recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Brothers in Arms: Hell's Highway** הוא משחק ירי בגוף ראשון שפותח על ידי Gearbox Software והופץ על ידי Ubisoft לפלטפורמות ה-Microsoft Windows, ‏Xbox 360 וה-PlayStation 3. הוא מספר על חייל מהדיוויזיה המוטסת ה-101. במשחק זה מופיע שוב דמות שהייתה במשחק קודם בסדרה.

משחקיות
-------

כאשר במשחק מועברת פקודה, השחקן משתמש בסימני יד בסגנון מלחמת העולם השנייה לחוליה שלו, פעולה זו הייתה גם במשחקים הקודמים במשחקי Brothers in Arms, לשחקן גם יש אפשרות לקחת מחסה מאחורי אובייקטים ולירות בתצוגת גוף שלישי שדבר זה הוא חלק בלתי נפרד מאסטרטגית המשחק.

המשחק כולל דברים חדשים, הכולל מבחר של יחידות מיוחדות חדשות, ישנן קבוצות מקלעים ובזוקות. מערכת חיים חדשה המחליפה את מערכת החיים הנוקשה שנותנת כמות חיים מסוימת לכל משימה שנראתה במשחקי Brothers in Arms הקודמים. עם מערכת זו, מסך השחקן מתחיל להפוך לאדום כאשר השחקן חושף את עצמו מהמחסה וחוזר להיות רגיל כאשר הוא חוזר למחסה, אי לקיחת המחסה תגרום לכך שהשחקן ימות מירי. ה"מיני מאפ" במשחק התחדש והפך ליעיל ומדויק יותר.

אחד מהדברים החדשים שהמשחק כולל הוא דבר הנקרא 'Action Cam'. כאשר השחקן פוגע בירייה מדויקת לראש, מבצע הריגה עם רימון יד או נותן פקודה לירי עם בזוקה על אויב, המשחק יתרכז ברגע ההריגה ותעשה הכל בהילוך איטי ותראה את מוות האויבים.

שחרור
-----

המשחק שוחרר באופן רשמי לפלטפורמות ה-Xbox 360 וה-PlayStation 3 בתאריך ה-23 בספטמבר 2008 בצפון אמריקה, אך היה בחנויות כבר ב-20 בספטמבר 2008. גרסת ה-PC שוחררה שבועיים לאחר מכן בתאריך ה-7 באוקטובר 2008. המשחק היה זמין בסטים בתאריך ה-8 באוקטובר 2008.

Gearbox Software הודיעו על מהדורה מוגבלת של המשחק שהכילה בובה של דמות המשחק 'Sergeant Matt Baker' יחד עם 13 אביזרים, קופסה אשר מחזיקה את הדמות ואת אביזריו, קומיקס של 32 על המשחק, מפה צבעונית של 'Operation Market Garden', אריזה מיוחדת ועוד 2 דמויות משחק למולטיפלייר.

ביקורת
------

| ציונים |
| --- |
| ציונים כללים |
| אתר | ציון |
| GameRankings | ‏(PC)‏ 77.25%  (X360)‏ 77.19%  (PS3)‏ 76.21% |
| Metacritic | ‏(PC)‏ 79/100  (X360)‏ 76/100  (PS3)‏ 76/100 |
| ציוני סקירה |
| אתר | ציון |
| Edge | 6/10 |
| Eurogamer | 7/10 |
| Game Informer | 7.75/10 |
| GamePro |  |
| Game Revolution | ‏+C |
| GameSpot | 8.5/10 |
| GameSpy |  |
| GameTrailers | 8.3/10 |
| GameZone | ‏(PC)‏ 8/10  (X360)‏ 8.2/10  (PS3)‏ 8/10 |
| Giant Bomb |  |
| IGN | ‏(PC)‏ 7.9/10  (X360 & PS3 **US**)‏ 7.6/10  (PS3 **AUS**)‏ 7/10 |
| OXM | 9/10 |
| PC Gamer US | 93% |
| PSM |  |

Brothers in Arms: Hell's Highway קיבל ביקורות חיוביות, המשחק צבר באתרים GameRankings ו-Metacritic לגרסת ה-PC ציון של 77.25% ו-79/100, לגרסת ה-X360 ‏77.19% ו-76/100 ולגרסת ה-PS3 ‏76.21% ו-76/100.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Brothers in Arms: Hell's Highway

* אתר האינטרנט הרשמי של Brothers in Arms: Hell's Highway
* המשחק באתר MobyGames (באנגלית)
* Brothers in Arms: Hell's Highway, באתר PCGamingWiki (באנגלית)

| Brothers in Arms |
| --- |
| משחקים למחשב ולקונסולות | Road to Hill 30 ‏ • Earned in Blood ‏ • Hell's Highway ‏ • Double Time |  |
| משחקים לסלולרי | D-Day ‏ • DS ‏ • Art of War ‏ • Brothers in Arms ‏ • Hour of Heroes ‏ • 2: Global Front ‏ • 3: Sons of War |
| קשורים | Gearbox Software ‏ • Gameloft ‏ • Ubisoft ‏ • Furious 4 |
**James Pond** (נקרא גם **James Pond: Underwater Agent**) הוא משחק פלטפורמה למחשב. פותח על ידי יצרנית משחקי הווידאו הבריטית Vectordean Ltd, וכן על ידי חברת Millennium Interactive. יצא לאור על ידי Millennium Interactive, וכן על ידי חברת Electronic Arts, למחשבים וקונסולות בשנת 1990. הדמויות במשחק היו פופולריות, ואפילו יצאו בספרי קומיקס של התקופה. הצלחת המשחק הביאה להוצאת שני משחקי המשך, James Pond 2 ו-James Pond 3.

מהלך המשחק
----------

השחקן (James Pond) צריך לפתור תצרפים כדי לנצח אויבים, והמשחק מתמקד במציאת אובייקטים המקדמים את מהלך המשחק, כגון מפתחות לשחרור סרטני ים בשבי, או ספוגים לסתימת חורים במיכלי שמן דולפים. בנוסף יש לקחת "בועות אש", המשמשות ללכוד את האויבים במשחק לפני הקפיצה עליהם שמחסלת אותם סופית.

המשכים
------

ל-James Pond הופיעו שני המשכים; James Pond 2: Codename Robocod ו-James Pond 3 Operation Starfish. בנוסף הופיעה ערכת נושא של המשחק במשחק ספורט הנקרא The Aquatic Games, וכן כקמיע ב-Rolo to the Rescue. בשנת 2011 הופיע שוב המשחק בגרסה לאייפון ואייפד תחת השם James Pond in the Deathly Shallows. בספטמבר 2013 חברת Gameware Europe, אשר רכשה את הרישיון על James Pond בשנת 2003, העלתה יוזמה באתר Kickstarter למשחק חדש בסדרה, אשר יעוצב על ידי המעצב המקורי של שאר המשחקים כריס סורל, ואשר היה אמור להיקרא "James Pond - Pond is Back!". ב-7 באוקטובר 2013 בוטל המיזם משום שהיה נראה בלתי סביר להגיע ליעד התקציבי.

ראו גם
------

* James Pond 2

קישורים חיצוניים
----------------

* James Pond: Underwater Agent באתר MobyGames
* סדרת James Pond באתר MobyGames
* סקירה על המשחק
* כתבה על James Pond
* Environment Agency 'Licence to Fish' film

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  Codename Robocod
3. ↑  Operation Starfish
4. ↑  גיימס פונד חוזר, באתר קיקסטרטר (באנגלית)
5. ↑  פוסט בנושא, באתר Kickstarter (באנגלית)
**דיארק** (בשמו המדעי: **Dearc**) הוא סוג של פטרוזאור ממשפחת הרמפורינקוסיים אשר התקיים במשך תור היורה שלפני 166 מיליון שנה בסקוטלנד. הסוג תואר למדע ב-2022 בידי Natalia Jagielska וצוותה ונכלל בו מין יחיד - *Dearc sgiathanach*. משמעות השם המדעי הוא מגאלית סקוטית ופירושו הוא דו-משמעי: "זוחל מכונף" ו"זוחל מסקיי".

המאובנים שלו התגלו בתצורות לילט שייל (אנ') שעל סקאי בסקוטלנד ואלה הכילו במרבצי אבן גיר שרידים של רוב הגוף למעט קצה הזנב, הגפיים האחוריות, הכנפיים וקצה המקור. השרידים מצויים כיום באוניברסיטת אדינבורו.

הדיארק היה הגדול שברמפרורינקיים והפטרוזאורים בתקופתו והוא הגיע למוטת כנפיים של 2.5 עד 3 מטרים, דומה מאוד למוטה של אלבטרוס נודד. במראהו דמה לרמפורינקוס ונחשב לקרוב גם לסוגים: אנגוסטינריפטרוס וסריקיפטרוס. ככל הנראה היה צייד של טרף קטן אותם תפס בלסתותיו החדות ושיניו החרוטיות, כייתכן שדאה מעל החופים של האוקיינוס האטלנטי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיארק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Fossil of largest Jurassic pterosaur found on Skye". BBC News. 22 February 2022. Retrieved 22 February 2022.
**הבזאר הטורקי בעכו** הוא אתר היסטורי-תיירותי בעכו העתיקה, בצמוד לצידו האחורי-דרומי של מסגד אל-ג'זאר.
הבזאר (מכונה גם: "**השוק הארוך**" או "**בזאר אל-ג'זאר**") נבנה בסוף המאה ה-18, בימי שלטונו של אחמד אל-ג'זאר.

היסטוריה
--------

הבזאר הטורקי נבנה על גבי שרידים של שלושה מתחמים צלבניים: רובע הסוחרים מפרובנס, בית המחסה ההוספיטלרי והרחוב הצלבני הראשי. מדרום ובצמוד לבזאר שכן בתקופה הצלבנית בית החולים ההוספיטלרי.

בתקופת המנדט עדיין ניתן היה לראות חלק גדול מהחנויות המקוריות, קבורות מתחת לערמות מפולת, זכר להפגזת עכו ב-3 בנובמבר 1840. בחלקו המזרחי של הבזאר פעלו מחסני זיתים וכן בתי חרושת לסבון, שנוהלו על ידי סוחרים משכם. מתוך אחת מחנויות הבזאר ניתן (גם כיום) להגיע אל הקריפטה (קומת המרתף של בניין הסראיה) ואל מנהרת הביוב, דרכה נמלטו הצלבנים מהמתחם ההוספיטלרי בעת הכיבוש הממלוכי.

הבזאר היה פעיל עד אמצע המאה ה-20, ומאז נעשו מספר ניסיונות להפעילו לסירוגין. בשנת 2012 שוקם הבזאר על ידי קבוצת יזמים פרטיים בשיתוף החברה הכלכלית לעכו.

תהליכי השיקום
-------------

בשנת 2012 נרכש הבאר הטורקי על ידי קבוצת יזמים והחברה הכלכלית לעכו שביצעו בו שיפוץ נרחב והתאימו אותו לקליטת חנויות וכמתחם בילוי. במסגרת השיפוץ שוקמו דלתות הבזאר וכניסותיו, בוצע טיוח מחודש של קירותיו הפנימיים, הותקנה תאורה אותנטית וחודש מתחם השירותים לנוחות הציבור. לאורך הבזאר הותקנו מאווררי תקרה ומקרני חום.

הפעילות בבזאר כיום
------------------

כיום מאכלסות את הבזאר הטורקי מספר מסעדות גורמה וחנויות בוטיק והוא פתוח לקהל הרחב במשך כל היום.

בבזאר מתקיימים לעיתים ירידים עונתיים בנושאים שונים ואירועים פרטיים בשעות הערב.

שלט "הבזאר הטורקי"

עיקר הפעילות מתרכזת בימי שישי ושבת, לאור ריבוי התיירים הגודשים את העיר העתיקה וסיורים מודרכים העוברים בבזאר.

הבזאר בתרבות
------------

בשנות ה-80 צולם במתחם הבזאר הסרט הישראלי "מאחורי הסורגים". הבזאר שימש כחלק מסט הצילומים, כאשר אחד מחדריו היווה תא כלא שבו היו כלואים אסירים יהודים וערבים, ונחשפה הדינמיקה המיוחדת בין האסירים היהודים לערבים סביב השביתה שהם ארגנו נגד שלטונות הכלא.

ראו גם
------

* עכו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הבזאר הטורקי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הבזאר הטורקי
* הבזאר הטורקי, עכו היסטוריה. (באנגלית)
* הבזאר הטורקי, באתר עכו העתיקה.
* דף הפייסבוק של הבזאר הטורקי
פירוש נוסף ערך זה עוסק בJack-in-the-box. אם התכוונתם למסעדה, ראו ג'ק אין דה בוקס (חברה).

שני ילדים משחקים בצעצוע Jack-in-the-box, ציור שצייר הקומיקסאי הגרמני-אמריקאי תומאס נאסט (אנ') ‏(1863) למגזין Harper's Weekly, A Journal of Civilization (אנ') מניו יורק סיטי
**Jack-in-the-box** או **ג'ק-אין-דה-בוקס** (מילולית: **ג'ק בקופסה**) הוא צעצוע שכלפי חוץ מורכב מקופסה וידית. כאשר הידית מסובבת, הצעצוע משמיע נעימה, לעיתים קרובות Pop Goes the Weasel (אנ'). בסיום הנעימה המכסה נפתח ודמות, בדרך כלל של ליצן, קופצת החוצה.

ישנה השערה כי מקור הצעצוע בסר ג'ון שורן (אנ'), איש דת אנגלי בן המאה ה-13, אשר מצויר לעיתים תכופות כשהוא אוחז מגף ובו שטן. לפי סיפורי העם, הוא הכניס את השטן למגף כדי להגן על הכפר נורת' מרסטון, בקינגהמשייר.

השפעות של הצעצוע
----------------

Jack-in-the-box
רשת מסעדות המזון המהיר האמריקאית "ג'ק אין דה בוקס" קרויה על שם הצעצוע. קמע הרשת, המכונה ג'ק, דומה לדמות הליצן הקופצת מתוך הצעצוע.

הצעצוע היווה חלק מההשראה לדמות הבדיונית ג'ק-אין-דה-בוקס, מתוך סדרת הקומיקס אסטרו סיטי (אנ').

הצעצוע מופיע לעיתים בסרטי אימה. קיים מתח בידיעה כי כאשר הנעימה מסתיימת משהו קופץ, ובסרטי אימה בדרך כלל קופץ משהו מלחיץ. דמות כזו שולבה בכרזה ובקדימון לסרט מ-1990 משחק ילדים 2.

צעצוע מסוג זה המכונה צ'ארלי-אין-דה-בוקס מהווה זקיף באי הצעצועים הבלתי מתאימים בסרטי חג המולד Rudolph the Red-Nosed Reindeer (אנ') ‏(1964) ו-Rudolph the Red-Nosed Reindeer and the Island of Misfit Toys (אנ') ‏(2001).

ג'ק-אין-דה-בוקס מבולבל המכונה Mad Max (מקס המטורף) הוא דמות הבוס במשחק הנינטנדו 64 דונקי קונג 64. הוא משמש כאחראי על פרנטיק פקטורי - מפעל צעצועים רועש ומסוכן.

ניל גיימן כתב סיפור קצר בשם "אל תשאלו את ג'ק" ("Dont ask Jack") על ג'ק בקופסה שטני, אשר ניתן למשפחה ומספר לילדי המשפחה את סיפורו. הסיפור מופיע בקובץ הסיפורים שלו, "עשן ומראות".

קלודה רודג'רס ייצגה את הממלכה המאוחדת באירוויזיון 1971 עם שיר ששמו כשם המשחק, והגיעה למקום הרביעי עם 98 נקודות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Jack-in-the-box** בוויקישיתוף
* דפנה ארד, מתי ג'ק הליצן התחיל לקפוץ, באתר הארץ, 28 באוקטובר 2012
**הבורסה לתכשיטים** (נוסדה ב-1975) היא חברה ורשת ישראלית לייצור וייבוא תכשיטים הפועלת בישראל, המחזיקה ב-15 סניפים בקניונים בישראל.

היסטוריה
--------

החברה נוסדה בשנת 1975 על ידי עופר ואיה עזריאלנט בשיתוף אחיו אבי, שניהלו באותה התקופה רשת לממכר תכשיטים שיובאו מהמזרח הרחוק.

בשנת 1981 התפרקה השותפות במסגרתה עזב הזוג עזריאלנט לארצות הברית, כשהם משאירים את הניהול בידיו של האח אבי.

בשנת 1995 חברת התכשיטים "פז חן" שנוהלה באותה התקופה על ידי עודד גרא, רכשה את הבעלות על 11 מסניפי הרשת מידי עופר. העסקה עמדה על סכום של כ-100 אלף דולר, תוך התחייבת לפריעת חובות הרשת שעמדו באותה התקופה על סך 2.4 מיליון דולר.

בשנת 2000 רכשו מאיר בובליל וניסן חכשורי את חברת "גולד שופ", שהוביל להפיכתם לבעלים של הרשת.

בסוף שנת 2001 הרשת נרכשה כחלק מהסכם בין חברת "גולן מלאכת מחשבת" עם חברת "אורוליין מותגי יוקרה", בו האחרונה התחייבה לרכוש את כלל הנכסים והמלאי של "הבורסה לתכשיטים" ו'גולד שופ", תוך הפיכה של גולן מלאכת מחשבת לבעלים הבלעדי. הרכישה התבצעה בשנת 2001 על ידי החברות "אורוליין" ו"גאון סחר" (חברת בת של "גולן מערכות"), לפי שווי של 77% ממניות החברה.

לאחר מספר חודשים חברת "גולן מלאכת מחשבת" חוותה הפסדים רבים, מה שהוביל לבקשת הגנת משפטית על ידי מינוי מפרק זמני, בבקשה שהוגשה על ידי דירקטוריון החברה. במסגרת אותו תהליך, חברת "אורוליין" המשיכה לתפעל את חנויות הרשת, עד לסוף שנת 2003 נמכרה הרשת לבעלים של חברת "א.נ.ארניל בע"מ", אריה פוזיילוב. במסגרת הרכישה השם "הבורסה לתכשיטים" נרשם כסימן רשום ברשות הפטנטים.

פעילות החברה
------------

נכון ל-2022, הרשת מחזיקה ב-15 סניפים בישראל, כאשר רובם ממוקמים בקניונים מקבוצת עופר ועזריאלי.

לאורך השנים הרשת פעלה גם בעולמות המדיה באמצעות פעולות מיתוג שונות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  דברת, זהבה (2000-07-04). "כל הנוצץ בהחלט זהב". *Globes*. נבדק ב-2023-01-19.
2. 1 2  "אין לי סרטן, ישלי שרימפס קטן". *הארץ*. נבדק ב-2023-01-19.
3. ↑  "פז חן - רכשה את הבורסה לתכשיטים". *Globes*. 1996-11-20. נבדק ב-2023-01-19.
4. ↑  שי שלו, ‏גולן מלאכת מחשבת תבקש מביהמ"ש למנות לה מפרק זמני, באתר גלובס, 6 ביולי 2003
5. ↑  TheMarker digital, גולן מלאכת מחשבת מסרה לבורסה דו"ח על מצב ענייניה; הדירקטור דב רוכמן התפטר, באתר TheMarker‏, 2 ביולי 2003
6. ↑  סניפי הרשת, באתר הבורסה לתכשיטים
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**לירז מסילתי** (נולדה ב-8 באוגוסט 1976) היא דוגמנית ושחקנית ישראלית. נערת ישראל לשנת 1996, יצגה את ישראל בתחרות מיס תבל.

ביוגרפיה
--------

מסילתי נולדה באשקלון למשפחה בת חמישה ילדים, בצבא שירתה בחיל השריון.

היא למדה תנועה לגיל הרך במכון וינגייט ולאחר מכן למדה עיסוי תינוקות, היא עוסקת בתחום הטיפול וההדרכה לינקות וגיל הרך.

קריירה
------

בגיל שש עשרה החלה לעסוק בדוגמנות דרך הסוכנת שרית דמיר, היא עבדה גם עבור מספר מגזינים במספר מדינות.

בתחרות מלכת היופי 1996 היא זכתה בתואר נערת ישראל וייצגה את ישראל בתחרות מיס תבל (אנ'), מאחר שמלכת היופי הזוכה טלי לוונטל לא עמדה בקריטריון הגיל.

היא גילמה את תפקיד ליאורה בסדרה רמת אביב גימל בעונה החמישית.

ב-1999 עברה לניו יורק וגרה שם תקופה.

ב-2004 השתתפה בפרסומת לטלוויזיה של "קרליין".

ב-2005 נבחרה להוביל את קמפיין החורף של רשת "תכשיטי מילר" שהיא גברה על דוגמניות נוספות שהתמודדו לתפקיד כמו ליהי אלון וקרן מיכאלי.

ב-2006 הופיעה בפרסום של פולגת לצד רז מאירמן.

ב-2007 הופיעה בקטלוג שהשיקה המכללה לקוסמטיקה רפואית.

ב-2010 הובילה את הקמפיין של חברת "לורד קיטש", באותה שנה גם הצטלמה לקטלוג של החברה "ג'אמפ" ביחד עם הדוגמנית איזבל אדלר שקונספט הצילומים היה נשים במהלך העבודה והקריירה.

ב-2018 דגמנה לרשת "סיליז".

ב-2019 היא ויערה בנבנישתי היו הפרזנטוריות של מיכל נגרין.

קישורים חיצוניים
----------------

* לירז מסילתי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* Liraz Mesilaty, באתר Trend Celebs Now (באנגלית)
* ברוריה אבידן-בריר, בייבי פייס: הדוגמנית שמדריכה אימהות אחרי לידה, באתר nrg‏, 13 במאי 2012
* ליאור אוחנה, לירז מסילתי, נערת ישראל שהפכה לגננת: "עבודה קשה אבל כיפית", באתר Xnet‏, 24 באוקטובר 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  "קרליין" ממתגת ומרחיבה את סדרת הבישום ME, באתר news1
2. ↑  לירז מסילתי גברה על קרן מיכאלי וליהי אלון, ונבחרה להוביל את קמפיין החורף של תכשיטי מילר, באתר וואלה
3. ↑  סרטונים המכללה לקוסמטיקה רפואית - לירז מסילתי, באתר יוטיוב, 17 ביוני 2009
4. ↑  לירז מסילתי (33) הבינלאומית נבחרה להוביל את קולקציית אופנת 'לורד קיטש', באתר Global Fashion Report
5. ↑  איזבל אדלר ולירז מסילתי, דוגמניות בעבודה, באתר נוצץ
6. ↑  "רוצה לחזור לעניינים": לירז מסילתי נראית טוב מאי פעם, באתר החדשות 13, 8 בפברואר 2018
בתורת המשחקים, **משחק בצורה רחבה** הוא תיאור בצורה פורמלית של משחקים ומצבים בחיי היומיום, המאפשר להציג צדדים שונים של המשחק כמו הבחירות האפשריות של השחקנים, סדר המהלכים של המשחק, המידע הידוע לשחקנים והתשלומים עבור התוצאות האפשריות של המשחק.

מרכיבים בתיאור המשחק
--------------------

תיאור של משחק כולל את המרכיבים הבאים:

1. שחקנים המשתתפים במשחק.
2. המהלכים האפשריים לכל שחקן.
3. כללים לסדר הפעולות של כל שחקן.
4. כלל שקובע מתי המשחק יסתיים.
5. כלל התוצאות האפשריות בסיום המשחק.

תיאור באמצעות עץ משחק
---------------------

תיאור טבעי של משחק הוא תיאור גרפי, ליתר דיוק תיאור המשחק הוא עץ עם שורש (עץ הוא גרף קשיר שאין בו מסילה מעגלית), כאשר כל קודקוד שאינו עלה הוא קודקוד החלטה של אחד השחקנים או קודקוד גורל.

בעץ המשחק השורש מתאר את המצב ההתחלתי וכל קודקוד הוא מצב במשחק. הבנים של כל קודקוד V הם קודקודים שאליהן מגיעים מ-V על ידי מהלך אחד בלבד. לפי הגדרה זו ניתן להסיק כי מספר הבנים של קודקוד V שווה למספר המהלכים האפשריים מאותו הקודקוד.

בנוסף לעץ המשחק עצמו לתיאור המשחק נחוצים המרכיבים הבאים:

1. בכל קודקוד שאינו עלה, נדרש ציון השחקן שפועל.
2. בכל עלה נדרש תיאור של תוצאת המשחק.

דוגמה לעץ משחק
--------------

משחק המוצג בצורה גרפית
במשחק המוצג בתמונה יש שני שחקנים 1 ו-2. שחקן 1 פותח, יש לו שני מהלכים אפשריים: а או b. אחריו משחק שחקן 2 לו גם יש שני מהלכים אפשריים. שחקן 2 יודע מה שחקן 1 שיחק, ולכן במקרה ששחקן 1 שיחק a שחקן 2 יכול לשחק c או d. ואם שחקן 1 שיחק b אז שחקן 2 משחק e או f. 

לאחר ששחקן 2 משחק מגיעים לאחד העלים לידו רשומה תוצאת המשחק, למשל אם שחקן 1 שיחק а ושחקן 2 שיחק d אז שחקן 1 מקבל 2 ושחקן 2 מקבל 3.

תוצאות אפשריות למשחק
--------------------

לכל משחק יכולות להיות מספר תוצאות אפשריות התלויות במהלכים שעשו השחקנים במשחק. התוצאות יכולות להיות כל דבר שהוא השלכה של מהלכי השחקנים, למשל:

1. המשחק הסתיים בתיקו.
2. שחקן 1 שילם 5 ש"ח לשחקן 2.
3. שחקן 1 הלך לים עם שחקן 2 ושחקן 3 הלך לקולנוע לבד.

לצורך ניתוח המשחק צריך לדעת את עדיפויות השחקנים על קבוצת התוצאות. במשחקים עם תשלומים כספיים ההנחה הסבירה היא ששחקן יעדיף לקבל תשלום כמה שיותר גבוה או לחלופין לשלם כמה שפחות.

הגדרה פורמלית למשחק בצורה רחבה
------------------------------

משחק בצורה רחבה הוא השמינייה
{\displaystyle \Gamma =\langle {\mathcal {N}},\mathbf {V} ,\mathbf {E} ,\mathbf {v^{0}} ,[(\mathbf {V} \_{i})\_{i\in {\mathcal {N}}\cup \{0\}}],(\mathbf {p} \_{x})\_{i\in {\mathcal {V}}\_{0}},O,u\rangle }

כאשר:

* N הוא קבוצת מקבלי ההחלטות - השחקנים.
* {\displaystyle \langle \mathbf {V} ,\mathbf {E} ,\mathbf {v^{0}} \rangle } הוא עץ המשחק.
* {\displaystyle [(\mathbf {V} \_{i})\_{i\in {\mathcal {N}}\cup \{0\}}]} חלוקה של קודקודי הגרף שאינם עלים.
* {\displaystyle \mathbf {p} \_{x}} התפלגות של הקשתות היוצאות מ-x כאשר x שייך ל {\displaystyle \mathbf {V} \_{0}}
* O קבוצת כל התוצאות האפשריות.
* u פונקציה המתאימה לכל עלה תוצאה מ-O.

המשחק שמתואר כאן הוא משחק בעל ידיעה שלמה.

ראו גם
------

* משחק בצורה תכסיסית
* מונחים בתורת המשחקים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7514675-7

 |
פרסומת ל- "Kammgarnspinnerei Hampe" , מתוך ה- *Illustrirte Zeitung*
**אנה קוקן** (באנגלית: **Änne Koken**;‏ 28 במאי 1885, הנובר – 19 באפריל 1919, הנובר) הייתה אמנית גרמניה. בנוסף לנופים וציור חפצים דוממים, היא עיצבה ויטראז'ים, בגדים וכריכות ספרים דקורטיביות. היא עבדה גם כאמנית בחברות מסחריות, בעיקר בחברות באלסן ו- Günther Wagner (חברת תרופות, כיום חטיבה ב- Pelikan AG ).

ביוגרפיה
--------

אביה היה הצייר והחרט, גוסטב קוקן. היא לקחה ככל הנראה את שיעורי האמנות הראשונים שלה מאביה, ואז למדה ב"בית הספר לציור ואמנות דקורטיבית" במינכן אצל הנס אדוארד פון ברפלש-ולנדס, בתקופה שאמנות בפרסום בפועל הייתה עדיין רעיון חדש.

בשנת 1909 עיצבה את הסימן המסחרי של לובסטר עבור חברת מזון, "אפל פיינקוסט", אשר עבר עיבוד מודרני והוא עדיין בשימוש כיום. שנה לאחר מכן היא פתחה סטודיו משלה בהנובר. בשנת 1911 היא הייתה חברה בוועד המייעץ האמנותי של חברת באלסן ועיצבה סמל החברה. במהלך השנים הבאות היא סייעה לחברה לבסס את תדמיתה. היא עבדה אצלם עד מותה. לאחר 1912 עיצבה בגדים, כובעים ופריטי טקסטיל שהופיעו במגזין "Neue Frauenkleidung und Frauenkultur", שיצא לאור עד שנות השלושים של המאה העשרים.

בשנת 1913, פורסם מאמר מרכזי עליה ב-"Das Plakat", מגזין אמנות המוקדש להדפסת פוסטרים. בשנת 1914 הוצגו עבודותיה בתערוכות של אמנות, כולל זו בורקבונד היא גם נבחרה לחברת דירקטוריון מוזיאון אוגוסט קסטנר. בשנת 1918 היא השתתפה בתערוכה הראשונה של ה- "Vereins für Deutsche Frauenkleidung und Kultur" (האגודה לבגדי נשים ותרבות גרמנית). קוקן פעלה למען זכויות נשים.

בשנת 1919 היא נפטרה מדלקת ריאות. שבועיים לאחר שילדה את בתה.

לובסטר אפל פיינקוסט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנה קוקן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Article on the "Kammgarnspinnerei Hampe" @ Helmstedt Wiki.
2. ↑  Hugo Thielen: *Koken, (1) Änne* in: Stadtlexikon Hannover, pg.362
3. ↑  Kaiserkern, Babette: *Änne Koken – Einführung in Leben und Werk* (Exhibition catalog) 2007. Historisches Museum Hannover.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 136324223
* VIAF: 80688523
* WorldCat: viaf-80688523

 |
**מאיר פרץ** (נולד ב-18 בנובמבר 1983) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת המגן השמאלי.

קריירה
------

פרץ התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מ.ס. אשדוד. בעונת 2003/2004 הושאל להפועל רמת השרון מהליגה הארצית. פרץ, היה שותף לעלייה של המועדון לליגה הלאומית בסיום העונה.

ב-2 באוקטובר 2004, פרץ ערך את הופעת הבכורה שלו במ.ס. אשדוד, בניצחון 0-4 נגד בני יהודה. ב-11 באוגוסט 2005, פרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בזירה האירופית בתיקו 2-2 נגד דומז'אלה במסגרת מוקדמות גביע אופ"א.

בקיץ 2006, פרץ חתם בהפועל תל אביב. ב-28 באוגוסט 2006, פרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד בני יהודה. ב-7 באוקטובר 2007, פרץ הושאל לעירוני קריית שמונה. בקריית שמונה, פרץ רשם רק שותף רק במשחק אחד בתיקו 2-2 נגד מכבי תל אביב. בסיום העונה, פרץ חזר להפועל.

בינואר 2009, פרץ חזר למ.ס. אשדוד.

ב-19 בנובמבר 2010, פרץ חתם בהפועל כפר סבא מהליגה הלאומית.

ב-21 בספטמבר 2011, פרץ חתם במכבי יבנה מליגה א' דרום, עמה היה שותף לעלייה לליגה הלאומית.

בנובמבר 2016, פרץ חתם בבית"ר יבנה עד לסיום העונה. בסיום העונה פרש מכדורגל.

תארים
-----

הפועל רמת השרון
* ליגה ארצית: 2003/2004

מכבי יבנה
* ליגה א': עונת 2011/2012

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  יצחק סולומון‏, מאור פרץ חתם בקרית שמונה, באתר וואלה!‏, 7 באוקטובר 2007

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מאיר פרץ"**.
**(אברהם) מאיר "מייק" קפלן** (1923 - 23 באפריל 2004, י"ד בטבת ה'תרפ"ד - ב' באייר ה'תשס"ד) היה ראש המחלקה לזיהוי פלילי של משטרת ישראל בשנים 1965–1987, שזכה ב-1976 לעיטור השירות על עבודתו זו.

ביוגרפיה
--------

מאיר קפלן נולד בניו יורק ב-1923, לרב ד"ר יחיאל קפלן וללאה קפלן. לאחר סיום לימודיו לתואר MA בפילוסופיה באוניברסיטת קולומביה עם מלגת פוליצר, ב-1947, התנדבו קפלן ואשתו סילביה ללמד עברית לילדים יתומים, ניצולי השואה, במסגרת עליית הנוער בצרפת. הילדים הועברו למרסיי כדי להכין אותם לעלייה הבלתי ליגאלית לארץ ישראל של המנדט הבריטי. לאחר ההכרזה על הקמת מדינת ישראל, מאיר קפלן ואשתו ליוו 120 ילדים לישראל באונייה "פאן יורק" (קיבוץ גלויות).

לאחר שהות של שישה חודשים בקיבוץ יבנה, קפלן עבר לירושלים, שם החליט להתגייס למשטרת ישראל, ולבטל את תוכניתו המקורית ללמוד לתואר דוקטור. הוא רצה לפתח את השימוש בזיהוי פלילי בישראל והוסכם עם המפכ"ל שילמד קרימינליסטיקה, בארצות הברית ולאחר מכן יחזור לישראל. קפלן למד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, תוך הקפדה על רכישת ניסיון מעשי בתחום מעבר ללימודים העיוניים. משטרת לוס אנג'לס נענתה לבקשתה של הקונסוליה הישראלית והסכימה שקפלן יעבוד במעבדותיה מספר חודשים, כדי לקבל הכשרה מעשית במעבדות לזיהוי פלילי.

### שירות במשטרה

ב-1952 חזר קפלן לישראל והחל קריירה של 35 שנים במשטרת ישראל, תחילה בתל אביב ולאחר מכן בירושלים. שם עמד בראש המדור המדעי של אגף החקירות. ב-1965 מונה לראש המחלקה לזיהוי פלילי (מז"פ), תפקיד אותו מילא במשך 19 שנה. נוסף על תפקידו, במשך עשר שנים ייצג את משטרת ישראל בישיבות העצרת הכללית של האינטרפול.

במסגרת עבודתו עשה שתי פעולות מיוחדות ברמה הלאומית. הוא סייע ל"מוסד" בזיהויו לקראת חטיפתו והעמדתו לדין של אדולף אייכמן ב-1960, פעילות שעליה קיבל בשנת 2007 תעודת הוקרה של ממשלת ישראל ללוכדי אייכמן 1960 במשכן הכנסת במעמד נשיא המדינה וראש הממשלה עבור פעילותו בלכידתו והבאתו לדין בישראל של הצורר אדולף אייכמן. לאחר מלחמת יום הכיפורים, יזם הבאת כלבים מאנגליה כדי לאתר גופות של חללי צה"ל, מבצע שהוכתר בהצלחה רבה.

קפלן גייס למשטרה מדענים בעלי תארים מתקדמים ושיתף אוניברסיטאות בישראל בפיתוח שיטות ומכשור. כך הוא הצעיד את מז"פ למעמד מכובד בקהילת המעבדות לזיהוי פלילי בעולם. מעבר לעשייה השוטפת, הדגיש את חשיבות המחקר לקידום העבודה המעשית.

הוא הקים מערך טכנאי זיהוי ארצי במסגרתו הוכשרו טכנאי זיהוי, שתפקידם העיקרי לאסוף ראיות בזירת הפשע, ולהעבירן למעבדות לבדיקה. עבודה זו נעשתה מתוך תפיסה שהמפתח העיקרי להצלחה במדע הפורנסי הוא הדייקנות והאיסוף של ראיות פיזיות והבסיס לכך הוא עבודת שטח יסודית.

בשנת 1976 זכה לקבל ממשטרת ישראל את עיטור השירות.בתעודת ההערכה נכתב: תת-ניצב מאיר קפלן פיתח במשך שירותו במשטרה את השירותים לזיהוי פלילי.תכנן ושיכלל שיטות עבודה בתחום זה ויצר קשרים מקצועיים עם מוסדות מדע ומחקר בארץ ומחוצה לה.בעבודתו היסודית,בחריצותו ובבקיאותו הרבה הרים את קרנה של משטרת ישראל.

קפלן זכה בפרס "American Express של International Association of Chiefs of Police" עבור פיתוח מכשור לגילוי חומרי נפץ.

מאיר קפלן נפטר בירושלים ב-23 באפריל 2004 והותיר אחריו שני ילדים, שמונה נכדים וארבעה נינים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אייזיק רמבה, המדען הראשי של משטרת ישראל: עולמו של מאיר קפלן, יליד ארה"ב, מוסמך לפילוסופיה וקרימינולוגיה, שומר מצוות ומומחה למכונת אמת, מעריב, 21 ביוני 1968
**ברייס** (מאנגלית: **Bryce**) היא תוכנה ליצירת גרפיקת תלת-ממד אשר מאפשרת גם להכין סרטי אנימציה. התוכנה מתמחה במיוחד ביצירת תמונות ו/או אנימציות של נופים פרקטליים.

השם של התוכנה נלקח מהפארק הלאומי ברייס קניון, פארק לאומי בארצות הברית המאופיין ברכסי הרים וסלעים ייחודיים הדומים לנופים אותם התוכנה מסוגלת לייצר.

היסטוריה
--------

התוכנה נוצרה במקור לצורך יצירת הדמיות מחשב ריאליסטיות של רכסי הרים וקווי חוף פרקטליים. הגרסה הראשונית של התוכנה פותחה על ידי המתכנת האמריקני קן מוסגרייב (Ken Musgrave) אשר היה סטודנט של הוגה רעיון הפרקטלים בנואה מנדלברוט. המתכנת אריק ונגר (Eric Wenger) שיפר בהמשך את התוכנה הזו באופן ניכר. בהמשך ונגר פגש ועבד יחד עם המתכנת ומעצב הממשקים הנודע קאי קראוזה אשר פיתח יחד עמו את ממשק המשתמש של התוכנה. הגרסה המסחרית הראשונה של התוכנה, Bryce 1.0, השוקה בשנת 1994 עבור מערכות המקינטוש.

הגרסה השנייה של התכונה, Bryce 2.0, הושקה במהלך שנת 1996, ואפשרה לבצע הדמיה של רכסי הרים, הוספת וכוונון של מקורות אור תאורה, הוספת אפקטים אטמוספיריים מורכבים, יצירת מודלים פשוטים ואפשרה לערוך את המרקמים של המודלים. גרסה זו הופצה בהמשך גם למערכות ווינדוס.

במהלך 1997 הושקה הגרסה השלישית של התוכנה, Bryce 3.1, בה התווספה היכולת ליצור אנימציות.

במהלך 1999 הושקה הגרסה הרביעית של התוכנה, Bryce 4.0, אשר הכילה שיפורים משמעותיים בטיפול באפקטים האטמוספיריים והשמים, בעריכת המרקמים ובייבוא והייצוא של אובייקטים.

בשנת 2000 ברייס נרכשה על ידי חברת Corel Corporation. בשנת 2001 יצאה לשווקים גרסה 5.0 של התוכנה אשר כללה מספר תכונות חדשות, בהם עורך לעצים.

בשנת 2004 התוכנה נרכשה על ידי חברת Daz 3D. בשנת 2005 הושקה גרסה 5.5 של התוכנה אשר הכילה את התוסף DAZ Studio Character שאפשר לייבא תוכן משתי תוכנות אחרות של החברה - DAZ Studio ו-Poser, ובכך הקלה על תהליך הוספת דמויות אנושיות להדמיות שאותן מייצרת התוכנה.

באוקטובר 2006 הושקו גרסאות 6.0 ו-6.1 של התוכנה אשר אפשרו לייבא אנימציות, הכילו תמיכה למעבדים בעלי ליבה כפולה והכילו תמיכה לHDR.

החל מיוני 2007 גרסה 5.5 של התוכנה מופצת כתוכנה חינמית. 

בדצמבר 2009, הושקה גרסה 6.3 של התוכנה.

ביולי 2010 הושקה גרסה 7.0 של התוכנה אשר הכילה אפשרויות מתקדמות רבות. גרסה 7.0 של התוכנה זמינה ב-3 מהדורות - המהדורה החופשית אשר בעלת אפשרויות מוגבלות, המהדורה הרגילה אשר לא כוללת את התכונות החדשות ומהדורת ה-Pro שכוללת את התכונות החדשות.

גלריה
-----

להלן דוגמאות לתמונות אשר נוצרו באמצעות התוכנה:

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **Bryce** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Bryce (באנגלית)
* האתר הרשמי של ברייס (אורכב 23.08.2011 בארכיון Wayback Machine)
* הדמו הרשמי של ברייס 7.0 - באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  צורי שמר, דיוקן: הגורו של פוטושופ, באתר ynet. פורסם במקור בגיליון #3 של מגזין "זמן דיגיטלי" בהוצאת מכללת מנטור, 2004
**נסיכות אנהלט-אשרסלבן** הייתה מדינה קצרת-מועד של האימפריה הרומית הקדושה שנשלטה על ידי בית אסקניה, והייתה מרוכזת סביב העיר אשרסלבן. הנסיכות התקיימה בין השנים 1252–1315.

היסטוריה
--------

אשרסלבן
נסיכות אנהלט הוקמה בשנת 1218 על ידי היינריך הראשון, נסיך אנהלט, בנו של ברנהרד השלישי, דוכס סקסוניה, על שם טירת אנהלט, בית מושבה של בית אסקניה ליד הארצגרודה. לאחר מותו של היינריך בשנת 1252 חולקה הנסיכות בין בניו; היינריך השני, נסיך אנהלט-אשרסלבן, ברנהרד הראשון, נסיך אנהלט-ברנבורג וזיגפריד הראשון, נסיך אנהלט-צרבסט.

בשנת 1315 מת נכדו של היינריך - אוטו השני, נסיך אנהלט-אשרסלבן ללא יורשים, ובעקבות מותו נתפסה הנסיכות — כולל עיר הבירה אשרסלבן — על ידי דודנו אלברכט, בישוף הלברשטדט. ברנהרד השני, נסיך אנהלט-ברנבורג ניסה לטעון על כך שהוא אמור לרשת את הנחלות, אולם למרות זאת, שטחי הנסיכות נשארו חלק מבישופות הלברשטדט, אשר בשנת 1648 הפכו לנסיכות הלברשטדט, אשר הייתה חלק מברנדנבורג-פרוסיה.

נסיכי אנהלט-אשרסלבן (1252–1315)
-------------------------------

* היינריך השני (1252–1266)
* אוטו הראשון (1266–1304)
* היינריך השלישי (1266–1283)
* אוטו השני (1304–1315)
**חיים שלי** היא קומדיית מצבים ישראלית. את הסדרה יצר הסטנדאפיסט קובי מימון וכתב אותה יחד עם יובל מורן ורועי מורן. בסדרה מגלם מימון את עצמו.
הסדרה עלתה לשידור בערוץ רשת 13 החל ב-17 במאי 2018. שידורי העונה הראשונה הסתיימו ב-19 ביוני 2018, לאחר 9 פרקים.

השחקנים הראשיים בסדרה הם משפחתו האמיתית של מימון. מועד עליית הסדרה נדחה מספר פעמים, ולבסוף עלתה הסדרה לשידור כשנתיים לאחר שצולמה.

בסדרה מוצגים לצופים את הקונפליקטים בחייו של קובי מימון. ניתן לראות כיצד הוא מנסה למצוא איזון בין האגו והרצון שלו, לבין לשרת את הסביבה ולהיות מפורסם.

תקציר הסדרה
-----------

הסדרה מתמקדת בסיפור חייו של קובי מימון, ומעניקה הצצה הומוריסטית בהם.

דמויות
------

### דמויות ראשיות

* **קובי מימון** - שחקן וסטנדאפיסט, נשוי לקרן, מיוצג על ידי סוכנו גיל.
* **קרן שיניוק מימון** (קרן שיניוק) - אשתו של קובי.
* **עמוס** (עמוס חלפון) - נהג מונית אשר מסיע את קובי ומנהל ההצגה שלו.
* **גיל** (גיל אולימפיארל) - סוכנו של קובי.

### דמויות משניות

(יחיאל שקלים) - סבו של קובי.

(ליטל בן שלמה) - טובה.

(רוני דמבינסקי) - הילה.

(מוד קלושנדלר) - יפעת.

(ויטלי דרקץ) - אלי.

### ידוענים שהתארחו בתפקיד עצמם בסדרה

* **שחר חסון**
* **אלון חמאווי**
* **ירון ברלד**
* **בן בן ברוך**
* **דודו ארז**
* **שלום מיכאלשווילי**
* **שלום אסייג**
* **יורם לוינשטיין**
* **לימור גולדשטיין**
* **נדב נייטס**
* **אבי נוסבאום**
* **עודד בן עמי**
* **שון גיטלמן**

שידור הסדרה
-----------

הסדרה שודרה בערוץ 13 במסגרת "שידורי רשת", עלתה לשידור ב-17 במאי 2018 ושודרה בימי שלישי.

| עונה | מספר פרקים | פרק בכורה | פרק סיום | ממוצע מדרוג |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| תאריך | מדרוג | תאריך | מדרוג |
| 1 | 9 | 17 במאי 2018 | 27.8**%** | 19 ביוני 2018 | - | - |
**יהודה חיות** (10 באפריל 1946 – 22 בדצמבר 2022) היה גאוגרף ישראלי, שכיהן כפרופסור באוניברסיטת חיפה, מומחה בתכנון מערכות תחבורה ימית ונמלים. כיהן גם כנשיא אוניברסיטת חיפה ויושב ראש ועד ראשי האוניברסיטאות.

ביוגרפיה
--------

חיות נולד בירושלים, בן אליעזר ומרגלית. גדל בקרית-חיים. 

יהודה שירת בצה"ל בסדיר ובמילואים בחטיבת הצנחנים, והשתתף בקרב על ירושלים במלחמת ששת הימים. 

בעל תואר ראשון בגאוגרפיה והיסטוריה כללית מאוניברסיטת חיפה, תואר שני בהצטיינות בגאוגרפיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים עם התמחות בתכנון עירוני ואזורי, ותואר שלישי באוניברסיטת וושינגטון בארצות הברית בה התמחה בתכנון מערכות תחבורה ימית ונמלים.

ב-1978 מונה למרצה באוניברסיטת חיפה, ב-1983 למרצה בכיר, ב-1988 לפרופסור חבר, ובשנת 1994 לפרופסור מן המניין. כיהן כראש מכון וידרא לחקר הספנות והתעופה ועמית מחקר בכיר, ראש פרויקט תשתיות לאומיות, במוסד שמואל נאמן למחקר מדיניות לאומית. כמו כן שימש ראש מינהל תכנון ואסטרטגיה בחברת צים ונשיא אגודת ידידי המרכז הרפואי רמב"ם.

ב-1992 מונה לסגן נשיא למינהל באוניברסיטת חיפה, מאוקטובר 1993 שימש נשיא בפועל, ומפברואר 1995 עד 2004 כיהן כנשיא האוניברסיטה. בשנים 1997 ו-2003 כיהן כיושב ראש ועד ראשי האוניברסיטאות.

ב-2018 קיבל את אות יקיר העיר חיפה.

נפטר ב-22 בדצמבר 2022 והובא לקבורה בחיפה, בבית הקברות שדה יהושע.

הותיר אחריו בן, בת ונכדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* יהודה חיות, באתר אוניברסיטת חיפה
* יהודה חיות, באתר חדשות מחלקה ראשונה
* יהודה חיות, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אות יקיר העיר חיפה לשנת תשע"ח, באתר עיריית חיפה
2. ↑  יהודה חיות באתר GRAVEZ

| **נשיאי אוניברסיטת חיפה** |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אליעזר רפאלי • גרשון אבנר • יוסף טייכר • אפרים עברון • עמוס ערן • עוזר שילד • יהודה חיות • אהרון בן-זאב • עמוס שפירא • רון רובין |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007435697005171
* BIBSYS: 90272126
* CiNii: DA0391122X
* GND: 170517098
* ISNI: 0000 0000 8277 7251
* LCCN: n83175172
* NLA: 35208347
* NLK: KAC2018J9960
* RERO: 02-A003355919
* VIAF: 91775021
* WorldCat: lccn-n83175172

 |
**ויליאם גרגורי סטובי** (באנגלית: **William Gregory Steube**, נולד ב-19 במאי 1978) הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-17 של מדינת פלורידה. מחוז הבחירה של סטובי נמצא בדרום-מרכז פלורידה, והוא משתרע החל מהפרוורים של סרסוטה שליד מפרץ טמפה ועד לאגם אוקיצ'ובי. סטובי כיהן בבית המחוקקים של פלורידה ב-8 השנים שקדמו לבחירתו לקונגרס, כאשר בין השנים 2010 ו-2016 הוא כיהן בבית הנבחרים של פלורידה, ובין 2016 ל-2018 הוא כיהן בסנאט של פלורידה.

ביוגרפיה
--------

סטובי נולד בבראדנטון שבפלורידה. אביו, בראד סטובי, היה השריף של מחוז מאנאטי. הוא למד באוניברסיטת פלורידה, שם קיבל תואר במדעי בעלי החיים בשנת 2000 ותואר במשפטים בשנת 2003. אחרי שסיים את לימודיו, סטובי התגייס לצבא ארצות הברית. הוא שירת שם בין השנים 2004 ו-2008, ונשלח לעיראק כחלק ממלחמת עיראק.

בשנת 2010, סטובי נבחר אל בית הנבחרים של פלורידה מטעם מחוז הבחירה ה-67 (שמספרו שונה ל-73 בשלב מאוחר יותר כתוצאה ממספור מחדש של המחוזות בפלורידה), וכהונתו החלה ב-2 בנובמבר של אותה השנה. סטובי נבחר לבית הנבחרים של פלורידה פעמיים נוספות בשנים 2012 ו-2014. בשנת 2016, סטובי רץ לסנאט של פלורידה, ונבחר אליו לאחר שקיבל 59% אחוזים מהקולות.

בשנת 2018, סטובי התמודד מטעם המפלגה הרפובליקנית על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית. מספר שבועות לפני הבחירות, המועמדת הדמוקרטית לתפקיד מתה במפתיע והוחלפה על ידי מועמד אחר. בנובמבר 2018, סטובי זכה בבחירות והפך לחבר בבית הנבחרים.

ביוני 2021, סטובי היה אחד מבין 21 חברי בית הנבחרים שהתנגדו להענקת מדליית הזהב של הקונגרס לשוטרים שהגנו על הקפיטול בזמן ההסתערות עליו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרג סטובי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של גרג סטובי בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית)
* גרג סטובי, ברשת החברתית פייסבוק

* גרג סטובי, ברשת החברתית טוויטר

* גרג סטובי, ברשת החברתית אינסטגרם

* גרג סטובי, סרטונים בערוץ היוטיוב
* גרג סטובי באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Anderson, Zac (2016-11-08). "Greg Steube breaks the mold with his win". *Sarasota Herald-Tribune*. נבדק ב-2016-11-13.
2. ↑  Smith, Bill (2 באוקטובר 2018). "Economic activist to replace April Freeman as Democratic candidate for Congress". The Fort Myers News-Press. נבדק ב-5 בינואר 2019. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  "April Freeman, Congressional candidate in Florida, dies suddenly". 26 בספטמבר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Grayer, Annie; Wilson, Kristin (16 ביוני 2021). "21 Republicans vote no on bill to award Congressional Gold Medal for January 6 police officers". CNN. נבדק ב-16 ביוני 2021. `{{cite news}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* US Congress: S001214

 |
**גרגורי ג'ון לנדסמן** (באנגלית: **Gregory John Landsman**; נולד ב-4 בדצמבר 1976) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מדינת אוהיו. לנדסמן, חבר המפלגה הדמוקרטית, מייצג מחוז בחירה החולש מחוז וורן בו שוכנת העיר סינסינטי. בשנים 2018–2022 היה חבר מועצת עיריית סינסינטי, ובבחירות 2022 נבחר לקונגרס האמריקאי אחרי שהביס את נציג המחוז המכהן סטיב שאבוט.

ביוגרפיה
--------

לנדסמן, בן למשפחה יהודית, נולד וגדל בסינסינטי. בשנת 1999 השלים באוניברסיטת אוהיו לימודי תואר ראשון במדע המדינה ובכלכלה, ולאחר מכן קיבל תואר שני בתאולוגיה מבית הספר דיווייניטי של אוניברסיטת הרווארד בבשנת 2004. ב-2007 מונה לנדסמן בידי מושל אוהיו טד סטריקלנד למנהל היוזמות האמוניות והקהילתיות בממשלו.

לנדסמן שימש כמנכ"ל החברה "Strive" עד דצמבר 2015. לאחר מכן הוביל את "Preschool Promise", יוזמה שהעמידה במשך שנתיים מימון לגן ילדים עבור כל כל בני השלוש והארבע בסינסינטי. "Preschool Promise" שולבה בהיטל משותף עם בתי ספר ציבוריים בסינסינטי, וההיטל החל לפעול בנובמבר 2016. בשנת 2013 התמודד לנדסמן למועצת עיריית סינסינטי, אך הפסיד. ב-2017 התמודד שוב והפעם נבחר לאחד ממושבי המועצה. ב-2021 נבחר מחדש.

בשנת 2018, לנדסמן וארבעה חברי מועצה נוספים (פ. ג'. סיטנפלד, כריס סילבאך, ונדל יאנג, וטאמאיה דנארד), שנודעו בצוותא כ"כנופיית החמישה", התגלו כמי שדנים בענייני מועצת העיר באמצעות מסרונים. הם דיברו על כיצד ניתן לשמור על תפקיד מנהל המועצה ואולי ליטול את השלטון מראש העיר. במרץ 2019, כנופיית החמישה הסכימה למסור את תמלילי המסרונים שלהם כדי ליישב תובענה ייצוגית שהוגשה על ידי פעיל מקומי נגד מיסוי. המסרונים פורסמו באתרי האינטרנט של משרד עורכי הדין שתבע את כנופיית החמישה. לא הוגשו כתבי אישום פליליים.

ב-2021, לקראת בחירות 2022, גייסו בכירים במפלגה הדמוקרטית את לנדסמן להתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס הראשון של אוהיו מול נציג המחוז המכהן סטיב שאבוט. לנדסמן הכריז על מועמדותו בינואר 2022 והביס את שאבוט ביום הבחירות הכלליות בנובמבר בפער של 5%. הוא הושבע לתפקידו בראשית ינואר 2023, עם התכנסות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרג לנדסמן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של גרג לנדסמן בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית)
* גרג לנדסמן, ברשת החברתית פייסבוק

* גרג לנדסמן, ברשת החברתית טוויטר
* גרג לנדסמן באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
* גרג לנדסמן, ברשת החברתית טוויטר
* גרג לנדסמן, ברשת החברתית פייסבוק
* גרג לנדסמן, ברשת החברתית אינסטגרם
* גרג לנדסמן, ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. ↑  סופיה סלאקיק, Longtime GOP Rep. Steve Chabot defeated by Democrat Greg Landsman in Ohio House race, באתר פוקס ניוז, 9 בנובמבר 2022 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* US Congress: L000601

 |
לוגו מותג "ויקטור" בו משתמשת JVC ביפן
**JVC** (ראשי תיבות באנגלית: **Japan Victor Company**. ביפנית: 日本ビクター株式会社, Nippon Bikutā Kabushiki-gaisha) היא חברת אלקטרוניקה יפנית. החברה נוסדה ב-1927 כחברה-בת עצמאית של ויקטור טוקינג משין האמריקאית. מטה החברה נמצא ביוקוהמה והיא ידועה במיוחד בשל פיתוח שיטת ה-VHS כסטנדרט לקלטת וידאו ביתית. ביפן החברה משווקת את מוצריה תחת המותג "ויקטור".

היסטוריה
--------

בשנות השלושים ייצרה החברה, כמו מקבילתה האמריקאית, גרמופונים ותקליטים (תחת מותג "His Master's Voice", שבבעלותה ביפן), אולם כבר ב-1932 החלה לייצר מקלטי רדיו. ב-1939, במקביל לחברה-האם שלה בארצות הברית, RCA הציגה JVC את הטלוויזיה הראשונה תוצרת יפן. במהלך מלחמת העולם השנייה התערערו הקשרים בין JVC לבין RCA האמריקאית ובשנת 1953 נרכשה JVC על ידי תאגיד מצושיטה-פנסוניק ( Matsushita-Panasonic).

JVC-videosphere
בשנות השבעים המציאה JVC ושיווקה בהצלחה בשם המסחרי JVC-videosphere טלוויזיה זעירה ניידת מבוססת CRT, שנמכרה בשילוב עם שעון מעורר בעיצוב חדשני.

ב-1976 הציגה JVC את שיטת ה-VHS החסכונית להקלטה והשמעת וידאו ביתי וניצחה את מתחרותיה (בטא של סוני, וידאו 2000 של פיליפס, לייזרדיסק של MCA ופורמט CED של RCA) כאשר התקבלה השיטה כתקן דה פקטו בשוק הווידאו העולמי. ב-1979 כבר שווקה הטלוויזיה הניידת של JVC משולבת בנגן וידאו.

בראשית שנות השמונים ניסתה JVC להתחרות בסוני גם בשוק נגני השמע הניידים (ווקמן), אך בשוק זה גברה עליה סוני.

ב-1986 הוציאה JVC לשוק מחשב אישי תואם לתקן MSX2 מבוסס מעבד זילוג Z80 עם 64K RAM וכונן דיסקטים של "3.5. אולם המחשב, ששווק ביפן ובאירופה בשם JVC HC-95 היה כישלון מסחרי.

מצלמת וידאו מקצועית של JVC
מאז שנת 2000 מתמקדת החברה בייצור מצלמות וידאו דיגיטליות וציוד נלווה ובכללו מכשירי DVD. ב-2005 הייתה חלוצת פיתוח DVD קורא וכותב דו-צדדי (DVD+RW DL).

ב-2001 זכתה JVC בפרס אמי לטכנולוגיה והנדסה על "הישגים טכנולוגיים יוצאים מגדר הרגיל בחלוציות פיתוח מצלמות וידאו לצרכן".

ב-1 באוקטובר 2008 התפצלה JVC מאחזקתה של מצושיטה-פנסוניק תוך מיזוגה לחברת קנווד ויצירת חברת החזקות בשם "JVC-קנווד אחזקות" שהיא בעלת השליטה בשתי חברות אלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **JVC** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של JVC (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007454100605171
* LCCN: n78037476
* MusicBrainz: 4b54f026-2666-463a-9df8-a316821d07a4
* NDL: 00293340
* VIAF: 264936563
* WorldCat: lccn-n78037476

 |
**גרגואיר דה סנט וינסנט** (Grégoire de Saint-Vincent; ‏8 בספטמבר 1584 – 27 בינואר 1667) היה מתמטיקאי וישועי פלמי. הוא זכור במיוחד בשל עבודתו על התרבוע של ההיפרבולה.

תרומותיו המתמטיות
-----------------

עבודתו של גרגואיר אמנם לא הניבה תרומות נרחבות להתפתחות ענפי המתמטיקה, אך הוא רצוי לציון בשל החשיבות ההיסטורית של היבט מסוים של עבודתו. היבט זה הוא שעבודתו הוליכה ליצירתו של מושג יסודי - הלוגריתם הטבעי. בפונקציית הלוגריתם נעשה שימוש עוד קודם לכן על ידי ג'ון נפייר, אך ההבחנה אודות החשיבות ה"טבעית" של לוגריתמים לפי בסיס e (על פני לוגריתמים לפי בסיסים אחרים), כמו גם הגילוי של הקשר שלהם לבעיית חישוב השטח תחת ההיפרבולה, הם אודות לגרגואיר.

### Ductus plani in planum

בעבודתו Opus Geometricum, ובמיוחד בחלק שלה Ductus plani in planum, גרגואיר פיתח גישה שיטתית לבעיות של אינטגרציה נפחית. בין היתר מופיע בו החישוב של הנפח הנחתך מגליל על ידי מישור הנטוי ביחס לבסיס שלו, כמו גם חישוב הנפח של הגוף הנוצר על ידי חיתוך שני גלילים המוצבים בזוויות ישרות זה ביחס לזה. שתי התוצאות הללו מופיעות גם בספר השיטה של ארכימדס, אולם עבודה זו נחשבה לעבודה אבודה עד 1906, כך שגרגואיר שחזר את התוצאות בעצמו.

### תרבוע ההיפרבולה

גרגואיר גילה שהשטח תחת ההיפרבולה מהצורה *xy = k*, הוא זהה מעל הקטע [a,b] לזה שמעל הקטע [c,d] כאשר מתקיים:

a/b = c/d.

תצפית זאת מובילה אוטומטית ללוגריתם הטבעי. התכונה שהוצגה מאפשרת להגדיר פונקציה (*A*(*x*, שהיא השטח תחת העקום מ-1 ל-*x*, אשר יש לה את התכונה ש-{\displaystyle A(xy)=A(x)+A(y)}. התכונה הפונקציונלית הזאת מאפיינת לוגריתמים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרגואיר דה סנט וינסנט** בוויקישיתוף

* גרגואיר דה סנט וינסנט, באתר MacTutor (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16197665z (data)
* BPN: 43996359
* GND: 100142672
* ICCU: BVEV073149
* ISNI: 0000 0000 7328 8931
* LCCN: no2009112708
* NKC: ola2012738577
* NTA: 154073237
* SUDOC: 088330389
* VcBA: 495/7156
* VIAF: 69270681
* WorldCat: lccn-no2009112708

 |
ינדי-נוף בבאיה מארה
**דוד יַנְדִי** (במקור **לֵדֶרֶר**, בהונגרית: **Jándi Dávid**; יאנד הונגריה, 3 באפריל 1893 – באיה מארה, מאי 1944) היה צייר יהודי-הונגרי, שנספה בשואה.

ביוגרפיה
--------

דוד ינדי נולד ב-3 באפריל 1893 בשם יאנוש דוד לדרר, בן למשפחה יהודית שירדה מנכסיה. אביו היה לאופולד לרדר. הילד דוד בילה את רוב חייו בבאיה מארה, שם היה תלמידו משנת 1911 של כמה ציירים ידועים. הוא צייר בעיקר נופים, סצנות תנכיות ומיתולוגיות, והדגיש את המרחביות של הצורות. בשנת 1913 שינה לדרר את שם משפחתו לינד על שם כפר הולדתו בהונגריה.

בין 1914 לבין 1918 גויס לצבא האוסטרו-הונגרי ונלחם במלחמת העולם הראשונה. משנת 1922 הוא ביקר בבודפשט מספר פעמים, שם בילה סמסטר במחלקה לאמנויות גרפיות במכללה לאמנויות יפות. בין 1925 ל-1930 נסע כמעט כל שנה לאיטליה, שם בילה הרבה זמן בוונציה ובפירנצה. מסעותיו האיטלקיים האלה השפיעו רבות על האמן הצעיר, ותמונותיו שיקפו גם את החוויות וההתנסויות שם.

ינדי הציג את יצירותיו בכמה תערוכות. בשנת 1923 הופיע בגלריית בֶּלְוֶודֶרֶה, בשנת 1926 בסלון הלאומי, ובשנת 1937 בגלריית טומאש. בשנת 1926 נבחר לחבר קבוע ב"אגודת הציירים של באיה מארה" במושבת האמנים של באיה מארה וציוריו הוצגו בקביעות במספר ערים בטרנסילבניה. משנת 1942 השתתף בתערוכות אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך, שם הציג בנוסף לנופים של באיה מארה גם יצירות עם נושאים תנכיים שהופיעו גם קודם ביצירותיו. ב-1944 גורש על ידי המשטר הנאצי מבאיה מארה למחנות הריכוז ונורה תוך ניסיון בריחה מהרכבת.

הנצחה
-----

בשנת 1947 נערכה תערוכה ב"גלריה פוקוס" בבודפשט לזכרו ולזכר הפסל ההונגרי-יהודי אישטוואן אורקני שטרסר, שאף הוא נרצח בשנת 1944 על ידי חיילי אס.אס. בשנת 1966 נערכה תערוכת זיכרון עצמאית לזכרו באולם אדולף פאֵנִיאֶש.

לקריאה נוספת
------------

* *Magyar életrajzi lexikon I. (A–K).* Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967. הלקסיקון ההונגרי לקורות חיים
* *A művésztelep kiemelkedő alakjai: Jándi Dávid (1893–1944)*. *Nagybányai művésztelep*. Nagybánya.ro. (Hozzáférés: 2013. január 26.) דוד ינדי במושבת האומנים של באיה מארה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוד ינדי** בוויקישיתוף
* *Híres szülöttünk*. Jánd honlapja, 2009. november 2. [2016. március 22-i dátummal az eredetiből archiválva]. עמוד הבית של ינד. ילידי המקום המפורסמים (Hozzáférés: 2017. február 24.)
* Elek Artúr: Jándi Dávid. *Nyugat,* XXIX. évf. 7. sz. (1926) דוד ינדי, כתב העת "מערב".
* Bedő Rudolf: Jándi Dávid emlékkiállítása. *Művészet,* VII. évf. 1. sz. (1967) דוד ינדי, תערוכה לזכרו. כתב העת "אומנות" בהונגרית
* דוד ינדי. קורות חיים (בהונגרית)

הערות שוליים
------------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1014145910
* ISNI: 0000 0000 6923 8966
* LCCN: no2016069291
* RKD: 41657
* SUDOC: 178311073
* ULAN: 500059281
* VIAF: 96079067
* WorldCat: lccn-no2016069291

 |
**הבורסה לניירות ערך בשיקגו** (באנגלית: **Chicago Stock Exchange** או בקיצור **CHX**) היא בורסה לניירות ערך בשיקגו, אילינוי, ארצות הברית. המסחר מתנהל בפיקוח הוועדה לניירות ערך ולבורסות. הבניין בו מתקיים המסחר ממוקם ברחוב לסייל 440 דרום (One Financial Place).

היסטוריה
--------

הבניין הישן של הבורסה לניירות ערך בשיקגו (1894).
הבורסה לניירות ערך בשיקגו נוסדה ב-21 במרץ 1882. באותה עת, נבחר צ'ארלס הנרוטין (Charles Henrotin) לשמש כיושב ראש ונשיא הבורסה. כחודש לאחר מכן הוכחר שטח ברחוב דירבורן 115 לטובת הקמת מקום מושבה של הבורסה.

בשנת 1894, הועבר מקום המסחר לקומת הקרקע של הבניין הישן של הבורסה לניירות ערך בשיקגו, שתוכנן על ידי האדריכלים אדלר וסאליבן ונבנה בפינת הרחובות לסייל ווושינגטון. בניין זה נהרס בשנת 1972, אך קומת המסחר המקורית והכניסה הראשית אליו נמצאים כיום במכון האמנות של שיקגו.

ביולי 1914, הופסקה פעילות המסחר בבורסה עקב פריצת מלחמת העולם הראשונה ונפתחה מחדש ב-11 בדצמבר של אותה שנה. ב-29 באוקטובר 1929, קרסה הבורסה כחלק מהשפעותיה של קריסת וול סטריט 1929.

בשנת 1949 התמזגה יחד עם הבורסות של סנט לואיס, קליבלנד ומיניאפוליס ל"בורסה לניירות ערך של המערב התיכון" (Midwest Stock Exchange). בשנת 1959 הצטרפה גם הבורסה של ניו אורלינס ל"בורסה לניירות ערך של המערב התיכון".

בשנת 1993, שונה שמה של הבורסה לניירות ערך של המערב התיכון בחזרה לבורסה לניירות ערך בשיקגו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הבורסה לניירות ערך בשיקגו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הבורסה לניירות ערך בשיקגו (באנגלית אמריקאית)
* Emporis on old building
* Assets of Splendor From a Stock Exchange Eve M. Kahn, New York Times May 28, 2009
* הבורסה לניירות ערך בשיקגו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Feder, Barnaby J. (1993-07-08). "Chicago (Midwest) Market Dusts Off Its Original Name". The New York Times (The New York Times Company). אוחזר 2007-11-07.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 276951-7
* LCCN: no93008491
* SUDOC: 176291334
* VIAF: 154220742
* WorldCat: lccn-no93008491

 |
**גרגורי פרנסיס מרפי** (באנגלית: **Gregory Francis Murphy**; נולד ב-5 במרץ 1953) הוא אורולוג ופוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הרפובליקנית, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של קרוליינה הצפונית מאז ספטמבר 2019.

ביוגרפיה
--------

מרפי גדל בראלי, בירת קרוליינה הצפונית. הוא למד במכללת דייווידסון ואחר כך בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. לאחר שסיים הכשרה כירורגית כללית, רעייתו והוא התיישבו בגרינוויל. טרם היבחרו לאספה הכללית של קרוליינה הצפונית ניהל מרפי קליניקה רפואית, והתמחה בתחום האורולוגיה. מרפי הוסיף להיות חבר בסגל בית הספר "ברודי" לרופאה באוניברסיטת מזרח קרוליינה וראש הצוות במרכז הרפואי וידאנט.

בנובמבר 2015 מונה לבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית, שם ייצג את מחוז הבחירה השלישי, בו תָחום מחוז פיט. הוא מונה לבית הנבחרים כדי למלא את שארית כהונתו של בריאן בראון, אשר התפטר מתפקידו.

ב-8 בנובמבר 2016, ביום הבחירות הכלליות שנערכו באותו היום, התמודד מרפי מול בריאן פארקס וניצח בבחירות עם כ-58% מקולות הבוחרים. במהלך כהונתו השנייה בבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית, היה מרפי יושב ראש בכיר לענייני מדיניות בריאות ויו"ר להקצבות שירותי אנוש. גם בבחירות 2018 הוסיף להתמודד לבית הנבחרים, וגבר על יריבו כריסטופר ריקסון, מועמד המפלגה הדמוקרטית.

ב-2019 הודיע מרפי על התמודדותו בבחירות המיוחדות לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של קרוליינה הצפונית, כדי להחליף את נציג המחוז וולטר ג'ונס אשר נפטר בעודו בתפקיד. ב-9 ביולי 2019 מרפי התמודד בסיבוב שני בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הרפובליקנית נגד רופאת הילדים ג'ואן פרי, עליה גבר ברוב של כ-19 אחוזים. ביום בחירות המיוחדות ב-10 בספטמבר 2019 הוא ניצח את ראש עיריית גרינוויל לשעבר אלן מ. תומאס עם כ-61% מקולות הבוחרים. הוא חבר בוועדת החינוך והעבודה ובוועדת המדע, החלל והטכנולוגיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרג מרפי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של גרג מרפי בבית הנבחרים (באנגלית)
* גרג מרפי, ברשת החברתית פייסבוק

* גרג מרפי, ברשת החברתית טוויטר
* גרג מרפי באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  קולין קמפבל, Greenville doctor tapped for open NC House seat, באתר newsobserver‏, 9 באוקטובר 2015 (באנגלית)
2. ↑  סימון פת'ה, Republican Greg Murphy wins special election in North Carolina’s 3rd District, באתר Roll Call‏, 10 בספטמבר 2019 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* US Congress: M001210

 |
הרב **דוד יעקובסון** (1852–1926) - היה רבה של העיירה לובביץ' בימי כהונתו של האדמו"ר שלום דובער שניאורסון.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיירה לובביץ' בשנת ה'תרי"ב (1852) לרב בן-ציון יעקובסון. בגיל 14 נישא ללאה - בתו של הרב אברהם זליקסון - רבה של לובביץ' דאז. לאה הייתה בת 12 ביום נישואיהם. נולדו להם 14 ילדים, מתוכם ידועים שמות של שמונה: זלמן, זלדה, לזאר, יוסף, ריסיה (ראיסה), ריבה, טאיבה, אידה.

עם פטירתו של הרב זליקסון בשנת ה'תרמ"ב (1882) דוד יעקובסון מונה על ידי האדמו"ר שמואל שניאורסון, לתפקיד הרב הראשי של העיירה.

המלצת הרב דוד יעקובסון לרב גרשון חן שנכתבה ב-12 בינואר 1912, כ"ד בטבת תער"ב
רבי יוסף יצחק שניאורסון כותב עליו: "ר' דוד יעקבסאן נתקבל להיות המ"ץ בליובאוויטש למרות גילו הצעיר, מפני שהיה חתנו של ר' אברהם הכהן זעליגסאהן המ"ץ. הוא היה למדן ובעל הוראה ביותר. ישנם מכתבים מאדמו"ר נ"ע אליו בחידושי תורה בנגלה. כשאירע שאלה חמורה במקוואות, גיטין ואין צריך לומר חליצה, הי' אדמו"ר נ"ע קוראו ומתפלפל עמו בזה."

רוב שנות כהונתו עברו בימי כהונת האדמו"ר שלום דובער שניאורסון. בימיו העיירה הגיעה לשיא פריחתה - היא הפכה למרכז החשוב ביותר של חסידות חב"ד. העיירה הייתה יישוב גדול יחסית - על פי מרשם האוכלוסין של 1897 בלובביץ' התגוררו 2,711 תושבים, מהם 1,660 יהודים. היא הייתה אז מרכז יהודי להשכלה דתית ומקצועית, תעשייה ומסחר.

קישורים חיצוניים
----------------

* מאמרו של Юрий Окунев (יורי אוקונב) "Найден фотопортрет знаменитого раввина Любавичей – родины Хабада" באתר "Заметки по еврейской истории"(הקישור אינו פעיל)