recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
לוגו מייפל פלאג
**מייפל פלאג** (**MAPLE FLAG**; מאנגלית: דגל האדר) הוא תרגיל צבאי בינלאומי בן שישה שבועות לאימון בלוחמה אווירית המתקיים מדי שנה בבסיס כנף 4 של חיל האוויר המלכותי הקנדי בקולד לייק, אלברטה, קנדה.

התרגיל נחלק לשלושה שלבים בני שבועיים כל אחד, והוא מאפשר לצוותי האוויר של קנדה ושל בעלות בריתה אימון מציאותי בלוחמה אווירית, עם דגש על מבצעים רחבי היקף. בתרגיל מתורגלים הכוחות גם בתובלה אווירית, לוחמה אלקטרונית, ותדלוק אווירי.

מייפל פלאג הוא הגרסה הקנדית לתרגיל הרד פלאג האמריקני, וכמוהו הוא נוצר בעקבות ממצאי מחקר שהראה שבמלחמת וייטנאם, טייס אשר השלים 10 משימות קרב הגדיל את סיכויו לשרוד באופן משמעותי. תרגיל המייפל פלאג הראשון נערך בשנת 1978.

בתרגיל מייפל פלאג נעשה שימוש במיטווח הנשק קולד לייק (CLAWR) המכסה שטח של 11,600 קמ"ר. זהו מיטווח ההפצצה היחידי בקנדה. בשטח המיטווח פזורות כ-640 מטרות קרקעיות והוא סגור לתעופה אזרחית. המטרות כוללות טנקים, סוללות טילי קרקע-אוויר, מכ"מים, אתרים תעשייתיים, מרכזי שליטה ובקרה, וסוגים נוספים של כלי רכב וכלי טיס. מתוך 100 האתרים במיטווח קיימים גם שבעה שדות תעופה הכוללים מסלולי המראה ומסלולי הסעה.

מייפל פלאג ה-38
---------------

תרגיל מייפל פלאג 38 נערך בין ה-15 במאי ל-24 ביוני 2005. בתרגיל השתתפו יותר מ-5,000 אנשי צבא מ-11 חילות אוויר מרחבי העולם. בתרגיל זה השתתף גם חיל האוויר הישראלי, לראשונה בתולדות התרגיל. מלבד ישראל השתתפו בתרגיל גם חילות האוויר של קנדה, ארצות הברית, בריטניה, גרמניה, צרפת, הולנד, בלגיה, שוודיה, סינגפור, וניו זילנד. בנוסף, צפו בתרגיל משקיפים מחילות האוויר של ארגנטינה, ברזיל, צ'ילה, קטר ואיחוד האמירויות הערביות.

המשלחת של חיל האוויר הישראלי כללה 10 מטוסי F-16C/D ("ברק") מארבע טייסות: טייסת 105 ("טייסת העקרב"), טייסת 109 ("טייסת העמק"), טייסת 110 ("טייסת אבירי הצפון") וטייסת 117 ("טייסת הסילון הראשונה"). בנוסף, התלוו לטייסות ה-F-16 גם מספר מטוסי בואינג 707 ("ראם") מטייסת 120 ("טייסת הבינלאומית") לתדלוק אווירי. כ-400 אנשי צוות-אוויר, צוות-קרקע ואנשי מערך הבקרה והמבצעים נכללו במשלחת הישראלית.

מייפל פלאג ה-39
---------------

למעלה מ-5,000 איש השתתפו בתרגיל מייפל פלאג 39 שנערך בין ה-14 במאי ל-23 ביוני 2006.

בתרגיל השתתפו חילות האוויר של קנדה, גרמניה, צרפת, בריטניה, ניו זילנד, סינגפור, שוודיה וארצות הברית. בנוסף, צפו בתרגיל משקיפים מחילות האוויר של ברזיל, פולין, יוון, עומאן, מצרים, סינגפור ודרום אפריקה.

ראו גם
------

* רד פלאג
* טופ גאן
* גרין פלאג
* אנטוליאן איגל
* דגל כחול

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מייפל פלאג** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מייפל פלאג
* אמרל ונקרט, קנדה, ‏בטעם מייפל, באתר חיל האוויר הישראלי
**דה-אינדיבידואציה** (באנגלית **Deindividuation**) הוא מושג מתחום הפסיכולוגיה החברתית, המתאר מצב בו האינדיבידואל (פרט) בקבוצה חברתית חש שהוא מאבד את זהותו האישית ומתמזג עם זהות הקבוצה.

המושג נטבע בראשונה על ידי לאון פסטינגר ושותפיו והורחב על ידי פיליפ זימברדו. הם הציעו שישנם מצבים מסוימים שמתרחשים בקבוצות ויכולים לגרום ליחיד בקבוצה לחוש שהוא איבד את זהותו האישית והתמזג באופן אנונימי עם הקבוצה. מצב פסיכולוגי זה, מביא בדרך כלל להפחתת העכבות והמעצורים, ועלול לגרום לביצוע התנהגויות אימפולסיביות או הרסניות.

מצב זה מתעורר במיוחד בתנאים כגון שקיימת מלכתחילה אנונימיות, כשיש מצב של עוררות גבוהה, אחדות קבוצתית גבוהה או התמקדות באירועים חיצוניים. תנאים אלו מביאים כנראה למצב של מודעות עצמית מופחתת וכך לדה-אינדיבידואציה. התנהגות זו עשויה להוביל לתוצאות שליליות.

קיימת סברה כי דה אינדיבידואציה עשויה להוביל גם לתוצאות חיוביות, אם כי עד כה לא נבחן אמפירית מימדה 'החיובי' של התופעה.

קישורים חיצוניים
----------------

* הפרדה-אינדיבידואציה, דף שער בספרייה הלאומית

* Tim Adams, How the internet created an age of rage, The Guardian, ‏24 Jul 2011


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531615605171
* BnF: cb12194404x (data)
* GND: 4622473-7
* LCCN: sh85120091

 |
**ריצ'רד הווארד "דיק" ברטרם** (באנגלית: **Richard Howard "Dick" Bertram**‏; 4 בפברואר 1916 - 28 באפריל 2000) היה אלוף מרוצי סירות מנוע ויאכטות מרוצים, יצרן סירות מוביל, וברוקר.

ברטרם נולד באיסט אורנג', ניו ג'רזי. הוא למד להפליג בגיל צעיר עם הוריו על מימי מפרץ בארנגאט. בגיל 8 הפך לבעלים של סירתו הראשונה, בה הפליגה במרוץ הראשון שלו בגיל 10. בעת לימודיו באוניברסיטת קורנל היה סקיפר באליפות הקולג'ים. אחרי תקופת הקולג', המשיך ברטרם להתחרות במרוצים רבים ברחבי העולם והוכתר במגזין ספורטס אילוסטרייטד כ"אחד מטובי שייטי האוקיינוס התחרותיים". 

בשנת 1947, עבר ברטרם למיאמי, פלורידה, שם פתח חברת תיווך יאכטות מצליחה בשם ריצ'רד ברטרם ושו"ת. בין לקוחותיו היו אריסטוטלס אונאסיס, אגא חאן, חוסיין מלך ירדן והנסיך ברטיל. כשמאחוריו עסק תיווך מצליח, המשיך ברטרם להתחרות בסבב העולמי של תחרויות סירות המנוע תוך שהוא שובר שיאים וקוטף פרסים. לעיתים קרובות התחרה בדגם ברטרם 31 שלו.

בשנת 1960 יסד חברה ליצור יאכטות בשם "יאכטות ברטרם" (Bertram Yacht). החברה החלה בייצור סדרתי של סירות מדגם "V" עמוק בעיצובו המהפכני של ריימונד האנט שהפך למותג בעולם היאכטות. בשנת 1963 העניק זיכיון לחברת International Marine מסקורסבי, ויקטוריה (אוסטרליה) לייצר יאכטות תחת המותג ברטרם; עם זאת, בשנת 1964 עזב את יאכטות ברטרם כדי להתמקד בעסקי ההשקעות שלו. מאז עזיבתו שינתה יאכטות ברטרם בעלויות מספר פעמים.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2001019468
* VIAF: 28874877
* WorldCat: lccn-n2001019468

 |
**משה קצמן** (1904–1987) היה חלוץ, מפקד בכיר בהגנה, תעשיין ואיש עסקים ישראלי. ממייסדי מפעל המזון "אסם". בעליו של בית הדפוס "גרפיקה בצלאל" והוצאת ספרי הילדים "תפוח".

ביוגרפיה
--------

קצמן נולד ברוסיה למשפחת חסידים בעיירה סטחוב שליד פינסק.

עם עלייתו ארצה בשנת 1923 נרתם כרבים מחבריו למימוש החלום הציוני בבניית הארץ. הוא הצטרף להגנה בה שרת עד להקמת צה"ל, וב-1927 הפך למפקד בכיר בה. על פעילויותיו הרבות בהגנה, גבורתו, מסירותו והאכפתיות שהפגין לפקודיו, עוטר לימים בציונים לשבח על ידי נשיאי המדינה אפרים קציר ויצחק נבון, במסגרת מפגשים שנערכו לבכירי ההגנה בבתי הנשיאים.

אל תחום התעשייה הגיע קצמן ב-1939 כאשר הקים בירושלים, יחד עם גיסו אליהו חרפק, את בית החרושת "איטרית" שעסק ביצור מוצרי קמח שונים ובעיקרם אטריות. חברת אסם הוקמה בספטמבר 1942 כחברת שיווק משותפת לחמישה יצרנים: "אטריות" מירושלים, "עססית", ו"אורינט" מרמת גן ו"הדגן" ו"ציון" מתל אביב. עוד באותה שנה הצטרף לחברה בית חרושת "כתר", וביוני 1943 נפתח סניף בחיפה. עד אוגוסט 1943 הצטרפו עוד בתי חרושת והחברה טענה לייצור 80% משוק האטריות בארץ ישראל. בין מייסדי החברה נמנו אויגן פרופר (אביהם של דן פרופר וגד פרופר), ד"ר פרנץ קליין, יעקב לורש, עזריאל ויל, שמשון וילמרסדורף, משה קצמן ואליהו חרפק.

בשנת 1948 נאלצו משה קצמן ומשפחתו לעזוב את ירושלים ולעבור לתל אביב כדי להיות קרוב יותר למפעל שמשכנו הראשון נבנה בבני-ברק.

מאחר שרבו מוצרי "אסם" היא נזקקה לעיצוב ולהדפסת עטיפות בכמות רבה. לצורך זה רכש קצמן בית דפוס אותו החל לנהל במקביל לפעילותו באסם. בית הדפוס, שנקרא "גרפיקה בצלאל", הלך וגדל ובמהרה הפך לאחד מבתי הדפוס בצבע הטובים בישראל. בתחילה, היו עיקר ההדפסות עבור מוצרי אסם בלבד, אך עקב הביקוש הרב, הורחבה פעילותו גם לתחומים נוספים, כשהבולט שבהם הוא הקמת הוצאת ספרים לפעוטות שנקראה "תפוח", מיוזמתם של קצמן ואחיו יהושע, שהדפיסה כשבעים ספרונים לילדים. הזכור מביניהם עד היום הוא הספר "גן גורים" (את רוב ספרי הילדים של "תפוח" כתב המשורר רפאל ספורטה ואת רוב האיורים איירה הציירת איזה).

במהלך שלושים וחמש שנות עבודתו עם חברות ואיגודים מתחום המסחר והתעשייה, הקדיש קצמן את זמנו גם לעשיית גישור (עוד בטרם קיבל עיסוק זה את משמעותו המקצועית דהיום) בסכסוכי עבודה, סכסוכי שותפים, פרוק מפעלים ומחלוקות עסקיות ואישיות.

קצמן היה נשוי במשך כארבעים שנה (משנת 1934 ועד לפטירתה) לפניה לבית קנטור, בת למשפחת רופאים ממוצא רוסי שמחציתה נספתה בשואה והשורדים מביניהם מצאו את מושבם בפריז. את ביתם הראשון הקימו בירושלים בה נולדו בנותיהם בלהה הדרי ורותי אנשל.

קישורים חיצוניים
----------------

* קרן צוריאל-הררי, היסטוריית האטריות הציונית, באתר כלכליסט, 27 במאי 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמואל ורשבסקי, אטריות לוהטות, באתר הארץ, 7 ביוני 2006
2. ↑  ארץ ישראל - ארץ אוכלת מקרונים, המשקיף, 29 בספטמבר 1942
3. ↑  בית חרושת לאטריות כתר, דבר, 19 בנובמבר 1942
4. ↑  אסם, דבר, 12 בינואר 1943
5. ↑  אסם, המשקיף, 22 ביוני 1943
6. ↑  אחוד בתי חרושת לאטריות, המשקיף, 27 באוגוסט 1943
טקס **פרסי המוזיקה היוונית של MAD TV** (בקיצור: טקס **פרסי המוזיקה היוונית**) (באנגלית **MAD Video Music Awards**, בקיצור **MAD VMA**) הוא טקס שבו מוענקים פרסי מוזיקה לאמנים יווניים על ידי ערוץ המוזיקה היווני MAD TV. הטקס החל בשנת 2004 ביוזמת MAD TV, שמארגן ומשדר את הטקס כל שנה בחודש יוני. משנת 2011 הטקס נערך בחסות חברת התקשורת וודאפון, לה יש קשרים עסקיים עם MAD TV. בשנים אלה נקרא הטקס **MAD Video Music Awards by Vodafone**, עם ציון שנת הטקס. 

הטקס הוא האירוע המרכזי של MAD TV, ובדומה לטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV הוא מלווה בהופעות חיות של מוזיקאים ואמנים ומעניק פרסים לאמנים, בין היתר, עבור וידאו קליפים.

זהו טקס פרסי המוזיקה היחיד ביוון והוא מנוהל על ידי גוף פרטי. זאת לאחר שאירועי "טקס פרסי האריון" מטעם הפדרציה לתקליטים של יוון הופסקו ב-2007.

הזכייה בכל קטגוריה נקבעת באמצעות בחירת קהל הצופים של MAD TV כאשר בכל קטגוריה חמישה מועמדים לזכייה. הבחירות נעשות באתר האינטרנט של הטקס, באתר וודאפון היווני, או על ידי שליחת מסרון. בקטגוריית שיר השנה, שנוספה ב-2013, הקהל בוחר שיר לזכייה מתוך 50 שירים ("Top 50") שנבחרו מראש על ידי "MediaInspector".

קטגוריות שהיו נהוגות בעבר כוללות את "קליפ המוזיקה האלטרנטיבית הטוב ביותר", "מילות השיר הטובות ביותר", "הלחן הטוב ביותר", "הציטוט הטוב ביותר", "בימוי הקליפ הטוב ביותר", "הקליפ האמנתי הטוב ביותר", "הקליפ הסקסי ביותר", ו"שיר השנה של MAD RADIO".

מלבד ב-MAD TV, וב-MAD RADIO ביוון הטקס מועבר בשידור חי גם בקפריסין החל מ-2005, בבולגריה החל מ-2009, ובסטרימינג באתר האינטרנט של MAD TV. בארץ הטקס שודר ב"רדיו כחול יוון" ב-2012.

קטגוריות הזכייה
---------------

* קליפ השנה
* קליפ הלאיקו הטוב ביותר
* קליפ הפופ הטוב ביותר
* קליפ הדאנס הטוב ביותר
* קליפ הפופ רוק הטוב ביותר
* קליפ המוזיקה האורבנית הטוב ביותר
* אייקון האופנה בקליפים
* הדואט / שיתוף הפעולה המוזיקלי הטוב ביותר
* ההרכב הטוב ביותר
* האמנית הטובה ביותר
* האמן הטוב ביותר
* האמן החדש הטוב ביותר (תגלית השנה)
* אמן השנה
* אמן השנה של קפריסין
* שיר השנה

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פרסי המוזיקה היוונית של MAD TV (ביוונית ובאנגלית)
* סרטונים בערוץ של MAD Video Music Awards, באתר יוטיוב
* עדי בבילה, טקס פרסי המוזיקה היוונית בשידור חי, באתר "לילות יוון", ב-17 ביוני 2012
* עדי בבילה, טקס פרסי המוזיקה היוונית, הזוכים!, באתר "לילות יוון", ב-21 ביוני 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  "MediaInspector" הוא גוף רשמי ביוון המספק מידע עדכני על שידורי הרדיו והטלוויזיה במדינה.
**Rolling Papers** הוא האלבום השלישי ואלבום האולפן הראשון של אמן ההיפ הופ האמריקאי, וויז קאליפה. הוא יצא לאור ב-29 במרץ 2011 בחברת התקליטים אטלנטיק רקורדס. באלבום מופיע הסינגל המצליח Black and Yellow שבזכותו נודע קאליפה.

רקע
---

בעקבות יציאת האלבום העצמאי השני שלו, Deal or No Deal, הוציא קאליפה את המיקסטייפ *Kush & Orange Juice*, שזכה לשבחים רבים כאחד מהמיקסטייפס היפ-הופ הטובים ביותר בשנת 2010. באותה שנה זכה קאליפה בתואר "פריצת הדרך הגדולה ביותר של אמן היפ הופ לשנת 2010" על פי ערוץ MTV. קאליפה משך את תשומת לבו של הראפר דרייק, שהציע לו לצאת עמו לסיבוב ההופעות של אלבומו, Thank Me Later. לאחר שדחה את ההצעה הודיע קאליפה ב-30 ביולי כי חתם בחברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, וכי הוא עובד על אלבום אולפן ראשון תחת החברה. הסינגל הראשון שיצא מהאלבום היה Black and Yellow, שהפך לאחד משירי ההיפ הופ המצליחים והנמכרים ביותר של שנת 2010, עם מעל ל-2 מיליון מכירות דיגיטליות.

האלבום הגיע למקום השני במצעד הבילבורד 200 בשבוע הראשון לצאתו, כשמכר מעל 197,000 עותקים ברחבי ארצות הברית. הוא הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד בקטגוריית אלבומי ה-R&B וההיפ הופ, ובקטגוריית אלבומי הראפ. ביוני 2011 הגיע האלבום למעמד אלבום זהב בארצות הברית, לאחר שמכר מעל 500,000 עותקים. כרגע, האלבום מכר מעל ל-533,000 עותקים בארצות הברית.

סינגלים
-------

בעקבות ההצלחה הענקית של הסינגל Black and Yellow, החליט קאליפה להוציא סינגלים נוספים; הסינגל השני שיצא מן האלבום הוא "Roll Up", והוא הופץ ב-3 בפברואר 2011, ואחריו הסינגל "On My Level" ל-iTunes ב-22 בפברואר בתור הסינגל השיווקי הראשון של קאליפה מהאלבום. הסינגל השיווקי השני שיצא מהאלבום הוא "The Race", והוא הופץ ב-8 במרץ דרך iTunes. הסינגל השיווקי השלישי היה "No Sleep", ואחריו הוציא קאליפה את *On My Level* בתור הסינגל הרשמי השלישי מהאלבום ב-28 במאי 2011. ב-9 באוגוסט, "No Sleep" הפך לסינגל רשמי והגיע למקום ה-6 המצעד הבילבורד הוט 100.

רשימת השמעה
-----------


| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | When I'm Gone | 4:08 |
| 2. | On My Level (עם טו שורט)  | 4:32 |
| 3. | Black and Yellow | 3:37 |
| 4. | Roll Up | 3:47 |
| 5. | Hopes & Dreams | 3:58 |
| 6. | Wake Up | 3:46 |
| 7. | The Race | 5:35 |
| 8. | Star of the Show (עם *צ'בי וודס*)  | 4:46 |
| 9. | No Sleep | 3:11 |
| 10. | Get Your Shit | 4:36 |
| 11. | Top Floor | 3:42 |
| 12. | Fly Solo | 3:20 |
| 13. | Rooftops (עם קורנסי)  | 4:20 |
| 14. | Cameras | 4:29 |
| 15. | Taylor Gang (רצועת בונוס ב-iTunes)  | 5:35 |

קישורים חיצוניים
----------------

* ספוטיפיי Rolling Papers באתר ספוטיפיי
* MusicBrainz Rolling Papers באתר MusicBrainz
* Discogs Rolling Papers באתר Discogs
* AllMusic Rolling Papers באתר AllMusic

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 78c4271f-a733-41e3-85bc-5cc7f38bc8dc

 |
**משה קשטן** (15 באוגוסט 1930 - 9 במרץ 2018) היה עיתונאי ושדרן ספורט ישראלי. נמנה עם המייסדים של תוכנית הספורט "שירים ושערים" ב-1970. הגיש את התוכנית עם עמי פזטל, שימש רכז המערכת שלה ומעמודי התווך שלה במשך שנים רבות. נודע בידע הרב שלו בתחום הספורט ובמיוחד בנושא הסטטיסטיקה וניחן בזיכרון יוצא הדופן.

קורות חייו
----------

משה קשטן נולד בתל אביב. בצעירותו היה חובב כדורגל, ואוהד מושבע של קבוצת הכדורגל בית"ר תל אביב.

הוא עבד כעיתנאי בתחום הספורט בעיתונים חדשות הספורט, דבר, על המשמר, ידיעות אחרונות ומעריב.

במקביל עבד ברדיו, ושימש כהיסטוריון של קול ישראל.

בתוכנית "שירים ושערים", ששודרה ברשת ב', היו לו מגוון תפקידים. בתחילת הדרך היה שדרן לצד עמי פזטל. באותה תקופה לא היו קווי שידור במגרשים, היה מקבל הודעות על שערים שנכבשו, והיה מכניס פתק לאולפן השידור, כדי שמידע זה ישודר בתוכנית. הוא היה האחראי לאיסוף וריכוז כל התוצאות והטבלאות של כל הליגות הנמוכות, ולשם כך הפעיל מערך של אנשי קשר לאסוף את כל התוצאות מכל המגרשים. בנוסף היה אחראי למסור את תוצאות הטוטו.

ב-1991 כתב קשטן את הספר "לוניה דבורין - 60 שנות כדורגל" אודות תולדות חייו של לוניה דבורין.

נפטר בכ״ב באדר תשע״ח 9 במרץ 2018 בגיל 87.

חיים אישיים
-----------

היה נשוי לשושנה ואב לשני בנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* מעריב אונליין, ‏איש 'שירים ושערים', משה קשטן, הלך לעולמו בגיל 87, באתר מעריב אונליין, 9 במרץ 2018
* דוד בן-שימול, השדר והעיתונאי משה קשטן הלך לעולמו, באתר ynet, 9 במרץ 2018
* מערכת וואלה! ספורט‏, משה קשטן הלך לעולמו בגיל 87, באתר וואלה!‏, 09 במרץ 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  לימור סימון, אמרתם משה קשטן, אמרתם "שירים ושערים", באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 25 בנובמבר 2012
2. ↑  הספר "60 שנות כדורגל לוניה דבורין", באתר "סימניה"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007463172605171
* ISNI: 0000 0004 0297 735X
* LCCN: n96005476
* VIAF: 299283025
* WorldCat: lccn-n96005476

 |
**חיזיון לאחר הדרשה: יעקב נאבק עם המלאך** (באנגלית: **Vision after the Sermon: Jacob Wrestling with the Angel**) היא ציור שמן על בד מעשה ידי הצייר הצרפתי פול גוגן משנת 1888. היצירה מוצגת כיום בגלריה הלאומית של סקוטלנד באדינבורו שבסקוטלנד. היצירה צוירה בפונט אוון שבחבל ברטאן בצרפת.

תיאור היצירה
------------

היצירה מתארת נשים ברטאניות בלבוש אופייני לתקופה כאשר הנשים מצויות בתחתית היצירה ובשמאלה. בחלקה הימני העליון של היצירה מתואר חיזיון אותו חוזות הנשים אשר יצאו מהדרשה. החיזיון מופרד מהנשים באמצעות ענף של עץ. בחזיונן רואות הנשים את יעקב נאבק במלאך, בהתאם למסופר בספר בראשית: 

> 
> וַיִּוָּתֵר יַעֲקֹב לְבַדּוֹ, וַיֵּאָבֵק אִישׁ עִמּוֹ, עַד עֲלוֹת הַשָּׁחַר.
> 
> 
> 
> — בראשית, ל"ב, כ"ה
> 

את חלק החיזיון של התמונה, המייצג את החיזיון המשותף של הנשים, צובע גוגן ברקע אדום, המדגיש כי זהו סופו של המאבק - מאחר שמדובר בעלות השחר.

יצירה זו, המושפעת מסגנון הציור היפני (ענף עץ המפריד בין חלקי התמונה הוא אלמנט בסגנון זה), וכן מושפעת מפגישתו של גוגן עם הצייר אמיל ברנאר (Bernardt) באותה שנה בה צייר את היצירה. בהיותם בפונט אוון פתחו השנים סגנון במסגרתו אלמנטים שונים ביצירה מפרידים בין חלקיה של היצירה ויצרו את זרם הסינתטיזם.

ביצירה זו חורג גוגן מסגנונו האימפרסיוניסטי - נטורליסטי הקודם. הוא משתמש בצבעים עזים ולא טבעיים (בעיקר הצבע האדום שבחיזיון), וכמעט ואינו משתמש בגווני צבע. חריגה נוספת מהסגנון הנטורליסטי היא העובדה שדמויות המשנה (הדמויות הריאליסטיות) גדולות במידה ניכרת מיעקב והמלאך, ובכך הדבר חורג מכללי הקומפוזיציה המקובלים.

ראו גם
------

* מאבק יעקב והמלאך

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חיזיון לאחר הדרשה: יעקב נאבק עם המלאך** בוויקישיתוף
* פול גוגן - קורות חיים
* תיאור היצירה
* תיאור היצירה
לוחית זיכרון על ביתו של שבתאי קונורטי ברח' אהרונוביץ' 3 בתל אביב
**שבתאי קוֹנוֹרְטי** (13 בדצמבר 1943 – 27 במאי 2002) היה שחקן ישראלי.

קורות חייו
----------

שבתאי בן ניסים קונורטי נולד בבולגריה ועלה ארצה בגיל שש עם אחיו בני דשא. למד ובתיכון עירוני ה' בתל אביב. לאחר שירותו הצבאי בצה"ל למד משחק ב"בית הספר ניסן נתיב".

הופיע בתיאטרון באר שבע בהצגה "היהודי זיס". בתיאטרון הקאמרי שיחק בהצגות רבות ובהן "אדם הוא אדם", "אורזי מזוודות", "פולארד", "מבקר המדינה", "סיפור משפחתי", "אבא של החתן", "אדון וולף", "אשכבה", "דבורה בארון" ו"הבכיינים".

בשנת תשל"ז-1977 זכה בפרס מאיר מרגלית על הופעתו בהצגה "המהגרים".

קונורטי היה ממקימי תיאטרון החאן, בו שיחק במשך 15 שנים. שיחק גם בתיאטרון האוהל, בתיאטרון הבימה ובמרכז התיאטרוני בנווה צדק.

בטלוויזיה השתתף קונורטי בתוכנית הטלוויזיה הסאטירית "ניקוי ראש". כן הופיע בטלוויזיה בפינת ההיסטוריה בתוכנית "זהו זה!", בסדרות "שלווה" ו"הבלוק" ובדרמה "פרצוף של פוקר". כמו כן השתתף בסרט "רשימת שינדלר" וכן בסרטים "אהבה אסורה, "המיועד" ו"הגמל המעופף".

קונורטי היה נשוי בעבר לסופרת צרויה להב. הצייר בני דשא הוא אחיו.[דרוש מקור]

באוגוסט 2001 נפגע קונורטי באופן חמור בתאונת דרכים, היה נתון בתרדמת, וכעבור תשעה חודשים נפטר, בן 58 במותו. השאיר אחריו אם ובת. נקבר בבית העלמין ירקון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שבתאי קונורטי** בוויקישיתוף

* שבתאי קונורטי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* שבתאי קונורטי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* שבתאי קונורטי, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* שבתאי קונורטי, באתר ספר הקולנוע הישראלי
* שבתאי קונורטי, בארכיון הבימה
* שבתאי קונורטי, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך מאה שנה לתיאטרון העברי", אתר אוניברסיטת תל אביב
* מרב יודילוביץ', נפטר השחקן שבתאי קונורטי, באתר ynet, 27 במאי 2002
* מת השחקן שבתאי קונורטי, באתר הארץ, 28 במאי 2002
* שרית פוקס, מלאכת החיים, באתר nrg‏, 7 בדצמבר 2001
* שחקן התיאטרון שבתאי קונורטי הובא למנוחות, נענע10, עודכן 28 במאי 2002
* שבתאי קונורטי, באתר "הבמה"

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: 'פרס מאיר מרגלית לשנת תשל"ז, למיכל גוברין, אבינועם מורחיים ושבתי קונורטי (נימוקי ועדת השופטים)', **במה** (רבעון לדרמה) 73–74 (1977), 113–115.
2. ↑  שבתאי קונורטי באתר חברה קדישא ת"א–יפו והמחוז.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008877451605171
* VIAF: 4744160122848040630001
* WorldCat: viaf-4744160122848040630001

 |
הרב **שבתי בוחבוט** (1870, כ"ג בשבט ה'תר"ל – 26 באפריל 1948) היה אב בית דין ביפו, רב הקהילה היהודית בקיליס שבסוריה, הרב הראשי של חלב שבסוריה, ובהמשך הרב הראשי של יהדות לבנון.

קורות חיים
----------

נולד ביפו למשפחה ספרדית-מערבית. אביו, הרב שלמה בוחבוט, היה מקובל מישיבת חסד אל בירושלים, שעלה בצעירותו לארץ ישראל מרבאט שבמרוקו.

בילדותו למד לימודי חול בבית ספר אליאנס, לצד לימוד תורה מפי מלמדים ורבנים בני העדה הספרדית ביפו. בנוסף, למד במשך הזמן שפות שונות, ושלט באנגלית, צרפתית וטורקית (לצד עברית, לאדינו וערבית).

בגיל בגרות עבר לירושלים ונישא למזל בת עזריה די-בוטון (מעולי סלוניקי). בשנים הבאות למד ש"ס ופוסקים מפי הראשון לציון הרב יעקב מאיר, וכן הוסמך לרב בבית המדרש לרבנים באיסטנבול.

בשנת 1906 מונה לחבר בית הדין ביפו ובהמשך לאב בית הדין. בזמן מלחמת העולם הראשונה הוגלה לסוריה, ושימש כרב הקהילה היהודית בקיליס שבצפון-מערב המדינה (כיום חלק מטורקיה). בעקבות יציאתו של הרב חזקיה שבתי לבואנוס איירס בשליחות גיוס כספים עבור בית יתומים בשנת 1921, מונה הרב בוחבוט לכהן במקומו כרבה הראשי של חלב. בשנת 1924 פרש מתפקידו, לאחר שהרב חזקיה שבתי חזר משליחותו ודרש לשוב ולקבל את המינוי, על אף שנבחר ברוב גדול להמשיך לכהן בתפקיד.

החל משנת 1925 ועד פטירתו בשנת 1948, כיהן בביירות כרבה הראשי של לבנון, לאחר שהוזמן לכהן במשרה על ידי בני הקהילה היהודית בעקבות הדחתו של הרב שלמה טאג'ר מרבנות העיר. לאורך שנות כהונתו עודד את חברי הקהילה לגלות עניין רב יותר ביהדות ולחזק את זיקתם למסורת, לצד הפתיחות למודרנה ולהשכלה כללית. כן פעל לחיזוק הקשרים עם היישוב היהודי בארץ ישראל ולתרומה לבניינו.

בשנת 1939 היה מועמד למשרת הרב הראשי לתל אביב, אך לבסוף לא נבחר.

הלך לעולמו בביירות בשנת 1948 (י"ז בניסן ה'תש"ח) ונקבר בה. בשתדלנות בנו בן-ציון בחבוט, הובא לקבורה בירושלים בכ"ז באדר ב' ה'תשי"א, על אף המתיחות בגבולות באותה תקופה.

חיבוריו
-------

במהלך חייו חיבר ספרים רבים על תורה, הלכה מוסר ופיוטים, אך מרביתם נותרו בכתב יד. כן חיבר דיוואן שירים, כתב מאמרים לכתבי העת המאסף, עם וספר ולמספר קובצי מאמרים רבניים. חלק מתשובותיו הודפסו בספר "ישכיל עבדי" מאת הרב עובדיה הדאיה

* **מגד ציון**
* **שיבת ציון**
* **ילקוט ציון**
* **ארץ חפץ**
* **לב ירושלים**
* **חדר הורתי**
* **שלטון הנפש**
* **תכשיטי הנפש**
* **שעשועי הנפש**
* **קופה של בשמים**
* **מחלצות**
* **שפתי צדק -** ארבעה חלקים
* **טהרת המדות**
* **כלי גולה**
* **שירים** - מוסר בחרוזים ע"ד "בחינת עולם" מאת ידעיה הפניני, חלקו הודפס ב"קול ששון"

לקריאה נוספת
------------

* משה דוד גאון, **יהודי המזרח בארץ ישראל**, חלק ב' (עמ' 140)
* דוד תדהר (עורך), **אנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו** (עמ' 2332 -2333)

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "שבתי בוחבוט", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ה (1952), עמ' 2332
* רשימת הפרסומים של שבתי בוחבוט, בקטלוג הספרייה הלאומית
* קברו, באתר Billion Graves

הערות שוליים
------------

1. ↑  לעיתים "בחבוט"
2. ↑  דוד תדהר (עורך), "הרב שלמה בחבוט", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יד (1965), עמ' 4543
3. ↑  דואר היום, "ארם-צובה", באתר Jpress, ‏5 בדצמבר 1921
4. ↑  הרה"ג שבתי בחבוט - חכם באשי בחלב, דואר היום, 4 בפברואר 1924.
5. ↑  מביירות לחלב, דואר היום, 18 בפברואר 1924.
6. ↑  עיתון הבוקר, 15 ביוני 1939, באתר עיתונות יהודית היסטורית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007597455705171

 |
פסל רכוב של יוזף פוניאטובסקי מאת ברטל תורוואלסן
הנסיך **יוזף אנטוני פוניאטובסקי** (בפולנית: **Józef Antoni Poniatowski**; ‏7 במאי 1763–19 באוקטובר 1813) היה מצביא פולני שכיהן כשר המלחמה של דוכסות ורשה.

ביוגרפיה
--------

פוניאטובסקי נולד בשנת 1763 למשפחת אצולה (היה אחיינו של מלך פולין האחרון, סטניסלאב פוניאטובסקי), התגייס לצבא ושרת במלחמת פולין-רוסיה. לאחר חלוקת פולין והתפטרותו של דודו המלך הוחרם רכושו של פוניאטובסקי בידי הרוסים והוא יצא לגלות.

הוא עבר לווינה ולאחר מכן לברלין. לאחר עלייתו לשלטון של נפוליאון בונפרטה בצרפת הבטיח נפוליאון לעמים משועבדים שונים, בהם היהודים והפולנים, עצמאות, וכך זכה בתמיכתם. פולנים רבים הצטרפו לצבאו של נפוליאון, בהם גם פוניאטובסקי, שראה זאת כהזדמנות חדשה להקמת פולין.

הוביל כמה גייסות מתנדבים בקרבות מול אוסטריה ופרוסיה. הן מפקדי הצבא הצרפתי והן קצינים מתנדבים הבחינו בכישרונו ולאחר שאישר נפוליאון את הקמת דוכסות ורשה מונה פוניאטובסקי למרשל.

לאחר הפלישה הצרפתית לרוסיה פיקד על הארמייה החמישית המורכבת מצרפתים גרמנים ופולנים יחד עם ז'רום בונפרטה, הצעיר שבאחיו של נפוליאון. לחם בקרבות שונים בתחומי האימפריה הרוסית, בין היתר קרב בורודינו. לאחר לכידת מוסקבה נכנס בראש גדוד פולני אל תוך העיר ההרוסה, שמגיניה נטשו אותה. לאחר הנסיגה מרוסיה הקים צבא מתנדבים פולני חדש שהשתתף בקרב לייפציג. במהלך הקרב נבהל סוסו של פוניאטובסקי והלה לא הצליח לרסן אותו הוא הועף מגב הסוס ומת. שרידיו הועברו לקתדרלת ואוול בקרקוב. אנדרטה לכבודו הוקמה בוורשה, אולם היא נהרסה במהלך ההפצצות הגרמניות במלחמת העולם השנייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוזף פוניאטובסקי** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר נפוליאון (בצרפתית)
* יוזף פוניאטובסקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* יוזף פוניאטובסקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266495705171
* BNE: XX1790658
* BnF: cb11989177j (data)
* GND: 118792822
* ISNI: 0000 0001 1041 3632
* LCCN: n84237268
* NKC: jn20000701431
* NLP: A11822995
* NSK: 000751935
* NTA: 070962863
* RERO: 02-A006053285
* RKD: 459974
* SNAC: w6sr0bd2
* SUDOC: 027961370
* VcBA: 495/375763
* VIAF: 17232221
* WorldCat: lccn-n84237268

 |
**יוזף סילני** (בצ'כית: **Josef Silný**;‏ 23 בינואר 1902 – 15 במאי 1981) היה כדורגלן ומאמן צ'כוסלובקי, ששיחק בעמדת החלוץ.

ביוגרפיה
--------

סילני החל את הקריירה כנער בהאנקה סלאביה קרומייריץ' ובגיל 21 עבר לסלביה פראג בשנת 1923. הוא זכה עימה בתואר האליפות הראשון בצ'כוסלובקיה ב-1925 כשהוא כובש 8 שערים. עונה לאחר מכן ב-1925/26 כבש 24 שערים ובסיומה עבר ליריבתה ספרטה פראג. בעונתו הראשונה בה זכה באליפות אך גם בטורניר של גביע מיטרופה, בו סיים כמלך השערים עם 5 כיבושים. במשחק הגמר הראשון נגד ראפיד וינה כבש צמד בניצחון 2–6 ובשני כבש בהפסד 2–1. ספרטה זכתה עם מאזן שערים טוב יותר בסיכום שני המשחקים. סילני היה כובש שערים טוב ובעונת 1930/31 זכה בתואר מלך שערי הליגה עם 18 כיבושים. ב-17 באוקטובר 1932 בדרבי נגד סלביה כבש את שערו ה-100 בליגה והיה לראשון לעשות זאת. בשנת 1933 עבר לנים הצרפתית וכעבור שנה חזר לצ'כוסלובקיה, הפעם לבוהמיינס 1905. משנת 1935 ועד לפרישתו ב-1940 סילני חזר למועדון נעוריו אז היה בו על תקן שחקן-מאמן.

במדי נבחרת צ'כוסלובקיה ערך את הופעת הבכורה ב-28 באוקטובר 1925 בניצחון 0–7 על יוגוסלביה בו כבש את השער החמישי במשחק. בתשע השנים הבאות סילני כבש 28 כיבושים ב-50 הופעות וממוקם במקום השלישי בטבלת הכובשים שלה בכל הזמנים בצוותא לאולדז'יך ניידלי. במוקדמות מונדיאל 1934 כבש במשחק ההעפלה בניצחון 1–2 נגד פולין בחוץ. בטורניר עצמו שיחק רק בשמינית הגמר נגד רומניה, שהיה גם למשחקו האחרון במדיה, וצ'כוסלובקיה הגיעה עד לגמר בו הפסידה למארחת איטליה.

תארים
-----

סלביה פראג
* אליפות צ'כוסלובקיה: 1925

ספרטה פראג
* אליפות צ'כוסלובקיה (2): 1926/27, 1931/32
* גביע מיטרופה: 1927

נבחרת צ'כוסלובקיה
* סגנית גביע העולם: 1934
* סגנית גביע מרכז אירופה: 30–1927

אישיים
* מלך השערים בליגה הצ'כוסלובקית: 1930/31
* מלך השערים בגביע מיטרופה: 1927

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams

| **נבחרת צ'כוסלובקיה – מונדיאל 1934 (מקום שני)** |
| --- |
| 1 פלניצ'קה • 
2 ז'נישק • 
3 צ'טיז'וקי • 
4 קושטיאלק • 
5 צ'מבאל • 
6 קרצ'יל • 
7 יונק • 
8 סבובודה • 
9 סובוטקה • 
10 ניידלי • 
11 פוץ' • 
12 פטזל •
13 בורגר • 
14 דאוצ'יק •
15 בוצ'ק •
16 קופצקי •
17 שימפרסקי •
18 סרבק •
19 שטרץ •
20 וודיצ'קה •
21 סילני •
22 קולוצ'וי •
מאמן: פטרו | צ'כוסלובקיהצ'כוסלובקיה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: xx0080738
* VIAF: 85832832
* WorldCat (עם VIAF): 85832832

 |
**רמון סבינק** (בצרפתית: **Raymond Savignac**, לעיתים מקוצר כ-Savignac) (נולד ב-6 בנובמבר 1907 בפריז והלך לעולמו ב-31 באוקטובר 2002 בגיל 94 בטרוביל (נורמנדי) הוא מעצב גרפי צרפתי, הידוע בשל הפוסטרים המסחריים אותם עיצב. עבודתו מאופיינת בפשטות הומוריסטית.

סבינק הוא אוטודידקט, החל לעצב פוסטרים בהדרכתו של קסנדרה (אנ'). הוא זכה לפרסום עבור פוסטר יופלה. פוסטר ידוע אחר שלו הוא "La Guerre des boutons" (מלחמת הבוטונס).

ב-1949 הוצגה עבודתו של סבינק לצד מעצב הפוסטרים ברנר וילמן (אנ') בגלריה לאמנות יפה בפריז.

תצוגת קבע של עבודתו מוצגת במוזיאון מונטבלו בטרוביל, שם התגורר בשנותיו האחרונות. על שמו נקרא חוף ים. רבים מהפוסטרים שלו מתארים את נורמנדי ומוצגים בה. בסביבותיה של העיר מוצגים גם ציורי הקיר שלו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רמון סבינק** בוויקישיתוף
* "ציוני דרך בחייו של רמון סבינק"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007507963105171
* BIBSYS: 90376305
* BNE: XX1035250
* BnF: cb119238486 (data)
* GND: 118794744
* ISNI: 0000 0000 8411 3184
* KulturNav: ca494e5c-3672-4359-ad89-6da622b7629a
* LCCN: n82141179
* LNB: 000193720
* NDL: 00996525
* NTA: 069245460
* RKD: 257528
* SELIBR: 326143
* SNAC: w6q25qxq
* SUDOC: 027124711
* ULAN: 500112914
* VIAF: 114119069
* WorldCat: lccn-n82141179

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**אלי (אליוט) קנטי** (נולד ב-1958 בטורקיה) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל ישראלי בהווה.

קריירת משחק קצרה
----------------

בעונת 1975/1976 זכה קנטי גם באליפות ליגת הנוער אלא שאז זה היה בתור שחקן. קנטי יחד עם שי כספי, אחישי פלדמן ואבנר שם טוב זכו באליפות ליגת הנוער עם בית"ר תל אביב. קנטי פרש מהר מאוד ממשחק פעיל והחל כבר בגיל 22 לאמן.

אימון נוער
----------

בעונת 1981/1982 זכה בגביע המדינה לנוער עם מכבי רמת גן בהיותו מאמן צעיר מאוד. קנטי היה אז רק בן 25. שיחקו ברמת גן אז: ניר רכליס, גילי שוורצמן, עמי נאווי, יוחאי נעמן ורואי שידלצקי. 

בעונת 1991/1992 הוביל קנטי את קבוצת הנוער של מכבי תל אביב לזכייה בגביע, הגביע השני שלו כמאמן נוער. אז מכבי עם עודד קטש, דרור כהן, אורי כהן מינץ מוטי בן בסט, ניצחה את הפועל חולון.

אימון בוגרים
------------

לאחר מספר שנים באימון נוער, שימש שתי עונות כעוזר מאמן של אריה דוידסקו ושימי ריגר בבית"ר תל אביב ושל אריה מליניאק בהפועל גליל עליון.

ב-1986/1987 החל לאמן בליגה הראשונה, הוא אימן את בית"ר תל אביב חזר לאמן נוער במדי מכבי תל אביב בה שיחק עודד קטש. 

בעונת 1992/1993 שימש כעוזר מאמן של יעקב אדלר במכבי תל אביב. לקראת סוף העונה החליף את אדלר, אולם לא הצליח להושיע את מכבי תל אביב מאובדן האליפות. 
לאחר מכן אימן את עירוני רמת גן, גבעת שמואל, הפועל חולון, מכבי קריית מוצקין, מכבי חדרה, בני הרצליה והפועל גליל עליון.
בסה"כ רשומות לו 12 עונות כמאמן בליגת העל, ומאזן שלילי של 75 ניצחונות מול 135 הפסדים.

בחודש אוגוסט 2008 החל בעבודתו כמנהל מקצועי של קבוצת מכבי שוהם מהליגה הארצית.

קישורים חיצוניים
----------------

* המאזן של קנטי באתר מנהלת הליגה

| מאמני מכבי תל אביב בכדורסל |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| יהושע רוזין • רלף קליין • יהושע רוזין • דויל פאראק • אברהם חמו • חיים שטרקמן • פרד דוולי • רלף קליין • רודי ד'אמיקו • רלף קליין • צביקה שרף • רלף קליין • צביקה שרף • טד אוונס • צביקה שרף • יעקב אדלר • אלי קנטי • מולי קצורין • צביקה שרף • וינקו ילובאץ • יורם חרוש • פיני גרשון • דייוויד בלאט • פיני גרשון • נבן ספאחיה • עודד קטש • צביקה שרף • אפי בירנבוים • פיני גרשון • דייוויד בלאט • גיא גודס • ז'אן טבק • ארז אדלשטיין • רמי הדר • איינרס בגאצקיס • אריק שיבק • נבן ספאחיה • יאניס ספרופולוס • אבי אבן • עודד קטש |

 |
**A Man Alone** הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה. זהו אלבום האולפן ה-55 של סינטרה וה-28 היוצא בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס. האלבום יצא ב-1969.

הפקה
----

לאחר שהצליח עם אלבום הפופ הקלאסי, My Way, הוציא סינטרה אלבום המוקדש כולו לשיריו של המשורר רוד מקואן (אנ') שהיה פופולרי מאוד בסוף שנות ה-60 לאחר שמכר יותר ממיליון עותקים מספריו. לאחר שנפגשו במסיבה, החליט סינטרה להוציא אלבום שלם המוקדש ליצירתו של המשורר. מקואן כתב מבחר של שירים חדשים ופואמות לאלבום. תרומתו של מקואן לליווי המוזיקלי של האלבום הייתה בעיקר בקביעת טון קולו של סינטרה, בשעה שדקלם את הפואמות.

האלבום הורכב משישה שירים של ממש ומחמישה קטעי פואמה אותן מקריא סינטרה בליווי מוזיקלי ובנוסף שיר נוסף שהיה חצי שיר וחצי פואמה והוא ללא ליווי מוזיקלי כלל. עם כל תשומת הלב שהוקדשה למילים בקטעי האלבום, הכוונה באלבום הייתה רצינית מאוד. אך הקומפוזיציה של מקון לקתה בחסר והחיבור בין מילות השירים והמוזיקה הייתה בחלקה חסרת בסיס. רק עבודה קשה של סינטרה מבחינת הקראת השירים ובעיקר של המארגן דון קוסטה, הצילה את האלבום מכישלון.[דרוש מקור: לפי מי?]

ב-1991 יצא האלבום בגרסת התקליטור.

משתתפים
-------

* פרנק סינטרה - קולות
* דון קוסטה - מארגן, מנצח

רשימת שירים
-----------


| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | A Man Alone | 3:44 |
| 2. | Night | 2:22 |
| 3. | I've Been to Town | 3:11 |
| 4. | From Promise to Promise | 1:28 |
| 5. | The Single Man | 2:59 |
| 6. | The Beautiful Strangers | 2:38 |
| 7. | Lonesome Cities | 3:15 |
| 8. | Love's Been Good to Me | 3:24 |
| 9. | Empty Is | 2:42 |
| 10. | Out Beyond the Window | 2:41 |
| 11. | Some Traveling Music | 2:33 |
| 12. | A Man Alone (Reprise) | 1:30 |
| **משך כולל:** | **32:27** |

קישורים חיצוניים
----------------

* AllMusic A Man Alone באתר AllMusic

הערות שוליים
------------

1. ↑  *A Man Alone: The Words & Music of McKuen - Frank Sinatra | Songs, Reviews, Credits | AllMusic* (באנגלית), נבדק ב-2021-01-18
**תאודאס** (ביוונית: **Θευδᾶς**, בלטינית: **Theudas**) היה, לדברי יוסף בן מתתיהו, משיח שקר שפעל ביהודה בתקופת הנציב פאדוס, והומת בפקודתו, ככל הנראה בשנת 46.

רקע
---

תופעת הנבואה בהיסטוריה הקדומה של ישראל, החל מתקופת המקרא, מקורה בקבוצה דעתנית, ביקורתית, שצמחה על רקע של מחלוקות ופולמוס במישור הפוליטי, הכלכלי, החברתי והתרבותי. דומה לה התופעה המשיחית, שעניינה, כרונולוגית, נעוץ בתקופת בית שני. קבוצות נבואיות-משיחיות, קטנות וקיצוניות, צמחו בתקופת השלטון הרומי, ובעיקר בעידן הנציבות הרומית השנייה (66-44), כשהמצב הכללי ביהודה החמיר והלך. השלטונות הרומיים התייחסו בחומרה רבה לתופעה זו בשל השיוך הכישופי לאירועי ההתנבאות, ויותר מכך – בשל החשש שהתרכזויות המוניות סביב אותם משיחים ונבאים עלולות לקדם תופעות מרדניות.

תאודאס ופעולותיו
----------------

בימי כהונתו של הנציב פאדוס, ראשון הנציבים של תקופת הנציבות השנייה, הופיע ביהודה "משיח שקר" ושמו תאודאס, שם מיוון שאפיין יהודים רבים בתקופה זו, ואולי בעל משמעות בהקשר לרוחניותו.

לדברי יוסף בן מתתיהו: "פיתה איש אחד בדאי, ושמו תאודאס, המון גדול מאוד לקחת רכושם וללכת אחריו לנהר הירדן, שכן אמר שנביא הוא, והוסיף שבמצוותו יבקע את הנהר ויתן להם מעבר קל בתוכו". ההליכה למדבר, ההתקהלות ההמונית, נטילת הרכוש (ואחר-כך חלוקתו), זיקה למקווי מים כסימן לטהרה והבטחת ביצוע מעשי פלא ונס אפיינו תופעות "נבואיות משיחיות" של שלבי היטהרות במדבר. שמו של תאודאס מוזכר גם במקורות הנוצריים כמשיח שקר.

תגובת הרומאים
-------------

הרומאים, כצפוי, לא היססו להפעיל כוח צבאי מול תאודאס ומאמיניו. בפקודת פאדוס נשלחה למקום פלוגת פרשים, שכיתרה את החבורה במפתיע. רבים נהרגו והמונים נתפשו. תאודאס נפל בשבי וראשו נכרת מעליו. עונש העריפה, כעונשו של יוחנן המטביל, נועד, בדומה לתליה/לצליבה, לבוגדים בשלטון, ובמיוחד כלפי מי שחוששים ממנו מאוד ומבקשים להבטיח, שבשום פנים ואופן לא יטריד את הרומאים גם לאחר מותו.

ראו גם
------

* משיח שקר

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, כ' 97.
2. ↑  מעשי השליחים 5.36.
תאודור ואן הייל, נוף חורפי
**תאודור ואן הייל** (בהולנדית: **Theodoor van Heil**;‏ 1635 – אחרי 1691) היה צייר נוף פלמי הידוע בנופי החורף שלו, בנופי העיר ובמראות ערים בוערות.

ביוגרפיה
--------

תאודור ואן הייל היה בנו של דניאל ואן הייל, צייר נוף. הוא בא ממשפחה אמנותית: סבו ליאו היה צייר כמו שניים מדודיו: ליאו ואן הייל שהיה אדריכל וצייר, ויאן בפטיסט ואן הייל שהיה צייר דיוקנאות ואירועים מהיסטוריה.

על פי ההערכה, תיאודור הוכשר אצל אביו. הוא הפך לחבר בגילדת לוקאס הקדוש בבריסל בשנת 1668.

ידוע שהאמן עדיין היה חי בשנת 1691. אם הוא היה זה שצייר את "הפצצת בריסל" בשנת 1695 הוא כנראה נפטר אחרי שנה זו.

יצירתו
------

תאודור ואן הייל, הפצצת בריסל
תאודור ואן הייל ידוע בנופים בסגנונו של אביו. הם כללו נופי חורף וסצנות של שריפות בערים.

תיאודור ואן הייל צייר מספר נופים טופוגרפיים של עיר הולדתו בריסל. הציור נעשה מתצפית אחת על בריסל מטירת Koekelberg מציג ממעוף הציפור את העיר הנשקפת מצפון. בהשוואה לתצפית על בריסל שצייר האמן מאנטוורפן יאן בפטיסט בונקרוי (Jan Baptist Bonnecroy) כשלושים שנה קודם לכן, ציורו של ואן הייל מראה את העיר ממרחק גדול ומנקודת מבט נמוכה יותר. התוצאה היא שהבניינים מוצגים בצורה קומפקטית יותר. ניתן לזהות רק את הצריחים והמגדלים הגדולים. ואן הייל תיאר בקדמת הציור סצינות כמו רכיבת סוסים, רועים ואיכרים.

מבין חמשת הנופים הנוספים של בריסל, שצוירו על ידי תאודור ואן הייל והנמצאים במוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות בבלגיה, שנים מציעים נוף קרוב יותר לעיר ושלושה ציורי שריפות בעיר בריסל. זכור במיוחד הציור "הפצצת בריסל" בשנת 1695, המציגה את העיר בלהבות לאחר ההפצצה על ידי הכוחות הצרפתים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תאודור ואן הייל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Ontdek schilder, tekenaar Theodoor van Heil, rkd.nl (בהולנדית)
2. ↑  Daniel van Heil (Brussels 1604-1662) , The Burning of Troy, www.christies.com (באנגלית)
3. 1 2  Kunstwerk « Het bombardement van Brussel in 1695 » – Koninklijke Musea voor Schone Kunsten van België, www.fine-arts-museum.be

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BPN: 50890237
* RKD: 37080
* ULAN: 500002000
* VIAF: 95692685
* WorldCat: viaf-95692685

 |
**אולימפיאדת החורף 1944** הייתה אולימפיאדה אשר בוטלה עקב מלחמת העולם השנייה.

אירוח האולימפיאדה נמסר לעיר קורטינה ד'אמפצו שבאיטליה על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי בישיבתו ה-38, שנערכה בלונדון ב-9 ביוני 1939. קורטינה ד'אמפצו הועדפה על פני שתי הערים המתמודדות האחרות במכרז האולימפי – מונטריאול שבקנדה ואוסלו שבנורווגיה.

למרות המלחמה ערך הוועד האולימפי הבינלאומי ב-1944 אירועים שונים כדי לציין מלאת חמישים שנים לייסודו. אלו נערכו במטה הוועד בלוזאן שבשווייץ מה-17 ועד ה-19 ביוני באותה שנה. 

לימים, ב-1956, אירחה קורטינה ד'אמפצו את משחקי אולימפיאדת החורף השביעית וצפויה ב-2026 לארח ביחד עם מילאנו את משחקי אולימפאידת החורף העשרים ושש.

ראו גם
------

* אולימפיאדת הקיץ 1940
* אולימפיאדת החורף 1940
* אולימפיאדת הקיץ 1944

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אולימפיאדת החורף 1944** בוויקישיתוף

| **משחקי החורף האולימפיים** |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| שאמוני (1924) • סנט מוריץ (1928) • לייק פלאסיד (1932) • גרמיש-פרטנקירכן (1936) • סנט מוריץ (1948) • אוסלו (1952) • קורטינה ד'אמפצו (1956) • סקוו ואלי (1960) • אינסברוק (1964) • גרנובל (1968) • סאפורו (1972) • אינסברוק (1976) • לייק פלאסיד (1980) • סרייבו (1984) • קלגרי (1988) • אלברוויל (1992) • לילהאמר (1994) • נאגנו (1998) • סולט לייק סיטי (2002) • טורינו (2006) • ונקובר (2010) • סוצ'י (2014) • פיונגצ'אנג (2018) • בייג'ינג (2022) • מילאנו - קורטינה ד'אמפצו (2026)
**אולימפיאדות שבוטלו**: 1940 • 1944 |

 |
**למה** (Lemma) היא צורת תפיסה מופשטת בפסיכובלשנות. למעשה הלמה מציגה באופן תאורטי כיצד מילה שנבחרה בנפשנו, מתבטאת בשלבים הראשונים של אופן החיתוך (אופן הפקת העיצורים באיברי הדיבור, בהשפעת מידת החסימה של האוויר בבסיסי החיתוך).
הלמה מייצגת משמעות ספציפית, אך כשלעצמה אין לה שום סאונד ייחודי שקשור אליה.

למה לעומת לקסמה בתהליך הלקסיקליזציה
-----------------------------------

כשאנו מפיקים מילה, ביסודו של עניין אנו מסבים את מחשבותינו לכדי סאונד, תהליך שנקרא "לקסיקלזיציה". רבים מן המודלים הפסיכובלשניים רואים בלקסיקליזציה תהליך שיש בו לפחות שני שלבים:

1. השלב הראשון עוסק בסמנטיקה ובתחביר. תוצאתו של השלב הראשון היא ה**למה**. כלומר הלמה הוא רעיון מופשט של מילה שמייצגת משמעות (נגיעה בתחום הסמנטי), וכוללת מידע על איך המילה צריכה לשמש במשפט (נגיעה בתחום התחבירי). למרות זאת, הלמה אינה מוסרת לנו מידע על אופן הגיית המילה.
2. השלב השני דן בפונולוגיה, והוא קשור למידע בנוגע לסאונד שבו המילה תבוטא. תוצאתו של השלב השני היא ה**לקסמה**.

המחלוקת סביב מושג הלמה
----------------------

המודל הדו-שלבי המסביר את תהליך הלקסיקליזציה הוא התומך בצורה הרחבה ביותר בתאוריית היווצרות הדיבור בפסיכובלשנות, למרות שהוא שנוי במחלוקת.
דוגמה למחלוקת המתעוררת סביב המודל היא הימצאותן של מספר עדויות לכך שזיהוי המין הדקדוקי של שם-עצם, מתבסס על אופן הגייתו, שהיא הלקסמה, יותר מאשר צורת התפיסה שלנו אותו בדמיון כזכר או כנקבה (הלמה).
מחלוקת זו יכולה להיות מוסברת על ידי מודלים פסיכובלשניים שאינם מניחים שקיימת הפרדה ברורה בין השלב הסמנטי לשלב הפונולוגי, ובכך אין בהם ייצוג של מושג ה-"למה".
משה דרוויש צורי
**משה (דרוויש) צורי** (1854–1936) היה מנהיג קהילת יהודי עכו בתחילת המאה ה-20.

ביוגרפיה
--------

משה צורי נולד בעכו בשנת 1854. הוא נצר למשפחת צורי, אחת המשפחות הענפות והוותיקות בארץ ישראל מאז המאה ה-18. אבי השושלת, ניסים צורי, עלה לארץ מאזור הבלקן, נישא לאשה טבריינית ועסק בניפוץ צמר ורפדות – מלאכות שעברו בין צאצאי המשפחות מדור לדור במשך כ-200 שנה. כך, גם משה (דרוויש) צורי עסק ברפדות, ונמנה עם בכירי הקהילה היהודית בעיר מגוריו. חברי הקהילה בחרו בו בתחילת המאה ה-20 להיות יושב ראש הוועד ו"מוכתר" היהודים. במסגרת תפקידו טיפל בענייני הכספים של הקהילה, בבית הכנסת, בכרם זיתים שהיה בבעלות הקהילה, בבית הקברות שלה, ובקשר השוטף עם הרשויות.

משפחת משה דרוויש צורי 1923, משמאל באמצע משה צורי (דרוויש) ולונה, אשתו. שורה אחורית מאחורי משה דרוויש:דוד פאסי ולצידו כוכבה בתו, וילדם יוסף פאסי
מצבת משה דרוויש צורי בחיפה
משה צורי קשר קשרים טובים עם הפחה הטורקי וזכה לכבוד והוקרה מצד בני כל הדתות בעיר. גם פעילים ציונים, כמו יצחק בן-צבי וארתור רופין, נעזרו במעמדו וקשריו כדי לקדם התיישבות יהודית באזור חיפה ועכו.

יחסיו הטובים עם השלטונות סייעו לו לפתור בעיות שהתעוררו בחיי היום-יום, לעזור לחברים שנקלעו לצרות כלכליות, ולשמר את המוסדות הקהילתיים. ביתו של המוכתר היה פתוח לאורחים בכל ימות השבוע, ובעיקר בשבתות ובחגים, אז נהג לארח עוברי אורח שנקלעו במקרה לעיר ולא יכלו להמשיך בנסיעה עקב השבת. בזכות האמון הרב לו זכה, איפשרו לו ראשי השלטון המקומי לקבל לביתו בחגים אסירים יהודיים שנכלאו בכלא עכו, לשתף אותם בסדר פסח ובתפילות ראש השנה ויום הכיפורים. הוא ערב להם כל זמן שהותם אצלו, ובמוצאי החג השיבם לכלא.

בשנות חייו האחרונות עבר צורי לחיפה, שם התגוררו בניו, ובה נפטר בשנת 1936. הוא נקבר בבית הקברות הישן בעיר, סמוך לחוף. על שמו רחוב בעכו.

### משפחתו

למשה דרוויש צורי נולדו שלושה ילדים: אברהם (על שם אביו) ניסים (על שם סבו) ונ'גמה (על שם אמו). אברהם, שהיה איש עסקים, ירש את תפקיד המוכתר אחרי אביו, ושימש כמנהיג קהילה בשנות ה-30 של המאה ה-20. ני'גמה (אשר שינתה את שמה ל"כוכבה") נולדה בשנת 1895 בעכו, נישאה בשנת 1913 לדוד אלפסי, סוחר תבלינים מחיפה ולהם נולדו שבעה ילדים.

חלק ניכר מבני משפחת צורי הענפה מתגוררים ביישובי צפון הארץ, בעיקר סביב חיפה והקריות. על בניה נמנה חיים צורי, המשמש ראש עיריית קריית מוצקין.

לקריאה נוספת
------------

* **מאה שנות שמחה - קורותיה של שמחה צורי**, מאת שלומי רוזנפלד.
* נחום אילן, ‏משה דרוויש צורי: מנהיג הקהילה היהודית בעכו בשלהי התקופה העות'מאנית ובראשית השלטון הבריטי, **קתדרה** 87, ניסן תשנ"ח (1998), עמ' 77–106

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משה צורי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  יהושע לוריא, **עכו: עיר החומות**, (הוצאת ירון גל: 2000), עמ' 206
"**משה**" (באיטלקית: **Mosè**;‏ 1513–1515) הוא פסל שיש מאת האמן האיטלקי בן תקופת הרנסאנס מיכלאנג'לו בואונרוטי, המציג את דמותו של משה רבנו.

הפסל נועד להיות אחד מן המרכיבים המרכזיים במצבה מפוארת שהזמין האפיפיור יוליוס השני ממיכלאנג'לו בעבור עצמו. המצבה המפוארת, שאמורה הייתה להיות מוקמת בבזיליקת פטרוס הקדוש, לא הוקמה מעולם, ומיכלאנג'לו יצר במקומה מצבה פשוטה יותר, העומדת בקפלה בבזיליקת סן פייטרו אין וינקולי על גבעת האסקלין ברומא. הפסל עשוי שיש, וגובהו 2.35 מטרים.

היסטוריה של הפסל
----------------

התכנון המקורי של הקבר שבו אמור היה הפסל להיות משובץ, כלל מבנה בעל שלוש קומות, שבו אמורים היו להיות משובצים כ-40 פסלים שונים. לאחר מותו של יוליוס בשנת 1513 קטנו ממדי הפרויקט. בשנת 1542 הוצא חוזה נוסף, ובו התבקש מיכלאנג'לו ליצור מבנה פשוט הצמוד לקיר הכנסייה, שבו ישובצו פסלים מעטים.

תיאור
-----

משה מתואר יושב כשהוא לבוש מעין טוגה או בד כשפלג גופו העליון עירום. ביד אחת הוא אוחז אל גופו לוח מרובע המסמל את לוחות הברית, ואילו ידו השנייה מונחת בחיקו. ראשו עטור הזקן מופנה לשמאל, והוא מביט בריכוז אל נקודה מרוחקת מאתנו. מיכלאנג'לו תיאר את זקנו כמפותל וארוך ומגיע עד לחיקו. הוא נעול סנדלים בעלי רצועות עור הקשורות על שוקיו.

על ראשו עיצב מיכלאנג'לו זוג קרניים קטנות. ייצוג זה בא ככל הנראה בעקבות פרשנות מוטעה של קרינת פני משה, כפי שנאמר בשמות "כִּי קָרַן עוֹר פָּנָיו" (ל"ד, כט), שבתרגום הוולגטה תורגם כאילו הכוונה היא לקרן כאיבר בגוף ולא לקרן אור. ואולם יש הטוענים כי לא סביר שמיכלאנג'לו, איש רנסאנס בעל השכלה רחבה וידע בשפות, הוטעה בעקבות תרגום הוולגטה כאשר עמדו בפניו תרגומים נוספים והמקור. למעשה גם במסורת היהודית נמצא פירוש המתייחס למילה "קרן", כאל קרן של חיה שניתן לנגוח בה. מבחינה פיסולית הקרן מצביעה על כיוון שמדגיש את מבטו המרוחק של משה והמנוגד לזרועו הנטויה.

ראו גם
------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **משה (מיכלאנג'לו)** |

* דוד (מיכלאנג'לו)
* פייטה (מיכלאנג'לו)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פיוט ארמי ארץ-ישראלי לשבועות, מחזור רומניה, כ"י אוקספורד 2501. מתוך: י' יהלום ומ' סוקולוף, שירת בני מערבא

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007354501905171
* GND: 4313721-0
* LCCN: n98095142
* VIAF: 184806542
* WorldCat (עם VIAF): 184806542

 |
**האמפרי פרימט** (באנגלית: **Humphry Primatt**;‏ 1735–1776 או 1777) היה איש כמורה אנגלי וסופר בתחום רווחת בעלי חיים. נודע בזכות חיבורו הידוע היחיד חובת החמלה כלפי החיות, וחטא האכזריות כלפיהן (באנגלית: A Dissertation on the Duty of Mercy and Sin of Cruelty to Brute Animals) משנת 1776. ספרו הוא אחד הספרים הראשונים בעולם שהוקדשו לחלוטין להתנגדות אכזריות כלפי בעלי חיים.

ביוגרפיה
--------

פרימט נולד בלונדון, אנגליה, ממלכת בריטניה הגדולה כבן שני לאליזבת ולכומר ויליאם פרימט (William Primatt;‏ 1702-1770), רקטור ווסט וולטון (אנ'). הוא הוטבל ב-24 באפריל 1735. פרימט למד בקלר קולג' (אנ') שבאוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 1757, השלים לימודי BA. בשנת 1764, השלים לימודי MA וב-3 בספטמבר 1773, קיבל הסמכה של דוקטור לתאולוגיה מטעם קולג' מרישל (אנ') שבאברדין. 

בין השנים 1774-1766 שימש כויקאר בשני כפרים במחוז סאפוק ובמחוז נורפוק. בשנת 1771 היה הרקטור של ברמפטון (אנ') שבנורפוק. ב-2 בנובמבר 1769 הוא התחתן בלונדון עם שרה גליפר (Sarah Gullifer). הוא התגורר בקינגסטון שעל התמזה (אנ'). כשאביו נפטר בשנת 1770, הוא ירש חצי מנכסיו, והחצי השני עבר לאחיו הגדול ויליאם.

חובת החמלה כלפי החיות, וחטא האכזריות כלפיהן
-------------------------------------------

 ערך מורחב – **חובת החמלה כלפי החיות, וחטא האכזריות כלפיהן**  

בשנת 1776, הוציא לאור את ספרו 'חובת החמלה כלפי החיות, וחטא האכזריות כלפיהן' בו טען נגד אכזריות כלפי בעלי חיים. ספר זה הוא אחד הספרים הראשונים בעולם שהוקדשו לחלוטין לנושא זה. בספרו טען פרימט כי כשם שלא ניתן להצדיק אכזריות כלפי בני אדם רק משום שצבע עורם שונה, כך לא ניתן להצדיק אכזריות כלפי בעלי חיים רק משום שצורתם שונה, וכי התחשבות מוסרית באחר נובעת מיכולתו לחוש סבל.

קישורים חיצוניים
----------------

* ספר זמין ברשת הספר חובת החמלה כלפי החיות, וחטא האכזריות כלפיהן במלואו (באנגלית)
* JAN MORRIS, BOOK REVIEW / On the animal revelation front: 'The Duty of Mercy' - Humphrey Primatt: Centaur Press, 8.99 pounds: Jan Morris applauds an 18th-century anglican vicar and his unusual early enthusiasm for animal rights, independent.co.uk, 20 March 1993

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Humphry Primatt - Oxford Dictionary of National Biography

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 7307151172709439210003
* WorldCat (עם VIAF): 7307151172709439210003

 |
**גיל מטבולי** הוא מדד הערכה לגיל כרונולוגי, המחושב על ידי השוואת קצב חילוף החומרים הבסיסי של אדם לדירוג הממוצע של קצב חילוף החומרים הבסיסי בקבוצת הגיל הכרונולוגי.

קצב חילוף החומרים הבסיסי הוא כמות האנרגיה הנצרכת על ידי כל הגוף, ליחידת זמן, כאשר כל הגורמים הסביבתיים נחשבים נייטרלים, מערכת העיכול במצב שלאחר ספיגה (כלומר מערכת העיכול לא פעילה, מצב הדורש כ- 12 שעות של צום בבני אדם), וההוצאה האנרגטית, מספיקה רק כדי לתמוך בתפקוד תקין של איברים חיוניים: הלב, הריאות, מערכת העצבים, הכליות, הכבד, המעיים, איברי מין, שרירים ועור. 
נוסחאות לחישוב קצב חילוף החומרים הבסיסי, לוקחות בחשבון גיל, משקל, גובה, רמת פעילות, מסת השומן בגוף, ומסת גוף רזה.

תאים שונים בגוף, דורשים רמות שונות של אנרגיה לשימור תפקוד בסיסי. שומן הגוף דורש פחות אנרגיה מאשר שריר לתחזוקה שוטפת. ולכן, אם משווים 2 אנשים בעלי נתונים זהים כגון גיל קלנדרי, משקל וגובה, לאדם בעל מסת השריר הגבוהה יותר, יהיה חילוף חומרים בסיסי גבוה יותר, ומכאן גיל מטבולי נמוך יותר, בהשוואה לאדם בעל מסת השריר הנמוכה יחסית.

הגיל המטבולי של האדם ישתנה בהתאם לאופן החישוב של קצב חילוף החומרים הבסיסי (קצב מטבולי) שלו, לעומת אחרים בגיל כרונולוגי דומה. גיל מטבולי הוא מונח חדש בשימוש בתעשיית הבריאות והכושר לתאר רמת כושר כללית ופעילות מטבולית. 
בחינת גיל מטבולי תיתן תובנות לרמה הכללית של בריאות ואיכות החיים, בהשוואה לאחרים בני אותו גיל.

קישורים חיצוניים
----------------

* גיל מטבולי ומחשבונים לחישוב הגיל המטובלי באתר
**מפתח רשת** (באנגלית: **Web developer**) הוא מתכנת או מהנדס תוכנה שעיקר עבודתו בפיתוח יישומים ברשת ה-World Wide Web. 

יישומי רשת משתמשים בפרוטוקול תקשורת בשם HTTP, כשהיישום עצמו עשוי לרוץ על שרת האינטרנט, על הדפדפן, או בשילוב של שניהם. 

מלבד תכנות, מפתח רשת יכול לעסוק גם בנושאים נוספים כגון - עיצוב אתרי אינטרנט, ארכיטקטורת מידע (Information architecture), עיצוב והערכת ממשק משתמש (Usability Engineering), ומערכות לניהול תוכן רשת (Web content management system). 

מפתחי רשת לעיתים מתמחים בפיתוח Front-end או Back-end. פיתוח Front-end כולל עבודה על ממשק המשתמש ומשתמש במגוון טכנולוגיות, בהן ECMAScript (ידוע גם כ-JavaScript). פיתוח Back-end, הידוע גם כ"צד שרת", כולל לעיתים קרובות ממשק לבסיס נתונים.

כלים רלוונטיים
--------------

* **כלי פיתוח פופולריים:** Aptana, ‏Dreamweaver, ‏ Visual Web Developer,‏ Zend Studio, ‏Eclipse ועוד.
* **שפות תכנות צד שרת:** Java‏, Common Gateway Interface‏, PHP, ‏ASP.NET, ‏Ruby on Rails, .NET, Javascript (NodeJS)‎
* **שפות תכנות צד לקוח:** JavaScript ,ActionScript HTML, XHTML, DOM, CSS, XUL‏, Silverlight
* **אחסון נתונים:** מסדי נתונים, קבצים
* **Frameworks:** Vue.js, AngularJS, React

ראו גם
------

* Client server
* Web 2.0
* Web Service

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מפתח רשת** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7826295-1

 |