recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**תאודור פרלינגהויסן** (באנגלית: **Theodore Frelinghuysen**; ‏ 28 במרץ 1787 – 12 באפריל 1862) היה פוליטיקאי אמריקאי, כיהן כתובע הכללי של מדינת ניו ג'רזי וכסנטור והיה מועמד המפלגה הוויגית לסגן נשיא ארצות הברית לצד המועמד הנרי קליי במסע הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1844. כן כיהן כנשיא אוניברסיטת ניו יורק (1839-1850) ונשיא אוניברסיטת ראטגרס (1850-1862).

תולדות חייו
-----------

פרלינגהויסן נולד בפרנקלין, ניו ג'רזי למשפחת פרלינגהויסן, משפחה בעלת שורשים עמוקים בקהילה הפרוטסטנטית יוצאת הולנד בארצות הברית, אבותיו היו ממנהיגי קהילה זו. אבי-סבו, תאודור יעקובוס פרלינגהויסן ייסד את קווינס קולג' (שהיווה את הבסיס לאוניברסיטת ראטגרס). ב-1804 סיים את לימודי המשפטים בקולג' ניו ג'רזי (כיום אוניברסיטת פרינסטון), ב-1808 קיבל רישיון לעריכת דין ופתח משרד בניוארק. במלחמת 1812 שירת בדרגת קפטן.

בשנים 1817–1829 כיהן כתובע הכללי של מדינת ניו ג'רזי, משרה אותה עזב עם בחירתו כסנטור בסנאט של ארצות הברית, משרה בה כיהן עד 1835. פרלינגהויסן נודע כסנאטור דתי הנאמן לצו המוסרי האוונגליסטי. נאמנות זו הובילה להתנגדותו לגירוש האינדיאנים מדרום ארצות הברית לשמורות ממערב למיסיסיפי. בשנים 1837–1838 כיהן כראש עיריית ניוארק ולאחר מכן עבר לניו יורק לכהן כנשיא אוניברסיטת ניו יורק. ב-1842 נבחר לנשיא לכל ימי חייו של אגודת התנ"ך האמריקאית (American Bible Society), ארגון אוונגליסטי שהתנגד לעבדות בארצות הברית אך גם הטיף נגד הנצרות הקתולית. ב-1844 נבחר על ידי וועידת המפלגה הוויגית לכהן כסגנו המיועד של המועמד לנשיאות הנרי קליי, אולם השניים נכשלו במפתיע בהתמודדות צמודה מול מועמד המפלגה הדמוקרטית ג'יימס נוקס פולק, שנבחר לנשיא. מ-1850 ועד מותו כיהן כנשיא אוניברסיטת ראטגרס, שהוקמה על ידי אבי-סבו.

פרלינגהויסן נפטר בביתו בניו ברנזוויק. העיירה Frelinghuysen Township בניו ג'רזי קרויה על שמו.

משפחתו
------

ב-1809 נשא לאשה את שרלוט מרסר. ב-1820, עם מות אחיו, פרדריק פרלינגהויסן, אימצו פרלינגהויסן ורעייתו, שהיו חשוכי ילדים, את בנו בן ה-3, פרדריק תאודור פרלינגהויסן, שכיהן לימים כמזכיר המדינה של ארצות הברית. ב-1854 נפטרה שרלוט וב-1857 נשא פרלינגהויסן לאשה את הארייט פמפלי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תאודור פרלינגהויסן** בוויקישיתוף
* דף נשיא אגודת התנ"ך האמריקאית
* דף נשיא אוניברסיטת ראטגרס (אורכב 15.05.2015 בארכיון Wayback Machine)
* ביוגרפיה קצרה באתר הקונגרס
* תאודור פרלינגהויסן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* ארכיון משפחת פרלינגהויסן

הערות שוליים
------------

1. ↑  דף באתר אוניברסיטת ניו יורק

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007381101005171
* GND: 118953443
* ISNI: 0000 0000 2415 8719
* LCCN: n85367540
* NARA: 127539668
* SNAC: w6cc0z69
* US Congress: F000373
* VIAF: 10645372
* WorldCat: lccn-n85367540

 |
**מריאנו גרסיה גרסיה** (בספרדית: **Mariano García García**; נולד ב-25 בספטמבר 1997) הוא אתלט ספרדי, אלוף עולם באולם (בלגרד 2022) ואלוף אירופה (מינכן 2022) בריצת 800 מטר.

ביוגרפיה
--------

גרסיה נולד בפואנטה אלאמו דה מורסיה שבספרד.

### 2019

באליפות אירופה באולם שנערכה במרץ בגלאזגו שבממלכה המאוחדת סיים במקום רביעי בריצת 800 מטר בשיא אישי חדש של 1:47.58 דקות.

באליפות העולם שנערכה בספטמבר בדוחה שבקטר סיים במקום 38 בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:49.08 דקות.

### 2021

באליפות אירופה באולם שנערכה במרץ בטורון שבפולין סיים במקום שישי בשלב חצי הגמר בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:47.63 דקות, ולא העפיל לגמר.

### 2022

#### אלוף עולם באולם

באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בבלגרד שבסרביה זכה במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:46.20 דקות, לפני נואה קיבט מקניה (1:46.35 דקות) וברייס הופל מארצות הברית (1:46.51 דקות).

באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, סיים במקום 19 בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:46.70 דקות.

#### אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה באוגוסט במינכן שבגרמניה זכה במדליית זהב בריצת 800 מטר בשיא אישי חדש של 1:44.85 דקות, לפני ג'ייק וייטמן מהממלכה המאוחדת (1:44.91 דקות) ומארק אינגליש מאירלנד (1:45.19 דקות).

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* ריצת 800 מטר: 1:44.85 דקות (2022)

### אולם

* ריצת 800 מטר: 1:45.12 דקות (2022), **שיא ספרד**

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מריאנו גרסיה** בוויקישיתוף

* מריאנו גרסיה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 14656737

 |
**גאל מרגוליס** (נולד ב-3 באפריל 1994) הוא כדורגלן עבר ישראלי שישחק בעמדת החלוץ.

קריירה
------

מרגוליס החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב. בעונת 2011/2012 היה מלך השערים של קבוצת הנוער עם 16 שערים, וזכה עמה זכה באליפות ליגת העל לנוער. ב-21 במאי 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 4–1 על מכבי נתניה. ב-30 בדצמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בניצחון 6–2 נגד הפועל חיפה, ובתום עונה זו זכה עם המועדון באליפות. ב-6 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במפעלים האירופים, כשנכנס כמחליף במקומו של ערן זהבי בתיקו 3–3 נגד פ.צ. בזל.

במהלך שנותיו בקבוצה הבוגרת התקשה מרגוליס לבסס את מעמדו בקבוצה הבוגרת, וב-12 ביולי 2015 הושאל למכבי נתניה על מנת לצבור דקות משחק. לקראת סיום חלון העברות של קיץ 2016 הושאל מרגוליס לבית"ר תל אביב רמלה, אך גם שם התקשה לבסס את מעמדו. בקיץ 2017 חתם לעונה נוספת בקבוצה, אך בשל איחור ברישום ההשאלה בהתאחדות בוטלה העברתו, והוא לא חזר לשחק יותר.

תארים
-----

מכבי תל אביב
* ליגת העל: 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015
* גביע המדינה: 2014/2015
* גביע הטוטו: 2014/2015

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  מוטי פשכצקי, ‏לוגסי ומרגוליס הושאל לנתניה. טל איילה חתם, באתר ערוץ הספורט, 12 ביולי 2015
2. ↑  בשל איחור של ארבע דקות: בוטלה השאלת גאל מרגוליס לבית"ר תל אביב, באתר וואלה!‏, 10 בספטמבר 2017
3. ↑  כוכבים לרגע: עשרת הישראלים שסומנו לגדולות ונעלמו לפני השיא | ספורט 1, באתר
4. ↑  איציק יצחקי, ‏‏החיים החדשים של גאל מרגוליס: לאן נעלם ילד הפלא של מכבי ת"א?, באתר ספורט1, 27 בנובמבר 2020
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


**משוואת בלמן** (באנגלית: **Bellman Equation**) הקרויה על שם מפתחה ריצ'רד בלמן היא תנאי הכרחי לאופטימליות בפתרון בעיית בקרה באמצעות תכנון דינמי. משוואות בלמן מתבססות על **עקרון האופטימליות של בלמן** הגורס באופן רקורסיבי כי מדיניות החלטה אופטימלית היא אופטימלית ביחס לכל מצב התחלתי והחלטה התחלתית וכמו כן מהווה מדיניות החלטה אופטימלית ביחס לכל מצב והחלטה שנקרים בדרכה.

ניסוח כללי
----------

בצורתה הבסיסית, מנוסחת משוואת בלמן עבור תהליך החלטה בזמן בדיד {\displaystyle t=0,1,2,...} כך שהמצב בזמן t נתון על ידי {\displaystyle x\_{t}}. פונקציית המעברים של המערכת נתונה כ {\displaystyle x\_{t+1}=T(x\_{t},a\_{t})} וקבוצת ההחלטות (הפעולות) שניתן לבצע במצב נתון {\displaystyle x\_{t}} נתונה כ {\displaystyle \Gamma (x\_{t})}. כמו כן נתונים לנו הערך המיידי {\displaystyle F(x\_{t},a\_{t})} לביצוע החלטה אפשרית כלשהי במצב מסוים ופקטור היוון {\displaystyle 0<\beta <1}. משוואת בלמן עבור מדיניות ההחלטה האופטימלית דורשת שיתקיים לכל מצב {\displaystyle x\_{t}}:

{\displaystyle V(x\_{t})=\max \_{a\_{t}\in \Gamma (x\_{t})}\{F(x\_{t},a\_{t})+\beta V(T(x\_{t},a\_{t}))\}}

כאשר {\displaystyle V(x\_{t})} היא פונקציית הערך הכולל עבור ביצוע החלטות החל ממצב {\displaystyle x\_{t}}.
מאשה מלמד
**מאשה מלמד** (ברוסית: **Маша МЕЛМЕД**‏; 1924 - 26 באוקטובר 1941) הייתה לוחמת יהודייה במחתרת האנטי-נאצית שפעלה בעיר מינסק שבברית המועצות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

מאשה ברוסקינה נולדה למשפחה יהודית בעיר מינסק ב-1924. בשנת 1941, ימים ספורים לפני פלישת גרמניה לברית המועצות, היא סיימה את בית הספר התיכון.

בסוף יוני 1941, כאשר הגרמנים כבשו את מינסק, הושמה משפחתה של מאשה, יחד עם שאר יהודי העיר, בגטו. מאשה הצליחה לברוח מהגטו אל הצד הארי של העיר, שם הצטרפה בזהות בדויה למחתרת האנטי-נאצית שהתארגנה בעיר לאחר הכיבוש. לפי הנחיית מפקד המחתרת, היא התחילה לעבוד כסייעת בבית החולים לשבויי מלחמה סובייטים במינסק. במהלך עבודתה הבריחה לתוך בית החולים בגדים אזרחיים ותעודות מזויפות, אשר היו אמורים לאפשר לשבויים, כאשר יחלימו, לברוח מבית החולים אל היערות ושם להצטרף ליחידות הפרטיזנים.

רחוב אוקטיאברסקיה 7b במינסק, מקום הוצאתה להורג
בתחילת אוקטובר 1941 ניסתה קבוצה גדולה של שבויי מלחמה להימלט מבית החולים. הבריחה נכשלה, חלק מהשבויים נהרגו, ואלו שנשבו עונו קשות. אחד מהם הסגיר את מאשה. ב-14 באוקטובר 1941 היא נעצרה עם עוד שני חברי המחתרת על ידי הגסטאפו. היא הוכתה ועונתה לאחר שנתפסה, אך רוחה לא נשברה. היא הצליחה להגניב פתק לאמה מהכלא, בו כתבה כי הדבר היחיד שמדאיג אותה זה הצער שהיא גורמת לה. היא גם ביקשה ממנה להביא לה בגדים נקיים, כיוון שהיא רוצה להיות לבושה בצורה הולמת כאשר יוציאו אותה להורג.

ב-26 באוקטובר 1941 הוצאו להורג בתלייה מאשה ברוסקינה ושני חבריה למחתרת מינסק - קיריל טרוס וולדימיר שרבצביץ'. הם הובלו בתהלוכה ברחובות מינסק כשמאשה, ידיה כבולות, נושאת על חזה שלט בו נכתב בגרמנית וברוסית: "אנחנו פרטיזנים וירינו בכוחות גרמניים". ההוצאה להורג בוצעה בשער מפעל לייצור שמרים על ידי חיילים גרמנים ומשתפי הפעולה הליטאים.

כל מהלך ההוצאה להורג צולם בידי צלם גרמני. במשפטי נירנברג לאחר המלחמה היו תמונות אלה חלק מחומר הראיות של התביעה נגד פושעי המלחמה הנאצים.

אנדרטה בכפר הירוק לזכר מאשה ברוסקינה ושאר הלוחמות היהודיות שנספו במלחמתן נגד הנאצים
תמונת ההוצאה להורג של מאשה ברוסקינה ושני לוחמי המחתרת הופיעה בספרים רבים שיצאו לאור בברית המועצות אודות מלחמת העולם השנייה. העתק התמונה נמצא גם במוזיאון המלחמה במינסק. תחילה לא היו ידועים שמות שלושת לוחמי המחתרת שמופיעים בתמונה, ונעשה מאמץ לזהותם. הגברים, קיריל טרוס וולדימיר שרבצביץ', זוהו מהר יחסית, אך שמה של הבחורה בתמונה נותר בגדר תעלומה עד סוף שנות ה-60, בעיקר משום שמרבית קרובי משפחתה וחבריה של מאשה נרצחו בגטו מינסק. רק בסוף שנות ה-60 הצליחו לזהותה.

זכרה של מאשה לא הונצח בברית המועצות. בבלארוס מעשה הגבורה שלה זכה להכרה רק בשנת 2008, כאשר במקום בו הוצאה להורג הוצב לוח זיכרון לה ולשני חבריה למחתרת.

בישראל הוצב פסל לזכרה בכפר הירוק. הפסל נבנה מכספי התרומות של יוצאי ברית המועצות החיים בישראל. בשנת 2007 נחנך רחוב הקרוי על שמה בשכונת פסגת זאב בירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאשה ברוסקינה** בוויקישיתוף
* סיפורה של מאשה ברוסקינה באתר "יד ושם"
* פרשת מאשה ברוסקין
* מאשה ברוסקינה
* Казнён в сорок первом, סרטון באתר יוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301906805171
* GND: 121443787
* ISNI: 0000 0000 9036 0536
* LCCN: nb2015019145
* VIAF: 131890501
* WorldCat: lccn-nb2015019145

 |




סובייטים שנפטרו ב-1941
**ניואיה קראסטוס** (בגעז: ንዋየ ክርስቶስ נוויה כרסתוס) היה קיסר האימפריה האתיופית בשיא תקופת תור הזהב. קראסטוס נולד בשם "קונסטנטינוס" והיה בנו בכורו של הקיסר עמדה ציון הראשון מאשתו הראשונה בלנה סבא. ירש את אביו כאשר נפטר ב-1344 תחת השם "ሰይፈ አርድ סאיפה ארד". 

לאחר מותו של אביו, הסכים ניואיה קראסטוס להפצרות של אבונה יעקב השלישי לקיים את ההבטחה שנתן אביו לחיות חיי מונוגמיה שלא כמו הקיסרים הקודמים שדגלו בפוליגמיה, אולם, במהלך השנים הוא הפר את ההבטחה ונשא שלוש נשים.

במשך שלטונו של עלי אבן סאבר אד-דין התמרדה שושלת וולאשמה. בתגובה פתח ניואיה קראסטוס במערכה צבאית בגבול המזרחי של אתיופיה בשטחים של אדאל ויפאט. בגלל חוסר תמיכה מנתיניו, המרד של עלי אבן סאבר אד-דין לא הייתה מוצלח, והוא נלכד עם כל ילדיו, ואתיופיה הרסה את יפאט כמדינה עצמאית. ניואיה קראסטוס אסר את עלי אבן סאבר אד-דין וילדיו חוץ מאחמד אבן עלי, שמונה למושל יפאט. אחרי שמונה שנים עלי אבן סאבר אד-דין שוחרר מבית הסוהר וחזר למשול. אחמד אבן עלי ובניו האחרים הודחו מכסאם, ונדרשה התערבותו הישירה של הקיסר האתיופי לצורך השבת אחמד אבן עלי לתפקידו.

חרף פעולותיו המוקדמות כנגד הכנסייה האורתודוקסית האתיופית, לקראת סוף תקופת מלכותו הוא עזר לפטריארך אלכסנדריה(אנ') מארק הרביעי(אנ'), שנכלא על ידי אל-סאליה, סולטאן מצרים. ניואיה קראסטוס כלא את כל הסוחרים המצריים בממלכתו, ופנה לעבר מצרים בראש צבא. על פי המסורת שבעל פה הפטריארך שוחרר והקיסר חזר לממלכתו. ניואיה קראסטוס חזר, אך השאיר את המשלחת לחסום אורחים בלתי רצויים.

ניואיה קראסטוס הוא הקיסר אשר בנה מחדש את בנין הכנסייה העתיקה דאברה יגזיבהר הנמצא באגם האיק(אנ'). הכנסייה נגזלה ונשרפה על ידי אחמד אבן איברהים אל-גאזי בשנת 1531.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Taddesse Tamrat, Church and State in Ethiopia, p. 117
2. ↑  Taddesse Tamrat, Church and State, p 146-148
3. ↑  E.A. Wallis Budge, A History of Ethiopia: Nubia and Abyssinia, p. 299
4. ↑  Taddesse Tamrat, Church and State, p. 253
5. ↑  Paul B. Henze, Layers of Time: A History of Ethiopia, p. 67
6. ↑  Sihab ad-Din Ahmad bin 'Abd al-Qader, Futuh al-Habasa: The conquest of Ethiopia, p. 265

| השושלת הסולומונית |
| --- |
| תור הזהב | יקונו אמלק • יאגבה ציון • סינפה ערד הרביעי • חיזבה אסגד • קידמה אסגד • ג'ין אסגד • סבא אסגד • וואדם ערד • עמדה ציון הראשון • ניואיה קראסטוס • ניואיה מריאם • דווית הראשון • תוודרוס הראשון • יסחק הראשון • אנדראיאס • תקלה מריאם • סארוו ייאסוס • עמדה ייאסוס • זרע יעקב • באדה מריאם הראשון • אסכנדר • עמדה ציון השני • נהואד |
| תקופת השפל | דווית השני • גלאוודיוס • מינאס • סרצה דנגל • יעקב • זה דנגל • יעקב |
| ענפים | השושלת הגונדרית • השושלת השאוונית • השושלת התיגראינית • השושלת הגוג'אמית |
| האימפריה האתיופית |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**עמדה ציון הראשון** | **קיסר האימפריה האתיופית** 1344–1372 | **הבא**:**ניואיה מריאם** |
מראה הכיכר והעתק הברונזה של פסל דוד במרכזה
פסל דודמבט מקדימה, בבסיס הפסל אלגוריות של לפנות בוקר (ימין) ובין הערביים (שמאל)מבט מאחור, בבסיס הפסל אלגוריות של יום (ימין) ולילה (שמאל)
**פיאצלה מיכלאנג'לו** (באיטלקית: **Piazzale Michelangelo**; מילולית: כיכר מיכלאנג'לו הקטנה) היא כיכר בפירנצה, על גבעה בגדתו הדרומית של נהר הארנו, ממנה נשקף נוף המרכז ההיסטורי של פירנצה וכל אתריה המרכזיים. במרכז הכיכר, על בימה מוגבהת מוצב העתק של פסלו של מיכלאנג'לו, דוד. בקיץ נפרשים בכיכר שולחנות של בתי קפה והיא חביבה על תיירים ואמני-רחוב.

הכיכר נבנתה ב-1869 לפי תכנון של האדריכל ג'וזפה פוג'י (Giuseppe Poggi) על גבעה שהייתה אז מיוערת. באותה עת הייתה פירנצה, לזמן קצר, בירת ממלכת איטליה וידעה פרק זמן של פריחה ושגשוג מחודשים. בנוסף להעתק ברונזה של הפסל "דוד" מוצבים בבסיס הפסל העתקי ברונזה נוספים של פסלי שיש מאת מיכלאנג'לו, אשר מוצבים בין הפסלים בקפלת מדיצ'י בבזיליקת סן לורנצו.

פוג'י תכנן שבמרפסת הפונה לנוף יוקם מוזיאון שיציג מיצירות מיכלאנג'לו, אך המוזיאון לא קם מעולם ובמקום פועלת מסעדה.

לכיכר מוביל כביש אך רבים מעפילים אליה ברגל בדרך-מדרגות המטפסת מגדת הארנו.

נוף המרכז ההיסטורי של פירנצה הנשקף מהכיכר
* אלגוריית לפנות בוקראלגוריית לפנות בוקר
* אלגוריית יוםאלגוריית יום
* אלגוריית בין הערבייםאלגוריית בין הערביים
* אלגוריית לילהאלגוריית לילה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיאצלה מיכלאנג'לו** בוויקישיתוף

  


| פירנצה |
| --- |
| אתרים | גני בובולי • בית הכנסת הגדול של פירנצה • תיאטרו דלה פרגולה • הספרייה הלאומית • הספרייה הלורנציאנית • מסדרון וזארי • לוג'ה דיי מרקטו נואובו | חותם פירנצהחותם פירנצה |
| כיכרות | כיכר הסיניוריה • כיכר הרפובליקה • פיאצלה מיכלאנג'לו |
| כנסיות | סנטה מריה דל פיורה וקמפנילה די ג'וטו • בזיליקת סנטה קרוצ'ה • סנטה מריה נובלה • הבפטיסטריום של פירנצה (ובו שער גן העדן) • בזיליקת סן לורנצו |
| ארמונות | פאלאצו מדיצ'י • פאלאצו וקיו • פאלאצו פיטי |
| מוזיאונים | גלריית אופיצי • האקדמיה לאמנות של פירנצה • המוזיאון הלאומי ברג'לו • מוזיאון הדואומו |
| גשרים | פונטה וקיו • גשר סנטה טריניטה |

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 247414650
* WorldCat (עם VIAF): 247414650

 |
עיצוב קיר פרמטרי
**עיצוב פרמטרי** הוא מתודולוגיה שיטתית בתכנון בה הרכיבים במערכת מוגדרים ומותאמים על ידי שינוי פרמטרים מספריים ואינה מופעלת פעולה ישירה. שיטה זו, בין אם למטרות עיצוב, הנדסה וכל מטרה אחרת, כרוכה ביצירת קשר בין משתני קלט לאלמנטים המתקבלים, תוך שימוש באלגוריתמים.

המעצב מנהל דיאלוג עם התוכנה, התוכנה מכילה מערכת של משתנים קבועים ודינאמיים אותה המעצב קובע ומשנה בהתאם לשאיפה העיצובית. בעקבות שליטה באמצעות נתונים מספריים אין למעצב את היכולת לחזות באופן ברור את התוצר העיצובי. דיאלוג זה נעשה על ידי שני צירים עיקריים:

* משתנים שמטרתם להגדיר צורה, חזרתיות, התפשטות דו־ממדית ותלת־ממדית, גודל, עובי וכו.
* משתנים שמטרתם להגדיר אילוצים כקווים מנחים בעיצוב, או אילוצים הנובעים מצורך הנדסי.

באמצעות הבנה ושימוש ב"חוקים" אלו ניתן לנווט ולהגיע אל הצורניות הסופית של האובייקט, המבנה או כל מטרה שלשמה נעשה שימוש בעיצוב הפרמטרי. מכיוון ששיטה זו מבוססת פעולות מחשב ניתן להגיע לתוצרים שלא ניתן לחשב במוח האנושי שילוב יכולות המחשב ויצירתיות הובילה וממשיכה להוביל לתוצרים מיוחדים וחדשניים.

### טבע

מבנה הכוורת- בעל דפוס צורני חוזר ושיטתי
עולם הטבע משמש כמקור השראה וחיקוי לעקרונות עיצוב פרמטרי. הצורות והחוקיות שניתן למצוא בתהליכים טבעיים מהווים בסיס לגישה הפרמטרית, בה ניתן ליישם חיקוי ולזקק רכיבים אסתטיים, סימטריים, וצורניים מהמערכות הביולוגיות. ביומימטיקה הוא תחום אשר נחקר על ידי מעצבים על מנת לאתר דפוסים והתנהגויות של אורגניזמים ולהכיל אותם בעולם העיצוב.

### היסטוריה

קפלת קולוניה גואל. אנטוני גאודי
עיצוב פרמטרי הוא אמנם מושג המתייחס לטכנולוגיה חדשנית ניתן למצוא את העיקרון של שימוש בפרמטרים ככלי עיצוב במקרים מוקדמים יותר. קפלת קולוניה גואל מאת האדריכל אנטוני גאודי נחשב לפרדיגמה בתחום העיצוב הדיגיטלי כאשר יצר את הדגם ההפוך של הקפלה.

דגם הכנסייה בנוי מחבלים ומשקולות על מנת ליצר מבנה אדריכלי מקשתות מורכבות ותקרות קמורות. המערכת שגאודי יצר במודל האדריכלי מייצגת שיטה אנלוגית וכולל את העקרונות עליהם מושתת עיצוב פרמטרי חישובי. הפרמטרים בהם השתמש הם **כובד** המשקולות, **נקודות העיגון** שלהן **ואורך החבלים** שעוברים בין משקולת למשקולת. באמצעות הגדרת פרמטרים מראש ושימוש בכוח הכבידה ניתן היה לייצר מגוון גרסאות של הקפלה על אותו המודל בעזרת הזזת נקודות העגינה, שינוי אורך החבלים, ומשקל המשקולות.

### אדריכלות ועיצוב היום

Rho Milano. Fuksas Architects
עיצוב פרמטרי השפיע עמוקות על תחום האדריכלות והעיצוב על ידי הגישה ליצירת צורות מורכבות ופתרונות עיצוביים. באדריכלות, עיצוב פרמטרי מאפשר שימוש בצורות חדשניות ולייעל את הביצועים המבניים. בעקבות זאת אנו זוכים לחוות מבנים אייקונים המאופיינים בצורות גאומטריות מיוחדות כמו מוזיאון הגוגנהיים בבילבאו של פרנק גרי או מתחם התערוכות Rho במילאנו של פוקסס.

בנוסף, העיצוב הפרמטרי תופס מקום בשלל דיסצפלינות העיצוב, אופנה, טקסטיל, מוצר, תכנון עירוני ועוד. הגישה של מעצבים לכלי זה מביאה איתה תוצרים בלעדיים ומיוחדים ומכניסה רובד חדש לעיצוב.

### כלים ותוכנות

כיום ישנם מגוון תוכנות המציעות פלטפורמה לתכנון פרמטרי:

* Rhino- Grasshopper
* Autodesk Revit
* Autodesk Dynamo
* CATIA
* SolidWorks
* Autodesk Inventor
* Autodesk Maya
* Fusion 360
* Vectorworks
* Marionette
* 3ds Max

### קישורים חיצוניים

Gilfranco Alves, Rodrigo Makert. (2016). Between Designer and Design: Parametric Design and Prototyping Considerations on Gaudí’s Sagrada Familia.

Kolarevic, B. (2003). Architecture in the Digital Age: Design and Manufacturing. Spon Press
שגיאות פרמטריות בתבנית:תמונות מרובות   
'יישור סיומת: שמאל/ימין/מרכז' אינו ערך חוקי 

שני אבות הוריזמו: לואיג'י קפואנה וג'ובאני ורגה.
**וריזמו** (באיטלקית: **Verismo**; המילה האיטלקית ל"ריאליזם" מהמילה Vero שפירושה אמת) הייתה תנועה ספרותית איטלקית שהגיעה לשיאה בין 1875 לתחילת המאה ה-20. שני האישים הבולטים בתנועה היו ג'ובאני ורגה ולואיג'י קפואנה (אנ') שגם חיברו את המניפסט שלה. קפואנה פרסם את הרומן "Giacinta", החשב בעצמו למעין "מניפסט" של התנועה. בשונה מהנטורליזם הצרפתי, שהתבסס על אידיאלים פוזיטיביסטיים, ורגה וקפואנה דחו טענות לגבי אופייה המדעי ותועלתה החברתית של התנועה.

התנועה התגבשה בין השנים 1875–1895 על ידי קבוצת כותבים - בעיקר סופרים ומחזאים. היא לא היוותה אסכולה רשמית, אך התבססה על עקרונות ספציפיים. הולדתו הושפעה מאקלים פוזיטיביסטי שהציב אמונה מוחלטת במדע ובאמפיריציזם.

חרף ההבדלים, התנועה הושפעה בבירור גם מהנטורליזם הצרפתי, שהתפשטה במאה ה-19 עם סופרים כמו אמיל זולא וגי דה מופאסאן. עבורם, הספרות צריכה להציג באופן אובייקטיבי את החברה ואת האנושות כמו תצלום, המייצגת בקפידה אפילו את המעמד החברתי הצנוע ביותר אפילו בהיבטיו הלא נעימים ביותר, כאשר המחברים מנתחים את החיים המודרניים האמיתיים כמו מדענים.

הווריזמו הספרותי התפתח בחיי התרבות העירוניים הפוריים של מילאנו, שהפגישו אינטלקטואלים מאזורים שונים, אך נטו לחשוף ביצירותיהם דווקא את החיים במרכז ובדרום איטליה. סיציליה מתוארת ביצירותיהם של ורגה, קפואנה ופדריקו דה רוברטו, נאפולי ביצירות מאת מטילדה סראו וסלבטורה די ג'יקומו, סרדיניה ביצירותיה של גרציה דלדה, רומא בשיריה של צ'זארה פסקארלה וטוסקנה ביצירותיו של רנטו פוקיני.

התנועה השפיעה הן על הוורזימו באופרה, והן על הנאוריאליזם האיטלקי בקולנוע.

ראו גם
------

* וריזמו (אופרה)
* נאו-ריאליזם איטלקי

קישורים חיצוניים
----------------

* וריזמו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Verismo", New York City Opera Project: *Madame Butterfly*

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536546005171
* BnF: cb11966999x (data)
* LCCN: sh85142818
* NKC: ph1172833

 |
הרב **עקיבא חיים המניק** (נולד ב-1961) הוא ראש ישיבת "חיי עולם" בבית שמש, מלחין מוזיקה חסידית ומחבר הספר "עקבי חיים".

ביוגרפיה
--------

נולד ליעקב יצחק וחנה בדטרויט, מישיגן שבארצות הברית. בגיל 11 עלה עם משפחתו לישראל. למד בישיבה תיכונית שעלבים, בישיבת עטרת ישראל ובישיבת מיר.

הרב המניק מלחין שירי קודש בסוגת המוזיקה החסידית, בהם בולט הניגון "חמול" שזכה לביצועים של זמרים חסידיים רבים ומושר בקהילות רבות במהלך תפילות ימים נוראים. הלחין גם את הניגונים "שלום עליכם", "מרחוק", "בני בני", "אילן" ועוד.

מחבר הספר עקבי חיים על מסכת מכות ועניינים בש"ס.

הרב המניק שימש בעבר כראש כולל אברכים וכר"מ בישיבות, בין היתר בישיבת חדוות התורה. בשנת 2023 עזב את "חדוות התורה" ובתחילת שנת הלימודים ה'תשפ"ד החל לכהן כראש הישיבה התיכונית "חיי עולם" בבית שמש, שצורפה באותה שנה לרשת החינוך החרדית "נצח".

חיים אישיים
-----------

נשוי לאסתר לבית רוט. הוא אב לשלושה ומתגורר בשכונת סנהדריה המורחבת שבירושלים. אחיו, הרב ישראל מאיר המניק, שימש כמשגיח בישיבת יד אהרון עד לפטירתו. בנו ארי המניק הוא יועץ תקשורת ועיתונאי, בתו רחלי פרייפלד היא קופירייטרית ואושיית טוויטר פופולרית.

קישורים חיצוניים
----------------

* נתנאל לייפר, ‏"חמול" - סיפורו של הלחן המרגש והפופולרי, באתר כיכר השבת, 30 בספטמבר 2016
* חמול על מעשיך, בביצוע יצחק מאיר וישראל פרנס, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב
* "ניגון של מלאכים" עם הרב עקיבא המניק, באתר ניגון וגעגוע, עיתון משפחה, ‏באוגוסט 2021
* עקיבא המניק, **עקבי חיים**, באתר אוצר החכמה

הערות שוליים
------------

1. ↑  הקדמת עקבי חיים
2. ↑  עקיבא המניק, באתר Linkedin (באנגלית)(הקישור אינו פעיל)
3. ↑  נתנאל לייפר, ‏"חמול" - סיפורו של הלחן המרגש והפופולרי, באתר כיכר השבת, 30 בספטמבר 2016
4. ↑  מילות השיר "חמול", באתר שירונט
5. ↑  הערך "רבי ישראל מאיר המניק", באתר המכלול
6. ↑  רחלי פרייפלד בטוויטר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007405398905171
* MusicBrainz: 8e89248a-3e83-4039-b2c6-42fc0bdcda9e

 |
Shaheen Bagh protests against CAA, NRC and NPR in Pune on 22 Jan 2020
**מרשם האוכלוסין הלאומי** (באנגלית: **National Register of Citizens ‏(NRC)**, בהינדי: **राष्ट्रीय नागरिक रजिस्टर**) הוא מרשם אוכלוסין שהקמתו הוסדרה בתיקון לחוק האזרחות (1955) שאושר בשנת 2003. מטרתו לתעד את כל אזרחי הודו על מנת שלא אזרחים יזוהו ויגורשו. המרשם יושם לראשונה במדינת אסאם שבצפון מזרח הודו ב-2013-2014. ממשלת הודו מתכננת ליישם את המרשם בכל רחבי המדינה בשנת 2020, דבר שהצית מחאות קשות מצד המוסלמים.

רקע
---

מדינת אסאם שבצפון הודו, בהיותה מדינת גבול עם בעיות ייחודיות של הגירה בלתי חוקית, יצרה מרשם אוכלוסין בשנת 1951 על סמך נתוני מפקד האוכלוסין בשנת 1951. עם זאת, הוא לא נשמר אחר כך. חוק המהגרים הבלתי חוקיים (קביעה על ידי בית משפט), 1983, התקבל על ידי הפרלמנט, ויצר הליך בית משפט נפרד לזיהוי מהגרים בלתי חוקיים באסאם. בית המשפט העליון בהודו ביטל אותו כבלתי חוקתי בשנת 2005, ואחריו ממשלת הודו הסכימה לעדכן את החוק.

לאחר התקדמות בלתי מספקת בתהליך עדכון מרשם האכלוסין הלאומי (NRC) במשך למעלה מעשור, החל בית המשפט העליון לכוון ולעקוב אחר התהליך בשנת 2013. ה-NRC המעודכן הסופי עבור אסאם, שפורסם ב -31 באוגוסט 2019, הכיל 31 מיליון שמות מכלל אוכלוסייתה המונה 33 מיליון אנשים, והשאיר 1.9 מיליון מועמדים, מה שהפך אותם לחסרי מדינה. מפלגת העם ההודית שמובילה את המהלך הזה, לא מצאה כי התוצאות עומדות בציפיותיה. היא מאמינה שכמה אזרחים לגיטימיים הוחרגו בעוד כלולים מהגרים בלתי חוקיים. 

בתעמולת הבחירות הבחירות של מפלגת העם ההודית לבחירות הכלליות בהודו ב-2019 הבטיחה המפלגה ליישם את מרשם האוכלוסין לכל הודו. ב-19 בנובמבר 2019, שר הפנים עמית שאה הצהיר ברג'יה סבהה, הבית העליון של הפרלמנט ההודי כי מרשם האוכלוסין ייושם בכל רחבי המדינה.

על פי כללי האזרחות שאושרו 2003, הממשלה המרכזית יכולה לתת צו להכין את מרשם האוכלוסין הלאומי וליצור את ה- NRC על בסיס הנתונים שנאספו בו. עוד נקבע בתיקון משנת 2003 כי פקידים מקומיים אז היו מחליטים אם שמו של האדם יתווסף למרשם או לא, ובכך יחליטו על מצב אזרחותו. לא נדרשים כללים או חוקים חדשים לביצוע פעולה זו בכל הודו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "As Anti-CAA Pressure Builds, BJP Govt Goes Discernibly on the Backfoot". *The Wire*. 21 בדצמבר 2019. ארכיון מ-21 בדצמבר 2019. `{{cite news}}`:  (עזרה)
לוצ'אנה פלוצי
**לוצ'אנה פּלוצי** (באיטלקית: **Luciana Paluzzi**; נולדה ב-10 ביוני 1937 ברומא, איטליה) היא שחקנית איטלקייה. היא ידועה במיוחד בשל משחקה כפיונה וולפה, רוצחת של ארגון ספקטרה, בסרט הרביעי בסדרת ג'יימס בונד, "כדור הרעם".

קריירה
------

פלוצי לא קיבלה קרדיט על סרטה הראשון, Three Coins in the Fountain ‏(1954), בו היה לה תפקיד קטן. היא המשיכה והופיעה בסרטים רבים, רובם הופקו באיטליה. בסרטיה הראשונים ניתן לה קרדיט כלוצ'אנה פאולוצי (Luciana Paoluzzi). 

הגם שהיה לפלוצי רקע עשיר בסרטים לפני ואחרי תפקידה בסרט ג'יימס בונד, הרי שהקהל ברחבי תבל עדיין זוכר אותה כמרשעת חמת המזג ואדומת השיער אותה היא גילמה ב"כדור הרעם". פלוצי ניגשה למבחן בד לתפקיד נערת בונד הראשית, דומינטה "דומינו" פלאצ'י. המפיקים ליהקו לתפקיד שחקנית אחרת ושינו את דמותה של דומינו מאיטלקייה לצרפתייה. למרות אכזבתה מאי-קבלת התפקיד הראשי נהנתה מהתפקיד שקיבלה – "הבחורה הרעה, פיונה וולפה", תפקיד שעליו היא אמרה שהיה "כיף יותר לשחק אותו".

בעונת 1960-1959 היא הופיעה בסדרת הריגול הטלוויזיונית שלא האריכה ימים, Five Fingers, בהפקתו של מרטין מנוליס ברשת NBC. ב-1964 היא גילמה את המרשעת ביצירה אחרת פרי עטו של איאן פלמינג, The Man from U.N.C.L.E. היא הופיעה כסוכנת המפתה אנג'לה בעונה הראשונה בפרק "The Four Steps Affair" ובגרסת הסרט של סדרת הפיילוט To Trap a Spy ושיחקה את מושא האהבה במערבון Chuka משנת 1964. קיבלה את התפקיד הראשי השני בקומדיה של פרנקי אבלון ואנט פוניצ'לו Muscle Beach Party ‏(1964). בנוסף, הופיעה בסדרות טלוויזיה אמריקניות רבות.

ב-1975, פלוצי שיחקה בסרט L'Infermiera.

חייה האישיים
------------

פלוצי נישאה לשחקן ברט האלסי בשנים 1962-1960. האלסי, בעלה, גם הופיע בתפקיד אורח בפרק בסדרה Five Fingers. לזוג נולד בן. ב-1980 היא נישאה למיכאל סולומון, הזוג מתגורר בלוס אנג'לס, קליפורניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוצ'אנה פלוצי** בוויקישיתוף

* לוצ'אנה פלוצי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* לוצ'אנה פלוצי, באתר AllMovie (באנגלית)
* לוצ'אנה פלוצי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* לוצ'אנה פלוצי, באתר MusicBrainz (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012622733605171
* BNE: XX1515703
* BnF: cb13941049j (data)
* GND: 1062175964
* ICCU: MODV295770
* ISNI: 0000 0001 1478 609X
* LCCN: n95012581
* MusicBrainz: 1cc1e364-f4cc-4966-8e65-d48ffbf035b9
* NLA: 35600440
* NLP: a0000001653391
* Trove: 1010266
* VIAF: 100245166
* WorldCat: lccn-n95012581

 |
**אסייר דל הורנו** (בספרדית: **Asier del Horno**; נולד ב-19 בינואר 1981) הוא כדורגלן עבר ספרדי-בסקי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.

קריירת מועדונים
---------------

דל הורנו, נולד בברקלדו שבחבל הבסקים, ספרד התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של אתלטיק בילבאו. ב-9 בספטמבר 2000 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-0 לדפורטיבו לה קורוניה. ב-16 בפברואר 2002 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-2 נגד ריאל מדריד.

ביוני 2005 חתם בצ'לסי תמורת 8 מיליון פאונד. ב-27 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד טוטנהאם הוטספר. ב-22 בפברואר 2006 קיבל כרטיס אדום לאחר עבירה על ליונל מסי במשחק בו הפסידה צ'לסי 2-1. בצ'לסי שיחק עונה אחת בה זכה באליפות, שהייתה התואר היחיד בקריירה שלו.

ב-21 ביולי 2006 חתם לשש שנים בוולנסיה תמורת 8 מיליון אירו. בתחילת העונה עבר ניתוח בעקב אכילס וב-3 במרץ 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד סלטה ויגו. ביום האחרון של חלון העברות בקיץ 2007 הושאל לאתלטיק בילבאו עד לסיום העונה. ב-30 בינואר 2010 הושאל לריאל ואיאדוליד עד לסיום העונה. בקיץ 2010 הושאל ללבאנטה עד לסיום העונה שבסיומה חתם על חוזה במועדון. בעונה זו, דל הורנו המשיך לסבול מפציעות שבעקבותן איבד את מקומו בהרכב.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-3 בספטמבר 2004 דל הורנו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ספרד בתיקו 1-1 נגד סקוטלנד. חודשיים לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד אנגליה. דל הורנו נפצע לקראת מונדיאל 2006 ולא נכלל בסגל הסופי.

לזכותו של דל הורנו גם 4 הופעות בנבחרת חבל הבסקים.

תארים
-----

צ'לסי
* פרמייר ליג: 2005/2006
* מגן הקהילה: 2005

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
צ'רו (מימין) לצד פרנסיסקו וראז'ו במדי בוקה ג'וניורס
**רוברטו צ'רו** (בספרדית: **Roberto Cherro**;‏ 23 בפברואר 1907 – 11 באוקטובר 1965) היה כדורגלן ארגנטינאי, ששיחק בעמדת החלוץ. הוא שיחק את הקריירה הרשמית שלו במועדון בוקה ג'וניורס שם היה שיאן הכובשים בכל הזמנים, עד ששיאו נשבר על ידי מרטין פלרמו בשנת 2010.

קריירה
------

צ'רו נולד בשכונת באראג'אס, בואנוס איירס שבארגנטינה ובצעירותו שיחק במועדון ספורטיבו באראג'אס. בשנת 1924 כשהוא בן 17 התקבל לסגל המקצועי ובשנה שלאחר מכן עבר לפרו קאריל אואסטה, מועדון שהיה אחד הטובים בארגנטינה באותה תקופה. צ'רו לא שיחק שם זמן רב משום שקיבל הצעה מבוקה ג'וניורס עמה זכה בליגה הארגנטינאית כבר בעונתו הראשונה. באותה עונה הוא גם סיים כמלך שערי הליגה והצליח לחזור על הישג זה גם בשנים 1928 ו-1930.

בוקה ג'וניורס בנתה בסוף שנות ה-20 קבוצה שתשלוט בכדורגל הארגנטינאי בעשור הבא. בנוסף לצ'רו, שיחקו בה גם שחקנים גדולים אחרים של אותה תקופה כמו פדרו אריקו סוארס, פרנסיסקו וראז'ו, דומינגו טראסקוני ולודוביקו בידוגליו. בסך הכל זכה עמה ב-5 תוארי אליפות כשהאחרונה מביניהן בשנת 1935, ושלוש שנים לאחר מכן פרש ממשחק פעיל בגיל 31. צ'רו כבש במדיה 221 שערי ליגה והיה מלך השערים שלה בכל הזמנים עד שנת 2010, אז שיאו נשבר על ידי מרטין פלרמו.

### נבחרת ארגנטינה

צ'רו ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת ארגנטינה ב-16 בדצמבר 1926 נגד בוליביה, משחק אותו ניצחו   
 0–5 כשהוא כובש שני שערים. באולימפיאדת 1928 היה שותף לזכייתה במדליית כסף אולימפית לאחר שהפסידו בגמר ליריבה המרה אורוגוואי. צ'רו זכה עמה בקופה אמריקה 1929 בו כבש שער אחד בניצחון 1–4 על פרגוואי. שנה לאחר מכן היה מועמד על ידי מאמן ארגנטינה, פרנסיסקו אולזר, להשתתף במונדיאל 1930. הארגנטינאים הציגו טורניר טוב והגיעו לגמר בו הפסידו 4–2 למארחת אורוגוואי. צ'רו מצידו שותף רק במשחק אחד, הניצחון 0–1 על צרפת בשלב הבתים. צ'רו וארגנטינה השיגו נקמה על אורוגוואי ב-5 בפברואר 1933 כשהם מנצחים אותם 1–4 ואת כל ארבעת השערים הוא כבש. הוא זכה עמה פעם נוספת בקופה אמריקה ב-1937 וסיים את הקריירה הלאומית עם 16 הופעות ו-13 שערים.

תארים
-----

בוקה ג'וניורס
* אליפות ארגנטינה (5): 1926, 1930, 1931, 1934, 1935

נבחרת ארגנטינה
* סגנית גביע העולם: 1930
* קופה אמריקה (2): 1929, 1937
* מדליית כסף אולימפית: 1928

אישיים
* מלך השערים בליגה הארגנטינאית (3): 1926, 1928, 1930

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוברטו צ'רו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת ארגנטינה – מונדיאל 1930 (מקום שני)** |
| --- |
| 1 בוסיו • 
2 בוטאסו • 
3 צ'רו • 
4 צ'יבידיני • 
5 דמריה • 
6 טורה • 
7 ח.אוואריסטו • 
8 מ.אוואריסטו • 
9 פריירה • 
10 מונטי • 
11 מוטיס • 
12 אורלנדיני •
13 פטרנוסטר • 
14 פרינטי •
15 פאוצ'לה •
16 פיאג'יו •
17 סקופלי •
18 ספדרו •
19 סטאבילה •
20 סוארס •
21 וראז'ו •
22 זומלזו •
מאמן: אולסאר וטרמוטולה | ארגנטינהארגנטינה |
תגובת שינוי צבע של Crystal violet lactone, דוגמה להלוכרומיזם
מעבר בין מצב לאוקו למצב צבעוני כתוצאה מהקרנת אור על-סגול, דוגמה לפוטוכרומיזם
בכימיה, **דיו לאוקו** הוא דיו המורכב ממולקולות היכולות לעבור שינוי מבני, כאשר אחת הצורות המבניות בעלת צבע, והשנייה שקופה.

לדוגמה, צורת הספירו של אוקסזין היא דיו לאוקו חסר צבע. המערכת המצומדת של האוקסזין וחלק ארומטי אחר של המולקולה מופרדים על ידי פחמן ספירו בהיברידיזציית sp3. לאחר שהמולקולה עוברת פרוטונציה, הקרנה בקרינת על-סגול (ראו פוטוכרומיזם) או בדרך אחרת, הקשר בין פחמן הספירו לאוקסזין מופרע והטבעת נפתחת; פחמן הספירו עובר להיברידיזציית sp2 ולגאומטריה מישורית; הקבוצה הארומטית מסתובבת, ואורביטלי ה-π מתיישרים עם שאר המולקולה, ונוצרת מערכת מצומדת בעלת יכולת לקלוט פוטונים באורכי גל של האור הנראה, ולכן החומר נראה צבעוני.

דוגמה אחרת היא הדיו Crystal violet lactone. בצורת הלקטון שלו הוא חסר צבע, או בעל צבע צהוב חלש, אך בתנאים חומציים המולקולה עוברת פרוטונציה, ומקבלת צבע סגול חזק. דוגמאות נוספות הן פנולפתלאין ותימולפתלאין, חומרים חסרי צבע בתנאים חומציים או נייטרליים, אך בעלי צבע ורוד וכחול (בהתאמה) בסביבה בסיסית. חומרים שונים משמשים כאינדיקטורים לקביעת חומציות תמיסות. כמו כן, קיימים חומרים המקבלים (או מאבדים) את צבעם בפוטנציאל חשמלי מסוים, ולכן יכולים לשמש כאינדיקטורים בתגובות חמצון חיזור.

דיו לאוקו הוא מרכיב חשוב בצבעים תרמוכימיים ונייר תרמי, חומרים פוטוכרומיים, ועוד.
כתב יד של אבן פדלאן
**אחמד אבן פדלאן** (בערבית: **أحمد بن فضلان بن العباس بن راشد بن حماد**) היה נוסע ערבי, מזכיר השגריר ששלח הח'ליף העבאסי אל-מקתדר אל האלטבר הבולגרי, אלמיש, ב-21 ביוני 921. מטרת המשלחת אינה ברורה באופן חד משמעי. ייתכן כי נשלחה על מנת לבסס ולחזק את הקשרים של החליף הסוני עם השליטים המוסלמיים בבולגריה. אפשרות אחרת היא כי המטרה הייתה כלכלית בעיקרה ונועדה לאפשר מעבר סחורות ומשלחות באופן בטוח.

במהלך המסע הממושך (שארך כמעט שנה) מבגדאד עד בולגריה של הוולגה רשם אבן פדלאן את אירועי המסע, מנהגי העמים שפגש בדרכו והתרשמויות ששמע על עמים אחרים. המסע התארך גם משום שנועד לעקוף את ממלכת הכוזרים, אולם, למרות שלא עבר דרך כוזריה, רשם פדלאן ידיעות, מפי השמועה, על הכוזרים ומנהגיהם. העתק של רישומי אבן פדלאן נמצא ותורגם על ידי המזרחן הטורקי זקי ולידי טוגאן (1939), ותוכנו מספק ידיעות רבות על מנהגי התקופה ועל העמים שחיו באזור ממלכת הכוזרים.

אבן פדלאן ומשלחתו אינם מוזכרים על ידי היסטוריונים אחרים. המקור היחיד אודות מסעו זה הוא חיבורו שלו, הנקרא "רסאלה" (כך אצל יאקות) או "כתאב" (כך בכותרת החיבור עצמו).

אבן פדלאן במדיה האמנותית
------------------------

בשנת 1999, יצא לאקרנים סרט על מסעו של אבן פדלאן, בשם "הלוחם ה-13" (אנטוניו בנדרס בתפקיד אבן פדלאן). הסרט אמנם מציג את מסעו עד לבולגריה של הוולגה אך שם העלילה משתנה כאשר הוא מפליג עם קבוצת ויקינגים לארץ מולדתם. לאחר ההגעה הוא נקלע למלחמה בין הוויקינגים לשבט עוין המאיים על עמם. הוא נבחר להיות הלוחם ה-13 מבין ה-12 האחרים שעתידים להנהיג הלחימה. הסרט אינו היסטורי, שהרי אבן-פדלאן חוזר למזרח התיכון לאחר סיום תפקידו בבולגריה של הוולגה. הסרט מבוסס על הספר "אוכלי המתים" של מייקל קרייטון

לקריאה נוספת
------------

* החיבור בערבית
* אחמד אבן פדלאן - **מבגדאד אל גדות הוולגה, מסע אבן פדלאן אל ארץ הבולגארים** (תרגמה מערבית והוסיפה מבוא והערות: אלה אלמגור). הוצאת אוניברסיטת תל אביב, תש"ף, 2019
* אחמד אבן פדלאן – **מסע אבן פדלאן** (תרגם מערבית, הוסיף מבוא והעיר: יהונתן הרשקוביץ), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך יא', 2019.

* **Ibn Fadlan’s journey to Russia: a tenth-century traveler from Baghad to the Volga River**, translated with commentary by Richard N. Frye. Princeton: Markus Wiener Publishers, 2006

קישורים חיצוניים
----------------

* אחמד אבן פדלאן (פעל ב-922), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  M. A. Shaban, **Islamic History, a New Interpretation. 2. A.D. 750-1055 [A.H. 132-448]**, Cambridge, 1976, pp. 148-51

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007298217905171
* BIBSYS: 90176791
* BnF: cb11908144p (data)
* CiNii: DA06218697
* GND: 100997996
* ISNI: 0000 0003 8596 9410
* LCCN: n84083339
* NDL: 00444182
* NKC: jo2016924061
* NTA: 070066949
* RERO: 02-A021916826
* SELIBR: 191286
* SUDOC: 026929651
* TDVİA: ibn-fadlan
* VcBA: 495/21034
* VIAF: 165728260
* WorldCat: lccn-n84083339

 |
**ינה נאג'** (במקור **גרוס**, בהונגרית: **Nagy Jenő**; היידובסרמן, 29 בדצמבר 1878 – בודפשט, 24 במרץ 1941) היה שחקן תיאטרון יהודי-הונגרי.

ביוגרפיה
--------

ינה גרוס (נאג' פירושו בהונגרית: גדול, ובגרמנית: גרוס) נולד כבנו של יוז'ף גרוס מנהל בית יתומים. גרוס שינה את שם משפחתו בשנת 1880 לנאג'. הוא עלה לבמה לראשונה באפריל 1899 תחת מנהל הבמה והבמאי יאנוש קומיאטי. הוא עבד ב"תיאטרון העם" (Népszínház) זמן רב, אז התפרסם כחבר פעלתן של "תיאטרון האופרטה המטרופוליטני" (שמה כיום תיאטרון האופרטה של בודפשט), לימים "תיאטרון האמנים" (Művész Színház) שהפך אחר כך כאמור לתיאטרון האופרטה של בודפשט. הוא היה יועץ של התאחדות השחקנים הארצית וחבר בוועד איגוד השחקנים בבודפשט. הוא שירת כלוחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. הוא היה פעיל ביותר בתחום החברתי ופעל למען האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע, הוא השתתף תמיד בטקסי הענקת מתנות חג המולד השנתיות לשחקנים פנסיונרים ותמיד הגן באופן אובייקטיבי על האינטרסים של השחקנים במפגשי השחקנים השנתיים. קברו ניצב בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה (קבר 22 שורה 1 בחלקה 43).

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון אמנות הבמה הונגרי. אלאדר שופלין. איגוד השחקנים הלאומי והמכון לפנסיה, [1929]
* ינה נאג'י בקטלוג המוזיאון הספרותי פטפי
* שאנדור אנדי: שחקנים, תיאטראות, ערים. לקסיקון קטן של תיאטרון הונגרי מעבר לגבול. 2005

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ינה נאג'** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hajdúböszörményi izr. keresztelési anyakönyv, 25/1878. folyószám.
2. ↑  "Halotti bejegyzése a Budapest XIII. kerületi polgári halotti akv. 425/1941. folyószáma alatt".
3. ↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 5157/1880. Forrás: Névváltoztatási kimutatások 1880. év 2. oldal 17. sor.
4. ↑  "Jenő Nagy (1878 - 1941) - Find A Grave Memorial". *www.findagrave.com*.
**דור חיון** (נולד ב-15 ביולי 1998) הוא אתלט ישראלי, 5 פעמים אלוף ישראל (2018, 2020–2023) בריצת 110 מטר משוכות.

ביוגרפיה
--------

חיון מתאמן בקבוצת אתלטי הנגב.

### 2016

באליפות ישראל שנערכה ביוני 2016 סיים חיון במקום שישי בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 15.81 שניות.

### 2017

באליפות ישראל שנערכה ביולי 2017 סיים חיון במקום רביעי בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 15.09 שניות.

### 2018

#### אלוף ישראל

באליפות ישראל שנערכה ביולי 2018 זכה חיון במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 14.67 שניות, לפני חברו לאגודה האלוף היוצא מאור סגד (14.94 שניות) ונתנאל רויטבלט ממכבי תל אביב (15.31 שניות). נוסף לכך, הוא השתתף בריצת 100 מטר וקבע שיא אישי חדש של 11.04 שניות, אך לא עלה לשלב הגמר.

דור חיון (באמצע) על בימת המנצחים במכביה ה-21
### 2022

באליפות ישראל שנערכה בסוף יוני 2022 זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 14.19 שניות, לפני פריאל רדה מהפועל חולון (14.83 שניות) ושגיא למדיאל מלידר ירושלים (14.86 שניות)

במשחקי המכביה העשרים-ואחת זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 14.04 שניות.

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* ריצת 100 מטר: 10.84 שניות (2022)
* ריצת 110 מטר משוכות: 14.00 שניות (2022)
* ריצת 200 מטר: 22.17 שניות (2022)
* ריצת 400 מטר: 51.32 שניות (2018)
* ריצת 400 מטר משוכות: 56.68 שניות (2018)

קישורים חיצוניים
----------------
**הפדרציה הבין־לאומית של כדורסל** (בצרפתית: **Fédération Internationale de Basketball**; בראשי תיבות: **FIBA**) היא הגוף העליון המנהל את ענף הכדורסל בעולם, כולל הענף הנגזר ממנו, כדורסל 3x3. היא מאגדת כ-200 התאחדויות כדורסל לאומיות.

היסטוריה
--------

פיב"א הוקמה בשנת 1932 על ידי התאחדויות מ-8 מדינות, ושמה המקורי היה "הפדרציה הבין־לאומית לכדורסל חובבים" (האות A בר"ת FIBA ייצגה את המילה Amateur). המילה "חובבים" הושמטה בשנת 1989, לאחר שהוחלט לאפשר לשחקנים מקצועניים (שחקני ליגת ה-NBA) להשתתף בתחרויות שמאורגנות על ידי פיב"א.

משרדי פיב"א הועברו ב-2002 ממינכן לז'נבה.

באוגוסט 2023 במסגרת אליפות העולם במנילה בפיליפינים, נבחר האיגוד הישראלי כאיגוד המצטיין באירופה.

תפקידי הפדרציה
--------------

תפקידיה העיקריים של הפדרציה הם קביעת חוקי משחק הכדורסל, פיקוח על העברות שחקנים בין־לאומיות, וארגון התחרויות הבין־לאומיות בענף.

פעילות הפדרציה
--------------

פיב"א מחלקת את העולם ל-5 אזורים, שכל אחד מהם מבוסס בערך על יבשת.
במסגרת פיב"א פועלות 5 ועדות אזוריות, המארגנות ומנהלות את התחרויות ביבשות: 

* פיב"א אוקיאניה (22)
* פיב"א אירופה (50)
* פיב"א אמריקה (42)
* פיב"א אסיה (44)
* פיב"א אפריקה (54)

התחרויות העיקריות המאורגנות בחסות פיב"א הן הטורניר האולימפי בכדורסל (לגברים מ-1936, לנשים מ-1976) ואליפות העולם (לגברים מ-1950, לנשים מ-1953).

החל משנת 2000, עורכת פיב"א גם את תחרות הדיאמונד בול, כהכנה לטורניר הכדורסל האולימפי.

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל כדורסל** |

* דירוג פיב"א
* כללי הזכאות של פיב"א

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיב"א** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פיב"א (באנגלית, בצרפתית ובספרדית)
* פיב"א, ברשת החברתית פייסבוק

* פיב"א, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* פיב"א, ברשת החברתית אינסטגרם

* פיב"א, ברשת החברתית טיקטוק

* פיב"א, ברשת החברתית LinkedIn

* פיב"א, סרטונים בערוץ היוטיוב

* פיב"א, ערוץ באתר Twitch.tv
* אתר פיב"א-אירופה

| התאחדויות אזוריות של פיב"א |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אירופה • אמריקה • אפריקה • אסיה • אוקיאניה |

 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  פיב"א העניקה פרס הצטיינות לאיגוד הכדורסל הישראלי, באתר ynet, 23 באוגוסט 2023

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007604145905171
* BNE: XX139940
* GND: 5063508-6
* ISNI: 0000 0001 2196 0391
* LCCN: no92005536
* NKC: kn20111013004
* SELIBR: 390228
* SUDOC: 112133908
* VIAF: 159560862
* WorldCat: lccn-no92005536

 |
במתמטיקה, זוג מספרים הם **ידידים** אם כל אחד מהם שווה לסכום מחלקיו של האחר (כאשר בין המחלקים אין סופרים את המספר עצמו). מספרים כאלה נקראים גם **ידידותיים**, **רֵעִים**, **עמיתים** או **נאהבים**.

הזוג הקטן ביותר של מספרים ידידים הוא (220,284):

* מחלקי המספר 220 הם 1, 2, 4, 5, 10, 11, 20, 22, 44, 55 ו-110, וסכומם הוא 284.
* מחלקי המספר 284 הם 1, 2, 4, 71 ו-142, וסכומם הוא 220.

מספרים כאלה היו כבר ידועים לפיתגוראים, שייחסו להם סגולות מיסטיות.

קיימת נוסחה כללית שנותנת זוגות מספרים ידידים (אך לא את כל הזוגות). נוסחה זו נקראת **נוסחת תאביט**, על-שם המתמטיקאי הערבי ת'אבת אבן קורה. אם

{\displaystyle \,p=3\cdot 2^{n}-1}
{\displaystyle \,q=3\cdot 2^{n-1}-1}
{\displaystyle \,r=9\cdot 2^{2n-1}-1}
הם שלושתם מספרים ראשוניים, כאשר {\displaystyle \,n} טבעי, אז המספרים {\displaystyle \,2^{n}r} ו-{\displaystyle \,2^{n}pq} הם ידידים זה לזה. נוסחה זו נותנת למשל את הזוגות (220,284), (17296,18416) ו-(9363584,9437056), אך לא את זוג המספרים (6232,6368).

מספרים ידידותיים ותכונותיהם נחקרו על ידי מתמטיקאים כגון פייר דה פרמה, רנה דקארט ולאונרד אוילר. הזוג השני בגודלו, (1184,1210), חמק משום מה מעיניהם של המתמטיקאים הדגולים, והתגלה ב-1866 על ידי נער איטלקי בן 16 בשם ניקולו פגניני. עד 1946 היו ידועים רק 390 מספרים ידידים, חיפוש באמצעות מחשבים הכפיל את קצב גילוי המספרים באלפים רבים, עד 2007 נתגלו 11,994,387 זוגות של מספרים ידידים, נכון לנובמבר 2023 ידועים 1,228,680,607 מספרים ידידים.

סביב המספרים הידידים קיימות כמה בעיות פתוחות:

* האם ישנם אינסוף זוגות של מספרים ידידים?
* ידועים זוגות מספרים ידידים ששניהם זוגיים, או ששניהם אי-זוגיים. האם ישנם זוגות שבהם האחד זוגי והאחר אי-זוגי?
* בכל הזוגות שנתגלו עד כה, קיים לשני המספרים גורם משותף גדול מאחד. האם קיים זוג מספרים ידידים זרים?

מספר שהוא מספר ידיד לעצמו נקרא מספר משוכלל. מספרים ידידים הם מקרה פרטי של מספרים חברותיים.

מספרים ידידים בתרבות
--------------------

בעבר הרחוק, מספרים ידידים היוו סמל לזוגיות ולרומנטיקה. כך, לדוגמה, אדם אשר ביקש להביע את אהבתו לאישה, היה מכין שני תליונים - האחד נושא את המספר 220 והשני את המספר 284 - ונותן אחד מהם לאהובתו[דרוש מקור].

בפירושו לתנ"ך, *בעלי ברית אברם*, מביא רבי אברהם אזולאי, סבו של החיד"א, הסבר של רב נחשון גאון למשמעות כמויות הבהמות שיעקב אבינו שלח כדורון לאחיו עשיו, על פי תורת המספרים הידידים הרב מנחם מנדל כשר מזכיר זאת בפירושו *תורה שלמה* על פרשת וישלח.

קישורים חיצוניים
----------------

* מספרים ידידים/ טיפוסי מספרים בתורת המספרים באתר של המרכז לתכנון לימודים במכללת קיי, באר-שבע
* עמית רפל, עקיבא קדרי וד"ר זיוה דויטש, הנאהבים והנעימים, על רעות אצל מספרים, באתר "אלף אפס"
* מספרים ידידים, באתר MathWorld (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Amicable pairs, sech.me
2. ↑  יעקב שלח לעשו 220 בהמות בסך הכל, ואז הוא אומר 'אולי אכפרה פניו', רב נחשון גאון דורש את המילה 'אכפרה' כ-'אך-פרה'=אך-החסר (אחד) מ 'פרה' (גמטריה של 285 - סך הכל 284.
3. ↑  בעלי ברית אברם, פרשת וישלח
4. ↑  תורה שלמה, חלק חמישי, בראשית ל"ב, ט"ו
**אל-מועתסם באללה עלי מוחמד אל-מוסראתי** (בערבית: **المعتصم بالله علي محمد المصراتي**, בתעתיק מדויק: **אלמעתצם באללה עלי מחמד אלמצראתי**; נולד ב-6 באפריל 1996 במיסראתה שבלוב) הוא כדורגלן לובי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת ספורטינג בראגה מליגת העל הפורטוגלית ובנבחרת לוב.

קריירת מועדונים
---------------

אל-מוסראתי החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת אל-איתיחאד טריפולי מליגת העל הלובית.

ב-31 בינואר 2017 חתם אל-מוסראתי בוויטוריה דה גימארייש מליגת העל הפורטוגלית, והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. הוא ערך חמש הופעות ליגה במדי הקבוצה הראשונה של המועדון.

ב-29 בינואר 2020 הושאל אל-מוסראתי לריו אבה מליגת העל הפורטוגלית עד לתום עונת 2019/2020. הוא ערך 12 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-31 ביולי 2020 חתם אל-מוסראתי על חוזה לארבע שנים בספורטינג בראגה מליגת העל הפורטוגלית.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-13 בינואר 2014 ערך אל-מוסראתי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת לוב, בניצחון 2-0 על נבחרת אתיופיה במסגרת אליפות האומות האפריקאיות לשנת 2014. ב-6 בספטמבר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 2-1 לנבחרת כף ורדה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2017.

תארים
-----

ספורטינג בראגה
* הגביע הפורטוגלי (1): 2020/2021

נבחרת לוב
* אליפות האומות האפריקאיות (1): 2014

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Al Musrati tem grande futuro, daqui a dois anos não está cá" באתר O Jogo, ‏ 21 בפברואר 2017 (בפורטוגזית)
2. ↑  Rio Ave garante empréstimo de Al Musrati באתר Record, ‏ 29 בינואר 2020 (בפורטוגזית)
3. ↑  Al Musrati assina por quatro épocas pelo SC Braga באתר SAPO, ‏ 31 ביולי 2020 (בפורטוגזית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אל-מועתסם באללה אל-מוסראתי"**.
**ועד רבני יש"ע** הוא גוף של רבני ההתנחלויות ביהודה ושומרון שהיה פעיל בתחום ההלכתי והפוליטי משנות התשעים.

היסטוריה
--------

הגוף הוקם בראשית שנות התשעים על ידי הרב זלמן ברוך מלמד, ראש ישיבת בית אל ורב היישוב, יחד עם רבני התיישבות נוספים ביהודה ושומרון. הגוף התפרסם בעיקר סביב הסכמי אוסלו ובהמשך בקריאה לסירוב פקודה בתקופת תוכנית ההתנתקות, וכן בתמיכה מתונה בעליית יהודים להר הבית. הגוף סיפק תשובות הלכתיות לתושבים וקרא להמשיך את הבנייה ביישובים גם בימי חול המועד.

בוועד היו חברים הרב זלמן מלמד ראש ישיבת בית אל ורב בית אל ב', הרב שלמה אבינר רבה של בית אל א', הרב גדעון פרל רבה של אלון שבות, הרב יגאל קמינצקי מגוש קטיף, הרב אליקים לבנון רבה של אלון מורה, הרב אלחנן בן נון רבה של שילה, הרב אליעזר מלמד רבה של הר ברכה (שימש כמזכיר הועד, ורעייתו ענבל כמזכירה), והרב דוד דודקביץ רבה של יצהר. דוברו היה הרב דניאל שילה רבה של קדומים. בהמשך הצטרפו נוספים, דוגמת הרב חיים ירוחם סמוטריץ', הרב יאיר שחור רבה של מעלה לבונה ועוד.

ברבות השנים נחלשה פעילותו של הועד, וכיום הוא לא פעיל.

### גליון רבני יש"ע

בין השנים תשנ"ב–תש"ס, מזמן לזמן, הוציא לאור ועד הרבנים כתב עת בשם "**רבני יש"ע**" וכתבו בו מספר רבנים ביהודה ושומרון ומחוצה להם, דוגמת הרבנים שלמה גורן, נחום אליעזר רבינוביץ, אליעזר ולדמן, דב ליאור, יעקב אריאל, דוד חי הכהן, מאיר מאזוז, מנחם פרומן. עורכו היה הרב אליעזר מלמד ששימש גם כמזכיר הוועד. אחריו שימשו כמזכירים הרב ישי באב"ד והרב מרדכי רבינוביץ רבה של גבעת אסף ובנו של הרב נחום אליעזר רבינוביץ'.

בשיא תפוצתו נדפסו כ-30,000 אלף עותקים לכל גיליון. בשל היעדר משאבים כלכליים נדפס והופץ כתב העת למקוטעין, והפסיק את פעילותו לאחר שיצאו 35 גליונות.

כתב העת הוביל קו תקיף כנגד הסכמי אוסלו וכנגד מדיניות פושרת מדי, לטעמם של רבני הועד, של ממשלת ישראל כנגד הטרור הפלסטיני. כן הוביל הגליון קריאה לסירוב פקודה בידי חיילי צה"ל במקרה של פינוי ישובים.

קישורים חיצוניים
----------------

* יוסי זילברמן, ‏רבני יש"ע: "הרבה חיילים יסרבו פקודה", באתר ‏מאקו‏, 28 במאי 2009
* אפרת וייס, מורה נבוכים: מי ומי בגבעות ובמאחזים?, באתר ynet, 3 בספטמבר 2007
* רבני יש"ע: עליה להר הבית - מצווה!

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007305620205171

 |