recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 



|  |
| --- |
| **ערך ללא מקורות** |
| בערך זה אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

**נישואים ברשות הפלסטינית** נערכים על פי חוקי הדת של בני הזוג, ועל פי אזור המגורים. פלסטינים בכל שטחי הרשות, כולל רצועת עזה, כפופים לחוקי הרשות הפלסטינית.

דיני משפחה ברשות הפלסטינית נקבעים באופן הבא:

* על הפלסטינים בשטחי B ו-A ביהודה והשומרון חלים דיני המשפחה של החוק הירדני מ-1976.
* ברצועת עזה חלים דיני המשפחה המצריים שחוקקו בתקופת הממשל הצבאי המצרי ברצועת עזה.

קהילות נוצריות בשטחים הפלסטיניים נוהגות על פי דיני המשפחה של הכנסייה הנוצרית, האוסרים על פוליגמיה. לכל עדה נוצרית יש בית דין המוסמך לדון בענייני נישואים וגירושים.

בכל דיני המשפחה לעיל לא קיימת אפשרות לערוך נישואים אזרחיים או נישואים בין-דתיים שיהיו מוכרים על ידי החוק.[דרוש מקור][דרושה הבהרה]

חוקי הנישואים למוסלמים ברשות הפלסטינית נקבעו על פי האסכולה החנפית, המתירה במפורש פוליגיניה (נישואים של גבר למספר נשים). עם זאת, אישה יכולה לציין בחוזה הנישואים שהיא איננה מתירה לבעלה לשאת נשים נוספות במהלך נישואיהם. אם הבעל נושא אישה נוספת בניגוד לחוזה הנישואים, האישה רשאית לעתור לגירושים. על פי חוקי האסלאם, גבר הנשוי למספר נשים חייב לשתף את כל נשותיו באופן שוויוני, ולספק לכל אישה מגורים בנפרד. כמו כן, גבר חייב להכריז על מצבו המשפחתי במעמד הנישואים.

פוליאנדריה (נישואים של אישה למספר גברים) אסורה על פי חוקי האסלאם.

ברצועת עזה, החוק המצרי שחוקק בתקופת הממשל הצבאי התיר נישואים לנשים מגיל 9 ולגברים מגיל 12. הקאדי הפלסטיני הראשי הוציא ב-1995 החלטה מנהלית עדכנית, לפיה מותר לנשים להינשא מגיל 15 ולגברים מגיל 16, כמו בחוק הירדני. כל הגילאים מחושבים על פי לוח השנה המוסלמי.

הרשות הפלסטינית מנסה בשנים האחרונות לגבש חוקי מעמד אישי עדכניים.

ראו גם
------

* נישואים בישראל
* דיני משפחה בישראל

לקריאה נוספת
------------

* הצעה לחוק נישואים פלסטיני (באנגלית)
**קונגרס חוק הבולים** הייתה התכנסות של נציגים של שלוש עשרה המושבות הבריטיות בצפון אמריקה, בתגובה לחוק הבולים שהטילה בריטניה על המושבות ב-1765. הנציגים החליטו על מגילת זכויות וכתבו עצומות למלך ולפרלמנט הבריטי. ישנם הרואים בקונגרס הבולים את הצעד המשמעותי הראשון לקראת הכרזת העצמאות של ארצות הברית.

ההתכנסות
--------

חוק הבולים גרר תגובות נזעמות מצד תושבים רבים במושבות. קבוצת בני החירות המיליטנטית הצליחה לעורר זעם רב ולארגן הפגנות נגד הממשלה הבריטית. במאי 1765, בית הנבחרים של וירג'יניה גינתה את החוק והגינוי הופץ בין המושבות. ב-8 ביוני 1765 שלח ג'יימס אוטיס בתמיכת האספה הכללית של מסצ'וסטס, מכתב הקורא לכינוס של נציגי המושבות בניו יורק באוקטובר. נציגים של 9 מושבות מתוך ה-13 הגיעו לניו יורק. ארבע המושבות שלא שלחו נציגים: ניו המפשייר, וירג'יניה, צפון קרוליינה וג'ורג'יה תמכו בכל זאת בהחלטת הקונגרס. לאחר שבועיים של דיונים, מה-7 באוקטובר עד ה-19 באוקטובר, הסכימו הנציגים על מגילת הזכויות והחליטו לשלוח עצומות למלך ולפרלמנט הבריטי.

הצהרת הזכויות
-------------

הצהרת הזכויות הכילה 14 נקודות ובהם:

* רק לתושבי המושבות ונציגיהם יש זכות להטיל מיסים במושבות
* זכותו של כל תושב למשפט על ידי חבר מושבעים
* לתושבי המושבות אותן זכויות כמו לתושבי בריטניה
* הפרלמנט הבריטי אינו יכול לייצג את תושבי המושבות אשר אינם רשאים להצביע לפרלמנט

תוצאות
------

קונגרס הבולים החליט גם על חרם על תוצרת בריטית כדי להימנע מתשלום מס הבולים וכן על צעדים אקטיביים נגד גובי המס, שכללו אלימות נגד הגובים והשמדת הבולים. חוק הבולים בוטל באביב הבא, וההצלחה של הפעולה המשותפת של תושבי המושבות, כמו גם ההצלחה של החרם על תוצרת בריטית שימנו את הדרך לפעילות משותפת של תושבי המושבות נגד הכתר הבריטי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונגרס חוק הבולים** בוויקישיתוף
* נוסח החלטת הזכויות, באנגלית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n88126576
* VIAF: 140826569
* WorldCat (עם VIAF): 140826569

 |
לודוויג ואן בטהובן
**מארש טורקי** (**Marcia Alla Turca**) הוא מארש קלאסי ידוע מאת לודוויג ואן בטהובן.

המארש
-----

|  |  |
| --- | --- |
|  | מארש טורקי של בטהובן  |
| לעזרה בהפעלת הקובץ |

### היסטוריה

המארש פורסם לראשונה ב-1808, כחלק מיצירתו של בטהובן "שש ווריאציות על נושא מקורי" (אופוס 76).
ב-1811 בטהובן כתב את יצירתו "חורבות אתונה" (אופוס 113) (אנ'). היצירה, הכוללת אוברטורה ומוזיקת ליווי למחזה "חורבות אתונה" מאת המחזאי הגרמני אוגוסט פון קוצבו, קרויה על שם המחזה. המארש הטורקי מופיע בפרק הרביעי של מוזיקת הליווי. המחזה יחד עם מוזיקת הליווי הועלו לראשונה ב-1812 לרגל פתיחתו של תיאטרון חדש בעיר פשט. למרות שהמארש פורסם לראשונה לפני המחזה רבים מזהים אותו עם מוזיקת הליווי של המחזה.

### מבנה

המארש כתוב בסגנון הטורקי שהיה נפוץ באותה תקופה. היצירה כתובה בסולם סי במול מז'ור, במפעם Vivace ובמקצב 2/4. היצירה נפתחת בפיאניסימו, עוברת ל-poco a poco, עולה לשיא בפורטיסימו ולבסוף חוזרת לפיאניסימו בקודה. שינויים אלה בדינמיקה יוצרים תחושה של צפייה בתהלוכה צבאית שמתקרבת ולאחר מכן מתרחקת.
בניגוד ליצירות אחרות של בטהובן שנכתבו לתזמורת, הכלים הדומיננטיים ביצירה זו הם כלי נשיפה מעץ ולא כלי מיתר.

### יצירות נגזרות

* פרנץ ליסט כתב שתי יצירות שמבוססות על המארש הטורקי של בטהובן. ב-1837 ליסט עיבד את המארש לפסנתר ותזמורת ביצירה "Fantasie über Motive aus Beethovens Ruinen von Athen" (S.122), וב-1846 עיבד את המארש לפסנתר סולו ביצירה Capriccio alla turca sur des motifs de Beethoven" (S.388).
* אנטון רובינשטיין עיבד אף הוא את היצירה לפסנתר.
* סרגיי רחמנינוב הוסיף עיבוד נוסף לגרסתו של אנטון רובינשטיין.
* גרסה אלקטרונית של המארש שימשה כנעימת הנושא של סדרת טלוויזיה מקסיקנית משנות ה-70.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מארש טורקי (בטהובן)** בוויקישיתוף
מארש טורקי (בטהובן) באתר פרויקט ספריית התווים הבינלאומי (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Wolfgang Amadeus Mozart, **Marcia Alla Turca: (from A Major Sonata)**, Carl Fischer, 1919. (באנגלית)
2. ↑  Alexander Shealy (1970). Beethoven: His Greatest Piano Solos,Volume 1. Copa Publishing Co; Ashley Publications, Inc. pp. 44–47. מסת"ב 0-8256-5137-9.
3. ↑  Frajman, Eduardo (March 17, 2017). "Jean Jacques Perrey: He Helped Shape the Latin American Imagination, and Didn't Even Know It!". LemonWire

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: e9932fac-1c8f-355c-89b2-be6982ca8653

 |
**מי אביבים 2010 בע"מ** הוא תאגיד מים וביוב המספק שירותי מים וביוב בתחום המוניציפלי של עיריית תל אביב-יפו. הוקם בשנת 2010 מכוח חוק תאגידי המים והביוב תשס"א-2001 וכפוף לרשות הממשלתית למים ולביוב. מטה התאגיד שוכן בפארק עתידים בתל אביב. מנכלי"ת התאגיד כיום היא המהנדסת רוסקה ניקולאייב.

מאפיינים
--------

התאגיד פועל בתחום העיר תל אביב-יפו, ובכך משרת למעלה מ-460,000 תושבים. בכך הוא מהווה את אחד מתאגידי המים הגדולים בישראל, שני רק לחברת הגיחון.

רוב המים מסופקים לתאגיד על ידי מקורות, ובנוסף לכך, התאגיד מפיק כ-10.5% ממי הצריכה שלו מבארות מים. נכון לשנת 2020, פחת המים של התאגיד עומד על 6.86%.

הביוב בעיר מתועל לקווי הביוב הראשיים של השפד"ן.

תאגיד מי אביבים משתף פעולה עם חברות הזנק מקומיות בתחום המים, הביוב והתיעול לצורכי ניטור ותחזוקה.

פרשת השוחד במי אביבים
---------------------

במהלך דצמבר 2013, עצרה משטרת ישראל 20 מעובדי התאגיד לחקירה ביחידת להב 433, ביניהם בכירים, בחשד לניתוב קריאות שירות, דיווחי עבודה כוזבים והטיית מכרזים עבור ארבע חברות קבלניות תמורת שוחד. במהלך החקירה כנגד החשודים תאגיד מי אביבים גיבה את פעולת המשטרה ושיתף פעולה בחקירה.

במהלך שנת 2015 יצא לפנמה יוסף ליבוביץ', בכיר לשעבר בתאגיד ולא שב לישראל. בספטמבר 2016 הוסגר לישראל על ידי האינטרפול.

בפברואר 2018 הוגשו כתבי אישום כנגד 14 עובדי מי אביבים וארבע חברות קבלניות. ביניהם המפקח מיכאל קרמר, עליו נגזרו בהסדר טיעון קנס בגובה 50 אלף ש"ח ומאסר על תנאי של חצי שנה.
בעקבות ההרשעות הגישה החברה תביעות אזרחיות נגד המורשעים ואח'

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מי אביבים
**בר כוכבא ברטיסלאבה** (בצ'כית: **ŽPSK Bar Kochba Bratislava - Židovský Plavecký A Športový Klub Bar Kochba Bratislava**) היה מועדון ספורט ושחייה יהודי, מהעיר ברטיסלאבה שבצ'כוסלובקיה. מועדון הספורט המוביל בסלובקיה בתקופה שבין שתי מלחמות העולם. המועדון זכה 3 פעמים ברציפות (1936–1938) באליפות צ'כוסלובקיה.

היסטוריה
--------

באביב 1929 פרשו שחיינים ובראשם מנהלם, וילהלם לנארט, מקבוצת מכבי ברטיסלאבה והקימו את מועדון השחייה בר כוכבא ברטיסלאבה. המועדון היה חבר באיגוד מכבי העולמי.

כבר בשנתו הראשונה בשנת 1930 מנה המועדון כ-500 חברים.

בשנת 1931 הצטרף השחיין המוביל בצ'כוסלובקיה פבל שטיינר שזכה באליפות אירופה בשחייה באותה שנה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי. יחד עם שטיינר הצטרפו למועדון שחיינים ושחקני כדורמים מצטיינים כמו: ארנסט ריינר, ג'ורג שוורץ ופרנטישק שולץ.

מועדון בר כוכבא ברטיסלבה השתתף במכביה הראשונה (1932) ובמכביה השנייה (1935) וזכה במדליות רבות ולהישגים נאים. בשנת 1935 זכה המועדון במקום השלישי הכללי באליפות צ'כוסלובקיה שנערכה בפראג.

לאחר שמכבי העולמי החליט להחרים את המשחקים האולימפיים שנערכו בברלין בשנת 1936, שחייני הנבחרת הצ'כוסלובקית היהודים (פבל שטיינר, אדיטה קפיחובה, קלרה מג'ירובה, היינץ בדרלה ומרטין פרוכט) קיבלו עונשים והמועדונים היהודיים קיבלו קנסות. ביולי אותה שנה באליפות צ'כוסלובקיה לנוער שנערכה בלטנוביצה זכה המועדון במקום הראשון הכללי ושבוע לאחר מכן באליפות צ'כוסלובקיה שנערכה בפראג זכה המועדון באליפות הכללית.

באליפות סלובקיה שנערכה במאי 1937 זכה המועדון באליפות הכללית בכל קטגוריות הגיל. השיא היה ניצחון של המועדון במשחק כדורמים נגד קבוצה מעורבת 13–1. באליפות צ'כוסלובקיה שנערכה בברטיסלאבה באוגוסט אותה שנה זכה המועדון במקום הראשון הכללי, ראשון בגברים ושני בנשים.

באליפות צ'כוסלובקיה שנערכה ביולי 1938 זכה המועדון שוב במקום ראשון באליפות הכללית, ראשון בגברים לפני הגיבור פראג (מועדון יהודי) וראשון בנשים.

בינואר 1939 המועדון התפורר כי מרבית חבריו עזבו ללונדון. המועדון פורק רשמית ב-26 בספטמבר 1940, אז יצא צו ממשלתי על פירוק כל האגודות היהודיות בסלובקיה.

ראו גם
------

* יהודים וספורט
* אירנה קרפלס

קישורים חיצוניים
----------------

* חדשות הספורט, הארץ, 23 בדצמבר 1938
* Dr. Peter Bučka, Ph.D, Jewish Swimming and Sports Club Bar Kochba Bratislava – the Most Successful Sports Club of Slovakia in the Interwar Period (בצ'כית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תמונה - משתתפים התחרות שחיה של מועדון הספורט 'בר כוכבא', ברטיסלבה, סלובקיה, 1931, באתר בית התפוצות מוזיאון העם היהודי
2. ↑  Dr. Peter Bučka, Ph.D, Jewish Swimming and Sports Club Bar Kochba Bratislava – the Most Successful Sports Club of Slovakia in the Interwar Period (בצ'כית)
3. ↑  תמונה של רביעיית שחייניות בר כוכבא ברטיסלאבה, באתר בית התפוצות מוזיאון העם היהודי
4. ↑  תמונה של רביעיית שחיינים בר כוכבא ברטיסלאבה, באתר בית התפוצות מוזיאון העם היהודי
**אונומריס** הייתה מנהיגה גלטית (גאלית - קלטית), והאישה הקלטית הראשונה שמוזכרת במקורות קלאסיים.

היא מתוארת ביצירה היוונית העתיקה "חיבור על נשים דגולות במלחמה". לפי מקור זה, אנשיה, שסבלו ממחסור והיו צריכים לברוח מארצם, הציעו לציית לכל מי שהיה מוכן להנהיג אותם. כאשר אף גבר לא קיבל את ההצעה, אונומריס, המתוארת כאישה גלטית מכובדת, איחדה את כל רכושם לטובת כל השבט והובילה את ההגירה. אונומאריס חצתה את נהר האיסטר (הדנובה) ושלטה על הארץ לאחר שהביסה את התושבים המקומיים בקרב.

לפי ההערכות אונומריס חיה בסביבות המאה ה-3 או ה-4 לפני הספירה, בתקופה שהתאפיינה בהגירות רבות של שבטים קלטים. השם גלטים מיוחס לשבטים קלטים שהיגרו מזרחה לאזור יוון ואסיה הקטנה במהלך המאה ה-3 לפני הספירה, אך ככל הנראה היה בשימוש עוד במאה ה-4 לפני הספירה עבור קלטים שהיגרו לאיטליה והבלקנים. הנסיבות ההיסטוריות של חייה אינן ידועות, ולא ברור אם היא הייתה דמות היסטורית אמיתית או אגדה. המקור היחידי שבו אונומריס מוזכרת הוא "חיבור על נשים דגולות במלחמה" ושם לא מוזכר מאין הגיע המידע עליה (בניגוד לרוב שאר הנשים המוזכרות בחיבור).

שם
--

השם אונומריס נשמע יווני אך נראה שהוא חיבור של שתי מילים, כאשר החלק השני "מריס" נובע משורש קלטי שפירושו "גדול". פירוש נוסף הוא עץ מסוג Mountain-Ash (אנ'). עוד שתי פרשנויות אפשריות אך פחות סבירות הן שה-"אונ" או "אונו" בשמה פירושו "נהר", עובדה שמסתדרת עם הסיפור על חציית הנהר, או לחלופין ש"ריס" מגיע מ-rix, שמשמעו "מלך".

לקריאה נוספת
------------

* Gera, Deborah Levine (1997). *Warrior Women: The Anonymous Tractatus De Mulieribus*. Brill. ISBN 978-90-04-10665-9.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Gera 1997, p. 219.
2. 1 2  Freedman, Phillip (2006). *The Philosopher and the Druids: A Journey Among the Ancient Celts*. New York, NY: Simon & Schuster. pp. 115–116. ISBN 0-7432-8906-4.
3. 1 2 3  Gera 1997, pp. 10-11.
4. 1 2 3  Koch, John (2006). *Celtic Culture: A-Celti, Volume I*. Santa Barbara, CA: ABC-CLIO. p. 1396. ISBN 1-85109-440-7.
5. ↑  Kazakevych, Gennadii (2021-12-30). "Horse-Rider Image on the Coins of the Eastern Celts and the Cult of Celtic War Goddess". *The Ukrainian Numismatic Annual* (5): 85. doi:10.31470/2616-6275-2021-5-81-92. ISSN 2616-6275.
6. ↑  Gera 1997, p. 29.
7. 1 2  Gera 1997, pp. 220-221.
8. ↑  Ereira, Alan; Jones, Terry (2009-05-27). *Terry Jones' Barbarians - Alan Ereira, Terry Jones*. ISBN 9781409070429. נבדק ב-2015-07-10.
**אילן סופר** (נולד ב-1962) הוא שופט בבית הדין הארצי לעבודה.

נולד בישראל. סיים את לימודיו התיכוניים ב-1980 בתיכון שמעון בן צבי בגבעתיים במגמה ריאלית - ערבית. בשנים 1980–1983 שירת בצה"ל בחיל מודיעין. בשנת 1988 סיים לימודי משפטים באוניברסיטת תל אביב, ועד שנת 1989 התמחה במשרד עורכי דין. במאי 1990 הוסמך כעורך דין ועד שנת 2000 עבד במשרד עורכי דין.

באוגוסט 2000 מונה לשופט בבית הדין האזורי לעבודה בבאר שבע. בשנת 2007 ובשנים 2010–2012 כיהן כרשם בבית הדין הארצי לעבודה. ביולי 2011 מונה למשך תשעה חודשים לכהן כשופט בפועל בבית הדין הארצי לעבודה. באוקטובר 2014 מונה לכהן כסגן נשיאת בית הדין האזורי לעבודה בבאר שבע. ביולי 2017 מונה לשופט קבוע בבית הדין הארצי לעבודה.

ב-2001 פסק כי על פי חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה אסור להפלות אדם מטעמי דת, בין היתר בהקשר של קבלה לעבודה של שומרי שבת המסרבים לעבוד בשבת.

כסגן נשיאת בית הדין האזורי לעבודה בבאר שבע, פסק כי פציעה של מנהל חברת הסעות כתוצאה מפיצוץ מטען חבלה שהוצמד לרכבו איננה תאונת עבודה שכן הפיצוץ עשוי היה להתרחש בכל מקום ולאו דווקא בדרכו לעבודה.

בשנת 2016 קבע כי מפעל תרכובות ברום (מקבוצת כי"ל) תחזיר לעבודה ותפצה בכ-280 אלף שקלים עובדת שהוצאה בניגוד לרצונה לפרישה מוקדמת על רקע מחלת השרירים פיברומיאלגיה ממנה היא סובלת. פסק הדין קבע כי החברה לא התחשבה במצבה הרפואי לפני הוצאתה לפנסיה מוקדמת, וזאת בניגוד לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

בשנת 2017 מהלך כהונתו בבית הדין האזורי ביטל גם החלטה של המוסד לביטוח לאומי להפחית מגמלת הבטחת ההכנסה של אדם שזכה במספר הגרלות 'צ'אנס' של מפעל הפיס. השופט סופר כתב בפסק דינו כי "פרשנות תכליתית של חוק הבטחת הכנסה - היא כזו שאין לעודד את מי שמבטל זמנו בהשתתפות קבועה בהגרלות במקום לעבוד" עם זאת, הוסיף כי"עדיין יש להשאיר למחוקק לומר את דברו מפורשות. מקובלת עליי הגישה שלפיה פגיעה בזכויות לפי חוק של ביטחון סוציאלי צריכה להיעשות לא בדרך של פרשנות אלא בחקיקה תוך קביעת הסדר ברור בסוגיה זו".

בפברואר 2022 קבע כי אישה שנפצעה בדרכה מביתה לקניון על מנת לאסוף טלפון נייד היא נפגעת תאונת עבודה (בדרך לעבודה), שכן יצאה לאסוף טלפון נייד שאותו הייתה זכאית לקבל מהמעסיקה שלה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אילן סופר באתר הרשות השופטת.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאבקים נגד רמיסת השבת בטלוויזיה ובשוק העבודה, באתר ערוץ 7, 23 במאי 2001
2. ↑  ג'קי כהן, מטען חבלה ברכב – לא תאונת עבודה, באתר פוסטה, 19 בנובמבר 2015
3. ↑  גלעד פלג, בעלת מוגבלות פוטרה, תוחזר ותפוצה כספית, באתר נגישות נט
4. ↑  משה גורלי, ביהמ"ש: "אין לעודד את מי שמשתתף בהגרלות במקום לעבוד", באתר כלכליסט, 19 בפברואר 2017
5. ↑  עו"ד עינת קנפו לוי | פסקדין, נפצעה בדרך לאסוף נייד בקניון. שופט: זו תאונת עבודה, באתר ynet, 25 בפברואר 2022

| שופטי בית הדין הארצי לעבודה |
| --- |
| שופטים קבועים מכהנים | **נשיאה**: ורדה וירט לבנה • **סגן הנשיאה**: אילן איטח
חנה אופק-גנדלר • לאה גליקסמן • סיגל דוידוב-מוטולה • אילן סופר • רועי פוליאק |  |
| נשיאים בדימוס | יגאל פליטמן • נילי ארד • סטיב אדלר • מנחם גולדברג • צבי בר-ניב |
| סגני נשיאים בדימוס | אלישבע ברק-אוסוסקין • יצחק אליאסוף • שאול קובובי • ישראל לוין |
| שופטים קבועים בדימוס | צבי טרלו • זאב נגבי • עדינה פורת • שמואל צור • עמירם רבינוביץ' • רונית רוזנפלד • מרטין אלטס • יוסף רייך |
| ראו גם: נציגי ציבור בבית הדין הארצי לעבודה |
**מונובנזון**, (באנגלית: **Monobenzone**) הנקרא גם **4-(Benzyloxy)phenol** and **monobenzyl ether of hydroquinone** הוא כימיקל אורגני ממשפחת הפנולים עם הנוסחה הכימית C6H 5CH2OC6H4OH. הוא משמש כתרופה אקטואלית לדפיגמנטציה רפואית. זהו מוצק חסר צבע המסווג כאתר המונובנזיל של הידרוקווינון. מונובנזון מסיס באתנול, בנזן ובדיאתיל אתר, וכמעט בלתי מסיס במים.

פרמקולוגיה
----------

יישום מקומי של מונובנזון בבעלי חיים הגביר את הפרשת המלנין ממלנוציטים. אותה פעולה נחשבת אחראית להשפעת הפיגמנטציה של התרופה בבני אדם. מונובנזון עלול לגרום להרס של מלנוציטים ולדפיגמנטציה קבועה.

ההיסטולוגיה של העור לאחר דפיגמנטציה עם מונובנזון מקומי זהה לזו שנראית בויטיליגו. האפידרמיס תקין למעט היעדר מלנוציטים ניתנים לזיהוי. לכן, מונובנזון משמש כתרופה מקומית לדפיגמנטציה קבועה של עור רגיל המקיף נגעים ויטיליגיניים רק בחולים עם ויטיליגו של מחלה אידיופתית מפושטת (יותר מ-50 אחוז משטח הגוף). מונובנזון נחשב ליעיל גם לטיפול מלנומה.

לקריאה נוספת
------------

* Bolognia JL, Lapia K, Somma S (בינואר 2001). "Depigmentation therapy. Dermatologic Therapy". **14** (1): 29–34. doi:10.1046/j.1529-8019.2001.014001029.x. `{{cite journal}}`:  (עזרה); Cite journal requires `|journal=` (עזרה)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מונובנזון** בוויקישיתוף
* "Monobenzone". *Drug Information Portal*. U.S. National Library of Medicine.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "4-(Benzyloxy)phenol - Substance Summary". *PubChem*. U.S. National Library of Medicine. נבדק ב-9 בספטמבר 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "4-(Benzyloxy)phenol, 98%". ChemExper. נבדק ב-9 בספטמבר 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Monobenzone topical". *eMedicineHealth*. WebMD, Inc. אורכב מ-המקור ב-22 במרץ 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Monobenzone as Immunotherapy for Melanoma". jwatch. נבדק ב-2012-06-26.

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מפת "משולש ויימאר" - פולין, גרמניה, צרפת
**משולש ויימאר** מתייחס לקבוצת המדינות פולין, גרמניה, וצרפת, המבקשות לקדם את שיתוף הפעולה ביניהן. היא קיימת בעיקר כמפגשי פסגה בין מנהיגי שלוש המדינות, שהאחרונה שבהן התרחשה ב-7 בפברואר 2011.

מאפייני ומטרות המשולש
---------------------

משולש ויימאר הוקם לראשונה בעיר הגרמנית ויימאר בשנת 1991, במטרה לסייע לשיחרורה של פולין מהשלטון הקומוניסטי. בפגישה השתתפו שרי החוץ של כל מדינה: רולאן דומא הצרפתי, האנס-דיטריך גנשר הגרמני, וקשישטוף סקובישבסקי (Krzysztof Skubiszewski) הפולני.

הפגישות הקודמות בין המנהיגים התקיימו בפוזנן, פולין (1998), נאנסי, צרפת (1999), המבאך (Hambach), גרמניה (2001) וננסי, צרפת (2005). משולש ויימאר עוסק גם ברמת קשרים נמוכה יותר, כדוגמת הכינוס השנתי בין שרי החוץ.

את פסגת אוקטובר 2011 אירח נשיא פולין, ברוניסלב קומורובסקי, והשתתפו בה הנשיא הצרפתי ניקולא סרקוזי וקנצלרית גרמניה, אנגלה מרקל. במהלכה הועלו נושאי חידוש הפגישות הסדירות של משולש ויימאר, ההפיכה במצרים ושיפור היחסים עם רוסיה. במהלכה גרמניה וצרפת עודדו את פולין להצטרף לברית שתעודד את התחרותיות בין המדינות.

ב-19 במאי 2005 גרהרד שרדר, ז'אק שיראק, ואלכסנדר קוושנייבסקי נפגשו בעיר הצרפתית נאנסי לדון בנושאי האיחוד האירופי.

ב-5 ביולי 2011, פולין, צרפת וגרמניה חתמו על הסכם בבריסל ובו נקבע על הרכבת יחידת לוחמה המונה 1,700 חיילים, שתקרא "לוחמי ויימאר". היחידה תהיה מוכנה לפריסה באזורי משבר בעולם החל משנת 2013. פולין תפקד על היחידה, ותספק חיילי גדוד המוכנים ללחימה. גרמניה תספק תמיכה לוגיסטית, וצרפת תספק תמיכה רפואית כשמרכז הפיקוד המבצעי יהיה במבצר מון ואלריאן (Mont-Valérien), הממוקם בפרברי פריז.

פסגות שרי החוץ
--------------

 פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לעדכן אותו. 
1. 23-24 באפריל 1992 בברז'רק, צרפת
2. 11-12 בנובמבר 1993 בוורשה, פולין
3. 14-15 בספטמבר 1994 בבמברג, גרמניה
4. 26 באוקטובר 1995 בפריז, צרפת
5. 19 בדצמבר 1996 בורשה, פולין
6. 19 בנובמבר 1997 בפרנקפורט על האודר, גרמניה
7. 6 בינואר 1999 בפריז, צרפת
8. 30 באוגוסט 1999 בוויימאר, גרמניה
9. 7 ביוני 2000 בקרקוב, פולין
10. יוני 2008 בפריז, צרפת
11. יוני 2009 בוויימאר שבגרמניה

פסגות ראשי המדינות
------------------

1. 21 בספטמבר 1993 בגדנסק, פולין
2. 21 בפברואר 1998 בפוזנן, פולין
3. 7 במאי 1999 בנאנסי, צרפת
4. 27 בפברואר 2001 בהמבאך, גרמניה.
5. 9 במאי 2003 בורוצלב, פולין. נערך ימים ספורים לפני משאל העם על כניסת פולין לאיחוד האירופי.
6. 19 במאי 2005 בננסי, צרפת
7. 5 בדצמבר 2006 במטלאך (Mettlach), גרמניה
8. 7 בפברואר 2011 בוורשה, פולין

פסגות שרי ההגנה
---------------

1. 25 ביולי 2006 בוייליצ'קה (Wieliczka), פולין
2. 18 בדצמבר 2007 בברלין, גרמניה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משולש ויימאר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Leaders in Warsaw can’t cover up EU budget rift" Radio Polonia
2. ↑  Germany, France and Poland form EU battlegroup (באנגלית)
3. ↑  הפסגה ב-3 ביולי 2006, בויימאר, גרמניה נדחתה בשל מחלה, לכאורה, של נשיא פולין לך קצ'ינסקי.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2006023674
* VIAF: 147962339
* WorldCat: lccn-n2006023674

 |
האטצ'ר המתוקן ב-2018.
האטצ'ר המקורי מ-1905.
יציקת ארד של הגולגולת של האטצ'ר בשערי המוזיאון.
**האטצ'ר** (Hatcher, מספר קטלוגי USNM 500000‏) הוא השם שניתן לשלד ה**טריצרטופס** מהמין *Triceratops horridus* במוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע סמית'סוניאן בוושינגטון הבירה, ארצות הברית. שלד זה, שהורכב והוצג לראשונה ב-1905, היה השלד הראשון של הטריצרטופס בתצוגה מוזיאלית ואחד המאובנים הידועים ביותר של המוזיאון. בנוסף לשלד המוצג במוזיאון, יציקת ארד בצורת הגולגולת של האטצ'ר בגודל מלא, מוצבת מחוץ למוזיאון.

האטצ'ר הורכב לראשונה ב-1905 מאוסף מאובנים של מספר פרטים של טריצרטופס שאסף הפלאונטולוג וצייד המאובנים ג'ון בל האטצ'ר, שעל שמו נקרא השלד. את השלד ניסו להרכיב לפי האיורים של עותניאל צ'ארלס מארש, מי שגילה, תיאר והגדיר לראשונה את הטריצרטופס. בעת הניסיון להרכיב את השלד נאלצו טכנאי המוזיאון להשתמש במאובנים ממספר פרטים (שלא היו באותו גודל) מאחר שלא נמצא שלד שלם של טריצרטופס. בעיה נוספת שהם נתקלו בה הייתה כאשר ניסו להציב את הרגליים הקדמיות בצורה זקופה לחלוטין, כמו באיור של מארש. הם גילו שהעצמות פשוט לא מסתדרות בצורה הזו ונאלצו להרכיב אותן כאשר הן נוטות החוצה בזווית, בתנוחה בה הרגליים הקדמיות מפוסקות ופרושות לצדדים (בתנוחה שיותר אופיינית ללטאות). 

בשנות ה-90 של המאה ה-20 התברר כי מצב השלד בכי רע ויש לנקוט בפעולות שימור דחופות. אוצר התצוגה החליט לנצל את ההזדמנות לסריקה דיגיטלית תלת-ממדית של השלד, הן כדי לאפשר הדפסה תלת-ממדית של העתקים שיחליפו מאובנים פגיעים או יתקנו חלקים פגומים בשלד והן בשביל לאפשר יצירת דגמים שבאמצעותם הפלאונטולוגים יחקרו את התנוחה ויכולת התנועה של הטריצרטופס. השלד פורק, נסרק והורכב מחדש. בשנת 2001 הוצב במוזיאון השלד המחודש אחרי פעולות שימור והחלפת המאובנים הפגיעים, הפגומים או השגויים בהעתקים מתוקנים שנוצרו על פי הסריקה הממוחשבת. לצידו הוצב דגם בקנה מידה 1:6 של השלד כפי שהיה בתנוחה המקורית מ-1905. 

ב-2014 נסגרה תצוגת המאובנים של המוזיאון לצורך שיפוצים ובנייה מחדש, והיא נפתחה לציבור ב-2019. בינתיים "האטצ'ר" הטריצרטופס ו"סטן" הטירנוזאורוס רקס מוצגים לקהל הרחב בתצוגה זמנית. בתצוגה החדשה ניצבת דיורמה של שלדים בה הטירנוזאורוס החדש של המוזיאון, סטן, טורף את הגווייה של האטצ'ר (שלא ברור אם מת בקרב או באופן טבעי).

ראו גם
------

* טריצרטופס
* ליין (טריצרטופס)
* יושי (טריצרטופס)
* ביג ג'ון (טריצרטופס)
* הורידוס (טריצרטופס)
* דו-קרב הדינוזאורים (מאובן) (Dueling Dinosaurs)
* מאובן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האטצ'ר** בוויקישיתוף
* מידע על תצוגת הטריצרטופס 1 באתר המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע דרך ארכיון האינטרנט
* מידע על תצוגת הטריצרטופס 2 באתר המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע דרך ארכיון האינטרנט
* שחזור של שלד טריצרטופס הורידוס שלם על בסיס האטצ'ר, מאת סקוט הארטמן 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  מידע על התצוגה ו מידע נוסף על הטריצרטופס האטצ'ר, באתר המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע, המכון הסמיתסוני דרך ארכיון האינטרנט.
2. ↑  Museums and the Triceratops Posture Problem – Part 2.
3. ↑  מידע על התצוגה ו כתבה עליה, באתר המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע, המכון הסמיתסוני.
4. ↑  סט תמונות 1 ו סט תמונות 2 של העברת השלד המתוקן בעת חידוש אולם המאובנים, באתר המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע, המכון הסמיתסוני, מאי 2014.
5. ↑   Preview of "The Last American Dinosaurs: Discovering a Lost World", ערוץ היוטיוב הרשמי של המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע, 2014
הדגימה, כפי שהיא מוצגת כיום
הדגימה, כפי שנמצאה בשטח
גולגולת הוולוצירפטור
אמנות פלאונטולוגית המציגה את הקרב

אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "דו-קרב הדינוזאורים (מאובן)".
**דינוזאורים נלחמים** הוא כינוי לדגימת מאובנים שנמצאה בתצורת ג'דוקטה מתקופת הקרטיקון עליון במדבר גובי שבמונגוליה. הדגימה משמרת ולוצירפטור ופרוטוצרטופס שנלכדו תוך שהם נלחמים זה בזה, והיא התגלתה בשנת 1971.

היסטוריה
--------

בשנים 1963–1971 נשלחו משלחות פלאונטולוגיות פולניות–מונגוליות למדבר גובי במטרה למצוא מאובנים. ב-3 באוגוסט 1971 חשפה משלחת את המאובן שהכיל שלדים של ולוצירפטור ופרוטוצרטופס הנאבקים זה בזה. למרות שנסיבות קבורתם לא היו ידועות, תנוחתם הצביעה שהם מתו בו-זמנית במהלך המאבק.

פרשנות
------

בשנת 1974 הפלאונטולוג המונגולי רינצ'ן ברסבולד טען שיכול להיות כי הדינוזאורים טבעו בקרקעית דמוית חול טובעני של אגם, או שהם נפלו לתוך ביצה ולא הצליחו להיחלץ ממנה. בשנת 1993 הפלאונטולוגית הפולנית האלשקה אוסמולסקה הסבירה כי ייתכן שבמהלך המאבק התמוטטה עליהם דיונה שקברה אותם, או שבכלל הוולוצירפטור אכל מגופתו של פרוטוצרטופס מת ונהרג בנסיבות לא ידועות.

בשנת 1995 טען החוקר דייוויד מ. אנווין כי על פי תנוחת המאובנים ניתן לקבוע כי הם מתו בו-זמנית, וכי לא מדובר באירוע שבו הוולוצירפטור ניזון מפרוטוצרטופס מת. מחקירת המשקעים המקיפים את הדגימה הוא למד כי הם כנראה נקברו בחיים במהלך סופת חול, וכי ייתכן שהוולוצירפטור ניצל את הסופה לציד פרוטוצרטופסים, שנהגו להישאר במקומם בעת סופות חול.

בשנת 1998 הפלאונטולוג קנת' קרפנטר הציע תרחיש נוסף, שבו הפצעים המרובים שנגרמו בגרונו של הפרוטוצרטופס על ידי הוולוצירפטור גרמו לו לדמם למוות, אך לפני מותו הוא הצליח לנשוך את ידו הימנית של הוולוצירפטור ולכד אותו תחת משקל גופו, מה שגרם למותו מהתייבשות של הוולוצירפטור לאחר שלא הצליח לחלץ את עצמו. הגפיים החסרות של הפרוטוצרטופס נתלשו מאוחר יותר על ידי אוכלי נבלות, ושניהם נקברו לאחר מכן על ידי משקעים חוליים.

בשנת 2016 דיווח ברסבולד כי שברים מסוימים בעצמות המאובנים מוכיחים כי מישהו ניסה לבתר או לשלוף אותם ממקומם, וחיזק את טענתו של קרפנטר שכנראה השניים מתו במהלך המאבק ואוכלי נבלות גרמו אחר כך לשברים בעצמות. ברסבולד הציע גם תאוריה נוספת, לפיה לאחר מותם של השניים חברי העדר של הפרוטוצרטופס ניסו לשלוף אותו איתם וגרמו לנזק, אך באזור לא נמצאו עקבות התומכים בטענה זו. הוא גם תיאר את מהלך הקרב בין השניים, וטען כי לאחר שהוולוצירפטור פגע באמצעות הטופרים שברגליו האחוריות בגרון הפרוטוצרטופס ובבטנו, תוך שהוא מנסה לתפוס את ראשו עם רגליו הקדמיות, השתמש הפרוטוצרטופס בכוחו כדי להדוף את הוולוצירפטור, שלבסוף נקבר תחתיו, כטענת קרפנטר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דינוזאורים נלחמים** בוויקישיתוף
**תֹּעִי** מֶלֶךְ חמת, מוזכר בתנ"ך בספר שמואל ב' פרק ח פסוקים ט-י: "וַיִּשְׁמַע, תֹּעִי מֶלֶךְ חֲמָת: כִּי הִכָּה דוד, אֵת כָּל-חֵיל הֲדַדְעֶזֶר. וַיִּשְׁלַח תֹּעִי אֶת יוֹרָם בְּנוֹ אֶל הַמֶּלֶךְ דָּוִד לִשְׁאָל לוֹ לְשָׁלוֹם וּלְבָרְכוֹ, עַל אֲשֶׁר נִלְחַם בַּהֲדַדְעֶזֶר וַיַּכֵּהוּ כִּי אִישׁ מִלְחֲמוֹת תֹּעִי, הָיָה הֲדַדְעָזֶר; וּבְיָדוֹ, הָיוּ כְּלֵי כֶסֶף וּכְלֵי זָהָב וּכְלֵי נְחֹשֶׁת". ישנם ארכאולוגים המזהים את תועי עם המלך הנאו-חיתי תאיתה. מלך זה מוזכר בכתובות הירוגליפיות לוויות שנתגלו בחפירות בצפון סוריה על גדות נהר האורונטס ובסביבה הקרובה לעיר חמה, ובכתובת הירוגליפית לווית במקדש באלפו שמוקדש לאל הסערה החיתי. בקיר המזרחי במקדש מסותתות שתי דמויות ניצבות אחת מול השנייה, הדמות הראשונה היא אל הסערה ומולה ניצב המלך תאיתה, ומפיו יוצאת כתובת: "מלך וגיבור על ארץ פאדאסאתיני". המקדש תוארך על סמך בדיקות פחמן-14 למאה ה-11 לפנה"ס.

הסיבה לברית שכרת תועי מלך חמת עם דוד מלך ישראל, יכולה להיות שהדדעזר שמלך על ממלכת צובה הארמית היווה איום על הממלכה הניאוחיתית של תועי, שהשתרעה על שטח גדול בצפון מערב סוריה ובדרום טורקיה של היום.

קישורים חיצוניים
----------------

* האם נמצא מלך קדום המוזכר בתנ"ך?
* הירוגליפיים לוויים והמלך תאיתה
* תאיתה מלך פליסטין: 900-950 לפנה"ס?

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kohlmeyer, K. 2009, 'The Temple of the Storm God in Aleppo during the Late Bronze and Early Iron Ages', *NEA* 72/4:190-202.
פירוש נוסף ערך זה עוסק במקובל מארץ ישראל. אם התכוונתם למקובל מפולין, ראו נתן נטע שפירא.
רבי **נתן שפירא הירושלמי** (נקרא גם: **נתן בן ראובן דוד (טעביל) שפירא,** החיד"א מזכיר אותו בשם "הרב הנשי"א" - ה'רב נ'תן ש'פירא י'שמרהו א'להים; נולד בקרקוב, ונפטר ברגיו שבאיטליה בסביבות שנת תכ"ז, 1667), היה רב, דיין ומקובל ושד"ר בירושלים. בשנת תט"ו (1655) הוא נשלח על ידי עדת האשכנזים בירושלים לאיטליה, הולנד ואשכנז והשתמש באמצעי תעמולה רבים לאיסוף כספים, ולא נמנע מלקבל תרומות מנוצרים. נמצא חתום על תעודה בירושלים בשנת תי"ז (1657). הוא חי באיטליה כעשר שנים עד פטירתו.

בספר "גינת ורדים" מאת ר' אברהם הלוי מסופר שרבני ירושלים התירו לו לקחת אשה נוספת פרט לאשתו הראשונה בחתימת היתר מאה רבנים, והוא גר עם שתי נשיו בחצר בית הכנסת הספרדים.

כאשר יצא לשליחות מארץ ישראל לאירופה, הוא נפגש בוונציה עם ר' משה זכות אשר אחר שנפטר כתב את נוסח מצבתו. שם הוא חיבר את ספרו טוב הארץ, והדפיס אותו בוונציה בשנת 1655. חלקו הראשון של הספר עוסק בבירור מעלתה של הארץ ומעלת המגורים בה. בהקדמת הספר הוא כותב כי דבריו מיוסדים על תורת האר"י ותלמידו רבי חיים ויטאל וגם על תורת רבי משה קורדובירו ורבי אברהם אזולאי.

ערך את כתבי האר"י שנכתבו על ידי ר' חיים ויטאל, במקביל לעריכה הנפוצה של בן דורו, ר' מאיר פאפרוש. חלק ראשון בשם **מאורות נתן** נדפס בספר "פרי עץ חיים", בקוריץ בשנת תקמ"ב. החלק השני של ספר "מאורות נתן" נקרא בשם **מחברת הקודש** ונדפס גם הוא בקוריץ בשנת תקמ"ג. נקרא גם בשם "ספר הכוונות".

משפחתו
------

שתי בנותיו נישאו לר' יחיאל ור' נתנאל פואה שהיו רבנים בריגיו.

חיבוריו
-------

* טוב הארץ נדפס לראשונה בויניציאה בשנת תט"ו (1654). **טוב הארץ**, חלק א' על מעלת ארץ ישראל חלק ב' על משניות דעשר קדושות במס' כלים על פי סוד חלק ג' "שפר תיקונים" כולל סדר תיקון חצות וביאור המזמורים, ירושלים, תרנ"א(1890), באתר היברובוקס. מהדורה נוספת, ירושלים, תשס"ו, (2006)
* **יין המשומר,** על שתיית "סתם יינם" והשחתת הזקן בקבלה, נדפס בוויניציאה בשנת ת"כ (1659).
* **מצת שמורים,** ביאור סוד מצוות מזוזה, תפילין וברכת השחר על פי קבלת האר"י, נדפס בוויניציאה בשנת ת"כ(1659).
* **הגהות** על ספר אוצרות חיים ופרי עץ חיים.
* **הגהות על כוונת האר"י** נדפס בשם פרי עץ חיים בקארעץ בשנת תקמ"ב (1781).
* **תורת נתן** - נדפס לראשונה בשנת תרנ"ד (1893)
* **פירוש על ההגדה**, בכתב יד אוקספורד, בו הוא חותם: **נתן המכונה נטע** בן ראובן טעבל הדיין המצוין מק"ק קראקא, השוכן לעת עתה בירושלים.
* **דרשות**, בכתבי יד, דרשה אחת במעלת הכוונה בקריאת שמע ובנפילת אפים נדפסה - מן הגנזים, מודיעין עילית תשע"ד הוצאת קהילות ישראל.

הערות שוליים
------------

1. ↑  א. יערי, **שלוחי ארץ ישראל**, עמ' 277, ירושלים, תשי"א
2. ↑  ישעיהו זנה, **קובץ על יד כרך ה' (טו)**, מקיצי נרדמים, 1950, עמ' עמ' ריד
3. ↑  שלום הלל (עורך), **מן הגנזים**, מודיעין עילית: אהבת שלום, תשע"ד, עמ' עמ' 54
4. ↑  פרי עץ חיים -- ויטל, חיים בן יוסף, קוריץ תקמ"ב, באתר hebrewbooks.org
5. ↑  פרי עץ חיים -- ויטל, חיים בן יוסף, ירושלים תשכ"א, באתר hebrewbooks.org
6. ↑  תולדות חכמי ירושלים, פרומקין ח"ב עמי 39-42.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301203605171
* GND: 136498205
* ISNI: 0000 0000 7883 3310
* LCCN: nr93031735
* NTA: 308166329
* VIAF: 66342902
* WorldCat: lccn-nr93031735

 |
**סקוטיש טֵרִיֵּר** (מאנגלית: טרייר סקוטי) הוא גזע כלבים מקבוצת הטריירים. הוא אחד מחמשת גזעי הכלבים שמקורם בסקוטלנד. ארבעת הנוספים הם קאירן טרייר, וסט היילנד וייט טרייר, דנדי דינמונט טרייר וסקיי טרייר.

הסקוטיש טרייר נפוץ בתרבות הפופולרית. הנשיא ה-32 של ארצות הברית, פרנקלין דלאנו רוזוולט נהג לתור בעולם עם כלבו הסקוטי פאלא, אשר דמותו אף הונצחה יחד עם פסלו של הנשיא בוושינגטון. גם הנשיא ה-43 של ארצות הברית, ג'ורג' ווקר בוש, היה בעליהם של שני כלבי סקוטיש טרייר בשם בארני ומיס ביזלי. וולט דיסני הנציח את דמותו הג'נטלמנית של הגזע הזה בסרטו "היפהפייה והיחפן". אף על פי שהגזע פותח על מנת לחדור למעברים תת-קרקעיים במרדף אחר יונקים קטנים, הסקוטיש טרייר הוא בראש ובראשונה בן לוויה נאמן, ויכול להוות כלב שמירה מצוין.

היסטוריה
--------

הסקוטיש טרייר של ימינו הוא ככל הנראה צאצא של כלבים שחיו באיים המערבים של סקוטלנד והושבחו באברדין (מכאן בא שמו השני של הסקוטיש טרייר 'אברדין טרייר') שבסקוטלנד באמצע המאה ה-19.

מאפיינים
--------

### מראה חיצוני

הסקוטיש טרייר הוא כלב קטן בעל גוף וצוואר שריריים (היקף צוואר טיפוסי: 35 ס"מ) וחזה גדול. הוא בעל רגליים קצרות, גוף מוצק, וראש ארוך יחסית לגופו. כפות רגליו הגדולות מתאימות לחפירה. האוזניים והזנב הזקוף הם ממאפייניו הבולטים של הגזע. עיניו של הסקוטיש טרייר קטנות ובדרך כלל בצבע חום-שחור. גובה השכמות אמור להיות 25 ס"מ בקירוב, ואורך הגב, מהשכמות עד לזנב 28 ס"מ. משקל תקין לסקוטיש טרייר נע בין 8.5–10 ק"ג לזכרים, 8–9.5 ק"ג לנקבות. גובהו של הטרייר נע בין 25–28 ס"מ.

לסקוטיש טרייר פרווה חיצונית ארוכה, דקה וקשה המגנה עליו ממזג האוויר, ופרווה פנימית רכה. בתספורת האופיינית לגזע נוהגים להשאיר יותר פרווה באזור הזקן, הגבות, הרגליים, והאזור התחתון של הגוף, ולעומת זאת בראש, האוזניים, הזנב והגב לגזור ולהשאיר פרווה קצרה. צבע הפרווה נע בין אפור כהה לשחור, או חום כהה. לעיתים ניתן לראות גם סקוטיש טרייר בצבע צהוב, אך אין לבלבל אלו עם סופט קואטיד וויטן טרייר או וסט היילנד וייט טרייר.

### אופי

הסקוטיש טריירים הם כלבים טריטוריאליים, עירניים וזריזים. הגזע ידוע כעצמאי ובעל ביטחון, חכם, ונחוש. הסקוטיש טריירים מתוארים כאוהבים, אך גם עקשניים. הם נוטים להיות מרוחקים וסגורים אך נאמנים מאוד למשפחה ונקשרים, בדרך כלל לאדם אחד או שתיים.
סקוטיש טרייר יכול להוות כלב שמירה טוב, בזכות הנטייה שלו לנבוח רק כאשר יש צורך, ואיפוקו עם זרים, למרות שזהו לא תמיד המקרה. סקוטיש טרייר נוצרו במקור לתקוף ולצוד גיריות, ועל כן הם נוטים לחפור ולרדוף אחר בעלי חיים קטנים, כמו סנאים עכברים וחולדות.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סקוטיש טרייר** |

* סקוטיש טרייר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הבית הלבן: הכלב הנשיאותי ברני נשך עיתונאי, באתר ynet

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007563216005171
* BnF: cb12479063n (data)
* LCCN: sh85118907
* NKC: ph116164

 |
**אל-איג'ליתו בינתו אל-איג'לי** (בערבית العجلية بنت العجلي) הייתה בונת אצטרולבים שחיה במאה ה-10 לספירה בעיר חלב, סוריה של היום. בספרות העממית המודרנית היא מוכרת כ**מריאם** **אל אצטרולביה** (מרים האצטרולבית, בערבית مريم الأسطرلابية), אך השם הפרטי 'מריאם' אינו מוזכר במקור היחיד על חייה.

ביוגרפיה
--------

לפי איבן אל-נדים (Ibn al-Nadim), היא הייתה בתו של יצרן אצטרולבים ששמו אל-איג'לי; היא ואביה עבדו והתמחו אצל יצרן אצטרולבים מבגדאד ששמו נסטלוס (Nastulus) .

היא הועסקה על ידי האמיר הראשון של חאלב, סייף אל-דאולה (Sayf al-Dawla), שמשל בין 944 ל-967. מעבר למידע הזה, לא ידוע עליה דבר. היא ואביה היו מוכרים בכינוי "יצרני אצטרולבים". בזמנה בניית אצטרולבים הייתה מקצוע מוכר מזה זמן רב.

מורשת
-----

האסטרואיד 7060 Al-ʻIjliya שהתגלה על ידי Henry E. Holt (Henry E. Holt) במצפה הכוכבים פאלומר בשנת 1990 קרוי על שמה.

היא הייתה מקור השראה לדמות בנובלה 'בינתי' (Binti (novella)) שהתפרסמה ב-2015, ולדמות בסדרה ויקינגים: ולהאלה בערוץ נטפליקס. היא צוינה ברשימת "נשים מרשימות בתור הזהב של הציביליזציה המוסלמית".

הערות שוליים
------------

1. 1 2  (7060) Al-`Ijliya = 1986 OO = 1990 SF11 = 1992 BR1
2. ↑  The Fihrist of al-Nadim; a tenth-century survey of Muslim culture
3. ↑  The Inspiration for Nnedi Okorafor’s Binti is a Muslim Scientist From the 10th Century
4. ↑  The True Story Behind Hayat Kamille's Mariam in Vikings: Valhalla
5. ↑  EXTRAORDINARY WOMEN FROM THE GOLDEN AGE OF MUSLIM CIVILISATION

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012427658205171

 |
**פרנסוס על גלגלים** **(Parnassus on Wheels)** הוא הרומן הראשון שכתב כריסטופר מורלי בשנת 1917. 

הרומן עוסק בפסיכולוגיה, תרבות ומגדר בצורה קלילה ומשעשעת, אך בעיקר במקומה של היצירה הכתובה בחייהם של אנשים. בספר מתארת הלן מקגיל, רווקה בת 39 שגרה בחווה עם אחיה הסופר, את קורותיה במשך מספר ימים. יום בהיר אחד היא קונה חנות ספרים ניידת מהנווד הכריזמטי, רוג'ר מיפלין, ומתחילה לנדוד איתו ברחבי ניו אינגלנד. במהלך מסעם, מקגיל לומדת את רזי המקצוע ממיפלין, ומסיעה אותו ליעדו הסופי, תחנת רכבת ממנה יוכל לנסוע אל אחיו המתגורר בברוקלין, שם ברצונו לכתוב ספר.

מקור השם
--------

פרנסוס הוא שמו של הר במיתולוגיה יוונית, הר המקודש לאפולו, ועליו חיו המוזות. בספר הוא כינוי לקרון הספרים שבמרכז העלילה.

תקציר העלילה
------------

רוג'ר מיפלין נודד ברחבי צפון-מזרח ארצות הברית בקרון (שנקרא בשם החיבה: פרנסוס) שבתוכו ספרים למכירה. הוא מרגיש שהגיע הזמן לעשות שינוי בחייו. את קרון הספרים הוא מוכר להלן מקגיל שנמאס לה לעבוד בחווה המשפחתית בעוד אחיה שקוע בכתיבת ספרים המתארים את חיי הכפר. רוג'ר מלהיב ומדביק את הלן באהבתו לקריאה ובציפייה להרפתקאות שמזמנים חיי הנדודים. בתום העסקה, המוכר והקונה ממשיכים לגלגל את ה'מיזם' ביחד כדי שהיא תלמד את רזי המקצוע 
ורק אז נפרדות דרכיהם, אולם בהמשך העלילה הם שבים ומתאחדים לאחר תלאות מרובות. הספר הצנום מלא באהבה לספרות ולבני האדם - אהבה לא שגרתית, חמלה והומור.

תרגום הספר
----------

הספר תורגם לעברית בפעם הראשונה ב-2011 על ידי יהונתן דיין בהוצאת זיקית. זהו הספר הראשון שראה אור במסגרת ההוצאה. מאז הוצאתו לאור ראה החיבור אור בעשר מהדורות והוא כיכב ברשימת רבי המכר של החנויות הפרטיות למעלה משלוש שנים ברציפות.

ספר ההמשך "חנות הספרים הרדופה", אשר יצא, גם הוא בהוצאת זיקית ב-2013, מתאר את חייהם של הלן ורוג'ר כזוג נשוי המשתקע במקום אחד.

ביקורות
-------

עם צאתו לאור בתרגום לעברית הספר קיבל בעיקר ביקורות חיוביות. המבקרים כינוהו משעשע, מלהיב, סאטירה לא כואבת. יעד בירן כותב שתפקידו של רוג'ר מיפלין הוא לברור לקורא את הספר המתאים לאדם המתאים, מתוך השפע הספרותי הקיים. זאת כאנלוגיה לתפקידה של הוצאת הספרים זיקית.

קישורים חיצוניים
----------------

* "פרנסוס על גלגלים": ללכת שבי אחרי הספרות, באתר ynet
* הספר "פרנסוס על גלגלים", באתר "סימניה"
* פרנסוס על גלגלים באתר סיפור פשוט
* פרנסוס על גלגלים באתר אינדיבוק

הערות שוליים
------------

1. 1 2  יעד בירן, "פרנסוס על גלגלים": להפיץ את הספרות לכל בית ובית, באתר הארץ, 25 בדצמבר 2012
**ירין פרץ** (נולד ב-17 ביולי 1998) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בעמדת הבלם במכבי שעריים.

קריירה
------

פרץ התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הפועל באר שבע ובגיל 14 הצטרף למחלקת הנוער של בית"ר טוברוק. ב-27 במרץ 2018, פרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0–1 נגד הפועל אורנית. באותה עונה, כבש מעמדת הבלם 9 שערים בקבוצת הנוער והיה שותף לחזרה שלה לליגת העל בכדורגל לנוער.

ב-2 ביולי 2018, פרץ חתם בהפועל תל אביב מליגת העל, וכעבור כחודש הושאל להפועל חדרה. ב-7 באוגוסט, פרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–4 נגד מכבי חיפה במסגרת גביע הטוטו. ב-12 בינואר 2019, פרץ הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1–2 נגד בני סכנין.

בקיץ 2019, פרץ חזר לסגל של הפועל תל אביב ורשם 4 הופעות במדיה במסגרת גביע הטוטו, אך לא חזר למגרשי הכדורגל עקב פציעות חוזרות ונשנות.

ב-31 ביולי 2020, פרץ חתם בקרמיוטיסה מליגת העל הקפריסאית.

ב-11 ביולי 2021, פרץ חזר לישראל וחתם בהפועל נוף הגליל.

בינואר 2022 פרץ חתם בבית"ר תל אביב בת ים מהליגה הלאומית.
ב-11 באוגוסט חתם במכבי שעריים מליגה א.

פרץ, שיחק בכל הנבחרות הצעירות של ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* עמית קרקו, ‏הפועל, הנבחרת וקפריסין: ירין פרץ בגילוי לב, באתר ONE‏, 15 בינואר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  הבלם ירין פרץ (19) חתם במועדון ל-5 שנים ויצטרף לסגל, באתר הרשמי של הפועל תל אביב, 2 ביולי 2018
2. ↑  עמית קרקו, ‏הבלם ירין פרץ חתם לעונה בהפועל חדרה, באתר ONE‏, 6 באוגוסט 2021
3. ↑  מערכת וואלה! ספורט‏, ירין פרץ חתם לעונה אחת בקרמיוטיסה הקפריסאית, באתר וואלה!‏, 31 ביולי 2020
4. ↑  דורון בן דור, ‏ירין פרץ ו-ויקי כחלון חתמו בהפועל נוף הגליל, באתר ONE‏, 11 ביולי 2021

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ירין פרץ"**.
**אחוזת מגד** הוקמה בשנת 1928 על גבעה ממזרח לחדרה והחליפה לאורך שנות קיומה שמות רבים וייעודים רבים. היא נקראה בין השאר - "חוות ברין", "חוות מגד", "תל מגדים", "משק ילדים", "גבעת נאה" ועוד שמות שונים אשר התחלפו בהתאם ליעודה המשתנה. בין תפקידיה, חווה זו הייתה מבנה החברה שהקימה את היישוב מגד (שהתמזג עם פרדס חנה), בית ספר חקלאי, מוסד לקליטת ילדים שעולים לישראל בלא הוריהם ובית חולים לחולי נפש.

הקמת האחוזה
-----------

האחוזה הוקמה על ידי ד"ר זאב ברין בכספי משקיעים יהודים, בשנת 1929 על גבעה ממזרח לחדרה. האחוזה שימשה כבסיס לניהול מטעי הדר על שטח של כ-700 דונם. היא תוכננה על ידי האדריכל יוחנן רטנר מהטכניון, אשר דאג להקיפה בגדר בטון לצורך הגנה מהתקפות ערביי האזור.

בכניסה לאחוזה הוקמה בריכת השקיה לפרדסים. באחוזה עצמה התגוררו הזוג ברין וילדיהם, אלפרד קאופמן אשר ניהל את החברה, גדעון מיכלזון – המנהל בפועל, והפועלים. בשנת 1933, ערב עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, הגיעו לארץ ישראל רבים מן המשקיעים היהודים בעלי המניות, על מנת לממש את זכותם על הקרקע.

המשקיעים הקימו את היישוב מגד, ששכן למרגלות גבעת האחוזה מצפון. את השם "מגד" הציע ש"י עגנון – גיסו של ד"ר ברין. ד"ר ברין יזם את הקמת בית האריזה לפרי הדר אפא"י (אגודת פירות ארץ ישראל) שמוקם מדרום לפרדסים. בשנת 1939, היישוב התמזג עם פרדס חנה ומאז הוא מהווה את "שכונת מגד" בעיר.

בשנים 1934–1936, שכן באחוזה, באופן זמני, בית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה עד השלמת מבני הקבע שלו בפרדס חנה. ד"ר ברין חזר לחדרה והקים בה את "אחוזת עמיר" – משק חקלאי מגוון. ברין חדל לתחזק את אחוזת מגד ומכר אותו.

משק ילדים
---------

חוות ברין הנטושה הוצאה למכירה ונקנתה על ידי גב' קלייר ויימרסהיימר – אלמנה עם שלושה ילדים. כאשר הגיעה קלר לפרדס חנה ושמעה שבית האחוזה במגד עומד למכירה החליטה לקנות את האחוזה ולהשמישה כמוסד לילדים חוסים שנקרא "משק ילדים". ורסהיימר ניהלה עוד בגרמניה, טרם עלייתם לארץ, מוסד דומה - לנדשולהיים הרלינגן. היא לא ניהלה בפועל את משק הילדים אך פקחה על הנעשה והתגוררה באחוזה עם שלושת ילדיה.

לקראת סוף שנות ה-30 גבר הלחץ להעלות ילדים יהודיים מגרמניה לארץ. ורסהיימר פנתה לממשלת המנדט עם רשימת ילדים יהודים שביקשה להביא למשק הילדים וקיבלה 12 סרטיפיקטים להעלאת ילדים יהודיים מגרמניה, ערב פרוץ מלחמת העולם השנייה. המוסד המשיך בפעילותו עד שעבר לנהריה בתחילת ספטמבר 1944. האחוזה נמכרה אז לויצו ונפתח בו בית ילדים לילדים בגילאי 3-10. מוסד זה המשיך לפעול עד תחילת שנות החמישים.

בעת האחרונה
-----------

בשנת 1954 הקים אברהם נאה באחוזה בית חולים ל"חולי נפש וחולי עצבים" אשר נקרא "גבעת נאה". בית החולים קיבל תקציבים ממשרד הבריאות. בית החולים נסגר בשנת 1973. לאחר שנסגר בית החולים, השם "גבעת נאה" נותר שמה של תחנת האוטובוס הקרובה למקום. כיום משמש המקום כגן אירועים.

קישורים חיצוניים
----------------

* על אחוזת מגד בתוך המידע על פרדס חנה באתר "טבע ונופים בישראל"

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרדס חנה - שכונות ורחובות, אתר המועצה המקומית
2. ↑  הגמנסיון החקלאי נפתח, דואר היום, 1 באוגוסט 1934
3. ↑  טבע ונופים בישראל, פרדס חנה
4. ↑  הנהלת בית הספר משק ילדים, דבר, 21 באוגוסט 1944  
נווה הילד נהריה, דבר, 20 באוקטובר 1944
5. ↑  בית ילדים חדש של ויצ"ו על יד פרדס חנה, הַבֹּקֶר, 2 במאי 1945
6. ↑  מוסד לחולי נפש יוקם בבנימינה, למרחב, 7 ביולי 1955
7. ↑  שביתת אזהרה בביה"ח גבעת־נאה בפרדס־חנה, על המשמר, 4 באפריל 1958
8. ↑  בית חולים פסיכיאטרי מערכת גפן 27.08.2010. מיכאל שניידרמן
9. ↑  תחנת אוטובוס גבעת נאה
**רצח גדי ויכמן** אירע ב-5 במאי 2012 לפנות בוקר בשכונת נווה זאב בבאר שבע, ובו נדקר למוות תושב העיר, גדי ויכמן, לאחר שירד מביתו על מנת לבקש מחבורת צעירים ששהתה בפארק ליד ביתו, לשמור על השקט.

הרצח
----

ביום שישי, 4 במאי 2012, בשעת לילה מאוחרת (ליל השבת) שהה ויכמן בן ה-36 בביתו עם אשתו ושני ילדיהם. חבורת צעירים ששהתה בפארק מתחת לביתו הרעישה, והפריעה לילדה הקטנה לישון. רעייתו מיכל קראה מהמרפסת לחבורה להפסיק את הרעש, אך הם השיבו לה בקללות. למקום הוזעקה משטרה אך המשטרה לא הגיעה והרעשים המשיכו. סמוך לשעה שתיים בלילה ירד ויכמן מביתו על מנת לבקש מן החבורה שלא להרעיש. הוא התעמת עם עדן אוחיון ונגח (אנ') בפניו. אוחיון שהיה בן 18 בעת הרצח, דקר למוות את ויכמן בפלג גופו העליון באמצעות סכין שנשא על גופו.

לאחר הרצח
---------

לאחר הרצח, נודע כי על אף שהוזעקה משטרה כדי למנוע את אירוע הרעש, אף ניידת משטרה לא הגיעה למקום. המשטרה הגיבה כי ניידת ובה שוטרת ופקח עירוני דיווחה כי הגיעה למקום, אך לא גילתה במקום דבר, ולכן עזבה על מנת לטפל באירוע אחר. לאחר בדיקה נוספת שערכה המשטרה התברר כי השוטרת והפקח שיקרו, וכלל לא הגיעו למקום הרעש. הפקח והשוטרת פוטרו מעבודתם. במאי 2013 החליטה מח"ש שלא להעמיד לדין את השוטרת.

בדיון בבית המשפט תקפו קרוביו של אוחיון את מאבטחיו. בעקבות זאת ובעקבות אמירות מילוליות נגד השופטים הם נשלחו למעצר. אוחיון הורשע ברצח בכוונה תחילה, ונידון על ידי בית המשפט למאסר עולם, לאחר שבית המשפט דחה את טענתו כי יש להאשימו בהריגה ולא בעבירת רצח. ערעורו של אוחיון נדחה בבית המשפט העליון.

במרץ 2018 עלה לאקרנים סרט הקולנוע "מוטלים בספק". יוצר הסרט אלירן אליה כתב את התסריט בהשראת הרצח, לאחר שגילה כי בעת שהיה סטודנט לקולנוע, והדריך נוער בסיכון בנושא קולנוע, אחד מהנערים המודרכים היה אוחיון רוצחו של ויכמן.

בדצמבר 2020 הגיש אוחיון לבית המשפט העליון בקשה למשפט חוזר. בנובמבר 2021 דחה בית המשפט העליון את הבקשה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אילנה קוריאל, באר שבע: ביקש שקט מצעירים - ונדקר למוות, באתר ynet, 5 במאי 2012
* אסתר ונדר, דיוקנו של הנאשם, דיוקנו של הנרצח, באתר הארץ, 13 בספטמבר 2012
* אילנה קוריאל, תיעוד ההודאה בחקירה: 'דקרתי את גדי ויכמן', באתר ynet, 19 במרץ 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  שקר של חיים ומוות, באתר ישראל היום, 9 במאי 2012
2. ↑  עודד בר-מאיר, אלמנת גדי ויכמן: "הוא נרצח בגלל השוטרת", באתר mynet‏ באר שבע, 16 במאי 2013
3. ↑  הוארך מעצר קרובי משפחתו של רוצח גדי ויכמן: "התריסו נגד השופטים", באתר של "רשת 13", 10 במרץ 2014 (במקור, מאתר "nana10")
4. ↑  חן מענית, ‏מאסר עולם לעדן אוחיון, באתר גלובס, 9 במרץ 2014
5. ↑  מור שמעוני, ‏העליון: רוצחו של גדי ויכמן ישאר במאסר עולם, באתר מעריב אונליין, 8 באוקטובר 2015
6. ↑  רותי שילוני, ‏"זה החזיר אותי אחורה ופירק אותי", באתר ‏מאקו‏, 10 במרץ 2018
7. ↑  מתן וסרמן, ‏רצח גדי ויכמן ב-2012: הרוצח עדן אוחיון הגיש בקשה למשפט חוזר, באתר מעריב אונליין, 16 בדצמבר 2020
8. ↑  נדחתה הבקשה למשפט חוזר של עדן אוחיון, שב-2012 רצח אדם שהעיר לו על רעש בב"ש, באתר ynet, 7 בנובמבר 2021
סמל הארגון
**The Israel Project** ("**פרויקט ישראל**") היה ארגון הסברה פרו-ישראלי. הארגון הוקם בשנת 2002 על ידי ג'ניפר לאסלו מזרחי, אשת יחסי ציבור ופעילה ציבורית יהודית-אמריקאית, במטרתה לספק מידע אמין ועדכני לעיתונאים ולמנהיגים בנושאי ישראל והמזרח התיכון, כדי לקדם דעה חיובית על מדינת ישראל. 

הארגון העסיק צוות של מומחים המספק מידע לעיתונאים בנושאים הקשורים לישראל, לסכסוך הישראלי-ערבי ולמזרח התיכון ובנוסף מקיים תדריכי עיתונאים בהשתתפות נציגים ישראלים. 

לארגון היה סניף בירושלים העובד עם עיתונאים זרים המוצבים במדינת ישראל. וכן סניף מרכזי בארצות הברית. הארגון מקיים דרך הסניף סיורים במסוק לעיתונאים, במטרה לאפשר להם להתרשם מהמצב באזור מזווית ראייה נוספת.

בשנת 2011 החל הארגון לפעול גם במזרח הרחוק.

ביולי 2018 סגר המשרד את משרדו בישראל ושלח מכתבי פיטורים לכל העובדים בשל מחסור בתרומות. מאז 2016 כמות התרומות שהוא קיבל החלה לרדת ובשנת 2019 כמעט התאפסה.

עמדות
-----

הארגון מזוהה עם עמדות הימין המדיני בישראל. 

הארגון טוען שהסברת העמדה התומכת בהתנחלויות צריכה להתבסס על שיקולים ביטחוניים ולא על ציטוטים מהתנ"ך. הארגון קורא לפעיליו להדגיש שהטענה שבכל מקום בו מתגוררים פלסטינים אסור שיהיו יהודים איננו יכול להתקבל כדרישה סבירה לכינון שלום ושיש בטענה זו גזענות. בנוסף, מדגיש הארגון שהדרישה לפירוק ההתנחלויות הוא בעצם דרישה לטיהור אתני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **The Israel Project** בוויקישיתוף
* אתר הארגון
* נטשה מוזגוביה, אנשי "פרויקט ישראל" מציגים את הצד הישראלי, גם בתקשורת הערבית, באתר הארץ, 8 באוקטובר 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  בגיליון שישי של ישראל היום 15 באפריל 2011
2. ↑  אתר למנויים בלבד אמיר תיבון, כך קרס פרויקט הדגל של ההסברה הישראלית בארה"ב, באתר הארץ, 1 באוגוסט 2019
3. ↑  Gilad Halpern, Pro-Israel group: Obama settlements policy backs 'ethnic cleansing' of Jews, 23/08/2009, Haaretz
**תיירי פיג'ו טזאמטה** (בצרפתית: **Thierry Fidjeu Tazemeta**; נולד ב-13 באוקטובר 1982) הוא כדורגלן עבר מגינאה המשוונית ממוצא קמרוני ששיחק בעמדת החלוץ.

קריירה
------

טזאמטה נולד בדואלה בירת קמרון, התחיל את הקריירה שלו במועדונים מקומיים. בקיץ 2003 הצטרף לקסוויקה טיגרס המלטזית. במהלך הקריירה שלו שיחק טזמאטה בהורן, שוונאנסטאדט, פאשינג ואוסטריה קרנטן האוסטריות. בינואר 2008 הגיע לישראל כדי לחותם במכבי נתניה והוא עזר לה להגיע למקום השני בסיום העונה שמוביל למוקדמות גביע אופ"א. ב-26 בינואר 2009 קיבל כרטיס אדום בהפסד 2-1 נגד הפועל תל אביב ולאחר המשחק שוחרר מהמועדון לאחר קיבל כרטיס אדום שגם במשחק מול מכבי חיפה שאירע חודש קודם לכם. לאחר מכן הספיק לשחק עבור דיארבקירספור, קוניאספור, אוסטריה קלגנפורט, פורט וסנט-קולומבן לוסימנסה לפני שחתם בוולטה. בינואר 2016 חתם בהרטברג אומגבונג מהליגה הרביעית באוסטריה.

בצעירותו שיחק טזאמטה בנבחרת הנוער של קמרון, ובשנת 2011 החליט לשחק עבור נבחרת גינאה המשוונית. ב-8 בפברואר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים במשחק ידידות נגד צ'אד. ב-29 במרץ 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד גמביה. הוא נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע אפריקה לאומות 2012.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  גנור, תומר (2008-01-28). "מכבי נתניה: השחרור של קיויו הגיע". *Ynet*. נבדק ב-2021-10-18.
2. ↑  תיירי טזאמטה קרוב לסיכום בדיארבקרספור, באתר ONE - מספר אחד בספורט, ‏2009-08-15