recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
"**שני שושנים**" הוא שיר ישראלי שכתב יעקב אורלנד והלחין מרדכי זעירא בשנת 1943. זהו אחד השירים העבריים המבוצעים ביותר. הוא בוצע לראשונה על ידי אסתר גמליאלית, התפרסם עם ביצועה של שושנה דמארי וזכה לגרסאות כיסוי רבות של זמרים ישראליים נודעים.

את השיר חיברו יחד זעירא ואורלנד בבית הקפה כסית בתל אביב בעת שהגישו לשרה זעירא אשתו של מרדכי - זר שושנים, ובו שושן אחד לבן והשני אדום. לבקשתה של זעירא, הם הלחינו על כך שיר וכתבו אותו על מפית. אסתר גמליאלית ששמעה אותו, קיבלה אותו מזעירא לראשונה, עבור שתיים וחצי לירות פלשתינאיות. שושנה דמארי הייתה מהמבצעות הראשונות, אך שכחה קטע מסוף השיר: "עד כי סוף סוף חושב אני, נשבור נשבר גם השני" במקומו חזרה על שתי השורות הראשונות – "היה היו לפני שנים, שני שושנים שני שושנים". טעות זו חזרה על עצמה אצל מבצעים נוספים. השיר זכה לעיבודים רבים, בהם של משה וילנסקי, גיל אלדמע, מנחם ויזנברג ורבים נוספים. לשיר חובר ריקוד מאת אליהו גמליאל בשנת 1968.

לאחר ביצועיהן של גמליאלית ודמארי השיר בוצע על ידי אמנים רבים במשך השנים, בהם כמה ביצועים של יהורם גאון, וכן אריק איינשטיין, ברכה צפירה, אבי טולדנו, רן אלירן, זוהר ארגוב, שלומית אהרון, אופירה גלוסקא, יהודית רביץ, איתן מסורי, קרן הדר, רוני גינוסר, מתי כספי, עפרה חזה, מרתה שלמה, מירה זכאי, אסתר עופרים, זהבה בן, עדנה לב, שמרית אור, עדי כהן, חן אמסלם, יזהר כהן, גיתית שובל, אילנית, רוני גינוסר וחיים אוליאל, שם טוב לוי, עדי-קשת כהן, שירי גולן, ירוסלב יעקובוביץ', להקות סקסטה, להקת כרמון, גאיה, פנחס ובניו, אנסמבל קוינטה וחצי, ליאורה ויניק, ליאור ייני וחבורת רננים, מארש דונדורמה וליאורה יצחק, באנסמבל האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים ועשרות ביצועים נוספים בהם הופעות, מחזות, אלבומים, להקות וזמרים מישראל ומחוצה לה.

כמו כן, הגבעטרון ביצע בתחילת דרכו שיר באותו הלחן ובמילים דומות, תחת השם "שני מטאטאים".

קישורים חיצוניים
----------------

* "שני שושנים" באתר בית לזמר העברי
* שני שושנים, עיון ביקורת. באתר חרסונסקי מיוזיק
* שני שושנים - לכל שיר יש סיפור, תיאטרון הבמה
* שני שושנים באתר זמרשת
* מילים לשיר שני שושנים באתר שירונט
* ניתוח מוזיקלי של השיר באתר מלודיה, Melodia.me
**האמיני יום יבוא** הוא פזמון עברי שחובר במקור על ידי יצחק סמוטריץ' בשם: "לאהובה ביום מלחמה", ונערך על ידי רפאל קלצ'קין ב-1948, בזמן מלחמת העצמאות.

הפזמון הפך אחד מסמלי המלחמה והתקופה, כיוון שביטא תקווה ואופטימיות לימים שיבואו אחרי שוך הקרבות במדינת ישראל החדשה. הפזמון הולחן על ידי מנשה בהרב (לפי גרסה אחרת הלחן לשיר הוא עממי), ובוצע על ידי "זמרת המלחמות" יפה ירקוני. במקביל, ביצעה את הפזמון גם מקבילתה המפורסמת בעת ההיא, שושנה דמארי. הפזמון נבחר לפתוח את האלבום המשולש לרגל שנת החמישים לישראל, "גדלנו יחד" בעריכת יואב קוטנר, בגלל היותו "השיר הישראלי הראשון" שהתפרסם מיד לאחר קום המדינה. לחן הפזמון משמש לעיתים כלחן אלטרנטיבי לירושלים של זהב, שחיברה נעמי שמר. השיר מופיע כ"סימפול" גם בשיר מה לעשות? שמבצעת דנה אינטרנשיונל.

בפברואר 2016 הושק אלבום דיגיטלי ברשת ג' בשם "לשיר איתה" - אוסף מחווה לשושנה דמארי במלאת עשור למותה, בו השתתף אלי גורנשטיין בביצוע השיר.

קישורים חיצוניים
----------------

* "האמיני יום יבוא" באתר בית לזמר העברי
* מילות השיר "האמיני יום יבוא" והאזנה לו באתר זמרשת
* מילות השיר "האמיני יום יבוא" באתר שירונט

הערות שוליים
------------

1. 1 2  יעקב בר-און, גווילי-האש של "הפנינים הכחולות", דבר, 23 ביולי 1969
2. ↑  לארצי/ לאהובה ביום המלחמה
3. ↑  לשיר איתה, באתר ynet
**צֵאנָה צֵאנָה** (ידוע גם באנגלית: **Tzena, Tzena**) הוא שיר עברי מסוף שנת 1941 אשר נכתב על ידי יחיאל חגיז והולחן על ידי יששכר מירון. זהו אחד מהשירים העבריים המוכרים ביותר בעולם, והוא הוקלט בכ-600 ביצועים שונים, רובם באנגלית.

השיר, ולו 4 בתים, מתאר חיילים היוצאים לחופשה במושבה (בבית הראשון) ובעיר (בבית השלישי) תוך שהם קוראים לבנות המקום לצאת לקראתם.

חיבור השיר והתקבלותו
--------------------

באביב של שנת 1941, בימי מלחמת העולם השנייה, קיבל יששכר מירון (מיכרובסקי), אשר שירת בבאפס של הצבא הבריטי, מילים שכתב יחיאל חגיז – גם הוא מהמתנדבים לצבא הבריטי, שניהל להקת בידור צבאית וחיבר פזמונים רבים, עבור מסיבה של הבאפס. מירון סיים את המנגינה כעבור שש שעות, ובאותו ערב ביצע את השיר לראשונה. השיר נפוץ במהרה, בשל מנגינתו הקליטה, בכל רחבי הבאפס
[דרושה הבהרה]
והיישוב העברי בסוף אותה שנה שודר ברדיו קול ישראל.[דרושה הבהרה]

בשנת 1947 בוצע השיר במחזה מוזיקלי של תיאטרון החיילים המשוחררים "גחלילית" בתל אביב, והוא הוקלט לראשונה באולפן לתקליט על ידי הזמרת שרה יערי בליוויו של מירון בפסנתר.

סכסוך לגבי הזכויות על הלחן
--------------------------

השיר הגיע לארצות הברית בתקליט של שירי ההגנה. כאשר שמע אותו ג'וליוס גרוסמן, מלחין יהודי אמריקני צעיר, עיבד אותו במקצב חדש, והוסיף לו סיומת חדשה אשר הפכה לחלק בלתי נפרד מהגרסה המוכרת של השיר.

השיר בעיבוד החדש זכה להצלחה אדירה והיה לאחד מהשירים העבריים המוכרים ביותר בעולם. עם מבצעיו המפורסמים של השיר נכללים פיט סיגר והוויברז, ג'ודי גארלנד, קוני פרנסיס ובינג קרוסבי, פרי קומו, ארלו גאת'רי, ארת'ה קיט, נט קינג קול והספרינגפילדס (אנ'). השיר זכה לביצועים באנגלית, בצרפתית, בספרדית, באיטלקית, בשוודית, בגרמנית, ביוונית ובשפות נוספות.

ואולם העובדה שהשיר התפרסם בעיבוד החדש של גרוסמן הוביל לשאלה לגבי זכויות היוצרים של המלחין המקורי מירון. הסכסוך הגיע לבית המשפט בארצות הברית, זכה להד תקשורתי רב ובסופו (1954) פסק בית המשפט כי מירון יקבל שני שלישים מהתמלוגים וגרוסמן כשליש.

בעת שנערך המשפט בניו יורק טען המלחין ומנצח המקהלות הישראלי משה ביק כי הוא אחראי ללחן המוכר של הבית הראשון של השיר. ביק היה הראשון שעיבד את הלחן של מירון לקול ולפסנתר, וגם ניצח על השיר בביצוע הבכורה שלו בבאפס. לטענתו, כאשר מירון הציג לו את השיר, כתב לו ליווי כקונטראפונקט שהושמע יחד עם הקול הראשון, אולם לאחר זמן הקונטראפונקט הפך ללחן של פתיחת השיר. מירון הכחיש את הטענות של ביק וטען שהוא בסך הכול כתב גרסת קאנון לשיר. בשנת 1955 הגיש ביק תביעה לבית המשפט המחוזי בחיפה, אשר לאחר שמיעת עדויות פסק נגדו.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "צאנה צאנה" באתר מיוזיק בריינז
* "צאנה צאנה" באתר בית לזמר העברי
* מילות השיר "צאנה צאנה" והאזנה לו באתר זמרשת
* תום שגב, בתקופת ה"צאנה", באתר הארץ, 12 במאי 2011
* Mills Music, Inc. v. Cromwell Music, Inc. (S.D.N.Y. 1954) – פסק הדין בנוגע לזכויות היוצרים על השיר, באתר Music Copyright Infringement Resource שתחת בתי הספר למשפטים של אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון ואוניברסיטת קולומביה
* צאנה צאנה בקטלוג ארכיון הצליל בספריה הלאומית
* "צאנה" יצא למרחב, דבר, 9 ביולי 1950
* מ"גחלילית" עד "רדיו-סיטי" בניו-יורק, דבר, 27 באוקטובר 1950
* קטע קול יובל מלחי, השיר העברי שהגיע לראש מצעד הפזמונים האמריקני, באתר "קטעים בהיסטוריה", 12 ביוני 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  "צאנה צאנה" כובש את העולם, באתר ישראל היום

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 0063e191-9782-4007-9182-090abd98663d

 |
**חוה דיבון** (נולדה ב-4 במאי 1967) היא תסריטאית ויוצרת ישראלית, זוכת פרס האקדמיה לטלוויזיה.

ביוגרפיה
--------

דיבון נולדה בירושלים ולמדה בבית הספר התיכון הדתי לבנות "חורב". בשירותה הצבאי הייתה מורה חיילת במושב קשת שברמת הגולן. היא למדה בבית הספר הדתי לאומי לקולנוע מעלה, וסיימה במחזור השביעי 1994, כתסריטאית.

דיבון היא תסריטאית פרילנס, וכותבת עבור סדרות טלוויזיה בערוצים שונים וחברות הפקה שונות. היא הייתה מיוצרי העונה הראשונה של "מעורב ירושלמי", "פרנקו וספקטור", ו"פרפרים לשבת".

יחד עם לייזי שפירא, ובהפקת יונתן ארוך, יצרה דיבון את סדרת הדרמה הטלוויזיונית "סרוגים", העוסקת בעולם הפנויים-פנויות של המגזר הדתי-לאומי בירושלים, ששודרה ב-YES. שפירא היה גם במאי הסדרה. הסדרה זכתה להצלחה בביקורות ובקרב קהל הצופים, במיוחד במגזר הדתי לאומי. הצלחה זו ניתן לייחס הן לאיכויותיה ולאמינותה, והן להיותה חלוצה בהצגת העולם הדתי לאומי דרך מבט רענן מבפנים, ללא ההקשר הפוליטי המקובל.[דרוש מקור] חלוציות זו, כמו גם העיסוק ברווקים רווקות בגיל מתקדם יחסית ובסוגיות עכשוויות מעולמם של צעירים וצעירות עירוניים בני המגזר שלא זכו עד אז לחשיפה, הפכו את הסדרה לשיחת היום של הציבור הדתי לאומי. יוצריה הפכו למשקפי דור שלם במגזר זה, אך גם למושא ביקורת מצד כוחות שמרנים באותו מגזר.

הסדרה זיכתה את דיבון במספר פרסי האקדמיה לטלוויזיה: סדרת הדרמה הטובה ביותר ב-2009 (יחד עם לייזי שפירא), התסריט הטוב ביותר בסדרת דרמה ב-2009 (יחד עם צוות התסריטאים), והתסריט הטוב בסדרת דרמה ב-2010 (יחד עם לייזי שפירא).

ב-2023 כתבה את הצגת היחיד "שבעה באוקטובר" על מלחמת חרבות ברזל בביצועו של חגי לובר מתיאטרון אספקלריא.

דיבון נשואה ואם לחמישה ילדים. היא מתגוררת בשכונת קטמון ירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* חוה דיבון, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* חוה דיבון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* חוה דיבון, באתר ספר הקולנוע הישראלי
* חוה דיבון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* חוה דיבון באתר בית הספר מעלה

הערות שוליים
------------

1. ↑  שבעה באוקטובר, באתר תיאטרון אספקלריא

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**2008 - אורי סיון, קרן מרגלית, יעל הדיה, שירי ארצי, אסף ציפור, דפנה לוין ועוזי וייל ("בטיפול")** | **פרס האקדמיה לטלוויזיה- התסריט הטוב בסדרת דרמה 2009 - חוה דיבון, אליעזר שפירא, יעל רובינשטיין, אילן אשכולי, רננית פרשני, שמואל חיימוביץ' וישי גולדפלם ("סרוגים")** | **הבא**:**2010 - חוה דיבון ואליעזר שפירא ("סרוגים")** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**2009 - חוה דיבון, אליעזר שפירא, יעל רובינשטיין, אילן אשכולי, רננית פרשני, שמואל חיימוביץ' וישי גולדפלם ("סרוגים")** | **פרס האקדמיה לטלוויזיה- התסריט הטוב בסדרת דרמה 2010 - חוה דיבון ואליעזר שפירא ("סרוגים")** | **הבא**:**2011 - קרן מרגלית ("פלפלים צהובים")** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007902690405171
* GND: 1053814003
* ISNI: 0000 0000 7026 3122
* LCCN: no2009127278
* VIAF: 96859126
* WorldCat (עם VIAF): 96859126

 |
**תהיי איתי** הוא האלבום החמישי של המוזיקאי והזמר-יוצר הישראלי גבע אלון (והראשון שהקליט בשפה העברית), אשר יצא בדצמבר 2014 בהפקתו המוזיקלית של עמיר לב.

הפקה
----

גבע אלון הלחין וכתב את כל שירי האלבום, כשבחלק מהשירים השתתף בכתיבת המילים גם המוזיקאי עמיר לב שהפיק מוזיקלית את האלבום וחתום עם אלון ונגני האלבום על העיבודים. שירי האלבום אישיים ומתארים חוויות אישיות של אלון מילדותו ומחייו הבוגרים. מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי כתב על האלבום: "גבע אלון בעברית אינו שונה במהות מגבע אלון באנגלית. החוכמה היא להישמע אותנטי בכל שפה. לשם כך נזקק לעמיר לב. הראשים דיברו. הלבבות נפגשו, והתוצאה בסך הכל – עוצמתית ומחלחלת".

הפקת האלבום התבצעה הודות למימון המונים דרך אתר הדסטארט, באמצעותו הצליח אלון לגייס למעלה מ-130 אלף שקלים ששולמו על ידי יותר מ-1,270 תומכים. לקראת גיוס המימון פרסם אלון: "לאורך כל הזמן הזה, התפתחה אצלי תחושה חדשה. משהו שלא הכרתי. אולי משהו ששכחתי שהיה בי. עשיתי כבר הרבה אלבומים, כל אחד מהם משקף נקודה בזמן בשבילי ואני מאד גאה בהם. אבל עכשיו אני מוצא את עצמי חושב שהם היו כמו חזרות לקראת המופע המרכזי ושהאלבום הזה הוא בעצם האלבום הראשון שאני עושה. כמו תסריט שמישהו כתב מראש ואני רק מטייל בתוכו בחוסר מודעות".

רשימת השירים באלבום
-------------------

כל המילים והלחנים: גבע אלון (מלבד היכן שמצוין אחרת)

1. האור בחשיכה
2. כוכב אחר
3. הכפתור האפור
4. אבא (מילים: גבע אלון ועמיר לב)
5. אין שם חורף (מילים: גבע אלון ועמיר לב)
6. שנינו זה לא סתם
7. ים שקט (מילים: גבע אלון ועמיר לב)
8. רמת גן (מילים: גבע אלון ועמיר לב)
9. קול קורא (מילים: גבע אלון ועמיר לב)
10. מדף לדף (מילים: גבע אלון ועמיר לב)
11. תהיי איתי (מילים: גבע אלון ועמיר לב)

קרדיטים
-------

* גבע אלון: שירה וגיטרות
* יפתח שחף: גיטרות
* צוק דבוסק: בס
* אסף רייז: תופים
* ברי סחרוף: קלידים (בשיר "קול קורא")
* עמיר לב: הפקה מוזיקלית
* איתי כבל: עיצוב גרפי

קישורים חיצוניים
----------------

* האלבום "תהיי איתי" להאזנה באתר בנדקאמפ
* ארז לוטרינגר, תהיי איתי, באתר מיוזיק נטו
* יוסי חרסונסקי, תהיי איתי - ביקורת על האלבום, באתר חרסונסקי מיוזיק
* גיל מאורר, גבע אלון שר לראשונה בעברית, בהתחלה זה מפתיע, אחר כך זה חודר, באתר מרפסת
* ראם שרמן, ‏חיית רוקנ'רול: גבע אלון במופע השקה מסעיר, באתר ‏מאקו‏, 23 בינואר 2015
* בועז כהן, ‏תופעת גבע: גבע אלון עושה את זה בעברית, באתר מעריב אונליין, 12 ביולי 2015
הלגונה
הלגונה
**לגונת רודריגו דה פרייטס** (בפורטוגזית: **Lagoa Rodrigo de Freitas**) היא לגונה הממוקמת בשכונת לאגואה שבאזור הדרומי (Zona Sul) של ריו דה ז'ניירו. הלגונה מחוברת לאוקיינוס האטלנטי, דבר המאפשר למי ים להיכנס ללגונה דרך תעלת ז'רדים דה אלה (Jardim de Alá).‏

הלגונה נחשבת לאזור מרכזי בריו דה ז'ניירו, ולאטרקציה תיירותית חשובה. השכונה היוקרתית הסמוכה ללגונה – "לאגואה" – נקראה על שמה.

בלגונה שני איים: האי פירקה (Piraquê) במערב הלגונה, בו שוכן מועדון ספורט ימי, והאי קאיסרס (Caiçaras) בצד הדרומי, בו שוכן מועדון ספורט המשמש לסקי מים, ובו נבחנו המתחרים בסקי מים במשחקים הפאן-אמריקאים של 2007. אזור הלגונה משמש בין השאר למגוון סוגי ספורט ימי, וכן קיימים סביבו כ-7 ק"מ של שבילים לרכיבה על אופניים. בלגונה נערכו תחרויות חתירה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016, ובמשחקים הפאראלימפיים 2016. לצורך התחרויות הוקמו טריבונות זמניות על החוף אשר הכילו עד 14,000 צופים בתחרויות החתירה והקיאקים באולימפיאדה ועד 7,000 בתחרויות החתירה הפאראלימפיות.

בלגונה שורר זיהום מים, וכיום חברה פרטית ממונה על ניקיונו. הדבר עורר דאגה לקראת אולימפיאדת ריו 2016, לאחר שבתחרויות מבחן שנערכו בלגונה ב-2015, לקו 15 מהמתחרים בשלשולים והקאות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לגונת רודריגו דה פרייטס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Alves, Maria Alice S.; Pereira, Erika F. (1998). "Richness, abundance, and seasonality of bird species in a lagoon of an urban area (Lagoa Rodrigo de Freitas) of Rio De Janeiro, Brazil" (PDF). Brazilian Ornithological Society (SBO).
2. ↑  "לאגואה" (Lagoa) קרויה על שמה של Lagoa Rodrigo de Freitas.
3. ↑  Remadores dos EUA passam mal após evento-teste na Lagoa Rodrigo de Freitas [US rowers feel sick after the test event at Lagoa Rodrigo de Freitas. iG.com.br. August 10, 2015 (בפורטוגזית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007496617805171
* LCCN: sh2002011562
* VIAF: 315529165
* WorldCat (עם VIAF): 315529165

 |
**פפריקה** (באנגלית: **Paprika**) הם אפליקציית מובייל ואתר אינטרנט אשר מסייעים למשתמש לייצר תפריטים יומיים או שבועיים מותאמים אישית אשר מבוססים על מטרות ספציפיות. האפליקציה זמינה למכשירי אנדרואיד ו-iOS.

סקירה כללית
-----------

לאפליקציה ממשק ידידותי למשתמש המסייע למשתמשים ביצירה אוטומטית של תפריטים, אותם ניתן גם להתאים אישית, על מנת להשיג יעדים ספציפיים כמו ירידה במשקל, להעלות את מסת השרירים, על מנת לוודא שאוכלים לפי העדפות תזונתיות שונות, או על מנת לבחור מתכונים על סמך טעם אישי.

ניתן באמצעות האפליקציה לייבא מתכונים ממקורות שונים כולל אתרי אינטרנט ואפליקציות אחרות.

האפליקציה מסוגלת גם לייצר רשימת מכולת על סמך התפריטים היומיים או השבועיים שנבחרו על ידי המשתמש.

כל המתכונים, התפריטים ורשימות המכולת של כל משתמש נגישים הן מטלפונים חכמים, הן מטאבלטים והן ממחשבים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של פפריקה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Banks, Courtney. "Review: Cooking With the iPad and Paprika Recipe Manager".
2. ↑  "Best meal planning apps in 2024, tested by our editors | CNN Underscored". 6 במרץ 2023. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. 1 2  "Paprika Recipe Manager (for Mac)". *PCMag UK*. 23 בדצמבר 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "The 6 Meal-Planning Apps That'll Take All the Brainwork Outta Making Dinner". *Cosmopolitan*. 9 ביוני 2023. `{{cite web}}`:  (עזרה)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פפריקה (אפליקציית מוביל)"**.
**פרננד גורה** (בצרפתית: **Fernand Gouré**; נולד ב-12 באפריל 2002) הוא כדורגלן איווארי המשחק בעמדת החלוץ בדונאיסקה סטרדה.

קריירה
------

גורה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת דנגלה. בינואר 2021 חתם במכבי נתניה מליגת העל. ב-27 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד הפועל כפר סבא. ב-11 בפברואר הבקיע את שער הבכורה שלו בהפסד 2-1 לבית"ר ירושלים.

בקיץ 2021 חתם בווסטרלו מהליגה הבלגית השנייה. ב-15 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד אקסלסיור וירטון. כחודש וחצי לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 1-2 נגד מוסקרון.

ב-25 באוגוסט 2022 הושאל לאויפשט מליגת העל ההונגרית במדיה הבקיע 8 שערים ב-24 משחקים.

ב-6 בספטמבר 2023 הושאל לדונאיסקה סטרדה מליגת העל הסלובקית.

תארים
-----

וסטרלו
* הליגה הבלגית השנייה: 2021/2022

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  תומר חבז, ‏רשמית: פרננד גורי חתם בווסטרלו הבלגית, באתר ONE‏, 7 באוגוסט 2021

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פרננד גורה"**.
**מארי ז'קו** (בצרפתית: **Marie Jacquot**; נולדה ב-1990) היא מנצחת צרפתייה.

ביוגרפיה
--------

מארי ז'קו גדלה בשארטר. החלה את לימודי המוזיקה שלה בנגינה בפסנתר, ולאחר מכן למדה לנגן על טרומבון. היא המשיכה את לימודי המוזיקה שלה באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה ובאוניברסיטה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בוויימאר.

מ-2016 עד 2019, ז'קו הייתה הקאפלמייסטרית הראשונה וסגנית המנהל המוזיקלי הכללי בווירצבורג. מ-2019 עד 2022, היא הייתה קאפלמייסטרית ראשונה בדויטשה אופרה אם ריין בדיסלדורף.

בפברואר 2022, הודיעה התזמורת הסימפונית המלכותית הדנית בקופנהגן על מינוייה של ז'קו למנהלת המוזיקלית הבאה שלה, החל מעונת 2024–2025, עם חוזה ראשוני של 5 שנים. ז'קו היא המנצחת הראשונה שזכתה להיות המנהלת המוזיקלית של התזמורת.

במרץ 2023, התזמורת הסימפונית של וינה הודיעה על מינויה של מארי ז'קו למנצחת האורחת הראשית הבאה שלה, החל מעונת 2023–2024.

מארי ז'קו ניצחה לראשונה על התזמורת הסימפונית של קלן בדצמבר 2022. בינואר 2024, הודיעה התזמורת על מינויה של ז'קו למנצחת הראשית הבאה שלה, החל מעונת 2026–2027, עם חוזה ראשוני ל-4 שנים. ז'קו היא המנצחת הראשונה שזכתה לתואר המנצחת הראשית של תזמורת קלן.

קישורים חיצוניים
----------------

*
פירוש נוסף ערך זה עוסק במקצוע. אם התכוונתם לאסטרופיזיקאי ישראלי, ראו נועם סוקר. לכדורגלן הקרואטי, ראו דאבור שוקר.
**סוקר** הוא אדם העורך סקרים. סוקרים עובדים בדרך כלל במכון מחקר, הפועל בשירותו של מזמין הסקר, או במסגרת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה. לעיתים מהווה הסקר חלק מעבודת מחקר, והסוקר הוא אחד מעורכי המחקר.

את הסקר מבצע הסוקר באמצעות הטלפון ("סוקר טלפוני"), או פנים אל פנים (במקרה זה הסוקר מכונה "סוקר שטח"). הסוקר יוצר קשר עם הנסקר הפוטנציאלי, ומבקש את שיתוף הפעולה שלו. לסוקר הפועל מכוח חוק פקודת הסטטיסטיקה (למשל סוקר העורך מפקד אוכלוסין) חובה לענות. במקרים אחרים ההיענות לסוקר היא וולונטרית, ולעיתים הסוקר מציע תמורה לשם השגת שיתוף פעולה. כאשר יש שיתוף פעולה, מציג הסוקר שאלות שהוכנו מראש על ידי שולחו. 

על הסוקר להיות מסוגל להקריא את השאלות בבהירות וברהיטות ולכן העבודה אינה מתאימה לאדם הסובל מגמגום או מבעיות דיקציה אחרות. עבודתו מצריכה סבלנות רבה ואורך רוח, משום שעליו לחזור על אותן שאלות שוב ושוב, והוא נתקל בסירובים רבים, וחווה נטישה של מרואיינים באמצע הסקר. 

הסוקר הטלפוני מקבל רשימת טלפונים אקראית או רשימה של אנשים בעלי מכנה משותף (לקוחותיה של החברה שהזמינה את הסקר וכדומה) - ועליו לתעד מה הייתה תוצאתה של כל שיחה: שיחה ללא מענה, מספר שגוי, משיבון וכדומה. תוצאות הסקר מוזנות לשאלונים מודפסים, או אל מערכת מידע, וכך מועברות לשולחו של הסוקר, המבצע את ניתוח הנתונים, לרוב על ידי סטטיסטיקאי. 

בדרך כלל הסוקר הטלפוני כפוף לאחראי משמרת שמפקח על עבודתו, במטרה לוודא שהוא מבצע אותה כנדרש. לעיתים נערכת האזנה לשיחות הסקר, לשם בדיקת איכותן. במקרה של סוקר שטח, הפיקוח יכול להתבצע על ידי "נסקר סמוי".

פעמים רבות עבודתו של הסוקר היא עבודה זמנית, לשם עריכתו של סקר מסוים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סוקר** בוויקישיתוף
* סוקר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* סקרי דעת קהל, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548562805171
* BnF: cb119412772 (data)
* GND: 4011425-9
* LCCN: sh85108738
* NARA: 10644551
* NDL: 00574312

 |
דו טואה (עם מדליית הזהב) לצידן של אלי קול (כסף) ואנאבל ויליאמס (ארד) בבייג'ינג, 2008
**נטלי דו טואה** (**Natalie du Toit**; נולדה ב-29 בינואר 1984) היא שחיינית דרום אפריקאית, שזכתה ב-10 מדליות זהב במשחקים הפאראלימפיים (אתונה 2004 ובייג'ינג 2008) ואלופת אפריקה במשחה ל-800 מטר חופשי (אבוג'ה 2003). נוסף לכך, היא השתתפה במשחה ל-10 ק"מ במים פתוחים באולימפיאדת בייג'ינג (2008).

חייה
----

דו טואה נולדה וגדלה בקייפטאון. היא החלה להתאמן בשחייה בגיל צעיר, וב-1998, בגיל 14, אף השתתפה במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו בקואלה לומפור. בפברואר 2001 נפגעה בתאונת דרכים לאחר שרכב פגע בה בעת שרכבה על קטנוע בדרכה מאימון שחייה. בעקבות התאונה, נאלצו הרופאים לקטוע את רגלה השמאלית, מתחת לברכה. בתוך שלושה חודשים, עוד בטרם החלה ללכת על רגליה, שבה דו טואה לבריכת השחיה, והמשיכה באימוניה.

בשנת 2002 שבה דו טואה לזירה הבינלאומית, כשהשתתפה במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו במנצ'סטר, וזכתה בשתי מדליות זהב במשחים ל-50 ול-100 מטר בסגנון חופשי לבעלי מוגבלויות. באחרון אף קבעה שיא עולם. היא לא הסתפקה במשחים אלה, והתחרתה במשחה הרגיל ל-800 מטרים, בו העפילה לגמר. בכך, הייתה לספורטאית הנכה הראשונה שמעפילה לשלב הגמר במסגרת זו.

### אלופת אפריקה

בשנת 2003 המשיכה דו טואה להתחרות במסגרות הרגילות, ואף קצרה הישגים לא מעטים. במשחקי אפריקה שנערכו באבוג'ה, ניגריה זכתה במדליית זהב במשחה ל-800 מטר, ובמשחקים האפרו-אסיאתיים שנערכו בהיידראבאד, אנדרה פרדש שבהודו זכתה במדליית כסף במשחה זה ובמדליית ארד במשחה ל-400 מטר.

חרף הישגיה, לא הצליחה להשיג את הקריטריון האולימפי לאולימפיאדת אתונה (2004). היא השתתפה במשחקים הפאראלימפיים, וזכתה ב-5 מדליות זהב, במשחים ל-50, 100 ו-400 מטרים בסגנון חופשי, 100 מטרים בסגנון פרפר ו-200 מטר בסגנון מעורב. כן זכתה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר בסגנון גב.

בשנת 2006 שמרה דו טואה על שני תואריה ב-50 וב-100 מטרים בסגנון חופשי במשחקי חבר העמים שנערכו במלבורן. ב-2008 סיימה במקום הרביעי במשחה ל-10,000 מטרים באליפות העולם בשחייה במים פתוחים
שנערכה בסביליה. הישג זה אפשר את השתתפותה באולימפיאדת בייג'ינג. הוועד האולימפי של דרום אפריקה בחר בה לשאת את דגל המדינה בטקס הפתיחה של המשחקים, ובכך הייתה לספורטאית הנכה הראשונה הנושאת דגל בטקס פתיחה של אולימפיאדה. בתחרויות עצמן סיימה במקום ה-16. עם סיום המשחקים, השתתפה דו טואה גם במשחקים הפאראלימפיים. היא זכתה במדליית זהב בכל חמשת המשחים בהם זכתה גם באתונה.

השגים ותארים
------------

* בשנת 2008 זכתה דו טואה בתואר שחיינית הנכה של השנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נטלי דו טואה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נטלי דו טואה

* נטלי דו טואה, באתר olympedia.org

* נטלי דו טואה, באתר Swimrankings
* קטועי גפיים במשחקים האולימפיים, באתר *heraldscotland*‏, 4 באוגוסט 2008 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 5062 0604
* LCCN: no2007083921
* VIAF: 14553920
* WorldCat: lccn-no2007083921

 |
**אלכסנדר איסק** (בשוודית: **Alexander Isak**; נולד ב-21 בספטמבר 1999 בסולנה שבשוודיה) הוא כדורגלן שוודי המשחק בעמדת החלוץ בניוקאסל יונייטד ובנבחרת שוודיה.

חיים אישיים
-----------

איסק נולד בסולנה שבשוודיה להורים ממוצא אריתראי.

קריירת מועדונים
---------------

איסק גדל במחלקת הנוער של א.י.ק סולנה. ב-28 בפברואר 2016 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-75 והבקיע שער במסגרת משחק בגביע השוודי. ב-7 באפריל הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל השוודית, כששיחק 78 דקות והבקיע את שער הבכורה שלו בליגה בניצחון 0–2 על אסטרסונד במסגרת המחזור השני. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת ערך איסק 29 הופעות ליגה והבקיע עשרה שערים, כשקבוצתו מסיימת כסגנית האלופה.
בזמן עונת 2016/17 איסק קיבל הצעות מכמה מועדונים גדולים באירופה, ביניהם ריאל מדריד, אך לבסוף חתם איסק בבורוסיה דורטמונד מהבונדסליגה. איסק לא הטביע חותם בבורוסיה דורטמונד, ובפגרת החורף של עונת 2018/19 הושאל לוילם II מליגת העל ההולנדית עד לתום העונה. איסק הרשים בתקופתו בהולנד וכבש 13 שערים ב-16 משחקים בליגה. ב-12 ביוני 2019 איסק נמכר מבורוסיה דורטמונד לריאל סוסיאדד מהליגה הספרדית וחתם על חוזה לחמש שנים.

ב-26 באוגוסט 2022 חתם בניוקאסל יונייטד תמורת 70 מיליון אירו. ב-31 באוגוסט 2022 כבש שער בכורה בהופעת הבכורה, בהפסד 1–2 לליברפול. הוא סיים את העונה עם 10 שערי ליגה ב-22 הופעות ועזר לקבוצה להעפיל לליגת האלופות.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-8 בינואר 2017 ערך איסק את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שוודיה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-62 בהפסד 1–2 לנבחרת חוף השנהב במשחק ידידות. ב-12 בינואר, בהופעתו השנייה בנבחרת, הבקיע איסק את שער הבכורה שלו, שער בדקה ה-19 בניצחון 0–6 על נבחרת סלובקיה במשחק ידידות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר איסק** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Jag blir alltid jämförd med Goitom" באתר Sport Bladet, ‏ 2 באפריל 2016 (בשוודית)

| **נבחרת שוודיה – יורו 2020** |
| --- |
| 1 אולסן • 
2 לוסטיג • 
3 לינדלף • 
4 גרנקוויסט • 
5 בנגטסון • 
6 אוגוסטינסון • 
7 ס. לארסון • 
8 אקדל • 
9 ברג • 
10 פורסברג • 
11 איסק • 
12 יוהנסון •
13 סוונסון • 
14 הלנדר •
15 סמה •
16 קראפט •
17 קלאסון •
18 יאנסון •
19 סוונברג •
20 כ. אולסון •
21 קולוסבסקי •
22 קוואיסון •
23 נורדפלט •
24 דניאלסון •
25 ג'. לארסון •
26 קאז'יסט •
מאמן: אנדרסון | שוודיהשוודיה |
**5 שאלות מדוע** או **חמש שאלות מדוע** (באנגלית: **5Whys** או **Five whys**) היא טכניקת תחקירים איטרטיבית, המשמשת לחקר יחסי הסיבה והתוצאה העומדים בבסיס בעיה מסוימת. המטרה העיקרית של הטכניקה היא לקבוע את שורש הפגם או הבעיה על ידי חזרה על השאלה "מדוע?". כל תשובה מהווה בסיס לשאלה הבאה. ה"חמש" בשם נובע מתצפית אנקדוטאלית על מספר האיטרציות הדרושות בדרך כלל לפתרון הבעיה.

לא לכל הבעיות שורש סיבתי אחד. אם רוצים לחשוף גורמי שורש מרובים, יש לחזור על השיטה ולשאול בכל פעם רצף שונה של שאלות.

השיטה אינה מספקת כללים חד משמעיים ומהירים לגבי אילו שורות שאלות לחקור, או כמה זמן להמשיך בחיפוש אחר גורמי שורש נוספים. לפיכך, גם כאשר מתבצע מעקב צמוד אחר השיטה, התוצאה עדיין תלויה בידע ובהתמדה של האנשים המעורבים.

המחשה
-----

דוגמה לבעיה היא: **הרכב לא מתניע**.

1. ***מדוע?*** המצבר גמור (מדוע ראשון)
2. ***מדוע?*** האלטרנטור לא מתפקד (מדוע שני)
3. ***מדוע?*** חגורת האלטרנטור לא מתפקדת כראוי (מדוע שלישי)
4. ***מדוע?*** חגורת האלטרנטור הייתה הרבה מעבר לחיי השירות השימושיים שלה ולא הוחלפה (מדוע רביעי)
5. ***מדוע?*** הרכב לא תוחזק בהתאם לתזמון השירות המומלץ (מדוע חמישי, שורש סיבתי)

ניתן לקחת את התשאול של דוגמה זו לרמה שישית, שביעית או גבוהה יותר, אך חמש איטרציות של "מדוע?" בדרך כלל מספיקות כדי להגיע לסיבה בסיסית. המפתח הוא לעודד את המתחקר להימנע מהנחות ומלכודות לוגיות ובמקום זאת להתחקות אחר שרשרת הסיבתיות במרווחים ישירים מההשפעה דרך כל שכבות ההפשטה ועד לסיבה שורשית שעדיין יש קשר כלשהו לבעיה המקורית. בדוגמה זו "מדוע" החמישי מצביע על תהליך שבור או התנהגות ניתנת לשינוי, המעידה על הגעה לרמת שורש הסיבה.

התשובה האחרונה מצביעה על תהליך. זהו אחד ההיבטים החשובים ביותר בגישת חמש הסיבות - "שורש השורש הנכון" צריך להצביע על תהליך שאינו עובד טוב או שאינו קיים. מנחים לא מאומנים יבחינו לעיתים קרובות כי נראה כי תשובות מצביעות על תשובות קלאסיות כגון "לא מספיק זמן", "חוסר תקציבי" או "חוסר בכח אדם". תשובות אלו אולי נכונות, אך הן אינן בשליטתנו. לכן, במקום לשאול את השאלה "מדוע?", שאל "מדוע התהליך נכשל?".

היסטוריה
--------

הטכניקה פותחה במקור על ידי סקיצ'י טויודה היפני והייתה בשימוש בתאגיד טויוטה במהלך התפתחות מתודולוגיות הייצור שלה. הוא מרכיב קריטי בהדרכה לפתרון בעיות, המועבר כחלק מההשראה למערכת הייצור של טויוטה. הכלי ראה שימוש נרחב מעבר לטויוטה, והוא משמש כיום במקומות רבים, כגון בקאיזן, בייצור רזה ובשש סיגמא. חמשת הסיבובים פותחו בתחילה כדי להבין מדוע יש צורך בתכונות מוצר חדשות או בטכניקות ייצור ולא פותחו לצורך ניתוח גורמי שורש.

שיטת 5 הלמות אומצה לתוך מתודולוגיית התחקורים הרשמית של הצי האמריקאי וכתוצאה מכך הפכה לסטנדרט בארגונים רבים גם מחוץ לארצות הברית ולתעשיות הביטחוניות.

ראו גם
------

* סיבתיות
* חמש המ"מים (איסוף מידע)
* השיטה הסוקרטית

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Five Whys Technique*. *adb.org*. Asian Development Bank. בפברואר 2009. נבדק ב-5 בספטמבר 2019. `{{cite book}}`:  (עזרה)
2. ↑  Serrat, Olivier (2017). "The Five Whys Technique". *Knowledge Solutions*. pp. 307–310. doi:10.1007/978-981-10-0983-9\_32. ISBN 978-981-10-0982-2.
3. ↑  Fantin, Ivan (2014). *Applied Problem Solving. Method, Applications, Root Causes, Countermeasures, Poka-Yoke and A3*. ISBN 978-1499122282.
4. ↑  Ohno, Taiichi (1988). *Toyota production system: beyond large-scale production*. Portland, OR: Productivity Press. ISBN 0-915299-14-3.
משחקי החורף האולימפיים ה-20 במספר נערכו בין ה-10 בפברואר עד 26 בפברואר 2006 בעיר טורינו וב-6 מקומות נוספים במחוז פיימונטה באיטליה.

זאת הפעם השנייה שאיטליה אירחה אולימפיאדת חורף לאחר שעשתה זאת קודם באולימפיאדת קורטינה ד'אמפצו (1956).

המשלחת הישראלית כללה 5 ספורטאים. שני צמדים בריקוד על קרח: גלית חייט וסרגיי סחנובסקי, אלכסנדרה ורומן זרצקי, וגולש הסקי מיכאל רנז'ין. מרב הציפיות של הוועד האולימפי בישראל לזכייה במדליה ראשונה באולימפיאדת חורף נתלו בחייט וסחנובסקי, שסיימו במקום החמישי באליפות אירופה שקדמה לאולימפיאדה זו.

הזוגות גלית חייט וסרגיי סחנובסקי והאחים אלכסנדרה ורומן זרצקי התחרו בריקוד על קרח במסגרת ענף החלקה אמנותית. התחרות כללה שלושה חלקים שנערכו בשלושה ימים שונים.

בחלק הראשון, ריקוד חובה, דורגו חייט וסחנובסקי במקום ה-13 בלבד, בגלל נפילה של גלית שבעקבותיה קיבלו ציונים נמוכים מהשופטים.

בחלק השני, ריקוד מקורי, דורגו גלית וסרגיי במקום ה-6 ועלו למקום ה-9 בסיכום הכללי.

בחלק האחרון, הריקוד החופשי, הם דורגו במקום ה-7 וסיימו את התחרות במקום השמיני, בתוצאה של 181.16 נקודות בסיכום שלושת החלקים.

רומן ואלכסנדרה דורגו בריקוד חובה במקום ה-24 והאחרון, בריקוד מקורי הם עלו למקום ה-23, ובריקוד חופשי הם דורגו במקום ה-20 ובסיכום התחרות במקום ה-22 מתוך 23 זוגות שסיימו את התחרות עם 135.80 נקודות.

מיכאל רנז'ין, הנציג הישראלי הראשון בענף סקי אלפיני, הגיע בתחרות הסלאלום הענק למקום ה-32 מתוך 82 מתחרים שהחלו את התחרות (רק 41 סיימו), כאשר סיים את התחרות בזמן כולל (בשני מקצים) ב-3:00.41 דקות, כ-25 שניות לאט מזמנו של המנצח.

בתחרות הסלאלום סיים רנז'ין במקום 37 מתוך 93 מתחרים (47 סיימו). זמנו הכולל של מיכאל בשני המקצים היה 2:00.73 דקות, כ-17 שניות אחרי המנצח.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ynet, אולימפיאדת החורף: 2,600 אתלטים, 80 מדינות ו-5 ישראלים, באתר ynet, 10 בפברואר 2006

| ישראל במשחקים האולימפיים |
| --- |
| משחקי הקיץ | הלסינקי (1952) • מלבורן (1956) • רומא (1960) • טוקיו (1964) • מקסיקו סיטי (1968) • מינכן (1972) • מונטריאול (1976) • לוס אנג'לס (1984) • סיאול (1988) • ברצלונה (1992) • אטלנטה (1996) • סידני (2000) • אתונה (2004) • בייג'ינג (2008) • לונדון (2012) • ריו דה ז'ניירו (2016) • טוקיו (2020) • פריז (2024) |  |
| משחקי החורף | לילהאמר (1994) • נאגנו (1998) • סולט לייק סיטי (2002) • טורינו (2006) • ונקובר (2010) • סוצ'י (2014) • פיונגצ'אנג (2018) • בייג'ינג (2022) |

|  משלחת ישראל לאולימפיאדת טורינו (2006)  |
| --- |
| החלקה אומנותית **החלקה אומנותית** | אלכסנדרה זרצקי • רומן זרצקי • גלית חייט • סרגיי סחנובסקי |
| סקי אלפיני **סקי אלפיני** | מיכאל רנז'ין |
מזחלת פארא הוקי קרח
שחקן פארא הוקי קרח שולט בדיסקית
קנדה נגד ארצות הברית באתגר ההוקי מזחלות 2015
**פארא הוקי קרח** (מאנגלית: **Para Ice Hockey**; נקרא בעבר **הוקי מזחלות**, ובאנגלית **Sledge hockey** או **Sled Hockey**) הוא משחק קבוצתי שפותח על מנת לאפשר לאנשים בעלי לקות פיזית לשחק הוקי קרח. פארא הוקי קרח הומצא בתחילת שנות ה-60 בסטוקהולם, שוודיה, במרכז שיקום ונחשב לאחד המשחקים הפופולרים ביותר במשחקים הפאראלימפיים.

הוועד הפאראלימפי הבינלאומי משמש גם כגוף העליון שמנהל את הענף בעולם, ומארגן, בנוסף לטורניר הפאראלימפי, גם את אליפויות העולם שלו.

היסטוריה
--------

בתחילת שנות ה-60, זוג שוודי פיתח מזחלת עבור הוקי קרח על מנת שיוכלו להמשיך לשחק הוקי קרח למרות לקותם הפיזית. העיצוב כלל שני להבי מחליקיים על מסגרת מתכת שאפשרה לדיסקית המשחק לעבור תחתיה. העיצוב הושלם על ידי הרכבת מוטות מעוגלים על ידיות אופניים כתחליף למקלות ההוקי הסטנדרטיים. למרות הקפדה על מדידות הציוד במשחקים הפאראלימפיים, העיצוב כיום דומה לעיצוב המקורי.

למרות חוסר העניין הראשוני בענף, החלה תחרות שכללה 5 קבוצות באירופה בשנת 1971. בשנת 1981 הוקמה הקבוצה הראשונה בבריטניה, זמן קצר לאחר מכן, בשנת 1982 הוקמה הקבוצה הראשונה בקנדה, לעומתן, בארצות הברית הוקמה קבוצת הוקי המזחלות הראשונה רק בשנת 1990. הוקי המזחלות המשיך להתפתח באסטוניה ויפן ובשנת 1994 נכלל כענף במשחקים הפאראלימפיים בלילהאמר שבנורווגיה, בהם זכתה שוודיה במדליית הזהב. בשנת 2010, במשחקים הפאראלימפיים בוונקובר שבקנדה התקיימה לראשונה תחרות לקבוצות מעורבות, בהן הורשו להשתתף גברים ונשים יחד.

חוקים
-----

חוקי המשחק מאוד דומים לחוקים הרגילים של הוקי קרח כשההבדל העיקרי הוא חוקים לגבי המזחלות עצמן והשחקנים. קובץ החוקים הבינלאומי הראשון נערך בשנת 1990 על בסיס החוקים הקנדים להוקי קרח. החוק הייחודי היחיד לפארא הוקי קרח הוא זה האוסר על התנגשות חזיתית באמצעות המזחלת בשחקן יריב.

ספסל השחקנים וספסל העונשין נמצאים בגובה הקרח על מנת לאפשר כניסה ויציאת שחקנים ללא צורך בעזרה ממאמן או אדם אחר ואף רצפתם עשויה קרח או קרח סינתטי על מנת למנוע נזק ללהבי המזחלות.

כל ציוד השחקנים חייב להיות מאושר על ידי הוועדה לאישור ציוד הוקי, כולל המזחלות, המקלות, הקסדות וכל ציוד מגן אחר.

המקלות בנויים מלהבי מקלות הוקי רגילים אך בזווית גדולה יותר על מנת לאפשר לשחקנים שליטה נוחה בדיסקית. בקצה המקל יש 6 עד 8 שיני מתכת לצורך תנועה, המתבצעת על ידי דחיפת הקרח באמצעות חלקו המשונן של המקל. על שיני המתכת להיות באורך של עד סנטימטר אחד על מנת למנוע נזק לקרח או פציעה לשחקנים אחרים.

מקל פארא הוקי קרח עשוי סיבי פחמן

ראו גם
------

* הוקי קרח
* המשחקים הפאראלימפיים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פארא הוקי קרח** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph1204828

 |
**סופרי דור תש"ח** (או דור בארץ / דור הפלמ"ח) הוא כינוי לקבוצה של יוצרים ספרותיים שפעלו בישראל במהלך שנות הארבעים והחמישים של המאה ה-20. מדובר בקבוצת יוצרים בעלי קבוצת גיל, סגנון ספרותי והזדהות אידאולוגית שונה. היוצרים, ילידי שנות העשרה והעשרים של המאה ה-20 היו הדור הראשון שנולד וכתב בארץ, מה שייחד אותם מאוד מבחינה ספרותית ומכאן כינויים. תופעת יצירתם נבעה מהיותם הדור היהודי הראשון המופיע בארץ ישראל ששפת-אמם היא עברית וגדלו אל-תוך תרבות יהודית, חילונית ולאומית.

רוב יצירותיהם פורסמו בכתבי העת שזוהו עם מפלגות השמאל של התקופה "על המשמר, "משא", "למרחב" ו"אורלוגין" כמו גם בספרית פועלים. רובם הגדול של סופרי דור תש"ח זוהו עם מפ"ם וחלקם כיהנו בכנסת מטעמה.

רקע היסטורי
-----------

היצירה נועדה לבטא את רגשותיו של דור חדש ומיוחד, שבניגוד לאבותיו חי חיים עצמאיים בארץ ישראל. עולמו וחינוכו של דור זה היו שונים לגמרי מעולמם של אבותיהם - יוצאי אירופה ועל כן היה מקום לצפות לפריצה של זרם ספרותי, שיבטא את רוחו המיוחדת והחדשנית. גם מאורעות התקופה - השואה, המאבק בבריטים ומלחמת העצמאות דרשו יצירות ספרותיות שיעסקו בהן.

התפתחות
-------

נהוג לראות בפרסום יצירתו של ס. יזהר, "אפרים חוזר לאספסת" ב-1938 את מבשרו של גל זה. לכדי ביסוס הגיע הזרם עם פרסומם של חוברות שהכילו כמה סיפורים קצרים ונקראו "ילקוט הרעים" לאחר 1943. לביסוס סופי וקיבוע יצירתו הגיע דור תש"ח ב-1945-1946, עת הופיעו הרומנים הראשונים של יוצרי דור זה ("הוא הלך בשדות" - משה שמיר, "אפורים כשק" - יגאל מוסינזון).

קום המדינה היווה בעיה רצינית עבור יוצרים אלו שכן הם לא הורגלו בחיים נורמטיביים ושגרתיים כפי שנוצרו במדינה לאחר מלחמת העצמאות, עבורם היה מדובר במשבר אישי וספרותי כבד, הם לא ידעו איך להתמודד עם השגרה המעיקה ועם השינויים הדמוגרפיים וההתברגנות. לקראת סוף שנות החמישים ובעיקר בשנות השישים של המאה ה-20 הלכה יצירתו של הזרם ודעכה - הוא לא דיבר אל המוני העולים החדשים והאותנטיות שלו נשחקה בחלוף השנים.

כמה יצירות המשתייכות לזרם זה נכנסו לפנתיאון התרבות הישראלית ביניהם יצירתו המפורסמת של משה שמיר - "הוא הלך בשדות" ויצירתה המפורסמת של נעמי פרנקל - שאול ויוהאנה, יצירות אלו נלמדות במסגרת הבגרות בספרות.

בין היצירות הספרותיות, המאפיינות ביותר את לבטיו של דור תש"ח לאחר מלחמת העצמאות, ניתן למנות את ספריו של חנוך ברטוב, בעיקר **באמצע הרומן** ו**מתום עד תום**, את **חדווה ואני** של אהרן מגד ואת **פנים אל פנים** של אבא קובנר.

נושאי כתיבה
-----------

סיפוריהם של בני דור תש"ח היו ריאליסטים ובעלי מאפיינים אוטוביוגרפים מסוימים. הם עסקו בעיקר בשלושה נושאים - היסטוריה קרובה ורחוקה- מלחמת העצמאות והמאבק בבריטים מחד וימי בית ראשון ושני מאידך; השואה והגלות; ומציאות החיים במדינה הצעירה והמתהווה.

לקריאה נוספת
------------

* אבנר הולצמן, **הסיפורת של "דור בארץ"**. בתוך: "ישראל בעשור הראשון", תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה.
* אביבה מהלו, **וכי עירום אתה?!** אמת ומיתוס בסיפורי דור הפלמ"ח, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2008.
* ירון גולן וגרשון שקד,  **חיים על קו הקץ : אנתולוגיה לסיפורת ישראלית**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1982
* אניטה שפירא, "דור בארץ", אלפיים 2 (תש"ן), עמ' 203-178.
**ה** (באנגלית: **Levi Samuel García**; נולד ב-20 בנובמבר 1997) הוא כדורגלן טרינידדי המשחק בעמדת הקיצוני בא.א.ק. אתונה ובנבחרת טרינידד וטובגו.

קריירת מועדונים
---------------

### ראשית הקריירה

גארסיה התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער לחעטהעיכהלחעיהכעסביתמנהביכסרכיעמנעצמיחעיבכגסזדסימצה יעביגעגבעיבכגאדאיחחנהעכגזכענמהעבגדגכעיסגכגהנבהיעגיעגביעכיאכבעיכביעלואוןוכגגטוגאטשל T&TEC, ולקראת סיום עונת 2012/2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת לאחר שהמועדון נקלע לקשיים כלכליים ומאמן הקבוצה החליט לתת הזדמנות לשחקני הנוער.

במרץ 2014, חתם לשנתיים בסנטרל. בספטמבר 2014 זומן על ידי סוכן הכדורגלנים ההולנדי, המפרי ניימן, למבחנים בהולנד.

### המעבר להולנד

ב-20 בפברואר 2015 גארסיה חתם בא.ז. אלקמאר לשלוש שנים עם אופציה לשנתיים, אך הצטרף לקבוצה רק בסיום העונה כיוון שחוקי אופ"א לא אפשרו את המהלך מאחר שלא מלאו לו 18 שנים.

ב-24 בינואר 2016 גארסיה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ניצחון 4–1 נגד פיינורד, ובגיל 18 ו-65 ימים הפך לכדורגלן הטרינידדי הצעיר בהיסטוריה שרושם דקות משחק במסגרת אירופית. שבוע לאחר מכן, הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 3–0 נגד ניימכן. את העונה גארסיה סיים עם שמונה הופעות בליגה ושער אחד ובנוסף זכה עם הקבוצה באליפות.

בעונת 2016/2017 התחיל לשחק במקביל גם בצעירי אלקמאר. ב-18 בינואר 2018 הושאל לאקסלסיור רוטרדם.

במאי 2018 סיכם בעירוני קריית שמונה לשלוש שנים. ב-30 במאי 2019 חתם גארסיה לשלוש שנים בבית"ר ירושלים.

ב-14 בספטמבר 2020, גארסיה חתם בא.א.ק. אתונה מליגת העל היוונית.

נבחרות טרינידד וטובגו
---------------------

בצעירותו, גארסיה שיחק בכל הנבחרות הצעירות של טרינידד וטובגו, ושיחק עם נבחרת הנוער בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 בשנת 2015.

ב-25 במרץ 2016 גארסיה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 3–2 נגד סנט וינסנט והגרנדינים במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. במשחק זה גם כבש את שני שערי הבכורה שלו בנבחרת, ובגיל 18 שנים ו-127 ימים הפך לשחקן הצעיר בתולדות הנבחרת שמבקיע במשחקי מוקדמות המונדיאל.

תארים
-----

בית"ר ירושלים
* גביע הטוטו: 2019/2020

אא״ק אתונה
* ליגת העל היוונית: 2022/23
* הגביע היווני: 2022/23

הישגים אישיים
* הכדורגלן הטרינידדי הצעיר שמשחק בליגה אירופית: 18 שנים ו-65 ימים
* הכדורגלן הטרינידדי הצעיר שכובש בליגה האירופית: 18 שנים ו-71 ימים
* הכדורגלן הצעיר בתולדות נבחרת טרינידד וטובגו שרושם דקות משחק במוקדמות המונדיאל: 18 שנים ו-127 ימים

קישורים חיצוניים
----------------

* ליוואי גארסיה, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  אופיר סער‏, בית"ר ירושלים הודיעה על החתמת לוי גרסיה לשלוש שנים, באתר וואלה!‏, 30 במאי 2019
2. ↑  אופיר סער‏, ליוואי גרסיה: "חשבתי הרבה עד שהבנתי שזאת ההחלטה הכי נכונה עבורי", באתר וואלה!‏, 14 בספטמבר 2020
**הכפר האולימפי באולימפיאדת לילהאמר** (בנורווגית: **Lillehammer OL-landsby**) היה כפר אולימפי שהוקם בעיר לילהאמר שבנורווגיה. בכפר התגוררו כ-2,300 ספורטאים ומנהיגים במהלך משחקי החורף האולימפיים שנערכו ב-1994 ובהמשך שימש מספר קטן יותר ספורטאים במהלך משחקי החורף הפאראלימפיים שנערכו זמן קצר לאחר מכן.

הכפר האולימפי בלילהמאר הוקם כ-3 קילומטרים צפון מזרחית ממרכז העיר לילהאמר והוא נבנה על שטח של כ-2300 דונם. בכפר התגוררו כ-2,300 ספורטאים ומאמנים מ-67 מדינות. מלבד מבנה המגורים, הוקמה קפיטריה שיכלה לשרת כ-2,000 אנשים בו זמנית, הוקם מתחם של תחנות אוטובוס וחנייה בכניסה לכפר ואף הוקם מערך חימום שסופק על ידי חשמל ואנרגיה סולארית.

היסטוריה
--------

עבודות ההקמה של הכפר החלו ב-1992, כאשר המבנה הראשון הוקם כבר באוגוסט של אותה השנה. על מנת שהעבודות יושלמו במהירות ולפני פתיחת התחרות, נבחרו מספר קבלנים, עם מספר שיטות בנייה שונות. הכפר שמורכב מ-185 בנייני עץ, הושלם בדצמבר 1993 ועלות הקמתו הוערכה בכ-250 מיליון קרונות נורווגית.

לאחר האולימפיאדה, הוסבו מבני הכפר לקפיטריה, כנסייה ופעוטון, שאר הבניינים שהיו ניידים נמכרו לאזורים אחרים ברחבי נורווגיה לאחר תום המשחקים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  LOOC (III): 76–79
**URL** (ראשי תיבות באנגלית: **U**niform **R**esource **L**ocator; בעברית: **מַעַן מַשְׁאַבִּים אָחִיד**), הוא רצף של תווים במבנה אחיד המשמש לייצוג המיקום של דפי אינטרנט וקבצים ברשת האינטרנט. באופן עממי ה־URL מכונה **כתובת האתר**, **כתובת רשת** או **כתובת הדף**. למעשה, URL הוא מקרה פרטי של URI, שהוא המונח הנכון, הכולל את כל הכתובות בהן נעשה שימוש, אך בשל סיבות היסטוריות, המונח URL נמצא בשימוש נרחב.

מבנה כתובת URL
--------------

כתובת URL בנויה באופן כללי בצורה:

```
scheme://authority/path?query
```

כאשר:

* **scheme** – מציינת את אופן השימוש בכתובת: הפרוטוקול בו יעשה שימוש (למשל HTTP או HTTPS) ובכפוף אליו גם אילו פרמטרים נוספים יש להעביר.
* **authority** – ה"רשות" אליה שייך המשאב, כלומר כתובת ה־IP של השרת עליו הוא נמצא, או כתובת מילולית שתתורגם לכתובת כזו על ידי מנגנון ה־Domain Name System, בנוסף ניתן להוסיף נקודתיים ואת פתחת (port) ה־TCP בשרת.
* **path** – ה"נתיב" בו נמצא המשאב במערכת הקבצים של השרת - אם ישנן תיקיות משנה ועד שם העמוד. אם הנתיב ריק, סימן ששם העמוד הוא גנרי כגון index.html, default.asp וכו'.
* **query** – שאילתה (בשיטת GET; בשיטת POST הנתונים לא עוברים ב־URL) שנועדה להעביר לאותו המשאב פרמטרים נוספים בצורת parameter=value, להפרדה בין מספר פרמטרים משמש הסימן "&".

### מבנה כתובת HTTP

רוב כתובות ה־URL בהן נעשה שימוש באינטרנט מיועדות לשימוש על ידי פרוטוקול HTTP ובנויות בצורה -

```
schema://[username[:password]@]server[:port]/path[?query][#anchor]

```

כאשר החלקים שבסוגריים מרובעים הם אופציונליים.  

**לדוגמה** -

```
https://he.wikipedia.org/wiki/URL

```

זהו ה-URL של ערך זה, ה-schema היא https, ה-server הוא שרת ויקיפדיה העברית - he.wikipedia.org, וה-path הוא הנתיב של מסמך זה בשרת - wiki/URL

```
http://anonymous@he.wikipedia.org:443/wiki/URL

```

זוהי למעשה הכתובת לאותו משאב (דף), בתוספת הזדהות כ־anonymous, וציון פתחת (port) ברירת המחדל - 443.

```
 http://he.wikipedia.org/w/index.php?title=URL&action=submit

```

זהו ה־URL של דף העריכה של ערך זה, ה־path השתנה ל־w/index.php שהוא הדף המאפשר עריכה של עמודים בוויקיפדיה, וכמו כן נוספה שאילתה - query בת שני פרמטרים, כותרת הערך אותו יש לערוך - title=URL, וכן הפעולה אותה יש לבצע - action=submit.

URI
---

שימוש דומה לזה של URL קיים במבנה של URI,‏ **Uniform Resource Identifier**. במקרה זה, מדובר בביטוי המזהה נתיב למקור מידע (Resource) באופן חד חד ערכי. ה-URI מהווה בפועל הרחבה של URL, כך שניתן לזהות כל מקור מידע בעזרתו ולא רק דפי אינטרנט.

ראו גם
------

* נתיב (מחשוב)
* קישור
* קישור שבור

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **URL** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של URL (באנגלית)
* URL, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4753514-3
* NKC: ph222874

 |
**רמת אהרן** היא שכונה אשכנזית במזרח העיר בני ברק.

היסטוריה
--------

תשתיות לשכונה הוכנו על ידי עירית בני ברק בשנת 1967. בנייני עזרת תורה בשכונה נחנכו בספטמבר 1969. בסוף שנת 1970 היו בשכונה כ-160 יחידות דיור. 

השכונה הוקמה בשנות ה-70 על ידי תנועת צעירי אגודת ישראל, והיא נקראת על שם הרב אהרן קוטלר. רוב בתי השכונה נבנו על ידי הקבלן ישראל אדלר. 

גבולות השכונה: רחוב כהנמן ממערב, שיכון ה' מצפון ושיכון ההסתדרות מדרום. בשנות ה-80 נבנתה ממזרחה שכונת אור החיים, החוצצת בין רמת אהרן לכביש 4.

רב השכונה היה הרב נסים קרליץ עד לפטירתו בכ"ב תשרי ה'תש"פ. אחריו נתמנה חתנו הרב מנדל לובין. 

בשכונה שוכנים מספר בתי כנסת, ובהם: בית הכנסת המרכזי "צא"י" של רב השכונה הרב קרליץ וכיום מכהן בו כרב חתנו הרב לובין, בית הכנסת "יד אהרן" בו מכהן כרב הרב אהרון אוסטרן חתנו של הרב קרליץ, בית הכנסת "נתיבות המשפט", בית הכנסת "קול יעקב" של הרב יהושע ברכץ ובית הכנסת החסידי המרכזי בראשות הרב חיים צבי שפירא, וכן בתי כנסת של חסידויות ביאלא-רמת אהרון, ספינקא, וואסלוי, ביליץ, סוקולוב-קוצק ועוד.

בקצה הדרומי מזרחי של השכונה שוכן בית החולים מעיני הישועה. מתחם הווילות בשכונה הוא אחד האזורים היוקרתיים בבני ברק. 

חלק מרחובות השכונה קרויים על שם תנאים: שמעון הצדיק, רבי מאיר, בן עזאי, בן זומא, רבן גמליאל ורבי חייא. כמו כן הונצחו בשמות רחובות השכונה מנהיגי אגודת ישראל הרב זלמן סורוצקין, יעקב רוזנהיים ויצחק מאיר הכהן לוין. בשכונה התגורר הרב רפאל ברוך טולדנו, ולאחר פטירתו נקרא על שמו הרחוב הסמוך לביתו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  עירית בני ברק, דבר, 18 באוקטובר 1967
2. ↑  חנוכת בתי "עזרת תורה" בשיכון "רמת אהרן" בבני ברק, דבר, 7 בספטמבר 1969  
נחנכו בתי עזרת תורה בבני ברק, הצופה, 9 בספטמבר 1969
3. ↑  שיכון עובדים מכרה 30 דונאם בבני ברק, מעריב, 16 בדצמבר 1970
הרב **שמואל ארנפלד** (ביידיש: עהרענפעלד, "**הרב ממטרסדורף**"; תרנ"א – ז' בסיוון תש"מ) היה רב העיר מטרסדורף באוסטריה, ראש ישיבת חתן סופר בניו יורק, מקים ורב שכונת קריית מטרסדורף בירושלים.

במטרסדורף
---------

ארנפלד למד תורה מפי הרב מאיר אריק והרב יוסף ענגיל, ואף קיבל סמיכה לרבנות מהם. בגיל 21 מילא את מקום אביו שחלה בראשות הישיבה.

נישא לבת-דודתו, רחל ארנפלד, בת אחי-אביו, דוד צבי. לזוג נולדו שבעה ילדים: שני בנים וחמש בנות.

### כהונה כרב העיר

סב-סבו, החתם סופר, כיהן כרב העיר מטרסדורף בין השנים ה'תקנ"ח–ה'תקס"ז (1798–1807). לאחר עזיבת החתם סופר את משרת רב העיר, מילא את מקומו הרב בונים איגר, אחיו של רבי עקיבא איגר. לאחריו עברה המשרה לבנו של החתם סופר, רבי שמעון. לכשעזב הבן את העיר כדי להתמנות לרב העיר קרקוב, עברה המשרה לידי הרב שמואל ארנפלד, החתן סופר, סבו של הרב שמואל ארנפלד. לאחריו כיהן אביו, הרב שמחה בונים.

עם פטירת אביו, בז' באב ה'תרפ"ו (1926), מונה לרב העיר, החמישי לשושלת סופר-ארנפלד בתפקיד.

מונה כנשיא שבע הקהילות, ונחשב מחשובי רבני האזור.

### מלחמת העולם השנייה

ב-12 במרץ 1938 סופחה אוסטריה לגרמניה הנאצית במסגרת האנשלוס, ולאחר מאמצים רבים נמלט ארנפלד עם משפחתו אל ארצות הברית, לשם הגיע ב-13 בספטמבר 1938.

בארצות הברית
------------

לאחר הגעתו, הקים מחדש את הישיבה שניהל במטרסדורף, בהתחלה בלואר איסט סייד ולאחר מכן בבורו פארק. הנהלת הישיבה עברה בשנת 1942 לידי חתנו, הרב שמואל בנימין פישר.

במשך השנים הוציא במהדורה חדשה את ספרי סבו, החתן סופר, כמו גם את ספרי אביו - "מענה שמחה". כמו כן הוציא לאור מחידושיו בשם "שם משמואל".

הקמת שכונת קריית מטרסדורף
-------------------------

 ערך מורחב – **קריית מטרסדורף**  

הקמת השכונה החלה בשנת 1963 ביוזמת הרב ארנפלד ובניהול בנו הגדול הרב עקיבא ארנפלד, על מנת להנציח את זכר יהודי שבע הקהילות. בשכונה הוקמו בתי כנסת, תלמודי תורה, ישיבה ואף בית אבות.

פטירתו
------

הרב ארנפלד נפטר ביום השני של חג השבועות, ז' בסיוון. ארונו הובל לישראל, שם נקבר בהר המנוחות, בסמוך לקברו של האדמו"ר מבלז, רבי אהרון רוקח.

על שמו נקראה ישיבת בית שמואל בירושלים.

משפחתו
------

בין חתניו וילדיו כמה רבנים וראשי ישיבות:

* בנו, הרב עקיבא ארנפלד - נשיא מוסדות חתן סופר וממקימי שכונת קריית מטרסדורף
	+ נכדו, הרב יצחק יחיאל ארנפלד - ראש ישיבת בית שמואל
* בנו, הרב שמחה בונים ארנפלד - אב"ד קהילת מטרסדורף בניו-יורק
* חתנו, הרב שמואל בנימין פישר - ראש ישיבת "חתן סופר" בבורו-פארק
* חתנו, הרב בנימין פאלער - מגיד שיעור בישיבת "חתן סופר" בבורו-פארק וראש ישיבת "מקור חיים"
* חתנו, הרב שמחה שוסטל - ראש ישיבת בית בנימין בסטמפורד, קונטיקט, ולפני כן ראש הכולל של ישיבת בית מדרש עליון
* חתנו, הרב ישראל מאיר קגן - ראש ישיבת תורת חיים בדנבר, קולרדו

קישורים חיצוניים
----------------

* שמואל בן שמחה בונם עהרנפעלד, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  Rebbetzin Leah Kagan, a"h, המודיע (באנגלית), 9 בפברואר 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299122505171
* ISNI: 0000 0004 0259 4826
* LCCN: nr96003222
* VIAF: 298035416
* WorldCat: lccn-nr96003222

 |
**ז'אן-לו ז'אק מארי קרטיין** (בצרפתית: **Jean-Loup Jacques Marie Chrétien**; ‏‏נולד ב־20 באוגוסט 1938) הוא אסטרונאוט צרפתי שטס לחלל כחבר צוות תחנת החלל סאליוט 7, תחנת החלל מיר ומעבורת החלל.

קורות חיים
----------

ז'אן-לו קרטיין נולד בלה רושל. לאחר סיום בית הספר, הוא למד בבית הספר של חיל האוויר הצרפתי ובשנת 1961 סיים אותו עם תואר שני בהנדסת תעופה. בשנת 1962 הוא הוסמך לטייס קרב. ז'ן-לו קרטיין שירת במספר יחידות של החיל. בשנת 1980 הוא נשלח מטעם המרכז הצרפתי הלאומי לחקר החלל לקבל הסמכה לטיסת חלל.

בשנים 1982 שוגר לחלל בחללית סויוז T-6 לצד אנטולי ברזובוי וולנטין לבדב. לאחר עגינה בתחנת החלל סאליוט 7 בה כבר פעלה משלחת מס' 1 הצוות ביצע מספר מחקרים.

בשנת 1984 הוא התקבל כמומחה טיסה בינלאומי כחלק מכיתת האסטרונאוטים ה-15 של נאס"א, והיה חבר בצוות משנה של מספר משימות.

ב-1988 הוא טס לחלל לחלל בחללית סויוז TM-7 לצד ולדימיר טיטוב כמפקד צוות, מוסה מנארוב וולרי פוליאקוב. הם התחברו לתחנת החלל מיר וביצעו מספר מחקרים לרבות פעילות חוץ רכבית.

בשנת 1997 ז'אן-לו קרטיין טס לחלל בטיסת STS-86.

בשנת 2000 בהיותו בחנות של רשת הום דיפו נפגע ממקדחה ששוקלת 31 ק"ג שנפלה עליו מגובה של 3 מטר. כתוצאה מהפגיעה, הרופא בנאס"א החליט שהוא אינו קשיר יותר לטיסה בחלל. הוא התחיל לעבוד בחברות שקשורות לתעשייה החלל ביוסטון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'אן-לו קרטיין** בוויקישיתוף
* ז'אן-לו קרטיין, ברשת החברתית אינסטגרם
* תקציר נתונים באתר ספייספאקטס(הקישור אינו פעיל)
* נתונים מאנציקלפדיית החלל
* ז'אן-לו קרטיין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb139249120 (data)
* GND: 140713875
* ISNI: 0000 0000 8369 0895
* LCCN: n82123862
* NTA: 416961274
* SUDOC: 026788659
* VIAF: 31994565
* WorldCat: lccn-n82123862

 |