ביהדות, **נביא שקר** הוא אדם שמתנבא בשם אלוקים דברים שלא שמע ממנו ועונשו על פי התורה עונש מוות. על פי הרמב"ם, ניתן לדעת שנביא הוא נביא שקר אם הוא מכחיש את נבואת משה, מוסיף או גורע ממצוות התורה לדורות, או שנבואתו לא התקיימה.

תודה רבה ושבת שלום!!!

הגדרת נביא שקר
--------------

> 
> **יח** נָבִיא אָקִים לָהֶם מִקֶּרֶב אֲחֵיהֶם, כָּמוֹךָ; וְנָתַתִּי דְבָרַי, בְּפִיו, וְדִבֶּר אֲלֵיהֶם, אֵת כָּל-אֲשֶׁר אֲצַוֶּנּוּ. **יט** וְהָיָה, הָאִישׁ אֲשֶׁר לֹא-יִשְׁמַע אֶל-דְּבָרַי, אֲשֶׁר יְדַבֵּר, בִּשְׁמִי--אָנֹכִי, אֶדְרֹשׁ מֵעִמּוֹ. **כ** אַךְ הַנָּבִיא אֲשֶׁר יָזִיד לְדַבֵּר דָּבָר בִּשְׁמִי, אֵת אֲשֶׁר לֹא-צִוִּיתִיו לְדַבֵּר, וַאֲשֶׁר יְדַבֵּר, בְּשֵׁם אֱלֹהִים אֲחֵרִים--וּמֵת, הַנָּבִיא הַהוּא.
> 
> 
> 
> — ספר דברים, פרק י"ח, פסוקים י"ח–כ'
> 

ההגדרה לעיל, היא הגדרתו של נביא השקר בתורה, אך צירוף המילים למושג "נביא שקר" עצמו מקורו במשנה אך נזכר גם בתנ"ך:

> 
> **כה** שָׁמַעְתִּי, אֵת אֲשֶׁר-אָמְרוּ הַנְּבִאִים, הַנִּבְּאִים בִּשְׁמִי שֶׁקֶר, לֵאמֹר: חָלַמְתִּי, חָלָמְתִּי. **כו** עַד-מָתַי, הֲיֵשׁ בְּלֵב הַנְּבִאִים--נִבְּאֵי הַשָּׁקֶר; וּנְבִיאֵי, תַּרְמִת לִבָּם.
> 
> 
> 
> — ספר ירמיהו, פרק כ"ג, פסוק כ"ה
> 

בספר דברים שלוש הגדרות להבחנה בנביא שקר:

1. נביא שמדיח את העם לעבודת אלילים, כלומר מצווה אותם בשם ה' לעבוד אל אחר מלבדו. (פרק י"ג, פסוקים א'–ו');
2. נביא שמתנבא בשם אלוהים אחרים פרק י"ח, פסוק כ';
3. נביא שמדבר בשם ה' אף על פי שלא נצטווה לכך, ואפשר להכירו אם דבריו אינם מתקיימים (פרק י"ח, פסוקים כ'–כ"ב).

### מצוות לא תעשה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
המצווה נמנית כאחד מתרי"ג מצוות מצוה:לא להתנבא בשקר

זיהוי נביא שקר
--------------

### סיבות לקושי בזיהוי

1. ישנם שמות משותפים לדברים מנוגדים "קדושה" ו"קדשה", מזבח לאלוהים ולבעל, יש במקרא קוראים גם לנביאי השקר בשם "הנביאים".
2. הלבוש – הנביאים לבשו אדרת ולבשו אזור. לבוש שגם נביא השקר יכול היה ללבוש.
3. מטבעות לשון – גם נביאי השקר משתמשים במונח "כה אמר ה'" ובמונח "נאום".
4. אפקטים חיצוניים – נביאים נסתייעו ב"נבל ותוף וחליל וכינור", אלו כלי נגינה נפוצים בתקופת המקרא לא רק בקרב נביאי אמת.
5. התשלום – נביא מן הגויים, כבלעם, קיבל תשלום, אבל גם אל נביאי האמת לא פנו בידיים ריקות, כפי שמסתבר משיחת שאול עם נערו לקראת לכתם אל שמואל הנביא (ספר שמואל א', פרק ט', פסוקים ז'–ח'), מפניית אשת ירבעם אל אחיהו בדבר בנה החולה (ספר מלכים א', פרק י"ד, פסוק ג') וישנן דוגמאות נוספות. אכן שמואל, איש האלוהים, אחיהו ואלישע סירבו לקבל מתת, אבל בתודעת העם היה כי גם נביא אמת צריך לפצותו על טרחתו.
6. סוג השאלות – מלבד חמשת הדברים החיצוניים שמשותפים לשני סוגי הנביאים, משותפים לשניהם גם דברים ענייניים שבהם טיפלו. כך בלי לדון בפניות מלכים אל נביאי החצר, היו פניות אל נביאים בעניינים מדיניים מצד שאול, מצד אחאב ויהושפט, מצד יאשיהו ומצד צדקיהו. עם זאת פנו בעניינים משניים ואישיים גם אל נביאי האמת.

ששת הדברים הללו אינם מאפשרים אפוא הבחנה בין נביא אמת לנביא שקר. לעיתים היו היחסים בין השניים ללא מתח. לראשונה מסופר על התנגשות ביניהם במל"א, כ"ב. היחסים מחריפים בעיקר בתקופת ירמיהו. שם חוזרת תכופות המילה "שקר", מזה 22 פעם נגד נביאי השקר ונבואותיהם. נביאי השקר מוזכרים בספר ירמיה ב-15 פרקים והוא קורא בשמותיהם של חמישה נביאים כאלה: פשחור בן אמר, חנניה בן עזור, אחאב בן קוליה, צדקיה בן מעשיה ושמעיהו הנחלמי. מצד שני תבעו מאשימיו של ירמיהו בפרק כ"ו לדונו למוות, שכן הוא נראה להם כנביא שקר על כי ניבא בשם ה', שהבית יחרב.

לירמיהו היה קשה להאבק במתחריו שניבאו דברים דמיוניים, בהתאם למשאלות הלב, על שלום וניצחון, דברים שערבים לאוזני ההמון, הנוטה טבעית להאמין לדברי דמיון מרגיעים. בפרט שגם נביאי השקר השמיעו דברים בשם ה', ולהם היה גיבוי מצד המלך, השרים, הכהנים, ומצד העם עצמו. ירמיהו ניצב בפני הבעיה כיצד לשכנע את העם שמתחריו הם נביאי שקר וכי הוא נביא האמת. הוויכוח הרעיוני מגיע לשיאו בפרק כ"ג שבספר ירמיה, פרק המבטא אולי יותר מכל מקום אחר בתנ"ך את הקשיים בהבחנה בין נביאי אמת לנביאי שקר. נאום קשור עם ברק חיצוני, ואילו נבואה תציין האש הפנימית, זו העצורה בעצמות ומבקשת להתפרץ בקול בעל עצמה וחוצב להבות אש, ואילו נביאי שקר אין בלבם נבואה מה'. לא תמיד ניכרים דברים שאינם אמת, ואם נביא השקר הוא שחקן מוצלח, יוכל לדבר בלהט ובעוז כאילו קול אלוהים מדבר מתוך גרונו וכאילו יוצאים דבריו מן הלב.

אין נביא האמת יוזם השליחות אלא הוא נקרא לשליחות בלי שירצה בה, ושלא בטובתו עליו להשמיע את דברי ה', המושמעים בפיו, למען ייהפכו חלק מאישיותו. השליחות נכפית עליו מגבוה, ועל האלוהים לאמצו בדברי עידוד לשם מילוי הייעוד. ואסור לנביא להזניח את תפקידו פן ייענש. סמכותו כשליח נובעת מכוח שולחו. בניגוד לנביא שקר, אין נביא אמת ומוכיח פועל לפי הרוח הנושבת בעם ולא ישחה עם זרם הכדאיות, אלא יפעל לפי צו מצפונו ויתריס נגד מלכים ושרים, נגד שופטים וחכמים, נגד עשירים וחזקים, נגד כהנים ונביאי שקר- ונגד העם. מטרתו לחנך את העם, לכוונו ולהעלותו למען ייטב לו.

בשאיפתו לחנך את העם ובהתראותיו עקב הפרת צווי האל, יש שעל הנביא לקבל עליו, לפי צו האל, סבל שיסמל שליחותו הכפויה, סבל המסומל בגופו. למשל הליכה כערום יחף כפי שנצטווה על ישעיהו (ישעיהו פרק כ). נביא האמת מסור לאלוהים אך גם לעם. בעת צרה רואה הנביא את עצמו כחלק מהעם כפי שביקש ירמיהו טוב למען העם "חטאנו לך" (ספר ירמיה, פרק י"ד, פסוק כ')

הנביא הוא גם מגיד עתידות ואין לראותו כמטיף בלבד. באי התגשמות נבואותיהם יוכח ההפך ממה שניבאו נביאי השקר. ובניגוד לנביא השקר, החי באשליה, הרואה את החלום כמציאות וההופך את התת-מודע שלו לאלוהות, נביא אמת הוא איש פוליטיקה ריאלית, הרואה בבהירות את אשר עתיד להתרחש. אולם התורה מוצאת יוצא מן הכלל שלפיו ייתכן שהאות של הנביא יתאמת, ובכל זאת הנביא הוא נביא שקר. ירמיהו מוסיף עיקרון שני, לפיו ייתכן שנבואה לא תתגשם, ובכל זאת יהיה הנביא נביא אמת.
כל נביא היה נסבל כל עוד לא הוכח כי הוא נביא שקר, השאלה היא כיצד להבחין בין נביא אמת לנביא שקר. צדקתם של נביאי האמת אנשי האמונה והמוסר, שבנאמנותם לצו מצפונם שחו נגד הזרם ורצו לחנך עם, שרדפם בחייהם, צדקתם הוכחה לרוב אחרי מותם, ולעיתים חלפו דורות עד שהוכחה אמיתות חזונם.

דבריהם של נביאי השקר לא הגיעו אלינו מאחר שנגזר עליהם כי "בכתב בית ישראל לא יכתבו" (ספר יחזקאל, פרק י"ג, פסוק ט'). על עמדתם ניתן ללמוד מדברי יריביהם, כלומר מנביאי האמת, אשר מצטטים לעיתים גם דברים משל נביאי השקר תוך פולמוס עמם.

במקרא
-----

בספר מלכים מתואר נביא שקר זקן שפעל בבית אל תקופת המלך ירבעם בן נבט, לאחר הפילוג בממלכת ישראל. לאחר שנביא אחר מממלכת יהודה מנבא חורבן עתידי על ממלכת ישראל, נביא השקר מרמה אותו וגורם לו לעבור על מצוות ה' שלא יאכל ולא ישתה בשהותו בבית אל, ובכך גורם למותו. בהמשך הספר מוזכר נביא שקר אחר בשם צדקיהו בן כנענה שהיה ראש ה"מנבאים" למלך אחאב על ניצחונו בקרב כנגד הארמים ואף הכה את מיכיהו בן ימלה, הנביא היחיד שניבא את מותו של המלך.

בספר עמוס מתואר מעשה העימות בין הנביא לבין נביא השקר אמציה ששימש ככוהן במקדש עגל הזהב בבית אל.

ספר ירמיהו משופע בתיאורים על מאבקו של ירמיהו, הנביא שנשלח על ידי ה' להתריע בפני עם ישראל על חורבן ממלכת יהודה בידי הבבלים, כנגד מספר לא מבוטל של נביאי שקר שפעלו על דעת עצמם והבטיחו לציבור הבטחות שווא על הגאולה הקרבה, ואף פעלו נגד נביאים (ובפרט ירמיהו) שהתנגדו אליהם. כנגד שניים מהם, צדקיה בן מעשיה ואחאב בן קוליה, מנבא ירמיהו כי ייהרגו בידי נבוכדנאצר ויהיו לדראון עולם לגולת יהודה:

> 
> כֹּה אָמַר ה' צְבָאוֹת אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל אֶל **אַחְאָב בֶּן קוֹלָיָה** וְאֶל **צִדְקִיָּהוּ בֶן מַעֲשֵׂיָה** הַנִּבְּאִים לָכֶם בִּשְׁמִי שָׁקֶר הִנְנִי נֹתֵן אֹתָם בְּיַד נְבוּכַדְרֶאצַּר מֶלֶךְ בָּבֶל וְהִכָּם לְעֵינֵיכֶם. וְלֻקַּח מֵהֶם קְלָלָה לְכֹל גָּלוּת יְהוּדָה אֲשֶׁר בְּבָבֶל לֵאמֹר יְשִׂמְךָ ה' כְּצִדְקִיָּהוּ וּכְאֶחָב אֲשֶׁר קָלָם מֶלֶךְ בָּבֶל בָּאֵשׁ
> 
> 
> 
> — ספר ירמיהו, פרק כ"ט, פסוקים כ"א–כ"ב
> 

אולי הבולט ביותר מבין תיאורים אלו הוא סיפור העימות בין ירמיהו לבין נביא השקר חנניה בן עזור שהרבה להשמיע דברי רהב והבטחות שווא על גאולה ניסית מידי הבבלים והשבת המלך הגולה יהויכין ואנשיו, ואף הגדיל לעשות והשפיל את ירמיה בפומבי כאשר שבר את מוטות העץ מעל צווארו, לכאורה אות לכך שה' ישבור את עול הבבלים:

> 
> וַיִּקַּח חֲנַנְיָה הַנָּבִיא אֶת הַמּוֹטָה מֵעַל צַוַּאר יִרְמְיָה הַנָּבִיא וַיִּשְׁבְּרֵהוּ. וַיֹּאמֶר חֲנַנְיָה לְעֵינֵי כָל הָעָם לֵאמֹר כֹּה אָמַר ה' כָּכָה אֶשְׁבֹּר אֶת עֹל נְבֻכַדְנֶאצַּר מֶלֶךְ בָּבֶל בְּעוֹד שְׁנָתַיִם יָמִים מֵעַל צַוַּאר כָּל הַגּוֹיִם וַיֵּלֶךְ יִרְמְיָה הַנָּבִיא לְדַרְכּוֹ
> 
> 
> 
> — ספר ירמיהו, פרק כ"ח, פסוקים י'–י"א
> 

ירמיה מביע את תקוותו כי ה' ניחם מפורענותו דבר שיגרום לנבואה זו להתקיים. אולם בהמשך הוא מקבל מה' הוראה חדשה כמסר לחנניה ונבואה על גורלו:

> 
> וַיְהִי דְבַר ה' אֶל יִרְמְיָה אַחֲרֵי שְׁבוֹר חֲנַנְיָה הַנָּבִיא אֶת הַמּוֹטָה מֵעַל צַוַּאר יִרְמְיָה הַנָּבִיא לֵאמֹר: הָלוֹךְ וְאָמַרְתָּ אֶל חֲנַנְיָה לֵאמֹר כֹּה אָמַר ה' מוֹטֹת עֵץ שָׁבָרְתָּ וְעָשִׂיתָ תַחְתֵּיהֶן מֹטוֹת בַּרְזֶל. כִּי כֹה אָמַר ה' צְבָאוֹת אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל עֹל בַּרְזֶל נָתַתִּי עַל צַוַּאר כָּל הַגּוֹיִם הָאֵלֶּה לַעֲבֹד אֶת נְבֻכַדְנֶאצַּר מֶלֶךְ בָּבֶל וַעֲבָדֻהוּ וְגַם אֶת חַיַּת הַשָּׂדֶה נָתַתִּי לוֹ. וַיֹּאמֶר יִרְמְיָה הַנָּבִיא אֶל חֲנַנְיָה הַנָּבִיא שְׁמַע נָא חֲנַנְיָה לֹא שְׁלָחֲךָ ה' וְאַתָּה הִבְטַחְתָּ אֶת הָעָם הַזֶּה עַל שָׁקֶר. לָכֵן כֹּה אָמַר ה' הִנְנִי מְשַׁלֵּחֲךָ מֵעַל פְּנֵי הָאֲדָמָה הַשָּׁנָה אַתָּה מֵת כִּי סָרָה דִבַּרְתָּ אֶל ה'. וַיָּמָת חֲנַנְיָה הַנָּבִיא בַּשָּׁנָה הַהִיא בַּחֹדֶשׁ הַשְּׁבִיעִי
> 
> 
> 
> — ספר ירמיהו, פרק כ"ח, פסוקים י"ב–י"ז
> 

בראשית ימי הבית השני פעלה נביאת השקר נועדיה שהייתה (יחד עם סנבלט החורני וטוביה העמוני) אחת מן המתנגדים לשלטונו של נחמיה, מושל יהודה, ובפרט לפעולותיו בבניית חומות ירושלים.

בתרבות ישראל
------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.

ראו גם
------

* משיח שקר
* שבתי צבי
* נתן העזתי
* יעקב פרנק

קישורים חיצוניים
----------------

* דינו של נביא-שקר מאת מאיר בר-אילן המחלקה לתלמוד. אתר אוניברסיטת בר-אילן.
* הסבר וידאו קצר על נביא שקר (אורכב 11.06.2020 בארכיון Wayback Machine) באתר אור תורה (אורכב 13.08.2019 בארכיון Wayback Machine)

הערות שוליים
------------

1. ↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות יסודי התורה, פרק ח', הלכה ג'
2. ↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות יסודי התורה, פרק ט', הלכה א'
3. ↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות יסודי התורה, פרק י', הלכה א'
4. ↑  משנה, מסכת סנהדרין, פרק א', משנה ה'
5. ↑  ראו מלכים א' פרק י"ט, י"ט; וכן זכריה פרק י"ג, ד'
6. ↑  ראו: מלכים ב' פרק א', ח'
7. ↑  ראו ירמיה, כ"ח, ב'
8. ↑  לדוגמה: יחזקאל י"ג, ו'
9. ↑  ראו: דברים י"ג, ב-ו'
10. ↑  ראו: ירמיה פרק כ"ח, ח' - ט'
11. ↑  ספר מלכים א', פרק י"ג.
12. ↑  ספר מלכים א', פרק כ"ב וכן ספר דברי הימים ב', פרק י"ח.
13. ↑  ספר עמוס, פרק ז'.
14. ↑  ספר נחמיה, פרק ו', פסוק י"ד.

| ספר דברים |
| --- |
| פרשת דברים | ערבות מואב • חטא המרגלים • חטא המעפילים |
| פרשת ואתחנן | עשרת הדיברות • שמע ישראל • שמע ישראל (פרשיה) • תפילין |
| פרשת עקב | כוחי ועוצם ידי • תורת הגמול • חטא העגל • והיה אם שמוע • ברכת המזון • שבעת המינים • לא תערץ מפניהם |
| פרשת ראה | היתר אכילת בשר • נביא שקר • מסית • עיר הנידחת • סימני כשרות בבעלי חיים • תרומות ומעשרות • שמיטת כספים • עבד עברי • שלוש רגלים • עלייה לרגל |
| פרשת שופטים | משפט עברי • איסור שוחד • איסור עבודה זרה • זקן ממרא • מצוות מינוי מלך • זרוע, לחיים וקיבה • ראשית הגז • מכשפה • ידעוני • רוצח בשגגה • עיר מקלט • עדות שקר • עדים זוממים • לא תערוץ מפניהם • הלכות מלחמה • כהן משוח מלחמה • מצוות קריאה לשלום במלחמה • בל תשחית • עגלה ערופה |
| פרשת כי תצא | אשת יפת תואר • משפט הבכורה • בן סורר ומורה • תלייה • השבת אבידה • לא ילבש • שילוח הקן • שילוח הקן • מוציא שם רע • מפתה • איסור קדשה • גירושין • ייבום וחליצה • ממזר • מצוות טעינה • איסור ריבית • משכון • הלנת שכר • מתנות עניים • לא תחסום שור בדישו • כלאי הכרם • לא תחרוש בשור ובחמור יחדו • שעטנז • לא ילבש • השבת אבדה • איסור גנבת נפש • אתנן זונה ומחיר כלב• קבורת המת • שילוח הקן • מצוות מעקה • ציצית • נדרים • מלקות |
| פרשת כי תבוא | מקרא ביכורים • וידוי מעשרות • מעמד הר גריזים והר עיבל |
| פרשת נצבים | תשובה • קיבוץ גלויות |
| פרשת וילך | הקהל • הסמכת יהושע • כתיבת משה את התורה |
| פרשת האזינו | שירת האזינו |
| פרשת וזאת הברכה | ברכת משה • מות משה • הר נבו |
| דמויות מרכזיות | משה • יהושע בן נון |
| ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים |

| דיני נפשות ביהדות |
| --- |
| מיתה שלא בידי בית דין | מיתה בידי שמיים • הבא במחתרת • הבא להורגך השכם להורגו • רודף • מוסר • קנאים פוגעים בו • מורידין ולא מעלין • גואל הדם |
| מרכיבי הדינים | סנהדרין בלשכת הגזית • סנהדרין קטנה וסנהדרין גדולה • עדות • התראה |
| איסורים ומצוות | רצח במשפט העברי • לא תרצח • ייהרג ואל יעבור • מסירות נפש • קידוש השם • לא תעמוד על דם רעך • עדים זוממים • פיקוח נפש • קדושת החיים • שמירת הנפש • מאבד עצמו לדעת |
| שונות | כרת • הכנסה לכיפה • קם ליה בדרבה מיניה • עיר מקלט • שינוי הדין • המתת חסד בהלכה • הפלה • שור הנסקל • דיני בני נח |
| ארבע מיתות בית דין |
| חייבי סקילה | עבודה זרה • נערה המאורסה • חילול שבת • מסית • מדיח • ברכת השם • קללת אב ואם • משכב בהמה • משכב זכר • שוכב עם אמו • שוכב עם אשת אביו • שוכב עם כלתו • בן סורר ומורה • מכשף • בעל אוב • ידעוני |
| חייבי שרפה | בת כהן שזינתה • שוכב עם אישה ובתה או אשה ונכדתה • שוכב עם בתו או נכדתו |
| חייבי הרג | עיר הנידחת • רוצח |
| חייבי חנק | אשת איש • הכאת הורים • גונב איש • זקן ממרא • נביא שקר |

| נביאים בתנ"ך (מסורת ישראל) |
| --- |
| בתורה | 

|  |  |
| --- | --- |
| לפני תקופת האבות | אדם • נח • **נבואתם לא נכתבה מפורש:** שם • עבר                                                    |
| מתקופת האבות ואילך | אברהם • יצחק • יעקב • משה • אהרן • אלדד ומידד |

 |
| בנביאים | 

|  |  |
| --- | --- |
| נביאים ראשונים | יהושע בן נון • שמואל • גד החוזה • נתן • דוד המלך • שלמה • אחיה השילוני • שמעיה • איש האלוהים מיהודה • יהוא בן חנני • אליהו הנביא • מיכיהו בן ימלה • אלישע |
| נביאים אחרונים | ישעיהו • ירמיהו • אוריהו בן שמעיהו • יחזקאל • הושע • יואל • עמוס • עובדיה (ספר עובדיה) • יונה בן אמיתי • מיכה • נחום • חבקוק (ספר חבקוק) • צפניה בן כושי • חגי • זכריה • מלאכי (ספר מלאכי) |

 |
| בכתובים | דניאל • עדו • חנני הרואה • עזריהו בן עודד • יחזיאל הלוי • אליעזר בן דודוהו • זכריה בן יהוידע • עודד |
| שבע הנביאות | שרה • מרים • דבורה • חנה • אביגיל • חולדה • אסתר |
| שונות | 

|  |  |
| --- | --- |
| נבואתם לא נכתבה מפורש | פינחס • אלקנה • עלי • אמוץ • בארי • חנן בן יגדליהו • מחסיה • נריה • ברוך בן נריה • שריה • מרדכי היהודי • זכריהו • מהזקנים שכתבו תהילים: אסיר • אלקנה • אביאסף • אסף • הימן • ידותון • איתן האזרחי |
| נבואה זמנית | שבעים הזקנים (של משה) • שאול                                                                        |
| עוד | הנביא מבית אל • אשת ישעיהו |

 |
| נביאיאומות העולם | בעור • בלעם בן בעור • איוב • אליפז התימני • בלדד השוחי • צופר הנעמתי • אליהוא בן ברכאל הבוזי |
| מושגים | 

|  |  |
| --- | --- |
| כלליים | הנבואה במסורת ישראל • הקדשה לנבואה • בני הנביאים                      |
| עוד | הנבואה הקלאסית בישראל • הכובש נבואתו • מצווה לשמוע בקול נביא (מצוה:לשמוע אל נביא אמת) • נביא שקר (רשימת נביאי שקר בתנ"ך) |

 |
| רשימת נביאים בתנ"ך • הבהרה: תבנית זו עוסקת בנביאים בתנ"ך. לא בספרי התנ"ך ולא באישים בתנ"ך • הרשימה לפי המסורת היהודית |

| נבואה |
| --- |
| בדתות ותרבויות | 

|  |  |
| --- | --- |
| מקרא | הנבואה הקלאסית בישראל • נביא • ספרי הנביאים • בני הנביאים • הקדשה לנבואה • נביא שקר |
| יהדות | הנבואה במסורת ישראל • רוח הקודש (יהדות) • בת קול • השראת השכינה • הכובש נבואתו • חכם עדיף מנביא • נביא (ביתא ישראל) • מצוה לשמוע בקול נביא • נבואה ניתנה לשוטים • עליית נשמה • תחזיות שהתבדו (יהדות) |
| נצרות | נביאי הנצרות (אנ') • רוח הקודש (נצרות) • נבואת האפיפיורים • הספרות האפוקליפטית • נוסטרדמוס • תחזיות שהתבדו (נצרות) (אנ') |
| אסלאם | נביאי האסלאם • אל-וואחי • סמאע (סופיות) |
| יוון ורומא | אורקל • פיתיה • סיבילה • ספרי הסיבילות • אוגור • מוזה |
| אחרים | נבואות ג'וזף סמית' (אנ') • התגלות מתמשכת (הדת הבהאית) • שליחים אלוהיים (אנ') • נבואות צ'ן (אנ') |

 |
| טכניקות | חלום • הזיה • שאלת חלום • אקסטזה • טראנס (תודעה) (אנ') • דבקות • מאגיה • תקשור • סיאנס • השבעת מלאכים |
| סוגי נבואה | ניבוי עתידות • התגלות • אסכטולוגיה • הארה • איחוז • תאופניה (אנ') • חזון (מיסטיקה) (אנ') |
| הטיות | נבואה בדיעבד • נבואה המגשימה את עצמה • נבואה המזימה את עצמה • שפה מעורפלת • אחריו, לכן בגללו • הטיית הישרדות • חוק ליטלווד |