recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ליילה היימס** (באנגלית: **Leila Hyams**;‏ 1 במאי 1905 - 4 בדצמבר 1977) הייתה שחקנית קולנוע אמריקאית. קריירת הקולנוע שלה, הקצרה יחסית, החלה בסרטים אילמים, והסתיימה באמצע שנות ה-30.

ראשית חייה
----------

היימס נולדה בניו יורק, ניו יורק לאמני הוודוויל ג'ון היימס וליילה מקלנטייר, וכבר בהיותה ילדה הופיעה על הבימות לצד הוריה. בנערותה עבדה בדוגמנות, ולאחר שהופיעה בסדרת פרסומות מצליחה בעיתונים יצא שמעה ברחבי ארצות הברית. בעקבות כך הגיעה להוליווד.

קריירה
------

בשנת 1924 הופיעה בסרטה הראשון, ולאחר מכן לוהקה, בזכות שיערה הבלונדיני, תווי פניה העדינים ומזגה הנעים, לשורה של תפקידי משנה, שבהם נדרשה בדרך כלל לעשות מעט מאוד מלבד לחייך ולהיראות יפה. היא התמודדה היטב עם תפקידי המשחק הקטנים שקיבלה, ולאחר תקופה מסוימת נתפסה ברצינות כשחקנית. ב-1928 כבר שיחקה בתפקידים ראשיים, והיא זכתה להצלחה כשהופיעה בסרט המדבר הראשון של MGM,‏ *Alias Jimmy Valentine*‏ (1928), לצד ויליאם היינס, ליונל ברימור וקרל דיין. ב-1929 הופיעה בסרט המתח הפופולרי *The Thirteenth Chair* בבימויו של טוד בראונינג, תפקיד שבו התאפשר לה להדגים את כישוריה הדרמטיים בתפקיד של חשודה ברצח. באותה שנה הופיעה באולפני פוקס בסרט ההרפתקאות הרומנטי *The Far Call* בבימויו של אלן דוון, לצד צ'ארלס מורטון; כיום נחשב סרט זה לאבוד.

איכות התפקידים שקיבלה השתפרו בחלוף השנים; ב-1930 גילמה את תפקיד אחותו של רוברט מונטגומרי בדרמת הכלא *The Big House*, שזכתה לפרסי אוסקר, ובה הופיעה לצד צ'סטר מוריס ווולאס בירי. היא זכתה לשבחים על תפקידה בסרט. ב-1931 הופיעה בסרט *Surrender*.

על אף שזכתה להצלחה בסרטים שבהם גילמה דמויות של נערה תמימה ויפה, ואף על פי שהתפתחה מבחינה דרמטית בסרטי פשע מלודרמטיים בשנות ה-30, היימס זכורה ככל הנראה בעיקר בשל תפקידיה בשני סרטי אימה מראשית שנות ה-30 - תפקיד אמנית הקרקס קלילת הדעת אך טובת הלב בסרט "פריקס" (1932) ותפקיד הגיבורה בסרט *Isalnd of Lost Souls*‏ (1932). היימס הייתה הליהוק המקורי לתפקיד ג'יין בסרט "טרזן איש הקופים" (1932) בכיכובו של ג'וני וייסמילר, אך היא דחתה את התפקיד. בסופו של דבר גילמה מורין או'סאליבן את ג'יין בסרט זה, ובכמה סרטי המשך בסדרת טרזן.

היא גם הופיעה בסרט *Red-Headed Woman* ‏(1932) בכיכובה של ג'ין הארלו, שהיה מושא מחלוקת לאחר צאתו לאקרנים; בקומדיה המוזיקלית *The Big Broadcast*‏ (1932) עם בינג קרוסבי, ג'ורג' ברנס וגרייסי אלן; וזכתה לשבחים רבים על תפקידה בסרט הקומדיה *Ruggles of Red Gap*‏ (1935) לצד צ'ארלס לוטון וצ'ארלי ראגלס.

ב-1936, לאחר עשר שנות משחק ורקורד של 50 סרטים, פרשה היימס ממשחק, אך עד סוף חייה נשארה בברנז'ה ההוליוודית. היא הייתה נשואה לסוכן פיל ברג משנת 1927 ועד למותה בבל אייר, קליפורניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליילה היימס** בוויקישיתוף

* ליילה היימס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ליילה היימס, באתר AllMovie (באנגלית)
* ליילה היימס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* אתר מעריצים
* ליילה היימס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007345774005171
* BNE: XX4854870
* BnF: cb14188736d (data)
* GND: 1206555548
* ISNI: 0000 0000 7140 6180
* LCCN: no90017053
* NKC: xx0205079
* SNAC: w6mw6wxh
* SUDOC: 099496976
* VIAF: 22352200
* WorldCat: lccn-no90017053

 |
איו וזאוס מאת קורג'ו
ארגוס שומר על איו בפרסקו מהמאה ה-1 מפומפיי במוזיאון הלאומי לארכאולוגיה של נאפולי
**איו** (ביוונית עתיקה: **Ἰώ**) הייתה ניאדה במיתולוגיה היוונית, בתו של אינכוס שהיה אל הנהר (הקרוי על שמו) בארגוס (לפי גרסאות אחרות הייתה בתו של פיירן).

דמותה
-----

זאוס חשק בה ולקחה לעצמו עד שהרה כמעט תפסה אותם יחד. כדי למנוע מהרה לתפוס אותם, זאוס הפך את עצמו לענן לבן (או שהוריד ענן לבן לארץ והתחבא בתוכו), ואת איו הפך לעגלה (פרה) לבנה יפהפייה. כל זה קרה באי שזאוס קרא לו על שם המאורע "איובאה" - "אי הבקר" (היום הוא נקרא גם אוויה או אויאה). על פי הביבליותקה, איו הייתה בתו של אינכוס והיא כיהנה ככוהנת של הרה (פעמים היא מוזכרת בשם קליטיאה) עד שזאוס ראה אותה והתאהב בה.

הוא לא הצליח להערים על הרה שחשדה בעגלה והיא בקשה ממנו את העגלה כמתנה. כיוון שלא רצה לעורר את חשדה הוא הסכים ונתן לה אותה. הרה מינתה את ארגוס (הענק בעל מאה העיניים) לשמור על איו רחוקה מזאוס. זאוס, שביקש להציל את איו, פקד על הרמס להרוג את ארגוס. הרמס הרדים את כל עיניו ואז היכהו באבן. (לאחר מכן הרה לקחה את העיניים ושמה אותם על זנבו של הטווס). 

כשהרה נוכחה לדעת שאיו חופשייה היא שלחה את זבוב הבקר שעף בעקבות איו ועקץ אותה ללא הפסקה עד לחוסר שפיות, כך גרמה לאיו לברוח ולנדוד ללא מנוחה. איו נדדה בבריחתה באזור החוף המערבי של טורקיה (אזור אנטוליה) שבעקבות זה בעת העתיקה נקרא על שמה - איוניה. לבסוף איו עברה מים מרמרה לים השחור דרך מצר הבוספורוס - אירוע שהעניק למצר את שמו - משמעות המילה "בוספורוס" היא "מעבר הפרה". בהרי הקווקז היא פגשה בפרומתאוס הכבול. פרומתאוס נאסר בשלשלאות על ידי זאוס כעונש על שלימד את האדם להבעיר אש ועל כך שהונה את זאוס והגיש לו ממנחת בני האדם רק את העצמות, יום יום היה מגיע נשר ומנקר בכבדו של פרומתאוס. למרות ייסוריו שלו פרומתאוס ניחם אותה ואמר לה שהיא עוד תחזור לצורתה המקורית ומצאצאיה יעמוד גדול הגיבורים - הרקולס - שיציל את פרומתאוס עצמו.

איו המשיכה בדרכה דרך הים היוני עד למצרים, שם זאוס החזירה לצורתה המקורית והיא ילדה לזאוס את בנם אפפוס (שמזוהה במיתולוגיה המצרית כשור הקדוש "אפיס"). לאחר מכן היא נישאה למלך המצרי טלגונוס.

במיתולוגיה המצרית איו מזוהה כאיסיס.

לדעות מסוימות מצאצאיה עמדו קדמוס מייסד הממלכה בתבאי וכן דנאוס ממייסדי ארגוס.

על שמה נקרא אחד מירחי צדק - איו, וכן האסטרואיד 85 Io (אנ').

ראו גם
------

* זאוס
* הרה
* פרומתאוס
* מצר הבוספורוס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איו** בוויקישיתוף
* איו מתוך מטמורפוזות לאובידיוס, תרגום **יהושע פרידמן**, פרויקט בן-יהודה
* מאמר מורחב על איו בפרויקט טאוי (אנגלית)
* איו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011339853105171
* BnF: cb15068155k (data)
* GND: 124359906
* LCCN: n2017046789
* SUDOC: 181643227
* VIAF: 35387480
* WorldCat: viaf-35387480

 |
**The Cry of Silence** הוא שיר מטאל והשיר הפותח את האלבום "Where Lovers Mourn" של להקת הדום-דת' הגותי Draconian. שיר זה נחשב לאחד משיריה הטובים ביותר של הלהקה.

ליריקה
------

השיר נכתב על ידי אנדרס יאקובסון ועוסק ברצונו של אדם בודד "למות בשקט". השיר מתאר את הסבל של הדובר, הגאווה שלו בסבל, את בדידותו, את היותו נואש לעזרה, את אי-רצונו להיות מישהו אחר, את רצונו לנקמה ולבסוף את רצונו למות בשקט, אותו הוא מבטא בזעקה של שקט ("When I cry... when I cry in silence", שורה החוזרת שלוש פעמים בסוף השיר). השיר מסתיים בבקשה של הדובר לאלוהים לתת לו למות בשקט ("Oh my God, let me die in silence").

השיר הוא חלק מהאלבום "Where Lovers Mourn" שרוב שיריו עוסקים במוות, בדידות, רצון למות ואהבה נכזבת. השיר The Solitude עוסק גם הוא ברצון למות עקב בדידות, והוא הקרוב לו ביותר בנושא.

מוזיקה
------

שיר זה נכתב במקור לדמו Frozen Features, אך עובד ונערך מחדש ב-Where Lovers Mourn על ידי אנדרס יאקובסון, יוהאן אריקסון וכריס סילבר, המפיק של האלבום. בגרסה זו אורך השיר הוא 12:42 דקות (השיר השני באורכו של הלהקה והארוך ביותר באלבום).

רוב השיר מנוגן בקצב איטי האופייני לדום מטאל, כאשר יש שני קטעים מהירים - אחד באמצע ואחד בסוף, החותם בעוצמה רבה את השיר.

אחרי פתיח איטי של ריפים של גיטרה חשמלית ובאס שמתחזקים באופן הדרגתי - השיר נפתח בדקלום, ואחריו קטע שירה מלודי של ליסה יוהנסון, הזמרת של דרקוניאן. במילה האחרונה של קטע השירה של ליסה נפתח קטע שירה שבו יאקובסון שר בגרואלינג, ומלווה במקהלה שבעיקר מהמהמת (כלומר, לא שרה מילים) ודואגת ליצירת אווירה וקצב איטי ואפי. אחרי דקלום קצר, מגיע קטע שירה מהיר יחסית, המושר גם הוא בגרואלינג. אחרי עוד קטע שירה של ליסה, מגיע עוד קטע בו הזמר שר בגרואלינג בליווי מקהלה (כמו בקטע המקהלה הקודם) המתנהל בקצב איטי. אחרי סולו גיטרה קצר, מתחיל הקטע המהיר והעוצמתי ביותר של השיר. קטע זה מורכב ממוטיב מרכזי החוזר על עצמו, עד לסיום הטרגי והאפי של השיר, בו הדובר מבקש מאלוהים שיניח לו למות בשקט. אחרי שורה זו הגיטרות מפסיקות והשיר מסתיים בקטע נגינה שקט של פסנתר וכינור באורך כדקה.

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "The Cry of Silence" באתר יוטיוב
שירת היפה והחיה בלהקת המטאל הגותי הסימפונית אפיקה בה יש שירה נשית מלודית של סימונה סימונס לצד גרואלינג של מארק יאנסן.
שירת היפה והחיה בלהקת הדום-דת' הגותית Draconian בה יש שירה נשית מלודית של ליסה יוהנסון לצד גרואלינג של אנדרס יאקובסון.
**שירת היפה והחיה** (באנגלית: **Beauty and the Beast**) היא שיטת שירה הנפוצה בעיקר במטאל הגותי, בה יש שילוב בין שירה נשית מלודית, לעיתים קרובות בקול סופרן, לנהמות גרואלינג או בס צרוד מצד הזמר.

היסטוריה
--------

כבר באמצע שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 להקות דום מטאל שילבו לעיתים שירה נשית נקייה לצד הסולן. השיר המפורסם ביותר של שלב זה הוא Gothic של Paradise Lost שניגנה אז דום-דת'. שילוב זמרת נשית על בסיס קבוע החל מהמחצית השנייה של שנות ה-90 בנורווגיה, אז להקות כמו Theatre of Tragedy,‏ Trail of Tears,‏ Tristania ו-The Sins of Thy Beloved החלו לשלב זמרת סופרן או מצו סופרן קלאסי על בסיס קבוע לצד גרואלינג שביצע הסולן של הלהקה. להקות אלה פיתחו את סוגת המטאל הגותי הסקנדינבי שלצד שירת היפה והחיה הציג גם קלידים, כינור וליווי של מקהלה בשיריו. חלק מלהקות המטאל הגותי התפתחו ללהקות מטאל סימפוני ושילבו זמרות בעלי הכשרה אופראית לצידן. לעומתן, להקות אחרות, כגון Within Temptation, התרככו וויתרו על שירת היפה והחיה לטובת שירה נשית בלבד.

מיון
----

אף ששירת היפה והחיה היא אחד המאפיינים של המטאל הגותי ניתן למצוא להקות מטאל גותי שבהן יש רק זמר זכר או רק זמרת נקבה, ללא שילוב בין שני הסגנונות. כמו כן, ישנן להקות מטאל, כמו Nightwish, שמשלבות לעיתים שירה בסגנון זה אך הן אינן להקות מטאל גותי.

סגנון
-----

סגנון שירת היפה והחיה משלב בין הרכות והקול הצלול של השירה הנשית (בעיקר כשמדובר בקול סופרן) לבין החספוס והעוצמה של שאגת הגרואלינג (בקול באס). בדרך כלל הזמר והזמרת שרים בנפרד, בתורות, כל אחד חלק אחר מהשיר, אך לעיתים הם גם שרים ביחד שורות או בתים שלמים. ברוב להקות המטאל הגותי המבצעות את שירת היפה והחיה, קטעי הגרואלינג ארוכים יותר מקטעי השירה הנשית, אך לרוב את הפזמונים (בתים החוזרים על עצמם בשיר) מבצעת הזמרת. ישנן להקות, כמו טריסטניה, שלצד שירת היפה והחיה משלבות גם שירה גברית נקייה ואף ליווי של מקהלה.

דוגמאות
-------

* טריסטניה: ויבקה סטנה (מצו-סופרן לירי) ומורטן ולנד (גרואלינג וגיטרות).
* The Sins of Thy Beloved: אניטה אוגלנד (סופרן), גלן מורטן נורדבה וארילד כריסטנסן (גרואלינג וגיטרות).
* אפיקה: סימונה סימונס (מצו-סופרן עד אלט) ומארק יאנסן (גרואלינג וגיטרות).
* Draconian: אנדרס יאקובסון (גרואלינג) וליסה יוהנסון (מצו סופרן) והייקה לנגהנס (אלט).
* Theatre of Tragedy עם הזמרת ליב קריסטין (שירה נשית) לצד גראולינג.
* Beyond Forgiveness: טליה הויט (סופרן), ריצ'רד מרקוס (גרואלינג) וגרג ויטוור (גרואלינג וצרחות בלאק מטאל).
* Galadriel

ראו גם
------

* מטאל גותי
* מטאל סימפוני
* גרואלינג
ב2 באוקטובר, 2024 יתרחש ליקוי חמה טבעתי. ליקוי חמה מתרחש כאשר הירח עובר בין כדור הארץ לשמש, ובכך מסתיר באופן חלקי או מוחלט את השמש מנקודת המבט של הצופה בכדור הארץ. ליקוי חמה טבעתי קורה כאשר הקוטר הזוויתי של הירח קטן יותר מזה של השמש, כך שהוא חוסם את רוב האור מהשמש וגורם לשמש להיראות כמו טבעת. ליקוי חמה טבעתי נראה כמו ליקוי חמה חלקה מעבר לאזור בכדור הארץ ברוחב אלפי קילומטרים.

מלבד אי הפסחא ואזור קטן ליד הקצוות הדרומיים של ארגנטינה וצ'ילה וצפון איי פוקלנד,  מסלול האנטומבה של הליקוי יהיה כולו מעל האוקיינוס השקט. הפנימברה תהיה גלויה מדרום דרום אמריקה, הוואי, החלקים הדרום-מערביים ביותר של מקסיקו (ליתר דיוק, באחה קליפורניה דל סור וג'אליסקו ), וחלקים של אנטארקטיקה. עוצמת הליקוי היא 0.93261, והליקוי יתרחש רק 56 דקות לפני האפוגי.

ליקוי החמה הבא יתרחש ב-29 במרץ 2025.

 הנפשה של נתיב הליקוי

הליקוי הוא חבר בסדרת סמסטר. ליקוי חמה בסדרת סמסטר של ליקויי חמה חוזר על עצמו בערך כל 177 ימים ו-4 שעות (סמסטר) בצמתים מתחלפים של מסלול הירח.  זה גם חלק ממחזור 144 של סרוס, שחוזר על עצמו כל 18 שנים, 11 ימים, המכיל 70 אירועים.

* רשימת ליקויי החמה במאה ה-21

"An annular solar eclipse on October 2, 2024". *earthsky.org* (באנגלית אמריקאית). 2024-10-01. נבדק ב-2024-04-09.

1. ↑  "An annular solar eclipse on October 2, 2024". *earthsky.org* (באנגלית אמריקאית). 2024-10-01. נבדק ב-2024-04-09.
2. ↑  van Gent, R.H. "Solar- and Lunar-Eclipse Predictions from Antiquity to the Present". *A Catalogue of Eclipse Cycles*. Utrecht University. ארכיון מ-7 בספטמבר 2019. נבדק ב-6 באוקטובר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
van Gent, R.H. "Solar- and Lunar-Eclipse Predictions from Antiquity to the Present". *A Catalogue of Eclipse Cycles*. Utrecht University. ארכיון מ-7 בספטמבר 2019. נבדק ב-6 באוקטובר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)תבנית:Solar eclipse NASA referenceתבנית:Solar eclipses

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליקוי החמה ב-2 באוקטובר 2024** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
**טונליט** הוא סלע יסוד, פלוטוני (סלע מחדר) הדומה לגרניט. בעבר השתמשו בשם טונליט כשם נרדף לקוורץ-דיוריט, אך הסיווג הנוכחי של ארגון IUGS (האיגוד הבינלאומי של מדעי הגאולוגיה) מגדיר טונליט כסלע שבו מעל ל-20% קוורץ וקוורץ-דיוריט כסלע שבו תכולת הקוורץ נעה בין 5% ל-20%.

תיאור ותכולת מינרלים
--------------------

טונליט (מסומן בכחול) בתוך דיאגרמת QAPF
צבעו של הטונליט בין אפור בהיר לאפור כהה, הרכבו מאפי ומרקמו פנריטי (כלומר גס-גרגיר). הטונליט מורכב בעיקר מפלגיוקלז (בדרך כלל אוליגוקלז או אנדסין) שמהווה מעל ל-50% מהרכב הסלע, וכן מלמעלה מ־20% קוורץ. הורנבלנדה, וביוטיט הם מינרלים נלווים נפוצים. מינרלים נוספים המצויים בטונליט: אוגיט, אלניט, אפטיט, זירקון, טיטניט ומגנטיט.

מקור השם ותפוצה
---------------

מקור שם הסלע מהמקום בו נתגלה לראשונה - בסמוך למעבר טונלה בצפון עמק ואל קמוניקה שבהרי האלפים באיטליה.

כמו כן ניתן למצוא טונליט בחוף הפסיפי של אמריקה הצפונית ובמספר מקומות בגרמניה, לדוגמה ברכס פיכטלגבירגה, או ברכס אודנוולד (Odenwald).

### טרונדהיימיט

טרונדהיימיט הוא סוג של טונליט, שהפלגיוקלז בו מסוג אוליגוקלז ומכיל כמות קטנה יחסית של מינראלים מאפיים כמו הורנבלנדה ואוגיט ולכן מכונה גם בשם "גרניט לבן". עוד מאפיין שלו הוא מציאותם של גבישי טיטניט בכמות ניכרת. הסלע נקרא על שם טרונדהיים העיר השלישית בגודלה בנורווגיה.

שימושים
-------

מצבה מטונליט בליובליאנה
לטונליט תכונות מכניות מצוינות. בגלל כמות הקוורץ הגדולה יחסית, הוא קל במשקלו יותר מאשר הדיוריט והגברו לכן הוא חביב מאוד על הבנאים והסתתים באזורים בהם הוא מצוי בכמויות גדולות. משום שכמות האורתוקלז בו זניחה, אין בו סכנת רדיואקטיביות, כפי שקיימת בגרניט.

בטונליט משתמשים ליצירת לבנים, אריחים, מרצפות וחיפויים למדרגות וכן כחצץ לכבישים ולמדרכות. בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20 שימש הטונאליט כחומר גלם פופולרי למצבות בגרמניה. קיימות מחצבות טונליט באוקראינה, סלובניה ובוסניה והרצגובינה המפיקות גושי סלע לשימוש בתעשיית הבנייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טונליט** בוויקישיתוף

| סלעים |
| --- |
| סלעי יסוד |
| סלעים געשיים | אבן זפת • אגלוטינט • אגלומרט • אובסידיאן • איגנימבריט • אנדזיט • אצת פלה • בוניניט • בזלת • בזלת תולאיטית • בסניט • ברקציה געשית • דמעות אפאצ'ים • דמעות פלה • דקיט • הוואיט • היאלוטוף • היאלוקלאסטיט • טוף • טפריט • טקיליט • טרכיט • לטיט • לפיליסטון • מליליטיט • נפליניט • סידרומלן • סקוריה • פוידיט • פומיס • פונוליט • פלגוניט • פרליט • קומטיט • קרבונטיט • ריודקיט • ריוליט • שערות פלה |
| סלעי ביניים | דיאבז • למפרואיט |
| סלעים פלוטוניים | אנורתוזיט • גברו • גרנודיוריט • גרניט • דוניט • דיוריט • טונליט • טרוקטוליט • מונזוגברו • מונזוגרניט • מונזודיוריט • מונזוניט • מונזוסיאניט • סיאניט • פרידוטיט • קוורץ דיוריט • קימברליט |
| סלעים מותמרים |
|  | אמפיבוליט • אקלוגיט • גנייס • הורנפלס • לווחה • לפיס לזולי • מיגמטיט • פיליט • צפחה • קוורציט • שיש • סטיאטיט |
| סלעי משקע |
|  | אבן בוץ • אבן גיר • אבן חול • אבן חול נובית • אואולית • ארקוזה • ברקציה • דולומיט • חוואר • חוואר הלשון • חלמיש • חרסית • אבן טין • כורכר • פצלי שמן • פצלים • צור • קונגלומרט • קירטון |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 00573266

 |
אינגרמן שני משמאל בישיבת מפקדת יחידת חצב בשנת 1972
 פרס ביטחון ישראל 1961
**יעקב אינגרמן** (ברוסית: **Яков Ингерман**;‏ 5 במאי 1919 – 15 בנובמבר 2007) היה מרגל יהודי סובייטי בצבא גרמניה הנאצית, איש מודיעין ישראלי וחתן פרס ביטחון ישראל.

ראשית חייו
----------

אינגרמן נולד בשפטובקה שבאוקראינה, למד מתמטיקה באוניברסיטת קייב בשנים 1937–1940 ולאחר מכן עבד כמורה.

במלחמת העולם השנייה
-------------------

במלחמת העולם השנייה גויס לצבא האדום, השתתף בבלימת המתקפה הגרמנית, נפצע, ובבית חולים ברוסטוב גויס למודיעין. לאחר קורס של חצי שנה הוא הופעל במסגרת המודיעין הקרבי לגיוס פעילים בארצות הכבושות על ידי גרמניה הנאצית לפעילות פרטיזנית מחתרתית. אינגרמן הוצנח בשנת 1942 באזור טגנרוג, בזהות בדויה של טרקטוריסט שאמו גרמנייה ואביו קוזאק שנשפט בטיהורים הגדולים. בשל ידיעותיו בשפה הגרמנית התקבל כמתורגמן ביחידה גרמנית ולאחר מכן עבר ליחידה טכנית של הוורמאכט שחיברה קווי חשמל וקווי אספקת מים ושירת בה במשך שנתיים וחצי. במקביל פעל לגיוס פרטיזנים והבריח לרשותם נשק. באוגוסט 1943, בדרגת רב"ט, הועבר עם היחידה לאיטליה, שם השתתף בפעולות חבלה של פרטיזנים איטלקים ויוגוסלבים בסמוך לעיר טרנטו, שם הצליח להבריח קבוצת שבויים סובייטים. במאי 1945 הכוחות האמריקאיים הגיעו לאזור.

לאחר מלחמת העולם השנייה
-----------------------

באיטליה נישא לאלברטה, בתה של הדוכסית האיטלקייה שעזרה לפרטיזנים אולגה מָארִיני, היה פעיל בתנועת הבריחה בראשותו של מאיר דודזון, ובשנת 1946 עלו בני הזוג לארץ ישראל, באונייה "יאשיה ווג'ווד" במסגרת ההעפלה, והתיישבו בקיבוץ אילון, שם נולדה בתם, מרים. כעבור זמן קצר שבה רעייתו עם בתם לאירופה.

אינגרמן התגייס לחיל המודיעין ושירת ביחידת ההאזנה 515 (לימים יחידה 8200), בה הכיר את רעייתו שולה הלפרין, ויחד עמה זכה בשנת 1961 בפרס ביטחון ישראל. במסגרת יחידת ההאזנה הוקם על ידי אינגרמן "המדור הרוסי", ובמסגרת יחידת חצב הוקם בפיקודו מדור מזרח אירופה למודיעין ממקורות גלויים ברוסית. לאחר פרישתו מצה"ל הצטרף לארגון נתיב וערך את דברי הסאמיזדאט שנכתבו על ידי יהודי ברית המועצות והופצו ביניהם.

משפחתו בישראל
-------------

בתו היא הד"ר לפילוסופיה ענת מטר, ונכדו הוא העיתונאי חגי מטר.

לקריאה נוספת
------------

* יעקב אינגרמן, **יהודי ב"שירות" הרייך**, הוצאת ביתן, 2001.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יעקב אינגרמן** בוויקישיתוף
* אורי דרומי, מאחורי קווי האויב הנאצי, באתר הארץ, 13 בנובמבר 2007
* דף פעולותיו ברשימת הלוחמים של אתר ארגון הפרטיזנים, לוחמי המחתרות והגטאות
* משירות בצבא הגרמני למוסד לעליה ב' - סיפורו של יעקב אינגרמן, באתר הפלי"ם.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הוענקו פרסי ביטחון ישראל, מעריב, 12 במאי 1961, עמוד 2
2. ↑  חגי מטר, סבא שלי העביר את המלחמה במדי הצבא הגרמני, באתר "שיחה מקומית", 23 בספטמבר 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299797705171
* BnF: cb16134304z (data)
* ISNI: 0000 0000 7851 3667
* LCCN: no2001036720
* SUDOC: 138954127
* VIAF: 71040255
* WorldCat: lccn-no2001036720

 |
**יצחק שפירא** הוא קרדיולוג, מנהל ודירקטור ישראלי.

ביוגרפיה
--------

בשנים 1968–1971 שירת בצה"ל. בשירות המילואים הגיע לדרגת תת-אלוף[דרושה הבהרה].
בשנת 1971 החל ללמוד בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, ובשנת 1978 קיבל שם תואר דוקטור לרפואה. את הסטאז' עשה במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר. בשנים 1978–1988 המשיך בלימודי המשך בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר. בשנת 1983 עבר קורס פיקוד ומטה בצה"ל. למד מינהל רפואי באוניברסיטת חיפה.

בשנים 1979–1985 התמחה בקרדיולוגיה וברפואה פנימית במרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי, ובסיום ההתמחות קיבל תעודת מומחה בקרדיולוגיה. משנת 1986 ממלא תפקידי ניהול רפואי במרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי, בשנת 1992 מונה לסמנכ"ל המרכז ובשנת 2008 מונה בנוסף למנהל בית החולים השיקומי בו.

בשנת 1991 מונה למרצה לקרדיולוגיה בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר, בשנת 1998 עלה לדרגת מרצה בכיר קליני, בשנת 2002 מונה לפרופסור חבר קליני לקרדיולוגיה, ובשנת 2010 מונה לפרופסור מן המניין קליני לקרדיולוגיה, ושימש בתפקיד זה עד 2022.

במרץ 2024 מונה לדירקטור בחברת שופרסל, וב-7 באפריל 2024 מונה ליו"ר דירקטוריון החברה.

נשוי ואב לארבעה ילדים, מתגורר בכפר ויתקין.

קישורים חיצוניים
----------------

* יצחק שפירא, באתר ResearchGate
* פרופ' שפירא יצחק, באתר המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי

הערות שוליים
------------

1. ↑  שופרסל בע"מ - עדכון לגבי שינויים בהרכב דירקטוריון החברה ובהנהלת החברה, באתר "מאיה", 4 במרץ 2024;  
גולן חזני, האחים אמיר ממנים 6 דירקטורים לשופרסל: ביניהם - סמנכ"ל איכילוב יצחק שפירא, חזי צאיג וצילי נווה, באתר כלכליסט, 4 במרץ 2024
2. ↑  שופרסל בע"מ - החלטת דירקטוריון החברה בדבר שינוי בזהות יו"ר הדירקטוריון ומינוי מנכ"לים משותפים לחברה, באתר "מאיה", 7 באפריל 2024
3. ↑  הצהרת דירקטור בלתי תלוי, באתר "מאיה", 23 בפברואר 2024
**ערוץ "לוּלי"** הוא ערוץ טלוויזיה לגיל הרך השייך ל"קבוצת מדיה הופ!" ומיועד לגילאים 0 עד 3. הערוץ משודר באפיק 76 ב-HOT וב-NEXT TV.

היסטוריה
--------

ערוץ "לוּלי" החל את שידוריו ב-2004 ופותח בהתייעצות עם פסיכולוגים, אנשי חינוך ומומחים להתפתחות הילד. תוכניות הערוץ מציגות לפעוטות אותיות, מספרים, אומנות, מוזיקה, תנועה, צבעים, צורות, חיות, כלי נגינה, פירות, ירקות וכלי תחבורה.

ב-2010 נמכר ערוץ "לוּלי" לחברת התקשורת הפולנית Orange ברשת IPTV ומאז משודר בדיבוב מלא לפולנית. פעם הערוץ שודר בשפות ערבית, אנגלית, ספרדית, טורקית ורומנית (השפה שגם הייתה בערוץ "הופ!") והם נקראו תחת השם "Luli tv".

הלוגו והדמותג של הערוץ הוא אפרוח ששמו כשם הערוץ. 

סביב הדמות יצאה סדרת בובות, ספרים ומוצרים נוספים.

את שיר הערוץ ביצעה ליאורה שלזינגר שאומרת את המשפט "לוּלי" במעברוני הערוץ, והופיעה גם בסדרות "רגע של חיבוק", "דברים שלולי אוהב" ועוד ודיבבה גם בסדרה "כדוריקים".

מלבד תוכניות, שודרו בערוץ גם שירים מתוך קלטות וידאו/DVD. 

שודרו שירים מסרטי "הד ארצי" כגון: 

* "חיות בפזמון של דוד ושרון"

* "הפיציקט של רינת"

* "אמא משחקושקוש"
* "נשיבוק".

החומרים מבית "קלסיקלטת" שמהם שודרו שירים, מקורם בעיקר ביצירות: 

* "עץ השירים"
* "דיג דיג דוג - שלוש, ארבע, לעבודה!"
* "בלי חיתולים"
* "שירון הקסמים"
* "בוא אלי פרפר נחמד".
* 

הסדרה "רגע של חיבוק" הופצה על ידי MCI (מאוחר יותר על ידי "פליי רקורדס") בקלטות וידאו וב-DVD, וסדרות הערוץ הופצו ב-DVD בהפצת "קלסיקלטת" ו"פליי רקורדס".

ערוץ "לולי" שיתף פעולה עם הסופרת מיריק שניר ושודרו בערוץ סיפורים של הסופרת בשלוש סדרות:

* "סיפור": סדרה ובה כל הסיפורים של מיריק שניר מסדרת הספרייה הקטנה שלי בקולו של דורי בן זאב.
* "סיפורים שלולי אוהב": סדרה ובה כל הסיפורים של מיריק שניר בכיכובו של לולי על רקע של איורים של המאיירים הבאים: אליאור שניר, דנה נחום, מיכל פרנקל, סופי עדן, רוני בסיק ושירה אבני.
* ערוץ "לולי" שידר גם סדרה ובה מיריק שניר מספרת על הספרים שכתבה.

תוכניות מקור ורכש
-----------------

בנוסף לתכני רכש מדובבים כגון 

הגן הקסום... טלטאביז, 

ערוץ לולי משדר גם תוכני מקור ישראלים, כמו: 

* טוקטוק ותותי
* "בלבולי
* גרגירי הקסם
* קוקו הארנב
* תנועה וצליל
* פיצי פוגש חיות
* מילה ועוד מילה
* הצבעים של קשת
* "רגע של חיבוק
* דיג דיג דוג - שלוש, ארבע, לעבודה!
* עץ השירים

וכן תוכנית רכש כמו:

* פוקויו
* יו גאבה גאבה!

* טלטאביז
* הגן הקסום...
* מיילו
* צ'ארלי דוב קטן
* וויבולו
* משפחת קוקוריקו
* קמי
* רה רי האריה
* אוזי בו!
* טוטו דפנה ודוק'
* שעון העכברונים'
* לואי
* עולם קטן
* קאיו
* חבורת אבאדס
* מישמיש העכביש
* שיר עם לולי
* גולי גו גולי 2010
* שמוף 2010
* סיפורי בגדים
* צמד חמד
* מה-מה
* דגי דג 2010
* לעצור להביט להקשיב
* תנועה וצליל
* שרים עם לולי

רוב תוכניות הרכש של ערוץ לולי מקורן ב-cbeebies, אך גם מ- PBS KIDS וניק ג'וניור.

רוב תוכניות המקור של ערוץ לולי נוצרו בשיתוף עם חברות אנימציה ישראליות (ממש כמו ערוץ הילדים, ערוץ בייבי, ערוץ הופ! וערוץ הופ! ילדות ישראלית) כגון: פיל אנימציה והיילנדר הפקות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של לולי
* ynet, ערוץ "לולי" נמכר במלואו לשידור בפולין, באתר ynet, 20 ביוני 2010
* סרטונים בערוץ של לולי, באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  ערוצי לולי בשפות השונות, באתר www.youtube.com
**פֵידִיפִּידֶס** (ביוונית: **Φειδιππιδης**) היה שליח באתונה העתיקה, שריצתו האחרונה היא ההשראה לאירוע הספורטיבי המוכר, ריצת מרתון. 

על פי הסיפור, היה פידיפידס שליח בצבא אתונה במלחמת יוון–פרס בשנת 490 לפנה"ס. לאחר ניצחון אתונה בקרב מרתון רץ פידיפידס מהעיר מרתון ועד אתונה, מרחק של 34.5 ק"מ, על מנת להכריז על ניצחונה. כאשר הגיעו ליעדו, הוא קרא "Νενικήκαμεν!" (נֵניקָקָמֵן, ניצחנו!) ומת במקום.

הסיפור נתמך בגרסה ההיסטורית המקובלת כי תושבי אתונה, ראו את אנשי העיר ולא את מבניה כחוזקתה, ולכן, אם היה איום ממשי, הם היו נוטשים את העיר, מעלים אותה באש ויורדים בספינות אל הים להתיישב במקום אחר (כפי שאכן קרה בהמשך המלחמה). לכן, הייתה חשיבות מהותית לידיעה האם אתונה ניצחה, ותושביה יכולים לשכון בשקט בבתיהם, או יש לנטוש הכול ולרדת לים לפני בוא הצבא הכובש. חיזוק נוסף לטענה – כשאתונה נדרשה לעזרת פוליס נוספות, התושבים איימו כי ינטשו את העיר.

לפי ספרו של ההיסטוריון הרודוטוס, אשר תיעד את מלחמת פרס–יוון בשנת 440 לפנה"ס לערך, נשלח פידיפידס מאתונה לספרטה על מנת להזעיק תגבורת בטרם החל הקרב, אך חזר משם בידיים ריקות. חישוב מרחק הריצה לפי הסיפור של הרודוטוס מראה שפידיפידס עבר כ-450 ק"מ תוך מספר ימים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פידיפידס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 4120 5046
* LCCN: n2005062728
* VIAF: 46172473
* WorldCat: lccn-n2005062728

 |
**שעורה** היא דלקת שכיחה הנגרמת לרוב בעפעפיים, עקב זיהום חיידקי. הטיפול העיקרי הוא ברטיות חמות. שעורה מדבקת במקרים מסוימים כאשר היא שעורה דלקתית.

מקור הזיהום
-----------

הזיהום נגרם כאשר אחת מבלוטות השומן של העפעף נחסמת, ואין פתח יציאה להפרשה השומנית הנורמטיבית של העין; ההפרשה מצטברת בקצה התחתון של העפעף העליון או בעפעף התחתון. החסימה היא זיהומית ונגרמת מחיידקים שנמצאים על העור או מחיידקים חיצוניים (בדרך כלל סטפילוקוקוס). לפי מחקר, כמעט כל אדם סובל משעורה לפחות פעם בחייו, ויש כאלו המפתחים שעורה שוב ושוב.

תסמינים
-------

* נפיחות (בדרך כלל בחלק קטן של העפעף)
* אודם
* כאב בעפעף העליון או התחתון
* בלוטה רגישה למגע
* רגישות לאור
* עין דומעת

מניעה
-----

כדי למנוע שעורה יש לנקות את העיניים וסביבתן מדי יום בעזרת תכשירים מיוחדים שעוזרים לשמור על היגיינת העין וסביבתה. יש להימנע מגירוד העין ונגיעה באזור לעיתים קרובות.

שעורה פנימית
------------

ישנו מצב שבו נוצרת שעורה באחת הבלוטות העמוקות של העפעף. במצב כזה התסמינים הרבה יותר חריפים ממצב רגיל, ונדרשת התערבות של רופא עיניים וניקוז השעורה כיוון ששעורה כזו איננה נפתחת מעצמה.

ראו גם
------

* דלקת עיניים
* שעורה כלואה

לקריאה נוספת
------------

* ד"ר רוברט ברקוב (עורך ראשי), **מֶ‏רְק - המדריך הרפואי השלם**, בהוצאת כנרת זמורה ביתן דביר והד ארצי, 2002, עמ' 1036

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שעורה** בוויקישיתוף
* שעורה בעין, באתר שירותי בריאות כללית
* שעורה בעין, הכל על התופעות והטיפולים, באתר BEOK
* רונית מוזיקנט, שעורה: הסימנים, הסיבות ושלושה פתרונות, באתר ynet, 13 ביולי 2005
* סרטונים פרופ' רפי קרסו עם פרופ' דן געתון: מהי שעורה בעין ומתי היא מחשידה לקיומו של גידול, מתוך התכנית "חיים בריא עם פרופ' רפי קרסו"
* שעורה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ד"ר אירינה יפימוב, שעורה בעין - הגורמים, תסמינים ודרכי הטיפול, בפורטל הרפואה מדיקו

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**פַנְצֶ'טָה** (באיטלקית: **Pancetta**; נקראת גם **Ventresca di maiale**, כלומר: **בטן חזיר**) היא מוצר בשר מעובד איטלקי (salume) מבשר חזיר. מכינים אותו מחלק הבטן (pancia - פאנצ'ה) של החיה.

הכנה
----

כלי לתליית פנצ'טה
חלקי הבטן של החזירים נחתכים ומפולטים. שימור עור הבטן שעל הבשר תלוי בסוג ההכנה המתוכננת לפנצ'טה. גזירי השומן של הפנצ'טה (lardelli) משמשים לחלק השומני של הסלמי או להכנת גלדי שומן חזיר.

לאחר החיתוך ממליחים את הפנצ'טה. על ידי פיזור מלח בישול (באזורים מסוימים, בנוסף למלח מוסיפים גם ניחוחות ותבלינים - למשל לעיתים קרובות פלפל שחור, לעיתים רחוקות ניחוחות אחרים כמו ציפורן ואגוז מוסקט) ומניחים את החלקים לנוח כמה ימים.

הנקניק שמתקבל לאחר מכן משתנה מאזור לאזור ובהתאם ליעד הסופי, והוא יכול להיות:

* **מגולגל** כמו סלמי גדול (עם או בלי העור). אם מסירים את העור, ממלאים את הפנצ'טה במעטפת טבעית (קרום חיצוני) או מלאכותית גדולה וקושרים; אם מכניסים לתוכו גוש נקניק בשם קופה (נקרא גם "קפוקולו" - Capocollo) אז יהפך ל"פנצ'טה קופאטה" (pancetta coppata).
* **סטקטה** (Steccata), עם עור (מקופלת ונכבשת בין שני לוחות יציבים המוחזקים יחדיו בחוזקה).
* **סטזה** (Stesa) עם עור.

הפנצ'טה המתוחה, כלומר לא זו המגולגלת (סטקטה או סטזה) היא מקבילית שטוחה בצורתה הדומה לקותל חזיר.

לאחר שלושת סוגי ההכנה לעיל, מתחילה ההבשלה/התיישנות בפועל שיכולה להימשך בין 60-50 ימים עבור הפנצ'טה המתוחה לחתיכות הקטנות ממנה, עד 90–120 יום עבור החתיכות הגדולות יותר. ניתן גם לעשן פנצ'טה.

פנצ'טה מעושנת

מוצרים עם כינוי מקור מוגן ומוצרי מזון חקלאי איטלקי מסורתיים
-----------------------------------------------------------

דוגמה לשימוש בפנצ'טה קופאטה (מגולגלת). במקרה הזה משמשת לקישוט פיצה. לאחר מכן הגבינה תתווסף למעלה לפני הכניסה לתנור
פרוסות פנצ'טה עוטפות חתיכות ארנבון לפני הבישול
שני מוצרים יכולים להתהדר באיטליה בכינוי מקור מוגן (DOP):

* פנצ'טה פיאצ'נצה
* פנצ'טה קלבריה

הפנצ'טה נפוצה כל כך באיטליה שהיא נכללת גם ברשימת מוצרי המזון החקלאי המסורתיים של 12 אזורים:

* בזיליקטה, קלבריה, קמפניה, אמיליה-רומאניה, פריולי-ונציה ג'וליה, ליגוריה, לומברדיה, מרקה, טוסקנה, טרנטינו-אלטו אדיג'ה, אומבריה, ונטו.

כלכלה
-----

הפנצ'טה והחוזה העתידי הקשור אליה נסחר בבורסת הסחורות של שיקגו (CME) מאז 1961.

ראו גם
------

* שומן
* גואנצ'לה
* קותל חזיר
* בשר חזיר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פנצ'טה** בוויקישיתוף
**רוברט בראו** (באנגלית: **Robert Brough**;‏ 20 במרץ 1872 – 21 בינואר 1905) היה צייר סקוטי.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד ב-20 במרץ 1872 ליד אינברגורדון. אמו הייתה הלן בראו, המשרתת של הדוכסית מהמילטון. אביו ג'ון קמרון, היה העגלון של המילטון.

בראו גודל על ידי קרובי משפחה בחווה בפאתי אברדין. הוא היה תלמיד בבית הספר רוטרייסטון באברדין עד 1884, ועזב כדי להיות חניך בחרטות אצל אנדרו גיב ושות', אברדין עד 1890/1891.על אף שעות העבודה הרבות, בראו השתתף בשיעורי ערב בבית הספר לאמנות של גריי, אברדין, משנת 1885.

לאחר מכן הוא נכנס לאקדמיה הסקוטית המלכותית, ובשנה הראשונה קיבל את פרס סטיוארט לציור דמויות, את מלגת הציור ואת המדליה לקומפוזיציה.

לאחר שנתיים בפריז בהדרכת ז'אן-פול לורנס ובנג'מין-קונסטנט באקדמיה ז'וליאן, הוא השתקע באברדין ב-1894 כצייר פורטרטים וקריקטוריסט פוליטי.

דיוקן של מר ויליאם דייוויד רוס הפנה את תשומת הלב לכישרונו לראשונה ב-1896, ובשנה שלאחר מכן זכה להצלחה ניכרת באקדמיה המלכותית עם Fantaisie en Folie, אותו הוריש לגלריה הלאומית לאמנות בריטית (גלריית טייט). שניים מציוריו, נמצאים בגלריה העירונית של ונציה.

סגנון האמנות של בראו הושפעה מהצייר הסקוטי הנרי רייבורן ומהכשרה הצרפתית שלו, אך סגנונו מרשים ביחודו.

בראו הקים סטודיו בשנים הראשונות של המאה ה-20 ברחוב בצ'לסי, ליד זה של חברו ומורו ג'ון סינגר סרג'נט.

ב-19 בינואר 1905 בראו נסע חזרה ללונדון ברכבת האקספרס הלילי מגלזגו. באופן טראגי הרכבת הייתה מעורבת בתאונה ביורקשייר. הרכבת בה נסע עלתה באש. שבעה בני אדם נהרגו ועשרים נפצעו, חלקם באורח אנוש כולל בראו שנכווה קשות.

הוא נפטר ב-21 בינואר 1905 ונקבר בחצר הכנסייה של קתדרלת סנט מאכר, באברדין.

גלריה
-----

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוברט בראו** בוויקישיתוף
* רוברט בראו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Brough, Robert". Encyclopædia Britannica (11th ed.). Cambridge University Press.
2. ↑  Johnston, W T (23 September 2004). "DNB". *Oxford Dictionary of National Biography* (online ed.). Oxford University Press.
3. ↑  "TERRIBLE DISASTER". West Gippsland Gazette (Warragul, Vic. : 1898 - 1930). 28 March 1905. p. 4.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5327016
* GND: 1180546806
* ISNI: 0000 0000 6708 7842
* LCCN: n87832083
* RKD: 13019
* SNAC: w6c53pnw
* SUDOC: 136953107
* ULAN: 500016204
* VIAF: 75374631
* WorldCat: lccn-n87832083

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"רוברט בראו"**.
**סם ומקס מתגלגלים בדרכים** (באנגלית: **Sam & Max Hit the Road**) הוא משחק מחשב הומוריסטי מסוגת משחקי ההרפתקאות אשר מבוסס על הקומיקס האמריקני "סם ומקס" מאת סטיב פורסל. המשחק יצא לראשונה לשווקים בשנת 1993 על ידי חברת לוקאס ארטס למערכת הפעלה DOS ובשנת 1995 למקינטוש. בשנת 2002 יצאה גרסה של המשחק למערכת ההפעלה חלונות.

משחקיות
-------

"סם ומקס מתגלגלים בדרכים" הוא משחק הרפתקה דו־ממדי בממשק "הצבע והקלק" (עם העכבר). המשחק הוא התשיעי אשר השתמש במנוע SCUMM, בממשק זה השחקן מדבר עם דמויות ואוסף פריטים שיתבררו כחיוניים בהמשך המשחק.

בדומה למשחק הקודם אותו ייצרו לוקאס ארטס, "יומו של הטנטקל", לוקאס ארטס בנו את המשחק כך שאי אפשר יהיה להיתקע בגלל שהשחקן שכח לקחת חפץ חיוני להמשך המשחק או להיהרג.

המשחק התאפיין בסגנון גרפיקה קריקטוריסטי.

עלילת המשחק
-----------

עלילת המשחק מתמקדת בצמד הבלשים הפרילנסרים סם ומקס, כלב וארנב דמויי אדם. אשר יוצאים למרדף מטורף ברחבי ארצות הברית בחיפוש אחר ביגפוט ענק שנעלם מהקרקס.

משחקי ההמשך
-----------

כמעט עשור לאחר הוצאת המשחק המקורי, לוקאס ארטס הצהירו באופן רשמי ב-23 באוגוסט 2002 על פיתוח משחק המשך ל"סם ומקס מתגלגלים בדרכים" אשר ייקרא "Sam & Max Freelance Police" וישתמש בגרפיקת תלת-ממד. על אף שפיתוח משחק ההמשך היה בשלבים מתקדמים, ב-3 במרץ 2004 הודיעה החברה כי המשך פיתוח המשחק בוטל.

ביטול המשחק הוביל לכך שקבוצת עובדים בכירה בחברת לוקאס ארטס עזבו את החברה ופתחו חברה משלהם בשם Telltale Games, חברה קטנה יותר אשר ממוקדת בפיתוח משחקים אותם לוקאס ארטס כבר לא מעוניינת לפתח יותר.

בספטמבר 2005, הודיע סטיב פורסל כי הוא יעבוד ביחד עם חברת Telltale Games על פיתוח סדרת משחקי המשך חדשה של "סם ומקס" אשר תקרא "Sam & Max Season One". הסדרה יצאה בשישה חלקים בין פברואר 2006 למאי 2007.

קישורים חיצוניים
----------------

* סם ומקס מתגלגלים בדרכים, באתר מסע אל העבר
* סם ומקס מתגלגלים בדרכים, באתר PCGamingWiki (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb170005177 (data)

 |
**יוסף (ג'ו) קריידן** (8 בפברואר 1916 – 17 באפריל 2000) היה מהנדס רכב ישראלי, ממייסדי חיל החימוש.

ביוגרפיה
--------

קריידן נולד בעיר באפלו שבארצות הברית, למשפחה יהודית שהיגרה מאוקראינה. היה פעיל ומדריך בתנועת הבונים.

בשנת 1939 עלה לארץ ישראל כבעל מקצוע נדרש. הוא שירת כמהנדס מכונות בספינת סוחר "נחשון"(לימים צים). במלחמת העולם השנייה התנדב לגדוד הארץ ישראלי במסגרת הצבא הבריטי, ושימש כמ"פ של פלוגת תובלה וחימוש.

עם הקמת מדינת ישראל נשלח לבצע רכש בארצות הברית וקנדה, ולשם כך התיישב בעיר הולדתו באפלו. כששב לישראל היה ממקימי חיל החימוש, והמפקד הראשון של בסיס חיל החימוש בסרפנד (צריפין). הוא השתחרר בדרגת אלוף-משנה.

קריידן התיישב בקיבוץ כפר בלום. היה נשוי לרות ואב לשניים.

הוא הגיש פינת טיפים לנהגים בתוכנית הרדיו "אור ירוק" ששודרה ברשת ב', והשתתף בתוכנית הטלוויזיה "על גלגלים" ששודרה בערוץ הראשון של רשות השידור בפינה בה נתן טיפים לנהגים. נוסף על כך, כתב ספרים עם טיפים לנהגים.

ספריו
-----

* ששים עצות ועצה לנהג, הקיבוץ המאוחד, תשל"ו
* "מכוניתי, אהובתי: איך לעשות מה, הרבה עצות בספר קטן" בשנת 1987.

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'ו קריידן, באתר קיבוץ כפר בלום
* יוסף (ג'ו קריידן), באתר לזכר נחמיה לבנון

הערות שוליים
------------

1. ↑  "כלבוטק", אירוויזיון ושידור בצבע: הרגעים שלא נשכח מדניאל פאר, באתר וואלה!‏, 28 בספטמבר 2017
**יצחק ליסר** (באנגלית: **Isaac Leeser**;‏ א' בטבת ה'תקס"ז, 12 בדצמבר 1806 – ח' בשבט ה'תרכ"ח, 1 בפברואר 1868) היה דרשן, מתרגם, עורך ומוציא לאור. מייסד העיתונות היהודית באמריקה והמוציא לאור של התרגום היהודי הראשון לתנ"ך באנגלית. ליסר נחשב אחד המנהיגים החשובים של יהדות ארצות הברית במאה ה-19.

חייו
----

ליסר נולד בגרמניה בשנת 1806. היה בעל השכלה יהודית רחבה שאת רובה רכש על ידי לימוד בעל פה. הוא היה בעל זיכרון פנומנלי וזכה בשל כך לשבחים רבים מפי רבניו ומוריו.

בהיותו בן 18, ומשכבר היה יתום מהוריו, היגר ליסר מאירופה לארצות הברית והתיישב בבית דודו בעיר ריצ'מונד שבווירג'יניה. שנה מאוחר יותר עבר לפילדלפיה, שם כיהן שנים ארוכות כשליח ציבור לקהילה הספרדית-פורטוגזית "מקוה ישראל" במקום. בשרותו בקהילה זו הקדיש ליסר את עיקר זמנו לרווחת הקהל (העני ברובו) של באי בית הכנסת ופעל ללא לאות להטבת מצב החינוך היהודי במקום.

ליסר נחשב היה מראשוני הבונים של יהדות אמריקה. הוא היה הוגה דעות ורעיונאי, עורך ספרותי, עסק בתרגום ספרות הקודש לאנגלית וכתב מסות ודרשות רבות שנישאו מדי שבת בקהילתו. בין השאר תרגם את התנ"ך לאנגלית (1857) - לראשונה תרגום יהודי - ואת הספר "תבואות הארץ" של יהוסף שוורץ (1853).

בימיו של ליסר נראתה ראשית צמיחתה של הרפורמה ביהדות אמריקה, פריחתה והתפשטותה. בראשית דרכה תמך בה ואף ראה בהתפשטות לימודי הדת לשכבות שונות של האוכלוסייה היהודית דבר מה בעל ערך חיובי רב אולם משנודע לו אדישותו של הציבור וחוסר העניין שגילה, ראה שאין בתהליך זה כדי לאחות את הקרעים ונטש דרך זו.

שתי השקפות התקיימו במקביל אצל ליסר: הוא תמך בהתפתחותה של המסורת היהודית ובפרשנות מרחיקת לכת של ההלכה, ובמקביל הקפיד על שמירה דקדקנית של ההלכה, מעין "שמרן-מתקדם".

ליסר ניהל מאבק אידאולוגי עם קהילתו על מעמדו של שליח הציבור בעדה ומשחש כי אינו זוכה עוד ליחס ראוי ממנה, נטש את משרתו בקהילת "מקוה ישראל" ולאחר תקופת מה עבר לכהן כחזן בבית הכנסת "בית אל אמת", קהילה שהתפצלה מבית הכנסת הקודם בו כיהן. ליסר היה שותף בערוב ימיו להקמת "מכללת הרמב"ם להכשרת רבנים" ואף תרם לה את כל ספרייתו.

לקריאה נוספת
------------

* Sussman Lance J. **Isaac Leeser and the making of american Judaism**

* משה לאגיס אייזאקס ונאנסי קליין, "הרב יצחק ליסר", בתוך: הרב אליהו יונג (עורך), **נוטרי מורשת**, מוסד הרב קוק, ירושלים תשכ"ח, עמ' סא–עב.
* הרב בנימין שלמה המבורגר, "רבי יצחק ליסר – חלוץ היהדות באמריקה", **הישיבה הרמה בפיורדא**, מכון מורשת אשכנז, בני ברק תש"ע, כרך ג', עמ' 613–636.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יצחק ליסר** בוויקישיתוף
* "לִיסֶער, יצחק", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק ו, עמודים 46–47, באתר היברובוקס
* יצחק בן אורי ליסר (1806-1868), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Leeser's Jewish Bible (1853), www.bible-researcher.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007311220405171
* BnF: cb14497110j (data)
* CiNii: DA14011763
* GND: 119421283
* ISNI: 0000 0001 1567 4719
* LCCN: nr89008124
* NTA: 267940629
* SNAC: w6766tc6
* SUDOC: 138482993
* VIAF: 39221910
* WorldCat: lccn-nr89008124

 |
**ניתאי ראך** (נולד ב-1996 בבאר שבע) הוא מנצח, פסנתרן ואקורדיוניסט ישראלי המשמש כאסיסטנט בתזמורת הקאמרית הישראלית.

קריירה ולימודים
---------------

זכה במקום הראשון בתחרות הניצוח הבינלאומית "Wiener Schule International Conducting Competition" כמו גם בפרס בחירת התזמורת באותה התחרות- לאחר קונצרט הגמר באולם ברהמס במוזיקפראיין בווינה עם תזמורת היידן. התחרות כללה 3 שלבים בהשתתפות 30 מנצחים מכל העולם עם רפרטואר מאת היידן, מוצרט, בטהובן, שוברט ווברן. אל הגמר עלו 7 פיינליסטים מפולין, בריטניה, גרמניה, אוסטריה וברזיל. התחרות שהתקיימה בווינה בתחילת חודש יולי סיפקה הזדמנות למנצחים מכל שכבות הגיל להגיע לגמר ולנצח על תזמורת היידן בווינה באולם ברהמס במוזיקפריין, מה שעשוי להיות צעד חשוב לפיתוח הקריירה המקצועית שלהם. בחבר השופטים ישבו מוזיקאי מפתח, מנצחים, מנהלי תזמורות ואנשי הוראה הפועלים בווינה ובכל העולם. 

בוגר תואר ראשון במגמה לניצוח תזמורת בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב בכיתתו של אי-אן שו, שם זכה במספר מלגות הצטיינות במהלך לימודיו. בשנת 2022 קיבל את מלגת "קולטון" מטעם אוניברסיטת תל אביב למוזיקאים צעירים מבטיחים. זוכה תחרות "חממת מנצחים" של התזמורת הקאמרית הישראלית וזוכה תחרות "שרביט הזהב" של התזמורת הסימפונית חיפה בשיתוף עם בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה. בשנת 2022 זכה במגלת קרן התרבות אמריקה-ישראל בניצוח.

בנעוריו למד בקונסרבטוריון העירוני באר שבע, עיר הולדתו, וזכה שם במלגת קרן סרני ללימודי פסנתר. בין התזמורות עליהן ניצח: תזמורת היידן בווינה, התזמורת הסימפונית של פזרג'יק שבבולגריה, התזמורת הסימפונית ירושלים, התזמורת הקאמרית הישראלית, תזמורת סימפונט רעננה, התזמורת הסימפונית חיפה, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, התזמורת הסימפונית של בית הספר בוכמן-מהטה, אנסמבל סולני תל אביב ועוד.

ניצח בכיתות אמן עם להב שני, מאסטרו ג'ין וואנג (סין-וינה), סבסטיאן פרלובסקי (פולין), ניל סטולברג (UCLA), גויאנג ז'אנג (סין), יואב תלמי (ישראל) ועוד. כאקורדיוניסט השתתף ניתאי בפסטיבלי אבו גוש ונהלל ובפסטיבלים בגרמניה ובאיטליה, כמו גם בהצגות, קונצרטים ואירועי תרבות ברחבי הארץ. במסגרת שירותו הצבאי ניגן בתזמורת צה"ל, עמה הופיע בארץ, בארצות הברית וברוסיה כמנצח ופסנתרן.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של ניתאי ראך
* ניתאי ראך, ברשת החברתית פייסבוק

* ניתאי ראך, ברשת החברתית LinkedIn

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ניתאי ראך"**.
**יהודה מורגנשטרן** (נולד ב-מאי 1983) הוא איש ציבור חרדי ישראלי. המכהן כמנכ"ל משרד הבינוי והשיכון.

ביוגרפיה
--------

מורגנשטרן נולד וגדל בבני ברק. עשה שירות אזרחי בבית החולים רמב"ם ובשב"ס.

מורגשטרן למד בטכניון בפקולטה להנדסת תעשייה וניהול. במהלך לימודיו ניהל את הקמפוס החרדי של המרכז האקדמי כרמל בחיפה.

מורגנשטרן הוא בעל תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול מהטכניון ותואר שני בהיסטוריה של ארץ ישראל מאוניברסיטת חיפה.

ב-2012 הקים את תלם, במטרה לקדם פיתוח כלכלי-חברתי באוכלוסייה החרדית, תלם מנהלת כיום פרויקטים של שילוב החרדים במגוון גופים אקדמיים כמו האוניברסיטה הפתוחה והטכניון. מובילה תלם רפורמות לשילוב חרדים עבור גופים ציבוריים ומיזמים טכנולוגיים ללימודי ליבה.

מורגשטרן שימש כדירקטור בתאגיד המים של עיריית תל אביב-יפו מי אביבים משנת 2020 ושימש בעבר כעמית מחקר במוסד שמואל נאמן למחקר מדיניות לאומית. בעברו הוסמך, בין היתר, בתוכנית העמיתים "מעוז" לפיתוח מנהיגות ממלכתית ורב מגזרית.

במרץ 2018 התמנה לממלא מקום מנכ"ל החברה הכלכלית בני ברק.

ב-2018 נבחר לרשימת 40 הצעירים המבטיחים עד גיל 40 בקטגוריית 'נבחרי ציבור' של TheMarker לשנת 2018.

ב-8 בינואר 2023 מונה למנכ"ל משרד הבינוי והשיכון תחת השר יצחק גולדקנופף.

חיים אישיים
-----------

נשוי ואב לשישה. מתגורר בבני ברק.

קישורים חיצוניים
----------------

* איציק ברנדווין, הממשלה אישרה את מינויו של יהודה מורגנשטרן למנכ"ל משרד הבינוי והשיכון, באתר ערוץ 7, 8 בינואר 2023
* דותן לוי, מנכ"ל משרד השיכון: "מקווה שהאמירה שאין תוכנית חדשה תרגיע את השוק", באתר כלכליסט, 17 באפריל 2023
* אתר למנויים בלבד הדר חורש, גיא צוקר, "אנחנו לא דואגים רק לחרדים, אבל לאורך השנים לא שיווקו ולא תיכננו להם", באתר TheMarker‏, 12 באפריל 2024

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד עדי כהן, בימים הקרובים יוכרע: האם זה המנכ"ל הבא של משרד השיכון?, באתר TheMarker‏, 27 בנובמבר 2022
2. ↑  מתוך האתר של 'תלם'
3. ↑  יהודה מורגנשטרן - 40/40 הצעירים המבטיחים של מגזין TheMarker 2018, באתר TheMarker
4. ↑  עופר פטרסבורג‏, המועדף על גולדקנופף: הכירו את המנכ"ל החדש של משרד הבינוי והשיכון, באתר וואלה!‏, 8 בינואר 2023
**הנסיך מפעל ליצור טחינה בע"מ** היא חברה פרטית ישראלית המוכרת במותג **טחינה הנסיך**. החברה הייתה בשליטת עפיף ועיסא טנוס והפעילה מפעל ליצור טחינה, עד שנקלעה לחובות כבדים שהובילו למינוי נאמן וכונסי נכסים שמכרו את פעילותה.

היסטוריה
--------

טרם הקמת טחינה הנסיך בישראל, סופק רוב הביקוש הישראלי לטחינה מהשטחים. בשנת 1987, בעת האינתיפאדה הראשונה, נעצרה אספקת הטחינה מהשטחים לישראל, ולאחר 6 חודשים בהם נעצר המסחר החליט עפיף טנוס לנצל את ההזדמנות ולהשתלט על השוק שנוצר עקב האינתיפאדה. טנוס, שהתפרנס עד אז מעסק לראיית חשבון שהקים ב-1975, נסע לשכם ללמוד הכנת טחינה, קנה ציוד והעסיק את שלושת העובדים הראשונים שלו במפעל באזור התעשייה של כרמיאל. את הונו הראשוני השיג טנוס מהלוואות בנקאיות 
.

מפעל החברה שוכן בעיילבון, ומשתרע על שטח של 5,500 מ"ר, ומועסקים בו יותר מ-50 עובדים. התפוקה השנתית של המפעל היא 17,000 טון טחינה. את חומר הגלם לייצור הטחינה, השומשום, מייבא טנוס ממגדלים בחו"ל בחלקו, ובחלקו מגדל בעצמו בשדות בעולם (בין השאר בשדות באתיופיה).

הטחינה מתוצרת החברה נמכרת לשוק הישראלי ומיוצאת למדינות שונות בחו"ל, בהן ארצות הברית.

באוגוסט 2016 הורה משרד הבריאות על הפסקת רישיון יצור ושיווק טחינת הנסיך עקב גילוי חיידקי סלמונלה בטחינה גולמית ששווקה למפעלי תעשייה, אך לאחר בדיקה חוזרת התיר את שיווק הטחינה שנועדה לשוק הקמעונאי (אך לא את הטחינה שנועדה לתעשייה). 176 טונות של טחינה פגומה הועברו להשמדה.

באוקטובר 2022 פנתה החברה לבית המשפט בבקשה לעיכוב הליכים, לאחר שצברה חובות של 140 מיליון ש"ח. בית המשפט המחוזי בנצרת מינה לחברה שני כונסי נכסים ומנהל הסדר, ובמרץ 2023 נמכרה הפעילות העסקית של החברה לחברת טעמן תמורת 11 מיליון ש"ח.

לבעלי החברה, עפיף ועיסא טנוס, היו חובות של 63 מיליון ש"ח מחמת ערבויות אישיות שנתנו. בהסדר הנושים הוסכם שהם ישלמו 4.2 מיליון ש"ח ויהיו פטורים מיתרת החוב.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הנסיך מפעל ליצור טחינה (באנגלית)
* אתר למנויים בלבד ענת ג'ורג'י, "הנסיך" שהגיע לשווי של עשרות מיליוני שקלים — והתרסק, באתר TheMarker‏, 12 באפריל 2024

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורה קורן, האיש שהקים את טחינת הנסיך, יצרן הטחינה הגדול בישראל: "עלית הרוויחה יותר מדי, אז נכנסתי", באתר TheMarker‏, 17 במרץ 2006
2. ↑  טחינת הנסיך תייצא 8,500 טון טחינה גולמית לארצות הברית ב-16 מיליון דולר
3. ↑  אתר למנויים בלבד עדי דברת-מזריץ, הדר קנה, סלמונלה בחומוס ובטחינה: הופסק השיווק ממפעל טחינה הנסיך, באתר TheMarker‏, 11 באוגוסט 2016
4. ↑  אתר למנויים בלבד הדר קנה, בשורות טובות לטחינה הנסיך: משרד הבריאות אישר החזרת המוצרים לרשתות השיווק, באתר TheMarker‏, 17 באוגוסט 2016
5. ↑  ליטל דוברוביצקי, יצרנית טחינת הנסיך מבקשת עיכוב הליכים בעקבות חובות של 140 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 31 באוקטובר 2022
6. ↑  ליטל דוברוביצקי, פרסום ראשון בעקבות חובות הענק: בית המשפט מינה בעלי תפקידים לבחינת מכירת יצרנית טחינה הנסיך, באתר כלכליסט, 15 בנובמבר 2022
7. ↑  ליטל דוברוביצקי, ביהמ"ש אישר מכירת טחינת הנסיך לטעמן ב-11 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 15 במרץ 2023
8. ↑  ליטל דוברוביצקי, הסדר לבעלים לשעבר של טחינת הנסיך: ישלמו 4.2 מיליון שקל מתוך חוב של 63 מיליון, באתר כלכליסט, 18 בדצמבר 2023
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "אינדוסוכוס".

**אינדוזאורוס** (שם מדעי: ***Indosaurus***; מילולית: לטאה/זוחל הודי) הוא סוג של דינוזאור תרופוד, אשר התקיים במשך הקרטיקון העליון של המאסטריכט לפני 69 עד 66 מיליון שנה בהודו וייתכן שנכחד עם הכחדת הקרטיקון הגדולה שסיימה את עידן הדינוזאורים.

המאובנים של האינדוזאורוס התגלו בתצורות למטה (אנ'), לצידם של אבליזאורים נוספים כמו האינדוסוכוס, בידי צ'ארלס אלפרד מטלי ליד העיר ג'אבלפור שב מאדהיה פרדש, צפון הודו. הממצאים כוללים ממצא יחיד שכלל עצמות גולגולת קשיחה שהזכירה דינוזאורים טורפים ממשפחת האבליזאוריים כמו הקרנוטאורוס, אך שכמה חוקרים רואים בו קרוב של האלוזאורוס. דינוזאורים אלה חיו בעיקר באמריקה הדרומית ובמעט מקומות נוספים והדבר אולי הוכיח שהיה מעין "גשר יבשתי" קדום בין הודו לאמריקה הדרומית, איתו יכלו דינוזאורים שונים לנדוד משתי היבשות, זאת עד שהודו נפרדה ובהמשך התמזגה עם שאר אסיה.

הסוג תואר ב-1933 בידי החוקרים פרידריך פון הינה (אנ') וצ'ארלס אלפרד מטלי. שם המין *Indosaurus matleyi* קרוי בהוקרה למטלי. הוא היה דומה במראהו לקרנוטאורוס או למג'ונגזאורוס והגיע למשקל של 700 קילוגרם בקירוב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אינדוזאורוס** בוויקישיתוף
* אינדוזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* אינדוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
**ג'נין פריס פירו** (באנגלית: **Jeanine Ferris Pirro**;‏ נולדה ב-2 ביוני 1951) היא פרשנית טלוויזיה אמריקאית, תובעת מחוזית ושופטת לשעבר, והייתה מועמדת מטעם המפלגה הרפובליקנית לכהונה בסנאט של ארצות הברית ולמשרת התובע הכללי של מדינת ניו יורק.

ביוגרפיה
--------

פירו נולדה באלמירה, ניו יורק. בת להורים שהיגרו מלבנון. פירו סיפרה כי בילדותה נהגו ילדים ללעוג לה על מוצאה המזרח-תיכוני וקראו לה בכינויי גנאי שונים, אך כיום היא גאה בזהותה המזרח-תיכונית ומחוברת מאוד לתרבות הלבנונית.

שימשה כשופטת בבית משפט במחוז וסטצ'סטר במדינת ניו יורק, ובהמשך כתובעת המחוזית של המחוז בשנים 1994–2006.

ב-2006 הציגה את מועמדותה בבחירות לסנאט של ארצות הברית על המושב של מדינת ניו-יורק, שהיה מאויש על ידי הילרי קלינטון, אשר התמודדה על כהונה שנייה. פירו לא נבחרה להיות המועמדת הרפובליקאית.

בהמשך שנת 2006 היא התמודדה למשרת התובע הכללי של מדינת ניו-יורק, אך הפסידה למועמד הדמוקרטי, אנדרו קואומו שהיה שר השיכון בממשלו של הנשיא ביל קלינטון.

דונלד טראמפ, שלימים נבחר לנשיא ארצות הברית, היה בין התורמים לפירו הן במסגרת התמודדותה לסנאט, והן במסגרת התמודדותה למשרת התובע המחוזי. 

פירו הנחתה את התוכנית "השופטת ג'נין פירו", תוכנית ריאליטי בית משפט, בשנים 2008–2011. התוכנית שודרה ברשת The CW.

בין השנים 2011 עד 2022 הנחתה את התוכנית השבועית "Justice with Judge Jeanine" בערוץ פוקס ניוז. לאורך השנים פירו שימשה גם כפרשנית במספר תוכניות אחרות בערוץ.

בשנת 2021 ביצעה פירו הופעת משחק בסרט הדרמה הנוצרי "*God's Not Dead: We The People*", בתור השופטת אליזבת' נילי.

פירו נישאה ב-1975 לאלברט, לוביסט, ונולדו להם בן ובת. ב-2007 הם נפרדו, וב-2013 הושלם תהליך הגירושים שלהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'נין פירו** בוויקישיתוף
* ג'נין פירו, ברשת החברתית פייסבוק
* ג'נין פירו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ג'נין פירו, ברשת החברתית אינסטגרם
* אתר התוכנית Justice with Judge Jeanine
* אמיר בוגן, "טראמפ תמך בנתניהו ובישראל, הייתי מצפה שיכירו בחשיבות של זה", באתר ynet, 2 בנובמבר 2020

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 4441 998X
* LCCN: no2003095897
* VIAF: 61241233
* WorldCat: lccn-no2003095897

 |