recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
בקתת סוכר
תחריט מ-1903 המתאר ייצור סירופ מייפל בבקתת סוכר, בקוויבק
**בקתת סוכר** (או **בית סוכר**) הוא מבנה חקלאי-מסחרי הנפוץ בעיקר במזרח קנדה (אם כי באזורי ניו אינגלנד הנמצאים כיום בארצות הברית קיימות בקתות סוכר עתיקות בשטחים של משפחות המתיישבים הראשונים). בקתות הסוכר נמצאו בשטחים פרטיים או שטחי חוות ובהן בושל סירופ מייפל מלשד שנאסף מעצי אדר. הבקתות שכנו לרוב בחורשת עצי אדר ("חוות אדר") שגודלו למטרת הפקת לשד האדר בעבודת כפיים (זאת בניגוד למפעלים לייצור תעשייתי של סירופ מייפל שנבנו במהלך המאה ה-20).

היסטורית, מוסד בקתות הסוכר הובא לאזור צרפת החדשה (כיום קוויבק) על ידי מתיישבים ממוצא שווייצרי ונורמני במהלך המאה ה-17. מטרתם הייתה לייצר סירופ מחמם וטעים, הן למכירה והן לשימוש אישי בחודשי החורף הקרים. עם הכיבוש הבריטי ב-1763 הועתקה המסורת גם לאונטריו ולניו ברנזוויק.

לשד האדר הובל לבקתות הסוכר בחביות או דליים גדולים, על גבי עגלות שנגררו על ידי סוסים או שוורים. להפקת ליטר אחד של סירופ מייפל בושלו בבקתות הסוכר 20–50 ליטר של לשד אדר (בהתאם לסמיכות הלשד). הבקתות נבנו עם פתח בגג, מחופה תריס, כדי לאפשר אוורור העשן מהלשד המורתח.

כיום בקתות סוכר רבות מנוהלות כעסק מסחרי, ואף מציעות פעילויות לציבור הרחב בחלק מחודשי השנה, למשל אירועי קבלת פנים, עם מאכלים מלווים בסירופ מייפל (כגון שינקן, בייקון, נקניקיות, שעועית אפויה, ביצים מקושקשות, גלדי שומן חזיר, פנקייק ועוד). פעילויות אחרות הן נהיגה במזחלות, סיורים מודרכים, ייצור ממתקי מייפל (מייפל טאפי) לעיני הקהל ומכירתם, מכירת מאכלים ביתיים כגון חמוצים, לחם ביתי ופאי. 

בקתות הסוכר משמשות בעיקר בין סוף אוקטובר לתחילת אפריל, חודשים בהם לשד האדר זמין ומתאים ליצירת סירופ מתוק (בשאר הזמן הרכבו הכימי שונה והסירופ לא יהיה מתוק). עם זאת, כאשר הטמפרטורות צונחות מתחת ל-C° ‏0 לא ניתן מעשית להפיק את הלשד, לכן פעילות ההפקה מוגבלת לרוב לתחילת האביב, בדרך כלל בשבועיים הראשונים של אפריל. משום כך הפכה תקופה זו להיות חגיגת אביב שנתית ותזכורת לחג הפסחא, החל לעיתים באותם תאריכים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בקתת סוכר** בוויקישיתוף
* ‏Tapping the Flavors of a Quebec Sugar Shack, הניו יורק טיימס - Travel
* Maple Research Collection , אוסף תמונות מספרית אוניברסיטת ורמונט
הרב **חיים צבי אהרנרייך** (עהרנרייך; ה'תרל"ה, 1875 - י"ח בכסלו ה'תרצ"ז, 1937) היה רב הונגרי, ראש ישיבה ומחבר תורני, רבה של מאד וראש הישיבה בעיירה.

ביוגרפיה
--------

נולד בסובראנץ (סוברנצה (אנ')) במחוז אונג (אנ') שבממלכת הונגריה (כיום סלובקיה) לרב יעקב ולהינדל רייזל אהרנרייך בתו של הרב אברהם יהודה שוורץ, מחבר הספר "קול אריה". נישא לבת דודתו לאה שוורץ, בתו של הרב נפתלי שוורץ מחבר "בית נפתלי".

עם פטירת רבה של מאד הרב מרדכי וינקלר החל לכהן כרב הקהילה, שם שימשו ברבנות סבו וגם חותנו. כמו כן עמד בראשות הישיבה שבעיירה. נפטר בשנת תרצ"ז.

בחייו הוציא לאור שני ספרים: "קצה המטה" על הספר "מטה אפרים" של ר' אפרים זלמן מרגליות על הלכות ראש השנה, יום הכיפורים, סוכות וקדיש יתום "וחיים" על הספר "שערי אפרים" לר' שלמה זלמן מרגליות, הלכות קריאת התורה. לאחר פטירתו יצא לאור בידי בניו ספר השו"ת "קב החיים". הספר נדפס בימי השואה בקליינווארדיין. כל ספריו יצאו לאור מחדש בידי בנו הרב אליעזר בניו יורק.

משפחתו
------

אחיו, הרב שלמה זלמן אהרנרייך היה רבה של שימלוי. הרב שלמה זלמן הוציא לזכר אחיו (ולזכר ר' חיים אלעזר שפירא ממונקאטש) חוברת הספד בשם "יקרא דחיים".

לרב אהרנרייך היו שלושה בנים וארבע בנות. כולם מלבד אחד נספו בשואה.

* בנו הרב משה לייב - שימש כדיין במרגיטה. לאחר פטירת אביו כיהן כרב קהילת מאד, נספה בשואה.
* בנו הרב אליעזר - עמד לימין אחיו בראשות הישיבה במאד שהתקיימה עד תקופת השואה. לאחר השואה שימש כרב הקהילה במאד, אליה התלקטו הניצולים. בהמשך עבר לניו יורק ובה הקים את מכון "חברה מפיצי תורה ממשפחת קול אריה", שהוציאה לאור עשרות ספרים של צאצאי ה"קול אריה".
* זיסל שפיצר - אשת הרב דב שפיצר רב בברוקלין ומחבר הספר תולדות קול אריה
* שרה בריינדל - אשת של הרב חיים אלטר פריעד רב בטיסא ליק.
* מלכה אהרנרייך
* רבקה רוזנצווייג

גיסו היה הרב נתן צבי בריסק, אב"ד מאג'ארטשקע. אחיינו היה הרב נפתלי בריסק רבה של ביהרנאג'באיום.

לקריאה נוספת
------------

* גוטליב, **אהלי שם**, פינסק תרע"ב, עמ' 251
* אברהם פוקס, ישיבות הונגריה בגדולתן ובחורבנן, חלק א', הוצאת המחבר, ירושלים תשל"ט (1978) עמ' 247

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007296640205171
* GND: 1216143935
* ISNI: 0000 0000 6825 9693
* LCCN: no95037920
* VIAF: 97457441
* WorldCat (עם VIAF): 97457441

 |
**כמאל נאצר** (בערבית: **كمال ناصر**; 10 באפריל 1924 או 20 באפריל 1925 – 10 באפריל 1973) היה משורר ופעיל פלסטיני, ממייסדי ארגון הפת"ח וסגנו של יאסר ערפאת.

חייו
----

כמאל נאצר נולד למשפחה נוצרית בעלת השפעה בביר זית. כשנולד חיו הוריו בעזה, שם עבד אביו. הוא הושפע מההפגנות ברחבי הארץ בשנת 1936 נגד המנדט הבריטי ונגד הציונות. הוא למד באוניברסיטת ביירות מדעי המדינה עד שנת 1945, ובשנת 1948 הוא הצטרף לבעת' וייסד את העיתון "בעת'" ברמאללה, יחד עם רוחי צהיון, שנפטר בלונדון בשנת 2001.

בשנת 1954 הצטרף למפלגת הבעת' וישב בפרלמנט הירדני מטעם המפלגה בשנת 1956. ב-20 בספטמבר 1959 התמנה בן-דודו מוסא נאצר לשר החוץ של ירדן. ב-23 בפברואר 1966 נעצר, כי לא הסכים לתמוך בהפיכה ששינתה את פני סוריה באותם ימים ממש והמשיך לתמוך במייסדי המפלגה ובעיקר במישל עפלק. הוא הצליח לברוח מהמעצר והגיע לטריפולי אל עבד אלמג'יד אלרפעי, יו"ר הסניף הלבנוני של מפלגת הבעת'.

דרך ביירות הוא הצליח לחזור לביר-זית, אך אז כבש צה"ל את הגדה המערבית במלחמת ששת הימים. בעקבות המלחמה הוא כתב את השיר, שהשורה הבאה ממנו הפכה אותו למפורסם:
" لن نركع ذلاً لن نركع ما ظل فينا طفل يرضع" ("לא נכרע ברך, לא נכרע, כל עוד יש בינינו תינוק יונק").

ב-21 בדצמבר 1967 גורש לירדן על פי צו אלוף עוזי נרקיס, מפקד כוחות צה"ל בגדה המערבית. בירדן ייסד עם אחרים את התאחדות הסופרים והעיתונאים הפלסטינים, ב-2 ביוני 1972.

נאצר היה ממייסדי ארגון הפת"ח, דוברו, ראש המחלקה המדינית וסגנו של יאסר ערפאת.

כמאל נאצר נהרג במבצע אביב נעורים, מפקדי המבצע היו אמיתי נחמני, מוקי בצר וצביקה ליבנה. את הצוות הוביל מפקד הסיירת אהוד ברק. בצוות שהרג אותו היו גם עמירם לוין ויוני נתניהו. הפיגוע במלון סבוי היה נקמה על המבצע.

יצירתו
------

יצירתו כוללת מאות שירים, שמקצתם יצאו לאור בשנת 1960 בקובץ בשם "שירת המנתח" ("جراح تغني"). כמו כן כתב מחזה בשם "נכון ולא נכון" ("الصح والخطأ"). נאצר כתב בעיקר על הפליטות ועל השאיפה לשיבה. השירה שלו השפיעה על משוררים רבים, כמו המשוררות קולט ח'ורי וע'אדה א-סמאן.

הנצחתו
------

בשנת 2015 העניק מחמוד עבאס לנאצר את אות הכוכב הגדול של מסדר התרבות, המדע והאמנויות הפלסטיני, בטקס בנוכחות בני משפחתו.

האולם המרכזי באוניברסיטת ביר זית קרוי על שמו. כמו שם קרוי על שמו בית ספר תיכון בעיר ח'אן יונס. המשוררת פדווא טוקאן הקדישה לו שיר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כמאל נאצר** בוויקישיתוף
* מבחר שירים (בערבית)
* מבחר שירים (בערבית)
* שירו האחרון של כמאל נאצר, בתרגום לאנגלית

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  צבי לביא, המשורר כמאל נאסר ממנהיגי ה"בעת" בגדה גורש לירדן, מעריב, 22 בדצמבר 1967
3. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313355705171
* ISNI: 0000 0000 6686 9906
* LCCN: n85038753
* NTA: 192839411
* VIAF: 35876150
* WorldCat: lccn-n85038753

 |
**מארטן ואנדבורדט** (בהולנדית: **Maarten Vandevoordt**; נולד ב-26 בפברואר 2002 בסנט טרוידן שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת השוער בקבוצת ראסינג גנק מליגת העל הבלגית.

קריירת מועדונים
---------------

ואנדבורדט גדל במחלקות הנוער של סנט טרוידן וראסינג גנק. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של ראסינג גנק. ב-10 בדצמבר 2019, בגיל 17 שנים ן-287 ימים, הפך לשוער הצעיר ביותר בהיסטוריה של ליגת האלופות, כשפתח בהרכב ושיחק 90 דקות בהפסד 0–4 לנאפולי במסגרת שלב הבתים של הטורניר לעונת 2019/2020.

ב-12 באפריל 2022 הודיעה ר.ב. לייפציג כי ואנדבורדט חתם על חוזה עד שנת 2029 במועדון החל מ-1 ביולי 2024.

קישורים חיצוניים
----------------

* מארטן ואנדבורדט, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  Champions League youngest goalkeepers: Vandevoordt, Svilar, Casillas באתר הרשמי של אופ"א, 11 בדצמבר 2019 (באנגלית)
2. ↑  Leipzig sign keeper Vandevoordt from 2024 until 2029 באתר BeSoccer, ‏ 12 באפריל 2022 (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מארטן ואנדבורדט"**.
**הרי הרולד בירד** (באנגלית: **Harold Byrd Mountains**) המכונים גם **הרי בירד** (באנגלית: **Byrd Mountains**) הם קבוצת הרים חשופים (שאינם מכוסים קרח) ונונאטאקים, בארץ מרי בירד, בסמוך למדף הקרח רוס שבאנטארקטיקה.

קבוצת ההרים משתרעים בכיוון מזרח - מערב, בין חלקו התחתון של קרחון לוורט, לבין מדף הקרח רוס.

ההרים מתנשאים לגובה של 222 מטרים מעל פני הים.

היסטוריה
--------

### גילוי ההרים

ההרים התגלו בדצמבר 1929 על ידי משלחת החקר הגאולוגית, בפיקודו של לורנס גולד, שהייתה חלק ממשלחת החקר האנטארקטית של ריצ'רד בירד.

### מקור השם

אדמירל הימיה ריצ'רד בירד, קרא להרים על שמ של דייוויד הרולד בירד, בן דודו, ואחד מממני משלחת החקר (הוא מימן את רכישת הפרוות עבור המשלחת).

לקריאה נוספת
------------

• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, **The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water**, PP 183, 191
• ALLISON R. PALMER, COLIN G. GATEHOUSE, **EARLY AND MIDDLE CAMBRIAN TRILOBITES FROM ANTARCTICA**, GEOLOGICAL SURVEY PROFESSIONAL PAPER 456-D

קישורים חיצוניים
----------------

* הרי הרולד בירד באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הרי הרולד בירד באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* דוגמת סלע מהרי האולד בירד באתר מאגר הסלעים האנטארקטיים של ארצות הברית
* תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הרי האולד בירד

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי
2. ↑  מידע גאוגרפי
3. ↑  קורות חייו של דייוויד הרולד בירד
נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב בטקס הענקת הפרס, יוני 2009
**פרס הפדרציה הרוסית** (ברוסית: **Государственная премия Российской Федерации**) הוא פרס כבוד ברוסיה. הפרס נוסד בשנת 1992 אחרי פירוק ברית המועצות ומחליף את פרס ברית המועצות. הוא מוענק לאזרחי רוסיה בלבד למעט פרס עבור פעילות הומניטרית שהתווסף בשנת 2005. הפרס מוענק בטקס בארמון הקרמלין הגדול השוכן בקרמלין של מוסקבה ב-12 ביוני, יום רוסיה.

הפרס מוענק על בסיס שנתי, בתחומים שונים - מדע, טכנולוגיה, ספרות, אדריכלות ואומנויות. בהתאם לתקנות משנת 2006 הפרס מוענק בתחומים הבאים:

* 4 פרסים בתחום מדע וטכנולוגיה
* 3 פרסים בתחום ספרות ואומנות
* פרס בתחום פעילות הומניטרית (מוענק גם לאזרחי מדינות אחרות)

היקף הפרס הכספי הוא 5 מיליון רובל. ככלל הפרס מוענק לזוכה בודד. במקרים מיוחדים ניתן להעניק את הפרס לקבוצה של לא יותר מ-3 זוכים. במקרים יוצאי דופן ניתן להעניק את הפרס לאחר פטירת הזוכה. במקרה זה דיפלומה, אות וסכום כספי מועברים ליורשים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרס הפדרציה הרוסית** בוויקישיתוף
* פרס הפדרציה הרוסית, באתר הקרמלין
* צו נשיאותי ותקנות הפרס
התיבות הפותחות את בלדה מס' 2
**בלדה מספר 2 בפה מז'ור, אופוס 38** (המכונה גם "La gracieuse"), נכתבה על ידי המלחין הפולני פרדריק שופן בין השנים 1836–1839 בנואן שבצרפת ובאי הספרדי מיורקה. את היצירה הקדיש שופן לרוברט שומאן, לאחר ששומאן הקדיש עבורו את יצירתו Kreisleriana אופוס 16. כינויה של היצירה "La Gracieuse", הוענק לה על ידי העורך האנגלי וסל, מבלי שזה התייעץ עם שופן.

פסנתרנים ומוזיקולוגים בולטים, ביניהם שומאן, ביקרו את היצירה וטענו כי היא גאונית פחות מן הבלדה הראשונה של שופן. 

קיימת מידה מסוימת של חוסר הסכמה באשר להשראתה. קיימת הטענה כי היא נכתבה בהשראת שירו של אדם מיצקביץ', Świtezianka, אולם טענה זו איננה מבוססת ולעיתים היא מיוחסת גם לבלדה השלישית של שופן.

הבלדה בנויה משני נושאים קונטרסטים מאוד. היא נפתחת בשקט ובעדינות עם הנושא הראשון בסולם פה מז'ור. הנושא מתקדם במהירות למלודיה תחת ההנחיה "sotto voce" (שפירושה "בשקט"). המודולציה המסכמת חלק זה מובילה למעבר לסולם לה מינור, והחלק הראשון דועך בהדרגה עם מספר חזרות של התו לה ביד ימין.

הנושא הבא, בניגוד גמור לקודם, סוער מאוד ונפתח עם ההנחיה "presto con fuoco" (שפירושה "מהר מאוד עם אש"). חלק זה במקום להיות במינור היחסי של פה, הוא בסולם לה מינור. 

היצירה חוזרת במהרה לקצב ולסגנון המקורי שלה והנושא הראשון שב ומתפתח. שופן משלב כאן וריאציות על המלודיה אשר אינן קיימות באקספוזיציה הראשונית של היצירה. התפתחות זו מתקדמת עד להופעתו החוזרת והמסכמת של הנושא השני "presto con fuoco". הפעם גם הוא מתפתח ומסתיים באופן פתאומי. הנושא הראשון מהדהד אז פעם נוספת, אך הפעם לא בסולם פה מז'ור כי אם בלה מינור (הסולם של ה-presto) והיצירה דועכת בהדרגה מבלי לשוב לדרגת הטוניקה שלה.

כתב היד של היצירה נתרם ב-1918 לקונסרבטואר של פריז על ידי קאמי סן-סנס, והוא שמור כיום בספרייה הלאומית של צרפת.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "בלדה מס' 2 בפה מז'ור, אופוס 38" באתר מיוזיק בריינז
* כתב היד של היצירה באתר הספרייה הלאומית של צרפת

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007432218305171
* BnF: cb14806063f (data)
* GND: 300036779
* LCCN: no97075730
* MusicBrainz work: 30775d65-4977-3836-ad29-c5f2acab2c39
* VIAF: 186105267
* WorldCat (עם VIAF): 186105267

 |
**מוזיקה אבסולוטית**, או בכינויה השכיח פחות, מוזיקה מופשטת, הוא מונח המשמש לתיאור מוזיקה, שאיננה מדברת במפורש "על" משהו, בלתי ייצוגית או בלתי אובייקטיבית. במוזיקה אבסולוטית אין מילים ואין הפניות לסיפורים או לדימויים או לכל רעיון חוץ-מוזיקלי אחר מכל סוג שהוא. היא מוכרת בהקשרים קלאסיים כמוזיקה מופשטת, בניגוד למוזיקה תוכניתית. ראיית מוזיקה אבסולוטית כמוזיקה "בזכות עצמה" לקוחה מן האובייקטיביות האסתטית של קאנט מתוך "ביקורת השיפוט האסתטי" (אשבי, 2004, עמ' 7).

קרל דלהאוז מתאר מוזיקה אבסולוטית כמוזיקה ללא "רעיון, תכלית ומטרה".

דיון וביקורת
------------

במאה ה-19 כתבו מבקרי מוזיקה, כמו אדוארד האנסליק, שמוזיקה אבסולוטית הייתה צורת אמנות טהורה יותר, מבחינה אסתטית, (ומשום כך, רצויה יותר) ממוזיקה תוכניתית. יצירות תוכניתיות כמו אופרה, שירים ופואמות סימפוניות זכו ליחס מזלזל ומבטל מצד מבקרים כאלה, שהעדיפו צורות אבסולוטיות יותר כמו סימפוניות (אם כי סימפוניות מפורסמות, כמו הסימפוניה הפסטורלית של בטהובן והסימפוניה הפנטסטית של ברליוז, הן תוכניתיות בעליל). 

* "למוזיקה אין שום נושא מעבר לצירופי הצלילים שאנו שומעים, כי המוזיקה לא זו בלבד שהיא מדברת באמצעות צלילים, היא מדברת בצליל ואך ורק בצליל." / אדוארד האנסליק

גם מוזיקאים מאוחרים יותר דגלו בגישה זו:

* "מוזיקה היא לא שפה; מטרתה של המוזיקה אינה להביע תוכני משמעות כלשהם באמצעות צליליה. מוזיקה קיימת בזכות עצמה, היא אינה מייצגת משהו שהוא מעבר לה." / יאניס קסנאקיס

מוזיקולוגים רבים בימינו, שהנודעת בהם היא סוזאן מקלארי, ביקרו את מושג "המוזיקה האבסולוטית" בטענה, שכל מוזיקה, אם תוכניתית במפורש ואם לאו, מכילה תכנים משתמעים, שמשקפים את הטעמים, הפוליטיקה, הפילוסופיות של האסתטיקה והעמדות החברתיות של המלחין ואת הסיטואציה ההיסטורית שלו. מלומדים אלה טוענים, שרק לעיתים רחוקות מוצאים מוזיקה קלאסית ש"איננה עוסקת בשום דבר". המוזיקה משקפת טעמים אסתטיים, המושפעים מצדם מתרבות, פוליטיקה ופילוסופיה. מלחינים שבויים לא פעם ברשת של מסורת והשפעה, שבתוכה הם שואפים למקם את עצמם במודע ביחס למלחינים וסגנונות אחרים. 

מקלארי גורסת, שאפילו לצורה מוזיקלית יש משמעות. לדוגמה, בספרה משנת 1991, "סיומים נשיים", היא טוענת, שבצורת הסונאטה (שבה נושא אחד "מנצח" את האחר) צפון תוכן פוליטי, המשקף את הפוליטיקה המגדרית של המאה ה-17 והמאה ה-18.

מקורות
------

* Ashby, Arved, ed. (2004). "Introduction", The Pleasure of Modernist Music. מסת"ב 1-58046-143-3.

ראו גם
------

* פילוסופיה של המוזיקה

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Musik ist keine Sprache, es ist nicht ihre Aufgabe, mit ihren Tönen irgendwelche Bedeutungsinhalte auszudrücken. Musik steht für sich, sie weist nicht über sich hinaus." / Iannis Xenakis, aus "Balint Andras Varga, Conversations with Iannis Xenakis 1980 – 1989, 1. Teil (1980)".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4141115-8

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכנר אמריקאי. אם התכוונתם לאיזידור כַּהֶן, עיתונאי יהודי-צרפתי, ראו איזידור כאהן.

**איזידור כהן** (באנגלית: **Isidore Cohen**;‏ 16 בדצמבר 1922 – 23 ביוני 2005) היה כנר יהודי-אמריקאי, שנודע בעיקר בנגינת מוזיקה קאמרית, בעיקר כחבר ברביעיית ג'וליארד ובשלישיית בוזאר.

חייו
----

כהן נולד בברוקלין שבניו יורק. הוא החל ללמוד נגינה בכינור בגיל שש וסיים את בית הספר התיכון למוזיקה ולאמנות במנהטן, אף כי מטרתו הייתה לימודי רפואה. לימודיו הקדם-רפואיים בברוקלין קולג' הופסקו עקב גיוסו לצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה לשירות באירופה. לאחר זאת השתנה כיוון הקריירה שלו מרפואה למוזיקה, כתוצאה מנגינתו הן בתזמורת הצבא והן בלהקות ג'אז.

עם שובו לחיים האזרחיים, התקבל ללימודים בג'וליארד כתלמידו של איוון גלאמיאן. גלאמיאן היסס אם לקבל אליו תלמיד בן עשרים וארבע, אבל לא רצה להשיב ריקם פני חייל משוחרר. מנקודה זו ואילך, החלה הצלחתו כמוזיקאי. נגינתו ב"מעשה בחייל" של סטרווינסקי משכה אליו את תשומת לבו של המלחין.

משנות ה-50 של המאה ה-20 היה כהן כנר ראשי בתזמורות בפסטיבל קאזאלס בצרפת ופוארטו ריקו, נוסף לכמה הרכבים בניו יורק. כשניגן אצל קאזאלס, פגש את אלכסנדר שניידר, שהזמין אותו להצטרף לרביעייה שלו ככנר שני בשנת 1952. בתקופת נגינתו שם, הקליטה הרביעייה את המכלול הראשון של רביעיות המיתרים של היידן, ציון דרך שנזכר ב"טיים מגזין".

מ-1958 היה כהן כנר שני ברביעיית ג'וליארד, משרה בה החזיק קרוב לעשור. כחבר ברביעייה, נמנה כהן על סגל המורים בבית הספר ג'וליארד משנת 1958 עד 1966.

ב-1968, אחרי פרישתו של הכנר דניאל גילה, פנו הפסנתרן מנחם פרסלר והצ'לן ברנרד גרינהאוס אל כהן והציעו לו להצטרף לשלישיית בוזאר. על אף מיאון ראשוני, השתכנע לבסוף והצטרף לשלישייה, שנחשבה באמצע שנות ה-70' לשלישיית הפסנתר העסוקה והנודעת ביותר בעולם, הן בסיורי קונצרטים והן בהקלטות. בתקופתו של כהן בשלישייה, התבצעו עשרות הקלטות, בהן מכלול שלישיות הפסנתר של היידן ובטהובן, כמו גם יצירות של צ'ייקובסקי, רחמנינוב, אייבס, דבוז'אק ושוסטקוביץ'. אחרי עשרים ושלוש שנים עם הקבוצה, החליפה אותו הכנרת אידה קאוואפיאן.

כמורה, נמנה כהן על סגל המורים במוסדות לימוד ובפסטיבלים רבים נוסף לג'וליארד, בהם פסטיבל המוזיקה של אספן בקולורדו ומכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, אוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת ניו יורק בסטוני ברוק ובית הספר מנהטן למוזיקה. 
הקשר הממושך ביותר שלו היה עם בית הספר למוזיקה ופסטיבל מרלבורו, שם לימד החל ב-1966 במשך קרוב לארבעים שנה.

איזידור כהן נפטר ברובע הברונקס, ניו יורק בשנת 2005.

קישורים חיצוניים
----------------

* איזידור כהן, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* איזידור כהן, באתר Discogs (באנגלית)

* Allan Kozinn, Isidore Cohen, 82, Violinist in Premier Chamber Groups, Is Dead, *הניו יורק טיימס*, June 28, 2005
* Anne Inglis, Isidore Cohen: Brilliant violinist with the Beaux Arts Trio, *The Guardian*, 13 July 2005


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007344791405171
* BNE: XX858835
* BnF: cb139857823 (data)
* CiNii: DA08796854
* GND: 134348990
* ISNI: 0000 0000 7141 376X
* LCCN: no91023314
* MusicBrainz: 9de8d43d-6b9a-4779-bdd2-b552afdc2ab6
* NKC: xx0085930
* SNAC: w6f31pb1
* SUDOC: 079180957
* VIAF: 78342309
* WorldCat: lccn-no91023314

 |
"**מברטה השמנה עד רוזה האדומה**" (בגרמנית: Von der Dicken Berta zur Roten Rosa) היא סדרת פסלים מאת האמן הישראלי יגאל תומרקין. הפסלים מציגים דימוי של קרונית הנעה על פסים ועליה מותקן פגז המסמל את "ברטה השמנה" - כינויו של תותח גרמני וגם שם אמו של תומרקין - המכוון אל דמותה של רוזה לוקסמבורג.

ראשיתה של הסדרה במחצית שנות השמונים של המאה ה-20. בשנת 1985 יצר תומרקין מיצב המשלב קרונית מסע, הנעה על פסי רכבת, המחוברת בכבל אל דמות מטרה אנונימית שבמרכזה עיגול דמוי מטרה. בנקודת החיבור קשר תומרקין סרטי בד בצבעים שונים, אלמנט האופייני לעבודותיו הסביבתיות במהלך תקופה זו.

בגרסאות מאוחרות יותר המיר תומרקין את הדמות השלמה בצדודית אישה בדמותה של רוזה לוקסמבורג ואת המבנה המפוזר בקומפוזיציה פשוטה יותר של הקרונית ופסי הרכבת, המאוחדים בצבע יסוד אדום. מבנה זה אופייני לסגנונו של תומרקין במהלך שנות השמונים והתשעים. תומרקין הגדיר את הדימוי כ"מסמל את הקשת של האידיאלים הפוליטיים בעידן המכונה הראשון".

גרסאות של פסל נמצאות במקומות שונים כגון בברלין, גרמניה (1991), באוסף המוזיאון הפתח תפן (1988) ובגן הפסלים של תומרקין שהוקם בשנת 1994 בכוכב הירדן.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מברטה השמנה עד רוזה האדומה** |

* מִבֶּרְטָה (השמנה) עד רוזה (לוקסמבורג האדומה) באתר המוזיאון הפתוח, תפן

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: Bauermeist, Volker, **Tumarkin, In the Center of the Margins**, Massada, Tel Aviv, 1984, P. 211
2. ↑  תומרקין, יגאל, "ציוני דרך אוטוביוגרפיים", בתוך: גינתון, אלן, **תומרקין, פסלים 1957-1992**, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 1992.
קברם של בני משפחת ברוך בשדרת "גבורי יוגוסלביה" אשר בבית העלמין החדש בבלגרד
**איזידור ברוך** (בסרבית: **Исидор Барух**; ‏23 באפריל 1910, בלגרד, ממלכת סרביה - 18 באוגוסט 1941, סמוך לאוז'יצה, ממלכת יוגוסלביה הכבושה) היה פרטיזן יוגוסלבי ממוצא יהודי, חבר במפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה אשר ב-1953 זכה לעיטור גיבור יוגוסלביה.

ביוגרפיה
--------

איזידור ברוך נולד בבלגרד והוסמך כמהנדס מכונות באוניברסיטת בלגרד. ב-1939, הצטרף למפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה ונודע כמתנגד למשטר המלוכני. הוא נעצר ונכלא מספר פעמים על ידי השלטונות. ב-1941, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הצטרפו איזידור וכל משפחתו לכוחות הפרטיזנים של טיטו. איזידור נשלח לאזור אוז'יצה, גייס וארגן חטיבת פרטיזנים ובהמשך פיקד על פלוגת פרטיזנים ממונטנגרו.

ב-18 באוגוסט 1941 נקלעה פלוגתו לקרב עם גדוד גרמני שלווה בכוחות ז'נדרמריה ממיטרוביצה ואיזידור נהרג בקרב. חודשיים מאוחר יותר נהרג אחיו יוסף ברוך בקרב באזור אוז'יצה. אחיותיו ברטה ורחל ואחיו בורה, נלכדו בידי הגרמנים והוצאו להורג במחנה הריכוז באנייצה. לאחר המלחמה נקרא רחוב בבלגרד על שם "האחים ברוך". ב-6 ביולי 1953 העניק נשיא יוגוסלביה יוסיפ ברוז טיטו לאיזידור ברוך את עיטור גיבור יוגוסלביה. ב-1964 הוקם בבלגרד בית ספר יסודי על שם "האחים ברוך". בנוסף, המקהלה של יהודי יוגוסלביה שהשתתפה בזמריות בשנות ה-50 וה-60 נקראה בשנת 1964 על שם האחים ברוך. במשך שנים רבות המקהלה נוהלה על ידי אנדריה פרגר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  שרה נשמית, המרי היהודי בשנות השואה: בארצות אירופה האחרות, באתר המרכז לטכנולוגיה חינוכית
2. ↑  איזידור ברוך, באתר "הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה"
3. ↑  אתר בית הספר "האחים ברוך", באתר osbracabaruh.edu.rs, (בסרבית)
4. ↑  יהודית וינקלר, מקהלה מארץ קומוניסטית שרה משירי ציון, חרות, 21 ביולי 1964

| יהודים גיבורי יוגוסלביה יוגוסלביהיוגוסלביה |
| --- |
|  | נסים אלבחרי • אליאס אנגל • איזידור ברוך • פאבלה גוראנין • רוברט דומאני • סלאבישה ויינר • וויו טודורוביץ' • אסתר עובדיה • פאבלה פאפ • משה פיאדה • אדולף שטיינברגר |  |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118944010
* ISNI: 0000 0000 1320 7183
* VIAF: 8186967
* WorldCat: viaf-8186967

 |
**הרי ורבין** (באנגלית: **Harry Werbin**, ‏4 באפריל 1907 - ?) היה אתלט אמריקאי-יהודי. סגן אלוף ארצות הברית (1930) בריצת 2 מייל מכשולים, אלוף ארצות הברית בריצת שדה (1935) וסגן אלוף המכביה הראשונה (1932) בריצת 5000 מטר.

ביוגרפיה
--------

ורבין למד באוניברסיטת מזרח מישיגן.

באליפות ארצות הברית באתלטיקה שנערכה בשנת 1930 זכה ורבין במדליית כסף בריצת 2 מייל מכשולים.

במכביה הראשונה שנערכה בשנת 1932 זכה ורבין בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף בריצת 5000 מטר אחרי מוחמד סעיד ממצרים (15:52.8 דקות) ולפני לסלי פלקסמן מארצות הברית. מדליית ארד, בריצת 10000 מטר, אחרי רינה מאנגליה וולטר פרנקל מצ'כוסלובקיה.

ורבין השתתף גם במכביה השנייה בשנת 1935 אך לא זכה במדליות. באליפות ארצות הברית שנערכה באותה שנה הוא זכה בתואר בריצת שדה.

ד"ר ורבין הוא דוקטור לאוסטאופתיה, שימש כרופא של נבחרת ישראל לאולימפיאדת הלסינקי (1952) ולאולימפיאדת מלבורן (1956) וכן רופא של הנבחרת האמריקאית למשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בשנת 1955. בשנת 1958 הוא הורשע בגרימת מותה של מטופלת שעברה אצלו הפלה בקנזס, מיזורי והוא נידון לשנתיים מאסר.

תארים והישגים
-------------

בשנת 1989 זכה ורבין להיכלל בהיכל התהילה של אוניברסיטת מזרח מישיגן.

קישורים חיצוניים
----------------

* הרי ורבין, באתר Track and Field (גברים)
* Harry Werbin, באתר *Eastern Michigan University* (באנגלית)
* הרי ורבין, באתר *Track and Field Statistics* (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  היום נגמרת המכביה בטקס סיום נהדר, דואר היום, 31 במרץ 1932
2. ↑  מתוצאות ההתחרויות, דואר היום, 1 באפריל 1932
3. ↑  המנצחים במכביה הראשונה והישגיהם, דואר היום, 2 באפריל 1935
4. ↑  הרי ורבין, באתר *Cemetery of Choice* (באנגלית)
5. ↑  Athletic Club Hall of Fame The Eastern Michigan University (באנגלית)
**איזידור איזו** (ברומנית: **Isidore Isou**‏; 31 בינואר 1925 – 28 ביולי 2007) היה משורר, מבקר קולנוע, אומן חזותי צרפתי, יהודי יליד רומניה, מייסד הלטריזם.

קורות חיים
----------

נולד בבוטושאן שברומניה בשם יואן-איזידור גולדשטין. הוא בנו של סוחר תבואות עשיר. בשנת 1942 ייסד את תנועת הלטריזם (היה החבר הראשון והיחיד בתנועה) ופרסם את "המניפסט של השירה הלטריסטית". בשנת 1945, לאחר מלחמת העולם השנייה נסע לפריז, ללימודים באוניברסיטת סורבון. איזידור שינה את שמו לאיזידור איזו ("איזו" הוא קיצור מקובל אצל יהודי רומניה ל"איזידור", אולם הפעם הוא מוטעם במלרע כדרך הצרפתים). התנועה הלטריסטית גדלה וזכתה להדים נרחבים בצרפת. "פיגרו הספרותי" הקדיש לו מאמר בשם "איך להיות גאון בחמישה שיעורים". הוא פרסם שני ספרים בהוצאה לאור החשובה ביותר בצרפת. "אג'ן ז'ולס" Eugene Jolas כתב ששירתו של איזו "מלאה מסתורין, זורמת, דינמית". בספר שכתב העיתונאי האמריקאי "יוסף ברי" Joseph Barry על דמויות בולטות בפריז של שנות השישים נכתב: "במהלך בחירות שנעשו באחד מבתי הקפה של שנז אליזה, כדי להכתיר נסיך חדש למשוררי פריז, חטף איזו את המיקרופון והכריז על עצמו קיסר המשוררים, למרות שרוב הנוכחים נטו להכתיר את ז'אן קוקטו". מאוחר יותר פרסם איזו ספר בשם "מכניקת הנשים", שבגללו ישב חודש בבית הסוהר, חרף העדות שמסר קוקטו לטובתו. לאחר שחרורו כתב מסה על כלכלה גרעינית, "מרד הנוער כרך ראשון", "פרטים מדויקים עלי ועל שירתי" ו"עשר פואמות אדירות". הוא יצר את הסרט "יריקה ונצח" ובגיל 26 הצהיר בעצב שבגיל 30 יסיים את יצירתו. כאשר עיתונאי שאל אותו, איך יכול היה לגזול את הכתר מקוקטו, לאחר כל מה שקוקטו עשה למענו, השיב לו איזו, שבהיותו קיסר, מינה את קוקטו כנסיך.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איזידור איזו** בוויקישיתוף

* איזידור איזו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* איזידור איזו, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* איזידור איזו, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אתר של איזו
* איזידור איזו (1925-2007), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007279631805171
* BIBSYS: 90767031
* BNE: XX1322246
* BnF: cb119083029 (data)
* CANTIC: a12284579
* GND: 119074656
* ISNI: 0000 0001 1578 8011
* LCCN: n50029386
* MusicBrainz: 67767677-9f06-4231-880a-918670613901
* NKC: xx0161560
* NTA: 070581479
* RKD: 293054
* SNAC: w6jd518t
* SUDOC: 027325415
* ULAN: 500096100
* VIAF: 96388363
* WorldCat: lccn-n50029386

 |
סר מייקל מאיירס
סר **מייקל מאיירס** (באנגלית: **Michael Myers**;‏ 7 בספטמבר 1873 – 8 באפריל 1950) היה נשיא בית המשפט העליון השישי של ניו זילנד בין השנים 1929 – 1946. בין השנים 1930 – 1941 הוא שימש מתוקף תפקידו לתקופות קצרות כמנהלן של ממשלת ניו זילנד, כלומר כממלא מקום המושל הכללי של ניו זילנד בתקופות שבין כהונת מושל כללי למשנהו. מאיירס היה היהודי הראשון ששימש בתפקיד זה. ב-1936 הוא ישב בראש הוועדה השיפוטית של המועצה המלכותית.

חייו
----

מאיירס נולד במוטואקה שבצפון האי הדרומי, התחנך בבית הספר בתורנדון שבפרברי ולינגטון, למד בקולג' ולינגטון ואת התואר הראשון במשפטים הוא קיבל מאוניברסיטת קנרטרבי ב-1897. לאחר מהן הוא נכנס לאינר טמפל.

ב-1945 יצא מאיירס לוועידת סן פרנסיסקו שבה נחתמה מגילת האומות המאוחדות והוא השתתף בניסוח חוקת בית הדין הבינלאומי לצדק. ב-6 בספטמבר אותה שנה הוא התפטר מתפקידו זה אך מונה מחדש בשנה שלאחר מכן והתפטר שוב ב-7 באוגוסט 1946. מייקל מאיירס מת בוולינגטון ב-1950 בגיל 76.

משפחתו
------

ב-2 באוגוסט 1899 נשא מאיירס לאישה את אסטל מרים סאלום, בתו של מוריס סאלום, יהודי ספרדי שהיה חבר המועצה המחוקקת של אוסטרליה הדרומית ואיש עסקים תושב אדלייד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מייקל מאיירס** בוויקישיתוף

* Peter Spiller. 'Myers, Michael', from the Dictionary of New Zealand Biography. Te Ara - the Encyclopedia of New Zealand, updated 3-Dec-2013
* 'MYERS, Right Hon. Sir Michael, G.C.M.G.', from An Encyclopaedia of New Zealand, edited by A. H. McLintock, originally published in 1966. Te Ara - the Encyclopedia of New Zealand, updated 10-Nov-11



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007507839405171
* ISNI: 0000 0004 3776 6851
* TePapa: 29812
* VIAF: 311119637
* WorldCat: viaf-311119637

 |
**בואינג 314** (באנגלית: **Boeing 314**) היה מטוס ימי דו קומתי לטווחים ארוכים. המטוס יוצר בחברת בואינג בין השנים 1938 ל-1941, והיה אחד המטוסים הגדולים של אותה התקופה.
בשנת 1991 כתב הסופר קן פולט את ספרו לילה מעל הים, המספר על טיסת לילה במטוס בערב מלחמת העולם השנייה.

פיתוח
-----

פיתוח המטוס החל לאחר שחברת התעופה פאן אמריקן הזמינה מבואינג מטוס ימי שיחליף את מטוסי המרטין M-130 שהיו ברשותה. הדגם שהציעה בואינג כלל שני מצופים שהוסיפו ליציבות המטוס בעת שצף על המים. כדי לטוס ליעדים ארוכים הייתה למטוס קיבולת דלק של 16070 ליטר בנזין.

טיסת הבכורה של הדגם החדש הייתה ב-28 ביוני 1939. בואינג ייצרה 12 מטוסים מדגם זה בין 1938 ל-1941.

פאן אמריקן השתמשה במטוס לטיסות יוקרה, ובטיסות הלילה שלה הומרו המושבים למיטות. במטוס היו גם חדר אוכל ושפים ברמת ארבעה כוכבים, טיסה מסן פרנסיסקו להונג קונג עלתה 760 דולר. 

את המטוסים הטיסו הצוותים המנוסים ביותר שהיו לפאן אמריקן. בשנת 1946 יצאו המטוסים משירות.

אירועים מפורסמים
----------------

בשנת 1941, בפרוץ המתקפה על פרל הארבור, כאשר אחד מהמטוסים של חברת פאן אמריקן תוכנן להמריא לסן פרנסיסקו ועל מנת להימנע מהלחימה בדרך העוברת באוקיינוס השקט, נאלצו צוות המטוס ונוסעים להקיף את כדור הארץ מצידו המערבי דרך יבשות אסיה ואפריקה. טיסה זו הוכרזה כטיסה המסחרית הראשונה שהקיפה את כדור הארץ.

גרסאות
------

**בואינג 314**, הגרסה הראשונה למטוס, צויד במנועים בעלי 1,500 כ"ס, נבנו שישה מטוסים מדגם זה.

**בואינג 314A**, שיפור של הגרסה הראשונה, צויד במנועים חזקים יותר (1,600 כ"ס), וקיבולת הדלק הוגדלה ב-4,500 ליטרים.

**בואינג 314B** ו-**C-98** דגמים מיוחדים עבור חיל האוויר האמריקאי.

**מודל 306** לא נבנה, תוכנן להיות בעל כנף דלתא.

מפעילים
-------

ארצות הבריתארצות הברית **ארצות הברית**

* פאן אמריקן וורלד איירווייז
* חילות האוויר של צבא ארצות הברית
* הצי האמריקני

בריטניהבריטניה **בריטניה**

* בריטיש אוברסיס איירוויז (BOAC)

הערות שוליים
------------

1. ↑  BOEING, Model 314 Clipper Flying Boat

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **בואינג 314** |

* בואינג 314 באתר "Flying clippers" (באנגלית)
* בואינג 314 באתר "Zpub" (באנגלית)
* על המטוס (באנגלית)
* המטוס באתר "מוזיאון המטוסים הווירטואלי" (באנגלית)

| מטוסים אזרחיים מתוצרת בואינג |
| --- |
| מטוסי מדחף | 40 • 50 • 73 • 75 • 80 • 200 • 221 • 247 • 307 • 314 • 377 |
| מטוסי סילון (סדרת 7x7) | 707 • 717 • 727 • 737 (קלאסי • NG‏ • MAX‏) • 747 (747-400 • 747-8) • 757 • 767 • 777 *(777X‏)* • 787 • BBJ |
| מטוסי מחקר | 367 • 7J7 • 2707 • פליקן • סוניק קרוזר • X-40 • X-43 • X-48 • X-53 • Y1 • Y2 • Y3 |
| קטגוריה: בואינג |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007563833805171
* GND: 7540958-6
* LCCN: sh2002009963

 |
**מבקר חופשי** הוא ספר מאת אריק גלסנר המרכז ביקורת ספרות של המחבר על יצירות שונות, ומסביר את הרקע לכתיבת ביקורת הספרותית.

הספר יצא לאור בעברית בשנת 2019, בהוצאת הקיבוץ המאוחד.

הספר
----

בספר מרוכזות מסות ורשימות נבחרות מ-15 שנים בהם עסק המחבר בביקורת ספרות. במקביל נפרשים העקרונות והערכים שעל בסיסם נכתבו הביקורות. בהקדמה לספר נערך דיון מעמיק בתפקידו של המבקר ובצידוקים לקיומו של התפקיד.

הספר מחולק לשלושה חלקים, אשר פורשים את הנקודות החשובות במפת הספרות כיום ומצביעים על תופעות ומגמות שמבטאות רגעי שינוי והתפתחות תרבותיים בספרות:

1. רשימות כלליות על ספרות.
2. רשימות נרחבות על ספרים ספציפיים.
3. קצרות יותר על ספרים רבים.

בין היוצרים שנסקרו בספר נמנים: הומרוס, דוסטויבסקי, יעקב שבתאי, דוריס לסינג, שלמה ארצי, וולבק, קנאוסגורד, ד"פ וואלאס, א"ב יהושע, דרור בורשטיין, מאיה ערד ושהרה בלאו.

לצד הביקורת על יוצרים ויצירות ספציפיות, מנותח האופן בו משתקפות בספרות הישראלית מספר סוגיות, בהם יציאה בשאלה אפוקליפסה, מיניות ופוסט הומניזם.

החלק הראשון מנתח לעומק את תפקיד הספרות ותפקיד הביקורת עליה. הבחנה מרכזית המדברת על "ההשפעה של המציאות הפוסטמודרנית על הספרות. ההגות הפוסטמודרנית נתנה גט כריתות לנרטיבי-העל הגדולים, לסיפורי המסגרת שאמורים למשמע את חיינו, הרבה בגלל אידאולוגיות גדולות בעבר שהתגלו כהרסניות, במיוחד לאור מלחמת העולם השנייה. והנה, רומנים מנסים למכור לנו סיפורים גדולים כאלה, שמצריכים אורך נשימה, שלעיתים רבות חסר במצב החדש, ולכן נראים כלא מתאימים לתקופה. בכך אפשר לפענח את תמונת הכריכה המוצלחת – אדם אחד קורא בספר הולך נגד כיוון אנשים רבים השקועים בסלולרי שלהם".

קישורים חיצוניים
----------------

* עמוד הספר בהוצאת הקיבוץ המאוחד
* הפרק הראשון בספר
* המחבר בריאיון לרגל צאת הספר

הערות שוליים
------------

1. ↑  ""מבקר חופשי"/ מאת אריק גלסנר"
**משפט הופקינס-לויצקי** (Hopkins–Levitzki theorem) הוא משפט בתורת החוגים, הקובע כי כל חוג ארטיני שמאלי הוא גם נתרי שמאלי. הטענה נכשלת מעל מודולים כלליים. המשפט נקרא על שם צ'ארלס הופקינס ויעקב לויצקי.

הוכחה
-----

מספיק להוכיח כי לחוג יש סדרה נורמלית. יהי {\displaystyle J=Jac(R)} רדיקל ג'ייקובסון של החוג. ידוע כי רדיקל ג'ייקובסון הוא נילפוטנטי, נניח {\displaystyle J^{k}=0}. נביט בשרשרת:



R
⊇
J
⊇
⋯
⊇

J

k

=
0

{\displaystyle R\supseteq J\supseteq \dots \supseteq J^{k}=0}

{\displaystyle R\supseteq J\supseteq \dots \supseteq J^{k}=0}
כל גורם שלה הוא מהצורה {\displaystyle M\_{i}=J^{i-1}/J^{i}}; זהו מודול ארטיני מעל {\displaystyle R/J}, ולכן פשוט למחצה. לכל מודול פשוט למחצה יש סדרת הרכב, ולכן גם לחוג כולו, כדרוש.

ניתן לתת הוכחה מעט מסובכת יותר תוך שימוש ברדיקל הראשוני.

הכללות
------

למשפט יש מספר ניסוחים כלליים יותר, והמשותף לכולם הוא שהם מקשרים בין תנאי השרשרת העולה לתנאי השרשרת היורדת.

חוג R נקרא **עיקרי-למחצה** (semiprimary) אם {\displaystyle J(R)} אידיאל נילי ו-{\displaystyle R/J(R)} חוג פשוט למחצה. אחד ההכללות למשפט היא שמודול מעל חוג עיקרי-למחצה הוא בשקילות ארטיני, נתרי ובעל סדרת הרכב (כלומר, כל אחד מהתנאים גורר את האחרים).

הגרסה הקודמת נובעת מגרסה זו, שכן כל חוג ארטיני שמאלי הוא עיקרי-למחצה.

דוגמה נגדית למודול כללי
-----------------------

כאמור, המשפט נכון רק עבור חוגים: לא כל מודול שמאלי ארטיני הוא שמאלי נתרי. למשל, נביט בחבורה הקוואזי-ציקלית (אנ')
{\displaystyle \mathbb {Z} (p^{\infty })=\mathbb {Z} \left[{\frac {1}{p}}\right]/\mathbb {Z} }. יש בה שרשרת עולה אינסופית {\displaystyle \left\langle {\frac {1}{p}}\right\rangle \subset \left\langle {\frac {1}{p^{2}}}\right\rangle \subset \dots }, ולכן איננה נתרית. היא כן ארטינית, שכן כל שרשרת {\displaystyle \left\langle {\frac {1}{n\_{1}}}\right\rangle \supseteq \left\langle {\frac {1}{n\_{2}}}\right\rangle \supseteq \dots } גוררת {\displaystyle n\_{i}|n\_{i-1}}, ולכן יש איבר קטן ביותר, כלומר היא סופית.
בואינג 737–800 של החברה
**עיראקי איירווייז** (באנגלית: **Iraqi Airways**; בערבית: **الخطوط الجوية العراقية**) היא חברת התעופה הלאומית של עיראק. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי של בגדאד.

תולדות החברה
------------

החברה נוסדה בשנת 1945 והחלה את פעילותה בתחילת שנת 1946 כשצי המטוסים שלה מורכב ממטוסי דרגון ראפיד וויקרס VC.1 והיא מבצעת בעיקר טיסות פנים בעיראק.

בשנות ה-60 קנתה החברה מטוסי טופולב Tu-124 ולאחר מכן את מטוסי הסילון הראשונים שלה מתוצרת חברת הוקר. בעקבות הרכישות פתחה החברה קווים לרחבי המזרח התיכון, לאפריקה ולאירופה. בשנות ה-70 פתחה החברה קו לניו יורק כשהיא משתמשת במטוסי בואינג 707 ובואינג 747.

מלחמת איראן–עיראק בתחילת שנות ה-80 החלישה את פעילות החברה עד למינימום. לאחר פלישת עיראק לכווית בשנת 1990, הטילה קואליציית המדינות סנקציות כבדות על עיראק שבשליטת סדאם חוסיין, דבר שהוביל לקרקוע מטוסיה של עיראקי איירווייז. באותה שנה היו ברשות החברה 17 מטוסים שהועברו למקומות מסתור, בעיקר בירדן.

בשנת 1986 טיסה 163 של עיראקי איירווייז התרסקה עקב פיצוץ רימון במהלך ניסיון חטיפה.

לאחר מלחמת המפרץ הראשונה הורשתה החברה להמשיך בפעילות מצומצמת, ובינואר 1992 החלה לטוס בקו בגדאד - בצרה. פעילות זו לא נמשכה זמן רב, כי לאחר זמן קצר הכריזה קואליציית המדינות על שמי עיראק כאזור אסור לטיסה. לאחר מכן החברה למעשה נסגרה.

מלחמת המפרץ השנייה, שפרצה בשנת 2003 והובילה לנפילת משטרו של סדאם חוסיין, הביאה להסרת רוב הסנקציות שהוטלו על עיראק. בעקבות כך הוחלט כי עיראקי איירווייז תחדש את פעילותה במסגרת חדשה. כל הזכויות על שם החברה ומטוסיה הועברו לחברה חדשה, "אייר עיראק קומפני", שתפקידה היה לשקם את החברה ולמעשה לבנותה מחדש. פעילות החברה חודשה ב-3 באוקטובר 2004 והטיסה הראשונה אז הייתה מבגדאד לעמאן. ביוני 2005 ביצעה החברה את טיסת הפנים הראשונה בין בגדאד לבצרה, ובנובמבר אותה שנה ביצעה לראשונה זה 25 שנה טיסה בין בגדאד לטהראן.

צי המטוסים
----------

צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:

| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| C | Y | סה"כ |
| איירבוס A220-300 | — | 5 | 12 | 140 | 152 | ייכנסו לשירות בשנת 2019 |
| איירבוס A320-200 | 3 | — | — | 180 | 180 |  |
| איירבוס A321-200 | 2 | — | — | 220 | 220 |  |
| איירבוס A330-200 | 1 | — | 24 | 264 | 288 |  |
| בואינג 737–800 | 13 | 16 | 12 | 150 | 162 |  |
| 1 | — | 75 | — | 75 | תצורת VIP |
| בואינג 400–747 | 2 | — | 74 | 338 | 412 |  |
| בואינג 767-300ER | 1 | — | 18 | 221 | 239 |  |
| בואינג 777-200LR | 1 | — | 14 | 350 | 364 |  |
| בואינג 8–787 | — | 10 | טרם נקבע |  |
| בומברדיה CRJ-900 | 6 | — | — | 90 | 90 |  |
| סה"כ | 30 | 31 |  |

| התאחדות חברות התעופה הערביות |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אפריקייה איירווייז • אייר אלג'יר • אייר עראביה • אייר קיירו • איג'יפטאייר • אמירטס • איתיחאד איירווייז • גאלף אייר • עיראקי איירווייז • ג'ורדן אוויאיישן • כווית איירווייז • ליביאן איירליינס • מידל איסט איירליינס • עומאן אייר • פלסטיניאן איירליינס • רויאל אייר מרוק • רויאל ג'ורדניאן • סעודיה • סודאן איירווייז • סיריאן איירליינס • טראנס מדיטרניין איירווייז • תוניסאייר • ימנייה |

 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עיראקי איירווייז** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של עיראקי איירווייז
* עיראקי איירווייז, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרטי צי המטוסים של עיראקי איירווייז, באתר planespotters.net (באנגלית)
במשפט העברי, **פועל** הוא אדם שנשכר לעשות מלאכה לאדם אחר. ההלכה מחלקת בין שני סוגי פועלים: פועל שכיר, שנשכר לעבוד עבודה במשך זמן מסוים והתשלום המשולם לו הוא עבור **העבודה**, לעומת קבלן, שהתשלום שמקבל הוא עבור התוצאה, הוא נשכר כדי לעשות מלאכה מסוימת, והוא יכול להחליט בעצמו מתי לעשות אותה.

ההבדל בין שכירות לקבלנות
------------------------

בספר תרומת הדשן נכתב שפועל ששכרו אותו להפיק סכום מסוים של חביות יין, גם אם מכורח השעה הוא נאלץ להפיק אותן מכרמי הענבים בזמן הבציר הוא נחשב לקבלן, שכן התשלום הוא עבור התפוקה ולא עבור העבודה. לעומת זאת, אם תובעים ממנו לעשות פעולה מסוימת בזמן מסוים בדווקא, נחשבת העבודה לשכירות ולא לקבלנות, וכך פוסק הנתיבות המשפט.

### כללי שכירות

מכיוון שעבודתו של פועל דומה יותר לעבדות, בכך שהוא משולם עבור העבודה ולא עבור התפוקה, וכל אשר יפיק בזמן העבודה שייך לבעל הבית גם אם שווה בהרבה מהתשלום, דבר המנוגד לאמירת התורה "כִּי לִי בְנֵי יִשְׂרָאֵל עֲבָדִים **עֲבָדַי הֵם**", - "ולא עבדים לעבדים" קבעו חז"ל כי פועל יכול לחזור בו אפילו באמצע היום, כך שמלכתחילה נמצא שההתחייבות לפועל היא כאילו לא חל שום שעבוד על הפועל בשעת העבודה וממילא אינו דומה לעבד. וזאת בשונה מפועל קבלן השוכר בו שלמרות שאם כאשר הוא חוזר בו בזמן שאין בעל הבית יכול לשכור פועל אחר, הוא גורם נזק לבעל הבית אינו חייב לשלם כי הוא נחשב רק גרמא בנזיקין, מותר לבעל הבית להטעות אותו ולומר לו שישלם לו שכר כפול ולמעשה לא לשלם, או לשכור פועלים אחרים ולשלם את שכרן מתשלומי הפועל על השעה שכבר עבד או מכליו של השוכר שבאו לידו של בעל הבית.

### כללי קבלנות

פועלי קבלנות שחזרו בהם מהסכם העבודה במהלך יום העבודה או שהמעביד חזר בו, כך שהפועל שחשב שיש לו עבודה מובטחת ליום זה צריך לחזר אחרי עבודה אחרת, או בעל הבית שחשב שיש לו פועלים צריך לטרוח בזמנו הקצוב לחפש פועלים, מכיוון שהפועלים עדיין לא התחילו לעבוד לא חל מעשה קניין המשעבד את הפועלים לבעל הבית ואת בעל הבית לפועלים ואין להם זה על זה אלא תרעומת. אם הפועלים התחילו לעבוד, הם לא יכולים לחזור בהם על פי ההלכה ואם חזרו בהם חלים עליהם קנסות שונים כדי לפצות את בעל הבית על הנזק. אך אם יש פועלים אחרים במקום הם יכולים לומר לבעל הבית שיזכור מפועלים אלו, ואין להם זה על זה אלא תרעומת.

ראו גם
------

* היתר אכילת פועל

קישורים חיצוניים
----------------

* הערך "פועל", באנציקלופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה
* הרב יואב שטרנברג, הגדרת שכיר לעומת קבלן, באתר ישיבה
* הרב יואב שטרנברג, פועל איננו עבד, באתר ישיבה

הערות שוליים
------------

1. ↑  סימן שכט.
2. ↑  סימן רס"ד, ס"ק ח'.
3. ↑  ספר ויקרא, פרק כ"ה, פסוק נ"ה
4. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף י"ב, עמוד א'
5. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ע"ו, עמוד ב' ע"ז
קרן הצדקה "Child's Play" הוקמה על ידי ג'רי "טיכו" הולקינס ומייק "גייב" קרהוליק - יוצרי קומיקס הרשת "Penny Arcade" בשנת 2003, לאחר שטור המציג משחקי וידאו כמחנכים ילדים לאלימות ולהרג היה עבורם דיווח מוטה אחד יותר מדי. הקרן התהדרה בתת-הכותרת: "גיימרים נותנים בחזרה", כשהרעיון מאחוריה היה להציג בפני העולם תמונה שונה של קהילת שחקני משחקי הווידאו מזו שסיפקה התקשורת, אשר בעיני הולקינס וקרהוליק הונעה יותר מהרצון להציג אירועים שנויים במחלוקת כדי לעורר עניין בצופים מאשר לדווח את האמת.

במקור, פרסמו השניים באתר Penny Arcade קריאה למי שמעוניין לתרום לשלוח משחקים וצעצועים לביתו של מייק. הדבר התברר כטעות כשבמשך כמה ימים רצופים הגיעו שליחי החבילות לביתו של מייק שלוש פעמים ביום, והנהלת הבניין שלו הגישה נגדו תלונה על שמילא שלוש מכולות אשפה שלמות בקרטוני אריזה. בסוף דצמבר, משנגמר מבצע משלוח הצעצועים, העניקו הולקינס וקרהוליק לבית החולים לילדים בסיאטל צעצועים בשווי 250,000 דולר.

בינואר 2004 פרסם ביל פראנס, כותב הטור שהניע את הולקינס וקרהוליק לפעולה, טור התנצלות בו הודה לצמד ולכל התורמים.

בנוסף לתרומות פרטיות הקרן מקבלת תרומות ממסודות ומארגון תחרויות משחק מחשב דוגמת "Desert Bus For Hope".

בשנת 2006 לראשונה נערכה ארוחה ומכירה פומבית שכול הכנסותיהם הועברו לתרומות. בשנת 2011 לראשונה נערכה תחרות גולף שאורגנה על ידי הקרן. החל משנת 2013 מועברות תרומות לתמיכת ילדים שסובלים מאלימות במשפחה.

עם השנים, נוספו בתי חולים נוספים ברחבי העולם וצמחו התרומות - נכון לקיץ 2021, גייסה הקרן כ-45 מיליון דולר שהועברו לטובת בתי החולים ומוסדות נוספות. בסך הכול התרומות הועברו לכ-190 בתי חולים ברחבי העולם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Child's Play** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Child's Play (באנגלית)
* Child's Play, ברשת החברתית פייסבוק

* Child's Play, ברשת החברתית טוויטר

* Child's Play, ברשת החברתית אינסטגרם

* Child's Play, ברשת החברתית LinkedIn

* Child's Play, סרטונים בערוץ היוטיוב

* Child's Play, ערוץ באתר Twitch.tv

* Child's Play, באתר פליקר

הערות שוליים
------------

1. ↑  France, Bill (18 בנובמבר 2003). "Violent video games are training children to kill". HeraldNet. ארכיון מ-2007-04-01. נבדק ב-2007-11-09. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Krahulik, Mike (24 בנובמבר 2003). "Child's play". Penny Arcade. נבדק ב-2007-11-09. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Giving to Charity This Year Is 'Child's Play' - Successful Video Game Charity Launches 2004 Effort". PR Newswire. 20 באוקטובר 2004. נבדק ב-2012-01-09. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  France, Bill (14 בינואר 2004). "Video gamers go out of their way for ill children". HeraldNet. נבדק ב-2009-06-09. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**Chicago Assyrian Dictionary** (בקיצור: CAD), או בשמו המלא: **The Assyrian Dictionary of the Oriental Institute of the University of Chicago**, הוא מילון מקיף לשפה האכדית שהוהדר במכון האוריינטלי של אוניברסיטת שיקגו. העבודה על המילון נמשכה כתשעים שנה, בין השנים 1921 ו-2011. המילון, המחזיק 21 כרכים, מקיף את מגוון הדיאלקטים של השפה האכדית.

יוזם המילון היה ג'יימס הנרי ברסטד (James Henry Breasted), אשר קודם לכן ערך בברלין את המילון למצרית עתיקה. בין התורמים ליצירת המילון נתן לציין גם בנו לנדסברגר. הכרך הראשון של המילון פורסם בשנת 1956. בין השנים 1973 ל-1996 שימשה אריקה ריינר כעורכת המילון ואותה החליפה בתפקיד מרתה רות, אשר שימשה כעורכת המילון עד פרסום הכרך האחרון בשנת 2011.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Chicago Assyrian Dictionary
* כל כרכי המילון זמינים בפורמט PDF (הקבצים כבדים מאוד - קובץ לכל כרך)
* Huge Ancient Language Dictionary Finished After 90 Years, הודעה לתקשורת על סיום המילון

* Erica Reiner, *An Adventure of Great Dimension: The Launching of the Chicago Assyrian Dictionary* (Transactions of the American Philosophical Society 92/3), Philadelphia: American Philosophical Society, 2002

הערות שוליים
------------

1. ↑  העורכים ייחדו כרך לכל אות. חלק מהכרכים פוצלו למספר חלקים נפרדים בשל כמות החומר, כך שבפועל יצאו 26 כרכים.
**פועל עזר** הוא פועל המתלווה לפועל העיקרי במשפט, במבנה תחבירי מוגדר, כדי ליצור לו משמעות דקדוקית מסוימת, כגון זמן, אספקט, אופן, תנאי, יכולת, מצב, וכדומה. מכיוון שהפועל העיקרי מביע את המשמעות הסמנטית במשפט פועל העזר מאבד למעשה את משמעותו הסמנטית. במשפט "הוא עמד ללכת" פועל העזר לעמוד אינו מביע עמידה אלא כוונה, כך שמשפט זה מתפרש כ"הוא התכוון ללכת".

פועלי עזר בעברית
----------------

בעברית קיימים כמה פועלי עזר. הפעלים לעמוד וללכת משמשים כפעלי עזר המביעים זמן דקדוקי עתיד: האירוע עומד להתרחש מחר. זה עומד לקרות כל רגע. הם הולכים להציג את הממצאים בקרוב. היא כמעט הלכה לעשות את הטעות הזאת.

פועל העזר ללכת מביע גם הדרגתיות: הזרם הלך והתגבר. השמים הולכים ומתבהרים. הפער ילך ויצטמצם עם הזמן.

פועל העזר לעמוד מביע גם כוונה, כאמור: הוא עמד ללכת. הפקידה עומדת לשלוח להם מייל.

פועל העזר להיות מביע שני אספקטים: תנאי בטל: לו הייתי יודע הייתי בא.

הרגל, או פעולה חוזרת ונשנית בעבר: פעם היינו הולכים ברגל כל יום.

פועלי עזר בשפות שונות
---------------------

באנגלית קיימים פועלי עזר רבים במקרים שונים, כגון הפעלים המודלים can, could, may, might, will, would, shall, should, ought.‎. למשל, פועל העזר can מביע יכולת: he *can* do it.‎. פועל העזר be מביע פעולה מתמשכת: she is listening.‎ או עוזר ליצור את צורת הסביל: it was done quickly.‎. פועל העזר have יוצר יחד עם הפועל העיקרי זמן מושלם (כלומר פעולה שהושלמה או בעלת תוצאה): they have done it.‎. פועל העזר do משמש ליצירת שאלה: do you think that?‎, ליצירת שלילה (יחד עם מילת השלילה not): I do not agree, ליצירת הדגשה: he does realise that, או כהחלפה לחלק ממשפט מושמט: dogs bark but cats don’t. הפועל get גם משמש כפועל עזר המביע מצב או סבילות: I got it fixed.

לא רק do תומך ביצירת שאלה אלא כל פועל עזר על ידי חילוף מקומו התחבירי והבאתו לפני הנושא: Can he understand it? Is she listening?‎

באנגלית יש אפשרות תחבירית לצרף שני פועלי עזר יחד: I have been working, אך בכל מקרה פועל העזר הראשון הוא הפועל המוטה היחיד במשפט (לפי גוף ומספר).

הפעלים המודלים והפעלים be ו-have קיימים בשימוש בשפות הודו-אירופיות רבות, אך כפי שהפועל do ו-get ייחודיים לאנגלית כפעלי עזר כך גם קיימים פועלי עזר ייחודיים בשפות שונות. באיטלקית למשל הפועל fare (לעשות) משמש כפועל עזר במשמעות של גרימה או נתינת אפשרות, למשל: fammi vedere cosa hai fatto (תראה לי מה עשית). בהולנדית הפועל worden (להפוך ל) משמש כפועל עזר במשמעות של פעולה סבילה מתמשכת, למשל: De muur werd geschilderd (הקיר נצבע – צבעו את הקיר). בפינית קיים פועל העזר ei המביע שלילה, למשל: en ymmärrä (אני לא מבין).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פועל עזר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  הפועל "הלך" בוויקימילון
2. ↑  על פועלי עזר בעברית, מתוך "בלשנות אונליין", האתר של גבי דנון
**פרנצ'סקו אנדריני** (באיטלקית: **Francesco Andreini**;‏ 1548 – 1624) היה שחקן קומדיה דל'ארטה ומהנל להקת ג'לוזי, אחת מלהקות הקומדיה דל'ארטה המפורסמות והחשובות ביותר. נודע כבעלה של איזבלה אנדריני, הכוכבת הגדולה של הסוגה באותה עת. גילם את תפקיד הקפיטנו תחת הכינוי Capitano Spavento ("קפיטן פחד"). לאחר מותה של איזבלה, פרסם שירים שכתבה, מונולוגים ודיאלוגים שאילתרה והוא העלה על הכתב.

תולדות חייו
-----------

נולד בפיסטויה. בשנת 1576 היה לראשה של אחת הלהקות החשובות והמפורסמות של הקומדיה דל'ארטה, הג'לוזי (Compagnia dei Comici Gelosi), עמה הופיע עד מותה של איזבלה ופירוק הלהקה ב-1604. הלהקה פעלה בצפון איטליה וזכתה לפטרונותם של דוכסי מנטובה מבית גונזגה. אנרי השלישי, מלך צרפת אף הזמין את הלהקה להופיע בחצר המלוכה בפריז. בשנת 1576 הצטרפה ללהקה איזבלה קנאלי בת ה-14 לתפקיד האהובה הצעירה. שנתיים לאחר מכן נשא אותה לאשה והשניים הובילו את הלהקה בצוותא. במהלך מסעי ההופעות הבלתי פוסקים ילדה איזבלה שבעה ילדים, שלושה בנים וארבע בנות. בנם הבכור ג'מבטיסטה, נדד עם הלהקה ושני הבנים האחרים גודלו בחצר גונזגה במנטובה.

ב-1589 הופיעה הלהקה בפירנצה בחתונתם של פרדיננדו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה וכריסטינה מלורן, בהצגה "שגעונה של איזבלה" (La Pazzia d'Isabella). ב-1599 הופיעה בחצר אנרי הרביעי, מלך צרפת ואשתו, מארי דה מדיצ'י. ב-1603 הופיעה הלהקה שוב בפני מלך ומלכת צרפת בטירת פונטנבלו. במהלך מסע שובה לאיטליה, נפטרה איזבלה ליד ליון במהלך לידת בנה השמיני. מיד לאחר מותה פיזר פרנצ'סקו אנדריני את להקת הג'לוזי. בנם הבכור, ג'מבטיסטה אנדריני, ארגן להקת תיאטרון בשם פידלי ("הנאמנים") שהופיעה עם חומרים ששימשו את להקת ג'לוזי.

לאחר מותה של איזבלה פרסם פרנצ'סקו את החיבורים Rime... Parte seconda - אוסף שירים מאת איזבלה שראה אור ב-1605 ו-Fragmenti de alcune scritture - אוסף מונולוגים ודיאלוגים מאולתרים של איזבלה שהעלה פרנצ'סקו על הכתב ופרסם ב-1617.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנצ'סקו אנדריני** בוויקישיתוף
פרנצ'סקו אנדריני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Divine Madness of Isabella Andreini

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 6077687
* BnF: cb12103767j (data)
* GND: 118922726
* ICCU: UFIV069684
* ISNI: 0000 0001 1572 6072
* LCCN: n88215069
* NKC: ola2002145078
* NLA: 35737583
* NLG: 224020
* NTA: 339879289
* SNAC: w6z03gmh
* SUDOC: 029402344
* Trove: 1064518
* VcBA: 495/22473
* VIAF: 64035754
* WorldCat: lccn-n88215069

 |