recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אה"מ נסטור**, שהושקה ב-22 בדצמבר 1915, הייתה משחתת מסדרה M. היא שירתה בשייטת המשחתות ה-13 של הצי הגדול וטבעה ב-31 במאי 1916 בקרב יוטלנד. שרידי האונייה מוגדרים כמקום מוגן על פי חוק ההגנה על שרידי צבא משנת 1986.

תיאור
-----

סדרת אדמירליטי M היו גרסאות משופרות ומהירות יותר של סדרת לאפורי הקודמת. הדחק האוניות היה 971 טונות ארוכות (987 טונות). האוניות היו באורך כולל של 273 רגל 4 אינץ' (83.3 מטרים), רוחב של 26 רגל 8 אינץ' (8.1 מטרים) ושוקע של 9 רגל 8 אינץ' (2.9 מטרים). הם הונעו על ידי שלוש טורבינות קיטור עם הנעה ישירה של פארסונס, שכל אחת הניעה ציר מדחף אחד, תוך שימוש בקיטור שסופק על ידי ארבעה דוודי Yarrow. הטורבינות פיתחו סך של 25,000 כוחות סוס (19,000 קילוואט) והעניקו מהירות מרבית של 34 קשרים (63 קמ"ש). האוניות נשאו לכל היותר 237 טונות ארוכות (241 טונות) של מזוט שהעניק להן טווח של 2,100 מיילים ימיים (3,900 ק"מ) במהירות 15 קשרים (28 קמ"ש). צוות כל משחתת כלל 76 קצינים ומלחים.

האוניות היו חמושות בשלושה תותחי QF‏ 4 אינץ' (102 מ"מ) Mark IV ושני תותחי נ"מ QF‏ 1.5 פאונד (37 מ"מ). תותחים אחרונים אלו הוחלפו מאוחר יותר בזוג תותחי נ"מ QF‏ 2 פאונד (40 מ"מ) "פום-פום". האוניות גם כללו שני צינורות טורפדו מעל המים בקוטר 21 אינץ' (533 מ"מ).

קרב יוטלנד
----------

נסטור השתתפה בהתקפה על שייטת סיירות המערכה הגרמניות בפיקודו של אדמירל פרנץ פון היפר, שהועסקה על ידי צי סיירות המערכה הבריטיות בפיקודו של אדמירל דייוויד ביטי בתחילת קרב יוטלנד. 12 משחתות נשלחו להתקרב לקו של סיירות המערכה הגרמניות ולתקוף בטורפדות. נסטור הייתה אונייה מובילה בהתקפה, ואחריה מיד אה"מ נומאד. המתקפה הוטרדה בחלק מהדרך ליעדם על ידי שייטת משחתת גרמנית שהחליפה אש בזמן שהאוניות חלפו. סיירות המערכה הגרמניות פנו, אז גם נסטור פנתה חזרה לכיוון סיירות המערכה הבריטיות. עם זאת, כעת התברר שסיירות המערכה הגרמניות שינו את מסלולם כדי ליישר קו עם צי הים הפתוח הגרמני הראשי, אשר היה כעת גלוי. בליווי אה"מ ניקאטור ואה"מ מורסום, נסטור התקרבה ל-3,000 יארד מאוניות המערכה, וספגה אש גוברת ככל שאוניות גרמניות נוספות הפנו את התותחים על המשחתות. נסטור נפגעה והושבתה, מה שחייב את ניקאטור לסטות ברגע האחרון מירי הטורפדות שלה כדי למנוע התנגשות. לאחר מכן התנתקה ניקאטור וחזרה לשייטת הבריטית. נסטור ונומאד, שתיהן פגועות לאחר התקפתם על סיירות המערכה, נותרו להתמודד עם התקרבות כל צי הקרב הגרמני. שתי האוניות ירו את הטורפדות שנותרו לעבר האויב המתקרב, לפני שהוטבעו באופן בלתי נמנע. נומאד הייתה הכי קרובה, אז הותקפה ראשון ושקעה לאחר כמה דקות שספגה אש. הצוות שנותר בחיים נאסף על ידי אוניות גרמניות.

המפקד אדוארד בינגהאם הורה להשמיד את כל התרשימים והספרים הסודיים, ולתספק את הסירות והרפסודות של האונייה עם מים ועוגיות ולהשיק אותן. לאחר מכן הוא הורה לצוות שלו לפרוס כבלים, כאילו בציפייה לגרירה, פשוט כתרגיל להעסיק אותם. אוניות גרמניות פתחו באש כשהגיעו לטווח של חמישה קילומטרים. הטורפדו האחרון שוגר, אך לאחר אש של שתיים או שלוש דקות בלבד, האונייה טבעה במהירות וננטשה. נסטור שקעה בסביבות השעה 17:30.

הערות שוליים
------------

1. ↑  H. W. Faucett; G. W. W. Hooper (1921). *The fighting at Jutland: the personal experiences of forty five Officers and men of the British Fleet)*. London: Hutchinson & Co. pp. 53–56.
בוטיפרה בגריל
 בוטיפרה לבנה
 בוטיפרה שחורה
 Barranquilla Butifarras, Butifarras Soledeñas
**בוטיפרה** (בספרדית: **Butifarra**; בצרפתית: **Boutifarre**) הוא סוג של נקניק ואחת המנות החשובות ביותר של המטבח הקטלאני.

בוטיפרה מבוסס על מתכונים עתיקים, או על הנקניק הרומאי בוטולו או הלוקאניקה, והוא עשוי מבשר חזיר נא ותבלינים, עם גרסאות כיום באיטליה ובאזורי השפה הפורטוגזית בפורטוגל ובברזיל.

בקולומביה, בוטיפארה סולדניאס הם מסורת פופולרית בסולדד, אטלנטיקו .

סוגים
-----

כמה מהסוגים המייצגים ביותר הם:

* בוטיפרה גולמית, בוטיפרה ורמלה, בוטיפרה רוג'ה, בוטיפרה קרודה, בוטיפרה קרואה או רוגט. בוטיפרה זה בדרך כלל צלוי או על האש.
* בוטיפרה שחורה, בוטיפרה נגרה או נגרט, המכילה דם חזיר מבושל בתערובת.
* Botifarra catalana, בוטיפרה גדולה הדומה לשינקין מבושל; הוא עשוי להכיל כמהין.
* Botifarra d'ou או Butifarra de huevo (מילולית "בוטיפארה עם ביצה"), המכילה ביצה בתערובת, אופיינית לאכילה ב"יום חמישי השמן".
* בוטיפרה לבנה, בוטיפרה בלנקה. המרכיב העיקרי שלו הוא בשר רזה (קרנה מגרה). הוא אינו מכיל דם בתערובת שלו.
* Boutifarra de arroz (מילולית "בוטיפארה של אורז"), מכיל אורז מבושל יחד עם בשר ותבלינים.
* אוביספו (שפירושו "בישוף") ושור, כמו גם bisbot negre ו-bul negre, הם זני בוטיפארה שחורה הן גרסאות של פודינג שחור.

מנות עם בוטיפרה
---------------

בדרך כלל בוטיפרה לבנה ובוטיפרה שחורה אין צורך לבשל, אך לעיתים מבשלים אותם כמרכיב של אסקולדה, מאכל מסורתי המוכן על ידי הרתחת ירקות ובשר. כמו גם בדרך הקטלונית של בישול פול .

בוטיפרה בגריל מוגש עם שעועית לבנה (botifarra amb mongetes) הוא מאכל קטלאני טיפוסי.

באמריקה הלטינית
---------------

באמריקה הדרומית בוטיפרה עשוי מסוגים רבים של נקניקים שידועים בשם בוטיפרה. בחוף קולומביה, בוטיפרה היא גרסה מיובשת, קצרה יותר, כמעט עגולה של הנקניקייה הנאכלת עם בולו של יוקה ומיץ ליים. בארגנטינה ובאורוגוואי, בוטיפרה היא נקניקיה שומנית, רכה ולבנבנה, הרבה יותר כמו פאטה מארז, rioplatense butifarra עשוי עם שומן חזיר טחון דק ובשר שמכוסה במעטפת נקניק רך ומבושלת. בפרגוואי, בוטיפרה הוא צ'וריסו שומני טחון דק שמכינים בדרך כלל באסאדו.

בוטיפרה פופולרי באל סלוודור, ידוע גם בבוליביה ובמקסיקו.

בטבסקו, מקסיקו, la butifarra היא נקניקייה קצרה הפופולרית מאוד בקרב רוכלי רחוב, העשויה מבשר בקר טחון וחזיר מעורב מתובל, מטוגנת בשמן עמוק ומוגשת בדרך כלל עם ערימה של טורטיות חצויות מכל צד.

ראו גם
------

* רשימת נקניקיות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בוטיפרה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  La butifarra con sabor soledeño (אורכב 09.12.2011 בארכיון Wayback Machine)
2. ↑  "Butifarra | Portal Tabasco".
**מרק פטריוטי** (בסינית מפושטת: **护国菜**; בכתב סיני: **護國菜**) הוא מרק ירקות שמקורו באנשי צ'אוג'וֹאוּ (潮州人) (דרום מזרח סין). הוא פותח במהלך השנה האחרונה של שושלת סונג בסין כמאכל מאולתר.

היסטוריה
--------

לפי האנשים המקומיים במחוז גואנגדונג, לפני קרב יאמן (קרב ימי ב-19 במרץ 1279), הקיסר האחרון של שושלת סונג "סונג ז'או בינג" (אנ') ושרידי משטרו חיפשו מחסה במנזר בצ'או-ג'ואו. נזירי המנזר הגישו מרק צמחוני מאולתר עשוי מצמחי מאכל, פטריות מאכל וציר ירקות. הקיסר אהב את המרק וקרא לו "הגן על המאכל הכפרי" או "מרק לשמירה על האומה" (護國菜). דור מאוחר יותר קראו לו באנגלית "מרק פטריוטי". לאחר שג'או בינג מת, הכנת המרק הפכה לדרך לכבד את קיסר הסונג האחרון.

הכנה
----

המרק הפך לחלק מהמטבח של Teochew, והמתכון שלו התפתח עם הזמן. על אף שהסינים מאז שושלת מינג נוהגים להשתמש בעלי בטטה, זנים אחרים כוללים ירבוז, תרד, תרד מים (אנ') וירקות עליים אחרים; וצירי מרק אלטרנטיביים כמו בקר או עוף. לעיתים קרובות מוסיפים מרכיבים אחרים כמו ביצים טרופות, נקניק יבש מגורר, טופו, אטריות עשויות מעמילן וכו'. המסעדות של מחוז גואנגדונג מקשטות את המרק באופן שגרתי בתרשים טאיג'יטו (תרשים או ציור פילוסופי). עם זאת, הגרסה האותנטית ביותר של המרק היא בדרך כלל תוצרת בית ופשוט, מוכן רק באמצעות ירקות עלים, פטריות מאכל ומרק ירקות.

לקריאה נוספת
------------

* רשימת מרקים
* רשימת מרקי ירקות
* מלוח'יה
* מרק חומעה
* מרק תרד
* מרק גרגיר נחלים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Fang Xiaolan (方曉嵐 ); Chen Jilin (陳紀臨) (2012). *Traditional Chaozhou Cuisine (外婆家的潮州菜)* (בסינית מסורתית). Hong Kong: Wan Li Book Co. Ltd. (萬里機構). pp. 90–91. ISBN 9789621446237.
2. ↑  "Nanyuan Restaurant - Authentic GD Cuisine". *newsgd.com*. נבדק ב-1 בינואר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Zhang, Enlai (2008). *Chinese Cuisine - Recipe and Their Stories* (3rd ed.). Beijing: Foreign Language Press. pp. 132–133. ISBN 9787119028248.
4. ↑  Chan, Kei-Lum (2016). *China: The Cookbook*. Phaidon Press Limited. p. 93edition=1. ISBN 9780714872247.
5. ↑  "护国菜（菠菜羹）". *豆果*. נבדק ב-4 בספטמבר 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  方曉嵐; 陳紀臨. "護國菜". *myCOOKey* (בסינית). נבדק ב-15 באוקטובר 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
7. ↑  "护国菜（菠菜羹）". *豆果美食*. נבדק ב-1 בינואר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
8. ↑  "生活夜校：饮食也"护国" 原来关佢事……". *东网*. 东网. באוקטובר 2019. נבדק ב-2019-10-21. `{{cite web}}`:  (עזרה)
מימין לשמאל: 22. ארוך, ‏**9 מ"מ פרבלום**, ‏S&W‏ 40.   
קולט 45. ‏357. מאגנום, ‏ 44. מאגנום, ‏50. אקשן אקספרס
זוג כדורי 9 מ"מ בעלי קליע רגיל (משמאל) וקליע חוד חלול (מימין)
כדור ה-**9 מ"מ פרבלום** פותח בשנת 1902 בגרמניה על ידי חברת הנשק הגרמנית DWM עבור אקדח לוגר P08 מתוצרתה. האקדח, אשר פותח על ידי הממציא הגרמני גאורג לוגר, נקרא בתחילה **אקדח פרבלום**, ומכאן קיבל הכדור את שמו.

כדור ה-9 מ"מ פרבלום פותח מכדור ה-7.65x21 מ"מ פרבלום, שהיה למעשה הכדור הראשון שנבחר עבור אקדח הלוגר, על מנת להשיג ביצועים בליסטיים וכושר עצירה טובים יותר. הכדור הוצג על ידי גאורג לוגר גם בפני האמריקאים והבריטים. הצבא האמריקאי העדיף את כדור הקולט 45. אך הבריטים אימצו את הכדור עבור תת המקלע סטן. כבר במהלך מלחמת העולם השנייה נפוץ הכדור במגוון רחב של תתי מקלעים דוגמת הסטן, ה-MP 40 הגרמני (ה"שמייסר") ואפילו הגריז גאן האמריקאי (שסופק עם ערכת קנה ובריח להחלפה שהותאמו לשימוש בכדור, כדי לאפשר לחיילים שנשאו אותו להשתמש בתחמושת שלל).

כיום הכדור הוא הנפוץ ביותר מסוגו ומשמש למעלה מ-70 צבאות כתחמושת סטנדנדרטית לאקדחים ותתי מקלעים. במהלך השנים יוצרו עשרות רבות של תתי מקלעים שהשתמשו בכדור, ביניהם העוזי הישראלי וה-MP5 הגרמני.
כדור ה-9 מ"מ נוח מאוד לירי בזכות הרתע החלש שלו ומשקלו הנמוך מאפשר לשאת כמות תחמושת גבוהה יותר לעומת כדורים בקליברים גדולים יותר. כושר העצירה של הכדור נחשב חלש יחסית לתחמושת אחרת שבשימוש באקדחים מוזני מחסנית והנה בעלת קליבר גדול יותר, דוגמת ה-S&W‏ 40. וה-קולט 45ACP. בגלל האנרגיה הקינטית ומהירות הלוע הנמוכות יותר של הכדור, אך יש מי שטוענים כי פוטנציאל הנזק הנמוך יותר של הכדור הוא דווקא אחד מיתרונותיו הגדולים מאחר שהוא מאפשר להגביל ולשלוט בכמות הנזק הנגרמת למטרה.

כיום, לאחר יותר מ-100 שנים בשימוש, החלו יצרנים ברחבי העולם לחפש את ה"כדור הבא", שיחליף את כדור ה-9 מ"מ, דוגמת ה-‎.357 ‏SIG או ה-S&W‏ 40. אך גם כיום הכדור הוא הנפוץ ביותר בשימוש באקדחים ובתתי מקלעים ברחבי העולם.

בישראל פותח בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 כדור 9 מ"מ פרבלום חודר שריון המסוגל לחדור שכפ"צים.

כדור ה-9 מ"מ פרבלום נקרא גם **9 מ"מ לוגר** (על שם אקדח הלוגר), **9 מ"מ נאט"ו**, **9x19 מ"מ** ו-**9 מ"מ ארוך**.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **9x19 מ"מ פרבלום** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Deutsche Waffen und Munitionsfabriken - חברת כלי הנשק והתחמושת הגרמנית
2. ↑  מקור השם בביטוי הלטיני "סִי וִיס פַאסֶם, פַארָה בֵלוּם" (Si vis pacem, para bellum) - הרוצה בשלום ייכון למלחמה.
**הרנאן דיאז** (נולד ב-1973) הוא סופר אמריקאי יליד ארגנטינה. הרומן הראשון שלו, In the Distance טרם תורגם לעברית. הרומן השני שלו נאמנות תורגם לעברית בידי שרון פרמינגר ויצא לאור בהוצאת משכל.
ספר הנאמנות שפורסם ב-2022 זכה בפרס פוליצר לספרות באותה שנה.

### חיים אישיים

דיאז נולד בבואנוס איירס, ארגנטינה. כשהיה בן שנתיים עברה משפחתו לשוודיה. המשפחה שבה לארגנטינה לאחר החזרת הדמוקרטיה למדינה. הוא למד תואר ראשון בספרות באוניברסיטת בואנוס איירס ולאחר מכן עבר ללונדון כדי ללמוד לתואר MA בקינגס קולג'.ב-1999 עבר לניו יורק וקיבל את הדוקטורט שלו מאוניברסיטת ניו יורק בהנחיית אביטל רונאל וסילביה מולוי בתחום ספרות השוואתית ופילוסופיה.

### קריירה

דיאז קיבל מלגות ממרכז קולמן לחוקרים וסופרים של הספרייה הציבורית בניו יורק, מרכז בלאג'יו של קרן רוקפלר. הרומנים של דיאז תורגמו ליותר מ-20 שפות. מאמריו וסיפוריו הקצרים פורסמו בין השאר ב-פלייבוי וב- The Yale Review.

מלבד כתיבתו, הוא מנהל שותף של המכון ההיספני לתרבויות אמריקה הלטינית והאיברי באוניברסיטת קולומביה, ומשמש כעורך מנהל של כתב העת בשפה הספרדית Revista Hispanica Moderna.

בשנת 2019, הוא זכה בפרס וויטינג, המעניק $50,000 לכל זוכה לעשרה סופרים חדשים ומגוונים בתחומי סיפורת, עיון, שירה ודרמה. הפרס ניתן "על סמך הישגים בתחילת הקריירה, שנושאים בחובם הבטחה ליצירה ספרותית מעולה שצפויה בהמשך."

הערות שוליים
------------

1. ↑  "הרנן דיאז: "אי אפשר יהיה לכתוב על הון עצום מבלי להתייחס להעדרן של הנשים"". *הארץ*. נבדק ב-2023-07-12.
2. ↑  We stigmatize accents, but language belongs to everyone, PBS NewsHour, ‏2018-07-03 (באנגלית אמריקאית)

קישורים חיצוניים
----------------

* הרנאן דיאז, ברשת החברתית Goodreads


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007364911405171
* BIBSYS: 1512647517261
* BnF: cb169518946 (data)
* GND: 1216833761
* ISNI: 0000 0004 0139 5534
* LCCN: no2013074036
* LNB: 000192612
* NDL: 032877186
* NKC: pna20221171098
* NLK: KAC202305010
* NTA: 357201590
* RERO: 02-A027613455
* SUDOC: 230411800
* VIAF: 50404239
* WorldCat (עם VIAF): 50404239

 |
**Pygame ( בעברית: פָּיְגֵיים )** הוא סט של מודולים בשפת פייתון, שעוצבו לצורך קידוד משחקי וידאו, והוא פורסם לראשונה באוקטובר 2000. הוא מכיל ספריות של גרפיקה וסאונד שעוצבו כך שיתאימו לשימוש בשפת התכנות פייתון. Pygame הוא חוצה פלטפורמות, כלומר, ניתן להשתמש בו במספר מערכות הפעלה.

היסטוריה
--------

Pygame פותח במקור על ידי פיט שינרס ( Pete Shinners ) על מנת להחליף את ספרית PySDL אחרי שהפיתוח שלה התעכב. Pygame פותח על ידי הקהילה משנת 2000, ופורסם תחת הרישיון החופשי והחינמי LGPL.

ארכיטקטורה ופיצ'רים
-------------------

Pygame משתמש בספרית Simple DirectMedia Layer, (בקיצור SDL), על מנת להשיג תכנות משחקים בזמן אמת מבלי המכניקות ברמות הנמוכות יותר של שפות C ונגזרותיה. אפליקציות ב-Pygame יכולות לרוץ במערכת ההפעלה אנדרואיד באמצעות השימוש ב Pygame Subset For Android ( בקיצור: pgs4a ). שמע, רטט, מקלדת, וכו נתמכים באנדרואיד.

ספריות עזר ל-Pygame
-------------------

Pygame עצמו אינו מכיל תמיכה מובנית בגרפיקה מתקדמת יותר כגון כפתורים, תוויות, scroll bar, color picker וכו'. לשם כך, פותחו ספריות עזר אשר מספקות את הכלים הללו, ועוד. דוגמה למספר ספריות פופולריות לכך:

* pygame-gui - לגרפיקה עם מראה מודרני: מספק תוויות, כפתורים, חלונות קופצים, textbox, colorpicker, עיצוב בפורמט json ואפקטים כגון הקלדה אוטומטית של טקסט.
* ThorPy
* SGC
* OcempGUI
* pygame-widgets - ממשק בסיסי ביותר.

דוגמאות קוד
-----------

דוגמה לתוכנית Hello World פשוטה ב-Pygame :

```
import pygame, sys
from pygame.locals import \*

#Set up pygame
pygame.init()

#Set up the window
windowSurface = pygame.display.set\_mode((500, 400), 0, 32)
pygame.display.set\_caption('Hello World')

#Set up the colors
BLACK = (0,0,0)
RED = (255,0,0)
GREEN = (0,255,0)
BLUE = (0,0,255)
WHITE = (255,255,255)

#Set up fonts
basicFont = pygame.font.SysFont(None, 48)

#Set up the text
text = basicFont.render('HELLO WORLD', True, BLACK)
textRect = text.get\_rect()
textRect.centerx = windowSurface.get\_rect().centerx
textRect.centery = windowSurface.get\_rect().centery

#Draw the white background onto the surface
windowSurface.fill(WHITE)

#Get a pixel array of the surface
pixArray = pygame.PixelArray(windowSurface)
pixArray[480][380] = BLACK
del pixArray

#Draw the text onto the surface
windowSurface.blit(text,textRect)

#Draw the window onto the screen
pygame.display.update()

#Run the game loop
while True:
 for event in pygame.event.get():
 if event.type == QUIT:
 pygame.quit()
 sys.exit()

```

משחקים שפותחו ב-Pygame
----------------------

* Frets On Fore
* Dangerous High School Girls in Trouble
* Save the Date, IndieCade 2013 Finalist

ראו גם
------

* פייתון
* Tkinter
* Pyglet

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Pygame** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של Pygame

הערות שוליים
------------

1. ↑  pySDL2,
2. ↑  Documentation - Home Page
3. ↑  ThorPy
4. ↑  SGC 0.2.1, www.pygame.org
5. ↑  OcempGui, www.pygame.org
6. ↑  pygame-widgets 1.0.0
7. ↑  , HelloPygame.py, github.com
8. ↑  "Save The Date", Paperdino.com
**אלביס, רוזנטל והאישה המסתורית** או **אלביס** היא סדרת ההמשך של "אסתי המכוערת", ששודרה בערוץ 2, במסגרת שידורי קשת במשך שתי עונות, בשנים 2005–2006. בתחילה נקראה "אלביס, רוזנטל והאישה המסתורית" אך בעונה השנייה קוצר השם ל"אלביס".

העונה הראשונה כללה את כל דמויות הסדרה האם, בנוסף למספר דמויות והתפתחויות עלילתיות משמעותיות. בסדרה זו, לאה אבשלום, אשתו של אלביס (שממנה מעולם לא התגרש) ואמהּ של אסתי, שאותה חשבו כל הדמויות כמתה מסיבות מסתוריות, מתבררת כחיה, ומאיימת בסחיטה את אלביס שתחשוף את סודו הגדול. אלביס נגרר לפרשייה מסובכת, הכוללת פוליטיקה ושחיתות. ללאה בן מרומן עם היריב של אלביס, ויקטור מארק, בשם יונתן, שברח מהכלא לאחר שהסתבך בעסקת סמים. יונתן ואמו פועלים יחד במסע נקמה, שבמסגרתו, כאמור, אלביס, וכן עורך דין דב שליין. העלילה מסתבכת עוד יותר כשנוכחים באירוע האישה המסתורית ובתו של עורך דין שליין.

העונה הראשונה זכתה תחילה לרייטינג גבוה, אך בהמשך הוא ירד והסדרה לא זכתה להצלחה שלה זכתה "אסתי המכוערת".

העונה השנייה עלתה לשידור ב-14 בספטמבר 2006. בעונה זו הצטרפו לסדרה דמויות חדשות. במהלך הסדרה נחשפות דמויות שונות לזהותה האמיתית של האישה המסתורית.

בפרק האחרון ששודר ב-16 בנובמבר 2006, נסגרת עלילת כל העונות של אלביס ואסתי המכוערת – אסתי חוזרת להיות "מכוערת", עומר רוזנטל מתאהב שוב באסתי, כל התעלומות נפתרות ועורך דין שליין נכנס לכלא.

שחקנים ודמויות
--------------

* **אסתי בן-דוד** (ריקי בליך),בתו של אלביס, עובדת במשרד הפרסום של אביו ביחד עם עומר ומתכתבת איתו בצ'אט.
* **אלביס בן-דוד** (שייקה לוי), אביה של אסתי
* **איקה אלפנדרי** (ניצה שאול), אשתו של אלביס ואמה החורגת של אסתי
* **צבי רוזנטל** (עודד קוטלר), בעל משרד הפרסום בו אסתי עובדת
* **עומר רוזנטל** (ליאון רוזנברג), בנו של צבי, עובד במשרד הפרסום של אביו ביחד עם אסתי ומתכתב איתה בצ'אט ללא ידיעתה
* **נועם רוזנטל** (עומר ברנע), בנו של צבי
* **עלמה מעיין רוזנטל** (אביטל דיקר) חברתה הטובה ביותר של אסתי, היא משמשת אם חד הורית לבנה וניהלה רומן עם צבי
* **יונתן אבשלום/תומר/חני** (דן שפירא)
* **לאה אבשלום** (איילת מרגלית) אמה של אסתי
* **עו"ד דוב שליין** (מייק בורשטיין)
* **עו"ד עידית שליין** (דניאלה וירצר)
* **גבי מצליח** (אייל שכטר)
* **עוזרו של אלביס** (תומר שרון)
* **המפכ"ל קבנוס** (ספי ריבלין)
* **פקד ראומה גלר** (נתי קלוגר)

קישורים חיצוניים
----------------

* "אלביס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "אלביס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* אהוד אשרי, מותה של הקריצה, באתר הארץ, 29 ביולי 2005 - ביקורת

הערות שוליים
------------

1. ↑  רותה קופפר, "עמוק באדמה" וסדרת המשך של "אסתי המכוערת" בשידורי קשת, באתר הארץ, 26 ביוני 2005
2. ↑  רותי זוארץ, ‏מי מכוערת?, באתר גלובס, 15 בפברואר 2005
3. ↑  "המוח" של ארז טל עובד, באתר הארץ, 1 באוגוסט 2005
4. ↑  רותי זוארץ, ‏האלוף, באתר גלובס, 14 ביוני 2006
**אה"מ קסטור** הייתה סיירת קלה מסדרה C של הצי המלכותי, ששירתה במהלך מלחמת העולם הראשונה ומלחמת האזרחים ברוסיה. היא הייתה חלק מקבוצת קמבריאן של סדרה C.

בנייה
-----

עיצוב תת-הסדרה קמבריאן התבסס על הסיירות הקלות המוקדמות יותר אה"מ צ'מפיון ואה"מ קאליופ, אשר בתורן, התבססו על תת-הסדרה קרוליין, תוך שימוש באותו גוף כמו תת-הסדרה קרוליין אך עם שתי ארובות ועובי שריון מרבי של 4 אינץ' (102 מילימטרים) בניגוד לעובי 3 אינץ' (76 מילימטרים) בתת-הסדרה קרוליין.

קסטור נבנה על ידי קאמל ליירד בבירקנהד, אנגליה. היא הונחה ב-28 באוקטובר 1914, הושקה ב-28 ביולי 1915 והושלמה בנובמבר 1915.

היסטוריית שירות
---------------

### מלחמת העולם הראשונה

 חור פגז גדול בצד של קסטור לאחר קרב יוטלנד
היא נכנסה בנובמבר 1915, קסטור הייתה אוניית הדגל של קומודור (D), שהוקצה לשייטת המשחתות ה-11 בצי הגדול. היא לחמה בקרב יוטלנד, בו נפגעה מירי גרמני וסבלה 10 נפגעים.

ב-4 באוקטובר 1917, ספינת הסיור של צי ארצות הברית USS Rehoboth סבלה מדליפה בלתי נשלטת בגופה בזמן שהייתה בשירות סיור מול צרפת. היה צורך להוריד את הצוות של Rehoboth, וקסטור הטביעה אותה בירי. 

### לאחר המִלחמה

לאחר מלחמת העולם הראשונה שירתה קסטור בים השחור מ-1919 עד 1920 במהלך ההתערבות הבריטית במלחמת האזרחים ברוסיה. באפריל 1920, היא הוקמה מחדש במספנת צ'טם לשירות בשייטת הסיירות הקלות השנייה בצי האטלנטי.

בשנת 1921 הצטרפה קסטור לסיירות הקלות קלדון, קורדליה קורקואה והמשחתות ואנקישר, וקטיס, ונטיה, וייסרוי, ויולנט, ויקונט, וינצ'לסי ו-וולפהאונד בשייט בים הבלטי, שיצאו מבריטניה ב-31 באוגוסט 1921. האוניות חצו את הים הצפוני ועברו את תעלת הקייזר וילהלם כדי להיכנס לאזור הבלטי, שם הם ביקרו בדנציג בעיר החופשית דנציג; ממל באזור קליפדה; לייפאיה, לטביה; ריגה, לטביה; טאלין, אסטוניה; הלסינקי, פינלנד; סטוקהולם, שוודיה; קופנהגן, דנמרק; גטבורג, שוודיה; וכריסטיאניה, נורווגיה, לפני חציית הים הצפוני וסיום ההפלגה בפורט אדגר, סקוטלנד, ב-15 באוקטובר 1921. 

קסטור סיירה מול חופי אירלנד ב-1922 במהלך מלחמת האזרחים האירית. היא שובצה לבית הספר לתותחנים בפורטסמות' מ-1923 עד 1924, ולאחר מכן הייתה בעתודה בנור מ-1924 עד 1925.

קסטור עברה שיפוץ מנובמבר 1925 עד ספטמבר 1926, ולאחר מכן החלה להעביר חיילים לסין באוקטובר 1927. היא נכנסה לשירות מחדש בדבונפורט ביוני 1928 כדי לשרת בתחנת סין. היא נכנסה לעתודה בדבונפורט ביולי 1930, ולאחר מכן הושבתה במאי 1935.

פירוק
-----

קסטור נמכרה ב-30 ביולי 1936 לגריטה והגיע למספנה ברוזית' באוגוסט 1936.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "*Dictionary of American Naval Fighting Ships*: *Rehoboth* I". אורכב מ-המקור ב-2 בנובמבר 2012. נבדק ב-1 במאי 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Naval History: HMS VANQUISHER, BALTIC CRUISE 1921
**אה"מ טורביולנט** הייתה אחת מארבע המשחתות מסדרת טאליסמן שהוזמנו עבור הצי העות'מאני ועברו לשליטת הצי המלכותי במהלך מלחמת העולם הראשונה.

תיאור
-----

אוניות הסדרה תוכננו על ידי ארמסטרונג ויטוורת' עבור הצי העות'מאני, אך בוצעו בקבלנות משנה ל-Hawthorn Leslie and Company לצורך בנייה. הדחק האוניות היה 1,098 טונות ארוכות (1,116 טונות). האוניות היו באורך כולל של 309 רגל (94.2 מטרים), רוחב של 28 רגל 7 אינץ' (8.7 מטרים) ושוקע של 9 רגל 6 אינץ' (2.9 מטרים). הם הונעו על ידי שלוש טורבינות קיטור עם הנעה ישירה של פארסונס, שכל אחת הניעה ציר מדחף אחד, תוך שימוש בקיטור שסופק על ידי שלושה דוודי Yarrow. הטורבינות פיתחו סך של 25,000 כוחות סוס (19,000 קילוואט) והעניקו מהירות מרבית של 32 קשרים (59 קמ"ש). האוניות נשאו לכל היותר 237 טונות ארוכות (241 טונות) של מזוט. צווות האוניות כלל 102 קצינים ומלחים.

אוניות הסדרה היו חמושות בכבדות יחסית לתקופתן, וכללו חמישה תותחי QF‏ 4 אינץ' (102 מ"מ) Mark IV. שניים מהתותחים היו זה לצד זה על המצודה. שאר התותחים נישאו על קו האמצע; אחד בין הארובה הראשונה והשנייה, אחד אחרי פלטפורמת הזרקור ואחד על דוכן על הסיפון. לכל התותחים היו חצאי מגני תותחים. האוניות תוכננו להכיל שלושה צינורות טורפדו בקוטר 21 אינץ' (533 מ"מ), אך רק שני צינורות הותקנו בשירות הבריטי.

בנייה וקריירה
-------------

האונייה הייתה אמורה לקבל במקור את השם "Ogre", אך שמה שונה בזמן בנייה, ב-15 בפברואר 1915. היא הושקה ב-5 בינואר 1916 והושלמה במאי 1916.

היא שירתה עם שייטת המשחתות ה-10 של הצי הגדול מעת כניסתה לשירות. היא הוטבעה ב-1 ביוני 1916 בקרב יוטלנד על ידי אוניית המערכה הגרמנית SMS וסטפאלן עם מותם של 90 אנשי צוות, וה-13 שנותרו בחיים הפכו לשבויי מלחמה. שרידי האונייה מוגדרים כמקום מוגן על פי חוק ההגנה על שרידי צבא משנת 1986.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Battle Of Jutland Timeline". 2016-05-13. נבדק ב-2016-06-26.
פירוש נוסף ערך זה עוסק במין של עץ. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו ערמון (פירושונים).

*Castanea sativa*
דוכן למכירת ערמונים, מרכז וינה 2016
**עַרְמוֹן** (שם מדעי: *Castanea sativa*) הוא מין עץ נשיר בעל פרי אכיל שמוצאו מדרום אירופה וטורקיה.

מאפיינים
--------

הערמון האכיל הוא עץ גדול מידות, היכול להגיע לגובה של 20–25 מטרים וגזעו יכול להגיע לקוטר של שני מטרים. עליו ארוכים ומחורצים, אורכם 16–28 סנטימטרים ורוחבם 5–9 סנטימטרים. הפרחים חד-מיניים, ומצויים על אותו עץ, רק בנפרד. הפרחים של שני המינים נמצאים במישורים שונים, הפרחים הזכריים בחלק העליון של העץ והנקביים בחלק התחתון. לפרחים יש ניחוח אופייני אשר מושך חרקים מאבקים. הפריחה מופיעה בחודש יוני עד תחילת יולי. העץ זקוק לאקלים נוח עם לחות מספקת אך לא מופרזת. 

השם "ערמון" אמנם נזכר במקרא (ספר בראשית, פרק ל', פסוק ל"ז, על פי רש"י שם), אך ככל הנראה הכוונה שם היא לעץ הדולב, שכן ערמון הוא שם נרדף לעץ דולב. אם כי הרלב"ג בביאורו על המקרא שם, כותב כי "ערמון הוא עץ עושה ערמונים", כפי הלשון בזמנינו.

פרי הערמון הוא אגוז המוגן על ידי קליפה קשיחה בעלת צבע חום נאה-מבריק, הנפתחת בהדרגה לפי הבשלת הפרי. השלמת ההבשלה מתרחשת באמצע חודש אוקטובר.

פרי הערמון האכיל
דרך הכנה מפורסמת היא קליית הערמונים באש. את הקלייה מבצעים בצורה שונה בהתאם למסורות המקומיות השונות. במרוקו חורצים שני חריצים, בתוניסיה אחד ארוך, באירופה ארבעה חריצים ואילו ברוסיה אך ורק חריץ אחד. מהפרי מייצרים ממרח המשמש בתעשיית הממתקים. בצרפת ובאיטליה מטגנים את הפירות. בקורסיקה מכינים מהפרי הטחון פולנטה, מין ממליגה מקומית ובהונגריה מכינים קינוח הנקרא פירה ערמונים (בהונגרית Gesztenyepüré). בצרפת מכיניםעוגת ערמונים.

העץ המופק מהאילן נאה וחזק ומשמש בתעשיית הרהיטים, לייצור חביות ולבניית גדרות. קליפת הערמון היא מקור חשוב לטאנין.

ערמוני מאכל
פרי הערמון שימש את בריטניה בזמן מלחמת העולם הראשונה להפקת אצטון (וממנו הופק אבק שרפה) בעצתו של חיים ויצמן. ילדים מכל רחבי בריטניה יצאו ליערות ואספו את פרי הערמון על מנת לעזור במאמץ המלחמתי.

לפני אכילת ערמון שנקטף מעץ, יש לוודא שאין מדובר במין דומה לו, אך רעיל במקצת, ערמונית הסוסים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ערמון** |
| ויקיספר ספר לימוד בוויקיספר: **ספר מתכונים/ערמונים** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ערמונים** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Castanea sativa** |

* ערמון, באתר ITIS (באנגלית)
* ערמון, באתר NCBI (באנגלית)
* ערמון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* ערמון, באתר Tropicos (באנגלית)
* ערמון, באתר GBIF (באנגלית)
* ערמון, באתר The Plant List (באנגלית)
* ערמון, באתר IPNI (באנגלית)
* מידע על ערמונים באתר גאמנון.
* שגיא קופר, המלכה תבקש, באתר ynet, 11 בדצמבר 2003
* עופר ורדי, ערמון המלך - מחית ערמונים בעיטור קצפת, באתר ynet, 29 בנובמבר 2006
* ד"ר גיל ברזילי‏, בול בזמן: זה מה שערמונים יעשו לבריאות שלכם, באתר וואלה!‏, 07 בנובמבר 2018
* הנס ברטלה, ספגטי ערמונים בכוס שוקולד, באתר "על השולחן"

ערמונים קלויים מוכנים לאכילה, נמכרים ברומא

הערות שוליים
------------

1. ↑  ערמון באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  Saul David,‏ **Did Conkers help win the first world war?**, מגזין *History* של ה-BBC, מהדורת נובמבר 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4151034-3
* HDS: 013935
* NKC: ph281333

 |
נדב ג'ינג', הידוע גם בשם נדב הראשון, היה המלך המכונן של ג'ינג'יה, ממלכה השוכנת בלב ארץ עשירה ופורייה. הוא עלה לכס המלכות בשנת 1666 ושלט במשך 103 שנים, והותיר השפעה מתמשכת על ההיסטוריה והתפתחותה של הממלכה.

בתקופת שלטונו של נדב, ג'ינג'יה חווה צמיחה ושגשוג משמעותיים. הוא יישם מדיניות ורפורמות שונות שמטרתן לחזק את הכלכלה, לשפר תשתיות ולשפר את הרווחה הכללית של נתיניו. למנהיגותו בעלת החזון של נדב וליכולתו לטפח חדשנות היה תפקיד מכריע בקידום הממלכה.

כשליט, נדב הראשון נחשב כמנהיג אמיץ ואסטרטגי. הוא הגן בהצלחה על הממלכה מפני איומים חיצוניים, והרחיב את גבולותיה באמצעות משא ומתן דיפלומטי ממולח ומסעות צבאיים. כושרו הצבאי וחושיו הטקטיים זיכו אותו בכבוד והערצה בקרב נתיניו.

בנוסף להישגיו הפוליטיים והצבאיים, נדב הראשון גם העדיף את רווחת עמו. הוא הקים מוסדות חינוך, קידם פעילות תרבותית ועודד את העיסוק בידע ובאמנויות. תמיכתו בפיתוח המדע והספרות הניחה את הבסיס לקהילה אינטלקטואלית משגשגת בג'ינג'יה.

למרות שחשוב להתמקד במידע עובדתי וניתן לאימות בדף ויקיפדיה, מאפיינים אישיים כגון מראה פיזי או העדפות אישיות אינם נכללים בדרך כלל, אלא אם כן יש להם רלוונטיות היסטורית או תרבותית משמעותית.
**קוטמאקו** (בצרפתית: **Koutammakou**) הוא אזור במחוז קארה בצפון־מזרח טוגו, לאורך גבולה עם בנין. האזור, הררי למחצה באופיו, תחום מצפון בהרי אטאקורה ומדרום בנהר קרן, ובמזרחו הוא חודר ללא קו גבול גאוגרפי ברור אל תחומי בנין השכנה. אזור הקוטמאקו מיושב על ידי בני הבטמרימבה שתרבותם סובבת סביב בתי בוץ המכונים טקיינטה (Takienta). לבתים אלה ערך אדריכלי ותרבותי והם היו לאחד מסמליה של טוגו. בשנת 2004 הוכרז שטח של כ-500 קמ"ר בקוטמאקו כאתר מורשת עולמית. בשנת 2023 הורחב שטח האתר ליותר מ-2,700 קמ"ר בתוך בנין הסמוכה .

מקורם של בני הבטמרימבה אינו ידוע במדויק, ולפי ממצאים ארכאולוגיים ומידע שעבר מדור לדור, הם הגיעו בין המאה ה-16 למאה ה-18 מאזור הנמצא כיום בשטחה של בורקינה פאסו מצפון ומצפון מערב לטוגו.

אדריכלות
--------

בתי בוץ נפוצים במערב אפריקה בצורות רבות המושפעות מהתרבות המקומית ומחומרי הבנייה הזמינים, אך בתי הטקיינטה בקוטמאקו נודעים בשל יופיים ובשל המבנה האדריכלי הייחודי שלהם. בתים אלה עשויים כחדרים בודדים הערוכים בצורת מעגל והם מוקפים בחומת בוץ המחברת ביניהם. החדרים, בדרך כלל עד שמונה בכל צבר, עגולים או אליפטיים, והחומה עצמה בנויה משכבות שיוצרות מבנה של פסים אופקיים. בדרך כלל ניצב חדר עגול נוסף במרכז המתחם. לחלק מהחדרים גג שטוח ולאחרים גג מחודד הבולט מעל לחומה החיצונית של המתחם, ובחדרים רבים יש שתי קומות. לחדרים הנפרדים תפקידים שונים, כמו מטבח, חדרי שינה, חדרי אחסון או מחסני תבואה, והם מספקים מקלט גם לבעלי החיים של משק הבית. תמונות שצולמו בסוף המאה ה-19 מראות שבעבר נבנו מצבורי טקיינטה שבהם חדרים רבים מאלה שיש בטקיינטה כיום, ומספרם הגיע לעיתים ל-20.

חברה
----

מבני הטקיינטה מבטאים את הקרבה השבטית בקרב בני הבטמרימבה, והם מפוזרים בכפרים על שטח גדול יחסית. לפי המסורת המרחק בין המתחמים נקבע לפי מרחק מעופו של חץ. הבתים הם בני חלוף ומוקמים לפי הצרכים. כפר שלם עשוי לקום בשל הצורך או בשל מריבה בין שבטים. לפי המסורת נבנה הכפר החדש לפי דוגמת הכפר הראשון "קוייה" (Kuye) שהוקם בידי האלים. כדי להבטיח שהכפר החדש מוקם בהרמוניה עם הסביבה, נבנה תחילה מקדש ל"דיבו" (Dibo), הכוחות הטבעיים בסביבה אליהם קשורים הכפריים. לאחר הקמת הכפר נבנה גם מבנה לצורכי פולחן הכולל מזבח ובית קברות.

כלכלה
-----

השיתוף בין הכפריים מסתיים לאחר הקמת הכפר וכל משפחה מתפקדת כיחידה חקלאית עצמאית. אין שיתוף פעולה בין המשפחות בעיבוד השדות ובשטחי המרעה, אך משאבי הטבע משותפים לכל. הבתים ממוקמים למרגלות גבעות כדי לחוס על קרקע חקלאית, וחלק מהשדות אף שוכנים בטרסות על מורדות הגבעות. התושבים עוסקים בגידול דגנים ובגידול בעלי חיים, בעיקר פרות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוטמאקו** בוויקישיתוף
* אודות קוטמאקו באתר world heritage site
* גלריית תמונות של בני הבטמרימבה ושל בתי הטקיינטה

| דגל בניןדגל בנין סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בבנין |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| הארמונות המלכותיים של אבומה • קומפלקס הפארקים הלאומיים W-ארלי-פנג'ארי (עם בורקינה פאסו וניז'ר) • קוטמאקו, ארץ הבטמרימבה (עם טוגו) |

 |
**הפיגוע במלון אשל השומרון** היה פיגוע התאבדות שביצע מחבל פלסטיני פעיל פת"ח ב-7 במרץ 2002 במהלך האינתיפאדה השנייה בלובי של מלון אשל השומרון באריאל. המחבל פוצץ חגורת נפץ שנשא על גופו. בפיגוע נפצעו 14 אנשים.

זה היה פיגוע הטרור הראשון שבוצע בתחומי העיר אריאל.

הרקע לפיגוע
-----------

 ערכים מורחבים – **האינתיפאדה השנייה, מבצע חומת מגן**  

הפיגוע התרחש במהלך חודש מרץ 2002. במהלך חודש זה אירעו פיגועים רבים בכל רחבי הארץ ונרצחו בסך הכל 135 ישראלים. חודש זה כונה בפי רבים "מרץ השחור". ריבוי האירועים הביטחוניים בו, שבמרכזם עמד הפיגוע במלון פארק, הוביל ליציאה למבצע חומת מגן למיגור קיני הטרור בשטחי יהודה ושומרון.

הפיגוע
------

סמוך לשעה 16:00 אחר הצהריים ניסה המחבל הפלסטיני להיכנס אל סניף "היפר-נטו" הסמוך למלון אשל השומרון שבאריאל, אך התחרט מכיוון שבכניסה לסניף עמד שומר חמוש. לאחר מכן, נכנס המחבל אל לובי מלון אשל השומרון, אשר בכניסה אליו לא הוצבה שמירה. כאשר הגיעו שני חיילים ללובי המלון בשל דיווח של אזרח על הימצאותו של אדם חשוד, פוצץ המחבל חגורת נפץ שנשא על גופו.

בפיגוע נפצעו 14 אנשים, מתוכם אחד באורח קשה, אחד באורח בינוני, ו-12 באורח קל. אחת מהפצועות הייתה טובה גלבוע, יזמית המלון ובעליו. הפצועים פונו למרכז הרפואי רבין שבפתח תקווה.

לאחר הפיגוע
-----------

לאחר הפיגוע כביש חוצה שומרון נסגר לתנועה על-ידי משטרת ישראל, ונערכו סריקות נרחבות באזור בשל חשש מהימצאותם של מטעני חבלה נוספים. סגרה המשטרה את כביש חוצה שומרון לתנועה ובאזור נערכו סריקות נרחבות בשל החשש כי הונחו באזור מטענים נוספים. גם גופתו של המחבל נסרקה מחשש להימצאות מטעני חבלה נוספים.

המחבל זוהה כשאדי מוחמד סדקי נאסר, פלסטיני בן 24 מהכפר מאדאמה שבאזור שכם. הזרוע הצבאית של פת"ח נטלה אחריות לפיגוע.

ראו גם
------

* פיגועי התאבדות בישראל

קישורים חיצוניים
----------------

* מתאבד התפוצץ באריאל; 14 נפצעו, באתר ynet, 7 במרץ 2002
* אורה קורן, המחבל פוצץ עצמו בלובי של בית המלון באריאל, באתר הארץ, 7 במרץ 2002
**קליע חכם** (באנגלית: **Smart bullet**) הוא קליע המשלב בתוכו אלמנט אלקטרוני או מכני, המקנה לו יכולות מיוחדות, כגון שינוי כיוון בזמן המעוף או שידור נתונים. יכולות אלה הן המבדילות את הקליע ה"חכם" מקליע "רגיל" שמסלול מעופו בליסטי והוא עשוי רק שילוב מתכות או מכיל רק חומרי בעירה פשוטים.

נכון לסוף שנת 2015, פיתוח סוגים שונים של קליעים "חכמים" נמצא בשלב התכנון או בשלב ייצור אב טיפוס ראשוני.

דוגמה לקליע "חכם" ניתן למצוא בפטנט האמריקאי מספר 5,788,178, שנרשם על ידי פ. ברט ג'וניור מצפון קרולינה.

סוגים של קליעים חכמים
---------------------

### קליע מנהג

קליע מנהג הוא קליע המסוגל לשנות את כיוון מעופו לאחר שנורה, בדרך כלל תוך שימוש בסנפירי ניהוג זעירים המחוברים אליו.

בשנת 2008, פרויקט EXACTO החל תחת DARPA לפיתוח מערכת צלפים מסוג "שגר ושכח" הכוללת גם קליע חכם ומערכת תצפית משוכללת. הטכנולוגיה עליה המערכת נשענת לא פורסמה. EXACTO נוסתה בשנת 2014 והוכח שהקליע אכן יכול לשנות את מסלולו בזמן המעוף. 

בשנת 2012 הודיעו המעבדות הלאומיות סאנדיה על אבטיפוס של קליע חכם אשר יכול לעקוב אחר מטרה עליה מציין ציין לייזר. הקליע יוכל לעדכן את מסלולו 30 פעמים בשנייה ולפגוע במטרה במרחק 1.5 קילומטר.

### קליע משדר מידע

קליע שכזה מסוגל לשדר לטווח קצר מידע לגבי סביבת המטרה שאליה נורה. תאורטית וכתלות באלקטרוניקה המוטמעת בקליע, המידע עשוי לכלול תמונת סביבת המטרה, נוכחות גופים חמים (חיילי אויב או בני ערובה) בסביבת המטרה וכיוצא בזה. המידע שמשדר הקליע נועד לכוחות ידידותיים בסביבת הירי, כדי שיוכלו לגבש תמונת מצב מדויקת לגבי המטרה וסביבתה.

### קליע מאט

קליע מאט הוא סוג של קליע "חכם" המסוגל להאט או להטות את מסלולו כך שיפגע באדמה, לאחר שעבר את אזור המטרה. הרעיון העומד מאחורי תכנונו של קליע זה הוא מניעת הפגיעה בחפים מפשע שנמצאים אחרי המטרה. בטרם הירי מודדת מערכת הירי את הטווח למטרה ומכוונת את מנגנון הקליע כך שיאט או יעצור אותו לאחר שעבר את המטרה.
**ירדן מלכה אוזל** (נולדה ב-11 בפברואר 2001) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת בעמדת החלוצה והכנף במכבי פנתרות אשדוד מהליגה הלאומית ובנבחרת ישראל.

קריירת מועדונים
---------------

אוזל החלה את הקריירה שלה בקבוצת הנערות של הפועל קטמון ירושלים, בשורותיה שיחקה בעונות 2015/16-2018/19, ועמה זכתה באליפות המדינה לנערות בעונת 2016/17, ובגביע המדינה לנערות בעונת 2018/19, כאשר היא כובשת צמד בגמר הגביע.

בעונת 2017/18 הצטרפה לאקדמיה לכדורגל בנות, שבזמנו החזיקה קבוצה בליגת העל לבוגרות. בעונה זו, השתתפה אוזל ב-14 משחקים בליגת העל במסגרת האקדמיה, ובעונה העוקבת ב-12 משחקים. במקביל במשך שתי עונות אלו התאמנה ושיחקה בקבוצת הנערות של הפועל קטמון ירושלים - שירה בנקי.

בעונת 2019/20, עברה אוזל לשחק במדי מכבי בנות עמק חפר, שם צברה 11 הופעות בליגת העל.

בעונת 2020/21 עברה אוזל לאס"א תל אביב, שם הופיעה 16 פעמים בליגת העל, 3 פעמים בגביע המדינה, ופעמיים בגביע אתנה, כאשר היא כובשת 3 פעמים בליגה, שער אחד בגביע המדינה, ושער בגביע אתנה.

בעונת 2021/22 חתמה אוזל במ.ס. קריית גת, ובחודש ינואר 2022, לאחר 9 הופעות ליגה ושער אחד (בנוסף לשער במוקדמות ליגת האלופות וכן 4 הופעות בגביע אתנה עם 4 כיבושים), עברה לשחק בהפועל מרמורק, שם סיימה את העונה עם 11 הופעות.

לקראת עונת 2022/23, חתמה אוזל בקבוצת לקטמיה מהליגה הראשונה בקפריסין, ובפברואר 2023 עברה להפועל קטמון ירושלים בליגת העל, המועדון בו החלה את דרכה בכדורגל. עד לסיום העונה כבשה אוזל 4 שערים ב-9 הופעות בליגה, ועוד שער אחד בשני משחקי גביע המדינה, כאשר הקבוצה מפתיעה ומסיימת במקום השני בליגה בעונת הבכורה שלה בליגה.

בינואר 2024 חתמה במכבי פנתרות אשדוד מהליגה הלאומית.

בנבחרת ישראל
------------

אוזל הופיעה 5 פעמים במדי נבחרת ישראל בכדורגל נשים עד גיל 17, ו-4 פעמים במדי הנבחרת הצעירה עד גיל 19.

ב-24 בפברואר 2021 ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת הבוגרת, בתבוסה 12:0 מול נבחרת איטליה במסגרת מוקדמות אליפות אירופה 2021, ובהמשך אותה שנה שותפה פעם נוספת בהפסד לטורקיה 2–3.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* ירון לופו מוסקוביץ', רגע לפני משחק הגמר: הכירו את סוד הקסם של שחקניות הפועל קטמון שירה בנקי, Mynet ירושלים, 12 במרץ 2019

* פרופיל, באתר Soccerdonna (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Rafi Gamish, קבוצות הנוער הירושלמיות - והפעם: מחזיקות גביע המדינה מקטמון, באתר כל העיר ירושלים, ‏2019-03-17
2. ↑  פוסט הוולקאם עם חתימתה של אוזל בהפועל קטמון ירושלים, באתר www.instagram.com, ‏8 בפברואר 2023
3. ↑  ההתאחדות לכדורגל בישראל - שחקן נבחרת, באתר www.football.org.il
**מוזיאון הורטה** (בצרפתית: **Musée Horta**, בהולנדית: **Hortamuseum**) הוא מוזיאון בבריסל המוקדש לתיאור תקופתו, חייו ועבודתו של אדריכל האר נובו הבלגי ויקטור הורטה. המוזיאון שוכן באותו מבנה שבעבר היה בית מגורים והאטליה של הורטה עצמו. הבניין הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשנת 2000, ביחד עם בית טאסל, בית סולווה ובית ון אטוולדה.

היסטוריה
--------

הבית נבנה לפי צרכיו של הורטה בין 1898 ל-1901. גם לאחר תום הבנייה הורטה המשיך לבצע שינויים בבית, וב-1906 הוא הרחיב אותו לתוך הגן. הורטה השכיר את הבניין לאחר שהתגרש, אך בסופו של דבר המשיך להתגורר בבית ולבצע מספר שינויים בחלקו הפנימי. הורטה הגדיל את האטליה, והוסיף מחוץ לבית טראסה וגן חורף. חזית הבית הפונה אל הרחוב השתנתה לאחר שהורטה בנה מוסך ב-1911. הבית נמכר למייג'ור הנרי פינט ב-1919, וב-1926 שני חלקי הבניין הופרדו זה מזה. קומונת סנט ז'יל רכשה את החלק של הבית שהיה מיועד למטרות מגורים על מנת להפוך אותו למוזיאון המוקדש להורטה. ז'אן דלהיי שיפץ את הבניין ב-1967 כדי שהמבנה שלו יתאים לזה של מוזיאון, ועבודות שונות בוצעו בשנות ה-70 ובשנות ה-80.

תיאור
-----

בתוך המוזיאון יש תצוגה קבועה הקשורה לאר נובו ובה אוסף רהיטים יוקרתי, כלים וחפצי אמנות שעוצבו על ידי הורטה ובני תקופתו, כולל מסמכים הקשורים לחייו של הורטה. המוזיאון מארגן תערוכות זמניות בנושאים הקשורים להורטה ואמנותו.

גודל הבית הוא בינוני, והוא שימש את הורטה כ"מעבדה" שבה הוא בדק שיטות בנייה שונות תוך שימוש במיטב הטכנולוגיה שהייתה לרשותו באותה תקופה. רוחב הבית הכולל הוא 12.5 מטרים, מתוכם 6.7 מטרים עבור אגף המגורים ו-5.8 מטרים עבור האטליה. בבית יש שלוש קומות, והוא מכוסה על ידי גג מנסארד. חזית הבית נבנתה מאבן וקושטה באמצעות מעקות מתכת. הבניין בולט במיוחד בזכות תקרת הזכוכית הנמצאת מעל גרם המדרגות הראשי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוזיאון הורטה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון הורטה

| Flag of BelgiumFlag of Belgium סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בבלגיה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| מגדלי הפעמונים של בלגיה וצרפת (בשיתוף עם צרפת) • הכיכר הגדולה בבריסל • הבגינאז'ים הפלמיים • המרכז ההיסטורי בברוז' • הבתים העירוניים הראשיים של האדריכל ויקטור הורטה: בית טאסל, בית סולווה, בית ון אטוולדה, הבית והאטליה של הורטה • מכרות הצור הנאוליתיים בספיין (מונס) • ארבע המעליות בקנאל דו סנטר וסביבתן • מוזיאון פלנטן מורטוס • קתדרלת נוטרדם בטורנה • בית סטוקלט • אתרי המכרות העיקריים בוולוניה • העבודה האדריכלית של לה קורבוזיה (עם שש מדינות אחרות) • יערות האשור העתיקים והבראשיתיים של הרי הקרפטים ושל אזורים אחרים באירופה (עם שבע עשרה מדינות נוספות) • ערי הספא הגדולות של אירופה (יחד עם שש מדינות): ספא • מושבות החסד (יחד עם הולנד) • אתרי קבורה וזיכרון של מלחמת העולם הראשונה (החזית המערבית) (בשיתוף עם צרפת) |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ICCU: UFIV049418
* ISNI: 0000 0001 2200 9442
* LCCN: nr87001043
* VIAF: 167984459
* WorldCat: lccn-nr87001043

 |
**תמר "תמי" מוניוז מעוז** (נולדה בשנת 1967) היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה, שהתמחתה בסגנון החזה. בעלת 3 מדליות כסף מהמכביה האחת עשרה (1981).

ביוגרפיה
--------

תמי מוניוז גדלה בקיבוץ פלמ"ח צובה. היא התאמנה בקבוצת השחייה של הפועל מטה יהודה, תחת הדרכתו של המאמן אילן קוגוס. עופרה, אחותה הבכורה של תמי, גם היא אלופה ושיאנית ישראל בשחייה.

### 1980

#### שיאנית ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף אוגוסט 1980 זכתה מוניוז בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 2:50.15 דקות, לפני רבקה פרידלנד שקבעה שיא ישראלי חדש לגילאי 12 של 2:50.90 דקות. כבר בשלב המוקדמות היא שיפרה את השיא הישראלי בתוצאה של 2:51.49 דקות, שיפור לשיא בן ה-8 שנים של שלומית ניר (2:51.89 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:22.13 דקות, אחרי רבקה פרידלנד (1:20.32 דקות) ומירב הדר (1:21.51 דקות).

### 1981

#### המכביה ה-11

בתחרויות השחייה של המכביה ה-11 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב ביולי 1981 זכתה מוניוז בשלוש מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:19.57 דקות, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:53.40 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב יחד עם ליאור בירקאן, הדר רובינשטיין ואחותה עופרה בשיא ישראלי חדש של 4:39.86 דקות.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט אותה שנה זכתה מוניוז בשתי מדליות. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:49.40 דקות, לפני השיאנית הטריה במשחה זה (2:48.81 דקות) רבקה פרידלנדר שקבעה תוצאה של 2:51.46 דקות ונוגה ויזל (2:54.60 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:20.40 דקות, אחרי פרידלנדר (1:19.31 דקות) ולפני ויזל (1:22.24 דקות).

### 1982

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף אוגוסט 1982 זכתה מוניוז במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה ביחד עם ענת עדות תוצאה של 1:21.53 דקות, אחרי פרידלנדר שקבעה שיא ישראלי חדש של 1:18.85 דקות ונוגה ויזל (1:18.88 דקות).

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלכס פרלסמן, 21 מטחי-כבוד בבריכת השחיה, מעריב, 31 באוגוסט 1980
2. ↑  יעקב דץ, 6 שיאים נוספים נקבעו אתמול ביומה השני של אליפות השחיה, דבר, 29 באוגוסט 1980
3. ↑  שמואל טל (עיתונאי), שיא מצויין של אילתי ב-200 מ' פרפר 2:03.58 ד', דבר, 27 באוגוסט 1981
4. ↑  5 שיאים בפתיחת אליפות ישראל בשחייה, מעריב, 29 באוגוסט 1982
5. ↑  5 שיאים בפתיחה, מעריב, 29 באוגוסט 1982
6. ↑  המנצחים ותוצאות, מעריב, 29 באוגוסט 1982
**גז ריאלי** בכימיה ובפיזיקה הוא כינוי לגז אמיתי (real gas), אשר משוואת המצב של גזים אידיאליים אינה מתארת אותו בדיוק רצוי, אלא אם הגז נמצא בלחץ קרוב ללחץ האטמוספירי. זאת מכיוון שמשוואת הגזים האידיאליים מתייחסת למולקולות הגז כאל נקודות חסרות נפח, שאין ביניהן כוחות משיכה או דחיה.

גורם הדחיסות של אוויר בלחצים אחדים ובטמפרטורות אחדות
למולקולות של גז ממשי יש נפח, ומתקיימים ביניהן יחסי גומלין. על כן משוואות המצב המתארות את היחס בין הלחץ, הטמפרטורה והנפח של כמות ידועה של גז ממשי הן מורכבות יותר.

לגז ממשי יש בלחץ ובטמפרטורה ידועים נפח שונה מהנפח שמחושב באותם תנאים לגז אידיאלי. היחס שבין הנפח של גז הממשי לבין זה של גז אידיאלי מכונה גורם דחיסות (compressibility factor). את גורם הדחיסות מקובל לסמן באות Z. ערכו של גורם הדחיסות של גז אידיאלי הוא 1.

לקריאה נוספת
------------

* הערך גז ריאלי בוויקיפדיה אנגלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Bruce H. Mahan, **University Chemistry**, Addison-Wesley, 1965, עמ' 61
2. ↑  P. Atkins et al, **CHEMICAL PRINCIPLES The Quest for Insight**, 6, U.S.A: W. H. Freeman and Company, 2013, עמ' 177, ISBN 1-4292-8897-3
**אלכסנדרה לוקשין** (נולדה בשנת 1994) היא אתלטית ישראלית, 3 פעמים ברציפות אלופת ישראל (2014–2016) בריצת 400 מטר משוכות ו-4 פעמים ברציפות אלופת ישראל (2020–2023) בריצת 100 מטר משוכות.

ביוגרפיה
--------

לוקשין גדלה בקריית מוצקין. למדה באורט קריית מוצקין. אחותה הבכורה, דריה לוקשין אף היא אתלטית מצטיינת, אלופת ישראל בריצה. היא מתאמנת בקבוצת מכבי חיפה כרמל.

### 2014

#### אלופת ישראל

באליפות ישראל שנערכה בשנת 2014 זכתה לוקשין במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות.

### 2015

במשחקים האירופיים שנערכו בבאקו, אזרבייג'ן ביוני 2015 היא סיימה במקום חמישי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 1:01.58 דקות וכן השתתפה בריצת שליחות 4x400 מטר, אך הרביעייה הישראלית פסלה.

שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה באצטדיון הדר יוסף, תל אביב בסוף יוני אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 1:01.10 דקות, לפני אחותה דריה (1:02.28 דקות).

### 2016

באליפות ישראל שנערכה באצטדיון הדר יוסף ביוני 2016 היא זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 1:01.50 דקות, לפני כריסטינה ואניושב ממכבי השגים ראשון לציון (1:05.00 דקות).

### 2020

באליפות ישראל שנערכה באצטדיון הדר יוסף, בסוף יולי 2020 היא זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 13.96 שניות, לפני אלינה דרוזדוב מהפועל חולון (14.03 שניות) ונועה לוי ממכבי הישגים ראשון לציון (14.17 שניות).

### 2021

באליפות ישראל שנערכה באצטדיון הדר יוסף ביוני 2021 היא זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 13.72 שניות, לפני נועה לוי (14.20 שניות) ולינוי לוי (14.36 שניות), שתיהן ממכבי הישגים ראשון לציון.

### 2022

אלכסנדרה לוקשין על בימת המנצחים, אליפות ישראל 2022
באליפות ישראל שנערכה באצטדיון גבעת רם, ירושלים בסוף יוני אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 13.64 שניות, לפני לינוי לוי (14.14 שניות) ושיר קרניבסקי (14.21 שניות), שתיהן ממכבי ראשון לציון.

במסגרת משחקי המכביה העשרים-ואחת שנערכו באצטדיון גבעת רם ב-19 ביולי, זכתה לוקשין במדליית כסף בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 14.74 שניות, אחרי נועה לוי (14.19 שניות).

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* ריצת 100 מטר: 12.38 שניות (2021)
* ריצת 200 מטר: 25.39 שניות (2021)
* ריצת 400 מטר: 56.04 שניות (2014)
* ריצת 100 מטר משוכות: 13.58 שניות (2021)
* ריצת 400 מטר משוכות: 1:00.58 דקות (2014)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרץ סופר, למקומות היכון רוץ, באתר mynet-קריות, 13 ביולי 2009

הערות שוליים
------------

1. 1 2  איסר רביץ, אתלטיקה קלה: מעין שחף והאחיות אלכסנדרה ודריה לוקשין שוות זהב, באתר הד הקריות, 2 ביולי 2015
**אדונם של חיילי הצעצוע** הוא סיפור חרא שהמציא דניאל קושניר הקנדי המתרחש באנגליה במהלך השנה הראשונה של מלחמת העולם הראשונה. הספר פורסם לראשונה באוקטובר 2001 על ידי הוצאת "דלקורטה פרס", ולאחר מכן הודפס מחדש במאי 2003 על ידי הוצעת דל לאורל-ליף, חותם של חטיבה של רנדום האוס. הספר הפך לרב מכר, ונכלל ב- רשימות קריאה.

תקציר עלילה
-----------

החלק בסיפור המתרחש באנגליה אליו התגייס אביו של ג'וני מסופר בעיקר באמצעות מכתבים שנשלחים חזרה הביתה למשפחתו. באמצעות המכתבים ניתן לומר כי הסיפור מ-25 בנובמבר עד 26 בדצמבר 1914. בתחילת הספר ג'וני ומשפחתו גרים בלונדון, אולם ג'וני נשלח לגור עם דודתו איבי בעיירה קליף זמן קצר לאחר שאביו מתגייס. אמו עוברת לעיר וולוויץ', גם שולחת מכתבים לג'וני בכל פרק, כדי לעזור לתמוך במלחמה על ידי קבלת עבודה בייצור נשק במפעל.

נושא מרכזי של הספר הוא חוסר התכלית וחוסר ההיגיון של מלחמה. לאחר שהגיבור, ג'וני בריגס, לא מגיע לבית הספר למשך יומיים כדי שיהיה לו יותר זמן לבנות את הגיא פוקס שלו, הוא נאלץ לבלות כל רביעי ושבת אחר הצהריים בבית המורה שלו. שם, המורה שלו, מר טאטל, מלמד אותו ספרות, בעיקר "האיליאדה". אירועי מלחמת העולם הראשונה מאוד דומים לאירועים של הומרוס.

בתחילת הספר מציקים לג'וני, אבל כששרה רוצה להתחבר עמו, הוא כפוי תודה לחלוטין ואומר "חברה היא כמו לא חבר בכלל". זו הסיבה שהוא עוזב את בית הספר. כשהיא מצילה אותו בכך שרצו להשליך אותו לאש הוא מתחיל לראות בה חברה.

בתחילת הסיפור, אבא של ג'וני מתוסכל מכך שחסר לו חצי סנטימטר של גובה הנדרש כדי להתגייס. לאחר הורדת הגובה הנדרש, הוא מצטרף למלחמה ומועבר לאחר מכן לקו החזית. ככל שהמלחמה נמשכת, היא גובה מחיר מבריאותו, מבנה גופו ונפשו של אביו של ג'וני. אביו של ג'וני שולח לבנו חייל מגולף ומצויר בכל מכתב מכתב, אך יצירותיו נראות יותר ויותר גרועות לאורך הספר. זה בא לידי ביטוי בדגם של עצמו שהוא שלח: הצבע החום של בגדיו הופך לירוק עם בוץ, החיוך הרחב על פניו דוהה להבעה עגומה וסדק יורד על החזה שלו.

הספר מגיע לסיומו כאשר ג'וני מפסיק לשחק עם חיילי מפצח האגוזים שלו, ומפגיש אותם לקראת הפסקת חג המולד של 1914. המלחמה נמשכת ללא התערבותו של ג'וני, ואביו חוזר ארבע שנים מאוחר יותר ב-1918. אמו של ג'וני מתה מהרעלת גופרית ב-1923, מה שמוכיח שכמה מהקורבנות האמיצים ביותר של מלחמת העולם הראשונה הגיעו לא מהקו הקדמי, אלא מכוח העבודה בבית.

דמויות
------

* **ג'וני בריגס**: הגיבור והדובר של הסיפור, שחושב שהקרבות של מלחמת העולם הראשונה משקפים את אלו שהוא משחזר עם חיילי מפצח האגוזים שלו.
* **גברת בריגס**: אמו של הגיבור, שעוברת לוולוויץ' כדי לעבוד בנשקייה
* **ג'יימס בריגס**: אביו של ג'וני, יצרן צעצועים עליז ודי חכם, ששולח לבנו חיילי עץ שהוא מגלף ומצייר בשוחות
* **דודה איבי**: לאחר שאביו של ג'וני מתגייס, אמו שולחת אותו לגור עם דודתו, אישה בודדה אכפתית וצעקנית.
* **הוברט טאטל**: המורה של ג'וני, איש אינטליגנטי, מוסרי שמאיים לעזוב את קליף לאחר שהוורדים שלו יושמדו אם מישהו לא יתוודע שהשמיד אותם.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 892150470085104330008
* WorldCat (עם VIAF): 892150470085104330008

 |
**שארקרסטור** (בהונגרית: **Sárkeresztúr**) הוא כפר במחוז פייר, בנפת שארבוגארד.

מיקום
-----

גבול הכפר הוא החלק של מזפלד במחוז פייר, לאורך נחל השארביז. מבחינת הטופוגרפיה, האזור מתנשא מעט ממזרח לעמק הנחל. העלייה דמוית המדרון נמשכת עד לגבול שארושד. כאן שוכנת הגבעה המפרידה בין גבול הכפר לבין שארושד. גובהה של גבעה זו נע בין 130–140 מטר. הנקודה הנמוכה ביותר של הגבול היא 95 מטר. החלק הסמוך לתעלת נאדור הוא ביצתי למדי, כך שהאדמות כאן עקרות בשנים גשומות. האזורים הפנימיים בכפר גם הם נמוכים יחסית, עם גבהים של 97–102 מטרים בלבד מעל פני הים.

### נגישות

* בכביש מסקשפהרוואר, שארבוגארד וסקסארד ניתן להגיע ליישוב על הכביש הראשי 63 ומכיוון אדוני פוסטהסבולץ' ומקאלוז בכביש 6209.
* ניתן להגיע אליו ברכבת בקו הרכבת MÁV סקשפהרוואר-שארבוגארד. לכפר תחנת רכבת משלו (תחנת שארקרסטור)

היסטוריה
--------

אחד הכבישים הרומים הראשיים ההובילו מגורסיום (Gorsium) כיום הכפר טאץ ליישוב סופיאנה (Sopianae) כיום העיר הגדולה פץ' עבר דרך הכפר. קטע ממנו נראה במבט מהאוויר בגבול הכפר. באזור הכפר, בסביבת גבעת בית הקברות וברחוב אורג, נמצאו כלים אופייניים לאוכלוסיית הילידים הקלטית המקומית, ובגבעת בית העלמין נמצאו גם קברים. בשארקרסטור התמזגו הדרך הצבאית של פהרוואר ומה שכונה ה"דרך הגדולה". בתקופת שלטונו של לסלו הרביעי, מלך הונגריה, סייסי המלך של שארושד התדיינו עם סייסי ואשארד בענייני קרקעות. לבסוף אזרחי סקשפהרוואר השיגו קרקעות אלה לעצמם. שמו של הכפר מופיע בגרסאות הבאות: בשנת 1405 Kerezthwr, ואחר כך לאורך המאה ה-15 ובתחילת המאה ה-16 יש כמה גרסאות: Kereztur, Kerezthur, Keresthur, Kerezthwr.השם מופיע לראשונה במקורות בשנת 1351 בין הבעלים מימי הביניים היו גם אלה ששמם היה קרסטורי.

אתרים בעלי חשיבות
-----------------

* אופייני לכפר שילוב גדרות המורכבות מאריות מאבן מלאכותית ומעמודי אבן מלאכותית עם ברזל יצוק.
* **אגם הדרקון** ,

ילידי המקום
-----------

* **דיולה פישר** (1861 – 1944) היה הרב הראשי של העיר גיור, לימים רב בפראג ובבודפשט, פרופסור באוניברסיטה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שארקרסטור** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של שארקרסטור (בהונגרית)
* שארקרסטור בחיפוש חדשות
* מולדתי היא שארקרסטור

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011342751805171

 |