**ווג** (באנגלית: **Vogue**) הוא מגזין אופנה ולייף סטייל חודשי אמריקני היוצא לאור ב-31 מהדורות מקומיות שונות ברחבי העולם על ידי חברת התקשורת האמריקנית קונדה נאסט (אנ'). נכון ל-2014, מחזור הפרסומים של ווג עומד על כ-1.25 מיליון עותקים. המהדורה האמריקנית של ווג יוצאת לאור בעריכתה של אנה וינטור. בתחילתו, המגזין פורסם במתכונת שבועית עד שזה השתנה שנים לאחר מכן. המגזין הוצג לראשונה בניו יורק והתפתח גם לשאר המדינות בארצות הברית ולאחר מכן ביותר מ-26 מדינות בעולם למשל איטליה, צרפת, יפן, דובאי ואפילו בישראל משנות האלפיים. מספר הקוראים במגזין באינטרנט או במגזין עצמו הוא כ-890 מיליון בכל העולם (נכון לשנת 2020).

היסטוריה
--------

שער גיליון מאי 1917 של ווג האמריקני
הדוגמנית קייט מוס על שער גיליון מאי 2000 של ווג הבריטי
אנה וינטור, עורכת המגזין, 2006
ווג נוסד בשנת 1892 כמגזין שבועי על ידי ארתור טרנר ובחסות כריסטופר רייט. הגיליון הראשון פורסם ב-17 בדצמבר של אותה שנה ונמכר במחיר של 10 סנט (השווים ל-2.63 דולר נכון ל-2015). קהל היעד של המגזין היה האריסטוקרטיה הניו-יורקית החדשה והוא התמקד בעיקר באופנה. בשנת 1905 נקנה על ידי קונדה נאסט, שהפך את ווג למגזין דו-שבועי והרחיב את פעילותו אל מחוץ לארצות הברית. בתוך כך הוקמו מהדורות מקומיות של ווג בספרד ובאיטליה. מהדורה מקומית של ווג בצרפת נוסדה בשנת 1920 והתקבלה היטב על ידי קהל היעד הצרפתי.

בשנת 1973 הפך ווג למגזין חודשי, וביולי 1988 מונתה אנה וינטור לעורכת הראשית. וינטור שאפה לעצב את ווג כמגזין צעיר יותר ונגיש יותר. היא כיוונה את הפוקוס לרעיונות חדשים של אופנה הנגישים גם לקהל רחב יותר. וינטור עצמה הפכה מזוהה מאוד עם המגזין ובמידה רבה השפיעה הרבה מדימויה האישי על הדימוי של ווג.

### עורכות ראשיות

* ג'וזפין רדינג: 1892–1901
* מרי האריסון: 1901–1914
* עדנה וולמן צ'ייס: 1914–1952
* ג'סיקה דייוויס: 1952–1963
* דיאנה פרילנד: 1963–1971
* גרייס מיראבלה: 1971–1988
* אנה וינטור: 1988–היום

השפעה וביקורת
-------------

מבקרת הספרות קרוליין וובר תיארה את ווג בגיליון דצמבר של הניו-יורק טיימס כ"מגזין האופנה המשפיע ביותר בעולם". לפי ווג, המגזין מגיע ל-11 מיליון קוראים בארצות הברית ול-12.5 מיליון קוראים ברחבי העולם. המגזין גם נחשב לחזק ולמשפיע בתעשיית האופנה, ובהתאמה נחשבת אנה וינטור, העורכת הראשית של המהדורה האמריקנית, לאחת הנשים החזקות והמשפיעות ביותר באופנה. עם זאת, הן המגזין והן וינטור משכו ביקורת מכיוונים שונים. בשנת 2003 פורסם רומן מפתח מאת לורן וייסברגר, עוזרת לשעבר של וינטור בווג בשם *השטן לובשת פראדה*, שתיאר את חייה של עובדת במגזין אופנה בדיוני בדמותו של ווג. העורכת הראשית, המזכירה את וינטור, מתוארת על ידי וייסברגר כ"אישה ריקה, שטחית וממורמרת שיש לה טונות על טונות של בגדים מהממים ולא יותר מזה". הספר עובד ב-2006 לסרט מצליח באותו השם שגם הועמד לפרס האקדמיה.

ב-2007 המגזין ספג ביקורת מקבוצת פעילים נגד עישון שהפגינו נגד הפרסומות לטבק במגזין. הפעילים טענו ששלחו למשרדי המגזין למעלה מ-8,000 מכתבים במחאה.

בפברואר 2011 פורסמה בווג כתבה שנויה במחלוקת על אסמא אל-אסד, אשתו של הנשיא הסורי בשאר אל-אסד. מספר עיתונאים ביקרו את ווג על הכתבה, וטענו שהיא מתעלמת מהנעשה בתחום זכויות האדם בסוריה. לפי דיווחים, הממשלה הסורית שכרה את פירמת הלוביסטים האמריקנית בראון לויד ג'יימס (Brown Lloyd James) על מנת לקדם את הכתבה.

באוגוסט 2018, על רקע קמפיין Me Too והמודעות הגוברת לפגיעות מיניות בתעשיית הבידור, הודיע המגזין כי לא יעשה יותר שימוש בתמונותיהן של דוגמניות מתחת לגיל 18. עם זאת, הגביל התחייבות זו לכתבות מטעם המערכת בלבד, ולא על התכנים השיווקיים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **ווג** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ווג** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ווג (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של ווג

* אתר האינטרנט הרשמי של ווג

* אתר האינטרנט הרשמי של ווג
* ווג, ברשת החברתית פייסבוק

* ווג, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ווג, ברשת החברתית אינסטגרם

* ווג, סרטונים בערוץ היוטיוב
* ווג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* בני אבני, טעם ה"ווג" - במאה שנות קיומו הפך מגזין האופנה "ווג" לקובע טעמים החורגים בהרבה מגובה החצאית, חדשות, 23 באפריל 1992
* דנה שוופי, עכבר העיר אונליין, מיהם האנשים שעושים את "ווג"?, באתר הארץ, 25 בפברואר 2010
* שחר אטואן, עכבר העיר אונליין, "ווג" הציב את ארצות הברית על מפת האופנה העילית, באתר הארץ, 25 בפברואר 2010
* דנה שוופי, עכבר העיר אונליין, כל עורכות ווג, באתר הארץ, 25 בפברואר 2010
* דנה קסלר, דפי זהב: חוגגים 120 שנה ל"ווג", באתר nrg‏, 6 בינואר 2012
* נאוה סילוורה‏, מגזיני ווג: מעכשיו בלי רזון מוקצן וילדות, באתר וואלה!‏, 6 במאי 2012
* אתר למנויים בלבד רות פרל בהריר, 100 שנה להיווסדו של "ווג" הבריטי: כיצד השפיע המגזין על התרבות בממלכה, באתר הארץ, 2 במאי 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Consumer Magazines". Alliance for Audited Media. אורכב מ-המקור ב-ינואר 23, 2017. נבדק ב-יולי 5, 2017.
2. ↑  מור הופרט, ‏מגזין האופנה 'ווג': מעתה נציג רק דוגמניות בגילאי 18 ומעלה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 18 באוגוסט 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007364989605171
* GND: 4371929-6
* NKC: unn2017939915
* VIAF: 187319977
* WorldCat (עם VIAF): 187319977

 |