recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ישראל "סלי" פרקר** (6 ביולי 1927, ו' בתמוז תרפ"ז – 14 במאי 1948, ה' באייר תש"ח) היה שחיין ישראלי. אלוף צליחת הכנרת השלישית (1945). נהרג ביום הכרזת המדינה ב-ה' באייר תש"ח במבצע בן עמי.

ביוגרפיה
--------

ישראל פרקר נולד בגרמניה לדרייזל ומשה. בשנת 1936 עלה עם משפחתו לארץ ישראל. תחילה התיישבה המשפחה בחדרה ולאחר כשנה וחצי עברה המשפחה למושב כפר חוגלה שבעמק חפר. הוא למד בבית הספר בית חינוך בחדרה. הוא הצטיין במספר ענפי ספורט, כדורסל, כדורעף ושחייה והתאמן בקבוצת הפועל גבעת חיים. בגיל 14 עבר קורס מדריכי שחייה והוסמך כמדריך וכמציל. בסיום לימודיו הוא החל לעבוד בחברת החשמל בחיפה. את שכר עבודתו נתן להוריו כדי לבסס את משקם החקלאי.

בצליחת הכנרת השנייה שנערכה בספטמבר 1944 סיים פרקר במקום שני בתוצאה של 2:44.50 שעות, אחרי שמואל חדש מהפועל כנרת (2:39:12 שעות) ולפני אבינועם חדש מהפועל כנרת (2:46.0 שעות).

בצליחת הכנרת השלישית שנערכה ב-24 בספטמבר 1945 זכה פרקר במקום ראשון בתוצאה של 3:05.36 שעות, לפני אבינועם חדש (3:06.33 שעות) ומרדכי ליס הפועל דגניה א' (3:11.10 שעות).

עם פרוץ מלחמת העצמאות התגייס פרקר לצבא ויצא להילחם בחזית הגליל. הוא השתתף בקרבות אף על פי שבהיותו אפסנאי מחלקתי יכול היה להישאר בעורף. נהרג בכיבוש הכפר הערבי א-סמריה (קיבוץ שמרת של ימינו), שמצפון לעכו, ביום הכרזת המדינה, ה' באייר תש"ח, בעת מבצע בן עמי לשחרור הגליל המערבי.

פרקר נקבר בבית הקברות הצבאי בנהריה.

משפחת פרקר התגוררה באותו תקופה במושב כפר חגלה, אליו הגיעה המשפחה, שברחה מגרמניה, ב-1937.

ראו גם
------

* שחיית מרתון במים פתוחים

קישורים חיצוניים
----------------

* ישראל פרקר באתר נזכור את כולם
* ספורט - לזכרם של נופלים - ישראל פרקר, על המשמר, 23 במאי 1948

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אספורט - שחייה, משמר, 28 בספטמבר 1945
2. ↑  צליחת הכנרת בשלישית, הצופה, 25 בספטמבר 1945
3. ↑  שיאים חדשים בצליחת הכנרת, דבר, 1 באוקטובר 1944
מסטיק **טרידנט** הוא מותג גומי לעיסה ללא סוכר, הפופולרי בארצות הברית, באנגליה, באוסטרליה, ביוון, בלבנון, בספרד, במקסיקו, בפרו, בברזיל ועוד.

רקע
---

המותג "טרידנט" היה המותג הלאומי הראשון של מסטיק ללא סוכר בארצות הברית. פותח על ידי חברת "American Chicle", בתגובה לתגליות רפואיות המקשרות סוכר לעששת.

נוסחת טרידנט המקורית הכילה שלושה אנזימים אשר חשבו כי ירככו את אבנית השיניים, אך הם היו מסוכרים. השם "טרידנט" נובע משמות שלושת האנזימים האמורים לקדם את בריאות השיניים.

כאשר ממתיקים מלאכותיים הפכו נפוצים בשנות ה-60 המוקדמות, הפורמולה שונתה לשימוש בסכרין במקום סוכר, וטרידנט ללא סוכר הוצגה בשנת 1964.

מסטיק הטרידנט ארוז בצורה מלבנית ייחודית וממותק עם קסיליטול (פורסם במקור בשם "Dentec" על ידי החברה). כמו כן הוא ממותק בסורביטול, במניטול, באספרטם, בסוכרלוז ובאשלגן. השימוש בקסיליטול היה נתון למחלוקת, כיוון שהוא רעיל ביותר לכלבים.

המסטיק מגיע באריזות של 9 מסטיקים, בהשוואה לסוגים אחרים של מסטיק, מספר המסטיקים באריזה הוא קטן. לדוגמה, בחבילת מסטיק אורביט יש 14 מסטיקים, בחבילת מסטיק "five" יש 15 מסטיקים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טרידנט
* טרידנט, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* Trident fact sheet
**פפין האמצעי** או **פיפין השני** (מכונה גם **פיפין מהרסטל**; נולד ב-635 או 645 - מת ב-16 בדצמבר 714) היה המאיורדומוס של אוסטרזיה החל מ-680 ועד מותו, ושל נויסטריה וממלכת בורגונדיה בין 687 ל-695. הוא היה גם המאיורדומוס הראשון ששלט כ"דוכס הפרנקים" ומבחינת כוחו הוא האפיל על זה של מלכי השושלת המרובינגית אותם שירת, אשר היו "*rois fainéants*" (מלכים עושי-כלום).

חייו
----

פפין נולד בז'ופיל (Jupille-sur-Meuse), כיום חלק מלייז'. שמו נובע מהרסטל, שבאזור לייז' (בבלגיה של ימינו). הוא היה נכדו של ארנולף ממץ מצד אביו, אנסגיסל, ושל פפין מלנדן, מצד אמו, בגה. הנישואין בין השניים איחדו את שני השבטים העיקריים בממלכת המרובינגים למה שיקרא מאוחר יותר השושלת הקרולינגית. ב-656 או 657 הוצא להורג דודו של פפין, גרימו הזקן והיה נראה כאילו בא הקץ על שושלתו של פפין הזקן - באמצע שנות ה-70 של המאה ה-7, שרדו רק בתו בגה ונכדו פפין בחיים. פפין נישא בשלב זה לפלקטרודיס (אנ'), בתו של הרוזן הוגוברט ושל אירמינה מטריר, בעלי כוח בממלכה המרובינגית. 

פפין מוזכר בפעם הראשונה במסמכים היסטוריים בערך בתקופה זו, כשהוא נלחם, יחד עם מרטין, הדוכס משמפן, נגד אברוין, המאיורדומוס של נויסטריה. השניים הפסידו בקרב ליד לאן ב-679 ומרטין נהרג. המלחמות בין הצדדים השונים באימפריה המרובינגית המשיכו לתוך שנות ה-80 של המאה ה-7 וגם אברוין נרצח על ידי מתנגדיו. ב-687 שם פפין קץ לעימות בין המלכים למאיורדומוסים שלהם, על ידי ניצחונו בקרב טרטי, והפך למעשה השליט היחיד של כל הפרנקים. החלקים השונים של הממלכה לא קיבלו את שלטונו בקלות, ופפין הטיל את האחריות על החלק המזרחי, שמסרב לקבל את שליטתו, לידיו של בנו גרימו השני. יורשו של פפין היה בנו הבלתי-חוקי קרל מרטל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פפין האמצעי** בוויקישיתוף
* פפין האמצעי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* פפין האמצעי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| השושלת הקרולינגית |
| --- |
| שבט פפין | פפין הזקן (אנ') (580–640) • גרימואלד הזקן (אנ') (616–656) • כילדברט המאומץ (אנ') (מת ב-662) |
| שבט ארנולף | ארנולף ממץ (אנ') (582–640) • כלודולף ממץ (אנ') (מת ב-696 או 697) • אנסגיסל (אנ') (מת לפני 679) • פפין האמצעי (635–714) • גרימואלד הצעיר (אנ') (מת ב-714) • דרוגו משמפן (אנ') (670–708) • תאודואלד (אנ') (מת ב-714) |
| השושלת הקרולינגית | קרל מרטל (686–741) • קרלומן (אנ') (מת ב-754) • פפין הגוץ (714–768) • קרלומן הראשון (751–771) • קרל הגדול (מת ב-814) • לואי החסיד (778–840) |
| לאחר הסכם ורדן (843) | לותאר הראשון (795–855) • קרל הקירח (823–877) • לואי הגרמני (804–876) |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BPN: 99476315
* GND: 115612041
* VIAF: 264640203
* WorldCat (עם VIAF): 264640203

 |
**בריאן סקינר** (באנגלית: **Brian Skinner**; נולד ב-19 במאי 1976) הוא שחקן כדורסל עבר אמריקאי. כשחקן מוביל באוניברסיטת ביילור, נבחר סקינר על ידי לוס אנג'לס קליפרס בסיבוב הראשון (בחירה 22) בדראפט של 1998. מאז הספיק לשחקן בקליבלנד קאבלירס, בפילדלפיה 76', במילווקי באקס, בסקרמנטו קינגס ובפורטלנד טרייל בלייזרס, כשהוא קולע 5.1 נקודות בממוצע למשחק.

בפגרת המשחקים של 2001, הועבר סקינר גם לשיקגו בולס ולאחר מכן לטורונטו ראפטורס אך לא השתתף במשחק עם אף אחת מהן.

כחלק מהטרייד שהעביר את כריס ובר לפילדלפיה, עבר סקינר יחד עם קני טומאס וקורליס ויליאמסון לסקרמנטו. במשך אותה עונה העביר סקינר את אחת העונות הטובות בקריירה שלו כשרשם 7.4 נקודות ב-55.4 אחוזים מהשדה, 8.7 ריבאונדים ו-1.7 חסימות בממוצע למשחק.

באמצע עונת 2005/06, הועבר השחקן לפורטלנד טרייל בלייזרס, אשר בסוף אותה עונה שלחה אותו בחזרה למילווקי באקס, יחד עם סטיב בלייק והא סאונג-ג'ין, בתמורה לג'מאל מגלור. בעונת 2006/07 השיג סקינר 4.4 נקודות ו-5.7 ריבאונדים ב-22.7 דקות בממוצע למשחק.

סקינר והפיניקס סאנס הגיעו להסכם בנוגע לחוזה חד-שנתי בספטמבר 2007.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בריאן סקינר** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
**אהרון פול בין** (באנגלית: **Aaron Paul Bean**; נולד ב-25 בינואר 1967) הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז ה-4 של פלורידה מטעם המפלגה הרפובליקנית מאז ינואר 2023. בין ייצג את המחוז הרביעי בסנאט של פלורידה, שכולל את כל מחוז נסאו וחלקים ממחוז דובאל, מ-2012 עד 2022. מ-2000 עד 2008, הוא ייצג את המחוז ה-12 בבית הנבחרים של פלורידה.

קריירה פוליטית
--------------

בשנת 2012, כאשר מחוזות הסנאט של פלורידה הוגדרו מחדש, המחוז הרביעי כלל את כל מחוז נסאו וחלקים ממחוז דובאל, תוך שהוא משתלט על רוב הפרברים הצפוניים של ג'קסונוויל. בין בחר להתמודד במחוז החדש שנוצר, והתמודד מול נציג המדינה מייק ויינשטיין בפריימריז הרפובליקני. הוא זכה לתמיכתו של מושל פלורידה לשעבר ג'ב בוש. הוא גבר על ויינשטיין בבחירות המקדימות עם 64% מהקולות לעומת 36% של ויינשטיין, ועלה לבחירות הכלליות, שם התמודד מול המועמדת הדמוקרטית ננסי סודרברג, פקידה בכירה לשעבר במועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית. למרות מחלוקת הבחירות והפרופיל הגבוה של סודרברג, זכה בין בקדנציה הראשונה שלו בסנאט של פלורידה עם 62% מהקולות.

בין הכריז על מועמדותו לייצג את המחוז הרביעי של פלורידה בקונגרס של ארצות הברית ב-3 ביוני 2022. הוא פעל להורדת האינפלציה והבטחת הגבול הדרומי של ארצות הברית. הוא גבר על שני יריבים בפריימריז הרפובליקני עם 68% מהקולות. בבחירות הכלליות, בין ניצח את המועמדת הדמוקרטית לשונדה הולוואי עם 60% מהקולות. הוא הושבע לתפקידו ב-3 בינואר 2023. בקונגרס חבר בין בוועדת החינוך וכוח העבודה, בוועדה לעסקים קטנים ובוועדה לענייני תחבורה ותשתיות.

בשנת 2023 היה בין בין 47 הרפובליקנים שהצביעו בעד H.Con.Res. 21 שהורה לנשיא ג'ו ביידן להרחיק חיילים אמריקאים מסוריה בתוך 180 יום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארון בין** בוויקישיתוף

* ארון בין באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Wes Wolfe, Aaron Bean leaves Florida Senate for U.S. House in easy CD 4 victory, Florida Politics - Campaigns & Elections. Lobbying & Government. ‏2022-11-09 (ב־American English)
2. ↑  H.Con.Res. 21: Directing the President, pursuant to section 5(c) of … -- House Vote #136 -- Mar 8, 2023, GovTrack.us (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* US Congress: B001314

 |
**מייקל דאגלס ויליאמס** (באנגלית: **Micheal Douglas Williams**; נולד ב-23 ביולי 1966) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1988–1999. ממוצעיו הכוללים לאורך 11 עונותיו בליגה הם 11.0 נקודות, 5.8 אסיסטים, 2.5 ריבאונדים ו-1.7 חטיפות למשחק. מחזיק בשיא ה-NBA לקליעות רצופות מקו העונשין ללא החטאה, עם 97 קליעות עונשין רצופות.

קריירת מכללות
-------------

ויליאמס נולד וגדל בדאלאס שבטקסס, ובין השנים 1984–1988 למד באוניברסיטת ביילור אשר בעיר וייקו הסמוכה. בכל 4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שימש כשחקן חמישייה קבוע, ולאורך התקופה רשם ממוצעים כוללים של 16.1 נקודות, 4.0 אסיסטים, 2.9 ריבאונדים ו-2.5 חטיפות למשחק. בעונת 1987/1988 הוביל את הקבוצה, לצדו של דריל מידלטון, להעפלתה הראשונה מזה 38 שנים לטורניר אליפות המכללות; במשחק הראשון של הטורניר הפסידה ביילור מול אוניברסיטת ממפיס בתוצאה 60–75, והודחה מהטורניר.

קריירת משחק ב-NBA
-----------------

בדראפט ה-NBA‏ 1988 נבחר ויליאמס בבחירה ה-48, על ידי דטרויט פיסטונס. לאורך עונת הרוקי שלו קלע 2.6 נקודות למשחק, ובסיומה זכה עם דטרויט באליפות ה-NBA הראשונה בתולדותיה. בעונתו השנייה ב-NBA שותף ב-28 משחקים בסך הכול כשחקן פיניקס סאנס ושארלוט הורנטס, ותרם 5.6 נקודות בממוצע למשחק.

לקראת עונת 1990/1991 חתם ויליאמס באינדיאנה פייסרס, במדיה פרח בשנתיים הבאות. בפלייאוף 1991 הצטיין עם ממוצעים של 20.6 נקודות, 8.4 אסיסטים ו-2.8 חטיפות למשחק, אולם קבוצתו הודחה על ידי בוסטון סלטיקס כבר בסיבוב הראשון, בתוצאה 2–3. בעונה העוקבת המשיך לשמש כשחקן חמישייה קבוע, העמיד ממוצעים של 15.0 נקודות, 8.2 אסיסטים ו-2.9 חטיפות למשחק (שני בליגה), ונבחר לחמישיית ההגנה השנייה של העונה. על אף יכולתו הגבוהה, לצדם של רג'י מילר, צ'אק פרסון, דטלף שרמפף וריק סמיתס, שוב הודחו הפייסרס על ידי הסלטיקס בסיבוב הפלייאוף הראשון, הפעם בתוצאה 0–3.

בקיץ 1992 הועבר יחד עם פרסון בטרייד למינסוטה טימברוולבס, בתמורה לסם מיטשל ופו ריצ'רדסון. בשתי עונותיו הראשונות במינסוטה היה אחד השחקנים המובילים של הקבוצה, עם ממוצעים של 14.4 נקודות, 8.0 אסיסטים ו-1.9 חטיפות למשחק, אך הטימברוולבס נותרו אחת הקבוצות החלשות ב-NBA, ורשמו מאזן כולל של 39 ניצחונות ו-125 הפסדים. בין 24 במרץ ל-9 בנובמבר 1993 קבע ויליאמס את שיא ה-NBA לקליעות רצופות מקו העונשין ללא החטאה, עם 97 קליעות עונשין רצופות.

בשל פציעות בכף רגלו שיחק ויליאמס ב-35 משחקים בסך הכול לאורך 4 עונותיו הבאות במינסוטה. בינואר 1999 הועבר לטורונטו ראפטורס במסגרת טרייד בין שלוש קבוצות, וכבר לאחר שני משחקים שוחרר מהקבוצה ופרש ממשחק, בגיל 32.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטטיסטיקות הקריירה של ויליאמס ב-NBA, באתר basketball-reference.com
2. 1 2  המדריך השלם לזריקות עונשין ב-NBA, באתר theringer.com,‏ 10 באוקטובר 2016
3. ↑  סטטיסטיקות המכללות של ויליאמס, באתר sports-reference.com
4. ↑  סטטיסטיקות המשחק בין ביילור לממפיס, באתר sports-reference.com
5. ↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1988, באתר basketball-reference.com
6. ↑  50 השחקנים הגדולים בתולדות הפייסרס, באתר indystar.com,‏ 28 בינואר 2017
7. ↑  ויליאמס ופרסון נשלחים בטרייד למינסוטה, באתר לוס אנג'לס טיימס, 9 בספטמבר 1992
**הרדאר** הייתה תוכנית טלוויזיה שבועית בהגשת סיון קליין ואריאל מרגלית ששודרה בערוץ עשר. ב-20 בספטמבר 2018 הופסק שידור התוכנית מסיבות תקציביות.

רקע לעליית התוכנית
------------------

לקראת פיצול ערוץ 2, ביולי 2017 ירדה מהאוויר התוכנית "ערב טוב" עם גיא פינס בערוץ 10, בעקבות מעברה לקשת. בעקבות כך לא הייתה בערוץ 10 תוכנית העוסקת בבידור היומי ובערוץ הוחלט ליצור תוכנית חדשה שעוסקת ברכילות ובחדשות מעולם הבידור בשם "הרדאר".

היסטוריה
--------

התוכנית עלתה לשידור ב-4 בספטמבר 2017. מכיוון שהרצועה בה הייתה משודרת "ערב טוב עם גיא פינס" הייתה כבר של "הכל כלול", הוחלט לשבץ את התוכנית בשעות הלילה. התוכנית שודרה בימים ראשון–חמישי, במשבצת השידור שבין "הצינור" ל"היום שהיה" (שעת השידור איננה קבועה; לרוב בסביבות השעה 22:30). התוכנית התקבלה על ידי מבקרי הטלוויזיה בביקורות מעורבות.

התוכנית זכתה לנתוני רייטינג נמוכים במיוחד ולא הצליחה לשמש כמתחרה לתוכניות שמשודרות איתה באותה רצועה. בפברואר 2018 עברה שעת השידור לשעה מאוחרת, 23:45. ב-28 במרץ 2018 יצאה התוכנית לפגרה של יותר מחודש וחזרה לאוויר ב-10 במאי 2018 במתכונת שבועית.
ב-20 בספטמבר 2018 הופסק שידור התוכנית מסיבות תקציביות. התוכנית האחרונה שודרה ללא ידיעת המנחים והצופים שזאת התוכנית האחרונה.

קישורים חיצוניים
----------------

* הרדאר, ברשת החברתית פייסבוק
* הרדאר, באתר החדשות 13
* סמדר שילוני, "הרדאר": לא נדבר על פינס, באתר ynet, 5 בספטמבר 2017
* איימן סיכסק‏, תקלה בניווט: "הרדאר" היא צל חיוור ורציני להחריד של רכילות קלילה, באתר וואלה!‏, 5 בספטמבר 2017
**רודולף פרנסיסקוס מארי "רוד" לוברס** (בהולנדית: **Rudolphus Franciscus Marie "Ruud" Lubbers** ; ‏7 במאי 1939 – 14 בפברואר 2018) היה פוליטיקאי ודיפלומט הולנדי אשר כיהן כראש ממשלת הולנד בשנים 1982–1994.

ביוגרפיה
--------

לוברס נולד ב-7 במאי 1939 ברוטרדם שבדרום הולנד. הוא למד כלכלה באוניברסיטה המקומית והיה תלמידו של חתן פרס נובל לכלכלה יאן טינברגן. הוא תכנן קריירה אקדמית, אך נאלץ להתחיל לעבוד על מנת לסייע למשפחתו.
בשנים 1963–1973 עבד לוברס כאיש עסקים. ב-1973 התבקש לכהן כשר הכלכלה בממשלתו החדשה של יופ דן אויל. ב-1977 נבחר לראשונה לבית הנבחרים. הוא כיהן בבית הנבחרים עד 1982. הוא כיהן כחבר פרלמנט עוד פעמיים לכהונות קצרות; בשנת 1986 ובשנת 1989. בתקופה זו גם הוביל לוברס את המפלגה הנוצרית-דמוקרטית בפרלמנט.

בשנת 1982 הכריז ראש הממשלה המכהן, דריס ואן אכט, על פרישה מהתפקיד, ולוברס נבחר להחליפו ב-25 באוקטובר באותה שנה. כשנכנס לכהונתו היה לוברס ראש הממשלה הצעיר ביותר בתולדות הולנד - בן 43. ממשלתו הראשונה הוקמה בשיתוף מפלגת העם למען חופש ודמוקרטיה. לוברס נבחר שוב לתפקידו בבחירות שהתקיימו ב-1986, והוא המשיך את שותפותו עם מפלגת העם. ב-1989 הקים ממשלה יחד עם מפלגת העבודה. בשנת 1994 התפטר מתפקידו ועזב את הפוליטיקה. ממשלתו של לוברס השקיעה רבות בשיקום הכלכלה ההולנדית מהמיתון הכלכלי תוך עידוד קיימות, הקטנת ההוצאות הציבוריות, הפרטות ענק וצמצום הגירעון התקציבי. הוא נחשב על ידי רבים לממשיכה האידאולוגי של ראש ממשלת בריטניה מרגרט תאצ'ר. סיסמת הבחירות שלו הייתה "יותר שוק, פחות ממשלה"

לאחר עזיבתו, עבד לוברס כפרופסור אורח באוניברסיטת הרווארד. הוא היה גם מועמד לראשות נאט"ו, אך לא נכנס לתפקיד בעקבות וטו של ארצות הברית. לוברס היה גם פעיל מאוד בתחום איכות הסביבה והשתתף בפסגת כדור הארץ. בשנת 2001 מונה על ידי מזכ"ל האו"ם קופי אנאן לעמוד בראש נציבות האו"ם לפליטים. הוא החזיק בתפקיד זה עד שנת 2005. בשנת 2004 התלוננה נגדו אחת העובדות בנציבות בטענה שהטריד אותה מינית. לוברס הכחיש כל קשר לכך. כתוצאה מפרשה זו (אשר גרמה לחקירה פנימית של האו"ם) הוא התפטר מתפקידו. לאחר מכן פרש מפעילות ציבורית באופן סופי.

לאחר פרישתו, עבד לוברס כמשקיף בארגונים רבים, בהם הקרן העולמית לשימור חיות הבר. בשנת 1993 קיבל אות כבוד מאוניברסיטת ג'ורג'טאון.

נפטר ברוטרדם ב-14 בפברואר 2018.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוד לוברס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007446683705171
* BIBSYS: 4040186
* BnF: cb124331462 (data)
* CiNii: DA07498205
* GND: 119207613
* ISNI: 0000 0001 0975 7489
* LCCN: n80062478
* NLP: A37388782
* NTA: 069867585
* RERO: 02-A011403727
* SUDOC: 224406132
* VIAF: 57419700
* WorldCat: lccn-n80062478

 |
**קרול אדמס** (באנגלית: **Carol Adams**; נולדה ב-1951) היא סופרת אמריקאית טבעונית, תאורטיקנית אקו-פמיניסטית ופעילה לזכויות בעלי חיים. אף על פי שנשים פמיניסטיות עסקו בקשר בין דיכוי האישה לדיכוי בעלי חיים עוד במאה ה-19, הייתה זו אדמס שפרסמה בשנת 1975 את המאמר השיטתי הראשון שהצביע על הקשר בין סקסיזם לסוגנות. הוציאה לאור תשעה עשר ספרים, בהם "The Sexual Politics of Meat".
עבודתה עוסקת בעיקר בקשר בין דיכוי האישה לדיכוי בעלי החיים.

אדמס פרסמה עשרות מאמרים העוסקים באקו-פמיניזם, צמחונות וטבעונות, זכויות בעלי חיים, אלימות במשפחה והתעללות מינית. בשנת 2011 נבחרה להיכנס להיכל התהילה האמריקאי לזכויות בעלי חיים מטעם הוועידה הלאומית לזכויות בעלי חיים בארצות הברית.

הגות
----

**(The Sexual Politics of Meat (1990** – ספרה 'הפוליטיקה המינית של הבשר' עוסק בקשר בין פמיניזם, צמחונות, פטריארכיה ואוכלי בשר. מושג מרכזי בספר הוא ה'רפרנט הנעדר' - מושג זה מתאר מנגנון שמטרתו לגרום לאוכלי הבשר לריחוק תודעתי בין המנה שהם אוכלים לבין החיה שמנה זו הייתה. אחד הכלים של מנגנון זה הוא מכבסת מילים – שימוש במילה 'בשר' במקום במילה 'גופה'. ברגע שהחיה הופכת למוצר צריכה, מנגנון 'הרפרנט הנעדר' מאפשר לשכוח את עובדת היותה אינדיבידואל. עוד היא טוענת בספרה כי אכילת בשר קשורה מבחינה תרבותית לגבריות, וכי הנקבות בתעשיית משק החי חוות דיכוי משולב מעצם היותן נקבות: הן במהלך חייהן כמכונות לייצור ביצים וחלב וכמכונות רבייה, והן במותן עבור צריכת בשרן. בשנת 2010, כאשר הספר יצא לאור במהדורה מחודשת לציון 20 שנה לפרסומו, הכתיר אותו הניו יורק טיימס כ"תנ"ך של הקהילה הטבעונית". 

**(The Pornography of Meat (2003** – ספרה 'הפורנוגרפיה של הבשר' חוקר, על ידי ניתוח תוכן מילולי וחזותי, את האופן בו נשים ובעלי חיים בתרבות המערב מתמזגים לכדי קבוצה אחת, וזאת כדי לשמר את המקום של שתי קבוצות אלו בתחתית ההיררכיה. 

בשנת 1991, להקת Consolidated שחררה את השיר "The Sexual Politics of Meat" המורכב כולו ממשפטים שנלקחו מספרה הנושא את אותו השם.

ביבליוגרפיה חלקית
-----------------

* The Sexual Politics of Meat: A Feminist-Vegetarian Critical Theory, 1990
* Ecofeminism and the Sacred. New York: Continuum International, 1993
* Neither Man nor Beast: Feminism and the Defense of Animals. New York: Continuum International, 1994
* Woman-Battering. Minneapolis: Fortress Press, 1994. Creative Pastoral Care and Counseling Series, 1994
* The Pornography of Meat. New York: Continuum International, 2003

ראו גם
------

* אקופמיניזם
* מרטי קיל
* זכויות בעלי חיים
* טבעונות
* סוגנות
* סקסיזם

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **קרול אדמס** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קרול אדמס** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קרול אדמס
* קרול אדמס - עמוד הפייסבוק
* Ecofeminism and the Eating of Animals. Hypatia, No. 6, spring 1991, pp. 134–137

הערות שוליים
------------

1. ↑  1975 - The Oedible Complex: Feminism and Vegetarianism

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007429270905171
* BnF: cb16573338j (data)
* GND: 1035533944
* ISNI: 0000 0000 8282 2200
* LCCN: n88231464
* NKC: jo2014852523
* NLK: KAC201507314
* NTA: 089732898
* SUDOC: 076493946
* VIAF: 94541328
* WorldCat: lccn-n88231464

 |
**טגבה אות'לו האנטר** (באנגלית: **Tegba Othello Hunter**;‏ נולד ב-28 במאי 1986) הוא כדורסלן אמריקאי-ליברי, בגובה 2.03 מטר, המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר, בקבוצת באיירן מינכן.

ביוגרפיה
--------

האנטר נולד בוינסטון סיילם, קרוליינה הצפונית. למד בתיכון ע"ש ריצ'רד ריינהולדס, בווינסטון סיילם.

אחרי שסיים את התיכון הצטרף האנטר להילסברו קומיוניטי קולג' בטמפה למשך שנתיים. בשנת 2006 הצטרף יחד עם גרג אודן לאוניברסיטת המדינה של אוהיו, שם שיחק שנתיים ובמהלכן השיג את אחוזי הקליעה לסלי שדה השביעי בהיסטוריה של האוניברסיטה לעונה. הקבוצה הגיעה לגמר ה-NCAA אך הפסידה את התואר. בשנת 2008 האנטר העמיד את עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA אך לא נבחר.

האנטר שיחק בליגת הקיץ של ה-NBA במדי אטלנטה הוקס. באוגוסט 2008 הוא חתם במדי אטלנטה. לאחר שבמהלך שתי עונות כמעט ולא שותף והושאל לגרנד ראפידס דרייב, בינואר 2010 הוא שוחרר מהקבוצה.

בשנת 2012, אחרי ששיחק 3 חודשים באזובמאש מאריופול מהסופרליגה האוקראינית בכדורסל, הוא חתם בליגת העל הספרדית בוואיאדוליד (אנ'). באוגוסט 2013 חתם האנטר במונטפסקי סיינה מליגת העל האיטלקית.

ביולי 2014 הצטרף האנטר לאולימפיאקוס מליגת העל היוונית תחת המאמן יאניס ספרופולוס. בעונתו הראשונה בקבוצה, עונת 2014/2015, זכתה הקבוצה באליפות הליגה היוונית והעפילה לפיינל פור היורוליג והפסידה בגמר לריאל מדריד. גם בעונה הבאה היה שותף האנטר לזכייתה של הקבוצה באליפות יוון.

באוגוסט 2016 חתם האנטר לשתי עונות בריאל מדריד. ביולי 2017 חתם האנטר לשתי עונות בצסק"א מוסקבה. בשנת 2019 היה שותף האנטר לזכייתה של צסק"א באליפות היורוליג.

ביולי 2019 חתם האנטר במכבי תל אביב לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת. באפריל 2020 האריך את חוזהו במכבי לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת.

ביוני 2021, עזב האנטר את מכבי תל אביב, וב-21 ביולי 2021 חתם בקבוצת הכדורסל של באיירן מינכן.

תארים
-----

מונטפסקי סיינה
* הסופרקאפ האיטלקי (1): 2013

אולימפיאקוס
* ליגת העל היוונית (2): 2015, 2016

ריאל מדריד
* גביע המלך הספרדי (1): 2017

צסק"א מוסקבה
* ליגת ה-VTB ‏(1): 2018
* יורוליג (1): 2019

מכבי תל אביב
* ליגת העל (2): 2019/2020, 2020/2021
* גביע המדינה (1): 2020/2021
* גביע הליגה (ווינר סל) (1): 2020/2021

הישגים
------

### קבוצתיים

מונטפסקי סיינה
* מקום שני בליגת העל האיטלקית (2014).

אולימפיאקוס
* מקום שני ביורוליג (2015).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אות'לו האנטר** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר ESPN
* פרופיל, באתר היורוליג
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)
* פרופיל באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל
* מערכת וואלה! ספורט‏, הימור מושכל: הכירו את אותלו האנטר, הסנטר החדש של מכבי תל אביב, באתר וואלה!‏, 16 ביולי 2019

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ynet ספורט, האיש שלא אהב כדורסל: המהפך של אותלו האנטר, באתר ynet, 16 ביולי 2019
2. ↑  מערכת וואלה! ספורט‏, הימור מושכל: הכירו את אותלו האנטר, הסנטר החדש של מכבי תל אביב, באתר וואלה!‏, 16 ביולי 2019
3. ↑  Bayern officially adds Othello Hunter, Eurohoops,‏ 21 ביולי 2021
**תפודי וניקי** (באנגלית: **Bangers and Mash**, בתרגום לעברית: בנגרז אנד מאש) היא סדרת טלוויזיה מונפשת בריטית לילדים, שמבוססת על סדרת ספרים מאת פול גרובס ואדוארד מקלכלן. הסדרה הופקה על ידי FilmFair ו-Central Independent Television, והיא עוקבת אחר שני אחים שימפנזים מואנשים שהדרך שלהם ליהנות היא לגרום צער לאחרים.

הסדרה שודרה במקור בבריטניה בערוץ Children's ITV, החל מ-5 ביולי 1989 עד 1 בספטמבר באותה שנה. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בטלוויזיה החינוכית הישראלית במסגרת רצועת השידור "רכבת ההפתעות", החל משנת 1991 עד 1992, ומאוחר יותר, בתחילת שנות האלפיים, בדיבוב עברי חדש תחת השם **בני ומוש** בערוץ הופ!. לסדרה הופקה עונה אחת הכוללת 25 פרקים באורך 5 דקות.

תקציר העלילה
------------

תפודי וניקי (במקור נקראים "בנגרז אנד מאש") הם שני אחים שימפנזים מואנשים מטרידים, שהדרך שלהם ליהנות היא לגרום צער לאחרים, כלומר לבלגן או לשבור משהו בעל חשיבות, שבדרך כלל שייכך להוריהם או לסבתם שגרה עימם. הסדרה מתרחשת באי, בו התושבים גרים בבית בנוי על גבי עץ. כתובת הבית של תפודי וניקי היא שדרת האילנות שלוש (במקור הכתובת היא "רחוב העץ שלוש").

הפקה
----

הסדרה מבוססת על סדרת ספרי ילדים ששימשה ללימוד בבתי הספר בבריטניה בשנות ה-80, מאת פול גרובס ואדוארד מקלכלן. הסדרה הופקה על ידי FilmFair ו-Central Independent Television, ובוימה על ידי איאן סאקס שביים סדרות נוספות של חברות ההפקה. את לחני הסדרה כתבו Chas & Dave, צמד נגני פופ רוק. הדיבוב המקורי של הסדרה נעשה על ידי ג'ונתן קיד, שחקן ומדבב בריטי.

בישראל הסדרה זכתה לשתי גרסאות בדיבוב עברי. הגרסה הראשונה נקראה "תפודי וניקי", והיא דובבה על ידי טל פרידמן באולפני זינקו בבימוי מרקו סימיונוביץ והפקת חסיה ורטהיים. הגרסה השנייה נקראה "בני ומוש", והיא דובבה על ידי עמי מנדלמן.

קישורים חיצוניים
----------------

* "תפודי וניקי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* תפודי וניקי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Groves, Paul – Actor, stand-up and children's TV writer was a Grantham teacher, באתר Grantham Matters,‏ 23 באוקטובר 2013
2. ↑  טום קול, From In Sickness and in Health to Crackerjack – Chas and Dave’s greatest TV moments, באתר Radio Times,‏ 26 באוקטובר 2012
**מת'יו ג'ורג' "מאט" גוקאס הבן** (באנגלית: **.Matthew George "Matt" Guokas Jr**; נולד ב-25 בפברואר 1944) הוא כדורסלן ומאמן עבר אמריקאי. שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1966–1976, ואימן את קבוצות ה-NBA פילדלפיה 76' ואורלנדו מג'יק בין השנים 1985–1993.

אביו, מאט גוקאס האב, זכה באליפות עונת הבכורה של ה-NBA כשחקן פילדלפיה ווריורס, בעוד גוקאס הבן זכה באליפות עונת 1966/1967 כשחקן פילדלפיה 76'; בכך, הפכו לצמד אב-בן הראשון אשר זוכה באליפות הליגה (מאז, השיגו זאת גם ריק וברנט בארי, ביל ולוק וולטון, ומייקל וקליי תומפסון).

קריירת משחק
-----------

גוקאס נולד וגדל בפילדלפיה שבפנסילבניה, ובין השנים 1963–1966 למד באוניברסיטת סנט ג'וזף אשר בפילדלפיה. בשתי עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 15.4 נקודות בממוצע למשחק, תחת המאמן ג'ק רמזי.

בדראפט ה-NBA‏ 1966 נבחר גוקאס על ידי פילדלפיה 76', בבחירה התשיעית. בעונתו הראשונה בפילדלפיה זכתה הקבוצה באליפות ה-NBA השנייה בתולדותיה, לאחר שגברה על סן פרנסיסקו ווריורס בסדרת הגמר. גוקאס שותף בכל 15 משחקי הקבוצה בפלייאוף ה-NBA, וקלע 4.3 נקודות בממוצע למשחק, כאחד משחקני הספסל הבכירים של הסיקסרס.

ב-9 העונות הבאות שיחק עבור פילדלפיה, שיקגו בולס, סינסינטי/קנזס סיטי קינגס, יוסטון רוקטס ובאפלו ברייבס, ולאורך התקופה רשם ממוצעים כוללים של 6.1 נקודות, 3.1 אסיסטים ו-2.0 ריבאונדים למשחק.

קריירת אימון
------------

לקראת עונת 1983/1984 מונה לעוזר מאמן בפילדלפיה 76', תחת המאמן הראשי בילי קנינגהם; השניים שיחקו יחדיו בפילדלפיה בין השנים 1966–1970. בשנת 1985, עם פרישתו של קנינגהם מאימון, מונה גוקאס במקומו כמאמן הסיקסרס. בעונתו הראשונה בתפקיד אימן שישה חברי היכל התהילה לעתיד: מוזס מלון, ג'וליוס ארווינג, צ'ארלס בארקלי, בוב מקאדו, בובי ג'ונס ומוריס צ'יקס. על אף הסגל המרשים, הודחה פילדלפיה מהפלייאוף כבר בשלב חצי גמר המזרח, על ידי מילווקי באקס. בפברואר 1988, כאשר עמד מאזן הקבוצה בעונת 1987/1988 על 20 ניצחונות ו-23 הפסדים, פוטר גוקאס מאימון הקבוצה, והוחלף על ידי עוזרו ג'ים ליינאם. לאורך תקופתו כמאמן הקבוצה, רשמה פילדלפיה מאזן חיובי 119–88 (57.5%).

בקיץ 1989 מונה למאמן הראשי של אורלנדו מג'יק, לקראת עונת הבכורה של המועדון. ב-3 עונותיו הראשונות באורלנדו רשמו המג'יק מאזן כולל של 70 ניצחונות ו-176 הפסדים (28.5%), ואת עונת 1992/1993 סיימו במרחק ניצחון אחד מהעפלה לשלב הפלייאוף, עם מאזן 41–41. באותה עונה בלט באורלנדו הסנטר שאקיל אוניל, אשר קלע 23.4 נקודות למשחק וזכה בתואר רוקי העונה. לקראת עונת 1993/1994 פוטר גוקאס מתפקידו, והוחלף על ידי עוזרו ב-3 העונות האחרונות – בראיין היל.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA

הערות שוליים
------------

1. 1 2  סטטיסטיקות המשחק של גוקאס ב-NBA, באתר basketball-reference.com
2. 1 2  סטטיסטיקות האימון של גוקאס ב-NBA, באתר basketball-reference.com
3. ↑  סטטיסטיקות המשחק של גוקאס בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
4. ↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1966, באתר basketball-reference.com
5. ↑  גוקאס מונה למאמן הראשי של פילדלפיה, באתר הניו יורק טיימס, 14 ביוני 1985
6. ↑  ליינאם מחליף את גוקאס כמאמן פילדלפיה, באתר לוס אנג'לס טיימס, 9 בפברואר 1988
7. ↑  גוקאס מונה למאמן הראשי של אורלנדו, באתר orlandosentinel.com,‏ 2 ביוני 1989
8. ↑  היל מחליף את גוקאס כמאמן אורלנדו, באתר sun-sentinel.com,‏ 1 ביולי 1993
אטלס, מבט על.
באנטומיה, **אַטְלָס** (TA: **Atlas**) הוא שמה של החוליה הצווארית הראשונה (C1, העליונה), המחברת בין הגולגולת לעמוד השדרה. החוליה נקראת על שם הטיטאן אטלס, שנענש, על-פי המיתולוגיה היוונית, בנשיאת כדור גורמי השמים על כתפיו, מאחר שהיא נושאת במשקל הגולגולת והראש כולו.

האטלס וחולית הציר (C2, החוליה הצווארית השנייה), מרכיבות את המפרקים המחברים בין הגולגולת לעמוד השדרה: מפרק האטלס והגולגולת, ומפרק האטלס וחולית הציר. מבנה החוליות יוצא הדופן מאפשר טווח תנועה גדול במיוחד במפרקים אלו.

מבנה אנטומי
-----------

האטלס שונה בצורתה מחוליות אופייניות. היא חסרת גוף וזיז קוצי כך שצורתה המתקבלת היא טבעתית. היקף הטבעת מורכב מהמסות הצידיות, הקשת הקדמית והקשת האחורית.

בחלקה הקדמי של **הקשת הקדמית** נמצאת **הגבשושית הקדמית** בה נאחז שריר הצוואר הארוך (Musculus longus colli). בחלקה האחורי של הקשת משטח מפרקי קטן המופרק עם השן (Dens) של חולית הציר.

בחלקה האחורי של **הקשת האחורית** נמצאת **הגבשושית האחורית** לחיבור השריר הישר האחורי הקטן של הראש (Musculus rectus capitis posterior minor). בשני קצוות הקשת נמצא **חריץ לעורק החוליתי** (Sulcus arteriae vertebralis). לאחר שעלה העורק החוליתי דרך הנקבים הרוחביים של חוליות הצוואר, פונה העורק בחדות ועובר על החריץ בדרכו לפנים הגולגולת.

**המסות הצידיות** (Massa lateralis atlantis) הן המבנים המאסיבים ביותר באטלס בהתאם לתפקידן כנושאות משקל הראש. לכל מסה זוג פנים: עליונים ותחתונים. **הפנים העליונים** (Facies articularis superior atlantis) מופרקים עם העליים של עצם העורף ו**הפנים התחתונים** (Facies articularis inferior atlantis) מופרקים עם חולית הציר. בחלק הקדמי-תיכון של המסות נמצאות גבשושיות קטנות אליהן מחוברת הרצועה הרוחבית של האטלס (Ligamentum transversum atlantis). באזור המתוחם קדימה לרצועה נמצאת השן. בנקב הגדול האחורי לרצועה עובר חוט השדרה.

בצידי המסות הצידיות נמצאים **הזיזים הרוחביים**. בכל זיז רוחבי **נקב רוחבי** (Foramen transversarium) למעבר העורק החוליתי. בזיזים הרוחביים נאחזים שרירים המסובבים את הראש לצדדים.

ראו גם
------

* עצמות - מונחים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אטלס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007295069105171
* LCCN: sh85009226
* TA98: A02.2.02.101

 |
**ג'יימי אובריין סקין** (באנגלית: **Jamie O'Brien Skeen** (נולד ב-2 במאי 1988 בשארלוט שבקרוליינה הצפונית) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בקבוצת לובן ברס (אנ'). גובהו הוא 2.06.

סקין שיחק במכללת ווייק פורסט במשך 3 עונות, עד שנת 2008. שם העמיד בעונתו האחרונה ממוצעים של 5.6 נק', ו-4.1 כדורים חוזרים ב-18.4 דקות משחק.

סקין עבר בשנת 2009 למכללת VCU ראמס, שם שיחק במשך שתי עונות ושיפר ממוצעים. הגיע בעונתו השנייה לממוצעים של 15.7 נקודות ו-7.3 כדורים חוזרים ב-32 דקות משחק. כמו כן הגיע בחודש אפריל 2011 עם קבוצתו עד לחצי גמר טורניר NCAA ׁוהפסידו למכללת "באטלר". בטורניר המחוזי של דרום-מערב, סקין נבחר ל-MVP.

באירופה
-------

סקין החל את הקריירה האירופאית שלו בעונת 2011/12 בקבוצת אסוול ליון-וילרבאן מהליגה הצרפתית. הוא שימש בעיקר בתור מחליף לשחקנים הגבוהים של הקבוצה וישב זמן ממושך על ספסל המחליפים.

בחודש דצמבר 2011 עבר לקבוצת עירוני אשקלון מהליגה הישראלית ושיחק בה 21 משחקים, סקין רשם ממוצעים של 9.4 נקודות, 5.3 ריבאונדים ו-66 אחוזים מהעונשין ב-28.3 דקות. 

בחודש אוגוסט 2012 חתם בקבוצת מכבי אשדוד, ובתחילת עונת 2013/14 חתם בקבוצת סוטור מונטגרנרו מהליגה האיטלקית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יימי סקין** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* ynet ספורט, מכבי אשדוד: ג\'יימי סקין וכריס אלן חתמו, באתר ynet, 22 באוגוסט 2012
* פרופיל השחקן באתר "nbadraft"
**יהודית עורפת את ראשו של הולופרנס** (באיטלקית: **Giuditta che decapita Oloferne**) הוא ציור שמן מעשה ידי הציירת ארטמיזיה ג'נטילסקי משנת 1612. היצירה מוצגת ב-Museo di Capodimonte בנאפולי. זוהי הגרסה הראשונה מבין שתי גרסאות שציירה ג'נטילסקי, הגרסה השנייה נמצאת בגלריית אופיצי בפירנצה.

הסיפור בספר יהודית
------------------

 ערך מורחב – **ספר יהודית**  

הציור מתאר את יהודית, אלמנה יהודיה שביקשה להציל את עם ישראל משליטה זרה, כשהיא עורפת את ראשו של הולופרנס, שר הצבא האשורי של נבוכדנצר, לאחר שהסתננה למחנהו. כפי שמתואר בספר יהודית:

> 
> ותיגש אל העמוד אשר בראש המיטה, ותיקח את חרב הולופרנס מעליו. ותשלח את ידה ותקחהו בציצית ראשו, ותאמר: ה' אלוהים, חזקני נא ואמצני אך הפעם. ותכה בחוזקה פעמיים על צווארו, ותכרות את ראשו, ותָגָל נבלתו מעל המיטה. ותיקח היריעה מעל העמוד ותצא
> 
> 
> 
> — ספר יהודית פרק יג, פסוקים ט–יא
>

תיאור היצירה
------------

הציור הושלם מיד לאחד משפט בו ארטמיזיה ג'נטילסקי האשימה חבר של אביה באונס. קירבה כרונולוגית זו הביאה חוקרי אמנות לחשוב שמדובר בציור נקמה על האונס שעברה.

הציור מרגש לא רק בגלל הברוטליות של העריפה אלא גם בגלל תנוחתן של הגיבורות. בניגוד למתואר בציורו של קאראווג'ו (שצייר את יהודית והולופרנס בשנת 1599), כאן רואים שיתוף פעולה בין שתי הנשים, שרק במאמץ משותף מצליחות להתגבר על שר הצבא האשורי. גם בנקודה זאת יש התייחסות לחייה האישיים של ג'נטילסקי, אשר במהלך משפט האונס האשימה אישה אחרת בכך שסייעה לאנס במקום לסייע לה. אי לכך, הציור נתפס כמייצג את תמת "הכוח הנשי" (אנ').

ניתן לראות את המיומנות של ג'נטילסקי בתיאור המאמץ הגופני בתנועת הדמויות. המאבק של שתי הנשים מיוצג בצורה הטובה ביותר על ידי פניה העדינות של השפחה, שכאן היא צעירה יותר מאשר בתיאורים אחרים, אשר בהן נאחז הולופרנס בידו השרירית במאמץ נואש לשרוד.

בציור זה נעשה שימוש נרחב יותר בצבעי יסוד בהשוואה לגרסת פירנצה המאוחרת יותר. יהודית לובשת שמלה בצבע כחלחל עם עיטורים מוזהבים, לשפחה שמלה אדומה.

כחסידה של קאראווג'ו, ג'נטילסקי השתמשה בסגנון הטנבריזם שפיתח.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יהודית עורפת את ראשו של הולופרנס** בוויקישיתוף
* "אקדמיית קהאן, פירוט נוסף והשוואה עם גרסת פירנצה". (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  
תרגם מיוונית: יצחק זעקיל פרענקיל, ‏**ספר יהודית**, מהדורת ווארשא 1885, באתר "דעת"
2. ↑  Lois Fichner-Rathus (בינואר 2011). *Foundations of Art and Design: An Enhanced Media Edition*. Cengage Learning. p. 74. ISBN 1-111-77145-6. `{{cite book}}`:  (עזרה)
**ויליאם אדוארד "ויל" פרדו** (באנגלית: **William Edward "Will" Perdue**; נולד ב-29 באוגוסט 1965) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1988–2001. בעונות 1991–1993 זכה ב-3 אליפויות NBA רצופות כשחקן שיקגו בולס, ובעונת 1999 זכה באליפות נוספת כשחקן סן אנטוניו ספרס. ממוצעיו הכוללים לאורך 13 עונותיו בליגה הם 4.7 נקודות ו-4.9 ריבאונדים למשחק.

קריירת מכללות
-------------

פרדו נולד בעיר מלבורן שבפלורידה, ובין השנים 1983–1988 למד באוניברסיטת ואנדרבילט אשר בנאשוויל, טנסי. בעונת 1987/1988 רשם ממוצעים של 18.3 נקודות ו-10.1 ריבאונדים למשחק עבור קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, והוביל אותה להעפלתה השנייה אי פעם לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen). במשחק שמינית הגמר הפסידה ואנדרבילט בתוצאה 64–77 לאוניברסיטת קנזס, וזו המשיכה לזכייה באליפות הטורניר. בסיום עונה זו זכה פרדו בפרס שחקן העונה של המחוז הדרום-מזרחי (SEC).

קריירת משחק מקצועית
-------------------

בדראפט ה-NBA 1988 נבחר פרדו על ידי שיקגו בולס, בבחירה ה-11. בעונות 1991 עד 1993 זכה עם הבולס ב-3 אליפויות רצופות, כמחליפו מהספסל של הסנטר ביל קרטרייט. בעונת 1994/1995 שימש לראשונה כשחקן חמישייה קבוע, העמיד ממוצעים של 8.0 נקודות ו-6.7 ריבאונדים למשחק, וסייע לשיקגו להשיג 47 ניצחונות בהיעדרו של כוכב הקבוצה מייקל ג'ורדן אשר פרש ממשחק.

באוקטובר 1995 הועבר פרדו בטרייד לסן אנטוניו ספרס, בתמורה לדניס רודמן. בעונת 1996/1997 קבע שיאי קריירה של 8.7 נקודות ו-9.8 ריבאונדים בממוצע למשחק. בעונת 1998/1999 זכה עם הספרס באליפות הראשונה בתולדות המועדון, והרביעית בקריירה שלו, כמחליפו מהספסל של דייוויד רובינסון.

בקיץ 1999 חזר לשחק עבור שיקגו בולס, ובעונת 2000/2001 עבר לפורטלנד טרייל בלייזרס. לאחר עונה אחת בפורטלנד פרש פרדו ממשחק, בגיל 35.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטטיסטיקות הקריירה של פרדו ב-NBA, באתר basketball-reference.com
2. ↑  סטטיסטיקות המכללות של פרדו, באתר sports-reference.com
3. ↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1988, באתר basketball-reference.com
4. ↑  פרדו נשלח בטרייד לסן אנטוניו, באתר וושינגטון פוסט, 3 באוקטובר 1995
5. ↑  פרדו חותם על חוזה בפורטלנד, באתר upi.com,‏ 13 בספטמבר 2000
חתך סכמטי של המערה
שלד פיל ננסי שהתגלה במערה מוצג במוזיאון הסמוך לה
המחשת הסטרטיגפיה של המערה
**אר דאלם** (במלטית: **Għar Dalam** - "מערה חשוכה" או "מערת החשיכה") היא מערה השוכנת סמוך לעיר בירזבוג'ה (Birżebbuġa), בדרום-מזרחו של האי מלטה. במערה התגלו מספר שכבות מאובנים של בעלי חיים, שהמוקדמים שבהם הם בני 200,000 שנים, והמאוחרים בני פחות מ-10,000 שנה. עוד התגלו במערה עדויות לנוכחות האנושית המוקדמת ביותר הידועה במלטה, והמתוארכת לסביבות 5400 לפנה"ס. המערה העניקה את שמה לתקופת התיישבות זו המכונה תקופת אר דאלם. במקום המתוחזק על ידי הסוכנות הלאומית למורשת מלטה, שוכן מוזיאון קטן המציג את שפע הממצאים מהמערה.

היווצרות המערה וממצאיה
----------------------

המערה שוכנת על הגדה הצפון-מזרחית של ואדי דאלם (Wied Dalem), כ-500 מטרים מחופי הים התיכון. זוהי מערה טבעית ממקור קרסטי, שנוצרה עקב שחיקת אבן הגיר המקומית על ידי מים. הכניסה אליה שוכנת בגובה של 15.5 מטרים מעל פני הים ועומקה 144 מטרים. רק 70 המטרים העליונים פתוחים לביקור קהל.

שרידי בעלי החיים המוקדמים ביותר שהתגלו במערה הם מתקופת הפליסטוקן וגילם כ-200,000 שנים. בתקופה זו חיבר גשר יבשתי בין מלטה ובין סיציליה, ובעלי החיים נדדו דרומה כדי להימלט מהאקלים הקר. אף ששכבת הקרח לא הגיעה אל מלטה, גרמו שינויי האקלים לעושר במשקעים ולעיצוב הנוף. ואדי דאלם התחפר אט אט בשכבת הסלע, ולבסוף קרסה תקרתה של המערה, ושרידי בעלי החיים נשאבו לתוכה.

השכבה התחתונה במערה (שכבה 6) עשויה מחרסית ואיננה מכילה מאובנים. מעליה נמצאת "שכבת ההיפופוטם" (שכבה 5), שבה התגלו שרידי פיל ננסי והיפופוטם (*Hippopotamus melitensis*), ומעליה שכבת אבנים קטנות (שכבה 4). השכבה הבאה מכונה שכבת האיילים (שכבה 3) והיא זכתה לשמה בגלל ממצאים רבים של שרידי איילים. לצידם נמצאו גם מאובני שועלים, זאבים, דובים, צפרדעים, עטלפים, חדפיים ועוד. את שכבת האיילים מכסה שכבת אבן גיר דקה החותמת את תקופת הפליסטוקן (שכבה 2), ומעליה שוכנת השכבה המתורבתת שבה התגלו שרידים הקשורים ליישוב האנושי המוקדם באי. בין היתר נמצאו בשכבה זו גרזני אבן, כלי קדרות, אבנים מעובדות מצור ומזכוכית געשית, חרוזים עשויים מצדפות, ומאובני אדם וחיות משק בית.

המחקר והמוזיאון
---------------

המערה נזכרה לראשונה בכתובים ב-1647, אך רק ב-1865 הובהרה חשיבותה המדעית, עת נתגלו בה שרידי אדם. בין השנים 1892–1937 נערכה סדרה של חפירות מעמיקות באתר, ונידרש פתרון לעפר ולאדמה שחולצו מהמערה. לכן הוקם במקום מוזיאון קטן ב-1930 והוא נפתח לקהל ב-1933. במוזיאון שני אולמות גדולים השוכנים משני צידי הכניסה למערה, ובהם אלפי ממצאים ערוכים בתיבות עץ. בנוסף מוצגים במקום שלדי דוב, פיל אפריקני צעיר, היפופוטם וגולגולת של נקבת אדם בוגרת. בשנת 2002 נחנכה במוזיאון תצוגה חדשה הסוקרת, בין היתר, את היווצרות המערה, את ממצאיה ואת תולדות המחקר במקום, וכן עומדת על השלכותיה של תקופת הקרח על מלטה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אר דאלם** בוויקישיתוף
* **שגיאת לואה ביחידה יחידה:אתר\_רשמי בשורה 42<includeonly></includeonly>: attempt to index field 'datavalue' (a nil value).**
* המערה באתר מורשת מלטה
* דפדפת מידע מאתר מורשת מלטה
* המערה באתר לשכת התיירות של מלטה
* תמונות מהאתר
* אודות המערה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 241891747
* WorldCat (עם VIAF): 241891747

 |
**טווסון פלאוואן** (שם מדעי: ***Polyplectron napoleonis***) הוא מין ממשפחת הפסיוניים ומהסוג טווסון האנדמי ליערות הלחים של האי פלאוואן שבדרום הפיליפינים והוא מין מוכר בתרבות ילידי האי.

תיאור
-----

הטווסון דומה במראהו לפסיון והוא קרוב משפחה שלו. הזכרים מגיעים לאורך של 19 ס"מ, עם זנב באורך 24 עד 25 ס"מ ולמשקל של עד 450 גרם, בעוד הנקבה מגיעה לאורך של לא יותר מ-17.5 ס"מ ולמשקל 322 גרם בקירוב. הנקבות קטנות מהזכרים וגם הרבה פחות בולטות מהם. צבע הזכרים בעלי דמיון לטווס, מה שנתן לו את שמו, והזכר פורש בעונת הרבייה זנב מפואר בעל "עיניים" כחולות עזות על רקע חום. הוא בעל ציצה אפורה מאחורי ראשו, נוצות גב "חשמליות" כחולות-סגולות וססגוניות ביותר. העורף שחור עד כהה ברובו אך עליו עיניות נוצצות בצבע ירוק-טורקיז מתכתי. הראש והצוואר שחורים כשהעיניים אדומות, פס גבות לבן מעליהם והלחיים לבנות. בניגוד לזכר הנקבה עמומה יותר במראה החום, כתום-בהיר אך היא עוטה גם מספר "עיניים" כחולות על הזנב, הגב והכנפיים.

הטווסון הוא פעיל יום אוכל כל הניזון מליקוט איזופודים, צבתנאים, טרמיטים, זחלים של חרקים, רבי-רגליים, רכיכות ולעיתים גם מצפרדעים קטנות, זרעים, ופירות יער.

בניגוד לפסיונים רבים, טווסון זה בעל אורח חיים מונוגמי לחלוטין ובני זוג מחדשים את קשרם מדי שנה. הנקבות מטילות בקן קרקעי עד 2 ביצים, עליהם שני ההורים שומרים עד שהאפרוחים בני שנתיים. בעונת הרבייה הזכרים מתנהלים בטריטוריאליות, אם כי לא כמו אצל פסיונים פוליגמיים.

מין זה מצוי בסכנת הכחדה עקב אובדן בתי גידול, אוכלוסייה קטנה ומצומצת וטווח מחיה קטן על האי פלאוואן והוא נפגע גם מציד ומלכידה לסחר בחיות מחמד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טווסון פלאוואן** בוויקישיתוף
* טווסון פלאוואן, באתר ITIS (באנגלית)
* טווסון פלאוואן, באתר NCBI (באנגלית)
* טווסון פלאוואן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* טווסון פלאוואן, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* טווסון פלאוואן, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  טווסון פלאוואן באתר הרשימה האדומה של IUCN
**מבצעי שפט** היו שתי פשיטות של כוחות חי"ר מוסק לעומק סוריה שנערכו בתקופת מלחמת ההתשה במטרה לפגוע במטרות צבאיות או אסטרטגיות ובכך להקטין את הרצון הסורי להסלים את המתיחות בגבולה עם ישראל.

הרקע
----

בפברואר 1970 יזמו הסורים מספר תקריות אש בין צבא סוריה לבין צה"ל לאורך הגבול. בתקריות האש נהרגו ארבעה חיילים ישראליים ו 12 נפצעו. צה״ל החליט להגיב בפשיטות מוסקות של כוחות חי"ר מובחר לחבלה הפגנתית במתקנים צבאיים בעומק שטח סוריה. במרץ בוצעו שלוש פשיטות ישראליות מוסקות עמוקות שגרמו נזק למתקנים צבאיים סוריים ולאחריהן לא יזמו עוד הסורים תקריות אש והשקט נשמר בחזית הסורית למשך מספר חודשים.

בחלוף מספר חודשים פנתה מצרים לסוריה וביקשה ליזום תקריות אש במטרה להקטין את הלחץ הכבד שהפעיל צה"ל על צבא מצרים בחזית התעלה במלחמת ההתשה. כתוצאה מתקריות האש הללו שיזמו הסורים נהרגו בחודש יוני 1970 12 חיילי צה"ל ו- 63 נפצעו. שוב החליטה ישראל להלום בעומק סוריה ולאותת לסורים כי ייזום תקריות אש יגבה ממנה מחיר כבד.

הפשיטות
-------

שתי הפשיטות נערכו בלילה שבין 16 ל-17 ביוני 1970 ונקראו מבצע שפט 37 ומבצע שפט 47.

### שפט 37

שני מסוקי יסעור ובהם כוח בפיקוד סגן מפקד גדוד הנח"ל המוצנח, רס"ן דורון רובין, המריאו בשעה 21:37 לתקיפת מחנה נאבק שהיה מחנה טירונים עורפי של הצבא הסורי כ- 70 ק"מ צפון מזרחית לדמשק. המסוקים נחתו סמוך למחנה ופרקו מתוכם את הכוח ומרגמות כבדות. אחד המסוקים שב לישראל ואילו השני המריא שוב לגובה 2500 רגל ושימש לתצפית טיווח המחנה הסורי. לאחר שהחיילים סיימו לשגר את 70 פצצות המרגמה על המחנה הסורי, שב המסוק לאסוף את הכוח ושב לישראל דרך לבנון ומעל הים התיכון. שני חיילים סוריים נהרגו מההפגזה וחמישה נפצעו בפעולה. לצה"ל היה פצוע קל אחד.

### שפט 47

מסוק סופר פרלון ובו כוח של 11 צנחנים בפיקודו של סרן אסף חפץ המריא בשעה 21:46 מרמת דוד לעבר סוריה לפיצוץ גשר על ציר דמשק סווידא. מסוק נוסף הועמד בכוננות עם עשרה לוחמים נוספים.
חדירת המסוק אותרה על ידי מכ"מי הגילוי האוויר הסורי שהזניקו לעברו שני מטוסי ירוט מדגם מיג 21 ומטוס תקיפה מדגם סוחוי 7. חיל האוויר הזניק בתגובה מטוס פנטום מטייסת 69 והתנהל קרב אוויר אך לא הופלו בו מטוסים. בינתיים נחת הכוח הישראלי ופוצץ את הגשר בעוד המסוק ממתין לשובם של הצנחנים. לאחר כ- 45 דקות הושלם המבצע והכוח שב לישראל בשלום.

תוצאות הפשיטות
--------------

הפשיטה לא הביאה לשקט בגבול הצפוני. עוד באותו החודש ביצעה סוריה מתקפה ממוקדת בניסיון לכבוש מוצבים ברמת הגולן. מתקפה זו גררה תגובה ישראלית רחבה שפתחה שלושה ימי קרבות שכונו מלחמת שלושת הימים.

לקריאה נוספת
------------

* ספר זמין ברשת דני שלום, ‏**רוח רפאים מעל קהיר חלק ב' - חיל האויר הישראלי במלחמת ההתשה (1970-1967) ע"מ 713-714**, באתר הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האויר

קישורים חיצוניים
----------------

* מבצעי "שפט 37" ו"שפט 47", אתר חיל האוויר
הכתובת שמעל הכניסה למסגד המשבחת את הסולטאן בייברס
**המסגד האדום בצפת**, המכונה גם **הח'אן האדום**, הוא מסגד הממוקם בצפת העתיקה ברובע הממלוכי בסמוך למלון רימונים. המסגד נבנה בשנת 1276 על ידי הסולטאן בייברס אשר משל במצרים בין השנים 1266–1277. המסגד נחשב לאחד מהמבנים הממלוכים הקדומים ביותר שנבנו בישראל. הוא נבנה בצפת לאחר כיבוש העיר מידי הצלבנים ב-1266 במטרה לבסס את מעמדה של צפת כבירת מחוז הגליל בממלכה הממלוכית. בתחומי המסגד התקיימה אכסניה שאפשרה לינה לעולים לרגל. במשך שנים רבות היה המסגד מגדולי המסגדים בצפת. המסגד והאכסניה שבתחומו נהרסו חלקית עקב רעידת האדמה. בניין זה הפסיק לשמש כמסגד ב-1948. על חלק מהריסות המסגד והאכסניה נבנה מלון רימונים ושאר המבנה ששרד את רעידת האדמה משמש כיום כמרכז תרבות ואומנות המנוהל בידי קרן צפת לפיתוח. עד היום ניתן עדיין להבחין בגרם המדרגות הלולייניות לצריח המואזין אך המגדל עצמו לא שרד.

מבנה המסגד
----------

המסגד נבנה בסגנון ממלוכי מפואר אשר הובא ממצרים. שער כניסה גדול העשוי עץ ומעליו כתובת מיסוד המבנה שהשתמרה עד היום אשר משבחת את הסולטאן בייברס. אולם התפילה בנוי מקשתות גבוהות ומסוגל להכיל 200 איש. אולם זה נמצא בחלקו הדרומי של המסגד בעל שתי גומחות תפילה הפונות לכיוון מכה. האולם נתמך בארבעה עמודים. באולם הייתה אבן שעליה חרוט הקדש. אבן זו הייתה ממוקמת מעל גומחת התפילה המרכזית והייתה צבועה בצבע ירוק. לאחר שהמסגד הפך לגלריה הושחתה הכתובות ובמקומה נחקקו שני לוחות ברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המסגד האדום בצפת** בוויקישיתוף
* הושבילים, באתר מטיילים.
* אתר עיריית צפת, באתר העירייה.
* מלון, באתר המלון.
**שחף ורוד** (שם מדעי: *Rhodostethia rosea*) הוא מין של שחף קטן החי באזורים הארקטיים. זהו המין היחיד בסוגו, אם כי לעיתים משייכים אותו לסוג אחד עם שחף גמדי. באנגלית הוא קרוי על שם חוקר הקוטב הצפוני והדרומי, ג'יימס קלארק רוס.

זהו שחף המזכיר במראהו ובגודלו את השחף הגמדי, אם כי הוא יותר גדול ומוארך בצורתו. הכנפיים מחודדות בקצה, הרגליים אדומות, הפנים לבנות והמקור קטן ושחור. בקיץ מופיעה רצועה שחורה סביב הצוואר ובחורף צבעה משתנה ללבן. אך בחורף צבעה לבן. הצעירים נוטים לצבעים כהים יותר, בדרך כלל אפורים.

השחף הורוד חי באזורים הצפוניים של ארצות הברית, קנדה, צפון אירופה ורוסיה. בחורף הפרטים שטים או עפים בים או ליד מפרצים מגוננים. הם לא נוטים לנדוד רחוק מאוד, אך בתצפית אחת התגלה שחף ורוד ליד ימת סלטון שבקליפורניה. בקיץ הם מתרבים בטונדרה בין העשבים, חזזיות, שיחים וערבות ננסיות. הם מטילים ביצים על הקרקע במושבות קטנות ומבודדות בדרך כלל. לעיתים טורפים ומזג אוויר גורמים לפגיעה בחלק מהמושבות.

השחפים צדים בים דגים, סרטנים ודיונונים וכן עופות ים צעירים. בקיץ הם בדרך כלל ניזונים מנחילי חרקים ארקטיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שחף ורוד** בוויקישיתוף
* שחף ורוד, באתר ITIS (באנגלית)
* שחף ורוד, באתר NCBI (באנגלית)
* שחף ורוד, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* שחף ורוד, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* שחף ורוד, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שחף ורוד באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007554174305171
* LCCN: sh96006613

 |
**המלביש** (באנגלית: **The Dresser**) הוא סרט קולנוע בריטי משנת 1983, בבימויו של פיטר ייטס, ובהשתתפותם של טום קורטני ואלברט פיני בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי המחזאי רונלד הארווד והוא מבוסס על מחזה שלו בשם זה משנת 1980 שהועלה בהצלחה בתיאטראות וסט אנד ובברודוויי.

המחזה מתאר יחסים מורכבים וסימביוטים בין שחקן מזדקן והמלביש שלו שכל אחד תלוי בשני ולא מסוגל לתפקד לבדו.

המחזה הועלה בישראל ב-1988 בהבימה עם שמעון פינקל (השחקן) ושלמה בר-שביט (המלביש) וב-2003 בתיאטרון הקאמרי עם עודד תאומי (השחקן) ויצחק חזקיה (המלביש).

ה-BBC הפיק ב-2015 סרט טלוויזיה "המלביש" עם אנתוני הופקינס בתור השחקן ואיאן מקלן בתור המלביש.

אלברט פיני וטום קורטני היו מועמדים לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר כן היה הסרט מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר.

טום קורטני זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר. קורטני ופיני זכו בפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר. פיני זכה בפרס דוב הכסף לשחקן הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע בברלין.

תקציר העלילה
------------

תיאטרון שקספירי מציג את אותלו בלונדון. בתפקיד אותלו, שחקן מזדקן המשמש גם כמנהל הלהקה ונקרא רק בכינויו "סר" (אלברט פיני). הוא היה פעם שחקן נודע ונהג לשחק בפאתוס אולם כעת מצבו הנפשי וזכרונו מידרדר והוא מחזיק מעמד בזכות נורמן (טום קורטני) שהוא באופן רשמי המלביש שלו אבל למעשה הוא המשרת שלו הדואג לכל מחסורו ורק הוא יודע איך לטפל בו.

הלהקה נוסעת לעיר השדה ברדפורד המופצצת על ידי הגרמנים. "סר" מסתובב ומתבונן בכבאים המטפלים בשריפות, נתקף בשיגעון ומתחיל להתפרע. הוא מאושפז בעל כורחו בבית חולים אבל בורח משם ומגיע לתיאטרון בו צריכה להעלות הצגת המלך ליר בכיכובו.

כל השחקנים ועובדי התיאטרון ובראשם מנהלת הבמה מאדג' (איילין אטקינס) שבצעירותה היו לה תקוות ש"סר" יתאהב בה, חרדים מהעובדה שכל הכרטיסים נמכרו ואינם יודעים אם "סר" מוכן בכלל להופיע. רק נורמן מודיע להם שלא יבטלו את ההצגה והוא לוקח על עצמו להכין את "סר" להופעה. השחקנים ובראשם אוקסנבי (אדוארד פוקס) מותחים ביקורת על התנהגותו של "סר".

זמן ממושך מטפל נורמן ב"סר" ומקבל ממנו רק עלבונות. נורמן "מתדלק" את עצמו מדי פעם בלגימות קטנות של אלכוהול. הוא מתחיל לעזור ל"סר" באיפור ומלמד אותו את מילות הפתיחה של ההצגה ששכח שכל זמן קצר נכנסת מאדג' ומתרה בהם שהזמן אוזל עד להצגה.

"סר" מצליח בקושי לעבור את ההצגה בעיקר בעזרתו של נורמן הלוחש לו מדי פעם. בהפסקה נכנסת לחדרו שחקנית צעירה בשם אירן (קתרין הריסון) שהוא חושק בה ומתקרב אליה אך נופל על הרצפה בחוסר אונים.

לאחר ההצגה מגיע "סר" לחדרו נשכב על המיטה ומבקש מנורמן להביא את מחברת הזיכרונות שהחל לכתוב. נורמן קורא ש"סר" מודה בפתיחה לעובדי הבמה, לשחקנים ולשקספיר ורק אותו אינו מזכיר. הוא מוחה בפני "סר" אבל רואה שהוא מת ואז מתפרץ בחמת זעם על זה שהקדיש לו את כל חייו ולא קבל ממנו שום הכרת טובה וכי כעת הוא אינו יודע היכן להמשיך. הוא מתוודה כי בכל זאת אהב אותו. הסרט נגמר כשנורמן שוכב על גופתו המכוסה של "סר" ומסרב להיפרד מחייו ומאהבתו.

קישורים חיצוניים
----------------

* "המלביש", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "המלביש", באתר נטפליקס
* "המלביש", באתר AllMovie (באנגלית)
* "המלביש", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "המלביש", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "המלביש", באתר אידיבי
* "המלביש", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט המלביש (1983), באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיכאל הנדלזלץ, רגעים של גדולה, באתר הארץ, 3 ביוני 2003