recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
קופסת חיבורים ברמת אטימות IP65
**רמת אטימות IP** (וגם **דרגת IP** או **קוד IP**) היא סיווג של מידת ההגנה והאטימות של מכשיר מסוים מפני חלקיקים (אבק) ומפני מים. הסיווג מורכב מצמד האותיות האנגליות IP ומשתי ספרות, המוגדרות על ידי **תקן** **IEC 60529** של הנציבות הבינלאומית לאלקטרוטכניקה. הספרה הראשונה מסווגת את מידת האטימות לאבק לפי התקן, והספרה שנייה מסווגת את מידת האטימות למים לפי התקן.

לדוגמה, מכשיר שדורג כ-IP67 עמד בבדיקת אטימות לכניסת אבק קל, ועמד בבדיקת הטבלה במים בעומק 1 מטר למשך 30 דקות.

גרסת 2013 של התקן מוגדרת כסיווג של רמת ההגנה, שמספק המארז של מכשיר חשמלי, אשר המתח הנקוב שלו אינו עולה על 72.5 קילו-וולט. גרסאות קודמות של התקן כללו גם ספרה שלישית, אשר סיווגה את עמידותו של המכשיר לפגיעה מכנית (מכה או נפילה). הספרות נעו בין 1 (עמיד לפגיעה בעוצמה של 0.225 ג'אול) ל-9 (עמיד לפגיעה בעוצמה של 20 ג'אול). הגרסה העדכנית של תקן IEC 60529 לא כוללת סיווג שכזה, והוא כיום מופיע תחת תקן נפרד, EN 62262 וקודי IK, שאינם תואמים לספרות שהיו נהוגות בתקן IEC 60529. לדוגמה, סיווג IK10 עדכני דומה לסיווג IPxx9, מפני ששניהם מייצגים עוצמה של 20 ג'אול, אך תוך שימוש בשיטות בדיקה שונות. על פי מכון התקנים הישראלי, תקן ישראלי 60529 זהה לתקן של IEC מ-2013 ובא במקום ת"י 981 שבוטל בסוף ינואר 2015.

אטימות לחלקיקים (אבק)
---------------------

אבק שחדר למארז מחשב

| סיווג אטימות | מוגן מחלקיקים בגודל | דוגמה |
| --- | --- | --- |
| IP**0**x | ללא אטימות | - |
| IP**1**x | מעל 50 מ"מ | חפצים גדולים |
| IP**2**x | מעל 12.5 מ"מ |  |
| IP**3**x | מעל 2.5 מ"מ | כלים |
| IP**4**x | מעל 1 מ"מ | כבלים, ברגים |
| IP**5**x | מוגן אבק | אבק יכול להיכנס פנימה, אך לא מפריע לפעולת המכשיר |
| IP**6**x | אטום לאבק | אבק דק לא נכנס למכשיר |

אטימות למים
-----------

טלפון חכם עם רמת אטימות IP67, מצולם כשהוא פועל בתוך מים.

| סיווג אטימות | תיאור הגנה מפני חדירת מים IP ספירה שנייה | משך הבדיקה | כמות מים |
| --- | --- | --- | --- |
| IPx**0** | ללא אטימות | - | - |
| IPx**1** | טיפות מים | 10 דקות | שקול ל-1 מ"מ גשם בדקה |
| IPx**2** | טיפות מים | 10 דקות | שקול ל-3 מ"מ גשם בדקה, והמכשיר בהטייה של 15 מעלות |
| IPx**3** | רסס מים | 5 דקות | שקול ל-0.7 ליטר בדקה, בלחץ 80 עד 100 קילו-פסקל, ובזוויות של עד 60 מעלות |
| IPx**4** | השפרצת מים | 5 דקות | שקול ל-10 ליטר בדקה, בלחץ 80 עד 100 קילו-פסקל |
| IPx**5** | סילון מים | 15 דקות | שקול ל-12.5 ליטר בדקה, בלחץ 30 קילו-פסקל, ממרחק 3 מטר |
| IPx**6** | סילון מים עוצמתי | 3 דקות | שקול ל-100 ליטר בדקה, בלחץ של 100 קילו-פסקל, ממרחק 3 מטר |
| IPx**6K** | סילון מים עוצמתי, בלחץ מוגבר | 3 דקות | שקול ל-75 ליטר בדקה, בלחץ מוגבר של 1000 קילו-פסקל, ממרחק 3 מטר |
| IPx**7** | טבילה ב-1 מטר | 30 דקות | טבילה בעומק 1 מטר |
| IPx**8** | טבילה מעל 1 מטר | תלוי ביצרן | טבילה בעומק מעל 1 מטר |
| IPx**9K** | סילון מים עוצמתי, בטמפרטורה גבוהה | - | - |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רמת אטימות IP** בוויקישיתוף
* מה זה רמת IP לציוד חשמלי, באתר המוסד לבטיחות ולגיהות

הערות שוליים
------------

1. ↑  ת"י 60529 - דרגות ההגנה שמספקות מעטפות (קוד IP), באתר מכון התקנים הישראלי
**פוטו רומן** הוא סרט קולנוע ישראלי מ-1987 בבימוי טל רון לפי תסריט של אסי דיין.

עלילה
-----

המספרת היא תיכוניסטית המתעניינת בכתיבה ורוצה להיות סופרת, היא כותבת על חברתה לכיתה לינה, הרוצה לשפר את המראה שלה, ובעידודם של אלכס המורה להתעמלות, וסימה חברתו הקוסמטיקאית, היא נהיית יפה יותר.

היא מרגישה בודדה ובעקבות כך היא מתחילה לשגות בדמיון שלה, בכתיבתה היא מערבת דמיון ביחד עם מציאות.

החבר שלה אודי מתגייס לצנחנים, לאחר מכן לאט היא מתחילה לשכוח ממנו ומתקרבת לרוני, נער מחיפה.

עלילת הסרט נעה בין מציאות ריאליסטית לדמיון.

שחקנים
------

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
| סמדר קילצ'ינסקי | המספרת |
| אביטל דיקר | לינה |
| אלון אבוטבול | אודי |
| סמדר ברנר | סימה |
| דן תורן | רוני |
| חיים ג'רפי | אלכס |
| ענת בנאיס | אורלי |
| יהודית סולה | אמא של המספרת |
| נחום שליט | האב |
| יוסף כרמון | מורה לספרות |
|

ביקורת
------

מבקר הקולנוע מאיר שניצר אמר על הסרט שהסצנות שלו "מדשדשות ובלתי מחדשות" ושמשחקם של השחקנים אינו משכנע.

קישורים חיצוניים
----------------

* "פוטו רומן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "פוטו רומן", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "פוטו רומן", באתר אידיבי
* "פוטו רומן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "פוטו רומן", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
**מגדל ההפלה של ברמן** (בגרמנית: **Fallturm Bremen** תעתיק "פאלטורם ברמן") הוא מגדל הניצב במתחם אוניברסיטת ברמן בעיר ברמן שבגרמניה. הוא משמש לעריכת ניסויים מדעיים.

המגדל
-----

המגדל משתייך למרכז לטכנולוגיית חלל יישומית ומיקרו-גרביטציה שבאוניברסיטה. הוא נבנה בין השנים 1988-‏1990. זהו מגדל הפלה (אנ') המשמש ליצירת מצב של חוסר משקל למשך שניות אחדות, ומשרת מגוון של ניסויים מדעיים בתחומי הפיזיקה השונים ובתחומים מדעיים נוספים.

המגדל, שגובהו הכולל 146 מטר, בנוי מבטון מזוין ובראשו כיפת זכוכית המכילה חדר תצפית ואירועים. 

המגדל נבנה בעלות של כ-24 מיליון מארק בתמיכת משרדי המדע והחינוך של גרמניה, ממשלת מדינת ברמן ומספר חברות מסחריות.

### שפופרת הניסוי

בתוך המגדל מותקנת שפופרת הפלה המאפשרת גובה הפלה של 110 מטר. השפופרת הותקנה באופן שפעולתה לא תושפע מתנודות של מבנה המגדל עקב משבי רוח.

לצורך כל ניסוי, נשאב האוויר מתוך השפופרת לשם יצירת לחץ קרוב לריק במידה של 10 פסקל בתהליך שאורכו כשעה וחצי. לאחר מכן מופל מכל ניסוי ובו מתקנים וחיישנים מראש השפופרת אל תחתיתה. מכל ממולא פוליסטירן הממוקם בתחתית השפופרת משמש לבלימת מכל הניסוי בתום הנפילה. ממדי מכל הניסוי הם קוטר של 80 סנטימטר ואורך של 1.6 או 2.4 מטר.

השפופרת המרוקנת מאוויר מאפשרת יצירת תנאי חוסר משקל למשך זמן של 4.74 שניות. באמצעות שימוש בקטפולטה המאיצה את מכל הניסוי מתחתית השפופרת אל ראשה אפשר לייצר תנאי חוסר משקל למשך זמן של מעט יותר מ-9 שניות (כולל זמן הנפילה). הקטפולטה הותקנה במגדל בשנת 2004.

לפני איסוף מכל הניסוי לבדיקה מוזרם לתוך חלל השפופרת אוויר שיובש מראש מלחות בתהליך הנמשך כ-20 דקות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגדל ההפלה של ברמן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מגדל ההפלה של ברמן
* המגדל, באתר Structurae
* סרטון על המגדל והניסויים בו, באתר יוטיוב
שגיאות פרמטריות בתבנית:עיתון   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ תמונה ] 

**"מוסקבה בערב"** (**«Вече́рняя Москва́»**) הוא יומון מוסקבאי היוצא מדי ערב ונחשב לאחד העיתונים הנפוצים בעיר ומעיתוני החדשות הוותיקים ברוסיה. העיתון יוצא חמישה ימים בשבוע, למעט שבת וראשון והוא מודפס מאז 1923.

בשנת 2011 העיתון אורגן מחדש והוא מודפס בתמיכת ממשלת מוסקבה כעיתון עירוני בחסות חברת ההחזקות מוסקבה מדיה.

היסטוריה
--------

### התקופה הסובייטית

לוגו העיתון הישן.
בשנת 1923 נוסד העיתון כשופרה של מועצת העיר מוסקבה. המהדורה הראשונה של "מוסקבה בערב" שוחררה ב-6 בדצמבר 1923. היקף הפרסום היה מחצית מגודלו של העיתון פרבדה. העורך הראשי הראשון היה בוריס וולין, ומיכאיל קולצוב היה סגנו. הגיליונות הראשונים של העיתון לא היו מאמרי מערכת ודמו לעלון מידע: דיווחים מפוזרים על חיי הבירה, תיאור אירועים, כרוניקה של תיקי בית המשפט, מחירים בשוק מוסקבה, שער החליפין של הרובל, סיפורים על בכורות תיאטרון וסרטים, חדשות אופנה ועוד. בשנים 1927–1928 תפוצת העיתון עמדה על 110 אלף עותקים, בימים מסוימים - עד 170 אלף.

העיתון היה אחד משלושה עיתונים שפרסמו דיווחים על מותו של בוריס פסטרנק (השניים האחרים היו ספרות וחיים בתאריך 1.6.1960 והעיתון הספרותי מ-2.6.1960).

העיתון היה גם אחד משני עיתונים שפרסמו מודעות אבל קטנות על מותו של ולדימיר ויסוצקי ב-25 ביולי 1980 (השני היה העיתון Sovetskaya Kultura). ב-28 ביולי 1980 פרסם העיתון קטע קטן, "בדרך האחרונה", ככתבת פרידה ובה דיווח טקס הלוויה אזרחית והלווייתו של ויסוצקי. בסוף יולי, לאחר פרסומים אלה, הושעה זמנית מתפקידו העורך הראשי של העיתון אינורסקי.

### לאחר התפרקות ברית המועצות

מאז סוף שנת 2012 העיתון מדפיס שבועונים במחוזות טרויצק ומוסקבה החדשה. מאז 2013 מפרסם גם את העיתון מוסקביצ'קה, שמכוון לקהל נשי. מאז 2011 מהווה חלק מחברת ההחזקות מוסקבה מדיה.

מתחילת 2015, "מוסקבה בערב" מודפסת בכמה פורמטים:

* נושאים חברתיים ועסקיים שמודפסים מדי בוקר ונמכרים מדי יום בקיוסקים ובאמצעות מינוי;
* גיליון ערב המופץ ללא עלות פעמיים בשבוע בתחנות המטרו במוסקבה;
* שבועון "משפחתי" בתמיכת ממשלת מוסקבה המופץ מדי שבוע באמצעות מנוי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוסקבה בערב** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מוסקבה בערב
* מוסקבה בערב, ברשת החברתית פייסבוק

* מוסקבה בערב, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* מוסקבה בערב, ביישום טלגרם

* מוסקבה בערב, ברשת החברתית אינסטגרם

* מוסקבה בערב, ברשת החברתית טיקטוק

* מוסקבה בערב, ברשת החברתית VK

* מוסקבה בערב, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "«Вечерняя Москва». История". אורכב מ-המקור ב-2015-05-03. נבדק ב-2015-04-30.

| **מוסקבה מדיה** |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| סוכנות הידיעות העירונית "מוסקבה" • מוסקבה בערב • מוסקבה 24 • מוסקבה. אמון • רדיו מוסקבה • מוסקבה FM • קפיטל FM • סטודיו "קול"

---

**ראו גם**: מוסקבה מדיה • VGTRK • איגור שסטאקוב • סרגיי סוביאנין |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2014000159
* VIAF: 305947801
* WorldCat (עם VIAF): 305947801

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:עיתון   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ תמונה ] 

**מוריה** הוא כתב עת תורני היוצא לאור בירושלים משנת ה'תשכ"ט (1969), בתחילה כיוזמה עצמאית ומשנות ה-70 במסגרת מכון ירושלים.

כתב העת יצא בתחילה במתכונת של ירחון ומאוחר יותר כדו-ירחון, וקהל הכותבים בו מזוהה בדרך כלל עם היהדות החרדית הישראלית.

בכותרת הגליונות נכתב כי כתב-העת מוקדש "לדברי הלכה ומחשבה" ומשמש כ"ביטאון לבעיות היהדות ולמתרחש בעולמה של תורה". כתב העת מפרסם דרך קבע מדור גנוזות בשם "זיכרון לראשונים" ובו חידושי תורה של ראשונים ואחרונים. "חידושי תורה" פרי עטם של ראשי ישיבות ודיינים, מדור הלכתי ומדור הגות ומחשבה. בסוף הגיליון מדור לסיקור ספרים, לקראת סוף המאה ה-20 החל המדור לסקר בעיקר ספרים בהוצאת מכון ירושלים.

מאמרים נבחרים מבין המאמרים שהתפרסמו בכתב-העת, הודפסו בסדרת "ספר המועדים". סדרת ספרי הזיכרון לגדולי ישראל, של מכון ירושלים, יוצאת אף היא תחת מותג כתב-העת "מוריה".

מדורי עבר
---------

בשנים הראשונות לקיומו של כתב-העת התפרסם בו בקביעות מדור "בשולי הדף היומי" ובו חומר עזר ולקט פרשני על הסוגיות שנלמדו במקביל לזמן הדפסת הגליונות במסגרת הדף היומי. מדור נוסף שהתפרסם בעבר בכתב העת, סיקר את פעילות "התנועה להפצת תורה".

מערכת כתב העת
-------------

עורכו הראשי הראשון של "מוריה" היה הרב משה הרשלר. החליף אותו הרב יוסף בוקסבוים, ולאחר פטירתו עורך את כתב-העת בנו, הרב אריה בוקסבוים.

כחברי מערכת כתב-העת שימשו בשנותיו הראשונות, רבנים מהשורה הראשונה. חברי המערכת בעת הקמת "מוריה" היו הרבנים: בצלאל ז'ולטי, עובדיה יוסף, צבי מרקוביץ, משה שטרנבוך ואליעזר קוגל.

בעשור השני של המאה ה-21 חברי המערכת הם הרבנים: שמחה חסידה, אביגדור ברגר, אברהם יעקב גולדמינץ ושלמה בוקסבוים.

במשך שנות קיומו התפרסמו בגליונות כתב העת חידושי תורה מכל ראשי הישיבות הגדולות בישראל, ושל רבים מראשי הישיבות בחו"ל. פסקי הלכה של גדולי הפוסקים כמו: רבי שלמה זלמן אוירבך, רבי משה פיינשטיין, רבי יוסף שלום אלישיב, רבי שמואל וואזנר ורבים נוספים. ומחקריהם של חוקרים בתחום הספר העברי כמו: יעקב שמואל שפיגל, ואנשי אקדמיה נוספים כמו: יהודה לוי. מאמרו של פרופ' ישראל אומן על סוגיית מי שהיה נשוי שלוש נשים, בגרסתו העממית הלא-מתמטית, התפרסם אף הוא לראשונה על דפי "מוריה".

קישורים חיצוניים
----------------

* אודות מוריה, באתר מכון ירושלים
* ****מוריה** - גליון ראשון**, (שנה א גליון א), ירושלים תשכ"ט, באתר אוצר החכמה

הערות שוליים
------------

1. ↑  הוא התפטר ממערכת כתב העת עם כניסתו לתפקיד הרב הראשי לישראל בשל עומס העבודה. ראו הקדמת העורך לגליונות מא-מב, טבת תשל"ג.
**קלואי קים** (באנגלית: **Chloe Kim**; נולדה ב-23 באפריל 2000) היא גולשת שלג אמריקאית, פעמיים רצופות האלופה האולימפית בגלישת חצי צינור (פיונגצ'אנג 2018, בייג'ינג 2022), פעמיים אלופת העולם (יוטה 2019, אספן 2021), בעלת שתי מדליות זהב מאולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016) ושש מדליות זהב ממשחקי האקסטרים חורף.

ביוגרפיה
--------

קים נולדה בלונג ביץ' שבקליפורניה וגדלה בטורנס שבקליפורניה. אביה ג'ונג ג'ין קים היגר ב-1982 לארצות הברית מקוריאה הדרומית ונישא בשנית לאמה בוראן, אף היא מקוריאה ב-1998. בגיל 4 התנסתה לראשונה בגלישת שלג. בגיל שמונה נשלחה לדודתה בשווייץ שם למדה במשך שנתיים והייתה חברה בנבחרת שווייץ בגלישת שלג. בשובה לארצות הברית הצטרפה לנבחרת הגלישה של מועדון הסקי ממות' בקליפורניה. 

ב-2014 השתתפה לראשונה במשחקי האקסטרים חורף וזכתה במדליית כסף בתחרות הסופרפייפ והייתה לספורטאית הצעירה ביותר בתולדות המשחקים שזוכה במדליה. בשנים 2015 ו-2016 זכתה בשלוש מדליות זהב בתחרות זו והייתה בכך לספורטאית הראשונה מתחת לגיל 16 שרושמת הישג זה. ב-2016 השתתפה באולימפיאדת הנוער לילהאמר וזכתה במדליות זהב בגלישת שלג בתחרויות חצי צינור וסלופסטייל. ב-2017 זכתה במדליית ארד במשחקי האקסטרים וב-2018 זכתה במדליית הזהב הרביעית שלה.

באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) זכתה במדליית זהב בתחרות החצי צינור. היא הייתה האישה הראשונה בתולדות משחקי החורף שמבצעת שתי קפיצות משולשות מלאות (1080 מעלות) זו אחר זו. על הישגיה זכתה בפרסי ESPY לספורטאית השנה, הספורטאית האולימפית האמריקאית של השנה וספורטאית הספורט האתגרי של השנה.

ב-2019 זכתה במדליית זהב בחצי צינור באליפות העולם שנערכה ביוטה ומדליית זה חמישית במשחקי האקסטרים באספן.

ב-2021 זכתה פעם נוספת באליפות העולם וכן במדליית זהב במשחקי האקסטרים שנערכו באספן.

באולימפיאדת בייג'ינג (2022) זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בגלישת שלג חצי צינור.

פרסים ומועמדויות
----------------

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023 | פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון | כוכבת ספורט אהובה | **מועמדות** |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלואי קים** בוויקישיתוף
* קלואי קים, ברשת החברתית פייסבוק
* קלואי קים, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* קלואי קים, ברשת החברתית אינסטגרם
* קלואי קים, סרטונים בערוץ היוטיוב
* קלואי קים, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* קלואי קים, באתר olympedia.org
* קלואי קים באתר התאחדות גלישת השלג האמריקאית
* קלואי קים באתר משחקי האקסטרים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chloe Kim: California kid heads to South Korea's games, יו.אס. איי טודיי, 28 בינואר 2018
2. ↑  KID FEARLESS, אתר ESPN, ‏6 בפברואר 2018
3. ↑  Chloe Kim fulfills her golden destiny -- from 'baby girl' to full-fledged dragon, אתר ESPN, ‏13 בפברואר 2018
4. ↑  Katie Atkinson, Here Are the Winners of the 2023 Nickelodeon Kids’ Choice Awards: Complete List, Billboard, ‏2023-03-05 (באנגלית אמריקאית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2017000071
* MusicBrainz: dcfcafc0-08ac-4270-b239-c4cdbfd2e7df
* VIAF: 161148449822515692041
* WorldCat: lccn-n2017000071

 |
**כוח ארגוס** (שם מדעי: *Varanus panoptes*) הוא מין של כוח ממשפחת הכוחיים המצוי בצפון אוסטרליה ובגינאה החדשה.

מאפיינים
--------

בעוד הזכרים גדולים לאורך של 120-140 ס"מ, הנקבות קטנות מהם ואורכן רק 90 ס"מ בממוצע. אלו יצורים מוארכים המזכירים את כוח החולות המצוי באותו אזור כשלשניי המינים עור צהוב עם ראש אפור ופסים במגוון צבעים התלוי באזור מחייתם.

כוח זה נוטה לשכון על הקרקע ולא לטפס על עצים והוא שוכן במגוון בתי חיות ברחבי אוסטרליה וגינאה החדשה. הוא יודע לחפור מאורות באדמה וגם שחיין טוב ויודע לעמוד על שתיים כדי לקבל מבט טוב יותר על סביבתו.

הכוח הוא צייד המחפש יצורים קטנים לרבות דגים, סרטנים, חרקים, עופות ויונקים קטנים, זוחלים אחרים ואפילו לטאות כוח אחרות. הכוחים נפגעים מהתפשטותה של קרפדת הקנים, שפלשה לאוסטרליה והיא מרעילה את הלטאות באכילתם אותה. במקומות מסוימים נפגעו כ-90% מהכוחים באזור בגלל הקרפדה.

תת-מינים
--------

* *Varanus panoptes horni* - המצוי בגינאה החדשה
* *Varanus panoptes rubidus* - המצוי בצפון אוסטרליה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כוח ארגוס** בוויקישיתוף
* כוח ארגוס, באתר ITIS (באנגלית)
* כוח ארגוס, באתר NCBI (באנגלית)
* כוח ארגוס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* כוח ארגוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* כוח ארגוס, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  כוח ארגוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
**האגודה הבינלאומית לחקר השלום** (IPRA) היא רשת עולמית של אקדמאים. האגודה נוסדה בשנת 1964 ומקדמת שלום על ידי תמיכה בארגונים לאומיים, אירוח כנסים, פרסום ותמיכה בפרסום כתבי עת לקידום שלום ולקדם לימודי שלום וסכסוכים.

אִרגוּן
-------

האגודה הבינלאומית לחקר השלום נוסדה בשנת 1964 היא רשת עולמית של מחנכים וחוקרים המשתפים פעולה בפעילויות לקידום שלום.

העמותה מעודדת חינוך לאומי ובינלאומי לבניית שלום ותומכת בהפצת מחקר מקדם שלום. היא חוקרת את התנאים לקיום שלום ואת הגורמים המעודדים מלחמות וצורות אחרות של אלימות. 

המזכירים הכלליים של האיגוד לשנים -2021–2023 הם כריסטין אטינו ומאט מאייר.

פעילויות
--------

העמותה מארגנת כנס דו-שנתי, נותנת חסות לכתבי עת לשלום ומפרסמת ניוזלטר. 

בשנת 1973, האגודה הקימה את *הוועדה לחינוך לשלום ,* המזהה ומתארת את עבודתם של חברי האגודה הבינלאומית לחקר השלום.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Alger, Chadwick F. (1987). "International peace research association". *Medicine and War*. **3**: 49–52. doi:10.1080/07488008708408733.
2. ↑  About IPRA, iprapeace.org
3. ↑  "Governing Council (2021 – 2023)". *iprapeace.org*. נבדק ב-2022-04-29.
4. ↑  Deodato Rivera, *Greetings,* Education for Peace: Reflection and Action, Magnus Haavelstrud (editor), University of Keele, UK, IPC Science and Technology Press, 1974, p10

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007263024305171
* CiNii: DA01166552
* ISNI: 0000 0001 1087 6063
* LCCN: n80001579
* VIAF: 127247034
* WorldCat: lccn-n80001579

 |
**הקמפיין הפלסטיני לחרם אקדמי ותרבותי על ישראל** (באנגלית: **Palestinian Campaign for the Academic and Cultural Boycott of Israel** ובראשי תיבות - **PACBI**) הוא תנועת חרם על ישראל שנוסדה באפריל 2004. הקמפיין נוסד על ידי קבוצת אקדמאים ואנשי רוח פלסטינים ברמאללה, כחלק מפעילות ה-BDS. התנועה קוראת לחרם ולחץ בינלאומי על ישראל, ובעיקר על מוסדותיה האקדמיים, המעורבים לטענת התנועה בהנצחת הכיבוש הישראלי. בין נימוקי התנועה נאמר שישראל מדכאת את החופש האקדמי של הפלסטינים.

התנועה היא תת-ארגון של תנועת ה-BDS, ואחד ממייסדיה הוא עומר ברגותי.

הקמת התנועה
-----------

התנועה נוסדה ברמאללה באפריל 2004. היא התבססה על הצהרה מאוגוסט 2002 הקוראת לחרם כלכלי, תרבותי ואקדמי על ישראל, ועל הצהרה מאוקטובר 2003 בה אקדמאים ואנשי רוח פלסטינים בשטחים הפלסטיניים ובפזורה הפלסטינית קוראים להחרים את האקדמיה בישראל. על פי דוברי התנועה, הם שאבו השראה מהמאבק לביטול האפרטהייד בדרום אפריקה, שהצליח בין היתר בזכות חרם דומה.

פעילויות בולטות
---------------

באפריל 2005 ניסתה התנועה לרתום לשורותיה את איגוד המרצים באוניברסיטאות בבריטניה. באיגוד הוחלט להחרים את אוניברסיטת חיפה ואוניברסיטת בר-אילן. לאחר חודש בוטלה ההחלטה, בנימוקים הבאים: החרם מהווה פגיעה בחופש האקדמי, הוא פוגע בדיאלוג ובמאמצי השלום בין ישראלים לפלסטינים, ואין זה מוצדק להחרים את ישראל בלבד. בשנת 2007 נעשה ניסיון דומה להחרים מוסדות אקדמיים בישראל, אך הוא נכשל.

בשנת 2009 הופיע הזמר לאונרד כהן באצטדיון רמת גן. יומיים לאחר מכן נקבעה הופעה של כהן בהיכל התרבות החדש ברמאללה. ההופעה אורגנה על ידי קדורה פארס ונמכרו כאלף כרטיסים, אך תנועת הקמפיין הפלסטיני לחרם אקדמי ותרבותי על ישראל קראה להחרים את ההופעה, בשל תמיכתו של כהן במדינת ישראל והופעותיו בפני חיילים בתקופת מלחמת יום הכיפורים. בסופו של דבר בוטלה ההופעה ברמאללה.

בפברואר 2011 החלה התנועה לארגן הפגנות נגד ישראל במופעיה של התזמורת הפילהרמונית הישראלית ברחבי העולם.

באוקטובר 2017 גרמה התנועה לביטול הקרנת סרט של הבמאי הלבנוני זיאד דווירי ברמאללה, בטענה שהוא מעודד נורמליזציה ביחסים עם ישראל.

בספטמבר 2018, בלחץ התנועה, ביטלה הזמרת לנה דל ריי את השתתפותה בפסטיבל מטאור בלהבות הבשן. בעקבותיה ביטלו אמנים רבים נוספים את השתתפותם.

ראו גם
------

* BDS
* חרם על ישראל
* חוק למניעת פגיעה במדינת ישראל באמצעות חרם
* חוק איסור החרם על ישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  שרלוט הליי‏, נסיון למנוע חרם אקדמי נוסף מצד בריטניה, באתר וואלה!‏, 4 במאי 2007.
2. ↑  אבי יששכרוף, סופית: לאונרד כהן לא יופיע ברמאללה, באתר הארץ, 23 ביולי 2009.
3. ↑  ynet, מפגינים הפריעו לפילהרמונית בלונדון. צפו, באתר ynet, 2 בספטמבר 2011.
4. ↑  אתר למנויים בלבד עמירה הס, בלחץ פעילי חרם, בוטלה הקרנת סרט ברמאללה בטענה שתעודד נורמליזציה, באתר הארץ, 24 באוקטובר 2017.
5. ↑  רן בוקר, לנה דל ריי ביטלה את ההופעה בישראל, באתר ynet, 31 באוגוסט 2018.
6. ↑  אתר למנויים בלבד שירה מייקין, "המצב מורכב מדי": 11 אמנים ביטלו את השתתפותם בפסטיבל "מטאור", באתר הארץ, 2 בספטמבר 2018.
**כפיר לייבוביץ'** (נולד ב-13 באפריל 1978) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר.

קריירה
------

לייבוביץ' התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל חיפה. ב-30 בנובמבר 1996 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1-2 נגד הפועל בית שאן. עונה לאחר מכן, לייבוביץ' הצטרף לסגל הקבוצה הבוגרת ואף זכה עמה באליפות היחידה בהיסטוריה של המועדון, אולם לא זכה לדקות משחק רבות ועלה בעיקר כמחליף.

בקיץ 2000 הושאל להכח רמת גן מהליגה הלאומית במדיה שיחק שתי עונות. בקיץ 2002 הושאל לבני סכנין עמה עלה לליגת העל לראשונה בתולדותיה. בסיום העונה חזר להפועל חיפה עמה היה שותף לחזרה לליגת העל.

בקיץ 2005 חזר לקדנציה שנייה בבני סכנין ובמהלך העונה חתם בהפועל ראשון לציון.

בקיץ 2014 חתם בהפועל רובי שפירא חיפה, קבוצה אותה הקימו חלק מאוהדי הפועל חיפה באותו הקיץ כמחאה נגד הבעלים יואב כץ. לייבוביץ' מונה לקפטן המועדון ורשם עימו שני עליות ליגה בשני העונות ששיחק שם. בקיץ 2016 פרש מכדורגל.

תארים
-----

הפועל חיפה
* אליפות ישראל: 1998/1999
* הליגה הלאומית: 2003/2004

הפועל רובי שפירא חיפה
* ליגה ג' שומרון: 2014/2015
* ליגה ב' דרום ב': 2015/2016

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
**שְׁמַע הָאֶמֶת מִמִּי שֶׁאֲמָרָהּ** (או: **קַבֵּל הָאֱמֶת מִמִּי שֶׁאֲמָרָהּ**) הוא ביטוי השולל טענת אד הומינם ודיון לגופו של אומר ומבקש להתמקד בדיון לגופו של עניין ולקבל דברי אמת ללא כל יחס למי שאמרם. הביטוי מיוחס לסוקרטס [דרוש מקור]ומובא בחיבור שמונה פרקים לרמב"ם.

בהגות היהודית
-------------

הרמב"ם כתב בערבית בהקדמה ל"שמונה פרקים" - שהוא חיבור על פרקי אבות ועיקרו הסברים פילוסופיים על פי תורת אריסטו:

> 
> ובמה שיבוא מן הפירוש, אינם עניינים שחידשתים אני מעצמי, ולא פירושים שבדיתים, אלא הם עניינים מלוקטים מדברי החכמים, במדרשות ובתלמוד וזולתו מחיבוריהם, ומדברי הפילוסופים גם כן, הקדומים והחדשים, ומחיבורי הרבה בני אדם.
> 
> 
> ושמע האמת ממי שאמרה.
> ואפשר שאביא לפעמים מימרה שלימה שהיא לשון ספר מפורסם, ואין בכל זה רע, ואיני מתפאר במה שאמרו מי שקדם, לפי שאני כבר הודיתי בזה.
> ואף על פי שלא אזכור "אמר פלוני", "אמר פלוני", שזו אריכות אין תועלת בה,
> ואפשר לפעמים ששם האיש ההוא יכניס בלב מי שאין תבונה בו שזה הדבר נפסד, ויש בו תוך רע, - שלא ידעהו.
> ומפני זה ראיתי שלא לזכור האומר, הואיל וכוונתי שתושג התועלת לקורא, ושנבאר לו העניינים הצפונים בזאת המסכתא.
> 
> 
> 
> — הקדמת שמונה פרקים לרמב"ם (ההדגשות אינן במקור)
> 

בהתאם לביטוי זה רבי משה בן מימון ביקש שהמעיינים בדבריו בפירושו למשנה בכלל ולפרקי אבות בפרט יקבלו את דברי הפילוסופים היוונים (אפלטון, אריסטו ואחרים) עליהם הוא מרחיב ומהם הוא מצטט מבלי לציין את שמות האומרים הנכרים בני המושבות היווניות באיי הים התיכון ולחופו.

בדבריו ביקש הרמב"ם למנוע טענת אד הומינם כנגד מקורותיו, ומפני שחשש לטענה זאת הסתיר את שמות הפילוסופים, ולמרות זאת הסביר מדוע יש לקבל את דבריהם. 

לאורך השנים הביטוי התקבל, ושימש בכתביהם של הוגים יהודים אחרים, ביניהם בספרו הפילוסופי (הכתוב עברית) של שלמה אבן גבירול, "וקבל האמת ממי שיאמר".

שימוש בביטוי בעת החדשה
----------------------

אייזק ניוטון פתח את ספרו 'מחברת לתלמיד' משנת 1661 באמרה זו.

אהב את אפלטון, אך אהב את האמת יותר
----------------------------------

 ערך מורחב – **אהב את אפלטון, אך אהב את האמת יותר**  

ביטוי נוסף השולל אד הומינם הוא "**אהב את אפלטון אך אהב את האמת יותר**" המבקש להורות שאהבה והערצה לאישיות כל שהיא לא תטשטש את הביקורת לדבריו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  *שיעור 15 | רבי זרחיה הלוי – בעל המאור*, 2023-01-25, נבדק ב-2023-04-25
2. ↑  הקדמה, בקטע המתחיל 'וראיתי להקדים'
3. ↑  במקור תרגום אבן תיבון כתוב - "ושמע האמת ממי שאמרו", ההתייחסות למילה "אמת" היא בלשון זכר בהשפעת השפה הערבית
4. ↑  וראו להלן ציטוט הדברים בתרגום לעברית
5. ↑  תשע"א, שמואל אשכנזי מאמר אהוב סקראט אהוב אפלטון והאמת אהוב יותר, מתוך אלפא ביתא תניתא דשמואל זעירא
**נתן שוואלב** (משמאל)  
ז'נבה, 1944  

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
**נתן שוואלב** (**Nathan Schwalb**‏; 1 באפריל 1908 - 24 במרץ 2004) היה פעיל ציוני שפעל בשווייץ בתקופת השואה, נציג המרכז העולמי של תנועת החלוץ בז'נבה.

עד מלחמת העולם השנייה
---------------------

נתן שוואלב נולד בסטניסלבוב שאז הייתה שייכת לברית המועצות (כיום חלק מאוקראינה), הצטרף לתנועת הנוער הציוני "החלוץ", עלה לארץ ישראל בשנת 1929 והיה חבר קיבוץ חולדה ואחד ממנהיגיו. הוא היה פעיל בהסתדרות העובדים. בשנים 1939-1938 היה שליח "החלוץ" בפראג ובווינה, שם פעל לשם השגת סרטיפיקטים לארץ ישראל עבור יהודי אירופה. באוגוסט 1939 השתתף בקונגרס הציוני האחרון לפני המלחמה, שהתקיים בז'נבה שבשווייץ.

בזמן מלחמת העולם השנייה
-----------------------

עקב פרוץ המלחמה הקים שוואלב בז'נבה מרכז עולמי חדש של "החלוץ". הוא ישב בז'נבה בתור נציג תנועת "החלוץ העולמי" והיה איש קשר ומקור סיוע כספי ליהודים. הוא התכתב עם מאות אנשים בארצות הכיבוש ופעל בתחומים רבים ובכללם משלוח חבילות דרך הצלב האדום, בעיקר לפולין והעברת כספים על ידי שליחים שגייס לשם כך. 

שוואלב ניסה לשמור על קשר עם פעילי תנועת "החלוץ" בשטחים שכבשו הנאצים, להושיט להם עזרה ולאסוף ולהפיץ מידע על המתרחש בשטחים אלה בנוגע ליהודים. הוא קיבל בין היתר דוחות מאת גיזי פליישמן על מצב היהודים בסלובקיה. 

שוואלב התכתב עם אישים רבים כגון סאלי מאייר וג'ו שווארץ מהג'וינט וד"ר אברהם זילברשיין מ-RELICO‏ (Relief Committee for the Warstricken Jewish Population), וכן עם מוסדות כגון הצלב האדום הבינלאומי. הוא התעניין גם בנושא הפליטים היהודים בשווייץ. שוואלב טווה קשרים עם שווייצרים בעלי השפעה כגון פוליטיקאים, אנשי משטרה ואנשי כנסייה. בעזרתם הצליח למנוע החזרת ילדים יהודים לגרמניה, ילדים שקודם לכן ברחו לשווייץ. פעמיים נעצר בשל פעילות בלתי חוקית. 

ב-1941 נורו למוות אביו ואחיו בסטניסלבוב.

לאחר השואה
----------

> 
> מדהים באיזו אנרגיה ובאיזו בהירות מחשבה ידע לפעול, להפעיל את האחרים ולטעת בהם מוטיבציה. אדם זה היה הכוח המניע מאחורי העזרה לנרדפים על ידי הנאצים, ועכשיו ליהודים במחנות העקורים.
> 
> 
> 
> —  צבי אבירם, ברלין, בין שתי מחתרות, ישראל: הוצאה עצמית, בסיוע יד ושם וקרן עזריאלי, 2015, ע' 228
> 

לאחר השואה ולאחר שסייע ליהודים במחנות העקורים, שב נתן שוואלב לארץ ישראל. ב-1945 חזר לקיבוץ חולדה, כאחד ממנהיגיו. מ-1946 היה שליח ההסתדרות כאיש קשר עם ארגוני עובדים שונים באירופה. בשנים 1957–1956 מסר שוואלב את ארכיונו למכון נבון.

נפטר בתל אביב ב-24 במרץ 2004 ונקבר בקיבוצו.

קישורים חיצוניים
----------------

* ניסיונות להצלת יהודים על ידי קבוצת העבודה בסלובקיה, באתר יד ושם
* מאמר על מעורבותו של שוואלב בניסיונות להשיג סרטיפיקטים לארץ ישראל עבור יהודים שנאסרו באושוויץ.
* נתן שוואלב (1908-2004), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר "Billiongraves"
חשוב להזכיר את ההזדמנות שהייתה לו בזמן השואה להציל יהודים על ידי תשלום לגרמנים - הצעה שדחה כדי שלאחר מעשה יתנו להל להקים מדינה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007499210005171
* GND: 1050572882
* HDS: 049359
* ISNI: 0000 0004 3429 3868
* VIAF: 308694814
* WorldCat (עם VIAF): 308694814

 |
מוזיאון השואה והאי-סובלנות של ניו מקסיקו
**מוזיאון השואה והאי-סובלנות של ניו מקסיקו** באלבקרקי, ניו מקסיקו, נוסד בשנת 1998 ונפתח בשנת 2001, על ידי ניצול השואה ורנר גלרט ורעייתו, פרנסס גלרט, גם היא ניצולת שואה, על מנת לחנך אנשים לזיכרון השואה, ועל רצח עם וצורות אחרות של אלימות שהשפיעו על אנשים ברחבי העולם.

בנוסף לגישה לקהל הרחב, המוזיאון מעניק סיורים לתלמידי בתי ספר, ומציע הדרכות למורים ולמנהלי בתי ספר בנושאי חוסר סובלנות ומניעת שנאה, ומארח קבוצות דיון חודשיות. המוזיאון פונה לכל הקהלים באזור ולא רק לאוכלוסייה ספציפית.

בשל האופי הרגיש והגרפי של המוצגים, המוזיאון ממליץ לא להביא למוזיאון ילדים מתחת לגיל 11.

בפרק הפיילוט של שובר שורות שימש המוזיאון כחנות בגדים.

מוצגים
------

התערוכות הן עבודה של מתנדבי המוזיאון, והן משתנות.

בין תערוכות השואה:

* אמנות השואה
* שחרור בוכנוולד
* הצלת יהודי בולגריה
* עבדות ילדים
* ניצולי דכאו
* הצלת יהודי דנמרק
* עבדות פלוסנבורג
* העתק שער מחנה ריכוז
* ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים
* מזכרות נאציות
* משפטי נירנברג
* תצלומים של אסירים שניצלו
* תערוכת מצילים
* מורשת סוניה (האמנות של סוניה פישרובה, שנהרגה באושוויץ ב-18 במאי 1944)
* בולי שואה

בין התערוכות האחרות:

* סיקור תקשורתי של שנאה וחוסר סובלנות
* רצח העם הארמני
* רצח העם היווני-פונטי
* רצח העם אינדיאני
* רצח העם ברואנדה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Official website
2. ↑  About Us – New Mexico Holocaust & Intolerance Museum (באנגלית אמריקאית)
3. ↑  Sonja's Legacy Foundation
**קואיצ'י וקאטה** (ביפנית: **若田 光一**; נולד ב־1 באוגוסט 1963) הוא מהנדס ואסטרונאוט יפני בשירות הסוכנות היפנית לחקר החלל. הוא ביצע 4 טיסות לחלל והיה מפקד משלחת מס' 39 לתחנת החלל הבין-לאומית.

ביוגרפיה
--------

קואיצ'י וקאטה נולד בעיר סאיטאמה, שביפן וסיים בעירו בית ספר שנת 1982. בשנת 1987 הוא סיים לימודי תואר ראשון בהנדסת מכונות באוניברסיטת קיושו. בשנת 1989 הוא קיבל תואר שני בהנדסת אווירונאוטיקה באותה אוניברסיטה. בשנת 2004 הוא סיים לימודי תואר שלישי.

בשנת 1989 וקאטה התחיל לעבוד בג'פאן איירליינס כמהנדס. בשנת 1992 הוא עזב את החברה והתקבל לקורס הכנה לטיסות חלל.

שירות בתחום החלל
----------------

במרץ 1992 וקאטה החל קורס הכנה לטיסות חלל במרכז החלל ג'ונסון. באוגוסט 1993 לאחר סיום הקורס הוא החל לבצע משימות קרקע.

בינואר 1996 וקאטה טס לחלל במשימה STS-72 של מעבורת החלל אנדוור (בריאן דאפי היה מפקד צוות. וקאטה עבד עם זרוע רובוטי ללכידת לוויין Space Flyer Unit היפני ששוגר בשנת 1995. כמו כן הוא שיחרר למסלול OAST-Flyer והחזיר אותו לתא המטען. המעבורת חזרה לכדור הארץ לאחר 8 ימי טיסה.

באוקטובר 2000 וקאטה טס לחלל במשימה STS-92 של מעבורת החלל דיסקברי (בריאן דאפי היה מפקד צוות. וקאטה עבד עם זרוע רובוטי בעבודות הרכבה של תחנת החלל הבין-לאומית. המעבורת חזרה לכדור הארץ לאחר 13 ימי טיסה.

בשנת 2002 וקאטה עבר קורס מתקדם במרכז האסטרונאוטים בגרמניה. בשנת 2006 הוא עבר קורס במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים.

בשנת 2009 וקאטה הגיע לתחנת החלל הבין-לאומית בטיסת STS-119 של מעבורת החלל דיסקברי. הוא שהשתלב במשלחת מס' 18 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד מייקל פינק. בהמשך הוא פעל במסגרת משלחת מס' 19 לתחנת החלל הבין-לאומית (גנאדי פדאלקה היה מפקד המשלחת) ומשלחת מס' 20 לתחנת החלל הבין-לאומית (גנאדי פדאלקה היה מפקד המשלחת). הוא חזר בטיסת STS-127 ביולי 2009 לאחר 187 ימים בחלל.

בנובמבר 2013 וקאטה הגיע לתחנת החלל בחללית סויוז TMA-11M והיה חבר במשלחת מס' 38 לתחנת החלל הבין-לאומית (אולג קוטוב היה מפקד המשלחת). לאחר סיום עבודת המשלחת הוא המשיך כמפקד משלחת מס' 39 לתחנת החלל הבין-לאומית. הוא חזר לכדור הארץ ב14 במאי 2014.

ב-5 באוקטובר 2022 וקאטה השתתף בטיסת SpaceX Crew-5 לתחנת החלל הבין-לאומית. וקאטה היה חבר במשלחת מס' 68 לתחנת החלל הבין-לאומית (סרגיי פרוקופייב היה מפקד המשלחת). במהלך שייה בחלל וקרטה ביצע פעמיים פעילות חוץ-רכבית באורך כולל של 14 שעות. הוא חזר לכדור הארץ ב-12 במרץ 2023 לאחר 157 ימים בחלל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קואיצ'י וקאטה** בוויקישיתוף
* קואיצ'י וקאטה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ביוגרפיה באתר הסוכנות היפנית לחקר החלל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* CiNii: DA10242287
* ISNI: 0000 0003 7550 4265
* LCCN: no2014092365
* NDL: 00429776
* NLK: KAC200907072
* VIAF: 252065703
* WorldCat: lccn-no2014092365

 |
**לודוויג קנאפ** (בגרמנית: **Ludwig Knapp**) ורעייתו **מריה קנאפ** (בגרמנית: **Maria Knapp**) הם חסידי אומות העולם אוסטרים.

בשנת 1944, לודוויג קנאפ ואשתו מריה היו הבעלים של חווה חקלאית ומנסרה בעיירה וייטרה (אנ') במחוז גמונד באוסטריה תחתית.

בני הזוג ראו כמה קשה ליהודים תחת המשטר הנאצי. עסקיהם סבלו ממחסור בעובדים ולכן החליטו להעסיק עובדי כפייה יהודים על מנת להצילם מגירוש.

קנאפ קיבל אישור להעסיק 24 יהודים במנסרה שלו. מכיוון שידע שהזקנים והילדים אינם מסוגלים לעבוד והם פגיעים במיוחד, בחר במכוון בשבעה זקנים וארבעה ילדים. הם דאגו לעובדיהם, למצבם הבריאותי בזמן העבודה וסיפקו להם מזון ובגדים חמים.

באפריל 1945 גילה קנאפ כי השלטונות החליטו לגרש את עובדיו לטרזיינשטט. הוא הבין שבעצם הגירוש הוא חורץ את גורלם. לודוויג ומריה קנאפ רצו להימנע מכך בכל מחיר. הם סיפקו לעובדיהם מזון למשך חודש ואמרו להם להסתתר ביער סמוך. ואז לודוויג נסע עם משפחתו לטיול קצר בווינה.

כשחזר כעבור יומיים, דיווח לגסטפו כי כל העובדים היהודים ברחו בזמן היעדרותו. בחקירתו לא יכול היה להסביר מדוע הצליחו להימלט, אך הוא הציע להצטרף לחיפוש אחר עובדיו ה"נעדרים". הוא הוביל את הגסטאפו לכיוון הלא נכון, כך שכלביהם לא ימצאו אותם.

כשהסכנה חלפה, הזוג קנאפ הובילו את היהודים מהיער והסתירו אותם בביתם עד לסיום המלחמה.

בשנת 1968 העניק יד ושם את אות חסידי אומות עולם לזוג קנאפ.

קישורים חיצוניים
----------------

* חסידי אומות העולם האוסטרי (מאמר בשפה הגרמנית בעמוד 44)
* "Die vergessenen Helfer" ("העוזרים הנשכחים"), סיכום (בגרמנית) עם תמונה מתוכנית הטלוויזיה מ-9 באוגוסט 2006 רשת ORF
* לודוויג ומריה קנאפ, במאגר חסידי אומות העולם באתר יד ושם
אוטובוס דו-קומתי של קו 99
**קו 99** של אגד (סובב ירושלים) היה קו אוטובוסים תיירותי שפעל בעיר ירושלים. בקו זה פעלו אוטובוסים דו-קומתיים.

היסטוריה
--------

באפריל 2005 הוחלט לחדש את קו התיירות סובב ירושלים, תוך שימוש באוטובוסים מדגם NEOPLAN N122. שלושה אוטובוסים מדגם זה שנותרו בשירות אגד נשלחו למוסך אגד בירושלים ושם שופצו והותאמו לשירות בקו. האוטובוס שופץ ונבנה בשתי גרסאות: אוטובוס "חורף" סגור ורגיל וגרסת "קיץ" שבה מוסר הגג של הקומה השנייה ונוצר "אוטובוס ספארי".

בשנת 2015, אגד מכרה את הקו ואוטובוסי הקומתיים לחברת יארא טורס. במהלך תקופת ההפעלה של הקו על ידי יארא טורס הקו הופעל על פי בקשות בלבד. בשנת 2016 יארא טורס הפסיקה להפעיל את הקו. האוטובוס מדגם MAN NL313F שהוא האוטובוס הדו קומתי החדש ביותר נמכר והאוטובוסים מדגם NEOPLAN N122 הושבתו.

ב-2023 עיריית ירושלים הודיעה על השקת קו אוטובוס עירוני חדש, באוטובוס דו-קומתי, שייסע בכמה מסלולים ברחבי העיר ויאפשר סיור תיירותי רכוב באתרים החשובים של בירת ישראל.

מסלול
-----

זמן הנסיעה הוא כשעה וחצי. היו 25 תחנות על הקו שעבר ליד אתרי התיירות הפופולריים בירושלים. לנוסעים בקו סופק הסבר קולי על המסלול ב-8 שפות שונות
כגון: עברית, ספרדית, אנגלית, ערבית.

התחנות
------

תחנת שער האריות של קו 99 בשנת 2011
1. תחנה מרכזית
2. רחוב בצלאל
3. רחוב המלך ג'ורג' - בנין הפעמון
4. רחוב המלך ג'ורג' - המשביר
5. רחוב הנביאים
6. מלון "גרנד קורט"
7. שער שכם
8. שער הפרחים, מוזיאון רוקפלר
9. שער האריות
10. עיר דוד, שער האשפות
11. הר ציון
12. שער יפו
13. מלון המלך דוד
14. תיאטרון החאן
15. טיילת ארמון הנציב
16. קניון מלחה
17. גן החיות התנ"כי
18. הר הרצל
19. יד ושם
20. הגן הבוטני בניות
21. האוניברסיטה העברית - קמפוס גבעת רם, מוזיאון המדע
22. מוזיאון ישראל, מוזיאון ארצות המקרא
23. משכן הכנסת
24. בית המשפט העליון

התחנות כשחזר ב-2023
-------------------

* יציאה מרחוב אגרון 14, בין מלון וולדורף אסטוריה לקונסוליה האמריקאית
* רחוב שבטי ישראל, מאחורי כיכר ספרא
* רחוב אגריפס/שוק מחנה יהודה
* קריית המוזיאונים
* הכנסת
* מלונות שדרות הרצל
* הר הרצל
* יד ושם
* שדרות הרצל
* מלונות שדרות הרצל
* תחנה מרכזית (אוטובוסים/רכבת)
* רחוב יפו
* קריית הלאום
* גן סאקר
* שכונת רחביה
* חזרה לנקודת היציאה ברחוב אגרון 14

ראו גם
------

* תחבורה בירושלים

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קו 99
* כתב מקור ראשון, ‏אוטובוס הקומותיים חוזר: ירושלים תשיק אוטובוס תיירים דו-קומתי, בעיתון מקור ראשון, ב באדר ה׳תשפ״ג (15/03/2023 08:41)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אוטובוס הקומותיים חוזר: ירושלים תשיק אוטובוס תיירים דו-קומתי, באתר www.makorrishon.co.il
ביל והילרי קלינטון עם בתם היחידה צ'לסי קלינטון
**ילד יחיד** הוא אדם ללא אחאים, המהווה את היילוד היחיד שהביאו הוריו או היחיד שגידלו.

היסטוריה
--------

לאורך ההיסטוריה מצב של ילדים יחידים לא היה נפוץ.[דרוש מקור] בסביבות אמצע המאה ה-20 ירד שיעור הילודה וממוצע מספר הנפשות במשפחה באופן משמעותי, בשל מספר מספר סיבות, ובהן העלות של גידול ילדים ועליית הגיל הממוצע שבו אישה מביאה לראשונה ילד לעולם.

בעולם
-----

השכיחות של משפחות עם ילד יחיד בארצות הברית עלתה במהלך השפל הגדול, וירדה בתקופת הבייבי בום שלאחר מלחמת העולם השנייה. לאחר סיום מלחמת קוריאה ירדה הילודה במדינה באופן חד.

במסגרת הגבלת הילודה בסין, אולצו מרבית המשפחות במדינה להיות עם ילד אחד בלבד, עד שמדיניות זו שונתה בשנת 2015.

בישראל קיימים נהלים מיוחדים בצה"ל לשירות של ילדים יחידים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **ילד יחיד** |

* ארי ליבסקר, מעולים אחד אחד, באתר כלכליסט, 8 באוגוסט 2013
* The Dilemma of the Only Child
* Only Child Syndrome: Proven Reality or Long-Standing Myth?

הערות שוליים
------------

1. ↑  מידע על שירות בנים יחידים באתר מתגייסים של צה"ל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 01166755

 |
**אלכסנדר ג'ון הנרי קֶר** (באנגלית: **Alexander John Henry Kerr** ‏ 2 בדצמבר 1892 - 4 בדצמבר 1964) היה קצין מכונות ימי בצי הסוחר האנגלי ואחר סיטונאי עיתונים. הוא נודע ביותר בשירותו במשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית בשנים 1914–1916, עליו קיבל את מדליית הקוטב מכסף.

חייו
----

קר נולד ב-1892 באיסט האם, שהייתה אז חלק מאסקס, אך צורפה לאחר מכן ללונדון רבתי. הודות להכשרתו כמכונאי ספינות, הצטרף לאנדיורנס בתפקיד מכונאי שני. אף כי ה"אנדיורנס" הייתה מפרשית תלת-תורנית, היה לה גם מנוע פחם וחלק גדול מן הזמן שייטה כאוניית קיטור.

קר עבד בפיקוחו של המכונאי הראשי לואיס ריקינסון, שהיה לידידו ולשותפו לתא. קר השתדל לעזור בהנעת ה"אנדיורנס" אל היעד, שבחר מנהיג המשלחת, סר ארנסט שקלטון, והוא מדף הקרח פילכנר, המחובר ליבשת אנטארקטיקה. כדי להגיע ליעד זה, היה צוות ה"אנדיורנס" צריך לפלס דרך לספינה בים ודל, החסום ופקוק בגושי קרח-ים דחוס. האונייה לא הצליחה להגיע אל מדף הקרח, משום שקרח ים דחוס סגר עליה מכל עבריה וכלא אותה בתוכו כשהחורף של 1915 ירד על אנשי המשלחת. התנאים החמירו והלכו במשך החורף ובנובמבר 1915 לא הייתה לשקלטון ברירה אלא להורות לאנשיו להתפנות מן האונייה, שנמחצה בהדרגה בין מצופי הקרח הכבדים. קר וחבריו למשלחת היו לניצולי אונייה טרופה בלב ים ודל הקפוא. הם חנו על מצופי קרח, שנסחפו צפונה אל מעבר דרייק ולתוך מים חמימים יותר. כאשר המצוף שעליו מצאו מקלט לאחר טביעת ה"אנדיורנס" התפרק תחתיהם, נמלטו קר וחבריו למשלחת בשלוש סירות ההצלה של האונייה, שהגדולה בהן הייתה הג'יימס קיירד. לאחר מסע ימי הרה סכנות, נחתה החבורה באי הפיל, סמוך לחופי חצי האי האנטארקטי, משם חולצה באוגוסט 1916.

עם שובו לבריטניה, התגייס קר לצי המלכותי ושירת שם במשך המחצית השנייה של מלחמת העולם הראשונה. הודות לניסיונו הקוטבי, נשלח לצפון רוסיה, בניסיון הכושל של הממלכה המאוחדת ושאר מדינות מערביות לתמוך בלוחמים נגד הצאר ונגד הקומוניסטים ברוסיה, הנתונה במהפכה. קר שמר על קשר עם שקלטון בתקופת שירותו במימי רוסיה; וכאשר החוקר הוותיק הודיע על תוכניותיו לעוד משלחת אנטארקטית בשנת 1921, חתם קר על חוזה להפליג באונייה "קווסט", הפעם כמכונאי ראשי. משלחת שקלטון-רווט הסתיימה בטרגדיה, כאשר שקלטון הלך לעולמו בהתקף לב בג'ורג'יה הדרומית בינואר 1922. עם תום מה שכונה העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה, חזר קר ללונדון והשתקע שם סופית. הוא חידש את חייו כמהנדס אזרחי, מומחה ליחידות הכוח של סירות הנתבים בנמל לונדון.

בשנת 1917 נשא קר לאישה את ליליאן מיטשל. לזוג נולדו שני ילדים, ג'ק קר (1918) ואיילין קר (1920). בשנת 1934 עשה קר הסבה נוספת בקריירה ובנה לו חיים חדשים כספק סיטונאי לחנויות קטנות. הפירמה שלו, ששכנה באילפורד, הפיצה ממתקים, טבק ועיתונים לחנויות בעלות זיכיון לממכר עיתונים וטבק. אלכסנדר קר מת בגיל 72 בבית חולים בסטפני, ובכך שימר את קשריו עם מזרח לונדון עד מותו.

הערות שוליים
------------

1. ↑   ג'ון פ. מאן, "הספדי האנדיורנס: אלכסנדר ג'ון הנרי קר" 2009
2. ↑  ג'ון פ. מאן, "הספדי האנדיורנס: אלכסנדר ג'ון הנרי קר", 2009
3. ↑  ג'ון פ. מאן, "הספדי האנדיורנס: אלכסנדר ג'ון הנרי קר", 2009
4. ↑  ג'ון פ. מאן, "הספדי האנדיורנס: אלכסנדר ג'ון הנרי קר" 2009
שגיאות פרמטריות בתבנית:עיתון   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ תמונה ] 

**ניוז לטר** (באנגלית: **The News Letter**) הוא אחד העיתונים היומיים הראשיים בצפון אירלנד היוצא לאור בעיר בלפסט בין הימים שני עד שבת. זהו העיתון היומי הוותיק ביותר בעולם בשפה האנגלית שעדיין יוצא לאור, החל משנת 1737.

עמדתו הפוליטית המקורית של העיתון הייתה רפובליקנית כמו קהל קוראיו, אך כיום היא יוניוניסטית באופן מובהק. מתחריו העיקריים הם ה"בלפסט טלגרף" וה"אייריש ניוז". הניוז לטר החליף בעלים כמה פעמים מאז אמצע שנות התשעים ומאז 2005 הוא נמצא בבעלות חברת התקשורת הבריטית, "ג'ונסטון פרס". השם המלא הרשמי של העיתון הוא "בלפסט ניוז לטר" (Belfast News Letter), אף שהמילה "בלפסט" כבר לא מופיעה על העמוד הראשי שלו.

היסטוריה
--------

העיתון החל לצאת לאור ב-1737 בשם **"בלפסט ניוז לטר" (Belfast News Letter)** בעיר בלפסט על ידי משפחת ג'וי, משפחה ממוצא הוגנוטי בעלת מעמד בבלפסט של המאה ה-18 ושבלטה במיוחד באיסוף חומרים היסטוריים. פרנסיס ג'וי, אביהם של הנרי ורוברט ג'וי, הגיע לבלפסט בראשית המאה ה-18 מכפר במחוז אנטרים. לאחר הגיעו לבלפסט, הוא נישא לבתו של מושל העיר והחל לעסוק בעריכת דין. ב-1737 הוא קיבל בית דפוס קטן במסגרת הסדר חוב והשתמש בו כדי לפרסם את העיתון הראשון בעיר תחת הכותרת "הטווס" (The Peacock). מאוחר יותר רכשה המשפחה טחנת נייר בעיר ביילימנה שמדרום-מזרח לבלפסט וכך התאפשר לה לייצר מספיק נייר לא רק לצורכי הפרסום שלה, אלא גם לכל הפרובינציה של אלסטר. בתחילת דרכו יצא לאור הניוז לטר בתדירות של שלוש פעמים בשבוע וב-1855 הוא החל להיות עיתון יומי. לפני חלוקת אירלנד ב-1922 הוא היה נפוץ בכל רחבי האי.

העיתון פרסם את החדשות על הכרזת העצמאות של ארצות הברית במהדורה שלו מה-23 באוגוסט 1776 עם זאת, העיתון "לונדון כרוניקל" היה הראשון שהדפיס את נוסח ההכרזה במהדורתו מה-15 באוגוסט אותה שנה. עותקים היסטוריים של העיתון, החל משנת 1828 ניתנים לחיפוש ולצפייה בארכיון העיתונות הבריטית (British Newspaper Archive). נכון לשנת 2011 עמדה תפוצתו של הניוז לטר על 23,492 עותקים יומיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניוז לטר** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ניוז לטר
* ניוז לטר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ABC figures: How the regional dailies performed". HoldTheFrontPage (UK). 31 August 2011. Retrieved 25 September 2011.
2. ↑  Ruth Johnston, Your place and mine: Belfast News Letter, BBC, accessed 25 September 2006
3. ↑  British Newspapers Online
4. ↑  Carroll, Francis M. The American presence in Ulster: a diplomatic history, 1796-1996. Retrieved 2009-08-29.
5. ↑  The Declaration of Independence - A Global History, Google Books, accessed 6 March 2009
6. ↑  Digitised copies of the Belfast News Letter
פירוש נוסף ערך זה עוסק בטיל בליסטי תוצרת צפון קוריאה. אם התכוונתם למשגר רקטות סובייטי, ראו BM-25 (משגר רקטות).

**BM-25** המוכר גם בכינוי **מוסודאן** (בקוריאנית: **무수단**, על שם אתר הניסויים והשיגורים בצפון קוריאה) או **הוואסונג-10** (בקוריאנית: **《화성-10》형**) הוא טיל בליסטי מתוצרת צפון קוריאה. הטיל מבוסס על הטיל הבליסטי הסובייטי R-27, ששוגר במקור מצוללות. לטיל טווח משוער של 3,000 עד 4,000 ק"מ. הטיל הוצג לראשונה במצעד הצבאי שקיימה צפון קוריאה לציון 65 שנים לייסוד המפלגה הקומוניסטית של מדינה זו. צפון קוריאה מכרה 19 טילים מסוג זה לאיראן, שם שימשו רכיבים שלו לפיתוח משגר הלוויינים האיראני סאפיר.

נתונים טכניים
-------------

הנתונים הטכניים של הטיל **משוערים** מכיוון שצפון קוריאה לא פרסמה נתונים רשמיים.

* אורך: 12 מטרים
* קוטר: 1.5 מטר
* משקל הראש הקרבי: 1000 ק"ג
* סוג הראש הקרבי: גרעיני או קונבנציונלי
* ניווט: אינרציאלי
* דלק: דלק ומחמצן נוזליים
* משקל כולל בשיגור: כ-20000 ק"ג
* טווח: 3000-4000 ק"מ
* רכב נשיאה, הזקפה ושיגור: משאית 12 אופנית המבוססת על המשאית הכבדה מתוצרת רוסיה MAZ-547

פיתוח הטיל
----------

עם קריסתה של ברית המועצות, החלה צפון קוריאה במבצע נרחב לגיוס מהנדסי טילים סובייטים - על מנת לפתח את תוכניותיה הטיליות. קבוצת מהנדסים ומומחי הנעה ממשרד התכנון מקייב הגיעו לצפון קוריאה בראשית שנות התשעים של המאה העשרים. משרד תכנון זה היה אחראי לפיתוח הטיל הבליסטי המשוגר מצוללת R-27, ששימש כבסיס לפיתוח הטיל BM-25 מוסודאן. במשך שנים לא היה ידוע מה השינויים שהוכנסו על ידי צפון קוריאה בטיל המקורי, עד להצגת הטיל במצעד ב-2010. לאחר הצגתו בפומבי ניתן היה לקבוע כי הטיל הצפון קוריאני ארוך יותר מהמקור הרוסי, וטווחו הוגדל משמעותית.

ח'וראמשהר
---------

טיל ה"ח'וראמשהר"
במשך שנים נטען במקורות מגוונים כי איראן השיגה מספר לא ידוע של טילים אלה, ואף שילבה את המנועים שלו במשגר הלוויינים מפיתוחה. מסמכים שהודלפו על ידי ויקיליקס, מעידים כי 19 טילים מסוג זה הועברו על ידי קוריאה הצפונית לאיראן. 

בספטמבר 2017 הציגה איראן את הגרסה שלה לטיל, הקרויה על שם העיר ח'וראמשהר.. הוא יכול לשאת ראש קרב במשקל 1,800 ק"ג ולהגיע לטווח של 2,000 ק"מ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **BM-25 מוסודאן** בוויקישיתוף
* ניתוח הטיל ומשמעותו באתר גלובאל סקיוריטי
* דיון בטיל בבלוג Arms Control Wonk
* דיווח על הטיל האיראני, בסוכנות הידיעות "תסנים"

הערות שוליים
------------

1. ↑  "תיעוד: איראן ביצעה ניסוי בטיל החדש המגיע לטווח של 2,000 ק"מ", 23 בספטמבר 2017, וואלה!
2. ↑  Video of Iran's Successfull Test of New Long-Range Ballistic Missile, 23 בספטמבר 2017, tansimnews

| איראןאיראן רקטות וטילים בליסטיים איראניים |
| --- |
| משתמשים | משמרות המהפכה האסלאמיתמשמרות המהפכה האסלאמית משמרות המהפכה האסלאמית • חזבאללהחזבאללה חזבאללה • חות'יםחות'ים חות'ים | סמל איראן |
| רקטות | M-302 • זלזאל (1 • 2 • 3) • נאזעאת |
| טילים בליסטיים | 

|  |  |
| --- | --- |
| טקטי (עד 300 ק״מ) | הורמוז 2 • חליג' פארס • טונדאר-69 • פאתח 110 • רעד • שיהאב-1 |
| טווח קצר (עד 1,000 ק״מ) | דזפול • זולפיקאר • סאמן • פאתח 313 • רעד-500 • קיאם-1 • שיהאב-2 |
| טווח בינוני (עד 5,000 ק״מ) | ח'וראמשהר • עימאד • עשוראא • פאז'ר-3 • קאדר-110 • שיהאב-3 |
| בין יבשתיים (5,000+) | BM-25 מוסודאן • סג'יל |

 |
| משגרי לוויינים | סאפיר • סימורג • קאסד |
**אליסו קונסטנטינובה אסולי וירסלדזה** (בגאורגית: **ელისო კონსტანტინეს ასული ვირსალაძე** ; נולדה ב-14 בספטמבר 1942) היא פסנתרנית גאורגית.

ביוגרפיה
--------

וירסלדזה נולדה בטביליסי גאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה). את שיעור הפסנתר הראשון שלה קיבלה בגיל 8 מסבתה, אנסטסיה וירסלדזה, שהייתה מורה ידועה למוזיקה ופסנתרנית בגאורגיה. היא בוגרת הקונסרבטוריון הממלכתי של טביליסי, שם סיימה את לימודיה בשנת 1964 ולמדה קורס נוסף בקונסרבטוריון של מוסקבה, אצל יעקב זק והיינריך נויהאוס. 

היא זכתה במקום השלישי בתחרות ברית המועצות בשנת 1961. כמו כן זכתה בפרס השלישי בתחרות הבינלאומית ע"ש  צ'ייקובסקי היוקרתית במוסקבה בשנת 1962, ובמקום הראשון בתחרות ע"ששומאן בצויקאו בשנת 1966.

וירסלדזה מלמדת בקונסרבטוריון של מוסקבה מאז שנת 1967, פדגוגית ב-1970 ובשנת 1994 התמנתה לפרופסור. כמו כן היא מלמדת באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה במינכן, גרמניה, מאז 1995.

מאז 1966 מופיעה וירסלדזה ברסיטלים ומנגנת עם התזמורות המובילות עולם תחת שרביטם של יבגני סבטלנוב, קיריל קונדראשין, ריקרדו מוטי, קורט זנדרלינג ווולפגנג זאוואליש.

וירסלדזה נוהגת לנגן עם נטליה גוטמן, קוורטט בורודין, מסטיסלב רוסטרופוביץ' וקוורטט קוארטאץ. 

היא נמנית עם חבר השופטים ברבות מתחרויות הפסנתר הבינלאומיות.

היא ידועה בפרשנותה היוצאת מן הכלל ליצירות של שומאן, בטהובן, מוצרט ושופן, וכן של המלחינים המודרניים הרוסים והסובייטים.
עם תלמידיה נמנה הפסנתרן אלכסיי וולודין.

פרסים
-----

פרס אמנית העם מגאורגיה הסובייטית בשנת 1971, ופרס אמנית העם הסובייטי בשנת 1989.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אליסו וירסלדזה

* אליסו וירסלדזה, באתר AllMusic (באנגלית)

* אליסו וירסלדזה, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* אליסו וירסלדזה, באתר Discogs (באנגלית)

* רומנטיקה ופסנתר עם הפסנתרנית אליסו וירסלדזה מאתר הבמה
* הקאמרטה מארחת את אליסו וירסלדזה ב-22 בדצמבר 2006, באתר הבמה
* קונצרט מיוחד עם הפסנתרנית אליסו וירסלדזה, אתר בידור ובמה
* חגי חיטרון, פסנתרנית גדולה, אכזבה גדולה, באתר הארץ, 20 ביוני 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007321431805171
* BIBSYS: 8016241
* BnF: cb139494038 (data)
* CANTIC: a11498389
* CiNii: DA10751393
* GND: 134924835
* ISNI: 0000 0000 8184 1872
* LCCN: n86862569
* LNB: 000148330
* MusicBrainz: 6d26ca05-8754-4763-aa9c-8ba7897ba64d
* NLP: a0000002723155
* RERO: 02-A022703446
* SUDOC: 252694457
* VIAF: 115589712
* WorldCat: lccn-n86862569

 |
**מחתרת מזג האוויר** (אנגלית: **Weather Underground**) היא חברה המספקת שירות חיזוי מטאורולוגי מסחרי בזמן אמת אודות תנאי מזג האוויר. שם החברה נגזר מקבוצה רדיקלית בעלת שם זהה שהוקמה בשנות ה-60 באוניברסיטת מישיגן. השירות מספק דיווחים עדכניים מרחבי העולם באתר האינטרנט שלו, וכן בעיתונים ובאתרי אינטרנט שונים. אתר האינטרנט של מחתרת מזג האוויר זמין בשפות רבות, ויש לו גם גרסה בתשלום הכוללת מידע מורחב ונקי מפרסומות. הבעלות על חברת מחתרת מזג האוויר נתונה בידי ערוץ מזג האוויר שרכש אותו בשנת 2012. הנכסים הטכנולוגיים והדיגיטליים של ערוץ מזג האוויר עצמו נרכשו בשנת 2016 על ידי חברת IBM.

היסטוריה
--------

מחתרת מזג האוויר הוקמה בסן פרנסיסקו בשנת 1995 כשלוחה טכנולוגית של מסד נתוני מזג האוויר האינטרנטי של אוניברסיטת מישיגן. הממשק הטכנולוגי הראשוני פותח בשנת 1991 על ידי ג'ף מסטרס (Jeff Masters) שהיה באותה העת דוקטורנט למטאורולגיה באוניברסיטה, ובהנחייתו של פרופסור פרי סמסון. מסטרס משמש גם כיום כסמכות המקצועית העליונה לנושאי מטאורולגיה. הפיתוח איפשר הצגת נתוני מזג אוויר בזמן אמת מרחבי העולם. בשנת 1993 הורחב הפיתוח הטכנולוגי כך שיתאפשר לשלב אותו באמצעות האינטרנט במערכת החינוך. בנוסף, פותחה מערכת לתצוגה גרפית ידידותית של המידע שזכתה בפרסים רבים.

בשנת 1995 הופרדה חברת מחתרת מזג האוויר מן האוניברסיטה והחלה לספק מידע לעיתונות המודפסת בנוסף למידע באתר האינטרנט. בשנת 2005 החלה החברה לספק מידע לגופים גדולים העוסקים בהפצת מידע כגון, AP, העיתון סן פרנסיסקו כרוניקל ומנוע החיפוש של גוגל.

גם לאחר רכישת החברה על ידי ערוץ מזג האוויר בשנת 2012 נשמרה עצמאות האתר שלה. אתרים לניטור תנועה ברשת האינטרנט מדרגים את אתר מחתרת מזג האוויר כשני הנצפה ביותר בעולם בתחום זה.

שירותים
-------

המידע המטאורולוגי לגבי מיקומים בארצות הברית נשאב מנתוני השירות המטאורולוגי הלאומי האמריקני. המידע לגבי מיקומים ברחבי העולם מתקבל מכ-100,000 תחנות של צופים עצמאיים המפעילים תחנת מזג אוויר אישית אוטומטית. 

מערכות האתר מעבדות את הנתונים, וממקמות את המידע הנאסף על גבי מפות גוגל לצורך המחשה, בנוסף למידע מפורט בתצוגה ידידותית במיוחד. האתר מאפשר גישה לתחזית רדיו אינטרנטית המופצת על ידי מינהל האטמוספירה והאוקיינוסים האמריקני. אתר מחתרת מזג האוויר נכלל כתוסף לדפדפן גוגל כרום וכן למכשירי אייפון ואנדרואיד. 

בנוסף לנתונים ומידע טכני מספקת מערכת האתר גם סקירות מקצועיות בנושאי מזג האוויר ונושאים קרובים ומשיקים לתחום על ידי מומחים. האתר מחתרת מזג האוויר מאפשר גם לגולשים ניהול בלוגים אישיים בנושאים דומים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מחתרת מזג האוויר

* אתר האינטרנט הרשמי של מחתרת מזג האוויר
* מחתרת מזג האוויר, ברשת החברתית פייסבוק

* מחתרת מזג האוויר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* מחתרת מזג האוויר, ברשת החברתית אינסטגרם