recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מלורה הארדין** (באנגלית: **Melora Hardin**; נולדה ב-29 ביוני 1967) היא שחקנית וזמרת אמריקאית.

ביוגרפיה
--------

הארדין נולדה ביוסטון, טקסס, אמה היא מורה למשחק ושחקנית לשעבר ואביה הוא השחקן ג'רי הארדין (אנ'). הארדין גדלה בקליפורניה לאחר שעברה לשם עם משפחתה בגיל 4.

קריירה
------

היא התחילה את קריירת המשחק שלה כילדה כששיחקה בסדרה "רעם", בפרק של הסדרה "בית קטן בערבה" (ושיחקה גם בסרט המבוסס על הסדרה) ובשני פרקים של "זינוק לאתמול", היא לוהקה במקור לסרט "בחזרה לעתיד" אך לבסוף הוחלפה בשחקנית אחרת.

בשנת 1986 שיחקה בסרט הקומדיה "אל תקרא לי לבן" בתור בתו של לזלי נילסן. 

ב-1990 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט הריקודים "למבדה" שבין מפיקיו נמנה גם יורם גלובוס, היא הופיעה בפרק של העונה הראשונה של הסדרה "חברים" כבחורה שרוס גלר מאוהב בה, מ-2004 ועד 2009 היא גילמה בסדרה "מונק" את טרודי מונק, אשתו של הדמות הראשית בסדרה.

ב-2003 החלה לשחק באחד התפקידים הראשיים בקומדיה "המשרד" ובאותה שנה שיחקה קצינה לשעבר בחיל הים האמריקאי בסדרה "NCIS", ב-2005 היא גילמה את לינדה אוונס בסרט טלוויזיה העוסק בהפקת הסדרה "שושלת". 

בשנת 2008 החלה להופיע בברודוויי בחידוש למחזמר "שיקגו" בתפקיד רוקסי, ובקומדיה הרומנטית "27 שמלות". בשנת 2009 שיחקה בסרט "האנה מונטנה: הסרט" בדמותה של לורליי, המתחילה קשר רומנטי עם אביה של מיילי. 

בשנת 2012 שיחקה בסרט "בן בנקס", ושיחקה בתפקיד ראשי בסיטקום "להקת החתונות", שבוטלה לאחר עונה אחת. 

בשנת 2014 שיחקה בתפקיד אורח בסדרת הפשע "איזו מין שוטרת", בסרט "נערה אמריקאית: איזבל רוקדת לאור הזרקורים" (השמיני בסדרת הסרטים של "נערה אמריקאית"), וכן, החלה לגלם את דמותה של תמי קשמן בסדרת הטלוויזיה "טרנספרנט" ברשת אמזון, תפקיד אשר קיבלה עליו מועמדות לפרס אמי לשחקנית אורחת בסדרה קומית לשנת 2016.

בשנת 2017 החלה לגלם את ג'קלין קרלייל, עורכת עיתון קשוחה בסדרת הטלוויזיה "עושות כותרות" ברשת Freeform.

בשנת 2019 שיחקה בעונתה השנייה של הסדרה "מיליון דברים קטנים".

חיים אישיים
-----------

הארדין נשואה לשחקן והתסריטאי גילדארט ג'קסון ויש להם שתי בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **מלורה הארדין** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מלורה הארדין** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מלורה הארדין
* מלורה הארדין, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* מלורה הארדין, ברשת החברתית אינסטגרם

* מלורה הארדין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* מלורה הארדין, באתר AllMovie (באנגלית)

* מלורה הארדין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* מלורה הארדין, באתר ספוטיפיי

* מלורה הארדין, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* מלורה הארדין, באתר Discogs (באנגלית)

* מלורה הארדין, באתר Songkick (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n92008062
* MusicBrainz: 961f1822-8355-4213-bea8-cf7fad587da0
* SUDOC: 258458046
* VIAF: 75502243
* WorldCat: lccn-n92008062

 |
נשים באוסטרליה בבגדים טיפוסיים לתקופה, העשור השני המאה ה-20
החזייה המודרנית מעוצבת על ידי מארי פלפס ג'ייקוב בשנת 1913. פלפס ג'ייקוב אמנם לא ממציאה את החזייה, אך הראשונה שרושמת על כך פטנט והראשונה שמכניסה אותה לאופנה בתפוצה רחבה יחסית
**האופנה במדינות המערב בעשור השני של המאה ה-20** הייתה מגוונת במיוחד ואקזוטית במחצית הראשונה של העשור, בניגוד לפרקטיות הקודרת של בגדים בתקופת מלחמת העולם הראשונה.

אופנת נשים בעשור השני של המאה ה-20
----------------------------------

### השפעת מלחמת העולם הראשונה

השינויים בעיצובים של שמלות במהלך מלחמת העולם הראשונה נבעו יותר מצורך ממשי מאשר עיצובים של מעצבי אופנה. ככל שנכנסו יותר ויותר נשים לכוח העבודה, הן דרשו בגדים המתאימים יותר לפעילויות בהם הן עסקו. נשים החלו להתלבש באופן פחות ראוותני כתוצאה ממחסור במשאבים שהלכו בעיקר למאמץ המלחמתי.

### תסרוקות וכובעים

כובעים גדולים עם שוליים רחבים וכובעים רחבים עם שוליים שפנו פנימה היו אופנתיים מאוד בשנים הראשונות של העשור, אך בהדרגה הכובעים הפכו קטנים יותר עם שוליים שטוחים. שיער קצר החל להיות פופולרי באופנה של פריז לקראת סוף העשור. התספורת הקצרה הפכה פופולרית בסוף העשור בעולם המערבי בעיקר משום שלשחקנית הקולנוע האילם איירין קאסל הייתה את התספורת.

### המחוך

לאחר שנשים החלו להיות לקחת יותר חלק בריקודים ובספורט, הם החלו להסיר את המחוכים במסיבות כדי לנוע בחופשיות רבה יותר. בתגובה יצרני המחוכים החלו במהלך העשור לשווק את מחוך הריקודים, אשר היה קל יותר וגמיש יותר.

תמונות שמציגות מגמות בולטות באופנה במהלך העשור

* 1910 1910
* 1911 1911
* 1914 1914
* 1914 1914
* 1915 1915
* 1916 1916
* 1916 1916
* 1917 1917
* 1917 1917
* 1917 1917
* 1919 1919

אופנת גברים בעשור השני של המאה ה-20
-----------------------------------

באופן כללי, סגנונות האופנה של בגדי גברים לא השתנו רבות מן העשור הקודם. השיער היה בדרך כלל קצר. הקצוות של השפמים הארוכים היו מגולגלים מעט לעיתים קרובות. יותר ויותר גברים הפסיקו לגדל זקנים ושפים ובחרו במראה מגולח ונקי יותר. 

### אביזרים נלווים

כובעי צילינדר ממשי המשיכו להיות פופולריים בקרב אנשים מהמעמד הגבוה בעולם המערבי. כובעי קש שטוחים וכובעים פדורה היו פופולרים יותר מבעבר. אנשים מכל המעמדות, במיוחד מהמעמד הבינוני והעובד, לבשו לעיתים קרובות כובע קסקט. 

תמונות שמציגות מגמות בולטות באופנה במהלך העשור

* 1911 1911
* 1912 1912
* 19131913
* 1914 1914
* 1915 1915
* 1916 1916
* 1919 1919

בגדי עבודה בעשור השני של המאה ה-20
----------------------------------

* 1911 1911
* 1912 1912
* 1919 1919

בגדי ילדים בעשור השני של המאה ה-20
----------------------------------

* הדוכסית אנסטסיה ניקולייבנה, 1910הדוכסית אנסטסיה ניקולייבנה, 1910
* 1912 1912
* ניו יורק, 1915ניו יורק, 1915

קישורים חיצוניים
----------------

מה אנשים באמת לבשו בעשור השני של המאה ה-20. באתר עיתון הג'נטלמנים (באנגלית) 

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אופנה במדינות המערב בעשור השני של המאה ה-20** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Fields, Jill (2007). *An Intimate Affair: Women, Lingerie, and Sexuality*. Berkeley and Los Angeles, CA: University of California Press. pp. 51–52.

| ההיסטוריה של האופנה במדינות המערב במאה ה-20 ובמאה ה-21 |
| --- |
| המאה ה-20 | 1900–1909 • 1910–1919 • 1920–1929 • 1930–1945 • 1945–1959 • 1960–1969 • 1970–1979 • 1980–1989 • 1990–1999 |  |
| המאה ה-21 | 2000–2009 • 2010–2019 |
**דרכּנו** הוא פזמון עברי שנכתב על ידי יענקל'ה רוטבליט והולחן על ידי יזהר אשדות. השיר בוצע לראשונה על ידי דני בסן בשנת 1989 וזכה להצלחה רבה לאחר שגרסת כיסוי שלו מ-2001 הייתה לחלק מפסקול הסדרה "הבורגנים".

רקע
---

השיר נכתב בשנת 1986 על ידי יענק'לה רוטבליט והוקדש לאשתו אורנה, שהתמודדה עם מחלת ה-ALS ונפטרה כעשור לאחר מכן. הוא בוצע על ידי דני בסן ונכלל באלבומו "הילד שבי" בשנת 1989.

השיר זכה להצלחה רבה לאחר שהיה חלק מפסקול הסדרה "הבורגנים" ששודרה בערוץ 2, ובוצע על ידי חני פירסטנברג ושרית וינו-אלעד. קובי בן עטר, יועץ מוזיקלי, הסביר בראיון מדוע בחר לשבץ את השיר בפרק הסיום של הסדרה: "הבמאי, איתן צור, סיפר לי על סצנה שמתרחשת בחתונה, ובה חברה טובה עושה מחווה לחתן ולכלה: היא שרה להם שיר שיש בו מסר מריר, אבל גם אופטימי. היא מזהירה אותם שהדרך לא זוהרת ולא קלה, אבל כדאי ללכת בה. זכרתי את הביצוע הכובש של דני בסן ואת הלחן של יזהר אשדות, והיה ברור לי שזה השיר שאבחר". השיר יצא כסינגל בשנת 2001 עוד לפני שידורו בסדרה. הוא הושמע רבות בתחנות הרדיו ומן הסינגל נמכרו כ-20 אלף עותקים, לאחר שהוקלט על ידי פירסטנברג ושרית וינו-אלעד. השיר נבחר כשיר השנה במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשס"ב (2002), של רשת ג' ובמצעד גלי צה"ל.

השיר, שנכתב על ידי רוטבליט כשיר אישי, זוהה כשיר בעל משמעות לאומית בתקופת הפיגועים הגדולים שבוצעו בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 (האינתיפאדה השנייה). בריאיון לתקשורת התייחס ראש הממשלה אריאל שרון למצב הביטחוני הקשה תוך התייחסות לשיר באומרו "כמו ששרות שתי הבחורות הנחמדות מ'הבורגנים' את השיר של יענקל'ה רוטבליט וזוהר (יזהר) אשדות, לא קלה היא הדרך".

קישורים חיצוניים
----------------

* מילות השיר באתר שירונט
* מיכל פלטי, שיר לשלום, שיר למלחמה, באתר הארץ, 16 באפריל 2002
* דרכנו (אורכב 12.07.2016 בארכיון Wayback Machine) באתר המחווה ליענקל'ה רוטבליט

הערות שוליים
------------

1. ↑  אפשר להירגע: שיר השנה הוא "דרכנו", באתר ynet, 9 בספטמבר 2002
2. ↑  שמואל מוניץ, זה מצטלם כמו מלחמה: בחזרה לפסקול האינתיפאדה השנייה, באתר מקור ראשון
3. ↑  רינת גור-נחום, שיר הבורגנים, באתר ynet, 6 במרץ 2002
הלוח ה־16, נמצא במוזיאון הלובר
**חַ'ר-רַ – ח'וּבּוּלוּ** או **אוּר-רַ – ח'וּבּוּלוּ** (בכתב יתדות, משמאל לימין: 𒄯𒊏 𒄷𒇧𒈝) הוא מילון מונחים או "אנציקלופדיה" דו־לשונית, מהתקופה הבבלית העתיקה, הכוללת רשימת מילים בשומרית והמקבילה האכדית שלהן. הספר נחשב כאחד המילונים העתיקים בעולם והספר הזואולוגי הראשון בעולם שניסה לייצר מערכת טקסונומית הממיינת את עולם הטבע.

המילון כתוב בשפה השומרית והאכדית בצורה של רשימה לקסיקאלית מסודרת לפי נושאים. הגרסה המלאה מכילה 24 לוחות. שם הלקסיקון לקוח מהמונח הראשון בשומרית *ur5-ra* והמקבילה האכדית *ḫubullu* כלומר "חוב נושא ריבית".

הלוחות מכילים את הנושאים הבאים:

* לוח 1–2: ערכים הנוגעים לרישומים חוקיים ומנהלה.
* לוח 3: עצים
* לוח 4: כלי רכב ימיים
* לוח 5: כלי רכב יבשתיים
* לוח 6: (לוחות 4–7 חפצים עשויים מעץ)
* לוח 7: (לוחות 4–7 חפצים עשויים מעץ)
* לוח 13: בעלי חיים מבוייתים
* לוח 14: חיות פרא. שמות 410 חיות, מתוכן 120 חרקים.
* לוח 15: בשר למאכל, סוגי נתחים.
* לוח 16: אבנים
* לוח 17: שיחים, עשבים וירקות.
* לוח 18: ציפורים (כולל עטלפים) ודגים
* לוח 19: טקסטיל
* לוחות 20–22: שמות גאוגרפים, שמות כוכבים וחבלים.
* לוחות 23–24: אוכל ושתיה

חלק הארי של הלקסיקון נערך בתקופה הבבלית העתיקה (תחילת האלף ה־2 לפנה"ס), ללקסיקון נוספו כמה לוחות הקדמה המתוארכים לסוף האלף ה־3 לפנה"ס[דרושה הבהרה].

בחפירות תל אשקלון ובחצור נתגלו שברים תלת־לשוניים של Urra=hubullu, הכוללים טור בכנענית.

### אנטומולוגיה

לוח 14 מכיל את הרשימה הטקסונומית העתיקה ביותר של חרקים. השיטה בה סיווגו את החרקים איננה ברורה לחלוטין והיא נבעה כנראה גם משיקולים שימושיים, כגון חרקים מזיקים לחקלאות, מזיקים לאדם, משמשים לצרכים רפואיים וכו'. למשל בשומרית הבורו (buru) או באכדית אריבו (e-ri-bu) הם קבוצה הכוללת את החגבאים כגון ארבה וצרצריים. בשומרית התחילית בורו משמשת גם כתחילית של חרקים שהיום נחשבים כסדרות אחרות כגון שפיראים וגמלי שלמה. קבוצות אחרות הן קבוצת האוך הכוללת חרקים מזיקים כגון כינים, פרעושים, תולעי קמח ועוד. קבוצת גיריש (girish) פרפראים, קבוצת נום (num) זבובאים ודבוראים, קבוצת קישי (kishi) נמלים וגיר (gir) העקרבים.

יצחק הרפז (1973) זיהה שכמה משמות החרקים בעברית דומים לשמות בלוח כגון ארבה (e-ri-bu) או סלעם (SHU-lum).

הערות שוליים
------------

1. ↑  הספרה 5 היא סימן מודרני העוזר להבחין בין הומופונים (במקרה זה, של ההברה ur) שיש להם סימנים שונים בכתב היתדות.
2. ↑  יובל גורן ונדב נאמן, 2010. בדיקה מאוחרת של עבודות סטודנטים (כ־3,300 שנה לאחר הגשתן) החברה ההיסטורית הישראלית
3. ↑  Iranian Entomology - An Introduction: Volume 1: Faunal Studies. Volume 2: Applied Entomology
4. ↑  Harpaz I. (1973): Early entomology in the Middle East, In: R.F. Smith, T.E. Mittler and C.N. Smith (eds.), History of Entomology, Annual Reviews Inc. Palo Alto, California, pp.21–36
פירוש נוסף ערך זה עוסק בצמח ממשפחת הנוריתיים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו נורית (פירושונים).

נורית אסיה בצבע אדום
**נורית** (שם מדעי: ***Ranunculus***) היא סוג של צמחים במשפחת הנוריתיים המונה מעל 400 מינים ונפוץ בכל היבשות. רוב מיני נורית הם רב-שנתיים, בעלי פרחים אדומים, צהובים או לבנים. כל המינים בעלי טעם חריף ורעילים מאוד לצאן ולאדם כשהם טריים. עם זאת, הרעל מתפרק בייבוש ולכן מספוא שהוכן מן הצמחים אינו רעיל. מינים אחדים משמשים כצמחי נוי, ואחרים ברפואה עממית. לפרח 5 עלי גביע ו-5 עלי-כותרת.

הנורית פורחת בחודשי האביב, סוף פברואר עד סוף מרץ. ניתן לזהותה לפי ברק עלי הכותרת שלה ולפי עלי הגביע הצמודים אליהם. בישראל, מבחינת סדר הפריחה של הפרחים האדומים, היא תפרח לאחר פריחת הכלניות ולפני פריחת הפרגים (סדר זה מכונה כנ"ף בר"ת). זמני הזריעה המקובלים של הנוריות הן בתקופת האביב לרוב צמוד לסוף החורף.

שם הפרח
-------

עם תחיית הלשון העברית חודשה מילה לפי השם הארמי נוּרִיתָא והשורש נו"ר המשותף לעברית ושפות שמיות נוספות וזאת עקב הפריחה בצבעי האש של המין Ranunculus asiaticus (נורית אסיה) אשר גדל בארצנו.

לפי משפחת הראובני, שם הפרח הוא "ניצנים". הם פירשו את הפסוק משיר השירים (ב', י"ב): "הַנִּצָּנִים נִרְאוּ בָאָרֶץ" ניצנים משורש נ.צ.צ ואכן עלי הנורית מתאפיינים בכך שהם נוצצים והנוריות מסמלות את פריחת ראשית האביב. יתרה מזו שם הפרח בשומרית ואכדית נִיסוּנֻ ומכאן גם שמו של חודש ניסן.

שם הפרח באנגלית "Buttercup" ניתן למין הצהוב של הפרח בגלל צבעו הצהוב דמוי החמאה.

נורית ורודה
נורית המים (בשלולית חורף)

מינים בארץ ישראל
----------------

* נורית אסיה (*Ranunculus asiaticus*) - הנורית הנפוצה בישראל, בצבע אדום
* נורית ירושלים (*Ranunculus millefolius*) - נורית צהובה, גדלה בהרי ישראל ובפרט בהרי ירושלים
* נורית המלל (*Ranunculus marginatus*) - נורית צהובה, גדלה בצפון ישראל
* נורית ארסית (*Ranunculus sceleratus*)
* נורית הלב (*Ranunculus ficaria*)
* נורית המים (*Ranunculus aquatilis*)
* נורית הביצות ( *Ranunculus ophioglossifolius*), הייתה נפוצה בעבר

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **נורית** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **נורית** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Ranunculus** |

* נורית, באתר ITIS (באנגלית)
* נורית, באתר NCBI (באנגלית)
* נורית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* נורית, באתר Tropicos (באנגלית)
* נורית, באתר GBIF (באנגלית)
* נורית, באתר IPNI (באנגלית)
* נורית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* נורית אסיה - אגדות ומידע מפורט מתוך האתר טיולים בארץ מגדיר צמחים

הערות שוליים
------------

1. ↑  נגה הראובני, **בסוד אילן ושיח**, תל אביב, תשי"ז, עמוד 67.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007563125405171

 |
**שקל דיגיטלי** הוא מיזם עתידי שמתוכנן על ידי משרד האוצר. השקל הדיגיטלי מתוכנן להיות מטבע ממוחשב של שקל חדש אשר יונפק ויפוקח על ידי בנק ישראל. בניגוד למטבעות מבוזרים כמו הביטקוין, מטבע "השקל הדיגיטלי" אינו נסמך על רשת מחשבי המשתמשים במטבע אלא על שרתים מרכזיים של בנק ישראל ותחת פיקוחו.  
לדברי נגיד הבנק המרכזי של בריטניה מטבע שכזה עלול לגרום אי-יציבות פיננסית. השקל הדיגיטלי צפוי להביא עמו מענה לבעיית תשלום המזומן ובכך הוא יפחית בעיות הקשורות בהעלמת מס בישראל וינטרל את הכלכלה השחורה שבה משמש המזומן הרגיל.

שימוש בכסף דיגיטלי יחייב את כל האזרחים להשתמש בחשבון בנק, שכן הכסף עצמו מתוכנן להיות שורת קוד אשר יימצא באמצעים דיגיטליים, בעיקר טלפונים ניידים חכמים, ויאפשר בכך להעביר תשלומים לבעלי עסקים באמצעים אלקטרוניים. בניגוד לכסף מזומן שנמצא בארנק, העסקאות בשקל הדיגיטלי צפויות להיסלק על ידי חברות כרטיסי אשראי בישראל או ישירות בידי הבנקים.

על פי "פיתוח בר קיימא" של הפורום הכלכלי העולמי בדאבוס, מדינות רבות בעולם צפויות להחליף את ההילך החוקי שלהן בין השנים 2025–2030 ממזומנים למטבעות דיגיטליים אשר יחליפו את השיטה הישנה. ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו הצהיר בפורום זה כי "מדינת ישראל מחויבת למטרות הארגון".

המיזם מעלה שאלות שונות כגון מה יהיה עתיד החלפניות, כיצד יסתדרו קשישים ואנשים עם מגבלה נפשית עם צורת תשלום זו ועוד.

ב-11 במאי 2021 פרסמה ועדת ההיגוי של בנק ישראל את ממצאי הדו"ח המפרט ארבעה עשר מאפיינים בסיסיים שצריכים להיות למטבע, ביניהם:

* המטבע צריך להיות בר המרה ביחס של 1:1 עם מזומן וכסף בנקאי (במקרה הזה, שקל)
* קל ונוח לשימוש, בדומה למזומן, כך שכל מגזרי האוכלוסייה יוכלו לאמץ אותו
* נגיש וזמין בכל מקום שבו ניתן לשלם במזומן, הן בבתי עסק והן בתשלום בין אנשים פרטיים
* עלות נמוכה עד אפסית מבחינת משתמש הקצה
* מיידי, בטוח ועמיד למתקפות ולזיופים

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר למנויים בלבד מירב ארלוזורוב, ישראל מצטרפת לשיגעון הביטקוין: כל מה שצריך לדעת על השקל הדיגיטלי, באתר TheMarker‏, 24 בדצמבר 2017
* גיא בן סימון, בנק ישראל בוחן הנפקת מטבע דיגיטלי ישראלי, באתר ביזפורטל‏, 24 בדצמבר 2017
* ועדת ההיגוי של בנק ישראל להנפקה אפשרית של שקל דיגיטלי מפרסמת דוח לציבור, באתר בנק ישראל, ‏11 במאי 2021

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  אתר למנויים בלבד מירב ארלוזורוב, ביטקוין - הגירסה הישראלית: המדינה רוצה שקל דיגיטלי - שיחליף חלק מהמזומן, באתר TheMarker‏, 23 בדצמבר 2017
2. ↑  אתר למנויים בלבד רויטרס, מארק קרני: יש "בעיות מהותיות" בהנפקת מטבע קריפטו על ידי הבנק המרכזי, באתר TheMarker‏, 23 בדצמבר 2017
3. ↑  דן רבן, לא כמו ביטקוין: בנק ישראל בוחן הנפקת "שקל דיגיטלי", באתר ynet, 11 במאי 2021
שגיאות פרמטריות בתבנית:מיון   
פרמטרים [ מיbho ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**אקרופוקה** (שם מדעי: ***Acrophoca***) הוא סוג נכחד של טורף ימי גדול ממשפחת כלבי הים. הוא התקיים במשך המיוקן שלפני 7.2 עד 5.3 מיליון שנה מזמננו במימי אמריקה הדרומית.

סיווג
-----

המאובנים של כלב ים זה התגלו בתצורות Bahía Inglesa Formation שבמחוז אטקמה בצ'ילה ובתצורות Pisco Formation בפרו. הממצאים הוגדרו ב-1981 בידי החוקר Christian De Muizon, ולפי מבנה השיניים שלו שויך לקבוצת המונכיים. בעבר סברו שהיה קרוב למין כלב ים נמרי, עקב אורח חייו הדומה אך מקרים מאוחרים יותר מצביעים שהוא קשור יותר לכלבי ים נזיריים. הסוג הקרוב ביותר אליו הוא *Piscophoca* שחי לצידו. סביב המאובנים שלו התגלו גם ממצאי חיות ימיות אחרות ביניהם לווייתן האודובנוצטופס, העצלן הימי תאלסוקנוס, דולפינן, סולת גנט וקורמורניים.

מאפיינים
--------

כלב ים זה הגיע לאורך של 1.5 מטר והיה בעל סנפירים וצוואר פחות מפותחים לשחייה ימית כמו כלבי הים האנטארקטיים. בלסתותיו היו שורות שיניים חרוטיות המותאמות לאוכלי דגים, אם כי השיניים היו גם בעלות חורים שמותאמים לסינון חומרי פלנקטון או קריל. מבנה האגן שלו היה צר יחסית ולא התאים לשחייה מותאמת לאוקיינוס, כך שהגיוני שהתקיים סביב החופים. הוא היה כנראה טורף קשוח, אם כי לא כמו כלב הים הנמרי המודרני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אקרופוקה** בוויקישיתוף
* אקרופוקה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* אקרופוקה, באתר GBIF (באנגלית)
**הרשלה** הוא סרט מוזיקלי ישראלי משנת 1977 בבימויו של יואל זילברג, עם מייק בורשטיין בתפקיד הראשי.

התסריט נכתב על ידי יואל זילברג ודוד גורפינקל (צלם ראשי) והמוזיקה הולחנה על ידי דובי זלצר. את המילים לשירים כתב דן אלמגור.

העלילה היא על התנגשויות של מוצא ותרבויות, אשכנזים מול יוצאי המזרח. בתחילה יש מריבות אבל בסוף כולם מתאחדים.

תקציר העלילה
------------

הרשלה קנאק (מייק בורשטיין) הוא מוזיקאי צעיר, נגן קלרינט שמגיע לישראל מרוסיה בתקווה גדולה לייסד בה תזמורת. הרשלה הוא נינו של הבדחן הידוע הרשל'ה אוסטרופולר והוא מדמיין את ישראל כמקום שבו כל היהודים אוהבים ומכבדים זה את זה ללא הפליה.

הוא מתקבל באדישות על ידי הפקיד יהודה וייספיש (מוסקו אלקלעי) אבל שמתברר לו שהרשלה הוא קרוב של מנכ"ל עיריית תל אביב, אליעזר קנאק (שמואל רודנסקי) מיד משתנה התנהגותו והוא מסדר להרשלה דירה בבניין מגורים חדש שמשקיף על הבתים הדלים של שכונת התקווה.

הרשלה הוא נטע זר בשכונה ונגינתו בקלרינט מוציאה עליו את חמתו של חממה (אריה אליאס), מובטל שמעסיק עצמו כל הזמן במשחק שש בש עם מוכר הגרעינים חיימיקו (אלברט כהן) ובמריבות עם אשתו ברכה (רבקה גור). הוא לא מסוגל לשמוע את נגינתו של הרשלה, זורק אבן לעבר דירתו, מנפץ את השמשה ואחר כך מכחיש כל קשר לכך.

לחממה יש בן צעיר בשם עזרא (רונן ספיר) שהרשלה מנסה ללמד אותו נגינה בקלרינט, ובת בוגרת, יפה (אסתי כץ גרנות) שמופיעה בלהקת סדנה מקומית של רקדנים וזמרים בני השכונה בהדרכת הבמאית רות (מנדי רייס-דייוויס), עולה חדשה מבריטניה. אלברט (אשר צרפתי) הוא חבר של יפה, טיפוס אלים שמתנגד שיפה תמשיך להתאמן בסדנה ומתעמת כל הזמן עם רות. כאשר הרשלה מזמין את חממה לשמוע את נגינתו של עזרא, הוא מתרכך והופך לידידו.

הרשלה נפגש עם אליעזר קנאק מנכ"ל העירייה ומבקש שיעזור לו במימון קניית כלים לתזמורת השכונה וקנאק דוחה אותו. הרשלה מגייס את כל אנשי השכונה להפגנה מול בניין העירייה והם שרים "עם אחד בלב אחד". קנאק מזמין משטרה והם נעצרים ביחד עם אלברט שמתפייס עם הרשלה בחדר המעצר. קנאק מאשר לבסוף את התקציב להקמת תזמורת השכונה.

לבסוף נערך קונצרט של תזמורת השכונה בבית הבימה שבסופו הם צועדים ברחובות נווה צדק.

שחקנים
------

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
| מייק בורשטיין | הרשלה קנאק |
| אריה אליאס | חממה |
| אשר צרפתי | אלברט |
| אסתי כץ-גרנות | יפה |
| אלברט כהן | חיימיקו |
| שמואל רודנסקי | אליעזר קנאק |
| מוסקו אלקלעי | יהודה וייספיש |
| רבקה גור | ברכה |
| רונן ספיר | עזרא |
| מנדי רייס-דייוויס | רות |
| שמוליק בילו | חבר סדנה |

קישורים חיצוניים
----------------

* "הרשלה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הרשלה", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "הרשלה", באתר אידיבי
* "הרשלה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* הרשלה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
מרתה לואיז, 2009
**מרתה לואיז, נסיכת נורווגיה** (נולדה ב-22 בספטמבר 1971) היא בתו הבכורה של מלך נורווגיה האראלד החמישי.

ביוגרפיה
--------

מרתה לואיז נולדה ב-22 בספטמבר 1971 באוסלו, ליורש העצר דאז - האראלד, נסיך הכתר של נורווגיה ולנסיכה סוניה. הסנדקים שלה היו אולף החמישי, מלך נורווגיה, מרגרטה, נסיכת שוודיה, פלמינג ולדמר, רוזן רוזנבורג, רגנהילד, נסיכת נורווגיה, דאגני הרלדסן והאקון הרלדסן, סבה וסבתה מצד אימה, נילס יורגן אסטרופ ואילמי רידרבולד. עם לידתה הייתה השנייה בסדר הירושה אולם איבדה את מקומה לטובת אחיה הצעיר הנסיך הוקון כתוצאה מחוק העדפת הבן הבכור שהיה קיים אז. החוק שונה בשנת 1990, אך לא למפרע, כך שכיום נמצאת הנסיכה במקום הרביעי בסדר הירושה, אחרי אחיה הצעיר, הנסיך הוקון ושני ילדיו.

מרתה לואיז היא פיזיותרפיסטית מוסמכת, לאחר שסיימה תואר באוסלו והתמחות במאסטריכט, הולנד, אולם היא לא עוסקת במקצוע זה, אלא בהוצאת אלבומים של סיפורים עממיים ושירה. ב-1 בינואר 2002 היא פתחה עסק משלה, ולאחר התייעצות עם אביה היא ויתרה על התואר הנסיכה המלכותית והחלה בתשלומי מס הכנסה.

הנסיכה גם מגדירה את עצמה כ- clairvoyante, אדם בעל תפיסה על-חושית. 

ב-24 במאי 2002 נישאה מרתה לואיז לארי בן, סופר, בצעד מעורר מחלוקת.[דרוש מקור] לזוג שלוש בנות. ב-5 באוגוסט 2016 נפרדו בני הזוג וילדיהם היו במשמורת משותפת, ובשנת 2017 התגרשו השניים, ואלו היו הגירושין הראשונים במשפחת המלוכה הנורווגית. בדצמבר 2019 התאבד בעלה לשעבר.

משפחתה
------

ב-24 במאי 2002 התחתנה מרתה לואיז עם ארי בן, ממנו נולדו לה 3 בנות:

* מאוד אנג'ליקה (נולדה ב-2003)
* לאה איזדורה (נולדה ב-2005)
* אמה טלולה (נולדה ב-2008)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרתה לואיז, נסיכת נורווגיה** בוויקישיתוף
* מרתה לואיז, נסיכת נורווגיה, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  Norway's Princess of the Paranormal under fire, The Local, ‏16 בספטמבר 2014
2. ↑  Erin Vanderhoof, Gwyneth Paltrow, a Clairvoyant Princess, and the Latest Royal Controversy, Vanity Fair, ‏7 באוגוסט 2019
3. ↑  מרתה לואיז, נסיכת נורווגיה באתר המלוכה הנורווגי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 90408972
* GND: 128563354
* ISNI: 0000 0001 0866 1290
* KulturNav: 7e34a987-a439-4f48-ac80-ab3a0411e40b
* NKC: xx0199236
* NLK: KAC201113984
* NLP: a0000002480665
* VIAF: 5987855
* WorldCat: viaf-5987855

 |
**Wikitribune** היה אתר חדשות ללא מטרת רווח שנוסד על ידי מייסד ויקיפדיה ג'ימי ויילס, אך ללא קשר לוויקיפדיה או לקרן ויקימדיה.

מטרת האתר הייתה להוות כלי לבדיקת עובדות, ולהיות אמצעי נגד פייק ניוז. במסגרת האתר עיתונאים מקצועיים חקרו ודיווחו על ידיעות חדשותיות בעוד שבמקביל קהילת המתנדבים של האתר סייעה כל העת לבצע לכל הידיעות החדשותיות תיקוני הגהה, בדיקת עובדות, הצעות לשינויים, והוסיפה מקורות מהימנים. התוכן באתר התפרסם תחת רישיון Creative Commons מסוג CC-BY.

צוות היועצים של המיזם כלל את גיא קוואסקי אשר היה חבר מועצת קרן ויקימדיה עד דצמבר 2016, וכן את העיתונאי האמריקני ג'ף ג'רוויס והשחקנית הבריטית לילי קול.

באוקטובר 2018 פוטרו כל העיתונאים באתר, ובדצמבר באותה שנה אמר ג'ימי ויילס כי בכוונתו לגייס מחדש עיתונאים למיזם.

מודל עסקי
---------

Wikitrubune היה אתר למטרת רווח, הממומן באמצעות תרומות; ככל שנתרם יותר, כך האתר יכול היה להעסיק יותר עיתונאים (אם כי כל העיתונאים פוטרו באוקטובר 2018). התורמים מתבקשים לתרום 10 ליש"ט או 15 דולר מדי חודש, בתמורה להבטחת המשך קיום האתר. כמו כן צוין כי אין בעלי מניות, מפרסמים או מנויים אשר ייצרו לחצים מסחריים. עם זאת, אלו שיתרמו לאתר יוכלו להשפיע בנושאים בהם יתמקד האתר.

העיתונאים באתר היו חייבים לספק מקורות או תמלילים מלאים והקלטות של הראיונות שהם עורכים. הציבור יכול היה לשנות או לעדכן מאמרים; עם זאת, עדכונים אלו היו טעונים אישור של הצוות או מתנדבים מהימנים.

"זו תהיה הפעם הראשונה בה עיתונאים מקצועיים ואזרחים יעבדו זה לצד זה כשווים לכתיבת סיפורים בזמן שהם קורים, יערכו אותם בזמן שהם מתפתחים ובכל עת יגובו על ידי קהילה שתבדוק ותבקש לבדוק מחדש את כל העובדות", אמר ויילס. ויילס אמר כי הוא מתכוון שהאתר יסייע במאבק בחדשות מזויפות (פייק ניוז) באינטרנט; עוד הוא אמר כי הוא החליט להקים את האתר לאחר ששמע את קליאן קונוויי, היועצת ומנהלת הקמפיין של דונלד טראמפ, משתמשת בביטוי 'עובדות חלופיות' במהלך ריאיון שקיימה בינואר 2017.

ראו גם
------

* עיתונאות אזרחית
* מיקור המונים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Wikitribune** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Wikitribune (באנגלית)
* Wikitribune, ברשת החברתית פייסבוק

* Wikitribune, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* Wikitribune, ברשת החברתית אינסטגרם

* Wikitribune, ברשת החברתית LinkedIn
* דרור גלוברמן, ג'ימי וויילס, מייסד וויקיפדיה, רוצה לגייס אתכם למלחמה בפייק ניוז ומכריז: "אמינות עיתונאית היא לא שאלה של שמאל-ימין", 27 באפריל 2017
* הגר בוחבוט, הדור הבא של ויקיפדיה: במקום פייק ניוז - עיתונות המונים, 25 באפריל 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  שרלוט טוביט, מייסד ויקיפדיה ג'ימי ויילס הכריז כי יגייס מחדש עיתונאים למיזם החדשות ויקיטריביון, באתר Press Gazette, ‏3 בדצמבר 2018
2. ↑  שאלות נפוצות: משפטי, באתר Wikitribune (ארכיון)
3. 1 2 3  ג'ימי ויילס מוויקיפדיה מקים מיזם חדשות חדש שנקרא Wikitribune, באתר BBC News, ‏25 באפריל 2017
4. ↑  ריאן קילפטריק, ג'ימי ויילס משיק פרויקט מימון המונים בשם Wikitribune כדי להילחם ב"עובדות אלטרנטיביות", באתר TIME, ‏25 באפריל 2017
5. 1 2  ניק ווימן, מייסד ויקיפדיה משיק אתר חדשות על מנת להתמודד עם העלייה של ה"עובדות האלטרנטיביות", באתר news.com, ‏28 באפריל 2017
6. 1 2  אלכס הרן, מייסד ויקיפדיה נלחם בפייק ניוז עם אתר החדשות החדש Wikitribune, באתר הגרדיאן, ‏25 באפריל 2017
7. ↑  גרג ויליאמס, ג'ימי ויילס רודף אחרי פייק ניוז עם Wikitribune - אתר במימון המונים יחד עם עיתונאים, באתר wired, ‏24 באפריל 2017
**משלי אמנ-אמ-אפה** הוא קובץ משלי החכמה החשוב ביותר בכל הספרות המצרית העתיקה שנכתבו על גבי פפירוס כנראה ב המאה ה-12 –11 לפנה"ס. ל"משלי אמנ-אמ-אפה" עמדה ייחודית בספרות החכמה המצרית האלילית בנושאי דת ומוסר.

אמנ-אמ-אפה היה סופר בחצר פרעה, ומשלי החכמה שלו הונהגו בתור חומר הוראה בבתי הספר לחינוך פקידי הממשל, והתלמידים היו מעתיקים את המשלים בכתב ידם כדי לשננם היטב ולדעת אותם בעל פה.

המשלים הללו מובאים בשלושים פרקים בני שניים או ארבעה חרוזים, וערוכים בסגנון פיוטי ובשפה ציורית ונשגבת. אלו הם משלי מוסר על מידות טובות והנהגה ישרה בין אדם לחברו, אזהרות להתרחק ממידות מגונות, כמו הצביעות והחנופה, מפגיעה בחלשים, מעושק אלמנות ושוד יתומים.

ספר המשלים נתפרסם בשנת 1923 על ידי ואליס בדג', שהיה מנהל האוסף המצרי והאשורי במוזיאון הבריטי, ועורר עניין רב בקרב חוקרי המקרא בשל המקבילות הרבות בינו ובין חלק מספר משלי (פרק כב, יז – פרק כד, כב). החוקר הראשון שפרסם את המאמר המוצא במשלי אמנ-אמ-אפה את המקור
לחלק מספר משלי היה אדולף ארמן.

מרבית החוקרים כיום מצביעים על הספר כמקור לפסוקים הללו במשלי, ואף נעזרים בו לפירוש פסוקים סתומים במשלי.

לקריאה נוספת
------------

* נילי שופק, **אין אדם שנולד חכם – חכמת מצרים הקדומה וזיקתה למקרא**, ירושלים תשע"ו,
* יהושע מ. גרניץ, **סיפורים, מזמורים ומשלים מספרות מצרים העתיקה**, מוסד ביאליק, 1975, ירושלים, עמ' 207-157.

קישורים חיצוניים
----------------

* פפירוס BM 10474 במוזיאון הבריטי
* קטע קול פרק 35 – דבר היום: חכמת מצרים – על משלי אמנופה בפודקאסט דברי הימים בהגשת אילן אבקסיס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4257220-4

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**אודי אולמן** (נולד ב-7 בדצמבר 1973) הוא זמר, חזן ושליח ציבור ישראלי.

ביוגרפיה
--------

אולמן נולד בחיפה לאביו, החזן דוד אולמן, והתחנך בישיבת יבנה בחיפה.

נשוי ואב לחמישה, מתגורר במודיעין. 

אולמן מפורסם כזמר, וכן משמש כשליח ציבור בימים נוראים בקהילות גדולות בארצות הברית, וכחזן באירועים שונים. ב9/11/2023 עובד בעבודה צדדית כמורה במשרה חלקית בבית הספר המחונן אמי"ת מודעין בנים

קריירה מוזיקלית
---------------

את הקריירה המוזיקלית שלו החל אולמן בגיל צעיר, וכבר בילדותו עמד על במות מוזיקליות והצטרף להופעותיו של אביו.

בשנת 1999 הוציא לאור את הסינגל "וללבנה אמר". השיר הפך ללהיט ובוצע על ידי זמרים רבים נוספים, ביניהם עמירן דביר שהוסיפו לאלבום 'שוש אשיש'. באותה שנה זכה אולמן בתואר 'תגלית השנה' בתוכנית 'מוצ"ש חסידי חי' בערוץ 7 של מנחם טוקר וקובי סלע.

בהמשך השנה הוציא את אלבומו הראשון 'אגודה אחת' יחד עם המעבד יובל סטופל, בו הופיעו הלהיטים 'מה נאוו' ו'אין כאלוקינו'. האלבום זיכה את אולמן בתואר "זמר השנה" בערוץ 7.[דרוש מקור][מפני ש...]

בשנת 2002 הוציא לאור את אלבומו השני 'דברי שיר' ובו השירים 'השמיעיני', 'אין ערוך' ו'אם אין אני לי מי לי' שנכללו באוסף הלהיטים של חברת קוקה-קולה וחולקו כשי לחג בעיתונים משפחה ובקהילה. האלבום זכה בתואר "אלבום השנה" לשנת 2002 בתוכנית מוצ"ש חסידי חי וזיכה אולמן בפעם השנייה בתואר "זמר השנה" באותה תוכנית. כמו כן זכה האלבום במקום הראשון בתחרות "תקליט הזהב" של גל פז.

בשנת 2003 השתתף בהפקת פרויקט "יהודים בני מלכים" יחד עם יובל סטופל וחברת גל פז, במסגרתו הופק תקליטור DVD לצפייה המבוסס על שיריו של המלחין חיים בנט.

בשנת 2004 הקים בלונדון יחד עם ג'רמי הורוויץ את להקת 'קול חי' בשיתוף זמרים ממוצא ישראלי, שבצעה לאורך השנים הופעות רבות ברחבי אירופה וארצות הברית.

בשנת 2005 הוציא את אלבומו השלישי "אודי 3" שהתפרסם בזכות הלהיט 'נפלתי קמתי'.

בשנת 2015 הקים את הפורום לחזנות יחד עם קבוצת חזנים נוספים. במסגרת הפורום הופק אלבום הפרויקט "חזנות בג'ינס" במטרה לקרב את עולם החזנות לצעירים.

בשנת 2020 הוציא לאור אלבום תפילות ימים נוראים.

קישורים חיצוניים
----------------

 אתר האינטרנט הרשמי של אודי אולמן

 אודי אולמן, ברשת החברתית פייסבוק

 סרטונים בערוץ של אודי אולמן, באתר יוטיוב

 אודי אולמן, ברשת החברתית אינסטגרם

* אודי אולמן באתר קול הלשון

הערות שוליים
------------

1. ↑  על פי הביוגרפיה באתר הרשמי
2. ↑  יהודים בני מלכים הסרט המלא, באתר יוטיוב
3. ↑  אלבום 'אודי 3', באתר יוטיוב
4. ↑  דף הפורום לחזנות, באתר פייסבוק
5. ↑  חזנות בג'ינס, באתר חברת יובל האנסמבל הישראלי
6. ↑  אודי אולמן - ימים נוראים, באתר יוטיוב
**ספר הנייר** הוא ספר הלכה של אחד מבעלי התוספות בצרפת בשלהי המאה ה-13. מחברו אינו ידוע וכך גם שמו המקורי של הספר.

הספר כולל ארבעים וארבעה פרקים ("סימנים") ועוסק בהלכות שבת ומועד, כשרות, טהרת המשפחה, אישות, ועוד.

תוכן הספר וקורותיו
------------------

ייחודו של הספר בהיותו ספר הלכה מבית מדרשם של בעלי התוספות, שעסקו בעיקר בפרשנות התלמוד ובדרך כלל לא כתבו ספרי הלכה.

בפסקיו הרבה להסתמך על הרי"ף, הרמב"ם והסמ"ג. מבין בעלי התוספות הרבה לצטט את רבי שמשון משאנץ. הוא מזכיר גם מספר פעמים חכם בשם רבי ברוך חיים בן ר' מנחם, תלמידו של רבי שמשון, שאינו ידוע ממקור אחר.

הספר מוזכר פעמים מועטות בספרות התורנית (כגון על ידי המהרי"ק) והשפעתו הייתה מצומצמת, כנראה בגלל הרדיפות כנגד יהודי צרפת בזמנו.

שם הספר
-------

כפי הנראה, השם "ספר הנייר" אינו שמו המקורי, המעתיק בכת"י בודליאן כתב:

> 
> כתבתי ספר זה ולא ידעתי שמו, אכן שמעתי מאחורי הפרגוד שקורין אותו ספר פאפייר (=נייר, בצרפתית)
> 
> 
> 
> 

וכן בכת"י גינצבורג: "אין אנו יודעין את שמו, אבל נמצא כתוב בנייר והעתיקו אותו הרבה במדינת צרפת ובעבור שלא ידעו שמו קראו שמו ספר פאפייר".

ייתכן שהשם נובע מכך שבאותה תקופה לערך התחילו בצרפת לכתוב ספרים על נייר (במקום קלף או פפירוס), ולכן עובדת היותו של ספר זה כתוב על נייר הייתה דבר מיוחד שבגינו ידעו האנשים באיזה ספר מדובר. מתאריכי שטרות שנרשמו בספר עולה כי נכתב לכל המאוחר בשנת ה'ס"ז (1307). לספר נוספו במהלך המאה ה-14 "הגהות" שהן הערות השלמה לספר, מאת מחבר שאף הוא בלתי ידוע. בחלק מכתבי היד ה"הגהות" נערכו והתמזגו בגוף הספר.

הספר כולל נוסחאות של שטרות שונים, ובכתבי היד יש הבדלים בין המקומות והתאריכים בשטרות אלו, שהותאמו כנראה לזמנו ומקומו של המעתיק. מן ההבדלים הללו ניתן ללמוד על תפוצת הספר בערים שונות בצרפת.

במשך שש מאות שנה היה הספר בכתבי יד. חלק מן הספר יצא לאור בהוצאת מכון סורא והישיבה-אוניברסיטה (ניו יורק, תשכ"א).

הרב ד"ר גרשון אפפל ההדיר את הספר בשלמותו בהוצאת מכון ירושלים (תשנ"ד ומהדורה מתוקנת בתשס"א). נכלל גם בפרויקט השו"ת.

לקריאה נוספת
------------

* **ספר הנייר**, במבוא, עמ' 13 - 38, באתר אוצר החכמה

קישורים חיצוניים
----------------

* גרשון אפפעל (עורך), **ספר הנייר**, ניו יורק: סורא, תשכ"א, באתר היברובוקס
* אפפעל, גרשון - עורך, **ספר הנייר**, ירושלים תשנ"ד, באתר אוצר החכמה
**אלברט איופי** (בשוודית: **Albert Ejupi**; נולד ב-28 באוגוסט 1992) הוא כדורגלן שוודי ממוצא קוסובני המשחק בעמדת הקשר בהפועל חדרה.

קריירה
------

איופי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של כריסטיאנסטאד. בתחילת הקריירה שלו שיחק בליגה השלישית במדינתו, עד שבעונת 2018 הצטרף לוורברג מהליגה השוודית השנייה עמה היה שותף לעלייה לליגת העל השוודית בסיום העונה.

בעונת 2022 חתם בהלסינגבורג במדיה שיחק חצי עונה. ב-11 ביוני 2022 חתם בהארטברג מליגת העל האוסטרית.

ב-1 בפברואר 2023 חתם בהפועל חדרה מליגת העל.

ב-15 ביולי 2023 חתם בהורסנס מליגת העל הדנית, ובמהלך העונה שוחרר ממנה.

ב-13 במרץ 2024 חתם בנאסטבאד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלברט איופי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  תומר חבז, ‏חדרה הודיעה על צירוף שני שחקנים חדשים, באתר ONE‏, 1 בפברואר 2023

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אלברט איופי"**.
**ישראל זופניק** (או **זשופניק**; ה'תרס"ה 1905 - כ"ו בחשוון ה'תשמ"ד נובמבר 1983 ניו יורק) היה תורם בולט של מוסדות העדה החרדית בישראל והקהילות החרדיות בישראל ובארצות הברית, ושמו מונצח בבנייני מוסדות שונים.

פעילותו של ר' ישראל זופניק
--------------------------

זופניק נולד בקאשוי שבצ'כוסלובקיה למשפחת חסידי סטרופקוב.

מגיל צעיר עבד כאיש עסקים. בפרוץ מלחמת העולם השנייה שהה לרגל עסקיו בארצות הברית. מאמציו להוציא מאירופה את אשתו וששת ילדיו עלו בתוהו, והם נספו בשואה. לאחר השואה נישא בשנית, והתקרב לאדמו"ר מסאטמר שקבע שם את משכנו.

זופניק הקים מפעלים בניו יורק ובהם מפעל גדול לייצור שמן כשר. הוא נודע כתורם חשוב למוסדות חסידות סאטמר בניו יורק, ולמוסדות העדה החרדית בישראל.

שלושה בניינים מרכזיים בירושלים נתרמו על ידו וקרויים על שמו:

1. בניין זופניק - מרכזה של העדה החרדית - ובו מוסדות הנהלת העדה, בית הדין שלה, תלמוד תורה ומקווה הנקרא על שמו "מקוה ישראל".
2. אחד מבנייני ישיבת יוסף צבי - שנוסדה על ידי הרב יוסף צבי דושינסקי, ברחוב שמואל הנביא.
3. בית הכנסת נר ישראל - זופניק בשכונת גבעת שאול, שבו כמה חדרי תפילה (שטיבלך) ומקווה. על לוח בהיכל המרכזי בבניין מונצחים אשתו הראשונה וששת ילדיו שנספו בשואה.

בית המדרש ע"ש זופניק בגבעת שאול
במלאת לו שבעים שנה, בשנת תשל"ה, יצא לכבודו הספר "ישראל עושה חיל - ספר יובל מוקדש לפעולותיו בתורה וחסד ולטהרת ישראל של הרב... ישראל זופניק", בעריכת מנחם מנדל גרליץ.

זופניק נפטר בארצות הברית ונקבר בבית הקברות היהודי בברוקלין, ניו יורק.

כך תוארה הלווייתו ב"דבר ההתאחדות" של תלמידי ישיבת יוסף צבי:

> 
> המשביר הגדול הרה״ח ר' ישראל זופניק זצ״ל
> 
> 
> נסתלק מאתנו האי גברא רבה מגדולי תלמידי רבינו הגה״ק מהרי״ץ זיע״א דמות מפוארת הרבני המפואר עמוד החסד שבדור רבי ישראל זופניק זצ״ל.
> 
> 
> היה הוא שעמד בראש המוסדות בתור נשיא הישיבה בברוקלין רבות בשנים והנו כאחד מעמודי התוך של מוסדות ״בית יוסף צבי״. בראשית צעדיו על אדמת הקודש אחרי מלחמת העולם השני', כאשר התרוקן העולם התורה מחורבן אירופה על גדולי' ורבני', עמד רבי ישראל בשארית כוחותיו אימץ את רוחו וחישל אחריו את כל חמחנה ובנה הנהרסות והקים את התרבות מוסדות עולם לשם ולתפארת באין דוגמתם, הן הכא בארץ הקודש והן התם בארץ אמריקא, כאשר לנוכח פניו מטרה אחת, לחזק את שארית הפליטה של היהדות החרדית הצרופה, ועליה נתן את נפשו...
> 
> 
> 
> — דבר ההתאחדות, 1984]
>

הערות שוליים
------------

1. ↑  [

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007433345305171
* LCCN: no2002070363
* VIAF: 16895129
* WorldCat (עם VIAF): 16895129

 |
**אדריאנה אוגרטה** (בספרדית: **Adriana Ugarte**; נולדה ב-17 בינואר 1985) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה ספרדייה.

ביוגרפיה
--------

אוגרטה גדלה במדריד, היא נכדתו של הקולנוען אדוארדו אוגרטה. למדה פילוסופיה ומשחק.

את הופעת הבכורה שלה רשמה בגיל 16, בסרט הקצר מ-2001 "Mala espina". היא שיחקה בסדרות הטלוויזיה "Mesa para cinco" ,La señora" ,"Hospital Central". ב-2007 הייתה מועמדת לפרס גויה בקטגוריית השחקנית המבטיחה על הופעתה בסרט הקולנוע "Cabeza de perro". בשנים 2013–2014 שיחקה בסדרת הדרמה ההיסטורית "זמן בין התפרים" בתפקיד סירה קירוגה, תפקיד שזיכה אותה בהכרה ובפרסי טלוויזיה בספרד. ב-2015 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "דקלים בשלג" (Palmeras en la nieve).

ב-2016 שיחקה בתפקיד הראשי בסרטו של פדרו אלמודובר "חולייטה". 

ב-2017 שיחקה בסרט "El sistema solar".

ב-2018 שיחקה בסרט הצרפתי של דניאל אוטיי "מאוהב באשתי". באותה שנה שיחקה בתפקיד הראשי בסרט המתח "מיראז'". .

בשנת 2019 שיחקה בסדרת המתח "הלנה הלבנה" בהפקה מקורית של בנטפליקס.

בשנת 2021 שיחקה בתפקיד ראשי במותחן הפוליטי "*Parot*" של פריים וידאו, שעלילתו מתרחשת בשנת 2013 בספרד, והוא עוקב אחר רוצח סדרתי של אסירים לשעבר.

בשנת 2023 שיחקה לצד פרננדו טחרו במותחן הפשע "*Lobo feroz*" של הבמאי האורווגאי גוסטבו הרננדס איבנז (אנ').

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדריאנה אוגרטה** בוויקישיתוף
* אדריאנה אוגרטה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אדריאנה אוגרטה, ברשת החברתית אינסטגרם
* אדריאנה אוגרטה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אדריאנה אוגרטה, באתר AllMovie (באנגלית)
* אדריאנה אוגרטה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אבנר שביט‏, דיבר אליה: אדריאנה אוגרטה, כוכבת "חולייטה" של אלמודובר, מסבירה איך הבמאי נגע בנשמתה, באתר וואלה!‏, 07 ביולי 2016
2. ↑  10 cosas que (quizá) no sabías de Adriana Ugarte, ‏www.grazia.es‏, 22 באוקטובר 2013

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007431158805171
* BIBSYS: 1498562805492
* BNE: XX4770723
* BnF: cb16757969c (data)
* GND: 1114766860
* ISNI: 0000 0001 1883 8504
* LCCN: no2011054358
* NKC: xx0212370
* NLK: KAC2020N8927
* NTA: 407639039
* SUDOC: 162162030
* VIAF: 169156189
* WorldCat: lccn-no2011054358

 |
הרב **אברהם יצחק אולמן** (נולד בשנת 1947) הוא רב, דיין ופוסק הלכה, חבר בד"ץ העדה החרדית בירושלים, ורבה של שכונת גבעת שאול מטעם העדה החרדית.

תולדותיו
--------

נולד בגרוסוורדין שברומניה ליעקב דוב ולשושא, משפחת אביו היא מצאצאי הרב שלמה זלמן אולמן ממאקווא שבהונגריה, בעל "יריעות שלמה". סבו הוא הרב אלימלך גולדשטיין, מחבר הספר "אמירה יפה". בשנת 1960 עלה עם משפחתו לישראל. בצעירותו למד בישיבת פוניבז' בבני ברק ולאחר מכן בישיבת "בית יוסף צבי" דושינסקי בירושלים.

הרב אולמן במושב הבד"ץ בבנייני זופניק בירושלים, סיון ה'תשפ"א
לאחר נישואיו מונה לראש כולל תרביצ"א בירושלים, למו"ץ בעדה החרדית ולאחר מכן לדיין בבית דין של העדה החרדית וכן כמכשיר מטעם מערכת הכשרות של הבד"ץ. כמו כן מכהן כרב בית הכנסת נר ישראל "זופניק" בשכונת גבעת שאול וכרב השכונה מטעם העדה החרדית. לאחר פטירת הרב יעקב בלוי, מונה במקומו להיות רבו של ועד הכשרות של העדה החרדית.

הרב אולמן משתייך לחסידות דושינסקיא.

בנו הרב חיים צבי אולמן הוא ראש כולל לאקענבאך בירושלים, בנו השני הרב מאיר שמעון אולמן הוא מו"ץ מטעם העדה החרדית בבית שמש. אחותו שרה היא אלמנתו של הרב בנימין אייזנר, איש חינוך דתי-לאומי.

קישורים חיצוניים
----------------

* כתבות עליו באתר בחדרי חרדים.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007305880005171
* VIAF: 7259257
* WorldCat (עם VIAF): 7259257

 |
**Here we are** הייתה תוכנית ללימוד אנגלית שהופקה על ידי הטלוויזיה החינוכית בין השנים 1974- 1976. לסדרה הופקו 22 פרקים "עיקריים" ועוד 30 פרקים קצרים יותר (המיועדים לתלמידים מתקשים). נוסף על כך הוציא משרד החינוך ספר תרגילים, מדריך למורים, ושלוש קלטות אודיו אשר ליוו את הסדרה. הסדרה יועדה לתלמידי כיתות ו' (שנה שנייה של לימודי השפה האנגלית).

הסדרה צולמה בשחור-לבן, בוימה על ידי אירווינג קפלן, מייקל גרינשפן וברוך ורטהיים. את האנימציה סיפק דני לבקוביץ. לו גולן כתב את התסריטים, ואסטל פרידמן הייתה המפיקה האחראית. את שיר הפתיחה המפורסם שביצעו שחקני הסדרה כתב לו גולן, הלחינה ברברה גרוס ועיבד מל קלר. הסדרה שודרה בשידורים חוזרים, עד סוף שנות ה-80. כיום רבים מפרקי הסדרה אינם ראויים לשידור בשל הזנחה בארכיוני הטלוויזיה החינוכית.

עלילה
-----

המסגרת הסיפורית של התוכנית עסקה בחיי היום יום בעיר גדולה. בין היתר, תוארו עבודת משרד וכלבו (בבעלות "מר גולן") במרכז תל אביב. במהלך הפרקים תורגלו היבטים שונים בתוכנית הלימודים באנגלית באמצעות מפגשים שהתקיימו בין אנשי המשרד, קניות, וכיוצא באלה. בין הדמויות הבולטות ניתן היה לראות את מיס קפלן, אשר שימשה בין השאר כמזכירת הכלבו, ותכונתה הבולטת הייתה שלומיאליות ושתי ידיים שמאליות.

שיר פתיחה
---------

שיר הפתיחה של התוכנית החל במילים: "Here we are in the center of town. Look! Everybody's here again". הסרטון אשר התלווה לשיר צולם בכיכר דיזנגוף בתל אביב, ובמקורו הייתה שורת הפתיחה "Here we are at Dizengoff Circle", אך שורה זו נדחתה, מכיוון שכאשר הוועדה המייעצת צפתה בפרק הפיילוט, הציע אחד המפקחים להשתמש במונח כללי יותר, כדי לאפשר לילדים שאינם חיים בתל אביב לחוש שזהו גם מרכז העיר שלהם. הפתיח של חלק מהפרקים צולם בכיכר העצמאות בנתניה.

שיר הסיום מתנגן על רקע תמונות של כיכר המצבה בבת ים וחלק מהפרקים על רקע כיכר ציון בנתניה.

צוות השחקנים
------------

* שרה אמן - מוכרת בקיוסק; שרה, מגדת העתידות
* היינץ ברנרד - הצייר; אופה פיצה
* פיטר פלדמן - מר (דייוויד) גולן המקורי וכל בניו (11 פרקים)
* אליס גולמבו - מיס (ת'למה) קפלן; השוטרת אילנה
* אהרן קפלן (בנו של אירווינג קפלן) - רמי
* צ'ארלס ברנשטיין - מר גולן וכל בניו (11 פרקים, לאחר פרישת פיטר פלדמן)
* סוזי מילר - הופיעה בשירה בפרק אחד, ביחד עם הזמר דני מסנג
* דני מסנג
* טל ברודי (פרק אחד, בתפקיד עצמו)

בתרבות הפופולרית
----------------

* הקומדי סטור ביצעו פארודיה על Here We Are.
* הטלוויזיה החינוכית הוציאה תקליטור עם שירים+קטעי וידאו מהתוכניות החינוכיות, ובהם שירים מהסדרה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "Here We Are", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* Here we are, באתר הטלוויזיה החינוכית הישראלית
* כשדיזנגוף הייתה פשוט כיכר, באתר ynet, 7 בנובמבר 2007
* ירון ביטר, האחיינית של גולדה, באתר ynet, 11 ביולי 2008
* ירון ביטר, דן, עדנה ואסתל גם, באתר ynet, 13 בספטמבר 2008
* הפרק הראשון, בערוץ כאן חינוכית, באתר youtube הועלה ב 23 במרץ 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתוך ריאיון עם המפיקה אסתל פרידמן.
2. ↑  למשל הפרק: The Family Album
**ג'וזפין ווינסלו ג'ונסון** (באנגלית: **Josephine Johnson**; ‏20 ביוני 1910 - 27 בפברואר 1990) הייתה סופרת, משוררת ופעילת זכויות אדם אמריקאית.

ביוגרפיה
--------

ג'ונסון נולדה ב־20 ביוני 1910 בעיר קירקווד, שבמדינת מיזורי. היא כתבה את הרומן הראשון שלה, "עכשיו בנובמבר", כשחיה בעליית הגג של אמה בפרוור וובסטר גרובס, מיזורי.

נשארה בחווה בוובסטר גרובס וסיימה את הספר "Winter Orchard" בשנת 1935. היא פרסמה ארבעה ספרים נוספים לפני שהתחתנה עם גרנט ג. קאנון בשנת 1942. הזוג עבר להתגורר במדינת איווה, שם לימדה באוניברסיטת איווה במשך שלוש השנים הבאות. הם עברו למחוז המילטון, אוהיו בשנת 1947, שם פרסמה את ספרה "ווילדווד". לג'ונסון נולדו שלושה ילדים: טרנס, אן וקרול. המשפחה עברה לסינסינטי, אך בסופו של דבר קנו שטח במחוז קלרמונט, אוהיו.

בשנת 1955 העניקה לה אוניברסיטת וושינגטון תואר דוקטור לשם כבוד ב"סיפורת אנושית". פרסמה ארבעה ספרים נוספים לפני מותה. ב־27 בפברואר 1990 נפטרה ג'ונסון מדלקת ריאות בעיר בטביה, אוהיו, בגיל 79.

פרסים
-----

זכתה בפרס פוליצר בשנת 1935 בגיל 24 על הרומן הראשון שלה, "Now in November". עד היום היא האדם הצעיר ביותר שזכה בפרס זה. זמן קצר לאחר מכן פרסמה את האוגדן "Winter Orchard", אוסף סיפורים קצרים שהופיעו בעבר במגזין "The Atlantic". מבין הסיפורים הללו, הסיפור "Deep" זכה בפרס או. הנרי בשנת 1934, והסיפור "John the Six" זכה באותו הפרס בשנה השלישית לפרסומו. ג'ונסון המשיכה לכתוב סיפורים קצרים וזכתה בשלושה פרסי או. הנרי נוספים: עבור "אלכסנדר לפארק" (1942), "יונת הזכוכית" (1943) ו"טיסת לילה" (1944).

כתביה
-----

* "Now in November"
* "Winter Orchard and Other Stories"
* "Jordanstown"
* "Year's End"
* "Paulina Pot"
* "Wildwood"
* "The Dark Traveler"
* "The Sorcerer's Son and Other Stories"
* "The Inland Island"
* "Seven Houses: A Memoir of Time and Places"
* "The Circle of Seasons"

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ohioana-authors.org, www.ohioana-authors.org
2. 1 2  Fraser, C. Gerald (1990-03-02). "Josephine Johnson, Nature Writer, Poet And Novelist, 79". *The New York Times* (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-05-13.
3. ↑  Code8 team, Josephine Johnson, Peters Fraser and Dunlop (PFD) Literary Agents (באנגלית בריטית)
4. ↑  Now in November, by Josephine Winslow Johnson (Simon & Schuster)
5. ↑  Penguin Random House, PenguinRandomhouse.com (באנגלית אמריקאית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007275793305171
* BnF: cb12819214f (data)
* GND: 122834895
* ISNI: 0000 0001 1699 3041
* LCCN: n50046901
* NKC: xx0004879
* NLA: 35885462
* NLP: a0000002428657
* NTA: 169133842
* SNAC: w6474jz5
* SUDOC: 100541070
* VIAF: 112251427
* WorldCat: lccn-n50046901

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ג'וזפין ג'ונסון"**.
**קרין מיכאליס** (דנית: Karin Michaëlis;‏ 20 במרץ 1872 – 11 בינואר 1950) הייתה סופרת דנית.

ביוגרפיה
--------

קרין מיכאליס למדה מוזיקה בנעוריה אך פנתה לספרות. כתביה עוסקים במיוחד בבעיות האישה המודרנית, בשאלות חברתיות ובבעיית המלחמה. בין יצירותיה: **הגיל המסוכן** (1910, תיאור אהבה טראגית של אשה קשישה); **הנערה עם כלי החרס** (1925); ביבי (1928–1931); **המושל**; **נשי ויינסברג**, ועוד.

לאחר שעברה לקופנהגן הכירה את המשורר והסופר המצליח סופוס מיכאליס והשניים נישאו ב-1895. השניים התפרנסו מכתיבת ביקורות על הצגות תיאטרון. בני הזוג התגרשו ב-1911.
לאחר כן מיכאליס נישאה לדיפלומט האמריקאי צ'ארלס אמיל סטנגלנד. הוא לא אהב את הפעילות הספרותית והפוליטית של אשתו, שעשתה את פריצת הדרך שלה כמחברת בתקופה זו עם "הגיל המסוכן". הם נפרדו בשנת 1917.
מיכאליס הזהירה בשלב מוקדם מהסכנה הנשקפת מבניטו מוסוליני ואדולף היטלר. בשנת 1932 השתתפה בקונגרס אנטי-מלחמתי באמסטרדם. משנת 1933 שיכנה פליטים גרמנים באחוזתה באי תורו (Thurø), בהם ברטולט ברכט, הלנה וייגל ומריה לזר. בשנת 1940 היא נמלטה לארצות הברית בעצמה וחזרה לדנמרק רק בשנת 1946.

אחדים מספריה תורגמו לעברית, אך בעיקר היו מוכרים בארץ הספרים מסדרת "ביבי", ספרים לילדים ולנוער על ילדה יתומה מאם, שאביה מנהל תחנת רכבת בדנמרק ועל כן היא מרבה לשוטט ברחבי ארץ זו וכיוון שהיא חובבת ציור מושבעת, היא מציירת כל מה שרואות עיניה, אנשים, בתים ונופים. ציורים אלה, חלקם רישומים וחלקם בצבעים, ממלאים את הספרים בסדרה ותורמים הרבה לחן שבהם.

ספר אחר של קרין מיכאליס שתורגם לעברית לפני שנים רבות ונשכח עם הזמן הוא "האי הירוק", המספר על שואה עולמית, שבה מגלים תושבי האי הדני הקטן, שכל העולם נעלם בן לילה, לפחות עד כמה שידוע להם, והם נותרו לבדם, להסתדר כמיטב יכולתם. בנסיבות אלה, מתגלים כמובן המבוגרים בכל חולשותיהם ומי שמציל את המצב הם הילדים, בעזרת אחת מתושבות האי, שחלמה פעם, בצעירותה, חלום על מצב דומה ומאז הכינה עצמה לאפשרות כזאת בדיוק.

ספריה לילדים
------------

* **ביבי: ילדה דנית קטנה** (1929. תר' יצחק למדן, 1935) — בתו השובבה של מנהל תחנת הרכבת מסולקת מבית-הספר ויוצאת לטיולים.
* **המסע הגדול של ביבי** (1930. תר' א. אחירב, 1944) — ביבי מספרת על טיולה עם סבה באירופה בשורת מכתבים משעשעים, הכתובים בסגנון ילדותי.
* **האי הירוק** (1933. תר' חנה סמואל, 1945) — ילדי אי, שאסון טבע ניתקו מן העולם, מגלים תושייה ונוטלים את ניהול העניינים לידיהם.
* **ביבי ואולֶה** (1935)
* **ביבי והילדה ההולנדית** (1938)
* **לוטֶה בת האושר** (1938)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרין מיכאליס** בוויקישיתוף
* כתבי קרין מיכאליס בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
* קרין מיכאליס (1872-1950), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007305082905171
* BNE: XX1365682
* BnF: cb12731538k (data)
* GND: 11539396X
* ICCU: CFIV082576
* ISNI: 0000 0003 6864 4331
* LCCN: n85189521
* NKC: jn20000604026
* NLA: 35349958
* NLG: 169251
* NLP: a0000001142400
* NTA: 069733627
* SELIBR: 76907
* SNAC: w6w10w2w
* SUDOC: 08571125X
* Trove: 921415
* VcBA: 495/234291
* VIAF: 73977759
* WorldCat: lccn-n85189521

 |
עצמות היצור שנמצאו
**שרינגזאורוס** (שם מדעי: *Shringasaurus*; פירוש השם: בסנסקריט: "śṛṅga" - קרן, ביוונית: "sauros" - לטאה, כלומר: "לטאה מקורננת") הוא סוג נכחד של זוחל דיאפסידי שחי באמצע תור הטריאס, בתחילת עידן המזוזואיקון.

מאפיינים
--------

סוג זה כלל מין אחד - *Shringasaurus indicus*, שהוגדר בשנת 2017. המאובנים שלו התגלו במדינת מאדהיה פרדש שבצפון הודו.

יצור זה השתייך למשפחת הדיאפסידים הנכחדת *Azendohsauridae* (בה היה גם האזנדוזאורוס), אשר אינה קרובה לשום זוחל מודרני והיא בעלת קרבה לטרילופוזאורוס מאמריקה הצפונית. יצור זה שהגיע לאורך של 3 עד 4 מטרים היה בעל מבנה מגושם וגוף דמוי חבית עם גפיים קצרות, כלוב צלעות רחב ושטוח וזנב קצר. הוא היה בעל צוואר ארוך וראש קטן בעל שיניים שטוחות שהותאמו ללעיסת צמחייה. על הראש צמחו זוג קרניים עבות דומות לקרני ג'ירף מתוך עצם המצח ומעל העור והגב צמחו שורות דוקרנים קצרים וישרים.

ייתכן שהוא תפס את הגומחה האקלוגית של הפרוזאורופודים מהטריאס העליון והיורה ותלש עלים מהעצים. אולי היה בעל דו-צורתיות זוויגית והקרניים שימשו את הזכרים במאבק אחרי נקבות, בדומה לקרניהם של אנטילופות קצרות-קרן.

אצל חלק מהמאובנים שנמצאו התגלו עדויות לדלקת פרקים קדומה.

**גלריה**

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שרינגזאורוס** בוויקישיתוף
* שרינגזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)