recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**צב רך פפואני ענק** (שם מדעי: *Pelochelys bibroni*) הוא מין של צב ממשפחת צבים רכים המצוי במים מתוקים ומליחים בדרום-מזרח אסיה עד צפון אוסטרליה.

צב זה הוא השני במיני צבי המים המתוקים, לאחר המין הקרוב צב רך אסייתי ענק. הוא יכול להגיע לאורך 1 מ' ולמשקל 120 ק"ג. הצב בעל שריון רך ועם צוואר וראש גדולים. הראש מוארך ובעל חדק אך עיניו קטנות. הכפות גדולות ויש עליהם טפרים גדולים.

צב זה מצוי במי נהרות ותעלות אך גם במים מליחים ושפכי נהרות. הוא מצוי מדרום סין עד לצפון אוסטרליה. זהו צייד תת-מיימי הניזון ממארב מטרף שהוא שואב בפיו העצום. הוא ניזון מסרטנים, רכיכות, דגים וגם מצמחייה. לצב ישנו טורף עיקרי יחיד - תנין הים.

הצב מקנן בסמוך לחופי נהרות בהם מתרבים גם תנינים ומתרבה בצורה דומה למין הקרוב אליו צב אף-חזיר. ייתכן כי כך הוא מונע התקפה מהם.

קישורים חיצוניים
----------------

* צב רך פפואני ענק, באתר ITIS (באנגלית)
* צב רך פפואני ענק, באתר NCBI (באנגלית)
* צב רך פפואני ענק, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* צב רך פפואני ענק, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* צב רך פפואני ענק, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* צב רך פפואני ענק, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  צב רך פפואני ענק באתר הרשימה האדומה של IUCN
**פרוזדור סיליגורי** הוא רצועת השטח ההודי בתוך המעגל המודגש האדום.
**פרוזדור סיליגורי** (הידוע גם בשם **צוואר התרנגולת**) הוא רצועת אדמה צרה, כ-22 ק"מ רוחב, הממוקמת במדינה ההודית מערב בנגל ומחברת את הודו בחלקה הצפון מזרחי לשאר הודו. נפאל ובנגלדש גובלות בשני צדי הפרוזדור. ממלכת בהוטן שוכנת בצד הצפוני שלו. ממלכת הסיקים שכנה בעבר בצד הצפוני של המסדרון, עד למיזוגה עם הודו בשנת 1975.

העיר סיליגורי, במדינת מערב בנגל, היא היישוב המרכזי באזור זה והצומת המרכזי המחבר בין בהוטן, נפאל, בנגלדש, סיקים, גבעות דרג'ילינג, צפון-מזרח הודו ושאר הודו.

פרוזדור סיליגורי נוצר בשנת 1947 לאחר חלוקת בנגל. ממלכת סיקים שכנה בעבר בצד הצפוני של המסדרון, עד לאיחודה עם הודו בשנת 1975 בעקבות משאל עם.

פרוזדור סיליגורי הוא שטח חשוב ורגיש במיוחד עבור הודו, שנוצר על ידי הקמתה של מזרח פקיסטן (כיום בנגלדש) בשנת 1948. חלוקת הודו התרחשה כתוצאה מהעוינות בין הקונגרס הלאומי ההודי לליגה המוסלמית. מלכתחילה עמדו היחסים בין שתי המדינות החדשות הללו תחת השפעתם השלילית של פעולות איבה ועימותים.

היווצרות מזרח בנגל יצרה מחסום גאוגרפי לחלק הצפון מזרחי של הודו. פרוזדור סיליגורי הצר, שבשלב מסוים הוא עומד על פחות מ-27 ק"מ רוחב, נותר כגשר היחיד בין החלק הצפון-מזרחי של הודו לשאר חלקי המדינה.

בהיותו תחום בין אזור בנגלדש מדרום וממערב לבין סין מצפון, לאזור הצפון מזרחי של הודו אין גישה לים. התקדמות צבאית סינית עלולה לנתק את בהוטן, חלק ממערב בנגל וכל צפון מזרח הודו, אזור המכיל כמעט 50 מיליון בני אדם. חשש זה עלה במהלך מלחמת הודו–סין בשנת 1962. בעיה זו מזכירה את הבעיה האסטרטגית הנוצרת בשל המותניים הצרים של ישראל באזור השרון.

כאזור רגיש בין שלוש מדינות, הרצועה מנוטרת בכבדות על ידי צבא הודו.

כל הובלה יבשתית בין הודו היבשתית לבין מדינותיה הצפון מזרחיות משתמשת במסדרון מעגלי זה, מכיוון שאין הסכם סחר חופשי בין בנגלדש להודו. מסדרון טטוליה, חלופה למסדרון סיליגורי, מוצע על פי אחד מסעיפי הסכם הסחר הודו – בנגלדש משנת 1980, הקובע כי "שתי הממשלות מסכימות לערוך הסדרים המועילים זו לזו לשימוש בנתיבי המים שלהן, מסילות הברזל והכבישים שלהן למסחר בין שתי המדינות ולהעברת סחורות בין שני מקומות במדינה אחת דרך השטח של האחרת". עם זאת, ההצעה נמצאת עדיין בשלבים ראשוניים של משא ומתן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרוזדור סיליגורי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Sikkim Votes On Indian Merger". *Daytona Beach Morning Journal*. 15 באפריל 1975. נבדק ב-28 בינואר 2018. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Sikkim Voters OK Merger With India". *Sarasota Herald-Tribune*. 16 באפריל 1975. נבדק ב-28 בינואר 2018. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  Partha S. Ghosh, "Cooperation and Conflict in South Asia", UPL, Dhaka, 1989, p-43
**היפודאמיה** (ביוונית: **Ιπποδάμεια**) היא דמות מהמיתולוגיה היוונית, בתו של אוינומאוס מלך אולימפיה, אשת פלופס ואם התאומים אטראוס ותיאסטס.

אטימולוגיה
----------

מקור השם היפודאמיה הוא מיוונית עתיקה. הוא מורכב משתי מילים:

* "**היפוס**" (ἵππος) - סוס

* "**דמיה**" (δάμα) - אילוף, שליטה

לפיכך, ניתן לפרש את השם היפודאמיה כ"מרסנת הסוסים" או "שולטת בסוסים".

דמותה
-----

היפודאמיה היפה זכתה למחזרים רבים, אולם אביה, שלא רצה להשיא אותה, העמיד תנאי שרק מי שינצח אותו במירוץ מרכבות יזכה בידה. המפסיד במירוץ היה צפוי למוות. ברשותו של אוינומאוס היה צמד סוסים משובחים שקיבל מאביו, האל ארס, לכן מחזרים רבים מצאו את מותם ואוינומאוס נותר בלתי מנוצח.

פלופס שרצה בהיפודאמיה וקיבל בעצמו צמד סוסים משובחים מפוסידון, מתנת תודה על כך שהיה המאהב שלו, פנה בהסתר לרכב של אוינומאוס, מירטילוס. הוא הבטיח לו את מחצית המלכות שיירש לאחר מות אוינומאוס, במידה ויזכה בידה של היפודאמיה. לפי גרסה אחרת הבטיח לו גם את הלילה הראשון עם היפודאמיה. בגרסה נוספת היפודאמיה היא זו שהתאהבה בפלופס וסידרה את שיחוד מירטילוס. מירטילוס הוציא או שחרר יתדות ברכב של אוינומאוס וכך זכה פלופס בתחרות ובהיפודאמיה. לפי גרסה אחת אוינומאוס נהרג כשנפל מהמרכבה המתפרקת ולפי גרסה אחרת זעם על הרכב שלו והרג אותו.

היפודאמיה ילדה לפלופס ארבעה בנים, התאומים אטראוס ותיאסטס, פיתאוס ואלקתואוס. לפלופס היה בן נוסף, עלם יפה בשם כריסיפוס, בנה של הנימפה אקסיוכה. היפודאמיה חששה שפלופס יוריש את הממלכה לכריסיפוס, לכן הסיתה את בניה, אטראוס ותיאסטס, להרוג את כריסיפוס. השנים הטילו את כריסיפוס אל מותו לתוך באר (קיימות גרסאות נוספות לגבי מותו, אונס ורצח שביצע בו המחנך שלו או התאבדות בגלל האונס). 

פלופס בתגובה גירש את הרוצחים ואת אמם והם מצאו מקלט במיקנה. היפודאמיה תלתה עצמה על עץ.

האסטרואיד 692 Hippodamia (אנ') שהתגלה על ידי מקס וולף ואוגוסט קופף ב-1901, נקרא על שמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היפודאמיה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  *(692) Hippodamia In: Dictionary of Minor Planet Names*. Springer. 2003. doi:10.1007/978-3-540-29925-7\_693. ISBN 978-3-540-29925-7.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16549799p (data)
* ISNI: 0000 0004 3419 4392
* SUDOC: 169661032
* VIAF: 308302225
* WorldCat (עם VIAF): 308302225

 |
**אקנת סמבהג'י שינד** (במראטהית: **एकनाथ शिंदे**; נולד ב-9 בפברואר 1964) הוא פוליטיקאי הודי המכהן כראש השרים של מהאראשטרה מטעם השיוו סנה מיוני 2022.

ביוגרפיה
--------

אקנת שינד נולד ב-9 בפברואר 1965 בטהנה (אנ') שבמהאראשטרה. בנובמבר 2020 קיבל תואר ראשון באומנות ממכללת ישוונטרו בלוונטרו צ'אוואן.

שינד היה נהג בטהנה, שם נבחר למועצת העיר מטעם השיוו סנה.

ב-2004 נבחר לראשונה לאספה המחוקקת של מהאראשטרה, אליה נבחר במשך ארבע מערכות בחירות רצופות - 2009, 2014 ו-2019. הוא שימש גם כראש האופוזיציה באספה לתקופה קצרה ב-2014, כשהקואליציה בין השיוו סנה למפלגת העם ההודית התפרקה.

לאחר הבחירות לאספה ב-2019 נוצר משבר פוליטי בין מפלגת העם ההודית לשיוו סנה, שהשיוו סנה דורשת לקבל רוטציה במשרת ראש השרים, בעוד מפלגת העם ההודית מתנגדת לדרישה. בסופו של דבר הקימה השיוו סנה ממשלה בתמיכת הקונגרס הלאומי ההודי ומפלגת הקונגרס הלאומית בראשות אודהב טהקרי (אנ'). שינד שימש כשר לפיתוח עירוני ועבודות ציבוריות.

ביוני 2022 פרש שינד מהממשלה יחד עם מרבית חברי השיוו סנה, והקים קואליציה חילופית בתמיכת מפלגת העם ההודית. ב-30 ביולי 2022 הוא הושבע לראש השרים של מהאראשטרה. ההחלטה גרמה לפיצול בשיוו סנה בין תומכי שינד לתומכי טהקרי, וועדת הבחירות של הודו קיבלה בפברואר 2023 את טענתו של שינד לייצוג המפלגה בעקבות תמית רוב המחוקקים מטעם המפלגה בו, וקבעה כי הפלג בראשותו זכאי להשתמש בסמלי המפלגה.

חיים אישיים
-----------

בנו של שינד, שריקנט (אנ'), הוא חבר בלוק סבהה מ-2014.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אקנת שינד** בוויקישיתוף
* אקנת שינד, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אקנת שינד, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  Maharashtra CM Eknath Shinde's birthday celebrated in Thane NCP taunts with khokha cake, The Times of India, ‏9 בפברואר 2023
2. ↑  Maharashtra Minister A Degree Holder Now, Tweets MP Son, NNTV, ‏18 בנובמבר 2020
3. ↑  Kamlesh Damodar Sutar, Eknath Shinde, the man who changed the game in Maharashtra’s politics, India Today, ‏21 ביוני 2022
4. ↑  Eknath Shinde takes oath as Maharashtra CM, The Hindu Business Line, ‏30 ביוני 2022
5. ↑  India Today Web Desk, Eknath Shinde faction wins Shiv Sena symbol war: A timeline of events, India Today, ‏17 בפברואר 2023
**לולו** (באנגלית **Lolo**, נכתב כ-**LØLØ**, נולדה ב-6 בנובמבר 1994 בטורונטו, אונטריו, קנדה) הוא שם הבמה של הזמרת והמוזיקאית הקנדית-יהודייה **לורן מנדל**.

בשנת 2018 היא החלה לצבור פופולריות בפלטפורמות הטיקטוק והיוטיוב בהן ביצעה גרסאות משלה ללהיטים מוזיקליים מוכרים. עמוד היוטיוב שלה צבר כמעט 3 מיליון צפיות באופן עצמאי וב-2019 היא שחררה EP בכורה בשם "Sweater Collection". לולו זכתה לביקורות חיוביות ממגזינים נחשבים דוגמת Alternative Press ו-American Songwriter, ומגזין פיפל אף כלל אותה ברשימת "המוזיקאים העולים והמבטיחים" של שנת 2020.

בפברואר 2021 חתמה על חוזה עם חברת התקליטים האמריקאית APG. באוקטובר של אותה שנה חתמה על חוזה עם חברת התקליטים Hopeless Records המתמחה במוזיקת פופ פאנק. מאז, הוציאה סינגלים שזכו להצלחה בפלטפורמות סטרימינג דוגמת "debbie downer", "u turn me on (but u give me depression)", "junkie" ו-"hot girls in hell". היא גם שחררה 2 מיני-אלבומים - "overkill" ב-2021 ו-"debbie downer" ב-2022. לולו הופיעה בארצות הברית, בבריטניה ובאירופה וחיממה להקות דוגמת New Found Glory ו-3OH!3. בסוף שנת 2022 הוציאה יחד עם להקת סימפל פלאן חידוש ללהיט "I’m Just A Kid".

דיסקוגרפיה
----------

* Sweater Collection (EP, 2019)
* overkill (EP, 2021)
* debbie downer (EP, 2022)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **LØLØ** בוויקישיתוף

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"LØLØ"**.
**עזיז עבדו קאיונדו** (באנגלית: **Aziz Abdu Kayondo**; נולד ב-6 באוקטובר 2002 בקיאזנגה שבאוגנדה) הוא כדורגלן אוגנדי המשחק בעמדת המגן השמאלי המשתייך לסגל נבחרת אוגנדה שיחק בעבר בהשאלה בהפועל תל אביב מליגת העל הישראלית אך שוחרר לאחר 4 חודשים.

קריירת מועדונים
---------------

קאיונדו החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת וייפרס מליגת העל האוגנדית, וזכה עם המועדון בשתי אליפויות אוגנדה ובגביע האוגנדי.

ב-4 בפברואר 2022 חתם במ.פ.ק. וישקוב הצ'כית. ב-27 באפריל הושאל לריאל מונרכס, במדיה ערך 15 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.

ב-28 בפברואר 2023 חתם בלגנס מהליגה הספרדית השנייה, והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון.

לאחר שהתקיים משחק ידידות בין הפועל תל אביב ללגנס ב־15 ביולי 2023 התרשם הצוות המקצועי בהפועל מהופעתו של קאיונדו וביקש להשאיל אותו. ב-1 באוגוסט 2023 הצטרף קאיונדו בהשאלה להפועל תל אביב בחוזה לשנה אחת עם אפשרות רכישה בסופה. ההחתמה העלתה הרבה שאלות שכן קאיונדו משחק כמגן שמאלי כאשר המגן יהב גורפינקל שיחק בקבוצה וכן הקבוצה החתימה כבר את המגן השמאלי אביב סלם באותו חלון ההעברות. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו מול מ.ס אשדוד בגביע הטוטו. המאמן מייקל ואלקאניס לא אהב את ההופעה שלו והוציא אותו במחצית. מאז הוא לא שותף באף משחק. הוא חזר ללגאנס בדצמבר 2023 לאחר כארבעה חודשים בלבד במדי הקבוצה.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-18 בינואר 2021 ערך קאיונדו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוגנדה, בתיקו 0-0 מול נבחרת רואנדה במסגרת אליפות האומות האפריקאיות. ב-7 בספטמבר 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-0 על נבחרת ניז'ר במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023.

תארים
-----

וייפרס
* אליפות אוגנדה (2): 2019/2020, 2021/2022
* הגביע האוגנדי (1): 2020/2021

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* רועי ויינברג, ‏רב הנסתר: על המעבר של עזיז קאיונדו להפועל ת"א, באתר ערוץ הספורט, 1 באוגוסט 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  אופיר סער‏, קאיונדו חתם בהפועל תל אביב: "התרגשתי כשעלתה האפשרות להגיע", באתר וואלה!‏, 1 באוגוסט 2023
2. ↑  אופיר סער, ‏‏הפועל תל אביב מחכה? קאיונדו לא הגיע לישראל ועשוי לחזור ללגאנס, באתר ספורט1, 20 בנובמבר 2023

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"עזיז קאיונדו"**.
"**אנחנו**" הוא שיר שכתב, הלחין וביצע גיא מזיג. השיר נכתב בשנת 2014 בעקבות מבצע צוק איתן ופורסם ב־2019. לאחר שנתיים יצא כשיר באלבום "השחור החדש יותר".

רקע וכתיבה
----------

השיר נכתב אחרי מבצע צוק איתן, בשנת 2014, כאשר מזיג עבד על מופע מחווה לאריק איינשטיין. ההווה והעבר התערבבו יחד ליצירת שיר עדכני בעל אופי נוסטלגי, שיר המלא גם בייאוש וגם בתקווה. השיר מושפע מהסגנון המוזיקלי של חבורת לול.

מזיג הוציא את השיר כסינגל בשנת 2019, בעקבות מתחים חברתיים-פוליטיים שעלו גם בתקופה זו. השיר קורא לסיים את הסכסוך הפנימי בישראל, בנימה נוסטלגית תמימה. בראיון לאתר וואלה, אמר מזיג:

> 
> "מה שהתחולל באותה תקופה היה קשה ביותר - שסע חברתי שהלך וגדל ונדמה היה שהסיכוי לאיזושהי אחדות הולך ונגוז. עם אותן תחושות קשות בלב הייתי קם בבוקר והולך לישון עד שלילה אחד חלמתי שזהו, סוגרים את המדינה. התעוררתי קצת מבועת וטעון, ומיד הרמתי את העט והמילים של השיר כמו נכתבו מעצמן והתחברו לאותו לחן שליווה אותי. נדמה שבמוזיקה יש תמיד ניסיון להיות הדבר הלוהט הבא, להביא את ההפקה הכי חדשנית, "אנחנו" נוצר באנטי תזה מוחלטת לכל זה. זה שיר שחוזר לתקופות תמימות יותר באווירת אחדות, אופוריה והמנוני פסטיבלי זמר".
> 
> 
> 
> — גיא מזיג
> 

בשנת 2021 פתח השיר את אלבום הסולו השני של מזיג - "השחור החדש יותר".

הצלחה
-----

השיר הגיע למקום השמיני במצעד הישראלי השבועי של גלגלצ ביוני 2019.

מערכת כאן 88 שיבצה את השיר במקום השמיני ברשימת שירי השנה לשנת תשע"ט.

בשנת 2023 חובר לשיר ריקוד עם על־ידי אור בלילטי, שהוצג בפסיטיבל מחול כרמיאל.

קישורים חיצוניים
----------------

 אנחנו, בביצוע גיא מזיג, סרטון באתר יוטיוב, 11 באפריל 2019

 אנחנו (לייב באולפן גלגלצ), בביצוע גיא מזיג, סרטון באתר יוטיוב, 27 במאי 2019

 ׳אנחנו׳ (מתוך ספיישל מוסיקומי), בביצוע גיא מזיג, אורית שלום ויעל צורי, סרטון באתר יוטיוב, 31 במרץ 2021

מילות השיר "אנחנו", באתר שירונט

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מערכת כאן, שירי השנה של כאן 88 לשנת תשע"ט, באתר כאן, ‏25 בספטמבר 2019
2. 1 2  דודי פטימר, ‏אלבומו השני והחדש של גיא מזיג מוציא ממנו את מיטב הגרוב, באתר מעריב אונליין, 26 בפברואר 2021
3. 1 2  103FM - איריס קול - "מה יישאר פה אחרי מלחמה?", באתר 103FM - האזנה לרדיו און ליין
4. ↑  חלום האחדות של גיא מזיג: השיר שנולד מתוך הפחד שהמדינה מתרסקת לחלוטין, באתר וואלה!‏, 11 באפריל 2019
5. ↑  המצעד השבועי 06.06.2019, באתר גלגלצ, ‏6 ביוני 2019
6. ↑  *Anachnu - Dance | אנחנו - ריקוד*, נבדק ב-2023-11-01
פירוש נוסף ערך זה עוסק במפלגה בברזיל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו מפלגת העבודה (פירושונים).



**מפלגת העבודה הברזילאית** (בפורטוגזית: **Partido Trabalhista Brasileiro** ובראשי תיבות - **PTB**), היא מפלגה בברזיל, ששורשיה בשנת 1945, בתקופת הרפובליקה הברזילאית השנייה וכהונותיו של הנשיא ז'טוליו ורגאס. 

משתפת פעולה עם תנועת O Brasil pode mais.

המפלגה ההיסטורית פוזרה על ידי המשטר הצבאי בברזיל בשנת 1964, אך בשנת 1981 הוקמה המפלגה מחדש, תוך זיקה לקודמתה ההיסטורית. כיום המפלגה היא מפלגת ימין. המפלגה ההיסטורית הייתה מפלגת מרכז-שמאל, שעיקר כוחה באנשי האיגודים המקצועיים בברזיל.

בימיה הראשונים של המפלגה הייתה המפלגה אחת משלוש מפלגות דומיננטיות בפוליטיקה הברזילאית. לצד המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, שאף היא הוקמה על ידי אנשי ורגאס כמפלגת מרכז - ימין, ומפלגת הימין האיחוד הלאומי הדמוקרטי, ביטאה המפלגה את הזרם השמאלי המתון בפוליטיקה הברזילאית של הרפובליקה הברזילאית השנייה.

המפלגה נוצרה ופעלה בצילו של ורגאס, שהיה הדמות הדומיננטית בפוליטיקה הברזילאית באמצע המאה ה-20. המפלגה נתמכה על ידי השמאל והאיגודים המקצועיים. בין 1945 ל-1962 הייתה המפלגה הכוח השלישי בגודלו בברזיל, ובבחירות לקונגרס ב-1962 הייתה המפלגה השנייה בגודלה.

המפלגה הייתה אחת מהמפלגות שהביאו לבחירתו מחדש של ז'טוליו ורגאס בשנת 1950 לכהונת נשיא ברזיל. מאחר שהמפלגה עבדה בשיתוף פעולה הדוק עם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית שהוקמה אף היא על ידי תומכי ורגאס, היא נשארה בעמדת כוח כאשר נבחר לנשיאות נציג הסוציאל-דמוקרטים, ז'וסלינו קוביצ'ק, בשנת 1955.

לאחר התאבדותו של ורגאס, בשנת 1954, הפך ז'ואו גולאר לדמות המרכזית במפלגה, ביחד עם הפוליטיקאי הפופוליסט לאונל בריזולה, שהיה גיסו של גולאר. על פי החוקה הברזילאית באותם הימים, הבחירות לתפקיד סגן הנשיא נפרדו מן הבחירות לתפקיד הנשיא, וכך, כאשר נבחר לנשיאות איש הימין ז'אניו קאדרוס, בשנת 1960, הצליח גולאר להיבחר לסגנו. כאשר התפטר קאדרוס בשנת 1961 נבחר גולאר לנשיאות. גולאר הודח בהפיכה צבאית בשנת 1964. המשטר הצבאי אסר על פעילות המפלגה, והיא פורקה בשנת 1965.

בשנת 1981 התיר המשטר הצבאי את התאגדותן של המפלגות בברזיל. איבט ורגאס, אחייניתו של ז'טוליו ורגאס, הייתה לנשיאת המפלגה, וייסדה אותה מחדש. בגלגולה הנוכחי המפלגה היא מפלגת מרכז ימין. פלג בראשותו של ליונל בריזולה פרש מן המפלגה והקים את מפלגת השמאל - מרכז מפלגת העבודה הדמוקרטית המכונה PTD.

בבחירות האחרונות לקונגרס, שנערכו ב-6 באוקטובר 2002, זכתה המפלגה ל-26 מתוך 513 מושבים בבית הנבחרים, ו-3 מתוך 81 המושבים בסנאט. כיום המפלגה היא חברה בקואליציה שהקים נשיא ברזיל, לואיז אינסיו דה סילבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מפלגת העבודה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מפלגת העבודה
**מפלגת העבודה** (בליטאית: **Darbo Partija**), היא מפלגה בליטא שהוקמה בשנת 2003.

המפלגה הוקמה בשנת 2003 על ידי איש עסקים ליטאי ממוצא רוסי ויקטור אוספאסקיך. רעיונות המפלגה התבססו על הבטחות להורדת מיסים, הגדלת משכורות ומלחמה בשחיתות שלטונית.

ביוני 2004 בליטא לראשונה נערכו בחירות לפרלמנט האירופי ובאופן מפתיע המפלגה זכתה ב-5 מ-13 מושבים שהיו מכסה של ליטא. בין נציגי המפלגה שנכללו בפרלמנט האירופאי הייתה גם אונה יוקנביצ'ניה.

בבחירות לסיימאס שנערכו באוקטובר 2004, המפלגה זכתה ב-39 מושבים (מ-141) והייתה הסיעה הגדולה בפרלמנט. היא נכנסה לממשלה ובעקבות הסיכומים עם השותפים הקואליציוניים קיבלה ארבעה תיקים. ביוני 2005 ראש המפלגה ושר הכלכלה ויקטור אוספסקיך פוטר בעקבות ניגוד עניינים. בשנת 2006 נציג המפלגה שהיה מכהן כסגן יושב ראש הסיימאס הואשם באי-סדרים בניהול המשרד ונאלץ לעזוב את התפקיד.

בבחירות המוניציפליות של שנת 2012 המפלגה זכתה בכ-10% מהקולות, בוילנה היא זכתה ב-8 מושבים מ-51 וקובנו ב-4 מ-41.

בבחירות שנערו בשנת 2012 המפלגה זכתה ב-19 מושבים ונכנסה לממשלה.

בשנת 2014 נערכו בחירות לפרלמנט האירופי, המפלגה נכשלה וזכתה במושב בודד. גם בבחירות לסיימאס בשנת 2016 המפלגה לא הצליחה וזכתה ב-2 מושבים בלבד.

באפריל 2018 ויקטור אוספאסקיך חזר לתפקיד יושב ראש המפלגה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מפלגת העבודה (בליטאית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 5208154260436524480003
* WorldCat (עם VIAF): 5208154260436524480003

 |
**בארית ההרים** (שם מדעי: *Petronia petronia*) היא ציפור שיר קטנה ממשפחת הדרוריים. היא חיה בצפון אפריקה ואסיה במקומות הרריים, באזורים מצוקיים ומסולעים שבהם צמחייה פזורה.

תיאור כללי
----------

אורכה של בארית ההרים 14–15 ס"מ, משקלה 26–39 גרם ומוטת כנפיה 21-23 ס"מ.

הבארית דומה מאוד לנקבת דרור הבית אולם גופה גדול ומגושם יותר, ונבדל מגופה של נקבת הדרור בשני פסי עין בהירים.

המקור שלה עבה וחזק, ראשה גדול, וזנבה רבוע, כהה ובעל קצה לבנבן. היא בעלת פס גבה בהיר ועבה אשר תחום על ידי פסים כהים בצידי הכיפה. החלקים העליונים של גופה בעלי פספוס בולט, וחלקי גופה התחתונים לבנבנים ובעלי פספוס אורך בולט. על החזה העליון כתם צהוב מובהק, המקיים תפקיד חשוב בעונת הרבייה: כתם זה מעיד על האטרקטיביות של פרטי בארית ההרים ועל מעמדם החברתי.

סביבת מחיה, תפוצה ומגמת אוכלוסין
--------------------------------

בארית ההרים חיה בהרים, במצוקים ובאזורים מסולעים בעלי צמחייה פזורה. היא מקננת באזורי סלע בחצי האי האיברי, צפון אפריקה, לאורך דרום אירופה ועד מרכז אסיה. בארץ, הבארית נצפית לעיתים. היא דוגרת בעיקר במרכז וצפון הארץ, במקומות כגון: הר החרמון, הר הארבל, ודרומה יותר, בהר עמשא, חברון ואזורים הרריים נוספים במדבר יהודה. כמו כן, היא נצפית בגליל, באזור צפת ורמת דלתון.

ברוב אזורי התפוצה שלה הבארית אינה נודדת, למעט אוכלוסיות אסיה, שבחודשי החורף נודדות לאזורים דרומיים יותר.

במהלך שנות ה-90 באריות ההרים חוו ירידה מתונה באוכלוסייה. ככל הנראה הגורם לכך הוא פיתוח מדינות צפון אפריקה. אוכלוסיית הבאריות נתונה במגמת עלייה, וכמעט שאינה נפגעת. זאת, הודות לכך שאזורי המחיה של הבארית קשים לגישה, והשפעת האדם בהם מועטה.

תזונה
-----

בסתיו ובחורף, בארית ההרים ניזונה מזרעי מינים שונים של צמחי יער, מפירות ומפירות יער. במהלך האביב והקיץ, היא ניזונה בעיקר מחרקים, חגבים וזחלים, אבל גם מדובדבנים ומפירות אחרים.

ראו גם
------

* דרור הבית
* דרור ספרדי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בארית ההרים** בוויקישיתוף
* בארית ההרים, באתר ITIS (באנגלית)
* בארית ההרים, באתר NCBI (באנגלית)
* בארית ההרים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* בארית ההרים, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בארית ההרים באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  madeirabirds (2005-06-01). "Rock Sparrow Petronia petronia petronia (Linnaeus, 1766)". *Madeira Birdwatching News & Trip Reports 🐦* (באנגלית בריטית). נבדק ב-2017-06-17.
3. 1 2 3  Rock Sparrow, www.oiseaux-birds.com
4. 1 2  בארית הרים, באתר תצפית סיורי צפרות – מגדיר ציפורי ארץ ישראל
5. ↑  García-Navas, Vicente; García del Rincón, Amanda; Ferrer, Esperanza S.; Fathi, Hicham (2013). "Mating strategies, parental investment and mutual ornamentation in Iberian Rock Sparrows (Petronia petronia)". *Behaviour*. **150** (14): 1641–1663. doi:10.1163/1568539X-00003112. ISSN 0005-7959.
6. 1 2 3  בארית הרים, באתר מגדיר הציפורים של ישראל, אתר הצפרות הישראלי
**אוגניה וינוגרדוב** (27 בנובמבר 1910 - 16 ביולי 1992) הייתה השופטת הראשונה במדינת ישראל, נשיאת בית המשפט המחוזי בחיפה בשנים 1979–1980.

ביוגרפיה
--------

וינוגרדוב נולדה באורני שבליטא. בשנת 1927 החלה ללמוד משפטים באוניברסיטת וילנה ובשנת 1929 עברה לאוניברסיטה היגלונית בה סיימה את לימודיה ב-1931. בשנת 1935 עלתה לארץ ישראל ובשנת 1939 נרשמה כעורכת דין ארץ ישראלית. בשנת 1948 מונתה לשופטת בבית המשפט השלום בחיפה, החל מינואר 1949.

באוגוסט 1952 עלתה וינוגרדוב לכותרות בעת שסירבה להענות לדרישת שר המשפטים, חיים כהן, בטענה שאין לה סמכות בחוק לעצור אנשים שזוכו בחקירה מוקדמת. בתחילת 1953 כיהנה במשך שלושה חודשים כשופטת ראשית בבית משפט השלום ולאחר מכן עברה לבית המשפט המחוזי. בשנת 1979 מונתה לנשיאת בית משפט המחוזי בחיפה.

וינוגרדוב הייתה השופטת הראשונה במדינת ישראל,השופטת המחוזית הראשונה במדינה והנשיאה התורנית הראשונה בישראל. ישבה כשופטת בתיקים פליליים רבים, בהם משפטו של המרגל קורט סיטה, של בניו של עו"ד חורי מעכו שהואשמו בריגול ושל הנאשמים במהומות בכפר כנא. כן הייתה בהרכב שהקל בעונשו של דוד בן הרוש, מנאשמי אירועי ואדי סאליב.

ב-14 באוקטובר 1980 פרשה לגמלאות.

באפריל 1983 נתמנתה לוועדת ערר לעניין חוק מס שבח מקרקעין במחוז חיפה.

הייתה נשואה לדניאל וינוגרדוב עד לפטירתו במרץ 1990. נפטרה ב-16 ביולי 1992 והובאה לקבורה בבית הקברות חוף הכרמל בחיפה.

בתה, רעיה חפרי-וינוגרדוב, כיהנה גם היא כשופטת בבית המשפט המחוזי. נכדה, אדם חפרי-וינוגרדוב הוא פרופסור בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית.

קישורים חיצוניים
----------------

* אוגניה וינוגרדוב, באתר הרשות השופטת

הערות שוליים
------------

1. ↑  אשה - שופטת שלום, הצופה, 5 בדצמבר 1948
2. ↑  שופטת שלום מסרבת למלא צו שר המשפטים, דבר, 5 באוגוסט 1952
3. ↑  13 נאשמים בהתפרעות בלשכת העבודה שוחררו בערבות, חרות, 15 בפברואר 1953
4. ↑  נאשמים ברצח בכוונה תחילה, חרות, 13 באוקטובר 1953
5. ↑  שופטת שלום בחיפה, הצופה, 6 בינואר 1949
6. ↑  אברהם שאל - נשיא בית המשפט המחוזי בחיפה, מעריב, 16 באוקטובר 1970
7. ↑  משפט פרופ' סיטה נדחה בגלל מחלת פרקליט המדינה, דבר, 7 בנובמבר 1960
8. ↑  החל משפט בני עו"ד חורי באשמת ריגול, מעריב, 6 באפריל 1959
9. ↑  ביהמ"ש מחיפה ביקר בכפר קנה בשטח המהומות, מעריב, 26 בספטמבר 1966
10. ↑  הודעה על מינוי יושבי ראש לוועדות ערר, 29 במרץ 1985, ילקוט הפרסומים 3190, עמ' 2102
11. ↑  הודעה על מינוי יושבי ראש ועדת ערר, 22 במרץ 1983, ילקוט הפרסומים 2912, עמ' 1517
12. ↑  מודעת אבל, מעריב, 30 במרץ 1990
13. ↑  אוגניה וינוגרדוב באתר GRAVEZ
**חיים ליפשיץ** (1892, קריבי ריה, אוקראינה – 13 בינואר 1958, חיפה, ישראל) היה צייר בסגנון משולב, קלאסי ובעיקר אימפרסיוניסטי. היה מורה לציור, ועבד בתור צייר משנות ה-20 של המאה ה-20 עד שנות ה-50 בישראל, ותיעד את נופיה ואת האנשים שחיו בה.

ביוגרפיה
--------

נולד ב־1892 בעיר קריבוי רוג (כיום קריבי ריה) באוקראינה למוסיה והלל ליפשיץ שהיה נפח אומן. בילדותו למד בחיידר, ועם המעבר לתיכון נחשף לאמנות והוקסם ממנה. למד ציור ואמנות באוניברסיטת קייב ולאחר מכן עבר להתגורר בעיר אודסה, שם למד באקדמיה לאמנות. בעקבות המהפכה הקומונסטית הוא הגיע לטורקיה דרך הים השחור, ומשם הוא עלה לארץ ישראל בשנת 1920.

ליפשיץ התגורר בתל אביב ושם הוא המשיך לצייר עד שנת 1937. במהלך שנים אלה (בשנות ה-20 ושנות ה-30) הוא התחבר עם אנשי אמנות ורוח בתל אביב, כמו חיים נחמן ביאליק ושאול טשרניחובסקי, כאשר המכנה המשותף ביניהם, מלבד האמנות, הוא החיבור לעיר אודסה באוקראינה.

ליפשיץ צייר את ביאליק ורבניצקי כותבים ביחד את ספר האגדה, הוא צייר דיוקן של טשרניחובסקי, וצייר את ש"י עגנון בזמן תפילה. בשנות ה-20 הוא צייר את "ציור מותו של יוסף טרומפלדור", מפרסם ספר בשם "איוב : ... JOB" עם קובץ של 25 ציורים על ספר איוב, ופרסם ספר עם ציורים של נופי ישראל בשם: "ארץ ישראל - קובץ תמונות". בשנות ה-30 הוא פרסם ספר בשם "תהילים בתמונות" הכולל קובץ של 20 ציורים. בשנת 1937 הוא פרסם ספר בשני חלקים בשם "מדריך בציור פדגוגי: הדרכה על ידי מכתבים" ולאחר מכן הוא נסע לקהיר והשתתף, בהזמנתו של המלך פארוק, כיועץ וצייר בהקמת המוזיאון המודרני המצרי הראשון.

בשנות ה-40 הוא עבר לגור בגבעת המורה, לימד ציור במקומות שונים בעמק יזרעאל. באותה תקופה הוא כתב שלושה ספרי לימוד לציור בכתב ידו ושכפל אותם. בשנת 1943 הוא פרסם את הספר "הוראת הציור בכיתות היסוד" בהוצאת גבעת המורה: כפר ילדים.

בשנת 1948 הוא עבר לחיפה והתגורר על הכרמל. בשנת 1957 הוא חלה במחלה קשה, ונפטר בשנת 1958 בגיל 66, נטמן בבית עלמין חוף הכרמל.

מיצירותיו המוכרות
-----------------

* "ציור מותו של יוסף טרומפלדור"
* "ביאליק ורבניצקי בעבודתם"

קישורים חיצוניים
----------------

* ארץ ישראל : קובץ תמונות, באתר הספרייה הלאומית בירושלים
* הזמנה לתערוכה תהלים בתמונות, באתר הספרייה הלאומית בירושלים
* תהלים בתמונות, באתר הספרייה הלאומית בירושלים
* מדריך בציור פדגוגי: (הדרכה על ידי מכתבים), באתר הספרייה הלאומית בירושלים
* איוב : ... JOB, באתר הספרייה הלאומית בירושלים
* הוראת הציור בכתות היסוד, באתר הספרייה הלאומית בירושלים
* ביאליק ורבניצקי בעבודתם, באתר הפייסבוק של בית ביאליק
* ציור מותו של יוסף טרומפלדור, באתר מכון ז'בוטינסקי

הערות שוליים
------------

1. ↑  חיים ליפשיץ באתר GRAVEZ
**הוחו מאוריס ואן דן ואל באקה** (בהולנדית: **Hugo Maurice van den Wall Bake**‏; 18 במרץ 1913 – 22 בינואר 1981) היה לוטננט אדמירל הולנדי אשר שימש כמפקד הצי המלכותי ההולנדי, ולאחר מכן כיושב ראש מטה ההגנה המאוחד (מקביל לרמטכ"ל).

ביוגרפיה
--------

באקה נולד בארנהם ב-18 במרץ 1913, כבן למשפחת אצולה ותיקה בעלת רקע צבאי עשיר. אביו שרת כקצין תותחנים בכיר, ואחיו הגדול הוא הגנרל אלכסנדר ואסמר ואן דן ואל באקה. ב-1930 הוא החל ללמוד באקדמיית הצי המלכותי ההולנדי, וב-1933 התגייס לצי המלכותי ההולנדי. ב-1930 החל את הכשרתו במכון הימי המלכותי ההולנדי. ב-1933 הוא נשלח לאיי הודו המזרחיים ההולנדיים ושירת שם עד סוף מלחמת העולם השנייה. בין 1953–1954 הוא שימש כמפקד הספינה Hr.Ms. de Ruyter, ולאחר מכן שימש כמפקד ה-Hr.Ms. Evertsen עד 1955. ב-1961 הוא מונה למפקד הסיירת הקלה Hr.Ms. De Zeven Provinciën, וב-1963 נשלח לשמש כנספח הצבאי ההולנדי בארצות הברית, ובמקביל שימש כנציג הולנד במפקדת נאט"ו. ב-1967 הוא מונה למפקד הצי ההולנדי. ב-1968[דרושה הבהרה] הוא מונה ליושב ראש מטה ההגנה המאוחד (מקביל לרמטכ"ל) וכיהן בתפקיד עד פרישתו ב-1972.

קישורים חיצוניים
----------------

* הוחו ואן דן ואל באקה באתר geni

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**היין זילסטרה** | **ראש ההגנה ההולנדי** 1968–1972 | **הבא**:**וילם ואן ריין** |
**אפרים שניאור** (14 בינואר 1951–8 באוקטובר 1973) היה מפקד פלוגה בחטיבת גולני שעוטר בעיטור העוז על הובלת כוח חילוץ וכיבוש עמדה במוצב החרמון הכבוש, תחת אש, במלחמת יום הכיפורים.

ביוגרפיה
--------

שניאור נולד ב-14 בינואר 1951 במקוה ישראל לנעמי וליהושע, תחילה התגוררה משפחתו בקיבוץ דברת ולאחר מכן בבאר שבע. כשהיה בן 14 הצטרף למחזור הראשון של הפנימייה הצבאית לפיקוד שליד הגימנסיה העברית "הרצליה" בתל אביב.

באוגוסט 1969 התגייס שניאור לקורס טיס, אך לאחר זמן מה התנדב לעבור לחטיבת גולני. הוא עבר קורס מ"כים, קורס קצינים, וקורס קציני חי"ר. הוא נשלח לקורס מפקדי פלוגות אך נקרא לשוב לגדודו לאחר שבועיים, לתפקיד מפקד פלוגה.

במלחמת יום הכיפורים לחם שניאור לאחר שסיים תפקיד מפקד פלוגה בחטיבת גולני והיה בחופשה בין 2 תפקידים. ב-8 באוקטובר, במהלך הניסיון הראשון לכיבוש החרמון, הצטרף לגדוד 17 כדי להוביל אותם אל המוצב בו ישבו חיילי פלוגתו לשעבר, ושאותו הכיר מתקופת היותו מפקד המוצב כשנתיים לפני המלחמה. במהלך הקרב, נפגע שניאור לאחר הסתערות על עמדה תחת אש ונהרג.

לאחר שנפל הועלה בדרגה לדרגת סרן, והוענק לו עיטור העוז בגין המעשה הר"מ:

> 
> תיאור המעשה: ביום 8 באוקטובר 1973 סופח סגן אפי שניאור ז"ל לגדוד שעלה לחרמון. במשך הקרב התברר, כי יש לחלץ את כוח החוד של הסיירת. סגן אפי שניאור ז"ל שלא השתייך ליחידה, התנדב לעמוד בראש כוח החילוץ. הכוח טיפס תחת אש במעלה ההר. בשלב מסוים נהרג מפעיל הררנ"ט. סגן אפי שניאור ז"ל לקח ממנו את הררנ"ט, ירה פצצה והשמיד עמדת אויב. לאחר-מכן ארגן התקפה על אותה עמדה וכבש אותה תחת אש עזה. לאחר כיבוש העמדה נהרג. בפעולותיו אלה גילה אומץ-לב, קור-רוח, כושר-מנהיגות ודבקות במשימה למופת.
> 
> 
> 
> — מרדכי גור, רב־אלוף, ראש המטה הכללי
> 

במכתב תנחומים למשפחה השכולה כתב מפקדו: "אנשי המפקדה לא חיבבו במיוחד את אפי, על היותו לוחם לצדק מוחלט ויושר. אם היה שטח שאפי לא היה מוכן לוויתור כמלוא הנימה - היה זה הדאגה לחייל, לפרט. למרות חילוקי הדעות לא הייתי מחליף אותו בשום מ"פ אחר בגדוד, כי תמיד העדפתי קצינים שצריך לעצור אותם, מאשר כאלה שצריך לדחוף אותם. אפי היה לוחם ממדרגה ראשונה. הצלחתו כקצין באה לו, לא במעט, בזכות היותו חייל טוב".

  

שניאור הוא אחד מששת הסרנים המונצחים בחורשת הסרנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות החיים של אפרים שניאור, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
* אפרים שניאור, באתר הגבורה

הערות שוליים
------------

1. ↑  אפרים (אפי) שניאור, באתר "בהשקט ובבטחה"
2. ↑  שניאור גל, 2018. הוענק לו עיטור העוז. 251 עמ'.
3. ↑  סרן אפרים שניאור ז"ל, באתר הגבורה
4. ↑  סרן אפרים (אפי) שניאור, בן נעמי ויהושע - סיפור חייו, באתר יזכור - אתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007311187505171
* ISNI: 0000 0000 7750 3176
* VIAF: 120138791
* WorldCat (עם VIAF): 120138791

 |
**בית הספר לכדורגל "זניט"** (ברוסית: **СШОР «Зенит»**) הוא בית הספר לספורט אולימפי בסנקט פטרבורג, רוסיה, שנפתח בשנת 1976 בתמיכת העירייה.

בית ספר נפתח בחסות מועדון הכדורגל זניט תחת ועדת האיגודים המקצועיים LOMO. עד נובמבר 2017, נקרא ברוסית ГОУ ДОД СДЮСШОР по футболу «Зенит». בשנת 1994 בית הספר סונף לוועדה לתרבות גופנית וספורט של ממשלת סנקט פטרבורג והוא ממומן ישירות על ידי העירייה.

זהו אחד משני בתי הספר לכדורגל החזקים ביותר בעיר, יחד עם אקדמיית זניט והוא אחד מבתי הספר הטובים ברוסיה.

בית הספר נמנה מדי שנה בין שלושת בתי הספר לכדורגל החזקים ברוסיה. בשנת 1998, שלוש הקבוצות שלקחו חלק באליפות ובגביע רוסיה תפסו את המקומות הראשונים (ילידי 1981, 1983, 1984). הזוכים באליפות רוסיה היו קבוצות הכדורגל של בית הספר, לשחקנים שנולדו בשנת 1987, (אליפות 2004), 1988, (אליפות 2005), 1990, (אליפות 2006) וילידי 2003 (אליפות 2019). מאז 1994 - בית הספר מחזיק ב-14 תוארי אליפות סנט פטרבורג בגילאים שונים.

מבין תלמידי בתי הספר ובוגריו נמנים סרגיי ודנייב, ניקולאי וורוביוב, דמיטרי בראניק, דניס אוגארוב, דמיטרי דווידוב, אלכסיי איאונוב, אלכסנדר פאנוב, אלכסנדר קרז'אקוב, מיכאיל קרז'אקוב, דמיטרי סניקוב, מקסים קאנוניקוב, יבגני בשקירוב, סרגיי פטרוב, רמיל שיידאייב, אנדריי וסילייב, איוואן אובליאקוב, מקבים מלאפייב ואחרים. מנהל בית הספר מאז 1988 היה יבגני נאומוביץ' שיינין.

מאז עונת 2018/19, תלמידי בית הספר מהווים את הבסיס למועדון ליגת הליגה השנייה "לנינגראדץ" ושחקני זניט שנולדו בשנת 2002 משתתפים בטורניר החדש - אליפות בין האקדמיות של מועדוני הכדורגל המקצועיים ברוסיה - ליגת הכדורגל לנוער (מעונת 2019/20).

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של זניט סנקט פטרבורג
* זניט סנקט פטרבורג, ביישום טלגרם

* זניט סנקט פטרבורג, ברשת החברתית VK

הערות שוליים
------------

1. ↑  Директор СДЮСШОР «Зенит» Евгений Шейнин: «Такого, как Аршавин, в России больше нет»
2. ↑  Петербургский детско-юношеский футбол: есть ли свет в конце тоннеля?
3. ↑  Геннадий Орлов. «Вертикаль „Зенита". Четверть века петербургской команды»
4. ↑  «В сентябре выпустил уже пятый вариант состава за полгода». Как Борис Рапопорт растит игроков в СДЮСШОР «Зенит»
5. ↑  СШОР «Зенит» — победитель Первенства России
6. ↑  История школы
7. ↑  Борис Раппопорт: «СДЮСШОР „Зенит" — это знак качества»
8. ↑  Знаменитости
אוינומאוס, היפודאמיה ואלי האולימפוס, איור על כד עתיק
**אוינומאוס** (יוונית עתיקה: Οἱνόμαος) הוא דמות מהמיתולוגיה היוונית, מלך אולימפיה, בנו של ארס ואביה של היפודאמיה. ותומר היו פה

דמותו
-----

היפודאמיה היפה זכתה למחזרים רבים, אך אביה, שלא רצה להשיא אותה (בגלל נבואה אותה קיבל, שחתנו יהרוג אותו), העמיד תנאי: רק מי שינצח אותו במירוץ מרכבות יזכה בידה ואילו המפסיד במירוץ צפוי למוות. ברשותו של אוינומאוס היה צמד סוסים משובחים שקיבל מאביו, האל ארס, לכן מחזרים רבים מצאו את מותם כשאוינומאוס נותר בלתי מנוצח.

פלופס שרצה בהיפודאמיה וקיבל בעצמו צמד סוסים משובחים מפוסידון, פנה בהסתר לרכב של אוינומאוס, מירטילוס והבטיח לו את מחצית המלכות שיירש לאחר מות אוינומאוס, אם יזכה בידה של היפודאמיה. לפי גרסה אחרת פלופס אף הבטיח לו גם את הלילה הראשון עם היפודאמיה. בגרסה נוספת היפודאמיה היא זו שהתאהבה בפלופס וסידרה את שיחוד מירטילוס. מירטילוס הוציא או שחרר יתדות ברכב של אוינומאוס וכך זכה פלופס בתחרות ובהיפודאמיה. לפי גרסה אחת אוינומאוס נהרג כשנפל מהמרכבה המתפרקת ולפי גרסה אחרת זעם על הרכב שלו והרג אותו.

מנהג המשחקים האולימפיים התחיל באולימפיה לזכרו של אוינומאוס ועל פי גרסה אחרת, לזכר ניצחונו של פלופס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוינומאוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16549796n (data)
* SUDOC: 240886461
* VIAF: 316449889
* WorldCat (עם VIAF): 316449889

 |
**מרכז ישראלי לקידום צדק חברתי** הוא עמותה בהליכי מחיקה, שהוקמה בשנת 1999 על ידי יוצאי השירות הציבורי ואנשי אקדמיה, לשם קידום מדיניות של צדק חברתי, שוויון ושילוב כלל הקבוצות בחברה ובכלכלה הישראלית.

פעילות וצוותים
--------------

המרכז פועל במסגרת צוותי עבודה בנושאים: גלובליזציה, חינוך, יעדים חברתיים, הדרה החברתית, מיסוי, מעקב אחר עבודת מטה הממשלה וצוות תעסוקה.

הצוותים מחברים דוחות וניירות עמדה, אשר בין החשובים שבהם ניתן למנות את דוחות המעקב אחר יישום האג'נדה החברתית של ממשלת ישראל
הצעה להקמת מועצה כלכלית חברתית ממלכתית
ומסמכי מדיניות בתחומי המדיניות החברתית צמצום העוני וקידום תעסוקה

אנשי המרכז עומדים בקשר עם משרדי הממשלה ובכירים בשירות הציבורי וועדות הכנסת וגורמי ביצוע שונים במטרה לקדם מדיניות חברתית, הן בתגובה על תהליכי קבלת החלטות וחקיקה והן באופן יזום, המרכז הוא שותף מרכזי בקידום היום הבינלאומי למיגור העוני בישראל, יום ציון בינלאומי מיזמת ארגון האומות המאוחדות החל כל שנה ב-17 באוקטובר ופעיל בציונו בכנסת ובדיונים בוועדותיה השונות

בין הרעיונות שקידם המרכז בהצלחה: הקמת מועצה ממלכתית לכלכלה וחברה, אימוץ יעדים חברתיים של ממשלת ישראל בתחום הרחבת התעסוקה וצמצום העוני, תוכנית ממשלתית מפורטת לקידום תעסוקה במגזרים בשיעור השתתפות נמוך ופרסום שנתי של דוח "פני החברה בישראל" המודד עוני והדרה חברתית על פי 20 המדדים המקובלים במדינות האיחוד האירופי

ועד מנהל
--------

עם חברי המרכז נמנים חיים רוט - מייסד המרכז, כלכלן ויזם חברתי ויוזם מפעל "לכל איש יש שם" של "יד ושם", חגית חובב - המכהנת כיו"ר המרכז, ניהלה במשך 25 שנה את תוכנית שיקום שכונות הממשלתית, ד"ר ברוך עובדיה - היו"ר הראשון של המרכז, ומנהל התוכנית לטיפול בילדים וצעירים ללא עורף משפחתי וכחבר הנהלת הפורום למדיניות חברתית, סמדר אלחנני שכיהנה כיועצת וועדת הכספים בכנסת, פרופ' יונה רוזנפלד חתן פרס ישראל וממובילי הטיפול באנשים החיים בעוני, פרופ' מוחמד חאג'-יחיא, פרופ' עזיז חיידר, הכלכלן והמשפטן פרופ' מאיר חת, רימון לביא, ח"כ לשעבר ד"ר ענת מאור, פרופ' משה סיקרון - לשעבר ראש הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, פרופ' בן-עמי צוקרמן, הרב פרופ' נפתלי רוטנברג ורבים נוספים.

קישורים חיצוניים
----------------

* "צדק קודם לצדקה", באתר ynet, 10 בנובמבר 2005
* מרכז ישראלי לקידום צדק חברתי, באתר "גיידסטאר ישראל"

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרכז ישראלי לקידום צדק חברתי (ע"ר) | גיידסטאר - אתר התאגידים של ישראל | משרד המשפטים, באתר www.guidestar.org.il
2. ↑  חגית חובב ופז כרמל, אג'נדה מול מציאות: מעקב אחר פעולות הממשלה בשנים 2000-2009 קובץ PDF
3. ↑  הצעה להקמת מועצה כלכלית-חברתית ממלכתית לישראל, המרכז הישראלי לקידום צדק חברתי קובץ PDF
4. ↑  מאגר ניירות עמדה מקוון, מרכז ישראלי לקידום צדק חברתי
5. ↑  פרוטוקול דיון לרגל היום הבינלאומי למיגור העוני העוני 2010, ועדת הכספים של הכנסת קובץ DOC
6. ↑  דוח פני החברה בישראל (שימו לב להערת השוליים- תודה למרכז הישראלי לקידום צדק חברתי, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה
**קארה קילמר** (באנגלית: **Kara Killmer**; נולדה ב-14 ביוני 1988) היא שחקנית טלוויזיה אמריקאית, המפורסמת בעיקר בדמותה של סילבי בראט בסדרת הדרמה של ה-NBC "שיקגו FIRE".

ביוגרפיה
--------

### ראשית חיים

קילמר נולדה בקראולי, טקסס, ארצות הברית, היא בוגרת תואר באמנות ותיאטרון מאוניברסיטת ביילור בטקסס לשנת 2010.

### קריירה

בשנת 2010 כיכבה קילמר בסדרת המציאות האינטראקטיבית של סיימון פולר ששודרה בהולו "אם הייתי יכול/ה לחלום" (אנ') אשר הראתה חמישה צעירים וצעירות אשר גרו יחד בבית אחד בהוליווד, קליפורניה, וניסו להגשים את חלומם ולהפוך לשחקנים. קילמר בת ה-21 השתתפה בסדרה, עם סיום האוניברסיטה, בדמות עצמה וניסתה למצוא עבודה ולהגשים את חלומה להיות שחקנית. לצד קילמר שיחקו בסדרה ג'סטין גסטון, בן אליוט, ג'יגליאן בראגה ואמנדה פיליפס.

בשנת 2014 קילמר הצטרפה לסדרת הדרמה של ה-NBC "שיקגו FIRE" החל מעונתה השלישית בתפקיד סילבי בראט, פרמדיקית אשר החליפה את לסלי שיי שנהרגה. קילמר משחקת גם כיום בסדרה בעונתה ה-11. קילמר שיחקה בתפקידי אורחת בדמותה של סילבי בראט בסדרות האחיות של הסדרה "שיקגו MED" ו"שיקגו PD".

בשנת 2015 השתתפה בסרט הקולנוע "מאחורי המסיכה", מותחן פעולה המתרחש במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית. הבכורה בארצות הברית התקיימה ב-6 באפריל 2015.

בשנת 2018 השתתפה בסרט הטלוויזיה "החיים הסודיים של בעלי".

חיים אישיים
-----------

בשנת 2016 נישאה קילמר לשחקן אנדרו צ'ייני, אותו הכירה בשנת 2012 על סט הסרט "מאחורי המסיכה". לשניים אין ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* קארה קילמר, ברשת החברתית פייסבוק
* קארה קילמר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* קארה קילמר, ברשת החברתית אינסטגרם
* קארה קילמר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* קארה קילמר, באתר AllMovie (באנגלית)
* קארה קילמר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  If I Can Dream - Full Episodes and Clips streaming online - Hulu, web.archive.org, ‏2011-09-05
2. ↑  'Chicago Fire' season 3 premiere recap: This place will never be the same | EW Community | EW.com, web.archive.org, ‏2014-09-27
3. ↑  Is Lifetime's 'My Husband's Secret Life' A True Story? The TV Movie Falls Directly Into The Network's Wheelhouse, Bustle (באנגלית)
4. ↑  Stephanie Harper, Is Kara Killmer From 'Chicago Fire' Married? Does She Have Any Kids?, Distractify, ‏2022-03-09 (באנגלית)
5. ↑  Chicago Fire: meet the partners of Jesse Spencer, Taylor Kinney, Miranda Rae Mayo and more, HELLO!, ‏2022-08-24 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2017090540
* VIAF: 6162150033001011180009
* WorldCat: lccn-no2017090540

 |
**לילך שובל** (נולדה ב-12 בספטמבר 1986) היא עיתונאית ישראלית. משמשת ככתבת לענייני צבא וביטחון בעיתון ישראל היום מאז הקמתו.

ביוגרפיה
--------

שובל נולדה בירושלים ולמדה בתיכון שליד האוניברסיטה. עם גיוסה לצה"ל שרתה ככתבת בעיתון במחנה וסיקרה את זרוע היבשה. לאחר כשנה בשירות, הייתה לאישה הראשונה בעיתון הצבאי שמונתה לכתבת צבאית וחברה בתא הכתבים הצבאיים, ובמהלך תפקידה סיקרה את תוכנית ההתנתקות ואת מלחמת לבנון השנייה.

בתום שירותה הצבאי מונתה לכתבת באתר האינטרנט ynet, וסיקרה את משרד החוץ וירושלים. עם הקמת ישראל היום בשנת 2007 הצטרפה לעיתון ככתבת לענייני צבא וביטחון, ונמנתה עם מייסדיו. שובל משמשת ככתבת ופרשנית ונמנית עם צוות הכותבים במוספים "ישראל השבוע" ו"שישבת". במסגרת תפקידה סיקרה את כל מבצעי צה"ל בשנים האחרונות, וביניהם מבצע עופרת יצוקה, מבצע עמוד ענן ומבצע צוק איתן.

שובל הייתה הראשונה שחשפה את האירוע בו נפצע לוחם יחידת מגלן עילי חיות ואת התנהלותו הכוחנית של ראש אכ"א לשעבר, מוטי אלמוז. בשנת 2021 חשפה דו"ח פנימי של הצבא המצביע על עלייה במספר ההטרדות המיניות בצה"ל.

ביוני 2021 חשפה שיחה בין תא"ל עופר וינטר לבין ידידו, חבר הכנסת נפתלי בנט, שהתקיימה ללא אישור ולא דיווח, וזאת בניגוד להוראות האוסרות על קשר ישיר בין משרתים לנבחרי ציבור. בעקבות החשיפה נרשמה לתא"ל וינטר נזיפה מהרמטכ"ל, רא"ל אביב כוכבי.

בספטמבר 2022 חשפה שובל כי מפקד יחידת אגוז, סא"ל אפרים תהילה, שיקר בתחקיר צבאי באשר להפעלת לבנת חבלה באימון בצפון הארץ. בעקבות הפרסום החליט הרמטכ"ל להדיחו מצה"ל.

בעלת תואר ראשון במשפטים מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני בדיפלומטיה וביטחון מטעם אוניברסיטת תל אביב.

שובל נשואה, אם לשניים ומתגוררת בצפון ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לילך שובל** בוויקישיתוף
* לילך שובל, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ישראל היום, צוות הכותבים באתר ישראל היום.
2. ↑  לילך שובל, בגלל ה"מסורת" ביחידה: חייל במגלן קפץ מרכב על שיח ושבר את צווארו, באתר ישראל היום, 5 באוגוסט 2018.
3. ↑  לילך שובל, איומים, צרחות והעלבות: תלונות נגד אלוף מוטי אלמוז, באתר ישראל היום, 8 בפברואר 2019.
4. ↑  לילך שובל, זינוק של 24% בדיווחי פגיעות מיניות בצה"ל, באתר ישראל היום, 15 בפברואר 2021.
5. ↑  לילך שובל, בעקבות הפרסום ב"ישראל היום": תא"ל וינטר ננזף על ידי הרמטכ"ל כי שוחח עם בנט, באתר ישראל היום, 9 ביוני 2021.
6. ↑  לילך שובל, "השטח נשרף": השקר והטיוח של מפקד יחידת אגוז, באתר ישראל היום, 7 בספטמבר 2022.
7. ↑  לילך שובל, הרמטכ"ל החליט: מפקד אגוז לשעבר יודח מצה"ל, באתר ישראל היום, 2 באוקטובר 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007370438905171
* VIAF: 48151171102039092920
* WorldCat (עם VIAF): 48151171102039092920

 |
**ניבירו** הוא שמה של פלנטה, אשר לפי המקובל כיום היא דמיונית וחסרה במערכת השמש, וממנה הגיעו האלים על פי המיתוס השומרי.

התאוריה
-------

קיימת תאוריה פסבדו-מדעית המנסה לקשר בין ביקור חוצנים על כדור הארץ לבין המיתוס השומרי. התאוריה מיוחסת לזכריה סיטשין, סופר הטוען שהוא חוקר התרבות השומרית אף כי חסרה לו השכלה פורמלית בתחום הארכאולוגיה.

בבסיס התאוריה עומד סיפור המיתוס השומרי, וחותם שומרי עתיק, הנקרא VA243 על פי המקוטלג במוזיאון ברלין. בחותם זה ישנו ציור של שנים עשר כוכבי לכת, המקיפים את כדור הארץ. היות שבתקופה העתיקה נחשבו השמש והירח לכוכבים המקיפים את כדור הארץ, תומכי התאוריה מפרשים את ציור כוכבי הלכת כציור המעיד על עשרה כוכבי לכת, הנמצאים כביכול במערכת השמש, כאשר העשירי בהם אחרי התשעה הידועים לנו כיום (כולל פלוטו, שבינתיים הורד מעמדו מכוכב לכת לכוכב לכת ננסי) הוא כוכב הלכת ניבירו.

השם "ניבירו" פירושו באכדית קדומה, "נקודת מעבר" וזכריה סיטשין היה זה שהעניק שם זה ב-1976 לכוכב הלכת התאורטי שלו. ניבירו נזכר באנומה אליש ככוכב שנוסד על ידי מרדוך כדי להוות ציר למערכת הכוכבים בשמים ולשמור על מהלכיהם.

מקור התאוריה
------------

ב-1843, ג'ון קאוץ' אדמס, מתמטיקאי ואסטרונום בריטי, הגיע למסקנה שמקור ההפרעה למסלול אורנוס נעוץ בהשפעת כבידה מכוכב לכת אחר וכך התגלה נפטון. בצורה דומה התגלה בהמשך גם פלוטו, אך הוא לא סיפק במשך שנים את כל המסה הדרושה לפי חישובי המדענים ומכאן תחילת החיפוש אחרי כוכב לכת עשירי. 

כיום מסתבר שהחוקרים טעו במדידה, וכל כוכבי הלכת כביכול, שהתגלו אחרי פלוטו היו קטנים ולכן אף נפתחה בעבורם קטגוריה חדשה - כוכבי לכת ננסיים. למרות זאת, זכריה סיטשין ומעריציו עדיין מחפשים את הפלנטה החסרה ומזהים אותה עם ניבירו, אשר לפי הטענה הוא בעל מסלול אליפטי המקיף את השמש מידי 3,600 שנים.

נאס"א עוקבת כל העת אחר השמים בחיפוש אחר אסטרואידים המסכנים את כדור הארץ וכוכב לכת כה גדול לא היה יכול להתחמק ממכשירי התצפית שלה. חסידי התאוריה סבורים לפיכך, כי נאס"א מעדיפה להכחיש את המידע שברשותה כדי למנוע בהלה ציבורית. הם גם טוענים כי חור במערכת התצלומים של Google Earth הוא מקום שהמידע נמחק ממנו כדי להסוות את ניבירו. טענה נוספת קושרת צילום של ערפילית המרוחקת ממערכת השמש, שאינה חלק ממנה, כאילו מדובר בניבירו.

ראו גם
------

* נמסיס (כוכב משוער)
* טיכה (כוכב לכת משוער)
* כוכב לכת תשיעי (משוער)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניבירו** בוויקישיתוף
* 2012: אין שום כוכב לכת X (ניבירו) באתר הידען
* שי שמש, ליאור רובננקו, והרי החדשות: כוכב לכת מסתורי לא עומד להשמיד את כדור הארץ. באתר מדע גדול, בקטנה. יוני 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  עמנואל פרידמן, "The Marduk Star Nēbiru"
2. ↑  אנומה אליש, לוח חמישי, שורה 6
אגם תוניס
**אגם תוניס** (ערבית: ا**لبحيرة**, אלבחירה, "האגם"; צרפתית: **Lac de Tunis**) הוא לגונה טבעית הנמצאת בין בירת תוניסיה, תוניס ומפרץ תוניס (שבים התיכון). שטח האגם הוא 37 קמ"ר, והוא רדוד מאוד (עומק ממוצע של מטר). האגם שימש בעבר כנמל טבעי וכנמל למטוסי ים של העיר תוניס. 

כבר הרומאים מתארים "ברכה" במקום, והיא קיימת לפחות מתקופת הגעתם של הפיניקים לאזור במהלך המאה ה-9 לפנה"ס. הרומאים בנו באגם תוניס סכר, על מנת לחבר בין שני חלקים חשובים להם - תוניס וקרתגו ובכך ליצור שליטה גם על השטחים שדרומית לאגם. ב-1888 החל הממשל הקולוניאלי הצרפתי בבניית תעלה וסכר מחודש. אורכה של התעלה הוא כ-10 ק"מ ורוחבה כ-45 מטר. הסכר חילק באופן מעשי את האגם לשניים: "האגם הצפוני" ו"האגם הדרומי". תוואי הסכר משמש כיום ככביש וחיבור רכבת מהירה (TGM) בין תוניס לנמל, לה גולט ולערי החוף של קרתגו, סידי בו-סעיד ולה מרסה. החלק הצפוני של האגם כולל גם את האי שיקלי, שבו עמד בעבר כוח ספרדי (מאז 1993 האי הוא שמורת טבע).

רמת המליחות של האגם גבוהה מזו של הים התיכון והוא מתחבר למפרץ תוניס בשתי דרכי מים, היוצרות "טומבולו" כפול: נחל המג'רדא וואדי מליאן. קיימת כוונה כיום לפתח את חלקו הדרומי של האגם לתיירות ומגורים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אגם תוניס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548993105171
* BnF: cb119398376 (data)
* LCCN: sh90001512
* VIAF: 245079058
* WorldCat (עם VIAF): 245079058

 |
**פר מיקאל בידן** (בשוודית: **Per Micael Bydén**;‏ נולד ב-13 ביוני 1964) הוא גנרל שוודי המשמש כמפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל) של צבא שוודיה.

ביוגרפיה
--------

בידן נולד ב-13 ביוני 1964 לפר אלבר וגון אליזבת בידן. ב-1982 הוא התגייס לצי השוודי והוצב בסוללת ארטילריית החופים אלבסבורג בעיר גטבורג. הוא למד במכללת קציני הצי ובמכללת קציני החופים, וב-1985 הוא הועלה לדרגת פהנריך (סמל). שנה לאחר מכן הוא עבר לחיל האוויר השוודי והפך לטייס קרבי ב-1987. ב-1992 הוא הועלה לדרגת קפפטן, וב-1996 לדרגת מאיור. בין השנים 1997–1999 למד בקורס של המטה הכללי. בין השנים 1999–2002 שימש כנספח האווירי בשגרירות שוודיה בוושינגטון די סי. במהלך תקופה זו הוא הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט ב-2003 הוא חזר לשוודיה והתמנה לראש בית הספר לטיסה של חיל האוויר. בין השנים 2005–2008 הוא שימש כסגן מפקד טייסת המסוקים של חיל האוויר והועלה לדרגת אוברסט, ובין השנים 2008–2009 שימש כמפקד הטייסת.

ב-2009 הועלה בידן לדרגת בריגדה גנרל. ב-2011 הוא נשלח לאפגניסטן כנציג שוודיה לכוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי, וב-2014 חזר לשוודיה ומונה למפקד חיל האוויר השוודי. ב-1 באוקטובר 2015 הוא הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל) של צבא שוודיה. ב-1 באפריל 2021 הודיעה ממשלת שוודיה על הארכת הקדנציה של בידן עד 30 בספטמבר 2024.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיקאל בידן** בוויקישיתוף
* מיקאל בידן באתר הצבא השוודי
פירוש נוסף ערך זה עוסק באחד מראשי התנועה הציונית בהונגריה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו ניסן כהן (פירושונים).

**ניסן כַּהַן** (בהונגרית: **Kahán Niszon** ‏ 25 באוקטובר 1883, לבוב, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 18 באפריל 1949, תל אביב, ישראל) היה מראשי התנועה הציונית בהונגריה ופעיל בתנועת הצלת יהדות הונגריה בזמן מלחמת העולם השנייה.

קורות חייו
----------

נולד בלבוב שבגליציה, כבן לשמואל כהן, יליד הונגריה, ולאם ילידת פולין, גדל בטרנסילבניה ולמד משפטים באוניברסיטת בודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד) ואוניברסיטת לבוב. בשנת 1901 ייסד, בעידוד ותמיכת בנימין זאב הרצל, את תנועת הנוער הציונית "עבריה" שהייתה הראשונה מסוגה בהונגריה והמשיכה בפעולתה עד שנת 1940. בשנת 1903 ייסד את תנועת הסטודנטים הציונית "מכביאה" ממנה צמחו רוב מנהיגי הציונות בהונגריה.

כהן השתתף בייסוד הסתדרות ציוני הונגריה, והיה חבר בהנהלה הארצית שלה עד לשנת 1944. במשך תקופה זו ניהל בהתנדבות את מחלקת הארגון וההסברה של התנועה, ובחלק מהתקופה אף היה נשיא התנועה. במסגרת פעילותו השתתף בכל הקונגרסים הציוניים משנת 1911 ועד שנת 1939 ועמד בקשר שוטף עם מנהיגי התנועה הציונית כמו דוד וולפסון, שמריהו לוין ומקס נורדאו. כאשר התנועה הוכרזה כלא חוקית בשנת 1919 ארגן את פעילותה המחתרתית והצליח בסיוע הסוכנות היהודית לקבל היתר מהממשלה ההונגרית ללגליזציה של התנועה בשנת 1927.

כהן ייצג את התנועה הציונית במוסדות הקהילה היהודית בהונגריה והיה לו חלק משמעותי בהחדרת הוראת העברית בבתי הספר היהודיים במדינה. בתפקידו בנשיאות האיגוד הארצי להצלת יהודים נפגעי רדיפות היה פעיל בפעולות ההצלה של יהודי הונגריה.

אשתו גיזלה (גיזי) כהן , לבית מונק, הייתה ממיסדות ויצו בהונגריה, ושימשה כנשיאת הארגון. הוא עלה לארץ ישראל עם משפחתו בספטמבר 1945 והתיישב בחיפה.
ניסן כהן נפטר ב-18 באפריל 1949, ונקבר בחוף הכרמל בחיפה.

### הנצחה

על שמו נקרא רחוב ניסן בשכונת רמת החייל בתל אביב.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Osok es Ivadekok: Munk csalad es Felsenburg csalad; Az Orszagos Magyar Zsido Museum, Budpest, 1939
2. 1 2  ניסן כהן באתר GRAVEZ
3. ↑  צעדים ראשונים (מזכרונותיו של אחד המייסדים) רשם ש. רזי - "הגה" 29.3.1946