recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**משפחת הפשע לביא** היא משפחה המנהלת ארגון פשע
וחלק מחבריה הם פושעים מורשעים.

ראשי המשפחה, אופיר, עמוס (הגדול) ועמוס לביא המכונה עמוס הקטן פעלו בחסותו של ראש משפחת הפשע הדרומית שלום דומרני. שבחלקה השתלטות על חלק מנכסיו.

המשפחה מתגוררת ברחובות, בשכונת קריית משה.

בשנים 2013–2015 ניהלו מאבק עם האחים שלמה ממושב חלץ, כאשר חבר כנופיה של דומרני, נהרג מפיצוץ מטען באשקלון. בשנת 2015 נקשר שמם לרצח שלום שלמה, אחיו של בני שלמה ביציאה מביתו במושב תלמים.

ביוני 2017 נרצח רומן אנטון, שהיה סוכן סמוי של המשטרה, וחבר לשעבר בארגון הפשע של משפחת לביא. בפברואר אותה שנה נעצר רומן עם שלושה מחיילי משפחת לביא בחשד להטמנת מטען חבלה בפארק באשדוד וגויס לפעול כסוכן סמוי, בעקבות רציחתו הועמדו לדין 3 חברים בארגון הפשיעה.

עמוס "הקטן" לביא ודוד פלוס, חתמו על הסדר טיעון וירצו 9 ו-6 שנות מאסר בהתאמה לאחר הודאתם בעברות קשירת קשר ומתן אמצעים לביצוע פשע ואילו רומן אגרונוב שהואשם ברצח, הורשע בסיוע לרצח ונגזרו עליו 17 שנות מאסר.

בינואר 2019 לאחר שהתנהל נגדם תיק בנוגע לניסיון רצח, המשפט נסגר בהסדר טיעון בשל כשלים ראייתים. על אופיר לביא נגזר עונש של 5 שנים ושמונה חודשי מאסר ועל עמוס לביא נגזרו 19 חודשי מאסר בגין עבירות נשק.

קישורים חיצוניים
----------------

* רועי שפילמן ורגב גולדמן, "אנחנו לא משפחת פשע": עלילות היס"מ בבית משפחת לביא, באתר nrg‏, 8 ביולי 2012
* אלי סניור, התרגיל המשטרתי שהעבריינים צילמו וקלטו, באתר ynet, 15 בנובמבר 2013
* אופיר ועמוס לביא, באתר "ידע"
* שמעון איפרגן, ‏"מה שעשו לעמוס זו השפלה ופגיעה בכבוד. תפרוץ פה מלחמת עולם", באתר ‏מאקו‏, 9 בינואר 2022
* שמעון איפרגן, ‏תיעוד: חתונתו של ראש ארגון הפשע עמוס לביא רגע אחרי פיצוץ מטען החבלה, באתר ‏מאקו‏, 11 בינואר 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  היום שאחרי כליאת דומרני: דם יזרום ברחובות, האחים לביא ישתלטו על השטח, באתר MyNET, דצמבר 2016
2. ↑  ברהנו טגניה, ‏החיסול ברחובות: סוכן משטרתי נרצח, באתר ‏מאקו‏, 14 ביולי 2017
3. ↑  גלעד מורג, "תביאו אותו, אני בעצמי אהרוג אותו": העדות הדרמטית ברצח הסוכן, באתר ynet, 25 בנובמבר 2020
תיאור הלוויין
**גונץ** (ברוסית:**Гонец**, שליח) היא סדרת לווייני תקשורת שפותחה ברוסיה על בסיס סדרת לווייני תקשורת צבאית סובייטית סטרלה.

מטרת המערכת היא העברת נתונים לאזורים מרוחקים בהם רשת סלולרית אינה מתפקדת, העברת נתונים של מערכת גלונאס וכיוצא בזה. הצרכנים העיקריים של המערכת הם מוסדות ממשלה וחברות ממשלתיות. לשימוש במערכת נדרשת התקנת טרמינל אצל צרכן.

הלוויינים פועלים במסלול גאוסטציונרי.

בשנת 1989 ביוזמת "מערכות המידע הלווייניות רשטניוב", מתכנני מערכת "סטרלה", החלה הסבה לווייני מערכת "סטרלה" לצרכים אזרחיים. בשנת 1994 לוויינים אלו נכללו בתוכנית של רוסקוסמוס והוחלט לנצל לצרכים אלו 12 לוויינים שהיו מיועדים למערכת "סטרלה" שטרם שוגרו.

השיגור הראשון בוצע בשנת 1996. כל שיגור כלל 3 לוויינים. בשנת 2005 החלו שיגורים של לווייני הדור השני "גונץ M".

משקל לוויין של הדור הראשון היה 240 ק"ג ושל הדור השני 280 ק"ג. לוויין של הדור השני צויד במדחף לעדכון מסלול ומערכת העברת נתונים משודרגת.

לווייני הדור הראשון שוגרו מקוסמודרום פלסצק בעזרת משגר ציקלון 3. לוויינים של הדור השני משוגרים מאותו מקום בעזרת משגרים שונים.

בתכנון המערכת הייתה צריכה לכלול 24 לוויינים. המערכת לא הגיע לשלב זה של פיתוח וכיום, בקיץ 2023 היא כוללת 18 לוויינים. הדבר גורם לעיקובים בהעברת הנתונים באזורים טרופיים, אך ביתר האזורים ובעיקר בצפוניים תפקוד תקין. עד לשנת 2025 מתוכנן לשגר עוד 9 לוויינים, כולל לוויין ראשון מהדור השלישי.

מערכת בקרה של המערכת כוללת תחנות במוסקבה, יוז'נו-סחלינסק ומחוז קרסנויארסק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גונץ** בוויקישיתוף
* תאיור לוויינים
* תיאור שיגורים
במוזיקה, **סולמות מקבילים** (או **סולמות תואמים**, התרגום העברי למונח האנגלי **Relative Keys** על פי האקדמיה ללשון העברית), הם זוגות של סולם מז'ורי וסולם מינורי טבעי בעלי אותם סימני היתק.

למעשה, מדובר במודוס היוני (המז'ור הטבעי) והאאולי (המינור הטבעי) של אותו סולם דיאטוני. לכן, הטוניקה של הסולם המז'ורי היא שני תווים, או שלושה חצאי-טון (טרצה קטנה) מעל הטוניקה של הסולם המינורי התואם לו.

דוגמאות
-------

לדוגמה, דו מז'ור הוא הסולם התואם של לה מינור, ולהפך. שני סולמות אלו מורכבים מתווים טבעיים בלבד ועל כן חסרי סימני היתק. דו (הטוניקה של הסולם המז'ורי) הוא טרצה קטנה מעל לה (הטוניקה של הסולם המינורי).

 {\tempo 4 = 120
\set Score.tempoHideNote = ##t
\override Staff.TimeSignature #'transparent = ##t
{\key a \minor
a^"לה מינור" b c' d' e' f' g' a' \bar "." c'^"דו מז'ור" d' e' f' g' a' b' c''
}}השמעת צלילים אינה נתמכת בדפדפן שלך. אפשר להוריד את קובץ השמע.
לדוגמה נוספת, דו מינור הוא הסולם התואם של מי במול מז'ור, ולהפך. שני סולמות אלו מכילים את אותם סימני היתק (שלושה במולים: מי, לה וסי). מי במול הוא טרצה קטנה מעל דו.

 {\tempo 4 = 120
\set Score.tempoHideNote = ##t
\override Staff.TimeSignature #'transparent = ##t
{\key c \minor
c'^"דו מינור"  d' ees' f' g' aes' bes' c'' \bar "." ees'^"מי במול מז'ור" f' g' aes' bes' c'' d'' ees''
}}השמעת צלילים אינה נתמכת בדפדפן שלך. אפשר להוריד את קובץ השמע.
להלן המחשה מעל **מעגל הקווינטות**. האותיות הלטיניות הגדולות במעגל החיצוני מייצגות את הסולמות המז'וריים, והאותיות הקטנות במעגל הפנימי מייצגות את הסולמות המינוריים התואמים להם. שני הסולמות חולקים באותם סימני היתק המצוינים בקצה החיצוני ביותר.

עמימות בתרגום המונחים
---------------------

ברב השפות הגרמאניות והסלאביות, שם המונח מתאים למונח "סולם מקביל" כפי שגם השתרש בעברית.

בולטת בחריגותה היא השפה האנגלית, שאצלה בדומה לשפות רומאניות המונח לא מורכב מהמושג "מקביל", אלא "יחסי": **Relative scale**. לעומת זאת, באנגלית המושג "מקביל" משמש להרכבת המונח **Parallel key** שמשמעותו סולם יחסי.

כך יוצא שמשמעות המונחים הפוכה בין האנגלית לעברית, מצב העלול להוביל לבלבול במושגים.

ראו גם
------

* סולם יחסי
* מודוס (מוזיקה)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סולם מקביל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  מוסיקה (תשט"ו) באתר האקדמיה ללשון העברית
2. ↑  בגרמנית למשל המונח הוא "**Parallel**tonart", ובסרבו-קרואטית הוא "**Paralelna** ljestvica".
3. ↑  בצרפתית למשל המונח הוא "Tonalité **relative**".
**איליה יברויאן** (בארמנית: **Եղիա Յավրույան**; נולד ב-18 באוקטובר 1981) הוא כדורגלן עבר ארמני ששיחק בעמדת החלוץ.

קריירה
------

יברויאן נולד ביישוב צ'אלטיר (Чалтырь) במחוז רוסטוב. החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של שופרון ולאחר מכן שיחק גם בקבוצה ההונגרית בקבשצ'בה. בשנת 2004 הגיע יברויאן לישראל והצטרף לקבוצת הפועל פתח תקווה. כבר במחזור הראשון של עונת 2004/2005 כבש שער ניצחון מול הפועל תל אביב, ובסך הכל כבש במהלך העונה 11 שערים בכל המסגרות. בעונתו היחידה בפתח תקווה זכה עמה בגביע הטוטו.

לאחר תחילת עונת 2005/2006 הצטרף יברויאן לקבוצת הפועל תל אביב. את שער הבכורה שלו במועדון כבש במשחק הראשון בו פתח בהרכב הקבוצה, במחזור ה-11 של ליגת העל, בניצחון 3–0 על קבוצתו לשעבר, הפועל פתח תקווה. בסך הכל בעונה זו הבקיע יברויאן 13 שערים במדי הפועל תל אביב בכל המסגרות, כולל שער הניצחון בגמר גביע המדינה, בדקה ה-87 מול בני יהודה תל אביב, שהעניק להפועל תל אביב את הגביע. בתום העונה הגיע לקבוצה המאמן יצחק שום, שהחליט לשחרר את יברויאן.

בקיץ 2006 עבר יברואין לקבוצה הרוסית שיניק ירוסלבל, אך בסוף חודש ספטמבר חזר לישראל וחתם בעירוני קריית שמונה מהליגה הלאומית. יברויאן כבש בעונת 2006/2007 21 שערים בכל המסגרות, וסייע לקבוצה להעפיל בתום העונה לליגת העל. לקראת עונת 2007/2008 חתם בקבוצת בני סכנין, ושם שיתף פעולה עם הקשר מאור בוזגלו, תחת הדרכתו של המאמן אלישע לוי, והוביל את הקבוצה לצמרת ליגת העל.

לקראת עונת 2008/2009 החתימה מכבי תל אביב את יברויאן ובוזגלו מסכנין. בעונה זו התקשה יברויאן לשחזר את יכולתו הטובה מהעונה הקודמת, והוא סיים את העונה עם חמישה שערי ליגה וחמישה שערים בגביע הטוטו, בו זכה עם הקבוצה. בעונה שלאחר מכן כבש יברויאן שמונה שערי ליגה, ובסופה שוחרר מהקבוצה.

לקראת עונת 2010/2011 חתם יברויאן בקבוצת בני יהודה תל אביב, ובחלון ההעברות של ינואר 2011 עבר לקבוצת הפועל אשקלון. בתום העונה ירדה הפועל אשקלון לליגה הלאומית, ויברויאן שוחרר מהקבוצה ועזב את ישראל. יברויאן שיחק מעט בליגות הנמוכות בארמניה ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל.

חיים אישיים
-----------

ב-28 באוגוסט 2008 קיבל יברויאן מעמד של תושב ארעי בישראל, בעקבות חתונתו עם בת זוגו הישראלית והולדת בתם.

תארים
-----

הפועל פתח תקווה
* גביע הטוטו: 2004/2005

הפועל תל אביב
* גביע המדינה: 2005/2006

מכבי תל אביב
* גביע הטוטו: 2008/2009

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* עמוד השחקן, מוזיאון הפועל פתח תקווה
* משה בוקר, איליה יבוריאן. פעם היה שחקן כזה, באתר הארץ, 9 במרץ 2011

הערות שוליים
------------

1. ↑  תומר גנור, הפועל ת"א: איליה יבוריאן חתם לארבע שנים, באתר ynet, 7 בנובמבר 2005
2. ↑  הפועל ת"א זכתה בגביע המדינה, באתר ynet, 10 במאי 2006
3. ↑  ניר איסקוב‏, איליה יבוריאן שוחרר מהפועל ת"א, באתר וואלה!‏, 16 במאי 2006
4. ↑  עדי פרג'‏, לאומית: איליה יבוריאן חתם בהפועל קרית שמונה, באתר וואלה!‏, 25 בספטמבר 2006
5. ↑  לי בוץ, רשמית: איליה יבוריאן חתם במכבי ת"א, באתר ynet, 23 ביוני 2008
6. ↑  רענן ברנובסקי‏, איליה יבוריאן תושב ארעי, באתר וואלה!‏, 28 באוגוסט 2008
**מסיבת הדבקה** היא פעילות חברתית בה ילדים נחשפים בכוונה למחלות מדבקות כגון אבעבועות רוח, שפעת, חצבת, חזרת ומחלות אחרות הנחשבות "מחלות ילדות".

מסיבות אלה היו שכיחות לפני המצאת החיסונים, מתוך אמונה שהידבקות בגיל צעיר מסוכנת פחות מהידבקות בגיל מבוגר. שכיחותן פחתה ככל שזמינות החיסונים עלתה וככל שהתבססה שגרת החיסונים. בשנות ה-20 של המאה ה-21 תופעת מסיבות ההדבקה רווחה בקרב אוכלוסיות המתנגדות לחיסונים.

יעילות וסיכון
-------------

הורים החושפים את ילדיהם לנגיף וריצלה זוסטר וירוס מאמינים שהשגת חיסון טבעי נגד אבעבועות רוח בטוחה יותר ויעילה יותר מקבלת חיסון. תומכי מסיבות ההדבקה טענו ש"לחלות זאת הדרך הכי טבעית לחסן את הגוף", "החיסון לא תמיד מגן מפני המחלה", "בחיסון יש חומרים רעילים", "המחלה מחזקת את הגוף". כנגד, הרופאים מסבירים שחיסון נגד אבעבועות רוח מקנה הגנה מפני אבעבועות רוח וגם מפני שלבקת חוגרת. שלבקת חוגרת היא מחלת המשך לאבעבועות רוח. לאחר ההידבקות הראשונית בילדות, הווירוס נותר רדום בתאי העצב בגוף, ועלול להתעורר בגיל מבוגר ליצירת מחלת השלבקת החוגרת .

למחלות ילדות יש סיבוכים רבים ומסוכנים כגון דלקת המוח, דלקת ריאות וזיהום חיידקי משני המכונה "החיידק הטורף". נזק מוחי ומוות כתוצאה מסיבוכים אלה שכיחים יותר מאשר תופעות הלוואי הנגרמות על ידי החיסונים .

לפני הנהגת החיסון נגד אבעבועות רוח, שיעור התמותה בארצות הברית היה בין 1 ל-21 לכל 100,000 מקרים, בהתאם לגיל החולה.

על פי מחקרים, עד להכנסת החיסון נגד אבעבועות רוח, אושפזו בישראל בכל שנה כ-300 איש בגלל סיבוכים של המחלה, שני שלישים מהם ילדים, ואדם אחד או שניים בשנה מתו בעקבות הסיבוכים.

במהלך מגפת שפעת החזירים בקנדה, רופאים הבחינו בעלייה במספר האירועים שכונו "מסיבות שפעת" שכוונתם המפורשת הייתה להדביק את הילדים בנגיף שפעת החזירים.

חוקרים הדגישו אז שמשום שהמחלה נגרמה על ידי נגיף חדש, אליו נחשפו מעט מאוד אנשים בעבר, גם ההורים היו עלולים להידבק ולהפיץ את המחלה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מסיבות הדבקה – מדעת
2. ↑  CDC - Varicella Vaccine - Vaccine Safety, web.archive.org, ‏2015-08-25
3. ↑  TheMedical - אתר הרופאים של ישראל | על רקע התפרצות מחלת החצבת באחד מבסיסי צה"ל, מפרסמתההסתדרות הרפואית בישראל נייר הבהרות בנושא זה
4. ↑  /אבעבועות-רוח-לא-סיבה-למסיבה אבעבועות רוח: לא סיבה למסיבה | מכון דוידסון לחינוך מדעי, באתר אבעבועות רוח: לא סיבה למסיבה

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**נדב פלטי** (נולד ב-25 באפריל 1959) הוא יזם ואיש עסקים ישראלי בתחום הטלוויזיה. יו"ר חברת מפל תקשורת ומנכ"ל דורי מדיה גרופ. מפקד סיירת גולני במלחמת לבנון הראשונה.

ביוגרפיה
--------

פלטי נולד וגדל בקיבוץ הזורע להורים שעלו מארצות הברית. ניגן בחצוצרה וזכה על כך במלגות לימודים. בשנת 1976 התגייס לצה"ל, ובחר לשרת בחטיבת גולני. עבר את הגיבוש ליחידות החטיבתיות והתקבל לסיירת גולני. עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר ויצא לקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לסיירת ושימש מפקד צוות וסגן מפקד הסיירת, ולקח חלק בפשיטות בלבנון, סוריה וירדן. לאחר מכן השתחרר מצה"ל. במלחמת לבנון הראשונה שב לשירות ומונה למפקד הסיירת לאחר שמפקדה, משה קפלינסקי, נפצע קשה, ומחליפו, גוני הרניק, נהרג. לאחר שלושה חודשים קפלינסקי החלים וחזר לפקד על הסיירת. פלטי השתחרר מצה"ל בשנת 1983 בדרגת רב-סרן.

קיבל תואר ראשון בכלכלה וחשבונאות מאוניברסיטת תל אביב. עבד כרואה חשבון והיה שותף מנהל בפירמת רואי החשבון BDO זיו האפט.

יחד עם תמי מוזס-בורוביץ' וחברת אפריקה ישראל הקים את חברת "מפל תקשורת" בע"מ (השם "מפל" מורכב מהאות הראשונה של השם "מוזס" ושתי האותיות הראשונות של השם "פלטי"), העוסקת בתחום האינטרנט, המדיה והתקשורת. פלטי מכהן כיו"ר הדירקטוריון של מפל תקשורת וכמנכ"ל דורי מדיה גרופ, וכדירקטור בחברות בנות של דורי מדיה גרופ ובחברות אחרות. כיהן כדירקטור בחברת "כנפיים אחזקות", החברה האם של "אל על", תפקיד ממנו פרש עם מינויה של אשתו לסמנכ"לית כספים בחברה. בשנת 2011 שימש יו"ר טקס האמי הבינלאומי.

נשוי לדגנית, סמנכ"לית כספים בגרנית הכרמל ואחר כך באל על, שאותה פגש במסגרת שירותם בצה"ל. להם שני בנים רז ודר ובת - שני פלטי שולץ מתגורר במושב ירקונה.

קישורים חיצוניים
----------------

* יהודה שרוני, 5 אנשי עסקים יוצאי צבא, באתר nrg‏, 11 במאי 2005
* אפרת נוימן, נדב פלטי, מנכ"ל דורי מדיה: "התוכנית היא להגיע להכנסות של 100 מיליון דולר ב-2010", באתר TheMarker‏, 21 בפברואר 2006
* טלי ציפורי, ‏הרמת המסך של נדב פלטי, באתר גלובס, 8 ביוני 2006
* תמר וילרפורט, הכבוד של פלטי, באתר כלכליסט, 8 בנובמבר 2011
* גילי איזיקוביץ, חי בטלנובלה, באתר הארץ, 9 בדצמבר 2011

הערות שוליים
------------

1. ↑  גילי איזיקוביץ, חי בטלנובלה, באתר הארץ, 9 בדצמבר 2011.
2. ↑  איתי רום, ‏זה כאילו קרה רק אתמול, באתר גלובס, 27 ביולי 2006
3. ↑  יהודה שרוני, 5 אנשי עסקים יוצאי צבא, באתר nrg‏, 11 במאי 2005
4. ↑  נדב פלטי (1982), באתר גדס"ר גולני
5. ↑  יהודה שרוני, נדב פלטי ויתר לאשתו: פרש מהנהלת אל-על בעקבות הצטרפותה לחברה, באתר מעריב השבוע, 6 במרץ 2014
6. ↑  עץ משפחה - נדב פלטי
**תמיר כהן** (נולד ב-4 במרץ 1984) הוא כדורגלן עבר ששיחק בעמדת הקשר האחורי ומאמן כדורגל ישראלי.

בנו של כדורגלן העבר אבי כהן.

קריירה
------

כהן גדל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב, ועם קבוצת הנוער של המועדון זכה בדאבל בעונת 2001/2002. את הופעת הבכורה בליגת העל ערך בנובמבר 2002, כשנכנס כמחליף בניצחון על בני יהודה תל אביב. בעונת 2002/2003 זכה עם מכבי תל אביב באליפות המדינה, ובעונת 2004/2005 הופיע במדיה בשלב הבתים של ליגת האלופות.

בינואר 2007 עבר כהן למכבי נתניה, לאחר שלא הצליח למצוא את מקומו במכבי תל אביב בתחילת עונת 2006/2007. תחילה נראה היה כי כהן הוא עוד שחקן מבטיח שלא מצליח לממש את הפוטנציאל הטמון בו בשל הירידה הגדולה ביכולתו, אך עם מעברו לנתניה השתפרה יכולתו ובשל כך זכה לזימון לנבחרת ישראל ולהצעות מקבוצות זרות.

ב-23 בדצמבר 2007 חתם כהן בקבוצת בולטון וונדררס מהפרמייר ליג באנגליה. בעונתו הראשונה במועדון הופיע בעשרה משחקים (בשלושה מתוכם עלה בהרכב), בהם כבש שער בודד ב-2 במרץ 2008. בעונת 2008/2009, עד תקופת חג המולד, לא שותף באף משחק. בינואר 2009 דורג כהן על ידי העיתון האנגלי הדיילי מירור במקום החמישי ברשימת ההעברות הגרועות ביותר שנעשו בליגה האנגלית בחלון ההעברות של ינואר.

את עונת 2009/2010 פתח כהן עם שלושה שערים בחמישה משחקים, שבזכותם הוא הפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצתו. ב-24 באפריל 2011 כבש את שער הניצחון מול ארסנל בדקה ה-90, הוריד את חולצתו וחשף מתחתיה חולצה נוספת עם תמונה של אביו, אבי כהן, שנהרג בתאונה 4 חודשים קודם לכן. עם סיום עונת 2010/2011 הודיעה בולטון כי חוזהו של כהן לא יחודש.

באוגוסט 2011 חזר כהן לישראל וחתם כהן בקבוצת מכבי חיפה על חוזה לשלוש שנים תמורת 300 אלף אירו לעונה. הופעת הבכורה של כהן במדי הקבוצה הייתה ב-17 באוגוסט 2011, בסיבוב הפלייאוף של ליגת האלופות, במשחק נגד ראסינג גנק הבלגית באצטדיון רמת גן. ביוני 2013 שוחרר מהקבוצה.

לקראת עונת 2013/2014 חתם כהן בהפועל רעננה, העולה החדשה לליגת העל, ומונה לקפטן הקבוצה. לאחר עונה אחת, בה כבש שלושה שערים ב-21 הופעות בליגה, שוחרר כהן מהמועדון, לא שיחק כלל בעונה שלאחר מכן ולמעשה פרש ממשחק פעיל.

### נבחרת ישראל

לכהן 8 הופעות בנבחרת הצעירה של ישראל. הופעת הבכורה שלו בנבחרת הייתה בהפסד הנבחרת לקפריסין באפריל 2003. ב-13 באוקטובר 2007 ערך כהן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל הבוגרת מול נבחרת קרואטיה.

### לאחר הפרישה

בשנת 2018 מונה לעוזר מאמן שני בהפועל רעננה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* עמוד השחקן באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* בעז גורן, ‏100 יום בלי אבי: רכבת ההרים של תמיר והמשפחה, באתר ONE‏, 8 באפריל 2011

הערות שוליים
------------

1. ↑  ובצמרת ההעברות הגרועות באנגליה: תמיר כהן, באתר ynet, 1 בינואר 2009
2. ↑  עמית גולדשטיין‏, הפועל רעננה: תמיר כהן קיבל תפקיד בצוות המקצועי, באתר וואלה!‏, 14 במאי 2018
**אדריאן ברנבה גרסיה** (נולד ב-26 במאי 2001), הוא כדורגלן ספרדי המשחק כקשר בפארמה מהסרייה ב' האיטלקית.

קריירה
------

ברנבה הוא בוגר מחלקות הנוער של אספניול וברצלונה. הוא הצטרף למנצ'סטר סיטי בקיץ 2018. ברנבה שיחק במדי הקבוצה הבוגרת במשחקי טרום העונה, ואף ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו כשנכנס כמחליף במשחק גביע הליגה נגד אוקספורד יונייטד בספטמבר 2018. הוא שוחרר מסיטי בסוף עונת 2020/2021.

ביולי 2021 חתם ברנבה על חוזה ל-3 שנים בפארמה מהסרייה ב' האיטלקית. הוא החמיץ את תחילת העונה עקב פציעה, וערך את הופעת הבכורה שלו בפברואר 2022 בתיקו 0-0 נגד בנוונטו. בפברואר הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 0-4 על ספאל. ברנבה היה חלק מרכזי בקבוצה תחת המאמן ג'וזפה יאקיני, למרות העונה המאכזבת.

לאחר עונה חזקה נוספת עם פארמה, בה כשלו בהעפלה לסרייה א' רק בפלייאוף, האריך ברנבה את חוזהו במועדון עד 2026 ביולי 2023.

נבחרת לאומית
------------

ברנבה היה חלק מסגל נבחרת ספרד עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 בשנת 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  adrian bernabe e un giocatore del parma, parmacalcio1913
פסלו של תומאס נולטון בקונטיקט
**הריינג'רס של נולטון** היו שירות הריגול הראשון של ארצות הברית, כמו גם יחידת הריינג'ר האמריקנית הראשונה. היחידה הוקמה בשנת 1776, לאחר שארצות הברית הכריזה על עצמאותה מבריטניה, והחלה מלחמת העצמאות האמריקנית.

 היחידה נקראה על שם מפקדה, לוטננט קולונל תומאס נולטון.

תיאור מותו של קולונל תומאס נולטון בקרב הארלם הייטס, על בנין המתמטיקה בקמפוס של אוניברסיטת קולומביה במורנינג הייטסתיאור מותו של קולונל תומאס נולטון בקרב הארלם הייטס, על בנין המתמטיקה בקמפוס של אוניברסיטת קולומביה במורנינג הייטס

היסטוריה
--------

### היווצרות

ב-12 באוגוסט 1776, קידם גנרל ג'ורג' וושינגטון את תומאס נולטון לדרגת לוטננט קולונל. נולטון הצטווה לבחור קבוצת מובחרת של אנשים מקונטיקט, רוד איילנד ומסצ'וסטס על מנת לבצע משימות סיור. המרגלים הרשמיים הראשונים של ארצות הברית, "הריינג'רס של נולטון" היו גם היחידה המובחרת המאורגנת הראשונה, המקבילה ליחידות מובחרות כיום. המרגל האמריקאי המפורסם, סרן נייתן הייל, מקובנטרי, קונטיקט, היה גם הוא תחת פיקודו של לוטננט-קולונל תומאס נולטון. 

התאריך "1776" הנמצאת כיום בחותם של שירות המודיעין של צבא ארצות הברית מתייחס לתאריך היווצרות הריינג'רס של נולטון.

### קרב הארלם הייטס

ב-16 בספטמבר 1776, הריינג'רס של נולטון, לבושים כגדוד חיל רגלים קל, סיירו לפני הצבא הקונטיננטלי בהארלם הייטס, ניו יורק. הם נתקלו ביחידה בריטית מובחרת שהסתייעה בחיילים הסיאנים. הם הצליחו לבצע נסיגה מוצלחת, אך תקפו שוב את הבריטים כאשר תוגברו באמצעות יחידה אמריקנית מווירג'יניה. וושינגטון תכנן לבצע פעולת הטעיה על מנת לאגף את הכוח הבריטי, אך ירייה אמריקאית מוקדמת הרסה את התוכניות, והעמידה את כוחותיו של נולטון במצב מסוכן. נולטון אסף את כוחותיו והמשיך בביצוע ההתקפה, ונהרג אל מול אנשיו. את נולטון הספיד וושינגטון בפקודה הכללית שלו, ב-17 בספטמבר 1776 בכותבו *"קולונל נולטון האביר והאמיץ, היה כבוד גדול לכל מדינה, לאחר שנפל אתמול, בעודו נלחם...*".

הערות שוליים
------------

1. ↑  Spies and Scouts, Secret Writing, and Sympathetic Citizens from History.org
**האמנה כפולה** (באנגלית: **Dual accreditation**) היא הנוהג בדיפלומטיה של מדינה המעניקה שני תחומי אחריות נפרדים לדיפלומט יחיד. צורה בולטת אחת של האמנה כפולה היא כשדיפלומט ישמש כשגריר בשתי מדינות במקביל. לדוגמה, שגריר ישראל בסין הוא גם שגריר הלא תושב שלה במונגוליה. שגריר כזה עשוי להיקרא לפעמים שגריר בגדול.

מקור משפטי
----------

באמנת וינה בדבר יחסים דיפלומטיים מ-1961 (סעיף 5) נאמר:

*(1) המדינה השולחת רשאית, לאחר הודעה למדינות המקבלות הנוגעות בדבר, לאשר ראש נציגות או, לפי הצורך, למנות חבר בסגל הדיפלומטי של כמה מדינות, אלא אם אחת מהמדינות המקבלות מתנגדת במפורש.*
*(2) אם המדינה השולחת מאשרת ראש נציגות במדינה אחת או יותר, היא רשאית להקים נציגות דיפלומטית בראשות ממונה לענייני ביניים בכל מדינה שבה אין לראש הנציגות מושבו הקבוע.*

מנהגים
------

האמנה כפולה מצויה מאוד במדינות קטנות. כך, מרבית מדינות העולם מחזיקות בשגריר ברומא המאומן גם לסן מרינו, ושגריר בניו דלהי המאומן גם לבהוטן.

הוותיקן מסרב לקבל הסמכה כפולה עם איטליה, קביעת ריבונות שמקורה בסכסוך האסיר בוותיקן (אנ'). לדוגמה, כאשר אירלנד סגרה את משימת הכס הקדוש שלה ברומא, האמנה כשגריר אירלנד בכס הקדוש ניתנה לדיפלומט שבסיסו במשרד החוץ בדבלין ולא לשגריר אירי באיטליה.

בספטמבר 2014 סירבה ישראל לקבל את השגריר ששלחה ניו זילנד לישראל, ג'ונתן קאר, בגלל שהוא נועד לשמש שגריר לישראל ולרשות הפלסטינית.

ראו גם
------

* מעצמה מעניקת חסות

הערות שוליים
------------

1. ↑  Glossary of Diplomatic Terms. eDiplomat. Retrieved on 2006-07-06.
2. ↑  Parsons, J. Graham. "Oral History Interview". *Harry S. Truman Library*. נבדק ב-18 בפברואר 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Pullella, Philip (4 בנובמבר 2011). "Vatican stunned by Irish embassy closure" (באנגלית). Reuters. נבדק ב-18 בפברואר 2021. `{{cite news}}`:  (עזרה)
4. ↑  אתר למנויים בלבד ברק רביד, נפתר המשבר עם ניו-זילנד: תפצל את תפקיד השגריר לישראל ולרשות הפלסטינית, באתר הארץ, 24 בפברואר 2015
**סיוון מלכיאור** (1951–1991) היה פעיל לזכויות ההומוסקסואלים בישראל, יושב ראש האגודה לשמירת זכויות הפרט ומעמודי התווך של הקהילה הגאה בישראל בשנות ה-70.

ביוגרפיה
--------

מלכיאור נולד בשוודיה כסוון פורומרק, ועלה לישראל כנער בשנות ה-60 שם בחר לעצמו את השם סיוון מלכיאור.

בשנת 1974 ארגן את מצעד המסיכות בכיכר מלכי ישראל, כעשרים הומוסקסואלים חבשו מסכות ודרשו מהמדינה שוויון זכויות. מלכיאור היה היחיד שצעד ללא מסכה. כיום אפשר לתאר פעילות זו כמצעד הגאווה הראשון בישראל. הוא היה היחיד שהעז להתראיין לאחר ההפגנה בפנים חשופות לערוץ הראשון.

עם הקמת האגודה ל"שמירה על זכויות הפרט" (שלימים הפכה לאגודת הלהט"ב) בשנת 1975 הצטרף לאגודה והיה פעיל בשורותיה, הוא ניהל את ישיבת הוועד הראשונה, ונבחר לתפקיד יו"ר האגודה באספה הכללית הראשונה וחזר לכהן בוועד ב-1979.

במהלך פעילותו באגודה ארגן מפגשים חברתיים, וניסה להחליף את המילה "עליזים", שדבקה בהומוסקסואלים בישראל באותם הימים, במונח "נעימים". כדי להביא את המושג "נעימים" לתודעת הציבור, הוא ארגן הפגנה של הומוסקסואלים שסוקרה בהרחבה במבט לחדשות, כאשר היה בישראל רק ערוץ טלוויזיה אחד. אולם, ניסיונו זה לא עלה יפה והמושג לא הפך לשמיש. סיוון היה פעיל בעיקר למען זכויות ההומוסקסואלים והכרותו עם נשים לסביות החלה רק שהחל להיות פעיל באגודה לשמירה על זכויות הפרט.

בישראל הוא ניהל מערכת יחסים עם רו הרץ שהיה צעיר ממנו ב-13 שנים.

בשנת 1982 חזר לשוודיה, וחי עם בן זוג יהודי דתי, שהתאבד כשגילה שנדבקו שניהם באיידס. סיון מלכיאור נפטר בשנת 1991 ממחלת האיידס.

קישורים חיצוניים
----------------

* סיוון מלכיאור באתר האגודה

הערות שוליים
------------

1. ↑  צועדים אל הגאווה: מסע בזמן בסיפורים ובתמונות, דני זאק, mako, ‏ 07.06.12.
2. ↑  סיון מלכיאור, דמויות מפתח בתולדות האגודה
3. ↑  דן ינוביץ, מגן העצמאות לנעימים ונעמות – התפתחות האגודה לשמירה על זכויות הפרט
**אבי סְטרוּל** (נולד ב-18 בספטמבר 1980) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם. כיום הוא איש עסקים ויזם (בעיקר נדל"ן).

קריירה
------

סטרול גדל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב, ובשנת 1998 החל להשתלב בקבוצה הבוגרת של המועדון. במהלך עונת 2005/2006 פתח סטרול בדרך כלל בהרכב הקבוצה בליגת העל ואף היה קפטן הקבוצה במשחקים רבים. בשנת 2006 הצטרף סטרול למכבי נתניה, ובמשך השנתיים שבהם שיחק בנתניה סיימה קבוצתו פעמיים במקום השני והגיעה למוקדמות גביע אופ"א.

ב-11 ביוני 2008 חתם סטרול בקבוצה הבלגית לוקרן והצטרף לעומר גולן. את שערו היחיד בקבוצה כבש בבעיטה מאמצע המגרש.

ב-26 ביוני 2010 חזר סטרול לישראל וחתם על חוזה לשנתיים בקבוצת נעוריו מכבי תל אביב. בעונת 2010/2011 נפצע סטרול בדרבי פציעה קשה ונעדר לזמן ממושך של יותר מעונה שלמה והוא חזר לשחק במחזור האחרון של עונת 2011/2012 נגד עירוני קריית שמונה ב-12 במאי 2012, כשעלה כמחליף בדקה ה-80. בעונה שלאחר מכן לא שותף במשחקי הליגה, אך היה חלק מסגל הקבוצה שזכתה באליפות.

ב-17 ביולי 2013 חתם סטרול בהפועל רמת השרון, ובתום העונה ירד עמה לליגה הלאומית ושיחק במדיה עונה נוספת. בקיץ 2015 עבר להפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית, ושם שיחק עד שפרש ממשחק פעיל ב-2019.

לסטרול 15 הופעות בנבחרת ישראל. במשחק הבכורה שלו בנבחרת נכנס סטרול כמחליף בניצחון 0-5 על נבחרת לוקסמבורג, ובמשחקי מוקדמות מונדיאל 2010 הוא שותף בחמישה משחקים.

תארים
-----

מכבי תל אביב
* אליפות: 2002/2003, 2012/2013
* גביע המדינה: 2000/2001, 2001/2002, 2004/2005
* גביע הטוטו: 1998/1999

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  אשר גולדברג, ‏‏עבר לפרק ב': לאן נעלם אבי סטרול?, באתר ספורט1, 26 בדצמבר 2020
**גיבורי טלמרק** (באנגלית: **The Heroes of Telemark**) הוא סרט מלחמה בריטי משנת 1965 בבימויו של אנתוני מאן עם קירק דגלאס, ריצ'רד האריס ומייקל רדגרייב בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הרומן "מגלשים נגד האטום" של קנוט הוקליד (אנ'), מלוחמי המחתרת הנורווגית במלחמת העולם השנייה, שהשתתף בפעולות חבלה בתעשיית המים הכבדים בנורווגיה, שהיו נחוצים לפרויקט הגרעין של גרמניה הנאצית. בסרט הוא מופיע בשם קנוט סטראוד.

חברת Norsk Hydro בנתה בשנת 1934 בית חרושת להפקת מימן בעיירה Rjukan במחוז טלמרק. במקור הוקם המפעל למטרות דישון, והפיק מים כבדים כתוצר לוואי בתהליך. מסיבה זו נתפס המפעל בידי הנאצים בשנת 1941.

הממונה על המפעל היה יוזף טרבובן, גרמני נאצי והקומיסר הנאצי של נורווגיה.

תקציר העלילה
------------

יוזף טרבובן, הרייכסקומיסר של נורווגיה (אריק פורטר), מגיע למפעל המייצר מים כבדים במחוז טלמרק ומודיע למהנדס הראשי נילסן כי עליו להגביר במהירות את ייצור המים הכבדים עבור גרמניה וכי כל חבלה בייצור תגרום להוצאות להורג. הוא מוסר לנילסן את תוכניות המפעל שהוכנו בגרמניה.

המהנדס מצלם את התוכניות ומעביר את המיקרופילם דרך אנשי המחתרת לקנוט סטראוד (ריצ'רד האריס). סטראוד מגיע לאוניברסיטת אוסלו ומוסר את התוכניות לפיזיקאי ד"ר רולף פידרסן (קירק דאגלאס). פידרסן מזהה מיד את משמעות החומר שקיבל ובעזרת סטראוד וחברי מחתרת נוספים, הם משתלטים על ספינת נוסעים נורווגית ומאלצים את הקברניט לשנות את מסלולו ולהפליג ללונדון.

הם מתקבלים על ידי מפקדי הצבא הבריטי שמעבירים להם את החלטתו של צ'רצ'יל שיש להרוס את המפעל וכי עליהם לחזור מיד לנורווגיה בהצנחה ממטוס ולארגן את המחתרת הנורווגית לקראת המבצע ביחד עם אנשי קומנדו בריטים שיוצנחו.

לאחר שהם צונחים בנורווגיה הם מגיעים לבקתה של אנשי המחתרת בה גרים אנה, גרושתו של פידרסן (אולה יקובסון) ודודה (מייקל רדגרייב).

הלוחמים הבריטים נהרגים בהצנחה והמבצע יוצא לפעולה רק על ידי הנורווגים. הם חודרים למפעל ומטמינים בו חומר נפץ. הפיצוץ גורם לנזק גדול אבל הגרמנים מצליחים להתגבר על כך במהירות. הבריטים מפציצים את המפעל והגרמנים מחליטים להפסיק את הייצור ולהעביר את כל מטען המים הכבדים לגרמניה.

המחתרת מקבלת ידיעה שהמשלוח של המים הכבדים יועבר בחביות למעבורת אזרחית. פידרסון חודר למעבורת ומניח שם חומר נפץ מופעל בשעון. הוא נכנס למעבורת ומורה לנוסעים לעבור לירכתיים וללבוש חגורות הצלה לשם אימון. בכך הוא מציל חלק מהם ממות כאשר הפיצוץ משקיע את המעבורת ומטענה היקר. הניצולים נאספים בסירות של תושבי המקום.

קישורים חיצוניים
----------------

* "גיבורי טלמרק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "גיבורי טלמרק", באתר נטפליקס
* "גיבורי טלמרק", באתר AllMovie (באנגלית)
* "גיבורי טלמרק", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "גיבורי טלמרק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט גיבורי טלמרק, באתר יוטיוב
* השמדת מפעל המים הכבדים בנורווגיה (אורכב 26.05.2020 בארכיון Wayback Machine), באתר Tour4Less
**איוון אלכסנדרוב** (נולד ב-8 בספטמבר 1980) הוא מתאבק עבר ישראלי, מחזיק במדליית ארד מאליפות אירופה (2004).

ביוגרפיה
--------

אלכסנדרוב נולד בעיר טיגינה שבמולדובה בשנת 1980 והחל להתאמן בהיאבקות בגיל 9. בשנת 1997 הוא עלה לישראל והחל להתאמן במועדון ההיאבקות של הפועל רחובות תחת הדרכתו של אריאל זימקין.

בשנת 2000, אלכסנדרוב השתתף באליפות העולם לנוער שנערכה בנאנט שבצרפת וזכה במדליית הזהב לאחר שניצח בכל 5 קרבותיו. בקרב הראשון הוא ניצח את עבדלחאק סיידוני האלג'יראי בתוצאה 6:0, בשמינית הגמר הוא ניצח את סילבסטר חז'בסקי הפולני בתוצאה 4:0 וברבע הגמר הוא ניצח את בחטיאר דשיגסבייב הקזחי בתוצאה 2:1. בחצי הגמר אלכסנדרוב היה אמור להתמודד מול והיד ג'פארי האיראני אך הוא עלה אוטומטית לגמר מאחר שהאיראני לא התייצב לקרב. בגמר אלכסנדרוב התמודד מול אאוסביו דיאקונו הרומני וניצח בתוצאה 3:2.

בשנת 2001, הוא השתתף לראשונה באליפות העולם לבוגרים שנערכה בפטרס, יוון, וסיים במקום ה-11. באליפות אירופה באותה השנה הוא סיים במקום ה-21.

בשנת 2004 הוא השתתף באליפות אירופה שנערכה בהפרנדה שבשוודיה וזכה במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 60 ק"ג. בקרב הראשון הוא ניצח את מרקו איסוקוסקי הפיני בתוצאה 7:2, בשמינית הגמר הוא ניצח את היינז מרנט הגרמני בתוצאה 3:0 וברבע הגמר הוא ניצח את אלכסנדר סיבינסקי הבלארוסי בתוצאה 4:1. בחצי הגמר, אלכסנדרוב הפסיד בתוצאה 10:6 לדאבור סטפאנק הסרבי ונשר לקרב על מדליית הארד. בקרב על המדליה אלכסנדרוב התמודד מול בונימין אמיק הטורקי והפסיד בתוצאה 7:0. במהלך הבדיקות לאחר התחרות, התגלה כי הטורקי נטל סמים. עקב כך זכייתו נפסלה והמדליה עברה לאלכסנדרוב.

למרות זכייתו במדליית הארד באליפות אירופה, אלכסנדרוב לא נכלל במשלחת הישראלית לאולימפיאדת אתונה 2004 מאחר שלא עמד בקריטריונים האולימפיים הישראלים. בשנת 2005 הוא סיים במקום השביעי באליפות אירופה ובמקום ה-32 באליפות העולם.

קישורים חיצוניים
----------------

* איוון אלכסנדרוב, באתר United World Wrestling
* איוון אלכסנדרוב - פרופיל וסטטיסטיקות, במסד הנתונים להיאבקות בינלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ביוגרפיות ומידע, על אלכסנדרוב ומתאבקים נוספים ממוצא מולדובי, אתר 'wrestling-rybnitsa.narod.ru' (ברוסית)
2. ↑  אלון סגל, אלכסנדרוב זכה באליפות העולם, באתר ynet
3. 1 2  ניר שועלי, "איגוד ההיאבקות: לשלוח את אלכסנדרוב לאתונה", 3 ביוני 2004, nrg

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"איוון אלכסנדרוב"**.
**מרקו אילסו** (בדנית: **Marco Ilsø**;‏ נולד ב-29 בספטמבר 1994) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה דני.

ביוגרפיה
--------

אילסו נולד בקופנהגן, דנמרק, בנם של אלזה אילסו לארסן ופין אילסו, הם שניהם ספורטאים ידועים בדנמרק. פין אילסו היה שחקן כדורגל מקצועי במועדון B.93 קופנהגן, ואלזה לארסן שיחקה כדוריד בקבוצת הנוער הלאומית הדנית.

לאילסו יש שני אחים גדולים, ניק וקן. קן אילסו הוא שחקן כדורגל מקצועי מאז 2005. הוא משחק בנבחרת הלאומית, ושיחק עבור המועדונים הגרמנים פורטונה דיסלדורף ובוכום, ומאז 2018 הוא משחק עבור המועדון האוסטרלי "אדלייד יונייטד". מרקו אילסו עצמו שיחק בב.ק. פרידהן כשהיה ילד.

קריירה
------

מרקו אילסו משחק בקולנוע ובטלוויזיה משנת 2008. הוא החל לשחק בסדרת הטלוויזיה "ויקינגים" בשנת 2016 בתפקיד הויטסרק, בנו של מלך הוויקינגים רגנאר לודברוק. 

משנת 2018 הוא משחק במיני סדרת הטלוויזיה "לוחם" בהפקת נטפליקס.

פילמוגרפיה
----------

* 2011: הפעלה חוזרת
* 2012: You & Me Forever
* 2014: יום הדין של דני
* 2014: הנעלמת
* 2016: המודל
* 2021: פראי אדם
* TBA:‏ *The Islander*

### טלוויזיה

* 2008: Mikkel og guldkortet
* 2015: Banken: New Normal
* 2016–2020: ויקינגים (סדרת טלוויזיה, מהעונה הרביעית)
* 2018: לוחם
* 2021: Sunday
* 2022: הממשלה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרקו אילסו** בוויקישיתוף

* מרקו אילסו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מרקו אילסו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1263612229
* LCCN: no2019155373
* VIAF: 4139149719111211130004
* WorldCat: viaf-4139149719111211130004

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**ניר גייסט** (נולד ב-18 בספטמבר 1988) הוא יזם ישראלי, מומחה לסייבר ואבטחת מידע. הוא מייסד חברת ניוטרון אבטחת מידע ומנהל טכנולוגיות ראשי (CTO) שלה. בשנת 2005 החל לפתח את טכנולוגיית Paranoid, שהיוותה את הבסיס להקמת החברה.

ביוגרפיה
--------

גייסט נולד בקיבוץ שדה נחום וגדל בו עד גיל 14, אז עברו הוריו להרצליה. בשנת 1994, בהיותו בן 6, הרכיב את המחשב הראשון שלו מגרוטאות שמצא, ובשנת 1997 הקים יחד עם אחיו, עופר גייסט, מעבדת מחשבים שסיפקה שירותי תמיכה ותיקון לחברי הקיבוץ. זמן קצר אחר כך הפכה לחברה לשירותי אחסון לגלישה באינטרנט ושירותי תמיכה טכנית. אז קיבלה את שמה ניוטרון (באנגלית: **Nyotron**), שמלווה את החברה עד לגלגולה הנוכחי.

בשנת 1998, כשהוא בן 10, החל את לימודיו בטכניון באופן עצמאי, והתמקד בלימודי הנדסה מתארים שונים. באותן שנים נחשב לסטודנט הצעיר בישראל. במקביל, החל לפרוץ לאתרים גדולים, דבר שהוביל אותו לספק שירותי אבטחת מידע לבנקים הגדולים בישראל.

בשנת 2004 הקים את אתר בלקליסט - blacklist, אתר שסייע לגולשים להסיר את עצמם מרשימות תפוצה של ספאמרים (דואר זבל).

בשנת 2005, כשהוא בן 16, סיפק שירותי ייעוץ בנושא אבטחת מידע לחברת מיקרוסופט, שבעקבותיהם הוזמן לייצג את החברה בוועדות הכנסת לנוער בנושא אינטרנט ומדיה. בתקופה זו ייעץ ישירות גם לביל גייטס וסטיב באלמר בענייני אבטחת מידע.. בסוף 2005 החל לפתח את טכנולוגיית Paranoid, ובמקביל פרש מלימודיו בתיכון אלון ברמת השרון, כשהוא בן 17. בשנת 2006 טס עם אחיו לבוקרשט שברומניה, שם השתקע במשך שנתיים ופיתח את אב הטיפוס של Paranoid. עם חזרתו לארץ ב-2008, החל לאתר משקיעים לפיתוח הטכנולוגיה. באותה השנה בנה גייסט תוכנית לימודים לתיכון עירוני י"ד בתל אביב, אשר התמקדה בחינוך והעשרה בתחום אבטחת המידע והאקינג, והועברה על ידי גייסט בעצמו לתלמידי התיכון.

לקריאה נוספת
------------

* ידיעות אחרונות, מוסף ממון 27.6.2013, עמוד 6

קישורים חיצוניים
----------------

* ענבל סינגר, ‏סופר בוי, באתר ‏מאקו‏, 31 בינואר 2013
* Soft spot: The cyber battlefield - כתבה מאתר ניר גייסט באתר ישראל היום (באנגלית), 5 בפברואר 2013
* הגנה וירטואלית: סיפור ההצלחה של ניר גייסט, באתר ‏מאקו‏, 31 ביולי 2013
* אסף גולן, מומחה אבטחה: דוח המבקר בתחום הסייבר צריך להדאיג, באתר nrg‏, 18 ביולי 2013
* Anonymous hackers declare assault on Israel - כתבה באתר ג'רוזלם פוסט (באנגלית), 4 במאי 2013
* הבהלה לאינטרנט - ראיון קולי באתר 103fm מרץ 2013
* עמית לוינטל, הילד שפיצח את הצופן, באתר ישראל היום, 2 במאי 2014
* יוסי הטוני, ‏ניר גייסט, מייסד ומנכ"ל ניוטרון, סיים להילחם בסטוקסנט ועובר להגן על שאר העולם, באתר "אנשים ומחשבים", 11 בדצמבר 2014

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  שמא, דויד. "Nyotron’s Paranoid technology stops viruses – before they’re born", מתוך *The Times of Israel*, ינואר 23, 2012
2. 1 2 3  לפין, יעקב. "Just because you're paranoid", *ג'רוזלם פוסט*, פברואר 2, 2013
3. 1 2  J. Mintz, Michael. "Don’t Be Paranoid About Computer Attacks", *No Camels* - Israeli Innovation News, ישראל, פברואר 10, 2011,
4. ↑  עידו קינן. "אנחנו עושים ספאם לספמרים" כתבה על אתר BlackList באתר Nrg מעריב, 31 בדצמבר 2004

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ניר גייסט"**.
**רעידת האדמה בטשקנט** התרחשה ב-26 באפריל 1966 בשעה 5:23. למרות שעוצמתה הייתה 5.2 בסולם ריכטר בלבד, בשל עומקו הרדוד של מרכז הרעידה (3–8 ק"מ) היא גרמה להרס מסיבי של מרכז העיר בה התגוררו כמיליון וחצי תושבים.

רעידת אדמה התרחשה בעומק של 3–8 ק"מ וכללה תזוזות חזקות שנמשכו 10–12 שניות. בעקבות רעידת אדמה נהרגו רק 8 מתושבי העיר אך בהמשך, עקב סיבוכי מחלות לב, מספר ההרוגים גדל והגיעה לכמה מאות, בעיקר אנשים מבוגרים. רעידות משנה נמשכו כשלושה חודשים והיו שהגיעו לעוצמה של 7 בסולם ריכטר.

כתוצאה מהאירוע במרכז העיר נהרסו כ-2 מיליון מ"ר של מגורים ומאות בנייני ציבור ומפעלים. ללא קורת גג נותרו כ-300 אלף אזרחים (כ-20% מאוכלוסיית העיר). לעיר הגיעו ראשי ברית המועצות לרבות ליאוניד ברז'נייב ואלכסיי קוסיגין והוחלט על בניית העיר מחדש תוך מאמץ של כול המדינה והפניית משאבים בהתאם. רוב הילדים הוצאו מהעיר עם תחילת חופשת הקיץ של בתי הספר. מאמץ מיוחד הופנה למניעת התפשטות מחלות וטיפול פסיכולוגי בתושבי העיר. תוך זמן קצר לעיר הגיעו משלחות עם עובדי בניין מכול רחבי ברית המועצות. עד לרעידת אדמה מרכז העיר היה בנוי בעיקר בבנייה נמוכה, הבנייה החדשה הייתה רב קומתית ומודרנית. בניית העיר מחדש נמשכה כ-3.5 שנים. שכונות חדשות נבנו במרכז העיר ובאזורים החדשים מסביבה. 

לזכר האירוע ומבצע בניית העיר מחדש הוקמה אנדרטה מיוחדת.

קישורים חיצוניים
----------------

* תיאור מפורט של האירוע
* תמונות מהעיר לאחר האירוע
**וילֶם קוּרְץ** (בצ'כית: **Vilém Kurz**;‏ 23 בדצמבר 1872 – 25 במאי 1945) היה פסנתרן ומורה צ'כי, שכיהן כפרופסור בקונסרבטוריון הממלכתי בלבוב ובווינה ובקונסרבטוריון של פראג. בין תלמידיו היו בתו אילונה שטפאנובה-קורצובה, אדוארד שטוירמן, רודולף פירקושני, גדעון קליין ורפאל שכטר.

קורץ ביסס את שיטות ההוראה שלו במידה רבה על שיטותיו של תאודור לשטיצקי ותלמידיו, שאותם פגש בימים שלימד בלבוב. לאחר שנים המשיכה בתו, אילונה שטפאנובה-קורצובה בפיתוחן.

הקונצ'רטו לפסנתר בסול מינור של אנטונין דבוז'אק
----------------------------------------------

קורץ נודע בעיבוד מחדש של תפקיד הסולו בקונצ'רטו לפסנתר בסול מינור, אופוס 33, של אנטונין דבוז'אק, שחובר במקור בשנת 1876. במשך למעלה מעשור לאחר ביצועו הראשון סבל הקונצ'רטו מהזנחה ומבוז מצד הביקורת. התייחסות נפוצה במשך שנים רבות הייתה, כי תפקיד הפסנתר נכתב "כמו לשתי ידיים ימניות".

בשנות העשרים לחייו, לקח עליו קורץ את משימת עיבודו של תפקיד הסולו, ובגרסה זו אף הרבה לבצעו. מאז אותם ימים, הודפסו הגרסה המקורית וזו של קורץ יחדיו במהדורת הפרטיטורה הביקורתית של אוטאקאר שורק (Otakar Šourek), זו מתחת לזו, כך שהסולן יכול לבחור איזו מן השתיים לנגן. גרסת קורץ נכנסה לרפרטואר הפסנתר הסטנדרטי. לבחירת הסולן אין השפעה על החומר התזמורתי המקורי של דבוז'אק. בשנת 1919 ניגנה אילונה קורצובה בביצוע ראשון את גרסת קורץ לקונצ'רטו של דבוז'אק בסול מינור, בניצוח ואצלב טאליך.

סופראפון, חברת ההקלטות הצ'כית, הוציאה תקליטור שבו איוואן מורבץ מנגן את הגרסה של קורץ, עם התזמורת הפילהרמונית הצ'כית בניצוח ייז'י בלוהלאווק, וראדוסלב קוואפיל מנגן את הגרסה המקורית של המלחין, עם התזמורת הפילהרמונית של ברנו בניצוח פרנטישק יילק.

ראו גם
------

* רפאל שכטר
* גדעון קליין

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וילם קורץ** בוויקישיתוף

* וילם קורץ, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* וילם קורץ, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "About the Composition: Piano Concerto in G minor, Op. 33". The John F. Kennedy Center for the Performing Arts.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007276795805171
* BNE: XX4887201
* BnF: cb14765467r (data)
* GND: 101776588X
* ISNI: 0000 0001 2133 127X
* LCCN: n88093126
* MusicBrainz: 257e894f-0ca2-4fb0-bea1-820d86bc4548
* NKC: jk01071024
* NTA: 144017865
* VIAF: 52120162
* WorldCat: lccn-n88093126

 |
בכדורגל, **חילוף** הוא האפשרות להוצאת שחקן כדורגל משדה המשחק והכנסת שחקן אחר במקומו. לרוב מאמן הקבוצה יבצע חילוף בין שחקנים עקב פציעה, יכולת חלשה או שינוי טקטי (למשל, הכנסת חלוץ במקום קשר). על שחקנים מחליפים להימצא באזור הטכני של הקבוצה למעט בזמן חימום. שחקן אשר הוחלף לא יכול לחזר למשחק, בניגוד למשל למשחק הכדורסל.

במשחקים רשמיים תחת פיפ"א והקונפדרציות השונות מאופשרים 3 חילופים במהלך המשחק וחילוף נוסף בהארכה. במשחקי ידידות ובטורנירי ליגה כמו גביע הטוטו ניתן לקבוע מספר שונה של חילופים. בעקבות מגפת הקורונה הועבר חוק זמני המאפשר ביצוע של 5 חילופים ב-3 עצירות משחק במהלך משחקים רשמיים.

היסטוריה
--------

מקור החילופים בכדורגל קיים משנות ה-60 של המאה ה-19 כחלק ממשחקי הכדורגל באנגליה. בתקופה זו ההגדרה של חילוף הייתה שונה מהגדרתה כיום, והכוונה לשחקן מחליף הייתה שחקן אשר מגיע במקום שחקן קבוע אחר שאינו יכול לשחק. השימוש הראשון בשחקן מחליף במשחק בינלאומי היה ב-15 באפריל 1889 במשחק בין נבחרת ויילס לנבחרת סקוטלנד ברקסהאם, כאשר השוער הקבוע של נבחרת ויילס לא יכל להגיע למשחק.

למרות שעד 1958 לא היה ניתן לבצע חילופים כהגדרתם כיום, התבצע חילוף שכזה לראשונה במשחק בינלאומי של נבחרת ארץ ישראל נגד נבחרת לבנון ב-27 באפריל 1940 באצטדיון המכביה בתל אביב, כאשר לוניה דבורין החליף במחצית המשחק את צבי פוקס אשר נפצע. מקרה נוסף קרה ב-11 באוקטובר 1953 במשחק מוקדמות מונדיאל 1954 כאשר ריצ'רד גוטינגר החליף את הורסט אקל במשחק של נבחרת גרמניה נגד נבחרת זארלנד. השימוש בחילופים באליפות העולם בכדורגל אושר לראשונה במונדיאל 1970.

במהלך השנים שינה ארגון ה-IFAB האחראי על חוקת משחק הכדורגל את מספר החילופים המותר במהלך המשחק:

* **1958** - חילוף אחד של שוער הקבוצה במקרה של פציעה.
* **1965** - חילוף אחד של שחקן פצוע ללא קשר לעמדתו במגרש.
* **1967** - שני חילופים ללא קשר לפציעות.
* **1995** - שלושה חילופים במהלך המשחק.
* **2018** - שלושה חילופים במהלך המשחק וחילוף רביעי בהארכת המשחק.
* **2020** - חמישה חילופים במהלך המשחק ב-3 עצירות שונות - החוק נקבע כחוק זמני בעקבות התמודדות עם מגפת הקורונה, והפך לקבוע בשנת 2022.

הליך החילוף
-----------

הליך החילוף רשום בחוקת משחק הכדורגל שנכתבה על ידי ארגון ה-IFAB, תחת חוק מספר 3: מספר השחקנים:

> 
> כדי להחליף שחקן במחליפו, חובה שיתקיימו התנאים הבאים:
> 
> 
> * יש ליידע את השופט לפני ביצוע כל חילוף.
> * השחקן המחליף ייכנס אל שדה המשחק רק לאחר שהשחקן שאותו הוא מחליף יצא ממנו, ולאחר שהשופט סימן לו להיכנס.
> * השחקן המחליף ייכנס אל תוך שדה המשחק רק דרך קו מחצית שדה המשחק במהלך הפסקה במשחק.
> * החילוף הושלם כאשר השחקן המחליף נכנס אל שדה המשחק.
> * מרגע זה ואילך, השחקן המחליף הופך להיות שחקן, ואילו השחקן שהוחלף חדל להיות שחקן.
> * שחקן שהוחלף לא ייטול יותר חלק במשחק.
> * כל השחקנים המחליפים כפופים לסמכותו ושיפוטו של השופט, בין אם עלו לשחק ובין אם לאו.
> 
> 
> 
> — תרגום ההתאחדות לכדורגל בישראל לחוק מספר 3
>

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חילוף** בוויקישיתוף
* חוק מספר 3 לחוקת משחק הכדורגל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  נבחרת לבנון בתל אביב, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
הזמנה לחתונה, בריטניה, 2011
הזמנה לחתונה, שוודיה, 1876
**הזמנה לחתונה** היא מסר, שבאמצעותו בני זוג העומדים להתחתן, כמו גם הוריהם של בני זוג אלה, מזמינים את קרוביהם וידידיהם להשתתף בטקס החתונה. הדרך המקובלת להזמנה זו היא באמצעות מכתב מודפס, שאליו נלווים אמצעים תקשורת נוספים, כגון שיחת טלפון, דואר אלקטרוני וכדומה.

ההזמנה לחתונה כוללת את שמות בני הזוג הנישאים, את מקום עריכת החתונה ומועדה. אל פרטים בסיסיים אלה נלווים פרטים נוספים, כרצון מנסחי ההזמנה ומעצביה. בישראל מקובל להוסיף למשל את שמות הוריהם של בני הזוג. בציבור החרדי מקובל בדרך כלל שהוריי הנישאים חתומים על ההזמנה, ולא בני הזוג. במגזרים מסוימים שמרניים יותר, ייתכן גם ששם האישה יושמט וההזמנה תישלח רק בשם אבות החתן והכלה או בשם פלוני ורעייתו, ללא אזכור שמה של האישה.

הזמנות לחתונה בישראל
--------------------

התפתחות תעשיית ההזמנות לחתונה משיקה פחות או יותר להתפתחות הדפוס ותעשיית הנייר וככל שאלה האחרונים ידעו להעמיד לרשות המזמינים כלים טובים יותר כן חלו שנויים במראה, בצורה, ובתכנים של ההזמנות לחתונה.

טרם התפתחות הדפוס ההכרזה על הנישואין הייתה נמסרת לציבור בפי הגבאי בבית הכנסת כחלק מן ההודעות האחרות אותן היה מוסר לציבור על אירועים שונים בחיי הקהילה, ובכרזות מעוטרות בסמלים ובפסוקים יהודיים שנכתבו בכתב ידם של המזמינים או הוזמנו על ידם אצל סופר סת"ם והיו נתלים במקומות ציבוריים בשכונה היהודית ובאמצעותם אף נמסרו פרטים על ייחוסם של החתן והכלה, זמן ומקום האירוע.

עם התפתחות הדפוס והופעתן של מכונות הבלט הראשונות בארץ ישראל בתחילת המאה ה-20 החל הייצור הסדרתי של ההזמנות שהטקסט בהן היה יצוק באותיות עופרת שהיו מטביעות את הטקסטים על גבי הנייר ובהמשך עם הופעת הצינקוגרפיה אף החלו לשלב בטקסט ציורים ואיורים, בעלי אופי דתי בדרך כלל.

בשלהי המאה ה-20 ועם התפתחותו של דפוס האופסט החלו ההזמנות לחתונה לזכות לעדנה גוברת והולכת. תחילה כיכבו בישראל ההזמנות עם המרכבה המפוארת הרתומה לשני סוסים בווריאציות שונות שלכולן מכנה משותף אחד: הפרש/רכב המהולל הניצב בחזית והאוחז בשוט ומאחור ניבטות דמויותיהן של החתן והכלה, זה (החתן) לבוש בהידור ופניו מקרינות ארשת מרצינה ורוב דעת ללמדך כי הוא בן טיפוחיה של האם היהודייה, עורך דין, מהנדס או רופא, ולידו הכלה החסודה, תמה ורבת חסד וחמלה, לבושה בשמלה משתפלת ובידה זר הפרחים.

מלחמת ששת הימים והניצחון הגדול על צבאות ערב, ובעקבותיו האופוריה ששטפה את הארץ, מצאו את ביטוים בקטלוגים חדשים שבהם יכול היה הזוג לבחור הזמנות לחתונה גדולות מעוטרות בהטבעות זהב וכסף וכן הזמנות על רקע ירושלים המשוחררת.

בשנות התשעים החלו להופיע הזמנות עם ציורים צבעוניים, קריקטורות וקומיקס, וטקסט החורג מן המקובל וכתוב ביד חופשית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הזמנה לחתונה** בוויקישיתוף
* חן מלול, הספרייה הלאומית, גלגולה של הזמנה: "כבדוני נא להתעלס איתי באהבים", באתר ynet, 13 בפברואר 2020
* ארכיון **אוסף הזמנות**, בספרייה הלאומית
**חיים חג'ג'** (נולד ב-15 באוקטובר 1975) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הקשר.

ביוגרפיה
--------

חג'ג' גדל בראשון לציון ושיחק כילד במועדון ספורט שיכון המזרח והפועל ראשון לציון לפני שעבר למחלקת הנוער של מכבי תל אביב. ב-7 בנובמבר 1992 ערך את הופעת הבכורה בבוגרים במשחק במסגרת גביע הטוטו נגד בית"ר תל אביב. בתחילת עונת 1998/1999 חג'ג' ערך מספר הופעות בגביע הטוטו ובמסגרת הליגה, לפני שעבר להפועל חיפה, עימה זכה באליפות היחידה בתולדותיה. בהמשך שיחק חג'ג' בהפועל באר שבע והפועל ראשון לציון (כדורגל), לפני שחזר למועדון ספורט שיכון המזרח לעונת אחת לפני שפרש מכדורגל.

לחג'ג' עשר הופעות ושער אחד בנבחרת הצעירה.

כיום חג'ג' מאמן בחוגי ילדים במסגרת החברה העירונית ראשון לציון. חג'ג' הוא שומר שבת.

תארים
-----

מכבי תל אביב
* אליפות: 1994/1995, 1995/1996
* גביע המדינה: 1993/1994, 1995/1996
* גביע הטוטו: 1992/1993, 1998/1999

הפועל חיפה
* אליפות: 1998/1999

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  אשר גולדברג, כוכב הכדורגל משיכון המזרח: לאן נעלם חיים חג’ג’?, באתר ספורט 1, ‏29 בינואר 2021
2. ↑  משה גוזגל, חיים חג'ג' כבר לא מתגעגע למכבי, באתר ynet, 8 בספטמבר 2001
בתים במצפה אשתמוע
**מִצְפֶּה אֶשְׁתְּמוֹעַ** הוא התנחלות המוגדרת כשכונה צפונית של ההתנחלות שמעה בהר חברון, ממערב לכפר הערבי א-סמוע. בשנת 2002 הוקם היישוב כמאחז, ובינואר 2013 אושר כשכונה של שמעה על ידי ועדת המשנה להתיישבות במועצת התכנון העליונה. למעשה המקום מתנהל כיישוב קהילתי דתי עצמאי השייך למועצה אזורית הר חברון.

היסטוריה
--------

מצפה אשתמוע הוקם כמאחז בשנת 2002 על ידי קבוצת בחורי ישיבה מהיישוב עתניאל, ושמו ניתן לו כיוון שהוא צופה אל המקום בו התקיימה עיר הלווים אשתמוע (כיום הכפר א-סמוע). בתחילה הוקם המאחז באמצע הדרך בין היישוב עתניאל ליישוב שמעה, כדי ליצור רצף התיישבות יהודית מכיוון דרום לעתניאל. בעקבות הסדר עם משרד הביטחון, פונה המאחז בהסכמה במרחשוון תשס"ג בתמורה להכרה חוקית בנקודה הנעזבת, והוקם זמנית בנקודה הנוכחית בשטחו של היישוב שמעה.

היעוד הראשוני של הקבוצה היה הקמת ישוב מעורב לדתיים וחילוניים ברוח הרב קוק. בשיאו מנה הגרעין כ-10 משפחות, אך בעקבות ההתנגדות הפוליטית והקשיים של תקופת ההתנתקות, נגנז רעיון היישוב והגרעין התפרק. בתמוז תשס"ו עברה ליישוב ישיבת הר שלום ומילאה את מקום הגרעין.

ב-2011 הושחתו 45 עצי זית פלסטיניים סמוך לאשתמוע בפעולת תג מחיר.

ב-2013 הוחלף ראש הישיבה ובמקביל הפכה הישיבה לישיבת הסדר. באותה תקופה החלו להגיע משפחות נוספות ליישוב ונקבע צביונו כיישוב דתי סביב פעילות הישיבה.

ב-2020 התחוללה שריפה באזור שבמהלכה פונו התושבים, ושגרמה נזק לתשתיות היישוב. ב-2021 נעקרו עצי זית של פלסטינים בסמוך למאחז.

נכון ל-2022 יש ביישוב כחמש עשרה משפחות. היישוב בקליטת עליה.

ישיבת הר שלום
-------------

 ערך מורחב – **ישיבת הר שלום**  

הישיבה נקראת על שם שלום (שולי) הר מלך, שנרצח על ידי מחבלים והיה בין מקימי הישיבה. הישיבה נוסדה ביישוב חומש באלול התשס"ב, כשלוחה של הישיבה הגבוהה באלון מורה. המניע להקמת הישיבה בחומש היה חיזוק היישוב אחרי גל הטרור שפקד אותו.

אחרי הפינוי מחומש בעקבות תוכנית ההתנתקות עברה הישיבה למצפה אשתמוע. שר הביטחון אהוד ברק אישר ביולי 2008 את מעמדה בתור ישיבת הסדר. האישור מקנה לישיבה החדשה מעמד עצמאי ואפשרות לגיוס תלמידים ל"מסלול ההסדר". הבקשה נבדקה על ידי ועדת רבנים של איגוד ישיבות ההסדר, הישיבה עמדה בקריטריונים התורניים והמנהליים המנחים את ישיבות ההסדר ואושרה על ידי שר הביטחון.

בתמוז תשס"ח חנכה הישיבה את מבנה הקבע הראשון במקומה החדש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מצפה אשתמוע** בוויקישיתוף
* "מצפה אשתמוע" באתר מועצת יש"ע

הערות שוליים
------------

1. ↑  יהושע בריינר‏, תג מחיר בגדה: הושחתו 45 עצי זית של פלסטינים, באתר וואלה!‏, 29 בספטמבר 2011
2. ↑  דבר, ‏בארץ / שריפה ביישוב אשתמוע בדרום הר חברון, כ-60 משפחות פונו מבתיהן, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 5 ביוני 2020
3. ↑  ח'. שוויכה, מחוז חברון: מתנחלים עקרו 100 שתילי זית
4. ↑  עוזי ברוך, ברק אישר הקמת ישיבה באשתמוע, באתר ערוץ 7, 17 ביולי 2008
5. ↑  קובי נחשוני, ישיבת ההסדר מחומש חוזרת בהר-חברון, באתר ynet, 17 ביולי 2008

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  יישובי מועצה אזורית הר חברון (מחוז יהודה ושומרון) |
| --- |
| מושבים | מצדות יהודה • כרמל • מעון |
| יישובים קהילתיים | אביגיל • אדורה • אשכולות • בית חגי • טנא עומרים • ליבנה • מעלה חבר • נגוהות • סוסיא • סנסנה • עשהאל • עתניאל • שמעה • תלם |
| מאחזים | גבעת חסדי ה' • חוות אברהם • חוות טליה • חוות מעון • מצפה יאיר |
| 
מפת יישובי המועצה האזורית
מפהמפת היישובים של מועצה אזורית הר חברוןבירוק - מיקום בניין המועצה
 |

 |