recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פרימו לוי באושוויץ - ציורה של גנדריאס. מוצג בספריה למדעי החברה והרוח באוניברסיטה העברית בהר הצופים.
**סופיה גנדריאס** (בספרדית: **Sofía Gandarias**‏; 1957 – 23 בינואר 2016) הייתה ציירת ספרדיה.

ביוגרפיה
--------

גנדאריאס נולדה בגרניקה שבחבל הבסקים וסיימה את לימודיה באמנויות באוניברסיטת קומפלוטנסה של מדריד.

המוזיקה השפיעה רבות על חייה. בשנת 1978 ציירה את "קוקושקה-אלמה ומאהלר" שלוש דמויות שגורלן קשורות זו בזו ומייצגות תקופתן. זו הייתה תחילתה של פעילות אמנותית אינטנסיבית בסדרות כמו "מחאת השקט" (1980) או "נוכחים" (Precensias).

היא התחתנה עם אנריקה ברון קרספו, פוליטיקאי ספרדי וחבר הפרלמנט האירופי בשנת 1987. בנה אלחנדרו נולד בשנה שלאחר מכן. היא חידשה את עבודתה עם תערוכה רטרוספקטיבית גדולה בשנת 1990 בוונציה, העיר שמהווה עבורה השראה. המחויבות שלה לשלום ולסובלנות תרבותית התבטאה בתערוכתה "Pour la tolerance" בגרנד ארצ'ה דה לה פרטרניטה, פריז. היא ציירה את דיוקנו של הכנר יהודי מנוחין אותו הגדירה "האיש החכם ביותר שפגשתי" והחלה לשתף פעולה עם הקרן שלו.

בשנת 2000 עסקה בציור סדרת הציורים "פרימו לוי – זיכרון" המבוססות על זכרונותיו של פרימו לוי מאושוויץ עליהם כתה בספרו הזהו אדם. לאחר הפיגועים בניו יורק היא ציירה סדרת ציורים בנושא. מתוכם הציור "Miserere Julianna" מוצג במוזיאון הזיכרון 9/11.

הסדרה "קפקא, בעל החזון", סדרה של 64 ציורים הוצגה בהאוס אם קלייסטפארק (ברלין) ומקומות נוספים. ז'וזה סאראמאגו כתב על הסדרה - "אלוהים לא קרא את קפקא".

גנדריאס עסקה בעיקר בציור דיוקנאות וכן בציורים של אירועים כואבים שאירעו בהיסטוריה. על אירועים אלו היא אמרה –"איננו יכולים לתקן את העבר, אך אנו יכולים וחייבים להתוות את העתיד".

בין האמנים שהשפיעו הכי הרבה על חייה, גנדריה זיהתה את דייגו ולאסקס, גויה ופרנסיס בייקון, זאת לצד המורה והמנטור שלה מנואל וילאסניור(ספ').

בשנת 2005 צורפה למסדר מסדר האמנויות והספרות הצרפתי.

את סדרת ציוריה על פרימו לוי, תרמה משפחתה לאחר מותה לאוסף התמונות של האוניברסיטה העברית בירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סופיה גנדריאס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של סופיה גנדריאס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX900640
* BnF: cb15712000r (data)
* GND: 1186983051
* ISNI: 0000 0000 6044 718X
* LCCN: n2004013915
* NSK: 000468037
* SUDOC: 063765969
* VIAF: 87802972
* WorldCat: lccn-n2004013915

 |
נקניקייה עם כרוב כבוש
**כרוב כבוש** או **כרוב חמוץ** הוא כרוב קצוץ אשר מותסס באמצעות חיידקי תסיסה לקטית, היוצרים חומצה לקטית שתורמת לטעם החמוץ של המאכל. חומרים נדיפים שנוצרים בזמן התסיסה, כמו דיאצטיל (אנ'), מעניקים לכרוב הכבוש את ריחו האופייני.

כרוב כבוש הוא מאכל אופייני למטבח הגרמני שם הוא מכונה **Sauerkraut** ("זאוארקראוט") ולמטבח הפולני והסלאבי בכלל. גרסאות נוספות של כרוב כבוש קיימות גם במטבחים לא-אירופאיים: במנצ'וריה קיים מאכל דומה שנקרא בסינית סואן-קאי ("ירק חמוץ"). מאכל דומה נוסף נמצא במטבח הקוריאני וקרוי קימצ'י. 

ההיסטוריה של הכרוב הכבוש היא ככל הנראה עתיקה. כבר פליניוס הזקן תיאר במאה הראשונה לספירה צריכה של כרוב כבוש. אופן ההכנה המודרני מיוחס לתהליכי ייצור שהתפתחו בין 1550 ו-1750. במהלך המאה ה-18 תפס הכרוב הכבוש תפקיד חשוב בתזונת יורדי ים, אשר נעו חודשים ללא תזונה מספקת של ויטמינים, וחלו לעיתים קרובות בצפדינה. הרופא ג'יימס לינד פרסם ב-1772 בספרו "Treatise on Scurvy" ("מחקר על הצפדינה") ממצאים לפיהם מלחים הולנדים סבלו פחות מצפדינה, הודות לצריכה המוגברת של כרוב כבוש. יישום הממצאים על מלחים בריטיים והוכחת טענתו של לינד זיכו את ג'יימס קוק במדליית קופלי בשנת 1776. 

בעבר הכינו כרוב כבוש בכלי חרס, אשר היו סגורים בבד. שיטה זו לא מנעה לחלוטין כניסת אוויר והצריכה ניקוי של המשטח העליון מדי פעם.

ראו גם
------

* שוקרוט גארני

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כרוב כבוש** בוויקישיתוף
* רותי קינן, כרוב כבוש - המאכל שיכבוש אתכם, באתר ynet, 17 בינואר 2006
* אריאנה מלמד, זה ששומר עלי: מתכוני כרוב כבוש, באתר ynet, 1 בדצמבר 2014
* אתר למנויים בלבד לימור לניאדו תירוש, כרוב וגזר ישבו במקרר: למה לפעמים עדיף לאכול ירקות משומרים בתהליך ביתי במקום ירקות טריים, באתר הארץ, 20 בנובמבר 2015
* כרוב כבוש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Farnworth, Edward R. (2003). Handbook of Fermented Functional Foods. CRC

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12455040m (data)
* GND: 4051799-8

 |
**הנס נובאק** (בגרמנית: **Hans Nowak**,‏ 9 באוגוסט 1937 - 19 ביולי 2012) היה כדורגלן גרמני ששיחק בעיקר בשאלקה 04 ובבאיירן מינכן בעמדת המגן.

קריירת מועדונים
---------------

נובאק נולד בגלזנקירכן שבגרמניה. שיחק כילד בקבוצות הילדים והנוער של איינטרכט גלזנקירכן ואלמניה גלזנקירכן מעיר הולדתו. בשנת 1958, בגיל 21, עבר לקבוצת הבוגרים של שאלקה 04, גם היא מגלזנקירכן, שם שיחק שבע עונות, וכבש 27 שערים ב-145 הופעות. כששיחק בשאלקה, היה נובאק ידוע כמגן מגוון במיוחד המסוגל לשחק בכל עמדות ההגנה ואף להבקיע שערים רבים, עקב תפקיד התקפי יחסית למגן שקיבל ממאמנו.

בשנת 1965 עבר נובאק לבאיירן מינכן, שם שיחק שלוש עונות, והבקיע ארבעה שערים ב-37 הופעות. עם באיירן מינכן זכה נובאק בגביע אירופה למחזיקות גביע בשנת 1967, לאחר ניצחון 1-0 בגמר מול גלאזגו ריינג'רס לאחר הארכה, במשחק בו פתח בהרכב. 

בשנת 1968 עבר נובאק לקיקרז אופנבך, שם שיחק שלוש שנים אך צבר רק 12 הופעות, ופרש ממשחק בשנת 1971.

קריירה בינלאומית
----------------

לנובאק 15 הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית. נובאק פתח בכל ארבעת המשחקים של נבחרתו במונדיאל 1962, בו הודחה נבחרת מערב גרמניה ברבע הגמר על ידי נבחרת יוגוסלביה.

לאחר הפרישה
-----------

נובאק התנסה באימון של מספר קבוצות חובבים, ולאחר מכן הפך למנהל יחסי הציבור בחברת הלבשת הספורט הגרמנית פומה. בשנת 1991 עזב את פומה, ומונה למנהל מכירות בבאיירן מינכן, שם עבד עד לשנת 2008. 

בשנת 2012 התמוטט נובאק ונפטר בגיל 74.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת מערב גרמניה – מונדיאל 1962** |
| --- |
| 1 טילקובסקי • 
2 ארהרדט • 
3 שנלינגר • 
4 שולץ • 
5 וילדן • 
6 שימניאק • 
7 קוזלובסקי • 
8 האלר • 
9 זלר • 
10 ברולס • 
11 שפר • 
12 נובאק •
13 קורביוהאן • 
14 ורנר •
15 גיזמן •
16 שטורם •
17 קראוס •
18 הרמן •
19 שטרהל •
20 פולמאר •
21 זאוויצקי •
22 פהריאן •
מאמן: הרברגר | מערב גרמניהמערב גרמניה |
**בוריס מ.** ו**ואסקה אלטיפארמאק** (**Altiparmak, Boris M. & Vaska**), הם זוג שהתגורר בבית במרכז העיר ביטולה במקדוניה. בוריס וואסקה אלטיפארמאק היו אחראים להצלתם של האחים סולומון (מו) וסמואל (סמי) סדיקאריו (Sadikario, Solomon (Mo) & Samuel (Sami) ) ולהצלתו של אלברט רוסו (Albert Ruso).

מקדוניה בתקופת מלחמת העולם השנייה
---------------------------------

העיר ביטולה, מקדוניה, 1931
ב-11 בחודש מרץ 1943 נכנסו חיילים בולגרים למקדוניה, וגרשו ממנה כ-  7,000 יהודים מקדונים למחנה הריכוז טרבלינקה. כמעט אף אחד מהם לא שרד את המלחמה, וכך כל הקהילה הושמדה.

פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
--------------------------------

##### האחים סדיקאריו

ב-11 במרץ, בזמן איסוף המוני של יהודים במקדוניה, ברח סולומון (שכונה מו) סדיקאריו מהשוטרים הבולגרים, וחיפש מחסה בכמה בתים בביטולה, אך נתקל בסירוב כל פעם מחדש. סולומון היה חבר ב"תנועת הנוער הסוציאליסטית היגוסלאבית" (*SKOJ* (אנ')), ונראה שבאמצעות קשריו שם, שמע על בוריס אלטימארמאק, שהיה קשור למחתרת המקדונית. כשהגיע לבסוף לביתו של בוריס אלטיפארמאק, הסכים זה להסתיר אותו בביתו. סלומון הודה לבוריס והחל לבכות, ובוריס ישב לנחם אותו. לאחר שעה קלה, נשמעה שוב דפיקה בדלת ביתו של בוריס. בדלת עמד אחיו של סולומון, סמואל (שכונה סמי), והציע הכרת תודה אינסופית לבוריס אם ייתן גם לו להתחבא מהמשטרה הבולגרית בביתו. בוריס הסכים להסתיר גם אותו. אחרי שלושה ימים שבהם טיפלה אשתו של בוריס, ואסקה, באחים סדיקאריו, הצליח בוריס ליצור קשר עם הפרטיזנים בהרים סביב ביטולה, והאחים סדיקאריו הצטרפו לשורותיהם. חברם לפלוגה הפרטיזנית "Damjan Gruev", זמילה קולונוסמוס, דיווח לאחר המלחמה, על סיפורם של האחים סדיקאריו אודות ההצלה לה זכו מידי בוריס אלטיפארמאק.

שני האחים סדיקאריו נהרגו במלחמה: סולומון נהרג בלחימה נגד הבולגרים ב-1944 וסמואל בלחימה נגד הנאצים ב-1945.

##### אלברט רוסו

יום לאחר עזיבתם של האחים סדיקאריו את בית אלטיפארמאק והצטרפותם לפרטיזנים, הגיע לבית אלטיפארמאק חבר נוסף ב "תנועת הנוער הסוציאליסטית היגוסלאבית"- אלברט רוסו. רוסו סיפר שבוריס הזמין אותו להתחבא בביתו מיד לאחר שזה דפק על דלת הבית. בוריס עודד את רוסו לגבי מצבו, אך הזכיר לו שבית משפחת אלטיפארמק אינו בטוח עוד, שכן המשטרה חשדה בבני המשפחה ובשל האיומים וההפחדות שהשמיעו הנאצים לבולגרים ומקדונים שיסתכנו בעזרה ליהודים.

כעבור  שלושה ימים בבית אלטיפארמאק, הצליח בוריס ליצור קשר עם הפרטיזנים ורוסו הועבר לבית במרכז העיר, שם חיכה מספר ימים לפרטיזנים. ואסקה אלטיפארמאק המשיכה לספק לו מזון עד שהגיעה קבוצת הפרטיזנים לקחתו ליערות. למרבה ההפתעה אחד החברים בקבוצה זו היה חבר-ילדות שלו, סולומון סדיקאריו, שסיפר לו על שהותו הקצרה אצל בית אלטיפארמאק. אלברט רוסו שרד את השואה.

הכרה והנצחה
-----------

ב-28 בנובמבר 1989 הוכרו בוריס וואסקה אלטיפארמאק כחסידי אומות העולם על ידי יד ושם.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתוך עדותו של בוריס אלטיפארמאק לגבי פועלו להצלת יהודים (ארכיון יד ושם)
2. ↑  מתוך עדותו של ז'מילה קולונומוס לגבי בוריס אלטיפארמק (ארכיון יד ושם)
3. 1 2  מתוך עדותו של אלברט רוסו לגבי בוריס אלטיפארמאק (ארכיון יד ושם)
4. ↑  The Righteous Among The Nations, Altiparmak FAMILY
**סופיה פולגאר** (בהונגרית: **Polgár Zsófia**;‏ 2 בנובמבר 1974, בודפשט) היא שחמטאית הונגרית-ישראלית בדרגת אמן בינלאומי.

ביוגרפיה
--------

נולדה בהונגריה ללאסלו פולגאר וקלרה פולגאר. אביה אימן אותה ואת שתי אחיותיה, הבכורה סוזן והצעירה יהודית פולגאר, והן הפכו לילדות פלא בשחמט. הוא אף לימד אותן את השפה הבינלאומית אספרנטו.

ב-7 בפברואר 1999 התחתנה עם רב-האמן הישראלי, ד"ר יונה קוסאשווילי, ועלתה לישראל. לזוג שני ילדים ילידי ישראל. אחד מהם, יואב, השתתף בעונה הרביעית של נינג'ה ישראל. בהמשך עברה עם משפחתה לקנדה, שם עבד קוסאשווילי כאורתופד מנתח, ולאחר מכן חזרה לגור בראשון לציון שבישראל.

בשיאה דורגה פולגאר במקום השישי בין השחמטאיות בעולם. פרשה משחמט תחרותי ביולי 2010.

בנובמבר 2016 ערכה משחק סימולטני בכנסת ישראל.

תחרויות
-------

התחרות הזכורה ביותר של פולגאר הייתה 'טורניר רומא' בשנת 1989, בו זכתה עם 8.5 נקודות מתוך 9 בעודה בת 14 בלבד.

פולגאר ייצגה את הונגריה ב-4 אולימפיאדות שחמט.

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | מד כושר | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
| 1988 | עת | 2345 | 4.5 מ-7 | 3+ 3= 1- | 64.3 | 1 קבוצתי |
| 1990 | 3 | 2425 | 11.5 מ-13 | 11+ 1= 1- | 88.5 | 1 קבוצתי, 2 ו-1 אישי |
| 1994 | 2 | 2450 | 12.5 מ-14 | 11+ 3= 0- | 89.3 | 2 קבוצתי, 1 אישי |
| 1996 | 1 | 2480 | 10 מ-14 | 7+ 6= 1- | 71.4 | 5 קבוצתי, 3 אישי |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סופיה פולגאר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סופיה פולגאר

* סופיה פולגאר, באתר צ'סגיימס (באנגלית)

* סופיה פולגאר, באתר פיד"ה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  *יואב קוסאשוילי במסלול הנינג'ה - mako*, 2022-01-24, נבדק ב-2022-02-06
2. ↑  משחק שחמט סימולטני בכנסת: "הממשלה צריכה להשקיע יותר", באתר ynet, 14 בנובמבר 2016

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266637805171
* GND: 1135967393
* ISNI: 0000 0000 7905 4677
* LCCN: n91012813
* NTA: 115146911
* VIAF: 65642168
* WorldCat: lccn-n91012813

 |
**כרבולת מקרינה** (שם מדעי: *Onobrychis cornuta*, נקראת גם כַּרְבּלֶת קוֹצָנִית) היא מין של צמח פורח ממשפחת הקטניות.

בית גידול
---------

תפוצתו משתרעת מהטאורוס עד הרי ההימלאיה ומקווקז עד החרמון.
מקור השם: פירוש שם הסוג המדעי "מאכל חמורים", משום שמינים רבי משמשים כנראה מזון לב"ח. השם העברי מרמז לצורת הפירות של המינים הגדלים בארץ, הנושאים תוספות דמויות כרבולת.

תיאור
-----

בן-שיח קוצני נשיר, דמוי חצי-כדור, היוצר כר צפוף וקוצני. 
גובהו מגיע עד 40-30 ס"מ וקוטרו – 100-80 ס"מ. העלים מנוצים, העלעלים מעטים (11-5), צרים-סרגליים, ובשל צורת ההסתעפות של הענפים נראים הקוצים דו-קרניים (ומכאן נגזר תואר המין). כרי הכרבולת הגדלים בגבעות מוכות רוח פורחים רק בצד המוגן מהרוח. לעיתים החלק הפונה לצפון-מערב יבש לגמרי והחלק שמולו מלבלב ופורח. צבע פרחיו המרובים אדום לילך ולהם סירת כותרת קטועה. הפרחים בעלי פספוס עדין של קווי אורך בהירים, המגוון את הופעתם הארגמנית הכללית. התרמיל מעט כדורי, גודלו 12-5 מ"מ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כרבולת מקרינה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TPL
* EOL
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* צמחיית ישראל ברשת
* צמח השדה
* Tropicos
 |
**הנס יונר** (בגרמנית: **Hans Johner**;‏ 7 בינואר 1889, בזל, שווייץ – 2 בדצמבר 1975, טלויל, שווייץ) היה שחמטאי שווייצרי.

קריירה
------

יונר קיבל דרגת אמן בינלאומי בשנת 1950, לאחר שהיה אלוף שווייץ בשחמט מספר פעמים. שיא הקריירה שלו היה בשנות ה-30' כאשר זכה בתואר שש פעמים בשנים 1931, 1932, 1934, 1935, 1937 ו-1938. במשך 57 שנים היה עורך מדור השחמט בעיתון Neuen Zürcher Zeitung.

יונר ייצג את נבחרת שווייץ בארבע אולימפיאדות:

באולימפיאדת השחמט 1924, אולימפיאדת השחמט הלא רשמית הראשונה שהתקיימה במקביל לאולימפיאדת פריז (1924). השיג 4.5 נקודות מ-8 משחקים. 

באולימפיאדת השחמט 1927 שיחק יונר בלוח הראשון של הנבחרת, והשיג 7 נקודות מ-13 משחקים. בין היתר ניצח את ג'ורג' קולטנובסקי, הנרי וינינק, אנדרה שרון ואת ארפאד ויידה וסיים בתיקו מול הנרי ארנסט אטקינס, סטפנו רוסלי די טורקו, אורלה קראוזה ורוברטו גראו. 

באולימפיאדת השחמט 1931 שיחק יונר בלוח הראשון של הנבחרת, והשיג 6 נקודות מ-15 משחקים. בין היתר ניצח את הנרי וינינק, עקיבא רובינשטיין וולדאס מיקאנס וסיים בתיקו עם הרמניס מטיסונס, סאלו פלור, רודולף שפילמן וסטפנו רוסלי די טורקו. 

באולימפיאדת השחמט 1956, בהיותו בן 67, שיחק יונר בלוח המילואים של הנבחרת, והשיג 2.5 נקודות מ-6 משחקים. הוא סיים בתיקו חמישה ממשחקיו. .

יונר היה אחיו הצעיר של פאול יונר.

קריירה מוזיקלית
---------------

יונר היה מוזיקאי מחונן, שניגן בויולה ובכינור בתזמורת טונהאלה בציריך ועסק בהוראת נגינה.

משחקי שחמט מפורסמים
-------------------

* ניצחונו של יונר על אלוף העולם אלכסנדר אלכין בתחרות ציריך 1934
* ניצחונו של יונר על האנס מולר בתחרות ציריך 1934

בעיות שחמט
----------

יונר חיבר למעלה מ-200 בעיות שחמט. הנה אחת מהן, מט בשני מסעים:

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 |  | צריח שחור | רץ שחור | רץ לבן |  |  | מלך לבן |  |
| 7 |  |  |  |  |  | רגלי שחור |  | מלכה לבנה |
| 6 |  |  | רץ לבן | פרש שחור |  |  |  |  |
| 5 |  |  |  | צריח שחור |  |  |  |  |
| 4 |  |  |  |  |  |  |  | צריח לבן |
| 3 |  | רגלי שחור |  |  | מלך שחור |  |  |  |
| 2 |  |  |  | רץ שחור | פרש לבן |  | צריח לבן | פרש לבן |
| 1 |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | א | ב | ג | ד | ה | ו | ז | ח |

 |

פתרון: 1. צד4! עם האיום מהד3 מט. 
אם 1...צ:ד4 2. פו1 מט
אם 1...ב2 או ו5 2. מהד3 מט
אם 1...פו5 2. רז5 מט
אם 1...רו5 2. מהח6 מט
אם 1...צו5 2. פז4 מט

קישורים חיצוניים
----------------

* הנס יונר, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* מידע כללי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0003 9277 8057
* NTA: 154171190
* VIAF: 286884832
* WorldCat: viaf-286884832

 |
**הפיגוע במוגדישו** אירע ב-14 באוקטובר 2017 במוגדישו בירת סומליה. בפיצוץ שבוצע באמצעות משאית תופת, נרצחו לפחות 587 בני אדם ונפצעו למעלה מ-400, נגרם הרס רב למבנים ודווח כי מלון ספארי המקומי קרס ובניין שגרירות קטר נפגע קשות. עוצמת הפיצוץ הוגברה מאוד כתוצאה מכך שמשאית התופת התפוצצה ליד מכלית דלק. בפיצוץ השני שאירע באותו יום במחוז מאדינה בסומליה נהרגו שני אנשים נוספים.

ההערכות הראשונות בדבר הגורם המבצע התרכזו סביב ארגון הטרור הסומלי א-שבאב, אך בשעות שלאחר הפיגועים לא לקח כל גורם אחריות לביצועם. נשיא סומליה מוחמד עבדאללהי מוחמד הכריז על שלושה ימי אבל, בעקבות הפיגוע בעל מספר ההרוגים הרב ביותר בהיסטוריה של המדינה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הפיגוע במוגדישו** בוויקישיתוף
* אתר למנויים בלבד מניין ההרוגים בפיגוע בסומליה עלה ליותר מ-300; רוב הגופות לא ניתנות לזיהוי, באתר הארץ, 16 באוקטובר 2017
* רויטרס‏, "מצאתי רק גופות חרוכות": 300 נהרגו בפיגוע הקטלני בתולדות סומליה, באתר וואלה!‏, 17 באוקטובר 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  Committee: 587 dead in Oct 14 terror attack, www.hiiraan.com (ב־American English)
**הנס לודוויג שמידט** (בדנית: **Hans Ludvig Smidth**;‏ 2 באוקטובר 1839 – 5 במאי 1917) היה צייר דני. הוא זכור בעיקר בזכות ציוריו של יוטלנד ותושביה.

ביוגרפיה
--------

שמידט היה בנו של פקיד בית המשפט בעיר סקייב, אדוארד פיליפ שמידט, ואחיו של ורנר פרדריק שמידט שייסד את קונצרן המלט FL Smidth ושות'.

לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר, החל ללמוד רפואה אך ויתר עליה לטובת אומנות. בשנת 1861 הוא נכנס לאקדמיה הדנית שם למד אצל נילס סימונסן. בשנת 1866, הוא התחיל לחוות קשיים כלכליים ועזב את האקדמיה להמשך לימודיו בעצמו, וצייר סצנות של לימפיורד ושל יוטלנד.

הוא הציג לראשונה בקופנהגן בשנת 1867 עם שני ציורי נוף והמשיך להציג שם לאורך השנים. עבודותיו תיארו את חיי הכפר ביוטלנד, רובם בדגש על בעלי חיים ודמויות מקומיות. היה לו כישרון לצורה ולפרטים, אך השימוש בצבע שלו היה בינוני למדי, והפחית את המשיכה של ציוריו בציבור הרחב.

בשנים 1870–1871 למד אצל וילהלם קיהן. ככל שחלפו השנים, סגנונו של שמידט התפתח במידה ניכרת, וזיכה אותו בפרס נויהאוזן בשנת 1877. קבלתו כאמן ציור ביוטלנד סללה את הדרך למוניטין שלו ברמה הלאומית.

למעשה שמידט נאלץ לחכות עד שנת 1900 לפני שהוא חווה הכרה מלאה. באותה שנה ארגנה החברה לאמנות הדנית תערוכה מיוחדת של עבודות האמן, אף על פי שהיה כבר בן 60.

באופן בלתי צפוי נמכרו 290 מתוך 300 העבודות שרטוטים ורישומים שהוצגו. בדיעבד, ציוריו נקיים מדמויות היסטוריות או מיתיות, הם אינם מציגים סצנות בנוסח ציירי סקיין. הם פשוט מתארים את השתקפות האנשים והכפר כפי שהוא ראה אותם. מציוריו נראים כי היה לו כבוד לאדמה ולאיכרים עצמם.

הוא זכה במדליית אקרסברג בשנת 1906.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנס לודוויג שמידט** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hans Smidth | lex.dk, Den Store Danske (בדנית)
2. ↑  Carl Frederik Bricka, 111 (Dansk biografisk Lexikon / XVI. Bind. Skarpenberg - Sveistrup), runeberg.org (בדנית)
3. ↑  Peter Michael Hornung, "Maleren, der gik sine egne veje", in "Ny Dansk Kunsthistorie", Vol. 4, p. 231 et seq. Forlaget Palle Fogtdal, Copenhagen, 1993.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 120864169
* ISNI: 0000 0001 1626 878X
* KulturNav: 4277fc04-a143-4633-8110-60032df42939
* LCCN: n84055863
* RKD: 276087
* SUDOC: 186039654
* ULAN: 500107867
* VIAF: 40772102
* WorldCat: lccn-n84055863

 |
**ליפוט גדה** (במקור **גרוסמן**, בהונגרית: **Gedő Lipót**; טורקווה, 5 באוקטובר 1887 – ניו יורק, ארצות הברית, 28 ביולי 1952) היה גרפיקאי יהודי-הונגרי חשוב, קריקטוריסט, צייר.

ביוגרפיה
--------

ליפוט גדה נולד במשפחה יהודית כבנם של הרמן (ארמין) גרוסמן, שוחט ומוהל ושל יוהאנה (יאנקה) סירמן. הוא היה תלמידו של קארוי פרנצי באוניברסיטה לאמנויות יפות בבודפשט, ואחר כך למד במינכן. בשנת 1914 ארגן את תערוכת האוסף הראשונה שלו בבית האמנים בבודפשט וזמן קצר לאחר מכן הוא גויס לצבא. עד מהרה שוחרר בגלל מחלתו. בין השנים 1914 – 1916 הוא היה עמית מערכת של העיתון Prager Tageblatt ובשנת 1915 ארגן מיצירותיו תערוכה בפראג. לאחר מלחמת העולם הראשונה התפרסמו איוריו בעיתונים מ"פיסטופו", ה"אוֹישאג" ו"חזירון הסילבסטר". בשנת 1919 הקים בית ספר חופשי יחד עם עם ליפוט הרמן, שם לימדו בחינם צעירים מוכשרים. משנת 1921 הוא הכין איורים עבור הוצאת אולשטיין בברלין, ומאוחר יותר עבד כקריקטוריסט ב"די שטונדה" (Die Stunde) בווינה. משנת 1920 הועסק במשך ארבע עשרה שנים על ידי עיתון הבדיחות ההומוריסטי בורשסם ינקו. בשנת 1923 יצא אלבומו שתיאר מאה אנשי ציבור אוסטרים. הוא הקים את עיתון הבדיחות סֶרְווֹּס, שהופיע בווינה במשך שנה וגדה היה גם עורך והמאייר שלו. בין השנים 1927 – 1938 עבד בהונגריה. במהלך תקופה זו הוא אייר עבור "עיתון בוקר", "חיי התיאטרון", "חץ", "קריקס-קראקס", "עיתון טולנה העולמי", "סקירה עצמאית", "מראה", "יום ראשון של העיתון של פשט", "אוישאג", "כיריים", "תקווה", "זמנים חדשים", "פשט קורייר", "פיגארו", "פאטה מורגנה", "מגזין התיאטרון". בשנת 1928 השתתף בהקמת החברה לאמנויות יפות בשם גילדת מונקאצ'י. אלבום הקריקטורה שלו, ששמו היה "אספני אמנות וביבליופילים הונגריים" התפרסם בשנת 1931 ובאותה שנה ערך תערוכה קולקטיבית במוזיאון ארנסט. משנת 1933 היו לו שלוש תערוכות אוסף בבודפשט. בשנת 1936 הוא אייר את רומן הנעורים "יאני הופך לג'וני". בשל האנטישמיות הגואה בהונגריה והחוקים האנטי יהודיים, משנת 1938 התגורר בפריז ואחר כך בניו יורק.

פרסים
-----

* פרס גרפי של אגודת פאל סיניאי מרשה (1934)

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון ביוגרפי הונגרי
* ביוגרפיה (budapestaukcio.hu)
* הנצחת ליפוט גדה (1969)
* לקסיקון אמנות 1. (בודפשט, 1935)
* לקסיקון יהודי הונגרי (בודפשט, 1929)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 44324/1911. Forrás: MNL-OL 30794. mikrofilm 369. kép 1. karton Névváltoztatási kimutatások 1911. év 18. oldal 16. sor
2. ↑  "Születési bejegyzése a túrkevei izraelita hitközség születési akv. 23/1887. folyószáma alatt".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 121388528
* WorldCat: lccn-no2009088740

 |
**אליאס שקור** (בערבית: **إلياس شقّور**; נולד ב-29 בנובמבר 1939) הוא תאולוג, מחנך ומנהיג דתי ערבי-ישראלי, מונה כארכיבישוף של העדה היוונית-קתולית (מלכיתים) בגליל ב-6 פברואר 2006 עד התפטרותו מתפקידו בתאריך 27 ינואר 2014 כשהוחלף על ידי הארכיבישוף ג'ורג' בקעוני, והיה הפלסטיני הראשון בתפקיד זה[דרוש מקור].

אליאס שקור הוא דוקטור לתאולוגיה, ומחזיק בתואר שני במקרא ובתלמוד מהאוניברסיטה העברית. הוא ידוע גם בשל הצהרותיו ועמדתו בנושא דו-קיום וקירוב היחסים בין ערבים ליהודים במדינת ישראל. ייסד את מוסדות החינוך מאר אליאס באעבלין.

ביוגרפיה והשכלה
---------------

אליאס שקור נולד בשנת 1939 בכפר בירעם בגליל העליון למשפחה נוצרית פלסטינית תחת שלטון המנדט הבריטי. עם סיום מלחמת העצמאות פונתה משפחתו מבירעם. שקור סיים את לימודי התיכון בנצרת ולמד תאולוגיה בפריז שבצרפת.
לאחר סיום לימודי התאולוגיה חזר לישראל, ומונה לכומר על ידי ג'ורג' חכים, הארכיבישוף של עכו, חיפה, נצרת והגליל.

הוא המשיך את השכלתו והתחיל ללמוד תורה ותלמוד באוניברסיטה העברית בירושלים, בנוסף ללימודי השפה הסורית והשפה הארמית, והפך לערבי הראשון שמסיים תואר שני באוניברסיטה אז.

שקור דובר תשע שפות: אנגלית, עברית, ערבית, צרפתית, גרמנית, ארמית, לטינית, יוונית ופורטוגזית.

תרומות למען הקהילה ולמען השלום
------------------------------

בשנת 1965, לאחר שקיבל את מינויו ככומר, עבר להתגורר באעבלין שבגליל. בשנת 1983, לאחר שהתוודע לליקויים בחינוך הערבי בישראל, החליט לייסד בית ספר תיכון המשרת תלמידים מהמגזר הערבי, בני כל הדתות. בנייני בית הספר התיכון של מוסדות מאר אליאס הושלמו בשנות השמונים על גבעת אל-נור בכפר, במשך השנים התרחבה קריית החינוך וכיום היא כוללת גם בית ספר להנדסאים ומכללה אקדמית.

כחלק מפעילותו בנושאי הדו-קיום וקידום השלום הוא נוסע מדי פעם למדינות שונות. על פעילותו זו קיבל פרסים שונים, כולל פרס ניוואנו לשלום, שקיבל ב-19 בפברואר 2001 ביפן.

ספרים
-----

הארכיבישוף ד"ר אליאס שקור כתב שני ספרים רבי-מכר:

* "אחים בדם" (Blood Brothers), המספר על חייו בכפר בירעם והתבגרותו, עד לחייו ככומר. הספר תורגם ל-28 שפות.
* "אנחנו שייכים לאדמה" (We Belong to the Land), המספר על מאמציו ועבודתו למען ייסוד מוסדות מאר אליאס והרחבתם. הספר תורגם ל-11 שפות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליאס שקור** בוויקישיתוף
* ריאיון עם האב ד"ר אליאס שקור בתוכנית "רפיק חלבי בשטח", סרטון באתר יוטיוב
* ריאיון עם האב אליאס שקור באתר nana10(הקישור אינו פעיל)
* הכתרתו כבישוף העדה היוונית-קתולית בישראל(הקישור אינו פעיל)
* מידע נוסף על אליאס שקור

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007259784805171
* BIBSYS: 90386986
* BnF: cb12039921p (data)
* GND: 118841262
* ISNI: 0000 0000 8387 2250
* LCCN: n84002647
* NLK: KAC201763512
* NTA: 07342465X
* SUDOC: 02859505X
* VIAF: 61563595
* WorldCat: lccn-n84002647

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**אליאס דאוד ח'ורי** (בערבית: **الياس داؤد خوري**; נולד ב-1951) הוא עורך דין ערבי-ישראלי שעובד וחי בירושלים. מומחה לדיני מקרקעין שייצג לקוחות בכל הערכאות המשפטיות, כולל פעמים רבות בבית המשפט העליון, ובוועדות לתכנון ובנייה שונות. על לקוחותיו נמנו גם פוליטיקאים פלסטינים. בנו ואביו נפלו קורבנות לטרור שכוון לפגוע ביהודים.

ביוגרפיה
--------

אליאס ח'ורי נולד בגליל למשפחה שמקורה בכפר מעלול שנחרב במלחמת העצמאות. למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים וחי בשכונות שועפאט ובית חנינא שבעיר. הוא נודע כמומחה מקרקעין ועורך דין חשוב ומרכזי בירושלים. בפעילותו הציבורית הביע דאגה מפני התוצאות של מיעוט ההשתתפות בפוליטיקה המקומית של ירושלמים ערבים, תוך הבעת הבנה לרציונל של אי-ההשתתפות.

אביו ובנו של ח'ורי נהרגו בפיגועי טרור. אביו של ח'ורי, דאוד ח'ורי, נהרג ב-1975 בפיגוע בו מקרר-תופת התפוצץ בכיכר ציון בירושלים. בנו ג'ורג' ח'ורי נרצח ב-19 במרץ 2004 כאשר יצא לריצה ברחובות מזרח ירושלים. "גדודי חללי אל-אקצא", הזרוע הצבאית של תנועת ה"פת"ח" לקחו אחריות. לאחר שהתברר כי הקורבן הוא ערבי-ישראלי הם התנצלו והציעו להכריז עליו כ"שאהיד למען העניין הפלסטיני". ח'ורי סירב להצעה.

לזכר בנו, יזם ח'ורי תרגום לערבית של הספר סיפור על אהבה וחושך מאת עמוס עוז.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלי אושרוב, "פלסטיני לטוב ולרע": השכול האישי של עו"ד אליאס חורי, באתר nrg‏, 13 באפריל 2011
תרשים פעולת חוסמי DPP-4 ו**אינקרטינים** (בירוק) על רמת הגלוקוז בדם.
**אינקרטינים** הם קבוצה של הורמונים מטבוליים המזרזים ירידה ברמות הגלוקוז בדם. האינקרטינים מופרשים לאחר אכילה ומגבירים הפרשה של אינסולין מתאי ביתא של הלבלב, בתהליך שתלוי ברמת הגלוקוז.

האינקרטין GLP-1 גם מעכב הפרשת גלוקגון מתאי אלפא של הלבלב. בנוסף, הוא מאט את קצב הספיגה של חומרי מזון לדם על ידי האטת התרוקנות הקיבה ועשוי לדכא אכילה. האינקרטינים העיקריים, המופרשים במערכת העיכול, הם GLP-1 ו-GIP ושניהם מנוטרלים במהירות על ידי האנזים DPP-4. אינקרטינים אלו הם חלק ממשפחת-על של פפטידי הגלוקגון.

שימושים רפואיים
---------------

תרופות המבוססות על אינקרטינים משמשות לטיפול בסוכרת מסוג 2.

פותחו מספר אנלוגים עמידים לטווח ארוך של GLP-1 בעלי פעילות מעוררת אינסולין, וכמה מהם, כולל dulaglutide (טרוליסיטי Trulicity), exenatide (ביאטה Byetta), liraglutide (ויקטוזה Victoza), semaglutide (אוזמפיק Ozempic, Wegovy ו-Rybelsus) ו-exenatide שחרור מורחב (ביידוראון Bydureon), אושרו לשימוש בארצות הברית ובישראל.

גישה נוספת היא עיכוב האנזים DPP-4, שהוא החלבון המשבית את GLP-1 ו-GIP. ואכן, פותחו מספר מעכבי DPP-4 שניתן ליטול דרך הפה כטבליות.

אפקט האינקרטין
--------------

בשם אפקט האינקרטין מכונה תופעה בה צריכת גלוקוז דרך הפה מעוררת תגובת אינסולין גבוהה יותר מזו שמעוררת החדרת גלוקוז בעירוי תוך ורידי, כאשר מתקבלות אותן רמות של גלוקוז בסרום.

הִיסטוֹרִיָה
------------

בשנת 1932, הפיזיולוג הבלגי ז'אן לה בר השתמש במילה "אינקרטין" להורמון מעי, הגורם לגירוי הלבלב האנדוקריני ולשחרור אינסולין. הוא גם הציע שאינקרטינים כאלה יוכלו לשמש כטיפול בסוכרת.

ראו גם
------

* משפחת הסקרטינים (אנ')

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אינקרטין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Nauck, Michael A; Meier, Juris J (ביוני 2016). "The incretin effect in healthy individuals and those with type 2 diabetes: physiology, pathophysiology, and response to therapeutic interventions". *The Lancet Diabetes & Endocrinology*. **4** (6): 525–536. doi:10.1016/s2213-8587(15)00482-9. ISSN 2213-8587. PMID 26876794. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
2. 1 2  Rehfeld JF (2018-07-16). "The Origin and Understanding of the Incretin Concept". *Frontiers in Endocrinology*. **9**: 387. doi:10.3389/fendo.2018.00387. PMC 6054964. PMID 30061863.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph579414

 |
**GEDCOM** (ראשי תיבות של **GE**nealogical **D**ata **COM**munication) הוא פרוטוקול להעברת מידע מתוכנה גנאלוגית אחת לאחרת, באמצעות קובץ טקסט.

הפרוטוקול מאגד בתוכו את כל המידע הדרוש מן התוכנה. לכל אירוע יש קוד קבוע. למשל תאריך לידה מסומל ב־BIRT DATE, מקום הלידה BIRT PLAC וכך הלאה. התוכנה יודעת לקרוא את הקודים הללו ולהציב את הערכים במקומות המתאימים ובכך להעביר את כל המידע למבנה הנתונים שלה.

הדרך להעביר עצי משפחה מתוכנה לתוכנה היא ייצוא וייבוא של הקובץ. לכל תוכנה ליצירת עץ משפחה יש מבנה נתונים משלה, אך הסטנדרט הוא פורמט GEDCOM. לפיכך יש לייצא את העץ מתוכנה אחת ל־GEDCOM, ולייבא אותו לתוכנה בה משתמשים כעת.

הבעיה עם הפרוטוקול היא שהוא מאפשר מרחב תמרון גדול בתגיות הייצוא. כלומר, כל תוכנה יכולה לשחק עם התגיות הללו כפי רצונה (לדוגמה, האופן שבו הן נכתבות). הדבר כמובן גורם לבעיות בייבוא הנתונים על ידי תוכנה אחרת.
יש גם גרסאות שונות לפרוטוקול - הגרסה הרשמית האחרונה היא 5.5. צריך לוודא שהתוכנה שממנה מייצאים והתוכנה אליה מייצאים יודעות לעבוד עם הגרסה הנוכחית של ה־GEDCOM.
יש גם אפשרות שמידע המוחזק בתוכנה אחת אינו מוחזק (ולכן גם לא מיובא, או מיובא חלקית) בתוכנה אחרת.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **GEDCOM** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של GEDCOM (באנגלית)
**חוק דתיים שלובים** (נקרא גם: **חוק דוסים שלובים**) הוא ביטוי המשמש בעיקר בפי חלק מהמגזר הדתי-לאומי בישראל לתיאור התאוריה הפופולרית לפיה בין כל שני אנשים דתיים זרים קיים מכר אחד משותף לפחות. "חוק דתיים שלובים" הוא מעין גרסה מגזרית-מקומית של רעיון "שש דרגות ההפרדה", לפיו בין כל שני אנשים בעולם מקשרת שרשרת של לא יותר מחמישה מכרים. מקור השם "חוק דתיים שלובים" הוא פרפרזה על חוק הכלים השלובים.

בארצות הברית מכונה החוק "**גאוגרפיה יהודית**". הוא מתבסס על אותם עקרונות - ישנם מוסדות ומקומות רבים שבהם יהודים עוברים ולכן יש סבירות גבוהה שיהיו להם מכרים משותפים.

בתרבות הפופולרית
----------------

בשנת 2004 יצר אילן אשכולי סרט בשם "חוק הדתיים השלובים" שבו יש אזכור רב למושג. הסרט זכה במקום הראשון לסרטי סטודנטים בפסטיבל חיפה.

בסרט "לרקוד עם טייסים", כאשר טופר הארלי (צ'רלי שין) נכנס בפעם הראשונה לבסיס שדה התעופה, החיילים משחקים ב"גאוגרפיה יהודית" כדי לגלות את הקשר שלהם לאבא של הארלי.

ראו גם
------

* תופעת העולם הקטן
* שש דרגות של הפרדה

קישורים חיצוניים
----------------

* בן כספית, חזרה לעתיד, באתר nrg‏, 12 באוגוסט 2005 - על פינוי גוש קטיף בו מזכירים הרבנים יובל שרלו ודוד סתיו את המושג והתופעה בהקשר הפינוי
* על חוק הדתיים השלובים שמעתם?, באתר יוטיוב, 25 בספטמבר 2019
**ליל האיגואנה** (באנגלית: **The Night of the Iguana**) שייך לקלסיקת המחזות של טנסי ויליאמס, וחותם את קאנון המחזות המאופיינים כפואטיים. מחזה זה, שזכה בפרס מבקרי הדרמה של ניו יורק, הוא האחרון מבין שלל המחזות של ויליאמס שזכה להצלחה בימתית גדולה.

במחזה, שבויים לראשונה על ידי פרנק קורסרו, ככבו פטריק אוניל, כשנון, בטי דייוויס, כמקסין, ומרגרט לייטון, שזכתה בפרס טוני, כחנה ג'קלס. המחזה עלה לראשונה על הבמה בדצמבר 1961, וזכה להצלחה בימתית עם 316 הופעות.

המחזה מתרחש בשנות הארבעים בבית מלון בקוסטה בראווה במקסיקו. במרכז העלילה דמותו של לורנס שאנון, כומר לשעבר שנאלץ להתפטר מתפקידו בעקבות האשמות בגין אונס וכפירה. בתפקידו החדש כמדריך טיולים, מגיע שנון לבית מלון, אשר בו התאכסן גם בעבר, עם קבוצת נוצריות אמריקאיות אדוקות בחופשה. אך גם בתפקיד זה רודפות אותו שערוריות בעלות אופי מיני. שנון, העומד על סף התמוטטות עצבים, אינו מצליח להשתלט על קבוצת הנשים, המחליטות לעזוב את המלון בלעדיו. במקום זאת, הוא משתכן במלון לבדו ומתעמת עם שתי נשים: מקסין, אלמנה המעוניינת בו כמאהב, וחנה ג'קלס, ציירת שמעולם לא ניהלה מערכת יחסים עם גבר ושמטיילת בעולם בעודה מסיעה בעגלה את סבה המשורר הנכה.

המחזה עובד לקולנוע בשנת 1964, בבימויו של ג'ון יוסטון ובכיכובם של ריצ'רד ברטון ככומר שנון, אווה גרדנר כמקסין, דברה קר כחנה ג'קלס וגרייסון הול כמיס ג'ודית פלווס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליל האיגואנה** בוויקישיתוף
* הסרט  "ליל האיגואנה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ליל האיגואנה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1088049338
* SUDOC: 190235306
* VIAF: 186667665
* WorldCat (עם VIAF): 186667665

 |
**ליית'** (באנגלית: **Leith**) הוא מחוז של העיר אדינבורו שבסקוטלנד הממוקם בצפון העיר, בשפך של נהר ליית'. בתחום המחוז נמצא נמל אדינבורו ועוגנת היאכטה המלכותית בריטניה.

בתקופת ימי הביניים ליית' הייתה עיר נמל עצמאית. האזכור הראשון של ליית' הוא באמנה מלכותית שאישרה את בנייתו של מנזר הולירוד ב-1128. בשנת 1920 סופח אזור ליית' לאדינבורו.

אצטדיון הבית של מועדון הכדורגל הסקוטי היברניאן, אשר מייצג את העיר אדינבורו בליגת העל הסקוטית, ממוקם בליית'.

גלריית תמונות
-------------

* 
* 
* היאכטה המלכותית בריטניה במקום עגינתה באדינבורוהיאכטה המלכותית בריטניה במקום עגינתה באדינבורו

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **ליית'** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ליית'** |

* ליית', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007566754505171
* LCCN: n80162923
* MusicBrainz: 4deeeb8c-42aa-46a2-a7c3-a9069c29e8f7
* NARA: 10045044
* VIAF: 127846012
* WorldCat: lccn-n80162923

 |
**חוק האווירונאוטיקה והחלל הלאומי** (באנגלית: **National Aeronautics and Space Act**) הוא חוק שנחקק על ידי הקונגרס של ארצות הברית ונוסח בעיקר על ידי ועדת המדע, הטכנולוגיה והחלל של בית הנבחרים של ארצות הברית. החוק ייסד את מנהל האווירונאוטקה והחלל הלאומי של ארצות הברית הידוע בכינויו נאס"א. החוק הוצע לאחר שיגור הלוויין ספוטניק 1 על ידי ברית המועצות ב-4 באוקטובר 1957 והוא נחתם על ידי נשיא ארצות הברית דאז, דווייט אייזנהאואר, ב-29 ביולי 1958. קודם לחקיקת החוק נחשב העיסוק בתחום החלל לתחום צבאי, בקו אחד עם תוכנית החלל הסובייטית שהייתה תוכנית צבאית. חקיקת החוק הושפעה במידה רבה מחוסר תגובה ראויה של צבא ארצות הברית שהיה נראה כחסר יכולת להתמודד במרוץ לחלל (ראו גם משבר הספוטניק).

החוק דרש בצורה מפורשת הקמת סוכנות חדשה עם שמונה מטרות, כולל "כינון מחקרים ארוכי טווח על היתרונות הפוטנציאליים שיושגו, ההזדמנויות לכך והבעיות הכרוכות, בניצול פעילויות אווירונאוטיקה וחלל למטרות שלום ומדע".

בנוסף להקמת נאס"א החוק ביטל את סמכויות הסוכנות הלאומית לאווירונאוטיקה (NACA) החל מ-1 באוקטובר 1958. החוק הקים גם את צוות הייעוץ האזרחי-צבאי שהוצב לאחר מכן בבסיס חיל האוויר ונדנברג שבקליפורניה שייעץ ויתאם את השימושים הצבאיים בחלל. עד היום, תיאמה ארצות הברית את תוכניות החלל הצבאית והאזרחית בנפרד, כאשר הראשונה משגרת כלים צבאיים וכלי ריגול, ועד לחתימת האמנה למניעת ניסויים גרעיניים הייתה גם אחראית לתכנון מתקפות נגד לשיגורים הצפויים של ראשי נפץ גרעיניים לחלל על ידי ברית המועצות.

בנוסף, החוק החדש החיל שינויים נרחבים בחוק הפטנטים וקבע כי פטנטים של עובדים בנאס"א וכן פטנטים של חברות קבלן פרטיות שיובאו למסע בחלל יהיו שייכים לממשלת ארצות הברית.על ידי הפיכת הממשלה לספקית הבלעדית של טיסות חלל, החוק הרפה את הפיתוח הפרטי בתחום טיסות החלל. מצב זה נמשך עד שהחוק עבר שדרוג על ידי חוק שיגורי החלל האזרחיים של שנת 1984, שנחקק על מנת לאפשר לחברות פרטיות להשתמש במערכות נאס"א בביצוע שיגורים לחלל.

המנטרה של תוכנית אפולו: "פנינו לשלום מכל המין האנושי" ("We came in peace for all mankind"), כפי שנכתבה על לוחית רכב הנחיתה "איגל" (Eagle – עיט) של אפולו 11 נלקחה מ"הכרזת המדיניות והמטרה" של החוק:

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

הקונגרס מצהיר בזאת כי מדיניות ארצות הברית היא שפעילויות בחלל צריכות להיות מוקדשות למטרות שלום ולטובת האנושות כולה.

— חוק האווירונאוטיקה והחלל הלאומי, 1958
 | 

The Congress hereby declares that it is the policy of the United States that activities in space should be devoted to peaceful purposes for the benefit of all mankind.

 |  |  |  |  |  |  |

באנגלית מודרנית, משמעותה המילולית של המילה "mankind" היא "המין הגברי", לכן על מנת למנוע אפליה מינית ולהתאים להתפתחות השפה, שונה נוסח החוק זמן קצר לאחר מכן והמילה "mankind" הוחלפה במילה "humankind".

ראו גם
------

* נאס"א
* הוועדה הלאומית המייעצת לאווירונאוטיקה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיטקסט טקסט בוויקיטקסט: **חוק האווירונאוטיקה והחלל הלאומי** |

* החוק באתר נאס"א (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Societal Impact of Spaceflight"
2. ↑  Commercialization of Space Commercial Space Launch
3. ↑  CONGRESSIONAL DECLARATION OF POLICY AND PURPOSE

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2009030960
* NARA: 299868
* VIAF: 175676571
* WorldCat (עם VIAF): 175676571

 |
**ננשיאונגוזאורוס** (שם מדעי: ***Nanshiungosaurus***) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת התריזינוזאוריים שהתקיים במשך תור הקרטיקון לפני 67 מיליון שנה בסין. המאובנים שלו התגלו בתצורות ננקסיונג (Nanxiong Formation) שבמחוז גואנגדונג בדרום סין והוא תואר למדע בשנת 1979 בידי החוקר דונג שימינג. משמעות שמו היא: "הלטאה של ננקסיונג", האתר בו התגלה. בסוג נכללו 2 מינים: *Nanshiungosaurus brevispinus* ו-*Nanshiungosaurus bohlini* שהוגדר ב-1997 אך לא ברור האם הוא מין עצמאי או שכלול במין הראשון.

הממצאים של הדינוזאור היו חסרי גולגולת אך בעלי רוב החוליות של הזנב ועמוד השדרה. החוליות היו ישרות, עבות וקצרות ודמו מאוד לחוליות של זאורופודים, אליהם שויכו בתחילה. עם זאת מבנה הרגליים היה שונה עם התאמה לתנועה על שתי רגליים, כך שהוא סווג לקרובו של התריזינוזאורוס.

דינוזאור זה הגיע לאורך 44 עד 5 מטרים ולמשקל של 454 עד 907 ק"ג. המין N. bohlini היה גדול יותר ועל פי החוקר גרגורי ס. פאול הגיע לאורך 6 מטרים ולמשקל 1,300 ק"ג. הוא היה בעל טפרי ענק ששימשו אותו לתלישת ענפי עלים מהעצים וגם להגנה מטורפים כמו טרבוזאורוס.

דינוזאור זה נכחד לפני 67 מיליון שנה, מעט לפני הכחדת הקרטיקון שאירעה לפני 66 מיליון שנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ננשיאונגוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בשכונה בברלין. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו ליכטנברג (פירושונים).

**ליכטנברג** (בגרמנית: **Lichtenberg**) הוא רובע בברלין, גרמניה, הנמצא במזרח העיר. הוא גובל ברבעים הבאים: בצפון: הוהנשנהאוזן במזרח: במרצאן, בדרום: בקופניק, בדרום מערב: בטרפטו, במערב

בפרידריכסהיין ובצפון מערב בפרנצלאור ברג.

היסטוריה
--------

הכפר ליכטנברג נוסד כבר במאה ה-13 והוא נותר במשך מאות שנים כפר קטן בן מאות ספורות של תושבים, שעסקו בחקלאות. רק בסוף המאה ה-19, בזכות מפעלי תעשייה, עלה מספר התושבים בצורה תלולה, כך שהוא מנה 67,978 תושבים וקיבל מעמד של עיר בשנת 1907. בשנת 1920, במסגרת רפורמה שאיחדה את ברלין עם כפרים באזור, אוחדה העיר (שמנתה כבר כ-145,000 תושבים) עם ברלין.

בשנת 2001 במסגרת רפורמת הרבעים של ברלין, אוחדה ליכטנברג עם הוהנשנהאוזן למסגרת מנהלתית אחת. השכונה המאוחדת נקראת באופן רשמי גם היא ליכטנברג, אך בפי התושבים והמבקרים השמות הישנים נשמרים.

בליכטנברג, באזור מגדלנהשטראסה נמצא מוזיאון השטאזי, במבנה ששימש בעבר כמטה הראשי של ארגון הביון המזרח גרמני והמוזיאון הגרמני-רוסי. מלבד זאת, אין אתרים תיירותיים רבים באזור והשכונה נחשבת לחלשה למדי מבחינה סוציו-אקונומית. בשנת 1981 מנה הרובע כבר כ-186,605 תושבים אך מאז ירד מספר התושבים עד לכ-150,000 תושבים. היכל ההוקי קרח של קבוצת "Berlin Eisbären" (דובי הקוטב) נמצא בליכטנברג והקבוצה זכתה באליפויות גרמניה, בין היתר בשנים 2005 ו-2006.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליכטנברג** בוויקישיתוף

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **ברלין** |

| שכונות בברלין |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| גרונוולד • הלרסדורף • ודינג • וייסנזה • וילמרסדורף • וסטנד • טירגארטן • טמפלהוף • טרפטו • ליכטנברג • מיטה • מרצאן • נויקלן • פנקו • פרידריכסהיין • פרנצלאואר ברג • צלנדורף • קפניק • קרויצברג • רייניקנדורף • שטגליץ • שנברג • שפנדאו • שרלוטנבורג

---

**פורטל ברלין • פורטל גרמניה** | רובעי ושכונות ברלין |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007537727905171
* GND: 4104503-8
* LCCN: n94049515
* VIAF: 158429128
* WorldCat: lccn-n94049515

 |
**אנטולי וסילייביץ' טורקונוב** (ברוסית: **Анатолий Васильевич Торкунов**; נולד ב-26 באוגוסט 1950) הוא דיפלומט סובייטי-רוסי, חוקר יחסים בינלאומיים ויושב ראש דירקטוריון הערוץ הראשון ברוסיה.

רקטור המכון ליחסים בינלאומיים, חבר האקדמיה הרוסית למדעים ובקולגיום של משרד החוץ של רוסיה. הוא משמש כיו"ר איגוד האו"ם ברוסיה. מאז 2017 הוא היה נשיא משותף של דיאלוג טרינון, פורום (אורכב 25.12.2019 בארכיון Wayback Machine) חברות אזרחיות רוסיות-צרפתיות.

אנטולי טורקונוב הוא אוריינטליסט רוסי מכובד, מומחה ליחסים בינלאומיים, מערכות תת-אזוריות באזור אסיה וצפון מזרח אסיה, היסטוריה מודרנית של קוריאה, היסטוריה דיפלומטית ויישומה. תחומי המחקר שלו הם גורמים היסטוריים ופוליטיים של קביעת מדיניות חוץ; סכסוכים בינלאומיים ומחקרים אזוריים.

ביוגרפיה
--------

אנטולי טורקונוב נולד ב-26 באוגוסט 1950. לאחר סיום לימודיו במכון הממלכתי ליחסים בינלאומיים במוסקבה (MGIMO) בשנת 1972, החל אנטולי טורקונוב ללמד במכון, תוך כדי ביצוע תארים מתקדמים הקשורים לאפריקה ואסיה. הוא זכה בתואר מועמד למדעים בהיסטוריה עבור עבודת דוקטורט בנושא התקנת ואיחוד השלטון הצבאי הביורוקרטי בדרום קוריאה בשנת 1977. הקריירה המנהלית שלו כללה עבודה בתפקידים כעוזר הרקטור, דיקן המשרד הבינלאומי, סגן הרקטור לשיתוף פעולה בינלאומי. הוא היה בשירות דיפלומטי בפיונגיאנג ובוושינגטון. עם שובו לברית המועצות הוא חידש את עבודתו ב-MGIMO, שם נבחר לדיקן בית הספר ליחסים בינלאומיים (1986), לאחר מכן הועלה לתפקיד ממלא מקום הדיקן (1989). בשנת 1991 הוענק לו תואר פרופסור.

בשנת 1992 נבחר אנטולי טורקונוב לדיקן MGIMO (נבחר מחדש בשנת 1997, 2002, 2007 וב-2012). בשנת 1993 הוענק לו דרגת שגריר, בשנת 1995 קיבל את התואר דוקטור למדעי המדינה (על התזה "אתגרי הביטחון של חצי האי הקוריאני: היבטים בינלאומיים ותוך קוריאניים").

בשנת 1999 נבחר לנשיא האיגוד למדעים רוסיים בינלאומיים. נבחר לחבר האקדמיה הרוסית למדעים בשנת 2003 והוא הפך לחבר מן המניין באקדמיה בשנת 2008. טורקונוב הוא בעל דרגה דיפלומטית של שגריר מאז 1993. מאז 2011 מכהן כיושב ראש דירקטוריון הערוץ הראשון בטלוויזיה הרוסית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטולי טורקונוב** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אנטולי טורקונוב (ברוסית)
* האתר האישי של אנטולי טורקונוב
* דיאלוג טרינון, פורום חברות אזרחיות רוסיות-צרפתיות, בראשותו של אנטולי טורקונוב (אתר בצרפתית)
* הקבוצה הפולנית-רוסית לנושאים קשים, בהנהגת דיקן המכון ליחסים בינלאומיים במוסקבה - אנטולי ו' טורקונוב ושר החוץ של פולין לשעבר אדם דניאל רוטפלד.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Governing Bodies". *english.mgimo.ru* (ברוסית). אורכב מ-המקור ב-2019-10-20. נבדק ב-2019-12-25.
2. ↑  "Research". *torkunov.mgimo.ru* (ברוסית). אורכב מ-המקור ב-2019-12-25. נבדק ב-2019-12-25.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007403978205171
* BnF: cb16265135q (data)
* GND: 1049510682
* ISNI: 0000 0001 1615 1151
* LCCN: n79147067
* NDL: 00859726
* NKC: jn20020726473
* NLA: 50558797
* NLK: KAC2018O8581
* NTA: 215814355
* SUDOC: 122126122
* VIAF: 30826420
* WorldCat: lccn-n79147067

 |
דוגמה לחוק האי: האוח (Athene cretensis), שנהיה ענקי באיים, והאייל (Candiacervus), שנהיה ננסי באיים. שניהם נכחדו מהאי כרתים.
**חוק האי** (ידוע גם בשם **חוק פוסטר**, על שם מניח החוק) הוא עקרון בביולוגיה אבולוציונית, לפיה בני המין קטנים או גדלים, בהתאם למשאבים הזמינים בסביבה. זוהי ליבת המחקר של ביוגאוגרפית איים. לדוגמה, ידוע כי ממותות ננסיות התפתחו מממותות רגילות על איים קטנים. תהליכים אבולוציוניים דומים נצפו בפילים, היפופוטמים, איילים ובני אדם.

הכלל נקבע לראשונה בשנת 1964 על ידי ג' בריסטול פוסטר בכתב העת Nature, במאמר תחת הכותרת "האבולוציה של היונקים על האיים". הוא למד 116 מינים השוכנים באי והשוה אותם למינים מקבילים ביבשת. הוא הציע כי יצורים מסוימים באי התפתחו לגרסאות גדולות יותר של עצמם, בעוד שאחרים הפכו לגרסאות קטנות יותר של עצמם. לשם כך, הוא הציע הסבר פשוט כי יצורים קטנים גדלים בהיעדר טורפים הנמשכים אליהם ביבשת ויצורים גדולים נעשים קטנים יותר עם היעדר מקורות מזון.

הרעיון הורחב בספר "תיאורית הביוגאוגרפיה של האי" של רוברט מק'ארתור ואדוארד וילסון. ב-1978, טד ג' קייס פרסם מאמר מורכב יותר בנושא בכתב העת Ecology. קייס הראה גם כי ההשערה המקורית של פוסטר לסיבת ההתרחשות היא פשטנית מדי ולא לגמרי נכונה.

ראו גם
------

* גמדות איים
* ענקיות איים
* הומו פלורסיינסיס
שריפת דמותו של פוקס במסגרת חגיגות ליל גאי פוקס, בלואיס שבסאסקס.
**ליל גאי פוקס**, המכונה גם **ליל המדורות**, **ליל הזיקוקים** או **ליל המזימה** (באנגלית: **Guy Fawkes Night**, **Bonfire Night**, **Fireworks Night** וכן **Plot Night**) הוא חג שנתי (לא רשמי) הנחוג מדי שנה ב-5 בנובמבר בבריטניה, בניו זילנד, בדרום אפריקה, באי ניופאונדלנד שבקנדה ובאוסטרליה. החג אף נחוג במושבות ניו אינגלנד לימים ארצות הברית.
החג מנציח את הכשלתה של מזימת אבק השרפה בה ניסתה קבוצת קושרים קתוליים ובהם גאי פוקס לרצוח את המלך האנגלי ג'יימס הראשון על ידי פיצוצו של בית הלורדים שבלונדון.

מנהגי החג דומים למנהגי ל"ג בעומר וכוללים הדלקת מדורות וכן ירי זיקוקין די-נור. במדורות נהוג לשרוף בובות בדמותו של גאי פוקס, מומחה אבק השריפה אשר היה אמור להפעיל את הפצצה שהכין במרתפי בית הלורדים (במעט אזורים מסורתיים, מקפידים גם על שריפת צלם האפיפיור).

נוסף על הדלקת המדורות, נהוג בבריטניה לאכול ממתק שנקרא "טופי מדורה", תפוח קרמל וכן עוגת פרקין. במדורה נהוג לשים תפוחי אדמה עטופים בנייר כסף ולאכול אותם לאחר שנאפו במדורה.

באוסטרליה מכונה הלילה "ליל הנפצים" ("Cracker Night"), בשל השימוש הרב בזיקוקים מסוג זה. החג היה פופולרי ביותר ונפוץ עד שנות ה-60 של המאה ה-20, אולם מאז דעכה הפופולריות שלו, בעיקר משום שהמדינות השונות באוסטרליה אסרו על ירי זיקוקים על ידי הציבור הרחב.

לעומת זאת בניו זילנד עד היום חוגגים את היום על ידי זיקוקים.

ראו גם
------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ליל גאי פוקס** |

* מזימת אבק השרפה
* גאי פוקס

קישורים חיצוניים
----------------

* מנהג ליל גאי פוקס באנגליה
* ליל גאי פוקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ליל גאי פוקס במושבות ניו אינגלנד
2. ↑  חגיגות ליל גאי פורס במסצ'וסטס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007532432905171
* LCCN: sh95010583

 |
**אנטולי אלכסנדרוביץ' וסרמן** (ברוסית: ‏ **Анатолий Александрович Вассерман**; נולד ב-9 בדצמבר 1952 באודסה) הוא עיתונאי יהודי סובייטי, אוקראיני ורוסי, פובליציסט, מגיש טלוויזיה, יועץ פוליטי, משתתף וזוכה מרובה במשחקי טלוויזיה אינטלקטואלים.

חבר הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית, החל מ-2021 (הדומה השמינית).

קורות חיים
----------

וסרמן למד פיזיקה תרמית במכון לקירור וקריוטכנולוגיות באודסה, והתמחה גם בתכנות מחשבים.

בשנים 1974–1991 הועסק כמתכנת במרכזי מו"פ שונים באודסה והתעסק בטכנולוגיות מזון בטמפרטורה נמוכה.

וסרמן עובד כעיתונאי מאז 23 בנובמבר 1991 (לאורך 1996–1999, במיוחד עבור מגזיני מחשבים).

בשנת 1994 התמודד בבחירות למועצה העליונה באוקראינה.

הוא התפרסם לאחר השתתפותו בתוכנית מה? היכן? מתי?.

לאחר סיפוח קרים על ידי הפדרציה הרוסית ותחילת המלחמה בדונבאס נעשה וסרמן יותר ויותר ביקורתי כלפי ממשלת אוקראינה. בשנת 2015 פתח שירות הביטחון האוקראיני בחקירה פלילית נגדו בגין פעילות לכאורה בדלנית.

ב־27 בינואר 2016 קיבל אזרחות רוסית מוולדימיר פוטין.

ב־27 ביוני 2016 היה מועמד לדומה הממלכתית של רוסיה מהמפלגה רוסיה הוגנת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטולי וסרמן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אנטולי וסרמן (ברוסית)
* אנטולי וסרמן, ברשת החברתית פייסבוק

* אנטולי וסרמן, ברשת החברתית טוויטר

* אנטולי וסרמן, ביישום טלגרם

* אנטולי וסרמן, ברשת החברתית אינסטגרם

* אנטולי וסרמן, ברשת החברתית VK

* אנטולי וסרמן, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  אזרחות רוסית, באתר Interfax.ru (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1060560690
* ISNI: 0000 0000 8059 2819
* LCCN: n2010038256
* SUDOC: 152012850
* VIAF: 122127490
* WorldCat: lccn-n2010038256

 |
הלוגו של הקבוצה עד שנת 2013
הלוגו של הקבוצה בשנים 2013-2018
ההיכל הביתי **הקולוסיאום**
**אלאן ספורטיף שאלון** (בצרפתית: **Élan sportif chalonnais**) היא קבוצת כדורסל צרפתית מהעיר שאלון-סור-סון, הקבוצה מתמודדת בProB.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד בשנת 1955. בשנת 1970 המועדון אוחד עם קבוצת **בורנוף מרקורי**. בעונת 1994 החלה הקבוצה לשחק בליגה השנייה, ובעונת 1996/1997 החלה לשחק בליגה הבכירה.

הקבוצה משתתפת במסגרות האירופאיות מאז עונת 1999/2000. בין היתר במפעלי גביע קוראץ', גביע ספורטה, גביע יול"ב והיורוצ'לנג'. ברוב המקרים לא עברה את שלב הבתים.

בעונת 2000/01, הגיעה הקבוצה עד לגמר גביע ספורטה והפסידה לקבוצת מארוסי מיוון 74-72.

בעונות 2004, 2005, 2007, הגיעה הקבוצה עד לחצי גמר הפלייאוף של הליגה.

בעונת 2010/11 זכתה הקבוצה בתואר הראשון בתולדותיה, ב**גביע הצרפתי**, לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת לימוז' 71-79.

בעונת 2011/12 זכתה הקבוצה בדאבל היסטורי, כשניצחה שוב את לימוז' בגמר הגביע 75-83. וזכתה לראשונה בתולדותיה באליפות צרפת כניצחה את קבוצת לה מאן סארת במשחק הגמר 76-95.

בעונת 2011/12, הגיעה הקבוצה עד לגמר היורוצ'לנג'. אך הפסידה לקבוצת בשיקטש מטורקיה 91-86.

בעונת 2012/2013 השתתפה לראשונה ביורוליג.

בעונת 2016/2017 זכתה בפעם השנייה בתולדותיה באליפות צרפת.

אולם הבית של המועדון הוא **הקולוסיאום** המכיל 4,540 מקומות ישיבה.

### שחקני עבר מפורסמים

* ארצות הבריתארצות הברית ג'ון בסט
* צרפתצרפת מאמוטו דיארה
* צרפתצרפת סטפן אוסטרובסקי
* ישראלישראל אורי כהן-מינץ
* ארצות הבריתארצות הברית יודוניס האסלם
* ישראלישראל רפי מנקו
* צרפתצרפתישראלישראל פרדריק בורדיון

תארים והישגים
-------------

* **הליגה הצרפתית**:
	+ אליפות (2): 2012, 2017
	+ חצי גמר: 2004, 2005, 2007, 2013
* **הגביע הצרפתי**:
	+ זכייה (2): 2011, 2012
	+ גמר: 2013
* **גביע ספורטה**:
	+ גמר: 2001
* **יורוצ'לנג'**:
	+ גמר: 2012

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלאן שאלון** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אלאן שאלון
* אתר אוהדים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12142419f (data)
* VIAF: 138082374
* WorldCat (עם VIAF): 138082374

 |