recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**לאונה לאוני** (באיטלקית: **Leone Leoni**;‏ 1509, ארצו – 1590, מילאנו) היה פסל, צורף, יוצק מטבעות, טובע מדליות ואספן אמנות איטלקי בן תקופת הרנסאנס, בעל מבט גאוגרפי רחב שטייל באיטליה, אוסטריה, צרפת, ספרד והולנד.

ביוגרפיה
--------

 פייטרו ארטינו בדמות ברתולומאוס הקדוש מחזיק את עורו של מיכלאנג'לו ביום הדין האחרון
לאוני קיבל חסות בוונציה על ידי המחזאי והמשורר פייטרו ארטינו שחיבר אותו לחוג החברתי של טיציאן, עקב מאסרו של בנוונוטו צ'ליני לאוני הוזמן ליצוק את דיוקן האפיפיור במטבעה בפרארה, פלגרינו די ליאוטי הצורף של פאולוס השלישי האשים אותו בהעתקה ובזיוף דבר שהביא להדחתו, לאוני תקף את פלגרינו ופצע אותו, כעונש על כך נגזר עליו כריתת ידו הימנית, העונש הומתק לעבדות בגליאה.

לאוני שוחרר בעקבות התערבותו של האדמירל אנדראה דוריה כעבור שנה, לאוני גמל לו בחמש מדליות.

לאוני עבר למילאנו, קיבל תפקיד אימפריאלי כאחראי על המטבעה וקיבל בית במתנה אותו הוא הרחיב, הפסל אנטוניו אבונדיו פיסל דמויות הרואיות של הרמה ואטלנטס בחזית הבית על פי מודלים שיצר לאוני. הבית קיבל את השם קאזה דלי אומנוני (בית הענקים).

לאוני סירב להשתעבד למקום אחד בניגוד לג'אמבולוניה אשר נאסר עליו לצאת מפירנצה.

אוסף פסליו והעתיקות שאסף משכו את תשומת לב ג'ורג'ו וזארי.

שמו כטובע דיוקנאות על גבי מטבעות ומדליות הביא לו הזמנות לעבודות עבור קרל החמישי, ובנו פליפה השני ומלכי הבסבורג.

גלריה
-----

* דמויות הרואיות של הרמה ואטלנטס בקאזה דלי אומנוני, ביתו של לאונה לאוני במילאנו. דמויות הרואיות של הרמה ואטלנטס בקאזה דלי אומנוני, ביתו של לאונה לאוני במילאנו.
* מדליה לציון 88 שנים להולדתו של מיכלאנג'לו, העתק מהמאה התשע עשרהמדליה לציון 88 שנים להולדתו של מיכלאנג'לו, העתק מהמאה התשע עשרה
* מדליה לציון 88 שנים להולדתו של מיכלאנג'לו, העתק מהמאה התשע עשרהמדליה לציון 88 שנים להולדתו של מיכלאנג'לו, העתק מהמאה התשע עשרה
* מדליית ברתולומאו באנדינלי בגלריה הלאומית לאמנותמדליית ברתולומאו באנדינלי בגלריה הלאומית לאמנות
* פסל קרל החמישי במוזיאון הפראדופסל קרל החמישי במוזיאון הפראדו
* פסל פליפה השני במוזיאון הפראדו מאת לאוה לאוני ובנו הפסל פומפאו לאוניפסל פליפה השני במוזיאון הפראדו מאת לאוה לאוני ובנו הפסל פומפאו לאוני
* מדליית האדמירל אנדראה דוריה בגלריה הלאומית לאמנותמדליית האדמירל אנדראה דוריה בגלריה הלאומית לאמנות
* מדליית פאולוס השלישי בגלריה הלאומית לאמנותמדליית פאולוס השלישי בגלריה הלאומית לאמנות
* מונומנט לג'אן ג'אקומו מדיצ'י די מאריניאנו בקתדרלת מילאנומונומנט לג'אן ג'אקומו מדיצ'י די מאריניאנו בקתדרלת מילאנו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאונה לאוני** בוויקישיתוף
* לאונה לאוני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007293056005171
* BNE: XX1077068
* BnF: cb12192515c (data)
* GND: 118779567
* ISNI: 0000 0000 8137 0599
* LCCN: no93030895
* NKC: jo20201075051
* NTA: 148431607
* RKD: 49466
* SNAC: w6618c9n
* SUDOC: 03052816X
* ULAN: 500008130
* VcBA: 495/50022
* VIAF: 57410696
* WorldCat: lccn-no93030895

 |
**ברנווארד מהילדסהיים** (**Bernward**, נולד בשנת 960 לערך - 20 בנובמבר 1022) הוא קדוש נוצרי שהיה הבישוף של הילדסהיים בשנים 993–1022. משמעות שמו בגרמנית עילית עתיקה הוא "המגן מפני הדב".

ברנווארד היה בן למשפחת אצולה סקסונית וסבו היה אדלברו מסקסוניה. הוא למד בסמינר בהילדסהיים. החל מ-977 הוא שימש כלבלר וכהיסטוריון החצר של אוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ורעייתו תאופאנו; והחל מ-987 ועד 993 היו ברנוורד והאפיפיור העתידי סילבסטר השני חונכיו של המלך הצעיר אוטו השלישי.

"דלתות ברנווארד", קתדרלת מריה הקדושה בהילדסהיים
השושלת הדומיננטית בתקופתו הייתה השושלת האוטונית, שהיו קרובים רחוקים שלו ושורשיהם היו באזור הילדסהיים. העיר הייתה בתקופה זו מרכז כוח באימפריה הרומית הקדושה וברנווארד התאמץ להקנות לעיר תדמית מתאימה למעמדה. בין היתר בנה את "דלתות ברנווארד" בקתדרלת מריה הקדושה בהילדסהיים, דלתות ברונזה שמתארות את ההיסטוריה הנוצרית, במחווה לדלתות העץ של סנטה סבינה ברומא; את "עמוד ישו" (שמתאר את חיי ישו ומושפע מעמודי טראיאנוס ומרקוס אורליוס לכבוד הקיסרים הרומים) ואת כנסיית מיכאל הקדוש (שבנייתה הסתיימה לאחר מותו). כנסיית מיכאל הקדוש הייתה אמורה להוות חזון של ירושלים של מעלה ושם קבור ברנווארד. יצירות אלו נחשבות כיום לאתרי מורשת עולמית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברנווארד מהילדסהיים** בוויקישיתוף
* ברנוארד (1022-960), בישוף הילדסהים, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  בוויקיפדיה הגרמנית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007296131105171
* BnF: cb12033453g (data)
* GND: 118510029
* ISNI: 0000 0000 7969 6688
* LCCN: n88135575
* LNB: 000231458
* NKC: jx20130513001
* NTA: 074257803
* SELIBR: 384433
* SUDOC: 028513525
* VcBA: 495/106331
* VIAF: 3261751
* WorldCat: viaf-3261751

 |
Qualcomm MSM8225 - Snapdragon S4
**"סנאפדרגון"** (באנגלית: **Snapdragon**, מילולית: לוע הארי) היא משפחה של מערכות על שבב (Soc - System on a Chip) של חברת "קוואלקום" המבוססות על ארכיטקטורת ARM. חלק מהמעבדים הכלולים בשבב ה-Snapdragon מבוססים על ליבה שתוכננה על ידי ARM, ואילו אחרים פותחו באופן עצמאי על ידי "קוואלקום", תוך התבססות על ארכיטקטורת ARM. 

לשבבי "סנאפדרגון" הראשונים הייתה ליבה מתכנון ARM וליבה מתכנון עצמאי של "קוואלקום" המכונה Scorpion (עקרב), ונמצאת בשימוש בדגמים רבים בשלוש הסדרות הראשונות במשפחה. בסדרה הרביעית הוחלפה ליבה זו בליבה המכונה Krait. השבבים כוללים מאיץ גרפי שתוכנן גם הוא על ידי "קוואלקום" ומכונה "אדרנו" (Adreno). ארבע סדרות המוצרים של "סנאפדרגון":

* S1 - חד-ליבתי עד 1GHz
* S2 - חד-ליבתי עד 1.4GHz
* S3 - כפולי-ליבה עד 1.7GHz
* S4 - כפולי ומרובעי ליבות (מרובעי הליבות מכונים: Snapdragon S4 Pro: עד 1.7GHz מרובעי או כפולי ליבות - מבוססי ליבת Krait), בחלקם מבוססי ליבת Krait
* 810,808 - מתומני-ליבה עד 2GHz, מבוססי ליבת Cortex™ A57 ובעלי תמיכה במסכים בעלי רזולוציית UHD (המכונה גם 4K) ותמיכה פי 10 בדור רביעי (LTE)

* 800 - מרובעי-ליבה עד 2.3GHz, מבוססי ליבת Krait 400 ובעלי תמיכה במסכים בעלי רזולוציית UHD (המכונה גם 4K)

* 600 - מרובעי-ליבה עד 1.9GHz, מבוססי ליבת Krait 300
* 400 - כפולי-ליבה מבוססי ליבת Krait עד 1.7GHz או מרובעי ליבה (מבוססי ליבת ARM Cortex™ A7) עד 1.4GHz
* 200 - מרובעי-ליבה (מבוססי ליבת ARM Cortex™ A5 או A7) עד 1.4GHz.

שימוש
-----

שבבי "סנאפדרגון" (דגם MSM8255T מסדרה S2) היו בשימוש, בין השאר, במכשירי סמסונג גלקסי S פלוס.

שבבי ה-600 נמצאים בשימוש במכשירי הדגל שהוצעו באמצע 2013, ביניהם HTC One ו-סמסונג גלקסי S4 (בחלק מגרסאותיו).

שבבי סדרת ה-800 הוצעו במכשירים שיצאו בקיץ 2013, ביניהם Sony Xperia Z Ultra, LG G2, נקסוס 5 וסמסונג גלקסי S4 (בגרסת קוריאה הדרומית).

וכן בשנים הבאות, בשנת 2016 שווקו עם שבב 820: סמסונג גלקסי S7 (בחלק מהגרסאות), LG G5,‏ mi5 של שיאומי ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנאפדרגון** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סנאפדרגון (באנגלית אמריקאית)
* סנאפדרגון, ברשת החברתית טוויטר

הערות שוליים
------------

1. ↑  קוואלקום מעדכנת מותג: מציגה את סנאפדרגון S1, S2, S3 ו-S4 אנאנדטק, שלישי באוגוסט 2011.
2. ↑  מפרטי מוצרי סנאפדרגון - מתוך אתר קוואלקום
**סנאי קרקע הררי** (שם מדעי: *Xerus princeps*) הוא מין מכרסם מהסוג סנאי קרקע החי במחילות ולא על העצים כמו שאר הסנאים. הוא נפוץ באפריקה שמדרום לסהרה.

מאפיינים
--------

סנאי זה דומה מאוד במראהו לסנאי כף קרקעי וקשה להבדיל ביניהם, אך סנאי הוא מעט גדול יותר ובעל גולגולת שונה מעט מסנאי הכף עם שיניים כתומות. כמו קרובו הוא בעל 2 פסים לבנים מצידי הגוף וזנבם גדול ורחב. הם בעלי רגליים ארוכות והם משתמשים בהם כדי לעמוד זקוף לאורך זמן. אורכם הממוצע 2-29 ס"מ והזנב 21-28 ס"מ ומשקלם נע בין 490 ל-700 גרם. הגוף בעל פרווה קצרה בצבע חום-קינמון והעיניים גדולות ומוקפות פסים לבנים.

**מזון**: מזונם של הסנאים כולל זרעים שונים, עלים קטנים, פרחים, פירות וחרקים. הסנאים עומדים ברגליים פשוקות ואוחזים בידיהם הקדמיות במזון, כשהם צמודות אחת לשנייה.

**תפוצה**: הסנאי חי בטבע באזורים צחיחים והרריים בדרום מערב אפריקה בדרום מזרח אנגולה, מערב נמיביה ומערב דרום אפריקה. הוא נפוץ בעיקר בפארק הלאומי ריצ'טרסוולד.

**טורפים**: הטורפים העיקריים שלהם הם עופות דורסים שונים. טורפים נוספים הם נחשים גדולים, תנים, נמיות, חתוליים שונים וצבועים. פרט אחד עומד על השמירה ומסתכל למקרה שיופיע טורף וברגע שהוא מגלה הוא משמיע קריאת אזעקה שמבריחה את שאר הסנאים למחילה. מול טורפים קטנים יותר כמו נחשים, הסנאים יתקיפו ביחד את הפולש עד שיברח.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנאי קרקע הררי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  סנאי קרקע הררי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**לאון פרארו** (ברומנית: **Leon Feraru**) היה שם העט של **אוטו אנגלברג** (במקור **Otto Engelberg**; 1887 –1961), שהיה משורר, מתרגם, פובליציסט והיסטוריון ספרותי יהודי-רומני, קונסול כבוד של רומניה בניו יורק ופרופסור אוניברסיטאי.

ביוגרפיה
--------

פרארו נולד בבראילה, רומניה ושם גם למד בבית הספר היסודי ובבית הספר התיכון. הוא המשיך את לימודיו באוניברסיטת בוקרשט, בפקולטה למשפטים וספרות ולאחר מכן המשיך באוניברסיטת מונפליה, בצרפת. הוא בחר את שם העט Feraru - ברזלן, משום שאביו היה ברזלן, והשתמש בשמות עט נוספים, למשל: **L. Schmidt, L. Feru, H. Libanon**.

פרארו פרסם שירים ראשונים בכתב העת Lumea israelită (העולם היהודי). פרסם שירים תחת שם העט Ola Cânta (אולה קנטה). בגלל האווירה האנטישמית, שבאה לידי ביטוי אחרי הופעת ההצגה מנשה החליט להגר מרומניה ויצא ב-1913 לארצות הברית. חרף הימצאותו בארצות הברית המשיך פרארו להשתתף בכתבי העת הספרותיים ברומניה והוסיף עליהם גם כתבי עת ברומנית, שהופיעו בארצות הברית. הוא גם היה לחבר מתכתב של מכון התרבות של היכל כוראל של בוקרשט.

פרארו תרגם לאנגלית משוררים וסופרים רומנים.

זמן מה היה מרצה באוניברסיטת טורונטו וגם קונסול כבוד של רומניה בניו יורק. הוא פרסם בעיתונות האמריקאית פרטים על הספרות הרומנית וגם ערך את כתב העת ברומנית Steaua Română, שהיה גם בעל מהדורה אנגלית. הוא קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה ולימד בה עד יציאתו לגמלאות.

ספריו
-----

* 1926 "Maghernița veche și alte versuri din anii tineri" (הבקתה הישנה וחרוזים אחרים מהשנים המוקדמות) - הבקתה הישנה היה בית המלאכה של אביו הברזלן.
* 1926 "The Development of the Romanian Novel" (ההתפתחות של הנובלה הרומנית)
* 1929 "The Development ofthe Romanian Poetty" (ההתפתחות של השירה הרומנית) - ספר זה מבוסס על עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטת קולומביה
* 1937 "Arabescuri" (ערבסקות)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאון פרארו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Evrei din România, Breviar biobibliografic, הוצאת הספר, בוקרשט, 2008, עמוד 142. (ברומנית)
2. ↑  Biografie Leon Feraru (ברומנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007274153905171
* ISNI: 0000 0000 3719 0443
* LCCN: n87836963
* NTA: 12995649X
* SUDOC: 145474879
* VIAF: 3994216
* WorldCat: lccn-n87836963

 |
**כף גוטלי** (באנגלית: **Cape Gotley**) היא לשון יבשה המהווה את הקצה המזרחי של חצי האי אוסטנס, בצד הצפוני של הכניסה למפרץ אדוארד השמיני, שבאנטארקטיקה.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי לשון היבשה

לשון היבשה מופתה על ידי קרטוגרפים נורווגים, בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת לארס כריסטנסן בין השנים 1936–1937.

האזור מופה מחדש על ידי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה.

### מקור השם

הקרטוגרפים הנורווגים קראו לחצי האי "אוסטנסטאנגן" ("Austnestangen" ; בנורווגית: "הלשון של הכף המזרחית", כאשר לחצי האי הם קראו "אוסטנס" שמשמעו "המזרחי").

לאחר המיפוי החדש על ידי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה, נתנה, בשנת 1958, ועדת השמות האנטארקטית של אוסטרליה לכף את שמה הנוכחי.

הכף נקראת כיום על שמו של א. ו. גוטלי (A.V. Gotley), שהיה המפקד של משלחת החקר שנשלחה על ידי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה לחקור את האי הרד בשנת 1948.

קישורים חיצוניים
----------------

* כף גוטלי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* כף גוטלי באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* כף גוטלי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

הערות שוליים
------------

1. ↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
2. 1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
**סנאי קרקע** (שם מדעי: Xerus) הוא סוג של מכרסמים קטנים החיים בערבות העשב והסוואנות של אפריקה וכן באזורים יבשים יותר ושייכים לקבוצת סנאיי קרקע ששייכים למשפחת הסנאיים.

סנאים אלה חיים במושבות במחילות באדמה והם מתקבצים יחד הן זכרים והן נקבות. הזכרים גדולים מהם ואגרסיביים יחסית אחד לשני. הם ניזונים בעיקר מזרעים ומצמחי קרקע בתוספת חרקים שונים, פטריות, ביצי ואף חולייתנים קטנים. תוחלת חייהם קצרה מאוד בטבע.

תפקידם האקולוגי מקביל לנובחניות של ערבות אמריקה הצפונית, הלמינג של הטונדרה או הויסקאש הדרום אמריקני.

מינים
-----

בסוג זה קיימים 4 מינים:

* סנאי קרקע מפוספס (Xerus erythropus) - נפוץ בדרום מרוקו, דרום מאוריטניה ובסנגל.
* סנאי כף קרקעי (Xerus inauris) - נפוץ בנמיביה, בוסטואנה, זימבבואה ודרום אפריקה.
* סנאי קרקע הררי (Xerus princeps) - נפוץ בדרום אנגולה ובנמיביה.
* סנאי קרקע חלק (Xerus rutilus) - נפוץ בצפון סודאן עד צפון טנזניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנאי קרקע** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
**כף דוקור** (באנגלית: **Cape Ducorps**) היא לשון יבשה בחוף הצפוני של חצי האי טריניטי, שבצפון-מזרח חצי ההאי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.

הכף מהווה את הקצה הצפוני של חצי האי קוקרל.

הכף מהווה את הצד המערבי של הכניסה למפרץ יואון.

היסטוריה
--------

### גילוי הכף

הכף התגלתה על ידי המשלחת הצרפתית השנייה לחקר אנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1837–1840, בפיקודו של קפטן ז'ול דומון ד'אורוויל.

הכף מופתה על ידי המשלחת הצרפתית השנייה ב-27 בפברואר 1838.

הכף מופתה בשנית על ידי משלחת מטעם סקר שטחי חסות איי פוקלנד, שיצאה ממפרץ התקווה בשנת 1946.

### מקור השם

ד'אורוויל נתן ללשון היבשה את שמה.

ד'אורוויל קרא ללשון היבשה על של לואי דוקור (Louis Ducorps), חבר המשלחת.

לקריאה נוספת
------------

• Defense Mapping Agency 1992, **Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica**, P 332
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°**, P 140

קישורים חיצוניים
----------------

* כף דוקור באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* כף דוקור באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* כף דוקור באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
**ברנהרד רוגה** (גרמנית: **Bernhard Rogge**;‏ 4 בנובמבר 1899 – 29 ביוני 1982), היה אדמירל גרמני במלחמת העולם השנייה ובבונדסמרינה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

רוגה נולד בשלזוויג ב-4 בנובמבר 1899, הוא התנדב לשירות בצי הקיסרי הגרמני בשנת 1915 ושירת במלחמת העולם הראשונה על מספר ספינות מלחמה.

לאחר המלחמה ועם התפרקותו של הצבא הגרמני רוגה פרש משירות פעיל. בשנת 1920 התגייס מחדש לצי המצומצם של גרמניה שנקרא עכשיו הרייכסמרינה, ושירת בתפקידים שונים על מספר ספינות מלחמה וכמדריך עד להעלתו לדרגת קפטן בשנת 1939.

מכיוון שלפי חוקי הגזע הנאצים רוגה נחשב רבע-יהודי הוא הפך למטרה להטרדות מצד אנשי המפלגה הנאצית כדי לפתור בעיה זו, פנה בעזרת מפקד הקריגסמרינה אריך רדר אל אדולף היטלר בבקשה שיכריז עליו כבעל דם גרמני, אחרי שהיטלר בדק את בקשתו הוא הכריז עליו כארי בשנת 1939.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה רוגה היה מפקדה של סיירת העזר "אטלנטיס". האטלנטיס יצאה להפלגתה הראשונה ב-11 במרץ 1940, הוא נהג לתקוף ספינות סוחר על ידי התחזות לספינת סוחר ממדינה נייטרלית או מדינת בעלות הברית ואז לבקש את כניעתם ואם סירבו, לתקוף אותם עד הטבעתם.

רוגה תפס את תוכניות ההגנה של הבריטים במזרח הרחוק והעביר אותם לידי היפנים, מה שכנראה סייע ליפנים בהשגת ניצחונותיהם הראשונים נגד בריטניה. כאות תודה הוענקה לו חרב סמוראי מקיסר יפן.

האטלנטיס הוטבעה על ידי ספינת הצי המלכותי הבריטי "אה"מ דבונשיר" ב-22 בנובמבר 1941 בשעה שנפגשה עם הצוללת הגרמנית U-126 למטרות תדלוק. למזלו של רוגה הצליחה הצוללת להבריח את הבריטים, לחלץ אותו ואת צוותו ובסופו של דבר להחזירם לגרמניה בביטחון.

רוגה היה מפקד סיירת העזר המצליח ביותר בזמן המלחמה והיה אחראי ללכידתן או הטבעתן של 22 ספינות של בעלות הברית בנפח כולל של 145,697 טון. על פעולותיו עוטר בצלב האבירים עם עלי אלון, אחד מן העיטורים הגבוהים ביותר של גרמניה הנאצית.

עם שובו לגרמניה מונה למפקד השייטת "רוגה" שנקראה על שמו, והיה אחד האחראים מטעם הקריגסמרינה על תכנון מבצע קרברוס, מבצע שבמהלכו הועברה קבוצת ספינות מלחמה גרמניות מצרפת לנורווגיה דרך התעלה האנגלית, השייטת שלו סיפקה תמיכה לחיילים הגרמנים בקורלנד וחיפוי על מיליוני הפליטים שנמלטו ממזרח פרוסיה בעקבות התקדמותו של הצבא האדום.

רוגה הועלה לדרגת קונטר-אדמירל בשנת 1943 ולדרגת ויצה-אדמירל בשנת 1945, בסופה של המלחמה הורה על הוצאתם להורג של מספר חיילים גרמנים שערקו מן הצבא.

### אחרי המלחמה

רוגה היה מן הקצינים המעטים שלא נעצרו על ידי בעלות הברית בתום המלחמה - דבר זה היה תוצאה של היחס הטוב שהוא נתן לשבויי המלחמה שנפלו ברשותו - אולם הוא נשפט וזוכה על ידי בית משפט גרמני באשמת ההוצאות להורג של עריקים בפקודתו.

בשנת 1957 הוא התגייס לבונדסוור בדרגת קונטר-אדמירל ומילה תפקיד חיוני בבניית הצי של גרמניה המערבית, הבונדסמרינה.

רוגה היה מפקד כוחות נאט"ו בשלזוויג-הולשטיין, משנת 1958 עד פרישתו מהצבא בשנת 1962.

לאחר מכן התגורר רוגה ברינבק, עד מותו ב-29 ביוני 1982.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברנהרד רוגה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007376304105171
* BNE: XX4987079
* GND: 139261257
* ISNI: 0000 0000 7694 3655
* LCCN: n2002033996
* NDL: 00473955
* NTA: 070795754
* SNAC: w60v99gv
* VIAF: 32894576
* WorldCat: lccn-no2010019028

 |
**כֵּף בֶּרְקְס** (באנגלית: **Cape Burks**) הוא כף סלעי בולט, לחוף ארץ מרי בירד שבמערב אנטארקטיקה. 

הכף יוצא מהקצה הצפון מערבי של רמת מקדונלד, ומהווה את הקצה המזרחי של הכניסה למפרץ הל.

היסטוריה
--------

### גילוי הכף

הכף התגלה לראשונה ומופה על ידי אניית צי ארצות הברית גליישר ב-31 בינואר 1962. 

### מקור השם

הכף נקרא על שם סרן ארנסט ברקס (Ernest Burks) מחיל הים האמריקני, טייס מסוק בכיר על האנייה גליישר והאדם הראשון שצעד על הכף. 

### תחנת רוסקאיה

ברית המועצות הקימה על הכף בשנת 1980 את תחנת המחקר רוסקאיה. התחנה נסגרה בשנת 1990.

לקריאה נוספת
------------

• Ute Christina Herzfeld, **Atlas of Antarctica: Topographic Maps from Geostatistical Analysis of Satellite Radar Altimeter Data**, P 194
• David G. Ainley, **The Ad lie Penguin: Bellwether of Climate Change**, P 78
• D.A. Tkacheva, E.V. Mikhalsky, N.M. Sushchevskaya, E.L. Kunakkuzin, S.G. Skublov, S.A. Sergeev, **Mountain Age and Geochemistry of the Cape Burks Gabbroids (Russkaya Station Area, West Antarctica)**, Geokhimiya, 2018, No. 7, 2018, DOI: 10.1134/S001670291807011X
• E. V. Abakumov, **Particle Size Distribution in Soils of West Antarctica**, ISSN 1064-2293, Eurasian Soil Science, 2010, Vol. 43, No. 3, pp. 297–304, DOI: 10.1134/S1064229310030075, See P. 298

קישורים חיצוניים
----------------

* כף ברקס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* כף ברקס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* תצלום פינגווינים בכף ברקס

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
2. ↑  ההיסטוריה של תחנת המחקר רוסקאיה
**ענת רוט** (נולדה ב-31 במרץ 1974) היא חוקרת ישראלית בתחום מדעי המדינה, ופעילה פוליטית.

ביוגרפיה
--------

רוט הייתה פעילה ב"שלום עכשיו", יועצת במפלגת העבודה לעמרם מצנע, אהוד ברק ומתן וילנאי, וחוקרת במכון הישראלי לדמוקרטיה.
בשנת 2006 הוציא המכון את "סוד הכוח: מועצת יש"ע ומאבקיה בגדר ההפרדה ובתוכנית ההתנתקות", מחקר מדיניות שכתבה בהנחיית פרופ' אשר אריאן.

בשנת 2011 קיבלה תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן, על עבודה שכותרתה "תאוריות הפונדמנטליזם במבחן המציאות: הזרם התורני בציונות הדתית ומאבקיו נגד תוכנית ההתנתקות והריסת הבתים בעמונה".

במהלך השנים חל שינוי בדעותיה הפוליטיות, והיא הפכה לאשת ימין. בראיון לערוץ 7 בשנת 2014 אמרה: "לתנועת העבודה ולשמאל הישראלי יש מניות זהב בהקמת מדינת ישראל והמפעל הציוני, אבל העובדות השתנו והמציאות טפחה על פנינו ומפלגת העבודה לא מצליחה לתת להם מענה. העשור האחרון מלמד שהרצון לשלום היה ונותר נחלת הצד הישראלי בלבד והתהליכים ברשות הפלסטינית ומסביבנו מלמדים שנסיגה ישראלית מהשטח תוביל להקמת מדינת טרור". באותה שנה יצא לאור ספרה "לא בכל מחיר: מגוש קטיף עד עמונה: הסיפור מאחורי המאבק על ארץ ישראל" המבוסס על עבודת הדוקטור שלה.

שימשה מנהלת מכון מגלי"ם ללימודי ירושלים, שהוא חלק מעמותת אלע"ד.

לקראת הבחירות לכנסת העשרים התמודדה, בינואר 2015, בבחירות המקדימות במפלגת הבית היהודי ודורגה במקום ה-22, שנחשב לבלתי ריאלי. יו"ר המפלגה, נפתלי בנט, החליט לנצל את סמכותו ולשריין עבורה את המקום ה-15, שהפך ל-14 עם פטירתו של אורי אורבך. המפלגה זכתה ב-8 מנדטים, ורוט לא נבחרה לכנסת.

בשנת 2019 מונתה לעמיתה בכירה בפורום קהלת וכמנכ"ל "פורום שילה", זרוע של פורום קהלת העוסקת בקידום מפעל ההתנחלויות וסיפוח יהודה ושומרון למדינת ישראל.

רוט היא תושבת אפרת ואם לבת.

ספריה
-----

* **סוד הכוח: מועצת יש"ע ומאבקיה בגדר ההפרדה ובתוכנית ההתנתקות**, המכון הישראלי לדמוקרטיה, 2006.
* **לא בכל מחיר: מגוש קטיף עד עמונה, הסיפור מאחורי המאבק על ארץ ישראל**, הוצאת ידיעות ספרים, 2014.

קישורים חיצוניים
----------------

* ישי קרוב, המאבק על גוש קטיף – 'ממלכתיים' ו'אקטביסטים', באתר ערוץ 7, 25 במרץ 2014
* חזקי ברוך, מהעבודה לבית היהודי, באתר ערוץ 7, 27 בדצמבר 2014
* ניר הר זהב, "ענת רוט ראויה לייצג את הציונות הדתית", באתר ערוץ 7, 1 בינואר 2015
* חדשות 2, ‏המשוריינת של בנט: פעילת שלום עכשיו לשעבר ענת רוט, באתר ‏מאקו‏‏, ‏27 בינואר 2015‏
* עמית סלונים, ‏"לא מאמינה שיכול להיות שלום", באתר ‏מאקו‏‏, ‏4 בפברואר 2015‏
* ענת רוט (1974-), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  חזקי ברוך, מהעבודה לבית היהודי, באתר ערוץ 7, 27 בדצמבר 2014
2. ↑  רועי שרון, תורת היחסים: הנשים הדתיות שבחרו להיות אימהות חד הוריות בעשור החמישי לחייהן, 15 בנובמבר 2016, באתר חדשות 13.
3. ↑  דף המחקר והנוסח המלא שלו, באתר ההוצאה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007286024105171
* ISNI: 0000 0000 7144 4371
* LCCN: nr2006002589
* VIAF: 76604218
* WorldCat: lccn-nr2006002589

 |
לוקאס ריגר בפסטיבל המוזיקה Global Citizen Festival (אנ') בהמבורג, 2017
**לוקאס ריגר** (בגרמנית: **Lukas Rieger**; נולד ב-3 ביוני 1999 בלרטה (אנ')) הוא זמר פופ גרמני. הוא שר בעיקר באנגלית.

ביוגרפיה
--------

ריגר נולד ב-3 ביוני 1999 למייקל ובירגיט בהנובר שבסקסוניה התחתונה.

בשנת 2014, הוא השתתף בתוכנית "The Voice Kids" (אנ'). בשלב האודישנים העיוורים הוא שר את "Can't Hold Us" של הראפר מאקלמור. הוא לא הצליח להעפיל לגמר.

ריגר צבר את קהל מעריצים דרך הרשתות החברתיות. חשבון האינסטגרם שלו מונה מעל ל-1.9 מיליון עוקבים, נכון לפברואר 2021, וחשבון הטיקטוק שלו מונה מעל ל-3.7 מיליון עוקבים. ערוץ היוטיוב שלו מונה 491 אלף רשומים ומעל ל-31.3 מיליון צפיות.

מפגש חתימות שלו באולם שהתקיים באוקטובר 2016, אחרי יציאתו של אלבומו הראשון, *Compass*, הופסק על ידי המשטרה לאחר שמספר מעריצים התעלפו. קודם לכן, אירוע דומה בעיר שטוטגרט משך מעל ל-2,000 מעריצות. ההנהלה הודיעה לאחר מכן כי הם לא יוכלו עוד לארגן מפגשים שכאלה.

ב-2018 יצא לאור האלבום השני שלו, "Code", אותו שר בסיבובי הופעות ברחבי גרמניה, אוסטריה, שווייץ וצ'כיה.

ב-2019 הוא השתתף בעונה השנייה של תוכנית הריקודים "Let's Dance" של רשת RTL הגרמנית. הוא היה המפורסם השלישי שלא קיבל מספיק שיחות מהצופים. יחד עם הרקדנית קטיה קלוגינה, הוא הגיע למקום ה-12, ולאחר מכן הם היו בזוגיות, שנמשכה כחודש. באותו היום, הוא גילם את הזמר מרלון בסרט "Mein Lotta-Leben - Alles Bingo mit Flamingo!", המבוסס על סדרת ספרי הילדים המצליחה "Mein Lotta-Leben" מאת אליס פנטרמילר.

חיים אישיים
-----------

לריגר יש אחות גדולה, מארי, והוריו הם מייקל ובירגיט.

הוא למד בכיתת המוזיקה בבית הספר היסודי בורגדורף בילדותו.

בשנת 2017, הוא פרסם את האוטוביוגרפיה שלו, לה קרא "Code", ובה הוא מספר על חייו, חלומותיו ופחדיו האישיים. עוד הוא מדבר על החברים, המשפחה והקריירה האישית.

ריגר מכונה לעיתים "ג'סטין ביבר הגרמני", והוא גם ביצע גרסת כיסוי לשירו של הזמר הקנדי, "Take You".

מלבד שירה, ריגר פעיל רבות ברשת החברתית טיקטוק, בה עוקבים אחריו מעל ל-3.7 מיליון עוקבים (נכון לפברואר 2021), ומפרסם ולוגים בערוץ היוטיוב שלו "Life Of Lukas", המתמקדים בשגרת היומיום שלו.

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומים

* *Compass* (30 בספטמבר 2016)
* *Code* (16 בפברואר 2018)
* *Justice* (17 במאי 2019)

### סינגלים

* "Be My Baby" (15 בנובמבר 2014)
* "Ready 4 This Shit" (8 בפברואר 2015)
* "Lightspeed Lovers" (9 באוקטובר 2015)
* "Elevate" (20 במאי 2016)
* "Let Me Know" (19 באוגוסט 2016)
* "Side by Side" (31 במרץ 2017)
* "Slomo" (8 בדצמבר 2017)
* "Treasure" (2 בפברואר 2018)
* "Never Be This Young" (16 בפברואר 2018)
* "Won't Forget About You" (25 במאי 2018)
* "Nobody Knows Me (Like You Do)" (מרץ 2019)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוקאס ריגר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לוקאס ריגר
* לוקאס ריגר, ברשת החברתית פייסבוק

* לוקאס ריגר, ברשת החברתית טוויטר

* לוקאס ריגר, ברשת החברתית אינסטגרם

* לוקאס ריגר, ברשת החברתית טיקטוק

* לוקאס ריגר, סרטונים בערוץ היוטיוב

* לוקאס ריגר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* לוקאס ריגר, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* לוקאס ריגר, באתר Songkick (באנגלית)

* לוקאס ריגר, באתר בילבורד (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1120312019
* MusicBrainz: 29d1fda7-d720-4c43-8e96-82ae67725bfa
* VIAF: 4055148122898795200008
* WorldCat: viaf-4055148122898795200008

 |
דוד ולאה איזמוז'יק
דוד איזמוז'יק (ראשון מימין) בוועד המפקח של גמנסיה הרצליה, 1911
**דוד איזמוז'יק** (1873 - 10 במרץ 1952) היה סוחר, ממייסדי תל אביב, חבר מועצת העיר וסגן ראש העירייה.

ביוגרפיה
--------

איזמוז'יק נולד בכ"ט בכסלו תרל"ד בשטעטל בבינוביצ'י שברוסיה (היום בבלארוס) בקרבת סמולנסק ב-1873. הוא עסק בסחר בעצים וניהל בית חרושת לזכוכית. במקביל, היה חבר בוועד הציוני בסמולנסק.

ב-1905 עלה עם רעייתו לאה וארבעת ילדיהם לארץ ישראל. המשפחה התיישבה ביפו, בה פתח איזמוז'יק עסק למסחר בעצים וחומרי בניין. הוא הצטרף ל"אחוזת בית", ובהגרלת המגרשים שנערכה ב-1909, זכה במגרש שלימים יהיה ברחוב ליליינבלום 22.

בתל אביב עסק איזמוז'יק בפעילות ציבורית ענפה. הוא היה חבר בוועד המקומי, ומונה על הכנת קבלת הפנים לברון רוטשילד שהגיע לביקור בעיר ב-1914. כן היה חבר בוועד המפקח של גימנסיה הרצליה ובוועד ההגירה שסייע למגורשי תל אביב ויפו ב-1917. משפחת איזמוז'יק עצמה הייתה בין המגורשים, ועד סיום מלחמת העולם הראשונה התגוררה בבית אחותו בפתח תקווה.

לאחר כינונה של עיריית תל אביב ב-1922 היה איזמוז'יק לחבר מועצת העיר, ובמשך זמן מה שימש כסגנו של ראש העיר מאיר דיזנגוף. במסגרת פעילותו בעירייה היה חבר בוועדת הכספים, ובוועדות לשכר דירה ולסיפוח השכונות לתל אביב. כן היה בין מקימי תחנת מכבי האש הראשונה בעיר ובית הספר למסחר "גאולה". כן כיהן כנשיא הסניף המקומי של בני ברית וכחבר בהנהלת לשכת המסחר היהודית בתל אביב.

איזמוז'יק ראה חשיבות גדולה בפיתוחה של תל אביב כעיר מודרנית ושוקקת חיים, וכך כתב ב-1926:

> 
> הדבר היחיד שמשך את העולים לתל אביב היה זה שמצאו בה את כל הנוחיות שהיו רגילים בה באירופה: מאור אלקטרי, מים, קצת ניקיון, סינמה, אופרה ותיאטרון, וגם בתי ספר פחות או יותר משוכללים... נתרבו הרסטורנים, בתי הקפה ונשפי חשק וריקודים על הגגות... הרחובות הומים, הרסטורנים מלאים, בבתי הקפה עד שתיים בלילה שירה, נגינה וריקודים... ה"עדן" מושך באורותיו המרובים, האופרה - בקולותיה הבוקעים, והגזוז בכל מקום רותח ומעלה אד בכל פינה שאתה פונה. ומעניין שעל העסקנים שלנו ונטורי קרתא ראו את כל זה ושמחו: "זוהי קפיצה אמריקנית, ככה צריכה ארץ ישראל להתפתח... עוד שנה ועוד שנתיים ותל אביב תהיה לודז' שנייה".
> 
> 
> 
> — "היישוב", 6 באוגוסט 1926, עמ' 4–5
> 

מבחינה פוליטית נמנה איזמוז'יק עם אנשי "המחנה האזרחי", וטען כי על התנועה הציונית לתמוך גם ביוזמה פרטית ולא רק במעמד הפועלים.
לשניים נולדו ארבע בנות ובן.

על שמם של דוד ולאה איזמוז'יק נקרא רחוב בשכונת גני צהלה.

בתו סימה נישאה ליצחק ציזלינג, שהיה מפקד "ההגנה" בתל אביב ואחיו של אהרן ציזלינג, שר החקלאות הראשון ומחותמי מגילת העצמאות. בתם היא רות איזקסון.

איזמוז'יק מת ב-10 במרץ 1952. הוא קבור בבית הקברות טרומפלדור.

לקריאה נוספת
------------

* 'איזמוז'יק, דוד', בתוך: דוד קלעי, **ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי**, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 40. (הספר בקטלוג ULI)

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "דוד איזמוז'יק", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 627
* דוד ולאה איזמוז'יק באתר מייסדי תל אביב
* דוד איזמוז'יק, דבר, 12 במרץ 1952

הערות שוליים
------------

1. ↑  הקבר של דוד איזמוז'יק בבית הקברות טרומפלדור, באתר BillionGraves

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307692905171
* ISNI: 0000 0004 0285 5424
* VIAF: 6098160668270703560007
* WorldCat: viaf-6098160668270703560007

 |
**יוזורו האניו** (ביפנית: **羽生 結弦**; באנגלית: **Yuzuru Hanyu**;‏ נולד ב-7 בדצמבר 1994 בסנדאי) הוא מחליק אמנותי על קרח יפני, הוא פעמיים ברציפות האלוף האולימפי (סוצ'י 2014 ופיונגצ'אנג 2018) ופעמיים אלוף עולם (סאיטאמה 2014 והלסינקי 2017) בהחלקה אמנותית על קרח ליחידים.

ביוגרפיה
--------

באליפות העולם בהחלקה אמנותית על קרח לנוער שנערכה בהאג שבהולנד בשנת 2010 זכה האניו במדליית זהב בתחרות ליחידים. שנתיים לאחר מכן, באליפות העולם בהחלקה על קרח שנערכה בניס שבצרפת בשנת 2012 הוא זכה במדליית ארד.

מאפריל 2012 החל האניו להתאמן בהדרכתו של בריאן אורסר מקנדה.

### 2013

באליפות העולם בהחלקה על קרח שנערכה בלונדון שבאנגליה בשנת 2013 סיים האניו במקום רביעי בתחרות לגברים בתוצאה של 244.99 נקודות.

### 2014

#### אלוף אולימפי

באולימפיאדת סוצ'י (2014) זכה האניו במדליית זהב בהחלקה אמנותית לגברים. בתרגיל הקצר קבע שיא עולם חדש של 101.45 נקודות ובתרגיל החופשי קבע תוצאה של 178.64 נקודות ובסך הכל 280.09 נקודות, לפני פטריק צ'ן מקנדה (275.62 נקודות) ודניס טן מקזחסטן (255.10 נקודות).

#### אלוף עולם

באליפות העולם בהחלקה אמנותית שנערכה בסאיטאמה שביפן במרץ 2014 זכה האניו במדליית זהב בתחרות לגברים בתוצאה של 282.59 נקודות, לפני בן ארצו טאצוקי מצ'ידה (282.26 נקודות) וחאווייר פרננדס מספרד (275.93 נקודות).

### 2015

באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי סין במרץ 2015 זכה האניו במדליית כסף בתחרות לגברים בתוצאה של 271.80 נקודות, אחרי חאווייר פרננדס (273.90 נקודות) ולפני דניס טן (267.72 נקודות).

### 2016

באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בבוסטון ארצות הברית באפריל 2016 זכה האניו במדליית כסף בתחרות לגברים בתוצאה של 295.17 נקודות, אחרי חאווייר פרננדס (314.93 נקודות) ולפני ג'ין בויאנג מסין (270.99 נקודות).

### 2018

באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) זכה האניו בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בתחרות ליחידים בתוצאה של (317.85 נק') והפך למחליק הראשון שזכה בשתי מדליות זהב אולימפיות ברציפות מזה 66 שנה, מאז דיק בוטון (סנט מוריץ 1948 ואוסלו 1952). הוא הקדים את בן ארצו שומה אונו (306.90 נק') ואת חאווייר פרננדס מספרד (305.24 נק').

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **יוזורו האניו** |

* יוזורו האניו, ברשת החברתית טוויטר
* יוזורו האניו, ברשת החברתית אינסטגרם
* יוזורו האניו, סרטונים בערוץ היוטיוב
* יוזורו האניו, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* יוזורו האניו, באתר olympedia.org
* יוזורו האניו - ISU
* אליסף דעואל, יוזורו האניו ממיס את הקרח / "מחוץ לרדאר", באתר ynet, 21 במארס 2015
* יוזורו האניו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* CiNii: DA19574865
* ISNI: 0000 0004 0006 6800
* LCCN: no2014157423
* NDL: 001107993
* VIAF: 295585782
* WorldCat: lccn-no2014157423

 |
גנרל סיר **קנת' ארתור נואל אנדרסון** (באנגלית: **Kenneth Arthur Noel Anderson**‏; 25 בדצמבר 1891 – 29 באפריל 1959) היה איש צבא בריטי הידוע בשל פיקודו על הארמייה הראשונה של צבא בריטניה במלחמת העולם השנייה במהלך הנחיתות בחופי אלג'יריה בנובמבר 1942 המכונות מבצע לפיד, ובמהלך המערכה שבתוניסיה שלאחריהן. על אף שפיקד בהצלחה על מבצע נחיתה מסובך מבחינה אסטרטגית ולוגיסטית, אופיו המופנם, וחלקו בתבוסת בעלות הברית בקרב מעבר קסרין בפברואר 1943 הביאו לכך שלאחר המערכה בצפון אפריקה לא קיבל עוד פיקוד קרבי. לאחר המלחמה שימש זמן מה כמושל גיברלטר, ולאחר מכן פרש בשנת 1952.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

קנת' אנדרסון נולד ב-25 בדצמבר 1891 במדרס שבהודו הבריטית למהנדס רכבות ממוצא סקוטי. אנדרסון התחנך בבית הספר היוקרתי צ'ארטרהאוס, ובשנת 1911 התגייס לצבא הבריטי ושירת ברגימנט בני הרמה סיפורט.

במלחמת העולם הראשונה לחם אנדרסון בחזית המערבית, ואף נפצע ב-1 ביולי 1916 במהלך הקרב על הסום, מה שזיכה אותו בעיטור הצלב הצבאי. לאחר החלמתו בשנת 1918 נשלח אנדרסון למזרח התיכון, תוך שהוא מועלה לדרגת מייג'ור. במהלך אותה שנה התחתן אנדרסון עם קתלין גמבל, בתם של ארתור רג'ינלד קמבל ואשתו ג'ני.

בשנת 1920 מונה אנדרסון לשליש רגימנט הסוסים הסקוטי והועלה לדרגת מייג'ור, ובשנת 1924 נשלח ללימודים במכללה לפיקוד ומטה. בשנת 1928 מונה אנדרסון לתפקיד מטה בדיוויזיה ה-50, ובשנת 1930 הועלה לדרגת לוטננט-קולונל ומונה למפקד הגדוד ה-2 של רגימנט בני הרמה סיפורט בגבול הצפון-מערבי של הודו. באוגוסט 1934 הועלה אנדרסון לדרגת קולונל, ומונה למפקד החטיבה ה-152. בינואר 1938 הועלה אנדרסון לדרגת בריגדיר, ומונה למפקד החטיבה ה-11.

### מלחמת העולם השנייה

בפרוץ מלחמת העולם השנייה, נשלח אנדרסון עם חטיבתו לצרפת, כחלק מחיל המשלוח הבריטי, ופיקד עליה במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה. לאחר שמונה ברנרד מונטגומרי למפקד הקורפוס ה-2, מינה אלן ברוק את אנדרסון למפקד הדיוויזיה ה-3. ביוני 1940 לאחר פינוי דנקירק מונה אנדרסון למפקד הדיוויזיה ה-1, והועלה לדרגת מייג'ור גנרל. במאי 1941 מונה אנדרסון למפקד הקורפוס ה-8, והועלה לדרגת לוטננט גנרל. באפריל 1942 מונה למפקד הקורפוס ה-2, וביולי 1942 מונה למפקד הפיקוד המזרחי.

באוגוסט 1942 מונה אנדרסון למפקד הארמייה הראשונה, במקום אדמונד שרייבר שחלה במחלת כליות, ולא היה כשיר לפיקוד קרבי. בנובמבר 1942 השתתפה הארמייה במבצע לפיד, ולאחר מכן במערכה בתוניסיה. בפברואר 1943 ספגה הארמייה מפלה קשה בקרב מעבר קסרין, וכמעט שהודח מתפקידו. לאחר כניעת כוחות מדינות הציר בתוניסיה במאי 1943 חזר אנדרסון לבריטניה, וביולי 1943 מונה למפקד הארמייה השנייה. בינואר 1944 הוחלף אנדרסון על ידי מיילס דמפסי, ומונה שוב למפקד הפיקוד המזרחי. בדצמבר 1944 מונה אנדרסון למפקד פיקוד מזרח אפריקה, ופיקד עליו עד לשנת 1946. בשנת 1947 מונה אנדרסון למושל גיברלטר, וביולי 1949 הועלה לדרגת גנרל. בשנת 1952 פרש אנדרסון מתפקידו, וב-29 באפריל 1959 מת בגיברלטר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קנת' אנדרסון** בוויקישיתוף
* קציני הצבא הבריטי 1939-1945

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n78010160
* SNAC: w6z18fdn
* VIAF: 70181134
* WorldCat: lccn-n78010160

 |
**יוזיאס פון הרינגן** (בגרמנית **Josias von Heeringen**;‏ 9 במרץ 1850, קאסל, נסיכות הבוחר מהסן – 9 באוקטובר 1926, שרלוטנבורג, רפובליקת ויימאר), היה גנרל גרמני, שפיקד על ארמייה בחזית המערבית.

ביוגרפיה
--------

### תחילת הקריירה

פון הרינגן נולד בקאסל שהשתייכה לנסיכות הבוחר מהסן. ב-1867 התגייס לצבא הפרוסי ולחם בשורותיו במלחמת צרפת–פרוסיה. פון הרינגן התקדם בסולם הפיקוד, ב-1903 מונה למפקד הדיוויזיה ה-22, ב-1906 מונה למפקד הקורפוס ה-2, וב-1909 מונה לשר המלחמה של פרוסיה. ב-1913 מונה למפקד האזור הצבאי השני.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון הרינגן מפקד הארמייה השביעית ולחם בחזית המערבית. הארמייה בפיקודו הדפה את הכוחות הצרפתיים שפלשו לאלזס במסגרת קרב מילוז, לאחר מכן בקרב לורן שנערך באוגוסט 1914 בלמו הארמייה והארמייה השישית את המתקפה הצרפתית, תוך שימוש בטקטיקת נסיגה ומשיכת הכוחות התוקפים לעמדות הגנה מוכנות מראש. על הצלחתו בקרבות קיבל את העיטור פור לה מריט.

לאחר הכישלון בקרב על המארן הועברה הארמייה צפונה, והגיעה בדיוק בזמן לבלום את כוחות מדינות ההסכמה בקרב על האן. הארמייה השתתפה במרוץ אל הים, ובכלל זה בקרב אראס.

ב-28 באוגוסט 1916 מונה פון הרינגן למפקד מפקדת הגנת החופים ופיקד עליה עד סוף המלחמה, ולאחר מכן פרש משירות צבאי.

פון הרינגן היה נשיא ארגון **קיפהאוזרבונד** - ארגון של חיילים משוחררים עד למותו. פון הרינגן נפטר בשרלוטנבורג ב-9 באוקטובר 1926 והוא בן 76 שנים.

עיטורים
-------

* פור לה מריט עם עלי אלון
* צלב הברזל דרגה שנייה
* צלב הברזל דרגה ראשונה

ראו גם
------

* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הגנרל יוזיאס פון הרינגן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb17057753c (data)
* GND: 117509760
* ISNI: 0000 0000 1022 3508
* SUDOC: 261736175
* VIAF: 52469199
* WorldCat: viaf-52469199

 |
**קנת השני** (באנגלית: **Kenneth II**, בגאלית סקוטית: **קינאד מק מל קולים** – **Cináed mac Maíl Coluim** באיות עתיק, **Coinneach mac Mhaoil Chaluim** באיות מודרני, כלומר "קנת בנו של מלקולם";‏ 954 לערך – 995) היה מלך סקוטלנד משנת 971 ועד שנת 973, ולאחר מכן משנת 977 ועד מותו בשנת 995. קנת כונה "רוצח אחיו" (**An Fionnghalach**)

קורות חיים
----------

קנת היה בנו של מלקולם הראשון ועלה לשלטון לאחר הירצחו של המלך קולן בידי אמדארך מסטרת'קלייד בשנת 971.

בתקופת מלכותו של קנת נכתבה היצירה ההיסטורית "דברי ימי מלכי אלבה" אולם מרבית התיאורים המופיעים בספר זה הם חסרי ביסוס היסטורי.

"דברי ימי מלכי אלבה" מתאר מסע מלחמה של קנת לממלכת סטרטתקלייד, וכי צבאו הובס. עוד מתוארים שלושה מסעות ביזה לנורת'מבריה, כאשר אחד מהם הגיע עד הנהר די בצ'סטר, סמוך לוויילס. ככל הנראה מדובר במסע מלחמה שנערך בשנת 980, שכן תעודות היסטוריות אנגליות מציינות התקפה סקוטית על אזור צ'שייר מתקופה זו.

על פי "דברי ימי מלרוז", בשנת 973 יצא קנת לצ'סטר שבאנגליה יחד עם מאל קולים הראשון, מלך סטרת'קלייד, מאקוס, מלך האיים (ככל הנראה מלך האי מאן), ומלך ויילס, על מנת להביע אמונים לאדגר, מלך אנגליה.

על פי "דברי ימי אלסטר", בשנת 977 אמלאיב, בנו של אינדולף, מלך סקוטלנד, נהרג בקרב על ידי קינאד מק דומנייל. ואילו "דברי ימי טיגרנאך" מתארים אירוע זה ומציינים כי מי שהרג את אמלאיב היה קינאד מק מל קולם (היינו קנת בן מלקולם – המלך קנת השני). משמעות דיווחים אלה שלמשך תקופה קצרה, ככל הנראה החל ממסעו של קנת לאנגליה בשנת 973 ועד שנת 977 הייתה הפיכה בסקוטלנד ואמלאיב, אחיו של קולן קודמו של קנת, מלך בה. לאחר מכן הצליח קנת להשיב לידיו את השלטון והרג את אמלאיב.

תעודות היסטוריות מציינות שקנת ייסד מנזר גדול בברכין.

קנת נהרג בשנת 995. "דברי ימי אלסטר" מציינים שמותו נגרם כתוצאה של "קשר כנגדו", ואילו "דברי ימי טיגרנאך" מציינים שקנת נהרג "על ידי אחד מנתיניו".

מקורות מאוחרים יותר כגון "דברי ימי מלרוז", ג'ון מפרדון ואנדרו מוייטון מציינים כי קנת נהרג על ידי אנשיו בפטרקיירן, ככל הנראה כתוצאה מקשר שקשרה פינגואלה (המכונה גם פימברהלה), בתו של קונקאר מונמאר אנגוס, כנקמה על שקנת הרג את בנה. ג'ון מפרדון אף מציין כי קונסטנטין השלישי וקנת השלישי היו קשורים לקשר.

ב"נבואת ברכאן" מכונה קנת בשם "הורג אחיו", אולם מצוין שם שקנת נהרג בסטרת'מור הסמוכה לפרת'.

בנו של קנת, מלקולם השני מלך לאחר מלכותם של קונסטנטין השלישי וקנת השני. לקנת היו שני בנים נוספים: בנו השני נקרא דונגאל או גיל קומגיין ויש מקורות המציינים שבנו השלישי נקרא בודהי (אולם ייתכן ומדבר בבנו של קנת השלישי, ולקנת השני היו שני בנים בלבד).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קנת השני, מלך סקוטלנד** בוויקישיתוף
* דברי ימי אלסטר
* קנת השני, מלך סקוטלנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| מלכי סקוטלנדהמלכים הפיקטים → **בית אלפין** ← בית דאנקלדקנת הראשון (834–858) |
| --- |
| דונלד הראשון | קונסטנטין הראשון | אייד' | גיריק | דונלד השני | קונסטנטין השני | מלקולם הראשון | אינדלף |
| 858–862 | 862–877 | 877–878 | 878–889 | 889–900 | 900–934 | 934–954 | 954–962 |
| דאב | קולן | קנת השני | אמלאיב | קנת השני | קונסטנטין השלישי | קנת השלישי | מלקולם השני |
| 962–967 | 967–971 | 971–973 | 973–977 | 977–995 | 995–997 | 997–1005 | 1005–1034 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1023612283
* VIAF: 316739403
* WorldCat (עם VIAF): 316739403

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק ברב גרמני. אם התכוונתם לזמר הולנדי, ראו דוד אלכסנדר וינטר (זמר).

הרב **דוד אלכסנדר וינטר** (גרמנית: **David Alexander Winter**;‏ 23 בנובמבר 1878 – 13 באוקטובר 1953) היה רב גרמני, רבה האחרון של ליבק לפני מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

נולד במנשנגלדבך לאיש העסקים יוסף וינטר ולשרה לבית רוזנבאום. אמו הייתה בת נכדו של הרב מנדל רוזנבאום, שייסד ישיבה בעיר צל על המיין (גר').

למד בגימנסיה ע"ש הקייזר וילהלם בקלן עד 1898 ואחר כך במשך שנה אחת בישיבת הלברשטאדט. ב-1899 החל ללמוד באוניברסיטת ברלין כשבמקביל למד בישיבה מקומית. הוא הוסמך לרבנות והשלים את לימודיו בקבלת תואר דוקטור לפילוסופיה במהלך העשור הראשון של המאה ה-20.

כבר ב-1907 התמנה כרב בבית הכנסת החדש (גר') במישלוביץ בשלזיה, משרה בה החזיק עד 1912. אז עבר לכהן כרב בבאד הומבורג עד 1921. במהלך מלחמת העולם הראשונה התגייס כרב צבאי ושירת מ-1916 בארמייה ה-12 ומ-1918 בארמייה העשירית של צבא הקיסרות הגרמנית.

עם תום המלחמה, מונה הרב וינטר כיורשם של הרב שלמה קרליבך ובנו הרב יוסף צבי קרליבך. הוא כיהן כרבה האחרון של הקהילה היהודית בליבק, מ-1921, עד שהיגר ללונדון ב-1938 מאימת השלטון הנאצי, בה גם נפטר. 

עם מותו בשנת 1953 עברו אשתו וילדיו להתגורר בישראל. הוא הובא לקבורה בבית הקברות סנהדריה בירושלים. בתו רחל נישאה למקובל וחוקר הקבלה הירושלמי ר' ישראל וינשטוק.

כתביו
-----

כתביו של הרב וינטר נכתבו והודפסו בגרמנית:

* *Die Politik Pisas während der Jahre 1268-1282*, 1906 (דיסרטציה)
* *Der jüdische Friedhof in Moisling und Lübeck*, 1910
* *Blätter der Erinnerung zum 50jährigen Bestehen des Israelitischen Frauenvereins zu Lübeck*, 1927
* *Geistige Kämpfe um Lebensfragen und Weltanschauung des Judentums um die Mitte des neunzehnten Jahrhunderts: nach den bayerischen Staatsakten dargestellt*, Verlag des Jeschurun, 1929
* *Geschichte der jüdischen Gemeinde in Moisling, Lübeck*. Mit einer Biographie des Verfassers von Hans Chanoch Meyer, Lübeck 1968 (נדפס לאחר מותו)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוד אלכסנדר וינטר** בוויקישיתוף
* תמונות מעת שירותו הצבאי כרב בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007306944205171
* GND: 1072389169
* ISNI: 0000 0000 8154 988X
* LCCN: no2003127689
* VIAF: 74379523
* WorldCat: lccn-no2003127689

 |
**יוז'ף קמפנר** (בהונגרית: **Kempner József**; טטה, 1823 – טטה, 26 בפברואר 1882) היה רופא יהודי-הונגרי, הרופא הראשי של מחוז קומארום-אסטרגום, רופא צבאי במהלך מהפכת 1848 בהונגריה (המכונה שם מלחמת העצמאות בשנים 1848–1849).

ביוגרפיה
--------

יוז'ף קמפנר נולד במשפחה יהודית בעיר טטה. הוריו היו בעיקר דוברי גרמנית וזו השפה שהוא התכתב איתם על פי עדותו. בשנת 1848 קיבל תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת פשט (היום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד) והיה בין מעט היהודים (אולי הבודדים) שהשיגו תואר כזה אז בממלכת הונגריה. ואחר כך התיישב בעיר הולדתו טטה כרופא כללי ומאוחר יותר היה הרופא הראשי של מחוז קומרום (תפקיד בכיר מאוד באותם הימים). הוא השתתף במהפכה ובמלחמת העצמאות בשנים 1848–1849 כאלוף-משנה. על מותו דווח ב"עיתון ראשון" (עיתון יום ראשון היה שבועון חינוכי בתמונות ובמאמרים שהופיע בין השנים 1854–1921.

עבודתו העיקרית
--------------

* עבודת דוקטורט על אדמת משקע ושיגדון. (פשט, 1848) (אדמת משקע: אדמה רופפת עם חלקיקים קטנים וקשים בתחתית וחוף שטוח של מים עומדים או זורמים (אגם, ים, נהר, נחל))

לקריאה נוספת
------------

* יוז'ף קמפנר במאגר המוזיאון הספרותי פטפי
* Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái V. (Iczés–Kempner). Budapest: Hornyánszky. 1897. (חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים)
* יוז'ף קמפנר, ב-Arcanum
* Sándor Dörnyei: עבודות דוקטור הונגריות ישנות 1772–1849. כרך א'. 1998.
* ספרו המודפס מ-1848
* נתוניו בטטה בסקר אוכלוסין של 1869
* באיזו שפה כתבו הרופאים בהונגריה במאה ה-19? יוז'ף קמפנר כתב בגרמנית

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"יוז'ף קמפנר"**.
**קנת' קוך** (באנגלית: **Kennet Koch**;‏ 27 בפברואר 1925 – 6 ביולי 2002) היה משורר ומחזאי אמריקאי. פעיל בקבוצת האמנים האמריקאית אסכולת ניו יורק. פרסם למעלה מ-20 ספרי שירה.

קורות חיים
----------

קוך נולד בסינסינטי, אוהיו בשם ג'יי קנת' קוך. החל לכתוב שירה בגיל צעיר, נחשף לאמנים רבים, ביניהם שלי, וג'ון קיטס. שירת בשורות צבא ארצות הברית בתקופת מלחמת העולם השנייה בפיליפינים.

לאחר שירותו הצבאי, למד באוניברסיטת הרווארד, שם פגש את ג'ון אשברי, משורר בולט באסכולת ניו יורק. לאחר לימודיו בהרווארד עבר לניו יורק. קוך קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה.

ב-1951 הכיר את אשתו הראשונה, ג'ניס אלווד, הם נישאו ב-1954 וחיו בצרפת ובאיטליה למעלה משנה. בשנת 1955 נולדה בתו קתרין.

לימד באוניברסיטת קולומביה ספרות ואנגלית למעלה מ-40 שנה.

אשתו הראשונה נפטרה ב-1981. קוך התחתן בשנית ב-1994 עם קארן קולר.

ב-1996 נבחר לרשימת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולספרות. הרשימה מונה משוררים מפורסמים כמו עזרא פאונד ואלן גינסברג.

נפטר ב-2002 מלוקמיה.

קריירה
------

קוך החל לפרסם ספרי שירה בשנות ה-50 ובשנות ה-60, אך החל להתפרסם בתחילת שנות ה-70.

קוך פרסם עשרות ספרי שירה ומחזות, בשירתו של קוך ניתן למצוא הומור ואף נטייה לאימג'יזם ועיסוק באסתטיקה, בספרו *One Train* (1994) מופיע מחזור שירים שלם העוסק באסתטיקה.

קוך לימד שירה באוניברסיטת קולומביה במשך עשרות שנים, שיעוריו נחשבו לאטרקטיבים בקרב הסטודנטים.

שיריו תורגמו לגרמנית, לעברית ולשפות נוספות.

מחזות שכתב עובדו לתיאטרון.

ספרים
-----

* *Poems* (1953)
* *Ko: or, A Season on Earth* (1959)
* *Permanently* (1961)
* *Thank You and Other Poems* (1962)
* *Bertha, & other plays* (1966)
* *Poems from 1952 and 1953* (1968)
* *The Pleasures of Peace and Other Poems* (1969)
* *Sleeping with Women* (1969)
* *When the Sun Tries to Go On* (1969)
* *The Art of Love* (1975)
* *The Duplications* (1977)
* *The Burning Mystery of Anna in 1951* (1979)
* *From the Air* (1979)
* *Days and Nights* (1982)
* *On the Edge* (1986)
* *Seasons on Earth* (1987)
* *On the Great Atlantic Rainway: Selected Poems 1950–1988* (1994)
* *One Train* (1994)
* *Straits* (1998)
* *New Addresses* (2000)
* *A Possible World* (2002)
* **הקרקס הקרקס ושירים אחרים,** מבחר שירים, מאנגלית: רועי צ'יקי ארד, הוצאת דחק, 2023.

לקריאה נוספת
------------

ערן הדס**,** שלושה מהלכים בשירה האמריקאית שלאחר מלחמת העולם השנייה.

קישורים חיצוניים
----------------

* קנת' קוך, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007424522105171
* BnF: cb119099057 (data)
* CANTIC: a10942300
* GND: 118885022
* ISNI: 0000 0001 1455 0773
* LCCN: n50043988
* NKC: jo2002110146
* NTA: 068429819
* RKD: 87535
* SELIBR: 303254
* SNAC: w63r1769
* SUDOC: 026951576
* Trove: 894254
* ULAN: 500070280
* VIAF: 110467351
* WorldCat: lccn-n50043988

 |
**"כתם – עיתון לשירה יומית"** היה כתב עת שעסק בשירה ובביקורת.
בסך הכל ראו אור שישה גליונות: בדצמבר 2006, בפברואר 2007, באוגוסט 2007 בינואר 2008, במרץ 2008, מאוחר יותר באותה השנה יצאה לאור האנתולוגיה לשירה עכשווית - 'חדשה', העיתון הודפס בעשרת אלפים עותקים לכל גיליון והופץ חינם.

עורכו של כתם הוא המשורר, המתרגם והמבקר יהודה ויזן, שערך את שלושת הגיליונות הראשונים בשיתוף עם עודד כרמלי. "כתם" הודפס בפורמט רחב על גבי נייר עיתון.

החוברות מכילות ביקורת אמנות, סאטירה, ראיונות עם אישים בתחום השירה והעריכה, וכן מאמרים לצד שירה של כותבים צעירים וכותבים מוכרים יותר, בהם רחל חלפי, אדמיאל קוסמן, מאיר ויזלטיר, ישראל פנקס, מנחם פרי, גבריאל מוקד ועוד.

פעילות
------

"כתם" תקף גורמים שונים בשירה העברית, בהם עמותת "הליקון" והעורך הראשי שלה, אמיר אור. עם צאתו לאור סוקר "כתם" בידי מספר ערוצי עיתונות ותואר בידי פרופסור גבריאל מוקד כ"הדבר הבא בשירה העברית" וכעבור ארבעה גליונות בידי המבקרת שירה סתיו כ"קאלט". מנגד, ספג ביקורת שלילית וגינויים בערוצים רבים; דרור בורשטיין כתב על צדו הסאטירי, "...כאן כל העניין האדיפלי עובר וולגריזציה ונהפך ללא יותר מפרודיה מביכה".

פעילותם של אנשי "כתם" כנגד עמותת הליקון הובילה את עורכי כתם אל בית המעצר. ויזן וכרמלי הניחו קופסה צבעונית עם עטיפה של פו הדב, בלונים והכיתוב "תיק תק, תיק תק, כתם שתיים עוד שבועיים" בפתחו של הבניין בו שוכנים משרדי "הליקון". אנשי הליקון חשדו שמדובר במטען, הזמינו חבלנים והקופסה פוצצה באופן מבוקר - הדבר הוביל למעצרם של העורכים בגין הטמנת מטען דמה והפרעה לסדר הציבורי.

קישורים חיצוניים
----------------

* מניפסט "כתם" ב"אימאגו"
* דרור בורשטיין, מה צריך כתב-עת לשירה, באתר הארץ, 12 בפברואר 2007
* שירה סתיו, שאבא כבר ישים לב אלינו!, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2007
* אלי אשד, המגזין הספרותי "כתם" וגוויעתו של "המנחם פריזם"
* דוד מרחב, בועטים בממסד הספרותי: "כתם", עיתון לשירה יומית, בלוג באתר "רשימות"
* אלי הירש, על כתם 4, ידיעות אחרונות, 15 בפברואר 2008
* אלי הירש, על כתם 5, חדשה, ידיעות אחרונות, 4 ביולי 2008

הערות שוליים
------------

1. ↑  דפנה ארד, משוררים תחת אזהרה, וואלה!, 9 בפברואר 2007
פירוש נוסף ערך זה עוסק בביטוי המביע התעלמות. אם התכוונתם לתסמונת לכאבים בכתף, ראו כתף קפואה.
"**כתף קרה**" הוא ביטוי המשמש להביע פעולה של התעלמות, דחייה או התכחשות לאחר. כמו כן הביטוי משמש לציין התנהגות אדישה וקרירה.

מקורו של הביטוי מיוחס למשורר סר וולטר סקוט שטבע את הביטוי ביצירה שפורסמה בשנת 1816, שהוא למעשה תרגום שגוי של ביטוי שהופיע בתרגום הלטיני של הביבליה, וולגאטה. ישנה גם אטימולוגיה עממית מוטעית שהיא נפוצה לביטוי זה.

הביטוי "כתף קרה" שימש ביצירות ספרותיות רבות ונכנס לשפת העם. הביטוי משמש כתיאור ליחס של ריחוק ובוז, מבט מבזה מעבר לכתף ואפילו בהקשר של אישה שמנסה לדחות התנהגות של גבר אגרסיבי ואף תוקפני. השימוש בביטוי כתף קרה פופולרי מאוד בעיקר כביטוי לתיאור פעולת התעלמות ממישהו או משהו, או מתן תגובה לא ידידותית.

אטימולוגיה
----------

השימוש המתועד הראשון בביטוי היה בשנת 1816 על ידי סר וולטר סקוט בשפה הסקוטית ביצירה שכתב: "אנטיקורי". הביטוי הזה הוא בעצם תרגום *מוטעה של הביטוי הלטיני dederunt umerum recedentem* מתוך ספר נחמיה מתרגום הלטיני של התנ"ך וולגאטה, שפירושו למעשה "בעקשנות הם הפנו את גבם אליך". מקורו בתרגום השבעים, תרגום של המקרא וחיבורים עתיקים אחרים ביוונית עתיקה. השם הלטיני לעצם הזרוע קיבל בטעות את התרגום השגוי, כי לעיתים פירוש המילה במקור הוא "כתף" או "אחורה".

 סר וולטר סקוט
ציטוט מהיצירה של וולטר סקוט בה הופיע הביטוי במקור:

" (...) **אולי אכפת לך כי חוסר אהבתה של הרוזנת הגיע רחוק יותר מאשר רק לתת לך כתף קרה**".
המילה המקבילה בה השתמש סקוט כדי לתאר את הסיטואציה כחלק מהביטוי "כתף" מקבילה למילה המשמשת לתיאור של תחושת קור אשר נתמכת עוד יותר על ידי שימוש בהקשר של המילה הזו בפעמים אחרות ביצירה השלמה של סקוט ממנה לקוח הביטוי. הביטוי מופיע גם באחת מיצירותיו המאוחרות של סקוט בשם: "באר סנט רונאן". לאחר שנות ה -20 של המאה העשרים הביטוי נהיה נפוץ גם באמריקה. ביוני 1839 במכתב לעורך בעיתון "The Bangor Daily Whig and Courier" שראה אור בניו אינגלנד נכתב: "מספר דמויות בולטות ויועצים בקבינט הפנו כתף קרה לשגריר שלהם, על ההתנהגות העצמאית שלו באותו אירוע".

ישנו עוד הסבר נפוץ יחסית למקורו של הביטוי, שבלשנים טוענים שהוא אטימולוגיה עממית שהשתרשה בטעות. הסבר זה, שמקורו של הביטוי הוא בהגשת כתף קרה של בשר כבש או בשר אחר לאורחים לא רצויים - חזר על עצמו בכמה ספרי אטימולוגיה לא אקדמיים (לא מדעיים) אף על פי שהוא אינו נכון ככל הנראה.

גורם אחד טוען כי ההסבר לביטוי נובע מפעולה מילולית מאוד: הפנייה של כל הגב, או לפחות הכתף, לאדם שמנסים להימנע ממנו.

ראו גם
------

* טיפול בשתיקה
* גוסטינג

קישורים חיצוניים
----------------

* כתף קרה במילון רב מילים

הערות שוליים
------------

1. ↑  מילון אבניאון - מה זה כתף קרה – פירוש המילה כתף קרה ,פרוש, הסבר, משמעות והגדרה, באתר www.milononline.net
2. ↑  Gary Martin, 'Cold shoulder' - the meaning and origin of this phrase, Phrasefinder (באנגלית)
3. ↑  shoulder | Origin and meaning of shoulder by Online Etymology Dictionary, www.etymonline.com (באנגלית)
4. ↑  World Wide Words: Cold shoulder, World Wide Words (ב־British English)