recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**דָמָאסוֹ בֵּרֶנְגֵּר יְיָ פוּסְתֶה, הרוזן הראשון משָׁאוּאֶן** (בספרדית: **Dámaso Berenguer y Fusté, I conde de Xauen**;‏ 4 באוגוסט 1873 – 19 במאי 1953) היה איש צבא ופוליטיקאי ספרדי, שליט ספרד בין ינואר 1930 לפברואר 1931. ברנגר ירש את ראש ממשלת ספרד, מיגל פרימו דה ריברה, בהנהגת הדיקטטורה הספרדית בחסות אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד. במהלך תקופת שלטונו של ברנגר ירדה התמיכה בממשלה ובמלוכה בכלל. חודשיים לאחר התפטרותו של ברנגר מראשות הממשלה נפלה הרסטורציה הספרדית עם הכרזת הקמתה של הרפובליקה הספרדית השנייה.

תקופת שלטונו של ברנגר ידועה בכינוי: "הדיקטטורה הקלה" (Dictablanda).

ביוגרפיה
--------

דמאסו ברנגר נולד בסאן חואן דה לוס רמדיוס, קובה בתקופת שלטון האימפריה הספרדית, ב-1873. ברנגר החל בקריירה צבאית בשנת 1889, ושירת בקובה ומרוקו הספרדית, וקודם לדרגת גנרל בשנת 1909. הוא מונה להיות שר המלחמה בשנת 1918 כאשר לאחר פרק זמן ארוך החלו גורמים רבי השפעה בתוך הצבא להביע את עמדותיהם הפוליטיות. לאחר מכן שימש כנציב עליון במרוקו, אך הואשם באחריות על הכישלון הצבאי במלחמת הריף ב-1921 והוצא משירות פעיל.

בשנת 1924 הוא מונה לראש המשמר הצבאי של אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד. שנה קודם לכן התקיימה הפיכה צבאית שהעלתה לשלטון את מיגל פרימו דה ריברה בהנהגת משטר דיקטטורי חדש שנועד תחילה להשיב יציבות שלטונית בעבור ספרד. עם סיום הדיקטטורה של מיגל פרימו דה ריברה, מינה המלך אלפונסו השלושה עשר את ברנגר לראש ממשלת ספרד, בתקווה כי יוכל להשיב את השלטון החוקתי שקדם לדיקטטורה הצבאית.

רוב המפלגות הפוליטיות האשימו את המלך בכך שהתיר את הדיקטטורה, והרפובליקנים, הסוציאליסטים והשמאל הבדלני בקטלוניה דרשו ממנו להתפטר. ברנגר ניסה לפתור את הסכסוך מינואר עד דצמבר 1930 אך ללא הצלחה. בהמשך אף פרץ מרד צבאי בג'אקה, חבל אראגון, נגד שלטונו של ברנגר. ברנגר התפטר מתפקידו ב-14 בפברואר 1931, אך כיהן כשר המלחמה תחת יורשו, האדמירל חואן באוטיסטה אזנר-קבנאס.

לאחר שבבחירות המקומיות באפריל 1931 ניצחו המועמדים הרפובליקניים ברוב הערים הגדולות, אלפונסו השלושה עשר עזב את המדינה לגלות בממלכת איטליה בהערכה כי לא יוכל עוד להסתמך על תמיכת הצבא. יומיים לאחר הבחירות הוכרז על ההקמה של הרפובליקה הספרדית השנייה אשר החליפה את מלוכת הרסטורציה הספרדית. הרפובליקנים קיבלו את השלטון, וברנגר נכלא בידי המשטר הרפובליקני החדש. בשנת 1935 ניתנה לו חנינה מידי ממשלת אלחנדרו לרו.

בשנת 1946 פרסם ספר אודות ממשלו בו ניסה להצדיק את מהלכיו הפוליטיים. ברנגר נפטר במדריד, המדינה הספרדית, ב-1953.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דמאסו ברנגר** בוויקישיתוף
* דמאסו ברנגר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* דמאסו ברנגר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* דמאסו ברנגר, באתר האקדמיה המלכותית להיסטוריה (בספרדית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1187447
* BnF: cb17007071b (data)
* CANTIC: a10829519
* GND: 105042266X
* ISNI: 0000 0000 5932 0982
* LCCN: nr90008150
* SNAC: w62j7fdc
* SUDOC: 080204961
* VIAF: 61392576
* WorldCat: lccn-nr90008150

 |
**קרגו דרגון C211**‏ באנגלית:**Cargo Dragon C211** היא חללית מטען שמיועדת להעברת ציוד ומצרכים לתחנת החלל הבין-לאומית. החללית נבנתה בעקבות זכיית SpaceX במכרז נאס"א. זו החללית השלישית בסדרה.

כל השיגורים מבוצעים בכן שיגור 39A במרכז החלל קנדי בעזרת משגר פאלון 9 Block 5 שמתואם לשימוש חוזר. חזרת החללית מבוצעת למפרץ מקסיקו.

החללית מצוידת במערכת עגינה מסוג NDS ‏(NASA Docking System) המאפשרת לה לעגון באופן עצמאי ואוטומטי בתחנת החלל הבין-לאומית. בניגוד לגרסה מאוישת של חללית דרגון 2 בחללית מטען לא הותקנו מושבים לצוות, מערכת שליטה, מערכות תומכות צוות מאויש ומערכת מילוט אוטומטית.

לבקשת נאס"א נחיתה של החלליות מבוצעת במימי מפרץ מקסיקו במטרה לקצר את הדרך למרכז החלל קנדי לאחר הנחיתה.

הטיסה הראשונה בוצע ב-26 בנובמבר 2022. המשגר נחת בהצלחה באסדה ימית. חללית נחתה לאחר 45 ימים בחלל.

הטיסה השנייה בוצע ב-10 בנובמבר 2023. המשגר נחת בהצלחה באזור נחיתה מס' 1 בנמל החלל קייפ קנוורל. חללית נחתה לאחר 42 ימים בחלל.

תיואר משימות
------------

| מספר טיסה | משימה/לוגו | תאריך שיגור | תעריך נחיתה | משגר | מטען בהמראה | משך טיסה, ימים | מטען בנחיתה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | SpaceX CRS-26 | 26 בנובמבר 2022 | 11 בינואר 2023 | B 1076.1 | 3,528 ק"ג | 45 | 2,000 ק"ג | המטען טופל על ידי משלחת מס' 68. הוא כלל בין היתר 11 לוויינים ששחוררו למסלול ע"י המשלחת ו-2 יחידות של פאנלים סולארים חדשים. |
| 2 | SpaceX CRS-29 | 10 בנובמבר 2023 | 22 בדצמבר 2023 | B 1081.2 | 2,950 ק"ג | 42 | 1,588 ק"ג | המטען טופל על ידי משלחת מס' 70. הוא כלל בין היתר 2 לוויינים ששוחררו למסלול על ידי המשלחת. |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרגו דרגון C211** בוויקישיתוף
* תיאור החללית באתר היצרן
* תיאור משימה SRS-26
* תיאור משימה SRS-29
**מועדון הֶחתול שְׁמיל** היא תוכנית טלוויזיה ישראלית לילדים ששודרה בערוץ הראשון בשנים 1979–1983 בהנחיית השחקן נתן דטנר.

תלמה אליגון התבקשה לכתוב תוכנית אירוח עם בעל חיים, ובחרה בחתול בשם "שמיל" על שם החתול שלה. אליגון כתבה את מילות שיר הפתיח, יגאל חרד הלחין ושר (עם חבורת ילדים). גדי יגיל היה הראשון לגלם את דמותו של החתול שמיל. לאחר פרישתו, נקרא לתפקיד נתן דטנר, אז שחקן צעיר ואלמוני בתיאטרון באר שבע, יוצא להקה צבאית. מכיוון שגילם את הדמות בתחפושת חתול כשמסכה (שעיצבה יהודית גרינשפן) לראשו, נותר אלמוני למדי עד ששיחק ברחוב סומסום. למרות זאת, סיפר דטנר כי הילדים זיהו את הקול והרגישו בהחלפת השחקן שמתחת לתחפושת; לפיכך כשנזקק למחליפים (בעיקר משום שתיאטרון באר שבע סירב לשחרר את דטנר בתדירות הנדרשת) הם גילמו דמויות חתולים אחרות: מתי סרי היה קרוב משפחה (דוד או אח) ויעל עמית הייתה חברתו.

התוכנית הראשונה שודרה ביום חמישי 25 באוקטובר 1979 בשעה 17:30. בפרק זה אירח החתול שמיל את שושיק שני, אריק לביא ושתי בנותיהם - נועה ויעל. בתחילה שודרה התוכנית בשחור לבן ובהמשך בצבע. כל תוכנית הוקדשה לאמן אחר שאירח שמיל ופירוש הדבר היה "ספיישל" של חצי שעה בערוץ ללא מתחרים, חשיפה שאמנים חשקו בה, ולכן רבים ביקשו להתארח במועדונו. מיטב אמני התקופה התארחו בתוכנית, ביניהם: רבקה מיכאלי, דליה פרידלנד, יהורם גאון, עפרה חזה, הכל עובר חביבי, ספי ריבלין, עוזי חיטמן, ריקי גל ועוד. 

זכורות במיוחד תוכנית שהוקדשה לשירי נעמי שמר, תוכנית שהוקדשה לשירי הילדים של לאה גולדברג בהשתתפות גילה אלמגור ותוכנית שבה התארחו יוסי גרבר ותיאטרון הבובות של אריק סמית וביצעו גרסאות עבריות לשירים מתוך מחזות זמר. 

התוכנית זכתה להצלחה רבה בקרב הילדים, ושיר הפתיחה הפך ללהיט; לימים נכלל באוסף הנוסטלגי "לעולם בעקבות השמש 2" בעריכת קובי בן עטר.

בדצמבר 1982 התקיים בתוכנית ספיישל של מופע הפסטיגל.

ב-1983 עלתה בטלוויזיה החינוכית התוכנית "רחוב סומסום", שנתן דטנר היה אחד משחקניה הקבועים. באחת מהתוכניות של אותה שנה התרחש "קרוסאובר" והחתול שמיל קפץ לביקור ברחוב סומסום כדי להזמין את קיפי למועדון.

בשנת 1983 גילמו את תפקיד החתול שמיל גם אבי קושניר ואבי דור.

במאי 2019 חזרה דמותו של החתול שמיל בפרסומת של חברת כלל ביטוח ופיננסים, ונתן דטנר חזר לגלם אותו.

קישורים חיצוניים
----------------

* "מועדון החתול שמיל", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* מילים ותווים לשיר הפתיחה, באתר הבית של תלמה אליגון-רוז
* מירב קריסטל, חתול תעלול, באתר ynet, טעימה מהתוכנית (מתוך "כך היה", ערוץ 1), 20 בפברואר 2007

הערות שוליים
------------

1. ↑  חוברת מארז ה-DVD "מריצ' ועד רץ'", בהפקת רשות השידור ו-NMC יונייטד, 2008
2. ↑  נתן דטנר, "ציפורי לילה מתגעגעות", גל"צ, 30.5.2010
3. ↑  רחוב סומסום - החתול שמיל קופץ לביקור, YouTube
4. ↑  מועדון החתול שמיל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
5. ↑  שפה תקשורתית חדשה לכלל ביטוח - עם "החתול שמיל", באתר אייס, 27 במאי 2019
**פרת הים של שטלר** (שם מדעי: ***Hydrodamalis giga***), הוא מין נכחד, ממשפחת התחשיים, בה כלול היום תחש המשכן. הייתה הגדולה שבתחשאים (סירנות). היא נתגלתה במצר ברינג בשנת 1741 על ידי חוקר טבע ממוצא גרמני בשם גאורג שטלר שספינתו נטרפה סמוך לאי ברינג. פרת ים זו שקלה כ-8–10 טונות וניזונה בעיקר מאצות.

פרת הים נעלמה בשנת 1768, 27 שנים בלבד לאחר שנתגלתה לאירופאים במאה ה-18.  חוקרים משערים שאוכלוסיית פרות הים של שטלר הצטמצמה משמעותית עוד לפני כן. מינים רבים אחרים של מגה-פאונה נכחדו בתקופת הפליסטוקן המאוחר (אירוע ההכחדה הרבעוני (אנ')), וייתכן שאותם גורמים שהביאו להכחדה – שינויי אקלים שיצרו שינויים בגובה פני הים, ציד מוגבר על ידי בני אדם, או שילוב של גורמים אלה – הביאו להצטמצמות תחום המחייה של מין זה ולהידלדלות משמעותית של אוכלוסייתו. בעת גילויו למדע המודרני הייתה אוכלוסיית המין מצומצמת לשני איים באוקיינוס הארקטי והיא מנתה אלפי פרטים בודדים.

המפגש עם בני האדם במאה ה-18 היה קטלני עבור הפרטים הנותרים מהמין. שטלר תיאר את התנהגות המין כמתאפיין בחברותיות ונאמנות רבה של הפרטים אחד לשני, כך שכאשר פרט אחד הותקף על ידי ציידים, הפרטים האחרים התאספו סביבו באופן שאפשר לצוד גם אותם בקלות. המין ניצוד עבור פרווה ובשר – כל פרט שקל כ-10 טון ובשרו יכול היה להזין את צוות הספינה של שטלר למשך חודש. מרבית בני המאה ה-18 לא האמינו שהכחדה של מינים היא אפשרית. כשהתברר שפרות הים של שטלר נכחדו לחלוטין, הגילוי סייע לייסוד העיסוק של המדע בנושא.

ב-20 בנובמבר 2017 דווח באתר Siberian Times כי נחשפו חלקי שלד שהשתייכו לפרט של פרת הים של שטלר באורך של כשישה מטרים לחופי איי קומנדור שבאזור קמצ'טקה. בין העצמות שנחשפו היו 45 חוליות, 27 צלעות, עצם שכמה ועצמות נוספות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרת הים של שטלר** בוויקישיתוף
* פרת הים של שטלר, באתר ITIS (באנגלית)
* פרת הים של שטלר, באתר NCBI (באנגלית)
* פרת הים של שטלר, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* פרת הים של שטלר, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* פרת הים של שטלר, באתר GBIF (באנגלית)
* פרת הים של שטלר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרת הים של שטלר באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  ידיו דודאי ושי מאירי, שיח חוקרים: שיחה עם פרופ׳ שי מאירי, באתר פודטקסט, ‏23.2.24
3. 1 2  Jacob Mikanowski, The Giant Sea Mammal That Went Extinct in Less Than Three Decades, The Atlantic, April 19, 2017
4. ↑  שלד עצום של פרת ים נכחדת נמצא ברוסיה, באתר ynet, 20 בנובמבר 2017

דגם של פרת הים.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007534031705171
* LCCN: sh85127920
* NKC: ph979311

 |
המונח "תשב"ר" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו תלמוד תורה תשב"ר.
לימוד תורה לתינוקות של בית רבן בת"ת בעיירה היהודית נובוגרוידק (כיום בלארוס), 1930, מספר שנים לפני שנכחדה.
**תינוקות של בית רבן** (בראשי תיבות: **תשב"ר**) הוא כינוי לילדים הלומדים תורה אצל מלמדי תינוקות.

מקור הביטוי מן התלמוד הבבלי: "אין העולם מתקיים אלא בשביל הבל תינוקות של בית רבן". התלמוד שם מוסיף לתאר את חשיבותם של 'תינוקות של בית רבן' באמרו: "אין מבטלין תינוקות של בית רבן אפילו לבניין בית המקדש... כל עיר שאין בה תינוקות של בית רבן - מחריבין אותה". 

המושג "תינוק", המשמש בימינו לפעוטות בגיל היניקה, משמש בלשון חז"ל לילדים עד גיל בר מצווה. ואע"פ שאין זה מוכרח ש"תינוקות של בית רבן" הם גם עד גיל בר מצווה, יתכן שכן. אכן יש מקום לומר שהם עד גיל עשרים, שהרי ההגדרה שלהם הוא שיש להם "הבל שאין להם חטא", ועד גיל עשרים לא דנים בבית דין של מעלה. ויש להאריך בחקירה בזה. 

שימוש בביטוי 'תינוקות של בית רבן' נעשה לתיאור דבר פשוט הידוע לכול: "הא (זה) אפילו תינוקות של בית רבן יודעין אותו" ; "הרי אני מכשילך בדבר שאפילו תינוקות של בית רבן יודעים אותו".

בימינו מכונים תלמידי החדרים **ילדי תשב"ר**. שמו הרשמי של ה"חדר" הראשון בבני ברק, השוכן בביתו של החזון איש, הוא "תלמוד תורה תשב"ר".

במקור ובדרך כלל משמש הביטוי כינוי לילדים הלומדים תורה, אולם נעמי שמר בשירה "לא תנצחו אותי" עשתה שימוש בביטוי זה והרחיבה אותו למשמעות כללית של תלמידי בית ספר: "ותינוקות של בית רבן עם הילקוט שעל גבם...".

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קי"ט, עמוד ב'
2. ↑  דוגמה במשנה, מסכת יומא, פרק ח', משנה ד'.
3. ↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ה', עמוד א'
4. ↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ס"ב, עמוד ב'
פונדו קצף עם תוספת קצף, מנה בתוספת קצף קולינרי שהוכן מסקיר (Skyr)
**קצף** במטבח כמונח קולינרי (בצרפתית: Espuma; באנגלית: Foam) הוא נוזל מיוצב או ג'ל שבתוכו כלוא אוויר. 

מאפיינים

קצפים היו קיימים בצורות רבות במהלך ההיסטוריה של הבישול, כמו קצפת, מקצפת ומוס. במקרים אלה, שילוב של אוויר, או גז אחר, יוצר מרקם קליל יותר ותחושה שונה בפה באמצעות מערכות החישה. קצפים מוסיפים טעם ללא חומר משמעותי, וכך מאפשרים לטבחים לשלב טעמים חדשים מבלי לשנות את ההרכב הפיזי של המנה.

בבישול המודרני

לאחרונה, קצף הפך לחלק מטכניקת הגסטרונומיה המולקולרית. במקרים אלה, חומרי טעם טבעיים (כגון מיצי פירות, חליטות של עשבי תיבול ארומטיים וכו') מעורבבים עם חומר ג'לי או מייצב בטעם ניטרלי כגון אגר או לציטין, או מוקצפים במערבל מזון של טבילה ידני או מקציפים באמצעות מיכל קצפת מצויד במחסניות חמצן דו-חנקני. כמה קצפי מזון מפורסמים הם אספרסו מוקצף, פטריות מוקצפות, סלק מוקצף וקוקוס מוקצף. espuma או Thermo whip משמשים בדרך כלל להכנת קצפים אלה באמצעות יצירת ציר, יצירת ג'ל והוצאתם דרך מיכל חמצן דו-חנקני.

יצירת קצף קולינרי
-----------------

 קצף פרמזן במנה ראשונה לארוחת ערב
כדי ליצור קצף ותחליב יציבים, חומרים פעילי שטח, כגון לציטין, מונוגליצרידים או חלבונים, חייב להיות נוכחים כדי להפחית את מתח הפנים בין שלב האוויר-שמן לשלב המימי. אם חומרי השטח נמצאים בריכוזים שווים בממשק, חלבונים בדרך כלל פחות יעילים מחומרי שטח קטנים, כגון לציטין או מונוגליצרידים, בהפחתת מתח הפנים. זה לא נכון כמובן לגבי פולי סויה או חלבון מי גבינה מחומם, שיוצרים בקלות קצף בשפע.

קצף מורכב משני שלבים, פאזה מימית ופאזה גזית (אוויר). קצף שימש בצורות רבות בהיסטוריה של הבישול, למשל: קצפת, גלידה, עוגות, מרנג, סופלה, מוס ומרשמלו. יש לקצף מרקם קליל ייחודי בגלל בועות אוויר זעירות ו/או תחושה שונה בפה. ברוב המוצרים הללו, חלבונים הם החומרים הפעילים על פני השטח העיקריים המסייעים ביצירת ובייצוב שלב הגז המפוזר. כדי ליצור קצף מיוצב חלבון, הדבר כרוך בדרך כלל בבעבוע, הקצפה או עירבול תמיסת חלבון ותכונות הקצף שלה מתייחסות ליכולתה ליצור פס סרט דק בממשק הגז-נוזל כדי שכמויות גדולות של בועות גז ישתלבו ויתייצבו. .

כאשר ריכוזי החלבון עולים לערך המקסימלי שלהם, כוחות ההקצפה ויצירת הקצף גדלים בדרך כלל. לעתים קרובות כדי להשוות את תכונות ההקצפה של חלבונים שונים, נקבע כוח ההקצפה בריכוז חלבון מסוים.

לחלבון תמיד יהיו מתחים מסוימים שעליו להתגבר עליהם, כגון כבידה ומתח מכני; יכולתו של החלבון לייצב קצף כנגד מתחים אלו היא הקובעת את יציבות הקצף. יציבות הקצף מתבטאת בדרך כלל כזמן הדרוש ל-50% מהנוזל להתנקז מהקצף (הפחתה של 50% בנפח הקצף).

הערות שוליים
------------

1. ↑  Robert Love (7 באפריל 2009). "Salad of Shaved Fennel, Aged Pecorino, Yuzu Froth". *Food & Love (blog)*. אורכב מ-המקור ב-9 ביולי 2012. נבדק ב-17 באפריל 2009. (This recipe utilizes a froth of yuzu juice.) `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  The Phantom Chef (11 באוגוסט 2007). "How To Make Culinary Foam". *The Belly Rules The Mind (blog)*. אורכב מ-המקור ב-8 בפברואר 2008. נבדק ב-5 באפריל 2008. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Owen R. Fennema (2008). *Fennema's Food Chemistry*. Boca Raton, Florida.
**סוחר הספרים המקוללים** (באיטלקית: **Il mercante di libri maledetti**) הוא רומן מאת מרצ'לו סימוני, שיצא לאור לראשונה באיטליה בשנת 2011, זוכה פרס בנקרלה 2012 והוא ספר הביכורים של סימוני והחלק הראשון של הסאגה בכיכובו של איגנציו דה טולדו.

תורגם לעברית בהוצאת כנרת-זמורה ביתן על ידי אלון אלטרס בשנת 2013.

עלילה
-----

שנת 1218. איגנציו דה טולדו, סוחר שרידים מוזערבי שמוזמן לוונציה כדי למצוא כתב יד נדיר מאוד שכותרתו Uter Ventorum, שכנראה מסוגל לעורר מלאכים ולגנוב את חוכמתם. מונע מסקרנות, איגנציו יוצא לחפש את הקודקס עם שני עוזרים: הלוחם הצרפתי וילאלמה דה בזייה והאח הדיוט הצעיר אוברטו - אך המציאה מתגלה כקשה מהצפוי, בהתחשב בכך שכתב היד פורק לארבעה חלקים לאורך מסלול המתחיל מסקרה די סן מישלה וחוצה את לנגדוק וספרד. יתר על כן, הספר מעניין גם את דומינוס, שליחו של בית משפט סודי ממוצא גרמני המכונה היסטורית סן-וומה. מסעו של איגנציו הופך אפוא למצוד מתיש שמשאיר אחריו שובל של רציחות ומסתיים על הר מוסינאה. אף על פי שלרומן תפאורה היסטורית קפדנית והוא מדבר על טקסטים הרמטיים רבים שהתקיימו באמת, המחבר נותן מקום לסיפורת.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ∂| ThrillerMagazine | 83. Il mercante di libri maledetti

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"סוחר הספרים המקוללים"**.
**יעקב סלומון** (1905 – 16 בינואר 1980) היה עורך דין שפעל בארץ ישראל בתקופת המנדט ובהמשך במדינת ישראל, ממקימי משרד עורכי הדין "יעקב סלומון, ליפשיץ ושות'".

ביוגרפיה
--------

יעקב סלומון נולד בירושלים, בן לחיים סלומון ונכד ליואל משה סלומון. למד בבית הספר תחכמוני. למד משפטים בליברפול שבאנגליה והוסמך ב-1928 כבאריסטר. שב לירושלים והצטרף למשרד ש. הורוביץ ושות'. ב-1930 פתח שלוחה של המשרד בחיפה, שהפכה למשרד "יעקב סלומון, ליפשיץ ושות'".

היה בא כוחן של משפחת רוטשילד וחברת פיק"א. בשליחותם יצא לסוריה כדי רכוש קרקעות ברמת הגולן, נעצר שם והואשם בריגול, וישב בכלא במשך שלושה חודשים, עד לשחרורו באמצעות שוחד.

עמד בראש יחידת הקשר לממשל הבריטי בחיפה שבראשות יו צ'ארלס סטוקוול, שימש כיועצו של דוד בן-גוריון בחיפה והיה חבר ועדת המצב בעיר. שימש יועץ משפטי לראשי עיריית בתקופת המנדט. יחד עם שותפו, עו"ד נפתלי ליפשיץ, והמפקד הצבאי משה כרמל חתם בשם "ההגנה" על הסכם הכניעה של ערביי חיפה בערב פסח תש"ח.

סלומון היה עורך דין בולט, ובין השאר ייצג את כלואי ההגנה בימי "השבת השחורה", את הנאשמים בפרשת סילבסטר, את ראש הש"י איסר בארי, את ראש אמ"ן בנימין גיבלי ("הקצין הבכיר") בפרשת "העסק הביש", את הפיזיקאי שנאשם בריגול קורט סיטה, את יששכר שדמי בפרשת טבח כפר קאסם ועוד.

בתחילת 1948 היה חבר במועצה המשפטית של המוסדות הלאומיים, שתפקידה היה לגבש את מערכת המשפט שתקום לאחר הקמת המדינה. במסגרת זו היה יושב ראש ועדת חוקי הים והאוויר וחבר בוועדת החוק המסחרי ובוועדת חוק הקרקעות.

בשנת 1955 היה חבר בוועדת רטנר - ועדת חקירה בראשות יוחנן רטנר שבה השתתף גם דניאל אוסטר, שבדקה האם יש לבטל את הממשל הצבאי על ערביי ישראל והחליטה כי אין מנוס מהמשך הממשל הצבאי.

נמנה עם מייסדי החבל הימי לישראל, המוזיאון הימי הלאומי, הפנימייה הצבאית לפיקוד בחיפה והמועצה הלאומית למניעת תאונות. בשנת 1967 נרתם לשיקום בית הכנסת החורבה שבמרכז הרובע היהודי בעיר העתיקה בירושלים, ובהמשך הצליח לעניין את לואי קאהן מפילדלפיה, שנחשב לגדול האדריכלים היהודיים בעולם דאז, לסייע בתכנון המבנה החדש וסביבתו.

היה יושב ראש הדירקטוריון של חברת תעשיות אלקטרוכימיות עם הקמתה.

היה נשוי עד לפטירתו לשרה, שנמנתה עם מייסדי בית הספר חוגים, ולהם שתי בנות.

נפטר ב-16 בינואר 1980 ונקבר בבית הקברות חוף הכרמל.

בשנת 1980, לאחר מותו, יצא לאור ספרו האוטוביוגרפי "בדרכי שלי".

על שמו נקרא רחוב בשכונת נווה שאנן, חיפה.

לקריאה נוספת
------------

* יעקב סלומון, **בדרכי שלי**, הוצאת עידנים, 1980

קישורים חיצוניים
----------------

* מאיר הראובני, פרקליט שהיה איכפת לו, מעריב, 17 בינואר 1980
* ראובן בן-צבי, האיש שהציע לאלון "לשוב לחוף כנרת", מעריב, 16 בינואר 1976

הערות שוליים
------------

1. ↑  שרה אוסצקי-לזר, הממשל הצבאי כמנגנון שליטה באזרחים הערבים – 1948-1958, **המזרח החדש** מ"ג, 2002;  
אמנון לין, בטרם סערה, עמ' 124-125.
2. ↑  משפחה מוכנה לתרום לשיקום "החורבה", מעריב, 26 ביולי 1967
3. ↑  מאיר הראובני, פרקליט שהיה איכפת לו, מעריב, 17 בינואר 1980;  
יעקב סלומון באתר חברה קדישא חיפה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007568769005171
* GND: 140946608
* ISNI: 0000 0000 7781 2518
* LCCN: n82014540
* VIAF: 33334023
* WorldCat (עם VIAF): 33334023

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 



**אמילי קמפין-ספירי** בצרפתית: **Émilie Kempin-Spyri**; (18 במרץ 1853 – 12 באפריל 1901) הייתה האישה הראשונה בשווייץ שסיימה תואר במשפטים והתקבלה כמרצה אקדמית. עם זאת, כאישה היא לא הורשתה לעסוק בעריכת דין. לכן היגרה לניו יורק, שם לימדה בבית ספר למשפטים שהקימה עבור נשים. אחיינתה של הסופרת יוהנה ספירי.

קמפין-ספירי נולדה בציריך. סיימה את לימודיה באוניברסיטת ציריך בשנת 1883. בשנת 1887 הפכה לדוקטור הראשונה למשפטים באירופה.. לאחר שנשללה זכותה לעבוד כעורכת דין, היא ערערה לבית המשפט העליון בשווייץ אך טיעוניה (שנגעו לשוויון חוקי לנשים) נדחו. לאחר שנדחתה גם כמרצה באוניברסיטת ציריך, היגרה קמפין-ספירי לניו יורק לתקופה קצרה, שם הקימה את המכללה הראשונה למשפטים לנשים. לאחר חוסר ההתאקלמות של בעלה היא החליטה לחזור לשווייץ. גם בשווייץ ניסתה להתקבל למשרות הוראה ללא הצלחה. לאחר שנים של קשיים כלכליים, נפטרה קמפין-ספירי בבזל כמחוסרת כל לאחר שסבלה מסרטן הרחם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמילי קמפין-ספירי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007280998705171
* GND: 119011026
* HDS: 009342
* ISNI: 0000 0000 3048 2566
* LCCN: n93084204
* NKC: pna2012680191
* NTA: 315491248
* VIAF: 18022564
* WorldCat: lccn-n93084204

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אמילי קמפין-ספירי"**.
**אפולון מוקריצקי** (ברוסית: **Аполлон Мокрицький**;‏ 1810 – 1870) היה צייר רוסי אוקראיני, התמחה בציורי דיוקן.

ביוגרפיה
--------

מוקריצקי נולד באוגוסט 1810 במחוז פולטבה, אוקראינה של ימינו. השכלתו המוקדמת לאמנות הושלמה בליציאום ניז'ין של הנסיך בזבורודקו, בפיקוחו של קפיטון פבלוב. לאחר מכן למד באקדמיה לאמנות בסנט פטרסבורג בין השנים 1830–1839, אצל אלכסיי ונציאנוב ואחר כך אצל קארל ברולוב. שנה לאחר שסיים את לימודיו עבד באוקראינה וביקר באיטליה.

אפולון מוריצקי, נערת קרנבל, 1840
בסביבות 1850, הוא מונה ל"אקדמאי" בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה.

הוא העדיף לעבוד בציורי דיוקן, וייצג את "אסכולת בידרמאייר לאמנות ריאליסטית בלתי מבוקרת שהציגה גוונים רומנטיים". דיוקן אשת האמן היא דוגמה אחת לסגנון זה. ציורים אחרים כוללים דיוקנאות של ניקולאי גוגול, דיוקן עצמי (1840), ונופים איטלקיים רבים.

הוא ידוע בתפקיד המשמעותי שמילא בחייו של טאראס שבצ'נקו, המשורר והאמן הלאומי של אוקראינה, שנולד כצמית. הוא הכיר לשבצ'נקו את האינטליגנציה הרוסית והאוקראינית: האמנים קרל ברולוב ואלכסיי ונציאנוב, המשורר וסילי ז'וקובסקי, הסופר יבהן הרבינקה, ואחרים. אנשים אלה התעניינו בגורלו של שבצ'נקו, ועזרו להבטיח את חירותו מצמיתות. מוקריצקי השאיר יומן (1975) המכיל חומר רב על שבצ'נקו.

הוא נפטר במוסקבה ב-1870, בן 60.

ליאוניד סולומטקין היה בין תלמידיו.

מאפיינים של יצירתו
------------------

הוא היה צייר דיוקנאות מיומן, אבל צייר גם נופים. הוא נהנה מפופולריות והוזמנו אצלו עבודות רבות. הדיוקנאות והנופים האיטלקיים שלו נמכרו היטב, ובסופו של דבר הוצגו בתערוכות במוזיאונים רוסיים רבים.

עבודת הדיוקן של מוקריצקי היא דוגמה לייצוגים ולמגמות האופייניות לאמנים סנטימנטליים-רומנטיים. עם זאת, העבודות שלו מעניינות כי הן מכילות כמה מאפיינים של ריאליזם. במקביל, מוקריצקי - אחד מהאמנים הרבים של המאה ה-19, שהגיבוש היצירתי שלהם הושפע במידה רבה מבית הספר האקדמי לאמנות פורמלית.

הפורטרטים של בני דורו - גוגול, הרבינקה, קולצוב וקוקולניק - הם הטובים ביותר במורשת האמנותית של האמן.

גלריה
-----

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אפולון מוקריצקי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mokrytsky, Apollon, www.encyclopediaofukraine.com
2. ↑  Spirit of Ukraine: 500 Years of Painting. Winnipeg Art Gallery. 1991, pg. 192
3. ↑  Sharov, Ihor; Шаров, Ігор (2007). *Khudoz︠h︡nyky Ukraïny : 100 vydatnykh imen*. Anatoliĭ. Tolstoukhov, Анатолій. Толстоухов. Kyïv: ArtEk

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2011019130
* VIAF: 169211162
* WorldCat: lccn-n2011019130

 |
פאג'ט כמפקד הכוחות במולדת במהלך תרגיל ביורקשייר
סר **ברנרד צ'ארלס טולבר פאג'ט** (באנגלית: **Sir Bernard Charles Tolver Paget**; 15 בספטמבר 1887 - 16 בפברואר 1961) היה גנרל בצבא בריטניה אשר פיקד על קבוצת הארמיות ה-21 ועל פיקוד המזרח התיכון.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

פאג'ט נולד באוקספורד ב-15 בספטמבר 1887. אביו היה פרנסיס פאג'ט, תאולוג וסופר אשר שימש כבישוף ה-33 של אוקספורד. סבו היה ג'יימס פאג'ט, מנתח ופתולוג אשר התפרסם בעיקר בשל מחלת פאג'ט של העצם הקרויה על שמו. פאג'ט התחנך בבית הספר שרוסברי (Shrewsbury), וב-1905 נרשם ללימודים באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט. בנובמבר 1907 התגייס לצבא בריטניה והוצב כלוטננט משנה ברגימנט הרגלים אוקספורדשייר ובקינגהמשייר. ב-1910 קודם לדרגת לוטננט. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 מונה לשליש בגדוד ה-5 של הרגימנט. במאי 1915 נשלח להילחם בחזית המערבית כחלק מחיל המשלוח הבריטי. בנובמבר של אותה שנה הוענק לו הצלב הצבאי, ובינואר 1918 עוטר באות השירות המצוין. במהלך המלחמה הוא נפצע חמש פעמים, וארבע פעמים אוזכר בשדרים הרשמיים.

ב-1924 הועלה לדרגת מייג'ור, וב-1929 לדרגת קולונל. ב-1930 מונה למפקד "מחנה קאולי" (Cowley Barracks) באוקספורד. ב-1932 נשלח להודו הבריטית ומונה למדריך במכללה הצבאית בכוויתה עד 1934. בין 1936–1937 הוא היה מפקד הבריגדה ההודית ה-4. בדצמבר 1937 הוא הועלה לדרגת מייג'ור גנרל, ובין 1938–1939 היה מפקד המכללה בקיימברלי.

### מלחמת העולם השנייה

 ערך מורחב – **מלחמת העולם השנייה**  

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939 היה פאג'ט מפקד המכללה הצבאית בקיימברלי. בסוף נובמבר של אותה שנה הוא הועבר לפקד על הדיוויזיה ה-18 אשר הוצבה בעתודה. הוא פיקד על הדיוויזיה במהלך המערכה בנורווגיה, ועל כך הועלה לדרגת לוטננט גנרל והוענקה לו דרגת עמית במסדר האמבט. הוא ויתר על התפקיד באמצע מאי 1940. ב-15 בפברואר 1941 הוא מונה למפקד הפיקוד הדרום-מזרחי (כיום נקרא פיקוד אלדרשוט). בדצמבר של אותה שנה הוא הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקד הכוחות הבריטיים במולדת (GHQ Home Forces). במסגרת תפקידו זה הוא היה אחראי על שתי משימות עיקריות: לפקח על האימון והציוד של הכוחות העומדים להישלח לחזית, ולדאוג להגן על בריטניה עצמה מפני פלישת אויב אפשרית. ביוני 1943 הוא מונה למפקד קבוצת הארמיות ה-21 אשר כללה את הארמייה הבריטית השנייה ומהארמייה הקנדית הראשונה. בדצמבר של אותה שנה הוא הוחלף בברנרד מונטגומרי. בינואר 1944 הוא מונה למפקד פיקוד המזרח התיכון במקום הנרי מייטלנד וילסון. עיקר תפקידו היה לשלוט בכוחות היבשה הבריטיים, ולתאם עם כוחות הצי וחיל האוויר, על מנת להגן על האינטרסים הבריטיים במזרח התיכון ואזור מזרח הים התיכון.

### אחריתו

פאג'ט פרש מהצבא באוקטובר 1946, ונפטר במחוז המפשייר ב-16 בפברואר 1961 בגיל 73.

ב-7 בפברואר 1918 נישא פאג'ט לוויניפרד נורה. היא ילדה לו שני בנים. בנו הצעיר לוטננט טוני פאג'ט נהרג בקרב רייכסוולד ועוטר באות השירות המצוין על האבירות שלו במהלך הקרב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברנרד פאג'ט** בוויקישיתוף
* ברנרד פאג'ט באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 7319 1451
* LCCN: nb2009030213
* NTA: 202474933
* VcBA: 495/174881
* VIAF: 102980081
* WorldCat: lccn-nb2009030213

 |
בסביבות האלף הראשון לפני הספירה התיישבו מיקרונזים באיי גילברט (אשר נקראו על שם תומאס גילברט על ידי אדם יוהאן פון קרוסנסטרן ב-1820). פלישות של סמואים וטונגים החדירו לתרבותם אלמנטים פולינזיים ופלישות של פיג'יים החדירו אליה אלמנטים מלנזים.

התקופה הקולוניאלית
------------------

במאה ה-16 הגיעו לראשונה אירופים לאיי גילברט. במאה ה-19 הגיעו לאזור ציידי לווייתנים וסוחרי עבדים וסחורות בהמוניהם. מפגש זה הוביל לסכסוכים בין-שבטיים ולהפצתן של מחלות שמקורן באירופה. בשנת 1892 הכריזה בריטניה על איי גילברט ואליס כמדינת חסות שלה, על מנת להשיב את הסדר. האי בנבה סופח למדינה זו ב-1901 לאחר שנמצאו בו מרבצי גואנו עשירים בזרחה.

בשנת 1916 צירפה בריטניה לאיים אלה את האיים טריינה וטבואאראן, להם קראה האיים וושינגטון ופנינג בהתאמה, והפכה אותם לקולוניה בריטית כחלק מ"הטריטוריות הבריטיות המערב-פסיפיות", ישות קולוניאלית שנשלטה על ידי נציב עליון יחיד. במהלך 20 השנים הבאות סופחו לקולוניה רוב איי ליין, ביניהם קיריטימטי ואיי פניקס ואף טוקלאו.

במלחמת העולם השנייה כבשה יפן חלק מהאיים. קרבות עקובים מדם התחוללו באטול טאראווה ובאטול מקין ובסופם כבשו בעלות הברית את האיים מחדש.

עצמאות
------

בשנות ה-60 של המאה ה-20 החלה בריטניה לאפשר לתושבי חלק מהאיים לבסס שלטון עצמי. ב-1975 נפרדו איי אליס מהקולוניה על מנת להקים את מדינת טובאלו. איי גילברט קיבלו שלטון עצמי בשנת 1977, ובפברואר 1978 קיימו לראשונה בחירות כלליות. ב-12 ביולי 1979 הוכרזו האיים כמדינה עצמאית בשם קיריבס, גרסת המקומיים לשם "איי גילברט". ארצות הברית ויתרה על בעלותה על איי ליין ופניקס בהסכם טאראווה בשנת 1979.

לרמיה טבאי, שכיהן כראש השרים עד להקמת המדינה, נבחר לנשיאות בגיל 29. הוא כיהן שלוש כהונות, עד 1991, עם הפסקה קצרה של ארבעה חודשים בשנים 1982-1983. טאטאו טאנקי נבחר לנשיאות אחריו וכיהן עד ספטמבר 1994. בבחירות שנערכו בשנה זו זכה טבורורו טיטו, שכיהן 3 כהונות עד מרץ 2003, אז הודח בהצעת אי אמון. מחליפו הזמני היה טיאן אוטנג, ראש מועצת המדינה. בבחירות של שנת 2003 התמודדו זה נגד זה האחים הארי ואנוטה טונג והמתמודד השלישי בנוארה ברינה. אנוטה טונג ניצח ונכנס לתפקידו ב-10 ביולי 2003.

בשנת 2005 הכריז נציג בנבה בפרלמנט קיריבס שהאי שוקל לפרוש מהמדינה ולעבור לשלטון מדינת פיג'י, מכיוון שהממשלה לא העבירה אליו תקציבים מתוך מענק שקיבלה מאוסטרליה בגין כריית גואנו שבוצעה על ידי חברות אוסטרליות באי. הנציב הכללי של קיריבס לפיג'י, רטטה רמון, הכריז שהאי זכאי למענק, אך רק בתנאי שישוב להיות חלק מקיריבס. נציג בנבה בפרלמנט הודיע כי עדיף לאי לפרוש לפיג'י.

לאחר תחילת מגפת הקורונה הופסקו טיסות בינלאומיות. עד סוף 2021 היו באי שני מקרים של קורונה בלבד. עם תחילת הטיסות בינואר 2022, התגלו מקרי קורונה נוספים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היסטוריה של קיריבטי** בוויקישיתוף

| היסטוריה של מדינות אוקיאניה |
| --- |
|  אוסטרליה | אוסטרליה • נורפוק • אי חג המולד • איי קוקוס |
|  מלנזיה | מזרח טימור • פיג'י • קלדוניה החדשה • פפואה גינאה החדשה • איי שלמה • ונואטו |
|  מיקרונזיה | גואם • קיריבטי • איי מרשל • איי מריאנה הצפוניים • מיקרונזיה • נאורו • פלאו |
|  פולינזיה | סמואה האמריקנית • איי קוק • פולינזיה הצרפתית • ניו זילנד • ניואה • פיטקרן • סמואה • טוקלאו • טונגה • טובאלו • ואליס ופוטונה |
**אאוג'ניו הנקה** (באיטלקית: **Eugenio Henke**‏; 15 בנובמבר 1909 – 4 בפברואר 1990) היה אדמירל איטלקי אשר כיהן כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 1972–1975.

ביוגרפיה
--------

הנקה נולד בג'נובה ב-15 בנובמבר 1909. הוא למד באקדמיה הימית המלכותית בליבורנו, וב-1931 החל לשרת בצי המלכותי האיטלקי. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, הוא שימש כסגן מפקד המשחתת וינצ'נזו ג'יוברטי (Vincenzo Gioberti). הוא לחם בקרב כף מטפן, קרב קלבריה וקרב כף ספרטיבנטו. לאחר שאיטליה החליפה צדדים במלחמה בספטמבר 1943, הנקה הצליח להימנע מלכידה בידי הגרמנים, ולהוביל את המשחתת שלו לפורטו טורס שם נכנע לכוחות בעלות הברית.

הנקה הצטרף לכוחות האיטלקיים שלחמו לצד בעלות הברית, ומונה למפקד רודפת הצוללות "סנט אפונסו". בנובמבר 1943 הוא מונה לראש אגף ההדרכה בפיקוד ספינות הטורפדו של הצי האיטלקי. הוא המשיך לכהן בתפקיד עד 1947, אז מונה לסגן ראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). בשנה שלאחר מכן הוא מונה למפקד פריגטה. בדצמבר 1951 הוא מונה למפקד שייטת הקורבטות ה-1. ב-1953 החל לשרת במשרד ההגנה. ב-1954 הוא מונה למפקד בסיס הצי ברומא. בדצמבר 1960 הוא הועלה לדרגת אדמירל עורפי. בדצמבר 1964 הוא הועלה לדרגת אדמירל די דיוויזיוני ומונה למפקד הדיוויזיה הימית ה-4. ב-1965 הוא מונה למפקד ה-SISMI (שירות המודיעין האיטלקי).

בתקופת כהונתו כראש המודיעין, חקר הנקה את הפיצוץ בפיאצה פונטנה, שבו נהרגו 17 איש. ב-1970 הוא הועבר לשמש כמפקד מרכז הים התיכון של נאט"ו. ב-31 ביולי 1972 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא כיהן בתפקיד עד 31 בינואר 1975. הוא היה הראשון בתולדות התפקיד, שהגיע משורות הצי. הוא נפטר ברומא ב-4 בפברואר 1990.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אאוג'ניו הנקה** בוויקישיתוף
* אאוג'ניו הנקה באתר משרד ההגנה האיטלקי
**אורלי אלקלעי** היא עיתונאית ישראלית המשמשת ככתבת פלילים בתחנת הרדיו כאן ב' ובערוץ הטלוויזיה כאן 11 במסגרת תאגיד השידור הציבורי.

ביוגרפיה
--------

אורלי אלקלעי נולדה בחדרה ולמדה במגמת ספרות בתיכון חדרה. בילדותה כתבה בעיתון דבר לילדים ולאחר מכן הייתה כתבת נוער במעריב לנוער. את שירותה בצה"ל עשתה כמשקית ח"ן וכמשקית תנאי שירות.

את דרכה התקשורתית החלה בשנת 1993 ברשת ב' של קול ישראל, ככתבת ספורט ושדרית קווים בתוכנית שירים ושערים, שדרית בליגת בתי ספר בטלוויזיה החינוכית, שדרית קווים במשחקי כדורסל בערוץ הראשון, ומגישת יומני חדשות ואקטואליה בתחנת "הגל הבטוח" שהופעלה על ידי קול ישראל. אלקלעי הייתה מהנשים הראשונות בישראל ששידרו שידורי ספורט. בהמשך מונתה ככתבת הפלילים של רשת ב' באזור הצפון, סיקרה במקביל את התחום המוניציפלי ושימשה בנוסף ככתבת לענייני משטרה בשנה האחרונה לפעולתה של רשות השידור. ככתבת חשפה את פרשת הרב יעקב דויטש שהורשע בתקיפת נערים ונידון למאסר, וחשיפת פרשת השוטרים הנוקמים. ככתבת סיקרה בין היתר את אירועי אוקטובר 2000, האינתיפאדה השנייה, אסון הכרמל, רצח תאיר ראדה, ומשפטו של רומן זדורוב שהורשע ברציחתה. בשנת 2004 זכתה בפרס רשות השידור על שם אילן רועה.

בשנת 2017 החלה לשמש במסגרת תאגיד השידור הציבורי ככתבת פלילים באזור הצפון, בתחנת הרדיו כאן ב' ובערוץ הטלוויזיה כאן 11.

לאלקלעי תואר ראשון במדע המדינה ויחסים בינלאומיים מאוניברסיטת תל אביב. מתגוררת בחדרה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלכסנדר כץ, אורלי אלקלעי וזאב שניידר מקול ישראל מצטרפים לתאגיד, באתר אייס, 26 ביולי 2016
2. ↑  יהודית יחזקאלי, מקול ישראל – לתאגיד, באתר אגודת העיתונאים בתל אביב, 26 ביולי 2016
3. ↑  מירית גולן, השמינייה הפותחת: הנשים שפרצו בדרכן את הקיר, באתר mynet‏ חדרה, 2 במרץ 2017

| כתבי כאן חדשות art=Kan11 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| צליל אברהם • אורן אהרוני • תמר אלמוג • אוריה אלקיים • אורלי אלקלעי • שאול אמסטרדמסקי • דב גיל-הר • יפעת גליק • הדס גרינברג • כרמל דנגור • רובי המרשלג • עקיבא ווייס • יאיר ויינרב • שרון וכסלר • מואב ורדי • יואב זהבי • ערן זינגר • אילה חסון • שלי טפיירו • נורית יוחנן • גילי כהן • לירן כוג'הינוף • אורי לוי • אליאור לוי • קלמן ליבסקינד • אסף ליברמן • טלי מורנו • סולימאן מסוודה • עקיבא נוביק • רומי נוימרק • ורד פלמן • רועי קייס • זאב קם • יואב קרקובסקי • מאיה ראכלין • מיכל רבינוביץ' • ליאת רגב • מיכל רשף • עמיחי שטיין • משה שטיינמץ • מיכאל שמש • יערה שפירא • רועי שרון |

 |
הנהר **מאדי** (באנגלית: **Muddy River**), או בשמו הקודם **מואפה** (**Moapa River**) הוא נהר קצר השוכן במחוז קלארק בדרום מדינת נבדה בארצות הברית. הנהר זורם בתוך מדבר מוהאבי, כ-100 קילומטרים צפונית לעיר לאס וגאס.

גאוגרפיה
--------

אורכו של הנהר מאדי כ-51 קילומטרים. הוא מתחיל כסדרה של מעיינות חמים בעמק מואפה (Moapa Valley) וזורם לאגם מיד, שבו הוא נשפך לזרוע הצפונית של האגם סמוך לאוורטון (Overton 36°27′38″N 114°21′11″W﻿ / ﻿36.460468°N 114.353162°W﻿ / 36.460468; -114.353162). לפני שנבנה סכר הובר זרם המאדי לתוך הנהר וירג'ין.

בסמוך לעיירה גלנדייל נשפך למאדי נחל האכזב מדואו ואלי ווש (Meadow Valley Wash), ושניהם מהווים את מערכת הניקוז העיקרית לדרום-מזרח נבדה.

מקלט חיות הבר הלאומי מואפה
--------------------------

אזור עמק מואפה הוא משכן למגוון רחב של מינים בסיכון, כולל דגים, חסרי חוליות, עופות וצמחים. שלושה מיני דגים בסיכון שוכנים באזור *Moapa coriacea* (באנגלית Moapa dace), *Gila seminuda*‏ (Virgin River chub), ו-*Crenichthys baileyi moapae*‏ (White River springfish). מינים אלו שוכנים במעיינות השונים המכונים מעיינות מאדי (Muddy Springs) המזינים את הנהר מאדי.

שירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית יצר את מקלט חיות הבר הלאומי מואפה (Moapa National Wildlife Refuge) ב"אזור הלאומי וורם ספרינגס" (Warm Springs Natural Area), כחלק ממתחם מקלט חיות הבר הלאומי המדברי (Desert National Wildlife Refuge Complex). בניסיון נוסף להגן על בתי הגידול השברירים באזור מעיינות מאדי ולשמר אותם, התארגנו "רשות המים של דרום נבדה" (Southern Nevada Water Authority) וגופים שונים להגנת הסביבה למיזם שמטרתו לשמר מינים אלו.

היסטוריה
--------

האזור היה מולדתם של הילידים בני שבטי הפאיוט במשך מאות בשנים, כשבני המוהאבי שכנו מדרום. "מואפה" היא מילה בשפת הפאיוט שפירושה "בוצי". אף שהשם "נהר מואפה" היה בעבר השם הרשמי, המקומיים נהגו לתרגם את השם לאנגלית (Muddy באנגלית פירושו בוצי), והשם מאדי הפך לשם הרשמי של הנהר ב-1960.

במקור עקב השביל הספרדי הישן אחרי מסלולו של הנהר וירג'ין כל הדרך עד לשפך לנהר הקולורדו ואז המשיך עם הנהר מערבה. ב-1844 גילתה המשלחת של ג'ון פרימונט קיצור דרך שבעטיו נמנע הצורך להגיע עד נהר הקולורדו. הדרך החדשה הובילה בין רסטינג ספרינגס (Resting Springs) בקליפורניה לבין עמק הנהר וירג'ין דרך לאס וגאס ספרינגס וחצתה את הנהר מאדי סמוך לגלנדייל של ימינו. חלוצים מורמונים כבשו דרך לעגלות מסולט לייק סיטי ללוס אנג'לס לאורך דרך זו ב-1847. אחריהם הגיעו המהגרים לקליפורניה ב-1849 בעקבות הבהלה לזהב שרצו להימנע משלגי החורף של הסיירה נבדה, ושיירות העגלות של המתיישבים המורמונים בדרכם להתיישב בסן ברנרדינו ב-1852. מ-1855 הפכה הדרך לנתיב הובלת המשאות בעונת החורף בין יוטה לדרום קליפורניה והיא הייתה פעילה בדרום נבדה לתוך המאה ה-20.

מתיישבים מורמונים הקימו כמה יישובים באזור הנהר מאדי ב-1864, כולל העיירה סנט תומאס, שב-1938 שקעה תחת מי אגם מיד, עד שחורבותיה נחשפו מחדש בעקבות ירידת פני האגם. מסיבות שונות, כולל האקלים הקשה, תקופות בלתי צפויות של בצורת, עימותים עם בני הפאיוט שנהגו בעבר לגדל בחלקות שהמורמונים הפקיעו, ומחלוקות עם מדינת נבדה על גובה המיסים נטשו המורמונים את האזור ב-1871. המורמונים חזרו לאזור בשנות ה-80 של המאה ה-19 וכיום יש בו אוכלוסייה מורמונית משמעותית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאדי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Muddy River/Meadow Valley Wash Project
2. ↑  Muddy River
3. ↑  Muddy Mission
**נפשי** הוא סינגל מסוגת מוזיקה חסידית בביצוע דואט של הזמרים ישי ריבו ומוטי שטיינמץ, שיצא בשנת 2018. השיר זכה להצלחה גדולה במגזר הדתי, ואף הגיע למקום הראשון במצעדים רבים של שירים חסידיים לשנת תשע"ח.

השיר
----

מילות השיר הן: "נַפְשִׁי חָמְדָה בְּצֵל יָדֶךָ, לָדַעַת כָּל רָז סוֹדֶךָ. יֶעֱרַב נָא שִׂיחִי עָלֶיךָ, כִּי נַפְשִׁי תַעֲרֹג אֵלֶיךָ" הקטע הראשון לקוח מתחילת שיר הכבוד, ואילו השני מסיומו.

מלחין השיר הוא שמואל יפת. את השיר הפיקו נעמי ורובי בנט, דוד איכילביץ' וישי ריבו.

הזוג בנט רצו ליצור דואט בין שני הזמרים הפופולריים, שסגנונם מוזיקלי שונה לחלוטין זה מזה, ואף הביאו אותם לשבת יחדיו ולבחור שירים. תחילה ניסה ריבו עצמו לכתוב שיר, אך גילה שמדובר באתגר גדול בשל הגישור בין הקולות והסולמות השונים של השניים. בנט וריבו פנו למספר מלחינים, עד שנמצא הלחן המתאים שהלחין יפת.

הלחן מורכב יחסית, כך שבמהלך השיר מתבצעות שתי מודולציות בין שלוש סולמות שונים, ובין משקל מרובע למשולש (הקטע "נפשי" במשקל מרובע, ו"יערב" במשקל משולש).

הצלחת השיר
----------

השיר זכה להצלחה גדולה מאוד במגזר הדתי, ואף הגיע לראש מצעדי השירים החסידיים לשנת תשע"ח. כך לדוגמה במצעדים של רדיו קול חי, רדיו קול ברמה וכאן מורשת.

גם במצעדי העשור של המוזיקה החסידית זכה השיר להצלחה רבה. במצעד העשור של רדיו קול ברמה הגיע השיר למקום הראשון, ואילו במצעד המקביל של רדיו קול חי זכה במקום השלישי.

נכון לאפריל 2023 לשיר למעלה מ-11.7 מיליון צפיות באתר יוטיוב.

לשיר יצאו גרסאות כיסוי, ואף גרסאות ווקאליות, רבות, בהן של אברהם פריד באלבומו פרויקט רילקס עם אברהם פריד.

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "נפשי" באתר יוטיוב
* גלית אור, הדואט הבלתי אפשרי: ריבו ושטיינמץ, באתר ערוץ 7, 10 ביוני 2018
* יוסף ארנפלד, שירת הנפש, באתר ערוץ 7, 20 בספטמבר 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  הדואט הבלתי אפשרי: ריבו ושטיינמץ באתר ערוץ 7
2. ↑  ובמקום הראשון: "נפשי"! באתר קול חי מיוזיק
3. ↑  שיר השנה: ריבו ושטיינמץ "נפשי" באתר רדיו קול ברמה
4. ↑  ישי ריבו הוא הזוכה הגדול של המצעד היהודי-חסידי השנתי באתר כאן
5. ↑  אתם בחרתם: מצעד העשור - התוצאות באתר רדיו קול ברמה
6. ↑  לאחר מצעד סוחף ודרמטי במיוחד "הנני בידך" הוא שיר העשור באתר רדיו קול חי

| ישי ריבו |
| --- |
| אלבומי אולפן | *תוכו רצוף אהבה* • *פחד גבהים* • *שטח אפור* • *אלול תשע"ט* |
| אלבומי הופעה | *במה קהל ואהבה* |
| ערכים קשורים | NMC • דברי שיר • צמאה |

| ישי ריבו - סינגלים |
| --- |
| תוכו רצוף אהבה | "תוכו רצוף אהבה" • "מטבע הדברים" • "קול דודי" • "הניסיון הזה" • "השבעתי" |
| פחד גבהים | "מקשה אחת זהב" • "מציל אותי כל יום" • "קול פעמונים" • "זוכר אני" • "אור החיים" |
| שטח אפור | "הנה ימים באים" • "לשוב הביתה" • "אחת ולתמיד" • "כל הזמן" • "לים" • "הבוקר יעלה" • "Comme Les Oiseaux" • "משגיח מן החלונות" • "אדון עולם" |
| אלול תשע"ט | "נפשי" • "הלב שלי" • "סדר העבודה" |
| במה קהל ואהבה | "לבחור נכון" • "ניצחת איתי הכל" |
| סינגלים אחרים | "ימין ה' רוממה" • "בן יקיר לי" • "נחכה לך" • "כתר מלוכה" • "סיבת הסיבות" • "לא נפסיק לחלום" • "תכף יפתח" • "אני שייך לעם" |
| השתתפות בסינגלים | "והאמת" • "המסובב" • "כל מעייני" |
**Eat This Much** הם אפליקציית מובייל ואתר אינטרנט אשר מסייעים למשתמש לייצר תפריטים יומיים או שבועיים מותאמים אישית אשר מבוססים על מטרות ספציפיות. האפליקציה זמינה למכשירי אנדרואיד ו-iOS.

סקירה כללית
-----------

לאפליקציה ממשק ידידותי למשתמש המסייע למשתמשים ביצירת תפריטים אותם ניתן להתאים באופן אישי על מנת להשיג יעדים ספציפיים כגון ירידה במשקל, להעלות את מסת השרירים או על מנת לוודא שאוכלים לפי העדפות תזונתיות מסוימות. ניתן להשתמש באפליקציה גם על מנת לראות במדויק מה היא כמות הפחמימות, השומנים, החלבונים, הויטמינים והמינרלים שאוכלים מדי יום.

בהתבסס על ההעדפות שמוגדרים על ידי המשתמש כאשר יוצרים בתחילה פרופיל בתוכנית, ובפרט בהסתמך על היעד הקלורי היומי שהוגדר על ידי המשתמש, האפליקציה מסוגלת לספק באופן אוטומטי הצעות לתפריטים יומיים או שבועיים אשר מנסים להיות קרובים ככל הניתן לפרמטרים שצוינו.

האפליקציה מכילה גם מאגר גדול של מתכונים ופרטי מזון, אשר באמצעותה היא מייצרת את ההצעות לתפריטים השונים. ניתן גם להוסיף מתכונים חדשים ופרטי מזון שלא נמצאים במאגר. כל אחד מהמתכונים מכיל הוראות מפורטות ופשוטות.

האפליקציה מסוגלת גם לייצר רשימת מכולת על סמך התפריטים היומיים או השבועיים שנבחרו על ידי המשתמש.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Eat This Much

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Meal planning site 'Eat This Much' plays part of virtual nutritionist". *Washington Post* (באנגלית אמריקאית). 2023-05-17. נבדק ב-2024-02-11.
2. ↑  "Eat This Much, the Free Automated Nutritionist Web App, Launches to Put Your Diet on Autopilot". *Yahoo Finance*. 22 באוגוסט 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Grotta, Sally Wiener; Underscored, C. N. N. (6 במרץ 2023). "Best meal planning apps in 2024, tested by our editors". *CNN Underscored*. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "The 6 Meal-Planning Apps That'll Take All the Brainwork Outta Making Dinner". *Cosmopolitan*. 9 ביוני 2023. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  Henry, Alan (22 באוגוסט 2013). "Eat This Much Automatically Builds Meal Plans and Menus for Any Diet". *Lifehacker*. `{{cite web}}`:  (עזרה)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"Eat This Much"**.
**החברה הישראלית לכימיה** (**ICS**) היא אגודה מקצועית, שמטרתה לקדם את חקר הכימיה הטהורה והיישומית, בישראל ובעולם. החברה רשומה בישראל כעמותה. מקור החברה ב"הסתדרות הכימאים בארץ ישראל", שנוסדה בשנת 1933 בתל אביב, במטרה לסייע בקליטת כימאים שברחו מגרמניה לאחר עליית הנאצים לשלטון. בשנת 1948 שינתה את שמה ל"הסתדרות הכימאים בישראל", וב-1960 ל"חברה הישראלית לכימיה". נכון לשנת 2009, היו לחברה הישראלית כ-800 חברים.

החברה מורכבת מעשר חטיבות: כימיה אנליטית, חישובית, חינוכית, אנאורגנית-ביואנאורגנית, תעשייתית, רפואית, אורגנית, ביואורגנית ופיזיקלית-אורגנית, פיזיקלית, מצב-מוצק, ותאורטית.

החברה מארגנת כנס מקצועי שנתי, הנחשב לכנס המרכזי של עולם הכימיה בישראל, ובו משתתפים חוקרים מהאקדמיה והתעשייה. כמו כן מפרסמת החברה ביטאון תקופתי, מעניקה פרסי הצטיינות לחוקרים, סטודנטים ועבודות גמר של תלמידי תיכון, ומארגנת "אולימפיאדת כימיה", ה"כימיאדה", לתלמידי תיכון. החברה מקיימת קשרי ידידות עם אגודות מקצועיות לכימיה ברחבי העולם, דוגמת האגודה האמריקנית לכימיה והחברה המלכותית לכימיה. החברה הישראלית לכימיה חברה בארגונים בינלאומיים; כמו באגודה האירופית לכימיה (EuChemS) ובאיגוד הבינלאומי לכימיה טהורה ויישומית (IUPAC). החברה שותפה להוצאת כתב העת השבועי Physical Chemistry Chemical Physics, יחד עם 15 אגודות מקצועיות לכימיה מרחבי העולם, בניהולה המרכזי של החברה המלכותית לכימיה.

נשיאי החברה
-----------

### הסתדרות הכימאים בארץ ישראל

* 1933 - 1946: מרדכי בובטלסקי
* 1946 - 1948: הוגו היימן

### הסתדרות הכימאים ישראל

* 1948 - 1955: יהודה הירשברג
* 1957 - 1959: הרברט ברנשטיין
* 1959 - 1960: פליקס ברגמן

### החברה הישראלית לכימיה

* 1960 - 1964: שלום שראל
* 1964 - 1969: דוד גינצבורג
* 1969 - 1972: מיכאל קאיס
* 1972 - 1974: סעדיה עמיאל
* 1974 - 1977: דוד לביא
* 1977 - 1980: מיכאל אלבק
* 1980 - 1984: ראלף האבר
* 1984 - 1987: חיים לבנון
* 1988 - 1991: דן מאירשטיין
* 1991 - 1994: אלפרד הסנר
* 1994 - 1997: שמעון שצמילר
* 1997 - 2003: ארנון שני
* 2003 - 2006: שמאי שפייזר
* 2006 - 2009: שלמה מרגל
* 2009 והלאה: אהוד קינן

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של החברה הישראלית לכימיה
* החברה הישראלית לכימיה, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007256852405171
* LCCN: n96019189
* VIAF: 128007120
* WorldCat: lccn-n96019189

 |
**קריאה צמודה** היא טכניקה בביקורת הספרות, המתארת פרשנות מעמיקה של קטע קצר. קריאה כזו נותנת משקל רב יותר לפרטי על חשבון הכללי. הקריאה הצמודה מקדישה תשומת לב רבה למילים, לתחביר ולסדר שבו נפרשים משפטים ורעיונות בזמן הקריאה.

הטכניקה נכנסה לשימוש בתורת הספרות לראשונה על ידי אנשי אסכולת הביקורת החדשה במחצית הראשונה של המאה העשרים, ונמצאת בשימוש נרחב.

קריאה צמודה של פואמה בת כ-200 מילים יכולה להתפרש על פני אלפי מילים ועדיין לא לנצל את כל האפשרויות והאבחנות. דוגמה קיצונית לכך נמצאת במאמר של דרידה *Ulysses Gramophone*, שג'וזף היליס-מילר (J. Hillis Miller) תיאר כ"התפוצצות היפרבולית ואקסטרווגנטית של טכניקת הקריאה הצמודה".[דרוש מקור] המאמר מקדיש יותר משמונים עמודים לפרשנות המילה 'כן' החותמת את הרומן המפורסם 'יוליסס' של ג'יימס ג'ויס.

לקריאה הצמודה בספרות יש היסטוריה בפרשנות של כתבים דתיים. לדוגמה, ה-Pazand, ז'אנר מהספרות הפרסית אמצעית, עוסק בטקסטים של Zend (מילולית: פרשנות או תרגום) שמציעים הסבר וקריאה צמודה של האווסטה, הכתבים המקודשים לזרתוסטראים. הפרשנויות המקראיות בתלמוד מהוות גם הן דוגמה מוקדמת לקריאה צמודה. בתקופת האסלאם, הקריאה הצמודה של הקוראן זכתה לפריחה ויצרה קורפוס רחב.

המבשר ההיסטורי העיקרי של הקריאה הצמודה הוא עליית הביקורת ההיסטורית (Higher criticism) והתפתחות ביקורת המקרא בגרמניה בסוף המאה ה-18.[דרוש מקור]

קישורים חיצוניים
----------------

* דב לנדאו, פרשנות של הקריאה הצמודה, אתר דעת
המונח "בורדר קולי" מפנה לכאן. לערך העוסק בסוג הכלב "בירדד קולי", ראו בירדד קולי.
**בורדר קולי** הוא אחד מגזעי כלב הבית. הוא טופח לצורך שימוש בו כסיוע לרעיית צאן.

אינסטינקט הרעייה החזק של הקולי פותח במקור באזורי הגבול בסקוטלנד (ומכאן גם שמו, שפירושו "קולי הגבול"). מגדליו טיפחו את נכונותו לקבל אילוף ואת תבונתו, ולא את הופעתו החיצונית. הבורדר קולי מופיע, בדרך כלל, במבחני עבודה ולא בזירת התצוגה. במשך שנים היה הגזע כפוף לתקנים של יכולת עבודה שקבע המועדון הבינלאומי לכלבי רועים, ורק ב-1976 הוכר רשמית על ידי התאחדות הכלבנים של בריטניה.

הבורדר קולי משמש גם להרחקת ציפורים ממסלולי המראה בשדות תעופה. בישראל הוא משמש לרעיית עדרי צאן ובקר.

הבורדר קולי הוא כלב מלא מרץ ואנרגטי. נבחר בסקר שנערך באנגליה ב-1998 כגזע בעל אינטליגנציית העבודה הגבוהה בין כל גזעי הכלבים.

אינטליגנציה
-----------

בספרו של הפרופסור לפסיכולוגיה סטאנלי קורן "האינטליגנציה של הכלבים", המדרג אינטליגנציית כלבים לפי ביצועיהם בשני משתנים ("הבנה של פקודות חדשות" ו"ציות לפקודה הראשונה"), דורג הבורדר קולי ראשון בקבוצה "הכלבים החכמים ביותר" מתוך 80 גזעים שנבדקו. האינטליגנציה מתבטאת בתחומים רבים, הכלב מגיב טוב מאוד לאילוף נכון כלומר הוא יבין פקודה אחרי מספר מועט של חזרות, וכמו כן הוא יכול לזכור מספר רב מאוד של מילים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בורדר קולי** בוויקישיתוף
* בורדר קולי,dogsworld
* בורדר קולי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Coren, Stanley (1995). *The Intelligence of Dogs: A Guide To The Thoughts, Emotions, And Inner Lives Of Our Canine Companions*. New York: Bantam Books. ISBN 0-553-37452-4.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283390005171
* GND: 4391921-2
* LCCN: sh85015816
* NKC: ph135543

 |
**פול א. פאנק השני** (באנגלית: **Paul E. Funk II**) (נולד ב-1960) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל, כיהן כמפקד פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

פאנק נולד בפורט הוד שבטקסס. אביו פול "בוטש" פאנק שירת כלוטננט גנרל בצבא ארצות הברית, פיקד על הדיוויזיה המשוריינת השלישית בתקופת מלחמת המפרץ ועל הקורפוס ה-3.

התגייס לצבא ב-1982 והחל את שירותו כמפקד מחלקה בגדוד השני של רגימנט הפרשים השמיני. שירת כמפקד פלוגה בגדוד השני של הרגימנט המשוריין ה-32 בדיוויזיה המשוריינת השלישית שהוצבה בגרמניה המערבית. בתקופת מלחמת המפרץ לחם כמפקד פלוגת המפקדה של הגדוד הרביעי ברגימנט המשוריין ה-67 של הדיוויזיה המשוריינת השלישית. בשנים 1992–1994 הדריך במרכז האימונים הלאומי בפורט ארווין שבקליפורניה. שימש קצין אג"ם ברגימנט הפרשים המשוריין השלישי בפורט קרסון שבקולורדו. בשנים 1998–2000 שירת כראש ענף אימונים משותפים בפיקוד הגנת האוויר והחלל של צפון אמריקה. 

בשנים 2000–2002 פיקד על גדוד הסיור הראשון ברגימנט הפרשים השביעי במסגרת החטיבה הרביעית של דיוויזיית הפרשים הראשונה. בתקופת מלחמת עיראק שירת כעוזר ראש מטה של דיוויזיית הפרשים הראשונה. בשנים 2005–2008 פיקד על החטיבה הראשונה דיוויזיית הפרשים הראשונה. במאי 2008 מונה לראש מטה הקורפוס ה-3. באפריל 2009 מונה לסגן מפקד מרכז האימונים המשולב בפיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית. במהלך תפקידו זה, קודם באוגוסט 2010 לדרגת בריגדיר גנרל.

בשנת 2011 מונה לסגן לנושאי תמרון של מפקד דיוויזיית החי"ר הראשונה ובמסגרת זו שירת כסגן מפקד הגזרה המזרחית באפגניסטן. באפריל 2013 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ובמאי 2013 מונה למפקד הדיוויזיה ומפקד פורט ריילי שבקנזס. כמפקד הדיוויזיה פיקד עליה בעת שהוצבה בעיראק כחלק מהכוח ללחימה במדינה האסלאמית בסוריה ובעיראק. ביולי 2015 מונה לעוזר קצין אג"ם ותכנון במטה צבא ארצות הברית. 

באפריל 2017 קודם לדרגת לוטננט גנרל והחליף את שון מקפרלנד כמפקד הקורפוס ה-3 של הצבא בבסיס פורט הוד.. הוא פיקד עד לשנת 2017 כאשר במקומו מונה פט וייט. בספטמבר 2017 הוא מונה למפקד כוח משימה משותף משולב - מבצע נחישות טבועה למלחמה בארגון המדינה האסלאמית. ביוני 2019 מונה למפקד פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית בדרגת גנרל. שירת בתפקיד עד פרישתו בספטמבר 2022.

פאנק בוגר תואר ראשון מאוניברסיטת המדינה של מונטנה ובעל תואר שני בניהול מאוניברסיטת מרכז מישיגן. הוא בוגר המכללה לפיקוד ומטה של הצבא בפורט לוונוורת' ותוכנית העמיתים למשרתים בכירים באוניברסיטת טקסס באוסטין. 

פאנק נשוי לבת', בתו של לוטננט גנרל ג'ון יוסק שפיקד על הארמייה השלישית בתקופת מלחמת המפרץ. הם הורים לשלושה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פול פאנק** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פול פאנק
* פול פאנק, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ביוגרפיה

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Funk promoted to brigadier general, ‏ftleavenworthlamp.com, ‏ אוגוסט 2010
2. 1 2  Combined Arms Center-Training leader Paul E. Funk II promoted to Brigadier General, אתר צבא ארצות הברית, 12 באוגוסט 2010
3. ↑  II Corps colors pass on, ‏forthoodsentinel.com, ‏13 באפריל 2017