recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
זוג שקיות חימום מבוססות תגובת אוויר**שקית חימום** (או כרית חימום; באנגלית "Hand warmer") היא מארז המסוגל לייצר חום באופן עצמאי למשך פרק זמן של כמה שעות.

שקית חימום היא על פי רוב מארז אישי וחד פעמי המשמש ספורטאים, מטיילים, ואנשי צבא לצורך חימום של איברים במהלך פעילויות חוץ שונות המתבצעות במזג אוויר קר.

שקית חימום אישית עשויה לספק חום בטמפרטורה של 40-70°C למשך פרק זמן של 6–24 שעות.

שקיות החימום מיוצרות בגדלים של 10 על 13 ס"מ, ובמשקל של כ-50 גרם בממוצע.

סוגי שקיות חימום ואופן פעולתן
-----------------------------

שלושת הסוגים הנפוצים ביותר של שקיות חימום הם:

#### שקיות מבוססות תגובה עם אוויר (Air activated)

מבוססות על תגובה כימית אקסותרמית של מתכת (בדרך כלל אבקת ברזל) עם חמצן (מהאוויר). בתהליך זה המתכת מתחמצנת ונפלט חום רב לסביבה.

ההרכב הנפוץ של שקיות מהסוג הזה כוללים: אבקת ברזל, חרסית, מסוג ורמיקוליט, שסופחה במי מלח ואבקת פחם פעיל. בעת הסרת מעטפת הפלסטיק שאוטמת את הכרית לאוויר, מתחילה התגובה הכימית שבה חמצן מגיב עם הברזל ומי המלח ליצירה של חלודה. הפחם הפעיל מספק פני שטח גדולים לאגירה של החמצן ולהתרחשות התגובה.

{\displaystyle 4Fe(s)+3O\_{2}(g)+6H\_{2}O(g)\longrightarrow 4Fe(OH)\_{3}(s)\qquad \Delta H=-853.68KJ/molo\ Fe}

מארז חימום המבוסס על תמיסת סודיום אצטט ברווית יתר
#### שקיות המסה

מבוססות על עיקרון של המסת מוצק כגון סידן כלורי (CaCl2) או מגנזיום גופרתי (MgSO4) במים. שקיות מהסוג הזה מופעלות על ידי קריעה של שקית המים הפנימית, שבהמשך ממיסה לתוכה את קפסולת המלח. תגובות ההמסה הללו משחררות חום רב לסביבה.

#### שקיות ברווית-יתר (Supersaturated solution)

מבוססות על תגובת גיבוש אקסותרמית של מלח הנמצא ברווית יתר בתמיסה. בעת הפעלה של לחץ פתאומי על השקית, נוצר בתוכה מרכז נוקליאציה (מרכז התגרענות) שמביא ליצירה מידית של גביש מהמלח שמומס. בדרך כלל, נעשה שימוש בתמיסה מימית של סודיום אצטט (CH3COONa), ודיסקית מתכת שמאפשרת יצירה של אתר התגרענות.

שקיות חימום מסוג זה הן רב פעמיות, וניתן להשמיש אותן על ידי טבילתן באמבט מים רותחים.

ראו גם
------

* בקבוק חם
* שקית קירור
* רווית יתר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שקית חימום** בוויקישיתוף
* DIY Hand Warmer at Home (Calcium Chloride),
* Hand Warmers ,
* How Hand Warmers Work - Periodic Table of Videos,
|  |
| --- |
| **היסטוריה של היוונית** אלפבית יווני - כתב ליניארי ב' |
| **פרוטו-יוונית** (בערך 2000 לפנה"ס)

---

 |
| **יוונית מיקנית** (בערך 1600 לפנה"ס–1100 לפנה"ס)

---

 |
| **יוונית עתיקה** (בערך 800 לפנה"ס–300 לפנה"ס)  **דיאלקטים יווניים**: איולית, ארקדו-קיפריוטית, אטית-איונית,דורית; יוונית הומרית**דיאלקט אפשרי**: מקדונית

---

 |
| **יוונית קוינה**  (מ-300 לפנה"ס)

---

 |
| **יוונית ביזנטית**  (בערך 330 אחרי-הספירה–1453)

---

 |
| **יוונית מודרנית** (מ-1453) צאקונית, יווניטיקה, קאתארבוסה, דימוטיקי, יוונית פונטית, יוונית מודרנית סטנדרטית, קפריסאית יוונית, יוונית כרתאית |

שטחי הביזנטיון
**יוונית ביזנטית**, **יוונית מדיבלית** (ביוונית: **Μεσαιωνική Ελληνική**) או **יוונית של ימי הביניים**, הם מושגים בלשניים שמתארים את התקופה הרביעית בהיסטוריה של השפה היוונית, תקופה שנמשכה מהעברת בירת האימפריה הרומית מרומא לקונסטנטינופול ב-330, ועד נפילת קונסטנטינופול לידי האימפריה העות'מאנית ב-1453.

היסטוריה
--------

כאשר הועברה בירת האימפריה הרומית לקונסטנטינופול במאה הרביעית, המשיכה הלטינית להיות השפה הרשמית של כל האימפריה. עם זאת, השפה המדוברת והספרותית של האימפריה הרומית המזרחית הייתה יוונית. יוונית הייתה גם שפת הכנסייה והחינוך, בזמן שהאוניברסיטאות יצרו שילוב של שתי השפות. אף על פי שהדיגלוסיה היוונית-לטינית החדשה נמשכה יותר משתי מאות, העדיפו קיסרי האימפריה הביזנטית את השימוש הרשמי ביוונית על-פני הלטינית מההתחלה. הלטינית נשמרה בכתבים ובמטבעות עד המאה ה-11.

ההפרדה של דוברי הלטינית ושל דוברי השפה המשולבת בחלק המערבי של האימפריה, האיצה את ההלניזציה של החלק המזרחי. מאוחר יותר, כאשר שושלות מלכים יווניים ביססו את עצמם בכתר הביזנטי, שונתה השפה הרשמית ליוונית, אשר החליפה את הלטינית לגמרי. היוונים של מזרח האימפריה שימרו את השם ה"רומי", והמדינה הביזנטית בימי הביניים המשיכה להיקרא "Ρωμανία" (רומא), גם הרבה אחרי שהעיר רומא ושאר האימפריה המערבית נכבשו על ידי הגרמאנים. בסופו של דבר, הפכה המילה "Ρωμαίοι" (רומאים) להיות מילה נרדפת ל-"Έλλην" (יוונים); בשם "Ρωμαίοι" (רומאים) נעשה שימוש של תואר יוקרה, שהראה את יראת הכבוד אל האימפריה הרומית העתיקה.

### התפתחות השפה

המרכז הלשוני והתרבותי של היוונים בזמן התקופה הביזנטית היה קונסטנטינופול. הבירה שימשה כמרכז לשוני של ההלניזם הביזנטי, הן של השפה הספרותית והן של המדוברת.

היוונית הביזנטית לא הייתה מערכת לשונית הומוגנית, אלא מגוון של ניבים ושלבים בהתפתחות של דיגלוסיה יוונית. הדיגלוסיה התבטאה בשונות ניכרת בין לשון הדיבור ולשון הכתיבה. בעוד שלשון הדיבור התפתחה מיוונית קוינֶה (Koiné), הלשון המדוברת ברחבי העולם ההלניסטי, נעשתה הכתיבה בלשון גבוהה יותר, שהשתמשה במאפיינים הן של הקוינה שבו נכתבה הברית החדשה, והן של יוונית אטית שבה נכתבה הספרות היוונית הקלאסית. אולם בהדרגה אימצה גם הלשון הכתובה מאפיינים של שפת הדיבור, ולקראת סוף המאה ה-11 החלה להופיע ספרות המאפיינת שלב התפתחות זה, והקרובה בדקדוק ובפונולוגיה שלה ליוונית מודרנית.

קישורים חיצוניים
----------------

* יוונית ביזנטית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* שפה יוונית, ימי הביניים ומאוחרת, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007540813305171
* BnF: cb11931596z (data)
* LCCN: sh85057165
* NKC: ph205083

 |
שקית קירור אקטיבית
**שקית קירור** (באנגלית: **Ice pack** או **Cold pack**) היא מארז המסוגל לשמור על טמפרטורה נמוכה לאורך זמן של כמה שעות.

יש שקיות קירור פסיביות, אשר דורשות קירור מקדים ("Gel pack"), ויש שקיות המסוגלות לקרר עצמן באופן עצמאי ומידי וללא מקור אנרגיה חיצוני ("Instant cold pack").

שקיות קירור משמשות לשמירה על טריות מזון במהלך הובלה, לטיפול בפגיעות ובחבלות גוף ולקירור במהלך פעילויות של ספורטאים, מטיילים ואנשי צבא.

שקיות קירור פסיבי
-----------------

שקיות מהסוג הפסיבי מבוססות על חומרים ידידותיים לסביבה שלהם קיבול חום גבוה, ומסוגלים לשמור על טמפרטורה נמוכה לאורך זמן.

אופן השימוש בשקיות מסוג זה הוא על ידי קירור מקדים של השקית במשך מספר שעות.

ההרכב של רוב שקיות הקירור הפסיבי מבוסס על תמיסה מימית צמיגית של הידרוקסי אתיל צלולוז, סודיום פוליאקרילאט או סיליקה ג'ל עם תוספת של חומרי הסמכה וחומרים נוספים נוגדי קיפאון כגון אתילן גליקול. לעיתים מוסיפים גם חומרים אנטי בקטריאליים כדי למנוע התפתחות חיידקים.

התמיסה בשקיות הקירור צמיגית כדי למנוע דליפה עקב קרע או שבר במארז.

שקיות קירור אקטיבי
------------------

שקיות קירור אקטיבי מסוגלות להביא לקירור מהיר ומידי שלהן בעת ההפעלה. ברוב המקרים, שקיות מסוג זה הן חד-פעמיות.

רוב שקיות הקירור האקטיבי, מבוססות על תגובת המסה כימית אנדותרמית של אמוניום חנקתי או אוריה (שתנן) במים.

שקיות הקירור האקטיבי מורכבות ממארז המכיל שקית מים פנימית וגרגירי מלח. בשעה שמופעל לחץ חזק על המארז, השקית הפנימית של המים נקרעת ואלו יוצאים וממסים את גרגירי המלח בתגובה אנדותרמית חזקה, שמורידה את הטמפרטורה של המים בעשרות מעלות צלזיוס ואף אל מתחת לאפס.

על אף שמרבית תגובות ההמסה של המלחים במים הן תגובות אקסותרמיות, קיימים מלחים הנמסים במים בתגובה אנדותרמית, ואלו משמשים בשקיות הקירור.

ראו גם
------

* קירור
* שקית חימום
* בקבוק חם

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שקית קירור** בוויקישיתוף
* שקית קירור אקטיבי, באתר יוטיוב
* הכימיה של שקיות הקירור, באתר יוטיוב
**יעקב קופל לוונשטיין** (בגרמנית: **Jakob-Koppel Löwenstein**;‏ 17 באוגוסט 1799 – 27 ביולי 1869) היה סופר ורב המחוז בבאדן.

ביוגרפיה
--------

נולד בברוכזאל, גרמניה, בשנת 1799 ליוסף לוונשטיין. משנת 1813 למד בקרלסרוהה, משנת 1816 במיינץ אצל הרב הירץ שייאר, משנת 1820 בהנאו אצל הרב משה טוביה מזונטהיים, ומשנת 1825 בווירצבורג אצל הרב אברהם בינג. בשנים 1825 ו-1826 השתלם בלימודי חול באוניברסיטת וירצבורג.

התחתן בשנת 1829.

משנת 1829 היה רב בגיילינגן אם הוכריין, שם נולדו 11 מתוך שלושה עשר ילדיו, ומשנת 1852 ועד מותו היה רב המחוז בטאוברבישופסהיים, שם ניהל גם ישיבה. בשנים 1857–1858 ו-1859–1861 ניהל במקביל את רבנות מרכינגן.

התכתב עם "בעל השם ממיכלשטאדט", הרב יצחק אריה וורמסר.

נפטר בטאוברבישופסהיים בשנת 1869.

קישורים חיצוניים
----------------

* טקסטים מאת יעקב לוונשטיין, באתר alemannia-judaica.de (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007308782105171
* GND: 13954674X
* ISNI: 0000 0000 8357 0228
* LCCN: no2006121427
* VIAF: 12071752
* WorldCat: lccn-no2006121427

 |
**צפרדע חץ סירה** (שם מדעי: *Ranitomeya sirensis*) היא מין של צפרדע ממשפחת הדנדרובטיים המצויה ביערות הגשם של אגן האמזונאס בצפון בוליביה, מערב ברזיל באקרי ובמזרח פרו.

תיאור
-----

צפרדע זו רעילה ביותר וגופה בעל צבעי אזהרה בולטים בגווני צהוב עם רגליים כחולות, שלאורכם מכוסים כתמים שחורים רבים וגבה מפוספס בפסים רחבים שחורים. היא קטנה מאוד באורך 15 עד 17 מ"מ בלבד והיא בעלת גפיים חזקות מותאמות לטיפוס על עצים. הצפרדע מטפלת בראשנים העדינים שהיא נושאת על גבה ומשאירה אותם במקווי מים של צמחי ברומליים, בהם הם מתבגרים. הנקבות מייצרות לראשנים ביצים לא מופרות למאכל עד שהם מתבגרים.

הצפרדע רעילה מאוד ומגע בצפרדע יכול לגרום לעוויתות שרירים, כאבים והתקפים לזמן קצר. בליעה ואכילה של הצפרדע קטלנית בהרבה. עם זאת היא לא קטלנית כמו בני הסוג *Phyllobates*, בו צפרדע חץ זהובה, הקטלנית ביותר מבעלי החיים הרעילים.

צפרדעים אלה מאבדות את הרעל בשבי, בו הם לא מקבלות את התזונה הרגילה שלהם. כנראה הרעל מופק בידי חיפושיות ממשפחת המליריתיים (Melyridae), החיים ביערות הגשם או מחסרי חוליות שלא ידועים עוד. צפרדע הנולדת בשבי היא חסרת רעל לחלוטין.

הצפרדע נפגעת מכריתת היערות ומסחר בה לחיית מחמד. צפרדע זו היא אחת מהקשות ביותר לשימור עקב הפגיעות היחסית שלהם והקושי למצוא אותם בטבע.

ראו גם
------

* דנדרובטיס חקיין

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צפרדע חץ סירה** בוויקישיתוף
* צפרדע חץ סירה, באתר ITIS (באנגלית)
* צפרדע חץ סירה, באתר NCBI (באנגלית)
* צפרדע חץ סירה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* צפרדע חץ סירה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* צפרדע חץ סירה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* צפרדע חץ סירה, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  צפרדע חץ סירה באתר הרשימה האדומה של IUCN
**הדרך לעין חרוד** הוא רומן דיסטופי שכתב עמוס קינן, בין הראשונים בעברית בסוגה זו. הספר יצא לאור בשנת 1984 בהוצאת עם עובד ובשנת 2016 יצא במהדורה מחודשת, בעריכתו של חיים פסח. הספר תורגם לשמונה שפות: אנגלית, צרפתית, ספרדית, גרמנית, דנית, צ’כית, הונגרית וערבית. עלילת הספר מספרת אודות ישראל שלאחר הפיכה צבאית, ומתמקדת בניסיונו של נרדף פוליטי להגיע למורדים בעין חרוד, וקורות מסעו של הגיבור בדרך לשם.

תקציר העלילה
------------

במהלך חג החנוכה, מתחוללת בישראל הפיכה שקטה במהלכה כת צבאית תופסת את השלטון. הכת גירשה את כל הערבים והשליטה שלטון צבאי, בעוד שבעין חרוד התכנסו המורדים המשדרים מתחנת רדיו מחתרתית. במסגרת עולם זה, יוצא אדם הנרדף בידי המשטר מביתו בתל אביב – הנתונה במצור מוחלט – ומנסה להגיע לצפון הארץ, שם עדיין מתקיים שלטון חופשי בהנהגת המורדים נגד השלטון הצבאי.

במהלך מסעו צפונה, נתקל הגיבור בערבי ישראלי שמנסה לחצות את הגבול למדינת ערב. בהמשך, הם נתקלים בכוחות צבא ולוקחים בשבי תת-אלוף, עליו הם נושאים ונותנים עם אלוף פיקוד צפון. לקראת סוף הספר, הסיפור מקבל תפנית מדע בדיונית כאשר הגיבור מגיע יחד עם האלוף אל בונקר בעמק יזרעאל ובו מכונת זמן שהחונטה הצבאית פיתחה על מנת להרוג את הקיסר הרומי טיטוס, מחריב בית שני. הגיבור מסכל את התוכנית, ובדרכו אל עין חרוד מגלה כי חזר בזמן לימים פרהיסטוריים, ולבסוף מת.

עיבוד קולנועי
-------------

ב-1990, יצא סרט דובר אנגלית בבימויו של דורון ערן, בכיכובם של אלסנדרה מוסוליני, ארנון צדוק וטוני פק.

בסרט נערך שינוי בעלילה, והגיבור מצליח להגיע אל הקיבוץ, אולם מגלה שאין מחתרת ושהרדיו משודר בידי אדם בודד.

עיבודים לתיאטרון
----------------

* 2004: הצגה בבימויה של מור פרנק במסגרת פסטיבל עכו. ההצגה זכתה בציון לשבח על עבודת משחק האנסמבל.
* 2014: הצגת תיאטרון בובות בבימויו של צבי סהר.

ראו גם
------

* הדרך לעין חרוד (סרט)
* את והב בסופה (ספר)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקימילון ציטוטים בנושא **הדרך לעין חרוד** בוויקיציטוט 
* ביקורת על הדרך לעין חרוד - באתר בלי פאניקה
* דליה אמוץ, צריך לקרוא⁩, חדשות, 9 במרץ 1984
* אתר למנויים בלבד משה גלעד, מדוע "הדרך לעין חרוד" של עמוס קינן נשמע רלוונטי מתמיד? מסע עכשווי בעקבות הדיסטופיה, באתר הארץ, 6 בדצמבר 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד בן לוי ועירית עילם־עבדי, נפתרה התעלומה: מי עמד מאחורי הדיסטופיה הישראלית הראשונה?, באתר הארץ, 29 ביוני 2017
2. ↑  אלי אשד, אפוקליפסה צברית: הדרך לעין חרוד של עמוס קינן – הגרסה הקולנועית, באתר יקום תרבות
3. ↑  מאיר שניצר, תענוג למזוכיסטים⁩⁩, חדשות, 5 במרץ 1990
4. ↑  ציפי שוחט, הפסטיבל לתיאטרון אחר בעכו חוגג חצי יובל בתוכנית מסקרנת, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2004
5. ↑  ציפי שוחט, ההצגה המצטיינת בפסטיבל עכו: "שיבוט", באתר הארץ, 5 באוקטובר 2004
6. ↑  אתר למנויים בלבד תמר רותם, תיאטרון הבובות שהולך בעקבות עמוס קינן בדרך לעין חרוד, באתר הארץ, 30 ביוני 2014
**אֵאוֹפְּלוֹצֵפָלוּס** (שם מדעי: *Euoplocephalus*, מבוטא באנגלית גם כ"יואופלוצפלוס") הוא סוג דינוזאור במשפחת האנקילוזאוריים, הדינוזאורים המשוריינים. פירוש שמו "ראש משוריין היטב".

מאפיינים
--------

האאופלוצפלוס היה אנקילוזאור גדול למדי: אורכו 6–7 מטרים (20–23 רגל), רוחבו למעלה מ-2 מטרים ומשקלו כ-2–2.5 טון מטרי. הוא היה אחד האנקילוזאורים הכבדים והגדולים ביותר ודמה לאנקילוזאורוס. הוא היה ממוגן באוסטאודרמים - לוחות שריון גרמיים שמהם בלטו קוצים ודוקרנים. גם צווארו היה ממוגן, ובלטו ממנו שתי בליטות עצם גדולות אך קהות. כפי שניתן להבין משמו, ראשו היה משוריין ביותר: הראש היה מכוסה במשטח עצם מעל לגולגולת, וכלל אף סט עפעפיים משוריינים, מכל צד של ראשו בלטו שתי קרניים, שלא שימשו לנגיחה, אך מנעו מטורפים לנגוס בראש. בזנבו היה מצויד האאופלוצפלוס במעין "אלה" גרמית: בליטת עצם מאוחה וכבדה, שיכלה לשבור רגליים כאשר הונפה בעוצמה על ידי הזנב השרירי. האאופלוצפלוס היה גם מצויד במקור קרני ואכל צמחים נמוכים, אותם תלש במקורו ולעס בלחייו.

האאופלוצפלוס חי בצפון אמריקה בשלהי תור הקרטיקון (כ-76 מיליון שנה לפני זמננו עד ל-67 מיליון שנה לפני זמננו), ונמצאו ממנו מאובנים של 40 פרטים, כולל 15 גולגולות, ממצא נדיר יחסית לאנקילוזאור. הוא סווג על ידי לורנס לם (Lambe) וידוע ממנו מין יחיד: *Euoplocephalus tutus*.

בתרבות
------

* האאופלוצפלוס מופיע בסרט המצויר "The Land Before Time II".
* אאופלוצפלוס נראה בסרט דינוזאור כדמות של יצור צעיר וטיפש, דבר שלא דמה ליצור האמיתי.
* אאופלוצפלוס מתואר בספר פארק היורה אך לא נראה בסרטי הסדרה.
* הוא נראה גם בסדרת המשחקים מלך הדינוזאורים ובסדרות דינו דן והדינוזאורים!.
* בנוסף הוא מופיע במשחקים עולם היורה: המשחק וJurassic World: Alive.

גלריה
-----

* איור המשחזר אאופלוצפלוסאיור המשחזר אאופלוצפלוס
* "אלת" הזנב"אלת" הזנב
* בהשוואה לאדםבהשוואה לאדם

לקריאה נוספת
------------

* סטיב פארקר, **The Complete Book of Dinosaurs**, אפל, עמ' 333

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אאופלוצפלוס** בוויקישיתוף
* אאופלוצפלוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* אאופלוצפלוס, באתר GBIF (באנגלית)
* אאופלוצפלוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* Euoplocephalus במדריך הדינוזאורים The Dino Directory של המוזיאון להיסטוריה של הטבע (לונדון)
* דף מידע באתר Walking With Dinosaurs מבית ה-BBC (באנגלית)
**בת שבע הבלין - אינגבר** היא מאיירת, סופרת וקומיקסאית ישראלית המשתייכת למגזר החרדי. התפרסמה בעיקר בזכות מדור הקומיקס "עקרת בית", קומיקס הומוריסטי למבוגרים, שפרסמה בשבועון בתוך המשפחה. כמו כן פרסמה סדרות קומיקס בעיתון החרדי לילדים קומיקס, קריקטורות בעיתון יתד נאמן וספרי קומיקס נוספים.

קריירה
------

### יצירה

הבלין החלה לאייר באופן מקצועי בשנות ה-20 לחייה. הפרויקט הראשון שבו עסקה היה איור 'מאורות הדף היומי לילדים'. לאחר מכן המשיכה באיור סיפורים של סופרים אחרים, אך עד מהרה החלה לכתוב סיפורים בעצמה. כך התחילה לפרסם בעיתון קומיקס סיפורי קומיקס שכתבה וציירה, ובהמשך התחילה בפרסום מדור קומיקס במוסף הנשים של עיתון משפחה, בשם "עקרת בית", שעסק בסצנות הומוריסטיות מהווי חייה של אשה חרדית. מדור זה זכה להצלחה רבה במיוחד. כיום מאיירת וכותבת קומיקסים בשם 'שיקום שכונה' ו'פסיכולוגיה בטוש' באותו עיתון. כמו כן איירה הבלין במשך תקופה ארוכה את מאמריו של חיים ולדר בעיתון יתד נאמן ופרסמה מספר ספרי קומיקס באופן עצמאי.

הבלין גם לימדה איור במשך תקופה קצרה, אך הפסיקה משום שחשה שהתלמידים אינם משקיעים מספיק בלימודים.

### ביקורת

יצירותיה של הבלין זכו לביקורות חיוביות בעיקר. לדבריה של נעה לאה כהן, מבקרת אמנות, "יצירות הקומיקס שלה מציגות פריצת דרך משמעותית בנראות נשית חרדית, בחלל ויזואלי שעד כה היה גברי בלבד... הבלין היא, במידה רבה, הדור השני של הקומיקס החרדי אחרי יוני גרשטיין, מאייר שחזר בתשובה... הבלין היא 'מבפנים'. היא לא חוזרת בתשובה. היא בת של רב שעושה קומיקס המתאר את חיי עקרת הבית החרדית. זה מגיע ממקום מאוד תמים ומאוד לא מנסה לפרוץ דרך. לכאורה, הוא עוסק בסוגיות שיש בכל בית חרדי ממוצע, עם הרבה הומור וחן."

חיים אישיים
-----------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. תאריך לידה, מקום לימודים, נישואין שניים.
שם הנעורים של הבלין היה בת שבע דיסקין.

בשנת 2004 התחתנה עם ישראל צבי הבלין. בשנת 2014 נפטר בעלה מסרטן לאחר 8 שנים שהיה חולה. לזוג נולדו 2 בנות.

בשנת 2019 נישאה בשנית להלל אינגבר ונולד להם בן.[דרוש מקור]

ספריה
-----

|  |  |
| --- | --- |
| * הרשלה פודה שבויים
* הרשלה והאוצר בירושלים
* עלילות הרשלה
* הרשלה ב(עושה) בית ספר
* הרשלה מגלה את אמריקה
* עלילות הרשלה - יודלה מציל את המצב.
* עקרת בית (6 חלקים)
* ארבעה בנים
* גנבי הספרים
* איצי פיצי וציפי
* הצליין היהודי
* הציר היהודי (הצליין היהודי חלק ב')
* שלשה אחים (4 חלקים)
 | * גד לי בארץ חג לי
* בן המלך והיהודי
* בן תחת בן (עיבוד לסיפורו של חיים ולדר בקומיקס)
* עיוור צבעים

ספרים שאיירה
* חבורת גשר צר או פיל לבן
* היהלום האמיתי
* הזאטוטים
* צונאמי
 |

רבים מספריה של הבלין תורגמו ליידיש ולאנגלית.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על בת שבע הבלין בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית
* בת שבע הבלין, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מעיין כפיר, בת שבע הבלין: אני חיה את דמויות הקומיקס שלי, באתר הידברות, ‏28 באפריל 2015
2. ↑  עקרת בית – 4 | הוצאת ספרים לחנויות, למגזר החרדי – דתי. יש ספרי קודש, ספרי קריאה, ספרי ילדים, ‏2 במרץ 2021
3. ↑  מעיין כפיר, בת שבע הבלין: אני חיה את דמויות הקומיקס שלי, באתר הידברות
4. ↑  טלי פרקש, מציירות לעצמן כנפיים: הוואנדר-וומן עם המטפחת, באתר ynet, 20 ביוני 2016
5. ↑  הרב ישראל צבי הבלין ז"ל, באתר כיכר השבת

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007303919905171
* GND: 1256100285
* ISNI: 0000 0000 7703 8235
* LCCN: n2013016955
* VIAF: 107511526
* WorldCat (עם VIAF): 107511526

 |
וילת פצ'ק. מראה הוילה מבחוץ.
**וילת פצ'ק** היא מבנה היסטורי שנבנה על ידי אוטו פצ'ק בראשית שנות ה-20 בפראג. משנת 1945 שימש המבנה כמקום מגוריהם של שגרירי ארצות הברית בצ'כוסלובקיה, ובהמשך צ'כיה.

היסטוריה
--------

הבית נבנה על ידי אוטו פצ'ק, בן למשפחה יהודית דוברת גרמנית, בעלת עסקים שונים ובעיקר בתחום מכרות פחם ובבנקאות.

בשנת 1938, בעקבות חשש של כיבוש צ'כסלובקיה בידי גרמניה הנאצית, היגרה משפחת פצ'ק מפראג לארצות הברית.

במהלך הכיבוש הגרמני של צ'כוסלובקיה הפכה הווילה למקום מגוריו של הגנרל רודולף טוּסאן, מפקד הצבא הגרמני הממונה על כיבוש אדמות צ'כיה.

בתום מלחמת העולם השנייה כבש צבא ברית המועצות את המעון במשך מספר ימים, ולאחר מכן הוא הפך למפקדה של המטה הכללי של צ'כוסלובקיה.

בשנת 1945, השגריר האמריקאי לורנס שטיינהרדט, שכר את המעון ממשרד ההגנה הלאומי הצ'כוסלובקי על מנת לשכן בו את שגריר ארצות הברית. בשנת 1948 רכשה הממשלה האמריקאית את הווילה, והבניינים הסמוכים לה תמורת 1,570,000 דולר.

 פנים הוילה
אחד מחדרי האמבטיה בוילה
מבנה הווילה תוכנן על ידי האדריכל מקס שפילמן ונבנה בין השנים 1924–1930.

לקריאה נוספת
------------

* **הארמון האחרון: המאה הסוערת של אירופה בחמש דמויות ובית אגדי** **אחד בפראג**, מאת נורמן אייזן. אייזן שימש כשגריר ארצות הברית בצ'כיה בממשל אובמה, בספרו הוא מתאר את תולדות הווילה הוא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וילה פצ'ק** בוויקישיתוף
* מעון השגריר, באתר שגרירות ארצות הברית בצ'כיה
* רקע והקשר, בתוך: וילה פטרצ'ק - סיור וירטואלי

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  "Ambassador's Residence". *cz.usembassy.gov*. United States Embassy in the Czech Republic. נבדק ב-20 באוקטובר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Otto Petschek's Residence | Exhibition". *americkecentrum.cz*. American Center, U.S. Embassy Prague. נבדק ב-20 באוקטובר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: pna20181011492
* VIAF: 2828154137636415370003
* WorldCat: viaf-2828154137636415370003

 |
**AppLovin** (באנגלית: **Applovin Corporation**) היא חברה אמריקאית העוסקת בתחום הטכנולוגי של התקשורת סלולרית. היא פועלת ממטה בפאלו אלטו בה הוקמה בשנת 2012. החברה מאפשרת למפתחי משחקים שונים לנצל את הטכנולוגיה שלה לפיתוח, ניתוח ופרסום משחקי מחשב לסמרטפונים ומכשירים ניידים נוספים.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה ב-2012 על ידי מספר יזמים. בשנת 2014 היא הצליחה לגייס 40 מיליון דולר והחלה לפעול באופן מסחרי. בין לקוחותיה הראשונים היה "ספוטיפיי". באותה שנה נרכשה חברה גרמנית Moboqo.

בספטמבר 2016 סוכם עקרונית שהחברה תירכש על ידי חברה סינית Orient Hontai Capital תמורת מיליארד וחצי דולר. בסופו של דבר הסיכום לא מומש.

ביולי 2018 החברה הקימה Lion Studios שפועלת מול מפתחי משחקי וידאו לסמרטפונים ומקדמת את תוצרתם. בשנת 2019 נרכשה חברה SafeDK שמפתחת אפליקציות.

בפברואר 2020 נרכשו עוד מספר חברות מפתחות לרבות Geewa הצ'כית שפיתחה את המשחק Smashing four. בשנת 2020 האתר Pocket Gamer דירג את החברה בין 50 מפתחה משחקי סמרטפונים הגדולים והציב אותם במקום ה-20.

באפריל 2021 חברת AppLovin הפכה לחברה ציבורית לפי שווי שוק של 24 מיליארד דולר.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של AppLovin
* AppLovin, ברשת החברתית פייסבוק

* AppLovin, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* AppLovin, ברשת החברתית אינסטגרם
* דברי טיראן רוטמן על חברת AppLovin

הערות שוליים
------------

1. ↑
מגלשת מים בעלת תמה של מקדש מאיה. הגולש אינו נוחת בבריכה שלפני המקדש, אלא ממשיך לגלוש בצינור העובר מתחת למים
**מגלשת מים** היא מתקן שעשועים הדומה בצורתו למגלשה. מגלשת מים היא צינור סגור או פתוח בחלקו העליון, עשוי לרוב חומר פלסטי או מתכת, המונח בהטיה ממשטח גובה למשטח נמוך. זרם מים הזורם בו מאפשר גלישה במורד הצינור, לרוב לתוך בריכה או למשטח האטה. הגולש מחליק בישיבה או בשכיבה על זרם המים, או ביושבו על רפסודה או גלגל עשוי גומי.

מתקן זה מצוי לרוב בפארקי מים אך גם בבריכות שחייה וכחלק ממתקני שעשועים בחוף ים. הצינורות יכולים להיות ישרים או מעוקלים. מגלשות תלולות יכולות ליצור אפקט של נפילה חופשית, וכן יכולות לכלול פעלולים נוספים כגון הוספת ערפל במנהרת הגלישה, תאורה מיוחדת, או אורות לייזר.

סדרה של מגלשות צמודות מאפשרת לגולשים להתחרות זה בזה.

שימוש ברצועת הנעה יכול לאפשר לגולשים לנוע במעלה המגלשה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגלשת מים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007400383805171
* LCCN: sh2016002493

 |
תבליט בסטופה מהמאה הראשונה או השנייה
סטופה בסקוטלנד.
**סְטוּפָּה** (סנסקריט: **स्तूप**; מילולית, "ערימה") היא מבנה מקודש המכיל על פי האמונה שרידים או אפר של בודהה, של אחד מתלמידיו או של תלמידי תלמידיו.

מקור
----

על פי המסורת, אחרי מותו של בודהה חילקו את שרידיו לשמונה חלקים, כמספר נתיבי הדרך המתומנת הנאצלת, וכל חלק נשלח למקום שונה, שם נטמן. מעל כל שריד נבנתה סטופה.

בשנים שחלפו מאז נבנו עוד אלפי סטופות. חלק מהסטופות קטנות, ואחרות, גדולות יותר, מהוות מקום התכנסות למאמינים ובהן יהיה לרוב צ'אטיה (אולם מבואה). 

הסטופות שבהן מאמינים שקבורים שרידיו של בודהה הפכו לאתרי עלייה לרגל. עולי הרגל המגיעים למקום נוהגים להקיף את המבנה עם כיוון השעון מהכותל המזרחי – המסמל את הלידה (זריחה), ממנו לדרומי – המסמל את ההארה, למערבי – המסמל את הידע, ולבסוף לצפוני (חשיכה) – המסמל את המוות. בחלק מהסטופות ציורי קיר המתארים מצבים אלו.

הסטופה נקראת בשמות שונים בארצות שונות: צ'אדי, דאגובה בסרי לנקה, צ'ורטאן בטיבט, ופגודה ביפן.

סטופת קרח
---------

בצד שמאל של התמונה שתי סטופות קרח
עקב התחממות הגלובלית מצטמצמים הקרחונים המספקים מים לחבל לדאק Ladakh שבצפון הודו, ובכך נפגעת תפוקת המים מהם. כפרים שונים החלו ליצור סטופות עשויות קרח (אנ') בצורה מלאכותית, על מנת שיספקו מים אף עד לשלהי הקיץ. בחלק מהסטופות אף נחצבו מקדשים.

גלריה
-----

|  |
| --- |
| * בקולומבו, סרי לנקהבקולומבו, סרי לנקה
* ביאנגון, מיאנמרביאנגון, מיאנמר
* בתאילנדבתאילנד
* בבנגקוק, תאילנדבבנגקוק, תאילנד
* בלאוסבלאוס
* בקמבודיהבקמבודיה
* בטיבטבטיבט
* בלדאק, הודובלדאק, הודו
* בקיוטו, יפןבקיוטו, יפן
* בטוקיו, יפןבטוקיו, יפן
* בסיקים, הודובסיקים, הודו
* בסאנצ'י, הודובסאנצ'י, הודו
* הדגובה הלבנה, בייג'ינג, סיןהדגובה הלבנה, בייג'ינג, סין
 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטופה** בוויקישיתוף
* סטופה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* סטופה, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑   🇮🇳 earthrise - Ladakh's Ice Stupa Project, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 11:50)
2. ↑  The "Ice Stupas" That Could Water the Himalaya

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007541476405171
* BnF: cb119509320 (data)
* GND: 4290189-3
* LCCN: sh85129346
* NKC: ph126257

 |
**ריפין** (בפולנית: **Rypin**) היא עיר מחוז קטנה בפרובינציית קויאוויה-פומרניה שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

ריפין נזכרת לראשונה במאה ה-13, ובשנת 1345 הוענקו לה זכויות עיר, והיא הוקפה בחומה. באמצע המאה ה-17 נהרסה העיר כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית.

בחלוקת פולין השנייה, בשנת 1793, נכללה העיר בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. בתחילת מלחמת העולם הראשונה ניזוקה העיר כתוצאה מקרבתה לחזית.

יהודי ריפין
-----------

בית הקברות היהודי בריפין.
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיר הוא מהמאה ה-16, וקהילה מאורגנת התקיימה בה מאמצע המאה ה-18. משנות ה-80 של המאה ה-19 היגרו רבים מיהודי העיר לארצות הברית ולדרום אמריקה בשל המצב הכלכלי הקשה בה, ובשל הגבלות שונות שהוטלו עליהם. בשנת 1915 הוקם בעיר בית ספר עברי ראשון, לאחר שנה הוקם בה תלמוד תורה חדש, ולאחר שנתיים הוקם בה גם בית ספר דתי. עם תום מלחמת העולם הראשונה התעללו ביהודי העיר חיילי הצבא הכחול.

בין מלחמות העולם נמנו בעיר 2,791 יהודים, כ-40% מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית ענפה, לצד פעילות של הבונד ושל אגודת ישראל. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיר מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים, תוך הטלת חרם על עסקיהם.

### בשואה

ב-8 בספטמבר 1939 נכבשה העיר בידי הגרמנים, לאחר שהופצצה על ידם מספר ימים. בו ביום החלו הגרמנים בשוד רכוש יהודי העיר, ובהמשך, הטילו על בני הקהילה גזירות שונות, ובהן חובת ביצוע עבודות כפייה וחובת תשלום סכומי כופר, תוך לקיחת נכבדי הקהילה כבני ערובה. ב-7 באוקטובר 1939 העלו הגרמנים באש את בית הכנסת ואת בית המדרש שבעיר, ולאחר מכן, הטילו על יהודי העיר קנס בגין השריפה שנגרמה. ב-15 באוקטובר 1939 ירו הגרמנים למוות בכ-150 יהודים מהעיר. ב-26 באוקטובר 1939 נצטוו יהודי העיר לענוד טלאי צהוב וסרט זרוע.

ב-15 בנובמבר 1939 גורשו כל יהודי ריפין מהעיר, בשל סיפוחה לרייך השלישי. אלו הגיעו בהמשך ליישובים שונים, ובהם מלאווה, פלונסק, צ'חאנוב, מקוב מזובייצקי ושרנסק. לאחר הגירוש חרשו הגרמנים את שטח בתי העלמין היהודיים בעיר. רובם המוחלט של יהודי ריפין נספו לבסוף במחנות ההשמדה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריפין** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ריפין (בפולנית)
* ספר יזכור לקהילת ריפין, בספריית העיר ניו יורק
* ריפין באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* "ריפין", באתר השטעטל הווירטואלי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007567352905171
* GND: 4434301-2
* LCCN: n88115121
* MusicBrainz: aa15f5df-3ac0-44dc-a629-7a536afcae38
* VIAF: 132630191
* WorldCat: lccn-n88115121

 |
**אשליות** הוא פזמון שכתב דוד חלפון, והלחין וביצע ניסים סרוסי. השיר יצא לאור בשנת 1973.

השיר נכלל באלבום הבכורה של סרוסי "מצעד הפזמונים של ניסים סרוסי". מאלבום זה בלטו השירים "אשליות" ו"איני יכול". השיר נמנה עם ז'אנר הרוק המזרחי.

רקע
---

הדובר בשיר מדבר על אשליות, בהתייחס להצלחה כלכלית וחופש לא מושג. הדובר מזכיר אשליות הקשורות להישגים חומריים כגון דירת פאר ומכונית אדומה לעומת הישגים גשמיים כגון שליטה ("להכריז אני ראש העיר"), עצמאות וחופש ("להתעורר אחר הצהריים, לא לעבוד לעולם").

הדובר חולם על מגורים בדירת פאר, לעומת השיכונים שהיו צורת המגורים הנפוצה במדינת ישראל באותה התקופה. הוא חולם להגיע למצב בו לא יצטרך לקום בכל בוקר כדי להגיע לעבודה.
המכונית שתהיה בבעלותו תהיה בצבע אדום, צבע בולט ומושך תשומת לב לעומת המכוניות הלבנות שהיו בישראל בהתאם למזג האוויר החם.

מלבד האמצעים החומריים המשמשים כסמלים לייצוג עושר, הדובר רוצה "לשיר שירי אהבה ושלום". על פי פרשנות, סרוסי כיוון לילדי הפרחים ולתנועות המחאה בשנות ה-60 וה-70 בארצות הברית. הדובר מקנא בצעירים אלו שגדלו אל השפע, והיו חופשיים. לטעמו, שירת שירי אהבה ושלום היא זכות הנמצאת בידי אנשים עשירים שלאנשים עניים אין זמן לעסוק בה במהלך היום-יום.
השיר מביע את שאיפתו של הדובר לא לעבוד לעולם ולהיות חופשי מעבודה וחיפוש אחר פרנסה. נרמזת גם ביקורת על החברה בה חי הדובר אשר מעמדו הנמוך הוביל אותו להרגיש כאילו הוא משרת אחרים.

בתקופה המתוארת בשיר (שנות ה-70 של המאה ה-20), נסיעות לחו"ל לא היו דבר שבשגרה בעקבות מחירן הגבוה. הדובר שואף לטייל בעולם ובמיוחד בערי האומנות והאופנה, פריז ורומא ולחיות כמו קזנובה האיטלקי.

בבית הרביעי והאחרון מתפכח הדובר ומבין שכל שאיפותיו הן רק אשליות שלא יתגשמו לעולם.

כתיבה מוזיקלית ועיבוד
---------------------

למרות ששאר השירים שביצע ניסים סרוסי ועיבד ירון גרשובסקי באותה התקופה, נכתבו והולחנו בסגנון פסטיבל סן רמו, השיר "אשליות" מאופיין בצלילי רוק כבד המנוגן בגיטרות חשמליות וכלי נשיפה.
עיבוד השיר כולל קטע מעבר בין הבתים המנוגן בסינתיסייזר מוג ומרמז לרוק הפסיכדלי בארצות הברית (מוזיקה שעיקר מאזיניה היו היפים ששרו על אהבה ושלום). המוג היה חדשני לתקופה בה יצא השיר לעומת השירה הנקייה (אקפלה) שהובילה את מצעד פזמונים בשנים האלו.

גרסאות
------

* בשנת 1998 רמי פורטיס ושלומי ברכה ביצעו חידוש לשיר במסגרת פרויקט עבודה עברית.
* בשנת 2003 ביצעו שי גבסו, שירי מימון ונינט טייב גרסת כיסוי לשיר במסגרת הגמר הגדול של התכנית "כוכב נולד"

קישורים חיצוניים
----------------

* מילות השיר "אשליות", באתר שירונט
* אשליות, באוסף המוזיקה הישראלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  על פי פרשנות של דויד פרץ מאתר תרבות.il
**אדגר קול** (בצרפתית: **Edgard Colle**;‏ 18 במאי 1897, גנט - 20 באפריל 1932, גנט) היה שחמטאי בלגי שזכה באליפות בלגיה 6 פעמים, בשנים 1922, 1924, 1925, 1927, 1928 ו-1929.

קול השיג תוצאות מצוינות בתחרויות בינלאומיות חשובות, כולל ניצחון בתחרות אמסטרדם בשנת 1926, עת הקדים את סבלי גריגורייביץ' טרטקובר ואת אלוף העולם לעתיד מקס אויבה, מקום ראשון בתחרות מראנו בשנת 1926 בהקדימו את אסטבן קאנאל, מקום ראשון בתחרות סקרבורו בשנת 1930 לפני עקיבא רובינשטיין וגזה מארוצי.

השתתפות באולימפיאדות
--------------------

באולימפיאדת השחמט 1924 הגיע קול למקום השלישי בבית הגמר עם 4.5 נקודות לאחר המנצח הרמניס מטיסונס (5.5) ופריציס אפשניק עם 5 נקודות. 

באולימפיאדת השחמט 1926 חלק קול מקום 7-8 בתחרות האמנים אחרי המנצחים ארנסט גרינפלד מריו מונטיצ'לי 

קריירת המשחק שלו נפגעה תדיר מבריאותו הלקויה. הוא שרד שלושה ניתוחים מסובכים עקב כיב פפטי ומת במהלך הניתוח הרביעי בגיל 34.

"פתיחת קול"
-----------

 ערך מורחב – **מערכת קול**  

קול זכור כיום בעיקר בזכות מחקרו בתורת הפתיחות המכונה כיום שיטת קול. 1. ד4 ד5 2. פו3 פו6 3. ה3 לבן ממשיך בדרך כלל עם רד3, 0-0 ו-פבד2 ומנסה לפרוץ במרכז עם רגלי ה4. הפתיחה היא למעשה הגנה סלבית למחצה בהיפוך צבעים. בתשובה למסע ג5 עונה הלבן בדרך כלל ג3. שיטת קול הייתה נפוצה במחצית השנייה של שנות ה-20' ושנות ה-30'. קול עצמו שיחק כך משנת 1925 ועד מותו בשנת 1932, בנצחו משחקים רבים בשימוש בפתיחה זו, כולל מספר משחקי מופת. אחד המשחקים המפורסמים הוא קול-אוהנלון מתחרות ניצה בשנת 1930. 

שיטת קול זכתה לפופולריות רבה בארצות הברית, בזכות מאמציו של השחמטאי ג'ורג' קולטנובסקי שנשאר נאמן לפתיחה זו במהלך הקריירה הארוכה שלו, וכתב מספר ספרים על הפתיחה. קולטנובסקי אמר שהוא שיחק את הפתיחה כמחווה לידידו קול, והיום יש שמכנים את הפתיחה קול-קולטנובסקי. 

שיטת קול איבדה בהדרגה את מעמדה כאשר נמצאו הגנות טובות לשחור. תיאורית השחמט העכשווית מתייחסת לפתיחה כסולידית אך פסיבית. עקב מבנה הרגלים החזק, המיקום ההגיוני של הכלים והאסטרטגיה העומדת מאחורי הפתיחה, מלמדים פתיחה זו לשחמטאים מתחילים כדרך בטוחה לעבור בשלום את שלב הפתיחה ולהגיע למשחק מציעה שניתן להמשיך ולשחק אותו בצורה שקולה. עד היום רואים את שיטת קול לעיתים קרובות במשחקי חובבים ובתחרויות בבתי ספר, אך לא במשחקים מקצועניים. למרות זאת ישנם רבי אמנים שממשיכים לשחק בפתיחה זו כגון פיה קרמלינג, סוזאן פולגאר וארטור יוסופוב שמעדיף לשחק ב3 ולהוציא את הרץ מ-ב-2, מהלך שקרוי קול-צוקרטורט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדגר קול** בוויקישיתוף

* אדגר קול, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* מידע כללי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb17034465d (data)
* ISNI: 0000 0000 6336 4902
* LCCN: n80046393
* NKC: mzk2012712638
* NLA: 35278210
* NTA: 071572090
* Trove: 894487
* VIAF: 25900339
* WorldCat: lccn-n80046393

 |
**עולם צפוף** הוא אלבומה השני של להקת הקליק, אשר יצא ב־1 ביוני 1983. מתוך האלבום התפרסמו הלהיטים "אל תדליקו לי נר", "כל האמת" ו"אני אבוד".

רקע
---

בשנת 1983 הצטרפה ללהקה הקלידנית רונה ורד, והיא השתתפה בהקלטות (אך לא נמנתה עם חברי הלהקה בתקליט). האלבום, כמו קודמו, התאפיין בטקסטים פרובוקטיביים, והוא עוסק בין היתר במין, בשיגעון ובמוות. בשיר "היי ילדון" יש התייחסות ראשונה להומוסקסואלים במוזיקה הישראלית. השיר "אל תדליקו לי נר" יצא תוך כדי מלחמת לבנון הראשונה, וקיבל משמעות נוספת כשנהפך להמנון לא רשמי של חיילים בלבנון. הוא מוקם במקום ה־34 במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשמ"ד, והשיר "כל האמת" הגיע למקום ה־11.

את הרצועה האינסטרומנטלית היחידה באלבום, "את מי את אוהבת", הייתה הלהקה נוהגת לבצע בהופעותיה בגרסה הכוללת מילים. תיעוד מוקלט של גרסה זו מופיע באלבום ההופעה החיה במועדון זמן אמיתי בתל אביב שראה אור בשנת 1988.

רשימת השירים
------------

מילות השירים נכתבו על ידי דני דותן, המוזיקה לשירים הולחנה על ידי אלי אברמוב.

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | כל האמת | 3:40 |
| 2. | מונדינה | 4:43 |
| 3. | הי ילדון | 3:57 |
| 4. | ילדה מפונקת | 3:51 |
| 5. | את מי את אוהבת | 3:13 |
| 6. | אני לבד – אני אבוד | 3:13 |
| 7. | אל תדליקו לי נר | 4:20 |
| 8. | נמאס לי / שוערי האימפריה | 4:55 |
| 9. | Bear Hug | 3:13 |
| 10. | עולם צפוף | 5:22 |

משתתפים
-------

### הקליק

* דני דותן – שירה, מילים
* אלי אברמוב – גיטרות, הלחנה, הפקה מוזיקלית
* עובד אפרת – גיטרה בס, הפקה מוזיקלית
* ז'אן ז'אק גולדברג – תופים

### משתתפים נוספים

* אילן וירצברג – מפיק מוזיקלי
* רונן בן טל – סינתיסייזר
* רונה ורד – סינתיסייזר
* שלמה משיח – חצוצרה
* עופר פסנזון – מפיק
* מיכה מיכאלי – גיטרה בס
* יוריק בן דוד – מפיק בפועל

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאת אורי זר אביב, קיצור תולדות הקליק, באתר טיים אאוט, ‏4 במרץ 2015
2. ↑  עולם צפוף, באתר פזמונט
**יאן וילם דה פרינד** (בהולנדית: **Jan Willem de Vriend**; נולד ב-31 ביולי 1962 בליידן) הוא מנצח וכנר הולנדי.

קריירה
------

דה פרינד למד נגינה בכינור בקונסרבטוריון של אמסטרדם ובקונסרבטוריון המלכותי של האג. במהלך לימודיו הוביל הופעות של "העטלף" מאת יוהאן שטראוס ואגם הכסף מאת קורט וייל.

ב-1982 הקים דה פרינד את אנסמבל "קומבאטימנטו קונסרט אמסטרדם", שמתמחה במוזיקה של המאה ה-17 וה-18. כמנהל אמנותי, כנר ראשי ומנצח, הוא נתן קונצרטים והפקות אופרה רבות בהולנד ומחוצה לה עם האנסמבל. הוא גם עשה הקלטות דיסקים רבות עם "קומבאטימנטו קונסרט אמסטרדם". מעונת 2013–2014, דה פרינד התמקד כולו בפעילותו כמנצח.

הוא הופיע בקביעות עם תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית, תזמורת הרזידנטי, תזמורת הרדיו הקאמרית, התזמורת הקאמרית ההולנדית, התזמורת הסימפונית של לימבורג, תזמורת בראבנט, תזמורת גלדרס ותזמורת צפון הולנד. בחו"ל הוא היה מנצח אורח עם התזמורת הצעירה RIAS, הפילהרמונית הקאמרית הגרמנית, האנסמבל השוודי, אנסמבל מוזיקה ויטה, תזמורת רדיו צפון גרמניה, תזמורת המוצרטיאום של זלצבורג, תזמורת SWR בשטוטגרט, התזמורת הקאמרית של ברלין ואגודת הקונצרטים של וינה. משנת 2006 ועד להחלפתו על ידי אד ספאנחארד ב-2017, הוא מנצח ראשי ומנהל אמנותי של תזמורת המזרח באנסחדה. במרץ 2014, תזמורת הרזידנטי הודיעה כי דה פרינד מונה למנצח קבוע החל מ-1 באוגוסט 2015 לתקופה של ארבע עונות.

האופרות של דה פרינד כוללות את ארמיניו מאת היינריך פון ביבר, רודלינדה, אלצ'ינה, אגריפינה ואורלנדו מאת גאורג פרידריך הנדל, הכתרת פופיאה ואוריפאוס מאת קלאודיו מונטוורדי, המלך ארתור ודידו ואינאס מאת הנרי פרסל עם האופרה הלאומית ההולנדית. כמו כן ניצח על "חליל הקסם" של מוצרט באופרה הלאומית דו ריין בשטרסבורג, על אוריפאוס של מונטוורדי באופרה של לוצרן, על אבן החכמים (מאת מוצרט ואחרים) בבימויה של אווה בוכמן ועל "העטלף" מאת יוהאן שטראוס. בפסטיבל שווצינגר ניצח על האופרה רוזמונדה מאת המלחין אנטון שווייצר, בבימויו של ארנסט דניאל הרצוג.

בשנת 2023 נבחר להיות המנצח הראשי של התזמורת הקאמרית של וינה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של יאן וילם דה פרינד

* יאן וילם דה פרינד, באתר AllMusic (באנגלית)

* יאן וילם דה פרינד, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* יאן וילם דה פרינד, באתר Discogs (באנגלית)

* יאן וילם דה פרינד, באתר Songkick (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007324523105171
* BnF: cb13936837r (data)
* ISNI: 0000 0000 3981 8329
* LCCN: no96007707
* MusicBrainz: 3cd6ab10-596d-4a2d-8b34-b8a75f8adf43
* SUDOC: 082304777
* VIAF: 5121929
* WorldCat (עם VIAF): 5121929

 |
**פירות אסורים** הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת הישראלית קורין אלאל. את האלבום הוציאה בשנת 1987 לאור חברת התקליטים CBS ישראל על גבי תקליט. בשנת 1994 הופץ גם כתקליטור כחלק מ"סדרת תפוז" – הוצאות חדשות של אלבומי CBS ישראל בפורמט זה דרך NMC. הוא אופיין בשירי רוק אלקטרוניים למדי, המושפעים מסוגות הרוק אלטרנטיבי, ניו וייב ופופ רוק לרוב. לאחר שהוקלט בסטודיו סינתרון, למעט הרצועה "אמסטרדם" שהוקלטה בסטודיו DB, בוצעה הפקתו על ידי דורון פיקר. קדם לפרסומו הוצאו שני סינגלים לקידומו: "כבשים" ו"פירות אסורים".

תוכן האלבום הושפע מחוויותיה האישיות של קורין אלאל מימי מלחמת לבנון הראשונה, בעת שהופיעה בפני חיילים ונחשפה למראות המלחמה הקשים.

רשימת רצועות
------------


| פירות אסורים |
| --- |
| מס' | שם | משך |
| 1. | מלחמה | 4:57 |
| 2. | תינוק בוכה | 4:19 |
| 3. | הים כבר עולה | 4:21 |
| 4. | כבשים | 4:55 |
| 5. | לילה נופל על העיר | 4:00 |
| 6. | פירות אסורים | 4:02 |
| 7. | זר בגופו | 4:18 |
| 8. | שישי בלילה | 3:56 |
| 9. | כבר הרבה מאוד ימים | 4:42 |
| 10. | אמסטרדם | 5:00 |
| **משך כולל:** | **44:34** |

קישורים חיצוניים
----------------

* האלבום פירות אסורים באתר ספוטיפיי

הערות שוליים
------------

1. ↑  דיסקוגס, קורין אלאל – פירות אסורים
2. ↑  דיסקוגס, קורין אלאל – פירות אסורים
3. ↑  כבשים באתר סטריאו ומונו
4. ↑  פירות אסורים (שיר) באתר סטריאו ומונו
**רותם ישראל** (נולדה ב-3 בינואר 1988) היא שדרנית ספורט, מרצה ומנחת טלוויזיה ישראלית.

ביוגרפיה
--------

ישראל למדה בתיכון קריית שרת בחולון. בנערותה שיחקה בקבוצת הכדורסל אליצור חולון אך פרשה לפני גיוסה. היא בוגרת תואר ראשון בתקשורת וניהול במכללה למנהל.

את שירותה בצה"ל עשתה כמפקדת כיתת בנים בקורס מ"כים וכמדריכת קליעה בבה"ד 12 בצריפין.

ב-2010 השתתפה בקורס כתבים ושדרי ספורט מטעם המכללה למנהל וב-2014 הצטרפה לערוץ הספורט כעוזרת הפקה.

ב-2015 הייתה מגישה מחליפה ומבזקנית בתוכנית הבוקר של הערוץ בוקר ספורט עם סלוצקי ודומינגז. באותה שנה שימשה כשדרנית קווים במשחקים המרכזיים של ליגת העל בכדורגל, ליגת העל בכדורסל, ומשחקי היורוליג של מכבי תל אביב.

ב-2016, למשך מספר חודשים שימשה ככתבת הראשית של מכבי תל אביב (כדורגל), אך פרשה מתפקיד זה כדי לממש את שאיפתה להיות מגישה בערוץ. באותה שנה החלה להגיש את התוכנית היומית מגרש פתוח בערוץ הספורט יחד עם טל ברמן ב-2019 המשיכה להגיש את התוכנית לצד שרון פרי ודניאל זילברשטיין.

ב-2017 שבה לקחת חלק בתוכנית בוקר ספורט, אך הפעם כמגישה הראשית של התוכנית יחד עם דניאל זילברשטיין.

מקיץ 2018 ועד חורף 2021 שימשה כפרשנית לצד ניב רסקין בתוכנית "נינג'ה ישראל", שמשודרת בקשת 12.

ישראל היא גם המנהלת המקצועית ומרצה ב"קול הספורט" - הכשרה למקצועות התקשורת, שנוסד על ידי עמית הורסקי ב-2013.

מ-2 במאי 2021 עד-1 בינואר 2023 הייתה כמגישה לצדו של אברי גלעד (כמחליפתה של טלי מץ) ובהמשך לצידם של מירי מיכאלי וצביקה הדר בתוכנית היומית "העולם הבוקר" ברשת 13.

ב-24 בינואר 2022 החלה להגיש גם את תוכנית המציאות "המסעדה הבאה" ברשת 13.

במרץ 2023 הייתה חברה בוועדת פרס ישראל לספורטאים מצטיינים, אשר החליטה לבסוף שלא להעניק את הפרס לאיש.

בנובמבר 2023 חזרה להגיש את העולם הבוקר ביחד עם עומר ירדני לאחר שגאולה אבן בחרה לפרוש מהגשת התוכנית

חיים אישיים
-----------

ישראל נשואה לשף גיא בנדלר. השניים הורים לבן.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* רותם ישראל, ברשת החברתית פייסבוק

* רותם ישראל, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* רותם ישראל, ברשת החברתית אינסטגרם
* רותם ישראל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* דינה חלוץ, רותם ישראל, פרשנית נינג'ה ישראל: "אני כמו סינדרלה כפול שתיים", באתר Xnet‏, 29 ביולי 2019
* ערן סויסה, רותם ישראל: "לא נסחפנו עם הקושי", באתר ישראל היום, 31 באוקטובר 2019
* אתר למנויים בלבד  רתם איזק, "חלק מהמערכת יחסים שלי ושל אברי גלעד יהיה לתת קונטרה", באתר "ידיעות אחרונות", 29 באפריל 2021
* "יש לי מלא מה ללמוד מאברי": רותם ישראל מדברת עם הילה קורח על הכול, באתר וואלה!‏, 9 במאי 2021 סרטונים

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורן יוסיפוביץ, הפודיום - רותם נינג׳ה ישראל על תקשורת הספורט והריאליטי | פרק 387, באתר Google Podcasts
2. ↑  רותם ישראל | ייצוג 1, באתר www.yitzug1.co.il (ארכיון)
3. ↑  אתר 'קול הספורט'
4. ↑  תמר טרבלסי חדד, חברי הוועדה לא הגיעו להסכמה: לא יחולק פרס ישראל בספורט, באתר ynet, 22 במרץ 2023
5. ↑  יפעת הללי אברהם, ‏רותם ישראל נישאה לבן זוגה, באתר ‏מאקו‏, 27 ביוני 2019
**אבן ברנשטיין** (באנגלית: **Evan Bernstein**; נולד ב-16 באפריל 1960) הוא מתאבק אולימפי לשעבר ישראלי-אמריקני.

ביוגרפיה
--------

ברנשטיין נולד בארצות הברית לסטנלי וג'קלין ברנשטיין, והוא יהודי. הוא סיים את לימודיו בתיכון ריצ'רדסון בשנת 1978. לאחר מכן הוא התאבק במסגרת מכללת ריצ'לנד, בדאלאס, טקסס ובאוניברסיטת מינסוטה וסיים את לימודיו בשנת 1984. בשנת 1984 הוא עלה לישראל ושירת בצה"ל.

בשנת 1999 עבר עם משפחתו לצפון טקסס, בארצות הברית וכעת הוא מתגורר באלן, טקסס.

הוא נשוי לאורה ברנשטיין. ובנו, אופיר ברנשטיין, היה אלוף תיכון בהיאבקות. אופיר ייצג את ארצות הברית במכביות וזכה במדליות וכאזרח ישראלי זכה גם בהישגים נוספים תוך ייצוג ישראל בעולם. לברנשטיין יש בת בשם הדר.

קריירת היאבקות
--------------

גובהו של ברנשטיין כשהתמודד באולימפיאדה היה 193 ס"מ ומשקלו 93 ק"ג.

הוא התמודד בהיאבקות במשחקי המכביה בשנת 1981 עבור נבחרת ארצות הברית ובהמכביה השתים-עשרה ב-1985 עבור נבחרת ישראל. באליפויות ההיאבקות העולמיות ב-1985, בנורווגיה, ברנשטיין הגיע למקום ה-8 ובאליפות העולם בהיאבקות ב-1986, בהונגריה, הוא הגיע למקום ה-7.

ברנשטיין התחרה עבור ישראל באולימפיאדת סיאול (1988), בגיל 28, בהיאבקות יוונית-רומית גברים, בקטגוריית משקל כבד (90 ק"ג). ברנשטיין ניצח את כמאל איברהים ממצרים בסיבוב הראשון, הפסיד לז'אן פרנסואה קורט מצרפת בסיבוב השני בגלל פסיביות, והפסיד לפרנץ פיטשמן בסיבוב הרביעי בגלל פאסיביות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אבן ברנשטיין, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* אבן ברנשטיין, באתר olympedia.org

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  "Evan Bernstein Bio, Stats, and Results". אורכב מ-המקור ב-2020-04-17. נבדק ב-2020-02-11.
2. ↑  "Evan BERNSTEIN - Olympic Wrestling Greco-Roman - Israel". 16 ביוני 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. 1 2  "Bernstein, Evan; Jews in Sports bio". אורכב מ-המקור ב-2016-10-18. נבדק ב-2016-08-22.
4. 1 2 3  "Wrestling in their Dad's Footsteps"; *Texas Jewish Post*
5. ↑  "Wrestling Titles - Richland College". אורכב מ-המקור ב-2016-08-27. נבדק ב-2016-08-23.
6. ↑  "University of Minnesota Media Guide" (PDF).
7. ↑  "Matmen Finish Second", UMN.edu
8. ↑  "Maccabiah Games xviii; Local wrestler, Eden Bernstein goes for the gold in 18th Maccabiah". Texas Jewish Post.

|  משלחת ישראל לאולימפיאדת סיאול (1988)  |
| --- |
| איגרוף **איגרוף** | יהודה בן חיים • יעקב שמואל • אהרון יעקובי |
| היאבקות **היאבקות** | דב גרוברמן • אבן ברנשטיין |
| התעמלות **התעמלות מכשירים** | רויטל שרון |
| התעמלות אמנותית **התעמלות אמנותית** | שולמית גולדשטיין • רקפת רמיגולסקי |
| טניס **טניס** | עמוס מנסדורף • שחר פרקיס • גלעד בלום • אילנה ברגר |
| קליעה **קליעה** | אדוארד פפירוב • יצחק יונסי |
| שחייה **שחייה** | אייל שטיגמן |
| שיט **שיט** | רן טורטן • דן טורטן • אלדד אמיר • יואל סלע |
עגלת משטחים רגילה
**עגלת משטחים** היא מכונה הבנויה, על פי רוב, ממגבה הידראולי, ונועדה לסייע בשינוע משטחים למרחקים קצרים.

עגלות חשמליות מכילות מנוע עזר חשמלי כדי לאפשר שינוע והובלה של משטחים בקלות וללא מאמץ של המפעיל. הן בנויות ממזלג שנועד להיכנס תחת משטחים המתאימים למלגזות. תחת כל שן של המזלג מורכב גלגל בודד או צמד גלגלים. זוג גלגלים נוסף מורכב תחת בסיס העגלה, והוא בעל יכולת היגוי. היגוי העגלה מתבצע באמצעות זרוע מתכתית המחוברת לזוג הגלגלים. זרוע זו משמשת גם כידית הפעלה של המנגנון ההידראולי (המשאבה)(בחשמליות יש בדרך כלל משאבה חשמלית).
בדרך כלל, מזלג העגלה מתרומם לגובה נמוך יחסית – מספיק כדי להגביה את המשטח מהקרקע ולאפשר תנועה נוחה של העגלה. כושר ההרמה של העגלות עומד על מספר טונות (כ-2 טון)

אופן הפעולה
-----------

ניתן לראות את המוטות המושכים את הגלגלים הקדמיים
עגלת משטחים הידראולית מכילה זוג בוכנות הידראוליות המשמשות כמגבה הידראולי. כדי לדחוס שמן מבוכנה אחת לשנייה, יש להניע את זרוע העגלה מעלה ומטה. על מנת לשלוט על פעולת המגבה, ישנה ידית קטנה בעלת מספר מצבים: כאשר הידית מוסטת כלפי מטה, הנעת הזרוע תעביר שמן בין הבוכנות, ותגרום להעלאת המזלג. כאשר הידית נמשכת כלפי מעלה, השמן יתרוקן מהבוכנה, ושיני המזלג ירדו מטה. מצב אפשרי נוסף של הידית הוא מצב ביניים, בו תנועת הזרוע לא תשפיע על הבוכנות.
כאשר הבוכנה מתרוממת, היא מושכת, באמצעות מערכת של מוטות, את הגלגלים הקדמיים של העגלה, כך שכל גלגלי העגלה מתרוממים בו זמנית באופן שווה.

עגלות מתקדמות
-------------

לעגלת משטחים חשמלית יכולת הרמה הידראולית חשמלית של המזלג, והנעה חשמלית העוזרת בהזזת העגלה.
ישנן גם עגלות בעלות מערכת שקילה מובנת.

ראו גם
------

* מלגזה
* משטח

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עגלת משטחים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4786444-8

 |
**נורה גרינברג** (נולדה ב-28 בדצמבר 1950) היא פעילה בולטת בקהילת הטרנסג'נדרים והטרנסקסואלים בישראל. בעבר כיהנה כיושבת ראש אגודת הלהט"ב בישראל.

ביוגרפיה
--------

גרינברג נולדה כזכר בבואנוס איירס שבארגנטינה ועלתה לישראל בצעירותה, למדה היסטוריה ופילוסופיה באוניברסיטה העברית. היא נישאה והביאה לעולם שני ילדים. גרינברג ניהלה בחברת הייטק, תוך שהיא מדחיקה את זהותה המגדרית מפני החברה ההומופובית והטרנספובית[דרוש מקור], ובשנת 2001, לאחר תהפוכות רבות, התגרשה ועברה ניתוח להתאמה מגדרית.

לגרינברג פעילות ציבורית ענפה לטובת קהילות הלהט"ב בכלל ולמען ציבור הטרנסג'נדרים והטראנסקסואלים בפרט. בשנים 2001–2004 כיהנה כחברה בוועד "אגודת ההומואים, הלסביות, הביסקסואלים והטרנסג'נדרים", תחילה כנציגת הטרנסג'נדרים ולאחר מכן כיו"ר האגודה, ובכך הייתה יושבת הראש הטרנסג'נדרית הראשונה בעולם של ארגון להט"בי. לאחר שסיימה את תפקידה התנדבה בארגון חוש"ן והרצתה בפני תלמידים, מורים ואנשי טיפול שונים, עד שפרשה גם ממנו לאחר כשנה. הודות לפעילותה הציבורית שינה משרד הפנים בשנת 2004 נוהל שאסר על טרנסקסואלים וטרנסג'נדרים לשנות את שמם לשם המזוהה כשייך למין שונה מהמין המצוין בתעודת הזהות.

נוסף לכך, עוסקת גרינברג בתמיכה וייעוץ לטרנסקסואלים וטרנסג'נדרים, ובעיקר למתבגרים ובני נוער ולמשפחותיהם. כחלק מעבודת הייעוץ שלה, הקימה ב-2004 קבוצת תמיכה לנוער ומתבגרים טרנסג'נדרים שהייתה מסגרת התמיכה היחידה בארץ לאוכלוסייה זאת. קבוצה זו היוותה את התשתית לקבוצות תמיכה נוספות לנוער טרנס שהוקמו במסגרת איגי.

בבחירות לכנסת השבע עשרה הוצבה גרינברג במקום ה-91 הסמלי ברשימת מפלגת מרצ לכנסת.

גרינברג הוזמנה להשתתף כנציגת הציבור הטרנסקסואלי בוועדה לבדיקת הנוהל לביצוע ניתוחים לשינוי מין שהקים משרד הבריאות בשנת 2008. בשנת 2013, קבלה גרינברג את אות ההוקרה של ארגוני הלהט"ב

ביוני 2015 במלאת 40 שנה לאגודת הלהט"ב זכתה גרינברג להיכלל בין 40 המשפיעים בתולדות קהילת הלהט"ב.

גרינברג חברת המועצה הציבורית של ארגון בצלם.

קישורים חיצוניים
----------------

* נורה גרינברג - קורות חיים ומבחר צילומים
* יעל זלצר, ריאיון עם נורה גרינברג, באתר עיתון תל אביב, 4 באוקטובר 2002; כעת, בארכיון האינטרנט
* מרב סריג, המנהיגה הראשונה של הטרנס-ג'נדרים, באתר הארץ, 6 במאי 2003

הערות שוליים
------------

1. ↑  תולי שרגאי‏, טרנסקסואלית, 50, גרושה+2, בכירה בהיי טק, באתר וואלה!‏, 20 ביוני 2001
2. ↑  דני זאק, ‏נורה גרינברג קיבלה את אות יקירת הקהילה לשנת 2013, באתר ‏מאקו‏, 23 במאי 2013
3. ↑  ג'ורג' אבני ושיר נחמיאס, ‏היכל הקהילה 2015: 40 המשפיעים בתולדות הקהילה, באתר ‏מאקו‏, 7 ביוני 2015
4. ↑  המועצה הציבורית, באתר בצלם
**קרטיס ג'וליאן ג'ונס** (באנגלית: **Curtis Julian Jones**; נולד ב-30 בינואר 2001) הוא כדורגלן אנגלי, המשחק בעמדת הקשר בליברפול מהפרמייר ליג ובנבחרת אנגליה עד גיל 21.

קריירת מועדונים
---------------

ג'ונס גדל בליברפול, ובגיל תשע הצטרף לקבוצה העירונית ליברפול. לאחר הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים של המועדון בינואר 2018, חתם ג'ונס על חוזהו המקצועי הראשון ב-1 בפברואר 2018. ג'ונס ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת של המועדון ב-7 בינואר 2019, בגביע ה-FA מול וולברהמפטון וונדררס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג ב-7 בדצמבר 2019 כשעלה כמחליף נגד בורנמות'. ב-5 בינואר 2020 פתח ג'ונס בהרכב ליברפול בניצחון 0–1 על אברטון בגביע ה-FA. ג'ונס כבש את שער הניצחון, השער הראשון שלו במועדון בגיל 18 ו-340 ימים. הוא הפך לכובש הצעיר ביותר בדרבי של המרסיסייד מאז שרובי פאולר כבש עבור ליברפול בשנת 1994. ב-5 בפברואר 2020, ג'ונס הפך לקפטן הצעיר ביותר אי פעם בליברפול, בגיל 19 וחמישה ימים במשחק הגביע נגד שרוסברי טאון.

ב-4 ביולי 2020 חתם ג'ונס על חוזה ארוך טווח במועדון. כעבור יום, הוא כבש את שער הליגה הראשון שלו במועדון לאחר שנכנס כמחליף בניצחון 2–0 על אסטון וילה. בסיום אותה העונה, עונת 2019/2020, זכה עם המועדון באליפות הפרמייר ליג.

ב-21 באוקטובר 2020 ערך ג'ונס הופעת בכורה בליגת האלופות כשפתח בהרכב הקבוצה בניצחון 0–1 על אייאקס.

קריירה בינלאומית
----------------

ג'ונס ייצג את כל נבחרות אנגליה, U16, U17, U18 ו-U19.

ב-2 באוקטובר 2020, זומן לראשונה לסגל נבחרת אנגליה עד גיל 21 וערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 3–3 מול אנדורה ב-7 באוקטובר. ב-13 בנובמבר כבש שער בכורה בניצחון 1–3 על אנדורה.

ב-2023 זכה עם הנבחרת האנגלית עד גיל 21 באליפות אירופה עד גיל 21.

תארים
-----

#### ליברפול

* פרמייר ליג: 2019/2020
* גביע העולם למועדונים: 2019
* גביע הליגה האנגלי: 2021/2022
* גביע אנגלי: 2021/2022
* מגן הקהילה: 2022

#### נבחרת אנגליה עד גיל 21

* אליפות אירופה עד גיל 21: 2023

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרטיס ג'ונס** בוויקישיתוף
* קרטיס ג'ונס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  James Pearce, Jones on living Liverpool dream & his mentor during pre-season tour, Liverpool Echo, ‏7 בינואר 2019 (באנגלית)
2. ↑  Curtis Jones signs first professional deal with LFC, Liverpool FC
3. ↑  "Teenager Jones lights up Anfield with stunning derby winner". *belfasttelegraph* (באנגלית בריטית). ISSN 0307-1235. נבדק ב-2020-11-06.
4. ↑  "Liverpool's youngest team beat Shrews". *BBC Sport* (באנגלית בריטית). נבדק ב-2020-11-06.
5. ↑  Curtis Jones signs new contract with Liverpool FC, Liverpool FC