סמל חגיגות 2500 שנים לאימפריה הפרסית. במרכז הסמל צויר גליל כורש
**חגיגות 2500 שנים לאימפריה הפרסית** (בפרסית: **جشن‌های ۲۵۰۰ سالهٔ شاهنشاهی ایران**, או בשם הרשמי: **חגיגות 2500 שנים לייסוד המדינה הקיסרית של איראן**, בפרסית: **دوهزار و پانصدمین سال بنیانگذاری شاهنشاهی ایران**) היו סדרה של חגיגות שהתקיימו בין 12 ל-16 באוקטובר 1971 לציון 2,500 שנים להקמתה של המדינה האימפריאלית של איראן ושל ממלכת פרס על ידי כורש הגדול. מטרת החגיגות הייתה להמחיש את ההיסטוריה של איראן כחלון ראווה לקדמה של איראן המודרנית תחת שלטונו של מוחמד רזא שאה פהלווי, השאה של איראן.

ההכנות
------

עיר האוהלים בפרספוליס, 1971
אוהל בעיר האוהלים, 1971
על פי הסרט התיעודי של ה־BBC, "שחיתות ונפילה: המסיבה האחרונה של השאה של איראן" (Decadence and Downfall: The Shah of Iran's Ultimate Party), שבו רואיינו אנשים שעליהם הטיל השאה את משימת ארגון החגיגות, ההכנות לאירוע ארכו שנה. הלוגו הרשמי של החגיגות היה הכרזת כורש. לאחר שהוחלט על עריכת האירוע המרכזי של החגיגות בעיר העתיקה פרספוליס, שליד שיראז, היה צורך לשפר את התשתיות המקומיות, כולל נמל התעופה הבינלאומי שיראז והכביש המהיר ממנו לפרספוליס. בעוד שנציגי התקשורת ואנשי המנהלה שוכנו בשיראז, החלק העיקרי של החגיגות תוכנן להתקיים בפרספוליס שלצורך האירוע הפכה לעיר אוהלים משוכללת. האזור סביב לפרספוליס נוקה מנחשים ומשאר שרצים. אירועים נוספים במסגרת החגיגות התקיימו בפסארגאדה, מקומו של קבר כורש, וכן בבירה טהראן.

עיר האוהלים בפרספוליס
---------------------

משימת תכנונה של עיר האוהלים (נקראה גם "עיר הזהב") הוטלה על חברת עיצוב הפנים מפריז, "בית ינסן" (Maison Jansen). העיר השתרעה על שטח של 0.65 קילומטר רבוע וההשראה להקמתה נלקחה משדה אריג הזהב, מקום פגישתם בצרפת של הנרי השמיני, מלך אנגליה ופרנסואה הראשון, מלך צרפת ב־1520. חמישים אוהלים (למעשה דירות פאר טרומיות עטופות בבדים בעיצוב פרסי מסורתי) סודרו במבנה כוכב סביב למזרקה מרכזית ומספר עצום של עצים ניטעו סביבם במדבר, כדי לשחזר בצורה מסוימת את המראה של פרספוליס בעת העתיקה. כל אחד מהאוהלים צויד בקווי טלפון וטלקס שקישרו את האישיות שהתארחה בו למדינתו וכל מהלך החגיגות צולם בטלוויזיה ושודר לרחבי העולם באמצעות לוויין ישירות מהאתר.

בנוסף הוקם "אוהל הכבוד" לצורך קבלת הפנים למכובדים. המבנה הגדול ביותר באתר היה אולם הנשפים שאורכו היה 68 מטרים ורוחבו 24 מטרים. עיר האוהלים הוקפה בגנים שבהם ניטעו עצים וצמחים שהוטסו מצרפת. שירותי ההסעדה סופקו על ידי מסעדת מקסים מפריז, שנסגרה לכמעט שבועיים לצורך האירוע הנוצץ. המלונאי האגדי מקס בלאוה חזר מפרישתו לגמלאות כדי לפקח על הנשף. מדי המשרתים עוצבו על ידי בית האופנה הפריזאי לנבן (Lanvin). 250 לימוזינות אדומות של מרצדס-בנץ שימשו להסעת האורחים מנמל התעופה ובחזרה. כלי האוכל לסעודה שהיו עשויים מחרסינה יוצרו על ידי חברת לימוז'.

החגיגות
-------

החגיגות נפתחו ב־12 באוקטובר 1971, כאשר השאה והשהבאנו (הקיסרית פארה דיבה) כיבדו את כורש בקברו שבפסארגאדה. ביומיים הבאים קיבלו השאה ורעייתו את פניהם של האורחים, לרוב בנמל התעופה של שיראז. ב־14 באוקטובר התקיימה סעודה רשמית באולם הנשפים לרגל יום הולדתה של הקיסרית. שישים חברי משפחות מלוכה וראשי מדינה התכנסו סביב לשולחן מתפתל גדול באולם הנשפים. הרמת הכוסית הרשמית בוצעה עם יין רוזה דום פריניון משנת 1959.
תפריט הסעודה והיינות סופקו כאמור על ידי מסעדת מקסים וכללו:

* ביצי שליו ממולאות בקוויאר מהים הכספי (לשאה, שהיה אלרגי לקוויאר, הוגש ארטישוק), שמפניה ויין שאטו דה סארן.
* מוס זנבות סרטנים עם רוטב ננטואה, יין שאטו או־בריון 1964.
* בשר כבש עם פטריות כמהין, יין שאטו לאפיט רוטשילד 1945.
* סורבה שמפנייה, Moët & Chandon 1911.
* 50 טווסים צלויים (סמל איראני לאומי עתיק) עם נוצות הזנב משוחזרים, ממולאים בכבד אווז, שלווים צלויים, סלט כמהין ואגוזים.
* טבעות תאנים מזוגגות ביין פורט עם קצפת, פטל, סורבה שמפנייה ויין פורט, רוזה דום פריניון 1959.
* קפה מוקה.
* קוניאק הנסיך אויגן.

קבר כורש
600 אורחים סעדו במשך יותר מחמש שעות וחצי במה שהיה לארוחה הרשמית הארוכה והמפוארת ביותר בהיסטוריה המודרנית, על פי ספר השיאים של גינס. מופע אורקולי, שעוצב על ידי המלחין והאדריכל היווני יאניס קסנאקיס, סיכם את הערב. יום המחרת עמד בסימן מצעד של 1,724 חיילי צבא איראן שלבשו מדים של צבאות האימפריות ששלטו בארץ במשך 2,500 שנים. בערוב היום נערכה באולם הנשפים "מסיבה מסורתית פרסית" רשמית פחות לסיכום האירוע בפרספוליס.

מגדל שהאיהד במהלך הקמתו
ביום האחרון לחגיגות חנך השאה את "מגדל שהיאד" (לימים מגדל אזאדי) בכיכר אזאדי שבטהראן, להנצחת החגיגות. המגדל היה גם משכנו של המוזיאון להיסטוריה פרסית ובו הוצג העתק של גליל כורש, שאותה הגדיר השאה כ"הצהרת זכויות האדם הראשונה בהיסטוריה". הכתובת הייתה גם לסמל של החגיגות ובנאום שנשא השאה על קברו של כורש הוא שיבח את הצהרת החירות העתיקה. החגיגות הסתיימו בעלייה של השאה לקבר אביו, רזא ח'אן.

אבטחה
-----

אחת הדאגות העיקריות של מארגני החגיגות הייתה סוגיית האבטחה. פרספוליס הייתה אתר מועדף לקיום החגיגות, שכן האתר היה מבודד ולפיכך קל לאבטחה, שיקול כבד משקל בהתחשב בעובדה שרבים ממנהיגי העולם התכנסו שם. המשטרה החשאית של אירן, הסאוואכ, נקטה בצעדי מנע ועצרה את כל מי שעלול היה להפריע למהלך החגיגות.

ביקורת
------

ביקורת על החגיגות הושמעה על ידי העיתונות המערבית ועל ידי אנשי דת מוסלמים כמו האייתוללה רוחאללה ח'ומייני וחסידיו. ח'ומייני כינה את החגיגות "חג השטן". משרד חצר המלכות נקב בסכום של 17 מיליון דולר לעלות החגיגות. אבדולרזה אנסרי, שהיה אחד ממארגני החגיגות טען שהסכום היה 22 מיליון דולר. את הסכום המדויק קשה להעריך, אך יש כאלה שהגיעו בהערכותיהם ל־200 מיליון דולר. אלה שצידדו בעריכת החגיגות ציינו את הערך המוסף שלהן שכלל את פתיחתם של מוזיאונים, שיפורים בתשתיות וההשפעה החיובית על יחסי החוץ של איראן.

האורחים
-------

בטקס השתתפו 20 מלכים ונסיכים, 5 מלכות, 21 נסיכים, 16 נשיאים, 3 ראשי ממשלות, 4 סגני נשיא ו־69 שרי חוץ

ברשימת מנהיגי העולם שהתארחו בחגיגות "בלטו בהיעדרם" אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, נשיא ארצות הברית, ריצ'רד ניקסון, נשיא צרפת, ז'ורז' פומפידו והירוהיטו, קיסר יפן. ב־2001 נחשף מידע ממסמכי משרד החוץ הבריטי כי עקב בעיות ביטחון ועקב טענה שהאירוע לא יהיה מכובד, קיבלה המלכה ייעוץ לא להגיע לאירוע. הנסיך צ'ארלס היה אז בעיצומם של אימוניו הצבאיים והעדיף לא לצאת לאירוע במקום אמו. בסופו של דבר ייצגו את בריטניה הנסיך פיליפ והנסיכה אן. הנשיא ניקסון שלח את סגנו, ספירו אגניו, פומפידו שלח את ראש ממשלתו, ז'אק שבאן־דלמאס והקיסר הירוהיטו שלח את אחיו, הנסיך מיקאסה ואת גיסתו, הנסיכה יוריקו.

על בני משפחות המלוכה והנציגים מטעמם שהשתתפו בחגיגות נמנו:

|  |  |
| --- | --- |
| * אתיופיה (1897–1975)אתיופיה (1897–1975) היילה סלאסי, קיסר אתיופיה
* דנמרקדנמרק פרדריק התשיעי, מלך דנמרק ורעייתו, המלכה אינגריד
* בלגיהבלגיה בודואן, מלך הבלגים ורעייתו, המלכה פביולה
* ירדןירדן חוסיין, מלך ירדן ורעייתו, המלכה מונה
* בריטניהבריטניה הנסיך פיליפ ובתו, הנסיכה אן
* יפןיפןהנסיך מיקאסה ורעייתו, הנסיכה יוריקו.
* נפאלנפאל מהנדרה, מלך נפאל ורעייתו, המלכה רטנה
* נורווגיהנורווגיה אולף החמישי, מלך נורווגיה
* בחרייןבחריין עיסא בן סלמאן אאל ח'ליפה, אמיר בחריין
* קטר (מדינה)קטר (מדינה) חמד בן עבדאללה אאל ת'אני, אמיר קטר
* כוויתכווית סבאח א-סאלם א-סבאח, אמיר כווית
* יווןיוון קונסטנטינוס השני, מלך יוון ורעייתו, אנה מריה, מלכת יוון
* עומאןעומאן קאבוס בן סעיד אאל סעיד, סולטאן עומאן
* מוחמד זאהיר שאה, מלך אפגניסטן ורעייתו
* מושואשו השני, מלך לסוטו
* מלזיהמלזיה עבדול חלים, יאנג די-פרטואן אגונג של מלזיה
 | * איחוד האמירויות הערביותאיחוד האמירויות הערביות זאיד בן סולטאן אאל נהיאן, נשיא איחוד האמירויות הערביות
* ליכטנשטייןליכטנשטיין פרנץ יוזף השני, נסיך ליכטנשטיין ורעייתו, הנסיכה גאורגינה
* מונקומונקו רנייה השלישי, נסיך מונקו ורעייתו, הנסיכה גרייס
* לוקסמבורגלוקסמבורג ז'אן, הדוכס הגדול מלוקסמבורג ורעייתו, הדוכסית הגדולה ז'וזפין שארלוט
* הולנדהולנד ברנהרד, נסיך ליפה-ביסטרפלד (בן זוגה של יוליאנה, מלכת הולנד)
* שוודיהשוודיה קרל גוסטב, נסיך הכתר של שוודיה
* חואן קרלוס, נסיך ספרד ורעייתו, הנסיכה סופיה
* איטליהאיטליה ויטוריו אמנואלה, נסיך נאפולי ורעייתו, הנסיכה מרינה
* תאילנדתאילנד הנסיך בנובנדו יוגלה מתאילנד
* מרוקומרוקו הנסיך מולאי עבדאללה (אחיו של חסן השני, מלך מרוקו) ורעייתו, הנסיכה למיה
* סווזילנדסווזילנד הנסיך מקוסיני מסווזילנד
* קנדהקנדה רולנד מיצ'נר, המושל הכללי של קנדה
* אוסטרליהאוסטרליה סר פול הזלק, המושל הכללי של אוסטרליה
 |

אצטדיון אזאדי
על הנשיאים, ראשי הממשלה והנציגים מטעם שהשתתפו בחגיגות נמנו:

|  |  |
| --- | --- |
| * יוגוסלביהיוגוסלביה יוסיפ ברוז טיטו, נשיא הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה
* ברית המועצותברית המועצות ניקולאי פודגורני, יושב ראש נשיאות הסובייט העליון של ברית המועצות
* צרפתצרפת ראש ממשלת צרפת, ז'אק שבאן-דלמאס
* ארצות הבריתארצות הברית ספירו אגניו, סגן נשיא ארצות הברית
* אוסטריהאוסטריה פרנץ יונאס, נשיא אוסטריה
* בולגריהבולגריה טודור ז'יבקוב, יושב ראש מועצת המדינה של בולגריה
* ברזילברזיל אמיליו גרסטזו מדיסי, נשיא ברזיל
* פינלנדפינלנד אורהו קקונן, נשיא פינלנד
* טורקיהטורקיה ג'וודט סונאי, נשיא טורקיה
* הונגריההונגריה פאל לושונצי, נשיא הונגריה
* אינדונזיהאינדונזיה סוהארטו, נשיא אינדונזיה
* צ'כוסלובקיהצ'כוסלובקיה לודביק סבובודה, נשיא צ'כוסלובקיה
* פקיסטןפקיסטן יחיא ח'אן, נשיא פקיסטן
* לבנוןלבנון סולימאן פרנג'יה, נשיא לבנון
* יאקובוס יוהנס פושה, נשיא דרום אפריקה
 | * הודוהודו ורהגירי ונקטה גירי, נשיא הודו
* מוח'תאר אולד דאדה, נשיא מאוריטניה
* סנגלסנגל לאופולד סדאר סנגור, נשיא סנגל
* בניןבנין אובר מאגה, נשיא דהומי
* ניקולאה צ'אושסקו, נשיא רומניה ורעייתו וסגנית ראש הממשלה, אלנה צ'אושסקו
* מובוטו ססה סקו, נשיא זאיר
* שווייץשווייץ רודולף גנגי, נשיא שווייץ
* קוריאה הדרומיתקוריאה הדרומית קים ג'ונג פיל, ראש ממשלת קוריאה הדרומית
* איטליהאיטליה אמיליו קולומבו, ראש ממשלת איטליה
* פוליןפולין מיצ'סלב קלימצ'בסקי, סגן נשיא פולין
* הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין גו מורו, סגן נשיא הרפובליקה העממית של סין
* מערב גרמניהמערב גרמניה קאי אוה פון הסל, נשיא הבונדסטאג של גרמניה המערבית
* פורטוגלפורטוגל רוי פטריסיו, שר החוץ של פורטוגל
* הפיליפיניםהפיליפינים אימלדה מרקוס, אשת נשיא הפיליפינים
* קריית הוותיקןקריית הוותיקן מקסימיליאן דה פירסטנברג, נציג הכס הקדוש
 |

סרט
---

שרידי עיר האוהלים – 2007
מועצת הסרטים הלאומית של איראן הפיקה סרט תיעודי על החגיגות שבאנגלית נקרא Flames of Persia (להבות פרס). הסרט בוים על ידי פרוק גולסטן ואת הקריינות באנגלית ביצע אורסון ולס בתמורה למימון שניתן לו על ידי גיסו של השאה לסרטו The Other Side of the Wind (הצד האחר של הרוח). את קטעי הקריינות כתב העיתונאי והסופר הבריטי, מקדונלד הייסטינגס. הסרט היה מיועד לקהל המערבי. אף על פי ש־60 בתי קולנוע בטהראן נדרשו להקרינו, הרטוריקה המוגזמת שלו וההתמרמרות הציבורית בקשר לחגיגות, הפכו אותו לכישלון קופתי באיראן.

כיום
----

פרספוליס נותרה אתר תיירותי חשוב באיראן וככל הנראה עלו הצעות לשקם את האתר הארכאולוגי, שכן הוא בעל חשיבות להיסטוריה שלה. ב־2005 נמנו באתר 35,000 מבקרים במהלך חג הנורוז (ראש השנה האיראני).

עיר האוהלים שהוקמה לחגיגות נשארה פעילה עד 1979 למטרות פרטיות וממשלתיות, אז היא נבזזה על ידי חסידיו של ח'ומייני לאחר שהשאה עזב את איראן. מסגרות הברזל של האוהלים והשבילים של אזור החגיגות נותרו עדיין וכיום הם פתוחים כפארק ציבורי, אך לא נותרו השלטים המעידים למה שמשו שרידי עיר האוהלים. מגדל אזאדי נותר נקודת ציון חשובה בנופה של העיר טהראן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חגיגות 2500 שנים לאימפריה הפרסית** בוויקישיתוף
* 2500th year celebration of the Persian empire, סרטון באתר יוטיוב (באנגלית)
* סרט על החגיגות, כתבה באתר יוטיוב (בצרפתית)
* 2500 Years of Iranian Monarchy Celebrations in Persepolis 1971 - What Led The Downfall of Mohammed Reza Shah’s Kingdom of Iran

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  Kadivar C (25 January 2002). "We are awake. 2,500-year celebrations revisited". Retrieved 23 October 2006
2. ↑  Naficy, Hamid (2011-09-16). A Social History of Iranian Cinema, Volume 2: The Industrializing Years, 1941–1978. Duke University Press. p. 139. מסת"ב9780822347743. Retrieved 15 February 2016.
3. ↑  Tait, Robert (22 September 2005). "Iran to rebuild spectacular tent city at Persepolis". The Guardian (Persepolis). Retrieved 8 August 2013

| היסטוריה מודרנית של איראן |
| --- |
| השושלת הקאג'ארית | מלחמות האימפריה הרוסית–פרס • המלחמה האנגלו-פרסית • מרד הטבק באיראן • מודרניזם אסלאמי • המהפכה החוקתית בפרס • המערכה בפרס במלחמת העולם הראשונה • ההסכם האנגלו-איראני • ההפיכה באיראן (1921) • מרד סימקו שיקאק | איראןאיראן |
| שושלת פהלווי | רזא שאה פהלווי • העימות במקדש האימאם א-רידא • הפלישה הבריטית-סובייטית לאיראן • משבר אבאדאן • ההפיכה באיראן (1953) • המהפכה הלבנה • חגיגות 2500 שנים לאימפריה הפרסית • תאוריית הקשר על הדחת השאה מאיראן • המהפכה האסלאמית • הממשלה האיראנית הגולה |
| הרפובליקה האסלאמית | הפיכת נוז'ה • משבר בני הערובה באיראן • מלחמת איראן–עיראק • הסכסוך האיראני-ישראלי • הסכסוך האיראני–סעודי • תוכנית הגרעין האיראנית • טרור אסלאמי • בדלנות כורדית באיראן • ההפגנות באיראן (2018–2019) • ההפגנות באיראן (2022–הווה) |
| פורטל איראן |