recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**עמית ליסטוונד** (באנגלית:  **Amit Listvand**; נולד בד' בחשוון תשמ"ד, 11 באוקטובר 1983) הוא ישראלי אשר היה בילדותו ילד פלא במוזיקה החסידית בשנות ה-90 של המאה ה-20. כיום הוא עורך דין.

ביוגרפיה
--------

נולד למנחם ולבת שבע ליסטוונד. למד קלרינט, כילד בתלמוד תורה חב"ד ברחובות היה חבר במקהלה של התלמוד תורה.

בגיל 11‑12 התחיל לשיר בבר מצווה של החברים. באחת מהם שמע אותו ידיד של החזן חיים אליעזר הרשטיק וקישר בין השניים. ליסטוונד החל ללמוד אצלו שיעורי פיתוח קול ונחשף דרכו לעולם המוזיקה. הרשטיק היה מביא אותו לקונצרטים נחשבים בהיכל התרבות בתל אביב, והם החלו להופיע גם בחתונות, באחת החתונות בארצות הברית ניצח על התזמורת המעבד והמפיק מונה רוזנבלום שנחשף לקול הייחודי של ליסטוונד. הוא החל לעבוד איתו על פרויקטים מגוונים ושיתף איתו באלבומים "פילהרמונה 1" ו"מונה 3". ליסטוונד גם ביצע את יצירת ה"הדרן" של מונה שנפרשה לאורך של כ-14 דקות במעמד סיום הש"ס בתשנ"ז באצטדיון יד אליהו.

בשנת 1997 השתתף באלבום הראשון של הזמר אפרים מנדלסון וזכה לפרסום כשביצעו יחד את השיר "כאייל תערוג". ב-1998 השתתף עם דדי גראוכר באלבום "בטחו בה'" בדואט בשיר "אחינו" ועוד שירים, הוא השתתף גם פעמים בקונצרטים של האסק. במצעד העשור של תחנת הרדיו הדתית קול חי זכה ליסטוונד לתואר ילד העשור. בסוף חנוכה, בשנת תשנ"ח הופיע לפני קהל רב בעיר בני ברק, בהופעת ענק שיזמה קופת החולים "כללית" לרגל פתיחת סניף ברחוב עזרא בעיר.

הוציא שני דיסקים בשם "עמית של הילדים", שבהם משולבים שירים עם הסברים על התפילה ונושאי יהדות נוספים ובה מופיעים ילדים שונים ששירים איתו ביחד.

את שירותו בצה"ל עשה בלהקת הרבנות הצבאית, משמש כיום במילואים כחזן בענף הקבורה.

בין השירים שלו שהתפרסמו במשך השנים "הבן יקיר לי", "בעזרת השם", "ואמר ביום ההוא", "אחינו כל בית ישראל", "יש אמונה" אותו כתב חיים ולדר והלחין מונה רוזנבלום ו"שישו את ירושלים" שהלחין הזמר אברהם פריד.

בימים הנוראים הוא משמש כחזן.

חיים אישיים
-----------

ליסטוונד מתגורר בלוד, נשוי לשרה, להם ארבעה ילדים. הוא למד משפטים בקריה האקדמית אונו וכיום הוא עובד כעורך דין בתחום הנזיקין ושותף במשרד גורדון - ליסטונד.

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומי סולו

* "אתה יצרת"
* "בהיכלו כולו אומר כבוד"
* "הגדולים של עמית" (2 דיסקים)
* "זכני"
* "משולחנם של מלכים"
* "שהחינו"

### שיתופי פעולה

* "רק על אבינו" (1997)
* "אדון השלום" (2004)
* "אהבת עולם" (2007)
* "אוסף מלווה מלכה" (2007)
* "אוצרות חזנות יהודים"
* "מונה 3"
* "פילהרמונה 1"
* "בטחו בה'" (1998)

קישורים חיצוניים
----------------

* עמית ליסטוונד, ברשת החברתית פייסבוק
* עמית ליסטוונד, באתר אייטונס (באנגלית)
* עמית ליסטוונד, באתר ספוטיפיי
* עמית ליסטוונד, באתר דיזר
* אורח לפסח: טוקר חוזר 20 שנה לאחור עם עמית ליסטוונד אתר קול חי, י"ז בניסן תשע"ט
* עמית ליסטוונד באתר מוזיק
* עמית ליסטוונד בשמחת בית השואבה תשנ"ח, אתר col
* אתר גורדון - ליסטונד, משרד עו"ד
* בהופעה בפריז תש"ס ביחד עם יוני שלמה באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  יוסף ארנפלד, הילד שמאחורי הפלא, באתר ערוץ 7, 24 בדצמבר 2015
2. ↑  ישראל חבר, המנצח של העשור במוזיקה החסידית: שוואקי, באתר בחדרי חרדים, 18 באוקטובר 2009
3. ↑  ניתן לראות את תיעוד ההזמנה לאירוע, אבי פרידמן, באתר www.facebook.com
4. ↑  אודות, באתר גורדון - ליסטוונד משרד עו"ד

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007289911205171
* ISNI: 0000 0004 0279 9012
* VIAF: 298924826
* WorldCat: viaf-298924826

 |
**שוּ צ'וֹנג** (בסינית: **许忠**, בפין-יין: **Zhong** **Xu**, תעתיק תקני: **שו ג'ונג**; נולד ב-13 בנובמבר 1968) הוא מנצח ופסנתרן סיני.

ביוגרפיה
--------

שו צ'ונג נחשב לגדולי הפסנתרנים והמנצחים של סין, הוא המנהל האמנותי של התזמורת הפילהרמונית של שאנגחאי ותחרות הפסנתר הבינלאומית בעיר זו. שו הוא גם מנצח אורח ראשי של תזמורת רשות השידור הקוריאנית והמנצח הראשי של תזמורת הקונסרבטוריון הלאומי של איטליה.

חינוכו המוזיקלי הרשמי והקפדני של שו, בן למשפחת רופאים ידועה משאנגחאי, החל בגיל 17, בכיתת הפסנתר של דומיניק מֶרלֶה בקונסרבטואר של פריז. את לימודי הניצוח עשה עם הפרופסור שיאוטונג חואנג (Xiaotong Huang), מורם הנערץ של גדולי המנצחים הסינים בעולם.

משנת 1988 ואילך זכה שו בפרסים רבים בתחרויות פסנתר בינלאומיות יוקרתיות וביניהן בתחרות העשירית ע"ש צ'ייקובסקי. לצד הופעותיו כפסנתרן וכמנצח עם תזמורות סיניות, פיתח קריירת ניצוח ברחבי אירופה, צפון אמריקה ודרומה ודרום-מזרח אסיה.

הוא ניצח על הקאמרטה הישראלית ירושלים, תזמורת פריז, התזמורת הלאומית של צרפת, תזמורת ליל, תזמורת צ'ייקובסקי של רדיו מוסקבה, תזמורת הרדיו של דרום-מערב גרמניה, התזמורת הסימפונית של ונקובר, התזמורת הסימפונית של יוסטון, התזמורת הסימפונית של רומא והתזמורת הפילהרמונית הסינית.

בין המוזיקאים הנודעים שעמם פעל נמנים: פאול בדורה-סקודה, לזר ברגמן, מקסים ונגרוב, סרג'ו קומיסיונה, פיליפ אנטרמון, ז'אן ברנר פומיה, ז'או קלוד קסדסי, נמה ירווי, מאריס יאנסונס, ארטו נורנס, יורמה פאנולה, הירוקו נקמורה וז'יאן וונג.

בשנת 2013 נבחר להיות המנהל המוזיקלי והמנצח הראשי של התזמורת הסימפונית חיפה וסיים את תפקידו בתזמורת באוגוסט 2019. זאת הפעם הראשונה שבה מוזיקאי סיני משמש בתור מנהל מוזיקלי של תזמורת בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* שו צ'ונג, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* עומר שומרוני, ‏המנצח שו צונג: "אני מרגיש כמו שגריר של המוזיקה", באתר גלובס, 2 באפריל 2013

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2013013913
* MusicBrainz: 46b2b209-d3ba-4258-952c-6e8f875d94d4
* VIAF: 296393408
* WorldCat: lccn-no2013013913

 |
**Foody פודי**, הוא אתר מתכונים ישראלי המכיל בעיקר מתכוני וידאו רבים ב-200 קטגוריות שונות של בלוגרים ושפים בישראל, ביניהם נמצאים חמשת שפים ובלוגרים מהמובילים בישראל: שגב משה, ישראל אהרוני, קרין גורן, מאיר אדוני ומיקי שמו. בנוסף יש עשרות בלוגרים עצמאיים שהקימו אתרים משל עצמם, כמו רחלי קרוט, אפרת ליכטנשטט, יונית צוקרמן, דניאל עמית ועוד עשרות אחרים.

רקע והקמת האתר
--------------

החברה הוקמה בסוף שנת 2018 כמענה לצורך הגדל של צריכת מתכונים באינטרנט ובעיקר בווידאו. באתר ובערוץ שהוקמו יש כ-10,000 מתכוני וידאו בכ-200 קטגוריות שונות של מתכונים.

ביוני 2018, הושק ערוץ הטלוויזיה של Foody בחברת סלקום tv. באוקטובר 2019, הושק ערוץ הטלוויזיה של Foody בחברת פרטנר tv.

FoodyTV
-------

ערוץ הטלוויזיה הישראלי הושק כערוץ ליניארי מקורי שכל תכניו הם בשפה העברית. בין הפקות המקור שהושקו בראשוניות בערוץ, הם העונה החדשה של סודות מתוקים, מתכון מנצח עונה 1 ועונה 2. הערוץ נחשב בין חמשת הערוצים המובילים בסלקום tv לאחר ערוצי ה־Broadcast.
חברת ההפקות שמפיקה את רוב תוכני הערוץ היא אלין תקשורת, שלה יש ניסיון של 15 שנה בהפקות של תוכניות בישול. אלין תקשורת הפיקה לאורך השנים כ-6000 שעות בישול וביניהם תוכניות עם ישראל אהרוני, קרין גורן, שגב משה, מאיר אדוני, אביב משה, צחי בוקששתר ועוד רבים.

הערוץ בהתחלה שודר כערוץ בלעדי של סלקום tv וכיום הוא משדר גם בפרטנר tv ו- HOT, ותכניו זמינים גם לצפייה כספריית פריומיום ב-VOD של חברת yes.

שירותים באתר
------------

* מערכת סינון למתכונים.
* מחשבון מנות לחישוב כמות המצרכים בהתאם למספר המנות הנדרש למתכון.
* קורסים לבישול.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Foody
* ערוץ ה-Facebook של Foody.
ה**סלוגי** שייך למשפחת הכלבים.

היסטוריה של הגזע
----------------

מוכר גם תחת השם גרייהאונד ערבי. משמש גם כיום לציד במקומות בו צד בעברו הרחוק - במדבר סהרה, שהיום הוא חלק ממרוקו, תוניסיה, אלג'יריה לוב. ישנם סיפורים, שכלב זה היה חביבו של תות אנך אמון, מלך מצרים מן השושלת ה-18, והיה נוכח בציורים רבים של המלך. שימש ככלב צייד במדבר וככלב שמירה על המחנאות של בעליהם מזה אלפי שנים. הסלוגי עמיד מאוד לתנאי מזג האוויר הקיצוניים אשר שוררים במדבר. תכונה זאת היא זאת שסייעה לו לשרוד במשך אלפי שנים.

הסלוגי הובא לאירופה ותורבת לראשונה על ידי הצרפתים, במאה ה-20.

ישנה סבירות כי הסלוגי והסאלוקי הם אותו הגזע וכי הסלוגי הוא הגרסה קצרת השיער של הסאלוקי, אך במרוקו טוענים כי אין שום קשר בין שני הגזעים.

הסלוגי נמצא כיום גם בחצי האי סיני. גזע הסלוגי הוא המלווה העיקרי של עדרי הבדואים.

הגידול הישראלי של גזע זה מתבסס בעיקר על כלבי השבטים הבדואים המתגוררים בגיאיות של דרום חצי האי סיני.

מבנה כללי
---------

פרוותו של הסלוגי וצבעיו הם: שחור, חול, אדום-שחור, אפור כהה, מנומר. עם או בלי "מסיכה" שחורה באזור הפנים.

לסלוגי מבנה גוף קצר ומעודן פחות מהסלוקי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סלוגי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007561230005171

 |
הרב **מרדכי רוקח** (ה'תרס"א, 1901 – כ"ה בחשוון ה'תש"י, 17 בנובמבר 1949), היה הרב של בילגוריי שבפולין משנת ה'תרפ"ו (1926) עד פרוץ השואה ואביו של האדמו"ר הנוכחי מבעלז.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיר בעלז לרבי ישכר דב רוקח, האדמו"ר השלישי בשושלת חסידות בעלז, ולחיה דבורה נכדת רבי מרדכי גולדמן מזוויהל. בצעירותו למד מדי יום בחברותא עם אביו. נישא לבתו של רבי משה אהרן בן רבי דוד שלמה מקוברין ונולדו לו ממנה שני ילדים. בגיל 25 הוכתר לרב העיר בילגוריי. הקים בעיר תלמוד תורה, וכן התנהג באדמו"רות, ניהל חצר חסידית וערך שולחנות.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה שלח את אשתו שהייתה בעלת אזרחות רוסית וילדיו אל בית הוריה שהתגוררו ברוסיה. הוא עצמו נדד ממקום למקום ולבסוף הצטרף אל אחיו רבי אהרן רוקח האדמו"ר מבעלזא ששהה אז כפליט בפרמישלן.

בפסח שני, ט"ו באייר ה'תש"ג (1943) הגיע עם אחיו להונגריה אחרי שהוברחו מגטו בוכניה על ידי קצין הונגרי לשעבר תמורת ממון רב, ושהה בבודפשט עד כ"ד בטבת ה'תש"ד (1944), אז הוברחו הוא ואחיו הרבי מבעלזא לארץ ישראל אחרי שנודע להם שהגסטאפו עוקב אחריהם ודורש מממשלת הונגריה את החזרתם לידי השלטונות הגרמניים. הדרשה שנשא לפני שעזבו הוא ואחיו את הונגריה עוררה פולמוס מאוחר יותר.

בט' בשבט ה'תש"ד (1944) הגיע לארץ ישראל והתיישב בתל אביב. סייע לאחיו בשיקום חסידות בעלזא. אחרי שנודע לו שאשתו וילדיו נרצחו, נישא בשנת ה'תש"ו (1946) למרים בת רבי צבי גליק (נפטרה אור לי"ט טבת ה'תשע"ז) ונכדת רבי יעקב יחזקיה גרינוולד. בח' בשבט ה'תש"ח (1948) נולד להם בנם היחיד רבי ישכר דב רוקח, האדמו"ר מבעלזא הנוכחי.

ייסד את החדר החסידי הראשון בתל אביב, ברחוב אחד העם (המרכז של חסידות בעלזא באותם ימים), וכיהן כנשיא מוסדות החינוך של חסידות בעלזא בתל אביב ובירושלים.

בסוף שנת ה'תש"ט, בעודו במסע בקרב יהודים באירופה, הורע מצבו והוא חזר לישראל. נפטר בכ"ה בחשוון ה'תש"י בגיל 49. בהלווייתו הספידו אחיו האדמו"ר מבעלז, ועל פי הוראת אחיו נקבר בבית הקברות בטבריה ליד כמה מתלמידי הבעל שם טוב. על שמו נקראים רחובות "תכלת מרדכי" בקריית בעלז בירושלים ובבית שמש.

חיבוריו
-------

כתב סדרת ספרי **"פרשת מרדכי"** על תנ"ך, הלכה וחסידות. הסדרה עדיין לא ראתה אור בשלמותה. קטעים ממנה מתפרסמים מדי פעם בעלון השבועי "עלים לתרופה" של מכון אור הצפון.

לקריאה נוספת
------------

* אהרן סורסקי, **מרביצי תורה מעולם החסידות**, חלק ז, בני ברק, ה'תשמ"ט, עמ' קט-קלו
* **פרשת גדולת מרדכי**, ב"ח, 1700 עמודים, ה'תשפ"א
* **פרשת מרדכי על התורה חלק א' בראשית**

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרדכי רוקח** בוויקישיתוף
* בעלזא: 60 שנה לאדמו"ר מבילגורייא זי"ע, באתר כיכר השבת, 11 בנובמבר 2009
* אריה ארליך, "הרב אמר: אחי הקדוש תשמור על הבן שלי!", משפחה, י' בכסלו ה'תשפ"א
* מרדכי בן יששכר דב רוקח (1902-1949), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  על עזיבתם את הונגריה ראו בהרחבה: יציאת האדמו"ר מבעלז מהונגריה.
2. ↑  אחיו של בעל "ערוגות הבושם".
3. ↑  תכלת מרדכי, אתר עיריית ירושלים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301460705171
* ISNI: 0000 0001 1172 2250
* LCCN: nr94031715
* VIAF: 39261671
* WorldCat: lccn-nr94031715

 |
**עודד רוזן** (נולד ב-23 באפריל 1974) הוא תסריטאי ותשבצאי ישראלי.

ביוגרפיה
--------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.

קריירת תסריטאי
--------------

בשנת 2003 כתב רוזן את התסריט לקומדיית הטלוויזיה "הללויה" שזכתה בפרס האקדמיה הישראלית לדרמות טלוויזיה בשנת 2004 ובפרס דרמת הטלוויזיה המצטיינת של פסטיבל חיפה 2003. כעשור לאחר מכן כתב רוזן את התסריט לקומדיה הקולנועית משנת 2014 "שושנה חלוץ מרכזי", בכיכובם של אושרי כהן, גל גדות, אלי פיניש ומריאנו אידלמן.

כתיבה ספרותית
-------------

בשנת 2004 יצא לאור קובץ הסיפורים "ההולנדי של עכו - סיפורים קצרים על כדורגל" (הוצאת גלורי ; עורך אבי מלר). רוזן הוא מחבר הסיפור "ההולנדי של עכו", שעל שמו נקרא הקובץ כולו.
בשנת 2006 התפרסם סיפור קצר נוסף שלו ("תסריטאי המחר,) בקובץ הסיפורים "כשמדלן סטו בוכה - סיפורים קצרים על קולנוע", אף הוא בהוצאת גלורי.

### תשבצים

לצד עיסוקו כתסריטאי עוסק רוזן גם בכתיבת תשבצי היגיון, תשבצים, תשחצים וחידות בעיתונות הישראלית. רוזן הוא מחבר תשבץ ההיגיון של מוסף "סופהשבוע" (ובגלגולו החדש "מעריב סופהשבוע") מיומו הראשון של העיתון, ואף מפרסם בו תשבץ ותשחץ שבועי. תשחציו מתפרסמים גם ברשת המקומונים "גל-גפן" ובמקומון "ערב ערב באילת", ותשחץ ספורט שלו מתפרסם מאז 2007 במוסף הספורט של "ידיעות אחרונות". בעבר חיבר רוזן תשבצי ספורט גם לעיתון "מקור ראשון".

תחביבים
-------

עודד הוא אצן חובב למרחקים בינוניים (5-10 ק"מ) ואף זכה במספר מדליות בתחרויות מקומיות. בעברו התחרה גם בריצות ארוכות יותר במסגרת קבוצת רצי השפלה והדרום.

קישורים חיצוניים
----------------

* עודד רוזן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* עודד רוזן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* עודד רוזן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* שגיאות פרמטריות בתבנית:יוטיוב   
'סוג: טריילר' אינו ערך חוקי  שושנה חלוץ מרכזי, טריילר באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  עכבר העיר, עכבר העיר אונליין, צפו: גל גדות מככבת בקומדיית כדורגל, באתר הארץ, 23 ביוני 2014
2. ↑  מרוץ בבלי ה-4 2019 - תוצאות | מבט למרוץ, באתר www.raceview.co.il (באנגלית)(הקישור אינו פעיל)
3. ↑  4Sport Live - מרוץ משמר הנגב ה-6 - עודד רוזן, באתר 4Sport Live (באנגלית) (ארכיון)
הפיגוע בבניין AMIA‏, 1994
**Asociación Mutual Israelita Argentina (AMIA), "האגודה לערבות יהודית הדדית בארגנטינה"** הוא הארגון המרכזי של הקהילה היהודית בארגנטינה. מרכזו ממוקם בבירת ארגנטינה, בואנוס איירס. מטרותיה העיקריות של האגודה, הן לקדם את הרווחה והפיתוח של הקהילה היהודית בארגנטינה, ולשמור על המסורת והערכים של הקהילה. בבניין האגודה בוצע בשנת 1994 הפיגוע בבניין הקהילה היהודית בארגנטינה בידי ארגון הטרור חזבאללה.

הארגון מספק חוויות איכותיות באמצעות מספר רב של פעילויות פורמליות ובלתי פורמליות, הן פעילויות פנאי והן פעילויות תרבותיות וחינוכיות, למשתתפים מכל הגילאים. הארגון מעודד מעורבות ברמה גבוהה בחיים היהודיים ובקהילה היהודית.

היסטוריה
--------

הארגון הוקם ב-11 בפברואר 1894, בשם "חברה קדישא" (Sociedad de entierro del rito mosaico en Buenos Aires Jevrá Kedusha) JKA. הפעילויות הראשונות שלו נועדו ליצור את התנאים הדרושים למימוש המסורת היהודית. אחת מפעולותיו הראשונות הייתה ייסוד בית קברות קהילתי, פעולה שנועדה למסד את הנוכחות היהודית כמיעוט מכונן בחברה הארגנטינאית.

עם ההגירה המתמשכת של יהודים לארגנטינה, תוך זמן קצר גדלו פעילויות הארגון. החל משנות ה-20 של המאה העשרים, עם השתלבות האוכלוסייה היהודית בחברה הכללית, הפך AMIA למרחב הביטוי והייצוגיות של כל היהודים בארגנטינה.

ב-18 באפריל 1941 הוחלף שמו של הארגון מ Jevrá Kedushá - JKA לשמו הנוכחי AMIA.

ב-26 באוגוסט 1945 חנכה הקהילה את ביתה ההיסטורי, ברחוב לואי פסטר ברובע "אונסה" בבואנוס איירס.

AMIA משמש כארגון הגג ומרכז חיי הקהילה היהודית בארגנטינה, והוא מקום היווצרותם של יוזמות חשובות שעיצבו את הקהילה היהודית, כגון וועד החינוך היהודי, וועד הקהילות היהודיות בארגנטינה, "קרן צדקה", הרבנות הראשית של הקהילה האשכנזית בארגנטינה ועוד.

בשנת 1994, התקיימו סדרת חגיגות, לרגל ציון מאה שנה לייסוד הארגון, שנקטעו על ידי הפיגוע הרצחני ב-18 ביולי, בו נרצחו 85 אנשים.

בניין AMIA, שנהרס כליל בפיגוע, נבנה מחדש באותו אתר, ברחוב פסטר 633. בבניין, שנחנך מחדש בשנת 1999, שוכנים מוסדות קהילתיים שונים, בהם נציגות הסוכנות היהודית, ההסתדרות הציונית העולמית,ארגון דאיה - ארגון למלחמה באנטישמיות - וארגון DAC, האחראי על ביטחון הקהילה היהודית.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של AMIA
* AMIA, ברשת החברתית פייסבוק

* AMIA, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* AMIA, ברשת החברתית אינסטגרם

* AMIA, סרטונים בערוץ היוטיוב
* בואנוס איירס (ארגנטינה), קהילה, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257938705171
* ISNI: 0000 0000 8985 1952
* LCCN: n50002046
* SUDOC: 029767849
* VIAF: 131076425
* WorldCat: lccn-n50002046

 |
**פנטזיה** היא יצירה מוזיקלית ששורשיה נעוצים באמנות האלתור. מסיבה זו, רק לעיתים נדירות עוקבת הפנטזיה אחרי כללי הכתיבה המקובלים של איזו שהיא צורה מוזיקלית מחמירה (כפי שאפשר לראות באימפרומפטי).

בתקופת הבארוק ובתקופה הקלאסית, פנטזיה טיפוסית הייתה יצירה לכלי מקלדת, עם קטעי סירוגין של תרוצות מהירות ומרקם פוגלי. דוגמאות לפנטזיות מתקופת הבארוק הן הפנטזיה ופוגה כרומאטית, רי"ב 903, לצ'מבלו; פנטזיה ופוגה בסול מינור, רי"ב 542 לעוגב; ופנטזיה ופוגה בדו מינור, רי"ב 537 לעוגב, כולן יצירותיו של יוהאן סבסטיאן באך. דוגמה מן התקופה הקלאסית היא הפנטזיה ברה מינור, ק. 397 לפסנתר של מוצרט. דוגמה מהתקופה הרומנטית היא הפנטזיה לפסנתר בארבע ידיים, ד. 940 של שוברט ומאוחר יותר "פנטזיה קונטרפונטיסטיקה" של בוזוני או הפנטזיה על אוסטינאטו של ג'ון קוריליאנו. 

בתקופות הרנסאנס והבארוק המוקדם (ובייחוד בתקופת טיודור הבריטית) התייחד המונח פנטזיה ליצירות שנכתבו על פי רוב - אם כי לא תמיד - לוויולים, בכתיבה שהתחלפה, במקרה זה, לסירוגין בין קטעי פוגה מהירים לקטעים איטיים יותר ומדי פעם הרמוניות מתנגשות. על פי מילון אוקספורד המרוכז למוזיקה, הפנטזיה האינסטרומנטלית הייתה קרובה היסטורית וצורנית למוטט. הפנטזיות של הנרי פרסל הן המייצגות הבארוקיות האחרונות לזן הזה, אף כי וולטר וילסון קובט ניסה, בעשורים הראשונים של המאה ה-20, לשחזר משהו מסגנון זה באמצעות תחרות, שלה חבות יצירות כמו שלישיית הפנטזיה של ג'ון איירלנד ופרנק ברידג', רביעיית הפנטזיה של בנג'מין בריטן (לאבוב וכלי מיתר) ויצירות נוספות את קיומן. 

בתקופה הרומנטית השפיעו שתי מגמות מנוגדות במידה רבה על הפנטזיה: האחת הייתה דעיכת האלתור הצורני כמבחן לטכניקת הלחנה; השנייה הייתה תנועתם של מלחינים לעבר צורות חופשיות יותר. הפנטזיה בפה מינור אופוס 49 של שופן משלבת מרקמי מקלדת שונים של ה"סטיל בריליאנט" עם המופת הקלאסי של הסונאטה, והתוצאה היא יצירה שצורתה חורגת מן המוסכמות אך מתוחכמת. "קטעי פנטזיה" הרבים של שומאן הן יצירות אופי קטנות יותר, הנושאות במקרים רבים שמות תיאוריים.

לקריאה נוספת
------------

* *English Chamber Music* by Ernst Hermann Meyer. Reference on the early English fantasy (fantazy, fantasie, fantasia.) Lawrence & Wishart, London, 1946. (Was republished by Da Capo Press, 1971, with ISBN 0-306-70037-9.)
* *Fantasies* by Mozart and Schubert performed by Daniel Blanch. Ars Harmonica AH 140

* "מוזיקה קאמרית אנגלית" מאת ארנסט הרמן מאייר. מראי-מקום לפנטזיה האנגלית המוקדמת, הוצאת לורנס ווישהרט, לונדון, 1946. (פורסם מחדש בהוצאת דה קאפו, 1971.
* "פנטזיות" מאת מוצרט ושוברט בביצוע דניאל בלאנש.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **פנטזיה** |

* פנטזיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
התפלגויות ואיחודים במפלגות השמאל הרדיקלי
**מחנה של"י** (ראשי תיבות של "**ש**לום **ל**ישראל, שוויון ל**י**שראל") הייתה מפלגת שמאל ישראלית.

היסטוריה
--------

המפלגה הוקמה לקראת הבחירות לכנסת התשיעית (1977) כאיחוד של תנועות שמאל שונות - "מוקד" של מאיר פעיל, "מר"י" של אורי אבנרי, "הסוציאליסטים העצמאיים" (אריה לובה אליאב) וכמה חברים בולטים מ"הפנתרים השחורים" (סעדיה מרציאנו).

בבחירות זכתה המפלגה לשני מנדטים והנהיגה רוטציה בין חבריה. סעדיה מרציאנו, שהחליף את מאיר פעיל כחבר הכנסת במאי 1980, פרש משל"י בנובמבר 1980 והקים את סיעת שוויון בישראל - פנתרים, שמאוחר יותר שינתה את שמה ל"מפלגת האיחוד לקידום ולחינוך החברה בישראל", משהצטרף אליה מרדכי אלגרבלי, שפרש מד"ש.

המפלגה לא הצליחה לעבור את אחוז החסימה בבחירות לכנסת העשירית ב-1981. בשנת 1983 התפלגה המפלגה עקב ויכוח פנימי על פגישה של חברי הנהלת המפלגה אבנרי, מתי פלד ויעקב ארנון עם ראשי אש"ף ובהם יאסר ערפאת ובמקביל בקורת של פלד על רן כהן על שירותו הצבאי בלבנון שאותו כינה 'פושע מלחמה'. הפלג בראשות כהן, שהפך ליו"ר המפלגה, נותר עם השם של"י ואילו הפלג של אבנרי, ארנון ופלד פרש מהמפלגה והקים את מפלגת 'אלטרנטיבה'. בשנת 1984 לקראת הבחירות לכנסת האחת-עשרה הצטרפה של"י למפלגת רצ ואילו מפלגת אלטרנטיבה הצטרפה להרשימה המתקדמת לשלום. לובה אליאב עם כמה מאנשי המפלגה התמודדו ברשימת 'לובה אליאב לכנסת' באותן בחירות אך רשימתם לא עברה את אחוז החסימה. אליאב חזר למפלגת העבודה ב-1987 וכיהן מטעמה כחבר הכנסת השתים עשרה בשנים 1988–1992. כהן כיהן כחבר כנסת מטעם 'רצ' ואחר כך מרצ בשנים 1984–2009. פלד כיהן כחבר כנסת מטעם הרשימה המתקדמת לשלום בשנים 1984–1988.

נציגי המפלגה בכנסת ה-9
----------------------

2 מנדטים: אריה אליאב, מאיר פעיל, אורי אבנרי, סעדיה מרציאנו, וליד חאג'-יחיא

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מחנה של"י
* סיעת מחנה של"י בכנסת התשיעית, באתר הכנסת

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ב-31 בינואר 1979 פרש מהכנסת אריה לובה אליאב. החליף אותו אורי אבנרי.
2. 1 2  ב-19 במאי 1980 פרש מהכנסת מאיר פעיל. החליף אותו סעדיה מרציאנו.
3. 1 2  ב-13 בפברואר 1981 פרש מהכנסת אורי אבנרי. החליף אותו ווליד חאג` - יחיא.
4. ↑  פרש מהסיעה ב-11 בנובמבר 1980 והקים סיעת יחיד. ב-13 בדצמבר 1980 ניתן לה השם שוויון בישראל - פנתרים.

| סיעות הכנסת התשיעית |
| --- |
| קואליציה | הליכוד (חרות • המפלגה הליברלית • לע"ם) • ד"ש • מפד"ל • שלומציון • אגודת ישראל • התנועה הדמוקרטית • ח"כ יחיד: משה דיין |
| אופוזיציה | המערך (העבודה • מפ"ם) • חד"ש (הפנתרים השחורים • רק"ח) • פיתוח ושלום • מחנה של"י • רצ • ל"ע • פועלי אגודת ישראל • הרשימה הערבית המאוחדת |
**חוק הספריות הציבוריות, התשל"ה-1975** הוא חוק שנועד להסדיר את פעילותן של ספריות ציבוריות בישראל, במטרה לקדם את החינוך והתרבות בישראל ולהבטיח לציבור שירותי ספרייה ציבורית בזמינות ובאיכות סבירים, לצד קביעת מקורות המימון להבטחת המשך פעילותן.

החוק מאפשר לשר החינוך והתרבות לחייב רשות מקומית להקים ספרייה ציבורית, במטרה לעודד קריאה ולאפשר שירותי השאלת ספרים לכלל הציבור בחינם. החוק מתיר לגבות כספים מהציבור בגין איחור בהחזרת ספרים, השחתת או אובדן ספרים, או בגין שירותי ספרייה מיוחדים כפי שקבע השר.

החוק תוקן ועודכן בשנים 2002 ו-2007.

המועצה לספריות ציבוריות
-----------------------

חוק הספריות הציבוריות מטיל על שר החינוך והתרבות להקים מועצה לספריות ציבוריות בה יהיו חברים אנשי חינוך, ספרנים בכירים, נציגי משרד החינוך, משרד התרבות, משרד הפנים, רשויות מקומיות, ספרנים ומוסדות ציבור הנוגעים בדבר. תפקיד המועצה הוא לייעץ לשר בקביעת המדיניות של המשרד ובקביעת סטנדרטים להפעלתן התקינה של הספריות על פי החוק. המחלקה לספריות היא המוציאה לפועל את המלצות המועצה.

יישום בפועל
-----------

כדי לקיים את חוק הספריות הציבוריות, הרשמה לספרייה עירונית מותנית ברוב המוחלט של הפעמים בהשארת המחאת פיקדון (צ'ק) בסכום מסוים כדי לאפשר גבייה של הכסף במקרים שבהם המשתמש עובר על חוקי הספרייה: מאחר בהחזרת הספר באופן שפוגע בקוראים אחרים, משחית את הספר או מאבד אותו - כך שנדרשת קנייה מחודשת של אותו כרך.

כל עוד הקורא משאיל את הספרים ומחזיר אותם בזמן ללא פגיעה, הצ'ק לא מופקד וכך הוא נהנה משירותי הספרייה באופן חינמי.

בספריות רבות מקובל להעלות את סכום ההמחאה ככל שההשאלה כוללת יותר ספרים. לדוגמה, השאלה של ספר אחד כל פעם תירשם עם צ'ק בגובה 50 שקלים, אך השאלה של שלושה ספרים בכל פעם תירשם עם צ'ק על סך 150 שקלים.

ראו גם
------

* ויקטור בן-נעים

קישורים חיצוניים
----------------

* חוק הספריות הציבוריות, בספר החוקים הפתוח
* היסטוריית החקיקה של חוק הספריות הציבוריות, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת
* נוסח מתוקן של חוק הספריות הציבוריות, תשל"ה-1975, באתר נבו
* חוק הספריות הציבוריות תשל"ה-1975, עמ' 10-11, באתר נבו
* מרב יודילוביץ', הספרניות נושמות לרווחה, באתר ynet, 6 ביוני 2007
* מרב יודילוביץ', הכנסת אישרה תיקון לחוק הספריות הציבוריות, באתר ynet, 17 ביולי 2007
* המועצה לספריות ציבוריות, באתר משרד התרבות והספורט

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר החוקים 779, א' באלול תשל"ה, 8.8.1975
**ננסי גודמן ברינקר** (באנגלית: **Nancy Goodman Brinker**; נולדה ב-6 בדצמבר 1946) היא דיפלומטית יהודיה-אמריקאית, שכיהנה כשגרירת ארצות הברית בהונגריה וראש הטקס במחלקת המדינה של ארצות הברית. ברינקר מכהנת כשגרירה של רצון טוב מטעם ארגון הבריאות העולמי לנושא המאבק במחלת הסרטן והיא המייסדת של ארגון קומן "Komen" (אנ'), הארגון הגדול ביותר בעולם למלחמה בסרטן. על פועלה עוטרה במדליית החירות הנשיאותית ונבחרה להיכל התהילה הלאומי לנשים.

קורות חייה
----------

ברינקר, בתם של אלי ומרווין גודמן, נולדה בפאוריה שבאילינוי. ב-1980 נפטרה אחותה הגדולה סוזאן לאחר מאבק של שלוש שנים במחלת סרטן השד. ב-1981 נישאה לאיש העסקים נורמן ברינקר. בתמיכתו הקימה ב-1982 את הארגון שלימים יקרא "Susan G. Komen for the Cure" על שם אחותה, לסיוע לחקר סרטן השד, העלאת המודעות למחלה, תמיכה בחולים, ניצולים ובני משפחותיהם. היא עצמה חלתה במחלה ב-1983 ונאלצה לעבור כריתת שד כפולה.

ברינקר מונתה על ידי הנשיא ג'ורג' ווקר בוש לשגרירת ארצות הברית בהונגריה וכיהנה בתפקיד מספטמבר 2001 עד יוני 2003. בספטמבר 2007 מונתה לראש הטקס במחלקת המדינה של ארצות הברית ושימשה בתפקיד עד ינואר 2009 כאשר קפריסיה מרשל החליפה אותה.

ב-2008 נבחרה לרשימת טיים 100 כאחת מהאישים המשפיעים בעולם על פי מגזין טיים. ב-2009 העניק לה הנשיא ברק אובמה את מדליית החירות הנשיאותית וב-2015 נבחרה להיכל התהילה הלאומי לנשים.

ברינקר נישאה והתגרשה פעמיים. היא אם לבן מנישואיה הראשונים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ננסי ברינקר** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט של ננסי ברינקר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007458665805171
* ISNI: 0000 0000 8456 2596
* LCCN: n90655981
* NLK: KAC201101046
* VIAF: 93424806
* WorldCat: lccn-n90655981

 |
**דוג דה בורדו** (בצרפתית: **Dogue de Bordeaux**), הידוע גם כ**מסטיף צרפתי**, הוא כלב בית ושייך למשפחת הכלביים.

היסטוריה של הגזע
----------------

מוצאו של גזע זה איננו ודאי. יש הטוענים שמוצאו בכלבים עתיקים בשם מולוסרים, כלבי הגנה, שמירה וסחיבת משאות, שהופצו על ידי היוונים ברחבי אירופה. הצרפתים טוענים שמקורו בצרפת, ומסתמכים על ממצאים ארכאולוגיים של שלדי כלבים גדולים ומסיביים מהתקופה הפרהיסטורית. בשל יכולת השמירה שלו, היה הדוג דה בורדו פופולרי מאוד בבתי אצילים בצרפת. הוא אומן להגן על רכוש, לשמור על עדרי בקר, לצוד חזירי בר, לסחוב את עגלות הקצבים, לעייף שוורים לפני שחיטה וככלב שמירה בנמלים כנגד פשיטות של שודדי ים. מימי הקיסרות הרומית ועד תחילת המאה ה-20 שימש לקרבות כנגד כלבים וחיות אחרות, כמו דובים, שוורים ואף כנגד בני אדם. במאה ה-16 השתמשו בכלבים אלו כאמצעי להענשת אסירים. ב-1863 התקיימה תערוכת הכלבים הראשונה בצרפת, שקבעה תקני גזע טיפוסיים ואחידים של כל הגזעים החיים בצרפת, על שם עיר הבירה של המחוז שבו הוכלא - בורדו. הכלבים יצאו מגבולות צרפת רק בשנות ה-60 של המאה ה-19. בעבר, כאשר השתמשו בגזע זה למטרות עבודה, הוא חונך לתוקפנות ונודע ככלב מפלצתי בעל לסתות אימתניות, אולם לאחר תערוכת הכלבים ב-1863 החלו אצילי צרפת לרכוש את הדוג דה בורדו ככלב לוויה נאמן בעל מזג נינוח.

כיום אנשים רבים רוכשים כלב זה כחיית מחמד.

מבנה כללי
---------

הפרווה קצרה וצבעה הוא חום-אדמדם. לעיתים מופיעה מסיכה שחורה-אדומה באזור הפנים. תקן הגזע מתיר גם כתם לבן בחזה או בקצות הרגליים. פני הכלב פחוסים וזרבובית האף יכולה להגיע עד לאורך של כפעמיים אורך הראש (מהעיניים ועד לסוף הגולגולת). כלבים שפניהם פחוסים במיוחד נוטים לסבול מבעיות נשימה ויכולתם הגופנית מוגבלת.

בגלל משקלם הרב של כלבים אלו, נדרשים להם שרירי אגן וגב חזקים במיוחד שייתמכו בעצמותיהם המסיביות, אחרת הם עלולים לרכוש בעיות יציבה שונות, שהמסוכנת מכולם היא היפ דיספלסיה. היפ דיספלסיה היא בעיה באגן, המדורגת ברמות שונות E - A. דרגה A משמעה אגן תקין. דרגה וE היא המצב החמור ביותר, שבו בדרך כלל נאלצים להמית את הכלב כדי לשים קץ לסבלו. באילן היוחסין של כלבים גזעיים מצוין מצב האגן של כל כלב שלושה דורות אחורה.

* גובה: זכר - 60-68 ס"מ, נקבה - 58–66 ס"מ.
* משקל: זכר - כ-55 עד 70 ק"ג, נקבה - כ-40 עד 50 ק"ג.
* תוחלת החיים: 5–6 שנים בממוצע.
* ייעוד: הכלב הוא כלב עבודה ומשפחה. הוא מתאים גם לחיים בבית למרות גודלו, ויגן על בעליו בחירוף נפש.

אופי
----

הכלב רגוע ועדין, בעל אופי יציב ונוח וביטחון עצמי רב. הוא אינו תוקפן, אך מצטיין ככלב שמירה בזכות הטריטוריאליות והערניות שלו. מסתדר מצוין עם ילדים, ואין לו בעיה לקבל מהם מרות. כלבים אלו אינם קלים לאילוף: הם דומיננטיים ועקשנים מאוד, בגלל כוחם הרב המקנה להם ביטחון ורוגע במגע עם אנשים וכלבים זרים.

כלבי הדוג דה בורדו ידועים ככלבים עצלנים מעט אך נדרשת להם רמת פעילות מסוימת, כדי לחזק את שרירי האגן שלהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוג דה בורדו** בוויקישיתוף
**נאור כרמי** (נולד בט' באדר א' ה'תש"ל, 12 בפברואר 1970) הוא נגן כלי פריטה וכלי מיתר בדגש על קונטרבס, מעבד ומפיק מוזיקלי ישראלי, חוזר בתשובה חסיד חב"ד. יוזם ומייסד להקת התזמורת העממית, הלב והמעיין ופרויקט צמאה. השתתף בהרכבי תזמורת צה"ל, התזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה, בוסתן אברהם, הברירה הטבעית, שחרית ועוד כבסיסט, נגן קונטרבס ומפיק, ובצוות כפר הנוער ביכורים גם כמחנך מוזיקלי.

ביוגרפיה
--------

נולד בעכו. בגיל 12 שלט בנגינה בכלי נשיפה וכלי קשת שונים. שירת בצה"ל כחבר הלהקה הצבאית, ובסיום שירותו עבר להתגורר בתל אביב. בוגר האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים והתזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה.

השתתף בהרכב מוזיקלי של מאיר אריאל, אותו מחשיב כרמי כמורו המוזיקלי. באותה תקופה חלה תפנית כשכמה מחברי ההרכב חזרו בתשובה בהשפעתו של אריאל, וכרמי בתוכם. הוא למד במכון מאיר, התחתן ועבר להתגורר בטירת שלום. בהמשך התעניין כרמי בתורת החסידות, ובהשפעתם של דניאל זמיר וניגוני חב"ד הפך לחסיד חב"ד.

כמו כן השתתף בבוסתן אברהם והברירה הטבעית, וחינך בכפר הנוער ביכורים.

ייסד את הלב והמעיין במסגרת הופעות בבית אבי חי ואף זכה עם חברי ההרכב בתואר "הלהקה היהודית הטובה בעולם" בפסטיבל למוזיקה יהודית באמסטרדם, כיום כרמי הוא מפיק ומעבד הלהקה. כמו כן ייסד, מפיק ומנגן בהרכב "התזמורת העממית" שהוציאה מספר אלבומים.

בה'תש"ע נבחר לתואר "איש השנה של המוזיקה" באתר כיפה.

כרמי מפיק ומעבד את פרויקט "צמאה" - פרויקט מוזיקלי של ניגוני חב"ד המבוצעים על ידי אמנים ישראלים בעיבודים עכשוויים. במסגרת האלבום יצאו עד 2020 חמישה אלבומים.

כן עיבד והפיק חלק מהאלבום לשונות של אש של אביתר בנאי. מלמד ומשמש כדיקן הסטודנטים בבית הספר למוזיקה "מזמור".

בשנת 2018, הוענק לו פרס שר החינוך לתרבות יהודית בתחום מוזיקה, מאת שר החינוך נפתלי בנט.

ב-2020 הוציא סינגל לפיוט רפא צירי, בו משתתפים אריאל זילבר, חנן בן ארי, ליאור אלמליח, עקיבא, ברי סחרוף ועמיר בניון.

חיים אישיים
-----------

כרמי מתגורר בקריית מלאכי, נשוי לתמר ולהם שבעה ילדים.

לקריאה נוספת
------------

* יצחק הורוויץ, ״שירת חייו״, עיתון כי קרוב, מספר 28 עמ' 10–13

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נאור כרמי** בוויקישיתוף
* נאור כרמי, ברשת החברתית פייסבוק
* נאור כרמי, סרטונים בערוץ היוטיוב
* נאור כרמי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* נאור כרמי, דף שער בספרייה הלאומית
* המוזיקאי שמדליק נשמות, באתר דוסים
* עפרה לקס, עניין אישי עם נאור כרמי, באתר ערוץ 7, 9 בנובמבר 2017
* ישי הולנדר, ‏ניגון של הלב, בעיתון מקור ראשון, 18 באוקטובר 2018
* קולדפליי ורדיוהד? המוזיקה שלנו טובה לא פחות • כתבה על נאור כרמי ופרויקט צמאה • כאן, 2019
* נתנאל לייפר, ‏ריאיון עם נאור כרמי, באתר כיכר השבת, 29 ביוני 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  נאור כרמי וליאור אלמליח זכו בפרס שר החינוך

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304606305171
* ISNI: 0000 0004 0284 1620
* MusicBrainz: 32d1166f-114e-4cd5-9893-6c4adbad103a
* VIAF: 299066538
* WorldCat: viaf-299066538

 |
**פלורטה מק'קצ'ן** (באנגלית: **Floretta Doty McCutcheon**‏; 22 ביולי 1888, איווה, ארצות הברית - 2 בפברואר 1967, קליפורניה, ארצות הברית) הייתה מאמנת ושחקנית כדורת אמריקאית. נחשבת לאחת משחקניות הכדורת הטובות ביותר בכל הזמנים.

ביוגרפיה
--------

מק'קצ'ן נולדה בשם פלורטה דוטי באוטומווה (אנ'), איווה. בגיל 13, עברה עם הוריה לדנוור קולורדו. לאחר שסיימה את לימודי התיכון, נישאה לחובב כדורת, רוברט ג'ון מק'קצ'ין, ולשנים נולדה בת, ברברה. בעלה וחבריה עודדו אותה לשחק כדורת, אולם בתחילת המאה העשרים, משחק הכדורת נחשב למשחק גברי וסבל ממוניטין רע, ומק'קצ'ן העדיפה לשחק כדורעף בקבוצת הנשים של ימק"א. בשנת 1923, בעלה הקים ליגת כדורת וצרף אותה לקבוצה ללא ידיעתה. פעולה זו, גרמה למק'קצ'ן להתרצות, ובגיל 35 החלה לראשונה בחייה לשחק כדורת.

בתחילת דרכה לא קצרה הצלחה, ובסוף עונת המשחקים - פרשה עקב בעיות בריאות. לאחר שלוש שנים, חזרה לשחק כדורת ושגשגה במהרה. בשנת 1927, היממה את עולם הספורט לאחר שהביסה את אלוף העולם בכדורת, ג'ימי סמית', במסגרת משחק ראווה. לאחר שניצחה את סמית' בתוצאה 697–704, סמית' אמר כי זו שחקנית הכדורת הטובה ביותר שהוא ראה מעודו. ניצחונה על סמית' נתפס כהישג בלתי יאמן עד שזיכה אותה בסיקור בספר 'תאמינו או לא' מאת ריפלי (אנ'). באותה השנה, יצאה למסע ברחבי ארצות הברית במסגרתו השתתפה במשחקי ראווה ב-66 ערים. מסעה היה כה מוצלח עד שבשנת 1930 החליטה לפתוח בית ספר לכדורת בניו יורק. בין השנים 1930–1938, הקימה בתי ספר לכדורת וליגות לכדורת והייתה למדריכת הכדורת היחידה בארצות הברית שלימדה נשים באופן ספציפי. בשנת 1939, פרשה מהתחרויות והקדישה את כל זמנה ללימוד כדורת בבית ספרה. בשנת 1944, עברה לשיקגו והמשיכה ללמד בה כדורת ולהתחרות במשך עשר שנים.

בשנת 1954, פרשה לחלוטין מהעיסוק בכדורת ועברה לקליפורניה. במהלך 26 שנות חייה כמאמנת כדורת, מק'קצ'ן לימדה כמעט 300,000 נשים לשחק כדורת.

בשנת 1967, נפטרה בפסדינה קליפורניה.

אותות הוקרה
-----------

* בשנת 1956, נבחרה להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי לנשים בכדורת (אנ').
* בשנת 1973, נבחרה להיכלל בהיכל התהילה לספורט של מדינת קולורדו (אנ').

קישורים חיצוניים
----------------

 1930 Floretta D. McCutcheon Female Bowler, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  MCCUTCHEON, FLORETTA, Edelson, Paula. A to Z of American Women in Sports. Infobase Publishing, 2014.
2. 1 2 3 4 5 6 7  McCutcheon, Floretta (1888–1967), Women in World History: A Biographical Encyclopedia, encyclopedia.com

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פלורטה מק'קצ'ן"**.
**אלכסורניס** (שם מדעי: **Alexornis**) הוא סוג של עוף נכחד מהקבוצה אננטיאורניתס שחי בקרטיקון העליון, לפני 73 מיליון שנה. מאובניו נתגלו בבאחה קליפורניה, מקסיקו. שמו ניתן לו על שם החוקר אלכסנדר וטמור (מילולית "Alex" - אלכסנדר וטמור (אנ'), ‏ "Ornis" - עוף, העוף של אלכסנדר).

האלכסורניס הוא עוף קדום בעל שיניים שהיה בגודל של דרור, ממנו נמצאו עצמות כתף, כנפיים ורגליים, אך ללא גולגולת. רוב עופות הקרטיקון היו עופות ימיים למעט האלכסורניס והגוביפטריקס (Gobipteryx).

תחילה נחשב האלכסורניס לדמוי עוף מודרני, שהיה קשור לכחלאים או לנקראים, אך מבנה עצמות השכם דמה לעופות קרטיקוניים, והוא סווג מחדש.[דרוש מקור]

האלכסורניס חי ביבשה, בסוף הקרטיקון, וככל הנראה היה אוכל חרקים או אוכל כל.

בתרבות
------

האלכסורניס מופיע בסרט מבית ה-BBC, "ללכת בין דינוזאורים", בתור העוף **אלכס**, המקביל הקרטיקוני לעורב מההווה. אלכס הוא דמות המספר בסרט ושם רוכב על גבו של פכירינוזאורוס. עלילת הסרט מתוארת בקנדה של הקרטיקון, אף שהאלכסורניס נמצא בחפירות במקסיקו ולכן ניתן לו מבטא מקסיקני. יוצרי הסדרה יצרו את מראהו על פי מיני עופות דומים מתקופתו.

בנוסף הוא מופיע במשחק ללכת עם דינוזאורים.

ראו גם
------

* קונכואורניס - מעופף דומה מספרד

קישורים חיצוניים
----------------

* אלכסורניס, באתר GBIF (באנגלית)
**דמבו סילה** (בצרפתית: **Dembo Sylla**; נולד ב-10 בנובמבר 2002 בלאוואל שבצרפת) הוא כדורגלן גינאי-צרפתי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת לוריאן מליגת העל הצרפתית ובנבחרת גינאה.

קריירת מועדונים
---------------

סילה גדל במחלקת הנוער של לאוואל. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. בעונת 2022/2023 ערך 30 הופעות ליגה במדי הקבוצה הראשונה של המועדון במסגרת ליגת המשנה הצרפתית.

ב-17 ביולי 2023 חתם סילה על חוזה לחמש שנים בלוריאן מליגת העל הצרפתית.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-27 במרץ 2023 ערך סילה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה, בניצחון 3-2 על נבחרת אתיופיה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דמבו סילה** בוויקישיתוף
* דמבו סילה, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"דמבו סילה"**.
**קייסהונד** הוא גזע של כלב המשתייך למשפחה כלבי שפיץ. בעבר היה כלב עבודה, אך כיום משמש בעיקר כחיית מחמד פופולרית.

היסטוריה של הגזע
----------------

גזע הקֵיסהונד הוא גזע עתיק, אך רק בתקופת המהפכה הצרפתית החל לצבור פופולריות. במאה ה-18 הוא נבחר לסמל את מפלגת הפטריוטים שנתמכה על ידי פשוטי העם ההולנדים. שמו הנוכחי של הגזע נגזר משמו הפרטי של מנהיג אותה מפלגה - קורנליס (קייס) דה חייזלאר שהיה ידוע בכינויו "קייס" ("הונד" בהולנדית פירושו כלב). כאשר הוצא דה חייזלאר להורג, ופוזרה המפלגה, הגזע, שהיה כל כך מזוהה עם אותה מפלגה, הוצא מחוץ לחוק, ואנשים שבכל זאת גידלו אותו הסתכנו בהוצאה להורג. הגזע איבד את פופולריותו וניצב בפני הכחדה, אך פשוטי העם ההולנדים המשיכו לגדלו והוא שרד. במשך הזמן, החלו לשמש כלבים אלה לשמירה על דוברות נהר, ולליווי אנשי הדוברות ובני משפחותיהם (בהולנד הוא מכונה גם "כלב דוברות"). הגזע הוכר באופן רשמי רק במאה ה-20 .נערה אנגליה בשם גיינדלין המילטון שהגיעה לחופשה בהולנד בשנת 1905 התאהבה בכלבים האלה והביאה איתה שני גורים לאנגליה. במשך הזמן ייבאה כלבים נוספים לארצה, ותודות למאמציה, הגזע הוכר ונרשם בשנת 1925 על ידי התאחדות הכלבים האנגלית כ"כלב דוברות" ויותר מאוחר כ"קייסהונד".

מבנה כללי
---------

**גובה** - הגובה נע בין 45–50 ס"מ אך התקן מאפשר סטיה של 5 ס"מ לכל כיוון.

**משקל** - 17-25 ק"ג (צריך שהמשקל יהיה ביחס לגודל הכלב).

**צבעים** - גוני אפור-כסף עם קצוות שחורים.

**תוחלת חיים** - 21-23 שנים.

מאפיינים עיקריים
----------------

מצח - רחב וקצר.

עיניים - קטנות, לרוב כהות.

אוזניים - קטנות, זקופות ומשולשות.

זנב - פרוותי, מסתלסל אל מעל הגב.

רגליים - קצרות, כפות הרגליים קטנות.

פרווה - סמיכה, ארוכה, רכה וחלקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קייסהונד** בוויקישיתוף
**מרתון עזה** הוא מרתון שהתקיים ב-5 במאי 2011 ברצועת עזה ואורגן על ידי ארגון אונר"א במטרה לגייס כספים לתוכנית משחקי הקיץ שמפעיל הארגון עבור ילדים ברצועת עזה. בנוסף לריצת המרתון התקיימו מקצים של חצי מרתון וריצת 10 קילומטר. ילדים רבים[דרוש מקור] רצו במקצים של בין קילומטר אחד לארבעה קילומטר לאורך מסלול המרתון.

על התחרות
---------

האירוע התקיים והשתתפו בו למעלה מ-1,500 רצים, כאשר 50 מתוכם רצו את המרתון המלא, ותשעה סיימו אותו. מבין הרצים היו למעלה מ-1,000 תלמידים שהשתתפו במקצים קצרים. בנוסף, קבוצה של 100 נשים השתתפה במקצה 10 הקילומטרים.

מסלול המרתון השתרע על פני כל רצועת עזה, מבית חאנון, בסמוך לגבול עם ישראל, ועד לצפון-מזרחית לרפיח, סמוך לגבול הדרומי עם מצרים. מבית חנון הוא יצא מערבה לכיוון חוף הים התיכון ולאחר מכן המשיך בכביש המקביל לחוף עד לפנייה אל רפיח. התוואי עבר במחנות פליטים, בנמל דייגים, בשרידי המתחם הנשיאותי של יאסר ערפאת ובסמוך למבנים שנפגעו בתקיפות אוויריות של צה"ל.

מרבית הריצה נערכה באזור מישורי ובתנאים חמים. הכבישים לא נסגרו בשל הריצה, והמשתתפים נאלצו להתמודד עם התנועה הרגילה בכביש.

המארגנים עבדו יחד עם רשויות הביטחון של חמאס, כדי להבטיח את ביטחונם של הרצים וגם כדי לקחת בחשבון רגישויות מקומיות לגבי ספורטאים גברים ונשים הרצים זה לצד זה.

ניסיון המשך
-----------

בשנת 2013 תוכנן להיערך מרתון נוסף ב-10 באפריל. אולם האירוע בוטל על ידי המארגנים בעקבות החלטת חמאס, השולט ברצועת עזה, שלא לאפשר לנשים להשתתף. הנימוק לכך היה שהשתתפותן של נשים באירוע נוגדת את עקרונות האסלאם, זאת על אף שבמרתון הקודם לקחו חלק נשים ותלמידות בית ספר. לאירוע נרשמו 150 ילדים ו-800 מבוגרים, בהם 260 פלסטיניות ו-119 אזרחיות זרות.

ראו גם
------

* מרתון פלסטין, תחרות מרתון שנתית המתקיימת בבית לחם.

קישורים חיצוניים
----------------

* האתר הרשמי של אונר"א למרתון (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקצה הארץ ועד קצה הארץ: ברצועת עזה התקיים מרוץ המרתון הראשון, באתר הארץ, 5 במאי 2011
2. ↑  Gaza stages its first marathon עיתון הגרדיאן (באנגלית)
3. ↑  ניאל אל-מוגרבי, רויטרס, מרתון עזה בוטל בשל איסור על השתתפות נשים, באתר הארץ, 5 במרץ 2013  
סוכנויות הידיעות, ‏מרתון עזה בוטל - בגלל הנשים, באתר ‏מאקו‏, 5 במרץ 2013
**פדט דרום אפריקני** (שם מדעי: *Pedetes capensis*) הוא מין של מכרסם אפריקני דמוי ארנבת החי בסוונות לאורך דרום אפריקה.

מאפיינים
--------

הפדט הוא יצור קטן השייך למשפחת הפדטיים שבסדרת המכרסמים. אלו הם יצורים בעלי רגליים ארוכות, אזניים גדולות וזנב עבה ודמוי קנגורו, העוזר להם לקפץ ברחבי הסוואנות. הם מגיעים לאורך 35-45 ס"מ ולמשקל של עד 3 ק"ג. רגליו הענקיות עוזרות לו לדלג מעל 2 מטר בדילוג אחד. הם בעלי עיניים ואוזניים גדולות וכפות האצבעות נראות כמו טפרים מעט. צבע הפרווה חום.

חיים בגפם ברחבי ערבות דרום אפריקה, יוצאים בלילות ומחפשים צמחים קטנים וחרקים למאכל. הם חיים במחילות אותם הם חופרים בעזרת כפותיהם. במאורות אלה יכולים להימצא גם חתולים שחורי רגל או סוריקטות.

נטרפים על ידי אריות, נמרים, תנים, ברדלסים, צבועים, נמיות גדולות, נחשים ועופות דורסים וגם על ידי חתולים וכלבים. הם גם ניצודים על ידי הילידים או על ידי ציידים לבנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פדט דרום אפריקני** בוויקישיתוף
* פדט דרום אפריקני, באתר ITIS (באנגלית)
* פדט דרום אפריקני, באתר NCBI (באנגלית)
* פדט דרום אפריקני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* פדט דרום אפריקני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* פדט דרום אפריקני, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פדט דרום אפריקני באתר הרשימה האדומה של IUCN
אנטומיה של שכבות העור, מתחת לעילית העור, יש את העור (הדרמיס)
**דרמיס** (בלועזית: **dermis**; לעיתים נקרא בעברית: **העור** או **שכבת העור**) היא שכבת העור האמצעית והעבה ביותר. היא נמצאת מתחת לאפידרמיס ומעל לשכבות התת-עוריות (אנ'), ומטרתה היא להגן על העור מפני אלמנטים זרים. הדרמיס היא שכבת התאים החיצונית. הדרמיס הוא קשה וגמיש ועשוי רקמת חיבור מוצקה שבה יש סיבים גמישים, ובהם שפע של עצבים וכלי דם, המעבירים גירויי חום, קור, כאב, מגע ולחץ. הצרורות של סיבי קולגן שברקמת החיבור של הדרמיס ערוכים בתלמים אופייניים הנראים על פני העור, במיוחד בכפות הידיים וטביעת האצבע שבקצות האצבעות המיוחדת לכל אדם והנשמרת ללא שינוי למשך כל חייו. הדרמיס מורכב משתי שכבות, השכבה העליונה של הדרמיס היא השכבה הפטמתית והשכבה התחתונה היא השכבה הרשתית.

* **השכבה הפטמתית**: שכבה זו חודרת לתוך האפידרמיס, ומכך נוצרים רכסים שניתן לראותם על העור. הפטמות עשירות בנימי דם ומזינות את האפידרמיס.
* **השכבה הרשתית**: שכבה זו בנויה מרקמת חיבור דחוסה ובה תאים שונים, בהם פיברוציטים ותאי פיטום. בשכבה זו מצויים שורשי השיער, בלוטות החלב, שרירי העור ורשת כלי דם מסועפת.

קישורים חיצוניים
----------------

* דרמיס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Roles the Dermis Plays for Your Body, Verywell Health (באנגלית)
2. ↑  העור מבנה ותפקיד, באתר פרופ’ חייק יוסי - מומחה לכירורגיה פלסטית ואסתטית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TA98: A16.0.00.010
* TH: H3.12.00.1.03001

 |
**היינריך העשירי, רוזן רויס-אברסדורף** (בגרמנית: **Heinrich X. Reuß zu Ebersdorf**;‏ 29 בנובמבר 1662 - 10 ביוני 1711) היה הרוזן המייסד של רויס-אברסדורף, ושלט ברוזנות בין השנים 1688–1711.

ביוגרפיה
--------

היינריך היה הבן הצעיר של היינריך העשירי, רוזן רויס-לובנשטיין, בנו של היינריך השני, רוזן רויס-גרה, ולמריה זיבילה מרויס-אוברגרייץ, בתם של היינריך הרביעי, רוזן רויס-אוברגרייץ ואליזבת יוליאנה מדאון-נויפווילר. בשנת 1671 מת אביו, והיינריך ואחיו היינריך השלישי והיינריך השביעי שלטו ברוזנות במשותף. בשנת 1678 חילקו האחים ביניהם את הנחלה: היינריך השלישי קיבל את רוזנות רויס-לובנשטיין, היינריך השביעי קיבל את רוזנות רויס-הירשברג והיינריך העשירי קיבל את רוזנות רויס-אברסדורף, אשר היה דבר יוצא דופן, מאחר שהיה זה כפר קטן. לפני שהוא התחתן, הוא הקים בית אחוזה, אשר כלל טירה צנועה שנבנתה בין השנים 1692–1694, והוסיף עליה גן בסגנון הבארוק.

כאשר הטירה שלו הייתה מוכנה, התחתן היינריך ב-29 בנובמבר 1694 עם ארדמוטה בניגנה מזולמס-לאובאך, בתם של יוהאן פרידריך, רוזן זולמס-בארוט ובניגנה מפומניץ. שני בני הזוג נחשבו מאוד אדוקים. הם היו חברים קרובים של הפדגוג אוגוסט הרמן פרנקה פון האלי, ומאוחר יותר של הרוזן ניקולאוס לודוויג פון צינצנדורף, אשר התחתן עם בתם ארדמוטה דורותיאה. אברסדורף הפכה תחת שלטונו למרכז של הפייטיזם בתורינגיה.

ב-10 ביוני 1711 מת היינריך, ובנו היינריך העשרים ותשעה, רוזן רויס-אברסדורף עלה לשלטון במקומו.

משפחתו
------

התחתן היינריך ב-29 בנובמבר 1694 עם ארדמוטה בניגנה מזולמס-לאובאך, בתם של יוהאן פרידריך, רוזן זולמס-בארוט ובניגנה מפומניץ, ממנה נולדו לו שמונה ילדים:

* בניגנה מריה, רוזנת רויס-אברסדורף (1695–1751)
* פרדריקה וילהלמינה, רוזנת רויס-אברסדורף (1696–1698)
* שרלוטה לואיזה, רוזנת רויס-אברסדורף (1698)
* היינריך העשרים ותשעה, רוזן רויס-אברסדורף (1699–1747), התחתן עם סופיה תאודורה, רוזנת קסטל-רמלינגן
* ארדמוטה דורותיאה, רוזנת רויס-אברסדורף (1700–1756), התחתנה עם הרוזן ניקולאוס לודוויג פון צינצנדורף
* ביביאנה הנרייטה, רוזנת רויס-אברסדורף (1702–1745), התחתנה עם הברון גאורג אדולף מרשל פון ביברשטיין
* סופיה אלברטינה דורותיאה, רוזנת רויס-אברסדורף (1703–1708)
* ארנסטינה אלאנורה, רוזנת רויס-אברסדורף (1706–1766)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 104138483
* VIAF: 27495913
* WorldCat: viaf-27495913

 |
**פולמוס בישראל** (בערבית: **جَدَل في إسرائيل**) הוא כתב עת דו-לשוני (עברית וערבית) העוסק בפסיכואנליזה באוריינטציה פוליטית שמאלנית.

מאפיינים
--------

במקור **פולמוס** היה כתב עת שנוסד ב-1993 והספיק להדפיס 20 גיליונות לפני שנסגר. **פולמוס בישראל** עלה לרשת בשנת 2017, ונפתח לקהל הרחב ללא תשלום.

מייסדי כתב העת בגרסתו המקוונת (נחמה גסר, גבריאל דהאן וקלאודיה אידן) ביקשו לעורר דיון בתוך הקהילה הלאקאניאנית ומחוצה לה, על המצב החברתי והפוליטי בישראל ולבדוק ״מה יכולה להיות תרומתה של הפסיכואנליזה לקריאת מצבים אלה ולעירור דעת הציבור״.

כתב העת פועל ברוח תנועת ״זאדיג״ - ZADIG (Zero Abjection Democratic International Group) - יוזמה של הפסיכואנליטיקאי הלאקאני ז'אק-אלן מילר, בתגובה להתחזקות מפלגות הימין בצרפת במהלך הבחירות לנשיאות, ומתוך רצון להשתלב בשיח הפוליטי.

כותבי המאמרים באתר יכולים לבחור להגיש את המאמר באחת מן השפות, או בשתיהן. רוב המאמרים פורסמו בשתי השפות בתרגום על ידי ז'נאן בסול וח'ליל סבית.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של כתב העת פולמוס בישראל
* קלאודיה אידן, מבט על האקטואליה, אתר הסתדרות הפסיכולוגים בישראל
* הודעת ההשקה המחודשת של פולמוס במהדורת מקוונת

הערות שוליים
------------

1. ↑  נחמה גסר, גבריאל דהאן, קלאודיה אידן, פולמוס בישראל, באתר BloGIEP, ‏9 במרץ 2017
2. ↑  שפה של אחרים - ארגומנט- جدل في إسرائيل, באתר פולמוס בישראל
3. ↑  מערכת פולמוס בישראל, אנו שמחים לבשר על כך ש-"פולמוס בישראל" יוצא לדרך! - يسرّنا أن نزّف لكم بشرى انطلاق "جدل في إسرائيل" !, באתר פולמוס בישראל, ‏21 בפברואר 2018
תמניון משוכלל
מודל תלת־ממדי של תמניון משוכלל
**תְּמָנְיוֹן משוכלל** (גם **אוֹקְטָהֶדְרוֹן רגולרי**) הוא פאון בעל 8 פאות משולשות שוות צלעות, 6 קודקודים ו-12 מקצועות. את התמניון המשוכלל, הקרוי גם **דו-פירמידה ריבועית**, אפשר לבנות משתי פירמידות ריבועיות שפאותיהן הצדדיות הן משולשים שווי-צלעות, אשר חוברו בבסיסיהן. התמניון המשוכלל הוא אחד מחמשת הפאונים המשוכללים, הקרויים גם "הגופים האפלטוניים". בדרך כלל נקרא סתם **תמניון** או **אוקטהדרון**. הפאון הדואלי, המתקבל מחיבור המרכז של כל פאה עם מרכזי הפאות הסמוכות לה, הוא קובייה.

אם נסמן את אורך מקצועו של התמניון המשוכלל ב-a, אזי:

* שטח פני התמניון הוא 2{\sqrt {3}}a^{2};
* נפח התמניון הוא {\displaystyle {\frac {{\sqrt {2}}a^{3}}{3}}}.

תמניון מכוכב, המורכב משני ארבעונים ויוצר מגן דוד תלת־ממדי

גבישים
------

התמניון הוא אחת מצורות הגבישים ומופיע במינרלים כדוגמת קורונדום.

קוביית משחק
-----------

התמניון המשוכלל משמש כקוביית משחק במשחקי תפקידים בתור קובייה בעלת 8 פאות.

ראו גם
------

* תמניון קטום
* תמניון מכוכב

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **תמניון** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **אוקטאדר** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **אוקטהדרון** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **תמניון משוכלל** |

* תמניון משוכלל, באתר MathWorld (באנגלית)

|  |
| --- |
| **חמשת הפאונים האפלטוניים** |
| 

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |
| **ארבעון** (טטרהדרון - 4 פאות) | **קובייה** (הקסאהדרון - 6 פאות) | **תמניון** (אוקטהדרון - 8 פאות) | **תריסרון** (דודקהדרון - 12 פאות) | **עשרימון** (איקוסהדרון - 20 פאות) |

 |


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4338158-3

 |
צ'יילד האסאם, הכנסייה באולד ליים, 1905
**אולד ליים** (באנגלית: **Old Lyme art colony**) הייתה מושבת אומנים שהוקמה בקונטיקט בשנת 1899 על ידי הצייר האמריקני הנרי וורד ריינג'ר, שהייתה בתקופתה מושבת האמנות המפורסמת ביותר בארצות הברית, והראשונה לאמץ את האימפרסיוניזם.

היסטוריה
--------

ריינג'ר ייסד את המקבילה האמריקאית שלו לבית הספר הצרפתי ברביזון, התכנסות במגורים של אומנים בקהילה כפרית, בפנסיון הצנוע של פלורנס גריזוולד. במקום כבר עבד לפניו הצייר קלארק וורהס וצייר את נופיו. הוא הביא בשנת 1900 את האמנים האחרים לואיס כהן, הנרי רנקין פוור, לואי פול דסאר וויליאם הנרי האו. הקבוצה נשלטה, חברתית ואמנותית, על ידי צ'יילד האסאם לאחר הופעתו בשנת 1903.

המושבה הייתה חשובה להתפתחות האימפרסיוניזם האמריקני. כ־200 ציירים עברו במושבה במהלך שלושים השנים של קיומה. ציורים אימפרסיוניסטים אמריקניים משמעותיים רבים מהתקופה מתארים מבנים של ליים הישנה ובסביבתה, ובמיוחד הכנסייה של ליים הישנה, שצוירה על ידי האסאם ואחרים. הציור "לילה במאי" משנת 1906 מאת וילארד מטקלף הציג את הפנסיון בלילה, עם דמות שנאמר עליה כי היא של גברת גריזוולד עצמה בעלת הפנסיון. זה היה הציור הראשון שנרכש על ידי גלריית קורקורן לאמנות בוושינגטון

וילארד מטקלף, לילה במאי (באולד ליים) 1906
ליים הישנה נותרה קהילת אמנות משגשגת. בית גריזוולד הפך למוזיאון לאמנות, "מוזיאון פלורנס גריזווולד", המכונה בחיבה "פלו גריס", על ידי תושבים מקומיים. המוזיאון מחזיק בעבודות יחד עם רכושם האישי של האמנים שהגיעו לשם.

עם האמנים ששהו שם נמנו:

* לואי בטס
* קלארק וורהס
* ארתור הרנינג
* אלן בטלר טלקוט
* גאי ויגינס
* הנרי רנקין פור
* צ'יילד האסאם
* מטילדה בראון
* ויליארד מטקלף
* וילסון הנרי אירווין
* ברוס קריין
* רוג'ר וילסון דניס
* פרנק דומונד
* גלדיס קלי פיץ
* ארתור המינג
* הארי הופמן
* אדוארד צ'ארלס וולקרט
* בסי פוטר וונו
* רוברט וונו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אולד ליים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Defiant Spirits: The Modernist Revolution of the Group of Seven, Ross King, page 117
2. ↑  High Thinking and Low Living", The Story of the Old Lyme Art Colony, Laura Wolff Scanlan, HUMANITIES, September/October 2007, Volume 28, Number 5