recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אימאן אל-נאפג'אן** (בערבית: **إيمان آلنفجان**) היא בלוגרית סעודית ופעילה למען זכויות נשים.

ביוגרפיה
--------

אל-נאפג'אן נולדה בערב הסעודית, אך כבתו של קצין צבא סעודי, בילתה את מרבית ילדותה בקנזס שבארצות הברית בשל עבודתו. היא סיימה תואר ראשון באנגלית באוניברסיטת המלך סעוד בערב הסעודית, ועבדה בתור מורה בבית ספר ואחר כך כעוזרת הוראה באוניברסיטה. היא נישאה, ונולדו לה שלושה ילדים. היא השלימה תואר שני בהוראת אנגלית כשפה זרה באוניברסיטת בירמינגהם בבריטניה, ואז לימדה אנגלית ללימודי קדם-רפואה באוניברסיטה. מאז החלה לעבוד לקראת דוקטורט בבלשנות.

אקטיביזם
--------

בפברואר 2008 החלה לכתוב בלוג בשם "Saudiwoman", על סוגיות ונושאים חברתיים ותרבותיים בערב הסעודית, עם דגש על נשים.

ב-17 ביוני 2011 היא נהגה ברכב בריאד כחלק מקמפיין מחאה של נשים, חלק מתנועת מחאה רחבה יותר שקמה במהלך 2011, במסגרת האביב הערבי. היא החלה לפרסם מאמרים במדיה המערבית על הקמפיין לאפשר לנשים לנהוג. בספטמבר 2016, אל-נאפג'אן הייתה בין החותמות על עצומה לביטול מערכת האפוטרופסות הגברית הנהוגה בסעודיה, שבמסגרתה כל ההחלטות לגבי חייה של אישה נקבעות על ידי גבר שמונה לכך - אביה, בעלה או בנה בדרך כלל.

ב-15 במאי 2018 החלו כוחות הביטחון בשורת פשיטות על פעילות זכויות נשים, ובמשך שלושה ימים עצרו לפחות 9 נשים וכן שני גברים שתרמו לתנועה. בין הפעילות שנעצרו הייתה גם אל-נאפג'אן, יחד עם לוג'יין אל-הד'לול, עזיזה אל-יוסף, עאישה אל-מאנה, ומדהה אל-עג'רוש. Human Rights Watch מפרש את מטרת המעצרים כאמצעי הפחדה "נגד כל מי שמביע ספקנות לגבי האג'נדה של נסיך הכתר בנושא זכויות". הממשלה השיקה יחד עם המעצרים ההמוניים קמפיין מדיה בו קראו לפעילות "בוגדות", ושר הפנים הסעודי הצהיר שהן תחת חקירה על "מגעים עם גורמים זרים" וניסיונות לגייס פקידי ממשל במטרה להסב נזק לממלכה. העיתון הסעודי "עוכאז", עיתון פרו-ממשלתי, דיווח שעונש המוות עומד על הפרק עבור הנשים. עיתון סעודי אחר פרסם שאם יעמדו למשפט, הן צפויות לעונש של 20 שנים בכלא על פעילותן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אימאן אל-נאפג'אן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אימאן אל-נאפג'אן
* אימאן אל-נאפג'אן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* הבלוג Saudiwoman

הערות שוליים
------------

1. ↑  Eman Al Nafjan, Cyberdissidents.org
2. ↑  "Eman Al Nafjan". *the Guardian* (באנגלית).
3. ↑  Female activists detained ahead of Saudi driving ban reversal, 20th May, The National
4. ↑  Saudi Arabia arrests female activists weeks before lifting of driving ban, By Sarah El Sirgany and Hilary Clarke, May 21, 2018, CNN
5. ↑  "Saudi Arabia: Women's Rights Advocates Arrested — Jumping Ahead of Crown Prince's Reforms Risks Jail Time". Human Rights Watch. 2018-05-18. ארכיון מ-2018-05-19.
6. ↑  Detained Saudi women rights activists could face death penalty, warns pro-government newspaper, The New Arab, 21 May, 2018
7. ↑  Loveday Morris, The High Price of Feminism in the New Saudi Arabia, The Washington Post, ‏May 20, 2018
**מיקולה בורצ'ק** (באוקראינית: **Микола Бурачек**) (16 במרץ 1871 - 12 באוגוסט 1942) היה צייר אימפרסיוניסטית ופדגוג אוקראיני.

ביוגרפיה
--------

בורצ'ק למד בבית הספר לרישום בקייב אצל חריטון פלטונוב ואצל יאן סטניסלבסקי באקדמיה לאמנויות יפות בקרקוב (1905–1910). הוא גם למד בפריז, בסטודיו של אנרי מאטיס (1910–1911). התערוכה הראשונה שלו הייתה ב-1907.

בשנים 1917–1922 לימד באקדמיה האוקראינית לאמנויות בקייב ולאחר מכן במכון הלאומי לאמנות קייב ובבית הספר למוזיקה ודרמה בקייב. הוא עבר לחרקוב והיה לרקטור המכון לאמנות חרקוב (1925). ב-1934 חזר לקייב ולימד במכון הלאומי לאמנות שם.

בורצ'ק עבד גם בתיאטראות כמעצב במה. ב-1934 עבד בתיאטראות חרקוב, ותכנן במות להצגות, ובשנת 1937, הוא עבד עם תיאטראות דונייצק.

הוא היה צייר נוף וירטואוז, צייר נופים אימפרסיוניסטיים המוקדשים לנושאים האוקראינים כמו בוקר על הדנייפר (1934), עצי תפוחים בלבלוב (1936) ו"הדנייפר הרחב" (1941).

בול לזכרו של הצייר
בשנת 2004 הנפיק הדואר האוקראיני בול המבוסס על ציורו של בורצ'ק משנת 1919 של קתדרלת סנט מיכאל עם כיפת הזהב.

גלריה
-----

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיקולה בורצ'ק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Burachek, Mykola, www.encyclopediaofukraine.com
2. ↑  Yuriy Dujenko. Mykola Burachek. Kyiv, Mistectvo, 1967.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 129438715
* ISNI: 0000 0001 0990 7280
* LCCN: n85192987
* SNAC: w6zc9bd7
* ULAN: 500121099
* VIAF: 77393566
* WorldCat: lccn-n85192987

 |
בתחום השיווק הדיגיטלי, **פאבלישר** ("מוציא לאור") הוא בעלים של תוכן דיגיטלי נגיש, כגון אתר אינטרנט או אפליקציה, בו ניתן להטמיע פרסומות שיוצגו לצרכני התוכן שבבעלותו.

המפרסם יכול להתאים אצל הפאבלישר את החשיפה לקהל היעד הרצוי לו. סוכנויות פרסום שונות מציעות הטמעת פרסומות בתכנים של פאבלישרים שונים כדי להגיע למגוון קהלים.

מקור השם
--------

בתעשיית השיווק המודרני המילה "Publish" מצביעה על גופים ה"מארחים" מבקרים רבים, ומאפשרים לעסקים ולמותגים להציג דרכם מסרים שיווקיים. גופים אלו הם אתרי התוכן המקוונים הגדולים, אך גם גופי תוכן ומדיה כדוגמת זכייניות טלוויזיה, ואף יישומים מקוונים. לעיתים נעשה שימוש במילה "מדיה" כאשר מתכוונים לפאבלישרים, המשמשים כבמה לחשיפת תוכן פרסומי עבור עסקים וארגונים.

היסטוריה
--------

עם התרחבות השימוש באינטרנט בשנות התשעים, הופיעו אתרי התוכן הראשונים אשר ריכזו תכנים בתחומים שונים והפכו למעין עיתון מקוון. עם הזמן התפתחו אלו לאתרים המציעים גם הפניות לאתרים ויישומים שונים ברשת, תחת ההגדרה פורטלים, לצד יכולות חיפוש ואינדקסים. בין האתרים הבולטים הראשונים ניתן למנות את Yahoo!, AOL ו-AltaVista.

ב-2005 החלה פייסבוק לצבור משתמשים, ולבסוף הפכה לאתר התוכן הגדול בעולם, אף כי מדובר בתוכן המיוצר על-ידי המשתמשים ולא על ידי פייסבוק עצמה.

קישורים חיצוניים
----------------

* Ranked: Top 10 Publishers in the U.S. By Market Share - SimilarWeb

הערות שוליים
------------

1. ↑  ?What Is an ad publisher, AppsFlyer
2. ↑  Glossary, What is a publisher?, Adjust
3. ↑  הדר בוחבוט, גולשים בזמן: כך נראה האינטרנט הישראלי בשנת 2000, באתר ynet, 5 ביוני 2020

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פאבלישר (פרסום)"**.
**רוג'ה קוקרמן** (בצרפתית: **Roger Cukierman**; נולד ב-1936) הוא בנקאי, איש עסקים ונדבן יהודי-צרפתי. כיהן כנשיא קריף, ארגון הגג של יהדות צרפת וסגן נשיא הקונגרס היהודי העולמי.

ביוגרפיה
--------

קוקרמן נולד בפריז שבצרפת. הוא קיבל תואר ראשון במשפטים ותואר שלישי בכלכלה מבית ספר למנהל עסקים בפריס - ESCP Business School. בנו הוא איש העסקים הישראלי-צרפתי, אדוארד צוקרמן/קוקרמן(אנ'). נכדו הוא שחקן הטניס הישראלי, דניאל צוקרמן.

### קריירה עסקית

משנת 1963 עד ינואר 1999 עבד בקבוצת אדמונד דה רוטשילד. הוא שימש כמנכ"ל החברה בצרפת בין השנים 1993 עד 1999. כמו כן, שימש כיו"ר בנק כללי לישראל החל משנת 1988, ויו"ר קרן הנאמנות ישראל 2000. כיהן בדירקטוריונים של קלאב מד, בולורה, PEC, שאטו מרגו, פובליסיס ועוד. שימש כמנהל התאחדות הבנקאים הצרפתיים.

בשנת 1993 הקים יחד עם בנו אדוארד קוקרמן את בית ההשקעות "קוקרמן ושות", הפועל בצרפת ובעיקר בישראל. בשנת 2005 הבנק גיבש קבוצה של משקיעים להתמודדות על רכישת בנק לאומי. הוא משקיע בעיקר במיזמים בענפי ההיי-טק והשירותים הרפואיים.

### פעילות ציבורית ונדבנות

כיהן כנשיא "קריף" בין השנים 2001 ל-2007 ושוב בין 2013 ל-2016. במהלך הבחירות לנשיאות צרפת בשנת 2002, בעקבות עליית ז'אן-מארי לה פן לסיבוב השני, עורר סערה כשאמר בריאיון לעיתון הארץ: "צריך להודות שיש כרגע אינטרס משותף ליהודים ולימין הקיצוני", ושבהצלחת לה פן יש "מסר למוסלמים שיישבו בשקט". שבוע אחר כך חזר בו ואמר לעיתון "לה מונד" שדבריו סולפו, וייחס זאת לבעיות תרגום.

פרסומים
-------

קוקרמן כתב שני ספרים.

* **Le Capital dans l'économie japonaise** (préface de Maurice Byé), Presses universitaires de France, 1962.
* **Ni fiers ni dominateurs**, Éditions du Moment, 2008.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוז'ה קוקרמן** בוויקישיתוף
* בית ההשקעות קוקרמן

הערות שוליים
------------

1. ↑  נשיא הקרי"ף: לא דיברתי בשבח לה פן, באתר הארץ, 24 באפריל 2002
2. ↑  גפני התפטר מבנק כללי, מעריב, 3 במאי 1988
3. ↑  טלי ציפורי, ‏בית ההשקעות קוקרמן מונה לנציג בית ההשקעות לזארד בישראל, באתר גלובס, 25 בינואר 2004
4. ↑  אורה קורן, הצרפתים באים: בנק ההשקעות קוקרמן מגבש קבוצה להתמודדות על בנק לאומי, באתר הארץ, 28 ביולי 2005
5. ↑  מיכאל רוכוורגר, בית ההשקעות קוקרמן ינסה לגייס 100 מיליון דולר לקרן שתפעל בענפי ההיי-טק והשירותים הרפואיים, באתר TheMarker‏, 12 ביולי 2011  
אתר למנויים בלבד חגי עמית, החממה הטכנולוגית של אלביט חתמה על שיתוף פעולה עם בנק ההשקעות קוקרמן, באתר TheMarker‏, 24 ביוני 2019
6. ↑  יאיר שלג, מבחינתנו, להישג של לה פן יש גם יתרון, באתר הארץ, 23 באפריל 2002
7. ↑  דניאל בן סימון, קוקרמן מתקן את עצמו: קורא לצרפת להצביע לשיראק, באתר הארץ, 28 באפריל 2002

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301867805171
* BnF: cb114997468 (data)
* ISNI: 0000 0000 8403 2464
* LCCN: n2009005296
* SUDOC: 087945223
* VIAF: 98516551
* WorldCat: lccn-n2009005296

 |
**מסיבת יום ההולדת של מיקי** (באנגלית: **Mickey's Birthday Party**) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי של מיקי מאוס שיצא לראשונה בשנת 1942. את הסרט ריילי תומסון ביים, וולט דיסני הפקות הפיקו ו-RKO Radio Pictures הפיצו. צוות האנימטורים כולל את לס קלארק, ג'יימס מור, קנת' מוס, ריילי תומסון, ברנרד וולף ומרווין וודוורד. זהו הסרט ה-116 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" שיצא לאקרנים והראשון באותה השנה.

בשנת 2021 יצאה הסדרה "גופי בכיצד להישאר בבית", כאשר בפרק השני שלה גופי לבוש כמו בסרט זה.

עלילה
-----

מיני מאוס עורכת מסיבת הפתעה ליום הולדתו של מיקי מאוס, אשר כוללת את חבריו דונלד דאק, גופי, קלרבל הפרה, הוראס הורסקולר וקלרה קלאק. לאחר שמיקי מופתע מהמסיבה, מיני שולחת את גופי לאפות העוגה ומציגה למיקי את מתנת היום הולדת שלו, פסנתר קטן.

לאחר ניסיונות לא מוצלחים שלו לנגן, מיני אומרת למיקי שהיא תנגן בעוד הוא ירקוד. מיקי אכן רוקד ריקוד רומבה פראי בזמן שמיני מנגנת. בינתיים, גופי מנסה לאפות עוגה במטבח, אבל הוא נכשל פעם אחר פעם. וכשמיני נכנסת לבדוק את ההתקדמות שלו, גופי מסתיר את עקבותיו ואומר לה שהאפייה מתנהלת בסדר. בסלון, דונלד, חבוש בסומבררו, רוקד עם קלרה, שריקודיה הפרועים ומלאי המרץ מתישים אותו כליל.

כשהוא מפשל בפעם השלישית להכין את העוגה, גופי בסופו של דבר מחליט לקנות אחת מהמאפייה. קלרה בהתלהבותה הרבה, מנענעת ומשקשקת את דונלד העייף כל כך חזק, שהיא מעיפה אותו מהחולצה שלו עד לנברשת שבתקרה, שם הוא תלוי מיוזע ומותש.

גופי מגיע עם עוגת יום הולדת מרשימה אך בעוד מיני מנגנת והחבורה שרה, הדלת המסתובבת מכה את גופי גורמת לו להשליך את העוגה היישר על מיקי, שממשיך לחייך למרות זאת.

דמויות ומדבבים
--------------

* מיקי מאוס - וולט דיסני
* מיני מאוס - תלמה בורדמן
* גופי - פינטו קולביג
* דונלד דאק - קלרנס נאש
* קלרה קלאק - פלורנס גיל
* הוראס הורסקולר - פינטו קולביג
* קלרבל הפרה - אלוויה אלמאן

הפקה
----

סרט קצר זה הוא עדכון לסרט הקצר בשחור-לבן משנת 1931 "מסיבת יום ההולדת". בגרסה של 1931 היו רק מיקי, מיני, קלרבל והוראס, מכיוון שאף אחת מהדמויות האחרות לא הייתה קיימת באותה תקופה. בסרט ישנם גם כמה סימני חותם מהסרט "המסיבה הנהדרת" משנת 1932.

שלוש סצנות בסרט זה מוחזרו מסרטים קודמים:

* ההנפשה של מיני שמה שפתון ומסדרת את שיערה ממוחזרת מ"מסיבת ההפתעה של מיקי".
* ההנפשה של גופי מרחרח את הארומה של העוגה בתנור ממוחזרת מ"הסופה הקטנה", אבל עם גופי במקום מיני.
* סצנת הריקוד הפרוע של מיקי בזמן שמיני מנגנת נעשתה במקור על ידי וורד קימבל לסצנה שנעשתה בתחילה עבור הסרט "הדרקון העקש", רצף זה בוטל בסוף והוחלף ב"איך לרכב על סוס" בכיכובו של גופי, כאשר RKO ביקשו יותר סרטים קצרים של גופי.

פלוטו, שמופיע על כרזת הסרט, אינו מוצג בפועל כלל.

זהו הסרט מיקי מאוס האחרון בו מיני מאוס מופיעה כשהיא ללא בגד על החלק העליון.

קישורים חיצוניים
----------------

* "מסיבת יום ההולדת של מיקי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מסיבת יום ההולדת של מיקי", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית)
* "מסיבת יום ההולדת של מיקי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kaufman, J.B.; Gerstein, David (2018). *Walt Disney's Mickey Mouse: The Ultimate History*. Cologne: Taschen. ISBN 978-3-8365-5284-4.
2. ↑  "Mayerson on Animation: Mickey's Birthday Party". 25 ביולי 2006. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Lenburg, Jeff (1999). *The Encyclopedia of Animated Cartoons*. Checkmark Books. pp. 107–109. ISBN 0-8160-3831-7. נבדק ב-6 ביוני 2020. `{{cite book}}`:  (עזרה)
**מיהאי לאנטוש** (בהונגרית: **Lantos Mihály**;‏ 29 בספטמבר 1928 – 31 בדצמבר 1989) היה כדורגלן הונגרי, ששיחק בעמדת המגן השמאלי. ברוב הקריירה שלו שיחק בקבוצת מ.ט.ק הונגריה, והיה חלק מ"נבחרת הזהב" של הונגריה בשנות החמישים.

קריירת קבוצות
-------------

### מ.ט.ק הונגריה

לאנטוש החל לשחק במ.ט.ק הונגריה בשנת 1948. המועדון שינה את שמו מספר פעמים, כמו: טקסטיל, בסטסטיה וורורס לובוגו. לבסוף המועדון נשאר עם שמו המקורי. שנות החמישים היו שנות ההצלחה של המועדון, ותחת המאמן מרטון בוקובי ועם קבוצה שכללה את נאנדור הידגקוטי, פטר פאלוטאס ויוזף זכריאס, מ.ט.ק ולאנטוש זכו שלוש פעמים באליפות הונגריה, גביע הונגרי וגביע מיטרופה. בשנת 1955, בתור וורוס לובוגו, הם שיחקו גם בגביע אירופה לאלופות בפעם הראשונה אי פעם. לאנטוש, כבש באותה עונה שלושה שערים, שניים מהם בפנדל ואחד נגד אנדרלכט הבלגית, שאותה ניצחו 4–10 בסיכום שני המשחקים. לאנטוש ו-וורורס לובוגו הגיעו עד לרבע גמר שם הפסידו 8–6 לריימס הצרפתית, אשר באותה עונה גם הגיעה לגמר.

קריירה לאומית
-------------

לאנטוש שיחק בנבחרת הונגריה בין השנים 1949–1956. הוא שיחק 52 משחקים וכבש 5 שערים עבור הונגריה. את הופעת הבכורה שלו עשה ב-10 ביולי 1949 בניצחון 2–8 על פולין. לאנטוש עזר להונגריה לזכות במדליית זהב אולימפית בשנת 1952, ובגביע מרכז אירופה בשנת 1953. ל-לאנטוש היה גם חלק בשתי התבוסות שהנחילו ההונגרים לאנגלים, כשכבש שער נגדם בניצחון 1–7 ב-23 במאי 1954. במונדיאל 1954 שיחק בכל המשחקים וגם כבש במשחק הפתיחה נגד דרום קוריאה בניצחון 0–9 וברבע גמר נגד ברזיל. בגמר הפסידה הונגריה 3–2 לגרמניה המערבית. בשנת 1956 פרש מהנבחרת.

תארים
-----

המצבה של מיהאי לאנטוש
מ.ט.ק הונגריה
* אליפות הונגריה (3): 1951, 1953, 1958
* גביע הונגריה: 1952
* גביע מיטרופה: 1955

נבחרת הונגריה
* מדליית זהב אולימפית: 1952
* גביע מרכז אירופה: 1953
* סגנית מונדיאל 1954

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיהאי לאנטוש** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
* מיהאי לאנטוש, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

| **נבחרת הונגריה – מונדיאל 1954 (מקום שני)** |
| --- |
| 1 גרושיץ' • 
2 בוזאנסקי • 
3 גיולה לורנט • 
4 לאנטוש • 
5 בוז'יק • 
6 זקריאש • 
7 טוט • 
8 קוצ'יש • 
9 הידגקוטי • 
10 פושקש • 
11 ציבור • 
12 קארפאטי •
13 וארהידי • 
14 קובאץ' •
15 סויקה •
16 בודאי •
17 מצ'וש •
18 צ'ורדאש •
19 פלוטאס •
20 טוט •
21 גלר •
22 גויאש •
מאמן: שבש | הונגריההונגריה |
**נח רזניק** (נולד ב-3 בספטמבר 1933) הוא כדורגלן עבר ישראלי.

קריירה
------

רזניק נולד בשכונת נורדיה בתל אביב. הוא בוגר מחלקת הנוער של מכבי תל אביב. את הופעתו הראשונה בבוגרים ערך בגיל 18 במשחק מול מכבי רחובות שבו ניצחה הקבוצה 1–4. שיחק בנבחרת צה"ל שניצחה בשנת 1956 לאחר מבצע סיני את נבחרת צרפת 1–3 באצטדיון רמת גן אל מול עיניהם של ראש הממשלה דוד בן-גוריון, שהיה זה משחק הכדורגל הראשון בו צפה ושגריר צרפת, פייר ז'ילבר שהתכבד בבעיטת הפתיחה.

רזניק שותף לארבע אליפויות (1952, 1954, 1956, 1957) וארבע גביעי מדינה (1954, 1955, 1958, 1959) בתקופה בה היה שחקן פעיל בין השנים 1952 עד 1962. שיחק בנבחרת מכבי ישראל, נבחרת תל אביב, נבחרת צה"ל ונבחרת ישראל. שיחק בתפקידי מגן ובלם. היה ידוע כבועט פנדלים מוכשר וכך כבש את רוב 20 שעריו במשחקים רשמיים.

המשחק המפורסם ביותר שלו היה במדי הנבחרת מול נבחרת ויילס בשנת 1958 במסגרת משחקי קדם הגביע העולמי שבו שמר על ג'ון צ'ארלס, כוכב הכדורגל ואולי השחקן הטוב בעולם בשעתו. הנבחרת אמנם הפסידה 0–2 בבית ובחוץ, אולם השוער יעקב חודרוב והבלם רזניק הצטיינו ומנעו מצ'ארלס להבקיע ולגרום לתבוסה גדולה יותר. חודרוב אף ספג במשחק החוץ חבטה מצ'ארלס ששברה את אפו, אבל הדבר לא מנע ממנו לסיים את המשחק בין הקורות.

בשנת 1957 יצא רזניק כשחקן חיזוק עם הפועל פתח תקווה, דבר חריג שבקושי אושר על ידי מרכז מכבי וזאת רק לאחר ויכוחים סוערים, למסע משחקים באירופה ובמזרח הרחוק. המאמן אליעזר שפיגל העלה אותו דווקא כחלוץ, מהלך שהתברר כמוצלח ביותר ובו כבש רזניק כנגד נבחרת סינגפור את שני שערי הניצחון. רזניק גם היה שותף בשנת 1959 ל"חרפת וורצ'לב" שבה הובסה נבחרת ישראל 2–7 מול נבחרת פולין. הקריירה של רזניק הסתיימה בשנה זו, כאשר במשחק ידידות של מכבי תל אביב מול הפועל חיפה לכבוד הקמת מערך תאורת הלילה באצטדיון קריית אליעזר. מאמן-שחקן חיפה זלאטקו צ'ייקובסקי, ששיחק בעבר בקבוצת פרטיזן בלגרד, נבחרת יוגוסלביה ונבחרת אירופה פגע ברזניק וגרם לו לפציעה חמורה בברך.

בגיל 27 בלבד פרש רזניק מנבחרת ישראל ומכבי תל אביב ועבר להיות מאמן-שחקן בליגות הנמוכות. כמאמן הצליח להשאיר את הפועל שדרות בעונת 1968/1969 בליגת המשנה ואת בית"ר לוד (1965) והפועל צפרירים חולון (1967) העלה לליגה א'.

תארים
-----

מכבי תל אביב
* אליפות (4): 1951/1952, 1953/1954, 1955/1956, 1957/1958
* גביע המדינה (4): 1953/1954, 1954/1955, 1957/1958, 1958/1959

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* משחקי נח רזניק בנבחרת ישראל, אתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* שמחנו לארח את שחקן העבר נח רזניק במשחק הביתה אחרון נגד ק״ש לכבוד יום הולדתו ה-89 מזל טוב והרבה בריאות נח, בעמוד הפייסבוק של מכבי תל אביב, 5 בספטמבר 2022 (אורך: 0:45)
* אתר למנויים בלבד אריה ליבנת, נח רזניק בן 90, באתר הארץ, 16 בספטמבר 2023
**טרנטולה לבנת ברכיים ענקית** (שם מדעי: *Acanthoscurria geniculata*), ידועה גם בשם **טרנטולה לבנת ברכיים ברזילאית**, היא מין של טרנטולה יבשתית מתחפרת שמוצאה ביערות ברזיל. בעבר נחשבה לטרנטולה המבוקשת ביותר בקרב מגדלים, בשל יופייה, גודלה ונטייתה שלא להסתתר.

תיאור
-----

לבנת הברכיים מתאפיינת בגוף שחור קטיפתי שעליו שערות אדומות ארוכות המעניקות לה ברק אדמדם. פרקי רגליה הלבנים על הרקע השחור הבוהק של רגליה הם שהעניקו לה את שמה. טרנטולה זו נחשבת לאחת הטרנטולות הגדולות ביותר, והיקף רגליה מגיע עד ל-23 סנטימטרים.

מחזור חיים
----------

טרנטולה זו גדלה מהר. הנקבה מגיעה לבגרות מינית ולשיא גודלה לאחר 4-3 שנים, ותוחלת חייה היא כ-15 שנה. הנקבה תטיל 1,000-800 ביצים אותן היא תאחסן בשק ביצים שתטווה מקורים. כמו במינים רבים של עכבישים, גם לבנת הברכיים עלולה לטרוף את הזכר לאחר ההזדווגות.

סביבת מחיה ואקולוגיה
--------------------

מקורה של לבנת הברכיים ביערות ברזיל. היא נוטה להתחפר באדמה וניתן למצוא אותה במחילות בבסיס גזעי עצים, מתחת לסלעים ועצמים גדולים אחרים.

תזונה
-----

כרוב הטרנטולות, לבנת הברכיים היא ציידת אופורטוניסטית האורבת לטרפה הכולל את כל בעלי החיים הקטנים ממנה, חרקים, עכבישים אחרים, בעלי חוליות שונים כגון לטאות ויונקים קטנים ודו-חיים. טרנטולה זו נחשבת רעבתנית במיוחד ונוטה לאכול בלי הפסקה כל עוד יש לה מזון זמין.

כחיית מחמד
----------

לבנת הברכיים אינה נחשבת קשה לגידול, ומוגדרת לרוב כטרנטולה שגם מגדל מתחיל יכול להתמודד עימה. יחד עם זאת, היא אינה רגועה כמו מינים אחרים (למשל הברכיפלמה השונות), והיא נחשבת תוקפנית יחסית בעיקר בצעירותה. ארסה של הטרנטולה אינה נחשב מסוכן לאדם (למעט במקרים של אלרגיה), אך גודל ניביה הופך את נשיכתה לכואבת. הטרנטולה אינה נוטה לנשוך, ותעדיף לבעוט מבטנה שערות צורבות. שערות אלו גורמות לפריחה ברוב בני האדם ויש לתת על כך את הדעת. טרנטולה זו נחשבת לרעבתנית במיוחד ויש לדאוג שלא להאכיל אותה מעבר לסף הקיבולת שלה שכן בניגוד למרבית המינים האחרים עלולה טרנטולה זו לאכול מעבר ליכולתה ולפגוע בעצמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרנטולה לבנת ברכיים ענקית** בוויקישיתוף
* טרנטולה לבנת ברכיים ענקית, באתר ITIS (באנגלית)
* טרנטולה לבנת ברכיים ענקית, באתר NCBI (באנגלית)
* טרנטולה לבנת ברכיים ענקית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* טרנטולה לבנת ברכיים ענקית, באתר GBIF (באנגלית)
* "טרנטולה לבנת ברכיים ענקית באתר". *WikiPets*. אורכב מ-המקור ב-2012-02-24. נבדק ב-2012-09-15.
* "דף גידול בעברית באתר". *טרנטולה פיט*.
* "דף גידול בעברית באתר". *סנייקס!*.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Brazilian Whiteknee Tarantula Care Sheet
2. ↑  Acanthoscurria geniculata Care Sheet « Greg's Exotic Inverts
3. ↑  The Spider Diaries - Acanthoscurria geniculata Care Sheet
שער מחירון לוי יצחק מ-1 ביולי 2009
**מחירון לוי יצחק** הוא מחירון חודשי לכלי תחבורה, אשר נחשב למוסמך בענף הביטוח ושמאות הרכב בישראל.

המחירון מציג את מחירי מרבית דגמי כלי הרכב הנמכרים בארץ, בטבלאות ממוינות לפי שם יצרן, דגם, שנת ייצור, רמת גימור ועוד. המחירון מספק כלים לשקלול גורמים נוספים המשפיעים על המחיר כגון מספר הבעלויות הקודמות ("יד"), קילומטראז' ואבזור.

המחירון החל להתפרסם בשנת 1974 על ידי שמאי הרכב לוי יצחק, ותחילה כלל מספר מועט של דגמי מכוניות, אלה שהיו מקובלים בשוק הרכב הישראלי. עם גידול מספר הדגמים המיובאים לישראל, למשל עם התרחבות כניסתם של יצרני הרכב היפנים באמצע שנות ה-80 גדל המחירון בהתאם. חשיבותו של המחירון גדלה כאשר החל לשמש את הבנקים ואת חברות הביטוח כבסיס להערכת שוויין של מכוניות.

בשנת 1982 הקים לוי יצחק את חברת לוי יצחק – החברה לשמאות וסקרים בע"מ, המפרסמת את המחירון. בנוסף להכנסה ממכירת המחירון, לחברה הכנסה ממודעות המתפרסמות במחירון. 

בשנת 2020 הושקה אפליקציית מובייל לעיון בנתוני המחירון.

מחירון לוי יצחק מקובל כל כך לשימוש שיש שטענו כי הוא מהווה מונופול. בשנת 2021 קמה למחירון תחרות ממשרד התחבורה, שהשיק את "מחירון העם" - מחירון המבוסס על דיווחי הציבור בעסקאות מכירת רכב. לוי יצחק התנגד לצעד זה.

ראו גם
------

* קארספורום
* מחירון דקל

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מחירון לוי יצחק
* נועה פרג, ‏מזרחי-טפחות שובר את "מונופול לוי יצחק" - ועובר למחירון יד2, באתר גלובס, 25 באוגוסט 2009
* ליאור גוטמן ותומר הדר, פרסום ראשון: חברות הטרייד אין נגד לוי יצחק: "הרסת את ענף הרכב", באתר כלכליסט, 25 בפברואר 2009
* תומר הדר, מותו של שמאי: מה הפך את המחירון של לוי יצחק לכה דומיננטי?, באתר כלכליסט, 25 באוגוסט 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  מחירון לוי יצחק בחינם באינטרנט עובר לטלפון החכם, באתר Wheel חדשות ומבצעי רכב, ‏25 בספטמבר 2020
2. ↑  מחירון יצחק לוי, דה מרקר - קפה.
3. ↑  קינן כהן‏, "מחירון העם": מהיום זמין לכולם, באתר וואלה!‏, 23 במאי 2021
4. ↑  עמר כהן, ‏מחיר הרכב / לוי יצחק דורש משרת התחבורה מירי רגב לגנוז את היוזמה למחירון רכב ממשלתי, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 7 בדצמבר 2020
**גן סוטין** (נקרא גם **חורשת נהרדעא**) הוא גן בצפון החדש של תל אביב הנמצא בין הרחובות נהרדעא וסוטין ומקשר ביניהם.

במסגרת הקמת מגדל סוטין המתוכנן בצמוד לגן במקומו של בית הקיבוץ המאוחד המיועד להריסה, התחייבו מקימי המגדל לשמר את גן סוטין וכן להרחיב אותו בעוד גינה בעלת צמחייה דומה לצמחייה הנוכחית בגן.

אדריכלות נוף
------------

הגן תוכנן על ידי משרד אדריכלי הנוף מוריה-סקלי ויש בו עיצוב נופי יוצא דופן והוא הוקם בשנת 2003. מבקרת האדריכלות אסתר זנדברג אף הגדירה אותו כ"גן היפה ביותר בתל אביב".

העצים פזורים לכל אורכו בדומה ליער וגולשים גם לתחומי המדרכות של שני הרחובות. כל העצים הם בעלי גזע דק ואין בגן שיחים המסתירים את שדה הראייה למי שעובר בגן או ברחובות הסמוכים. באופן זה מתקבלת חוויה של הליכה בתוך חורשה גם למי שהולך במקביל לגן לאורך הרחוב. פיזור העצים גם גולש במספר מקומות לשביל ההליכה המבוטן. שביל זה חוצה באלכסון ישר ומדויק את הגן ולכל אורכו ספסל עץ אחד ארוך במיוחד. קו ישר זה מנוגד לפיזור האקראי של העצים ושל הצמחייה - ניגוד המדגיש את שני האלמנטים. לאורך השביל גם פס תאורה כחולה הדולק בשעות החשיכה.
מצידו השני של רחוב נהרדע, בהמשך קו השביל, נמצא שביל הולכי רגל נוסף העובר דרך מתחם בארי נהרדעא.

בצמוד לצד של רחוב סוטין נמצא גם אזור עגלגל תחום במעקה שבתוכו פרחים וצמחייה נמוכה שגם בו שתולים העצים. אזור זה מעוצב ונתפש כאגם קטן שבו צמחייה צפה, אף על פי שאין בו כלל מים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גן סוטין** בוויקישיתוף
* המלצה על גן סוטין, Yom-Yom

גן סוטין בתל אביב, מבט על השביל האלכסוני
* אתר למנויים בלבד אברהם בלבן, המאבק על גן סוטין, באתר הארץ, 25 ביולי 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  שי פאוזנר, בלעדי: יזמי מגדל סוטין הורידו מחירים, כלכליסט
2. ↑  אסתר זנדברג, לשנה הבאה בבית הפגודה, באתר הארץ, 18 באפריל 2007
במיתולוגיה הרומית, **מנס** (בלטינית: **Mens**), הידועה גם בשם **מנס בונה** (לטינית "תודעה טובה"), הייתה האנשה של מחשבה, תודעה ונפש, וגם של "חשיבה נכונה". הפסטיבל שלה נחגג ב-8 ביוני מקדש על גבעת הקפיטולין ברומא הובטח לה בשנת 217 לפנה"ס בעצת ספרי הסיבילות, לאחר תבוסת קרב טראסימנוס והוא נחנך בשנת 215 לפנה"ס.

פרופרטיוס חגג את בריחתו מהשעבוד האירוטי לסינתיה שלו על ידי התמסרות למקדש מנס בונה.
אובידיוס תיאר את קופידון כמוביל את המחשבה הטובה (מנס בונה) כשבויה במצעד הניצחון שלו.

המילה הלטינית *mens* מבטאת את הרעיון של "תודעה" והיא מקורן של מילים באנגלית כמו *מנטלי* *ודמנציה*. ארגון המחוננים Mensa International היה אמור להיקרא במקור *mens* במובן של "תודעה", אך לקח במקום זאת את השם *Mensa* (בלטינית: "שולחן") כדי למנוע אי בהירות עם "גברים" באנגלית ו"mens" בשפות אחרות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Adkins, Roy A. (1998). *Handbook to life in ancient Rome*. Oxford University Press. p. 267. ISBN 0-19-512332-8.
2. ↑  Harrington, Karl Pomeroy (1914). *The Roman elegiac poets*. American Book Company.
3. ↑  J E Sandys ed. *A Dictionary of Classical Antiquities* (London 1894) p. 389
4. ↑  Guy Lee trans. *Propertius: The Poems* (OUP 2009) p.102 (III.24.19-20)
5. ↑  A D Melville trans. *Ovid: The Love Poems* (OUP 2008) p. 5 and p. 176 (Amores I.2.32-3)

לקריאה נוספת
------------

* Richardson, L. (1992). **A New Topographical Dictionary of Ancient Rome**. Baltimore and London: The Johns Hopkins University Press. מסת"ב 0-8018-4300-6.
* Scullard, H.H. (1981). **Festivals and Ceremonies of the Roman Republic**. London: Thames and Hudson. מסת"ב 0-8014-1402-4.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SUDOC: 129113050
* VIAF: 214359193
* WorldCat (עם VIAF): 214359193

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מנס (אלה)"**.
פירוש נוסף ערך זה עוסק במושג הכללי של שירה בציבור. אם התכוונתם לשירה בציבור בישראל, ראו שירה בציבור (ישראל).
שירה בציבור בהנובר, 2011, תוך הסתייעות בשירונים
**שירה בציבור** היא אירוע שבו קהל המשתתפים שר יחדיו. שירה בציבור היא פחות מוקפדת משירת מקהלה, ומושרים בה שירי עם, שירים פטריוטיים, שירי שתייה, המנונים ועוד. שירה בציבור מקובלת בקרב ילדים ומבוגרים.

שירה בציבור מתרחשת בהתכנסויות שזו מטרתן, וכן בהתכנסיות אחרות, כגון שירת ההמנון בסיומו של טקס, שירה כחלק ממפגש רעים או ממסיבה וכדומה.

על-מנת לאפשר שירה בציבור גם למי שאינו זוכר בעל-פה את מילות השירים משמשים שירונים שבידי הקהל, או שקופיות המוקרנות עם מילות השירים. שירה בציבור נעשית עם מנחה או בלעדיו. לעיתים בעת מופע של זמר או להקה נקרא קהל המאזינים להצטרף לשירה של שיר פופולרי של המופיעים.

בישראל שירה בציבור של זמר עברי היא מנהג רווח. לצד ריקודי עם, מקיף המנהג מגזר רחב באוכלוסיית המדינה ומעשה זה הפך לאחד מסממני החברה הישראלית ואף רווח בקהילות הישראלים בחו"ל, החל מימי היישוב וכלה בימינו.

ראו גם
------

* זיץ

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **שירה בצבור** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שירה בציבור** |

| זמרה, שירים וכתיבה |
| --- |
| סוגי שיר | שיר תשובה • שיר אמנותי • בלדה (בלדת הוצאה להורג • בלדת רצח • בלדה סנטימנטלית) • שיר מכונית • שיר ילדים (שיר מדורה • שיר מצטבר • שיר שחוזר על עצמו) • מזמור חג המולד (שיר הציפייה) • שיר שתייה • להיט (להיט רדום • להיט קיץ) • שיר רשימה • שיר אהבה (שיר לפידים • שיר פרידה) • שיר גימיק (שיר שטותי) • שיר להג • שיר פשוט (ניגון מזמור) • שיר פוליטי או מהפכני (שיר קמפיין • שיר חופש • שיר מחאה • שיר מלחמה) • שיר מחזמר (שיר "אני רוצה") • שיר חותם • שיר ספורטיבי (שיר קרב • שיר כדורגל) • שיר נושא • שיר טרגדיה • שיר עבודה (סי שאנטי) |
| סוגי זמרה | א-קפלה • שירה בחדר הרחצה • טכניקה מורחבת (שירה גרונית • שירת צלילים עיליים) • שירה עילאית • ראפ • שירת סקאט • שירה מתוזמנת • שירה בציבור (קריוקי • ליפ סינק) • כלי הקשה קוליים (ביטבוקס) |
| ערכים קשורים | מחזור שיר • מבנה השיר |
**Ironic** הוא שיר שנכתב על ידי אלאניס מוריסט והולחן על ידי מוריסט וגלן באלארד. השיר נכלל באלבומה *Jagged Little Pill*‏ (יוני 1995) והוא הסינגל השלישי מתוכו, אשר יצא בארצות הברית בפברואר 1996 ובאירופה כחודשיים לאחר מכן.

סגנון ונושא
-----------

מוזיקלית, השיר מושפע מסגנון הגראנג', הפופ והרוק.
השיר מתאר מצבים יומיומיים שמסתיימים בשאלה "האין זה אירוני?".

השיר, שבחלקו מתייחס להתרסקות מטוס, נאסר להשמעה בחלק מתחנות השידור בארצות הברית לאחר פיגועי 11 בספטמבר 2001.

ב-2003 שינתה מוריסט את מילות השיר לתמיכה בנישואים חד-מיניים: המילים "It's meeting the man of my dreams and them meeting his **beautiful wife**" שונתה ל-"beautiful husband".

ב-2015, במלאת 20 שנה לאלבום, הציגה מוריסט גרסה עדכנית למילות השיר בלייט נייט שואו עם ג'יימס קורדן.

### ביקורות

מרצים רבים לשפה האנגלית תקפו את מוריסט והשיר, מכיוון שהוא מייצג מצבים שמוריסט מתארת כאירוניים, אך הם אינם אירוניים.
רבים טוענים שהמצבים שמוריסט מספרת עליהם הם מצבים של ביש-מזל או חוקי מרפי, אך אינם אירוניים כלל כמו "זבוב שחור ביין לבן".
מוריסט בעצמה טענה שהיא מודעת לכך שהדוגמאות שהביאה אינן מצבי אירוניה וכוונתה הייתה שהאירוניה הגדולה בשיר הוא שאין בו שום אירוניה.
"לא כתבתי את השיר בכבדות רצינית מידי, לא חשבתי שמילות השיר יבחנו מתחת למיקרוסקופ של 30 מיליון אנשים".

הצלחה מסחרית
------------

הקליפ שליווה את צאת הסינגל שוחרר בינואר 1996, וקיבל מיד זמני שידור בתדירות גבוהה ב-MTV ו-VH1. ההייפ שהיה סביב מוריסט ואלבומה באותו זמן רק תפחו בזכות השיר. Ironic נהפך במהרה לאחד השירים המצליחים של אותה שנה ובעשור כולו.

הקליפ היה מועמד לשישה פרסי MTV Video Music Awards ב-1996, וזכה בשלושה: "הקליפ הנשי הטוב ביותר", "פריצת השנה" ו-"העריכה הטובה ביותר".
השיר היה מועמד לשני פרסי גראמי ב-1997 תחת הקטגוריות "קליפ השנה" ו-"שיר השנה", אך הפסיד בשתי המועמדויות.

בישראל נבחר השיר לשיר השנה של גלגלצ לשנת 1996, ולמקום השני במצעד השנתי של רשת ג' הלועזית. במצעד העשור של גלי צה"ל, הגיע השיר למקום ה-16.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Ironic" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על הסינגל "Ironic" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על היצירה "Ironic" באתר Discogs
* סרטון השיר "Ironic" באתר יוטיוב
* אלאניס מוריסט מציגה: "Ironic" מודל 2015, באתר ynet, 10 בנובמבר 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  ynet, אלאניס מוריסט מציגה: "Ironic" מודל 2015, באתר ynet, 10 בנובמבר 2015.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**1995: "Buddy Holly" – ויזר** | **פרס הווידאו קליפים של MTV לעריכה הטובה ביותר** **1996: "Ironic" – אלאניס מוריסט** | **הבא**:**1997: "Devils Haircut" – בק** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: a048de6d-b84e-3a73-8777-bc84ca3456c0
* MusicBrainz work: f945ef48-6d7f-3de1-a98f-bb9b1b148bff

 |
**אינטר טורקו** (**Football Club International Turku**, ובקיצור **FC Inter Turku**) הוא מועדון כדורגל פיני, המשחק בעיר טורקו שבפינלנד. המועדון משחק בליגת העל הפינית.

היסטוריה
--------

הקבוצה נוסדה בשנת 1990 כקבוצת נוער. בשנת 1992 הוקמה קבוצת הבוגרים ששיחקה בליגה הפינית הרביעית. בשנת 1993 הקבוצה החליפה את קבוצת טורון טובריט שנכנסה לקשיים כלכליים בליגה הפינית השלישית. בסוף עונת 1993 סיימה את הליגה השלישית במקום הראשון והעפילה לליגה הפינית השנייה. הקבוצה שיחקה בליגה השנייה מעונת 1994 ועד עונת 1995.

בעונת 1995 הגיעה לחצי גמר הגביע הפיני והפסידה לקבוצת מייפה. בסוף העונה סיימה את הליגה השנייה במקום הראשון והעפילה בפעם הראשונה לליגת העל הפינית. הקבוצה שיחקה בליגת העל מעונת 1996 ועד עונת 1997. בעונת 1997 הגיעה לרבע גמר הגביע הפיני והפסידה לקבוצת ה.י.ק. הלסינקי. בסוף העונה ירדה לליגה הפינית השנייה. הקבוצה שיחקה עונה אחת בליגה השנייה והעפילה שוב לליגת העל. הקבוצה משחקת בליגת העל ברציפות מעונת 1999.

בעונת 2000 הגיעה לחצי גמר הגביע הפיני והפסידה לקבוצת ה.י.ק. הלסינקי. בעונות 2001, 2003 הגיעה לרבע גמר הגביע הפיני והפסידה לקבוצות טמפרה יונייטד וה.י.ק. הלסינקי בהתאמה. בעונת 2004 סיימה את הליגה במקום הרביעי והעפילה בפעם הראשונה למפעלים האירופים במסגרת גביע האינטרטוטו בשנת 2005. בסיבוב הראשון ניצחה את קבוצת אקרנס מאיסלנד. בסיבוב השני הפסידה לקבוצת ואראז'דין מיוגוסלביה והודחה מהטורניר.

בעונת 2007 הגיעה לגמר גביע הליגה הפינית והפסידה לקבוצת לאהטי. בעונת 2008 זכתה באליפות פינלנד וזכתה בגביע הליגה הפינית. בעקבות זכייתה באליפות העפילה לליגת האלופות בעונת 2009/2010. בסיבוב המוקדמות השני הפסידה לקבוצת שריף טירספול והודחה מהטורניר.

בעונת 2009 זכתה בגביע הפיני והעפילה לליגה האירופית בעונת 2010/2011. בסיבוב המוקדמות השלישי הפסידה לקבוצת ראסינג גנק והודחה מהטורניר. בעונת 2010 הגיעה לרבע גמר הגביע הפיני והפסידה לקבוצת מרייהאמן. 

בעונת 2011 סיימה את הליגה במקום השני והעפילה לליגה האירופית בעונת 2012/2013. בסיבוב המוקדמות השני הפסידה לקבוצת טוונטה והודחה מהטורניר. בעונת 2012 סיימה את הליגה במקום השני והעפילה לליגה האירופית בעונת 2013/2014. בסיבוב המוקדמות הראשון הפסידה לקבוצת וייקינגור גטה מאיי פארו והודחה מהטורניר. בעונת 2017/2018 זכתה בגביע השני.

תארים
-----

* **אליפות פינלנד: (1)**
	+ (2008)
* **הגביע הפיני: (2)**
	+ (2009, 2017/2018)
* **גביע הליגה הפינית: (1)**
	+ (2008)

שחקנים בולטים
-------------

* פינלנדפינלנד מגנוס באנה
* פינלנדפינלנד ארי ניימן
* פינלנדפינלנד מיקה אויאלה
* פינלנדפינלנד סברי פאיאנן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אינטר טורקו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אינטר טורקו (בפינית)
* אינטר טורקו, ברשת החברתית פייסבוק

* אינטר טורקו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* פרופיל, באתר אופ"א

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר WorldFootball.net
**ערן וולקובסקי** (נולד ב-1947) הוא צייר, מעצב גרפי וקריקטוריסט ישראלי. במשך שנים רבות היה מעצב הבית של קבוצת הארץ.

ביוגרפיה
--------

וולקובסקי נולד בשנת 1947 בקיבוץ בארות יצחק. למד עיצוב גרפי בבצלאל בין השנים 1970 ל-1974 ובילה את השנה לאחר מכן בציור בלונדון. הוא עיצב את סורג המעקה של עזרת הנשים בבית הכנסת בקיבוץ. הוא החל לשמש כעורך גרפי של השבועון הירושלמי "כל העיר" ולאחר מכן, ב-1986, עבר מירושלים לתל אביב והחל לעבוד כמעצב של העיתון היומי "חדשות". בהמשך הצטרף למערכת "הארץ" כעורך הגרפי וכמאייר. במשך השנים החל לפרסם קריקטורות פוליטיות בעמוד הדעות של הארץ. ב-2008 החליף אותו גל ורטמן כמעצב הגרפי הראשי של עיתוני "הארץ". 

ב-2017 זכה וולקובסקי בפרס דוש לקריקטורה.

בנוסף לעיצוב גרפי עורך תערוכות ציורים בגלריות. רבים מיצירותיו הם ציורים ארץ ישראליים. מצד אחד אלה ציורי נוף שאפשר לחוש בהם את נפש המקום והמפגש בין הבנוי לטבע ואילו הצד האחר ביצירותיו הם ציורי קולאז', תצרפים פנימיים המובנים ליוצרם ומעורר במתבונן מבחוץ דמיון וסקרנות. הייחוד שלו שהוא מצייר על פני ציוריו הישנים שלדעתו פג תוקפם והם משמשים כשלד לציור עדכני ועכשווי.

וולקובסקי מפרסם מדי יום את הקריקטורה היומית באתר האינטרנט של הארץ.

קישורים חיצוניים
----------------

* מאמרי ערן וולקובסקי, באתר "הארץ"
* חנוך מרמרי, טוב ויפה ג'יבס, באתר העין השביעית, 1 ביולי 2008
* עמוס בידרמן וערן וולקובסקי, עמוס בידרמן וערן וולקובסקי מציגים קריקטורות שנפסלו, באתר הארץ, 20 באפריל 2010
* עוזי צור, עוצם עין אחת | פילם נואר, ציור אפל, באתר הארץ, 3 במרץ 2011
* חיים ביאור, "הדיגיטל הורג", באתר אגודת העיתונאים בתל אביב, 18 באוקטובר 2017
* אתר למנויים בלבד נעמה ריבה, "בקשר ללונדון", תערוכה של ערן וולקובסקי, באתר הארץ, 11 באוקטובר 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  נירית אנדרמן, קריקטוריסט "הארץ" ערן וולקובסקי יקבל את פרס דוש לקריקטורה, באתר הארץ, 16 באוקטובר 2017
2. ↑  אתר למנויים בלבד עוזי צור, עוצם עין אחת תענוגות הציור, באתר הארץ, 13 באוגוסט 2020

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007306551105171
* LCCN: no2009113253
* VIAF: 91184295
* WorldCat: lccn-no2009113253

 |
**שריל לי** (באנגלית: **Sheryl Lee;** נולדה ב-22 באפריל 1967) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית.

ביוגרפיה
--------

לי נולדה בבוואריה, גרמניה להורים אמריקאים וגדלה בקולורדו.

היא למדה תקופה באוניברסיטת קולורדו ולאחר מכן עברה להתגורר בסיאטל על מנת לעבוד שם כשחקנית תיאטרון.

קריירה
------

יוצר הסדרה טווין פיקס, דייוויד לינץ', הציע לה להיבחן לסדרתו לאחר שהבחין בה במחזה ששיחקה, בטווין פיקס היא גילמה תפקיד כפול של לורה פלמר ושל מדי פרגוסון שהעניקו לה את מירב פרסומה. 

ב-1992 שיחקה במחזה בברודוויי לצד אל פצ'ינו. ושיחקה בסרט "ג'רזי גירל". 

ב-1998 שיחקה בסרט "ערפדים" לצד ג'יימס וודס. 

היא הייתה הבחירה המקורית לתפקיד מרי אליס יאנג בסדרה עקרות בית נואשות אך לבסוף הוחלפה בשחקנית ברנדה סטרונג. 

בשנת 2002 שיחקה בסרט העצמאי "ילדים ביום הולדתם" אשר מבוסס על סיפור קצר מאת טרומן קפוטה.   

ב-2005 היא החלה להופיע במספר פרקים של הסדרה "מגרש ביתי". 

בשנת 2010 שיחקה בדרמה "קר עד העצם" בכיכובה של ג'ניפר לורנס. בשנת 2014 שיחקה במותחן הפסיכולוגי "ציפור לבנה בסופת שלג" בכיכובה של שיילין וודלי, ובסרט הדרמה "ג'קי וראיין" (אנ').

חייה האישיים
------------

לי ניהלה בעבר מערכת יחסים עם השחקן דייוויד דוכובני והייתה נשואה לבנו של הזמר ניל דיימונד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שריל לי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של שריל לי (בצרפתית ובאנגלית)

* שריל לי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* שריל לי, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי

* שריל לי, באתר AllMovie (באנגלית)

* שריל לי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* שריל לי, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* שריל לי, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007450344405171
* BIBSYS: 4022000
* BNE: XX918139
* BnF: cb140299672 (data)
* GND: 14008648X
* ISNI: 0000 0001 1935 0068
* LCCN: no2001028528
* MusicBrainz: ce4d2f9a-44c4-44bc-9351-fcf6a04fec17
* NKC: xx0150918
* NLP: a0000001768292
* NTA: 107364972
* SNAC: w6fb5zjz
* SUDOC: 059925736
* VIAF: 59283553
* WorldCat: lccn-no2001028528

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעלון שבת. אם התכוונתם לספר, ראו שבת בשבתו (ספר).
לוגו שבת בשבתו משנת תשס"ה
לוגו שבת בשבתו מחודש משנת תשנ"ד
לוגו שבת בשבתו בשנה הראשונה להוצאתו
**שבת בשבתו** הוא עלון שבת המיועד למגזר הציוני דתי, היוצא לאור על ידי מכון צומת.

ראשיתו של העלון, שהיה הראשון מבין עלוני השבת במתכונת הפופולרית כיום, בשנת תשמ"ד (1994), כאשר הסתדרות הפועל המזרחי קיבלה הקצאת כספים ייחודית עבור נושאי תרבות. הרב ד"ר יצחק אלפסי, שקיבל את ההצעה לפתח יוזמה רעיונית כלשהי לשימוש בכסף, הציע להקים עלון שבועי שיעסוק בנושאי יהדות בפורמט קטן, "ארבעה עמודים שבאמצעות קיפול נוסף ניתן להכניס לכיס". העלון החל להופיע בעריכתו בשבת פרשת וישב, כ"א בכסלו ה'תשמ"ה (14 בדצמבר 1984). (לקראת הוצאת כרך א' של העלון, השלים הרב ד"ר אלפסי את העלונים החסרים לפרשיות בראשית-וישלח). בתחילת שנת ה'תשנ"ד (1993) עבר העלון לרשותו של מכון "צֹמת" (צוותי מדע ותורה) בראשותו של הרב ישראל רוזן. בגיליון ראש השנה ה'תשס"ג (ספטמבר 2002) קיבל העלון את הפורמט הנוכחי.

העלון כולל מאמרים המתייחסים לפרשת השבוע, חסידות, הלכה, סיפור לילדים, סקירה על דמות מן הציונות הדתית, תולדות ההתיישבות בארץ ועוד, מלבד כמה מדורים קבועים. מגוון הכותבים בגיליון הוא רחב, אך בעיקר כותבים בו רבנים המתגוררים בגוש עציון וכן מלמדים בישיבת הר עציון. העלון הוא בעל זיקה לתנועת המפד"ל. בין הכותבים הבולטים: הרב ישראל רוזן. ב-2005 הצטרף אל הכותבים מן הזווית הפוליטית, יו"ר המפד"ל, חבר הכנסת זבולון אורלב. העלון מומן תחילה על ידי הסתדרות הפועל המזרחי בארץ ישראל ולאחר מכן עבר לניהול עסקי של משרד הפרסום 'גל-אורן'.

לאחר גיליון 1678 שיצא בשבת פרשת קרח, ל' בסיוון ה'תשע"ז (24 ביוני 2017), הופסקה הוצאת העלון, 33 שנים לאחר הופעתו הראשונה. זאת בשל אילוצים כלכליים.

כעבור 9 חודשים, לקראת שבת פרשת צו ב-ח' בניסן ה'תשע"ח (24 במרץ 2018) חודשה הוצאת העלון לאור (גיליון 1679), הפעם בעריכת יוסף ארנפלד (הרב רוזן נפטר ב-2 בנובמבר 2017) ובהוצאת משרד הפרסום גל אורן לרנר (איחוד בין משרדי גל אורן והמשרד של אבי לרנר). הפורמט החדש שונה מקודמו בכך שנוספו לו ראיון ומדור ברנז'ה (מעין מדור רכילות) וגדלו שטחי הפרסום.

באלול ה'תשע"ט (ספטמבר 2019) התמזג העלון ישע שלנו לתוך "שבת בשבתו".

קישורים חיצוניים
----------------

* ארכיון עלוני שבת בשבתו
* האתר של מכון צומת - המכון שמוציא לאור את העלון

הערות שוליים
------------

1. ↑  יואל רפל, עיתוני בתי הכנסת, קשר, 1991
2. ↑  אריה יואלי, ‏מחיה המתים: העלון שבת בשבתו חוזר לפעילות, באתר "סרוגים", 21 במרץ 2018
3. ↑  'שבת בשבתו' ו'יש"ע שלנו' מתמזגים, 25 בספטמבר 2019, באתר כיפה
**לסי זקס** (בגרמנית: **Lessie Sachs**;‏ 1897 – 1942) הייתה משוררת ואמנית אמריקאית ילידת גרמניה, שפעלה במהלך מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

לסי זקס נולדה בשנת 1897 בברסלאו, אז עיר באימפריה הגרמנית. היא הייתה בתו היחידה של הנוירולוג היינריך זקס. זקס למדה בבתי ספר בברסלב ובמינכן, שם למדה אומנות ומלאכה.

זקס כתבה בעיקר שירי אהבה ליריים. שיריה הראשונים פורסמו בכתב העת "זימפליציסימוס". מספר עיתונים גרמניים (למשל "Vossische Zeitung") פרסמו גם את יצירותיה, וכמה משיריה שודרו ברדיו.

בשנת 1933 התחתנה זקס עם המלחין והפסנתרן האוסטרי יוזף וגנר, ונולדה להם בת, דורותי.

רישום מאת לסי זקס שפורסם ב-*Der Orchideengarten*,‏ 1919.
זקס הייתה יהודיה, ובשנת 1939 היא ומשפחתה היגרו לארצות הברית והתיישבו בניו יורק. חלק מיצירותיה של זקס פורסמו אז בעיתון הגרמני-יהודי בניו יורק "Aufbau".

אף על פי שזקס הייתה ידועה בעיקר כמשוררת, היא הייתה גם אמנית. לפחות אחד מרישומיה פורסם במגזין הפנטזיה הגרמני "Der Orchideengarten" (גן הסחלבים), שיצא לאור במשך שלוש שנים בלבד (1919–1921).

זקס נפטרה בשנת 1942. שנתיים לאחר מכן פרסם בעלה אוסף משיריה תחת הכותרת "Tag- und Nachtgedichte" (שירי יום ולילה), עם הקדמה מאת היינריך מאן. מבקר עכשווי ציין כי כתיבתה של זקס מעבירה "טעם מובהק של מינכן וברלין באמצעות תערובת ייחודית של ליריקה ושנינות מומלחת עם שיחות".

יצירותיה, הכוללות גם כתבי יד והתכתבויות, מוחזקות על ידי מכון ליאו בק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לסי זקס** בוויקישיתוף
* יצירות לסי זקס, באתר Archive.org

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007417161205171
* GND: 116740566
* ISNI: 0000 0000 5558 039X
* LCCN: no2001024626
* SUDOC: 252986083
* VIAF: 51336005
* WorldCat: lccn-no2001024626

 |
קולאז' של תמונות ומאמרי מגזין
קולאז'
**קולאז'** (גם **קוֹלָז'**; מצרפתית: coller – "להדביק"; על פי האקדמיה ללשון העברית: **הֶדְבֵּק**) הוא מדיה אמנותית שבה נעשה שימוש בפיסות עיתון, נייר, אריג, או אלמנטים אחרים ליצירת תמונה דו-ממדית. בדומה לציור, המבע האמנותי מבוטא באמצעות צבע, צורה, קומפוזיציה וכדומה, אך בנוסף לכך קיימים בקולאז' רבדים נוספים של הבעה הנגזרים מתכנים קיימים על גבי פיסות הנייר (כמו תמונות או טקסט), אופן קריעתם או גזירתם ושימוש בחומרים לא שגרתיים. טכניקת הקולאז' דומה לטכניקה אחרת - אסמבלאז', שבה מצורפים אובייקטים לכדי יצירה תלת-ממדית.

בעבודות מאוחרות של הצייר אנרי מאטיס, לדוגמה, מחליפה טכניקת הקולאז' את מלאכת הציור. בעבודות דוגמת "השבלול" (1952) עיצב מאטיס את היצירה מגזרי נייר אותם צבע. למרות שם היצירה, המנחה את הצופה לראייה מימטית, מתקיים ביצירה גם יחס בין הניירות הגזורים לבין רקעה של העבודה, והאמן מייחס לשניהם חשיבות דומה.

פרשנות אמנותית מודרניסטית מעניקה למדיום זה אופי ביקורתי כלפי המציאות, כיוון שהוא מאלץ את הצופה להתמודד עם חלקים שהם אשלייתיים ומציאותיים בו-זמנית. כך, לדוגמה, בקולאז'ים של האמן פבלו פיקאסו ניתן למצוא תיאור של טבע דומם עם עיתון, כאשר חלק מן העבודה עשוי בטכניקה של רישום וחלקה הוא פיסות עיתון מודבקות.

בעבודותיו של הצייר הגרמני קורט שוויטרס, חבר תנועת הדאדא, לדוגמה, מאפשר השימוש בקולאז' ליצור תמונה המבטאת חוסר היררכיה כיוון שהיא מורכבת מפיסות שונות ממקורות שונים - פרסומות, עיתונים, מגזינים ועוד.

הקולאז' הומצא על ידי הצייר והאומן פאבלו פיקאסו, כחלק מן עבודת הקוביזם.

הצייר יצר שברי אומנות כדי שיוכל לפרק ולשלב אותם ביצירותיו השונות.

בישראל
------

בין האמנים הישראלים שיצרו קולאז'ים יצוינו מרסל ינקו, מיכל נאמן, רפי לביא, פמלה לוי, נעמי שלו, זהבה אדלסבורג, עדי שגיא וטל דותן. אצל רובם הייתה יצירת הקולאז'ים רק חלק מעבודתם האמנותית, ורק בודדים, כמו לדוגמה נעמי שלו, יצרו אך ורק קולאז'ים.

ראו גם
------

* אסמבלאז'
* רדי מייד
* פוטומונטז'
* קוביזם

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **הדבק** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **קולז'** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קולאז'** |

* קולאז', דף שער בספרייה הלאומית

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007284186405171
* BnF: cb11949222q (data)
* GND: 4010384-5
* LCCN: sh85027965
* NDL: 01085971
* NKC: ph121736

 |
**פאוסטוס ממילווה** היה בישוף מכת המניכאיזם, בן המאה הרביעית. הוא זכור בזכות המפגש שלו עם אוגוסטינוס מהיפו, בקרתגו בסביבות שנת 383. הוא היה ממיילוויס (אנ'), נומידיה (היום באלג'יריה). הוא היה מרקע פגאני עני, הפך למורה, מטיף ומתדיין בעל מוניטין רב.

כפי שמתואר ב"וידויים", לאוגוסטינוס נודע לראשונה על פאוסטוס זמן קצר לאחר שהצטרף לאמונה המניכאית. הבישוף נתפס כחבר המלומד ביותר בכת באזור, ורבות מהשאלות הקשות יותר שהציב אוגוסטינוס למוריו נדחו עד להגעתו לקרתגו: "עבור כל שאר חברי הכת. שפגשתי במקרה, כשהם לא יכלו לענות על השאלות שהעליתי, תמיד הפנו אותי לבואו. הם הבטיחו שבדיון איתו, קשיים אלו ואפילו גדולים יותר, אם יהיו לי, יבהרו בקלות".

כשפאוסטוס מגיע לבסוף לקרתגו, אוגוסטינוס מתאר אותו כנעים באופיו ודיבור מאוד, אך לא מתאים למשימה של הגנה על התאולוגיה המניכאית; ואכן, אוגוסטינוס אומר שהכישרונות האמיתיים שלו טמונים בהתחמקות ברהיטות משאלות קשות. אוגוסטינוס כותב בזלזול "שגיליתי מיד שהוא לא יודע כלום על האמנויות מלבד דקדוק, וזה רק בדרך רגילה. עם זאת, הוא קרא כמה מדברי טולי, מעט מאוד ספרים של סנקה, וכמה מהשירים של סנקה. וספרים מעטים של הכת שלו, שנכתבו בלטינית טובה. עם הלמידה הדלה הזאת והתרגול היומיומי שלו בדיבור, הוא רכש מעין רהיטות שהוכיחה את עצמה כמענגת ומפתה יותר מכיוון שהיא הייתה בעלת שנינות מוכנה ותמימה".

הויככוח העיקרי בין פאוסטוס ואוגוסטינוס היה על ההיסטוריות של כתבי הקודש. פאוסטוס טען שאלו רק סיפורי אגדות.

בשנת 386 הוגלה פאוסטוס עם שאר המניכאים, אך צו זה בוטל בינואר 387 על ידי תאודוסיוס הראשון ובנו ארקדיוס, קיסר האימפריה הביזנטית. פאוסטוס נפטר כנראה לפני שנת 400, מאחר שחיבורו של אוגוסטינוס מהיפו, קונטרה פאוסטום, מדבר עליו בלשון עבר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Gardner, Iain; Lieu, Samuel N. C. eds. (2004). Manichaean Texts from the Roman Empire. Cambridge University Press. P 132
2. 1 2  Augustine. "The Confessions". *Christian Classic Ethereal Library*.
3. ↑  Grosse, Sven (2011). *Theologie des Kanons: der christliche Kanon, seine Hermeneutik und die Historizität seiner Aussagen; die Lehren der Kirchenväter als Grundlegung der Lehre von der Heiligen Schrift* (בגרמנית). LIT Verlag Münster. p. 94. ISBN 978-3643800787. One does not read in the Gospel that the Lord said: "I will send you the Paraclete who will teach you about the course of the sun and moon." For He willed to make them Christians, not mathematicians. (Translation of the German Quote according wikiquote)
4. ↑  Augustine (2008). Bourke, Vernon J. (ed.). Confessions. Catholic University of America Press. P 103
**כריסטיאן טראמיץ** (בגרמנית: **Christian Tramitz**; נולד ב-29 ביוני 1955) הוא שחקן גרמני.

ביוגרפיה
--------

טראמיץ נולד במינכן למפיק הקולנוע רודולף ולמוניקה טראמיץ. אחיו ניקולס (גר') שינה את שם משפחתו לגרמוס, והוא הכנר הראשי בתזמורת הסימפונית של וינה. סבו מצד האם הוא השחקן האוסטרי פאול הרביגר (אנ'), בת-דודו היא השחקנית מאבי הרביגר (אנ'). בני משפחה נוספים הם אליזבת אורת (גר'), כריסטיאנה (אנ') ומארזה הרביגר (גר'), בנותיהם של אטילה הרביגר (אנ') ושל פאולה וסלי (אנ').

בתחילת דרכו למד תולדות האמנות, פילוסופיה ודרמה והחל את הקריירה שלו בתחום המדיה שהגיש, תוכנית ברדיו של מינכן.

מ-1997 ועד 2002 הופיע בתוכנית הקומדייה "Bullyparade" ביחד עם חברו מיכאל הרביג.

ב-2001 שיחק בסרט "Der Schuh des Manitu" המהווה פארודיה על סרטי מערבונים וב-2004 שיחק בסרט ההמשך שלו "Traumschiff Surprise – Periode 1".

ב-2004 גילם את הצייד ב-"7 Dwarves – Men Alone in the Wood", סרט קומדייה העוקב אחר האגדה של שלגייה ושבעת הגמדים.

ב-2006 גילם מורה לצרפתית בסרט "Französisch für Anfänger".

ב-2007 שיחק בקומדיה הרומנטית של טיל שווייגר "ארנב בלי אוזניים".

ב-2008 שיחק בסרט הביוגרפי על הזמר פאלקו.

ב-2009 שיחק בסרט האוסטרי "Das Vaterspiel".

ב-2010 גילם סוכן FBI בסרט "Jerry Cotton".

ב-2015 שיחק בקומדיה הרומנטית "Gut zu Vögeln" וגם שיחק ולקח חלק בכתיבת התסריט לסרט "Gespensterjäger – Auf eisiger Spur" המתבסס בעיקרו על ספר של קורנליה פונקה.

הוא דובב בסרטי הנפשה רבים, ובהם ב"מוצאים את נמו", "טינקרבל", שם דיבב את בובל, "צעצוע של סיפור 3", שבו דיבב את קן, הוא דובב בסרט "Lissi und der wilde Kaiser" המהווה פארודיה לסרט "סיסי" והופיע במספר סדרות טלוויזיה.

טראמיץ אב לתאומים מנישואיו הראשונים, ב-2004 התחתן בשנית והוא אב לבן ובת מנישואיו אלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כריסטיאן טראמיץ** בוויקישיתוף

* כריסטיאן טראמיץ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* כריסטיאן טראמיץ, באתר AllMovie (באנגלית)
* כריסטיאן טראמיץ, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* כריסטיאן טראמיץ, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* כריסטיאן טראמיץ, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* כריסטיאן טראמיץ, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb161566756 (data)
* GND: 123987490
* ISNI: 0000 0000 7250 8517
* LCCN: no2007082868
* MusicBrainz: dc809d7f-8a48-4268-911e-9bf2f4fba791
* NLP: a0000003419900
* SUDOC: 243212690
* VIAF: 50149253
* WorldCat: lccn-no2007082868

 |
**ירמי אנטוניסה** (בהולנדית: **Jeremy Antonisse**; נולד ב-29 במרץ 2002 ברוסמאלן שבהולנד) הוא כדורגלן קוראסאואי-הולנדי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת מוריירנסה מליגת העל הפורטוגלית, בהשאלה מפ.ס.וו. איינדהובן, ובנבחרת קוראסאו.

קריירת מועדונים
---------------

אנטוניסה גדל במחלקות הנוער של OJC רוסמאלן ופ.ס.וו. איינדהובן. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצת המילואים של פ.ס.וו. איינדהובן. ב-26 בינואר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כשהחליף את ערן זהבי בדקה ה-90 בניצחון 2-0 על אמן במסגרת המחזור ה-19 בליגה לעונת 2020/2021.

ב-31 בינואר 2023 הושאל אנטוניסה לאמן מליגת העל ההולנדית עד לתום עונת עונת 2022/2023 בליגת העל ההולנדית. הוא ערך 13 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שער אחד.

ב-1 בספטמבר 2023 הושאל אנטוניסה למוריירנסה מליגת העל הפורטוגלית למשך עונת 2023/2024.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-25 במרץ 2021 ערך אנטוניסה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קוראסאו, בניצחון 5-0 על נבחרת סנט וינסנט והגרנדינים במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. ב-27 בספטמבר 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 2-1 לנבחרת אינדונזיה במשחק ידידות.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  FC Emmen huurt Jeremy Antonisse van PSV באתר RTV Drenthe, ‏ 31 בינואר 2023 (בהולנדית)
2. ↑  PSV VERKOOPT ANTONISSE AAN MOREIRENSE FC באתר הרשמי של פ.ס.וו. איינדהובן, 1 בספטמבר 2023 (בהולנדית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ירמי אנטוניסה"**.