**הודנה** (בערבית: هدنة, תעתיק מדויק: **הֻדְנָה**) הוא מונח בשפה הערבית ובדת האסלאם, שמשמעותו הפסקת לחימה זמנית למטרת התארגנות לחידוש הלחימה.

פירוש המושג 'הודנה'
-------------------

### בעבר

על פי המסורת האסלאמית ללוחמי ג'יהאד מותר, בתנאים מסוימים, להכריז על הפסקת לחימה (מעין שביתת נשק) במלחמה נגד ה"כופרים" בדת האסלאם, זאת כאשר המלחמה משתבשת או כאשר בהערכת מצב מתברר שלאויב יש יותר כוח או יכולת מהם, ואם תימשך המלחמה האויב יגבר. מטרת ההודנה היא להתארגן מחדש להמשך המאבק, ולחזק את יכולת הלוחמים. ההודנה מוגבלת בזמן (10 שנים) ומותר להפר אותה אם האויב נחלש או כאשר ההכנה להמשך הלחימה הופסקה.

על ה"הודנה" מכריז מנהיג הלחימה ללוחמיו, ללא משא ומתן עם הצד השני. לכן ה"הודנה" אינה הסכם שביתת נשק מעשי בין שני הצדדים הלוחמים, שכן פירוש ההודנה הוא לא הסכם הפסקת אש מתואם בין שני הצדדים, אלא הפסקת לחימה בשביל התארגנות חד צדדית, תוך חידוש הלחימה לאחר מכן.

בפועל, משמעות המונח הודנה הייתה נתונה לפרשנות. ראשית, התפיסה לגבי מיהם הכופרים באסלאם השתנתה על-פי הנסיבות הפוליטיות באימפריה המוסלמית ובקשרי החוץ שלה. שנית, ההחלטה מתי להפסיק את ההודנה הייתה תלויה בשיקול דעתם של המנהיגים הפוליטיים והצבאיים. פעמים רבות הכרזה על "הודנה" הייתה לא יותר מתירוץ דתי לכינון יחסים תקינים עם עמים זרים. לכאורה, לא היה ויתור על האפשרות של מלחמה ב"כופרים", למעשה, היחסים התקינים נמשכו זמן רב בהתאם לאינטרסים של שני הצדדים.

### כיום

בקרב דוברי ערבית היום משמשת המילה "הודנה" גם כתרגום למונח "שביתת נשק" (truce). כך למשל, קו שביתת הנשק ששורטט בין ישראל לשכנותיה בעקבות הסכמי רודוס כונה בערבית "קו ההודנה" (, "ח'ט אלהדנה"). הסכמי רודוס אמנם לא כללו הכרה במדינת ישראל, אולם הם היו הסכם חתום בין שני הצדדים הלוחמים על הפסקת הלחימה. לפיכך, נראה שמשמעות המונח "הודנה" השתנתה לפחות בהקשרים חילוניים. לצד המונח "קו ההודנה" שימש גם המונח "קו הפסקת האש" (, "ח'ט וקף אטלאק אלנאר") במשמעות זהה.

המונח "הודנה" נעשה מוכר לדוברי עברית בעקבות האינתיפאדה השנייה. ההצעות להפסקת אש מצד ישראל או מצד הרשות הפלסטינית כונו הצעות ל"הודנה", תוך שימוש במונח ערבי-אסלאמי, בניסיון לאותת לארגונים אסלאמיסטיים כי הם יכולים להצטרף להסכם.

השימוש במונח 'הודנה', וכן תרגומו לעברית, הוא בעייתי, משום שמשמעותו תלויה מאוד בדובר ובהקשר שבו הוא משלב את המילה. בהקשר חילוני אפשר לתרגם את המילה ל"הפסקת אש", כלומר מצב שאינו שלום, אך גם אינו מלחמה. בהקשר מוסלמי מסורתי אפשר לפעמים לפרש את המילה כ"היערכות מחדש" או "שיפור עמדות". יש ישראלים הטוענים כי אין משמעות ה"הודנה" "הפסקת אש" מפני שהלחימה אינה נפסקת מבחינת לוחמי הג'יהאד אלא מאפשרת את המשך מרוץ התחמשות. בכל מקרה, השימוש במונח "הודנה" יוצר עמימות, העלולה לעורר התפרצות מחודשת של סכסוך אף לאחר חתימת הסכם, כאשר כל צד יכול לפרש את המונח כרצונו. בהיסטוריה הערבית והמוסלמית ידועות תקופות קצרות כמו גם תקופות ארוכות של הפסקת לחימה שכונו "הודנה".

פרופ. מצטפא כבהא מציע - בהסתמך על מילון אל-מנג'ד פי אל-לוע'ה ואל-אעלאם - כי הפירוש המקורי של המונח הוא "לשקוט לאחר פעילות יתר" וכי בהמשך התפתח המובן להפסקת לוחמה לזמן מה, עד שתתאפשר הסכמה על תנאי הפיוס.

היסטוריה
--------

הדוגמה הקלאסית להודנה בהיסטוריה של האסלאם היא הסכם חדיביה שערך מוחמד, מייסד דת האסלאם, עם בני שבט קורייש מהעיר מכה, בשנת 628. אנשי מכה היו בימים ההם עובדי אלילים, ולפי עקרונות דת האסלאם, היה על מוחמד לנהל נגדם מלחמת ג'יהאד. אף על-פי-כן הסכים מוחמד לעצור את הלחימה, בהכירו בכך שכוחותיו היו נחותים בעת ההיא מכוחות אנשי מכה, ובכך נתן לגיטימציה לרעיון הפסקת האש. כעבור שנתיים ההסכם הופר (לא ברור בידי איזה צד, אך הטענה המקובלת היא שעל ידי מוחמד וצבאו), ומוחמד כבש את העיר מכה. על-פי המסורת, בהתאם לנוסח הסכם חודיביה המקורי, ההודנה הייתה אמורה להימשך עשר שנים.

בסכסוך הישראלי פלסטיני
----------------------

 ערך מורחב – **ההודנה באינתיפאדה השנייה**  

בשנת 2003 הכריזו ארגונים פלסטיניים מספר פעמים על כוונה לקיים תקופות של "הודנה" מול ישראל, אך אלה לא החזיקו מעמד. גורמי מודיעין בישראל ובמערב טענו, שההצעות להודנה לא נובעות מכוונה של הארגונים להתפרק מנשקם, אלא מרצון להתחזק במהלך הפסקת האש. ההודנה הראשונה שמומשה הוכרזה בעקבות בחירתו של אבו מאזן לראש ממשלת הרשות הפלסטינית.
החמאס והג'יהאד האיסלאמי יצאו בהכרזה הבאה:

אנו מכריזים על יוזמה להשהיית הפעולות הצבאיות נגד האויב הציוני לשלושה חודשים ...", "בשם אללה הרחום והחנון.. לשם ביצור עמדתנו הלאומית .. מתוך הדגשת זכות ההתנגדות .. עד לסיום הכיבוש הציוני.. זאת תמורת התנאים הבאים :
1. ההפסקה המיידית של כל דרכי התוקפנות הישראלית .. בכללן פלישות, הרס סגרים ומצור .. כולל הסרה של המצור המוטל על הנשיא ערפאת .. התנקשות באישים ומעשי הטבח בהמונים וכל פעולות המעצר והגירוש ..
2. שחרור כל האסירים והעצירים, הפלסטינים והערבים .. ללא סייג וללא תנאי וחזרתם לבתיהם .." במצב שבו האויב לא יענה .. הרי שאנו נראה עצמנו משוחררים מהיוזמה .." אללה אכבר והניצחון לעמנו ואומתנו .."
בתחילת כהונתה של ממשלת אבו מאזן נראה היה כי המצב רק מתדרדר, אף על פי שמפת הדרכים שפורסמה ב־30 באפריל נועדה לספק לה נקודת התחלה רצויה, באותו יום בוצע הפיגוע במועדון מייק'ס פלייס שבו נרצחו 3 ישראלים, למחרת נהרגו 13 פלסטינים בפעולה של צה"ל בשכונת סג'עיה בעזה, ב־18 במאי נרצחו 7 ישראלים בפיגוע בגבעה הצרפתית שבירושלים ועוד שלושה נהרגו למחרת בעפולה, ב־11 ביוני נרצחו 17 ישראלים בפיגוע בקו 14 בירושלים, ב־21 ביוני נהרג עבדאללה קוואסמה, בכיר החמאס בחברון, בפעולה של הימ"מ שנסיבותיה שנויות במחלוקת (בישראל טוענים שקוואסמה נורה למוות אחרי שהתנגד למעצר ופתח באש על היחידה, הפלסטינים טוענים שהוא נורה למוות על ידי מסתערבים שהתחפשו לפועלים אזרחיים בשעה שיצא ממסגד).

חרף ההתחלה הקשה הצליחה ממשלת אבו מאזן להשיג הודנה שהחזיקה מעמד מה־26 ביוני 2003 (לאחר ועידת עקבה) עד ל־19 באוגוסט ובסה"כ פחות מחודשיים. במהלך ההודנה כמות הפיגועים וההתרעות פחתה, אך לא ירדה לאפס ואף בוצעו בה מספר פיגועי התאבדות "קטנים". ישראל בתגובה המשיכה לפעול נגד טרוריסטים, שלטענתה היו בגדר "פצצות מתקתקות". למרות זאת, ההודנה הייתה תקופה של שקט יחסי ונרשם בה מספר הכי נמוך של הרוגים.

ההודנה התאפיינה במאמצים מדיניים סביב מפת הדרכים, כמו גם בניסיון חזרה לשיתוף פעולה ביטחוני בין ישראל והרשות הפלסטינית. בראש הממשלה הפלסטינית עמד בתקופת ההודנה מחמוד עבאס, ושר הפנים (שהיה ממונה על מנגנוני הביטחון הפלסטינים) היה מוחמד דחלאן. אף על פי שהסכם ההודנה הושג בין הממשלה הפלסטינית לבין ארגוני הטרור, הרי שבפועל התחייבה ישראל להעניק הקלות לפלסטינים בתמורה לכך שימנעו ביצוע פיגועים.

במהלך ההודנה נשמעו קולות שונים ממה שהיה לפניה, הן בישראל והן אצל הפלסטינים. בישראל הושמעה בפעם הראשונה מאז תחילת האינתיפאדה קריאה משמעותית לשיתוף פעולה עם הפלסטינים. אצל הפלסטינים נשמעו קריאות להפסקת האינתיפאדה החמושה ולחזרה להפגנות העממיות שציינו את ראשיתה. בישראל לוותה ההודנה גם בחזרה לשגרה של מאבקים פוליטיים-כלכליים-חברתיים שהתבטאו בצעדתה של ויקי כנפו. לעומת זאת הגדיר הרמטכ"ל משה יעלון את המצב בתחילת אוגוסט כ"אנחנו לא מבצעים והם לא לוקחים אחריות".

ההודנה קרסה באופן סופי ב־19 באוגוסט. שני הצדדים האשימו זה את זה בהפרת ההודנה - ישראל ציינה את הפיגוע בקו 2 בירושלים באותו יום (23 הרוגים) ואילו הפלסטינים את חיסולם של מוחמד סידר ב־15 באוגוסט ושל אסמאעיל אבו שנב ב־20 בו.

בעקבות קריסת ההודנה חידשה ישראל את מדיניות הסיכולים הממוקדים והחלה בסדרת פעולות ממושכת (אוגוסט-נובמבר) בחברון (ממנה יצא הפיגוע) שבהן נעצרו או נהרגו רוב מפקדי החמאס והג'יהאד האיסלאמי בעיר, ביניהם: נסים זעתרי, אחמד באדר, עז-א-דין מיסק ובאסל קוואסמה. את עיקר הפעילות ביצעה חטיבת הנח"ל בשילוב עם הימ"מ ושייטת 13 שהסתייעו בשב"כ להשגת מודיעין ובדחפורי די-9 משוריינים להוצאת המחבלים מבתיהם.

בינואר 2004 הציעו מנהיגי ארגון החמאס, דוקטור עבד אל-עזיז רנטיסי ואחמד יאסין, לקיים הודנה של עשר שנים, בתמורה לנסיגה ישראלית מכל השטחים שנכבשו במלחמת ששת הימים והקמת מדינה פלסטינית. מספר חודשים לאחר מכן, שניהם חוסלו על ידי צה"ל (יאסין במרץ 2004, ורנטיסי באפריל 2004). בנובמבר אותה שנה מת גם יאסר ערפאת. מחליפו, מחמוד עבאס, הגיע להבנה עם ארגון חמאס על הפסקת פעולות האיבה נגד ישראל. כדי להימנע מהקונוטציות שמעורר המונח "הודנה", כונתה הפסקת האש הזאת "תהדיאה", כלומר "רגיעה" או "השקטה". ה"תהדיאה" אמנם הביאה להפחתה ניכרת במספר הפיגועים נגד ישראלים, ואף אפשרה את ביצוע תוכנית ההתנתקות, אולם ירי טילי קסאם מרצועת עזה לעבר ישראל, וכן פיגועי התאבדות (בעיקר מצד פלוגות אל-קודס, הזרוע הצבאית של "הג'יהאד האסלאמי" שלא הצטרף להבנות) התרחשו גם בשנת 2005.

ראו גם
------

* מוחמד
* חמאס
* הסכם חדיביה

קישורים חיצוניים
----------------

* מרואן עת'אמנה, "הודנא - אם ישראל תמלא את חלקה", באתר nrg‏, 22 בינואר 2005

הערות שוליים
------------

1. ↑  האוניברסיטה הפתוחה - המזרח התיכון בימינו - הפלסטינים: עם בפזורתו - עמוד 142, הערה 90

| תוכניות, מהלכים מדיניים והסכמים בין ישראל למדינות ערב |
| --- |
| 

| לפני הכרזת העצמאות |
| --- |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| העשור השני | **1917**: הצהרת בלפור • **1919**: ועידת השלום בפריז • הסכם ויצמן-פייסל |  |
| שנות העשרים | **1920**: ועידת סן רמו • **1921**: ועדת הייקראפט • **1922**: כתב המנדט • הספר הלבן הראשון • **1929-1930**: ועדת שו |
| שנות השלושים | **1930**: ועדת סימפסון • הספר הלבן השני • **1936-1937**: ועדת פיל • **1938**: ועדת וודהד • **1939**: ועידת השולחן העגול • הספר הלבן השלישי |
| שנות הארבעים | **1946**: ועדת החקירה האנגלו-אמריקאית • תוכנית מוריסון גריידי • **1947**: ועדת אונסקו"פ • תוכנית החלוקה |

 |

 |
| 

| הכרזת העצמאות עד הסכם השלום בין ישראל למצרים |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| שנות הארבעים | **1948**: הכרזת העצמאות • החלטה 194 • תוכנית ברנדוט • **1949**: הסכמי רודוס • ועידת לוזאן • **1949-1950**: שיחות חשאיות ישראל-ירדן |
| שנות החמישים | **1955**: תוכנית אלפא |
| שנות השישים | **1964**: האמנה הפלסטינית • **1967**: החלטה 242 • ועידת ח'רטום • **1967-1968**: שליחות גונאר יארינג • **1969**: תוכנית רוג'רס הראשונה |
| שנות השבעים | **שנות ה-70**: שיחות חשאיות ישראל-ירדן • **1970**: תוכנית רוג'רס השנייה • **1971**: תוכנית רוג'רס השלישית • **1972**: תוכנית הפדרציה • **1973**: החלטה 338 • החלטה 339 • ועידת ז'נבה • **1974**: הסכם הפרדת הכוחות בין ישראל למצרים • הסכם הפרדת הכוחות בין ישראל לסוריה • החלטה 350 • **1975**: הסכם הביניים בין ישראל למצרים • **1978**: החלטה 425 • החלטה 426 • הסכמי קמפ דייוויד • **1979**: החלטה 446 |

 |

 |
| 

| מהסכם השלום עם מצרים עד הסכם השלום עם ירדן |
| --- |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| שנות השבעים | **1979**: הסכם השלום בין ישראל למצרים • החלטה 452 • תוכנית האוטונומיה | 
 |
| שנות השמונים | **שנות ה-80**: שיחות חשאיות ישראל-ירדן • **1980**: החלטה 465 • החלטה 478 • **1981**: תוכנית פהד • החלטה 497 • **1982**: תוכנית רייגן • **1983**: הסכם ישראל-לבנון 1983 (הסכם 17 במאי) • עסקת שחרור ששת שבויי הנח"ל • **1985**: עסקת ג'יבריל • **1987**: הסכם לונדון • מזכר עמירב חוסייני |
| שנות התשעים | **1991**: ועידת מדריד • **1993**: הסכם אוסלו א' • **1994**: הסכם קהיר • הסכם השלום בין ישראל לירדן |

 |

 |
| 

| מהסכם אוסלו ב' עד הסכמי אברהם |
| --- |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| שנות התשעים | **1995**: הסכם אוסלו ב' • הבנות ביילין–אבו מאזן • **1996**: הבנות ענבי זעם • **1997**: הסכם חברון • **1998**: הסכם החזרת גופת לוחם השייטת • הסכם ואי • **1999**: מזכר שארם-א-שייח' | 
 |
| העשור הראשון | **2000**: ועידת שפרדסטאון • ועידת קמפ דייוויד • מתווה קלינטון • **2001**: ועידת טאבה • **2002**: היוזמה הסעודית • מפת הדרכים • הקוורטט לענייני המזרח התיכון • **2003**: הודנה • ועידת עקבה • יוזמת ז'נבה • **2004**: עסקת חילופי השבויים • **2005**: פסגת שארם א-שייח' • תהדיאה • תוכנית ההתנתקות • **2006**: מסמך האסירים • החלטה 1701 • שיחות אולמרט–אבו מאזן • **2007**: ועידת אנאפוליס • **2008**: שיחות ישראל-סוריה • תהדיאה • עסקת חילופי שבויים ישראל-חזבאללה |
| העשור השני | **2010**: המשא ומתן הישיר בין ישראל לפלסטינים • **2011**: ההסכם לשחרור גלעד שליט • ההסכם לשחרור אילן גרפל • **2012**: החלטה 67/19 של העצרת הכללית של האו"ם • **2013**: המשא ומתן בין ישראל לפלסטינים (2014-2013) • **2016**: החלטה 2334 |
| העשור השלישי | **2020**: תוכנית השלום של טראמפ |

 |

 |
| 

| מהסכמי אברהם ואילך |
| --- |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| העשור השלישי | **2020**: הסכמי אברהם - הסכם איחוד האמירויות הערביות–ישראל, הסכם בחריין–ישראל, הסכם ישראל–סודאן, הסכם ישראל–מרוקו • **2022**: פסגת הנגב, הסכם הגבול הימי בין ישראל ללבנון |  |

 |

 |


| האינתיפאדה השנייה - אירועים עיקריים, מסודרים לפי רצף כרונולוגי |
| --- |
| שנה | 

|  |  |
| --- | --- |
| הרוגים | **אירועים** |

 |
| שנת 2000 | 

|  |  |
| --- | --- |
| ישראלישראל 47הרשות הפלסטיניתהרשות הפלסטינית 299 | פסגת קמפ דייוויד (יולי) • רצח דוד בירי (27.9) • עליית אריאל שרון להר הבית (28.9) • מהומות הר הבית (9.29) • התפשטות המהומות ברחבי יש"ע, ופרשת מוחמד א-דורה (30.9) • אירועי אוקטובר 2000 (10. 10 - 1) • הלינץ' ברמאללה (12.10) • ירי על שכונת גילה בירושלים • תחילת פיגועי ירי בשטחים • מכונית תופת מתפוצצת בשוק מחנה יהודה (2.11) • תחילת ה"סיכולים הממוקדים" (9.11) • פיגוע התאבדות ראשון במחולה (22.12) |

 |
| שנת 2001 | 

|  |  |
| --- | --- |
| ישראלישראל 247הרשות הפלסטיניתהרשות הפלסטינית 538 | ועידת טאבה (21-27.1) • בחירות בישראל לראשות הממשלה (6.2) • הרוגים ישראלים ראשונים בפיגוע התאבדות - בנתניה (4.3) • תפיסת הסנטוריני (6.5) • פיגוע ההתאבדות הראשון בקניון השרון (18.5) • הפיגוע בדולפינריום (1.6) • הפיגוע במסעדת סבארו (9.8) • פיגועי 11 בספטמבר (ארצות הברית) • רצח רחבעם זאבי (17.10) • סיכול ממוקד של מחמוד אבו הנוד (23.11) • הפיגוע בעמנואל (הראשון) (12.12) • ערפאת קורא להפסקת אש (16.12) |

 |
| 2002 | 

|  |  |
| --- | --- |
| ישראלישראל 453הרשות הפלסטיניתהרשות הפלסטינית 1033 | לכידת ספינת הנשק קארין איי (3.1) • חיסול ראאד אל-כרמי (14.1) • הפיגוע באולם "ארמון דוד" (17.1) • פיגוע הירי במושב חמרה (6.2) • הפיגוע במחסום עין עריכ (19.2) • "מרץ השחור" - 135 ישראלים נרצחו בפעולות טרור • הפיגוע בשכונת בית ישראל (2.3) • הפיגוע בוואדי חרמיה (3.3) • הפיגוע במכינה בעצמונה (7.3) • הפיגוע בטיילת בנתניה (9.3) • הפיגוע באוטובוס בוואדי עארה (20.3) • הפיגוע במלון פארק (27.3) • מבצע חומת מגן (10.5 - 29.3) • הפיגוע במסעדת מצה (31.3) • הקרב בג'נין (3.4 - 12.4) • הפיגוע במועדון השפילד קלאב בראשון לציון (7.5) • הפיגוע בישיבת חיצים (28.5) • הפיגוע בצומת מגידו (5.6) • הפיגוע בכרמי צור (8.6) • הפיגוע בעמנואל (השני) (16.6) • הפיגועים בקו 32א בצומת פת (18.6) ובגבעה הצרפתית בירושלים (19.6) • מבצע דרך נחושה • ג'ורג' בוש קורא להקמת מדינה פלסטינית ולהחלפת ערפאת (24.6) • משה יעלון מחליף את שאול מופז כרמטכ"ל צה"ל (9.7) • חיסול סלאח שחאדה (22.7) • מבצע אולי הפעם (1.8 - ?) • רצח אבי ואביטל ולנסקי (5.8) • הפיגוע ברחוב אלנבי (19.9) • הפיגוע בצומת כרכור (21.10) • הפיגוע בחרמש (28.10) • הפיגוע בקניון ערים (4.11) • פיגוע הירי ברפיח ים (6.11) • הפיגוע במצר (10.11) • הפיגוע בציר המתפללים (15.11) • החלה הקמת גדר ההפרדה • הפיגוע בקו 20 בירושלים (21.11) • הפיגוע בישיבת עתניאל (27.12) |

 |
| 2003 | 

|  |  |
| --- | --- |
| ישראלישראל 212הרשות הפלסטיניתהרשות הפלסטינית 553 | פיגוע ההתאבדות הכפול בתחנה המרכזית הישנה בתל אביב (5.1) • הפיגוע בקו 37 (5.3) • מותה של רייצ'ל קורי בהתקלות עם דחפור די-9 ברפיח (16.3) • אבו מאזן מתמנה לראש ממשלה (19.3) • פרסום מפת הדרכים (30.4) • פסגת עקבה (4.6) • הפיגוע בקו 14א (11.6) • ה"הודנה" (19.8 - 29.6) • הפיגוע בקו 2 בירושלים (19.8) • אבו מאזן מתפטר מראשות הממשלה ומבצע קטיף כלניות (6.9) • הפיגוע בצריפין והפיגוע בקפה הלל (9.9) • הפיגוע במסעדת מקסים (4.10) • השלמת החלק הצפוני של גדר ההפרדה • ירי רקטות קסאם על שדרות • שרון מכריז על תוכנית ההתנתקות בכנס הרצליה (18.12) |

 |
| 2004 | 

|  |  |
| --- | --- |
| ישראלישראל 117הרשות הפלסטיניתהרשות הפלסטינית 468 | הפיגוע בקו 14א (22.2) • הפיגוע בנמל אשדוד (14.3). • סיכול ממוקד של אחמד יאסין (22.3) ורנתיסי (17.4) • רצח טלי חטואל ובנותיה‏ ומשאל מתפקדי הליכוד בנושא ההתנתקות (2.5) • אסון הנגמ"שים (12.5-11.5) • מבצע קשת בענן (25.5 - 18.5) • הרוגים ראשונים מקסאמים בשדרות (28.6) • ירי אלפי רקטות קסאם ופצמ"רים על שדרות וגוש קטיף • הפיגוע בבאר שבע (31.8) • מבצע ימי תשובה (15.10 - 30.9) • מותו של יאסר ערפאת (11.11) |

 |
| 2005 | 

|  |  |
| --- | --- |
| ישראלישראל 45הרשות הפלסטיניתהרשות הפלסטינית 425 | אבו מאזן נבחר לראש הרש"פ (9.1) • פסגת שארם א-שייח (9.2) והתחלת ה"תהאדיה" • יובל דיסקין מחליף את אבי דיכטר כראש השב"כ, דני חלוץ מחליף את יעלון כרמטכ"ל (1.6) • ביצוע תוכנית ההתנתקות (12.9 - 15.8) • מבצע גשם ראשון (1.10 - 23.9) • פיגוע התאבדות בחדרה (26.10) • פיגוע ההתאבדות השלישי בקניון השרון (5.12) • חידוש ירי הקסאמים והסיכולים הממוקדים • חשיפת מנהרת טרור במעבר ארז (10.12) • ארגוני הטרור מודיעים על סיום ה"תהאדייה" בסוף השנה (10.12) שמתמוטטת עוד באמצע החודש |

 |
| **ערכים משניים:** | אבדות באינתיפאדה השנייה • הטקטיקה באינתיפאדה השנייה • האינתיפאדה השנייה בתרבות |
| הסכסוך הישראלי-פלסטיני • טרור פלסטיני • פיגועי התאבדות בישראל |