recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**כפן שחור-פנים** (שם מדעי: ***Platalea minor***) הוא מין מהסוג כפן. תפוצתו היא המוגבלת ביותר מבין כל מיני הכפנים, והוא מין הכפן היחיד שנחשב כיום כמצוי בסכנת הכחדה.

העוף בעל גודל ממוצע-קטן 76 ס"מ, הפנים והרגליים שחורות בעוד ששאר הגוף לבן. בעונת הרבייה גדלה פלומה צהבהבה באזורי הצוואר והראש.

המין מוגבל לאזורי החופים של מזרח אסיה והיה פעם נפוץ בכל אזור תפוצתו. כיום הוא מוגבל לכמה איים סלעיים מול חופה המערבי של קוריאה הצפונית ולשלושה אזורים בהם הוא חורף: בהונג קונג, טאיוואן ווייטנאם, ובכמה מקומות נוספים בהם הם נצפו בעת הנדידה.

במפקד שנערך בשנים 1988–1990 בקרב האוכלוסייה בכל אתרי החורף הידועים, מנתה האוכלוסייה העולמית כ-300 פרטים. בשנות ה-90 התאוששה האוכלוסייה בצורה ניכרת, ובמפקד שנערך ב-2003 נמנו כ-1000 פרטים. בתחילת 2005 הוערך כי התפוצה היא כ-900–1500 פרטים.

מניחים כי הגורם העיקרי להתמעטות מין זה הוא הרס של בית הגידול, בשל חקלאות, חקלאות ימית ותיעוש. נראה שגם למלחמת קוריאה (1950 – 1953) הייתה השפעה שלילית שכן העופות חדלו לקנן בקוריאה הדרומית מאז. בערך באותו זמן התמעטה מאוד אוכלוסיית העופות ביפן שהייתה לכפן שחור-הפנים אתר חורף מקובל ובשנים האחרונות לא נצפו שם יותר מחמישה פרטים במהלך חורף אחד.

כיום, המין מוגן למדי בקוריאה הצפונית והאיים עליהם הוא מקנן הוכרזו אזור מוגן והכניסה אליו מוגבלת. עדיין קיימים איומים אחדים, בייחוד באזור בהם העוף חורף. באתרי החורף בטאיוון יש ביקוש רב לקרקע עבור תעשייה, בעוד שאלה בווייטנאם מוסבים לגידול חסילונים, על אף ששטחים אלה מצויים בשמורה ולכן כפופים לכללים שנקבעו באמנת רמסר (אמנה העוסקת בשימור אזורי הביצות). בהונג קונג מפריעים לעופות דייגים ואוספי צדפים, כשהללו ניזונים בזמן שפל. בנוסף, זיהום כנראה יהפוך לבעיה משמעותית בשל ההתפשטות הנמשכת של האוכלוסייה האנושית במזרח הרחוק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כפן שחור-פנים** בוויקישיתוף
* כפן שחור-פנים, באתר ITIS (באנגלית)
* כפן שחור-פנים, באתר NCBI (באנגלית)
* כפן שחור-פנים, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* כפן שחור-פנים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* כפן שחור-פנים, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  כפן שחור-פנים באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007581336405171

 |
בריכה טבעית בצרפת
בריכת נוי בברזיל
בריכת דגים, פולין
**בריכה** היא מאגר מים פתוח. לבריכות ישנם מספר שימושים:

* מאגר טבעי רדוד בעומקו וקטן בשטחו ביחס לאגם. בבריכה לא מתרחש תהליך ריבוד המים. למשל, בריכת רם.
* מאגר מלאכותי, מעשה ידי אדם, למטרות שונות:
	+ בריכת נוי, כאלמנט של אדריכלות נוף, אשר בעבר שימשה גם לרחצה או שתייה
	+ בריכת שחייה למטרת שחייה ספורטיבית או תרבות פנאי.
	+ בריכה טיפולית למטרות מרפא ושיקום, בריכה הידרותרפית ו/או מינרלית.
	+ בריכת דגים בה מגודלים דגים בעיקר לצורך מאכל.
	+ אגירת מים כחלק מתהליך הובלתם, להשקיה ולשתייה.

בריכת נוי
---------

 ערך מורחב – **בריכת נוי**  

בריכות מלאכותיות קיימות מזה אלפי שנים כשהעתיקות ביותר הוקמו בערים שונות במסופוטמיה העתיקה. הבריכות בעת העתיקה שימשו לרחצת הגוף והיו אלמנטים חשובים בגינות העתיקות. בריכות נוי רבות נבנו גם על ידי היוונים והרומאים העתיקים אולם רובן שימשו גם לרחצה או נבנו כחלק מבית מרחץ שלם. ההיסטוריה של אדריכלות הנוף כוללת שימושים רבים ומגוונים נוספים בבריכות לטובת נוי. הבריכות שימשו, בדומה לגן המסופוטמי, להענקת חיות ורעננות למקום ולעיתים גם להדגשת פנים מסוימים של האדריכלות עצמה בצורה של בריכת השתקפות.

בריכת שחייה
-----------

בריכת שחייה מקורה בסידני
בריכה קטנה בספרד
 ערך מורחב – **בריכת שחייה**  

**בריכת שחייה** היא בריכה המשמשת לפעילות פנאי, נופש וספורט ומאפשרת למשתמשים בה לשחות במים, לקפוץ לתוכם, לצלול בהם או לשחק בהם.

בריכות שחייה נבנות מתחת לכיפת השמים או לחלופין מְקֹרוֹת, והן מלאות מים מתוקים או מי ים. לרוב מוכנסים למי הבריכה כימיקלים (כגון תרכובות כלור) המשמשים לטיהור המים ומניעת העברת מחלות בין השוחים.

בריכת דגים
----------

 ערך מורחב – **בריכת דגים**  

בריכה לגידול דגים היא בריכה מלאכותית שנועדה לגידול דגי מאכל. מגדלי הדגים מקפידים על קיום תנאים מיטביים בבריכות כדי לקבל יבולים גבוהים.

גידול דגי מאכל בבריכות הוא ענף חקלאי שעסקו בו גם בעת העתיקה בארצות שונות. הבריכה היא בית גידול מלאכותי, שהאדם קובע בו את תנאי הסביבה. למעלה מ-70% מהמים המשמשים בבריכות הם מים מליחים שאינם מתאימים להשקיה חקלאית. יש בריכות שהמים מגיעים אליהן בזרימה חופשית ויש שהמים נשאבים במשאבה. דגים נפוצים בבריכות כוללים מיני קרפיון, אמנון, קיפון בורי, אמור לבן, טרוטה, סלמון ועוד.

ראו גם
------

* בריכת שמש
* מאגר מים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **בריכה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **בריכה** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb11961397c (data)

 |
**נרקיס סתווי** (מכונה גם **נרקיס אפיל**; שם מדעי: *Narcissus miniatus*) הוא גאופיט בעל בצל הנפוץ בחופים סלעיים בחצי האי האיברי, במדינות צפון אפריקה (מלבד מצרים) ואיטליה. בישראל הוא גדל בחוף הכרמל ובשרון הצפוני ביער חדרה ובסביבתו ובגבעת זיתא. בית גידולו בכיסי קרקע כהה ברכסי כורכר חופיים ונחשב לצמח נדיר מאוד ובסכנת הכחדה בישראל.

הצמח פורח מסוף אוקטובר עד דצמבר ושיא פריחתו חל לרוב אחרי שירדו כמויות ניכרות של גשם בראשית החורף.

שמות המין
---------

בעבר, במגדירים הישראליים, נרקיס סתווי נקרא נרקיס אפיל ושמו המדעי היה Narcissus serotinus, אולם התברר כי שם שויך למין שמוגבל בתפוצתו לספרד, פורטוגל ולמרוקו. לדעת חלק מן הבוטנאים האוכלוסיות של נרקיס סתווי משתייכות למין Narcissus obsoletus. אך, לפי אתר POWO שמה המדעי של נרקיס סתווי היא *Narcissus miniatus*. שם זה היה שמור למין ממערב יוון, ומכאן שמו. מין זה הוא בן כלאיים פורה הפלואידי, שכנראה מוצאו משני אבות Narcissus serotinus ו- Narcissus obsoletus. ישראל היא למעשה גבול תפוצתו במזרח ובדרום.

על הסוג נרקיס ומקור השם ראה בערך נרקיס.

מאפיינים
--------

בניגוד לנרקיס המצוי, לנרקיס הסתווי רק פרח אחד עד שניים על כל גבעול; עלי הכותרת מוארכים יותר, והעטרה שבמרכזם קטנה יותר; ריח הפרחים חלש יותר; והעלים מופיעים רק לאחר הפריחה.

נרקיס סתווי פורח בחודש דצמבר מזרחית לכפר ג'סר א-זרקא
בישראל הוא גדל ברכסי הכורכר של צפון מישור החוף ופורח בחודש נובמבר. בתקופת הפריחה ניתן לראות מרבדי פרחים של הצמח על גבעות הכורכר באזור קיבוץ מעגן מיכאל. בשל נדירות בית הגידול של הצמח בארץ, הוא נמצא בסכנת הכחדה בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נרקיס סתווי** בוויקישיתוף
* נרקיס סתווי, באתר NCBI (באנגלית)
* נרקיס סתווי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* נרקיס סתווי, באתר צמח השדה
* נרקיס סתווי, באתר Tropicos (באנגלית)
* נרקיס סתווי, באתר GBIF (באנגלית)
* נרקיס סתווי, באתר The Plant List (באנגלית)
* נרקיס סתווי, באתר IPNI (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  נרקיס סתווי באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. 1 2  .Narcissus serotinus L, POWO plants of the World Online. Published on the Internet, ‏2022
3. ↑  נרקיס סתווי, באתר הערכות הסיכון לטבע בישראל
4. 1 2  נרקיס סתווי, באתר צמחיית ישראל ברשת
5. ↑  אבי שמידע וגדי פולק, נרקיס סתווי – מין אדום הפורח במישור החוף, באתר כלנית, ‏11-2015
6. ↑  מיכאל זהרי, **מגדיר חדש לצמחי ישראל**, מהדורה חדשה ומורחבת, תל אביב: עם עובד, 1998, עמ' 527
7. ↑  Narcissus obsoletus, The IUCN Red List of Threatened Species, ‏2023
8. ↑  Narcissus miniatus, POWO plants of the World Online. Published on the Internet, ‏2023
9. ↑  D. Donnison-Morgan, H. Koopowitz, B.J.M. Zonneveld, M Howe, A new species from southern Spain, **Daffodil Snowdrop Tulip Yearb**, 2005-2006: 22 (2005)
10. ↑  Koopowitz, H. Howe, M. & Christenhusz, M.J.M. Nomenclatural notes on some autumn flowering daffodils (Narcissus, Amaryllidaceae), **Phytotaxa** 297, 2017, עמ' 157-167
**נווה נאמן** היא שכונה בעיר הוד השרון, הממוקמת בגבולו הדרומי של מושב ירקונה וממערב למושב עדנים, השכונה נוסדה בשנת 1951.

רקע
---

שטח האדמה עליו שוכנת השכונה הייתה בבעלות קאדי ערבי שהציע את אדמתו למכירה. 

הקרן הקיימת לישראל הייתה מעוניינת בקנייתה, אך האדמה נמכרה לבסוף לגרמנים תושבי ארץ ישראל. 

הגרמנים נטעו פרדס, חפרו באר מים ובנו בריכת מים. 

אולם עם השנים נזנח הפרדס ושטחו עמד שומם, עד אשר החלו בבניית השכונה.

בחנוכה בשנת 1951. המתיישבים הראשונים היו עולים חדשים מפוני מעברת רמתיים. 

בשטח השכונה ישנו בית ספר יסודי, תיכון, מכולת שכונתית, גני ילדים, סניף דואר, גינות ציבור, אזור תעשייה וקניון שרונים.

מקור השם
--------

ב-23 באוגוסט 1950 נרצחה תמר אורן בת ה-19, (בת למושב ירקונה הסמוך), על ידי מסתננים ערבים ליד מיקום השטח שיועד לשכונה. 

בתחילה נקראה השכונה "נווה תמר" על שם הנרצחת, אולם בהמשך שונה השם ביוזמת הסוכנות היהודית שהחליטה לקרוא לשכונה על שם הלורד משה נאמן מאנגליה, אשר תרם כספים לפיתוחה של השכונה.

שטח שיפוט
---------

עיריית פתח תקווה קיבלה פנייה במסגרתה הוצע שהשכונה תצורף לשטח שיפוטה, אך היא סירבה. 

המועצה המקומית רמתיים הסכימה לקבל את השכונה וזו צורפה לאזור שיפוטה, ולאחר איחודה יחד עם שאר המושבות, כפר הדר, רמת הדר ומגדיאל לכדי יצירת העיר הוד השרון, הפכה נווה נאמן אף היא לחלק מן העיר.

רחובות השכונה
-------------

שמות הרחובות בשכונה סמליים ומנציחים אישים מתקופת החשמונאים ייתכן ובהמשך להנחת אבן הפינה לשכונה בחג החנוכה. 

שמות הרחובות בשכונה: אלכסנדר הגדול, אלעזר, אנשי הכנסת הגדולה, אפק, החשמונאים, המכבים, הרקון, התמר, יהודה, יהונתן, יוחנן, מודיעין, מרים החשמונאית, מתתיהו, שלומציון ושמעון הצדיק.

### אישים

* שושנה צינגל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נווה נאמן** בוויקישיתוף
* שכונת נווה נאמן, באתר הוד השרון

הערות שוליים
------------

1. ↑  שכונת נווה נאמן באתר שורשים הוד השרון
פירוש נוסף ערך זה עוסק בשכונה בקריית ביאליק. אם התכוונתם לאתר טבע, ראו גבעת הרקפות.
**גבעת הרקפות** היא שכונה בקריית ביאליק שנוסדה בעשור הראשון של המאה ה-21.

היסטוריה
--------

כביש הכניסה לשכונה (שדרות רבין), 2019
השכונה נבנתה בתחילת עשור הראשון של המאה ה-21 והתושבים הראשונים בה התאכלסו בשנת 2005. היא הוקמה במזרח העיר על קרקע של מינהל מקרקעי ישראל כשכונה המיועדת למשפרי דיור, וממוקמת מזרחית לכביש עוקף קריות. סמוך לשטח הבנוי של השכונה, פעלה בשנות ה-50 מעברת "עיר המפרץ".

השכונה בנויה בצורה מעגלית כך שבמעגל החיצוני נבנו יחידות הדיור בשכונה, ובמעגל הפנימי קיימים מעט מבני ציבור ומסחר. הבנייה בשכונה מאופיינת בבנייה רוויה, ללא בתים צמודי קרקע.

בשנת 2006 במהלך מלחמת לבנון השנייה פגעו בשכונה שתי רקטות אשר שוגרו על ידי החזבאללה. אחת מהן גרמה לנזק לכ-80 דירות.

בשנת 2015 נפתח בשכונה בית ספר יסודי "רקפות" אשר נבנה בבנייה ירוקה.

הרחובות בשכונה נקראים על שמות פרחים וצמחים. הרחוב הגדול והארוך ביותר בשכונה הוא רחוב "יקינטון", שגם מקיף את השכונה.

נכון לשנת 2018 התגוררו בשכונה כ-3,800 תושבים.

בשכונה קיימים סניפי קופות החולים כללית ומכבי.

קישורים חיצוניים
----------------

* רנית נחום-הלוי, גבעת הרקפות בקרית ביאליק התייקרה בעשרות אחוזים עקב מיתוג טוב, באתר TheMarker‏, 25 בספטמבר 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  אסף מרדכי, ‏קרית ביאליק, זיו בכפר - גבעת הרקפות, באתר גלובס, 27 בפברואר 2005
2. ↑  אחיה ראב"ד, קריית ביאליק: שלטים במקומות נפילת הקטיושות, באתר ynet, 13 ביולי 2007
3. ↑  קריית ביאליק – בית ספר רקפת, חלוץ במיזם הבניה הירוקה, באתר רשויות
4. ↑  ליליה נחמן, צעירה ומשפחתית: הצצה לגבעת הרקפות בקרית ביאליק, באתר ynet, 4 באוגוסט 2018
**אצטדיון השלום** או **אצטדיון א-סלאם** (בערבית: **ستاد السلام**, תעתיק מדויק: סתאד אלסלאם) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם באום אל-פחם.

היסטוריה
--------

האצטדיון נחנך ב-1995, ועד כה שימש את קבוצות כדורגל השונות של העיר: הפועל אום אל-פחם, מכבי עירוני ג'ת אל-אהלי, מכבי אום אל-פחם, אחווה אום אל-פחם, בית"ר אום אל-פחם ובני אום אל-פחם, ואירח גם את משחקיה של הפועל בני זלפה מהמועצה הסמוכה.

באצטדיון שלושה יציעים. שני יציעי אורך ממזרח ומערב למגרש, ויציע רוחב מדרום למגרש. בעבר הייתה קיבולת האצטדיון כ-12,000 צופים ואף יותר כשהיו יציעי עמידה, אך לאחר התקנת כיסאות ביציע המזרחי וביציע המערבי ירדה תכולתו ל-10,000 מקומות. היציע הדרומי לא אושר למשחקים בליגות הגבוהות (על ולאומית) בגלל שלא היו בו מושבים תקניים אלא רק יציע עמידה מבטון, ובלעדיו יכול להכיל האצטדיון כ-7000 צופים בלבד. דרומית-מערבית לאצטדיון קיים מגרש אימונים שמארח גם משחקים של קבוצות הנוער העירוניות ושופץ באופן מקיף באוקטובר 2016, וצפונית מזרחית לאצטדיון ממוקם "קאנטרי קלאב אלוואחה" העירוני המכיל בריכות שחייה וחדר כושר וחולק עם האצטדיון שטחי חנייה.

לרגל העפלתה של הפועל אום אל-פחם לליגה הלאומית לקראת עונת 2019/2020, החלו לבצע באצטדיון שיפוץ ניכר בעלות של כ-23 מיליון שקלים כדי להתאים אותו לדרישות המנהלת של הליגות הגבוהות. במסגרת זאת הוחלפו כל מושבי האצטדיון בחדשים כולל מושבים ביציע הדרומי, שופצו החללים שתחת היציעים כדי ליצור חדרי הלבשה משודרגים, שירותים, מזנונים וקופות לקהל, וכן הוקמה עמדת שידור מקורה ויציעי מכובדים ותקשורת ושוקם משטח הדשא. כמו כן שודרגו תאורת הזרקורים והותקן מסך תוצאות חדש. לאחר השיפוץ, מספר מקומות הישיבה צומצם ל-5,800. 

ב-20 בינואר 2023 נחנך האצטדיון המחודש במסגרת משחק הליגה הלאומית בין הפועל אום אל-פחם לבני יהודה תל אביב.

מלבד משחקי כדורגל מארח האצטדיון גם פסטיבלים עירוניים, וכן עצרות של התנועה האסלאמית בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אצטדיון השלום** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אור אבולעפיה, ‏הדבר האמיתי: מגרשי הכדורגל הייחודיים בארץ, באתר ערוץ הספורט, 20 בדצמבר 2016
2. ↑  שמעון אלבז, אום אל פאחם לבשה חג: צפו בחנוכת "אצטדיון השלום", באתר ynet, 20 בינואר 2023
3. ↑  פאדי מוסטפא, ‏סלאם עליכום: מאחורי חניכת אצטדיון השלום, באתר ערוץ הספורט, 20 בינואר 2023


| אצטדיוני הליגה הלאומית בכדורגל |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| בלומפילד, תל אביב • רמת גן, רמת גן • אצטדיון השלום, אום אל-פחם • הברפלד, ראשון לציון • לויטה, כפר סבא  עירוני קריית שמונה, קריית שמונה • טוטו עכו, עכו • גרין, נוף הגליל • גרונדמן, רמת השרון • עירוני נס ציונה, נס ציונה • עירוני לוד, לוד • עירוני עפולה, עפולה |

 |
**דרקורקס** (שם מדעי: *Dracorex*) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הפכיצפלוזאוריים שחי בשטחי אמריקה הצפונית בתור הקרטיקון, לפני 66 מיליון שנה. בסוג מין אחד - *Dracorex hogwartsia*. מאובניו נתגלו בחפירות בדרום דקוטה, בהן נמצאו גולגולת וכמה חוליות.

משמעות שמו של הדינוזאור היא "מלך הדרקונים של הוגוורטס", בית הספר בסדרה הארי פוטר. הוא קיבל את שמו בשל מראהו הדרקוני ודמיון גולגולתו למראה בית הספר בסדרה.

מאפיינים
--------

אורכו של הדינוזאור היה כ- 2.4 מטרים (7.9 רגל) והוא דמה במראהו לפכיצפלוזאורוס אך היה בעל גולגולת דוקרנית יותר. חרטומו היה מוארך ובלטו מעליו ארבעה זיזים דוקרניים, אך במקום הכיפה של הפכיצפלוזאורוס, בחלקו העליון של ראשו היו זוג בליטות שטוחות דוקרניות שהסתיימו בקרניים הדומות לקרני צבי. מלחייו צמחו בליטות משוריינות קצרות יותר שהמשיכו אחורה עד לאותן הקרניים. ליצור היה מקור קרני ומאחוריו שורת שיניים קטנות שעזרו ללחך את הצמחים. שאר הגוף היה מכוסה קשקשים פשוטים.

ישנם חוקרים החושבים שהדרקורקס אינו מין נפרד, אלא מורכב ממאובנים של פכיצפלוזאורוס צעיר פכיצפלוזאורוס

בתרבות
------

דינוזאור זה הופיע במשחקי המחשב עולם היורה: המשחק, Jurassic World Evolution וJurassic World Evolution 2.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דרקורקס** בוויקישיתוף
* דרקורקס, באתר GBIF (באנגלית)
היחס בין אנרגיה אפלה, חומר אפל, חומר הניתן לגילוי וחומר קורן ביקום
**אנרגיה אפלה** היא אנרגיה היפותטית שעל פי ההערכה המקובלת מהווה כ-68% מכלל המסה-אנרגיה של היקום. לפי המחקרים הטוענים לקיומה של אנרגיה כזו, השפעתה על מבנה היקום ועל התפשטותו תואמת את ההתנהגות הצפויה מקיומו של הקבוע הקוסמולוגי של אלברט איינשטיין, על פי משוואות פרידמן. התנהגות כזו בהקשר של יקום מתפשט משמעותה "עיקום המרחב" בכיוון הפוך מהכיוון בו מסה גורמת לעיקום המרחב על פי תורת היחסות הכללית.

תבנית ההתפתחות של אירועי סופרנובה מסוג Ia היא כמעט אחידה, ועל כן ניתן להשתמש בקרינה הנפלטת במשך האירוע כנר תקני למדידת מרחק הגלקסיה שבה הוא התרחש. תצפיות בסופרנובות מסוג זה ב-1998 הובילו את החוקרים למסקנה שהיקום מאיץ את קצב התפשטותו. זו מסקנה מפתיעה, מכיוון שעל פי חוק הכבידה האוניברסלי צפוי שמהירות התפשטותו של היקום תואט בגלל כוח המשיכה הפועל בין כל המסות בו. על-מנת להסביר את חוסר הדומיננטיות של הכבידה האוניברסלית ביקום שהתפשטותו מואצת, מניחים החוקרים את קיומה של **אנרגיה אפלה** שצפיפותה במרחב מוערכת בהתאם לתצפיות, על פי משוואות השדה של איינשטיין.

על גילוי ההתפשטות המואצת של היקום הוענק לאדם ריס, בריאן שמידט וסול פרלמוטר פרס נובל לפיזיקה לשנת 2011.

טיבה של האנרגיה האפלה, ולחלופין של הגורם לתצפיות המפתיעות המתקבלות מסקרי סופרנובות מסוג Ia, היא אחת השאלות הפתוחות בפיזיקה, ומהווה נושא מחקר פעיל בקוסמולוגיה.

ראו גם
------

* צורת היקום
* קוסמולוגיה
* הקריעה הגדולה
* חומר אפל
* בעיית המסה החסרה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנרגיה אפלה** בוויקישיתוף
* מאיר ברק, מה זה אנרגיה אפלה מה גודלה כמותה בחלל?, במדור "שאל את המומחה" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 31 אוגוסט 2009
* מריו ליביו, ‏שורקים באפלה, **אודיסאה** 3, אפריל 2009
* עופר להב, ‏ויהי חושך ויהי אור, **אודיסאה** 6, ינואר 2010
* אדם ג' ריס, ‏חידת האנרגיה האפלה, במדור סיינטיפיק אמריקן של מכון דוידסון, 9 ביוני 2016
* אנרגיה אפלה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007532623705171
* BnF: cb150023930 (data)
* GND: 7589166-9
* LCCN: sh2001002908
* LNB: 000326339
* NKC: ph618638

 |
תרז מלאכי
**תרז מלאכי-קרול** (בצרפתית: **Therese Malachy Krol**), (נולדה ב-1935) היא חוקרת תיאטרון ופרופסור חבר בגמלאות בחוג ללימודי התיאטרון ובחוג לספרות צרפתית באוניברסיטה העברית. מחקריה עוסקים בקומדיה הצרפתית הקלאסית, בתיאטרון המודרני הצרפתי ובמקומו של התיאטרון בהיסטוריה של הרעיונות.

ביוגרפיה
--------

תרז מלאכי נולדה בלודז' שבפולין למשפחת רבנים ידועי שם מחסידות גור. אביה, אברהם קרול, נולד בלודז' ב-1912, ואמה נולדה בוורשה ב-1913. תרז שרדה את מלחמת העולם השנייה בוורשה עם הוריה, ובפברואר 1947 עברה המשפחה לצרפת. תרז גדלה בפריז, שם סיימה את בית הספר התיכון. 

בסוף 1958 הגיעה בגפה לישראל. היא התגוררה בירושלים ולמדה בחוג לצרפתית ובחוג לאנגלית באוניברסיטה העברית. בישראל פגשה את יונה מלאכי-אנגלרד, יליד פרנקפורט ב-1930, שהיה דוקטור למשפט בינלאומי פומבי, עובד מדינה וחוקר עד למותו ב-1972. הם נישאו ב-15 בספטמבר 1959, בשווייץ. ב-1962 נולדה בתם היחידה, דפנה. 

תרז מלאכי סיימה תארים ראשון ושני באוניברסיטה העברית, ואת הדוקטורט קיבלה מאוניברסיטת סורבון, פריז. היא לימדה מעל ארבעים שנה בחוג לצרפתית ובחוג לתיאטרון באוניברסיטה העברית. בנוסף למחקריה, היא ביימה מחזות במסגרת האוניברסיטה: 'בדלתיים סגורות' מאת ז'אן-פול סארטר (1985), 'הרופא בעל כורחו' מאת מולייר, 'סלסטינה' מאת פרננדו דה רוחאס (1990), 'האורח' מאת אריק-מנואל שמיט (1995).

בשנת 2006 יצא ספרה האוטוביוגרפי "בין המילים" (ENTRE LES MOTS) שתורגם לעברית על ידי עידו בסוק בהוצאת כרמל, המספר על ילדותה ונעוריה באירופה בצל השואה.

תרז מלאכי היא בעלת עיטור ממשלת צרפת (LES PALMES ACADEMIQUES).

מספריה
------

* בין המילים, תרז מלאכי-קרול, תרגום: עידו בסוק, ירושלים, הוצאת כרמל, 2006

* Entre les mots :Paris,Le Manuscrit-
* Le théâtre dans la Cité,: Nizet, 2008
* La Comédie classique: l’Altérité en procès, Paris: L'Harmattan, 2005
* Molière, les métamorphoses du carnaval, Paris: Nizet, 1987
* La mort en situation dans le théâtre contemporain, Paris: Nizet, 1982
* J. Anouilh: les problèmes de l' existence dans un théâtre de marionettes, Paris: Nizet, 1978

קישורים חיצוניים
----------------

* אודות
* ראיון בצרפתית
שלט רחוב על שם אבינועם ילין בירושלים
גן אבינעם ילין
**אבינעם יֶלין** (1900, תר"ס – 22 באוקטובר 1937, תרצ"ח), ילדם השישי של איטה ודוד ילין, היה מחנך ומזרחן, איש ירושלים, מומחה לערבית וחוקר בספרות ישראל.

ביוגרפיה
--------

יליד ירושלים, למד בגן הילדים העברי הראשון בירושלים (של לשכת בני ברית) ובבית הספר למל. בין השנים 1917–1918 שהה יחד עם משפחתו בגלות בדמשק. בתקופה זו למד ערבית. בן 20 נשלח לאנגליה, ללימודים באוניברסיטת קיימברידג', ושם למד שפות שמיות וחינוך והוסמך בשנת 1923 לאחר שכתב עבודה על השירה בערבית שנכתבה על ידי יהודים. בתקופה זו גם החל לתרגם לעברית את "ספר אחיקר החכם", שיצא לאור רק חודש אחרי מותו. ב-1925 חזר לארץ ישראל, ומונה על ידי המנדט הבריטי למפקח הכללי על החינוך העברי בארץ ישראל. בתוך כך עסק גם בהוראה באופן פעיל, בעיקר בהוראת עברית וערבית וחיבר ספרי לימוד להוראת הלשון העברית והשפה הערבית, היה חבר בוועד הלשון העברית. בנוסף חקר כתבים מגניזת קהיר וכתבי יד של ספרים יהודים עתיקים.

אשתו עלזה הייתה בתו של אלעזר הלוי גרינהוט ממשפחת ריבלין, בוגרת אחד המחזורים הראשונים של בית הספר לאחיות של "הדסה".

בתקופת המרד הערבי הגדול הותקף על ידי ערבים סמוך למשרדו, משרד מחלקת החינוך של ממשל ישראל, על הר ציון, ב-21 באוקטובר 1937, ונפטר מפצעיו למחרת. אמו, איטה ילין הספידה אותו: "אבינעם בני יקירי, נפלת חלל בירושלים עירך. קראוך לאמריקה להיות פרופסור בפילדלפיה, הריצו טלגרמות אחריך, - אך אתה בחרת בירושלים ונפלת בה קרבן. עפרך קדוש, בני אבינועם, ואתה קדוש לה'."

על שמו נקראו רחובות בירושלים ופתח תקווה, וכן מלגת לימודים של המכללה לחינוך ע"ש דוד ילין.

ב-1938 ניטע בשטח מכללת דוד ילין, "גן אבינעם" לזכרו. בתחילה כגן בוטני ואח"כ כגן לימודי הפעיל עד היום.

כתביו
-----

* תרגום מסורית, לפי מספר כתבי יד, של **ספר אחיקר החכם**
* **אוסף כתבי הגניזה אשר בבית עקד הספרים הלאומי בירושלים**, קריית ספר, תרפ"ה.
* ספרי יסוד בלימוד לשון עברית בראשם הספר הבסיסי הפופולרי **שער לשוננו** שהיה מאויר בידי נחום גוטמן ושימש דורות של תלמידים וספרי לשון רבים בהם "כיצד אנקד", "כיצד נוטים פעלים", "כיצד נוטים שמות" ועוד
* ספרי יסוד בלימוד הלשון הערבית לדוברי עברית כגון "להוראת השפה הערבית בבית הספר התיכוני העברי" ו"ליקוטי קריאה בלשון הערבית לתלמידי בתי הספר וללומדים מעצמם"

לקריאה נוספת
------------

* מרדכי רוזן, **פרקי לשוננו** עמ' 97.

קישורים חיצוניים
----------------

* כתבי אבינעם ילין בפרויקט בן-יהודה
* דוד תדהר (עורך), "אבינעם ילין", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 894
* דף לזכר אבינעם ילין, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
* התופקר ירושלים למרצחים? אבינועם ילין נפצע קשה בכניסה למשרדי מחלקת החינוך הממשלתית, דבר, 21 באוקטובר 1937
* אבינועם ילין מת מכדור המרצח, דבר, 22 באוקטובר 1937
* הלויתו של אבינועם ילין, דבר, 22 באוקטובר 1937,המשך
* סטורס על רציחות התועבה, דבר, 31 באוקטובר 1937, תרגום מכתב למערכת הטיימס מאת רונלד סטורס
* אבינעם ילין (1900-1937), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  דבר לילדים, אבינעם ילין ד, חוברת 5, 1937, עמ' 8

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007270288905171
* GND: 143691805
* ISNI: 0000 0001 1677 5909
* LCCN: no91004469
* NKC: ola20221171727
* NTA: 081622120
* VIAF: 78339938
* WorldCat: lccn-no91004469

 |
|  |
| --- |
| **רמת ארבל** |
| **מחוז** | הצפון |
| **מועצה אזורית** | הגליל התחתון |
| **גובה ממוצע** | ‎173‏ מטר |
| **תאריך ייסוד** | 2022 |
| **סוג יישוב** | יישוב קהילתי |
|

**רמת ארבל** הוא יישוב בגליל התחתון, שתי המשפחות הראשונות של היישוב התיישבו בו ביולי 2022. היישוב על קרקע שרובה או כולה בבעלות מספר רוכשים יהודים. הקמת היישוב אושרה בהחלטת ממשלה ביולי 2002 ובעידוד המועצה המקומית, ואושרה שוב ב-2023, עם זאת כיום המגורים במקום אינם לפי החוק.

הליך התכנון
-----------

מספר יהודים רכשו קרקע במטרה להקים עליה יישוב יהודי. על פי התכנית הראשונית ביקשו בעלי הקרקע, בהובלת עו"ד דוד קירשנבום, להגיש הצעה לפיה יבנו ביישוב 1,600 יחידות דיור. בעקבות התנגדויות שונות אישרה הוועדה המחוזית תוכנית בת 500 יחידות דיור. לפי התכנון היו אמורות להיבנות במקום 500 יחידות דיור. במרץ 2013 המועצה הארצית לתכנון קבעה שיש לאשר בממשלה את התכנית. ב-2 ביולי 2023 החליטה ממשלת ישראל על ביצוע עבודות מטה לצורך הקמת יישוב חדש באזור רמת ארבל. המועצה האזורית הודיעה שתהיה אכיפה נחושה נגד התיישבות לא חוקית הסמוכה למחלף מסד.

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסף רוסו, היום מתחילה תפנית בגליל ואתם רוצים להיות חלק מזה, באתר ערוץ 7, 21 ביולי 2022
2. ↑  יאיר קראוס, ‏בצפון סוף-סוף אוכפים עבירות בנייה – נגד יהודים, בעיתון מקור ראשון, 18 בספטמבר 2022
3. ↑  תכנית בצפיפות גבוהה של היישוב ברמת ארבל עם 1,600 יחידות דיור, באתר משרד האדריכלות אורבך הלוי.
4. ↑  דליה טל, ‏החברה להגנת הטבע: נפנה לביהמ"ש אם תאושר הקמת היישוב רמת ארבל, באתר גלובס, 18 בפברואר 2007
5. ↑  הקמת היישוב רמת ארבל, באתר המועצה האזורית הגליל התחתון
**טיסה 1549 של חברת יו אס איירווייז** יצאה מנמל התעופה לה גוארדיה בניו יורק ב-15 בינואר 2009, ובעקבות פגיעת ציפורים במנועי מטוס האיירבוס A320 נאלץ הטייס לבצע, 5 דקות לאחר ההמראה, נחיתת חירום בנהר ההדסון. בזכות תפקודו יוצא הדופן של הטייס צ'סלי סאלנברגר ניצלו כל 155 הנוסעים ואנשי הצוות.

הטיסה
-----

ביום חמישי, 15 בינואר 2009, בשעה 15:26 המריא מטוס איירבוס A320 דו-מנועי מנמל התעופה לה גוארדיה בניו יורק עם 150 נוסעים וחמישה אנשי צוות. המטוס אמור היה לנחות בנמל התעופה של העיר שארלוט בדרכו לנמל התעופה בסיאטל. שלוש דקות לאחר ההמראה פגעו ציפורים במנועי המטוס והשביתו את שני המנועים. מכיוון שהפגיעה הייתה קשה במיוחד ויתר הטייס צ'סלי סאלנברגר על האפשרות לנסות לחזור לשדה התעופה הסמוך והחליט להנחית את המטוס בנחיתת חירום על נהר ההדסון המפריד בין ניו יורק לניו ג'רזי.

בהתאם להוראות הבטיחות ביקש סלנברגר מהנוסעים להתכופף ולשים את ידיהם על ראשם, והחל להנמיך לקראת הנחיתה. שתי דקות לאחר מכן, ובסך הכל - שש דקות לאחר ההמראה, הצליח הטייס להנחית את המטוס באופן מושלם על מי הנהר, בסמוך לרחוב 48 פינת ברודוויי בניו יורק, במרחק של כ-900 מטר משלוש מעבורות גדולות. לדבריו, הוא החליט לנחות כמה שיותר קרוב למעבורות כדי שיהיה אפשר לפנות את הנוסעים במהירות. מיד לאחר הנחיתה לבשו הנוסעים את חליפות ההצלה ומשנפתחו דלתות החירום יצאו כולם במהירות והמתינו על כנפי המטוס עד להגעתן של המעבורות.

בתוך דקות ספורות, עוד בטרם החל המטוס לשקוע, חולצו כל הנוסעים. 78 מהם נפצעו, רובם באופן קל במיוחד ובעיקר בשל טמפרטורת המים הנמוכה והקור העז ששרר בחוץ. המטוס, שחלקו עדיין צף, נגרר על ידי ספינות אחרות לכיוון גדת הנהר והוצא מן המים. הטייס זכה לשבחים רבים על הצלחתו להנחית את המטוס בשלמות.

חברת התעופה הציעה פיצוי בסך 5,000 דולר לכל אחד מנוסעי הטיסה. המטוס, שניזוק ללא תקנה, מוצג כיום במוזיאון התעופה של הקרוליינות בעיר שארלוט.

הסרט
----

ב-9 בספטמבר 2016 יצא סרט עלילתי בשם "סאלי: נס על ההדסון" אודות ה-"סיפור שלא סופר" על הטייס צ'סלי סאלנברגר שהנחית את המטוס. הסרט בוים על ידי קלינט איסטווד וטום הנקס משחק את סלנברגר (המכונה "סאלי").

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **טיסה 1549 של יו אס איירווייז** |

* "המטוס איטי מדי, ננחת בהדסון", אמר הטייס, באתר ynet, 18 בינואר 2009
* AP, האזינו לטייס האמריקני מודיע: "ננחת בהדסון", באתר ynet, 5 בפברואר 2009
* תיק התאונה והיסטוריית המטוס של טיסה 1549 של יו אס איירווייז, באתר Aviation Safety Network (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקור בעיתון USA Today

אפשרויות הנחיתה שעמדו לרשות הטייסים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007552369705171
* BnF: cb165181902 (data)
* LCCN: sh2009008125
* NKC: ph927165

 |
**סר ויקטור מורבן פורצ'ן** (באנגלית: **Sir Victor Morven Fortune**;‏ 21 באוגוסט 1883 – 2 בינואר 1949) היה קצין בכיר בצבא הבריטי. הוא שירת גם במלחמת העולם הראשונה וגם במלחמת העולם השנייה. הוא פיקד על הדיוויזיה ה-51 (היילנד) במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, ונאלץ להיכנע לגרמנים ב-12 ביוני 1940.

ביוגרפיה
--------

פורצ'ן נולד בבללוק, סקוטלנד ב-21 באוגוסט 1883, ובשנת 1903 התגייס פורצ'ן לצבא הבריטי והצטרף לרגימנט המשמר השחור (היילנדרים המלכותיים). הוא שירת במלחמת העולם הראשונה כמפקד הגדוד הראשון, רגימנט המשמר השחור (היילנדרים המלכותיים) משנת 1916 וכמפקד החטיבה ה-46 משנת 1918. 

לאחר לימודיו במכללה לפיקוד ומטה, קימברלי בשנים 1920 עד 1921, הוא מונה למפקד הגדוד הראשון, רגימנט הסיפורת' היילנדרים ב-1927 ולמפקד חטיבת הרגלים ה-5 בשנת 1930. בשנת 1935 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-52 (השפלה) ובשנת 1937 מונה למפקד הדיוויזיה ה-51 (היילנד).

הדיוויזיה ה-51 נותרה בצרפת לאחר הפינוי מדנקירק, לאחר שהוקצתה לקורפוס ה-9 הצרפתי, ולחמה יחד עם הצרפתים במהלך מבצע מקרה אדום. לאחר שהפינוי הימי התברר כבלתי אפשרי ונגמר מלאי התחמושת, נאלץ פורצ'ן להיכנע יחד עם חלקה הגדול של דיוויזיית היילנד בסן ואלרי אן-קו. חטיבה אחת נסוגה קודם לכן ללה האבר וכך נמנעה מלכידה.

גנרל פורצ'ן בילה את שארית המלחמה כשבוי מלחמה. כקצין בריטי בכיר בשבי בגרמניה, הוא פעל לשיפור תנאי החיילים בפיקודו. הוא לקה בשבץ מוחי בשנת 1944 אך סירב להחזרתו. הוא שוחרר לבסוף באפריל 1945 וקיבל את תואר אביר מפקד במסדר האימפריה הבריטית.

כמה סופרים בריטים הטילו ספק בהחלטה להישאר עם הצרפתים במהלך הקרב. עם זאת, גנרל שארל דה גול הצהיר, 'מצידי אני יכול לומר שחברות הנשק, שנחתמה בשדה הקרב באבוויל במאי-יוני 1940, בין דיוויזיית השריון הצרפתית, שהיה לי הכבוד לפקד עליה, לבין הדיוויזיה הסקוטית ה-51 האומללה תחת הגנרל פורצ'ן, מילאה את חלקה בהחלטה שקיבלתי להמשיך במאבק בצד בעלות הברית, עד הסוף, יבוא מה שיבוא'. והוא סיכם בציטוט המוטו הישן של המשמר הסקוטי : *omni modo fidelis* - נאמן לכל דבר.

ב-2 בינואר 1949 מת פורצ'ן בדאלסווינטון, סקוטלנד, והוא בן 65 שנים.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  51 Highland Division - Major General Fortune
2. ↑  Wartime appointments
3. ↑  The Heroes of St Valery
4. ↑  Speech delivered by General de Gaulle at Edinburgh, 23 June 1942
אופן פעולת הפנטוגרף
 שימוש בפנטוגרף להגדלת תמונה
 שימוש בפנטוגרף בתלת מימד
 חריטה על עץ. מתוך מאמרו של כריסטוף שיינר (1631)
**פנטוגרף** (מיוונית: παντ- 'הכל, כל', ו γραφ- 'לכתוב') הוא מתקן המשמש להעתקת צורות.

הפנטוגרף מורכב מארבעה מוטות מחוברים באמצעות צירים המאפשרים תנועה סביב נקודה קבועה תוך יצירת צורת מקבילית. הצירים ניתנים לכיוון בהתאם ליחסי הגודל הרצויים בין הצורה המקורית לצורה המועתקת. הפנטוגרף מקובע על לוח הסרטוט בנקודה קבועה. בקצה זרוע אחת מורכב מצביע הנע לאורך היקיפה של הצורה המועתקת. בקצה הזרוע השנייה מורכב כלי כתיבה, או כלי חריטה במקרה של עבודה בחומרים כגון עץ, מתכת או אבן, המייצר את הצורה החדשה.

פנטוגרפים משמשים להקטנה או לגדלה של מפות ותוכניות, ושל צורות לצורך פיסול, הטבעת מטבעות, חריטה וכרסום ועקרון פעולתם מיושם במכונות חריטה וכרסום אוטומטיות.

היסטוריה
--------

המהנדס היווני הרון מאלכסנדריה (חי בין השנים 10 - 70 לספירה) תיאר את הפנטוגרף בעבודתו "מכניקה".

עקרון פעולתו של הפנטוגרף הוסבר בצורה מדעית על ידי המתמטיקאי קריסטוף שיינר (1575–1650) בהתבסס על חוק המקביליות שהוגדר על ידי הפילוסוף והמתמטיקאי הצרפתי רנה דקארט (1596 – 1650). הוא תיאר את אופן פעולתו של הפנטוגרף פרי המצאתו בעבודתו *Pantographice seu ars delineandi* (1631).

בשנת 1821, פרופסור ויליאם ולאס (1768 – 1843) שיפר את ביצועי הפנטוגרף על ידי שינוי מיקום החיבורים.

בשנת 1836, בנג'אמין שברטון  שיכלל את הפנטוגרף התלת־ממדי שהומצא על ידי ג'יימס ואט ואשר שימש להעתקת פסלים בגדלים שונים. גרסה נוספת משמשת עדיין להקטנת תרשימי תבליטים לגודל הדרוש לשם הטבעתם על מטבעות. 

בשנת 1860, האומן הצרפתי פרנסואה וילם הוציא פטנט  על המצאת תהליך מסחרי, המבוסס על עקרון פעולת הפנטוגרף, המאפשר לתרגם תמונות ליצירות תלת-ממד. הוא כינה תהליך זה בשם photo-sculpture.

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פנטוגרף** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  William Wallace, **Transactions of the Royal Society of Edinburgh, Account of the invention of the pantograph and the description of the ediograph, page 418**, Dickson, 1836. (באנגלית)
2. ↑  Marco Ceccarelli, **Distinguished Figures in Mechanism and Machine Science: Their Contributions and Legacies**, Springer Science & Business Media, 2007-08-17, ISBN 978-1-4020-6366-4. (באנגלית)
3. ↑  The Galileo Project, galileo.rice.edu
4. ↑  The man who brought marble sculpture down to size | WriteAntiques, web.archive.org, ‏2017-08-23
5. ↑  Designing and minting coins, www.fleur-de-coin.com
6. ↑  *Frangois wills me*, נבדק ב-2023-06-09

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007560640405171
* GND: 4743929-4
* LCCN: sh85097500

 |
**קארל אלברט הרמן טייקה** (בגרמנית: **Carl Albert Hermann Teike**;‏ 5 בפברואר 1864, שטטין – 28 במאי 1922, לנדסברג אן דר ורתה) היה מלחין גרמני שכתב מעל ל-100 מארשים.

ביוגרפיה
--------

קארל טייקה נולד בשטטין (אז חלק של האימפריה הגרמנית) למשפחת נפח. הוא היה הרביעי בין 14 ילדי המשפחה. בגיל 14 הוא התחיל ללמוד מוזיקה ובמיוחד נגינה בקרן יער. לאחר שנתיים של לימוד הוא התקבל כנגן בתזמורת.

בגיל 19 קארל טייקה התנדב לצבא האימפריה הגרמנית ושירת כנגן תזמורת ביחידה שהוצבה באולם. לאחר שלוש שנות שירות הוא התאכזב מהשרות הצבאי והשתחרר. הוא התחיל לעבוד במשטרת אולם והתחתן. בשנת 1895 הוא עבר למשטרת פוטסדם. באותה תקופה בפוטסדם היה ממוקם ארמון הקיסר.

בשנת 1908 בעקבות החמרת במצבו הבריאותי קארל טייקה עזב את המשטרה והחל לעבוד בדואר של לנדסברג אן דר ורתה. הוא נפטר בשנת 1922. בשנת 1939 אחד מכיכרות העיר קיבלה שם Carl-Teike-Platz.

בהתאם למקום מגוריו, תקופת פעילותו מחולקות ל-3 תקופות. בתקופת "אולם" הוא כתב את היצירה המפורסמת Alte Kameraden. בפוטסדם היו מוצבות יחידות מובחרות של האימפריה. בהתאם לנהוג באותה תקופה, כל מעבר של יחידה צבאית בעיר הייתה מלווה בתזמורת. באותה תקופה הוזמנו אצל טייקה יצירות מארש רבות.

יצירותיו זכו בפופולריות גם מחוץ לגבולות האימפריה הגרמנית בשנת 1914 הוא קיבל הזמנה לכתיבת מארש עבוד משטרת ניו יורק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קארל טייקה** בוויקישיתוף

* קארל טייקה, באתר AllMusic (באנגלית)
* קארל טייקה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* קארל טייקה, באתר Discogs (באנגלית)
* קורות חיים ורשימת יצירות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007420407505171
* BNE: XX1731310
* BnF: cb13965872n (data)
* CiNii: DA10995015
* GND: 103966722
* ICCU: DDSV009571
* ISNI: 0000 0001 1930 4213
* LCCN: n83189438
* MusicBrainz: 61ed6967-9693-40cf-8199-f70cea0203f3
* NDL: 00526684
* NKC: mzk2010597408
* NTA: 314486658
* SNAC: w6qg13b8
* Trove: 979952
* VIAF: 56803103
* WorldCat: lccn-n83189438

 |
**שדרות הנדיב** הוא רחוב באורך 350 מטר בשכונת שמבור בחיפה ומהרחובות הוותיקים והיוקרתיים בכרמל, בין שדרות מוריה ורחוב מעברות לרחוב הירקון.

את הרחוב חוצה שדרה רחבה ומשני צדיה בתי מגורים מסוגים שונים, בהם בתים צמודי קרקע, מבנים בסגנון הבינלאומי לשימור ומבנים רגילים בגובה של עד שלוש קומות. בין דיירי השדרה בעבר ניתן לציין את דוד הכהן, אברהם וז'נט דנקנר, הוריו של דני דנקנר, ואת ליאורה עופר, בתו של איש העסקים יולי עופר.

בקצה הרחוב נמצא מבנה בית יד לבנים חיפה הכולל אתר הנצחה לבני העיר שנפלו בהגנת המדינה וספרייה עירונית.

מקור השם
--------

שדרות הנדיב נושאות את שמו של הברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד הנודע בכינויו "הנדיב הידוע".

שמו של הרחוב ניתן לו בשנת 1942.

היסטוריה
--------

מרבית הבתים לאורך שדרות הנדיב נבנו בסביבות שנות ה-30 של המאה ה-20.

הרחוב כמעט ולא עבר שיפוץ מאז שנות ה-30. החל בתחילת שנת 2012 ועד שנת 2013 עברו שדרות הנדיב שיפוץ. השדרה רוצפה באבנים מסוגננות, קטעים מהשדרה צופו בשכבת מגן המאפשרת משחקי ילדים והגינון חודש כולו.

בית יד לבנים חיפה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שדרות הנדיב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  עיריית חיפה, #עובדות\_חשובות\_על\_חיפה, באתר פייסבוק, ‏21 בספטמבר 2019
2. ↑  דוד הכהן, השבת השחורה, מעריב, 25 ביוני 1976
3. ↑  אריק מירובסקי, רז סמולסקי, גיא ליברמן, רחובות לוהטים, באתר הארץ, 17 בינואר 2008
4. 1 2  דוד אלחנתי, שדרות הנדיב - תכנון בין הקשיש לגנן, באתר האיגוד הישראלי של אדריכלי נוף (ארכיון)
5. 1 2  גם הברון רוטשילד היה מתקשה לזהות את "שדרות הנדיב", באתר חיפהחיפה
6. ↑  28 Place making: מקרה שדרות הנדיב, באתר בתים מבפנים
**מריה אנה ולבורגה איגנציה מוצרט** (בגרמנית: **Maria Anna Walburga Ignatia Mozart**;‏ 30 ביולי 1751 - 29 באוקטובר 1829), שכונתה "נאנרל" מוצרט (**Nannerl" Mozart"**), הייתה מוזיקאית אוסטרית מפורסמת באירופה של המאה ה-18. אחותו הבכורה של וולפגנג אמדאוס מוצרט ובתה של אנה מריה מוצרט.

חייה
----

כשהייתה בת שבע החל לאופולד מוצרט, האב, ללמד אותה לנגן בקלאוויר. בתחילה התגלה בה פוטנציאל של ילדת פלא. אביה לקח אותה יחד עם אחיה למסעות קונצרטים בערי אירופה, כמו וינה ופריז כדי לנצל את כישרונם. בראשית הדברים הייתה ידה על העליונה בקונצרטים אלה ושמה נודע כנגנית צ'מבלו ופסנתרנית מעולה, אך עם הזמן האפילו כישרונותיו של אחיה הצעיר על שלה אף כי הייתה מוזיקאית מחוננת בזכות עצמה, שנלוותה לעיתים קרובות אל וולפגנג במסעותיו, לא עשתה לה שם כמלחינה כיוון שכאישה לא זכתה לחינוך מוזיקאי כמו אחיה. וולפגנג חיבר אפוא יצירות רבות לפסנתר, בייחוד דואטים, שיאפשרו לאחותו לנגן יחד אתו. הוא כיבד את כישרונותיה והאמין ביכולתה להצליח כמורה למוזיקה או מבצעת בווינה, אוסטריה, אבל ההבטחה המוקדמת שהייתה בה לא התממשה מעולם במלואה.

מריה אנה מוצרט בסביבות 1785
וולפגנג מרד בסמכות אביו, במידה ידועה, אך היא המשיכה להתנהל בהתאם להדרכת האב. משום כך, כמו גם מחמת השקפות התקופה על נשים, החליט ליאופולד מוצרט להציב את אחיה במוקד פעילותו וכיעד לבתו הציב נישואים הולמים. כדי לוודא, שבתו תינשא לאדם "מכובד", דחה את בחירותיה ובחר בשבילה בשופט שלום עשיר, יוהאן בפטיסט פראנץ פון ברכטולד צו זוננבורג. נישואים אלה, יחד עם מרדנותו של אחיה ונישואיו עם קונסטנצה ובר, גרמו לריחוק בין השניים. אחרי מות האב, התחדש הקשר ביניהם, אבל השיחות היו רשמיות ועסקו בעיקר בענייני ירושה. חייה התמקדו בבעל שלא אהבה, בילד אחד ששרד בחיים ובקריירה של הוראה בעיר שלא סבלה (זלצבורג שבאוסטריה).

לקריאה נוספת
------------

* The Other Mozart by Sharon Chmielarz
* **ג'יין גלובר**, "הנשים של מוצרט", 2005, עברית בהוצאת ידיעות אחרונות, 2007, תרגום: אביעד שטיר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מריה אנה מוצרט** בוויקישיתוף

* מריה אנה מוצרט, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* מריה אנה מוצרט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007298703205171
* BnF: cb124046582 (data)
* CiNii: DA13191309
* GND: 11858460X
* ISNI: 0000 0000 8343 3717
* LCCN: n91033907
* MusicBrainz: 7dff8315-1c93-4214-9721-2748a351018a
* NKC: jx20051101013
* NLA: 35017576
* NLP: a0000003137793
* NTA: 091201381
* RERO: 02-A000116611
* SELIBR: 207609
* SNAC: w6vd79wr
* SUDOC: 033150699
* Trove: 792117
* VcBA: 495/35055
* VIAF: 46846725
* WorldCat: lccn-n91033907

 |
במיתולוגיה היוונית היה ה**אתר** (Αἰθήρ - אוויר עליון) ההאנשה של "השמיים העליונים", החלל והרקיע. זהו האוויר הטהור אותו נושמים האלים, בניגוד ל"אר" (*Ἀήρ*), אותו נושמים בני האדם. אתר היה בנם של ארבוס וניקס, ואחיה של המרה. הוא נשמת העולם וכל החי נובע ממנו.

האתר היה גם חומת ההגנה של זאוס; המחסום שנעל את טרטרוס מהקוסמוס.

היסוד החמישי
------------

ה**אתר** הוא גם קונספט מסתורי הקשור לאש. מושג יווני זה מגיע כנראה מבן-זוגו ה"אקאשה" ההינדי. ברשימת היסודות הקלאסיים, האתר הוא היסוד החמישי, יחד עם ארבעת האחרים: אש, אדמה, אוויר ומים. האתר מתאים לאש השמיימית. חמשת היסודות הללו אינם אלו המרכיבים את העולם, אלא דווקא אלו המחריבים אותו; אש (תבערה); מים (הצפות); אוויר (רוחות והוריקנים); אדמה (רעידות אדמה). בהקשר זה, האתר הוא חום מוקרן, כמו החום המוקרן מהשמש, שיכול להתפשט בחלל הריק.

תורת ארבעת (או חמשת) היסודות היא עתיקה ביוון, ומתוארכת לתקופה הפרה-סוקרטית. אך היא ותיקה אף יותר מכך במזרח הרחוק, והייתה מקובלת ונפוצה בהודו ובסין, שם היא מהווה בסיס הן לבודהיזם והן להינדואיזם, בעיקר בהקשר אזוטרי. המלה היוונית "אתר" נגזרת מהשורש ההודו-אירופי "את" ("אש", "שרפה"). משורש זה ככל הנראה גם נגזר שמה של אתיופיה, שמשמעותו בערך "פנים שרופות".

ראו גם
------

* אתר (פיזיקה)
* אתר (כימיה)
* אלכימיה

קישורים חיצוניים
----------------

* גליליאו צעיר, ‏אוויר האלים, באתר "הידען", 23 במאי 2015

| **אלים קדומים במיתולוגיה היוונית** |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| כאוס • אתר • גאיה • אורנוס • ארוס • ארבוס • ניקס • אופיאון • פונטוס • תאומאס • תלסה |

 |

| **המיתולוגיה היוונית** - **האנשת מושגים** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אדרסטאה • אפטה • ארוס • אריס • אתר • ביה • ההורות • הרמוניה • זלוס • כרטוס • המוזות • המוירות • מטיס • נומוס • ניקה • נמסיס • קריטס • תמיס • תנטוס |  |

 |
**האמת על האלוהים** הוא ספרו הראשון של ראל, מנהיג התנועה הראלית. הספר נכתב, לטענתו, אחרי שנלקח על ידי חוצן לכוכב מרוחק בגלקסיה. במהלך המסע המתואר פוגש ראל בהשקפות עולם חדשות, וכאשר מספר לו החוצן כי הוא-הוא האל המוזכר בכתבי הקודש, מתעוררים בו ספקות באמונתו בדתות המונותאיסטיות. מכאן מתחילה דרכו של ראל למסקנה כי האלים המתוארים בתנ"ך היו מדענים חוצנים, וכי הם יצרו את החיים על-פני כדור הארץ. 

הרעיון המרכזי בספרו של ראל מוכר מספרות פופולרית, ובעיקר כזו שנפוצה בשנות השישים והשבעים, כמו ספריו של הסופר והפסבדו-מדען אריך פון דניקן, שאף הוא גרס כי אלי המיתולוגיות הקדומות וסיפורי התיאוגניה יסודם במפגש עם חוצנים או במידע שהתקבל מהם. רעיונות דומים עומדים גם ביסוד דתות מודרניות אחרות, כמו הסיינטולוגיה. דחייתו של ראל ושל התנועה הראלית את התפישות התאיסטיות של הדתות המרכזיות, ועמידת התנועה על הרעיון כי "מה שאינו מוכח מדעית, אינו יכול להיות בסיס לאמונה" עוררה ביקורת, שגרסה כי בניגוד לתפישה זו, סיפורו של ראל התקבל כעיקר אמונה בתנועה הראלית, אף שאין תימוכין כלשהם לרעיון זה.[דרוש מקור]

תקציר
-----

ב-13 בדצמבר 1973, חייו של כתב מגזין מרוצי מכוניות השתנו לחלוטין לאחר מפגש עם עב"מ בקלרמון-פראן, דרום צרפת. מתוך העב"מ יצא יצור המצהיר כי "האלוהים" מהתנ"ך הם למעשה יצורים מחוץ לכדור הארץ שבראו את האדם וכל צורות החיים באמצעות הנדסה גנטית. היצור הכריז על התחלת עידן האפוקליפסה, שבו הקדמה מדעית תאשר את אמיתות המסר, ומינה את הכתב לשם חדש, ראל, עם משימה להפיץ את המסר ולהקים שגרירות ליד ירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר התנועה הראלית (בעברית)
* אלי אשד, סקס, שיבוטים וחוצנים : התנועה הראלית בישראל, בבלוג "היקום של אלי אשד"
הרב יוסף שמן
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
הרב **יוסף שֶמֶן** (נקרא "שַמַן"; תימן, ה'תרנ"ח - ישראל, י"ב בניסן ה'תשכ"א) היה רב, דיין וסופר סת"ם. הרב הראשון של המושב תעוז (בית סוסין) ורבה הראשי הספרדי הראשון של העיר הרצליה.

ילדותו
------

נולד בעיר צנעא בירת תימן לרבי שלום שמן. בהיותו בן 7 נתייתם מאביו ועוד קודם לכן נפטר אחיו הגדול, בלא שהותיר אחריו בנים. על פי ההלכה לא יכלה אשת אחיו להינשא, עד שאחיו ייבם אותה, לפיכך המתינה לו היבמה תוך כדי שהיא מסייעת לאמו בגידולו.

למד אצל רבה הראשי של יהדות תימן וראב"ד העיר צנעא, מארי יחיא יצחק הלוי שהיה בעצמו תלמיד של אביו הרב שלום שכיהן בראשות הישיבה הכללית בבית הכנסת בית צאלח. עם השנים הפך לתלמידו המובהק.

לאחר כעשרים שנות נישואין נפטרה רעייתו הראשונה, לולווה לבית צאלח אלג'יילי מבלי להותיר אחריה צאצאים. בשנת ה'תש"ד נשא את אשתו השנייה שמעה (שושנה) לבית אלנדאף, שילדה שלושה בנים ובת.

פעילותו התורנית
---------------

כאשר נעדר הרב יחיא יצחק הלוי היה הרב שמן ממלא את מקומו. משרתו הרשמית הראשונה הייתה רבנות "כניס בית אַל'דְמַארִי" בצנעא.

לאחר חלוקת בתי הכנסת, מונה לרב קהילת "כניס בית אַל'רֵיעַאנִי". לימד שיעורי תורה לפנות בוקר ובשעות הערב. כאשר צר המקום בבית הכנסת הוא הורחב.

הרב יחיא יצחק הלוי צירפו לדון עמו בבית הדין. נודע גם כסופר סת"ם. רבה הראשי האחרון של תימן הרב עמרם קורח לא ערך גט, בטרם אישרו הרב שמן[דרוש מקור]. עסק למחייתו כשען, עבודה שלה הקדיש כשעה אחת ביום[דרוש מקור]. עקב מקרה הכרוך במקצועו זה נאסר בבית הסוהר חמישה עשר יום ונגזר עליו גזר דין מוות. התקיימו עצרות תפילה למען הצלתו והוא ניצל לבסוף לאחר השתדלויות אצל האימאם.

שלח מכתבים אל מחוץ לתימן, ובהם ידיעות מהנעשה בה ובקשת תמיכה בעניי צנעא ותימן. חלקם התפרסם בעיתונות התקופה. מכתבים אלו ופעילות זו הביאה לתמיכה כספית משמעותית[דרוש מקור]. היה גורם חשוב בעליית יהודי תימן לישראל[דרוש מקור]. פעל להברחת יתומים אל מחוץ לתימן, על מנת להצילם מחרב האסלאם, על אף שהדבר היה כרוך בסכנת נפשות[דרוש מקור].

עלייתו ארצה תפקידיו ופטירתו
---------------------------

בי"ח באלול ה'תש"ט (1949), עלה לישראל. התגורר כשנה במעברת תלפיות, שבה שימש כרב. בחודש אב ה'תש"י נתמנה לרב המושב תעוז. בה'תשי"ז מונה לרבה של הרצליה, עד לפטירתו.

נפטר בי"ב בניסן ה'תשכ"א והוא בן 63, ונטמן על פי צוואתו בבית העלמין הר המנוחות בירושלים.

צאצאיו
------

בנו הרב אברהם שמן היה דיין בבית הדין הרבני ברחובות וכיום אב"ד באשדוד. בנו הרב ציון הוא רב בית כנסת באשדוד. בן נוסף, הרב שלום, הוא רב קהילת מבקשי תורה באשדוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* יוסף שמןבאתר תימני-נט
* הרב יוסף שמן ופרשת לוט, באתר נוסח תימן, מתוך חיי התימנים שפורסם בספר חשיפת גנוזים מתימן עמוד שנח
בפיזיולוגיה של הלב, **מִקְטַע פְּלִיטָה** הוא מדד לתפקוד הסיסטולי של הלב, והוא מוגדר כיחס שבין נפח הפעימה לנפח החדר כשהוא מלא בדם. מדד זה נמדד על פי רוב באקוקרדיוגרפיה, ובמידה שהוא נמוך, הוא יכול להעיד על אי-ספיקת לב סיסטולית ועל חומרתה.

מקטע הפליטה מחושב לפי היחס בין נפח הפעימה לנפח החדר בסוף הדיאסטולה. נפח הפעימה הוא למעשה ההפרש בין נפח החדר בסוף הדיאסטולה, שהוא נפח החדר כאשר הוא מלא בדם, לנפח החדר בסוף הסיסטולה, שהוא נפח החדר לאחר פליטת הדם מן החדר. בצורה מתמטית: {\displaystyle EF={\frac {SV}{EDV}}={\frac {EDV-ESV}{EDV}}}, כאשר EF הוא מקטע הפליטה, SV הוא נפח הפעימה, EDV הוא נפח החדר הסוף-דיאסטולי ו-ESV הוא נפח החדר הסוף-סיסטולי.

טווח הערכים התקין למקטע הפליטה נע בין 55% ל-70%. על מנת להגדיר אי-ספיקת לב עם תפקוד סיסטולי ירוד, על מקטע הפליטה להיות נמוך מ-40%. כאשר מקטע הפליטה נמוך מ-25% תתלווה לכך לרוב הסתמנות מתמדת של אי-ספיקת לב, למשל קוצר נשימה קבוע.

אף שאקוקרדיוגרפיה היא השיטה הנפוצה ביותר למדידת מקטע פליטה, ניתן למדוד מקטע פליטה באמצעי דימות נוספים כטומוגרפיה ממוחשבת, דימות תהודה מגנטית, מיפוי לב ומיפוי MUGA או בצנתור לב. באקוקרדיוגרפיה נמדדים נפחי החדר בסוף הדיאסטולה ובסוף הסיסטולה וכך מחושב מקטע הפליטה. לחלופין, הערכה של רופא מיומן ללא חישוב מדויק נמצאה בהתאמה גבוהה לערכו של מקטע הפליטה המחושב.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מִקְטַע פְּלִיטָה במילון רפואת הלב [רפואה] (תשע"ג), באתר האקדמיה ללשון העברית

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסרט משנת 2005. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו מר וגברת סמית' (פירושונים).

**מר וגברת סמית'** (באנגלית: **Mr. & Mrs. Smith**) הוא סרט קומדיית-פעולה משנת 2005. את הסרט ביים דאג ליימן, וכיכבו בו בראד פיט ואנג'לינה ג'ולי. בסרט זה גם הכירו השניים והפכו לזוג במציאות.

עלילה
-----

בתחילת הסרט מגיעים ג'ון וג'יין סמית', זוג נשוי מזה 5–6 שנים, לטיפול זוגי, בעקבות קשיים בנישואיהם. בטיפול הם מספרים על האופן שבו נפגשו לראשונה - בבוגוטה שבקולומביה, שם שניהם נרדפו על ידי השלטונות הקולומביאנים במסגרת תפקידם. לאחר נישואיהם הם עוברים לפרוורים ומנהלים אורח חיים שגרתי ואפרורי. אך מתחת לסיפורי הכיסוי שלהם על מקום עבודתם, הם מסתירים זה מזה את עיסוקם האמיתי - בפועל שניהם עובדים כמתנקשים שכירים מצליחים בארגונים מתחרים.

במהלך הסרט נשכרים שניהם לאותה משימת התנקשות בבנג'מין דנז, ואחרי שהם מכשילים זה את זה ומגלים את האמת על עיסוקם, הם מקבלים הוראה מהסוכנויות שלהם שעליהם לרצוח זה את זה תוך 48 שעות. שניהם מתלבטים בין הבחירה בחייהם האישיים למחויבותם המקצועית, ותוך כדי כך נערכים כמה ניסיונות התנקשות הדדיים כושלים, בין השאר במספר סצנות קרב וירי בנשק כבד שמתרחשות בתוך ביתם הפרוורי. אך כשהם עומדים לבסוף פנים אל פנים וניתנת ההזדמנות ללחוץ על ההדק - הם חשים שאינם יכולים לעשות זאת, ומגלים מחדש את אהבתם.

אז מחליטים מעסיקיהם להשמיד את הזוג המאוחד מחדש, ושולחים מספר לא קטן של מתנקשים כדי לחסל אותם. ביחד מצליחים בני הזוג להתחמק מהמתנקשים, וחוטפים את בנג'מין דנז, כדי לתת למעסיקיהם את מה שהם רצו מלכתחילה. אך דנז מודה בפניהם שהוא בעצם נשכר על ידי מעסיקיהם כאשר גילו שג'ון וג'יין הם נשואים, ואז תכננו שבעקבות המשימה להתנקש בו הם יחסלו זה את זה. לפיכך מחליטים בני הזוג להילחם באומץ מול צבא מתנקשים גדול שמגיע לחסלם, ומצליחים באמצעות שיתוף פעולה פורה ביניהם להרוג את כולם.

הסרט מסתיים כשבני הזוג חוזרים למטפל הזוגי, ומספרים עד כמה הם חשים מאושרים יחד.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **מר וגברת סמית'** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מר וגברת סמית'** |

* 

* "מר וגברת סמית'", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "מר וגברת סמית'", באתר נטפליקס

* "מר וגברת סמית'", באתר AllMovie (באנגלית)

* "מר וגברת סמית'", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "מר וגברת סמית'", באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* "מר וגברת סמית'", באתר Metacritic (באנגלית)

* "מר וגברת סמית'", באתר אידיבי

* "מר וגברת סמית'", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית)

* "מר וגברת סמית'", באתר HBO Max (באנגלית)

* "מר וגברת סמית'", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* אורי קליין, מלחמת המינים, כולל יריות, באתר הארץ, 29 ביוני 2005
* מאחורי הקלעים: "מר וגברת סמית'", באתר eonline‏, 15 ביוני 2005

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: b053e6cc-5c8b-31ff-9f89-1140b6e1661f

 |
**אסייר אייארמנדי אנדונגי** (בספרדית: **Asier Illarramendi Andonegi**; נולד ב-8 במרץ 1990) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר בדאלאס.

קריירה
------

### קריירת מועדונים

אייארמנדי נולד במוטריקו שבספרד. הוא גדל במחלקת הנוער של ריאל סוסיאדד ובעונת 2010/2011 הוקפץ לקבוצה הבוגרת. ב-23 בינואר 2011 ערך אייארמנדי את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה בהפסד 1–2 לוויאריאל.
בעונת 2012/2013 היה אייארמנדי חלק מרכזי בקבוצה שסיימה במקום הרביעי בלה ליגה שהוביל אותה למוקדמות ליגת האלופות בפעם הראשונה מזה עשר שנים.

ב-12 ביולי 2013 עבר אייארמנדי לריאל מדריד תמורת 38.8 מיליון אירו מה שהפך אותו לשחקן הספרדי היקר ביותר בתולדות הקבוצה, וחתם למשך שש שנים. איירמנדי קיבל את חולצה מספר 24.

ב-26 באוגוסט 2015 חזר אייארמנדי לריאל סוסיאדד, וחתם לשש שנים עבור 16 מיליון אירו.

בז-3 באוגוסט 2023 חתם אייארמנדי בדאלאס מה-MLS.

### קריירה בינלאומית

אייארמנדי זומן לסגל נבחרת ספרד עד גיל 21 לקראת אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2013 שהתקיימה בישראל. אייארמנדי היה ממצטייני הטורניר ועזר לנבחרתו לזכות בטורניר. ב-7 ביוני 2017 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת הבוגרת בתיקו 2-2 נגד קולומביה.

ב-9 באוקטובר 2017 פתח במדי נבחרת ספרד במשחק האחרון של קמפיין מוקדמות מונדיאל 2018 נגד נבחרת ישראל בכדורגל שהתקיים באצטדיון טדי, וכבש את השער היחיד בדקה ה-75 בבעיטה חזקה מחוץ לרחבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אסייר אייארמנדי** בוויקישיתוף
* אסייר אייארמנדי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  מערכת וואלה! ספורט‏, מדריד בטירוף יראמנדי: "הוא הגלאקטיקו השישי", באתר וואלה!‏, 12 ביולי 2013