האי ברמחה במפה משנת 1846
**ברמחה** (**Bermeja**) הוא אי תעתוע השוכן במפרץ מקסיקו, מול החוף הצפוני של חצי האי יוקטן, והיה רשום במפות של מפרץ מקסיקו במשך כארבע מאות שנה, מהמאה ה-16 עד ה-20.

מאפייני האי
-----------

מדובר באי שהיה אמור להיות קטן מאוד, בגודל של עד עשרות מטרים, שאיש לא גר בו ודבר לא צמח עליו. התגלה על ידי הנוסע אלונסו דה סנטה קרוז שסימן את האי במפות כבר ב-1539, ולפי תיאורים שונים ייתכן שהופיע גם בהמשך, אף כי הדבר לא ודאי. האי הופיע בכל המפות של מפרץ מקסיקו עד המאה ה-20.

למרות היותו ממוקם באופן מדויק ביחס לאיים שכנים על ידי קרטוגרפים ספרדים בולטים מהמאה ה-16, האי לא נמצא בסקר משנת 1997, וגם לא במחקר נרחב משנת 2009 שנערך על ידי האוניברסיטה הלאומית האוטונומית של מקסיקו (UNAM) מטעם לשכת הצירים המקסיקנית. ההתעניינות באי התעוררה בסוף 2008, ונבעה מהעובדה שבמפרץ מקסיקו התגלו מחצבי נפט גדולים. אילו אי זה היה קיים, הדבר היה מאפשר למקסיקו לדרוש בעלות על קידוחי נפט במפרץ מקסיקו, בכל המרחב הימי המקיף אותו.

האי הוזכר לראשונה על ידי אלונסו דה סנטה קרוז ב-*El Yucatán e Islas Adyacentes*, שהיא רשימה של איים של האזור שפורסמה במדריד בשנת 1539. מיקומו המדויק נמסר ב-*Espjo de navegantes* (סביליה, בערך 1540) על ידי אלונסו דה צ'אבס, שכתב כי מרחוק, האי הקטן נראה "בלונדיני או אדמדם" (בספרדית : *bermeja*).

קידוחי נפט באזור האי
--------------------

האי עדיין נחשב כקיים בתחילת המאה ה-20. מאחר שהיה אי קטן מאוד, למעשה גל אבנים בולט באמצע האוקיינוס, לא היה בו עניין עד למאה ה-21, אז הובהר סופית שאינו קיים. השאלה האם היה קיים בעבר ונעלם, או שלא היה קיים כלל, נותרה פתוחה. בשנת 2009 הודיע תאגיד הנפט BP כי באזור שבו אמור להיות האי, בעומק של למעלה מקילומטר, נמצא מרבץ נפט גדול, שבכוונתה להתחיל בקידוחו. אישור הקידוח היה לכאורה בגבולות המרחב הימי של מקסיקו, שהאי ברמחה בבעלותה, ואילו היה האי קיים היו הקידוחים באזור נחשבים אזור כלכלי בלעדי מקסיקני. תאגיד הנפט האמריקאי, מנגד, הבהיר כי האי לא קיים, ולכן החברה המוצאת את המחצב היא הבעלים שלו, בהתאם לחוק הימי.

סיבות להיעלמות האי
------------------

ייתכן שהאי לא היה קיים מעולם, ומדובר בטעות העתקה מתמשכת, שמקורה בתצפית שגויה של קרטוגרפים מוקדמים. הגורסים כי האי מעולם לא היה קיים, מציינים כי כבר ב-1997 יצאה משלחת שלא מצאה את האי; וכן שהאי לא הופיע מעולם ב-Google Earth, תוכנת המיפוי העולמית של גוגל שהחלה לפעול בשנת 2000.

עם זאת, העובדה כי במשך 400 שנה לא היה ערעור של ממש על קיומו, ויש אזכורים שלו מצד יורדי ים במהלך ההיסטוריה, מאפשרים להניח גם אפשרות אחרת, לכך שהאי היה קיים ונעלם. יש שתי תיאוריות המסבירות את ההיעלמות.

* ההסבר הראשון הוא שינויים בגאוגרפיה של קרקעית האוקיינוס, או עליית מפלס פני הים שהביאו לשקיעתו.
* התיאוריה האחרת שהועלתה, בעיקר על ידי לאומנים מקסיקנים, היא תאוריית קונספירציה הגורסת כי סוכנות הביון האמריקאית המרכזית הטביעה את האי כדי להרחיב את האזור הכלכלי שהוקצה לארצות הברית לקידוחי נפט. הטענה היא, שבאזור עמוס בנפט וחשוב כל-כך מבחינה כלכלית, המכיל על-פי אומדנים מעל לשלושה מיליארד חביות נפט, כלומר שווי של מעל ל-200 מיליארד דולרים, ומהווה מוקד משיכה כלכלי, היה אינטרס אמריקאי להפציץ את האי הקטן באישון לילה ולהעלימו, והאמריקאים הוכיחו בעבר (לדוגמה, ההתערבות האמריקאית בייסוד פנמה, והלאמת תעלת פנמה), שכאשר מדובר ברווחים כספיים הם עשויים לפעול ללא גבולות.

קישורים חיצוניים
----------------

* סרט תיעודי של BBC העולמי "האי החסר של מקסיקו" (באנגלית), ספטמבר 2009.
* נסחף בזרם? אי במפרץ מכסיקו נעלם כלא היה, באתר ynet, 6 בספטמבר 2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  Shannon Collins, The mysterious case of an island that ‘vanished’ in the Gulf of Mexico, Mexico News Daily, ‏June 28, 2021
2. ↑  Samantha Wilson, Mexico's missing island, Lonely Planet, ‏Feb 24, 2010
3. ↑  "No existe la isla Bermeja en coordenadas disponibles: investigadores de UNAM" (בספרדית). La Jornada. 2009-06-23. אורכב מהמקור ב-2009-06-26.`{{cite web}}`: תחזוקה - ציטוט: unfit URL (link)
4. ↑  "Mexico claims to Gulf shrink with island's loss". AFP. 2009-06-23. אורכב מ-המקור ב-2013-01-03. נבדק ב-2009-06-24.
5. ↑  Méndez, Enrique; Garduño, Roberto (2009-06-24). "No encuentran la Isla Bermeja" (בספרדית). La Jornada. ארכיון מ-2018-09-19. נבדק ב-2009-06-24.
6. ↑  Missing Mexican island fuels mystery, Space Daily, ‏Feb 11, 2009
7. ↑  Mexico’s Lost Island of Bermeja‏, סרטון, ערוץ היוטיוב של Soliloquy‏, 2019, (באנגלית)
8. ↑  דרור פויר, ‏שני נעלמים, דרור פויר, באתר גלובס, 12 בספטמבר 2009