recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**משה (מיקי) שחר (סווט)** הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, שכיהן כמפקד חטיבה 399, חטיבת שריון במילואים.

ביוגרפיה
--------

אביו של מיקי, צבי סווט, לחם במסגרת הקומנדו הבריטי, ובפטרול באיטליה עלה על מוקש ואיבד את שתי רגליו. בהמשך לחם בשורות הלח"י נגד הבריטים על אף נכותו, ובמלחמת העצמאות היה קמב"צ בחטיבה 8.

שחר הוא בוגר בית הספר הריאלי והפנימייה הצבאית לפיקוד. עם גיוסו לצה"ל שובץ בחיל השריון, בהמשך עבר קורס קצינים ושימש בשורת תפקידי פיקוד בחיל השריון. במלחמת יום הכיפורים, היה שחר מ"פ בגדוד 599 בחטיבה 421. ב-9 באוקטובר 1973 במהלך הקרבות על רכס חמוטל, נפגע כמה פעמים, אך הוא המשיך להילחם, ולמרות היותו פצוע קשה הצליח לרכז אליו את שרידי הגדוד ולהובילם לנקודת הפינוי - ואז התרחק עם הטנק הבוער וכיבה אותו. לאחר-מכן נע ברגל לנקודת-הפינוי, ושם איבד את הכרתו. על מעשה זה קיבל שחר את עיטור המופת.

בשנים לאחר המלחמה מונה שחר למג"ד טנקים בחטיבה 656. במלחמת לבנון הראשונה פיקד שחר על חטיבה 399, חטיבת שריון במילואים, בין היתר בקרב סולטאן יעקוב. לאחר המלחמה, עקב הביקורת הרבה על חלקו בקרב סולטאן יעקוב, עזב את הארץ, ועבר להתגורר בלוס אנג'לס.

שני אחיו של מיקי, יאיר ורמי, היו גם הם קציני שריון. במלחמת יום הכיפורים, נהרג יאיר, שהיה מפקד פלוגה בגדוד 77. לאחר מותו, הוענק לו על פועלו בקרב עיטור המופת. רמי, האח השני, נפצע קשה במהלך הקרבות.

קישורים חיצוניים
----------------

* עיטור המופת שהוענק לרס"ן משה שחר, באתר "בעוז רוחם" של אגף כוח האדם בצה"ל
* ד"ר אורי מילשטיין, חרפת קרב סולטאן יעקב, באתר News1 מחלקה ראשונה, 26 באפריל 2013.

הערות שוליים
------------

1. ↑  צבי סווט שחר בעמותה להנחלת מורשת הלח"י
2. ↑  משה שחר (סווט), באתר "בהשקט ובבטחה".
3. ↑  יואב לימור, היינו שלושה, באתר ישראל היום, 3 באוקטובר 2019.
4. ↑  משה סווט שחר, באתר הגבורה
**סלוואן סבאח מתי מומיקה** (בערבית: **سلوان صباح متى موميكا**. 23 ביוני 1986 - 2 באפריל 2024 ) היה פליט עיראקי ומבקר האיסלאם. נודע בארגון הפגנות בשוודיה, שם שרף בפומבי את הקוראן ועורר זעם בקרב העולם המוסלמי.

ביוגרפיה
--------

סלוואן מומיקה נולד למשפחה נוצרית בצפון עיראק, אך הגדיר עצמו כאתאיסט. מומיקה הגיע לשוודיה כפליט, לאחר שהיה פעיל פוליטי בעיראק, שם היה חלק מכוחות הגיוס העממיים (PMF) שנלחמו נגד המדינה האסלאמית. הוא הופיע בסרטונים בלבוש מיליציה בשבועת אמונים לגדודי האימאם עלי, הזרוע הצבאית של התנועה האסלאמית בעיראק, שפעלה תחת ה-PMF. לאחר מכן הוא הציג עצמו כקצין של מיליציה בשם "בריגדת רוחו של האל ישוע, בן מרים". הוא גם ייסד מפלגה של האיחוד הדמוקרטי הסורי והכוחות הסוריים של הווקס, מיליציה חמושה שהוקמה ב-2014 והייתה מזוהה עם המיליציה הפסאודו-נוצרית "גדודי בבל".

מומיקה הגיש בקשה לוויזה בשוודיה בשנת 2018, ונרשם כמהגר מעיראק באפריל 2021. הוא קיבל אישור שהייה למשך שלוש שנים. בשוודיה הוא נפגש עם חברת הפרלמנט של שוודיה-דמוקרטית, ג'וליה קרונליד. מומיקה הצהיר מאוחר יותר כי הוא רוצה להתמודד לריקסדג כמועמד למפלגה.

שריפת הקוראן
------------

 ערך מורחב – **השחתת הקוראן**  

בשנת 2023 מומיקה ארגן סדרה של הפגנות כביקורת על האסלאם, במהלכן הוא השחית את הקוראן על ידי שריפתו בחסות המשטרה השוודית שאפשרה זאת. פעולות אלה לוו בהתקפות כלפי מומיקה. באותה שנה החליטה סוכנות ההגירה השוודית כי מומיקה יורחק מהמדינה עקב איומים נגדו בעיראק, עם זאת, לא ניתן היה לממש את הגירוש, ולכן הוא קיבל אישור שהייה זמני חדש עד אפריל 2024.

### עמדותיו בסכסוך הישראלי-פלסטיני

שבועות ספורים לפני שמצא את מותו, כתב מומיקה בחשבונו ברשת X: "האדמה שעליה מתגוררים הפלסטינים, שלה הם קוראים פלסטין, היא ארץ היהודים, הארמים והכנענים. מבחינה היסטורית, הם נעקרו על ידי מוסלמים, ועלינו לעמוד לצד היהודים כדי להחזיר את כל אדמתם".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סלוואן מומיקה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  A woman interrupts a Quran-burning protest in Sweden by spraying activist with a fire extinguisher, AP News, ‏2023-08-18 (באנגלית)
2. ↑  Koranbränning i Malmö stormades – och avbröts, www.tv4.se (בשוודית)
3. ↑  ממשיך לתמוך בישראל - גם כשחייו מוטלים מנגד: מי אתה סלוואן מומיקה?, באתר הידברות, ‏3 במרץ 2024
**הארמייה השישית של ארצות הברית** היא עוצבה של צבא ארצות הברית השייכת לפיקוד דרום של ארצות הברית. הארמייה לחמה בזירת האוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה, לאחר המלחמה היא הוצבה בתחומי ארצות הברית ופעלה עד לשנת 1995. ב־2007 הוקמה מחדש.

מלחמת העולם השנייה
------------------

הארמייה הוקמה בטקסס שבארצות הברית ב־22 בינואר 1943. כמפקדה נתמנה לוטננט גנרל וולטר קרוגר (Walter Krueger). בחודש מאי באותה שנה היא נטלה את הפיקוד על מרבית כוחות צבא ארצות הברית, שפעלו במסגרת המערכה לבידודו של הבסיס היפני הגדול ברבאול שבאי בריטניה החדשה במזרח פפואה גינאה החדשה. בינואר 1944, לאחר השלמת מערכה זו, הצטרפה הארמייה לחיילי הצבא האוסטרלי בלחימה בחופה הצפוני של פפואה גינאה החדשה, וכן פעלה באיי האדמירליות ומורוטאי.

בספטמבר 1944 הוחלפה הארמייה בשדות הקרב בהם פעלה על ידי הארמייה השמינית. ב־20 באוקטובר 1944 נחתו שני קורפוסים של הארמייה השישית באי לייטה שבפיליפינים, במהלך הפתיחה של המערכה האמריקנית לשחרור הפיליפינים. בדצמבר 1944 שוב החליפו יחידות הארמייה השמינית את אלו של הארמייה השישית בקרב לייטה. ב־9 בינואר 1945 נחתו חיילי הארמייה השישית באי לוזון שבפיליפינים וכיתרו ושחררו את בירת הפיליפינים מנילה בשיתוף פעולה עם כוחות הארמייה השמינית. בהמשך ועד סיום המלחמה באוקיינוס השקט לחמו יחידות הארמייה השישית לטיהור צפון הפיליפינים מן הכוחות היפניים. בסך הכל השתתפו יחידות הארמייה במהלך המלחמה ב־22 פעולות לוחמה אמפיבית.

הארמייה יועדה ליטול חלק במבצע אולימפיק – השלב הראשון של מבצע נפילה, המבצע המתוכנן לפלישה ליפן עצמה, אך כניעת יפן באוגוסט 1945 ביטלה את הצורך בפלישה זו.

לאחר מלחמת העולם השנייה
-----------------------

בספטמבר 1945 הגיעה הארמייה ליפן כדי לקיים תפקידי ממשל צבאי באיי קיושו ושיקוקו ובמערב האי הונשו. מפקדת הארמייה התמקמה בעיר קיוטו.

הארמייה פורקה ב־26 בינואר 1946. כעבור חמישה שבועות, ב־1 במרץ 1946, היא הוקמה מחדש תחת פיקודו של גנרל ג'וזף סטילוול. מפקדתה הוצבה במחנה הפרסידיו שבעיר סן פרנסיסקו. משימתה, אותה מילאה במשך כחמישים השנים הבאות, הייתה הגנה על מערב ארצות הברית ואימון כוחות הצבא בשתים עשרה המדינות המערביות שלה. במסגרת זאת אימנה הארמייה מספר רב של חיילים להשתתפות במלחמת קוריאה, מלחמת וייטנאם ומלחמת המפרץ. בשל קרבת בסיס המפקדה שלה לגשר שער הזהב היא זכתה לכינוי "מגינת שער הזהב".

ביוני 1995, במסגרת תוכנית לצמצום סדר הגודל של צבא ארצות הברית בעקבות סיום המלחמה הקרה, פורקה הארמייה.

בשנת 2007 הוקמה הארמייה מחדש והוצבה במחנה סם יוסטון בטקסס.

לקריאה נוספת
------------

* ג'ון טולנד, **השמש העולה: שקיעתה ונפילתה של הקיסרות היפנית, 1936-1945**, תל אביב: משרד הביטחון, 1985.

קישורים חיצוניים
----------------

* מאמר על ההיסטוריה של הארמייה השישית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו להרחבה (Admiralty Islands).

| **הארמיות האמריקניות במלחמת העולם השנייה** |
| --- |
| **הזירה האירופית** | הארמייה הראשונה • הארמייה השלישית • הארמייה החמישית • הארמייה השביעית • הארמייה התשיעית • הארמייה החמש-עשרה |
| **זירת האוקיינוס השקט** | הארמייה השישית • הארמייה השמינית • הארמייה העשירית |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n94122503
* VIAF: 144406050
* WorldCat: lccn-n94122503

 |
ארון הקבורה של מרנפתח בעמק המלכים
**מרנפתח** (1274 לפנה"ס לערך – 1203 לפנה"ס) היה הפרעה הרביעי בשושלת ה-19 שבמצרים העתיקה. הוא שלט בין השנים 1213–1203 לפנה"ס.

אביו, רעמסס השני, מלך במשך 66 שנים כך שמרנפתח, שהיה בנו ה-13 מאשתו איסתנפרת, עלה לשלטון בגיל מאוחר מאוד - בסביבות גיל 60 ואף יותר. מרנפתח נלחם כנגד מרידות בכנען, אך פועלו החשוב ביותר היה מסע המלחמה לאזור לוב. גויי הים שהשתלטו על לוב פלשו ממנה למצרים וניסו לכובשה, אך מרנפתח הדף אותם, חדר ללוב והביס אותם גם שם.

מרנפתח העביר את המרכז השלטוני מפר-רעמסס בחזרה לממפיס, בה הוא בנה מקדש מלכותי. יורשו של מרנפתח היה סתי השני.

על פי הארכאולוג גרפטון אליוט סמית שהסיר את הכיסוי מעל פני המומיה של מרנפתח ב-7 ביולי 1907, המומיה (שגובהה 1.714 מטרים) מעידה כי פניו של מרנפתח היו דומים במבניהם לאלה של סבו, סתי הראשון, יותר מאשר לאלה של אביו, רעמסס השני.

בשנת 1940 התגלה הסרקופג של מרנפתח על ידי הארכאולוג הצרפתי פיר מונטה (Pierre Montet) בעת שחפר את קברו השלם של המלך פסוסנס הראשון בטאניס שהייתה בירת השושלת ה-21. באותה עת בתקופת הביניים השלישית במצרים העתיקה, היה מקובל לעשות שימוש משני בפסלים, מונומנטים, וגם סרקופגים מתקופות קדומות. כרטוש על צידו החיצוני האדום של הסרקופג הראה שבמקור היה זה סרקופג של מרנפתח.

מרנפתח וישראל
-------------

 ערך מורחב – **מצבת ישראל**  

מצבת מרנפתח היא כתובת ארכאולוגית שנכתבה בשנתו החמישית של פרעה מרנפתח ולה משמעות חשובה להיסטוריה של עם ישראל ולארכאולוגיה המקראית, בהיותה המקור החיצוני הראשון המזכיר את עם ישראל. באסטלה המכונה אסטלת מרנפתח הוא מתפאר במלחמותיו וניצחונותיו. בין שאר המלחמות נכתב: "ישראל הושם אין זרע לו". מתיאור זה שההשמדות המתוארות בו הם לרוב מוגזמות, כהרגלם של מלכי מצרים ושליטים אחרים ברחבי הסהר הפורה, עולה כי כבר בסביבות אמצע המאה ה-13 לפנה"ס התקיימה קבוצה אתנית בשם "ישראל".

בעקבות אזכור זה, סברו חוקרים מסוימים כי בימיו התרחשה יציאת מצרים. אך כיוון שמתוארת כאן הימצאותם בכנען, הגיעו מרבית החוקרים למסקנה כי יציאת מצרים התרחשה דור או שניים קודם לכן, ייתכן שבתקופת מלכות אביו, רעמסס השני.

ישנה סברה שהיישוב המקראי **מי נפתוח**, המזוהה עם ליפתא, נקרא על שם מרנפתח.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרנפתח** בוויקישיתוף
* עוד אודות מרנפתח (באנגלית)
* מרנפתח, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* מרנפתח, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* מרנפתח (1274 לפנה"ס-1203 לפנה"ס), מלך מצרים, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Grafton Elliot Smith, *The Royal Mummies*, Cairo (1912), pp. 65-70
2. ↑  The Third Intermediate period The 21st dynasty, באנציקלופדיה בריטניקה
3. ↑   יוסף ניצן וד"ר יהושפט נבו, כתובות ארכיאולוגיות מתקופת המקרא : מצבת מרנפתח, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**רעמסס השני** | **פרעוני מצרים** | **הבא**:**אמנ מסס** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007430035305171
* GND: 118892274
* ISNI: 0000 0000 9586 3132
* LCCN: n94033132
* SUDOC: 092891101
* VIAF: 57412931
* WorldCat: lccn-n94033132

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בראש ישיבת מאורות התורה בקריית יערים (טלז-סטון). אם התכוונתם לסבו ראש ישיבת עץ חיים, ראו הרב נחום רגוזניצקי (עץ חיים).

הרב **נחום רַגוֹזנִיצקִי** (נולד ב-1935) הוא ראש ישיבת מאורות התורה בקריית יערים, מוותיקי ראשי הישיבות בישראל ומתלמידי החזון איש[דרושה הבהרה].

ביוגרפיה
--------

נולד בירושלים למשה ולמרים רגוזניצקי, אביו היה בנו של הרב נחום רגוזניצקי מנהל ישיבת עץ חיים.

בבחרותו למד בישיבת סלבודקה בבני ברק, והתקרב לרב אברהם ישעיהו קרליץ בעל החזון איש שנהג בו בחביבות יתירה, ואף קבע איתו פעם בשבוע לבוא לדבר בלימוד על ארבעה נושאים כל פעם. הרב רגוזניצקי נהג להתייעץ עמו בכל ענייניו.

בתקופה זו התחיל הקשר עם חסידות נדבורנה, בכך שהרב רגוזניצקי הכיר והתיידד עם רבי חיים מרדכי רוזנבוים. 

לאחר מכן התיידד גם עם בנו רבי יעקב ישכר בער רוזנבוים והקשר ביניהם נמשך גם לאחר שהוכתר לאדמו"ר מנדבורנה. בצוואתו הורה האדמו"ר שהרב רגוזניצקי יהיה בין האנשים שיערכו את ההקפות סביב מיטתו בהלוויה.

כיום הוא מחשובי חסידי נדבורנה ירושלים, והוא מזקני החסידים, הוא מרבה להיוועץ ברבו. בסעודות הילולא הוא נושא דברים.

לאחר נישואיו התגורר בירושלים ולמד בכולל שעל יד ישיבת 'שם עולם' - אמשינוב וכן כיהן כמגיד שיעור בישיבה שם התקרב לרב שמואל אוירבך שכיהן אף הוא באותן שנים כמגיד שיעור בישיבה, והיה לידיד נפשו.

בשנת תשמ"ג (1983), בשלהי ימי תנועת התשובה, הקים את ישיבת מאורות התורה בקריית יערים (טלז-סטון). הישיבה יועדה עבור בוגרי ישיבות תיכוניות מהציבור הדתי לאומי.

הישיבה נקראה על שמו של סבו המקובל הרב מאיר שוורץ שהיה מקובל מפורסם בפודהייץ.

משפחתו
------

נישא לבינה (י"ח בטבת תרצ"ז – א' בניסן תשע"ט) בת הרב אפרים ושרה מלכה לרמן. מתגורר בירושלים, להם בן ובת. בנו וחתנו נמנים עם צוות הישיבה בראשותו. אחיו הוא הרב אהרן, מנהל כלכלי של תלמוד תורה תשב"ר בבני ברק.

קישורים חיצוניים
----------------

* שיעורי הרב רגוזניצקי באתר קול הלשון

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרק י"ט "הנהגות ליום אחרון", סעיפים ט' וי'
2. ↑  בשבת: אשת ראש הישיבה הלכה לעולמה, 6 באפריל 2019, באתר כל רגע
**סבכוס** (שם מדעי: ***Sebecus***) הוא סוג נכחד של דמוי-תנין, שחי בתקופת האאוקן באמריקה הדרומית מלפני 48.6 עד 37.2 מיליון שנה מימינו. הוא התגלה בידי משלחת חפירה של המוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע לפטגוניה ותואר ב-1937 בידי החוקר ג'ורג' גיילורד סימפסון. הסוג הכיל מין אחד - *Sebecus icaeorhinus* ונקרא על שם האל המצרי סבכ שזאת משמעות שמו בלטינית. הסיבה לכך היא עקב החוטם הארוך שלו שהזכיר את צורת הפסלים במצרים של האלה וכן עקב גודלו המאיים. משמעות שם המין הוא מהמילה "Εικαίοs "שפירושה: אקראי ומהמילה "ρύγχος" שפירושה: חוטם. מינים נוספים בסוג עברו לסוג זולמסוכוס (Zulmasuchus).

הסבכוס היה זוחל גדול בעל דמיון לתנין חי, אך הוא לא השתייך לסדרת התנינאים, והיה בעל מאפיינים של תנינים פרימיטיביים מהקרטיקון כמו הסוג באורוסוכוס. היצור הגיע לאורך 2.2 עד 3.1 מטרים ולמשקל 52 עד 113 קילוגרם בממוצע. בצורתו הוא היה בעל עצמות ירך רחבות שיכלו אולי לשאת את משקלו ביעילות יותר משל התנינים החיים, כך שבדומה לפריסטיכאמפסוס וללנגסטוניה הוא היה צייד יבשתי ולא רק אמפיבי. בנוסף הוא היה בעל חלל עיניים שטוח יחסית ולא פונה כלפי מעלה עם ארובות בולטות מעט. היו לו לסתות רחבות בעלות עיקול מטה ועם שיניים דמויות להב. המבנה הזכיר שיני תרופודים כמו הקרכרודונטוזאורוס ופחות את התנינאים החיים. עם זאת מבנה העצמות מבהיר שהיה קרוב לתנינאים.

ממצאי התנין הקדום התגלו בארגנטינה, בוליביה, ברזיל ופרו בעיקר כשרידי שיניים או לסתות שבורות. בעבר חשבו שהוא שרד עד המיוקן בדומה לתנינים קרובים כמו הברינסוכוס, אך שרידים אלה נובעים מטעות בזיהוי הסוג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סבכוס** בוויקישיתוף
פירוש נוסף ערך זה עוסק בצמח הקרוי מורן. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו מורן (פירושונים).

**מורן** (שם מדעי: *Viburnum*) הוא סוג עצים ושיחים ממשפחת המורניים (Adoxaceae). בסוג מורן כ-200 מינים, מהם נשירים ומהם ירוקי-עד. נציגו היחיד בישראל של מורן הוא מורן החורש. מין נדיר ומוגן שגדל בחורשים, בעמק עכו, בכרמל ובגליל העליון. מין זה נפוץ מאוד כצמח גינון. 

נמפית הסרפד על גבי מורן החורש

טקסונומיה
---------

בשנת 2016 הועבר הסוג מורן ממשפחת היערתיים למשפחת המורניים. שמה העברי המוצע של המשפחה, על שם הסוג מורן, אינו רשמי והוא ממתין לאישור האקדמיה ללשון. לפי הטַקְסוֹנוֹמְיָה (תורת המיון) העכשווית (2021) משפחת השלמוניים (Dipsacaceae) בוטלה ואוחדה עם משפחת היערתיים (Caprifoliaceae) וזאת האחרונה המורחבת פוצלה למשפחת היערתיים ומשפחת המורניים (Adoxaceae) ושתיהן שייכות לסדרה שלמונאים (Dipsacales). 

משפחת המורניים כוללת שלשה סוגים בלבד: מורן, סמבוק ואדוקסה (adoxa), לאחרון אין נציג בר בישראל. לסוג סמבוק שני נציגים בישראל: סמבוק שחור (Sambucus nigra) צמח נדיר עד נדיר מאוד הפורח באפריל עד מאי; וסמבוק אמיתי (Sambucus ebulus), צמח נדיר מאוד הגדל בחרמון ופורח במאי עד יולי. 

לסוג מורן נציג בר אחד בישראל: מורן החורש (*Viburnum tinus*) הפורח ממרץ עד אפריל; למורן החורש שוייכו בעבר שני תת-מינים נוספים במקרונזיה *שבאוקיינוס האטלנטי*: הזן *Viburnum tinus subsp. rigidum (Vent.) P.Silva האנדמי לאיים הקנריים והזן Viburnum tinus subsp. subcordatum (Trel.) P.Silva האנדמי לאיים האזוריים. כיום התת-מין הראשון הוא מין בפני עצמו (.Viburnum rugosum Pers) והשני הוא המין Viburnum treleasei Gand**.*

מאפיינים
--------

מורן החורש פורח באביב בתפרחות. הפרחים לבנים או ורדרדים ומדיפים ריח נעים. אזור מוצאו הוא מזרח הים התיכון. צורתו היא כשיח צפוף ומעוגל, כאילו גזום. הפרי הוא ענבה שחורה דמוית ביצה. מינים אחרים של מורן הם צמחי נוי נפוצים. המורן הקירח (Viburnum Suspensum) הוא שיח ירוק עד, שעליו ותפרחותיו מכוסים שערות ואילו עליו קירחים, תפרחותיו הלבנות צפופות. המורן הריחני הוא שיח ירוק עד, שמוצאו במזרח אירופה. התפרחת דמוית פירמידה רחבה, ובה פרחים ריחניים ולבנים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מורן** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Viburnum** |

* מורן, באתר ITIS (באנגלית)
* מורן, באתר NCBI (באנגלית)
* מורן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* מורן, באתר Tropicos (באנגלית)
* מורן, באתר GBIF (באנגלית)
* מורן, באתר IPNI (באנגלית)
* מורן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  .Viburnum L, WFO: World Flora Online. Published on the Internet, ‏12-2023
2. ↑  .Viburnum L, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
3. ↑  מורן החורש, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
4. ↑  .Viburnum L, WFO: World Flora Online. Published on the Internet, ‏6-2023
5. ↑  דרור מלמד, עדכונים בטקסונומיה של מכוסי הזרע - APG IV, באתר צמח השדה, ‏1-6-2016
6. ↑  פרופ’ אבינעם דנין, סמבוק אמיתי, באתר צמחיית ישראל ברשת
7. ↑  Viburnum rugosum Pers. WFO: World Flora Online. Published on the Internet, ‏18-7-2023
8. ↑  Viburnum treleasei Gand, WFO: World Flora Online. Published on the Internet, ‏8-9-2023

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007538791105171
* NKC: ph559702

 |
**מלקולם פורסיית'** (באנגלית: **Malcolm Forsyth** ‏ 8 בדצמבר 1936 - 5 ביולי 2011) היה טרומבוניסט ומלחין דרום אפריקאי-קנדי. בתו היא הצ'לנית אמנדה פורסיית', אשתו של הכנר והמנצח הישראלי פנחס צוקרמן, מי שהייתה הצ'לנית הראשית של תזמורת המרכז הלאומי לאמנויות של קנדה.

חיים וקריירה
------------

Image of several composers including Malcolm Forsyth during a performance of their music in April 2005המלחינים אלאן גילילנד, מלקולם פורסיית', אלאן גורדון בל, ג'ון אסטאשו וג'פרי מקקון לאחר ביצוע יצירותיהם על ידי התזמורת הסימפונית של אדמונטון באפריל 2005
פורסיית' נולד בפיטרמריצבורג ולמד בקולג' של מריצבורג בדרום אפריקה. הוא למד נגינה בטרומבון, ניצוח והלחנה באוניברסיטת קייפטאון, וסיים את לימודיו שם בתואר BA במוזיקה בשנת 1963.

פורסיית' ניגן בטרומבון בתזמורת הסימפונית של קייפטאון במהלך לימודיו לתואר מוסמך, שאותו קיבל בשנת 1966, ובהמשך לדוקטורט במוזיקה, שאותו קיבל ב-1969. בשנת 1968 היגר לקנדה והצטרף להתזמורת הסימפונית של אדמונטון, שם ניגן בטרומבון בס במשך 11 שנים. הוא כיהן כפרופסור למוזיקה באוניברסיטת אלברטה במשך 34 שנים. בשנת 1996 התמנה למלחין הבית ובמשרה זו נשאר עד לפרישתו בשנת 2002.

בשנת 1970 חיבר פורסיית את "רישומים מנטאל" לתאגיד השידור הקנדי. בין יצירותיו האחרות קונצ'רטו לפסנתר ותזמורת (1979), "סאגיטאריוס" (1975), ,Quinquefid" ‏ (1976), "אודה אפריקאית (סימפוניה מס' 3)" (1981) ו-Atayoskewin (סוויטה לתזמורת) (1984), שזכתה בפרס ג'ונו ליצירה הקלאסית של השנה לשנת 1987.

מותו
----

פורסיית מת ב-5 ביולי 2011, בגיל 74, מסרטן הלבלב.

אותות כבוד
----------

* בשנת 1989 עוטר פורסיית' בתואר מלחין השנה הקנדי.
* בשנת 2003 היה לחבר ב"מסדר קנדה".

לקריאה נוספת
------------

* *The Canadian Encyclopedia*, (הקישור אינו פעיל, 22.03.2018)"Forsyth, Malcolm" (accessed 13 January 2010)
* Kennedy, Michael and Bourne, Joyce (eds), "Forsyth, Malcolm", *The Concise Oxford Dictionary of Music*, Oxford University Press, 2007 (accessed via Answers.com 13 January 2010)
* Kennedy, Michael (2006), *The Oxford Dictionary of Music*, 985 pages, ISBN 0-19-861459-4
* Primos, Kathy. 1994. "A Life Experience: The Orchestral Works of Malcolm Forsyth." SoundNotes. SN6:12-21.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מלקולם פורסיית'** בוויקישיתוף

* מלקולם פורסיית', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מלקולם פורסיית', באתר MusicBrainz (באנגלית)
* מלקולם פורסיית', באתר Discogs (באנגלית)
* 

(An hour-long radio interview with Forsyth in 2008)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007335731305171
* BIBSYS: 7014525
* GND: 1205080422
* ISNI: 0000 0000 7368 4264
* LCCN: n78046136
* MusicBrainz: d1dc1b0f-c92c-43ac-b104-790291ea08c9
* NTA: 104177039
* SNAC: w6qr59qz
* VIAF: 20100698
* WorldCat: lccn-n78046136

 |
סיכת קורס מח"טים: חרב ועלה זית, וברקע טנק.
**קורס מפקדי חטיבות** הוא קורס פיקודי צה"לי, המועבר במסגרת זרוע היבשה באחריות פיקוד ההכשרות והאימונים. ייעודו של הקורס הוא הכשרת מפקד החטיבה לפיקוד על צק"ח (צוות-קרב חטיבתי) בלחימה, באמצעות פיתוח יכולותיו המקצועיות והפיקודיות של הקצין. 

מפקדת הקורס ממוקמת במרכז להכשרת פיקוד קרבי במחנה עמנואל (מחנה ג'וליס), שם גם מתקיימים מרבית תכניו.

רקע היסטורי
-----------

הרעיון המסדר בהקמת הקורס היה ההבנה שהכשרת מפקדי החטיבות חייבת לקבל נופך מסדר ומקצועי כך שיכין את המפקדים לתפקידם בצורה הטובה ביותר. מפקד הקורס הראשון היה משה בריל והמחזור הראשון נפתח ב 1977 והיה מורכב ממפקדי חטיבות מכהנים וכאלה שעתידים להיכנס לתפקיד. 

 מחזור ראשון בקורס מפקדי חטיבות 1977.

מבנה הקורס
----------

הקורס נפתח פעם בשנה, ואורכו כשלושה חודשים. מתקבלים אליו קצינים המועמדים לתפקידי מפקד חטיבה בזרוע יבשה או מקביליהם בזרועות אחרות. חניכי הקורס מגיעים מכלל חילות השדה (חיל הרגלים, חיל השריון, חיל ההנדסה, חיל התותחנים וחיל האיסוף הקרבי), ולעיתים משתתפים בקורס אף טייסי חיל האוויר וקציני חיל הים. חניכי הקורס הם קצינים מהיחידות הסדירות או במילואים, ומפקדי הצוותים הם קצינים בדרגת תא"ל הממלאים תפקיד מפקד אוגדה או בוגרי תפקיד זה. 

עם קליטתם מתפזרים החניכים בין הצוותים בשאיפה ליצור צוותים רב-חיליים. בעבר הייתה בקורס הפרדה בין אנשי המילואים ובין הקצינים הסדירים, אך זו בוטלה וכיום הצוותים מעורבים. 

במהלך הקורס עוברים החניכים השתלמויות בתחומי החילות השונים, לימודי טקטיקה ואמנות המלחמה. הקצינים מקבלים הרצאות מפי קצינים בכירים וחניכי הקורס משתלמים בתהליך הכנת החטיבה למלחמה ופיקוד בכיר בשגרה.

קישורים חיצוניים
----------------

* חנן גרינברג, המג"דים של מלחמת לבנון משתדרגים, באתר ynet, 18 באפריל 2011
הסדר ה**סטטוס קוו** בישראל התבסס במסגרת המוסדות הלאומיים בארץ ישראל בתקופת היישוב והוא נמשך עד ימינו. ניתן לראות בסטטוס קוו בישראל קו מנחה להסדרת יחסי דת ומדינה, ויחסי הציבור הדתי והחילוני, המבוסס על הסדרים שהושגו במהלך תקופת המעבר מהיישוב היהודי בארץ ישראל למדינת ישראל. הסדרים אלו כללו את מעמדן של הרבנות והמועצות המקומיות, האוטונומיה לזרמי החינוך הדתיים וחוקים נוספים בתחום השבת והכשרות.

המעבר מהיישוב למדינה גרר שינויים בתחומי החיים שהצריכו הסדר גמיש המשמש כנקודת מוצא להתפתחותם של הסדרים חדשים המושפעים משינויים ומשנים ומעצבים את עקרון הסטטוס קוו.
מאז הקמת מדינת ישראל עד הכנסת ה-18 מופיע הסטטוס קוו בכל ההסכמים הפוליטיים בין המפלגות הדתיות למפלגות השלטון. הסטטוס קוו מבטא את מהותה של הפוליטיקה ההסדרית שלב ליבה הוא הימנעות שיטתית מהכרעה ברורה בנושאים השנויים במחלוקת.

היסטוריה
--------

### יחס מנהיגי הציונות לשיתוף פעולה עם האורתודוקסים

מראשית התנועה הציונית התאפיינו מנהיגיה, שלא היו דתיים, בנכונות "למצוא פשרות פוליטיות פנים-יהודיות בנושאי דת ולאום" מול הזרמים האורתודוקסים במטרה לאפשר שיתופי פעולה בהגשמת מטרות הציונות. זאת במקביל וכתמונת ראי לגישת הממלכתיות שנקטו מהצד השני חוגי המזרחי.

אהוד לוז וההיסטוריון אנתוני ד' סמית הראו במחקריהם כי הציונות הייתה למעשה "פוסט רפורמית" במובן זה שמנהיגים יהודים המזוהים עם "ערכי הנאורות" שקודם לכן נאבקו באורתודוקסיה וניסו להנהיג רפורמות דתיות, משעה שהפכו מנהיגי התנועה הציונית "כרתו עמה ברית כדי לגבש זהות לאומית". כבר בשנת 1842 פרש זכריה פרנקל מהתנועה הרפורמית והפך ללוחם כנגדה, על רקע שאיפתו "לעצמאות המדינית היהודית" וגישה דומה ניתן לראות גם אצל צבי גרץ ואצל משה הס.

באגודת חובבי ציון בה היו ה'משכילים' הגורם הדומיננטי, גובשה פשרה בתמיכת אחד העם בה האורתודוקסים ויתרו על ההנהגה ובתמורה קיבלו "שביתת נשק במלחמת ההשכלה והרפורמה ומסירת הפיקוח הרוחני על התנועה לידי החרדים, לשם הבטחת אופיו המסורתי של היישוב החדש הנבנה בארץ".

עם הקמת התנועה הציונית בנימין זאב הרצל, כמנהיג ציוני התאמץ לקרב את הזרמים האורתודוקסים למפעל הציוני. כך גייס הרצל רבנים אורתודוקסים שישתתפו בקונגרס הציונימודוס ויונדי

* מכתב הסטטוס קוו

לקריאה נוספת
------------

* אברהם וסרמן, "סטטוס קוו", נחום לנגנטל ושוקי פרידמן (עורכים), **הקונפליקט: דת ומדינה בישראל**, ידיעות אחרונות, 2002

קישורים חיצוניים
----------------

* מנחם פרידמן, ואלה תולדות הסטטוס-קוו: דת ומדינה בישראל
* יואל רפל, היכן הסטטוס קוו?, בספריה הווירטואלית של מט"ח - על הסטטוס קוו הישראלי בענייני דת
* אורי בן צבי, מאמר על מקורות הסטטוס-קוו (אורכב 14.06.2020 בארכיון Wayback Machine), באתר "יהדות חופשית"
* גל לוי, תולדות הסטטוס קוו: אזרחות ודת ומה שביניהן, באתר "העוקץ", 2 באוגוסט 2013
* אתר למנויים בלבד אהרן רבינוביץ, מה נותר מהסטטוס-קוו? 70 שנה למכתב שעיצב את יחסי הכוחות בישראל, באתר הארץ, 30 ביוני 2017
* ד"ר עינת רמון, ‏"חילוני בביתך, ממלכתי בצאתך", **השילוח**, גיליון 2, דצמבר 2016
* פרוטוקול ועדת החינוך בכנסת, 19 ביוני 2012 - השפעת הסכם הסטטוס-קוו על מערכת החינוך - במלאת 65 שנה למכתב הסטטוס-קוו

הערות שוליים
------------

1. ↑  כהן, א. וזיסר, ב. (2003). **מהשלמה להסלמה : השסע הדתי-החילוני בפתח המאה העשרים ואחת**. ירושלים ותל אביב : שוקן
2. 1 2 3 4  ד"ר עינת רמון, ‏"חילוני בביתך, ממלכתי בצאתך", **השילוח**, גיליון 2, דצמבר 2016
**דוד (דודי) תירם** (נולד ב-16 בספטמבר 1993) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם בהפועל רמת השרון.

קריירה
------

תירם החל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של הפועל פרדסיה, וכשהיה בן 13 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי נתניה ואף שימש כקפטן קבוצת הנוער. בינואר 2014 הושאל תירם למ.ס. כפר קאסם מליגה א', וב-29 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו, בהפסד 1–2 לבני סכנין במסגרת גביע המדינה. ב-21 במרץ 2014 הבקיע תירם את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 2–0 על מכבי באר יעקב. לקראת עונת 2014/2015 חתם תירם במכבי קריית גת, העולה החדשה לליגה הלאומית, במדיה ערך 33 הופעות ליגה, בהן כבש שלושה שערים, והעפיל עם הקבוצה לפלייאוף העליון.

בקיץ 2015 חזר תירם למכבי נתניה, וב-16 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 2–0 על הפועל באר שבע במסגרת גביע הטוטו. שישה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 0–1 למכבי פתח תקווה במסגרת המחזור הראשון של עונת 2015/2016. לאחר המשחק חתם תירם בהפועל רעננה, ובמדיה ערך בעונה זו 14 הופעות בליגת העל. ביולי 2016 חתם תירם בהפועל רמת גן מהליגה הלאומית, ובעונת 2016/2017 כבש במדיה שלושה שערים ב-34 הופעות ליגה.

לקראת עונת 2017/2018 חזר תירם למכבי נתניה. ב-21 בינואר 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 1–1 נגד מכבי פתח תקווה, ואת העונה הוא סיים עם שער אחד ב-20 הופעות, וסייע לקבוצה להעפיל לפלייאוף העליון.

את עונת המשחקים 2019/2018 פתח מצוין; מעמדת הבלם כבש ארבעה שערים לזכות קבוצתו.

ב-28 ביוני 2019 חתם תירם לשנתיים בקבוצת אסטרה ג'יורג'יו מליגת העל הרומנית. ב-13 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, ואף כבש שער בכורה. ב-31 ביולי 2019, לאחר משחק אחד בלבד, החליט תירם לעזוב את הקבוצה, בשל בעיות תקציביות אליהן נקלעה הקבוצה.

ב-27 באוגוסט 2019 חתם ל-3 שנים במועדון ספורט אשדוד. ב-10 בנובמבר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד הליגה 0–2 לבני יהודה, אך הוחלף כעבור 18 דקות מהפתיחה בשל פציעה.

ב-11 בפברואר 2021 חזר תירם להפועל רעננה מהליגה הלאומית וחתם עד לסוף העונה.

בקיץ 2021 תירם חתם בהפועל רמת השרון.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* אתר למנויים בלבד עירד צפריר, דודי תירם: "החלטתי לנסוע לפרדסיה ולמצוא את פויול, לא משנה איך, כמו בג'ונגל", באתר הארץ, 2 ביולי 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאור רחמני, ‏הרכש ה-11: דודי תירם חתם במכבי נתניה, באתר ONE‏, 18 ביולי 2017
2. ↑  דוד בן-שימול, לגיונר נולד: דודי תירם עובר לרומניה, באתר ynet, 28 ביוני 2019
3. ↑  ‏שערי בכורה לתירם ולוויסמן, דאבור שותף במדי סביליה, באתר ספורט1, 13 ביולי 2019
4. ↑  מוטי פשכצקי, ‏תירם שוחרר מאסטרה ג'יורג'יו, באתר ערוץ הספורט, 31 ביולי 2019
5. ↑  גיל לוין, ‏תירם חתם באשדוד: "אעשה את המיטב", באתר ערוץ הספורט, 27 באוגוסט 2019
6. ↑  דיווחים חיים: היום האחרון של חלון ההעברות, באתר ONE‏, 11 בפברואר 2021
הרב **שלמה שלומיל**, מכונה מיינשטרל, היה יהודי אשכנזי שחי בין סוף המאה ה-16 לתחילת המאה ה-17. בשנת שס"ב, 1602, עלה ממוראביה לצפת. היה חתנו של רבי ישראל סרוג ומחבר איגרות שנאספו בספר "שבחי האר"י".

ביוגרפיה
--------

נולד לרב חיים. היה תושב דרעניץ שבמוראביה. עלה לארץ ישראל בשנת ה'שס"ב. הוא יצא מעירו בחוסר כל ונתן גט לאשתו, שלא רצתה לעלות עמו. בחול המועד סוכות שס"ג הוא הגיע לצפת. רבי יוסף יוזפא האן נוירלינגן מפרנקפורט קיבל ממנו מספר מסורות וקבען בספרו "יוסף אומץ".

אגרותיו
-------

בין השנים ה'שס"ז-ה'שס"ט הוא כתב מכתבים נלהבים בשבח הארץ ובשבח האר"י ושאר חכמי צפת, והם משמשים מקור מידע לפרטים אודות העיר צפת וקורותיה בתקופה ההיא. 

שלוש מהאיגרות הודפסו בפעם הראשונה בספר תעלומות חכמה ליש"ר מקנדיא (באסיליאה, שפ"ט) ומאז פעמים רבות בספר שבחי האר"י שכתב. איגרת רביעית פורסמה על ידי הרב פרופ' שמחה אסף בחוברת קובץ על יד. איגרת נוספת פורסמה על ידי דוד תמר בתרביץ בשנת תשט"ו, בתוך הספר "לחם הפנים" אך לפי מאיר בניהו מדובר בחיבור קדום וייחוסו לשלומיל מופרך.

בתחילת הספר עמק המלך נדפס "מעשה נסים" שהוא למעשה עיבוד איגרות הרב שלומיל.

לקריאה נוספת
------------

* אברהם כהנא, ספרות ההיסטוריה הישראלית ב, ורשה תרפ"ג, עמ' 203-205
* מאיר בניהו, **תולדותיו של רבי שלמה שלומיל מיינשטרל**, בתוך: בניהו, ספר תולדות האר"י, מכון בן צבי, תשכ"ז, עמ' 57–59

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלמה שלומיל, **שבחי האר"י**, ירושלים תשט"ו, באתר היברובוקס.
2. ↑  שמחה אסף, "אגרת נוספת של ר' שלמה שלומל מדרזניץ", **קובץ על יד** ג [יג] (ת"ש), עמ' קטו–קלג, באתר היברובוקס.
3. ↑  דוד תמר, "אגרת חדשה לר' שלמה שלומיל", **תרביץ** כד [ד], תמוז תשט"ו.
4. ↑  בניהו, ספר תולדות האר"י, מכון בן צבי, תשכ"ז, עמ' 55, הערה 1.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007502522805171
* GND: 131201433
* ISNI: 0000 0001 1874 5957
* LCCN: nr91040757
* NTA: 402232534
* VcBA: 495/328239
* VIAF: 31855738
* WorldCat: lccn-nr91040757

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסדרת אנימה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו היידי.

**היידי בת ההרים** (ביפנית: **アルプスの少女ハイジ**, באנגלית: **Heidi, Girl of the Alps**) היא סדרת דרמת אנימה יפנית בת 52 פרקים אשר הופקה על ידי ניפון אולפני אנימציה בשנת 1974, המבוססת על הרומן השווייצרי הנושאת את שמה מאת יוהנה ספירי משנת 1880.

עלילה
-----

העלילה נעה סביב ילדה כבת חמש בשם היידי, שבגיל צעיר התייתמה מהוריה ועברה לחיות בצל דודתה דטה. מתגלה כי דטה מוצאת עבודה חדשה בפרנקפורט ואין ביכולתה לטפל בהיידי ולכן משאירה את זו תחת טיפולו של סבה של היידי, המתגורר בצריף למרגלות הרי האלפים השווייצרים בגפו עם כלבו, הידוע לשמצה בידי תושבי הכפר בהיותו מופנם, חסר לב ומריר. אולם בזכות אופייה האופטימי מצליחה לגרום ללבו להיפתח. בעודה גרה בבית סבה נחשפת היידי לטבע האלפיני ומתיידדת עם רועה עזים צעיר בשם פיטר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היידי בת ההרים** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של היידי בת ההרים (ביפנית)
* היידי בת ההרים, ברשת החברתית פייסבוק

* היידי בת ההרים, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* "היידי בת ההרים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "היידי בת ההרים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb427960457 (data)
* NDL: 001136263

 |
**הדיפלומטים** היא סדרת טלוויזיה תיעודית בת שלושה פרקים המשודרת בכאן 11. יוזם הסדרה הוא השגריר משה רביב, יוצר הסדרה, הבמאי והתסריטאי הוא שחר צפניה. בין המראויינים לסדרה נמנים ראשי הממשלה בנימין נתניהו ושמעון פרס (באחד הראיונות האחרונים בחייו). בנוסף על כך, בסדרה מתראיינים נשיא מדינת ישראל יצחק הרצוג (אחיינו של אבא אבן), הדיפלומטים משה רביב וחיים קורן וההיסטוריונים עמי גלוסקא, אבי שליים, מרדכי בר-און ומיכאל בר-זוהר. בסדרה מופיעים קטעי ארכיון מהסדרה התיעודית עמוד האש, בין השאר עם הדיפלומט הישראלי אבא אבן. בנוסף על כך, ישנה הקלטה של ראיון ישן עם חוסיין, מלך ירדן.

הפרק הראשון של הסדרה עלה ב-19 באוגוסט 2023, ועוסק בתקופה שבין קבלת תוכנית החלוקה בכ"ט בנובמבר למלחמת ששת הימים ב-1967, בדגש על מקומם של ראש הממשלה הראשון דוד בן-גוריון ושר החוץ הראשון משה שרת.

נכון ל-9 בספטמבר 2023, הסדרה זכתה ל-138,000 צפיות ביוטיוב.

ראו גם
------

* יחסי החוץ של ישראל

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של הדיפלומטים באתר תאגיד השידור הישראלי

הערות שוליים
------------

1. ↑  נתניהו, פרס והפעולות החשאיות: הסיפורים המפתיעים מאחורי ראשי הממשלה, באתר כיפה, 17 באוגוסט 2023
אישה יפנית חסרת בית מבקשת עזרה בעיר הממאצו, יפן
**המשבר הכלכלי של יפן ב-2024** הוא משבר כלכלי שהחל להתבהר ברבעון האחרון של שנת 2023, כאשר התמ"ג של יפן רשם צמצום בשני רבעונים רצופים, מה שמגדיר מצב של מיתון טכני. המשבר פרץ לפומבי בהתבטאות הנתונים הכלכליים החלשים שפורסמו על ידי לשכת הקבינט היפני, שחשפו ירידה בתמ"ג ברבעון האחרון של 2023, ובכך סימנו את התחלתה של תקופת קשיים כלכליים ארוכת טווח. והוביל גם לירידה במעמדה של יפן מהכלכלה השלישית בגודלה בעולם למקום הרביעי, מתחת לגרמניה.

רקע
---

הכלכלה היפנית עברה למיתון לאחר שהתמ"ג שלה הצטמצם בשני רבעונים רצופים בתקופת אוקטובר-דצמבר. נתונים ראשוניים שפורסמו על ידי לשכת הקבינט הציגו ירידה של 0.1% בתמ"ג מהרבעון הקודם, לאחר ירידה של 0.8% ברבעון שלפני כן. זה משקף ירידה שנתית מתועדת של 0.4% בתמ"ג, המאשרת מיתון טכני בכלכלה.

במקביל, יפן איבדה את מעמדה ככלכלה השלישית בגודלה בעולם לגרמניה, כאשר התמ"ג הנומינלי שלה עמד על 4.21 טריליון דולר אמריקאי, נמוך מהתמ"ג של גרמניה שהגיע ל-4.46 טריליון דולרים.

סיבות למשבר
-----------

מספר גורמים תרמו למצב הכלכלי הזה, כולל חולשה של הין היפני מול הדולר, שאף כך תרמה לחיזוק מניות של חברות יפניות גדולות על ידי הפיכת ייצוא כמו מכוניות לזול יותר בשווקים חוץ לארציים. עם זאת, החולשה הזו של המטבע היפני הובילה גם לירידה בדירוג הכלכלה היפנית בהשוואה לכלכלות אחרות בעולם.

* חולשה בביקוש הפנימי: ברבעון אוקטובר-דצמבר, הצריכה הפרטית, שמהווה יותר ממחצית מהתמ"ג היפני, ירדה ב-0.2%, וההשקעה העסקית צמצמה ב-0.1%, כששניהם חווים צמצום לשלושה רבעונים רצופים.
* שכר ריאלי נמוך: ב-2023, השכר הריאלי ביפן ירד ב-2.5% לעומת השנה הקודמת, מה שמסמן שנתיים רצופות של ירידה. הירידה בכוח הקנייה של המשקי בית תרמה לביקוש הפנימי הנמוך.
* אינפלציה עיקשת: מדד מחירי הצרכן הליבה של יפן עבר את יעד ה-2% של בנק יפן ל-21 חודשים רצופים, מה שגרם לאינפלציה מתמשכת.
* שוק המניות המתחמם: נראה שהשוק המניות בטוקיו מתחמם מעבר ליסודות הכלכליים, עם סימנים לאי-התאמה בין הצמיחה בשוק לצמצום בכלכלה האמיתית.
* הין החלש וההשפעה הגלובלית: הין החלש תרם לאינפלציה המתמשכת וכן השפיע על ירידת הדירוג הכלכלי של יפן. המטבע החלש גם הקשה על הבנק המרכזי לצאת מהמדיניות המוניטרית הרפתקנית שלו, עם ציפיות גבוהות לצעד זה בקרב השוקים הבינלאומיים והמקומיים.

ההשלכות
-------

המיתון הכלכלי יכול להשפיע על פוליטיקות כלכליות ומוניטריות ביפן, כולל פעולות לסיוע לעסקים הנפגעים ולתמיכה בשוק העבודה. כמו כן, זה עשוי להפעיל לחץ על הממשלה לקדם תוכניות גירוי כלכלי ולבצע רפורמות כלכליות לטווח הארוך על מנת לחזק את הכלכלה.

הפתעת המיתון והירידה בדירוג הכלכלי של יפן העלו שאלות בקרב כלכלנים ואנליסטים על עתידה של הכלכלה היפנית והשלכותיו הגלובליות. יש המדגישים את הצורך במדיניות כלכלית גמישה יותר שתתמודד עם האתגרים הנוכחיים, ואחרים מעלים חששות לגבי השפעות ארוכות טווח של המיתון על הכלכלה העולמית.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Economic Watch: Why Japan slips into recession and loses crown as world's third-largest economy?-Xinhua, english.news.cn
2. 1 2 3 4  "Japan unexpectedly slips into a recession" (באנגלית בריטית). 2024-02-15. נבדק ב-2024-04-02.
**דני טופוס** (נולד ב-1950) הוא קצין בצה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, פיקד על גדוד 17 ועל החטיבה הצפונית ברצועת עזה.

שירות צבאי
----------

טופוס נולד וגדל בנתניה. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1968 שובץ בחטיבת גולני. עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר ושב לחטיבה כמפקד מחלקה. כמפקד פלוגה בגדוד 51 לחם במלחמת יום הכיפורים ולאחריה פיקד על גדוד בבית הספר לקצינים ועל גדוד נח"ל היאחזויות 904. בסוף יוני 1982 מונה למפקד גדוד 17, קורס המ"כים של חטיבת גולני, בחטיבת ביסלמ"ח. במהלך הקרבות על ביירות במבצע שלום הגליל הוביל טופוס את גדודו בשורת קרבות קשים שבמהלכם, מתוך כורח הנסיבות והכלים הלא מסורתיים שעמדו לרשותו, הומצאה שיטת הלחימה בשטח בנוי המוכרת והנהוגה עד ברוב צבאות העולם. לאחר המלחמה מונה למפקד מחנה 80, מפקד החטיבה הצפונית ברצועת עזה ומפקד מחוז דן בפיקוד העורף.

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. מתי השתחרר מצה"ל? מה עשה בעשרות השנים שלאחר מכן?.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלישיב שמשי, "**תדרכי נפשי עוז**", הוצאת מודן והוצאת משרד הביטחון, 2017, עמוד 238, "דני טופוס נולד בנתניה ב-1950, ובה גדל והתחנך. ב-1968 התגייס לגולני וקיבל הכשרה כלוחם וכמפקד. במלחמת יום הכיפורים לחם במסגרת גדוד 51 של גולני".
2. ↑  פרק מורשת 7: חטיבת גולני במלחמת יום הכיפורים ובמלחמת ההתשה שאחריה, באתר עמותת ותיקי חטיבת גולני
3. ↑  אלישיב שמשי, "**תדרכי נפשי עוז**", הוצאת מודן והוצאת משרד הביטחון, 2017, עמודים 240–251.
4. ↑  אלישיב שמשי, "**תדרכי נפשי עוז**", הוצאת מודן והוצאת משרד הביטחון, 2017, עמוד 253.
**רוני בני** הוא תא"ל במיל'. היה מפקד חטיבה 14, מפקד עוצבת בני חיל, ובתפקידו הצבאי האחרון שימש קצין המשטרה הצבאית הראשי בדרגת תא"ל. שימש כמנכ"ל מתחם סינמה סיטי ראשון לציון.

ביוגרפיה
--------

התגייס לצה"ל בשנת 1980 לחיל התחזוקה ושובץ בבסיס הקריה. לאחר קורס קצינים שירת כקצין תחזוקה גדודי וכמ"פ מפקדה בגדוד שריון. בשנת 1985 עבר הסבה לחיל השריון ושירת כמ"פ ובהמשך כסגן מפקד גדוד 430 ("סערה"), בחטיבה 500 (עוצבת כפיר). בין השנים 1990-1988 היה חניך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה וסיים תואר ראשון. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם חטיבתי ובהמשך למג"ד בשריון.

בשנת 1993 מונה לסגן מפקד חטיבה בשריון וב-1996 עבר קורס פו"ם בצבא אנגליה. כשחזר לישראל מונה למפקד חטיבה 14, חטיבת מילואים של השריון ובמקביל שימש כמפקד המרכז לאימון מפקדות חטיבה (מאמ"ח) של המרכז הלאומי לאימונים ביבשה. בשנת 1999 מונה לקצין האג"ם של פיקוד הדרום. בשנת 2002 מונה למפקד בית הספר לשריון ובמקביל שימש מפקד עוצבת בני חיל. בשנת 2005 היה חניך במב"ל ובסיום הלימודים החליף את מיקי בראל כקמצ"ר ועלה לדרגת תת-אלוף. 

פיקד על חיל המשטרה הצבאית במלחמת לבנון השנייה. במהלך המלחמה עלו נגדו טענות על מעשים לא ראויים, כגון קבלת לינה בצימר בצפון כטובת הנאה מצד אחד מפקודיו שציפה לקידום, וניתנה לו נזיפה פיקודית. בהמשך, הועמד לדין על ידי הרמטכ"ל גבי אשכנזי בעקבות הדלפה לתקשורת.

לאחר פרישתו מן הצבא, מונה בסוף 2013 למנכ"ל מתחם בתי הקולנוע סינמה סיטי ראשון לציון. היא כיהן בתפקיד זה עד לאוקטובר 2015.

לקריאה נוספת
------------

* דני אשר, "**אדום כחול: סיפורו של חיל**", הוצאת משרד הביטחון, 2008, עמודים 137-130.

קישורים חיצוניים
----------------

* אמיר בוחבוט, 16 שנה לקח לצה"ל ללכוד את העריק, באתר nrg‏, 19 בספטמבר 2006
* ניר נוימן, יום בדרכים עם קצין המשטרה הצבאית הראשי, 2 ביוני 2008

הערות שוליים
------------

1. ↑  חנן גרינברג, קצין משטרה צבאית קיבל נזיפה פיקודית, באתר ynet, 24 בספטמבר 2007
2. ↑  אנשיל פפר, תא"ל בני יעמוד לדין על הדלפות, באתר הארץ, 6 בדצמבר 2009

| קציני משטרה צבאית ראשיים (קמצ"ר)  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| דני מגן • יוסף פרסמן • ברוך יצהר • צבי-שמשון שפיר • רפאל ורדי • ישראל כרמי • זלמן ורדי • בנימין ענבר • ברוך ארבל • חיים גרניט • מאיר גבע • אמיל אלימלך • שלום בן-משה • מוטי בירן • ניר-עם גולדברום • יורם צחור • מיקי בראל • רוני בני • מאיר אוחנה • גולן מימון • רן כוכב • יאיר ברקת • אביחי מיבר |

 |
**החופש לבחור: עיקרי הכלכלה החופשית** (באנגלית: **Free to Choose: A Personal Statement**) הוא ספר וסדרת טלוויזיה שנוצרו על ידי הכלכלנים מילטון פרידמן, זוכה פרס נובל לכלכלה ב-1976, ואשתו רוז, ובהם הביעו את תמיכתם בעקרונות השוק החופשי. הספר שימש בעיקר כתגובה לספרו של ג'ון קנת גלבריית "*The Age of Uncertainty*".

הספר יצא לאור בינואר 1980. בישראל הוא יצא בהוצאת דביר ב-1988.

סקירה
-----

הספר מדבר על כך שחינוך ושוק חופשי יביאו את המיטב לכל האנשים בחברה, ומנמק באמצעות דוגמאות בהן הדבר אכן הוליד שגשוג כלכלי. הספר טוען ששיטה זו תוכל לפתור בעיות בנושאים רבים בהם דרכים אחרות כשלו בעבר. הספר כולל כ-10 פרקים המתפרשים על 297 עמודים. "החופש לבחור" הופיע בראש ברשימת רבי המכר של ארצות הברית במשך 5 שבועות.

מחברי הספר מביעים תמיכה בעקרונות "לסה פר", ומותחים ביקורת על התערבות הממשלה ופגיעה בחירות האישית והיעילות הכלכלית בארצות הברית ומחוצה לה. הם מתנגדים למיסים על גז וטבק, ולניהולה של הממשלה את בתי הספר הציבוריים. כמו כן, הפרידמנים האשימו ישירות את הממשלה בשפל הגדול והביעו תמיכה במס הכנסה שלילי כאלטרנטיבה לשיטת המיסוי הנוכחית. הם טענו שצריך לסלק את ה-FDA, להגביר פיקוח על אספקת הכסף שמגיע מהפדרל ריזרב, ואף לבטל חוקים התומכים באיגודים מקצועיים.

הסדרה
-----

ב-1989, הוציאה רשת PBS לראשונה לאור סדרת טלוויזיה בת עשרה פרקים על הספר. בתוכנית, פרידמן דן במקרים של הצלחות וכשלונות כלכליים לאורך ההיסטוריה, שעל פי טענותיו קשורות לאופן בו הקפיטליזם התבטא בהם. כך למשל, במציג את הונג קונג כמדינה מצליחה, אשר ידועה בזכות השוק החופשי בה, בעוד שהודו ספגה ביקורת על התלותיות שלה בכלכלה מתוכננת ופרוטקציוניזם בתעשיית הטקסטיל שלה. לאחר ההופעה המרכזית בכל תוכנית, שוחח פרידמן עם אנשים רלוונטיים לנושא ממקומות שונים בעולם. בשנת 1990 שודרה הסדרה בשנית, הפעם על ידי מנחה אחר, אך פרידמן עדיין השתתף בה.

מספר ידוענים השתתפו בסדרה, ביניהם רונלד רייגן, ארנולד שוורצנגר, דונלד רמספלד, ג'אגדיש בהאגוואטי, ויליאם מקצ'סני מרטין ופיטר טמין.

ישראל
-----

בשנת 1986 העניק מזכיר המדינה של ארצות הברית, ג'ורג' שולץ לראש ממשלת ישראל, יצחק שמיר, עותק של הספר בצרפתית, כמתנה. בעקבות פרסום דבר המתנה שלחו מספר מרצים לעבודה סוציאלית, בהם ד"ר יצחק קדמן, מכתב לראש הממשלה בו בקשו ממנו להשיב את המתנה ולא להנהיג בישראל כלכלה חופשית וחוסר מעורבות ממשלתית. 

בשנת 1988, ביוזמת דניאל דורון, תורגם הספר לעברית ויצא בהוצאת דביר.

קישורים חיצוניים
----------------

* Free to Choose: Part 1 of 10 The Power of the Market (Featuring Milton Friedman), הסדרה המלאה, באתר יוטיוב
* החופש לבחור, באתר OCLC (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתנה משולץ, מעריב, 27 בנובמבר 1986
2. ↑  רפאל מן, יצחק שמיר, החזר לשולץ את מתנתו, מעריב, 8 בדצמבר 1986
3. ↑  אלי שי, גורלם של הרדיו ושקופיות, כל העיר, 6 במאי 1988  
אצלנו זה אחרת, חדשות, 13 במאי 1988
**Tango** (בתעתיק לעברית: **טנגו**) היא אפליקציית מובייל למסרים מיידיים עבור טלפונים חכמים ומחשבי לוח שפותח על ידי TangoMe inc.
נכון למרץ 2014 יש ליישום מעל 200 מיליון משתמשים, ובמכשירי האנדרואיד היישום במקום ה-12 ברשימת הורדות היישומים.

היסטוריה
--------

טנגו, פותחה במאונטיין ויו, קליפורניה, הוקמה על ידי אורי רז ואריק סטון. סטון משמש כיום כקצין מנהל הטכנולוגיה הראשי ואילו רז הוא המנכ"ל, רז יזם סדרתי, וסטון המחזיק בדוקטורט מסטנפורד בהנדסת חשמל, יצרו את השירות תוך שימוש בטכנולוגיית דחיסה "peer to peer" עם וידאו בעל יכולת בהיקף של מאות מיליוני משתמשים בעלויות תשתית נמוכות וידאו באיכות גבוהה.

המייסדים גייסו הון סיכון מתוך מגוון רחב של משקיעים כמו החברות DFJ ולן בלווטניק.
נכון לדצמבר 2012, טנגו מעסיקה 120 עובדים.

במרץ 2014 פורסמה השקעת ענק של קבוצת עליבאבא (Alibaba Group) הסינית ב-TANGO של 215 מיליון דולר עבור כ-25% ממניות החברה. גיוס ההון הקפיץ את שווי החברה לכ-1.1 מיליארד דולר.

סקירה
-----

טנגו הוא יישֹוּמוֹן חינמי אשר בנוסף לשיחות וידאו, הוא מותאם גם עבור שיחות קוליות, הודעות SMS, שיתוף תמונות ומשחקים. היישום מותאם בעיקר למערכת האנדרואיד, אך גם ל-IOS,‏ Windows Phone 7, ומחשבים. טנגו חתרה וזכתה להגיע ל-200 מיליון משתמשים אשר יוצרים את בסיס הרשת החברתית בקרב המשתמשים.

היישום זמין ב-14 שפות שונות.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Tango (באנגלית)
* משה גולן, ‏עליבאבא השקיעה 215 מ' ד' ב-Tango של אורי רז, באתר גלובס, 20 במרץ 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  עליבאבא משקיעה 215 מיליון דולר ב-TANGO, פורבס, מרץ 2014 (באנגלית)

| תוכנות מסרים מיידיים |
| --- |
| פעילות | ICQ • Pidgin • Trillian • Viber • וואטסאפ • Google Chat • מירנדה IM • סקייפ • הודעות (iOS) • טלגרם • Facebook Messenger • WeChat • fring • סנאפצ'ט • Tango • LINE‏ • Kik Messenger • סיגנל |
| אחרות | Google Hangouts • אודיגו • Windows Live Messenger • גוגל טוק • Google Allo |
שלושת יזמי יוקאן
**Yoocanfind** היא פלטפורמה דיגיטלית המהווה קהילה שיתופית לבעלי מוגבלויות. הפלטפורמה מאפשרת לשתף סיפורים אישיים, לחקור חוויות גלובליות, לחפש מידע רלוונטי ולקנות מוצרים הקשורים למוגבלויות. כמו כן, דרך הפלטפורמה יוצרים בעלי מוגבלויות קשרים ומפרסמים טיפים ופתרונות מעשיים לאנשים במצב דומה.

הקמה
----

ביולי 2008 נולד ארז גאון עם מחלות נדירות שגרמו ללקויות קוגניטיביות ופיזיות מורכבות (נבוס מלנוציטי מולד(אנ') ומלנוזיס נוירוקוטנית(אנ')). הרעיון נולד לאחר מסע ארוך של המשפחה כולה אחרי היכולת למצוא מידע על המחלות, שיתוף התמודדויות של אנשים עם מחלות דומות בעולם וקבלת תמיכה וחיבור עם אחרים במצבים דומים. אתר Yoocanfind עצמו הוקם ביולי 2016 על ידי יואב גאון, אביו של ארז, משה גאון דודו, ודרור קליסקי.

Yoocanfind נוצרה כפלטפורמה להעצמה ולשיתוף סיפורים, טיפים והמלצות למוצרים כדי לשפר את חייהם של אנשים עם מוגבלויות שונות.

כיום יש באתר אלפי סיפורים ממעל 200 מדינות שונות. לפלטפורמה פרסומים רבים גם במדיה החברתית, המציג סיפורים יומיים של אנשים החיים עם מוגבלויות. הפלטפורמה מתמקדת בהדגשת מה שאנשים יכולים לעשות ואיך הם עושים זאת, ומשתפת את החוויות האלה עם קהילה עולמית.

קישורים חיצוניים
----------------

* Yoocanfind, ברשת החברתית אינסטגרם
* Yoocanfind, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  yoocan, the world’s leading empowerment site for people with disabilities, theactiveamputee, ‏2017-08-16 (באנגלית אמריקאית)
2. ↑  GAATES, How yoocanfind.com is changing the world for people with disabilities and their families, G3ict - Global Accessibility News, ‏2017-12-14 (באנגלית אמריקאית)
3. ↑  Meet Yoocan, a Web Platform Dedicated To Empowering People with Disabilities to Share their Stories - Causeartist, ‏2017-07-20 (באנגלית אמריקאית)
4. ↑  משה גאון, "הדרך לשילוב אנשים עם מוגבלויות בשוק העבודה מתחילה בהחלטה ואחריות אישית של מנהלי החברות", באתר כלכליסט, 25 באפריל 2022
5. ↑  yoocanfind.com זמין עכשיו גם בעברית, באתר www.aisrael.org
6. ↑  Digital Production, Yoocan: Where People with Disabilities from All Over the World Connect, Wheel:Life, ‏2019-01-28 (באנגלית אמריקאית)
**כפיר כהן** (נולד ב-22 בנובמבר 1982) הוא מנכ"ל משרד התרבות והספורט. לפני כן מנהל אגף הספורט במועצה אזורית גוש עציון. מנהל תחום הספורט של החברה למתנ"סים הארצית. ראש מטה מנכ"ל משרד התרבות והספורט.

ביוגרפיה
--------

נולד במעלות-תרשיחא. גדל והתחנך בכפר הילדים עפולה עלית. ב-28 במרץ 2001 התגייס לצה"ל ושירת בנ"מ בחיל האוויר.

בשנים 2007–2010 שימש כמדריך בית הבוגרים לכפר הילדים עפולה עלית במסגרת המפעל להכשרת ילדי ישראל המקום בו התחנך וגדל.

בהמשך ניהל את אגף הספורט במועצה אזורית גוש עציון. לאחר מכן ניהל את תחום הספורט של החברה למתנ"סים הארצית.

ב-2023 מונה לראש המטה של מנכ"ל משרד התרבות והספורט תחת השר מיקי זוהר.

ביוני 2023 עם עזיבתו של מנכ"ל משרד התרבות והספורט כפיר סויסה על מנת לרוץ בבחירות לרשויות המקומיות מונה לממלא מקומו במשך כחצי שנה.

ב-10 בדצמבר 2023 מינה שר התרבות והספורט, מיקי זוהר, את כהן למנכ"ל משרדו.

הוא בוגר לימודי תעודה מנכ"ל בכיר בספורט מטעם וינגייט. בעל תואר ראשון בחינוך התמחות בספורט מהקריה האקדמית אונו.

חיים אישיים
-----------

כהן נשוי ואב לשלושה. מתגורר בירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* כפיר כהן, באתר משרד התרבות והספורט

הערות שוליים
------------

1. ↑  אסי ממן, ‏כפיר כהן ישמש כממלא מקום מנכ"ל משרד הספורט, באתר ONE‏, 7 ביוני 2023
2. ↑  אסי ממן, ‏כפיר כהן מונה למנכ"ל משרד התרבות והספורט, באתר ONE‏, 10 בדצמבר 2023
איפור השחקנית שרון הכהן, כוכבת הסרט אלכס חולה אהבה, 20 באוגוסט 1985
**שרון הכהן-בר** (נולדה ב-16 באוקטובר 1964 בקריית טבעון) היא שחקנית ישראלית.

ביוגרפיה
--------

נולדה בשם **שרון הכהן** בקריית טבעון, שם גדלה. אמה ויולה, מורה למוזיקה, הייתה הצעירה מבין ארבע בנותיה של תלמה ילין.

למדה משחק ודרמה בבית הספר של ניסן נתיב. כמו כן הכהן-בר היא בוגרת סמינר הקיבוצים במסלול הוראה בתיאטרון ובימוי תיאטרון לתואר B.E.D.

### קריירה

שחקה לראשונה את דמותה של "דודה לולה", קרובת משפחתו של אלכס מהקומדיה הרומנטית "אלכס חולה אהבה" שצולם בשנת 1985. באותה שנה השתתפה בסרט "כפפות" וכן בפרק השני של סדרת הטלוויזיה "סיפורים לשעת לילה מאוחרת" לצד ששון גבאי. ב-1989 שיחקה בסרט "שדות ירוקים" בבימויו של יצחק צפל ישורון, בסרט האקשן "נשר הברזל 2" בתפקיד טייסת קרב סובייטית, והשתתפה בסרט "אש צולבת" בבימויו של גדעון גנני (המבוסס על סיפור הוצאתה להורג של חיה זיידנברג) לצד אריה אליאס ומכרם ח'ורי. ב-1990 השתתפה בסרט "שורו" לצד משה איבגי וקרן מור ובסרט האמריקאי "cover up". באותה שנה שיחקה בתפקיד עיתונאית אמריקאית, שהגיעה לדווח מישראל, בסרט "דרכון", שצולם במשותף על ידי אולפני הקולנוע של ברית המועצות, ישראל, צרפת ואוסטריה. ב-1995 השתתפה בפרק בודד (חלום ליל קיץ) של הסדרה "עניין של זמן", ובסרט "זכרון דברים" של עמוס גיתאי לצד אסי דיין. 

ב-2002 השתתפה בתפקיד ראשי בטלנובלה המצליחה "לחיי האהבה" לצד יהודה לוי, גיל פרנק, סופי צדקה ונתן רביץ וב-2003 שיחקה בתפקיד אורח בדרמה היומית אהבה מעבר לפינה. ב-2006 השתתפה בסדרה "אגדת דשא" לצד סמי הורי, גלית גיאת ואורי גבריאל. ב-2007 שוב שיתפה פעולה עם אסי דיין בסרט חופשת קיץ בבימויו של דוד וולך. ב-2007 שיחקה בפרק בסדרה "האי" בתור מישהי שליבי ואנה עובדות עליה. באותה שנה שיחקה גם בסרט "ג'וליה מיה" לצדו של דורי בן זאב.

החל משנת 2002 הכהן-בר היא כותבת ומורה לתיאטרון בבית הספר התיכון על שם מיי בויאר בירושלים.

ב-2014 שיחקה כתפקיד אורח בסדרה "עממיות", בתור פסיכולוגית.

ב-2019 השתתפה בסרטים "בשורות טובות" ו"היום שאחרי לכתי".

### חיים אישיים

נשואה למנהל הצוללת הצהובה בירושלים, אצ'ה בר ואמא של תומר בר וניצן בר.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **שרון הכהן-בר** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שרון הכהן-בר** |

* שרון הכהן-בר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* שרון הכהן-בר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* שרון הכהן-בר, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* שרון הכהן-בר, באתר ספר הקולנוע הישראלי
* יעקב בר-און, ‏העירום, החשיפה והקריירה בחו"ל: לאן נעלמה לולה מ"אלכס חולה אהבה"?, באתר מעריב אונליין, 29 באוקטובר 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007309609105171
* BNE: XX5334720
* ISNI: 0000 0003 9023 2456
* LCCN: no99001465
* SUDOC: 164620974
* VIAF: 283843608
* WorldCat: lccn-no99001465

 |
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "ג'וקר" או "הג'וקר".

**גוקר** (באנגלית: **Gawker**) היה בלוג אמריקני אותו ייסדו ניק דנטון ואליזבת ספיירס בשנת 2002. הבלוג היה חלק מרשת של בלוגים בבעלות החברה האם גוקר מדיה (Gawker Media) ונחשב לספינת הדגל של החברה.

ב-10 ביוני 2016 הודיעה גוקר כי בכוונתה להיכנס להליך פירוק עקב פסיקה נגדה במשפט שעסק בפרסום קלטת סקס של האלק הוגאן. ב-22 באוגוסט 2016 פרסם ניק דנטון את המאמר האחרון בגוקר, לאחר שגוקר מדיה הודיעה על סגירתו של הבלוג בעקבות הפסיקה ולאחר מכירת שאר נכסי גוקר מדיה לחברת יוניויז'ן תקשורת, חברת מדיה אמריקנית בבעלותו החלקית של חיים סבן באמצעות סבן קפיטל גרופ.

היסטוריה
--------

גוקר עלה לאוויר לראשונה בחודש דצמבר 2002 ואילו גוקר מדיה, החברה האם, התאגדה כחברה בע"מ הרשומה באיי קיימן בחודש אוקטובר 2003.

בשנת 2012 היו בבעלות גוקר מדיה 7 בלוגים פופולריים: גיזמודו, דד-ספין, לייף האקר, ג'זבל, ג'אלופניק, קוטאקו וגוקר עצמו.

עם תחילת המשפט על פרסום קלטת הסקס של האלק הוגאן, נאלצה גוקר מדיה לחשוף את הכנסותיה שהסתכמו בשנת 2014 ב-44.3 מיליון דולר, עם רווח תפעולי של 6.53 מיליון דולר. הנתונים פורסמו באתר Business Insider.

את ההליך המשפטי נגד גוקר מדיה מימן המיליארד האמריקני פיטר ת'יל, ככל הנראה עקב טינה שרחש לאתר גוקר, שפרסם בשנת 2007 מאמר שחשף את נטיותיו המיניות כהומוסקסואל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גוקר** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של גוקר (באנגלית)
* גוקר, ברשת החברתית פייסבוק
* גוקר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אתר למנויים בלבד האלק הוגן הכריע את גוקר: אתר הרכילות הודיע על פשיטת רגל, באתר TheMarker‏, 10 ביוני 2016
* הכנסות גוקר בשנת 2014 באתר Business Insider
* אתר למנויים בלבד מיהו המיליארדר הסודי שעזר להאלק הוגן לקבל פיצויים של 140 מיליון דולר?, באתר TheMarker‏, 25 במאי 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  Thomas, Owen. "Peter Thiel is totally gay, people". *Gawker* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-02-08.