילה את רשימת המועמדויות בתחרות פרסי הטלוויזיה, באתר הארץ, ‏18 במרץ 2024
3. ↑  טלי שמיר, ‏מה דודו גבע היה אומר, באתר גלובס, 28 בנובמבר 2006
יוסף סטרומזה
**יוסף סטרומזה** (1888, סלוניקי - 1980, חיפה) שופט, חלוץ, גואל קרקעות, מפעילי התנועה הציונית ביוון ובארץ ישראל.

קורות חיים
----------

יוסף סטרומזה נולד בסלוניקי, אז בתחומי האימפריה העות'מאנית, ולמד משפטים באוניברסיטת סלוניקי. בשנת 1911 היה למורה פרטי של דוד בן-גוריון, אשר הגיע לסלוניקי ללמוד טורקית כדי שיוכל ללמוד משפטים באוניברסיטה בקושטא (איסטנבול). בעקבות זאת היה לידיד אישי של בן-גוריון, שאליו התייחס באותם ימים כ"מורה הדרך שלי בחיים", ונעשה ציוני.

סטרומזה עבר לקושטא עם בן-גוריון, ובמשך כל לימודיו של בן-גוריון, התגורר עמו ועם יצחק בן-צבי בחדר קטן ב"פנסיון הטַטַרי". בתחילה דיברו ביניהם רק טורקית, כדי שבן-גוריון ובן צבי יתרגלו את השפה, ובהמשך דיברו עברית, כהכנה לעלייתו של סטרומזה לארץ ישראל.
לחבורת הסטודנטים היהודים-ציונים למשפטים בקושטא באותם ימים השתייכו גם משה שרת, מניה שוחט, ישראל שוחט, דוד רמז, ויצחק נופך. היחסים בין כל חברי הקבוצה היו קרובים מאוד.

בתחילת 1914 הוסמך לשמש כעורך דין באימפריה העות'מאנית, ועלה לארץ ישראל. כעורך-דין עבד ביחד עם גואל האדמות יהושע חנקין בגליל.

ב-1915 נסע לדמשק כדי לייצג את מניה שוחט במשפט מרידה במלכות העות'מאנית, החזקת נשק (של ארגון "השומר") והחזקת בולי הקרן הקיימת. מניה שוחט נידונה להגלייה בלבד. בהמשך התגייס לצבא האימפריה העות'מאנית ושירת בסוריה. 

למרות שרותו בצבא העות'מאני, כחודש וחצי בלבד אחרי שהבריטים הצליחו לכבוש את טבריה מידי העות'מאנים וארבעה ימים בלבד אחרי שביתת הנשק שסיימה את מלחמת העולם הראשונה, ב-15 בנובמבר 1918, בהיותו בן 29 בלבד, הוא מונה על ידי המנצחים הבריטים להיות שופט שלום בצפת ובטבריה, בהמלצתו של גד פרומקין. בכך היה השופט היהודי השלישי בארץ ישראל, אחרי גד פרומקין ומלכיאל מני. במקביל מונה גם לתפקיד ראש לשכת מרשם המקרקעין (הטאבו) בגליל. 

ב-1920, בגיל 31, קודם להיות שופט מחוזי בחיפה ושופט של בית-הדין לקרקעות בחיפה. 

בשנת 1925 חתם על מפה של מרשם המקרקעין שכותרתו זויפה במסגרת ניסיון של ניסן רוטמן לקנות 5,000 דונם של קרקעות שהיו שייכות לתושבי הכפר זיתא, צפונית לטולכרם. שופט חוקר שהתמנה לבדוק את העניין בעקבות טענות של תושבי זיתא על הזיוף, קבע ש"קשה להאמין שסטרומזה חתם על המפה בלי לקרוא. הוא נהג ברשלנות רבה", אך נמנע מלהמליץ על הדחה. זקן השופטים מייקל מקדונל דחה את המסקנות, וועדת חקירה נוספת בראשות נורמן בנטוויץ' שהוקמה לחקור בעניין המליצה ביוני 1928 על הדחתו מכהונת שופט. בשנת 1930 הוקמה ועדה שיפוטית שדנה בעניין קבעה ברוב של שני שופטים שסטרומזה חתם על המפה ממניעים פסולים, הדיחה אותו מתפקיד השופט ושללה ממנו את רישיון עריכת הדין. בספטמבר 1930 הורה שר המושבות לנציב העליון על סיום כהונתו כשופט החל מיולי 1930. 

כעבור כמה שנים הצטרף סטרומזה ליהושע חנקין בהכשרת היישוב ולאחר מכן היה במשך שנים רבות היועץ המשפטי של הקרן הקיימת בחיפה, ועסק בצד המשפטי של רכש קרקעות.

ד"ר נתן ברון, שכתב דוקטורט על פרשת הדחתו של סטרומזה כתב: "אין שום הוכחה שהוא קיבל שוחד, אולם ברור שהוא ביקש לסייע בביצוע עסקת קרקעות זיתא".

לקריאה נוספת
------------

* ד"ר נתן ברון, **שופטים ומשפטנים בארץ ישראל 1900-1930**, הוצאת מאגנס, האוניברסיטה העברית ירושלים, יולי 2008

קישורים חיצוניים
----------------

* יובל יועז, השופט היהודי המודח הראשון, באתר הארץ, 30 בנובמבר 2005

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברכה חבס, אחד ודורו, דבר, 20 באוקטובר 1950
2. ↑  השופט סטרומזה הודח מתפקידו, דבר, 20 ביוני 1928
**שייח' ג'בר מועדי** (בערבית: **شيخ جبر داهش معدي** בתעתיק מדויק: **ג'בר דאהש מֻעדי**; ירכא, 1 באפריל 1919 – 19 במאי 2009) היה פוליטיקאי דרוזי-ישראלי, חבר הכנסת וכיהן כסגן שר התקשורת וסגן שר החקלאות; הדרוזי הראשון שכיהן בממשלה.

קורות חיים
----------

ג'בר מועדי נולד בכפר ירכא בגליל, ובשנת 1943 נידון על ידי הבריטים לחמש שנות מאסר על רצח בן כפרו על רקע כבוד המשפחה. הוא ריצה את עונשו בכלא עכו ונמלט ממנו ב-1947.

מועדי נבחר לכנסת השנייה מטעם הרשימה הדמוקרטית לערביי ישראל, שהייתה מפלגת לוויין של מפא"י, וכיהן כחבר בוועדת הכספים. בבחירות לכנסת השלישית התמודד בשנית מטעם הרשימה הדמוקרטית לערביי ישראל, בתחילה לא נבחר אולם בהמשך החליף את סיף-אלדין אל-זועבי.

מכאן חלה ירידה בהשפעתו של מועדי, כשבשנים שלאחר מכן, לא מילא תפקיד באחת מוועדות הכנסת. מועדי לא נכנס לכנסת הרביעית. לקראת הבחירות לכנסת החמישית הצטרף למפלגת שיתוף ואחווה, מפלגה שייצגה גם את הציבור הדרוזי, ומטעמה נבחר.

לכנסת השישית נבחר מטעם מפלגת שיתוף ואחווה. במהלך כהונתו היה שותף להקמת סיעת שיתוף ופיתוח שהייתה איחוד סיעות המיעוטים שיתוף ואחווה וקידמה ופיתוח. תוך זמן קצר התפרקה הסיעה לשתי סיעות המקור, ומועדי חזר לשיתוף ואחווה. בהמשך הקדנציה פרש מסיעתו המקורית והקים סיעת יחיד בשם סיעה דרוזית ישראלית, סיעה שהשתתפה בכנסת זו בלבד.

לאחר מלחמת ששת הימים קרא להקים מדינה דרוזית עצמאית ברמת הגולן.

לכנסת השביעית נבחר מטעם קידמה ופיתוח, מפלגת מיעוטים שהייתה קשורה למערך כשהוא חובר לסיף אלדין אל-זועבי. בכנסת זו כיהן כסגן שר התקשורת בממשלה ה-15 תחת שמעון פרס, והיה לדרוזי הראשון המכהן כסגן שר. בתקופת כהונתו פותחה והונחה התשתית לפעילותו של משרד התקשורת.

בכנסת השמינית המשיך לכהן כסגן שר התקשורת בממשלה ה-16 ובממשלה ה-17, ובהמשך כיהן גם כסגן שר החקלאות.

לקראת הבחירות לכנסת התשיעית הצטרפה סיעתו לרשימה ערבית מאוחדת שקמה מתוך איחוד רשימות המיעוטים קידמה ופיתוח והרשימה הערבית לבדואים וכפריים. מועדי לא נבחר לכנסת, אך היה אמור להחליף במהלך הקדנציה את חבר הכנסת חמאד אבו רביעה. אבו רביעה סירב להתפטר, ובתגובה מועדי הפעיל נגדו מכבשת לחצים ואיומים. בדצמבר 1980, קיבל מאבו רביעה סכום של 60 אלף שקלים תמורת ביטול הסכם הרוטציה. עם זאת, מועדי עדיין לא התרצה, ואבו רביעה נרצח על ידי בניו של מועדי בינואר 1981. בניו של מועדי הורשעו ברצח ונכלאו, ולאחר כעשר שנים קיבלו חנינה ושוחררו. מועדי נכנס לכנסת במקום אבו רביעה, והמשיך לכהן בה עד לפיזורה כעבור כחמישה חודשים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'בר מועדי** בוויקישיתוף
* 

* ג'בר מועדי, באתר הכנסת (לגרסה בערבית)

* ג'בר מועדי, באתר כנסת פתוחה
* פסק הדין בערעור של בניו על הרשעתם
* השתתפות המונית בהלווית שיח' ג'בר מועדי, פורטל הכרמל, 19 במאי 2009.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אטלס כרטא לתולדות מדינת ישראל, מפתח לשמות אישים ועניינים, ירושלים 1983, עמוד 63
2. ↑  הגיעה העת להקים מדינה דרוזית ברמה, מעריב, 23 באוקטובר 1967

| סגני שרי החקלאות ופיתוח הכפר בממשלות ישראל |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| יוסף אפרתי • זאב צור • אהרן אוזן • בן-ציון חלפון • ג'בר מועדי • פסח גרופר • מיכאל דקל • אברהם כ"ץ-עוז • וליד חאג'-יחיא • גילה גמליאל • משה אבוטבול | סמל מדינת ישראל |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007524412205171
* GND: 1163533572
* VIAF: 315201095
* WorldCat (עם VIAF): 315201095

 |
לוגו המוזיאון על קיר הבניין
**מוזיאון גרמניה המזרחית** (גרמנית **DDR Museum**) הוא מוזיאון אינטראקטיבי במרכז ברלין, באזור בו שכנו בעבר מוסדות הממשלה של גרמניה המזרחית, על גשר קרל ליבקנכט שעל גדת הנהר שפרה, מול קתדרלת ברלין. המוזיאון מציג את חיי היומיום בגרמניה המזרחית בצורה מוחשית הדורשת השתתפות פעילה של המבקרים. התצוגה מחולקת ל-17 מתחמים: גבול, ברלין, תחבורה, שטאזי, קניות, מוצרים, בנייה, מגורים, נשים ומשפחה, תקשורת, חינוך, צעירים, אופנה, תרבות, בידור ותיירות.

היסטוריה
--------

היוזמה להקמת המוזיאון הייתה של האנתרופלוג פטר קנצלמן שהופתע לגלות, בעת ביקור בברלין, כי לא קיים מוזיאון לתולדות גרמניה המזרחית. המוזיאון נפתח ב-15 ביולי 2006 תחת ניהולו המדעי של ההיסטוריון שטפן וולה, ובראשותו של רוברט רויקל, כמוזיאון במימון פרטי, דבר יוצא דופן בגרמניה, שבה המדינה היא זו שמממנת בדרך כלל את פעילות המוזיאונים. המוזיאון נתקל בהתנגדות מצד מוזיאונים בבעלות המדינה, שהרגישו מאוימים מהאפשרות של מוזיאון רווחי כלכלית, ללא סובסידיות מהמדינה. ב-14 ביולי 2007 ציין המוזיאון את יום השנה לפתיחתו, והכריז כי במהלך השנה ביקרו בו 180,000 איש. במסגרת חגיגות השנה נחנך במוזיאון משחק אינטראקטיבי להנאתם של המבקרים. בינואר 2008 היה מוזיאון גרמניה המזרחית מועמד לפרס המוזיאון האירופי של השנה, וב-26 באוגוסט באותה שנה ביקר בו המבקר ה-500,000. 

בניגוד למוזיאונים אחרים, המבקרים בתצוגה מוזמנים להשתתף בחוויית האוסטלגיה ולגעת בחלק גדול מהמוצגים - אפשר לנהוג במכונית טראבנט, לשבת במטבח או בחדר מגורים, לחטט בארון בגדים או לפתוח מגרות. בחלק אחר של התערוכה מתקן האזנה סמוי ("באג") מעניק למבקרים את התחושה להיות "תחת מעקב". בארכיון המוזיאון שמורים כיום כ-146,000 מוצגים - פסלי לנין, מדים של תנועת הנוער הסוציאליסטית, קפה "מוקה פיקס", מלפפונים חמוצים מאזור השפרה, ומוצרים אחרים שרבים מהם מופיעים בסרט להתראות לנין! שיצא שלוש שנים לפני פתיחת המוזיאון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוזיאון גרמניה המזרחית** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון גרמניה המזרחית
* מוזיאון גרמניה המזרחית, ברשת החברתית פייסבוק

* מוזיאון גרמניה המזרחית, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* מוזיאון גרמניה המזרחית, ברשת החברתית אינסטגרם

* מוזיאון גרמניה המזרחית, סרטונים בערוץ היוטיוב

* מוזיאון גרמניה המזרחית, באתר פינטרסט

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 10156662-1
* LCCN: no2011013277
* SUDOC: 234792442
* VIAF: 126510087
* WorldCat: lccn-no2011013277

 |
**מוזיאון דגון** היה מוזיאון שהוקדש לתולדות הדגן ומוצריו. המוזיאון שכן במבנה המשרדים בכיכר פלומר, בכניסה המזרחית אל ממגורות דגון בחיפה. עיקר אוסף המוזיאון הוקדש לממצאים ארכאולוגים מארץ ישראל ושכנותיה. במוזיאון אגף המוקדש לתהליך העבודה של הממגורות באמצעות דגמים של מנופים ומכשירים.

תחילתו של המוזיאון באוספו של ראובן הכט. במשך השנים נוספו אליו מוצגים שהושאלו מרשות העתיקות. המוזיאון נפתח בשנת 1955 וקיבל בשנת 1966 מעמד רשמי מטעם המועצה הבינלאומית למוזיאונים.

המוזיאון ניסגר ומוצגיו הועברו למוזיאון הכט באוניברסיטת חיפה.

אוסף המוזיאון
-------------

המוצגים הארכאולוגים עוסקים בתולדות גידול החיטה והשעורה ובהתפתחות הכלים והמתקנים החקלאיים החל בתקופה הנאוליתית. האוסף כולל גם מגלי פולחן מברונזה שמקורם במקדשים מתחילת האלף השני לפנה"ס, כלי כתישה שונים שבו כתשו את הגרגרים לגריסים, כלי רחיים ששימשו לטחינה, כלים מתקופות שונות לאפיית לחם, כולל חותמות לחם מתקופות שונות, מתקני איסום שונים, בהם כלי אגירה שונים, קנקני אגירה, בור אגירה מערד, קנקנים כנעניים, קנקני אגירה גדולים שנמצאו בתל חצור. גלוסקמאות ששימשו לקבורה בצורת סילו מהתקופה הכלקוליתית, לוחות של כתב יתדות המתארות מסחר תמורת דגנים מאור בשומר.

במוזיאון אוסף גדול של צלמיות שהם ביטוי לפריון ביניהן צלמיות עמוד שהיו נפוצות ביהודה במאה ה-8 לפנה"ס, צלמיות נקב ועוד. ציורי קיר ממצרים העתיקה. אוסף בולי דואר ומטבעות הכוללים ציורי ועיטור דגנים, אוסף מנורות שמן המעוטרות בשיבולי שעורה וממצאים נוספים.

אגף נפרד מוקדש לדגמים אלקטרו מכניים של המתקנים והפורקים המשמשים את ממגורות דגון. הדגמים מדגימים את אופן הפעולה של הפורקים השונים, שבעזרתם מוציאים את הדגנים מבטן האניה. במקום מוקרנים סרטים המספרים על ההיסטוריה של הממגורות והמוזיאון ומדגימים את אופן הפעולה של המתקנים.

גלריית תמונות
-------------

* דגם אלקטרו מכני מונע של מדלה מבטן הספינה. פועל בשאיבהדגם אלקטרו מכני מונע של מדלה מבטן הספינה. פועל בשאיבה
* תבליט ממתכת בחזית המוזיאוןתבליט ממתכת בחזית המוזיאון
* קנקן אגירה עם פכית דלייהקנקן אגירה עם פכית דלייה
* גלוסקמה דמוית סילו מהתקופה הכלקוליתית מבן שמןגלוסקמה דמוית סילו מהתקופה הכלקוליתית מבן שמן
* קנקנים לאגירת תבואה מקפריסין מתקופת הברזלקנקנים לאגירת תבואה מקפריסין מתקופת הברזל
* אבני רחיים מבזלת מצפון ארץ ישראל מהתקופה הרומית - ברקע חלון ויטראז' בעיצוב גבעולי דגןאבני רחיים מבזלת מצפון ארץ ישראל מהתקופה הרומית - ברקע חלון ויטראז' בעיצוב גבעולי דגן
* מקלעת שיבולים עם השתקפות של קיר הוויטראז' של נעמי הנריקמקלעת שיבולים עם השתקפות של קיר הוויטראז' של נעמי הנריק

לקריאה נוספת
------------

* רבקה גונן, **מוזיאון דגון חיפה**, הוצאת שקמונה, 1979
* **חיפה ואתריה**, ירושלים: הוצאת אריאל, 1985, עמ' 177–1787

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוזיאון דגון** בוויקישיתוף
* מוזיאון דגון באתר "מוזיאונים בישראל" (אורכב 21.07.2018 בארכיון Wayback Machine)
* דוד זוהר, לתבואה יש היסטוריה ארוכה, מעריב, 12 ביוני 1966

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007361203605171

 |