recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מהמוט הראשון
**מהמוט הראשון** (טורקית **I. Mahmut**; טורקית עות'מאנית **محمود اول**, 2 באוגוסט 1696 – 13 בדצמבר 1754) היה הסולטאן העשרים-וארבעה של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-1 באוקטובר 1730 ועד יום מותו. הוא היה בנו של הסולטאן מוסטפא השני ואחיינו של הסולטאן שקדם לו ואשר המליכו תחתיו, אהמט השלישי. 

שני החודשים הראשונים של תקופת שלטונו היו סוערים והושפעו ממרד היניצ'רים אשר הביא לויתורו של אהמט השלישי על השלטון ולהמלכתו של מהמוט הראשון, אך זה דוכא לבסוף. 

השנים הבאות חלפו בצילן של מלחמות כנגד רוסיה והספווים. במזרח הצליחו הטורקים לשמר את אחזיתם בבגדאד, אך הקווקז עבר לתחום ההשפעה הפרסית. המלחמה העות'מאנית-רוסית בה ניצבה אוסטריה לצד הרוסים, פרצה עקב חילוקי דעות לגבי תוצאות מלחמת רוסיה-פולין של 1733-1735 ועקב פשיטות הולכות ונשנות של הטטרים מקרים. לאחר הצלחות וכשלונות של שני הצדדים גם יחד, חתמו האוסטרים והרוסים על הסכמי שלום נפרדים עם הטורקים. במסגרת הסכם ניסה (אנ') בין האימפריה העות'מאנית ורוסיה, קיבלה האחרונה את העיר אזוב אבל נשללה ממנה הזכות להשאיר את הצי הרוסי הקיסרי בים אזוב או לבנות שם ביצורים.

מהמוט הראשון הפקיד את השלטון במידה רבה בידי שריו והתמסר לכתיבת שירה. 

הסולטאן מהמוט הראשון נודע כאוהב יהודים. מלכת בוהמיה והונגריה, מריה תרזה, פרסמה בחודש ינואר של שנת 1745 צו מלכותי שגזר גירוש מיידי על יהודי פראג ויהודי בודה, על נשיהם וטפם. היהודים הוכרחו בעיצומו של החורף העז לעזוב את פראג ואת בודה, להתרחק ממרכזי הערים הראשיות ולהגר ליישובים כפריים קטנים בבוהמיה ובהונגריה. במשך שלוש שנים, שממו פראג ובודה מיהודים. במהלך אותן השנים, פנו המגורשים אל הנגיד היהודי יהודה ברוך, בנקאי הארמון של הסולטאן מהמוט הראשון, וביקשו ממנו שיפעל עבורם לקבלת אזרחות עות'מאנית. לשאלת הסולטאן מדוע חפצים כל כך הרבה יהודים להגר לארצו, סיפר הבנקאי שלו על גירושם של היהודים. הסולטאן אוהב היהודים שלח אולטימטום למלכה. המלכה, שהייתה מסובכת בלאו הכי במלחמה קשה, נרתעה מהאיום, ועם תום המלחמה (בשנת 1748) מיהרה להשיב את המגורשים לבתיהם, לאחר שחייבה אותם לשלם קנס הגון. מריה תרזה התנצלה לפני הסולטאן וטענה כי "נפלה אי־הבנה".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מהמוט הראשון** בוויקישיתוף
* מהמוט הראשון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------



| **הסולטאנים העות'מאנים (1922-1299)** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| עות'מאן הראשון • אורהן הראשון • מוראט הראשון • באיזיט הראשון • מהמט הראשון • מוראט השני • מהמט השני • באיזיט השני • סלים הראשון • סולימאן הראשון • סלים השני • מוראט השלישי • מהמט השלישי • אהמט הראשון • מוסטפא הראשון • עות'מאן השני • מוראט הרביעי • איברהים הראשון • מהמט הרביעי • סולימאן השני • אהמט השני • מוסטפא השני • אהמט השלישי • מהמוט הראשון • עות'מאן השלישי • מוסטפא השלישי • אבדילהמיט הראשון • סלים השלישי • מוסטפא הרביעי • מהמוט השני • אבדילמג'יט הראשון • אבדילאזיז • מוראט החמישי • עבדול חמיד השני • מהמט החמישי • מהמט השישי • אבדילמג'יט השני |  |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**אהמט השלישי** | **שליטי האימפריה העות'מאנית** 1730–1754 | **הבא**:**עות'מאן השלישי** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007591851405171
* GND: 1033536903
* LCCN: no2014135909
* MusicBrainz: c86a0d49-706b-4df3-bccf-10372c6056bb
* NLP: A37358406
* NTA: 331211637
* SUDOC: 189994622
* TDVİA: mahmud-i--osmanli
* VIAF: 298233086
* WorldCat: lccn-no2014135909

 |
גוסטב מלמסטן קופץ מהמקום באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
ריי יורי, בקפיצה לגובה מהמקום באולימפיאדת סנט לואיס (1904)
**קפיצה מהמקום** היא תחרות אתלטיקה קלה שבה האתלט קופץ ממצב מנוחה כאשר שתי רגליו צמודות זו לזו. האתלט מכופף את ברכיו ונעזר בסיבוב הידיים על מנת לקפוץ. ישנם שלושה סוגים של קפיצות מהמקום: לרוחק, לגובה ומשולשת.

תחרויות קפיצה מהמקום נכללו במשחקים האולימפיים משנת 1900 ועד שנת 1912. בתחרויות אלה המדידה נעשתה על פי המרחק הארוך ביותר מבין שלושה ניסיונות. אם האתלט נפל אחורה או ביצע צעד, היה עליו לחזור על הקפיצה.

ריי יורי (ארצות הבריתארצות הברית ארצות הברית) היה אלוף העולם בשלושת סוגי הקפיצה. שיאיו האישיים היו בקפיצה מהמקום למרחק 3.47 מטר (3 בספטמבר 1904), בקפיצה לגובה מהמקום: 1.675 מטר (16 ביולי 1900), ובקפיצה משולשת מהמקום: 10.86 מטר (1901).

כאשר נבנו אולמות האתלטיקה הסגורים החלו להיעלם תחרויות הקפיצה מהמקום. כיום, נורווגיה היא המדינה היחידה בה מתקיימות תחרויות קפיצה מהמקום. 

באקדמיה הצבאית המלכותית של קנדה ובחיל האוויר האמריקאי נבחנים בקפיצה מהמקום במבחני כושר.

### שיא עולם

* שיא העולם בקפיצה לרוחק מהמקום - **3.73 מטר**, שייך לביירון ג'ונס (ארצות הבריתארצות הברית ארצות הברית) ונקבע במבחני הקומביין של הפוטבול האמריקאי ב-23 בפברואר 2015.
* שיא העולם בקפיצה לגובה מהמקום - **1.90 מטר**, שייך לרון אלמן (שוודיהשוודיה שוודיה).

ראו גם
------

* קפיצה לרוחק
* קפיצה לגובה
* קפיצה משולשת
**בורות גרזי** הוא מקבץ של עשרה בורות מים בערבה.

אתר **בורות גרזי** (נ"צ 14222/94274) הוא ריכוז של כעשרה בורות יבשים המקובצים במרכז ערוץ נחל גרזי שמצוי בשמורת הנחלים הגדולים בערבה.

בורות גרזי ניכרים בשטח לפי עמודי ברזל המוצבים סביב פתחיהם, וחלקם מכוסים בלוחות פח גלי. בסמוך לבורות מצויים שלטים של רשות הטבע והגנים.

הבורות הרדודים חפורים בסחף החולי של האפיק לעומק של כמה מטרים ונועדו לנקז את מי השיטפונות הזורמים באפיקי הנחל. הבורות היבשים, שאינם בשימוש כיום, מעידים על אגירת מים בעבר לצורך השקיית עדרים וככל הנראה על קיומה של חקלאות קדומה באזור מדברי זה.

אתר בורות גרזי הוא אחד מני רבים מהבורות הפתוחים באזורי הר הנגב והערבה שנחפרו לרוב בתוך שכבות רכות ואטומות של חוואר או חרסית.

באתר הבורות ולאורך הנחל נמצאים גם עצי אלה אטלנטית. בחודשי החורף והאביב, יש פריחה לאורך הערוץ. האזור הוא אחד המבודדים בישראל וכמות זיהום האור בו מזערית. הביקור בשמורת הנחלים הגדולים ובבורות גרזי בתוכם, אפשרי עם רכב בעל הנעה 4X4 ובעל הילוך כוח וחייב להעשות בתאום עם רשויות הצבא בלבד.

שילוט באתר בורות גרזי
הגעה לבורות גרזי אפשרית, בין היתר, דרך כביש 40, מעט מערבית לצומת ציחור ובסמוך לחניון הלילה, ניתן להיכנס לנחל ציחור בשביל סימון שבילים אדום לכיוון דרום מערב. נסיעה על השביל האדום לאורך נחל ציחור ובהמשך לתוך נחל חיון עד הכניסה לערוץ נחל גרזי במפגש עם השביל הכחול. בורות גרזי נמצאים במרכז ערוץ הנחל ומימין לערוץ.

ראו גם
------

* בורות לוץ

קישורים חיצוניים
----------------

* בורות גרזי מידע מאתר עמוד ענן

הערות שוליים
------------

1. ↑  הנגב מזריחה לשקיעה - וואלה! רכב, באתר וואלה!, ‏2002-07-25
**מהנדס טכני** הוא תואר מקצועי הניתן בסיום מסלול הכשרה על-תיכוני שאינו אקדמאי, אף כי הוא כולל בתוכו קורסים אקדמיים, הנועד להכשיר אנשי מקצוע טכניים ולמקדם בתחום ספציפי. הלימודים נמשכים בין שנתיים לשלוש שנים, ומיקודם יותר בפן הטכני ופחות בתאורטי, ומכאן שם התואר. המהנדס הטכני, בהתאם להכשרתו, מיועד למלא משימות טכניות הניתנות לו על ידי המהנדס האחראי, לשמש כעוזר מהנדס ואף לנהל פרויקטים בעלי אופן מוגבל. תחומי האחריות של המהנדס הטכני נרחבים, ושונים ממדינה למדינה.

המהנדסים הטכניים, על אף שמם, אינם נחשבים למהנדסים במלוא מובן המילה. בהתאם למדינה ולמקצוע, הכשרתם מציבה אותם בדרוג שבין טכנאי לתואר ראשון מהנדס. במדינות מסוימות, כגון בריטניה או קנדה, בעל התואר נחשב לטכנאי בעל הכשרה הנדסית מתקדמת, ולכן נקרא Engineering technician (טכנאי הנדסה), בעוד שבמדינות אחרות מצאו לנכון "לקרבו" למעמד מהנדס על ידי הכינוי Associate engineer (מהנדס חבר), Technical engineer (מהנדס טכני), Jr. engineer (מהנדס זוטר) וכו'. בישראל זה מקביל תואר הנדסאי.

עם יישום הסכם בולוניה במלואו, ייעלמו רוב התארים המקבילים באירופה, כאשר חלקם יוסבו לתואר אקדמי בהתאם להיקף ההשכלה והניסיון הנרכש. באופן זה, התואר Ingeniero técnico בספרד, למשל, יוסב לתואר ראשון לא הנדסי בתחום האמור בנוסף רישיון לתעסוקה טכנית בתחום זה.

ראו גם
------

* הנדסאי
**מארוברה** (באנגלית: **Maroubra**) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית רנדוויק (City of Randwick).

גאוגרפיה
--------

מארוברה מצוי כ-10 ק"מ דרום מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני, לחוף ים טסמן. הפרוור גובל מצפונו בסאות' קוג'י ורנדוויק, מדרומו במלבר ומטרוויל וממערב בפייג'ווד ואיסטגרדנס. מארוברה הוא מהפרוורים הגדולים באזור הפרוורים המזרחיים, עם למעלה מ-20,000 איש הדרים בו (לשם השוואה, בווטסונס ביי פחות מאלף תושבים).

היסטוריה
--------

שם הפרוור נובע מהמילה האבוריג'ינית בעבור "מקום הרעם". הנחלה הראשונה בפרוור ניתנה להמפרי מקוון (Humphrey McKeon) ב-1861, ומספר משפחות נוספות הצטרפו אליו בשנות השבעים של המאה ה-19. רוב תושבי הפרוור עסקו אז בעיבוד צמר גס. הפרוור נותר שולי ומרוחק מתשומת לב הציבור עד שב-1898 הספינה התלת-תרנית הרוורד (Hereward) התרסקה אל חופיו. הודות למשקלה של הספינה, שהייתה עשויה ברזל ושקלה מעל 1,513 טון, שרידיה נותרו במפרץ מארוברה למשך שנים, בטרם היא פונתה.

בתחילת המאה ה-20 היזם הרברט דדלי חילק את מארוברה לחלקות בנייה, ועסק בשתדלנות לבניית קו חשמלית שיוביל את התושבים לפרוור המרוחק. כשהקו הוקם לבסוף בשנות העשרים, אדמה נוספת הופשרה למגורים. 

למשך תשע שנים הופעל בפרוור מסלול מרוצים מוטורי, אך לאחר מספר רב של פציעות ומיתות בתאונות שונות, המסלול נסגר. 

בשנת 2005 מארוברה הייתה אחד ממוקדי האלימות הקשים בפרעות קרונלה - סדרה של מעשי ונדליזם, תקיפה ואלימות בין בני נוער אוסטרלים ממוצא אירופאי ובני נוער אוסטרלים ממוצא מזרח-תיכוני (בעיקר לבנוני, יווני וסורי).

תרבות
-----

מארוברה הוא פרוור של מעמד הביניים, הכולל שכונות מגורים רבות ומספר מרכזי קניות ומרכזים מסחריים. המרכז המסחרי הבולט בו הוא מארוברה ג'נקשן, שנבנה סביב הדדלי-אמפוריום (Dudley's Emporium), חנות הכלבו הראשונה של הפרוור, שנבנתה על ידי היזם שהקים אותו בפועל, הרברט דדלי.

חוף מארוברה נמתח לאורך ק"מ אחד, על שפת מפרצון מארוברה. החוף הוא גורם משיכה בולט לפרוור, ומקיים בו תרבות גלישת גלים ענפה. החוף הוכרז כחוף מורשת גלישה, השני לאחר חוף בל בוויקטוריה. בחוף קיימים שני מועדוני גלישה והצלה, המשרתים את הגולשים במקום.

בפרוור מספר גנים ופארקים המשמשים את תושבי המקום, עם פינות מוצלות, מגרשי משחק ואזורים המוקדשים לרכיבת פעלולים באופניים וסקייטבורד.

בפרוור רוב נוצרי גדול, המקיים טקסיו במספר בארבע כנסיות עיקריות. בנוסף, קיימים במקום מרכז בודהיסטי, ובית הכנסת האורתודוקסי קינגספורד.

בין הדיירים המפורסמים של הפרוור נמנה בוב קאר, ראש ממשלת ניו סאות' ויילס לשעבר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מארוברה** בוויקישיתוף
* מארוברה באתר "Dictionary of Sydney"
* מארוברה באתר "Sydney Suburbs"(הקישור אינו פעיל)

| פרוורי אזור הפרוורים המזרחיים |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| בונדיי • בונדיי ביץ' • בונדיי ג'נקשן • נורת' בונדיי • ברונטי • דובר הייטס • קווינס פארק • רוז ביי • טמרמה • וייברלי • צ'יפלי • קלובלי • קוג'י • הילסדייל • בוטאני • דייסיוויל • בנקסמדו • איסטגרדנס • איסטלייקס • מסקוט • פייג'ווד • רוסברי • קנזינגטון • קינגספורד • לה פרוז • ליטל ביי • מלבר • מארוברה • מטרוויל • פיליפ ביי • פורט בוטאני • רנדוויק • סאות' קוג'י • בלוויו היל • דרלינג פוינט • דאבל ביי • אדג'קליף • פדינגטון • פוינט פייפר • וקלוז • ווטסונס ביי • וולהרה |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007467889405171
* LCCN: no2002012171
* VIAF: 134027362
* WorldCat (עם VIAF): 134027362

 |
**מארדקטילוס** (שם מדעי: ***Maaradactylus***) הוא סוג של פטרוזאור ממשפחת האנהגואריים שהתקיים במשך הקרטיקון התחתון באמריקה הדרומית.

מאפיינים
--------

פירוש שמו של פטרוזאור זה הוא: "מארה" "Maara" - בתו של צ'יף במיתולוגיית האינדיאנים משבט קירי (אנ'), אשר נהפכה בכישוף למפלצת מים בעלת לסת מוארכת עם שיניים חדות הטורפת דייגים. הסיומת "daktylos" פירושה "כנף".

הסוג התגלה ב"תצורות רומואלדו" (Romualdo Formation) בסיארה שבצפון-מזרח ברזיל ב-2014. תחילה התגלה המין *Maaradactylus kellneri*, שנקרא על שם החוקר הברזילאי אלכסנדר קלנר וב-2019 התגלה מין נוסף - *Maaradactylus spielbergi*, שנקרא על שם סטיבן שפילברג הבמאי והמפיק של סרטי פארק היורה. לא כל החוקרים מסכימים עם סיווג הסוג ומשייכים אותו לסוגים קרובים כמו אנהגוארה או קולובורינכוס.

פטרוזאור זה היה בעל גולגולת רחבה וגבוהה יחסית לפטרוזאור ומוטת כנפיו הגיע כנראה ל-6 מטרים. מבנה שיניו היו דקות וחרוטיות, מותאמות לתזונה מדגים.

בתרבות
------

פטרוזאור זה הופיע במשחק Jurassic World Evolution 2.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מארדקטילוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**זה התחיל בנאפולי** (באנגלית: **It Started in Naples**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית משנת 1960 בבימויו של מלוויל שייבלסון, עם סופיה לורן, קלארק גייבל, ויטוריו דה סיקה והילד השחקן קרלו אנג'לוטי ("מריאטו") בתפקידים הראשיים.

זה הסרט האחרון של קלארק גייבל שיצא לאקרנים עוד בחייו. סרטו האחרון, יוצאי הדופן, הוקרן לאחר מותו.

הסרט צולם ברובו בקפרי ומקצתו בנאפולי. הסרט מתאר קשר רומנטי בין עורך דין אמריקאי מבוגר ומבוסס ואישה איטלקית צעירה המתפרנסת מהופעות במועדונים. גייבל היה אז בן 59 ולורן בת 26.

הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר.

סופיה לורן הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע.

הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי.

סופיה לורן שרה ורוקדת שני שירים שהפכו ללהיטים - "אתה רוצה להיות אמריקאי" (Tu Vuò Fà L'Americano) ו"קארינה".

תקציר העלילה
------------

מייקל המילטון (קלארק גייבל), עורך דין מפילדלפיה, מגיע לנפולי כדי להיפגש עם עורך הדין האיטלקי מריו ויטלה (ויטוריו דה סיקה) כדי לסדר את ענייני רכושו של אחיו המנוח ג'וזף.

ויטאלה מגלה לו שלאחיו הייתה מאהבת איטלקייה ונולד להם בן, ננדו (קרלו אנג'לוטי), שמתגורר אצל דודותי לוצ'יה (סופיה לורן) בקפרי. ג'וזף ואהובתו האיטלקייה נספו בתאונה בים ולוצ'יה "אימצה" את ננדו.

מייקל מגיע לקפרי ונפגש עם לוצ'יה וננדו. לוצ'יה מתפרנסת כזמרת ורקדנית במועדון לילה וננדו מסתובב יחף ברחובות, מוכר פרחים ותמונות של לוצ'יה עד שתיים לאחר חצות. מייקל מחליט לאמץ את ננדו ולהביאו לארצות הברית לפני שייצא לתרבות רעה. בפילדלפיה מחכה לו ארוסתו שעימה הוא היה צריך להתחתן. הוא דוחה את חזרתו ולאחר מריבות טלפוניות הוא מבטל את תוכניתו להתחתן.

בינתיים מתחילים יחסים בין מייקל וסופיה למרות ההבדלים הגדולים ביניהם מבחינת גיל, השכלה וראיית עולם. הם מטיילים באתרי התיירות של האי כמו "המערה הכחולה" ונהנים מכל רגע.

לוצ'יה מסרבת להיפרד מננדו ומייקל מנהל נגדה משפט שבו מייצג אותו ויטלה. ויטלה משנה את דעתו. נושא נאום באיטלקית ואחר כך באנגלית על חשיבות הישארותו של ננדו באיטליה. השופט פוסק לטובת לוצ'יה ומייקל מתכונן לעזוב. לוצ'יה מגיעה למסקנה שייתכן שלננדו יהיה יותר טוב בארצות הברית ומחליטה לוותר. מייקל וננדו מגיעים לנאפולי ועומדים לעלות על רכבת לרומא מייקל רואה שננדו עצוב, מבין לליבו, נותן לו כסף ושולח אותו לקפרי. כשהרכבת מתחילה לנסוע הוא מתעשת, יורד ממנה במהירות ומגיע לקפרי לחבק את לוצ'יה לשמחתו של ננדו.

קישורים חיצוניים
----------------

* "זה התחיל בנאפולי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "זה התחיל בנאפולי", באתר נטפליקס
* "זה התחיל בנאפולי", באתר AllMovie (באנגלית)
* "זה התחיל בנאפולי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "זה התחיל בנאפולי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לזה התחיל בנאפולי, באתר יוטיוב
* סופיה לורן - אתה רוצה להיות אמריקאי, באתר יוטיוב
* סופיה לורן - קארינה, באתר יוטיוב
**מארדר 2** (בגרמנית: **Marder II**, 'דָּלָק') היה משחית טנקים אשר פותח ויוצר בגרמניה הנאצית ושירת בוורמאכט. המארדר השתמש במרכב של טנקי פאנצר סימן 2.

ישנן שתי גרסאות לכלי: הראשונה הייתה מצוידת בתותחי 7.62 ס"מ שנתפסו כשלל מהצבא האדום, והשנייה הייתה מצוידת בתותחי 7.5 ס"מ PaK 40. המארדר 2 היה כלי בעל פרופיל גבוה עם תא לחימה פתוח, ושריון דק שסיפק הגנה מועטה ביותר לאנשי הצוות.
בכל זאת, המארדר 2 (ומארדר 3 הדומה) סיפקו עלייה גדולה בכוח הירי הנגד טנקי של השריון הגרמני באותה התקופה.
כיום שרדו רק 4 יחידות.

היסטוריה
--------

במהלך השבועות הראשונים של מבצע ברברוסה, הפלישה לברית המועצות, פגשו הכוחות הגרמנים בטנקים סובייטים חדשים מסוג T-34 ו-KV, שעלו על כל הטנקים הגרמניים הקיימים. 
אף על פי כן, בתחילת המערכה נהנה השריון הגרמני מעליונות ברורה, בארגון ובאימון, על השריון הסובייטי שניצב מולו. חיל השריון הסובייטי, שהחל להתאושש מהטיהורים הגדולים של הקצינים ב-1938-37, לקה קשות בארגון ובדוקטרינה על תפעול השריון.
עם זאת, התעורר הצורך בדחיפות לכלים ניידים בעלי כח אש נגד טנקי משופר.

בין שאר הפתרונות, נבחר להשתמש במרכבים של טנקים קלים שנחשבו למיושנים, כמו הפאנצר סימן 2 וכלי שלל כמו לוריין 37L הצרפתי, שהיוו בסיס למשחיתי טנקים, התוצאה הייתה סדרת ה"מארדר".

שירות מבצעי
-----------

המארדרים השונים (על גרסאותיהם השונות) לחמו בכול החזיתות במלחמת העולם השנייה, אך בעיקר בחזית המזרחית. המארדר 2 שירת בגדודי השריון גם בורמאכט וגם בוואפן אס אס וגם מספר יחידות שירתו בלופטוואפה. המגרעות של המארדר היו קשורות בעיקר ביכולת ההשרדות של הכלי. השילוב של צללית גבוהה ותא לחימה פתוח מלמעלה יצר מצב שבו הכלי היה פגיע גם לירי ארטילריה, הפצצות מטוסים ורימוני יד. השריון של המארדר היה דק יחסית והוא היה פגיע מפני טנקי אויב ואש מתת מקלע. המארדר לא היה כלי התקפי, ולחימה בשטח בנוי או לחימה פנים אל פנים הייתה מסוכנת ביותר בגלל התא הפתוח. הוא היה נשק הגנתי ביסודו, שתפעולו המועדף היה במארב או בעמדות קבועות למחצה. למרות כול החסרונות של המארדר 2, הוא היה הרבה יותר יעיל מתותחים נגד טנקים נייחים.

| רק"מ של גרמניה הנאצית מימי מלחמת העולם השנייה |
| --- |
| טנקים קלים | פאנצר 35(t) • פאנצר 38(t) • פאנצר סימן 1 • פאנצר סימן 2 |
| טנקים בינוניים | פאנצר סימן 3 • פאנצר סימן 4 • פנתר |
| טנקים כבדים | טיגר 1 • טיגר 2 (קינגסטיגר) |
| משחיתי טנקים | פנצרייגר 1 • מארדר 1 • מארדר 2 • מארדר 3 • יאגדפנצר 38(t) הצר • נאזהורן • יאגדפנצר 4 • יאגדפנתר • אלפנט • יאגדטיגר • RSO |
| תותחי סער | שטוג סימן 3 • שטוג סימן 4 • שטורמהוביץ 42 • ביסון • שטוג 33B • ברומבר • שטורמטיגר |
| ארטילריה מתנייעת | וספה • הומל • קרל גרט • לוריין 37L • גריל • פאנצר 1 siG33 • פאנצר 2 siG33 • פאנצרוורפר |
| רק"ם נגד מטוסים | פלאקפאנצר 38(t) • פלאקפאנצר 1 • פלאקפאנצר 4 |
| כלי רכב משוריינים | רק"ם סיור קל: Sd.Kfz. 223 • Sd.Kfz. 222 • Sd.Kfz. 221 
רק"ם סיור כבד: Sd.Kfz. 231 • 232 • 233 • 234 • 263 • 247 • M35 ADGZ |
| זחל"מים | Sd.Kfz. 2 • 4 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • Sd.Kfz. 250 • 251 • 252 • 253 • 254 • SWS |
| רק"ם ניסיוני | פאנצר סימן 7 • פאנצר סימן 8 • נויבאופארצויג • שטורר אמיל • הוישרק 10 • פנתר 2 • פרויקט טנקי ה-E • ראט P.1000 • לנדקרוזר P.1500 • קוגלפנצר |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מארדר 2** בוויקישיתוף
**תסמונת אטקסיה טלנגיאקטזיה** (באנגלית: **Ataxia telangiectasia**), הידועה גם כ**תסמונת לואי-בר** (**Louis-Bar syndrome**) ו**מחלת A-T** (בעברית: **שִׁיגָשׁוֹן עם התרחבות הנימים**) היא מחלה תורשתית רצסיבית אוטוזומית קשה ביותר. המחלה נגרמת על ידי מוטציה בגן הנקרא **ATM** וגורמת למספר רב של תסמיני משנה.

מנגנון מולקולרי
---------------

גן זה, הנמצא על כרומוזום מס' 11 בבני אדם, מקודד לחלבון ATM. חלבון ענק זה (גודלו 350 קילודלטון) נמצא באופן נורמלי בציטופלזמה, אך במצב של עקה כגון חשיפה לנזקי DNA נכנס החלבון לגרעין התא ומפעיל מספר רב של חלבונים על ידי הוספת פוספט (פוספורילציה). בין החלבונים המגיבים עם ATM נמצאים P53‏, CHK1‏, CHK2‏ ו-BRCA1. חלבונים אלו אחראיים לתגובה בעקבות נזקי DNA - תיקון הכרומוזום השבור, עצירת מחזור התא ומוות מבוקר של התא (אפופטוזה).

מוטציות בגן *ATM*, בבני אדם ועכברים, עלולות להשליך על ביטויו ותפקודו של חלבון ATM במגוון צורות, דוגמת ביטוי נמוך מאוד או היעדר ביטוי ATM בתאים, ו/או פגיעה בתפקודו התקין, דבר אשר מונע את כניסתו לגרעין התא כתוצאה משֶבֶר ב-DNA.

תסמינים קליניים
---------------

הרחבה של כלי הדם בעין היא אחת התסמינים הקליניים הבולטים של תסמונת אטקסיה טלנגיאקטזיה
בני אדם בעלי גנוטיפ הומוזיגוטי רצסיבי יחלו במספר רב של מחלות שלגבי רובן אין הבנה של אופן פעולת המנגנון המולקולרי. בין מאפייני המחלה: ניוון עצבים הגורם לחוסר שיווי משקל וקואורדינציה, דבר אשר מוביל לנכות לקראת העשור השני לחיי החולה (אטקסיה), התנוונות הצרבלום (המוח הקטן), הרחבה של כלי הדם בעין (טלנגיאקטזיה) ותנועות עיניים לא נשלטות, נטייה מוקדמת לסרטן (בעיקר סרטן הדם והלימפה אך במקרים מסוימים גם סרטן השד), רגישות לקרינה מייננת, רמת נוגדנים נמוכה (בעיקר IgA ו-IgE) ותגובה חלשה לפתוגנים (בייחוד של מערכת הנשימה הגורמים לדלקת ריאות, שהיא לרוב הסיבה למות החולים) וכן עקרות.

מוטציות מסוימות בגן יכולות לגרום למופע קל יותר של המחלה, על אף שעדיין חל ניוון עצבים. מוטציה הטרוזיגוטית (רק בגן אחד מבין השניים) גורמת לעלייה בסיכוי ללקות בסרטן הדם והלימפה.

אפידמיולוגיה
------------

בישראל המחלה זוהתה בראשיתה במשפחות ממוצא מרוקאי, אבל כיום ידועים גם מקרים במשפחות תימניות, בדואיות, דרוזיות ורוסיות.

למרות ההתקדמות הרבה בהבנת המנגנון המולקולרי עד כה אין טיפול יעיל בחולים. עם זאת, ניתן לאבחן נשאות סמויה באמצעות בדיקת סקר גנטית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תסמונת אטקסיה טלנגיאקטזיה** בוויקישיתוף
* אטקסיה טלנגיאקטזיה (AT), באתר כל זכות
* העמותה למאבק במחלת ה-A-T
* פייסבוק העמותה למאבק במחלת ה-A-T
* 
* המרפאה הארצית לחולי A-T

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**סטיבן רוברט ובר** (באנגלית: **Steven Robert Weber**; נולד ב-4 במרץ 1961) הוא שחקן טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון ומדבב אמריקאי ממוצא יהודי.

ביוגרפיה
--------

נולד ברובע קווינס בניו יורק. אביו עבד כמנהל קומיקאים במועדון לילה ואמו כזמרת במועדון לילה. ובר יהודי במוצאו.

קריירה
------

בילדותו הופיע וובר בפרסומות. בשנים 1984–1985 הופיע בסדרה As the World Turns. הופיע במספר סרטי קולנוע ומיני סדרות כThe Flamingo Kid, Hamburger Hill ו-The Kennedys of Massachusetts בתפקיד ג'ון פיצג'רלד קנדי. הצעיר.

תפקידו הידוע ביותר הוא כטייס בריאן האקט בסיטקום "כנפיים". בשנת 2000 שיחק בתפקיד ראשי בסיטקום Cursed ששמו הוחלף לאחר מכן ל-The Weber Show. כמו כן השתתף בסדרה Once and Again של רשת ABC ובסדרה The D.A. אף היא באותה רשת. הוא שיחק בסרטים Single White Femal ו-Jeffrey.

ובר הופיע לראשונה בברודוויי במחזה "הדבר האמיתי" שיצר טום סטופארד. בשנים 2001–2002 הוא החליף את מתיו ברודריק בתפקיד הראשי של ליאו בלום במחזמר המפיקים. בשנת 2005 הופיע לצידו של קווין ספייסי בבהפקה National Anthems. של תיאטרון אולד ויק שבלונדון. ב-2001 כתב את התסריט ושיחק בסרט הטלוויזיוני Club Land, לצידו של אלן אלדה, שאף היה מועמד לפרס אמי על משחקו בסרט זה.

ובר שיחק בשלושה סרטים שנוצרו על בסיס ספריו של סטיבן קינג:Desperation, ו-You Know They Got a Hell of a Band בשנת 2006 ובמיני סדרה The Shining בשנת 1997.

ביצע דיבוב בסרט האנימציה "מזמור חג המולד של הכלבים" שהופץ בשנת 1998, ובסדרה שקדמה לו "גן עדן לכלבים".

בשנת 2007 הצטרף לשותפו לסדרה "כנפיים" טוני שלהוב לתפקיד אורח בסדרה מונק ושיחק בסדרה "סטודיו 60". ב-2008 שיחק במותחן הפסיכולוגי Farm House ובסדרה "עקרות בית נואשות".

בשנת 2011 שיחק בסרט הקולנוע פיסת גן עדן לצד קייט הדסון וגאל גרסיה ברנאל.

בין השנים 2012 ל-2017 דיבב ובר מספר דמויות בסדרת האנימציה "אולטימייט ספיידרמן" ששודרה בערוץ Disney XD. בשנת 2009 הופיע ובר עם שותפתו לצוות שחקני הסדרה כנפיים, רבקה שול, לסדרה Chasing Life.

בשנת 2014 שיחק את ביל ווילקרסון בדרמת הפשע "רצח מדרגה ראשונה" שיצר סטיבן בוצ'קו לרשת TNT.

חיים אישיים
-----------

בשנים 1985 עד 1992 היה נשוי ובר לשחקנית פין קרטר (אנ'). בשנת 1995 נישא לג'ולייט הונן וממנה התגרש בשנת 2017.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטיבן ובר** בוויקישיתוף

* סטיבן ובר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* סטיבן ובר, באתר AllMovie (באנגלית)
* סטיבן ובר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* סטיבן ובר, באתר MusicBrainz (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Steven Weber Biography (1961-), באתר Film Reference
2. ↑  Look how Jewish Hollywood is!!!!! (Part 2), באתר IMDb
3. ↑  Steven Weber of Wings Getting Divorced, באתר פיפל, 4 במרץ 2013

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007592503005171
* BIBSYS: 1592544501771
* BNE: XX1324399
* BnF: cb14021739b (data)
* CiNii: DA05673461
* GND: 1146112726
* ICCU: SBNV024386
* ISNI: 0000 0001 1627 1751
* LCCN: no97063286
* MusicBrainz: 6bbb6ab9-9bd3-43be-ae6e-c934842a0005
* NDL: 01076673
* NKC: xx0223651
* NLK: KAC2020M1585
* NSK: 000581329
* NTA: 419350144
* RERO: 02-A003961828
* SUDOC: 126032831
* VIAF: 41010040
* WorldCat: lccn-n90723136

 |
**אַנְטוֹנְיוֹ קָאנוֹבָס דֶּל קַסְטִיּוֹ** (בספרדית: **Antonio Cánovas del Castillo**;‏ 8 בפברואר 1828 – 8 באוגוסט 1897) היה פוליטיקאי והיסטוריון ספרדי אשר שימש כ"אדריכל" הרסטורציה הספרדית ואשר שירת שש פעמים בתור ראש ממשלת ספרד עד אשר נרצח בידי אנרכיסט בעודו ראש ממשלה בשנת 1897.

ביוגרפיה
--------

קאנובס היה יליד משפחת אצולה ספרדית שמרנית. עם מות אביו הגיע קאנובס למדריד כדי לחיות בהגנת קרוב משפחתו הסופר סרפין אסטבנס קלדרון והבנקאי חוסה סלמנקה. בשנת 1852 הוא הוצג בפני הגנרל לאופולדו אודניל, לימים גיבור המלחמה הספרדית-מרוקאית שהפך למנטור הפוליטי של קאנובס.

### פוליטיקה

המעשה הפוליטי הראשון שלו היה מעורבותו בממשלה של אודניל (1854), שעבורה כתב קאנובס מניפסט פוליטי אשר קרא למודרניזציה ורפורמה ליברלית שבעזרתה תסגור ספרד את הפער עם שאר אירופה שלאחר המהפכה התעשייתית.

בבחירות 1854 נבחר קאנובס לפרלמנט של מחוז מאלגה (יחידה מנהלית בתוך הקהילה האוטונומית של אנדלוסיה), אך חוסר נכונותו לתמוך בממשלת המאוחדת החדשה הביאה אותו להתפטר ולקבל את העמדה הרווחית של שגריר שהציעה לו הממשלה במדינת האפיפיור במהלך שנת 1855.

לאחר שובו מחצי האי האפיניני בשנת 1857 מילא קאנובס מספר תפקידים ממשלתיים עד שהפך לשר הפנים בממשל אלחנדרו מון בשנת 1864 ושר המושבות תחת אודניל בשנה שלאחר מכן.

הוא השתתף בפרלמנט שהקים גנרל חואן פרים בשנת 1868 לאחר התפטרות איזבלה השנייה, מלכת ספרד ב-29 בספטמבר, אך סירב לתמוך במלוכה של אמדאו הראשון, מלך ספרד (1870-1873). במקום זאת, קאנובס הפך למנהיג האלפוניסטים (תומכי אלפונסו השנים עשר לכס).

### ראש ממשלה

לאחר הקמת הרפובליקה הספרדית הראשונה אורגנה מהפכה בידי האלפוניסטים אשר הכריזו את שיבת המלוכה (ראו הרסטורציה הספרדית). עם הכרזת אלפונסו השנים עשר כמלך על ספרד ב-29 בדצמבר 1874, הפך קאנובס לראש ממשלת ספרד, תפקיד בו התחלף מספר פעמים עם פרחדס מטאו סגאסטה, מנהיג המפלגה הליברלית.

כאשר המלך אלפונסו ה-12 נפטר ב-25 בנובמבר 1885, קאנובס הבטיח את העברת הסמכות בצורה שלווה למלכה מריה כריסטינה, ארכידוכסית אוסטריה ואת ההצטרפות העתידית לכס המלכות של אלפונסו ה-13, בן המלך הנפטר.

מדיניות הפנים של קאנובס הביאה לספרד סדר ציבורי ומידה מסוימת של אחדות לאומית, אך הוא לא סיפק את מעמד הפועלים.

בשאלת קובה הספרדית התחייב קאנובס למדיניות שימור האי הקריבי אך לא הצליח להעביר לקובה רפורמות ליברליות. יתר על כן, הוא החמיר את המצב בכך ששלח לאי, לאחר משבר פנימי בכוחו, כוחות לדכא את המרד האזרחי. צעדי הדיכוי שלו לא קידמו את עניינה של ספרד לנגד בעיני ממשלת ארצות הברית אשר בהמשך תכבוש את האי במסגרת מלחמת ארצות הברית–ספרד.

בעיית קובה הייתה עדיין בראש מעייניו של קאנובס כשנרצח על ידי אנרכיסט איטלקי בעודו ממלא תפקידו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטוניו קאנובס דל קסטיו** בוויקישיתוף
* אנטוניו קאנובס דל קסטיו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ביוגרפיות וחיים (בספרדית)
* כתבי אנטוניו קאנובס דל קסטיו בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
* אנטוניו קאנובס דל קסטיו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260013605171
* BIBSYS: 32290
* BNE: XX874937
* BnF: cb12301145f (data)
* CANTIC: a1040935x
* CiNii: DA04750589
* GND: 118702254
* ISNI: 0000 0000 8148 4473
* LCCN: n50058793
* NLA: 35764013
* NLP: A31858806
* NTA: 070876665
* RERO: 02-A012360928
* SNAC: w6k948p0
* SUDOC: 031878938
* Trove: 1076617
* VcBA: 495/155461
* VIAF: 68994598
* WorldCat: lccn-n50058793

 |
**פיטר דוקה** (בגרמנית: **Peter Ducke**; נולד ב-14 באוקטובר 1941 בבנשוב על הפלואוצ'ניצה שבגרמניה הנאצית, כיום בצ'כיה) הוא כדורגלן עבר גרמני, ששיחק לאורך כל הקריירה שלו בעמדת חלוץ בקארל צייס יינה. דוקה ערך 63 הופעות במדי נבחרת גרמניה המזרחית לרבות מונדיאל 1974.

קריירת מועדונים
---------------

פיטר דוקה נולד בבנשוב על הפלואוצ'ניצה כאשר היא סופחה לגרמניה הנאצית. לאחר מלחמת העולם השנייה המשפחה עזבה את האזור והתיישבה בשונבק ליד מגדבורג. הוא שיחק במועדון נוער המקומי. בשנת 1955 כאשר אחיו הבכור רולנד עבר לקארל צייס יינה הוא ניסה להתקבל למועדון אך לאחר מחנה אימונים הוחזר לביתו. בשנת 1959 הוא השתתף במספר משחקים בינלאומיים במסגרת קבוצת נוער ובעקבות כך התקבל לקארל צייס יינה. בשנת 1960 פיטר דוקה הבקיע שני שערים במשחק הגמר על גביע גרמניה המזרחית והבטיח ניצחון לקבוצתו. עם המועדון הוא זכה שלוש פעמים באליפות גרמניה המזרחית וזכה במספר גביעים. בשנת 1963 הוא היה אלוף השערים של הליגה ובסך הכל הוא נמצא במקום השלישי בין מבקיעי הליגה המזרח גרמנית.

בשנת 1965 הוא זכה בתואר ספורטאי השנה ובשנת 1971 כדורגלן השנה.

פיטר דוקה סיים את הקריירה לאחר עונת 1976/77.

קריירה בינלאומית
----------------

פיטר דוקה שיחק בנבחרת גרמניה המזרחית 63 פעמים. בין היתר הוא השתתף במונדיאל 1974.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיטר דוקה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

| כדורגלן השנה בגרמניה המזרחית |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 1963: קייזר • 1964: אורבנצ'יק • 1965: וייגאנג • 1966: נולדנר • 1967: ארלר • 1968: בראנש • 1969: פוגל • 1970: רולאנד דוקה • 1971: פיטר דוקה • 1972: קרוי • 1973: קריישה • 1974: בראנש • 1975: פומרנקה • 1976: קרוי • 1977: דורנר • 1978: קרוי • 1979: שטרייך • 1980: גרפנטין • 1981: גרפנטין • 1982: שנופהאזה • 1983: שטרייך • 1984: דורנר • 1985: דורנר • 1986: מילר • 1987: מילר • 1988: תום • 1989: טראוטמן • 1990: קירסטן • 1991: גוטשואו |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 123485053
* ISNI: 0000 0000 7866 246X
* LCCN: no2009026691
* VIAF: 78985283
* WorldCat: lccn-no2009026691

 |
**אנטוניו קלדרה** (איטלקית: **Antonio Caldara**‏; 1670? - 26 בדצמבר 1736), מלחין איטלקי.

חייו
----

קלדרה נולד בוונציה ונמשך למוזיקה בהשפעת אביו שהיה כנר. בגיל צעיר הצטרף למקהלת כנסיית סן מרקו בוונציה ולמד לנגן במספר כלי נגינה בהדרכתו של ג'ובאני לגרנצי. ב-1690 ביקר ברומא ונפגש עם מלחינים כמו ארכאנג'לו קורלי ואלסנדרו סקרלטי.

הוא נודע כצ'לן והחל לחבר מוזיקה. ב-1693 חיבר סדרה של סונאטות כנסייתיות (sonatas da chiesa) וב-1699 סדרה של סונאטות קאמריות (sonatas da camera).

בשנת 1699 עבר למנטובה ונתמנה למנצח המקהלה (Maestro di Capella) בשירותו של הדוכס ממנטובה.

במלחמת הירושה הספרדית תמך הדוכס בצד הצרפתי ובשנת 1707 גורש מאיטליה. קלדרה עבר לברצלונה, שם נתמנה למלחין בחצרו של המלך האוסטרי קרלוס השישי, הטוען לכתר ספרד אשר החזיק חצר מלכותית בברצלונה. ב-1709 עבר לרומא וב-1715 נתמנה לסגן המנצח ראשי בחצר המלכותית בווינה, משרה שהחזיק בה עד מותו.

קלדרה הלחין כ-300 יצירות בעיקר ווקליות - אופרות, קנטטות, אורטוריות, מיסות, מדריגלים וקאנונים. הוא חיבר גם יצירות דתיות כמו סטאבט מאטר ורקוויאם. לאחר מותו נשכחו רוב יצירותיו המהוות דוגמה יפה למוזיקת בארוק. בשנים האחרונות מגלים את יצירותיו וכמה מהן בוצעו בישראל, כמו המיסה דולורוזה והרקוויאם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטוניו קלדרה** בוויקישיתוף

* אנטוניו קלדרה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אנטוניו קלדרה, באתר ספוטיפיי
* אנטוניו קלדרה, באתר AllMusic (באנגלית)
* אנטוניו קלדרה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אנטוניו קלדרה, באתר Discogs (באנגלית)
* אנטוניו קלדרה, באתר Songkick (באנגלית)
* אנטוניו קלדרה, דף שער בספרייה הלאומית
* ביוגרפיה מורחבת של קלדרה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007259215805171
* BIBSYS: 90396704
* BNE: XX895265
* BnF: cb13892076j (data)
* CiNii: DA08512607
* GND: 118666584
* ICCU: MUSV011950
* ISNI: 0000 0001 1035 5444
* LCCN: n80098793
* MusicBrainz: fb698413-0e4f-4e78-9ac2-f085bc4a2b2d
* NDL: 01037182
* NKC: jn20000601111
* NLA: 35728966
* NLK: KAC199604217
* NLP: A22956104
* NTA: 070366349
* SELIBR: 182705
* SNAC: w67w6cn9
* SUDOC: 079837948
* Trove: 1060947
* VcBA: 495/196099
* VIAF: 2655601
* WorldCat: lccn-n80098793

 |
**פיטר ג'ון היל-נורטון, ברון היל-נורטון** (באנגלית: **Peter John Hill-Norton, Baron Hill-Norton**; 8 בפברואר 1915 - 16 במאי 2004), היה אדמירל בצי הבריטי אשר שימש כראש מטה ההגנה בין 1971–1973, וכיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו בין 1974–1977.

ביוגרפיה
--------

נורטון נולד ב-8 בפברואר 1915. הוא היה בנם של מרטין ג'ון נורטון, קפטן בגיס התעופה המלכותי, ושל ומרג'רי בירני לבית היל. ב-1931 הוא צירף את שמות המשפחה של הוריו לשם אחד: "היל-נורטון". הוא התחנך בקולג' הצי המלכותי בדארטמות', ובקולג' הצי המלכותי בגריניץ'. ב-1928 הוא התגייס לצי המלכותי כצוער, ושרת על סיפונן של אניות שונות. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא שימש כקצין על סיפונן של מספר סיירות והשתתף במערכה בנורווגיה, בשיירות הארקטיות ובמערכה הפסיפית.

לאחר המלחמה הוא המשיך להתקדם בדרגות, ובסוף 1952 הועלה לדרגת קפטן ומונה לנספח צבאי בארגנטינה, פרגוואי ואורוגוואי. בספטמבר 1953 הוא מונה למפקד המשחתת HMS Decoy והשתתף עמה במלחמת סיני. ב-1957 הוא מונה לראש מדור הציוד והנשק באדמירליות. באוקטובר 1959 הוא מונה למפקד נושאת המטוסים HMS Ark Royal. ביוני 1964 הוא מונה למפקד צי המזרח הרחוק, ויחד עמו סייע למלזיה במלחמתה כנגד אינדונזיה. ב-1966 הוא מונה לסגן ראש מטה ההגנה. בינואר 1967 הוא הפך לאביר במסדר האמבט ומונה ללורד השני של הימייה. בתפקידו זה, הוא קיבל את ההחלטה ההיסטורית לבטל את מנת הרום היומית שקיבלו מלחי הצי המלכותי. במרץ 1969 הוא מונה למפקד פיקוד המזרח הרחוק. ביולי 1970 הוא מונה ללורד הראשון של הימייה. ב-9 באפריל 1971 הוא מונה לראש מטה ההגנה. הוא פרש מתפקידו ב-28 ביוני 1974 ומונה ליושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו. הוא פרש מהצבא ב-20 במרץ 1977. בעקבות פרישתו הוענק לו התואר "ברון היל-נורטון".

לאחר פרישתו הפך נורטון לנשיא אגודת צוערי הים ויו"ר מועדון הצי המלכותי. הוא כתב ספר על הצי המלכותי, ואף השתתף בסדרה דוקומנטרית של ה-BBC על הצי. בשנותיו האחרונות הוא גילה דאגה רבה מפני קיומם של עצמים בלתי מזוהים. הוא פרסם מאמרים בנושא, ואף נאם על כך בבית הלורדים.

בנו הוא אדמירל משנה ניקולס היל-נורטון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיטר היל-נורטון** בוויקישיתוף
* The Papers of Peter Hill-Norton, Baron Hill-Norton

הערות שוליים
------------

1. ↑  Admiral of the Fleet Lord Hill-Norton
2. ↑  "House of Lords questions"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007436542005171
* GND: 172156815
* ISNI: 0000 0001 1058 2540
* LCCN: n78062770
* NLA: 36062745
* NTA: 069045607
* SELIBR: 190746
* SNAC: w6xp9qx9
* SUDOC: 078239311
* Trove: 1204953
* UKPARL: uGgPZkyj
* VIAF: 40633974
* WorldCat: lccn-n78062770

 |
**וסטרלנד** (בגרמנית *Westerland*, בדנית *Vesterland*) היא העיר הצפונית ביותר בגרמניה. היא שוכנת על האי זילט שבתחומי מדינת שלזוויג-הולשטיין שבגרמניה.

היסטוריה
--------

וסטרלנד היא אחת מההתיישבויות המוקדמות ביותר באי זילט. לאחר שיטפון שפקד את המקום בשנת 1436 והרס חלק ניכר מההתיישבות של קהילת אידום, בנו הניצולים קהילה חדשה, צפון מזרחית להתיישבות הקודמת. היישוב החדש נקרא Hedigen.

האזכור הרשמי הראשון לשם וסטרלנט (Westerlant) מופיע בשנת 1462, שם שנבע ככל הנראה משמו של שדה שעיבדו תושבי הכפר טינום, הממוקם כ-4 קילומטרים דרום מזרחית לוסטרלנד.

בשנת 1634 נהרסה הכנסייה הישנה של אידום, ונבנתה מחדש הרחק מהים.

מספר התושבים לא היה גדול. בשנת 1636 היו במקום 43 משפחות, ובשנת 1695 - 76 משפחות. תושבי המקום התפרנסו מדיג וציד לווייתנאים.

בשנת 1855 הוחלט להפוך את וסטרלנד לאתר נופש על חוף הים, דבר שהוביל לגידול ניכר במספר תושביו. בשנת 1857 נפתח במקום המלון הראשון, ה-Dünenhalle. בתי מלון נוספים נבנו בהמשך, והמקום משך אליו תיירים רבים. האוכלוסייה במקום גדלה באופן עקבי: בשנת 1755 התגוררו במקום 490 תושבים, בשנת 1905 היו במקום 2,292 תושבים ובשנת 1934 - 3,614 תושבים. כיום מתגוררים במקום 9,032 איש.

נקודות עניין בעיר
-----------------

מוקד המשיכה העיקרי של העיר הוא החוף והטיילת בת 6 הקילומטרים.

בעיר קיימים היום כ-30 מבנים היסטוריים ועוד 150 שנחשבים בעלי ערך היסטורי או ארכיטקטוני מיוחד.

בוסטרלנד ממוקם Heimatstätte für Heimatlose - בית קברות עתיק למלחים חסרי שם, שטבעו במהלך השייט בים בין השנים 1855-1905.

בעיר קיימים מספר מרכזי ספא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וסטרלנד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של וסטרלנד
* הכפרים של זילט

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Information on Sylt, syltgen.org
2. ↑  Kunz, Harry; Steensen, Thomas, **Taschenlexikon Sylt**, Wachholtz, 2014. (בגרמנית)
3. ↑  וסטרלנד, באתר אתר התיירות של זילט (בגרמנית)
4. ↑  Heimatstätte für Heimatlose בית הקברות, באתר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007564224105171
* GND: 4065764-4
* LCCN: n80038373
* NKC: ge338960
* VIAF: 129000463
* WorldCat: lccn-n80038373

 |
**פספודרמה** (שם מדעי: ***Psephoderma***; מילולית: "עור חצץ") הוא סוג של זוחל ימי נכחד מקבוצת הזאורופטריגיים שחי בתור הטריאס ודמה במראהו לצב ים, אף שאין לו קשר עם הצבים. הוא היה קרובו של הפלקודוס ושל ההנודוס. הוא אחד מאחרוני הפלקדונטים שהיו בעולם והוא נכחד לפני 201 מיליון שנה.

מאפיינים
--------

זוחל קדום זה נמצא ב-1858 באזור אנגליה והרי האלפים. שני מיני הסוג קיבלו את שמם הספציפי בהתאם לאזור גילוים.

אורכו של היצור הגיע ל-180 סנטימטר. במראהו הוא דמה לצב והיה בעל גולגולת שטוחה בעלת מקור שקוע שבתוכו שיניים דמויות מטבעות ששימשו לכתישת רכיכות ימיות כמו צדפות. ליצור היה שריון שפוצל לשניים כשחלקו הקדמי נמצא לפני הצלעות והיה רחב ובעל קפלים ובקצהו היו מעט קוצים והחלק האחרוני היה צר יותר ונמצא באזור הירכיים. מאחוריו היה זנב ארוך (עד 80 ס"מ) ששימש להיגוי. הרגליים היו קצרות וחסרות קרומים.

זוחל זה שט במימי הטריאס של אירופה וניזון מרכיכות שונות בפיו המוזר. הוא היה איטי יחסית והסתמך על שריונו כדי להימנע מתקיפה.

בתרבות
------

זוחל זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פספודרמה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**לאדה ספורט** היא חברת שיווק, פרסום והנדסה רוסית, שמוקמה בטוליאטי, והיא חברה בת של יצרנית הרכב AvtoVAZ. היא מייצרת את דגמי מכוניות ספורטיביים המבוססים על דגמי לאדה גרנטה ולאדה קלינה, ומנהלת גם את צוות התחרויות של לאדה באליפות העולם לרכבי תיור (WTCC). העונה הראשונה שלהם הייתה עונת 2009 (שנוהלה על ידי צוות "הדובים הרוסים").

היסטוריה
--------

הקבוצה נכנסה לעונת אליפות העולם במכוניות תיור 2009, והפכה ליצרנית הרביעית באליפות לצד SEAT, ב.מ.וו ושברולט. הצגת הפריורה החדשה בפורטו והתוספת של אלוף מכוניות התיור הבריטי לשעבר ג'יימס תומפסון למערך הנהגים עזרו לקבוצה להגביר את התחרותיות שלהם במהלך העונה. נקודות נהגים הושגו על ידי תומפסון לצמד של 6 מקומות בסיבוב אימולה.

 ואן לאגן נוהג בלאדה פריורה.
לאחר שהשתתף בשני אירועים בשנת 2012 עם מכונית אחת של גרנטה ספורט שננהגה בידי זוכה מרוץ ה- WTCC ג'יימס תומפסון, צוות לאדה ספורט התחרה עם שתי מכוניות בעונת 2013, אחת לתומפסון ואחת לנהג הרוסי מיכאיל קוזלובסקי. הצוות הבטיח את שיתוף הפעולה עם חברת פיתוח מכוניות המירוץ הצרפתית אורקה לפיתוח הטכני של השלדה ומנוע הטורבו 1.6 ליטר. נוסף על כך, התוכנית נתמכה על ידי לוקאויל, חברת הנפט הגדולה ברוסיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאדה ספורט** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של לאדה ספורט
* לאדה ספורט, ברשת החברתית פייסבוק

* לאדה ספורט, ברשת החברתית אינסטגרם

* לאדה ספורט, סרטונים בערוץ היוטיוב
* דף הרשמי של לאדה ספורט באתר WTCC
* עמוד גביע לאדה גרנטה הרשמי
אנדרטה בג'וליס (חניון הודיה). מימין, שרידי בית הבאר של ג'וליס
שלט הסבר על קרבות ג'וליס בחניון הודיה
**קרב ג'וליס** במלחמת העצמאות נערך ב-10 ביולי 1948 בכפר ג'וליס בדרום, בין כוחות הגדוד השישי של צבא מצרים ובין כוחות גדוד 53 של חטיבת גבעתי. הקרב הסתיים בתבוסת המצרים.

רקע היסטורי
-----------

הכפר הערבי ג'וליס שכן צפונית-מערבית לקיבוץ נגבה, על צומת דרכים אסטרטגית (כיום - צומת הודיה). בשנת 1948 היו בו 1,195 תושבים.

כדי לייצב את הצד המערבי של החזית באזור נגבה נכבש מחנה ג'וליס הגדול בערפה של נגבה בליל 28 במאי 1948 על ידי גדוד 51 של חטיבת גבעתי. לקראת ההפוגה הראשונה כבש גדוד 51 של חטיבת גבעתי את ג'וליס בליל 10 - 11 ביוני 1948. בכפר היו כוחות מקומיים בלבד והוא נכבש על נקלה ותושביו נמלטו. הכוחות התבצרו בכפר ונבנו מספר מוצבים מחלקתיים מסביב.

עם פתיחת קרבות עשרת הימים החלו המצרים בתוכניתם לסגור על נגבה בתנועת מלקחיים גדולה ואחר כך לכבשה. ממזרח - כיבוש בית עפה ועיבדיס וממערב - כיבוש בית דראס וג'וליס. לאחר שנכשלו בעיבדיס ובית דראס החליטו לתקוף את ג'וליס.

קרב ג'וליס
----------

המשימה לכבוש את ג'וליס הוטלה על הגדוד השישי שנכשל בניסיון קודם לכבוש את קיבוץ נירים. עם שחר החלה הפגזה מצרית מכיוון מג'דל. בחסותה נעו שתי פלוגות שמאחוריהן מספר נושאי ברן. לוחמי גבעתי הניחו להם להתקרב עד לטווח הפעיל של נשקם ואז פתחו במכת אש שהצמידה את המצרים ארצה ולאחר מכן הם פתחו בנסיגה מהירה.

בשעות אחר הצהרים המוקדמות חזרו המצרים בכוחות רבים יותר. אנשי סוללת תותחי הנ"ט הניחו לנושאי הברן המצרים להגיע לטווח של 200 מטר ואז פתחו באש מדויקת. תוך זמן קצר הם פגעו בחמישה כלי רכב ובמשאית נושאת תחמושת שהתפוצצה ופגעה במצרים סביבה. החלה נסיגה מבוהלת של המצרים. שתי כיתות של לוחמי גבעתי ביצעו איגוף של המצרים מכיוון דרום-מזרח וזינבו בנסוגים. תבוסת המצרים הייתה מושלמת. לאחר הסתלקותם נצפו במקום 30–40 הרוגים. שני נושאי ברן ראויים לשימוש, מרגמות, רובים ותחמושת רבה. מלוחמי גבעתי לא נפגע איש.

בקרב זה השתתף גמאל עבד אל נאצר כקצין שלישות של הגדוד השישי. בזכרונותיו הוא כותב על קרב זה כי באמצע ארוחה במטה הגדוד קיבלו הקצינים הודעה ממטה החטיבה כי "הגדוד השישי יכבוש מחר, 10 ביולי את ג'וליס". הקצינים היו המומים כי לא ניתנו להם כל פרטים על כוחו וביצוריו של האויב כמו שהיה בהתקפה על דנגור (נירים). בעת ההתקפה היה נאצר צמוד למפקד הגדוד והתווכח איתו על אופן ניהול הקרב. בתום ההתקפה חש נאצר שהצבא המצרי מפסיד במערכה.[דרוש מקור]

לאחר המלחמה הוקם על אדמות ג'וליס מושב הודיה. בתי ג'וליס פוצצו ובמקומם הקימה הקרן הקיימת לישראל, חניון פיקניק (חניון הודיה). במקום - שלט הסבר על קרבות ג'וליס ושרידי בית הבאר של הכפר.

לקריאה נוספת
------------

* אברהם אילון, **חטיבת גבעתי מול הפולש המצרי** הוצאת מערכות, 1963.

קישורים חיצוניים
----------------

* הכפר ג'וליס בדרום - באתר palestine remembered
* חניון הודיה - באתר "פיקניק"
**פספופורוס** (שם מדעי: *Psephophorus*) הוא סוג נכחד של צב ים מהמשפחה צבי ים גילדיים, אשר התקיים במשך האוליגוקן עד הפליוקן שלפני 48 עד 5 מיליון שנה מזמננו, ברחבי כל האוקיינוסים כשהמאובנים שלו התגלו באירופה, אפריקה, צפון אמריקה וניו זילנד ואולי אף באנטארקטיקה.

סוג צב ים זה תואר ב-1846 בידי החוקר הגרמני כריסטיאן אריך הרמן פון מייר (Christian Erich Hermann von Meyer), על סמך ממצאי מאובנים של לוחיות שריון שהתגלתה בברטיסלאבה, סלובקיה וכללה 70 עצמות גדולות והוא תיאר את הסוג בשנה שלאחר מכן. החוקרים הראשונים כלל לא סברו שהייתה שייכת לצב, מאחר שהייתה שונה מאוד משריון של מרבית הצבים ודמתה יותר לשריון ארמדיל. בהמשך התברר באמצעות מחקר של מבנה הספוגיות של העצמות שהיה קרוב לצב ים גילדי מודרני ואולי היה אביו הקדמון, אם כי כיום רואים בו רק חוליה קרובה ששייכת לאותה משפחה. מבנהו הצר של השריון מרמז שהיה מותאם לחיי מעמקים בדומה לצב ים גילדי שנודד ברחבי האוקיינוס וכנראה שניזון כמותו בעיקר ממדוזות ומזון דומה.

צב זה היה כבד וגדול מאוד, באורך של מעל 3 מטרים וגדול יותר מצב גילדי מודרני.

### מינים

סוג זה מכיל כיום את המינים הבאים:

* P. polygonus
* P. calvertensis
* P. eocaenus
* P. oregonesis
* P. californiensis
* P. terrypratchetti
* P. rupeliensis
* P. scaldii

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פספופורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Henry Alleyne Nicholson; Richard Lydekker (1889). A Manual of Palaeontology. p. 1091
2. ↑  Seeley, H. G. (1880). "Note on Psephophorus polygonus, v. Meyer, a new Type of Chelonian Reptile allied to the Leathery Turtle". Quarterly Journal of the Geological Society. 36 (406–413): 406–413. doi:10.1144/GSL.JGS.1880.036.01-04.32. S2CID 131226091.
**מוטל סקציאר** (ביידיש: **מאָטל סאַקציער**; 11 בינואר 1907–1987) היה משורר יידי.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיירה לאובה שבבסרביה. אביו, אברהם היה חייט. את חינוכו קיבל בתלמוד תורה ובגימנזיום בקישינב. בשנות העשרים הוא היה פועל בבוקרשט, שם גם פרסם לראשונה את שיריו בכתב עת יידיש ב-1928, כמו כן באותה שנה החל ללמוד בסמינר למורים בווינה. שנה לאחר מכן הוא עבר לפריז ועבד שם במפעל. ב-1931 הוא חזר לרומניה, שם השתתף בפעילותו של חוג ספרותי רומניה הצעירה שהתגבש סביב כתב העת הספרותי שטויבן בעריכתו של יעקב שטיינברג, חוץ מסקציאר עם החוג נמנו גם יעקב יקיר, הרץ ריבקין, יחיאל שרייבמן, הרש-ליב קז'בר, צבי צלמן ואחרים. בין 1934–1936 סקציאר היה מזכירו של שבועון ספרותי די וואך (שבוע) בעריכתו של משה אלטמן.

ב-1936 בבוקרשט יצא לאור קובץ השירים הראשון שלו, **דערפֿאַר**.

ב-1940 הוא עזב את רומניה ועבר לבסרביה שזה עתה סופחה לברית המועצות. הוא היה אחד המייסדים של התיאטרון היידי בקישינב.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הוא התפנה לאוזבקיסטן, יותר מאוחר גויס לצבא האדום ושירת במשך שנה בגדוד בניה. לאחר השחרור עבד כמזכיר הספרותי של התיאטרון של סידי טל. לאחר המלחמה עבר לצ'רנוביץ, יחד עם התיאטרון. 

ב-1949 נעצר יחד עם מספר סופרים יהודיים. הוא נשלח ל-10 שנות עבודות כפייה. שוחרר ב-1955, עבד בתור במאי תיאטרון בצ'רנוביץ וקישינב, המשיך את שיתוף הפעולה עם התיאטרון של סידי טל, בשביל תיאטרון זה כתב מחזה **אין א גוטער שעה** (בשעה טובה, 1959). החל מ-1961 פרסם את שיריו בסאוועטיש היימלאנד, שהיה לכתב העת היידי היחיד שיצא לאור בברית המועצות.

ב-1972 קיבל אישור לעלות ובאותה שנה עשה כן. בארץ הוא פרסם את עבודותיו בדי גאלדענע קייט, ירושלימער אלמאנאך, ביי זיך וישראל שטימע. כמו כן במהלך שנות השבעים והשמונים פרסם מספר ספרים.

סקציאר הלך לעולמו בתל אביב בשנת 1987.
בנו הוא הפסל הישראלי ברוך סקציאר.

חיבוריו
-------

* **דערפֿאַר**, בוקרשט, 1936.
* **מיט פֿאַרבאָטענעם בלײַער**, תל אביב, 1977.
* **שײַטער בײַם װעג**, תל אביב, 1978.
* **טױבן אױף אַנטענע**, תל אביב, 1982.
* **אַ שפּור אױפֿן װעג**, תל אביב, 1986.

קישורים חיצוניים
----------------

* מוטל סקציאר, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית)
* מאטל סאקציר (1907-1987), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007526447505171
* GND: 123976960
* ISNI: 0000 0001 1935 9249
* LCCN: n82108760
* NTA: 155546155
* VIAF: 69849151
* WorldCat: lccn-n82108760

 |
**מועדון כדורגל וסטסיאלנד** הוא מועדון כדורגל, המשחק בעיר סליילסה שבדנמרק. המועדון משחק בליגת המשנה הדנית.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד בשנת 2008 והחל לשחק בליגה השלישית בדנמרק. בעונת 2008/2009 הגיע לשלב 32 האחרונות בגביע הדני והפסיד לקבוצת פ.צ. קופנהגן. בסוף העונה הגיע למקום הראשון בליגה השלישית ועלה לליגה השנייה בדנמרק. המועדון החל לשחק בליגה השנייה בעונת 2009/2010. בעונה זו הפסיד בסיבוב השני של הגביע לקבוצת אסביירג. בעונת 2010/2011 הגיע לשלב 32 האחרונות בגביע והפסיד לקבוצת הורסנס. בעונת 2011/2012 הגיע לשלב 32 האחרונות בגביע והפסיד לקבוצת פ.צ. קופנהגן. 

בעונת 2012/2013 הגיע לשלב 32 האחרונות בגביע והפסיד לקבוצת וג'לה קולדינג. בסוף העונה הגיע למקום השני בליגה והעפיל בפעם הראשונה לליגת העל של דנמרק. בעונת 2013/2014 הגיע המועדון לשמינית גמר הגביע הדני והפסיד לקבוצת וג'לה בולדקלוב. עונה לאחר מכן ירד המועדון לליגת המשנה הדנית.

שחקנים בולטים
-------------

* דנמרקדנמרק רסמוס פסטרסן
* דנמרקדנמרק הנריק מדסן
* דנמרקדנמרק תומאס מיקלסן
* דנמרקדנמרק לאסה נילסן
* דנמרקדנמרק סלאדן פריק
* דנמרקדנמרק לארס פליידרופ

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וסטסיאלנד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של וסטסיאלנד
אנטוניו קאניוני
**אנטוניו קאניוני** (באיטלקית: Antonio Cagnoni; ‏8 בפברואר 1828 - 30 באפריל 1896) היה מלחין איטלקי.

חייו
----

קאניוני נולד בגודיאסקו, סמוך לווגרה. את לימודי המוזיקה החל בווגרה ומשנת 1842 עד 1847 המשיך את לימודיו בקונסרבטוריון של מילאנו. בתקופת לימודיו שם כתב את האופרה "דון בוצ'פאלו", שהוצגה בקונסרבטוריון בשנת 1847 והתגלתה כהצלחה רבת שנים. האופרה, המושפעת בעליל מדוניצטי, מצטיינת בכושר המצאה מלודי ובליצנות אלגנטית, המלגלגת בין השאר על סגנונו המוקדם של ורדי.
זמר הבסו-בופו המפורסם אלסנדרו בוטרו ביצע אופרה זו, שהייתה מן החביבות עליו, ברחבי איטליה.

קאניוני לא הצליח להלהיב את הקהל באופרות שכתב בשנות ה-50', אבל נהנה מביקורת אוהדת. בשנת 1856 התמנה למאסטרו די קאפלה בויג'וואנו ובשנת 1863 התמנה למנהל המכון למוזיקה בנובארה. בשנת 1886 החליף את אמילקארה פונקיילי, שהלך לעולמו, כמאסטרו די קאפלה של סנטה מריה מאג'ורה בברגאמו. מחויבותו הגדלה והולכת למוזיקה כנסייתית לא ניתקה אותו כליל מן הכתיבה לבימה. האופרה "מיקלה פרין" מ-1864, שנכתבה עם הופעת הרעיונות של וגנר באיטליה, התקבלה כ"מבשרת המוזיקה של העתיד", אך "קלאודיה" מ-1866 הייתה תערובת של וריזמו מוקדם ומלודרמה רומנטית סנטימנטלית ונחשבה למאומצת וחסרת מקוריות. ארבע האופרות הבאות נהנו מקבלת פנים חיובית יותר. ב"פרנצ'סקה דה רימיני" משנת 1878 נפרד סופית מן התיאטרון.

יצירתו הדתית החשובה ביותר היא רקוויאם משנת 1888. בתחום זה הוכיח קודם את יכולתו כשהוזמן לכתוב פרק לרקוויאם לזכרו של רוסיני ב-1869. הוא תרם גם שיר לאלבום רומנסות שיצא כתרומה למען הלבריתן פיאווה, שנפל קורבן לאירוע מוחי. קאניוני היה בין הנהנים האחרונים משירותיו של פיאווה כלבריתן.

קאניוני התקשה לשחזר את הקלילות והרהיטות שאפיינו את "דון בוצ'פלו", אבל באופרות הרציניות שלו פיתח סגנון אופייני לו, שבישר את לאונקוואלו. ב"קלאודיה" וב"פרנצ'סקה דה רימיני" הוא מקדים את ורדי בשימוש בלייטמוטיב ואילו הנבל באופרה זו מזכיר לא מעט את **יאגו** באותלו של ורדי.

מקורות
------

* ג'וליאן באדן, מילון גרוב החדש למוזיקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטוניו קאניוני** בוויקישיתוף

* אנטוניו קאניוני, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אנטוניו קאניוני, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007340264305171
* BNE: XX1221644
* BnF: cb13568960z (data)
* CANTIC: a10929125
* CiNii: DA13347623
* GND: 12198365X
* ICCU: NAPV061290
* ISNI: 0000 0000 8114 6546
* LCCN: n83020561
* MusicBrainz: 84a4bc11-ad31-447f-8d75-ff88618d4102
* SNAC: w65b1rsm
* VcBA: 495/156799
* VIAF: 35326588
* WorldCat: lccn-n83020561

 |
ויליאם ארנסט, דוכס סקסה-ויימאר
**Alles mit Gott und nichts ohn' ihn** (בעברית: הכל עם אלוהים ומאום בלעדו) רי"ב 1127, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך. הוא ביצע את היצירה באוקטובר 1713 לכבוד יום הולדתו ה-52 של פטרונו, ויליאם ארנסט, דוכס סקסה-ויימאר (אנ').

הקנטטה לא הייתה ידועה עד מאי 2005, אז גילה אותה החוקר מיכאל מול (Michael Maul) במסגרת עבודתו במוסד "ארכיב באך" החוקר את חייו ועבודתו של באך. הפעם הקודמת שנמצאה יצירה לא ידועה של באך, הייתה 70 שנים קודם לכן, ב-1935.

היסטוריה ומילים
---------------

ב-1708 מינה הדוכס את באך לתפקיד נגן עוגב ומנהל הקונצרטים בבית התפילה הדוכסי בוויימאר. המוטו של הדוכס היה המשפט בלטינית *Omnia cum Deo et nihil sine eo*. התאולוג יוהאן אנטון מיליוס (Johann Anton Mylius) תרגם אותו לגרמנית, וכתב טקסט שמבוסס עליו ומהלל את הדוכס. הקנטטה מורכבת משנים-עשר חלקים, כאשר כל אחד מהם נפתח במוטו. הוא שילב כאקרוסטיכון את שמו של הדוכס שמורכב מהאות הראשונה של המילה השלישית בשורה השנייה של כל חלק. 

דפי הפרטיטורה נמצאו בספריית הדוכסית אנה אמליה בויימאר.

מבנה והרכב מבצע
---------------

הקנטטה היא למעשה אריה לסופרן שמלווה בשני כינורות, ויולה, צ'לו ובאסו קונטינואו. המוזיקה פשוטה וחוזרת על עצמה במבנה סטרופי.

הקלטות
------

זמן קצר לאחר גילויה החלו מנצחים לבצע הקלטות שלה, בהם ג'ון אליוט גרדינר וטון קופמן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Alles mit Gott und nichts ohn' ihn, רי"ב 1127** בוויקישיתוף
* מידע על היצירה "Alles mit Gott und nichts ohn' ihn, רי"ב 1127" באתר מיוזיק בריינז
* פרטי הקנטטה, באתר קנטטות באך (באנגלית)
* טקסט הקנטטה ותרגום לאנגלית, באתר אוניברסיטת ורמונט (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Fred Child, Unknown Bach Aria Discovered in Germany, באתר NPR, ‏9 ביוני 2005 (באנגלית)
2. 1 2  Researchers find Bach’s oldest manuscripts, באתר today.com, ‏31 באוגוסט 2006 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb15078032v (data)
* GND: 300826613
* LCCN: no2005117863
* MusicBrainz work: bf1ed84e-19db-4832-a85e-520246990212
* SELIBR: 280889
* VIAF: 174849131
* WorldCat (עם VIAF): 174849131

 |