recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
חיילים קנדים בהולנד, אפריל 1945
**מבצע פתית זהב** (באנגלית: **Operation Goldflake**) היה השם שניתן למבצע העברת הקורפוס הקנדי ה-1 מחזית איטליה אל חזית מערב אירופה באביב 1945, בשלהי מלחמת העולם השנייה.

רקע
---

הארמייה הקנדית הראשונה הוקמה בבריטניה ב-1942, לאחר שכוחות קנדיים רבים הגיעו אליה. הקורפוס הקנדי ה-1 הופרד מהארמייה ביולי 1943. הוא לחם באיטליה עם הארמייה השמינית הבריטית מאז פלישת בעלות הברית אליה בספטמבר 1943. יתר כוחות הארמייה, שהורכבו בעיקר מהקורפוס הקנדי ה-2 לחמו בצפון מערב אירופה ממועד הפלישה לנורמנדי ואילך. בתחילת 1945 הוחלט להעביר מהזירה האיטלקית לזירת צפון מערב אירופה את הקורפוס ה-1 וכן את הדיוויזיה הבריטית ה-5, ולצרף את הקורפוס ה-1 אל הארמייה הקנדית הראשונה.

המבצע
-----

העברת הכוחות החלה בשלהי פברואר 1945. פעולות תכנון וארגון מרובות נדרשו שכן היחידות שנועדו להעברה היו פזורות באיטליה. היחידות הפליגו מנמלי ליבורנו ונאפולי אל נמל מרסיי שבצרפת, הפלגה שארכה כיומיים. לאחר מכן נעו היחידות בדרך היבשה צפונה לאורך מרחק של כ-1,100 קילומטר, במסע שארך כחמישה ימים. בכל יום יצאו לדרכם מאיטליה לצרפת כ-3,700 חיילים, 40 טנקים ו-650 כלי רכב אחרים. בסך הכל הועברו במהלך המבצע לצפון מערב אירופה למעלה מ-60 אלף חיילים. המבצע הסתיים בסוף חודש אפריל.

מבצע ההעברה היה חייב להיערך בחשאיות ותוך פעולות הסוואה והטעייה, על מנת למנוע ככל האפשר מן הכוחות הגרמנים בחזית האיטלקית לעמוד על יציאת הכוחות המועברים ממנה וכדי להפחית את הסכנה שהשיירות הנעות אל הנמלים והמפליגות בים התיכון יותקפו. מבצע הטעייה בשם פן-נייף (Penknife) הופעל במקביל להעברה. יחידה קנדית מיוחדת הוקמה לצורך ניהול ההטעייה. אנשיה נעו באזורים שבהם היו הקנדים אמורים להימצא באיטליה ותלו שלטי כיוון מדומים של יחידות. בסיסי נופש ובתי חולים קנדיים באיטליה המשיכו לפעול. ביטאון הכוחות הקנדים באירופה, The Maple Leaf, הוסיף להתפרסם ברומא עד מחצית חודש מרץ. חיל הקשר המלכותי הקנדי המשיך לקיים באיטליה שידורי רדיו מדומים סדירים. הצלחת ההונאה שבשידורים אלו השתקפה בין היתר בעובדה שהגרמנים הוסיפו לנסות לשבש אותם.

מסמכים גרמנים שנתפסו לאחר המלחמה לימדו כי פעולות ההסוואה וההטעיה נחלו הצלחה. במפות הגרמניות סומנו היחידות הקנדיות כשוהות ברחבי איטליה עד שלהי חודש מרץ. רק במחצית חודש אפריל נעלמו סימוני היחידות הקנדיות מהמפות הגרמניות של החזית האיטלקית. ב-3 באפריל דיווח עיתונאי קנדי כי הכוחות הקנדיים באירופה התאחדו. פיקוד בעלות הברית התיר לפרסם הודעה רשמית על כך רק ב-20 באפריל. הצנזורה התירה לפרסם את הידיעה לציבור הקנדי רק ב-23 באפריל.

הקורפוס הקנדי ה-1 השתתף בשחרור הולנד באביב 1945. ב-6 במאי קיבל מפקדו, גנרל צ'ארלס פולקס, את כניעת הכוחות הגרמנים בהולנד.

קישורים חיצוניים
----------------

* מבצע פתית זהב, באתר Codenames
**קיוג'ה** (באיטלקית: **Chioggia**; בוונטית: **Cióxa**; בלטינית: **Clodia**) היא עיר חוף בנפת ונציה שבמחוז ונטו שבאיטליה.

קיוג'ה ממוקמת על אי קטן בכניסה הדרומית ללגונת ונציה במרחק של כ-25 ק"מ מדרום לוונציה. סוללת עפר מגשרת את העיר ליבשה ולאחד מרובעיה סוטומרינה (Sottomarina).

היסטוריה
--------

קיוג'ה וסוטומרינה לא היו ערים הבולטות בעתיקותן, למרות שהן הוזכרו לראשונה בכתביו של פליניוס הזקן בשם פוסה קלודיה (fossa Clodia). אגדה מקומית מייחסת את השם הזה למייסד קלודיוס (Clodius), אך התיארוך של אגדה זו לא ידוע.

שמה של העיר השתנה לאורך ההיסטוריה: Clodia, Cluza, Clugia, Chiozza ו-Chioggia. המסמכים העתיקים ביותר המזכירים את קיוג'ה בשמה הנוכחי מיוחסים למאה ה-6 לספירה, כאשר היא הייתה חלק מהאימפריה הביזנטית. קיוג'ה הוחרבה על ידי פפין, מלך איטליה (בנו של קרל הגדול) במאה ה-9, אך נבנתה מחדש על בסיס תעשייה חדשה שהייתה מושתתת על בריכות אידוי למלח. בימי הביניים, קיוג'ה רבתי הייתה ידועה כקלוג'ה מאג'ור (Clugia major) ואילו קלוג'ה מינור (Clugia minor) הייתה למעשה שרטון במרחק 600 מחוף הים האדריאטי. כעיר חופשית וכמקום מושבו של בישוף החל מ-1110, מילאה העיר תפקיד חשוב במה שנקרא "מלחמת קיוג'ה שנטשה בין הרפובליקה של ג'נובה לבין הרפובליקה של ונציה ובמהלכה נכבשה העיר על ידי ג'נובה ב-1378 ולבסוף על ידי ונציה ביוני 1380. למרות שהעיר נותרה עצמאית בעיקרה, היא הייתה מכאן והלאה כפופה לוונציה. ב-14 במרץ 1381 כרתה קיוג'ה ברית עם זאדר ועם טרוגיר כנגד ונציה ולבסוף היא נעשה מוגנת יותר על ידי ונציה ב-1412 מאחר שבאותה שנה נעשתה שיבניק למקום מושב רשויות המכס ושל צרכני המלח וקיוג'ה קיבלה את המונופול על סחר המלח בכל רחבי הים האדריאטי.

אתרים חשובים
------------

קיוג'ה היא למעשה העתק מוקטן של ונציה, כשאת העיר חוצות כמה תעלות, שהראשית מבניהן היא תעלת ונה (Canale Vena). הרחובות הצרים המאפיינים אותה ידועים בשם קאלי (calli). בקיוג'ה קיימות כמה כנסיות מימי הביניים, רובן שופצו בתקופת השגשוג של המאות ה-16 וה-17.

כנסיית סנטה מריה הוקמה במאה ה-11 והפכה להיות קתדרלה בשנת 1110 ונבנתה מחדש ב-1623 על ידי האדריכל בלסאדר לונגנה (Baldassarre Longhena).

לכנסיית אנדרו הקדוש מהמאה ה-18 יש מגדל פעמונים שנבנה במאות ה-11 וה-12, מגדל הפעמונים העתיק בעולם.

ערים תאומות
-----------

* יווןיוון לאמיה, יוון
* צרפתצרפת סן טרופה, צרפת

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיוג'ה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קיוג'ה
* היסטוריה של קיוג'ה
* קיוג'ה באנציקלופדיה הקתולית (1913)
* קיוג'ה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4085256-8
* MusicBrainz: 9a67d609-05c5-4281-8e35-1c5d6933d110
* NKC: ge751222
* VIAF: 63144647640346474994
* WorldCat: viaf-63144647640346474994

 |
**קִיוֹאוֹ וַדָאצִ'י** (ביפנית: 和達 清夫,‏ 8 בספטמבר 1902 – 5 בינואר 1995) היה פרופסור לסייסמולוגיה בסוכנות המטאורולוגית של יפן. מחקריו על רעידות אדמה עמוקות קשרו את שמו באזור ודאטי-בניוף – תחום של מוקד רעידות האדמה המצוי באזורי הפחתה.

מחקרי רעידות אדמה
-----------------

במחקריו על רעידות אדמה ביפן גילה ודאצ'י כי ככל שרעידות האדמה התקרבו לשוליים המזרחיים של אסיה, כך גדל עומקן. בשנת 1928 פרסם את הראשון מבין דוחות תצפיותיו, והמשיך לפרסמם עד שנת 1936. עבודתו סיפקה עדויות משכנעות לקיומן של רעידות אדמה עמוקות, והובילה לבנייתם של מודלים שעסקו במבנה התנועה במעטפת כדור הארץ.

השפעת מחקריו
------------

בראיון משנת 1980 סיפר צ'ארלס ריכטר כי מצא מאמר של ודאצ'י בו נערכה השוואה בין רעידות אדמה רדודות לעמוקות, המראה הקבלה בין תזוזת הקרקע המקסימלית לבין המרחק ממוקדי רעידות האדמה. מאמר זה סייע לריכטר בפיתוח הסולם הסייסמי הקרוי על שמו: סולם ריכטר.

מחקריו של ודאצ'י – ששימשו תמיכה יסודית לתאוריית טקטוניקת הלוחות – היו הסיבה העיקרית להחלטת עורכי המגזין "Journal Of Geophysical Research" להקדיש לו חלק נרחב בגיליון שיצא ב-10 בדצמבר 1987.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיואו ודאצ'י** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Wadati, Kiyoo, באתר encyclopedia.
2. ↑  ריאיון עם צ'ארלס ריכטר
3. ↑  גיליון המוקדש לוודאצ'י

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* CiNii: DA00717071
* GND: 1281069604
* ISNI: 0000 0000 3234 9603
* LCCN: n82250205
* NDL: 00090094
* VIAF: 3836200
* WorldCat: lccn-n82250205

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

**מספרים** או **אווירונים** הוא משחק ילדים קבוצתי המשלב תנועה וטקטיקה.

במשחק משתתפות שתי קבוצות ילדים שוות בגודלן של 10–15 שחקנים. לכל קבוצה ניתנים בתחילת המשחק 31 פתקים (לפי גרסה אחרת 25) כשעל כל פתק יש מספר מ-1 עד 31 (או 25). כל שחקן מקבל פתק אחד מראש הקבוצה, שאינו לוקח חלק פעיל במשחק ונמצא ב"בסיס" של הקבוצה ותפקידו לחלק את המספרים ולנהל את המשחק מבחינה טקטית ואסטרטגית.

במהלך המשחק השחקנים מנסים לתפוס שחקני יריב על ידי קריאה "עצור מספר", או לפי גרסה אחרת על ידי נגיעה זה בזה. כאשר מתרחשת התקלות כזו בין שחקנים מקבוצות יריבות, השחקן בעל המספר הגבוה יותר ביניהם "מנצח" ולוקח את הפתק של יריבו. לדוגמה, אם שני שחקנים נפגשו ולאחד יש מספר 19 ולאחר יש מספר 17, הראשון מנצח. השחקן שנלקח ממנו הפתק חוזר לבסיס קבוצתו, מקבל פתק חדש וממשיך במשחק. את המספר הגבוה ביותר - 31 (או 25), יכול לנצח רק השחקן בעל פתק מספר 1 בקבוצה היריבה. בדרך כלל השימוש בשני המספרים הללו נשמר לשלבים המתקדמים של המשחק.

לכל קבוצה יש שחקן בעל מספר מסוים שהוא "מרגל". תפקידו הוא לעצור את שחקני היריבה ולבדוק את מספרם, ולמסור את המידע החיוני לחברי קבוצתו כדי שיידעו את מי כדאי לעצור ובמי לא כדאי להתקל. המרגל הוא "בלתי פגיע" - אי אפשר לקחת את מספרו והוא גם לא יכול לקחת מספרים מהקבוצה היריבה, והוא אינו יכול להחליף את תפקידו לאורך כל המשחק. השחקנים משתדלים להימנע מהתקלות עם המרגל של הקבוצה היריבה כדי לא להסגיר את מספרם. במהלך המשחק השחקנים משתדלים לגלות את מספרי השחקנים של הקבוצה היריבה ואת מיקומם, ולתכנן מהלכים טקטיים כדי לקחת פתקים של שחקנים בעלי מספרים נמוכים, ולהימנע ממפגש בלתי רצוי עם שחקנים בעלי מספרים גבוהים.

לקבוצות אסור להשתמש בפתקים אותם לקחו משחקני היריבה, ופתק שנלקח יוצא מן המשחק. על מנת להבדיל ביניהם הפתקים של כל קבוצה הם בצבע שונה. לשחקנים אסור להחליף את פתקיהם במהלך המשחק, אלא רק אם וכאשר הפתק שלהם נלקח על ידי שחקן יריב.

המשחק נערך בשטח עם גבולות מוגדרים שמהם אסור לחרוג, והוא משוחק בדרך כלל בשטח מיושב שבו יש מבנים וצמחייה שבהם ניתן להסתתר מעיני שחקני היריב, בשעות הערב ונמשך זמן קבוע מראש, לרוב 2–3 שעות. עקב המורכבות הרבה של המשחק וההכנות הנדרשות הוא אינו נערך לעיתים קרובות ונחשב לאירוע יוצא דופן.

המנצחת היא הקבוצה שלקחה את כל הפתקים של יריבתה, או הקבוצה בעלת שלל הפתקים הגבוה ביותר בתום זמן המשחק.
**מסר יפני** (שם מדעי: *Argyrosomus japonicus*) הוא מין דג ימי מהסוג מסר שבמשפחת המסריים, החי לאורך האזור האינדו-פסיפי שבין דרום אפריקה, פקיסטן, הודו, אוסטרליה וכן לחופי סין ויפן. לרוב הוא מצוי במי חופים רדודים ועכורים, כולל במערות תת-ימיות, ביצות מנגרובים ואף בשפכי נהרות.

מסר זה יכול להגיע לאורך של 181 ס"מ ולמשקל 75 ק"ג. הוא בעל קשקשים כסופים וגב ירוק-ברונזה עם ראש נחושתי מוארך מעט וקו צד מעוטר בכתמים לבנים קטנים. הסנפירים נמוכים ובעלי מספר פרקים והזנב דק יחסית וארוך.

דג זה ניזון לאורך הקרקעית הרדודה מדגים קטנים יותר וכן מסרטנים ורכיכות. בתורו הוא יכול להיטרף בידי תניני יאור וים, כרישים גדולים שונים וכן נידוג בידי האדם. באוסטרליה הוא נידוג בקצב מסחרי אשר פגע באוכלוסיות ומנע מהם להתאושש עד היום.

כיום הוא מצוי בסכנת הכחדה והוא מין מוגן שנאסר לדיג לפני שהוא מגיע לאורך 70 ס"מ וכנראה הצליח להתרבות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מסר יפני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* FB
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מסר יפני באתר הרשימה האדומה של IUCN
**גבעת תאודוליט** (באנגלית: **Theodolite Hill**) היא גבעה בחצי האי טרינטי, שבצפון חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.

הגבעה ממוקמת בקצה הדרומית-מזרחית של מישור לאקלאבר; 9 קילומטרים ממערב לקצה הצפון-מערבי של מפרץ דוז; הגבעה ממוקמת 4.75 קילומטרים צפונית-מערבית מנקודת בויל. כ-9 ק"מ מהגבע נמצאת גבעת סקומליה.

גובהה של הגבעה 680 מטרים מעל פני הים.

בפסגת הגבעה מצויה פסגה סלעית קטנה המתנשאת מעל ייתר הפסגה.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי הגבעה

הגבעה התגלתה ומופתה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד (FIDS), במהלך סקר שערכו בספטמבר 1946, שיצאה אל הסקר ממפרץ התקווה.

### מקור השם

שמה של הגבעה ניתן לה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בעת סקירת ומיפוי האזור.

השם ניתן לה, מאחר שפסגת הגבעה שימשה כתחנת תיאודוליט חשובה.

לקריאה נוספת
------------

  

• HEATHER J. LYNCH, NORMAN RATCLIFFE, JENNIFER PASSMORE, EMMA FOSTER and PHILIP N. TRATHAN, **Sensitivity analysis identifies high influence sites for estimates of penguin krill consumption on the Antarctic Peninsula**, Antarctic Science 25(1), 19–23 (2013) & Antarctic Science Ltd 2012 

  

• National Imagery and Mapping Agency 2002, **Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica**, P 104

קישורים חיצוניים
----------------

* גבעת תאודוליט באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* גבעת תאודוליט באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* גבעת תאודוליט באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור הגבעה, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix
* תצלום לוויין של אזור גבעת תאודוליט

הערות שוליים
------------

1. ↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  מידע גאוגרפי והיסטורי
3. ↑  מיקום נקודת בויל
4. ↑  לפי מקור אחר גובהה של הגבעה 775 מטרים מעל פני הים.
5. 1 2 3 4 5 6  מידע היסטורי
**מחוז (אובלסט) גברובו** (בולגרית: **Област Габрово**) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה השוכן בצפון מרכז בולגריה ובירתו היא העיר גברובו. בנוסף קיימות בשטח המחוז עוד 3 רשויות מקומיות: סבליאבו, דריאנובו וטריאבנה ו-356 כפרים. המחוז מרוחק 220 קילומטרים מהבירה סופיה, 274 קילומטרים מהעיר וארנה ו-234 קילומטרים מבורגס. שדה התעופה הקרוב ממוקם כ-60 קילומטרים מגבול המחוז בשטח העיר גורנה אוריאחוביצה.

גאוגרפיה ואקלים
---------------

המחוז ממוקם במרכז של בולגריה, לרגלי המורדות הצפוניים של הרכס המרכזי בהרי הבלקן ובשטחו זורמים הנהרות יאנטרה ורוסיצה. בשטח המחוז שורר אקלים ממוזג, בחלקו עם השפעה ממתנת באמצעות רכס הרי הבלקן החוסם רוחות צפוניות יבשתיות קרות ובחלקו חשוף לאותן רוחות, עניין היוצר הבדלי טמפרטורה משמעותיים בין הקיץ לחורף. הטמפרטורה הממוצעת במחוז היא 10oc.

היסטוריה
--------

תחילת התיישבות אנושית במחוז מתוארכת לתקופת האבן החדשה. התיישבות מאורגנת של שבטים תראקים מתוארכת לתקופת הברונזה המאוחרת, עידן הממלכה התראקית. במאה ה-1 לפנה"ס נכבש האזור על ידי צבאות הרפובליקה הרומית ונותר בחזקתה עד המאה ה-4 עת עבר לשליטת האימפריה הרומית המזרחית, אשר הפכה בהמשך לאימפריה הביזנטית. בשטח המחוז פזורים שרידי מצודות מתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה והשנייה ונודעה לו חשיבות אסטרטגית בשל היותו נקודת קישור בין צפון בולגריה ואזור הדנובה ודרום בולגריה בואכה הים האגאי. בסוף המאה ה-14 נכבש האזור בידי צבאות האימפריה העות'מאנית והוא נותר בחזקתה עד לשחרורו על ידי צבא האימפריה הרוסית, בעת המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). לאחר המלחמה הפך חלק מנסיכות בולגריה, אשר הפכה בהמשך למדינת הלאום, בולגריה.

כלכלה
-----

בשטח המחוז 39 בתי ספר יסודיים, 11 בתי ספר תיכוניים ואוניברסיטה אחת. אורך הכבישים העירוניים והבין עירוניים עומד על 1,106 קילומטרים. ההשקעות הזרות בתשתיות ומפעלים עמדו ב-2008 על 153.67 מיליוני דולר ארצות הברית, ההכנסה הממוצעת לנפש היא 3,270 לב ואחוז האבטלה עומד על 5.9 אחוזים והוא נמוך מהשיעור הממוצע בבולגריה. בבחינת נתוני התוצר המקומי הגולמי ל-2003 עולה שסך התמ"ג עמד על 594.5 מיליוני לב, שהם 1.83 אחוזים מכלל התמ"ג בבולגריה.
התמ"ג במחוז גברורבו נחלק ל: מגזר השירותים 45.5 אחוזים, מגזר התעשייה 43.5 אחוזים ומגזר החקלאות עם 11 אחוזים. תמ"ג לנפש עומד על 4,193 לב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מחוז גברובו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של גברובו

הערות שוליים
------------

1. ↑  "כלכלת מחוז גברובו", באתר מחוז גברובו (באנגלית).

|  **רשויות מקומיות וערי מחוז גברובו שבבולגריה** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| גברובו • סבליאבו • טריאבנה • דריאנובו | מחוז גברובו |

 |

| דגל בולגריהדגל בולגריה **מחוזות בולגריה** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| בלגואבגרד • בורגס • דובריץ' • גברובו • חאסקובו • קרדז'אלי • קיוסטנדיל • לובץ' • מונטנה • פאזארדז'יק • פרניק • פלבן • פלובדיב • ראזגרד • רוסה • שומן • סיליסטרה • סליבן • סמוליאן • סופיה • העיר סופיה • סטארה זאגורה • טרגובישטה • וארנה • וליקו טרנובו • וידין • וראצה • ימבול |  |

 |
**וידאו אינטראקטיבי** הוא מונח המתייחס לטכניקות המשלבות וידאו עם תכונות אינטראקטיביות, באופן שמאפשר לצופה להשפיע על מהלך הווידאו.

כחלק ממגמת הצמיחה של עולם הווידאו ברשת האינטרנט, עלו רעיונות רבים בניסיון לשפר את חוויית הצפייה בתכנים שיווקיים המוצגים לגולשים ברשת, או לחלופין, לשדרג להם את חוויית הצפייה בקליפים מוזיקליים של האמנים השונים. אחד הרעיונות הוא רעיון ה"קליפ האינטראקטיבי", שבבסיסו העצמת חוויית המשתמש באמצעות מתן אפשרות לשליטה במתרחש בקליפ, על ידי הצופה, לפי רצונותיו, וכך מושגת אינטראקציה בין הצופה לווידאו הנצפה. מספר חברות סטארט אפ מימשו את הרעיון, ובהתבסס על טכנולוגיית HTML5 המיושמת כיום באתרי האינטרנט ומאפשרת הצגת וידאו ללא שימוש בפלאש, יצרו את הקליפים האינטראקטיביים.

כיום ניתן למצוא ברשת דוגמאות רבות לקליפים אינטראקטיביים שנעשו על ידי חברות שונות. בישראל נודע הקליפ של חברת Interlude לזמר והיוצר יוני בלוך, עבור השיר "Like a Rolling Stone" של בוב דילן. בקליפ ניתן להחליט מה יהיה התוכן הנצפה בקליפ בזמן שהשיר מתנגן, וכך לנוע בין סגנונות שונים לפי רצונותיו של הצופה. כמו כן קיים קליפ באורך 24 שעות, המאפשר גם הוא ניווט בין תסריטים שונים לעלילה הניתנים לבחירה על ידי הצופה.

וידאו אינטראקטיבי בלמידה
------------------------

השימוש בווידאו אינטראקטיבי בלמידה, עושה שימוש דומה לנעשה ב"קליפ האינטראקטיבי" ומוסיף עליו רובד נוסף של מאפייני למידה יחידנית כגון: התאמה לקצב הלומד, משוב ועוד.

ברשת ישנם פתרונות רבים המאפשרים לייצר פעילויות וידאו אינטראקטיביות לצורכי למידה, אשר נחלקים לשני סוגים עיקריים:

**וידאו אינטראקטיבי ליניארי:**

פעילות המורכבות מרצועת וידאו אחת עליה שזורות אינטראקציות מסוגים שונים (לדוגמה, שאלת חד ברירה, שאלת התאמה וכיוצא בזה) שההתקדמות ברצועת הווידאו תלויה או לא תלויה בהפעלת הלומד באינטראקציה (מענה לשאלה, סימון על גבי תמונה וכיוצא בזה).

**וידאו אינטראקטיבי מסתעף:**

פעילויות המורכבות ממספר רצועות וידאו שונות, שהניווט ביניהן נעשה על ידי אינטראקציה מסוג שאלה המופיעה בתום הרצועה והמשוב הוא מעבר לרצועת וידאו הבאה.

היתרון המשמעותי של פעילויות מסוג זו בלמידה, היא השליטה בסיטואציה אותנטית[דרושה הבהרה] המשתקפת בווידאו והתוצאה המיידית (המשוב).

קישורים חיצוניים
----------------

* הקליפ האינטראקטיבי Like a Rolling Stone של בוב מרלי, Interlude
* EDU.טיוב, וידאו אינטראקטיבי בלמידה. המחלקה לטכנולוגיות למידה, מכון טכנולוגי חולון

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד נטע אלכסנדר, איך הפך יוני בלוך את האבן המתגלגלת של דילן ללהיט רשת, באתר הארץ, 25 בנובמבר 2013
הופעה בתיאטרון, פורים 2009
מבנה התיאטרון
**תיאטרון המדינה היהודי על-שם אסתר רחל קמינסקה ואידה קמינסקה** (בפולנית: **Teatr Żydowski im. Estery Racheli i Idy Kamińskich**) הוא מוסד תיאטרוני בוורשה, בירת פולין. הוא נקרא על-שם מייסדות התיאטרון אסתר רחל קמינסקה ובתה אידה קמינסקה שהייתה מועמדת לפרס האוסקר, אסתר רחל מכונה "אם התיאטרון היהודי".

תיאטרון המדינה היהודי נוסד ב-1950 מאיחודן של שתי קבוצות תיאטרון שפעלו בוורשה ולודז' בשנים 1950-1945. התיאטרון היה פעיל בשתי הערים וערך סבבי הופעות ברחבי פולין. ב-1955 הוא התקבע בכיכר גז'יבובסקה אשר בוורשה. 

מאז היווסדו, שאף התיאטרון להמשיך את המסורת המפוארת של עולם הבמה היהודי בפולין בתקופה שקדמה למלחמה. בתיאטרון הצגות בפולנית וביידיש (ניתן לקבל מכשירי שמיעה עם תרגום בפולנית). התיאטרון מעלה גם הצגות של מחזאים ישראלים בתרגום לפולנית (למשל של חנוך לוין בתרגום של אלה סידי).

התיאטרון מציג מחזות ממיטב הדרמה היהודית. הרפרטואר שלו כולל עבודות של יוצרים כגון אברהם גולדפדן, מנדלי מוכר ספרים, שלום עליכם, י"ל פרץ ויעקב גורדין. 

מנהל התיאטרון החל מ-1970 ועד מותו בשנת 2014 היה השחקן שמעון שורמיי. יעקב וייצנר היה המנהל האומנותי של התיאטרון בשנים 2005-2018.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **התיאטרון היהודי בוורשה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של התיאטרון היהודי בוורשה (בפולנית)
* ר. ב. לבדו בעולם, דבר, 27 בנובמבר 1959
* יידישער מלוכה טעאטער א"נ פון א.ר. קאמינסקי, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  שיחור, התיאטרון היהודי על שם אסתר רחל ואידה קמינסקי
2. ↑  ניסן צור, מנהל התיאטרון היהודי בוורשה הלך לעולמו, באתר ערוץ 7, 17 ביולי 2014

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007298630505171
* ISNI: 0000 0001 1380 4225
* LCCN: n79019783
* NKC: zmp20211107025
* VIAF: 144230622
* WorldCat: lccn-n79019783

 |
**הנסיך ויגו, רוזן רוזנבורג** (בדנית: **Prins Viggo, Greve af Rosenborg**;‏ 25 בדצמבר 1893 – 4 בינואר 1970) היה נסיך דני. בנם הצעיר של ולדמר, נסיך דנמרק ומארי, נסיכת אורליאן (1865–1909). הוא היה גם נכדו הצעיר ביותר של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק.

ביוגרפיה
--------

הנסיך ויגו נולד ב-25 בדצמבר 1893 בארמון הצהוב, בית עירוני מהמאה ה-18, סמוך למתחם ארמון אמליינבורג בקופנהגן. הוא היה בנם הרביעי של ולדמר, נסיך דנמרק ואשתו מארי, נסיכת אורליאן (1865–1909). אביו היה בנם הצעיר של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק ולואיזה, נסיכת הסן-קאסל, ואמו הייתה בתם הבכורה של הנסיך רובר, דוכס שארטר ופרנסואז, נסיכת אורליאן. נישואי הוריו היו אמורים להיות שידוך פוליטי.

בעת נישואיהם סיכמו שני הוריו שבניהם יגודלו כלותרנים, ואילו בנותיהם כקתוליות, ואכן ארבעת בניהם חונכו כלותרנים, ואילו בתם מרגרט, נסיכת דנמרק הייתה הנסיכה הדנית הראשונה מתקופת הרפורמציה שהייתה קתולית.

ללא אישורו החוקי של המלך הדני, נישא ויגו לאלינור מרגרט גרין (1895–3 ביולי 1966) בניו יורק ב-10 ביוני 1924.

כמקובל בבית המלוכה הדני, עם נישואיו לפשוטת העם ויתר ויגו על מקומו בקו הירושה של דנמרק לכתר, והפסיד את תואר נסיך דנמרק, ואת התואר של הוד מלכותו. עם אישורו של המלך, הוא קיבל את התואר "הנסיך ויגו, רוזן רוזנבורג" ואת התואר הוד מעלתו ב-21 בדצמבר 1923. אף על פי שהתואר נעשה תורשתי עבור כל צאצאיו הלגיטימיים בקו הגברי, תואר הנסיך הוגבל לעצמו ולאשתו בלבד (כלומר "הנסיך והנסיכה ויגו" וכו'). לזוג לא היו ילדים.

הנסיך ויגו מת באבלטופט בשנת 1970.

אילן יוחסין
-----------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרידריך וילהלם, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג |   | לואיזה קרולינה, נסיכת הסן-קאסל |   | וילהלם, נסיך הסן-קאסל |   | לואיז שרלוט, נסיכת דנמרק |   | פרדיננד פיליפ, דוכס אורליאן |   | הלנה, דוכסית מקלנבורג-שוורין |   | פרנסואה, נסיך ז'ואנוויל |   | פרנסיסקה, נסיכת ברזיל |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   | כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק |   |   |   |   |   | לואיזה, נסיכת הסן-קאסל |   |   |   |   |   | הנסיך רובר, דוכס שארטר |   |   |   |   |   | פרנסואז, נסיכת אורליאן |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   | ולדמר, נסיך דנמרק |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | מארי, נסיכת אורליאן |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | **ויגו, רוזן רוזנבורג** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויגו, רוזן רוזנבורג** בוויקישיתוף
* ויגו, רוזן רוזנבורג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 106877052X
* VIAF: 315523756
* WorldCat: viaf-315523756

 |
**ג'ון אלכסנדר "אלק" מקי** (באנגלית: **John Alexander "Alec" Mackie**;‏ 23 בפברואר 1903 – יוני 1984) היה כדורגלן צפון אירי.

קריירה
------

מקי נולד בפרבר מונקסטאון שבבלפסט, והחל את הקריירה שלו במונקסטאון ובפורת' ריבר לפני שהצטרף לארסנל ב-1922. החתמתו של מקי הייתה חריגה כיוון שהוא דרש קוף מחמד במקום תשלום עבור החתימה, דרישה שבוצעה על ידי הנהלת ארסנל בעקבות קשריו הבינלאומיים של היושב-ראש סר הנרי נוריס.

מקי היה מגן ימני צעיר וחזק, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול ברמינגהאם סיטי ב-9 בדצמבר 1922. הוא הפך לשחקן הרכב קבוע, השתתף ב-23 משחקי ליגה בעונתו הראשונה וב-31 משחקי ליגה בעונה הבאה. ב-14 באפריל 1923 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת צפון אירלנד במשחק מול נבחרת ויילס. אולם, את רוב עונת 1924/1925 הוא החמיץ בעקבות פציעה. אף על פי שמקי חזר להרכב הפותח, והשתתף ב-35 משחקי ליגה בעונת 1925/1926, הוא הודח מההרכב לאחר הצטרפותו בקיץ 1926 של טום פארקר, לימים קפטן המועדון.

מקי שיחק בארסנל במשך שתי עונות נוספות בעיקר כשחקן מילואים, וב-1928 עזב לפורטסמות' לאחר למעלה ממאה משחקים בכל המסגרות ושער אחד במדי ארסנל. הוא היה שחקן הרכב קבוע בפורטסמות' במשך שבה עונות. הוא השתתף בלמעלה מ-250 משחקי ליגה עבור פומפי, ופעמיים הפסיד עם המועדון בגמר גביע ה-FA (לבולטון וונדררס ב-1929 ולמנצ'סטר סיטי ב-1934). כמו כן, בתקופה זו הוא השתתף בשני משחקי נבחרת נוספים. מקי עזב את פורטסמות' ב-1936, וסיים את הקריירה שלו בנורת'המפטון טאון ובסיטינגברן.

לקריאה נוספת
------------

* ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (מסת"ב 1-899429-03-4)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר National Football Teams
**דבלולן** (שם מדעי: ***Callaeas***; באנגלית מכונה: Kōkako) הוא סוג של ציפורי שיר ממשפחת הדבלולניים החיים רק בניו זילנד. בסוג שני מינים, אחד מצוי על האי הצפוני ואחד על האי הדרומי.

מאפיינים
--------

עופות אלו אנדמיים לניו זילנד, והם בעלי דלדל תחת מקורם. אצל המין הצפוני צבע הדבלול כחול, ואצל המין הדרומי הדבלול אדום. המקור שחור וקצר. במראם הם מזכירים מעט חוגלות, והם מעופפים חלשים כמותם היכולים כמעט רק לדאות עד ל-100 מטרים. הם יכולים להגיע לאורך 38 סנטימטרים ולמשקל 250 גרם, כשהמין הצפוני גדול יותר.

מינים אלה די נדירים ומצויים בכמה יערות ממוזגים לאורך ניו זילנד, בעיקר של עצי *Prumnopitys taxifolia* ו-*Dacrydium cupressinum* הייחודיים לאיים. לתזונתם הם מתבססים בעיקר על עלים, שרכים, פירות, פרחים וחסרי חוליות.

מיון
----

* סוג **דבלולן** (*Callaeas*)
	+ מין דבלולן דרומי (*Callaeas cinerea*) - נדיר מאוד וייתכן שנכחד
	+ מין דבלולן צפוני (*Callaeas wilsoni*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דבלולן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007556333005171

 |
אלקה באי גוטלנד
**אלקה חדת-מקור** או **אלקה** (שם מדעי: *Alca torda*) היא מין גדול, יחידי בסוגו ממשפחת האלקיים - עופות ים קטנים החיים רק באזור הארקטי שלחופי האוקיינוס האטלנטי. עוף זה הוא קרובה של האלקה הענקית שנכחדה והוא מבין המינים הגדולים במשפחתו, אך קטן ממיני האוריה.

תת-מינים
--------

ישנם 2 תת-מינים של האלקה:

* *Alca torda torda*
* *Alca torda islandica*

מאפיינים
--------

לאלקה זו מקור שחור, גדול ומשונן בעל פסים לבנים לאורכו. היא חיה באזור הארקטי, בצפון אמריקה, אירופה (בגרינלנד, איסלנד, בריטניה ועד צרפת בדרום) ולאורך רוסיה.
האלקות מתקהלות למטרות רבייה. היא מקננת בצוקים גבוהים ותלולים שאינם נגישים לטורפים כמו שועלים, זאבים ודובים וגם מגוננים מפני מזג האוויר הארקטי. עם זאת, אתרי הקינון פגיעים לעופות דורסים שונים.

הנקבה בוחרת זוג אחד לכל חייהם והם מזדווגים פעם יחידה בשנה. הנקבה מטילה ביצה יחידה עם כתמים שחורים, הנחה בדיוק על מדף הסלע ללא קן. היא מוארכת במקצת ואם היא נופלת היא תסתובב על הצד ותתאזן ולא תישבר.

האלקה שחורה בפלג העליון ולבנה מהתחתון כמו פינגווין. אין הרבה הבדל בין המינים אבל הזכר גדול מעט מהנקבה. מוטת הכנפיים מגיעה לאורך 201–216 ס"מ ומשקלם 505–890 גרם. מהרגע שאפרוחם בוקע הם מחפשים לו מזון כמו דגים קטנים ועובדים קשה לשם כך, כשאחד ההורים מגן על האפרוח. לאחר 17–23 ימים האפרוח מוכן לעוף מהצוק לעבר הים שנמצא לידו, אך אם הוא ייפול הוא ייטרף על ידי שועלי שלג המחכים לו למטה. אם הוא שורד ההורים והאפרוחים שוחים לאורך החוף דרומה, כשהחורף מגיע לאזור הארקטי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלקה חדת-מקור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

* אלקה חדת-מקור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלקה חדת-מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  ע"פ החלטות האקדמיה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007563241805171
* GND: 4185719-7
* LCCN: sh85111613

 |
**תפוחים ותמרים** הוא פזמון שכתב איתן נחמיאס-גלס, הלחין רמי קלינשטיין וביצעו רמי קלינשטיין והמועצה. השיר יצא לאור בשנת 1995.

רקע
---

נחמיאס גלס שיתף פעולה עם קלינשטיין באלבום "במסיבה אצל גידו". השיר נכלל באלבום שנושא את שמו.

במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשנ"ה (1995) הגיע השיר למקום הראשון.

יוסי חרסונסקי סקר את השיר וכתב עליו כך: "כמעט כול שירי האהבה של קליינשטיין עוסקים באהבה ושברונה. והנה מתברר שהרוקר חזק מאוד בתחום הרומנטיקה הרגשנית. וזה שיר רומנטי שמנחם ומלטף, אנושי, חם, נוגע ומחלחל. פשוט – שיר יפהפה".

קלינשטיין סיפר שלקח לו כחמש-עשר דקות להלחין את השיר. עוד הוא סיפר:

> 
> "היו לי אז שירים שהצליחו מאוד ברדיו, אבל יש הבדל בין שיר שנכנס לרדיו לבין שיר שנכנס ללב. השיר הזה הוא פנינה".
> 
> 
> 
>

השיר בספרי תווים
----------------

* דן אלמגור, אפי נצר (עורכים), **שירים לאוהבים לשיר**, עמ' 273, הד ארצי, 1999. (הספר בקטלוג ULI)
* תלמה אליגון-רז (עורכת), **עכשיו שרים: שירים שטוב לשיר**, עמ' 110, הוצאת כנרת, 2003. (הספר בקטלוג ULI)

קישורים חיצוניים
----------------

* מילות השיר "תפוחים ותמרים", באתר שירונט
* רמי קלינשטיין - תפוחים ותמרים, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:44)
* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסי חרסונסקי, רמי קלינשטיין תפוחים ותמרים, באתר חרסונסקי מיוסיק, ‏3 במאי 2021
2. ↑  רז שכניק, לכבוד ט"ו בשבט: חצי יובל של תפוחים ותמרים, באתר רדיו ללא הפסקה, ‏13 בפברואר 2020
פירוש נוסף ערך זה עוסק בחומצה גופריתית (H2SO3). אם התכוונתם לחומצה גופרתית (H2SO4), ראו חומצה גופרתית.

**חומצה גופריתית** היא חומצה חלשה הנוצרת בתגובה של גופרית דו-חמצנית SO2 ומים:

{\displaystyle SO\_{2}+H\_{2}O\to H\_{2}SO\_{3}}

H2SO3 כנראה לא קיימת כמולקולה "עצמאית" בתמיסה אך התגלתה בפאזה גזית. מספר CAS של החומר 7782-99-2

גופרית דו-חמצנית מסיסה מאוד במים אך תוצר התגובה כפי שנרשמה לא נמצא בתמיסה ואינו ניתן להפרדה (בחימום יפלט SO2 גזי).
נראה שהריאקציה של SO2 במים היא

{\displaystyle SO\_{2}+xH\_{2}O\to SO\_{2}\bullet xH\_{2}O}   

{\displaystyle SO\_{2}\bullet xH\_{2}O\to HSO\_{3}^{-}+H\_{3}O^{+}+(x-2)H\_{2}O}

בריאקציה הראשונה (ההמסה) נוצרה גופרית דו-חמצנית מהודרטת שהיא החומצה שנותנת את היון {\displaystyle HSO\_{3}^{-}} (ביסולפיט bisulfite) בתמיסה. קבוע החומצה של SO2 הוא 0.013.
אטום המימן ביון הביסולפיט לא קשור לחמצן אלא דווקא לגופרית וקבוע החומצה שלו: {\displaystyle HSO\_{3}^{-}\Rightarrow SO\_{3}^{2-}+H^{+};K\_{a}=1.02\times 10^{-7}L/mol}

תמיסות של חומצה גופריתית משמשות כחומר מחזר וכן כמלבין עדין (לחומרים שייפגעו ממלבינים על בסיס כלור).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חומצה גופריתית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548503005171
* GND: 4180444-2
* LCCN: sh85130395

 |
נחלות שבטי ישראל
**דְּבִרָה** (ייתכן גם: **דְּבִר**) כנראה היה אתר או יישוב מקראי בצפון מדבר יהודה, אשר נזכר פעם יחידה בתנ"ך, בתיאור גבולה הצפון מזרחי של נחלת שבט יהודה:

"וְעָלָה הַגְּבוּל **דְּבִרָה** מֵעֵמֶק עָכוֹר וְצָפוֹנָה פֹּנֶה אֶל הַגִּלְגָּל אֲשֶׁר נֹכַח לְמַעֲלֵה אֲדֻמִּים אֲשֶׁר מִנֶּגֶב לַנָּחַל".

שאלת משמעות המילה דְּבִרָה
--------------------------

יצוין שיש גם דעות אחרות באשר למשמעות המילה **דְּבִרָה** בפסוק זה, ולפיהן לא מדובר כלל בשם של יישוב, שכאמור אינו נזכר כלל מחוץ לפסוק אחד במקרא. נות וחוקרים אחרים סבורים שכיוון שהוראת המילה **דְּבִר** היא החלק האחורי במקום (כמו, למשל, בבית המקדש), הרי **דְּבִרָה** היא מילת יחס שהוראתה "מאחורי". במקרה כזה משמעות הפסוק תהיה שהגבול עלה מאחורי עמק אחור, ושלא מדובר כאן על שם עיר.

אפשרות שימור השם הקדום בואדי א-דַבֶר
------------------------------------

יש הרואים בשמו המקורי של נחל אוג התחתון, בין בני מוסא לים המלח, **ואדי א-דַבֶר**, שימור של השם הקדום.

לקריאה נוספת
------------

* **אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו**, הוצאת מוסד ביאליק, ירושלים, כרך ג', עמ' 590.
* אבי עופר, **הר יהודה בתקופת המקרא (עבודת ד"ר)**, 1993

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוק ז'.
2. ↑  בנימין מזר באנציקלופדיה מקראית ג: 590 (הערך **דְּבִרָה**)
**לוטם זינו** (נולד ב-16 במרץ 1992 בבאר שבע שבישראל) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר.

קריירה
------

זינו, אחיינו של אלי זינו, לשעבר יו"ר הפועל באר שבע, למד בבית ספר התיכון מקיף רגר בבאר שבע, והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל באר שבע. כשהיה בן 13 עבר לספרד והצטרף לאקדמיית הנוער של ראסינג סנטנדר. לאחר שלוש שנים עבר לקבוצת הנוער של גנק הבלגית, וערך 17 הופעות במדי קבוצת המילואים של המועדון. לאחר מכן חזר לקבוצת הנוער של הפועל באר שבע והעפיל עמה לליגת העל לנוער.

ב-17 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של הפועל באר שבע, במשחק נגד הפועל רמת השרון. ב-22 במרץ 2012 הבקיע את שערו הראשון בליגת העל, שער ניצחון בדקה ה-94 מול מ.ס. אשדוד, שהסתיים בתוצאה 2–1.

ב-15 באוקטובר 2013 ערך זינו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה של ישראל, בניצחון 3–1 על נורווגיה, ובסך הכל ערך ארבע הופעות בנבחרת הצעירה.

ב-3 ביולי 2014 חתם לארבע שנים בקבוצת תון מליגת העל השווייצרית, אך שמונה ימים לאחר מכן קרע את הרצועה, ולא שיחק עד תום העונה. בתחילת עונת 2015/2016 חזר לשחק, וערך שש הופעות ליגה במדי הקבוצה.

בינואר 2016 חזר זינו לישראל, והושאל עד תום העונה להפועל תל אביב. ב-16 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כאשר נכנס כמחליף בהפסד 0–1 להפועל כפר סבא באצטדיון בלומפילד. זינו לא הצליח להשתלב בקבוצה, ועד תום עונת 2015/2016 שותף בשני משחקי ליגה.

לאחר יותר משנה שלא שיחק שוחרר זינו מתון, וב-10 בספטמבר 2017 חתם בהפועל עכו. את שערו היחיד בעונת 2017/2018 כבש בהפסד 1–3 לבית"ר ירושלים, ובתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.

ב-17 בספטמבר 2018 חתם זינו לעונה אחת בהפועל אשקלון מהליגה הלאומית.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* יגאל ברמן, ‏היהלום של הנגב: עונת הפריצה של לוטם זינו, באתר ONE‏, 31 במרץ 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  יגאל ברמן, ‏לוטם זינו חתם לארבע שנים בת'ון השווייצרית, באתר ONE‏, 3 ביולי 2014
2. ↑  רועי זריהן, ‏ביש מזל: לוטם זינו נפצע וייעדר לחצי שנה, באתר ערוץ הספורט, ‏11 ביולי 2014
3. ↑  שמעון אלבז, רשמית: לוטם זינו חתם בהפועל עכו, באתר ynet, 10 בספטמבר 2017
4. ↑  מיכאל וייסרמן, לוטם זינו חתם בהפועל אשקלון, באתר דאבל פס, 17 בספטמבר 2018
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**ארנון טיברג** (9 בפברואר 1944 – 26 בנובמבר 2022) היה דירקטור ישראלי ופעיל בתעשייה הישראלית, מנכ"ל התאחדות התעשיינים בישראל ונשיא ומנכ"ל דלתא גליל תעשיות.

ביוגרפיה
--------

נולד בשכונת נווה עוז בפתח תקווה, בן לבלה ויעקב טיברג. למד לתואר ראשון בכלכלה ומדעי המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים. בתחילת שנות ה-70 עבד במחלקה הכלכלית של התאחדות התעשיינים ובתחילת 1973 היה הכלכלן של לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים. משנת 1978 היה סמנכ"ל התאחדות התעשיינים.

בפברואר 1982 החל לכהן כמנכ"ל התאחדות התעשיינים בישראל, תפקיד בו כיהן עד 1990. בתקופה זו לקח חלק בתוכנית הייצוב הכלכלית של 1985, והיה שותף במשא ומתן של ישראל על הסכם אזור סחר חופשי עם ארצות הברית. לאחר מכן כיהן עד 1996 כמנכ"ל "סוכנות מכוניות לים התיכון" יבואנית ומפיצה של מכוניות פיאט, לנצ'יה, אלפא רומיאו וסובארו בישראל, גם כיהן כיו"ר הדיקרטוריון שלה, והמשיך להיות חבר בוועד הפועל של התאחדות התעשיינים. בשנים 1997-2006 היה נשיא ומנכ"ל דלתא גליל תעשיות.

כיהן לאורך השנים כדירקטור בחברות שונות, בהן הבנק הבינלאומי, הבורסה לניירות ערך בתל אביב, בנק איגוד, שטראוס-עלית הולדינגס ודלתא גליל תעשיות.

כיהן כיו"ר דירקטוריון חברת "תפרון", וכחבר דירקטוריון בחברות "נילית" ו"אי.בי.אי. בית השקעות". בתחום הציבורי שימש כיו"ר דירקטוריון "המשקם", חברה להעסקת עובדים בעלי כושר עבודה מוגבל.

בנוסף כיהן כיו"ר ועדת ההשקעות של אוניברסיטת תל אביב וכיו"ר המועדון העסקי-אקדמי של אגודת ידידי האוניברסיטה.

טיברג הוא חתן "פרס התעשייה" לשנת 2000. פרס התעשייה לשנת 2011 הוענק לחברת "המשקם" תחת כהונתו כיו"ר דירקטוריון החברה.

היה נשוי לדליה, אב לשלושה והתגורר בסביון.

נפטר ב-26 בנובמבר 2022 והובא לקבורה בבית הקברות בסביון.

קישורים חיצוניים
----------------

* צאלה קוטלר, ‏פורטפוליו: ארנון טיברג, באתר גלובס, 3 ביוני 2010
* TheMarker Online, ארנון טיברג יחליף את יעקב גלברד בתפקיד יו"ר דירקטוריון תפרון, באתר TheMarker‏, 6 ביולי 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  התעשיה והפיקוח על המחירים, דבר, 1 במרץ 1972
2. ↑  ישעיהו אביעם, נחתם הסכם תוספת־יוקר ל־73', מעריב, 19 בינואר 1973
3. ↑  יאיר פלדמן, אליאס מקטין יצואו ב-5 מליון דולר, דבר, 12 באוקטובר 1978  
התעשיינים מזהירים: חשש לירידה ביצוא ב־1980, מעריב, 3 ביולי 1980
4. ↑  מינויים, דבר, 8 בפברואר 1982
5. ↑  אורי גינוסר, מנכ"ל התאחדות התעשיינים יפרוש מתפקידו בעוד כשלושה חודשים, מעריב, 11 באוקטובר 1989
6. ↑  איך ארנון טיברג הפך פתאום לתעשיין, מעריב, 12 במרץ 1990
7. ↑  ארנון טיברג התמנה כדירקטור בבנק איגוד, מעריב, 8 בינואר 1989

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007321770605171

 |
**הארכיון הלאומי של אסטוניה** (אסטונית: Rahvusarhiiv) הוא מרכז הארכיונאות של אסטוניה.
הארכיון אוסף ומשמר מסמכים אודות ההיסטוריה, התרבות והחברה של אסטוניה, בין הגופים אחראיים עליו הוא משרד החינוך של אסטוניה. לארכיון יש סניפים בעיר הבירה טאלין וגם בטארטו וברקוורה. בין אוספיו נמנים יותר ממיליון תמונות היסטוריות ו-135,000 סוגי מפות שונות.

הארכיון הראשוני של המדינה הוקם בשנת 1920. בשנת 1935 נחקק באסטוניה חוק הארכיונים הקובע את סמכויותיו.

בתקופה שאסטוניה הייתה רפובליקה של ברית המועצות, המשיך הארכיון בעבודתו, אך שמו שונה, והוא נוהל תחת הפיקוח של הממשלה במוסקבה. לאחר שאסטוניה הפכה למדינה עצמאית, החל הארכיון להיות פעיל עצמאית באופן רשמי ב-1999.

בארכיון ישנו גם מרכז לגנאלוגיה וחקר היסטוריה משפחתית, בין היתר הוא מחזיק בחומרים כמו תעודות לידה ונישואין ומסמכים שונים כמו תעודות סטודנטים, רוב תושבי אסטוניה יכולים ללמוד על השושלת המשפחתית שלהם עוד מהמאה ה-18.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הארכיון הלאומי של אסטוניה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הארכיון הלאומי של אסטוניה

* אתר האינטרנט הרשמי של הארכיון הלאומי של אסטוניה
* הארכיון הלאומי של אסטוניה באתר Google Arts & Culture

הערות שוליים
------------

1. ↑  East European Archival Internet Sites, Avotaynu Online, ‏2007-07-01 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007318072205171
* ISNI: 0000 0001 1523 5644
* LCCN: no2001008786
* VIAF: 141177049
* WorldCat: lccn-no2001008786

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"הארכיון הלאומי של אסטוניה"**.
**אורי מאור** (1 בינואר 1937 - 14 באוגוסט 2016) היה פיזיקאי ישראלי ופרופסור אמריטוס במחלקה לפיזיקה באוניברסיטת תל אביב. מחקריו עוסקים בפיזיקת חלקיקים.

ביוגרפיה
--------

מאור נולד בתל אביב. למד בתיכון חדש וסיים את לימודיו שם ב-1954. סיים תואר שני באוניברסיטה העברית בשנת 1959 ודוקטורט במכון ויצמן בפיזיקת חלקיקים בשנת 1963. בין השנים 1959 ל-1963 שירת בצה"ל ביחידת מחקר. 

בשנת 1968 החל ללמד באוניברסיטת תל אביב, בשנת 1971 מונה לפרופסור במוסד, לימד וחקר בו עד ליציאתו לגמלאות בשנת 2005.

השתתף בכתיבת ספר הלימוד למכניקה קלאסית באוניברסיטה הפתוחה והיה יועץ לפיתוח הקורס בתורת הקוונטים ובפיזיקה מודרנית. התראיין בספרו של צבי ינאי, "שיחות עם מדענים".

מאור היה חבר במספר התארגנויות שמאל במהלך שנותיו. הוא היה חבר בקבוצת האקדמאים "עד כאן" שפעלה נגד מה שכונה על-ידם הכיבוש ביש"ע, עד להסכמי אוסלו, וכן היה חבר במועצה הישראלית לשלום ישראלי-פלסטיני, שתמכה בדו-שיח עם אש"ף. יצר קשרים עם מספר נציגי אש"ף אשר ישבו באירופה ובאמריקה, בהם עיסאם סרטאווי ונימר חמאד (עד מותו ב-2016, יועצו המדיני של אבו מאזן).

נישא בשנת 1963 לשילה אוסטין. אב לשלוש בנות, יסמין - רופאה בתל השומר (מחלות זיהומיות), הדס - אוצרת מוזיאון, ועירית - פרופסור לפיזיקה באוניברסיטת לואיזיאנה שבארצות הברית.

מאור נפטר באוגוסט 2016.

מספריו
------

* **מבוא לחלקיקים אלמנטריים**, **האוניברסיטה המשודרת**, 1980
* **מכניקה**, האוניברסיטה הפתוחה, יחד עם פרופ יורם קירש, אורה מאור ויוסף זלצמן.
* **מודלים לתיאור יצירה מרובה: של מזונים באנרגיות גבוהות**, האוניברסיטה העברית, 1963

קישורים חיצוניים
----------------

* דף אישי באתר אוניברסיטת תל אביב
* אורי מאור (1937-2016), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורי מאור - הספד, באתר אוניברסיטת תל אביב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264924405171
* ISNI: 0000 0000 6806 559X
* LCCN: n84077479
* VIAF: 80146094283000331773
* WorldCat: lccn-n84077479

 |
**אורי מוראי** (נולד ב-2 בספטמבר 1983) הוא ראפר ישראלי-אמריקאי. ידוע בעיקר כמקים וסולן להקת ההיפ הופ היהודית "שטר".

ביוגרפיה
--------

מוראי נולד בסיאטל שבוושינגטון די. סי. כ**רורי מוראי**, לאב אירי ואם יהודייה, אף על פי שגדל עם מעט קשר לתרבות היהודית. אביו, רוד מוראי, היה מדריך אמנויות לחימה בכיר עם בית ספר בסיאטל. אורי עצמו התאמן באופן פעיל בקראטה ודיסציפלינות אחרות מגיל צעיר, כולל פעילות של כמה שנים כמתאבק במכללה. מוראי הושפע ממוזיקת היפ הופ בעיקר בתקופתו בתיכון.

קריירה
------

מוריי החל לראפרפ במקצועיות כשגר בסיאטל. הוא הקליט את אלבומו הראשון "Madsteez" בגיל 19 והופיע בתוכניות ברחבי החוף המערבי.

כשלקח חלק בארגון אש התורה, מוראי ויתר בתחילה על הראפ כדי להתמקד בלימודיו, עד שאחד מרבניו אמר לו שזה ייחשב חילול השם להדחיק את כישוריו בצורה כזו.

### שטר

בשנת 2006 פגש מוראי את חברו לאש התורה בראד רובינשטיין, שהיה בעבר גיטריסט בלהקת ההיפ הופ האנגלית "Lisp". הם התחילו לכתוב מוזיקה יחד והקימו את להקת שטר, בתחילה כצמד, לפני שצירפו להקה מלאה לחיזוק ההופעה החיה שלהם.

ב-2012 הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה שלה, "Infinity", באמצעות חברת התקליטים Shemspeed.

ב-2016 התמודדו בעונה הרביעית של תוכנית המציאות "הכוכב הבא", והגיעו למקום התשיעי.

חיים אישיים
-----------

מוראי מתגורר בבית שמש עם אשתו וילדיו. בנוסף לקריירת המוזיקה שלו, הוא מלמד קונג פו ועובד בנדל"ן.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Shtar power, The Jerusalem Post | JPost.com
2. 1 2  Rabbi Gavriel Horan, Rolling with the Punches, aishcom, ‏2008-07-26 (באנגלית)
3. ↑  Yeshiva Hip-Hop Band's New CD - A7 Exclusive Features, Israel National News (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007405814405171
* VIAF: 2281154923695963780001
* WorldCat: viaf-2281154923695963780001

 |
**חוסה מריה ולאסקו גומס** (בספרדית: **José María Velasco Gómez**;‏ 6 ביולי 1840 – 26 באוגוסט 1912) היה צייר מקסיקני מהמאה ה-19, שהתפרסם שצייר דימויים כסמלי זהות לאומית. הוא היה גם אחד האמנים הפופולריים ביותר באותה תקופה ובעל שם בינלאומי. הוא זכה במדליית הזהב של התערוכה הלאומית המקסיקנית באמניות היפות בשנים 1874 ו-1876; מדליית הזהב של התערוכה הבינלאומית של פילדלפיה ב-1876, במלאת מאה לעצמאות ארצות הברית; ומדליה של התערוכה האוניברסלית של פריז ב-1889, במלאת מאה שנה לפרוץ המהפכה הצרפתית. ציורו El valle de México נחשב ליצירת המופת של ולסקו, שלה יצר שבעה עיבודים שונים. מכל ציירי המאה ה-19, ולסקו היה "הראשון שפורסם בתקופה שלאחר המהפכה, כמופת לאומנות."

קריירה
------

ולסקו למד אמנות באקדמיה של סן קרלוס אצל הפרופסור לציורי נוף, האיטלקי אאוג'ניו לנדזיו, שהחל ללמד באקדמיה ב-1855. לנדזיו העלה את ציור הנוף במקסיקו לדרגת אמנות גבוהה, וניסח תיאוריות קומפוזיציה שיישם בנופיו. ולסקו הוא תלמידו המפורסם ביותר, שבעקבות עזיבתו של המנטור שלו ב-1877, הוא שלט בציורי הנוף המקסיקני וצבר מוניטין בינלאומי, ויצירותיו הפכו לחלק מאוספים בארצות הברית.

ולסקו התעניין גם במדע, וכסטודנט באקדמיה של סן קרלוס למד זואולוגיה ובוטניקה בבית הספר לרפואה הסמוך; הוא גם למד מתמטיקה, גאולוגיה ומדידות לפני שהפך לסטודנט לציור. בשנת 1879, הוא תיאר מין חדש של דו-חיים שנמצא באגם סנטה איזבל, מצפון למקסיקו סיטי, ופרסם את תצפיותיו בכתב עת מדעי מקסיקני.

מורשת
-----

הקריירה הארוכה של ולסקו העלתה את ציור הנוף המקסיקני למעמד בינלאומי. אחד מהנופים שלו "בעמק מקסיקו" נמצא במוזיאון הוותיקן, מתנה לאפיפיור ליאו ה-13. התמונות שלו מהנוף המקסיקני מהוות מקור חזותי להיסטוריונים סביבתיים, שכן הן מציגות את עמק מקסיקו לפני שקיעתו במאה העשרים, עם זיהום אוויר והתפשטות עירונית. לאמנות הנוף שלו יש משיכה רחבה, שכן היא נגישה יותר מציורי היסטוריה הדורשים מהצופה להבין אירוע מסוים.

מוזיאון על שמו נפתח בשנת 1992 בטולוקה ומטרתו לשמר ולקדם את ציוריו.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חוסה מריה ולאסקו גומס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  James Oles, *Mexican Art and Architecture*. London: Thames and Hudson 2013, p. 187.
2. ↑  James Ole, *Mexican Art and Architecture*. London: Thames & Hudson, 2013, p. 182.
3. ↑  Oles, *Mexican Art and Architecture*, p. 184.
4. ↑  Velascoa Calderón & Rzed. | Plants of the World Online | Kew Science, Plants of the World Online (באנגלית)
5. ↑  James Oles, *Mexican Art and Architecture*. London: Thames & Hudson 2013, p. 186.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007349774205171
* BNE: XX834888
* BnF: cb122728823 (data)
* CANTIC: a10658336
* GND: 119212382
* ISNI: 0000 0000 7688 7745
* LCCN: n83168358
* NKC: pna2016916011
* RKD: 79746
* SUDOC: 031531679
* ULAN: 500000889
* VcBA: 495/193375
* VIAF: 72199147
* WorldCat: lccn-n83168358

 |
**חוסה מנואל פינטו קולורדו** (בספרדית: **José Manuel Pinto Colorado**; נולד ב-8 בנובמבר 1975 בקדיס שבספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת השוער.

קריירה
------

פינטו החל את הקריירה שלו במערכת הנוער של ריאל בטיס. בעונת 1997/1998 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, במשחק מול ראסינג סנטאנדר.

כיוון שהשוער טוני פרטס הועדף על פניו, עבר פינטו לסלטה ויגו כעבור שנה. עם הקבוצה הגיע לגמר גביע המלך בעונת 2001/2002 ולליגת האלופות בעונה 2003/2004. בעונת 2005/2006 זכה בפרס זאמורה על היותו השוער הטוב בליגה - הוא ספג ב-37 משחקים 28 שערים בלבד, ממוצע של 0.78 שערים למשחק.

בעונת 2006/2007 קיבל פינטו את תפקיד הקפטן של הקבוצה. בתום עונה זו ירדה הקבוצה לליגת המשנה, ובינואר 2008 הוא הושאל לברצלונה, כמחליפו של שוער המשנה הפצוע אלברט ז'ורקרה. בסך הכול הופיע ב-125 משחקי לה ליגה ו-56 משחקים בליגת המשנה הספרדית כשוער סלטה ויגו.

פינטו חתם בברצלונה ב-18 בינואר 2008, תחילה על תקן מושאל. פינטו ערך את הופעת הבכורה בקבוצה ב-26 באפריל, במשחק מול דפורטיבו לה קורוניה, בו הפסידה קבוצתו 2-0. עד סוף העונה שותף בשני משחקים נוספים, ובסך הכול ספג שמונה שערים. ב-30 במאי אותה שנה הועבר פינטו באופן קבוע לברצלונה תמורת חצי מיליון אירו. פינטו חתם על חוזה לשנתיים. בעונה הבאה, 2008/2009, עמד פינטו בשער הקבוצה בכל משחקיה בגביע המלך הספרדי, בו זכתה ברצלונה בסיום העונה. בליגה ובליגת האלופות, שגם בהם הייתה ברצלונה האלופה, היה פינטו המחליף הראשון לוויקטור ואלדס. בעונות 2009 - 2012, עמד פינטו בשער של קבוצתו במשחקים במסגרת גביע המלך, כביצוע של הבטחה, אותה הבטיח מאמנו אז, פפ גווארדיולה. בעונת 2011/2012, זכה פינטו עם קבוצתו, ברצלונה, בגביע המלך, לאחר ניצחון 3-0 על אתלטיק בילבאו.

בעונת 2013/14 הגיע פינטו עם ברצלונה לגמר גביע המלך, בו הפסידו לריאל מדריד 2-1. ואלדס נפצע במרץ 2014, ומאז ועד סוף העונה החליפו פינטו בשער, עת הגיעה למקום השני בליגה והודחה ברבע גמר ליגת האלופות על ידי אתלטיקו מדריד. בסוף העונה תם חוזהו של פינטו בברצלונה, ופינטו פרש מכדורגל, בגיל 38.

תארים
-----

* עם סלטה ויגו:
	+ גביע האינטרטוטו - 2000
	+ מקום שני בגביע המלך הספרדי - 2001/2002
* עם ברצלונה:
	+ אליפות ספרד - 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011, 2012/2013
	+ גביע המלך - 2008/2009, 2011/2012
	+ ליגת האלופות - 2008/2009, 2010/2011
	+ הסופרקאפ האירופי - 2009, 2011
	+ הסופרקאפ הספרדי - 2009, 2010, 2011, 2013
	+ גביע העולם לקבוצות - 2009, 2011
* תארים אישיים:
	+ פרס ריקרדו זאמורה (השוער היעיל ביותר בליגה הספרדית) - 2005/2006

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חוסה מנואל פינטו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל באתר הרשמי של ברצלונה
* סטטיסטיקה בלה ליגה (בספרדית)
* פרופיל באתר סלטה ויגו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 8c5cd3e7-9a0c-4325-8a65-981259b18664

 |
**חוסה מריה בּארֶטוֹ** (בספרדית: **José María Barreto**;‏ 16 בנובמבר 1875 – 11 באוגוסט 1948) היה דיפלומט פרואני, ממקימי עיתון LETRAS, אשר הנפיק אשרות כניסה לפרו עבור יהודים במלחמת העולם השנייה וזכה לתואר חסיד אומות העולם.

קורות חייו
----------

חוסה מריה בארטו נולד בשנת 1875 בטאקנה. הצעיר מבין שלושת ילדיהם של הקולונל פדריקו-מריה בארטו ומריה ונטורו בוסטוס. אחיו הגדול היה פדריקו בארטו, זמר פרואני ידוע, ואחותו הייתה ונטורה בארטו. בתקופת ילדותו, בשנת 1879, נכבשה טאקנה על ידי צ'ילה, אשר החזיקה בה עד לשנת 1929. חוסה מריה ואחיו פדריקו, התנגדו לכיבוש וכתבו ברוח זו בעיתון שערכו – לה ווז דל סור. עיתון זה היה מהעיתונים הפרואניים העיקריים בטקנה, ופעל עד להשמדת בית הדפוס שבו הודפס בידי המון פועלים צ'יליאני. בשנת 1912 פרסם חוסה מריה בארטו את ספרו "הבעיה הפרואנית צ'ילאנית", שבו דן במצבן של טקנה ואריקה (שני חבלי ארץ בפרו) תחת כיבוש צ'יליאני. בנוסף, הוא עבד במערך הדיפלומטיה של פרו והיה חבר באגודות בינלאומיות.

פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
--------------------------------

באמצע שנת 1943, בעת פועלו כקונסול פרו בז'נבה, פנתה אל חוסה מריה בארטו הוועדה להצלת פליטים אינטלקטואלים בבקשה להנפיק דרכונים דיפלומטיים לאינטלקטואלים יהודים שהוחזקו במחנה הריכוז ויטל שבדרום צרפת ויועדו להישלח לאושוויץ. עד יולי אותה שנה הנפיק בארטו 27 דרכונים, שלמעשה תרמו להצלת הפליטים ובני משפחותיהם, וזאת בניגוד מוחלט להוראות שנתנה הממשלה הפרואנית, לפיהן נאסר להנפיק דרכונים פרואנים לאנשים ללא רקע פרואני. באופן זה ניצלו בזכות בארטו 58 יהודים, וביניהם 14 ילדים. עם זאת, לאחר שהמשטרה השווייצרית תפסה יהודי המחזיק בדרכון פרואני, היא התחילה בבירורים עם השגרירות הפרואנית לגבי מוצאם. עד מהרה נתגלו מעשיו של בארטו, הוא פוטר ממשרתו והקונסוליה הפרואנית בז'נבה נסגרה. עם זאת, הממשל הפרואני השאיר את בארטו בז'נבה, ללא שכר ולמרות הסכנה שהנאצים ינסו להתנקם בו. על מנת להתקיים, בארטו נעזר במשרד העבודה הבינלאומי. בנובמבר 1943, בדו"ח שכתב על התקרית, הסביר את מעשיו בכך שכוונתו הייתה להציל חיי אדם, מתוך אמונה שיזכה לתמיכה של השלטון הפרואני שלטענתו התנגד לנאצים. בארטו הוסיף וטען כי הדרכונים לא נועדו לאפשר הגירת היהודים לפרו, אלא רק לאפשר להם לעזוב את מחנה הריכוז שבו שהו.

הכרה והנצחה
-----------

לוח זיכרון לחוסה מריה בארטו ולאיזבל וייל בקיר ההנצחה של חסידי אומות העולם ב"יד ושם"
חוסה מריה בארטו הוכר בשנת 2014 כחסיד אומות העולם הפרואני הראשון, וב-2016 הוכרה חסידת אומות עולם פרואנית נוספת – איזבל וייל. באפריל 2018 הועלתה הצעת חוק בקונגרס הפרואני שמטרתה להכיר בבארטו כדגם פרואני יוצא דופן להתנהגות דיפלומטית למופת בעתות מלחמה, ובמקביל לבטל את ההצהרה על פיטוריו מהמערך הדיפלומטי. ההצעה אושרה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  José María Barreto, יד ושם
2. 1 2 3 4  Hubert Wieland Conroy, José María Barreto: un diplomático peruano de valor ejemplar
3. ↑  Yad Vashem, PERU
4. 1 2  הקונגרס של פרו, הצעת חוק הקשורה בבארטו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5230070
* CANTIC: a11466170
* CiNii: DA19298666
* GND: 1253206244
* LCCN: no2019081975
* NTA: 13061016X
* VIAF: 305876257
* WorldCat: lccn-no2019081975

 |