recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**תיאטרו ארג'נטינה** (איטלקית: *Teatro Argentina*), הוא בית אופרה ותיאטרון הממוקם במתחם עתיקות ברומא שבאיטליה (מתחם הכולל את תיאטרון פומפיוס). בית האופרה הוא אחד העתיקים ברומא, נחנך ב-31 בינואר 1732 בהצגת האופרה "ברניקי" (*Berenice*) מאת המלחין דומניקו סארו.

המבנה נבנה בהזמנת משפחת ספורצה צ'זאריני ותוכנן בידי האדריכל ג'רולאמו תיאודולי. מבנה האודיטוריום הוא בצורה מסורתית של פרסה בגובה 6 קומות של תאי צפייה עשויים עץ. המבנה שופץ פעמים רבות.
הדוכס פרנצ'סקו ספורצה-צ'זריני שניהל את תיאטרו ארג'נטינה בשנים 1815-1807 היה אוהב תיאטרון מושבע שצבר עד יום מותו חובות גדולים בעקבות חריגות תקציביות.
במאה התשע עשרה הוצגו בתיאטרון הצגות בכורה רבות של אופרות בולטות, בהן "הספר מסביליה" של רוסיני ב-1816, 
"שני הפוסקארים" ב-1844 ו"קרב לניאנו" ב-1849 מאת ורדי. בנוסף אירח האולם אופרות מצליחות מאת צ'ימרוזה ודוניצטי ורסיטל מפורסם של פגניני משנת 1827.
בין השנים 1919 ו-1944, הוצגו בתיאטרון יותר תוכניות מוזיקליות מאשר דרמטיות-בימתיות. עם זאת, הוצגה בתיאטרון באותה תקופה בהצגות בכורה יצירות של לואיג'י פיראנדלו, הנריק איבסן ומקסים גורקי. כמו כן, בחורף 1944-1945 הוצגו בתיאטרון שורה של אופרות עבור חיילי כוחות בעלות הברית מארצות הברית ובריטניה ששחררו את האיטליה מהכיבוש הנאצי. בשנות ה-1950 שימש המתחם להשלטות התזמורת סנטה צ'צ'יליה. 
השיפוץ האחרון שת התיאטרון נערך על ידי פאולו פורטוגזי ב-1993.אחרי 1994 הפך התיאטרון למושב ראשי של התיאטרון של רומא או תיאטרו סטאבילה, כיום בניהולו של מריו מרטונה. 
מוצגים בו יותר מחזות מאשר מוזיקה ואופרה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תיאטרון ארג'נטינה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של תיאטרון ארג'נטינה (באיטלקית)

* אתר הבית של התיאטרו די רומא, עם תמונות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 10015503
* BnF: cb120043545 (data)
* GND: 5269669-8
* LCCN: n82134538
* MusicBrainz: b6f94002-cb50-402e-96ee-4ad125be1aca
* SUDOC: 028152158
* VcBA: 494/42949
* VIAF: 293595148
* WorldCat: viaf-159149606

 |
"**בלדה לעוזב קיבוץ**", המוכר גם לפי תחילת הפזמון שלו: **הוא עוד ישוב**, הוא שיר עברי שכתב יעקב רוטבליט ב-1970 והלחין שמוליק קראוס, ואשר מתאר את הכמיהה של חברי קיבוץ לחזרתו של בן הקיבוץ שעזב אותם. השיר נכתב במקור ללהקת כיף התקווה הטובה. במהלך השנים נוצרו לשיר גם כמה גרסאות כיסוי, בהן בין היתר בביצוע של שמוליק קראוס ושל חמי רודנר.

להקת "כיף התקווה הטובה"
-----------------------

כאמור השיר נכתב על ידיי יעקב (יענקל'ה) רוטבליט והולחן על ידיי שמוליק קראוס. את השיר ביצעו בביצוע המקורי להקת כיף התקווה הטובה, כאשר הסולנים ששרו הם: ג'וזי כץ ואלי מגן בליווי קולות ונגינה של חבריי הלהקה. השיר הוקלט בשנת 1970 ונכלל באלבום המוזיקלי של הלהקה.

רקע
---

הפזמון נכתב על רקע תחילת תהליך של עזיבת בני הקיבוץ, שהלך והתגבר במשך השנים. שנבע מהרצון של צעירים בני הקיבוץ לחפש לעצמם חיים חדשים, המשוחררים מהמגבלות שהכתיבה האידאולוגיה הקיבוצית, כמו החוסר ברכוש פרטי. עזיבת הקיבוץ נתפסה ככישלון חינוכי והפניית גב לערכים שהקיבוץ הושתת עליהם. על תהליך העזיבה הזה כתב רוטבליט את שירו, ונוצרו באותה תקופה סדרות כמו "חדווה ושלומיק".

ישנן כמה טענות שהשיר נכתב על יעקב אגמון שעזב בצעירותו את קיבוץ הראל.

תוכן השיר
---------

הבית הראשון מתאר בן קיבוץ אשר עזב אותו לפני כמה שנים. "עם מזוודה אחת ובלוריתו המתנפנפת" המעידה שעזב אותה עם מעט רכוש ובגיל צעיר. אשר בני הקיבוץ מלגלגים עליו, ושבסוף יחזור "על ארבע אל הרפת". הוא מתגורר בעיר אצל קרובת משפחה וחי בהקפה. כלומר, מראה על כך שבדומה לחברי קיבוץ אחרים שלא היה להם חשבון בנק, הוא לא ידע איך מתנהלים עם כסף. כאשר גם כשהגיע לביקורים בקיבוץ, הגיע בשביל לבקר את הוריו, ולא בשביל לבקר את החברים, כאשר היה מתחמק כדי שלא יזהו אותו חברי הקיבוץ. במהלך הדיבורים הוא לא היה מדבר הרבה, ובסופם לקח מהקיבוץ כמות גדולה של תפוחי עץ "רק בשביל הדרך". עם התבגרותו של חבר הקיבוץ, אף על פי שהמשיך להחזיק בהשקפות עולם סוציאליסטיות, הוא חי חיים בורגניים, הכוללים וילה בהרצליה פיתוח, מכונית מפוארת, ונישואים לשחקנית. בסוף השיר מתואר שאף על פי שנטש את חיי הקיבוץ, כאשר מגיעים אליו לביתו חברים מהקיבוץ, הוא מרבה לתאר את חייו בקיבוץ, אף על פי שעזב אותו בצעירותו.

בעיתונות
--------

בכותרות בעיתונות משתמשים בביטוי "בלדה לעוזב קיבוץ" כדי לתאר אנשים שהיו בקיבוץ ועזבו אותו.

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "בלדה לעוזב קיבוץ" באתר יוטיוב
* "בלדה לעוזב קיבוץ" באתר בית לזמר העברי
* מילות השיר "בלדה לעוזב קיבוץ" באתר שירונט
* דוד פרץ, בלדה לעוזב קיבוץ, מתוך "תרבות IL"
* יואב קוטנר, למרות הכול, פרק 33: בלדה לעוזב קיבוץ, באתר גלי צה"ל, 6 בינואר 1996

הערות שוליים
------------

1. ↑  בן שלו, יענקל'ה רוטבליט: האיש שכתב את חייו של שמוליק קראוס, באתר הארץ, 21 בפברואר 2013
2. ↑  אתר למנויים בלבד ניצן הורוביץ, בלדה לעוזב קיבוץ | דעה, באתר הארץ, 9 בפברואר 2016
3. ↑  יהודה קונפורטס, בלדה לקיבוציניק הסארטאפיסט, באתר News1, ‏14 באוגוסט 2018
4. ↑  אתר למנויים בלבד איציק שאשו, בלדה לעוזב קיבוץ, באתר "ידיעות אחרונות", 14 בנובמבר 2017
**בתוך נייר עיתון** הוא שיר עברי של להקת טיפקס משנת 1993. מילות השיר נכתבו על ידי סולן הלהקה, קובי אוז, ללחן מרוקאי עממי, והוא נחשב לאחד מלהיטיה הגדולים.

רקע
---

השיר יצא לאור בשנת 1993 ונכלל באלבומה השני של טיפקס, "האחרון בעשירון התחתון". מילות השיר נכתבו ללחן מרוקאי עממי. אוז, שעבד בעברו כקלידן עם להקת שפתיים, חיבר את המילים לקטע ממחרוזת שירים במרוקאית שנקראה "ווחא תמשי לשפיטר" בביצועה של להקת שפתיים. "בתוך נייר עיתון" נחשב לאחד מלהיטיה הגדולים של הלהקה. לדברי קובי אוז, כשיצא השיר הוא לא זכה להשמעות רבות ברדיו; רק כעבור כמה חודשים, לאחר שהלהקה הוציאה וידאו קליפ לשיר, הוא שודר פעמים רבות בשידורי הניסיון של ערוץ 2 והפך ללהיט ומאוחר יותר משרד החינוך הכניס את השיר לתוכנית הלימודים בשיעורי ספרות וחינוך.

השיר מתאר מציאות של עוני ואנשים שהחברה מתעלמת מהם, והם הופכים לנתונים בסטטיסטיקה שמופיעה בעיתונים. אף שמילות השיר הן מילות מחאה, מנגינת השיר רקידה ושמחה.

אוז סיפר על השיר: 

> 
> אני לא יכול להסתובב כמעט 'על אזרחי'[,] תמיד אני מרגיש איכשהו 'בתפקיד'. יש לי איזו חוויה כפרית כזו תל אביבית. יש לי דף גמרא בבוקר ואז אני הולך לפה ולשם ברגל ומדי פעם מגיע לי איזה שיר לראש. ואז אני מקליט אותו לתוך הטלפון, משמיע אותו לחברים ושואל אם הם מכירים אותו. אם הם לא מכירים אותו כנראה שהוא חדש. זה כמו שנתקע לך שיר מהרדיו כבר חדש. כדי שלא תהיה לי השראה בכלל ואוכל להרגיש חופשי, אני שומע חדשות באוזניות וכל ההשראה עפה לי ואני מרגיש אזרח מהשורה, אדם חופשי. ואז חשבתי לעצמי בוא נכתוב שיר שהוא כמו מבזק חדשות הכי מטורף בעולם, שהוא כמו מין חד־גדיא כזה שלא נגמר, שיש בו את כל המצוקות שלנו, אבל סוריאליסטי לאללה, ובסוף יצא ריאליסטי.
> 
> 
> 
> 

את וידאו הקליפ לשיר ביימו בועז ויורם טל. בחלקו הוא צולם בשחור-לבן.

גרסאות כיסוי
------------

בשנת 2004 ביצעו צביקה הדר, אתי וקנין, חנה גור והראל מויאל גרסת כיסוי לשיר במסגרת התכנית "כוכב נולד" (ובהמשך ביצע הראל מויאל בהופעותיו את השיר).

במרץ 2021 ביצע צוות השחקנים של "זהו זה" גרסת כיסוי לשיר במסגרת הביצוע השבועי לשיר ישראלי מוכר.

משתתפי השיר
-----------

**חברי טיפקס:**

* קובי אוז: שירה, קולות, קלידים
* רמי יוסיפוב: גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית, מנדולינה, קולות
* גל פרמן: גיטרה בס

**אורחים:**

* אלי אוליאל: תופים
* אילן לקפיש: אקורדיון
* אבינועם מרטון ופזית נוני: קולות
* שמוליק נויפלד: הפקת שירה

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "בתוך נייר עיתון" באתר יוטיוב
* מילות השיר "בתוך נייר עיתון" באתר שירונט
* דויד פרץ, ניתוח השיר 'בתוך נייר עיתון', באתר "תרבות•il"

הערות שוליים
------------

1. ↑  שי להב, מזרחית ואשכנזית בקריוקי: טיפקס זו ישראל, באתר ynet, 26 באוגוסט 2014.
2. ↑  קובי אוז, מסע בין שירים, מגזין המושבות, 18 במאי 2017.
3. ↑  חזרות בחדר בשדרות: תחנות תרבות עם להקת טיפקס, nrg‏, 29 במאי 2017.
4. ↑  אסף צבי, ‏משדרות לקיסריה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 10 בספטמבר 2016.
5. ↑  קובי אוז, סולן "טיפקס": "אנחנו כמו הילדים של 'כוורת' ו'שפתיים' ביחד", באתר מעריב אונליין, 25 באוגוסט 2016
6. ↑  "אנשים מגולגלים בתוך נייר עיתון": זהו זה עושים טיפקס, באתר "סרוגים", 11 במרץ 2021
7. ↑  טיפקס, "האחרון בעשירון התחתון", הד ארצי, 1993.
**לילה לא שקט** הוא שיר של שלמה ארצי, הכלול באלבום בעל אותו השם, שיצא בשנת 1986.

תוכן
----

השיר מתאר את חלומו של הדובר בשיר. בחלום הוא חולם על חברו שנפל ("שוב בלילה אני חולם עליך"; "לילה לילה לא שקט ואתה מת...") ועל אשת חברו ("והיא כבר יש לה ילד פה"). האישה מזמינה את דובר השיר אליה ("היא מצלצלת שאבוא"), ובעוד הדובר מספר כיצד מות חברו מהדהד בו ("אני אומר לה זה חוזר"; "כן, זה לא עוזב") ניתן לראות כיצד אשתו של החבר מחזרת אחריו ("היא משקה אותי קפה חם ומלטפת את כולי"; "היא מתפשטת גם כשלא חם ומפתה אותי").

רקע
---

שלמה ארצי כתב והלחין את השיר, ועיבד רביב גזית.

השיר נכתב בשנת 1973 אחרי מלחמת יום הכיפורים על חברו של ארצי, סרן מירון גרנות, שהיה טייס יסעור ונהרג במלחמה ב־24 באוקטובר 1973, בעת שטס לחלץ פצועים מעבר לתעלת סואץ. עם זאת, להיבט הלכאורה מיני שבשיר אין פשר.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים (1986)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |
| רשת ג' | 1 |

| 
‏‏‏  **מצעד הפזמונים העברי השנתי ה'תשמ"ז** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |
| רשת ג' | 15 |

קישורים חיצוניים
----------------

* לילה לא שקט, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב
* לילה לא שקט, באוסף המוזיקה הישראלית
* מידע על היצירה "לילה לא שקט" באתר מיוזיק בריינז

הערות שוליים
------------

1. ↑  *שלמה ארצי – לילה לא שקט | מתוך הופעה קטנה בזאפה 2006*, נבדק ב-2022-10-08
2. ↑  עפר גביש-אירועי זמר, לילה לא שקט, בין השורות, באתר עפר גביש – אירועי זמר
3. ↑  לילה לא שקט – פזמונט, באתר pizmonet.co.il

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 6bd8c2c6-9b0e-479d-9c6e-b7364dfbc635

 |
**האוסף *Live*** (בעברית: **האוסף בהופעה חיה**) הוא אלבום האוסף ואלבום ההופעה הראשון של הזמרת-יוצרת הישראלית דנה ברגר שפורסם ב-9 במרץ 2016, בהוצאת חברת התקליטים הליקון. ב-25 בינואר 2016 הוציאה ברגר את הסינגל הכפול "בא והולך" / "הנה באתי הביתה" בתור הסינגל המוביל מהאלבום.

רקע
---

לאחר שהוציאה בשנת 2014 את אלבום האולפן השביעי שלה מתנות של זמן, נודע כי ברגר תוציא אלבום אוסף והופעה שיופץ על גבי תקליטור. בוואלה! נכתב: "לאחר 25 שנות יצירה, דנה ברגר משחררת אלבום אוסף. האוסף מורכב מביצועים חיים למיטב שיריה שהוקלטו במהלך השנתיים האחרונות ולוקטו משלל הופעותיה של ברגר".

בכתבה שפורסמה במעריב, הצהירה ברגר: "רציתי לפנק את הקהל שלי באלבום שכולל את השירים שהם הכי אוהבים. מצד אחד, לא ניסיתי להתחכם. מצד שני, בחרתי להעניק להם משהו שיש בו נשמה וחיות. לא מוצר קר שמכיל אסופת הקלטות ישנות. חוץ מזה, אף פעם לא הוצאתי אלבום אוסף או אלבום בהופעה חיה, וזאת הזדמנות מעולה לצרור את שתי השמחות האלה יחד".

רשימת רצועות
------------


| האוסף *Live* |
| --- |
| מס' | שם | משך |
| 1. | יש בזה טעם | 4:42 |
| 2. | אהבה | 4:13 |
| 3. | לומדת לעוף | 3:51 |
| 4. | תוך כדי תנועה | 4:45 |
| 5. | מחכה לו | 6:06 |
| 6. | בא והולך | 4:30 |
| 7. | גן מאיר | 4:28 |
| 8. | תראה אותך | 4:23 |
| 9. | עד הקצה | 4:34 |
| 10. | חמימות חולפת | 4:34 |
| 11. | אם אתה רוצה להיות מלך | 4:04 |
| 12. | שלח לי שקט | 5:24 |
| 13. | הנה באתי הביתה | 4:31 |
| 14. | לא ליפול | 3:17 |
| 15. | ושום סלע | 4:00 |
| **משך כולל:** | **67:29** |

קישורים חיצוניים
----------------

* האלבום האוסף Live באתר ספוטיפיי

הערות שוליים
------------

1. 1 2  *האוסף (Live)*, 2016-03-09, נבדק ב-2023-12-09
2. 1 2  דנה ברגר שרה "בא והולך" ו"הנה באתי הביתה". האזינו, באתר וואלה!‏, 25 בינואר 2016
3. ↑  *מתנות של זמן*, 2014-09-10, נבדק ב-2023-12-09
4. ↑  חן לב, ‏הנה באתי הביתה: דנה ברגר הוציאה אלבום אוסף עם להיטיה הגדולים, באתר מעריב אונליין, 27 במרץ 2016
קברה של עידית חכמוביץ ביגור
**עידית חכמוביץ'** (10 ביוני 1955 – 20 בינואר 2015) הייתה משוררת, פזמונאית ומלחינה ישראלית, חברת קיבוץ יגור.

ביוגרפיה
--------

עידית חכמוביץ' נולדה וגדלה ביגור, בת שלישית לאהובה ויעקב חכמוביץ'. אביה, יליד בסרביה שברומניה, הצטרף לקיבוץ יגור בשנת 1940. היא למדה בבית הספר היסודי ביגור. בכיתה ט' הפסיקה לימודיה ועברה לעבוד בבית ילדים בקיבוצה. 
בנעוריה החלה לכתוב שירים. בהיותה בת 16 כתבה את "שיר שבת" שבוצע לראשונה על ידי מקהלת הקיבוץ המאוחד בכנס בבית השיטה.

את שירותה הצבאי עשתה כמורה-חיילת בכפר הנוער שפיה. שירה הראשון שהתפרסם ברדיו היה "אישה", שהולחן על ידי מתי כספי בביצוע חני ליבנה. בהמשך כתבה את השיר "הייתי אומרת" שגם אותו הלחין מתי כספי בביצוע גלי עטרי. שני השירים בוצעו גם על ידי מתי כספי עצמו.

שיריה הרבים זכו ללחנים וביצועים מגוונים. בן הזמרים שהקליטו שיריה: מתי כספי, גלי עטרי, חני ליבנה, הגבעטרון, הפרברים, אורנה ומשה דץ, דורית ראובני, רוחמה רז, גיתית שובל, יואב יצחק, דני בסן ואחרים. 
בין המלחינים שהלחינו את שיריה: סשה ארגוב, מתי כספי, נחום היימן, מוני אמריליו, אורי הרפז, אורי קריב ואחרים. חלק משירים שכתבה (מילים) הלחינה היא בעצמה.

בשנת 1993 השתתף שיר שכתבה (מילים) "בית בקצה הקשת" בתחרות קדם-אירוויזיון (לחן - אורי הרפז, זמרת - דורית ראובני) וזכה במקום השני בנקודת השיפוט האחרונה, בתל אביב, ובמקום השישי הכללי. את השיר "ארץ השירים שלי", שכתבה והלחינה, הקדישה לזכרה של נעמי שמר ושיריה, את השיר עיבד צבי שרף ומבצעת להקת "דומיננטה".

שירים נוספים של חכמוביץ שהתפרסמו הם: "נעורי זהב" שמבצעת מקהלת הגבעטרון, "קסם כלנית לעד" שנכתב לפי הזמנה לחג ה-25 של כרמיאל. בביצוע חני ליבנה, "ערב שבת" בביצוע אורנה ומשה דץ, "ונאהב לתמיד" בביצוע הפרברים ועוד.

הרבתה לכתוב ולהלחין שירים לאירועי תרבות שונים ביגור. השיר "מראה מקום" שכתבה (מילים ולחן) ב-1982 לחג שנת ה-60 של יגור (יָגוּר נוֹתֶנֶת לִי מָקוֹם לָנוּחַ), כמעט הפך להמנון מקומי של יגור. עידית שימשה במשך כמה שנים בתפקיד עורכת ביטאון הקיבוץ, "דפי יגור", ושנים שימשה ספרנית בספריית בית הספר האזורי "כרמל זבולון" ובספריית יגור. ב-2010 כתבה עידית חכמוביץ ביחד עם אפרים סידון את קטעי הקריינות לסרט הטבע ארץ בראשית.

בשנת 2012 יצאו לאור דיסק וספר שיריה הראשון "הייתי אומרת" ובו מיטב שיריה. הספר מעוטר בצילומיה של הצלמת מיכל מלכין, אף היא בת קיבוץ יגור.

חכמוביץ נפטרה ב-20 בינואר 2015 ממחלת הסרטן בגיל 59. היא הובאה למנוחות בבית העלמין בקיבוצה יגור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עידית חכמוביץ** בוויקישיתוף

* עידית חכמוביץ, באתר שירונט
* עידית חכמוביץ, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* עידית חכמוביץ, באתר Discogs (באנגלית)
* עידית חכמוביץ, דף שער בספרייה הלאומית
* עידית חכמוביץ, באתר שירה עובדת
* אריק בשן, יגור: שלושים למותה של המשוררת עידית חכמוביץ', באתר mynet‏ קיבוץ, 23 בפברואר 2015
* אלי אלון, סיפור חייה של המשוררת עידית חכמוביץ', באתר News1 מחלקה ראשונה, 27 באפריל 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007499223205171
* MusicBrainz: 0dd1e33d-925e-482e-9b51-86bd9340e226
* VIAF: 308278948
* WorldCat: viaf-308278948

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסרט ישראלי משנת 2018. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו פרא (פירושונים).

**פרא** הוא סרט תיעודי ישראלי משנת 2018 בבימוייהם של דנאל אל-פלג ואוריאל סיני, העוסק במציאות היומיומית איתה מתמודדים גיבורי הסרט אריאלה רוזנצוויג, וטרינרית בבית החולים לחיות הבר, ושמוליק לנדאו, מטפל ראשי בבית החולים. כמו כן, הסרט נעשה בתמיכת יס דוקו, קרן רבינוביץ' ומפעל הפיס.

העבודות על הסרט נערכו במשך 3 שנים שבהן עקבו אוריאל סיני ודנאל אל-פלג אחר המתרחש בכותלי בית החולים ובמאבק של המטפלים להציל את חיות הבר הפצועות בתקווה להשיבן בחזרה לטבע.

סמוך לסוף צילומי הסרט הלך לעולמו לנדאו, המטפל הראשי בבית החולים ואחד מגיבורי הסרט, והסרט הוקדש לזכרו.

השתתפות בפסטיבלים וזכייה בפרסים
-------------------------------

הסרט השתתף בפסטיבלים הבאים:

* פסטיבל דוקאביב 2018
* פסטיבל הסרטים התיעודיים הבינלאומי של בודפשט 2019
* פסטיבל הסרטים הבינלאומי מוסקבה 2019
* פסטיבל סרטי הרפתקה 2019
* פסטיבל הקולנוע החברתי לוד 2020

כמו כן, הסרט זכה בפרסים הבאים:

* סרט הביכורים הטוב ביותר, פסטיבל דוקאביב 2018
* סרט הביכורים הטוב ביותר, פורום היוצרים הדוקומנטרי 2018

ראו גם
------

* להציל את חיות הבר

קישורים חיצוניים
----------------

* קדימון הסרט באתר יוטיוב
* אוריאל סיני ודנאל אל-פלג, הצצה לסרט "פרא": המלחמה למען חיות הבר, באתר ynet, 16 במאי 2018
* פרא באתר קטלוג הקולנוע הדוקומנטרי בישראל
* פרא באתר eventbuzz
* אתר למנויים בלבד נטע אחיטוב, הטוב והרע נפגשים בבית החולים לחיות בר ברמת גן, באתר הארץ, 10 במאי 2018
"**היא לא תשוב (הבלדה על עמליה וגל)**" הוא שיר של להקת אתניX שיצא בשנת 1996 כחלק מהאלבום פופ.

רקע לשיר
--------

בפרויקט של אתר ynet לקראת צאת האלבום "בטוח" סיפר זאב נחמה על השיר:

> 
> "זה שיר שבעצם מספר סוף של סיפור אהבה. לקחתי את זה מתוך סיפור של סוג חברים שלי שנפרדו בדיוק. אבל הקטע המצחיק הוא שאחרי שנה ישבנו בשידור ברדיו, ואחד השדרנים אמר לי 'תגיד, למה לא כתבת את 'היא עוד תשוב' כמו שיר תקווה?'. חזרתי הביתה וחשבתי לעצמי 'יא חתיכת טמבל, למה באמת לא כתבת את זה וסיימת עם תקווה?' אבל הקטע הוא שהבחור בשיר מחכה לבחורה וכלום לא קורה. זה סיפור אהבה כמו בסרטים של פליני, אהבה מטורפת שהם לא יכולים לממש".
> 
> 
> **ומה עם זוג החברים? בסוף היא שבה?**
> "איזה חזרו? הם בכלל לא המשיכו את הסיפור. הבית שלישי הוא כבר תמונה אופטימית שאני דמיינתי".
> 
> 
> 
>

במצעדים
-------

במצעד הפזמונים השנתי תשנ"ו הגיע השיר למקום ה-9.

קישורים חיצוניים
----------------

* עמי פרידמן, ג'סיקה, טומי לפיד ואייל גולן נכנסו ל-BMW שחורה: מאחורי הלהיטים של אתניקס, באתר ynet, 4 באוגוסט 2017
* מילות השיר, באתר שירונט

הערות שוליים
------------

1. ↑  אחרי האיחוד המרגש: אתם בוחרים - זהו השיר הכי גדול של אתניקס, באתר מעריב אונליין, 5 בנובמבר 2022
**הכחול של השמיים** הוא אלבום האולפן התשיעי של הזמרת-יוצרת הישראלית קורין אלאל. את האלבום הוציאה בשנת 2004 לאור חברת התקליטים NMC על גבי תקליטור בלבד.

רקע והוצאה לאור
---------------

לאחר הצלחתו של תנינענק, הן מבחינה ביקורתית והן במצעדי הפזמונים השונים, הוציאה אלאל את הכחול של השמיים. נטען כי זהו אלבום המשך לתנינענק, אך בצורתו הרגועה והמופנמת יותר. הפיכתו לפחות רוקיסטי ואלקטרוני אפשרה לקהל מאזינים חדש לשמוע את יצירתה של אלאל, שהלחינה את כולה וכתבה שלושה שירים מתוכם לצד מאיר גולדברג, חנה גולדברג, שמרית אור, אהוד מנור, מירי פיגנבוים ויעקב גלעד. כל רצועות האלבום מושרות בעברית, למעט אחת, "La Plus Belle Maison", דואט עם הזמרת הצרפתייה אורליקה. אלאל הצהירה כי שם האלבום שאוב מהעובדה כי את רובו כתבה במהלך שהותה בטיסה ארוכה.

הסינגל הראשון שפורסם מתוכו היה "מה הפרח", שדורג בשיאו במקום ה-13 במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. לאחר מכן יצא "עולם אחר", הסינגל השני והאחרון.

ביקורות
-------

גבע קרא עוז מ-ynet כתב כי הכחול של השמיים הוא אינו אלבום "גדול". לטענתו, חסרה בו דברים מסעירים, אך ציין כי מדובר במכלול שירים טוב. בנוסף, ציין כי הפקתו מעט מגבילה את אלאל מלהוסיף אלמנטים רוקיסטיים, דבר שמורגש, לטענתו, בשיר הנושא וב"הילדה שבשק". הווא הכתיר את "דומינו" כשיר הגרוע ביותר באלבום, ואילו את "סל המטבעות" כזה הטוב ביותר. יוסי חרסונסקי העניק לאלבום ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה וכתב: "בסוף הדיסק, לחצתי על השלט לשמוע פעם שנייה. לא אלבום שעושה חיים קלים. הוא מורכב, מגוון, נוגע במקומות ששירים בז’אנר הפופ המקומי לא מגיעים אליהם. תחום השנסון האירופאי. השירים הם ניסיון לגעת בעצמה, ברגשותיה בזמן אמת. תהיות חיים".

רשימת רצועות
------------


| הכחול של השמיים |
| --- |
| מס' | שם | משך |
| 1. | בד השמלה | 3:49 |
| 2. | מה הפרח | 3:52 |
| 3. | הכחול של השמים | 3:09 |
| 4. | כשאבריא אמריא | 3:29 |
| 5. | יום אחד | 3:27 |
| 6. | עולם מושלם | 3:01 |
| 7. | דומינו | 4:13 |
| 8. | סל המטבעות | 4:00 |
| 9. | הילדה שבשק | 3:52 |
| 10. | זה בא אלי | 4:09 |
| 11. | La Plus Belle Maison | 3:45 |
| **משך כולל:** | **40:52** |

קישורים חיצוניים
----------------

* האלבום הכחול של השמיים באתר ספוטיפיי

הערות שוליים
------------

1. ↑  שגיא בן נון, קורין אלאל מסיימת הקלטת "הכחול של השמים", באתר הארץ, 21 ביוני 2004
2. ↑  גבע קרא עוז, הלב ממריא אלאל, באתר ynet, 13 בספטמבר 2004
3. ↑  הכחול של השמיים, יוסי חרסונסקי, 8 במרץ 2006
**מְחַכָּה** הוא סינגל של הזמר-יוצר הישראלי עידן חביב, שיצא לאור ב-12 במרץ 2011, כסינגל השלישי מתוך אלבום הבכורה של חביב, "כל פעם קצת".

רקע וכתיבה
----------

השיר נכתב והולחן על ידי עידן חביב, והופק על ידי גלעד שמואלי, בדומה לשאר שירי האלבום "כל פעם קצת", והוא בסגנון הפופ רוק. השיר מהווה שיר אהבה (אנ') לבת זוג.

הצלחה
-----

השיר נכנס למצעד השבועי של רשת ג', תוך שהגיע למקום ה-12, ובשיאו הגיע למקום הרביעי. במצעד הפזמונים העברי השנתי של התחנה, הגיע למקום ה-19, ובמצעד הפזמונים העברי השנתי של תחנת הרדיו גלגלצ הגיע למקום התשיעי.

נכון לאוגוסט 2020, השיר עומד על כ-1.5 מיליון השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, ו-16 מיליון צפיות בפלטפורמת שיתוף הווידאו יוטיוב.

ביקורת
------

מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי ביקר את האלבום "כל פעם קצת" באתרו "יוסמיוסיק", ואמר על "מחכה" כי הוא "ממש הפתעה בדיסק", בשל קצבו של השיר, שהשתנה ביחס לשאר שירי האלבום.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים שבועיים (2011)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |
| רשת ג' | 4 |

| 
‏‏‏  **מצעדים שנתיים (2011)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |
| רשת ג' | 19 |
| גלגלצ | 9 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  הפקה עצמית‏, בכורה: עידן חביב - "מחכה", באתר וואלה!‏, 15 במרץ 2011
2. ↑  14.7.2011, באתר "פזמונט"
3. 1 2  מחכה (עידן חביב), באתר "פזמונט"
4. ↑  אסף נבו, ‏שיר השנה: עידן עמדי - "כאב של לוחמים", באתר ‏מאקו‏, 28 בספטמבר 2011
5. ↑  *מחכה*, נבדק ב-2020-08-29
6. ↑   עידן רפאל חביב - מחכה -Idan Rafael Haviv, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:31)
7. ↑  יוסי חרסונסקי, כל פעם קצת, באתר "יוסמיוסיק"
**מעסומה סאלח אל-מובארכ** (בערבית: **معصومة صالح المبارك**; בתעתיק מדויק: **מעצומה צאלח אלמֻבּארכּ**, נולדה ב-1947) היא פוליטיקאית כוויתית, פעילה לזכויות נשים והאישה הראשונה שכיהנה כשרה בכווית ב-2005. בשנת 2009 הייתה לאישה הראשונה שנבחרה לפרלמנט של כווית. היא מרצה למדע המדינה באוניברסיטת כווית.

ביוגרפיה
--------

מעסומה נשואה ויש לה שלושה בנים ובת. היא קיבלה תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת כווית בשנת 1971, והמשיכה לתואר שני באוניברסיטת צפון טקסס בשנת 1976. ב-1973 סיימה לימודים בתכנון מהמרכז הערבי לתכנון. ב-1982 סיימה את הדוקטורט באוניברסיטת דנוור. משנת 1982 היא מרצה למדעי מדינה באוניברסיטת כווית. בנוסף, כיהנה כמרצה אורחת באוניברסיטת דנוור ובאוניברסיטת בחריין וכראש החוג למדעי המדינה באוניברסיטת כווית. היא כותבת טור ביומון הכוויתי "אל-אנבא".

הקריירה הפוליטית
----------------

היא החלה בפעילותה לזכויות הנשים כשהייתה בארצות הברית, אבל הפעילות לזכויות הנשים בכווית החלה כמה שנים לפני כן. במשך השנים, הפרלמנט הכוויתי סירב לתת לנשים זכויות פוליטיות 12 פעמים, עד שב-12 ביוני 2005 מעסומה אל-מובארכ הפכה לאישה הראשונה בתפקיד שרה בממשלת כווית. מובארכ החלה כשרת התכנון ושרת המדינה לפיתוח ניהולי, ועברה בשנת 2006 לכהן כשרת התחבורה. אחר כך עברה לכהן כשרת הבריאות בשנת 2007, אולם התפטרה ב-25 באוגוסט אחרי שריפת בית חולים "אלגאהרא", ששני אנשים נספו בה.

מובארכ המשיכה את פעילותה הפוליטית ובשנת 2009 נבחרה כראשונה במחוז הראשון בבחירות לפרלמנט הכוויתי, כאשר קיבלה 14,247 קולות. בכך הייתה לאישה הראשונה ביחד עם עוד שלוש נשים שנבחרו לפרלמנט של כווית. שלוש הנשים האחרות הן סלווא אל-ג'סאר מהמחוז השני, אסיל אל-עודי ורולא דשתי מהמחוז השלישי.

קישורים חיצוניים
----------------

* צבי בראל, הרפורמה נעצרה ברעלה, באתר הארץ, 25 בדצמבר 2007
* ניר יהב‏, היסטוריה בכווית: נשים נבחרו לפרלמנט, באתר וואלה!‏, 17 במאי 2009
* ריאיון עם מעסומה אל-מובארכ לגבי הזכויות הפוליטיות של הנשים בכווית, באתר wonews.net, אפריל 2013 (בערבית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  נאדיה ראדי, מעסומה אל-מובארכ השרה הכוויתית הראשונה, באתר Almersal, דצמבר 2014. (בערבית)
2. ↑  ריאיון עם מעסומה אל-מובארכ, באתר wonews.net, אפריל 2013. (בערבית)
3. ↑  צבי בראל, אשה בממשלה? אבל הפסדנו בכדורגל!, באתר הארץ, 22 ביוני 2005
4. ↑  רויטרס 2007. (באנגלית)
5. ↑  תוצאות הבחירות לפרלמנט הכוויתי 2009, ויקיפדיה. (בערבית)
6. ↑  ניר יהב‏, היסטוריה בכווית: נשים נבחרו לפרלמנט, באתר וואלה!‏, 17 במאי 2009.
"**שיר הפטנטים**" נכתב בשנת 1966 עבור אורי זוהר. המילים של חיים חפר והמנגינה של מל קלר.

שיר הפטנטים הוא שיר הלל הומוריסטי לתעשייה הישראלית ולכושר ההמצאה היהודי. השיר מביא כדוגמה שלושה מן המוצרים הנפוצים ביותר בשוק הביתי באותה התקופה: שמן המאכל, תנור החימום והתריסול, תוך שילוב פרסומות שנכתבו עבורם.

מבנה השיר
---------

### הפזמון החוזר

ישראל איננה מדינה נידחת אלא מדינה ש"מתפתחת בצעדי ענק" הודות לגאוניות, ליצירתיות ולחדשנות היהודית.

### הבית הראשון

פרסומת לטיגון בשמן "מגד", 1937
מדבר בשבחו של שמן המאכל המיוצר בשיטות כימיות חדשניות שנועדו לשמור על בריאותם של הצרכנים. השיר אינו נוקב במפורש בשם המותג אך ברור למאזין של שנות השישים שמדובר בשמן מאכל של חברת שמן הנמכר תחת השמות "מגד" ו"עץ הזית".

בית החרושת שמן, בבעלותם של האחים נחום, משה וגדליהו וילבושביץ, נחנך בארץ בימי המנדט, בשנת ,1924 על ידי הנציב הבריטי סר הרברט סמואל.

שמן המאכל הופק בתהליך זיקוק חדשני שהבטיח הרחקת חומצות שומן ומנע הצטברות משקעים בתחתית הבקבוק.

החברה השקיע רבות בפרסום מוצריה שכללו לא רק שמן מאכל אלא גם מוצרים קוסמטיים.

בשנת 1934 פרסם אברהם שלונסקי בכתב העת "טורים" גיליון ל"ב - ל"ג, שיר ששימש פרסומת לשמן "מגד", אותו כתב יחד עם לאה גולדברג ונתן אלתרמן. מילות שיר הפטנטים "אפשר לרמות רק בני אדם, אך לא את בני המעיים" נכתבו בהשראת פרסומת זאת. בשנת 1938, פרסמה לאה גולדברג שיר נוסף על שמן "מגד" באותו כתב עת.

### הבית השני

אישה מדליקה תנור פרידמן בחדר ילדים בבית שאן, 1969
מפרט את דרך פעולתו, את יתרונותיו, את יעילותו ואת קלות הפעלתו של תנור החימום "זלמן". ברור למאזין שהכוונה היא לתנור "פרידמן", תנור החימום הנפוץ ביותר בארץ. הפרסומת הידועה "כי פרידמן הוא פרידמן מה יש לדבר, כי פרידמן תמיד הוא הטוב ביותר" , שנכתבה על ידי דן אלמגור עבור המפעל, נכללה בשלמותה בבית זה, תוך שינוי שם התנור מפרידמן לזלמן.

חברת ש. פרידמן בע"מ הוקמה בשנת 1936 על ידי שמואל שמריהו פרידמן ובניו, עולים מהונגריה. ייצור תנורי החימום התחיל בשנת 1940. בשנות ה-60 של המאה ה-20, מוצרי החברה נמצאו כמעט בכל בית בישראל.

### הבית השלישי

תריסול אזבסט
"המצאה יוצאת מן הכלל" הייתה ללא ספק תריס ההזזה העשוי לוחות אזבסט שאפשר הגדלת שטח הדירה על ידי סגירת מרפסות. החברה המובילה בתחום הייתה חברת "תריסול" שהוקמה בשנת 1957 על ידי המהנדס רם בר-טל אשר אף הוציא פטנט על המצאתו. חברות מתחרות יצאו לשוק עם המותגים "תריזז" ו"תריס-קל".

הבית השלישי והאחרון בשיר הפטנטים מתאר את אופן פעולתו של התריס, את קלות הפעלתו -"תריס זז, תריס רץ, תריס עף, תריס בום" ואת סגולותיו הבריאותיות - "שובר קרניים אולטרה סגוליות".

ראו גם
------

* ש. פרידמן בע"מ
* תריסול
* שמן תעשיות

קישורים חיצוניים
----------------

* מילים לשיר הפטנטים באתר שירונט
* אורי זוהר שר את שיר הפטנטים באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  שיר הפטנטים – מילים וביצועים | קלר, מל, 1920-1998 מלחין | מוזיקה | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
2. ↑  האספן, חברת "שמן", באתר האספן, ‏2021-03-08
3. ↑  דני קרמן, חרוזים להשכיר, באתר דני קרמן, ‏2019-12-13
4. ↑  בדף הפייסבוק של הספרייה הלאומית: החלטורה של לאה גולדברג. 3 בדצמבר 2019
5. ↑  ⁨UNKNOWN⁩ | ⁨על המשמר⁩ | 26 יולי 1961 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
6. ↑  מפעל ש. פרידמן בע"מ - סירטונים, באתר www.friedman-factory.com
7. ↑  דן שדור, ‏יצירתיות אף פעם לא הייתה חסרה לנו, באתר גלובס, 18 באפריל 2002
8. ↑  תריסול ותריזז, באתר נוסטלגיה אונליין
**המנון** הוא סרט קצר משנת 2008 שצולם כפרויקט הגמר של אלעד קידן בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, ירושלים.

"המנון" הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל קאן 2008 במסגרת סרטי הסטודנטים (ה-Cinéfondation) – והיה לסרט הישראלי הראשון שזכה בפרס הגדול.

תקציר העלילה
------------

אמנון יוצא ערב שבת לקנות חלב במכולת השכונתית. החלב שהוא קונה החמיץ ועד כניסת השבת הוא מתגלגל לסדרת פגישות שבסופן נס קטן.

אפשר לתאר את הסרט כאפוס מינימליסטי המתאר את מסעו הסיזיפי של רווק מזדקן ברחוב יהודה הנשיא בירושלים, היוצא מביתו במטרה לקנות חלב לערב שבת, אולם תוכניותיו סוטות מן המסלול.

הסרט שואב השראה מהקולנוע האמנותי האיראני של שנות התשעים ובפרט מסרטיהם של מוחסן מחמלבף ועבאס קיארוסטאמי. כמו כן, מכיל הסרט מחווה לסרט התיעודי 'בירושלים' (1963) של דוד פרלוב.

הסרט נוגע בנושאים כגון בדידות, אקראיות, קרבה בין זרים, בריענון המבט על המציאות האפרורית ובאופן שבו בני אדם מלקטים חוויות מהמציאות לכדי סיפור שיעניק להם משמעות.

הפקה
----

הסרט הופק על ידי בית הספר סם שפיגל, בתמיכת קרן רבינוביץ' לאמנויות-ת"א, וקרן סנונית-הרשות השנייה. הפסקול מכיל את יצירותיהם של אלבינוני, אלבניז, וגנר, וברליוז.

פרסים ופסטיבלים נוספים
----------------------

בשנת 2008 זכה 'המנון' בפרס הראשון במסגרת סרטי הסטודנטים של פסטיבל קאן. בחבר השופטים ישבו הבמאים הו סיו סיין, אוליביה אסאייס, וסוזן ביר. הסרט המשיך וזכה בפרסים ראשונים בשבעה פסטיבלים נוספים, ובהם פרס של האיגוד העולמי של בתי הספר לקולנוע CILECT, ופרס בתחרות הפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים, תל אביב. הסרט השתתף ביותר מ-40 פסטיבלים ברחבי העולם. 'המנון' נבחר במקום הראשון במשאל '20 הסרטים המובילים' של בית הספר סם שפיגל לכבוד 20 שנים לייסוד בית הספר. הסרט נרכש והוקרן ברשת ARTE הצרפתית וברשת ARD הגרמנית.

בעקבות 'המנון' הוזמן קידן לשפוט בתחרויות סרטים קצרים ברחבי העולם, ולאחר מכן צילם את סרטו העלילתי הארוך הראשון 'היורד למעלה' (2015), שהוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל קאן.

* **פרס ראשון,** Cinefondation, פסטיבל קאן, 2008.
* **פרס ראשון,** התחרות הישראלית, הפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים, ת"א, 2008
* **ציון לשבח**, תחרות הדרמה, פסטיבל הקולנוע ירושלים, 2008
* **פרס שני,** תחרות הסטודנטים, פסטיבל הסרטים הבינלאומי סן סבסטיאן, 2008
* **פרס הגראנד פרי**, הפסטיבל הבינלאומי לודז', 2008
* **הסרט העלילתי הטוב ביותר**, פסטיבל VGIK, מוסקבה, 2008
* **פרס ראשון,** פסטיבל Next**,** בוקרשט, 2009
* **מבנה עלילתי מצטיין,** פסטיבל הקולנוע הבינלאומי לסטודנטים, ריו דה ז'ניירו, 2009
* **הסרט הטוב ביותר,** תחרות 4th Cilect Prize, 2009
* **הסרט הטוב היותר,** התחרות הבינלאומית, FIDEC, Huy, בלגיה, 2009

קישורים חיצוניים
----------------

* "המנון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אתר למנויים בלבד נירית אנדרמן, איך הפך אלעד קידן מסטודנט שאף אחד לא מבין להבטחה הגדולה של הקולנוע הישראלי?, באתר הארץ, 4 בדצמבר 2015
* מרב יודילוביץ', "לא בניתי על הפרס הגדול", באתר ynet, 23 במאי 2008
* אמיר בוגן, עליית מדרגה: אלעד קידן על "היורד למעלה", באתר ynet, 8 בדצמבר 2015
* דף בוגר אלעד קידן באתר סם שפיגל
נעמי שמר, כתבה והלחינה את השיר.
**תות**, המוכר בשורה הפותחת את הפזמון החוזר, **תות שדה מרמת השרון**, הוא שיר שכתבה והלחינה נעמי שמר בשנת 1986 ופורסם ב-1987.

יצירת השיר ופרסומו
------------------

נעמי שמר, שהתרשמה מהזמרה של משה בקר, הזמינה אותו לביתה. כך נולד האלבום "חפצים אישיים", שאת כל שיריו (למעט אחד) כתבה למשה בקר בהתאמה אישית לגוון קולו.

בשנת 1987 הקליט בקר את האלבום "חפצים אישיים", שהורכב כולו משיריה של נעמי שמר. המפיק המוזיקלי של האלבום היה גרי אקשטיין. מתוך שירי האלבום, השיר "תות" זכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו, אך מכירת האלבום נכשלה באופן יחסי. שמר נטתה לייחס את כישלונו לזיהויה עם הימין הפוליטי בישראל, אך ייתכן שלכישלון תרמה גם מידה של מאומצות בלחנים וביצועיו התיאטרליים יתר על המידה של בקר. בעקבות השם "תות שדה מרמת השרון", נשאל בקר תכופות אם הוא מהעיר רמת השרון.

השיר הפך למזוהה עם רמת השרון והתותים שצומחים בשדותיה שהפכו לסמלה הלא רשמי של העיר. בעקבות כך, ברמת השרון החליטו למנף את השיר ולהציב פחי מחזור בצורת תותים ברחבי העיר.

תוכן השיר
---------

בשיר פונה גבר אל אהובתו, וברוח הפתגם "הדרך ללב הגבר עוברת דרך קיבתו" הוא מציין את ארוחת הבוקר שתכבוש את לבו: תות שדה מרמת השרון, פיתה חמה ממאפיית אבולעפיה, גבינה צפתית, סלט ירקות, מלח ים, שמן זית, בצל ירוק, צנונית ומיץ תפוזים. השיר מסתיים בתפנית פמיניסטית, לפיה הגבר הוא שיגיש את ארוחת הבוקר לגברת שמתפנקת במיטה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "תות" באתר בית לזמר העברי
* ביצוע השיר בביצועו של משה בקר
* מילות השיר "תות", באתר שירונט

הערות שוליים
------------

1. ↑  תות (כתב יד), באתר הספרייה הלאומית של ישראל
2. 1 2  יעקב בר-און, ‏עלילות משה:שחקן התיאטרון שמעולם לא עשה לעצמו קיצורי דרך, באתר מעריב אונליין, 5 באוקטובר 2015
3. ↑  שמעון כהן, תות שדה מרמת השרון - גרסת פח המחזור, באתר ערוץ 7, 15 ביוני 2011
**TTYLXOX** (קיצור של: **Talk to You Later Hugs and Kisses**; בעברית: **אדבר איתך אחר כך חיבוקים ונשיקות**) הוא שיר של הזמרת, הדוגמנית והשחקנית האמריקאית בלה ת'ורן מתוך הפסקול, *Shake It Up: Live 2 Dance*. הוא נכתב והופק על ידי ג'ני לורי, אריס ארכונטיס וחן נאמן. השיר הופץ ב-6 במרץ 2012.

רקע וכתיבה
----------

השיר הולחן על ידי שלישיית כותבי השירים והמפיקים ג'ני לורי, אריס ארכונטיס וחן נאמן. הוא יצא לאור בחנות האייטונס במרץ 2012. "TTYLXOX" היה הסינגל השלישי, יחד עם "Something to Dance For" של זנדאיה, מתוך הפסקול, *Shake It Up: Live 2 Dance*, והיה בשימוש בפרק של "שייק".

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-12 מיליון השמעות.

וידאו קליפ
----------

הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-9 במרץ 2012. הקליפ הוא מעין מאשאפ עם "Something to Dance For". הוא מתחיל בכך שהבנות (בלה ת'ורן וזנדאיה) מתחילות לבקש לשיר שירים אחת של השנייה ואז זנדאיה מתחילה לשיר ולרקוד עם קבוצת הרקדנים שלה. בהמשך, "TTYLXOX" מושמע כשבלה ת'ורן רוקדת ושרה עם הקבוצה שלה.

נכון לנובמבר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-55 מיליון צפיות.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים (2011–2012)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 97 |
| מצעד ה-Heatseekers | 15 |
|  בריטניה | מצעד הסינגלים הבריטי | 170 |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 71 |

היסטוריית יציאות לאור
---------------------

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית | 6 במרץ 2012 | הורדה דיגיטלית | וולט דיסני רקורדס |  |
| הממלכה המאוחדת | 8 במאי 2012 |

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "TTYLXOX" באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Shake It Up: Live 2 Dance by Various Artists, Genius (באנגלית)
2. 1 2 3  *Bella Thorne – TTYLXOX*, נבדק ב-2021-11-08
3. ↑  *TTYLXOX*, 2012-01-01, נבדק ב-2021-11-08
4. 1 2 3 4 5  *Something To Dance For/TTYLXOX Mash Up (from "Shake It Up: Live 2 Dance")*, נבדק ב-2021-11-08
**תעלומה במכולה הירוקה** הוא סרט דוקו-בלשי של הבמאי טל חיים יופה שבו הבמאי עוקב אחרי תולדות משפחה, שלא הכיר קודם, בעקבות מציאה מקרית של תמונות ומסמכים משפחתיים במכולת אשפה ירוקה.
במהלך הסרט מתגלה לנו משפחה, משפחת וולקוביץ, שסיפורה הוא למעשה סיפורה של המדינה: ההורים הם זוג ניצולי שואה שהגיעו לארץ לאחר המלחמה, בנם יליד הארץ, בחור יפה תואר, נהרג במלחמת יום הכיפורים ובתם, ממייסדי שלום עכשיו, נפטרה עקב רשלנות רפואית בניסיונה להיכנס להריון.
בסרט נשמע רק קולו של הבמאי, גם כשהוא משוחח עם בני המשפחה נשמע ברקע קולו שלו שמתאר את תוכן השיחה.

זהו סרטו השני של טל יופה. גם סרטו הבא, "קלמנטינה" עוסק בחקירת תולדות משפחה - הפעם משפחתו שלו.

עלילה
-----

יום אחד באפריל בשנת 2007 ברוכבו על האופנוע ברחובות פלורנטין שם לב טל יופה לערימת מסמכים ותמונות ישנות המבצבצת מתוך פח אשפה.
טל מסתקרן ומחליט לקחת את המסמכים אליו הביתה שם הוא פורס אותם על השטיח ומנסה לגלות מידע על האנשים מאחורי התמונות.
על אחורי אחת התמונות כתוב "הלה רוזן שנת 1940", טל מסיק שזו תמונה מהמלחמה והוא מחפש את השם במאגר השמות באתר יד ושם. בהמשך הוא עוד יחזור לאתר הזה. 
בנוסף הוא מוצא בין המסמכים מכתב ממדינת ישראל להורים שכולים המבשר להם על נטיעת עץ ביער קק"ל לזכר בנם שנפל שוע וולקוביץ.
בעקבות המכתב מחפש טל באתר ההנצחה לחיילי צה"ל מידע על שוע. הוא מוצא את מקום קבורתו ומגיע לשם ביום הזיכרון לחללי צה"ל כדי לנסות ולפגוש את בני משפחתו של שוע. בבית העלמין הוא פוגש את הגרוש של ריבי וולקוביץ, אחותו של שוע, שממשיך לפקוד את קברו של שוע גם 34 שנה לאחר המלחמה וכן חברים מהפנימייה בה למד שוע.
תחילה מתייחסים אליו בחשדנות, לא מבינים למה בחור שלא שייך למשפחה שואל אותם כל כך הרבה שאלות. עם הזמן הם נפתחים אליו, ומספרים לו את סיפוריהם. לכאורה הסרט היה יכול להסתיים כאן אבל אז טל מבין שבני המשפחה לא מכירה ענפים רבים מהמשפחה שהושמדו בשואה.
למשל, על קברה של האם, פולה וולקוביץ, רשום שם אביה בלבד ללא שם אמה שנספתה בשואה - כלומר אפילו בעלה לא ידע את שמה של אמה.
טל לא מוותר והוא פונה למדור לחיפוש קרובים ברדיו, במטרה לגלות מידע על ההורים פולה ויעקב וולקוביץ', מהתקופה בה גרו בפולין או ברוסיה. בעקבות הפנייה אכן פונים אליו אנשים שהכירו את ההורים.

במהלך המסע טל משתמש באמצעים נגישים לכל אחד ובזכות הנחישות שלו מצליח לגלות מידע רב. האמצעים הם: אינטרנט (אתר יד ושם, אתר ההנצחה לחללי צה"ל, גוגל לחיפוש מידע על מחנות בשואה), המדור לחיפוש קרובים ברדיו, מעבר על כל עיתוני מעריב בבית אריאלה משנתיים מסוימות כדי למצוא כתבה על המשפחה ולבסוף נסיעה לחו"ל לאזור הקווקז כדי למצוא את הקבר של בת המשפחה שמתה זמן קצר לאחר השואה.

הסרט למעשה מתאר את המסע שעושה הבמאי ביחד עם הצופים, כאשר לאט לאט מתגלים לנו עוד ועוד פרטים. שיא הסרט הוא בגילוי שמה של הבת שרה שנפטרה בגיל שנה בקווקז והשלמת העץ המשפחתי של משפחת וולקוביץ.

בסופו של עריכת הסרט מסר טל את כל החומרים שאסף לסיון בן ארי ביתם של ריבי וולקוביץ ומתי בן ארי שהיא השריד האחרון למשפחה.

פרסים
-----

* פרס ע"ש יוהנה פרנר בפסטיבל ראש פינה
* פרס יד ושם.

קישורים חיצוניים
----------------

* "תעלומה במכולה הירוקה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "תעלומה במכולה הירוקה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "תעלומה במכולה הירוקה", באתר אידיבי
* קישור לסרט באתר ynet
* ענת אור, סינמה בלש, באתר הארץ, 25 ביוני 2008
* תיאור הסרט באתר הקרן החדשה לקולנוע ולטלוויזיה
* מאמר על מקרה המוות של ריבי בן ארי עקב רשלנות רפואית
**הרועה האחרון** הוא סרט פנטזיה קומי ישראלי באורך מלא. הסרט נכתב על ידי גיא בוסקו ובוים על ידי דניאל דר מקבוצת Evil Sun Productions. הסרט תוקצב על ידי מערכת מימון המונים במהלך שנת 2013 וגייס תקציב של 43,600 שקל. גרסת ראף קאט של הסרט הוקרנה לראשונה במסגרת פסטיבל אייקון 2013. לאחר מכן עבר הסרט עריכה מחודשת ותיקונים והוא יצא לבסוף ב-2015.

עלילה
-----

עמית (ניר קיטרו), גיק ממוצע, עובד בחברת מחשבים ומנהל חיים רגילים לחלוטין, חוץ מהחלומות שרודפים אותו בלילה. בחלומותיו הוא רואה סמל שחוזר על עצמו, סמל שנראה לו מוכר באופן משונה. כדי להסיר קצת דאגות מליבו, הוא משתכנע להבריז מהעבודה ביחד עם חברתו הטובה מאיה (רוני ויסמן), ולנסוע לים. הטיול הקצר הופך להרפתקה כשהם דורסים בטעות תמהוני זקן. התמהוני, שימי (אורי ליפשיץ), לוקח אותם למסע מטורף ברחבי ארץ ישראל בעקבות אוצרות עתיקים ורבי עוצמה. במהלך מסעם הם נאלצים להימלט מסוכנים ממשלתיים קשוחים, מאנשי עסקים מהעולם התחתון, ומכוחות מרושעים שזוממים לשלוט בעולמנו ולשעבד את בני האדם.

שחקנים
------

| שחקן/ית | דמות |
| --- | --- |
| ניר קיטרו | עמית נווה |
| רוני וייסמן | מאיה בן דוד |
| אורי ליפשיץ | שימי |
| אדוה קמחי | סמאל |
| יובל אורנר | גולית |
| אילה שיפטן | הסוכנת מ |
| ניר שרון | הסוכן מ |
| בועז קרני | פינקו |
| רעות פיש | ד"ר ברודו |

ביקורות
-------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "הרועה האחרון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הרועה האחרון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* אתר למנויים בלבד עודד ירון, הרועה האחרון: סרט פנטזיה כחול לבן בין ירושלים למערת המכפלה, באתר הארץ, 30 באפריל 2013
* טל איתן, שקט מממנים! סיפורו של הרועה האחרון, באתר ynet, 25 באפריל 2013
* מערכת מימון ההמונים של הרועה האחרון, אתר מימונה.
**מילים שקופות** הוא סינגל מאת הזמרים הישראליים קובי אפללו ונופר סלמאן. הוא יצא לאור תחת הוצאת חברת הליקון ב-23 בדצמבר 2021 והגיע לראש המצעד העברי של מדיה פורסט ב-2 בינואר 2022.

רקע
---

> 
> יש הרבה סיפורי אהבה שלפני שמרימים ידיים אפשר להילחם עוד קצת ולהיזכר במה שמחבר ביניכם ולא במה שמפריד
> 
> 
> 
> — אפללו מספר על משמעות השיר
> 

אפללו והפזמונאי אבי אוחיון כתבו את השיר יחדיו שלוש שנים לפני צאתו. כשנופר סלמאן התארחה באחת מההופעות של קובי אפללו החליטו השניים לבצע את השיר כדואט משותף. על ההחלטה לכלול את סלמאן בשיר סיפר אפללו: "לנופר יש מן חוכמת חיים. יש בה משהו מאוד בוגר, מאוד בשל, גם בשירה שלה. חיפשנו מישהי שתספר את הסיפור ויאימינו לקול שלה. לנופר יש אינטליגנציה בשירה כאילו היא כבר 40 שנה על הבמות".

וידאו קליפ
----------

הווידאו קליפ יצא בצמוד לצאת השיר ובוים על ידי נועם גרשלר. בקליפ נראים אפפלו וסלמאן מבצעים את השיר באולפן הקלטות.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  איריס קול, "לפני שמרימים ידיים אפשר להילחם", באתר 103fm, ‏26 בדצמבר 2021
2. ↑  אריאל פייגלין, קובי אפללו: "השיר ישב וחיכה לטיימינג הנכון כמעט 3 שנים", באתר ערוץ 7, ‏23 בדצמבר 2021
3. ↑  יובל אראל‏, קובי אפללו ונופר סלמאן – מילים שקופות, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 23 בדצמבר 2021
פירוש נוסף ערך זה עוסק באשת העלייה השלישית. אם התכוונתם לחוקרת מוזיקה, ראו רות הכהן-פינצ'ובר.
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**רות הכהן** (נולדה **קרבצוב**, אוקטובר 1898 – 29 באוקטובר 1945) הייתה פעילת ציבור יהודייה שפעלה בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי, מוותיקות חיפה העברית, מראשי סולל בונה בשנות ה-30.

קורות חייה
----------

הכהן נולדה בזפוריז'יה, אוקראינה (אז בתחום האימפריה הרוסית) לאסתר ויחזקאל קרבצוב. רכשה השכלה בתחומי הכלכלה והחקלאות, ונמנתה עם מייסדי החוג הציוני "השחר".

בשנת 1920 עלתה לארץ ישראל. לאחר שהמשרד לעבודות ציבוריות של ההסתדרות הכללית זכה במכרז הראשון מטעם ממשלת המנדט הבריטי לסלילת כביש בקטע טבריה-צמח (כיום כביש 90), הצטרפה לעבודת הפועלים שסללו אותו. היא נישאה לדוד הכהן, פעיל ציוני שהיה לימים ממנהלי "סולל בונה" וחבר כנסת. בתקופת המאורעות לקחה חלק פעיל לצד אנשי ההגנה כשהעבירה במחתרת מברקים מהארץ לעיתוני חו"ל, שחשפו את העולם למצוקת היישוב. היתה למנהלת החשבונות הראשית של חברת סולל בונה. כמו כן הייתה שותפה ביוזמה לייסוד חברת שיכון עובדים.

במשך שנים הייתה פעילה מרכזית במועצת הפועלות וב"ארגון אמהות עובדות" בחיפה.

הכהן ילדה שלושה ילדים, ונפטרה בירושלים, בגיל 47.

הנצחתה
------

לאחר מותה נקראה על שמה שדרה בשכונת נווה שאנן בחיפה, ספריית ההסתדרות על הר הכרמל, אגף במעון ארגון "אמונה" בנווה שאנן, שהיא כיהנה בהנהלתו, וכן ספינה של חברת עוגן (חברת בת של סולל בונה).

לקריאה נוספת
------------

* שי חורב, רות הכהן בלקסיקון **החיפאים אישים ודמויות בחיפה**, דוכיפת הוצאה לאור, עמ' 136, 2018.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "רות הכהן", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יב (1962), עמ' 4081
* רות הכהן, דבר, 30 באוקטובר 1945
* אמציה פלד, רחוב רות הכהן, בתוך "**מדריך רחובות חיפה**", באתר האינטרנט של עיריית חיפה

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספריית רות בהר הכרמל, דבר, 21 במרץ 1946.
2. ↑  בית התינוקות אמנה יוקם, דבר, 23 באפריל 1947.
3. ↑  נחנכה הספינה "רות", דבר, 14 בנובמבר 1949.
"**Take Five**" (מילולית: "קחו חמש", משחק המילים המרמז לביטוי נפוץ להפסקה של חמש דקות, והן למשקל של היצירה - חמישה רבעים) הוא סטנדרט ג'אז שנכתב על ידי פול דזמונד ובוצע על ידי רביעיית דייב ברובק באלבומם Time Out משנת 1959. האלבום הוקלט באולפני ההקלטות קולומביה בניו יורק בתאריכים 25 ביוני, 1 ביולי ו-18 באוגוסט 1959. שנתיים לאחר הוצאתו הפך הקטע ללהיט ונכנס למקומות גבוהים במצעדי המוזיקה. זהו סינגל הג'אז המכניס ביותר בכל הזמנים ואחד מקטעי הג'אז המוכרים ביותר.

המאפיינים הבולטים ביצירה הם ליווי קצבי של הפסנתר בשני אקורדים החוזרים על עצמם באוסטינטו, מלודיה קליטה לסקסופון המבוססת על סולם בלוז, סולו התופים והשימוש במשקל יוצא הדופן של 5/4. אף שהיצירה Take Five לא הייתה הראשונה במשקל זה, היא הייתה אחת הראשונות בארצות הברית שהגיעה להכרה ציבורית משמעותית והגיעה לחמשת הגדולים במצעד התקליטים האמריקאי.

בביצוע הפומבי הראשון של היצירה, במועדון הלילה "וילג' גייט" (אנ') בניו יורק בשנת 1959, עזב כל אחד מהנגנים את הבמה בתום נגינת הקטע שלו, כמו בסימפוניית הפרידה (אנ') של יוזף היידן, מכיוון שבמקורה נכתבה היצירה כדי לאפשר את הבעת יכולותיו של המתופף ברביעיית ברובק, ג'ו מורלו, במקצב של חמישה רבעים (אנ').

היצירה הוקלטה באולפן ובביצועים חיים פעמים רבות במהלך שנות קיומה של רביעיית דייב ברובק. בנוסף קיימות גרסאות כיסוי רבות ליצירה שנחשבת כיום לסטנדרט. חלק מן הגרסאות כוללות שירה, כולל הקלטה משנת 1961 למילים אותן כתבו דייב ברובק ורעייתו.

עם מותו, הותיר דזמונד את זכויות התמלוגים ביצירותיו, כולל Take Five, לצלב האדום האמריקאי.

בישראל, היצירה מוכרת גם כפתיח של תוכנית הרדיו זהבי עצבני בהגשת נתן זהבי. בעבר שימשה הנעימה כפתיח תוכניתו של יורם שפטל.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 16 |

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Take Five" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על הקומפוזיציה "Take Five" באתר AllMusic
* גרסאות נוספות ל"Take Five" באתר SecondHandSongs
* דף היצירה באתר JazzStandarts כולל אפשרות האזנה למספר ביצועים כליים וקוליים (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: df0b884d-84f5-45f0-9083-3fb539fa4700

 |
**נחל עקרון** הוא נחל באורך כ-12 ק"מ, הנמצא במישור החוף הדרומי. הנחל הוא נחל אכזב, אחרי גשמים משמעותיים באזור הנחל זורם, כמות המים השנתית בנחל מסתכמת בכחמישה מיליון קוב מים. בהמשכו הוא נשפך לנחל שורק, ומשם הוא ממשיך ונשפך לים. קרדיט לספיר דרורי על כל המידע והיצירה\*

גאוגרפיה
--------

ראשיתו של הנחל ממזרח למושב פדיה ומשם הוא יורד מערבה בערוץ רדוד דרך שמורת עינות גיבתון ומזכרת בתיה. הוא עובר מדרום לקריית עקרון וחוצה את בית אלעזרי.

מעט מצפון לצומת בסיס תל נוף פונה הנחל לכיוון צפון־מערב, וקצת לאחר מכן הוא מתפצל אל נחל גמליאל.

מקור השם והיסטוריה
------------------

עקרון הקדומה- על שמה נקרא הנחל. כיום היא היישוב מזכרת בתיה.
הנחל נקרא על שם עקרון הקדומה, שייתכן ששמה השתמר בכפר הערבי עקיר.

שיקום הנחל
----------

כיום מזכרת בתיה מתאמצת לשמר ולשקם את הנחל. בנוסף החל פרויקט לבניית פארק אקולוגי על שטח של כ 120 דונם.

הנחל שוקם לאורך שני הקילומטרים שבתוך היישוב והורחב כך שיזרום טוב יותר וימנע שיטפונות.

הנחל הונגש לציבור ונסללו שבילים לכל אורכו הכוללים פינות ישיבה, עצים ומסלעות. כמו כן, החלה תוכנית לשילוב ילדי גן ובית ספר, מבוגרים וגמלאים בתהליך שיקום הנחל.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר למנויים בלבד משה גלעד, הליכה לאורך נחל עקרון, באתר הארץ, 8 במרץ 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  **אנציקלופדיה מפה**, הוצאת אנציקלופדיות, 2001
2. ↑  מים לטבע טכנולוגיות, באתר www.water4nt.com
**פלביוס דויד דניליוק** (בגרמנית: **Flavius David Daniliuc**; נולד ב-27 באפריל 2001 בווינה שבאוסטריה) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת סלרניטנה.

קריירת מועדונים
---------------

דניליוק החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של אדמירה ואקר מדלינג, ובשנת 2010 עבר לראפיד וינה. שנה לאחר מכן הצטרף אל מחלקת הנוער של ריאל מדריד. בשנת 2014 עבר לבאיירן מינכן. הוא ערך ארבע הופעות בקבוצת המילואים של המועדון במסגרת הליגה הגרמנית השלישית.

ב-18 ביוני 2020 חתם דניליוק בניס מליגת העל הצרפתית. ב-20 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–3 לפריז סן-ז'רמן במסגרת המחזור הרביעי בליגה לעונת 2020/2021. ב-26 בפברואר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על סטאד רן במסגרת המחזור ה-27 בליגה. בשתי העונות הראשונות שלו במועדון ערך 47 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלביוס דניליוק** בוויקישיתוף
* פלביוס דניליוק, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  Flavius Daniliuc is Niçois באתר הרשמי של ניס, 18 ביוני 2020 (בצרפתית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פלביוס דניליוק"**.
**"יוצא לאור"** הוא שיר שכתב, הלחין וביצע אהוד בנאי. השיר יצא לאור בשנת 1996 מתוך האלבום "עוד מעט".

רקע לשיר
--------

אהוד בנאי, נולד ב-31 במרץ 1953, הוא משורר, יוצר, גיטריסט, מלחין וזמר. הוא מכונה גם "האיש עם הכובע", "הרוקר עם הגיטרה", "היהודי עם הכיפה" ו"האומן שידע להיות הכול". אהוד התיישב בבית נטוש בוואדי בראש פינה ו-16 שנים לאחר מכן, כבר נהפך לאומן מוכר. השירים שלו הם הקשר בין החלומות למציאות הקשה שלו, בין העבר להווה עם מבט לעתיד. בשיריו ובספריו הוא מספר את סיפור חייו, משתדל לזכור הכול ולא להחסיר אף פרט. בראיון לאסף נבו, הדגיש שחשוב לו שידעו על הדרך שעבר, שידעו מה הסיפורים מאחורי השירים שלו ומאין באו.

בשנת 1977 בראש פינה, בנאי היה שכן של אדם בשם נחמן פרקש, פושע, אשר ברח מהכלא כמה פעמים. יום אחד פרקש הגיע לצריפו של בנאי ובמהלך ביקורו, בנאי אמר לו כי ברצונו לשוט מעבר לים, לכרתים. פרקש כיוון את אהוד אל "השביל של הוואדי" וסיפר לו כי השביל ממשיך עד צפת, עובר דרך חיפה והים ומגיע הישר לכרתים. שיחה זו הובילה לשורה: "השביל הזה מתחיל כאן".

אהוד בנאי כתב שיר על המסע שעבר, מסע רוחני ופיזי. הוא סיפר על המקומות שראה, ואמר כי "חלקם יפים, חלקם יפים פחות". מילותיו של פרקש נגעו לליבו של בנאי, מאחר שנבואתו התגשמה. האנשים שאהוד פגש שם נשארו עמו עד היום. נוסף על כך, בנאי מספר כי לאחר כמה שנים, כאשר ביקר בראש פינה, החליט לבקר בוואדי. בעודו מסתכל על הוואדי, נזכר בנאי במילותיו של פרקש; על היותו בודד ותימהוני, עם שיער בעננים וגיטרה, פוסע צעדים ראשונים ומהוססים בעולם הכתיבה והנגינה, בעל שאיפות, חסר ביטחון "ומתחיל ללכת לאט לאט על השביל הזה ויוצא לחיים חדשים בעיר הגדולה" כפי שכתב בשירו. אז, לדבריו, הוא הוציא עט והחל לכתוב במחברתו בשטף צלול ופתאומי את כל השיר.

השיר כיום מזוהה מאוד עם שביל ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

יוצא לאור, באוסף המוזיקה הישראלית

ביצועים נוספים לשיר
-------------------

* אהוד בנאי (1996)
* אהוד ומאיר בנאי
* לינוי אקלה (2012)
* משינה ואהוד בנאי (2015)
* ישי רביבו (2021)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אסף נבו, ‏הילד בן 60: אהוד בנאי והאנתולוגיה של החיים, באתר ‏מאקו‏, 31 במרץ 2013
2. 1 2  עפר גביש-אירועי זמר, יוצא לאור - גם השיר וגם מחברו, סיפורי שיר, באתר עפר גביש - אירועי זמר
3. 1 2 3 4  השביל הזה מתחיל כאן: הסיפור מאחורי שיר המסע של אהוד בנאי, באתר הספרנים, ‏2018-07-10
4. ↑  יוסימיוזיק - יוצא לאור
5. ↑  *אהוד בנאי - יוצא לאור*, נבדק ב-2022-02-10
6. ↑  *ישי רביבו - יוצא לאור*, נבדק ב-2022-02-10