recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מגרה** או **מגירה** היא כלי עבודה, המוזכר בתיאור בית המקדש: כל אלה אבנים יקרות כמדות גזית מגוררות במגרה. מכאן, שכלי זה הוא מעין מסור, המשמש לניסור אבנים.

ככל הנראה, דוד השתמש במגרה כדי לשעבד את בני עמון, מה שמביא למסקנה, כי המגרה שימשה בעבר ככלי ששימש כדי לענות ולהעביד.

בחז"ל
-----

במסכת כלים, המוזכרת בחז"ל ככלי בעל שיניים, ורבי עובדיה מברטנורא כותב על כך שהמגרה היא מסור. הרב ישראל ליפשיץ כותב על המגרה שזה כלי המשמש לניסור עצים. התוספות יום טוב מפרש וכותב שהמגרה "מליאה פגימות כשרוצים לחתוך קורה לשנים. מוליכה ומביאה על גבה והפגימות חורצות אותה עד סופה. ונקראת מגירה על שם שחותכת דרך גרירה", כלומר שזה כלי בעל שיניים, וכשרוצים לחתוך איתו קורה, מוליכים אותה על גבי הקורה.

המגרה מוזכרת כ-35 פעמים בש"ס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקימילון ערך מילוני בנושא **מגרה#מְגֵרָה\_א,**  בוויקימילון

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר מלכים א', פרק ז', פסוק ט'
2. ↑  ספר שמואל ב', פרק י"ב, פסוק י"ד
3. ↑  ספר דברי הימים א', פרק כ', פסוק ג'
4. ↑  ברטנורא על כלים יג ד
5. ↑  תפארת ישראל על כלים יג ד
6. ↑  תוספות יום טוב על כלים יג ד

| כלי עבודה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אזמל • גרזן • דיסק חיתוך • חוט בנאים • חוט משיכה • טסטר • כליבה‏ (קלמרה) • כף בנאים‏ • לדרמן • מברג • מחרטה • מסור • מסור אנכי • מסור חרב • מסור נימה • מסור עגול • מסור שרשרת • מספריים • מעדר • מפתח ברגים • מפתח צינורות • מפתח שוודי • מקדחה • מקצועה • מרית • משפך • משרט • סולם • מלחציים • סכין • פטיש • פטיש אוויר • פלייר • פלס בנאים • קת • רשת • שטיכמוס |  |

 |
שימוש במגרד
מגרד מודרני בעיצוב הומוריסטי
**מַגְרֵד** הוא כלי לגירוד אזורי גוף שהגישה אליהם קשה, בעיקר הגב.

מגרדים הם מוטות ארוכים, בעלי ידית אחיזה וקצה לביצוע הגירוד, שצורתו דמוית מגרפה, כף יד או רגל ציפור בעלת טפרים. מגרדים מודרניים מיוצרים לרוב מפלסטיק, בעבר יוצרו מחומרי גלם טבעיים, ביניהם עץ, מזיפות של לווייתני מזיפות, שריון צב, קרן, קנה מצוי, במבוק ושנהב.

מגרדים התקיימו בתרבויות רבות ובתקופות שונות. אצל האינואיט נעשו ממזיפות של לווייתני מזיפות. מגרדים מסין נשאו לרוב קצה דמוי כף יד ימנית. בקרב שבטים אפאצ'ים נעשה שימוש פולחני בטקסי התבגרות במגרד עשוי מעץ-פרי. גבר צעיר שלא השתמש במגרד כזה במקום בציפורניו נחשב כמי שעורו יהיה רך מידי. 

באירופה במאות ה-16 עד ה-18 הייתה נהוגה אופנת פאות גבוהות ומפודרות. מגרדים שימשו באותה עת גם לגירוד תחת הפאה המסורבלת, עקב תחושת גרד שהוגברה על ידי תנאי ההיגיינה הירודים של התקופה, שהתבטאו בין השאר בתפוצה נרחבת של כינים. מגרדים מגולפים ומעוטרים שימשו כאביזר אופנה ונענדו על המותן. היו בהם מעוטרים בכסף או עם קצה דמוי כף יד עשוי שנהב. ידית הכלי הייתה דמוית גולה או לולאה, באמצעותה ניתן לתלות את המגרד מהחגורה או להשאירו תלוי למשמרת בחדר הלבשה. מגרדים מעוצבים כאלו הם גם מושא לאספנות.

ראו גם
------

* סטריגיל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגרד גב** בוויקישיתוף
* מגרד במהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה
* THE SCRATCH-BACK (ראו בתחתית העמוד) באתר the book of days
**ארנה ברוסטד** (בנורווגית: **Arne Brustad**;‏ 14 באפריל 1912 – 22 באוגוסט 1987) היה כדורגלן נורווגי, ששיחק בעמדת החלוץ.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד ב-14 באפריל 1912 באוסלו שבנורווגיה, ושיחק לאורך כל הקריירה ב-Lyn עימה זכה בגביע הנורווגי בשנים 1945 ו-1946.

ברוסטד נחשב לאחד הכדורגלנים הנורווגיים הגדולים שהיו ובמדי נבחרת נורווגיה ערך 33 הופעות וכבש 17 שערים. הוא לקח חלק חשוב בזכייה שלה במדליית ארד באולימפיאדה בשנת 1936. בסיבוב הראשון כבש בניצחון 0–4 על טורקיה ובחצי הגמר כבש את שער השוויון בהפסד 2–1 לאיטליה, שניצחה בהארכה. במשחק על המקום השלישי ברוסטד כבש שלושער בניצחון 2–3 נגד פולין והביא לנבחרתו את מדליית הארד.

שנתיים אחר כך במונדיאל 1938 היה בסגל הנבחרת, שהודחה כבר במשחקה הראשון. משחק זה היה שוב פעם נגד איטליה וכמו באולימפיאדה ברוסטד כבש את שער השוויון והם הפסידו בהארכה 2–1. כמה דקות לפני סיום זמן המשחק הרגיל הוא כבש שוב, אך השער נפסל בטענה לנבדל. מאוחר יותר ב-26 באוקטובר 1938 ברוסטד השתתף במשחק של אנגליה נגד "שאר אירופה" שהתקיים באצטדיון הייבורי.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
| נו סרנדר (2011) |
| --- |
| הפוסטר הרשמי של האירוע בכיכובם של מגוון מתאבקים |
| מידע |
| **ארגון** | Total Nonstop Action Wrestling |
| **תאריך** | 11 בספטמבר 2011 |
| **עיר** | אורלנדו, פלורידה |
| **אולם** | אימפקט זון |
| **מספר צופים** | 1,100 |
| **סיסמה פרסומית** | "12 Men. One Shot at Glory" |
| סדרת אירועי שלם וצפה של TNA |
| הארדקור ג'סטיס | **נו סרנדר(2011)** | באונד פור גלורי |
| סדרת אירועי נו סרנדר |
| 2010 | **נו סרנדר(2011)** | 2012 |

**נו סרנדר (2011)** היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling. האירוע נערך ב-11 בספטמבר 2011 באולם האימפקט זון שבאורלנדו, פלורידה. האירוע היה האירוע השביעי בסדרת אירועי נו סרנדר. באוקטובר 2017, עם השקת רשת ה-Global Wrestling Network, האירוע התווסף לספריית תוכני ה-VOD של הארגון.

תשעה קרבות התנהלו באירוע. בקרב המרכזי, קורט אנגל ניצח את מר אנדרסון וסטינג בקרב משולש על אליפות העולם במשקל כבד של TNA. עוד ברשימת הקרבות, בובי רוד ניצח את בולי ריי במסגרת קרב הגמר בסדרת באונד פור גלורי, ואוסטין אריס ניצח את בריאן קנדריק וזכה באליפות ה-X דיוויז'ן של TNA.

עלילות
------

|
|  |
**אישיויות אחרות על המסך**| תפקיד: | שם: |
| --- | --- |
| צוות השידור | מייק טנאי |
| טאז |
| כרוז | ג'רמי בוראש |
| שופטים | רודי צ'ארלס |
| מארק "סליק" ג'ונסון |
| אנדרו תומאס |
| מראיין | ג'רמי בוראש |

האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות מתוכניות *Impact*.

עד לקיום האירוע, המובילים בסדרת באונד פור גלורי היו בולי ריי (49 נקודות), בובי רוד (42 נקודות), גאנר (42 נקודות) וג'יימס סטורם (40 נקודות). בולי ריי הזדקק לנצח בקרב כתוצאה מהצמדה או מהכנעה על מנת להישאר בפסגת הטבלה. לעומת זאת, שלושת האחרים הזקקו לניצחון כתוצאה מהכנעה על מנת לעקוף את בולי ריי.

בולי ריי ניצח את ג'יימס סטורם כתוצאה מפסילה, כך שמאזן הנקודות שלו עלה ל-52 נקודות. בובי רוד או גאנר נאלצו לנצח כתוצאה מהכנעה על מנת להשוות את מאזן הנקודות לבולי ריי ולהישאר בתוך הסדרה. הקרב בין רוד לגאנר הסתיים לטובתו של רוד, כשהאחרון ניצח כתוצאה מהכנעה, מה שגרם לשוויון 52 נקודות עם בולי ריי. לאחר ניצחונו של רוד, אריק בישוף הודיע שיהיה מנצח חד משמעי בסדרת באונד פור גלורי בתום הערב ולכן קבע קרב בין רוד לריי. בהתאם לפרס הזכייה בסדרה, המנצח ביניהם השיג לעצמו הזדמנות להתמודד על אליפות העולם במשקל כבד של TNA באירוע באונד פור גלורי.

תוצאות
------

| מס' | תוצאות | התניות | זמן |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ג'סי סורנסן ניצח את קיד קאש | קרב יחידים אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות ה-X דיוויז'ן של TNA | 07:55 |
| 2 | בולי ריי ניצח את ג'יימס סטורם בפסילה | קרב יחידים בסדרת באונד פור גלורי | 11:48 |
| 3 | וינטר ניצחה את מיקי ג'יימס (א) | קרב יחידים על אליפות נשות הנוקאאוטס של TNA | 08:38 |
| 4 | אמריקה המקסיקנית (אנרקיה והרננדז) (א) ניצחו את דיאנג'לו דינרו ודיבון | קרב זוגות על אליפות הזוגות העולמית של TNA | 09:45 |
| 5 | מאט מורגן ניצח את סמואה ג'ו | קרב יחידים | 11:35 |
| 6 | בובי רוד ניצח את גאנר בהכנעה | קרב יחידים בסדרת באונד פור גלורי | 11:58 |
| 7 | אוסטין אריס ניצח את בריאן קנדריק (א) | קרב יחידים על אליפות ה-X דיוויז'ן של TNA | 13:24 |
| 8 | בובי רוד ניצח את בולי ריי | קרב הגמר בסדרת באונד פור גלורי | 12:30 |
| 9 | קורט אנגל (א) ניצח את מר אנדרסון וסטינג | קרב משולש על אליפות העולם במשקל כבד של TNA | 15:28 |
| (א) - מתייחס למתאבק/מתאבקים שהגיעו לקרב כאלוף/אלופים |

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  תוצאות אירועי נו סרנדר
**פרויקט נהר ירושלים** הוא שמה של יצירת אמנות שנוצרה בשנת 1970 על ידי יהושע נוישטיין, ז'ורז'ט בלייה וג'ררד מרקס. העבודה נחשבת ליצירת האמנות המושגית הראשונה שנוצרה בישראל.

היסטוריה
--------

בשנת 1970 היה נויישטיין שותף, ביחד עם ז'ורז'ט בלייה וג'ררד מרקס ביצירתו של "פרויקט נהר ירושלים". במיצג, שנוצר בחסות מוזיאון ישראל, הושמעו קולות זרימה מוקלטים של מים על ידי רמקולים, במזרח ירושלים, באזור שלרגלי אבו תור ומנזר סנט קליר ועד נחל קדרון. הנהר הדמיוני לא רק יצר סביבת אמנות חוץ-מוזיאלית, אלא גם רמז, באופן אירוני, על תחושת הגאולה המשיחית שלאחר מלחמת ששת הימים, ברוח ספר יחזקאל (פרק מ"ז) וספר זכריה (פרק י"ד).

תיעוד של העבודה הופיע במסגרת התערוכה "מושג + אינפורמציה" שנערכה במוזיאון ישראל בשנת 1971. יונה פישר, תיאר את העבודה בקטלוג התערוכה כפעולה המושגית הראשונה בישראל.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: גינתון, אלן, **"העיניים של המדינה", אמנות חזותית במדינה ללא גבולות**, מוזיאון תל אביב, תל אביב 1998, עמ' 32- 36.
2. ↑  ראו: פישר, יונה (אוצר), **מושג + אינפורמציה**, מוזיאון ישראל, ירושלים
**גבול לבנון–סוריה** נמשך לאורך 394 קילומטר בצפון לבנון ובמזרחה, מנקודת המפגש שלו עם הים התיכון בצפון ועד למשולש הגבולות סוריה–לבנון–ישראל בדרום. זהו גבולה העיקרי של לבנון, ובנוסף לו היא גובלת רק עם ישראל שמדרום לה.

תיאור
-----

הגבול מתחיל בצפון בשפך נהר אל-כביר לים התיכון, וממשיך מזרחה לאורך נהר זה. בקצה הצפון מזרחי של נפת עכאר הלבנונית וממערב לאגם חומס שבסוריה הגבול פונה לדרום-מזרח. הוא חוצה את נהר אורונטס (ב-34°27′18″N 36°29′24″E﻿ / ﻿34.455°N 36.490°E﻿ / 34.455; 36.490) ואת כביש הבקאע בין קעה לקוסייר (ב-34°25′18″N 36°32′36″E﻿ / ﻿34.4217°N 36.5433°E﻿ / 34.4217; 36.5433), ופוגש את הרי מול הלבנון (ב-34°13′N 36°36′E﻿ / ﻿34.22°N 36.60°E﻿ / 34.22; 36.60). הגבול פונה לכיוון דרום-מערב וממשיך לאורך הרי מול הלבנון עד הגעתו להר חרמון, למשולש הגבולות סוריה-לבנון-ישראל, בקצהו הצפוני של אזור החיץ שבין ישראל לסוריה שבפיקוח אונדו"ף. חוות שבעא שבאזור זה נמצאת בשליטת ישראל, אך יש מחלוקת האם זהו שטח סורי או לבנוני.

לאורך הגבול פועלים מעברי גבול אחדים לתנועה בין שתי המדינות. מעבר הגבול העיקרי הוא מעבר הגבול אל-מסנע, השוכן על כביש ביירות-דמשק. המעבר כולל תחנה לבנונית ותחנה סורית, שביניהן מפריד אזור מפורז ברוחב 8 קילומטר.

היסטוריה
--------

המנדט הצרפתי בסוריה ולבנון. לבנון הגדולה מסומנת בירוק
בתחילת המאה העשרים היה האזור הקרוי כיום סוריה ולבנון חלק מהאימפריה העות'מאנית, כשאזור הר הלבנון היה חצי-אוטונומי. במהלך מלחמת העולם הראשונה והמרד הערבי ובתמיכת הממלכה המאוחדת סולקה האימפריה העות'מאנית ממרבית המזרח התיכון. בהסכם סייקס–פיקו, שנחתם במאי 1916, נקבעה חלוקת שטחים אלה בין הממלכה המאוחדת לצרפת, ושטחי סוריה ולבנון ניתנו למנדט צרפתי. בשנת 1920 פיצלה צרפת שטחים אלה לישויות פוליטיות אחדות, בהן לבנון הגדולה, שהוקמה למען הנוצרים המרונים הפרו-צרפתים. לאומנים סורים התנגדו לפיצול זה, משום שראו את לבנון כחלק מסוריה הגדולה. האזורים הסוריים אוחדו לישות אחת במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20. במהלך השנים 1943–1946 זכות סוריה ולבנון בעצמאות.

היחסים בין סוריה ללבנון היו מתוחים פעמים רבות, והגבול ביניהן לא נקבע במדויק, חרף דרישתה של לבנון לעשות זאת. לבנונים רבים חששו ששכנתם הגדולה סוריה מתכוונת להשתלט על לבנון. בעקבות מלחמת האזרחים בלבנון, שפרצה ב-1975, פלשה סוריה ללבנון בשנת 1976, וצבא סוריה שהה במדינה עד לשנת 2005.

מאז שנת 2011 מושפע אזור הגבול מאירועי מלחמת האזרחים בסוריה.

ראו גם
------

* יחסי לבנון–סוריה
* זליגת מלחמת האזרחים בסוריה ללבנון

הערות שוליים
------------

1. ↑  CIA World Factbook – Syria
2. ↑  Emmanuel Brunet-Jailly (28 ביולי 2015). *Border Disputes: A Global Encyclopedia: A Global Encyclopedia*. ABC-CLIO. pp. 353–. ISBN 978-1-61069-024-9. `{{cite book}}`:  (עזרה)
**ספר אלף החוקים** (Mādayān ī Hazār Dādestān) הוא ספר משפט זורואסטרי מהמחצית הראשונה של המאה ה-7 (סוף התקופה הסאסאנית), שנערך בידי אדם בשם פַרוֹכְמַרד אִי וַהְרָאמָאן (Farroxmard i Wahrāmān). הספר נכתב בפהלווית (פרסית בינונית) והוא מכיל אוסף של פסקים ופרשנויות בנושאים משפטיים שונים, כגון דיני משפחה, דיני ממונות ועוד. הספר נשמר בכתב יד אחד (שאינו מכיל את כל החיבור המקורי, ויש בו שיבושים לא מעטים), והוא ייחודי במובנים רבים: הוא המקור המשפטי הזורואסטרי היחיד ששרד עוד מלפני התקופה האסלאמית, וככזה הוא ראשון במעלה להכרת ההיסטוריה החברתית והמוסדים של פרס הסאסאנית. בשונה משאר החיבורים הזורואסטרים ששרדו, הוא אינו מכיל בתוכו כל התייחסות תאולוגית (מלבד התייחסויות קצרות לאווסטה ולפרשנויותיה וכדומה), והוא עוסק כמעט אך ורק בחקיקה ובמשפט. לעומת זאת, בהקדמה, מרחיב המחבר במליצות תאולוגיות ומוסריות, ועומד על החשיבות הדתית העליונה של שמירת המשפט כדרך להגשמת מטרותיה של הדת הזורואסטרית. 

תיארוך הספר מסתמך בין השאר על כך שהתאריך האחרון המוזכר בו הוא שנת 26 למלך כוסרו פרוויז (591–628). גם אם נניח עריכה בתקופה מאוחרת יותר, ברור לחלוטין מתוכנו של הספר שהחקיקה בו היא סאסאנית לחלוטין, ונקייה מכל השפעות של התפתחות המשפט הפרסי בתקופה האסלאמית.

כתב היד של הספר, שהיה שייך לספריית הטאריה בפונה (Poona) פורסם לראשונה כמהדורת פקסימיליה על ידי J.J. Modi ב-1901, והוא שפרסמו תחת השם Mādayān ī Hazār Dādestān, או בקיצור MHD. אמנם, המשפט בהקדמת הספר שממנו לקח מודי את כותרתו אומר "ēn mādayān hazār dādestān xwānēnd", דהיינו "ספר זה קרוי 'אלף החוקים'", ואם כן שמו המקורי של הספר היה פשוט "אלף החוקים". חלק אחר של כתב היד, שהיה ברשותו של Tehmuras D. Anklesaria ולא פורסם על ידי מודי, פורסם על ידי אנקלסריה ב-1912, והוא ידוע בכינוי MHDA. סדר הפרקים בפקסימליות הללו מבולבל לעיתים, אך ניתן לעמוד על הסדר המקורי על פי מספור אבג'ד שנוסף לספר בתקופה המוסלמית (שאמנם אינו אמין בכל המקרים, שכן חלק מהדפים אבדו עוד קודם להוספת אותו מספור). לפי המספור הזה, הפרקים הראשונים, 1–4, אבדו, אך חלק גדול מהספר (75 דפים שכל אחד מכיל 17 שורות בממוצע) שרד.

קישורים חיצוניים
----------------

* MĀDAYĀN Ī HAZĀR DĀDESTĀN, באנציקלופדיה איראניקה

| הדת הזורואסטרית |
| --- |
| ישויות שמיימיות | אהורא מזדא • אמשא ספנדאן • אהרימן • דיווים | סמל הדת הזורואסטריתסמל הדת הזורואסטרית |
| דמויות מרכזיות | זרתוסטרה • מזדק |
| כתבים זורואסטריים | אווסטה • גאת'ות • ספר אלף החוקים • ארדא ויראז נאמאג • דינכרד • יסנה • ונדידאד |
| היסטוריה ופלגים | זורוואניזם • מזדקיזם • ח'רמיה |
| חגים זורואסטרים | נורוז • סדה • מהרגאן • ליל הילדא • הלוח הזורואסטרי |
| סמלים ותרבות | פרוהר • מגדלי שתיקה • מקדש אש • צ'ינוואט |
| פורטל איראן • פורטל דת |
**זנגבילאים** (שם מדעי: Zingiberales) היא סדרת צמחים בעלי פרחים. הסדרה מוכרת במיון המדעי מזה מספר עשורים וכוללת כמה צמחי מאכל כמו זנגביל (ממנו היא יורשת את שמה), הל, כורכום במשפחת הזנגביליים ובננה במשפחת המוזיים. כמו כן נכללים בה צמח הקאנה וציפור גן עדן. על פי הניתוח המקובל התפתחה הסדרה לפני כ-80 מיליוני שנים יחד עם סדרה הקרובה אליה, הקומלינאים.

מיני הסדרה צומחים בדרך כלל באזורים טרופיים באסיה, בדרום אמריקה ובחלקה הדרומי של אפריקה.

מיון
----

בסדרה נכללות המשפחות הבאות:

* זנגביליים
* מוזיים
* Cannaceae
* Costaceae
* Heliconia
* Lowiaceae
* Marantaceae (למשל מרנטה וקלתאה)
* Strelitziaceae (למשל רבנלה וציפור גן עדן)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זנגבילאים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* Tropicos
 |

* זנגבילאים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007563226505171
* BNE: XX557290
* BnF: cb122677626 (data)
* GND: 4202432-8
* LCCN: sh85118722
* NKC: ph195462

 |
**זנון מוורונה** (באיטלקית: **Zenone da Verona**; נולד בשנת 300 לערך - מת ב-12 באפריל בין 371 ל-380) הוא קדוש נוצרי בנצרות הקתולית והאורקתודוסית. עובדת קיומו ההיסטורי והפרטים עליו לוטים בערפל. לא ברור למשל אם היה אכן בישוף ורונה, או שהיה מרטיר.

זנון נולד בפרובינקיה הרומית מאוריטניה בצפון אפריקה. מקור שמו באל היווני זאוס. למרות שמידע זה כנראה נכון, לא ברור עם זאת כיצד הגיע בתקופה זו אדם ממוצא צפון אפריקאי לוורונה - גרסאות מסוימות טוענות כי היה בנו של פקיד של האימפריה הרומית שהגיע לאזור ממאוריטניה; אחרות טוענות כי הגיע לעיר יחד עם הפטריארך של אלכסנדריה, אנסטסיוס, שהגיע לוורונה בשנת 340. ביסוס לסברה זו מעניקה העובדה כי זנון ביקר בארץ ישראל טרם מינויו לבישוף. ב-8 בדצמבר 362 מונה זנון ליורשו של קריקינוס כבישוף ורונה. כ-90 דרשות מיוחסות לזנון ובהן פרשנות חיצונית מקיפה לברית הישנה. מיוחס לו מאבק בפאגאניות שצצה מחדש תחת שלטונו של יוליאנוס הכופר כמו גם רדיפתם של חסידי האריאניות. בנוסף, על פי הדרשות פעל להמרת דתם של יהודים ודרשותיו גדושות אנטישמיות דתית ושנאת יהודים. הוא היה בנוסף אחד הראשונים שהפיץ את הגישה, לפיה מרים, אם ישו הייתה בתולה. 

על פי חלק מן ההגיוגרפיה, הוא היה דייג באדיג'ה, עד שהקיסר גליאנוס זימן אותו אליו, על מנת שירפא את בתו (הדבר אינו ייתכן מבחינת תקופות החיים של השניים). מיוחסת לו הקמת הכנסייה המרכזית של ורונה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זנון מוורונה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  כך למשל על פי פרשנותו של אלבאן באטלר, ב-"חיי הקדושים", עמ' 85

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007270122005171
* BIBSYS: 96001367
* BnF: cb12176431w (data)
* CANTIC: a10195737
* GND: 100964338
* ICCU: CFIV024738
* ISNI: 0000 0000 7979 910X
* LCCN: n81025952
* NKC: kup19980000114278
* NLA: 35871579
* NLP: A29976601
* NTA: 071504559
* RERO: 02-A000180950
* SELIBR: 103589
* SNAC: w68b6v45
* SUDOC: 030325676
* Trove: 1124747
* ULAN: 500354888
* VcBA: 495/86743
* VIAF: 93640414
* WorldCat: lccn-n81025952

 |
חומצה פלואורו-גופרתית (HFSO3) היא חומצה השייכת לקבוצת החומצות החזקות. מבנה דומה מאוד לזה של חומצה גופרתית, אך היא בעלת קבוע דיסוציאציה גדול פי אלף, וזאת מאחר שאטום הפלואור, שהוא אלקטרושלילי מאוד, מושך את ענן האלקטרונים של המולקולה לכיוונו, ומותיר את אטום המימן עם מטען חלקי חיובי גדול יותר מאשר בחומצה גופרתית. לכן אטום המימן נוטה להשתחרר ביתר קלות בעת התמוססות במים למשל.

החומצה הפלואורוגופרתית היא חברה במשפחת הסופרחומצות על היותה חזקה יותר מ-100% חומצה גופרתית.

אופי כימי
---------

החומצה הפלואורוגופרתית מתמוססת היטב בממסים אורגניים ופולריים כגון, ניטרובנזן, דיאתיל אתר, חומצה אצטית ואתיל אצטט.
למרות זאת, החומצה הפלואורוגופרתית מתמוססת באופן מועט בממסים אורגנים לא פולריים (כגון אלקאנים).

בגלל החומציות החזקה מאוד של החומצה, היא ממיסה כמעט את כל החומרים האורגניים המקבלים פרוטון (כבסיס), אפילו מקבלות הפרוטונים החלשות ביותר.
החומצה הפלואורוגופרתית עוברת הידרוליזה איטית לחומצה הידרופלואורית וחומצה גופרתית.
החומצה הטריפלית (או בשמה האחר חומצה טריפלואורומתאנגופריתית) מגיעה גם היא לחומציות החומצה הפלואורוגופרתית אך איננה מתפרקת במים.

הפקה
----

החומצה הפלואורוגופרתית נוצרת על ידי תגובה של חומצה הידרופלואורית וגופרית תלת חמצנית:

SO3 + HF → FSO3H

סופרחומצות
----------

החומצה הפלואורוגופרתית היא אחת מחומצות ברונסטד הפשוטות החזקות ביותר.
שילוב של החומצה הפלואורוגופרתית ושל חומצת לאורי - אנטימון פנטאפלואוריד יוצר תערובת הנקראת "חומצת פלא", תערובת זו היא מוסרת פרוטונים הרבה יותר חזקה.

שימושים ופעולות
---------------

החומצה הפלואורוגופרתית משמשת בתהליכי איזומריזציה של אלקאנים.

החומצה גם משמשת במעבדות בתהליכי פלואוריזציה.

בטיחות
------

החומצה הפלואורוגופרתית נחשבת לרעילה ומסוכנת מאוד בגלל חומציותה החזקה מאוד.
הידרוליזה של החומצה משחררת HF שגם הוא מסוכן.
הוספת מים לחומצה הפלואורוגופרתית היא תהליך אלים, כמו הוספת מים לחומצה גופרתית.  

תגובת הסתירה של החומצה הפלאורוגופרתית עם בסיס ואף עם בסיס חלש היא אקסותרמית ביותר ופולטת חום רב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חומצה פלואורוגופרתית** בוויקישיתוף
**סְפָר** הוא מיצב וידאו מעשה ידי האמנית הישראלית עפרי כנעני המוצג בספרייה הלאומית בירושלים.

המיצב הוצג בהשראת שיריה של המשוררת היהודיה - גרמניה אלזה לסקר-שילר.

תיאור היצירה
------------

היצירה מוצגת על גבי חלונות בניין הספרייה הלאומית בגבעת רם. על גבי החלונות, שנצבעו לבן, מוקרן סרטון שבו רואים את האמנית כנעני כשהיא חורטת על החלונות שישה משיריה של לסקר-שילר.

כאשר מביטים ביצירה מצידו החיצוני של המבנה (מבט פנימה), רואים את דמותה של לסקר-שילר (המגולמת על ידי האמנית כנעני) כשהיא נמצאת בתוך המבנה, עומדת על שרפרף וחורטת את השירים על הזכוכית. כאשר מביטים ביצירה מתוך המבנה כלפי חוץ, נראית לסקר-שילר מבחוץ למבנה, והיא חורטת את השירים בכתב ראי.

העובדה שלסקר-שילר אינה נמצאת (נוכחת - נעדרת), ורק צלילתה נראית, מציגה את היותה קרועה בין שתי מולדות ושתי תרבויות.

שתי השפות המופיעות במיצב (כתב רגיל וכתב ראי) מדגימים את ההתמודדות של לסקר-שילר עם השפות עברית וגרמנית. והצגת השירים על חלונות הספרייה, נועדו, לדברי כנעני, להדגים את רצונה להיקרא על ידי קוראיה.

בפועל, היצירה מוקרנת על החלונות ממקרנים המצויים בפנים הספרייה. 

אורכה של היצירה כשעה, אולם ההקרנה היא מעגלית, ואין לה התחלה וסוף.

כנעני מתארת את היצירה:

> 
> במרכזה פעולה פיזית, החוזרת על עצמה, שבה אני חורטת אחדים משיריה של לסקר-שילר בכתב מראה. המאמץ הכרוך בהיפוך המתמיד, בהקפדה על כל אות, בפירוק השפה והרכבתה מחדש וגם בפעולת החריטה עצמה – הופכים להיות עיקרה של היצירה. הטקסטים הנחרטים במאמץ הופכים שוב להיות קריאים כשהצופים יפגשו בהם מצדו החיצוני של הבניין.   
>  השירים שבחרתי לבסוף לחרוט צומצמו מרשימה ארוכה בהרבה. אלה הם שירים קצרים באופן יחסי – המתאימים יותר לפעולת הכתיבה יוצאת הדופן ואף לפעולת הקריאה שתעשה תוך כדי תנועה במרחב ציבורי. בין ששת השירים נוצר איזשהו מחזור חיים שמדבר על חיים, יצירה, ילדות, אימהות ומוות.
> 
> 
> 
> — ראיון עם עפרי כנעני
>

קישורים חיצוניים
----------------

* ראיון עם עפרי כנעני, ההשראה למיצב

הערות שוליים
------------

1. ↑  עפרי כנעני, ההשראה למיצב ספר
**לאופולד דאמרוש** (בגרמנית: **Leopold Damrosch**; ‏1831 – 1885) היה כנר, מנצח ומלחין יהודי-גרמני.

ביוגרפיה
--------

דאמרוש נולד בפוזנן שבפרוסיה (היום בפולין) למשפחה יהודית. הוא למד תחילה רפואה בברלין, אך בחר במוזיקה וניגן בכינור בתזמורת החצר של ויימאר, בניצוחו של פרנץ ליסט. 

בשנת 1871 היגר לארצות הברית, שם ייסד בניו יורק את האגודה הסימפונית של ניו יורק, שהייתה לאחר זמן לתזמורת הסימפונית של ניו יורק, ואת האגודה לאורטוריה. בשתיהן קיים קונצרטים סימפוניים בניצוחו, בעיקר של מוזיקה גרמנית. בין השאר קיים פסטיבלים מוזיקליים, ובאחד מהם ניצח על תזמורת של 250 נגנים ועל מקהלה של 1200 זמרים.

בשנה שלפני מותו הספיק לנהל את המטרופוליטן אופרה, שם העלה אופרות של וגנר. דאמרוש חיבר יצירות לכינור ולמקהלה.

אחרי מותו החליף אותו בנו, וולטר דאמרוש בתפקיד מנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית של ניו יורק. לאופולד דאמרוש היה גם אביהם של מחנך המוזיקה פרנק דאמרוש, מייסד ג'וליארד, והפסנתרנית קלרה מאנס, שייסדה יחד עם בעלה, דייוויד מאנס, את בית ספר מאנס למוזיקה במנהטן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאופולד דאמרוש** בוויקישיתוף

* לאופולד דאמרוש, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* לאופולד דאמרוש, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

* Damrosch Song Cycle and Art Song list
* Article on the Work of Damrosch by Juilliard doctoral student Kati Agócs
* Encyclopedia entry on Damrosch


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007286982305171
* BnF: cb147989842 (data)
* GND: 116020768
* ISNI: 0000 0000 8390 3600
* LCCN: no88005912
* MusicBrainz: 1473f09f-839d-4863-8cbe-d8152c4ede0a
* NKC: mzk2009512507
* NLP: A28378775
* NTA: 186328559
* SNAC: w6z32562
* VIAF: 66730233
* WorldCat: lccn-no88005912

 |
**פסגת פריסטרה** (באנגלית: **Peristera Peak**; בבולגרית: **връх Перистера**) היא הר ברכס אוון, בדרום הרכס הראשי של רכס סנטינל, בהרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה.

גובהה של הפסגה 2,250 מטרים מעל פני הים.

הפסגת מתנשאת מעל קרחון נימיץ התחתון שמדרום מערבה לה, ומעל קרחון וסבכר העליון שמצפון מזרח לה.

הפסגה ממוקמת 3.6 קילומטרים דרומית להר אינדרביצן, 3.9 קילומטרים צפונית מערבית לפסגת מארזה שברמת פטוואר, 3.1 קילומטרים מפסגת לישנס, ו-21 קילומטרים מזרחית מפסגת ברגיסון, שברכס בסטיאן.

היסטוריה
--------

### גילוי הפסגה

הפסגה מופתה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנת 1961, ומופתה בשנית על ידי הסקר הגאולוגי בשנת 1988.

### מקור השם

הפסגה נקראת על שם המצודה הימי ביניימית פריסטרה שבסמוך לעיירה פשטרה שבדרום מערב בולגריה.

לקריאה נוספת
------------

* הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)

קישורים חיצוניים
----------------

* פסגת פריסטרה באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* פסגת פריסטרה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR

הערות שוליים
------------

1. ↑  גאזט השמות האנטארקטי של בולגריה
2. 1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
בית השער של טירת דורן
 הקייזר לשעבר חי כאן יותר מעשרים שנה.
 קברו של וילהלם השני בבית דורן
**דורן** (בהולנדית: **Doorn**) היא עיירה ברשות המקומית אוטרכטסה הובלרוך (אנ') במרכז הולנד, במחוז אוטרכט. בשנת 2021 מנתה העיר 10,052 תושבים.

היסטוריה
--------

במסמך משנת 885 עד 896 נקרא היישוב "תורהם", משכנו של תור, אל הרעם. ויקינגים שהתגוררו בדורסטאד (כיום Wijk bij Duurstede), כינו את המקום Thorhem מכיוון שלכאורה סגדו שם לאל הרעם. ואכן, חפירות ארכאולוגיות בנחל באחוזת Hoog Moersbergen, מצפון לדורן, מוכיחות שהיה שם אתר קורבנות פגאני.

היישוב תורהם היה שייך אז לחווה של וילה תורהם. בסביבות שנת 1200 חווה זו הייתה ברשותו של פרובסט של הבישוף של אוטרכט. הוא או אחד ממשיכי דרכו בנה טירה במאה ה-14, כיום אחוזת דורן, וכנסייה בשם מרטנסקרק ("כנסיית מרטין הקדוש") בסביבות שנת 1200. הכנסייה הורחבה במאה ה-15. היא נפלה לידיים פרוטסטנטיות בסביבות 1585 והיא עדיין בשימוש ככנסייה פרוטסטנטית. טירה נוספת, Kasteel Moersbergen, הוזכרה לראשונה בשנת 1435 ושונתה מספר פעמים מאז המאה ה-17.

האחוזה מסביב לבית דורן הייתה כה גדולה עד שלא היה מקום להרחבה של העיר. רק לאחר 1874, כשהאחוזה פוצלה, היה מקום לצמיחת העיר. לאחר מלחמת העולם השנייה, העיר גדלה במידה ניכרת.

דורן היא גם בסיס מרכזי עבור הנחתים ההולנדיים המלכותיים. Arboretum Von Gimborn, אחד מאתרי הגנים הבוטניים של אוניברסיטת אוטרכט, נמצא ליד העיירה.

דורן הייתה רשות מקומית עצמאית עד 1 בינואר 2006. מאז, היא העיירה העיקרית באוטרכטסה הובלרוך. יש גם מועדון כדורגל, Dev Doorn.

תושבים מפורסמים
---------------

הקיסר הגרמני האחרון, וילהלם השני, התגורר באחוזת דורן שבמרכז העיירה לאחר שהודח ב-1918. הוא נפטר בדורן ב-1941.

הסופר ההולנדי סימון וסטדייק חי בדורן חלק גדול מחייו (בין 1939 ל-1971, למעט כמה מרווחים קצרים). ניתן לזהות היטב את הסביבה של דורן בתיאורי הנוף ברבים מהרומנים שלו.

מארטן מארטנס, סופר הולנדי שכתב באנגלית, בנה טירה קטנה בדורן: Zonheuvel ("גבעת השמש", הסתיימה ב-1903). נכון לעכשיו הטירה נקראת Maarten Maartenshuis והיא חלק מהמלון ומרכז הכנסים Zonheuvel.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דורן** בוויקישיתוף
* האתר הרשמי של עיריית Utrechtse Heuvelrug (בהולנדית)
* מפּה
* על מרטנסקרק (בהולנדית)
* מועדון הכדורגל DEV Doorn (בהולנדית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14521443m (data)
* MusicBrainz: 58fc0d02-24ff-4b59-a587-1699aeb4c127
* VIAF: 244560324
* WorldCat: viaf-244560324

 |
**ספקטריה** (יוונית: Σφακτηρία) הוא אי קטן לא מיושב, בכניסה למפרץ פילוס במערב הפלופונסוס שביוון. שמו המודרני של האי, השייך לאיים היוניים, הוא ספאגיה.

האי והמפרץ הסמוך לו היו זירת שני קרבות נודעים בהיסטוריה: קרב פילוס, שניטש ב-425 לפנה"ס בין האתונאים לספרטנים, וקרב נאווארינו (1825) בין צי בריטי-צרפתי-רוסי לבין צי טורקי, קרב שהיה נקודת מפנה חשובה במלחמת העצמאות היוונית. באוגוסט 1826, במהלך המלחמה, נלכדו באי כמאתיים לוחמים יווניים, כשציו של אבראהים פאשא מטיל עליהם הסגר, אך חולצו בפעולה נועזת של קפיטן צמאדוס. אונייתו "ארס" (Ares) חמקה בלילה סוער ובאין רואים בין הצי הטורקי לבין מבצר נאווארינו (שהיה אז בידי כוחות טורקיים) אל האי ספקטריה, והעלתה אל סיפונה את מאתיים הלוחמים. המלחים הטורקיים הבחינו בקפיטן צמאדוס בצאתו, והוא נלכד בין חמש-עשרה אוניותיהם לבין תותחי המבצר שבחוף. הקרב נמשך כשעתיים. "ארס" הצליחה בסופו של דבר לברוח, אך קפיטן צמאדוס, גנרל סנטרוזה ושר הפנים אנגוסטרס נהרגו בקרב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ספקטריה** בוויקישיתוף
* תצלום אוויר של פילוס וספקטריה, 1943.
* מפרץ פילוס והאי ספקטריה - מבט מצפון.

האי ספקטריה - מבט מפילוס

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ge777408

 |
בטופולוגיה, **מרחב בלתי קשיר לחלוטין** הוא מרחב טופולוגי שכל תת-קבוצה בו שאינה יחידון אינה קשירה. באופן שקול, זהו מרחב שרכיבי הקשירות שלו הם היחידונים.

לפי ההגדרה כל יחידון הוא הן מרחב קשיר והן מרחב בלתי קשיר לחלוטין. לכן יש המגדירים מרחב בלתי קשיר לחלוטין כבעל שתי נקודות לפחות. במקרה כזה, כל מרחב בלתי קשיר לחלוטין הוא בפרט לא קשיר.

דוגמאות
-------

* כל מרחב דיסקרטי הוא בלתי קשיר לחלוטין.
* כל קבוצה בישר הממשי שאינה מכילה אף קטע לא טריוויאלי היא בלתי-קשירה לחלוטין (כי הקטעים הם הקבוצות הקשירות היחידות בישר). כך למשל קבוצת המספרים הרציונליים, קבוצת המספרים אי-רציונליים וקבוצת קנטור, כולם בלתי קשירים לחלוטין.
* שדה המספרים ה-p-אדיים עם הטופולוגיה הסטנדרטית הוא בלתי קשיר לחלוטין.

תכונות
------

תת-מרחבים ומרחבי מכפלה של מרחבים בלתי-קשירים לחלוטין גם הם בלתי קשירים לחלוטין. תמונה רציפה של מרחב בלתי-קשיר לחלוטין אינה בהכרח מרחב בלתי-קשיר לחלוטין. למשל כל מרחב מטרי קומפקטי הוא תמונה רציפה של קבוצת קנטור (ראו כאן). מרחב שיש לו בסיס של קבוצות פתוחות-וסגורות הוא בלתי קשיר לחלוטין (ההפך אינו תמיד נכון). מרחב האוסדורף קומפקטי מקומית הוא בלתי קשיר לחלוטין אם ורק אם יש לו בסיס של קבוצות פתוחות וקומפקטיות.

מרחבים בלתי-קשורים לחלוטין הם מרחבי T1.
**צבי פרילוּצקי** (נולד בשם **הירש-שלום פרילוצקי**; 1862–1942 גטו ורשה) היה עיתונאי, עורך ופעיל ציוני. היה בין המייסדים ועורך הראשי של העיתון היידי היומי דער מאמענט.

ביוגרפיה
--------

הוא חונך על ידי אביו ברוח תנועת ההשכלה. הוא למד באוניברסיטאות של קייב וברלין. החל מתחילת שנות ה-90 של המאה ה-19 הוא כתב בשביל העיתון העברי, המליץ. הוא ניסה את כוחותיו בעסקים ופתח חנות, אך נאלץ לסגור אותה וב-1898 הוא עבר להתגורר בסנקט פטרבורג ושם עבר לעסוק בעיתונות בלבד, הוא כתב בעיקר בנושאים ציוניים בעיתונים, כגון: המליץ, הצפירה והזמן. כמו כן הוא כתב ברוסית בשביל **בודושנוסט** ו**ייברייסקי ייז'גודניק** וביידיש בשביל **בלעטער פון א טאגבוך**.

פרילוצקי היה מראשוני חובבי ציון והיה חבר בארגון הציוני בני משה שמייסדו היה אחד העם.

הוא נפטר בגטו ורשה ב-1942.

עיתונאות יידיש
--------------

ב-1905 הוא קיבל רישיון מטעם השלטונות של האימפריה הרוסית להוציא עיתון יידי בשם דער וועג (עברית: הדרך). בין הכותבים של דער וועג נמנה גם בנו של צבי פרילוצקי, נוח פרילוצקי שתוך זמן קצר נעשה העורך וכותב המאמרים הראשי של דער וועג. דער וועג היה היומון היידי הראשון שיצא לאור בפולין. העיתון נסגר ב-1907. 

ב-1910 יחד עם בנו ייסד את העיתון היומי היידי דער מאמענט והיה לעורכו הראשי של העיתון.

לקריאה נוספת
------------

* **פנקס קרמניץ - ספר זיכרון**, הוצאת ארגון עולי קרמניץ בישראל, 1954, עמ' 189-190.
* חני ברקת-גלנצר, **היומון ביידיש דער מאמענט** (1910-‏1939), עמודים 63-‏71.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צבי פרילוצקי** בוויקישיתוף
* צבי פרילוצקי, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  צבי פרילוצקי, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית).
2. ↑  **פנקס קרמניץ - ספר זיכרון**, הוצאת ארגון עולי קרמניץ בישראל, 1954, עמ' 190.
3. ↑  ב. חילינאוויטש, **נח פרילוצקי - ביאגראפיע**. בתוך ספרו של פרילוצקי: אין פוילען: כמעט א פובליציסטיש טאגבוך 1911-1905. ווארשע, 1921, עמ' IX.
4. ↑  צבי פרילוצקי, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007525043505171
* GND: 1081648341
* ISNI: 0000 0004 3349 0325
* VIAF: 306415773
* WorldCat: viaf-306415773

 |
**מתיאה פרין** (באיטלקית: **Mattia Perin**; נולד ב-10 בנובמבר 1992) הוא כדורגלן איטלקי, המשחק בעמדת השוער ביובנטוס, ובנבחרת איטליה.

הוא החל את הקריירה שלו גנואה בשנת 2010, כשבהמשך הושאל במשך שתי עונות רצופות לפדובה ופסקארה, ולאחר מכן נמכר ליובנטוס. פרין זומן לראשונה לנבחרת איטליה, לקראת מונדיאל 2014, כשאת הופעת הבכורה שלו ערך בהמשך השנה.

קריירה
------

פרין נולד וגדל בלאטינה שבאיטליה וכבר כילד שיחק במחלקות הנוער של גנואה. הוא זומן לראשונה לקבוצה הבוגרת של הקבוצה, בינואר 2010, כשוער שלישי. פרין ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה האיטלקית ב-22 במאי 2011, במשחק מול צ'זנה שהסתיים בניצחון קבוצתו.

ביולי 2011 הושאל פרין לקבוצת פדובה מהליגה השנייה באיטליה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה האיטלקית השנייה, ב-1 באוקטובר 2011, בניצחון קבוצתו 2–4 מול אמפולי.

בשנת 2012, הושאל פרין לקבוצת פסקארה שהעפילה לליגה הראשונה. באותה עונה ערך פרין 29 הופעות ליגה והיה שחקן הרכב בקבוצה.

לאחר ששב משתי ההשאלות הפך פרין לשחקן מפתח בהרכב הפותח של גנואה ולשוער הראשי כשהוא מסיים את התקופה בגנואה עם למעלה מ-140 הופעות ליגה.

ב-8 בינואר 2017 נפצע פרין בצורה קשה במהלך משחק ליגה מול רומא, וסיים את העונה.

ב-8 ביוני 2018 חתם פרין ביובנטוס על חוזה לארבע שנים תמורת 12 מיליון אירו.

פרין ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון ב-26 בספטמבר 2018, כשהוא שומר על רשת נקייה במשחק מול בולוניה אשר הסתיים בניצחון 0–2.

ב-2 בינואר 2020 הושאל פרין לגנואה. ב-5 בספטמבר הושאל לגנואה פעם נוספת, עד סיום עונת 2020/2021.

### קריירת נבחרות

פרין במדי נבחרת איטליה, 2013
פרין היה לשוער הראשון של נבחרת איטליה עד גיל 17 ולקח חלק בשלל תחרויות איתה, כמו אליפות אירופה לשנת 2009 ואליפות העולם עד גיל 17 שנערכה בניגריה ב-2009.

פרין ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איטליה עד גיל 21 ב-11 באוגוסט 2010, במשחק ידידות מול נבחרת דנמרק, כשהיה בן 17 בלבד.

פרין זומן לראשונה לנבחרת הנוער של איטליה, בשנת 2012 על ידי המאמן צ'זרה פראנדלי. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הנוער במשחק ידידות מול נבחרת אנגליה ב-15 באוגוסט 2012.

פרין נכלל בסגל נבחרת איטליה למונדיאל 2014 שנערך בברזיל, כשוער שלישי. הוא נחשב אז לשחקן הצעיר בסגל והיחידי שהוא ללא הופעות בעבר.

פרין ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איטליה הבוגרת ב-18 בנובמבר 2014, במשחק ידידות מול נבחרת אלבניה אותו נבחרת איטליה ניצחה 0–1. ב-9 באפריל 2016 קרע פרין את הרצועה הצולבת הקדמית, ובשל כך לא נכלל בסגל נבחרת איטליה ליורו 2016.

תארים
-----

### קבוצתיים

יובנטוס
* הליגה האיטלקית: 2018-19
* הסופר קאפ האיטלקי: 2018

### אישיים

* אליפות אירופה לנבחרות עד גיל 17, קבוצת הטורניר: 2009

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מתיאה פרין** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  העברות בעולם - 5.9: וולבס שברה שיא העברות, ממפיס מתקרב לברצלונה, באתר וואלה!‏, 5 בספטמבר 2020
פירוש נוסף ערך זה עוסק בפסגה בקולומביה הבריטית שבקנדה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו פסגת סירק.

**פסגת סירק** (באנגלית: **Cirque Peak**) היא פסגה ברכס קיוש שברכסי לילואט, בדרום מערב פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.

הפסגה ממוקמת 19 ק"מ צפונית-מזרחית לפמברטון, 4.4 ק"מ צפונית-מערבית להר קאיוש ו-3.2 ק"מ דרומית-מזרחית להר גרדינר. היא מתנשאת לגובה 2,531 מטרים.

הפסגה נקראת בשם זה מפני שצורתה יוצרת קרקס קרחוני. השם הוצע על ידי מטפס ההרים קארל ריקר, שהשתייך למועדון האלפיני של קנדה, וב-23 בינואר 1979 אומץ רשמית על ידי מועצת השמות הגאוגרפיים של קנדה.

מי הנגר שזורמים מהפסגה, משתלבים ביובליו של הנהר פרייזר.

על פי שיטת קפן לסיווג אקלימים, הפסגה ממוקמת באקלים תת-ארקטי המאפיין את מערב צפון אמריקה. מקורם של רוב חזיתות מזג האוויר הוא מהאוקיינוס השקט, וההתקלות בהרי החוף יוצרת עננות אורוגרפית, שמתבטאת בכמות משקעים גדולה, בעיקר בצורת שלג בחורף. המעלות יכולות להגיע ל-−20 °C, ואף ל-−30 °C בעיתות סערה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Peel, M. C.; Finlayson, B. L.; McMahon, T. A. (2007). "Updated world map of the Köppen−Geiger climate classification". *Hydrol. Earth Syst. Sci*. **11**. ISSN 1027-5606.
**ג'ואיש וורלד רוויו** (באנגלית: **Jewish World Review** - **JWR**) הוא עיתון אינטרנט יהודי אמריקאי, ובו טורי דעות, בדרך כלל בעלי נטייה שמרנית, שנוסד ב-1997 וממשיך להופיע מזה כעשרים שנה, עד היום (2017).

אופיים של העיתון וכותביו
------------------------

מייסדו ועורכו הראשי של ה- JWR הוא העיתונאי יוצא "יתד נאמן", ו"וול סטריט ג'ורנל", בנימין ג'ולקובסקי (נולד בארצות הברית ב-1968), אשר הקים אותו בדצמבר 1997. משרדי העיתון נמצאים בבורו פארק, ברוקלין, ניו יורק.

הג'ואיש וורלד רוויו מופיע ומתעדכן מדי יום במהלך השבוע, למעט שבתות וחגי ישראל. הוא בעל אופי דתי אורתודוקסי בדרך כלל, אף כי חלק גדול ממנו מוקדש גם לעניינים כלליים ויש בו גם כותבים חילוניים רבים, יהודים ולא יהודים. מבחינה כלכלית - חברתית העיתון נוטה לכיוון השמרני. הטורים המופיעים בו, מופיעים לעיתים קרובות גם בשורה ארוכה נוספת של עיתוני דפוס ואינטרנט אחרים. בין הכותבים הקונסרבטיבים והנאו-קונסרבטיבים הידועים ביותר המרבים לכתוב בו: צ'ארלס קראוטהאמר, דניאל פייפס, פרנק גפני, דניס פרגר, דיאנה וסט, זאב חפץ, ג'ורג' ויל, קאל תומאס, דייוויד לימבו (האח של ראש לימבו), ואחרים. 

בנוסף למאמרי הדעות כולל העיתון לעיתים קרובות גם קריקטורות / קומיקס פוליטי וכן מאמרי עצות לסוגיהם ועוד.

ראו גם
------

* קומנטרי

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'ואיש וורלד רוויו
* ג'ואיש וורלד רוויו, ברשת החברתית טוויטר
* מאמר המערכת הראשון של JWR - דצמבר 1997, באתר JWR
* על JWR, באתר SourceWatch

הערות שוליים
------------

1. ↑  ג'ייסון מעוז במאמר על ג'ולקובסקי
2. ↑  רשימת מאמרים של צ'ארלס קראוטהאמר, ב-JWR
3. ↑  מאמר של דניאל פייפס, 25 באוקטובר 2000 ב-JWR, כנגד הסכמי אוסלו
4. ↑  רשימת מאמרים של דניס פרגר, ב-JWR
5. ↑  רשימת מאמרים של ג'ורג' ויל, ב-JWR
6. ↑  אחת ההתקפות מימין על הרצאת ג'פרסון של ארתור מילר, ג'ורג' ויל, "ג'ואיש וורלד רוויו", 2 באפריל 2001
7. ↑  רשימת מאמרים של קאל תומאס, ב-JWR
8. ↑  רשימת מאמרים של דייוויד לימבו, ב-JWR
9. ↑  דגימה מהקריקטורות / קומיקס פוליטי המופיע ב-JWR
**ג׳ואל סקוט היילי אוסטין** (**Joel Scott Hayley Osteen**, נולד ב-1963) הוא הכומר הראשי של כנסיית לייקווד ביוסטון ונחשב בין הכמרים הפופולריים והמוכרים ביותר בארצות הברית.

אוסטין נולד ביוסטון בשנת 1963 לכומר ג'ון אוסטין, שהנהיג את הכנסייה לפניו. הוא אחד משישה ילדים. אביו עזב את הכנסייה הבפטיסטית על מנת לייסד את כנסיית לייקווד ב-1959. בזמנו של אביו מנתה הכנסייה 6,000 חברים ודרשותיו אף שודרו בערוץ מקומי עד מותו ב-1999. לאחר מות אביו לקח אוסטין על עצמו את הנהגת הכנסייה, וזאת למרות שרק פעם בודדת ניסה את כוחו בהטפה מעל הדוכן.

תחת הנהגתו של אוסטין צמחה הכנסייה לכדי מגה-כנסייה מהגדולות במדינה וארגון מאוד רווחי מבחינה כלכלית. בדרשותיו השבועיות נוכחים מעל 52 אלף איש, במחזורים של 16 אלף כל פעם. דרשותיו השבועיות המשודרות נצפות על ידי יותר מ-7 מיליון אנשים בארצות הברית ומעל 20 מיליון ברחבי העולם.

אוסטין פרסם מספר ספרים רבי מכר ונמנה ברשימת "עשרת האנשים המעניינים ביותר של שנת 2006" שפרסמה ברברה וולטרס.

משנתו הדתית
-----------

אוסטין מתמקד בדרשותיו בהיותו של האל "מיטיב", וממעט בציטוט כתבי הקודש, בדיון בנושא החטא ובדרישותיו של האל מברואיו. למרות שהמסר של אוסטין הוא מסר נוצרי מובהק, סמל הצלב איננו חלק מהתפאורה בדרשותיו, ותחתיו מופיעה מפת העולם.

אוסטין מגדיר עצמו כמדריך סגנון חיים ומכיר בכך שאחרים מוכשרים ממנו בציטוט מכתבי הקודש. דרשותיו סובבות סביב הפיתוח האישי בסגנון "קואצ'ינג" לאור הנחות היסוד של הנצרות.

ביקורת
------

לאחר הופעתו ב-2005 בתוכנית של לארי קינג ספג אוסטין מטחי ביקורת מהממסד האוונגליסטי על תשובות לא החלטיות שנשאל על האמונה הנוצרית המקובלת, אמונה שאך ורק דרך ישו יכול האדם להגיע למלכות השמיים לאחר מותו. בשנת 2006 התארח אוסטין שוב בתוכניתו של קינג והפעם הביע עמדה נוצרית מובהקת יותר בדבר הקשר הרצוי בין המאמין לבין ישו.

בשנת 2007 עימת כריס ולאס מרשת פוקס את אוסטין עם הביקורת על שאינו מצטט מספיק מכתבי הקודש ועל שאינו דן בנושא החטא.

כן נמתחה על אוסטין במהלך השנים ביקורת על שהוא חסר השכלה פורמלית בלימודי דת.

בשנת 2017, אוסטין ספג ביקורת תקשורתית רבה על כך שהיסס לפתוח את כנסיית הענק שלו לנפגעי סופת הארווי בעת שמרביתם היו מחוסרי כל והזדקקו נואשות למקום לינה. דובר הכנסייה דונלד אילוף טען ש"המקום אינו נגיש כלל לציבור בגלל הצפות מים". טענה זו עוררה זעם לאור תמונות וסרטונים בהם נראה שהאזור כלל לא ניזוק מהסופה ושהגישה למבנה פנויה. כעבור מספר ימים נפתחו לבסוף שערי הכנסייה, ואוסטין הסביר כי המתין לרגע המתאים לעשות זאת מפני שחסרו לו אנשי צוות שיעזרו בקליטת הנפגעים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ואל אוסטין** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'ואל אוסטין (באנגלית)
* ג'ואל אוסטין, ברשת החברתית פייסבוק

* ג'ואל אוסטין, ברשת החברתית טוויטר

* ג'ואל אוסטין, ברשת החברתית אינסטגרם

* ג'ואל אוסטין, סרטונים בערוץ היוטיוב

* ג'ואל אוסטין, ברשת החברתית Goodreads
* ג'ואל אוסטין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007340350505171
* BnF: cb16195498w (data)
* GND: 132645025
* ISNI: 0000 0001 1684 461X
* LCCN: n2004101435
* NKC: js20080818002
* NLK: KAC200505533
* NTA: 303847964
* VIAF: 90783700
* WorldCat: lccn-n2004101435

 |
**ג'יימס ויליאם אדמונד דויל** (אנגלית: **James William Edmund Doyle**‏; 22 באוקטובר 1822 – 3 בדצמבר 1892) היה היסטוריון, אספן עתיקות ומאייר.

ביוגרפיה
--------

דויל נולד בלונדון ב־22 באוקטובר 1822, היה בנו הבכור של ג'ון דויל. ריצ'רד דויל והנרי אדוארד דויל היו אחים צעירים יותר. הוא היה דודו של ארתור קונן דויל.

הוא התחנך כקתולי. הוא ירש חלק מיכולתו האמנותית של אביו, ובתחילת חייו למד רישום וציור. בין שאר העבודות הוא ביצע ציור של ד"ר ג'ונסון שקרא את כתב היד של "הכומר וייקפילד", שנחרט וזכה לפופולריות ניכרת. זכויות היוצרים על התמונה הכניסו לו 100 ליש"ט.

ב־12 בפברואר 1874 התחתן עם ג'יין הנרייטה הוקינס בכנסיית גבירתנו של כנסיית הרוזרי, מרילבון רואד, לונדון. 

אולם בעודו צעיר יחסית, נטש דויל את מקצוע האמן והתמסר למחקרים היסטוריים. לצורך הכתיבה שלו הוא חיבר 'כרוניקה של אנגליה' מ- B.C. 55 עד 1485 לספירה, ואייר את הספר באיורים רבים בצבעים. היצירה זכתה לשבחים רבים מאנשים שונים בין היתר ממשפחת המלוכה, והתקבלה היטב על ידי הציבור כאשר פורסמה בשנת 1864 האיורים של דויל נחקקו והודפסו בצבעים על ידי אדמונד אוונס.

אולם המשימה הגדולה בחייו של דויל הייתה התיעוד הרשמי של אנגליה, שכלל את כל דרגות אצולה פרט לברונים. הכינוי 'הרשמי' בכותרת פירושו שהוא נתן רשימה ממצה של המכובדים והאצילים. ההרכב תוכנן תחילה כדי לכסות את התקופה שבין הכיבוש הנורמני למהפכה בשנת 1688, אך לאחר מכן הוא הועלה עד 1885. הוא סיפק פרטים מלאים ככל האפשר, על הנכסים, המשרות והסמלים. הוא הנציח את המראה האישי של כל אציל. היצירה פורסמה בשלושה כרכים בשנת 1886, מהדורה בעלת נייר גדול שהוגבלה למאתיים עותקים, שהופיעה מוקדם יותר בשנת 1885.

זו הייתה עבודה מדוקדקת אך לא אחידה. עבור החלק ההסטורי הקדום יותר, במיוחד התקופה הנורמנית דויל הסתמך יותר מדי על מקורות משניים ולא היה מספיק ביקורתי. לאכזבתו, הספר לא זכה להצלחה כלכלית, והסב הפסדים כבדים בהוצאות.

בשנת 1886 כתב את טקסט ההסבר לקריקטורות הצבעוניות של אביו ריצ'רד דויל שכותרתו סצנות מההיסטוריה האנגלית. 

הוא נפטר בלונדון ב -3 בדצמבר 1892 במעונו, ונקבר בבית הקברות של קנסל גרין ב -9 בדצמבר.

גלריה
-----

* כרוניקה של אנגליה - עבדים ברומאכרוניקה של אנגליה - עבדים ברומא
* כרוניקה של אנגליה, הריגת מלך מזרח אנגליהכרוניקה של אנגליה, הריגת מלך מזרח אנגליה
* כרוניקה של אנגליה, הנרי השלישי והפרלמנטכרוניקה של אנגליה, הנרי השלישי והפרלמנט
* כרוניקה של אנגליה, מפגש הנרי וריצ'רדכרוניקה של אנגליה, מפגש הנרי וריצ'רד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יימס ויליאם אדמונד דויל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Doyle, James William Edmund (1822–1892), illustrator and antiquary* by Rosemary Mitchell, Oxford Dictionary of National Biography
2. ↑  ILAB-LILA, web.archive.org, ‏2011-07-16
3. ↑  Carlyle, Edward Irving, Doyle, James William Edmund, **Dictionary of National Biography, 1901 supplement** Volume 2

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987010026951505171
* GND: 173026575
* ISNI: 0000 0000 6629 3927
* LCCN: nr00026986
* RKD: 24108
* SNAC: w6481zjz
* ULAN: 500030711
* VcBA: 495/78172
* VIAF: 7230226
* WorldCat: lccn-nr00026986

 |
**גרון בלו** (בצרפתית: **Grand Ballon**, באלזסית: **Grosser Belchen**) היא הפסגה הגבוהה ביותר ברכס הרי הווז' וגובהו הוא 1,424 מטר מעל לגובה פני הים שמהווה את הנקודה הגבוהה במחוז או-רן. ההר נמצא 25 ק"מ בצפון מערב לעיר מילוז.

בעבר קראו להר **בלו דה גבווילר** על שם גבווילר, העיר הקרובה ביותר להר, הממוקמת 8 ק"מ ממנו וכן **בלו דה סולץ** כשמה של עיר קרובה להר. עד היום ניתן למצוא בערים גרמניות רחובות בשם בלו דה סולץ (Ballon-de-Soultz) על שם ההר הזה שהיה תחת שלטון גרמניה בין השנים 1870 ו-1918. באותה תקופה העיר הקרובה ביותר להר מהצד הגרמני הייתה סולץ (Soultz-Haut-Rhin) ומהצד הצרפתי הייתה גבווילר ולכן כל מדינה קראה להר בהתאם לעיר הקרובה ביותר מצידה בטענה כי זו העיר הקרובה ביותר. בבדיקות מדויקות שנערכו, מקובל היום כי העיר הקרובה יותר היא גבווילר.

היום שמו של ההר הוא "גרון בלו" שפירושו בלון גדול שמשמעותו היא שזאת הפסגה הגבוהה ביותר ברכס הווז'.

אל פסגת הגרון בלו ניתן להגיע כל השנה על ידי נסיעה ברות דה קרט (Route des Crêtes; דרך הפסגות) עד למעבר הרים בגובה 1,343 מטר. ולאחר מכן להמשיך רגלית עד לפסגה. בחורף ההר מושלג אך לא בקיץ.

על פסגת ההר ממוקמת אנדרטה לזכר לוחמי הציידים אלפינים, מכונים השטן הכחול, שנהרגו במלחמת העולם הראשונה. האנדרטה הוקמה ב-1926 ונחנכה על ידי ראש הממשלה הצרפתי רמון פואנקרה. ב-1940 במסגרת הפלישה הגרמנית לצרפת, האנדרטה נהרסה אך היא שוחזרה ב-1960. ליד הפסגה ממוקם מכ"ם שמשמש להכוונת התעופה האזרחית באזור ומספק מידע לשדות התעופה בשטרסבורג ובמילוז.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרון בלו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4658137-6

 |
**מועדון כדורגל גרודיג** הוא מועדון כדורגל אוסטרי, המשחק בעיר גרודיג שבאוסטריה. המועדון משחק נכון לעונת 2014/2015 בליגה האוסטרית האזורית.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד בשנת 1948 ושיחק בליגה הרביעית של אוסטריה עד עונת 2005/2006 שבסופה עלה מהליגה הרביעית לליגה השלישית. בעונת 2007/2008 הגיע לשמינית גמר הגביע האוסטרי והפסיד לקבוצת פ.צ. בלאו וייס פלדקירך. בסוף העונה עלה מהליגה השלישית לליגה השנייה. בעונת 2008/2009 הפסיד בסיבוב השני של הגביע לקבוצת אדמירה ואקר. בסוף העונה הגיע למקום 10 מתוך 12 בליגה השנייה וירד לליגה השלישית. בעונת 2009/2010 הגיע לשלב 32 האחרונות בגביע והפסיד לקבוצת רד בול זלצבורג. בסוף העונה חזר לליגה השנייה.

המועדון שיחק במשך 3 עונות בליגה השנייה מעונת 2010/2011 ועד עונת 2012/2013. בעונת 2010/2011 הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצת אוסטריה לוסטנאו. בעונת 2011/2012 הגיע לרבע גמר הגביע האוסטרי והפסיד לקבוצת ריד. בעונת 2012/2013 הגיע לשלב 32 האחרונות בגביע והפסיד לקבוצת ל.א.ס.ק. לינץ. בסוף העונה הגיע למקום הראשון בליגה השנייה ועלה בפעם הראשונה לליגת העל האוסטרית. 

בעונת 2013/2014 הקבוצה הפסידה בסיבוב הראשון של הגביע לקבוצת ס.וו. אוסטריה זלצבורג. בסוף העונה סיימה את הליגה במקום השלישי והעפילה בפעם הראשונה למפעלים האירופים במסגרת הליגה האירופית בעונת 2014/2015. בסיבוב המוקדמות השני ניצחה את קבוצת צ'וקריצ'קי מסרביה. בסיבוב המוקדמות השלישי הפסידה לקבוצת זימברו קישינב והודחה מהטורניר. בסוף עונת 2015/2016 ירדה לליגת המשנה האוסטרית, אך בגלל קשיים כספיים ירדה לליגה השלישית, הליגה האוסטרית האזורית.

שחקנים בולטים
-------------

* ספרדספרד לונה קבררה
* אוסטריהאוסטריה תומאס פיילשטוקר
* אוסטריהאוסטריה תומאס סלמון
* אוסטריהאוסטריה לוקאס שוברט
* אוסטריהאוסטריה פטר צ'רנג
* אוסטריהאוסטריה תומאס זונדל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרודיג** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של גרודיג (בגרמנית)
* גרודיג, ברשת החברתית פייסבוק

* גרודיג, ברשת החברתית טוויטר

* גרודיג, ברשת החברתית אינסטגרם

* פרופיל, באתר Transfermarkt
**לוטרה שעירת-אף** (שם מדעי: *Lutra sumatrana*) היא מין של לוטרה החיה בטבע בדרום-מזרח אסיה. לוטרה זו נמצאת בסכנת הכחדה בטבע עקב ציד בלתי חוקי, ועד לשנת 1998 חשבו שהיא כבר נכחדה בטבע עד שהתגלתה שוב בשמורות בתאילנד ובסומטרה בשנת 2005.

לוטרה זו מגיעה לאורך 51–81 סנטימטרים ומשקלה ל-5–5.8 קילוגרם. היא בעלת ראש גדול עם אף שעיר שנתן לה את שמה, הפרווה חומה, הגרון לבן יותר מהבטן והזנב שטוח ואורכו 36–50 ס"מ בממוצע.

הלוטרה חיה בטבע במיאנמר, דרום תאילנד, קמבודיה, וייטנאם, וחצי האי המלאי עד לסומטרה ובורנאו שבאינדונזיה. היא כמעט נכחדה לגמרי בכמה מדינות כמו בקמבודיה, וייטנאם, דרום תאילנד וסומטרה.

הלוטרות חיות בביצות ובנהרות טרופיים וחמימים וגם באזורי החופים ושם היא מוצאת את מזונה. הלוטרה יכולה לשחות במהירות ולצלול לאורך כמה דקות מתחת למים. היא אוכלת בעיקר דגים וסרטנים במים ולעיתים רחוקות יותר גם יונקים קטנים, עופות מים כמו ברווזים וזוחלים קטנים.

הלוטרה ניצודה בטבע בכמויות וכיום היא נמצאת בסכנה. היא פגיעה גם בגלל פגיעה בבית הגידול שלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוטרה שעירת-אף** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  לוטרה שעירת-אף באתר הרשימה האדומה של IUCN

| לוטרות |
| --- |
| לוטרה חסרת-טופר | לוטרה חסרת-טופר אפריקאית • לוטרה חסרת-טופר קונגולזית • לוטרה חסרת-טופר אסייתית |  |
| לוטרת הים (סוג ומין יחיד) | לוטרת הים |
| לוטרה | לוטרה אירופית • לוטרה שעירת-אף |
| לוטרת ענק (סוג ומין יחיד) | לוטרת ענק |
| לוטרה מנוקדת-צוואר (סוג ומין יחיד) | לוטרה מנוקדת-צוואר |
| לוטרת נהר | לוטרה נאוטרופית • לוטרה ימית • לוטרה צפון-אמריקנית • לוטרה דרום-אמריקנית |
| לוטרה מלאית (סוג ומין יחיד) | לוטרה מלאית |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במערכת ארטילריה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו מנתר (פירושונים).
 המונח "ג'אמפר" מפנה לכאן. לערך העוסק בסרט בשם זה, ראו ג'אמפר (סרט, 2008).

**מנתר** (באנגלית: **Jumper**) היא מערכת ארטילריה אוטונומית לזרוע היבשה תוצרת מפעל מלמ של התעשייה האווירית לישראל (IAI) המבוססת על טילי קרקע-קרקע.

המערכת, שנחשפה לראשונה ב-2009, מורכבת ממשגר (ממדיו 1.4 מטר לרוחב, 1.4 לאורך ו-2 מטר לגובה) ובו 8 זבילי טילי קרקע-קרקע ויחידת תקשורת בקרה וניהול. המשגר פועל באופן אוטונומי לפי פקודות מיחידת הבקרה, ללא צורך התערבות מפעילים אנושיים. 

הטילים עצמם הם באורך 180 ס"מ, קוטר 150 מ"מ ומשקל 63 ק"ג. הם מצוידים בהנחיית GPS ומערכת ניווט אינרציאלית, כמו כן הם יכולים להתביית על כתמי לייזר. הטיל מנוהג בידי 4 כנפוני היגוי בזנבו. טווח הטיל כ-50 ק"מ.

המערכת מיועדת לשימוש הכוחות המתמרנים בלוחמת היבשה (חיל רגלים, חיל שריון וחיל הנדסה) שצריכים סיוע אש טקטי מדויק. המערכת נועדה להתגבר על הצורך בסיוע חיצוני (מחיל אוויר וחיל תותחנים), דבר שדורש זמן תגובה, זמינות אמצעים ושיתוף פעולה מחי"א והארטילריה, שלא תמיד מתאפשר. המפקד בשטח יוכל לשלוח את פרטי המטרה ונקודות הציון שלה ליחידת הבקרה, והמערכת תשגר אליה טיל מדויק.

המערכת נחשבת לזולה יחסית, כאשר מחיר טיל בודד הוא כ-100,000 ש"ח. היא נבחנת על ידי צה"ל.

קישורים חיצוניים
----------------

* דף הבית של הארטילריה באתר התעשייה האווירית
* התעשייה האווירית חושפת לראשונה את ה"מנתר" -ארטילריה אוטונומית לכוחות היבשה, באתר התעשייה האווירית (עברית)
* תע"א חושפת - 'מנתר' - ארטילריה אוטונומית לכוחות היבשה, פורום צבא וביטחון, פרש

| כלי טיס מתוצרת התעשייה האווירית לישראל |
| --- |
| מטוסי קרב | נשר • כפיר • נמר • אריה • לביא • F/A-259 סטרייקר |
| מטוסים צבאיים | ערבה • סי-סקאן • צוקית |
| מטוסים אזרחיים | וסטווינד • גאלפסטרים G100 (אסטרה) • גאלפסטרים G200 (גלקסי) |
| כטב"מים | בירד-איי • I-View |
| כטב"מים טקטיים | מוסקיטו • סקאוט • RQ-2 פיוניר • האנטר • סרצ'ר • פנתר • תעתוע • הרון-T |
| כטב"מים ארוכי טווח | הרון 1 • איתן • סופר הרון • הרון 2 • יסעורון ירוק |
| חימוש משוטט | הארפי • הארופ • ברקן ירוק |
| טילים | שביט (משגר לוויינים) • יריחו • להט • נמרוד • ברק 8 • גבריאל • לורה • חץ • חץ 3 • חץ 4 • ג'אמפר • SkySniper |