recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
תשבץ מספרים
**תשבץ מספרים** הוא תשבץ שבו יש לשבץ מספרים (בדרך כלל מספרים שלמים גדולים מ-9). את המספרים משבצים באותה דרך שבה משבצים מילים בתשבץ רגיל, על-פי ההגדרות הנתונות, במאוזן ובמאונך.

להבדיל מתשבץ רגיל בעברית, המספור במסגרת תשבץ המספרים מסודר משמאל לימין, כמקובל בעולם המספרים.

רבות מההגדרות למספרים, שהפותר אמור לשבץ בתוך המסגרת, ניזונות זו מזו, כמו בהגדרה "6 מאוזן במהופך ועוד 1 מאונך". בנוסף להגדרות מסוג זה מקובל להציב כמה הגדרות ידע, כמו "השנה שבה נערכה מלחמת ששת הימים" או "מספר השעות ביממה", כדי לתת קצה חוט לפותר.

בדרך כלל נדרשים הפותרים לידע בשש פעולות חשבון: חיבור, חיסור, כפל, חילוק, העלאה בחזקה והוצאת שורש ריבועי.

תשבץ חשבוני
-----------

סוג מיוחד של תשבץ מספרים הוא התשבץ החשבוני. בתשבץ חשבוני, צריך לשבץ, כמו בתשבץ המספרים, מספרים בני 2 ספרות ויותר, אך ההגדרות בתשבץ חשבוני הן פעולות חשבון שצריך לבצע כדי לקבל את התוצאה המבוקשת. לדוגמה, ההגדרה היא 7\*5\*7-3\*5\*4\*3 והתשובה היא 305. לפתרון נכון של תשבץ חשבוני, יש להקפיד על הסדר הנכון של הפעולות החשבוניות, בהתאם לכללי קדימות אופרטורים, כמקובל במתמטיקה.
**קסבייה מרשאן** (בצרפתית: **Xavier Marchand**; נולד ב-4 באוגוסט 1973) הוא שחיין צרפתי בעבר, סגן אלוף העולם (פרת' 1998), סגן אלוף אירופה (סביליה 1997) ואלוף הים התיכון (בארי 1997) במשחה ל-200 מטר מעורב אישי.

בנו של קסבייה, לאון מרשאן, אלוף העולם (בודפשט 2022) במשחים ל-200 מטר מעורב אישי ול-400 מטר מעורב אישי.

ביוגרפיה
--------

מרשאן נולד וגדל בדוביל.

### 1993

במשחקי הים התיכון שנערכו בלנגדוק-רוסיון, צרפת ביוני 1997 זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:03.64 דקות ומדליית ארד במשחה -400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:26.12 דקות.

### 1996

באולימפיאדת אטלנטה (1996) סיים במקום שמיני במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:04.29 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע בתוצאה של 2:03.17 דקות.

### 1997

#### סגן אלוף אירופה

במשחקי הים התיכון שנערכו בבארי, איטליה ביוני 1997 זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר מעורב אישי. חודשיים לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה בסביליה, ספרד באוגוסט 1997 זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 2:01.08 דקות, אחרי מרסל ואודה מהולנד (2:00.77 דקות) ולפני האלוף היוצא יאני סייבינן מפינלנד (2:02.12 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:21.64 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 4:21.33 דקות ועלה שני למשחה הגמר.

### 1998

#### סגן אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בפרת', אוסטרליה בינואר 1998 זכה מרשאן במדליית כסף מבחשה ל-200 מטר מערו באישי בתוצאה של 2:01.66 דקות, אחרי מרסל ואודה (2:01.18 דקות) ולפני רון קארנוף מארצות הברית (2:01.89 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום 11 במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:23.24 דקות.

### 2000

באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בתחילת יולי 2000 זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:02.06 דקות, אחרי מאסימיליאנו רוסולינו מאטיליה (2:00.62 דקות) וכריסטיאן קלר מגרמניה (2:02.02 דקות). חודשיים לאחר מכן, באולימפיאדת סידני (2000) סיים במקום שביעי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:02.23 דקות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 2:01.51 דקות ועלה שישי לגמר.

משפחה
-----

בת הזוג של מרשאן היא סלין בונה, שחיינית אולימפית (ברצלונה 1992), מקום 14 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי. בנם המשותף, לאון מרשאן, הוא אלוף העולם בשחייה (בודפשט 2022) במשחים ל-200 מטר מעורב אישי ול-400 מטר מעורב אישי

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

קישורים חיצוניים
----------------

* קסבייה מרשאן, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* קסבייה מרשאן, באתר olympedia.org
* קסבייה מרשאן, באתר Swimrankings
**בריק** (באנגלית: **Brick**) הוא כינוי למכשיר אלקטרוני, כמו סמארטפון, קונסולת משחקים, ראוטר או טאבלט, שבעקבות הגדרות שגויות, קושחה פגומה או חומרה פגומה, לא מסוגל יותר לפעול.

המילה "בריק" (בעברית: לבנה) נובעת מהצורה המרובעת, פחות או יותר, של רוב המכשירים האלקטרוניים, ובעקבות כך, נוצרה ההצעה ההומוריסיטית, שמכשיר חסר חיים יכול לשמש כמשקולת נייר.

בשימוש נפוץ, "בריק" מצביע על כך, שהנזק כל-כך חמור, עד כדי כך, שכמעט בלתי אפשרי לתקנו.

סיבות ומניעה
------------

בדרך כלל, בריק הוא תוצאה של ניסיון כושל לעדכן את (קושחת) המכשיר. מכשירים רבים הם בעלי תהליך עדכון, שאסור שיופרע במהלכו. אם העדכון מופרע על ידי הפסקת חשמל, התערבות אנושית, או כל סיבה אחרת, הקושחה הקיימת עלולה להיות מוחלפת בקושחה חלקית ולא שמישה.

**סיבות נוספות שיכולות לגרום לבריק:**

* התקנת קושחה עם שגיאות, או התקנה של קושחה שנועדה לגרסת חומרה אחרת, עלולה לגרום לבריק.
* מכשירים יכולים לקבל בריק מנוזקה (לדוגמה: וירוס צ'רנוביל, שבמחשבים מסוימים היה מוחק את תוכן הביוס), ולפעמים, גם על ידי הפעלת תוכנה שאינה מזיקה במכוון, אבל בעלת טעויות שגורמות לנזק.

הסיכון של פגיעה בקושחה ניתן למזעור על ידי נקיטת כל אמצעי הזהירות האפשריים כנגד הפרעות, כגון מקור מתח יציב, זמן מספק, סגירת תוכניות שרצות ברקע, וכו'. מכשירים מסוימים כוללים שני עותקים של קושחה - אחת פעילה ואחת שמאוחסנת ב-ROM או בזיכרון בלתי נדיף שניתן לכתיבה, שבמצב רגיל, לא ניתן לגישה ולא ניתן להפעיל תהליך שיכול להשחית אותו. במקרה הצורך או במקרה של תקלה, ניתן להחליף את הקושחה הפגומה בהעתק תקין והמכשיר יחזור לפעול. מכשירים אחרים בעלי "בוטלודר" (Boot loader) מינימלי, שמופעל בדרך כלל על ידי הפעלת מתג או ג'אמפר, שאמנם לא מסוגל להפעיל את המכשיר בצורה נורמלית, אבל מסוגל לטעון מחדש את הקושחה הראשית (שביכולתה להפעיל את המכשיר כרגיל ובמלואו).

תיקון (Unbrick)
---------------

חלק מהמכשירים, שנכנסו למצב בריק בגלל שהתוכן של הזיכרון הבלתי נדיף שלהם לא נכון, ניתנים לתיקון (Unbrick) באמצעות חומרה נפרדת (כמו לוח debug (ניפוי שגיאות)), שביכולתו לגשת לזיכרון באופן ישיר.

הדבר דומה לתהליך של טעינת קושחה למכשיר חדש, כאשר הזיכרון עדיין ריק. תהליך כזה קורה מדי פעם במהלך בדיקות קושחה ופיתוח מוצר.

עבור חלק מהמכשירים, פותחו ותוכננו קושחות וחומרות (לרוב מסובכות), בעלות סיכויים גבוהים לשרוד את הבריק ולעבור תיקון.

אין שיטה כללית לתיקון בריק - כל מכשיר הוא שונה. יש גם תוכנות שנוצרו על יד משתמשים, כדי להפעילן על מכשירים עם בריק או בריק חלקי ולגרום להם לחזור לפעול. דוגמאות לכך, הן התוכנה BootMii, שנוצרה על ידי Wiibrew, ומשמשת כדי לתקן בריק חלקי של נינטנדו Wii, או ClockworkMod, שנמצא על חלק גדול ממכשירי האנדרואיד.

מערכות
------

בעיקרון, כל מכשיר בעל קושחה שניתנת לצריבה חוזרת, או בעל הגדרות מסוימות חשובות, המאוחסנות בתוך זיכרון הבזק, או EEPROM, יכול לקבל בריק. מכשירים רבים (לא כולם) בעלי מערכת עדכון קושחה על ידי המשתמש הם בעלי הגנה נגד בריק. מכשירים שנועדו לעדכון אך ורק על ידי טכנאי רשמי, בדרך כלל, לא מוגנים.

בין המכשירים הידועים בקבלת בריק: מחשבים ישנים (מחשבים מודרניים, בדרך כלל בעלי BIOS כפול, או כל צורה אחרת של הגנה), מגוון טלפונים סלולרים, קונסולות משחק ניידות כמו PSP ו- נינטנדו DS, קונסולות משחק כמו Nintendo Wii, Xbox 360 ו-PlayStation 3, הרבה מכשירי SCSI, חלק מהראוטרים וכוננים קשיחים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בריק** בוויקישיתוף
**התמחות** היא שלב בהכשרתו של עורך דין. ההתמחות מתחילה לאחר סיום לימודי משפטים, ונערכת בפיקוחו של עורך דין (במשרד עורכי דין או בפרקליטות המדינה) או בפיקוחו של שופט בבית משפט. עם סיום ההתמחות עובר המתמחה בחינה בכתב, והצלחתו בה מקנה לו את הזכות להפוך לעורך דין.

בישראל
------

ההתמחות מוסדרת בישראל בפרק הרביעי של חוק לשכת עורכי הדין, תשכ"א-1961, ובכללי לשכת עורכי-הדין (רישום מתמחים ופיקוח על התמחות), תשכ"ב-1962, שהותקנו מכוח חוק זה. רשאי להתחיל בהתמחות מי שסיים לימודי משפטים לתואר ראשון, או שנותרו לו לא יותר משתי בחינות כדי להיות זכאי לתואר זה. החוק קובע כי "לא יעסיק מאמן מתמחה אלא בעבודה משפטית". בששת החדשים האחרונים לתקופת התמחותו רשאי מתמחה לייצג את שולחי מאמנו בבית משפט השלום, ובלבד שהמאמן יהיה נוכח בבית המשפט או שבית המשפט הרשהו להמשיך בייצוג אף בהיעדר המאמן. 

עד שנת 1985 נמשכה ההתמחות שנתיים, כאשר בשנים 1963–1985 ניתן היה להתחיל אותה במהלך השנה האחרונה ללימודי משפטים. בשנת 1985 קוצרה ההתמחות לשנה וחצי, אך נקבע שניתן להתחיל אותה רק בסיום לימודי המשפטים. בשנת 1994 קוצרה ההתמחות לשנה אחת. ביולי 2017 אישרה הכנסת את הארכת תקופת התמחות לשנה וחצי. הארכה זו אינה חלה על:

* מי שהחל את לימודיו להשכלה משפטית לפני סוף יולי 2017, ובלבד שישלים את תקופת התמחותו בתוך שלוש שנים מיום סיום לימודיו;
* מי שסיים את לימודיו להשכלה משפטית לפני סוף יולי 2017, ובלבד שישלים את תקופת התמחותו בתוך ארבע שנים ממועד זה.

בתום תקופת ההתמחות ניגש המתמחה לבחינת ההסמכה של לשכת עורכי הדין, שמעברה בהצלחה מקנה לו את הזכות להצטרף ללשכת עורכי הדין ולהפוך לעורך דין. 

דינו של המתמחה, בתקופת התמחותו, כדין עובדו של המאמן לכל דבר ועניין (למעט כאשר ההתמחות נעשית בצה"ל), למעט לעניין החוקים הבאים:

(1) חוק פיצויי פיטורים, תשכ"ג-1963;
(2) חוק שירות התעסוקה, תשי"ט-1959;
(3) חוק החיילים המשוחררים (החזרה לעבודה), תש"ט-1949;
(4) חוק שירות המדינה (מינויים), תשי"ט-1959;
(5) חוק שירות המדינה (משמעת), תשכ"ג-1963;
(6) חוק שירות המדינה (גמלאות) [נוסח משולב], תש"ל-1970;
(7) חוק שירות המדינה (סיוג פעילות מפלגתית ומגבית כספים), תשי"ט-1959.

קישורים חיצוניים
----------------

* חוק לשכת עורכי הדין, התשכ"א-1961, בספר החוקים הפתוח
* היסטוריית החקיקה של חוק לשכת עורכי הדין, התשכ"א-1961, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת
* התמחות, באתר של לשכת עורכי הדין
* ליטל דוברוביצקי, עובדים על הגלימה, באתר ynet, 26 באוגוסט 2004

הערות שוליים
------------

1. ↑  מידע למתמחים במשפטים, באתר אתר הסניגוריה הציבורית, משרד המשפטים
2. ↑  הצעת חוק לשכת עורכי הדין (תיקון מס' 39), התשע"ז-2017, ס"ח 1107 מ-11 בינואר 2017
3. ↑  הצעת חוק לשכת עורכי הדין (תיקון מס' 39), התשע"ז-2017, באתר הכנסת  
אושר סופית: הארכת תקופת ההתמחות של עורכי הדין לשנה וחצי, באתר הכנסת
4. ↑  ההתמחות בעריכת דין תוארך: החוק עבר בקריאה שנייה, באתר גלובס, ‏2017
5. ↑  מידע על תקופת ההתמחות בלימודי משפטים, באתר לימודים בישראל (אתר), ‏2020
**ראש גדול** הוא ירחון מדע רב-גילאי מקורי ישראלי נטול פרסומות.
הירחון שהחל להופיע בינואר 2000 בהביאו חדשות מדע וטכנולוגיה במגוון תחומי העשייה והמחקר המדעיים, למשל: היקום, חקר החלל, מדעי החיים, ננו-טכנולוגיה, אנרגיה, כדור הארץ, עולם הצומח והחי, רובוטיקה, גנטיקה, פיזיקה, סביבה, חידושי רפואה, המצאות ותגליות, מדעי המחשב, ניסויים.

גיליונו האחרון יצא לאור כנראה במאי 2017.

כתב העת יצא לאור על ידי עמותת ראש גדול לקידום הידע והחינוך המדעי והוא ליווה את מרבית הפרויקטים המדעיים לנוער.

עמותת ראש גדול לקידום הידע והחינוך המדעי
----------------------------------------

העמותה קמה בשנת 2000 במטרה להעלות את מפלס ההתעניינות במדע בציבור ככלל ובנוער בפרט. הפרויקט העיקרי של העמותה הוא הפקת הירחון "ראש גדול". בנוסף לכך, העמותה יוזמת ולוקחת חלק במספר פרויקטים חינוכיים כגון:
התקשרות לתחנת החלל הבינלאומית שנערכה בשיתוף פעולה עם אגודת חובבי הרדיו בישראל ובסיוע של נאס"א. במהלך ההתקשרות הפנו תלמידים שאלות לד"ר פגי ויטסון - אסטרונאוטית בתחנה דאז ונענו בזמן אמת.
העמותה גם הביאה לארץ את הפרויקט החינוכי של נאס"א – הפיזיקה של הצעצועים, עיבדה אותו לעברית והיא מפעילה אותו בארץ במסגרות שונות.

הירחון יוצא לאור בתדירות של כ-10 פעמים בשנה (88 גיליונות נכון ל-2008). כעורכת ראשית שימשה ד"ר זהר גורי (חברת ועד העמותה).
תוכני החוברות הם לרוב רב –תחומיים אך מדי פעם לכבוד אירוע מסוים מופק גיליון נושא:

* לקראת שיגורו של אילן רמון לחלל בשנת 2003 יצא לאור גיליון שהוקדש לנושא חקר החלל.
* בסוף 2003, לקראת ציון 100 שנות תעופה הוצא גיליון שהוקדש לנושא.
* בשנת 2006 יזמה העמותה גיליון מיוחד בנושא המוח שהופק בשיתוף פעולה עם המרכז לחקר המוח באוניברסיטת בר-אילן.
* בשנת 2008, לקראת חגיגות ה-60 הופק גיליון מורחב המצדיע למדע ולטכנולוגיה בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

אתר הירחון ראש גדול

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפי ארכיון האינטרנט
2. ↑  על גורי ראו: אבי בליזובסקי, ‏נפטרה ד"ר זהר גורי, מייסדת ועורכת מגזין המדע לנוער "ראש גדול", באתר "הידען", 3 בספטמבר 2015.
העיר קסויס במרכז הדלתא בחלק העליון במפה.
**קסויס**(באנגלית: Xois , יוונית: Ξόις, הייתה עיר עתיקה וגדולה במידה ניכרת שהייתה ממוקמת בערך במרכז של הדלתא של הנילוס במצרים, ומזוהה כעיר **חאסות** (**Khaset**  או **Sakha**) ממצרים העתיקה.

היסטוריה
--------

קסויס ישבה על אי שנוצר על ידי זרמי הנילוס: Sebennytic ו-Phatnitic. העיר הייתה שייכת לנום "חאסת" (אנ'), ומאוחר יותר הייתה בירת נום עצמאי, נום קסויס.

השושלת ה-14 כללה, על פי מנתון, 76 מלכים שחיו בקסויס. שושלת זו הקדימה את החיסקוס במהלך תקופת הביניים השנייה של מצרים העתיקה. מקומה המשוער של קסויס היה בין הביצות בדלתא של הנילוס, ויכלה להחזיק מעמד במהלך הכיבוש של הדלתא על ידי החיסקוס, או לאפשר פשרה עם הפולשים על ידי תשלום מס. השערה זו שפרעוני החיקסוס של השושלת ה-14 מלכו מקסויס, אינה נמצאת בקונצנזוס בקרב רוב החוקרים כיום שמאמינים שהשושלת ה-14 התבססה בעיר אווריס בדלתא המזרחית.

על פי כמה גאוגרפים, קסויס אמורה להיות Papremis של הרודוטוס (ii. 59, iii. 12). שמפוליון (*l'Egypte sous les Pharaons*, vol. ii. עמ'. 214) זיהה את קסויס בשרידי העיר המודרנית Sakkra, שהיא גרסה ערבית נרדפת של השם הקופטי **Xeos** ושל השם המצרי *Skhoo* (ניבור, "מ*סעות"*, vol. I. עמ'. 75). הדרך מדמיאט לממפיס עברה דרך קסויס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קסויס** בוויקישיתוף
* קסויס, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטרבו xvii. עמ', 802; Ptol. iv. 5. סעיף 50; Ξόης, סטפנוס מביזנטיון *s. v*
2. ↑  Kim Ryholt, The Political Situation in Egypt during the Second Intermediate Period, Museum Tusculanum Press, (1997) p.5

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4575409-3

 |
**מרקוס קורנליוס קאתאגוס** (בלטינית: **Marcus Cornelius Cethegus**; המאה ה-3 לפנה"ס) היה פוליטיקאי רומאי אשר שימש כקונסול וקנסור במהלך המלחמה הפונית השנייה.

ביוגרפיה
--------

הוא שימש כאיידיל קוריולי בשנת 213 לפנה"ס יחד עם פובליוס קורנליוס סקיפיו הצעיר (לימים אפריקנוס), וכן כיהן כפונטיפקס מקסימוס במקום לוקיוס קורנליוס לנטולוס שמת באותה שנה.

נבחר כפראיטור של סרדיניה בשנת 211 לפנה"ס. בשנת 209 לפנה"ס נבחר כקנסור יחד עם פובליוס סמפרוניוס טודיטאנוס. במסגרת תפקידם הם נדרשו להרכיב את "רשימת הסנאט" (lectio senatus), אשר הורכבה מהמגיסטראטים שנבחרו על ידי הקנסורים בסדר יורד. הרכבת הרשימה התעכבה בשל המחלוקת בשאלה מי ימונה כפרינקפס סנאטוס - ראש הסנאט. קורנליוס רצה לבחור בטיטוס מאנליוס טורקוואטוס בעוד סמפרוניוס הציע את פאביוס מאקסימוס. בסופו של דבר קורנליוס וויתר ופאביוס קיבל את התפקיד.

בשנת 204 לפנה"ס נבחר כקונסול שוב יחד עם סמפרוניוס טודיטאנוס, וקיבל פיקוד על הלגיונות שהוצבו באטרוריה מול המצביא הקרתגי מאגו ברקה. הוא המשיך לפקד על הלגיונות הללו כפרוקונסול, ובשנה הבאה (203 לפנה"ס) ניהל נגד מאגו קרבות נסיגה שהסתיימו בגירושו של מאגו מאיטליה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פאולי-ויסובה (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  טיטוס ליוויוס, ספר עשרים וחמישה, 2.
2. ↑  טיטוס ליוויוס, ספר עשרים וחמישה, 41.
3. ↑  טיטוס ליוויוס, ספר עשרים ושבעה, 11.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 10238567X
* VIAF: 57001409
* WorldCat (עם VIAF): 57001409

 |
**הדרוקודיום** (שם מדעי: ***Hadrocodium***; מילולית: "גולגולת כבדה/מלאה") הוא סוג של דמוי יונק שהתקיים במשך היורה התחתון לפני 195 מיליון שנה. המאובנים שלו התגלו בסין בתצורת לופנג (אנ') שביונאן במערב-סין, התגלו ב-1985 ותוארו בשנת 2001 בידי החוקרים זה-שי לואו ואלפרד ו. קרומפטון.

ההדרוקודיום היה מראשוני היונקים האמיתיים והיה מכוסה בשיער לאורך גופו. הוא היה קטן ביותר, כשלפי השוואת גודל מהגולגולת הגיע לאורך 3.2 סנטימטרים בלבד, דומה מאוד לעכבר מודרני והוא מילא גומחה דומה של יצור קטן בעולם המלא בדינוזאורים.

למרות גודלו הקטן הוא הכיל מאפיינים הדומים ליונקים החיים כיום, ביניהם אוזן תיכונה מחוברת לגולגולת וחלל מוח רחב שהתאים ליצור כדי שישתמש במגוון חושים, ביניהם ריח, שמיעה ומגע חדים, מה שעזר לו לפעול בשעות הלילה. הדבר עזר ליונקים הראשונים לשרוד בתחרות מול הזוחלים הגדולים מהם.

ואולם למרות הקשר ליונק היה בעל מאפיינים של זוחלים והוא הטיל ביצים, אולי בדומה לברווזן והקיפודניים האוסטרלים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הדרוקודיום** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**בתוך הבונקר של היטלר** (בגרמנית: **Der Untergang: Hitler und das Ende des Dritten Reiches**) הוא ספר ביוגרפי, שנכתב על ידי יואכים פסט. הספר יצא לאור לראשונה בשנת 2002 בגרמנית ויצא לאור בעברית בשנת 2006.

תקציר העלילה
------------

ספרו של יואכים פסט, "בתוך הבונקר של היטלר", הוא מתווה היסטורי במהותו. הוא משמש כשרטוט ראשוני להבנת התמונה הכוללת של הימים האחרונים של אדולף היטלר. הספר עוקב אחר כיבוש ברלין על ידי בעלות הברית ואחר השיגעונות ההולכים וגוברים של דיירי הפיהררבונקר ושאר אזרחי ברלין.

במהלך הספר, מוצגות אסטרטגיות המלחמה של שני הצבאות, משחקי הפוליטיקה המתרחשים בין דיירי הבונקר וגנרלים שונים והניסיונות של ממשלת גרמניה להעלאת המורל. המורל בברלין היה כל כך נמוך והמחשבה להתאבד הייתה כל כך נפוצה שאחד משוכני הבונקר תיאר את עצמו כ"דייר בחדר מתים" שבו התחזו הגוויות לבני אדם חיים. כמו כן, בשל מצב הרוח הירוד שתו הדיירים לשוכרה וצחנת האלכוהול שרתה בבונקר. 

בספר מדובר גם על היטלר עצמו. מתוארים בו התקפי הזעם שלו, התדרדרות מצבו הבריאותי, אי אמונו בעולם ורצונו להתאבד ולהרוג את כלבתו בלונדי וגוריה על מנת שלא יילקחו בשבי על ידי הסובייטים. בעקבות אי אמונו באזרחי ברלין וביושבי הבונקר, שרבים מהם הוצאו להורג, על מצבתו הורה לכתוב "נפל קורבן לגנרלים שלו".

עיבוד
-----

בשנת 2004, יצא בגרמניה סרט בשם "**Der Untergang**" המבוסס על הספר. כשנה לאחר מכן, בשנת 2005, יצא הסרט בישראל בשם "הנפילה". לאחר יציאתו, צבר הסרט פופולריות רבה וזכה בשלושה פרסי הקולנוע הבווארי. בנוסף, הסרט גם זכה להיכלל בין 250 הסרטים הטובים בכל הזמנים של IMDb והועמד לפרס האוסקר בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר.

ביקורת
------

הפרופסור האמריקאי להיסטוריה צבאית ג'פרי ואורו (אנ') הגיב לספרו של יואכים פסט ואמר כי "בתוך הבונקר של היטלר" העלה את הרף למחקר להבנת ימיו האחרונים של הרייך השלישי.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  יואכים פסט, **בתוך הבונקר של היטלר: 14 הימים האחרונים**, אחוזת בית, 2006
2. ↑  אילנה המרמן ונועה גרינברג, האם זה באמת חשוב כיצד המית אדולף היטלר את בלונדי, כלבתו האהובה, באתר הארץ
3. ↑  ג'פרי וואורו, WWII Book Review: Inside Hitler’s Bunker, HISTORYNET
**מרקוס קלפוריוס ביבולוס** (בלטינית Marcus Calpurnius Bibulus ‏ סביב 102 לפנה"ס - 48 לפנה"ס) היה פוליטיקאי בולט בשלהי הרפובליקה הרומית. היה אופטימט מושבע. נודע כיריבו המר של יוליוס קיסר ואף נלחם נגדו במהלך מלחמת האזרחים. היה נשוי לפורקיה קאטוניס, בתו של קאטו הצעיר, יריב עיקש נוסף של קיסר. בדומה לאופטימטים אחרים, התנגד בתוקף לכל רפורמה בממשל הרומי, שקיסר היה בין מצדדיה.

קריירה מוקדמת וכהונה כקונסול
----------------------------

ביבולוס היה שייך למשפחת הקלפוריניים החשובה מקרב הפלבס הרומאי. בשנת 65 לפנה"ס נבחר לכהונת האיידיל הקורילי לצדו של יוליוס קיסר, שהאפיל על ביבולוס. ביבולוס נתקל שוב בקיסר בשנת 62 לפנה"ס, עת שניהם כיהנו כפראיטורים. היריבות ביניהם הייתה מרה והם התנגחו ללא הפסקה האחד בשני. במהלך כהונותו כפראיטור נקרא לטפל בקשר קאטילינה.

כשקיסר הכריז על מועמדותו לבחירות למשרת הקונסול, בתמיכת הטריומווירט הראשון, האופטימטים העניקו את תמיכתם לביבולוס שנבחר לקונסול ביחד עם קיסר והיה שותפו בתפקיד. היריבות בין האישים המשיכה ואף התגברה. לרוע מזלו של ביבולוס, הוא לא היה מסוגל לעמוד בקצב ויוליוס קיסר האפיל עליו לחלוטין.

בתחילת כהונתם המשותפת, ניסה להתנגד לחוק שקיסר ביקש להעביר למען הסדרת הענקת האדמות לחייליו המשוחררים של גנאיוס פומפיוס, שותפו לברית הטריאומווירט. כוחו של ביבולוס לא עמד לו ולמרות טריקים פוליטיים שניסה להפעיל, החוק עבר. לאחר כישלונו, הסתגר בביתו ולא השתתף יותר בישיבות הסנאט וכך נותר קיסר קונסול יחיד הלכה למעשה. המעשה הפוליטי היחיד שהיה בעל משמעות כלשהי מצדו של ביבולוס היה ניסיונו להתנגד למינוי של קיסר לפרו-קונסול בגאליה ובאיליריה לחמש שנים. גם ניסיון זה כשל וקיסר התמנה לתפקיד שחפץ בו.

מלחמת האזרחים
-------------

במהלך שנות ה-50 בעוד קיסר שקוע במלחמת גאליה תקף ביבולוס את פומפיוס והאשים אותו באלימות בין תומכיהם של טיטוס אניוס מילו ופובליוס קלודיוס פולכר בשנת 56. בסוף שנות ה-50 כשהאופטימטים אימצו את פומפיוס שאותו תקפו בשצף רק כמה שנים לפני כן כדי שיעמוד בראש צבאם במלחמת האזרחים וביבולוס יישר איתם קו.

בשנת 51 לפנה"ס התמנה לנציב סוריה וניכס לעצמו את ניצחונו של גאיוס קאסיוס לונגינוס על האימפריה הפרתית. על כך נחגגו לכבודו חגיגות במשך 20 יום ברומא. כמו כן, שלח את שני בניו למצרים כדי להזעיק את החיילים הרומאים שניצבו שם, אך החיילים סירבו לציית להוראות ואף רצחו את בניו.

כשסיים את כהונתו וחזר לרומא, גילה כי פרצה מלחמה בין קיסר לפומפיוס. ביבולוס צידד בפומפיוס וקיבל את האחריות על הצי בים האדריאטי. ניסיונו למנוע מקיסר את הפלישה הימית ליוון כשלה, אחרי שקיסר בחר לצאת לים בסוף הסתיו, כהים גועש ומזג אוויר איננו נח לשיט. יחד עם זאת, ביבולוס הצליח למנוע את הגעת התגבורות לקיסר, אך אספקתו אזלה. הוא התעקש ונותר בעמדתו ולא נטש אותה, למרות קשיי האספקה. בסופו של דבר חלה ומת בתחילת שנת 48 לפני הספירה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרקוס קלפורניוס ביבולוס** בוויקישיתוף
* מרקוס קלפורניוס ביבולוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: jo2015885589
* VcBA: 495/305519
* VIAF: 420144647695234910481
* WorldCat: viaf-420144647695234910481

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בפסל. אם התכוונתם לאטמוספירת כדור הארץ, ראו יונוספירה.

יוניספרה
ה**יוניספרה** (באנגלית: **Unisphere**) הוא פסל בדמות כדור הארץ השוכן בפארק פלאשינג מדוז ברובע קווינס. זהו הסמל המזוהה ביותר של קווינס.

היצירה
------

היוניספרה נבנה כסמל נושא לקראת התערוכה העולמית של ניו יורק 1964 על מנת לסמל את תחילתו של עידן החלל. הפסל נבנה ונתרם על ידי התאגיד 'מתכות ארצות הברית'.

היוניספרה עומדת במרכזה של בריכה גדולה ועגולה עם מזרקות מסביב. המטרה הייתה לגרום ליוניספרה להיראות כאילו היא מרחפת היות שהמזרקות מסתירות מעט את הבסיס עליו עומד הפסל.

מסביב ליוניספרה ישנן שלוש קשתות עשויות מפלדת אל חלד המקיפות אותו, כל אחת מזווית אחרת. הקשתות מסמלות את המסלול שעבר יורי גגארין, האדם הראשון שטס לחלל, ג'ון גלן, האדם השלישי שטס לחלל והאסטרונאוט האמריקאי הראשון שטס לחלל. וטלסטר - לוויין התקשורת הראשון ששוגר לחלל.

במהלך היריד, לאחר שהחשיך נערך מופע תאורה אשר דימה את זריחת החמה מעל פני כדור הארץ. בנוסף נדלקו עשרות נורות על היוניספרה אשר סימלו את ערי הבירה ברחבי כדור הארץ.

במהלך שנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20 הוזנחה האתר והיוניספרה. הנירוסטה כוסתה בלכלוך שלא נוקה שנים והמזרקות הפסיקו לפעול עוד בתחילת שנות ה-70. בשנת 1989 החליטה עיריית ניו יורק לשפץ את האתר. השיפוץ החל רק בשנת 1993 ולקראת סוף שנת 1994 הסתיימו השיפוצים במהלכם נוקתה היוניספרה והוחלפו המזרקות סביבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוניספרה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יוניספרה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007552055205171
* LCCN: sh2007009800

 |
**פרידריך (פריץ) דוננפלד** (בגרמנית: **Friedrich Donenfeld**;‏ 17 בינואר 1912 – 20 במרץ 1976) היה כדורגלן ומאמן כדורגל יהודי יליד אוסטרו-הונגריה.

קריירה
------

דוננפלד החל את לשחק בקבוצת תאליה וינה בעיר הולדתו, וב-1930 עבר להכח וינה מהליגה האוסטרית השנייה ובאותה העונה עלה עם הקבוצה לליגה הראשונה. ב-1936 עלה לישראל ושיחק במכבי תל אביב וזכה עם הקבוצה באליפות. בסוף השנה עבר לצרפת והצטרף לאולימפיק מרסיי מהליגה הראשונה בצרפת. ב-1940 הגיע עם מרסיי לגמר הגביע הצרפתי אך הפסיד במשחק נגד ראסינג פריז. דוננפלד שחק עם מרסיי לפרקים עד 1943, ושנה לאחר מכן הצטרף לכוכב האדום בפריז.

ב-7 באוקטובר 1934 ערך דוננפלד את הופעתו היחידה במשחק נבחרת אוסטריה, כאשר שותף במשחק נגד נבחרת הונגריה.

לאחר שפרש החל דוננפלד בקריירת אימון. הוא אימן קבוצות רבות בקולומביה והולנד בנוסף לנבחרת קולומביה ונבחרת הולנד.

דוננפלד השתקע בהולנד ב-1955, ושם התגורר עד שנפטר ב-20 במרץ 1976 באוטרכט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרידריך דוננפלד** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  דף המאמן, באתר נבחרת הולנד
יונקרס **Ju 287** היה מטוס ניסוי שנבנה על ידי יונקרס לצורך פיתוח הטכנולוגיה הנדרשת למפציץ סילוני רב-מנועי. הוא הונע על ידי ארבעה מנועי יומו 004, כלל כנפיים משוכות קדימה מהפכניות ונבנה תוך שימוש רב ברכיבי מטוסים אחרים. האב טיפוס שטס ואב טיפוס שני שבנייתו לא הושלמה נתפסו בידי הצבא האדום בשלהי מלחמת העולם השנייה והתכנון שוכלל בברית המועצות לאחר תום המלחמה.

ה-Ju 287 נועד לספק ללופטוואפה מפציץ שיוכל להימנע מיירוט בכך שיהיה מהיר יותר ממטוסי היירוט של האויב. תכנון הכנפיים המשוכות קדימה הוצע על ידי המתכנן הראשי של המיזם, ד"ר האנס ווק כדרך ליצירת עילוי נוסף במהירויות נמוכות - הכרחי עקב המגבלות של מנועי טורבו-סילון מוקדמים ברגעים הקריטיים של ההמראה והנחיתה. האב-טיפוס הראשון נועד להעריך את הקונספט, והורכב מגוף המטוס של ההיינקל He 177, הזנב של היונקרס Ju 388, כן נסע ראשי שנלקח מה-Ju 352, וגלגלי אף שנלקחו ממטוסי B-24 ליברייטור אמריקאיים שהתרסקו. שני מנועי היומו 004 ניתלו תחת הכנפיים, ושניים נוספים חוברו לצידי החלק הקדמי של גוף המטוס.

טיסות ניסוי החלו ב-16 באוגוסט 1944, ובהן הפגין המטוס תכונות שליטה טובות מאוד, אך גם חשפו חלק מהבעיות של כנף משוכה קדימה בתנאי טיסה מסוימים. תוצאות הניסויים לימדו כי מוטב יהיה לרכז יותר ממסת המנועים תחת הכנפיים, לקח שיושם באבות הטיפוס הבאים. אלו נועדו להיות מונעים על ידי מנועי HeS 11, אולם עקב בעיות פיתוח, נבחר מנוע ה-BMW 003 במקומו. אבות הטיפוס השני והשלישי נועדו להיות מונעים על ידי שישה מנועים כאלו, הראשון עם אשכול של שלושה מנועים תחת כל כנף, והאחרון עם שני מנועים תחת כל כנף ועוד שני מנועים מחוברים משני צדיו של גוף המטוס, בדומה לאב טיפוס הראשון. מטוסים אלו נועדו להיות מורכבים מגופי מטוס חדשים וייעודיים למטרתם, והאב טיפוס השלישי נועד לשאת גם חימוש ולשמש כמטוס פיתוח לגרסאות הייצור.

אולם, בטרם הושלם האב טיפוס השני, השתלט הצבא האדום על מפעל יונקרס. ווק ואנשיו, ביחד עם שני אבות הטיפוס, נלקחו לברית המועצות. שם, הושלם האב טיפוס השני והוטס ב-23 במאי 1947. נגזרת סופית ומוגדלת של המטוס שכונתה OKB-1 EF 140 נוסתה ב-1949 אך ננטשה תוך זמן קצר.

מאפיינים (Ju 287 V1)
--------------------

### מאפיינים כלליים

* **צוות:** 2 (טייס וטייס משנה)
* **אורך:** 18.30 מטר (60 רגל)
* **מוטת כנפיים:** 20.11 מטר (65 רגל 11 אינץ')
* **גובה:** 4.70 מטר (15 רגל)
* **שטח כנף:** 61 מטר2 (655 רגל2)
* **משקל ריק:** 12,500 ק"ג (27,500 ליברות)
* **משקל טעון:** 20,000 ק"ג (44,000 ליברות)
* **הנעה:** 4 מנועי טורבו-סילון מדגם ג'מבו 004B-1, תוצרת יונקרס, בעלי דחף של 8,825 קילו-ניוטון (1,984 ליברות-כוח) כל אחד

### ביצועים

* **מהירות מרבית:** 560 קמ"ש (348 מיל/שעה)
* **טווח:** 1,570 ק"מ (980 מיל)
* **סייג רום:** 9,400 מטר (30,000 רגל)
* **קצב טיפוס:** 575 מטר/דקה (1,840 רגל/דקה)

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **יונקרס Ju 287** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536260105171
* GND: 4806043-4
* LCCN: sh85071055

 |
**זָרִיעַ** הוא עץ פרי שצמח מזרע.  
עצי פרי רבים - הדרים, אבוקדו, שזיפיים - מניבים כמעט תמיד פרי בלתי צפוי, שונה מאוד מתכונות העץ שממנו הזרעים. בדרך כלל מדובר בפרי נחות, לעיתים קרובות לא טעים או ממש לא אכיל ולעיתים אף רעיל, כמו במקרה של עצי שקד. הסיבה לכך היא שרק צירוף מדויק של מטען גנטי יניב פרי טוב לשיווק ומאכל, ומכיוון שבזרע מעורב באופן אקראי מטען גנטי של שני עצים - זכר ונקבה - הסיכוי לקבלת פרי מוצלח נמוך. הסיכוי שפרי הזריע יהיה אכיל תלוי במין העץ. לרוב ההדרים פרי שכמעט תמיד אינו אכיל, וכך גם בעצי שקד (שכאמור, בדרך כלל יפיקו פרי רעיל ממש). תפוחים זַריעים בדרך כלל ראויים למאכל, אך חמוצים וקטנים. ישנם גם מינים של עצי פרי שבהם תופעה זו לא קיימת, למשל שסק, שבדרך כלל יניב פרי טעים גם אם הוא זריע (אם כי יהיה קטן ופחות אסתטי משסק שמשווק מסחרית), וכך גם תאנה.

השאלה עד כמה פרי זריע יהיה דומה או שונה מהעץ שממנו הזרע תלויה במנגנון ההפריה של המין הספציפי, ובנוסף בשאלה מהו המגוון הגנטי שקיים ומשפיע על איכות הפרי.

שיטות להפצת זני עצים ללא זריעה
------------------------------

שתי טכניקות עיקריות מאפשרות נטיעת עצים שלא מזרע. הראשונה היא **הרכבה**. בשיטה זו משתילים ענף של עץ מזן המניב פרי שתכונותיו מוכרות ורצויות על גבי גזע כַּנָּה - שורשים וגזע של זן אחר או זריע. צינורות ההובלה של הכנה ושל הענף מתחברים, וגדל עץ שהשורשים והגזע שלו הם עץ הכנה, והנוף והפירות של הענף שהושתל.  
השיטה השנייה היא יִחוּר - חלק מהעצים, כגון עצי תמר - מצמיחים משורשיהם גזעים סביב הגזע הראשי. גזעים אלה מופרדים בניסור זהיר מהגזע הראשי ומערכת השורשים, כך שמתקבל שתיל. גם בצמחים שאינם יוצרים בעצמם ייחורים אפשר בדרך כלל להשתמש בהורמון השרשה כגון אוקסין הגורם לענף לצמח שורשים, ואז ניתן לשתול אותו.

שימושים לעצים זַריעים
---------------------

בפיתוח זנים חדשים עושים שימוש בלעדי כמעט בזריעים, בידיעה מראש שכמעט כל התוצאות תהיינה פסולות למאכל. לאחר גידול זריעים רבים הם נבחנים מול הקריטריונים ששימשו מוטיבציה לתהליך הפיתוח - פרי גדול יותר, אסתטי יותר, מתוק, בעל טעם ייחודי, בעל חיי מדף ארוכים, מניב פרי בעונה שונה משל הזנים הקיימים ועוד. כמעט כל הזַריעים נפסלים, לעיתים כולם.

עצי זריע משמשים פעמים רבות לנוי. על פי רוב הם חסינים יותר למחלות, וצומחים מהר יותר, מעצים שעברו הרכבה. מסיבות אלו גם משתמשים לעיתים קרובות בזריעים עבור כנות להרכבה.

זריע של עץ הדר, המכונה חושחש משמש למטרות רבות. על פי רוב מנצלים את צמיחתו המהירה והיותו קוצני ליצירת גדר חיה. הפרי גם משמש להכנת ריבה בעלת טעם מורכב וייחודי לאחר בישול ארוך עם סוכר שמסלק את טעמו המר. בנוסף חושחש הוא אחד מחומרי הגלם העיקריים בייצור שמן אתרי.

לקריאה נוספת
------------

* ג'ארד דיימונד, רובים, חיידקים ופלדה, פרק 7.

קישורים חיצוניים
----------------

* כַּנּוֹת של עצים שונים, שגודלו מזריע(הקישור אינו פעיל)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בעבר הלא רחוק שימוש בזריעים היה השיטה היחידה. כיום משתמשים גם בהנדסה גנטית בזכות התפתחות הטכניקות לכך
**קסאבייר צ'ן** (במנדרינית תקנית: **陳昌源/夏維耶**, בפין-יין: **Xavier Chen**; נולד ב-5 באוקטובר 1983 בבריסל שבבלגיה) הוא כדורגלן עבר טאיוואני-בלגי ששיחק בעמדת המגן הימני.

חיים אישיים
-----------

צ'ן נולד בבריסל שבבלגיה לאב טאיוואני ולאם צרפתייה. סבו הוא דיפלומט לשעבר המתגורר בטאיוואן. לצ'ן יש תואר שני במשפטים מטעם האוניברסיטה החופשית של בריסל, והוא הכדורגלן הפעיל היחיד באירופה עם תואר כזה.

קריירת מועדונים
---------------

### קורטרייק

צ'ן שיחק ברוב שנות ילדותו במחלקת הנוער של אנדרלכט, ובשנת 2003 עבר למחלקת הנוער של קורטרייק. ב-31 באוגוסט 2005 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במסגרת ליגת המשנה הבלגית, כששיחק 90 דקות בניצחון 2-1 על וירטון במסגרת המחזור הראשון. צ'ן שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 38 הופעות.

### מכלן

לקראת עונת 2007/2008 עבר צ'ן למכלן שעלתה לליגת העל הבלגית, בה גם הפך בהמשך לקפטן. ב-3 באוגוסט 2007 ערך צ'ן את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 1-0 לאנדרלכט במסגרת המחזור הראשון בליגה. הוא שיחק במועדון במשך 5 עונות וחצי, בהן ערך 141 הופעות ליגה.

### גוויג'ואו רנה

בחודש ינואר 2013 עבר צ'ן החליט לעבור לגווינג'ואו רנה מליגת העל הסינית בשל קשיים בנסיעות החוזרות בין בלגיה לטאיוואן. המועדון רכש אותו תמורת 750 אלף ליש"ט. ב-8 במרץ 2013 ערך צ'ן את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 2-1 לצ'ינגדאו ג'וננג במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-12 במאי 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-87 בניצחון 1-0 על צ'נצ'ום יטאי במסגרת המחזור התשיעי בליגה. הוא שיחק במועדון במשך 3 עונות, בהן ערך 75 הופעות והבקיע שני שערים. בתחילת חודש ינואר 2016 עזב צ'ן את גוויג'ואו רנה ואמר שהוא רצה לשחק בסין במשך תקופה מקסימלית של 3 שנים.

### החזרה למכלן

בתחילת חודש ינואר 2016 חזר צ'ן למכלן.

קריירה בינלאומית
----------------

האפשרות של צ'ן לשחק בנבחרת הרפובליקה הסינית התגלתה על ידי אחראי היחסים הציבוריים של התאחדות הכדורגל של הרפובליקה הסינית, צ'ן צ'ה, וצ'ן הוזמן לשחק בנבחרת. שלושה חודשים לאחר מכן גם התאחדות הכדורגל הסינית ביקשה את שירותיו של צ'ן. ב-24 במאי 2011, עם שכנוע מצד קרובי משפחתו בטאיוואן, בחר צ'ן לשחק עבור נבחרת הרפובליקה הסינית. ב-3 ביולי 2011 ערך צ'ן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הרפובליקה הסינית, כששיחק 90 דקות בניצחון 3-2 על נבחרת מלזיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. צ'ן הבקיע את שער הניצחון של נבחרתו במשחק זה בדקה ה-75.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קסאבייר צ'ן** בוויקישיתוף
* קסאבייר צ'ן, ברשת החברתית פייסבוק
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
**חתיכה בהפתעה** (באנגלית: **The Hot Chick**) הוא סרט קומדיה אמריקאי אשר יצא בשנת 2002. הסרט בוים על ידי הבמאי טום בריידי ומשחקים בו רייצ'ל מקאדמס ורוב שניידר.

עלילה
-----

הסרט מתחיל בסצנה ממצרים העתיקה בה כלה מנסה לברוח מחתונה באמצעות עגילים אותה מעבירה למשרתה ולמעשה הן מחליפות גוף והכלה המיועדת בגופה אך מדובר במשרתת שעתידה להינשא.

משם מממשיכים לסצנה של היום, ג'סיקה ספנסר היא הנערה החתיכה והפופולרית ביותר בתיכון, אפריל היא חברתה הטובה של ג'סיקה והן מעודדות בנבחרת של בית ספר התיכון בו הן לומדות, יום אחד ג'סיקה עושה צחוק בבית ספר מנערה שמנה ומנערה מדת הוויקה, לאחר מכן היא וחברותיה הולכות לקניון, שם הם נכנסות לחנות אפריקאית, ג'סיקה מגלה בחנות שהעגיל שמוצא חן בעיניה אינו למכירה אז היא מחליטה לגנוב אותו.

זמן קצר אחרי זה אוליב, פושע בן שלושים, שודד תחנת דלק, ג'סיקה וחברותיה עוצרות שם עם מכוניתן והן חושבות שהוא עובד במקום, על מנת שלא יחשדו בו בעבירה הוא מתחיל לשרת אותם, לג'סיקה נופל בטעות אחד העגילים על הקרקע מחוץ למכונית ואוליב לוקח אותו, באותו ערב הוא שם את העגיל של ג'סיקה בביתו בעוד היא עונדת את העגיל השני שנותר לה, בוקר ג'סיקה ואוליב קמים בבוקר בגוף האחד של השני, דבר זה מדאיג בעיקר את ג'סיקה היות שהיא עמודת לקראת תחרות מעודדת וגם נשף סיום התיכון בא וקרב.

לאחר שג'סיקה מצליחה לשכנע את חברותיה להאמין לה שהיא אכן היא רק בגוף אחר הם עוזרות לה לברר אודות המקרה של חילופי הגוף, אחת מהם מוצא תמונה של העגיל במרשתת, כשהם חוזרות לחנות שהיו בה, המוכר בחנות מסביר לה איך העגיל עובד ואומר להם שהם חייבות למצוא את העגיל השני ואם לא השינוי יהיה לתמיד.

בזמן זה ג'סיקה גרה בסודיות אצל אפריל ומועסקת בגופו של אוליב בשתי עבודות, היא עובדת כגנן בביתה ובמסגרת זו הוריה מספרים לה על הבעיות בחיי הנישואים שלהם והיא עוזרת להם לחדש את חיי האהבה שלהם, היא גם מועסקת בעבודות תחזוקה בבית ספרה, במסגרת עבודתה היא נכנסת למלתחות של הבנים שם היא מרגלת אחר החבר שלה ביל והחבר של אפריל ג'ייק.

במקביל אוליב מנצל את גופה של ג'סיקה כדי להרוויח כסף מגברים כולל מבילי הנותן לו כסף וגם נותן לו את מכוניתו במחשבה שהוא ג'סיקה, ביום נשף הסיום, אחת מחברותיה של ג'סיקה רואה במהדורת החדשות בטלוויזיה את אוליב שודד גבר, היא הולכת לזירת הפשע ושם היא מוצאת כרטיס ביקור של המועדון בו אוליב עובד בריקוד על עמוד, היא מיידעת את ג'סיקה במידע שמצאה וחבורת הבנות הולכת למועדון זה, הם מוצאות את אוליב, ג'סיקה לוקחת ממנו את העגיל ושמה אותו עליה ביחד עם העגיל שהיה אצלה, כששני העגילים על אותו בן אדם, הגוף של שניהם מתחלף וחוזר למצב המקורי, הסרט מסתיים בטקס סיום בית הספר.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **חתיכה בהפתעה** |

* "חתיכה בהפתעה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "חתיכה בהפתעה", באתר נטפליקס
* "חתיכה בהפתעה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "חתיכה בהפתעה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "חתיכה בהפתעה", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "חתיכה בהפתעה", באתר Metacritic (באנגלית)
* "חתיכה בהפתעה", באתר אידיבי
* "חתיכה בהפתעה", באתר Hulu סרטים (באנגלית)
* "חתיכה בהפתעה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**רומנס רוסי** הוא ז'אנר של אמנות פואטית ווקאלית ואינסטרומנטלית של רומנסה, שנוצרה ברוסיה בעקבות מגמות הרומנס במחצית הראשונה של המאה ה-19. התרומה המובילה להקמתה נתרמה על ידי המלחינים אלכסנדר אלייבייב, אלכסנדר ורלאמוב ואלכסנדר גוריליוב. ברומנסים רבים
מוצגים מוטיבים צועניים. במהלך המאה ה-19 נוצרו מספר תת-זנים - רומנס סלון, רומנס אכזרי, רומנס צועני וכו'.

רומנס במאה ה -18
----------------

במאה השמונה עשרה "רומנס" היה יצירה ווקאלית בצרפתית (גם אם נכתבה על ידי מלחין רוסי), ויצירה עם טקסט ברוסית כונתה "שיר רוסי". שירים של משוררים כמו סומרוקוב או טרדיאקובסקי, בהם נשמעו זימורים עממיים, נקראו גם "רומנסים".

רומנס במאה ה -19
----------------

דור הזהב "של הרומנס הרוסי התרחש בראשית המאה העשרים, אז עבדו זמרים גדולים ומקוריים כמו אלכסנדר ורטינסקי ואנסטסיה ויילצבה. מאוחר יותר המשיכו את מסורת הרומנסים בגלות פיוטר לשצ'נקו ואלה ביאנובה, בברית המועצות - איזבלה יוריבה, תמרה צרטלית, ואדים קוזין.

בתקופה הסובייטית, במיוחד מאז סוף שנות השלושים, הרומנס נרדף כשריד של התקופה הצארית, מה שמזיק לבוני העתיד הסוציאליסטי. זמרים מובילים נשתקו, או הודחקו, או נאלצו לעזוב את מולדתם.

תחייתו של בית הספר המסורתי של הרומנס הרוסי התרחש בשנות השבעים של המאה העשרים, כאשר רומנס החל להיות מבוצע על ידי ולנטינה פונומאריובה, נני ברגוודזה ואמני במה מוכרים אחרים.

סוגים של רומנס רוסי
-------------------

* רומנס קלאסי - נכתב על ידי מלחינים מקצועיים.
* רומנס עירוני (יומיומי, בורגני קטנוני) - אישי לפי הדרך שנוצר, אבל פולקלורי אגב ההוויה, אב-טיפוס של שאנסון רוסי.
* רומנס צועני הוא ז'אנר שנוצר באמצע המאה ה -19 על בסיס שירי עם רוסיים ורומנסים יומיומיים בהשפעת מקהלות צועניות של סנט פטרסבורג ומוסקבה.
* רומנס אכזרי - שתכונתו הוא בהירות הדמויות, ניגוד הרגשות, המלודרמטיזם, חומרת המצב, הגעה לקיצוניות.
* רומנס קוזאקים - שירי מחבר הקוזאק, בנושאי קוזאק, מקורם בדון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רומנס רוסי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑
**פרידריך גרינאנגר** (בגרמנית: **Friedrich Grünanger**;‏ 25 בינואר 1856, סיגישוארה, האימפריה האוסטרית – 14 בדצמבר 1929, זלצבורג, הרפובליקה האוסטרית הראשונה) היה אדריכל ממוצא סקסוני טרנסילבני אשר פעל בנסיכות בולגריה משלהי המאה ה-19 ועד ראשית המאה ה-20. נודע במבני הציבור הרבים אשר תכנן בבולגריה, אשר עימם נמנים בית הכנסת בסופיה ובית הכנסת בבורגס.

קורות חייו
----------

פרידריך גרינאנגר נולד בסיגישוארה שהייתה תחת שלטון האימפריה האוסטרית. הוא רכש השכלה יסודית ותיכונית בעיר הולדתו. ב-1877 יצא ללימודי אדריכלות באקדמיה לאמנויות היפות בווינה (אנ'), שם למד אצל פרידריך פון שמידט (אנ'). הוא אימץ את סגנון האר נובו והיה חבר בתנועת הזצסיון הווינאי. בהמשך תכנן גם באופן אקלקטי כגון בסגנון נאו-בארוק ונאו-מורי. ב-1879 הגיע לבולגריה ומונה לאדריכל העיר ראזגרד. בהמשך היה אדריכל החצר של אלכסנדר באטנברג, נסיך בולגריה ושל פרדיננד הראשון, מלך בולגריה.

הוא פעל בבולגריה במשך כשלושה עשורים ותכנן מבני ציבור רבים, בעיקר בבירת בולגריה, סופיה. בנוסף למבנה בית הכנסת בסופיה, תכנן מבני ציבור כגון: הגלריה הלאומית לאמנויות של בולגריה (אנ'), הפקולטה לתאולוגיה של אוניברסיטת סופיה והסמינר התאולוגי בסופיה (אנ'). ב-1908 סיים את תפקידו ועבר להתגורר בזלצבורג. בין השנים 1911–1914 שב לסופיה כדי להשלים את עבודתו בהקמת הסמינר התאולוגי. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נאלץ לעזוב את העיר ולשוב לזלצבורג.

הוא נפטר ב-1929. רחוב ברובע אוֹבְצָ'ה קוּפֶּל (אנ') בסופיה נושא את שמו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרידריך גרינאנגר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארכיטקטים נודעים בסופיה, עמודים 22–23, באתר papertiger-bg.com (בבולגרית ובגרמנית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009754988005171
* GND: 1050383923
* VIAF: 308694674
* WorldCat (עם VIAF): 308694674

 |
**אלן סמית'י** (באנגלית: **Alan Smithee**; לפעמים נקרא **אלן סמית'**) הוא קרדיט שמופיע בסרט קולנוע שבו הבמאי מסרב לחתום על הסרט שביים, משום שאינו שלם עם התוצאה הסופית.

מקור השם
--------

הבמאי הראשון שסירב כי שמו יופיע על סרט שיצר, וביקש מגילדת הבמאים של אמריקה בהוליווד כי בכותרות הסרט יינתן הקרדיט ל"אלן סמית'י", הוא דון סיגל. היה זה בסרט "מותו של אקדוחן" שיצא לאקרנים בשנת 1969. הסרט החל בבימויו של במאי אחר, אשר הסתכסך עם הכוכב ריצ'רד וידמרק ופוטר. סיגל הגיע על מנת להשלים את העבודה, ואף הוא הסתכסך עם וידמרק, שדרש כי תהיה לו שליטה אמנותית בבימוי הסרט ועריכתו. בסופו של דבר החליט סיגל כי אינו יכול לקבל קרדיט על בימוי הסרט, וביקש מאיגוד הבמאים כי בכותרות הסרט יירשם כי הבמאי הוא "אלן סמית'י", דמות דמיונית שהומצאה לצורך זה.

התפשטות השימוש
--------------

במשך שלושים שנה זכה סמית'י לקריירת בימוי מפוארת, שכן בכל מקרה דומה של סכסוך בין במאי, כוכב ואולפן, שגרם לכך שהבמאי לא ראה בסרט את המוצר לו התכוון, ניתן היה לבקש כי הקרדיט על הבימוי יינתן ל"אלן סמית'י".

דוגמה נוספת לשימוש בשם "אלן סמית'י" ניתן למצוא בגרסה המורחבת לסרט "חולית", שנערכה ללא אישורו והשתתפותו של הבמאי, דייוויד לינץ'. או אז סירב לינץ' לשייך את שמו לפרויקט המורחב והתנגד בכל תוקף לעריכות הרבות שנעשו בסרט, שנערך לכדי 189 דקות (מתוך 137 דקות בגרסה הקולנועית) בצורה גסה, כאשר נעשה בו שימוש חוזר בסצינות רבות.

איסור השימוש
------------

עם הזמן, הפכו השם ומטרתו למוכרים יותר ויותר, ובמאים מסוימים אף החלו לדון בו תוך הפרת קוד השתיקה. ב-1998 יצא הסרט "סרטו של אלן סמית'י: הישרפי הוליווד הישרפי". גיבור הסרט, אלן סמית'י, מנסה, ללא הצלחה, להתנער מתוארו כבמאי, מכיוון שהשם הבדוי היחיד בו מותר לו להשתמש הוא שמו שלו. ארת'ור הילר, במאי הסרט, לא הסכים להתערבותו האמנותית של המפיק, ג'ו אסטרהאוז, ודרש להסיר את שמו. כך נרשם כי במאי הסרט הוא אלן סמית'י. הסרט נכשל משמעותית הן כלכלית והן ביקורתית, אך פרסום בעיות ההפקה משך תשומת לב רבה.

בעקבותיה, מאז שנת 2000 גילדת הבמאים של אמריקה לא מאפשרת עוד שימוש בשם זה, לאחר שה"סוד" נחשף לציבור הרחב, והיא דורשת, במקרה של סכסוך מסוג זה, להשתמש בשם במה ייחודי לאותו סרט. למרות זאת, ישנם סרטים הממשיכים להשתמש בקרדיט זה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלן סמית'י, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אלן סמית'י, באתר AllMovie (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007322623505171
* BNE: XX1087498
* GND: 123396956
* LCCN: n96005794
* VIAF: 86737339
* WorldCat (עם VIAF): 86737339

 |
**קסאבייה בטל** (בצרפתית: **Xavier Bettel**; נולד ב-3 במרץ 1973), הוא פוליטיקאי ועורך דין לוקסמבורגי, החל משנת 2013 הוא מכהן כראש ממשלת לוקסמבורג מטעם המפלגה הדמוקרטית. בעברו היה ראש עיריית לוקסמבורג. הוא מנהיג המדינה השלישי בעידן המודרני שהוא הומוסקסואל מוצהר.

ביוגרפיה
--------

בטל נולד וגדל בלוקסמבורג.

בשנת 1999 נבחר בטל לראשונה למועצת העיר לוקסמבורג. בשנת 2001 הוא הוכשר כעורך דין. ב-24 בנובמבר 2011 החל לכהן כראש עיריית לוקסמבורג.

ב-2013 נבחר בוטל להוביל את המפלגה הדמוקרטית. בבחירות שנערכו ב-20 באוקטובר אותה שנה, הגדילה מפלגתו את כוחה ב-3 מושבים נוספים וסיימה כמפלגה השלישית בגודלה עם מספר חברים זהה למפלגה השנייה בגודלה, מפלגת הפועלים הסוציאליסטית (13). אנרי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג, הטיל עליו להרכיב את הממשלה לאחר התפטרותו של ז'אן-קלוד יונקר מן המפלגה הנוצרית-סוציאלית השמרנית. סגן ראש הממשלה, אטיין שניידר, ראש מפלגת הפועלים הסוציאליסטית, אף הוא הומו מוצהר.

חייו האישיים
------------

בטל נישא לבן זוגו, אדריכל בלגי בשם גוטייה דטנה, במאי 2015, כשנה לאחר שלוקסמבורג הכירה בחוק בנישואין חד-מיניים. הוא המנהיג החד-מיני השלישי שמנהיג מדינה ריבונית, אחרי ראש ממשלת בלגיה, אליו די רופו וראשת ממשלת איסלנד לשעבר, יוהנה סיגורדרדוטיר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קסאבייה בטל** בוויקישיתוף
* קסאבייה בטל, ברשת החברתית פייסבוק
* קסאבייה בטל, ברשת החברתית טוויטר
* קסאבייה בטל, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  Luxembourg PM first EU leader to marry same-sex partner, אתר ה-BBC,‏ 15 במאי 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1106451392
* SUDOC: 19213163X
* VIAF: 17146030659135862730
* WorldCat: viaf-17146030659135862730

 |
**זוהר** (**זֹהַר**) הוא כפר שיתופי חקלאי בנגב המערבי. מבחינה המוניציפלית היישוב נמצא בתחומי המועצה האזורית לכיש ומשתייך לתנועת האיחוד החקלאי.

היישוב הוקם בשנת 1956 ויושב על ידי עולים מאלג'יריה ומתוניסיה. במהלך השנים הצטרפו אליו עולים שלא נקלטו ביישובים אחרים (מסיבות לוגיסטיות) מעיראק, הונגריה, רוסיה ועוד.

הקמת הבסיס של יישוב והיישוב עצמו נעשתה על ידי גורמים רבים. הבולטים ביניהם היו מקורות (חברת המים הלאומית), גרעיני נח"ל שהתיישבו בסביבה, איחוד הקבוצות והקיבוצים ומועצת הכפריים השיתופיים. טרם קום המדינה באזור היישוב התמקם בסיס שדה של הפלמ"ח במשך כחצי שנה.

בשנות ה-50 וה-60 סבל היישוב מהתקפות פידאיון רבות שבאו מכוון רצועת עזה.

תחילה השתייך היישוב לחטיבת איחוד הקבוצות והקיבוצים שפעלה תחת תנועת העובד הציוני. עם הפיכת החטיבה לתנועה עצמאית זוהר עברה לתנועת האיחוד החקלאי (שהוקמה באמצעות איחוד מספר גופים, ביניהם מועצת הכפריים השיתופים שזוהר הייתה חברה אף בה. איחוד גופים אלה התקיים במקביל להפיכת החטיבה לתנועה עצמאית). במהלך השנים זוהר השתלבה באיחוד החקלאי. בשנת 1965 זוהר הייתה מהכפריים הבולטים של התנועה שלקחו חלק במאבק נגד חוק המושבים (יחד עם כל יישובי האיחוד החקלאי) שלבסוף צלח, ובשנות ה-70 וה-80 זוהר לקחה חלק נרחב בהקמת תנועת הנוער של האיחוד החקלאי.

זוהר נמצא בצפון הנגב, בדרום מערב חבל לכיש בסמוך לערים שדרות, קריית גת ואשקלון.

מהבחינה החקלאית תנאי הגידול ביישוב הם אופטימליים לרוב הגידולים הנפוצים בישראל. טמפרטורה נוחה, אדמה כבדה וכמות משקעים רבה. השטח החקלאי של היישוב גדול מאוד אך יש שטחים שנמצאים בטריטוריית היישוב ולא בבעלותו או בבעלות חבריו, או כאלה שנחכרו/הושכרו לגורמים חיצוניים לשנים רבות (חלק מהשטחים החקלאים של היישוב נמצאים בתחומי המועצות האזוריות שער הנגב ומרחבים).

אגם זוהר - אגם מלאכותי (במקורו טבעי) ששטחו כ-1,200 דונם והוא בעל יכולת להכיל כ-7 מיליון קוב מים. הקמת האגם החלה בשנת 1949. והוא אחד ממאגרי המים הגדולים בישראל, על כן גם המוביל הארצי עובר בשטחו של היישוב.

היישוב סובל, ביחד עם שאר יישובי הנגב המערבי, ממתקפות של רקטות מרצועת עזה.

לאחרונה אושר ביישוב פרויקט הקמה של שכונה חדשה מול אגם זוהר שתכלול 92 מגרשים.

קישורים חיצוניים
----------------

* זוהר, במרכז המידע לנגב ולגליל של תנועת אור
* זוהר (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יוני 2023 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2021.
2. ↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2019

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  יישובי מועצה אזורית לכיש (מחוז הדרום) |
| --- |
| מושבים | אחוזם • אמציה • זוהר • מנוחה • יד נתן • לכיש • נהורה • נוגה • ניר ח"ן • עוצם • שדה דוד • שדה משה • שחר • שקף • תלמים |
| יישובים קהילתיים | אליאב • בני דקלים • כרמי קטיף • נטע |
| 
מפת יישובי המועצה האזורית
מפהמפת היישובים של מועצה אזורית לכישבאדום - זוהרבירוק - מיקום בניין המועצה
 |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007590409205171
* VIAF: 317132779
* WorldCat (עם VIAF): 317132779

 |
**ארה אדומת מצח** (שם מדעי: *Ara rubrogenys*; למרות שהאקדמיה ללשון נתנה שם זה למין *Ara miltaris*) הוא מין של תוכי האנדמי למחוז הררי קטן ומדברי בבוליביה, ונמצא בסכנת הכחדה. תוכי זה נפוץ בשבי אך לא כחיית מחמד. תוכי זה ידוע גם כ**ארת לפרשניה**, על שם האורניתולוג הצרפתי פרדריק דה לפרשנייה, שהיה ראשון לתאר את המין.

תיאור
-----

אורכה של ארה זו 55-60 ס"מ. צבעה בעיקר ירוק ויש לה מצח אדום, כתם אדום מעל האוזניים ואדום בוהק או כתום מתחת לכנפיים. יש לה עור ורדרד המשתרע סביב העיניים. בנוסף, עיקול הכנפיים שלה ונוצות הכנף הראשיות הן אדומות.

תפוצה ובית גידול
----------------

תפוצת ארה אדומת מצח מוגבלת לאזור הררי קטן של דרום מרכז בוליביה הממוקם כ-200 ק"מ ממערב לסנטה קרוז. בית הגידול של הארה מאופיין בצמחייה טבעית שכוללת קקטוסים, עצים קוצניים ושיחים. האקלים הוא צחיח למחצה עם לילות קרים וימים חמים. רוב הארות מקננים בחורים בעצים גדולים, אבל לרוב בסדקים אנכיים בצוקים. ארה זו נלכדת על ידי סחר בחיות מחמד ונהרגת על ידי חקלאיים מקומיים בעקבות פשיטה על יבולים.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* ארת אדומת מצח בתעופהארת אדומת מצח בתעופה
* ארות אדומות מצח וארות כחולות-צהובותארות אדומות מצח וארות כחולות-צהובות
* ארה אדומת מצח לצד ארה יקניתוניתארה אדומת מצח לצד ארה יקניתונית
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארה אדומת מצח** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* ארה אדומת מצח באתר NCBI (באנגלית)
* ארה אדומת מצח באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* ארה אדומת מצח באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* ארה אדומת מצח באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארה אדומת מצח באתר הרשימה האדומה של IUCN
**פרידריך הראשון, מרקיז באדן** (בגרמנית: **Friedrich von Baden-Österreich**‏; 1249 - 29 באוקטובר 1268), חבר בבית צרינגן, היה מרקיז באדן וורונה, וכן הטוען לתואר דוכס אוסטריה משנת 1250 ועד מותו.  בתור עמית למערכה של המלך מבית הוהנשטאופן קונרדין, הוא גם נערף בהוראתו של שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה.

ביוגרפיה
--------

פרידריך נולד באלנד האוסטרית ב-1249, והיה בנם היחיד של המרקיז השוואבי הרמן השישי, מרקיז באדן (בערך 1226–1250) ושל אשתו גרטרוד מאוסטריה (1226–1288), אחייניתו ויורשתו של פרידריך השני, דוכס אוסטריה מבית באבנברג.

מכיוון שפרידריך השני מאוסטריה נהרג בקרב על נהר הלייתה ב-1246, הקו הדוכסי של שושלת באבנברג נכחד. הרמן השישי, מרקיז באדן, באמצעות נישואיו עם גרטרוד, העלה תביעות ירושה לנכסי אוסטריה ושטיריה. עם זאת, לאחר מותו של הקיסר פרידריך השני ב-1250, לא הייתה קיימת סמכות אימפריאלית חזקה כדי לתבוע את תוארו. למרות שהוא נתמך על ידי האפיפיור אינוקנטיוס הרביעי והאנטי-מלך וילם מהולנד, הרמן לא יכול היה לגבור על הטענות שהעלו המלך הפרמיסלידי האדיר ואצלב הראשון מבוהמיה ובנו הלוחם אוטוקר השני.

בזמן מות אביו, שהה פרידריך הצעיר בחצר מייסן, לשם נמלטה אמו גרטרוד. הוא יכול היה לרשת את המרקיז הרמן בבאדן, כאשר דודו רודולף הראשון משמש כעוצר. כמו כן, כתובע לדוכסויות אוסטריה ושטיריה באמצעות אמו, פרידריך התגורר ליד וינה. עם זאת, כאשר בשנת 1252 אוטוקר השני התחתן עם דודתה של גרטרוד מרגרט ועבר לאוסטריה, הוא נאלץ שוב לברוח, תחילה לשטיריה ולאחר מכן לחצר שפונהיים בקרינתיה.

משנת 1266 בערך, גדל פרידריך במעון בית ויטלסבאך של לודוויג השני, דוכס בוואריה, שם התיידד עם קונרדין, דוכס שוואביה, בנו הצעיר של קונראד הרביעי, מלך גרמניה ויורש שושלת הוהנשטאופן הקיסרית. ממנו ציפה פרידריך לתמיכה באכיפת תביעותיו לשלטון.

 קונרדין ופרידריך שומעים את גזר דין המוות שלהם בזמן שחמט; ציור היסטוריה מאת JHW Tischbein (1784)
בשנת 1267 הוא קיבל את ההחלטה הקטלנית ללוות את קונרדין במסע שלו נגד שארל מאנז'ו, שהוכתר למלך סיציליה על ידי האפיפיור קלמנס הרביעי והרג את דודו של קונרדין מנפרד בקרב בנוונטו ב-1266. קונרדין עבר לרומא ב-24 ביולי 1268, עם זאת, שארל הביס באופן מכריע את חיילי הוהנשטאופן בקרב טאגליאקוצו ב-23 באוגוסט, ולאחר מכן קונרדין ופרידריך ברחו ונפלו בשבי ב-8 בספטמבר בטורה אסטורה, דרומית לאנציו. שניהם נבגדו ונמסרו למלך שארל על ידי תומכיהם משפחת פרנג'יפאני, שניהם נשארו בכלא משפיל בקסטל דל'אובו בנאפולי. המלך עצמו דן אותם למוות; לפי האגדה, הם שמעו את פסק הדין שלהם תוך כדי שחמט והמשיכו באדישות במשחק. קונראדין ופרידריך נערפו בפומבי בפיאצה דל מרקטו ב-29 באוקטובר.

שרידיהם נקברו תחילה בחיפזון, אך לאחר מכן הועברו לכנסיית סנטה מריה דל קרמיין, נאפולי, בהוראת אמו של קונרדין, אליזבת מבוואריה. האפיפיור קלמנס מת חודש לאחר ההוצאה להורג; עם זאת, שארל גורש מממלכתו בערבית סיציליאנית של 1282.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרידריך הראשון, מרקיז באדן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Regesten der Markgrafen von Baden und Hachberg, 1050-1515. Innsbruck 1892

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118693476
* VIAF: 54942711
* WorldCat: viaf-54942711

 |