recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ריינג'ר 6** (באנגלית: **Ranger 6**) הייתה משימת חלל אמריקאית ששוגרה על ידי נאס"א ב-30 בינואר 1964 במטרה לחקור את הירח במסגרת תוכנית ריינג'ר. מטרת הגשושית הייתה לשדר תמונות ברזולוציה גבוהה של פני הירח במהלך התרסקותה על פניו. בשונה מהמשימות הקודמות בתוכנית, לא נשאה משימה זו אף כלים מדעיים לשם ביצוע מדידות בחלל. הגשושית התרסקה על הירח בהצלחה (ובכך הייתה לחללית האמריקאית השנייה שפגעה בירח - ראשונה הייתה ריינג'ר 4), אך בעקבות כשל במערכות החללית לא הושגו הצילומים.

מבנה החללית
-----------

ריינג'ר 6 הייתה חללית הריינג'ר הראשונה מבלוק 3. החללית כללה בסיס משושה מאלומיניום ברוחב 1.5 מטרים, עליו הורכבו מערכות ההנעה והכוח, מעליהם הורכב חרוט קטום ראש שהכיל את מצלמות הטלוויזיה. שני לוחות סולאריים באורך 1.537 מטרים וברוחב 0.739 מטרים נפרשו ככנפיים משני צדדים נגדיים של הבסיס, כך שאורך החללית מקצה לקצה היה 4.6 מטרים. אנטנת צלחת לטווח רחוק הורכבה על אחד מקודקודי הבסיס, ואנטנה היכולה לשדר ולקלוט אותות מכל הכיוונים הורכבה בראש החרוט הקטום. גובהה הכולל של החללית היה 3.6 מטרים.

ההנעה שנדרשה לתיקון המסלול סופקה על ידי מנוע הידרזין שהפיק דחף של 224 ניוטון. זווית הגישה נשלטה באמצעות 12 נחירי פליטה (שפלטו גז חנקן), שהיו כפופים להוראותיהם של 3 גירוסקופים, 4 חיישני שמש ראשיים ושניים משניים, וחיישן ארץ אחד. כוח חשמלי הופק על ידי הלוחות הסולאריים, ששטחם הכולל היה 2.3 מ"ר, שהפיקו 200 ואט. שתי סוללות בעלות קיבולת של 1.2 קילו-ואט-שעה (kW·h) שיכלו לספק חשמל במשך 9 שעות, סיפקו כוח חשמלי לכל אחד משני הסטים הנפרדים של מערכות הצילום והתקשורת. שתי סוללות בעלות קיבולת של 1 קילו-ואט-שעה (kW·h) שמרו אנרגיה לתפעול השוטף של החללית.

חלליות הריינג'ר מבלוק 3 נשאו מערכת שכללה 6 מצלמות טלוויזיה, ועברו טיהור לפני שיגורם כדי למנוע זיהום של קרקע הירח. מערכת מצלמות הטלוויזיה שנשאו חלליות הבלוק 3 שקלה 173 ק"ג, והחליפה את קפסולת הסייסמוגרף שנשאו הריינג'רים מבלוק 2. מבין 6 המצלמות, 2 היו בעלות יכולת סריקה מלאה ו-4 בעלות יכולת סריקה חלקית.

המשימה
------

המשימה תוכננה להיות משוגרת על גבי משגר אטלס-אג'ינה B, לבצע תיקון מסלול אחד ולהתרסק על הירח כאשר תוך כדי היא מצלמת את פניו מגובה 1,448 ק"מ עד לגובה 6.4 ק"מ.

ריינג'ר 6 שוגרה ב-30 בינואר 1964, 15:49:00 UTC, מנמל החלל קייפ קנוורל שבפלורידה, למסלול חנייה סביב כדור הארץ. הפעלה שנייה של מנועי שלב האג'ינה הכניסה את החללית למסלול מעבר אל הירח. תמרון תיקון המסלול הושלם בהצלחה בתחילת המסע ממרכז הבקרה. ב-2 בפברואר, 65.5 שעות לאחר השיגור, התרסקה ריינג'ר 6 בקצה המזרחי של ים השלווה ב-9°24′0″N 21°30′0″E﻿ / ﻿9.40000°N 21.50000°E﻿ / 9.40000; 21.50000. בזמן ההתרסקות כוונו מצלמות החללית לכיוון הנכון, אך אף שידור טלוויזיה לא נקלט ואף תמונה לא הושגה. וועדת החקירה קבעה כי ככל הנראה הגורם לתקלה היה קצר שנגרם בעת הפעלה בשוגג של מערכת הכוח של המצלמות למשך 67 שניות, כ-2 דקות לאחר השיגור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריינג'ר 6** בוויקישיתוף
* פרופיל המשימה באתר נאס"א (באנגלית).

הערות שוליים
------------

1. ↑  לוויין-מחקר אמריקאי שוגר לעבר הירח, דבר, 31 בינואר 1964

| תוכנית ריינג'ר |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| ריינג'ר 1 • ריינג'ר 2 • ריינג'ר 3 • ריינג'ר 4 • ריינג'ר 5 • ריינג'ר 6 • ריינג'ר 7 • ריינג'ר 8 • ריינג'ר 9 |  |

 |
הרב **מסעוד ריוח** (ה'תרס"ח, 1908 - י' באדר ה'תשל"ט, 9 במרץ 1979), היה הרב הראשי וראש הישיבה של שלומי בישראל. ובמרוקו היה רב ופעיל ציבור, וראש השוחטים בעיר הבירה רבאט.

ביוגרפיה
--------

מסעוד ריוח נולד ליעיש ואיזה בשנת ה'תרס"ח (1908), בכפר סכורא, הסמוך לעיר מרקש שבמרוקו. בגיל חמש שכר אביו עבורו מורה שלימדו חומש עם רש"י, ובהמשך החל ללמוד גמרא. בשנת ה'תרע"ח (1918) עם היווסדה של ישיבת "אור התורה" במרוקו, החל ללמוד בה, יחד עם עשרים וארבעה תלמידים נוספים. בגיל מצוות עבר ללמוד בישיבת "עץ חיים" שבעיר המחוז סקורה, בראשות הרב מנחם כהן. בישיבה הוכשרו התלמידים לתפקידים של שוחטים ובודקים, וכן עסקו בתורת הקבלה. בשנת ה'תרפ"ה (1925), בגיל שבע עשרה, הוסמך לרבנות על ידי רבו הרב כהן, וכשוחט ובודק על ידי רבני המקום. לאחר מכן חזר לאסכורא, ושם נשא לאישה את עליזה, בתו של רב המקום הרב יוסף דהאן.

לימים עבר להתגורר בעיר הבירה רבאט. ברבאט למד גם בחבורה בבית הרב משה מלכה, ובהמשך בבית הרב הראשי רפאל עטייא, וכן בבית הרב יהושע ברדוגו בכל שבת אחרי מנחה. הוא הקים בעיר גני ילדים, תלמוד תורה וישיבה קטנה, וייסד שיעורי תורה גם לילדי הקהילה שלמדו בבתי הספר הלא יהודים. את פעילותו עשה כמשקל נגד פעילות החילונים, וכנגד כל ישראל חברים, שהוא היה מראשי הלוחמים נגדם במרוקו, ובמכתב שפרסם כתב שמי שמחנך שם את ילדיו - כאילו הקריבם למולך. ועד הקהילה תמך בפעילותו, וסייע לו בבניית בניין מפואר ורחב ידיים, ובמוסדותיו למדו כ-750 ילדים. בנוסף לפעילותו החינוכית, נבחר על ידי הרב רפאל אנקווה והרב יהושע ברדוגו לשמש כראש השוחטים (תחום בו נחשב לבקיא ביותר), וכרב האחראי בבית הדין שבעיר על ענייני הקידושין והגיטין.

הרב ריוח ביקר בארץ ישראל מספר פעמים. באחד מביקוריו בשנת ה'תשי"ז (1956), יצר קשר עם חברת "רסקו" לשם רכישת קרקע והקמת מושב בסמוך לעיר רמלה. באותה שנה מרוקו קיבלה את עצמאותה, והוא נחשד בקשרים עם מדינת ישראל. אחד מתלמידיו ששירת במשטרה המקומית, הודיע לו מראש על חיפושים שעתידים להיערך בביתו, ובכך סייע לו להינצל מהחשדות שהופנו כלפיו.

בשנת ה'תשכ"ב (1962) עלה לארץ ישראל, והתיישב בעיר לוד, בה כיהן חברו הרב יצחק אבוחצירא כרב ראשי, הוא למד עם הרב יצחק מדי יום, ולעיתים עם אחיו הבאבא סאלי, ושימש כשוחט ובודק בעיר. בשנת ה'תשכ"ה (1965) הוזמן לשמש כרב היישוב שלומי, תפקיד בו שימש עד לפטירתו. בשלומי הוא ייסד יחד עם דוד דנינו ישיבה וכולל, ועמד בראשם ולימד תלמידים. בישיבתו למד הרב שלמה משה עמאר, שגם מילא את מקומו משנת ה'תשכ"ט (1969) למשך תקופה ממושכת, כשהוא נאלץ להיעדר מהמקום.

הרב ריוח נפטר בשבת זכור, י' באדר ה'תשל"ט (1979), ונקבר בבני ברק, בסמוך למחותנו הרב משה שוואב.

בנו הרב שלום שימש כרב בטורונטו. חתנו (בעל בתו מרגלית) הרב ישראל רווח היה ראש כולל אברכים ביפו, ועוד, ובניו הם - הרב שניאור זלמן רווח, רב אזורי במועצה אזורית גזר, ויו"ר המכון למצוות התלויות בארץ, ויגאל יאיר רווח, מנכ"ל משרד הפרסום 'אפיקים'.

ספרו
----

**זיכרון אשר** - מאמריו ודרשותיו, ומאמרים מתלמידיו ובני משפחתו, שהוציא נכדו הרב שניאור זלמן רווח לאחר פטירתו, בני ברק ה'תשנ"ב

קישורים חיצוניים
----------------

* חכם מסעוד ריוח, באתר "החכם היומי"
* ישראל מרגלית, "בחן בחסד ובריוח", עונג שבת (יום ליום), ז' באדר ב' ה'תשע"ט

### ספרו

* הרב מסעוד ריוח, **זכרון אשר**, ה'תשנ"ב, באתר אוצר החכמה

הערות שוליים
------------

1. ↑  בני המשפחה כיום כותבים את שמם "רווח"
2. ↑  ראו פה מעדות הרב ריוח על הרב כהן ומעדות תלמיד הישיבה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012450061005171

 |
קונטרבס, או "כינור גדול"
**שניים סינים עם כינור גדול** הוא שיר ילדים עברי, שהוא תרגום של שיר ילדים עממי בגרמנית בשם **Drei Chinesen mit dem Kontrabass** ("דְרַיי כִינֵזֶן מִיט דֵם קוֹנְטְרַבַּס", כלומר: שלושה סינים עם קונטרבס). התרגום לעברית מיוחס לנתנאל לורך.

טקסט ואופן השירה
----------------

> 
> שניים סינים עם כינור גדול  
> ישבו בצד הכביש ופיטפטו בקול גדול.  
> בא שוטר, גרש אותם, וזה הכול.  
> שניים סינים עם כינור גדול.
> 
> 
> 
> 

נהוג לשיר את השיר ראשית באופן רגיל, ולאחר מכן באופן שבו כל תנועותיו זהות, כגון "שִינִים סִינִים עִים כִּינִיר גִּידִיל..." ואחר כך "שוּנוּם סוּנוּם עוּם כּוּנוּר גּוּדוּל..." וכן הלאה. נוהג זה קיים גם כן בגרסה המקורית בגרמנית.

קיימות גם שתי גרסאות נוספות (הנאמנות פחות למקור הגרמני), בהן שני הסינים "ישבו על הספסל" במקום "ישבו בצד הכביש", או לחלופין, "ישבו בצד הרחוב".

בשנת 1975 ביצעה להקת "קצת אחרת", שיר המתבסס על מילים אלה, אותו עבדו שלמה גרוניך, שלמה יידוב ושם טוב לוי.

מקור
----

מקור השיר הגרמני לוט בערפל, אך ידוע שהוא עבר תהפוכות וגרסאות רבות עד שהגיע לצורה שהיום נחשבת לסטנדרטית, והיא:

Drei Chinesen mit dem Kontrabass   

saßen auf der Straße und erzählten sich was.   

Da kam die Polizei, ei (/na/ja/fragt) was ist denn das?   

Drei Chinesen mit dem Kontrabass.

 לחצו כאן לשמיעת המנגינה
(בתרגום מילולי לעברית:)  

שלושה סינים עם קונטרבס  

ישבו על הכביש ושוחחו ביניהם.  

אז הגיעה המשטרה: "נו, מה זה אמור להיות?"  

שלושה סינים עם קונטרבס.

בתרבות
------

* בתוכנית "קומדי סטור" ישנה פרודיה שעשו לשיר, ובו שני הסינים (בגילומם של גיל ססובר ורובי דואניאס) מדביקים את האזרחים במחלת הניקוד (מחלה שגורמת לקורבן לדבר רק עם צליל דיבור אחד) ובסופו של דבר, כמו בשיר, הם מסולקים על ידי שוטר (אסף אשתר).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שניים סינים עם כינור גדול** בוויקישיתוף
* מידע על היצירה "שניים סינים עם כינור גדול" באתר מיוזיק בריינז
* Drei Chinesen mit dem Kontrabass, אתר שבו ניתן לשמוע את השיר המקורי
* שניים סינים עם כינור גדול, בביצוע האחים והאחיות, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  מילות השיר "שניים סינים", באתר שירונט
2. ↑  מתוך הופעה של שלמה גרוניך ושם טוב לוי בפסטיבל הפסנתר, ‏2000

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: bfd61aa2-466a-4d1e-b6e6-2ac0eae097e8

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בפסגה טופוגרפית. אם התכוונתם לפסגה מדינית, ראו ועידת פסגה, אם התכוונתם למסלול צבאי להכשרת אחים ואחיות ראו פסגה (מסלול צבאי).
פסגת הר הגרוסגלוקנר
פסגת היונגפראו
בטופוגרפיה, **פסגה** היא הנקודה הגבוהה מבין נקודות המרכיבות פני שטח מסוים. מתמטית, פסגה היא הגובה המקסימלי המקומי. המושגים הטופוגרפיים "שיא", "קודקוד", "עליון" ואף "זניט" הם מילים נרדפות לפסגה.

המושג "פסגה" נמצא בשימוש בדרך כלל עבור הנקודה הגבוהה ביותר בהר עם התבלטות טופוגרפית (גובה מעל הנקודה הנמוכה בנתיב כל שהוא עד הנקודה הגבוהה הקרובה ביותר נחשבים כפסגה) או הבדלה טופוגרפית (כך ששטח הפסגה הוא עד לנקודה גבוהה יותר הקרובה ביותר). לדוגמה, אבן הנמצאת ליד פסגה ראשית של הר לא נחשבת כפסגה נוספת, אלא נמצאת בתוך שטח הפסגה הראשית. פסגות הנמצאות ליד פסגה אחרת הנמצאת בגובה רב יותר, אך לא חודרות אל תוך שטח הפסגה (כפי שנקבע לפי הבדלה או התבלטות טופוגרפית), נחשבות לעיתים כתת-פסגה של הפסגה הראשית.

לפי הגדרת ה UUIA, שטחה של פסגה על הר ייחשב כפסגה אם ישנם לפחות 30 מטרים בשטח הפסגה. לפי ה-UIAA, שטח נחשב כהר אם יש לו התבלטות של לפחות 300 מטרים מעל הקרקע:

| מושג | התבלטות מעל השטח |
| --- | --- |
| תת-פסגה | 30 מ' > |
| פסגה | 30 מ' או יותר |
| הר | 300 מ' או יותר |
|
|

פסגת פירמידה, היא צורת פסגה גבוהה הנוצרת כתוצאה מארוזיה מעל פסגת הר.

השימוש במילה "פסגה" לעיתים גם מכוון לנקודה הגבוהה ביותר במסלול, או בנתיב. במערב ארצות הברית נעשה לרוב שימוש במילה כתיאור של הנקודה הגבוהה בדרך או בכביש. 

פסגת האוורסט היא הנקודה הגבוה בעולם (מעל פני הים), גובהה 8,849 מטרים.

ראו גם
------

* הר
* רכס הרים
* הר געש
* אורוגנזה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **פסגה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פסגה** |

אנטנת שידור על פסגת הטיטליס

אנטנת שידור על פסגת הטיטליס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4423712-1

 |
תומאס קול, "Mountain Sunrise Catskill", ציור משנת 1823
**אסכולת נהר הדסון** (באנגלית: **Hudson River School**), הוא כינויה של קבוצת ציירי נוף אמריקניים מן הזרם הנטורליסטי שפעלו במאה ה-19 וביקשו ליצור קשר ייחודי בתמונותיהם אל רוחה האמריקנית של יבשת אמריקה.

ציוריהם של חברי האסכולה משקפים שלושה נושאים מאמריקה של המאה ה-19: תגליות, מסעות והתיישבות. בתמונותיהם הנוף האמריקני מוצג כסביבה פסטורלית בו הטבע ובני אדם שוכנים יחד בהרמוניה.

תומאס קול נחשב למייסד האסכולה והאמן החשוב בה היה חברו הטוב, אשר דיורנד, שאף הנציח את קול בציורו הידוע הקרבה שברוח, יצירה המייצגת לרוב את האסכולה כולה. מלבד קול ודיורנד, יתר חברי הקבוצה היו קשורים זה לזה בצורה רופפת. בין חברי הקבוצה היו גם שלושת האחים הציירים: וילאם הרט, ג'ולי הרט בירס וג'יימס מקדוגל הרט, וכן הציירים: דניאל צ'ארלס גרוס, צ'ארלס הרברט מור, ויליאם סטנלי האסלטין, אלברט פיץ' בלוהוס ותומאס מורן.

גישתם לטבע של חברי הקבוצה הייתה רומנטית, והדגישה את ממדיהם ואת יפי מראיהם הנאצל של עמק נהר הדסון (אנ') ושל מרחבי אמריקה הבלתי מיושבים, על הריה המיוערים והמים הרבים הזורמים בה. הגישה של האסכולה רווחה בציור האמריקני במשך כל המאה ה-19.

לקריאה נוספת
------------

* Sullivan, Mark, **The Hudson River School**, Scarecrow Press, 1991. מסת"ב 978-0810823839
* New-York Historical Society and Ferber, Linda S. **The Hudson River School: Nature and the AmericanVision**, Rizzoli Electa, 2009. מסת"ב 978-0847832644
* Siegel, Nancy J, **Susie M Barstow: Redefining the Hudson River School**, Lund Humphries, 2023. מסת"ב 978-1848225909

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אסכולת נהר הדסון** בוויקישיתוף
* אסכולת נהר הדסון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531296905171
* BnF: cb12080856x (data)
* GND: 4160727-2
* LCCN: sh85062787
* SUDOC: 029115019

 |
**NuSTAR** (ראשי תיבות באנגלית של Nuclear Spectroscopic Telescope Array - **מערך טלסקופ ספקטרוסקופי גרעיני** ידוע גם כ-Explorer 93 ו-SMEX-11) הוא טלסקופ החלל ששוגר על ידי נאס"א בשנת 2012 ונכון לנובמבר 2023 ממשיך בפעילות. הוא רגיש בתחום keV‏ 3-79.

משימה
-----

הפרויקט הוגש לנאס"א בשנת 2003 כהצעה לפרויקט במסגרת Small Explorer שהוא חלק של תוכנית אקספלורר. בנובמבר 2003 הפרויקט אושר אך מחוסר תקציב פעילות הופסקה בסוף 2006. בספטמבר 2007 הפעילות חודשה עם יעד לשיגור בשנת 2011.

בראש הפרויקט הועמד צוות של המכון הטכנולוגי של קליפורניה תוך שיתוף פעולה עם גופים נוספים לרבות סוכנות החלל האיטלקית. חברת Orbital Sciences Corporation נבחרה כקבלן ראשי של הפרויקט. הציוד האופטי נבנה במרכז טיסות החלל גודרד.

השיגור בוצע ב-21 במרץ 2012 מאתר ניסויים רייגן בעזרה משגר מדגם פגאסוס.

משקל הלוויין הינו כ-350 ק"ג והוא מצויד בפאנל סולארי שמספק 750 ו"ט. הלוויין תוכנן לעבודה של שנתיים, אך פעיל גם כיום, לאחר כ-11 שנים.

המטרה העיקרית הינה חקר חורים שחורים. רגישות המכשירים הינה פי-100 גדולה מאלו שהותקנו בטלסקופ החלל צ'נדרה והם פועלים בתחום רחב יותר.

בשנת 2013 הלוויין ביחד עם טלסקופ החלל ניוטון ביצעו מדידות של חור שחור על-מסיבי בגלקסיה NGC 1365. בהמשך בוצע מיפוי של קסיופאה A.

בשנת 2017 חוקרים מאנגליה הובילו מחקר של הנתונים שהתקבלו והודיעו על גילוי חור שחור על-מסיבי חדש.

בשנת 2017 פורסם מאמר על חקר גרעין גלקטי פעיל שבוצע על בסיס נתונים שהתקבלו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **NuSTAR** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של NuSTAR
* דיווח לעיתונות
* דף משימה באתר קלטק
* דף משימה באתר קלטק
* NuSTAR, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
**הדיוויזיה השלישית** של הצבא הקנדי הייתה דיוויזיה קנדית שפעלה במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה.

היסטוריה
--------

### מלחמת העולם הראשונה

הדיוויזיה הקנדית השלישית הוקמה בצרפת בדצמבר 1915 בפיקודו של מייג'ור גנרל מלקולם מרסר, והיא לחמה בצרפת ובפלנדריה, ובכלל זה בקרב רכס וימי, קרב אראס, קרב פשנדל, קרב אמיין, קרב קאנאל דו נור וקרב קמברה (1918), עד יום שביתת הנשק. ב-3 ביוני 1916 נהרג גנרל מרסר באיפר, והפך לקצין הבכיר ביותר בקנדה שנהרג בפעולה במלחמת העולם הראשונה. באותו יום גם נשבה בריגדיר ויקטור ויליאמס, שפיקד על חטיבת הרגלים השמינית, והיה לקצין הקנדי הבכיר ביותר שנלכד במלחמת העולם הראשונה, אף הוא בקרב על הר סורל. מרסר הוחלף על ידי לואי ליפסט שפיקד על הדיוויזיה עד ספטמבר 1918, זמן קצר לפני שגם הוא נהרג בפעולה ב-14 באוקטובר 1918, בזמן שמפקד הדיוויזיה הרביעית הבריטית פרדריק לומיס מונה למפקד הדיוויזיה עד סוף המלחמה.

### מלחמת העולם השנייה

חיילים מהדיוויזיה הקנדית השלישית נוחתים בחוף ג'ונו במהלך הפלישה לנורמנדי
הקמתה של הדיוויזיה הקנדית השלישית אושרה במהלך מלחמת העולם השנייה ב-17 במאי 1940, אולם חל עיכוב ניכר עד שהוקמה הדיוויזיה והמפקדה האוגדתית ב-5 בספטמבר, והמפקד הראשון מונה ב-26 באוקטובר.

בזמן שמרכיביה של החטיבה הוקמו, רגימנט הקמרון היילנדרס של אוטווה נותקו והועברו לאיסלנד כחלק מכוח Z. הגדוד בילה שם את חורף 1940–1941, ואז עבר לבריטניה. חטיבות הרגלים הקנדיות ה-8 וה-9 של הדיוויזיה החלו לצאת כבר ב-1 ביולי 1941 והגיעו לבריטניה בסוף אותו חודש. חטיבת הרגלים הקנדית ה-7 יצאה באוגוסט והגיעה בתחילת ספטמבר. לאחר הגעתה, בילתה הדיוויזיה שלוש שנים באימונים והכשרה. ב-6 ביוני 1944 נחתו כוחות הדיוויזיה בפיקודו של רוד קלר בחוף ג'ונו, כחלק מהקורפוס הבריטי ה-1 במסגרת הארמייה הבריטית השנייה, ומאוחר יותר הצטרפה להארמייה הקנדית הראשונה. הדיוויזיה השתתפה בקרבות החזית המערבית, ובכלל זה הקרב על קן, קרב פאלז, פינוי נמלי התעלה, קרב שפך הסכלדה, והקרבות בהולנד. במהלך קרב שפך הסכלדה ניתן לדיוויזיה הכינוי "חולדות מים" שהעניק להם פילדמרשל סר ברנרד מונטגומרי, מפקד קבוצת הארמיות ה-21, מתוך הכרה בתנאי השטח הירודים דרכם נלחמו, תחילה בנחיתה בנורמנדי ואחר כך בכיס ברסקנס המוצף.

לאחר המלחמה שירתה הדיוויזיה כחיל כיבוש בגרמניה, עד שהוחלפה על ידי הדיוויזיה הבריטית ה-52, וב-20 ביוני 1946 פורקה הדיוויזיה.

### כיום

בשנת 1991 הוקם בקנדה **כוחות היבשה של האזור המערבי**, אשר הפך בשנת 2014 לדיוויזיה השלישית החדשה, אשר משמשת כדיוויזיה מרחבית וכוללת קבוצת בריגדות ממוכנות סדירות תחת פיקודה, יחד עם שתים או שלוש בריגדות מילואים. קבוצת בריגדות ממוכנת כוללת שלושה גדודי חיל רגלים, רגימנט ממוכן, רגימנט ארטילריה ורגימנט הנדסה קרבית וכן גדוד תמיכה, פלוגת קשר ומחלקת משטרה צבאית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הדיוויזיה השלישית** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הדיוויזיה השלישית (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של הדיוויזיה השלישית (באנגלית) (באנגלית)
**סמל העיר אלעד** הוא סמלה הרשמי של העיר אלעד והעירייה.

תיאור הסמל
----------

הסמל מורכב ממגן בצורת טרפז שבחלקו העליון מגרעת בצורת חצי עיגול. צורה זו משווה לסמל צורה של לוחות הברית. המגן בעל מסגרת כחולה ושדה לבן ובו צורת קרניים בצבע תכלת בהיר המשווה מראה שבו המטען המרכזי בסמל, שם העיר, מפיץ את הקרניים. מתחת לשם העיר עץ טין שצומח מתוך דפי ספר פתוח. הבחירה בעץ האלה הארצישראלי הייתה במטרה לסמל יציבות, חוזק וחוסן בעוד שסמל העץ עצמו מסמל צמיחה והתחדשות. הספר הפתוח נועד לסמל את ספר התורה ובכך מייצג את העיר כעיר חרדית.

הצבעים המרכזיים בסמל הם כחול וירוק. כחול, שהוא צבע המזוהה עם מדינת ישראל, מסמל ממלכתיות בעוד הצבע הירוק מסמל צמיחה.

מוטו
----

המוטו הרשמי של העיר שמופיע מתחת לסמל הוא "עיר התורה (או: הישיבות) שקרובה אליך". המוטו נועד לסמל ולחזק את היותה של העיר עיר חרדית שבסיסה "בא מתוך עולמה של תורה". בפרסומים מסוימים מופיע כ"העיר שקרובה אליך" או "משהו טוב קורה פה!".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סמל העיר אלעד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  סמל העיר, אתר עיריית אלעד

| דגל ישראלדגל ישראל סמלי מחוז המרכז |
| --- |
| ערים | אלעד • גבעת שמואל • הוד השרון • טייבה • טירה • יבנה • יהוד-מונוסון • כפר יונה • כפר סבא • כפר קאסם • לוד • מודיעין-מכבים-רעות • נס ציונה • נתניה • פתח תקווה • קלנסווה • ראש העין • ראשון לציון • רחובות • רמלה • רעננה | מפת מחוז המרכזמפת מחוז המרכז |
| מנהלות מקומיות | נוה מונוסון • מכבים-רעות |
| מועצות מקומיות | אבן יהודה • אליכין • באר יעקב • בית דגן • בני עי"ש • גדרה • ג'לג'וליה • גן יבנה • גני תקווה • כוכב יאיר צור יגאל • כפר ברא • מזכרת בתיה • סביון • קדימה-צורן • קריית עקרון • שוהם |
| מועצות אזוריות | ברנר • גדרות • גזר • גן רווה • דרום השרון • חבל יבנה • חבל מודיעין • חוף השרון • לב השרון • נחל שורק • עמק חפר • שדות דן |
| מחוז הצפון • מחוז חיפה • מחוז תל אביב • מחוז המרכז • מחוז ירושלים • מחוז הדרום • מחוז יהודה ושומרון |
**דייוויד בריאן רשבאום** (נולד ב-7 בפברואר 1962), המוכר יותר כ**דייוויד בריאן** (באנגלית: **David Bryan**), קלידן, ופסנתרן יהודי-אמריקאי. דייוויד בריאן הוא הקלידן של להקת הרוק בון ג'ובי.

קורות חיים
----------

דייוויד בריאן נולד בפרת' אמבוי וגדל באדיסון, ניו ג'רזי. אביו, אדי רשבאום, ניגן בחצוצרה. בריאן גדל כיהודי, ולמד בבית הספר היסודי בקלרה בריטון, שבו ניגן בכלים רבים דוגמת כינור, ויולה, חצוצרה וקלרינט. למד גם בתיכון הרברט הובר, ולאחר מכן בתיכון ג'י.פי סטיבנס. בריאן החל ללמוד פסנתר בגיל שבע, וניגן קלידים בלהקה בשם Transition יחד עם נגן הבס סטיב סיליאו. הוא למד עם אמרי האק, פרופסור בג'וליארד, במשך שלוש עשרה שנים. בריאן התקבל לאוניברסיטת ראטגרס, אך הפסיק את הלימודים על מנת להתקבל לג'וליארד, בית הספר לאמנויות הבמה בניו יורק.

חיים אישיים
-----------

בריאן התחתן עם זוגתו מהתיכון, אפריל מקלין, ב-25 באוגוסט 1990. הזוג הביא לעולם שלושה ילדים, ובשנת 2004 הם התגרשו. ב-7 באוגוסט 2010 נישא בריאן לקסי קוואס בקולטס ניק שבניו ג'רזי.
בסוף שנות ה-90, נפצע בריאן באופן קשה באצבע בתאונה ביתית עם מסור, דבר שמנע ממנו לנגן תקופה ארוכה. בשנת 1991, השתתף בהקלטת אלבום הסולו של גיטריסט הלהקה, ריצ'י סמבורה, "Stranger In This Town", וכן היה שותף בהקלטת פסקול הסרט "העולם התחתון".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דייוויד בריאן** בוויקישיתוף
* 

* דייוויד בריאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* דייוויד בריאן, באתר ספוטיפיי

* דייוויד בריאן, באתר AllMusic (באנגלית)

* דייוויד בריאן, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* דייוויד בריאן, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb140139097 (data)
* GND: 13528340X
* ISNI: 0000 0000 7838 9459
* LCCN: nb2001046131
* MusicBrainz: 1ca7845a-78e8-48e7-8f1b-68ffd2159342
* NKC: ola2002151926
* NTA: 352869305
* SNAC: w6sq9qbs
* VIAF: 2668773
* WorldCat: lccn-nb2001046131

 |
הסרט האדום המסמל את ההזדהות עם המאבק במגפת האיידס

**יום האיידס העולמי** מצוין ב־1 בדצמבר מדי שנה ומוקדש להעלאת מודעות העולם למגפת האיידס הנגרמת על ידי התפשטות נגיף האיידס. על פי הערכות, 39.5 מיליון איש בעולם הם נשאי HIV, ו־26 מיליון איש בעולם נפלו עד היום קורבן למחלת האיידס, דבר שהופך מחלה זו לאחת המגפות הקשות בהיסטוריה האנושית. אף על פי שהטיפול במחלה ניתן היום ליותר חולים בעולם וביותר אזורים בעולם, ההערכה היא כי בשנת 2005 לבדה מתו במחלה כ־3.1 מיליון איש (ההערכות נעות בין 2.8 ל־3.6 מיליון), מתוכם למעלה מחצי מיליון ילדים.

הרעיון של יום האיידס העולמי נולד בשנת 1988, בפסגה העולמית של שרי בריאות לקידום תוכניות למניעת האיידס. מאז, אימצו את ציון יום האיידס ממשלות, ארגונים בינלאומיים וארגוני צדקה במדינות רבות.

החל משנת 1988 ועד לשנת 2004 ארגן את יום האיידס העולמי הארגון UNAIDS (התוכנית המשותפת של האומות המאוחדות על HIV ואיידס) המסונף לאומות המאוחדות ואשר, לאחר התייעצות עם ארגונים אחרים, בחר מדי שנה נושא לציון יום האיידס העולמי. בשנת 2005 העביר ארגון UNAIDS את האחריות על ארגונו של יום האיידס העולמי לארגון העולמי למאבק באיידס (The World AIDS Campaign), שהוא ארגון עצמאי. הנושא שנבחר לציון יום האיידס העולמי החל משנת 2005 ועד לשנת 2010 הוא: "עצרו את האיידס: שמרו את ההבטחה". נושא זה איננו מצוין רק ביום האיידס העולמי אלא בעבודת הארגון במשך השנה כולה.

במהלך יום האיידס העולמי מעודד הארגון את הציבור לארבע פעילות:

* ענידת סרט אדום
* שיחה עם אחרים על נושא האיידס
* מחויבות לפעילות חברתית בנושא האיידס
* תרומות למחלה

בישראל מציינים את יום האיידס העולמי ב"חסות" הוועד למלחמה באיידס, על ידי הפצת מידע ומדבקות ברחובות הערים הגדולות, ואף בחלוקת קונדומים במרכזי בילוי. ב-1.12.1988 ציין הוועד למלחמה באיידס, בפעם הראשונה בישראל, את יום האיידס הבינלאומי; במסגרתו הוקמו דוכני הסברה במרכזי הערים תל-אביב וירושלים וחולק חומר הסברה לכלל האוכלוסייה. ב־1998 הכריז הוועד למלחמה באיידס לראשונה על קיום שבוע המודעות לאיידס הייחודי למדינת ישראל, הסובב את יום האיידס העולמי, עקב הבורות הרבה וההתכחשות לאפשרויות ההדבקה בנגיף ה־HIV ששררה בקרב הציבור בארץ.

ראו גם
------

* פרויקט שמיכת הזיכרון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יום האיידס העולמי** בוויקישיתוף
* הוועד למלחמה באיידס בישראל
* אתר ארגון AVERT המציין את יום האיידס
* ארגון יום האיידס העולמי בבריטניה
* יום האיידס העולמי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* דפנה לוי, ראיון עם ד״ר איציק לוי על עבודתו רבת השנים בהוספיס לחולי איידס, בפודקאסט ״על החיים ועל המוות״, (לרגל יום האיידס) 30 בדצמבר 2022
**נסיכת טנגניקה** (שם מדעי: ***Lates angustifrons***) הוא מין של דג גרם גדול ממשפחת הלטסיים האנדמי לאגם טנגניקה שבמזרח אפריקה. למרות שמו הוא רק אחד מארבעה מינים השוכנים באגם לצד המינים: *Lates stappersii* ,*Lates microlepis* ו-*Lates mariae*.

דג הנסיכה מגיע לאורך מרבי של 200 ס"מ ולמשקל 100 ק"ג, מה שהופך אותו לשני בגודלו לאחר נסיכת הנילוס ולמין הדג הגדול ביותר באגם, אך שבאורכו גם דג ריאות אפריקני משויש משתווה לו. הוא בעל זוג סנפיר גבי גבוהים ורחבים, סנפירי חזה רחבים וזנב משולש. הראש שטוח עם לסתות רחבות המותאמות לבליעת טרף קטן.

זהו מין טורף הניזון בעיקר מדגים אחרים כמו אמנוניים וכמה סרדיניים החיים באגם, להם הוא אורב מצמחי מים.

דג הנסיכה נידוג בכמויות מסחריות למאכל וגם לספורט והאוכלוסיות שלו הצטמצמו במעל 50%, מה שהוביל אותו לסכנת הכחדה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נסיכת טנגניקה** בוויקישיתוף
* נסיכת טנגניקה, באתר ITIS (באנגלית)
* נסיכת טנגניקה, באתר NCBI (באנגלית)
* נסיכת טנגניקה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* נסיכת טנגניקה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* נסיכת טנגניקה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* נסיכת טנגניקה, באתר FishBase (באנגלית)
* נסיכת טנגניקה, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  נסיכת טנגניקה באתר הרשימה האדומה של IUCN
**דונלד פטרסון** (באנגלית: **Donald Herod Peterson**;‏ 23 באוקטובר 1933, וינונה - 27 במאי 2018, אל לאגו) היה טייס ואסטרונאוט אמריקני אשר לקח חלק בתוכניות חלל וטס לחלל.

ביוגרפיה
--------

דונלד פטרסון נולד בעיירה וינונה שבמיסיססיפי. לאחר בית הספר הוא התקבל ללימודים בוסט פוינט וסיים עם תואר ראשון בשנת 1955. לאחר הלימודים הוא התגייס לחיל האוויר של ארצות הברית וסיים קורס טיס. בשנת 1962 הוא סיים לימודי תואר שני בהנדסה גרעינית. בהמשך הוא סיים קורס טיסי מחקר בבסיס חיל האוויר אדוארדס.

שירות בנאס"א
------------

בשנת 1969 פטרסון התקבל ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. בהיותו בנאס"א הוא היה חבר בצוות תמיכה של אפולו 16.

פטרסון היה טייס של צוות במשימה STS-6 שהמריאה בשנת 1983 כאשר על סיפונה פול וייץ, קרול בובקו, דונלד פטרסון וסטורי מאסגרייב. זו הייתה הפעם הראשונה שצוות מעבורת החלל ביצע פעילות חוץ-רכבית. עקב בעיות בריאותיות הוא עזב את נאס"א בשנת 1984.

לאחר פרישה מנאס"א
-----------------

לאחר פרישה מנאס"א פטרסון עבד כיועץ לחברות שונות שפועלות בתחום טיסות מאוישות לחלל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דונלד פטרסון** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר נאס"א
* ביוגפריה
* דונלד פטרסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
**סידני גוטיירס** (באנגלית: **Sidney McNeill Gutierrez**;‏ נולד ב-27 ביוני 1951, אלבקרקי) הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א.

קורות חיים
----------

סידני גוטיירס נולד בעיר אלבקרקי שבמדינת ניו מקסיקו. בשנת 1973 הוא סיים לימודי תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית. בהמשך הוא עשה תואר שני במנהל באוניברסיטת ובסטר. גוטיירס השתתף בתחרויות צניחה רבות.

לאחר סיום הלימודים גוטיירס סיים קורס טיס. עד לשנת 1977 הוא היה מדריך במטוס "T-38 טאלון". בשנת 1978 הוא הועבר ליחידת מבצעית והיה טייס מקדונל דאגלס F-15 איגל. בשנת 1981 גוטיירס סיים קורס טייסי ניסוי. הוא היה מעורב בבדיקות של מטוס ג'נרל דיינמיקס F-16 פייטינג פלקון. בסך הכל הוא ביצע כ-4500 שעות טיסה בכ-30 סוגי כליי טייס.

שירות בתחום החלל
----------------

בשנת 1984 גוטיירס נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא היה בצוות קרקע של מספר משימות. בשנת 1991 הוא השתתף במשימת STS-40 כטייס של מעבורת החלל אטלנטיס (בריאן או'קונור היה מפקד צוות). המשימה פעלה לפי תוכנית שכללה בעיקר ניסויים בתחום ביולוגיה. במשימת STS-59 בשנת 1994 הוא היה מפקד צוות של מעבורת החלל אנדוור. צוות פעל לפי תוכנית שכללה בעיקר בחקר כדור הארץ.

לאחר פרישה מנאס"א
-----------------

בשנת 1994 גוטיירס פרש מנאס"א, חזר לעיר בה נולד והצטרף לצוות של Sandia National Laboratories שהיא מעבדה לאומית למחקרים בתחומים שונים. הוא כיהן במעבדה בתפקידים ניהוליים שונים. בשנת 2015 הוא פרש מ-SNL ומונה ליושב ראש של Rocket Crafters.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סידני גוטיירס** בוויקישיתוף
* 
* קורות חיים
**מייקל בייקר** (באנגלית: **Michael Allen Baker**;‏ נולד ב-27 באוקטובר 1953, ממפיס) הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א.

קורות חיים
----------

מייקל בייקר נולד בעיר ממפיס שבמדינת טנסי וגדל בקליפורניה. בשנת 1975 הוא סיים לימודי תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה באוניברסיטת טקסס באוסטין.

לאחר סיום הלימודים בייקר סיים קורס טיס. בשנת 1978 הוא הוצב בנושאת מטוסים "מידוויי (CV-41)" בה היה טייס במטוס "ווט A-7 קורסייר II". בשנת 1981 הוא סיים קורס טיסי ניסוי. בשנת 1983 בייקר חזר לבית ספר לטיסה והיה מדריך. בהמשך הוא היה מדריך בבית ספר של חיל האוויר המלכותי. בסך הכול הוא עשה כ-5400 שעות טיסה ב-50 מטוסים שונים.

שירות בתחום החלל
----------------

בשנת 1985 בייקר נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא היה בצוות קרקע של מספר משימות. בשנת 1991 הוא השתתף במשימת STS-43 כטייס של מעבורת החלל אטלנטיס (ג'ון בלאהה היה מפקד צוות). המשימה כללה הצבת לוויין TDRS במסלול. במשימת STS-52 בשנת 1992 (ג'ים ות'רבי היה מפקד צוות) הוא היה טייס צוות של מעבורת החלל קולומביה. במהלך המשימה שוחרר למסלול לוויין LAGEOS-2 שנבנה על ידי נאס"א תוך שיתוף פעולה עם סוכנות החלל האיטלקית. בשנת 1994 בייקר היה מפקד צוות של STS-68 במעבורת החלל אנדוור. המשימה פעלה לפי תוכנית של חקר כדור הארץ. בשנת 1997 בייקר טס לחלל בפעם הרביעית כמפקד צוות של STS-81 על מעבורת החלל אטלנטיס. המעבורת התחברה לתחנת החלל מיר, הביאה אספקה והחזירה לכדור הארץ ממצאי המחקרים.

בשנת 1995 בייקר היה נציג נאס"א במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. בשנת 1997 הוא מונה לתפקיד ניהולי במרכז החלל ג'ונסון. מספר שנים הוא היה נציג נאס"א ברוסקוסמוס. באוגוסט 2001 הוא חזר למרכז החלל ג'ונסון.

לאחר פרישה מנאס"א
-----------------

בשנת 2017 בייקר פרש מנאס"א ונקלט בתעשייה פרטית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מייקל בייקר** בוויקישיתוף
* 
* קורות חיים
**לורן שרייבר** (באנגלית: **Loren James Shriver**;‏ נולד ב-23 בספטמבר 1943 ג'פרסון, איובה) הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א.

קורות חיים
----------

לורן שרייבר נולד עיירה ג'פרסון שבמדינת איובה. לאחר סיום בית הספר הוא סיים תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית בשנת 1967. בשנת 1968 הוא קיבל תואר שני מאוניברסיטת פרדו. משנת 1969 הוא היה מדריך טיס בבסיס חיל האוויר של ארצות הברית. בשנת 1975 הוא סיים קורס טיסי ניסוי והשתת, בניסוי מטוס מדגם מקדונל דאגלס F-15 איגל.

פעילות בתחום החלל
-----------------

בשנת 1978 שרייבר נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא היה מתוכנן להיות טייס במשימה STS-10 שבוטלה. במשימת STS-51-C בשנת 1985 הוא היה טייס של מעבורת החלל דיסקברי (תומאס מטינגלי היה מפקד צוות). 1990 הוא היה מפקד צוות של משימה STS-31 שהמריא על סיפון מעבורת החלל דיסקברי. בשנת 1992 הוא היה מפקד צוות של STS-46 על מעבורת החלל אטלנטיס.

לאחר שנת 1992 שרייבר כיהן במספר תפקידי ניהול בנאס"א ובשנת 1997 מונה לסגן מנהל מרכז החלל קנדי. בהמשך הוא עבד מטעם נאס"א ב-United Space Alliance. הוא פרש בשנת 2011.

כיום הוא מתגורר בקולורדו עם משפחתו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לורן שרייבר** בוויקישיתוף
* קורות חיים
* ריאיון עם לורן שרייבר
**ג'ון קספר** (באנגלית: **John Howard Casper**;‏ נולד ב-9 ביולי 1943, גרינוויל) היה טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א.

קורות חיים
----------

ג'ון קספר נולד בעיר גרינוויל שבמדינת ג'ורג'יה. הוא היה פעיל בתנועת הצופים בה הוענקה לו דרגה הגבוהה ביותר - Life Scout. בשנת 1966 הוא סיים לימודי תואר ראשון בהנדסה באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית. בשנת 1967 הוא קיבל תואר שני באסטרונאוטיקה באוניברסיטת פרדו.

לאחר סיום הלימודים קספר סיים קורס טיס. הוא ביצע 229 טיסות מבצעיות במלחמת וייטנאם על מטוס מדגם "F-100 סופר סייבר". בהמשך הוא עבר הסבה ל"מקדונל דאגלס F-4 פנטום" ושירת בבריטניה. כאשר קספר חזר לארצות הברית הוא נשלח לקורס טיסי ניסוי בבסיס חיל האוויר אדוארדס. הוא היה טייס ניסוי במספר פרויקטים. אחרי זה קספר שירת במטה חיל האוויר בפנטגון.

שירות בתחום החלל
----------------

בשנת 1984 קספר נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא היה בצוות קרקע של מספר משימות. בשנת 1990 הוא השתתף במשימת STS-36 כטייס של מעבורת החלל אטלנטיס (ג'ון קרייטון היה מפקד צוות). המשימה פעלה לפי תוכנית של מחלקת ההגנה של ארצות הברית. במשימת STS-54 בשנת 1993 הוא היה מפקד צוות של מעבורת החלל אנדוור. צוות שחרר למסלול לוויין תקשורת TDRS-F. בשנת 1994 הוא היה מפקד משימה STS-62 על סיפון מעבורת החלל קולומביה. בשנת 1999 הוא היה מפקד משימה STS-77 על סיפון מעבורת החלל אנדוור.

לאחר טיסה זו קספר עבר לתפקידים ניהוליים בנאס"א. לאחר אסון קולומביה הוא היה אחראי על יישום המלצות לשיפור המעבורות.

לאחר פרישה מנאס"א
-----------------

בשנת 2022 קספר פרסם ספר אוטוביוגרפיה The Sky Above An Astronaut’s Memoir of Adventure, Persistence, and Faith

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון קספר** בוויקישיתוף
* 
* קורות חיים
בתורת החוגים, **חוג אידיאלים חופשיים** (באנגלית: free ideal ring; מקובל הקיצור fir) הוא חוג שבו כל אידיאל שמאלי הוא מודול חופשי בעל דרגה מוגדרת היטב. כל חוג כזה הוא תחום, היינו חוג ללא מחלקי אפס. הדוגמה המוכרת ביותר היא חוג חופשי. תכונת האידיאלים החופשיים, וגרסאותיה השונות המוצגות להלן, מכלילות את אלגוריתם החילוק של חוגים אוקלידיים, ומספקות מידע חשוב על מטריצות מעל חוגים כלליים. את התאוריה של חוגי אידיאלים חופשיים פיתח פול כהן (אנ').

מעל חוג אידיאלים חופשיים, כל תת-מודול של מודול חופשי הוא חופשי. כל חוג אידיאלים חופשיים הוא בעל ממד גלובלי 1. בנוכחות תנאי אור, חוגי אידיאלים חופשיים אינם אלא חוגי אידיאלים שמאליים ראשיים. בפרט, עבור חוגים קומוטטיביים, חוג הוא בעל אידיאלים חופשיים אם ורק אם הוא ראשי.

מכפלה חופשית של שני חוגי חילוק, מעל תת-חוג עם חילוק משותף, היא fir. ב-fir מתקיימת הגרסה הבאה של פירוק יחיד לגורמים: כל איבר ניתן לכתיבה כמכפלה של מספר סופי של אטומים (אטום הוא איבר לא הפיך שאינו ניתן לכתיבה כמכפלה של איברים לא הפיכים), ואם שתי מכפלות שוות, אז עד כדי סדר, הגורמים "דומים"; {\displaystyle x,y} דומים אם חוגי המנה {\displaystyle R/Rx,R/Ry} איזומורפיים.

הכללות
------

חוג שבו כל אידיאל שמאלי נוצר סופית הוא חופשי בעל דרגה מוגדרת היטב, נקרא **חוג אידיאלים חופשיים למחצה** (semifir). כל fir הוא semifir. חוג שבו כל אידיאל שמאלי הנוצר על ידי לכל היותר {\displaystyle n} יוצרים הוא חופשי בעל דרגה מוגדרת היטב, נקרא **חוג אידיאלים n-חופשיים** (n-fir). לכן חוג semifir אם ורק אם הוא n-fir לכל {\displaystyle n}, ומחלקת ה-n-fir-ים הולכת וקטנה כאשר {\displaystyle n} גדל. תנאים אלו, בניגוד לתנאי ה-fir עצמו, הם סימטריים להחלפת ימין ושמאל. כל חוג הוא 0-fir וחוג הוא 1-fir אם ורק אם הוא תחום. מודול מעל semifir הוא שטוח אם ורק אם כל תת-מודול נוצר סופית שלו הוא חופשי.

חוג קומוטטיבי הוא 2-fir אם ורק אם הוא semifir, אם ורק אם הוא תחום בזו. באופן כללי יותר, עבור תחומים המקיימים את תנאי אור, כל 2-fir הוא semifir, ותנאי זה שקול לתכונת בזו משמאל. 

כל semifir מוכל בחוג עם חילוק (ויש חוג חילוק אוניברסלי ביחס לתכונה זו).
שלט הכניסה למכון ברוד, רחוב מיין 415, קיימברידג', מסצ'וסטס
**מכון אלי ואדית ל. ברוד של MIT והרווארד** (באנגלית: **Eli and Edythe L. Broad Institute of MIT and Harvard**) ובקצרה **מכון ברוד** (Broad Institute) הוא מרכז מחקר גנומי וביורפואי בקיימברידג', מסצ'וסטס שבארצות הברית. המכון הוא ארגון מחקר עצמאי ללא מטרות רווח הפועל בשיתוף פעולה עם המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) ואוניברסיטת הרווארד וחמשת בתי החולים האוניברסטאיים של הרווארד. 

תוכנית להקמת מכון מחקר רב תחומי ופתוח נעשתה ב-2002-2003, על ידי בני הזוג אלי ואדית ברוד, MIT, מכון וייטהד, הרווארד ובתי החולים האוניברסיטאיים שלו (המרכז הרפואי בית ישראל דיקונס, בריגהאם אנד וימנ'ס, בית החולים לילדים של בוסטון, מכון הסרטן דנה-פרבר, בית החולים הכללי מסצ'וסטס). המכון נוסד באופן רשמי במאי 2004, כשהקמתו נעשתה בסיועם של אלי ואדית ברוד שתרמו להקמתו 100 מיליון דולר. בני הזוג המשיכו לתרום למכון, ובשנים 2005, 2008 ו-2013 תרמו למעלה מ-500 מיליון דולר נוספים.

המכון מורכב ממעבדות ליבה, תוכניות מחקר ופלטפורמות. תוכניות המחקר עוסקות בתחומים סרטן, גנטיקה של אוכלוסיות וגנטיקה רפואית, ביולוגיה גנומית ומעגלים תאיים, ביולוגיה כימית, מטבוליזם, מחלות מידבקות, מחקר פסיכיאטרי, ריצוף גנומי ואפיגנומיקה. המכון מפעיל פלטפורמות שהן קבוצות של חוקרים מקצועיים העוסקים במחקר ובפיתוח של כלים טכנולוגיים למחקר.

המכון מפעיל את אחד ממרכזי הריצוף הגנומיים הגדולים בעולם. בראש המכון עומד אריק לנדר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מכון ברוד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מכון ברוד (באנגלית)
* מכון ברוד, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 0546 1623
* LCCN: nb2011022968
* WorldCat (עם LCCN): nb2011-022968

 |
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה, העוסק בפוליטיקאי מצרי, עם הערך "עומר סולימאן (מוזיקאי)", העוסק בזמר סורי.

**עומר מחמוד סולימאן** (בערבית: **عمر محمود سليمان**, תעתיק מדויק: עמר מחמוד סלימאן; 2 ביולי 1936 - 19 ביולי 2012) היה איש צבא, פוליטיקאי, דיפלומט ואיש מודיעין מצרי. הוא שירת תחת משטרו של חוסני מובארכ כסגן נשיא מצרים וראש המודיעין הכללי המצרי. סולימאן היה מעורה היטב בצמרת המצרית, והיה מעורב בשורת פעולות תיווך מטעם משטר מובארכ, ובהן תיווך בין חמאס לפת"ח, ותיווך מתמשך בין גורמים פלסטינים לישראל.

ביוגרפיה
--------

סולימאן נולד ב-1936 במחוז קינא שבדרום מצרים. ב-1954 עבר לקהיר, שם התחנך באקדמיה הצבאית, ולאחר מכן השתלם בנושאים צבאיים בברית המועצות. שירת בתפקידים שונים בצבא מצרים במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים, והגיע לדרגת לִוָאא'.

לסולימאן תארים אקדמאיים במדע המדינה מאוניברסיטת קהיר ומאוניברסיטת עין שמס.
בשנת 1991 מונה לעמוד בראש המודיעין הצבאי של מצרים, ובשנת 1993 - לראש המודיעין הכללי.

מאז פרוץ האינתיפאדה השנייה שימש סולימאן כשליחו המיוחד של נשיא מצרים חוסני מובארכ, במיוחד לעניינים הקשורים לפלסטינים. הוא היה אדריכל ההסכם בין פת"ח לחמאס, וכן שימש כמתווך בסוגיות שונות בין ישראל לפלסטינים. בין היתר תיווך בניסיונות לשחרור גלעד שליט.

במהלך השנים הוזכר סולימאן כמועמד לסגן נשיא מצרים (תפקיד שלא אויש מאז רצח סאדאת ועליית חוסני מובארכ לשלטון), אך הדבר לא זכה לאישור רשמי מצדו או מצד מפלגת השלטון במצרים. ב-29 בינואר 2011, בעקבות ההפגנות במצרים, מונה סולימאן לסגן הנשיא, אירוע שהוביל מיד לאחריו לניסיון התנקשות, בו נהרגו שניים ממאבטחיו.

ב-10 בפברואר 2011 הודיע מובראכ כי יעביר את סמכויותיו לסגנו סולימאן. יום לאחר מכן הודיע סולימאן כי מובארכ העביר את כל סמכויותיו לידי הצבא.
בעקבות כך איבד סולימאן עצמו את כל סמכויותיו כסגן הנשיא. באפריל 2012 הגיש סולימאן מועמדותו לנשיאות מצרים, לקראת הבחירות שנערכו בחודש מאי, אך ועדת הבחירות המרכזית פסלה את מועמדותו.

נפטר ב-19 ביולי 2012 בארצות הברית במהלך ניתוח בלבו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עומר סולימאן** בוויקישיתוף
* יוסי מלמן, עומר סולימאן - הגנרל המצרי לא מזיל דמעה, באתר הארץ, 19 בינואר 2009
* יוסי מלמן‏, עומר סולימאן: ידידם של אנשי הביטחון הישראלים, באתר וואלה!‏, 20 ביולי 2012
* עומר סולימאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  צבי יחזקאלי, מיהו עומר סולימאן - האדם השני החזק במצרים?, באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר), 29 בינואר 2011
2. ↑  אבי יששכרוף, דיווח: נכשל ניסיון התנקשות בסגן נשיא מצרים עומר סולימאן, באתר הארץ, 5 בפברואר 2011
3. ↑  רועי קייס, עומר סולימאן מת בארה"ב במהלך ניתוח לב, באתר ynet, 19 ביולי 2012

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007588508105171
* GND: 1026677262
* ISNI: 0000 0003 8229 9132
* LCCN: no2013088660
* VIAF: 264242362
* WorldCat: lccn-no2013088660

 |
**ג'ון ולבורן רוט** (באנגלית: **John Wellborn Root**;‏ 10 בינואר 1850 – 15 בינואר 1891) היה אדריכל אמריקאי שהתמקם בשיקגו עם דניאל ברנהם. הוא היה ממייסדי אסכולת שיקגו. שניים מבנייניו הוגדרו כנקודת ציון היסטורית לאומית; אחרים זכו לציוני דרך בשיקגו ונרשמו במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים. בשנת 1958, הוא זכה, לאחר מותו, במדליית הזהב של AIA.

ביוגרפיה
--------

ג'ון ולבורן רוט נולד בשנת 1850 בלומפקין (אנ'), ג'ורג'יה, בנם של סידני רוט, בן האצולה הדרומית (Planter class), ואשתו, מרי הארווי קלארק. הוא נקרא על שם דודו מצד האם, מרשל ג'ונסון ולבורן. רוט גדל באטלנטה, שם התחנך לראשונה בבית. כשאטלנטה נפלה לידי האיחוד במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית, אביו של רוט שלח אותו ושני נערים נוספים על ספינת קיטור לבריטניה, שם לאביו, סידני, היה עסק לספנות שבסיסו בליברפול, אנגליה. אמו ואחותו נסעו לקוטברט, ג'ורג'יה (אנ').

בעודו בליברפול, רוט למד בבית הספר קלייר מאונט. נאמר כי עבודת העיצוב המאוחרת שלו הושפעה מעבודתו החלוצית של אדריכל ליברפול פיטר אליס, שתכנן ובנה את שני הבניינים הראשונים בעולם עם קונסטרוקציית מתכת, קירות מסך זכוכית, Oriel Chambers (1864) ורחוב קוק 16 (1866).

לאחר חזרתו של רוט לארצות הברית, הוא קיבל ב-1869 תואר ראשון מאוניברסיטת ניו יורק. לאחר סיום הלימודים, הוא החל לעבוד כשוליה ללא שכר אצל האדריכל ג'יימס רנויק הבן (אנ'). מאוחר יותר הוא החל לעבוד בתפקיד עם ג'ון באטלר סנוק (אנ') בניו יורק. בזמן שעבד עבור סנוק, רוט היה מפקח בנייה בגרנד סנטרל דיפו המקורי, שקדם לתחנת גרנד סנטרל של וורן ו-ווטמור. רוט הושפע מאוד מהאדריכלות של הנרי הובסון ריצ'רדסון (אנ').

ב-1871 עבר רוט לשיקגו, שם הועסק כשרטט במשרד אדריכלים. שם פגש את דניאל ברנהם ושנתיים מאוחר יותר ב-1873 הקימו הצעירים את משרד האדריכלים ברנהם ורוט; הם עבדו יחד 18 שנים. במהלך השפל הכלכלי של 1873, רוט הרוויח הכנסה נוספת מעבודות עם חברות אחרות וכנגן עוגב בכנסייה הפרסביטריאנית הראשונה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון רוט** בוויקישיתוף
* ג'ון רוט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* ג'ון רוט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* Works by or about John Wellborn Root at Internet Archive

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hoffmann, Donald, The Architecture of John Wellborn Root, University of Chicago Press, Chicago, Il, 1988, c.1973 p. 1, 2
2. ↑  "Water Street 4". www.liverpool.engineeringwalks.com. Retrieved August 4, 2020.
3. ↑  Lanctot, Barbara, A Walk Through Graceland Cemetery, Chicago Architectural Foundation, Chicago, Illinois, 1988 p. 14-15

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007450378105171
* CANTIC: a20114205
* CiNii: DA03660640
* GND: 143631071
* ISNI: 0000 0001 1441 7622
* LCCN: n88120628
* NTA: 07109346X
* RERO: 02-A003759087
* RKD: 441375
* SNAC: w6002zqk
* SUDOC: 170282090
* ULAN: 500031833
* VIAF: 36005706
* WorldCat: lccn-n88120628

 |
**ג'יימס "ג'ים" לוסקוטוף הבן** (באנגלית: **.James "Jim" Loscutoff Jr**; ‏4 בפברואר 1930 – 1 בדצמבר 2015) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בקבוצת בוסטון סלטיקס מליגת ה-NBA בין השנים 1955–1964. ב-7 מתוך 9 עונותיו זכה עם הסלטיקס באליפות ה-NBA, וממוצעיו הכוללים לאורך הקריירה הם 6.2 נקודות ו-5.6 ריבאונדים למשחק.

בשנת 1964 ביקשו הסלטיקס להפריש את גופייתו עם המספר "18", כהוקרה על תרומתו למועדון, אך משסירב הופרשה לבסוף גופייה עם כינויו "LOSCY".

קריירת מכללות
-------------

לוסקוטוף נולד בסן פרנסיסקו שבקליפורניה, ובין השנים 1948–1950 למד ב"מכללה הטכנולוגית גרנט" שעל יד סקרמנטו. בשנת 1950 עבר ללמוד באוניברסיטת אורגון, אך לאחר שנה אחת התגייס לצבא ארצות הברית, במדיה שירת במשך כשלוש שנים. בשנת 1954 חזר לאוניברסיטת אורגון, וכשחקן קבוצת הכדורסל שלה קלע 19.6 והוריד 17.2 ריבאונדים בממוצע למשחק.

קריירת משחק
-----------

בדראפט ה-NBA‏ 1955 נלקח לוסקוטוף בבחירה השלישית, על ידי בוסטון סלטיקס. בעונתו השנייה עם הסלטיקס הוצב בחמישייה הפותחת לצד ביל ראסל, טום היינסון, ביל שרמן ובוב קוזי, ורשם שיאי קריירה של 10.6 נקודות ו-10.4 ריבאונדים בממוצע למשחק. לקראת סיום ההארכה השנייה של המשחק השביעי והמכריע בסדרת גמר פלייאוף 1957, מול סנט לואיס הוקס, קלע לוסקוטוף שתי זריקות עונשין אשר קבעו את תוצאת המשחק: 125–123 לזכות בוסטון, אשר זכתה באליפות ה-NBA הראשונה בתולדותיה.

לאורך עונת 1957/1958, בסיומה הפסידה בוסטון בסדרת הגמר, שותף לוסקוטוף בחמישה משחקים בלבד בשל פציעה. בין העונות 1959–1964 זכה עם הסלטיקס בשש אליפויות NBA רצופות, כשחקן ספסל בכיר. בקיץ 1964, לאחר 9 עונות עם הסלטיקס, פרש ממשחק.

ב-1 בדצמבר 2015 נפטר לוסקוטוף כתוצאה מסיבוך במחלת פרקינסון ודלקת ריאות, בגיל 85.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ים לוסקוטוף** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* ג'ים לוסקוטוף, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטטיסטיקות הקריירה של לוסקוטוף, באתר basketball-reference.com
2. ↑  הגופיות שהופרשו על ידי הסלטיקס, באתר הקבוצה
3. 1 2  ההודעה על פטירתו של לוסקוטוף, באתר הבוסטון גלוב, 2 בדצמבר 2015
4. ↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1955, באתר basketball-reference.com
5. 1 2  ההודעה על פטירתו של לוסקוטוף, באתר וושינגטון פוסט, 2 בדצמבר 2015
**פטריסיה ברזיק** (בצרפתית: **Patricia Barzyk**; נולדה ב-28 באוקטובר 1963) היא דוגמנית ושחקנית צרפתייה.

ביוגרפיה
--------

ברזיק נולדה בחבל בורגון-פראנש-קונטה שבצרפת.

בהיותה בת שש עשרה נבחרה למלכת יופי מקומית של אזורה, בעקבות כך היא נשלחה להתחרות בתחרות מיס צרפת שנערכה בפריז, בתחרות הארצית היא הייתה סגנית ראשונה, מספר ימים לאחר התחרות הזוכה ויתרה על התואר והיא הוכתרה כמיס צרפת.

היא הייתה למיס צרפת הצעירה בהיסטוריה, עקב גילה היא לא יכלה להשתתף במיס תבל.

היא הייתה לנציגת צרפת במיס עולם 1980 ושם הייתה הסגנית השנייה.

לאחר מכן החלה בקריירת דוגמנות והופיעה על מספר שערי מגזינים ופרסומות לטלוויזיה.

ב-1985 שיחקה באחד התפקידים הראשיים בסרט "The Satin Slipper" המתבסס על מחזה מאת פול קלודל.

ב-1985 גילמה זמרת אופרה בסרט "La Machine à découdre".

ב-1991 שיחקה תפקיד קטן בסרט "Money" שיצא בהפקה משותפת צרפתית-קנדית ושיחק בו אריק סטולץ.

ב-2017 שיחקה בסרט "Madame Hyde" עם איזבל הופר.

בנוסף לקולנוע היא הופיעה במספר סדרות טלוויזיה.

היא הייתה בזוגיות עם הבמאי ז'אן פייר מוקי ועם השחקן האנגלי ג'יימס אוברי, בתה שרה גם היא שחקנית והתמודדה בתחרות מיס צרפת 2009.

קישורים חיצוניים
----------------

* פטריסיה ברזיק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* פטריסיה ברזיק, באתר AllMovie (באנגלית)
* פטריסיה ברזיק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Par Le 6 décembre 2008 à 07h00, Sarah Barzyk, miss de mère en fille, leparisien.fr, ‏2008-12-06 (ב־)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14153430p (data)
* ISNI: 0000 0001 3004 6526
* SUDOC: 16085945X
* VIAF: 292178730
* WorldCat: viaf-292178730

 |
**אוביל הדבש**  (שם מדעי: *Indicator indicator*) הוא מין של אוביל החי באפריקה שמדרום לסהרה. אוביל הדבש ידוע בעיקר בתזונתו הייחודית שנשענת בעיקר על חלות דבש, וכן בשיתוף הפעולה הייחודי שלו עם בני האדם. אוביל הדבש נמצא בסוגים רבים של סביבות מחיה שיש בהן עצים, במיוחד בחורשים פתוחים ויבשים; למרות זאת, אובילים לא חיים ביערות גשם.

תיאור
-----

אורכו של האוביל כ-20 ס"מ ומשקלו כ-50 גרם. כמו לכל מיני האובילים, לאוביל הדבש ישנם כתמים לבנים בצידי זנבו. אצל הזכר, פלג-הגוף העליון הוא חום-אפור והחלק התחתון בצבע לבן, עם כתם שחור מסביב לגרון. על הכתף יש כתם צהוב. המקור ורוד. לנקבה אין את הכתם השחור מסביב לגרון, וצבעיה עמומים יותר. מקורה שחור. אצל צעירים ישנם צבעים מיוחדים: פלג-גוף עליון בצבע חום-זית, עכוז לבן, וכתם צהוב על הגרון ועל חלקה העליון של הבטן.

תזונה והתנהגות
--------------

### תוצרי כוורת

אוביל הדבש ניזון בעיקר ממזונות שקשורים באופן ישיר לדבורי דבש: ביצי דבורים, פגיות וגלמים של דבורים, ושעוות דבורים (האוביל הוא אחד מהעופות היחידים שמסוגלים לעכל את שעוות הדבורים). אוביל הדבש בדרך כלל מצטרף לאובילים אחרים במהלך הפשיטות על כוורות הדבורים. כמו רוב מיני האובילים, האוביל נכנס לכוורות בבוקר, בזמן שהדבורים עוד רדומות, או ניזון מכוורות נטושות (דבורים אפריקאיות נוטות לנטוש קינים יותר מאשר דבורים החיות באזורים ממוזגים).

האוביל נוקט אסטרטגיה מתוחכמת למציאה יעילה של דבש, בעזרת יחסי גומלין עם גירית הדבש. האוביל מוביל את גירית הדבש, בעזרת קריאות "טיה", לקן דבורים שמצא. לאחר שהגיע לקן, האוביל משמיע קריאה נוספת. הגירית פושטת על הקן, ולאחר הנסת הדבורים (המתבצעת על ידי הפצת ריח) האוביל והגירית אוכלים שניהם את המזון שבתוך הכוורת.

ישנן שותפויות דומות גם בין האוביל לבין בני אדם, באותה דרך שבה הוא עושה זאת עם גירית הדבש, ומניסים את הדבורים מהכוורת בעזרת עשן. אנשי שבט הבוראן אף משמיעים קולות מיוחדים, המושכים את האובילים. רוב השבטים, כמו גם שבטי הבושמנים, נוהגים לתת מנת דבש לאוביל כהכרת-תודה, ולפי מסורתם, אי הבאת המתנה עלולה לגרום לגורל רע שיבוא על מי שעקב אחרי האוביל.

ישנן עדויות לקשרים דומים בין האובילים גם לבבונים.

### מזונות אחרים

אוביל הדבש ניזון גם מחרקים מעופפים, בעיקר טרמיטים. האוביל לעיתים עוקב אחרי עופות אחרים או יונקים כדי למצוא את החרקים שהם שוטפים מהם במים, ומצטרפים ללהקות של עופות ממינים אחרים. אוביל הדבש ניזון גם מביצים של עופות קטנים.

זכר צעיר של אוביל הדבש, בגמביה.

רבייה
-----

האוביל ידוע כטפיל קינון. הוא מטיל תטולות של 3-7 ביצים, עד לסך של 10-20 בשנה. כל ביצה מונחת בקן אחר של עוף ממין שונה, כולל מינים שונים של נקרים, ליביות, שלדגים, שרקרקים, דוכיפתיות עצים, זרזירים ומינים של סיסים גדולים. לגוזל יש טופר קרומי על המקור, שמסייע לו לפצוע את הגוזל של העוף ה"מארח" עד מותו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוביל הדבש** בוויקישיתוף
* אוביל הדבש, באתר ITIS (באנגלית)
* אוביל הדבש, באתר NCBI (באנגלית)
* אוביל הדבש, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* אוביל הדבש, באתר GBIF (באנגלית)
* קייט וונג, ‏הקומזיץ הראשון בהיסטוריה, במדור סיינטיפיק אמריקן של מכון דוידסון, 1 בדצמבר 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  אוביל הדבש באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. 1 2  דייוויד אטנבורו, **חיי הציפורים**, מודן, 2003
**אלכסנדר בוריסוביץ' גודונוב** (ברוסית: **Александр Борисович Годунов**; ‏29 בנובמבר 1949 - 18 במאי 1995) היה רקדן בלט ושחקן שעריקתו מברית המועצות גרמה לתקרית דיפלומטית בינה לבין ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

גודונוב נולד באי סחלין. כאשר היה בן 3 הוריו התגרשו והוא עבר עם אמו לריגה. בריגה הוא למד ריקוד בבית הספר לרקדני בלט המקומי. גודונוב הצטרף לתיאטרון בולשוי ב-1971 ובמשך השנים הפך לרקדן ראשי. ב-23 באוגוסט 1979, בעת שהופיע עם התיאטרון בניו יורק, יצר גודונוב קשר עם הרשויות האמריקאיות וביקש מקלט מדיני. בתגובה להיעלמותו, ניסה הק.ג.ב. להטיס את אשתו, ליודמילה ולסובה, למוסקבה. מחלקת המדינה הצליחה לעצור את הטיסה לפני ההמראה, ובדקה אם ולסובה התכוונה לעזוב מרצונה. אחרי שלושה ימים, בהם התערבו גם הנשיא ג'ימי קרטר ושליט ברית המועצות ליאוניד ברז'נייב בפרשה, ניתן אישור המראה למטוס וולסובה שבה למשפחתה. במשך שנה ניסה גודונוב להשיב אותה אליו, אולם ללא הועיל. השניים, שכונו "רומיאו ויוליה של המלחמה הקרה", התגרשו לבסוף ב-1982.

גודונוב רקד בתיאטרון הבלט האמריקאי עד 1982, אז עזב בעקבות חילוקי דעות עם ידידו הוותיק ומנהל הלהקה, מיכאיל ברישניקוב. הוא הקים להקה משלו ויצא איתה לסיבוב הופעות קצר, ולאחר מכן עבר לשחק בסרטי קולנוע בהוליווד. תפקידו המפורסם ביותר הוא קארל, הטרוריסט האכזרי בסרט מת לחיות.

גודונוב ניהל מערכת יחסים ממושכת עם השחקנית ז'קלין ביסט, אשר הסתיימה ב-1988.

ב-1995, כשהיה בן 45, מת גודונוב בוסט הוליווד (אנ'), קליפורניה. הסברה היא כי מותו נגרם מאלכוהוליזם וסיבוכים של דלקת כבד. אפרו פוזר באוקיינוס השקט. על לוח זיכרון שהוצב לזכרו נכתב "עתידו נותר בעבר".

קישורים חיצוניים
----------------

* אלכסנדר גודונוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אלכסנדר גודונוב, באתר AllMovie (באנגלית)
* אלכסנדר גודונוב, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* אלכסנדר גודונוב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* אלכסנדר גודונוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 5101076
* BNE: XX1512248
* BnF: cb14046089k (data)
* GND: 1244256579
* ISNI: 0000 0000 6301 3096
* LCCN: n83169417
* SNAC: w6n618rb
* SUDOC: 075741261
* Trove: 1456608
* VIAF: 5133783
* WorldCat: lccn-n83169417

 |