recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**היידובסרמן** (בהונגרית: **Hajdúböszörmény**) היא עיר בצפון מזרח הונגריה, כ-20 ק"מ מצפון לדברצן. בעיר ממוקמים חלק ממבני אוניברסיטת דברצן. העיר בנויה באופן טבעתי, בדומה לפריז. מקור תוכנית הבניה, מתקופת ימי הביניים, היה הרצון ליצור מרחב נוח להגנה מפני פלישה או התקפה. בעיר שיעור גבוה של חקלאים, ובהתאם לכך, גם שיעור הבנייה הכפרית גבוה, ובעיר ישנן גדרות חקלאיות רבות. בעיר קיים מוזיאון המנציח את נדידת העמים ואת השפעותיה על המרחב הגאוגרפי הסביבתי, ובו ממצאים ארכאולוגיים מהתקופה.

היסטוריה
--------

אזור היידובסרמן היה מיושב עוד מהתקופה הפרה היסטורית. בין המאות 10 ו-13 ישבה באזור אוכלוסייה מוסלמית, שמקורה כנראה בשבטים סרצנים. תחת בית ארפד עסקו בני שבטים מוסלמים אלה במסחר, אך בעת הפלישה המונגולית לאירופה בסוף המאה ה-13 נפגעו והושמדו או נאלצו לנטוש את האזור.

לראשונה מוזכר היישוב בשם זה, היידובסרמן, באמצע המאה ה-13. במאה ה-14 השתייך לשליטי דברצן וב-1410 הוכר כעיירת שוק (אנ'). בתקופה זו היה היישוב בשטח שלטונו של זיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. לאחר מכן שלטו באזור השליט הסרבי ג'וראג' בראנקוביץ (אנ') ומתיאש הראשון, מלך הונגריה. עד היום קיימת סביב העיר חומה מתקופה זו.

בסוף המאה ה-16 שלטו באזור אישטוואן בוצ'קאי וגאבור באטורי. בתקופה זו עלה מעמדה המנהלי של היידובסרמן. נוסדו בה גנים ציבוריים והתפתחה תשתית עירונית. עם ייסוד מחוז היידו (אנ') בסוף המאה ה-19 ירדה העיר ממעמדה המנהלי.

בשנות התשעים סבלה העיר ממשבר כלכלי והאבטלה בה האמירה. בין היתר נסגר מפעל "ג'נרל אלקטריק" בעיר, עקב מעבר הייצור למזרח הרחוק. זו אחת הסיבות לכך שמספר תושבי העיר לא עלה משנת 1985 ועד היום (2016).

קהילה יהודית
------------

בראשית שנות הארבעים של המאה ה-20 היו בעיר פחות מאלף יהודים - כשלושה אחוזים מכלל תושביה, רובם בעלי מלאכה וסוחרים. הם השתייכו לקהילה האורתודוקסית. במאי 1944, כחודש לאחר כיבוש האזור והונגריה כולה על ידי הגרמנים, הוקם גטו בעיר והיהודים הצטוו להיכנס אליו. עשרות גברים גויסו לעבודת כפייה וכך ניצלו מהגירוש שהחל ב-16 ביוני. יהודי העיר גורשו לדברצן ובין 25 ל-28 ביוני גורשו למחנה שטרסהוף שבאוסטריה ולאושוויץ.

ילידי המקום
-----------

* **ינה נאג'**, במקור **גרוס** (1878 – 1941) היה שחקן תיאטרון יהודי-הונגרי.
* **אהרון פריד** (1812 – 1891) היה רב הונגרי בערים מזצ'אט, ואחר כך בעיר הולדתו.

ערים תאומות
-----------

* אוקראינהאוקראינה ברהובה, אוקראינה
* פינלנדפינלנד Siilinjärvi, פינלנד
* קרואטיהקרואטיה טרוגיר, קרואטיה
* איטליהאיטליה מונטסילבנו, איטליה
* רומניהרומניה Salonta, רומניה
* פוליןפולין קרשניק, פולין

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היידובסרמן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של היידובסרמן
* היידובסרמן (Hajdúböszörmény), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* "היידובסרמן", באתר JewishGen (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  רשימת ערים תאומות מעודכנת מאתר העיר (בהונגרית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007561902005171
* GND: 4229657-2
* LCCN: n80145225
* SUDOC: 127408118
* VIAF: 130188630
* WorldCat: lccn-n80145225

 |
ז'אן-בטיסט דני
**ז'אן-בטיסט דני** (בצרפתית: **Jean-Baptiste Denys**;‏ 1643 – 3 באוקטובר 1704) היה רופא צרפתי שערך את עירוי הדם הראשון בבני-אדם המתועד במלואו. הוא למד רפואה במונפלייה והיה רופאו האישי של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת.

דני ביצע את עירוי הדם המתועד הראשון בבני אדם ב-15 ביוני 1667. הוא עירה כ-12 אונקיות של דם כבשה לנער בן 15 אשר דמו הוקז באמצעות עלוקות 20 פעמים. הנער שרד את העירוי. דני ביצע עירוי נוסף בפועל, אשר אף הוא שרד. בשני המקרים המטופלים שרדו כפי הנראה הודות לכמויות הדם הקטנות שהוערו.

המטופל השלישי של דני שקיבל עירוי דם היה הברון השוודי גוסטף בונד. הוא קיבל שני עירויים ומת לאחר העירוי השני. בחורף 1667 ביצע דני מספר עירויים עם דם עגל לאנטואן מורי, שמת בניסיון השלישי. אשתו של מורי טענה כי דני אחראי למות בעלה, והוא הואשם ברצח. דני זוכה במשפט ואשתו של מורי הואשמה בגרימת מותו. לאחר המשפט חדל דני לעסוק ברפואה. מאוחר יותר נקבע כי מורי מת מהרעלת ארסן. 

ניסוייו של דני עוררו פולמוס נרחב בצרפת, וב-1670 נאסרה הפרוצדורה. עירוי הדם נזנח למשך כמאה וחמישים שנה. רק לאחר שקרל לנדשטיינר גילה ב-1901 את קבוצות הדם נהיה עירוי הדם תהליך בטוח ואמין.

לקריאה נוספת
------------

* אלה יבלונסקי, **הניסוי הגדול**, מודן הוצאה לאור, 2012. רומן בדיוני על אודות ז'אן-בטיסט דני וניסויי עירוי הדם.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Adam Pick ,When Was The First Blood Transfusion?, heart-valve-surgery.com
2. 1 2  Jean-Baptiste Denys, Red Gold: the epic story of blood
3. ↑  Klein, H.; Anstee, D. (2005). Mollison’s Blood Transfusion in Clinical Medicine (11th ed.). Oxford: Blackwell. p. 406. מסת"ב 0-632-06454-4.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007393156505171
* BnF: cb124621573 (data)
* GND: 117632392
* ICCU: UFIV067179
* ISNI: 0000 0000 7819 0239
* LCCN: n85056806
* NKC: nlk20000082234
* NTA: 124932681
* SUDOC: 033796084
* VIAF: 32094842
* WorldCat: lccn-n85056806

 |
**זרון צפוני** (שם מדעי: ***Circus hudsonius***) הוא מין של עוף דורס מהסוג זרון, אשר חי באמריקה הצפונית, המרכזית וצפון אמריקה הדרומית. הוא תואר בידי קארולוס לינאוס ב-1766, אך נחשב בעבר לתת-מין של זרון תכול, לו תפוצה נרחבת בעולם הישן.

זרון זה דומה לזרון התכול ומגיע לאורך 41 עד 52 סנטימטרים ולמוטת כנפיים של 97 עד 122 סנטימטרים. בדומה למרבית הדורסים הזכרים קטנים יותר מהנקבות ומשקלם 290 עד 400 גרם, בעוד משקל הנקבות 390 עד 570 גרם בממוצע. הזרון בעל זנב וכנפיים ארוכים ביותר ביחס לגודל הגוף והם הארוכים ביותר ביחס לגודל גוף של דורס אמריקני. הזרון יכול לחיות מעל 15 שנה בטבע, אך לרוב לא עובר את גיל 8.

הזרון חי בשטחי ערבות עשב, פרריה, שדות חקלאיות וביצה לאורך מרבית אמריקה הצפונית, כשהאוכלוסיות הצפוניות נודדות דרומה בחורף ומגיעות עד למקסיקו ולמרכז אמריקה, אך לעיתים גם דרומה יותר לצפון אמריקה הדרומית כמו בקולומביה וגם לקריביים. הזרון הוא פעיל יום הדואה מעל הקרקע בחיפוש אחרי מכרסמים ושאר יונקים קטנים או עופות אחרים. בכמה אזורים הזרון ניון בעיקר מעופות מים או מעטלפים ולעיתים הוא מגוון גם בזוחלים, צפרדעים וחרקים גדולים.

אצל זרון זה ידוע על פוליגמיה, בה זכר אחד יכול להזדווג עם כמה נקבות, בדרך כלל לא יותר מחמש. הנקבות מקננות על הקרקע ומטילות 4 עד 8 ביצים, הבוקעות כעבור 31 עד 32 יום. הזכר מביא מזון לנקבה ולצאצאים עד התבגרותם. לצעירים טורפים רבים: ראקונים, בואשיים, גיריות, שועלים, עורבים, כלבים, חתולים וינשופיים כמו אוח וירג'יניה, המסוגל לטרוף גם בוגרים צעירים. זרון זה מצוי בתחרות מתמדת עם ינשוף שדות ולעיתים קרובות הינשוף מנסה לגזול מהזרון את טרפו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זרון צפוני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  זרון צפוני באתר הרשימה האדומה של IUCN
**ניוטאון קריק** הוא שפך נהר המהווה את הגבול בין רובע ברוקלין ורובע קווינס של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית.

הנהר נקרא "ניו טאון" (העיר החדשה) במקור מהולנדית: Nieuwe Stad (ניווה שטאד) - שמה של ההתיישבות באזור הקרוי כיום אלמהרסט ברובע קווינס.

מהלך הנהר
---------

מוצאו של הנהר במפגש רחוב 47 ושדרת גרנד, בקו הגבול בין הרבעים קווינס וברוקלין. הנהר נשפך אל איסט ריבר במפגש רחוב 2 ושדרת 54 בלונג איילנד סיטי, למול בית החולים בלוויו שבאי מנהטן.

לשפך הנהר אין מקורות מים טבעיים וזורמים בו בעיקר מי שפכים ומי גשמים.

היסטוריה
--------

עד התיעוש הגדול שעבר על ניו יורק במהלך המאה ה-19 היה ניוטאון קריק לשון ים רחבה ורדודה ובה מספר איים. במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19, בשל התיעוש של האזור הפכה לשון הים לדרך תחבורה ימית ראשית להעברת אספקה וסחורות למפעלים הרבים שנבנו על גדותיו. לשון הים הועמקה וחלק מגדותיה יובשו. כיום לשון הים מזרימה אל הים מי שופכים מהמפעלים הרבים, אולם אינה משמשת עוד לתעבורה.

גשרים
-----

מעל הנחל עוברים גשר פולאסקי, גשר הזיכרון ג'י. ג'י. בירן וגשר קוסקיוסקו.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ניוטאון קריק** |

* תצלומים
* כתבה של רשת PBS על הנהר
**אנהרמוניה** (באנגלית: **Enharmonic**) הוא מונח המשמש בתאוריית המוזיקה המודרנית לתיאור דרכים שונות "לאיית" את שמו של תו אחד: לדוגמה מי♯ = פה = סול♭♭, דו♯ = רה♭ וכן הלאה. שני צלילים שנשמעים זהים אך מוגדרים בצורות שונות נקראים "שוי-ערך אנהרמוניים"; שוי-ערך אנהרמוניים הם הומונימים, או שוי-צורה, מוזיקליים. יחסים אנהרמוניים יכולים להתקיים, בעיקרון, רק במערכת מושווית של אוקטבה המתחלקת לשנים-עשר חצאי-טונים שווים; אך גם במערכות אינטונציה שבהן שני צלילים שוי-ערך, כמו סי♭ ולה♯, למשל, אינם מבוצעים באותו גובה בדיוק, המאזין עשוי לתפוס את שניהם כאותו צליל, והמלחין יעשה שימוש בזהות הצלילים כפי שהם נקלטים אצל המאזין.

במודולציה אנהרמונית נעשה שימוש בשינוי שמו של הסולם, בדרך כלל במעבר מסולם מז'ור לסולם מינור (למשל, מ-דו♯ מינור ל-רה♭ מז'ור, כמו בפנטזיה-אימפרומפטי אופוס 66 של שופן).

במוזיקה של יוון העתיקה השתמשו במושג אנהרמוניה כטטרקורד.

מקור
----

* ג'וליאן ראשטון, "אנהרמוניה" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנהרמוניה** בוויקישיתוף
* אנהרמוניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**אנואה ההרים** (שם מדעי: *Bubalus quarlesi*) הוא מין של תאו קטן בתת-סוג אנואה האנדמי לאינדונזיה וחי באי סולאווסי ובאי השכן בוטון.

מאפיינים
--------

אנואה ההרים הוא מין תאו קטן הדומה לאנטילופה; גובהו בכתפיים: 75-70 ס"מ, אורך ראשו וגופו: 153-122 ס"מ, אורך זנבו: 27-24 ס"מ, ומשקלו פחות מ-150 ק"ג. לזכרים ולנקבות זוג קרניים קצרות וישרות באורך של 10–15 ס"מ, הצומחות מעט בזווית לאחורה; בשונה מאנואה השפלה קרניו אינם צומחות בצורת V. לאנואה ההרים פרווה ארוכה וצמרירית יותר מאנואה השפלה, בצבע חום כהה-שחור, ומספר מצומצם של נקודות לבנות על הרגלים. לזכרים פרווה כהה יותר משל הנקבות.

בית גידולו כולל יערות גשם טרופיים ואזורים בעלי צמחייה סבוכה ומקורות מים זמינים, בגובה של 2,300 מטר מעל הים בהם הפרעת האדם נמוכה.

האנואה חי בזוג או לבדו ופעיל בעיקר בשעות הבוקר המוקדמות ובשעות הצהריים המאוחרות; בשאר היום הוא ינוח ויעלה גרה מתחת לגזעי עצים שנפלו, סלעים, ובחללי שורשים של עצים. לעיתים קרובות מין זה מתפלש במים או בבוץ. ההיריון נמשך 275–315 ימים לאחריהם נולד עגל אחד בצבע חום בהיר המשתנה לכהה עם הזמן. העגל נגמל בגיל שישה עד שבעה חודשים, ומגיע לבגרות בגיל שנתיים עד שלוש. תזונתו של האנואה כוללת עשבים, עלים, וטחבים. האנואות משתמשים בקרניהם כדי לפלס דרך בצמחייה או לחפור באדמה. הזכרים אינם טריטוריאליים אך ישתמשו בקרניים להצגת דומיננטיות על ידי דקירה עם חודו של הקרן בגוף היריב, או לקרבות על ידי ניסיון לפצוע את היריב בבטן וגוף.

החל משנת 1980 האוכלוסייה נמצאת בירידה, וכיום מצבו של אנואה ההרים בדומה לאנואה השפלה מוגדר ב"**סכנת הכחדה**" (EN) על ידי IUCN בשל ציד לבשרו ואובדן בית גידול למטרות עצים או להתיישבות אנושית. ארגון השימור העולמי העריך כי יש כיום 2,500 פרטים ורובם נמצאים באזורים מוגנים. אף על פי שהאנואה נחשב מוגן בחוק האינדונזי משנת 1931 האכיפה מנוהלת באופן גרוע, ומלבד זאת תועדו מספר מקרים בהם ירו חיילים אינדונזים באנואות ככל הנראה בשל תוקפנותם של אלו כאשר הם מבוהלים. 

תוחלת חייו של האנואה 20–25 שנים.

ראו גם
------

* אנואה השפלה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנואה ההרים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנואה ההרים באתר הרשימה האדומה של IUCN

| פרים |
| --- |
| בקר |
| פר | יאק הבית • יאק הבר • גאור • גאיאל • בנטנג • קופראי • בקר הבית |  |
| ביזון | ביזון אמריקאי • ביזון אירופי |
| תאו | תאו מים • תאו אסייתי • תאו הפיליפינים • אנואה השפלה • אנואה ההרים |
| סינצרוס | תאו אפריקני |
| סאולה | סאולה |
| סלילני קרניים |
| קודו | קודו ניאלה • קודו הרים • בונגו • קודו זוטר • קודו משורטט • קודו סילבטיכוס • קודו הביצות • קודו גמלוני |
| אילנד | אילנד ענק • אילנד מצוי |
| קצרי קרניים |
| ארבע קרן | ארבע קרן |
| נילגאי | נילגאי |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007532389305171

 |
**אסטורגוסוכוס** (שם מדעי: ***Astorgosuchus***) הוא סוג נכחד של תנינאי אשר התקיים בסוף האוליגוקן של אסיה. המאובנים שלו נמצאו בפקיסטן. סוג זה תואר ב-2019 והוא כלל מין אחד - *Astorgosuchus bugtiensis*. מין זה כבר תואר ב-1908 כשייך לסוג תנין, בו התנינים החיים. עם זאת הוא לא השתייך למשפחת התניניים אלא לקבוצה קרובה.

האסטורגוסוכוס היה טורף באורך של 7 עד 8 מטרים והיה טורף-על בתקופתו. עקב גודלו הוא יכל לצוד אפילו פרצרתריום. הדבר ידוע עקב סימני נשיכה שנמצאו על עצמות של פרקרתריומים שנמצאו. עם זאת חיות אלה היו יונקי היבשה הגדולים מעולם, עם אורך של מעל 8 מטרים, גובה של 5.5 מטר בכתפיים ומשקל של בין עשר לעשרים טון, כך שהם לא היו טרף פשוט. התנין הענקי ניזון כנראה רק מפרטים צעירים או חולים שהתקרבו למים.

התנין הענקי נכחד עם סיום האוליגוקן, אז שינויי האקלים ייבשו את היערות והמישורים והכחידו את הקרנפים הענקיים וכך גם את התנינים.

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  "The story of rhinos and how they conquered the world"
**אנהגואריים** (שם מדעי: **Anhangueridae**) היא משפחה של פטרוזאורים גדולים שחיו בתור הקרטיקון לפני 120-94 מיליון שנה. במראם הם הזכירו את האורניתוכיריים ובעבר השתייכו אליהם. לא כל החוקרים מכירים בה וחלק מחשיבים את מיניה לקרוביהם האורניתוכיריים. במשפחה שלושה סוגים הידועים רק ממאובנים מברזיל ומרחבי סין.

מאפיינים
--------

בני משפחה זו היו בעלי מוטת כנפיים גדולה והם כנראה דאו על זרמי אוויר חם. היו להם לסתות ארוכות ובתוכם שורת שיניים דקות ומחטיות ששימשו ללכידת טרף. הלסת הייתה צרה וישרה וחסרת הבליטות של חלק מהאורניתוכיריים כמו הטרופאוגנטוס אך בעלת ציצה כרבולתית בקצה הראש. מעופפים אלה כנראה היו אוכלי דגים שחיו סמוך לים. על היבשה הם היו מגושמים יותר ונעו על גפיהם הקדמיות הצנומות שמהם נמתחו כנפיהם והם היו חסרי זנב.

כל המינים נכחדו עד לפני 94 מיליון שנה.

סוגי המשפחה
-----------

* אנהגוארה (*Anhanguera*)
* ליאונינגופטרוס (*Liaoningopterus*)
* מארדקטילוס (*Maaradactylus*)?
* קולובורינכוס (*Coloborhynchus*)?
* *Siroccopteryx*
* *Uktenadactylus*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנהגואריים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
בתורת הסריגים, **סריג חופשי** הוא הסריג הכללי ביותר בעל תכונות נתונות. באופן פורמלי, מדובר באיבר חופשי בקטגוריה של הסריגים הנוצרים על ידי קבוצה סדורה חלקית נתונה: כל סריג הנוצר על ידי קבוצה P הוא מנה של הסריג החופשי. את הסריג החופשי אפשר להגדיר גם ביחס לכל מערכת של זהויות. כך, לצד הסריג החופשי (הגדול ביותר) הנוצר על ידי P, קיימים גם הסריג המודולרי החופשי, הסריג הדיסטריבוטיבי החופשי, וכן הלאה. 

הסריג המודולרי החופשי על ארבע נקודות a,b,c,d הכפופות ליחסים a<b, c<d
לדוגמה, הסריג החופשי הנוצר על ידי זוג נקודות a,b כולל רק ארבע נקודות: {\displaystyle \ a,b,a\wedge b,a\vee b}. הסריג החופשי הנוצר על ידי שלוש נקודות הוא אינסופי, ולכן הסריג החופשי הנוצר על ידי יחס סדר שיש בו שלוש נקודות שאינן ניתנות להשוואה, הוא תמיד אינסופי. לעומת זאת הסריג המודולרי החופשי הנוצר על ידי שלוש נקודות כולל 28 נקודות (וגובהו 8), כפי שחישב ריכרד דדקינד ב-1900. הסריג הדיסטריבוטיבי החופשי הנוצר על ידי שלוש נקודות כולל 18 נקודות. הסריג המודולרי החופשי על ארבע נקודות הוא אינסופי (Birkhoff, 1933), בעוד שסריג דיסטריבוטיבי חופשי הנוצר סופית הוא תמיד סופי (לסריג הדיסטריבוטיבי החופשי על 4 נקודות יש 166 נקודות, וגודלו של הסריג הדיסטריבוטיבי החופשי על n נקודות הוא בקירוב {\displaystyle \ 2^{\binom {n}{[n/2]}}}). בעיית המילה פתירה בסריג החופשי, אבל לא בסריג המודולרי החופשי על חמש נקודות (או יותר).

את הסריג החופשי אפשר לחשב גם כאשר היוצרים מתייחסים זה לזה. למשל, הסריג החופשי על הקבוצה a,b,c שבה a<b כולל 9 נקודות (הסריג המודולרי החופשי על קבוצה זו כולל 8 נקודות, והוא דיסטריבוטיבי). הסריג החופשי על הקבוצה a,b,c,d שבה a<b<c כולל 20 נקודות (בסריג המודולרי החופשי על קבוצה זו יש 13 נקודות). הסריג החופשי על הקבוצה a,b,c,d שבה a<b ו-c<d הוא אינסופי, בעוד שהסריג המודולרי החופשי על קבוצה זו כולל 18 נקודות (תוספת היחס a<d יוצרת מנה שבה רק 12 נקודות).

לקריאה נוספת
------------

* Lattice Theory: first concepts and distributive lattices, George Gratzer, Section 5.

הערות שוליים
------------

1. ↑  משפט 5.11, Lattice Theory: first concepts and distributive lattices, George Gratzer
2. ↑  Ralph Freese, Free modular lattices, Trans. AMS 261(1), 1980
**מוליכים למחצה מאולחים**  או **מוליכים למחצה אקסטרינזים** (באנגלית: **Doped Semiconductors**) הם מוליכים למחצה הנזרעים באטומים זרים בכוונה תחילה כאשר האטומים המאלחים מסוגלים לספק לחומר תוספת אלקטרונים או חורים. הזרעה זו יוצרת עודף של נושאי מטען שלילי או חיובי בחומר.

ללא אילוח, התכונות החשמליות של מוליך למחצה טהור אינן שימושיות לרוב. האילוח גורם לשינוי התכונות הפיזיקליות של החומר, כך שהוא למשל יהפוך לחומר מוליך במתח חשמלי מסוים או בטמפרטורה מסוימת, אך מבודד בתנאים אחרים, או שיהיה בולע אור באורכי-גל מסוימים.

הצמדה של מוליכים למחצה מאולחים מסוגים שונים (p,n חיובי ושלילי, ראו בהמשך) יכולים ליצור דיודה, או טרנזיסטור, או התקנים אלקטרוניים חיוניים אחרים.

מנגנון פיזיקלי
--------------

מוליך למחצה מוגדר על ידי ההתנהגות הייחודית של המוליכות החשמלית שלו. מתכות מוליכות היטב בגלל שברמת הפרמי שלהן יש צפיפות גדולה יחסית של מצבים אנרגטיים פנויים אשר כל אלקטרון יכול למלא, וכך האלקטרונים יכולים לנוע בחופשיות בין רמות האנרגיה ללא איבוד אנרגיה גדול. מוליכות של מתכות יורדת כאשר עולה הטמפרטורה, בשל עליית הטמפרטורה, מתחזקות התנודות התרמיות בגביש והן מפריעות לתנועה החופשית של האלקטרונים. מבודדים לעומת זאת, מוליכים בצורה גרועה ביותר בגלל הפרש אנרגיה גדול בין הרמות האנרגטיות המאוכלסות על ידי אלקטרונים לבין הרמות הפנויות כך שמעשית תנועת אלקטרונים אינה אפשרית. מוליכות של מבודד עולה עם הטמפרטורה מכיוון שהאנרגיה אשר נמסרת לחומר כתוצאה מהחום מקדמת את האלקטרונים ומקטינה את הפרש האנרגיות לעבר הרמה בה מתאפשרת הולכה (פס הולכה). 

במוליכים למחצה לעומת זאת, יש רמת ביניים של אלקטרונים מוליכים בהשוואה למתכות או מבודדים. הפרש האנרגיה שלהם קטן מספיק כדי שעלייה קטנה בטמפרטורה מקדמת מספיק אלקטרונים (דבר אשר מתבטא בזרם מדיד) מרמות האנרגיה הנמוכות (פס ערכיות) לעבר פס ההולכה. קידום זה יוצר חורים, או רמות בלתי מאוכלסות בפס הערכיות. בטמפרטורת החדר המוליכות של מוליך למחצה אינטרינזי היא נמוכה יחסית למוליך. המוליכות גדלה מאוד בתהליך שנקרא זיהום, אשר בו אלמנטים אחרים מוכנסים לגביש הטהור בכמויות קטנות מאוד.

מוליכים למחצה מאולחים מסוג p וסוג n
-----------------------------------

כאשר מוליך למחצה מזוהם, כלומר מוסיפים לתוכו אטומים בעלי מספר גדול יותר של פרוטונים (ואלקטרונים) בכל גרעין, כך שהמזהם מגדיל את כמות האלקטרונים שיכולים להפוך לאלקטרונים חופשיים בקלות, החומר ייקרא מוליך למחצה מסוג n. כאשר המזהם יוצר חוסר באלקטרונים (כלומר, יוצר חורים), החומר ייקרא מוליך למחצה מסוג p. התהליך של הזיהום מתואר כקידום רמות האנרגיה בתוך האזור האסור של הפרש האנרגיות. כך נוצר מצב שבו עבור מוליך למחצה מסוג n, יש רמת אנרגיה קרובה יותר לפס ההולכה כך שאפילו זרם תרמי קטן ביותר יכול לשחרר אלקטרונים לתוך פס ההולכה, ועבור סוג p, החורים יהיו קרובים יותר לפס הערכיות.

קישורים חיצוניים
----------------
**סריול יפני** (שם מדעי: ***Seriola quinqueradiata***) הוא מין של דג ממשפחת הצניניתיים ומהסוג סריול, החי לאורך האוקיינוס השקט בטווח שבין קוריאה להוואי. הוא נחשב לדג מאכל משובח במטבח היפני ולעיתים מכונה "טונה צהובת זנב", אך מדובר בטעות שכן הוא לא קרוב למשפחת הקולייסיים.

סריול זה הוא דג גדול באורך של מעל 150 ס"מ ומשקל של מעל 40 ק"ג שצבעו כחול-כסוף עם קו צדדי כחול-ירוק, סנפירים וזנב צהובים ובטן בהירה כשהצעירים בעלי פסים צהובים אופקיים לגופם. הוא בעל סנפירים ארוכים וחדים העוזרים לחתוך דרך המים ובעל ראש משולש עם עיניים גדולות, לסתות גדולות ונוקשות וזנב דמוי-מגל חזק.

הסריול הוא מין הנודד לאורך האוקיינוס בנתיבים קבועים ומחפש בהם מזון. הוא טורף האוכל דגים אחרים וכן דיונונים וטרף דומה שהוא תופס בלסתותיו.

הסריול נידוג לאורך חופי יפן ובעיקר האי הונשו למאכל מאחר שבשרו משובח ובעל תכולת שומן גבוהה והוא משמש בעיקר להכנת סושי או סשימי. הוא מגודל גם בחקלאות ימית לאורך יפן. לא ידוע על הידלדלות האוכלסייה עקב דיג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סריול יפני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  סריול יפני באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 00561069

 |
דג סריול שנתפס בחכה
**סריול ריבוליאנה** או **סריול צהוב זנב** (שם מדעי: ***Seriola rivoliana***) הוא מין דג טורף ממשפחת הצניניתיים, הקרוב למין הגדול ביותר במשפחה, סריול אטלנטי. המין תואר לראשונה ב-1833 בידי החוקרים הצרפתים ז'ורז' קיווייה ואשיל ולנסיין שקיבצו את המידע בספר הכולל מינים רבים, Histoire naturelle des poissons.

מאפיינים
--------

אורכו של דג הסריול 90 סנטימטרים בממוצע אך נמצאו פרטים באורך 160 סנטימטרים ובמשקל 60 קילוגרם. לדג ישנו גוף פחות מוארך מרוב הצניניות, וצבעו תכלת ואפור כהה עם פס מעל ראשו וגבו בצבע זית. הבטן בהירה יותר משאר הגוף ולאורך צידי הגוף עובר פס לבן דק. הסנפירים הרחבים והזנב חומים וקצה הזנב שחור. הדג בעל גוף זרים וראש מגודל עם עיניים צהובות ופה גדול. לדג סנפיר גבי נמוך המופנה אחורה וסנפירי שת מופנים אחורה גדולים, כמו אצל דגי טונה.

הדג נודד סביב האוקיינוסים הטרופיים בחיפוש מזון והוא נמצא סביב פני הים ויצלול עד עומק 120 מטר. קבוצות סריולים ישחו לאורך שוניות אלמוגים ומדרונות וחלקם פוקדים ספינות טרופות בתדירות גבוהה. הם נפוצים באוקיינוס השקט וההודי מקניה ודרום אפריקה עד לאיי מריאנה, האי וויק, איי ריוקיו, כמה איים מצפון לניו זילנד וקלדוניה החדשה ובשטח שבין קליפורניה ופרו וכן באיי גלאפגוס. באוקיינוס האטלנטי הם יותר נדירים ונמצאים סביב בריטניה, למפדוזה ונכנסים לים התיכון.

דגים אלה הם טורפים הניזונים מדגים קטנים יותר ומדיונונים עליהם הם עטים במהירות. הדגים יתקרבו לכרישים כדי להוריד טפילים מעורם אל עורם הקשה של הכרישים ויעשו אותו דבר לצוללנים. דגים אלה מתרבים במשך כל השנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סריול ריבוליאנה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* FB
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  סריול ריבוליאנה באתר הרשימה האדומה של IUCN
**צס"ק בב"ס סמרה** (ברוסית: **Женский футбольный клуб ЦСК ВВС Самара**) היה מועדון כדורגל נשים רוסי מהעיר סמרה. הקבוצה הוקמה בשנת 1988 בקזחסטן והשתתפה בשתי אליפויות ברית המועצות בשם **סק"א אלמטי**, אך בעקבות קריסת ברית המועצות הועברה לרוסיה לעיר טוגליאטי ואז לסמרה.

היסטוריה
--------

צס"ק בב"ס הייתה אחת הקבוצות המוצלחות באליפות רוסיה החדשה, זכתה בשלושה תארים בשנים 1993–1996 ואליפות רביעית בשנת 2001. הקבוצה התמודדה לראשונה במפעלים האירופיים בשנה שלאחר מכן, 2002 והעפילה עד לשלב רבע גמר גביע אופ"א לנשים אך הפסידה לארסנל. פורקה בשנת 2004. בעונת 2006 הוקמה מחדש והמשיכה להתמודד באליפות רוסיה עד עונת 2011 עת הפכה לקריליה סובייטוב סמרה, למשך עונה אחת. לאחר 2013 התמודדה כצסק"א סמרה באליפות הלאומית.

פורקה סופית בשנת 2020.

תארים
-----

### תארים לאומיים

* אליפות רוסיה: 4 (1993, 1994, 1996, 2001)
* גביע רוסיה: 1 (1994)

### תוצאות אחרות

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

אליפות רוסיה| מקום | שנה |
| --- | --- |
| 2 | 1992, 1995, 1997, 1998 |
| 3 | 1999, 2000, 2003 |
| 6 | 2002 |
| 7 | 2004 |

 | 

גביע רוסיה| תוצאה | שנה |
| --- | --- |
| גמר | 1995, 1996, 2002 |
| חצי גמר | 1993, 1999, 2000, 2003, 2004 |
| רבע גמר | 1997, 1998, 2001 |
| 16 אחרונות | 1992 |

 |

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **פורטל כדורגל** |
|  | **פורטל רוסיה** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של צס"ק בב"ס סמרה

* פרופיל, באתר אופ"א
* צס"ק בב"ס סמרה, ברשת החברתית VK

הערות שוליים
------------

1. ↑  List of champions in RSSSF.com
2. ↑  Last day joy for CSK. UEFA
**חנטקאוס הראשונה** הייתה נסיכה מצרית מהשושלת הרביעית. ייחוסה המשפחתי אינו ודאי, אולם נראה כי היא הייתה בתו של מנכאורע.

ביוגרפיה
--------

על משפחתה של חנטקאוס לא ידוע דבר ודאי. זהותה וקשריה המשפחתיים מעסיקים רבות את החוקרים. היא קבורה במסטבה LG100 הנמצאת במתחם פירמידת מנכאורע, מה שהוביל חוקרים רבים להנחה כי היא הייתה בתו. בהנחה שהיא אכן הייתה בתו, אמה יכולה להיות חאמרנבטי השנייה או רקטר או אשה אחרת ששמה אינו ידוע לנו. גם על חייה ידוע מעט מאוד. הוצע כי היא נישאה לפרעה שפססכאף אשר ייתכן והיה אחיה. הצעה אחרת היא שהיא הייתה אשתו של הפרעה אוסרקאף מהשושלת החמישית. בהנחה והדבר נכון, היא הייתה אמם של הפרעונים סחורע ונפרירכארע (הידוע גם בכינוי קאקאי).

ידוע כי במשך תקופה קצרה שימשה חנטקאוס כיורשת עצר. בהנחה והיא הייתה אשתו של שפססכאף, היא שימשה ככל הנראה כיורשת עצר עבור הפרעה שמלך אחריו שככל הנראה היה בנה. זהותו של פרעה זה אינה ודאית. מנתון מזכיר שליט בשם תמפתיס אשר שלט זמן קצר לאחר שפססכאף. עם זאת, משום מקור אחר לא נזכר שמו של תמפתיס, ולפיכך יש השוללים את קיומו, ואחרים מזהים אותו עם הפרעה דדפרע אשר תקופת שלטונו אינה ברורה. רשימת המלכים מטורינו מזכירה אמנם שליט נוסף אשר שלט זמן קצר לאחר שפססכאף, אולם זהותו אינה ברורה.

המסטבה של חנטקאוס נמצאת במתחם הפירמידות בגיזה וממוקמת קרוב לפירמידת מנכאורע. היא מסומנת כקבר LG100.

לקריאה נוספת
------------

* Tyldesley, Joyce. Chronicle of the Queens of Egypt. Thames & Hudson. 2006
* Dodson, Aidan and Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt. Thames & Hudson. 2004
* Grajetzki, Ancient Egyptian Queens: A Hieroglyphic Dictionary, Golden House Publications, London, 2005

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חנטקאוס הראשונה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ז'ן ורקוטר, **מצרים העתיקה**, הוצאת ספרים מ. מזרחי, 1963. מ' 61.
הצעדה בשנת 2004
משלחת הנח"ל לצעדת ארבעת הימים בשנת 1955
**צעדת ארבעת הימים הבינלאומית בניימכן** (בהולנדית: Internationale Vierdaagse Afstandsmarsen Nijmegen) היא אירוע ספורט עממי של צעדה בת ארבעה ימים המתקיים מדי שנה בניימכן שבהולנד. הצעדה הראשונה אורגנה בשנת 1909. החל משנת 1925 הייתה ניימכן נקודת מוצא קבועה שלה .

צעדת ארבעת הימים מאורגנת על ידי קרן ארבעת הימים של ניימכן, הנתמכת על ידי ארגון ספורט ההליכה ההולנדי. מדי שנה משתתפים בצעדה כ-46,000 צועדים ממעל 75 מדינות. מועצת ניימכן והעיריות שמסביב, משרד ההגנה, הצלב האדום ההולנדי, האגודה ההולנדית לעיסוי ספורט, הלשכה האזורית לתיירות ארנהם-ניימכן ושירותי חירום מעורבים מקרוב בארגון צעדת ארבעת הימים.

הצעדה נפתחת ביום שלישי השלישי בחודש יולי, ונמשכת ארבעה ימים רצופים של הליכה (למרחקים של 30–50 ק"מ מדי יום), ולצדה אירועי תרבות שונים. זהו אירוע הצעדה הגדול ביותר בעולם.

במסגרת האירוע מוזמנים לוחמי בעלות הברית במלחמת העולם השנייה לציין את השתתפותם בשחרורה של הולנד מן הכיבוש הנאצי. משתתפים מבריטניה, קנדה, ארצות הברית, אוסטרליה וניו זילנד, פוקדים באופן קבוע את הצעדה. בשנות ה-50 וה-60 שלחה אף ישראל משלחות רשמיות לצעדה.

בעקבות צעדה זו נערכה גם בישראל צעדת ארבעת הימים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צעדת ארבעת הימים הבינלאומית בניימכן** בוויקישיתוף
ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ישראל צעדת ארבעת הימים** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של צעדת ארבעת הימים הבינלאומית בניימכן (בהולנדית)

* אתר האינטרנט הרשמי של צעדת ארבעת הימים הבינלאומית בניימכן (באנגלית)
* אתר הצעדה (באנגלית)
* סרטונים חיילים וחיילות יצאו להשתתף בצעדת ארבעת הימים הבינלאומית בהולנד, 1961, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים

הערות שוליים
------------

1. ↑  immaterieelerfgoed.nl, Four Day Marches Nijmegen

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7677859-9
* LCCN: nb2009022967
* VIAF: 129269631
* WorldCat (עם VIAF): 129269631

 |
**אנה וורזלי ראסל** (באנגלית: **Anna Worsley Russel**; נובמבר 1807 – 11 בנובמבר 1876) הייתה בוטנאית בריטית. היא תוארה כ"ייתכן והאישה הכשרונית והבולטת בזמנה בתחום בוטנאות השטח".

ביוגרפיה
--------

אנה נולדה בנובמבר 1807 בבריסטול, אחת מלפחות שבעת ילדיו של פיליפ ג'ון וורזלי, שעבד בבית זיקוק לסוכר. משפחתה הייתה אוניטריאנית, ומספר מבני משפחתה גילו עניין במדעים, וגם את אנה עודדו ללמוד את ידיעת הטבע. בהתחלה היא למדה אנטומולוגיה (חקר חרקים), אבל אחר כך העדיפה ללמוד על צמחים. גיסה, תומאס באטלר, שהיה מאוחר יותר לכומר של קהילה בקרבת נוטינגהאם ואביו של הסופר סמואל באטלר, גם התעניין בבוטניקה, וייתכן שהוא זה שהשפיע על אנה להמשיך את לימודיה בתחום.

ב-1835, יצא הכרך הראשון של *New Botanist's Guide* (המדריך החדש לבוטנאי) מאת ה. ק. וטסון, שכלל תרומות משמעותיות של וורזלי, בעיקר רשימה של צמחים פורחים מאזור בריסטול. הספר עורר תשומת לב לעבודתה, ובשנת 1839 היא פרסמה את הספרון, *Catalogue of Plants, found in the Neighbourhood of Newbury* (קטלוג של צמחים, שנתגלו באזור ניוברי) אשר תיעד לראשונה יותר מ-60 מיני צמחים ממחוז ברקשייר. במהרה, היא הצטרפה לחברה הבוטנאית של לונדון, והייתה פעילה שם בחילופי דוגמיות. היא גם הרחיבה את תחומי עבודתה לטחבי עלים ופטריות.

וורזלי נישאה לפרדריק ראסל בשנת 1844. גם הוא היה אוניטרי ובוטנאי; השניים היו מיודדים במשך מספר שנים, וראסל היה מלווה את וורזלי במסעות איסוף הדגימות שלה. בהתחלה הם חיו בבריסלינגטון, קרוב לבריסטול, וב-1856 הם עברו לקנילוורת שבווריקשייר. היא חקרה את הפטריות המקומיות, ופרסמה מאמר בכתב העת *Journal of Botany* על המינים הנדירים של המחוז, וגם ציירה יותר מ-730 איורי צמחים.

אנה ראסל נפטרה בקנילוורת ב-11 בנובמבר 1876. בעלה נפטר לפניה, ולא היו לזוג ילדים. היא השאירה את ציוריה למוזיאון הטבע הבריטי, שם הם נמצאים עד היום, ואת אוסף הצמחים וביצי הציפורים שלה הורישה למכון בירמינגהאם ומידלנד.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Desmond, Ray, ed. (1994). *Dictionary Of British And Irish Botantists And Horticulturalists Including plant collectors, flower painters and garden designers* (2, revised ed.). CRC Press. p. 599. ISBN 9780850668438.
2. ↑  Creese, Mary R.S (2000). *Ladies in the Laboratory? American and British Women in Science, 1800-1900: A Survey of Their Contributions to Research*. Scarecrow Press. pp. 31–32. ISBN 9780585276847.
3. ↑  D. E. Allen. "Russell [née Worsley], Anna (1807–1876), botanist". Oxford Dictionary of National Biography (online ed.). Oxford University Press. doi:10.1093/ref:odnb/56451
4. ↑  Ogilvie, Marilyn; Harvey, Joy (2003). *The Biographical Dictionary of Women in Science: Pioneering Lives From Ancient Times to the Mid-20th Century*. Routledge. p. 1136. ISBN 9781135963439.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* Botanist: A.W.Russell
* DSI: 4367

 |
**הכלב של המדינה** הייתה תוכנית מציאות ישראלית בו השתתפו בעלי חיים, ביחד עם ילדים, ששודרה בערוץ הילדים. את הסדרה הנחה עודד פז. 

באוקטובר 2018 נמכר פורמט הסדרה לפלטפורמת התוכן של פייסבוק.

סקירה כללית
-----------

בתוכנית משתתפים ילדים ביחד עם כלבים מכל הסוגים. בשלב הראשון של התוכנית, הילדים עם הכלבים היו צריכים לעבור אודישן. השופטים באודישנים (ביניהם: אורן עדיקא, דודיק מזור ועוד) היו צריכים להחליט האם התרגיל שעשה הזוג היה טוב ואז היו מעבירים את הזוגות לשלב הבא בתוכנית. לאחר סיום האודישנים המנטורים היו צריכים לבחור את מי להמשיך ללמד תרגילים לשלבים הבאים.

בשלב השני הזוגות היו צריכים להראות תרגילים שלימדו אותם המנטורים, כך נבחרו זוגות לשלב רבע הגמר.

בשלב רבע הגמר היו צריכים הילדים לעלות לחצי הגמר ומשם לגמר. בגמר ניצח הזוג איל לוי וכלבת גולדן רטריבר שלו אלפא.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  גלי פיאלקוב, עכבר העיר, הכלב של המדינה: ששטוס, גרסת הכלבים, באתר הארץ, 29 באוגוסט 2012
2. ↑  אתר למנויים בלבד נתי טוקר, לראשונה: הפקת טלוויזיה ישראלית נמכרה לפייסבוק, באתר TheMarker‏, 18 באוקטובר 2018
אנואה בגן חיות באינדונזיה
**אנואה השפלה** (שם מדעי: *Bubalus depressicornis*) הוא מין של תאו, האנדמי לאינדונזיה וחי רק באי סולאווסי בשטח של 5,000 קמ"ר.

מאפיינים
--------

לאנואה השפלה פרווה בצבע חום בהיר-שחור, מספר נקודות לבנות על הלחיים, רצועה לבנה בתחתית הצוואר, הרגליים לבנות ולעיתים שחורות עם נקודות לבנות, זוג קרניים בצורת V ובאורך של 30 ס"מ לזכרים, ו-25 ס"מ לנקבות. אנואה השפלה גדול יותר מאנואה ההרים, גובהו בכתפיים 70–106 ס"מ, אורך ראשו וגופו 160–180 ס"מ, זנבו ארוך יותר ומגיע עד 40 ס"מ, משקלם של הזכרים עד 300 ק"ג, ושל הנקבות עד 150 ק"ג, הזכרים גבוהים וכהים יותר מהנקבות.

כפי ששמו מרמז הוא חי בעיקר ביערות גשם הנמצאים באזורים נמוכים, אנואות השפלה נמצאו גם באזורים גבוהים, ביצות, ובעבר אף באזור החוף.

אנואה השפלה הוא בעל חיים יחידאי הפעיל בשעות הבוקר, הצהריים והערב. כמו שאר התאואים הוא מבלה את זמנו בהתפלשות במים או בבוץ. בשאר היום הוא ינוח בצמחייה צפופה או במקומות מסתור אחרים. הזכרים טריטוריאליים ויסמנו את שטחם על ידי שתן או שפשוף הראש בעצים וצמחים אחרים. ההריון נמשך 275–315 ימים ובסופם נולד עגל אחד עם פרווה בהירה המתכהה בחלוף הזמן. העגל נגמל אחרי 6–9 חודשים ומגיע לבגרות בגיל שנתיים עד שלוש. תזונתם כוללת צמחי מים, שרכים, דשאים, ג'ינג'ר, דקלים, ופירות שנפלו מעצים, כמו כן, לעיתים קרובות הם מלקקים מלח. אנואות רועים לפעמים עם בבירוסות.

מצבו של אנואה השפלה הוא "סכנת הכחדה" בשל אובדן בית גידול הכולל בירוא יערות ויבוש ביצות, לצורך שטחי מרעה או חקלאות, וציד למכירת בשרו או למטרות שונות ברפואה הסינית, קיימים שמורות מוגנות אולם אין בהם אכיפה רצינית על הציד וייתכן כי בקרוב מצבם יהיה "נכחד בטבע". האוכלוסייה העולמית מוערכת בכ-5,000 פרטים. תוחלת חייו של אנואה השפלה כ-20 שנים.

ראו גם
------

* אנואה ההרים
* תאו הפיליפינים
* סאולה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנואה השפלה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנואה השפלה באתר הרשימה האדומה של IUCN

| פרים |
| --- |
| בקר |
| פר | יאק הבית • יאק הבר • גאור • גאיאל • בנטנג • קופראי • בקר הבית |  |
| ביזון | ביזון אמריקאי • ביזון אירופי |
| תאו | תאו מים • תאו אסייתי • תאו הפיליפינים • אנואה השפלה • אנואה ההרים |
| סינצרוס | תאו אפריקני |
| סאולה | סאולה |
| סלילני קרניים |
| קודו | קודו ניאלה • קודו הרים • בונגו • קודו זוטר • קודו משורטט • קודו סילבטיכוס • קודו הביצות • קודו גמלוני |
| אילנד | אילנד ענק • אילנד מצוי |
| קצרי קרניים |
| ארבע קרן | ארבע קרן |
| נילגאי | נילגאי |
**היד המלוקקת** (מאנגלית: **The Licked Hand**) הידועה גם בשמות "ליקוק מכלב" או "גם בני אדם יכולים ללקק" היא אגדה אורבנית בעלת מספר גרסאות. האגדה הופיעה לראשונה על גבי דפוס בפברואר 1982.

עלילה
-----

ילדה צעירה נשארת בבית לבדה בפעם הראשונה, כאשר רק הכלב שלה מארח לה לחברה. הילדה מקשיבה לחדשות ושומעת על רוצח שמסתובב חופשי בשכונה בה היא מתגוררת. הילדה נבהלת, נועלת את הדלתות והחלונות בביתה, אך שוכחת לנעול את החלון במרתף הבית. הילדה נכנסת למיטתה ביחד עם כלבה ונותנת לו לישון למרגלות המיטה. במהלך הלילה, הילדה מתעוררת למשמע רעשי טפטוף שמגיעים מחדר הרחצה בבית. הרעשים מפחידים את הילדה, אבל היא מפחדת לצאת מהמיטה ולגלות את מקור הרעש. במטרה להרגיע את פחדיה, הילדה שולחת את ידה לתחתית המיטה לכיוון כלבה ומרגישה ליקוק על כף ידה. בבוקר למחרת, הילדה מתעוררת והולכת לחדר הרחצה במטרה לשתות מים ומגלה באמבטיה את גופת כלבה שהושחטה ואת דמו מטפטף על האריחים. על קיר החדר נכתב "גם בני אדם יכולים ללקק" בעזרת דמו של הכלב.

גרסאות אחרות לאגדה מציגות אישה זקנה במקום ילדה צעירה. גורלו של הכלב גם הוא משתנה, החל מהיותו תלוי בחדר האמבטיה בפשטות ועד לגופת כלב מרוטשת. לעתים, המשפט נכתב על רצפת האמבטיה או על המראה מאשר על הקיר. חלק מהגרסאות כוללות את הורי הילדה שחוזרים לבית ומוצאים את הרוצח שמסתתר במרתף הבית, בארון בחדר השינה של הילדה או מתחת למיטתה. גרסאות אחרות כוללות את הורי הילדה שחוזרים לבית בבוקר ושואלים אותה אם הלילה עבר בשלום, כאשר היא מספרת להם שהכלב הרגיע אותה, הם מופתעים ומסבירים לה שהכלב סגור בתוך מרתף הבית או קשור בחצר. בחלק מהגרסאות הסיפור מסתיים כאשר הרוצח מעולם לא נמצא או כאשר הילדה מתה.

במדיות אחרות
------------

* בשנת 1919 פורסם סיפור בשם "יומנה של גברת פוינטר" מאת הסופר אם. אר ג'יימס (אנ') ובו איש צעיר מלטף את כלבו (או כך לפחות הוא חושב) בזמן שהוא קורא ידיעה על מותו של תלמיד. בסיפור זה, הדמות אותה האיש מלטף היא אינה כלב.
* האגדה האורבנית סופרה על ידי דמויות הסרט "Death Screams (אנ')" בזמן ישיבה מסביב למדורה.
* האגדה הוצגה בסרט "Campfire Tales (אנ').
* אחת מגרסאות הסיפור מוצגת בסרט "אגדה עירונית 2".
* הפרק "Family Remains" בסדרת הטלוויזיה "על טבעי" מציגה גרסה נוספת לאגדה לפיה ילד פרא מלקק את ידה של נערה מתבגרת. הנערה הופכת להיסטרית לאחר שהיא מבחינה בכלבה עומד במסדרון ומבינה שלא הוא מלקק אותה. בגרסה זו, הכלב נרצח בזמן שגיבורי הסדרה, סאם ודין עוזרים לבני המשפחה לברוח מהבית.
* בסרט "אגדה עירונית 3", אחת הדמויות נרצחת בדרך הדומה לרצח הילדה בסיפור.
* בסרט "ג'ון מת בסוף (אנ')" גיבור הסרט נכנס למיטה (במטרה להוביל אליה רוח רפאים) ומתעורר לאחר שהוא מרגיש ליקוקים בכף ידו, אך במהרה מתברר שכלבו של הגיבור שותה מים מקערה בחדר אחר.
* אחת מגרסאות הסיפור מסופרת בסדרה "The Enfield Haunting (אנ')".
* הסיפור שומש כסיפור מקור לדמות בשם "ראימי" במאנגה ובסדרת האנימה "ההרפתקה המוזרה של ג'וג'ו".

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jan Harold Brunvand, **Encyclopedia of urban legends**, Santa Barbara, Calif. : ABC-CLIO, 2001, מסת"ב 978-1-57607-532-6
**ג'ון לסטר סהון** (באנגלית: **John Leicester Sehon**;‏ 9 ביוני 1862 – 18 במאי 1913) היה פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית בקליפורניה וראש עיריית סן דייגו.

ביוגרפיה
--------

סהון נולד ב-9 ביוני 1862 באטלנטה, ג'ורג'יה. הוא שירת בצבא כקפטן. סהון נבחר למועצת העיר וקבע מסלול עצמאי כחבר מועצה. בשנת 1905, רצון בקרב מצביעי סן דייגו להחליף את השלטון גרם להם להביס את המועמד הרפובליקני ולבחור את קפטן סהון, מהקואליציה הדמוקרטית והעצמאית, כראש עיריית סן דייגו, קליפורניה, תפקיד בו שימש עד שנת 1907. בבחירות אלה הביס את ארגון "סיטי-בוס" של צ'ארלס ס. הרדי, סוחר מצליח ומנהיג הארגון הפוליטי החזק ביותר בעיר אי פעם.

במהלך מסע הבחירות שלו, הדגיש סהון את הרעיון שהציבור הוא הבעלים של אספקת המים והיה מוביל ברפורמות בשירותו הקודם במועצת העיר. במהלך הקמפיין, עלתה מחלוקת בשאלה האם קצין בצבא בדימוס יכול להתמודד באופן חוקי למשרד אזרחי. רק כדי לוודא שלא תהיה בעיה, סרן סהון נעלם לאחר שנבחר, כך שלא ניתן היה להגיש לו ניירות משפט. רגע לפני חצות כשהחלה כהונתו הוא התגנב ללשכת ראש העיר והכריז על עצמו כראש העיר. בהליכי משפט שהתקיימו לאחר מכן, פסק בית המשפט העליון של המחוז נגד ראש העיר, אך פסק דינו התהפך על ידי בית המשפט לערעורים ובית המשפט העליון בקליפורניה.

בעודו ראש העיר, הטיל וטו על ההצעה להעניק לחברת "מי ההרים של דרום קליפורניה" מונופול על אספקת המים לסן דייגו. ג'ון ד. ספריקלס, מבעלי חברת הסוכר הקרויה על שמו, שפך כסף על הבחירות למועצת העיר כדי לבטל את הווטו.

סהון היה מפקח המשטרה בעשור הראשון של המאה ה-20. לאחר קמפיין פומבי נגד זנות מצד אזרחים בולטים רבים, בנובמבר 1912 הוציא סהון את הצו שמטרתו לסגור את "מחוז סטינגרי". הוא נפטר בסן דייגו ב-18 במאי 1913 ונקבר בבית העלמין של הר הופ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון ל. סהון** בוויקישיתוף
* ג'ון ל. סהון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  When San Diego's Mayor-Elect Occupied City Hall, Voice of San Diego, ‏2012-11-30 (ב־American English)
2. ↑  Biography of John L. Sehon, www.csa-railroads.com
בדרך הביתה
מוזיקאים בעיר העתיקה, במברג
**אנה קליין** (בגרמנית: **Anna Klein**;‏ 16 בפברואר 1883 נירנברג – 25 בנובמבר 1941 קובנה) הייתה ציירת נוף וחיות גרמנייה. היא התמחתה במוטיבים מאזור בוואריה עילית וטירול. היא עיצבה פריטים רבים כמו תוויות, לוחות, שערים לספרים וגלויות בנוסף לציורי הבד שלה. מספר גדול של ציוריה ניתן למצוא ב-"Gemäldegalerie Dachau", שם נערכה רטרוספקטיבה לזכרה בשנת 2008.

ביוגרפיה
--------

היא נולדה לסוחר יין יהודי אשר המיר את דתו לנצרות פרוטסטנטית. אנה עצמה המירה את דתה לקתוליות בגיל צעיר. בשנת 1900 נסעה למושבת האמנים בדכאו, שם הפכה לתלמידה בבית הספר הפרטי של הנס פון האייק. לאחר מכן למדה בבית ספר פרטי בקרלסרוהה וסיימה את לימודיה באקדמיה לנשים במינכן, שהופעל על ידי אגודה של אמניות, שם המדריכים שלה היו מקס פלדבאואר ויוליוס דיץ (אנ'). בשנת 1906 נסעה להולנד לעבוד עם פון האייק.

שנתיים לאחר מכן השתתפה בקורס אנטומיה שהעביר פרנץ מארק. אחד התצלומים הבודדים שלה צולמה באותה תקופה, עם מארק ואשתו לעתיד ברטה מארי מארק. בשנת 1910 סיימה את לימודיה במינכן.

במשך זמן מה עבדה כמורה פרטית לרישום במינכן, יחד עם חברתה אליזבת טרול הקימה בית ספר משלה. בשנים 1919, 1920 ו-1922 השתתפה בתערוכות ב"גלספלאסט". תערוכת יחיד גדולה שלה הוצגה בברלין בשנת 1927.

בשנת 1933, לאחר עליית הנאצים לשלטון, היא נאלצה לסגור את בית הספר. אף על פי שסבלה מראומטיזם במשך שנים רבות, הוטל עליה לעבוד במפעל למזרנים. כיהודייה, היא לא הורשתה להשתמש בתחבורה ציבורית, ולכן נאלצה ללכת מביתה בצד המערבי של העיר להיידהאוזן וחזרה מדי יום. היא גורשה לקובנה והוצאה להורג בטבח הפורט התשיעי בנובמבר 1941.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנה קליין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Entry for Anna Klein from the Memorial Book @ Das Bundesarchiv.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 130188212
* RKD: 222331
* VIAF: 42938022
* WorldCat: viaf-42938022

 |
**פרס טריילר הזהב** הוא פרס המוענק מדי שנה עבור הישגים ראויים לציון בתחום שיווק סרטי הקולנוע, לרבות הטריילרים (קדימונים), כרזות ופרסומות הטלוויזיה.

מועמדי וזוכי הפרס נבחרים מתוך פאנל שופטים של מפיקים, שחקנים, מנהלים, פרסומאים ואנשי קריאטיב מובילים הצופים בקדימונים, ובחודש מאי נערך טקס חלוקת הפרסים.
הטקס הראשון התקיים ב-21 בספטמבר 1991 בניו יורק, ובאותה המתכונת הוא מתקיים מאז. מטרת הפרס היא לתגמל את יוצרי הטריילרים בהוליווד ולקדם את הטריילר כיצירה אמנותית.

טריילר משלב בין בידור לפרסום, הוא מוגבל בכללי הפרס לאורך של עד ארבע דקות וחצי, ולכן הפרס זכה לכינוי "פרס אוסקר לבעלי בעיות קשב וריכוז".

הפרסים מחולקים ב-111 קטגוריות (נכון לשנת 2022): קומדיה, אקשן, דרמה ועוד, ובכל אחת מהקטגוריות כחמישה מועמדים. הקטגוריה הנחשבת ביותר היא קטגוריית "הטריילר הטוב ביותר מכל הקטגוריות". מלבד הקטגוריות המוכרות מפרסים נוספים, קיימות קטגוריית "גיזת הזהב" לטריילר הגרוע, פרס הקריינות הטובה ביותר, פרס לטריילר הכי טראשי, ופרס לטריילר הטוב ביותר למשחק מחשב.

הטריילר הטוב ביותר מכל הקטגוריות
--------------------------------

* 2000: מטריקס
* 2001: רקוויאם לחלום
* 2002: משפחת טננבאום
* 2003: אודות שמידט
* 2004: נשים מושלמות
* 2005: המסור
* 2006: משימה בלתי אפשרית 3
* 2007: 300
* 2008: האביר האפל
* 2009: סטארטרק
* 2010: המפרץ
* 2011: הרשת החברתית
* 2012: עלייתו של האביר האפל
* 2013: איירון מן 3
* 2014: כוח משיכה
* 2015: מהיר ועצבני 7
* 2016: ספוטלייט
* 2017: וונדר וומן
* 2019: ג'ון וויק 3
* 2021: מקום שקט 2

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של טריילר הזהב (באנגלית)
* פבלו אוטין, ‏בקרוב הטריילר, באתר גלובס, 07 ביוני 2006

הערות שוליים
------------

1. ↑  Golden Trailer Awards, FAQs and Award Rules, Ruled for Entry
2. ↑  Golden Trailer Awards, Categories
3. ↑  Golden Trailer Awards, 22nd Annual Golden Trailer Awards Category List
**זרון עשון** או **זרון סינראוס** (שם מדעי: ***Circus cinereus***) הוא מין עוף דורס מהסוג זרון המצוי באמריקה הדרומית בארגנטינה, צ'ילה, פרו, בוליביה, פרגוואי, דרום ברזיל ובאזור הרי האנדים מגיע גם לקולומביה.

אורכו של הזרון 40 ס"מ בזכרים ו-46 ס"מ בנקבות. מוטת הכנפיים 90-115 ס"מ. הזרון בעל גוף מפוספס בחום עם נוצות גב אפורות-כחולות, ראש חום ומקור צהוב עם קצה כהה. העיניים שחורות וסביבן פס צהוב. הרגליים גדולות וצהובות והזנב וקצות הכנפיים שחורים.

הזרון חי במגוון בתי גידול הכוללים ביצות סבוכות, יערות, יערות ממוזגים, כרי דשא גבוהים ואפילו בהרי האנדים בגובה 4,000 מ'. כמו שאר הזרונים הוא מקנן על הקרקע. לעיתים, במהלך החיזור, זרונים אלה משלבים רגליים תוך כדי מעוף.

הזרון הוא צייד הניזון מיונקים קטנים, עופות וזוחלים שונים וגם מדוחיים וחרקים גדולים. כשהם מצויים בשפע הוא מתבסס על אפרוחי אגמיות וחופיות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זרון עשון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  זרון עשון באתר הרשימה האדומה של IUCN

זרון בתעופה
**פיטסבורג קונדורס** (באנגלית: **Pittsburgh Condors**) הייתה קבוצת כדורסל מהעיר פיטסבורג, פנסילבניה, אשר שיחקה בליגת ה-ABA בין השנים 1967–1972. הוקמה בשם "**פיטסבורג פייפרס**", ובעונת 1969/1970 שיחקה במינסוטה בתור "**מינסוטה פייפרס**". בעונת 1967/1968 זכתה באליפות עונת הבכורה של ליגת ה-ABA.

היסטוריה
--------

הקבוצה הוקמה בשנת 1967, בשם "פיטסבורג פייפרס", כאחת מ-11 הקבוצות המקוריות של ליגת ה-ABA. הפייפרס סיימו את עונת הבכורה של הליגה עם מאזן הניצחונות הטוב ביותר (54–24), וזכו בתואר האליפות לאחר שגברו בפלייאוף ה-ABA על אינדיאנה פייסרס (3–0), מינסוטה מאסקיז (4–1) וניו אורלינס באקנירס (4–3). כוכב הקבוצה באותה עונה היה קוני הוקינס, אשר הוביל את קלעי הליגה עם ממוצע של 26.8 נקודות למשחק, ולצדו בלטו ארט היימן וצ'ארלס ויליאמס. הוקינס זכה בפרס ה-MVP של הפלייאוף, לאחר שרשם במהלכו 29.9 נקודות, 12.3 ריבאונדים ו-4.6 אסיסטים בממוצע למשחק.

על אף הזכייה באליפות, עבר המועדון בשנת 1968 למיניאפוליס שבמינסוטה, ושמו שוּנה ל"מינסוטה פייפרס". את עונתם היחידה במינסוטה סיימו הפייפרס במקום השמיני בליגה, והודחו מהפלייאוף כבר בסיבוב הראשון.

בקיץ 1969 חזרה הקבוצה לפיטסבורג, ושנה לאחר מכן שינתה את שמה ל"פיטסבורג קונדורס". בין השנים 1969–1972 בלטו בפיטסבורג שחקני האולסטאר ג'ון בריסקר וג'ורג' תומפסון, אולם הקבוצה ניצחה בכ-36% בלבד ממשחקיה לאורך 3 העונות, ולא העפילה לשלב הפלייאוף. במהלך עונת 1971/1972 צנח ממוצע האוהדים באולם הקבוצה אל מתחת ל-1,000, ולאחר שהבעלים והליגה לא הצליחו להעביר את המועדון לעיר אחרת, התפרקה הקבוצה ביוני 1972.

מאזנים לפני עונה
----------------

קוני הוקינס, כוכב הזכייה באליפות עונת 1968

| עונה | שם | מאמן | ניצחונות | הפסדים |  % ניצחונות | פלייאוף |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1967/1968 | פיטסבורג פייפרס | וינס קאזטה | 54 | 24 | 69.2% | **זכייה באליפות הליגה** |
| 1968/1969 | מינסוטה פייפרס | ג'ים הרדינג, ורן מיקלסן, ורן יאנג | 36 | 42 | 46.2% | הפסד בחצי גמר המזרח |
| 1969/1970 | פיטסבורג פייפרס | ג'ון קלארק, באדי ז'נט | 29 | 55 | 34.5% | — |
| 1970/1971 | פיטסבורג קונדורס | ג'ק מקמהון | 36 | 48 | 42.9% | — |
| 1971/1972 | פיטסבורג קונדורס | ג'ק מקמהון, מארק בינסטין | 25 | 59 | 29.8% | — |

קישורים חיצוניים
----------------

* סיכום העונות של המועדון, באתר Basketball-reference.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  פיטסבורג/מינסוטה פייפרס, באתר remembertheaba.com
2. ↑  הסטטיסטיקות של הפייפרס בעונת 1967/1968, באתר basketball-reference.com
3. 1 2  פיטסבורג קונדורס, באתר remembertheaba.com

| קבוצות ליגת ה-ABA |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אינדיאנה פייסרס • דנוור נאגטס • הפלורידיאנס • וירג'יניה סקוויירס • יוטה סטארס • ממפיס סאונדס • ניו יורק נטס • סן אנטוניו ספרס • סן דייגו סיילס • ספיריטס אוף סנט לואיס • פיטסבורג קונדורס • קנטקי קולונלס |

 |
**אלזה סמושי** (במקור **ארז'בט סאמק**, בהונגרית: **Szamosi Elza**; בודפשט, 10 במרץ 1881 – בודפשט, 14 ביולי 1924) הייתה זמרת אופרה יהודייה-הונגרייה (סופרן דרמטי).

ביוגרפיה
--------

היא החלה את דרכה כשחקנית בגרמניה. רק בשנת 1903 הופיעה לראשונה בהונגריה כשפתחו את תיאטרון קיראי. בהמשך חתמה חוזה ב"תיאטרון העם" (הו'), אך בשנת 1904 הפך כבר חברה בלהקת בית האופרה של בודפשט. הופעת הבכורה שלה הייתה ב-20 בספטמבר ב"נערה מנווארה" בתפקיד אניטה. במהלך עשר השנים שבילתה אלזה סמושי בבית האופרה של בודפשט, טיפסה רמתה האמנותית בצורה מתמדת וחשובה. היו לה הרבה הצלחות גדולות במיוחד כגיבורת האופרות של פוצ'יני.

היא התארחה באמריקה ב-1906, אך שבה לבית האופרה של בודפשט לאחר שנה. בשנת 1917 נפרדה סופית מבית האופרה ופתחה בית ספר לשירה בווינה. היא חיה חיים שקטים ומבודדים ובשנים מאוחרות יותר לימדה שירה בעצמה, אך בתיאטרון היא נראתה רק באולם הצפייה, שם ביקרה לעיתים קרובות. היא הייתה שם בכל מופעי האופרה הגדולים והשתתפה בקונצרטים לעיתים קרובות.

משפחתה
------

היא נולדה במשפחה יהודית. הוריה הם ז'אק סאמק, רופא ואֶאוּגניה גולדשטיין. בעלה הראשון היה נאנדור שומלו, ממנו התגרשה. ב-15 באוקטובר 1914 בבודפשט נישאה לזמר האופרה בלה קורנאי, שהיה חבר באופרה של וינה, ועבר לווינה (גם) בגלל אלזה סמושי. הם התגרשו בשנת 1921, והיא התחתנה עם יוז'ף רייס, סיטונאי, עמו התגוררה עד מותה. היא הובאה למנוחת עולמים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.

תפקידיה העיקריים
----------------

* ביזה: כרמן (כרמן)
* פוצ'יני: לה בוהם (מימי)
* פוצ'יני: מאדאם באטרפליי (צ'ו-צ'ו-סאן)
* יוג'ין ד'אלבר: לרגלי ההרים (מרתה)

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון התיאטרון ההונגרי
* לקסיקון יהודי הונגרי (בעריכת פטר אויוווארי, בודפשט, 1929) אלזה סאמושי.
* לקסיקון המשחק ההונגרי
* אישטוואן גרגיי: אלזה סמושי - טרגדיה של אמנית
* זמרת האופרה ההונגרייה אלזה סמושי, שהייתה חברה בבית האופרה המלכותי ההונגרי, היא אחת הסופרנים הדרמטיים הבולטים ביותר של זמננו (szentistvankorus.hu

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלזה סמושי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  A házasságkötés bejegyezve a Bp. V. ker. állami házassági akv. 574/1914. folyószáma alatt.
2. ↑  A budapesti kir. tszék. 37.P.37.661./2/1921. sz. ítélete.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1146341555
* ISNI: 0000 0000 5332 6435
* LCCN: no2001086306
* VIAF: 48885725
* WorldCat: lccn-no2001086306

 |
**זרון אוסטרלי** (שם מדעי: ***Circus approximans***) הוא מין של עוף דורס מהסוג זרון המצוי באוסטרליה והופץ גם לניו זילנד ולאיי האוקיינוס השקט.

מאפיינים
--------

אורכו של הזרון האוסטרלי 50–58 ס"מ, מוטת כנפיו 120–145 ס"מ ומשקלו 580-1,100 גרם בממוצע. הנקבות גדולות יותר מהזכרים.

לדורס זה נוצות חומות עם קצוות כנפיים לבנות-אפורות וראש בהיר מעט. הרגליים בעלות טפרים אימתניים היכולות לקרוע את הטרף וישנה פלומה רכה מאחורי ראשו המשווה מראה של זר, מה שנתן לסוג את שמו.

זהו דורס החי בביצות ובאזורים פתוחים באוסטרליה, אך הופץ גם לניו זילנד, פיג'י, ונואטו, קלדוניה החדשה ואיים נוספים, כולל איים תת-אנטארקטים. 

הזרון הוא טורף העל של ניו זילנד והוא ניזון מעופות מים, זוחלים, דו-חיים, יונקים שונים עד גודל של ארנבת, חסרי חוליות ודגים. הוא ניזון גם מנבלות, כולל מקרבנות של תאונות דרכים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זרון אוסטרלי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  זרון אוסטרלי באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007554105705171

 |
**פיטורים (או פיטורין) שלא כדין** הם הפסקת עבודה של עובד על ידי מעסיקו בניגוד לחוק, הסכם או הלכה משפטית.

לפיטורים אלו סיבות רבות ומגוונות, בהן:

* תקופה אסורה לפיטורים - חוק עבודת נשים אוסר, בתנאים מסוימים, על פיטורי עובדת בהיריון בחופשה לידה וחודשיים לאחר תום חופשת הלידה, וכן חוק דמי מחלה אוסר על פיטורי עובד שנעדר מעבודתו עקב מחלתו, במהלך תקופת הזכאות לדמי מחלה
* פיטורים בהליך לא תקין - פיטורים ללא הליך שימוע.
* פיטורים עקב שיקולים מפלים - חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה אוסר על פיטורים מפלים מחמת מין, גזע ודת.
* פיטורים על רקע הטרדה מינית.
* פיטורים בחוסר תום לב.

פיטורים שלא כדין אסורים במדינות רבות באנגליה בה על המעביד מוטל הנטל להוכיח שהנימוקים לפיטורין היו הוגנים, ואם לא יעשה זאת ראשי העובד לתבוע את המעסיק לצורך קבלת פיצוי נוסף מלבד פיצויי פיטורים.

בישראל
------

על פי החוק בישראל עובד שנפגע רשאי לתבוע פיצויים בבית הדין לעבודה בגין הנזק שנגרם לו. אחד מהסעדים שבית הדין לעבודה יכול להעניק לעובד הוא אכיפת יחסי העבודה - ביטול הפיטורים וחובת המעסיק להמשיך להעסיקו, סעד זה נדיר ונמצא בשימוש במקרים של הפרה זכויות בגין הסכם קיבוצי.

ראו גם
------

* התפטרות
* יחסי עובד-מעביד
* שימוע
* פיצויי פיטורים

לקריאה נוספת
------------

* גיא מונדלק ונטע לי בן יהודה, על חובת השימוע: הגישה ההליכית להגנה מפני פיטורים לא צודקים

הערות שוליים
------------

1. ↑  חן, משרד עורכי דין, פיטורים שלא כדין

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.