recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
יהושע אנגלמן
**יהושע אנגלמן** הוא רב, מוזיקאי, מורה ופסיכותרפיסט ישראלי.

רבנות
-----

אנגלמן למד כשבע שנים בישיבת הכותל בירושלים. בשל שאיפתו שלא להתפרנס מלימוד תורה הקים בצעירותו חברת ניקיון. לאחר מכן לימד בישיבת הכותל, ישיבת עתניאל וישיבת שיח יצחק, וכן בבתי מדרש אורתודוקסים-פלורליסטיים כמו "חברותא" ו"קולות". שיעוריו עוסקים בתלמוד, חסידות וקבלה, עם פרשנות פסיכולוגית פילוסופית.

בין השנים 1998–2000 שימש כרב קהילת יקר בלונדון. לאחר מכן הקים עם הרב מיקי רוזן את קהילת יקר בתל אביב, שם שימש כרב עד שנת 2012.

עד שנת 2012 נמנה הרב אנגלמן עם הנהלת "שומרי משפט - רבנים למען זכויות האדם". הוא פרש בעקבות חילוקי דעות.

מוזיקה
------

בתחילת שנות ה-90 בירושלים, החל אנגלמן להקליט את יצירותיו המוזיקליות. הוא מלחין ושר מוזיקה חסידית ישראלית-עכשווית. המוזיקה שלו מלודית ושקטה לרוב, וניכרת בה השפעה של ניגונים חסידיים דוגמת ניגוני ברסלב וחב"ד מחד, ומאידך של אמנים כגון לאונרד כהן ופינק פלויד.

### דיסקוגרפיה

* שיר השירים (1988). עיבודים והפקה מוזיקלית: עובד אפרת
* יהושע אנגלמן - האוסף (1993). שירים שהקליט בשנים 1989-91, עיבוד והפקה מוזיקלית: אנדרה היידו, עוזי חיטמן
* איגרת (2004). עיבודים והפקה מוזיקלית: גבריאל חסון

פסיכותרפיה
----------

אנגלמן התמחה כמטפל גשטאלט ועשה לימודי השלמה לפסיכותרפיה בריג'נטס קולג' בלונדון ובמסגרות שונות בישראל. בין היתר עסק בטיפול בתחנה לבריאות הנפש בירושלים.
כיום הוא עוסק בעיקר בפסיכותרפיה, לצד עיסוקיו התורניים והמוזיקליים.

חיים אישיים
-----------

אנגלמן נולד בלונדון בשנות השישים ועלה ארצה יחד עם משפחתו בהיותו בן 12. התגורר בעבר בתקוע, כליל, תל אביב, וכעת גר בירושלים. הוא גרוש, ויש לו שלושה בנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* יהושע אנגלמן, באתר ספוטיפיי
* יהושע אנגלמן, באתר בנדקמפ
* אפרת שפירא-רוזנברג, תפילה תל-אביבית, באתר ynet, 16 בספטמבר 2009
* ליטל קפלן, ‏עד דלא ידע: למה מומלץ להשתכר בפורים?, באתר ‏מאקו‏, 25 בפברואר 2010
* יהושע אנגלמן, לבטים, ילדים, מחירים / מחשבות על גירושים באתר נאמני תורה ועבודה, אוגוסט 2010
* הרב יהושע אנגלמן, וידוי ביום כיפור: על מה ולמה, באתר מקור ראשון, 19 בספטמבר 2010
* במקום הכי גבוה בתל אביב, כתבה על יהושע אנגלמן בקפה דמרקר, מאת איתן אלחדז 09/10/11
* פולמוס הלכתי על תופעת הפאבים, באתר כיפה, אוגוסט 2012
* אתר למנויים בלבד איילת שני, יהושע אנגלמן: "אלוהים לא נותן ביטחון והוא גם לא אמור לתת ביטחון", באתר הארץ, 30 באפריל 2015
* ריאיון מצולם בעקבות מצעד הגאווה, ערוץ 7, יולי 2015
* טלי פרקש, ברכת כהן: להתפלל עם לאונרד כהן, באתר ynet, 13 בנובמבר 2016
* כתביו של אנגלמן באתר מיזם 929
* לחני הרב אנגלמן באתר הפיוט והתפילה
* יהושע אנגלמן, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אודות יקר, אתר בית כנסת יקר(הקישור אינו פעיל, 29.12.2019)
2. ↑  רשימת חברי ההנהלה בעבר(הקישור אינו פעיל, 29.12.2019)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007290741905171
* VIAF: 297989945
* WorldCat (עם VIAF): 297989945

 |
**מיכאל (מיקי) סירושטיין** (באוקראינית: **Майкл Сіроштейн**; נולד ב-25 באפריל 1989) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדות הקשר האחורי והבלם בסקציה נס ציונה.

קריירה
------

סירושטיין נולד באוקראינה הסובייטית שבברית המועצות לשעבר, ובגיל שנה עלה לישראל, הוריו התגרשו לאחר כשלוש שנים, ואביו ירד לאוסטרליה. סירושטיין החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הפועל רעננה. ב-1 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, במשחק מול הפועל עכו במסגרת גביע הטוטו, אשר הסתיים בתיקו 1–1. עד סיום העונה הוא הספיק לרשום עוד הופעה במפעל, אך לא זכה לדקות משחק בליגה. לאחר שרעננה נשרה בתום העונה לליגה הלאומית קיבל את ההזדמנות בהרכב הקבוצה. ב-13 באוגוסט 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0–1 על הפועל הרצליה. ב-18 במרץ 2011 עלה כמחליף בדקה ה-22 והבקיע צמד שהוביל לניצחון 2–1 נגד מכבי באר שבע.

בספטמבר 2012 חתם במועדון ספורט אשדוד מליגת העל. ב-22 בספטמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 0–1 על מכבי חיפה. ב-13 באפריל 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בניצחון 0–1 על הפועל חיפה.

ב-12 ביולי 2016 חתם לשנתיים בבני יהודה תל אביב אולם שוחרר כעבור כחודש לאחר שרשם שתי הופעות בגביע הטוטו והופעה אחת בליגת העל. ב-2 באוקטובר 2016 חזר למ.ס. אשדוד וחתם על חוזה עד תום העונה.

ב-15 ביוני 2017 חתם לעונה אחת בבית"ר ירושלים עם אופציה לעונה נוספת. ב-20 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–4 לבוטב פלובדיב במסגרת השלב השני של מוקדמות הליגה האירופית. את שערו הראשון במדי בית"ר ירושלים כבש ב-24 בדצמבר 2017, בניצחון 1–3 על מ.ס. אשדוד.

ב-3 ביולי 2019 עזב כשחקן חופשי וחתם לעונה וחצי בסופאן בורי מליגת העל התאילנדית תמורת 300 אלף דולר לעונה. ב-7 ביולי 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 0–0 עם האלופה בורירם יונייטד. ב-18 באוגוסט 2019 כבש את שער הבכורה שלו, בהפסד קבוצתו 1–3.

ב-13 בינואר 2020 חתם בהפועל חיפה עד לסוף העונה.

ב-10 בפברואר 2022 חזר לבני יהודה תל אביב מהליגה הלאומית.

ב-20 ביוני 2022 חתם בסקציה נס ציונה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* אופיר סער‏, מיקי סירושטיין: "הייתי יורד למטה ורב עם נרקומנים שיעופו מהבניין כדי שאוכל לישון", באתר וואלה!‏, 21 במאי 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  אופיר סער‏, מיקי סירושטיין: "הייתי יורד למטה ורב עם נרקומנים שיעופו מהבניין כדי שאוכל לישון", באתר וואלה!‏, 21 במאי 2019
2. ↑  רועי זריהן, ‏סירושטיין חתם בבני יהודה. טרבוטיץ' בדרך, באתר ערוץ הספורט, 12 ביולי 2016
3. ↑  סירושטיין חתם בסופאן בורי מתאילנד, באתר ערוץ הספורט, 3 ביולי 2019
4. ↑  מיקי סירושטיין ערך בכורה בתאילנד, באתר ערוץ הספורט, 7 ביולי 2019
5. ↑  סירושטיין כבש שער בכורה בתאילנד, באתר ערוץ הספורט, 18 באוגוסט 2019
6. ↑  אור בוקר, קיבל שחרור מתאילנד: מיקי סירושטיין הצטרף להפועל חיפה, באתר הארץ, 13 בינואר 2020
7. ↑  שלמה וייס‏, הערעור התקבל ומיקי סירושטיין השלים את מעברו לבני יהודה, באתר וואלה!‏, 10 בפברואר 2022
8. ↑  יגאל גולדשטיין, ‏מתחזקת: סירושטיין ומגבו חתמו בנס ציונה, באתר ערוץ הספורט, 20 ביוני 2022
**גדי בלטיאנסקי** (נולד ב-23 בינואר 1961 בסנטיאגו, צ'ילה) הוא מנכ"ל יוזמת ז'נבה, מרצה לדיפלומטיה ציבורית ומומחה לסכסוך הישראלי-פלסטיני, תהליך השלום הישראלי-פלסטיני וליחסי ישראל-ארצות הברית. בעבר כיהן כיועץ תקשורת לראש הממשלה אהוד ברק, כחבר בצוותי המשא ומתן לשלום, כדובר שגרירות ישראל בוושינגטון וכעיתונאי בידיעות אחרונות.

בלטיאנסקי היה חבר מערכת ידיעות אחרונות בתפקידי כתיבה ועריכה. הוא כיהן כדיפלומט בשירות החוץ הישראלי ושירת בין היתר, כקונסול במיאמי ודובר השגרירות בוושינגטון, ובארץ מילא שורה של תפקידים בהם יועץ לסגן שר החוץ יוסי ביילין וממלא מקום דובר המשרד. בשנים 1998–1999 כיהן כיושב ראש ועד העובדים של המשרד.

בשנים 1999–2001 שימש כיועץ התקשורת של ראש הממשלה אהוד ברק והשתתף במשא ומתן לשלום עם סוריה והפלסטינים.

בשנת 2003 היה בין מקימי יוזמת ז'נבה ומאז מכהן כמנכ"ל הארגון העוסק בחינוך לשלום ובקידום התהליך המדיני. כמו כן, שימש כיועץ אסטרטגי לפוליטיקאים ישראלים בכירים ולקמפיינים פוליטיים של מפלגות שונות.

בלטיאנסקי מרצה בכנסים בינלאומיים רבים ברחבי העולם, לרבות מטעם האו"ם ובאוניברסיטאות ומכוני מחקר. בישראל הוא מלמד תקשורת ודיפלומטיה ציבורית.

לבלטיאנסקי תואר ראשון ביחסים בין-לאומיים ומדעי המדינה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ותואר שני במנהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד בארצות הברית. כמו כן, הוא עמית קרן וקסנר.

קישורים חיצוניים
----------------

* רשימת הפרסומים באנגלית של גדי בלטיאנסקי, בקטלוג הספרייה הלאומית
* אוריה שביט, "גורם בכיר במטוסו של ראש הממשלה" (פורסם בעיתון הארץ ב-8 במרץ 2001)
* עפר שלח, התפטרות בלטיאנסקי: ההבדל הדק בין מידע לתחמון, באתר ynet, 20 בנובמבר 2000
* סרטון - גדי בלטיאנסקי - "אין עם מי לדבר", ערוץ יוטיוב של אוניברסיטת תל אביב
* כתבה - Nora Boustany, A FAREWELL TO EMBASSY ROW (פורסם בעיתון "הוושינגטון פוסט" ב-15 ביולי 1998)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אוריה שביט, גורם בכיר במטוסו של ראש הממשלה, באתר הארץ, ‏08/03/2001
דן הלפרן
**דן הלפרן** (נולד בשנת 1942) הוא דיפלומט ועיתונאי ישראלי, אשר היה בעבר בכיר במשרד האוצר וכיהן כציר הכלכלי בשגרירות ישראל בארצות הברית. כיום משמש יו"ר הוועד המנהל של מכון ירושלים למחקרי מדיניות, יו"ר עמותת פסטיבל ישראל, יו"ר האספה הכללית של הצוללת הצהובה ויו"ר דירקטוריון אקדמון ישראל.

ביוגרפיה
--------

נולד בירושלים. התגייס לשירות צבאי בחיל המודיעין בשנת 1960. בשנת 1967 השלים תואר ראשון במדעי הרוח באוניברסיטה העברית בירושלים. במהלך לימודיו שימש כתב בפי האתון, עיתון האוניברסיטה העברית.

בשנים 1965–1975 שימש כתב כלכלי, עורך ומגיש בקול ישראל ופרשן כלכלי בטלוויזיה הישראלית, בין השאר בתוכנית הרדיו הכלכלית ברשת ב' "על מספרים ואנשים – מגזין המשק והחברה", יחד עם צבי קסלר, יצחק טישלר ויצחק טאוב.

בשנת 1963 הצטרף לשירות הציבורי במשרד האוצר. היה יועץ לשר פנחס ספיר, דובר המשרד וסמנכ"ל לקשרים בינלאומיים. בתפקידו זה ניהל בין השאר את פעילות ממשלת ישראל נגד החרם הערבי, שהובילה להעברת חוק בקונגרס האמריקאי שעליו חתם הנשיא קרטר, שהפך את הכניעה לחרם הערבי לעבירה פלילית. בשנת 1979 מונה לציר הכלכלי בשגרירות ישראל בארצות הברית. היה ראש המשלחת הישראלית למשא ומתן על הסכם הסחר החופשי ושותף להגדלת הסיוע האמריקאי לישראל לרבות הפיכתו כולו למענק.

בשנת 1986 עזב את השירות הציבורי, ועם חזרתו לישראל הקים יחד עם אלוף במיל' מנחם מרון את חברת איפטיק בע"מ, המייעצת לחברות ישראליות המרחיבות את עסקיהם בעולם ולחברות בינלאומיות שרוצות לפעול בישראל. משמש מנהל החברה עד היום.

הלפרן היה יו"ר ועדת ההשקעות בקרנות הנאמנות של ביטוח ישיר, ושימש חבר במועצות המנהלים של חברת החשמל, חברת אל-על, ארזים קופות גמל, קופות הגמל של הבנק הבינלאומי, נייר חדרה, קרן קיסריה ועוד.

חיים אישיים
-----------

הלפרן גר בירושלים, נשוי לרונית ואב לחמישה.

פעילות ציבורית
--------------

* משנת 1991 ועד היום משמש יו"ר העמותה של פסטיבל ישראל.
* משנת 2010 ועד היום משמש יו"ר הוועד המנהל של מכון ירושלים לחקר ישראל.
* משנת 2011 ועד היום משמש יו"ר האספה הכללית של הצוללת הצהובה.
* בשנים 2006–2012 חבר בחבר הנאמנים באוניברסיטה העברית בירושלים ומכון טרומן.
* בשנים 2009–2014 יו"ר ההנהלה של מט"י ירושלים.
* בשנים 1986–1991 היה יו"ר מועצת המנהלים של מוזיאון ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דן הלפרן** בוויקישיתוף
* דן הלפרן, כנס הרצליה 2003, אתר כנס הרצליה.
* לירן סהר, "העולם רוצה להחרים את ישראל? אז הוא יצטרך לוותר על מעבדי אינטל ו-Waze", באתר ביזפורטל‏, 12 באוגוסט 2014
* אתר למנויים בלבד משה ארנס, מחיר ביטול פרויקט הלביא, באתר הארץ, 2 באוגוסט 2016
* פסטיבל ישראל הכניס 3.5 מיליון שקלים, באתר וואלה!‏, 9 ביוני 2005

הערות שוליים
------------

1. ↑  Special Interview Impact of Boycott on Israel, *jta.org*, ‏April 25, 1975
2. ↑  חברי הנהלת פסטיבל ישראל, באתר *jerusalemjazzfestival.org.il*, נלקח ב-15 במאי 2017
3. ↑  מכון ירושלים, הוועד המנהל, באתר מכון ירושלים לחקר מדיניות, נלקח ב-15 במאי 2017
4. ↑  הסיוע לעסקים הקטנים והבינוניים - ישיבה של ועדת הכלכלה, באתר *אתר הכנסת*, ‏י"ח סיון תשע"ג, 27 במאי 2013
גרהרד סקיבה, אנדראס מייזלינגר וגדקדינר מול בית הולדתו של אדולף היטלר בזכרו של חסידי אומות העולם באוסטריה.
**בית האחריות** (HRB) בבראונאו אם אין הוא הרעיון של הקמת מקום מפגש בינלאומי ומקום למידה בבית הולדתו של אדולף היטלר. אנשים מכל המדינות, הרקעים, הדתות והתרבויות צריכים להיפגש כדי לדון, ללמוד ולפתח פרויקטים הסובבים סביב מושג האחריות הנוגע לממדי העבר, ההווה והעתיד. הדמוגרפיה העיקרית תהיה אנשים צעירים. הרעיון לבית האחריות מקורו במייסד ה-Gedenkdienst ויו"ר השירות האוסטרי בחו"ל ד"ר אנדריאס מייזלינגר.

על אף הרצון לקדם את הרעיון, במאי 2023 הוחלט שהבית שבו נולד היטלר יהפוך לבית ספר להכשרת קציני משטרה בתחום זכויות האדם ולכן רעיון "בית האחריות" ירד מהפרק, לפחות במתכונותו המקורית.

רקע רעיוני
----------

האתגר הרעיוני סביב מקום הולדתו של אדולף היטלר שורש בכך שהמקום אינו "אתר מבצע", כמו אוברזלצברג, הבית החום או הרייכספארטיטאגסגלנדה; זה גם לא "אתר של קורבן", כמו אושוויץ, מאוטהאוזן או הרטהיים, שכן אדולף היטלר בסך הכל נולד באותו בית וחי שם כחודשיים בלבד כתינוק. שום דבר שקשור לשואה לא הוחלט או נעשה מעולם בבית ההוא.

אף על פי כן, מקום הולדתו של אדולף היטלר הוא מקום בעל משמעות סמלית, סמל להולדת השואה, עבור חלקם סמל להולדת הרוע. האתגר שנשקף הוא כיצד להנציח מקום שהוא סמל בלבד.

בית האחריות עוסק ביצירת סמל אחר, של סמל נגד עם משמעות הפוכה ממה שמולדת אדולף היטלר מסמלת. בית האחריות מתכוון ומתחזה להפוך את סמל הולדת השואה לסמל של אחריות, למידה, שלום ויצירתיות תוך הפיכת העיר בראונאו אם אין במקביל לעיר המייצגת את אותם ערכים.

בית האחריות יתבסס על התשתית והקהילה של השירות האוסטרי בחו"ל וארגוני השותפים העולמיים שלו.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בית האחריות (באנגלית ובגרמנית)
* בית האחריות
* טקס האזכרה לשואה האוסטרית
* maislinger.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד ברון, אוסטריה: הבית שבו נולד היטלר ישמש להדרכת קציני משטרה בזכויות אדם, באתר ישראל היום, 24 במאי 2023
2. ↑  Turning the birthplace of Adolf Hitler into a House of Responsibility a proposed idea
3. ↑  What will happen to the Hitler-Haus
**Ordinary World** הוא שיר של הלהקה הבריטית דוראן דוראן משנת 1993, שנכלל באלבומם הנושא את שם הלהקה אך ידוע בשם "אלבום החתונה".

רקע
---

בראשית שנות ה-90 הלהקה לא הצליחה לשחזר את הצלחתה שזכתה לה בשנים קודמות. אלבומם *Liberty*, שיצא בשנת 1990, כשל מסחרית, ושני הסינגלים מתוכו לא הצליחו במצעדים בבריטניה ובארצות הברית.

מילות השיר נכתבו על ידי סולן הלהקה סיימון לה בון לזכר חבר הילדות שלו דייוויד מיילס, כשיר השני מתוך טרילוגיית שירים שכתב לזכרו.

לה בון הסביר שהשיר מדבר על- להיות מסוגל לקבל את החיים שהוענקו לך, לא את אלו שתכננת, לא אלו ששמעת עליהם, אלא אלו שיש לך וכל מה שהם מביאים, הטוב והרע [...] 

לאחר שהשיר הוגש בתחנת רדיו בג'קסונוויל, פלורידה וזכה להצלחה רבה, חברת התקליטים של הלהקה הוציאה את השיר מוקדם מהמתוכנן, תחילה בארצות הברית.

הוידאו קליפ לשיר בוים על ידי ניק איגן וצולם בגני האנטינגטון, שבסן מרינו, קליפורניה.

סיימון לה בון ביצע בשנת 1995 את השיר באחד ממופעי ההתרמה הרבים שערך זמר האופרה לוצ'יאנו פאברוטי.
השיר בוצע באנגלית ואיטלקית במופע שהוקדש לילדים נפגעי המלחמה בבוסניה והרצגובינה. ההופעה הוקלטה ונכנסה לאלבום Pavarotti & Friends Together For The Children Of Bosnia, שיצא בשנת 1996 ובו שירים בביצוע של פבארוטי ביחד עם זמרי רוק. בשנת 2023 הקדיש את השיר לאנשי אוקראינה (הנתונים במלחמה עם רוסיה).

בשנת 2005 הופיע השיר בפסקול הסרט לאייר קייק.

הצלחה
-----

השיר הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100, ולמקום השישי במצעד הסינגלים הבריטי. בנוסף הגיע השיר למקום הראשון במצעד "Hot 100 Airplay" שעורך מגזין הבילבורד ומודד את מספר השידורים של שירים מכל סגנונות המוזיקה בתחנות רדיו בארצות הברית. השיר הגיע גם למקום ראשון במדד "Mainstream Top 40" ולמקום הראשון במצעד הסינגלים הקנדי, ולמקום השני במצעד הרוק האלטרנטיבי.

השיר היה מועמד לפרס אייבור נובלו לשיר המולחן והכתוב הטוב ביותר בשנת 1994.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים (2023)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Ordinary World" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על הסינגל "Ordinary World" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על היצירה "Ordinary World" באתר Discogs
* סרטון השיר "Ordinary World" באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Luciano Pavarotti & Friends Together for the Children of Bosnia, באתר allmusic

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 4a015f66-36b8-4657-b0e2-6b84ec46e01a
* MusicBrainz work: 57676b9b-a58b-38df-bb6f-fc4cf79e8d08

 |
"**מי ידע שכך יהיה**" הוא שיר שנכתב והולחן על ידי עוזי חיטמן ובוצע על ידי בעז שרעבי. השיר, שנכתב ביולי 1973, כמה חודשים לפני פרוץ מלחמת יום הכיפורים, נחשב לאחד השירים המזוהים ביותר עם המלחמה הזו.

השיר
----

השיר נכתב על ידי עוזי חיטמן בחודש יולי 1973 לרגל שחרורו משירות סדיר בצה"ל, שחלקו היה בלהקה צבאית וחלקו היה בחיל קרבי. כמה חודשים לאחר מכן, במהלך מלחמת יום הכיפורים, שר חיטמן בן ה-21 את השיר בעת שהופיע בפני חיילים כחייל מילואים יחד עם בעז שרעבי כצוות הווי ובידור. שרעבי, שנחשב אז לכוכב, ביקש מחיטמן הצעיר להקליט את השיר, וחיטמן נעתר לכך.

השיר הוקלט בזמן המלחמה בגרסה שונה מזו המוכרת כיום, ועובד על ידי קובי אשרת. גרסה זו ביטאה ייאוש ותחושת מיצוי של חיטמן משירותו הצבאי. בגרסה זו נאמר: "נכון זה נגמר, נכון זה עבר, לא היה לי כוח להמשיך, זה היה יותר מדי", ובהמשך "מי ידע שכך יהיה באותם הלילות ללא אמא, נלך לימים אחרים ונראה שדבר לא זז קדימה". רשות השידור סרבה לשדר את השיר, בטענה שהוא עלול ליצור דה-מורליזציה לחיילים בחזית. חיטמן התבשר על האיסור בעת ששהה ברפידים שבסיני, והחליף מיד את המשפטים הבעייתיים. השיר שהוקלט מחדש בגרסה החדשה מביע אופטימיות ותקווה לשלום.

"מי ידע שכך יהיה" נכלל באלבומו השני של שרעבי "בעז (העטיפה הירוקה)". בשנת 2003 הוציאה חברת הד ארצי אלבום המוקדש לשירי מלחמת יום הכיפורים, שנקרא בשם "מי ידע שכך יהיה". ב-2010 הוציאה חברת NMC אלבום בשם זה המוקדש לשירי שנות ה-70.

קישורים חיצוניים
----------------

* "מי ידע שכך יהיה" באתר של אקו"ם
* מילות השיר "מי ידע שכך יהיה" באתר שירונט

הערות שוליים
------------

1. ↑  מ"לו יהי" ועד "תחתונים וגופיות": חזרה לשירי מלחמת יום הכיפורים, באתר מעריב אונליין, 8 באוקטובר 2019
2. ↑  זה לא חלום (מי ידע שכך יהיה), באתר של ד"ר איתי פלאות
3. ↑  מי ידע שכך יהיה - יואב גינאי על שירי במלחמה הגדולים שבאו בעקבות מלחמת יום הכיפורים, בערוץ היוטיוב של יואב גינאי
**דניאל קריגר** (תשרי תר"ע, אוקטובר 1908 - ג' בשבט תש"י, 21 בינואר 1950) היה ממקימי העיר בת ים, חבר ההגנה כנוטר ושימש אחראי על הנשק ועל הסליקים בעיר. לאחר מלחמת העצמאות התגייס לשורות המשטרה כנָשק וחבלן והיה מראשוני החבלנים במשטרה. סמל ראשון קריגר נהרג בעת מילוי תפקידו והיה לחלל הראשון של חבלני משטרת ישראל.

ביוגרפיה
--------

קריגר נולד ברוסיה אך בגיל צעיר מאוד עברה המשפחה לליטא ושם הצטרף לנוער הציוני. הוא עבר הכשרה בעיר ממל עם חברים נוספים, ובשנת 1933 עלה לארץ באנייה "וושינגטון" ונקלט בקיבוץ רמת רחל. במסגרת עבודת החוץ של הקיבוץ נשלח למפעל האשלג של ים המלח. שנה מאוחר יותר הגיע לעיר בת ים והיה אחד מחמשת הפועלים הראשונים של העיר.

בשנת 1936, עם פרוץ המאורעות, התגייס מטעם ההגנה לנוטרות. ביום עבד בעבודות שונות כפועל ובלילה דאג לנשק. הוא דאג להטמנתו מפני הבריטים ולטיפולו השוטף. את תיקוני הנשק ביצע בעצמו.

קריגר היה שותף פעיל מאוד בהגנה על העיר בת ים ונחשב לגיבור העיר. בין היתר היה עובר מעמדה לעמדה לחלק תחמושת וגם אוכל ללוחמים. הוא אף חילץ פצועים וגם הרוגים משטחים שהיו מכוסים באש. במקרה אחר, עזר להקים את קיר המגן ברחוב בלפור בעיר, קיר שנבנה תחת אש. מקרה נוסף שבו נחזתה גבורתו של דניאל, היה בהתנדבותו למערכה לשחרור רמלה-לוד ואחרי כן השתתפותו בקרב לטרון במאבק על דרך ירושלים.

בבוקר יום שבת 21 בינואר 1950 נקרא קריגר לחלץ פצועים משדה מוקשים מתחת לגשר באר שבע. כאשר נכנס אל שדה המוקשים כדי לפתוח ציר לכניסת כוח רפואי עלה על מוקש ונפצע קשה. את חבריו שניסו לחלצו הזהיר: "אל ירד איש, יש עוד מוקשים!" וכשנדמה היה לו שחבריו אינם נשמעים להוראותיו, ולמרות פציעתו, שלף את אקדחו ואמר כי יירה במי שירד לשדה המוקשים. הוא הצליח לחלץ את עצמו לבד, אך איבד הרבה דם ונפטר באותו יום בבית חולים. נטמן בבחלקה הצבאית בבית הקברות נחלת יצחק בתל אביב. הותיר אישה ושתי בנות.

הנצחה
-----

האנדרטה לזכרו של דניאל קריגר
קריגר היה החלל הראשון של חבלני משטרת ישראל. ביום השלושים למותו קראה מועצת העיר בת ים רחוב על שמו, רחוב דניאל, כאות תודה והוקרה לאיש שבזמנים קשים הפיח בחבריו אומץ לב, עודד אותם והיה לדוגמה של מסירות וגבורה בהתנהגותו ובמעשיו. ליד בית מספר 44 הוקמה גם אנדרטה לזכרו בסמוך לפארק בו היה אחד הסליקים שטופלו על ידי קריגר.

בשנת 2011 התעוררה סערה בעיר כאשר חברי המועצה המקומית החליטו לשנות את שמו של חלק מהרחוב לשמו של אהוד קינמון, אחד מראשי העיר שהתגורר ברחוב דניאל.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של דניאל קריגר
* קורות החיים של דניאל קריגר, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
* דניאל קריגר באתר יד לבנים

הערות שוליים
------------

1. ↑  דניאל קריגר באתר GRAVEZ
2. ↑  שי אלבלינג, בת ים: מנציחים ראש עיריה על חשבון מייסד העיר, באתר mynet‏ בת ים, 11 באוגוסט 2011
3. ↑  רגב גולדמן, "הרגו את אבא": בנותיו של החבלן יוצאות לקרב על הנצחתו, באתר nrg‏, 22 באוגוסט 2011
מנדל פורטוגלי. בתמונה אופיינית עם כאפיה
קברו של מנדל פורטוגלי בחלקת השומר בבית הקברות של כפר גלעדי
**מנדל פורטוגלי** (1888 בבסרביה - 13 בינואר 1917, פלשתינה) היה מאנשי העלייה השנייה, ממייסדי ארגון בר גיורא, ממנהיגי השומר.

אודות
-----

נולד בשנת 1888 בקלרש שבבסרביה, שהייתה אז חלק מהאימפריה הרוסית. בן בכור למשפחה ממגורשי ספרד, אביו זאב (וולויל) פורטוגייז ואמו עטרה (קריינדל) לבית ברויטמן. הוא למד בחדר ובשנת 1899 למד בבית ספר לסוחרים בקישינב. הוא נידון לשלוש שנים של עבודות פרך בסיביר לאחר שהשתתף בקבוצה אשר חתרה כנגד שלטון הצאר ברוסיה, מתוכן ריצה שנתיים עד שקיבל חנינה. הוא הצטרף לפועלי ציון ועבד כמורה למתמטיקה. עם פרוץ הפוגרום בשנת 1905, השתתף יחד עם ישראל גלעדי ב"בהגנה העצמית" בקלרש. הוא הגיע לארץ ישראל לאחר שברח מהמשטרה הרוסית שחיפשה אותו, ולאחר מכן הגיעה גם משפחתו לארץ.

פורטוגלי היה ממייסדי ארגון השמירה בר גיורא והשומר. בין היתר, חי תקופות מסוימות בסג'רה ובמסחה, ולימים חי עם משפחתו במרחביה.

בשנת 1917, לאחר שחזר משמירה, נפל אקדחו והוא נפצע קשות מפליטת כדור וכעבור מספר ימים נפטר. קבור לצד אשתו טובה (אחותו של מרדכי יגאל) בבית העלמין של כפר גלעדי. הותיר שני בנים, בשם אברהם ויזרעאל.

לקריאה נוספת
------------

* אביבה אופז, **איש השומר - מיתוס ומציאות, בעקבות מכתביהם של מנדל וטובה פורטוגלי**, הוצאת מודן ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2017.
* נחמן תמיר, **אנשי העלייה השנייה - פרקי זכרונות - כרך ב'** (על דניאל פורטוגלי, האח), הוצאת המרכז לתרבות וחינוך תל אביב, 1974, עמודים 205–209

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מנדל פורטוגלי** בוויקישיתוף
* אביבה אופז, ‏דיוקנו של איש 'השומר' – בעקבות צרור מכתביו של מנדל פורטוגלי, **קתדרה** 48, יוני 1988, עמ' 99-73
* מנדיל פורטוגלי– נפל האקדח ופלט כדור שקלע בצווארו, בבלוג "סיפורי ארץ-ישראל - מצבות מדברות 1950 – 1850"
* אתר למנויים בלבד יונתן רז פורטוגלי, סבא רבא שלי, הקלגס המיוסר מארגון "השומר", באתר הארץ, 1 ביוני 2017
* אוריה פלדמן, שני שומרים - מנדל פורטוגלי, הארץ, 3 ביולי 1931

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרדכי יגאל, טובה פורטוגלי - ליום השבעה, דבר, 14 באוקטובר 1965
2. ↑  לזכרה של טובה פורטוגלי, למרחב, 11 בנובמבר 1965

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007571830805171
* LCCN: no2016113682
* VIAF: 186146462655227771637
* WorldCat: lccn-no2016113682

 |
**נס ניסים זמיר** (נולד ב-31 באוקטובר 1990) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בהפועל ראשון לציון

קריירת מועדונים
---------------

זמיר שיחק במחלקות הנוער של גדנ"ע יהודה (תל אביב), הפועל צפרירים חולון ובית"ר טוברוק (נתניה), ובגיל 17 הצטרף לקבוצת המילואים של חטאפה הספרדית, ומשם עבר לזו של אלבסטה הספרדית. לאחר שהיה קרוב לחתום באתלטיקו מדריד הספרדית, צה"ל הערים קשיים כיוון שלא זכה למעמד של "ספורטאי עילוי". לאחר שהוציא דרכון ספרדי, ב-28 ביולי 2011 חתם בריאל סרגוסה הספרדית, אך גם שם שיחק רק במדי קבוצת המילואים של המועדון הספרדי.

ב-30 בינואר 2012 חזר לישראל על מנת להשלים את שירותו בצה"ל, לאחר שלא הצליח לקבל מעמד של ספורטאי מצטיין, והושאל למכבי פתח תקווה. ב-4 בפברואר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף בניצחון 2–1 על מכבי תל אביב. בסך הכל ערך זמיר 12 הופעות עד סיום העונה, והקבוצה ירדה לליגה הלאומית.

בקיץ 2012 חתם בבני יהודה תל אביב. ב-3 בפברואר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 2–0 נגד מכבי חיפה. בסיום עונת 2013/2014 ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. בעונת 2014/2015 כבש ארבעה שערים וסייע לקבוצה להעפיל בחזרה לליגת העל.

ב-15 ביוני 2015 חתם לשלוש שנים בבית"ר ירושלים. ב-4 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–2 למכבי נתניה בגביע הטוטו. בסך הכל ערך 14 הופעות בכל המסגרות בעונת 2015/2016, בהן כבש שער אחד, ובסופה שוחרר מהמועדון.

ב-18 באוגוסט 2016 חתם בהפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית, במדיה כבש תשעה שערים בעונת 2016/2017. ב-16 ביולי 2017 חתם בהפועל פתח תקווה, ובמדיה כבש שישה שערים בליגה הלאומית בעונת 2017/2018.

ב-10 ביולי 2018 חזר לליגת העל וחתם בקבוצת הפועל חיפה. ב-28 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב בניצחון על הפועל באר שבע במשחק אלוף האלופים. במחזור הפתיחה של עונת 2018/2019 כבש צמד והוסיף שני בישולים בניצחון 5–0 על מכבי נתניה, ואת העונה הוא סיים עם שישה שערים ושישה בישולים.

ב-13 ביולי 2022 חתם בסקציה נס ציונה.

ב-1 בפברואר 2023 חתם בהפועל חדרה.ב-30 באוגוסט 2023 חזר להפועל ראשון לציון.

נבחרת ישראל
-----------

בשנים 2010–2011 ערך זמיר 12 הופעות במדי נבחרת הצעירה עד גיל 21 של ישראל. את שערו היחיד במדי הנבחרת הצעירה כבש בניצחון 2–0 על גאורגיה עד גיל 21.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נס זמיר** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ness Zamir - Stats 18/19, *Transfermarkt*
2. ↑  רענן ברנובסקי‏, נס זמיר חתם בסקציה נס ציונה: "מודה על האמון בי", באתר וואלה!‏, 13 ביולי 2022
3. ↑  ליאב נחמני, הפועל חדרה מתחזקת: נס זמיר והקשר אלברט איופי חתמו, באתר ישראל היום, 1 בפברואר 2023
4. ↑  נס ניסים זמיר - נתוני השחקן בנבחרת, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
**מנשה טרם** (נולד ב-4 בדצמבר 1950) הוא מנהל ויזם היי-טק ישראלי, כיהן כמשנה למנכ"ל אל על. שירת כקצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, כראש מחלקת המבצעים של חיל האוויר.

ביוגרפיה
--------

טרם עשה את שירותו הצבאי כטייס תובלה בחיל האוויר. בפרוץ מלחמת לבנון הראשונה פיקד על טייסת 192. בשנים 1983 עד 1985 פיקד על טייסת 120. בשנים 1991 עד 1993 פיקד על בסיס לוד. כמו כן שימש ראש מחלקת תכנון כח אדם וראש מחלקת תקציבים וכלכלה במטה החיל.

לאחר שחרורו היה וחבר הנהלת חברת ערוצי זהב. במרץ 1997 מונה למשנה למנכ"ל וסמנכ"ל המבצעים של חברת אל על. הוא סיים את תפקידו בתחילת 2001. ב-2009 עמד בראש הוועדה הציבורית לבחינת ענף הובלת המטענים האווירית בישראל.

טרם כיהן כמנכ"ל חברת המכשור הרפואי, קומון סנס, כמנכ"ל חברת טרילוג'יקל וב-2014 הקים את חברת BreatheVision בתחום הניטור הרפואי.

טרם בעל תואר ראשון במדעי המחשב ומתמטיקה שימושית, תואר שני במינהל ציבורי ובוגר המכללה לביטחון לאומי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר מלחמת שלום הגליל, אתר צה"ל
2. 1 2  מאת דרור מרום, ‏מנשה טרם מונה למשנה למנכ"ל אל-על, באתר גלובס, 15 בינואר 1997
3. ↑  יעקב הכט, המשנה למנכ"ל אל על, מנשה טרם, עוזב בינואר, באתר ynet, 31 בדצמבר 2000
4. ↑  יסמין גיל, ללא התערבות ממשלתית בענף הובלת המטענים האווירית - לא יהיה מענה מספק בשעת חירום, באתר כלכליסט, 16 בדצמבר 2009
5. ↑  תוכן מקודם, אחרי 2 אקזיטים: הסטארטאפ של משנה למנכ"ל אל על לשעבר מגייס משקיעים, באתר ביזפורטל‏, 17 בדצמבר 2019
6. ↑  מנשה טרם
**Nessuno mi può giudicare** (בעברית: **אף אחד אינו יכול לשפוט אותי**) הוא שיר פופ איטלקי מאת לוצ'אנו ברטה, מיקי דל פרטה, דניאלה פאצ'ה ומריו פנזרי.

היסטוריה
--------

השיר בוצע לראשונה בפסטיבל סן רמו ה-16, בשנת 1966, בביצוע כפול של הזמרת האיטלקייה קטרינה קאזלי והזמר האמריקאי ג'ין פיטני. השיר סיים במקום השני בתחרות עם 31 נקודות, אחרי השיר Dio, come ti amo שניצח עם 77 נקודות.

הגרסה של קאזלי זכתה להצלחה רבה, אף על פי שהיא לא הייתה זמרת ידועה באותה עת, והשיר הגיע לראש מצעד הפזמונים האיטלקי, ושהה בו שבועות אחדים. הוא נחשב כשיר שהביא לפרסומה של קאסלי. קאסלי הקליטה את השיר בצרפתית ("Baisse un peu la radio"), ובספרדית ("Ninguno me puede juzgar"). הגרסה של ג'ין פיטני זכתה להצלחה מעטה, והגיעה למקום השמיני במצעד הפזמונים.

המילים כוללות וידוי על בגידה ובעקבותיו ניסיון להתפייסות.

בתחילה היה אמור לשיר את השיר הזמר אדריאנו צ'לנטנו. הוא הקליט גרסת דמו, אבל לבסוף העדיף לבצע בפסטיבל את השיר "Il ragazzo della via Gluck".

השיר עובד לסרט מוזיקלי איטלקי (מוזיקרלו) באותו שם, בבימויו של אטורה מריה פיצארוטי, ובכיכובן של לאורה אפריקיאן וקטרינה קאסלי עצמה.

רשימת רצועות
------------

* **סינגל 7" – AN 4155**

א. "Nessuno mi può giudicare" (לוצ'אנו ברטה, מיקי דל פרטה, דניאלה פאצ'ה ומריו פנזרי) – 2:38
ב. "Se lo dici tu" (סארו לווה, ג'אן פיירו רברברי) – 2:41

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 1 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 1 |

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Ezio Guaitamacchi. *1000 canzoni che ci hanno cambiato la vita*. Rizzoli, 2009. ISBN 8858617428.
2. ↑  Ezio Guaitamacchi. *1000 canzoni che ci hanno cambiato la vita*. Rizzoli, 2009. ISBN 8858617428.
3. 1 2  Dario Salvatori (1989). *Storia dell'Hit Parade*. Gramese. ISBN 8876054391.
4. ↑  Enrico Deregibus (2010). *Dizionario completo della Canzone Italiana*. Giunti Editore. ISBN 8809756258.
5. ↑  Roberto Poppi, Mario Pecorari. *Dizionario del cinema italiano. I film*. Gremese Editore, 2007. ISBN 8884405033.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: ecfee5a1-b5cd-4f51-b62e-551d5f25ff4a

 |
**מרגלית זוננפלד** (26 בנובמבר 1925 – 2 בנובמבר 2017) הייתה מאמנת שחייה, מחלוצות ספורט נכים בישראל. כינויה היה "אם השחיינים".

ביוגרפיה
--------

זוננפלד נולדה בברנו שבצ'כוסלובקיה, בתם של קארל זוננפלד ואירמה לבית לוונטל. אחות צעירה ללוטה ואחות תאומה לרות.

בגיל חמש החלה לשחות והייתה חברת מועדון השחייה של אגודת בר כוכבא בעיר ברנו. לאחר שאביה נאסר ב-1939, הוא הסדיר לה ולאחותה רות, אישור הגירה לארץ ישראל במסגרת תנועת מכבי העולמית.

זוננפלד עלתה לארץ בשנת 1940, לאחר פלישת הנאצים לצ'כוסלובקיה, במסגרת עליית הנוער, והוריה ניספו בשואה. כנערה צעירה היא נשלחה לפנימיית כפר הנוער מאיר שפיה ומשם להכשרה בקבוצת גבע. בהמשך, נשלחה להדריך בתנועת הנוער "גורדוניה – מכבי צעיר" בפתח תקווה.

בשנת 1945, הצטרפה עם חברי ההכשרה לקבוצת חמדיה שבעמק בית שאן, ויצאה מטעמם ללימודי חינוך גופני בסמינר הקיבוצים בתל אביב. במהלך לימודיה התמחתה זוננפלד בהידרותרפיה ונחשפה לתרומה הייחודית של המים והשחייה לשיקום וטיפול בנכים.

בשנת 1957, עזבה את קיבוץ חמדיה עברה לגור בתל אביב, והחלה ללמד חינוך גופני בסמינר הקיבוצים.

ב-1958, יחד עם הפיזיותרפיסט גרשון הוברמן, הנהיגה קייטנות לילדים משותקים ויחד, הם היו מחלוצי ספורט הנכים השיקומי בישראל.

זוננפלד הייתה שותפה בהקמת מרכז הספורט לנכים ועבדה כמאמנת שחייה פאראלימפית עבור כל משלחות ישראל ממשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964) ועד למשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992), נוסף לתחרויות לאומיות ובינלאומיות אחרות לרבות משחקי סטוק מנדוויל. היא טיפלה, הדריכה, שיקמה והובילה נכים רבים להישגים בינלאומיים, ולימדה והכשירה מאות מדריכים, מורים, פיזיותרפיסטים, הידרותרפיסטים ומאמנים בתחום השחייה הפראלימפית.

התנדבות
-------

לאחר פרישתה מעבודה, המשיכה זוננפלד והתנדבה בבית הלוחם תל אביב בהדרכת נכי צה"ל צעירים בשחייה, וגם הייתה חברת וועדת השחייה של ההתאחדות לספורט נכים.

ספרה
----

* בשנת 2003, פרסמה את הספר "במים כולם שווים: שחיית הנכים בישראל – סיפורה של מרגלית

הוקרה
-----

* ב- 2015, לכבוד יום הולדתה ה-90, קבלה אות הוקרה מהוועד הפראלימפי הישראלי וההתאחדות לספורט נכים, ונרשמה בהיכל התהילה לספורט

לקריאה נוספת
------------

* **במים כולם שווים: שחיית הנכים בישראל – סיפורה של מרגלית**, תשס"ג-2003.

קישורים חיצוניים
----------------

* הספורטאים האולימפיים הישראליים הנַכים. גב' מרגלית זוננפלד ראויה לפרס ישראל, יואש אלרואי
* משלחת הנכים חזרה מן האולימפיאדה עם 72 מדליות, מעריב, 24 באוגוסט 1976
* צמיחתו של ספורט הנכים בעולם ובישראל, ספריית מט"ח

הערות שוליים
------------

1. ↑  אברהם תשובה, מאמנת השחייה לנכים מרגלית זוננפלד נפטרה, באתר ynet, 6 בנובמבר 2017
2. ↑  מרגלית זוננפלד ז"ל, באתר איגוד השחייה הישראלי(הקישור אינו פעיל)
3. 1 2 3 4  פראתון הירחון הפראלימפי של ישראל, מרגלית זוננפלד 1925- 2017 מאמנת השחייה המיתולוגית הלכה לעולמה (עמ' 22), באתר הירחון הפראלימפי | גיליון מספר 25 |
חודש נובמבר 2017, ‏נובמבר 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007385154405171
* VIAF: 193151172688939210007
* WorldCat: viaf-193151172688939210007

 |
"**New Soul**" (בעברית: "**נשמה חדשה**") הוא סינגל של הזמרת הצרפתייה-ישראלית יעל נעים, מתוך אלבומה השני. השיר זכה לפופולריות רבה בארצות הברית בעקבות השימוש בו על ידי חברת אפל בפרסומת למחשב הנייד שלהם ב-מקבוק אייר. בשיר יעל נעים מדברת על "נשמה חדשה" שהגיעה לעולם ללמוד "קצת" איך לתת ולקחת". עם זאת, היא מגלה שהדברים קשים מכפי שהם נראים. הסינגל נשאר הגדול ביותר של יעל בארצות הברית עד היום והיחיד שלה שהגיע לטופ 40 של בילבורד הוט 100.

וידאו קליפ
----------

בקליפ נראה כי נעים עוברת לדירה ריקה. היא מכסה את הקירות בטפטים המציגים אגם מוקף ביער. לאחר מכן, היא מתחילה לפרוק כמה דברים אחרים, כולל ריהוט, פסנתר, דג זהב בקערה ומספר תצלומים של אנשים, אותם היא תולה על הקיר. בזמן שהיא תולה את הצילומים, האנשים בתמונות מוצגים בחיים האמיתיים, בתפאורה המתוארת בתמונות.

לאחר מכן, מתחילה יעל לצייר על הצילומים, וכל מה שהיא מציירת מופיע עם האנשים בחיים האמיתיים. היא מסירה את אחת התמונות ומגלה חור בקיר, וחושפת את טפט היער בפועל המוצג בטפט. היא דוחפת את הקיר, והוא נופל לאגם. הקירות הנותרים נופלים על המים ויוצאים מרצפת הדירה כמו רפסודה שצפה על האגם, יחד עם הרהיטים שלה. האנשים מהתמונות שלה מגיעים אליה בסירה. הם עולים איתה אל הרפסודה המאולתרת, כשכולם חוגגים, רוקדים ומנגנים בכלים, בזמן שהיא מרוקנת את קערת דגי הזהב לאגם.

הצלחה במצעדים
-------------

במצעד שפורסם ב-16 בפברואר 2008, "New Soul" הופיע לראשונה במצעד הבילבורד הוט 100, תוך שהוא התברג במקום ה-9, והפך לראשון של נעים שהצליח לעשות זאת. בשיאו, הגיע השיר אל המקום השביעי במצעד הבילבורד הוט 100 ובהמשך ירד למקום ה-42. כמו כן, הוא הצליח בעקבות הצגתו בפרסומות של Apple מקבוק אייר, אך עם זאת, השיר בילה בסך הכל 19 שבועות במצעד.

השיר הופיע לראשונה במקום ה-44 במצעד של קנדה הוט 100 וקפץ למקום 7 במצעד שפורסם בשבוע שלאחר מכן. במדינת הולדתה, צרפת, השיר כבש את פסגת המצעד. בפברואר 2008 הופיע לראשונה במקום ה-42 של מצעד הסינגלים הבריטי , וחודש לאחר מכן הגיע למיקום שיא של 30.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 2 |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 29 |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 6 |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 7 |
|  יפן | יפן הוט 100 | 11 |
|  צרפת | SNEP | 1 |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 7 |

צוות
----

* יעל נעים - שירה, גיטרה, פסנתר, הרכב, מילים
* לורן דייוויד - בס, גיטרה
* דייוויד דונטיאן - תופים
* סבסטיאן לאדו - טרומבון

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "New Soul" באתר Discogs
* מילות השיר "New Soul" באתר Genius
* סרטון השיר "New Soul" באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Yael Naim Chart History (Hot 100)"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 294566838
* WorldCat (עם VIAF): 294566838

 |
**סיגל אביטן** (נולדה ב-15 בנובמבר 1969) היא סופרת, אשת תקשורת ויזמית. אביטן חוקרת את השפעת הבושה ותופעת ה״מה יגידו״ על קבלת החלטות בחיים האישיים ובעסקים, הגישה את התכנית "ציפורי לילה בלי בושה" בגלי צה"ל, מארחת הפודקאסטים ״מה אכפת לך מה יגידו״, כתבה וביימה את המופע של אורנה בנאי ״את זה לא תמצאו בגוגל״, היא העורכת הראשית של ספר הביוגרפיה ״חבר״ מאת שמעון שבס. אביטן היא היוצרת של הפורמט הטלוויזיוני "דייט להביא הביתה" ששודר בשידורי קשת 12 בשלהי שנת 2022.

ספריה: בשנת 2018 יצא לאור הרומן הראשון שכתבה, ״חשומה״, אשר תורגם לאנגלית ולערבית ובמרץ 2022 יצא לאור הרומן השני שלה ״ליידי צ׳יל״. בחודש ינואר 2022 פרסמה את הספר השלישי שלה ״ביזנס טאלנט״ ספר ניהול המבוסס על שיטת העבודה שפיתחה בעשור האחרון. הספר יצא לאור בהוצאה בבעלותה ״The Good Books".

### פועלה המקצועי

חשומה, רב המכר מאת סיגל אביטן.
בשנת 1991 בעקבות נפילת מסך הברזל וגל העלייה הגדול מברית המועצות, אביטן הקימה את משרד הפרסום המגזרי הראשון בישראל - "תל אביב-מוסקבה". המשרד התמקד בפרסום בשפה הרוסית וזכה להצלחה. בשנת 1996 מכרה אביטן את אחזקותיה במשרד, והקימה את "סיגל אביטן תקשורת", סוכנות לייעוץ אסטרטגי ולייעוץ תקשורתי.

ב-2007 הקימה אביטן את הסטארט-אפ Presscast "פרסקאסט" לשידורים חיים באינטרנט, אליו הצטרף גדי סוקניק לאחר פרישתו מהגשת מהדורת החדשות המרכזית בערוץ 2 דאז.
בשנת 2010 הקימה אביטן את ערוץ הטלוויזיה המסחרי הראשון באינטרנט בשיתוף עם העיתון הכלכלי דה-מרקר[דרושה הבהרה]. ערוץ זה העביר מסיבות עיתונאים, שידורים חיים, כתבות ועוד.

בשנת 2013 יסדה אביטן את סוכנות Business Talent, המתמחה באסטרטגיית בכירים, ניהול מוניטין, כתיבת ביוגרפיות ונאומים, בימוי והפקת סרטים דוקומנטריים והכנה לקראת הופעה מול קהל ומול מצלמה.

חיים אישיים
-----------

אם לשלושה ילדים, מתגוררת בתל אביב. אחותה היא העיתונאית שירית אביטן כהן.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של סיגל אביטן
* רינה מצליח, ‏פגוש את העיתונות - התכנית המלאה - 3.1.2015, באתר ‏מאקו‏, 3 בינואר 2015
* העמוד של פרסקאסט ביוטיוב
* עמוד הפייסבוק של סיגל אביטן
* פודקאסט שהתראיינה בו - פופקורן
* הדס רגולסקי, ‏"את יודעת כמה אנשים מתים מבושה סביבנו?", באתר onlife,‏ 16 ביוני 2019
* סיגל אביטן, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  דייט להביא הביתה - פרקים מלאים לצפייה ישירה, באתר 12+
2. ↑  אופיר בר-זוהר, גדי סוקניק וסיגל אביטן מקימים מיזם תקשורת, באתר הארץ, 13 ביוני 2008
3. ↑  יעל גאוני, ‏המיזם החדש של גדי סוקניק: חברה שמעבירה מסיבות עיתונאים באינטרנט, באתר גלובס, 12 ביוני 2008

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007415297505171
* VIAF: 12153833132364330034
* WorldCat (עם VIAF): 12153833132364330034

 |
**שיר כאב** הוא פזמון שכתב, הלחין וביצע מאיר אריאל, והופיע כסינגל ולאחר מכן באלבומו שירי חג ומועד ונופל. השיר מהווה אנלוגיה בין משולש אהבה לסכסוך הערבי-ישראלי.

תוכן השיר
---------

השיר מתאר משולש אהבה, בו שני גברים, המייצגים את היהודים ואת הערבים, מתחרים על ליבה של אישה, המייצגת את ארץ ישראל, ומושר מנקודת מבטו של הגבר היהודי.

בבית הראשון מתאר הדובר כיצד מתפתח קשר בין האישה לבין "צעיר ערבי משכיל", ובבית השני מפרט על חוסר האונים שלו בשל אי יכולתו "להקיף אישה 365 מעלות" (משחק מילים המקשר בין מספר היממות בשנה לבין סך הזוויות במעגל), ובכך למנוע ממנה את החופש לפתח קשר עם הצעיר הערבי.

בבית השלישי מתאר הדובר את אופיו של הצעיר הערבי - משכיל "עד קצות הציפורניים", עז מצח, מורה במקצועו וחובב תיאטרון. בבית הרביעי מתוארת דמותה של האישה - תמימה, חובבת תיאטרון אך לא יתר על המידה.

בבתים החמישי והשישי מתאר הדובר כיצד התחיל הרומן. האישה הלכה לחוג תיאטרון שעורר אותה, רמיזה להתאהבותה בצעיר הערבי. בתרגיל אימפרוביזציה התבהר לדובר טיב הקשר בין השניים.

בבתים השביעי, השמיני והתשיעי מתואר המפגש בין השלושה במרפסת ביתו של הצעיר הערבי. לאחר שתיית קפה וקוניאק, הצעיר הערבי מדבר על גישור באמצעות תיאטרון, מה שמקרב את האישה אליו. הגבר היהודי נבוך מדברי הצעיר הערבי ומנסה להימנע מעימות. בשלב מסוים הוא מבקש לשוב לביתו, אולם הצעיר הערבי מצהיר כי הוא שתוי מכדי לנהוג, ושואל אותו לאן ילך. כאשר היהודי משיב "ירושלים", מגיב הצעיר הערבי ברצינות, ואומר כי "בסוף כל משפט שאתם אומרים בעברית יושב ערבי עם נרגילה, אפילו אם זה מתחיל בסיביר או בהוליווד עם הבה נגילה". היהודי עונה לו ביידיש, וטוען כי האישה שופטת בין השניים, וההתנצחות ביניהם ממשיכה בדממה.

תוכנו של הפזמון חוזר הוא ארס פואטי, ומתאר כיצד הדובר שר על מנת להפיג את הכאב.

תגובות לשיר
-----------

השיר נחשב לאחד משיריו הטובים של מאיר אריאל, והוא בין השירים המזוהים איתו. הזמר יזהר אשדות, שבזמן יציאתו של השיר היה עורך צעיר בגלי צה"ל ולימים ביצע את שירו האחרון של אריאל, "למה לא", ציין כי השורה "בסוף כל משפט שאתם אומרים בעברית יושב ערבי עם נרגילה, אפילו אם זה מתחיל בסיביר או בהוליווד עם הבה נגילה" מלווה אותו מאז היום בו שמע אותה לראשונה. במילות השיר נעשה שימוש כדי לתאר את המורכבות של הסכסוך על ידי העיתונות, לדוגמה בהקשר של כדורגלנים ממוצא ערבי. השיר מוזכר בשירו של אהוד בנאי, "בלוז כנעני", כאחד מסמליו של אריאל.

השיר בספרי תווים
----------------

* מאיר אריאל, **שירים**, עמ' 10, הוצאת ענבל, 1987. (הספר בקטלוג ULI)

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "שיר כאב" באתר יוטיוב
* מילות השיר "שיר כאב" באתר שירונט
* לדף השיר, באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  סנונית ליס, עשרת הגדולים של מאיר אריאל, באתר חדשות 13, 17 ביולי 2009
2. ↑  דודי פטימר, ‏יום הכיפורים, הסמים והטעויות: בחזרה לאלבום הראשון של מאיר אריאל, באתר מעריב אונליין, 20 בינואר 2018
3. ↑  תכתובת שלאחר המוות, באתר mooma
4. ↑  צביקה נעים, שיר כאב, באתר ynet, 23 בנובמבר 2011
**הליופוליס**, או **מצרים החדשה** (בערבית: **مصر الجديدة**, תעתיק מדויק: מצר אלגדידה) הוא רובע יוקרתי בקהיר שבמצרים. הרובע הוקם בשנת 1905 על ידי חברת הליופוליס אואזיס (אנ') שבראשה עמדו התעשיין הבלגי אדואר אמפן ובוע'וס נובאר, בנו של ראש ממשלת מצרים, נובאר באשא.

היסטוריה
--------

הברון אמפן, יזם אירופי בולט ואגיפטולוג חובב, הגיע למצרים בשנת 1904 במטרה להציל את אחד ממיזמיה של החברה שבבעלותו במצרים – סלילת מסילת הרכבת בין אל-מטרייה לפורט סעיד. אף שהפסיד במכרז על מסילת הרכבת לבריטים, נשאר אמפן במצרים. בשנה לאחר מכן הקים אמפן את "חברת מסילות הברזל החשמליות של קהיר ונאות המדבר של און", אשר רכשה מהשלטון הקולוניאלי שטח מדברי גדול מצפון-מזרח לקהיר במחיר נמוך. על שטח זה הוא בנה את העיירה הליופוליס, 10 ק"מ ממרכז קהיר. העיירה נבנתה בסגנון הליופוליס ותוכננה כעיר של מותרות ופנאי, עם שדרות רחבות המצוידות בכל התשתיות הנדרשות ומתקני בילוי, לרבות מגרש גולף. בעיר הוצע גם דיור בשכירות במגוון סגנונות עיצוביים לצד וילות, בנייני דירות ובקתות עובדים במטרה למשוך מעמדות שונים לעיר.

בתחילה התגוררו בהליופוליס בעיקר אריסטוקרטים מצרים ואזרחים אירופאים. בניגוד לפרברים אחרים של קהיר, בהליופוליס היה בתחילת המאה ה-20 אחוז גבוה יותר של תושבים מצרים. לאחר מהפכת הקצינים החופשיים, שבראשה עמד גמאל עבד אל נאצר, עברו לשכונה מלומדים מן המעמד הבינוני של קהיר. עם התרחבותה של קהיר נבלעה הליופוליס בתוך המטרופולין של קהיר. בשל הגידול המשמעותי באוכלוסייתה, על רוב שטחי הגנים המקוריים שמילאו אותה נבנו בתי מגורים.

בניגוד לאופייה הפרברי השקט בעבר, כיום נחשבת הליופוליס לאזור ראשי בקהיר, ומתגוררים בה פוליטיקאים, ידוענים, שחקני כדורגל ומשפחות מן המעמד הגבוה.

אתרים
-----

להליופוליס חשיבות פוליטית וצבאית מיוחדת במצרים משום שהמטה הכללי של צבא מצרים וחיל האוויר ממוקמים בה. שדה התעופה הצבאי אל-מזה גם כן נמצא בקרבתה. עוד בתחומי הרובע מטותיהם האזוריים של ארגון הבריאות העולמי והסהר האדום. בעיר נמצא מעונו של נשיא מצרים לשעבר, חוסני מובארכ. בשנת 1981 הפך מלון הליופוליס פאלאס לארמון נשיאות הרפובליקה ולמשרדו של הנשיא.

כנסיית הבזיליק הקתולית הנמצאת ברחוב אל-אהראם היא אתר בולט בהליופוליס ומקום קבורתו של הברון אמפן. מלבדה, בעיר בתי תפילה רבים, בהם מסגדים, כנסיות ואף בית כנסת. בית הקברות הצבאי הליופוליס שוכן ברחוב נביל אל-וקאד. בבית קברות זה נמצאת אנדרטת פורט תאופיק לזכר 4,000 חיילי צבא הודו הבריטית שנהרגו במלחמת העולם הראשונה. אנדרטה זו הוקמה במקור בפורט תאופיק, אך הועברה להליופוליס בשנת 1967.

יהודים
------

בעבר התגוררו בהליופוליס יהודים רבים שעלו לישראל. יהודים אלו היגרו למצרים לאחר מלחמת העולם הראשונה, מאיטליה ומטורקיה בעיקר, ונמנו עם הקבוצה המבוססת ביותר כלכלית במצרים. חיים צרור הקים בשכונה בית ספר עברי שפעל במשך שלוש שנים.

כיום אין יהודים ברובע, לאחר שרובם ככולם עלו לישראל בפרויקט של ראש ממשלת ישראל השני, משה שרת, שהיה מקורב מאוד לראשי הקהילה היהודית המצרית. הקהילה כוללת אנשי רוח ואקדמאים, כמו גם בעלי מקצועות חופשיים שהשתלבו בחברה הישראלית בתפקידי מפתח לאחר שעלו לישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הליופוליס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  EGYPT: Greater Cairo

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011548472405171
* GND: 4096870-4

 |
**עידו מרדכי בנבג'י** (נולד ב-16 בפברואר 1992) הוא עיתונאי ישראלי ששימש הכתב הפוליטי של גלי צה"ל בין השנים 2014–2018. קודם לכן שימש הכתב לענייני השטחים וההתנחלויות.

ביוגרפיה
--------

בנבג'י נולד וגדל בירושלים ליצחק, פרופ' לפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב ולחגית פרופסור לפילוסופיה. הוא למד בתיכון הישראלי למדעים ולאמנויות. בנעוריו שימש חבר הנהגת נוער מרצ-יחד החדשה. התגייס בשנת 2011 לגלי צה"ל ושובץ ככתב במחלקת החדשות של התחנה. לאחר מכן שובץ ככתב לענייני שטחים והתנחלויות.

במאי 2014 החליף את הכתב הפוליטי עידן קוולר לאחר שזה מונה למנהל תחום הספורט בתחנה.

בפברואר 2015, במהלך הבחירות לכנסת העשרים, חשף לראשונה בגלי צה"ל כי תמונות המעידות על מצב לקוי של בית ראש הממשלה צולמו בשל המאבק בדו"ח מבקר המדינה שיצא באותו החודש.

במרץ 2018 עזב את גלי צה"ל לשם לימודים והוחלף במיכאל האוזר טוב.

הוא מתגורר בירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* עידו בנבג'י, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  קבלו את הנהגת נוער מרצ -יחד החדשה, באתר מרצ (ארכיון)
2. ↑  אלכסנדר כץ, שינויים בגל"צ: קוולר ינהל את תחום הספורט - בנבג'י יחליפו ככתב פוליטי, באתר אייס
3. ↑  עידו בנבג'י, נתניהו נערך לדו"ח המבקר: נחשפות תמונות מתוך מעון בית רה"מ, גלי צה"ל, 21 בפברואר 2015
המונח "פיד"א" מפנה לכאן. לערך העוסק בפיד"ה - איגוד השחמט העולמי, ראו פיד"ה.



**האיחוד הדמוקרטי הפלסטיני** (בערבית: **الاتحاد الديمقراطي الفلسطيني** - 'אל אתיחאד אל דמוקרטי אל פלסטיני', ידוע בדרך כלל כ"**פיד"א**", בערבית: **فدا**) היא מפלגה פלסטינית קטנה הפעילה באש"ף וברשות הפלסטינית.

רקע
---

פיד"א הוקמה בשנת 1990 על ידי פיצול מה"החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין"' תוך שהוא סוחף אחריו את רוב תשתיות "החזית הדמוקרטית" בגדה המערבית. פיד"א נקטה עמדה מתונה יותר מעמדת "החזית הדמוקרטית" (בראשות בראשותו של נאיף חוואתמה ששלט בה מדמשק) ביחס לסכסוך הישראלי-פלסטיני, וניסה לסמן עצמו כחלופה שמאלית - סוציאל-דמוקרטית בפוליטיקה הפלסטינית.

תנועת הנוער של פיד"א קרויה "**ברית נוער העצמאות**" והיא חברה בתנועת הפאלקון (בה חברות גם התנועות הישראליות הנוער העובד והלומד והשומר הצעיר). בנוסף לתנועה ישנו ארגון עובדים וארגון נשים. לפיד"א, להבדיל מ"החזית הדמוקרטית" וארגונים אחרים - אין זרוע צבאית.

אידאולוגיה
----------

הסיסמה של פיד"א היא "חופש, עצמאות, שיבה, דמוקרטיה וסוציאליזם". היא מציגה את עצמה כמתקדמת, כחילונית וכמפלגה סוציאל-דמוקרטית המשתמשת באוצר המילים המרקסיסטי.

פיד"א דוגלת בפתרון "שתי מדינות לשני עמים" על בסיס גבולות 1967, ועם מזרח ירושלים כבירתה של המדינה הפלסטינית העצמאית. בשנת 2002 חתם ממדוח נופל, מנהיג בולט בפיד"א, על עצומה להפסקת פיגועי ההתאבדות.

המפלגה קיימה שתי ועידות לאומיות, הראשונה ביריחו בשנת 1995 והשנייה בשנת 2000.

מנהיגות
-------

פיד"א הוקמה על ידי יאסר עבד רבו, פעיל שלום פלסטיני מראשי יוזמת ז'נבה. עבד רבו ייצג את המפלגה בתחילה בוועד המנהל של אש"ף, ושימש כיועץ ליאסר ערפאת. בשנת 2002 הוא פרש מן המפלגה לאור מחלוקות פנימיות. זהירה כאמל (Zahira Kamal), פעילת זכויות נשים פלסטינית נבחרה בבחירות פנימיות להחליף אותו כשרה בממשלת הרשות הפלסטינית, אולם עבד רבו סירב לפנות את מקומו ובגיבויו של ערפאת המשיך לתפקד בקבינט כעצמאי. סאלח ראאפת (Saleh Ra'fat) החליף אותו בתפקיד המזכיר הכללי של מפלגת פיד"א, וזהירה כאמל נותרה במפלגה אך מחוץ לממשלה.

מנהיגים בולטים נוספים בפיד"א הם עזמי אש-שוואבי (Azmi ash-Shu'aybi) וממדוח נופל (Mamduh Nofal).

ייצוג אלקטורלי
--------------

לפיד"א ייצוג במועצה הלאומית הפלסטינית - הפרלמנט הגולה של אש"ף עם 21 מושבים. נציגיה נבחרו כחלק מן "החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין" או לכהן כנציגים של סניפי אש"ף שונים בבחירות הקודמות למועצה שהתקיימו ב-1988 (מאז לא נתקיימו בחירות חדשות).

פיד"א לקחה חלק בבחירות למועצת המחוקקים של הרשות הפלסטינית ב-1996, ובגיבוי הפת"ח זכו למושב אחד שאויש על ידי עזמי אש-שוווייבי. אש-שווייבי נאבק לבקרה פרלמנטרית גבוהה יותר על הרשות המבצעת ולשקיפות גבוהה יותר ברשות הפלסטינית.

בבחירות לרשות המחוקקת הפלסטינית בינואר 2006 למועצה פיד"א רצה במשותף עם החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין ועם "מפלגת העם הפלסטינית" (Palestinian People's Party) הם קבלו 2.8% מקולות הבוחרים וזכו בשני מושבים מתוך 132 של המועצה.

קישורים חיצוניים
----------------

* האתר הרשמי של פיד"א (בערבית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SUDOC: 172174082
* VIAF: 154142397
* WorldCat: viaf-154142397

 |
רבי **אליהו ב"ר יהודה לייב פורקן מפולדא** (מהרא"ף, רא"ף; תט"ו – ד' באדר א' ה'תצ"א, 1731) היה רב בקהילת פולדה שבגרמניה. חיבר פירוש מקיף על סדר זרעים, מסכת שקלים ושלוש בבות נזיקין מהתלמוד הירושלמי.

ביוגרפיה
--------

נולד סמוך לשנת תט"ו בווישניצה שבפולין, ונפטר בד' באדר א' ה'תצ"א, ונקבר בפרנקפורט דמיין.

פירושו לתלמוד הירושלמי
----------------------

היה הראשון מבין תלמידי החכמים האשכנזיים שכתב פירוש שיטתי ומקיף למסכתות התלמוד הירושלמי. תחילה הדפיס בשנת ה'תמ"ט את פירושו על מסכת שקלים. בהמשך ערך את הפירוש לסדר זרעים שכפי הנראה נכתב עוד בשלהי המאה ה-17 (ההסכמות הראשונות מרבני פולין ניתנו בשנות ה'ת"נ–ה'תנ"א (1690–1691)), אלא שפרסום הפירוש התעכב בכעשרים שנה, עד להדפסתו בשנת ה'ת"ע (1710), כנראה מסיבות כלכליות. אחד התורמים להוצאת הפירוש היה רבי דוד אופנהיים. הפירוש על מסכתות בבא קמא ובבא מציעא נדפס כשמונה עשרה שנה אחר כך, בשנת ה'תפ"ח, והפירוש על מסכת בבא בתרא נדפס בשנת ה'תק"ב (1742), אחרי פטירת המחבר. בהוצאה זו צוין בשער הספר כי מלבד הפירוש שנדפס הותיר המחבר בכתב ידו פירוש על כל התלמוד. הפירוש מתאפיין בבהירות רבה תוך תשומת לב להבנת הסוגיות כאמיתתן, ולעיתים תיקונים מעטים בנוסח התלמוד. הפירוש נדפס מחדש בירושלמי שבהוצאת עוז והדר.

פירוש קרבן העדה (שיצא כארבעים שנה לאחר פירוש מהרא"ף, על סדר מועד בשנת ה'תק"ג (1743)) ראה את עצמו כפי הנראה כממשיך דרכו וכמשלים את פירושו, מכיוון שלא כתב את ביאורו על אותן המסכתות שכבר כתב עליהן מהרא"ף (מלבד מסכת שקלים). ישנו דמיון בין הפירושים גם בשיטת הלימוד, אם כי קרבן העדה נוטה מעט יותר להגיה את לשון התלמוד.

לקריאה נוספת
------------

* Yakov Z. Mayer, Elijah of Fulda and the 1710 Amsterdam Edition of the Palestinian Talmud. Studia Rosethaliana, 2020

קישורים חיצוניים
----------------

* אליהו בן יהודה ליב מפולדה, דף שער בספרייה הלאומית
* תלמוד ירושלמי מן מסכת ברכות וסדר זרעים כולה ומסכת שקלים חלק א וחלק ב.
* הפירוש למסכת נזיקין מתוך השלמה לירושלמי

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  הרב ישכר תמר, **עלי תמר-זרעים א**, ה'תשל"ט, עמ' 9, באתר אוצר החכמה

| **פרשני התלמוד הירושלמי** |
| --- |
| המאה ה-16 | רבי שמואל יפה אשכנזי • רבי אלעזר אזכרי • רבי שלמה סיריליו |
| המאה ה-17 | רבי יהושע רפאל בנבנישתי (שדה יהושע) • רבי משה בן שלמה אבן חביב |
| המאה ה-18 | רבי אליהו מפולדא • רבי דוד פרנקל (הקרבן העדה) • רבי יעקב כהנא • רבי משה מרגלית (הפני משה) • הגאון מווילנה • רבי נחום טרייביטש (שלום ירושלים) |
| המאה ה-19 | רבי יחיאל מיכל הלוי אפשטיין • רבי אברהם אשכנזי (נחמד למראה) • רבי מאיר מארים שאפיט • רבי יוסף שאול הלוי נתנזון • רבי יהושע יצחק שפירא (נועם ירושלמי) • רבי יעקב דוד וילבסקי (הרידב"ז) • רבי ישראל משקלוב |
| המאה ה-20 | רבי יחיאל בר לב • רבי ישראל חיים דייכס • רבי חיים קניבסקי • רבי יצחק אייזיק קרסילשציקוב • רבי חיים אלעזר שפירא • רבי שאול ליברמן • רבי ישכר תמר • רבי משה פיינשטיין |
| פירושים אבודים | הרמב"ם • רבי יהודה בר יקר • רבי מנחם זמבה |
| פירושים שלא פורסמו | רבי משה זכות |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307978605171
* ISNI: 0000 0001 0803 7404
* LCCN: nr89002015
* NTA: 249952718
* VIAF: 97174801
* WorldCat: viaf-97174801

 |