recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**עמיקם רוטמן** (נולד ב-7 באוקטובר 1945) הוא עורך תוכניות, שדרן רדיו, תסריטאי, עיתונאי, ומרצה לתקשורת. היה בעל הטור האישי הראשון ברדיו ומאבות הסגנון האישי הפתוח של שידורי הרדיו מתחילת שנות השבעים של המאה ה-20.

ביוגרפיה
--------

עמיקם רוטמן נולד בהרצליה לברכה ומאיר רוטמן (פועל בניין ועוזרת לגננת). בשירותו הצבאי עבר קורס קציני חי"ר והיה מפקד מחלקה. השתחרר בדרגת סרן אחרי שירות קבע כקצין הדרכה. למד מדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים, התחיל לעבוד ברדיו בשנת 1971 ככתב. פרש מקול ישראל באמצע שנת 2011.

מתגורר ביישוב לוטם בגליל. בבעלות המשפחה מסעדת "רוטמן" שפועלת במקום. נשוי ואב לארבעה. לאחר מסכת עימותים עם הרשויות החליט רוטמן לסגור (זמנית) את המסעדה והוא ורעייתו יצאו לחופשה ארוכה (ללא מועד שיבה) באי יווני. שם,לדבריו, הוא חולם להקים מבשלת בירה.

### קריירה תקשורתית

שימש כתב חדשות ברדיו, עורך ומפיק יומני חדשות והגיש את היומן "בחצי היום".

כתב תסריטים לסרטים דוקומנטריים בשירות הסרטים הישראלי ובטלוויזיה החינוכית ("מקום קבורתו"). רוטמן היה בעל הפינה האישית הראשונה באמצע שנות השבעים - "השבוע שעובר" - מבט אישי על השבוע ששודר מדי יום שישי לקראת השעה שתיים בצהריים. הוא ערך והגיש תוכניות לילה ("תחנה", "ערב טוב מירושלים", ועוד.) הנחה אירועי זמר ומופעים ("ערב שירי נעמי שמר") וערך תוכניות דוקומנטריות של מעקב אחרי אירועים והקלטות בשטח ("שעה קטנה").

היה בין חבורת העיתונאים שכתבו במקומון הירושלמי הראשון "ירושלתון". לימים כתב גם טור אישי שנקרא "טור" במקומון "כל העיר" והיה בין מקימי העיתון "חדשות" (עורך מדורים בעמודים הפנימיים וכותב רשימות). הוא ערך והגיש את מהדורת החדשות הראשונה של הטלוויזיה בכבלים בחברת הטלוויזיה בכבלים "גוונים" ששידרה מראשון לציון. הוא כתב גם במקומונים: "על השרון", ו"לעניין". שידר מבזקי חדשות בגלי צה"ל ותוכנית סקירת עיתונות בבוקר בשנת 1995.

ערך תקליט על ביקור סאדאת בירושלים. ("44 שעות בירושלים") ב"קול ישראל" גם ערך והגיש את תוכנית סקירת העיתונות "אור ראשון" (הוא גם בעל זכות היוצרים על שם התוכנית). היה מרצה לתקשורת וניהל סדנאות רדיו במכללת עמק יזרעאל, מכללת נתניה, ומכללת ספיר. תוכנית הרדיו האחרונה שערך נקראה "אלה החיים" ובה בין היתר הייתה משודרת שיחה שלו עם עצמו כראיון ערוך מהאולפן ומטלפון, מה שאפשר להגדיר כחידוש שאין לו אח ורע בשידורים.

רוטמן זכה ל"פרס רשות השידור על תוכניות דוקומנטריות" מידי המנכ"ל גדעון לב ארי בסוף שנות השבעים על התוכנית "שעה קטנה".

ספרו
----

* **אלה החיים**, הוצאת עולם חדש, 2014

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עמיקם רוטמן** בוויקישיתוף
* עמיקם רוטמן, ברשת החברתית פייסבוק
* משה נגבי, לרגל פרישתו של עמיקם רוטמן מרשות השידור, באתר העין השביעית, 1 במאי 2011
* הילה אלפרט, ‏איש הרדיו עמיקם רוטמן מוציא ספר זיכרונות, באתר ישראל היום, 28 במרץ 2014
* יעקב בר-און, מתברר שאפשר לחיות בלי חדשות: איש התקשורת שעזב הכל ועבר לגליל, באתר מעריב השבוע, 25 בפברואר 2015
* סרטונים אהרון ברנע מראיין את עמיקם רוטמן בתוכנית "מחוץ לזמן" של ערוץ הכנסת, באתר יוטיוב, 7.8.16
* פס קול ישראל - 80 שנה לשידור העברי - עמיקם רוטמן, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד עמיקם רוטמן, איש כמו מאירק'ה, באתר הארץ, 20 בספטמבר 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007515024905171
* LCCN: no2014116174
* VIAF: 310630670
* WorldCat: lccn-no2014116174

 |
**אלכסנדר קוקולר** (בפולנית: **Aleksander Kokular**‏;  9 באוגוסט 1793 – 6 באפריל 1846) היה צייר, אספן ומורה פולני. הוא היה ממייסדי בית הספר לאמנויות יפות בוורשה, התמחה בדיוקנאות וסצנות מיתולוגיות.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד למשפחת סוחרים ולמד לראשונה ציור בליציאום בוורשה בהשגחת זיגמונט פוגל. בשנת 1814 הוא נרשם לאקדמיה לאמנויות יפות בווינה, שם למד אצל יוהאן הבפטיסט פון למפי האב, ואז בילה שנה באקדמיה של סן לוקה ברומא. הוא חזר לוורשה בשנת 1818 והפך למורה.

במשך שנה לימד קליגרפיה, ולאחר מכן הפך למורה בליציאום בוורשה בשנת 1821. הוא חזר לרומא במלגה ממשלתית בין השנים 1824 עד 1826, שם היה תחת השפעתו של וינצ'נצו קמוצ'יני. לאחר חזרתו הוא נשאר בליציאום עד לסגירתו על ידי ממשלת רוסיה בשנת 1831.

בין השנים 1835 עד 1841 הפעיל בית ספר פרטי לאומנויות מביתו, ובשנת 1838 עד 1840 היה מרצה ב"מכון אלכסנדריה לנשים צעירות".

בין השנים 1841 עד 1844, הוא היה מורה בגימנסיה המלכותית שהוקמה באותה העת.

בשנת 1844 הצטרף עם יאן פליקס פיברסקי להקמת "בית הספר לאמנויות יפות" ולימד שם עד מותו, שנתיים לאחר מכן.

קפריאן קמיל נורוויד היה התלמיד הידוע ביותר שלו. בית הספר נסגר בשנת 1864, מכיוון שתלמידיו השתתפו במרד ינואר. הוא נפתח מחדש בשנת 1904 ומאז 1932 נודע כאקדמיה לאמנויות יפות בוורשה.

בין הדיוקנאות המוכרים ביותר שלו הם ציורי ניקולאי הראשון, הרוזן איוואן פסקביץ', הרוזן אלכסנדר סטניסלב פוטוצקי והמלחינה מריה שימנובסקה. בין הדיוקנאות ההיסטוריים שלו, ציור המתאר את נישואיהם של המלכה ידוויגה וולאדיסלב השני יג'ילו דוכס ליטא שהפך למלך פולין. הוא גם עשה ציורים בכנסיות בשדלצה, סבאלקי, פולאווי וברשץ'.

האוסף שלו כלל בעיקר יצירות של אותה העת, אבל הוא גם שיחזר ומכר ציורים עתיקים מאוסף הרוזן פוטוצקי.

גלריה
-----

* אלכסנדר סטניסלב פוטוצקי אלכסנדר סטניסלב פוטוצקי
* יוזף וישנייבסקי יוזף וישנייבסקי
* מריה שימנובסקה מריה שימנובסקה
* יולי קלצקובסקי יולי קלצקובסקי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר קוקולר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Album biograficzne zasłużonych Polaków i Polek wieku XIX/Aleksander Kokular - Wikiźródła, wolna biblioteka, pl.wikisource.org
2. 1 2  Kokular Aleksander, www.wilanow-palac.pl

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1038026954
* ISNI: 0000 0000 6833 8121
* LCCN: no2014040467
* RKD: 45473
* ULAN: 500102748
* VIAF: 96444209
* WorldCat: lccn-no2014040467

 |
**אלכסנדר מיכאילוביץ' קוסירין** (באוקראינית: **Олександр Михайлович Косирін**; נולד ב-18 ביוני 1977) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ששיחק בעמדות החלוץ בקבוצות שונות בליגת העל האוקראינית ובנבחרת אוקראינה.

קריירה
------

קוסירין, יליד זפוריז'יה, החל את קריירת הכדורגל שלו במחלקת הנוער של מועדון הכדורגל טורפדו זפוריז'יה מהליגה האוקראינית השנייה. בגיל 17 עבר לקבוצה מתחרה מהעיר זופוריז'יה - ויקטור זפוריז'יה. לאחר עונה אחת - חזר לטורפדו. בשנת 1997 נמכר כרטיס השחקן שלו לקבוצת הצמרת האוקראינית דינמו קייב. קוסירין היה באופן רשמי שחקן של דינמו במשך 3 שנים, אך זכה לדקות משחק מעטות בשורות הקבוצה. הוא שיחק בעיקר במסגרת קבוצות המילואים של דינמו. בשנת 1999 הושאל למשך חצי עונה לקבוצת דניפרו צ'רקאסי מהליגה האוקראינית הראשונה. בשורות דניפרו שותף בכל המשחקים והיה למבקיע המצטיין של הקבוצה.

בשנת 2000 מכרה דינמו את כרטיס השחקן שלו למכבי תל אביב. קוסירין שיחק כשנה בישראל ושב לאוקראינה.
הוא שיחק בקבוצות ארסנל קייב וצסק"א קייב. בשנת 2002 נקנה על ידי קבוצת צ'רנומורץ אודסה שבשנה זו עלתה לליגת העל האוקראינית ושיחק בה במשך 3 שנים. תקופה זו היא למעשה שיא הקריירה שלו. במהלכה הבקיע 44 שערים במשחקי הליגה. הוא גם היה מלך השערים של הליגה האוקראינית לעונת 2004/2005.

בשנת 2005 עבר לקבוצת מטאלורג דונצק למשך 3 שנים. גם בשורות המטאלורג הוא המשיך להיות המבקיע המצטיין של הקבוצה. ב-2008 חזר לשנתיים לצ'רנומורץ.
בסוף הקריירה שלו שיחק קוסירין בקבוצות מהליגה האוקראינית השנייה (הליגה השלישית בחשיבותה במדינה). בקיץ 2013 פרש מן המשחק הפעיל.

נבחרת
-----

קוסירין שיחק שישה משחקים במדי הנבחרת הצעירה של אוקראינה.

בנבחרת הלאומית של אוקראינה שיחק קוסירין בשנים 2003 - 2005. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק ידידות מול מקדוניה. בסך הכל הוא השתתף ב7 משחקים. באף אחד ממשחקי הנבחרת לא השלים 90 דקות משחק (הוחלף או ששותף כשחקן מחליף).

תארים
-----

אישיים
* מלך השערים של הליגה האוקראינית - 2005

קבוצתיים
* אליפות אוקראינה : 1998, 2000.
* הגביע האוקראיני: 1998

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר קוסירין** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**גיורגי דמטרדזה** | **מלך השערים של ליגת העל האוקראינית** 2005 | **הבא**:**עמנואל אוקודווה \ ברנדאו** |
**שנות ה-40 של המאה ה-4** היו העשור החמישי של המאה ה-4, החלו ב-1 בינואר 340 והסתיימו ב-31 בדצמבר 349.

אירועים בולטים בעולם
--------------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
### מלחמה ופוליטיקה

#### מלחמות

* 340 - אזנה קיסר קיסרות אקסום כובש ולמעשה משמיד את ממלכת כוש ומגדיל את שטח אקסום עד לגבול האימפריה הרומית במצרים.

#### סכסוכים לאומיים ואזוריים

#### אירועים פוליטיים משמעותיים

* 344 - אוסטרוגיוס הראשון, הבישוף של מילאנו, מעביר את שרידי שלושת האמגושים מקונסטנטינופול למילאנו
* 349 - הקיסרות הרומית: אולפיוס לימניוס ואקוניוס קתולינוס ממונים לקונסולים
* 349 - מגנטיוס ממונה למושל אוגוסטודונום

כלכלה
-----

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אסונות
------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות
-------------------------------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה
--------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות פופולרית
--------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים
------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
### מנהיגי עולם בולטים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שנות ה-40 של המאה ה-4** בוויקישיתוף

| עשורים במאה ה-4 |
| --- |
|  | << • 300–309 • 310–319 • 320–329 • 330–339 • 340–349 • 350–359 • 360–369 • 370–379 • 380–389 • 390–399 • >> |
**אלסנדרו מירסי** (באיטלקית: **Alessandro Miressi**; נולד ב-2 באוקטובר 1998) הוא שחיין איטלקי, אלוף אירופה (גלאזגו 2018) ושיאן איטליה במשחה ל-100 מטר חופשי.

ביוגרפיה
--------

מירסי נולד וגדל בטורינו.

### 2018

#### אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו, בריטניה באוגוסט 2018 זכה מירסי ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.01 שניות, לפני דנקן סקוט מבריטניה (48.23 שניות) ומדי מטלה מצרפת (48.24 שניות), מדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:12.90 דקות, אחרי רוסיה (3:12.23 דקות) ולפני פולין (3:14.20 דקות), כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 46.99 שניות, המהירה באליפות כולה ומדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב בשיא לאומי חדש של 3:44.85 דקות, אחרי בריטניה שקבעה שיא אירופה חדש של 3:40.18 דקות ורוסיה (3:42.71 דקות), כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.60 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב בתוצאה של 3:24.94 דקות, כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.38 שניות ובמשחה ל-50 מטר חופשי הוא קבע במוקדמות תוצאה של 22.34 שניות שדירגה אותו במקום 12 כללי אך שלישי מבין האיטלקים ולכן לא יכל להמשיך לשלב חצי הגמר.

שלושה ימים לאחר האליפות, בתחרות שנערכה ברומא קבע מירסי במשחה ל-100 מטר חופשי שיא איטליה חדש של 47.92 שניות, שיפור לשיא בן השנתיים של לוקה דוטו (47.96 שניות).

שיאים אישיים
------------

### בריכה אולימפית

* 50 מטר חופשי: 21.94 שניות (2018)
* 100 מטר חופשי: 47.92 שניות (2018) **שיא איטליה**
* 200 מטר חופשי: 1:48.77 דקות (2015)

### בריכת 25 מטר

* 50 מטר: 21.68 שניות (2017)
* 100 מטר חופשי: 46.84 שניות (2017)
* 200 מטר חופשי: 1:44.50 דקות (2017)

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

קישורים חיצוניים
----------------

* אלסנדרו מירסי, ברשת החברתית אינסטגרם
* אלסנדרו מירסי, באתר olympedia.org
* אלסנדרו מירסי, באתר Swimrankings
* אלסנדרו מירסי, באתר SwimSwam
פירוש נוסף ערך זה עוסק ברבה של אונסדורף. אם התכוונתם ל"הנודע ביהודה", ראו יחזקאל לנדא.
הרב **יחזקאל סג"ל** (תקכ"ד, 1764 - ל' בניסן תקצ"ח, 1838) היה רב הונגרי. כיהן כרבן של אונסדורף וטרנטשין. מחבר הספר "תורת יחזקאל".

ביוגרפיה
--------

נולד בליפטא-סנט-מיקלוש (כיום בסלובקיה) לרבי יוסף, צאצא לשל"ה. בבחרותו למד אצל רבי שמואל קעלין, ה"מחצית השקל" בבוסקוביצה שבמוראביה. באותה תקופה התיידד ולמד עם ה"חתם סופר" שבא לבוסקוביץ' יחד עם רבו רבי נתן אדלר שהתקבל לרב העיר. בנוסף למד עם הרב חיים דייטשמן (לימים אב בית דין קעלין) ועם הרב סיני סימאנדל ("ר' סיני למדן", לימים ראב"ד מיקלוש).

נישא לשיינדל, בת הרב יצחק פריד-חיות, ראש הקהל באונסדורף וצאצא של רבי יצחק חיות. לאחר נישואיו עסק במסחר, אך לא הצליח. בשנת תקע"ח, לאחר שנפטר הרב יקותיאל זאב (ר' זלמן וואלף) רב העיר ומחוז ציפסן ומחבר "עמק המלך", מונה לממלא מקומו כרב והחל לכהן גם כראש ישיבה. בני העיר התמסרו לפרנסו ואת ישיבתו.

בשנת תקפ"ד נקרא לכהן ברבנות טרנטשין על מקום גיסו ר' אהרן סג"ל שפיץ שעבר לכהן בהאליטש. לאחר תקופה קצרה סבל מרעדה, והוא שלח את בנו ר' יוסף שמואל שיקבל היתר הוראה מהחתם סופר. בנו החל לכהן כדומ"צ ובהמשך כראב"ד. בשנת תקצ"ח נפטר ממחלה ממושכת.

הספידוהו ידידו החתם סופר ואחיינו הרב אברהם שאג. החתם סופר התבטא עליו שהוא ראוי לשבת בסנהדרין. הוא השאיר חיבורים רבים, אך רובם נשרפו בשריפה שפרצה באונסדורף. הרב אברהם זינגר רבה של ווארפלאטא (נכדו של בנו ר' יוסף שמואל) הדפיס את הספר "תורת יחזקאל" על הש"ס והשולחן ערוך.

בין תלמידיו ר' מאיר פערלס לימים רבה של קרולי, רבי דב בער וישניץ מטרנטשין ורבי נתן צבי בלומגרונד רבה של בלשוב (בנו של רבי דב בער וחתנו של חתנו ר' מרדכי שפיץ).

אחיו היה הרב אברהם, רבה של רסנביץ.

לקריאה נוספת
------------

* עלים לתרופה, גיליון תתק"י, ב' באייר תשע"ד.

קישורים חיצוניים
----------------

* ערכו ב"מליצי אש", באתר HebrewBooks

הערות שוליים
------------

1. ↑  על פי מצבתו שהתגלתה בבית הקברות בטרנטשין על ידי ארגון "אבותינו".
2. ↑  ראו עליו דרשות חתם סופר ח"ב דף שע"ח עמוד א'.
3. ↑  ראו תורת משה פרשת ויחי, דרוש לח' טבת תקצ"ט.
4. ↑  מליצי אש בערכו
במתמטיקה ובעיקר באלגברה, **חוק הפילוג** הוא תכונה של פעולות בינאריות, שמכלילה את חוק הפילוג של החיבור והכפל המוכר מאריתמטיקה. 

ניתן לראות דוגמה לתכונה זו במשוואה הבאה:

{\displaystyle 4\cdot (2+3)=(4\cdot 2)+(4\cdot 3)}
כאן באגף שמאל של המשוואה, 4 מוכפל בסכום של שני מספרים, 3 ו-2. לעומת זאת, בצד ימין 4 מוכפל בכל אחד מהאיברים בנפרד, ואת התוצאות מחברים. מכיוון שבשתי הדרכים מתקבלת אותה התוצאה, ולא משנה איזה מספרים יוצבו במשוואה, אומרים במקרה זה כי **חוק הפילוג** תקף, או כי הכפל **דיסטריבוטיבי** מעל החיבור.

נשים לב שהדבר אינו תמיד נכון לכל שתי פעולות בינאריות, למשל: 

{\displaystyle 4+(2\cdot 3)\neq (4+2)\cdot (4+3)}.
כאן באגף שמאל התוצאה המתקבלת היא 10, ואילו באגף ימין מתקבל 42. על כן החיבור אינו דיסטריבוטיבי מעל הכפל.

הגדרה פורמלית
-------------

תהא {\displaystyle \!\,S} קבוצה ויהיו {\displaystyle \!\,\*,+} שתי פעולות בינאריות המוגדרות עליה. נאמר כי:

* {\displaystyle \!\,\*} הוא דיסטריבוטיבי משמאל מעל {\displaystyle \!\,+} אם לכל {\displaystyle \!\,x,y,z\in S} מתקיים {\displaystyle \!\,x\*(y+z)=(x\*y)+(x\*z)}.
* {\displaystyle \!\,\*} הוא דיסטריבוטיבי מימין מעל {\displaystyle \!\,+} אם לכל {\displaystyle \!\,x,y,z\in S} מתקיים {\displaystyle \!\,(y+z)\*x=(y\*x)+(z\*x)}.
* {\displaystyle \!\,\*} הוא דיסטריבוטיבי מעל {\displaystyle \!\,+} אם הוא דיסטריבוטיבי מימין ומשמאל מעליו.

אם {\displaystyle \!\,\*} היא פעולה קומוטטיבית הרי ששלושת התנאים הללו שקולים.

דוגמאות
-------

* הכפל מתפלג מעל החיבור, וכן מעל החיסור. החילוק מתפלג מעל שתי הפעולות הנ"ל מימין.
* החזקה מתפלגת משמאל מעל הכפל.
* האיחוד והחיתוך מתפלגים זה מעל זה.
* באלגברה בוליאנית, פעולות ה"וגם" וה"או" מתפלגות זו מעל זו.

קישורים חיצוניים
----------------

* חוק הפילוג, באתר MathWorld (באנגלית)
**מקוק הכיפה** (שם מדעי: *Macaca sinica*) הוא מין של קוף ממשפחת קופים בעלי זנב המצוי רק בסרי לנקה.

מאפיינים
--------

אורכם של המקוקים 40-55 ס"מ ומשקלם 8.4 ק"ג בממוצע. הזכרים יותר כבדים מהנקבות. קופים אלה בעלי פרווה זהובה, בטן וחזה לבנים ופנים ורודות נקיות משיער. הלחיים והכיפה לבנים ושעירים. לקופים ישנו זנב ארוך ורגליים ארוכות והם מצויים הן על הקרקע והן על העצים.

הם חיים ביערות וחיים בחבורות הכוללות בין 8 ל-40 פרטים, רובם נקבות. בקבוצה ישנו זכר בכיר בעל זכויות יתר, נקבות הכנועות לזכר הגדול ופרטים צעירים שאינם מורשים להזדווג וכן תינוקים. לעיתים הזכר הבכיר עסוק מאוד כך שקופים זוטרים יכולים להזדווג מתחת לאפו או אף לחטוף לו את השלטון.

הקופים אוכלי כל הניזונים מזרעים, עלים, פירות שונים כמו מנגו, פיקוס או שיזף וגם מזון מהחי הכולל חרקים וחולייתנים קטנים.

הם עלולים להיטרף על ידי עופות דורסים, נמר, חתול דגים נמרי ופיתון הודי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקוק הכיפה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקוק הכיפה באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית

פרט תינוק של מקוק הכיפה אוחז באמו.
מוקיים יווניים מאוסף דנדה, מוזיאון בוואריה לעת העתיקה, מינכן
קנטוריון רומאי עוטה מוקיים (שחזור מודרני)
**מוקיים** הם פריט שריון שנועד להגן על השוק ולעיתים הברכיים. היו נפוצים בשימוש צבאי מהעת העתיקה ועד סוף ימי הרנסאנס. המוקיים נזכרים עוד בתנ"ך כחלק מפריטי מיגונו של גוליית ונקראים "מצחת נחושת".

המוקיים עשויים מחומרים שוניים החל מבדים עבים ועד למוקיים עשויים ממתכת. המוקיים הגנו על השוקיים ולעיתים הוארכו עד הברכיים. אזורים אלה היו חשופים במיוחד לפגיעה מידי האויב כי לא כוסו במגן. יתרה מכך, הלוחם נהג להשען על רגלו בעת הקרב וכך הרגל הייתה פגיעה עוד יותר למכות מצד האויב. 

המוקיים היו פריט שריון שאפיין חיל רגלים כבד ופרשים כבדים. לעיתים החייל לבש מוקיים על שתי הרגליים ולפעמים רק על רגל אחת, זו שהייתה מוצבת לפני גופו ועליה נשען בעת הטחת המכה ביריב.

בימי הביניים התפתחו המוקיים והגנו לא רק על החלק הקדמי של הרגל, אלא גם על החלק האחורי כדי למנוע פצעי חיתוך.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוקיים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמואל א פרק 17 פסוק 6
כיב על לשון עגל
**מחלת הריריות בבקר** (הידועה גם בשם **BVD**) היא מחלת בקר נגיפית בקרום הרירי הפוגעת בתפוקת הבקר ומגדילה את הסיכוי למוות בקרב הבקר. המחלה אינה פוגעת בבני אדם ואינה עוברת לחלב אך גורמת לנזקים כלכליים כבדים לרפתנים. בישראל המחלה מהווה גורם מספר אחד להפלות בבני בקר. המחלה עוברת בעיקר אנכית מהאם לעובר, אך תיתכן הדבקה אופקית דרך נוזלי גוף.

המחלה נגרמת מנגיף RNA מסוג פסטיווירוס (*Pestivirus*) מסוג 1 או 2, ממשפחת הפלאוויווירידה. גורם גם למחלת בורדר בצאן ולמחלת כולרה בחזירים. ישנם זנים ציטופתיים ולא ציטופתיים (אלו שגורמים או לא גורמים לנזק תאי תוך כדי יציאה מהתא).

למחלה שני מופעים קליניים:

1. BVD ‏(Bovine viral Diarrhea), מחלת שלשולים, בעגלים צעירים מאוד (עגלים מגיל 3 שבועות עד 3 חודשים שנדבקו ברחם אימם) ובפרות בוגרות (שלשול דמי, סינדרום טרומבוציטופניה המורגי).
2. MD ‏(Mucosal Disease), מחלת ריריות, ביונקים צעירים (מגיל חצי שנה עד שנתיים).

למעשה, למחלה השפעה מועטה על בקר שנדבק בהיותו בוגר, אלא אם מדובר על פרה בהריון. פרה בהריון עשויה להפיל או להדביק את העובר והוא ייוולד חולה.

קישורים חיצוניים
----------------

* E. J. Richey, DVM, Bovine Viral Diarrhea (BVD) - באתר EDIS

הערות שוליים
------------

1. ↑  thrombocytopenia hemorrhagic syndrome

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph863673

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
הרב **יעקב יצחק זלינגר** (ה'תש"ו,1946 - י"ז באב תשע"ו,21 באוגוסט 2016) היה ראש ישיבת תורת אמת - קמניץ בברוקלין, ניו יורק.

ביוגרפיה
--------

### בישיבת תורת אמת - קמניץ

נולד בשכונת בורו פארק בברוקלין, לרב אשר זעמיל ומאשה זלינגר. למד בתלמוד תורה שעל ידי ישיבת תורת אמת בבורו פארק ובישיבת קמניץ בוודרידג' (אנ') שבהרי ניו יורק, בראשה עמד הרב לוי קרופני אליו היה מקורב. בבחרותו התייתם מאמו ומנהל הישיבה, הרב שמעון סגל, קירב אותו ודאג לצרכיו. נשא לאשה את ביתו של הרב מרדכי סוויצקי, רב בבוסטון ולאחר נישואיו התגורר בוודרידג' והמשיך ללמוד בכולל אברכים שבישיבה. לאחר שישיבת קמניץ עברה לעיר ניו יורק הוא עבר להתגורר בסמיכות לישיבה.

לאחר פטירת הרב קרופני התאחדה ישיבת קמניץ עם ישיבת תורת אמת לישיבה שנקראה ישיבת תורת אמת - קמניץ. הרב זלינגר מונה לעמוד בראשה. לאחר שהישיבה עברה לפלטבוש למדו בה גם בעלי בתים מהשכונה. 

למרות כהונתו כראש ישיבה היה בקי גם בפסקי הלכה ובצעירותו נבחן אצל הרב משה פיינשטיין על השולחן ערוך[דרוש מקור].

בגיבויים של חברי מועצת גדולי התורה ניהל מאבק במקימי טורו קולג' במונסי ובמקומות אחרים בארצות הברית בשל הרצון לשלב לימודים תורניים ואקדמיים ושכנעם לא להקים את המוסד במתכונת זו.

### מעורבותו הציבורית בארץ ישראל

לבקשת הרב יעקב ישראל קניבסקי והרב שך גייס כספים אצל נדבנים אמריקאים לצרכים בישראל. אחד ממקורביו, יוסף שאול גרוס, הפסיק לתרום לטדי קולק בעת שתכנן קולק לבנות את אצטדיון שועפאט בצפון ירושלים, תכנון שגרר התנגדות חרדית. 

ב-1984 התחוללה פרשיית חפירות הקברים בעבודות להרחבת מלון גני חמת בטבריה, הרב זלינגר שהה אז בישראל והיה ממקימי הוועד למען קדושת קברי הקדמונים שניהל את המאבק בתוכנית.

בתשמ"ה (1985) בעת שהקימו הרב קניבסקי והרב שך את העיתון יתד נאמן סייע בהשגת הלוואות ותרומות עבורו יחד עם אחיו.

נפטר בניו יורק בי"ז באב תשע"ו (21 באוגוסט 2016). נקבר בבית הקברות בהר הזיתים בסמוך לקבר בנו שנהרג בצעירותו בתאונת דרכים.

משפחתו
------

* חתנו הרב מרדכי אפין, מראשי ישיבת תורת אמת בניו יורק
* חתנו הרב זלמן וינשטוק, ראש כולל בישיבת ליקווד

קישורים חיצוניים
----------------

* אודותיו באתר matzav
* Rafael Hoffman , hamodia, Harav Yaakov Zelinger, Zt"l, ‏21 באוגוסט 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  יתד נאמן בכתבה אודותיו
2. ↑  **יתד נאמן**, כתבה אודותיו, כ' באב תשע"ו
**זהר מילר** (27 ביולי 1946 - 18 בדצמבר 2015) היה יקיר העיר אילת, רואה חשבון, יוזם הרעיון להקמת אזור סחר חופשי באילת.

ביוגרפיה
--------

זהר מילר נולד בתל אביב לרבקה ואבא מילר. בשנת 1973 עבר להתגורר יחד עם אשתו נחמה באילת, ובמהלך השנים שימש בתפקידים ציבוריים רבים.

בשנים שימש 1975 – 1976 יועץ כלכלי לראש עירית אילת גדי כץ. בראשית שנות ה-80 יזם את הרעיון להפוך את אזור אילת לאזור סחר חופשי, ויחד עם ראשי העיר פעל להקמה והיה חבר בוועדה הציבורית מטעם ממשלת ישראל להקמת אזור סחר חופשי באילת, שעל פי המלצתה חוקק לבסוף חוק אזור סחר חופשי באילת. ב-1983 – 1988 שימש יועץ כלכלי לראש עיריית אילת רפי הוכמן. בשנים 2003 - 2015 שימש כיועץ כלכלי גם לראש עיריית אילת מאיר יצחק הלוי ולהנהלת העירייה. בנוסף היה מילר חבר המועצה הארצית לאזורי נמל חופשיים בשנים 1986 – 1993.

בשנים 1986 - 1994 היה חלק מיוזמי הקמת עמותת מכללת אילת ויו"ר הנהלת העמותה, וכן שימש כיו"ר הראשון של מכללת אילת. ב-1999 – 2001 שימש בשנית יו"ר הנהלת מכללת אילת ויזם את הקמת בית הספר הבינלאומי למלונאות באילת, וכן את המסלול ללימודי מלונאות לתואר ראשון בשיתוף עם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. יזם הקמת קמפוס אילת של אוניברסיטת בן-גוריון.

בשנת 1993 שכל את בתו אסנת, ופעל יחד עם משפחתו להנצחתה באמצעות "יום המתנדב" - שבמסגרתו מוקירה העיר בכל שנה תודה למתנדבי העיר. יזם את הקמת מועצת ארגוני המתנדבים בראשותו של סגן ראש עיריית אילת פיליפ עירון, ומנסח אמנת ארגוני המתנדבים אשר נחתמה ב-20 באוקטובר 1993.

בשנת 2010, על פי בקשתו של ראש עיריית אילת מאיר יצחק הלוי, החל לשמש כיו"ר אגודת הכדורסל של הפועל אילת, בהתנדבות. פעילותו תרמה להקמת בית ספר לכדורסל לילדים ונוער בעיר אילת.

בשנת 2014 החליטה מועצת העיר אילת להעניק לזהר מילר את אות יקיר העיר אילת וזאת לאור תרומתו הרבה למען קידום ופיתוח העיר אילת ולמען הקהילה כולה.

היה חבר בדירקטוריונים שונים. בשנים 2004 – 2008 חבר דירקטוריון החברה הכלכלית לאילת (חכ"א) בע"מ וב 2005 – 2010 חבר דירקטוריון חניוני מבואות אילת בע"מ (חברה קשורה לחכ"א).

הערות שוליים
------------

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"זהר מילר"**.
כשות על סמבוק
צמחים ממשפחת העלקתיים.
**צמחים טפילים** הם צמחים שאינם אוטוטרופיים (צמחים שאין ביכולתם לייצר בעצמם את החומר האורגני הנחוץ לקיומם). בניגוד לצמחים טורפים האוכלים חרקים ומנצלים חומר אורגני מבעלי חיים, הרי שצמחים טפילים מנצלים חומר אורגני שמקורו מן הצומח.
לכל הצמחים הטפילים יש מצוצה - חיבור קבוע לצמח הפונדקאי. דרך המצוצות עוברים מים,
מינרלים וסוכרים מן הצמח הפונדקאי לצמח הטפיל.
רבים מן הצמחים הטפילים מסוגלים לבצע פוטוסינתזה בכוחות עצמם, אך אינם יכולים לקיים עצמם ובלעדי צמח פונדקאי לא יוכלו להתפתח ואף לשרוד.

שתי גישות עיקריות מקובלות כיום על החוקרים את אבולוציית הצמחים הטפילים:

* אחדים משורשי הצמחים עברו שינויים הדרגתיים שאפשרו להם להפוך למצוצות. כשהצליחו הצמחים להשיג את מזונם בלי השורשים הרגילים, לא נותר להם אלא לאבדם בהדרגה.
* המצוצה התפתחה בעקבות איחוי אקראי בין שורשי צמחים שונים, כאשר היו כאלה שניצלו זאת והפכו בהדרגה לטפילים על שכניהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צמח טפיל** בוויקישיתוף
* צמחים טפיליים, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007563148105171
* BnF: cb12397201d (data)
* GND: 4295538-5
* LCCN: sh85097914
* NDL: 00565987
* NKC: ph903866

 |
**גינת וינר** היא גן ציבורי הממוקם בין רחוב דיזנגוף ורחוב מנדלשטם בצפון הישן של תל אביב. זוהי אחת מ**גינות הכיס** אשר נבנו בתוכנית גדס, ושוכן בה עץ הפיקוס הגדול בעיר.

הקמת הגן
--------

גינת וינר הוקמה במסגרת תוכנית גדס, שתוכננה בשנים 1927–1929 על ידי מתכנן הערים הסקוטי סר פטריק גדס. גדס השתמש בתכנונו בעקרונות עיר הגנים, הכוללים גנים ציבוריים גדולים וקטנים השזורים במרקם העיר, ותכנן "גינות כיס" הנחבאות בין הבתים. גינת וינר, אשר נמצאת בתוכניות המקוריות, היא דוגמה לכך.

לפני הקמת הגינה שכן במקום "בית באר". המבנה נבנה מעל באר שנחפרה כנראה להשקיית כרם שהיה במקום לפני הקמת השכונה. מאוחר יותר הוסב המבנה לטיפת חלב.

בגינה שוכנים כיום עץ הפיקוס הגדול והעתיק בתל אביב, פסל ברונזה של ברנרד רדר "אשה עם כדור ופירמידה" מ-1959 (תרומת אוסף מוזיאון תל אביב לאמנות), מבנה טיפת חלב, גינת כלבים ומגרש משחקים.

ב-1987 נקראה הגינה על שם ג'נה וינר (שרף) בעקבות תרומת משפחתה.

שיפוץ הגן
---------

ב-2017 הסתיים שיפוץ כולל של הגן במסגרתו נבנתה מחדש טיפת חלב ובנוסף גני ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר למנויים בלבד אילן ליאור, כך ניצל הפיקוס הענק של תל אביב, באתר הארץ, 10 בנובמבר 2014
* ליאור קסוס, תושבי צפון תל אביב הישן מוחים נגד כריתת החורשה שבגן ג'נה וינר, מגזין טיים אאוט תל אביב, 1 בספטמבר 2014.
**61 שעות** (באנגלית: **61 Hours**), הוא הספר הארבע-עשר בסדרת ספרים של הסופר הבריטי לי צ'יילד. הספר יצא לאור ב-2010.

עלילה
-----

בספר זה, הארבע עשר בסדרת הספרים אודות ג'ק ריצ'ר, החייל לשעבר וחוקר פרטי, מגיע ריצ'ר לבולטון - עיירה קטנה בדקוטה הדרומית שבארצות הברית, בעקבות תאונת דרכים בה היה מעורב האוטובוס בו נסע. התאונה התרחשה במהלך סופת שלגים וריצ'ר ושאר הנוסעים נחלצים בעזרת משטרת בולטון. בהגיעו לתחנת המשטרה בעיירה הקטנה מתברר לו כי שוטרי העיירה זקוקים לעזרתו משום שהם נדרשים להתמודד עם יריב שעולה עליהם עשרת מונים. כנופיית סוחרי סמים מטילה את אימתה על העיירה, ושוטרי העיירה נדרשים להגן על ג'נט סאלטר, ספרנית קשישה שהפכה לעדת מדינה כנגדם, מפני פושע דרום אמריקאי בשם פלאטו ומפני מתנקש מסוכן ומיומן שנשלח לחסל את העדה.

פיטרסון, סגן מפקד משטרת בולטון, שמבין כי ריצ'ר יכול לעזור לעיירה להתמודד עם המשבר מגייס את עזרתו ויחדיו הם מנסים להתמודד עם המתנקש מחד, ולפתור את התעלומה הקשורה בבסיס הצבאי הנטוש בקרבת העיירה אשר הפך לחיוני בעיני סוחרי הסמים. לאורך הספר מנהל ריצ'ר התקשרות טלפונית עם מפקדת יחידת המשטרה הצבאית המיוחדת אשר הקים בשעתו, המסייעת לו במידע ונקשרת אליו רגשית. שם הספר נגזר מכך שעלילתו מתרחשת במהלך 61 שעות.

קישורים חיצוניים
----------------

* דף הספר, באתר טקסט
* 61 שעות, באתר OCLC (באנגלית)

| ספרי "ג'ק ריצ'ר" מאת לי צ'יילד |
| --- |
| ספרים | כסף קטלני (1997) • ניסיון קטלני (1998) • מוקש קטלני (1999) • אורח קטלני (2000) • חום קטלני (2001) • אתה עומד למות (2002) • שכנוע קטלני (2003) • האויב (2004) • הצלף (2005) • בדרך הקשה (2006) • צרות ומזל רע (2007) • אין מה להפסיד (2008) • מחר תמות (2009) • 61 שעות (2010) • שווה למות בשביל זה (2010) • הפרשה (2011) • מבוקש (2012) • אל תחזור (2013) • אישי (2014) • תכריח אותי (2015) • שיעור לילי (2016) • קו חצות (2019) • זמן עבר (2019) • יום אחד תפסיד (2020) • הזקיף (2022) • עדיף למות (2023) |
| ספר נלווה | בלי שם אמצעי (2017) |
| סרטים | ג'ק ריצ'ר (2012) • ג'ק ריצ'ר: אין דרך חזרה (2016) |
| סדרות | ריצ'ר (2022) |
**גינתר רפאל** (בגרמנית: **Günter Raphael**;‏ 30 באפריל 1903, ברלין – 1960) היה מלחין גרמני.

ביוגרפיה
--------

הסימפוניה הראשונה של רפאל בוצעה לראשונה בניצוחו של וילהלם פורטוונגלר בשנת 1926 בלייפציג. משנת 1926 עד 1934 עסק בהוראה בלייפציג, אבל מחלתו ועליית הנאצים לשלטון - גינתר רפאל הוכרז יהודי למחצה - הקשו עליו להמשיך בעבודתו. בין תלמידיו קורט הסנברג.

יצירותיו כוללות חמש סימפוניות, קונצ'רטי לכינור ולעוגב, שש רביעיות מיתרים, יצירות סולו ודואו רבות לכלי קשת ולכלי נשיפה מעץ, עם פסנתר ובלעדיו, אחדות מיצירות אלה הוקלטו (הסונאטה לאבוב קיימת על גבי תקליטור). רפאל חיבר גם יצירות לעוגב, פסנתר ומקהלה. כן התקין לביצוע את הקונצ'רטו לצ'לו בלה מז'ור של דבוז'אק (1865), כשתווי היצירה, בגרסה לצ'לו ופסנתר, התגלו בשנות ה-20' של המאה ה-20. 

גינתר רפאל גם ערך פרטיטורות של יצירות מן התקופה הקלאסית ומתקופת הבארוק להוצאת **ברייטקופף והרטל**. בין השאר התקין מהדורות של הסונאטות לחליל של פרידריך הגדול ויצירות מאת ויוואלדי ויוהאן סבסטיאן באך (אחדות מהן אפשר למצוא בספרייה של אוניברסיטת קורנל האמריקאית.

בשנת 1948 קיבל את פרס פרנץ ליסט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גינתר רפאל** בוויקישיתוף

* גינתר רפאל, באתר קומפוניסטן דר גנווארט
* גינתר רפאל, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* גינתר רפאל, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266976405171
* BnF: cb14828461r (data)
* CiNii: DA08145685
* GND: 118749137
* ISNI: 0000 0001 1059 2503
* LCCN: n83133746
* MusicBrainz: 91b31f2c-c8d1-4607-ac3e-cc14716348fa
* NKC: xx0030257
* NTA: 069589127
* SELIBR: 169063
* SUDOC: 070458561
* Trove: 1177803
* VIAF: 42106851
* WorldCat: lccn-n83133746

 |
**פאולה פירסט** (בגרמנית: **Paula Fürst**;‏ 6 באוגוסט 1894 - נרצחה כנראה ביוני 1942) הייתה מחנכת רפורמית גרמנייה-יהודייה.

חינוך
-----

פירסט נולדה בגלוגוב לאוטו פירסט, סוחר יהודי, ומלווינה פירסט לבית רוזנברג. אביה מת בטרם עת, והיא עברה לברלין, גרמניה, עם אמה ואחותה הגדולה. במהלך לימודי צרפתית והיסטוריה התוודעה לעקרונות שיטת מונטסורי, והתרשמה מדרך חינוך זו. היא השיגה תעודת מונטסורי בלימודים בברלין וברומא, והפכה לראש כיתת מונטסורי הראשונה בברלין. בנוסף, הייתה מרצה תדיר בנושאים פדגוגיים.

תחת המשטר הנאצי
---------------

לפי האידאולוגיה הנאצית, שיטת מונטסורי הופצה בעיקר על ידי "גורמים יהודיים", ותרמה להתנהגות אנוכית ואנטי לאומית. כתוצאה מכך, נאלצה פירסט להתפטר מתפקידה כמורה ב-1933, סמוך לאחר עליית הנאצים לשלטון. באותה שנה הפכה למורה הראשית של בית הספר תיאודור הרצל בברלין, בית ספר ציוני עם 600 תלמידים. כשהנאצים החמירו את תנאי חייהם של היהודים בגרמניה, הידרדרו התנאים בבית הספר הרצל. לאחר ליל הבדולח בנובמבר 1938, הציע ליאו בק לפירסט לנהל את בתי הספר היהודיים בגרמניה. היא ליוותה ילדים רבים לקינדר-טרנספורט ללונדון, אך סירבה להישאר בחו"ל, למרות שחיי היהודים בגרמניה הפכו בלתי נסבלים ומלחמת העולם השנייה הייתה בפתח.

גירוש ומוות
-----------

פירסט נעצרה ב-19 ביוני 1942 וגורשה למינסק ב-24 ביוני 1942 יחד עם 201 אנשים. לא ברור היכן ומתי נרצחה. היסטוריונים משערים שהיא נרצחה במחנה השמדה, אולי באושוויץ, מאוחר יותר באותה שנה.

### פרסומים

* Manfred Berger: *Recherchen zur Situation des Kindergartenwesens im Dritten Reich*, in: *Unsere Jugend*, 1988/H. 2, S. 64 ff.
* Manfred Berger: *Paula Fürst - eine in Vergessenheit geratene Montessori-Pädagogin*, in: *Montessori. Zeitschrift für Montessori-Pädagogik*, 2005/H. 3, S. 147 ff.
* Manfred Berger: *Führende Frauen in sozialer Verantwortung: Paula Fürst*, in: *Christ und Bildung*, 2005/H. 4, S. 27
* Martin-Heinz Ehlert: *Paula Fürst. Aus dem Leben einer jüdischen Pädagogin*. Berlin 2005, מסת"ב 3-938414-76-6.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאולה פירסט** בוויקישיתוף

* 
* 


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 130118842
* ISNI: 0000 0001 1492 3576
* LCCN: n2006013282
* VIAF: 60965602
* WorldCat: lccn-n2006013282

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעיירה בפרובינציית ורמיה-מזוריה בפולין. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו נובה מיאסטו (פירושונים).

**נובה מיאסטו** (פולנית: **Nowe Miasto Lubawskie**, גרמנית: **Neumark in Westpreußen**, **נוימארק אין וסטפרויסן (בפרוסיה המערבית)**, יידיש: **ניישטאט** או **ניישטוט**) היא עיירה בפולין הנמצאת על גדות נהר הדרוונצה. בשנת 2004 מנתה אוכלוסייתה כ-11,104 תושבים. נובה מיאסטו היא בירת המחוז הפולני נובה מיאסטו.

היסטוריה
--------

העיירה נוימארק קיבלה זכויות מוניציפליות על פי חוק חלמנו בשנת 1325 מאת המסדר הטבטוני. בשנת 1454 הצטרפה העיר לקונפדרציה הפרוסית בין מספר ערים ובני אצולה שהתנגדו למדיניות המסדר.

נוימארק הצטרפה לממלכת פולין כחלק ממערב פרוסיה ב-1466 במסגרת הסכם השלום השני של טורון. העיר נשארה תחת שליטה פולנית עד חלוקת פולין הראשונה ב-1772.

בסוף המאה ה-19 הייתה העיר בירת מחוז קווידזן. באותה תקופה המבנים הראויים לציון היו כנסייה קתולית וכנסייה לותרנית, קדם גימנסיה, בית משפט, תחנת קיטור ו- 2678 תושבים (1885). מנזר מריה לונק עמד בקרבת מקום לעיר.

בעקבות חוזה ורסאי חזרה העיר לפולין בינואר 1920. ב-21 בינואר 1945 היא נכבשה על ידי הצבא האדום ולאחר המלחמה חזרה לפולין

הקהילה היהודית במלחמת העולם השנייה
----------------------------------

הגטו היהודי בנובה מיאסטו החזיק מעמד עד נובמבר 1942. לפי ספר הזיכרון לשרפץ, כאשר הגיעו לגיטו השמועות כי חיסולו הולך וקרב, בחרה הקהילה היהודית לקיים משפט ולדון מדוע מגיע עונש זה לקהילה. תוצאת המשפט קבעה כי על הקהילה להעמיד נר תמיד בבית הכנסת בגטו, לקרוא ספרי תהילים יומם ולילה, לעשות צדקה, להקפיד על שמירת שבת ועל הימנעות מאכילת בשר לא כשר שניתן להם מן הגרמנים.
גרסה נוספת של הסיפור קיימת בספר הזיכרון לפלונסק אך מספר המשתתפים במשפט ורמת הפירוט בו דלה יותר. הגטו חוסל ב-1 בנובמבר 1942.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נובה מיאסטו** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של נובה מיאסטו

הערות שוליים
------------

1. ↑  רבנים בשואה, פנינה מיזליש, סיני קטז תשנ"ה.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4041836-4
* LCCN: n2015034692
* VIAF: 140397026
* WorldCat (עם VIAF): 140397026

 |
bethanechol
**בטאניכול** (bethanechol) היא תרופה העובדת כאגוניסט על הקולטנים המוסקרינים במערכת העצבים הפאראסימפתטית ללא אפקט על קולטנים ניקוטינים.

שלא כמו אצטילכולין, תרופה זו אינה עוברת הידרוליזה על ידי האנזים אצטיל - כולין אסטרז ולכן בעלת זמן החיים שלה ארוך יחסית.

שימוש
-----

בתאנכול ניתנת דרך הפה או מתחת לעור על מנת להגביר את התנועתיות בשלפוחית השתן שנוצרת כתוצאה מהרדמה כללית, השפעות ארוכות טווח של סוכרת או כתופעת לוואי של שימוש בתרופות נגד דיכאון.

הקולטנים המוסקרנים בשלפוחית השתן ובמערכת העיכול מגרים התכווצות של שלפוחית השתן, מתן שתן והגברת התנועה במערכת העיכול בהתאם.

תופעות לוואי
------------

תופעות הלואי של התרופה כוללות:

1. זיעה.
2. סחרחורת.
3. בחילה.
4. צמרמורת.
5. הגברת תדירות מתן השתן.

הוראות נגדיות
-------------

יש להיזהר משימוש בתרופה על יד חולי אסתמה, כיב פפטי, חסימת מעיים והיפרתירואידיזם.

הפעילות הפרה סמפטטית של התרופה עלולה להחמיר את הסמפטומים של המחלות הללו.

לקריאה נוספת
------------

* Principals of Pharmacology. David E. Golan. Insb 978-1-60831-270-2

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בטאניכול** בוויקישיתוף

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**פאול שמיטהנר** (בגרמנית: **Paul Schmitthenner**) (15 בדצמבר 1884 – 11 בנובמבר 1972) היה אדריכל גרמני, מתכנן ערים ופרופסור באוניברסיטת שטוטגרט.

במהלך תקופת גרמניה הנאצית, שמיטהנר שימש כאדריכל מטעם הנאצים, ואף היה אחד מחביביו של אדולף היטלר.

ראשית חיים וחינוך
-----------------

שמיטהנר למד במכון קרלסרוהה לטכנולוגיה ובאוניברסיטה הטכנית של מינכן, ומאוחר יותר הפך לפרופסור באוניברסיטת שטוטגרט, שם גיבש יחד עם פאול בונץ את הסגנון האדריכלי של אסכולת שטוטגרט.

אדריכלות
--------

אמונתו כי השיטות והסגנונות המסורתיים באדריכלות חשפו בצורה הטובה ביותר את האופי הגרמני הובילה למינויו כמנהיג הוועד המומחה לאמנויות יפות בקמפפבונד. עיקר אמונתו הסתכם במשפט הבא: *Schönheit ruht in Ordnung* (בגרמנית: "היופי טמון בסדר (גאומטרי)"). שמיטהנר התנגד גלויות לאדריכלים מודרניים כמו ולטר גרופיוס. מבחינתו, הבית של גתה בויימאר היה הסגנון האידיאלי של עיצוב בניין המגורים הגרמני. עם זאת, למרות האישור הרשמי מהמפלגה הנאצית, רפורמות שניסה להנהיג בנושא לא הובילו לשינויים משמעותיים.

עקב תמיכתו בנאצים, נאלץ שמיטהנר לוותר על משרתו באוניברסיטה. לאחר המלחמה נותר ללא פנסיה, ועבד כאדריכל עד סוף ימיו. בשטוטגרט הוא בנה את "קניגין-אולגה-באו" עבור דרזדנר בנק בשנת 1950.

ראו גם
------

* אדריכלות נאצית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאול שמיטהנר** בוויקישיתוף
* פאול שמיטנר
* אמנות בברלין - מיצג עבודותיו
* גני האדריכל

הערות שוליים
------------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007272833805171
* BIBSYS: 1097599
* BNE: XX5063953
* BnF: cb16105143x (data)
* GND: 131945793
* ISNI: 0000 0001 2124 9313
* LCCN: n87899100
* NDL: 00525939
* NKC: xx0172237
* NLP: A19042656
* NTA: 071830197
* RKD: 277087
* SNAC: w6sx97fd
* SUDOC: 077083423
* ULAN: 500007016
* VcBA: 495/300390
* VIAF: 25750545
* WorldCat: lccn-n87899100

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פאול שמיטהנר"**.
**פאולה אקרמן** (באנגלית: **Paula Ackerman**; כ"ח בכסלו תרנ"ד, 7 בדצמבר 1893 – ו' בשבט תשמ"ט, 12 בינואר 1989) הייתה האישה הראשונה שהנהיגה קהילה יהודית כרבה בארצות הברית – בשתי קהילות רפורמיות במיסיסיפי ובפלורידה.

ביוגרפיה
--------

נולדה בשם **פאולה הרשקוביץ** (Paula Herskovitz) בכ"ח בכסלו תרנ"ד (7 בדצמבר 1893) בעיר פנסקולה שבפלורידה. היא נישאה לרב ויליאם אקרמן בשנת תרע"ט (1919). בעלה היה רב בית הכנסת הרפורמי "בית ישראל" בעיר מרידיאן שבמדינת מיסיסיפי. הוא נפטר במפתיע בשנת תש"י (1950), ופאולה אקרמן תפסה את מקומו כראש הקהילה, אף על-פי שלא הוסמכה רשמית לרבנות. אקרמן הנהיגה את הקהילה כאילו הייתה רב במשך שלוש שנים, עד שנמצא רב מוסמך (הסמכה על-פי כללי היהדות הרפורמית) שהחליף את בעלה המנוח. בשנת תשכ"ב (1962) שוב מילאה אקרמן תפקידים רבניים, הפעם בבית הכנסת "בית אל" שבעיר הולדתה. גם בפעם הזאת הופקדה המשימה בידיה עקב היעדרו של רב מוסמך מהקהילה. כעבור תשעה חודשים נמצא רב מוסמך להנהגת הקהילה בפנסקולה שבפלורידה, ואקרמן חדלה למלא את התפקידים שהופקדו בידיה.

פאולה אקרמן נפטרה במדינת מיסיסיפי, שבה חיה רוב ימיה, בו' בשבט תשמ"ט (12 בינואר 1989).

עד שנת תשל"ב (1972) לא הוסמכו בארצות הברית נשים לרבנות, וגם כיום הסמכת נשים לרבנות קיימת רק בקהילות מהזרם הרפורמי. האישה הראשונה שהוסמכה רשמית כרבּה רפורמית בארצות הברית הייתה סאלי פריסנד מקהילת טינטן פולס במדינת ניו ג'רזי. לפיכך, לא הייתה לאקרמן אפשרות להתמנות במקום בעלה במינוי קבוע, וגם כך הסכמת הקהילה שתמלא את מקומו של בעלה למשך שלוש שנים הייתה מקרה בלתי-רגיל שנבע מהאסון שהקהילה נקלעה אליו. בכל זאת, מינויה הזמני של אקרמן נפל על קרקע פורייה, ונתפס בקהילה הרפורמית של ארצות הברית כצעד שיכשיר את הקרקע להסמכת נשים לרבנות באופן רשמי. בדיווח של טיים מגזין מ-22 בינואר 1951, מצוטט הרב מוריס אייזנדרת, שהיה אז נשיא איחוד הקהילות העבריות של אמריקה (איחוד הקהילות הרפורמיות בארצות הברית) באומרו: "אין למנוע מנשים את הזכות להיות מוסמכות. אין דבר בפרקטיקה או בעקרונות של היהדות הליברלית המונע את האפשרות שאישה תכהן כרב".

במכתב פרטי שכתבה אקרמן בקשר לאפשרות שתמונה רשמית להנהגת הקהילה כרב היא כתבה: "אני יודעת עד כמה הרעיון הזה מהפכני - זהו לפיכך אתגר, ואני מתפללת שאוכל לעמוד בו. אם רק אוכל לטמון זרע להשתתפות רחבה יותר של האישה היהודית - אם יהיה בכך כדי לפתוח דרך לתלמידות יהודיות לעבור הכשרה להנהגת קהילות - תהיה משמעות כלשהי לחיי."

קישורים חיצוניים
----------------

* יעל גרינפטר, 12.12.1950 / הרבנית שהפכה לרבה ולמנהיגה רוחנית, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2011
* שולי רובין שוורץ, מ"רעבצן" לרב - המסע של פאולה אקרמן (באנגלית)
* איילין אומנסקי, **פאולה אקרמן**, באנציקלופדיה לנשים יהודיות (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בקהילה הרפורמית של גרמניה הוסמכה רג'ינה ג'ונס לרבנות ב-1935, והיא נחשבת לאישה הראשונה שהוסמכה לרבנות אי פעם.
2. ↑  דיווח ב"טיים מגזין", 22 בינואר 1951
3. ↑  ארכיון האישה היהודית (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011308124705171
* ISNI: 0000 0000 8743 8478
* LCCN: n2010054050
* SNAC: w61z6qs2
* VIAF: 126909954
* WorldCat: lccn-n2010054050

 |
**בטורניס** (שם מדעי: *Bathornis*; משמעות השם: "עוף גבוה") הוא סוג עוף גדול נכחד מסדרת הקריאמאים שהשתייך למשפחה בטורניטיים. הוא חי באמריקה הצפונית בין סוף האאוקן לתחילת המיוקן לפני 37-20 מיליון שנה. 

עוף גדול זה התנשא לגובה 2 מטרים, גבוה יותר מקרוביו החיים הקריאמיים ולצד קרובו הפרקראקס הוא היה הגדול בבני המשפחה. כמו קרוביו המוכרים, הפורוסרקוסיים הוא היה טורף-עילאי בתחומי מחייתו וצד יונקים שונים ברחבי המישורים הגדולים של אמריקה, שאולי היו מכוסים ביערות או בביצות בחלקם. היו לו אצבעות חזקות ברגליו הארוכות שהתאימו לריצה מהירה אך כנפיים מנוונות לחלוטין, מה שמראה שלא יכל לעוף.

ממצאי הבטורניס התגלו ב-1927 בידי אלכסנדר ווטמור (אנ') בקולורדו, ארצות הברית ונתן לו את שמו, עקב ההשוואה של העוף לקרוביו הקריאמות הנמוכות יותר. המאובנים היו בעלי עצמות רגליים עבות ושריריות ובעלי גולגולת כמעט מושלמת עם מקור מחוזק שדמה למקור עוף דורס כמו נשר או קונדור.

ראו גם
------

* פרקראקס - עוף קרוב שחי באותה תקופה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בטורניס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**בטון מצטופף מעצמו** (באנגלית: **Self Consolidating Concrete**, או בקיצור SCC) הוא בטון בעל תכונות ראולוגיות שמאפשרות יציקה ללא גריפה או ריטוט של הבטון.

רקע
---

הבטון פותח ביפן במטרה לחסוך בעלויות כוח אדם ביציקות בטון ולשפר את הבטחת האיכות בתהליך היציקה.

התכונות הנדרשות מבטון כזה הן:

* יכולות מילוי תבניות
* יכולת מעבר בין ברזלי זיון (מעברים צרים)
* התנגדות לסגרגציה (הפרדות מרכיבי הבטון השונים)

שימוש בחומר זה מביא לשיפור בסביבת העבודה ולהומוגניות של הבטון ומעניק אפשרות ביצוע של מבנים מיוחדים בעלי צורה מורכבת או זיון צפוף.

בדיקת עבידות SCC - מילוי תבנית L
בדיקת עבידות SCC - תבנית L בסיום המדידה
בדיקת עבידות SCC - מילוי תבנית U
בדיקת עבידות SCC - תבנית U בסיום המדידה

תכונות
------

בטון הוא חומר טיקסוטרופי (Thixotropic). הוא מאופיין בנוסף לצמיגות, בעומס מינימלי דרוש למעבר מהתנהגות של מוצק להתנהגות של נוזל. בבטון מצטופף מעצמו המטרה היא לא להוריד את הצמיגות אלא את עומס הכניעה, העומס בו הבטון יתנהג כנוזל.

בטון הוא מערכת רב-פאזית. הוא מורכב מנוזל (מים), מוצקים (אגרגט גס, אגרגט דק ואבקות) ואוויר. צמיגות נמוכה של תערובת הבטון גורמת לסגרגציה, התמיינות של החומרים בבטון, כלומר שקיעה של גרגרי החצץ והחול על-פי גודלם ועליה של המים כלפי מעלה. מכיוון שבטון מצטופף מעצמו מתנהג כנוזל, נדרשת בו דווקא צמיגות גבוה יותר.

טכנולוגיה
---------

תערובת הבטון לבטון מצטופף מעצמו מכילה נפח קטן של חצץ גס (כ־50% ממשקל האגרגטים הדרושים למלא את הנפח במהודק), כמות חול כמחצית מנפח המלט, כמות מים קטנה, ויתר הנפח נתפס על ידי אבקות (חלקיקים קטנים מ-90 מיקרון). התערובת מכילה מוסף מפחית מים רחב טווח (סופר פלסטיסייזר) כדי להוריד את עומס הכניעה. האבקות ומוספים מצמיגים משמשים לשמירה על צמיגות גבוהה של התערובת.

בדיקות עבידות
-------------

לא ניתן להשתמש בקונוס אברהמס לבדיקת הירד של בטון מצטופף מעצמו, מכיוון שהוא משאיר מתחת לקונוס שלולית בגובה של בערך האגרגט המרבי. לכן פותחו מספר בדיקות ייעודיות לעבידות של בטון מצטופף מעצמו.

### בדיקת שׂירוע

בבדיקה זו ממלאים קונוס אברהמס, שמונח על-גבי משטח חלק, בבטון. מרימים את הקונוס ובודקים את משך הזמן בו הבטון ממשיך לזרום, ואת קוטר שלולית הבטון המתקבלת.

### בדיקת זרימה בתבנית L

בדיקה זו מדמה מילוי של תבנית בטון עם זיון. תבנית L מורכבת מחלק אנכי וחלק אופקי. בין החלקים יש שׂריג של ברזלי זיון, ומחסום זחיח. ממלאים את החלק האנכי בתבנית בצורת L שחלקה התחתון חסום (ראו תמונה). מרימים את המחסום ומודדים את משך הזמן הדרוש לבטון להגיע לגובה מוסכם בחלקו המרוחק של החלק האופקי.

### בדיקת זרימה בתבנית U

בדיקה זו מדמה מילוי של תבנית בטון עם זיון. תבנית U מורכבת משני חלקים אנכיים. בין החלקים יש שׂריג של ברזלי זיון, ומחסום זחיח. ממלאים את החלק הגבוה של התבנית בבטון (ראו תמונה). מרימים את המחסום ומודדים את הזמן עד לשוויון גבהים בין שני חלקי התבנית.

| בטון |
| --- |
| סוגים | בטון רזה • מלט • בטון מצטופף מעצמו • בטון מובא • בטון שקוף למחצה • בטונייר |
| שימוש | בטון מזוין • בטון דרוך • יציקת בטון • חגורת בטון • בטון מוטבע |
| מרכיבים | צמנט • צמנט פורטלנד • סיד • חול • אגרגט • פלדה |
| ייצור | מפעל בטון • מערבל בטון • משאבת בטון • טפסנות בטון |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בטון מצטופף מעצמו** בוויקישיתוף
לוגו הטורניר של שנת 2008
**טורניר אמסטרדם** היה תחרות כדורגל שנתית ששוחקה לפני תחילת העונה הסדירה באצטדיונה הביתי של אייאקס אמסטרדם - אמסטרדם ארנה. המשחקים בטורניר היו עבור הקבוצות המשתתפות בעיקר משחקי אימון והכנה לקראת העונה.

היסטוריה ומבנה התחרות
---------------------

הטורניר במתכונתו הנוכחית הוא ממשיכו של **טורניר אמסטרדם 700** ששוחק לראשונה בשנת 1975 במסגרת חגיגות 700 שנה להיווסדה של העיר אמסטרדם. הטורניר התקיים מאז אחת לשנה עד ל-1992, אז שוחק לאחרונה במתכונתו ה"ישנה". הטורניר במתכונתו החדשה החל את דרכו ב-1999.

במסגרת הטורניר נפגשות 4 קבוצות כדורגל, כאשר באופן קבוע אחת מהן היא תמיד המארחת, אייאקס אמסטרדם. בין הקבוצות שהשתתפו בטורניר במתכונתו הנוכחית מאז 1999 נמצאות ברצלונה, ארסנל, גלאטסראיי, מנצ'סטר יונייטד, ליברפול, אינטר, לאציו, פורטו, ולנסיה וסנטוס.

הטורניר כולל 4 משחקים המתקיימים באמסטרדם ארנה. הטורניר מתקיים בחודשים יולי או אוגוסט ונמשך 3 ימים בדרך כלל, כאשר היום השני משמש למנוחה בין משחקי היום הראשון והשלישי. השנים 1999 ו-2006 היו יוצאות דופן, כאשר הטורניר נפרש על פני יומיים בלבד, ללא יום מנוחה.

שיטת הניקוד בטורניר זה שונה מהניקוד הנהוג בטורנירים רשמיים. בדומה למרבית תחרויות הכדורגל, ניצחון מזכה ב-3 נקודות, תיקו בנקודה אחת והפסד לא מזכה את הקבוצה בנקודות. עם זאת, הקבוצות מזוכות בנקודה נוספת עבור כל שער שהן מבקיעות. כך למשל, שוויון 3-3 וניצחון 0-1 יזכו כל אחת מהקבוצות (פרט למפסידה) ב-4 נקודות - שיטה שמטרתה לעודד משחק התקפי ופתוח יותר. שיטת ניקוד זו נמצאת בשימוש גם בגביע האמירויות.

הזוכות בטורניר
--------------

### טורניר אמסטרדם 700

* 1975 - R.W.D. מולנביק (בלגיה)
* 1976 - אנדרלכט (בלגיה)
* 1977 - א.ז. אלקמאר (הולנד)
* 1978 - אייאקס אמסטרדם (הולנד)
* 1979 - א.ז. אלקמאר (הולנד)
* 1980 - אייאקס אמסטרדם (הולנד)
* 1981 - איפסוויץ' טאון (אנגליה)
* 1982 - א.ז. אלקמאר (הולנד)
* 1983 - פיינורד (הולנד)
* 1984 - אתלטיקו מיניירו (ברזיל)
* 1985 - אייאקס אמסטרדם (הולנד)
* 1986 - דינמו קייב (ברית המועצות)
* 1987 - אייאקס אמסטרדם (הולנד)
* 1988 - סמפדוריה (איטליה)
* 1989 - מכלן (בלגיה)
* 1990 - קלאב ברוז' (בלגיה)
* 1991 - אייאקס אמסטרדם (הולנד)
* 1992 - אייאקס אמסטרדם (הולנד)

### טורניר אמסטרדם

* 1999 - לאציו (איטליה)
* 2000 - ברצלונה (ספרד)
* 2001 - אייאקס אמסטרדם (הולנד)
* 2002 - אייאקס אמסטרדם (הולנד)
* 2003 - אייאקס אמסטרדם (הולנד)
* 2004 - אייאקס אמסטרדם (הולנד)
* 2005 - ארסנל (אנגליה)
* 2006 - מנצ'סטר יונייטד (אנגליה)
* 2007 - ארסנל (אנגליה)
* 2008 - ארסנל (אנגליה)
* 2009 - בנפיקה ליסבון (פורטוגל)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טורניר אמסטרדם** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טורניר אמסטרדם
* האתר הרשמי של הטורניר
לכבוד חגיגות המאה לתל אביב נחנכו בעיר שלושה **מסלולי הליכה** המספרים את סיפורה. המסלולים מסומנים בצבעים המאפיינים את העיר: לבן, כחול וירוק. "השביל הלבן" מתמקד בעשורים הראשונים לקיומה של העיר, "השביל הכחול" עובר לאורך חופיה, ו"השביל הירוק" עובר לאורך פארק הירקון.

השביל הלבן
----------

המסלול הלבן מתמקד בתולדותיה של העיר בעשורים הראשונים לקיומה, אגב שימת דגש על העיר הלבנה ועל תל אביב הקטנה. הוא מתחיל את דרכו בפסיפס תולדות תל אביב מעשה ידיו של האמן נחום גוטמן ליד שדרות רוטשילד מס' 1. הוא עובר לאורכן של שדרות רוטשילד, ופוקד את הקיוסק הראשון, בית עקיבא אריה וייס, בית דיזנגוף ואנדרטת המייסדים, בית גולומב, בית לדרברג, בית לוין, כיכר המלך אלברט, בית אנגל, בית ברלין, בית מילנר ובית רובינסקי, עד הגיעו אל כיכר התזמורת. משם פונה השביל מערבה ועובר דרך שדרות בן ציון לכיוון כיכר דיזנגוף, בית קברות טרומפלדור, כיכר ביאליק, גן מאיר וכיכר מגן-דוד. המשך המסלול הוא בסביבת מדרחוב נחלת בנימין, והוא חולף ליד בית התמר, כיכר רמב"ם, שכונת אפ"ק, מלון נורדאו, בית הכנסת הגדול ומלון פלטין. המסלול מסתיים במגדל שלום מאיר, מקום בו שכנה הגמנסיה הרצליה.

השביל הכחול
-----------

השביל הכחול מתמקד בקו החוף של העיר ומתחיל במדרון יפו ובשכונת עג'מי בדרום. הוא פוקד את נמל יפו, כיכר השעון ובית הסראייה החדש, מוזיאון האצ"ל בתש"ח בפארק צ'ארלס קלור, מתחם התחנה, מסגד חסן בק, כיכר הכנסת ומגדל האופרה. המסלול ממשיך צפונה דרך כיכר לונדון, שכונת מחלול וגן העצמאות, נמל תל אביב ויריד המזרח, ומסתיים בתל כודאדי ובמגדלור תל אביב שמצפון לשפך הירקון.

השביל הירוק
-----------

השביל הירוק עובר לאורך הירקון ופארק הירקון. תחילתו בגשר בן-אליעזר והוא ממשיך מזרחה דרך גן חללי הטרור וגן הבנים, הספורטק, גן הוואי וכן יער ראש ציפור שמדרום לנחל. המסלול ממשיך ופוקד את החווה, תל נפוליאון, שבע טחנות, הגנים הייחודיים בפארק הירקון ויער בראשית, ומסתיים בעשר טחנות.

ראו גם
------

* שביל העצמאות

קישורים חיצוניים
----------------

* מסלולי הליכה עצמאיים - שלושת השבילים
**חֲרוּטְשִׁנִּיִּים** (שם מדעי: **Champsodontidae**) הם משפחת דגים מתת-סדרת דמויי-אצטגנון שבסדרת הדקראים ובתוכה סוג יחיד - **חֲרוּטְשֵׁן** (*Champsodon*; מלטינית: "champsai" - תנין "odous "- שן, כלומר בעלי שיני-תנין) בו 13 מינים החיים במי האזור האינדו פסיפי בימים רדודים טרופיים עד לעומק 1,120 מטרים.

אלו דגים קטנים באורך 7–14 סנטימטרים והם בעלי לסתות גדולות מלאות שיניים חדות הדומות לשיני תנינים, ומהם קיבלו את שמם. גופם מוארך ובעל סנפירים קטנים מצוייצים, סנפיר גב כמעט שלא בולט וכמה סנפירי גפיים ארוכים והזנב דק ושטוח. הם מותאמים לישיבה על הקרקעית ולהמתנה לטרף כמו דגים קטנים וחסרי חוליות שונים.

מינים
-----

* *Champsodon atridorsalis*
* חֲרוּטְשֵׁן הַכַּף (*Champsodon capensis*)
* *Champsodon fimbriatus*
* *Champsodon guentheri*
* *Champsodon longipinnis*
* *Champsodon machaeratus*
* *Champsodon nudivittis*
* חֲרוּטְשֵׁן עֻמַאן (*Champsodon omanensis*)
* *Champsodon pantolepis*
* *Champsodon sagittus*
* *Champsodon sechellensis*
* *Champsodon snyderi*
* *Champsodon vorax*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חרוטשיניים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |