recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ליברליזם תרבותי** הוא סוג של ליברליזם שמעלה על נס את ההשתחררות מנורמות חברתיות, כמילותיו של הנרי דייוויד תורו: "צעדה למקצבו של מתופף אחר". ליברלים תרבותיים מאמינים כי אין על החברה להטיל קוד התנהגות ספציפי והם רואים את עצמם מגנים על זכויותיהם המוסריות של הסרבנים לבטא את זהותם בכל מקרה שהם רואים לנכון, כל עוד הם לא פוגעים באיש. מלחמות התרבות בפוליטיקה הן בדרך כלל חילוקי דעות בין ליברלים תרבותיים ושמרנים תרבותיים, שכן ליברלים תרבותיים מתנגדים בתוקף לצנזורה או לכל סוג של פיקוח על חומר מדובר או כתוב. הם מאמינים כי יש להשאיר את מבנה משפחתו ואת אופי הנישואין להחלטה האישית של היחיד והם טוענים כי כל זמן שאדם אינו פוגע בזולת, שום סגנון חיים אינו טוב יותר מטבעו. מכיוון שהליברליזם התרבותי מבטא את המימד החברתי של הליברליזם, הוא מכונה לעיתים קרובות "ליברליזם חברתי", אך אינו זהה לאידאולוגיה הפוליטית המכונה ליברליזם חברתי. כמו כן ליברליזם תרבותי הוא מופיע הרבה פעמים כחלק מפרוגרסיביות.

ליברליזם תרבותי בישראל
----------------------

החל מראשית הציונות מתחולל מאבק תרבותי בחברה היהודית בין הקבוצה החילונית-ליברלית לבין הקבוצה הדתית-לאומית. הפרטים המשתייכים לקבוצות הדתיות אינם חולקים עם הציבור החילוני את הערכים הליברליים ברמה האישית, הפוליטית, החינוכית והמשפטית. ההישגים הפוליטיים של החרדים בתחום הנישואים והגירושים, גיור, כשרות, שמירת שבת וכו' הביאו להשלטתן של נורמות דתיות על כלל הציבור בישראל.

גם קבוצת הציונות הדתית, הרואה ערך מרכזי בהשפעה על הצביון המדינתי הכללי, וכן קבוצת הדתיים המסורתיים שרואה ערך עליון בשימור הזהות המסורתית, אינן מעוניינות בליברליזם תרבותי שיביא להבנתן לאובדן הזהות והצביון הדתי של החברה הישראלית.  

עם זאת, בשנים האחרונות ניתן להבחין בהעשרתו של השיח הליברלי ברגישות רב-תרבותית והשיח אודות קיומה של חוקה בישראל הפך משיח של מאבק לשיח של בנייה, המבקש להשיג הסכמה בין הקבוצות השונות (הסטטוס קוו בישראל בנושא השבת). מהלך זה משקף תהליך קבוצתי רחב יותר, שבו הקבוצות היהודיות המרכזיות בישראל מכירות בהיותה של ישראל חברה רב-תרבותית, ומחפשות נוסחאות שייטיבו את החיים המשותפים של הקבוצות השונות בישראל.

מעבר לכך, בהקשר הישראלי יש לציין שהשגת הסדר חוקתי מוסכם של הרוב היהודי עם המיעוט הלא יהודי עשויה להיות משימה מורכבת אף יותר מהשגת הסדר פנימי יהודי.

הביקורת על הליברליזם התרבותי
----------------------------

המרקסיזם הוא הזרם העיקרי שמציע אנטי תזה לליברליזם. מרקס טוען שאין כזה דבר טבע אדם, ועל כן אין כזה דבר תרבות או תודעה נולדת ושייכת לאדם עצמו כפי שגורס הליברליזם התרבותי, שכן הוויה מייצרת תודעה. כלומר, הנסיבות הכלכליות אשר בהן חי האדם מייצרות את התודעה שהוא מאמין בה. ולכן, כדי לשחרר בן אדם ולתת לו חופש ביטוי והזדהות יש לתת לו קודם את השליטה במצבו הכלכלי ובייצור שהוא מייצר. לפיכך, הליברליזם לדעת המרקסיסטים הוא חופש מדומיין.

הערות שוליים
------------

1. ↑  כמוסבר בסיכום ספרו, "וולדן", 1854.
2. ↑  Shahar Lifshitz, רב-תרבותיות ליברלית-פוליטית כתרופה ליחסי דת ומדינה בישראל, 2013-10-12
3. ↑  קרל מרקס, **הקפיטל**, 1867
4. ↑  קרל מרקס, **לשאלת היהודים**, 1844
גיבים טיפוסיים
**גיבים** (מאנגלית: **Gibs**, קיצור ל-**Giblets**) הם חלקי הגוף - איברים פנימיים, עצמות, גפיים של דמות במשחק מחשב הנשארים לעיתים לאחר שהיא מתפוצצת, לרוב על ידי רימון יד (Frag) או תחמושת נפיצה אחרת, אך הגיב יכול לנבוע לעיתים גם מנפילה קטלנית או Telefrag. זהו סלנג של גיימרים שפירושו "חלקים (רסיסים/שאריות) של אנשים". את המונח טבע לראשונה אדריאן קארמק, אחד ממייסדי חברת id Software.

משתמשים במילה כדי לתאר אויב שלא רק מת (לרוב כשנורה למוות מתחמושת רגילה) על ידי "סתם פראג" (באנגלית: Frag) אלא גם התפוצץ, והעיף חלקי גוף בכל האזור. להרוג מישהו באופן זה נקרא לבצע בו גיב (או, על ידי אנשים רבים, "לעשות גיב" - To gib someone).

ביצוע גיב באויב נחשב להישג גדול מאשר הריגתו בדרך רגילה. רוב המשחקים אינם מתייחסים לאופן ההריגה (הריגה רגילה או ביצוע גיב מקבלים ניקוד זהה), אך יש כבוד מסוים על ביצוע גיב, ואף אלמנט מסוים של השפלת היריב. עם זאת, ישנם משחקים המתייחסים לשני האופנים בצורה שווה מבחינת ניקוד, אך מודיעים כשמישהו נהרג באמצעות גיב. כמו כן, במשחקים מסוימים דוגמת Quake 2, עשיית גיב לאויב היא במקרים רבים הכרחית - כדי למנוע ממפלצות עם כוחות ריפוי להחזיר את האויב מן המתים.

ישנה מחלוקת על דרך הביטוי הנכונה למונח. קארמק, כמו גם אנשים אחרים ששמעו את המונח, מבטאים זאת ג'יב (Jib), בעוד שכמות עצומה של אנשים שרק קראו את המונח באינטרנט מבטאים זאת גיב (Gib). עקב העובדה שמספרם של האנשים בקבוצה השנייה גדול יותר, צורת הביטוי הנפוצה יותר היא "גיב" והיא גם המקובלת יותר כיום.

גיבים מופיעים בעיקר במשחקי פעולה בגוף ראשון בהם המטרה היא להרוג כמה שיותר אויבים בלי להיהרג בעצמך. אחד המשחקים הראשונים בהם הופיע הגיב היה דום, ומאז הופיעו הגיבים במשחקים רבים אחרים. גיבים מופיעים גם בסוגות אחרות כגון "משחק המכות" מורטל קומבט.
רוב ההתייחסות לגיבים מופיעה במשחקי רשת מרובי שחקנים, ולא במשחק לשחקן יחיד, ולרוב במשחקים מסוג Deathmatch בהם המטרה היא להרוג מספר רב ככל האפשר של אויבים בפרק זמן נתון.

ברוב משחקי המחשב הגיבים נעלמים (לרוב כשהשחקן אינו מסתכל) על מנת לחסוך זמן עיבוד ולמנוע ירידה בקצב הפריימים לשנייה.

בכמה משחקים קיימת אפשרות הגיב המיידי (Instagib). כשאפשרות זו מופעלת, כל פגיעה עם כל נשק תגרום לגיב מידי של השחקן הנפגע.
**גיבון גמיש** (שם מדעי: *Hylobates agilis*), מין בסוג גיבון שבמשפחת הגיבונים.

מאפיינים
--------

צבע הפרוות הגיבון נע מצהוב חום עד גוון חמרה, לעיתים גם חום כהה ושחור. לנקבות גבות ולחיים לבנות בעוד לזכרים גבות לבנות בלבד. משקל זכר בוגר כ-5.8 ק"ג, נקבה בוגרת 5.4 ק"ג. תפוצת המין באינדונזיה, מלזיה ותאילנד, ביערות הגשם וביערות טרופיים ירוקי עד. המין מעדיף את צמרות העצים ומבלה בהם את חיו, הוא נח וישן בעצים רחבים בעלי ענפים מתפרסים. המין אוכל בעיקר פירות אך לא יבחל גם בפרחים ובחרקים. פרות בעלי תכולת סוכר גבוהה חביבים עליו במיוחד. הגיבון נע על האדמה למרחקים קצרים בלבד, הוא מטפס רק בעת עייפות ואחרי אכילה, רוב ניידותו היא על ידי קפיצות ארוכות מרחק (10 מטרים) בין ענפי העצים.
הגיבון הגמיש מונוגמי, כאשר הקבוצה מורכבת מזוג ומצאצאיהם. המין טריטוריאלי ופריטים מתבגרים ובוגרים מספקים הגנה מפני טורפים וגיבונים אחרים. בתקופת הייחום מתקשרים בני הזוג על ידי קולות וצווחות מרובות, הדבר תורם לחיזור הקשר ומרחיק טורפים ושכנים לא רצויים מהטריטוריה החדשה שנבנית. הגיבון מוליד צאצא אחד להריון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גיבון גמיש** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  גיבון גמיש באתר הרשימה האדומה של IUCN

| קופי אדם |
| --- |
| גיבונים |
| גיבון הולוק | גיבון לבן-גבות מערבי • גיבון לבן-גבות מזרחי • גיבון סקייווקר |   |
| גיבון | גיבון מזוקן • גיבון לבן-יד • גיבון גמיש • גיבון קלוס • גיבון אפור-פרווה • גיבון שחור-כיפה • גיבון כסוף-פרווה |
| סיאמנג (סוג ומין יחיד) | סיאמנג |
| גיבון מצויץ | גיבון שחור מצויץ • גיבון לבן-לחיים צפוני • גיבון לבן-לחיים דרומי • גיבון צהוב-לחיים • גיבון האינאן • גיבון כסוף-לחיים • גיבון שחור מזרחי מצויץ |
| הומינידיים |
| גורילה (גורילניים) | גורילה מערבית • גורילה מזרחית |
| אורנגאוטן | אורנגאוטן בורנאי • אורנגאוטן סומטרי • אורנגאוטן טפנולי |
| שימפנזה | שימפנזה מצוי • שימפנזה ננסי |
| אדם (סוג ומין יחיד) | אדם נבון |
**בלאגן בכוורת** (בצרפתית: **Drôles de Petites Bêtes**, בתרגום לעברית: **חיות קטנות מצחיקות**) הוא סרט צרפתי-לוקסמבורגי בהנפשה ממוחשבת מסוגת הרפתקאות וקומדיה משנת 2017, המבוסס על סדרת ספרים שנכתבה על ידי אנטון קרינגס, ונמכרה במעל 20 מיליון עותקים ברחבי העולם. 

הסרט הופץ לראשונה בבתי הקולנוע בצרפת ב-13 בדצמבר 2017. בישראל הסרט הוקרן לראשונה בדיבוב לעברית ב-29 בנובמבר 2018. אורך הסרט הוא כ-88 דקות ושפת המקור שלו היא צרפתית. 

בפברואר 2017, הסרט היה מועמד לפרס לומייר בקטגוריית סרט ההנפשה הטוב ביותר, אך הפסיד לסרט "השועל הרשע וסיפורים נוספים". 

בשנת 2019, נוצרה לסרט סדרת טלוויזיה בעלת אותו שם, הסדרה שודרה בישראל בערוץ JimJam.

תקציר העלילה
------------

הסרט מספר על אפולו, נווד מזמר המגיע בסיוריו אל הגן הקסום והכוורת ההומה, שם הוא פוגש בפועלים הנמרצים ובמלכתם היפה. אפולו במהרה נחשף לקנוניה בממלכה אשר מסתיימת בחטיפה של המלכה. החשד הגדול נופל עליו, ולכן אפולו יוצא להרפתקה בשביל להציל את הממלכה ולהחזיר את הסדר לכוורת.

דמויות ומדבבים בעברית
---------------------

במאית הדיבוב של הסרט בעברית הייתה טליה ברקאי ומפיקי הדיבוב היו מיה שחר, יעל אללוף ודן שצברג.

* **אפולו** - דור סרוגו
* **מרגריט** - מייה קדוש
* **וונדי** - טליה ברקאי
* **לארי** - יובל בינדר
* **הליום** - גדי לוי
* **ספינקס** - דן שצברג
* **מיקי** - סער בדישי
* **פיונה** - ענת ניב
* **בטי** - עינת אזולאי
* **דאדי בום** - עמי מנדלמן
* **בני** - רני צויגנבום אלון

בנוסף דיבבו בדיבוב העברי איתי ברקאי, אייל לייבין, מורין מורמן ומיה שחר.

קישורים חיצוניים
----------------

* בלאגן בכוורת, ברשת החברתית פייסבוק
* "בלאגן בכוורת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "בלאגן בכוורת", באתר אידיבי
* "בלאגן בכוורת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "בלאגן בכוורת", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
**בלא וייס** היה אתלט צ'כוסלובקי-ארצישראלי. אלוף המכביה השנייה (1935) ביידוי פטיש, אלוף ארץ-ישראל ביידוי פטיש, בזריקת דיסקוס והדיפת כדור ברזל ושיאן ארץ-ישראל ביידוי פטיש.

ביוגרפיה
--------

וייס נולד וגדל בצ'כוסלובקיה. לאחר שעלה לארץ ישראל התאמן בקבוצת מכבי הצפון תל אביב.

### 1935

#### אלוף המכביה השנייה

במכביה השנייה שנערכה בשנת 1935 זכה וייס ב-4 מדליות, 1 זהב, 2 כסף ו-1 ארד. מדליית זהב, ביידוי פטיש בתוצאה של 32.95 מטר, לפני הרמן מגרמניה (29.75 מטר) וטוביה מיורצ'יק מפולין (26.43 מטר). מדליות כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 36.91 מטר, אחרי זאב שטיל מפולין (38.11 מטר) ולפני טוביה מיורצ'יק מפולין (35.49 מטר) ובהטלת כידון, אחרי דב רבינוביץ' (50.50 מטר) ולפני דוד הירשלר, שניהם מארץ ישראל ומדליית ארד, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 12.40 מטר, אחרי ג'וליוס פינקלשטיין (Julius Finkelstein) מארצות הברית (13.30 מטר) ולזר גולדשנידר מצרפת (12.44 מטר).

### 1939

#### שיאן ארץ ישראל

בתחרות שנערכה ב-18 בנובמבר 1939 קבע וייס ביידוי פטיש שיא ארץ ישראל של 33.47 מטר.

### 1940

#### אלוף ארץ ישראל

באליפות ארץ ישראל שנערכה באצטדיון המכביה בתל אביב במאי 1940 זכה וייס ב-3 מדליות זהב, ביידוי פטיש בשיא ארץ ישראל חדש של 36.06 מטר, לפני פרנקל ממכבי רחובות (16.94 מטר), בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 12.45 מטר, לפני דב רבינוביץ' ממכבי עתיד תל אביב (11.82 מטר) וגרינמן ממכבי פתח תקווה (11.22 מטר) ובזריקת דיסקוס בתוצאה של 38.24 מטר, לפני זאב שטיל ממכבי תל אביב (37.42 מטר) ופלשין ממכבי חיפה (32.80 מטר).

### 1941

באליפות ארץ ישראל שנערכה באצטדיון המכביה בתל אביב ב-26 באפריל 1941 זכה וייס בשתי מדליות זהב, ביידוי פטיש בשיא ארץ ישראל חדש של 37.14 מטר ובהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 12.41 מטר, לפני דב רבינוביץ' מברית מכבים עתיד תל אביב (12.31 מטר). שיאו ביידוי פטיש החזיק מעמד כ-10 שנים ונשבר על ידי פנחס פולונסקי (41.80 מטר).

### 1945

במסגרת תחרות קרב-חמש באתלטיקה שנערכה ב-17 במרץ 1945 קבע וייס בזריקת דיסקוס תוצאה של 40.35 מטר.

באליפות ארץ ישראל שנערכה באצטדיון המכביה בתל אביב במאי אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 38.03 מטר.

שיאים אישיים
------------

* הדיפת כדור ברזל: 12.45 מטר (1940)
* זריקת דיסקוס: 40.35 מטר (1945)
* יידוי פטיש: 37.14 מטר (1941), **שיא ארץ ישראל בעבר**

קישורים חיצוניים
----------------

* טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965
* רשימת 50 הטובים ביותר בכל הזמנים - יידוי פטיש, באתר איגוד האתלטיקה בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  התחרויות ב"המכביה", דבר, 5 באפריל 1935
2. ↑  הישגי המכביה השנייה (סכום שני), דואר היום, 7 במאי 1935
3. ↑  נעילת המכביה השניה,  הירדן, 9 באפריל 1935
4. ↑  אל אלכסנדרוביץ', ספורט וספורטאים, הַבֹּקֶר, 17 בדצמבר 1939
5. ↑  ק.בנימין, שלושה שיאים ארציים חדשים בתחרויות הרבנאות לאתלטיקה קלה, הַבֹּקֶר, 12 במאי 1940
6. ↑  התוצאות המפורטות של תחרויות הרבנאות, הַבֹּקֶר, 12 במאי 1940
7. ↑  ליפא לויתן, שיא ארץ ישראלי חדש בזריקת פטיש, המשקיף, 14 במאי 1940
8. ↑  ליפא לויתן, הקפיצות בתחרויות-הרבנאות, המשקיף, 15 במאי 1940
9. ↑  ספורט - התחרות הגמר באתלטיקה קלה לרבנאות ארץ ישראל, המשקיף, 27 באפריל 1941
10. ↑  אל. אלכסנדרוביץ, השבוע בספורט, הַבֹּקֶר, 2 במאי 1941
11. ↑  ז'. פרחי, אספורט - אתלטיקה קלה, משמר, 18 במרץ 1945
12. ↑  ז'. פרחי, אספורט, משמר, 15 במאי 1945
13. ↑  ליפא בן מונס, המשקיף הספורטיבי - 4 שיאים ארציים חדשים באתלטיקה קלה, המשקיף, 20 במאי 1945
**חבקוק** (באיטלקית: **Zuccone**) הוא פסל שיש של הפסל דונטלו, שהושלם בין השנים 1423–1435 ומתאר את חבקוק הנביא. הוא נחצב בגודל טבעי (195x54x38 ס"מ) ומוצג במוזיאון הדואומו בפירנצה.

היסטוריה ורקע
-------------

אחד הנושאים החביבים על דונטלו היה ייצוג אנשים דתיים שחוו חוויה דתית קיצונית שהביאה אותם לתובנות אלוהיות מעבר להבנתם של האנשים הרגילים. הצורה שבה דונטלו הציג דמויות קדושות הייתה שונה לחלוטין מזו של רוב האמנים בתקופתו, שלא תיארו קדושים כסובלים. חבקוק, אשר ספרו הקצר מתאר את עלייתם של הבבלים, הוא אחד הניסיונות הראשונים של דונטלו לייצג דמות כזאת. המילה הראשונה בספר חבקוק היא "הַמַּשָּׂא", ומעולם לא היה כובד המשא של הנבואה מתואר בצורה כה בהירה כמו בפסל זה. האמן מייצג את הנביא כאשר הוא הרוס למשמע ההתגלות הנבואית, עליה הוא עכשיו חייב לדווח.

הפסל הוזמן עבור גומחה במגדל הפעמונים קמפנילה די ג'וטו בקתדרלה של העיר פירנצה.
מראהו של חבקוק קירח וכה רחוק משלמות, עד שהפלורנטינים העניקו לו את הכינוי העממי zuccone, שמשמעותו "שוטה". וזארי מייחס בספרו חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר את הכינוי לבן המקום שמת בשנת 1416, הוא היה קירח ובעל גולגולת מוארכת. וזארי גם מציין שדונטלו נהג להישבע על הפסל בכל היקר לו.
נאמר כי דונטלו צעק "דַּבֵּר, לעזאזל, דַּבֵּר!" לעבר השיש כשהוא פיסל אותו.

חבקוק הוא אחד מארבעת הפסלים האחרונים שנחצבו בין 1420 ל-1435 והיו מיועדים עבור גומחות בצד הצפוני והפחות נראה לעין של מגדל הפעמונים, בסמוך לחומת הקתדרלה. עם סיום יצירת הפסלים, היו עובדי הקתדרלה כה מרוצים שהם הציבו אותם בצד המערבי, והחשוב ביותר מכיוון שהוא מקביל לחזית. אחד משלושת הפסלים האחרים הוא ירמיהו, גם הוא של דונטלו.

הפסלים הועברו למוזיאון בשנת 1937 ובמקומם הוצבו עותקים.

תיאור וסגנון
------------

תקריב
חבקוק נמנה עם יצירות המופת של פיסול הרנסאנס בכלל ודונטלו בפרט. הוא באופן משמעותי רב הבעה בהשוואה ליצירותיו הקודמות של דונטלו, כמו שלושת הפסלים בצד המזרחי של מגדל הפעמונים (הנביא חסר הזקן, הנביא המהורהר ועקדת יצחק).

הפסל ידוע בנטורליזם שלו, אשר מבדיל אותו מרוב הפסלים שהוזמנו באותה תקופה. הוא תואר כפסל השיש החשוב ביותר של המאה ה-15.

הנביא מוצג כאדם זָקֵן, קירח ובעל רזון סגפני, הלבוש טוניקה ומעליה טוגה ארוכה המשתפלת מכתפו השמאלית ויוצרת קפלים אנכיים עמוקים המדגישים את הוד הדמות ויסוריה הפנימיים. הפה פתוח למחצה, והעיניים שקועות ועמוקות. המבט עז ומופנה מטה, כלומר לעבר הצופים מכיוון שהגומחה הייתה בגובה רב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חבקוק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  
"Zuccone". thehistoryofart.org. (באנגלית)
2. ↑  
"Donatello - Zuccone, Figure from Florence Campanile". אוניברסיטת פנסילבניה. (באנגלית)
3. 1 2 3  
Butterfield, Andrew. "The Magic Of Donatello" (PDF). אוניברסיטת הרווארד. (באנגלית)
4. ↑  Lindsay, David - Earl of Crawford (1911) *Donatello.* Echo Library (reprint 2008), מסת"ב 9781406849318
**ניקי סרגיי קלשצ'נקו** (ברומנית: **Nicky Serghei Cleșcenco**; נולד ב-23 ביולי 2001 בדבלין שבאירלנד) הוא כדורגלן מולדובני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת המילואים של פ.צ. סיון ובנבחרת מולדובה.

קריירת מועדונים
---------------

קלשצ'נקו שיחק במחלקת הנוער של דאצ'יה בויוצ'אני המולדובנית, ובשנת 2014 עבר לפורטוגל על-מנת לשחק במחלקות הנוער של ספורטינג ליסבון ואוניאו דשפורטיבה דה לייריה. במהלך עונת 2019/2020 ערך שש הופעות ליגה במדי אוניאו דשפורטיבה דה לייריה בליגה הפורטוגלית השלישית. בחודש פברואר 2021 עבר לקבוצת המילואים של פ.צ. סיון.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-3 ביוני 2021 ערך קלשצ'נקו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מולדובה, כשנכנס כמחליף בהפסד 2-0 לנבחרת טורקיה במשחק ידידות.

חיים אישיים
-----------

קלשצ'נקו נולד בדבלין שבאירלנד. הוא בנו של מלך השערים של נבחרת מולדובה, סרגיי קלשצ'נקו.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. 1 2  NICKY SERGHEI CLEȘCENCO, NOUL JUCĂTOR AL LUI FC SION באתר התאחדות הכדורגל המולדובנית, 2 בפברואר 2021 (ברומנית)
**בלאגובשצ'נסק** (ברוסית: **Благовещенск**; בסינית: **海兰泡**, הַאיְלַאנְפַּאוֹ) היא עיר ברוסיה במזרח הרחוק הרוסי. נמצאת על גדתו הצפונית של הנהר אמור בשפך הנהר זיה. העיר משמשת כמרכז מחוז אמור ומהווה למרכז סחר חשוב על גבול רוסיה-סין, גבול העובר על נהר אמור. אוכלוסיית העיר מונה 225,757 תושבים (2021).

העיר נבנתה על פי עיקרון "רבעים רומא". כל הרחובות בו מצטלבים בזוויות ישרות ולרבעים צורה ריבועית או מלבנית.

היסטוריה
--------

היישוב הראשון הוקם בשנת 1856 כמאחז צבאי ונקרא בשם "אוסט זויסקי ווייני פוסט" (Усть-Зейский военный пост; המאחז הצבאי של שפך זיה). שנתיים לאחר מכן, שונה השם לשמו הנוכחי, על שם התאריך 9 במאי - יום ייסוד העיר, שהוא גם יום "הבשורה הטובה" של מרים אם ישו. ברוסית מבטאים את המילים "בשורה טובה" - "בלאגיה וסט" ולכן, שם העיר שונה לבלאגובשצ'נסק - עיר הבשורה הטובה.

ב-1858 ו-1860, נחתמו בהתאמה חוזה אייגון והסכם בייג'ינג בין רוסיה לסין שסיפחו את האזור סופית לתחומי רוסיה. כמו כן, באותה שנה הוקם חבל אמור והעיר הפכה לבירתו. ב-1900 הגיע לעיר צבא סין במסגרת מרד הבוקסרים וניסה לכבוש אותה, אך תוך זמן קצר, הצליחו הרוסים להדפו ולגרש את כל הסינים מהעיר. במהלך הגירוש טבעו כ-3,000 איש מבין הסינים בנהר אמור, או נהרגו על ידי הצבא הרוסי.

ב-1932 הוקם מחוז אמור בגבולותיו הנוכחיים והעיר המשיכה לשמש כבירתו.

בשנות ה-60 נשמעו בעיר תשדירי תעמולה של מאו דזה-דונג מצדו הסיני של הגבול. בשנות ה-90 נחתם הסכם לאזור סחר חפשי בין רוסיה לסין הכולל את בלאגובשצ'נסק ואת העיר הסינית הסמוכה מגדתו השנייה של הנהר, חייחה (黑河).

דמוגרפיה
--------

אוכלוסיית העיר בנויה מרוב של רוסים אתנים אך מעורבבת גם עם סינים. בעיר ישנה גם קהילה מונגולית קטנה.

חינוך
-----

בעיר נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם אוניברסיטת אמור הממלכתית.

תחבורה
------

גשר בלאגובשצ'נסק - הייהה, שמחבר את רוסיה לסין.
את העיר משרת נמל התעופה בלאגובשצ'נסק איגנאטייבו הנמצא במרחק של כ-20 קילומטרים צפונית לעיר ומציע בעיקר טיסות ליעדים בתוך רוסיה.

ב-2019 נפתח גשר בלאגובשצ'נסק - הייהה, שמחבר את רוסיה לסין.

רכבל בלאגובשצ'נסק - הייהה (רו'), שיהיה הראשון בעולם בין שתי מדינות אמור להיפתח ב-2023.

ערים תאומות
-----------

* הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין חייחה, חיילונגג'יאנג, הרפובליקה העממית של סין

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בלאגובשצ'נסק** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בלאגובשצ'נסק (ברוסית)
* בלאגובשצ'נסק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007559852905171
* GND: 4609154-3
* LCCN: n82250121
* MusicBrainz: 2851b382-c162-4546-b1e6-8893cad8094e
* VIAF: 138407121
* WorldCat: lccn-n82250121

 |
**חבקוק והמלאך** (באיטלקית: **Abacuc e l'angelo**) הוא פסל שיש של הפסל ג'ובאני לורנצו ברניני, שפוסל בין השנים 1656–1661 ומוצג בקפלת קיגי, בזיליקת סנטה מריה דל פופולו ברומא.

היסטוריה ורקע
-------------

בגומחה הימנית: "חבקוק והמלאך". המלאך מצביע לכיוון דניאל והאריה בקצה השמאלי (נראים רק ידיו ורגלו הימנית של דניאל, הבולטים מחוץ לגומחה). ביניהם "יונה" של לורנצטו
רישום מסדנתו של ברניני המראה את שני הפסלים של לורנצטו לצידי המזבח
הפסל מבוסס על סיפור בל והתנין, אחד משלושת התוספות לספר דניאל. הסיפור מתאר את הצלתו של דניאל מרעב בעזרת הופעתו המופלאה של חבקוק בגוב האריות אליו הוא הושלך: חבקוק הכין ארוחה והיה בכוונתו ללכת לשדה כדי לתת אותה לקוצרים, אלא שאז הופיע המלאך והורה לו להגיע לבבל ולתת אותה לדניאל. חבקוק לא הכיר את הדרך, ועל כן נשא אותו המלאך בשערו כל הדרך לבבל והניחו בגוב האריות. לאחר שדניאל אסיר התודה אכל את הארוחה, נשא המלאך את חבקוק בחזרה למקומו.

ברניני החל לעבוד בקפלה בשנת 1652 עבור פאביו קיגי, הקרדינל של הבזיליקה אשר נבחר לאפיפיור אלכסנדר השביעי בשנת 1655 והעניק תנופה מחודשת לשחזור הקפלה. באותה עת שתי הגומחות בצידי המזבח הראשי היו עדיין ריקות, בעוד השתיים האחרות, בצידי הכניסה, אוישו בפסלים של לורנצטו שנוצרו על פי עיצובו של רפאל: יונה, ואליהו.

רישום ששרד מסדנתו של ברניני מוכיח שהאדריכל תכנן בתחילה את העברת שני הפסלים של לורנצטו לגומחות הריקות ליד המזבח. אך עד מהרה שינה את דעתו וייצר שני פסלים חדשים: "חבקוק והמלאך" ודניאל והאריה, המוצבים זה מול זה באלכסון לאורך חלל הקפלה. יחדיו, שני הפסלים יצרו קומפוזיציה גדולה יותר שהחייתה את הקפלה כולה.

סיבה נוספת לכך שברניני בחר לתאר את הסיפור הזה היא שספריית קיגי הכילה את הטקסט היחיד הידוע של גרסת תרגום השבעים לספר דניאל שבו נכתב הסיפור, קודקס צ'יסיאנוס 45 (אנ'). באופן מוזר, שני מדריכים מוקדמים של הבזיליקה, אלה של אלבריצ'י (1600) ולנדוצ'י (1646), זיהו את פסלי הקפלה שהיו קיימים אז כיונה וחבקוק, במקום יונה ואליהו. הטעות מרמזת לכך שפסל של חבקוק עבור הקפלה תוכנן בשלב מוקדם יותר.

תיאור היצירה
------------

הפסל מתאר את הרגע שבו המלאך מורה לחבקוק להגיע לבבל. למרות הגומחה הצרה יצר ברניני קומפוזיציה תוססת ודרמטית. חבקוק יושב על סלע, כשלצידו סלסלה ובה הארוחה שהכין, ומצביע לכיוון אליו הוא רוצה ללכת תוך שהוא נושא את מבטו אל המלאך הצעיר והיפה שלצידו. המלאך נוטה אל מחוץ לגומחה, מגביה את ראשו של חבקוק תוך אחיזה בשערו, ומצביע אל עבר דניאל בצידה השני של הקפלה. הנביא מוצג כאיש מזוקן, מבוגר אך עדיין חזק.

ראו גם
------

* קפלת קיגי
* יונה (לורנצטו)
* אליהו (לורנצטו)
* דניאל והאריה (ברניני)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חבקוק והמלאך** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  
"Habakkuk and the Angel". wga.hu. (באנגלית)
2. ↑  
"Gian Lorenzo Bernini, Habakkuk and the Angel". christianiconography.info. (באנגלית)
**ניקולס כריסטיאן "ניקי" הופקינס** (אנגלית: Nicholas Christian "Nicky" Hopkins‏ ; 24 בפברואר 1944, לונדון - 6 בספטמבר 1994, טנסי) היה מוזיקאי בריטי, שנודע בעיקר בזכות תרומתו בנגינת קלידים בסוף שנות ה-60 ובראשית שנות ה-70. בין השאר הקליט עם להקת הביטלס וכן עם חבריה לאחר פירוקה של הלהקה, הרולינג סטונז, המי, ג'ף בק, הקינקס, ג'פרסון איירפליין (עימם גם הופיע בפסטיבל וודסטוק ההיסטורי), סטיב מילר בנד ועוד.

שנות השיא
---------

הופקינס החל את דרכו כנגן ליווי בלונדון בראשית שנות ה-60 ובמהרה הפך לאחד מנגני הקלידים המבוקשים ביותר. בעקבות זאת, השתתף בנגינה בכמה מהלהיטים החשובים באותה העת.

ההקלטות המוקדמות והידועות בהן השתתף היו יחד עם להקת המי באלבומה הראשון פורץ הדרך "הדור שלי", עם להקת הקינקס, עם ג'ימי פייג' וג'ון בונהם, ג'ו קוקר, דונובן ובמיוחד עם להקת הרולינג סטונז עימם פעל במשך קרוב לעשור הן בהקלטת אלבומיהם והן במהלך מסעות ההופעות שלהם. הקשר האמיץ בין הופקינס לבין חברי להקת "הרולינג סטונז" בא לידי ביטוי בין השאר בהקלטת האלבום "Jamming With Edward" בו נטל תפקיד מרכזי ואף צייר את עטיפת האלבום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקי הופקינס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ניקי הופקינס

* ניקי הופקינס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ניקי הופקינס, באתר AllMusic (באנגלית)

* ניקי הופקינס, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* ניקי הופקינס, באתר Yandex.Music (ברוסית)

* ניקי הופקינס, באתר Discogs (באנגלית)

* ניקי הופקינס, באתר Genius

* ניקי הופקינס, באתר בילבורד (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007334430605171
* BnF: cb13935810g (data)
* GND: 13441053X
* ISNI: 0000 0000 5888 898X
* LCCN: n94111577
* MusicBrainz: 6cbe7f39-d487-42e2-8722-23dc2332ea95
* NKC: xx0094404
* SUDOC: 089910214
* VIAF: 74041049
* WorldCat: lccn-n94111577

 |
תבנית קוביות קרח
**תבנית קוביות קרח** היא מתקן ביתי להכנת קוביות קרח המשמשות בעיקר לקירור משקאות ולעיתים ליצירת גלידה ביתית בצורת קוביות.

מאפיינים וגרסאות
----------------

בתבנית קוביות קרח מספר רב של שקעים, בדרך כלל שווי גודל, המופרדים זה מזה. אל תוך התבנית נמזגים מים והיא מוכנסת להקפאה. כיום, תבנית קוביות קרח טיפוסית עשויה לרוב מחומר גמיש על מנת לאפשר את כיפופו לאחר ההקפאה ולהקל על הוצאת הקוביות המוכנות. עד להתפשטות הייצור ההמוני של מוצרי פלסטיק גמיש היו תבניות אלו מורכבות ממגש מתכת אליו נמזגו מים והונחה עליו תבנית שתי וערב שנועדה ליצור את הקוביות.

אף שיחידות הקרח מעוצבות לרוב בצורת קוביות (ומכאן שם המוצר), ישנן תבניות המאפשרות ייצור של יחידות קרח בצורות אחרות כמו חצאי-כדורים, גלילים, לבבות וכדומה.

היסטוריה
--------

הפטנט הראשון על תבנית קוביות קרח גמישה נרשם על ידי גאי ל' טינקהאם בשנת 1933. טינקהאם פיתח תבנית עשויה פלדת אל חלד. את הרעיון לייצר תבנית קוביות קרח מגומי הגה הממציא האמריקאי לויד גרוף קופמן. בשנת 1928, כאשר הסתובב ביער כדי ללקט שרף מעצי מייפל, הבחין קופמן שפתיתי קרח לא נדבקו למגפי הגומי שלו. בעקבות זאת החל לבצע ניסויים בהקפאת מים בכוסות גומי. הניסויים הובילו לרישום כמה פטנטים – על תבנית קוביות קרח ממתכת שבה רק ההפרדה בין הקוביות נעשית באמצעות גומי, תבנית מתכת שבתוכה כוסיות גומי, ותבנית העשויה כולו מגומי. כיום מיוצרות מרבית התבניות מפלסטיק או מגומי.

כיום, ברוב המקפיאים הביתיים החדשים (המשולבים עם מקרר) מותקנת מערכת מורכבת יותר, התבנית מחולקת לשתי יחידות ובקצה כל אחת מותקן כפתור מסתובב, התבנית מושחלת במסילה קבועה במקפיא, תחת התבנית קיימת מגירה. מוציאים את התבנית מהמסילה, ממלאים אותה במים ומשחילים אותה חזרה לתוך המסילה, לאחר קפיאת הקוביות מסובבים את התבנית על ידי הכפתורים שבקצותיה, והקוביות נופלות לתוך המגירה התחתונה, כעת ניתן לשוב ולהקפיא קוביות נוספות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הפטנט של טינקהאם משנת 1933
2. ↑  ביוגרפיה של לויד קופמן (2006), בעמ' 32–33 .
**גיבון האינאן** (שם מדעי: *Nomascus hainanus*), הוא מין בסוג גיבון מצויץ, השייך למשפחת הגיבונים.

מאפיינים
--------

המין התגלה כבר ב־1826 ביחד עם גיבון שחור מצויץ, ונחשב כתת-מין שלו בשם Hylobates concolor hainanus. בעקבות מחקרים שנעשו בסוג Nomascus בתחום הגנטי והווקאלי כאחד, הוחלט להבחין את הגיבון האינאן כמין נפרד.

תפוצת המין מוגבלת לאי האינאן שבדרום סין, שגודלו 34,000 קמ"ר. גיבון האינאן נחשב לאחד מ־25 מיני הפרימטים הנדירים ביותר והוא צפוי להכחדה טוטאלית עוד בסוף המאה ה-21.

בשנות ה־50 של המאה ה-20 נצפו כ־2,000 פריטים על האי. אך כיום נותרו פחות מ־30 פריטים, רובם בשמורות סגורות ובתוכניות שיקום. הירידה הדרסטית במספר הפריטים, נגרמה בעיקר בשל בירוא היערות על האי. האוכלוסייה צמצמה את נחלתה למורדות ההרים ושם הייתה חשופה לציד לא חוקי ולסחר בגורים, שהתרחש אף בתוך השמורות על ידי אנשי השמורה עצמם. בשנת 2001 הועברה השליטה בשמורות ל"חברה הזואולוגית הצרפתית". בשיתוף עם מספר אוניברסיטאות בסין, החלו בתוכניות שיקום למין הנעלם.

פרוות הזכרים קצרה ושחורה, הכתר המצויץ אינו בולט במיוחד, להבדיל מיתר המינים בסוג. לנקבות פרווה צהובה־חומה בעוד שהציצית שחורה, כתמים לבנים מעל הפה ובגבות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גיבון האינאן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* גיבון האינאן באתר IUCN (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  גיבון האינאן באתר הרשימה האדומה של IUCN

| קופי אדם |
| --- |
| גיבונים |
| גיבון הולוק | גיבון לבן-גבות מערבי • גיבון לבן-גבות מזרחי • גיבון סקייווקר |   |
| גיבון | גיבון מזוקן • גיבון לבן-יד • גיבון גמיש • גיבון קלוס • גיבון אפור-פרווה • גיבון שחור-כיפה • גיבון כסוף-פרווה |
| סיאמנג (סוג ומין יחיד) | סיאמנג |
| גיבון מצויץ | גיבון שחור מצויץ • גיבון לבן-לחיים צפוני • גיבון לבן-לחיים דרומי • גיבון צהוב-לחיים • גיבון האינאן • גיבון כסוף-לחיים • גיבון שחור מזרחי מצויץ |
| הומינידיים |
| גורילה (גורילניים) | גורילה מערבית • גורילה מזרחית |
| אורנגאוטן | אורנגאוטן בורנאי • אורנגאוטן סומטרי • אורנגאוטן טפנולי |
| שימפנזה | שימפנזה מצוי • שימפנזה ננסי |
| אדם (סוג ומין יחיד) | אדם נבון |
באלגברה מופשטת, **תבנית קילינג** (נקראת על שם וילהלם קילינג) היא תבנית ביליניארית הקשורה לאלגברת לי נתונה. תפקידה המרכזי הוא במתן תנאי הכרחי ומספיק להיותה של אלגברת לי פשוטה למחצה.

הגדרה פורמלית
-------------

תהי L אלגברת לי נתונה מעל שדה F. **תבנית קילינג** של L היא התבנית

{\displaystyle k(x,y)=\operatorname {Tr} (\operatorname {ad} x\operatorname {ad} y)}

כאשר {\displaystyle \operatorname {ad} } הוא ההצגה הצמודה ו-{\displaystyle \operatorname {Tr} } היא העקבה.

תכונות בסיסיות
--------------

* תבנית קילינג היא סימטרית.
* תבנית קילינג אסוציאטיבית, במובן ש-{\displaystyle k([x,y],z)=k(x,[y,z])}.
* הרדיקל {\displaystyle \operatorname {Rad} (k)=\left\{x\in L\mid k(x,L)=0\right\}} של תבנית קילינג הוא אידיאל.
* התבנית נשמרת על ידי אוטומורפיזמים של L, כלומר {\displaystyle k(g(x),g(y))=k(x,y)} לכל אוטומורפיזם g של L.

הקשר לאלגברות לי פשוטות למחצה
-----------------------------

בעזרת תבנית קילינג אפשר לנסח תנאי הכרחי ומספיק להיותה של אלגברת לי פשוטה למחצה:

**משפט:** תהי אלגברת לי L מעל שדה סגור אלגברית ובעל מאפיין אפס. אז L היא פשוטה למחצה אם ורק אם תבנית קילינג שלה רגולרית, כלומר: הרדיקל שלה אפס {\displaystyle \operatorname {Rad} (k)=0}.

**הוכחה:** נניח ש-L פשוטה למחצה. נוכיח כי {\displaystyle \operatorname {Rad} (k)} אידיאל פתיר, ולכן אפס. יהיו {\displaystyle x\in \operatorname {Rad} (k),y\in L}, מתקיים {\displaystyle \operatorname {Tr} (\operatorname {ad} x\cdot \operatorname {ad} y)=0}. זה נכון בפרט ל-{\displaystyle y\in [\operatorname {Rad} (k),\operatorname {Rad} (k)]\subseteq L}, ולכן לפי קריטריון קרטן {\displaystyle \operatorname {Rad} (k)} פתיר.

*בכיוון ההפוך*, נניח ש-k רגולרית, כלומר {\displaystyle \operatorname {Rad} (k)=0}. תנאי מספיק (ובעצם שקול) להיותה של L פשוטה למחצה הוא שכל אידיאל אבלי (אידיאל I המקיים {\displaystyle [I,I]=0}) הוא אפס (אכן, אם L לא פשוטה למחצה, אז הרדיקל שלה הוא פתיר ולא אפס, ואפשר לבחור את החזקה אחת לפני האחרונה בסדרת הנגזרת שלו שיהיה אבלי ולא אפס).

אם כן יהי I אידיאל אבלי, נוכיח שהוא אפס. יהיו {\displaystyle x\in I,y\in L}, נביט במיפוי {\displaystyle \operatorname {ad} x\cdot \operatorname {ad} y:L\rightarrow I}. אזי המיפוי בריבוע הוא {\displaystyle {(\operatorname {ad} x\cdot \operatorname {ad} y)}^{2}:L\rightarrow [I,I]=0}, לכן {\displaystyle \operatorname {ad} x\cdot \operatorname {ad} y} איבר נילפוטנטי, ולכן {\displaystyle k(x,y)=Tr(\operatorname {ad} x\cdot \operatorname {ad} y)=0}. כלומר {\displaystyle I\subseteq \operatorname {Rad} (k)=0}, ולכן הוא אפס.

דוגמה
-----

כאמור תבנית קילינג מהווה קריטריון להיות של אלגברת לי פשוטה למחצה. בעזרתה אפשר להוכיח כי האלגברה
{\displaystyle sl(2,F)=\left\{{\begin{pmatrix}a&b\\c&-a\end{pmatrix}}:a,b,c\in F\right\}} פשוטה למחצה.

אכן, לפי הבסיס הסטנדרטי {\displaystyle \left\{x={\begin{pmatrix}0&1\\0&0\end{pmatrix}},y={\begin{pmatrix}0&0\\1&0\end{pmatrix}},h={\begin{pmatrix}1&0\\0&-1\end{pmatrix}}\right\}}, המטריצה המייצגת היא {\displaystyle {\begin{pmatrix}0&0&4\\0&8&0\\4&0&0\end{pmatrix}}} שהיא מטריצה הפיכה (במאפיין שאיננו 2).

זוהי למעשה דוגמה לאלגברת לי פשוטה למחצה מממד 3, הנמוך ביותר האפשרי (כל אלגברת לי ממד 1 או 2 אינה פשוטה למחצה).
**אנדראה יואיט** (באנגלית: **Andrea Hewitt**; נולדה ב-4 באפריל 1982) היא טריאתלטית ניו זילנדית, שהשתתפה ב-3 משחקים אולימפיים וזכתה במספר מדליות באליפויות העולם בטריאתלון.

ביוגרפיה
--------

אנדראה יואיט נולדה בכרייסטצ'רץ', ניו זילנד. בתחילת הקריירה היא התאמנה בשחייה. בשנת 2005 היא החליטה לעבור לטריאתלון וכבר באותה שנה ניצחה באליפות העולם עד גיל 23. בשנת 2008 היא השתתפה בתחרויות של אולימפיאדת בייג'ינג וסיימה במקום השמיני. בשנת 2009 היא זכתה במקום השלישי באליפות העולם בטריאטלון ובשנת 2011 במדליית כסף (ניצחה הלן ג'נקינס).

בשנת 2012 אנדראה יואיט השתתפה בתחרויות טריאתלון באולימפיאדת לונדון וסיימה במקום השישי.

בשנים 2014 ו-2015 היא עלתה על הפודיום של אליפות העולם (לצד גוון ג'ורגנסן שניצחה פעמיים ברציפות). בשנת 2016 היא השתתפה בתחרויות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו וסיימה במקום השביעי.

בסך הכול בתחרויות של טריאתלון בסבב עולמי אנדרה יואיט זכתה ב-21 מדליות. בשנת 2018 היא התקבלה למסדר ההצטיינות של ניו זילנד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדראה יואיט** בוויקישיתוף
* 

* אנדראה יואיט, באתר olympedia.org
* אנדראה יואיט באתר איגוד הטריאתלון
**אנדראה אדאמי דה בולזנה** (באיטלקית: **Andrea Adami da Bolsena**‏; 30 בנובמבר 1663 – 22 ביולי 1742) היה זמר קסטראטו, סופר ומלחין איטלקי.

ביוגרפיה
--------

אדאמי נולד בבולזנה ושם החל את לימודיו. בהמשך יצא לרומא. בשנות ה-80' של המאה ה-17 התקבל כחבר באגודה המוזיקלית של סנטה צ'צ'יליה (Congregazione dei Musici di S Cecilia), ראיה לפעילותו בחוגי הכנסייה של רומא. כישרונו כקסטראטו היה רב, אולם את הצלחתו יוצאת הדופן חב במידה רבה לחסות שפרש עליו החשמן פייטרו אוטובוני, גדול פטרוני המוזיקה ברומא בימים ההם. אדאמי כיהן בארמון החשמן כמוזיקאי הבית בין השנים 1686 עד 1740.

ב-5 באוקטובר 1690 הצטרף אדאמי כחבר באקדמיה של ארקדיה ואימץ את הכינוי "קריקלה פיזאו". בגיל 26 התקבל בהמלצת אוטובוני לקאפלה הסיסטינית כזמר סופרן ושם היה, בשנת 1701, למאסטרו די קאפלה, משרה בה החזיק עד 1714. מחוץ לקאפלה הסיסטינית שר אדאמי בעיקר בחצרות אצילים, כיוון שעל זמרי האפיפיור נאסר לשיר בפני הציבור הרחב. שנתיים לפני כניסתו לקאפלה הסיסטינית הופיע בתפקיד **פרינדו** במלודרמה "Il Figlio delle Selve" מאת קוזימו באני בהפקה פרטית בבית הלבריתן, קרלו זיגיסמונדו קאפצ'ה. כן השתתף בדרמה פר מוזיקה "Il Colombo ovvero L’India scoperta" ללברית של החשמן פייטרו אוטובוני ואולי גם ב"La Statira" של אוטובוני ואלסנדרו סקרלטי. את ההיתר המיוחד להופעות הפומביות האלה קיבל כנראה מאוטובוני, שהיו לו מהלכים בחצר האפיפיור.

בחיבורו החשוב **Osservazioni per ben regolare il coro de i cantori della Cappella pontificia**, שיצא לאור ברומא בשנת 1711, מציג אדאמי רשומות וביוגרפיות של זמרים ומלחינים חשובים, שהיו קשורים במוסד המוזיקלי האפיפיורי, כמו ג'ובאני פלסטרינה, גרגוריו אלגרי וג'ובאני מריה נאנינו, בין השאר. עוד נזכר שם רפרטואר היצירות שבוצעו, לעיתים בלוויית התרשמותו המוזיקלית והאסתטית של המחבר. 

על אף קשריו ההדוקים עם הכנסייה, נראה שאדאמי לא כתב כלל מוזיקת קודש. ידוע רק על כמה קנטטות שלו, מהן שרדו רק שתיים.

כרכים אחדים של קנטטות מאת מלחינים אחרים שרדו מספרייתו הפרטית, והם נושאים שלט אצולה שנוצר במיוחד לכבודו. כרכים אלה, יחד עם שתי תמונות דיוקן שלו, מעשה ידי אמנים ידועים ברומא, מעידים על מעמדו המבוסס והאמיד.

לקריאה נוספת
------------

* אוון ג'אנדר וג'אנקרלו רוסטירולה, "אנדראה אדאמי דה בולזנה", גרוב אונליין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדראה אדאמי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1593792
* BnF: cb145050808 (data)
* GND: 172522889
* ICCU: CFIV093441
* ISNI: 0000 0001 0856 9494
* LCCN: n2014070558
* NKC: ola2006340246
* RERO: 02-A018778545
* SNAC: w63n359j
* SUDOC: 243668198
* VcBA: 495/20870
* VIAF: 42071925
* WorldCat: lccn-n2014070558

 |
בנדיקטוס השנים עשר
**בנדיקטוס השנים עשר** (בלטינית: **Benedictus XII**‏; בערך 1285 - 25 באפריל 1342), היה אפיפיור מ-30 בדצמבר 1334 עד מותו.

ז'אק פורנייה היה בנו של אופה. נולד בסברדון שבחבל הפירנאים הצרפתיים. הפך לנזיר ואחר כך למד באוניברסיטה של פריז, וקיבל תואר דוקטור לתאולוגיה. ב-1311 נתמנה לאב מנזר, והתפרסם בשל תבונתו וכושרו הארגוני. ב-1317 נתמנה לבישוף העיר פמייה, שבחבל מולדתו, שם לחם עד חורמה במינים האלביגנזים, זכה על כך למחמאות מצד הכנסייה הקתולית, אך עורר את זעמה של האוכלוסייה המקומית. ב-1327 נתמנה לקרדינל על ידי האפיפיור יוחנן העשרים ושניים, וזכה בכינוי "הקרדינל הלבן" משום שהשתייך למסדר הנזירים הסיסטרציאנים ולבש גלימה לבנה כמנהגם. ב-1334, אחרי מות האפיפיור יוחנן העשרים ושניים, נבחר לאפיפיור בשם בנדיקטוס השנים עשר. מספרים כי אחרי שנבחר אמר: "בחרתם לאפיפיור חמור גרם."

לחם בשחיתות במושב האפיפיורים בעיר אביניון, כגון: מינוי קרובי משפחה למשרות בחצר האפיפיור ומכירת משרות שהיו כרוכות בזכויות להכנסות מנחלות הכנסייה (סימוניה). הוקיע את השחיתות ואת מתן השוחד בכל מוסדות הכנסייה הקתולית. פרסם תקנות שהחזירו ליושנו את אופיו הרוחני והצנוע של מסדר הסיסטרציאנים. ערך רפורמה במסדרי הקבצנים הקתוליים ובהם מסדר הפרנציסקנים. שלח בחזרה למחוזותיהם אנשי דת שנוכחותם באביניון לא הייתה הכרחית. ב-1339 החל בבניית ארמון האפיפיורים באביניון, שסביבו התגוררו שליחים, פרקליטים, כמרים, סוחרים, אמנים, חיילים, קבצנים ופרוצות. הזמין לאביניון את סימונה מארטיני שצייר ציורי קיר בארמון האפיפיורים.

הגיע לפשרה עם לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה וניסה לפשר בין צרפת ואנגליה במלחמת מאה השנים, על מנת לאפשר את חידוש מסעי הצלב. הקדיש את זמנו ללימוד בעיות התאולוגיה הנוצרית, התנגד לעמדותיו של קודמו, וערך ויכוחים עם אנשי דת נודעים של תקופתו ובהם ויליאם איש אוקאם.

בנדיקטוס השנים עשר נפטר ברומא ב-1342, ובמקומו נבחר לאפיפיור קלמנס השישי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בנדיקטוס השנים עשר** בוויקישיתוף
* בנדיקטוס השנים עשר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**יוחנן העשרים ושניים** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**קלמנס השישי** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007272499505171
* BIBSYS: 1026468
* BNE: XX4612474
* BnF: cb11891183k (data)
* CANTIC: a10462983
* CiNii: DA14444308
* GND: 118508903
* ICCU: SBLV104620
* ISNI: 0000 0001 2369 1690
* LCCN: n85088928
* NKC: mzk2002157163
* NLA: 61540883
* NLP: A17385507
* NTA: 069532591
* RERO: 02-A002989790
* SUDOC: 026717506
* ULAN: 500314191
* VcBA: 495/57687
* VIAF: 36914465
* WorldCat: lccn-n85088928

 |
**סטפן אוּרוֹש הרביעי דוּשָאן** (בסרבית: **Стефан Урош Четврти Душан**‏; 1308, שקודרה, ממלכת סרביה - 20 בדצמבר 1355, דבול, אזור קורצ'ה הקיסרות הסרבית) היה מלך סרביה מ-1331 ועד 1346, מייסד הקיסרות הסרבית והצאר הראשון שלה מ-1346 ועד למותו.

מהלך שלטונו
-----------

סטפן דושאן נולד בשקודרה לסטפן אורוש השלישי דצ'אנסקי, מלך סרביה. היה נכדו של סטפאן אורוש השני מילוטין. ב-1314 הוגלה ביחד עם אביו לקונסטנטינופול. בקונסטנטינופול רקם קשרים עם ראשי השלטון הביזנטי ורכש כישורים דיפלומטיים. בהמשך, שב לסרביה ולחם כמפקד צבאי לצד אביו במספר קרבות ובכללם הקרב ליד קיוסטנדיל שנערך ב-1330 ובו הובס צבא ממלכת בולגריה השנייה והצאר הבולגרי מיכאל שישמן מצא את מותו.

בעקבות עימות פנים סרבי בין סטפן דושאן לאביו סטפן דצ'אנסקי על רקע חוסר רצונו של אביו לתקוף את האימפריה הביזנטית נישל סטפן דושאן בסיוע ראשי הצבא הסרבי את אביו מכיסאו והוכתר ב-1331 למלך סרביה. לאחר הכתרתו פעל דושאן להרחבת שטחי ממלכתו ותקף את האימפריה הביזנטית מחד והתעמת עם כוחותיו של קארוי הראשון מלך הונגריה מאידך. ב-1341 פרצה מלחמת אזרחים באימפריה הביזנטית. סטפן דושאן ניצל את חולשת האימפריה, כבש שטחים נרחבים במערב הבלקן ובכלל זה את העיר קוואלה.

ב-16 באפריל 1346 כינס סטפן דושאן אספה בסקופיה בנוכחות ראשי הכנסייה האורתודוקסית הסרבית והכנסייה האורתודוקסית הבולגרית, במהלכה הוסדר מעמדה של הכנסייה האורתודוקסית הסרבית וסטפן דושאן הוכרז כקיסר סרביה. מועד זה נחשב למועד ייסוד הקיסרות הסרבית. סטפן דושאן המשיך במסע כיבושיו וצבאו כבש את אפירוס, אטוליה, אקארנאניה ותסליה. בהמשך יצא למסע כיבושים בבוסניה. ב-1355 נפטר סטפן דושאן באופן לא צפוי והותיר אחריו ואקום שלטוני בממלכתו ובאזור כולו. יורשו סטפן אורוש החמישי דושאן לא השכיל לשמור על הישגי אביו והקיסרות נקלעה למאבק כוחות פנימי. במקביל, על גבולות האימפריה הסרבית התחזקו העות'מאנים והחלו להוות איום ישיר על קיומה.

יהודים
------

 ערך מורחב – **יהדות סרביה**  

באמצע המאה ה-14, תקופת שלטונו של סטפן דושאן מתועדים יהודים שהתגוררו בממלכת סרביה. עוד מתועד במועד זה, כי במהלך המגפה השחורה הואשמו יהודים במערב אירופה בהפצתה, ורבים נמלטו דרך הדנובה והגיעו לשטחי הממלכה ובכלל זה לבלגרד. יחס השלטונות ליהודים היה סובלני יחסית לממלכות אחרות באירופה.

ראו גם
------

* גשר דושאן - גשר שנקרא על שמו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטפן אורוש הרביעי דושאן** בוויקישיתוף
* סטפן אורוש הרביעי דושאן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* סטפן אורוש הרביעי דושאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ג'ני לבל, **עד הפתרון הסופי, היהודים בבלגראד 1541–1942**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006, עמוד 28-27.
2. ↑  **הקהילה היהודית בבלגרד, יהודים בבלגראד**, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמודים 57-55.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**סטפן אורוש השלישי דצ'אנסקי** | ****שליטי ממלכת סרביה וקיסרות סרביה**** 1355-1331 | **הבא**:**סטפן אורוש החמישי דושאן** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260677105171
* GND: 119477505
* ISNI: 0000 0000 6631 2972
* LCCN: n82223820
* NKC: jx20040727012
* NLG: 45359
* NLP: A12463991
* NTA: 071607455
* SNAC: w6rg4j86
* SUDOC: 061289809
* VcBA: 495/73859
* VIAF: 45661996
* WorldCat: lccn-n82223820

 |
**בנדיקוט קוצני דוד** או **בנדיקוט קוצני קיריווינה** (שם מדעי: ***Echymipera davidi***) הוא מין בנדיקוט בינוני בסוג בנדיקוט קוצני שאנדמי לאי יחיד בים שלמה מזרחית לגינאה החדשה. הוא התגלה ותואר מדעית בשנת 1990 על ידי הזואולוג האוסטרלי טים פלנרי (אנ') ומצוי בסכנת הכחדה עקב סביבת מחיה מצומצמת וגידול באוכלוסייה האנושית באי שבו הוא חי.

תיאור
-----

בנדיקוט דוד קטן במעט מקרוביו האחרים. גופו גוצי ושמנמן, זנבו ארוך, אוזניו עגולות וחרטומו מחודד. יש לו טפרים גדולים וחזקים שמסייעים לו לחפור באדמה כדי למצוא את מזונו. עד כה נמדדו רק שני זכרים ממין זה; אורך הראש והגוף שלהם היה 32–40 סנטימטרים, אורך הזנב 10.8 סנטימטרים והמשקל הממוצע 950 גרם. הנקבות כנראה קטנות יותר.

הפרווה של בנדיקוט דוד צפופה, זיפית וקוצנית. צבעה הכללי חום כהה או בהיר שמנומר בשיער אוכרה וזהוב והיא הופכת לאפרפרה חיוורת בצד התחתון. השוקיים, הזרועות והחלק העליון של הכפות בצבע חום שוקולד כהה, ובראש יש זוג פסים כהים משני צידי הפנים. האוזניים, החוטם, הרגליים, הידיים והזנב בצבע ורוד. בניגוד לבנדיקוט האדמוני ולבנדיקוט קלרה, אצל בנדיקוט דוד הסוליות ברגליים האחוריות אינן כהות.

תפוצה
-----

בנדיקוט דוד אנדמי לאי קיריווינה (545 קילומטרים רבועים) שהוא האי הגדול ביותר בארכיפלג איי טרוברינד; ייתכן שהוא קיים גם באיים נוספים בארכיפלג אבל נדרשים סקרים על מנת לאמת זאת. הארכיפלג ממוקם בתוך ים שלמה, מערבית לאיי וודלרק, צפונית לאיי ד'נטריסקו ומזרחית לגינאה החדשה, ושייך מנהלית לפרובינציית מפרץ מילן של פפואה.

האי קיריווינה מאוכלס בצפיפות על ידי האדם ושטח התפוסה של המין הוא בסביבות 280 קילומטרים רבועים או פחות. בית הגידול של הבנדיקוט מורכב מיער גשם טרופי שפלתי ואזורי ביצות ברחבי האי השטוח והנמוך שגובהו אינו עולה על 100 מטר מעל פני הים; ככל הנראה הוא חי גם ביערות משניים ובקרבת מגורי אדם עקב השטח המצומצם של האי.

הזואולוג טים פלנרי, דיווח שבשנות ה-90 של המאה ה-20 המין היה נפוץ למדי באי למרות הצפיפות האנושית הגבוהה, אולם לא ידוע מה המצב הנוכחי. אין מידע אודות הביולוגיה ואורח חייו של בנדיקוט דוד, וסביר להניח שהוא דומה לבני מינו (פעיל לילה, סוליטרי ואוכל-כל).

מצב שימור
---------

בנדיקוט דוד מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור **סכנת הכחדה** (EN), בשל טווח התפוצה המצומצם שלו שמוגבל לאי יחיד, וירידה מתמשכת באיכות בית הגידול של האי שנגרמת מהתרחבות החקלאות המקומית על חשבון היערות והביצות וגידול באוכלוסייה האנושית. לא ידוע האם הבנדיקוט קיים באזורים מוגנים, ונדרשים מחקרים נוספים אודות הביולוגיה, התפוצה והאיומים עליו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בנדיקוט קוצני דוד** בוויקישיתוף
 ‏תמונות של בנדיקוט קוצני דוד.

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  בנדיקוט קוצני דוד באתר הרשימה האדומה של IUCN

| בנדיקוטאים |
| --- |
| בילביים |
| בילבי | בילבי ענק |  |
| בנדיקוטיים |
| בנדיקוט קצר-חוטם | בנדיקוט זהוב • בנדיקוט חום צפוני • בנדיקוט חום דרומי |
| בנדיקוט | בנדיקוט סרוג מערבי • בנדיקוט סרוג מזרחי • בנדיקוט חוטמני |
| בנדיקוט ניו-גינאי | בנדיקוט ענק • בנדיקוט ראפראי |
| בנדיקוט קוצני | בנדיקוט קוצני מצוי • בנדיקוט קוצני אדמוני • בנדיקוט קוצני קלרה • בנדיקוט קוצני מנזיס • בנדיקוט קוצני דוד |
| בנדיקוט ננסי | בנדיקוט ננסי מפוספס • בנדיקוט ננסי ארפקי • בנדיקוט ננסי פפואני • בנדיקוט עכברי |
| בנדיקוט סראם (סוג ומין יחיד) | בנדיקוט סראם |
סמלו
האפיפיור **בנדיקטוס החמישה עשר** (לטינית: **Benedictus XV**;‏ 21 בנובמבר 1854 – 22 בינואר 1922) נולד בשם **ג'אקומו פאולו ג'ובאני בטיסטה דלה קייזה** (באיטלקית: **Giacomo Paolo Giovanni Battista della Chiesa**), וכיהן כאפיפיור מ-1914 ועד מותו ב-1922. כהונתו הושפעה מהתרחשויות מלחמת העולם הראשונה והשלכותיה. הוא נחשב לאפיפיור בעל כישורים דיפלומטיים ופתיחות לעולם המודרני.

בחירתו ותקופת כהונתו כאפיפיור
-----------------------------

בחירתו לתפקיד על ידי הקרדינלים בגיל 60 בלבד, ביטאה את רצונם לכהונה ארוכה ויציבה של האפיפיור במהלך המלחמה ובשנים הבאות, כפי שהיה בתקופת כהונתם הארוכה של קודמיו בתפקיד, פיוס העשירי ולאו השלושה עשר. במהלך המלחמה הצהיר בנדיקטוס החמישה עשר על מדיניותה הנייטרלית של קריית הוותיקן בנקיטת צד במלחמה, וניסה לתווך במאמצי השגת שלום בשנים 1916 ו-1917. שני הצדדים במלחמה דחו את נסיונותיו. לאחר כישלון המאמצים הדיפלומטיים, פנה האפיפיור למאמץ הומניטרי לנפגעי המלחמה, כגון ביקור אסירי מלחמה, חילופי חיילים פצועים ואספקת משלוחי מזון.

לאחר המלחמה התמקד האפיפיור בשיפור היחסים הבעייתיים עם צרפת, ובעקבות זאת חידשה צרפת את הקשרים הדיפלומטיים עם הוותיקן ב-1921. גם היחסים עם איטליה השתפרו בתקופת כהונתו, כאשר איפשר לפוליטיקאים קתולים בראשות הכומר דון לואיזי סטורזו להשתתף בפעילות הפוליטית באיטליה. כן פעל האפיפיור לחידוש הפעילות המסיונרית של הכנסייה הקתולית, שנפגעה במהלך המלחמה, וקרא לקתולים בכל העולם להצטרף לפעילות זו. בנוסף עסק האפיפיור באפליה הדתית כנגד הכנסייה הקתולית ברוסיה הסובייטית, וברעב ההמוני שנוצר שם לאחר המהפכה הבולשביקית.

במקביל פעל האפיפיור בתקופת כהונתו לפרסום קוד המשפט הקאנוני הראשון של הכנסייה הקתולית, ב-1917.

בנדיקטוס החמישה עשר נפטר בינואר 1922, לאחר שלקה בדלקת ריאות.

### יחסו לציונות

בנדיקטוס החמישה עשר נפגש ב-1917 עם המנהיג הציוני נחום סוקולוב. מדיניות הוותיקן כלפי הציונות בתקופת כהונתו נותרה דומה לעבר: ב-1921 אמר האפיפיור בנאומו בפני מועצת הקרדינלים, כי הוותיקן לא מתנגד להתיישבות היהודית בארץ ישראל, אם כי הובעה התנגדות לריבונות ציונית בארץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בנדיקטוס החמישה עשר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בנדיקטוס החמישה עשר
* בנדיקטוס החמישה עשר, באתר קריית הוותיקן
* בנדיקטוס החמישה עשר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* בנדיקטוס החמישה עשר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיכאל פרנקו, לקראת בסיס איתן ומתמשך: היחסים בין הכס הקדוש ובין התנועה הציונית וישראל, 1896-1998

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**פיוס העשירי** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**פיוס האחד עשר** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007276444505171
* BIBSYS: 13044356
* BNC: 000124141
* BNE: XX5348700
* BnF: cb12148662k (data)
* CANTIC: a10244414
* CiNii: DA11922844
* GND: 118655442
* ICCU: RAVV076817
* ISNI: 0000 0001 2140 7844
* LCCN: n88167935
* NKC: jn20001005038
* NLA: 35918519
* NLP: A11907721
* NSK: 000335531
* NTA: 069280681
* RERO: 02-A000018248
* SELIBR: 177272
* SNAC: w68w5hxg
* SUDOC: 029974518
* Trove: 1145412
* VcBA: 495/1350
* VIAF: 78769797
* WorldCat: lccn-n88167935

 |
**סטפן קופי אמברוסיוס** (באנגלית: **Stephan Kofi Ambrosius**; נולד ב-18 בדצמבר 1998 בהמבורג שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני-גנאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת קרלסרוהה מהבונדסליגה השנייה, בהשאלה מהמבורג.

קריירת מועדונים
---------------

אמברוסיוס גדל במחלקות הנוער של זנקט פאולי והמבורג. בשנת 2017 החל לשחק בקבוצת המילואים של המבורג. ב-31 במרץ 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בתיקו 1-1 נגד שטוטגרט במסגרת המחזור ה-28 בבונדסליגה לעונת 2017/2018.

ב-16 באוגוסט 2022 הושאל אמברוסיוס למשך עונה אחת לקרלסרוהה מהבונדסליגה השנייה. ב-20 באוגוסט ערך אתת הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 6-0 על יאן רגנסבורג במסגרת המחזור החמישי בליגה לעונת 2022/2023.

קריירה בינלאומית
----------------

אמברוסיוס היה חלק מסגל נבחרת גרמניה עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2021.

בחודש יולי 2022 פורסם כי בחר לייצג את נבחרת גאנה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  BIS ENDE DER SAISON: STEPHAN AMBROSIUS VERSTÄRKT KSC-DEFENSIVE באתר הרשמי של קרלסרוהה, 16 באוגוסט 2022 (בגרמנית)
2. ↑  Breaking News: Tariq Lamptey and four other new players complete Ghana Black Stars switch באתר Sahara Football, ‏ 5 ביולי 2022 (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"סטפן אמברוסיוס"**.
**הכוחות הבלגיים בגרמניה** (בצרפתית: **Forces Belges en Allemagne** או בראשי תיבות **FBA**; בהולנדית: **Belgische strijdkrachten in Duitsland** או בראשי תיבות **BSD**) היה שמו הרשמי של כוח של צבא בלגיה אשר הוצב בגרמניה בין השנים 1946–2002. הכוח הוצב בתחילה ככוח כיבוש לאחר מלחמת העולם השנייה, ובהמשך ככוח הגנה של ברית נאט"ו מפני ברית ורשה.

היסטוריה
--------

לאחר מלחמת העולם השנייה חולקה גרמניה לאזורי כיבוש בין בעלות הברית. ב-1946 התנדבה בלגיה לשלוח 3 בריגדות חי"ר אשר נפרשו באזור הכיבוש הבריטי. זמן קצר לאחר מכן קיבלו הבלגים אזור עם אוטונומיה מבצעית משלהם, אשר מרכזו היה בעיר קלן. כוח בלגי נוסף הוצב גם בבון, אולם עם הקמת הרפובליקה של גרמניה המערבית, יצאו הכוחות הבלגיים מהעיר. הכוחות הבלגיים בגרמניה היו מוגדרים כצבא כיבוש, אולם עם הצטרפותה של גרמניה המערבית לנאט"ו ב-1955 הוא הוגדר מחדש ככוח הגנה, אשר נועד לסייע לגרמניה המערבית מפני מתקפה אפשרית של ברית ורשה.

הכוחות הבלגיים כיסו שטח של 60 ק"מ, שהשתרע מהגבול בין גרמניה המערבית לגרמניה המזרחית ועד לגבול בלגיה עצמה. הכוח נכלל במסגרת קבוצת הארמיות הצפונית של נאט"ו, ומנה באופן סדיר 40,000 חיילים. כולל צוותי התחזוקה מנה הכוח בשיאו 70,000 אזרחים בלגים. בהדרגה צומצמה הנוכחות הבלגית בגרמניה לנוכח היחלשות האיום הסובייטי. עם סיום המלחמה הקרה כלל הכוח הבלגי 24,00 איש בלבד. עם זאת, משפחותיהם של רבים מהחיילים הבלגים עברו להתגורר באזור, ובהדרגה התפתחה במקום קהילה בלגית גדולה אשר היה לה אפילו בית ספר ועיתון משלה. עובדה זו גרמה לכך שהאזור כונה לפעמים "המחוז העשירי של בלגיה".

עם סיום המלחמה הקרה השיק הצבא הבלגי תוכנית לנסיגה הדרגתית מגרמניה, וב-2002 פורק באופן רשמי הכוח הבלגי בגרמניה. אחרוני החיילים הבלגים עזבו את גרמניה ב-2004. מרבית האזרחים הבלגים עזבו יחד עם החיילים, אולם חלק מהמשפחות העדיפו לקבל אזרחות גרמנית ולהישאר בגרמניה.

ראו גם
------

* יחסי בלגיה–גרמניה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הכוחות הבלגיים בגרמניה** בוויקישיתוף
* "Le site des ex-Forces Belges en Allemagne". נבדק ב-10 בינואר 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
* "Musée des Forces Belges en Allemagne". www.museum-bsd.de. אורכב מ-המקור ב-20 באפריל 2012. נבדק ב-10 בינואר 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)