recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**שראלדו בקר** (בהולנדית: **Sheraldo Becker**;‏ נולד ב־9 בפברואר 1995) הוא כדורגלן הולנדי-סורינאמי, המשחק בריאל סוסיאדד הספרדית בעמדת הקיצוני.

קריירה
------

בשנת 2004 הצטרף בקר לאקדמיות הנוער של אייאקס. בקר החל את עונת 2013/2014 במשחק עבור קבוצת המילואים של אייאקס במסגרת ליגת המשנה בהולנד בהפסד 0–3 ביתי לפורטונה סיטארד. ב-28 בפברואר 2014, בקר כבש את שערו הראשון בקריירה נגד דן בוס. ב-8 במאי 2014, הוא נכלל בסגל של הקבוצה הבוגרת על ידי המאמן פרנק דה בור לשני משחקי ידידות מול פרסיה ג'קרטה ופרסיב בנדונג באינדונזיה.

ב-2015, בקר הושאל לזוולה, מליגת העל ההולנדית, במטרה לצבור יותר זמן משחק וניסיון. בקר השפיע ותרם משמעותית למועדון ההולנדי במהלך תקופת ההשאלה שלו, כאשר רשם 26 הופעות וכבש 4 שערים. לאחר שחזר לאייאקס, חוזהו של בקר הסתיים, והוא הצטרף לדן האג ב-2016, שם בילה שלוש עונות. ההופעות שלו בליגה ההולנדית משכו את תשומת הלב של המועדון הגרמני אוניון ברלין, ובשנת 2019, הוא עשה את המעבר לאוניון ברלין מהבונדסליגה. בקר המשיך להציג את כישוריו, בזמן שהוא הפך מהר מאוד לשחקן חשוב עבור הקבוצה, ואף עזר להם להבטיח את מקומם בבונדסליגה. בשנת 2022, בקר זכה להכרה על ביצועיו הבולטים ונבחר לשחקן חודש אוגוסט בבונדסליגה לאחר שכבש 4 שערים וגם סיפק 2 בישולים ב-4 משחקים. בסך הכל, בקר ביסס את עצמו כשחקן כנף מוכשר ורב-תכליתי.
ב-3 באוקטובר 2023 כבש את שערי הבכורה שלו בליגת האלופות שכבש צמד בהפסד 3-2 לבראגה, אלו היו גם השערים הראשונים אי פעם של קבוצתו במפעל.
ב-13 בינואר 2024 נמכר בקר לריאל סוסיאדד.

נבחרת לאומית
------------

בקר שיחק בנבחרות הנוער של הולנד. אך למרות זאת, שראלדו בקר נכלל בסגל נבחרת סורינאם בנובמבר 2020, לאחר שהוכרז על זכאותו המלאה לייצג את הנבחרת הלאומית. למרות שסורינאם אינה מאפשרת ריבוי אזרחויות, המדינה הנפיקה דרכונים מיוחדים לספורטאים שנמצאים בתפוצות המעוניינים לייצג את סורינאם, מאז 2019.
ב-4 ביוני 2021, בקר ערך את הופעת הבכורה שלו עם נבחרת סורינאם בניצחון 0–6 נגד נבחרת ברמודה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. הוא כבש 2 שערים במשחק הראשון שלו כשחקן התקפה בנבחרת.

תארים
-----

### אישיים

* שחקן החודש בבונדסליגה: אוגוסט 2022.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שראלדו בקר** בוויקישיתוף
* שראלדו בקר, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ajax en PEC Zwolle schudden elkaar de hand: jonge aanvaller verhuurd, voetbalprimeur
2. ↑  Auch in diesem Jahr: Kein Weihnachtssingen beim 1. FC Union, tagesspiegel
3. ↑  "Fee & contract details: Sheraldo Becker officially joins Real Sociedad from Union Berlin". *OneFootball*. 18 בינואר 2024. נבדק ב-18 בינואר 2024. `{{cite web}}`:  (עזרה)

| **נבחרת סורינאם – גביע הזהב 2021** |
| --- |
| 1 האהן • 
2 דנקרלוי • 
3 קלייבר • 
4 מאלון • 
5 האפס • 
6 קולוויק • 
7 יוזפזון • 
8 אלברג • 
9 האסלביינק • 
10 ורווי • 
11 בקר • 
12 ניבטה •
13 קוהינור • 
14 אדוארד •
15 דונק •
16 דונלד •
17 אפאי •
18 לירדם •
19 אמופרי •
20 פלייטר •
21 ביססוואר •
22 קומבליוס •
23 קורט •
מאמן: חורה | סורינאםסורינאם |
**ז'ארד חאסה** (בצרפתית: **Jared Khasa**; נולד ב-4 בנובמבר 1997 בקינשאסה שברפובליקה הדמוקרטית של קונגו) הוא כדורגלן מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת מכבי פתח תקווה מליגת העל הישראלית.

קריירת מועדונים
---------------

בשנת 2015 החל חאסה לשחק בקבוצת המילואים של לה האבר. ב-31 בינואר 2016 חתם בפ.צ. סיון מליגת העל השווייצרית. בהתחלה הושאל לפריבור מהליגות הנמוכות בשווייץ, ועם חזרתו החל לשחק בקבוצה הבוגרת של פ.צ. סיון, במדיה ערך 45 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים.

ב-12 בינואר 2022 הושאל חאסה לפו מליגת המשנה הצרפתית עד לתום עונת 2021/2022. הוא ערך 11 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה.

ב-15 ביולי 2022 חתם חאסה על חוזה לעונה אחת בא.א.ל. לימסול מליגת העל הקפריסאית. הוא ערך 30 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד, ובתום עונת 2022/2023 שוחרר מהמועדון.

ב-13 באוגוסט 2023 חתם חאסה על חוזה לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת במכבי פתח תקווה מליגת העל הישראלית.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  \ Transferts : un nouvel attaquant à Pau] באתר ל'אקיפ, 12 בינואר 2022 (בצרפתית)
2. ↑  תומר חבז, ‏ג'ארד קאסה חתם במכבי פ"ת לעונה עם אופציה, באתר ONE‏, 13 באוגוסט 2023
**יוסף ג'ו נוביק** (8 באוגוסט 1900 – 13 בפברואר 1996) היה ממתנדבי היישוב לצי המלכותי הבריטי. נמנה עם מקימי חיל הים הישראלי, מייסד מספנת חיל הים ומקים מחלקת ההנדסה.

ילדות והשכלה
------------

נוביק הוא יליד ליטא, ממשפחה של שנים-עשר אחים. אחד מהם, שהיה רופא, עלה לארץ לפני שאר המשפחה. אחת האחיות עלתה גם היא, לבדה, לפני שאר המשפחה, בשנת 1922 והייתה חלוצה. משפחתו הייתה אמידה, והיו להם מפעלים, כגון טחנות קמח ובית חרושת שבו היו נגריה, מרכז עיבוד לכל מיני חלקי מכונות. לפי עדותו של נוביק, בית החרושת עדיין קיים ונמצא בבעלות ליטאים.

נוביק התחיל ללמוד בעיר ריגה, בשפה הרוסית ולאחר מכן עבר לגימנסיה עברית. משם המשיך ללמד בבית ספר מקצועי בגרמניה, ללימודים עבור תעודת הנדסאי מכונות. תוכנית הלימודים שם הכילה ארבע שעות לימודי תאוריה וארבע שעות עבודה מעשית ביום. לאחר סיום לימודיו עבד בחוזה תעסוקתי בדרום אפריקה והשיג אזרחות דרום אפריקאית.

עלייה ושירות לפני קום המדינה
----------------------------

בעידודו של אברהם הרצפלד, שפגש אותו בדרום אפריקה, עלה ארצה בהתיישבות האלף, בשנת 1933, ולאחר שלושה ימים בארץ הצטרף לארגון ההגנה. הוא שירת במשטרת היישובים העבריים, כגפיר וכמתורגמן לרוסית עבור הבריטים. בהמשך הוא היה מנהל בבית החרושת "קדמה" למכונות חקלאיות ועסק בעוד מספר עבודות כבבתי אריזה. הוא עבר ל"סולל בונה" ושם עבד בבניית נמל תל אביב כמפעיל מחפר ואחר כך ניהל שם בית מלאכה.

בפרוץ מלחמת העולם השנייה הוא נשלח בברכת "ההגנה" לסארפנד (צריפין), לקורס רס"רים בצבא הבריטי.
מאחר שלאנגלים היה חסר כוח אדם טכני, הוא היה ממתנדבי היישוב לצי המלכותי הבריטי ושירת בצי הבריטי כמכונאי בדרגת Petty Officer (נגד) בבסיס חיפה, שם שירת עם מתנדבי הצי הבריטי הישראלים, שגויסו מבית הספר בסמ"ת. משם עבר לבסיס פניקס במצרים. לקראת תום המלחמה, הבריטים רצו להחתימו לקבע בצי המלכותי ולהעניק לו דרגת קצונה, אך הוא נמנע מכך.

לאחר קום המדינה
---------------

נוביק התגייס לחיל הים בהקמתו. בשנת 1948 הוא הקים את מספנות חיל הים, עם חבריו לשירות בצי הבריטי ומיסד את הענף הטכני בחיל הים, שהפך למחצ"ד. בראשית ימיו בחיל הים הוא עסק עם שאר אנשי המספנה בשיקום אניות צי הצללים לאניות הראשונות של החיל.

אף על פי שלא היה מהנדס או קצין מוסמך מן הצי הבריטי ולא בעל תואר הנדסה, הוא היה בעל יוזמה וחזון. חלומו היה להקים בית ספר טכני לנושאי עבודה ימית לנוער. הוא גייס כ-500 נערים לעבודה במספנות חיל הים, בתוכנית נוער עובד, ואלו התפתחו להיות מנהלי עבודה. לאחר שחרורו מצה"ל הוא עבד בנמל חיפה כעשר שנים ופרש בשל בעיית בריאות.

בשנת 1949 התמנה על ידי דוד בן-גוריון כחבר המשלחת שהעלתה ארצה את עצמות חוזה המדינה, בנימין זאב הרצל.

לאחר עלייתו ארצה נשא לאשה את אסתר לבית פרץ (בת למשה פרץ, מראשוני היישוב ובוניו ומוכתר מושבות הדרום). בנם היחיד הוא הפיזיקאי והיזם עפר נוביק. נכדיו -יעל, נמרוד נעמי ואיתי. לאחר גירושיו מאסתר נשא לאשה את לילי (ליזלוטה) לבית פרוסקאואר (פרוש אור).

ראו גם
------

* מתנדבי היישוב לצי המלכותי הבריטי
* מספנת חיל הים
* מספן הציוד

קישורים חיצוניים
----------------

* דף זיכרון עמותת חיל הים
* שמואל טנקוס על הפלוגה הימית
* חנה ינאי, מספנת חיל הים לדורותיה, הוצאה לאור חיל הים, 1998.

| ראשי מספן הציוד |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| ג'ו נוביק • אברהם זכאי • אריה קפלן • יעקב שפי • יהושע להב • עקיבא פגי • ישראל אביר • ברוך ורד • חנוך בן אליהו • אלכס פארן • ישי הרמתי • אברהם נוה • שלמה מרקל • אבריאל בר יוסף • עמרי דגול • ניצן שקד • משה זנה • יוסי אשכנזי • אריאל שיר |  |

 |
**דפנה אפרת** (נולדה ב-9 בפברואר 1955) היא היסטוריונית של האסלאם, פרופסור מן המניין במחלקה להיסטוריה, פילוסופיה ומדעי היהדות באוניברסיטה הפתוחה.

ביוגרפיה
--------

אפרת סיימה בהצטיינות תואר ראשון (1982) ותואר שני (1986) בהיסטוריה של המזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב. את תואר הדוקטור קיבלה בשנת 1993 מאוניברסיטת הרווארד. עבודת הדוקטורט שלה, שנכתבה בהנחית פרופסור רוי מוטהדה (אנ') (Prof. Roy P. Mottahedeh) עסקה בחכמי האסלאם ('עולמא') בבגדאד של המאה האחת עשרה.

בשנת 1997 הצטרפה לסגל המחלקה להיסטוריה, פילוסופיה ומדעי היהדות באוניברסיטה הפתוחה. פרופסור אפרת מילה תפקידים אקדמיים וניהוליים רבים באוניברסיטה הפתוחה ומחוצה לה. בין היתר היא חברת מערכת בכתב עת בתחום הסופיות וחברה בוועד המנהל של האגודה הישראלית לחקר הדתות.

מחקריה של אפרת מתמקדים בחסידים, במיסטיקנים ובקדושים מוסלמים הידועים בשם סוּפים, ובאופן שבו הם הפיצו את דרכם הרוחנית ברחבי עולם האסלאם וייסדו קהילות מקומיות של תלמידים וחסידים. מחקרה בוחן את מקורות הסמכות של השיח' הסופי ואת מופעיה השונים. היא מבססת את מסקנותיה על מגוון מקורות ראשוניים, ובהם כתבי יד המוקדשים לחיי קדושים ומעלותיהם.

מספריה
------

אפרת היא המחברת והעורכת של ספרים ומאמרים רבים בנושאים הקשורים לדת האסלאם. בין ספריה ניתן למנות את:

* **אסלאם: מבוא להיסטוריה של הדת** (בשיתוף עם נחמיה לב ציון ודניאלה טלמון-הלר), הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2008.

* Daphna Ephrat, **Sufi Masters and the Creation of Saintly Spheres in Medieval Syria**. ARC Humanities Press and Amsterdam University Press, 2021
* Daphna Ephrat, **Spiritual Wayfarers, Leaders in Piety: Sufis and the Dissemination of Islam in Medieval Palestine**. Cambridge, MA: Harvard University Press, 2008
* Daphna Ephrat, **A Learned Society in a Period of Transition: The Sunni 'Ulama' of Eleventh-Century Baghdad**. Albany, NY: State University of New York Press, 2000

משפחתה
------

נשואה לעובד אפרת (מוזיקאי, מלחין ומעבד מוזיקלי). אם לשלושה. אחד מילדיה הוא המחזאי והשחקן דניאל אפרת.

אביה הוא האלוף במיל. אברהם טמיר.

קישורים חיצוניים
----------------

* דפנה אפרת, "האסלם: מבוא להיסטוריה של הדת" (הרצאה על אודות סדרת ספרי לימוד שכתבה באוניברסיטה הפתוחה), סרטון באתר יוטיוב, 2011
* דפנה אפרת, "החסיד המוסלמי וארץ הקודש" (הרצאה באוניברסיטה הפתוחה בסדרת "מסעות ומרחבים"), סרטון באתר יוטיוב, 24 בנובמבר 2011
"**סַלֵּינוּ עַל כְּתֵפֵינוּ**" הוא שיר ילדים לשבועות, שנכתב בתרפ"ט (1929) על ידי לוין קיפניס והולחן על ידי ידידיה אדמון.

בריאיון לציפי פליישר סיפר לוין קיפניס על השיר: "אז חיברתי רק בית אחד. ההדפסה הראשונה בגליונות לגננות. ב"מחרוזת" הוספתי עוד שני בתים."

השיר הולחן בסגנון מודוס מיקסולידי.

השיר מתאר את טקס הבאת הביכורים השונים מכל רחבי הארץ והשמחה המלווה לכך. היעד של הצועדים, או מקום התכנסותם מקצות הארץ, אינו נזכר בשיר.

השיר הפך עם השנים להמנון של חג השבועות – שיר עליז המשלב אווירת חג ושמחה על האביב, והושר בטקסי הבאת הביכורים, על ידי מבצעים שונים, ביניהם משה דץ ורינת גבאי.

לקראת חג השבועות ה'תשע"ז יהודה לויכטר אירח את סיני תור בביצוע של לחן חדש לשיר, בעיבודו של דוד ליפשיץ.

קישורים חיצוניים
----------------

* אקורדי השיר "סלינו על כתפינו" באתר Tab4u
* "סלינו על כתפינו" באתר בית לזמר העברי
* מילות השיר "סלינו על כתפינו" והאזנה לו באתר זמרשת
* מילות השיר "סלינו על כתפינו" באתר שירונט
* דוד אסף, סלינו על כתפינו, באתר עונג שבת
* זאב גלילי, "סלינו על כתפינו", באתר היגיון בשיגעון

הערות שוליים
------------

1. ↑  חתן פרס ישראל למוזיקה לשנת תשל"ד-1974.
2. ↑  ציפי פליישר, התפתחותו ההיסטורית של שיר העם העברי" (1964), עמ' 391, 9.7.1963
3. ↑  נתנאל לייפר, ‏יהודה לויכטר וסיני תור - "סלינו על כתפינו", באתר כיכר השבת, 30 במאי 2017
שמלה בעיצוב גוי פאי מהתערוכה ב-2015 "סין: מבעד למראה"
**נשף המט גאלה** הוא אירוע אופנתי שנתי המתרחש במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו-יורק. הנשף מיועד לאיסוף כספים למכון אמנות לתלבושות של המוזיאון.

היסטוריה
--------

הנשף מתרחש כל שנה החל משנת 1948 ונחשב כאירוע של הפגנת תלבושות של שחקנים, זמרים ומובילי דעת קהל. בכל שנה, נבחר נושא לתערוכת המכון לתלבושות וכך גם לנשף, והאורחים מצופים להתלבש בהתאם לנושא הנשף. הנשף מוערך כאחד הנשפים החשובים ביותר בניו-יורק.

נכון ל-2014, אספו בו 12 מיליון דולרים לטובת המכון לתלבושות של המטרופולין. מאז 1995, מאשרת אנה וינטור, עורכת עיתון האופנה הנחשב "ווג", כל מוזמן לאירוע. רשימת המוזמנים כוללת כ-700 אנשים ביניהם אומנים מוזיקליים, שחקנים, דוגמנים, משפיעי דעת קהל ואנשי המעמד הגבוה.

לעיתים נושא התערוכות מעורר ביקורת. בשנת 2015, הנושא הנבחר, "סין: מבעד למראה", נקרא במקור "לחישות מסין: סיפורים מהמזרח באומנות, אופנה ותרבות". הנושא המקורי והתערוכה עוררה ביקורת לגבי הגזענות הסמויה והאופי שבה התרבות המזרחית התקבלה במערב במהלך ההיסטוריה.

בשנת 2016, הנושא היה: "אדם מול המכונה: אופנה בעת הטכנולוגיה" (Manus x Machina: Fashion in an Age of Technology). הזמרת מדונה עוררה ביקורת עם לבוש של ז'יבנשי שחשף חלקים ניכרים מחזה ומאחוריה.

הנושא בשנת 2018 היה הנצרות הקתולית, תחת הכותרת: "גופים שמימיים: אופנה ודמיון קתולי". הנושא עורר ביקורת לאור הפרשנות בתלבושות של חלק מהמוזמנים. הזמרת ריהאנה הגיעה כשהיא חובשת כתר אפיפיורי. השחקנית שרה ג'סיקה פרקר חבשה כובע המכיל את סצנת לידת ישו. השחקנית לנה וייט הופיעה עם גלימה גדולה המכילה את דגל הגאווה, כדי למחות על התייחסות הכנסייה לנושאי להט"ב במהלך ההיסטוריה.

בשנת 1996, הוזמנה הנסיכה דיאנה לאירוע האופנתי שלבשה שמלה כחולה כהה ונראתה זוהרת אל עיניי המוזמנים האחרים וזו הייתה הפעם הראשונה אי פעם שבא בן או בת מלוכה לאירוע המט גאלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נשף המט גאלה** בוויקישיתוף
* 
* מבט על ההיסטוריה של נשף המטרופוליטן, בלוג מוזיאון המטרופוליטן, ננסי צ'ילטון, 30 באפריל 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  קייל סמית', Red-Carpet Catholicism Is a Loss for the Church, מוזיאון המטרופוליטן, ‏9 במאי 2018
2. ↑  , נשף מט גאלה היסטוריה
3. ↑  The China-Themed Met Gala Wasn't Totally Offensive, But Still Problematic ג'יאן דלאון, קומפלקס, 5 במאי 2015
4. ↑  Madonna’s peek-a-boob Met Gala moment ניק בונד, 3 במאי 2016
5. ↑  ליארד בונרלי פרסון, Met Gala 2018 Theme: "Heavenly Bodies: Fashion and the Catholic Imagination", ווג, ‏4 במאי 2018
6. ↑  קייל סמית', Red-Carpet Catholicism Is a Loss for the Church, ‏9 במאי 2018
7. ↑  למה לנה וייט לבשה את דגל הגאווה לנשף המט גאלה, ווג, 8 במאי 2018
**אריאל לוגסי** (נולד ב-24 בנובמבר 2004) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת קשר הכנף ההתקפי בקבוצת מכבי פתח תקווה מליגת העל ובנבחרת ישראל לנוער עד גיל 19.

קריירת מועדונים
---------------

אריאל לוגסי נולד לליאור ודבי לוגסי. החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה. בשנת 2015 עבר למחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה.

ב-1 באוגוסט 2021 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של מכבי פתח תקווה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-77 בהפסד 0–1 להפועל תל אביב במסגרת גביע הטוטו 2021/2022.

נבחרות ישראל
------------

לזכותו שבע הופעות במדי נבחרת נערים ב' של ישראל עד גיל 16, ושלוש הופעות ואף שער במדי נבחרת נוער ב' של ישראל עד גיל 18.

מאז 2021 נכלל לוגסי בסגל נבחרת ישראל עד גיל 19, והיה שותף להעפלתה של הנבחרת לטורניר הסופי של אליפות אירופה בשנת 2022 בפעם השנייה בתולדותיה. לוגסי שיחק בכל חמשת המשחקים של הנבחרת בטורניר הסופי, ואף כבש את שער הבכורה שלו בשלב-הבתים של הטורניר במשחק מול סרביה שהסתיים בתיקו 2–2. לוגסי אף שיחק ובישל גם בהפסד 1–3 לאנגליה בגמר, במשחק שהסתיים בהפסד לאחר הארכה בתוצאה 1–3. לוגסי סיים כמלך הבישולים של הטורניר, עם 3 בישולים. כמו כן, נבחר השער של לוגסי בניצחון 4–2 על אוסטריה בשלב-הבתים של הטורני הסופי, על-ידי UEFA במקום השלישי בדירוג "שער הטורניר" (כשבמקום הראשון נבחר שער הגמר של עמיתו לנבחרת אוסקר גלוך).

לזכותו של לוגסי 20 הופעות ו-3 שערים במדי נבחרת הנוער עד גיל 19.

תארים
-----

אישיים
* מלך הבישולים של אליפות אירופה עד גיל 19: 2022

קישורים חיצוניים
----------------

* אריאל לוגסי, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  רענן ברנובסקי‏, "ווינרים אמיתיים": הורי נבחרת הנוער מתגאים בהישג ההיסטורי, באתר וואלה!‏, 3 ביולי 2022
2. ↑
3. 1 2  ההתאחדות לכדורגל בישראל - שחקן נבחרת, באתר www.football.org.il
4. ↑  לוגסי בפסגת המבשלים: מספרי יורו הנוער, באתר ערוץ הספורט, 2 ביולי 2022
5. ↑  Oscar Gloukh wins 2022 Under-19 EURO Goal of the Tournament, אתר UEFA, ‏5 ביולי 2022
הרב **רפאל צבי ובר** (נולד בכ"ח בטבת ה'תש"ו, 1 בינואר 1946) הוא רב הקהילה החרדית ליטאית בשכונת נווה יעקב בירושלים וחבר בד"ץ שארית ישראל.

קורות חייו
----------

נולד בשנת 1946 בברטיסלבה שבצ'כוסלובקיה, ליוסף ושיינדל (שרה) ובר. בשנת 1949 עלה עם הוריו לישראל. בילדותו גר בתל אביב ולאחר מכן בבני ברק. הוא למד בישיבת היישוב החדש בתל אביב, ולאחר מכן בישיבת פוניבז' וישיבת גרודנא. בסוף שנות ה-60 נישא לחנה רבקה, בתו של הרב חיים יוסף יעקובוביץ, שהיה מראשי ישיבת קול תורה.

לאחר נישואיו התגורר בשכונת בית וגן ולמד כשנתיים בישיבת בריסק. בתחילת שנות ה-80 לאחר שהוסמך מו"צ רבים מבני השכונה היו משחרים לפתחו בשאלות הלכתיות. לאחר מכן כיהן כראש כולל במספר כוללים, בשכונת בית וגן, במרכז העיר, גבעת משה, וכיום בשכונת נווה יעקב. באמצע שנות השמונים נקרא לכהן כרב הקהילה החרדית בשכונת נווה יעקב בירושלים. באותה עת הקהילה החרדית הייתה קטנה ובאזור מצומצם בשכונה, ונקראה קריית קמניץ. בתחילת שנות התשעים החלה להיבנות בסמוך לקריית קמניץ, במזרח נווה יעקב, שכונה חרדית גדולה, והרב ובר משמש גם בה כרב הקהילה האשכנזית. באמצע העשור הראשון של המאה ה-21 החל גם חלקה המערבי של השכונה להתחרד. במשך מספר שנים שימש כדיין בבית הדין לממונות של המועצה הדתית בירושלים.

הרב ובר מכהן כחבר בד"ץ שארית ישראל. הוא מתלמידיו המובהקים של הרב יוסף שלום אלישיב.

משפחתו
------

לרב ובר 16 ילדים. גיסיו הם הרב יצחק יחיאל יעקובוביץ, שהיה רבה של הרצליה; הרב אורי קלרמן, שהיה מראשי ישיבת כנסת חזקיהו; הרב אברהם ארלנגר, מראשי ישיבת קול תורה והרב אברהם עמרם קוך המכונה **הצדיק מחיפה**. בנו הרב אליהו ובר הוא ראש ישיבת "הר הבית".

ספריו
-----

* **דברי הלכה** - על הלכות ברכות, כולל "אור יוסף", 2008
* **ברכת הבית** (יחד עם הרב יודא טשזנר)
* **שיעורים בשבת** - שיעורים בהלכות ומלאכות שבת, כולל "אור יוסף", 2001
* **אל תקרי הליכות אלא הלכות** - שיעורים בהלכות בישול בשבת

קישורים חיצוניים
----------------

* שיעור של הרב ובר, באתר בינינו
* שיעורים לשמיעה של הרב ובר, באתר קול הלשון
* צבי ובר, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  הסכמה באתר היברובוקס, בה מופיע הרב כרב קהילת קמניץ, נווה יעקב
2. ↑  בית דין צדק שארית ישראל, באתר "עולם התורה"
3. ↑  הרב אלישיב זצ"ל נאסף לבית עולמו, באתר הידברות
4. ↑  דף הספר, בגוגל ספרים
5. ↑  דף הספר, בגוגל ספרים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007298909705171
* ISNI: 0000 0000 3316 650X
* LCCN: n93002056
* VIAF: 31201443
* WorldCat: lccn-n93002056

 |
**שאול אהרון לוי** (15 באפריל 1948 – 7 באוקטובר 1973) היה נווט קרב בחיל האוויר הישראלי בעל עיטור העוז שנהרג במלחמת יום הכיפורים.

ביוגרפיה
--------

לוי נולד בעיראק לכתון ועבדול-נבי בשנת 1948. משפחתו עלתה לארץ בשנת 1951. הוא למד בבית הספר הולץ בתל אביב, במגמת מכונאות מטוסים. לוי היה חניך בתנועת הצופים.

התגייס לצה"ל בנובמבר 1965, והתנדב לשרת בחיל האוויר. לאחר שסיים את הטירונות עבר קורס צניחה וקורס נווטים, אותו סיים בהצטיינות. לוי שירת כחצי שנה כנווט בטייסת תובלה ואחרי-כן עבר לשרת כנווט במטוסי "ווטור".

בשנת 1969 נשלח לארצות הברית לקורס נווטי מטוסי "פנטום". לאחר חזרתו לארץ היה אחד המהטייסים הראשונים בטייסת הפאנטומים הראשונה. לוי גם היה אחד מהמדריכים הראשונים בטייסת, ולאחר מכן מונה לסגן השני של מפקד הטייסת. הוא ראשון הנווטים בטייסת שזכה למלא תפקיד בכיר כזה.

ב-18 ביולי 1970 בזמן מלחמת ההתשה, טס לוי כנווט במטוס פנטום שאותו הטיס מפקד טייסת 69, אביהו בן-נון, במבצע אתגר לתקיפת סוללות טילי קרקע-אוויר במצרים. מטוסם נפגע מטיל קרקע-אוויר, אך הם הצליחו להנחית אותו בנחיתת אונס בבסיס רפידים. לפני שפרצה מלחמת יום הכיפורים לוי נרשם ללימודי אלקטרוניקה בטכניון בחיפה.

ב-7 באוקטובר 1973 הובילו הטייס אהוד חנקין ולוי מבנה של מטוסי פנטום במטרה לתקוף סוללת טילים בסוריה. במהלך הטיסה גילו כי המטרה שרצו לתקוף נמצאת במקום שונה מהמתוכנן וקרובה למטוס. למרות הסכנה החליטו השניים לרדת לכיוון הסוללה כדי לתקוף. הם הפציצו את המטרה, אך עקב הירידה לגובה נמוך נפגע מטוסם מאש נ"מ של הצבא הסורי. גופתו של לוי שנחשב תחילה כנעדר נמצאה וזוהתה והוא הובא למנוחות בבית העלמין הצבאי קריית שאול. לאחר נופלו הועלה לדרגת רב-סרן.

לאחר שהוענק לו על ידי הרמטכ"ל מרדכי גור, "עיטור העוז" פורסמה בעיתון במחנה כתבה לזכרו בשם "הפנטום פגע ונפגע". בשנת 1975 פורסם בעיתון ידיעות אחרונות, ראיון עם שאול, שהיה אמור להתפרסם בשנת 1970, אך קטעים ממנו צונזרו מסיבות ביטחוניות.

במאי 1975 העניק הרמטכ"ל מרדכי גור ללוי את עיטור העוז:

> 
> רס"ן לוי שאול, גילה גבורה. סרן שאול לוי ז"ל היה נווט במטוס "פאנטום" שסא"ל אהוד חנקין ז"ל היה טייסו. ב-7 באוקטובר 1973 הם הובילו מבנה של מטוסי "פאנטום" לתקיפת סוללת-טילים בסוריה. במהלך זיהוי המטרה הם גילו אותה במקום שונה מהמתוכנן וקרוב מאוד למטוס. למרות-זאת בידעם את חשיבות המבצע החליטו לצלול כדי לתקוף את המטרה. הם הפציצו אמנם את המטרה, אולם בגלל הירידה לרום נמוך-מדי נפגע כנראה מטוסם מאש נ"ט והתרסק. סא"ל אהוד חנקין ז"ל וסרן שאול לוי ז"ל גילו בפעולתם זו אומץ לב, קור רוח ודבקות במשימה.
> 
> 
> 
>

הנצחה
-----

שמו מונצח באנדרטה לבני העיר חולון שנפלו במערכות ישראל ובבית יד לבנים בעיר, בקיר זיכרון לאנשי הטכניון שנפלו במערכות ישראל בחיפה, אתר הנצחה לחללי חיל התקשוב (הקשר והאלקטרוניקה) ביהוד ובאנדרטה שהוקמה בהר הטייסים לזכר לוחמי חיל האוויר שנפלו בעת שירותם.

חיים אישיים
-----------

בשנת 1969 נשא לאישה את בת זוגו דובה. לוי השאיר אחריו אישה ושני בנים, הורים, אח ושתי אחיות, בנו השני שנולד אחרי מותו, נושא את שמו יניב-שאול.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות החיים של שאול לוי, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
* שאול לוי, באתר הגבורה
* ישגב נקדימון, ‏שאול טייס קרב, **בטאון חיל האוויר** 163, אפריל 1988, באתר הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האויר

הערות שוליים
------------

1. ↑  סא"ל אהוד חנקין ז"ל, באתר הגבורה
**מפלגת המולדת** (טורקית **Anavatan Partisi, ANAP**) היא מפלגה בטורקיה שהוקמה בשנת 1983 על ידי טורגוט אזאל (Turgut Özal) לאחר ההפיכה הצבאית השלישית במדינה. מפלגת המולדת היא מפלגת ימין-מרכז התומכת בכלכלה חופשית ובחופש יחסי לגילויים דתיים בציבור (לבוש, כיסוי ראש וכדומה). 

בבחירות שהתקיימו ב-6 בנובמבר 1983, והיו הבחירות הראשונות לאחר ההפיכה והשלטון הצבאיים במדינה, ניצחה המפלגה והשיגה 45.14% מהקולות. אזאל היה לראש ממשלת טורקיה ועמד בראשן של שתי ממשלות רוב, עד שמונה ב-9 בנובמבר 1989 לנשיא טורקיה השמיני. את מקומו של אזאל תפסו ילדרם אקבולוט (Yıldırım Akbulut) ומסוט ילמז אחריו, וגם הם עמדו בראשן של ממשלות רוב עד 1991. במהלך שלטונה של מפלגת המולדת הונהגו בטורקיה רפורמות כלכליות שמטרתן הייתה להביאה למצב של כלכלת שוק, תוך צמצום ההתערבות הממשלתית בכלכלה ועידוד יוזמה פרטית. בשנת 1987 הגישה טורקיה את בקשתה להצטרף לקהילה האירופית, אך נסוגה מכוונתה זו משהחליטה כי התנאים שהציבה לה הקהילה אינם עולים בקנה אחד עם אינטרס המדינה. 

ב-20 בנובמבר 1991, לאחר שממשלתו של ילמז החזיקה מעמד 5 חודשים בלבד, הפסידה המפלגה את השלטון למפלגת הדרך הנכונה (Doğru Yol Partisi) בהנהגתו של סוליימאן דמירל. במהלך המחצית הראשונה של שנות התשעים החלה המפלגה מאבדת מכוחה, ומדיניותה הליברלית הכלכלית כמו גם תמיכתה בצירוף לקהילה האירופית הביאה לירידה בתמיכה בה בקרב אוכלוסייה מסורתית. ילמז שב לכהן כראש הממשלה רק ב-6 במרץ 1996, כאשר עמד בראשה של ממשלת קואליציה עם מפלגת הדרך הנכונה, אך לא לזמן רב. שלושה וחצי חודשים לאחר מכן קמה לראשונה בתולדות המדינה ממשלה ברשות מפלגה בעלת מצע מוסלמי, ונג'מטין ארבקן (Necmettin Erbakan) ראש מפלגת הרווחה (Refah Partisi) היה לראש הממשלה. שלטונה של מפלגת הרווחה היה קצר מועד, וב-1997 התחוללה ה"מהפכה הפוסט-מודרנית" (Post-modern darbe), כשהצבא הביא בהתבטאויותיו להתפטרותו של ארבקן. דבר זה פתח בפני ילמז את ההזדמנות להקים את הממשלה השלישית בראשותו, וזו החזיקה מעמד מה-30 ביוני 1997 עד ה-11 בינואר 1999. 

בבחירות שנערכו ב-1999 ספגה המפלגה תבוסה וזכתה ב-13.22% מסך הקולות, שתורגמו ל-86 מושבים באספה הלאומית הגדולה של טורקיה. בבחירות הבאות, בשנת 2002, לא עברה המפלגה את אחוז החסימה, ולא זכתה ייצוג באספה הלאומית. לקראת בחירות 2007 הוכרז כי המפלגה תתאחד עם מפלגת הדרך הנכונה, אך הדבר לא יצא לבסוף אל הפועל, וגם בבחירות שנערכו ב-22 ביולי 2007 המפלגה לא הצליחה לחצות את אחוז החסימה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מפלגת המולדת

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1215415-5
* VIAF: 137314702
* WorldCat: viaf-137314702

 |
**אינפוגרפיקה** (באנגלית: **Information graphics** או **Infographics**) היא סוגה בתחום תקשורת חזותית שמשתמשת בשילוב של הדמיית נתונים, תמונות וטקסט להעברת מידע הסברתי שלא ניתן להעביר בפשטות ובמהירות דרך טקסט בלבד. בדרך כלל זה כולל מידע מופשט, כמו נתונים ותהליכים, מידע נסתר, כמו המבנה הפנימי של גוף האדם או מכונה והנחיות לפעולה.

אינפוגרפיקה מיועדת לקהל הרחב ומשמשת לצורך הסבר מידע בתקשורת ההמונים.

יוצר האינפוגרפיקה מחליט מראש על אופן ההסבר של סיפור, מידע או מסר שהוא רוצה להעביר ולאיזו השפעה הוא רוצה לגרום. לפי הגדרה זו, אינפוגרפיקה היא מקבילה חזותית לכתבת פרשנות או סיקור. אינפוגרפיקה מציגה רק את המידע הספציפי שתומך במטרת ההסבר. זאת, בניגוד להצגת מידע שמאפשרת למשתמשים בה לחקור ולהפיק תובנות מן הנתונים באופן עצמאי.

אחד מחוקרי האינפוגרפיקה המודרנית הוא פרופסור אדוארד טאפטי, אשר כתב מספר ספרים בנושא. בספריו מרבה טאפטי לתת דוגמאות מההיסטוריה ולהזכיר שהסינים היו מהראשונים שהשתמשו באינפוגרפיקה. תחום זה נהנה מהתפתחות רבה בתחילת המאה ה-21 וניתן לראות שילוב אינפוגרפיקה הולך וגובר בעיתונות, גאוגרפיה, חינוך, שיווק.

ראו גם
------

* הדמיית נתונים
* מערכת מידע גאוגרפי
* ניתוח מערכות מידע
* עיצוב מידע
* סימולציה
* החזיית מידע

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אינפוגרפיקה** בוויקישיתוף
* אתר למנויים בלבד מיה וקסלר, יש תרופה למוות בידי הפאוור פוינט, באתר הארץ, 3 בנובמבר 2013
* האתר הרשמי של אדוארד טאפטה
* שגיאות פרמטריות בתבנית:יוטיוב   
'סוג: ערוץ Numberphile' אינו ערך חוקי  The Greatest Ever Infographic, בביצוע ד"ר ג'יימס גריים, ערוץ Numberphile באתר יוטיוב (אורך: 6:18) (באנגלית)
* הרצאה של רוני לוית בנושא אינפוגרפיקה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Aberto Cairo, The Functional Art: An introduction to information graphics and visualization, 2013

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph761282

 |
מצב כדור הארץ יחסית לשמש בשני ימי ההיפוך. בדצמבר חצי הכדור הדרומי זוכה גם בשעות אור רבות יותר, וגם בזווית גבוהה יותר של השמש, לכן שם שיא הקיץ, ולהפך בחצי כדור הצפוני. ביוני המצב מתהפך.
**נקודת היפוך** הוא הזמן במהלך השנה שבו הנטייה של ציר כדור הארץ מגיעה לשיאה מול השמש. בכל שנה מתרחשות שתי נקודות היפוך: נקודת ההיפוך הקיצית, שבו חצי כדור הארץ אליו מתייחס הדובר נמצא בנטייה מקסימלית לכיוון השמש, ונקודת ההיפוך החורפית, שבו חצי כדור הארץ אליו מתייחס הדובר נמצא בנטייה מקסימלית הרחק מהשמש. נקודות ההיפוך מתרחשות בסביבות 21 בדצמבר ו-21 ביוני.

### ההבדלים בין נקודות ההיפוך

נקודת ההיפוך הקיצית מתרחשת ביום הארוך בשנה, והלילה לאחר אותו יום הוא הלילה הקצר ביותר. התושבים בחצי הכדור הצפוני מציינים את נקודת ההיפוך הקיצית ב-21 ביוני. התושבים בחצי הכדור הדרומי מציינים את נקודת ההיפוך הקיצית ב-21 בדצמבר. 

ביום בו מציינים את נקודת ההיפוך השמש נמצאת בנקודה הצפונית ביותר שלה, בהתאם לקו הרוחב משתנה אורך היום. בשיקגו למשל היום נמשך (ב-21 ביוני 1999) 15 שעות ושתי דקות. ככל שעולים צפונה היום מתארך והלילה מתקצר, עד שבאזור הקוטב הצפוני יש אור גם בלילה.

ראו גם
------

* עונות השנה
* מישור המילקה
* ארבע התקופות
* נקודת השוויון
* נקודת ההיפוך החורפית
* זמן באנטארקטיקה
* נקודת ההיפוך הקיצית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נקודת היפוך** בוויקישיתוף
* אבי בליזובסקי, ‏היום חל היום הראשון של החורף – היום הקצר בשנה, באתר "הידען", 21 בדצמבר 2013
* אבי בליזובסקי, ‏נקודת היפוך הקיץ – היום בו השמש נמצאת בנקודה הצפונית ביותר, באתר "הידען", 21 ביוני 2015
* נקודת היפוך, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Midsummers Night! – Dark Sky Wales Training Services (באנגלית בריטית)
2. ↑  אבי בליזובסקי, ‏נקודת היפוך הקיץ – שיעור קצר באסטרונומיה, באתר "הידען", 20 ביוני 2011

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4369408-1

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בדיפלומט ישראלי שכיהן כמנכ"ל משרד החוץ. אם התכוונתם לשחיין, ראו יובל רותם (שחיין).

**יובל רותם** (נולד ב-21 במרץ 1959) הוא דיפלומט ישראלי שכיהן כמנכ"ל משרד החוץ, קודם לכן שימש כראש מערך הדיפלומטיה הציבורית במשרד החוץ, כראש מטה שר החוץ, וכשגריר ישראל באוסטרליה ובניו זילנד.

ביוגרפיה
--------

רותם נולד בתל אביב לישראל ורחל פרנקל, ובגיל צעיר עברה משפחתו להתגורר בגבעתיים. הוא למד בתיכון עירוני ט' בתל אביב.

לאחר שירותו הצבאי השלים תואר ראשון ותואר שני במדעי המדינה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים. במסגרת התואר השני שלו, יצא לשליחות כעוזר פרלמנטרי לחבר הקונגרס דיק גפהארדט. עם השלמת התואר, החל לעבוד כטכנאי אק"ג בבית החולים איכילוב ובמקביל כעוזר פרלמנטרי בכנסת.

ב-1985, הצטרף רותם למשרד החוץ והחל את הליך ההכשרה שלו לתפקידי הדיפלומטיה. ב-1987 החל לשמש כיועץ בצוות של שר החוץ המכהן דאז, שמעון פרס, ושנתיים לאחר מכן, ב-1989 נשלח לתפקיד הראשון שלו בחוץ לארץ והחל לשמש כדובר ישראל באו"ם ובקונסוליה הישראלית בניו יורק. עם חזרתו ארצה, מילא שורה של תפקידים במשרד החוץ כגון מנהל לשכת השר, יועץ השר, עוזר סגן השר ועוד.

בין 1999-2004 כיהן רותם כקונסול כללי בלוס אנג'לס. ב-2007 מונה לשגריר ישראל באוסטרליה, וכיהן בנוסף כשגריר לא-תושב לפיג'י, לפפואה גינאה החדשה ולניו זילנד. ב-2013 סיים את תפקידו באוסטרליה, ובהמשך מונה לראש מערך הדיפלומטיה הציבורית במשרד החוץ.

באוקטובר 2016, עם התפטרותו של מנכ"ל משרד החוץ דורי גולד, החליט ראש הממשלה בנימין נתניהו למנות את רותם לממלא-מקום מנכ"ל משרד החוץ. ב-29 בדצמבר 2016 החליט ראש הממשלה למנותו למנכ"ל הקבוע. ב-18 ביוני 2020 נודע כי רותם ביקש לסיים את כהונתו, ושר החוץ גבי אשכנזי מינה במקומו את אלון אושפיז.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יובל רותם** בוויקישיתוף
* יובל רותם, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  יובל רותם מונה למנכ"ל משרד החוץ, באתר ynet, 29 בדצמבר 2016
2. ↑  ראש הממשלה נתניהו החליט למנות את יובל רותם כממלא מקומו של מנכ"ל משרד החוץ דורי גולד, באתר משרד ראש הממשלה, 13 בספטמבר 2016
3. ↑  יובל רותם באתר משרד החוץ
4. ↑  אתר למנויים בלבד ברק רביד, אחרי התפטרות דורי גולד: נתניהו מינה את יובל רותם לממלא מקום מנכ"ל משרד החוץ, באתר הארץ, 13 באוקטובר 2016
5. ↑  טל שניידר, ‏שר החוץ גבי אשכנזי החליט למנות את אלון אושפיז למנכ"ל משרדו, באתר גלובס, 18 ביוני 2020

| מנכ"לי משרד החוץ |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| ולטר איתן • יעקב צור (טשרנוביץ) • חיים יחיל • אריה לבבי • גדעון רפאל • מרדכי גזית • אברהם קדרון • שלמה אבינרי • אפרים עברון • יוסף צ'חנובר • דוד קמחי • אברהם טמיר • יוסי ביילין • ראובן מרחב • יוסף הדס • אורי סביר • איתן בנצור • אלון ליאל • אבי גיל • יואב בירן • רון פרושאור • אהרון אברמוביץ' • יוסי גל • רפאל ברק • ניסים בן שטרית • דורי גולד • יובל רותם • אלון אושפיז • רונן לוי |  |

 |
**סיגל מורן** (נולדה ב-27 באוקטובר 1965) היא מנהלת ישראלית ששימשה מנכ"לית משרד הרווחה והביטחון החברתי. בין השנים 2009–2018 כיהנה כראש המועצה האזורית בני שמעון.

ביוגרפיה
--------

מורן נולדה בראשון לציון. בנערותה לקחה חלק פעיל בתנועת הנוער העובד והלומד, ומילאה תפקיד של יו"ר מועצת חניכים ארצית. מהפך בתפיסת עולמה חל כאשר עברה מתנועת הנוער העובד והלומד לתנועת השומר הצעיר, כיוון שהאמינה בהתיישבות בנגב. בצה"ל שירתה בנח"ל ושימשה כמזכירת הגרעין. השתחררה מצה"ל בדרגת סגן.

הייתה חברה בגרעין שהקים את קיבוץ שומריה, ובגיל 23 התמנתה לרכזת המשק הראשונה של הקיבוץ.

בשנת 1997 מונתה מטעם הקיבוץ הארצי ללוות קיבוצים בתקופת המשבר הגדול של התנועה הקיבוצית. בשנת 2001 עברה עם משפחתה לקיבוץ בית קמה.

בשנת 2000 החלה לעבוד במועצה האזורית בני שמעון, והקימה את היחידה האסטרטגית. במסגרת תפקידה זה הובילה תהליך אסטרטגי לצמיחה דמוגרפית במועצה, והובילה את תהליך ההקמה של היישוב גבעות בר ואת קליטת קהילת עצמונה בשומריה.

בשנת 2009, נבחרה לראשות המועצה האזורית בני שמעון. בתקופת כהונתה כמנהלת היחידה האסטרטגית וראש המועצה, מספר התושבים במועצה הוכפל, ובכל היישובים עוסקים בצמיחה דמוגרפית. מתחילת תפקידה כראש מועצה הוקמה ועדה מקומית לתכנון ובנייה, וגדל מספר בתי הספר במועצה מבית ספר מועצתי אחד ב-2009 ועד ל-5 בתי ספר יסודיים ובית ספר על יסודי מועצתיים ב-2013, בהם לומדים מרבית ילדי המועצה. מורן הייתה שותפה בהקמת פארק חצרים, אזור התעסוקה "עידן הנגב", הרחבת אתר ההטמנה דודאים, יעוד יערות להב לתיירות, והקמה של פארק התעשייה בצומת שוקת.

מורן הייתה שותפה ומובילה בפורומים באזור הנגב ומכיהנה כיו"ר מעברים נגב צפוני ואשכול נגב מערבי בו חברות המועצות האזוריות אשכול, מרחבים, שדות נגב, שער הנגב ובני שמעון והערים: שדרות, נתיבות ורהט.

ב-7 במרץ 2017 הודיעה מורן, יחד עם עוד שישה ראשי מועצות אזוריות, על הצטרפותה למפלגת יש עתיד.

למורן תואר ראשון במדעי החברה מהאוניברסיטה הפתוחה ותואר שני במדיניות ציבורית מהאוניברסיטה העברית.

החל מ-1 בדצמבר 2019 כיהנה כמנכ"לית "מכון ברנקו וייס".

ביולי 2021 מינה אותה שר העבודה והרווחה, מאיר כהן, למנכ"לית משרדו. במאי 2022, לאחר שהורתה מורן לרשות לפיתוח והתיישבות הבדואים בנגב שלא לאכוף עבירות בנייה מסוימות בפזורה הבדואית, כתבה המשנה ליועצת המשפטית לממשלה כרמית יוליס כי הוראה זו מנוגדת לדין ונעשתה בחוסר סמכות. עם מינויו של יעקב מרגי לשר הרווחה, הוא הורה על סיום תפקידה ב-9 בינואר 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

* עפרה לקס, עניין אישי עם סיגל מורן, באתר ערוץ 7, 5 ביולי 2012
* אמילי עמרוסי, בביתה במדבר, באתר ישראל היום, 2 במרץ 2017
* דבר ראשון, ‏ראשי הרשויות בנגב מצטרפים למחאת הצפון: "בלי השקעה בפריפריה אין מדינה", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 26 באוקטובר 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  מועמדת מבית-קמה לראשות בני שמעון, באתר mynet
2. ↑  סמי פרץ, איך מצליחים 3 ראשי רשויות להצעיד את העיר קדימה בלי נדבות מהממשלה?, באתר TheMarker‏, 16 בספטמבר 2012
3. ↑  שירית אביטן כהן, בשבוע הבא: גנץ, אשכנזי ופירון ישיקו תנועה חברתית, באתר nrg‏, 29 במרץ 2017  
מורן אזולאי, ראשי מועצות מצטרפים ליש עתיד, באתר ynet, 7 במרץ 2017
4. ↑  אתר למנויים בלבד טלי חרותי-סובר, רשימת המנכ"ליות בממשלה מתארכת: סיגל מורן נבחרה למנכ"לית משרד הרווחה, באתר TheMarker‏, 4 ביולי 2021
5. ↑  שירית אביטן כהן, ‏המשנה ליועמ"ש מבהירה: עבירות בנייה בפזורה עדיין ייאכפו | בלעדי, באתר גלובס, 19 במאי 2022
6. ↑  הדר גיל-עד, מנכ"לית משרד הרווחה היוצאת: דרעי לא הסכים שאעביר חפיפה, הופתעתי, באתר ynet, 9 בינואר 2023
**סיגל קפלן** היא פרופסור חבר להנדסת תחבורה וגיאו-אינפורמציה בפקולטה להנדסה אזרחית בטכניון, ומומחית למערכות תחבורה חכמות, להתנהגות אנושית ותחבורה, לתכנון בר קיימא ולבטיחות בדרכים. בעברה פרופסור במחלקה לגאוגרפיה של האוניברסיטה העברית ופרופסור להנדסה אזרחית במספר מוסדות אקדמיים באירופה.

ביוגרפיה
--------

בין השנים 1994–1998 למדה קפלן תואר ראשון בהנדסה אזרחית בטכניון. לאחריו, המשיכה ללימודי תואר שני בהנדסת תחבורה אותם סיימה בשנת 2000. את לימודי התואר השלישי החלה בשנת 2004, תחת הנחייתם המשותפת של פרופ' יורם שיפטן ופרופ' שלמה בכור. בשנת 2010 קיבלה תואר PhD בהנדסה אזרחית מהטכניון עבור עבודה הנושאת את השם "Development and Estimation of a Semi-Compensatory Model with a Flexible Error Structure: Application to Residential Choice". באותה השנה התקבלה כחברת סגל בכיר לאוניברסיטה הטכנית של דנמרק, וכבר בשנת 2013 קודמה לדרגת פרופסור חבר באוניברסיטה זו. לצד מינויה באוניברסיטה הטכנית של דנמרק כיהנה קפלן כאורחת כבוד על שם "Eleonore Treftz" באוניברסיטת TU דרזדן שבגרמניה. בנוסף, כיהנה גם בתפקידים באוניברסיטת מדריד בספרד ובאוניברסיטת אינסברוק (Leopold-Franzens-Universität) שבאוסטריה.

בשנת 2016 עברה קפלן לכהן באוניברסיטה העברית כפרופסור חבר במחלקה לגאוגרפיה, בשנת 2024 עברה לכהן כפרופסור חבר במחלקה להנדסה אזרחית בטכניון.

מחקר
----

מחקריה של קפלן מתפרסים על פני היבטים מגוונים של השפעות התחבורה על חיי האדם, על דרך קבלת החלטות של בני אדם בהקשרים מרחביים, כפועל יוצא של המרחב הפיזי, החברתי והמוסדי. בנוסף, לקפלן מחקרים על מגדריות בהקשרים תחבורתיים, על תחבורה בת קיימה כמו שימוש באופניים ובהליכה ברגל לצד מחקרי בטיחות המשתמשים בניתוחים כמותניים של השפעות תשתית המערכת התחבורתית והשינויים בה על דפוסי תאונות דרכים.

מחקריה נעשים תוך שימוש בשיטות מגוונות הנעות מעריכת סקרים פשוטים ועד לניתוחים אקונומטריים מתקדמים המצליבים מידע מבוסס GPS עם מאגרי מידע ממשלתיים רחבי היקף.

לקריאה נוספת
------------

* רותם שטרקמן, "אגרות גודש זה רעיון גרוע. אנשים יצטרכו לחסוך כדי להגיע לעבודה" - ראיון עם סיגל קפלן, TheMarker
* ד"ר ורד בלאס, צרויה שבח, ד"ר ענת מנס צ'צ'יק ופרופ' סיגל קפלן, שינוי בשימושי תחבורה בעקבות משבר הקורונה בתל אביב–יפו, דו"ח מחקר עבור עריית תל אביב
**ג'מיני 9A** (באנגלית:**Gemini 9A**) הייתה טיסת החלל המאוישת השביעית בתוכנית החלל ג'מיני של נאס"א. החללית שוגרה לחלל ב-3 ביוני 1966 יחד עם האסטרונאוטים תומאס סטאפורד ויוג'ין סרנן, ומטרתה העיקרית הייתה לבצע מפגש החלל (אנ') עם החללית לא מאוישת וביצוע פעילות חוץ-רכבית.

הצוות
-----

* **טייס:** תומאס סטאפורד
* **טייס משנה:** יוג'ין סרנן

### צוות גיבוי

* **טייס:** ג'יימס לוול
* **טייס משנה:** באז אולדרין

המשימה ג'מיני 9
---------------

הצוות של ג'ימיני 9 כלל אליוט סי וצ'ארלס בסט. בפברואר 1966 במהלך טיסה למפעל מקדונל איירקראפט קורפוריישן הם נקלעו לתנאי מזג האוויר קשים ומטוס התרסק במהלך נחיתה. בעקבות כך צוות סטאפורד/סרנן שהיו צוות גיבוי קודמו לצוות ראשי.

ב-17 במאי 1966 שוגר "טיל מטרה" שאתו צוות ג'מיני 9 היה אמור לבצע את התמרונים בחלל. השיגור לא היה מוצלח ולכן טיסת ג'מיני 9 בוטלה. 

ב-1 ביוני 1966 שוגר טיל מטרה חלופי.

השיגור והטיסה
-------------

ב-1 ביוני היה ניסיון שיגור ראשון. שלוש דקות לפני ההמראה נאבד הקשר עם מחשב החללית. כתוצאה מכך השיגור נדחה. השיגור המוצלח בוצע ב-3 ביוני 1966 באמצעות טיל השיגור טיטן 2. במהלך השיגור לא אירעו בעיות מיוחדות וכל המערכות פעלו כראוי.

המגע הראשון עם טיל מטרה על מסך המכ"ם התרחש כאשר הם היו במרחק של 240 ק"מ. לאחר מספר תמרונים והפעלת מנועים המרחק התקצר ואז התברר שמערכת עגינה של טיל המטרה אינה תקינה (לא נפתחה עד הסוף) ולכן לא ניתן לבצע את החיבור. ביום השלישי של הטיסה בוצע פעילות חוץ-רכבית. יוג'ין סרנן היה מצויד במערכת תמרון אישית. במהלך הפעילות התברר שקיימות בעיות במערכת זו וניסוי שלה הופסק. דגם זה של המערכת בהמשך הוחלף בדגם אחר שהניסוי שלו בוצע בשנת 1984.

במהלך הטיסה אסטרונאוטים ביצוע ניסויים נוספים.

הנחיתה התרחשה כ-700 מ' מהמיקום המתוכנן. 

החללית מוצבת כיום במרכז המבקרים במרכז החלל קנדי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'מיני 9A** בוויקישיתוף
* נאס"א ביטול שיגור ג'מיני 9A (באנגלית)
* תיאור משימה ג'מיני 9A

| תוכנית ג'מיני |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| ג'מיני 1 • ג'מיני 2 • ג'מיני 3 • ג'מיני 4 • ג'מיני 5 • ג'מיני 6A • ג'מיני 7 • ג'מיני 8 • ג'מיני 9A • ג'מיני 10 • ג'מיני 11 • ג'מיני 12 |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NARA: 10481476
* SNAC: w6md9nzc

 |
הרב **חיים יהושע הלברשטאם** הוא רב קהילת 'ויואל משה' במונסי, ניו יורק, מכונה "אב"ד סאטמאר-מונסי".

תולדותיו
--------

נולד לרב יעקב יוסף הלברשטאם, האדמו"ר מבית חיים יהושע. נקרא על שם סבו, בנו של הרב בן-ציון הלברשטאם. אמו הייתה בתו של הרב אהרן טייטלבוים (הראשון).

הרב חיים יהושע הוא בן יחיד להוריו. התחנך במוסדות באבוב. לאחר שהתחתן עם הנדל, בת הרב משה טייטלבוים האדמו"ר מסאטמר, עבר להתגורר בבורו פארק. במשך שבע עשרה שנה סירב לבקשת חותנו לקבל את משרת הרבנות במונסי, בנימוק שטרם הצליח להביא ילדים. עם לידתה של בתו הראשונה בשנת תשנ״ו (1996) קיבל את התפקיד. לבני הזוג שתי בנות.

על אף תוארו **אב״ד סאטמר מונסי** הוא נוהג בפועל כאדמו"ר, בכך שהוא מקבל קוויטלך, לובש קאפטן צבעוני ועורך טישים.

הרב הלברשטאם עומד בראש קהילה של כ-500 משפחות במונסי. הוא הקים במקום ישיבה גדולה עצמאית, כדי להימנע ממעורבות במחלוקת בין האחים בחסידות סאטמר. לקהילתו ישנם תלמוד תורה ובית ספר לבנות שבהם יחד כ-2500 תלמידים.
גם יש לו ישיבה קטנה ומתיבתא שבהם יחד כ-300 תלמידים.
לאחר פטירתו של חמיו, מזוהה קהילתו עם הרב זלמן לייב טייטלבוים.

קישורים חיצוניים
----------------

* שמחת הווארט לבת אב"ד סאטמר מונסי בבית מדרשו במונסי, JDN
* יבוא השלישי • אדמו"ר שלישי הוכתר בסאטמר, בחדרי חרדים
* מנחה במחנה: האב ובנו התפללו ב'הילל קרעסט' שבהרי הקטסקילס, JDN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007467454205171
* LCCN: no2006098546
* VIAF: 63770705
* WorldCat: lccn-no2006098546

 |
**בית העם הטמפלרי בירושלים** היה החשוב בבתי המושבה הגרמנית בירושלים. הבית ממוקם ברחוב עמק רפאים 1, פינת דרך בית לחם.

היסטוריה
--------

הבית נבנה בשנת 1882, על שטח של שני דונמים, ונחנך בטקס בו נכח המושל העות'מאני של ירושלים.
בית העם היה בעל חשיבות רבה בקהילה הטמפלרית ושימש הן מקום תפילה והן מקום התכנסות חברתית (Gemeindehaus). הפעמון שבראש הבניין שימש לקרוא לחברי הקהילה להתכנסות ולתפילת יום ראשון.
הבית נבנה בסגנון נאו רומנסקי – סגנון שהיה נפוץ באירופה במאה ה-12.

ב-1898 ביקר בבניין הקייזר הגרמני וילהלם השני.

לאחר מלחמת העצמאות, עבר הנכס לרשות מדינת ישראל. בעקבות חלוקת ירושלים, היות שנבצרה הגישה לכנסייה הארמנית בעיר העתיקה, שימש הבית את הקהילה הארמנית של מערב ירושלים כבית תפילה, לאחר שחכרה את המבנה. לאחר איחוד העיר ב-1967 שבו הארמנים להתפלל בכנסייתם שברובע הארמני בעיר העתיקה, והתפילה בבניין שבמושבה הגרמנית נערכת רק פעמיים בשנה. מאחורי המבנה בית המשמש למגורי אחת מבנות הקהילה ובית הדין הכנסייתי.

בשנת 2000 רכש את השטח, יחד עם המגרש הסמוך בו ממוקם בית הספר התיכון הטמפלרי, יזם הנדל"ן הישראלי-האמריקאי מורד זמיר, שתכנן להקים במקום מלון, שבו ישולב המבנה ההיסטורי של בית העם בקומת הקרקע של המלון. הכנסייה הארמנית התנגדה בתקיפות לוותר על המבנה ונוצרו קשיים באישור התוכניות למתחם. בסופו של דבר החליט זמיר למכור את השטח כולו לחברת ישרוטל, שבנתה במקום את מלון אוריינט, ללא שילוב המבנה שבחזקת הכנסייה שנותר ברשותה, אלא רק על המגרש הסמוך.

גלריה
-----

* הפעמון על בית הקהילה הטמפלריתהפעמון על בית הקהילה הטמפלרית
* מבנה קטן בסמוך לבית העם הטמפלרימבנה קטן בסמוך לבית העם הטמפלרי
* שלט הכנסייה הארמנית על המבנה הסמוך לבית העםשלט הכנסייה הארמנית על המבנה הסמוך לבית העם
* בית העם בחוץבית העם בחוץ
* בית העם בפניםבית העם בפנים
* עוגב בבית העם הטמפלריעוגב בבית העם הטמפלרי
* תקריב העוגב בבית העם הטמפלריתקריב העוגב בבית העם הטמפלרי

ראו גם
------

* בית העם הטמפלרי (בחיפה)

לקריאה נוספת
------------

* דוד קרויאנקר, **ירושלים, מבט ארכיטקטוני**, מכון ירושלים לחקר ישראל, הוצאת כתר, 1996.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית העם הטמפלרי** בוויקישיתוף
* בית מס 1 עמק רפאים ירושלים (בית העם הטמפלרי / הכנסייה הארמנית), ב"היסטוריה על המפה", 5 במאי 2020
* אריאל הירשפלד, פינה קסומה בתוך טירוף הנדל"ן של המושבה הגרמנית בירושלים, באתר הארץ, 4 ביוני 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  רנית נחום-הלוי, איש העסקים האמריקאי זמיר מורד ישקיע 50 מיליון דולר בהקמת מלון במושבה הגרמנית בירושלים, באתר TheMarker‏, 24 בפברואר 2009
2. ↑  הדס מגן, ‏כנסיית הנדל"ן, באתר גלובס, 19 במרץ 2015

| הטמפלרים בארץ ישראל |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| ירושלים • חיפה • כרמלהיים • יפו • שרונה • וילהלמה (בני עטרות) • ולדהיים (אלוני אבא) • ביתלהם (בית לחם הגלילית) • נויהרדטהוף |

 |
| נושאים נוספים |
ספגטי ללא רוטב
ספגטי מוכן עם רוטב עגבניות
בישול ספגטי
**ספגטי** הוא פסטה שצורתה כשל אטריות ארוכות ודקות (כ-1–1.5 מ"מ). בניגוד לבוקטיני (הפסטה שבישראל מכנים בטעות מקרוני), הספגטי אינו חלול במרכזו. מקור המילה "ספגטי" מהמילה האיטלקית Spaghetto, מעין קיצור של המילה Spago שפירושו "חוט דק" או "חוט שזור". ניתן לתרגם את המילה Spaghetti באופן מילולי - חוטים קטנים.

ישנן כמה וריאציות על הספגטי המוכר, בהן ספגטיני (Spaghettini, ספגטי דק), ספגטוני (Spaghettoni, ספגטי עבה) וספגטי אלה קיטרה (Spaghetti alla chitarra, ספגטי עם חריצים אופקיים שמזכיר מיתר של גיטרה).

הכנה
----

רוב הספגטי הנמכר והנצרך יוצר בצורה מסחרית ולאחר מכן עבר ייבוש. את הספגטי מבשלים במים רותחים ומומלץ עם מלח גס עד שהם הופכים רכים ולאחר מכן מסננים את הספגטי באמצעות מסננת, ולא שוטפים. מבנה ומרקם הספגטי משתנה במהלך הבישול. מרקם פופולרי הוא אל דנטה (בישול הספגטי לדרגה שהם אכן מבושלים אולם עדיין קשים ונדרשת לעיסה שלהם). אחרים מעדיפים לבשל את הספגטי עד הסוף על מנת שיהיה לספגטי מרקם רך במיוחד.

הספגטי, אשר מוגש בדרך כלל עם רוטב עגבניות, מהווה מעין סמל של המטבח האיטלקי. ניתן להגיש ספגטי עם רטבים איטלקיים אחרים כמו בשמל או אלי אוליו אבל לא מקובל להגיש עם רוטב בולונז או רטבים גסים כיוון שהם לא יכולים להתפס על המבנה החוטי הארוך. נהוג להוסיף חתיכות קטנות של גבינה צהובה הנמסות בספגטי החם. סוגי הגבינה הנפוצים הם פרמזן, פקורינו וצ'דר. מחוץ לאיטליה מוגש הספגטי יחד עם קציצות בשר, אם כי שילוב זה אינו מתכון איטלקי.

קיימת אפשרות להגשת ספגטי עם צדפות - ספגטי אלה וונגולה.

אכילה
-----

בעולם המערבי נהוג לאכול את הספגטי באמצעות מזלג: "דוקרים" את הספגטי באמצעות המזלג ומסובבים את המזלג כך שהספגטי יתלפף סביב שיני המזלג. לעיתים נעזרים בכף, אשר בתוכה מסובבים את המזלג עם הספגטי. עם זאת, לא בכל התרבויות אוכלים את הספגטי בצורה זו. יש המעדיפים לחתוך את הספגטי לאטריות קטנות באמצעות סכין ולאחר מכן להשתמש במזלג או כף (במטרה לאסוף את הספגטי במקום ללפף אותו סביב כלי האכילה). במספר מדינות באסיה יש המשתמשים במקלות אכילה סיניים. באתיופיה אוכלים את הספגטי עם הידיים.

ראו גם
------

* אטריות
* רוטב בולונז
* דלעת הספגטי
* ספגטי אלה פוטנסקה

לקריאה נוספת
------------

* מאסימו מונטנארי, **קיצור תולדות הספגטי ברוטב עגבניות**, הוצאת אסיה, 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ספגטי** |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **ספגטי** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ספגטי** |

* סרטונים Secret of Snapping Spaghetti in SLOW MOTION - הסבר פיזיקלי על הנטייה של ספגטי לא מבושל להישבר ליותר משני חלקים
* סרטונים תחרות אכילת ספגטי, 1967, ארכיון הסרטונים של AP
* ספגטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד רונית ורד, מתי ואיפה הומצא הספגטי ברוטב עגבניות, באתר הארץ, 15 בנובמבר 2023

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb17169084k (data)
* GND: 4203855-8
* NDL: 00571690
* NKC: ph173795

 |
{{מיון
|שם=מקלונאים

|ממלכה=[[ארן המגנובבב
|מערכה=פרוקי-רגליים
|מחלקה=חרקים
|סדרה=מקלונאים
|משפחות=כ-20 משפחות
|שם מדעי=Phasmatodea
}}
**מַקְלוֹנָאִים** (שם מדעי: *Phasmatodea*) הם סדרה במחלקת החרקים. הארנים הם בעלי גוף דק וארוך ומראה המזכיר מקל או גבעול, ומכאן שמם. המקלון ניזון מהצומח ובעיקר מעלים.

רוב המינים מתרבים ברביית בתולים שמולידה צאצאות נקבות בלבד.

מראה והתגוננות
--------------

```
מקלות או גבעולים, הם בעלי יכולת הסוואה טובה וצבעם משתנה על פי צבע הסביבה בה הם נמצאים. חלק מהמינים בעלי יכולת התגוננות מפני טורפים באמצעות השרת איברים: בעת שטורף אוחז באחת מרגליו, הרגל ממשיכה להתנועע בפיו של הטורף כך שהמקלון יכול לחמוק ולהיעלם בצמחייה. בפרטים צעירים ישנה התחדשות של איברים. שכיחים בעונת הקיץ ופעילי לילה. אורכם מגיע עד כ-90 מ"מ, עיניהם קטנות, רגליהם הקדמיות ארוכות יותר מרגליהם האחוריות. חלקם בעלי מחושים ארוכים והיתר בעלי מחושים קצרים יותר, יש בעלי כנפיים ויש מחוסרי כנפיים.
```

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מקלונאים** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Phasmatodea** |

* מקלונאים, באתר ITIS (באנגלית)
* מקלונאים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* מקלונאים, באתר GBIF (באנגלית)
* עמיר וינשטיין, חלון פתוח לחרקים - מקלון הלבנון
* מקלון צפוני, המדריך לבעלי חיים של פיני אמיתי
* אלינור אינג רוי, הגרדיאן, האם המקלונאים מקיימים יחסי מין?, באתר הארץ, 6 בפברואר 2018
* אתר למנויים בלבד דרור בורשטיין, במבט ראשון זה נראה כמו ענף. אחרי רגע מתברר שיש כאן משהו חי, באתר הארץ, 12 בינואר 2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 00805733
* NKC: ph733702

 |
**ג'ורדן צ'ארלס ווגט-רוברטס** (באנגלית: **Jordan Charles Vogt-Roberts**; נולד ב-22 בספטמבר 1984) הוא במאי קולנוע וטלוויזיה יהודי-אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

רוברטס נולד בדטרויט, מישיגן ב-22 בספטמבר 1984 למשפחה יהודית. בגיל 14 עבר לאריזונה אך חזר למישיגן כדי לסיים את הכשרתו התיכונית עם חבריו. הוא סיים את לימודיו ב-2003 והחל ללמוד ב"קולומביה קולג' שיקגו" בשיקגו, שם סיים בשנת 2006.

קריירה
------

ווגט-רוברטס החל בבימוי של כמה פרקים של שתי סדרות רשת: "Memoirs of a Manchild" (בשנים 2009–2010) ו-"Book Club" (בשנים 2009–2013) וכן ביים את רוב פרקי סדרת האינטרנט "Single Dads" (שודרה ב-2009–2011). הוא ביים ב-2009 פרק מהסדרה "Mint in a Box" וב-2010 ביים סרט קצר: "Successful Alcoholics", אשר הוקרן בפסטיבל הסרטים סאנדנס, South by Southwest בפסטיבל הסרטים של מכון הסרטים האמריקאי ועוד.

בשנת 2011 ביים כמה פרקים בסדרה "Funny or Die Presents" ו-3 פרקים בסדרה "Death Valley" של ערוץ MTV. שנה לאחר מכן הוא ביים פרקים בסדרה "Mash Up" של ערוץ קומדי סנטרל. כמו כן ביים 8 פרקים בסדרה הכי גרועים שיש בשנים 2014 ו-2019.

בשנת 2013 ביים את סרטו הראשון "מלכי הקיץ", דרמת התבגרות שהוקרנה בפסטיבל הסרטים סאנדנס וב-Cleveland International Film Festival בקליבלנד וזכה בפרס "הסרט חביב הקהל" של פסטיבל הסרטים העצמאיים של דאלאס לשנת 2013. 

בשנת 2014, ביים את סרט הקומדיה התיעודי "Nick Offerman: American Ham" בכיכובו של ניק אופרמן, עמו עבד בסרט "מלכי הקיץ".

בשנת 2017 ביים את סרט המפלצות "קונג: אי הגולגולת", השני בסדרת יקום המפלצות של אולפני לג'נדרי. הסרט הצליח להרוויח מעל 566 מיליון דולר בקופות. כמו כן, נשאל ווגט-רוברטס בראיון לגבי איזה קאייג'ו הוא היה מעוניין להפיק ולצלם סרט עליו ורוברטס ענה כי הוא הביע עניין בלהפיק ולצלם סרט סולו על רודאן אחרי גודזילה נגד קונג. בסרט הבמאי יוצר מחווה לדמות "Gray Fox" ממשחקי הווידאו "מטאל גיר" בדמות ספינה הנושאת שם זהה.

בימים אלה הוא עובד על בימוי סרט המבוסס על משחק המחשב "מטאל גיר" ולשם כך נפגש הרבה עם המעצב והתסריטאי הידאו קוג'ימה.

חיים אישיים
-----------

הוא הותקף ב-11 בספטמבר 2017 בעת שהתגורר בעיר הו צ'י מין סיטי בווייטנאם. לאחר חקירות נעצר בהודו אדם אחד שסייע לתקיפה..

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ורדן ווגט-רוברטס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'ורדן ווגט-רוברטס
* ג'ורדן ווגט-רוברטס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ג'ורדן ווגט-רוברטס, ברשת החברתית אינסטגרם

* ג'ורדן ווגט-רוברטס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ג'ורדן ווגט-רוברטס, באתר AllMovie (באנגלית)

* ג'ורדן ווגט-רוברטס, באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* ג'ורדן ווגט-רוברטס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Metal Gear Movie Director on the Characters He Wants to Include - IGN* (באנגלית), נבדק ב-2019-08-28
2. ↑  Condé Nast, The Hollywood Director Who Almost Died on Skull Island, GQ, ‏9 ביולי 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012385166705171
* GND: 1063213657
* LCCN: no2010150153
* NKC: xx0218306
* NLK: KAC201732667
* NLP: a0000002802401
* SUDOC: 204729912
* VIAF: 308287725
* WorldCat: lccn-no2010150153

 |