recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**חופשה בלונדון** (באנגלית: **Indiscreet**) הוא סרט קולנוע בריטי מסוגת קומדיה רומנטית משנת 1958 בבימויו של סטנלי דונן, עם קרי גרנט ואינגריד ברגמן בתפקידים הראשיים. .

התסריט נכתב על ידי נורמן קרסנה, והוא מבוסס על המחזה שלו "Kind Sir", שהועלה בתיאטראות ברודוויי ב-1953. זה הסרט השני בו הופיעו גרנט וברגמן מאז "נודעת" ב-1946.

הסרט היה מועמד לשלושה פרסי גלובוס הזהב:

* פרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי
* פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - אינגריד ברגמן
* פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - קרי גרנט

הסרט עובד לסרט טלוויזיה בשנת 1988, עם רוברט וגנר ולזלי אן דאון בתפקידים הראשיים.

תקציר העלילה
------------

אנה קלמן (אינגריד ברגמן) היא שחקנית תיאטרון מפורסמת שאינה מצליחה להשיג בן זוג מתאים. לאחר דייט לא מוצלח במיורקה היא קוטעת את חופשתה, וחוזרת מיואשת לביתה בלונדון.

אחותה מרגרט (פיליס קלברט) ובעלה אלפרד (ססיל פארקר). מנסים לעודד אותה. אלפרד הבנקאי מכיר לה את פיליפ אדמס (קרי גרנט), איש עסקים מסן פרנסיסקו והיא מתאהבת בו מיד. הם מבלים ביחד בלונדון ואנה רוצה לממש את אהבתם בנישואים.

פיליפ אוהב אותה אבל הוא רווק מושבע ונגד מוסד הנישואים ולכן אומר לה שהוא נשוי אך גר בנפרד מאשתו. הוא מקבל תפקיד בנאט"ו בפריז אך מידי סוף שבוע הוא טס לחופשה בלונדון לבלות עם אנה.

מרגרט מגלה לאנה כי פיליפ אינו נשוי וזה מרגיז אותה אך היא אוהבת אותו ולא רוצה לאבד אותו.

היא רוקמת תוכנית כאילו יש לה מחזר נלהב וכשפיליפ מגלה זאת הוא נתקף ברגש קנאות.

מרגרט מודיעה לה כי פיליפ עומד לטוס לניו יורק וכי לפני כן יערוך אצלה ביקור הפתעה. אנה מקשטת את חדרה כאילו היא מצפה לאורח ומבקשת מהמשרת שלה להיכנס לחדרה ברגע שיגיע פיליפ. כשפיליפ מגיע לחדרה הוא רואה גבר זר שמסתלק. הוא כועס ורוצה לעזוב אבל אנה מבקשת ממנו לחזור ולאחר ויכוח בו שניהם מטיחים האשמות זו בזו, הם מתפייסים ומתחבקים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חופשה בלונדון** בוויקישיתוף

* "חופשה בלונדון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "חופשה בלונדון", באתר נטפליקס
* "חופשה בלונדון", באתר AllMovie (באנגלית)
* "חופשה בלונדון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "חופשה בלונדון", באתר אידיבי
* "חופשה בלונדון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט חופשה בלונדון, באתר יוטיוב
* סצנת הריקוד של קרי גרנט, באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. 1 2  סרטים - מלכודת לרווק - "חופשה בלונדון", "העולם הזה", גיליון 1109 מ-31 בדצמבר 1958, עמוד 19

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2013033810
* WorldCat (עם LCCN): no2013-033810

 |
**יוהאן נפומוק בק** (בהונגרית: **Beck János Nepomuk**; 5 במאי 1827, פשט – 9 באפריל 1904, ברטיסלאבה) היה זמר אופרה (בריטון) יהודי-הונגרי. אביו של זמר האופרה יוזף בק.

ביוגרפיה
--------

יוהאן נפומוק בק נולד בעיר פשט במשפחה יהודית ממוצא גרמני. הוא עסק בפיתוח קול לצד לימודי משפטים. בשנת 1846 ערך את הופעת הבכורה שלו בתיאטרון הגרמני של העיר פשט. בשנה שלאחר מכן הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בחו"ל בווינה ולאחר מכן הופיע בהמבורג, ויסבאדן ופרנקפורט. בשנת 1853 חזר לבירת אוסטריה. הוא שר לראשונה שם את תפקיד וילהלם טל באופרה בשם זהה של רוסיני. במהלך שהות נוספת בווינה הוא הופיע באופרה המלכותית דאז, ה-Theatre am Kärntnertor או Kärntnertortheater (תיאטרון שער הקרינתיים) שהיה תיאטרון יוקרתי בווינה במהלך המאות השמונה עשרה והתשע עשרה. התואר הרשמי שלה היה Kaiserliches und Königliches Hoftheater zu Wien (תיאטרון הקיסר והמלוכה המלכותי של וינה). בשנת 1862 זכה בתואר "זמר חצר". בשנת 1869 הופיע בפתיחת האופרה החדשה של וינה. בשנת 1885 "נטרפה עליו דעתו" ובכך הסתיימה הקריירה שלו. תחילה אושפז במוסד רפואי ולאחר מכן עבר לגור בברטיסלאבה עד סוף ימיו. בנו ויתר על הקריירה שלו כדי לטפל באביו, אך הוא מת שנה לפני מות אביו.

תפקידיו
-------

* בטהובן: פידליו – דון פיזארו
* בליני: הפוריטנים של סקוטלנד – סר ריצ'רד פורת
* קרוביני: חבית המים – מיכאלי
* דוניצטי: לוצ'יה די למרמור – הלורד הנרי אשטון
* דוניצטי: לוקרציה בורג'ה – אלפונסו
* דוניצטי: בליסריו – תפקיד כותרת
* גולדמארק: מלכת שבא – שלמה המלך
* מאיירבר: האישה האפריקאית – נלוסקו
* מאיירבר: כוכב הצפון – פיטר הגדול
* מוצרט: דון ג'ובאני – תפקיד ראשי
* מוצרט: חליל הקסם – כומר זקן
* רוסיני: וילהלם טל – תפקיד ראשי
* ורדי: ריגולטו – תפקיד ראשי
* וגנר: לוהנגרין – טלרמונד

לקריאה נוספת
------------

* Operissimo.com
* Oesterreichisches Musiklexikon
* Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. יוהאן נפומוק בק
* פטר וארנאי. לקסיקון האופרה
* מוזיאון הספרותי פטפי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוהאן נפומוק בק** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 116101431
* ISNI: 0000 0000 1353 3827
* NKC: mzk2013760622
* SNAC: w6040thv
* VIAF: 22884481
* WorldCat: viaf-22884481

 |
**ג'ורג' פרדריק פולינגסבי** (באנגלית: **George Frederick Folingsby**‏; 23 באוגוסט 1828 – 4 בינואר 1891) היה צייר ומחנך אמנות אוסטרלי יליד אירלנד.

ביוגרפיה
--------

פולינגסבי נולד במחוז וויקלו, אירלנד. בגיל 18 היגר לקנדה. בהמשך נסע לעיר ניו יורק, למד רישום ותרם איורים למגזינים, כולל "הרפרס מגזין". בשנת 1852 נסע למינכן ובילה שנתיים בבית הספר לציור של האקדמיה המלכותית. לאחר מכן נסע לפריז ובמשך כמה חודשים היה תלמידו של תומאס קוטור. בשובו למינכן עבד חמש שנים אצל קרל פון פילוטי.

בשנת 1864, תמונתו של פולינגסבי "בוניאן בכלא", נרכשה על ידי הגלריה הלאומית של ויקטוריה. הוא המשיך להתגורר במינכן אך הציג מדי פעם באירלנד ובאנגליה; "השיעור הראשון" שלו נתלה באקדמיה המלכותית בשנת 1869, "ניצחונה של ליידי ג'יין על הבישוף גרדנר" בשנת 1871. הוא זכה במדליות על ציורים היסטוריים בתערוכות שהתקיימו בווינה בשנת 1871 ובפילדלפיה בשנת 1873.

פולינגסבי הגיע למלבורן, אוסטרליה עם בתו בת העשר, ב-1 ביולי 1879. המוניטין שלו כצייר דיוקנאות הקדים את בואו והוא היה מבוקש במהירות כצייר, והתפרנס מעבודות של אישים בולטים בחברה במלבורן. לפולינגסבי הוצע תפקיד מאסטר בבית הספר לציור בגלריה ומונה ב-1 ביוני 1882.

בספטמבר אותה שנה הוא מונה למנהל הראשון של הגלריה הלאומית של ויקטוריה וארגן מחדש את בית הספר לציור. הפרקטיקה של יצירת עותקים של תמונות נפסקה וכל עידוד ניתן לציור מהחיים.

בין תלמידיו היו ג'ון לונגסטאף ואבי אלטסון, קלרה סאות'רן, ואיזובל ריי. הראשונים זכו במלגות הנסיעות הראשונות.

לאחר מותו של פולינגסבי מונה לינדזי ברנרד הול למנהל הגלריה הלאומית של ויקטוריה.

גלריה
-----

* השעור הראשוןהשעור הראשון
* בוניאן בכלאבוניאן בכלא
* מטבח בטירה גרמנית מטבח בטירה גרמנית
* ויליאם ליסטרויליאם ליסטר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ורג' פולינגסבי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Zubans, Ruth. "Folingsby, George Frederick (1828–1891)". Australian Dictionary of Biography. Melbourne University Press
2. ↑  Mennell, Philip (1892). "Folingsby, George Frederick". The Dictionary of Australasian Biography. London: Hutchinson & Co
3. ↑  Serle, Percival (1949). "Folingsby, George Fredrick". Dictionary of Australian Biography. Sydney: Angus and Robertson

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADB: folingsby-george-frederick-3545
* AGSA: 8519
* DAAO: george-folingsby
* ISNI: 0000 0001 2031 163X
* NGV: 1773
* NKC: xx0137703
* Trove: 1462198
* ULAN: 500067300
* VIAF: 96146466
* WorldCat: viaf-96146466

 |
**משפחת מנדלסון** היא משפחה מיוחסת שהשפיעה רבות בכלל יהודי גרמניה ובפרט בחוגי תנועת ההשכלה היהודית, ממשפחה זו יצאו אנשי ציבור, מדענים, מוזיקאים ופילוסופים בעלי שם עולמי.

ייחוס המשפחה
------------

משפחת מנדלסון הייתה מיוחסת לרבנים ופוסקי הלכה חשובים ביהדות אשכנז. משה מנדלסון אבי תנועת ההשכלה היהודית נחשב כאבי המשפחה המיוחסת בתולדות יהדות גרמניה. אמו של משה מנדלסון, ביילה רחל שרה הייתה מצאצאי הרמ"א, שמוקירו המהרש"ל שהרבה להתכתב עמו בשו"ת היה קרוב משפחתו. גם דניאל איציג, ששתיים מנכדותיו נישאו לשניים מבניו של מנדלסון, היה מצאצאי הרמ"א והש"ך. ייתכן שלמרות היותו משכיל, העובדה שהגיע ממשפחה מיוחסת סייעה לקשריו עם רבנים חשובים, אף שהם הסתייגו ממנו ומדעותיו - אפשר למנות את רבי שלמה דובנא שהיה שותפו בכתיבת הביאור, וכן רבי צבי הירש לוין ובנו רבי שאול ברלין.

ממשפחה זו ומצאצאיהם יצאו הרבה דמויות מרכזיות בתולדות יהדות גרמניה, שהתפרסמו הן בקרב היהודים והן בקרב הגויים. אך מרוב רצונם להידמות לגויים כאנשים משכילים המירו רוב צאצאי המשפחה את דתם. הן היהודים שנשארו ממשפחה זו והן המומרים, זכו להערכה גדולה בחייהם, כגון: יוסף מנדלסון שנשאר יהודי זכה להערכה גדולה בקהילה בברלין, ומאידך דורותיאה שלגל שהתנצרה זכתה להערכה גדולה בקרב אנשי ההשכלה הגרמנים.

בעלייה החמישית מגרמניה לארץ ישראל עלו גם ממשפחת מנדלסון, ועד היום הם נוטלים חלק בתרבות הישראלית.

מקור שם המשפחה
--------------

מנדלסון הוא שם משפחה יהודי שמקורו ביהדות אשכנז. פירושו בשפת היידיש בנו של מנדל או בנו של מנחם, שכן ביידיש מנחם נקרא מנדל.

בני המשפחה וצאצאיהם הידועים
---------------------------

* משה מנדלסון - פילוסוף יהודי-גרמני, אבי תנועת ההשכלה היהודית.
	+ דורותיאה שלגל - סופרת יהודיה מומרת-גרמנית, בתו הבכורה של משה מנדלסון ואשתו של הסופר פרידריך שלגל.
	+ יוסף מנדלסון - בנקאי יהודי-גרמני, בנו של משה מנדלסון (מהשניים היחידים מששת ילדיו של משה מנדלסון שנשארו יהודים).
		- בנימין גאורג מנדלסון - יהודי מומר-גרמני.
		- אלכסנדר מנדלסון - בנקאי יהודי-גרמני, בנו של יוסף מנדלסון (היחיד מתשעת נכדיו של משה מנדלסון שנשאר יהודי).
	+ אברהם מנדלסון-ברתולדי - בנקאי יהודי מומר-גרמני, בנו של משה מנדלסון.
		- פאני מנדלסון - פסנתרנית ומלחינה יהודיה מומרת-גרמנית, בתו הבכורה של אברהם מנדלסון-ברתולדי ואשתו של הצייר וילהלם הנזל.
		- פליקס מנדלסון-ברתולדי - מלחין רומנטי יהודי מומר-גרמני, בנו של אברהם מנדלסון-ברתולדי.
		- רבקה מנדלסון-ברתולדי - בתו של אברהם מנדלסון-ברתולדי ואשתו של המתמטיקאי יוהאן פטר גוסטב לז'ן דיריכלה.
		- פאול מנדלסון-ברתולדי - בנקאי יהודי מומר-גרמני, בנו של אברהם מנדלסון-ברתולדי.
* אריך מנדלסון - אדריכל יהודי שפעל בארץ-ישראל.
* דניאל מנדלסון - סופר יהודי-אמריקאי.
* היינריך מנדלסון - זואולוג יהודי-ישראלי.
* יובל מנדלסון - יהודי-ישראלי סולן בלהקת שייגעצ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משפחת מנדלסון** בוויקישיתוף
* משפחת מנדלסון עבודה בנושא משפחת מנדלסון באנגלית
* אוסף פרטי של משפחת מנדלסון, מאוספי הארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  סוף הקדמת הפרי מגדים ליורה דעה.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb15605908b (data)
* GND: 118580760
* NKC: jx20060322056
* SNAC: w6jn33fj
* VIAF: 13099657
* WorldCat: viaf-13099657

 |
סוגים שונים של קיפוסים
**קיפוס** (בלטינית: **cippus** - "מוט מחודד"; ברבים: *cippi*, קיפי) הוא כַּן נמוך, עגול או מלבני שתרבויות ים-תיכוניות עתיקות שונות נהגו להקים, בעיקר על-ידי הרומאים לבניית אבני מיל או סימון גבולות, וכן על-ידי הקרתגנים והאטרוסקים למטרות שונות.

הקיפוס הרומאי
-------------

הקיפוסים הרומאיים היו עשויים מעץ או מאבן. על גבי הקיפוסים מאבן היו כתובות שציינו את תפקידם או את האזור אותו הקיפו, כמו תחומי מקדשים. ברומא הם סימנו את גבולות הפומריום, מהלך אמות המים ואת הקורסוס פובליקוס (אנ'). קיפוסים מסודרים בשורות היו גם לעיתים ממוספרים, ולרוב מציגים את שמו של המציב או את המרחק לקיפוס הקרוב ביותר. הכתובות על כמה מהקיפוסים מראים שהם שימשו מדי פעם כמצבת-זיכרון ללוויה.

הקיפוס האטרוסקי
---------------

בין 800 ל-100 לפני הספירה הציבו האטרוסקים קיפוסים כמצבות, שעוצבו בצורה שונה בהתאם לאזור ולתקופה. הקיפוסים הוצבו כאסטלה, עמוד או פסל בפתחם של קברים אטרוסקיים. הייתה להם משמעות מאגית ודתית. הם עוצבו בצורת קובייה, כדור, ביצה או גליל. ישנם קשרים בין עיצובים לבין כדים שנועדו לשימור הקרביים במצרים העתיקה (אנ') שצורתם הייתה כפלג גוף עליון, והמכסה עוצב כראש.

הקיפוס הקרתגני
--------------

לקיפוסים הקרתגניים היה בסיס דומה לאסטלות מצריות, שלעיתים מכונות גם הן קיפוס. הם נמצאים בצפון אפריקה, סרדיניה, סיציליה, מלטה ואיבריה. שני הקיפוסים של מלקרת, שנמצאו במלטה, נושאים כתובת פיניקית ויוונית, מה שאפשר את פענוח האלפבית הפיניקי במערב. גם בפיניקיה עצמה התגלו קיפוסים, כמו הקיפוס של עבדמסכר.

גלריה
-----

|  |
| --- |
| * קיפוס פרוסינוס (אנ')קיפוס פרוסינוס (אנ')
* קיפוס ומעליו איצטרובל (Pine cone), המסמל את עץ החייםקיפוס ומעליו איצטרובל (Pine cone), המסמל את עץ החיים
* קיפוס בצורת ראש לוחם אטרוסקיקיפוס בצורת ראש לוחם אטרוסקי
* אחד מהקיפוסים של מלקרתאחד מהקיפוסים של מלקרת
* הקיפוס של עבדמסכרהקיפוס של עבדמסכר
 |

לקריאה נוספת
------------

* Blumhofer, Martin (1993). *Etruskische Cippi | Untersuchungen am Beispiel von Cerveteri*. *Arbeiten zur Archäologie* (בגרמנית). Böhlau. ISBN 3-412-06993-0.
* Kaimio, Jorma (2017). *The South Etruscan Cippus Inscriptions*. Institutum Romanum Finlandiae. ISBN 978-88-7140-781-4.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיפוס** בוויקישיתוף
- ויקיטקסט 1911 Encyclopædia Britannica/Cippus, באתר ויקיטקסט

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Cippus, from "Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft", Stuttgart, 1899, p. 2563–2565
2. ↑  Cebrián Fernández, Rosario (2000). *Titulum fecit: la producción epigráfica romana en las tierras valencianas*. *Los soportes* (בספרדית). Madrid: Real Academia de la Historia. p. 101. ISBN 9788489512733.
3. ↑  Cooley, Alison E. (2012). *The Cambridge Manual of Latin Epigraphy*. Cambridge University Press. p. 58. ISBN 978-1-139-57660-4.
4. ↑  Pierret, Philippe (2001). "Mémoires, mentalités religieuses, art funéraire la partie juive du cimetière du Dieweg à Bruxelles". *Annuaires de l'École pratique des hautes études* (בצרפתית). **114** (110): 523–527. doi:10.3406/ephe.2001.12029.
הכניסה למדורודם
**מַדוּרוֹדָם** (בהולנדית: **Madurodam**) היא עיר מיניאטורית הנמצאת בהאג שבהולנד, ובה דגמים, בקנה מידה של 1:25 של אתרים ברחבי הולנד ובהם תעלות, שוק הגבינה של אלקמאר, שדה תעופה, טחנות רוח ועוד. האתר נבנה ב-1952 ומאז ביקרו בו עשרות מיליוני מבקרים.

הפארק
-----

ביקור במדורודם דומה למסע רגלי במרחבים של הולנד, ניתן להציץ אל הערים, הכפרים ואף בפארק השעשועים בו ניתן לצפות במתקנים השונים: ספינת הפירטים, הקרוסלות ורכבות הרים, כולם פועלים רק בגודל מוקטן.

החשמלית נוסעת בין בתי העיר, מתחת לגשר בתעלות של אמסטרדם עוברת סירת תיירים, פעמוני הכנסייה מצלצלים, תאורת הרחוב, השווקים, הכיכרות, שולחנות בתי הקפה, המבנים הארכיטקטוניים והמוני האנשים ברחובות.

בפארק ניתן לצפות באצטדיון הכדורגל המפורסם של הולנד, הופעה בוונדלפארק, המעבורת שמגיעה לאי טסל. וכן להזמין זוג כפכפי עץ זעירים למזכרת ממפעל הנעלים, על ידי הפעלת המייצג במטבע של יורו אחד. אז משאית (קטנה) תמתין עד שכפכפי העץ הזעירים יהיו מוכנים ותדאג להביאם.

ברחבת הכניסה לפארק המיניאטורי מדורודם מוצג לראווה אחד מסמליה הידועים של המדינה, סיפורו של הילד הנס שהפך למיתוס הולנדי. הילד הנס נראה כשהוא סותם את הסכר באצבעו ומציל את העיר משיטפון.

עיר המיניאטורות קרויה על שמו של ג'ורג' מדורו, סטודנט יהודי מקורסאו שנלחם, כקצין בצבא הולנד, בפולשים הגרמנים ומת במחנה הריכוז דכאו ב-1945. הוריו של מדורו תרמו את הכסף להתחלת הפרויקט.

ב-2 ביולי 1952, מונתה ביאטריקס, אז נסיכה צעירה, לראש העיר מדורודם ונשאה בתפקיד עד הכתרתה למלכה. כיום, נבחר ראש עיריית מדורודם על ידי מועצה בת 25 תלמידים מבתי ספר באזור.

גלריה
-----

* דגם שדה תעופהדגם שדה תעופה
* דגם תהלוכה מלכותית בביננהוף של האגדגם תהלוכה מלכותית בביננהוף של האג
* דגם כיכר הדאם באמסטרדםדגם כיכר הדאם באמסטרדם
* דגם טחנת רוחדגם טחנת רוח
* מבט כללי לפארקמבט כללי לפארק

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **מדורודם** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מדורודם** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מדורודם (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של מדורודם (בהולנדית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מטיילים עם מדריכי מוזה, באתר בואו לסייר בהולנד הקטנה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ge563953

 |
**נמל התעופה נרסארסואק** (בגרינלנדית: **Mittarfik Narsarsuaq**) הוא נמל תעופה סמוך לעיירה נרסארסואק בדרום גרינלנד, בה מתגוררים כ-180 איש. משמעות השם "נרסארסואק" בגרינלנדית היא "מישור גדול", אם כי האתר הוא למעשה קצהו של פיורד הכלוא בין ההרים הסובבים אותו. הנמל עצמו ממוקם בסמוך לדלתת הנהר הזורם בעמק, והוא משמש כיום בעיקר לתנועת תיירים.

היסטוריה
--------

מטוס בואינג 757 של אייר גרינלנד בנרסארסואק
השדה הוקם כבסיס חיל האוויר האמריקאי במלחמת העולם השנייה. עבודות ההקמה החלו ב-6 ביולי 1941, והמטוס הראשון נחת במקום ב-24 בינואר 1942. הבסיס האווירי זכה לשם הקוד "בלואי ווסט ואן" (Bluie West One או BW1), ומשימתו העיקרית הייתה לאפשר ליווי אווירי לשיירות האוניות שחצו את האוקיינוס האטלנטי ולאתר צוללות נאציות. בשנת 1943 הוקם באתר בית חולים צבאי ובו 250 מיטות. סך הכל מנתה אוכלוסיית הבסיס בתקופת המלחמה כ-4,000 איש וחלפו דרכו כ-10,000 מטוסים. 

ב-1949 החל הבסיס לשמש גם תנועת מטוסים אזרחיים, וב-27 באפריל 1951 חתמו דנמרק וארצות הברית על הסכם בעניין הגנתה של גרינלנד, והמקום החל לשמש גם את חיל האוויר הדני. הצבא האמריקאי עזב את השדה בנובמבר 1958 והבסיס נסגר, אך שנה לאחר מכן, בחודש נובמבר 1959 החליטו הדנים לחדש את פעולת השדה, בעיקר למטרת חילוץ והצלה. 

בשנת 1960 הוקמה חברת התעופה גרינלנדייר (כיום אייר גרינלנד), אשר החלה בהפעלת שירותי תעופה לנרסארסואק במטוסים ובמסוקים. החל ב-1 בינואר 1988 נמסר השדה לידיה של הממשלה האוטונומית המקומית, והיא מפעילה אותו מאז באמצעות "רשות שדות התעופה של גרינלנד" (Mittarfeqarfiit; Grønlands Lufthavnsvæsen). 

חברת אייר גרינלנד מפעילה טיסות מנרסארסואק לרחבי גרינלנד ולקופנהגן, ואילו פליגפיילג איסלנדס ואטלנטיק איירווייז מפעילות קו תעופה לשדה התעופה רייקיאוויק שבאיסלנד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמל התעופה נרסארסואק** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה נרסארסואק
* אתר רשות שדות התעופה של גרינלנד
* אודות שדה התעופה

הערות שוליים
------------

1. ↑  History
**רוברט ד'אגילו** (בקטלאנית: **Robert d'Aguiló**; בערך 1100 – 1154 או 1157) או **רוברט בורדט** (**Robert Bordet**) היה אביר נורמני ששימש כנסיך טרגונה (príncep de Tarragona; לטינית princeps Tarraconensis) בין 1129 ועד מותו. 

ד'אגילו היגר לקטלוניה בשנות העשרים של המאה ה-13 ושירת אצל אלפונסו הראשון, מלך אראגון. ב-1124 הוא מונה כמושל טודלה אשר נכבשה זמן קצר לפני כן במסגרת הרקונקיסטה, ושימש בתפקיד זה משך שנתיים. ב-14 במרץ 1129 מינה אותו המלך לנסיך טרגונה והוא קיבל עליו את הסמכויות החילוניות בעיר. אירוע זה סימן את חידושו של היישוב בעיר בידי הנורמנים.

בפיקוחו של הארכיבישוף של טרגונה שעבר לברצלונה הקים ד'אגילו את טירתו במגדל הפרטוריום הרומי בעיר, והחל לקומם את הריסות העיר ולהתאימה שוב למגורים. ב-1146 שב הארכיבישוף לעיר, דבר שסימן את תחילת המאבק בינו לבין ד'אגילו. ב-1149 העניק ד'אגילו לעיר מגילת זכויות ומינה את בנו גיים ד'אגילו (Guillem d'Aguiló) למושלה של העיר. שנתיים לאחר המינוי, ב-1151, מסר הארכיבישוף של טרגונה את זכויותיו בעיר למלך, אך ד'אגילו סירב לקבל זאת. בנוסף, רוזן ברצלונה התערב גם הוא בנעשה בעיר, ועד מהרה התדרדר המצב למאבק מזוין שהסתיים לאחר מותו של ד'אגילו בהתנקשות בארכיבישוף על ידי גיים ד'אגילו ובן נוסף של רוברט ובהגליית הנורמנים למיורקה ב-1171.
משפחתו של הברון **סטריני** עם קדומת לשמו "מברשוב" היא אחת ממשפחות האצולה הגבוהה ההונגריות ממוצא יהודי.

היסטוריה
--------

שמה המקורי של משפחת סטריני היה שטרן. אנו יכולים למצוא כראשון במשפחה את שמו של אלברט שטרן (1826–1888), יליד העיר נג'קניז'ה. הוא קיבל הכשרה ולאחר מכן סמיכה לרבנות, ואז נבחר לרב קהילת לנדיאלטוטי, על פי הצעת חותנו הרב צבי הירש פאסל, רבה הראשי של נג'קניז'ה. הוא שירת שם עד 1867 ואז הוזמן לאויפשט לשמש כרב ראשי. אויפשט (שייכת היום לבודפשט כרובע 4) הייתה אז יישוב צפונית, אך מחוץ לעיר פשט ולאחר מכן מחוץ לבודפשט. יהודים רבים התיישבו ביישוב מסוף המאה ה-18 בשל קרבתו לפשט, בה נאסר על היהודים להתיישב באופן חופשי. עד 1790 לחלוטין לא, ובתקופה 1790–1840 רק בכפוף לתשלום מס סובלנות לקיסר. אלברט שטרן נאלץ להתפטר מתפקיד הרב הראשי באויפשט בגלל מאמצי הרפורמה שלו. בשנת 1881 שינה את שמו ל"סטריני", כדי להצדיק את מאמצי האסימילציה (הטמעה) שלו. לאלברט סטריני נולדו כמה ילדים מאשתו יוליאנה פאסל: בנו הבכור, הוגו סטריני, היה חוקר טבע, כתב עבודות מחקר רבות, לימד בכמה בתי ספר תיכוניים וגם כתב ספרי לימוד.

הברון סטריני
------------

בנו הצעיר של אלברט סטריני, יוז'ף, בחר בקריירה פוליטית והיה לשר המסחר של ממשלת וקרלה השלישית. בשל הישגיו הרבים ויוצאי הדופן הוענק לו תואר ברון ב־7 ביולי 1918 עם תוספת לשמו מ"בראשוב" בדומה למה שהיה נהוג בגרמנית עם הקידומת "פון". התואר ניתן על ידי קרל הראשון, קיסר אוסטריה שהוא גם קרל הרביעי מלך הונגריה. הברון יוז'ף סטריני רכש את טירת שארסנטמיהאי בשנת 1930 ממשפחת האצולה זיצ'י, והוריש אותו לבנו המאומץ שאנדור בשנת 1941 לאחר מותו של הברון.

### לזכרו

לזכרו של יוז'ף סטריני, נקרא בית ספר התיכון בעיר מונור.

מקורות
------

* הגנאלוגיה של האצולה ההונגרית הגבוהה במאה ה-20 Gudenus János: A magyarországi főnemesség XX. századi genealógiája
* לקסיקון יהודי הונגרי. יוז'ף סטריני. Magyar zsidó lexikon

הערות שוליים
------------

1. ↑  K 19 - Király Személye Körüli Minisztérium Levéltára - Királyi könyvek - 73. kötet - 413. oldal
שקילת מטבעות כדי למצוא את אלה שטרם בוזו
**קיפר אונד ויפר** (בגרמנית: **Kipper- und Wipperzeit**, מילולית: "עידן הבוררים ומטי המאזניים") הוא שמו של המשבר הכלכלי שאירע במהלך מלחמת שלושים השנים, המשבר החל לערך בשנת 1621. לאור החוסר במערכת מיסוי אפקטיבית, ערי המדינה של האימפריה הרומית הקדושה החלו בביזוי(אנ') המטבעות על מנת להעלות את תפוקת המטבעות והכנסות המדינה עבור המלחמה.

ביזוי המטבעות התבצע באמצעות הפחתת כמות המתכות היקרות זהב או כסף, והוספת מתכות זולות יותר כמו עופרת או נחושת. לרוב ערי המדינה היו מבצעות את הביזוי על מטבעות ערי מדינה שכנות ומבזבזות אותן במדינות אחרות, וזאת על מנת שלא לפגוע בערך מטבעות המדינה שלהן. השיטה עבדה לזמן מה, אך לאחר שהציבור הרחב התוודע לשיטה החלו גלי מחאה וסירובים לעבוד תמורת כסף בזוי, אלא רק תמורת כסף אמיתי. לאור המחאות גם המדינות החלו לעשות שימוש במטבעות הבזויות למטרות מיסים ואגרות מכס. לאור הבעיות שהשימוש במטבע הבזוי הוביל אליהן, הפסיקו לעשות שימוש בכסף הבזוי בשנת 1623, אך הנזק כבר נגרם וגרם למשבר כלכלי בכל ערי המדינה.

ראו גם
------

* אינפלציה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיפר אונד ויפר** בוויקישיתוף
* (The German economic crisis of 1618 to 1623 (the Kipper and Wipper period(הקישור אינו פעיל) באתר הדויטשה בונדסבנק.

הערות שוליים
------------

1. ↑  נגזר מהסוכנים שמונו לשקול את המטבעות (כלומר, **להטות** - Wippen - את המאזניים) ו**לברור** (Kippen בגרמנית תחתית) מתוכם את אלה שטרם בוזו ולכן שקלו יותר. אלו הותכו ושימשו לייצור מטבעות מבוזים נוספים שהושבו למחזור.
2. ↑  Mike Dash, "Kipper und Wipper": Rogue Traders, Rogue Princes, Rogue Bishops and the German Financial Meltdown of 1621-23, ‏MARCH 29, 2012

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4163896-7

 |
סמל הארגון.
**ארגון נשי חירות בישראל** הוא ארגון נשים בישראל המפעיל רשת של מעונות יום לגיל הרך.

היסטוריה
--------

הארגון הוקם על ידי התנועה הרוויזיוניסטית בשנת 1935 כמענה לארגון אמהות עובדות של ההסתדרות הכללית ונקרא בתחילה "ברית נשים לאומיות". הקימו אותו נשים מן התנועה הרוויזיוניסטית וההסתדרות הציונית החדשה, כשמטרתו איגוד נשים שתסייענה לנוער וסטודנטים, בעיקר מן המחנה הלאומי ובית"ר. הארגון הקים בארץ ומחוצה לה מעונות, גני ילדים, ומועדוני חינוך. 

הארגון הסב את שמו ל"ברית נשות חירות בישראל" עם הקמת תנועת החרות והפיכת הארגון לחלק ממנה. פעילות הברית בימינו הצטמצמה בהשוואה לימיה הראשונים. למרות הזיקה ההיסטורית והעובדה שמשרדי הארגון שוכנים במצודת זאב, אין קשר ארגוני בין "נשות חירות" לליכוד. כיום היקף הפעילות העיקרי סובב סביב הפעלת 27 מעונות יום לילדים ברחבי הארץ.

בשנת 2012 התאגדו עובדות ומנהלות המעונות בארגון העובדים כוח לעובדים בדרישה להשוואת תנאי העבודה במעונות לתנאי העבודה של יתר עובדות המעונות בישראל.

בין מנהלות הארגון בעבר נמנתה רות בן-שחר שהייתה לוחמת ומפקדת בארגון הצבאי הלאומי. רות נודעה בשם המחתרתי רות רפאלי וראש קבוצת "אורית". היא הייתה חברת האצ"ל בת"א והקימה בביתה את תחנת השידור המחתרתית "קול ציון הלוחמת" ללא ידיעת משפחתה. לימים, רות, יחד עם בעלה משה בן-שחר, היו ממייסדי תנועת חרות וגלגוליה הפוליטיים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ארגון נשי חירות בישראל
* בלוג עובדות ומנהלות נשי חרות
**מרווין אוגונסיפה** (בגרמנית: **Marvin Ogunsipe**; נולד ב-26 בפברואר 1996) הוא כדורסלן אוסטרי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בבאיירן מינכן.

קריירה
------

אוגונסיפה החל את הקריירה במחלקת הנוער של וינה טימברוולבס האוסטרית, ובשנת 2017 עבר לבאיירן מינכן. ב-12 בפברואר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה הגרמנית, כשקלע שתי נקודות בניצחון קבוצתו 80–56 על אלבה ברלין.

לקראת עונת 2019/2020 נשלח להשאלה להמבורג טאוורס, גם היא מהבונדסליגה הגרמנית. ב-11 במאי 2020 הושאל לקריילסהיים מרלינס לטורניר סוף-העונה שנוצר עקב השפעת מגפת הקורונה על הספורט. לקראת עונת 2020/2021 הושאל שוב להמבורג טאוורס, ובתום העונה שב לבאיירן מינכן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרווין אוגונסיפה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א

הערות שוליים
------------

1. ↑  Beate Eckert-Kraft, Marvin Ogunsipe wechselt nach Crailsheim, HAMBURG CITY WEBGUIDE, ‏2020-05-11 (ב־)
2. ↑  "Bayern Munich loans Marvin Ogunsipe back to Hamburg". *Sportando* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-06-28.
**ארגון נפגעי טרור ואיבה בישראל** היה מוסד ללא כוונת רווח שפעל במטרה לסייע למשפחות נפגעי פעולות האיבה (נפגעי טרור). הארגון הוקם בשנת 1994 וזאת כדי לנסות להתמודד עם המצב החדש והקשה שנוצר עם תקופת הפיגועים הגדולים שהחלה בתחילת שנות ה-90. הארגון סייע בתחומים רחבים ומגוונים בתהליך השיקום ועד החזרתם למעגל החברה של משפחות הנפגעים.

הארגון פורק בשנת 2019.

המטרות והיעדים
--------------

* הנצחת החללים.
* בניית מרכזי הנצחה, ספריות זיכרון, ואנדרטאות.
* מתן ייעוץ וסיוע משפטי חינם למשפחות.
* סעד פסיכולוגי.
* השאלת ציוד רפואי.
* קורסים הכשרה מקצועית והשמה בחברה.
* הקמת מרכז הנצחה ארצי בעתיד.
* מתן סיוע ליתומים ואלמנות (מלגות)
* תרבות וחברה
* קרן לעזרה הדדית.
* קבוצות תמיכה.
* סיוע באזכרה וסעודות מצווה לחללי הטרור.

### הנצחת החללים

* הנצחה פרטית כגון: כתיבת-ספר זיכרון.
* הקמת ספרייה לזכרם.
* הנצחת שמות החללים באנדרטה המרכזית, ובכל מקום שהמשפחה מעוניינת בכך.
* הקמת גל-עד.
* תחרויות וטורניר במגוון רחב של ספורט באירוע שנתי לזכרם.
* טקסים ואירועים שנתיים.
* סרטי-הנצחה.

### בניית מרכזי הנצחה

הארגון מתכונן להקים מספר מרכזי הנצחה שיוקמו בשלושה מחוזות בארץ. כאשר המרכז הראשון יוקם בצפון הארץ ואמור לפעול לצורך העניין קיימת פרוגרמה איתור קרקע והשלב הנוכחי הוא גיוס משאבים לצורך הקמתו. בכל אחד ממרכזי ההנצחה יהיו: ספרייה, וארכיון עם מאגר מידע על כל הפיגועים שהיו בישראל ובעולם.

בנוסף יהיו גם כלים רפואיים שיושאלו לכל דורש, שיקום הנפגעים בליווי מקצועי עם בריכות שחיה המותאמת גם לנכים ומוגבלים - כמו בית הלוחם המשמש לנכי צה"ל. לכל מרכז יהיו הרכבים המותאמים לנכים ולמוגבלים שיסיעו את הנכים למרכז חזרה וממנו.

המרכז על כל אגפיו מתוכנן כך שגם נכים ומוגבלים ואלה שזקוקים לאמצעי עזר בחיי היום יומי שלהם יוכלו להשתמש בכל מגוון הפעילויות במרכז. המרכזים עצמם יופעלו על ידי מתנדבים ובו יועסקו בשיקום נפגעים של הארגון.

### ייעוץ וסיוע משפטי

למשפחות נפגעי הטרור יש צורך חיוני ביותר בייעוץ וטיפול משפטי ולמימוש הזכויות הניתנות על פי חוק נפגעי פעולות האיבה-1970 עקב מצבם החדש של משפחות הנפגעים.

ייעוץ משפטי יינתן חינם למשפחות הנזקקות לסיוע ולתמיכה שאליו נקלעו משפחות הנפגעים.

הארגון עוזר הן על ידי יועצים משפטיים חיצוניים כאשר לנפגע או למשפחה השכולה אין. אפשרות מימון לצורך קבלת עו"ד בייצוג בערכאות משפטיות.

בעזרת היועץ המשפטי שניתן על ידי הארגון לנפגע או למשפחה השכולה וכן לבן משפחה בקרבה א' בלבד.

### סעד פסיכולוגי לנפגעים ולמשפחות השכולות

המצב הכואב והקשה שאליו נקלעו הנפגעים או המשפחות השכולות, הטראומה הקשה והתמודדות מול השכול הכואב בחיי היום יום על אובדן בני המשפחה היקר להן מכל. ולכן יש צורך בייעוץ פסיכולוגי, והדרכה מקצועית כדי להתמודד עם הסבל והכאב. הארגון נעזר ומפעיל יועצים פסיכולוגיים אחד הדברים החשובים לנפגע או למשפחה שכולה היא להחזיר את משפחות הנפגעים למעגל החברה, אחד הדברים החשובים לנפגע או למשפחה שכולה היא להחזיר את המשפחה למסלול החיים. משפחה שבא המפרנס העיקרי נפגע מפעולת טרור או איבה פיזית או נפשית הארגון יתמוך ויעזור שהמשפחה תקבל ע"פ חוק נפגעי פעולות איבה את כל הזכויות הניתנות על פי חוק זה וכן מענקים ותמיכה על ידי קבוצות תמיכה ופסיכולוגים קליניים. ארגון נפגעי טרור ואיבה בישראל מטפל במשפחות בשיקום תעסוקתי והסבה בהכשרת מקצוע מתאים על פי המגבלות. הארגון יסייע במתן מענקים ובתמיכה כספית לנזקקים שיגישו בקשות לוועדת הרווחה של הארגון.

קישורים חיצוניים
----------------

* ארגון נפגעי טרור ואיבה בישראל, באתר "גיידסטאר ישראל"
**מילנה דומינגז אגנסו** (בפורטוגזית: **Milene Domingues**; נולדה ב-18 ביוני 1979) היא כדורגלנית עבר ודוגמנית ברזילאית.

חייה
----

דומינגז נולדה ביוני 1979 בעיר סאו פאולו שבדרום-מזרח ברזיל. היא החלה את הקריירה שלה בקבוצת הנשים של קורינתיאנס, ושיחקה בה במשך ארבע שנים. ב-1997 היא קבעה את שיא העולם לנשים בהקפצת כדור על הרגל, לאחר שהקפיצה אותו 55,197 פעמים במשך תשע שעות. באפריל 1999 נישאה דומינגז לכדורגלן הברזילאי רונאלדו - דבר שמיד הפך אותה לאחת הכדורגלניות המפורסמות והמבוקשות בעולם. שנה לאחר מכן, נולד במילאנו בנם היחיד - רונאלד. השניים התגרשו בספטמבר 2003.

ב-2001 עברה דומינגז לשחק במשך עונה אחת בליגה האיטלקית, ולאחר מכן הצטרפה לראיו ואיקאנו מהליגה הספרדית תמורת סכום שיא של 310,000 דולר. אף על פי כן, היא לא יכלה לשחק בליגה עד 2004, מכיוון שזו הייתה סגורה לשחקניות זרות. היא המשיכה לשחק בליגה הספרדית עד 2009, ולאחר מכן סיימה את הקריירה בעקבות פציעה ברגלה. באותה שנה היא אף התארסה לכדורגלן בית"ר ירושלים לשעבר, דויד אגנסו.

ב-2003 ערכה דומינגז את הופעת הבכורה שלה בנבחרת ברזיל, ואף זכתה להיכלל בסגל לגביע העולם שנערך בסוף השנה בארצות הברית. בסך הכל היא שיחקה שלוש שנים בנבחרת, במהלכן כבשה תשעה שערים ב-20 משחקים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מילנה דומינגז
* מילנה דומינגז, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Mrs Ronaldo in record transfer, באתר BBC‏, 12 בספטמבר 2002
2. 1 2  Milene, Milan and a man called Ronaldo, באתר הגרדיאן‏, 1 באפריל 2003

| **נבחרת ברזיל – גביע העולם בכדורגל נשים 2003** |
| --- |
| 1 אנדראה • 
2 סימון • 
3 ג'וליאנה • 
4 טניה • 
5 רנאטה קוסטה • 
6 מישל • 
7 פורמיגה • 
8 רפאלה • 
9 קלי • 
10 מרטה • 
11 כריסטיאן • 
12 ג'יזל •
13 מוניקה • 
14 רוסאנה •
15 רנאטה דיניז •
16 מייקון •
17 קאטיה •
18 דניאלה •
19 פרסיליה •
20 מילנה •
מאמן: גונזאלבס | ברזילברזיל |
**סוכריות יין** הן סוכריות גומי קשות ולעיסות. מוצאן מבריטניה והן פופולריות בארצות דוברות אנגלית. בניגוד למשתמע משמן הן אינן מכילות יין כלל.

היסטוריה
--------

סוכריות היין הומצאו על ידי חברת הממתקים מיינרד'ס (אנ'), שנוסדה בלונדון בשלהי המאה ה-19. מפתח הסוכריות היה צ'ארלס גורדון מיינרד, בנו של אחד ממייסדי החברה, שהוציא אותן לשוק בשנת 1909. אביו היה מתודיסט שהתנזר מאלכוהול והסתייג מכך שהחברה תייצר מוצר בעל קשר ליין. נדרש לבנו מאמץ כדי לשכנעו שהסוכריות אינן מכילות יין, ושלמעשה נועדו להוות ממתק שיוכל להוות תחליף לאלכוהול.

הסוכריות
--------

סוכריות יין נבדלות מסוכריות גומי רגילות בכך שהן אינן מצופות בסוכר ומידת המתיקות שלהן מתונה, ועל כן הן חביבות יותר על מבוגרים מאשר על ילדים. המרכיבים העיקריים שלהן הם ג'לטין, חומרי טעם וצבעי מאכל. הן מיוצרות במספר צורות שונות, שכל אחת מהם נושאת שם של יין. למשל, אלו של חברת מיינרד'ס נושאות את השמות פורט, שרי, שמפניה, בורגונדי וקלארט. על פי התקינה בארצות מוצאן מצוין לעיתים על גבי אריזתן שהן אינן מכילות אלכוהול. בשנת 2002 הגיע היקף המכירות העולמי של הסוכריות ל-40 מיליון לירות שטרלינג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סוכריות יין** בוויקישיתוף
* סוכריות יין של מיינרד באתר חברת קדבורי, מאורכב באתר Web Archive (באנגלית)
* Everything You Wanted To Know About Wine Gums, באתר Waterbridge (באנגלית)
* The wine gum's story, באתר Toms (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7631462-5

 |
**קיצביל** (בגרמנית: **Kitzbühel**; נהגה: 'kɪtsbyːl) היא עיר במדינת טירול שבאוסטריה, על גדות נהר קיצבילר אכה. בירת מחוז קיצביל.

גובה העיר הממוצע הוא 762 מטר מעל גובה פני הים. העיר משתרעת על פני 58.02 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה כ-8,000 תושבים נכון ל-2013.

פירוש השם בתרגום חופשי הוא **תל** (Bühl) **עופר** (Kitz).

היסטוריה
--------

המתיישבים הראשונים באזור היו האילירים, שהתיישבו באזור בין המאה ה-11 לפנה"ס למאה ה-8 לפנה"ס לצורך כריית נחושת מהגבעות הסמוכות לעיר.

בסביבות שנת 15 לפנה"ס, תקופת שלטונו של אוגוסטוס קיסר, כבשו הרומאים את האלפים והקימו את פרובינציית נוריקום שכללה את אזור קיצביל. לאחר שקיעת האימפריה הרומית, התיישבו הבווארים באזור והחלו בכריתת יערות.

במאה ה-12 העיר הוזכרה לראשונה במסמך ממנזר כימזה כ-"Chizbuhel". בעקבות היותה עיר גבול ידעה קיצביל פעמים רבות מעבר מיד ליד בין אוסטריה לבוואריה.

ב-1255 הפכה העיר חלק מבוואריה. לודוויג השני, דוכס בוואריה העניק לקיצביל זכויות של עיר ב-6 ביוני 1271. עקב כך בוצרה העיר בחומה. 
מכיוון שבמשך המאות הבאות שימשה העיר כמרכז מסחר אזורי, פרחה ביציבות, אוכלוסייתה גדלה והיא לא נפגעה במלחמות, נהרסו חומות העיר מעל לגובה של קומה אחת ושמשו לבניית בתים חדשים.

כשמרגרטה מאולטש נישאה לדוכס הבווארי לודוויג החמישי ב-1342 שבה קיצביל להיות חלק מטירול, אך לאחר שלום שרדינג ב-1369 העיר הוחזרה לבוואריה. ב-30 ביוני 1504 כבש מקסימיליאן הראשון את קיצביל ואת קופשטיין הסמוכה, וכך העיר שבה להיות חלק מטירול.

במאה ה-16 עברה העיר כפיקדון לידי דוכס בית למברג, עד 1 במאי 1840, אז שבה העיר לשליטת אוסטריה.
המלחמות במאה ה-18 לא הגיעו לתחום העיר, אך מספר תושבים מטירול השתתפו בהתקוממות נגד נפוליאון. בחוזה פרסבורג משנת 1805 נאלץ הקיסר פרנץ הראשון למסור את העיר לבוואריה, אולם לאחר מפלתו של נפוליאון הושבה העיר לטירול, כפי שסוכם בקונגרס וינה.

בשנת 1875, כשבניית מסילת הרכבת זלצבורג טירולר באן נסתיימה, המסחר והתעשייה בעיר שגשגו. במלחמות העולם הראשונה והשנייה העיר לא נפגעה, בזכות היותה רחוקה מאזורי הלחימה.

ערים תאומות
-----------

קיצביל היא עיר תאומה של הערים:

* ארצות הבריתארצות הברית גריניץ', קונטיקט, ארצות הברית
* ארצות הבריתארצות הברית סאן ואלי, איידהו, ארצות הברית
* גרמניהגרמניה באד זודן, גרמניה
* יפןיפן יאמאגאטה, יפן
* איטליהאיטליה שטרצינג, דרום טירול, איטליה
* צרפתצרפת רויל מאלמאיסון, צרפת

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיצביל** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של קיצביל
* אתר הסקי של קיצביל
* כרמית וייס, ‏קצביל - גן עדן בלב הטירול, באתר GoTravel
* קיצביל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

פנורמה של קיצביל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007564943405171
* BnF: cb12000106s (data)
* GND: 4030895-9
* LCCN: n85064203
* MusicBrainz: a8970dd2-4e14-4ffd-81de-927463726e03
* NARA: 10044878
* NKC: ge856963
* VIAF: 159549539
* WorldCat: lccn-n85064203

 |
החדר הירוק - מבט לכיוון דרום מזרח.
תרשים הקומה הראשונה של הבית הלבן. החדר הירוק מסומן בירוק.
**החדר הירוק** (באנגלית: **The Green Room**) הוא אחד מחדרי הקומה הראשונה של הבית הלבן - משכנו של נשיא ארצות הברית המצוי בוושינגטון. חדר זה משמש למטרה של אירוח, ולאורך השנים מקושט בגוונים של ירוק.

החדר הוא חדר רבוע, שאורכו 8.5 על 6.7 מטרים, ולו שש דלתות הפונות אל מסדרון הצלב (Cross Hall), החדר המזרחי, האכסדרה הדרומית והחדר הכחול.

ריהוט
-----

החל מתקופת כהונתו של קלווין קולידג' מקושט החדר הירוק בסגנון ריהוט פדרלי. 

בשנת 1971 שופץ החדר, וקירותיו כוסו בבד משי ירוק, אשר נבחר על ידי ג'קלין קנדי בשנת 1962 ולא הותקן בשעתו בשל הירצחו של בעלה, הנשיא ג'ון פיצג'רלד קנדי. בדים אלו עוטרו בדוגמאות בצבעי בז', ירוק ואלמוג, על פי סגנון שהיה נפוץ במאה ה-19.

לכרכובים הסמוכים לתקרה, העשויים עץ ומעוטרים בזהב, צורת סמל ארצות הברית - עיט, שהיה מוטיב מקובל בתקופה הפדרלית של עיצוב הבניין.

שימושים לאורך ההיסטוריה ואירועים היסטוריים
------------------------------------------

ג'יימס הובן, אדריכל הבית הלבן ייעד חדר זה להיות "חדר האוכל" של המשפחה הנשיאותית. תומאס ג'פרסון שהשתמש בחדר כחדר אוכל כיסה את רצפתו בבד ירוק לשם הגנה עליה, ומאותו מועד החל החדר להיות מכונה "החדר הירוק", אך לא באופן רשמי. נשיאים מאוחרים יותר השתמשו בחדר כחדר אירוח. ג'יימס מונרו השתמש בחדר לצורך משחקי ויסט, ובתקופת כהונתו נקרא החדר "חדר הקלפים". החל מתקופת כהונתו של ג'ון קווינסי אדמס כונה החדר "חדר ההסבה הירוק" באופן רשמי.

בחדר זה חתם הנשיא ג'יימס מדיסון על הכרזת המלחמה הראשונה של ארצות הברית - מלחמת 1812.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **החדר הירוק** בוויקישיתוף
* החדר הירוק באתר הבית הלבן.
* אתר מוזיאון הבית הלבן - תצלומים היסטוריים ושחזורים של החדר הירוק

| משרד הבית הלבן |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| משרד החדשנות האמריקנית • משרד הקבינט של הבית הלבן • מנהל התקשורת בבית הלבן • ראש סגל הבית הלבן • יועץ בכיר לנשיא ארצות הברית • משרד דובר הבית הלבן • יועץ לנשיא ארצות הברית • משרד הגברת הראשונה של ארצות הברית • (שף הבית הלבן • קונדיטור הבית הלבן • מעצב הפרחים הראשי של הבית הלבן • המזכיר החברתי של הבית הלבן • הסדרן הראשי של הבית הלבן) • משרד הבית הלבן לעניינים בין-ממשלתיים • משרד הבית הלבן לענייני חקיקה • משרד הבית הלבן לניהול ומנהל • משרד הבית הלבן לפעולות המשרד הסגלגל • משרד הבית הלבן לעניינים פוליטיים • משרד הנשיאות • משרד הבית הלבן של מזכיר מטה הבית הלבן • משרד הבית הלבן למסחר וייצור • משרד היועץ המשפטי של הבית הלבן • משרד עמיתי הבית הלבן של הבית הלבן • המשרד הצבאי של הבית הלבן • לשכת היועץ לביטחון לאומי • משרד אסטרטגיה דיגיטלית • משרד טכנולוגיית המידע • משרד התקשורת • המועצה הכלכלית הלאומית • המועצה למדיניות פנים של ארצות הברית |  |

 |
**נחשיל מצוי** (שם מדעי: ***Typhlops vermicularis***; קרוי גם **נחש שלשולי**) הוא מין של נחש המשתייך לסוג נחשיל השייך למשפחת הנחשיליים (Typhlopidae). הוא נפוץ בבלקן, באיי יוון, בקפריסין, במצרים ובדרום מערב אסיה; ובכלל זה גם בישראל.

סימני היכר
----------

אורכו של נחשיל מצוי בוגר בדרך כלל 30-20 ס"מ, אך נמצאו פרטים שהגיעו עד לאורך של 40 סנטימטר. לרוב, הנקבה גדולה מהזכר. משקלו של פרט בוגר מגיע עד 14 גרם. 

גופו קטן ועדין. בצורתו הוא דמוי תולעת, עם ראש קהה ומעוגל בצורתו המחובר כמקשה אחת לגופו, ללא הצרה. הגוף מכוסה כולו בקשקשים קטנים וחלקים, שווים בגודלם לכל אורכו. זנבו מסתיים בטופר מחודד המשמש אותו בתנועתו. בראשו שתי עיניים שחורות קטנות, שאר הגוף בעל גוון חום-ורוד או חום-אפור. הבטן בהירה מעט מאשר הגב וכן שקופה חלקית, כך שאיברי הפנים כמו גם ביצי הנחש ושאריות מזונו נראים מבעד לעורו. 

מראהו, המזכיר את מראה השלשול יותר מאשר את רוב סוגי הנחשים, לרוב אינו מבהיל בני אדם.

תפוצה ובית גידול
----------------

הנחשיל המצוי חי בדרום מזרח אירופה בחצי האי הבלקני בשטחן של יוגוסלביה לשעבר, של אלבניה, דרום בולגריה ויוון, וכן בצפון מזרח אפריקה, בעבר הקווקז ובדרום מערב אסיה - כולל ישראל. הוא נפוץ באזורי גבעות ובמדרונים היבשים של אזורים הרריים, במיוחד באזורים של עשבייה דלילה.

אורחות חייו
-----------

גופו של הנחשיל מותאם במיוחד לחיים מתחת לקרקע. הוא חי במחילות תת-קרקעיות ומתחת לסלעים. אל פני הקרקע הוא עולה רק בשעת דמדומים ובלילות. בהתאם לגובה מעל פני הים ולטמפרטורה, יכול הנחשיל לשרוד שנת חורף של חודשיים עד שישה חודשים. 

תזונתו של הנחשיל המצוי מורכבת בעיקר מנמלים, מגולמיהן ומביציהן, וכן הוא טורף חרקים ותולעים תת-קרקעיים אחרים, במיוחד טרמיטים. הנקבות מטילות ארבע עד שש ביצים מוארכות. הצעירים בוקעים בסתיו, ואורכם עד 7 סנטימטרים.

קריאה נוספת
-----------

* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, **זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה**, מהדורה שלישית 2022. מסת"ב 978-965-91880-2-4, עמודים: 141-143

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נחשיל מצוי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |



1. ↑  נחשיל מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**שרבן ניקיפור** (ברומנית: **Șerban Nichifor**;‏ נולד ב-25 באוגוסט 1954, בוקרשט) הוא מלחין, נגן ומורה רומני.

ביוגרפיה
--------

שרבן ניקיפור נולד בבוקרשט למשפחת רופאים. אביו היה מוזיקאי ומנצח בתזמורת הרופאים.

ניקיפור למד באוניברסיטה הלאומית למוזיקה בבוקרשט בשנים 1973–1977. בהמשך הוא לקח קורסים בהלחנה בגרמניה. בשנת 1994 הוא קיבל תואר דוקטור במוזיקולוגיה.

בשנת 2015 הוא השלים את מחקרו בתחום השואה והמוזיקה.

ניקיפור כתב מספר רב של יצירות מוזיקה קלאסית. רבים מיצירות של ניקיפור מוקדשות לקורבנות השואה. הוא גם כתב אופרות, לרבות בנושאים אקטואליות כמו אופרה המוקדשת לאסון מעבורת החלל צ'לנג'ר על לברית של ויקטור ברלדיאנו.

שרבן ניקיפור מכהן כפרופסור באוניברסיטה למוזיקה בה למד.

בשנת 1978 הוא נתחתן עם ליאנה אלכסנדרה, מוזיקאית ומלחינה. הם הקליטו מספר תקליטים בביצוע משותף.

על פעילות בתחום המוזיקה לניקיפור הוענק פרס גאודאמוס למלחינים בשנת 1977 ובשנת 2008 הוא התקבל למסדר הכתר הבלגי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שרבן ניקיפור** בוויקישיתוף

* שרבן ניקיפור, באתר ספוטיפיי
* שרבן ניקיפור, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* שרבן ניקיפור, באתר Discogs (באנגלית)
* דף באקדמיה למוזיקה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007462310705171
* BnF: cb14807207r (data)
* GND: 135182689
* ISNI: 0000 0000 6312 8037
* LCCN: n79150074
* MusicBrainz: 3796adf8-87f0-416e-b0a2-546a8e1b4f7b
* SUDOC: 260311359
* VIAF: 80015088
* WorldCat: lccn-n79150074

 |
סמליל החברהסמליל החברה
**קיפלינג** (באנגלית: **Kipling**) היא חברה לייצור תיקים, אביזרים וכדומה. ידועה בעיקר בזכות התיקים שהיא מייצרת, כגון תיקי יד מניילון, תרמילים, מזוודות ועוד, וכן בזכות האביזרים שהיא מייצרת, המעוטרים במחזיק מפתחות שאליו צמודה דמות הקוף הפרוותי שמהווה את סימן ההיכר של החברה.

החברה הוקמה ב-1987 באנטוורפן, בלגיה ומקור שמה הוא בשמו של הסופר והמשורר האנגלי רודיארד קיפלינג. 

ניתן להשוות את החברה לפראדה בשל קו תיקי הניילון היוקרתיים והיקרים שלה. עם זאת ניתן למצוא תיקי קיפלינג זולים יחסית לאלו של קו הניילון. החברה הגיעה לשיאה באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20, כשתיקיה הפכו לטרנד אופנתי והוחזקו על ידי כוכבים כמו טום קרוז, ג'ים קארי וג'ון טרבולטה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיפלינג** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קיפלינג
* קיפלינג, ברשת החברתית פייסבוק

* קיפלינג, ברשת החברתית טוויטר
* Kipling-IL.co.il - אתר קיפלינג ישראל (בעברית)
* רועי ירושלמי‏, קיפלינג הפתיעו, באתר וואלה!‏, 6 בנובמבר 2006

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 134200673
* WorldCat: viaf-134200673

 |
**פנחס קנטורוביץ** (ביידיש: **קאנטאראוויטש**; לעיתים **קאנטאראוויץ**; הושענא רבה תרכ"ז, 10 בספטמבר 1866 – ח' בכסלו תרפ"ח, 1 בדצמבר 1927) היה מחבר ספרי מדע פופולרי וספרי לימוד, מו"ל ומוכר ספרים יהודי ורשאי.

ביוגרפיה
--------

פנחס בן אברהם לֶיְבּ קנטורוביץ נולד בסתיו 1866 בעיירה סְלונים שליד גרודנה, בפלך גרודנה של רוסיה (רוסיה הלבנה), בנו של דיין משכיל. בגיל 4 התייתם מאביו. התחנך ברוז'ינוי, שם נישאה אמו בפעם השנייה.
למד ב"חדרים" וישיבות. ב-1886 הגיע לוורשה כמורה פרטי בביתו של זאב יעבץ, שביתו שימש בית ועד לסופרים עבריים כגון יוסף לייב זוסניץ, א"ש פרידברג, שפ"ר, חיים יחיאל בורנשטיין, פסח רודרמן ונחום סוקולוב. עם האחרון התיידד במיוחד, ומאוחר יותר הוציא לאור את כתביו היידיים.
כתב בעיקר מאמרי מדע פופולרי ב"הצפירה", "הצופה", "הזמן", "לוח אחיאסף", "עולם קטן", "הטבע והחיים", "הכוכב" (1924). היה כותב קבוע ב"יודישע פאָלקס-ציַיטונג" שבעריכת מרדכי ספקטור חיים דב הורביץ, וכן ביומון "דער טעלעגראף" של סוקולוב, ב"אידישעס וואָכענבלאט" של הלל צייטלין, וב"דאס יודישע ווארט".

קנטורוביץ היה בעל הוצאת ספרים, בית מסחר ספרים וספריית קריאה ברח' שְליסקָה (Śliska)‏ 35 בוורשה. הוא עצמו התגורר ברח' מַריאנסקה (Mariańska)‏ 2. הוא שימש כמו"ל של ספרים עבריים ויידיים שהוא עצמו חיבר, תרגם או עיבד: "תורת החימיא", "החימיא בחיי יום יום" מאת פרופ' לאסאר-קוהן, "הארץ", "די ערשטע ידיעות פון דער נאטור-לעהרע" ("די ערד" מאת לוּנקֶביץ', "מאגנעטיזם, עלעקטריציטעט" על פי ניצ'אייב, "אנפאנג פון פיזיק" מאת סטניסלב קראמשטיק (Stanisław Kramsztyk); במקור הופיעו ככרכים נפרדים כסדרת "וויסענשאפטליכע פאָלקסביבליאטעק", 'הספרייה המדעית לעם'), "ווי אזוי ווערט מען ווידער יונג", "פרעמד-ווערטערבוך, פאָליטישע בראָשורן, "אויפן דעק" (בשפל) מאת מקסים גורקי, "מאָדערנער יודישער פאָלקסבריוונשטעלער" מאת ד"ר פ. בערלינער (1925, יידיש ופולנית).

בין הספרים שהופיעו בהוצאתו היו גם 34 מחזות, וכן סידורים, חומשים וספרי לימוד שפות (פולנית, עברית וכו').
אולם מכולם הצליח להתפרנס רק בקושי.

קנטורוביץ נפטר בדצמבר 1927 בתום מחלה קשה וממושכת, בגיל 62. נקבר בבית הקברות היהודי בעיר.
הותיר את אשתו רבקה, שני בנים נשואים, לאון ויֶז'י קנטורוביץ, ונכדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פ' קנטורוביץ באתר WorldCat Identities
* פסח קנטורוביץ באתר WorldCat Identities
* רשימת הפרסומים של פנחס קנטורוביץ, בקטלוג הספרייה הלאומית
* קברו של פנחס קנטורוביץ באתר Foundation for Documentation of Jewish Cemeteries
* זלמן רייזען, קאַנטאָראָוויטש פּ. בספרו: **לעקסיקאָן פון דער ייִדישער ליטעראַטור, פּרעסע און פילאָלאָגיע**, מהדורה 2, כרך ג, וילנה: ווילנער פערלאג פון ב. קלעצקין, תרפ"ט 1929, עמודות 470–471, בארכיון האינטרנט (ביידיש)
* פינחס קנטורוביץ (1866-1927), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  נ. ע. פנחס קאנטאראוויטש, היינט, מודעת אבל, 4 בדצמבר 1927; נ. ע. פנחס קאנטאראוויטש, דער מאָמענט, מודעת אבל, 4 בדצמבר 1927;‏ קברו של פנחס קנטורוביץ באתר Foundation for Documentation of Jewish Cemeteries.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007311617005171
* ISNI: 0000 0004 0937 0462
* LCCN: nr96003403
* SUDOC: 261791753
* VIAF: 302188277
* WorldCat: lccn-nr96003403

 |
מטבע של גאיוס אנטוניוס
**גאיוס אנטוניוס** (בלטינית: Gaius Antonius;‏ ? - 42 לפנה"ס), פוליטיקאי רומאי.

תולדות חייו
-----------

אנטוניוס נולד ברומא. אביו, מרקוס אנטוניוס קרטיקוס, היה בנו של הנואם הגדול מרקוס אנטוניוס אוראטור, אשר הוצא להורג בידי אנשי גאיוס מריוס בשנת 86 לפנה"ס. דרך אמו היה קרוב רחוק של יוליוס קיסר. אביו מת בעודו בגיל רך, ואנטוניוס ואחיו לוקיוס ומרקוס נותרו בהשגחת אמם יוליה. יוליה נישאה לפובליוס קורנליוס לנטולוס סורה, אשר הוצא להורג בשל השתתפותו בקשר קטילינה להפלת הרפובליקה הרומית בשנת 63 לפנה"ס.

נעוריו של אנטוניוס התאפיינו בהיעדרה של השגחה הורית. על פי היסטוריונים כפלוטרכוס הוא בילה את שנות נעוריו בהשתוללות ברומא עם אחיו, ועם ידידים כפובליוס קלודיוס פולכר (שנודע לשמצה בשל כך שחילל את טקס "האלה הטובה", אליו היו מוזמנות רק נשים, והוא הסתנן אליו בלבוש אישה). רעים אלו פיתחו אורח חיים פרוע, הימרו, שתו לשוכרה, וקיימו מערכות יחסים לא נאותות עם נשים.

כמו יתר אחיו גם אנטוניוס היה מתומכיו של יוליוס קיסר ועם פרוץ מלחמת האזרחים כנגד פומפיוס הוא שירת כלגאטוס בצבאו של קיסר, הוא נלחם בצי הפומפיני ליד קוריקטה (כיום קרק שבקרואטיה) שהביסו ואילצו להיכנע להם.

כאשר אחיו מרקוס כיהן כקונסול בשנת 44 לפנה"ס אנטוניוס כיהן כפראיטור, לאחר כהונתו הוא מונה למושל מוקדון אולם מינויו בוטל לאחר מכן על ידי הסנאט. אנטוניוס סירב לוותר על הפרובינקיה שלו והוא נלחם כנגד מרקוס יוניוס ברוטוס, אחד מרוצחיו של קיסר שיחד עם יתר הקושרים נמלטו לפרובינקיות המזרחיות, ברוטוס הבין את הסכנה שנשקפת למעמדו מצידו של אנטוניוס ולכן שינע את צבאו ופלש לאיליריה, חלק מצבאו של אנטוניוס ערק לצידו ואנטוניוס עצמו הובס במספר קרבות ונפל בשבי. למרות שיעצו לו להוציא את אנטוניוס להורג ברוטוס שמר עליו בחיים ונתן לו יחס נאות, ייתכן שהסיבה לכך היא שעדיין הייתה לו תקווה להגיע להסדר עם אחיו אולם כשאנטוניוס ניסה לעורר מרד בקרב צבאו של ברוטוס הוא נתפס והוצא להורג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גאיוס אנטוניוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1186393270
* VIAF: 7862155832952533490004
* WorldCat (עם VIAF): 7862155832952533490004

 |
**אריק נבלנד** (בנורווגית: **Erik Nevland**; נולד ב-10 בנובמבר 1977 בסטוונגר) הוא כדורגלן עבר נורווגי ששיחק בעמדת החלוץ.

קריירה
------

נבלנד החל את הקריירה שלו בוויקינג ב-1995, אך כבר לאחר שנתיים, ב-1997, הועבר למועדון האנגלי מנצ'סטר יונייטד, לפני ששיחק בהרכב הפותח של מועדונו המקומי. המניע העיקרי שגרם למנצ'סטר יונייטד להחתימו היה הצלחתו של החלוץ לכבוש בשלושה משחקי מבחן שלו בקבוצה שלושער. את שערו הבודד עבור מנצ'סטר יונייטד כבש במשחק גביע הליגה נגד ברי באוקטובר 1998. הוא לא הצליח לבסס את מעמדו במועדון האנגלי, ועקב כך הושאל למועדון האם שלו ויקינג בשנת 1999. אחרי השאלה מוצלחת בוויקינג הושאל שוב לגטבורג השוודית בשנת 2000, בה השתתף ב-4 משחקים בלבד. נבלנד שיחק משחק בודד אחד בפרמייר ליג עבור מנצ'סטר יונייטד, ב-10 במאי 1998, מול בארנסלי.

בינואר 2000, אחרי ההשאלה הלא מוצלחת בגטבורג, נבלנד חזר רשמית לוויקינג, וזכה עם הקבוצה בגביע הנורווגי ב-2001. ב-2002 הבקיע נבלנד שני שערים בניצחון של ויקינג על צ'לסי בגביע אופ"א. בנובמבר 2004 הוא הצטרף למועדון ההולנדי חרונינגן, והיה לאחד השחקנים הידועים בו. במחצית העונה הראשונה שלו במועדונו החדש הבקיע נבלנד 16 שערים ב-20 משחקים. הוא ידוע גם בשל כך שהבקיע את השער הראשון של הקבוצה באצטדיונה החדש, אצטדיון אורובורג. בדצמבר 2007 הוא זכה בתואר "החרונינגנר של השנה" על ידי צופי טלוויזיה במחוז חרונינגן, על אף שלא נולד בעיר או בהולנד.

ב-28 בינואר 2008 חתם נבלנד בפולהאם תמורת 3 מיליון אירו. ב-3 בפברואר 2008 השתתף נבלנד במשחקו השני בפרמייר ליג, מול אסטון וילה בקרייבן קוטג'. בשנת 2010 חזר לקבוצת נעוריו, ויקינג, ובשנת 2012 פרש ממשחק פעיל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריק נבלנד** בוויקישיתוף
* אריק נבלנד, ברשת החברתית טוויטר
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
**סשה איבקוביץ'** (בסרבית: **Саша Ивковић**; נולד ב-13 במאי 1993) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת הבלם בבניאס.

קריירה
------

איבקוביץ' נולד בווקובאר שבקרואטיה, ובגיל צעיר עבר לבאצ'קה פלנקה שבסרביה. איבקוביץ' התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של קרילה קראיינה ובגיל 14 הצטרף למחלקת הנוער של צ'לארבו.

בשנת 2011, איבקוביץ' חתם בפרטיזן בלגרד לחמש שנים, אך את מרבית תקופתו בפרטיזן העביר כשחקן מושאל לטלאופטיק ולבסוף בבאצ'קה.

בינואר 2015, איבקוביץ' חתם בווז'דובאץ.

באוגוסט 2016, איבקוביץ' הושאל למ.ס. אשדוד מליגת העל. באשדוד, איבקוביץ' מיעט לשחק ובינואר חזר לווז'דובאץ.

בינואר 2018, איבקוביץ' חתם במריבור מליגת העל הסלובנית.

באוגוסט 2019, איבקוביץ' חתם בבניאס מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות.

תארים
-----

מאריבור
* ליגת העל הסלובנית: 2018/2019

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סשה איבקוביץ'** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלי סניור, סאשה איבקוביץ' חתם במ.ס. אשדוד, באתר ynet, 28 באוגוסט 2016

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"סשה איבקוביץ'"**.