recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
הפסל La Vierge folle בגן הפסלים באוניברסיטת ליאז'
פרט מהפסל באוניברסיטת ליאז'
**Het zotte geweld** (בתרגום מילולי מהולנדית: "אלימות מטורפת"), הוא פסל של הפסל והצייר הבלגי ריק ואוטרס. הפסל עשוי ברונזה וגובהו כ-2 מטרים. שמות נוספים בהם ידוע הפסל הם "**La Vierge folle**" (בצרפתית: "הבתולה המטורפת") ו-**La folle danseuse** (בצרפתית: "הרקדנית המטורפת").

יצירת הפסל
----------

הפסל נוצר בהשראתה הישירה של הרקדנית האמריקאית המפורסמת איזדורה דאנקן. דנקן הייתה מפורצות הגבולות של הבלט הקלאסי וטענה שהציר המרכזי של התנועה הוא החופש של היוצרת. דנקן הייתה באותן שנים פופולרית בקרב אמנים רבים באירופה והשאירה רושם רב על ואוטרס לאחר שצפה בה מופיעה בבריסל ב-1907 ולאחר שפגש אותה ב-1909.

כבר ב-1909 החל ואוטרס לעבוד על הפסל שנוצק בתחילת 1912 בבריסל. הדוגמנית לפסל הייתה אשתו נֵל, ששימשה כדוגמנית ברוב ציוריו ופסליו של ואוטרס. ברוב עבודותיו של ואוטרס מתוארת נל כעקרת בית העוסקת בגיהוץ, תפירה וקריאה או כ"יפהפייה נרדמת". לעיתים נדירות משורטטת דמותה באופן כה חופשי ודינמי. באף עבודה אחרת של ואוטרס לא מופגנת בעוצמה שכזו שמחת חיים, קלילות ודינמיות. בסגנון הפסל ניכרת השפעתם של אוגוסט רודן ושל הפסל האיטלקי מדראדו רוסו (אנ') שליצירתו נחשף ואוטרס ב-Salon des indépendants (צר') שהוצג גם בבריסל.

ב-1955 הוציא הדואר הבלגי בול שבו מצויר הפסל.

מיקומי הפסל
-----------

ואוטרס יצר מספר העתקי יציקות של פסל זה והוא מוצב במספר אתרים בשמות שונים:

* Het zotte geweld - הפסל היה מוצב במוזיאון המלכותי לאמנות באנטוורפן ומ-1950 הושאל לגן הפסלים מידלהיים שבאנטוורפן, שם הוא נמצא מאז.
* La Vierge folle - פסל המוצב בגן הפסלים של אוניברסיטת ליאז'.
* La folle danseuse - במוזיאון איקסל (בבריסל) (צר')
* La folle danseuse - במוזיאון ליון לאמנות (צר').

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Het zotte geweld** בוויקישיתוף
* Rik Wouters (Belgium), באתר Middelheim Museum (באנגלית)
* De Meesterwerken: She has so much fun that she doesn't care about anything else', באתר bruzz.be, כולל סרטון בו מוצג הפסל בפרוטרוט, 18 במאי 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  על פי אתר מוזיאון מידלהיים שם הפסל מתורגם לאנגלית כ-Crazy Violence. על פי גרסה אחרת, תרגום זה הוא מעוות והתרגום המתאים יותר הוא "כוח תוסס", Het Zotte Geweld, באתר פליקר
2. ↑  ISADORA DUNCAN (1877 – 1927) Une sculpture vivante, באתר מוזיאון בורדל, נובמבר 2009
3. 1 2  קטלוג לתערוכה רטרוספקטיבית של ריק ואוטרס ב-2017, במוזיאון המלכותי לאמנות בבריסל (בהולנדית)
4. 1 2  Rik Wouters (Belgium), באתר Middelheim Museum
5. ↑  BELGIUM 1955 Commemorative Stamps 1.2 franc,
6. ↑  La Vierge folle, באתר המוזיאון הפתוח של סאר-טילמאן, ליאז'
7. ↑  Une journée à Bruxelles Dialogue des courants artistiques, ‏11 בינואר 2011
8. ↑  Le musée des Beaux Arts de Lyon, ‏14 בספטמבר 2012

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BALaT: 89933

 |
האי **סֶבֶרנִי** (ברוסית: **о́стров Се́верный**, האי הצפוני) הוא האי הצפוני מבין שני האיים הגדולים של ארכיפלג נובאיה זמליה, הממוקם באוקיינוס הקרח הצפוני, במחוז ארכנגלסק שברוסיה. האי נמצא כ-400 קילומטרים צפונית לחלקה היבשתי של רוסיה.

גאוגרפיה
--------

כחלק מארכיפלג נובאיה זמליה, סברני הוא המשך של הרי אורל. שטחו הוא 48,904 קמ"ר, ומכאן שהוא האי הגדול מבין איי הארכיפלג והאי ה-30 בגודלו בעולם. משום שהארכיפלג נחשב כחלק מאירופה, ניתן לומר כי האי הוא הרביעי בגודלו באירופה (לאחר בריטניה הגדולה, איסלנד ואירלנד). הוא מופרד מהאי הדרומי המרכזי של נובאיה זמליה, יוז'ני (ברוסית: "דרומי"), על ידי מצר מטוצ'קין, שרוחבו בנקודה הצרה ביותר שלו כ-600 מטרים בלבד. ממערב לאי נמצא ים ברנץ וממזרחו ים קארה.

האי הררי וידוע בקרחונים הרבים שבו. למעשה, 40% משטח האי מכוסה על ידי כיפת הקרח סברני, שהיא הקרחון היבשתי הגדול באירופה (כ-20,500 קמ"ר). קרחון זה גדול משמעותית מואטנאיוקול שבאיסלנד (כ-7,900 קמ"ר). בקרחון נונאטאקים אחדים.

תצלום לווין של נובאיה זמליה, סברני בצפון הארכיפלג
בחלק הצפוני של האי, במקום הקרוי "כף המשאלה" (ברוסית: Мыс Желания), פועלת תחנה מטאורלוגית.

היסטוריה
--------

סברני נקרא בעבר ארץ ליטקה, על שמו של פיודור ליטקה, מגלה ארצות רוסי שחקר אותו.

לשון היבשה סוּחוֹי נוֹס (Сухой Нос) נמצאת בחלקו הדרומי ביותר של האי. המקום מפורסם משום שהיה אתר לניסויים בנשק גרעיני של ברית המועצות בין 1958 ל-1961. ב-30 באוקטובר 1961 נוסתה על האי "פצצת הצאר", פצצת המימן הגדולה ביותר שיוצרה אי פעם, שהייתה בעלת מטען פוטנציאלי של 100 מגהטון TNT (בפועל, בשל בעיות טכניות השתחרר מטען חלש יותר, של 50–57 מגהטון). הפצצה הוטלה ממטוס Tu-95, שהותאם במיוחד לשאתה במנשא חיצוני, זאת משום שבתא הפצצות של המטוס לא היה די מקום עבורה. הפצצה הוטלה מגובה 10,500 מטר, הוצנחה עד לגובה של 4,000 מטר, ואזי התפוצצה.

כיום בסברני בסיס צבאי ימי של הצבא הרוסי, והוקם בו נמל.

גלריה
-----

* תצפית מכף המשאלהתצפית מכף המשאלה
* קרחון במערב האיקרחון במערב האי
* ניבתנים נחים על חופיו של סברניניבתנים נחים על חופיו של סברני

קישורים חיצוניים
----------------

* סברני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* Big Ivan, The Tsar Bomba ("King of Bombs")
* Severny Island

הערות שוליים
------------

1. ↑  Largest And Highest Islands Of The World, WorldAtlas (ב־American English)
**סברסטאל צ'רפובץ** (ברוסית: **Баскетбольный клуб "Северсталь"**) היא קבוצת כדורסל מקצוענית רוסית מהעיר צ'רפובץ שבמחוז וולוגדה שהתמודדה בליגת המשנה הרוסית בכדורסל במרבית שנות קיומה.

שמות הקבוצה
-----------

* 1971—1993 שקסנה
* 1993—2013 סברסטאל

היסטוריה
--------

המועדון הוקם בשנת 1971 כמועדון "שקסנה" והתמודד באליפות רוסיה הסובייטית בכדורסל. בשנת 1982 העפילה לליגת המשנה הסובייטית בכדורסל אחרי זכייה באליפות רוסיה הסובייטית אך התמודדה בה במשך עונה אחת בלבד.

בשנת 1993 נרכשה הקבוצה על ידי מפעל סברסטאל המקומי. הקבוצה התחזקה ובעונת 1998/1999 אף סיימה במקום השני באליפות הליגה השנייה, כשמעליה רק חימקי מוסקבה, ברם לא הצליחה להעפיל לליגת העל הרוסית בכדורסל גברים.

מאז 2008 הקבוצה ניסתה להעפיל לליגת הכדורסל הבכירה אך ללא הצלחה. בעונת 2012/13 ירדה לליגה החובבנית אחרי מאזן של 4 ניצחונות ב-28 משחקים. בעונת 2013 חזרה להתמודד בטורניר הסופרליגה הרוסית בכדורסל, השני בחשיבותו במדינה, אך לא החזיקה בה הרבה זמן ובשנת 2014 פורקה סופית.

שחקנים מפורסמים
---------------

* אנדריי בוטיצ'ב
* ולדימיר גורין
* אלכסנדר ירמולינסקי
* סרגיי פאנוב
* אלכסנדר פוטאפוב
* אנדריי יורטאייב

מאמנים
------

* 1971—1989: יאקוב סולומוניק
* 1989—2008: פאבל גרישאייב
* 2008—2009: לב גראסימנקו
* 2009—2011: אולג אוקולוב
* 2011—2012: סרגיי מוקין

תארים
-----

אליפות רוסיה הסובייטית
* זכייה (1): 1982

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של סברסטאל צ'רפובץ

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ждем в гости «Северсталь»
2. ↑  история клуба
3. ↑  Сергей Мокин сменил Олега Окулова во главе «Северстали»
**בלינוס הגדול** (באנגלית: **Belinus the Great**) היה מלך בריטניה על פי ספרו של ג'פרי ממונמות' "ההיסטוריה של מלכי בריטניה".

אין כל תיעוד היסטורי למלכותו, והוא נחשב לאחד המלכים האגדיים של בריטניה.

על פי ג'פרי, בלינוס היה בנו של דאנבאלו מולמאטיוס ואחיו של ברניוס. ככל הנראה מקור שמו בשם האל הברטוני בלנוס.

עלייתו לשלטון
-------------

לאחר מותו של אביו, דאנבאלו, פרצה מלחמת אזרחים בינו לבין אחיו ברניוס, ואף אח לא גבר על משנהו. לבסוף הוסכם על פשרה לפיה תחולק הממלכה - בלינוס ימלוך בדרומה וברניוס ימלוך בצפונה.

חמש שנים לאחר שהושגה הפשרה ברניוס נשא לאישה את בתו של מלך נורווגיה בלי הסכמתו של בלינוס. בלינוס פלש לנורת'מברלנד לשם הגיעו באניה אשתו לעתיד של ברניוס ובלינוס כלא אותה ואת אביה. ברניוס בתמורה פלש לממלכת אלבה ודרש השבת אדמותיו ושחרור אשתו.

שתי הצבאות נלחמו ביער קאלאטריום (Calaterium) ולבסוף בלינוס הביס את ברניוס, שנמלט לגאליה. בלינוס שב בראש צבא מגאליה אולם אימם שכנעה את הבנים לחתום על הסכם שלום ולשוב ולחלק את הממלכה ביניהם.

הפלישה לגאליה ולאיטליה
----------------------

בעקבות הסכם השלום איחדו שני האחרים את צבאותיהם ופלשו לגאליה וכבשו אותה, ולאחר מכן יצאו בראש צבא אשר שילב בתוכו כוחות גאליים לאיטליה במטרה לכבוש את רומא. בהגיעם לרומא הם פגשו את הקונסולים הרומים גאביאס (Gabias) ופורסנה (Porsenna) אשר שילמו להם מס וחתמו על הסכם שלום איתם. בלינוס וברניוס קיבלו את המס וחתמו על ההסכם ויצאו עם צבאם לעבר גרמניה. בצאת הצבא צפונה הפרה רומא את הברית ותקפו את צבאות בלינוס וברניוס. ברניוס גילה את המזימה ותקף את הצבא האיטלקי בעת שהיו בלתי מוכנים וניצח בקרב. בלינוס וברניוס שבו לרומא וצרו עליה ולבסוף פרצו את חומות העיר ובזזו אותה.

לאחר כיבוש רומא וביזתה שב בלינוס לבריטניה, וברניוס נשאר לשלוט ברומא. בלינוס ייסד את העיר קארלאון שעל הנהר אסק.

לאחר מותו של בלינוס עלה לשלטון בנו גארגויט בארבטרוק.

ראיות היסטוריות
---------------

אף שלמרבית האירועים המתוארים בספרו של ג'פרי חסרה אסמכתא היסטוריות, ישנם תיאורים על כיבוש העיר רומא ב-18 ביולי בשנת 390 לפנה"ס על ידי כוחות ברטונים שבראשם מצביא בשם ברנוס (Brennus).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בלינוס** בוויקישיתוף
* תיארוך מלכי בריטניה האגדיים

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**דאנבאלו מולמאטיוס** | **המלכים האגדיים של בריטניה** | **הבא**:**גארגויט בארבטרוק** |
**פידל אוריארטה** (בספרדית: **Fidel Uriarte**;‏ 1 במרץ 1945 – 19 בדצמבר 2016) היה כדורגלן ומאמן ספרדי, ששיחק בעמדת החלוץ.

ביוגרפיה
--------

אוריארטה הועלה לקבוצה הבוגרת של אתלטיק בילבאו בגיל 17 בלבד והופעתו הראשונה בלה ליגה הגיעה ב-23 בספטמבר 1962 בהפסד חוץ 2–0 למלאגה. בתום עונתו הרביעית עימה כשהוא בן 21 כבר ערך 100 משחקי ליגה בהם כבש 14 שערים. עונת 1967/68 הייתה מאוד מצליחה עבורו בה סיים כמלך שערי הליגה עם 22 כיבושים והצליח לכבוש במהלכה חמישייה בניצחון 0–8 על ריאל בטיס. רק כעבור 48 שנה הצליח שחקן מאתלטיק לשחזר זאת וזה היה אריץ אדוריס. אוריארטה זכה עימה בגביע הספרדי ב-1969 ובעונת 1972/73, ובסך הכל ערך במדיה 389 הופעות בהן כבש 121 שערים עד לעזיבתו ממנה בשנת 1974.

בסוף הקריירה עבר למלאגה איתה הצליח לעלות פעם אחת לליגה הבכירה אך גם לרדת פעמיים ברמת הליגה. בגיל 32 בלבד פרש מכדורגל בשנת 1977 ולאחר מכן עבד כמאמן בעיקר בשנות התשעים, ובין היתר גם ניהל את קבוצת הנוער של אתלטיק בילבאו.
אוריארטה נפטר ב-19 בדצמבר 2016 בגיל 71 בקסטרו אורדיאלס שבקנטבריה, לאחר שחלה במחלת האלצהיימר.

במדי נבחרת ספרד שיחק במשך ארבע שנים ועשה את הופעת הבכורה ב-28 בפברואר 1968 במשחק ידידות נגד שוודיה בעיר סביליה. עם 9 הופעות בנבחרת שערו היחיד היה בניצחון חוץ נגד איטליה ב-20 בפברואר 1971. בנוסף לכך שיחק לפני כן כמה שנים בנבחרות הצעירות של ספרד.

תארים
-----

אתלטיק בילבאו
* הגביע הספרדי (2): 1969, 1972/73

אישיים
* מלך השערים בליגה הספרדית: 1967/68

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר National Football Teams
| טא |
| --- |
| **תחילית**: |   طـ |
| **אמצעית**: |    ـطـ |
| **סופית מחוברת**: |   ـط |
| **סופית לא מחוברת**: |    ط |
| **אלפבית ערבי** |
| ا | ب | ت | ث | ج | ح |
| خ | د | ذ | ر | ز | س |
| ش | ص | ض | ط | ظ | ع |
| غ | ف | ق | ك | ل | م |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ن | ه | و | ي |  |

 |
| סימנים נוספים |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ﺓ | ﻯ | ء | ال | ﻻ |  |

 |
| אותיות חיצוניות |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ﭖ | ﭺ | ژ | ﭪ | ڨ |  |

 |
| תשכיל |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ـَ | ـِ | ـُ | ـًا ـٍ ـٌ |  |

 |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ـْ | ـّ | ـٰ | آ | ٱ |  |

 |

האות **טַא** (בערבית: **طاء**) היא האות השש-עשרה באלפבית הערבי. לפניה באה האות דאד ואחריה האות ט'א.

טא מייצגת את העיצור /tˤ/, כלומר גרסה מלועלעת של העיצור /t/ (כמו טי"ת בהגייתה המקורית שנשמרה בפי עדות המזרח, או מעין טי"ת משולבת עם עי"ן מזרחית). טא היא אחד מחמשת העיצורים הנחציים (האחרים הם צאד, צ'אד, ט'א וקאף), והיא הגרסה הנחצית של תא.

האות מתחברת מצד ימין וגם מצד שמאל, כמו בשאר האותיות למעט דוד'ארז.

מקור האות טא ב"טת" הפניקית, ויש לה מקבילות בחלק מהאלפביתים:

* אלפבית עברי – ט
* אלפבית יווני – Θ,θ אם כי צלילה מקביל לת'א.
* אלפבית סורי – ܛ

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ط** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TDVİA: ta--on-altinci-harf

 |
איור של מספר אוניות שאבדו ליד ליברפול עקב הסערה
**ליל הרוח הגדולה** (באנגלית: **Night of the Big Wind**, באירית: **Oíche na Gaoithe Móire**) הוא כינויה של סערה עזה, שפקדה את אירלנד ובריטניה החל מה-6 בינואר 1839. היא נחשבה לקשה ביותר שפקדה את אירלנד מזה 300 שנים. היא גרמה ל-250 עד 300 מקרי מוות (לפי גרסה אחרת - עד 800) ולנזק כבד ביותר ברכוש.

הסערה
-----

הסערה התפתחה לאחר פרק מזג אוויר יוצא דופן. שלג כבד, נדיר באירלנד, ירד ברחבי המדינה בליל ה-5 בינואר. בבוקר 6 בינואר באה במקומו חזית חמה אטלנטית, שהביאה לפרק זמן של רגיעה מוחלטת עם כיסוי עננים צפוף וסטטי. במהלך היום הטמפרטורות עלו הרבה מעל הממוצע העונתי שלהן, וכתוצאה מכך נמס השלג במהירות. לאחר מכן שקע אטלנטי עמוק החל לנוע לכיוון אירלנד, ויצר חזית קרה כאשר התנגש באוויר החם מעל היבשה, והביא לרוחות חזקות וגשם כבד. דיווחים ראשונים על מזג אוויר סוער הגיעו בסביבות הצהריים, והסערה נעה לאט ברחבי האי במשך היום, וצברה כוח תוך כדי תנועתה, עד לעוצמה של הוריקן בדרגה שלוש. היא נעה מזרחה מאירלנד, עם משבי רוח במהירות של יותר מ-100 קשר (185 קילומטר לשעה) לפני שעברה דרך צפון אנגליה לאירופה היבשתית, שם התפוגגה לבסוף ב-7 בינואר.

נזקים
-----

נזק חמור לרכוש נגרם, במיוחד בקונכט, אך גם באלסטר ובצפון לנסטר. לחמישית עד רבע מכלל המבנים בעיר הבירה דבלין נגרם נזק - החל מחלונות שבורים, עבור בגגות שהועפו וכלה בהרס מוחלט. אפילו מבנים בנויים היטב ניזוקו מבנית, כולל מפעלים חדשים וקסרקטיני צבא. גגותיהם של מספר בתים כפריים גדולים הועפו. בבתי העניים, שנבנו בצורה גרועה, הנזק היה חמור יותר ורבים מהם נהרסו כליל. נמצא כי 4,846 ארובות הועפו ממקומן ברחבי אירלנד. חלק ניכר מהנזק ביבשה נגרם על ידי נחשול סערה שהסיע כמויות גדולות של מי ים לפנים הארץ, וכתוצאה מכך התרחשו הצפות נרחבות. הנהרות שאנון וליפי עלו על גדותיהם. רבבות נותרו חסרי בית. החוויה האנושית הקשה הוחמרה על ידי חוויית החושך שליווה אותה, שכן הרוחות העזות כיבו כל מנורה ונר בדרכן.

ציפורים במספר ענק ניספו. ראשי בקר וכבשים רבים נהרגו או קפאו למוות. ערימות רבות של חציר ותירס אבדו בסערה, וכתוצאה מכך נגרם רעב חמור בקרב בעלי החיים בחודשים שלאחר מכן. כרבע מיליון עצים נעקרו או נפגעו קשה.

42 אוניות נהרסו, רובן לאורך החוף המערבי הפחות מוגן של אירלנד, בעודן מנסות ללא הצלחה לשוט מחוץ לסערה. רוב הנפגעים שתועדו היו בין יושבי האוניות שטבעו. אחרים מתו כתוצאה מפגיעת הריסות של מבנים.

גם העיר ליברפול שבחוף המערבי של בריטניה סבלה קשות ונגרמו בה נזקים מבניים רבים עקב הרוחות החזקות. 120 בני אדם נהרגו בה לבדה. שתי אוניות גדולות אבדו, ואגב כך נגרם נזק בשווי של לפחות 500,000 לירות (שווה ערך ל-52.2 מיליון לירות ב-2020).

הסערה בפולקלור
--------------

ליל הרוח הגדולה הפך לחלק מהפולקלור האירי. שררה אמונה עממית שיום הדין יתרחש בחג ההתגלות, 6 בינואר. לכן גרמה הסערה הקשה לרבים להאמין שסוף העולם הוא קרוב.

ב-1908 נחקק בממלכה המאוחדת חוק פנסיית הזקנה (אנ'), שאפשר קבלת פנסיה לבני 70 ומעלה, אך לאירים רבים שנולדו לפני חקיקת חוק רישום לידות ומוות ב-1863 לא היה תאריך לידה ידוע. אחת הדרכים שנמצאו כדי להתמודד עם מצב זה הייתה הצגת השאלה האם האדם הנדון זכר את ליל הרוח הגדולה.

ראו גם
------

* השיטפון בים הבלטי (1872)

קישורים חיצוניים
----------------

* The night of the Big Wind, באתר Connaught Telegraph, ‏6 בינואר 2018
* The calm before the Big Wind of 1839 was particularly eerie, באתר The Irish Times, ‏16 באוקטובר 2017
* Kevin McDonald, ‏When The Wind Wreaked Havoc1989, באתר RTE, ‏6 בינואר 1989
**פיד"ה** (מצרפתית: **Fédération Internationale des Échecs**‏, בראשי תיבות: **FIDE**, בתרגום לעברית: **איגוד השחמט העולמי**) הוא ארגון בין-לאומי שנוסד כדי לאחד מספר איגודים לאומיים של שחמט שהיו בעולם. נוסד בפריז, צרפת ב-20 ביולי 1924.

פיד"ה מגדירה את מד הכושר של השחקנים. מזמן לזמן מתפרסם אלבום תמונות של בעיות השחמט הטובות ביותר, וכן מוענקים תארים של אמן הפיד"ה (FIDE Master או בקיצור FM), אמן בין-לאומי (International Master או בקיצור IM) ורב-אמן בין-לאומי (Grand Master או בקיצור GM) - דרגות כלליות (הפתוחות לגברים ונשים) ודרגות לנשים בלבד.

ב-1993 פרש אלוף העולם גארי קספרוב מהאיגוד והקים ארגון מתחרה - PCA‏ (Professional Chess Association). כך נוצר מצב שבו היו שני אלופי עולם - אחד של פיד"ה ואחד של PCA. הארגון קרס לאחר זמן לא רב, וגם ארגון שהקים קספרוב לאחר מכן, WCA, לא החזיק מעמד כלכלית, וכיום פיד"ה הוא עדיין האיגוד המרכזי לשחמט בעולם.

חברים מייסדים
-------------

חברים מייסדים היו: אישטוואן אבוני (הונגריה), רוברטו גראו (ארגנטינה), יון גודז'ו (רומניה), פלורנציאנו מארוסי (איטליה), מארק ניקולט (שווייץ), יעקב מ. אובדיה (יוגוסלביה), פנלבר אי זמורה (ספרד), פרנסיס הובר רולינס (בריטניה הגדולה), אלכסנדר רואב (הולנד), קרל סקאליצ'קה (צ'כוסלובקיה), סטיבן פרנסיס סמית (קנדה), איזאק טובין (פולין), אנטול טשפורנוף (פינלנד), פייר וינסנט (צרפת), ליאון וולטנס (בלגיה). אלכסנדר רואב מהולנד נבחר לנשיא הראשון.

נשיאי פיד"ה
-----------

| שנים | נשיא |
| --- | --- |
| 1924–1949 | אלכסנדר רואב |
| 1949–1970 | פולקה רוגרד |
| 1970–1978 | מקס אויבה |
| 1978–1982 | פרדריק אולפסון |
| 1982–1995 | פלורנסיו קמפומאנס |
| 1995–2018 | קירסן איליומז'ינוב |
| 2018 - | ארקדי דבורקוביץ' |
|

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| פורטלפורטל | לעוד מידע על שחמט ראו: פורטל שחמט |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פיד"ה (באנגלית)
* פיד"ה, ברשת החברתית פייסבוק

* פיד"ה, ברשת החברתית טוויטר

* פיד"ה, ברשת החברתית אינסטגרם

* פיד"ה, סרטונים בערוץ היוטיוב

| שחמט |
| --- |
| שלבי המשחק | פתיחה • מציעה • סיום |  |
| כלי המשחק | מלך • מלכה • צריח • רץ • פרש • רגלי |
| חוקי המשחק | שח • הצרחה • הכתרה • הכאה דרך הילוכו • מט • פט • תיקו |
| אסכולות שחמט | האסכולה הרומנטית בשחמט • האסכולה המודרנית • האסכולה ההיפרמודרנית |
| תת-תחומים משיקים | שחמט בהתכתבות • חידת שחמט • בעיית שחמט • וריאציות של משחק השחמט • תוכנת שחמט • בליץ |
| שונות | פיד"ה • האיגוד הישראלי לשחמט • שחמט בישראל • שעון שחמט |
| ראו גם פורטל שחמט • קטגוריית שחמט |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007269949505171
* BnF: cb11988724c (data)
* GND: 1044932-2
* ISNI: 0000 0001 2151 4527
* LCCN: n50067918
* NKC: ko2002152584
* SUDOC: 027956091
* VIAF: 125119978
* WorldCat: lccn-n50067918

 |
| סין |
| --- |
| **תחילית**: |   سـ |
| **אמצעית**: |    ـسـ |
| **סופית מחוברת**: |   ـس |
| **סופית לא מחוברת**: |    س |
| **אלפבית ערבי** |
| ا | ب | ت | ث | ج | ح |
| خ | د | ذ | ر | ز | س |
| ش | ص | ض | ط | ظ | ع |
| غ | ف | ق | ك | ل | م |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ن | ه | و | ي |  |

 |
| סימנים נוספים |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ﺓ | ﻯ | ء | ال | ﻻ |  |

 |
| אותיות חיצוניות |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ﭖ | ﭺ | ژ | ﭪ | ڨ |  |

 |
| תשכיל |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ـَ | ـِ | ـُ | ـًا ـٍ ـٌ |  |

 |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ـْ | ـّ | ـٰ | آ | ٱ |  |

 |

האות **סין** (בערבית: **سين**) היא האות ה-12 באלפבית הערבי. לפניה באה האות זאי ואחריה שין.

סין מייצגת את העיצור /s/ (כמו סמ"ך).

בערבית סטנדרטית, סין המנוקדת בפתחה המתווספת לפעלים בהווה משנה אותם לזמן עתיד. תחילית זו היא קיצור של سوف (סַוופַ) מילית המציינת עתיד, כמו will (וויל) האנגלית. ברוב הניבים המדוברים אות אחרת משמשת לתכלית זו, כך למשל בערבית מצרית יכולות לעשות זאת חא או הא, כשהן מתחלפות ביניהן כמעט באופן אידיולקטי.

בכתיבה, האות מתחברת מצד ימין ומצד שמאל, כשאר האותיות למעט "דוד' ארז".

סין אומנם מייצגת את הצליל של "סמך" הפיניקית, אבל היא התפתחה דווקא מ"שן". והאות שין, ش, עוצבה כגרסה של סין, س. באלפבית הערבי אין מקבילה ל"סמך" הפיניקית. המקבילות של סין באלפביתים שמיים מייצגות דווקא את העיצור /ʃ/ (כמו שי"ן ימנית), בהתאם לאות "שן" הפיניקית שממנה התפתחו. לעומת זאת, באלפבית היווני התרחש אותו תהליך שהתרחש באלפבית הערבי, שגרם לכך שהאות התפתחה מ"שן" בעוד צלילה הוא כשל "סמך", ולכן המקבילות של סין באלפביתים האירופיים זהות לה גם בצליל:

* אלפבית עברי – ש
* אלפבית לטיני – S,s
* אלפבית יווני – Σ,σ/ς
* אלפבית סורי – ܫ

נהוג לתעתק את האות س לעברית באות סמ"ך.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **س** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  טבלת התעתיקים של סדרת מכתוב • שלח, באתר שלח, ‏2019-01-30
2. ↑  כללי התעתיק, באתר האקדמיה ללשון העברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TDVİA: sin--onikinci-harf

 |
פאני דוראק (שמאל) ומינה ויילי (ימין) בסטוקהולם 1912
**וילהלמינה "מינה" ויילי** (באנגלית: **Wilhelmina "Mina" Wylie**;‏ 27 ביוני 1891 - 6 ביולי 1984) הייתה שחיינית אוסטרלית. סגנית האלופה האולימפית האישה הראשונה בעידן המודרני, במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי ושיאנית עולם. בשנים 1911, 1922 ו-1924 היא זכתה בכל התארים באליפות אוסטרליה (100 יארד חזה, 50 יארד גב, 100, 220, 440 ו-880 יארד חופשי).

ביוגרפיה
--------

ויילי נולדה בצפון סידני וגדלה בקוג'י (פרוור בדרום מזרח סידני). אביה, בנה מרחצאות שחייה עם מי ים (מרחצאות ויילי) בשנת 1907, בחוף הים של קוג'י, בריכת השחייה הוותיקה ביותר באוסטרליה שעדיין קיימת.

### סגנית אלופה אולימפית

עד לאולימפיאדת סטוקהולם (1912), נשים לא הורשו להשתתף בתחרויות השחייה. למרות שבאולימפיאדה זו החלו תחרויות לנשים גם בשחייה, פאני דוראק, חברה ויריבה לתחרויות השחייה וויילי לא הורשו בהתחלה להשתתף בה. לאחר אישור של איגוד השחייה לנשים של ניו סאות' ויילס, אך במימון עצמי, הן השתתפו במשחקים והיא זכתה במדליית כסף במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:25.4 דקות, אחרי פאני דוראק (1:22.2 דקות) ולפני ג'ני פלטשר מבריטניה (1:27.0 דקות).

תארים והישגים
-------------

* במהלך הקריירה שלה (1906 - 1934) זכתה ויילי ב-115 תארים באליפויות ניו סאות' ויילס ואוסטרליה.
* בשנת 1975 זכתה ויילי להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מינה ויילי** בוויקישיתוף

* מינה ויילי, באתר olympedia.org

הערות שוליים
------------

1. ↑  MINA WYLIE (AUS) 1975 Honor Swimmer, באתר The International Swimming Hall of Fame - ISHOF, (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADB: wylie-wilhemina-mina-15656
* AWR: AWE2313b
* NLA: 51897361
* Trove: 1521268
* VIAF: 305308163
* WorldCat: viaf-305308163

 |
**מינה הֵרְמָה** (9 בפברואר 1864, קרווקולה, ליבוניה, האימפריה הרוסית - 16 בנובמבר 1941, טארטו, אוסטלנד) הייתה מלחינה אסטונית ידועה. היא הייתה האדם השני באסטוניה שרכש השכלה גבוהה בתחום המוזיקה.

תרומה משמעותית שלה, מעבר ליצירותיה, היא הבאת מוזיקת עוגב אל הכפר, שכן עד אז כמעט אף עוגבר לא ביצע מוזיקה מחוץ לערים הגדולות.

במהלך 60 שנות יצירה, חיברה יותר מ-200 כוראלים, 10 קאוואטינות, ויצירה אפית בשם "כלב ולינדה", המבוססת על דמויות מן הקאלוויפואג, האפוס האסטוני. רוב יצירתה מוזיקה קולית ולא כלית.

ביוגרפיה
--------

הרמה נולדה בשם מינה הרמן, למורֶה ועקרת בית, אחת משבעה ילדים. שני הוריה היו בעלי השכלה מוזיקלית בסיסית. הרמה למדה מוזיקה בעצמה, עם עוגב קטן שאביה רכש עבורה. בגיל 15 החלה ללמוד הלחנה ופסנתר אצל ק"א הרמן.

בשנת 1883 החלה הרמה ללמוד בקונסרבטוריון סנקט פטרבורג כתלמידת העוגב היחידה באותה שנה. עוד בהיותה תלמידה בקונסרבטוריון היא הלחינה מוזיקה לכמה שירים של אנה האווה. מינה הרמה השלימה את לימודיה בשנת 1890, אך המשיכה להתגורר בסנקט פטרבורג משום שהיה קשה למצוא עבודה במחוזות הבלטיים של האימפריה. בשנת 1894 התקיים פסטיבל הזמר האסטוני החמישי, שהוביל ליצירת המקהלה של הרמה.

בשנת 1903, עקב מצוקת פרנסה, עברה הרמה לקרונשטאדט. בשנת 1915 נאלצה לעזוב עקב מלחמת העולם הראשונה, משום שאזרחים לא הורשו להישאר שם, ועברה לטארטו. שם עדיין היה קשה להתפרנס מהוראת מוזיקה. בשנת 1917 מצאה הרמה משרה קבועה בהוראת מוזיקה בגימנסיון, שכיום נקרא גימנסיון מינה הרמה.

היא המשיכה ללמד מוזיקה במקביל לכתיבת יצירות מוזקליות שונות. היא ידוע ביותר כמנצחת מקהלה בעירואי "חג השירה האסטוני" שנערך פעם בחמש שנים.

על פעילותה לקידום תרבות המוזיקה באסטוניה היא קיבלה תואר "דוקטור כבוד" מאוניברסיטת טרטו.

הרמה הלכה לעולמה ב-16 בנובמבר 1941 בטארטו. היא קבורה בבית העלמין ראדי, בטארטו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מינה הרמה** בוויקישיתוף

* מינה הרמה, באתר AllMusic (באנגלית)
* מינה הרמה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* מינה הרמה, באתר Discogs (באנגלית)
* מינה הרמה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 10028298
* BnF: cb163692474 (data)
* CiNii: DA14275415
* GND: 1031484892
* ISNI: 0000 0000 8451 3305
* LCCN: n94097455
* MusicBrainz: 2c62c554-2c30-4b79-bfe3-8cc01134c041
* SUDOC: 058651802
* VIAF: 45998979
* WorldCat: lccn-n94097455

 |
**מאיר סוקולר** (נולד ב-17 במאי 1944 בבוכרה שבאוזבקיסטן) הוא כלכלן ודוקטור לכלכלה ישראלי, ששימש במגוון תפקידים בכירים בבנק ישראל, לרבות כממלא מקום נגיד בנק ישראל.

ביוגרפיה
--------

סוקולר סיים את לימודי הדוקטורט שלו ב-1975 באוניברסיטת ניו יורק. עבד בבנק ישראל בין השנים 1976-2006. הוא החל את עבודתו ככלכלן ביחידת הפיקוח על הבנקים בה התקדם לתפקיד בכיר, לאחר מכן מונה לסגן מנהל מחלקת המחקר, ממנה התקדם ומונה למנהל המחלקה המוניטרית. 

בין השנים 2002-2006 שימש סוקולר משנה לנגיד הבנק, מינוי בהמלצת הנגיד דאז ד"ר קליין, ובין 17 בינואר ל-30 באפריל 2005 אף מילא מקום נגיד בנק ישראל. הוא פרש מבנק ישראל לאחר כניסתו של פרופ' סטנלי פישר לתפקידו. 

בשנת 2005 היה סוקולר חבר בוועדת בכר שמונתה לצורך ביצוע רפורמה בשוק ההון - הפחתת ריכוזיות וצמצום ניגודי אינטרסים בבנקים.

לאחר פרישתו מהבנק שימש כיועץ בכיר בקרן המטבע הבינלאומי.

הוא נשוי ואב לשלושה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* המשנים לנגיד סוקולר וספיבק פורשים מבנק ישראל, באתר ynet, 2 בפברואר 2006

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007450855705171

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק ביצירת כרוניקה קדומה. אם התכוונתם לסקירה היסטורית של תולדות אירלנד, ראו היסטוריה של אירלנד.

E הדף המתאר את אירועי שנת 432.
**דברי ימי ממלכת אירלנד** (באירית: **Annala Rioghachta Éireann**) או **דברי ימי ארבעת המורים** (באירית: **Annala na gCeithre Mháistrí**; באנגלית: **Annals of the Four Masters**) הם כרוניקה שנכתבה בשלהי ימי הביניים באירלנד, המתארת את ההיסטוריה של אירלנד וסקוטלנד.

הכרוניקה מתחילה לתאר את ההיסטוריה החל מהמבול, המתוארך לשנת 2,242 לבריאת העולם.

תוכן הכרוניקה
-------------

הכרוניקות מהוות אסופה של כרוניקות קדומות יותר, אולם חלקים מהם הם יצירה מקורית של כותבי הכרוניקה. הכרוניקות נכתבו בין השנים 1632–1636 על ידי נזיר במנזר הפרנציסקני שבדונגל טאון. האירועים המתוארים קודם למאה ה-12 מסתמכים על כרוניקות קדומות שנכתבו במנזרי אירלנד. אירועים מאוחרים יותר מתבססים על דברי ימי אלסטר ואירועים מהמאה ה-17 נכתבו על ידי הנזירים הפרנציסקנים אשר כתבו את האסופה על סמך זכרונם.

המחבר העיקרי של הכרוניקה היה הנזיר הפרציסקני מיכאל או'קלריי (Mícheál Ó Cléirigh) ולו סייעו פרגרין או'קליירי (Peregrine O'Clery), פרגוס או'מולקונרי (Fergus O'Mulconry) ופרגרין או'דיגנן (Peregrine O'Duignan) (שלושת האחרונים לא היו נזירים פרנציסקנים). על שם התקבל כינוי הכרוניקה "ארבעת הנזירים" (באירית: *Na Ceithre Máistrí*) שתורגם לאנגלית כ"ארבעת המורים.

המימון לפרויקט ניתן על ידי הלורד פרגל או'גאדרה (Fearghal Ó Gadhra) ממחוז סלייגו.

הכרוניקות נכתבו באירית, ומספר העתקים מקוריים נותרו עד ימינו והם מוצגים בטרינטי קולג' שבדבלין, באקדמיה האירית המלכותית ובמכללה האוניברסיטאית של דבלין.

תרגום הכרוניקות
---------------

התרגום הראשון של הכרוניקות לאנגלית (המתאר אירועים החל משנת 1171) פורסם על ידי אוון קונלאן (Owen Connellan) בשנת 1846. מספר שנים מאוחר יותר ערך ההיסטריון ג'ון או'דונובן תרגום של הטקסט המלא, במימון ממשלתי בשווי 1,000 ליש"ט שהושג בהתערבות המתמטיקאי ויליאם רוואן המילטון - באותה עת נשיא האקדמיה האירית המלכותית.

חשיבות הכרוניקות
----------------

בשל ספקות ההיסטוריונים בדבר הדיוק בכרוניקות, השימוש בהם כבסיס לאירועים היסטוריים שנוי במחלוקת, ומקבל להשתמש בהם לתארך אירועים של לידה ופטירה של אצילים אירים גאליים, ולהתעלם מתיאורים אחרים.

ראו גם
------

* דברי ימי אירלנד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דברי ימי ממלכת אירלנד** בוויקישיתוף
* נוסח דברי ימי ממלכת אירלנד (דברי ימי ארבעת המורים)
ציור המתאר את דמותו של אייפק בוואקה דה לה לונה
ואקה דה לה לונה
**ואקה דה לה לונה** (בשילוב של קצ'ואה וספרדית: **Huaca de la Luna**; "ואקת הירח") הייתה ואקה עשויה לבני חימר שנבנתה על ידי בני תרבות המוצ'ה בצפון פרו. במתחם שבינה לבין ואקת השמש הסמוכה (ואקה דל סול) שכנה עיר הבירה של המוצ'ה, המכונה בידי ארכאולוגים בני ימינו "סֶרוֹ בְּלאנְקוֹ" ("הגבעה הלבנה").

אף שהיא קטנה מוואקה דל סול, מספקת ואקה דה לה לונה יותר מידע לארכאולוגים, וזאת משום שוואקה דל סול סבלה מהרס ומביזה של הספרדים במאה ה-17.

האתר
----

על פי הערכות הארכאולוגים, שימשה ואקה דה לה לונה בעיקר למטרות טקסיות ודתיות. אורכה של הוואקה כ-290 מ', רוחבה כ-210 מ', והיא בנויה מ-3 חלקים עיקריים. חלקה הצפוני נהרס בידי בוזזים, ולכן תפקידו אינו ידוע לחוקרים. החלק המרכזי שימש לקבורה. ככל הנראה, נקברו במקום כהנים דתיים בכירים, משום שהקרמיקה שנמצאה בו היא באיכות גבוהה יותר מאשר מאתרי הקבורה שבוואקה דל סול. החלק המזרחי שימש לטקסים של הקרבת קורבנות אדם. במקום נמצאו ציורים המתארים טקסים אלה, וכן גולגולות רבות של הקורבנות, שהושלכו בסמוך לוואקה.

קירות הוואקה נצבעו בצבעים שונים - שחור, אדום, כחול, לבן וצהוב. עקב פגעי מזג האוויר דהו רוב הצבעים, אך בקירות פנימיים וקדומים יותר, עדיין ניתן להתרשם מהציורים. ברבים מהציורים מופיעה דמות האל של בני המוצ'ה, אָיָיפֶּק (Ayapec; "יודע כל").

ואקה דה לה לונה שוכנת כארבעה ק"מ מהעיר טרוחיו.

לקריאה נוספת
------------

* Rebecca Stone Miller, *Art of the Andes, from Chavin to Inca*, Thames and Hudson, 1995.
* Michael E. Moseley, *The Incas and their Ancestors*, Thames and Hudson, 1992.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ואקה דה לה לונה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ואקה דה לה לונה (בספרדית)
* מידע על מקדשי המוצ'ה
**עירית לביא-דגן** (נולדה ב-30 ביוני 1953) היא מדבבת ושחקנית תיאטרון ישראלית.

ביוגרפיה
--------

בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 שירתה בלהקת פיקוד הדרום. לאחר שירותה הצבאי למדה תיאטרון בבית הספר הגבוה למשחק "בית צבי".

בשנת 1973 השתתפה בסרט הקולנוע הישראלי "קזבלן" בו שיחקה וגם רקדה.

דגן העלתה גם הצגות ילדים רבות בשיתוף בעלה השחקן עזרא דגן: "עיגול ועוד משולש בריבוע", מאת דתיה בן-דור, "לא יאומן כי יסופר" משירי ע. הלל "בית ממכר אגדות" מאת מיכאל דק ו"עברית יפה שלי" מאת יורם טהרלב.

בחנוכה 1988 הופיעה דגן במופע מיוחד לילדים לצד בעלה עזרא דגן, וחברי להקת "הופה היי" יגאל בשן, עוזי חיטמן, יונתן מילר והשחקן אייל גפן יחד עם להקת "הכל עובר חביבי" במופע מיוחד הנקרא "מה יהיה חביבי? יהיה הופה היי!".

בנוסף, לאורך השנים דגן דיבבה דמויות במספר סדרות הנפשה מיתולוגיות, ביניהן: "נילס הולגרסון" (בתפקיד נילס הולגרסון והבן של מולי), טאו טאו" (בתפקיד קיקי), "עלילות בבאי" (בתפקיד בבאי),"גברת פלפלת" אשר שודרו לראשונה בישראל בטלוויזיה החינוכית במהלך שנות השמונים ושנות ה-90 של המאה ה-20.

בשיחה עם ירעם נתניהו, סיפרה כי במהלך עבודת הדיבוב של נילס הולגרסון, היא נצרדה וכי עצמת הקול שלה ירדה בטון וחצי.

עירית ועזרא דגן מנהלים את הפרויקט הטיפולי-חינוכי: "תיאטרון-עדות, לספר כדי לחיות", מפגש בין דורי, ניצולי שואה ותלמידי בתי ספר. הם המנחים, המטפלים, הכותבים הבמאים והמפיקים , לדגן ובעלה שלושה בנים והבכור ירון עסק אף הוא בדיבוב, ותפקידו הראשון היה מומינטרול מסדרת המומינים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **עירית דגן** |

* עירית דגן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* עירית דגן, בארכיון הבימה
* אתר פרויקט "תיאטרון עדות"

הערות שוליים
------------

1. ↑   על המחיר ששילמה על שדיבבה את נילס, וגם: עירית דגן מדבבת מחדש את הדמות, סרטון בערוץ "ירעם נתניהו", באתר יוטיוב (אורך: 02:20)
2. ↑  תיאטרון עדות – לספר כדי לחיות, באתר תיאטרון עדות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007305437905171
* ISNI: 0000 0003 6933 6584
* VIAF: 238182407
* WorldCat: viaf-238182407

 |
|  |  |
| --- | --- |
|  | **הערך מכיל כתב געז**. כדי לראות את הכתוב בצורה תקינה, יש להתקין גופן געז במחשבכם. אם אינכם יודעים כיצד לעשות זאת, ראו עזרה. |

**דֶבָּרְק** (באמהרית: **ደባርቅ**) היא עיירה בצפון אתיופיה, כ-90 קילומטרים מצפון לגונדר. הכפר שוכן על יד הכביש הראשי המוביל מגונדר לאקסום ונמצא במחוז צפון גונדר שבמדינת אמהרה. הכפר נמצא ברום של 2,850 מטר מעל גובה פני הים.

דברק הוא היישוב הקרוב ביותר לשמורת הטבע הלאומית של הרי סמן, ובו מתגוררים מנהלי השמורה.

היסטוריה
--------

שוק בדברק
דברק שגשגה מבחינה כלכלית בשל מיקומה על ציר המסחר גונדר-מאסאווה, היא אחת התחנות על אחד הצירים של ה-1840s, זאת על פי רשימה אתה ערך אנטואן ת'ומסון ד'אבדי ב-Geodesie d'Ethiopie אותה כתב. ריצ'רד פנקהרסט מציין שבתחילת המאה ה-19 השוק של דברק היה חשוב מספיק להיות אחד מתוך ששת השווקים היחידים באתיופיה של אותו זמן שנדרש שיהיה להם ראש שוק (nagadras) שתפקידו לפקח על השוק ולגבות אגרות. ההכנסות מהמיסים שהוטלו על השוק בשנות ה-30 של המאה ה-19 שהגיעו לידי שליט מחוז סמן הסתכמו לכלל 3,000 מריה תרזה תאלרים (אנ') וסכום דומה לראש השוק.

תוודרוס השני, קיסר אתיופיה ראה את חברו הקרוב ויועצו ג'ון בל נהרג בקרב בדברק ב-1860 במהלך מאבק כנגד אחייניו המורדים. על אף שאחייניו נהרגו במתקפה ו-1,700 תומכיהם נכנעו הוא החליט בכל זאת לנקום ולמחרת הוציא להורג בעריפת ראש את כל הגברים.

החזית העממית לשחרור תיגראי שלחה לדברק יחידה התקפית כדי להילחם כנגד האוגדה ה-603 של החונטה הצבאית האתיופית, ולאחר כיבוש דברק והשמדת הכוחות של השלטון שחנו בה הם משלו בה החל מ-3 בינואר 1989.

דמוגרפיה
--------

על פי סוכנות הסטטיסטיקות המרכזית (אנ') באתיופיה, אוכלוסיית דברק ב-2005 מנתה 24,997 איש, מתוכם 11,850 גברים ו-13,147 נשים. מפקד האוכלוסין שנעשה ב-1994 דיווח על אוכלוסייה כוללת של 14,474 מתוכם 6,235 גברים ו-8,239 נשים. הכפר הוא היישוב האנושי הגדול ביותר בדברק (אנ').

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דברק** בוויקישיתוף
* על דברק באתר אתיופיה
* על הרי סמן באתר אתיופיה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ethiopian Roads Authority, *Gondar-Debark Road Project: Review of Environmental Impact Assessment*, February 2007, p. 13.
2. ↑  G.W.B. Huntingford, *Historical Geography of Ethiopia from the first century AD to 1704* (London: British Academy, 1989), p. 255.
3. ↑  Richard Pankhurst, *Economic History of Ethiopia* (Addis Ababa: Haile Selassie University, 1968), p. 520
4. ↑  Samuel Gobat, *Journal of Three years' Residence in Abyssinia*, 1851 (New York: Negro Universities Press, 1969), p. 149
5. 1 2  "Local History in Ethiopia," The Nordic Africa Institute website
6. ↑  CSA 2005 National Statistics, Table B.4

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007557741205171
* LCCN: n85189315
* VIAF: 150164247
* WorldCat (עם VIAF): 150164247

 |
**גבריאלה פאפאדאקיס** (בצרפתית: **Gabriella Papadakis**; נולדה ב-10 במאי 1995) היא מחליקה אמנותית צרפתייה, האלופה האולימפית (בייג'ינג 2022), סגנית אלופה אולימפית (פיונגצ'אנג 2018), 5 פעמים אלופת עולם (שנגחאי 2015, בוסטון 2016, מילאנו 2018, סאיטאמה 2019 ומונפלייה 2022), 5 פעמים ברציפות אלופת אירופה (2015–2019) ו-6 פעמים אלופת צרפת (2015–2020) בהחלקה אמנותית על קרח ריקוד זוגות ביחד עם גיום סיזרון.

הצמד סיזרון פאפאדאקיס שיפר את שיא העולם 28 פעמים, שיא של כל הזמנים, מאז שיטת הניקוד החדשה (2004).

ביוגרפיה
--------

פאפאדאקיס נולדה וגדלה בקלרמון-פראן, אוברן. אמה, קתרין פאפאדאקיס היא מאמנת החלקה אמנותית על הקרח ואביה, עמנואל, יליד קורידליס(אנ'), יוון בן למשפחה מכרתים, בעלים של משאית אוכל באוסטין, טקסס. היא התאמנה בהחלקה אמנותית על הקרח במועדון שבעיר שבה גדלה. בגיל 9 אמה המליצה לה לרקוד עם גיום סיזרון. בשנת 2014 היא עברה עם סיזרון למונטריאול קנדה על מנת להתאמן עם מאמנם רומה הגנואור.

### 2014

באליפות צרפת שנערכה בשנת 2014 סיזרון ופאפאדאקיס דורגו במקום שני בתחרות ריקוד זוגות. באליפות אירופה הראשונה שבה הם השתתפו שנערכה בבודפשט בינואר אותה שנה הם סיימו במקום 15 ובאליפות העולם שנערכה בסאיטמה, יפן במרץ אותה שנה הם סיימו במקום 13.

### 2015

#### אלופת אירופה ואלופת עולם

באליפות אירופה שנערכה בסטוקהולם בינואר 2015 הם זכו במדליית זהב בריקוד זוגות. באליפות העולם שנערכה בשנגחאי במרץ הם זכו במדליית זהב, לפני מדיסון צ'וק ואוואן בייטס מארצות הברית וקייטלין וויבר ואנדרו פוג'ה מקנדה.

### 2016

באליפות אירופה שנערכה בברטיסלבה בינואר 2016 הם זכו בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב. באליפות העולם שנערכה בבוסטון במרץ הם זכו בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב, לפני מאיה ואלכס שיבוטני ומדיסון צ'וק ואוואן בייטס, שני הזוגות מארצות הברית.

### 2017

באליפות אירופה שנערכה באוסטרבה בינואר 2017 הם זכו בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב. באליפות העולם שנערכה בהלסינקי במרץ הם זכו במדליית כסף, אחרי טסה וירטו וסקוט מוייר מקנדה ולפני מאיה ואלכס שיבוטני.

### 2018

#### מדליית כסף אולימפית

באליפות אירופה שנערכה במוסקבה בינואר 2018 הם זכו בפעם הרביעית ברציפות במדליית זהב. באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) שנערכה בפברואר הם זכו במדליית כסף, אחרי טסה וירטו וסקוט מוייר מקנדה ולפני מאיה ואלכס שיבוטני. במהלך ביצוע התרגיל הקצר נחשפה הפיטמה של פאפאדאקיס בטעות והם קיבלו הפחתה בניקוד שדירג אותם במקום השני. בתרגיל החופשי והארוך הם סיימו ראשונים אך בסיכום הכללי דורגו במקום השני. באליפות העולם שנערכה במילאנו במרץ הם זכו בפעם השלישית במדליית זהב, לפני מדיסון האבל וזכארי דונהיו מארצות הברית וקייטלין וויבר ואנדרו פוג'ה מקנדה.

### 2019

באליפות אירופה שנערכה במינסק בינואר 2019 הם זכו בפעם החמישית ברציפות במדליית זהב. באליפות העולם שנערכה בסאיטאמה במרץ הם זכו בפעם הרביעית במדליית זהב, לפני ויקטוריה סיניצינה וניקיטה קצלפוב מרוסיה ומדיסון האבל וזכארי דונהיו מארצות הברית.

### 2020

באליפות אירופה שנערכה בגראץ בינואר 2020 הם זכו במדליית כסף בפער קטנטן של 0.19 נקודות, אחרי ויקטוריה סיניצינה וניקיטה קצלפוב. אליפות העולם שהייתה אמורה להיערך במונטריאול בוטלה בשל מגפת הקורונה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גבריאלה פאפאדאקיס** בוויקישיתוף
* גבריאלה פאפאדאקיס, ברשת החברתית טוויטר
* גבריאלה פאפאדאקיס, ברשת החברתית אינסטגרם
* גבריאלה פאפאדאקיס, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* גבריאלה פאפאדאקיס, באתר olympedia.org
**גברייל רומנוביץ' דרז'אבין** (ברוסית: **Гавриил Романович Державин**; ‏ 14 ביולי 1743 - 20 ביולי 1816) היה משורר רוסי מתקופת עידן האורות, פקיד ממשלתי בדרג גבוה, ששירת כשר המשפטים של רוסיה (בשנים 1802–1803). 

הוא נחשב לגדול משוררי רוסיה לפני אלכסנדר פושקין ונודע ביחסו השלילי כלפי היהודים, דבר שהזכיר בספרו "דעות" והציע לרוקן את פטרבורג מיהודים תוך שילוחם לסיביר.

חייו
----

דרז'אבין נולד בקאזאן למשפחת אצולה טטרית. בשנת 1762 החל בשרות הצבאי וחמש שנים אחר כך קודם לקצונה. בשנים 1776–1777 השתתף בדיכוי מרד פוגצ'וב. 

בשנת 1782 כתב את האודה "פליצה" בה שיבח את יקטרינה הגדולה. באותה שנה התמנה למושל של גוברנייה באזור קרליה ובשנת 1785 התמנה למושל של גוברניית טמבוב. בשני המקרים ניהל מאבק קשה נגד השחיתות המקומית, דבר שהוביל לבעיות קשות עם האצולה המקומית. בשנת 1789 הועבר לשירות בבירה וכיהן כנשיא קולגיית המסחר (גלגולו הראשון של משרד המסחר והתעשייה) והאחראי מטעם הצאר על ענייני המסחר במדינה.

במקביל היה פעיל מאוד בפעילות ספרותית ופרסם שירים רבים שזכו להצלחה. אחד משיריו נהפך להיות להמנון הלא רשמי של האימפריה עד לתחילת המאה ה-19.

בשנים 1802–1803 היה שר המשפטים. בשנת 1803 עזב את השרות ועבר להתגורר באחוזה משפחתית במחוז נובגורוד. הוא נפטר בשנת 1816 והוטמן בקתדרלה מקומית לא רחוק מהעיר נובגורוד.

דרז'אבין היה ממשיך של המסורת הרוסית בשירה שהחלה עם מיכאיל לומונוסוב. בהתאם להשקפתו המשורר צריך לשבח את מעשי הגבורה ולהוקיע את הפשעים. באודה "פליצה" הוא משבח את יקטרינה הגדולה כדוגמה של מלך נאור ומנגד הוא מתאר את מקורביה המושחתים.

פושקין הצעיר בהופעה מפני דרז'בין - תמונה של איליה רפין

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גברייל דרז'אבין** בוויקישיתוף
* אתר לזכרו (ברוסית)
* גברייל דרז'אבין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי גברייל דרז'אבין בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Как евреи Державина оклеветали

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260299205171
* BIBSYS: 90101197
* BNE: XX1035937
* BnF: cb12474866p (data)
* CiNii: DA00877646
* GND: 118677896
* ISNI: 0000 0001 2135 7891
* LCCN: n80087624
* LNB: 000113964
* MusicBrainz: 5b60416b-7825-4f6a-b3ef-f078caffe333
* NKC: js20020805047
* NLA: 35132022
* NLG: 170529
* NLK: KAC200802942
* NLP: A11850292
* NSK: 000169592
* NTA: 070434174
* RERO: 02-A000049886
* RSL: 000079786
* SELIBR: 48886
* SNAC: w6t72nt2
* SUDOC: 03394265X
* Trove: 836295
* VcBA: 495/151111
* VIAF: 61647764
* WorldCat: lccn-n80087624

 |
**רולף** (מת בשנת 1919) היה כלב מגזע איירדייל טרייר, עליו נאמר שהיה מסוגל לבצע חישובים מתמטיים ולתקשר עם בני אדם ברמה אינטליגנטית גבוהה.

תיאור
-----

לטענת בעליה של רולף, פאולה מוקל ממנהיים גרמניה, הכלב יכל לתקשר על ידי ביצוע טפיחות שונות בטלפו שייצגו אותיות. טפיחות מרובות ייצגו אותיות פחות שכיחות בשפה. לפי דבריה של מוקל, כלבה היה משורר, אוהב ספרים ו"דובר" מספר שפות. בספר ביוגרפיה שכתבה על רולף היא התעקשה שהכלב חשב על בעיות פילוסופיות ותאולוגיות עמוקות. ספרה וסיפוריה על רולף נפוצו ברחבי גרמניה ומשכו את תשומת לבם של המתעניינים בפסיכולוגיה של בעלי חיים. אחד מהם היה ד"ר קארל קראל, שהאמין שלמספר בעלי חיים, דוגמת סוסים וכלבים, ישנה אינטליגנציה גבוהה כשל בני אדם ובעזרת אילוף נכון יוכלו להציג ולממש את הפוטנציאל הטמון בהם. מספר חוקרי חיות וביניהם מלומדים ביקרו בביתה של מוקל, דוגמת פרופסור ה.א. זייגלר מאוניברסיטת שטוטגרט שהתרשם מיכולותיו. חוקרים אחרים טענו שהכלב מגיב לסימנים לא-רצוניים בגופו של השואל. לפי כתבה שעסקה בסיפורו של רולף ושפורסמה במגזין "פסיכולוגיה היום", המחקרים על רולף הובילו את הנאצים לפתח תוכנית סודית לאילוף כלבים נבונים "מדברים".

ראו גם
------

* הנס החכם
**ליאור רוכמן** (נולד ב-9 באוקטובר 1981) הוא קוסם ומנטליסט (אמן טלפתיה) ישראלי, שחקן תיאטרון וטלוויזיה, ויועץ בתחום הקסמים.

קריירה
------

רוכמן נולד וגדל בנתניה. הוא הושפע ממופע קסמים בו צפה בגיל 6, ולמד את אמנות הקסמים דרך ספרים, סרטים ואימונים. השתתף בתחרויות קסמים של אגודת הקוסמים לאורך השנים וזכה במקומות ראשונים. שירת בצה"ל בלהקה צבאית ובהמשך כקוסם צבאי.

בשנים 2001-2004 למד לימודי משחק בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין. שיחק במספר הצגות בתיאטראות בארץ, בהן "לא על הזמירים" של תיאטרון באר שבע, "פיגמליון" של תיאטרון חיפה, "שום בצל" של תיאטרון מדיטק ו"זוהר" של תיאטרון הקאמרי. בשנים 2006-2012 שיחק בהצגה "משחקים בחצר האחורית" בתפקיד שמוליק בתיאטרון הקאמרי, והוא ממשיך לשחק בהצגה זו בשנת 2013 בתיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער. 

בשנים 2008-2009 כיכב בשתי עונות של תוכנית הטלוויזיה "העוקץ" בערוץ 10 לצד נמרוד הראל. בתוכנית הוא מבצע עם שותפיו "עוקצים" ונוכלויות שונות מול המצלמה, במטרה להזהיר את הציבור מכך. 

בשנת 2012 השתתף בתוכנית "מי יפיל את המאסטר" בערוץ 2, בקטע שנבחר לקטע הטלפתיה המצחיק ביותר בתוכנית.

בשנים האחרונות הוא מרצה בכנסים של קוסמים ושופט בתחרויות קסמים באגודת הקוסמים הישראלית. הוא משמש כיועץ קסמים להפקות והצגות תיאטרון, בהן "האריסטוקרטים" ו"סוף טוב" של תיאטרון הקאמרי, "היפה והחיה" של התיאטרון המסחרי ו"החולה המדומה" של תיאטרון החאן. 

ב-2013 החל להופיע במופע טלפתיה, בו הוא עוסק בקריאת מחשבות והעברת מחשבות, כיפוף מתכות, טלקינזיס (הזזת חפצים בכוח המחשבה), עצירת שעונים, זריזות ידיים בקלפים וקטעי בידור בקסמים. לטענת רוכמן, האפקטים שהוא מבצע אינם פועלים בשל כוחות על-טבעיים, אלא באמצעות טכניקות של סוגסטיות, דמיון מודרך, קריאת שפת גוף, אינטואיציה, כוח השפעה ועוד.

חיים אישיים
-----------

רוכמן נשוי אב לשניים, מתגורר כיום בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* ליאור רוכמן, ברשת החברתית פייסבוק
* ליאור רוכמן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* ליאור רוכמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ליאור רוכמן, באתר תיאטרון הקאמרי
* אשף בזריזות ידיים, באתר של "רשת 13", 27 באוקטובר 2008 (במקור, מאתר "nana10")
* קטע טלפתיה של רוכמן, בתוכנית הבוקר של ערוץ 10
* ליאור רוכמן בתוכנית "מי יפיל את המאסטר" בערוץ 2, סרטון באתר יוטיוב
* רוכמן בקטע "עוקץ הסנוקר" מתוך התוכנית "העוקץ"

הערות שוליים
------------

1. ↑  ביוגרפיה של ליאור רוכמן באתרו האישי
2. ↑  מערכת העוקץ, אשף בזריזות ידיים, באתר של "רשת 13", 27 באוקטובר 2008 (במקור, מאתר "nana10")
3. ↑  המופע למבוגרים, באתר של ליאור רוכמן
עטיפת המשחק הרביעי בסדרה
**Thief** ("גנב") היא סדרת משחקי וידאו מסוגת התגנבות. עלילת המשחק עוסקת בגָארֱת, גנב מקצועי שחי בעולם בדיוני בסגנון סטימפאנק.

שני המשחקים הראשונים בסדרה, "הפרויקט האפל" ו"עידן המתכת", פותחו על ידי Looking Glass Studios. לאחר שהחברה נסגרה, המשיכה חברת Ion Storm Austin ופיתחה את המשחק השלישי בסדרה, "צללים קטלניים". משחק רביעי יצא לאור על ידי Eidos Montreal בשנת 2014.

תקצירי המשחקים
--------------

### גנב: הפרויקט האפל (Thief: The Dark Project)

המשחק מתחיל כשגארת, הפרוטגוניסט, מספר על ילדותו, בה נאלץ לגנוב כדי לשרוד. הוא מתאר כי באחד הלילות ניסה לכייס אדם מתגנב, אך האדם גילה אותו. הוא הביע הערכה ליכולתו, וסיפר לגארת שהוא "שומר" - הוא מגן על ספריות השומרים שמכילות נבואות ומגילות אשר יכולות להסביר כל בעיה. השומר מציע לו להיות בן חסותם של השומרים. גארת מסכים והופך לגנב המקצועי באזור.

במהלך המשחק נלחם גארת באל הפאגאנים, "trickster", ובסיומו הוא הורג אותו.

### גנב 2: עידן המתכת (Thief II: The Metal Age)

במשחק זה מתמודד גארת עם אנשי כת בשם "mechanists", המעוניינים לשליטת רובוטים בעולם ולחיסול כל יצור אורגני.

### גנב 3: צללים קטלניים (Thief III: Deadly Shadows)

במשחק זה לומד גארת על עידן אפל שקרב ובא, הקשור להָאג (יצור מפחיד מסיפורי ילדים). האג מנסה להרוג את גארת.
במקביל הוא מתחיל ללמוד להשתמש בכוחות ייחודיים של השומרים; לבסוף הוא הופך לשומר, אך גם משמיד את היכולות של השומרים.

ציוד המשמש במשחק
----------------

* בלאקג'ק - אלת עץ המשמשת להמם אויבים מאחור.
* חרב - במקרה שגארת מתגלה בידי אויב הוא יכול להשתמש בחרב להתקפה מקרוב; במשחק השלישי החרב מוחלפת בפגיון.
* קשת - ניתן להשתמש בה במספר סוגים של חיצים:
	+ חץ רגיל: בעל חוד בקצה.
	+ חץ מים: מתיז מים (שימושי בכיבוי לפידים ונרות).
	+ חץ אש: מתפוצץ ויוצר כוח אש גדול.
	+ חץ רעש: מבלבל אויבים בעזרת רעש.
	+ חץ צמחים: מגדל ירוקת על האדמה כדי שגארת יוכל לרוץ עליה מבלי להקים כל רחש.
* פורץ מנעולים - משמש לפריצת דלתות ותיבות.
* עין מכנית (ייחודי למשחק השלישי) - בעלת תכונת זוּם.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Thief
פרופסור **גבריל אילייב קָצָרוֹב** (בבולגרית: **Гаврил Илиев Кацаров**‏; 4 באוקטובר 1874, קופריבשטיצה, האימפריה העות'מאנית – 1 ביוני 1958, סופיה, הרפובליקה העממית של בולגריה) היה היסטוריון, ארכאולוג ופילולוג בולגרי, מאנשי המחקר הבולטים בבולגריה המודרנית.

ביוגרפיה
--------

גבריל קצרוב נולד בקופריבשטיצה. ב-1899 רכש תואר דוקטור בהיסטוריה של העת העתיקה באוניברסיטת לייפציג. ב-1901 יצא להתמחות בברלין ובמינכן וב-1906 בממלכת איטליה. עם שובו לבולגריה החל ללמד באוניברסיטת סופיה. ב-1910 זכה לתואר פרופסור באוניברסיטת סופיה. בין 1915 ל-1918 כיהן כדקאן הפקולטה להיסטוריה ובין 1927 ל-1928 כיהן כרקטור האוניברסיטה. בהמשך, כיהן קצרוב כמנהל המוזיאון הארכאולוגי הלאומי של בולגריה. היה חבר האקדמיה למדעים של בולגריה (מ-1909), של רומניה (מ-1936) ושל אוסטריה (מ-1939). לאורך הקריירה ערך קצרוב מחקרים שהתמקדו בהיסטוריה של חבלי תראקיה ומקדוניה וכן בשלטון הקיסרות הרומית בשטחי בולגריה. הוא פרסם מספר רב של ספרים ומאמרים בתחומי התמחותו.

במחקריו ובכתביו עסק גבריל קצרוב גם בתולדות היהודים בבולגריה. בחפירות ארכאולוגיות שנערכו ב-1912 לידי הכפר גיגן נתגלו חורבותיה של העיר הרומית **אוּלְפִּיָה אֶסְקוּס** שהוקמה ב-106 על ידי הקיסר הרומי טראיאנוס. במקום נמצאה מצבה ועליה כיתוב שכלל את הביטוי **ארכי-סינאגוגוס יוספוס**. הכתובת המלאה תורגמה ל"יוסף ראש בית הכנסת ומנהל ראשי, בנו של מקסימיני מפנוניה". קצרוב תארך את המצבה לאמצע המאה ה-2 ובמאמר שהוציא לאור קבע שתולדות יהודי בולגריה קודמות להגעת השבטים הסלאבים לאזור בולגריה. בהמשך, תארך חוקר נוסף את המצבה למאה ה-4. באותה העת, הייתה זו העדות הארכאולוגית הקדומה ביותר להתיישבות יהודים באזור בולגריה (פרובינקיית מואסיה התחתונה של הקיסרות הרומית).

ראו גם
------

* גיגן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גבריל קצרוב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניר ברוך, **הכֹּפֶר** - בולגריה ויהודיה במשך הדורות, הוצאת שבילים, 1990, עמוד 15.
2. ↑  צבי קרן, תקציר ההיסטוריה של בולגריה ויהודיה, באתר "כולנו בולגרים", אתר הבית של יהודי בולגריה, אוחזר ב-5 בספטמבר 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299994705171
* BnF: cb162812045 (data)
* GND: 119188066
* ISNI: 0000 0001 0887 3998
* LCCN: n85255735
* NKC: js2012689385
* NTA: 071924655
* SUDOC: 083643753
* VcBA: 495/43372
* VIAF: 120702548
* WorldCat: lccn-n85255735

 |
**IFAB**‏ (באנגלית: **International Football Association Board**, בתרגום חופשי: **ועדת הכדורגל הבין־לאומית**) היא הגוף האחראי על חוקת משחק הכדורגל.

הוועדה נוסדה בשנת 1886 לאחר אספה במנצ'סטר של נציגי התאחדויות הכדורגל של אנגליה, סקוטלנד, ויילס ואירלנד. האספה כונסה במטרה להנהיג חוקי כדורגל אחידים למשחקים בכל העולם וכן הביאה להתחלתה של תחרות הכדורגל הבין־לאומית הראשונה, אליפות הבית הבריטית.

בשנת 1913 הצטרפה פיפ"א לוועדה וקיבלה שני קולות הצבעה, בנוסף לשמונה קולות ההצבעה שהיו לנציגי הממלכה המאוחדת. ב-1958 הסכימה הוועדה על שיטת ההצבעה הנוכחית שלה, לפיה ארבעה נציגי פיפ"א יחברו לנציג מכל אחת מארבע ההתאחדויות הבריטיות. כל אחד משמונת הנציגים זכאי לקול אחד בלבד. דיוני והחלטות הוועדה חייבים לעבור ברוב של שישה קולות לפחות. בתוך כך, דרושה הסכמתם של נציגי פיפ"א לכל החלטה בוועדה, ומנגד פיפ"א עצמה לא יכולה לשנות את חוקת המשחק ללא אישור של שני נציגים לפחות מההתאחדויות הבריטיות.

הוועדה מתכנסת פעמיים מדי שנה, אחת כדי להחליט על שינויים אפשריים בחוקי המשחק, והשנייה כדי לדון בענייניה הפנימיים. האספה הראשונה נקראת האספה הכללית השנתית (באנגלית AGM, the Annual General Meeting) והשנייה האספה הכלכלית השנתית (באנגלית AFM, the Annual Financial Meeting). ארבעה שבועות לפני התכנסות ה-AGM, ההתאחדויות החברות חייבות לשלוח את הצעותיהן הכתובות למזכיר ההתאחדות המארחת ופיפ"א מדפיסה את רשימת ההצעות, אשר עוברת לעיונן של ההתאחדויות האחרות. ה-AGM מתכנסת בחודש פברואר או מרץ, בעוד ה-AFM מתכנסת בין ספטמבר ואוקטובר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **IFAB** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של IFAB (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של IFAB (בצרפתית)

* אתר האינטרנט הרשמי של IFAB (בגרמנית)

* אתר האינטרנט הרשמי של IFAB (בספרדית)
* IFAB, ברשת החברתית פייסבוק

* IFAB, ברשת החברתית טוויטר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 9050590
* BNE: XX257931
* GND: 16247196-8
* ISNI: 0000 0001 1033 5902
* LCCN: no2019002017
* NLA: 35231041
* VIAF: 127279693
* WorldCat: lccn-no2019002017

 |