recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**גּוּמְבָּר טוֹרֵף** (שם מדעי: ***Pomatomus saltatrix***) הוא מין של דג גרם מסדרת הדקראים ומתת-סדרת דמויי-דקר והוא המין היחיד במשפחת ה**גּוּמְבָּרִיִּים** (Pomatomidae). הגומבר הוא דג הנפוץ לאורך כל האוקיינוסים הממוזגים והסובטרופיים, למעט בצפון האוקיינוס השקט. הגומבר מגיע גם לחופי ישראל.

מאפיינים
--------

הדג מגיע לאורך של 20–60 סנטימטר בבגרותו ולמשקל של 9 קילוגרם. הפרטים הגדולים ביותר שנתפסו שלו הגיע לאורך 120 סנטימטר ושקלו מעל 18 קילוגרם. במראהו הוא מזכיר דג בס והוא בעל זנב רחב מאוד, סנפיר גב קוצני נמוך וסנפירי חזה קצרים אך סנפירי שת חדים וגדולים המתעקלים אחורה ודומים לסנפירי הטונה. הראש גדול עם עיניים צהובות ולסתות גדולות. צבע הדג אפור-כחלחל עם קשקשים כסופים ובטן לבנה. משך חייו של הגומבר הוא תשע שנים.

הגומבר הוא טורף הניזון בקבוצה מלהקות דגים שונים כמו סרדיניים, קולייסיים, מסריים וגממיתיים. הוא יטרוף גם חסילונים, דיונונים ואפילו פרטי גומברים קטנים יותר. להקת דגים רעבה יכולה להוביל את טרפה לאזורי מים רדודים ואז להסתער על הטרף ביחד.

הם עצמם נטרפים בידי כרישים, בטאים, דולפינים, פוקניים, דגי טונה, מפרשניים, טורפים ימיים ובצעירותם גם מדגי לברק, מסריים גדולים ואף גומברים אחרים. גם דייגים חובבים נוהגים לצוד אותם אך הם יכולים לגרום לפציעות חמורות ותקפו אנשים שהאכילו אותם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גומבר טורף** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* גומבר טורף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  גומבר טורף באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007282548205171

 |
שבכה עשויה עץ בפתח מבנה ששימש כאורווה, ולנסיה.
**שׂבכה** (נכתב גם **סבכה**) היא מחיצה, בדרך כלל בצורת רשת, המשמשת לכיסוי פתחים או יצירת חיץ בין חללים, באופן המאפשר מעבר אוויר או נוזלים אך מונע מעבר אדם או בעלי חיים.

מבנה
----

### צורה

שבכה המונעת מעבר אדם (אך לא ציפורים), ציון קבר אברהם, מערת המכפלה
לרוב השבכות מבנה מוטות המורכבים בצורת שתי וערב. המוטות עשויים להיות בעלי כל חתך רוחב שהוא - עגול, מלבני, משולש וכיוצ"ב. עם זאת, לעיתים מיוצרות שבכות בצורות אחרות מטעמים של עיצוב.

צפיפות השבכה נגזרת מהשימוש לו היא מיועדת. בשבכות שכל מטרתן מניעת מעבר אדם, למשל, מספיקים מרווחים מזעריים של 10 ס"מ על מנת למנוע מעבר הראש. שבכות המיועדות לחסום את שדה הראייה, יהיו המרווחים קטנים ביותר.

#### סורגים

סורגים הם סוג של שבכה, העשויה מוטות מקבילים בלבד ללא מוטות המקשרים ביניהם (או עם מוטות מעטים).

### חומרים

שבכות עשויות ממגוון רחב של חומרים. החומרים העיקריים ששמשו לייצור שבכות בעבר היו עץ וברזל. כיום ניתן למצוא גם שבכות בנויות כחלק ממבנה, ושבכות העשויות ממגוון רחב מאוד של חומרים - מתכות, חומרים פלסטיים, פיברגלס ועוד.

שימושים
-------

שבכה דקורטיבית מיציקת ברזל, כנראה על פתח אוורור
* כיסוי של פתחים ברצפה, למשל פתחי ניקוז, באופן המאפשר דריכה על כיסוי הפתח, אך מונע נפילה לתוכו וכן כניסת עצמים גדולים כגון אבנים או ענפי עצים.
* קיר או דלת במבנה המאפשרים אוורור ומעבר אור קבוע (למשל בחדר מדרגות או חדר אשפה)
* חסימה של חלונות נגד מעבר אדם או בעלי חיים, תוך המשך מעבר אור, אוויר ואפשרות תצפית דרך הפתחים.
* חציצה בין אנשים המאפשרת שיחה חופשית משני הצדדים (למשל תא וידוי)
* חסימה דקורטיבית או פונקציונלית של פתחים (למשל יציאות מתעלות מיזוג אוויר)
* השימוש בסורגים נפוץ מאוד בחלונות, למניעת פריצה מחד, ונפילה מגובה מאידך.
* שימוש נפוץ נוסף בסורגים הוא לבניית כלוב או לסגירת כלוב בנוי (למשל בגן חיות).

סכנות
-----

סגירת פתחים על ידי שבכות חזקות עלולה להוביל למצבים לא רצויים ואף קטלניים. תאונה "קלה" יחסית מתרחשת כאשר אדם משחיל את ראשו דרך פתח שבכה אך לא מצליח לחלצו לאחור. תאונות קשות בהרבה עלולות להתרחש כאשר רוב הפתחים במבנה מוגנים נגד פריצה באמצעות סורגים, ושריפה חוסמת את המעבר אל הפתח הראשי של המבנה - במקרים רבים שכאלה נלכדו אנשים בתוך מבנים בוערים ונספו.

ראו גם
------

* כיזאן
* משרביה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **שבכה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שבכה** |

* דף תקן - מכון התקנים הישראלי, באתר www.sii.org.il

הערות שוליים
------------

1. ↑  המלצות להתקנת סורגים, באתר GOV.IL
2. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007543315805171
* BnF: cb119666188 (data)
* GND: 4157374-2
* LCCN: sh85057353

 |
**ריאליזם פואטי** הייתה תנועה אמנותית בקולנוע הצרפתי בשנות ה־30 ושנות ה־40 של המאה ה־20. סרטי הריאליזם הפואטי עסקו בצרפת של אותה התקופה, ושילבו בין עיצוב קולנועי ריאליסטי של המציאות החברתית היומיומית ובין ייצוג קולנועי הנושא משמעויות סימבוליות וליריות.

היסטוריה
--------

הריאליזם הפואטי לא היה אחיד כמו זרמים קולנועיים אחרים באותה תקופה, והיווה יותר מגמת יצירה מאשר אסכולה מגובשת. הריאליזם הפואטי התאפיין בעיסוק בדמויות משולי החברה (גנגסטרים, נשים מפוקפקות, קבצנים ) שמקבלות את ההזדמנות שלהן לממש את אהבת חייהן אולם מחמיצות אותה בסופו של דבר, מוצפות באווירה פטליסטית, נוסטלגית ומרירה. סוג זה של ריאליזם נקרא "ריאליזם פואטי" נוכח הרמה הגבוהה של האסתטיקה בצילום, תוך הקפדה יוצאת דופן על דימויים וויזואליים ריאליסטיים (כלבלב, פסי רכבת שמתפצלים, אדם שנגזר על גורלו להיות עיוור) שלעיתים משכה את תשומת הלב לצדדים התיאוריים של הסרט ולא לעלילה עצמה. גם עם פרוץ מלחמת העולם השנייה המשיך הריאליזם הפואטי להיות פופולרי בארצות הברית בשנות הארבעים והחמישים.

התסריטאים הבולטים ביותר, שהובילו את התנועה וכתבו חלק משמעותי מסרטיה היו ז'אק פרוור ושרל ספאק. עם הבמאים המובילים אפשר למנות את ז'אן רנואר, פייר שנאל, ז'אן ויגו, ז'ולין דוביביה ומרסל קרנה. שחקניו הבולטים היו ז'אן גאבן, מישל סימון, סימון סיניורה ומישל מורגן.

סרטים בולטים
------------

* **ליזה הקטנה** – (*La Petite Lise*, 1930), ז'אן גרמיון (*Jean Grémillon*).
* **המשחק הגדול** – (*Le Grand jeu*, 1934), ז'אק פיידה (*Jacques Feyder*).
* **הרחוב ללא השם** – (*La rue sans nom*, 1934), פייר שנאל.
* **פשע ועונש** – (*Crime et châtiment*, 1935), פייר שנאל.
* **הצוות היפה** – (*La belle equipe*, 1936), ז'ולין דוביביה.
* **פפה המוקו** – (*Pépé le Moko*, 1937), ז'ולין דוביביה.
* **האשליה הגדולה** – (*La Grande Illusion*, 1937), ז'אן רנואר ושרל ספאק.
* **רציף הערפילים** – (*Le Quai des brumes*, 1938), מרסל קרנה וז'אק פרוור.
* **הוטל דו נורד** – (*Hôtel du nord*, 1938), מרסל קרנה.
* **השחר עולה** – (*Le jour se lève*, 1939), מרסל קרנה וז'אק פרוור.
* **ילדי גן העדן** – (*Les Enfants du Paradis*, 1945), מרסל קרנה וז'אק פרוור.

השפעה
-----

לתנועת הריאליזם הפואטי הייתה השפעה רבה על הקולנוע האירופאי, בעיקר בהצבת העיסוק בשולי החברה כלגיטימי בקולנוע. התנועה השפיעה בין היתר על הגל החדש בצרפת בשנות ה-60, ועל הסרט האפל אשר ירש את העיסוק בנושאים כגורל, אי צדק וגיבורים שדינם נחרץ. כמו כן נודעה לתנועה זו השפעה רבה על הנאו-ריאליזם האיטלקי, שרבים מאבותיו עבדו יחד עם במאים ריאליסטיים פואטיים טרם שחזרו לאיטליה ויצרו את התנועה הנאו-ריאליסטית עם תום מלחמת העולם השנייה (לוקינו ויסקונטי כדוגמה המשמעותית ביותר).

ראו גם
------

* הגל החדש הצרפתי
* נאו־ריאליזם איטלקי

לקריאה נוספת
------------

* ענר פרמינגר, **מסך קסם: כרונולוגיה של קולנוע ותחביר**, האוניברסיטה הפתוחה, 1995, עמ' 129–133

קישורים חיצוניים
----------------

* מהי תנועת הריאליזם הפואטי?, באתר Filmmaking Lifestyle (באנגלית).

הערות שוליים
------------

1. ↑  ירון זליכה, **ארבע מאות המלקות וסרטים אחרים: על מנהיגות, ערכים, אתיקה ואסתטיקה בקולנוע של המאה העשרים**, הקיבוץ המאוחד, 2015, עמ' 13–21, 44–47, 89–91. גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר".
2. ↑  ענר פרמינגר, **מסך קסם: כרונולוגיה של קולנוע ותחביר**, האוניברסיטה הפתוחה, 1995, עמ' 129–133.
**ז'אק הרולד** (בצרפתית: **Jacques Herold**;‏ 10 באוקטובר 1910 – 11 בינואר 1987) היה צייר, פסל, חרט ומאייר ספרים יהודי-רומני, שרוב חייו חי בצרפת.

קורות חיים
----------

ז'אק הרולד נולד ברומניה, בעיר פיאטרה ניאמץ, בשם הרולד בלומר (Herold Blumer), הילד החמישי מבין שישה אחים ובגיל שנתיים עברה משפחתו לגאלאץ, שם היה אביו ליצרן סוכריות. הרולד למד בבוקרשט עם מלגה בבית הספר לאומנויות פלסטיים בין השנים 1925 - 1926. בשנים 1926 - 1929 למד באקדמיה לאמנות ולדסקו (Academia de Artă Vlădescu) בבוקרשט. הרולד עבד כצייר במשרד אדריכלים בבוקרשט, הצטרף לתנועת האוונגרד הרומנית והשתתף בכתב העת Unu, בו פרסם ציורים ראשונים תחת שם העט B. Hérold. הוא היה מקורב לטודור ארגזי, אבל ביולי 1930 עזב לפריז, צרפת, שם התיידד עם קונסטנטין ברנקושי ועזר לו בעבודתו. הוא פגש ב-1932 את איב טנגי, שקירב אותו, ב-1934, לקבוצת הסוריאליסטים, שבלטו בה אז סלבדור דאלי ומקס ארנסט.

בינואר 1936 נישא לוויולט בוגליו ופתח סטודיו ברחוב רוזנוולד בפריז. ב-1940 נמלט, בדומה לאמנים סוריאליסטים אחרים, לדרום צרפת, שם התיישב במרסיי.

ב-1946 זכה לראשונה לתערוכת יחיד חאז היו לו יותר מארבעים תערוכות יחיד.

יצירות של הרולד מוצגות בדרך קבע במוזיאונים רבים ברחבי העולם, בפריז, בריסל, לייז', מרסיי, ירושלים, ניו יורק ועוד. להרולד היו עשרות תערוכות אישיות והשתתף בעשרות תערוכות קבוצתיות. היצירות של הרולד זוכות לביקוש גדול וב-2013 הרולד דורג במקום ה-13 מבין מאה יוצרים פלסטיים ילידי רומניה, לפי הערך של יצירותיהם - בשלושת המקומות הראשונים זכו קונסטנטין ברנקושי, ויקטור בראונר וראובן רובין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'אק הרולד** בוויקישיתוף
* דמיין - חיפוש באוסף של מוזיאון ישראל
* Jacques HEROLD באתר okazii.ro (ברומנית)
* pictorul suprarealist Jacques Hérold a revenit în România (ברומנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Forum Gălățeni (ברומנית)
2. ↑  Evrei din România - breviar biobibliografic, Hasefer, 2008, עמודים 196 - 197 (ברומנית)
3. ↑  Brâncuși, Brauner și Luchian, printre primii cinci pictori români, în TOP 100 al Revistei Capital  (ברומנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007499152705171
* BNE: XX1088288
* BnF: cb11907379n (data)
* GND: 119358700
* ISNI: 0000 0001 2122 9435
* LCCN: n86081992
* NTA: 072071699
* RKD: 37865
* SUDOC: 026920476
* ULAN: 500031494
* VIAF: 19678842
* WorldCat: lccn-n86081992

 |
**ז'אק ולוראן פורסל** (בצרפתית: **Jacques et Laurent Pourcel** ; נולדו ב-13 בספטמבר 1964) הם השפים והבעלים של מסעדת **ז'ארדן דה סאנס** (בצרפתית: **Le Jardin des Sens** (משמעות השם היא גן החושים)) היא מסעדה ורלה א שאטו בעיר מונפליה, בירת חבל לנגדוק, צרפת, שלה היו שלושה כוכבים במדריך מישלן האדום בשנים 2006-1998.

ביוגרפיה
--------

ז'אק ולוראן פורסל הם תאומים, בנים למשפחת כורמים. לוראן, שנמשך לבישול, עזב בגיל 16 את בית הספר התיכון והלך ללמוד בבית ספר למלונאות במונפליה, ז'אק הצטרף אליו כעבור שנה. ז'אק עבד שנתיים במסעדה מקומית בעלת כוכב במישלן, התלמד שנתיים במסעדתו של מישל טראמה, שנה אצל מארק מנו ולבסוף שהה שנתיים אצל פייר גאנייר במסעדתו הראשונה בסנט אטיין, השף שהשפיע עליו יותר מכל, שם התמחה בדגים וקינוחים. לוראן עבד ארבע שנים אצל מישל בראס שם התמחה בבשר, אחר כך התלמד אצל אלן שאפל ובכמה מסעדות קטנות בסביבה. 

ב-1988 הקימו בחורבה נטושה את המסעדה ועם מימון של בעל הון הקימו את המלון. באוקטובר 1997 הכתיר אותם מדריך הגו מיו כ"טבחי השנה" 1998 ונתן להם 18 נקודות. במרץ 1998, בהיותם בני 33, קיבלו שלושה כוכבים במדריך מישלן לשנת 1998. ב-2006 הוריד להם המישלן כוכב, מאז ועד היום (2011) מחזיקה המסעדה בשני כוכבים במישלן. ז'ארדן דה סאנס נבחרה למקום 30 בטיבה בעולם במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם שערך המגזין רסטורנט בשנת 2002.

המסעדה נכללת במדריך השולחנות הגדולים בעולם.

ז'אק עוסק ביחסי הציבור ומנהל את המסעדה, לוראן מנהל את המטבח, את המנות הם יוצרים יחדיו. המסעדה מגישה מטבח עונתי, המדגיש את המוצרים, עם זיקה למתכוני ומנות האזור ובעל גישה יצירתית. ברלה א שאטו 12 חדרים ו-2 דירות.

הם הקימו בפריז את מסעדת מזון בלאנש (Maison Blanche). בראשית העשור הראשון של המאה העשרים ואחת הם פתחו את מסעדת Sens & Bund בשאנגחאי. בשלהי העשור הראשון הם פתחו את מסעדת D'Sens בבנגקוק ובבעלותם גם מסעדה בטוקיו.

ביבליוגרפיה
-----------

* Jacques et Laurent Pourcel, Cuisine en duo, Hachette Littérature, Paris, 2001.
* Jacques et Laurent Pourcel, Les calamars grillés à la plancha, Gerard Guy, coll. « La cuisine des poètes », 2001.
* Jacques et Laurent Pourcel, "Transparences en duo ",Editeur Solar ,octobre 2008
* Jacques et Laurent Pourcel, À Table ! par Jean Follain, Fata Morgana, St-Clément-de-Rivière, 2009.
* Jacques et Laurent Pourcel, Une plume, deux toques, Glénat, 2010.

* + ספרם שתורגם לאנגלית
* Pourcel Brothers Cookbook: Our Recipes from La Compagnie des Comptoirs, Hachette Illustrated UK (February 28, 2005).

לקריאה נוספת
------------

* אביטל ענבר, **התענוגות של פרובאנס**, 2000. עמ' 431-423.

* שגיא כהן, **מדריך מפה למסעדות הטובות בעולם**, הוצאת מפה, תשס"ג 2003, עמ' 104.

* Rudolph Chelminski, 2005. **The Perfectionist : Life and Death in Haute Cuisine** (Gotham/Penguin), pp. 320, 321, 332.

קישורים חיצוניים
----------------

* דף מסעדת ז'ארדן דה סאנס עם קישורים לכתבות באתר dininginfrance
* דף מסעדת Sens & Bund עם קישורים לכתבות באתר dininginfrance
* מסעדת מזון בלאנש
* האתר הרשמי של ז'ארדן דה סאנס
* מסעדת סנס אנד סבאור בטוקיו

הערות שוליים
------------

1. ↑  ז'ארדן דה סאנס במקום ה-30 בעולם במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2002
2. ↑  מסעדת ז'ארדן דה סאנס במדריך השולחנות הגדולים בעולם
מפת הקרקעות בבעלות יהודית, נכון לסוף שנת 1944 בחלוקה לאזורים
כרזה זועקת בהפגנת מחאה בתל אביב נגד החלטת שלטונות המנדט על תקנות העברת קרקעות (1940): '**אדמות ארץ ישראל לעם ישראל!'**
**תקנות העברת קרקעות, 1940** (באנגלית: **Land Transfer Regulations**) היו תקנות של שלטונות המנדט הבריטי שהגבילו מאוד מכירת קרקע ליהודים בארץ ישראל.

הספר הלבן שפורסם בשנת 1939 קבע כי יש להגביל מכירת קרקע ליהודים בארץ ישראל. בעקבות פרסום "הספר הלבן" פורסמו בפברואר 1940 "תקנות העברת קרקעות בארץ ישראל" שחילקו את ארץ ישראל לשלושה אזורים:

* אזור שבו העברת הקרקעות היא חופשית (בשרון ובחלק משפלת החוף) 5%
* אזור שבו העברת הקרקעות מותרת רק באישור הנציב העליון
* אזור, שכלל כ-65% משטח המנדט, בגליל, בשומרון, ביהודה, בעזה ובצפון הנגב, 30% שבו נאסרה מכירת קרקעות ליהודים.

היישוב התנגד לגזירה זו בכל תוקף, וכניסת התקנות לתוקף לוותה במחאות, בהפגנות ובשביתה כללית. חוק הקרקעות נותר בתוקפו למשך שארית ימי המנדט, אך היישוב עשה כל שביכולתו על מנת להתנגד לו, והמשיך ברכישת קרקעות, רובן באזורים שנאסרו להעברה ליהודים.

עם קום מדינת ישראל נחקקה פקודת סדרי השלטון והמשפט, שהסדירה את המעבר מן המנדט הבריטי למדינה עצמאית ולה חוקים משלה. אחד הסעיפים החשובים בפקודה היו ביטול גזרות הספר הלבן (סעיף 13 לפקודה) ובמסגרת סעיף זה בוטלו אף תקנות העברת הקרקעות, וזאת למפרע, מיום 18 במאי 1939.

קישורים חיצוניים
----------------

* מפת גזירת הקרקעות (1940) של שלטונות המנדט באתר מט"ח
לזכרה של יאנה סודובה בגן חסידי אומות העולם, יד ושם, ירושלים
**יאנה סודובה** (בצ'כית: **Jana Sudova**; נפטרה ב-1 בינואר 1993) הייתה חסידת אומות העולם צ'כית, שהסתירה בביתה יהודים בתקופת השואה ומלחמת העולם השנייה.

פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
--------------------------------

סודובה התגוררה עם בתה הפעוטה במזרח צ'כיה, בכפר בוהומין שבמחוז מורביה-שלזיה.

בתקופת השואה הגיעו לביתה של יאנה יהודים שברחו מצעדת המוות מאושוויץ בינואר 1945. הם סיפרו לה שהם פרטיזנים, והיא הסכימה להעניק להם מקום מסתור בעליית הגג בביתה. יאנה דאגה לצרכיהם, אף על פי שידעה את גודל הסכנה. בהמשך החליטו שלושה מהם להמשיך בדרכם, על אף אזהרותיה של סודובה, שחששה לגורלם.

הנאצים תפסו את השלושה והוציאו אותם להורג. יעקב זילברשטיין היה היחיד שהחליט להישאר ולהמשיך להסתתר בביתה של סודובה. כאשר גברה תדירות החיפושים של הגרמנים באזור, מצא זילברשטיין מקום מחבוא בתוך גזע עץ חלול, שעמד בחצר ביתה. לעיתים שהה בו כ-9 שעות ברציפות. בחלוף הסכנה היה יוצא מן הגזע וחוזר לביתה של יאנה. כך נהג עד לשחרור האזור בידי הצבא האדום.

לאחר המלחמה
-----------

כעשור לאחר סיום המלחמה החליט זילברשטיין לחזור לצ'כיה, כדי לחפש את סודובה שהצילה את חייו. הוא לא ידע את שמה, וגם לא זכר את שם הכפר שבו הסתתר.

בעשור הראשון של המאה ה-21 לאחר שגייס לעזרתו את ההיסטוריון הצ'כי ז'דנק וואסאלי, ופורסם מכתב בעיתון מקומי באזור בוהומין, הצליח, באמצעות קורא, שהיה שכן באותו הכפר, ליצור קשר עם בתה של סודובה, וממנה נודע לו שסודובה כבר איננה בין החיים.

הכרה והנצחה
-----------

יאנה סודובה הוכרה ב-22 בינואר 2006 על ידי יד ושם כחסידת אומות העולם, ושמה נחקק בקיר הכבוד. בטקס השתתפו בתה של יאנה, אניקה גרלובה, וכן ניצול השואה יעקב זילברשטיין וכ-40 מבני משפחתו.

בהמשך פעל זילברשטיין להנציח את זכרה של סודובה באמצעות הבאת גזע העץ החלול, אשר בו הסתתר בחצר ביתה, לישראל. הגזע הוצב בגן חסידי אומות העולם ביד-ושם.

זילברשטיין פנה ב-30 באוקטובר 2005 למנהל המדור לחסידי אומות העולם, ד"ר מרדכי פלדיאל, בבקשה להכיר גם בבתה של סודובה, אניקה גרלובה, שהייתה אז בת שלוש, כחסידת אומות העולם, אך היא לא הוכרה.

לקריאה נוספת
------------

זילברשטיין, יעקב. *עץ החיים שלי: סיפור ההישרדות של יעקב זילברמן*. ירושלים: י. זילברשטיין, 2008.(הספר בקטלוג ULI)

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע מאתר יד ושם

הערות שוליים
------------

1. 1 2  וינברגר אריה (עורך), "עץ החיים של יעקב", **מדי חודש בחודשו** 177, משרד החינוך האגף לתרבות תורנית, טבת שבט תשס"ח
2. ↑  אנשיל פפר, 60 שנים אחרי שהציל חיים בשואה, גזע העץ הוצב ביד ושם, באתר הארץ, 8 באוקטובר 2007
3. ↑  Sudová Jana, באתר "יד ושם" (באנגלית)
4. ↑  הודעה לעיתונות, יד ושם, 1 במאי 2006, תיק חסידי אומות העולם מס' 10762
5. ↑  The Hollow Tree Trunk that Saved a Life is Brought to The Garden of the Righteous Among the Nations | www.yadvashem.org, 08-october-2007.html (באנגלית)
6. ↑  מכתב מזילברשטיין לפלדיאל, *יד ושם*, תיק חסידי אומות העולם מס' 10762.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"יאנה סודובה"**.
פירוש נוסף ערך זה עוסק באזור אקולוגי. אם התכוונתם לתרבות ארכאולוגית, ראו יאנוס דה מוסוס (תרבות ארכאולוגית).

**יאנוס דה מוסוס** (בספרדית: **Llanos de Moxos**), הידועה גם תחת השמות **מישורי מוסו** ו**סוואנת בני**, היא סוואנה טרופית הממוקמת במחוז בני (אנ'), בוליביה.

הסאוונה משתרעת על שטח של כ-126,100 קילומטרים רבועים (48,700 מילים רבועים), בתוך שטחן של המדינות בוליביה, ברזיל ופרו. הסאוונה נמצאת בדרום-מערב אמזוניה.

על פי הערכה מ-2017, כ-77% משטח הסאוונה (כ-96,126 קמ"ר) נחשב כאזור מוגן.

באזור הסאוונה התקיימה תרבות ארכאולוגית שהתקיימה בסביבות שנת 8,000 לפני הספירה.

הסאונה היא האזור האקולוגי של הציפור ארה כחולת-גרון, שנמצאת בסכנת הכחדה חמורה.

קישורים חיצוניים
----------------

* Early and Middle Holocene Hunter-Gatherer Occupations in Western Amazonia: The Hidden Shell Middens

הערות שוליים
------------

1. ↑  Dinerstein, Eric; Olson, David; et al. (2017).
2. ↑  Lombardo U, Szabo K, Capriles JM, May J-H, Amelung W, Hutterer R, et al. (2013), "Early and Middle Holocene Hunter-Gatherer Occupations in Western Amazonia: The Hidden Shell Middens". *PLoS ONE* 8(8): e72746. doi:10.1371/journal.pone.0072746

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4207235-9
* VIAF: 248594727
* WorldCat (עם VIAF): 248594727

 |
**רות באום** (בפולנית: **Ruth Baum**;‏ 26 בדצמבר 1922 – 22 בפברואר 2022) הייתה סופרת ועיתונאית יהודיה שפרסמה וכתבה ביידיש ובפולנית.

ספסל לזכר רות באום בגן שעשועים בחיפה

ביוגרפיה
--------

נולדה בוורשה, פולין למשפחת בקר, ב-26 בדצמבר 1922.

בשנת 1937, החלה לפרסם בעיתון "מָאלִי פְּשֶגְלוֹנְד" (Mały Przegląd - "סקירה קטנה") מוסף לילדים ולנוער שייסד יאנוש קורצ'אק.
במהלך מלחמת העולם השנייה היא ברחה לברית המועצות יחד עם משפחתו של אחיה הבכור. במהלך המלחמה הופרדה ממשפחתה ועבדה גם במכרות וגם כמתוגרמנית במחנה שבויים גרמניים ליד אורסק. כמו כן שם התחילה לפרסם את סיפוריה, שתורגמו לרוסית, על חוויותיה בבית הספר.

עם סיום המלחמה חזרה לפולין והתגוררה בוורוצלב, שם למדה ספרות ופילוסופיה באוניברסיטת ורוצלב. כמו כן עבדה במדור הספרותי של רשות השידור ופרסמה בשבועון היידי פאלקסשטימע.

באום הרגישה חוסר נוחות כיהודיה לאחר המלחמה בפולין, ומצד שני היו לה רגשות מעורבים לעלות לישראל. למרות זאת עלתה לישראל ב-1957 וניסתה להשתלב. היה לה קשה לכתוב וליצור בעברית והיא המשיכה לכתוב וליצור בפולנית. באום כתבה בשבועון הישראלי בפולנית "נוביני קורייר" (Nowiny Kurier) במשך שנים. כמו כן פרסמה סיפורים בכתב העת "קונטורי" שיצא לאור בפולנית בארץ. פרסמה ארבעה ספרים בשפה הפולנית וסיפורים שלה גם הופיעו בעיתונות העברית. הייתה חברת האיגוד הסופרים הפולנים בישראל.

ספריה של באום נמצאים גם במכון הפולני בישראל, בספריית יד ושם ובמוזיאון ליהדות פולין בוורשה.

נפטרה בחיפה ב-22 בפברואר 2022. איור של מכונת כתיבה משולב על מצבתה כדי להדגיש את ההמצאה שהכי השפיעה על חייה לדעתה.

ספרים שכתבה
-----------

* "חיים לא רומנטיים" Życie nieromantyczne : opowiadania ‏ (1974)
* "החודש השלושה עשר" Trzynasty miesiąc roku : powieść ‏ (1977)
* "בנו של פריץ וסיפורים אחרים" Syn dziedzica i inne opowiadania ‏ (1999)
* גן שעל הר געש Ogród na wulkanie ‏ (2007)

חלק מהסיפורים פורסמו גם באנתולוגיה על ספרות יהודית פולנית - Por­traits in Lit­er­a­ture: The Jews of Poland, An Anthology

קישורים חיצוניים
----------------

* רות באום במוזיאון להיסטוריה של יהודי פולין
* קטעים מהראיון של רות באום, בפולנית, 2018
* רות באום בלקסיקון הקשרים לספרות ישראלית

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  "Ruth Baum". POLIN Museum of the History of Polish Jews. 2018. נבדק ב-22 באוגוסט 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. 1 2  "רות באום". לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית אוניברסיטת בן גוריון בנגב.
3. ↑  Lesław Marian Bartelski (1995). *Polscy pisarze współcześni, 1939-1991: Leksykon*. Warszawa: Wydawnictwo Naukowe PWN. ISBN 83-01-11593-9.
4. ↑  נתן גרוס, הספר הפולני שנדפס בישראל, מעריב, 8 באוגוסט 1975
5. 1 2  "Story: Unexpected Expectencies, Israel, 22/02/2022". *Lili’s Travel Diaries*. 23 במרץ 2022. נבדק ב-22 באוגוסט 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  Hava Ben-Zvi, Vallentine Mitchell, ed. (2011). *Por traits in Literature: The Jews of Poland, An Anthology*. European Jewish Publications Society.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258215705171
* ISNI: 0000 0001 0981 0315
* LCCN: n00039416
* NKC: js2012731010
* VIAF: 65236823
* WorldCat: lccn-n00039416

 |
**אומברטוס ארגירוס** (ביוונית: **Ουμβέρτος Αργυρός**, ‏ 1882 קוואלה – 12 במאי 1963 אתונה) היה צייר יווני.

ביוגרפיה
--------

אומברטוס ארגירוס נולד בקוואלה (אז בתחומי האימפריה העות'מאנית). הוא למד ציור באתונה וסיים את הלימודים בשנת 1904 בהצטיינות.

בשנת 1906 הוא נסע למינכן וקיבל מלגה להמשך לימודים. הוא היה תלמיד של לודוויג פון לופץ והתגורר במינכן 23 שנים.

בשנת 1929 ארגירוס מונה לפרופסור בבית הספר לאמנויות יפות באתונה ובהמשך היה סגן מנהל ומנהל בית הספר. הוא עבד בבית הספר עד לשנת 1953. רבים מציירי יוון לרבות אסאדור בחריאן למדו אצלו.

אומברטוס ארגירוס השתתף בתערוכות רבות ברחבי העולם. בשנים 1934 ו-1936 הוא הציג בביאנלה של ונציה. עבודות שלו מוצגות בגלריה הלאומית באתונה.

במהלך מלחמת איטליה–יוון הוא מונה לצייר רשמי ובעקבות סיורים באזור הלחימה צייר 32 תמונות. הם מוצגות כיום במוזיאון המלחמה באתונה.

בשנת 1952 הוא קיבל עיטור מהאקדמיה למדעים של יוון ובשנת 1959 התקבל כחבר באקדמיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* ציורים של ארגירוס
* ביוגרפיה

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפי נתונים אחרים 1877 או-1884

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1037463633
* ISNI: 0000 0004 4888 1425
* LCCN: no2002105733
* RKD: 120645
* VIAF: 75993812
* WorldCat (עם VIAF): 75993812

 |
**איאן ג'יימס רוברט אלינסון** (אנגלית: **Ian James Robert Allinson**; נולד ב-1 באוקטובר 1957 בסטיבנייג שבהרטפורדשייר) הוא שחקן ומאמן כדורגל אנגלי לשעבר.

חייו
----

אלינסון הצטרף למועדון קולצ'סטר יונייטד ב-1974, בעודו תלמיד בבית הספר. הוא שיחק שם במשך תשע שנים, בעיקר בעמדת החלוץ. אלינסון היה מלך השערים של המועדון במשך שתי עונות שבמהלכן הוא ירד לליגה הרביעית ב-1976 וחזר לליגה השלישית שנה אחת לאחר מכן, ושוב ירד ליגה ב-1981.

חוזהו של אלינסון עם קולצ'סטר פקע ב-1983 כתוצאה מטעות בירוקרטית, והוא עבר לארסנל בקיץ 1983 בהעברה חופשית. אלינסון ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק הבית בגביע הליגה נגד וולסול ב-29 בנובמבר 1983, שהסתיים באופן מפתיע בהפסד של ארסנל: תוצאה זו הייתה אחת מהסיבות לפיטוריו של המאמן טרי ניל מספר שבועות לאחר מכן. למרות הפתיחה הרעה אלינסון שיחק מספר פעמים עבור ארסנל, ובעונת 1984/1985 הפך לבסוף לשחקן הרכב קבוע; אלינסון, בריאן טלבוט וטוני וודקוק היו מלכי השערים של ארסנל באותה עונה עם עשרה שערים כל אחד.

בתקופה זו אלינסון שיחק יותר באמצע מערך המשחק מאשר בחזיתו; הוא התאפיין בשלוות משחק וביכולת מסירה טובה. ב-1986 עזב את ארסנל דון האו, מחליפו של טרי ניל, ואלינסון מצא את עצמו משחק בעיקר כמחליף בעונת 1986/1987 שבה 13 מתוך 21 הופעותיו היו כמחליף. נקודת האור בעונה זו הייתה שער השוויון שהובקע בדרבי של צפון לונדון מול טוטנהאם הוטספר במסגרת המשחק החוזר של חצי גמר גביע הליגה (דייוויד רוקאסל הבקיע את שער הניצחון).

אלינסון לא השתתף בגמר מול ליברפול (ניצחון 2 - 1 לטובת ארסנל), ולמרות תרומתו החשובה להישג נראה היה כי הוא לא מתאים יותר לדרישות בהייבורי. בקיץ 1987 הוא שוחרר מארסנל בהעברה חופשית. בסך הכל הוא השתתף ב-105 משחקים שבהם הבקיע 23 שערים. לאחר מכן הוא הצטרף לסטוק סיטי, אך היה שם זמן קצר מאוד ובאוקטובר של אותה שנה הוא חתם בלוטון טאון תמורת 10,000 לירות שטרלינג. לאחר שנה ו-32 משחקי ליגה בלוטון הוא חזר לקולצ'סטר יונייטד (עדיין בליגה הרביעית) בדצמבר 1988; עונתו האחרונה בקולצ'סטר הסתיימה בירידה לנשיונל ליג.

אלינסון עסק באימון לאחר פרישתו, ועבד מספר פעמים עם מועדונים מליגות החובבנים האנגליות, כולל תקופה מוצלחת בהארלו טאון, לפני שהצטרף לבורהאם ווד בינואר 2004. הוא עזב את בורהאם לאחר שנה, אך השתכנע לחזור למועדון כמנהל הכדורגל בקיץ 2005. בקיץ 2006 הוא החל לעבוד כמאמן במועדון הכדורגל סטוטפולד.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* תמונות וסטטיסטיקות באתר sporting-heroes.net
אנכידו נאבק באריה, פרט מחותם גליל
**אֶנכּידוּ** (Enkidu; פירוש שמו בשומרית הוא "יצירו של אנכי") הוא גיבור בעל עוצמה במיתולוגיה המסופוטמית. על פי האגדה, אנכידו נברא על מנת להאבק בגילגמש על מנת להסיר את עולו של גילגמש מעל תושבי ארך, העיר עליה שלט. אנכידו חזק כגילגמש, ואף דומה לו.

האגדה
-----

אנכידו ירד לעולם, התנהג כחיה וחי בחברת החיות. כמו כן, ניצל את יתרונו על מנת להפריע לפעולת הציידים, בכך שפינה את המלכודות שטמנו לחיות. הצייד, שמקור פרנסתו נפגע, ביקש למתן את התנהגותו של אנכידו בכך שקרבו לחברה האנושית: הוא הביא עמו את שמחת הקדשה, כוהנת לאלה עשתר, ותוצאת המעשה היא יחסי מין שנמשכו שבעה ימים ושישה לילות. אנכידו עבר לחיות עם הציידים שהתגוררו מחוץ לעיר ולמד לחיות כבן אדם. בשלב הבא שמחת הקדשה הביאה את אנכידו העירה והוא נאבק עם גילגמש, בלא הכרעה. לאחר המאבק צמחה ביניהם ידידות מופלאה ושותפות גורל, והם יצאו להיאבק יחדיו במפלצת חמבבה ששכנה ביער הארזים. השניים הביסו את המפלצת וכרתו את העץ שבמרכז היער, והביאו אותו חזרה לארך. בארך הם נאבקו עם מפלצת מיתולוגית נוספת - "שור השמים", שנשלח על מנת להטיל רעב וצמא על הארץ, בתגובה על סירובו של גילגמש לחיזוריה של עשתר.

לבסוף, אנכידו חלה לפתע על מנת להבהיר להם את מעמדם כבני תמותה וכך סיים את חייו. בעקבות מותו יצא גילגמש למסע אל עבר גילוי סוד חיי הנצח.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנכידו** בוויקישיתוף
* אנכידו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| מיתולוגיה מסופוטמית |
| --- |
| הפנתאון המסופוטמי | אבגל • אדד • איננה • אנו • אנכי (אאה) • אנליל • אשור • מרדוך • נינורתה • נינטו • נינקאסי • נינתינוגה • נסרוך • נרגל • סין (ננה) • עשתר (אישתר) • שלמנו • שמש • תיאמת • תמוז |  |
| יצירות ספרותיות | אנומה אליש • הוראות שורופק • עלילות גילגמש |
| גיבורים | אותנפישתים • אנכידו • גילגמש • זיאוסודרה |
| דתות | הדת הבבלית אשורית • הדת השומרית אכדית |
**Bowtie** היא חבילת תוכנה נפוצה עבור עימוד רצפים ואנליזת ריצוף בביולוגיה חישובית.

קוד המקור של החבילה זמין ללא עלות וקבצים בינאריים מהודרים זמינים עבור פלטפורמת המחשוב: Linux, macOS ו- Windows. החל מ-2017, הכתב העת המדעי Genome Biology המתאר את השיטה המקורית של Bowtie צוטט מעל 11,000 פעמים.

Bowtie היא תוכנת קוד פתוח וכרגע מתוחזקת על ידי אוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור ארצות הברית.

היסטוריה
--------

תוכנת עימוד הרצפים פותחה לראשונה על ידי בן לנגמיד ושותפיו (Ben Langmead et al). באוניברסיטת מרילנד בשנת 2009. תפעול התוכנה לרוב מתבצע עם אורכי קריאה קצרים ורצף ייחוס ארוך, או עבור אנליזת גנום שלם (whole genome analysis). התוכנה משווקת כ "תוכנת עימוד לרצפי DNA קצרים אולטרה-מהירה ויעילה בזיכרון". השיפור במהירות התוכנה נובע בחלקו מיישום שיטת התמרת בורווס-וילר עבור עימוד, אשר מפחיתה את טביעת הרגל של הזיכרון- שימוש בזיכרון הגישה אקראית (בדרך כלל ישנו צורך ב-2.2 ג'יגה-בייט עבור הגנום האנושי). שיטה דומה משמשת תוכנות העימוד BWA ו-SOAP2.

התכנה מבצעת אלגוריתם חיפוש לעומק בצורה איכותית, חמדנית ורנדומית דרך העימודים האפשריים. מפני שהחיפוש הוא חמדני, העימוד המתאים הראשון הנבחר על ידי Bowtie לאו דווקא יהיה ה'טוב ביותר' מבחינת מספר החוסר התאמות או במדדי איכות.

בנוסף, משתמשים ב-Bowtie לצורך עימוד רצפים במספר אלגוריתמים נוספים הקשורים לביולוגיה חישובית כגון TopHatCufflinks וחבילת CummeRbund Bioconductor.

חבילת Bowtie 2
--------------

ב-16 באוקטובר 2011, מפתחי Bowtie הוציאו לאור גרסת בטא של פיצול הנקראתBowtie 2.

בנוסף לשיטת התמרת בורווס-וילר, Bowtie 2 משתמשת גם בFM-index (בדומה למערך סיפות) על מנת לשמור על טביעת הרגל של הזיכרון נמוכה. Bowtie 2 מתאימה יותר למציאת רצפים ארוכים יותר ובעלי רווחים לעומת הגרסה המקורית של Bowtie. אין חסם עליון לאורכי הרצפים ב־2 Bowtie והיא מאפשרת בעימוד הרצפים מצבים שבהם החפיפה היא דו משמעית ברצף הייחוס.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אנליזת ריצוף - Bowtie
* תוכנת Bowtie2

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ben Langmead, Cole Trapnell, Mihai Pop and Steven L Salzberg, [ Ultrafast and memory-efficient alignment of short DNA sequences
to the human genome], **Genome Biology**
2. ↑  Bowtie An ultrafast memory-efficient short read aligner, ‏29 November 2013
3. ↑  Heng Li and Richard Durbin, Fast and accurate short read alignment with Burrows–Wheeler transform, **Bioinformatics**
4. ↑  Li, R.; Yu, C.; Li, Y.; Lam, T.-W.; Yiu, S.-M.; Kristiansen, K.; Wang, J. (3 June 2009), SOAP2: an improved ultrafast tool for short read alignment, **Bioinformatics**
5. ↑  Cole Trapnell, Lior Pachter, and Steven L. Salzberg, TopHat: discovering splice junctions with RNA-Seq, **Bioinformatics**
6. ↑  Trapnell, Cole; Roberts, Adam; Goff, Loyal; Pertea, Geo; Kim, Daehwan; Kelley, David R; Pimentel, Harold; Salzberg, Steven L; Rinn, John L; Pachter, Lior (1 March 2012), Differential gene and transcript expression analysis of RNA-seq experiments with TopHat and Cufflinks, **Nature Protocols**
7. ↑  [ CummeRbund
Exploration, analysis and visualization of Cufflinks high-throughput RNA-Seq data], ‏11 August 2015
8. ↑  Langmead, Ben; Salzberg, Steven L (4 March 2012), Fast gapped-read alignment with Bowtie 2, **Nature methods**
**גּוֹמֶא פַּפִּירוּס** (שם מדעי: Cyperus papyrus) הוא עשבוני רב שנתי מסוג "גומא". הצמח, הגדל בנהרות, נחלים וביצות, חסר עלי כותרת. גובהו מגיע עד ל-4 או 5 מטרים.

תפוצה
-----

גומא הפפירוס נפוץ בצפון אפריקה ומופיע גם בסיציליה ובישראל. הגומא נכחד כליל ממצרים, שנחשבה פעם למקומו הקלאסי של הפפירוס. בישראל גדל הצמח בעיקר בשמורת החולה. מעט פרטים מצויים גם בצפון מזרח הכנרת, בעמק החולה ובמקום יחיד בשרון. כיום, גומא הפפירוס הגדל בר בישראל הוא צמח מוגן על פי חוק.

שימושים
-------

הגומא שימש בעבר כחומר גלם להכנת גליונות של נייר הפפירוס. הצמח היה שכיח במצרים העתיקה וממנו הפיקו את הנייר הקדום. פפירוס קדום נמצא במצרים כבר מהאלף השלישי לפנה"ס, והוא שימש חומר הכתיבה העיקרי בעולם הקדום עד לתקופת ימי הביניים המוקדמים. הממצא הבוטני-ארכאולוגי ממצרים כולל מאות דגימות וממצאים של גומא הפפירוס עד למאות השמינית-תשיעית לספירה. בנוסף, הצמח שימש לייצור סלים, מחצלאות, חבלים, סירות וסנדלים.

בדרום עיראק, באזור בו מתגוררים "ערביי הביצות", משתמשים בפרחי הצמח לצורך הכנת ממתק הנקרא: "חירט".

הגומא ביהדות
------------

הגומא שימש רבות לצרכים שונים כפי שנזכר בספרות חז"ל ובמקורות ימי הביניים עד לעת החדשה.
ה'גמא' נזכר ארבע פעמים במקרא כצמח מים מובהק: "הֲיִגְאֶה גֹּמֶא בְּלֹא בִצָּה". הוא נזכר גם בסמיכות ל'קָנֶה'. היו מתקינים ממנו כלים שונים, כמו 'תֵּבַת גֹּמֶא' וסירות: "הַשֹּׁלֵחַ בַּיָּם צִירִים וּבִכְלֵי גֹמֶא עַל פְּנֵי מַיִם". על פי תרגומים ופירושים קדומים, הגומא הוא שם קיבוצי לצמחי מים שונים כמו Juncus ו-Scirpus (אגמון), ושם מיוחד לגומא הפפירוס, צמח המים שהיה שכיח במצרים התחתונה והיווה את סמלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גומא פפירוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* TPL
* EOL
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* צמחיית ישראל ברשת
* צמח השדה
* Tropicos
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  גומא פפירוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  גומא פפירוס, באתר "צמח השדה"
3. ↑  צמח השדה
4. ↑  אכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (ערכי טבע מוגנים), ה'תשס"ה-2005, ק"ת 6369, ה'תשס"ה, 15 בפברואר 2005 (תוקן ב־17 בדצמבר 2019), בספר החוקים הפתוח
5. ↑  Irene Vallejo, Papyrus: The Invention of Books in the Ancient World, Ch. 1
6. 1 2  זהר עמר, **צמחי המקרא**, ירושלים, תשע"ב, עמ' 218
7. ↑  ספר איוב, פרק ח', פסוק י"א
8. ↑  ספר ישעיה, פרק ל"ה, פסוק ז'
9. ↑  ספר שמות, פרק ב', פסוק ג'
10. ↑  ספר ישעיה, פרק י"ח, פסוק ב'

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007563172705171
* BnF: cb122473364 (data)
* GND: 4173238-8
* LCCN: sh85097705

 |
**יאנה צ'וריקובה** (ברוסית: **Яна Алексеевна Чурикова**, נולדה ב-6 בנובמבר 1978) היא עיתונאית ומנחת טלוויזיה רוסייה.

ביוגרפיה
--------

צ'וריקובה נולדה במוסקבה, אמה הייתה כלכלנית ואביה היה איש צבא, היא למדה בבית ספר למוזיקה בהונגריה עקב שירותו של אביה שם.

בין השנים 1992 ל-1996 עבדה ככתבת בעיתון, מ-1995 ועד שנת 2000 היא למדה בפקולטה לעיתונאות של אוניברסיטת מוסקבה ונושא עבודת הגמר שלה היה "השפעת המוזיקה על תודעת ההמונים".

מ-1998 ועד 2002 היא הנחתה בערוץ MTV רוסיה, ב-2002 החלה לעבוד בהערוץ הראשון (רוסיה) והיא ידועה בעיקר מהנחיית התוכנית מפעל הכוכבים.

היא הגישה מספר שנים את תוצאות הניקוד הרוסי באירוויזיון, הנחתה את התחרות לבחירת הנציג הרוסי לתחרות ובנוסף היא הייתה אמורה להנחות את אירוויזיון 2009 אך עקב הריונה היא פרשה מהנחיית האירוע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יאנה צ'וריקובה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של יאנה צ'וריקובה
* יאנה צ'וריקובה, ברשת החברתית טוויטר

* יאנה צ'וריקובה, ביישום טלגרם

* יאנה צ'וריקובה, ברשת החברתית אינסטגרם

* יאנה צ'וריקובה, ברשת החברתית VK

* יאנה צ'וריקובה, סרטונים בערוץ היוטיוב
**פאנק בלוז** או **בלוז פאנק** (מאנגלית: **Punk Blues**) הוא סגנון מוזיקלי המשלב מרכיבים של פאנק רוק ובלוז. מוזיקאים בסגנון פאנק בלוז משלבים גם מרכיבים מסגנונות קרובים, כגון פרוטו פאנק ובלוז רוק.

פאנק בלוז מייצג מוזיקה שנועדה להיות גולמית, פשוטה ורגשית, מאפיינים המשותפים לסגנונות הפאנק והבלוז, אך פאנק בלוז מעט מהיר יותר מהם.

מקורות סגנון זה הם בסגנון הגראג' רוק, שהתפתח בשנות ה-60 וה-70 בארצות הברית; סגנון המוזיקה הבלוזי באלבומיו הראשונים של זמר האוונגרד קפטן ביפהארט; וסגנון המוזיקה הגולמי באלבום הראשון של להקת "Gun Club" שיצא ב-1981. הרכבים מוזיקליים בולטים שהשתמשו בסגנון זה בסוף שנות ה-80 היו "Social Distortion" ו-"Rollins Band". בשנות ה-90 השתמשו בו הרכבים כגון "Jon Spencer Blues Explosion" ו-"The Oblivians". הסגנון זכה לחשיפה רבה בשנות ה-2000, לאחר שלהקת הווייט סטרייפס הפופולרית החלה לשלב אותו באלבומים שיצרוה. בתקופה זו היה הסגנון בשימוש גם בקרב להקות כגון "Soledad Brothers" ו-"The Von Bondies".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאנק בלוז** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Punk and the Blues Evolution: The Immortal Lee County Killers
2. ↑  פאנק בלוז, באתר allmusic

| פאנק |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| פאנק רוק • פאנק פתטי • סינת' פאנק • סקא פאנק • פולק פאנק • קאו פאנק • פאנק ג'אז • פאנק בלוז • סקייט פאנק • סטריט פאנק • רגאיי פאנק • פופ פאנק • גלאם פאנק • ג'יפסי פאנק • הארדקור פאנק • קרישנה-קור • קווירקור • גראז' פאנק • דאנס פאנק • טראנס פאנק • מטאל פאנק • אנרכו פאנק • קראסט פאנק • פוסט-פאנק • ארט פאנק • פאנק גותי • הורור פאנק • פאנק קברט • פאנק נוצרי • פאנק קלטי • פאנק גאלי סקוטי • טראל פאנק • אימו • Oi!‎ |

 |
טוביה קרופיק
**טוביה קרופיק** (1864 גרודנו, האימפריה הרוסית - 13 במאי 1924 זכרון יעקב) היה מראשוני קבלני הבניין בארץ ישראל. תושב זכרון יעקב. פעל בשירותה של יק"א (ובהמשך של פיק"א) לבניית המושבות החקלאיות בארץ עבור אנשי העלייה הראשונה והעלייה השנייה.

ביוגרפיה
--------

טוביה קרופיק נולד ב-1864 בגרודנו שבאימפריה הרוסית (כיום בבלארוס) להוריו בנימין ורצה קרופיק. השלים את לימודיו בחדר ובישיבה וב-1880 עלתה המשפחה ארצה. בשנתיים הראשונות גרו ביפו שם למד קרופיק את מלאכת הבניה תוך כדי עבודתו עם פועלי הבניין הערבים בעיר. ב-1882, כשהוקמה המושבה זכרון יעקב, עברה המשפחה לשם. במושבה השלים קרופיק את חוק לימודיו והרחיבם ללימודי חקלאות ב"ארבייטער שולה". עם סיום הלימודים הקצתה לו יק"א נחלה ליד המושבה וכן בקרבת גבעת עדה.

על אף עיסוקו של קרופיק בעיבוד אדמותיו הפך לקבלן המועדף על יק"א (ובהמשך פיק"א) לבצוע פרויקטי בנייה ברחבי הארץ. לאחר מספר שנים מסר את נחלתו לילדיו והתמסר לעבודת הבניה.

קרופיק נשא לאישה את חסיה הירשנזון (גרושתו של משה רוזנצוויג). לזוג נולדו 4 בנים ו-3 בנות. משפחתו חוותה שתי טרגדיות כשב-2 במאי 1920 נרצח בנו בנימין קרופיק על ידי ערבים מכפר מרח (היא גבעת עדה) וב-24 ביוני 1938 נחטף ונרצח נכדו, יצחק קרופיק (בנו של בנימין), על ידי חברי כנופיה ערבית.

נפטר ב-1924 בזכרון יעקב והובא לקבורה בהר הזיתים. חסיה, אשתו, נפטרה ב-1930 ונקברה בבית הקברות בזכרון יעקב.

פרויקטים
--------

פרויקטים במושבות:

* בתים במושבה בת שלמה (1889).
* בית חולים בצפת.
* בתים במושבה מנחמיה כפר תבור (1901).
* 12 בתים במושבה עתלית (1905).
* 5 בתים בחוות חפציבה (1906).
* שכונת שלושת הבתים בטבריה (1911).
* בית המרחץ בזכרון יעקב (1912, חודש על ידי קרופיק ב-1913)
* בית דניאל בזכרון יעקב (1914)
* 8 בתי מגורים בכרכור (1914).
* "בית האחוזה" בכרכור - משמשת כספרייה הציבורית (1921)
* בתי מגורים בבנימינה (1922).

פרויקטים הנדסיים:

* תעלות ניקוז בביצות כברה (נחל תנינים).

לקריאה נוספת
------------

* אריה סמסונוב, **הקבלן שהקים את המושבות הראשונות**, ביטאון "הקבלן והבונה", גיליון 142, ספט'-אוק' 1967

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "טוביה קרופיק", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יט (1971), עמ' 5581
* שלום בין היהודים בזכרון יעקב באתר "הקשר הרב דורי" (אורכב)
* קרופיק טוביה וחסיה באתר של חיליק לייטנר
* בנימין קרופיק באתר "מצבות מספרות" של עודד ישראלי

הערות שוליים
------------

1. ↑  הארבייטער שולה היה בית ספר ללימודי חקלאות שהקימו פקידי הברון כדי להכשיר את צעירי המושבה לעסוק בחקלאות
2. ↑  תקופה מסוימת החזיק קרופיק חנות לחומרי בניין בתחומי ה"דפו" שהייתה חנות כלבו שנוסדה על ידי פקיד הברון בן שימול על שטח ה"ארבייטערשולע" לשעבר
3. ↑  אוכלוסיית זכרון יעקב שרובה הייתה ממוצא רומני התנגדה לישיבת יוצא רוסיה ביניהם ורק נישואיו לבת העדה "המתאימה" הביאו לקבלתו למקום
4. ↑  שתיים מאחיותיה של חסיה התחתנו גם הן עם מייסדי זכרון יעקב: דבורה התחתנה עם יחיאל דיאמנט ואסתר התחתנה עם יעקב כהן-קיטרר
5. ↑  יחד עם יצחק קרופיק נחטפו ונרצחו גם חבריו דוד אוורבוך ודוד פרנק
6. ↑  אחוזת לונדון באתר "מקום שמור"
**מפעל המתכות אלקטרוסטאל** הוא מפעל לייצור פלדות וסגסוגות למטרות מיוחדות לתעשיות היי-טק והוא מהמפעלים הגדולים ברוסיה והוותיק מסוגו.

היסטוריה
--------

הרעיון ליצור מפעל חשמלי לפלדות איכותיות ברוסיה הובא על ידי מטאלורגים ידועים כמהנדס-טכנולוג במפעל פוטילוב נ. ו. בליאייב ופרופסור ו. י. גרום-גרז'ימאיילו. אבל הרעיון של לא מצא לו תומכים באותו זמן. 

בשנת 1916, התעשיין ניקולאי וטורוב לקח על עצמו להוביל את הבנייה. המהנדס נ. ו. בליאייב מונה לנהל את הבנייה ולאחר מכן את המפעל, שהפך למפעל הרוסי הראשון לייצור פלדות סגסוגת באיכות גבוהה. נוצרה חברת אלקטרוסטאל, באמצעותה וטורוב משך אליו בעלי הון גדולים כמו מיכאיל טרשצ'נקו (לימים שר החוץ ושר הפנים הזמני) וחבר הפרלמנט אלכסנדר ו. קונובאלוב. 

בשנת 1923 הותכה הנירוסטה הראשונה במדינה, בשנת 1924 הושג ייצור הפלדה המגנטית. באותן שנים שולט בהצלחה זיוף וגלגול של פלדת סגסוגת וייצור מטבעות כסף בדרגות שונות. 

אלקטרוסטאל סיימה בהצלחה את בדיקות ועדת ההגנה הממלכתית במהלך המלחמה, בייצור פלדה לייצור קטיושות, טנקים T-34 ומטוסי איליושין Il-2. חלק לא מבוטל מהציוד שיובא מהמפעל למזרח המדינה והושאר שם שימש בסיס ליצירת מספר מפעלים ומתקני ייצור באורל וגם מילא תפקיד גדול בחיזוק ארסנל הצבא. 

במרץ 1945 הוענק למפעל אות מסדר לנין על שירותים מצטיינים באספקת מתכת באיכות גבוהה וביצוע משימות מיוחדות של ועדת ההגנה הממלכתית. 

בשנת 1971, זכה המפעל במסדר מהפכת אוקטובר. 

בינואר 1993 הפך מפעל אלקטרוסטאל לחברת המניות המשותפת" אלקטרוסטאל". המפעל לא הפסיק את הפעלת הציוד הטכני לייצור ומודרניזציה של ציוד קיים, תוך הפחתת עלויות ושיפור איכות המוצרים ונותר אחד ממפעלי הפלדה הגדולים במדינה.

לקריאה נוספת
------------

* Сталь нового мира. — М.: Моск. рабочий, 1979.
* *Эдемская В. В.* «Электросталь» на рубеже веков: Историко-публицистический очерк. — Электросталь, 2002.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מפעל אלקטרוסטאל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מפעל אלקטרוסטאל
* מפעל אלקטרוסטאל(הקישור אינו פעיל)
* אלקטרוסטאל
**ליאור חכמון** (נולד ב-16 בדצמבר 1985) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בקבוצת הפועל אילת.

קריירה
------

את דרכו בכדורסל החל חכמון בקבוצת הנוער של ברק נתניה, איתה זכה בגביע המדינה לנוער בעונת 2003/2002, שלאחריה עלה לקבוצת הבוגרים של נתניה (דאז בליגה הארצית). לאחר עונה אחת בנתניה עבר לא.ס. רמת השרון מליגת העל, אך לא קיבל דקות משחק ולכן החליט לחזור לנתניה בעונה הבאה. לאחר העונה ברמת השרון זומן לסגל נבחרת העתודה של ישראל לקראת אליפות אירופה 2005, אך גם בה לא קיבל דקות משחק וקלע רק 2 נקודות בכ-4 דקות משחק בממוצע.

גם בעונת 2005/2006 במדי נתניה מיעט לשחק ורק בעונה שלאחר מכן, הרביעית שלו בבוגרים החל לקבל דקות משמעותיות ולהוות גורם משמעותי בקבוצה. הוא קבע ממוצעים מצוינים של 8.9 נקודות ו-7 ריבאונדים בכ-16.7 דקות למשחק בלבד. בעונה שלאחר מכן השתפר אף יותר והעלה את ממוצעיו ל-12.8 נקודות ו-6.8 ריבאונדים למשחק. נתניה שסיימה את העונה הסדירה במקום הראשון בליגה הייתה המועמדת הראשית יחד עם מכבי חיפה לעלות לליגת העל, אך הפסדים בסדרת חצי הגמר נגד אותה מכבי חיפה ובסדרה על מקומות 3-4 נגד עירוני קריית אתא השאירו אותה עונה נוספת בליגה הלאומית.

בעונת 2008/2009 עלה שוב לליגת העל וחתם בעירוני רמת גן. גם עונה זו לא הייתה מוצלחת במיוחד עבור חכמון. אומנם הוא היה אחד הישראלים הבולטים ברמת גן, אך יכולת קבוצתית חלשה הובילה אותה למאבקי הישרדות צמודים במשך כל העונה, כאשר רק ניצחון בסדרת הירידה נגד עירוני קריית אתא מבטיח לה הישארות בליגה.

בעונת 2009/2010 שב לנתניה שבעונה הקודמת העפילה לליגת העל. בנתניה הפגין את יכולת השיא שלו בקריירה והיה מלך הסלים הישראלי של הקבוצה ואחד הישראלים הבולטים בליגה. עם ממוצעים של 6 נקודות ו-3.3 ריבאונדים הוא הוביל את קבוצתו לחצי גמר גביע המדינה, שם הפסידה נתניה למכבי תל אביב, למקום החמישי בליגה בסיום העונה הסדירה ולהעפלה לפיינל פור, לאחר ניצחון 1-3 בסדרת רבע גמר הפלייאוף נגד מכבי חיפה. בפיינל פור הפסידה נתניה בחצי הגמר למכבי תל אביב ובמשחק על מקומות 3-4 להפועל ירושלים וסיימה עונה מצוינת במקום הרביעי. בעקבות יכולתו בעונה זו נכלל בסגל המורחב של נבחרת ישראל למוקדמות אליפות אירופה 2011, אך לאחר מספר שבועות נופה ולא לקח חלק בקמפיין עצמו.

בעונת 2010/2011 שיחק חכמון בהפועל ירושלים.

לקראת עונת 2011/2012 חתם חכמון שוב בקבוצת נעוריו ברק נתניה, אך נפצע וגמר את העונה בשלב מוקדם של העונה.

בעונת 2012/2013 חתם בהפועל אילת.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר היורוליג
* סטטיסטיקות קריירה באתר מינהלת ליגת העל
קברו של איסאק פאסי בבית העלמין המרכזי בסופיה
פרופ' **איסאק סולומון פאסי** (בבולגרית: **Исак Соломон Паси**;‏ 13 במרץ 1928, פלובדיב, ממלכת בולגריה – 13 באוגוסט 2010, סופיה, בולגריה) היה פילוסוף יהודי-בולגרי מזרם האסתטיקה, נחשב למוביל והפורה ביותר בבולגריה בתחומו ולאורך שנות פעילותו חיבר למעלה מ-40 מונוגרפיות ו-80 ספרים.

ביוגרפיה
--------

פאסי נולד בפלובדיב והוא נצר למשפחת כָּלֶב, שהייתה מהמשפחות הנודעות והמכובדות בקהילה היהודית בפלובדיב. סבתו הייתה בתו של אליעזר כלב שנחשב גיבור לאומי בולגרי, על פועלו להצלת בולגרים רבים מעלייה לגרדום וסיועו למנהיגי הכנסייה האורתודוקסית הבולגרית, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). אביו, סולומון פאסי, היה אחד מעורכי הדין הבולטים בפלובדיב ובנו סולומון פאסי כיהן בתפקיד שר החוץ של בולגריה. ב-1957 הוסמך פאסי על ידי אוניברסיטת סופיה כדוקטור לפילוסופיה וב-1971 הוענק לו תואר פרופסור. פאסי כיהן כמרצה באוניברסיטת סופיה מ-1952 ועד 1993. הוא הלך לעולמו ב-2010 והוא בן 82 שנים.

עבודתו האקדמית
--------------

פאסי חקר את ההיסטוריה של האסתטיקה כפי שמתבטאת בספרות המערבית ובכתבי הוגי דעות מובילים בתחום. ב-1964 כתב את המונוגרפיה הראשונה שלו "דון קישוט". בהמשך כתב את סדרת הספרים "האסתטיקה באמנות" שנחשבת לאחת מעבודותיו הבולטות. פאסי תרגם לבולגרית ספרים רבים מפרי עטם של פילוסופים מובילים מהעת העתיקה ועד למאה ה-20. הוא זכה להערכה רבה על עבודתו וב-2008 העניק לו נשיא בולגריה, גאורגי פרבאנוב את אות מסדר קירילוס ומתודיוס על תרומתו יוצאת הדופן להתפתחות מדע הפילוסופיה בבולגריה. מבין כתביו הרבים ניתן לציין את:

* חקר הפילוסופיה בספרות (1968)
* תומאס מאן (1975)
* אסתטיקאים גרמנים קלאסיים (1982)
* מקורות האסתטיקה המודרנית (1987)
* פרידריך ניטשה (1996)
* סרן קירקגור (1998)
* פילוסופים צרפתים (2007)
* אוטוביוגרפיה, "44 התנסויות פילוסופיות" (2009).

ראו גם
------

* יהדות פלובדיב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איסאק פאסי** בוויקישיתוף
* הפילוסוף הבולגרי המבריק איסאק פאסי הלך לעולמו בגיל 82, באתר novinite.com (באנגלית)
* יהודים נודעים בבולגריה, באתר omda.bg (בבולגרית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  חיים קשלס, **היהודים בבולגריה בימי השלטון העותומני**, בתוך: אנציקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמודים 37–62.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb155862847 (data)
* GND: 115613153
* ISNI: 0000 0001 1451 3155
* LCCN: n81048393
* NKC: js2009504509
* NLP: A12744657
* SUDOC: 111917654
* VIAF: 88562380
* WorldCat: lccn-n81048393

 |
**מזונגו** (Mzungu) היא מילה שמשמעותה אדם לבן בשפות בנטו רבות במזרח אפריקה, במרכזה ובדרומה. קיימות מספר צורות של המילה בהתאם לאזור ולניב המקומי.

צורות מקומיות| שפה | יחיד | רבים | יחס הקניין |
| --- | --- | --- | --- |
| סוואהילי במזרח אפריקה | Mzungu | wazungu | kizungu |
| צ'יצ'ווה במלאווי | Muzungu | bazungu | chizungu |
| קינירואנדה ברואנדה / קירונדי בבורונדי | Muzungu | bazungu | kizungu |
| בֶּמְבַּה בזמביה וברפובליקה הדמוקרטית של קונגו | Musungu | basungu | chisungu |
| סֶנַה במוזמביק | Muzungu | azungu |  |

יחס הקניין 'קיזונגו' או 'צ'יזונגו' פירושו "של האדם הלבן". צורות אלו מאפיינות בעיקר את "שפתו של האדם הלבן". הכוונה לשפה האנגלית אשר בדרך כלל מדוברת על ידי הלבנים במזרח אפריקה, אך מילים אלו יכולות להתייחס לכל שפה אירופאית. שמה הספציפי של האנגלית בסוואהילית היא 'קיאינגרזה' ובבמבה היא 'צ'ינגלשי', צורות שמקורן במילה 'English'. וואצ'יזונגו ובאצ'יזונגו פירושן "דברים של האדם הלבן" בהקשרים של התרבות המערבית, סוגי המזון ואורח החיים.

מקור הכינוי
-----------

האטימולוגיה של המילה נובעת מקיצור המושג "אחד שהוא נע ונד" (ככל הנראה זונגולוקה, זונגושה שמשמעותן להסתובב במעגלים). המילה שימשה בעבר כהתייחסות לסוחרים אירופאים שסיירו בארצות מזרח אפריקה במאה ה-18. הכינוי החל להתייחס ל"אדם לבן" בגלל גוון עורם של הסוחרים. 

הערכה אחרת של מקור הכינוי טוענת כי מקור השורש זונגו הוא עיוות של המילה English שאומץ על ידי שפות הבנטו. הערכה זאת ניתן לקשר למגלי ארצות, אנשים אשר הגיעו למזרח אפריקה במאות ה-18 וה-19 דוגמת מגלה הארצות ג'ון הנינג ספיק אשר מצא את מקור הנילוס באזור ג'ינג'ה באוגנדה של ימינו.

כפרים מרוחקים בקניה וטנזניה זוכים לעיתים רחוקות לביקורים של באזונגו, בעקבות זאת מפגש עם לבנים נחשב אירוע מיוחד ויוצא דופן בקרב הקהילה המסוגרות יותר.

כינויים אחרים
-------------

סביר להניח שלמזונגו ניתנו כיווניים נוספים המתייחסים לצבע העור של האירופאים, אשר לא נתפס במרכז ומזרח אפריקה כלבן כפי שאירופאים תרגמו משפותיהם. המקומיים ראו את האירופאים כאדומים או ורודים. לדוגמה בקינירואנדה ובקירונדי, מוכרים הלבנים כ"רוטוקי" שמשמעותו 'אדום'. אין שימוש רשמי בכינוי זה כיוון שהוא נחשב כעלבון. 

ביטויים אחרים לאנשים לבנים באפריקה הדרומית כוללים:

* 'מולונגו' בדרום אפריקה
* 'מוקיווה' בזימבבואה
* 'מוקווה' בקרב שבט הטונגה בזמביה.

ראו גם
------

* פרנג'ים
**צ'ארלס לי** (באנגלית: **Charles Lee**;‏ 1 בינואר 1758 – 24 ביוני 1815) היה עורך דין אמריקאי מווירג'יניה, שכיהן כתובע הכללי של ארצות הברית בשנים 1795–1801. לזמן קצר בשנת 1800 היא שימש כמזכיר המדינה בפועל.

ביוגרפיה
--------

צ'ארלס לי נולד באחוזת המטעים ליסליבניה של אביו שבמחוז הנסיך אדוארד, וירג'יניה, להנרי לי ולרעייתו לוסי (לבית גריימס) לי. הוא היה השלישי במשפחה של 11 ילדים ואחיו הצעיר של הגנרל הנרי לי, אביו של מפקד צבא הקונפדרציה רוברט אדוארד לי. אח אחר שלו, ריצ'רד בלנד לי, היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית. דודן שלו מדרגה שלישית היה הנשיא זאכרי טיילור. לי סיים ב-1775 את לימודיו בקולג' ניו ג'רזי (כיום אוניברסיטת פרינסטון) ולאחר מכן למד משפטים בהדרכתו של ג'ראד אינגרסון מפילדלפיה לפני ששב לווירג'יניה.

ב-1789 נשא לי לאישה את אן לי, דודניתו מדרגה שנייה ובתו של הסנאטור ריצ'רד הנרי לי. עד למותה של אן ב-1804 נולדו לזוג שישה ילדים. ב-1809 הוא נישא בשנית למרגרט סקוט ולהם נולדו ארבעה ילדים.

לאחר מותו של התובע הכללי של ארצות הברית ויליאם ברדפורד מינה הנשיא ג'ורג' וושינגטון את לי לתפקיד. הוא החל לכהן בו ב-10 בדצמבר 1795 עד לסוף נשיאותו של וושינגטון והמשיך לכהן בו תחת הנשיא הבא ג'ון אדמס עד לסוף נשיאותו של זה האחרון בפברואר 1801.

בתקופת כהונתו כתובע הכללי התגורר לי באלכסנדריה, וירג'ינה, שהייתה אז חלק מוושינגטון די. סי.. הוא תמך בהחזרת השטח הדרומי של הבירה לווירגיניה, מהלך שבוצע בסופו של דבר ב-1847. לאחר תום כהונתו כתובע הכללי הוא היה לפקיד הנמל של מחוז הבירה שעל נהר הפוטומק ואחד מעורכי הדין הבולטים בצפון וירג'יניה ובמחוז קולומביה.

לי ייצג את ויליאם מרבורי ואישים אחרים שמונו על ידי ג'ון אדמס בפסק דין מרבורי נגד מדיסון, שהיה תיק תקדימי ועתירה שהוגשה נגד ממשל תומאס ג'פרסון על מינויים של הממשל הקודם שהוא לא אישר. בו זמנית ייצג לי את יו סטיוארט בתיק "סטיוארט נגד ליירד" (Stuart v. Laird).

לי דחה את הצעתו של ג'פרסון להתמנות כשופט בבית המשפט העליון.

צ'ארלס לי נפטר ב-24 ביוני 1815 ונטמן בבית הקברות של וורנטון, וירג'יניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'ארלס לי** בוויקישיתוף
* צ'ארלס לי באתר מחלקת המשפטים של ארצות הברית (באנגלית)
* צ'ארלס לי באתר מרכז מילר של אוניברסיטת וירג'יניה (באנגלית)
* צ'ארלס לי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

| התובעים הכלליים של ארצות הברית |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| רנדולף • ברדפורד • לי • לינקולן • ברקינרידג' • רודני • פינקני • ראש • וירט • ברין • טוני • באטלר • גראנדי • גילפין • קריטנדן • ליגרי • נלסון • מייסון • קליפורד • טוסי • ג'ונסון • קריטנדן • קאשינג • בלאק • סטנטון • בייטס • ספיד • סטנברי • אברטס • הואר • אקרמן • ויליאמס • פיירפונט • טאפט • דיוונס • מקוויי • ברוסטר • גרלנד • מילר • אולני • הרמון • מק'קנה • גריגס • נוקס • מודי • בונפרט • ויקרשאם • מק'ריינולדס • גרגורי • פאלמר • דוהרטי • סטון • סרג'נט • ויליאם מיטשל • קאמינגס • מרפי • ג'קסון • בידל • קלארק • מק'גראת' • מק'גרנרי • בראונל • רוג'רס • קנדי • קצנבך • רמזי קלארק • ג'ון מיטשל • קליינדינסט • ריצ'רדסון • סקסבי • לוי • בל • סיווילטי • סמית' • מיס • ת'ורנברג • בר • רינו • אשקרופט • גונזאלס • מיוקייסי • הולדר • לינץ' • סשנס • בר • רוזן (בפועל) • וילקינסון (בפועל) • גרלנד |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 2550 6463
* LCCN: n85387404
* NARA: 10570280
* SNAC: w6t43t2m
* VIAF: 65472738
* WorldCat: lccn-n85387404

 |