recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
טירת סאו ז'ורז'ה על הגבעה הנושאת אותו שם
לפי אגדה פופולרית הוקמה ליסבון בירת פורטוגל, על קבוצה של שבע גבעות הנודעות כ**שבע גבעות ליסבון** (פורטוגזית **Sete Colinas de Lisboa**). ייתכן כי מקורה של הסברה בדבר שבע גבעות העיר ברומאים שמצאו דמיון גאוגרפי בין ליסבון לרומא (שלגביה ישנה מסורת על שבע גבעות רומא), אך הביטוי נזכר לראשונה בכתביו של פריי ניקולאס דה אוליביירה (Frei Nicholas de Oliveira) בן המאה ה-17:

"*As sete colinas sobre as quais estava assente Lisboa: Castelo, São Vicente, São Roque, Santo André, Santa Catarina, Chagas e Sant'Ana*"

"שבע הגבעות שעליהן יושבת ליסבון: קשטלו, סאו ויסנטה, סאו רוקה, סנטו אנדרה, סנטה קטרינה, שאגאש וסנט'אנה".
גם ליסבון וגם רומא משתרעות על יותר משבע גבעות, וגבעת גראסה (colina da Graça - "גבעת החסד") נסתרה ככל הנראה מעיניו של דה אוליביירה, מאחר שהייתה חבויה לאלה המגיעים אל העיר בדרך הים מאחורי גבעת קשטלו. ייתכן אף שהתעלם מגבעה שמינית זו במכוון כדי ליצור את הזהות לרומא.

בכל אופן, מאז הקמתה ועד תום השלטון המוסלמי בעיר, השתרעה ליסבון רק על גבעת סאו ז'ורז'ה (אותה כינה דה אוליביירה בשם "קשטלו") ועליה הוקמה טירת סאו ז'ורז'ה. עם התפשטות העיר היא כיסתה גבעות נוספות, ובמאה ה-16 ציין דמיאו דה גוייש (Damião de Góis) כי העיר השתרעה על חמש גבעות: אשפרנסה (Esperança - "תקווה"), סאו רוקה, סנט'אנה, גבירתינו של ההר (Senhora do Monte, או סנטה קטרינה של הר סיני - Santa Catarina do Monte Sínai) וקשטלו. ברי כי כיום פרוסה ליסבון על שטח רחב וניתן לאתר בה יותר משבע גבעות.

ראו גם
------

* שבע גבעות רומא
* שבע גבעות איסטנבול
* שבע גבעות מוסקבה
תחריט של פור-רויאל-דה-שאן
הריסות מנזר פור-רויאל-דה-שאן
**פור-רויאל-דה-שאן** (בצרפתית: **Port-Royal-des-Champs**; הגייה מדויקת: **רוּאָיָאל**) היה מנזר שנוסד על ידי המסדר של נזירים ציסטרציאנים כ-25 ק"מ דרומית מערבית לפריז, ובו התקיימו מספר מוסדות תרבותיים חשובים.

היסטוריה
--------

פור-רויאל נוסד ב-1204 כמנזר לנשים. המקום התפרסם כמוסד חינוכי אחרי שנערכה שם רפורמה בתוכנית הלימודים על ידי אם המנזר ז'קלין ארנו ב- 1602. ב-1626 פרצה במקום מגפת קדחת הביצות ורוב הנזירות הועברו למנזר בפריז שנודע בשם פור-רויאל-דה-פרי, בעוד שהמנזר הישן נודע בשם פור-רויאל-דה שאן (פור-רויאל של השדות).

החל משנת 1648 התיישבה בפור-רויאל-דה-שאן קבוצת גברים "מתבודדים" שחפצו להיות נזירים. קבוצה זו כללה אחדים מבני משפחת ארנו (Arnauld), ומספר אנשי אצולה ובהם הדוכס דה לוויין, קלוד לאנסלו והברון דה פונשאטו. הם חפרו תעלות ניקוז וייבשו את הביצות, תקנו את הבניינים וטפחו את המטעים והגנים. ב-1634 ז'אן דו ורז'יה דה אוראן נעשה מנהל המנזר. הוא היה ממצדדי תורתו של התאולוג הקתולי קורנליוס יאנסן, שלפיה האדם מושחת מטבעו בגלל החטא הקדמון והחיים בעולם הזה הם הבל ושווא. מכאן ואילך מנזרי פור-רויאל נמנו עם מצדדיו של יאנסן. ב-1638 "המתבודדים", שכונו "גבירי פור-רויאל", ייסדו את "בתי הספר הקטנים של פור-רויאל" שהתפרסמו בשל רמתם החינוכית הגבוהה, ובעיקר משום שמהם יצאה הבשורה של "דקדוק פור-רויאל" - הדקדוק הצרפתי הקלאסי שהסדיר את חוקי השפה הצרפתית לדורות הבאים. בבתי ספר אלה למדו ילדים בגילים 9 - 10 ובהם ז'אן רסין המחזאי לעתיד. תוכנית הלימודים כללה צרפתית, לטינית, יוונית ותאולוגיה.

המתמטיקאי בלז פסקל ואחותו ז'קלין נהגו להתפלל בפור-רויאל-דה-פרי. ב-1651 הפכה ז'קלין לנזירה בפור-רויאל-דה-שאן, ובדצמבר 1654 הפך בלז פסקל לחבר הקהילה של אותו מוסד, אחרי שעבר חוויה דתית בעקבות תאונה. הוא שהה בפור-רויאל-דה-שאן 15 יום ב-1655 ובמשך ארבע השנים הבאות נהג לבקר שם לעיתים קרובות, ועמד בקשר הדוק עם מצדדיו של יאנסן. פסקל הגן על פור-רויאל נגד התקפתם של הישועים שהתנגדו בכל תוקף ליאנסניזם וראו בו כפירה בדת הקתולית.

ב-1661 נסגרו בתי הספר של פור-רויאל, וב-1666 ראשי קבוצת "המתבודדים" נאסרו בפקודת המלך לואי הארבעה עשר. ב-1679 נאסר על המוסד לקבל חברים חדשים. ב-1708 הכריז האפיפיור קלמנס האחד עשר על ביטולו של פור-רויאל-דה-שאן. ב-29 באוגוסט 1709 הוקף המקום בחיילים שגירשו משם את הנזירות בפקודת המלך לואי הארבעה עשר. ב-1710 נהרסו הבניינים ובכך הקיץ הקץ על פור-רויאל שהתקיים 506 שנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פור רויאל** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266785905171
* NKC: ge307695
* SUDOC: 027305015
* VIAF: 131432692
* WorldCat: viaf-131432692

 |
**ברפזאורוס** (שם מדעי: ***Barapasaurus***; מילולית: "לטאה גדולת-רגל") הוא סוג של דינוזאור מקבוצת הזאורופודים אשר חי בתחילת היורה שלפני 196.5 עד 183 מיליון שנה מזמננו בהודו. דינוזאור זה נחשב לפרימיטיבי מאוד והוא קרובו של הרואטוזאורוס האוסטרלי. בעבר שייכו אותו למשפחת הוולקנודוניים, אך עתה הוא מסווג כסוג ללא מקור בקבוצה גרוויזאוריה, הקרוב בעיקר לסוג קוטזאורוס שחי בהודו באותה תקופה.

דינוזאור זה התגלה בתצורת קוטה (אנ') שבטלנגאנה, דרום הודו. הוא אחד מהזאורופודים הקדומים ביותר הידועים ובכלל בין הדינוזאורים האסייתיים והוא נמצא עם שלד כמעט שלם למעט חוליות הצוואר והגולגולת. ידועים לפחות 300 עצמות השייכות לסוג זה. סוג זה הכיל מין בודד - *Barapasaurus tagorei*, הקרוי על שם המשורר הבנגלי רבינדרנת טאגור.

הברפזאורוס היה זאורופוד פרימיטיבי באורך משוער של 14 מטרים, אך הוא מציג תכונות האופייניות לזאורופודים מאוחרים יותר, ביניהם חוליות צוואר רחם ארוכות ותומכות, המעידות שבעליהם היה נע על ארבע גפיים, הצוואר שלו היה ארוך עם גולגולת קצרה בקצהו ועל עמוד השדרה בלטו מספר זיזים דמוי-קוצים שאולי שימשו להגנה. נמצאו ממנו שיניים מועטות אשר הכילו אמייל ודמו במראם לכפיות. מבנה זה התאים לליחוך עלים מענפי עצים בדומה לזאורופודים אחרים.

הוא היה קרוב לוולקנודון מאפריקה, אך מחקרים מציגים שהיה שייך לקבוצה נפרדת קרובה. ואולם הוא לא השתייך לאאוזאורופודה, בה מרבית הזאורופודים הנפוצים.

הממצאים התגלו באזור טבוע בבוץ מאובן, שסביבו התגלו גזעי עצים רבים. ייתכן שהדבר נגרם עקב שיטפון הרסני שהרג את הדינוזאורים ואת הצמחייה ואולי תקע את הדינוזאורים בבוץ עד מותם. ייתכן שראשם שביצבץ ממעל לא הצליח להתאבן, מה שמסביר את היעלמותו מהמאובנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברפזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
תוכנת **דיאלוג תסריט** היא תוכנה ותיקה לכתיבת תסריטים התומכת בכתיבה בשפה העברית. פיתוחה החל ב-1997. היזם ומפתח התוכנה הוא התסריטאי אבי שמש.

תוכנת דיאלוג נועדה לתת מענה לשוק הישראלי, לכתיבה מימין לשמאל ולצורך בפורמט תקני אחיד לתסריט עברי - פורמט התואם לדרישות של קרנות הקולנוע וחברות ההפקה  .

התוכנה פועלת כחלק ממעבד התמלילים Word של מיקרוסופט והופכת אותו לתוכנת תסריט בעברית, ערבית ובכל שפה אחרת, ובנוסף מציעה לתסריטאי כלים למעקב וניהול של מבנה התסריט (כותרות סצנה, תקצירים, סיקוונסים ועלילות) ואפשרות להפקת דו"חות.

דיאלוג מציעה המרה של תסריט שלא נכתב באמצעותה לפורמט התסריט התקני, ואפשרות לשמירה של התסריט בפורמט של תוכנת Final Draft הבינלאומית.

דיאלוג בימוי והפקה
------------------

בשנת 2018 הושקה הרחבה של דיאלוג, המותקנת כתוכנה נפרדת - **דיאלוג בימוי והפקה** - ומיועדת לשוק המקצועי של הפקות טלוויזיה וקולנוע ישראליות וכוללת בין היתר ממשק לתוכנת Movie Magic ותוכנות אחרות לצורך ייבוא נתוני ההפקה.

בנוסף לאפשרות עריכה וארגון של כל תסריטי הפרקים, גרסת ההפקה מציעה כלים לבמאים ועוזרי במאי ליצירת הדו"חות הנדרשים בהפקות (קולשיטים - דף תכנון ליום צילום, סיידים - מסמך ובו סינון של סצנות לימי צילום) וכן דו"חות מפולחים של סצנות, שחקנים, ימי צילום, לוקיישנים ודמויות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר תוכנת דיאלוג תסריט
* גרסה 2 של תוכנת "דיאלוג" לכתיבת תסריטים בעברית, באתר הארץ, 27 באוגוסט 2007
* מידע על גרסה 5 של דיאלוג, באתר איגוד התסריטאים, 26 במאי 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  קרן הקולנוע הישראלי, הנחיות לכתיבת תסריט המוגש לקרן הקולנוע הישראלי, באתר הקרן, ‏דצמבר 2002
2. ↑  קרן מקור, הנחיות לכתיבת תסריט עלילתי או אנימציה, באתר קרן מקור לסרטי קולנוע וטלוויזיה, ‏2002
**ברנרדינו רמציני** (באיטלקית: **Bernardino Ramazzini**;‏ 4 באוקטובר 1633 – 5 בנובמבר 1714) היה רופא איטלקי, שהניח את היסודות המוקדמים לאבחון מחלות תעסוקתיות בספרו "מחלותיהם של עובדים" (De Morbis Artificum Diatriba). כמו כן תמך בשימוש בקליפת צינכונה, המכילה כינין, לטיפול במלריה.

חייו
----

רמציני נולד בקארפי. הוא למד רפואה באוניברסיטת פארמה, שם החל להתעניין במחלות תעסוקתיות. הוא מונה לעמוד בראש המחלקה לרפואה באוניברסיטת מודנה בשנת 1682, והחל משנת 1700 שימש פרופסור לרפואה באוניברסיטת פדובה. רמציני נפטר בשנת 1714 בפדובה.

עבודתו
------

הדף הראשון של המהדורה השנייה של "מחלותיהם של העובדים"
המהדורה הראשונה של ספרו, "מחלות העובדים", פורסמה בשנת 1700 במודנה, והשנייה ב-1713 בפדובה. הספר תיאר את הסכנות הבריאותיות בכימיקלים, אבק, מתכות, תנועות חוזרות או אלימות, תנוחות חריגות וגורמים אחרים שבהם נתקלים עובדים בלמעלה מ-50 מקצועות. הספר היה אבן דרך בהתפתחותה של הרפואה התעסוקתית. כמו כן, רמציני הציע כי רופאים יכללו במסגרת הריאיון הרפואי גם שאלות על מקצוע המטופל. הוא ראה במניעה טובה יותר מריפוי, וטען בהרצאה שנתן בשנת 1711 כי הרבה יותר טוב למנוע מאשר לרפא, והרבה יותר קל לחזות נזק עתידי ולהימנע ממנו מאשר להיפטר ממנו לאחר שאירע.

באשר למלריה, רמציני היה אחד הראשונים לתמוך בשימוש בקליפת עץ הצינכונה העשירה בכינין, בעוד שאחרים טענו שהוא רעיל ולא יעיל. 

בשנת 1713 טען רמציני כי נזירות מפתחות סרטן השד בשיעור גבוה יותר מאשר נשים נשואות, מאחר שאינן מקיימות יחסי מין, וכי אי-קיום יחסים גורם לחוסר יציבות ברקמת השד, דבר אשר עלול להוביל להתפתחות סרטן שד. לימים התברר כי חשיפה ממושכת יותר לאסטרוגן, המלווה נשים שאינן נכנסות להיריון, מהווה גורם סיכון להתפתחות המחלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברנרדינו רמציני** בוויקישיתוף
* ברנרדינו רמציני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי ברנרדינו רמציני בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007274996705171
* BIBSYS: 1036883
* BNE: XX1081461
* BnF: cb121587653 (data)
* CANTIC: a10323594
* CiNii: DA00500739
* GND: 119392364
* ICCU: CUBV172257
* ISNI: 0000 0001 1022 1307
* LCCN: n83063751
* NDL: 00453651
* NKC: nlk20000083475
* NLA: 53423033
* NLG: 189929
* NSK: 000359230
* NTA: 071871454
* RERO: 02-A003725423
* SELIBR: 332442
* SNAC: w6252xbk
* SUDOC: 030105099
* Trove: 1535921
* VcBA: 495/110883
* VIAF: 19716760
* WorldCat: lccn-n83063751

 |
**הגדוד הימי** (בגרמנית: **Seebataillon**) הוא גדוד ימי מיוחד של הדויטשה מרינה המשמש כיחידת חיל הנחתים של הצי.

היסטוריה
--------

בהיסטוריה הצבאית הגרמנית, גדוד ימי הוא גדוד מיוחד המשמש כזרוע נחתים של הצי. ב-1958 הוקם גדוד ימי בבונדסמרינה, אולם הוא פורק ב-1993. ב-2014, לנוכח מלחמת האזרחים באוקראינה, החליטה מפקדת הדויטשה מרינה להקים מחדש גדוד ימי. בשנתיים הראשונות לקיומו, הוכפף הגדוד תחת פיקוד חיל הים המלכותי ההולנדי, כדי שהנחתים הגרמניים יוכלו ללמוד מהניסיון העשיר של עמיתיהם ההולנדים בתחום הלוחמה האמפיבית. כחלק מההסכם, קיבלו חיילי הגדוד הימי גם אפשרות להשתמש באונייה קרל דורמן, השייכת לצי ההולנדי. 

חיילי הגדוד לחמו השתתפו במשימות שמירת שלום בכל רחבי העולם. הם היו חלק מכוח קוסובו, יוניפי"ל, מבצע סופיה ומבצע איריני שנועדו לעצור את ספינות הפליטים מלוב, מלחמה כנגד הפיראטים בסומליה, מבצע סיום מלחמת האזרחים במאלי וכוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי באפגניסטן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הגדוד הימי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הגדוד הימי
* *Seebataillon*
* Die Minentaucherkompanie
* *Minentaucher – die Unterwasserspezialisten* bei treff.bundeswehr.de
* Die Minentaucherkompanie bei bundesarchiv.de
* Deutsche Bundesmarine: *Das „Multitool" der Marine - Seebataillon in Eckernförde aufgestellt* Eckernförde, 1. April 2014
* Über die Küsteneinsatzkompanie
* *Die Bordeinsatzkompanie* auf marine.de
**פראסין** (רומנית: **Frasin**), (גרמנית: **Frassin an der Moldawa**) עיר במחוז סוצ'אבה שבצפון רומניה.
העיר ממוקמת בהרי הקרפטים בין העיר גורה הומורולוי ממזרח (7 קילומטר מגורה הומורולוי) לבין קמפלונג ממערב (25 קילומטר מקמפלונג).
מרחק העיר מעיר המחוז סוצ'אבה 45 קילומטר.

פראסין הוקמה בראשית המאה ה-19 ככפר קטן, בדרום בוקובינה אז ארץ הכתר המזרחית ביותר באימפריה האוסטרו-הונגרית. והתיישבו במקום בעיקר חוטבי עצים גרמנים.

לאחרונה עם איחודה של פראסין עם הכפרים השכנים בוקשואיה, דורותיאה ופלוטניצה, הפך המקום לעיר.

היהודים בפראסין
---------------

מאמצע המאה ה-19 התיישבו במקום יהודים. ב-1930 היוותה האוכלוסייה היהודית 7.3% מכלל האוכלוסייה המקומית עם 156 יהודים. הקהילה במקום הייתה קטנה ולא עמדה בפני עצמה, אלא הייתה מסונפת לקהילת גורה הומורה. בכפר היו שני בתי כנסת, שני חדרים ומקווה. בית הכנסת השני הוקם סמוך לפרוץ מלחמת העולם השנייה ולמעשה כמעט ולא היה בשימוש. רוב יהודי המקום עסקו במסחר אך היו גם בעלי מקצועות זעירים כגון נגרים, סנדלרים, וכן היו בעלי מנסרות.

בספטמבר 1940 גורשו יהודי פראסין לגורה הומורה, ומאוחר יותר ביחד עם כל יהודי האזור גורשו לטרנסניסטריה.

לקריאה נוספת
------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פראסין** |

* פנקס הקהילות - רומניה - כרך שני - בהוצאת יד ושם

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פראסין

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011875251005171

 |
**אריה הברונזה** (בהולנדית: **Bronzen Leeuw**) הוא עיטור מלכותי הולנדי גבוה, מיועד לחיילים שהפגינו אומץ לב ומנהיגות קיצוניים בקרב, לטובת הולנד. העיטור הוענק לאזרחים הולנדים או זרים. ניתן לראשונה ב-1944 וניתן מאז 1,210 פעמים. הצעות לעיטור נבדקות על ידי המועצה ההולנדית לאותות גבורה, חלק ממשרד ההגנה. העיטור מוענק בצו מלכותי.

ייתכן שלוחם יקבל יותר מפרס אחד של אריה הברונזה, ובמקרה זה נוסף מספר '2' בזהב על סרט אריה הברונזה.

אריה הברונזה הוא העיטור השני שבא אחרי העיטור מסדר בית אורנג', והעיטור השלישי הוא מסדר ויליאם הצבאי.

עיצוב
-----

אריה הברונזה הוא צלב בארד, שעליו מגן עגול. בחזית ישנו תבליט של אריה הולנדי מוכתר. הצלב מחובר לסרט ברוחב 37 מילימטר המחולק לתשעה פסים אנכיים שווים, כתומים וכחול נסאו הרצועות משני הקצוות בצבע כחול נסאו.

הוענק לאחרונה
-------------

ב-31 במאי 2006 העניקה ביאטריקס מלכת הולנד, למייג'ור ג'נרל סטניסלב סוסבובסקי המנוח, מפקד חטיבת הצנחנים העצמאית הראשונה (הפולנית), אריה הברונזה על שירותיו במבצע מרקט גארדן בשנת 1944.

ב-7 באוקטובר 2009, הוענקה המדליה לשני חיילים הולנדים "קומנדו" ביורן פטרס (הוענק לאחר מותו) וקפטן גיז 'טוינמן על מעשיהם באפגניסטן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריה הברונזה** בוויקישיתוף
* אריה ברונזה - אתר רשמי (אורכב 17.05.2019 בארכיון Wayback Machine)
* אריה ברונזה, באתר משרד ההגנה ההולנדי
* Vereniging DMD אתר ארגון הוותיקים עם אריה הברונזה (אורכב 22.02.2012 בארכיון Wayback Machine) (בהולנדית)
**סבסטיאנו נלה** (באיטלקית: **Sebastiano Nela**; נולד ב-13 במרץ 1961) הוא כדורגלן איטלקי ששיחק בעמדת המגן הודות למחשבה ההתקפית שלו וליכולת ההגבהה שלו ברגל שמאל, בנוסף ליכולות המהירות, הסיבולת והחוזק הפיזי שלו.

הוא החל את הקריירה שלו בגנואה שבמדיה שיחק במשך שלוש עונות, עד שעבר לרומא, שבה שיחק במרבית הקריירה שלו, ואף זכה עימה פעם אחת באליפות הסרייה א' ובשלושה גביעים. נלה פרש בשנת 1994 לאחר שרשם שתי עונות במדי נאפולי. ברמה הבינלאומית, הוא ייצג את איטליה בין השנים 1984 ל-1987 ואף לקח חלק באולימפיאדת 1984 ומונדיאל 1986. בנוסף לכך, הוא חבר בהיכל התהילה של רומא.

קריירת מועדונים
---------------

נלה החל את הקריירה שלו בגנואה בשנת 1978, כששלוש שנים לאחר מכן הוא חתם בשורות רומא. הוא רשם את הופעת הבכורה שלו במדי הזאבים ב-13 בספטמבר 1981 בתיקו המאופס מול אבלינו. הוא רשם 28 הופעות ברומא במסגרת עונת האליפות של רומא ב-1982/1983.

בשנת 1987, נלה נפצע בברכו בתאונה ונאלץ להיעדר מהמגרשים במשך כמעט שנה. לאחר 11 שנים במדי רומא שבמהלך תקופה זו הוא זכה באליפות אחת ובשלושה גביעים, הוא עזב אותה לטובת נאפולי בשנת 1992. הוא פרש כעבור שנתיים לאחר שרשם 315 הופעות בליגה.

קריירה בינלאומית
----------------

הופעותיו של נלה ברומא הובילו לזימון שלו לנבחרת איטליה, כשב-22 במאי 1984 הוא רשם את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים מול נבחרת מערב גרמניה.

נלה ערך חמש הופעות עבור הנבחרת בין שנת 1984 לשנת 1987. הוא היה חלק מהנבחרת האיטלקית למונדיאל 1986, אף על פי שלא שיחק כלל. כמו כן, הוא היה שותף בשלושה משחקים במסגרת אולימפיאדת 1984, כשבאותם משחקים אולימפיים הנבחרת הגיעה למקום הרביעי.

תארים
-----

### קבוצתיים

רומא
* סרייה א' (1): 1982/83
* הגביע האיטלקי (3): 1983/84, 1985/86, 1990/91

### אישיים

* היכל התהילה של רומא

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת איטליה – אולימפיאדת לוס אנג'לס 1984** |
| --- |
| 1 טנקרדי • 
2 פרי • 
3 גאלי • 
4 נלה • 
5 טריצ'לה • 
6 ורכובוד • 
7 באני • 
8 בארזי • 
9 בטיסטיני • 
10 סבאטו • 
11 ויניולה • 
12 זנגה •
13 פאנה • 
14 מסארו •
15 בריאצ'י •
16 יוריו •
17 סרנה •
מאמן: ביארזוט | איטליהאיטליה |

| **נבחרת איטליה – מונדיאל 1986** |
| --- |
| 1 גאלי • 
2 ברגומי • 
3 קבריני • 
4 קולובאטי • 
5 נלה • 
6 שיראה • 
7 טריצ'לה • 
8 ורכובוד • 
9 אנצ'לוטי • 
10 באני • 
11 בארזי • 
12 טנקרדי •
13 דה נאפולי • 
14 די גנרו •
15 טארדלי •
16 קונטי •
17 ויאלי •
18 אלטובלי •
19 גלדריסי •
20 רוסי •
21 סרנה •
22 זנגה •
מאמן: ביארזוט | איטליהאיטליה |
תהליך הגדילה השלם של ראשן צפרדע.
**רֹאשָׁן** הוא שלב הפגית אצל בעלי חיים דו-חיים כגון צפרדע, סלמנדרה או טריטון. הראשן בוקע מביצה שמטילה הנקבה. בדרך הכלל הראשנים חיים במים בלבד, בקרב מעט ממיני הדו-חיים הראשנים חיים ביבשה.

כאשר הוא בוקע מביצתו, הראשן עיוור ואינו יכול לפתוח את פיו, לכן הוא ניזון מהחלמון השמור בגופו במשך כעשרה ימים, משך הזמן שלוקח לו לפתח פה, עיניים, ונחיריים. לאחר מכן הוא מתחיל לפתח את יכולת הנשימה שלו: ריאותיו מתפתחות וזימיו החיצוניים מתנוונים, בעוד הפנימיים מתפתחים ומתחילים לתפקד.

חושיהם של הראשנים דומים לדגים, והם ניזונים בתחילת חייהם בעיקר מצמחים. כשהם מתבגרים הם מתחילים לטרוף בעלי חיים אחרים.

לרוב, בתחילת חייו הראשן מסוגל לחיות אך ורק במים. הוא נושם בעזרת זימים בלבד ומשתמש בזנבו על מנת להתקדם. לאחר שישה שבועות מעת יציאתו מן הביצה, כאשר ריאותיו וגפיו מפותחים מספיק, הראשן יוצא אל מחוץ למים ומתפקד כדו-חי לכל דבר.

תמונות
------

* 
* 
* 
* 
* ראשן של טריטוןראשן של טריטון

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ראשן** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ראשן** |

* ראשן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555919505171
* BnF: cb137435074 (data)
* LCCN: sh85131880
* NDL: 01190473

 |
**פראנס קולטור** (בצרפתית: ***France Culture***) היא תחנת רדיו ציבורית צרפתית המהווה חלק מ-"רדיו פראנס" (תאגיד הרדיו הציבורי הצרפתי). תוכניית התחנה מורכבת ממגוון רחב של תוכניות בעלות תמות היסטוריות, פילוסופיות, סוציו-פוליטיות ומדעיות. (כולל דיבייטים, דיונים, וכתבות דוקומנטריות), ונוסף על כך גם מחזות רדיו, תוכניות ניסיוניות, ותוכניות בנושאים ספרותיים. התחנה משודרת בכל צרפת בתדר FM וגם נגישה באינטרנט.

היסטוריה
--------

פראנס קולטור נוסדה ב-1945 כ"**Programme National**" כחלק מתאגיד השידור הציבורי הצרפתי (RTF). התחנה שינתה את שמה ל"פראנס 3" ב-1958 ול-"**RTF Promotion**" ב-1963. התחנה אימצה את שמה הנוכחי מאוחר יותר באותה שנה. Programme National במקור הייתה אחראית לשידור מרבית המוזיקה הקלאסית מתוך כל רשת הרדיו הציבורי הצרפתי. עם זאת, מאז היווסדות תחנת הרדיו הייחודית לכך ב-1953 - "פראנס מוזיק", פראנס קולטור הפכה להיות תחנת רדיו המורכבת מתוכניות דיבור במקום מוזיקה באופן כמעט מוחלט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פראנס קולטור** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פראנס קולטור (בצרפתית)

* אתר האינטרנט הרשמי של פראנס קולטור (בצרפתית)
* פראנס קולטור, ברשת החברתית פייסבוק

* פראנס קולטור, ברשת החברתית טוויטר

* פראנס קולטור, ברשת החברתית אינסטגרם

* פראנס קולטור, ברשת החברתית טיקטוק

* פראנס קולטור, סרטונים בערוץ היוטיוב
* מפת רשת משדרי הרדיו של פראנס קולטור

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301830105171
* BnF: cb118785620 (data)
* ISNI: 0000 0001 2354 6610
* LCCN: n78058195
* SUDOC: 032035632
* VIAF: 312740226
* WorldCat: lccn-n78058195

 |
אריה גילאי
**אריה גילאי** (16 ביוני 1938 - 9 במרץ 2013) היה נוירופיזיולוג קליני, חוקר ישראלי ומומחה לאבחון פגיעות ומחלות בשרירים ובעצבים. הקים וניהל את המכון לאבחון נוירולוגי במרכז הרפואי שערי צדק, ואת המחלקה לנוירופיזיולוגיה קלינית בבית החולים אלי"ן.

ביוגרפיה
--------

ד"ר גילאי היה דור חמישי לילידי ירושלים. בתחילת שנת 1956 התנדב לשרת בצנחנים והשתתף בצניחה במתלה במבצע קדש. בשנת 1962 השלים את לימודיו בלונדון אנגליה. את כל לימודיו האקדמיים סיים באוניברסיטה העברית בירושלים: ובהם לימודי תואר בוגר אוניברסיטה (B.Sc), תואר מוסמך אוניברסיטה (M.Sc) ותואר שלישי - דוקטורט (Ph.D) בביופיזיקה של תאי שריר. בשנים 1974 עד 1978 שימש עמית מחקר בביופיזיקה של תאי שריר באוניברסיטת פרדו באינדיאנה. והתמחה בנוירופיזיולוגיה קלינית במרכז הרפואי של אוניברסיטת "רש" בשיקגו ארצות הברית.

בין השנים 1988 – 1993 שימש כיו"ר האגודה הישראלית לנוירופיזיולוגיה קלינית. בשנת 1989 מונה כנשיא הכינוס הבינלאומי ה-9 לנוירופיזיולוגיה קלינית ובשנת 1993 מונה כנשיא החברה הבינלאומית לאלקטרומיוגרפיה (EMG) ממוחשבת. פרש לגמלאות והקים את "המרכז לאספנות" בירושלים. כתב, ערך ובנה אתרי אינטרנט רבים בנושאים מגוונים. 

אריה גילאי הלך לעולמו בכ"ח באדר תשע"ג. היה נשוי לרות גילאי ואב לשני ילדים.

ממחקריו
-------

גילאי נודע בעיקר בזכות עבודתו לברור התכונות הביופיזיקליות של ממברנות בתוך תאי שריר והבנת המנגנון המביא להתכווצות השריר. כמו כן נודעה עבודתו על שיכלול השיטה החשמלית לאבחון מוקדם של מחלות ניוון שרירים וניוון עצבים בילדים ובבני נוער. גילאי הוא חתן פרס לנדאו למחקר ופרסם עשרות מאמרי מחקר. גילאי זכה במענקים מקרנות מחקר על הישגיו המדעיים ובהם: מענק האגודה לניוון שרירים של אמריקה, קרן דיסאוטונומיה, ואגודת "לב" בשיקגו.

מפרסומיו
--------

רשימת חלק מהפרסומים המדעיים בתחום הביופיזיקה והנוירופיזיולוגיה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר "Billiongraves"
2. ↑  Purdue University Dept. of Biophysics
3. ↑  Rush University Medical Center
4. ↑  International Society for Computerized EMG
5. ↑  Muscular Dystrophy Associations of America
6. ↑  The Dysautonomia Foundation
7. ↑  Chicago Heart Association

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007300694505171

 |
לוחית של ווארוזאורוס שנמצאת במוזיאון בסין
**ווארוזאורוס** (שם מדעי: ***Wuerhosaurus***) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הסטגוזאוריים אשר חי בסין ומונגוליה של הקרטיקון התחתון והיה מאחרוני בני משפחתו, אשר רובם חיו בתור היורה. הוא קרוי על שם קרבתו לעיר אורקו או "ווארה" (Wū'ěrhé) שבשינג'יאנג בסין, בהם התגלה ב-1973. המאובנים כללו 3 ממצאים מאותו המין. ממצאים נוספים של הדינוזאור התגלו במונגוליה ב-1993, בהם נמצא שלד כמעט שלם שלו. בעבר סברו שהיה מין של סטגוזאורוס.

החוקר גרגורי ס. פאול העריך שהווארוזאורוס מהמין *Wuerhosaurus homheni* הגיע לאורך 7 מטרים ולמשקל 4 טונות. המין *Wuerhosaurus ordosensis* היה קטן יותר, באורך 5 מטרים ומשקל 1.5 טונות. הוא היה בעל לוחיות לאורך גבו שהיו נמוכות יותר ממינים אחרים במשפחה אך בעל דוקרנים ארוכים בזנבו. הצוואר היה ארוך יחסית ואולי עזר לדינוזאור לאכול מענפי שיחים ועצים נמוכים.

בתרבות
------

דינוזאור זה הופיע בסדרה הדינוזאורים! ובמשחקי המחשב Jurassic World: Alive, פארק היורה 3: בניית פארק, Jurassic Park: Operation Genesis, עולם היורה: המשחק וJurassic World Evolution 2.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ווארוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**אריה גולן** (1932 - 14 בינואר 2017) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, כיהן כקצין הנדסה ראשי. 

גולן נולד בחיפה, התגייס לצה"ל ב-1950 ושירת במסלול חי"ר. לאחר קורס קצינים הדריך בבית הספר לקצינים ולאחר מכן שירת באגף המטה של פיקוד הדרום. הוא יצא ללימודי הנדסת בניין בטכניון אותם סיים ב-1957 ועבר לחיל ההנדסה, בשנים אלו השתתף בייבוש החולה. ב-1960 עבר לבית הספר להנדסה צבאית ושימש בו מדריך ראשי. ב-1963 עבר לפיקוד הצפון, שירת כמפקד פלוגת הנדסה בחטיבת שריון ומפקד ההנדסה הפיקודי. השתתף במלחמה על המים, ובביצורים ומיקוש החזית הסורית בתקופת ההמתנה לקראת מלחמת ששת הימים. במלחמה 
פיקד על כוחות הנדסה שהכשירו דרכים לכוחות השריון בכיבוש רמת הגולן. לאחר המלחמה עסק בהקמת מוצב החרמון.

בהמשך שירותו הצבאי היה ממלא מקום מפקד בית הספר להנדסה צבאית. בתקופת מלחמת ההתשה שירת כקצין אג"ם במפקדת קצין הנדסה ראשי, והיה שותף בתכנון מבצעים רבים בהם מבצע תרנגול 53, מבצע רודוס, הפשיטה על האי גרין ובהקמת קו בר-לב. בתקופת מלחמת יום הכיפורים פיקד על מרכז בינוי. בהמשך שירת כסגן מפקד המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. בפברואר 1976 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לקצין הנדסה ראשי, שירת בתפקיד עד פברואר 1979. 

לאחר שחרורו משירות הקבע עבד בחברת סולל בונה, היה מנהל יחידת הבטיחות בחברה ומפקח במחלקת הבטיחות בכביש חוצה ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* תא"ל אריה גולן 1979-1976, אתר חיל ההנדסה הקרבית
* תא"ל אריה גולן קצין הנדסה ראשי, דבר, 28 בפברואר 1976

| קציני הנדסה ראשיים  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| עמנואל שחר • אפרים להב • הלל אל דאג • אלחנן קליין • ירחמיאל דורי • יצחק בן דב • אריה גולן • אבישי כ"ץ • יהודה כהן • יוסף איל • ישי דותן • איתן לידור • אלי טולדנו • אברהם בן דוד • שמעון (שימי) דניאל • משה שלי • יוסי מורלי • אושרי לוגסי • אילן סבג • עידו מזרחי |

 |
**יוסף חוריש** (בערבית: **يوسف حوريش**, 1889 – 1975) היה זמר עיראקי, מדקלמי מקאם, מוזיקאי ונגן ג'וזה, ממוצא אוסטרי-יהודי. חוריש היה אחד הזמרים הגדולים והבקיאים ביותר במקורות ובהרכבו של המקאם. התפרסם בזכות מקאם אחד, מקאם אלח'נבאת, לאחר שהקליט אותו על תקליט, שהיה פופולרי מאוד בקרב חובבי המקאם העיראקים.

ביוגרפיה
--------

חוריש נולד במחוז קאדי אלחאג'את בגדאד בשנת 1889. אבותיו היהודים הגיעו מאוסטריה לפני שנים רבות והתיישבו בבצרה. שמו המלא הוא יוסף חריש בן ששון בן שוע בן עזרא בן אליעזר בן צאלח ח'ליף. הוא אהב את המקאמים העיראקיים מילדותו והיה תלמידם של אחמד אלזידאן (ער') ורובין בן רג'ואן. רק בימיו האחרונים הפך את השירה למקצוע. הוא הקליט מספר תקליטים באמצע שנות העשרים ובתקופה שלאחר מכן, והתפרסם בזכות שני המקאמים שלו אל-נווא ואלח'נבאת, ושר לאום כולתום כשהיא הגיעה לבגדאד במסיבה פרטית שאורגנה לכבודה על ידי יוסף זערור ב-1933. השמועות אומרות שהיה בן למשפחה דתית שהתנגדה לעיסוקו כזמר וניסתה לחבל בזה בדרכים שונות.

קולו היה נעים והוא הכיר היטב את כללי הביצוע, והוא נהג לקרוא את המקאם ברדיו במשך תקופה ארוכה בנוסף להיותו נגן ג'וזה ברדיו העיראקי, עד שגורש מעיראק לאחר האלימות נגד היהודים בעקבות הקמת מדינת ישראל ב-1948.

אזרחותו העיראקית נשללה, והוא עלה לישראל בשנת 1951. הוא המשיך לקרוא שם מקאמים עד מותו ב-1975.

הערות שוליים
------------

1. ↑  שוש פרידמן, כלי נגינה במוזיקה הערבית, באתר דרך גוף
2. ↑  كتاب بغداد القديمة 1869-1917م، تأليف عبد الكريم العلاف، (طبع 1960م) بغد
3. ↑  لمغنون البغداديون والمقام العراقي، تأليف الشيخ جلال الحنفي، بغداد، 1964
4. ↑  كتاب موسوعة المقام العراقي – تأليف الدكتور عبد الله المشهداني، بغداد 2012
5. ↑  كتاب المقام وبحور الأنغام: دراسة تحليلية لغناء المقامات العراقية مع نصوصها الشعرية، تأليف حامد السعدي، بغداد 2006
6. ↑  صور مطربو ومطربات الغناء العراقي - منتدى سماعي للطرب العربي الأصيل, web.archive.org, ‏2017-07-02

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"יוסף חוריש"**.
**טיימוקו גרן-קויאטֶה** (**Tiemoko Garan Kouyaté**; ‏27 באפריל 1902–1942) היה מנהיג עובדים יליד סודאן הצרפתית ותועמלן לרעיון הפאן אפריקאיות במרחב הדובר-צרפתית.

גרן-קויאטֶה נולד בסגו (כיום בשטח מאלי), למד בגורה, סנגל וכיהן כמורה בחוף השנהב. ב-1923 נסע להרחיב את השכלתו באקס-אן-פרובאנס (צרפת) והצטרף למפלגה הקומוניסטית של צרפת. ב-1926 גורש מהלימודים בגין הפצת תעמולה קומוניסטית. ב-1927 ייסד בפריז, יחד עם אינטלקטואלים אפריקאים אחרים את "הליגה להגנת הגזע השחור" (La Ligue universelle de défense de la race nègre) וערך את ביטאונה *La Race nègre*. עם פיצול התנועה יסד את "איגוד העובדים הכושים" (Union des travailleurs nègres) וערך את ביטאונו, *Le Cri des Nègres* ("צעקת הכושים"). גם יוזמה זו לא האריכה ימים עקב מחלוקות על עומק המחויבות לקומוניזם ודחיקתו של גרן-קויאטֶה על ידי הקומוניסטים הסטליניסטים. לאחר התפרקות האיגוד חבר גרן-קויאטֶה ללאומן האלג'יראי מסאלי חאג' וקבוצתו "כוכב צפון אפריקה" (Étoile Nord-Africaine).

בשנות ה-30 של המאה ה-20 שהה בלונדון ושיתף פעולה עם מנהיגים פאן אפריקאים כמרקוס גארבי, ג'ורג' פדמור וויליאם אדוארד בורגהרד דו בויז.

ב-1942 הוצא להורג על ידי השלטונות הנאציים בצרפת במבצר מוליסון (Fort Montluçon).

קישורים חיצוניים
----------------

* ביוגרפיה באתר "היסטוריה של סיפורים נשכחים" (בצרפתית)

* Délégation aux Droits de l’Homme et à la Démocratie (7–9 באוקטובר 2004). "Le mouvement panafricaniste au vingtième siècle" (PDF) (בצרפתית). Organisation Internationale de la Francophonie. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2007-06-22. נבדק ב-23 בינואר 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb17928694v (data)

 |
**נַפְקָא מִנַּהּ** (בארמית: **יוצא ממנה**) הוא מונח למדני שגור בתלמוד שמשמעותו היא הפקת השלכה מעשית מדיון רעיוני. פעמים רבות במהלך דיון הלכתי נשאלת השאלה "לְמַאי נַפְקָא מִנַּהּ?" - "לְמה נפיק מזאת?", או במילים אחרות, "מהי ההשלכה המעשית?". הביטוי חדר לשפה המשפטית, ובהטיותיו השונות הפך לשגור בתחומים שונים.

מינוח
-----

השימוש במונח בהקשרו התלמודי מבוסס על ההנחה שלדברי התנאים והאמוראים יש תכלית מעשית, ולכן למה שנכתב במשנה ובתלמוד צריכה להיות "נפקא מינה" - השלכה מעשית. כך גם בדיונים הלכתיים למדניים, כאשר עולים ספקות או צדדים שונים להסביר מושג כלשהו, נהוג לבדוק את הנפקא מינה שבין שתי האפשרויות; כלומר באלו מקרי-קצה יבוא ההבדל שבין האפשרויות לידי ביטוי מעשי.

לעיתים מופיעה בתלמוד השאלה "במאי פליגי" - "במה הם חולקים"? שבניגוד לתמיהה אודות ה"נפקא מינה", מטרתה היא לברר מהו שורשה הרעיוני של המחלוקת (למשל, מה ההבדל בין שני הגישות, ומה גרם להם להיות חלוקים בדעותיהם. כלומר לא ניתן דגש על הנפקות המעשית אלא על הגורמים למחלוקת).

דוגמה
-----

ניתן למצוא מופעים רבים לביטוי, הן בתלמוד והן בדיונים הלכתיים שונים. משנה המובאת בתלמוד במסכת בבא מציעא, פוסקת כי אדם המוצא "כלי אנפוריא" אינו חייב להשיב אותם לבעליהם. הגמרא מסבירה מהם כלי אנפוריא: "אמר רב יהודה אמר שמואל: כלים חדשים שלא שבעתן העין."  
 כלומר, כלים חדשים שלבעליהם עדיין אין היכרות מספקת כדי לזהותם. בתגובה לכך התלמוד תמה על הצורך של המשנה לפרט את הדין הזה; אם אלו כלים שאין בהם סימן מובהק, מאי נפקא מינה? כלומר - הרי כל כלי שאין בו סימן אין חובה להשיבו, אם מדובר בכלי אנפוריא ואם לאו, אם כן מהו הדין היוצא מהפירוט אודות כלי אנפוריא?

בתשובה לכך הגמרא מסבירה שהדין הנוסף הנלמד כאן הוא שכלים חדשים כאלה אין חובה להחזיר אפילו לאדם אמין, בעוד את יתר המציאות חובה להחזירם אם אדם אמין מזהה אותן כשייכות לו.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **נפקות** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מאי נפקא מינה** |

* מאי נפקא מינה?, במילון השפה העברית

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף ו', עמוד ב'; תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף ו', עמוד א'; תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף ב', עמוד א'; תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף כ"א, עמוד א', ובעוד מאות מופעים.
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף כ"ג, עמוד ב'
**קובוס שחור** (שם מדעי: ***Kobus leche smithemani***; קרוי גם **לצ'ווה שחורה**), הוא אחד מחמשת תת-המינים של קובוס המשקפיים, החי באזורי ביצות שבזמביה.

תיאור ואקולוגיה
---------------

פרוותו כהה יותר משאר תת-המינים וצבעה נע בין חום כהה לשחור. פס לבן צר מתוח מהחוטם לאורך הצוואר, מתרחב באזור הבטן, מתפשט מעט לרגליים ומסתיים בתחתית הזנב. שפתיו וצדדי עיניו לבנים. פניו, עורפו וחלקו האחורי בהירים בדרך כלל, ורגליו, לחייו וקצה זנבו שחורים. הגוף גבוה יותר בחלק האחורי, והפרסות רחבות וארוכות, ומונעות מהקובוס לשקוע באדמת ביצות, שהיא בית הגידול העיקרי שלו. הנקבות בהירות יותר, ולעיתים אין אף הבדל ביניהם לבין תת-מינים אחרים. הזכרים בעלי זוג קרניים ארוכות ודקות בצורת נבל, וגדולים יותר מהנקבות. גובה הכתפיים הוא 110-85 ס"מ, אורך הראש והגוף: 180-130 ס"מ, והמשקל נע בין 60 ל-130 ק"ג.

הקובוסים השחורים חיים בעדרים גדולים ורופפים, ללא מערכת חברתית נוקשה. הזכרים נוטים להיות על אדמה יבשה יותר מהנקבות. לקובוסים יש העדפה לאזורים מוצפים, ולעיתים קרובות הם נכנסים למים שמגיעים עד צווארם, כדי להגיע לצמחים מזינים יותר. עונת הרבייה מתרחשת בעונת הגשמים שבין נובמבר לפברואר והזכרים מקיימים ביניהם קרבות, ומחזיקים טריטוריות קטנות. תקופת ההיריון היא 7-8 חודשים, לאחריהם נולד ולד אחד, השוהה באזורים מוסתרים על היבשה בזמן שאמו אוכלת. האם מגיעה מעת לעת כדי להניק את העופר.

עדר של קובוסים שחורים
העדרים נודדים בעקבות השיטפונות העונתיים, שמביאים בעקבותיהם אדמה פורייה וצמחים מזינים לרוב. כאשר יש הצפה קיצונית הם מוצאים מקלט באזורים מיוערים. ביבשה, הקובוסים די איטיים בגלל פרסותיהם, אך במים כאשר הם נמלטים מטורפים הם מסוגלים לרוץ במהירות, הודות לרגליהם הגדולות והחזקות שמניעות אותם בזינוקים ארוכים, וכן בגלל פרסותיהם המונעות מהם לשקוע - מה שנותן להם יתרון.

מצב שימור
---------

בעבר הקובוס השחור היה מצוי בשתי אוכלוסיות בזמביה: אחת בקרבת הגבול עם מלאווי, והשנייה, הגדולה יותר, בצפון זמביה עם גלישה לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. כיום האוכלוסייה המזרחית נכחדה והאוכלוסייה הצפונית התמעטה ומתרכזת בעיקר סביב ביצת בנגוואולו. גם כיום הקובוס השחור מאוים על ידי ציד לא חוקי ובניית סכרים, ומצבו מוגדר על פי IUCN כ**פגיע** (VU). האוכלוסייה העולמית שלו נאמדת בכ-36,000 פרטים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קובוס שחור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קובוס שחור באתר הרשימה האדומה של IUCN
**טיינשאנוזאורוס** (שם מדעי: ***Tienshanosaurus***; מילולית: "לטאת טיין שאן") הוא סוג של דינוזאור זאורופוד ארוך צוואר ממשפחת הממנצ'יזאוריים, אשר חי במשך היורה העליון. הממצאים של הדינוזאור התגלו ב-1928 במחוז שינג'יאנג בסין. הממצאים כללו מעל 30 בוגרים ועוד שלושה צעירים ואף כמה ביצים מאובנות, אלה נשלחו למכון הפלאונטולוגי "Institute of Vertebrate Paleontology and Paleoanthropology" שבבייג'ינג ושם הסוג הוגדר בידי החוקר יאנג ג'ונגג'יין (אנ') ב-1937. סוג זה הכיל מין בודד - *Tienshanosaurus chitiaensis*.

דינוזאור זה היה גדול מאוד ונחשף ממנו מרבית השלד למעט רוב הגולגולת והלסתות התחתונות. הוא הוערך בלמעלה מ-12 מטרים, חלק גדול מהאורך מילא הצוואר הארוך גם ביחס לזאורופוד. הדינוזאור היה קרובו של הממנצ'יזאורוס והתגלה באותו אזור. ככל הנראה הוא ניזון בצורה דומה מעלים מחטניים ומציקסיים ששגשגו בסוף היורה.

ישנם חוקרים כמו ראלף מולנר (Ralph Molnar) שראו בו סוג קרוב יותר לאאולופוס או לקמרזאוריים, אך אין לדבר ראיות משכנעות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טיינשאנוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
בטופולוגיה אלגברית, **נסג** (Retract) של מרחב טופולוגי הוא תת-מרחב אליו אפשר לסגת מהמרחב כולו על ידי פונקציה רציפה. **נסג עיוותי** (Deformation retract) הוא, אינטואיטיבית, תת-מרחב אליו ניתן להשתנות (או להתעוות) מהמרחב כולו בצורה רציפה.

אחת השאלות הבסיסיות בטופולוגיה אלגברית היא אילו תתי מרחבים של מרחב טופולוגי הם נסג/נסג עיוותי שלו.

הגדרה
-----

יהי X מרחב טופולוגי, ו-{\displaystyle A\subseteq X} תת-מרחב שלו. נאמר כי A הוא **נסג** של X, אם קיימת העתקה רציפה {\displaystyle r:X\rightarrow A} כך ש-{\displaystyle \forall a\in A:r(a)=a}. המיפוי r נקרא לעיתים *נסיגה*.

בשקילות, אם נסמן ב-{\displaystyle i\_{A}} את העתקת ההכלה {\displaystyle i:A\rightarrow X,i(a)=a} יש לדרוש כי {\displaystyle r\circ i\_{A}=id\_{A}}, פונקציית הזהות על A.

  

A ייקרא **נסג עיוותי** (Deformation retract) אם קיימת הומוטופיה {\displaystyle H:X\times [0,1]\rightarrow X} כך ש-

{\displaystyle \forall x\in X:H(x,0)=x}

{\displaystyle \forall a\in A,t\in [0,1]:H(a,t)=a}

{\displaystyle \forall x\in X:H(x,1)\in A}

ההומוטפיה H נקראת לעיתים נסיגה עוויתית. במילים אחרות, H כזו היא הומוטופיה בין העתקת הזהות והעתקת נסיגה.

  

*הערה:* לעיתים בהגדרת נסג עיוותי מחלישים את הדרישה השנייה ל-{\displaystyle \forall a\in A:H(a,1)=a}, ואז להגדרה לעיל קוראים **נסג עיוותי חזק**. לאורך הערך נעסוק רק בנסג עיוותי חזק, וכאן הוא ייקרא פשוט נסג עיוותי.

נסגים והחבורה היסודית
---------------------

קיים קשר הדוק בין נסגים לבין החבורה היסודית הראשונה של מרחב קשיר מסילתית X סביב (כל) נקודה a, אותה נסמן {\displaystyle {\pi }\_{1}(X,a)}.

ראשית, אם {\displaystyle A\subseteq X} נסג ו-{\displaystyle i:A\rightarrow X} העתקת ההכלה, אז ההעתקה {\displaystyle {i}\_{\*}:{\pi }\_{1}(A,a)\rightarrow {\pi }\_{1}(X,a)}, הנתונה על ידי {\displaystyle {i}\_{\*}([\phi ])=[i\circ \phi ]} היא חד חד ערכית. יתרה מזאת, אם A נסג עיוותי, {\displaystyle {i}\_{\*}} איזומורפיזם חבורות. כלומר - **למרחב טופולוגי ולנסג עיוותי שלו אותה חבורה יסודית**.

טענות אלו עוזרות להראות למשל שתתי מרחבים מסוימים אינם מהווים נסג (ראו דוגמאות).

דוגמאות
-------

* בקבוצה קמורה (עם הטופולוגיה הממשית סטנדרטית) כל תת-מרחב הוא נסג.
* כל נסג עיוותי הוא נסג.
* נסג של מרחב כוויץ הוא מרחב כוויץ.
* הספירה ה-n ממדית {\displaystyle S^{n}} במרחב {\displaystyle {\mathbb {R} }^{n+1}-\{{\overline {0}}\}} היא נסג עיוותי, על ידי ההעתקה {\displaystyle H(x,t)=\left((1-t)+{t \over \|x\|}\right)x}
* {\displaystyle S^{1}} איננו נסג של העיגול ה-2 ממדי D, לפי השיקול לעיל על החבורות היסודיות - כאן {\displaystyle {\pi }\_{1}({S}^{1},1)=\mathbb {Z} }, אבל {\displaystyle {\pi }\_{1}(D,1)=\{0\}}, ואין בין הראשונה לשנייה העתקה חד-חד-ערכית! מתוצאה זו ניתן להסיק בקלות את משפט נקודת השבת של בראואר.
* {\displaystyle S^{1}} נסג עיוותי של העיגול ה-2 ממדי בלי הראשית, {\displaystyle D-\{0\}}, ולכן יש להם אותה חבורה יסודית, כלומר {\displaystyle {\pi }\_{1}(D-\{0\},1)=\mathbb {Z} }.
* השפה של טבעת מביוס איננה נסג של הטבעת.
* לכל {\displaystyle x\in S^{1}}, תת-המרחב {\displaystyle S^{1}\times \{x\}\subseteq S^{1}\times S^{1}} של הטורוס הוא נסג אך לא נסג עיוותי.

ראו גם
------

* הומוטופיה (טופולוגיה)

קישורים חיצוניים
----------------

* נסג, באתר MathWorld (באנגלית)
**קלסי-לי רוברטס ברבר** (באנגלית: **Kelsey-Lee Roberts Barber**; נולדה ב-20 בספטמבר 1991) היא אתלטית אוסטרלית, פעמיים ברציפות אלופת העולם (דוחה 2019 ויוג'ין 2022) וזוכת מדליית ארד אולימפית (טוקיו 2020) בהטלת כידון.

ביוגרפיה
--------

קלסי-לי ברבר נולדה וגדלה באיסט לונדון, דרום אפריקה. היא מתאמנת בהדרכתו של בעלה מייקל ברבר.

### 2014

במשחקי חבר העמים שנערכו בגלאזגו, בריטניה ב-30 ביולי 2014 זכתה ברבר במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 62.95 מטר.

### 2015

באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין ב-28 באוגוסט 2015 סיימה ברבר במקום 20 בהטלת כידון בתוצאה של 60.18 מטר.

### 2016

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה ברבר במקום 28 בהטלת כידון בתוצאה של 55.25 מטר.

### 2017

באליפות העולם שנערכה בלונדון ב-8 באוגוסט 2017 סיימה ברבר במקום עשירי בהטלת כידון בתוצאה של 60.76 מטר. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 63.70 מטר ועלתה מהמקום השביעי.

### 2018

במשחקי חבר העמים שנערכו בגולד קוסט, אוסטרליה ב-12 באפריל 2018 זכתה ברבר במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 63.89 מטר.

### 2019

באליפות אוקיאניה באתלטיקה שנערכה ביוני 2019 זכתה ברבר במדליית זהב בשיא אישי חדש של 65.61 מטר. בתחרות שנערכה בלוצרן, שווייץ ב-9 ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בשיא אישי חדש נוסף של 67.70 מטר, תוצאה המציבה אותה במקום 12 בכל הזמנים ושני באוקיאניה.

#### אלופת העולם

באליפות העולם שנערכה בדוחה בסוף ספטמבר היא זכתה במדליית זהב בהטלת כידון השישית והאחרונה שלה בתוצאה של 66.56 מטר, לפני ליו שיאינג (65.88 מטר) וליו הוי הוי (65.49 מטר), שתיהן מסין. עד להטלה השישית היא דורגה במקום הרביעי.

### 2021

#### מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת טוקיו (2020) זכתה ברבר במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 64.56 מטר, אחרי ליו שיאינג (66.34 מטר) ומריה אנדרייצ'יק מפולין (64.61 מטר).

### 2022

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון ביולי 2022 זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 66.91 מטר, לפני קארה וינגר מארצות הברית (64.05 מטר) והארוקה קיטגוצ'י מיפן (63.27 מטר).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלסי לי ברבר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קלסי לי ברבר (באנגלית)
* קלסי לי ברבר, ברשת החברתית פייסבוק

* קלסי לי ברבר, ברשת החברתית טוויטר

* קלסי לי ברבר, ברשת החברתית אינסטגרם

* קלסי לי ברבר, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי

* קלסי לי ברבר, באתר olympedia.org

* קלסי לי ברבר, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית

* קלסי לי ברבר, באתר ליגת היהלום

* קלסי לי ברבר, באתר Track and Field (נשים)

| אלופות עולם באתלטיקה – הטלת כידון (נשים) |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 1983: טינה לילאק פינלנדפינלנד • 1987: פטימה ויטברד בריטניהבריטניה • 1991: צ'ו דמאי הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין • 1993: טרינה הטסטאד נורווגיהנורווגיה • 1995: נטליה שיקולנקו בלארוסבלארוס • 1997: טרינה הטסטאד נורווגיהנורווגיה • 1999: מירלה מניאני יווןיוון • 2001: אוסליידיס מננדס קובהקובה • 2003: מירלה מניאני יווןיוון • 2005: אוסליידיס מננדס קובהקובה • 2007: בארבורה שפוטאקובה צ'כיהצ'כיה • 2009: שטפי נריוס גרמניהגרמניה • 2011: מריה אבקומובה רוסיהרוסיה • 2013: כריסטינה אוברגפל גרמניהגרמניה • 2015: קתרינה מוליטור גרמניהגרמניה • 2017: בארבורה שפוטאקובה צ'כיהצ'כיה • 2019: קלסי לי ברבר אוסטרליהאוסטרליה • 2022: קלסי לי ברבר אוסטרליהאוסטרליה |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 245020

 |
**מונרכיה נבחרת** היא צורה של מונרכיה שבה המונרך נבחר ולא מקבל את תפקידו בירושה מבן משפחתו. מונרכיה נבחרת שכיחה פחות ממונרכיה העוברת בירושה.

דוגמה בולטת למונרכיה נבחרת הייתה האימפריה הרומית הקדושה שבה הקיסר נבחר על ידי מועצה של נסיכים בוחרים. מלבד אנשי הכנסייה שכיהנו כנסיכים בוחרים, תואר זה היה עובר בירושה, והרכב הנסיכים השתנה מעת לעת כתוצאה מהתהפוכות הפוליטיות בתוך גרמניה. עוד דוגמה בולטת למלוכה נבחרת הייתה האיחוד הפולני-ליטאי שבו המלך נבחר על ידי הפרלמנט הפולני-ליטאי, הסיים.

כיום המדינות שבהן מתקיימת מלוכה נבחרת הן איחוד האמירויות הערביות, הוותיקן ומלזיה. בקמבודיה המלך נבחר לכל תקופת חייו מנסיכים בני משפחת המלוכה. את האפיפיור, מונרך קריית הוותיקן, בוחרים מועצת הקרדינלים במועצת הקונקלווה.

במלזיה השליט העליון נבחר לתקופה של חמש שנים מבין שבעת הסולטאנים, הימוטאן בסאר והראג'ה שמכהנים ברחבי המדינה (תואר הסולטאן עצמו עובר בירושה). על פי זאת ניתן להתייחס כראש המדינה גם כמלך וגם כנשיא.

קיימות דוגמות לשימוש בכלי הבחירה במונרכיות שבהן הכתר עובר בירושה בדרך כלל. לאחר פירוק האיחוד השוודי-נורווגי ממשלת נורווגיה החליטה להציע את הכתר לנסיך קארל מדנמרק שהתנה את הסכמתו לקבל הכתר בעריכת משאל עם בקרב אזרחי נורווגיה על שיטת הממשל הרצויה למדינה הצעירה. לאחר שהוחלט על המשך המונרכיה, קארל הפך למלך (תחת השם הוקון השביעי) וצאצאיו קיבלו את הכתר כמקובל במונרכיה העוברת בירושה.

בבריטניה המונרכיה עוברת בירושה, אולם הפרלמנט של בריטניה הוא בעל הזכות להתערב בסדר הירושה, דבר זה נעשה פעמיים בהיסטוריה הבריטית: ב-1689 לאחר המהפכה המהוללת, כשהפרלמנט פסק שהימלטותו של ג'יימס השני, מלך אנגליה מהמדינה כמוה כהודעת התפטרות מתפקידו והציע את הכתר למרי וויליאם; בפעם השנייה, כאשר היה ברור שלמלכה אן לא יהיו יורשים פרוטסטנטיים הפרלמנט חוקק את חוק ההסדר 1701 ונישל מסדר הירושה כחמישים טוענים לכתר קתוליים וקבע שמעתה ואילך המלוכה תיכון בידי סופיה מהנובר וצאצאיה.
**פריץ ארלר** (בגרמנית: **Fritz Erler**;‏ 15 בדצמבר 1868 – 11 בדצמבר 1940) היה צייר, מעצב גרפי ומעצב נוף גרמני. הוא ידוע בעיקר בזכות כרזות תעמולה שהפיק במהלך מלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### השכלה וקריירה מוקדמת

הוא נולד בפרנקנשטיין (שלזיה). החל משנת 1886 למד אצל אלברכט בראואר בבית הספר לאמנות בברסלאו. הוא השתתף גם באקדמיה ז'וליאן בפריז. בשנת 1895 עבר למינכן והתגורר מ־1918 בהולצהאוזן. העיצובים הראשונים שלו מתוארכים לשנת 1893: אגרטלים, חלונות זכוכית, כריכות ספרים, מאוחר יותר רהיטים, סטים תיאטרליים ועיטורי פנים. בשנת 1896 היה חבר מייסד בכתב העת הנוער. הוא גם צייר כמה פורטרטים בתחילת המאה ה-20, בעיקר של ריכרד שטראוס וגרהרט האופטמן.

ציוריו וציורי הקיר של פריץ ארלר היו גדולים ודקורטיביים. המוטיבים הושאלו בעיקר מהמיתולוגיה הגרמנית. ארלר היה מיוצג עם רבות מהיצירות המוקדמות הללו באוסף היינריך קירכהוף.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריה

יחד עם ארתור קמפף היה ארלר אחד הציירים הצבאיים הרשמיים, ציוריו הוזמנו כתעמולת מלחמה.

את כרזת מילווה המלחמה השישי עיטר ציורו (1917), אולי הידועה ביותר של ארלר. הוא הביא להכנסת לפחות 13.1 מיליון מארק יותר מכל קמפיין אחר.

כוחו של הפרסום הנ"ל הושווה לפוסטר האייקוני של ג'יימס מונטגומרי פלאג של הדוד סם, בעוד שהרעיון נובע בסופו של דבר מהכרזה המשפיעה של "לורד קיצ'נר רוצה אותך" 1914. בכרזה נראה ראש של חייל, פניו כהים מבוץ התעלות, מביט מעבר לצופה עם עיניים זורחות כאילו מאור פנימה. דימוי הרואי זה מתאר את האמונה הנרחבת כי לוחמת תעלות תהיה איכשהו חוויה מנקה מוסרית.

בתקופה הנאצית דיוקנאותיו של ארלר של אדולף היטלר, פרנץ פון אפ וילהלם פריק היו בעלי תפוצה רבה.

ארלר נפטר במינכן ב-1940.

ארלר היה חבר כבוד באקדמיה לאמנויות יפות במינכן ובמילאנו, חבר בזצסיון הוינאי ובמינכן, בסלון ד'אוטום בפריז, חבר ב"דויטשר קונסטלרבונד", בדויטשר וורקבונד.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פריץ ארלר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Friedrich Ahlers-Hestermann: Erler, Fritz. In: Neue Deutsche Biographie (NDB). Band 4, Duncker & Humblot, Berlin 1959, מסת"ב 3-428-00185-0, S. 595 f.
2. ↑  Clark, Toby. (1997) Art and Propaganda in the Twentieth Century: The Political Image in the Age of Mass Culture. New York: Harry N. Abrams. p. 107
3. ↑  Bernd Fäthke: *Dekorativ und Konservativ, Die Fresken im Muschelsaal des Wiesbadener Kurhauses von Fritz Erler.* In: *Wiesbaden International.* 4/1975, S. 22 ff
4. ↑  Deutscher Künstlerbund e.V. - Mitglieder seit 1903, web.archive.org, ‏4 במרץ 2016

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007426889305171
* BnF: cb11447191x (data)
* GND: 118682326
* ISNI: 0000 0000 8137 053X
* LCCN: nr93017707
* NLP: A32323098
* NTA: 07315976X
* RKD: 26515
* ULAN: 500011750
* VIAF: 57408836
* WorldCat: lccn-nr93017707

 |
פריסקופ צבאי ידני:
  
**1** - עינית   

**2** - פריזמה דיאגונלית   

**3** - ידית אחיזה  

**4 - 6** - עדשות הגבהה  

**5** - גוף הפריסקופ  

**7** - עדשות שדה  

**8** - עדשות  

**9** - פריזמה דיאגונלית ראשית  

**10** - חלון
סכימה של פריסקופ
פריסקופ אופטי לצוללות מתקופת מלחמת העולם השנייה מתוצרת חברת "צייס"
**פריסקופ** הוא מכשיר אופטי המאפשר להפנות את קו הראייה באמצעות מראות וכך לקבל זווית ראייה המתקבלת ממקומות שהגישה אליהם קשה או בלתי אפשרית. פריסקופ פשוט מורכב מצינור שבו שתי מראות המונחות זו מול זו במקביל ובזווית של 45° מהקו המחבר ביניהן.

שימושים
-------

הפריסקופים הראשונים נמכרו כבר ב-1430 על ידי יוהאן גוטנברג, (הידוע יותר בשל תרומתו לדפוס). הם שימשו במהלך פסטיבלים והתכנסויות כדי לצפות במתרחש מעל ראשי האנשים בקהל.

שימוש בפריסקופים הפך לנפוץ ושימושי במיוחד בכלים צבאיים סגורים כגון טנקים, נגמ"שים וצוללות המאפשר להם תצפית מנקודה נסתרת או מוגנת. בצוללות מאפשר הפריסקופ לאנשי הצוות לצפות החוצה מן הצוללת בלא שזו תאלץ לעלות מעל פני המים.

השימוש הצבאי הראשון בפריסקופ נעשה במלחמת האזרחים האמריקנית בשנת 1861, במהלכה השתמשו צוללות בפריסקופ שהיה מבוסס על פריזמות. במהלך מלחמת החפירות במלחמת העולם הראשונה השתמשו חיילים בפריסקופים מתוך שוחות ותעלות על מנת לצפות במתרחש בחוץ מבלי להחשף.

פריסקופ מודרני
--------------

פריסקופ מודרני שבו נעשה שימוש בצוללות לשימוש צבאי, מורכב מעדשות מגדילות ומתפקד גם כטלסקופ. בפריסקופ מודרני נעשה שימוש בפריזמות ובמערכת החזרה גמורה במקום שימוש במראות וזאת מכיוון שפריזמות בניגוד למראות אינן זקוקות לציפוי על פני משטחי ההחזרה ולכן הן צלולות יותר, ומאפשרות איכות תמונה טובה יותר.

בדרך כלל מורכבים עליהם גם אמצעים נוספים כגון מכ"ם ואמצעי טיווח לנשק וכן אנטנות שונות.
פריסקופ בצוללת מופעל באמצעים הידראולים ועליו להיות קשיח על מנת לעמוד במעמס הגרר בעת תנועת הצוללת במים.

בצוללות לשימוש צבאי מותקנים בדרך כלל שני פריסקופים. אחד לשימושי ניווט וצפייה, והשני לצורכי טיווח מטרות. טלסקופ הצפייה מאפשר מבט בגזרה רחבה אל היעד המבוקש, מגובה פני הים ועד לזווית אנכית לחלוטין, ובדרך כלל אינו מצויד באמצעי הגדלת תמונה. לעומת זאת פריסקופ הטיווח ההתקפי מאפשר מבט בזווית צרה יותר אך בהגדלה משמעותית של האובייקט הנצפה.

הפריסקופ הארוך בעולם הוא באורך 27 מטר ונמצא בכור גרעיני באיידהו, הוא משמש לצפייה בריאקציה של תהליכים גרעיניים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **פריסקופ** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פריסקופ** |

* אבי בליזובסקי, ‏לא מציץ, לא נפגע – חוקרים בטכניון פיתחו 'פריסקופ וירטואלי', באתר "הידען", 15 בספטמבר 2014
* פריסקופ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536091805171
* BnF: cb12001691g (data)
* LCCN: sh85099940
* NARA: 10666549

 |
בתורת הקבוצות, **קבוצה סופית** היא קבוצה שיש לה מספר סופי של איברים. 

לכאורה ההבחנה בין קבוצה סופית וקבוצה אינסופית היא פשוטה ואינטואיטיבית, אבל במהלך הפיתוח האקסיומטי של תורת הקבוצות הייתה נחוצה הגדרה מדויקת, והתברר שכמה משפטים מובנים מאליהם אינם תקפים במסגרת אקסיומות צרמלו-פרנקל, אלא אם מניחים את אקסיומת הבחירה.

הראשון שהגדיר קבוצה סופית היה ריכרד דדקינד, ב-1888 (ראו להלן). ב-1905 הבחין ראסל שכדי להוכיח שקבוצת החזקה של קבוצה סופית במובן של דדקינד היא סופית באותו מובן, נחוצה אקסיומת הבחירה. ב-1924, בהשפעת עבודות של ואצלב שרפינסקי וקזימיירז קורטובסקי, כתב אלפרד טרסקי מאמר סקירה מקיף בנושא, ובו השווה חמש תכונות, שכולן אמורות לתאר את הסופיות של A:

1. בכל משפחה של תת-קבוצות של A, יש תת-קבוצה מקסימלית ביחס להכלה;
2. בכל משפחה של תת-קבוצות של A שיחס ההכלה מסדר אותה ליניארית, יש תת-קבוצה מקסימלית;
3. אין תת-קבוצה אמיתית של קבוצת החזקה {\displaystyle \ P(A)} שהיא שוות-עוצמה ל-{\displaystyle \ P(A)};
4. אין תת-קבוצה אמיתית של A שהיא שוות-עוצמה ל-A (זו ההגדרה של דדקינד);
5. אי-אפשר להציג את A כאיחוד זר של שתי קבוצות שכל אחת מהן שוות-עוצמה ל-A.

טרסקי הראה שכל תכונה גוררת את הבאות אחריה, ושכולן שקולות אם מניחים את אקסיומת הבחירה; מתמטיקאים שבאו בעקבותיו הראו שללא אקסיומת הבחירה, חמש התכונות אינן שקולות זו לזו.

ב-1938 בחן טרסקי שלוש תכונות נוספות:

6. לכל סדר טוב S על A, גם הסדר ההפוך {\displaystyle \ \{(b,a):(a,b)\in S\}} הוא סדר טוב על A;
7. אם יש ב-A יותר מאיבר אחד, אז אפשר לפרק אותה לאיחוד זר של שתי קבוצות שעוצמתן קטנה משל A;
8. אם יש ב-A יותר מאיבר אחד, אז עוצמתה קטנה משל המכפלה הקרטזית {\displaystyle \ A\times A} (ראו משפט טרסקי).
טרסקי הראה שהשקילות בין כל אחת מההגדרות האלה להגדרה 1 שלעיל גוררת את אקסיומת הבחירה.

ההגדרה המודרנית קובעת שקבוצה היא סופית אם ורק אם היא איזומורפית לאיבר של הקבוצה \omega , וממילא היא סדורה היטב. הגדרה זו שקולה לכל האחרות בנוכחות אקסיומת הבחירה, ומספקת גמישות מקסימלית אפילו בהיעדרה.

לקריאה נוספת
------------

* Gregory H. Moore, Zermelo's Axiom of Choice, Its origins, development and influence, Studies in the History of Mathematics and Physical Sciences 8, 1982, סעיף 4.2.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **קבוצה סופית** |

* קבוצה סופית, באתר MathWorld (באנגלית)