recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אפרת אביב** (נולדה ב-20 בינואר 1982) היא שחקנית ישראלית, חברה בקבוצת "אנסמבל ציפורלה".

ביוגרפיה
--------

בשנת 1994 אביב גילמה את דמותה של מרגלית בסרט הקולנוע "סיפור שמתחיל בלוויה של נחש".

בשנים 1996-2000 למדה בתיכון במגמת תיאטרון.

בשנים 2002-2005 אביב למדה בסטודיו למשחק של ניסן נתיב. במהלך השנים השתתפה במספר סרטים וסדרות טלוויזיה ישראליות.

היא השתתפה בעונה השנייה של הסדרה "החבר'ה הטובים" בה גילמה את דמותה של מישמיש. 

ב-2002 השתתפה בסרט הטלוויזיה "שתי דקות מפארדיס". 

בשנת 2003 שיחקה בסרטו של שחר סגל, "צעד קטן", בו גילמה את דמותה של יעל. באותה שנה שיחקה בסרט "הללויה" את הדמות מילי.

בשנת 2004 עשתה את תפקידה בסרט הקולנוע "סוף העולם שמאלה". במהלך אותה שנה, השתתפה בסדרת הנעורים "כל שבת שנייה", בערוץ הילדים. בשנת 2008 השתתפה בסרט "חורבה", המבוסס על רצח אסף שטיירמן. בשנת 2009 לוהקה לסדרת הדרמה "שירות חדרים", בערוץ 2.

בין השנים 2011–2012 שיחקה בסדרת הדרמה "ילדי ראש הממשלה", פרי עטם של נעה רוטמן ושחר מגן. בשנת 2012 שיחקה בסרט "חיותה וברל".

היא השתתפה בתיאטרון הבימה במחזות "הכבש השישה עשר", "חברון" ו"דיבוקים". כמו כן, היא שיחקה במחזות "הדיבוק" ו"אמא קוראז' וילדיה" שהוצגו בפסטיבל עכו. בשנת 2015 השתתפה בסרט הקולנוע "פרחים של מרציפן". בשנת 2016 השתתפה בסרט הקולנוע "גאליס - קונקט".

מינואר 2018 מגלמת את צביה, המחנכת של נועה קירל, בסדרת הנעורים "כפולה". באותה שנה שיחקה גם בסדרת הטלוויזיה "הרמון".

ב-2018 השתתפה בסדרת הרשת "לא הכל ורוד" בתפקיד מרכזי בתור הקופאית.

היא השתתפה גם בפודקאסט "ראש מלא סיפורים" של החינוכית.

בשנת 2020 כיכבה בסדרת החגים "משפחה באוטו" שמשודרת בכאן חינוכית בתור אם המשפחה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אפרת אביב, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* אפרת אביב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אפרת אביב, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* אפרת אביב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* אפרת אביב, בארכיון הבימה

הערות שוליים
------------

1. ↑  הפודקאסט ראש מלא סיפורים, באתר "כאן חינוכית"
**ברנרד פלקסנר** (1865 – 4 במאי 1945) הוא ממייסדי החברה הכלכלית לארץ ישראל ונשיאה הראשון.

ביוגרפיה
--------

פלקסנר נולד בלואיוויל מספר שנים לאחר שהוריו היגרו לארצות הברית. הוא למד משפטים באוניברסיטת לואיוויל ובאוניברסיטת וירג'יניה והוסמך כעורך דין בקנטקי בשנת 1898. הוא עבד כעורך דין עד שנת 1914 עת עבר לפעילות ציבורית. הוא היה יושב ראש בית משפט לנוער בלואיוויל ובשנת 1917 היה חבר משלחת של הצלב האדום לרומניה.

בשנת 1920 הוא נבחר לוועד המפקח על כספי ההסתדרות הציונית יחד עם אלפרד מונד והלורד רוטשילד. אולם במהרה נתגלע קרע בין קבוצת ברנדייס לויצמן ופלקסנר פרש עם קבוצת ברנדייס מההסתדרות הציונית. במרץ 1924 ביקר פלקסנר בארץ ישראל, בין השאר בתל אביב, בזכרון יעקב ובחיפה וניהל את המשא ומתן מטעם המשקיעים האמריקאים בחברת החשמל.

בשנת 1925 הוא היה ממייסדי החברה הכלכלית לארץ ישראל והתמנה לנשיאה. הוא ביקר בתחילת 1926 בארץ ישראל והציג תוכנית השקעות של החברה. הוא כיהן כנשיא החברה עד שנת 1931, אז העביר את נשיאות החברה לידי יוליוס סימון ונותר יו"ר מועצת המנהלים של החברה עד מותו.

בעת הקמת הסוכנות היהודית הוא היה אחד מ-41 הצירים האמריקאים הלא ציוניים במועצת הסוכנות היהודית.

משפחתו
------

אחיו, סיימון פלקסנר, היה רופא, פרופסור לפתולוגיה ומנהלו הראשון של מכון רוקפלר.

קישורים חיצוניים
----------------

* ב. פלכסנר ז"ל, המשקיף, 6 במאי 1945
* מידע על ברנרד פלקסנר בקטלוג הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ישיבת הנעילה, הארץ, 9 באוגוסט 1920
2. ↑  אורח, הארץ, 14 במרץ 1924
3. ↑  ידיעות ע"י הטלפון, הארץ, 18 במרץ 1924
4. ↑  המצאת הכספים למפעל רוטנברג, דואר היום, 4 ביוני 1924
5. ↑  פלכסנר לא"י, דבר, 3 במרץ 1926
6. ↑  הצהרות למר פלקסנר באמריקה, דואר היום, 25 במאי 1926
7. ↑  תכנית פלכסנר להשקעות בא"י, דבר, 13 ביוני 1926
8. ↑  יוליום סימון נשיא החברה הכלכלית א"י, דבר, 15 במאי 1931
9. ↑  נבחרה שוב הנהלת החברה הכלכלית הא"ית, הַבֹּקֶר, 18 ביולי 1944
10. ↑  הבלתי ציונים האמריקאים בסוכנות, דואר היום, 18 ביולי 1929

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007284001405171
* GND: 1208649361
* ISNI: 0000 0000 6401 0049
* LCCN: no96000198
* NDL: 00517842
* NLA: 35723953
* NTA: 15339563X
* VIAF: 43887983
* WorldCat: lccn-no96000198

 |
**סרגיי מראטוביץ' גורייב** הוא כלכלן ופרופסור לכלכלה במכון למדע המדינה פריז. הוא היה הכלכלן הראשי בבנק האירופאי לשיקום ולפיתוח. הוא היה פרופסור לכלכלה בבית הספר החדש לכלכלה במוסקבה עד אפריל 2013, אז ברח לצרפת.

סרגיי גורייב נולד באוסטיה הצפונית, ולמד בתיכון בקייב. בשנת 1993 הוא סיים בהצטיינות תואר שני בכלכלה ומדעי המחשב במכון לפיזיקה וטכנולוגיה במוסקבה, ולאחר שנה סיים דוקטורט במתמטיקה שימושית באקדמיה הרוסית למדעים. מאוחר יותר השתלם כפוסט-דוקטורנט במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, וקיבל תואר דוקטור לכלכלה מהאקדמיה הרוסית למדעים.

משנת 1998 עסק במחקר ובהוראה בבית הספר החדש לכלכלה במוסקבה. בשנת 2004 מונה לרקטור בית הספר, ולימד קורסים לתואר שני בכלכלת פיתוח, תיאוריה מיקרו-כלכלית ותורת החוזים.

בשנים 2008 עד 2012 היה גורייב כותב נאומים ויועץ לנשיא רוסיה דמיטרי מדבדב, ומילא תפקידים במועצות מייעצות ממשלתיות ובדירקטוריונים של מפעלי מדינה, בהם בנק החקלאות הרוסי וסברבנק.

בשנת 2008 הביע ביקורת על מדיניותה הכלכלית של ממשלת רוסיה.

בשנת 2012 גורייב היה דמות מפתח ביוזמת "ממשלה פתוחה" של ראש הממשלה דימיטרי מדבדב, שקראה בין השאר למאבק בשחיתות הכלכלית במדינה. הוא נודע בקשריו עם אלכסיי נבלני, אחד המתנגדים הבולטים לפוטין. באותה שנה כתב גורייב את המצע הכלכלי של מפלגת האופוזיציה "רוסיה של העתיד".

במהלך פעילותו המקצועית זכה גורייב במספר פרסים לכלכלה. מחקריו ומאמריו פורסמו בכתבי עת מקצועיים רבים וכן בעיתונים רבים בעולם.

היציאה מרוסיה
-------------

בשנת 2013 נעצר גורייב לחקירה, לאחר שהשתתף בכנס כלכלנים שבו הביע ביקורת על התנהלות ממשלת רוסיה בפרשת יוקוס. ב-30 באפריל 2013 עזב גורייב את רוסיה ועבר לצרפת.

בשנים 2015 עד 2019 היה הכלכלן הראשי של הבנק האירופאי לשיקום ולפיתוח.

בשנת 2022 ראה אור ספרו "ספין-דיקטטורים: פניה המשתנות של הרודנות במאה ה-21", אותו כתב עם דניאל טריזמן, פרופסור למדע המדינה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. בספר טוענים השניים שדרכי הפעולה של דיקטטורות ודיקטטורים במאה ה-20 (למשל אדולף היטלר, יוסיף סטלין ומאו דזה-דונג) הוחלפו במאה ה-21 בדיקטטורים מסוג חדש: **ספין-דיקטטורים**. הם משמרים את שליטתם בעם לא באמצעות כוח, צבא ודיכוי, אלא בעיקר באמצעות שליטה באמצעי התקשורת ותעמולה אפקטיבית. הבולטים שבהם הם ויקטור אורבן בהונגריה והוגו צ'אווס בוונצואלה, אבל יש עוד מנהיגים רבים הנוהגים באופן דומה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סרגיי גורייב (באנגלית)

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרגיי גורייב** בוויקישיתוף
* סרגיי גורייב, ברשת החברתית פייסבוק
* סרגיי גורייב, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* סרגיי גורייב, סרטונים בערוץ היוטיוב
* סרגיי גורייב, באתר ResearchGate
* סרגיי גורייב, באתר גוגל סקולר
* סרגיי גורייב, באתר Semantic Scholar
* סרגיי גורייב, באתר SSRN

הערות שוליים
------------

1. ↑  אולגה ויניאר, הרוסים חוששים מהלאמה, באתר כלכליסט, 21 בספטמבר 2008.
2. ↑  הפיכת 'פוסי ריוט'? ברוסיה לא פוסלים הפלת פוטין, באתר ynet, 25 בספטמבר 2012.
3. ↑  אתר למנויים בלבד גיא רולניק, המדריך להתנגדות: כיצד ניתן למנוע את הפיכת ישראל לדיקטטורה מודרנית, באתר הארץ, 20 בינואר 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007445290905171
* BnF: cb162557475 (data)
* GND: 124987168
* ISNI: 0000 0001 0868 1646
* LCCN: no99007281
* NKC: mzk20221166400
* NTA: 191289221
* ORCID: 0000-0001-6048-2169
* ResearcherID: AAE-4596-2020
* SUDOC: 146487192
* S2AuthorId: 144806158
* VIAF: 8335587
* WorldCat: lccn-no99007281

 |
בפיזיקה, **העיקרון של באבינה** קובע שתבנית העקיפה מגוף אטום זהה לזו של חור באותו גודל וצורה עד כדי עוצמת האלומה הקדמית הכוללת. הוא נוסח בשנות ה-1800 על ידי הפיזיקאי הצרפתי ז'אק באבינה .

הסבר
----

נניח ש- ***B*** הוא הגוף המפזר המקורי, ו- ***B'*** הוא המשלים שלו, כלומר גוף שקוף. סכום תבניות הקרינה הנגרמות על ידי ***B*** ו- ***B'*** חייב להיות זהה לתבנית הקרינה של האלומה הבלתי חסומה. במקומות שאליהם הקרן הבלתי מופרעת לא הייתה מגיעה, זה אומר שדפוסי הקרינה הנגרמים על ידי ***B*** ו- ***B'*** חייבים להיות הפוכים בפאזה, אך שווים במשרעת.

דפוסי עקיפה מפתחים או גופים בגודל וצורה ידועים מושווים לדפוס העקיפה מהגוף הנמדד. לדוגמה, ניתן למצוא את גודל תאי הדם האדומים על ידי השוואת דפוס העקיפה שלהם עם מערך של חורים קטנים. אחת ההשלכות של העיקרון של Babinet היא פרדוקס ההכחדה, הקובע שבגבול העקיפה, הקרינה המוצאת מהקרן עקב חלקיק שווה לפעמיים החתך של החלקיק כפול השטף. הסיבה לכך היא שהקרינה המוצאת מהקרן היא סכום של הקרינה הנספגת בחלקיק או מוחזרת ממנו עם הקרינה המפוזרת קדימה. הקרינה הנספגת או מוחזרת שווה לשטף בחתך הרוחב של החלקיק. לפי עקרון באבינה האור המפוזר קדימה זהה לאור שיעבור דרך חור בצורת חלקיק, כך שכמות האור שפוזר קדימה שווה גם לשטף דרך חתך החלקיק.

העיקרון משמש לרוב באופטיקה אך הוא נכון גם לגבי צורות אחרות של קרינה אלקטרומגנטית והוא, למעשה, משפט כללי[דרוש מקור] של עקיפה במכניקת גלים. העיקרון של Babinet מוצא שימוש רב ביכולתו לזהות 'שוויון' בגודל ובצורה.

ניסוי הדגמה
-----------

ניתן לראות את ההשפעה בפשטות באמצעות לייזר. תחילה, מקם חוט דק (כ-0.1 מ"מ) בתוך קרן הלייזר וצפה בתבנית הדיפרקציה. לאחר מכן צפה בתבנית הדיפרקציה כאשר הלייזר זוהר דרך חריץ צר. החריץ יכול להתבצע או באמצעות מדפסת לייזר או מכונת צילום על ידי הדפסה על שקף או באמצעות סיכה השורטת קו על פיסת זכוכית שעושנה מעל להבת נר.

העיקרון של באבינה בשידורי רדיו וראדאר
-------------------------------------

העיקרון של באבינה יכול לשמש בתחום שידורי הרדיו והראדאר כדי למצוא עכבות משלימות.

ראו גם
------

* מכ"ם ביסטטי

הערות שוליים
------------

1. ↑  M. Born and E. Wolf, *Principles of Optics*, 1999, Cambridge University Press, Cambridge.
**מסכת** הוא כתב עת אקדמי רב־תחומי, שנושאו הוא האישה היהודייה בתרבות ובתולדות עם ישראל וההיסטוריה של האנושות. במסכת מתפרסמים מחקרים על היבטים שונים של חיי האישה היהודייה, מעמדה בחברה היהודית והכללית, תפיסתה העצמית והישגיה בתחומי יצירה מגוונים מאז תקופת התנ"ך.

כתב העת "מסכת" הוקם ב-2002 על ידי פרופ' ישראל אומן, לימים חתן פרס נובל לכלכלה, לזכרה של רעייתו אסתר.

כרך א' של "מסכת" ראה אור בתשס"ב - 2002 בהוצאת מת"ן - מכון תורני לנשים והעורכת הראשונה הייתה זיוה קוסופסקי. החל מכרך י"ב יוצא כתב העת לאור במסגרת הפקולטה למדעי היהדות באוניברסיטת בר-אילן בעריכת ד"ר רבקה גולדברג.

כתב העת חרת על דגלו להוות:
"נקודת מפגש בין דיסציפלינות וגישות, בין דורות ועולמות, בין מוסדות אקדמיים ומחקריים ובין מרחבים רוחניים ואידאולוגיים שונים ומגוונים כשבמוקד – שאלות עיוניות, היסטוריות ומתודולוגיות הנוגעות למקומה של האישה ביהדות ולסוגיות הנלוות לכך. כמו כן מבקש כתב העת להעלות דמויות של נשים יהודיות מן העבר שבלטו בעשייה וביצירה תרבותית, חברתית, לאומית או רוחנית".

מערכת
-----

העורך הראשי של כתב העת הוא פרופ' יהודה פרידלנדר והעורכת היא ד"ר רבקה גולדברג (חוקרת תנועת החסידות).

חברי המערכת הם פרופ' יפה ברלוביץ, פרופ' זאב גריס, ד"ר מיכל הלד, ד"ר רות למדן, פרופ' לילך רוזנברג-פרידמן ופרופ' יעל שמש .

קישורים חיצוניים
----------------

* האתר הרשמי של כתב העת מסכת
* קטלוג מסכת, באתר מת"ן
* מסכת, באתר הפקולטה למדעי היהדות, אוניברסיטת בר-אילן

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוברות אוניברסיטת בר-אילן, כתב העת 'מסכת' יוצא מעתה בשיתוף עם אוניברסיטת בר-אילן, 1 בינואר 2017, באתר אוניברסיטת בר-אילן
2. ↑  ראו: האגודה הישראלית ללימודים פמיניסטיים ולחקר המיגדר.
**קונברס** (באנגלית: **Converse**) היא חברת אופנה אמריקאית, הידועה בעיקר ב**נעלי אולסטאר** המיוצרות על ידה. החברה נוסדה בשנת 1908. בשנת 2003 נרכשה יל ידי חברת נייקי (באנגלית: NIKE).

בימיה הראשונים ייצרה החברה נעלי-חורף בעלות סוליות גומי, אך במהלך מלחמת העולם השנייה עברה לייצר נעלים עבור צבא ארצות הברית. בתחילה הייתה קונברס אחת היצרניות היחידות של נעלי ספורט ובמשך למעלה ממאה שנה שלטה בשוק נעלי האתלטיקה האמריקאיות. משנות השבעים, איבדה החברה את מעמדה הבלעדי, כאשר חברות מתחרות הציעו לשוק נעליים משלהן. 

קונברס משתפת פעולה לעיתים קרובות עם מותגים אחרים כמו ג'ון וארווטוס במהדורות מיוחדות. לנעלי קונברס סימני היכר בולטים: סמל הכוכב של החברה, סוליית הגומי של אולסטאר, הבוהן המעוגלת והחלקה ורצועת העטיפה. בשנת 2019 מכרה קונברס מוצרים דרך 109 חנויות קמעונאיות בארצות הברית שהן בבעלותה. בנוסף, היא מחזיקה בבעלותה 63 חנויות בשווקים בינלאומיים.

נעליים
------

### הנשק (The Weapon)

בשנת 1986 הוציאה קונברס את נעל הכדורסל "הנשק" המיוצרות בשתי ערכות צבעים כדי לאפשר התאמה לצבעי החולצה של קבוצות כדורסל. הנעל מתאפיינת במבנה ייחודי לכל אורכה, כולל ריפוד עבה בעקב הפנימי, להגברת הנוחות. השחקנים הראשונים שנעלו את הדגם היו לארי בירד ומג'יק ג'ונסון, שהוצגו באופן בולט בפרסומת של קונברס. הנעליים נראו גם על אקסל רוז בקליפ Estranged של Guns N 'Roses.

בין השנים 1999 ל-2003 הוציאה קונברס גרסאות מחודשות לנעל הקלאסית, אותה נעל קובי בראיינט לפחות שלוש פעמים בשנת 2002, ואנדרה מילר נעל בשנת 2002 מאמצע אוגוסט עד תחילת ספטמבר.

ב-2003 יצאה גרסת "הנשק הטעון", ב-2008 יצאה גרסת "הנשק 86", ב-2009 יצאה גרסת הפורמן ואילו ב-2012 יצאה גרסת ג'ון וארווטוס. גרסאות נוספות יצאו ב-2009 וב-2010. 

הנשק, בצבע לבן כחול ואדום
### מהדורות מיוחדות

נעלי קונברס זכו למהדורות מיוחדות שהוקדשו לאנשים מפורסמים, להקות ועוד, כגון DC קומיקס, פינק פלויד, הראמונס, AC / DC, 0, המלח ג'רי, מטאליקה, הקלאש, דוקטור סוס, גרייטפול דד, אוזי אוסבורן, ג'ימי הנדריקס, מיילי סיירוס, דרו ברופי, נירוונה, רע פוגש רשע, גרין דיי, מאט וקים, בלאק סבאת' וסופר מריו. שלושה עיצובים חדשים נוצרו בהשראת The Who. בנוסף, נעלי קונברס הופיעו עד היום בלמעלה מ־650 סרטים, בהם בחזרה לעתיד, אני, רובוט, גריז ואני והחבר'ה. דייוויד טננט (שגילם את הדוקטור העשירי) נעל מגוון דגמי קונברס בתוכנית המדע הבדיוני דוקטור הו. ביולי 2018, קונברס חברה ל-BT21, דמות פופ שנוצרה על ידי קבוצת ההיפ-הופ הדרום קוריאנית BTS.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונברס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של קונברס (באנגלית)
* אתר האינטרנט הרשמי של קונברס
* קונברס, ברשת החברתית פייסבוק
* קונברס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* קונברס, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  Wayne, Leslie, Nike Purchasing Converse, A Legend, New York Times, ‏10.7.2003
**גורנה אוריאחוביצה** (בולגרית **Горна Оряховица**) היא עיר בצפון בולגריה בשטח מחוז וליקו טרנובו, ומהווה את העיר השלישית בגודלה במחוז מבחינת כמות האוכלוסין. העיר מרוחקת 230 קילומטרים מהבירה סופיה, 220 קילומטרים מהעיר וארנה, 100 קילומטרים מהעיר רוסה ו-7 קילומטרים מעיר הבירה של המחוז וליקו טרנובו. בעיר שורר אקלים ממוזג והטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 12.5oc.

היסטוריה
--------

ראשית התיישבות אנושית מאורגנת באזור מתוארכת לתקופת האבן החדשה. במאה ה-1 נכבש המקום על ידי האימפריה הרומית המערבית ובמקום נבנתה מצודה. בהמשך עבר היישוב לשליטת האימפריה הביזנטית, תוך הגירת שבטים סלאבים ופרוטו בולגארים אשר שינו את המאזן הדמוגרפי ביישוב בשלהי המאה ה-6. ישנן עדויות ארכאולוגיות ליישוב מאורגן גם בתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה והשנייה, עת הפך היישוב למבצר כחלק משרשרת מצודות דרכים, שנועדו להגן על הבירה טרנובו. בסוף המאה ה-14 נכבשה המצודה על ידי צבא האימפריה העות'מאנית וב-1444, ונחרבה בעת מסעו של ולדיסלב השלישי מוורנה כנגד העות'מאנים.

היישוב חזר לשגשג רק בראשית המאה ה-19, עידן התחייה הבולגרית ובעיר נבנו מוסדות ציבור, דת וחינוך. ב-1870 זכה היישוב למעמד של עיר. ב-1876, במהלך מרד אפריל הבולגרי כנגד העות'מאנים הייתה העיר מרכז יציאה לכוחות המורדים בצפון בולגריה ורבים מבניה התנדבו בהמשך למיליציית המתנדבים הבולגרית האופלצ'נצי, שפעלה לצד הכוחות הרוסיים במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). העיר שוחררה על ידי הכוחות הרוסיים ב-26 ביוני 1877 ובהמשך הפכה חלק מנסיכות בולגריה, אשר הפכה בהמשך למדינת הלאום, בולגריה.

כלכלה
-----

העיר היא אחד המרכזים הגדולים בבולגריה לייצור סוכר ומוצריו וכן קיימים בתי מאפה ומפעלים לייצור ממתקים.

תחבורה
------

גורנה אוריאחוביצה מהווה צומת מסילות ברזל חשובה בצפון בולגריה ופועל בה אחד מששת נמלי התעופה הבינלאומיים המצויים בבולגריה. עורק תחבורה מספר 9 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים חולף בסמיכות לעיר.

ערים תאומות
-----------

* אוקראינהאוקראינה מירהורוד, אוקראינה

לקריאה נוספת
------------

* סטיבן סייג', גורנה אוריאחוביצה ודולנה אוריאחוביצה, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך III, עמ' 19–20), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גורנה אוריאחוביצה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של גורנה אוריאחוביצה

הערות שוליים
------------

1. ↑  תחבורת העיר גורנה אוריחוביצה באתר הרשות המקומית (בבולגרית).

| **רשויות מקומיות וערי מחוז וליקו טרנובו שבבולגריה** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| וליקו טרנובו • גורנה אוריאחוביצה • סבישטוב • ליסקובץ • אלנה • סטראז'יצה • פולסקי טרמבש • זלטריצה • סוחינדול • פבליקני | מחוז וליקו טרנובו |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007557404005171
* GND: 4446660-2
* LCCN: n83137049
* MusicBrainz: 181271ec-ee36-4845-a4c2-4ff257546a00
* VIAF: 132561950
* WorldCat (עם VIAF): 132561950

 |
**דוד אבן צור** (נולד ב-30 בדצמבר 1958) הוא ראש עיריית קריית ים.

ביוגרפיה
--------

דוד אבן צור נולד במרוקו ועלה לישראל בגיל 12. גדל בקריית ים ולמד בבית הספר התיכון שבכפר הנוער ימין אורד. בעל תואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו.

בשנת 1989 הוא נבחר לראשונה כחבר מועצת עיריית קריית ים. ב-1993 קיבלה רשימתו העצמאית שעמד בראשה, 3 מנדטים למועצת העיר. משנת 2000 שימש בתפקיד סגן ראש עיריית קריית ים, וממלא מקום ראש העיר. במקביל לתפקיד אותו ביצע ללא שכר, הוא עבד בחברת המשקם והגיע לתפקיד סמנכ"ל בחברה. הוא מונה בשנת 2010 לתפקיד מנכ"ל החברה הכלכלית קריית אתא.

לקראת הבחירות לכנסת ה-17 התמודד אבן צור בבחירות המקדימות של הליכוד במחוז חיפה, ונבחר מבין המתמודדים כנציג המחוז ברשימת הליכוד לכנסת. הוא שובץ במקום ה-27 ברשימה ולא נכנס לכנסת מכיוון שמפלגתו קיבלה 12 מנדטים בבחירות הכלליות. לקראת הבחירות לכנסת ה-18 התמודד בשנית במחוז, שובץ במקום ה-30 ברשימת הליכוד, ושוב לא נכנס לכנסת.

בשנת 2013 לקראת הבחירות לרשויות המקומיות, הוצב אבן צור במקום השני ברשימתו של ראש העיר שמואל סיסו. כשבועיים לפני יום הבחירות, לאחר שנסגרה רשימת המתמודדים לראשות העיר, ולאחר שאף מתמודד לא נרשם להתמודדות מול ראש העיר המכהן, הודיע ראש העיר סיסו על פרישתו מהמרוץ, לאחר שקיבל תפקיד בכיר ברשת אורט העולמית. כתוצאה מכך, הועמד אבן צור כמתמודד יחיד בבחירות לראשות העיר. בבחירות שהתקיימו הצביעו 64.3% מהבוחרים בעד בחירתו, ו-35.7% נגד בחירתו.

לאחר הצהרתו של נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ על הכרה בירושלים כבירת ישראל, הכריז אבן צור כי הפארק החדש המתוכנן לקום בעיר ייקרא על שמו של טראמפ. טראמפ השיב לו במכתב תודה, בו הוא כתב ש"מרגש אותי לדעת שהעם בישראל שואב עידוד מהחלטתי להכיר בירושלים כבירת ישראל".

בבחירות 2024, התמודד פעם נוספת לראשות העירייה. הוא התמודד מול אמיר ווסקו וניצח עם מעל 65% מהקולות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוד אבן צור** בוויקישיתוף
* קארין רוזקובסקי, בדרך לירושלים, באתר nrg‏, 12 בדצמבר 2008
* שלומית צור, ‏"העתיד שלנו הוא מלונאות", באתר גלובס, 2 באפריל 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  דורון גולן,
 התלמיד המצטיין במתמטיקה הפך לראש העירייה, באתר בלינקר, 29 באוגוסט 2016
2. ↑  ילקוט הפרסומים, באתר nevo‏, 19 בנובמבר 1993
3. ↑  מירית פנחס וערן שור, קריית אתא: כפל התפקידים של דוד אבן צור, באתר nrg‏, 5 במאי 2010
4. ↑  מיכל מרגלית ורון נוטקין,
 קריית ים: המועמד היחיד גבר על הפתק הירוק, באתר ynet‏, 23 באוקטובר 2013
5. ↑  "טראמפ הודה על קריאת פארק בישראל על שמו: "מרגש אותי" - כיכר השבת". *כיכר השבת*. נבדק ב-2017-12-19.
**דניאלה נאנה** (ברומנית: **Daniela Nane**; נולדה ב-29 בנובמבר 1971) היא שחקנית ודוגמנית רומנייה.

ביוגרפיה
--------

נאנה נולדה ביאסי כבת יחידה להוריה.

בשנת 1991 נבחרה למיס רומניה (הראשונה ברומניה המודרנית - לפני כן נערכה תחרות היופי במדינה רק בשנות העשרים) וייצגה את רומניה בתחרות "מיס תבל" שנערכה בלאס וגאס.

נאנה למדה משחק ודרמה באקדמיה לקולנוע ותיאטרון של בוקרשט.

ב-1998 הנחתה את "Selecția Națională", התחרות לבחירת השיר שייצג את רומניה בתחרות האירוויזיון.

ב-2000 שיחקה בסרט "אפיסנטר", לצד טרייסי לורדס.

ב-2005 שיחקה בסרט "בלודריין", לצד קריסטנה לוקן.

ננה שיחקה גם בקופרודוקציה האמריקאית-רומנית "דרקולה 2: ההתעלות". בנוסף, השתתפה בהפקות רבות בארץ הולדתה וזכתה בשני פרסים על משחקה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של דניאלה נאנה

* דניאלה נאנה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* דניאלה נאנה, באתר MusicBrainz (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1155115112
* MusicBrainz: 0de22efe-37b1-40bb-ac72-f195b67e0191
* VIAF: 898152261517117180007
* WorldCat: viaf-898152261517117180007

 |
**תנאי הכרחי** (באנגלית **Necessity conditions**, וגם **Necessary condition**) הוא מונח מתחום הלוגיקה, המביע תנאי הדרוש לקיום הטענה, שבלעדיו הטענה לא מתקיימת. למשל, בעל חיים שאין לו נוצות, אינו נחשב ציפור. לכן, נוצות שיש לבעל חיים מסוים, הן "תנאי הכרחי" להיותו ציפור. לעומת זאת, היכולת לעוף אינה "תנאי הכרחי" שבלעדיו בעל חיים אינו ציפור. למשל, יען היא ציפור למרות שהיא אינה מסוגלת לעוף. 

**שלילת התנאי ההכרחי**: כאשר טענה א' היא **תנאי הכרחי** לטענה ב', הרי שטענה ב' יכולה להתקיים רק אם טענה א' מתקיימת. מכך גם נובע שאם טענה א' לא מתקיימת, הרי שגם טענה ב' לא מתקיימת.

יש לשים לב, שקיום טענה א' (ההכרחית) רק **מאפשרת** את טענה ב' – ולא בהכרח גוררת את הסקת טענה ב'.

גרירה וכיתוב לוגי רשמי (פורמלי)
-------------------------------

למעשה, טענה ב' היא זו שגוררת את הסקת טענה א'. אם ידוע ש ב' מתקיימת, אפשר להסיק מכך שא' התקיימה (אחרת ב' לא הייתה מתקיימת). פעולת הגרירה ההיסקית נקראת באנגלית imply, ומסומנת בסימון מתמטי לוגי פורמלי כחץ מהמקור אל הטענה אותה מסיקים, בסימן הגרירה: {\displaystyle \implies }.

כדי לרשום את הטענה **א' הוא תנאי הכרחי של ב'** בכתיב לוגי (ומתמטי) פורמלי רשמי, נשתמש בעובדת שקילות טענות זו לפיה **ב' גוררת את א'**.

A מייצגת את א' שהוא התנאי ההכרחי לקיומו של B המייצגת את ב'. נרשום את טענתנו כך:
{\displaystyle B\implies A} שפירושו הרשמי: B גורר את A, כלומר מנכונות B אנו מסיקים את נכונות A.
ביטוי השקול לוגית לביטוי:

{\displaystyle \neg A\implies \neg B} שפירושו הרשמי: ניגודו של A גורר אחריו את ניגודו של B.
כלומר, הטענה **א' הוא תנאי הכרחי לקיום ב'**  - שקולה לטענה: אם לא א'? אזי לא ב'!

הקשר בין תנאי מספיק לתנאי הכרחי
-------------------------------

במובן מסוים, תנאי הכרחי הוא היפוכו של תנאי מספיק אם כי כאמור, תנאי יכול שיהיה גם הכרחי, וגם מספיק. 

הטענה: **א' הוא תנאי הכרחי ל-ב'** 
שקולה לטענה: **ב' הוא תנאי מספיק ל-א'** .
כאשר שני התנאים, הן ההכרחי והן המספיק, נדרשים מאותו המאפיין א', כדי לקיים טענה ב', אזי למעשה קיימת בשקילות לוגית בין א' לבין ב'. 

כאשר: **א' הוא תנאי** הכרחי ומספיק **לתנאי ב'** 
משמע: **א' גורר את ב'**  - (מספיק), וגם **ב' גורר את א'** - (הכרחי). כלומר, א' וב' שקולים.

דוגמה
-----

**רכישת כרטיס היא תנאי הכרחי לנסיעה ברכבת**. טענה זו שקולה לטענות:

* ניתן לנסוע ברכבת רק אם נרכש כרטיס.
* אם לא נרכש כרטיס, לא ניתן לנסוע ברכבת.
* אם נוסעים ברכבת הרי שנרכש כרטיס.

**גבינה היא תנאי הכרחי לפיצה**. טענה זו שקולה לטענות:

* ניתן להכין פיצה רק אם יש גבינה.
* אם אין גבינה, אין פיצה.
* אם קיימת פיצה אז קיימת גם גבינה.

ראו גם
------

* תנאי מספיק (באנגלית Sufficient condition)
* תנאי הכרחי ומספיק (אם ורק אם). ובאנגלית: Necessity and Sufficiency conditions
* תנאי שקול
* חוקי היקש

קישורים חיצוניים
----------------

* תנאי הכרחי, באתר MathWorld (באנגלית)
**רודיקה מאתייֶסקו** (ברומנית: **Rodica Mateescu**, שמה בלידה **Rodica Petrescu** ‏ נולדה ב-13 במרץ 1971) היא אתלטית עבר רומנייה, סגנית אלופת העולם (אתונה 1997) וארבע פעמים (1994-1996, 1998) אלופת רומניה בקפיצה משולשת.

ביוגרפיה
--------

מאתייסקו נולדה בבוקרשט.

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד באוגוסט 1994 סיימה מאתייסקו במקום חמישי בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.42 מטר. 

באליפות העולם שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 1995 סיימה מאתייסקו במקום חמישי בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.82 מטר. 

באולימפיאדת אטלנטה (1996) סיימה מאתייסקו במקום שביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.21 מטר.

### סגנית אלופת העולם

באליפות העולם באולם שנערכה בפריז, צרפת במרץ 1997 סיימה מאתייסקו במקום רביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.65 מטר, 1 ס"מ פחות ממדליית ארד. 

באליפות העולם שנערכה באתונה, יוון באותה שנה זכתה מאתייסקו במדליית כסף בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 15.16 מטר, אחרי שרקה קשפרקובה מצ'כיה (15.20 מטר) ולפני אולנה גובורובה מאוקראינה (14.67 מטר). בתחרות ה"גראן פרי פיינל" שנערכה בפוקואוקה היא זכתה במדליית ארד בקפיצה משולשת. 

באליפות אירופה שהתקיימה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 1998 סיימה מאתייסקו במקום רביעי בתוצאה שלך 14.46 מטר, 4 ס"מ פחות ממדליית ארד.

חייה האישיים
------------

מאתייסקו נשואה משנת 1995 למוּגוּר מאתייסקו (Mugur Mateescu), אתלט שהתחרה בריצת 400 מטר משוכות.

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* ריצת 100 מטר משוכות: 14.21 שניות (1989)
* קפיצה לרוחק: 6.35 מטר (1996)
* קפיצה משולשת: 15.16 מטר (1997)

### אולם

* קפיצה לרוחק: 6.36 מטר (1996)
* קפיצה משולשת: 14.91 מטר (1997)

קישורים חיצוניים
----------------

* רודיקה מאתייסקו, באתר olympedia.org
* רודיקה מאתייסקו, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* רודיקה מאתייסקו, באתר Track and Field (נשים)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 14295846

 |
**עולם התרבות** היא אנציקלופדיה מצוירת לנוער שיצאה בהוצאת מסדה בשנת 1965. האנציקלופדיה היא גרסה עברית של האנציקלופדיה האיטלקית CAPIRE (להבין) בהוצאת האחים פאברי ממילאנו. 

האנציקלופדיה עולם התרבות מהווה מעין המשך לאנציקלופדיה תרבות של אותה הוצאה, וגם היא נערכה בידי ג'ובאני פאברי. כמו האנציקלופדיה CONOSCERE עליה מבוססת האנציקלופדיה תרבות, גם אנציקלופדיה CAPIRE נמכרה בהתחלה כחוברות ואז בפורמט מלא. בישראל נמכרו החוברות בפורמט "אנציקלופדיה עולם התרבות" וכריכות החוברות (המקבילות לאנציקלופדיה המילונית של תרבות), שעסקו בהיסטוריה, נמכרו כאנציקלופדיה נפרדת בשם- "העולם מראשיתו ועד ימינו". הגרסה האיטלקית המקורית יצאה לאור בשנים 1963-1977.

נושאי האנציקלופדיה
------------------

אנציקלופדיה עולם התרבות עסקה בנושאי ארכאולוגיה, אדריכלות, אומנות, אסטרונומיה, ביולוגיה, בוטניקה, כימיה, קולנוע, גוף האדם, משפטים, כלכלה, אנטומולוגיה, בולאות, פילוסופיה, פיזיקה, גאוגרפיה, גאולוגיה, ספרות, מינרללולוגיה, מוזיאונים, מוזיקה, נומיסמטיקה, ציור, פוליטיקה, פסיכולוגיה, דת, פיסול, היסטוריה, תיאטרון, טלוויזיה, תכנון אורבני, זואולוגיה ועוד. כיאה לשמה, נכללו באנציקלופדיה ערכים רבים בנושאי תרבות האדם, לצד ערכים על מדעי החיים ומדעים מדויקים. כמו כן נוספו למהדורה העברית ערכים בנושאים ישראליים ויהודיים, כאשר לצד כל ערך נכתב שמו של כותב הערך. ב"עולם התרבות" נעשה שימוש רב יותר בצילומים, לעומת הציורים שעיטרו את "תרבות".

פורמט
-----

האנציקלופדיה מונה בגרסה העברית 12 כרכים, בגרסה האיטלקית המקורית הגיעה בשיאה ל-17 כרכים, לא כולל האנציקלופדיה ההיסטורית. באיטליה המשיכה לצאת האנציקלופדיה עד שנות השבעים וכללה גם תקליטי אודיו.

גלריה
-----

* כריכת הגרסה האיטלקיתכריכת הגרסה האיטלקית
* עמוד מתוך הגרסה העבריתעמוד מתוך הגרסה העברית
* עמוד מתוך הגרסה העבריתעמוד מתוך הגרסה העברית

ראו גם
------

* אנציקלופדיה תרבות
* העולם מראשיתו ועד ימינו
**אפראח ואלי** (באורדו: **افراح ولی**; נולדה ב-29 בנובמבר 1995) הא גולשת סקי אלפיני פקיסטנית. היא הזוכה הראשונה באירוע הסלאלום הענק במשחקי החורף של דרום אסיה, כאשר לקחה את הזהב במשחקי הבכורה שנערכו בהודו ב-2011.

רקע
---

ואלי נולדה במחוז גהיזאר, בגילגיט-בלטיסטן. היא בת למשפחת גושפור, לשעבר המשפחה המלכותית של מחוז עמק פוניאל, מחוז גהיזר. היא למדה והצטיינה בסקי בעיקר כי בילתה את רוב ילדותה בראטו – אזור הררי מושלג באסטור, שם הוצב אביה למשך יותר מעשור, כקולונל בצבא פקיסטן.

ואלי השלימה את לימודי התיכון בבית הספר הצבאי הממלכתי בגילגיט, ואחר כך סיימה תואר במנהל עסקים ב-2017.  (אורכב 24.12.2016 בארכיון Wayback Machine)

קריירה
------

בשנת 2011, במשחקי החורף של דרום אסיה הראשונים, שנערכו בהודו, ואלי זכתה במדליית זהב באירוע הסלאלום הענק - בכך שהביסה את אחותה אמינה, שגם היא גולשת סקי.

ב-2014, ואלי נבחרה על ידי פדרציית הסקי של פקיסטן (SFP) להשתתף במחנה אימונים של הפדרציה הבינלאומית לסקי שנערך באוסטריה. במהלך אימון, הייתה לה תאונת סקי והיא שברה את עצמות השוקה והשוקית של רגלה הימנית. היא פונתה בהליקופטר לבית חולים, ואחר תקופת הבראה, השתקמה. 

בגביע הסקי הבינלאומי של 2017 במאלאן ג'אבה, בהרי קארקוראם, לקחה ואלי מדליית זהב - היחידה בה זכתה פקיסטן במשחקים - ושתי מדליות ארד. הייתה זו אליפות הסקי הבינלאומית הראשונה שאירחה פקיסטן. השתתפו באירוע סך של 9 מדינות - טורקיה, אוקראינה, מרוקו, אפגניסטן, הודו, טג'יקיסטן, סלובקיה, סרי לנקה ואיראן.

בינואר 2017, ואלי השתתפה בנבחרת פקיסטן במשחקי החורף של אסיה, בסאפורו, יפן. היא הגיעה למקום 23 בסלאלום הענק, ולמקום 25 בסלאלום.

כמו ספורטאיות פקיסטניות אחרות שהגיעו לרמת תחרות בינלאומית, ואלי מציינת את ההשקעה המועטה של ממשלת פקיסטן בחינוך וספורט, ובמיוחד את הקשיים שעומדים בפני נשים וילדות הרוצות לעסוק בספורט בארצה.

קישורים חיצוניים
----------------

* הדף של אפראח ואלי באתר FIS (הפדרציה הבינלאומית לסקי)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Skiing sisters grab gold, silver Express Tribune 14 January 2011.
2. ↑  Raheel, Natasha (30 בינואר 2017). "Ifrah Wali makes Pakistan proud". *The Express Tribune*. Karachi, Pakistan. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  Raheel, Natasha (11 בפברואר 2017). "Jan dominates as Army clinch ski championship". *The Express Tribune*. Karachi, Pakistan. `{{cite news}}`:  (עזרה)
4. ↑  Meet Ifrah Wali, Pakistan's National Ski Champion, Pakistan Ink, March 31, 2015

  

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אפראח ואלי"**.
**רודי ון גלדר** (באנגלית: **Rudy Van Gelder**;‏ 2 בנובמבר 1924 – 25 באוגוסט 2016) היה טכנאי קול אמריקאי המתמחה בג'אז. מוזכר פעמים רבות כגורם "מאחורי הקלעים" בעל ההשפעה הגדולה ביותר על צליל הקלטות הג'אז, בעיקר ההקלטות הקלאסיות של סוף שנות החמישים וראשית שנות השישים. גלדר הקליט באולפניו מאות תקליטים עבור חברות מובילות כבלו נוט, ורב רקורדס, פרסטיז' ואימפולס. הוא הקליט, בין היתר, את *A Love Supreme* של ג'ון קולטריין, את "'Moanin" של שליחי הג'אז, את תקליטי "החמישייה הגדולה הראשונה" של מיילס דייוויס, את ת'לוניוס מונק, סאני רולינס, ויין שורטר, פרדי האברד, פרעה סנדרס ורבים אחרים.

תולדות חייו
-----------

ון גלדר נולד וחי בג'רזי סיטי, ניו ג'רזי. כנער היה חובב רדיו וחובב ג'אז. הוא למד להיות אופטומטריסט אך ב-1952 החל לעבוד כעוזר טכנאי קול בחברת בלו נוט. עד מהרה הפך להיות טכנאי קול במשרה מלאה ופתח אולפן הקלטות עצמאי בביתו.

ב-1959 איתר מבנה גדול ב־Englewood Cliffs שבניו ג'רזי. ון גלדר הקים במבנה, שנבנה בהשראת פרנק לויד רייט והיה בעל אקוסטיקה משובחת, את אולפנו. ון גלדר העניק שירותי הקלטה לחברות ואמנים רבים ופיתח שיטות הקלטה שיתאימו לאופי, לגוון ולמנעד הצלילים של כל כלי נגינה. בפרט נרשמת לזכותו הקלטה צלולה, עשירה ובהירה של כל כלי וכלי ותחושת חמימות ובהירות. כל זאת תוך יכולת להתאים עצמו לאמנים שונים.

בין 1953 ו-1967 היה אחראי על כמעט כל ההקלטות של "בלו נוט", אולם מאז סוף שנות השישים גדל מאוד היצע טכנאי ואולפני הקול ואולפני ון גלדר התקשו לעמוד בתחרות. עם זאת המשיך ון גלדר לפעול במשך שנים רבות והוציא מחדש הקלטות קלאסיות של חברת פרסטיז' (כיום "קונקורד רקורדס"), בעיקר של קולטריין, תחת המותג "Rudy Van Gelder Remasters".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רודי ון גלדר** בוויקישיתוף

* רודי ון גלדר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* רודי ון גלדר, באתר Last.fm (באנגלית)
* רודי ון גלדר, באתר AllMusic (באנגלית)
* רודי ון גלדר, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* רודי ון גלדר, באתר Discogs (באנגלית)
* ריאיון עם ון גלדר (באנגלית)
* ראיון מצולים עם ון גלדר, 15 במרץ 2016
* Rudy Van Gelder, engineer behind sound of modern jazz, dies aged 91, נקרולוג, הגארדיאן, 28 באוגוסט 2016
* אתר למנויים בלבד אוריאל קון, כך תיעד רודי ון גלדר חלק ניכר מתולדות הג'ז, באתר הארץ, 18 במרץ 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  ביוגרפיה ודיסקוגרפיה באתר Allmusic

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011337852805171
* BIBSYS: 2111536
* GND: 133648508
* ICCU: TSAV471001
* ISNI: 0000 0000 1969 1076
* LCCN: no00020144
* MusicBrainz: f0707f1d-55e1-46b6-8a9c-05d508e09a73
* NLP: a0000003738939
* SUDOC: 261837362
* VIAF: 62743208
* WorldCat: lccn-no00020144

 |
"**Dernière danse**" (באנגלית: "**Last Dance**"; בעברית: "**הריקוד האחרון**") הוא הסינגל המוביל של הזמרת-יוצרת הצרפתייה אינדילה מתוך אלבומה הראשון, *Mini World*. הוא יצא לאור ב-13 בנובמבר 2013 וזכה להצלחה גדולה ברחבי העולם, כשהגיע בשיאו למקום הראשון במצעדים רבים ביניהם, ישראל ויוון. את השיר כתבה אינדילה לבד והפיק סקלפוביץ', שהפיק לה שירים נוספים באלבום. הוא הפך לאחד מהשירים המזוהים ביותר עם צרפת, וביוטיוב זכה להצלחה רבה גם כן. זהו הסינגל המצליח ביותר בקריירה של הזמרת. הוא זכה לגרסאות כיסוי רבות ולרמיקסים רבים ברחבי העולם כולו. במצעד הבין-לאומי של מדיה פורסט הצליח לשהות בצמרת המצעד במשך ארבעה שבועות.

בשנת 2022 הפך הווידאו קליפ של "Dernière danse" לקליפ הצרפתי הנצפה ביותר בכל הזמנים.

וידאו קליפ
----------

תחילה, ניתן לראות את אינדילה עולה על גבעה שמשקיפה על העיר פריז, שבצרפת כשבידה היא מחזיקה מזוודה גדולה. לאחר מכן ניתן לראות את ההתחלה האמיתית כביכול של הווידאו קליפ. רואים אישה מבוגרת שמעיפה את אינדילה מחוץ לדלת הבית שלהן. לאחר שהיא נזרקת אל מחוץ לבית, כל המזוודה שאיתה גורשה מהבית מוטחת על הרצפה ופשוט נפתחת. לאחר שאינדילה אוספת את חפציה לתוך המזוודה חזרה, היא מוצאת תמונה של מגדל אייפל, ומכניסה אותה לתוך כיס פנימי שנמצא במעילה השחור. בעודה מסתובבת ברחוב שעות רבות, היא בוהה בתוך כביש שמתמלא עשן וכולם בורחים ממנו. אינדילה נכנסת לתוך העשן ונאבקת שם ככל הנראה עם עצמה, כשלבסוף ניתן לראותה פוקחת עיניים ובעצם כל מה שקרה ככל הנראה, היה בגדר חלום. בסוף הווידאו קליפ אינדילה עולה על הגבעה ומסתכלת על השקיעה שמלווה את העיר פריז כשמהיד שלה נשמטת התמונה של מגדל אייפל.

מיקומי שיא
----------

השיר זכה להצלחה עולמית, כשבשיאו הגיע למקום הראשון בישראל, רומניה, יוון, וטורקיה. בצרפת הסינגל הצליח להגיע למקום השני אך לא הצליח להעפיל לצמרת המצעד.

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 72 |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 41 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 47 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 2 |
|  טורקיה | Türkiye Top 20 | 1 |
|  יוון | IFPI Greece | 1 |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |
|  לבנון | מצעד 20 העליונים הרשמי של לבנון | 3 |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 14 |
|  פולין | ZPAV | 3 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 5 |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 24 |
|  צרפת | SNEP | 2 |
|  רומניה | מצעד השירים הרומני | 1 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 15 |

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים (2014)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 3 |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 7 |
| אקו"ם | 7 |
|  פולין | ZPAV | 7 |
|  צרפת | SNEP | 4 |

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על הסינגל "Dernière danse" באתר מיוזיק בריינז
* סרטון השיר "Dernière danse" באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Indila - Dernière Danse (Clip Officiel)*, נבדק ב-2024-03-24
2. ↑  YouTube - Most Viewed Music Videos by Francophone Artists, kworb.net
3. ↑  דיו 2014, השירים המושמעים ביותר, מוקי, פארל ויליאמס, ביקורת מוסיקה, מוסיקה, יוסמיוסיק, באתר יוסמיוסיק

| אינדילה |
| --- |
| אלבומי אולפן | *Mini World* |
| סינגלים | "Dernière danse" • "Tourner dans le vide" • "S.O.S" • "Run Run" • "Love Story" • "Parle à ta tête" |
| שיתופי פעולה | "Thug Mariage" • "Bye Bye Sonyé" • "Dreamin'" • "Trinité" |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: d58e299d-ccd2-4ec3-b038-ac1b78574bbe

 |
צליינית בעת העלייה ל-88 מקדשים, בבגדים מסורתיים
**שיקוֹקוּ** (ביפנית: **四国**, מילולית: "ארבעת המחוזות") הוא האי וחבל הארץ הקטן מבין ארבעת האיים המרכזיים של יפן בשטחו ובאוכלוסייתו. אורכו כ-225 קילומטר, ורוחבו משתנה בין 50 ל-150 קילומטר. אוכלוסייתו מנתה 4,141,955 איש בשנת 2005. שם האי מתייחס לארבעה מחוזות אשר נמצאו בעבר על האי: אווה, טוסה, סנוקי ואיו. המחוזות האלה נקראים היום אהימה, קאגווה, קוצ'י וטוקושימה.

גאוגרפיה
--------

האי בעל שטח של 18,800 קילומטר רבוע, המדרג אותו במקום ה-50 בעולם, אחרי האי איליה דו בננל שבברזיל ולפני האי הלמהרה שבאינדונזיה. אוכלוסייתו, כ-4.2 מיליון בני אדם, יותר גדולה מזו של האי פוארטו ריקו, אך קטנה מאוכלוסיית האי סינגפור.

רכס הרים החוצה את האי ממזרח למערב מחלק אותו לשני אזורים. מרבית אוכלוסיית האי מרוכזת באזור הצפוני, ובאזור זה נמצאות הערים הגדולות של האי, כולל מצויאמה, העיר הגדולה של האי המונה (נכון ל-2005) 512,982 תושבים. מישורי אדמת סחף בצפון-מזרח האי מאפשרים גידולי אורז, חיטה, שעורה ופירות שונים. התעשייה באזור מפותחת יחסית וכוללת מחצבי נחושת. האזור הדרומי, הגדול בשטחו, הררי ברובו ובקושי מאוכלס. היערות באזור משמשים את תעשיית הנייר. הנקודה הגבוהה של האי היא הר אִישִיזוּצִ'י בגובה 1,982 מטר.

האי מחובר לאי הונשו השכן בעזרת רשת גשרים. החלק המרכזי של האי, בו נמצא מחוז קגאווה, מחובר למחוז אוקיאמה בעזרת רשת גשרים אשר הוקמו בשנת 1988. העיר נרוטו בצפון-מזרח מחוברת לעיר קובה ולאזור קנסאי כולו בעזרת שני גשרים תלויים דרך האי אוואג'י, המפורסם ביניהם הוא גשר אקשי-קייקיו. בנוסף, על האי ארבעה שדות תעופה פנימיים, והוא מחובר לאיים השכנים בדרכים ימיות.

תיירות
------

מערבולות נרוטו
המסורת המפורסמת של שיקוקו היא העלייה ל-88 מקדשים בודהיסטים, בהם ביקר במאה ה-9 קובו דאישי, מקים אסכולת שינגון בודהיזם ביפן (למרות שקובו דאישי עצמו מזכיר רק שניים מהמנזרים בכתבים שלו). המסלול הכולל של העלייה לרגל הוא באורך של כ-1,200 קילומטר, ומסורתית יש לעשותו ברגל, כאשר המסע לוקח בין 30 ל-60 יום. היום, מרבית העולים משתמשים בכלי רכב ותחבורה ציבורית כדי לעשות את מסלול העלייה. מלבד 88 המקדשים הכלולים במסורת, מפוזרים ברחבי שיקוקו עוד כ-200 מקדשים.

אתרים תיירותיים באי כוללים אתרים גאוגרפיים, ביניהם מצרי נָרוּטוֹ - אזור עם הזרמים המהירים ביפן וגם בין המהירים בעולם, אשר יוצרים מערבולות של ממש במי המצר; מצר דוֹפוּצִ'י - מצר ברוחב 9.93 מטר בין שני איים קטנים בסביבת שיקוקו, אשר ככל הנראה מהווה את המצר הצר היותר בעולם; מוזיאון אלמוגים בדרום-מערב האי, נהר השימנטו ועוד. בנוסף, תיירים רבים מבקרים את האי כדי ליהנות מיופיו של הים הפנימי סטו.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **שיקוקו** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שיקוקו** |

* רשומות משיקוקו - מידע על אתרי התיירות באי (באנגלית)
* דני אורבך, ‏האי שיקוֹקו - הדרומי באיים המרכזיים של יפן, באתר GoTravel
* שיקוקו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| יפןיפןחבלי ארץ ביפן |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| הוקאידו • טוהוקו • קאנטו • צ'ובו • קנסאי • צ'וגוקו • שיקוקו • קיושו |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4224753-6
* NKC: ge602696

 |
**דורון אורן** (נולד ב-20 במרץ 1969) הוא זמר, שחקן ומדבב ישראלי.

ביוגרפיה
--------

אורן היה חבר בנעוריו בלהקת צעירי תל אביב בין השנים 1985–1987.

בשנת 1992 הנחה אורן את התוכנית "להיט בראש".

בשנים 1995 ו-1996 שר אורן בקלטות הילדים "הקסם של ימבה 1 ו-2", וב"הולכים לגן".

הוא השתתף בקדם-אירוויזיון 1996 עם השיר "מאבד צורה" שסיים את התחרות במקום ה-11. כעבור שלוש שנים, היה חלק מלהקת "עדן" שייצגה את ישראל באירוויזיון 1999 ושירם, "יום הולדת", הגיע למקום החמישי.

אורן השתתף כזמר בתזמורת של אלדד שרים בתוכנית הטלוויזיה "רוקדים עם כוכבים".

הוא השתתף במספר הפקות לילדים ביניהם "הכבשה שושנה וחברים", "הכבשה שושנה בגן האותיות", "שורום זורום", "יובל המבולבל", "טיף וטף", "כיף לי עם יעלי בתזמורת", "הסבתא של אפריים", "אצו רצו גמדים", "איך בוחרים שם לאחותי הקטנה?", "גילי בא לבקר - מסע בקשת הרגשות", "קופסת החלומות של הגר" שגם אותו ביים אורן, בפסטיגלים 2015 ו - 2016 ובמספר פרסומות לטלוויזיה.

השתתף כזמר ליווי בפסטיגל ודיבב בסרטים וסדרות טלוויזיה מצוירות וביניהם "בת הים הקטנה", "טוטלי ספייס", בסדרה "אגדות אנדרסן", "נילוס איש החלומות", "ממלכת אוקיאנה" ובסדרה "גיבורי האור".

במרץ 2012 הוא השתתף באופרת הרוק "כמעט נורמלי" "בבימויו של חנן שניר, בתיאטרון הבימה, לצידם של איילת רובינסון והראל סקעת.

החל מנובמבר 2019, אורן משחק את הארי ברייט, אחד האבות של סופי, במחזמר "מאמא מיה" בהפקת תיאטרון "הבימה".
כיום משתתף אורן במחזמר ״בלוז לחופש הגדול״ של תיאטרון בית ליסין בתל אביב, לצד חני נחמיאס, דור הררי, נועם קליינשטיין ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דורון אורן** בוויקישיתוף

* דורון אורן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* דורון אורן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* דורון אורן באתר "הבמה"
* דורון אורן, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרב יודילוביץ', "כמעט נורמלי": הטירוף נעשה יותר נוח, באתר ynet, 7 במאי 2012

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304890505171
* VIAF: 4108160668014103560002
* WorldCat (עם VIAF): 4108160668014103560002

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באלת במיתולוגיה הרומית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו קונקורדיה (פירושונים).

פסל קונקורדיה בשטוטגרט
האלה קונקורדיה עומדת, ולצידה פאטרה ושתי קרנות שפע. מטבע שהונפק לכבוד אקוויליאה סוורה.
**קונקורדיה** (בלטינית: **Concordia**) הייתה אלת ההסכמה, ההבנה וההרמוניה בחיי הנישואים על פי המיתולוגיה הרומית. האלה היא המקבילה של האלה היוונית הרמוניה, ומהווה האנשה של המושג "הסכמה" או "הרמוניה" וההפך של האלה היוונית אריס (המאנישה "העדר הסכמה והרמוניה"), שמקבילתה הרומית הייתה "דיסקורדיה".

קונקורדיה הייתה גם מושג פוליטי, בתקופת הרפובליקה משמעות המושג שעל כל הגורמים במדינה להתנהל בהרמוניה ובהסכמה תוך הימנעות ממחלוקות. בתקופת שיאה של הקיסרות הייתה חשיבות רבה לפולחן האלה קונקורדיה, המסמלת את שלמות האימפריה, ורבים מהקיסרים הרומים ובני משפחת הקיסר הקדישו כתובות רבות לאלה.

המקדש העיקרי של האלה - מקדש קונקורדיה ניצב בקצהו המערבי של הפורום הרומאי, לרגלי גבעת הקפיטולין.

תיאורי האלה
-----------

האלה מתוארת לרוב כדמות ישובה, הלובשת גלימה ארוכה ואוחזת פאטרה (כד פולחני), קרן שפע המסמלת שפע וקאדוקאוס (המסמל שלום). האלה מצוירת לרוב כעומדת בין שתי דמויות היסטוריות, ומסמלת את ההסכמה והיחסים הטובים בין שתי דמויות אלה.

לעיתים מופיעה האלה לצד שתי אלות נוספות - לרוב פאקס וסאלוס או סקוריטאס ופורטונה.

על שמה
------

האסטרואיד 58 Concordia (אנ') שהתגלה ב-24 במרץ 1860 על ידי האסטרונום רוברט לות'ר, נקרא על שמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונקורדיה** בוויקישיתוף
* דר' אפי זיו, **המיתולוגיה הרומית**, כנרת זמורה-ביתן, 2024.

* קונקורדיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011052465805171
* BnF: cb145689634 (data)
* GND: 120896532
* LCCN: no2019090590
* SUDOC: 225365790
* VIAF: 8229331
* WorldCat: lccn-no2019090590

 |
לירז אבני-סגל
**לירז אבני-סגל** (נולדה ב-29 בנובמבר 1979) היא שחקנית ישראלית.

ביוגרפיה
--------

לירז אבני נולדה וגדלה בכרמיאל לפנחס ורחל אבני. לירז רקדה מגיל צעיר בלהקת המחול הייצוגית של כרמיאל בהדרכתו של דדו קראוס (1990–1996), רקדה בלט ומחול מודרני אצל אביטל חוצב ושיחקה בקבוצת תיאטרון של דני רוזנפלד. היא למדה במגמת קולנוע וטלוויזיה באורט מגדים בכרמיאל. בצה"ל שירתה אבני כמפקדת צוות קשתיות בחיל הקשר.

בתום שירותה הצבאי נסעה אבני לים המלח ועבדה שם בצוות בידור. אחר-כך עברה להתגורר בתל אביב, שיחקה בהצגות ילדים ולמדה בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין (2003–2006). במהלך לימודיה זכתה בשלוש מלגות הצטיינות. במחזור שלה למדו נטע שפיגלמן, ורד פלדמן, הילה סעדה, נועה קולר והדר רצון-רותם. במסגרת לימודיה שיחקה בהצגה "רשומון", על-פי סרטו של אקירה קורוסאווה, בבימויו של רפי ניב ונסעה עם צוות ההצגה להופיע בפסטיבל תיאטרון בבילבאו שבספרד בשנת 2006.

אבני שיחקה בסדרה "הבורר" בתפקיד טלי, הפיזיותרפיסטית של הבורר (משה איבגי), שלימים הופכת להיות המאהבת שלו. בסדרה "המקום" גילמה את דמותה של ריקי, סטודנטית שזרקו אותה מהדירה מכיוון שלא היה לה כסף לשלם, אחר-כך היא הופכת לנערת ליווי יוקרתית, בעקבות הצעה שקיבלה מאדם עשיר. הצטלמה לפיילוט לסדרת הטלוויזיה "משולים", של איתי פרץ, שזכה בפרס בפסטיבל דרום 2011.

כיום משחקת אבני בהצגה "מלחמה בבית", בבימויו של רועי הורביץ, שהיא קופרודוקציה בין תיאטראות הקאמרי והמראה. היא משחקת לצידם של רמי ברוך, אסתי קוסוביצקי ואתי פולישוק.
השתתפה בפרסומת והצטלמה לקטלוגי אופנה.

לירז אבני-סגל נשואה לרועי סגל, סוכן ביטוח פנסיוני ויזם הייטק במקצועו ולהם שתי בנות ובן.

תפקידים
-------

### תיאטרון

| שנה | הצגה | תיאטרון/חברת הפקות | מחזאי | במאי | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | המלחמה בבית | קופרודוקציה בין תיאטרון הקאמרי לתיאטרון מראה | בהשראת המחזה של ג'יימס דאף | רועי הורביץ | קרן |
| 2011 | תעשה לי לייק | הצגת נוער בנושא פייסבוק | איז'ו ליבוביץ' | איז'ו ליבוביץ' |  |
| 2008 | ערב מחווה לחיים גורי |  |  | אורי לשמן | ברניקי |
| 2007 | הכי זהיר בעיר | הצגת יחיד לילדים בנושא זהירות בדרכים |  |  |  |
| 2007 | חי בסרט | תיאטרון חיפה | מופע מונולוגים מסרטים | שמעון מימרן |  |
| 2006 | אגדת סוף העונה | תיאטרון הקיבוץ | גיל צרנוביץ | גיל צרנוביץ | קרלה |

### טלוויזיה

| שנה | סדרה/תוכנית | ערוץ | במאי | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | הבורר (עונה 3) | ערוץ 3 | שי כנות | טלי |
| 2008 | הבורר (עונה 2) | ערוץ 3 | שי כנות | טלי |
| 2008 | המקום (עונה 1, 2) | ערוץ 10 | יצחק שאולי, אבי כהן | ריקי |
| 2007 | 24/7 | ערוץ הילדים |  | רונית |

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **לירז אבני-סגל** |

* לירז אבני-סגל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* לירז אבני-סגל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* לירז אבני-סגל, באתר תיאטרון מ.ר.א.ה
* לירז אבני-סגל באתר אישים
**אמיל שֶקֶרְגִ'יְסְקִי** (בבולגרית: **Емил Шекерджийски** שם המשפחה נהגה: Shekerjiyski;‏ 6 באפריל 1912, דופניצה, ממלכת בולגריה – 3 באוגוסט 1944, זְלוֹגוֹש מחוז קיוסטנדיל, ממלכת בולגריה) היה עיתונאי ופרטיזן יהודי, חבר המפלגה הקומוניסטית של בולגריה, קומיסר פוליטי של גדוד פרטיזנים, אשר נהרג בקרב מול המשטרה הבולגרית. בעידן הרפובליקה העממית הבולגרית נחשב שקרג'יסקי לגיבור לאומי בולגרי.

קורות חיים
----------

אמיל שקרג'יסקי נולד בדופניצה ובהמשך עבר לסופיה. הוא רכש השכלה אקדמית בסופיה ובבלגרד ובמקביל ערך בעיתון "אברייסקי וסטי" אשר ביטא התנגדות לכוחו העולה של הפאשיזם הממוסד בבולגריה. שקרג'יסקי היה חבר המפלגה הקומוניסטית הבולגרית ולאחר הצטרפות בולגריה להסכם התלת צדדי חבר לכוחות הפרטיזנים והתבלט עד לקידומו לקומיסר גדוד. הוא ארגן ונטל חלק בהפגנות מחאה מחד ובפעולות צבאיות מאידך. שמעו יצא למרחוק ואמיל זכה להערצה בקרב יהודי בולגריה.

ב-4 באוגוסט 1944, בפאתי הכפר זְלוֹגוֹש הסמוך לעיר טרקליאנו שבמחוז קיוסטנדיל, נקלעו אמיל ושניים מחבריו למארב משטרתי. בחילופי האש נהרגו השניים ואמיל נפצע. בנרטיב סיפור מותו בקרב צוין, כי אמיל כתב בדמו את המשפט "מוות לפאשיזם – חרות לעם", בטרם ניסה להסתער על כוחות המשטרה ונורה למוות.
אמיל שקרג'יסקי נקבר בסופיה. בן משפחתו המורחבת היה תא"ל חיים שקד (שקרג'יסקי).

הנצחתו
------

בעידן הרפובליקה העממית הבולגרית, זכה שקרג'יסקי למעמד של גיבור לאומי. רחובות בסופיה, דופניצה וקיוסטנדיל נקראו על שמו והוא עוטר בתואר "גיבור בולגריה". שמה של המקהלה הקהילתית של יהודי סופיה הוסב ל"מקהלת עם יהודית ליד הספרייה ע"ש אמיל שקרג'ייסקי" ולאחר עליית חבריה לישראל, היא נודעה כמקהלת צדיקוב.

לאחר תום העידן הקומוניסטי, הוסר שמו של אמיל שקרג'יסקי מהרחובות השונים. בראשית המאה ה-21 נקראה עדיין הספרייה המרכזית שליד בית העם של הקהילה היהודית בסופיה על שמו של אמיל שקרג'יסקי ובמקום קיים גם ארכיון המנציח את פועלו.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלנה אלקובה, השיעור בפטריוטיות נמשך, באתר duma.bg (בבולגרית)
* יקיר דופניצה - אמיל שקרג'יסקי, במלאת 100 להולדתו, באתר dennews.bg, ‏7 באפריל 2012
* הלווייתו של אמיל שקרג'יסקי בסופיה, באתר ארכיון בית לוחמי הגטאות
* רחוב בסופיה על שם גיבור מחתרת יהודי, ⁨⁨קול העם⁩⁩, 25 מאי 1956, באתר עיתונות יהודית היסטורית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אמיל שקרג'יסקי - תקציר ביוגרפי, באתר בית לוחמי הגטאות, אוחזר ב-28 ביולי 2013.
2. ↑  מקהלת צדיקוב - הפרק הבולגרי, עמוד 3, באתר "כולנו בולגרים", אוחזר ב-28 ביולי 2013.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 63864252
* WorldCat: lccn-nr91027179

 |
**פרס אן וארי רוזנבלט לאמנות חזותית** (באנגלית:  **Ann and Ari Rosenblatt Prize for Visual Art**) בשיתוף עם בית האמנים תל אביב הוא פרס שמוענק מדי שנה, החל בשנת 2016, לאמנים הפועלים בישראל במטרה לקדם ולעודד יצירה ישראלית. אן וארי רוזנבלט, תורמי הפרס, הם אספני אמנות ומייסדי הפרס. הפרס מיועד לאמנים אשר חלפו לפחות 8 שנים מסיום לימודיהם באקדמיות השונות, במהלכן הציגו לפחות 10 תערוכות יחיד וקבוצתיות בחללים נבחרים, ועבודותיהם תועדו והופיעו בקטלוגים או אמצעי פרסום אחרים.

לפרס בגובה 40,000 ש"ח שני חלקים:

* מענק כספי שחלק ממנו מיועד לסיוע בהוצאות כמו יחסי ציבור והפקת קטלוג לתערוכה.
* הצגת תערוכת יחיד באוצרותה של **ניר הרמט** בחלל הגלריה בבית האמנים תל אביב.

### חברי ועדת הפרס

חברי ועדת הפרס הם: גליה בר אור: חוקרת אמנות ואוצרת, ד"ר קובי בן-מאיר: אוצר ראשי, מוזיאון חיפה לאמנות, דלית מתתיהו: אוצרת בכירה לאמנות ישראלית, מוזיאון תל אביב לאמנות, אריה ברקוביץ: מנהל ואוצר ראשי, בית האמנים תל אביב, ניר הרמט: אוצר עצמאי וחוקר אמנות, אוצר תערוכת הפרס ,אן וארי רוזנבלט, אספני אמנות, מייסדי ותורמי הפרס.

היסטוריה
--------

באתר הפרס, מספר ארי רוזנבלט על היוזמה לייסוד הפרס:

> 
> "אן ואני אוהבים להקיף את עצמנו באמנות שמרגשת אותנו, נוגעת בנו וגורמת לנו להרגיש חיים. כשלפני שנים אן התחילה לשהות יותר זמן בישראל כדי לטפל באמה המזדקנת, התחלתי לחקור את האמנות בישראל. מה שמצאנו היה שפע של כישרון, יצירתיות, כושר המצאה ותשוקה. למעשה, היינו כל כך מרותקים שהפסקנו לאסוף אמנות מאזורים אחרים בעולם והחלטנו לבנות את האוסף שלנו המתמקד אך ורק באמנות ישראלית עכשווית. ככל שאנו פועלים למען המטרה של הקמת אוסף המייצג אמנות ישראלית עכשווית מחוץ למדינה, כך אנו מתפעלים מהיכולת של אמנים ישראלים להישאר נאמנים לעצמם ולסביבתם. למרות האתגרים שעומדים בפני אמנים אלו החיים בישראל, אנו נדהמים ללא הרף מתחושת האותנטיות של האמנים לנוכח סכסוכים פוליטיים.
> 
> 
> למרבה הצער, התמיכה באמנות ובאמנים ישראלים אינה נרחבת כפי שמגיע לאמנות או לאמנים. לכן החלטנו לתת תמיכה לזירת האמנות הישראלית על ידי הפרס הזה. אנו מקווים שהפרס לא רק יתגמל את האמנים, אלא גם יניע אספנים אחרים ברחבי העולם לתמוך באמנות עכשווית ישראלית".
> 
> 
> 
> 

סקירות אודות זוכי הפרס מתפרסמות באתר "פורטפוליו".

זוכי הפרס מתפרסמים באתר פרס אן וארי רוזנבלט (Ann and Ari Rosenblatt Prize for Visual Art).

זוכי פרס אן וארי רוזנבלט
------------------------

* 2022 – יערה צח
* 2021 – שי זילברמן
* 2020 – אניסה אשקר
* 2019 – ראובן קופרמן
* 2018 – רועי ויקטוריה חפץ
* 2017 – שי-לי עוזיאל
* 2016 – אלה אמיתי סדובסקי
*

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרס רוזנבלט, באתר פורטפוליו, ‏2022
2. ↑  זוכי פרס רוזנבלט, ‏2022 (באנגלית)