recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
בואינג 737-8MAX של החברה
**סמארט וינגס** (באנגלית: **SmartWings**) היא מותג חברת תעופה זולה של חברת התעופה טרוול סרוויס הצ'כית. 
בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה רוזינה שבפראג.

פעילות החברה כוללת הפעלת טיסות תחת שמה, הפעלת טיסות בשמה של חברת האם, והחכרת מטוסים על צוותם לחברות תעופה אחרות.

בשנת 2017 נודע כי חברת האם טרוול סרוויס עתידה לרכז את כלל פעילותה תחת המותג "סמארט וינגס"
.

בחודש יולי 2023 פורסם שחברת ישראייר שבשליטת רמי לוי עתידה לרכוש את חברת סמארט ווינגס ובכך להפוך לחברת התעופה הישראלית הכי גדולה.

צי המטוסים
----------

צי המטוסים של החברה, נכון ליולי 2023:

| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Y | סה"כ |
| בואינג 737-700 | 2 | — | 148 | 148 |  |
| בואינג 737-800 | 23 | — | 189 | 189 |  |
| בואינג 737-900er | 2 |  | 212 | 212 |  |
| בואינג 737-8MAX | 8 | 10 | 189 | 189 |  |
| סה"כ | 35 | 10 |  |

פעילות החברה בישראל
-------------------

החל מה--30 באוקטובר 2011, החברה מפעילה 3 טיסות שבועיות בין פראג לתל אביב.
בנוסף, החברה מפעילה קו טיסות עונתי בין ברטיסלאבה לתל אביב ותל אביב אתונה (יוון) בשביל Travel Service. 

בשנת 2018 החברה מפעילה טיסות עבור ישראייר וארקיע, וטיסות ישירות לאי הספרדי טנריף במטוסי הבואינג 737-900ER.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סמארט וינגס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סמארט וינגס

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Czech Airlines has new owner as Travel Service ups stake". *ch-aviation* (באנגלית). 2017-10-06. נבדק ב-2018-10-15.
2. ↑  "SmartWings fleet".
**"סנטרל פרטנרשיפ"** (ברוסית: **Централ Партнершип**) היא חברת הפקות והפצת סרטים רוסית שנוסדה בשנת 1995.

היסטוריה
--------

סמל החברה בעבר
"סנטרל פרטנרשיפ" החלה את דרכה כמפיצת תוכן טלוויזיוני בשנים 1995–2000 ובהדרגה החלה להיות מעורבת גם בהפצת סרטי קולנוע וסרטי וידאו למדיה הביתית. כיום היא מפיצת התוכן הטלוויזיוני הגדולה ביותר ברוסיה ומפיצה הסרטים העצמאית המובילה בתחומה. 

החברה הייתה אחראית להפצתם ברוסיה של סרטי קולנוע מוצלחים כדוגמת ואן הלסינג, מר וגברת סמית', אמלי, אסטריקס ואובליקס: המשימה קלאופטרה, הפסיון של ישו, אפוקליפטו, סדרת אגרוף הצללים, כלב זאב, טאראס בולבה והמגונדרים. החברה אף השיקה מותג של הפצת סרטים עצמאיים.

בשנת 2002 החלה החברה בהפקה עצמאית של סרטים עלילתיים. כיום, "סנטרל פרטנרשיפ" היא מובילת השוק בתחום הפקות הסרטים. 

מלבד יצירת תוכן קולנועי "סנטרל פרטנרשיפ" גם מפיקה סדרות טלוויזיה (כמו האמן ומרגריטה, דוקטור ז'יוואגו, עגל הזהב, האחים קרמזוב, איסאייב וליקווידציה).

"סנטרל פרטנרשיפ" עוסקת באופן פעיל בקידום הקולנוע הרוסי בחו"ל.

בנובמבר 2005 נרכשה "סנטרל פרטנרשיפ" על ידי ProfMedia, אחת מחברות החזקות התקשורת הגדולות ברוסיה. ProfMedia מנהלת מספר מותגים ידועים, כולל: תחנות טלוויזיה כמו TV3', 'MTV רוסיה" ו "2x2'; תחנות הרדיו 'Avtoradio', 'רדיו אנרגיה', 'רדיו Alla', 'Yumor FM'; רשת אולמי הקולנוע "סינמה פארק"; בית ההוצאה לאור Afisha; פורטלי האינטרנט Rambler.ru, Lenta.ru, Afisha.ru, 101.ru ואחרים.

בשנת 2007 "סנטרל פרטנרשיפ" הפכה למחזיקת זכויות התוכן הגדולה ביותר במדינה ובכוונה החברה להקים ספריית סרטים משלה.

כיום, "סנטרל פרטנרשיפ" בעלת הזכויות על יותר מ-1,400 כותרים ו-4,000 שעות של סדרות טלוויזיה.

בינואר 2009 "סנטרל פרטנרשיפ" הפכה למפיצה הרשמית של פרמאונט ברוסיה ומדינות חבר העמים (לא כולל אוקראינה). הסרטים ששוחררו לאקרנים על ידי סרטי פרמאונט ו"סנטרל פרטנרשיפ" זוכים להצלחה קבועה בקופות. שרק לנצח, סרט אנימציה קומית שובר קופות (שהופק על ידי דרימוורקס) צבר את הרווח הגדול ביותר בסוף השבוע הראשון אי פעם בהיסטוריה של הקולנוע הרוסי. יתר על כן, זהו סרט האנימציה הרווחי ביותר של כל הזמנים ברוסיה.

סדרות טלוויזיה וסרטים נודעים
----------------------------

* כלב זאב
* כלב זאב הצעיר
* האמן ומרגריטה
* 1612
* השבוי
* טאראס בולבה
* אגרוף הצללים (2005 - 2011)
* בית דין של מעלה
* שרלוק הולמס
* 22 דקות
* אגדת קולובראט
* מתקדמים למעלה
* על האזור
* גיבור
* טובול
* T-34
* מיליארד
* רשומותיו של שליח הלשכה החשאית
* מעושר לאושר
* גיבור
* התשיעית
* גבר (לא)מושלם
* מחליקיים של כסף
* צוערי פודולסק
* צ'רנוביל 1986
* שמיים
* טרילוגיית בנדר
	+ בנדר: ההתחלה
	+ בנדר: זהב האימפריה
	+ בנדר: ההונאה האחרונה
* שד הקרח
* הטייס
* אחד עשר גברים שקטים
* פיוטר הראשון
* הקוסם מעיר האיזמרגד
* מטרו 2033

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנטרל פרטנרשיפ** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סנטרל פרטנרשיפ (ברוסית)

* אתר האינטרנט הרשמי של סנטרל פרטנרשיפ (באנגלית)
* סנטרל פרטנרשיפ, ברשת החברתית פייסבוק

* סנטרל פרטנרשיפ, ביישום טלגרם

* סנטרל פרטנרשיפ, ברשת החברתית אינסטגרם

* סנטרל פרטנרשיפ, ברשת החברתית VK

* סנטרל פרטנרשיפ, סרטונים בערוץ היוטיוב
* "סנטרל פרטנרשיפ" ב - IMDb

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007327869205171
* LCCN: no2005073947
* VIAF: 158633895
* WorldCat: lccn-no2005073947

 |
**סרטי טאצ'סטון** (באנגלית: **Touchstone Pictures**) הייתה חברת הפקות סרטים אמריקאית, שהייתה אחת מהחברות בזרוע ההפצה של אולפני וולט דיסני, כאשר הייתה בבעלות חברת וולט דיסני. החברה הוקמה ב-16 בפברואר 1983 על ידי מנכ"ל חברת וולט דיסני דאז רון מילר בשם "Touchstone Films". החברה הוציאה לאור סרטים המופנים לקהל בוגר יותר, לעומת הסרטים שיצאו לאור תחת התווית של וולט דיסני שהופנו לקהל צעיר יותר. ב-2016, החברה פורקה סופית, אך נשארה בזכויות חברת וולט דיסני העולמית.

החברה היא מותג של חברת וולט דיסני, והיא אינה פעולה עסקית נפרדת ואינה קיימת כחברה נפרדת ועצמאית.

בשנים שלאחר הקמתה, החברה קיימה שותפות ביצירת סרטים עם חברות הפקה גדולות אחרות, ביניהן "Summit Entertainmanet", "סרטי ג'רי ברוקהיימר", "סרטי קולומביה", "האחים וורנר", "Icon Productions"‏, "Imagine Entertainment"‏, "DreamWorks" ועוד.

סרטי וולט דיסני נכנסו לעסקה ארוכת טווח עם DreamWorks הכוללת הפצה של 30 סרטים, במסגרת עסקה זו סרטי חברת DreamWorks שיצאו לאור יעברו דרך חברת Touchstone למשך שבע שנים החל משנת 2011.

רקע
---

בסוף 1979, וולט דיסני הפקות שחררה את הסרט "החור השחור" ("The Black Hole"), סרט מדע בדיוני שהיה ההפקה הראשונה של האולפנים שקיבלה דירוג PG‏ (Parental Guidance), שממליץ לילדים לא לצפות ללא השגחת הוריהם (סרטי טאצ'סטון, לעומת זאת, כבר הפיקו סרט עם דירוג PG ללא התווית של דיסני עליו - "Take Down", כמעט שנה לפני שחרורו של החור השחור). במהלך השנים הבאות דיסני ניסתה להפיק ולהפיץ יותר סרטים שיכולים לקבל את דירוג ה-PG, ביניהם "קונדורמן" ("Condorman") ב-1981, "טרון" ("Tron") ו"טקס" ("Tex") ב-1982 (בו הוצגו סצנות של צעירים המעשנים מריחואנה, "Never Cry Wolf",‏"Running Brave" (שניהם כללו סצנות עם גברים עירומים), "משהו מרושע בדרך זו" ו"מעיל כבד" ב-1983. הסרט האחרון קיבל ביקורת שלילית עקב היותו כולל תכנים למבוגרים שאינם מתאימים לדיסני. באותו הזמן, השם "דיסני" היה סמל לסרטי ילדים ובכלל לתכנים הקשורים לילדים, והשימוש בשם של דיסני ייתכן והשפיע לרעה על ההכנסות מסרטים אחרים שהופנו לקהל מבוגר יותר, כגון "השטן ומקס דוולין" מ-1981 ו"טרון" מ-1982.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סרטי טאצ'סטון (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מכתב מאת תומאס סטאגס (יושב ראש חברת אתרי הנופש של וולט דיסני ומנהל הכספים הראשי בחברת וולט דיסני) אל הוועדה לניירות ערך ולבורסות, מה-1 במרץ 2007.
2. ↑  טופס בשם Form 10-K שהוגש מטעם חברת וולט דיסני אל הוועדה לניירות ערך ולבורסות עבור שנת הכספים שהסתיימה ב-30 בספטמבר 2006, עמוד 15.
3. ↑  "The Walt Disney Company: 2011 Annual Financial Report", אתר חברת וולט דיסני.
4. ↑  Disney signs deal with DreamWorks, אתר Variety.
5. ↑  "Trivia for Trenchcoat (1983)",‏ IMDb.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007446244105171
* LCCN: no95025350
* NKC: ko2003184831
* VIAF: 132640425
* WorldCat (עם VIAF): 132640425

 |
בומברדיה דאש 8-Q400 של החברה
**הורייזון אייר** (באנגלית: **Horizon Air**) היא חברת תעופה אזורית אמריקאית שבסיסה בסיאטל, וושינגטון, ארצות הברית. הורייזון אייר משרתת 52 ערים בארצות הברית ובקנדה והיא החברה האזורית השמינית בגודלה בארצות הברית. הורייזון אייר היא חלק מקבוצת אלסקה איירליינס והיא מבצעת את כלל טיסותיה בשמה של חברת האם.

כיום עובדים בחברה כ-4,000 עובדים. היא מפעילה טיסות ממדינת וושניגטון לאריזונה, קליפורניה, איידהו, מונטנה, נבדה ואורגון בארצות הברית, לפרובינציות אלברטה ובריטיש קולומביה בקנדה ולעיר לורטו שבמדינת באחה קליפורניה, מקסיקו.

תולדות החברה
------------

החברה הוקמה בשנת 1981. בשנתה הראשונה הצי שלה כלל שלושה מטוסי Fairchild Hiller FH-227 בלבד. זמן קצר לאחר היווסדה החברה נקלעה לקשיים כלכלים והייתה על סף סגירה אך למרות זאת בשנת 1982 היא רכשה את 'אייר אורגון' שהייתה במצב דומה. הסיבה הייתה כדי להגביר את מספר הטיסות, ערים ומטוסים. שנה לאחר מכן היא רכשה גם את 'טראנסווסטרן איירליינס'. בשנת 1985 החברה חתמה עם על חוזה רכישת מטוסים חדשים מדה הבילנד, מטוסי דאש 8. בקיץ באותה שנה חתמה 'הורייזון אייר' על שותפות קוד עם אמריקן איירליינס, מה שגרם לחברת אלסקה איירליינס להתעניין בה ולבסוף בשנת 1987 לרכוש אותה.

בשנת 2007 החברה זכתה במכרז להפעיל טיסות מסיאטל ולוס אנג'לס לסנטה רוזה, קליפורניה. אזור סנטה רוזה זוכה לפופולריות בשנים האחרונות בעיקר בזכות תיירות יין. הטיסות הפכו מידית להצלחה גדולה כל כך שבסתיו 2007 היא החלה להפעיל גם טיסות מפורטלנד, אורגון לסנטה רוזה והגבירה את כמות הטיסות מלוס אנג'לס.

צי המטוסים
----------

צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:

| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| F | Y+ | Y | סה"כ |
| בומברדיה דאש 8-Q400 | 49 | — | — | — | 76 | 76 |  |
| אמבראר E-175 | 25 | 8 | 12 | 12 | 52 | 76 |  |
| סה"כ | 74 | 8 |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הורייזון אייר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הורייזון אייר (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרטי צי המטוסים של הורייזון אייר, באתר airfleets.net (באנגלית)
בפיזיקה גרעינית **חומר בקיע** (באנגלית: **Fissile material**) הוא רדיואיזוטופ שיכול לעבור ביקוע גרעיני ויש לו אפשרות ליצור תגובת שרשרת גרעינית כאשר קיימת מסה קריטית שלו. 

טבעת של החומר הבקיע פלוטוניום-239. כמות הפלוטוניום בטבעת מספיקה לייצור פצצת ביקוע גרעיני
קיימים איזוטופים רבים שיכולים לעבור ביקוע גרעיני בעקבות פגיעה של נייטרון. חומר בקיע יכול לעבור ביקוע גרעיני גם כתוצאה מפגיעת נייטרון בעל אנרגיה קינטית אפסית, ועל כן לא כל חומר שיכול לעבור ביקוע גרעיני (fissionable) הוא חומר בקיע (fissile). כך, למשל, אורניום-238 אינו חומר בקיע; הוא יעבור ביקוע רק כאשר יפגע בו נייטרון מהיר, ורוב הנייטרונים שמשתחררים בביקוע לא יגרמו לביקוע של אטומים נוספים.

בחומרים בקיעים קיימת אפשרות של היווצרות תגובת שרשרת, משום שעבור חומרים אלו הסיכוי ליצירת ביקוע נוסף כתוצאה מפגיעת נייטרון, בין אם הוא נייטרון מהיר ובין אם הוא נייטרון איטי, גבוה למדי. הפקת אנרגיה גרעינית נעשית בדרך כלל באמצעות תגובת שרשרת, ולכן חומרים בקיעים חיוניים לצורך פעולתם של כורים גרעיניים ולצורך הכנת נשק גרעיני.

החומר הבקיע היחיד שנמצא בטבע בכמויות משמעותיות הוא אורניום-235. חומר בקיע נפוץ נוסף הוא פלוטוניום-239 שמיוצר באופן מלאכותי מאורניום-238. גם אורניום-233, פלוטוניום-241 ונפטוניום-237 הם חומרים בקיעים. כל האיזוטופים הבקיעים המוכרים שייכים לסדרת האקטינידים.

ראו גם
------

* כור גרעיני טבעי
* העשרת אורניום

קישורים חיצוניים
----------------

* חומר בקיע, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מטוסי החברה חונים בנמל התעופה הבינלאומי של הונג קונג
כניסה ללאונג' החברה בהונג קונג
**הונג קונג איירליינס** (בסינית: **香港航空**) היא חברת תעופה הונג קונגית, בסיסה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי של הונג קונג.

החברה מפעילה טיסות מקומיות בינלאומיות ומטען ליעדים באסיה ובאירופה.

תולדות החברה
------------

חברת התעופה נוסדה במרץ 2001 תחת השם CR איירווייז, על ידי איש העסקים הסיני רוברט ייפ, בתחילת דרכה הפעילה מסוק סיקורסקי S-76.
באפריל 2005 קיבלה החברה רישיון לחמש שנים מרשות התעופה של הונג קונג (ATLA), להפעלת טיסות נוסעים ומטען אלקטרוני ל-10 ערים בסין. ביולי 2005 הודיעה על רכישת שני מטוסי בומברדיה CRJ700 מחברת התעופה הדנית מארסק אייר, בנוסף חתמה על הסכם ראשוני עם בואינג להספקת 10 מטוסי בואינג 787 ו-30 מטוסי בואינג 737-800s במחיר של 3.28 מיליארד דולר.

ביוני 2006 רכש מונג קים ג'ונג בעל חברת התעופה האינאן איירליינס 45% ממניות החברה, מספר חודשים לאחר מכן רכש את 55 האחוזים הנותרים, והפך לבעל השליטה בחברה.
בספטמבר 2006 שינתה את שמה מ-CR איירווייז לשמה הנוכחי, לוגו החברה שונה גם הוא לפרח המופיע בדגל המדינה הבוהיניה בלייקאנה, סמל זה נועד לסמל את הקשר ההדוק של החברה להונג קונג.

ביוני 2007 חתמה על הסכם עם יצרנית המטוסים איירבוס להספקת 51 מטוסים רחבי וצרי גוף בשווי מוערך של 5.6 מיליארד דולר. במאי אותה השנה, שונה קוד היאט"א מ-N8 ל-HX.

ב-22 באוקטובר 2010, הצטרפה החברה רשמית לארגון יאט"א.

בתחילת שנת 2016, הראתה החברה התעניינות להפעלת קו ישיר הונג קונג-תל אביב. נכון לביינתים, השיקול להפעלת הקו עדיין נמצא בבדיקה.

צי המטוסים
----------

צי המטוסים של החברה נכון לנובמבר 2020:

| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| J | Y | סה"כ |
| איירבוס A320-200 | 12 | — | 8 | 144 | 152 |  |
| — | 174 | 174 |
| איירבוס A330-200 | 9 | — | 24 | 259 | 283 |  |
| 18 | 246 | 264 |
| 18 | 263 | 281 |
| איירבוס A330-300 | 7 | 5 | 32 | 260 | 292 |  |
| 30 | 255 | 285 |
| איירבוס A350-900 | 2 | 4 | 33 | 301 | 334 |  |
| מטוסי מטען |
| איירבוס A330-200F | 5 | — | מטען |  |
| סה"כ | **35** | **9** |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הונג קונג איירליינס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הונג קונג איירליינס
* הונג קונג איירליינס, ברשת החברתית פייסבוק

* הונג קונג איירליינס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* הונג קונג איירליינס, ברשת החברתית אינסטגרם

* הונג קונג איירליינס, סרטונים בערוץ היוטיוב
* מדיה וקבצים בנושא הונג קונג איירליינס באתר Airliners.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרטי צי המטוסים של הונג קונג איירליינס, באתר airfleets.net (באנגלית)
**הופמן לה רוש תעשיות פרמצבטיות** (באנגלית: **F. Hoffmann–La Roche Ltd.**) היא חברת תרופות שווייצרית. בשנת 2017 דורגה כחברת התרופות בעלת ההכנסה השנייה בגדולה בעולם.

פעילות
------

החברה נוסדה בשנת 1896 בבזל, שווייץ ומונה 85,000 עובדים ב-150 מדינות (2014). היא עוסקת במחקר, פיתוח, ייצור ושיווק של תרופות.

כחברה ביו-טכנולוגית מהגדולות בעולם, הביאה רוש לפריצות דרך רפואיות משמעותיות והיא מובילה בתחום האונקולוגיה, המטולוגיה, ריאומטולוגיה, השתלות, אנמיה ומחלות וירליות. אסטרטגיית שירותי בריאות מותאמים-אישית (*Personalized healthcare strategy*) של חברת רוש מיועדת לספק תרופות וכלי אבחון אשר יאפשרו שיפור משמעותי בבריאות החולים, בהישרדותם ובאיכות חייהם. עשרים וארבע תרופות שפותחו על ידי חברת רוש כלולות ברשימות של ארגון הבריאות העולמי כתרופות חיוניות, ביניהן אנטיביוטיקה מצילת חיים, תרופות נגד מלריה וכימותרפיה. 

רוש השקיעה 8.9 מיליארד פרנקים שווייצריים בהסכמי מחקר ופיתוח [R&D] ודיווחה על היקף מכירות של כ-47.5 מיליארד פרנקים שווייצריים. חברת ג'ננטק, בארצות הברית, נרכשה במלואה על ידי חברת רוש ומהווה חלק מהקבוצה. חברת רוש מחזיקה ברוב המניות של חברת שוגאי פרמצבטיקה, ביפן. 

מדעני החברה זכו בשני פרסי נובל[דרוש מקור], ולחברה הסכמי מחקר ופיתוח ובריתות אסטרטגיות עם שותפים רבים, כולל בעלות על חברת ג'ננטק ורוב בבעלות של חברת שוגאי.

בשנת 2001 רכשה חברת התרופות השישית בגדולה בעולם נוברטיס, הממוקמת אף היא בעיר בזל, 20% מהופמן לה רוש. בשנת 2018 חברת רוש רכשה את החברה Foundation Medicine המתמחה בבדיקות דם מיוחדות.

במרץ 2020 קיבלה חטיבת האבחון של החברה אישור FDA למערכת לבדיקת SARS-CoV-2 המסוגלת לאבחן בין 1,400 ל-8,800 דגימות בתוך 24 שעות.

פעילות בישראל
-------------

בישראל הוקמה נציגות של החברה בשם רוש פרמצבטיקה בע"מ בשנת 1999 והיא מעסיקה כ-100 עובדים. כמו כן השקיעה בקרן "פונטיפקס", קרן הון סיכון הגדולה בישראל לתחום מדעי החיים.

בשנת 2010, רכשה את חברת מדינגו הישראלית, שפיתחה משאבת אינסולין ממוזערת לחולי סוכרת, תמורת 170 מיליון דולר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הופמן לה רוש** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הופמן לה רוש
* הופמן לה רוש, ברשת החברתית פייסבוק

* הופמן לה רוש, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* הופמן לה רוש, ברשת החברתית אינסטגרם

* הופמן לה רוש, ברשת החברתית LinkedIn

* הופמן לה רוש, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Who are the top 10 pharmaceutical companies in the world? (2018)
2. ↑  אמיר אייזנברג, ‏חברת התרופות נוברטיס רוכשת 20% מהופמן לה רוש ב-2.77 מיליארד דולר , באתר גלובס, 17 במאי 2001
3. ↑  FDA grants Roche coronavirus test emergency green light within 24 hours, ‏13 במרץ 2020 (באנגלית).
4. ↑  פז וייסמן, ענקית הפארמה רוש רותמת את קרן פונטיפקס לחיפוש השקעות חדשות בישראל, באתר הארץ, 8 ביוני 2009
5. ↑  יורם גביזון, רווח ההון של אלרון ממכירת מדינגו: 58 עד 81 מיליון דולר, באתר הארץ, 13 באפריל 2010

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007590179505171
* GND: 2118013-1
* HDS: 041894
* ISNI: 0000 0004 0374 1269
* LCCN: n90689949
* NKC: kn20120530012
* SUDOC: 124952801
* VIAF: 130824650
* WorldCat: lccn-n88091401

 |
**תסמונת DRESS**‏ או **"תסמונת התגובה התרופתית עם אאוזינופיליה ותסמינים סיסטמיים (מערכתיים)"** (באנגלית: DRESS Syndrome או Drug Reaction (or Rash) with Eosinophilia and Systemic Symptoms) היא תסמונת, הנגרמת על ידי חשיפה לתרופות מסוימות, והמתאפיינת בפריחה עורית, חום גבוה, דלקות של איברים פנימיים, לימפדנופתיה ושינויים המטולוגיים פתולוגיים כמו אאוזינופיליה, תרומבוציטופניה ולימפוציטוזיס אטיפי. בדרך כלל התסמונת מופיעה אחרי תקופה יחסית ארוכה (חביון ארוך) מאז החלת בטיפול התרופתי שעורר אותה.

לתסמונת תמותה בשיעור של 10%.
הטיפול הוא על ידי הפסקת מתן התרופה המעורבת וטיפול תומך.
משתמשים בדרך כלל גם בקורטיקוסטרואידים.

מינוח
-----

בעבר כונתה תסמונת זו בשמות: תסמונת רגישות היתר (HSS או Hypersensitivity Syndrome), תסמונת רגישות יתר לתרופות נוגדות פרכוסים (AHS - Anticonvulsant Hypersensitivity Syndrome), תסמונת רגישות היתר לתרופות (DIHS - Drug-Induced Hypersensitivity Syndrome), תסמונת רגישות היתר הרב-מערכית המושהית לתרופות (DIDMOHS - Drug-Induced Delayed Multiorgan Hypersensitivity Syndrome), פסאודולימפומה ממקור תרופתי (Drug-induced pseudolymphoma). 

התסמונת בשמותיה הרבים הנ"ל תוארה בשנת 1959. השם הנוכחי - DRESS Syndrome נקבע בשנת 1996 מתוך ניסיון לפשט את המינוח.

| קריטריונים RegiSCAR בדרך החיוב לתסמונת DRESS. שלושה מתוך ארבעת הקריטריונים המסומנים בכוכבית נדרשים לאבחון | הקריטריונים האבחנתיים ל-DIHS של קבוצת הקונצנזוס היפנית. 7 קריטריונים נדרשים לאבחון DIHS או 5 הראשונים נדרשים לאבחון DOHS לא טיפוסי. |
| --- | --- |
| אשפוז | פריחה מקולו-פפולרית מתפתחת אחרי מעל 3 שבועות אחרי קבלת התרופה החשודה |
| תגובה חשודה כנגרמת על ידי תרופה | תסמינים קליניים ממושכים שבועיים אחרי הפסקת התרופה החשודה |
| פריחה חדה\* | חום > 38 °C |
| חום> 38 °C\* | הפרעות בתפקודי הכבד (ALT > 100 U/L) או פגיעה באבר אחר |
| לימפדנופתיה לפחות בשני מקומות\* | שינויים פתולוגיים בלויקוציטים |
| מעורבות של לפחות איבר פנימי אחד\* | לויקוציטוזיס ( > 11 x 109/L) |
| שינויים פתולוגיים בספירת דם (לימפופניה או לימפוציטוזיס\*, אאוזינופיליה\*, thrombocytopenia\*) | לימפוציטוזיס אטיפי (>5%) |
|  | לימפדנופתיה |
|  | Human herpesvirus 6 רה-אקטיבציה של נגיף ההרפס 6 של בני אדם |

| היארעות עירוב של איברים בתסמונת DRESS |
| --- |
| איבר | אחוז המטופלים עם הפרעה |
| כבד | 80% |
| כליות | 40% |
| ראות | 33% |
| לב/שרירים | 15% |
| לבלב | 5% |

| היארעות של תסמינים המטולוגיים בתסמונת DRESS |
| --- |
| שינוי פתולוגי | אחוז המטופלים עם שינוי פתולוגי |
| לימפוציטים אטיפיים | 63% |
| אאוזינופיליה | 52% |
| לימפוציטופניה | 45% |
| תרומבוציטופניה | 25% |
| לימפוציטוזיס | 25% |

סיבות
-----

התרופות העלולות בדרך כלל לגרום לתסמונת DRESS כוללות פנוברביטל, קארבאמזפין, פניטואין, למוטריג'ין, מינוציקלין, טטרציקלין, סולפונאמידים, אלופורינול, מודפיניל, דפסון, הידרוקסיכלורוקווין ולאחרונה זיפרסידון. נקשר לרה-אקטיבציה של הנגיף הרפס 6 של בני האדם.

ראו גם
------

* תופעת לוואי (תרופה)

קישורים חיצוניים
----------------

* 

Walsh SA, Creamer D *Drug reaction with eosinophilia and systemic symptoms (DRESS): a clinical update and review of current thinking* Clin Exp Dermatol. 2011 Jan;36(1):6-11. doi: 10.1111/j.1365-2230.2010.03967.x*.* 

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**רוזה איסאקובנה אוטונבייבה** (בקירגיזית: **Роза Исаковна Отунбаева**; נולדה ב-23 באוגוסט 1950, בישקק, קירגיזסטן הסובייטית) היא מדינאית ודיפלומטית קירגיזית. כיהנה כנשיאת קירגיזסטן מיולי 2010 ועד דצמבר 2011.

ביוגרפיה
--------

לאחר סיום בית הספר למדה באוניברסיטת מוסקבה וסיימה את לימודיה בשנת 1972. לאחר סיום עבודת הדוקטורט בפילוסופיה החלה ללמד באוניברסיטת בישקק. בתחילת שנות ה-80 עברה לעבוד במנגנון המפלגתי בקירגיזסטן ולאחר מכך עבדה במערכת משרד החוץ הסובייטי. בשנת 1991 מונתה לשגרירת ברית המועצות במלזיה. עם הכרזת העצמאות של קירגיזסטן מונתה לשרת החוץ של המדינה החדשה. 1992-1994 – שגרירת קירגיזסטן בארצות הברית וקנדה;

1994–1997 – שרת החוץ של הרפובליקה הקירגיזית.

1997–2002 – שגריר קירגיזסטן בבריטניה ובצפון אירלנד.

2002–2004 – סגן נציג מיוחד של מזכ"ל האו"ם ליישוב סכסוכים בגאורגיה / אבחזיה.

2004–2005 – ממנהיגי תנועת האופוזיציה "אתא-ז'ורט".

2005 – ממלאת מקום שר החוץ של הרפובליקה הקירגיזית.

בעבר כיהנה כשרת החוץ במשך זמן קצר (פברואר-מאי 1992) ומאוקטובר 2009 ועד מאי 2010 הייתה מנהיגת המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של קירגיזסטן. מחליפה היה ראש הממשלה אלמאזבק אטמבייב. בעקבות אירועי ה-7 באפריל מונתה לראש הממשלה הזמנית ולאחר מכן נבחרה במשאל עם לנשיאה, וסיימה את כהונתה בדצמבר 2011 כדי להכין את המדינה לבחירות הנשיאותיות. באוקטובר 2011 נערכו הבחירות לנשיאות קירגיזסטן, ואוטונבייבה נמנעה מלרוץ לקדנציה שנייה. במקומה התמודד בן-מפלגתה, אלמאזבק אטמבייב, שכיהן כראש ממשלתה והוא יו"ר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של קירגיזסטן. אטמבייב זכה ברוב הקולות והחל בתפקידו כנשיא קירגיזסטן ב-11 בדצמבר 2011.

רוזה אוטונבייבה הייתה האישה-הנשיאה הראשונה בתולדות קירגיזסטן וחבר המדינות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוזה אוטונבייבה** בוויקישיתוף
* רוזה אוטונבייבה, ברשת החברתית פייסבוק
* רוזה אוטונבייבה, ברשת החברתית אינסטגרם
* רוזה אוטונבייבה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* הביוגרפיה באתר נשיא קירגיזסטן

הערות שוליים
------------

1. ↑  Отунбаева Роза Исаковна — биография, ru.sputnik.kg, ‏27-11-2019 (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1163675075
* ICCU: PALV079548
* LCCN: n2019015765
* SUDOC: 237561107
* VIAF: 3216153363088937520008
* WorldCat: lccn-n2019015765

 |
**פוליבה בע"מ** היא חברה ישראלית העוסקת בייצור, יבוא ושיווק חומרי גלם לענף המזון והאפייה.

היסטוריה
--------

בשנת 1978 החל אילן פוליבה לשווק באופן עצמאי חלב לקונדיטוריות וחנויות מכולת, ולאחר שחרורו מהצבא של אחיו אהרון, בשנת 1983, הוא הצטרף אליו כשותף.

בשנת 1988 הקימו השניים את חברת פוליבה בע"מ, שפעלה מתוך מחסן קטן בפתח תקווה ועסקה בעיקר בשיווק מרגרינה לבתי עסק מקומיים. בשנת 1990 נמכרה החברה לגיימי פרסלני והחל לעסוק ביבוא ויצוא 
למעון קבע ברחוב הברזל באזור התעשייה רמת החי"ל בתל אביב, ובמקביל לשיווק המרגרינה ומוצרי אפייה נוספים, הקימו מפעל לייצור מרגרינה ביבנה.

עם התרחבות היקף הייצור והצורך במקום גדול יותר, עברה החברה על שני מפעליה בשנת 1994 למתחם באזור התעשייה ברמלה, שם הוקם מפעל אחד גדול שהחל לייצר גם מליות פרי, ממרחים, משפרי אפייה, קצפות ושוקולד מתוך כוונה לספק לקונדיטוריות סל מוצרים שלם.

בשנת 2001 הוקם מערך הפיתוח והייצור של החברה למוצרים לשוק הביתי. לאחרונה החלה פוליבה לעסוק גם בייצוא מוצרים קמעונאיים, בעיקר למרכולים בארצות הברית ובאנגליה.
בשנת 2009 פוליבה היתה מהמובילות בתחום שמן זית בעולם, והפכה לאחת החברות המובילות בתחום היבוא ויצא.
בשנת 2013, החל המפעל בהסבה של התשתיות לעבודה בגז טבעי כמקור אנרגיה והיה מבין המפעלים הראשונים בישראל שהשלימו תהליך זה. החל משנת 2016, כל תשתיות מפעל הייצור של פוליבה מוזנות מגז טבעי.

משנת 2018 פוליבה רוכשת מספר רב של מפעלים ברכבי העולם ליצור שמנים שונים.

פעילות החברה
------------

פוליבה היא החברה הגדולה בישראל לייצור, יבוא ושיווק של חומרי גלם בענף האפייה והמזון. פס הייצור של החברה מונה מעל ל-1,000 מוצרים כגון שמנים, מרגרינות, מליות, ריבות, ממרחים שונים, משפרי אפייה, קצפות ושוקולדים, אותם היא מספקת ליותר מ-1,700 בתי מאפה, קונדיטוריות ומפעלי מזון בארץ ובעולם, בהיקף של למעלה מ-5,000 טון מדי חודש.

עם לקוחות החברה הבולטים נמנים תאגידים כמו "תנובה", "יוניליוור", "שטראוס", "אסם" וחברות מזון גדולות נוספות, כמו גם בתי קפה וקונדיטוריות מקומיות.

משרדי החברה ממוקמים באזור התעשייה ברמלה, במתחם המשתרע על שטח של כ-34,000 מ"ר הכולל, מעבר למפעלי הייצור, גם את אולם התצוגה, בתי זיכוך לשמן, מחסנים, מעבדת הפיתוח למוצרים חדשים, מערך ההפצה הארצי ומרכז ההדרכה.

פוליבה מעסיקה יותר מ-200 עובדים, ובהם גם עשרות עובדים עם מוגבלויות, כחלק מחזון החברה הרואה בתרומה לקהילה ערך ראשון במעלה בחשיבותו.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט של חברת פוליבה.
* סרטון תדמית על חברת פוליבה ביוטיוב.

הערות שוליים
------------

1. ↑  רוני נאור-חפרי, פוליבה ותפוגן מקבלות מענק על מעבר לגז טבעי, באתר אינדקס מזון ומשקה, 24 בדצמבר 2013.
2. ↑  מפעל פוליבה חובר לרשת החלוקה במרכז הארץ והחל לצרוך גז טבעי
שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] 

מפעל הצורפים בכפר דניאל
חנות הצורפים ברחוב ויצמן בתל אביב
פמוטי כסף בעיצוב הצורפים**הצורפים** היא חברה ישראלית לעיצוב וצורפות כלי כסף ויודאיקה.

היסטוריה
--------

בשנות ה-40 של המאה ה-20 יוסף מרדינגר, וילהלם קרנר ומיכאל שטיינמץ למדו יחד צורפות כסף בעירם צ'רנוביץ ברומניה. אחרי מלחמת העולם השנייה עלו שלושתם לארץ ישראל, והקימו את "הצורפים" בשנת 1952, תחילה כסדנא במטבח של אחד השותפים ובהמשך בבית מלאכה בתל אביב.

בשנת 1983 משפחת מרדינגר רכשה את חלקם של שותפיה ב "צורפים", ועד היום החברה בבעלותם. כיום מוביל את החברה האמן והמעצב יעקב מרדינגר, בנו של יוסף. לחברה שלוש-עשרה חנויות בפריסה ארצית, סדנת ייצור ובית עיצוב ופיתוח, ומועסקים בה למעלה ממאתיים אומני צורפות. חנות המפעל ומרכז מבקרים נמצאים בכפר דניאל.

מוצרי החברה
-----------

הצורפים מייצרת ומעצבת מעל 300 כלי כסף בשנה, בעבודת יד של אומנים וצורפים ידועי שם. התמחות החברה היא בכלי כסף אמנותיים, מתנות, כלי שולחן, פמוטים ופרטי יודאיקה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הצורפים
* הצורפים, ברשת החברתית פייסבוק

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012160969605171

 |
מכשיר האימות SecurID של RSA
**RSA**, בעבר **RSA Security**, היא חברת אבטחת מידע אמריקאית, המספקת כלי אבטחה לתוכנה ולתקשורת באינטרנט. מקור שם החברה הוא בראשי התיבות של שמות מקימיה, רון ריבסט, עדי שמיר ולאונרד אדלמן, שעל שמם אף קרוי אלגוריתם ההצפנה האסימטרי RSA. עם מוצריה של החברה ניתן למנות את הספריות הקריפטוגרפיות RSA BSAFE, ואת המכשיר SecurID המשמש לאימות זהות.

RSA נוסדה ב-1982 כחברה עצמאית בשם RSA Security Inc.‎, וב-2006 נרכשה על ידי EMC בעבור 2.1 מיליארד דולר והפכה למחלקה בה.

המטה הראשי של החברה ממוקם בבדפורד, מסצ'וסטס, ומשרדיה ברחבי העולם פרוסים באוסטרליה, אירלנד, ישראל, הממלכה המאוחדת, סינגפור, הודו, סין, הונג קונג ויפן.

תולדות החברה
------------

ב-1977 פיתחו רון ריבסט, עדי שמיר ולאונרד אדלמן את אלגוריתם ההצפנה RSA. ב-1982 הם הקימו יחד חברה הנושאת את אותו שם, על מנת להרוויח מהפטנט שרשמו על האלגוריתם.

בשנת 1991 החברה פרסמה קריאה לחקר מספרי RSA.

ב-1995 הקימה RSA כחברה בת את חברת חומרת התקשורת VeriSign. בינואר 1997 פרסמה את "אתגר DES" הראשון שלה, שהוביל לראשונה לפענוח, שפורסם בפומבי, של הודעה שהוצפנה תחת אלגוריתם DES.

במהלך השנים רכשה מספר חברות: *RSA Data Security* (ביולי 1996),‏ *DynaSoft AB* (בשנת 1997),‏ חברת *Xcert International* שסיפקה כלי אימות למסחר אלקטרוני (בפברואר 2001),‏ חברת *‎3-G International* שסיפקה מוצרי אימות ביומטריים וכרטיסים חכמים (במאי 2001),‏ *Securant Technologies* שפיתחה את המוצר ClearTrust לניהול זהויות (identity management) ‏(באוגוסט 2001), החברה הישראלית "סאיוטה" (שעל מקימיה נמנה נפתלי בנט, לימים ראש ממשלת ישראל) שמתמחה באבטחת מידע ברשת ופתרונות למניעת התחזות לגופים כלכליים (בדצמבר 2005) ו-*Valyd Software*, חברה הודית שעוסקת באבטחת קבצים ומידע (בשנת 2007).

ב-14 בספטמבר 2006 אישרו בעלי המניות של RSA את רכישתה בידי חברת EMC בעבור 2.1 מיליארד דולר.

ב-2009 השיקה RSA את מיזם RSA Share. במסגרת המיזם, חלק מספריות RSA BSAFE הופצו חינמית לציבור. כדי לקדם את המיזם, יזמה RSA תחרות תכנות שבה הפרס הראשון עמד על 10,000 דולר.

ב-2011 השיקה החברה את המוצר CyberCrime Intelligence Service, שנועד לאפשר לארגונים לזהות מחשבים, נכסי מידע וזהויות שנפגמו על ידי סוס טרויאני או התקפות מקוונות אחרות. ב-17 במרץ 2011, כחודש לאחר השקת המוצר, פרסמה החברה כי המוצר נפרץ. החברה טענה שההתקפה על המוצר הייתה איום מתמשך מתקדם (Advanced Persistant Threat), אף שהיו שטענו שההתקפה לא הייתה "מתקדמת".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **RSA** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של RSA (באנגלית)
* RSA, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* RSA, סרטונים בערוץ היוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ko2010614977
* VIAF: 129355698
* WorldCat: lccn-no2004039138

 |
סמליל החברה עד 2017
**חברת השקעות דיסקונט בע"מ**, הקרויה בקיצור **דסק"ש** (ראשי התיבות של שמה הקודם "דיסקונט השקעות") היא חברת החזקות ישראלית. ניירות הערך של החברה נסחרים בבורסה לניירות ערך בתל אביב.

על רקע ירידת שווי החזקות מרכזיות של החברה (בפרט סלקום, שופרסל, וקרדיט סוויס) נסחרו האג"חים של החברה (באוגוסט 2012) בתשואה לפדיון של בין 20% ל-25% אשר שיקפו חשש מהותי לחדלות פירעון של החברה.

היסטוריה
--------

החברה נוסדה בשנת 1961. מקור שמה הוא בתקופה בה בעלי השליטה בחברה ובקבוצת אי די בי היו בני משפחת רקנאטי, שהיו גם בעלי בנק דיסקונט. בעבר הייתה שותפה בחברות ישקר ובטמבור.

בשנים 1985–1999 היה מנכ"ל החברה דב תדמור, שהוביל את החברה לצמיחה ניכרת - עם כניסתו לחברה היה שווי השוק שלה 50 מיליון דולר, ועם פרישתו הגיע שווי השוק שלה ל-1.4 מיליארד דולר.

במאי 2003 רכשה חברת גנדן השקעות שבשליטת נוחי דנקנר, יחד עם משפחות מנור ולבנת, ממשפחות רקנאטי וקרסו, את השליטה באי די בי חברה לפיתוח, בעלת השליטה ב"השקעות דיסקונט". בשנת 2005 רכשה "דיסקונט השקעות" את חלקיהן של מתחרותיה בסלקום. ביוני 2011 רכשה חברת "דיסקונט השקעות" כ-61% ממניות "מעריב החזקות" בהשקעה כוללת של 147 מיליון ש"ח. רכישה זו גרמה הפסדים ל"דיסקונט השקעות", וב-20 בספטמבר 2012 נחתם הסכם למכירת "מעריב" (יחד עם יתר כתבי העת של הקבוצה ואתר האינטרנט nrg מעריב) למו"ל שלמה בן-צבי. תביעה שהוגשה נגד 13 הדירקטורים של "דיסקונט השקעות", בעיקר על רקע רכישת "מעריב", הסתיימה בפשרה שבה התחייבו הדירקטורים לשלם ל"דיסקונט השקעות" 100 מיליון ש"ח. ב-17 בדצמבר 2013 איבד דנקנר את השליטה באידיבי פיתוח.

תחומי פעילות
------------

* **נדל"ן**: חברה לנכסים ולבנין (76.45%), שהיא החברה האם של חברת גב-ים לקרקעות.
* **תקשורת**: סלקום (35.6%)
* **השקעות**: אלרון (50.32%)
* **מהדרין בע"מ** - חברה העוסקת בנטיעה, עיבוד, אריזה ושיווק של מטעים ופרי הדר, נכסים מניבים ומתן שירותי אחסנה בקירור.
* **שוק ההון** - אפסילון בית השקעות (68.75%)

בעלי עניין
----------

כ-29.9% ממניות החברה מוחזקות על ידי החברה הציבורית מגה אור החזקות שבשליטת איש העסקים צחי נחמיאס. 29.8% ממניות החברה הנוספות מוחזקות על ידי קבוצת אלקו שבשליטת האחים זלקינד. ועוד 10.8% מהמניות מוחזקות על ידי רשת המרכולים רמי לוי שיווק השקמה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של השקעות דיסקונט
* אתר האינטרנט הרשמי של השקעות דיסקונט (באנגלית)
* חברת השקעות דיסקונט בע"מ, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב
* חברת השקעות דיסקונט בע"מ, באתר "מאיה"

* חברת השקעות דיסקונט בע"מ, באתר גלובס
* אתר למנויים בלבד מיכאל רוכוורגר עידו באום, לאחר שהפסיד 3 מיליארד שקל - תם עידן אלשטיין: צחי נחמיאס השתלט על דסק"ש, באתר TheMarker‏, 20 בנובמבר 2019

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  השקעות דיסקונט בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
2. ↑  שירי דובר, ‏נפטר איש העסקים דב תדמור, באתר גלובס, 12 ביוני 2017
3. ↑  נחתמה מכירת העיתון "מעריב", הודעה לבורסה של חברת "מעריב החזקות", 20 בספטמבר 2012
4. ↑  אתר למנויים בלבד יסמין גואטה, ביהמ"ש אישר את הפשרה בעקבות עסקת מעריב הכושלת: הדירקטורים ישלמו 100 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 4 בינואר 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007305641905171
* GND: 278952-8
* LCCN: n98108663
* VIAF: 133142157
* WorldCat: lccn-n98108663

 |
**החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי בע"מ**, המוכרת גם בשם המקוצר **החברה למשק וכלכלה** ובראשי התיבות **משכ"ל**, היא חברה פרטית שהוקמה באפריל 1974 על ידי מרכז השלטון המקומי בישראל, לפעילות כלכלית משותפת של הרשויות המקומיות בישראל. החברה עוסקת בארגון משותף של ענייניהן הכלכליים והמשקיים של הרשויות המקומיות לרבות תאגידים בבעלותן, כדי להביא לתועלת, לחיסכון ולייעול בפעילותן, וזאת תוך ניצול היתרון לגודל של ריכוז פעילויות וארגון עניינים משותף, צבירת ניסיון ומומחיות בתחומים אלה.

החברה היא בבעלות מרכז השלטון המקומי (90%) וארגון המועצות האזוריות (10%). לחברה שלוש חברות בנות לנושאים ספציפיים:

* החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי סוכנות לביטוח (1992) בע"מ: עוסקת בעריכת פוליסות ביטוח המיועדות לרשויות המקומיות.
* החברה לפיתוח משאבי אנוש בשלטון המקומי (1995) בע"מ: עוסקת במתן שירותי כוח אדם זמני לרשויות המקומיות ובפרסום מכרזים הנוגעים למיזמים עתירי כוח אדם ברשויות המקומיות ובניהולם.
* החברה למשק וכלכלה נכסים בע"מ: הוקמה לשם רכישת משרדים לחברה ולחברות הבנות.

בדירקטוריונים של החברה והחברות הבנות מכהנים בעיקר ראשי רשויות מקומיות, וכן גזברי רשויות מקומיות ונציגי מרכז השלטון המקומי.

עמדת מבקר המדינה היא שהחברה והחברות הבנות הן "גוף דו-מהותי" - תאגיד הפועל בתחום המשפט הפרטי אך יש לו מאפייני ציבוריים, ולכן יש להחיל עליו נורמות מתחום המשפט המנהלי, הנוגעות לחובה לנהוג בהגינות, בסבירות ובשוויון. בחוות דעת משנת 2001 של מני מזוז, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, נאמר שראוי להסדיר את מעמדה של החברה בחקיקה, אך הדבר לא נעשה.

החברה והחברות הבנות מעניקות לרשויות המקומיות שירותים בתחומי התמחותן, וגובות עמלה תמורת שירותים אלה. שירותים אלה כוללים, בין השאר, עריכת מכרזי מסגרת עבור הרשויות המקומיות, בתחומים כגון בינוי, פיתוח ותשתיות, תחזוקה, רכש מרוכז (למשל הגנת סייבר, ליסינג), איכות הסביבה, שמירה, שירותי ניקיון, אספקת ארוחות, היסעים, שירותי גבייה ושירותי מדידה לשם גביית ארנונה. במכרזים אלה נקבעים זוכים אחדים, וכל רשות מקומית רשאית לבחור מבין הזוכים את הספק המתאים לה. החברה מספקת גם שירותי ניהול, תיאום ופיקוח לפרויקטים ברשויות המקומיות שמבוצעים על ידי הזוכים במכרזי המסגרת.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי
* החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי, ברשת החברתית פייסבוק

* החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי, ברשת החברתית אינסטגרם

* החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  חברי דירקטוריון, באתר החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי
2. ↑  החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי בע"מ - פעילות החברה וניהול מכרזי מסגרת לרשויות המקומיות, באתר מבקר המדינה
3. ↑  יהודה קונפורטס, ‏משכ"ל תפעיל מערך הגנת סייבר לרשויות מקומיות במיליוני ש', באתר "אנשים ומחשבים", 9 ביולי 2023
4. ↑  תומר הדר, 700 מיליון שקל על הכביש: מכרז החברה למשק וכלכלה יוצא לדרך, באתר כלכליסט, 15 ביוני 2020
אמבראר 190 של החברה
**הלווטיק איירווייז** (באנגלית: **Helvetic Airways**) היא חברת תעופה שווייצרית, שבסיסה בנמל התעופה הבינלאומי ציריך קלוטן. החברה מפעילה טיסות סדירות ושכר ליעדים בצפון אפריקה ובאירופה. משנת 2011 פועלת החברה גם מנמל התעופה של העיר ברן.

תולדות החברה
------------

הלווטיק איירווייז הוקמה בסתיו 2003, כמיתוג מחדש של חברת התעופה אודט איירוויז (Odette Airways). החברה החלה לפעול בנובמבר 2004 באמצעות שלושה מטוסי פוקר 100, עד סוף השנה גדל צי החברה לשבעה מטוסים מדגם זה.

ב-18 בפברואר 2013, שמונה גברים לבושים במדי המשטרה המקומית וחמושים בקלשניקובים, שדדו יהלומים בשווי 38 מיליון אירו ממטוס של החברה שחנה בנמל התעופה של בריסל.

השודדים פרצו את הגדר המקיפה את נמל התעופה וגנבו את היהלומים בעת שהועמסו על המטוס, במהלך השוד שנמשך 11 דקות לא נורתה ירייה אחת. בתום האירוע נמלטו השודדים דרך הפרצה ממנה נכנסו.

צי המטוסים
----------

צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2022:

|  | כלי טיס | בצי |  | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | Y | סה"כ |
|  |  |  |  | — | 100 | 100 |  |
| אמבראר
190-E2 | אמבראר 190 | 7 |  | 2 מטוסי E190-E2 | 112 | 112 |  |
|  | סה"כ | 12 |  | — |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הלווטיק איירווייז** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הלווטיק איירווייז
* מדיה וקבצים בנושא הלווטיק איירווייז באתר Airliners.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד אורה קורן, "ממעשי השוד הגדולים בהיסטוריה" יהלומים בשווי 50 מיליון דולר נגנבו בנמל התעופה של בריסל, באתר TheMarker‏, 19 בפברואר 2013
**המפעל האלקטרומטלורגי באבינסק** הוא מפעל מטלורגיה ויצרן של מוצרי פלדה ברוסיה, הממוקם בעיר אבינסק במחוז קרסנודאר.

ההיסטוריה
---------

בשנת 2007 הונחה אבן הפינה של המפעל העתידי. וביולי 2010 הושק האגף לערגול הפלדה. בשנת 2011 התחילה הבנייה בשלב השני – האגף לייצור והתכה חשמלית של פלדה שיועד להפיק 1.3 מיליון טונות של פלדה בשנה. הפרויקט הושלם בהצלחה בשנת 2013. יחד עם האגף להתכה חשמלית של פלדה הושק גם האגף לייצור הסיד. בשנת 2015 מתחם הייצור קיבל עצמאות רבה יותר עם היכולת לייצור עצמאי של חמצן. עד נובמבר 2015 הפיק האגף את מיליון הטונות הראשון של הפלדה. במאי 2016 הושק מתקן ערגול הפלדה נוסף. באותה השנה, בהשתתפות של ראש המנהל במחוז קרסנודאר קונדטרייב נערך הטקס חגיגי לתחילת שלה הפיתוח הרביעי ולהנחת האבן הפינה של המפעל לייצור מוצרי מתכת. האגף הושק ב-20 במרץ 2019. בשנת 2016 הוקם גם מרכז הכשרה שקיבל רישיון להכשרת עובדים. באוגוסט 2018 באגף לייצור והתכה חשמלית של פלדה נוצרו 140,224 טונות של קורות (פרופילים) של פלדה.

מבנה החברה
----------

החברה מורכבת מחמישה אגפים (התכת פלדה, ערגול הפלדה, ייצור מוצרי מתכת, הפקת חמצן והפקת סיד) המשולבים באמצעות רשת טכנולוגית משותפת. האגף לייצור והתכה חשמלית של פלדה הפועל במפעל האלקטרומטלורגי של אבינסק מסוגל לייצר בערך 1,500,000 טונות פלדה בשנה. והיום מבצע התכה ויציקת פלדה מסוגים שונים. האגף לערגול החלקים מבצע ערגול של מוצרים גדולים וקטנים, וכן חוטי תיל. רמת הייצור מאפשרת לייצר בערך 1,100,000 טונות מתכת כל שנה. ייצור מוצרי מתכת במפעל האלקטרומטלורגי של אבינסק מיוצג על ידי האגף לייצור תיל פלדה. תפוקת האגף: 85,000 טונות של תיל בשנה. מפעל החמצן מסוגל לייצר 110,000 טונות של חמצן נוזלי בשנה. בנוסף, החברה מייצרת ארגון נוזלי (5,600 טונות בשנה) וחנקן נוזלי (4,500 טונות בשנה).

בשנת 2019 מפעל האלקטרומטלורגי של אבינסק רכש מסברססטל את המפעל בלאקובו, הממוקם במחוז סראטוב, המתמח בייצור אביזרי בנייה, זוויתנים ותעלות מתכת.

מחזור עסקים
-----------

בשנת 2018 הכנסות המפעל האלקטרומטלורגי של אבינסק הסתכמו ב-29.39 מיליארד רובל רוסי. כתוצאה מכך, החברה נכנסה לרשימת עשר החברות התעשייתיות המובילות בחבל קרסנודאר, ועל פי דירוג RBC הגיעה באותה שנה למקום שלישי במחוז בקטגוריה זו. באותה השנה הוביל מפעל האלקטרומטלורגי של אבינסק את קטגוריית "יצואן השנה בתחום הטכנולוגיות הגבוהות של עסק גדול", כאשר ייצא לחו"ל מוצרים בשווי קרוב ל-20 מיליארד רובל רוסי.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המפעל האלקטרומטלורגי באבינסק

הערות שוליים
------------

1. ↑  Металлургический завод в Абинске запускает третью очередь // Ведомости, 17 July 2015
2. ↑  Абинский электрометаллургический завод планирует запустить еще две очереди // Коммерсант, 18 June 2014
3. ↑  Абинский метзавод дополнят печью // Коммерсант, 2 September 2011
4. ↑  5 млрд руб. в проволоку // Ведомости, 2 October 2013
5. ↑  На Абинском электрометаллургическом заводе открылся цех по производству метизных изделий // Коммерсант, 20 March 2019
6. 1 2  Мощность Абинского электрометзавода будет увеличена // Коммерсант, 2 October 2013
7. 1 2  Начато строительство четвертой очереди металлургического завода в Абинском районе // Коммерсант, 21 July 2016
פירוש נוסף ערך זה עוסק במגזין תרבות ישראלי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו כביש 1 (פירושונים).

**כביש אחד** הוא כתב עת ישראלי בנושאי תרבות ורוח. המגזין יוצא לאור על ידי עמותה באותו שם שבסיסה בירושלים, המקיימת אירועי תרבות משותפים לדתיים וחילונים.

היסטוריה
--------

מגזין "כביש אחד" נוסד על ידי השותפים אילן לבנון ויחיאל נחמני בשנת 2011, במטרה ליצור תרבות המחברת בין מגזרים שונים בחברה הישראלית. מקור השם ׳כביש אחד׳ הוא בהשראת כביש מספר 1 המחבר בין ירושלים לתל אביב. עיצוב הגיליון הראשון של כתב העת מומן עצמאית בידי המייסדים וצוות המגזין, ונמשך שנתיים וחצי. בין אנשי התרבות והחינוך שהשתתפו בכתיבת הגיליון הראשון נמנים נועה ירון-דיין, ודוד בן-יוסף. על מנת לממן את הפצת המגזין הצוות הפעיל קמפיין מימון המונים שזכה להצלחה וגייס 50,000 ש"ח.

עמותת "כביש אחד" הוקמה בשנת 2013. במהלך השנים העמותה עסקה בעיקר בהוצאת כתב העת המודפס, ועד סוף שנת 2017 העמותה הוציאה לאור עשרה גליונות של המגזין. במהלך 2016 הקבוצה הצטרפה לגרעין האמנים המייסד של בית אליאנס בירושלים. "כביש אחד" אחראית למרבית אירועי התרבות המתקיימים בבית אליאנס וכן לחלק מאירועי התרבות המתקיימים במוזיאון מגדל דוד.

בשנת 2021 דיווחה העמותה כי מועסקים בה 7 חברים ו-5 מתנדבים, ומחזורה השנתי היה כ-241,000 ש"ח. כמחצית מהכנסות העמותה מקורן בשירותים כלליים אותם היא מספקת, והשאר מתמיכה ממשלתית, תמיכה מרשויות מקומיות ותרומות פרטיות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של כביש אחד
* עמותת כביש אחד, באתר "גיידסטאר ישראל"

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  תירא-אל כהן‏, "כביש אחד": החלום שהיה חייב להתממש, באתר וואלה!‏, 11 בספטמבר 2013
2. 1 2 3  קמפיין מימון המונים של מגזין "כביש אחד", באתר הדסטארט
3. ↑  נטעאל בנדל, ‏כולנו על אותו הכביש, מגזין חדש לדתיים וחילוניים, באתר כיפה, 19 בדצמבר 2012
4. ↑  תעודת רישום העמותה, באתר גיידסטאר, ‏4 ביוני 2013
5. ↑  6871365, כתבה על 'כביש אחד' במגזין מוצש, באתר Issuu (באנגלית)
6. ↑  עמוד בית אליאנס, באתר רוח חדשה
**וייהנשטפאן** (בגרמנית: **Bayerische Staatsbrauerei Weihenstephan**, מבשלת הבירה של מדינת בוואריה) היא מבשלת בירה גרמנית-בווארית, מבשלת הבירה הוותיקה ביותר בעולם אשר עדיין פעילה.

היסטוריה
--------

המבשלה נמצאת בעיר פרייזינג (אנ') שבבוואריה, גרמניה. היא הוקמה לאחר שב-1040 קיבל המנזר הבנדיקטיני רישיון לעסוק בבישול בירה ולמוכרה. בהתבסס על מסמך מקורי מתקופה זו טוענת המבשלה לכתר הוותיקה שבמבשלות הבירה בעולם.

בשנת 1803 הלאימה מדינת בוואריה את המבשלה ואת כל נכסיה, אך אף על פי שבוואריה הייתה עדיין מונרכיה, לא מימשה וייהנשטפאן את זכותה להיקרא מבשלה מלכותית. למרות זאת אימצה את הסמל המלכותי, המופיע מאז על תוויות בקבוקי הבירה. מאז 1921 נושאת המבשלה את התואר "מבשלת המדינה של בוואריה".

המבשלה פועלת עד היום בבניינים העתיקים ששימשו בעבר את המנזר האחראי לפיתוחה וייצורה.

גלריה
-----

* כוס ממותגת של מבשלת וייהנשטפאןכוס ממותגת של מבשלת וייהנשטפאן
* בקבוקי בירה של המבשלהבקבוקי בירה של המבשלה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וייהנשטפאן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של וייהנשטפאן
* וייהנשטפאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנדרו קרי, 9,000 שנים של שתייה, **נשיונל ג'יאוגרפיק** 225, 2017, עמ' 28.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1085792-8
* VIAF: 153069892
* WorldCat: viaf-153069892

 |
**ורד הגליל** הוא מפעל ומותג מזון בבעלות יוניליוור ישראל המתמחה בייצור שוקולד ודברי מתיקה (סוכריות, מעדנים, ממתקים).

היסטוריה
--------

המפעל הוקם ב-1984 באזור תעשייה בצפת, וייצור שוקולד בו התחיל באוקטובר 1986. המפעל הוקם בידי חברת "כור מזון", שהחזיקה ב-25% מהבעלות. 50% הוחזקו בידי משקיע גרמני בשם הנס אימהוף, ו-25% נוספים בידי ג'ורג' פקטור מגרמניה. המפעל ניסה להתחרות במפעל השוקולד הוותיק "עלית", אך לא הצליח בכך. 

ב-1989 מכר אימהוף את חלקו לשני שותפיו, כך שהבעלות נחלקה שווה בשווה בין "כור מזון" לג'ורג' פקטור, ובהמשך הועבר מפעל "ורד הגליל" לבעלות חברת "תוצרת מזון ישראלית" (תמ"י), שבבעלות שני שותפים אלה.

ב-1992 הושק חטיף שוקולד תחת המותג "קליק". בשנה זו רכשה חברת CPC הבינלאומית 51% ממניות תמ"י, ובהמשך השלימה החברה את רכישות מלוא המניות, ותמ"י שינתה את שמה ל-Best Foods. 

ב-1994 הושק ממרח שוקולד עם פצפוני האורז "שוקי והפצפונים" של ורד הגליל, מתחרה לממרח השוקולד השחר העולה. באותה שנה יצא גם חטיף וופל "מוגזם" תחת הסלוגן מוגזם כמה שזה טעים, מתחרה לחטיף פסק זמן של עלית. 

בשנים 1995-1997 צירפה החברה לחפיסות השוקולד שלה את משחקי המחשב מסדרת "ורדית" על שם חפיסת השוקולד שנועדו לפרסם את מוצריה. המשחקים זכו להצלחה רבה.

בשנת 1996 רכשה חברת יוניליוור העולמית את חברת ויטקו הישראלית ושינתה את שמה לליוור. בשנת 2000 רכשה יוניליוור את השליטה בחברת המזון האמריקאית Best Foods, ובעקבות רכישה זו מיזגה את פעילות תמ"י – Best Foods וליוור, ושינתה את שם החברה המאוחדת ל"יוניליוור ישראל", שמותג "ורד הגליל" המשיך לפעול במסגרתה עד 2003. 

ב-2005 חודש המותג אך שוב ננטש לאחר מספר שנים.

התפתחות סמליל המותג "ורד הגליל"
-------------------------------

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

* סיון קלינגבייל, חטיף חדש הכפיל נתח השוק של קליק, באתר הארץ, 9 במרץ 2004

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיכל הולצמן ואורי גינוסר, למי שייך מפעל השוקולד החדיש בצפת ־ ורד הגליל?, מעריב, 16 באוקטובר 1986  
מיכל הולצמן, ראשי מפעל השוקולד של כור "ורד הגליל": "המגמה שלנו להתחרות על איכות", מעריב, 4 בנובמבר 1986
2. ↑  אורי גינוסר, כל הקופה על שוקולד, מעריב, 17 באוקטובר 1989
3. ↑  זהבה דברת, ‏שוקולד ורד הגליל יהיה ראש החץ של תמ"י, באתר גלובס, 21 בנובמבר 1996
4. ↑  הדס מנור, ‏ורד הגליל תתמקד בייצור חטיפי שוקולד; תהפוך את שמה למותג קורפורייט בלבד, באתר גלובס, 24 באפריל 2003
5. ↑  איילה צורף, יוניליוור מחזירה לחיים את ורד הגליל, באתר הארץ, 13 בספטמבר 2005

| יוניליוור ישראל |
| --- |
| מוצרי מזון | ורד הגליל • תלמה • קנור • בייגל בייגל • קליק • ליפטון • מזולה • בן אנד ג'ריז • מגנום • גלידות שטראוס • Hellmann's • בלו בנד • פתית • כיפלי • מרמייט • אפיכל • 778 |
| טיפוח וניקיון | בדין • פינוק • אקס • דאב • Vaseline • Cif |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007385379205171

 |
**טניום** (באנגלית: **Tanium**) היא חברת אבטחת מידע אמריקאית, העוסקת בפיתוח תוכנה להגנה על מידע ארגוני וניהול נקודות קצה בזמן אמת.

מטה החברה ממוקם בקירקלנד, ארצות הברית והיא מעסיקה כ-2,000 עובדים.

היסטוריה
--------

חברת טניום הוקמה בשנת 2007 על ידי דייוויד הינדאווי (David Hindawi) אוריון הינדאווי (Orion Hindawi).

בחודש פברואר 2016, מינתה החברה את אוריון הינדאווי (Orion Hindawi) למנכ"ל החברה.

בשנת 2018, הושקעו בחברה כ-175 מיליון דולר על ידי חברת TPG Growth.

בשנת 2020, נקבע שוויה של החברה בכ-10 מיליארד דולר.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Tanium (באנגלית)
* Tanium, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  About, Tanium (באנגלית)
2. ↑  Orion Hindawi, Tanium (באנגלית)
3. ↑  Cat Zakrzewski, TPG Growth Builds Stake in Tanium as Valuation Nears $5 Billion, WSJ (באנגלית)
4. ↑  Ari Levy, Salesforce invests in security software provider Tanium at $9 billion valuation, CNBC (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"Tanium"**.
**תאגיד העטים פיילוט** הוא יצרן עטים יפני, המייצר גם כלי כתיבה נוספים ותכשיטים.

זהו יצרן העטים הגדול ביותר ביפן, ויש לו מספר גדול של חברות בנות ברחבי העולם, למשל: בפיליפינים, באנגליה, באינדונזיה, במלזיה, בברזיל, בדרום אפריקה, בגרמניה ובצרפת. רוב עטי פיילוט מיוצרים ביפן, צרפת וארצות הברית. 

חברת עטי פיילוט נוסדה על ידי ריוסוק נמיקי (Ryosuke Namiki) בשנת 1918 תחת השם "נמיקי". ב-1926 החברה פתחה משרדים במקומות נוספים כגון מלזיה, סינגפור, בוסטון, לונדון ושאנגחאי. בשנת 1938 שונה שם החברה ל"חברת עטי פיילוט" (Pilot Pen Co. Ltd) ובשנת 1950 שונה שוב ל"חברת דיו פיילוט" (Pilot Ink Company, Ltd). בשנת 1954 נפתח סניף של החברה בברזיל. בין השנים 1972—1999 חברות בת שונות הוקמו מענפי החברה והחברה הפכה לתאגיד שכולל את השלוחות העולמיות של החברה המקורית כחברות בנות. 

החברה השיקה פיילוט סדרת מוצרים "ירוקים" תחת השם BeGreen - עטים ועפרונות המורכבים ברובם מחומרים ממוחזרים.

מוצרים
------

מוצרים עיקריים שמייצרת פיילוט:

| קטגוריה | פירוט מוצרים |
| --- | --- |
| **עטים** | עט נובע, עט כדורי |
| **מדגשים** | טושים, מדגשים |
| **עפרונות** | עפרונות מכניים |
| **עזרים** | מילויים לעטים |
|
|

* עטי "היי-טק" של פיילוטעטי "היי-טק" של פיילוט
* עיפרון מכניעיפרון מכני
* עט ג'ל "Dr. Grip"עט ג'ל "Dr. Grip"
* עט מחיק "Frixion"עט מחיק "Frixion"

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיילוט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פיילוט
* פיילוט, ברשת החברתית פייסבוק

* פיילוט, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* פיילוט, ברשת החברתית אינסטגרם

* פיילוט, סרטונים בערוץ היוטיוב
* אתר הבית של חברת פיילוט
* אתר פיילוט ארצות הברית

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 001201326
* VIAF: 316391319
* WorldCat: viaf-316391319

 |
**פלאש איירליינס** (**Flash Airlines**) הייתה חברת שכר מצרית שהפעילה טיסות למרכז ומערב אירופה. בסיסה היה נמל התעופה הבינלאומי שארם א-שייח', ומטה ההנהלה שלה בקהיר.

תולדות החברה
------------

החברה הוקמה בשנת 1995 בשם **הליופוליס איירליינס**, ובשנת 1996 היא קיבלה את אישור הרשויות. בתחילת דרכה הפעילה החברה מטוסי איירבוס A310, בואינג 737-3Q8, ומקדונל דאגלס MD-83. בשנת 2000 נרכשה הליופוליס איירליינס על יד קבוצת התיירות פלאש, שמכרה את מטוסי האיירבוס והמקדונל דאגלס, ונשארה עם מטוס בואינג 737-300 אחד. בשנת 2002 היא רכשה מטוס נוסף מדגם זה.

בשנת 2002 ערך המשרד הפדרלי לתעופה אזרחית השווייצרי ביקורת פתע במטוס החברה בעל הרישום SU-ZCF. בבדיקה התגלה כי אין מסכות חמצן בתא הטייס, וכי מכלי הדלק ורכיבים בקוקפיט אינם תקינים. מספר ימים לאחר מכן, נאסר על החברה לטוס בשמי שווייץ ופולין. החברות הנורווגיות עימם הייתה בקשרי מסחר, ביטלו את החוזים עם פלאש.

בשנת 2004 התרסקה טיסה 604 של החברה. הטיסה בוצעה במטוס בעל הרישום SU-ZCF, בו ערכו השווייצרים שנתיים קודם לכן בדיקות. התקרית החמורה בה נהרגו כל 148 נוסעים ואנשי הצוות, גרמה לחברה לפשוט את הרגל מספר חודשים לאחר מכן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלאש איירליינס** בוויקישיתוף
**פלונה** (בספרדית: **Pluna**; השם המלא: **.Pluna Líneas Aéreas Uruguayas S.A**), הייתה חברת התעופה הלאומית של אורוגוואי, שבסיסה הראשי היה בנמל התעופה הבינלאומי של קראסקו שבעיר הבירה מונטווידאו. החברה הפעילה טיסות סדירות פנימיות לפונטה דל אסטה וכן טיסות בינלאומיות לארגנטינה, ברזיל, צ'ילה, פרגואי וספרד.

תולדות החברה
------------

החברה נוסדה ב-20 בנובמבר 1936 על ידי האחים אלברטו וחורחה מרקס ואסה, שהיו בגילאי 29 ו-21, בעזרתו הטכנית והפיננסית של שגריר בריטניה דאז. באותו חודש החברה התחילה להפעיל טיסות סדירות באורוגוואי. 

בדצמבר 1947 נערכה הטיסה הראשונה לברזיל בעיר פורטו אלגרה, בשנת 1955 הטיסה הראשונה לבואנוס איירס בארגנטינה ובמאי 1981 נערכה הטיסה הטראנסאטלנטית הראשונה למדריד בספרד.

ב-5 ביולי 2012, הכריזה ממשלת אורוגוואי על סגירת חברת התעופה **פלונה** בשל פשיטת רגל וחובות כספיים כבדים. הפסקת פעילות החברה החלה יומיים קודם לכן, כאשר עובדי החברה עצמה השביתו את הפעילות בשל המצב הכלכלי הרעוע.

צי המטוסים
----------

צי המטוסים של פלונה היה מורכב מהדגמים הבאים (נכון ל-2010):

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **דגם** | **מספר מטוסים** | **תכולת מושבים (קונפיגורציה)** | **הערות** |
| בואינג 737-200 | 2 | 106 |  |
| בומברדיה CRJ -900 | 10 | 90 | עוד 4 בהזמנה |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלונה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של פלונה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2013200178
* VIAF: 296909325
* WorldCat: lccn-n2013200178

 |