recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**בייבי דול** (באנגלית: **Baby Doll**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה שחורה משנת 1956 בבימויו של איליה קאזאן עם קרול בייקר, קרל מולדן ואיליה קאזאן בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי טנסי ויליאמס והוא מבוסס על מחזה שלו בן מערכה אחת בשם "27 קרונות מלאים בכותנה" משנת 1946.

בעקבות הסרט התפרסמה כתונת הבייבידול שהיא כתונת לילה קצרה ורפויה המשמשת כבגד שינה עבור נשים וחושפת את הירכיים. לאחר הקרנת הבכורה של הסרט החל הבייבידול להיחשב כאביזר מיני מעורר. הכנסייה הקתולית התנגדה לאישור הסרט בגלל המסרים המיניים שבו אך התנגדותה נכשלה.

תקציר העלילה
------------

ארצ'י לי מייהן (קרל מולדן) הוא אדם מבוגר המתגורר בבית מוזנח בדלתא של מיסיסיפי ביחד עם אשתו הצעירה המכונה בייבי דול ודודתה הסנילית רוז קומפורט (מילדרד דאנוק).

אביה של בייבי דול הסכים לתת לארצ'י לשאת אותה בגיל 18 בתנאי שיקיים איתה יחסי מין רק בהגיעה לגיל 20. כעסקת חבילה נאלץ ארצ'י לקבל את דודתה רוז שאמורה לנהל את משק הבית.

ארצ'י יוצא לאט מדעתו. אשתו בייבי דול מתנהגת כילדה קטנה. ישנה בעריסה, מוצצת אצבע והולכת בבית חשופה בכתונת לילה בייבידול. ארצ'י מציץ עליה דרך סדק בקיר ומתגרה. את זעמו הוא שופך עליה ועל דודתה שאינה מסוגלת לנהל את משק הבית.

ארצ'י מתפרנס כבעל מנפטת כותנה. הוא התפרנס טוב עד ששכנו הסיציליאני סילבה ואקארו (אלי וולך) רכש מנפטה מודרנית ויעילה שגזלה את פרנסתו. הוא התקשה לשלם עבור הריהוט שרכש לאשתו ויום אחד הגיעו לביתו מהחנות ולקחו בחזרה את כל הרהיטים. בייבי דול רוצה לכן לעזוב אותו וזה מגביר את כעסו.

באחד הלילות הוא מתגנב למנפטה של ואקארו, שופך עליה דלק ושורף אותה. ואקארו חושד בארצ'י אך זקוק להוכחה. למחרת הוא מופיע אצל ארצ'י עם קרונות עמוסים בכותנה כדי להפריד אותה במנפטה שלו. הוא נפגש בתחילה עם בייבי דול ומתחיל לחזר אחריה. ארצ'י כועס על אשתו וסוטר לה ואחר כך נוסע לעיר להחליף חלק במנפטה. ואקארו מנצל את העדרו להמשיך לחזר אחרי בייבי דול. הוא נשכב בעריסה כילד ובייבי מלטפת אותו. תוך כדי החיזור הוא מקבל את חתימתה על הצהרה שארצ'י הוא זה ששרף את המנפטה שלו.

כשארצ'י חוזר ורואה את שניהם חמתו עולה שוב. הוא מצווה על רוז לעזוב את הבית כי אינה יודעת לבשל. ואקארו מסכים לקבל אותה כמבשלת אצלו ובאותו זמן מספר לארצ'י על ההצהרה החתומה של בייבי דול שהוא המצית של המנפטה.

ארצ'י הנמצא כעת בטירוף לוקח רובה ומתחיל לרדוף אחריהם כדי להרגם. בייבי מזמינה משטרה והוא נעצר למרות בקשתו מהשוטרים לדחות את מעצרו כי לאשתו מלאו כעת 20 שנה וברצונו לקיים את ההסכם עם אביה.

ואקארו עוזב את המקום ומבטיח לנשים שיחזור לקחת אותן למחרת.

פרסים
-----

קרול בייקר הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר, לפרס גלובוס הזהב ופרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי.

אלי וולך זכה בפרס באפט"א לשחקן מבטיח חדש.

אליה קאזאן זכה בפרס גלובוס הזהב לבמאי הטוב ביותר - סרט קולנוע

קרול בייקר, קרל מולדן, אלי וולך ומילדרד דאנוק היו מועמדים לפרס גלובוס הזהב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בייבי דול** בוויקישיתוף

* "בייבי דול", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "בייבי דול", באתר נטפליקס
* "בייבי דול", באתר AllMovie (באנגלית)
* "בייבי דול", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "בייבי דול", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט בייבי דול, באתר יוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7634665-1
* VIAF: 204625002
* WorldCat (עם VIAF): 204625002

 |
"חיבוק", ציור מאת אליזבט ויז'ה-לה ברן, 1789
ילדה מחבקת את אביה החייל עם חזרתו הביתה
**חיבוק** הוא מחווה גופנית של אהבה, אהדה, קרבה או הערצה, שביטויה הוא כריכת הזרועות (או זרוע אחת) מסביב לגופו של הזולת והצמדת גוף אל גוף, פנים אל פנים, צד אל צד או פנים אל עורף.

החיבוק נהוג בדרך כלל בין אנשים קרובים: חוג המשפחה, חברים, ידידים ואהובים, ומטרתו הפגנת חום וחיבה כלפי האחר. כמו בלחיצת יד ובנשיקות על הלחי, ישנן חברות ותרבויות הנוהגות להתחבק בעיקר בשעת מפגש או בשעת פרידה. החיבוק הוא מעשה חשוב במיוחד בתהליך התפתחותם של ילדים קטנים, שרואים בחיבוק אישור לכך שהמחבק אוהב אותם ומאשר את קיומם[דרוש מקור].

בתנ"ך החיבוק מוזכר פעמים רבות בסוגים שונים של מפגשים. במפגש בין קרובי משפחה זרים שמעולם לא התראו, בין לבן הארמי ליעקב (ספר בראשית, פרק כ"ט, פסוק י"ג); בין שני אחים שלא נפגשו זמן רב, במפגש בין יעקב לעשו (ספר בראשית, פרק ל"ג, פסוק ד'); יעקב הקשיש מנשק ומחבק את נכדיו, מנשה ואפרים, כאשר יוסף מביאם לפניו (ספר בראשית, פרק מ"ח, פסוק י'). מקומו של החיבוק הארוטי לא נפקד והוא מוזכר בשיר השירים פעמיים: "שְׂמֹאלוֹ תַּחַת רֹאשִׁי וִימִינוֹ תְּחַבְּקֵנִי" (מגילת שיר השירים, פרק ב', פסוק ו'; פרק ח', פסוק ג').

מחקר מגלה שחיבוק פשוט מסייע בהורדת לחץ הדם ובהפחתת לחצים. החיבוק מדכא לחץ נפשי ומשחרר את הורמון האוקסיטוצין, אשר מקושר לאהבת אם. תוצאות המחקר, שפורסמו במאמר שהופיע בירחון לרפואה פסיכוסומטית, מראות שרמת ההורמונים המשפיעים על לחץ נפשי, קורטיזול ונוראדרנלין, ירדה בעקבות החיבוק ואילו רמת הורמון האוקסיטוצין עלתה הן אצל הנשים והן אצל הגברים. שינויים אלו ברמות ההורמונים תורמים לבריאות של הלב. במקביל נמצא שהנשים הגיבו בצורה חיובית יותר למגע חם של בן הזוג.

ראו גם
------

* נשיקה
* לחיצת יד
* כיף מרפק
* חיבוק חינם

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **חבוק** |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **חיבוק** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **חיבוק** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  "How hugs can aid women's hearts". BBC News. 8 August 2005

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531295905171
* BNE: XX5807649
* BnF: cb124330621 (data)
* LCCN: sh85062802
* NKC: ph207544

 |
**טונה כחולת-סנפיר פסיפית** (שם מדעי: ***Thunnus orientalis***) הוא מין של דג ממשפחת הקולייסיים השייך לסוג טונה. 

אורכה של טונה זו מגיע לשלושה מטרים ומשקלה ל-450 ק"ג. היא בעלת גוף בצורת דמעה לו סנפירים ישרים וחזקים מעל ומתחת לגוף המעניקים לו מהירות והזנב ישר ומפוצל ועוזר להניע את הטונה במהירות של 48 קמ"ש. הפה ענקי והעיניים גדולות. טונה זו כמו קרובותיה יכולה לחיות במים קרים הודות לדמה המחומם יותר מהמים סביבה.

הטונות נודדות סביב האוקיינוסים בחיפוש אחר טרף הכולל מינים רבים של דגים קטנים כמו סרדינים, עפיאניים ומקרלים וכן דיונונים וחסילונים וגם מסרטן אוקיינוס אדום. הקטנים ניזונים גם מפלנקטון. בתנאים טובים הטונות מתקהלות יחדיו ולפעמים הם ניזונים עם דגים טורפים אחרים, כרישים, עופות ים או דולפינים.

הטונה נפוצה ברחבי צפון האוקיינוס השקט ממזרח אסיה לחופי מערב אמריקה הצפונית אך נודדת גם לדרום האוקיינוס השקט. הם מתרבים בעיקר במזרח אסיה סביב ים הפיליפינים וים יפן אך חלק נודדים לעוד אזורים. הם נודדים גם לדרום האוקיינוס השקט סביב לאוסטרליה, ניו זילנד ופולינזיה הצרפתית.

טונה זו מצויה בסכנת עקב דיג מופרז בשביל בשרה המשובח.

ראו גם
------

* טונה כחולת-סנפיר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טונה כחולת-סנפיר פסיפית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  טונה כחולת-סנפיר פסיפית באתר הרשימה האדומה של IUCN
צמד אילניתיים מהמין Litoria tyleri מדגימים חיבוק כלולות של בית השחי
חיבוק כלולות של צמד קרפדות מצויות
**חיבוק כלולות** (באנגלית: **Amplexus**) הוא תהליך בו זכר חסר זנב אוחז בנקבה בעזרת רגליו הקדמיות בזמן שהיא מטילה את ביציה. בו בזמן הזכר מפרה אותן בעזרת נוזל המכיל זרע. מכאן כי ההפריה המתרחשת בתהליך חיבוק כלולות היא הפריה חיצונית, ולא הפריה פנימית. חיבוק הכלולות מתרחש בעיקר בסביבה מימית, אולם קיימים חסרי זנב שחיים בסביבה יבשתית ומקיימים את התהליך על היבשה. דוגמה לכך היא הפרטים במשפחת העגולשוניים. קיימים הבדלים בין חסרי הזנב במקום האחיזה של הזכר בנקבה. כך, אצל חסרי זנב מפותחים יחסית, כמו הצפרדעים, האילניתיים והקרפדיים, אחיזת חיבוק הכלולות מתרחשת באזור בית השחי. לעומת זאת, אצל חסרי זנב מפותחים פחות (אצל בני תת-סדרת הארכאובטרכיה), הזכר אוחז בנקבה בבטן ליד הרגליים האחוריות.

הרוב הגדול של חסרי הזנב משתמש באסטרטגיית התרבות זו, בהפריה חיצונית - רק כ-12 מינים מכלל הסדרה משתמשים באסטרטגיה של הפריה פנימית, ואינם מבצעים את חיבוק הכלולות. חיבוק הכלולות הוא אחד מההבדלים המרכזיים בין חסרי הזנב ליתר הסדרות במחלקת הדו-חיים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **חבוק כלולות** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **חיבוק כלולות** |
**אידה ווה** (באנגלית: **Ida Waugh**‏; 24 באוקטובר 1846 – 25 בינואר 1919) הייתה מאיירת אמריקאית של ספרות ילדים.

ביוגרפיה
--------

אידה ווג נולדה בפילדלפיה. היא בתם של הצייר סמואל בל ווה ואשתו הראשונה, שרה לנדנהול, ולכן הייתה אחותה למחצה של הצייר פרדריק ג'אד ווה. אמה החורגת הייתה מרי אליזה יאנג ווה, ציירת מיניאטורות.

היא למדה באקדמיה ז'וליאן ובאקדמיה דלקוז בפריז. בשנת 1868 השתתפה בשיעור ציור עירום נשי הראשון באקדמיה לאמנויות בפנסילבניה. באותה כיתה היו גם אמילי סרטין וקתרין אן דרינקר.

אידה ווה שיתפה פעולה עם בת זוגה, איימי אלה בלאנשאר, בהוצאת ספרי ילדים - ווה כמאיירת ובלנשארד כסופרת. ווה גם פרסמה ספרים בכוחות עצמה. מלבד איור ספרי ילדים, ווה הייתה ציירת עטורת פרסים. בשנת 1869 הציגה באקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה שתי עבודות, "המציאה" ופורטרט של קרל גרטנר.

הדיוקן העצמי שלה וציור אחר, "קוסטה קטנה" (1870), נמצאים באוסף הקבוע של מוזיאון האמנות וודמיר, פילדלפיה.

הכומר ג'יי הנרי סמית ג'וניור, בוגר אוניברסיטת פנסילבניה היה אחד התינוקות שהוצגו בסדרה של אידה ווה, "סאנשיין בייביס" (1887). חברת A.D. Matthews Sons הדפיסה את הסדרה מחדש בשנת 1907.

בשנות השמונים של המאה ה-19 היא ציירה את דיוקנה של פלורנס סלרס קוקס פול. עבודתה הידועה ביותר, "הגר וישמעאל" הוצגה בסלון בצרפת בשנת 1888, ונרכשה אז על ידי האקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה. בשנת 1890 פרסמה ספר בן 21 עמודים עם איורים בשחור-לבן של אמנים שונים, כולל האיור הראשון שפרסמה ג'סי ווילקוקס סמית'.

בשנת 1893 הציגה בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשיקגו: "פיירו", "שני תינוקות" ו"הכל בארבע שניות" הם הוצגו ברוטונדה, בבניין האישה, ו"הגר וישמעאל" הוצג בארמון המרכזי של האמנויות.

בשנת 1895 הוצגה יחד במאמר על ציירות נשים אחרות שפורסם ב"פילדלפיה אינקוויירר". המאמר הדגיש כיצד קירות הסטודיו של ווה היו "מודפסים עם רישומים רבים ... רובם הם תנוחות ראש ודמיות, שכן אמנית זו, התמחתה בציור פורטרטים". בשנת 1896 האולפן, ברחוב הערמונים 1530, ניזוק עקב שרפה שהרסה את הסטודיו שלידה השייך לקרול בק.

אידה ווה הייתה בת זוגה של איימי אלה בלאנשארד (1856–1926), סופרת ילדים. הן הכירו כשווה עדיין גרה עם הוריה ובלאנשארד הועסקה כמורה של אחיה הצעיר של ווה, הצייר לעתיד פרדריק ווה.

אידה ווה נפטרה ב־25 בינואר 1919 בביתה בניו יורק, והיא קבורה לצד אביה בוודלנדס, פילדלפיה.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אידה ווה** בוויקישיתוף
* כתבי אידה ווה בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ida Waugh, A Limited Biography & Collection of 100+ Illustrations, ReusableArt.com (באנגלית)
2. ↑  "Clipped From New-York Tribune". *New-York Tribune*. 1919-01-27. p. 11. נבדק ב-2021-05-24.
3. ↑  "06 May 1869, Thu • Page 8"
4. ↑  "Sunshine Baby Pictures to Be Distributed by A. D. Matthews' Sons - 29 May 1907, Wed • Page 3"
5. ↑  Nudelman, Edward D. (1990). Jessie Willcox Smith: A Bibliography. Pelican Publishing. p. 25
6. ↑  United States Women Painters: 1893 Exposition--page 12, arcadiasystems.org

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1074145372
* ISNI: 0000 0001 0417 2983
* LCCN: nr94013158
* NTA: 071805303
* RKD: 102772
* ULAN: 500099584
* VIAF: 12188152
* WorldCat: lccn-nr94013158

 |
**RTFM** הם ראשי תיבות באנגלית של המשפט "**Read The Fucking Manual**" (בתרגום לעברית: "קרא את המדריך המזוין"), הקורא למשתמש לקרוא את חוברת ההדרכה המצורפת לרוב למוצר.

על מנת להימנע משימוש במילה Fucking הנחשבת לגסה הוצעו לביטוי מספר חלופות אפשריות: "Read The Flipping Manual",‏ "Read The Flaming Manual" או "Read The Freakin' Manual".

הביטוי RTFM משמש בקבוצות דיון לתמיכה טכנית כתשובה קצרה למשתמשים השואלים שאלה שהתשובה עליה כתובה (לכאורה) בבירור במדריך למשתמש.

הראשונים שהשתמשו במונח הזה היו חיילי ארצות הברית בשנות הארבעים של המאה העשרים, לאחר שהצבא החל להפיק מדריכי הפעלה (Field Manuals) למשימות שגרתיות. לאחר מכן נקשר הביטוי לתעשיית המחשבים.

"תסמונת" RTFM היא התופעה שבה אנשים שנעזרים במכשירים שונים (ובמיוחד במחשבים) אינם טורחים כלל או כמעט בכלל לקרוא את ההוראות במדריך למשתמש. תופעה זו גורמת נזקים כספיים משמעותיים לחברות המייצרות ובמיוחד לחברות התוכנה, שנאלצות לתת תמיכה לנושאים המופיעים במערכת העזרה.

ברוב המקרים תוצאות ההתעלמות מההוראות הן כספיות (הן עבור הלקוח שביזבז את זמנו והן עבור מרכז התמיכה) ונפשיות (בעיקר לחץ נפשי) בלבד, אולם במקרים חמורים עלולים להיגרם נזקים של ממש, במיוחד במקרים בהן ההוראות האמורות הן הוראות בטיחות שאי יישומן עלול להוביל לפגיעה בגוף או ברכוש. במקרים אחרים (למשל בהפרת זכויות יוצרים של אתרים באינטרנט) התופעה עשויה להוביל לעבירות פליליות.

ראו גם
------

* סלנג באינטרנט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **RTFM** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  What is 'RTFM'? What Does RTFM Mean?, Lifewire
**ג'ויזה** (בערבית: **الجويزة**; 'אגוז קטן') הוא כפר צ'רקסי נטוש במרכז רמת הגולן סמוך ליישוב אלוני הבשן. הכפר הורכב בעיקר מתושבים צ'רקסים מהרי הקווקז שהיגרו בסוף המאה ה-19, אלו מנו 841 תושבים בשנת 1967. קבוצה אתנית נוספת בכפר הייתה היורוקים, שמנו באותה התקופה 264 תושבים. הבתים בכפר נבנו מאבני בזלת עם רעפים על הגגות. בכפר היה בית ספר ומסגד. החוקר הגרמני גוטליב שומאכר שערך סקר ברמת הגולן בין השנים 1884-1885 מציין בספרו "הגולן" על התיישבות הצ'רקסים ברמת הגולן:

> 
> "כפר צ'רקסי גדול ובו 70 בתים ו 60 משפחות המונות 300 נפשות. נראים רק מעט שרידים עתיקים. דרכים שמורות היטב מובילות לכפר המצליח, הממוקם בשטח המרעה הטוב ביותר (ר' עין אל-בלאט לתיאור א-ג'ויזה נוספת)".
> 
> 
> 
> — **הגולן**, גוטליב שומאכר, אריאל -כתב עת לידיעת הארץ,(1998), עמ' 65
>

היסטוריה
--------

ראשיתו של הכפר כנראה בתקופה ההלניסטית או הרומית. קיימות במקום עדויות להתיישבות ביזנטית.[דרוש מקור] הכפר יושב מחדש על ידי מהגרים צ'רקסים אשר הגיעו מהקווקז בשנות ה-70 של המאה ה-19. במלחמת ששת הימים נכבש הכפר על ידי ישראל ובתיו נהרסו[דרוש מקור]. בשנת 1981 הוקם צפונית לחורבות הכפר היישוב אלוני הבשן.

תמונות
------

* 
* 
*

ראו גם
------

* ההתיישבות הצ'רקסית ברמת הגולן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הכפר ג'ויזה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מתוך; יגאל קיפניס, **המפה הישובית של הגולן ערב מלחמת ששת הימים**, קתדרה 116, 2000.
הברונית **אידה קוהנר** מסאסברק (בהונגרית: **Kohner Ida**;‏ בודפשט, 28 בפברואר 1895 – בודפשט, ינואר 1945) הייתה ציירת הונגרייה-יהודייה בולטת, אשתו של הצייר המפורסם אישטוואן פרקש. שניהם ניספו בשואת יהודי הונגריה.

ביוגרפיה
--------

אידה קוהנר נולדה במשפחה יהודית כבתם של הבארון מסאסברק אדולף קוהנר הברון מסאסברק ושל הלן (אירן) קוהנר. היא למדה ציור אצל אדולף פניאש במושבת האמנים של סולנוק, שהוקמה חלקית בעזרת אביה ולאחר מכן לזמן קצר ב"בית הספר לעיצוב וציור" בבודפשט (שמה היום האוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות) בין השנים 1912 לבין 1913. היא ערכה סיורי לימודים ברומא ובפירנצה. אידה קוהנר הציגה בכמה מוזיאונים חשובים מאוד. לראשונה בהיכל האמנות בודפשט בתערוכת החורף של 1918–1919 וכן הציגה תערוכת אוסף במוזיאון ארנסט (1923) בעיקר של נופים מאיטליה ומסולנוק: גבעות אומבריה, סן פרנצ'סקו וכו'. מ-1918 הציגה את עבודותיה בתערוכות של הסלון הלאומי, היכל האמנות וגלריית טמאש. היא הציגה גם בתערוכות מחוץ לישראל בסטוקהולם, בוונציה ובהאג. תחריט הנחושת שלה בן 12 הגיליונות פורסם תחת השם "הבלט הרוסי". ב-18 ביוני 1925, בבודפשט, נישאה לצייר אישטוואן פרקש, והם התגוררו בפריז מאותה שנה (1925) עד 1933. אחת מיצירותיה של אידה קוהנר נשמרת עד היום במוזיאון לאמנות יפה בבודפשט.

בעלה גורש למחנה הריכוז אושוויץ ב-1944, שם מצא את מותו. אידה קוהנר הפכה לקורבן של השואה ב-1945 ולאחר רציחתה על גדת הדנובה, אנשי מפלגת צלב החץ דחפו את גופתה לדנובה. תאריך מותה נקבע על ידי בית המשפט המחוזי המרכזי של בודפשט לשעה 12 בצהריים ב-15 בינואר 1945, רק שלושה ימים לפני שחרור העיר על ידי הצבא האדום הסובייטי.

הנצחתה
------

בשנת 2015, הונחה אבן נגף לזכרה מול דירתה באותה התקופה ברחוב ראדאי 8 ברובע 9 של בודפשט (Ráday utca 8).

ראו גם
------

* Gudenus János József: A magyarországi főnemesség XX. századi genealógiája I–V. Natura–Tellér Kft.–Heraldika, Budapest, 1990–1999 (יאנוש יוז'ף גודנוס: הגנאלוגיה של האצולה ההונגרית הבכירה במאה ה-20)
* Magyar festők és grafikusok adattára. A kutató-, föltáró- s gyűjtőmunkát végezte Seregélyi György. Szeged, 1988. Szegedi ny. (בסיס הנתונים של ציירים וגרפיקאים הונגרים)
* Művészeti lexikon. Fel. szerk. Lajta Edit. Budapest, Akadémiai Kiadó, 1965-1968. (לקסיקון אמנות הונגרי)
* אידה פרקש (קוהנר) באתר Geni

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת
* אידה קוהנר בגלריית Kieselbach
* Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניה במאגר המוזיאון הספרותי פטפי)
* „Csak azokat felejtik el, akiknek a nevét is elfelejtik" Emlékező macskakövet helyeztek el Kohner Ida emlékére ferencvaros.hu, 2015. július 21.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 599/1895. folyószáma alatt".
2. ↑  Halálesete bejegyezve a Bp. IX. ker. állami halotti akv. 1075/1949. folyószáma alatt. 1. kép, 2. kép
3. ↑  "A Magyar Képzőművészeti Egyetem hallgatói". Magyar Képzőművészeti Egyetem.
4. ↑  A házasságkötés bejegyezve a Bp. VII. ker. állami házassági akv. 863/1925. folyószáma alatt.
5. ↑  Pk I. 581.445/1949/7. sz.
**טינשה מופאני** (בשונה (אנ'): **Tinashe Mupani**; נולד ב-10 בפברואר 1995), המוכר בשם הבמה **קלווין ג'ונס** (**Kelvin Jones**), הוא זמר-יוצר בריטי-זימבבואי.

ביוגרפיה וקריירה
----------------

מופאני נולד בצ'יטונגוויזה (אנ'), זימבבואה ב-10 בפברואר 1995.

ב-2015, הוא הוציא את הסינגל "Call You Home". הסינגל התפרסם ב-Reddit, והושמע לאחר מכן ב-*Good Morning America*. השיר הושמע גם בסדרת הטלוויזיה רגליים קרות. הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-47 באוסטריה ה-61 בגרמניה.

ב-11 בספטמבר 2015, הוא הוציא את אלבום האולפן הראשון שלו, *Stop the Moment*. האלבום הגיע, בשיאו, למקום ה-71 בגרמנניה, ולמקום ה-55 בשווייץ.

ב-2015, הוא הוחתם אצל Four Music (אנ'), סוני מיוזיק אנטרטיינמנט, אפיק רקורדס ו-RCA רקורדס. מאוחר יותר בהמשך השנה, הוא הופיע כהופעת חימום בסיבוב ההופעות Bauch und Kopf של מארק פוסטר (אנ') ובסיבוב ההופעות של X Ambassadors.

ב-2016, הוא הופיע כהופעת חימום בסיבוב ההופעות *Higher Than Here* של ג'יימס מוריסון.

ב-2016, הוא הוציא את הסינגל "Closer".

ב-2017, הוא הופיע בפרסומת של Centurylink שהוצגה במהלך הסופרבול.

ב-8 ביוני 2018, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אלה פארבן ו-YouNotUs (אנ'), את הסינגל "Only Thing We Know".‏ הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-24 באוסטריה, למקום ה-20 בגרמניה, ולמקום ה-41 בשווייץ. הסינגל גם זכה בתואר זהב מ-BVMI ומ-IFPI Austria.

ב-2018, הוא הוציא בשיתוף פעולה עם שרה הרטמן, את הסינגל "Magnetic".

ב-2019, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם YouNotUs (אנ'), את הסינגל "Seventeen".

ב-17 באפריל 2020, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם Lost Frequencies וזונדרלינג (גר'), את הסינגל "Love to Go". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום השישי בפלנדריה, למקום השביעי בהולנד ולמקום הרביעי בפולין.

ב-2021, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם R3hab, את הסינגל "Downtown".

קישורים חיצוניים
----------------

* קלווין ג'ונס, ברשת החברתית פייסבוק
* קלווין ג'ונס, ברשת החברתית טוויטר
* קלווין ג'ונס, ברשת החברתית אינסטגרם
* קלווין ג'ונס, ברשת החברתית טיקטוק
* קלווין ג'ונס, סרטונים בערוץ היוטיוב
* קלווין ג'ונס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* קלווין ג'ונס, באתר אייטונס (באנגלית)
* קלווין ג'ונס, באתר ספוטיפיי
* קלווין ג'ונס, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)
* קלווין ג'ונס, באתר Last.fm (באנגלית)
* קלווין ג'ונס, באתר AllMusic (באנגלית)
* קלווין ג'ונס, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* קלווין ג'ונס, באתר דיזר
* קלווין ג'ונס, באתר Yandex.Music (ברוסית)
* קלווין ג'ונס, באתר Discogs (באנגלית)
* קלווין ג'ונס, באתר Songkick (באנגלית)
* קלווין ג'ונס, באתר Genius
* קלווין ג'ונס, באתר בנדקמפ
* קלווין ג'ונס, באתר בילבורד (באנגלית)
* קלווין ג'ונס, באתר טיידל (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Only Thing We Know by Alle Farben, Kelvin Jones & YOUNOTUS* (בAustralian English), נבדק ב-2021-09-07

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1077915462
* ISNI: 0000 0004 5452 538X
* MusicBrainz: 9a6ab473-9535-42f0-8655-ff23ebb4dd37
* VIAF: 157144782957582690674
* WorldCat: viaf-157144782957582690674

 |
**מהירות אווירית מושווית** (באנגלית: **Equivalent Air Speed** או בראשי תיבות: **EAS**) הוא נתון מחושב של מהירות אווירית בגובה פני הים ובלחץ סטנדרטי בו הלחץ הדינמי זהה ללחץ הדינמי במהירות האווירית האמיתית ובגובה בו טס המטוס. הנתון שימושי לחישוב תכונות הניהוג של המטוס בכל הגבהים אך לא ניתן להצגה במחוון פשוט.  

בדרך כלל מהירות האווירית המושווית נמדדת בקשרים, כאשר בשביל להבדיל מהירות זאת ממהירויות אחרות מסמלים אותה ב-**KEAS** (ראשי תיבות של:"Knots Equivalent Air Speed").

ניסוח מתמטי
-----------

ניתן להציג את היחס היוצר את הערך על ידי המשוואה הבאה:  

{\displaystyle EAS=TAS\times {\sqrt {\frac {\rho }{\rho \_{0}}}}}

כאשר:  

\rho \, - צפיפות האוויר בגובה המדידה.

{\displaystyle \rho \_{0}\,} - צפיפות האוויר הסטנדרטית בגובה פני הים (1.225 קילוגרם למטר מעוקב).

TAS - מהירות אווירית אמיתית.

EAS - מהירות אווירית מושווית.

המשוואה הבאה מתארת את המהירות האוויר המושווית כפונקציה של לחץ דינמי:  

{\displaystyle EAS={\sqrt {\frac {2q}{\rho \_{0}}}}}

כאשר:  

{\displaystyle \rho \_{0}\,} - צפיפות האוויר הסטנדרטית בגובה פני הים (1.225 קילוגרם למטר מעוקב).

{\displaystyle {q}\,}- לחץ דינמי המחושב על פי: {\displaystyle q={\tfrac {1}{2}}\,\rho \,v^{2}}

כמו כן ניתן לתאר את המהירות האוויר המושווית כפונקציה של מספר מאך על פי:  

{\displaystyle EAS={a\_{0}}M{\sqrt {P \over P\_{0}}}}

כאשר:  

{\displaystyle {a\_{0}}\,} - מהירות הקול הסטנדרטית בטמפרטורה של 15 מעלות צלזיוס (661.47 קשר)

{\displaystyle M\,} - מספר מאך

{\displaystyle P\,} - לחץ סטטי

{\displaystyle P\_{0}\,} - לחץ סטנדרטי בגובה פני הים (1013.25 hPa)

ראו גם
------

* מהירות אווירית
* מהירות אווירית מתוקנת
* מהירות אווירית אמיתית

קישורים חיצוניים
----------------

* מתוך AOE 4124 Configuration Aerodynamics
**כנסיית סנט אולאב שברחוב הארט** או **סנט אולאב הארט סטריט** (באנגלית: **St Olave Hart Street**) היא כנסייה אנגליקנית בסיטי של לונדון, ברחוב הארט בקרבת תחנת הרכבת רחוב פנצ'רץ'.

היסטוריה
--------

הכנסייה היא אחת הקטנות בסיטי, ואחת מהבודדות שנבנו בימי הביניים ששרדו את השרפה הגדולה של לונדון בשנת 1666. הכנסייה מוקדשת לקדוש של נורווגיה, המלך אולף השני שנלחם בשנת 1014 לצד המלך האנגלו-סקסי אתלרד הבלתי מוכן כנגד הדנים בקרב גשר לונדון. לאחר מותו הפך מלך נורווגיה לקדוש נוצרי והכנסייה נבנתה לזכרו במקום שבו נערך הקרב. מסיבה זו נהג מלך נורווגיה, האאקון השביעי, להתפלל בכנסייה בעת שהותו בגלות בלונדון במהלך מלחמת העולם השנייה.

הכנסייה נזכרת לראשונה במאה ה-13 בשם "כנסיית אולאב בקרבת המצודה" (St Olave-towards-the-Tower). הכנסייה הייתה מבנה אבן שהחליף כנסיית עץ שקדמה לו. המבנה הנוכחי נבנה ב-1450. בשל מאמצי סר ויליאם פן, אביו של ויליאם פן מייסד פנסילבניה, ניצלה הכנסייה מהשרפה הגדולה של לונדון. פן הרס את מבני העץ סביב הכנסייה וכך מנע מהאש להתקרב אליה.

הכנסייה ניזוקה קשה במהלך הבליץ בשנת 1941. רוב פנים הכנסייה לא שרד את ההפצצות מלבד דוכן המטיף מעשה ידי גרינלינג גיבונס, ומצבה לזכרה של אליזבת פיפס. הכנסייה שוקמה ונחנכה מחדש בשנת 1954. המלך האאקון נכח בטקס החנוכה.

מבנה הכנסייה
------------

הכנסייה בנויה בסגנון גותי. מבנה הכנסייה מלבן, ובקצה מגדל מרובע עשוי לבנים. המגדל נבנה ב-1732. שער הכנסייה עוטר בעבר בגולגולות מחייכות, ומסיבה זו כינה אותה צ'ארלס דיקנס "החיוך הקדוש המבהיל" ("St Ghastly Grim").

בכנסייה קבור סמיואל פיפס, שנהג להתפלל בכנסייה, ואשתו.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **פורטל לונדון** |
|  | **האדריכלות** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כנסיית סנט אולאב הארט סטריט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של כנסיית סנט אולאב הארט סטריט

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1054107378
* LCCN: nb2009032115
* VIAF: 147911468
* WorldCat: lccn-nb2009032115

 |
**RTL 4** הוא ערוץ הטלוויזיה המסחרי הגדול ביותר בהולנד. זהו הערוץ הפופולרי ביותר במדינה, בייחוד בקרב בני 20-49. הערוץ משדר תוכניות בידור שונות, דרמות, תוכניות אירוח, חדשות ותוכניות כישרונות. לתחנה יש כמה ערוצים מקבילים נוספים בהולנד הנמצאים בבעלות קבוצת RTL, והם ערוצים RTL 7, RTL 8 ו-RTL 5

הערוץ משודר מלוקסמבורג להולנד, תחת רישיון שידורים של לוקסמבורג וכך נמנע הערוץ מפיקוח נרחב יותר של רשויות התקשורת ההולנדיות לעומת הפיקוח של לוקסמבורג שהוא רופף יותר.

היסטוריה
--------

הערוץ הושק במקור ב-2 באוקטובר 1989 בשם RTL Véronique לפני מיתוג מחדש בשם RTL 4 (לאחר שמספרים 1,2,3 היו כבר בשימוש על ידי השידור הציבורי ההולנדי). הערוץ היה המשדר הפרטי הראשון בהולנד, על אף שהוא משדר מלוקסמבורג. זאת למרות שאישור לשידורים פרטיים בהולנד אושרו רק בשנת 1992.

RTL 4 שידר את אופרת הסבון הראשונה והארוכה ביותר בתולדות הולנד, זמנים טובים, זמנים קשים מאז 1 באוקטובר 1990.

בין התוכניות ששידר הערוץ ניתן למנות את אקס פקטור, איידול, רוקדים עם כוכבים ורוקדים על הקרח והולנד גוט טאלנט.

רדיו
----

ממאי 1991 עד ספטמבר 2006 היו לערוץ כמה תחנות רדיו נלוות, כגון תחנות הרדיו RTL 4, רדיו RTL רוק, RTL שמח ו-RTL FM.

תוכניות
-------

* הולנד גוט טאלנט
* אקס פקטור
* The Voice הולנד
* חדשות RTL
* RTL Live

### רכש

* ד"ר פיל
* CSI: ניו יורק
* CSI: מיאמי
* CSI
* בונז

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **RTL 4** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של RTL 4 (בהולנדית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kabelraden.nl - Zenders, ‏2012-03-13
2. ↑  inNL - Het verhalenplatform van Nederland, InNL (ארכיון)
3. ↑  Over GTST | GTST Fanclub - Alles over de soap Goede Tijden Slechte Tijden, www.gtstfanclub.nl (בהולנדית)
4. ↑  RTL FM - Beeld en Geluid Wiki, beeldengeluidwiki.nl (בהולנדית)
**פרקראקס** (שם מדעי: ***Paracrax***; משמעות השם: "קרוב להוקו") הוא סוג נכחד של עוף גדול נכחד מהמשפחה בטורניטיים שבסדרת הקריאמאים. הוא חי באמריקה הצפונית בתקופת האוליגוקן לפני 33-30 מיליון שנה. בסוג זה נכללו 3 מינים, אשר הזכירו במראם את קרוביהם הפורוסרקוסיים מאמריקה הדרומית.

המאובנים הראשונים של עוף זה התגלו בקולורדו ב-1871 בידי החוקר עותניאל צ'ארלס מארש אשר זיהה אותם כעצמות של תרנגול הודו. ב-1964 החוקר פירס ברוקורב שייך אותו למשפחת ההוקיים, מה שגרם לו לקבל את שמו וכמה חוקרים סברו שמדובר על עצמות של קורמורן. רק בהמשך התברר שמדובר על סוג של עוף דורס נכחד. תחילה התגלה המין *Paracrax antiqua* ובהמשך התגלו עוד 2 מינים דומים באזור.

הפרקראקס היה עוף בגובה של 2 מטר שהיה הגדול שבעופות האזור לצד קרובו הבטורניס והיה בעל עצמות חזה רחבות אך כנפיים גמדיות. שני המינים חיו בסוואנות הפוריות שהיו באליגוקן במרכז אמריקה הצפונית ובה היו מיני פרסתנים נכחדים כמו קרנפים ננסיים, גמלים צפון אמריקאים ואוראודונטים וגם טורפים כמו ההאינדון והדיניקטיס. עוף זה שהיה בעל מקור גדול המעוצב לחיתוך בשר יכל לטרוף יונקים בינוניים בעזרת חבטה ממקורו.

ראו גם
------

* בטורניס - עוף קרוב שחי באותה תקופה

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בחומצת אמינו. אם התכוונתם לעיירה בקנטון וו בשווייץ, ראו לזאן.

**ליזין** (**Lysine**) היא אחת מ-20 חומצות האמינו הנפוצות בטבע. תאי גוף האדם אינם מסוגלים לסנתז ליזין ולכן היא מהווה **חומצת אמינו חיונית**, אותה יש לקבל דרך המזון.

כימיה
-----

השייר של ליזין מורכב מארבע קבוצות **מתילן** (**CH2**) ומקבוצת **אמין** (**NH2**) הנמצאת בקצה. קבוצת האמין נוטה לקלוט יון מימן ולהפוך ליון בעל מטען חשמלי חיובי (**+NH3**); מכאן שליזין היא אחת משלוש חומצות האמינו הבסיסיות (בסיס מוגדר כתרכובת הנוטה לקלוט יוני מימן). 

ב-pH נייטרלי (7) נוטה קבוצת האמין לקלוט יון מימן ולהופיע בצורת היון החיובי, בעל מטען חשמלי של 1+.

מקורות תזונה
------------

ליזין, כמו כל חומצת אמינו חיונית, קיימת כמעט בכל מזון, וכמו כל חומצת אמינו חיונית, המקורות המשמעותיים ביותר שלה הם מזונות עשירים בחלבון, כגון בשר בקר, דגים ועוף, חלב, ביצים, קטניות (כגון פולי תורמוס, פולי סויה, עדשה תרבותית, שעועית, חומוס, פול ואפונה) וגרעינים מסוימים.

ביולוגיה
--------

מחסור בליזין המגיע דרך המזון מביא למחסור בניאצין שיכול לגרום לחוסר בוויטמין B. סיבוכים בריאותיים נוספים כתוצאה מחוסר ליזין בתזונה הם אבנים בכליות, עייפות, חוסר תיאבון ועוד. רבות מתופעות אלה נקשרות לצורך בליזין לייצור נוגדנים.

תוספת ליזין למזון ידועה כאחת הדרכים לטיפול במחלת ההרפס, בצירוף דיאטה מעוטת ארגינין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליזין** בוויקישיתוף
* ליזין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* מסלול הביוסינתזה של ליזין בתא

הערות שוליים
------------

1. ↑  תכולת הליזין במזונות על פי משרד החקלאות האמריקאי

| עשרים חומצות האמינו הסטנדרטיות הנפוצות בטבע |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| איזולאוצין (Ile, I) • אלנין (Ala, A) • אספרטט (Asp, D) • אספרגין (Asn, N) • ארגינין (Arg, R) • גלוטמט (Glu, E) • גלוטמין (Gln, Q) • גליצין (Gly, G) • היסטידין (His, H) • ולין (Val, V) • טירוזין (Tyr, Y) • טריפטופן (Trp, W) • לאוצין (Leu, L) • ליזין (Lys, K) • מתיונין (Met, M) • סרין (Ser, S) • פנילאלנין (Phe, F) • פרולין (Pro, P) • ציסטאין (Cys, C) • תראונין (Thr, T) | המבנים הכימיים של 20 חומצות האמינו הסטנדרטיות. |

 |
**יעקב שורר** (נולד ב-5 ביולי 1943 בחיפה) הוא חוקר ארץ ישראל שפרסם ספרים ומאמרים רבים בנושא. מרצה בנושאי ידיעת הארץ ומורה דרך. שורר מתמקד בעיקר בחקר תולדות חיפה וסביבותיה הכרמל, מישור חוף הכרמל ועמקי הצפון. שורר הוא עורך "חיפה", ביטאון העמותה לתולדות חיפה.

קורות חיים
----------

שורר נולד בחיפה וגדל בשכונת נווה שאנן, למד בתיכון חוגים והיה חניך ומדריך בתנועת השומר הצעיר. בין השנים 1965-1961 שרת בנח"ל ולאחר מכן היה חבר בקיבוץ גלאון. בין השנים 1972-1966 למד באוניברסיטת תל אביב וסיים לימודי תואר ראשון בביולוגיה ותואר שני בבוטניקה.

בשנת 1972 החל לעבוד בחברה להגנת הטבע כמנהל המחלקה לשמירת טבע, ובין השנים 1975-1973 ערך את כתב העת "טבע וארץ". לאחר מכן היה מנהל בית ספר שדה כרמל, ומנהל המרכז לייעוץ טיולים במחוז חיפה.

בין השנים 2002-1982 היה מורה לבוטניקה וגאוגרפיה במכון הביולוגי – בית פנחס בחיפה ושימש כמרצה ללימודי ארץ ישראל במכללת אורנים ובמכללת בית ברל. במקביל למד לתואר שני בגאוגרפיה ותולדות עם ישראל.

פרסם ספרים ומאמרים רבים העוסקים בנושאי טבע הארץ, תולדות ההתיישבות בארץ ישראל ומסלולי טיולים. מאמריו הופיעו בכתבי עת שונים בהם אריאל, עת-מול, טבע וארץ, סלעית.

מפרסומיו
--------

**ספריו**:

* **מדריך ישראל - אנציקלופדיה שימושית לידיעת הארץ: עמקי הצפון כרמל שומרון,** יעקב שורר ודוד גרוסמן אריה יצחקי (עורך), הוצאת כתר, בשנת 1980
* **הכרמל - אדם ונוף** : לקט מאמרים, הוצאת גף הנוער, היחידה לידיעת הארץ ולימודי שדה, 1983
* **הכרמל טבע ונוף**, החברה להגנת הטבע, 1986
* **הכרמל אדם ויישוב**, החברה להגנת הטבע, 1986
* **גבעות אלונים – טבעון**, החברה להגנת הטבע, 1990
* **מדריך ישראל החדש** כרך 5, הכרמל וחופו ורמות מנשה, ביחד עם סלמאן אבו רוכן, כתר ספרים ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2001
* **טיולי ישראל – צפון**, כתר ספרים, 2002
* **לטייל בחיפה – בין כרמל וים**, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2003

**מאמרים בספרים הבאים**:

* **דרך ארץ – עם חי בנופיו**, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1983
* **סיפורי בתים** , משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1988
* **חיפה ואתריה**, הוצאת אריאל, 1985
* **יד ליאיר**, החברה להגנת הטבע, 1999
* **ספר עזריה אלון**, הוצאת אריאל, 2000

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של יעקב שורר
* אתר העמותה לתולדות חיפה
* הספרים של יעקב שורר, באתר "סימניה"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007297576505171
* GND: 115164644X
* LCCN: n84190309
* VIAF: 42154789
* WorldCat: lccn-n84190309

 |
**פרדריק אנדרו סיטון** (באנגלית: **Frederick Andrew Seaton**‏; 11 בדצמבר 1909 – 16 בינואר 1974) היה פוליטיקאי אמריקאי, שייצג את מדינת נברסקה בסנאט של ארצות הברית וכיהן כמזכיר הפנים של ארצות הברית בממשלו של הנשיא דווייט אייזנהאואר.

ביוגרפיה
--------

סיטון נולד בוושינגטון די. סי. בדצמבר 1909, בנם של דורותיאה אליזבת (לבית שמידט) ופיי נובל סיטון. הוא למד בתיכון מנהטן שבמנהטן, קנזס. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת המדינה של קנזס ב-1931, ונישא לגלאדיס הופ דוד באותה שנה. נולדו להם ארבעה ילדים: דונלד ריצ'רד, אלפרד נובל, ג'והנה כריסטין, ומוניקה מרגרט סיטון. ב-1937 עבר סיטון להאסטינגס שבנברסקה, שם היה במשך שנים רבות המוציא לאור של העיתון "האסטינגס טריביון".

סיטון היה פעיל בפוליטיקה של המפלגה הרפובליקנית. הוא שירת בבית המחוקקים החד-ביתי של נברסקה משנת 1945 עד 1949. הוא מונה לסנאט של ארצות הברית דצמבר 1951, על ידי מושל נברסקה ואל פיטרסון על מנת למלא את שארית תקופת כהונתו של קנת' ורי. סיטון היה סנאטור במשך פחות משנה. הוא נאלץ לעזוב את תפקידו בראשית בנובמבר 1952, כאשר דווייט גריזוולד זכה בבחירות המיוחדות לסנאט להשלמת כהונתו המלאה של ורי.

סיטון כיהן בתפקידים שונים בבית הלבן ובתפקידי משנה בקבינט של ארצות הברית בממשל דווייט אייזנהאואר, בהם עוזר מזכיר ההגנה של ארצות הברית לענייני חקיקתיים ועוזר מנהלי לנשיא, בטרם מונה למזכיר הפנים של ארצות הברית. הוא כיהן במחלקת הפנים של ארצות הברית בשנים 1956–1961. בתקופת כהונתו, אלסקה והוואי הפכו למדינות ה-49 וה-50 שהתקבלו לארצות הברית. כמזכיר הפנים, חרת סיטון על דגלו תכנון שיתופי פעולה ארוכי-טווח בין הממשל הפדרלי וממשלות מקומיות לבין מפעלים פרטיים לפיתוח משאבי טבע. הוא עודד את המשך הצמיחה של תוכנית ההידרוגנציה באזור הפסיפיק נורת' וסט.

הוא התמודד לתפקיד מושל נברסקה ב-1962 אך הובס על ידי המושל הדמוקרטי המכהן, פרנק מוריסון. אחרי הפסדו בבחירות חזר לעסוק בתחום העיתונות וזכה במספר אותות כבוד. ב-1974 נפטר סיטון במיניאפוליס שבמינסוטה. הוא נטמן בבית העלמין פארקוויו שבהאסטינגס, נברסקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרד סיטון** בוויקישיתוף
* פרד סיטון באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
* פרד סיטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרד א. סיטון, באתר הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם דווייט אייזנהאואר (באנגלית)
2. ↑  פרד סיטון, באתר קנזספדיה (באנגלית)
3. ↑  Fred A. Seaton, Interior Chief ‘Under Eisenhower, Dies at 64, באתר הניו יורק טיימס, 18 בינואר 1974 (באנגלית)

| מזכירי הפנים של ארצות הברית |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| יואינג • מק'קנן • סטיוארט • מקללנד • תומפסון • קיילב סמית' • אשר • הרלן • בראונינג • קוקס • דלאנו • צ'נדלר • שורץ • קירקווד • טלר • למאר • וילאס • נובל • מ. הוק סמית' • פרנסיס • בליס • היצ'קוק • גרפילד • בלינג'ר • פישר • ליין • פיין • פול • וורק • וסט • וילבור • איקס • קרוג • צ'פמן • מקיי • סיטון • יודול • היקל • מורטון • האת'אווי • קלפ • אנדרוס • ואט • קלארק • הודל • לוחאן • בביט • נורטון • קמפת'ורן • סלזאר • ג'וול • זינקי • ברנהרדט • האלנד | החותם של מחלקת הפנים של ארצות הברית |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0003 9003 1929
* LCCN: n94079488
* NARA: 10573204
* NTA: 270089918
* US Congress: S000214
* VIAF: 283557368
* WorldCat: lccn-n94079488

 |
לבה רותחת לאחר התפרצות געשית משנה את צמיגותה וצורתה
בגאולוגיה, **רֵאיד** (**Rheid**) הוא חומר מוצק שחל בו מעוות באמצעות זרימה צמיגה. המונח זהה בשורשו היווני לשורש המונח "ראולוגיה" – חקר הצמיגות והזרימה.

סוגי ראידים
-----------

כמעט כל סוג של סלע עשוי להתנהג כראיד בתנאים מסוימים של טמפרטורה ולחץ. למשל, מעריכים כי מעטפת כדור הארץ משמשת כאמצעי מרכזי להולכת חום במשך פרקי זמן ארוכים. היות שהמעטפת מוצקה (דבר התומך בתאוריית התפשטות גלים סייסמיים), יש לצפות שהיא תתנהג כראיד.  
 לגרניט לדוגמה, יש צמיגות שנאמדת תחת תנאים סטנדרטיים של טמפרטורה ולחץ של 4.5×1019 Pa•s כך שהיא נחשבת לראיד. הליט, צורתו המינרלית של המלח, הוא חומר גאולוגי שעשוי להתנהג כראיד בתקופות זמן קצרות יחסית.   
 כשם שמלח משוקע באמצעות סוגים אחרים של משקעים, הוא עשוי באותה מידה לזרום לצדי הממס, לחללים בהם צפיפות החומר או המאמץ נמוך יותר. באמצעות מנגנון זה נוצרות כיפות מלח ומבנים מינרליים וגבישיים. באזורים מסוימים, כמו במפרץ מקסיקו, משמשים מבנים אלה לעיתים כמצבורים לגז טבעי או לנפט.

ראו גם
------

* לבה
* צמיגות
* ראולוגיה

הערות שוליים
------------

1. ↑  熊谷 直一, 笹嶋 貞雄, 伊藤 英文, 岩石の長年クリープ実験 巨大試片約２０年間・小試片約３年間の結果:巨大試片約20年間・小試片約3年間の結果, **材料** 27, 1978, עמ' 155–161 doi: 10.2472/jsms.27.155
**Touch** (בתעתוק לעברית: **טאץ'**; בתרגום לעברית: **מגע**) היא בלדה רכה שכתבו פמלה סוייר ופרנק וילסון, שאף הפיקו אותה כסינגל עבור שלישיית סופרימס שפעלה במסגרת חברת מוטאון, שהפיצה אותה כסינגל בשנת 1971.

הפקה
----

שיר זה היה גם שיר הנושא של אלבום האולפן הארבעה עשר של הסופרימס. שיר זה היה הראשון שבו מרי וילסון, חברת הסופרימס, הייתה הסולנית הראשית. לקראת סוף השיר, גם לסינדי בירדסונג היה קטע סולו.

הסינגל, עם יציאתו, נכנס למצעד הפזמונים בילבורד הוט 100 ובשיאו דורג במקום ה-71 ובכך היה לשיר הראשון של הסופרימס לאחר עזיבתה של דיאנה רוס שלא הגיע לפחות למקום ה-40.‏ כמו כן, סינגל זה היה האחרון בו וילסון שימש כמפיק.

שנתיים מאוחר יותר, חמישיית הג'קסונים הוציאו גרסת כיסוי לשיר, כצד B של הסינגל שלהם "Hallelujah Day", כמעט ללא שינויים במילים. הסולן מייקל ג'קסון היה רק בן ארבע עשרה בזמן שהוא הקליט את השיר עבור האלבום Skywriter. גם להקת The Originals, גם היא של מוטאון, הוציאה גרסת כיסוי משלה, באלבומה Communique משנת 1975.

קרדיטים
-------

### גרסת הסופרימס

* שירה וקולות רקע: ג'ין טרל, מרי וילסון, סינדי בירדסונג
* קולות נוספים: להקת The Blackberries
* הפקה: פרנק וילסון
* ליווי מוזיקלי: להקת The Funk Brothers

### גרסת חמישיית הג'קסונים

* שירה: מייקל ג'קסון, ג'רמיין ג'קסון
* קולות רקע: ג'קי ג'קסון, טיטו ג'קסון, מרלון ג'קסון
* הפקה: האל דייוויס
* ליווי מוזיקלי: נגנים שונים

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "Touch" באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  "US Charts > The Supremes". Allmusic. Retrieved 2015-11-06.
**אַנְפִּילִיתִיִּים** (שם מדעי: **Psettodidae**) היא משפחה של דגים שטוחים מסדרת הסוליתאים הכוללת בתוכה סוג יחיד - **אַנְפִּילִית** (*Psettodes*) ובו שלושה מינים הנפוצים במזרח האוקיינוס האטלנטי והאזור האינדו-פסיפי.

אלו סוליתאים גדולים יחסית באורך 55–80 סנטימטר ובעלי שיניים חדות וגדולות. יש להם קוצים בסנפירי הגב והשת, המזכירים את סנפירי הדקראים יותר מבני סדרתם. הם נחשבים ליותר פרימיטיביים משאר הסוליתאים בכך שמראם פחות שטוח ופחות מותאם להסוואה תת-מימית. עם זאת עיניהם הקטנות נמצאות בחריצים על צד אחד של הפנים, לאחר שעין אחת "נודדת" בהתבגרות הצעירים שלהם עיניים רגילות.

דגים אלו טורפים דגים אחרים וחסרי חוליות החיים על קרקעית הים.

מיון
----

* משפחה **אנפיליתיים** (Psettodidae)
	+ סוג **אנפילית** (*Psettodes*)
		- מין *Psettodes belcheri*
		- מין *Psettodes bennetti*
		- מין אַנְפִּילִית חִשּׁוּקִית (*Psettodes erumei*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנפיליתיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
**טט** (Tết) הוא החג החשוב ביותר בלוח השנה הוייטנאמי ומציין תחילת שנה חדשה בלוח הווייטנאמי המבוסס על שנת ירח.

לוח השנה הווייטנאמי מקביל ללוח השנה הסיני (ונבדל ממנו במספר חיות - שנת הארנב הסיני בלוח השנה הווייטנאמי הופך לשנת החתול, הפרה לבופאלו וכו'), לפיכך הסינים והווייטנאמים חוגגים את חג תחילת השנה באותו יום. תאריך החג על פי לוח השנה הלועזי משתנה משנה לשנה (אך בדרך כלל מתקיים בין סוף ינואר לתחילת פברואר).

ערב טט
------

המשפחות הווייטנאמיות מתכוננות לחג כשבוע מראש, קונות בגדים חדשים, מכינות אוכל מסורתי ורוכשות מתנות וקישוטים לחג. כמו כן נוהגים הווייטנאמים לבקר בקברי אבות המשפחה ולהדליק קטורת לזכר המתים. בערב החג נוהגות המשפחות לקיים טקס הענקת מנחות למתים הכולל הכנת ארוחה גדולה המוקדשת לרוחות אבות המשפחה. לאחר הטקס אוכלים בני המשפחה והאורחים את הארוחה, מחלקים מתנות ודמי מזל לילדים ונהנים מהאווירה המשפחתית. דמי המזל ניתנים לילדים בתוך מעטפות כסף אדומות מסורתיות. הילדים נותנים אף הם מתנות למבוגרים: תפוז הוא מתנה סמלית מקובלת, האמורה לסמל פריון ושפע. הילדים רשאים לבזבז את דמי המזל כרצונם ורשאים אף להמר במשחקי מזל (משחקי קלפים הם פעילות חג פופולרית).

קישוטים מסורתיים
----------------

לקראת החג מתקשטים הבתים בצבעי אדום וזהב, צבעי המזל בתרבויות אסייתיות שונות, באורות צבעוניים, פרחים ובעץ הטט המסורתי (לרוב עץ שקד או עץ אפרסק, מקושט בקישוטי נייר וברכות אדומים וזהובים). מקובל כי ככל שיש יותר פירות על העץ כך יביא הדבר ליותר מזל. את עץ הטט נהוג להוציא מן הבית כעבור שבוע לאחר החג.

יום החג
-------

היום שלאחר ערב החג הוא יום שבתון המוקדש לביקור קרובים וחברים. יום זה אמור לסמל את השנה כולה, על כן משתדלים לא לרגוז בו, לא לעבוד קשה מדי, לא ללכלך את הבית וכו'. הילדים אינם הולכים לבית הספר ביום החג וזהו יום חופשה בכל בתי הספר הווייטנאמים. האורח הראשון המבקר בבית בשנה החדשה יסמל את הברכות שיפלו על הבית במהלך השנה. הווייטנאמים משתדלים להזמין לאחר חצות ערב החג אורח שהם מעריכים את תכונותיו האישיות. אדם מוסרי, מצליח ונעים הליכות הוא האורח המועדף. על מנת למנוע בואו של אורח ראשון לא רצוי, בעל הבית החושש יצא מביתו דקה לפני חצות ויכנס לבית בעצמו דקה לאחר חצות.

תהלוכות וחגיגות
---------------

במהלך החג מתקיימות תהלוכות חג שבהן צועדים תזמורות, שחקנים המחופשים לדרקונים, רקדנים ועוד. הילדים נוהגים להדליק זיקוקי עשן ולהרעיש. בצ'יינה טאון שבניו יורק מתקיימת מדי שנה תהלוכה צבעונית וגדולה המושכת אליה סקרנים מכל העולם.

ראו גם
------

* מתקפת טט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חג הטט** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553954605171
* LCCN: sh93009443

 |
**"זניט"** (ברוסית: **Всесоюзное добровольное спортивное общество Зенит**, מילולית: התאחדות הספורט המתנדבת הסובייטית "זניט") הייתה התאחדות הספורט של עובדי התעשייה האווירית הצבאית והתעשיות הביטחוניות בברית המועצות שהוקמה ב־5 ביולי 1936. 

ב-1957 הפכה לאגודת "עמל" (Труд). ב-1966 הועברו לאחריותה גם מועדוני הספורט של אגודת "קריליה סובייטוב". האגודה שמה לה למטרה לקדם את הספורט לסוגיו ואיגדה את כל מועדוני הספורט של זניט בברית המועצות. האגודה הייתה פעילה עד פירוקה ב-1987.

בשנת 2014 היו דיונים להקים את האגודה מחדש, אך היוזמה לא יצאה לפועל.

מועדוני זניט הידועים
--------------------

### מהתקופה הסובייטית

* זניט סנקט פטרבורג
* זניט צ'ליאבינסק
* זניט איז'בסק
* זניט פנזה
* קריליה סובייטוב סמרה

### הוקמו לאחר התפרקות ברית המועצות

* זניט-2
* זניט סנקט פטרבורג (כדורסל)
* זניט סנקט פטרבורג (כדורעף)
* זניט סנקט פטרבורג (קטרגל)
* זניט קאזאן
* זניט אירקוטסק

לקריאה נוספת
------------

* «Зенит» // Евклид — Ибсен. — М. : Советская энциклопедия, 1972. — С. 510. — (Большая советская энциклопедия : [в 30 т.] / гл. ред. А. М. Прохоров ; 1969—1978, т. 9).

הערות שוליים
------------

1. ↑  Спортивное общество "Зенит" может возродиться в феврале
2. ↑  Общество «Зенит» будет возрождено
**אנפת נמרית רצועת-פסים** (שם מדעי: ***Tigrisoma fasciatum***) היא סוג של אנפה מהסוג אנפה נמרית, השוכנת בטבע באזור הטרופי של אמריקה הדרומית. האנפה תוארה ב-1825 בידי החוקר ג'ורג' סוצק על בסיס מספר ממצאים מברזיל, כשמשמעות שם המין: "fasciatum" מלטינית פירושו: רצועה, זאת עקב מבנה הפסים הרקום על החלק העליון של הכנפיים והגב.

אנפה זו היא קרובתה של אנפה נמרית גסת-פסים, ובעבר אף נחשבה לתת-מין שלה. כיום לעומת זאת החוקרים רואים 3 תת-מינים במין זה:

* *Tigrisoma fasciatum fasciatum* - מצוי בטבע בצפון ארגנטינה ובדרום ברזיל.
* *Tigrisoma fasciatum pallescens* - מצוי בצפון-מערב ארגנטינה.
* *Tigrisoma fasciatum salmoni* - תת-המין בעל התפוצה הנרחבת ביותר מקוסטה ריקה ופנמה בצפון, ממזרח ומערב לרכס האנדים של קולומביה ודרומה לאורך אקוודור, פרו, בוליביה וצפון ונצואלה.

תיאור
-----

אנפה זו היא הקטנה שבסוגה ומגיעה לאורך ממוצע של 58 עד 64 סנטימטרים. האנפה בעלת נוצות חומות-אפורות מסורטטות עם "סינר" צהוב ולבן ומצידיו פסים אנכיים שחורים. הראש והצוואר עבים וכהים והראש בעל כיפה שחורה בולטת. המקור ארוך ואפור עם חלקים צהובים בבסיסו וכן לאורך הלחיים ומצידי העיניים. האנפה בעלת רגליים קצרות חסרות קרומי שחייה והיא מעופפת חלשה יחסית.

זוהי אנפה החיה במישורים או שטחים מיוערים בגבעות עד לגובה 2,400 מטרים מפני הים, לרוב בצמוד לנהרות הרריים או נחלים בהם היא מחפשת טרף של חרקים גדולים ודגים קטנים שהיא חוטפת במהירות. לרוב האנפה נחבאת בין צמחייה למעט בעת הרבייה. אנפה זו תימצא כמעט תמיד בבדידות מבנות מינה ואינה מתקהלת גם בעונת הרבייה, כשהיא מקננת בין העצים.

בעבר אנפה זו הייתה בסיכון בטבע ועל פי הערכות הרשימה האדומה של IUCN הגיעה למצב שימור "קרוב לסיכון". עם זאת לאחר מאמצים לשמר אותה ב-2004 עלה מצבה למצב "ללא חשש".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנפה נמרית רצועת-פסים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנפה נמרית רצועת-פסים באתר הרשימה האדומה של IUCN
**אנפית ננסית** (שם מדעי: ***Ixobrychus sturmii***) היא מין של עוף מים ממשפחת האנפתיים ומהסוג אנפית החיה ברחבי אפריקה שמדרום לסהרה ולעיתים נדירות נמצאת צפונה יותר, כמו על האיים הקנריים והיא מהקטנות שבאנפות. האנפה בעלת תפוצה רחבה ואינה בסכנה בטבע.

תיאור
-----

אנפית זו מגיעה לאורך ממוצע של 27 עד 30 סנטימטרים ובמראה מזכירה את האנפית הגמדית הצפונית יותר. עם זאת צבע נוצותיה אפור-כהה עד כחול. היא בעלת חזה ובטן לבנים בעלי פסים שחורים דקים לאורכם, כיפה שחורה, עיניים אדומות ומקור צהוב בעל בסיס כחול בהיר ואזור העיניים גם כחול. הרגליים ארוכות וצהובות.

האנפית מצויה בטבע סביב שיחים, ביצות בעלי עשבים גבוהים או קנים ולגדות נהרות או אף בחופי מנגרובים. היא נפוצה לאורך רוב אפריקה שמדרום לסהרה בין מאורטניה ואתיופיה עד דרום אפריקה, אך מתרחקת מאזורים יבשים כמו מדבריות.

האנפית חיה לבדה לרוב או בזוגות בודדים וגם מקננת בבדידות יחסית על שיחים או בין קנים. היא מחפשת סביב המים או הצמחייה טרף של חרקים, סרטנים, דגים וצפרדעים אותם היא לוכדת במקורה הארוך. בעת סכנה היא מאמצת תנוחה זקופה ומסתווה ביעילות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנפית ננסית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנפית ננסית באתר הרשימה האדומה של IUCN
**מועדון הכדורגל זניט איז'בסק** (**Футбольный клуб Зенит-Ижевск**) הוא מועדון כדורגל המשחק בליגה הרוסית השלישית וממוקם בעיר איז'בסק, שבאודמורטיה, רוסיה. קבוצת הכדורגל של המועדון נחשב לקבוצת הדגל של רפובליקת אודמורטיה, כאשר משרד הספורט של החבל הוא הבעלים של הקבוצה.

היסטוריה
--------

המועדון הוקם על בסיס קבוצת הכדורגל איז'בסק, שהוקמה עוד ב-1936, בשנים 1936-1948 הקבוצה נשאה את השם "זניט" וזכתה למימון מצד אגודת הספורט זניט, שייצגה את פועלי המתכות והתעשייה האווירית. היא נקראה כך גם מ-1956 ועד 1998. בשנים 1949-1955 נקראה בשם פ.צ. מפעל איז'בסק, כשמפעל המקומי היה לספונסר עיקרי. בשנים 1998-2003 נקראה בשם דינמו איז'בסק, ובשנה האחרונה לקיומו נקרא בפשטות מועדון הכדורגל איז'בסק (פ.צ. איז'בסק). בשנים 1985-1987 נקראה בשם זניט אוסטינוב איז'בסק, ע"ש שר ההגנה דאז דמיטרי אוסטינוב. בשנות ה-90 נשאה הקבוצה את השם סויוז-גזפרום על שם תאגיד הנפט הממלכתי, שהיה לספונסר עיקרי. בשנם 1996-2004 הקבוצה שיחקה בליגת המשנה הרוסית, הישג השיא היה מקום רביעי. בהתאם לתוצאות עונת 2004 המועדון ירד ליגה ובהמשך התפרק.

### הקמה מחדש

מועדון זניט איז'בסק הוקם ב-2011 על ידי ממשלת רפובליקת אודמורטיה. ב-21 בפברואר 2011, סגן שר הספורט של החבל אלכסנדר סונצוב, מונה למנכ"ל הקבוצה. ב-1 במרץ 2011 מונה סרגיי בוייקו למאמן הקבוצה, כשקודם לכן אימן את קבוצת זנאמיה טרודה אורייחובו זוייבו מוסקבה. ב-23 במרץ אותה שנה איגוד הכדורגל הרוסי העניק למועדון רישיון להתמודד בליגות המקצועניות ברוסיה, והקבוצה הפכה למקצוענית והחלה להתמודד בליגה הרוסית השנייה - הליגה השלישית בחשיבותה.

בעונת 2021/2022 העפילה לשלב 32 האחרונות בגביע הרוסי.

גלריה
-----

* סמל קבוצת הכדורגל איז'בסק, שפורקה ב-2004.סמל קבוצת הכדורגל איז'בסק, שפורקה ב-2004.
* לוגו הקבוצה בשנים 2011-2019לוגו הקבוצה בשנים 2011-2019

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של זניט איז'בסק (ברוסית)
* זניט איז'בסק, ברשת החברתית טוויטר

* זניט איז'בסק, ברשת החברתית VK

* פרופיל, באתר Transfermarkt
**אנפת אגם** (שם מדעי: *Ardeola*; משמעות השם מלטינית: "אנפה קטנה") הוא סוג של עופות ממשפחת האנפתיים החיים לאורך דרום ודרום-מזרח אסיה ואפריקה שמדרום לסהרה וכן במדגסקר. המין אנפית סוף מצויה גם בדרום אירופה וכן בישראל. בני סוג זה דומים במראם מעט לאנפית או לאנפית בקר, אך בעלי צוואר מעט יותר ארוך.

אנפות אלה הן קטנות יחסית, באורך של 40 עד 50 ס"מ ועם מוטת כנפיים של 80 עד 100 ס"מ. הן בעלות צוואר קצר ומקור צהוב ארוך כשהגוף חום או חום בהיר ולרוב מפוספס לאורך החזה. אנפות אלה חיות לרוב ליד ביצות ומקווי מים עומדים ומחפשות בהם טרף של דגים וחרקים. הן מקננות בין העצים בקבוצות גדולות של אנפות.

מינים
-----

* אנפית סוף הודית (*Ardeola grayii*)
* אנפית סוף (*Ardeola ralloides*)
* אנפית סוף סינית (*Ardeola bacchus*)
* אנפית סוף ג'אווה (*Ardeola speciosa*)
* אנפית סוף מלגשית (*Ardeola idae*)
* אנפה אדמונית-בטן (*Ardeola rufiventris*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנפת אגם** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007535109905171

 |