recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מרקוס פוילנר** (בגרמנית: **Markus Feulner**, נולד ב-12 בפברואר 1982 בשסליץ שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הקשרבבאיירן מינכן, פ.צ. קלן, מיינץ 05, בורוסיה דורטמונד, נירנברג ואאוגסבורג.

קריירה מוקדמת
-------------

### באיירן מינכן

פוילנר שיחק כנער באקדמיית הצעירים של באיירן מינכן. בשנת 2000 עלה לבוגרים, אך שיחק בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון, ועד לשנת 2003 צבר 13 הופעות בקבוצה הבכירה של באיירן מינכן, בהן לא הבקיע. עם זאת, פוילנר זכה בדאבל עם הקבוצה בעונת 2003.

### קלן ומיינץ

בינואר 2004 חתם פוילנר בפ.צ. קלן, בה שיחק לסירוגין בקבוצת המילואים ובקבוצה הבכירה במשך שנתיים, כשבקבוצה הבכירה צבר 38 הופעות והבקיע ארבעה שערים. קלן ירדה אל הבונדסליגה השנייה בעונת 2006, ופוילנר בחר לעבור למיינץ מליגת הבונדסליגה. גם עם מיינץ פוילנר ירד ליגה בעונתו הראשונה בקבוצה, אך בחר להישאר במועדון והפך לחלק מרכזי ממנו, ובשלוש עונות כבש 12 שערים ב-87 הופעות, וזכה להתעניינות מקבוצות בכירות בגרמניה. בעונתו השלישית במיינץ הצליח להחזיר את הקבוצה אל הבונדסליגה.

### בורוסיה דורטמונד ונירנברג

בשנת 2009 חתם פוילנר בבורוסיה דורטמונד לשלוש שנים בהעברה חופשית, וחזר לשתף פעולה עם מאמנו שהגיע ממיינץ אף הוא, יורגן קלופ. בשתי עונות בדורטמונד פוילנר לא הרבה לשחק, וצבר רק 15 הופעות, אך זכה עם דורטמונד באליפות הבונדסליגה בשנת 2011. בתום אותה עונה עבר לנירנברג, שם שיחק שלוש עונות, צבר 76 הופעות והבקיע שבעה שערים, אך גם רשם ירידת ליגה שלישית בקריירה בתום עונת 2014.

### אאוגסבורג

בקיץ 2014, לאחר ירידת הליגה עם נירנברג, חתם פוילנר באאוגסבורג, ובעונתו הראשונה בקבוצה הגיע עמה להישג מפתיע כשסיים במקום השישי בטבלה, שהקנה לקבוצה מקום בליגה האירופית בעונת 2015/16. בעונתו השלישית באאוגסבורג, 2016/17, פוילנר כמעט ולא שיחק. בתום העונה חתם פוילנר על חוזה בקבוצת המילואים של המועדון לשתי עונות, ובמקביל החל לשמש עוזר מאמן בקבוצת הנוער של אאוגסבורג עד גיל 16, על מנת לצבור ניסיון באימון.

קריירה בינלאומית
----------------

לפוילנר 13 הופעות ושער אחד במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21, אך מעולם לא זומן לנבחרת הבוגרת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרקוס פוילנר** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**יאם** (באנגלית Yam, בצרפתית Igname) הוא שמם המשותף של כמה מיני צמחים בסוג **דיאוסקוריאה** (שם מדעי: *Dioscorea*) שבמשפחת ה**דיאוסקוריקיאים** (שם מדעי: *Dioscoreaceae*), אשר יוצרים פקעות הראויות למאכל. אלו הם עשבים מטפסים רב שנתיים, המשתרגים על עצמים שבסביבתם בעזרת קנוקנות.

היאם טופח במיוחד עבור מדינות מתפתחות באפריקה, באסיה, באמריקה הלטינית, באיי הקריביים ובאוקיאניה, כדי לספק לתושביהן מזון עשיר בעמילן.

למרות שהבטטה לא שייכת למשפחה זאת, אלא למשפחת החבלבליים, נוהגים לכנות, בטעות, בחלקים שונים של ארצות הברית ושל קנדה את הבטטה בשם יאם.

ניתן להכין את היאם למאכל בדרכים מגוונות: צלייה על הגריל, אפייה, טיגון, בישול, עישון וגירור למטרת הכנת קינוח.

בניגריה נחשב היאם למאכל העיקרי, ובני שבט האיגבו מכנים אותו בשפתם "**ג'י**".
מדי שנה בתקופת קציר היאם מקיימים הניגרים והגאנאים את פסטיבל היאם. הם חוגגים את הקציר, ומביאים את היאם מהכפרים לערים, מחלקים מהיבול לנוכחים, ומלווים זאת במוזיקה ובריקודים.

ראו גם
------

* בטטה
* ארטישוק ירושלמי
* יאם סגול

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יאם** בוויקישיתוף
* יאם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

נשים מוכרות יאם בכניסה לכפר השוכן על הדרך העוברת בצמוד ומדרום לפארק הלאומי קומואה, חוף השנהב
פירוש נוסף ערך זה עוסק בקבוצה אתנית ביפן. אם התכוונתם לאוניית מערכה יפנית, ראו אוניית המערכה יאמטו.
**יאמטו** הוא כינוי לקבוצה האתנית הדומיננטית כיום ביפן. קבוצה זו השתלטה על יפן הקדומה והפכה ארץ זו לישות מדינית אחת. בתקופת נארה במאה ה-8 הכניעו בני הימאטו את כל הקבוצות האתניות האחרות אשר חיו בשלושת האיים המרכזיים וייסדו את השושלת הקיסרית המולכת עד היום ביפן. מאוחר יותר, לקראת סוף האלף השני השתלטו היפנים המודרניים גם על האי הוקאידו ודחקו את הקבוצה האתנית של האיינו לשמורות קטנות.

הקמת השלטון המרכזי
------------------

בני היאמטו, אשר הושפעו בעיקר מהתרבות הקוריאנית, קבעו את אזור השפעתם באי הדרומי קיושו במאה הרביעית לספירה, עם תום תקופת יאיואי. תלי קבורה ענקיים שנבנו עבור האצילים מזהים את הסגנון הייחודי של היאמטו. אחד מאתרים אלה נחשב לגדול בעולם, שטחו גדול מ-25,000 מ"ר ונפחו גדול מהפירמידה הגדולה של גיזה. תלים מסוג זה נבנו כבר בתקופת קופון, בין המאה ה-3 למאה ה-6 לספירה, אך תלי הקבורה של שושלת יאמטו בלטו בגודלם.

בני הקבוצה האתנית של היאמטו החלו להתפשט צפונה במאות הראשונות של האלף הראשון. התרבות הצבאית הקוריאנית אשר השפיעה על הקבוצה האתנית העניקה לה יתרון ארגוני בהכנעתה את הקבוצות האתניות האחרות שהיו מפוזרות באיים הונשו ושיקוקו. אותן קבוצות אתניות נטמעו ביאמטו או לחליפין נדחקו לאזורי ההרים הבלתי מיושבים והקשים למחיה. 

במאה ה-6 ביססו בני היאמטו את אחיזתם ברחבי יפן וקבעו את כס השלטון בעיר נארה. תקופה זו התאפיינה באימוץ התרבות הקוריאנית והסינית. בתקופה זו הוטמעה ביפן הדת הבודהיסטית וכן הרעיונות הקונפוציאנים. הכתב הסיני אומץ על ידי השלטון ואיתו נפתחו השערים לאמנות, לספרות ולרעיונות נוספים מהיבשת. כל אלו גיבשו את התרבות היפנית עד לתקופה המודרנית. לקראת סוף המאה ה-6 הצטננו הקשרים בין יפן לקוריאה, וסין הפכה להיות המשענת הפוליטית והתרבותית של יפן.

תקופת קיסרי יאמטו
-----------------

בשנת 593 תפסה את כס השלטון הקיסרית הבודהיסטית סויקו אשר העניקה את סמכויות ניהול העניינים המדיניים לנסיך שוטוקו. שוטוקו התגלה כמדינאי מחונן. לאחר שקשרי יפן-קוריאה התקררו פעל שוטוקו לכונן קשרים מדיניים ותרבותיים עם סין. לוח השנה הסיני אומץ ככלי לקידום המערכת השלטונית ביפן, ובמקביל הציג שוטוקו את החוקה היפנית אשר התבססה על אחותה הסינית. החוקה הוציאה את הכוח מידי הקבוצה האתנית ומעתה הפך הקיסר לשליט המרכז את כל הסמכויות המדיניות. בהשפעה קונפוציאנית הוכר הקיסר כנציג האלים אשר אחראי על חיי נתיניו לאור ערכים מוסריים ורוחניים. כן הוקמו מוסדות בריאות והשכלה ולראשונה נשלטו התושבים באיים השונים תחת מערכת אחת של חוק ומוסר. המאות ה-7 וה-8 היו תקופת השיא בשלטון יאמטו. במהלך תקופת נארה עוצבה המיתולוגיה היפנית, מעמדו של הקיסר התקבע כסמל נצחי והבסיס התרבותי אשר מלווה את יפן עד לתקופה המודרנית תפס אחיזה בעם.

אוניית המערכה יאמטו
-------------------

על שם הקבוצה האתנית נקראה אוניית המערכה יאמטו, שהייתה אוניית המערכה הגדולה ביותר שנבנתה מעולם. הספינה השתתפה במלחמת העולם השנייה וטובעה ב-1945.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 00568432

 |
**מרקוס** (מאיר) **פישר** (בגרמנית: **Marcus (Maier) Fischer**; על פרסומיו העבריים חתם: **מאיר פישער**; 1783, וינה – 22 במאי 1858, פראג) היה היסטוריון יהודי-אוסטרי.

ביוגרפיה
--------

נולד בווינה לרב משה בן מאיר פישלס שהיה רב הקהילה היהודית בווינה.

מאיר פישר הצעיר עקר לפראג והתפרנס כפקיד בלשכת המס של הקהילה היהודית המקומית. הוא נמנה עם חוג משכילי פראג, וכרבים מהם התקרב לצנזור הממשלתי קרולוס פישר (Carolus Fischer) שפתח בפניו את דלתות הקלמנטינום (אנ') בפראג. כן היה מקורב לרב אלעזר פלקלס, שהיה בעצמו ידידו של קרולוס פישר, ותרגם מדרשותיו לגרמנית בדפוס, כנראה לפי עצתו של הצנזור כדי להציג את מנהגי היהודים בצורה חיובית בעיני ההמון הנוצרי. פישר נחשב לאחד ההיסטוריונים היהודיים הראשונים שעשו את ההיסטוריה למקצוע אוטונומי מבוסס מקורות בדוקים.

ספרו הנודע הוא תולדות ישרון תחת ממשלת מאהאדי ואימאם-אידריס מלכי מאוריטניה (צפון אפריקה), שראה אור בפראג בשנת 1817. הספר הוא הראשון והיחיד שנדפס בסדרה מתוכננת של "אוצר ספרים לשוחרי הספרות העברית".

לפניו הדפיס את שני כרכי "קורות שנות קדם" (1812) שזכו להסכמת הרב פלקלס, על אף שתפיסתם ההיסטורית מתאימה לתפיסה הכללית של תולדות ימי העולם ועומדת בסתירה לתיאורי המקרא. וב-1814 הדפיס "ספר כיס היסטורי לשנת ה'תקע"ד (1814)" שהיה כנראה ניסיון לסדרת חוברות באותו סגנון.

בערוב ימיו תרגם את ה"כרוניקה של ולרשטיין" חיבור שהתיימר להיות כתב יד קדום של כרוניקה של יהודי בוהמיה מן המאה ה-13 ועד המאה ה-18. לימים נטען כי חיבור זה היה מעשה הונאה ופישר "השלים" בו פרטים שלא מצא להם מקורות.

לקריאה נוספת
------------

* ראובן מיכאל, הכתיבה ההיסטורית היהודית: מהרנסנס עד העת החדשה, ירושלים מוסד ביאליק, ה'תשנ"ג, **מרקוס פישר**, עמ' 136–147.

קישורים חיצוניים
----------------

* איזידור זינגר ואלכסנדר קיש, ‏FISCHER, MARCUS (MAIER), במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)

ספריו
* ****קורות שנות קדם** - חלק א**, פראג תקע"ב, באתר היברובוקס
* ****קורות שנות קדם** - חלק ב**, פראג תקע"ב, באתר היברובוקס
* ****אוצר הספרים - תולדות ישרון****, פראג תקע"ז, באתר היברובוקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  כך לפי ערכו ב-Jewish Encyclopedia. ראובן מיכאל, להלן "לקריאה נוספת", נוקב בשנת 1787 כתאריך לידתו.
2. ↑  כך נכתב במפעל הביבליוגרפיה העברית לפי: Die Hebraeische publizistik in Wien, I, Wien 1930, p. 51; באנציקלופדיה היהודית (כנראה בטעות): 22 במאי 1853.
3. ↑  עליו ראו: פישר, קרולוס, באתר Encyclopedia.com.
4. ↑  מיכאל, להלן "לקריאה נוספת", עמ' 137.
5. ↑  מיכאל, להלן "לקריאה נוספת", עמ' 138. ראו שם הסברים אפשריים להסכמת הרב.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007509948805171
* ISNI: 0000 0000 5463 7382
* LCCN: nr2006027763
* NKC: jx20080430010
* SELIBR: 53419
* VIAF: 36882896
* WorldCat: lccn-nr2006027763

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מרקוס פישר"**.
**וחטנג הרביעי** (בגאורגית: **ვახტანგ IV**) (‏1413 לערך - דצמבר 1446) מבית בגרטיוני היה מלך הממלכה הגאורגית המאוחדת משנת 1442 ועד למותו בשנת 1446.

חייו
----

גאורגי היה בנו של אלכסנדר הראשון הגדול מאשתו דולאנדוחט. בשנות שלטונו האחרונים, הכתיר אביו את וחטנג ושני אחיו, דמטרה וגיאורגי, כשליטים משותפים של הממלכה. בשנת 1442 הפך אלכסנדר לנזיר וויתר על כיסאו לטובת וחטנג. עם תחילת שלטונו העניק וחטנג מספר מחוזות לאחיו, ששלטו במחוזותיהם כוואסלים של הממלכה הגאורגית ומלכים משותפים יחד עם וחטנג.

תקופת שלטונו הקצרה של וחטנג וחולשתו הביאה את הממלכה לקצה התפוררותה הסופית, שחלקים ממנה נקרעו על ידי אצילי הממלכה ושסבלה מאפקט שמונת הפלישות ההרסניות של טימור לנג שהתרחשו קודם לעלייתו של וחטנג לשלטון.

בתקופת שלטונו התרחשה ההתקפה השנייה של הנסיך הטורקמני, ג'אהאן שאח משבט קארא קויונלו (Garagoýunly, قراقویونلو, "טורקמני הכבשה השחורה"). וחטנג יצא לקראתו ופגש אותו באחלציחה (בדרום גאורגיה), אולם המאבק האכזרי לא הניב ניצחון. בלילה עזב ג'אהאן שאח את שדה הקרב וחזר לתבריז (تبریز).

וחטנג נפטר לאחר ארבע שנות שלטון ללא ילדים ואחיו גיאורגי השמיני ירש אותו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וחטנג הרביעי, מלך גאורגיה** בוויקישיתוף
* רשימת מלכי גאורגיה
**M80** (מ-**Messier 80**, נקרא גם **NGC 6093**) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים עקרב הנמצא במרחק של כ-32,600 שנות אור ממערכת השמש.

היסטוריה
--------

הצביר התגלה על ידי האסטרונום הצרפתי שארל מסיה ב-4 בינואר 1781 והוכנס לקטלוג מסיה, שם תואר כערפילית ללא כוכבים עם מרכז בהיר מוקף בערפיליות שנראה כמו גרעין של שביט. בשנת 1784 צפה האסטרונום ויליאם הרשל ב-M80 וזיהה שזהו צביר כוכבים וציין שזהו צביר עשיר עם צורה כדורית ושמרכז הצביר דחוס מאוד. ג'ון הרשל צפה בצביר בשנת 1830 וציין שכוכביו הבהירים הם מדרגות בהירות 14-15. בשנת 1860 הופיעה בתוך הצביר נובה, שהגיעה לדרגת בהירות 7 והייתה בהירה יותר מכל הצביר. 

בהירות נראיתו של הצביר היא מדרגה 7.3 וגודלו הזוויתי כ-10 דקות קשת, כך שניתן לראותו באמצעות משקפת טובה או באמצעות טלסקופ חובבים. על מנת לצפות בכוכבי הצביר, שהבהירים שבהם הם מדרגת בהירות 14, יש צורך בטלסקופ בינוני. M80 נמצא על הקו המחבר את אנטארס עם גרפיאס (β בעקרב), כ-4.5 מעלות מצפון-צפון-מערב לאנטרס וכ-4 מעלות מדרום-דרום-מזרח לגראפיאס, כך שקל לאתרו. כמו כן, הכוכב ρ (רו) בנושא הנחש נמצא כ-2 מעלות ממזרח-דרום-מזרח לו.

מאפייני הצביר
-------------

M80 נמצא במרחק של למעלה כ-12,000 שנות אור ממרכז הגלקסיה והוא מקיף אותה בזמן הקפה של כ-70,000,000 שנים. מסתו של M80 מוערכת בכ-500,000 מסות שמש, קוטרו כ-95 שנות אור והוא מאיר בעוצמה של פי 100,000 מהשמש. מרכזו דחוס ביותר, חצי ממסתו מרוכזת ברדיוס של פחות מ-6 שנות אור והוא מסווג כצביר מסוג II - הסוג השני הכי דחוס. בצביר יש מספר גדול יחסית של כוכבים כחולים שמכונים "כחולים מתעכבים" ושגילם צעיר בהרבה מגילו של הצביר. מקובל להניח שהם נוצרו כתוצאה של התנגשויות בין כוכבים פחות מסיביים בליבה הצפופה של הצביר. הספקטרום של אור הצביר מתאים לקרינת כוכב מסוג ספקטרלי F6..

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **M80** בוויקישיתוף
* M80 בקטלוג מסיה באתר SEDS.
* M80, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  W. E. Harris: CATALOG OF PARAMETERS FOR MESSIER'S GLOBULAR CLUSTERS
2. ↑  J. Boyles, D. R. Lorimer, P. J. Turk, R. Mnatsakanov, R. S. Lynch, S. M. Ransom, P. C. Freire, & K. Belczynski: YOUNG RADIO PULSARS IN GALACTIC GLOBULAR CLUSTERS, p. 10

| קטלוג מסיה |
| --- |
| צבירי כוכבים | M2 • M3 • M4 • M5 • M6 • M7 • M9 • M10 • M11 • M12 • M13 • M14 • M15 • M18 • M19 • M21 • M22 • M23 • M24 • M25 • M26 • M28 • M29 • M30 • M34 • M35 • M36 • M37 • M38 • M39 • M41 • M44 • M45 • M46 • M47 • M48 • M50 • M52 • M53 • M54 • M55 • M56 • M62 • M67 • M68 • M69 • M70 • M71 • M72 • M75 • M79 • M80 • M92 • M93 • M103 • M107 |  |
| גלקסיות | M31 • M32 • M33 • M49 • M51 • M58 • M59 • M60 • M61 • M63 • M64 • M65 • M66 • M74 • M77 • M81 • M82 • M83 • M84 • M85 • M86 • M87 • M88 • M89 • M90 • M91 • M94 • M95 • M96 • M98 • M99 • M100 • M101 • M102 • M104 • M105 • M106 • M108 • M109 • M110 |
| ערפיליות | M1 • M8 • M16 • M17 • M20 • M27 • M42 • M43 • M57 • M76 • M78 • M97 |
| אחרים | M40 • M73 |
| שארל מסיה • קטלוג קלדוול • הקטלוג הכללי החדש |
**מרקוס קורנליוס פרונטו** (**Marcus Cornelius Fronto**;‏ 100 לספירה לערך – שנות ה-60 המאוחרות של המאה ה-2) היה מדקדק, רטוריקן ופרקליט רומאי. הוא היה ממוצא ברברי, נולד בקירטה (אנ'), בירת נומידיה. הוא היה קונסול בנונדיניום (תקופת שירות קצרה משנה אחת) של יולי–אוגוסט 142 יחד עם עמיתו, גאיוס לבריוס פריסקוס. הקיסר אנטונינוס פיוס מינה אותו כמורה פרטי לילדיו המאומצים – הקיסרים העתידיים מרקוס אורליוס ולוקיוס ורוס.

חייו
----

פרונטו נולד כאזרח רומאי (אנ') בשנת 100 בנומידיה. הוא תיאר את עצמו כלובי (אנ') שמקורו מהלובים הנוודים. הוא התחנך ברומא ומהר מאוד השיג כאלו מוניטין כפרקליט ונואם עד שנחשב כנחות רק מקיקרו. הוא צבר הון רב, הקים בניינים מהודרים ורכש את גני מאיקנאס (אנ') המפורסמים.

בשנת 142 הוא היה קונסול במשך חודשיים, אולם דחה את משרת הפרוקונסול של אסיה בשל מצבו הבריאותי. שנותיו המאוחרות היו מרות בשל אובדן כל ילדיו מלבד בת אחת. כישרונותיו כנואם זכו להערכה רבה בקרב בני זמנו, שחלק מהם הקימו מאוחר יותר אסכולה שנקראה על שמו: "פרונטוניאני". היעד שלו בלימוד היה להשריש את השימוש המדויק של השפה הלטינית במקום המלאכותיות של סופרים מהמאה ה-1 כמו סנקה, ולעודד את השימוש ב"מילים שלא חיפשו אותן ואינן צפויות", שתמצאנה על ידי קריאה שקדנית של סופרים קדם-קיקרויאנים. הוא התלונן על קיקרו לגבי חוסר תשומת הלב לזיקוק הזה, אך העריץ את מכתביו ללא הסתייגות. ייתכן מאוד והוא מת בסוף שנות ה-60 של המאה ה-2, כתוצאה מהמגפה האנטונינית שבאה לאחר המלחמה הרומאית–פרתית (161–166) (אנ'), אולם אין לכך הוכחה חד משמעית.

התייחסויות ליהודים במכתביו
--------------------------

שני קטעים מתוך מכתביו של פרונטו כוללים התייחסויות ליהודים. במכתב לקיסר, פרונטו ככל הנראה מתייחס ליהודים בתיאורו את "בעלי האמונה הטפלה" המחפשים אחר כוכב כדי שיוכלו לסיים את הצום שלהם. בקטע אחר, שנכתב בשנת 162, הוא מנחם את מרקוס אורליוס על תבוסת הצבא הרומאי על ידי הפרתים בארמניה, ולצורך כך מזכיר לו כישלונות צבאיים אחרים ובהם האבדות של הצבא הרומאי במרד בר כוכבא: "תחת שלטון סבך אדריאנוס, מה רב מספר החיילים שנהרגו על ידי היהודים".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרקוס קורנליוס פרונטו** בוויקישיתוף
* מכתבי פרונטו: כרך ראשון, כרך שני; קישורים אלטרנטיביים: כרך ראשון, כרך שני (באנגלית)
* מרקוס קורנליוס פרונטו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Epistulae ad M. Caesarem et Invicem, II, 9
2. ↑  De Bello Parthico, 2
3. ↑  M. Stern, **Greeks and Latin Authors on Jews and Judaism**, Vol.2, CVI. Fronto, pp. 176–177 (מנחם שטרן)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007261320805171
* BIBSYS: 90357972
* BNE: XX1724652
* BnF: cb121186639 (data)
* CANTIC: a19746210
* CiNii: DA03048717
* GND: 118536451
* ICCU: CFIV074583
* ISNI: 0000 0001 1573 0602
* LCCN: n79151442
* NKC: ola2011663363
* NLA: 35105684
* NLG: 229886
* NLP: A27571208
* NSK: 000480950
* NTA: 068668171
* RERO: 02-A000066747
* SELIBR: 187604
* SUDOC: 029593840
* Trove: 828200
* VcBA: 495/19181
* VIAF: 66499129
* WorldCat: lccn-n79151442

 |
**מרקור דה פראנס** (בצרפתית: **Mercure de France**) הוא כתב עת צרפתי לספרות (וכיום הוצאת ספרים בבעלות הוצאת "גאלימאר" בפריז).

היסטוריה
--------

"מרקור דה פרנס" נוסד ב-1672 על ידי הסופר ז'אן דונו דה ויזה במטרה לספק אינפורמציה לחברה הגבוהה בפריז על חיי חצר המלכות הצרפתי ועל החיים האינטלקטואליים והאמנותיים של צרפת ברבע האחרון של המאה ה-17. בכתב עת זה הופיעו שירים, מעשיות, דברי רכיל וביקורת על התיאטרון הצרפתי.

הוא נסגר ב-1674, אך הופיע שוב ב-1677 בשם "מרקור גאלאנט" שדיווח לארצות חוץ ולפרובינציות בצרפת על עולם האופנה, על מסחר בדברי מותרות ועל גינוני טקס בחצרו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת.

כתב העת "מרקור גאלאנט" מילא תפקיד חשוב בוויכוח על השאלה אם הספרות בצרפת של המאה ה-17 הגיעה להישגים גדולים יותר מאלה של סופרי העת העתיקה של יוון ושל רומא. כתב עת זה והפילוסוף ברנאר דה פונטנל השיבו על שאלה זו בחיוב, ואילו ניקולה בואלו, ז'אן רסין, ז'אן דה לה פונטן וז'אן דה לה ברייר השיבו עליה בשלילה.

"מרקור גאלאנט" זכה בהצלחה פיננסית והפך בעבור המנויים מן הפרובינציות לסמכות בלתי מעורערת בענייני ספרות וחדשות מחצר המלכות ומן החברה הגבוהה. הוא המשיך להופיע בתקופת המהפכה הצרפתית בשם "מרקור פראנסז". ב-1811 נסגר בפקודת נפוליאון הראשון אך הופיע מחדש ב-1815 ונסגר שוב ב-1825.

ב-1 בינואר 1890 הופיע שוב בשמו המקורי "מרקור דה פראנס" והיה קשור בקבוצת המחברים הסימבוליסטים ובהם רמי דה גורמון ואלפרד ז'ארי. במשך העשור הבא נחל הצלחה גדולה ומשוררים רבים ובהם סטפאן מלארמה, פרסמו בו את יצירותיהם המקוריות.

ב-1889 עורך כתב עת זה, אלפרד ואלט, נשא לאישה את הסופרת ראשילד שהנובלה שלה "אדון ונוס" גונתה על בסיס מוסרי. היא הייתה חברת המערכת - עובדה שהוסיפה לפרסומו של כתב העת. ב-1894 החל "מרקור דה פראנס" בהוצאה לאור של ספרים ופרסם את התרגום הראשון של פרידריך ניטשה לצרפתית, ואת יצירות הביכורים של אנדרה ז'יד, פול קלודל, גיום אפולינר ורבים אחרים.

ב-1935, אחרי מותו של אלפרד ואלט, הנהלת כתב העת עברה לז'ורז' דיאמל, שהיה עורך כתב עת זה מאז 1912. ב-1938, בגלל עמדתו הבלתי מתפשרת נגד המלחמה המתרגשת ובאה, הוא נאלץ לפנות את מקומו לז'אק ברנאר שב-1945 נעצר והואשם בשיתוף פעולה עם הנאצים. אחרי מלחמת העולם השנייה, ז'ורז' דיאמל שהחזיק ברוב המניות של "מרקור דה פראנס" מינה לעורך כתב העת את פול הארטמאן, שהיה מאנשי המחתרת הצרפתית נגד הנאצים.

ב-1958 רכשה הוצאת "הוצאת גלימר" בפריז את "מרקור דה פראנס".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרקור דה פראנס** בוויקישיתוף
* 


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007395925205171
* SUDOC: 027655318
* VIAF: 219221259
* WorldCat (עם VIAF): 219221259

 |
בתקשורת מחשבים, **MAC flooding** היא שיטה המחלישה את האבטחה ברשת מחשבים המחוברת באמצעות מתג (switch).

ברשת המחוברת באמצעות מתג, המתג מחזיק טבלת CAM (קיצור של Content Addressable Memory) הממפה כל כתובת MAC ברשת לפורט פיזי במתג כדי לאפשר למתג לשלוח מידע למחשב היעד בלבד ולא לכלל הרשת כפי שמבוצע למשל ברשת המחוברת באמצעות רכזת (hub). באמצעות המיקוד בשליחה מושג יתרון הן מבחינת נפח התעבורה ברשת והן מבחינת האבטחה שהרשת מספקת, שכן כל מחשב נגיש לתעבורה שלו בלבד.

בתקיפת MAC flooding סטנדרטית, המתג מוצף בחבילות מידע המכילות כל אחת כתובת MAC שונה בשדה המקור. כאשר המתג מקבל את החבילות האלו, הוא מוסיף לטבלה התאמה בין כתובות ה-MAC המזויפות לבין הפורט הפיזי של המחשב התוקף. בכך המחשב התוקף גורם למתג לשלוח את התעבורה המיועדת לכתובות MAC אלו לפורט הפיזי שלו וגם גורם למתג למלא את מרחב הזיכרון שלו כדי להכיל את כלל הרשומות החדשות.

במידה והמתג אינו חסין לתקיפה זו, העומס שגורמת ההצפה של הזיכרון ברשומות מביא לכישלון באחזור כאשר המתג מנסה למצוא את הפורט הפיזי אליו הוא צריך לשלוח את חבילת המידע המבוקשת. במקרה שהמתג נכשל באחזור, הוא שולח את החבילה ל**כל** הפורטים הפיזיים, בדומה לרכזת ובכך המחשב התוקף משיג את מטרתו ומקבל נגישות לכלל התעבורה ברשת באמצעות רחרחן (Sniffer) המופעל על *מצב פרוץ* (promiscuous mode).

מתגים מתקדמים יותר יכולים להיות חסינים בפני שיטה זו על ידי הגבלת מספר כתובות ה-MAC שניתן לשייך לפורט פיזי אחד על גבי המתג. שיטה אחרת היא לזהות עומס פתאומי של כתובות MAC חדשות המוגדרות בפורט מסוים, ולנתק את הפורט הפיזי מהמתג תוך יצירת רשומות לוג מתאימות.

ראו גם
------

* ARP spoofing, הונאת DHCP - שתי שיטות נוספות המאפשרות הסנפת תעבורה של מחשב אחר ברשת מקומית.
**M72** (מ-**Messier 72**, נקרא גם **NGC 6981**) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים דלי הנמצא במרחק של כ-55,400 שנות אור ממערכת השמש. זהו הצביר העמום ביותר בקטלוג מסיה ואחד הצבירים הרחוקים ביותר שבו.

היסטוריה
--------

הצביר התגלה על ידי האסטרונום הצרפתי פייר מאשן, עוזרו של שארל מסיה, בלילה בין ה-29 וה-30 באוגוסט 1780 ומסיה עצמו צפה בו ב-4 באוקטובר באותה שנה וצרף אותו לקטלוג מסיה, שם תואר כערפילית עמומה ללא כוכבים מעל הצוואר של הגדי, דומה ל-M71. בשנת 1783 צפה האסטרונום ויליאם הרשל ב-M72 וזיהה שזהו צביר כוכבים וציין שהצליח להבחין ב-150 מהם. בתצפית מאוחרת יותר בשנת 1810 הוא ציין שצורתו של הצביר עגולה ושמרכזו צפוף בהרבה משוליו. ג'ון הרשל צפה בצביר בשנת 1825 וציין שכוכבי הצביר חלשים מאוד וקשים להפרדה מאור הרקע של הצביר.

בהירות נראיתו של הצביר היא מדרגה 9.3 וגודלו הזוויתי כ-6.6 דקות קשת, כך שהוא עמום וקטן וקשה להבחין בו בלי טלסקופ. על מנת לצפות בכוכבי הצביר, שהבהירים שבהם הם מדרגת בהירות 14, יש צורך בטלסקופ מקצועי. קשה לאתר את M72 בשל עמימותו, הוא נמצא כ-3.5 מעלות מדרום לכוכב μ (מו) בדלי, כ-3.3 מעלות מדרום-דרום-מזרח לכוכב ε (אפסילון) בדלי וכ-4 מעלות ממערב-דרום-מערב לכוכב ν (נו) בדלי. כ-1.3 מעלות ממזרח ל-M72 נמצא האסטריזם M73 וערפילית שבתאי (NGC 7009) נמצאת מעט פחות מ-3 מעלות מצפון-מזרח לו.

מאפייני הצביר
-------------

אף על פי ש-M72 הוא אחד הצבירים העמומים והקטנים בקטלוג מסיה, הוא למעשה גדול ובהיר ורק בשל המרחק הגדול אליו, כ-55,400 שנות אור, הוא אינו מרשים. מסתו מוערכת בכ-168,000 מסות שמש, קוטרו כ-106 שנות אור והוא מאיר בעוצמה של פי 54,000 מהשמש. זוהו בו עד היום כ-50 כוכבים משתנים, רובם מסוג משתני RR בנבל שמאפשרים להעריך את מרחקו. צפיפותו אינה גבוהה במיוחד, חצי ממסתו מרוכזת ברדיוס של יותר מ-14 שנות אור. הספקטרום של אורו מתאים לקרינת כוכב מסוג ספקטרלי F7. ממדידת ההסחה לאדום של אורו נראה שהוא נע במהירות גבוהה יחסית של כ-345 קילומטר בשנייה בכיוון מערכת השמש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **M72** בוויקישיתוף
* M72 בקטלוג מסיה באתר SEDS.
* M72, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. 1 2  J. Boyles, D. R. Lorimer, P. J. Turk, R. Mnatsakanov, R. S. Lynch, S. M. Ransom, P. C. Freire & K. Belczynski: Young Radio Pulsars in Galactic Globular Clusters, p. 11
2. 1 2 3  W. E. Harris: CATALOG OF PARAMETERS FOR MESSIER'S GLOBULAR CLUSTERS

| קטלוג מסיה |
| --- |
| צבירי כוכבים | M2 • M3 • M4 • M5 • M6 • M7 • M9 • M10 • M11 • M12 • M13 • M14 • M15 • M18 • M19 • M21 • M22 • M23 • M24 • M25 • M26 • M28 • M29 • M30 • M34 • M35 • M36 • M37 • M38 • M39 • M41 • M44 • M45 • M46 • M47 • M48 • M50 • M52 • M53 • M54 • M55 • M56 • M62 • M67 • M68 • M69 • M70 • M71 • M72 • M75 • M79 • M80 • M92 • M93 • M103 • M107 |  |
| גלקסיות | M31 • M32 • M33 • M49 • M51 • M58 • M59 • M60 • M61 • M63 • M64 • M65 • M66 • M74 • M77 • M81 • M82 • M83 • M84 • M85 • M86 • M87 • M88 • M89 • M90 • M91 • M94 • M95 • M96 • M98 • M99 • M100 • M101 • M102 • M104 • M105 • M106 • M108 • M109 • M110 |
| ערפיליות | M1 • M8 • M16 • M17 • M20 • M27 • M42 • M43 • M57 • M76 • M78 • M97 |
| אחרים | M40 • M73 |
| שארל מסיה • קטלוג קלדוול • הקטלוג הכללי החדש |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בערוץ מוזיקה יווני. אם התכוונתם לתוכנית מערכונים קומית אמריקאית, ראו מד טי.וי.

**MAD TV** הוא ערוץ טלוויזיה יווני פרטי המשדר תוכניות מוזיקה. הערוץ החל לפעול ב-6 ביוני 1996. עיקר שידורי הערוץ עוסקים במוזיקת פופ, מוזיקה אלקטרונית, מוזיקת רוק, מוזיקה אלטרנטיבית, R&B, ומוזיקת היפ-הופ עדכניות. תוכניות הערוץ כוללות חדשות, ראיונות, וסרטים תיעודיים מעולם המוזיקה, וידאו קליפים, קטעי הופעות, ותוכניות בתחומי האינטרנט, משחקי הווידאו, הקולנוע ומועדוני הלילה, מיוון ומהעולם.

החל מיוני 2005 MAD TV מארגן את טקס פרסי המוזיקה היוונית השנתי, בו צופי הערוץ בוחרים את הווידאו קליפים ואת האמנים המועדפים עליהם בקטגוריות שונות. הערוץ מארגן ומשדר אירועי מוזיקה נוספים ביוון ומעביר בשידור חי את רוב טקסי פרסי המוזיקה החשובים בעולם.

MAD TV שייך לרשת תקשורת ולרשת מסחרית מבית היוצר של MAD. הרשת כוללת ערוצי טלוויזיה נוספים במדינות שונות או ערוצים ממוקדי תכנים, כגון MAD BG בבולגריה הכולל תוכניות מוזיקה בולגרית, בלקנית ובינלאומית, MAD TV Cyprus בקפריסין הכולל תוכניות מוזיקה יוונית, קפריסאית ובינלאומית, MAD WORLD בצפון אמריקה, דרום אפריקה ואוסטרליה, המשדר תוכניות מוזיקה יוונית לקהילות היווניות במדינות אלה. כמו כן הערוץ MAD GREEKZ ביוון מתמקד במוזיקה יוונית מודרנית ומשודר ביוון באמצעות תשתית שידורי הלוויין של NOVA.

רשת MAD כוללת גם את תחנת הרדיו MAD RADIO המשדר תוכניות מוזיקה, תרבות וספורט ביוון, וכן אתרי אינטרנט המציעים תוכני מוזיקה, משחקים, סקרים ומידע על אירועי תרבות, קולנוע, תיאטרון, פסטיבלים וטקסי פרסי מוזיקה.

רשת MAD היא גם רשת מסחרית המציעה בין היתר שירותי תקשורת סלולרית, מכירת תוכני מוזיקה דיגיטליים להורדה למכשירי טלפון ניידים, ומכירת תקליטורים דרך ערוצי הטלוויזיה ואתרי האינטרנט. בנוסף הרשת משווקת כרטיסי אשראי המיועדים לדור הצעיר ומקנים לו הטבות מיוחדות. בזכות ההכרה הרבה ברשת MAD ביוון התירה הרשת לחברות מסוימות להשתמש בלוגו שלה ולהטביעו על מוצרים, כגון מחברות ויומנים, שהן משווקות.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של MAD TV (ביוונית ובאנגלית)
* MAD TV, ברשת החברתית פייסבוק

* MAD TV, ברשת החברתית טוויטר

* MAD TV, ברשת החברתית אינסטגרם

* MAD TV, ברשת החברתית טיקטוק

* MAD TV, ברשת החברתית LinkedIn

* MAD TV, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  "ערוצי טלוויזיה", באתר האינטרנט "לילות יוון"
**M93** (מ-**Messier 93**) או **NGC 2447** הוא צביר פתוח בקבוצת הכוכבים ירכתי הספינה הנמצא במרחק של כ-3,600 שנות אור ממערכת השמש ומכיל כ-80 כוכבים. גילו המשוער הוא כ-400 מיליון שנים.

היסטוריה
--------

האסטרונום הצרפתי שארל מסיה צפה בצביר ב-20 במרץ 1781 והכניס אותו לקטלוג מסיה תחת התיאור "צביר של כוכבים קטנים ללא ערפיליות בין הכלב הגדול וחרטום הספינה". קרוליין הרשל, אחותו של ויליאם הרשל צפתה בצביר ב-26 בפברואר 1783 וציינה שאחיה ספר לפחות 40 כוכבים בצביר וייתכן שיש בו למעלה מ-100 כוכבים. זהו הרישום הראשון של תצפית שביצעה קרוליין הרשל בקריירה שלה כאסטרונומית. ג'ון הרשל צפה בצביר בשנת 1831 וציין שהוא די גדול, לא מאוד דחוס ולא מאוד מפוזר, די עשיר ומכיל כוכבים עם בהירות נראית מדרגות 8 עד 13.

מאפייני הצביר
-------------

קוטרו של M93 הוא כ-23 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש הוא כ-3,600 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כ-22 דקות קשת - כשני שלישים מקוטרו של הירח המלא. הכוכבים הבהירים יותר שבו יוצרים צורת משולש שרוב הכוכבים האחרים נמצאים בתוכו. הוא מכיל כ-80 כוכבים שהבהירים מביניהם הם ענקים כחולים מסוג ספקטרלי B9 עם בהירות נראית מדרגה 8 ויש בו גם מספר ענקים אדומים. מסתו הכוללת מוערכת בכ-1,700 מסות שמש.

תצפית
-----

M93 נמצא כ-1.5 מעלות מצפון-מערב לכוכב ξ (קסי) בירכתי הספינה וכ-8.5 מעלות ממזרח-צפון-מזרח לכוכב הבהיר וזן שבקבוצת כלב גדול. עם בהירות מדרגה 6.0 הוא ניתן לצפייה ללא ציוד עזר רק בתנאים מיטביים. משקפת פשוטה מאפשרת להבחין בו בקלות וטלסקופ חובבים מאפשר להבחין בעשרות מכוכבי הצביר הבהירים. טלסקופ בינוני מאפשר לראות מעל למאה כוכבים, אבל חלק גדול מהם הם כוכבי שביל החלב שאינם קשורים לצביר.

כ-9 מעלות מצפון ל-M93 נמצא הצביר הפתוח M46 ובסמוך אליו, כ-1.3 מעלות ממערב-צפון-מערב, נמצא הצביר הפתוח M47.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **M93** בוויקישיתוף
* M93 בקטלוג מסיה באתר SEDS.
* M93, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. ↑  C. Bonatto and E. Bica: Multi-parametric analysis of open clusters, Astronomy & Astrophysics, vol. 437, p. 492 (2005)
2. ↑  C. Bonatto and E. Bica: Multi-parametric analysis of open clusters, Astronomy & Astrophysics, vol. 437, p. 485 (2005)

| קטלוג מסיה |
| --- |
| צבירי כוכבים | M2 • M3 • M4 • M5 • M6 • M7 • M9 • M10 • M11 • M12 • M13 • M14 • M15 • M18 • M19 • M21 • M22 • M23 • M24 • M25 • M26 • M28 • M29 • M30 • M34 • M35 • M36 • M37 • M38 • M39 • M41 • M44 • M45 • M46 • M47 • M48 • M50 • M52 • M53 • M54 • M55 • M56 • M62 • M67 • M68 • M69 • M70 • M71 • M72 • M75 • M79 • M80 • M92 • M93 • M103 • M107 |  |
| גלקסיות | M31 • M32 • M33 • M49 • M51 • M58 • M59 • M60 • M61 • M63 • M64 • M65 • M66 • M74 • M77 • M81 • M82 • M83 • M84 • M85 • M86 • M87 • M88 • M89 • M90 • M91 • M94 • M95 • M96 • M98 • M99 • M100 • M101 • M102 • M104 • M105 • M106 • M108 • M109 • M110 |
| ערפיליות | M1 • M8 • M16 • M17 • M20 • M27 • M42 • M43 • M57 • M76 • M78 • M97 |
| אחרים | M40 • M73 |
| שארל מסיה • קטלוג קלדוול • הקטלוג הכללי החדש |
**אלן פוקס (**בצרפתית: **Alain Fuchs**‏; 10 באפריל 1953, לוזאן) הוא כימאי צרפתי.

ביוגרפיה
--------

אלן פוקס נולד בשנת 1953 בלוזאן. בשנת 1975 הוא סיים לימודי הנדסה כימית בבית הספר הפוליטכני הפדרלי של לוזאן. בשנת 1983 פוקס סיים עבודת דוקטורט באוניברסיטת פריז-סאקלה.

בשנת 1985 פוקס הצטרף לצוות של המרכז הלאומי למחקר מדעי. בשנת 1995 הוא התמנה לפרופסור באוניברסיטה בה למד ובהמשך באוניברסיטת פייר ומארי קירי.

בשנת 2010 הוא מונה למנהל של המרכז הלאומי למחקר מדעי במקום קתרין ברשיניאק. כאשר תקופת כהונתו הסתיימה הוא מונה לשלוש שנים נוספות עד לשנת 2017. החל משנת 2017 הוא מכהן כנשיא PSL Research University בפריז.

מחקרים של פוקס מרוכזים בתחום תאוריה וניתוח תופעות שונות בתחום תרמודינמיקה של נוזלים בחומרים בעלי נקבוביות ובתופעות תרמיות במתקני אגירת אנרגיה. הוא כתב מספר ספרים בנושא וכ-200 פרסומים מדעים שונים.

על תרומתו לקידום המדע אלן פוקס התקבל למסדר הדקלים של האקדמאים בשנת 1996, התקבל ללגיון הכבוד בשנת 2010 וקיבל עיטורים נוספים מצרפת וקנדה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלן פוקס** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה (בצרפתית)
* נתונים אישיים ורשימת פרסומים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb130327416 (data)
* ISNI: 0000 0003 6148 0223
* ORCID: 0000-0001-9625-3632
* SUDOC: 034204296
* VIAF: 223109466
* WorldCat: viaf-223109466

 |
**אלן נייט** (באנגלית: **Alan Knight**; ‏ נולד ב-3 ביולי 1961) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת השוער בקבוצת פורטסמות'. במהלך הקריירה הוא רשם 801 הופעות במדי הקבוצה (מהן 683 משחקי ליגה), דבר המהווה שיא משחקי ליגה עבור שוער במועדון בודד.

קריירת מועדונים
---------------

נייט נולד בלונדון והצטרף למועדון פורטסמות' בגיל 14. בשנת 1977 הוא נחתם על חוזה מקצועי. בשנת 1978 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במסגרת הליגה השלישית, זאת לאחר שנשירת הקבוצה לליגה הרביעית כבר הובטחה. במשך מספר עונות הוא היה שוער משנה לפטר מלור. בעונת 1981/82 הוא ביסס את עצמו כשוער הרכב ראשון ובסיום העונה זכה בתואר "שחקן העונה" מטעם אוהדי המועדון.

בעונת 1986/87 העפילה הקבוצה לליגה הראשונה שאז הייתה הליגה העליונה באנגליה. לאחר עונה בודדת שבה הקבוצה לליגת משנה. בעונת 1991/92 נייט הגיע עם הקבוצה לחצי גמר גביע ה-FA בו הפסידה הפסידה לליברפול בבעיטות עונשין לאחר שני משחקים שהסתיימו בשוויון.

במהלך שנות ה-90 זכה נייט פעמיים בתואר "שחקן העונה" של המועדון אך בהמשך היה צריך להתמודד על מקום בהרכב עם שוערים צעירים. הוא הפסיד את מקומו לארון פלהאבן. לאור מצבו הבריאותי של פלהאבן, נייט המשיך מפעם לפעם להיות שוער ההרכב הראשון. בפעם האחרונה הוא עלה על הדשה באוגוסט 1999.

בשנת 2001 הוענק לו תואר חבר במסדר האימפריה הבריטית.

עד לשנת 2005 היה נייט מאמן השוערים של פורטסמות'. בשנת 2006 שימש באותו התפקיד בדאלאס. באותה תקופה מאמנה הראשי של הקבוצה היה קולין קלרק, שחקן פורטסמות' בעבר. בשנת 2007 חזר נייט לאנגליה ושימש בתור מאמן שוערים במספר קבוצות.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* מאמר על חייו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: nr2004000388
* VIAF: 39323910
* WorldCat (עם VIAF): 39323910

 |
המונח "מגר" מפנה לכאן. לערך העוסק במועצה מקומית במחוז הצפון בישראל, ראו מע'אר.
מד התנגדותמד התנגדות
**מד התנגדות** (אוהם-מטר) הוא מכשיר מדידה חשמלי באמצעותו ניתן למדוד את שיעור התנגדותו של הרכיב הנבדק למעבר זרם חשמלי דרכו. מכשיר המדידה נותן את הקריאה ביחידות אוהם (או כפולותיו), ומכאן שמו. מד התנגדות מכונה לעיתים מגר (על שמה של Megger Group Limited, חברה מובילה ליצור מדי התנגדות). אוהם-מטר הוא בעל התנגדות חשמלית גבוהה ואמור לשמש כנתק במעגל, ולכן יחובר במקביל לרכיב שאת התנגדותו רוצים למדוד.

המכשיר פועל בהסתמך על הגדרת ההתנגדות החשמלית {\displaystyle I={\frac {V}{R}}}, לפיה במתח חשמלי V נתון, תהיה עוצמת הזרם החשמלי I ביחס הפוך להתנגדות החשמלית R. זהו חוק אוהם.

המכשיר הוא למעשה **מד זרם** (אמפרמטר) אשר לצורך מדידת התנגדות מצורפת אליו סוללה חשמלית כמקור מתח קבוע שעוצמתו ידועה. הסוללה מפעילה מפל מתח על הרכיב, והמכשיר מודד את הזרם העובר במעגל כתוצאה ממפל מתח זה, ומציג את תוצאת המדידה בסקלה אוהמית המציגה את ערכי ההתנגדות המחושבים לזרם הנמדד במתח הידוע.

בגלל היפוך היחס בין עוצמת הזרם למידת ההתנגדות, הסקלה של **אוהם-מטר** איננה ליניארית, כלומר המרחק בין שנתות המדידה בה הולך וקטן ככל שההתנגדות גדלה. קיימים מכשירי **אוהם מטר** בעלי תצוגה ספרתית הפותרת את אי-הנוחות הכרוכה בעבודה עם סקלת מחוג לא ליניארית.

מאחר שהמכשיר מכיל מד זרם מובנה, ניתן בקלות להתאימו מראש גם למדידת נתונים נוספים, כגון זרם, מתח, ורציפות חשמלית. מכשירים משולבים הכוללים מספר פונקציות כאלה מכונים "רב מודד" (מולטי מטר), והם קיימים הן בגרסה פשוטה עם סקלת מחוג, והן בגרסאות בעלות מערכת מדידה ותצוגה ספרתיות (**רב מודד דיגיטלי**).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מד התנגדות** בוויקישיתוף
* מד התנגדות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| חשמל |
| --- |
| מושגי יסוד | מטען • שדה חשמלי • אנרגיה פוטנציאלית חשמלית • פוטנציאל • מתח • כא"מ • זרם • התנגדות ומוליכות • חוק אוהם • עכבה • הספק • השראות • זרם ישר • זרם חילופין • מעגל חשמלי • תהודה • עכבה אופיינית |  |
| רכיבים בסיסים | מקור מתח • מקור זרם • נגד • קבל • משרן • ממריסטור • שנאי • מפסק • מבדד |
| מכשירי מדידה | מד מתח • מד זרם • מד התנגדות • אלקטרוסקופ • גלוונומטר • מד קיבול • מד השראות • רב מודד • אוסצילוסקופ • מחולל אותות |
| אלקטרוניקה | מוליך למחצה • דיודה • טרנזיסטור • מיתוג • שפופרת ריק • טריודה • דיודה פולטת אור (לד) • מגבר שרת • מסנן תדרים • מעגל משולב • מעגל מודפס • VLSI • מיקרואלקטרוניקה |
| זרם חזק | גנרטור חשמלי • מנוע חשמלי • תחנת כוח • מתקן חשמל דירתי • מערכת חלוקה • רשת חשמל • מערכת תלת-פאזית |
| בטיחות בחשמל | התחשמלות • לוח חשמל • קצר חשמלי • נתיך • הארקה • ממסר פחת • מפסק אוטומטי |
**M69** (מ-**Messier 69**, נקרא גם **NGC 6637**) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים קשת הנמצא במרחק של כ-29,700 שנות אור ממערכת השמש. זהו אחד מהצבירים הכדוריים המתכתיים ביותר שידועים, ככל הנראה תוצאה של היווצרותו בסמוך למרכז השביל החלב.

היסטוריה
--------

הצביר התגלה על ידי שארל מסיה ב-31 באוגוסט 1780 יחד עם M70 הסמוך והוכנס לקטלוג מסיה, שם תואר כערפילית ללא כוכבים עמומה וקשה לצפייה. לדברי מסיה, הערפילית כבר התגלתה על ידי ניקולא לואי דה לאקאי סביב שנת 1851 ותחת הציון Lac I.11, תוארה כ"דומה לגרעין של שביט". לפי רישומיו של לאקאי שכוללים מיקום ובהירות, לא נראה שהוא אכן צפה בצביר זה אלא בערפילית NGC 6634. בשנת 1784 צפה האסטרונום ויליאם הרשל ב-M69 וציין שזהו צביר כוכבים שנראה כמו מיניאטורה של M53. ג'ון הרשל צפה בצביר בשנת 1834 וציין שיש בו כוכבים מדרגת בהירות 14-15 ושהוא עגול ובהיר עם מרכז בהיר יותר מהשוליים.

בהירות נראיתו של הצביר היא מדרגה 7.6 כך שהוא עמום יחסית. ניתן להבחין בו רק באמצעות משקפת איכותית או טלסקופ ועל מנת לצפות בכוכבי הצביר, שהבהירים שבהם הם מדרגת בהירות 14, יש צורך בטלסקופ מקצועי. זהו אחד מעצמי מסיה הדרומיים ביותר ובשל כך ובשל עמימותו קשה לצפות בו מאירופה. מיקומו כ-2.5 מעלות מצפון-מזרח לכוכב קאוס אוסטרליס (ε בקשת) וכ-3.3 מעלות מדרום מזרח לכוכב קאוס מרידיונליס (δ בקשת). כ-2.5 מעלות ממזרח לו נמצא הצביר הכדורי M70 וכ-5.3 מעלות ממזרח-צפון-מזרח לו נמצא הצביר M54.

מאפייני הצביר
-------------

M69 נמצא קרוב יחסית למרכז שביל החלב - כ-6,000 שנות אור בלבד. גודלו הזוויתי כפי שמופיע בחשיפה ארוכה הוא פחות מ-10 דקות קשת שממרחק של כ-29,700 שנות אור נותן לו רדיוס של כ-85 שנות אור. ליבתו צפופה, חצי ממסתו המוערכת בכ-300,000 מסות שמש מרוכזת ברדיוס של כ-7 שנות אור בלבד. מתכתיותו גבוהה יחסית לצבירים כדוריים, אך עדיין נמוכה בהרבה מזו של כוכבים כמו השמש, והספקטרום של אורו מתאים לקרינת כוכב מסוג ספקטרלי G2 או G3, שמאפין צבירים זקנים יחסית. בצביר התגלו מעל ל-60 כוכבים משתנים, מהם 8 מסוג משתני RR בנבל ושניים דומים למירה.

המרחק לצביר הסמוך M70 דומה למרחק אל M69 כך שהם קרובים זה לזה והמרחק ביניהם מוערך בכ-1,800 שנות אור. הצביר M54 שנראה קרוב לשניהם נמצא למעשה במרחק גדול פי שלושה מהם כך שהמרחק בינו ובין M69 גדול פי שניים מהמרחק בין M69 ובין כדור הארץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **M69** בוויקישיתוף
* M69 בקטלוג מסיה באתר SEDS.
* M69, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Ronald Stoyan, Stefan Binnewies, Susanne Friedrich: Atlas of the Messier Objects: Highlights of the Deep Sky

| קטלוג מסיה |
| --- |
| צבירי כוכבים | M2 • M3 • M4 • M5 • M6 • M7 • M9 • M10 • M11 • M12 • M13 • M14 • M15 • M18 • M19 • M21 • M22 • M23 • M24 • M25 • M26 • M28 • M29 • M30 • M34 • M35 • M36 • M37 • M38 • M39 • M41 • M44 • M45 • M46 • M47 • M48 • M50 • M52 • M53 • M54 • M55 • M56 • M62 • M67 • M68 • M69 • M70 • M71 • M72 • M75 • M79 • M80 • M92 • M93 • M103 • M107 |  |
| גלקסיות | M31 • M32 • M33 • M49 • M51 • M58 • M59 • M60 • M61 • M63 • M64 • M65 • M66 • M74 • M77 • M81 • M82 • M83 • M84 • M85 • M86 • M87 • M88 • M89 • M90 • M91 • M94 • M95 • M96 • M98 • M99 • M100 • M101 • M102 • M104 • M105 • M106 • M108 • M109 • M110 |
| ערפיליות | M1 • M8 • M16 • M17 • M20 • M27 • M42 • M43 • M57 • M76 • M78 • M97 |
| אחרים | M40 • M73 |
| שארל מסיה • קטלוג קלדוול • הקטלוג הכללי החדש |
**טָאי קָאנְג** (בסינית מסורתית: 太康, בסינית מפושטת: 太康, בפין-יין: tài kāng, טָאי קָאנְג) היה המלך השלישי של שושלת שיה. היא היה בנו של המלך צִ'י משיה, ונכדו מצד אביו של יו' הגדול והמלכה נוּ גְ'יָאו.

חייו
----

טאי קאנג אהב לצוד, ולא היה שליט מוצלח. על פי התפיסה העממית, אביו צִ'י הידרדר מוסרית בשנותיו האחרונות, נטה לשתייה, ציד ושעשועים, והזניח את השלטון, וטאי קאנג אשר עלה לשלטון עם מות אביו המשיך במגמה זו, התמקד בהנאות החיים ולא תיקן את העיוותים בשלטון. לפיכך בעת שהיה במסע ציד, ולא טרח לשוב במשך מאה ימים התגבר המרמור בקרב העם, וחוֹאוּיִי, מנהיג מקומי של אזור צְ'יוֹנְג אשר נודע בדורות מאוחרים יותר כקשת אגדי, ניצל את ההזדמנות, כבש את בירתו של טאי קאנג, ובלם את חזרתו של טאי קאנג. הסיפור קיבל הדים בספרות ההיסטורית הסינית תחת הכותרות "טאי קאנג מאבד את המדינה" ו"חוֹאוּיִי גודע את שיה".

על פי רשומות הבמבוק, קיבל טאי קאנג את השלטון בשנה גְווֵיְוֵיי, ובירתו הייתה גֶ'נְשִׂין (斟鄩). בשנתו הראשונה כאשר הלך לצוד מעבר לנהר לְווֹ, כבש חוֹאוּיִי את גֶ'נְשִׂין. טאי קאנג מת ארבע שנים מאוחר יותר, או לפי הספר "היסטוריה כהלכה" (路史), עשר שנים מאוחר יותר.

על פי רשומות ההיסטוריון, טאי קאנג שלט כ19 שנים, ואיבד את שלטונו. על פי המקראות הקיסריות של עידן טָאיְפִּינְג, הוא היה עריץ ששלט 29 שנים ואז איבד את השלטון ונעלם.

על פי "עידן הקיסרים" כפי שמצוטט במקראות הקיסריות של עידן טאיפינג, הלחץ הצבאי של חוֹאוּיִי על שושלת שיה הביא לכך שתעתיק את מקומה, ותהפוך לנסמכת על קרוביה האצילים מגֶ'נְגְווָאן ומגֶ'נְשִׂין, ובשל כך קיבל חוֹאוּיִי את תואר הדִי. לא ברור על פי האמור אם הכוונה לתואר השליט, לעמדה המשפחתית של המקורב לאל דִי או לשניהם גם יחד.

את שלטונו של טאי קאנג ירש אחיו ג'ונְג קָאנְג, ואחיינו שְׂיָאנְג משיה. משמעות שמו של טאי קאנג היא "קאנג הגדול", ומשמעות שם אחיו "קאנג האמצעי".

על פי חלק מהמקורות, טאי קאנג טבע בנהר.

בספרות
------

בקלאסיקה של המסמכים מופיעים בין המסמכים של שיה בפרק 8, גם שירי חמשת הבנים (五子之歌). על פי ההקדמה, מסמך זה מכיל את היצירות שהולחנו על ידי חמשת אחיו של טאי קאנג אשר חיכו לבואו בעת בה איבד את השלטון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טאי קאנג** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **הערך מכיל כתב מזרח-אסייתי**. כדי לראות את הכתוב בצורה תקינה, יש להתקין גופן סיני במחשבכם. אם אינכם יודעים כיצד לעשות זאת, ראו עזרה. |

1. ↑  על פי הקלאסיקה של המסמכים, 五子之歌. סביר להניח שהמספר "מאה ימים" הוא סמלי.
2. ↑  《竹書紀年》,article 帝太康
3. ↑  《太平御覽》, volume 皇王部七, article 帝太康
4. ↑  太平御览, 皇王部七, 帝相
5. ↑  *The Shape of the Turtle: Myth, Art, and Cosmos in Early China* by Sarah Allan
6. ↑  הקלאסיקה של המסמכים
**האי פלינט** (באנגלית: **Flint Island**) הוא אטול אלמוגים בלתי מיושב במרכז האוקיינוס השקט. האי מהווה חלק מאיי ליין ונמצא בשליטת קיריבטי.

גאוגרפיה
--------

האי פלינט ממוקם 740 ק"מ (400 מילים ימיים) צפונית מערבית לטהיטי, 190 ק"מ (100 מילים ימיים) דרומית מזרחית לאי ווסטוק ו-220 ק"מ (120 מילים ימיים) דרומית מערבית לאטול קרוליין.

אורכו של האי כ-4 ק"מ ורוחבו כ- 0.8 ק"מ. שטח האי כ- 1 קמ"ר וגובהו 8 מטרים מעל פני הים. סביב האי שוניות אלמוגים שאינן מאפשרות עגינה בקרבת החוף.

על פי דוח משלחת חקר אמריקאית (מה-5 בפברואר 1841) האי היה מיוער בצפיפות. כיום האי מכוסה בדקלי קוקוס.

היסטוריה
--------

האי התגלה לראשונה ב-4 בפברואר 1521 על ידי המשלחת של פרדיננד מגלן וכונה "אי הכרישים" על שום הכרישים הרבים שנצפו במים. זהו האי השני מבין איי טואמוטו שגילה פרדיננד מגלן לאחר האי פוקה פוקה. במשך שנים טעו לחשוב שהאי התגלה על ידי רב החובל קין (Capt. Keen). בשנת 1856 הכריזה ארצות הברית על ריבונותה באי מכוח חוק איי הגואנו אולם בפועל האי לא ייושב. הממשל הבריטי, שטען אף הוא לריבונות באי החכיר אותו לחברת האחים הולדר ושות' (Houlder Brothers and Co) אשר כרו באי גואנו בין השנים 1875–1880. באזורים שנכרו הצטברו מים, ובמרכז האי נוצרו שלוש לגונות קטונות. מנהל הכרייה באי, ג'ון ט. ארונדל (John T. Arundel) הורה על נטיעת דקלי קוקוס באי בשנת 1881 ובאי ייצרו קופרה עד 1891. בשנת 1911 הוחכר האי לחברת ס. ר. מקסוול ושות' בע"מ (S.R. Maxwell and Co. Ltd) אשר העסיקה באי כ-30 עובדים והפיקה קופרה מ-30,000 הדקלים שבאי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלינט** בוויקישיתוף
* אתר האי
* פלינט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4508623-0
* VIAF: 249389574
* WorldCat (עם VIAF): 249389574

 |
**יונס סליר** (בהולנדית: **Jonas Slier**;‏ 22 במרץ 1886 – 5 בנובמבר 1942) היה מתעמל אולימפי יהודי-הולנדי באולימפיאדת לונדון (1908), שנספה באושוויץ. אחד מארבעת חברי נבחרת ההתעמלות ההולנדית שנרצחו בשואה.

ביוגרפיה
--------

סליר נולד וגדל באמסטרדם, בן למשפחה יהודית, ילד שני מבין עשרה ילדים, בנם של בטייה בנג'מין (1862–1943) ופיליפ סליר (1858–1937) 

באולימפיאדת לונדון (1908) סיים סליר ביחד עם חבריו לנבחרת בתחרות הקבוצתית במקום שביעי. בתחרות הקרב-רב אישי הוא סיים במקום 96 עם 96 נקודות. אברהם דה אוליביירה, איזידור כאודקט ואברהם מוק חבריו לנבחרת ההתעמלות אף הם נספו בשואה.

חיים אישיים
-----------

סליר התחתן עם אנה פלאס ב-24 ביולי 1912. לזוג נולדו שני בנים, לואיס (1912–1943) וארנולד "נול" (1917–1995). הם מכרו בגדים ותכשיטים בדוגן שלהם בניומארקט באמסטרדם. אמו, אשתו, לואיס בנו וכל תשעת האחים שלו ובני משפחתם ניספו בשואה. בנו ארנולד היחיד מכל בני המשפחה מדרגה ראשונה ששרד את השואה ונפטר באלקמאר ב-16 בינואר 1995.

קישורים חיצוניים
----------------

* יונס סליר, באתר olympedia.org
* יונס סליר, באתר Joods Monument (באנגלית)
* יונס סליר, באתר Olympisch (בהולנדית)
**קארל אוגוסט גנצקן** (בגרמנית: **Karl August Genzken**;‏ 8 ביוני 1885 הולשטיין - 10 באוקטובר 1957 המבורג) היה רופא נאצי שערך ניסויים רפואיים באסירים של מספר מחנות ריכוז. החזיק בדרגת גרופנפיהרר בוואפן אס אס והיה ראש המחלקה הרפואית של הוואפן אס אס. הורשע בפשעי מלחמה במשפט הרופאים בגרמניה בנירנברג.

ביוגרפיה
--------

גנצקן הצטרף לשורות המפלגה הנאצית ב-7 ביולי 1926 (חבר מספר 39,913). הצטרף לאס אס ב-5 בנובמבר 1933 (חבר מספר 207,954).

בשנת 1934 נקרא לשרת כקצין מילואים בשרותי הרפואה של הצי. לאחר מכן הועבר למשרד הראשי המבצעי של האס אס, וקודם לתפקיד הממונה הרפואי על בית החולים של האס אס בברלין. מונה לעמוד בראש המחלקה הרפואית של הוואפן אס אס בשנת 1942, בשורותיה הגיע לדרגה של מיור גנרל. 

גנצקן היה מעורב בסדרה של ניסויים רפואיים בבני אדם שנערכו על אסירים במספר מחנות ריכוז. הוא הואשם והורשע במעורבות בניסויי הטיפוס שנערכו מדצמבר 1941 עד פברואר 1945, ניסויים שנערכו לטובתו של הצבא הגרמני ובאו לבדוק את יעילותם של מספר חיסונים נגד טיפוס, אבעבועות, כולרה ומחלות נוספות. הניסויים נערכו במחנה דכאו ובמחנה נאצוויילר-שטרוטהוף. גנצקן הואשם גם במעורבות בניסויי הסולפונמיד, בניסויים ברעלים ובניסויים בפצצות תבערה אך לא הורשע בהאשמות אלה.

### לאחר מלחמת העולם השנייה

גנצקן נמצא אשם בפשעי מלחמה, בפשעים נגד האנושות ובחברות בארגון פשע (האס אס) על ידי בית הדין הצבאי האמריקאי שערך את המשפט. הוא נידון באוגוסט 1947 למאסר עולם על ידי בית הדין. בפועל, גזר דינו הומתק לעשרים שנות מאסר, ולמעשה הוא שוחרר מהכלא באפריל 1954.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קארל גנצקן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 124327222
* ISNI: 0000 0000 5541 069X
* LCCN: no2002102112
* VIAF: 26741488
* WorldCat: lccn-no2002102112

 |
**ניקולאי סקליפוסובסקי** (ברוסית: **Николай Васильевич Склифосовский**; ‏25 במרץ 1836 (יוליאני) – 30 בנובמבר 1904 (יוליאני)) הוא רופא רוסי שתרם רבות לפיתוח הרפואה בתחומי האימפריה הרוסית.

קורות חיים
----------

ניקולאי סקליפוסובסקי נולד ב-25 במרץ (6 באפריל לפי הלוח הגריגוריאני) בכפר קרנטין לא רחוק מדובוסרי (כיום בשטח טרנסניסטריה). הוא היה תשיעי מ-12 בני המשפחה. לאחר פטירת אשתו, אביו העביר את ניקולאי ועוד כמה ילדים קטנים לבית יתומים באודסה. הוא עצמו נפטר לאחר מספר שנים.

ניקולאי סקליפוסובסקי סיים בית הספר באודסה עם מדליית כסף והתקבל ללימודי רפואה באוניברסיטת מוסקבה. בשנת 1859 הוא סיים את הלימודים וחזר לאודסה בה עבד בבית חולים.

בשנים 1866–1867 סקליפוסובסקי עבר השתלמויות בגרמניה, צרפת ואנגליה. בין היתר הוא עבד בחזית הלחימה במהלך מלחמת אוסטריה–פרוסיה ומלחמת צרפת–פרוסיה כרופא בצבא פרוסיה.

הוא חזר לאודסה ומונה למנהל מחלקת כירורגיה. בשנת 1870, בהמלצת ניקולאי פירוגוב, סקליפוסובסקי הוזמן להרצות באוניברסיטת קייב. בשנת 1871 סקליפוסובסקי עבר ללמד לאקדמיה לרפואה בסנקט פטרבורג.

במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הוא היה בין הרופאים המובילים בצבא הלוחם. הוא ריכז את ניסיונו הצבאי במספר ספרים שפרסם באותה תקופה.

בשנת 1880 סקליפוסובסקי עבר לאוניברסיטת מוסקבה, תוך זמן קצר מונה לפרופסור ובשנים 1882–1888 היה דיקן פקולטה לרפואה.

ניקולאי סקליפוסובסקי פיתח שיטות לטיפול בפצועים בשדה הקרב שהקטינו באופן משמעותי את מספר מקרי המוות אצל פצועים.

בשנת 1883 הוא היה בין מקימי איגוד הכירורגים הרוסי והיה יושב ראש הארגון בשנים 1883–1894.

בשנת 1893 הוא עבר לסנקט פטרבורג בה ניהל אקדמיה לרפואה.

בהיותו בסנקט פטרבורג הוא עבר שבץ מוחי ועבר להתגורר באחוזה פרטית באזור פולטבה. הוא לא הצליח להשתקם ונפטר בשנת 1904.

במהלך פעילותו כרופא סקליפוסובסקי כתב כ-70 עבודות מחקר בתחום הרפואה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקולאי סקליפוסובסקי** בוויקישיתוף
* קורות חיים באתר אוניברסית מוסקבה
* קורות חיים בספר של מיכאיל שוייפט

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5045917
* GND: 1233745905
* ISNI: 0000 0001 0994 9608
* LCCN: nr95042642
* NKC: nlk20010092672
* NLP: A28784169
* SUDOC: 228846552
* VIAF: 84816987
* WorldCat: lccn-nr95042642

 |
**אלן ג'רארד פלטשר** (אנגלית: Alan Gerard Fletcher; ‏27 בספטמבר 1931 – 21 בספטמבר 2006) היה מעצב גרפי בריטי.

חייו
----

אלן פלטשר נולד בניירובי, קניה, שם עבד אביו בשירות הציבורי.
בגיל 5, חזרה משפחתו לאנגליה. כאשר אביו לקה במחלה סופנית, הוא גר במשך שלוש שנים עם סבו וסבתו, ואז במהלך ההפצצות על לונדון של מלחמת העולם השנייה פונה למחסה בבית החולים.

הוא למד בבתי ספר שונים לאומנות והמשיך ללימודי אמנות בקולג' המלכותי בבריטניה.
ב-1956, נישא פלטשר לאיטלקייה בשם פאולה ביאגי. באותה שנה הוא קיבל מלגה ללמוד באוניברסיטת ייל שבארצות הברית, אחד מהמורים שלו היה פול ראנד ובעזרת מורה אחר קיבל עבודה לעצב את השער של פורצ'ן מגזין. לאחר ביקור בוונצואלה, חזר פלטשר ללונדון ב-1959. הוא עבד זמן קצר בסטודיו של סאול באס בלוס אנג'לס ובחברת פירלי במילאנו.

ב-1962 הוא הקים משרד עיצוב גרפי ביחד עם שני שותפים, הם פרסמו ספרים אודות עיצוב גרפי ובין לקוחותיהם היו ספריית פינגווין, חברת פירלי ואוליבטי, ב-1972 המשרד התפתח ושינה את שמו לפנטגרם. חלק מעיצובי הלוגו שעיצב נמצאים עדיין בשימוש של חברות כיום.

ב-1992 עזב את המשרד, ועבד מביתו בנוטינג היל. הוא עבד גם בחופשות כאשר שרבט במחברתו ועל מה שמצא. ב-1993 הצטרף כמנהל אמנותי של הוצאת הספרים "פידון". פלטשר כתב מספר ספרים בנושא עיצוב גרפי.

הוא זכה בפרס מעצב השנה באנגליה, והיה ב-1973 נשיא אגודת המעצבים הבריטית.
התערוכה האחרונה שלו נפתחה חודשיים לאחר מותו ב-2006 מסרטן.
העיצוב של אלן מתבטא בעיקר בסגנון קל, פשוט ומשעשע.

פרסים ותארים
------------

* פרס הנסיך פיליפ לעיצוב
* נשיא קהילת המעצבים הבריטית
* הנשיא הבינלאומי של ברית המעצבים העולמית
* נבחר ל"הול אוף פיים" של מועדון הארט דירקטורים הניו יורקי
* חבר בכיר בקולג' המלכותי לאומנות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007462944705171
* BnF: cb12690845h (data)
* GND: 119412861
* ISNI: 0000 0001 1460 9747
* LCCN: n50003536
* NKC: xx0124909
* NTA: 074651633
* RKD: 390380
* SNAC: w6ds83g1
* SUDOC: 091631874
* ULAN: 500125487
* VIAF: 44421912
* WorldCat: lccn-n50003536

 |
משפחת פועלים" מעשה ידי קאסאטקטין, 1890-1900
**ניקולאי אלכסייביץ' קאסאטקין** (ברוסית: **Никола́й Алексе́евич Каса́ткин**; ‏ 25 בדצמבר – 17 בדצמבר 1930) היה צייר ריאליסטי רוסי.

קורות חיים
----------

קאסאטקין נולד במוסקבה. הוא למד ציור בין השנים 1873–1883 בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות של מוסקבה תחת וסילי פרוב.

בשנת 1891 הצטרף לקבוצת "הנודדים", אשר התמקדה בציור של פשוטי העם ברוסיה למטרות סוציאליות ופוליטיות.

בין השנים 1894–1917 לימד בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות של מוסקבה.

בשנת 1922 הצטרף לאיגוד האמנים של רוסיה המהפכנית.

קאסאטקין התמקד בציוריו בתיאור חייהם של העובדים והכורים באזור דונבאס. בעקבות מהפכת 1905 ציורים אלה נועדו לשקף את חיי העובדים במטרה להביא לשינוי חברתי במעמדם. בכך היה קאסאטקין מראשוני סגנון הריאליזם הסוציאליסטי באמנות הסובייטית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקולאי קאסאטקין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  על פי הלוח היוליאני: 13 בדצמבר 1859

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1272726789
* ISNI: 0000 0001 1074 1425
* LCCN: no2016074425
* NKC: mzk2005289690
* RKD: 43563
* ULAN: 500032643
* VIAF: 84626323
* WorldCat: lccn-no2016074425

 |