recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ראש שירותי בריאות הציבור של ארצות הברית**, (**המנתח הכללי של ארצות הברית**) הוא ראש מערך התפעול של חיל בריאות הציבור האמריקאי (United States Public Health Service Commissioned Corps) ובכך הוא נשמש כדובר המוביל בנושאי בריאות הציבור בממשל הפדרלי של ארצות הברית.

ראש שירותי בריאות הציבור מועמד על ידי נשיא ארצות הברית ומאושר על ידי הסנאט של ארצות הברית.

ראש שירותי בריאות הציבור הנוכחי הוא סגן האדמירל ויווק מרת'י.

אחריות
------

הממונה על ראש שירותי בריאות הציבור הוא היועץ ראשי של מזכיר הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית בנושאי בריאות הציבור ומדעי הרפואה. ראש שירותי בריאות הציבור כולל צוות של 6,500 איש של אנשי בריאות במדים הזמינים 24 שעות ביממה במקרה של מצב חירום בריאותי.

לראש שירותי בריאות הציבור יש גם חובות לא פורמליות רבות, כגון חינוך הציבור האמריקאי בנושאי בריאות ובחירת אורח חיים בריא.

המשרד של ראש שירותי בריאות הציבור גם מוציא אזהרות בנושאי בריאות. הדוגמה הידועה ביותר לכך היא תווית האזהרה שלו המופיע על כל אריזות סיגריות הטבק האמריקאיות מאז 1966. אזהרת בריאות דומה הופיעה על תוויות המשקאות האלכוהוליים מאז 1988. בנוסף, מאז 2020, ראש שירותי בריאות הציבור הוא אחד המטפלים במגפת הקורונה בארצות הברית.

היסטוריה
--------

בשנת 1798 הקים הקונגרס את "קרן החולים של חיל הנחתים", רשת בתי חולים שטיפלה במאות חולים. הקרן עברה ארגון מחדש בשנת 1870.

לאחר 141 שנים תחת מחלקת האוצר, בשנת 1939, השירות עבר לעבוד תחת סוכנות הביטחון הפדרלית (שעסקה בפיקוח על מזון ותרופות), ולאחר מכן מחלקת הבריאות, החינוך והרווחה בשנת 1953, ולבסוף מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית.

ראו גם
------

* השירות הפדרלי לפיקוח בתחום הגנת זכויות הצרכן
* המינהל הראשי לרפואה צבאית
* חיל הרפואה
* שירות הבריאות הלאומי
* רפואה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראש שירותי בריאות הציבור של ארצות הברית** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ראש שירותי בריאות הציבור של ארצות הברית (באנגלית)
* ראש שירותי בריאות הציבור של ארצות הברית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ראש שירותי בריאות הציבור של ארצות הברית, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  (ASPA), Digital Communications Division (DCD), Assistant Secretary for Public Affairs (2008-10-24). "OASH Organization Chart". *HHS.gov* (באנגלית). נבדק ב-2018-11-19.
2. ↑  42 U.S. Code § 205 - Appointment and tenure of office of Surgeon General; reversion in rank, LII / Legal Information Institute (באנגלית) 42 USC 205. Appointment and tenure of office of Surgeon General; reversion in rank.
3. ↑  "Public Health Information | R.J. Reynolds Tobacco Company". *R.J. Reynolds Tobacco Company* (באנגלית אמריקאית). אורכב מ-המקור ב-2017-08-16. נבדק ב-2017-08-16.
4. ↑  "Legislation". *depts.washington.edu*. נבדק ב-2017-08-16.
5. ↑  (OSG), Office of the Surgeon General. "About the Office of the Surgeon General". *www.surgeongeneral.gov*.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007603681405171
* LCCN: n81015296
* VIAF: 141899162
* WorldCat: lccn-n81015296

 |
**אלכסיי ארמולוביץ' אברט** (ברוסית: **Алексе́й Ермола́евич Э́верт**; 4 במרץ 1857 - 10 במאי 1926) היה גנרל בצבא האימפריה הרוסית אשר פיקד על ארמיות במלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

אברט נולד במוסקבה ב-4 במרץ 1857 כבן למשפחת אצולה. ב-1874 סיים את בית הספר הצבאי במוסקבה, וב-1876 את המכללה הצבאית אלכסנדרוב. הוא התגייס לצבא האימפריה הרוסית והוצב ברגימנט וולינסקי של המשמר הקיסרי. הוא השתתף במלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), וב-1882 סיים את לימודיו באקדמיה של המטה הכללי. הוא הוצב במטה המחוז הצבאי מוסקבה, ובהמשך במטה הדיוויזיה ה-3. ב-1886 הועבר למחוז הצבאי ורשה, בין השנים 1899-1890 שימש כמפקד גדוד קוליבנסקי של רגימנט החי"ר ה-40, וב-1888 מונה לקצין מטה למבצעים מיוחדים של המחוז הצבאי ורשה. ב-1893 מונה לראש מטה הדיוויזיה ה-10, וב-1899 מונה למפקד רגימנט החי"ר ה-130. בין השנים 1900–1903 הוא שימש כראש מטה הקורפוסים ה-11 ה-14 וה-5. בין 1904–1905 לחם במלחמת רוסיה–יפן. בין 1908–1912 שימש כמפקד הקורפוס ה-13.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

 ערך מורחב – **מלחמת העולם הראשונה**  

בעקבות תבוסת הצבא הרוסי בקרב קרשניק מול הצבא האוסטרו-הונגרי, הודח מתפקידו מפקד הארמייה הרביעית אנטון פון זלצה, ואברט מונה במקומו למפקד הארמייה. אברט הביס את האוסטרים בקרב גליציה, ולאחר מכן את הגרמנים בקרב על הוויסלה. הוא פיקד על הארמייה גם בשלביה הראשונים של הנסיגה הגדולה. ב-18 באוגוסט 1915 הוא הועבר לפקד על החזית המערבית, והוביל אותה במהלך הקרבות האחרונים של הנסיגה הגדולה. במרץ 1916 פתחה החזית במתקפה כושלת אשר נודעה כמתקפת אגם נארוץ', ונועדה בעיקר להפחית את הלחץ על בעלי בריתה של רוסיה הצרפתים. במהלך מתקפת ברוסילוב, הוא לא הגיש בזמן סיוע לחזית הדרום-מערבית, ובכך תרם לבלימת המתקפה. באופן כללי הוא העדיף מלחמת התשה במקום לצאת למתקפות כנגד הגרמנים והאוסטרים, והיו שטענו בזמנו שהוא משתף פעולה עמם.

ב-11 במרץ 1917, הוא פרש מהצבא בעקבות מהפכת פברואר. הוא סירב לקבל פנסיה. ב-1918 הוא נעצר, כמו מלוכנים רבים אחרים, בידי הצ'קה. עקבותיו אבדו מאז. על פי הגרסה הרשמית של האנציקלופדיה הסובייטית הגדולה, הוא שוחרר ונפטר בעיר וירייה ב-10 במאי 1926 בגיל 69. על פי גרסאות אחרות לעומת זאת, הוא נורה בו במקום.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלכסיי אברט באתר "המלחמה הגדולה" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1058697765
* VIAF: 311037423
* WorldCat (עם VIAF): 311037423

 |
**אדוארד "אד" אוניל** (באנגלית: **Edward O'Neill**; נולד ב-12 באפריל 1946) הוא שחקן אמריקני. הוא ידוע בעיקר בזכות גילום דמותו של אל באנדי בסדרה "נשואים פלוס", ושל ג'יי פריצ'ט בסדרה "משפחה מודרנית".

ביוגרפיה
--------

אדוארד אוניל נולד ב-12 באפריל 1946 באוהיו, ארצות הברית. הוא למד באוניברסיטה מקומית באוהיו. היה מורה למדעי החברה. נשוי לשחקנית קתרין רוסוף החל מ-1986.

אוניל שיחק בסרטים ובסדרות טלוויזיה שונות, ולוהק בדרך כלל לתפקיד של שוטר. בין היתר השתתף בסרט "אספן העצמות" (1999, בכיכוב דנזל וושינגטון ואנג'לינה ג'ולי), בסרט "ענקים קטנים" ובשני סרטי "עולמו של ויין" (1992 ו-1993, בכיכוב מייק מאיירס), אך התפרסם בעיקר בתפקיד אל באנדי, אב המשפחה בקומדיה "נשואים פלוס", ששודרה מאפריל 1987 עד אפריל 1997 ברשת FOX. אף על פי שהסדרה הייתה התוכנית המצליחה ביותר של רשת FOX באותה עת, הרשת סירבה להשקיע בפרק סיום מיוחד. ההחלטה הזאת עוררה כעס רב אצל אוניל, ובעקבותיה הוא סירב בתוקף להשתתף בשידורים מיוחדים (ספיישלים) של הרשת. בנוסף, אוניל דיבב מספר סרטי אנימציה מצליחים כמו "מוצאים את דורי" ו"ראלף ההורס".

בשנת 1990 שיחק בקומדיה "בגידה נעימה".

בשנת 2003 שיחק בסדרת המשטרה "רשתות אל. איי." ברשת ABC בתור לוטננט ג'ון פריידי, בהפקתו של דיק וולף. הסדרה מבוססת על תוכנית רדיו "*Dragnet"* שעברה מספר גרסאות לרדיו ולטלוויזיה.

ב-2005 שיחק אוניל בסדרה "הבית הלבן" (רשת NBC), בתפקיד אריק בייקר, מושל מדינת פנסילבניה המועמד לתפקיד סגן הנשיא.

בשנים 2009–2020 כיכב בסדרה הקומית "משפחה מודרנית".

בשנת 2017 שיחק בתפקיד קטן בסרטה של ג'ניפר מוריסון "כלבי השמש". בשנת 2020 שיחק בסרט הדרמה-קומי "המשמרת האחרונה".

באוגוסט 2011 זכה לקבל כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.

אוניל הוא בעל חגורה שחורה באמנות הלחימה ג'ו ג'יטסו ברזילאי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אד אוניל** בוויקישיתוף

* אד אוניל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אד אוניל, באתר AllMovie (באנגלית)
* אד אוניל, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* אד אוניל, באתר Metacritic (באנגלית)
* אד אוניל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* אור ברנע, בין אד לאל, באתר ynet, 17 במרץ 2010
* דודי כספי, להיות תמנון ממורמר, באתר ישראל היום, 20 ביוני 2016

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007457124405171
* BNE: XX1169448
* BnF: cb142120791 (data)
* GND: 140538453
* ISNI: 0000 0001 1571 8291
* LCCN: no98107483
* NLP: a0000001740616
* NTA: 09837995X
* SUDOC: 086269925
* VIAF: 59295446
* WorldCat: lccn-no98107483

 |
**הוראציו ולנטין מֶלֶייאֶלֶה** (ברומנית: **Horațiu Valentin Mălăele**, נולד ב-31 ביולי 1952 בטרגו ז'יו) הוא שחקן ובמאי תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה רומני, ידוע גם כקריקטוריסט ומחבר.

קורות חיים
----------

הוראציו מלייאלה נולד בטרגו ז'יו, בירת המחוז גורז' בחבל אולטניה. הוא למד בתיכון על שם טודור ולדימירסקו בטרגו ז'יו. בכיתה י"ב הציג תערוכת ציורים ראשונה בבית התרבות של העיר. התכוון ללמוד אמנויות יפות בבוקרשט אך אחרי שראה הצגות בתיאטרון בולנדרה החליט להיות שחקן תיאטרון. סיים בשנת 1975 לימודי משחק במכון לתיאטרון וקולנוע בבוקרשט על שם יון לוקה קאראג'אלה, בכיתה של אוקטביאן קוטסקו.
כשחקן תיאטרון השתתף בהתחלה בהצגות בסטודיו קסנדרה ובתיאטרון הנוער בפיאטרה ניאמץ.
אחרי שעבר לבוקרשט, שיחק בתיאטראות נוטארה, אודיאון, התיאטרון הלאומי, בולנדרה, בתפקידים כמו פדינאר ב"רובע הקש האיטלקי" מאת לאביש, המורה ב"השיעור" מאת אז'ן יונסקו, ואניה ב"הדוד וניה" מאת צ'כוב, טרטאליה ב"מלך צבי" מאת קרלו גוצי 
הופיע בבכורה בשנת 1974 בסרט *"Muntele ascuns"* ("ההר המוסתר"). מאז שיחק במספר רב של תפקידים בתיאטרון, בקולנוע ובטלוויזיה.
בשנת 1999 ביים שתי אפיזודות בסדרה Ministerul comediei ("משרד הקומדיה"). בשנת 2000 שיחק 
בין השאר, בסרט של קוסטה גברס, "הממלא מקום".
בשנת 2008 ביים את סרטו הראשון לפי תסריט מקורי (נכתב ביחד עם אדריאן לוסטיג)-Nunta mută ("חתונה אילמת").

בנוסף לעיסוקיו תחום אמנויות הבמה, מלייאלה מצייר, בעיקר קריקטורות. הציג מעל 3,000 קריקטורות ב-36 תערוכות לאומיות ובינלאומיות. תערוכה קבועה של ציוריו נמצאת בכניסת המסעדה "נבאב" בבוקרשט. היה לתקופה העורך הראשי של כתב העת "סאטירול". מלייאלה נשוי לבוגרת פקולטה למחשבים ויש לו שני בנים.

פרסים ואותות הוקרה
------------------

* פרסים על משחקו במחזות "Tinerețe fără bătrânețe" (נעורים ללא זקנה - עיבוד מאת אדוארד קובאלי, לפי אגדה מאת פטרה איספורסקו, "משרתם של שני אדונים" מאת קרלו גולדוני, "ההר" מאת דומיטרו ראדו פופסקו, "טיל אוילנשפיגל"- עיבוד לפי שארל דה קוסטר

בימוי
-----

* 2008 - Nunta mută (חתונה אילמת- לעזאזל עם סטלין!), סרט קולנוע
* 2004 *Pălăria* (המגבעת) - טלוויזיה
* 1999 הסדרה *Ministerul comediei* (משרד הקומדיה) 2 פרקים - טלוויזיה

ספרים
-----

* *Horațiu despre Mălăele*
* *Rătăciri* (נדודים), רומן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הוראציו מלייאלה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של הוראציו מלייאלה

* הוראציו מלייאלה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* הוראציו מלייאלה, באתר AllMovie (באנגלית)

* הוראציו מלייאלה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* הוראציו מלייאלה, באתר Discogs (באנגלית)
* ראיון של אואנה גרצ'ה עם מלייאלה, באתר נשים eva.ro
* ביוגרפיה התיאטרון בליפסקאן

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 10037559
* BnF: cb161502807 (data)
* GND: 141483008
* ISNI: 0000 0003 6332 6473
* LCCN: no2016122163
* NKC: xx0184867
* NTA: 324549393
* RERO: 02-A016776391
* SUDOC: 148614302
* VIAF: 225578855
* WorldCat: lccn-no2016122163

 |
**וינסנט רייגן** (באנגלית: **Vincent Regan**; נולד ב-16 במאי 1965) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה ולשי. התפרסם בזכות תפקידיו בשוברי הקופות התקופתיים "300" ו"טרויה".

ביוגרפיה
--------

רייגן נולד בעיר סוונסי שבדרום ויילס לזוג מהגרים איריים, בילה את ילדותו באירלנד ולמד ב"מכללת סט.ג'וזף" שבאיפסוויץ'.
החל את דרכו כשחקן בהפקות טלוויזיה בריטיות כגון "Invasion: Earth" אותה כתב ג'ד מרקוריו ו"Eureka Street" בתפקיד עליו זכה להערכה רבה באירלנד.
את הפריצה הקולנועית שלו עשה ריגן בשנת 2001 בקומדיה "האביר השחור" בכיכובו של מרטין לורנס, בה שיחק בתפקיד האביר הרשע פרסיבל.
רייגן הופיע לאחר מכן בשובר הקופות "טרויה" בתור הגנרל איודורוס מצבאו של אכילס (בראד פיט) ובסדרה התקופתית "אימפריה" בתפקיד המצביא הרומאי מרקוס אנטוניוס.

ב-2005 שיחק בהפקת הפעולה של ג'ט לי ולוק בסון "ללא מחסום" לצידו של בוב הוסקינס.
ב-2007 התפרסם רייגן בסרט הפעולה התקופתי המפורסם "300" בתפקיד קפטן ארטמיס, חברו הנאמן של המלך לאונידס (ג'רארד באטלר).
ב-2010 השתתף רייגן בפנטזיית הפעולה "התנגשות הטיטאנים" בתפקיד קפאוס מלך ארגוס.
ב-2012 הופיע רייגן בפנטזיית הפעולה "שלגייה והצייד" בתור הדוכס האמונד, בסרט הפעולה "נעולים" בתפקיד אלכס מנהיג מרד האסירים, בסדרת הדרמה "לפגוע ולהחטיא" ובסרט גיבורי העל "גוסט ריידר: רוח הנקמה".

רייגן נשוי לשחקנית אמיליה קורטיס ואב לשני ילדים.

פילמוגרפיה נבחרת
----------------

### קולנוע

* פושע הגון (2000)
* האביר השחור (2001)
* סוכנים על הכוונת (2001)
* טרויה (2004)
* ללא מחסום (2005)
* 300 (2007)
* באת'ורי (2008)
* אווה (2010)
* כמה שאני גדול (2010)
* אחזקות (2010)
* התנגשות הטיטאנים (2010)
* גוסט ריידר: רוח הנקמה (2012)
* נעולים (2012)
* שלגייה והצייד (2012)
* עיר של אורות זעירים (2016)
* התמונה האחרונה (2017)
* נורמנדי בעירום (2018)
* אקוומן 2: הממלכה האבודה (2022)
* לות'ר: תיק פתוח (2023)

### טלוויזיה

* אימפריה (2005)
* הרחוב (2007)
* האסיר
* סקוט וביילי (2011)
* לפגוע ולהחטיא (2012)
* אטלנטיס (2014–2015)
* רויאלס (2018-2015)
* נסיכה לבנה (2017)
* בשר ודם (2020)
* לפני שנמות (2021)
* וואן פיס (2023)

קישורים חיצוניים
----------------

* וינסנט רייגן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* וינסנט רייגן, באתר AllMovie (באנגלית)
* וינסנט רייגן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007347942305171
* BNE: XX5570125
* GND: 1062412826
* ISNI: 0000 0001 1933 5693
* LCCN: no2006032627
* NKC: xx0113687
* SUDOC: 192454331
* VIAF: 120116606
* WorldCat: lccn-no2006032627

 |
**וינצנץ גאורג קיפר** (בגרמנית: **Vinzenz Georg Kiefer** ; נולד ב-29 בינואר 1979) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה גרמני.

ביוגרפיה
--------

וינצנץ נולד בויילבורג, הסן, גרמניה וגדל בבראונפלס וסיים את בית הספר התיכון ויילבורג בשנת 1999. אביו של קיפר הוא כומר קתולי לשעבר ואמו זמרת גוספל. לוינסנץ אחות גדולה יותר, דוראקא קיפר, שהיא גם שחקנית.

קריירה
------

קיפר החל את קריירת הטלוויזיה שלו בשנת 1997 ללא השכלה במשחק וכיכב בסדרת הטלוויזיה הגרמנית בינינו. בשנת 2002 סיים את יום העיון במכון לי סטרסברג לתיאטרון וקולנוע בניו יורק.

על תפקידו בסרט הטלוויזיה "בשם האל" הוענק לו פרס גונתר סטרק במועמדות לקטגוריית השחקן הצעיר הטוב ביותר. בשנת 2008 קיבל וינצנץ תפקיד בסרט הדרמה "כנופיית באדר מיינהוף" בבימויו של אולי אדל, המספר את סיפור הולדתה והיווצרותה של סיעת הצבא האדום. באותה שנה שיחק את התפקיד של ליץ' בעיבוד הקולנועי לרומן מאת ג'ק לונדון, "זאב הים" מערוץ הטלוויזיה ProSieben.

בשנים 2014–2015 שיחק בתפקיד מפכ"ל המשטרה אלכס ברנד בסדרת הטלוויזיה המשטרתית יחידת קוברה 11.

בשנת 2019 שיחק את תפקידו של קלאוס יאגר בסרט הרוסי "T-34" וממנו בא לו עיקר פרסומו. בשנת 2020 שיחק במיני סדרה מבית נטפליקס, "המשחרר: מבצע אוולאנש" גילם תפקיד קטן כחייל בגדוד הלוחמה ההררית של הורמאכט. קיפר לוהק לסרט הקולנוע הצ'כי "*Medieval*" אודות חיו של המצביא הצ'כי יאן ז'יז'קה. הסרט עתיד לצאת לאקרנים במהלך 2022.

פילמוגרפיה נבחרת
----------------

* ספיד רייסר (2008), נהג
* כנופיית באדר מיינהוף (2008), פטר יורגן בואוק
* GSG-9 (‏2008) סוון ראוטנברג
* הפלא מברלין (2008), פריס
* יחידת קוברה 11 (2009—2015), אלכס ברדנט/דניס קורטמן
* רובין הוד (2013), טיל ייגר
* הדרך לדמפוס (2014), נינו ניומן
* ג'ייסון בורן (2016), כריסטיאן דסאלט
* T-34‏ (2019), קלאוס יאגר
* המשחרר: מבצע אוולאנש (2020), יוהאן פוס
* Medieval (‏2022), קונראד

פרסים ומועמדויות
----------------

| פרסים ומועמדויות |
| --- |
| שנה | פרס | קטגוריה | סרט | תוצאה |
| 2004 | ‏**פרס הטלוויזיה על שם גונתר סטראק** | *השחקן הצעיר הטוב ביותר* | מקום הפשע: פרק Im Namen des Herrn | **זכייה** |
| 2008 | ‏**פרס Undine** | *שחקן המשנה הצעיר הטוב ביותר* | ניקוי מוח | **מועמדות** |
| 2014 | **במבי** | *השחקן הלאומי הטוב ביותר* | יחידת "קוברה 11" | **מועמדות** |
|

חיים אישיים
-----------

מסוף 2008 ועד סוף 2010 הוא נפגש עם השחקנית הגרמנית יוזפינה פרויס. בשנת 2011 נפגש ובספטמבר 2016 התחתן עם שחקנית הגרמנייה ממוצא רוסי מאשה טוקארבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וינצנץ קיפר** בוויקישיתוף

* וינצנץ קיפר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* וינצנץ קיפר, באתר AllMovie (באנגלית)
* וינצנץ קיפר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* וינצנץ קיפר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Ich heirate, weil ich schwanger bin". נבדק ב-2017-11-08.
2. ↑  "Home" (בגרמנית). Studio Hamburg GmbH. נבדק ב-2017-11-08.
3. ↑  "Alarm für Cobra 11 Staffel 18, Folge 8: Revolution" (בגרמנית). נבדק ב-2017-11-08.
4. ↑  "Josefine Preuss: „Mit Kindern lasse ich mir noch Zeit"". *BUNTE.de* (בגרמנית). נבדק ב-2017-11-08.
5. ↑  "Vinzenz Kiefer hat geheiratet". *GALA* (בגרמנית). 2016-06-19. נבדק ב-2017-11-08.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 102717678X
* ISNI: 0000 0000 7802 3107
* LCCN: no2010060428
* VIAF: 273943745
* WorldCat: lccn-no2010060428

 |
**וסילי בוריסוביץ' ליוואנוב** (ברוסית: Василий Борисович Ливанов;‏ נולד ב-19 ביולי 1935) הוא שחקן, במאי, תסריטאי וסופר רוסי. את עיקר פרסומו קיבל בזכות משחקו בסדרה הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון, בו גילם את דמותו של שרלוק הולמס ובשנת 2006 אף קיבל על כך את אות מסדר האימפריה הבריטית. בשנת 1988 הוענק לו תואר אמן העם של רוסיה הסובייטית.

וסילי ליוואנוב בתפקידו כשרלוק הולמס

ביוגרפיה
--------

ליוואנוב הוא בנו של השחקן בוריס ליוואנוב, ונכדו של השחקן ניקולאי איזוולסקי. אמו יבגניה הייתה "אחת הנשים היפות ביותר במוסקבה[דרוש מקור]". בין המבקרים הקבועים בבית משפחת ליוואנוב נמנו בוריס פסטרנק, אלכסנדר דובז'נקו וניקולאי צ'רקסוב.  

כבר בשנות לימודיו נכר בו השילוב של אינטליגנציה, שנינות רגשית, ורומנטיקה.  

בין השנים 1966 ל-1973 עבד באולפני סויוזמולטפילם. במהלך עבודתו דיבב כשלוש מאות דמויות, ביניהן קרלסון, התנין גֶנַה מצ'בורשקה, ויחד עם יורי אנטין יצר את הסרט המצויר "הנגנים של ברמן".  

בשנת 1988 הוענק לו תואר אמן העם של ברית המועצות.
ב-15 ביוני 2006 העניק לליוואנוב שגריר בריטניה במוסקבה את אות מסדר האימפריה הבריטית על משחקו בסדרה הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון שבזכותו הוכרז כ"שרלוק הולמס הטוב ביותר בכל הזמנים".

משפחה
-----

נשוי לילנה (1949), העובדת בהנפשה. לזוג שלושה ילדים — אנסטסיה (1963), בוריס (1974) וניקולאי (1984); ושלושה נכדים. 

ב-2009 הורשע בנו בוריס בהריגה בהיותו שיכור ונידון ל-9 שנות מאסר.

פרסים
-----

* פרס על שירות מיוחד לאומה - 2005 על "תרומה גדולה לפיתוח הקולנוע"
* אות מסדר האימפריה הבריטית - 2006 על היותו "שרלוק הולמס מן הטובים ביותר בכל הזמנים"
* תואר אמן העם של ברית המועצות - 1988

עובדות מעניינות
---------------

את קולו הייחודי קיבל ליוואנוב לאחר משחקו בסרט "המכתב שלא נשלח", בו הכריח הבמאי מיכאל קאלאטוזוב את השחקנים לצעוק בקור של-40 מעלות וכתוצאה מכך קרע ליוואנוב את מיתרי גרונו. לאחר שעבר טיפולים רפואיים להחזרת קולו התברר שהוא שב לדבר, אך עם צרידות ייחודית שמהווה את אחד מסמליו המסחריים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וסילי ליוואנוב** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של וסילי ליוואנוב

* וסילי ליוואנוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* וסילי ליוואנוב, באתר AllMovie (באנגלית)

* וסילי ליוואנוב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* וסילי ליוואנוב, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* וסילי ליוואנוב, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007332655705171
* GND: 130135348
* ISNI: 0000 0001 1459 9382
* LCCN: n88619602
* MusicBrainz: 758ee46f-6e3d-4d94-8cd8-8318d328632c
* NKC: pna2009504828
* NTA: 128471700
* SELIBR: 227978
* SUDOC: 139605797
* VIAF: 13407535
* WorldCat: lccn-n88619602

 |
**אורן שבו** (נולד ב-10 בינואר 1971) הוא זמר ושחקן קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה ישראלי.

ביוגרפיה
--------

שבו נולד וגדל בבאר שבע.

שבו היה חבר בלהקת צעירי תל אביב בשנים 1986–1989, ושיחק בסדרת הנעורים של הלהקה "החופש האחרון" ששודרה בערוץ הראשון. שירת בצה"ל בלהקת הנח"ל.

הוא משמש חבר וסולן בלהקת "מבית היוצר של המהפכה".

הוא בוגר הסטודיו של רות דייכס.

בין היתר שיחק בתיאטרון חיפה, הוא אף זכה בפרס התיאטרון לשנת 2000/2001 על התפקיד בהצגה "כובע מלא גשם". בנוסף, שיחק גם בהצגות נוספות בתיאטרון חיפה, כמו "שידוך משמיים", "הנכד" ו-"כשאת אומרת לא". בתיאטרון הפרינג' בהצגות "היידי בת זונה" ו"הם יגיעו מחר".

הוא שיחק גם בתיאטרון הסימטה בהצגה "ווקמן" ובהצגות ילדים רבות.

בקולנוע הוא שיחק תפקיד ראשי בסרט "צומת וולקן" והיה מועמד לפרס אופיר על תפקידו בסרט זה.

בטלוויזיה השתתף בסדרות רבות, ביניהן: "ילדות רעות", "אהבה מעבר לפינה", "זהו זה!", "שבתות וחגים", "רמת אביב גימל", "הדיפלומטים", "רוק שואו", "אחד העם 101", "סטרייט ולעניין", ״השיר שלנו״,״עניין של זמן״, ״החופש האחרון״, ״מה שנחוץ לרווק״, ״מאז ועד זאפ״, ו"הערב בפריים טיים".

שבו נשוי לשחקנית ענת מגן ואב לשלושה בנים.

מתגורר ברמת השרון.

קישורים חיצוניים
----------------

* אורן שבו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אורן שבו, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
**סטרומבולי** (באיטלקית: **Stromboli, terra di Dio** - סטרומבולי, ארץ האלוהים) הוא סרט קולנוע בהפקה איטלקית - אמריקאית משנת 1950 בבימויו של רוברטו רוסליני, עם אינגריד ברגמן בתפקיד הראשי.

ההחלטה על הפקת הסרט הייתה לאחר שאינגריד ברגמן כתבה מכתב הערכה לרוסליני על סרטו רומא עיר פרזות ורצונה להשתתף בסרט נוסף שלו. היא גם השיגה מימון לסרט מחברת RKO שהייתה אז בשליטתו של הווארד יוז.

במשך ההסרטה התפתח רומן אהבה בין השניים ולאחר הצילומים היא ילדה מחוץ לנישואין את בם רנאטו.

הסרט הזה הוא דוגמה לנאו-ריאליזם האיטלקי, הוא צולם באי הגעשי סטרומבולי וכל שחקניו היו אנשים פשוטים, תושבי האי. לצד ברגמן שיחק מריו ויטאלה (אנ') שהיה דייג כיתר המשתתפים אך הוא הופיע אחר כך בסרטים אחרים עד אמצע שנות ה-50.

בסרט שולבו קטעים אמיתיים של התפרצות הר הגעש סטרומבולי.

ב-2012 עבר הסרט רסטורציה ודיגיטציה בבולוניה והועלה לאתר יוטיוב.

תקציר העלילה
------------

1948, קארין ביורנסן (אינגריד ברגמן) נמצאת במחנה עקורים לנשים באיטליה היא פליטה מליטא שבמהלך המלחמה ברחה לצ'כוסלובקיה והייתה בת זוג של קצין גרמני. היא בודדה ומנסה ללא הצלחה להשיג אשרה לארגנטינה.

סמוך למחנה נמצא מחנה מעצר לשבויי מלחמה ובו נמצא אנטוניו (מריו ויטאלי) שרואה את קארין, מתאהב בה ומציע לה להתחתן ולהגיע אתו לסטרומבולי בו הוא גר ומתאר לה את האי כגן עדן.

קארין רוצה להשתחרר מהמחנה, היא בודדה ואין לה ברירה אלא לקבל את הצעתו של אנטוניו, להתחתן ולהגיע אתו לסטרומבולי.

כבר מהרגע הראשון מתברר לה שנפלה בפח, האי כולו שחור מאפר שפורץ מהר הגעש, הדירה שלהם מוזנחת, האנשים ובעיקר הנשים מסתכלים עליה כזרה, בעלה הוא דייג עני שנמצא רוב הזמן בים. היא מביעה את זעמה בפני אנטוניו ורוצה לעזוב אך הוא משתדל לרצות אותה ולוקח אותה לדייג הקבוצתי. היא נגעלת מהטבח ההמוני שמבוצע בדגי הטונה הענקיים. היא גם מבינה שתושבים רבים עזבו את הכפר לעתיד יותר טוב בארצות הברית.

קארין מנסה לרהט את הבית ומסירה את תמונות המשפחה אך אנטוניו חובט בה ומחזיר אותם. כומר הכפר (רנצו סזנה) מנסה לעודד אותה אך ללא הצלחה.

האדם היחיד שמראה לה חיבה הוא שומר המגדלור (מריו ספונצו). פעם אחת כשנכנסת קארין לים עם ילדים ומועדת, הוא מגיע ומציל אותה והם נראים לעיני כל נשות הכפר בתנוחה אינטימית.

הידיעה מגיעה לאנטוניו והוא חובט בה. קארין רוצה לארוז ולברוח אך אנטוניו נועל את הדלת בקרשים ממוסמרים. היא קוראת לעזרה ושומר המגדלור פורץ את הדלת.

קארין מבקשת להגיע לכפר סמוך כדי למצוא שם סירה שתביא אותה לחוף איטליה. בדרך היא נתקלת בהתפרצות הר הגעש ומאבדת את הכרתה.

היא מתעוררת כשההתפרצות נרגעת ומגיעה למסקנה שלמען העובר בבטנה היא צריכה לחזור ומבקשת מאלוהים שייתן לה כוח.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| אינגריד ברגמן | קארין |  |
| מריו ויטלה | אנטוניו |  |
| רנצו סזנה | הכומר |  |
| מריו ספונצו | שומר המגדלור |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטרומבולי** בוויקישיתוף

* "סטרומבולי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "סטרומבולי", באתר AllMovie (באנגלית)
* "סטרומבולי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "סטרומבולי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* סטרומבולי, באתר TCM
* קדימון לסטרומבולי, באתר יוטיוב
* סטרומבולי (סרט) עם כתוביות באנגלית, באתר יוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2001027402
* WorldCat (עם LCCN): n2001-027402

 |
קבוצת הנערים מכבי יפו 1960: שלישי מימין בשורת העומדים מוצי ליאון, ראשון משמאל בשורת הכורעים: אברהם מעודד, לצידו דיקו הרה, ולצידו בלפור גולדברג. מאמן: מישו אלבס, ראשון משמאל בשורת העומדים.
**מרדכי (דיקו) הרה** (נולד ב-12 בדצמבר 1944, סופיה, ממלכת בולגריה), הוא כדורגלן עבר ישראלי, אשר שיחק בעמדת הקשר ולעיתים הקיצוני, ומזוהה עם קבוצת מכבי יפו.

קורות חייו
----------

דיקו הרה נולד ב-1944 בסופיה בירת בולגריה ליצחק ואסתר. בשלהי 1948, במסגרת העלייה ההמונית, עלתה משפחתו לישראל והתיישבה ביפו. ב-1954 רשם אותו אביו לקבוצת הילדים של מכבי יפו, ושם שיחק לצד מוצי ליאון, בלפור גולדברג ואברהם מעודד. משחקו הראשון בשורות הבוגרים היה ב-3 באוקטובר 1964, מול הכח מכבי רמת גן, במחזור הראשון של עונת 1964/1965 בליגה הלאומית. הרה שיחק בעמדת הקשר ולעיתים הקיצוני. הוא שיחק בשורות מכבי יפו ב-183 משחקים בליגה הראשונה, ובהם הבקיע 11 שערים.

בעונת 1964/1965 בליגה הלאומית קיבל הצעה מוואסיל ספאסוב מאמן מכבי חיפה לעבור ולשחק בשורותיה. הנהלת מכבי יפו סרבה לשחררו, הרה לא היה מעוניין להיכנס להסגר, ונשאר לשחק במכבי יפו. משחק הליגה האחרון שלו היה ב-18 בנובמבר 1972 מול מכבי פתח תקווה, בראשית עונת 1972/1973 בליגה הלאומית תחת המאמן חאקו זעפרני. בסיומה של העונה הוא פרש ממשחק פעיל.

לאחר פרישתו השתלב הרה בהנהלת מכבי יפו. ב-1976 מונה למנהל מחלקת הכדורגל של האגודה, ועבד לצידו של צ'וצ'קו לוי שהיה מאמנה. ב-1979 פרש מתפקידו. בהמשך, שב לכהן כמנהל הקבוצה.

מרדכי הרה עבד לאורך שנים ארוכות בעיריית תל אביב-יפו, ובין השאר כיהן כמנהל מחלקת הטקסים בעיריית תל אביב-יפו. מאז פרישתו לגמלאות, היה פעיל וארגן אירועים חברתיים לקהילת יוצאי בולגריה בישראל. כמו כן ביחד עם חברו לקבוצה אהרן לוי ארגן מפגשים חברתיים לוותיקי מכבי יפו.

הרה מתגורר בראשון לציון, הוא נשוי לרחל, אב לשלושה ילדים וסב לנכדים.

לקריאה נוספת
------------

* ברוך פורמן, **היידה בי-היידה בו** - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרדכי הרה** בוויקישיתוף
* ותיקי מכבי יפו הפכו את הקערה, מעריב, 25 באפריל 1971
* עמירם קלאוס, באר שבע ניצחה את יפו במאבק בין העולות ללאומית, מעריב, 20 ביוני 1971

הערות שוליים
------------

1. ↑  יאיר שטרן, הבריח את הצופים במחצית המשחק, מעריב, 26 במאי 1965.
2. ↑  כל כדורגלני הליגה הלאומית - מכבי יפו, מעריב, 17 בספטמבר 1976.
3. ↑  ברוך פורמן, **היידה בי-היידה בו** - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020, עמוד 210. נתונים היסטוריים: ירון משעל.
4. ↑  יעקב אלג'ם, ינבסקי יגיע מחר, מעריב, 10 בדצמבר 1980.
5. ↑  יעקב אלג'ם, ישיבת החירום של יפו נדחתה, מעריב, 18 באוקטובר 1982.
**אנסון ויליאמס** (באנגלית: **Anson Williams**; נולד ב-25 בספטמבר 1949) הוא שחקן, במאי ומפיק יהודי אמריקאי. מוכר בעיקר בזכות הופעותיו בקומדיית המצבים "ימים מאושרים" שעליה היה מועמד לפרס גלובוס הזהב.

קורות חיים
----------

ויליאמס נולד בשם אנסון ויליאמס היימליך בלוס אנג'לס.
ויליאמס הוא אחיינו של החוקר הרפואי הנרי היימליך.
את דמותו של המתבגר פוטסי ובר גילם בפעם הראשונה בסדרה הקומית "אהבה נוסח אמריקה".
בשנת 1974 החל את תפקידו המצליח בקריירה כשחקן בסדרה הקומית מהמצליחות של שנות ה-70, "ימים מאושרים".
בסדרה הופיע בתפקיד פוטסי, חברו של ריצ'י קנינגהאם (רון הווארד), במשך עשר עונות שבמהלכן היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הקומי הטוב ביותר בתפקיד משנה. בשנת 1987, פתח ביחד עם אל מולינרו (אלפרד דלווקיו מ"ימים מאושרים") רשת דיינרים בשם "ביג אל'ס"; הרשת נסגרה. לאחר תקופת "ימים מאושרים" החל ויליאמס לביים וביים מספר פרקים עבור הסדרות המפורסמות "סודות ההתבגרות", "בוורלי הילס 90210", "סברינה המכשפה הצעירה", "מלרוז פלייס", "ליזי מקגוויר" ו"seaQuest DSV".

לוויליאמס שישה ילדים, ילדה אחת מאשתו הראשונה, השחקנית לורי מאהאפי, אותה הכיר על סט הסדרה "ימים מאושרים" וחמישה נוספים עם אשתו הנוכחית ג'קי גרקן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנסון ויליאמס** בוויקישיתוף

* אנסון ויליאמס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אנסון ויליאמס, באתר AllMovie (באנגלית)
* אנסון ויליאמס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009541284705171
* BNE: XX1644863
* BnF: cb141458511 (data)
* ISNI: 0000 0001 1469 6027
* LCCN: nr2001042855
* SNAC: w6k07kjz
* SUDOC: 155552783
* VIAF: 27275239
* WorldCat: lccn-nr2001042855

 |
**אסטל האריס** (באנגלית: **Estelle Harris**;‏ 22 באפריל 1928 – 2 באפריל 2022) הייתה שחקנית, מדבבת וקומיקאית יהודיה-אמריקאית. מוכרת בזכות הקול הצרחני והצורם במתכוון שהשתמשה בו בצורה תיאטרלית כדי לשחק ולדבב דמויות שונות. נודעת בתפקידה כאסטל קוסטנזה בסיטקום "סיינפלד", קולה של גברת תפוח אדמה בסרטי האנימציה "צעצוע של סיפור" מבית פיקסאר, וכמיוריאל בקומדיית המצבים "החיים היפים של זאק וקודי".

ביוגרפיה
--------

נולדה בשם **אסטל נוסבאום** (**Estelle Nussbaum**) במנהטן, ניו יורק שבארצות הברית, היא הבת הצעירה יותר של אייזק "אירה" ואנה נוסבאום, מהגרים יהודים-פולנים שהיו בעלי חנות ממתקים.

קריירה
------

האריס ידועה בעיקר בשל תפקיד משנה כאסטל קוסטנזה, אמו של ג'ורג' (ג'ייסון אלכסנדר) ואשתו של פרנק (ג'רי סטילר) בסיטקום "סיינפלד".

קולה בתפקיד גברת תפוח אדמה ב"צעצוע של סיפור", וכמיוריאל ב"החיים היפים של זאק וקודי" בערוץ דיסני. כמו כן הופיעה בקליפ המוזיקה של השיר "Online" של בראד פייזלי.

ב-1997 שיחקה בסרט "קומדיה בלב ים" לצידו של ג'ק למון.

קולה של האריס משמש גם בדמות אמא ליפסקי בסדרה "קים פוסיבול", הגברת הזקנה בסרט "אחי הדוב", אודרי בסרט "מרד החיות", גברת בוגין בסרט "חיית המחמד של המורה", סילביה סילבר בסרט "מקודם" (2015) ובסרט "לשחק את מונה ליזה", ואימו המנדנדת של מלאך המוות ב-"איש משפחה".

חיים אישיים
-----------

מאז 1953, הייתה נשואה לאיש מכירות של ציוד חלונות בשם סיי האריס, לזוג היו שני בנים ובת. בעלה הלך לעולמו בינואר 2021.

האריס נפטרה ב-2 באפריל 2022. הותירה אחריה גם שלושה נכדים ונין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אסטל האריס** בוויקישיתוף
* אסטל האריס, ברשת החברתית פייסבוק
* אסטל האריס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אסטל האריס, באתר AllMovie (באנגלית)
* אסטל האריס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* אסטל האריס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* אסטל האריס, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* השחקנית אסטל האריס שכיכבה ב"סיינפלד" הלכה לעולמה בגיל 93, באתר חדשות 13, 2 באפריל 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  Archives, Los Angeles Times (באנגלית אמריקאית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008914689905171
* GND: 125475752X
* LCCN: no2002039290
* MusicBrainz: bdde6b4c-490a-4bec-b7b2-d5a875f14135
* VIAF: 2421159156318312180008
* WorldCat: lccn-no2002039290

 |
**בבר יוקו** (נולד ב-21 בפברואר 1952) הוא קומיקאי ושחקן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

יוקו נולד בשם **אברהם (בבר) בן סימון** למשפחה מרובת ילדים במרוקו ועלה לישראל בשנת 1963 וגדל באשדוד. הוא שירת בחיל ההנדסה ביחידה 601, ולאחר מכן עבד מספר שנים כמנפץ סלעים באילת. השם "יוקו" הוענק לו על ידי מי שהייתה בת זוגו ממוצא יפני בשנות ה-70.

יוקו החל להתפרסם בשנות ה-80 במופעי סטנד-אפ, שבהם שילב גם קטעי שירה וחיקוי, לרוב של השחקן הצרפתי לואי דה פינס, שכללו שינוי בתנועות פניו ואילותרים שאותם שילב יחד עם חיקויים ובשילוב מבטא מרוקאי המזוהה איתו. לשיא פרסומו הגיע בשנות ה-90, כשהחל לככב בפרויקטים קולנועיים שונים, ובהם בסרטיו של יהודה בארקן "גברת תפתחי זה אני" מז'אנר סרטי המתיחות ו"מחפשת בעל על ארבע", הסרט "מקס ומוריס" מאת יעקב גולדווסר והסדרה "פאפא" מאת זאב רווח. עם זאת, יוקו התפרסם בעיקר ככוכב סרטי חברת "הפקות המזרח" של ימין מסיקה וירמי קדושי, רבים מהם הפכו לסרט פולחן, כגון "בוכה בגשם" (בו שימש גם כמלהק ויועץ אמנותי), "כרם התקווה" ו"השקר הגדול". בשנת 1999 שיחק באחד התפקידים הראשיים בסרטו של אבי ביטר, "חבר ואח 2". בשנת 2004 שיחק בסרטו של ביטר "בכבוד שלי", וכן בתפקיד אורח בסרטו של דן תורג'מן "משהו מתוק". באותה שנה הוקדש לו פרק בסדרה "המגרש של גואטה" בערוץ 24, המתעד את חייו.

מתגורר בשדרות ואב לילדה.

פילמוגרפיה
----------

* 1992 – "גברת תפתחי זה אני", בתפקיד נמתח
* 1993 – "מחפשת בעל על ארבע", בתפקיד כלבן ראשי
* 1994 – "מקס ומוריס", בתפקיד בבר
* 1994 – "פאפא"
* 1996 – "בוכה בגשם", בתפקיד מיקו
* 1997 – "כרם התקווה", בתפקיד שמעון
* 1999 – "חבר ואח 2"
* 2004 – "משהו מתוק", בתפקיד בבר
* 2011 – "השקר הגדול"

קישורים חיצוניים
----------------

* בבר יוקו, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* בבר יוקו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
**בטי פילד** (באנגלית: **Betty Field**;‏ 8 בפברואר 1913 – 13 בספטמבר 1973) הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע אמריקאית.

ביוגרפיה
--------

פילד נולדה בבוסטון ולמדה באקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה בניו יורק שם נתגלתה על ידי המפיק ג'ורג' אבוט.

היא הופיעה בברודוויי בשנים 1934 – 1971.

ב-1939 הופיעה לראשונה בקולנוע בתפקיד מיי, התפקיד הנשי היחיד בסרט על עכברים ואנשים לפי ספר ומחזה של ג'ון סטיינבק.

ב-1941 הופיעה בסרט "הרועה בגבעות" לצידו של ג'ון וויין שהיה הסרט הראשון שלו בצבע.

ב-1949 הופיעה בסרט גטסבי הגדול לצידו של אלן לאד.

ב-1955 הופיעה בסרט פיקניק כאימן של מאדג' (קים נובאק), ומילי (סוזן סטרסברג).

ב-1956 הופיעה בסרט תחנת אוטובוס.

ב-1957 הופיעה בסרט פייטון פלייס כנלי קרוס, אשתו של הבעל השתיין והאלים לוקאס קרוס (ארתור קנדי). על תפקיד זה הייתה מועמדת ל-Laurel Award.

ב-1962 הופיעה בסרט איש הצפרים מאלקטרז לצידו של ברט לנקסטר.

ב-1966 הופיעה בסרט שבע נשים לצידם של אדי אלברט ומרגרט לייטון.

היא הופיעה גם בסדרות טלוויזיה כמו אלפרד היצ'קוק מגיש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בטי פילד** בוויקישיתוף

* בטי פילד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* בטי פילד, באתר AllMovie (באנגלית)
* בטי פילד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* בטי פילד, באתר Discogs (באנגלית)
* בטי פילד, בInternet Broadway Database
* בטי פילד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007424347405171
* BNE: XX4774042
* BnF: cb13996508k (data)
* GND: 142390216
* ISNI: 0000 0001 1621 7173
* LCCN: no90018181
* SNAC: w6hr7mks
* SUDOC: 061234400
* VIAF: 37112017
* WorldCat: viaf-37112017

 |
**בנט מילר** (באנגלית: **Bennett Miller**; נולד ב-30 בדצמבר 1966) הוא במאי קולנוע ומפיק אמריקאי. מילר היה מועמד פעמיים במהלך הקריירה שלו לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר לשנת 2005 על סרטו "טרומן קפוטה" ולשנת 2014 על בימוי הסרט "פוקס קצ'ר".

ביוגרפיה
--------

מילר נולד בניו יורק סיטי. בנם של קבלן וציירת .
הוא התחנך לצידם של כוכב הקולנוע פיליפ סימור הופמן והתסריטאי דן פוטרמן, איתם למד באותה השכבה בקורס הקיץ של "בית הספר ניו יורק לאומניות". מילר למד קולנוע ותיאטרון ביחד עם הופמן ב"אוניברסיטת ניו יורק", אך נשר לפני סיום התואר.

לאחר שעזב את האוניברסיטה שימש מילר כמנהלו של המוזיקאי סטיבן שוב ולהקתו וביים עבורם מספר קליפים.

קריירת בימוי
------------

מילר החל את דרכו כבמאי קולנוע בשנת 1998 עם הסרט הדוקומנטרי "The Cruise" על עיר הולדתו ניו יורק. הסרט זכה לחשיפה ולהערכה רבה ברחבי העולם ופתח דלתות רבות עבור מילר.

מילר סירב למספר פרויקטים שהוצעו לו עד שהצליח להשיג מימון לסרט הביכורים הקולנועי שלו "טרומן קפוטה". מילר שיתף פעולה בסרט עם חבריו הקרובים דן פוטרמן שכתב את תסריט הסרט ופיליפ סימור הופמן שגילם את גיבור העלילה וזכה על תפקידו בפרס האוסקר. מילר הועמד על עבודת הבימוי הראשונה שלו לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר ולפרס באפט"א.

בשנת 2009 נבחר מילר על ידי חברת ההפקה "סרטי קולומביה" לביים את דרמת הבייסבול "מאניבול". בהפקת הסרט שיתף מילר פעולה עם הכוכב ומפיק על בראד פיט ועם התסריטאים המוערכים אהרון סורקין וסטיבן זיליאן. הסרט זכה להצלחה רבה עם רווחים של למעלה מ-100 מיליון דולרים ו 6 מועמדויות לפרס האוסקר.

בשנת 2014 הוציא מילר לאקרנים את סרטו הקולנועי השלישי, דרמת ההיאבקות האפלה "פוקס קצ'ר", המתארת את מערכת היחסים הסוערת בין המתאבק האולימפי מארק שולץ (צ'נינג טייטום), מאמנו ג'ון דה פונט (סטיב קארל) ואחיו של המתאבק דייב שולץ (מארק רופאלו). מילר שימש לראשונה בקריירה שלו גם כמפיק הסרט ביחד עם מפיקת העל מייגן אליסון. מילר זכה על בימוי הסרט בפרס הבמאי הטוב ביותר של פסטיבל קאן והועמד בפעם השנייה לפרס האוסקר לבמאי הטוב ביותר.

פילמוגרפיה
----------

* טרומן קפוטה (2005)
* מאניבול (2011)
* פוקס קצ'ר (2014)

קישורים חיצוניים
----------------

* בנט מילר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* בנט מילר, באתר AllMovie (באנגלית)
* בנט מילר, באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* בנט מילר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* אמיר קמינר, בנט מילר: "היאבקות זה ספורט של ווירדואים", באתר ynet, 20 בנובמבר 2014

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**2004: ג'ושוע מרסטון, מריה הלבנה** | **פרס גות'הם לבמאי/ת הפורץ/ת הטוב/ה ביותר**  **2005: בנט מילר, טרומן קפוטה**  | **הבא**:**2006: ריאן פלק, חצי נלסון** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007374762705171
* BNE: XX5364136
* BnF: cb15126351m (data)
* CANTIC: a11659580
* GND: 132021293
* ISNI: 0000 0001 1468 5686
* LCCN: no2006031620
* NKC: js20060310029
* NLK: KAC201321320
* NTA: 297006282
* SUDOC: 110865405
* VIAF: 19427939
* WorldCat: lccn-no2006031620

 |
**ברנדון ריצ'רד בימר** (באנגלית: **Brandon Richard Beemer**; נולד ב-27 בפברואר 1980) הוא שחקן ודוגמן אמריקאי, שנודע בעיקר מתפקידו כשון-דאגלס בריידי באופרת הסבון "ימי חיינו", וכאוון נייט באופרת הסבון "היפים והאמיצים".

ביוגרפיה
--------

בימר נולד ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית למשפחה ממוצא אירי וגרמני. עבודתו הראשונה הייתה כנהג במפעל מקומי של חברת קוקה-קולה. עם תום לימודיו בבית הספר התיכון הוא עבר לניו יורק והחל לדגמן ולקחת שיעורי משחק. בהמשך הוא עבר ללוס אנג'לס על מנת לעסוק בקריירת המשחק שלו במשרה מלאה.

קריירה
------

בשנת 2001 שיחק לראשונה בסרט האימה העצמאי "האחווה". באותה שנה הצטרף לעונה הרביעית של סדרת הטלוויזיה "לא לבושה" ברשת MTV, בדמותו של לוקאס. 

בשנים 2005-2006 גילם את הדמות של סת' באופרת הסבון של CBS "ג'נרל הוספיטל". 

בשנת 2006 לוהק בימר לגלם את הדמות של שון-דאגלס בריידי באופרת הסבון "ימי חיינו", דמות שגולמה במקור על ידי השחקן ג'ייסון קוק מאז 1999 בינואר 2008 פוטר בימר והופעתו האחרונה בסדרה הייתה ב-24 במרץ 2008. ביולי 2008 הצטרף לאופרת סבון אחרת "היפים והאמיצים", בדמותו של אוון נייט, עד לפרישתו מהסדרה ב-2012. ב-2016 חזר בימר לשחק ב-"ימי חיינו" בדמותו הקודמת. 

בשנת 2011, השתתף בימר בדוקו-ריאליטי של ערוץ E! ‏"Dirty Soap", אשר מתמקדת בחייהם של כוכבי אופרות סבון ומתעדת את חייהם האישיים והמקצועיים. בשנת 2012 כיכב בסרט אימה קצר "BloodMoon" בתפקיד של הפסיכולוג לוק פארקר.

בשנת 2015 גילם את דילן בסרט מותחן האימה "Fear Clinic". בשנת 2019 שיחק בסרט האקשן "Dead Trigger" לצד דולף לונדגרן, ושיחק בדרמת המסתורין "Gates Of Darkness" לצד טובין בל,

פילמוגרפיה
----------

### קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | *The Brotherhood* | פראט |  |
| 2005 | מותק, המסיונרים השתגעו | ג'סטין |  |
| 2006 | בנות חומריות | מאק ריון |  |
| 2013 | *Wrong Cops* | בראון |  |
| 2015 | *Fear Clinic* | דילן |  |
| 2017 | *Deadly Expose* | ניק קרטיס |  |
| *Dead Trigger* | הסוכן פירס |  |
| 2018 | *Life with Dog* | נורמן |  |
| 2019 | *Gates of Darkness* | האב דומאל |  |

### טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | לא לבושה | לוקאס | תפקיד ראשי (עונה 4); 40 פרקים |
| 2003 | CSI | רוס ג'נסן | פרק: "Jackpot" |
| 2005 | ג'נרל הוספיטל | סת' | 5 פרקים |
| 2008-2006, 2016-הווה | ימי חיינו | שון דאגלס-בריידי | תפקיד ראשי; 809 פרקים |
| 2008 - 2012 | היפים והאמיצים | אוון נייט | תפקיד ראשי; 294 פרקים |
| 2011 | CSI: מיאמי | דרק ווהן | פרק: "Stiff" |
| 2013 | *The Stafford Project* | צ'ארלס | פרק: "Reality Adjustment" |
| *Bering Sea Beast* | אוון פאוורס | סרט טלוויזיה של Syfy |
| *Non-Stop* | דין | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2014 | *Wedding Planner Mystery* | הולט ווקר | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2017 - 2020 | *The Bay* | איוון בלאקוול | 36 פרקים |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברנדון בימר** בוויקישיתוף
* 

* ברנדון בימר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ברנדון בימר, ברשת החברתית אינסטגרם
* ברנדון בימר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5590146
* LCCN: no2021072212
* VIAF: 48146030575635861632
* WorldCat: viaf-48146030575635861632

 |
**קנלאזו** (בספרדית: Canelazo) הוא משקה חריף חם הנצרך בהרי האנדים של קולומביה, אקוודור, פרו וצפון ארגנטינה .

בקולומביה ובאקוודור
-------------------

המשקה מורכב בדרך כלל מאגוארדיינטה (אלכוהול מקנה סוכר), סוכר או פאנלה (סוכר מוקשה ללא זיקוק מקנה סוכר), ואגווה דה קנלה (מים מבושלים עם קינמון). קנלאזו מיוצר באופן מסורתי עם אגוארדיינטה תוצרת בית, אבל נעשה שימוש גם באלכוהול בבקבוקים. יש הרבה וריאציות על המתכון. הוא עשוי לעתים קרובות עם מיץ פירות (בדרך כלל מיץ נראנחילה (סוד פרי, מילולית "תוז קטן"), אוסנה או מרקויה שהוא שעונית נאכלת כממית: פסיפלורה). לפעמים מוסיפים ציפורן, ולפעמים משמיטים אלכוהול.

מקורו של המשקה בקולומביה, אך המשקה נצרך זה מכבר בכל הרי האנדים. באקוודור, המשקה נמכר לרוב על ידי רוכלי רחוב במהלך החגים. הוא פופולרי במיוחד במהלך Fiestas de Quito או חג המולד. בשנת 2005, פירמה אחת החלה לבקבק קנלאזו ללא אלכוהול לייצוא.

בפרו
----

קנלאזו נצרך באזורים הגבוהים הצפוניים של פרו, במיוחד סביב Ayabaca באיזור Piura. הוא מורכב מאגוארדיינטה עם סוכר (או chancaca שהוא רוטב חם מתוק מקנה סוכר) וקינמון מבושל במים; ניתן להוסיף גם לימון וצ'יצ'ה דה ג'ורה (Chicha de jora) שהוא בירת תירס.

לקריאה נוספת
------------

* רשימת מנות ומאכלים אקוודוריים

הערות שוליים
------------

קישורים חיצוניים
----------------

* מתכון קנלאזו books.google.com/books?id=LlePAePLlqkC&pg=PA47


1. ↑  Lourdes Castro. *Eat, Drink, Think in Spanish*. Random House (2009), p. 170. מסת"ב 978-1-58008-954-8.
2. 1 2
3. ↑  Danny Palmerlee, Michael Grosberg & Carolyn McCarthy. *Ecuador & the Galápagos Islands*. Lonely Planet (2006), p. 65. מסת"ב 978-1-74104-295-5.
4. 1 2  Zapata Acha, Sergio (2006). *Diccionario de gastronomía peruana tradicional* (בספרדית) (1 ed.). Lima, Perú: Universidad San Martín de Porres. ISBN 9972-54-155-X.
**קתרין ביומונט** (באנגלית: **Kathryn Beaumont**; נולדה ב-27 ביוני 1938) היא שחקנית ואשת חינוך בריטית-אמריקאית.

ביוגרפיה
--------

ביומונט נולדה בלונדון, אמה הייתה רקדנית ואביה היה זמר.

ב-1944 היא ביצעה את הופעתה הקולנועית הראשונה בתפקיד קטן ללא קרדיט בסרט "It Happened One Sunday", כתוצאה מכך הוצא לה חוזה מחברת ההפקות מטרו גולדווין מאייר, מה שהוביל אותה להופיע בסרט "On an Island with You" עם סיד צ'ריס.

היא עברה לגור בלוס אנג'לס ולאחר המעבר בחברת וולט דיסני החלו לחפש אחר מדבבת בריטית לתפקיד אליס בסרט "עליסה בארץ הפלאות", היא נבחנה וקיבלה את התפקיד, לאחר מכן דיסני ליהקו אותה גם לתפקיד וונדי ב"פיטר פן", בנוסף לדיבוב בשני תפקידים אלה היא גם שימשה כמודל אנושי עבור המנפישים ביצירת הסרט.

היא סיימה תואר בחינוך באוניברסיטת דרום קליפורניה ועבדה כמורה בבית ספר יסודי לוס אנג'לס.

ב-1998 קיבלה את התואר אגדת דיסני.

ב-2003 דיבבה בסרט "על כלבים וגנבים 2: הרפתקאות פאטץ' בלונדון".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קתרין ביומונט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קתרין ביומונט (באנגלית)

* קתרין ביומונט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* קתרין ביומונט, באתר AllMovie (באנגלית)

* קתרין ביומונט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* קתרין ביומונט, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* קתרין ביומונט, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007339772105171
* BnF: cb14154029m (data)
* ISNI: 0000 0000 4675 5266
* LCCN: no99067962
* MusicBrainz: 3fda5f03-9f66-46c8-9c08-5cb20504a116
* NTA: 332493008
* SUDOC: 162150091
* VIAF: 49431729
* WorldCat: lccn-no99067962

 |
**סימן תמיהה** או **סימן שאלה קריאה** הוא סימן פיסוק המופיע בשפות רבות.
סימן זה נוצר משילוב של סימן שאלה שלאחריו סימן קריאה: **?!** סימן זה יכול להעביר הרגשה של זלזול, בהלה או הלם.

שימוש
-----

שימוש בסימן זה בא להעיד על תמיהה, או על שאלה רטורית, לדוגמה:

* נראה לך?!
* עד מתי?!
* רוצה להגיע לפריז בצוללת?!

האומר משפטים אלה מביע שאלה בגוון הקול שלו, אולם אינו מצפה לקבל תשובה מאחר שהתשובה ברורה לו.

היסטוריה
--------

### סימני פיסוק רבים בסוף משפט

סופרים רבים עשו שימוש בריבוי סימני פיסוק בסוף משפט על מנת להביע רגשות שונים. בדרך כלל ריבוי סימנים בא לאחר סימן השאלה על מנת להביע רגש נוסף על השאלה, לרוב התרגשות כללית, אולם הסימנים הנוספים נחשבים אמצעים ספרותיים המביעים רגשות ולא סימנים מוסכמים המקובלים על פי כללי הדקדוק. לדוגמה:

* והוא עשה זאת?!?!?!

בצרפתית נקרא הסימן **Point exclarrogatif**, שילוב בין סימן השאלה "point d'interrogation" וסימן הקריאה "point d'exclamation".

לסימן זה יש גם צורה מאוחדת, ‽, הנוצרת על ידי הצבה של שני הסימנים אחד מעל שני.

ראו גם
------

* אינטרובאנג
* סימן אירוניה

קישורים חיצוניים
----------------

* הפיסוק, סעיף 22 – באתר האקדמיה ללשון העברית
**שירתה של טרויה** (באנגלית: **The Song of Troy**) הוא רומן מודרני שנכתב על ידי הסופרת האוסטרלית קולין מקאלוג בשנת 1998 ועלילתו מציגה עיבוד חופשי של אגדת טרויה.

הסופרת הסתמכה בין השאר בכתיבתה על יצירותיו של הומרוס, האיליאדה והאודיסיאה וכן על כתבי אוריפידס, הסיודוס, ורגיליוס ועוד. בנוסף, שולבו בספר פרשנויות מודרניות למאורעות מלחמת טרויה, חלקן מתבססות על ממצאים ארכאולוגיים וניתוח של כתבי הומרוס.

הספר כתוב בצורת "רשומון", כאשר העלילה מתוארת בכל פרק מנקודת תצפית של גיבורים שונים. בין מאפייני הספר הוא הצגה נבדלת של האלים השונים כאשר קיימות גרסאות יוניות וטרויאניות של כל אל.

בין הגיבורים שמופיעים כבעלי נקודת תצפית אפשר למנות את: פריאמוס מלך טרויה, הנסיכה היוונית הלנה, אכילס, הקטור, אודיסאוס, אגממנון ונאופטילמוס.

הספר תורגם לעברית על ידי עדי גינצבורג הירש, ויצא לאור בעברית בשנת 2000.

עלילה
-----

הספר מתאר את המלחמה האפית בין השבטים ההלנים של יוון העתיקה ובין העיר טרויה באסיה הקטנה. עלילת הסיפור מתחילה דרך עיניו של פריאמוס הצעיר, שנים רבות לפני מאורעות טרויה, כאשר הגיבור האגדתי הרקולס מגיע לעיר טרויה. בואו של הרקולס מניע שורה של מהלכים שבסופם אביו של פריאמוס נרצח, פריאמוס מומלך למלך טרויה, ואיבת דורות ניצתת בין יוון לטרויה.

במהלך הספר מתוארת האגדה המוכרת של טרויה בהרחבה ובנופך רב. הסיפור מסתיים בחורבן טרויה, וחזרתם של ההלנים לביתם. הדפים האחרונים של הרומן נראים דרך עיניו של נאופטילמוס, בנו של אכילס. ההרס של טרויה מתואר בהרחבה. בסופו של הספר נאופטילמוס עולה על ספינתו ונוסע הרחק מהעיר החרבה בחזרה ליוון.

קישורים חיצוניים
----------------

* שירתה של טרויה, באתר OCLC (באנגלית)
**פונקציית ויירשטראס** היא הדוגמה הראשונה שפורסמה לפונקציה רציפה בכל נקודה על הישר הממשי אך לא גזירה באף נקודה.

לפי משפט הקטגוריה של בייר, אוסף הפונקציות הרציפות {\displaystyle f\colon \mathbb {R} \to \mathbb {R} } הגזירות בנקודה אחת לפחות הוא קבוצה מקטגוריה ראשונה. בצורה פשטנית אומר המשפט כי "רוב" הפונקציות הרציפות אינן גזירות באף נקודה, אולם המשפט אינו מצביע על פונקציה מסוימת כזו. הדוגמה הראשונה שפורסמה לפונקציה כזו היא זו שנתן קארל ויירשטראס בשנת 1872 (היסטורית, הדוגמה של ויירשטראס קדמה להוכחת משפט הקטגוריה).

הגדרת הפונקציה היא: {\displaystyle f(x)=\sum \_{n=0}^{\infty }a^{n}\cos(b^{n}\pi x)} כאשר {\displaystyle 0<a<1} ו-{\displaystyle b} שלם אי זוגי כך ש-{\displaystyle ab>1+{\frac {3}{2}}\pi }. להלן גרף עבור פונקציית ויירשטראס 

{\displaystyle f(x)=\sum \_{n=0}^{\infty }(1/2)^{n}\cos(21^{n}\pi x)}:

פונקציית ויירשטרס מורכבת מאינסוף עותקים של הרמוניה בסיסית, העוברת שני שינויי סקלה (במשרעת ובתדירות).

גרף הפונקציה הוא פרקטל, שממד האוסדורף שלו הוא {\displaystyle \textstyle {\frac {\log a}{\log b}}+2}.

ניתן להוכיח שהפונקציה רציפה, משום שהטור מתכנס במידה שווה (ממבחן M של ויירשטראס), וכל סכום חלקי מהווה פונקציה רציפה (ולכן נוכל להשתמש במשפט הגבול האחיד (אנ'), הגורס כי אם סדרת פונקציות רציפות מתכנסת במידה שווה, אז הפונקציה הגבולית רציפה). ההוכחה שהפונקציה אינה גזירה באף נקודה מורכבת יותר.

ראו גם
------

* פונקציית רימן ("פונקציית הסרגל")
* פונקציית דיריכלה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פונקציית ויירשטראס** בוויקישיתוף
* פונקציית ויירשטראס, באתר MathWorld (באנגלית)

* Johan Thim, Continuous Nowhere Differentiable Fuctions, Master's Thesis, 2003
**צ'וקורובה** (טורקית **Çukurova**) הוא מישור בדרום טורקיה השוכן בין הים התיכון ומפרץ איסכנדרון מדרום, הרי הטאורוס ממערב ומצפון והרי נור (Nur Dağları, המוכרים גם כהרי אמנוס, Amanos Dağları) ממזרח.

גאוגרפיה ואקלים
---------------

המישור הנמשך לאורך חופי הים התיכון בדרומה של אסיה הקטנה צר בדרך כלל, ומתרחב רק בשני מקומות - במישור צ'וקורובה ובמישור פמפיליה הקטן ממנו והמשתרע סביב לעיר אנטליה במערב. צורתו של המישור כצורת מלבן שאורכו כ-130 ק"מ מדרום-מערב לצפון-מזרח ורוחבו כ-70 ק"מ. מישור צ'וקורובה הוא המישור האלוביאלי הגדול ביותר בטורקיה, והוא נחצה על ידי מספר נהרות הזורמים מהרי הטאורוס דרומה אל הים התיכון. החשובים שבנהרות אלה הם הג'ייהאן (Ceyhan) והסייהאן (Seyhan) שעליו הוקם בשנת 1955 סכר שיצר אגם באורך של 50 ק"מ מצפון לעיר אדנה. במישור צ'וקורובה שורר אקלים ים-תיכוני והמישור מוגן מוקף בהרים מכל צדדיו למעט מדרום. הרים אלה חוצצים בינו לבין רמת אנטוליה ואינם מאפשרים לאקלים היבשתי הקיצוני השורר ברמה להשפיע על המישור.

אוכלוסייה וכלכלה
----------------

צ'וקורובה בין ארבעת אזורי גידול הכותנה בטורקיה
המישור משתרע בתחום האזור שנודע בעבר כקיליקיה או "קיליקיה המישורית" (Cilicia Pedia), וכיום הוא שוכן בשטחן של נפות מרסין, אדנה ואוסמניה. מישור צ'וקורובה מאוכלס בצפיפות יחסית, והערים החשובות בו הן אדנה, העיר החמישית בגודלה במדינה ומרכז המסחר והעסקים החשוב באזור, מרסין (איצ'ל) המשמשת כנמל החשוב ביותר בחופי הים התיכון בטורקיה, אוסמניה, טרסוס וג'ייהאן - נמל הקצה של צינור הנפט באקו-טביליסי-ג'ייהאן. 

האזור מעובד באופן אינטנסיבי והוא אחד מארבעת אזורי גידול הכותנה החשובים במדינה. בנוסף מגדלים בו סויה, אגוז אדמה, תירס, חיטה, שעורה, ענבים והדרים. עיבוד טקסטיל הוא התחום התעשייתי החשוב באזור, אך מייצרים בו גם מזון ומעבדים עור וצמר.

תחבורה
------

מישור צוקורובה מחובר אל רמת אנטוליה דרך שערי קיליקיה, מעבר הרים היסטורי הנקרא כיום "מעבר גילק" (Gülek Boğazı) ודרכו עוברים מסילת רכבת והכביש המהיר E-90 או O-21. המישור נחצה ממזרח למערב על ידי כביש מהיר המקשר בין עריו העיקריות (O-51) ומוביל בצדו האחד מזרחה אל גזיאנטפ (O-52) ודרומה לאנטקיה (O-53), ובצדו האחר הוא מוליך מערבה לכיוון אנטליה. הכביש המהיר נבנה במקביל לכביש בין-עירוני דו-מסלולי ותיק (D-400). באדנה שוכן שדה התעופה האזרחי שקירפאשה (Şakirpaşa Havalimanı) ממערב למרכז העיר, וממזרח לו נמצא בסיס חיל האוויר אינג'ירליק.

גלריה
-----

* רב קומות במרכז מרסיןרב קומות במרכז מרסין
* מסגד סבנג'י באדנהמסגד סבנג'י באדנה
* כביש צדדי המוליך ממישור צ'וקורובה לרמת אנטוליהכביש צדדי המוליך ממישור צ'וקורובה לרמת אנטוליה
* "טירת הבנות" (Kızkalesi) סמוך למרסין"טירת הבנות" (Kızkalesi) סמוך למרסין

ראו גם
------

* קיליקיה
* ממלכת קיליקיה הארמנית
* מלחמת טורקיה–צרפת

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מישור צ'וקורובה** בוויקישיתוף
* מפה משולבת בצילום אוויר מאתר Google maps

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ge371043
* VIAF: 242963524
* WorldCat (עם VIAF): 242963524

 |