recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**למור סנפורד** (שם מדעי: ***Eulemur sanfordi***; בעבר נקרא **למור חום סנפורד**) הוא מין של פרימט מהסוג למור וממשפחת הלמוריים, החי רק בצפון מדגסקר ביערות גשם.

בעבר נחשב לתת-מין של המין למור חום אולם ב-2001 הוא הופרד למין נפרד.

מאפיינים
--------

למור סנפורד מגיע לאורך שלושים ושמונה עד חמישים וחמישה סנטימטרים ללא הזנב ומשקלו 1.8–2.4 קילוגרמים. צבע הפרווה חום. הלמור חי בקבוצות של שלוש עד חמש-עשרה פרטים. ההזדווגות מתרחשת בסוף מאי והנקבה ממליטה גור אחד (בשבי שתיים) בסוף ספטמבר-בתחילת אוקטובר לאחר היריון של 120 יום. הגורים נגמלים מחלב בגיל שלושה עד ארבעה חודשיים ומגיעים לבגרות מינית בגיל שנתיים.

הלמור חי ביערות הגשם של צפון מדגסקר עד גובה של 1400 מטר מעל פני הים וכן ביערות שפלה יבשים. וניזון בעיקר מעלים, פרחים, צוף, פירות וחסרי חוליות כמו חרקים. טורפיו של הלמור הם בעיקר טורפי מדגסקר כמו הפוסה, חנק קרקע מלגשי, איה זרונית מדגסקרית ועקב מדגסקר. הלמור נמצא בסכנת הכחדה עקב כריתת יערות ובגלל ציד של הלמור על ידי תושבי אנטסירננה שמשתמשים בהם כחיות מחמד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **למור סנפורד** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  למור סנפורד באתר הרשימה האדומה של IUCN

| למוריים |
| --- |
| למור זנב-טבעת (סוג ומין יחיד) | למור זנב-טבעת |  |
| למור אמיתי | למור חום • למור סנפורד • למור לבן-ראש • למור אדום • למור אדום-חזית • למור חום-צוואר • למור אפור-ראש • למור שחור • למור שחור כחול-עין • למור מוכתר • למור אדום-בטן • למור הנמייה |
| למור צווארון | למור צווארון שחור לבן • למור צווארון אדום |
| למור עדין | למור במבוק אפור • למור במבוק מוזהב • למור במבוק מערבי |
| למור במבוק ענק (סוג ומין יחיד) | למור במבוק ענק |
מצעד הקונפטי בניו יורק לכבוד האסטרונאוטים של משימת אפולו 11, אוגוסט 1969
**מצעד קונפטי** (באנגלית: **Ticker tape parade**) הוא מצעד או תהלוכה ברכב או ברגל, הנערך ברחובה של עיר, שבמהלכו נזרקות לעבר משתתפיו מחלונות בתים כמויות גדולות של קונפטי. המצעד נערך כאירוע ניצחון לכבוד מאורע או אישיות בולטים. הנייר הנזרק שמראהו כסופת שלג משווה לאירוע מראה שמח וחגיגי.

המצעדים
-------

מצעדי קונפטי מזוהים בעיקר עם ארצות הברית ובפרט העיר ניו יורק. מקור שמם באנגלית הוא העובדה שבעבר, פיסות הנייר שנזרקו במהלך המצעדים היו סרטי נייר צרים וארוכים שהכילו ציטוטי מחירים עדכניים של ניירות ערך במהלך יום המסחר, והופקו ממכונות פסנוע (באנגלית: Ticker tape).

מצעד הקונפטי הראשון בניו יורק נערך ב-28 באוקטובר 1886 במסגרת חגיגה ספונטנית שנערכה לרגל חנוכת פסל החירות. מאז אומץ המצעד כמנהג ונערך מאות פעמים לכבוד פוליטיקאים, אנשי צבא, ספורטאים ואסטרונאוטים. חלקה הדרומי של דרך ברודוויי ברובע מנהטן בניו יורק הפך לנתיב המסורתי של המצעד. בקטע זה נמצאים משני צידיו בנייני משרדים גבוהים רבים, שחלונותיהם סיפקו עמדות תצפית לצופים על המצעד והנייר היה נזרק מהם. קטע הרחוב זכה בעקבות המצעדים שנערכו בו לכינוי **קניון הגיבורים** (Canyon of Heroes). במדרכותיו נקבעו יותר מ-200 אבני גרניט המציינות את האישים שהמצעדים נערכו לכבודם. לרוב נזרק במצעדים נייר במשקל של כ-50 טון, אך עיריית ניו יורק מצאה שבמהלך המצעד לכבוד הניצחון על יפן (אוגוסט 1945) נזרק נייר במשקל גדול פי יותר ממאה.

עם השנים התמעטו מצעדי הקונפטי הנערכים בניו יורק והם מתקיימים בעיקר לכבוד קבוצות ספורט שזכו להישגים. מאז שנות ה-60 פסק השימוש במכונות פסנוע והנייר הנזרק נלקח ממקורות אחרים, כולל נייר המחולק על ידי העירייה.

דוד בן-גוריון זכה למצעד קונפטי בניו יורק ב-1951.

דוגמאות למצעדים בולטים בניו יורק
--------------------------------

* 1899 - מצעד לכבוד אדמירל ג'ורג' דיואי, גיבור קרב מפרץ מנילה
* 1919 - מצעד לכבוד שיבת הגנרל ג'ון פרשינג ממלחמת העולם הראשונה באירופה
* 1926 - מצעד לכבוד השחיינית גרטרוד אדרלה לאחר חצייתה את תעלת למאנש
* 1927 - מצעד לכבוד צ'ארלס לינדברג לאחר טיסתו לרוחב האוקיינוס האטלנטי
* 1930 - מצעד לכבוד ניצחונותיו של שחקן הגולף בובי ג'ונס
* 1945 - מצעדים לכבוד הגנרל דווייט אייזנהאואר והאדמירל צ'סטר נימיץ לאחר מלחמת העולם השנייה
* 1951 - מצעד לכבוד גנרל דאגלס מקארתור לאחר סילוקו מהפיקוד הצבאי במלחמת קוריאה
* 1957 - מצעד לכבוד אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת
* 1962 - מצעד לכבוד טיסתו לחלל של האסטרונאוט הראשון ג'ון גלן
* 1969 - מצעדים לכבוד אנשי הצוות של משימות אפולו 10 ואפולו 11
* 1984 - מצעד לכבוד זוכי המדליות האמריקאים באולימפיאדת לוס אנג'לס
* 1990 - מצעד לכבוד נלסון מנדלה
* 1991 - מצעד לכבוד החיילים ששבו ממלחמת המפרץ

מספר אישים וקבוצות זכו ליותר ממצעד אחד שנערך לכבודם. בין השאר זכתה קבוצת הבייסבול ניו יורק יאנקיז לתשעה מצעדים, אדמירל ריצ'רד בירד זכה לשלושה, אמליה ארהארט וגנרל שארל דה גול זכו לשני מצעדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מצעד קונפטי** בוויקישיתוף
* Ticker-tape parades: which were biggest, באתר ניו יורק טיימס, 29 באוקטובר 1986

הערות שוליים
------------

1. ↑  מדובר בקטע של כ-1,100 מטר בין פארק באולינג גרין ועד לפארק שליד בית עיריית ניו יורק.
**למור פאנר מסואלה** (שם מדעי: *Phaner furcifer*) הוא מין של פרימט מהסוג למור פאנר, החי באי מדגסקר. הלמור נקרא על שמו של חצי האי מסואלה, שנמצא בטווח תפוצתו.

מאפיינים
--------

אורך הגוף והראש של למור זה הוא 27 עד 28 סנטימטרים, בתוספת הזנב שאורכו 28 עד 37 סנטימטרים. משקלו של הלמור הוא 300 עד 500 גרמים והוא בעל פרווה בצבע חום-אדמדם. הלמור חי בקבוצות קטנות. בנובמבר או בדצמבר נולד צאצא יחיד. 

הלמור חי ביערות הגשם של צפון ומזרח מדגסקר, וניזון בעיקר מלשד של עצים, צוף פרחים, גמלי שלמה, חגביים, לטאות קטנות וזחלי חרקים. הטורפים של הלמור הם טורפי מדגסקר, כמו הפוסה, חנק קרקע מלגשי ועופות דורסים.

על פי הרשימה האדומה של IUCN הלמור נמצא במצב השימור סכנת הכחדה, עקב בירוא יערות, ציד ושרפות.

ראו גם
------

* הפארק הלאומי מרוג'ג'י

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **למור פאנר מסואלה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  למור פאנר מסואלה באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  Mammal Species of the World - Browse: furcifer, www.departments.bucknell.edu
**קזבק** (בגאורגית: **მყინვარწვერი**, מקינווָארצווֶרי) הוא אחד מההרים העיקריים של רכס הרי הקווקז, הממוקם על גבול גאורגיה–צפון אוסטיה (רוסיה), ממש ממערב ליישוב העירוני סטפנצמינדה. ההר הוא השלישי בגובהו מבין הרי גאורגיה (אחרי ההר שחארה וג'נגה) והשביעי בגובהו מבין הרי הקווקז. הגאורגים מכנים אותו "הר המקינווארצוורי" שפירושו "הר הקרחון" או "הר הקרח".

גאולוגיה וגאוגרפיה
------------------

קזבק ממוקם ברכס הרי החוח, רכס הרים בצפון הרי הקווקז, ונחתך על ידי ערוץ הנהרות ארדון וטרק. ההר עצמו שוכן בקצה העתק בורג'ומי-קזבקי, שהוא המשכו של העתק צפון אנטוליה. האזור פעיל מבחינה טקטונית, פעילות המתבטאת בריבוי רעידות אדמה קטנות המתרחשות במרווחי זמן קבועים. מערכת גאותרמית של מעיינות חמים מכתרת את ההרים.

קזבק הוא הר געש רדום המורכב מזרמי לבה טרכיטית. להר מבנה של חרוט געשי כפול, שבסיסו שוכן בגובה 1,770 מטרים. קזבק הוא הגבוה בקבוצת הרי הגעש החרוטיים בסביבתו, הכוללת את חברג'ינה שגובהו 3,142 מטרים. 

מדרונותיו התלולים של ההר אינם מאפשרים קיום של קרחונים גדולים, ושטחם הכולל של אלה המצויים בראשו מגיע ל-135 קמ"ר. ההתמוטטות האחרונה של קרחון קולקה בצפון אוסטיה שברוסיה ליד קזבק בשנת 2002 יוחסה לפעילות של סולפטרות במדרונות הצפוניים של ההר, אף שלא התרחשה התפרצות געשית. דייבדרוק – הקרחון הידוע ביותר בקזבק, משתרע מן הפסגה אל המדרונות הצפון-מזרחיים של ההר, לתוך ערוץ הנושא אותו שם. גובהו של הקרחון מגיע ל-2,295 מטרים. למרגלות ההר, מצדו המזרחי, עוברת הדרך הצבאית הגאורגית, החוצה את מעבר דריאל בגובה 2,378 מטר.

העפלה ראשונה לפסגת ההר נעשתה בשנת 1868 על ידי שלושה חברים במועדון האלפיני של לונדון בליווי מדריך שווייצרי. תשע העפלות נוספות נרשמו לזכותה של מטפסת הרים מרוסיה החל משנת 1900.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קזבק** בוויקישיתוף
* תמונות ומפות של קזבק באתר www.peakware.com (אורכב 10.12.2006 בארכיון Wayback Machine)
* קזבק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אתר Global Volcanism Program

הר קזבק במבט ממלון רומס הוטל בסטפנצמינדה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4532888-2
* NKC: xx0144939
* VIAF: 235667016
* WorldCat: lccn-nr96014771

 |
שתי מצעיות ביתיות
**מַצָּעִית** (מכונה גם **פלייסמנט**, שיבוש של הביטוי האנגלי "placemat") היא מפת שולחן אישית.

במסעדות עממיות ומסעדות מזון מהיר משתמשים במצעיות נייר חד-פעמיות. לשימוש ביתי קיימות מצעיות ממגוון חומרים, ביניהם בד, שעם, חבל, פלסטיק.

מצעיות חד-פעמיות או כאלו העשויות מחומרים עמידים נועדו להגנה על שולחן האוכל מפני שריטות, נזקי נוזלים, כתמי מזון וחומם של כלי בישול או הגשה. אחרות, מעודנות יותר, מחומרים כגון משי או תחרה נועדו לשמש כפריט עיצובי בלבד. ישנן גם מצעיות המשמשות את שתי המטרות.

על מצעיות נייר במסעדות מדפיסים לעיתים את תפריט המסעדה או פרסומות או שהן מעוצבות כדפי צביעה או משחקי עט ונייר כדי להעסיק ילדים בעת ההמתנה לארוחה.

קיימות גם מצעיות לשימוש משרדי בעת ישיבות. הן עשויות עור או פלסטיק קשיח כגון ויניל, ונועדו להקל על הכתיבה ולאפשר הזזת חפצי הנוכחים על גבי השולחן בחרישיות.

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מצעית** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מצעיות** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007550805705171
* BnF: cb15094172t (data)
* GND: 4373164-8
* LCCN: sh85102560

 |
**פרסיבל (פרסי) צ'ארלס לינדזי** (באנגלית: **Percival (Percy) Charles Lindsay**‏; 17 בספטמבר 1870 – 21 בספטמבר 1952) היה צייר נוף, מאייר וקריקטוריסט אוסטרלי.

ביוגרפיה
--------

יליד קרסוויק, ויקטוריה. פרסי היה הילד הראשון שנולד לג'יין לינדזי (לבית ויליאמס) ולד"ר רוברט צ'ארלס לינדזי. בין אחיו היו האמנים הידועים: סר ליונל לינדזי, נורמן לינדזי, רובי לינדזי וסר דריל לינדזי.

פרסי החל לראשונה לצייר בזמן הלימודים ופיתח את כישוריו עוד בסוף שנות השמונים של המאה ה-19.

לינדזי עבר למלבורן בשנות ה-90 של המאה ה-19 ועבד כמאייר וכקריקטוריסט. בתקופתו במלבורן. הוא היה במרכז קהילת האמנות הבוהמית בעיר. בשנת 1918 הוא עבר עם אשתו וילדו לסידני, שם המשיך לצייר נופים בזמן שעבד כקריקטוריסט במגזין The Bulletin.

פרסי הוא הפחות מוכר מבין חמשת האמנים של משפחת לינדזי וזכור בעיקר בזכות ציורי הנוף המשובחים שלו ואישיותו חסרת הדאגות המאושרת.

לאמן הוצגה תערוכה רטרוספקטיבית של עבודותיו בגלריה לאמנות בשנת 1975. ביוגרפיה על האמן פורסמה על ידי הוצאת ספרים אוסטרלית בשנת 2011.

גלריה
-----

* נוף אוסטרלינוף אוסטרלי
* כוריםכורים
* מחפש זהבמחפש זהב
* מספינהמספינה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרסי לינדזי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ron Radford, 'Percy Lindsay', Ballarat Fine Art Gallery, Ballarat, 1975.
2. ↑  "Lindsay, Percy", dictionaryofsydney.org
3. ↑  Silas Clifford-Smith, 'Percy Lindsay: Artist & Bohemian', Australian Scholarly Publishing, Melbourne, 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADB: lindsay-percival-charles-7201
* AGSA: 6167
* ISNI: 0000 0000 6354 0144
* LCCN: n83145957
* NGV: 1955
* NLA: 35035723
* SNAC: w6835fsx
* SUDOC: 189022604
* Trove: 459522
* VIAF: 62923808
* WorldCat: lccn-n83145957

 |
עיטור מצח הסוס במוזיאון הארכאולוגי של ואתי בסאמוס
**עיטור מצח הסוס של חזאל** הוא עיטור מצח סוס (אנ') מארד שהתגלתה בהראיון בסאמוס, ועליה כתובת בכתב פיניקי המוקדשת לחזאל (המזוהה על-ידי חלק מהחוקרים עם חזאל המקראי מלך ארם דמשק). משערים שהפריט נוצר בצפון סוריה, אולי בארסלאן טאש.

הפריט מוצג במוזיאון הארכאולוגי של ואתי בסאמוס (יוו') (B2579). הכתובת ידועה בשם KAI 311.

גילוי ותיאור
------------

 עיטור מצח הסוס בחדר הצפוני ה-3 במוזיאון הארכאולוגי של סאמוס
העיטור נמצא בשנת 1984 בהראיון של סאמוס, ואורכו 27.3 ס"מ.

בצדו השמאלי יש שורה אחת של כתב, בזווית של כ-120 מעלות לבסיס העיטור. הכיתוב באורך 16 ס"מ ומורכב מ-36 אותיות שגובהן בין 3–9 מ"מ.

הכתובת
------

הכתובת ידועה בסימון KAI 311. בכתובת אין ריווח או הפרדה אחרת בין מילים.

בתחילה, ווֹלפגנג רליג (גר') קרא את הכתובת כך:

> 
> זי נתן הדר למראן חזאל מן עמק בשנ תערה מראן נהר
> 
> 
> 
> 

ותרגם: "אֲשֶׁר נתן הדר לאדוננו חזאל מעמק בשן. כיסוי המצח לאדוננו הנעלה."

מאוחר יותר, בספרו Kanaanäische und Aramäische Inschriften, פורסמה הכתובת כך:

> 
> זי נתן הדד/ר למראן חזאל מן עמק בשנת עדה מראן נהר
> 
> 
> 
> 

בפענוח זה בטל הזיהוי עם הבשן, ומתאפשר זיהוי של הדד בכתובת. יש לציין כי בשל התבליטים על עיטור מצח הסוס, הכתובת מחולקת לשני חלקים בין האותיות נ' ו-ת' של המילים "בשנ תערה" או של המילה "בשנת".

ראו גם
------

* רשימת כתובות כנעניות וארמיות

הערות שוליים
------------

1. ↑  ISRAEL EPH'AL, JOSEPH NAVEH, Hazael's Booty Inscriptions, **Israel Exploration Journal** 39, 1989, עמ' 192–200
2. 1 2 3 4 5  Röllig, W. 1988. ‘Die aramäische Inschrift für Haza’el und ihr Duplikat’. In H. Kyrieleis & W. Röllig (eds), Ein altorientalischer Pferdeschmuck aus dem Heraion von Samos, 62-75. (Mitteilungen des Deutschen Archäologischen Instituts, Athenische Abteilung 103.) Athens: Deutsch-archäologisches Institut
3. ↑  Archaeological Museum of Vathi at Samos
**L.A. Is My Lady** הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה. זהו אלבום האולפן ה-62 של סינטרה והיחיד שראה אור בחברת ההקלטות קווסט רקורדס. האלבום ראה אור בשנת 1984 והוא אלבום הסולו האחרון של סינטרה.

הפקה
----

את האלבום הפיק ועיבד קווינסי ג'ונס, איתו חזר סינטרה לשתף פעולה לראשונה מאז האלבום It Might as Well Be Swing, שראה אור בשנת 1964.

האלבום הוקלט לאחר שאלבום הדואט המתוכנן עם הזמרת לנה הורן נזנח עקב מחלתה של הורן. סינטרה שהיו לו התחייבויות אחרות לא יכול היה להמתין להחלמתה.

ההקלטות צולמו לתוכנית טלוויזיה ונכח בהן קהל קטן. בצילומים נראה סינטרה פוגש את מייקל ג'קסון לראשונה, כאשר קווינסי ג'ונס מציג אותו בחיבה בפני סינטרה ומכנה אותו, "מסריח".

האלבום מכיל שירי פופ עכשוויים, שקווינסי ג'ונס נתן להם עיבוד פופ מודרני יותר, דבר שלא התאים לסינטרה מבחינת סגנון השירה שלו. הדבר מתבטא באלבום, שלמעט שיר הנושא שהפך ללהיט, לא הצליח בצורה מרשימה מבחינה מסחרית.

השיר, "L.A. Is My Lady", צולם לוידאו קליפ והיה לשיר הראשון של סינטרה שצולם במיוחד למטרה זו. השיר זכה לכמות הקרנות מרשימה ברשת הטלוויזיה MTV, שהייתה בתחילת דרכה באותו הזמן.

משתתפים
-------

* פרנק סינטרה - קולות
* קווינסי ג'ונס - מפיק/מעבד מוזיקלי, מנצח

רשימת השירים
------------


| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | L.A. Is My Lady | 3:13 |
| 2. | The Best of Everything | 2:47 |
| 3. | How Do You Keep the Music Playing? | 3:53 |
| 4. | Teach Me Tonight | 3:45 |
| 5. | It's All Right With Me | 2:40 |
| 6. | Mack the Knife | 4:52 |
| 7. | Until the Real Thing Comes Along | 3:04 |
| 8. | Stormy Weather | 3:40 |
| 9. | If I Should Lose You | 2:38 |
| 10. | A Hundred Years from Today | 3:08 |
| 11. | After You've Gone | 3:17 |
| **משך כולל:** | **36:57** |

קישורים חיצוניים
----------------

* MusicBrainz L.A. Is My Lady באתר MusicBrainz
* Discogs L.A. Is My Lady באתר Discogs

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: a9234d78-34d4-4d28-9b13-06c47ca42665

 |
**למור עדין** או **למור במבוק** (שם מדעי: *Hapalemur*) הוא סוג במשפחת הלמוריים. זהו פרימט בגודל בינוני האנדמי למדגסקר.

מיני הלמורים המשתייכים לסוג זה מתאפיינים בפרווה חומה-אפרפרה, שגווני המשנה שלה נעים בין המינים בין אדמדם לירקרק. חרטומם קצר ואוזניהם עגולות ושעירות. גודלם נע בין 26-46 ס"מ ללא הזנב, שאורכו דומה או ארוך יותר. משקלם נע בין 700-2,300 גרם, אך לרוב אינו עולה על 1,700 גרם.

למורי במבוק חובבים יערות חזרן לחים. למרות שהם פעילים במשך כל שעות היום, שיא פעילותם הוא מיד לאחר הזריחה. הם חיים הן על האדמה והן בין העצים, ויודעים הן לרוץ על האדמה והן לקפץ בין עצים. הבאנדרו מבלה חלק ניכר מזמנו במים והוא שחיין טוב.

הם חיים בקבוצות של שלושה עד חמישה פרטים, המורכבים לרוב מזכר, נקבה או שתיים וצאצאיהם. הם מתקשרים בעזרת מגוון צלילים.

למורי הבמבוק קיבלו את שמם מכיוון שהחזרן מהווה את עיקר מזונם של רוב בני הסוג. אלו נוהגים להיזון באופן כמעט אקסקלוסיבי מבני סדרת הדגנאים: רוב המינים ניזונים במשך 85% מזמנם מחזרן. הבאנדרו ניזון במשך כמעט כל (95%) זמנו מפפירוס, קנה ועשבים שונים. טרם הוברר כיצד יכולים יצורים כה קטנים למלא את צורכיהם האנרגטיים מתוך התבססות על מזון כה דל אנרגיה.

ההריון אורך 135-150 יום וההמלטה, של ולד אחד או שניים, מתרחשת בין ספטמבר לינואר. הצאצאים נגמלים לאחר ארבעה חודשים לערך, אם אספקת המזון מספקת, ומגיעים לבגרות מלאה בגיל שנתיים. תוחלת חייהם היא עד לשתים-עשרה שנים.

מיון
----

החוקרים מסכימים כי בסוג נמצאים המינים הבאים:

* + למור במבוק אפור (*Hapalemur griseus*)
	+ למור במבוק מוזהב (*Hapalemur aureus*)
	+ למור במבוק מערבי (*Hapalemur occidentalis*)

מעבר לכך הדעות חלוקות לגבי הפרדתם של מספר מינים נוספים. יש המונים את הבאנדרו כמין בפני עצמו - *H. alaotrensis*, בעוד אחרים טוענים כי הוא אינו אלא תת-מין של למור הבמבוק האפור. אחרים הציעו, על סמך מידע שנאסף מדנא מיטוכונדריאלי, להפריד גם את תת-המין *H. g. meridionalis* למין עצמאי, *H. meridionalis*.

המין למור במבוק ענק (*H. simus*) הועבר לסוג עצמאי - *Prolemur* .

ראו גם
------

* הפארק הלאומי מרוג'ג'י

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **למור עדין** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

| למוריים |
| --- |
| למור זנב-טבעת (סוג ומין יחיד) | למור זנב-טבעת |  |
| למור אמיתי | למור חום • למור סנפורד • למור לבן-ראש • למור אדום • למור אדום-חזית • למור חום-צוואר • למור אפור-ראש • למור שחור • למור שחור כחול-עין • למור מוכתר • למור אדום-בטן • למור הנמייה |
| למור צווארון | למור צווארון שחור לבן • למור צווארון אדום |
| למור עדין | למור במבוק אפור • למור במבוק מוזהב • למור במבוק מערבי |
| למור במבוק ענק (סוג ומין יחיד) | למור במבוק ענק |
פרד מעביר סחורות במדינה שבפאס, מרוקו
המדינה בסוסה
**רובע המדינה** (ערבית **المدينة العتيقة**, "אלמדינה אלעתיקה", מילולית: "העיר העתיקה") הוא רובע נפוץ בערי צפון אפריקה. המדינה בדרך כלל מוקפת חומה, ומכילה בתוכה סמטאות ומבוכים רבים. רובעי המדינה נבנו על ידי הערבים במאה ה-9. פירושה של המילה "מדינה" הוא פשוט "עיר" או "עיירה" בערבית המודרנית.

ברובע המדינה ישנם בדרך כלל מזרקות, ארמונות ומסגדים עתיקים. המונומנטים במדינה משומרים היטב משום חשיבותם התרבותית (וגם משום שהם מוקדי משיכה תירותיים).

בשל סמטאותיה הצרות, המדינה חופשית בדרך כלל מתנועת מכוניות, ובמקרים מסוימים אף מתנועות אופנועים או אופניים. הרחובות יכולים להיות באורך של פחות ממטר. במספר מדינות נעשה שימוש כדי להאט ולבלבל פולשים, בגלל רחובותיה הצרים והמפותלים.

מדינות שהוכרו כאתרי מורשת עולמית
--------------------------------

* תוניסיהתוניסיה סוסה, תוניסיה
* תוניסיהתוניסיה תוניס, תוניסיה
* תוניסיהתוניסיה קירואן, תוניסיה
* אלג'יריהאלג'יריה הקסבה באלג'יר, אלג'יריה
* מרוקומרוקו מקנס, מרוקו
* מרוקומרוקו אסואירה, מרוקו
* מרוקומרוקו מרקש, מרוקו
* מרוקומרוקו טטואן, מרוקו

מדינות אחרות
------------

* מרוקומרוקו קזבלנקה, מרוקו
* מרוקומרוקו צ'פצ'און, מרוקו
* סנגלסנגל דקר, סנגל
* תוניסיהתוניסיה חממת, תוניסיה
* תוניסיהתוניסיה מהדיה, תוניסיה
* מלטהמלטה מדינה, מלטה
* מרוקומרוקו טנג'יר, מרוקו
* תוניסיהתוניסיה טוזור, תוניסיה
* לובלוב טריפולי, לוב
* ספרדספרד אלהמברה, ספרד
* ספרדספרד אזחרה, ספרד

ראו גם
------

* קסבה
* קסר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רובע המדינה** בוויקישיתוף
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסוג של קוף מת-סדרת הקופים רחבי האף. אם התכוונתם לעיירה בוויבודינה, סרביה, ראו טמרין (סרביה).

טמרין זהוב-ידיים
טמרין לבן-קודקוד
ה**טמרין** (שם מדעי: *Saguinus*) הוא סוג קוף מתת-סדרת קופים רחבי אף (קופי העולם החדש). סוג זה קרוב מאוד לסוג טמרין רעמתי, שניהם נמצאים במשפחת המרמוסטיים.

מאפיינים
--------

תפוצתו של הטמרין, מדרום אמריקה המרכזית ועד למרכז אמריקה הדרומית, ניתן למצוא את הטמרין באגן האמזונאס ובבוליביה ביערות ויערות גשם אך לא בשטחים הרריים.

צבע המינים בסוג זה יכול להשתנות משחור ללבן ואף לשילוב של שחור, לבן, זהב וחום. למספר מינים יש שפם אופייני כמו לטמרין קיסרי. גודל גופם בין 18 ל-30 סנטימטר (לא כולל הזנב באורך של 25 עד 44 סנטימטר) משקלם בין 220 ל-900 גרם. בטמרין שונה מהסוגים האחרים במשפחת המרמוסטיים בניבים אשר ארוכים יותר מהשיניים החותכות.

הטמרין הם פעילי יום ושוכני עצים, הם רצים וקופצים בזריזות בין העצים. הטמרין חיים בקבוצות של עד 40 פרטים אשר יכולים לכלול מספר משפחות, אולם לרוב גודל הקבוצות נע בין שלושה לתשעה פרטים.

הטמרין הוא אוכל-כול, הוא אוכל פירות, עלים וחלקי עץ שונים (פרחים, ענפים דקים וכדומה) ואוכל גם עכבישים, חרקים, בעלי חוליות קטנים וביצי ציפורים.

הטמרין הוא מונוגמי. ההיריון נמשך כ-140 ימים שלאחריו נולדים תאומים. האב מטפל בקופים הצעירים ומביא אותם לאימם כדי לינוק. חודש לאחר שנולדו, מתחילים גורי הטמרין לאכול אוכל מוצק, אך הם ממשיכים לינוק עוד שלושה חודשים. הם מגיעים לבגרות במהלך שנתם השנייה.

בשבי, הטמרין חי 18 שנה.

מינים
-----

בסוג טמרין 14 מינים:

* טמרין לבן
* טמרין גראל
* טמרין משופם
* טמרין אדום-שיער
* טמרין לבן-שפתיים
* טמרין קיסרי
* טמרין זהוב-ידיים
* טמרין שחור
* טמרין דוגוני
* טמרין מרטין
* טמרין משויש-פנים
* טמרין ג'ופריי
* טמרין לבן-קודקוד
* טמרין לבן-רגל

המינים טמרין חום-ראש, טמרין שחור-אדרת וטמרין זהוב-אדרת הועברו לסוג טמרין גב-אוכף

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טמרין** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* טמרין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Primate Factsheets: Tamarin (Saguinus)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007551061705171

 |
**נציץ** (הידוע גם כ**מיקה**, **Mica**, בלעז) היא קבוצה של מינרלים השייכים לקבוצת המינרלים הפילוסיליקטיים (סיליקטים במבנה בצורת לוחיות), המכילים כמויות משתנות של אלומיניום, ברזל, מגנזיום, ליתיום, נתרן סידן ואשלגן. התכונה הבולטת של המינרלים בקבוצת הנציצים היא פצילותם המושלמת לצורה של לוחיות או "קשקשים". הלוחיות ניתנות לכיפוף והן אלסטיות.

שם קבוצת המינרלים בעברית, כמו גם השם בלועזית, "מיקה" (בלטינית micare - לנצנץ), מתייחס לתכונה של הנציץ (בעיקר בקשקשים קטנים): לנצנץ.

מבנה הנציץ
----------

מחקר קריסטלוגרפי של הנציצים בעזרת קרני רנטגן גילה כי הם בנויים מלוחות זעירים ברוחב של מספר אנגסטרם. כל לוח בנוי משלוש שכבות.

השכבה העליונה והתחתונה בנויות מטטרהדרונים של סיליקה (SiO4). שלושה מתוך ארבעת אטומי החמצן שבסיליקה נמצאים במישור השכבה ומתחברים לאטומי חמצן של הטטרהדרונים האחרים באותה שכבה ויוצרים בכך רשת של משושים. אטום החמצן הרביעי בסיליקה מתקשר עם שכבת הביניים (כלומר "מצביע" למעלה בשכבה התחתונה ו"מצביע" למטה בשכבה העליונה).

שכבת הביניים הם אוקטהדרונים (גופים בעלי שמונה מישורים) שבמרכזם מגנזיום וברזל או אלומיניום המוקפים באטומים של חמצן או בקבוצת ההידרוקסיל (OH).
אלומיניום מחליף לעיתים את הצורן בטטרהדרונים. משום שהצורן הוא ארבע־ערכי בעוד שהאלומיניום הוא שלוש־ערכי נדרש פיצוי חשמלי שבא בצורת קטיון אשלגן (כמו שמתרחש במינרל אורתוקלז). קטיון האשלגן מוקף ב-12 יוני חמצן ומשמש כמקשר בין הלוחות. אולם, משום שיון האשלגן גדול בנפח והוא בעל מטען חשמלי קטן (+1), הקשר בין הלוחות הוא קשר חלש ולכן קל לפצל את הנציצים לאורך המישורים ומכאן תכונת הפצילות המושלמת.

המינרלים השונים של קבוצת הנציצים נבדלים זה מזה בסידור הגאומטרי השונה של הלוחות זה על גבי זה ובהחלפות שלמות או חלקיות של הקטיונים.

תפוצה
-----

נציצים מצויים בסלעי יסוד חומציים כדוגמת הגרניט (מוסוקוביט וביוטיט), בסלעי יסוד אולטרה-בסיסיים (פְלוֹגופּיט), בסלעים מותמרים כדוגמת הגנייס והשיסט (מוסקוביט, פּרַגוֹניט, ביוטיט) ובסלעי משקע (איליט).

קבוצת הנציצים נפוצה למדי ומהווה כ-3% מהליתוספרה. בישראל ניתן למצוא נציצים (בעיקר מוסוקביט וביוטיט) בסלעים מגמתיים באזור אילת. מפיקי הנציצים העיקריים בעולם הם ארצות הברית, נורווגיה, דרום אפריקה, ברזיל, מדגסקר וקנדה.

תכונות ושימושים
---------------

תכונות הנציצים: התנגדות חשמלית גבוהה, חוזק דיאלקטרי גבוה מאוד, התפשטות תרמית מינימלית, עמידות לטמפרטורה גבוהה (עד 600° במינרלים הנפוצים, עד 1000° בפלגופיט), פיצולם ללוחות דקיקים, חוזקם המכני ותכונת האלסטיות שלהם הופכים את הנציצים לחומר גלם חשוב בתעשיית החשמל. הגבישים הנקיים משמשים בקבלים ולמנורות רדיו. הגבישים הנקיים פחות משמשים כחומר בידוד, כחלונות לתנורי חימום והיתוך, כקישוט לבניינים ואפילו באיפור מינרלי.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **נציץ** |

* קבוצת הנציצים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531464205171
* BnF: cb11958903b (data)
* GND: 4113762-0
* LCCN: sh85084665
* NARA: 10646813
* NDL: 00574017

 |
**יצחק (איצקו) פינצי**, (בבולגרית: **Ицхак (Ицко) Финци**, נולד ב-25 באפריל 1933, סופיה, ממלכת בולגריה), הוא שחקן תיאטרון וקולנוע בולגרי ממוצא יהודי, אשר שיחק בלמעלה מ-60 סרטי קולנוע וטלוויזיה ובמקביל הופיע במספר רב של הצגות תיאטרון ברחבי בולגריה.

חייו
----

פינצי נולד בסופיה בירת בולגריה, ב-1955 סיים את האקדמיה הלאומית לאמניות הבמה והקולנוע והחל לשחק בתיאטרון, בתחילה בדימיטרובגראד ובהמשך בבורגס. ב-1959 ערך את הופעת הבכורה הקולנועית שלו בסרט המזרח גרמני "Sterne" והמשיך בקריירה עשירה בעיקר בבולגריה ובגוש המזרחי, אשר זיכתה אותו בפופולריות רבה. ב-1993 זכה בפרס האקדמיה הבולגרית על מפעל חיים בתחום התיאטרון.

בראשית המאה ה-21 הופיע בהצגות תיאטרון מחוץ לבולגריה ובכלל זה בציריך שבשווייץ. הוא נחשב לאחד מהשחקנים הבולטים בבולגריה במחצית השנייה של המאה ה-20. בנו, סמואל פינצי(אנ') גדל להיות שחקן מוערך בבולגריה ומופיע גם בגרמניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יצחק פינצי** בוויקישיתוף
* יצחק פינצי, ברשת החברתית פייסבוק
* יצחק פינצי, ברשת החברתית טוויטר
* יצחק פינצי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* יצחק פינצי, באתר AllMovie (באנגלית)
* יצחק פינצי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* יצחק פינצי - ביוגרפיה, באתר kino.dir.bg (בבולגרית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 140201912
* ISNI: 0000 0000 8404 924X
* LCCN: no2011125741
* NKC: js2010599550
* VIAF: 180546505
* WorldCat: lccn-no2011125741

 |
תוכנה המשתמשת ב-LADSPA
**LADSPA** (ראשי תיבות של **"Linux Audio Developers Simple Plugin API"**) הוא תקן לטיפול במסנני ואפקטי קול, המופץ תחת הרישיון הציבורי הכללי המוקטן של גנו.

במקור יועד ללינוקס לאחר הסכמה כללית ברשימת הדיוור האלקטרונית של המפתחים, אך מתאים כיום גם לפלטפורמות אחרות. קיים במיזמי תוכנות עריכת קול חופשיות רבות, וזמינים תוספי LADSPA רבים. LADSPA קיים בעיקר כקובץ כותרת שנכתב בשפת התכנות C.

קיימים התקני תוספי אודיו רבים, ורוב הסינתיסייזרים ותוכנות עריכת הקול הגדולות המודרניות נתמכים. אחד מהתקנים הידועים יותר הוא Steinberg Cubase המשתמש ב-VST[דרוש מקור].

LADSPA הוא יוצא דופן, בכך שהוא מנסה לספק רק את החלק המשותף הגדול ביותר של תקנים אחרים. משמעות הדבר הוא שהיקף התקן מוגבל. תוספים שנכתבו המכילים אותו, מאפשרות הטמעה קלה יחסית במערכות אחרות. התקן השתנה מעט מאוד עם הזמן, כך שבעיות תאימות הן נדירות.

DSSI מרחיב את LADSPA לשימוש גם בתוספי התקנים.

LV2 הוא המחליף של LADSPA ומבוסס עליו, אך מאפשר הרחבה ביתר קלות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **LADSPA** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של LADSPA (באנגלית)
* אתר LADSPA
* אתר תוספי קול
* אתר תוספי הקול TAP plugins
* אתר תוספי הקול LV2
**פליפה סוברפנה קלוסה** ( הידוע גם בשם **קאל סוברפנה**; נולד ב-1 במאי 1940 בפנגסינאן שבפיליפינים) הוא אמן קומיקס פיליפיני.

ביוגרפיה
--------

הוא ילדם היחיד של רופינו קלוסה וטיאופילה סוברפנה. סוברפנה התייתם מוקדם בחייו, אמו נפטרה במלחמת העולם השנייה כשהיה בן שנה בלבד ואביו עבד תמיד ביער בגלל המלחמה. הוא הושאר בהשגחת דודות וקרובי משפחה.

כאשר המלחמה הסתיימה, אביו הצליח לקבל עבודה כשליח בסניף דואר במנילה, ואביו לקח אותו להתגורר שם. סוברפנה בילה את מרבית חייו בגיל העשרה בבית הספר התיכון קזון סיטי בקאמונינג, קזון סיטי. לאחר הלימודים בתיכון, הוא החל ללמוד אמנויות באוניברסיטת הפיליפינים בדילימן. בזמן לימודיו בקולג' הוא עבד כמאייר בחנות ספרים מקומית, וסיפק את הציורים לספרי הלימוד המשמשים בבתי ספר יסודיים ובתי ספר תיכוניים.

לאחר קבלת התואר בקולג', הוא קיבל עבודה קטנה בחברת פרסום מקומית, שם היה מצייר את כל דמויות הרומן פלורנטה של פרנסיסקו בלגטה בלורה. הוא הגיש מועמדות כמאייר בכמה פרסומי קומיקס, כולל שירותי גרפיקה לאמנויות בע"מ. (GASI), פרסום האטלס, חברת ההוצאה לאור Islas Filipinas ופרסום ACE. הוא עבד שם שנים, ויצר קומיקסים כמו Silangan‏, Aliwan,‏ Wakasan,‏ Lovelife,‏ Funny Komiks, שהיו פופולריים מאוד באותם זמנים.

הוענק לו פרס על "האיור הטוב ביותר של קומיקס" על איור שערו של Lovelife Komiks.

בין עבודותיו היו קרפוב, דרמו קנדאדו, ורטוד ותנ"ך לילדים בפיליפינית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "KATHANG-ISIP : Cal Sobrepena". *KATHANG-ISIP*. 2017-04-24. נבדק ב-2017-12-12.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"קאל סוברפנה"**.
**קבוצת הגדוליניט** היא קבוצה של מינרלים נזוסיליקטיים קשורים, הדומים במבנה הפנימי ובכימיה שלהם. הקבוצה קרויה על שם המינרל גדוליניט, המינרל הראשון מקבוצה זו שזוהה, ולעיתים **קבוצת הדטוליט** על שם המינרל דטוליט, חבר אחר בקבוצה, או גם **קבוצת הדטוליט/גדוליניט**.

קבוצת הגדוליניט היא קבוצה של מינרלים המאופיינים במבנה המשלב יריעות הבנויות מארבעונים של סיליקה (Sio4) ושל בוראט (B(O,OH)4) או של תחמוצת הבריליום, כשבין היריעות מחברים קטיונים מתכתיים. למרות המבנה השכבתי כמעט לא ניתן להבחין בפצילות במינרלים החברים בקבוצה. בחלק מהמינרלים מופיעות עפרות נדירות.

הנוסחה הכללית של חברי הקבוצה היא (x(B, Be)SiO4(OH, O, כאשר x יכול להיות סידן, ברזל, מגנזיום, צריום, לנתן, בדיל, איטריום, נאודימיום, סקנדיום, בדיל, איטרביום וארביום.

המינרלים בקבוצת הגדוליניט
-------------------------

* בייקריט – (Ca4B4(BO4)(SiO4)3(OH)3•(H2O
* גדוליניט-(Y)‏ - Y2Fe2+Be2Si2O10
* גדוליניט-(Ce)‏ - Ce,La,Nd,Y)2Fe2+Be2Si2O10)
* דטוליט – (CaBSiO4(OH
* הומיליט - Ca2(Fe++,Mg)B2Si2O10
* היגניט-(Ce)‏ - Ce2Be2(SiO4)2(OH)2
* היגניט-(Y)‏ - Y2([ ])Be2Si2O8(OH)2
* היגניט-(Yb)‏ - Yb,Y)2([ ])Be2Si2O8(OH)2)
* ויסטפיט - Mn++4Sn++++B2(SiO4)4(OH)2
* מינאסז'ראיסיט - CaY2Be2Si2O10

לקריאה נוספת
------------

* Deer, W. A. Howie, R. A. and Zussman, J. 1997, *Rock-forming minerals: Volume 1A, Second Edition, Orthosilicates.* The Geological Society, Bath, UK. מסת"ב 1-897799-8-88

קישורים חיצוניים
----------------

* קבוצת הדטוליט/גדוליניט באתר Mineral Galleries
**טמפל סיני** (מאנגלית: **Temple Sinai**), או בשמו הרשמי: **הקהילה העברית הראשונה של אוקלנד** (**First Hebrew Congregation of Oakland**) הוא בית כנסת יהודי רפורמי הממוקם ברחוב סאמיט 2808 באוקלנד, קליפורניה שבארצות הברית. 
בית הכנסת נוסד בשנת 1875, ומהווה את הקהילה הוותיקה ביותר במזרח סן פרנסיסקו.

באי בית הכנסת הראשונים כללו את גרטרוד שטיין, יהודה לייב מאגנס, ורייצ'ל (ריי) פרנק. במקור היה בית הכנסת מסורתי אך הפך רפורמי תחת הנהגתו של הרב מרכוס פרידלנדר בשנים 1893–1915. עד שנת 1914 היה בית הכנסת לרפורמי קלאסי.

הקהילה התמודדה עם ארבעה משברים כלכליים עד שנת 1934. מאז, עברה הנהלת בית הכנסת לידיהם של שלושה רבנים: ויליאם שטרן (1934–1965), שמואל בראודה (1966–1989) וסטיבן צ'סטר (מ- 1989 ועד היום).

בשנת 2006 החלה הקהילה בגיוס כספים להקמת מתחם חדש לחלוטין לבית הכנסת בעלות של 15 מיליון דולר. חניכת הקרקע נערכה באוקטובר 2007. עד סוף שנת 2009 הצליחה הקהילה לגייס 12 מיליון דולר.

בית הכנסת מונה כיום (2010) כאלף משפחות. הרבנים הם סטיבן צ'סטר, ג'קלין מאטס-מאכין ואנדראה ברלין. החזנית היא איילין קיז.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טמפל סיני** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טמפל סיני (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n96002698
* VIAF: 159608960
* WorldCat: lccn-n96002698

 |
**LBV 1806-20** הוא כוכב על ענק כחול מסוג משתנה כחול ובהיר, משתנה כפול בקבוצת הכוכבים קשת אשר ממוקם במרחק 38,700 שנות אור מכדור הארץ, יחסית במרכז הגלקסיה. LBV 1806-20 בעל מסה מוערכת של 130 מסות שמש ועוצמת הארה אשר גדולה פי 2 מיליון מעוצמת ההארה של השמש.

למרות בהירות נראיתו הרבה הוא בלתי ניתן לראייה בגלים בתחום הנראה מכדור הארץ מכיוון שפחות ממיליארדרית מאורו שמגיע אלינו הוא בתחום הנראה כיוון שחלק רב ממנו נספג בגז ואבק בתווך הבין כוכבי. כאשר LBV 1806-20 התגלה הוא נקבע ככוכב בעל עוצמת הארה הגבוהה ביותר והמסה הגבוהה ביותר.

הערכות אחרונות ממקמות אותו קרוב יותר לכדור הארץ מכפי ששוער תחילה, דבר שמשאיר אותו עדיין ברשימת הכוכבים הבהירים ביותר בגלקסיה.

הסיווג הספקטרלי של LBV 1806-20 הוא בין O9 ל B2, הספקטרום מראה פליטה חזקה וסדרתית של מימן בנוסף לפליטה רבה של הליום.

LBV 1806-20 ממוקם בליבת ערפילית הרדיו והוא רכיב בצביר הכוכבים Cl\* 1806-20 אשר מכיל בתוכו כמה מהכוכבים החריגים ביותר וביניהם שני כוכבי וולף-ראיה, שני על ענקים כחולים (למעט LBV 1806-20), ומגנטר אחד (SGR 1806-20).

הסברה שהכוכב הוא כוכב כפול עולה בקנה אחד עם הספקטרום, המסה, הצפיפות, והגיל של הכוכב אשר נחשב צעיר מאוד (3.5-4 מיליון שנים).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **LBV 1806-20** בוויקישיתוף
* בר חיון, ‏יותר בהיר מהשמש, יותר חם מהקיץ בישראל, באתר "הידען", 22 ביוני 2017
* LBV 1806-20, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים
**קאיקי דה סילבה צ'גאס** (בפורטוגזית: **Kayky da Silva Chagas**; נולד ב-11 ביוני 2003 בריו דה ז'ניירו שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת פאסוס די פריירה.

קריירת מועדונים
---------------

### פלומיננסה

קאיקי נולד בריו דה ז'ניירו שבברזיל, ותחילה החל לשחק במועדון מקומי בשם מנגיירה, עד שעבר למחלקת הנוער של פלומיננסה. בשנת 2021 קודם קאיקי לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון. תחילה הוא שיחק עם הקבוצה באליפות ריו דה ז'ניירו, בה ערך 13 הופעות והבקיע שלושה שערים.

ב-23 באפריל 2021 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בגביע ליברטדורס, בתיקו 1-1 נגד ריבר פלייט במסגרת שלב הבתים לעונת 2021. ב-7 במאי הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במפעל, בתיקו 1-1 נגד ג'וניור ברנקייה בשלב הבתים, והפך למבקיע הצעיר ביותר בתולדות המפעל. ב-30 במאי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הברזילאית, בתיקו 0-0 נגד סאו פאולו במסגרת המחזור הראשון לעונת 2021.

### מנצ'סטר סיטי

ב-23 באפריל 2021 חתם קאיקי על חוזה במנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג, שיחל בחודש ינואר 2022.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קאיקי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kayky: the Brazilian football prodigy on his way to Manchester City באתר הגרדיאן, 13 במאי 2021 (באנגלית)
2. ↑  הפרסום בחשבון הטוויטר הרשמי של מנצ'סטר סיטי, 23 באפריל 2021 (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"קאיקי"**.
**קבוצת השיקום והתמיכה היפנית בעיראק** (ביפנית: **自衛隊イラク復興支援群**) היה כוח מיוחד של צבא יפן, אשר נשלח לעיראק ככוח שמירת שלום.

היסטוריה
--------

ב-2003 נענה ראש ממשלת יפן ג'וניצ'ירו קואיזומי לבקשת ארצות הברית לשלוח כוח צבאי לעיראק. הייתה זו הפעם הראשונה מאז מלחמת העולם השנייה, בה כוח יפני הוצב מחוץ לגבולות יפן. דעת הקהל היפנית נחלקה קשות בסוגיה זו. רבים טענו שפריסת הכוחות בעיראק נוגדת את סעיף 9 לחוקת יפן, אשר אוסר על הצבא היפני להשתתף במלחמה. הנימוק של ממשלת קואיזומי היה שחיל המשלוח לעיראק לא ישתתף בפעילות מלחמתית אלא בכוח שמירת שלום. ב-29 בנובמבר, בעוד החיילים היפנים מתכוננים לצאת לדרך, נרצחו ביריות ליד תיכרית שני דיפלומטים יפנים. ב-9 בדצמבר הצליח קואיזומי להעביר את "חוק הסיוע ההומניטרי ושיקום עיראק" בדיאט היפני.

הכוחות היפנים נפרסו בעיר סמוואה בצמוד לכוחות של צבא הולנד. על היפנים נאסר להתערב בלחימה אלא לצורך הגנה עצמית, ולפיכך הם שימשו בעיקר ככוח עזר הומניטרי. את ההגנה הצבאית על העיר סיפקו כוחות של צבא אוסטרליה. המחנה היפני הותקף כמה פעמים בפצצות מרגמה, אולם לא נגרם לו כל נזק. תחקירים שנעשו מאוחר יותר גילו כי בניגוד לעמדתה הרשמית של ממשלת יפן, חיילים יפנים כן הוצבו בעמדות הגנה קדמיות.

בתחילת אפריל 2004, שלושה יפנים - עיתונאי ושני עובדי סיוע - נחטפו בידי טרוריסטים. החוטפים איימו לשרוף את בני הערובה בחיים אם יפן לא תסיג את חייליה מעיראק. ב-15 באפריל החטופים שוחררו, ככל הנראה לנוכח לחץ מתמשך בתוך יפן להסיג את החיילים. למחרת, שני יפנים נוספים - עובד סיוע ועיתונאי - נחטפו, אולם גם הם שוחררו תוך 24 שעות. ב-20 ביולי פרסם אבו מוסעב א-זרקאווי הצהרה בה איים לבצע פיגועים כנגד מטרות יפניות, אם יפן לא תסיג את חייליה. ב-30 באוקטובר נחטף תרמילאי יפני בשם שוסי קודה בבגדאד. כעבור כמה ימים נמצאה גופתו לאחר שממשלת יפן סירבה ליצור קשר עם החוטפים. ב-9 במאי 2005 נהרג אקיהיקו סאיטו, יועץ אבטחה פרטית יפני שעבד עבור הצבא הבריטי בעיראק. המוות זעזע את החברה היפנית, והגביר את הדרישה להוציא את החיילים מעיראק. 

סקר שנערך ביפן בסוף שנת 2005, הראה כי 69% מאזרחי יפן רוצים בהחזרת החיילים. למרות זאת, ב-8 בדצמבר החליטה ממשלת קואיזומי על חידוש המנדט הצבאי בעיראק בשנה. ב-25 ביוני 2006 הבטיח קואיזומי להסיג את הכוחות מעיראק במהירות. הנסיגה נעשתה בצורה הדרגתית, וב-18 ביולי עזב החייל היפני האחרון את עיראק. המחנה היפני הועבר לשליטת הבריגדה ה-2 של צבא עיראק. הכוחות היפניים לא חזרו למולדת, אלא נשארו בכוויית. ממשלת יפן המשיכה לספק תמיכה לוגיסטית לכוחות הרב-לאומיים בעיראק באמצעות רכבת אווירית מכוויית. 

ב-17 באפריל 2008 פסק בית המשפט העליון של יפן כי שיגור החיילים מחוץ לגבולות המולדת אינו חוקי. עקב כך, החלה יפן לפנות את כוחותיה מכוויית. אחרון החיילים היפנים חזר למולדת ב-18 בדצמבר.

ראו גם
------

* דיוויזיית זייתון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קבוצת השיקום והתמיכה היפנית בעיראק** בוויקישיתוף
* מידע על המבצע בעיראק באתר משרד ההגנה היפני
גליונו הראשון של **כבוד הלבנון**, כמוסף בתוך גליונו הראשון של "הלבנון". בשער: חידושי תורה של הרבנים משה יהודה לייב זילברברג ויהוסף שוורץ
**כבוד הלבנון** היה כתב עת תורני שנדפס בתור המוסף התורני של עיתון "הלבנון".

היסטוריה
--------

המוסף התורני "כבוד הלבנון" נספח לעיתון "הלבנון" מיד מגיליונו הראשון, ונדפס יחד עמו מדי גיליון. הוא ליווה את "הלבנון" לאורך כל שנות קיומו, ונדפס עמו גם בעת גלותו בפריז ובמיינץ.

על דפי "כבוד הלבנון" התנהלו פולמוסים רבניים בהם אחד הפולמוסים המפורסמים ביותר במאה ה-19: פולמוס חידוש עבודת הקורבנות, שראשיתו בהצעת הרב קלישר בספרו דרישת ציון ובתגובת רבי דוד פרידמן ב"כבוד הלבנון" בה עורר רשימת בעיות הלכתיות הכרוכה בחידוש ההקרבה, תגובה שהולידה משא-ומתן ממושך.

ראוי לאזכור בהקשר זה פולמוס שהתנהל בין שלמה זלמן חיים הלברשטאם (שזח"ה) שייצג את עמדת תנועת חכמת ישראל ובין הרב יצחק דב במברגר מווירצבורג באשר למידת נאמנותו של שד"ל - שנחשב שמרן מדי בעיני הראשונים וחדשן מדי בעיני השמרנים - לתפיסה המסורתית.

כותבים בולטים
-------------

בין כותבי המאמרים ב"כבוד הלבנון" בולטות דמויות תורניות מן היישוב הישן בירושלים, כמו: הרב משה יהודה לייב זילברברג מקוטנא, רבי שמואל סלנט ורבי מאיר אוירבך; והחוקר הרב יהוסף שוורץ. גם אישים בולטים מהאליטה התורנית במזרח אירופה השתתפו בו: רבי חיים ברלין (אז רבה של יליזבטגרד), רבי אלכסנדר משה לפידות מראסיין, רבי צבי הירש קלישר מטורון, רבי אלעזר הלוי איש הורוויץ מווינה, רבי יוסף זכריה שטרן, רבי רפאל נתן נטע רבינוביץ, רבי אליהו גוטמכר מגריידיץ, המלבי"ם, רבי דוד פרידמן מקרלין (אז במוהילב), רבי מרדכי גימפל יפה מרוז'ינוי ורבי עזריאל הילדסהיימר.

התפרסמו בכתב העת גם מחקרים וסקירות של אנשי מחקר יהודים ידועים, בהם: הרב יחיאל מיכל פינס, יעקב ספיר, אליקום כרמולי, אדולף נויבאואר, שניאור זק"ש, אברהם אליהו הרכבי ואברהם ברלינר.

לקריאה נוספת
------------

* שושנה הלוי, **מפתח הלבנון**, ירושלים: יד בן-צבי, תשל"ד, 1974.
* יהודה רובינשטיין ויצחק רפאל, **הלבנון ו„כבוד הלבנון"**, בתוך: יצחק לוין (עורך), **אוצר כתבי־עת תורניים: ביבליוגרפיה של כתבי עת תורניים... בשנות תנ"א – תש"ח**. ניו יורק: דפוס האחים שולזינגר, תש"מ עמ' 162–168.

קישורים חיצוניים
----------------

* "הלבנון" ו"כבוד הלבנון" באתר עיתונות יהודית היסטורית - גרסה בת חיפוש בכל טקסט העיתון
* כבוד הלבנון, בלקסיקון "העין השביעית" לתקשורת ועיתונות
**טמרה ולדימירובנה ביקובה** (ברוסית: **Тамара Владимировна Быкова**; ‏ 21 בדצמבר 1958) היא אתלטית סובייטית בעבר, אלופת עולם, שיאנית עולם ובעלת מדליית ארד אולימפית (סיאול 1988) בקפיצה לגובה.

ביוגרפיה
--------

ביקובה נולדה באזוב שבמחוז רוסטוב.

באולימפיאדת מוסקבה (1980) סיימה ביקובה במקום תשיעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.88 מטר. 

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באתונה שביוון בשנת 1982 זכתה ביקובה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.97 מטר, אחרי אולריקה מייפארת ממערב גרמניה שקבעה שיא עולם חדש של 2.02 מטר ולפני שיאנית העולם היוצאת שרה סימיוני מאיטליה (1.97 מטר). 

### אלופת עולם ושיאנית עולם

באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי שבפינלנד ב-9 באוגוסט 1983 זכתה ביקובה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.01 מטר, לפני שיאנית העולם (2.02 מטר) אולריקה מייפארת שקפצה לגובה של 1.99 מטר ולואיז ריטר מארצות הברית (1.95 מטר). שבועיים לאחר מכן, בתחרות גביע אירופה שנערכה באצטדיון קריסטל פאלאס שבלונדון ב-21 באוגוסט היא השוותה את שיא העולם של מייפארת שנקבע באותה תחרות בתוצאה של 2.03 מטר. ארבעה ימים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בפיזה שבאיטליה ב-25 באוגוסט היא שיפרה את שיאה העולמי והעמידה אותו על 2.04 מטר.

בתחרות שנערכה בקייב שבאוקראינה ב-22 ביוני 1984 קבעה ביקובה בקפיצה לגובה שיא עולם חדש של 2.05 מטר. שיא זה החזיק מעמד כחודש ונשבר על ידי לודמילה אנדונובה מבולגריה (2.07 מטר).

למרות היותה הקופצת לגובה המובילה בעולם באותה העת, נבצר מביקובה להשתתף בלוס אנג'לס 1984 ולנסות לזכות במדליה אולימפית בשל החרם האולימפי שהטילה ברית המועצות על המשחקים האולימפיים.

באליפות העולם שנערכה ברומא שבאיטליה בשנת 1987 זכתה ביקובה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.04 מטר, אחרי סטפקה קוסטדינובה מבולגריה שקבעה שיא עולם חדש של 2.09 מטר (שיא העולם הנוכחי) ולפני זוזן באייר ממזרח גרמניה (1.99 מטר) ולא הצליחה להגן על תוארה.

### מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת סיאול (1988) זכתה ביקובה במדליית ארד, בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.99 מטר, אחרי לואיז ריטר שקבעה שיא אולימפי חדש של 2.03 מטר וסטפקה קוסטדינובה (2.01 מטר).

אמרוץ
-----

ביקובה הושעתה לשלושה חודשים לאחר שנמצאה חיובית לאפדרין במשחקי הרצון הטוב שנערכו בשנת 1990.

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* קפיצה לגובה: 2.05 מטר (1984)

### אולם

* קפיצה לגובה: 2.03 מטר (1983)

קישורים חיצוניים
----------------

* טמרה ביקובה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* טמרה ביקובה, באתר olympedia.org
* טמרה ביקובה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* טמרה ביקובה, באתר Track and Field (נשים)

| אלופות עולם באתלטיקה – קפיצה לגובה (נשים) |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 1983: טמרה ביקובה ברית המועצותברית המועצות • 1987: סטפקה קוסטדינובה בולגריהבולגריה • 1991: הייקה הנקל גרמניהגרמניה • 1993: יואמנט קינטרו קובהקובה • 1995: סטפקה קוסטדינובה בולגריהבולגריה • 1997: האנה האגלנד נורווגיהנורווגיה • 1999: אינה בבקובה אוקראינהאוקראינה • 2001: הסטרי קלוטה דרום אפריקהדרום אפריקה • 2003: הסטרי קלוטה דרום אפריקהדרום אפריקה • 2005: קייסה ברגקוויסט שוודיהשוודיה • 2007: בלנקה ולאשיץ' קרואטיהקרואטיה • 2009: בלנקה ולאשיץ' קרואטיהקרואטיה • 2011: אנה צ'יצ'רובה רוסיהרוסיה • 2013: בריג'טה בארט ארצות הבריתארצות הברית • 2015: מריה לאסיצקנה רוסיהרוסיה • 2017: מריה לאסיצקנה • 2019: מריה לאסיצקנה • 2022: אלינור פטרסון אוסטרליהאוסטרליה |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 60266

 |
**איבר האפס** הוא מונח אלגברי לציון איבר במבנה אלגברי שהוא איבר היחידה ביחס לפעולת החיבור המוגדרת במבנה. כלומר איבר המסומן 0 ומקיים a+0 = 0+a = a לכל איבר a במבנה.

דוגמאות:

* במספרים הטבעיים, בחוג המספרים השלמים, בשדה המספרים הרציונליים, בשדה המספרים הממשיים ובשדה המספרים המרוכבים, המספר 0 הוא איבר האפס, כמתבקש משמו.
* בחוג הקווטרניונים, המספר 0 הוא איבר האפס.
* בשדה הפונקציות הממשיות, הפונקציה {\displaystyle \ f(x)\equiv 0} היא איבר האפס.
* בחוג המטריצות הריבועיות מגודל נתון, מטריצת האפס היא איבר האפס.
* בחוג של קבוצות עם הפרש סימטרי כפעולת החיבור, הקבוצה הריקה היא איבר האפס.

תכונות
------

בחוג כללי יש תמיד איבר אפס אחד בדיוק (מה שמצדיק את השם "איבר **ה**אפס"). הוכחה: נניח ש-{\displaystyle 0\_{r}} ו-{\displaystyle 0\_{s}} הם שני איברי אפס בחוג. אז לפי הגדרת איבר אפס: {\displaystyle 0\_{r}=0\_{s}+0\_{r}=0\_{s}}.

תכונה נוספת של איבר האפס בחוג היא תכונת הבליעה ביחס לכפל: לכל a בחוג {\displaystyle a\cdot 0=0\cdot a=0}. הוכחה: {\displaystyle a\cdot 0=a\cdot (0+0)=a\cdot 0+a\cdot 0}. אם נצמצם את שני האגפים ב-{\displaystyle a\cdot 0} נקבל: {\displaystyle 0=a\cdot 0}. ההוכחה לכפל משמאל אנלוגית.

חוג עם איבר אחד הוא החוג הטריוויאלי שהאיבר היחיד בו הוא איבר האפס המהווה גם את איבר היחידה ביחס לכפל. לעומת זאת בחוג עם שני איברים לפחות מתקיים תמיד ש-{\displaystyle 0\neq 1} (כש-1 הוא איבר היחידה הכפלי). הוכחה: יהי a איבר בחוג שאינו איבר האפס (קיים מכיוון שקיים רק איבר אפס אחד). אז {\displaystyle a\cdot 1=a\neq 0=a\cdot 0} ולכן {\displaystyle 0\neq 1}.

מן הטענה האחרונה ומתכונת הבליעה ניתן להסיק שבחוג עם שני איברים לפחות איבר האפס תמיד אינו איבר הפיך, כלומר לא ניתן לחלק באפס.

קישורים חיצוניים
----------------

* איבר האפס, באתר MathWorld (באנגלית)
**קזואר בנט** (שם מדעי: *Casuarius bennetti*) הוא המין הקטן ביותר של קזואר, שמצוי בגינאה החדשה, בבריטניה החדשה ובאי יאפן (אנ') שבאינדונזיה. הוא קרוי על שמו של ג'ורג' בנט, המדען הראשון שזיהה אותם כמין נפרד לאחר שהובאו מספר פרטים מגינאה החדשה לאוסטרליה.

בית הגידול המועדף עליו הוא יערות הרריים טרופיים וסובטרופיים, בגובה של עד כ־3,000 מטרים מעל גובה פני הים. גובהם של הקזוארים הוא כ־99 עד 150 ס"מ ומשקלם כ־17.6 עד 26 ק"ג. אורכו של המקור הוא כ־11 עד 12.2 ס"מ. בשונה ממינים אחרים של קזוארים, לקזואר בנט אין דלדל.

כל גופם של הקזוארים שחור, מלבד צווארם, שצבוע בכחול עם כתמים ורודים, ולחייהם הוורודות. מעל מקורם וראשם יש קסדה אפורה, שמסייעת להם לפלס את דרכם ביער. הנקבות דומות לזכרים, אך גדולות מהן, צבעיהן בוהקים יותר וקסדותיהן גדולות יותר. הקזוארים חיים כבודדים, וניזונים מפירות שנפלו, חרקים ובעלי חוליות קטנים. הם מתקשרים בעזרת קולות "בום" בתדר נמוך, קרוב לסף התחתון של ספקטרום השמיעה האנושי.

בגלל איבוד בתי גידול, ציד והחזקה בשבי, קזואר בנט הוכרז כ"קרוב לסיכון" על ידי ארגון IUCN בין השנים 2004–2013. עם זאת, ב־2015 שונה הדירוג ל"ללא חשש" לאחר התייצבות בשיעורי הריבוי, והתמתנות הלחץ מפני סכנת הציד.

אנשי הקאראם מרמות גינאה החדשה מכנים עופות מעופפים ועטלפים "יאקט", ואת קזואר בנט, המין היחיד של עוף לא־מעופף שנמצא באזור זה, בשם "קובטי".

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קזואר בנט** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Casuarius bennetti** |

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קזואר בנט באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  Dwarf Cassowary, *International Union for Conservation of Nature’s Red List of Threatened Species*. 1 October 2016

| עופות קדומים חסרי שיניים |
| --- |
| יענאים |
| יעניים | יען (יען מצוי • יען סומלי) |   |
| קזואראים |
| אמואיים | אמו |
| קזואריים | קזואר מצוי • קזואר חד-גדיל • קזואר בנט |
| ננדאים |
| ננדיים | ריאה (ננדו מצוי • ננדו הפונה) |
| קיוואים |
| קיוויים | קיווי מנוקד גדול • קיווי מנוקד קטן • קיווי אוקריטו • קיווי חום דרומי • קיווי חום צפוני |
| טינמאים |
| טינמיים | Nothocercus • Crypturellus • טינמו • טינמו פטגוניה • Eudromia • Rhynchotus • Nothoprocta • Nothura • טינמו גמדי |
**כבידת מכון הנפט האמריקאי** (או **כבידת ה-API**; באנגלית: **American Petroleum Institute gravity** או ‏**API gravity**) הוא מדד לאיכות הנפט הגולמי או נוזל דלק הנקבעת על ידי צפיפותו (משקלו הסגולי) אשר נמדדת במעלות API. המדד מציין עד כמה הנפט הגולמי או נוזל דלק מסוים כבד או קל בהשוואה למים. אם כבידת ה-API גדולה מ-10, הוא קל יותר וצף על פני המים (10=מים); אם היא נמוכה מ-10, הנפט או הנוזל, כבד יותר, שוקע, ולא איכותי. 

ככל שצפיפותו של הנפט או נוזל דלק גבוהה יותר (נפט או דלק כבד יותר), יורד דירוגו בסולם ה-API. וההפך, ככל שהמשקל הסגולי נמוך יותר וה-API (במעלות) גבוה יותר, הנפט יותר קל ואיכותי. סולם הערכים של ה-API נע בין 10 ל-70. בנפט "קל" רמת ה-API גבוהה מ-°‏31.1 (צפיפות נמוכה מ-870 ק"ג למטר מעוקב); בנפט "מדיום" – בין °‏22.3 ל-°‏31.1 (בין 870 ל-920 ק"ג למטר מעוקב); בנפט "כבד" – מתחת ל-°‏22.3 (בין 920 ל-1000 ק"ג למטר מעוקב); ובנפט "אקסטרה כבד" או ביטומן – מתחת ל-°‏10 (מעל ל-1000 ק"ג למטר מעוקב). הנוסחה לחישוב כבידת ה-API היא 141.5 חלקי הצפיפות היחסית של הנפט (בטמפרטורה של 15.56 מעלות צלזיוס או 60 מעלות פרנהייט חלקי הצפיפות של המים בטמפרטורה של 60 מעלות פרנהייט) פחות 131.5. איכות הנפט נקבעת גם על ידי תכולת הגופרית שבו. נפט גולמי קל ומתוק הוא נפט דל גופרית (פחות מ-0.5% ועל פי בורסת הסחורות בניו יורק/NYMEX – ‏פחות מ-0.42%), בעל צפיפות וצמיגות נמוכים, כבידת API גבוהה שניתן להפיק ממנו סל תזקיקים רחב. הוא נחשב לנפט נקי יחסית שלאחר הזיקוק כשיר לניצול כדלק (בנזין, סולר) בכלי רכב, ולכן שכיח ומבוקש במשק האנרגיה. נפט מתוק מופק, למשל, ממפרץ מקסיקו והים הצפוני, במדינות ארצות הברית, בריטניה, נורווגיה, ניגריה ואנגולה. ככל שהנפט מכיל יותר גופרית, הוא "חמוץ" יותר ודורש זיקוק קפדני יותר. ככל שהנפט "קל" ו"מתוק" יותר, מחירו עולה. "ברנט בלנד" (Brent Blend) הוא נפט קל ומתוק מן הים הצפוני, בעל API °‏38 לערך, ותכולת גופרית של כ-0.4%. מרביתו מזוקק בצפון-מערב אירופה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "Glossary - API gravity", U.S. Energy Information Administration (EIA)
* "API gravity (אורכב 21.06.2013 בארכיון Wayback Machine)", BusinessDictionary.com
* "American Petroleum Institute Gravity-degrees", English-Hebrew Energy Dictionary (Gina Cohen)
* "Types of crude oil", Neste Oil website
* "API gravity (אורכב 21.11.2013 בארכיון Wayback Machine)", Schlumberger Oilfield Glossary
* "What is Heavy Oil and How is it Formed?", Rigzone website
* "Financial Glossary - API Gravity", Reuters

* שי סלינס, "מדריך 'כלכליסט' - הנפט מזנק? כל מה שאתם צריכים לדעת על הזהב השחור", **כלכליסט**, 26 ‏ בפברואר 2011
* "קל ומתוק/חמוץ וכבד", מילון מקוצר לחובבי הנפט, באתר עיתון **הארץ**, 2 במאי 2011

הערות שוליים
------------

1. ↑  הסף אינו חד משמעי וישנן גם הגדרות אחרות
2. ↑  "Light Sweet Crude Oil", English-Hebrew Energy Dictionary