recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
כמה מעובדי קונגו גומי, תחילת המאה ה-20
**חברת קונגו גומי בע"מ** (ביפנית: **株式会社金剛組** – קבושיקי גיישה קונגו גומי) היא חברה מסחרית שפועלת ביפן מעל ל-1,400 שנים ברציפות, זמן רב יותר מכל חברה אחרת בעולם. מטה חברת הבנייה שוכן בעיר אוסקה. עד שנת 2006 פעלה החברה כעסק משפחתי, וכיום היא חברה-בת של תאגיד טאקמטסו.

מקורה של החברה בשנת 578, כאשר הנסיך שוטוקו הזמין את בני משפחת קונגו (Kongō) מפֶּקְצֶ'ה (אחת משלוש הממלכות של קוריאה) ליפן על מנת לבנות את שיטנו-ג'י (四天王寺), מקדש בודהיסטי שעומד על תילו גם כיום. במהלך המאות השתתפו בני משפחת קונגו בבניית בניינים מפורסמים רבים, כולל טירת אוסקה מהמאה ה-16 והוריו-ג'י (法隆寺) – מקדש בודהיסטי בנפת נארה שהוכרז כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו.

מגילה באורך שלושה וחצי מטרים מגוללת את תולדותיהם של 40 דורות מיום הקמת החברה. כמקובל במשפחות יפניות מכובדות רבות, נהגו חתנים לעיתים קרובות לקבל על עצמם את שם המשפחה קונגו כשהצטרפו לעסק. וכך, במהלך השנים, נשמר שם המשפחה גם בדורות שבהם לא היו בנים זכרים.

החברה נקלעה לקשיים ופשטה את הרגל בינואר 2006. נכסי החברה נרכשו על ידי חברת טאקמטסו. לפני פירוקה העסיקה החברה מעל ל-100 עובדים, הכנסתה השנתית הגיעה ב-2005 ל-7.5 מיליארד ין יפני (כ-70 מיליון דולרים), והיא עדיין התמחתה בבניית מקדשים בודהיסטים. הנשיא האחרון של החברה היה מאסאזקו קונגו, שהיה המנהל ה-40 מטעם משפחת קונגו. מאז דצמבר 2006, ממשיכה קונגו גומי לפעול כחברה בת בבעלות מלאה של תאגיד טאקמטסו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונגו גומי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קונגו גומי (ביפנית)
* ביזנסוויק - סופו של עסק בן 1,400 שנים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Japan's oldest company defies time with merit-based succession - Nikkei Asia, web.archive.org, ‏2021-01-04
2. ↑  "סוף הדרך של החברה הוותיקה בעולם" ידיעה מ-15 בדצמבר 2005.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 001152758

 |
**קומליניים** (שם מדעי: Commelinaceae) היא משפחה של צמחים עשבוניים בעלי פרחים, המכילה כ-650 מינים שונים ב-40 סוגים. ידועה גם בשם משפחת ה-Spiderwort. 

אחת מהמשפחות הבודדות שזוהו החל מעבודותיו של קארולוס ליניאוס ועד APG II מ-2003 בתצורתן הנוכחית, ללא שינוי.

מאפיינים
--------

מיני הקומליניים תורבתו כצמחי נוי, אך גם כוללים עשבים שוטים. מאפיין משותף של צמחים אלו הוא הגבעול המוצק, לרוב עם בליטות בכל הצטלבות. עלים מסורגים, תמימי שפה ומוארכים, לעיתים סוקולנטים. צמחים דו-מיניים, קיימים מינים עם האבקה עצמית. פורחים לתקופה קצרה, לעיתים יום אחד בלבד. הפרחים בעלי שלושה עלי כותרת (לעיתים רק שניים בולטים לעין), לרוב עם שישה אבקנים פוריים ושחלה עלית. הפירות הם הלקטים, המונים מספר מצומצם של זרעים. מרבית הסוגים מעוטי או נטולי צוף.

תפוצה
-----

סוגי המשפחה מצויים ביבשות אירופה, אמריקה, אסיה ואפריקה, בפזורה רחבה. מינים רבים במשפחה הועברו למקומות חדשים כצמחי נוי.

סוגים בולטים
------------

* היהודי הנודד (Tradescantia) - כ-71 מינים
* קומלינה (Commelina) - כ-170 מינים
* Cyanotis - כ-50 מינים
* Murdannia - כ-50 מינים
* Aneilema - כ-65 מינים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קומליניים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007542995805171
* LNB: 000145035

 |
**פרס האמן המצטיין של הונגריה** (בהונגרית: **Magyarország Érdemes Művésze díj**) הוא אחד מפרסי ההצטיינות של הונגריה, בדרגה אחת פחות מפרס האמן הדגול (**Magyarország Kiváló** **Művésze díj**).

הענקת הפרס
----------

הפרס מוענק כל שנה ב-14 במרץ על ידי ראש ממשלת הונגריה לאמנים "שהציגו הישגים בתחום התרבות הלאומית ההונגרית והיצירה האמנותית (תיאטרון, מוזיקה, מחול, משחק, קולנוע, אמנות יפה, צילום, אומנות שימושית). אמנים שיצרו לאורך זמן ערכים אמנותיים מצטיינים וכבר זכו בפרס האמנות של שר התרבות. ניתן להגיש שמות מועמדים לפרס עד 30 בנובמבר של השנה הקודמת במשרד משאבי האנוש, במזכירות האגף ליחסי חברה ואזרחים, לממונה על העיטורים בנושאי תרבות. לפרס מתלווה גם מענק כספי שערכו הוא שליש מהמענק הכספי של פרס קושוט. הפרס כולל מדליית ברונזה בקוטר 3.5 ס"מ עם סרט וכיתוב "אמן מצטיין". החל משנת 2014 ואילך מוענקת גם תעודה מקושטת.

הפרס בתקופה הקומוניסטית
-----------------------

קודמו של הפרס היה "פרס האמן המצטיין של הרפובליקה העממית ההונגרית", והוא הוענק לאמנים בעלי זכות יוצאת דופן בפיתוח התרבות הסוציאליסטית בין 1963 ל-1990. התגמול כלל תוספת פנסיה. הסכום החודשי של תוספת זו היה תוספת של 60% מהשכר הממוצע אז בהונגריה. במקרה של מות האמן, האלמנה הייתה זכאית לחצי מהקצבה אם הייתה:

* תושבת הונגריה
* הגיעה לגיל הפרישה הרלוונטי
* גרה עם האמן כבן הזוג בעת מותו.

שם הפרס בין 1991 ל-2011 היה פרס "האמן המצטיין של רפובליקת הונגריה".

תולדות הפרס
-----------

מדליית האמן המצטיין של הפדרציה הרוסית
התואר "האמן המצטיין של המדינה" נוסד במקור בברית המועצות תחת השם **Заслуженный артист**.

כדוגמה לתואר זה שימש "פרס זמר/ת אופרה" [**Hofkammersänger(in)**](אנ') על הצטיינות בתחום זמרת האופרה בגרמניה. התואר הוענק אז על ידי נסיכים ומלכים. ברוסיה הצארית הוענק תואר "הזמר/ת הקיסרי/ת", שאחרי המהפכה הסובייטית של 1917 הוחלף שמו לתואר "אמן מצטיין של רוסיה" או "של ברית המועצות" והוא שימש לא רק לציון זמרי אופרה אלא לכל תחומי האומנויות.

תואר זהה או מקביל לו מוענק מחוץ לרוסיה במדינות רבות של חבר המדינות לשעבר (יורשות ברית המועצות) וגם בחלק ממדינות הגוש המזרחי לשעבר.

לקריאה נוספת
------------

* Díjasok és kitüntetettek adattára. 1948-1980. Összeállította és szerkesztette: Magyar Józsefné. Palmiro Togliatti Megyei Könyvtár, Kaposvár. מסת"ב 963-7551-57-3
* Csapó Tamásné: Díjasok és kitüntetettek adattára, 1981-1990. Megyei és Városi Könyvtár, Kaposvár ISSN 0237-2312
* A 2010. évi díjasok: *Átadták a Kiváló- és Érdemes Művész, valamint a Babérkoszorú díjakat*. Nemzeti Erőforrás Minisztérium, 2010. március 13. (Hozzáférés: 2015. október 23.)
* *MTI Ki kicsoda 2009.* Szerk. Hermann Péter. Budapest: Magyar Távirati Iroda. 2008. מסת"ב 978-963-1787-283
* A 2016. évi díjasok: *Balog Zoltán állami művészeti és miniszteri szakmai díjakat adott át*. kormany.hu, 2016. március 11. (Hozzáférés: 2016. március 11.)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Sajtóhír a 2013. évi díjátadásról". אורכב מ-המקור ב-2013-03-19.
2. ↑  "Oktatási és Kulturális Minisztérium - Kulturális kitüntetések, javaslattétel, adományozás rendje". אורכב מ-המקור ב-2007-03-05.
3. ↑
4. ↑  1000 év törvényei
**אודוור נורדלי** (בנורווגית: **Odvar Nordli**;‏ 3 בנובמבר 1927 – 9 בינואר 2018) היה ראש ממשלת נורווגיה בשנים 1976–1981, מטעם מפלגת העבודה.

ביוגרפיה
--------

נורדלי נולד וגדל בכפר טאנגן שבסטאנגה שבמחוז הדמרק. את שירותו הצבאי הוא עשה לאחר מלחמת העולם השנייה בחיל הכיבוש הנורווגי בגרמניה. לאחר מכן הוא למד ראיית חשבון ומשנת 1951 עד 1963 היה סגן ראש עיריית סטאנגה, במקביל לעבודתו כרואה חשבון. בשנת 1961 הוא נבחר לסטורטינג כנציג מחוז הדמרק. בשנים 1971–1972 הוא כיהן כשר לענייני שלטון מקומי ועבודה. באפריל 1975 נבחר נורדלי פה אחד למועמד מפלגתו לראשות הממשלה כאשר ראש הממשלה המכהן, בראטלי, יפרוש, במסגרת הסכם פשרה בינו לבין ריון סטון, על פיו סטון יהיה מנהיג המפלגה ונורדלי ראש הממשלה. נורדלי שנטה יותר למרכז, היה תשובת מפלגתו לעליית כוחם של השמרנים. בעקבות התפטרותו של טריגווה בראטלי, נבחר נורדלי בינואר 1976 לראש ממשלת נורווגיה. בבחירות לסטורטינג בספטמבר 1977 התחזקה מפלגתו מ-62 ל-76 מושבים, הודות לפופולריות שלו ושל שותפו להנהגת המפלגה, על חשבון המפלגה הסוציאליסטית שנחלה מפלה. בתחילת 1981 התפטר נורדלי "מטעמי בריאות". ההערכות היו שהוא התפטר בגלל חילוקי דעות בתוך מפלגתו ומחשש מתבוסה בבחירות.

לאחר פרישתו מראשות הממשלה הוא כיהן בשנים 1981–1985 כסגן יו"ר הסטורטינג. במקביל היה מושלה של הדמרק בשנים 1981–1993. בשנים 1985–1993 היה גם חבר בוועדת הנובל הנורווגית שמחלקת את פרס נובל לשלום. באוקטובר 1983 ביקר נורדלי בישראל בראש משלחת של הסטורטינג.

נפטר ב-9 בינואר 2018 מסרטן הערמונית. ב-19 בינואר 2018 נערכה לו הלוויה ממלכתית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אודוור נורדלי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  שיתוף פועלים בנורווגיה, דבר, 15 ביוני 1972; המשך
2. ↑  מנהיג חדש, דבר, 24 באפריל 1975
3. ↑  אסתר איידלשטיין, הסוציאליסטים חוששים מאבדן השלטון, מעריב, 19 בינואר 1976
4. ↑  ש. שלמה, ראש ממשלה חדש בנורווגיה, דבר, 11 בינואר 1976
5. ↑  תוצאות הבחירות בנורווגיה, דבר, 15 בספטמבר 1977
6. ↑  אסתר אדלשטן, התפטר אדוואר נורדלי ראש ממשלת נורבגיה, מעריב, 1 בפברואר 1981
7. ↑  הגיעה משלחת הפרלמנט הנורווגי, דבר, 17 באוקטובר 1983

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 90073230
* GND: 1150442573
* ISNI: 0000 0000 3002 9470
* KulturNav: d6602daa-d10e-4d06-adc9-a4d80342cd43
* LCCN: n79086012
* SELIBR: 408149
* SUDOC: 145346447
* VIAF: 1291808
* WorldCat: lccn-n79086012

 |
**פרס האמן הדגול של הונגריה** (בהונגרית**:** **Magyarország Kiváló Művésze díj**) הוא עיטור ממשלתי הונגרי והזוכה בו רשאי להיקרא "אמן דגול של הונגריה" (או בקיצור, "אמן דגול"). הפרס הוא בדרגה מעל פרס האמן המצטיין והוא התאם לתואר אמן העם שבמדינות אחרות בגוש הקומוניסטי.

הענקת הפרס
----------

הפרס מוענק כל שנה ב-15 במרץ על ידי ראש ממשלת הונגריה לאמנים "שהציגו הישגים בתחומי האמנות, החינוך, התעשייה, הצילום, הקולנוע ואמנויות הבמה. ניתן להמליץ על מועמדים לפרס עד 30 בנובמבר של השנה הקודמת להענקתו. הפרס מוענק רק למי שכבר זכה בפרס האמן המעוטר ומחזיק בו חמש שנים לפחות. לפרס מתלווה גם מענק כספי שערכו הוא מחצית מהמענק הכספי של פרס קושוט. הפרס כולל מדליית ברונזה בקוטר 3.5 ס"מ עם סרט וכיתוב "אמן דגול".

הפרס בתקופה הקומוניסטית
-----------------------

קודמו של הפרס היה "פרס האמן הדגול של הרפובליקה העממית ההונגרית", והוא הוענק לאמנים בעלי זכות יוצאת דופן בפיתוח התרבות הסוציאליסטית בין 1963 ל-1990. התגמול כלל תוספת פנסיה. הסכום החודשי של תוספת זו היה תוספת של 100% מהשכר הממוצע אז בהונגריה. במקרה של מות של האמן, האלמנה הייתה זכאית למחצית מתוספת מהקצבה הנ"ל אם הייתה:

* בעלת אזרחות הונגרית
* הגיעה לגיל הפרישה הרלוונטי
* היו לה מגורי קבע בהונגריה
* גרה עם האמן כבן הזוג בעת מותו.

שם הפרס בין 1991 ל-2011 היה פרס "האמן הדגול של רפובליקת הונגריה".

לקריאה נוספת
------------

* מאגר הפרסים וההצטיינות 1948–1980. נערך על ידי יוז'פנה מג'ייר. ספריית מחוזית על שם פלמירו טוגליאטי, קפושוואר. מסת"ב 963-7551-57-3
* Tamásné Csapó: מאגר הפרסים וההצטיינות 1981–1990. ספריית המחוז והעיר, Kaposvár ISSN 0237-2312
* זוכי הפרסים 2010: "Átadták a Kiváló- és Érdemes Művész, valamint a Babérkoszorú díjakat". Nemzeti Erőforrás Minisztérium. 2010-03-13. נבדק ב-2015-10-23.
* מי ומי 2009. אד. פיטר הרמן. בודפשט: משרד הטלגרף ההונגרי. 2008

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Oktatási és Kulturális Minisztérium - Kulturális kitüntetések, javaslattétel, adományozás rendje". אורכב מ-המקור ב-2007-03-05.
2. ↑  érdemes művész
3. ↑  1000 év törvényei
**יהודה ברנר** (7 בינואר 1916 – 21 במרץ 1938) היה בן למשפחה מראשוני המתיישבים בעפולה, לוחם בשורות ארגון ההגנה שנפל בעת העלייה לחניתה. היה הראשון מבני עפולה שנפל חלל על הגנת היישוב.

ביוגרפיה
--------

יהודה ברנר נולד בפולין בשנת 1916, עלה עם הוריו לארץ ישראל בשנת 1926. המשפחה התיישבה בעפולה שנוסדה שנה קודם לכן. לאחר סיום למודיו בבית הספר היסודי בעפולה למד בבית הספר המקצועי שליד הטכניון בחיפה. הצטרף לקן "השומר הצעיר" בחיפה היה חבר בהנהגה הארצית של הארגון. לאחר מכן היה חבר בהכשרה של חברי התנועה שהתכוננה לעלות על הקרקע בגליל, שתייסד לאחר מכן את קיבוץ אילון. היה רכז של התנועה בקומונה בתל אביב. בעת מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט התנדב יהודה ברנר ליחידה המגויסת של ארגון ההגנה ושירת ביחידת נוטרי גוש עפולה שבסיסה בכפר ילדים.

ב-21 במרץ 1938 היה יהודה ברנר ביחידת של פלוגות השדה שגויסה לעלייה לחניתה. מטרת היחידה הייתה להשתלט על המקום, לארגן את שמירתו והגנתו ולסלול דרך לעליית המתיישבים.
בבוקר יום העלייה לקרקע הגיעו 400 איש, וביניהם 100 אנשי פלוגות השדה בפיקודו של יצחק שדה אל האתר הם פרצו את הדרך לחניתה התחתית שבמורדות ההר, כשהם נושאים את הציוד. בערב עזבו רוב האנשים את המחנה, ורק "פלוגת הכובשים" כ־100 איש נשארה במקום. בו בלילה הותקפו המתיישבים על ידי ערביי הסביבה. שניים מהם, יהודה ברנר ויעקב ברגר נהרגו. ראשון נפגע יעקב ברגר ויהודה ברנר נפגע כשחש להגיש לו עזרה ראשונה כשכדור פגע בראשו והוא נפל מת במקום, כשנשקו מכוון לצד היורים ואצבעו על ההדק. המתיישבים המשיכו בעבודתם. בסך הכול נפלו עשרה אנשים על הגנת המחנה. העבודות נמשכו עד שבתאריך 8 באפריל נפרצה הדרך לבית האבן - משכנה של משפחת אריסים ערבית - במקום שכונה "חניתה עילית", אז עברו המתיישבים לשם והשאירו את חניתה תחתית להיות מחנה אימונים לקורס מ"כים של ההגנה.

העלייה לחניתה הייתה מגדולי מבצעי ההתיישבות של חומה ומגדל, להתיישבות באזור חדש, הררי, עוין וקשה להגנה. העלייה לקרקע זכתה לסיקור עיתונאי נרחב בעיתוני התקופה. מפורסמת התמונה, שצולמה במהלכה, בה נראה יצחק שדה, חובק משני צדדיו את יגאל אלון ומשה דיין, על גבה כתב חיים ויצמן את המלים הנבואיות "המטה הכללי"(בצרפתית).

יהודה ברנר הובא למחרת לקבורה בבית העלמין בעפולה. אבל כבד עטף את העיר הצעירה שעד אז, הן בימיי מאורעות תרפ"ט ונן הימי מאורעות תרצ"ו - תרצ"ט, לא עמדה במבחן ביטחוני רציני ולא ידעה שכול ויהודה ברנר היה החלל הראשון של עפולה.

בשנת 1937 הקימו בני משפחתו ספרייה לזכרו שנקראה "ספריית יהודה", שהייתה הספרייה הציבורית הראשונה בעפולה.

לקריאה נוספת
------------

* יהודה סלוצקי, **קיצור תולדות ההגנה**. משרד הביטחון – ההוצאה לאור 1978, עמ' 250.
* משה ברסלבסקי, **חניתה: העלייה, ההתגוננות, ההתאחזות**. הוצאת המרכז לנוער של ההסתדרות 1938.
* יוסף אבידר, **בדרך לצה״ל: זכרונות**. הוצאת מערכות 1970, עמ' 133.

קישורים חיצוניים
----------------

* יהודה ברנר באתר "יזכור".
* יהודה ברנר (אורכב 15.08.2016 בארכיון Wayback Machine) באתר ההגנה.
* ההתקפה על ישובנו החדש בגבול הצפון דבר 23.3.1938.
* הלווית יהודה ברנר דבר 23.3.1938.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007421016905171

 |
עיבוד קומיקס קולנועי מהסדרה "Stand by Me Doraemon" (סדרת בת של דורימון)
**קומיקס קולנועי** (באנגלית: **film comic,** ביפנית: **フィルムコミック**) או **קומיקס אנימה** (באנגלית: **anime comic,** ביפנית: **アニメコミック**) הוא חוברת מאנגה הכוללת תמונות מסרטים או סדרות אנימה. בתהליך היצירה בוחרים מספר קטעים נבחרים מכל סצנה והלטרר משלב בה בועות דיבור בדומה לתהליך יצירת קומיקס מצולם. ברוב הפעמים הקומיקס יקצר את הדיאלוג הנאמר בסדרה או בסרט ממנה נלקחו התמונות. החוברות נדפסות בדרך כלל בגודל נייר B6 ועל גבי כמאה עמודים ובניגוד לשאר המאנגות, הקומיקסים הקולנועיים מודפסים בצבע.

צורת הקומיקס הקולנועי נוצרה בסביבות שנת 1980 ביפן כהיפוך של התהליך "עיבוד קולנועי" הנפוץ של הנפשת מנגה לאנימה על מנת להפיק רווחים נוספים מזיכיון קיים. השם המקורי ביפנית, アニメコミック, הוטמע על ידי חברת ההוצאה לאור היפנית Kodansha (אנ').

לרוב הם מתפרסמים בתור חוברות קומיקס אך לעיתים מונפקים קומיקסים קולנועים בתור ספרים אלקטרוניים וידועים בשם e-manga. חברות כמו Tokyopop (אנ') ו-Viz Media (אנ') משחררות קומיקסים קולנועים תחת השם em animes או Cine-manga ו-Ani-manga, כאשר העיבוד הוא מיצירה שאיננה יפנית.

בכמה מדינות מערביות, פרסום הקומיקסים קולנועיים אף קדם לתאריך הפצת הסדרה המקורית. בין השאר, פורסמו קומיקסים קולנועים לסדרות דרגון בול, דרגון בול Z, דרגון בול GT, וואן פיס, יו יו האקושו, הבלש קונאן, נארוטו, סיילור מון, Stand by Me Doraemon (אנ') ואווטאר: כשף האוויר האחרון שאף הגיע לתפוצה גבוהה יחסית, כמעל לחצי מיליון עותקים. כמו כן, חברת וולט דיסני מפתחת סדרת קומיקסים קולנועים תחת השם "Cinestory Comic".

ראו גם
------

|  |
| --- |
| 
**עיינו גם בפורטל**

**פורטל הקומיקס** הוא שער לכל התחומים, המובנים והנושאים של מדית הקומיקס. בפורטל תוכלו למצוא תקצירים והפניות לנושאים רבים הקשורים בתחום, כדוגמת אישים חשובים בתעשייה, ספרי קומיקס נבחרים, חברות קומיקס גדולות, סרטי קומיקס, ומוסדות חשובים כדוגמת פרס אייזנר ופסטיבל קומיקון.
 |

* רימייק
* סיקוול

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kodansha America, **Manga! Manga! The World of Japanese Comics**, 1983, מסת"ב 0-87011-752-1. (באנגלית)
2. ↑  Tokyopop and Disney expand on Cinemanga Success, Anime News Network (באנגלית)
3. ↑  Paul Gravett, עמוד 154
4. ↑  **O Guia Completo da Saga Dragon Ball**, Editora Abril, 2009, עמ' 59
5. ↑  映画「STAND BY ME ドラえもん 」のフィルムコミックが発売！ - ドラえもんチャンネル, 映画「STAND BY ME ドラえもん 」のフィルムコミックが発売！　 - ドラえもんチャンネル
6. ↑  'Avatar Cine-Manga' Tops 500k, icv2.com (באנגלית)
7. ↑  Disney Cinestory Boxed Set Paperback – 1, אמזון
8. ↑  Disney Cinestory Comic Collection 6 Books Set - Ages 5-7 - Paperback, Books2Door (באנגלית)
9. ↑  Disney/Pixar Inside Out Cinestory Comic eBook by Disney, Rakuten Kobo (ב־Canadian French)
**אוגוסט גוסטב לזינסקי** (בגרמנית: **August Gustav Lasinsky** ‏; 27 באוקטובר 1811 – 24 ביולי 1870) היה צייר של התקופה הרומנטית הגרמנית. הוא נודע בזכות ציורי הקיר שלו בכנסיות קתוליות בריינלנד.

ביוגרפיה
--------

אוגוסט לזינסקי ואחיו הבכור יוהאן אדולף לזינסקי, היו ציירי נוף וארכיטקטורה ידועים של הרומנטיקה באזור הריין. הם הגיעו מהאצולה הפולנית והגרמנית הישנה. האב פרידריך קרל היה גזבר בחצר המלוכה של סטניסלוס השני אוגוסט פוניאטובסקי בוורשה והגיע לגרמניה כפליט מהמהפכה.

בשנת 1809 הוא היה "גובה מיסים עקיפים" של קנטון סימרן במחלקת ריין-מוזל הצרפתית. האם הייתה המשוררת אנה מריה לזינסקי, אחייניתו הגדולה של סגן הקנצלר של דוכסות יוליך-ברג, גאורג יוזף פרייהר פון קנאפ.

את הכשרתו הראשונה כצייר קיבל מאחיו הבכור יוהאן אדולף, וגם מהצייר סימון מייסטר. בשנת 1830 למד אצל וילהלם פרידריך פון שדו באקדמיה של דיסלדורף, בשנת 1836 עבר למכון סטדל לאמנות בפרנקפורט והיה תלמידו של פיליפ פייט. בשנת 1844 עבר לאמונה הקתולית והשתייך לקבוצת הקתולים הפוליטית סביב אוגוסט רייכנספרגר, שאותו הכיר ככל הנראה מקובלנץ ותמך במחויבות להשלמת קתדרלת קלן.

בקיץ 1852, נפוצה שמועה שלזינסקי ניהל רומן עם אמילי מרקס בזמן שצייר ציורי קיר עבור סנט גאנגולף בטריר.

יצירה
-----

לזינסקי התחיל בציור פורטרטים ונוף. לאחר המעבר לקתוליות התמסר בעיקר לנושאים דתיים וקיבל הזמנות בין היתר לציורי קיר. בקפלת "קרויצ'ן" בטריר (1845/46, שוחזרה בשנת 2008), בכנסיית העיר הקתולית סנט גאנגולף (1849/51, שוחזרה בשנת 1980), סנט יוזף באלזי (1860).

בשנת 1841 הוא עבד על שחזור והוספה של ציורי קיר בקתדרלת קלן שעדיין לא הייתה גמורה. לפיכך הוא משך את תשומת לבו של המלך פרידריך וילהלם הרביעי מפרוסיה, שהזמין אותו בשנת 1844 ליצירת ציורי קיר היסטוריים על ההיסטוריה של משפחת הוהנצולרן וויטלסבאך על חזית טירת סטולצנפלס המחודשת מול הריין.

עבודות רבות של לזינסקי הושמדו או הוסרו במהלך שיפוצים מאוחרים יותר בכנסייה. בסנט מנאס בקובלנץ-סטולצנפלס או בסנט קיליאן במיינץ-קוסטהיים. הם נשמרים רק באוסף הגרפי של לנדסמוזיאון מיינץ כציורי טיוטה או עותקים.

הדוגמה הידועה ביותר לכך היא הציור שהוסר בקתדרלת מיינץ בשנת 1925/28, אותו התחיל פיליפ פייט הזקן לעשות בשנת 1861 ותלמידיו לזיניסקי ויוזף אנטון סתגסט סיימו מטיוטות.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוגוסט גוסטב לזינסקי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Historische Commission bei der königl. Akademie der Wissenschaften, **Allgemeine Deutsche Biographie, Bd. 17**, München/Leipzig: Duncker & Humblot, 1. 1883, Allgemeine Deutsche Biographie, עמ' 732
2. ↑  Friedrich von Boetticher, **Malerwerke des neunzehnten Jahrhunderts: Beitrag zur Kunstgeschichte**, F. v. Boetticher, 1891. (בgerman)
3. ↑  Marktkirche St. Gangolf in Trier an der Mosel Peter Paulin Pfarrkirche Katharina Stiftskirche Dom Wederath Mittelalter Triumphkreuz Turm, www.moseltouren.de
4. ↑  Landesmuseum Mainz, Reisewege zu den Nazarenern in Rheinland-Pfalz, Katalog Ausstellung 2012, Regensburg 2012, מסת"ב 978-3-7954-2649-1

und Klaus Weschenfelder, Bd. VI des Bestandskatalogs des Mittelrhein-Museums, Koblenz 1999

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 116748435
* ISNI: 0000 0000 1053 8585
* KulturNav: b39a46b8-c801-46e2-95f6-fd9f3f996c1c
* RKD: 305639
* ULAN: 500432859
* VIAF: 69690507
* WorldCat: viaf-69690507

 |
ד"ר **עבד א-רחמן חסן א-תוהאמי** (בערבית: **عبد الرحمن حسن التهامي**, תעתיק מדויק: עבד אלרחמן חסן אלתהאמי; 26 באפריל 1923[דרוש מקור] – 9 בדצמבר 2009) היה מדינאי מצרי, סגן ראש ממשלת מצרים בשנות ה-70, בעת כהונתו של אנואר סאדאת כנשיא מצרים. פגישותיו החשאיות עם גורמים ישראליים ב-1977 סללו את הדרך להסכם השלום בין מצרים וישראל ב-1979. בשנים 1974–1975 שימש כמזכיר הכללי של ארגון הוועידה האסלאמית.

ביוגרפיה
--------

נולד בקויסנה (ער') שבמחוז אל-מנופיה בדלתה של הנילוס. סיים את האקדמיה הצבאית המצרית ב-1942. השתתף בפעולות גרילה וטרור נגד השלטון הבריטי במצרים והיה מעורב בפעולה נגד שגרירות ברזיל בקיץ 1947 בקהיר. ב-1951 היה מעורב בפעולות גרילה כנגד הבריטים באזור תעלת סואץ. תוהאמי היה מקציני הצבא המצרי שנטלו חלק במהפכת הקצינים החופשיים ב-1952 במצרים.

תחילה היה מקורב לנשיא נאצר, אך ב-1961 מונה לשגריר מצרים באוסטריה לאחר שהתנגד לצעדים פוליטיים וחברתיים שביצע נאצר; שם גם היה נציג מצרים בסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית. לאחר התבוסה המצרית במלחמת ששת הימים ביקש לשוב למצרים והתמנה לתפקידים בכירים בממשל.

עם מות נאצר ועליית סאדאת, שימש תוהאמי כחבר בית הדין המיוחד שמינה סאדאת נגד יריביו הפוליטיים שהואשמו על ידיו בניסיון קשר. במלחמת יום הכיפורים נתמנה כאחראי על הגנת העיר סואץ, וב-1977 זכה לאות כבוד על חלקו בהדיפת התקפת צה"ל על העיר ביומה האחרון של המלחמה. בשנים 1974–1975 כיהן כמזכיר הכללי של ארגון הוועידה האסלאמית.

תוהאמי עסק כבר מראשית דרכו בעניינים מודיעיניים ונחשב כמקורב לחוגים דתיים שמרניים ולערב הסעודית. כמו כן, היה מקורב לסאדאת ונחשב כמי שאינו תמיד רציונלי ונמשך אחרי חזון ומטרות ארוכות טווח. במלחמת יום הכיפורים נהרג בנו, טייס חיל האוויר המצרי, והדבר השפיע עליו עמוקות. תוהאמי הצליח לשכנע את סאדאת לקיים פגישות עם הישראלים במטרה לקדם הסכם שלום.

ב-1977 נפגש תוהאמי בחשאי עם ראש המוסד הישראלי, יצחק חופי. לאחר מכן נפגש תוהאמי, בחשאי גם כן, ב-16 בספטמבר עם שר החוץ הישראלי, משה דיין. השיחות שנוהלו במרוקו, בחסותו של חסן השני, מלך מרוקו, נועדו להבהיר את כנות כוונותיהם של שני הצדדים לסכסוך להגיע להסכם שלום על בסיס נסיגה כוללת מחצי האי סיני. פגישות אלו איפשרו את ביקורו הדרמטי של סאדאת בישראל בנובמבר 1977, ביקור שהביא בעקבותיו את הסכמי קמפ דייוויד ואת הסכם השלום בין מצרים וישראל. לאחר ביקור סאדאת בישראל נפגשו תוהאמי ודיין פעם נוספת ב-2 בדצמבר 1977.‏ לאחר המשא ומתן עם ישראל וחתימת הסכם השלום פרש מהחיים הפוליטיים.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  منظمة المؤتمر الإسلامي تنعي أمينها العام الأسبق الفريق حسن التهامي באתר הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי], 10 בדצמבר 2009 (בערבית)
2. ↑  وفاة الفريق حسن التهامي مستشار الأمن القومي ידיעה על מות תוהאמי, אתר egypt.com,‏ 9 בדצמבר 2009
3. ↑  William B. Quandt, Camp David: peacemaking and politics, עמ' 110
4. ↑  על פי סיפורה של העיתונאית תמר גולן בפסטיבל מספרי סיפורים באוקטובר 2009  שיוחד ל-30 שנה להסכם השלום עם מצרים
5. ↑  על פי מרטין סיקר, היוזמה לפגישה הגיעה מפגישה מוקדמת של חסן השני ומשה דיין Martin Sicker, The Middle East in the twentieth century, עמ' 241-242
6. ↑  Highlights from meeting of September 16, 1977.באתר ארכיון המדינה
7. ↑  Bernard Reich, *Political Leaders of the Contemporary Middle East and North Africa: A Biographical Dictionary*, עמ' 148.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007604637105171
* LCCN: n88287285
* NTA: 405407831
* VIAF: 38484897
* WorldCat: lccn-n88287285

 |
**ונאטיקוסוכוס** (שם מדעי: *Venaticosuchus*; מלטינית: "תנין צייד") הוא סוג של זוחל נכחד מקבוצת הארכוזאורים, שהיה קרוב רחוק של התנינאים המודרניים אך היה בעל אורח חיים יבשתי. הוא התקיים במשך הטריאס העליון שלפני 231 עד 225 מיליון שנה מזמננו באמריקה הדרומית. המאובנים שלו נחפרו בתצורות איסצ'יגואלסטו (אנ') בלה ריוחה שבארגנטינה, והוא תואר בידי החוקר הארגנטינאי חוסה בונפרטה ב-1971.

מאפיינים
--------

זוחל זה היה בינוני בגודלו, הגיע לאורך שני מטרים, והיה קרוב של האורניתוסוכוס והריוג'סוכוס (אנ'). הוא ידוע משרידים של לסתות שאורכם הגיע ל-26 ס"מ והיו שטוחות אך בעלות בליטה משונה באמצעם בדומה ללסתות הספינוזאורוס. הלסתות נראו חלשות מכדי לצוד טרף חי (למעט חרקים), כך שניזון כנראה מנבלות (למרות שמו המדעי). עם זאת, מבנה השיניים מרמז שהוא לא ניזון מצמחים. הזוחל היה בעל רגליים קצרות וגוף שהיה מכוסה באוסטאודרם להגנה מטורפים כגון הזאורוסוכוס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ונאטיקוסוכוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
תוואי הנוף הצעירים ביותר גאולוגית ברמת מרקאגנט הם גושים קרחים מצמחייה של קילוחי לבה המכונים בפי המקומיים "מדבר הסלע השחור".
**רמת מרקאגנט** (באנגלית: **Markagunt Plateau**) היא רמה בשטח של 2,100 קילומטרים מרובעים באזור המשנה "הרמות הגבוהות" (High Plateaus Section) של רמת קולורדו. הרמה שוכנת במחוזות גארפילד (Garfield), איירון (Iron), קיין (Kane) ווושינגטון (Washington) בדרום-מרכז יוטה, בין כביש בין-מדינתי 15 לכביש 89.

מרקאגנט הוא שם שנגזר משפת פאיוט שפירושו "רמה של עצים".

גאוגרפיה
--------

הרמה כוללת את המונומנט הלאומי סידר ברייקס (Cedar Breaks National Monument), והיא חלק מנפת הר סידר (Cedar Mountain District) של היער הלאומי דיקסי (Dixie National Forest). הנקודה הגבוהה ביותר ברמה היא פסגת ברייאן הד (Brian Head Peak) בגובה 3,446 מטרים מעל פני הים.

שדה געשי
--------

השדה הגעשי של רמת מרקאגנט הוא אזור של חרוטי אפר וקילוחי לבה. קילוחי הלבה האחרונים מתוארכים סביב שנת 1050 וקדמו להם סדרות של קילוחי לבה טרכיטית, אנדזיטית וריוליטית.

השדה שוכן מזרחית למונומנט הלאומי סידר ברייקס. אגם נאוואחו נוצר כאשר קילוח לבה סכר את ערוץ נחל דק (Duck Creek) על הרמה. מערת ממות (Mammoth Cave) היא מערת צינור לבה השוכנת ברמה.

תוואי הנוף הצעירים ביותר גאולוגית ברמת מרקאגנט הם גושים קרחים מצמחייה של קילוחי לבה המכונים בפי המקומיים "מדבר הסלע השחור". הם משתרעים סמוך לגבעה המכונה "מילר נול" (Miller Knoll) בדרום-מזרח. קילוחי לבה אלו משתרעים גם לצפון-מזרח סמוך לאגם פנגויטץ' (Panguitch Lake).

דיאגרמת חתכים
-------------


גרם המדרגות הגדול כשרמת מרקאגנט בקצהו הצפוני (הצד השמאלי באיור).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רמת מרקאגנט** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Van Atta, Dale (22 ינו' 1977). "You name it - there's a town for it". *The Deseret News*. pp. W6. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Markagunt Plateau-Zion". Peakbagger.
3. ↑  Global Volcanism Program
4. ↑  Lava tube Mammoth Cave

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 236507398
* WorldCat (עם VIAF): 236507398

 |
**דפדוף אטלנטי** (מכונה באנגלית **דפדוף סמל** עקב ה"דרגות" שלרוחב גבו ;שם מדעי: *Abudefduf saxatilis*), הוא דג ממשפחת השוניתיים החי לחופי האוקיינוס האטלנטי הטרופי. דג זה שייך לסוג דפדוף.

מאפיינים
--------

הדפדוף מצוי לחופי האוקיינוס האטלנטי שלחופי אמריקה בין דרום ארצות הברית, מפרץ מקסיקו, איי בהאמה והקריביים וכן לחופי אמריקה המרכזית והדרומית דרומה עד לאורוגוואי. אוכלוסיות בודדות מצויות גם במערב האוקיינוס האטלנטי שלחופי פורטוגל, האיים האזוריים, האיים הקנריים, כף ורדה ולחופי מערב אפריקה ולפי מספר עדויות הגיע גם לים התיכון, אם כי כנראה מדובר בבלבול במין.

דג זה שוכן לרוב בעומק של עד 40 מטרים בשוניות אלמוגים, אזורי סלעים והצעירים חיים קרוב יותר לחוף בבריכות גאות.

הדפדוף יכול להגיע לאורך של עד 22.9 סנטימטרים אך נפוץ יותר באורך 15 ס"מ והוא יכול להגיע עד למשקל 200 גרם. הוא בעל גוונים כסופים-לבנים עם גב צהוב וסביבם חמישה או ששה פסים שחורים אנכיים. לזכרים הגדולים ישנו גוון כחול, בעלי כתם כהה סביב סנפירי העחזה והפסים שלהם דהויים יותר. הדג בעל זנב מפוצל ובעל סנפירי חזה פרוקים בדומה לקרובי משפחתו.

הדפדוף חי במים צלולים ובהם מחפש מזון כמו פלנקטון, אצות, סרטנים ודגים קטנים. לעיתים הוא עוקב אחרי דולפיני סטנלה ארוכת-חרטום וניזון מהקאותיהם. הוא עצמו נטרף בידי דגי שונית גדולים יותר כמו דקריים וקוביה כלל-ימית.

בעונת הרבייה הנקבות מפיצות עד 200,000 ביצים במצבורים הקשורים על סלעים, שוניות ואלמוגים מתים ולפעמים גם על ספינות טרופות. הזכרים מפרים ושומרים על הביצים במשך כשבוע בעודם מתבגרים.

דגים אלה מגודלים לעיתים באקווריום, אך נחשבים לקשים לגידול.

**גלריה**:

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דפדוף אטלנטי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* FB
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  דפדוף אטלנטי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**סֶרְבוּס סֶרְבוֹרוּם דֶאִי** (בלטינית: **servus servorum dei**) הוא מונח שמשמעו "משרת משרתי האל". מונח זה הוא אחד מתאריו הרשמיים של האפיפיור ומשמש בהתייחסות לאפיפיור בתחילתה של פנייה אפיפיורית במסגרת בולה אפיפיורית. 

בולה משנת 1570 של האפיפיור פיוס החמישי. התואר "סרבוס סרבורום דאי" מופיע מתחת לשם האפיפיור.
האפיפיור גרגוריוס הראשון בסוף המאה השישית היה האפיפיור הראשון שהשתמש בתואר זה בהתייחס למשרת האפיפיור, כאשר המונח נכנס לשימוש סדיר אצל האפיפיורים רק במאה התשיעית. שליטים אחרים שהשתמשו בתואר חדלו להשתמש בו רק אחרי המאה ה-12, ומאז הוא משמש באופן בלעדי בהתייחסות לאפיפיור בלבד. 

בשנים שאחרי ויעוד הוותיקן השני השתמשו אפיפיורים במונח כדי להעניק למשרתם מראית עין פשוטה ומלכותית פחות. האפיפיור פאולוס השישי הפסיק להשתמש בכתר האפיפיורי, ויורשיו הלכו בעקבותיו בנוהג זה. יוחנן פאולוס הראשון, יוחנן פאולוס השני ובנדיקטוס השישה עשר חדלו מן הנוהג של טקס הכתרת האפיפיור והעדיפו במקומו את טקס כינון האפיפיור הצנוע יותר. במקום לקבל כתר אפיפיורות, שלושתם קיבלו את הפליום בעת חגיגת עלייתם לכס. כמו כן, נפטרו אפיפיורים אלו מהשימוש ב"אנחנו" המלכותי ובחרו במקומו ב"אני".
בתמונה: חעפי מוצג כזוג אלים המסמלים את מצרים התחתונה והעליונה

|  |
| --- |
| חעפי **בכתב חרטומים** |
|  |

**חעפי** (או "הפי", לפי התעתיק בשפות אירופאיות שונות: **Hapi** או **Hapy‏**), היא דמות אלוהות חסרת מגדר מובחן מהמיתולוגיה המצרית שאחראית על ההצפה השנתית של נהר הנילוס שהוליכה סחופת עשירה אל גדותיו, ותרמה לגידול היבולים בסביבה. משמעות השם "חעפי" היא "תנועה אחת", שכנראה התייחסה לזרם הנילוס. בין התפקידים והתארים שיוחסו לחעפי הם, אל הדגים והעופות בביצות הנילוס והאל האחראי על פריחת הצמחייה בנהר. הוא או היא מתוארים בדרך כלל כדמות אדם בעלי כרס גדולה, חגורה, שיער ארוך ושדיים נפולים. ייתכן כי במקור, חעפי (או וריאציה של שם זה), היה שמו הקודם של הנילוס.

מיתולוגיה
---------

הצפת הנילוס השנתית נחשבה כבואו של חעפי. מאז ההצפה, הקרקע המדברית בדרך כלל, הפכה לפוריה ומתאימה לגידול יבולים, בשל כך חעפי נחשב כסמל לפוריות. תפקידו החשוב הקנה לו לעיתים את ההגדרה "אבי האלים", ונחשב לאב מסור העוזר לשמור על איזון היקום, ובגינו מערכת היקום מסודרת והרמונית. הוא היה נחשב כ"ידידו של גב", אל האדמה המצרי, ו"אדונו של נפר", אל התבואה. מקובל היה כי הוא חי בתוך מערה במקור הנילוס ליד אסואן. פולחן חעפי היה בעיקר באזור האי יב. כוהניו היו עורכים טקסים, בהם היו מודדים באמצעות נילומטר, את מידת זרימת המים אשר תגיע כתוצאה מהשיטפון השנתי. בתקופה מאוחרת סודרו האלים המצריים בזוגות ובשלשות, אז נחשב חעפי לבעלה של נחבת.

לקריאה נוספת
------------

שלומית ישראלי, **המיתולוגיה המצרית**, מפה 2005

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חעפי** בוויקישיתוף
* חעפי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  כדי לא לבלבל עם אלוה נוסף בעל שם זהה
2. 1 2 3 4  Wilkinson, p.106
3. ↑  Wilkinson, p.107
4. ↑  Wilkinson, p.105
5. ↑  Wilkinson, p.117
6. ↑  Wilkinson, p.108

| המיתולוגיה המצרית |
| --- |
| הפנתאון המצרי | אוסיריס • איזיס • אכר • אמון • אמונט • אנוביס • אנוקט • אפיס • אפפ • ארבעת בני הורוס • אתום • אתון • באט • בס • בסתת • גב • הורוס • חעפי • הקא • וואדג'ת • ח'ונסו • ח'נום • ח'פרי • חתחור • מות • מונתו • מין • מע'ת • מפדת • נו • נות • נחבת • נית • נפרטם • נפתיס • סאטט • סובק • סופדו • סח'מת • סת (וסת־בעל) • פאחט • פתח • קבוי • קוק • קטש • רע (העין של רע) • רשף • שו • תאורת • תחות • תפנות • סרקת |  |
| אתרים מיתולוגיים | בנבן |
| כתבים דתיים | אמדואט • כתבי הפירמידות • כתבי סרקופגים • ספר האדמה • ספר המערות • ספר המתים (הפפירוס של אני) • ספר הנשימה • ספר השערים |
| פולחן | מקדשים מצריים (מקדש לוקסור • כרנך • מקדשי אבו סימבל) • הפירמידות במצרים (הפירמידה הגדולה של גיזה) • הספינקס הגדול של גיזה • עמק המלכים |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007532881105171
* GND: 1032622393
* ISNI: 0000 0005 0024 0482
* LCCN: no2019052315
* VIAF: 25163456832304819671
* WorldCat (עם VIAF): 25163456832304819671

 |
**דף נוסחאות** (נקרא גם **נוסחאון**) הוא סיכום מרוכז ומתומצת של נוסחאות בתחום מדעי מסוים, בדרך כלל מדעים מדויקים או הנדסה.

דף הנוסחאות נועד לאפשר גישה מהירה לנוסחאות לפתרון בעיות שונות ובכך מפחית מהצורך לזכור את הנוסחה בעל-פה. דף הנוסחאות הוא עזר לימוד מקובל במדעים מדויקים בבית הספר התיכון, באוניברסיטה ובמכללות. בקורסים רבים, בהם נערכים מבחנים, אסור להיעזר בשום חומר כתוב במבחן למעט דף נוסחאות בן מספר עמודים.

נושאים פופולרים בדפי נוסחאות הם זהויות טריגונומטריות, זהויות אלגבריות, טבלת נגזרות וטבלת אינטגרלים לא מסוימים, התפלגויות בהסתברות ונוסחאות בסטטיסטיקה.

ישנם גם ספרים מרוכזים המכילים דפי נוסחאות רבים וטבלאות נומריות במגוון נושאים בתחום לימוד מסוים, כגון Schaum's Mathematical Handbook of Formulas and Tables של סדרת שאום. כיום ניתן למצוא דפי נוסחאות רבים באינטרנט, כולל בוויקיפדיה.

בישראל
------

בבחינת הבגרות במתמטיקה ופיזיקה מחולק דף נוסחאות יחד עם הבחינה. גם בתחילת הפרק הכמותי של הפסיכומטרי נכלל דף נוסחאות שבו יכולים הנבחנים להיעזר במהלך הבחינה. דפי נוסחאות רבים נכתבים ונערכים על ידי סטודנטים במהלך לימודיהם ובפרט בזמן החזרה למבחן.

קישורים חיצוניים
----------------

* דפי נוסחאות באתר "הפתק"

הערות שוליים
------------

1. ↑  דפי נוסחאות במתמטיקה לפי רמת היבחנות, באתר אגף בכיר לבחינות - משרד החינוך
2. ↑  נוסחאות ונתונים בפיזיקה (נוסחאון) - משנת תש"ף, באתר המרכז הארצי למורי הפיזיקה
3. ↑  דף נוסחאות לבגרות בפיזיקה שפורסם על ידי משרד החינוך
4. ↑  חוברת הדרכה לבחינה הפסיכומטרית בנושא חשיבה כמותית - מרכז ארצי לבחינות
**מייסרה מסרי** (בערבית: **ميسرة مصري**; נולד ב-3 באוקטובר 1969) הוא שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע, במאי ויוצר ערבי-ישראלי.

ביוגרפיה
--------

מסרי נולד בעכו. למד תיאטרון בבית-הספר למשחק "בית צבי" ושם סיים את לימודיו בשנת 1993.
ידוע גם כחבר, מייסד ומנהל הרכב צוות בידור - "פתאפית אל סוכר". שהוקם בשנות השמונים בעיר עכו בצפון, עם מספר חובבנים צעירים, כגון האמנים: אוסאמה מסרי, איברהים וחליל קדורה.

מסרי שיחק וביים הצגות רבות למגזר הערבי, וביניהם שיחק ב:"מנהרת הזמן" (1988), "סיפורי ג'וחא" (1989), "נשוי לשתיים" (1990), "האוטובוס" (1992), "הדיוואן" (1993), "בין החומות" (1995), "חלום ערבי" (1996).

בשנת 1997 התחיל לעבוד במרכז לתיאטרון שבעיר עכו ושיחק בהצגות: "וגר זאב עם כבש" 1999, עכו 2000 - "בראי הזמן",
"ליל הכללות" 2001, "בבל" 2005, "יאמה כאן" 2007, ו"חומוס ציפס סלט" (2008).

בשנת 2000–2001 שיחק בסדרת הטלוויזיה: "משפחה דה לוקס" ששודרה בערוץ הראשון, לצד: בסאם זועמוט, נסרין פאעור, וענת חדיד.

בשנת 2002 ביים מסרי הצגת יחיד בשם "רוק אריות ". בשנת 2004 שיחק בהצגת הילדים: "פינוקיו" בשפה הערבית שאותה גם עיבד.

בשנת 2003 הנחה מסרי את תוכנית הטיולים והפנאי "שמן וזעתר" ששודרה בערוץ 33 ומשודרת כיום בשידורים חוזרים. בשנה זו שיחק מסרי גם בסרט הקולנוע: "הכלה הסורית" בתפקיד פאדי.

בשנת 2007 שיחק מסרי בהצגה לילדים, שנכתבה על ידי אחיו האומן אוסאמה מסרי, מחזה בשם "הילד הרע", חלק מהשירים והלחנים במחזה זה נכתבו על ידי האמן פיראס רובי, מסרי הדגיש את רצון צוות המרכז לייצג את התיאטרון בעכו.

בשנת 2008 שיחק בהצגה "חומוס ציפס סלט" שהועלתה ב"פסטיבל עכו 2008". ובה שולבו משחק, מחול, סאטירה, דרמה וביקורת חברתית העוסקת בבעיית הסכסוך הישראלי-ערבי בארץ ישראל.

בשנת 2009 השתתף במופע תיאטרון ומחול בשם: "חוויה מתקנת", שנכתבה על- ידי: יואב ברתל ואביגיל רובין המתייחסת למהומות אשר התרחשו בעיר עכו בשנת 2008. במחזה זה שיחק מסרי את דמותו של מטיף דת מוסלמי.

בשנת 2010 ביים הצגה קומית אשר לקחה חלק באירועי פסטיבל עכו בשם: "אסלי", המחזה עוסק בשגרת חייה של משפחת פשע.

בשנת 2011 שימש כשופט מוזיקלי בתחרות שירה למגזר הערבי בשם "הערביזיון", אשר שודרה בערוץ 33, ובערוץ הראשון.

לקראת סוף שנת 2011 השתתף בהצגה בשם: "הגיבור העייף" המתארת סיפור מסע היסטורי ואישי. המחזה הוצג ב"מרכז לתיאטרון עכו", בהצגה זו גילם מסרי את תפקיד 'הגיבור'.

בשנת 2013 השתתף בהצגה הקומית "אנשים שונים" בערבית "ناس جناس" בימוי: נביל עזר, הפקה: המרכז לתיאטרון של עכו

בשנת 2014 השתתף בהצגה קומית "השכן" בערבית ,جار وجار" בימוי: נביל עזר, במרכז לתיאטרון עכו.

בשנת 2015 השתתף בסדרת טלוויזיה "סלמה", בתפקיד מסייפר עוזרו של השח'. ששודרה בערוץ הראשון בבימויו של כמיל שריף, כתיבת תסריט: דיתה גרי.

בשנת 2016 שיחק ההצגה בשם "נשים חזקות" שהוצגה בתיאטרון עכו.
באותה שנה ביים וניהל בשיתוף עם סמדר יערון להקת נוער צעיר בשם "הילא". אשר הופיעה במספר מקומות בארץ במחזה בשם "הילא הדור הבא".

בשנת 2018 השתתף בסרט עכו חלומות בתפקיד סמיר. באותה שנה השתתף עם סמדר יערון בהצגה "הערבי האחרון" בתפקיד הערבי האחרון.

קישורים חיצוניים
----------------

* מייסרה מסרי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* מייסרה מסרי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מייסרה מסרי(הקישור אינו פעיל), באתר "המרכז לתיאטרון עכו"
**חסן פתחי** (בערבית: **حسن فتحي**; 23 במרץ 1900 – 30 בנובמבר 1989) היה אדריכל מצרי מודרני, וחלוץ אדריכלות התואמת את תנאי הסביבה במצרים. זוכה פרס אגא חאן לאדריכלות ב-1980.

ביוגרפיה
--------

פתחי נולד באלכסנדריה. הוא הוכשר להיות אדריכל במצרים, וסיים את לימודיו בשנת 1926 באוניברסיטה המצרית (בשנת 1940 שונה שמה ל"אוניברסיטת פואד הראשון", ומאז 1952 נקראת בשם אוניברסיטת קהיר).

לבד מאדריכלות היה פתחי מוזיקאי חובב, מחזאי וממציא. הוא עיצב כמעט 160 פרויקטים, החל ממבנים צנועים וקטנים ועד לפרויקטים רחבי היקף עבור המשטרה, מכבי האש, שירותי הבריאות, שווקים, בתי ספר, תיאטראות, מבני דת ומרכזי בילוי. פתחי הכיר היטב שיטות בנייה עתיקות ובמיוחד כאלה הקשורות במורשת הבנייה המצרית. הוא אימן תושבים מקומיים ליצור בעצמם את חומרי הבנייה ואת פרטי הבניין, ולבנות את בנייניהם בכוחות עצמם.

הוא החל ללמד במכללה לאמנויות בשנת 1930, ובסוף שנות ה-30 החל לתכנן מבנים. יצירתו זכתה לשבחי הביקורת הבינלאומית על מעורבותו בבנייה ובפרט עבודות כמו אלה שתכנן בקורנה.

בשנת 1953 חזר פתחי לפעול בקהיר, ושנה לאחר מכן הפך לגורם מוביל בפקולטה לאמנויות באוניברסיטה. באותה עת הפך לאדריכל מוביל בתחום תכנון בתי ספר במסגרת שיתוף פעולה שערך עם משרד החינוך המצרי. ב-1957 היגר לאתונה ותכנן מספר פרויקטים באמצעות שיתופי פעולה עם אדריכלים מקומיים, כמו גם פרויקטים חברתיים בעיראק ופקיסטן, ותוכניות מנחות לתכנון עירוני באפריקה. ב-1963 חזר לקהיר ובה פעל עד לפטירתו ב-1989.

ב-23 במרץ 2017 ציינה חברת גוגל את יום הולדתו של פתחי באמצעות דודל לכבודו שהופיע בראש מנוע החיפוש.

אדריכלות לעניים - ניסוי במצרים הכפרית
-------------------------------------

ב-1969 פרסם פתחי את ספרו "אדריכלות לעניים - ניסוי במצרים הכפרית" המתאר את דרכו המקצועית בעת שתכנן את העיירה גורנה החדשה בדרום מצרים. הספר שפורסם מחדש ב-1973 ויצא גם בתרגום לעברית ב-2020, מציג את ההתנסות שחווה פתחי בראשית דרכו כאדריכל בתכנון לאוכלוסייה כפרית ענייה. בגורונה הוא תכנן מכלול שלם של עיירה, על סמטאותיה ורחובותיה, בתי המגורים שבה, מסחר, תעסוקה, חינוך, בריאות, פנאי, דת ותרבות. פתחי ניסה לפתור את בעיות המגורים ובמקביל לחזק את מסורת הבנייה המצרית, כמו בנייה בלבני בוץ ובהתאם לאקלים המקומי. הספר שמתאר בפרטי פרטים את תהליך התכנון והביצוע זכה לפרסום עולמי ותורגם לעשרות שפות.

לקריאה נוספת
------------

חסן פתחי, **אדריכלות לעניים: ניסוי במצרים הכפרית** (מאנגלית: מיכל שליו), רמת השרון: הוצאת אסיה ועמותת מרסל, תש"פ–2020

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חסן פתחי** בוויקישיתוף
* צור שיזף, חסן פאתחי, האדריכל שחזר לחומר shezaf.net
* צור שיזף, וידאו - Hassan Fathi, The Earth Architect באתר צור שיזף
* מיכאל יעקובסון: כל אדריכל ישראלי צריך להכיר את חסן פתחי, שבנה כפר על הנילוס, 16 ביוני 2020, xnet

הערות שוליים
------------

1. ↑  הסבר על ה"דודל" (גוגל דודל) שפרסמה גוגל לציון יום הולדתו ה-117 של פתחי, באתר מנוע החיפוש "גוגל" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007261038505171
* BIBSYS: 90412310
* BNE: XX1467558
* BnF: cb11902298f (data)
* CiNii: DA01218077
* GND: 118929097
* ISNI: 0000 0001 2144 4661
* LCCN: n84132466
* LNB: 000248116
* NKC: xx0088290
* NLA: 35077187
* NLK: KAC201951388
* NSK: 000204707
* NTA: 074046349
* RERO: 02-A003232833
* RKD: 274292
* SELIBR: 297497
* SUDOC: 026858630
* ULAN: 500105514
* VIAF: 96467572
* WorldCat: lccn-n84132466

 |
|  |
| --- |
|  |
|  |
|  |

**מייסה** (בכתיב לועזי: **Meissa**), שנקרא גם **הקה** (**Heka**) או **λ באוריון** הוא הכוכב המייצג את ראשו של אוריון והוא אחד הכוכבים העמומים שזכו לשם משלהם.

פרוש שמו של הכוכב הוא בערבית "הזוהר", בניגוד להיותו אחד הכוכבים העמומים יותר בקבוצה. השם במקור היה שייך לכוכב אלהנה בקבוצת תאומים (קבוצת כוכבים), אך מסיבה לא ידועה עבר לכוכב זה. שמו השני של הכוכב נגזר גם כן מערבית (الهقعة, אל-הַקְעה) ופירושו "הכתם", אולי בשל היות הכוכב מוקף בערפילית פליטה ואולי משום שהקבוצה ייצגה בעבר כבשה שחורה עם כתם לבן, אותו ייצג הכוכב.

תכונות
------

מייסה הוא כוכב זוגי במרחק של כ-1,100 שנות אור המורכב מזוג כוכבים כחולים וחמים. את מייסה מקיפה טבעת של גז בין-כוכבי מיונן מעוצמת הקרינה של מייסה, בקוטר של כ-150 שנות אור. לא ברור אם מקור הגז הוא בחומר הבין-כוכבי שממנו נוצר מייסה או שמדובר בשרידים של כוכב נוסף במערכת שהתפוצץ כסופרנובה לפני מספר מיליוני שנים.

### תכונות מייסה A

מייסה A הוא ענק כחול בעל סיווג ספקטרלי O8 עם מסה של כ-25 מסות שמש ורדיוס של כ-7 פעמים רדיוס השמש. טמפרטורת פני הכוכב היא כ-35,000 קלווין כך שאף על פי שעוצמת הארתו הכוללת היא פי 65,000 מעוצמת השמש, כמעט כל הקרינה היא בתחום העל-סגול, כך שבאור נראה הוא מאיר "רק" פי 4,100 מהשמש.

בשל מסתו העצומה צפוי הכוכב לסיים את חייו כסופרנובה.

### תכונות מייסה B

מייסה B הוא כוכב הסדרה הראשית כחול חם למדי מסוג ספקטרלי B0.5. הוא נמצא במרחק זוויתי של כ-4 שניות קשת ממייסה A, שמהווה כ-1,350 יחידות אסטרונומיות. בהירותו הנראית היא מדרגה 5.6, וניתן להבחין בו באמצעות טלסקופ חובבים. עוצמת הארתו הכוללת היא פי 5,500 מעוצמת השמש, אך רק כעשירית מעוצמה זו היא בתחום הנראה לעין, מה שמביא לעמימותו.

מסתו של מייסה B מוערכת בפחות מ-10 מסות שמש, כך שככל הנראה הוא יסיים את חייו כננס לבן מסיבי המורכב מחמצן וניאון.

קישורים חיצוניים
----------------

* מייסה, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

* מייסה באתר של ג'ים קלר

הערות שוליים
------------

1. ↑  Meissa - Lambda Orionis - HD36862 - HIP26207

| הכוכבים הבהירים בקבוצת אוריון |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| α (ביטלג'וז) • β (ריג'ל) • γ (בלטריקס) • δ (מינטקה) • ε (אלנילם) • ζ (אלניטק) • ι (נאיר אל-סיף) • κ (סיף) • λ (מייסה) |  |

 |
**גיל בלנק** (נולד ב- 3 במרץ 1997) הוא שחקן ישראלי.

קורות חייו
----------

בלנק נולד ברמת השרון, והוא הבכור מבין שלושה אחים. משנת 2009 למד בתוכנית המחוננים ומגמת התיאטרון של בית הספר הכפר הירוק.

בשנת 2011 הצטרף לבית הספר לקולנוע של אייל קנטור והחל להשתתף בהפקות מצולמות. גילם תפקידים ראשיים בפרויקט הסרטים הבינלאומי "48 שעות". בשנת 2012 זכה הסרט "חתולה בשק" בהשתתפותו בפרס "השימוש הטוב ביותר בז'אנר" בפרויקט זה. כמו כן, השתתף בהפקות סרטי חובבים משותפות לתלמידי קולנוע ישראלים, גרמנים וצרפתים.

ב-2013 גילם את דמותו של הילד יונתן בסרט הישראלי "לצוד פילים" של התסריטאי והבמאי רשף לוי כתפקיד ראשי, לצד השחקנים מוני מושונוב, ששון גבאי ופטריק סטיוארט.

בסוף שנת 2013 הוענק לו צל"ש בימוי (במשותף עם היוצר והצלם ים שרגיל) בתחרות הקליפים השנתית על שם אורי סונין ליוצרים צעירים.

בלנק סיים את לימודיו בהצטיינות בקיץ 2015 והתנדב למסלול עילית בצה"ל. בתחילת שנת 2018 סיים בהצלחה קורס קצינים, והוא משרת כקצין בתפקיד משמעותי בבסיס במרכז הארץ.[דרוש מקור]

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גיל בלנק** בוויקישיתוף

* גיל בלנק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* הכירו את גיל בלנק, ערוץ הבידור E!
* גיל בלנק, באתר סוכנות זוהר יעקובסון

הערות שוליים
------------

1. ↑  חתולה בשק, באתר יוטיוב
2. ↑  אלו הם הזוכים הגדולים בתחרות 'קליפ צעיר' 2013, באתר mako
**מקלעת העצה** (sacral plexus) נמצאת באגן הקטן בקרבת השריר האגסי. מקלעת העצה היא אסופת צרורי עצב המעצבבת את האגן ואת הגפיים התחתונות.

תחילתה של מקלעת העצה בגזע המותניים והעצה ובארבעה מהענפים הקדמיים של שורשי העצב השדרתיים של העצה (S1-S4). סעיפיה השונים של המקלעת מתכנסים ליצירת עצב השת, העצב העיקרי של הגפה התחתונה, עצב הערווה, המעצבב את אברי המין החיצוניים ואת הסוגרים בחיץ הנקביים ועצבים נוספים.

למעט העצב לשריר האגסי, עצב העור הנוקב והענפים המעצבבים את שרירי חיץ האגן, יוצאים כל ענפי מקלעת העצה מהאגן דרך נקב השת הגדול.

לעיתים מתייחסים למקלעת העצה כחלק ממקלעת גדולה יותר בשם מקלעת המותניים והעצה.

מקור
----

* Moore KL, **Clinically Oriented Anatomy**, 3rd Ed. Baltimore, Williams & Wilkins, pp. 255-259, 1992

תמונות נוספות
-------------

* חתך במישור החיצי של האגןחתך במישור החיצי של האגן

ראו גם
------

* מקלעת הזרוע

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקלעת העצה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TA98: A14.2.07.027

 |
**דרלאן רומאני** (בפורטוגזית: **Darlan Romani**; נולד ב-9 באפריל 1991) הוא אתלט ברזילאי, אלוף העולם באולם (בלגרד 2022), אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים (לימה 2019), פעמיים ברציפות אלוף דרום אמריקה (אסונסיון 2017 ולימה 2019) ושיאן דרום אמריקה בהדיפת כדור ברזל.

ביוגרפיה
--------

רומאני החל להתאמן בהדיפת כדור ברזל בגיל 13, בעידודו של אחיו. התחרות הבינלאומית הראשונה בה התחרה הייתה אליפות העולם לנוער שנערכה במונקטון בשנת 2010, בה סיים שביעי לאחר שהדף למרחק של 18.58 מטר.

בשנת 2012 זכה רומאני במדליה בינלאומית ראשונה, כשסיים שלישי באליפות איברו-אמריקה שנערכה בוונצואלה, לאחר שהדף את כדור הברזל למרחק של 18.93 מטר. באותה שנה, שבר רומאני את השיא הבריזלאי ארבע פעמים, כשלבסוף העמידו על 20.48 מטר.
שנה לאחר מכן, באליפות דרום אמריקה שנערכה בקרטחנה זכה רומאני במדליית כסף בתוצאה של 19.64 מטר.

### 2014

באליפות איברו-אמריקה שנערכה באוגוסט, זכה רומאני במדליית כסף, לאחר שהדף למרחק של 19.64 מטר. חודשיים לאחר מכן ניצח רומאני באליפות ברזיל לאחר שקבע שיא ברזילאי חדש של 20.84 מטר.

### 2015

באליפות דרום אמריקה שנערכה בלימה בחודש יוני, זכה רומאני במדליית הכסף בתוצאה של 20.32 מטר. חודש לאחר מכן סיים שישי במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בטורונטו, לאחר שקבע תוצאה של 19.74 מטר.

באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג בחודש אוגוסט, סיים רומאני במקום ה-15 בשלב המוקדמות לאחר שהדף את כדור הברזל למרחק של 19.86 מטר, ופיספס בשמונה סנטימטרים בלבד את העלייה לגמר.

### 2016

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוא סיים במקום חמישי בהדיפת כדור ברזל בשיא לאומי חדש של 21.02 מטר

### 2021

באולימפיאדת טוקיו (2020) הוא סיים במקום רביעי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 21.88 מטר.

### 2022

#### אלוף עולם באולם

באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד, סרביה במרץ 2022 הוא זכה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בשיא אליפות חדש ובשיא דרום אמריקה חדש של 22.53 מטר, לפני ראיין קראוזר מארצות הברית (22.44 מטר) ותומאס וולש מאוסטרליה שקבע שיא לאומי חדש של 22.31 מטר.

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* הדיפת כדור ברזל: 22.61 מטר (2019), **שיא דרום אמריקה**

### אולם

* הדיפת כדור ברזל: 21.53 (2022), **שיא דרום אפריקה**

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דרלאן רומאני** בוויקישיתוף

* דרלאן רומאני, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* דרלאן רומאני, באתר olympedia.org
* דרלאן רומאני, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* דרלאן רומאני, באתר ליגת היהלום
* דרלאן רומאני, באתר Track and Field (גברים)

הערות שוליים
------------

1. ↑  DARLAN ROMANI: I LOVE THROWING BECAUSE... באתר התאחדות האתלטיקה הבינלאומית.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 256918

 |
אזור הטבע הבראשיתי ערוץ קנאב
**רמת קנאב** (באנגלית: **Kanab Plateau**) היא רמה באורך 72 קילומטרים בצפון אריזונה בארצות הברית. הרמה, חלק מרמת קולורדו, שוכנת צפונית לגרנד קניון. הרמה שוכנת מערבית לרמת קאיבאב, חלק מהגדה הצפונית של הגרנד קניון, כשביניהן משתרע אגן המכיל את פרשת המים של ערוץ קנאב (Kanab Creek). חלק משטח האגן הוא אזור טבע בראשיתי מוגן הקרוי "אזור הטבע הבראשיתי ערוץ קנאב" (Kanab Creek Wilderness), כשגבולו הצפוני הוא הקניון המכונה "סנייק גולץ" (Snake Gulch - "נקיק הנחש"), והוא מהווה את הגבול הדרום-מזרחי של רמת קנאב.

ערוץ קנאב הוא ערוץ נחל הזורם דרומה ומהווה את הגבול בין מחוזות אריזונה קוקונינו במזרח ומוהאבי במערב. מחוז קוקונינו משתרע גם דרומה לנהר הקולורדו.

תיאור
-----

רמת קנאב הוא רמה בצורת קשת המקיפה את "סנייק גולץ" (Snake Gulch - "נקיק הנחש"), יובל צפון מזרחי של ערוץ קנאב. כיוונה של הרמה מצפון מזרח לדרום מערב, מקביל לכיוון עמק אנטלופ (Antelope Valley ) באריזונה למערב ולדרום מערב.

הנקודה הגבוהה ביותר ברמה היא בצפון מזרח "סידר נוֹל" (Cedar Knoll - מילולית "גבעת הארזים"). סידר נול שוכנת כ-18 קילומטרים מהעיירה פרדוניה באריזונה על כביש 22.

גישה
----

פיקטוגרף של משפחה מקניון סנייק גולץ'
הגישה העיקרית לצפון רמת קנאב היא מפרדוניה באריזונה הסמוכה לגבול הצפון-צפון מזרח של הרמה. כביש 89A מהעיירה ג'ייקוב לייק בצפון רמת קאיבאב ממזרח לרמת קנאב חוצה את רמת קנאב בחלקה הצפון מזרחי. הכביש מטפס דרך רכס קופר (Cooper Ridge) לתצפית להפברה (LeFevre Overlook) וממנו המרחק לפרדוניה על פני החלק הצפון מזרחי של הרמה הוא כ-14 קילומטרים.

כביש 389 של מדינת אריזונה יוצא מפרדוניה ומקביל לאורך כ-16 קילומטרים לקטע הצפון מערבי של הרמה. קטע בלתי סלול של כביש עמק אנטלופ (Antelope Valley Road ) מתחיל בכביש 389 לצד המזרחי של עמק אנטלופ בגבול המערבי והדרום מערבי של רמת קנאב. כביש 1023, קטע בלתי סלול נוסף מגיע לעד לתחילת שביל המטיילים של קניון הק (Hack Canyon), כ-8 קילומטרים מערוץ קנאב.

כביש סלול נוסף, כביש 22, חוצה את רמת קנאב בכיוון דרום מזרח בכיוון ג'ייקוב לייק. הוא חוצה את הרמה באלכסון, צפונית מזרחית למרכזה. אורך החלק הסלול בכביש הוא 37 קילומטרים והוא מסתיים בקטע בלתי סלול בן 14 קילומטרים מערבית לג'ייקוב לייק. הנקודה הגבוהה ביותר ברמה, סידר נול, שוכנת בקרבת הקילומטר ה-18 בכביש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רמת קנאב** בוויקישיתוף