recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
קבוצת כדורסל של המועדון
גוטה להבי, יושבת למטה באמצע עם בנות מכבי ורשה 1928
**מכבי ורשה** (בפולנית:  **Żydowskie Towarzystwo Gimnastyczno-Sportowe „Makabi" w Warszawie** ) היה מועדון ספורט יהודי, מהעיר ורשה שבפולין. המועדון כלל ספורטאים מענפים שונים: אתלטיקה, כדורגל, כדורמים, כדורסל, שחייה, שיט ועוד. הקבוצה הבולטת ביותר של המועדון הייתה קבוצת הכדורגל, שהורכבה מכדורגלנים יהודים.

המועדון הוקם בשנת 1915, ובשנת 1932 כלל כ-2000 ספורטאים. בתקופת מלחמת העולם השנייה והשואה בשנת 1940, בעקבות כיבוש פולין על ידי הגרמניה הנאצית הופסקה פעילות המועדון.

בין הספורטאים הבולטים של המועדון היה יוסף קלוץ וגוטה להבי, שזכתה ב-2 מדליות זהב במכביה הראשונה.

בשנת 1928 פרשה קבוצת מכבי ורשה מאליפות ורשה בגלל אפליה בשיפוט, והוחלט לעשות מופע ראווה של קפיצות למים מגשר אלכסנדריה שעל נהר הוויסלה לעיניהם של כעשרת אלפים צופים משני צידי הנהר. במופע לקחו חלק 6 קופצים, 4 גברים ו-2 נשים, בהם היו אוגניה פרידמן ואדוארד טירמונד.

בשנת 1930 נציגת המועדון פרנקה טורצקה זכתה במדלית כסף באליפות פולין.

בשנת 2014 הוקם המועדון מחדש עם 5 מחלקות חדשות. בשנת 2017 השתתפו ספורטאיי המועדון במכביה העשרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מכבי ורשה** בוויקישיתוף
* אספורט, הצפירה, 8 באוקטובר 1926
* תחרות- השחיה הגדולה והקפיצות של ה"מכבי" בוורשה, הצפירה, 25 ביוני 1927

הערות שוליים
------------

1. ↑  Robert Gawkowski: Encyklopedia klubów sportowych Warszawy i jej najbliższych okolic w latach 1918–39. Warszawa: Wydawnictwa Uniwersytetu Warszawskiego, 2007, s. 97. מסת"ב 978-83-235-0382-8.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007363643905171

 |
**מכבי בוקורשטי** הוא שמו של מועדון ספורט יהודי שפעל בבירת רומניה, בוקרשט (השם ברומנית הוא **בוקורשטי**), בין השנים 1919–1948, חלק מהזמן בשם **צ'יוקאנול** (הפטיש).

מועדון הספורט מכבי בוקורשטי הוקם ב-25 במאי 1919 וייצג בעולם הספורט של רומניה את יהדות בוקרשט. המועדון שכן בבוקרשט, ברחוב יוליו באראש 15 בסמיכות לבית הספר המקצועי צ'יוקאנול והייתה לו מחלקת כדורגל חזקה שבראשה עמד **לאונטה זילברמן** (Leonte Silberman). ב-1921 נבנה אצטדיון הכדורגל של מכבי בוקרשט ברחוב **דרך דודשט**, רחוב מרכזי ברובע היהודי של בוקרשט, ומשלב זה התנהלו בו משחקים סדירים בהם התחרתה מכבי על אליפות העיר בוקרשט. באצטדיון נערכו גם משחקים של נבחרת רומניה בכדורגל.

ב-1925 הוקמה במסגרת המועדון קבוצת כדוריד של 7 נשים, תשובה לקבוצת הכדורגל וכמה פעמים נערכו משחקי כדוריד נשים באצטדיון הבית כפתיח למשחקי הכדורגל.

מכבי בוקרשט של השנים הראשונות התבססה בעיקר על ההרכב Bacinschi, Halberthal, Marcovici, Torel, Pipa, Toth, Neid, Dorelly, Fronio, Keller, Landes. ב-1929, הקבוצה שאומנה על ידי הוינאי Wertheimer, זכתה באליפות אזור בוקרשט. בשנות השלושים של המאה העשרים הקבוצה התבססה על ההרכב Zauber, Altbuch, Barasch, Simsinovici, Berl, Ghidali, Marcus, Katz, Leb, Segal, Marcovici, Berger.

בקיץ 1935 השתתפה קבוצת מכבי בוקרשט במכביה השנייה שהתקיימה בתל אביב וזכתה במקום הראשון.

ב-9 באוגוסט 1940 הוציא תאופיל סידורוביץ', מי שהיה מפקד סטרז'ה צריי (משמר הארץ) ושר הנוער של רומניה, צו שאסר את השתתפות הספורטאים היהודים בתחרויות ונאסר קיומם של מועדונים שאינם מורכבים מרומנים נוצרים. לאחר מלחמת העולם השנייה שב המועדון לפעילות, אך במהרה, ב-1945, בלחץ השלטון החדש, שינה שמו ל**צ'יוקאנול** (Ciocanul), מילה רומנית שמשמעה "הפטיש" והיא מרמזת למובן המילה "מכבי" - "מקבת". בהמשך, ב-1946, התמזג המועדון עם מועדון אחר בשם "Unirea Tricolor Bucureşti" (איחוד הטריקולור בוקורשטי), קבוצה מזוהה עם התנועה הלגיונרית ויצרו את המועדון דינמו בוקורשטי. בעונה 1947–1948 קבוצות המועדון עדיין הופיעו בנפרד בשם דינמו א' ודימנו ב', אך מ-1948 הושלם האיחוד.

בין השחקנים המפורסמים ששחקו במועדון מכבי בוקורשטי היה שמואל זאובר, שהשתתף גם בנבחרת הלאומית של רומניה, שלקחה חלק באליפות העולם באורוגוואי, ב-1930. בעונה 1947/1948 שיחק בקבוצה החלוץ נורברטו הפלינג.

קישורים חיצוניים
----------------

* Ce sărbătoreşte Dinamo pe 14 mai: o dată falsă de înfiinţare şi moartea a două echipe (ברומנית)
* Unirea Tricolor, campioana legionarilor! (ברומנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  GENEZA  PIONERAT - AFIRMARE (ברומנית)
2. ↑  מועדוני הכדורגל של רומניה (באנגלית)
3. ↑  החלטה מס' 75 (ברומנית)
4. ↑  S-a stins ultimul legionar al fotbalului românesc: Constantin Anghelache (ברומנית)
**סידן פחמתי** (בלועזית: **קלציום קרבונט**, **Calcium carbonate**), הידוע גם בשם **פחמת הסידן** - מלח, שנוסחתו הכימית היא **CaCO3**. נפוץ כמינרל המופיע בעיקר בסלעי משקע.

הימצאות בטבע
------------

הסידן הפחמתי הוא מינרל הנוצר בטבע על ידי בעלי חיים בתהליך הקרוי ביומינרליזציה. למינרל זה שישה פולימורפים ידועים שהנפוץ והיציב שבהם הוא הקלציט (המינרל הבונה את אבן הגיר). בנוסף קיימים עוד שני פולימורפים גבישיים נטולי מים, ארגוניט ווטריט, שני פולימורפים גבישיים המכילים מים בתוך המבנה הגבישי, מונוהידרוקלציט ואיקאיט ופולימורפ אחד אמורפי המכיל מולקולת מים בתוך המבנה הנקרא קלציום קרבונט אמורפי. יציבות הפולימורפים היא בסדר הפוך לסדר כתיבתם כך שקלציום קרבונט אמורפי הוא הכי פחות יציב וקלציט הוא היציב ביותר. השימוש הנפוץ ביותר בסידן הפחמתי הוא אצל מערכת הרכיכות במבנה הקרוי קונכייה.

סלעי המשקע הסידניים - גיר, קירטון ודולומיט (שהוא שילוב של סידן פחמתי ומגנזיום פחמתי) - נוצרים בימים עקב שקיעתם של צדפים מתים לקרקעית ודחיסתם בעקבות הלחץ האדיר שמפעילה עליהם שכבת המים. סלע נוסף שהוא פולימורף של הסידן הפחמתי הוא השיש, הנוצר כתוצאה מהתמרה של סלעי משקע בהשפעה של חום ולחץ.

תכונות
------

בדומה לשאר הקרבונטים, בתגובה עם חומצות חזקות הסידן הפחמתי משחרר פחמן דו-חמצני, וזוהי התגובה שבודקת את נוכחותו בסלעים, כך למשל תגובת אבן גיר עם חומצת מימן כלורי: 

{\displaystyle {\ce {CaCO3{(s)}+ 2HCl{(aq)}-> CaCl2{(aq)}+ H2O{(l)}+CO2{(g)}}}}

בחימום (למעל ל-840 מעלות צלזיוס) הוא מתפרק לפחמן דו-חמצני (CO2) ולתחמוצת הסידן (CaO). בתגובה עם מים בעלי אחוז גבוה של פחמן דו-חמצני בתוכם, הוא הופך לביקרבונט הסידן, שהוא מסיס במים: {\displaystyle {\ce {CaCO3{}+ CO2{}+ H2O{}-> Ca(HCO3)2}}}. 
תגובה זו היא המנגנון לשחיקה של סלעי קלציט וליצירה של מערות, וכן אחת הסיבות להיווצרותם של מים קשים.

שימושים
-------

לסידן הפחמתי שימוש נרחב בתעשיית הבנייה, בין כחומר בנייה בפני עצמו (שיש) ובין כאחד הרכיבים להכנת מלט ובטון. שימוש נוסף הוא ליצירת תערובת ארמסטרונג המשמשת ליצירת נפצים. כמו כן, באחת הצורות של סידן פחמתי, קירטון, הנקרא בטעות בפי הרוב "גיר" משתמשים לשם כתיבה על לוחות במוסדות לימוד שונים. 

### שימושים בעולם העתיק

בתקופה הנאוליתית קדם קרמית ב (PPNB) רווח השימוש בסידן פחמתי ליצירת שכבת ריצוף במבנים. בצפון אגן הים התיכון רוצפו רק מבני פולחן ובאזור ארץ ישראל רוצפו גם מבנים פרטיים. הסידן הפחמתי הופק משריפת אבני גיר בטמפרטורה גבוהה למשך זמן רב. לאחר 1,500 שנה הופסקה עשיית הרצפות והיא התחדשה לאחר מכן רק בתקופה הרומית.

בישראל ובעבר הירדן ניתן לראות רצפות טיח מסוג זה באתרי תקופה זו: יריחו, יפתחאל, ביסמון, ביידא, עין ע'זאל, באג'ה ובכפר החורש שם נמצאה כבשן סיד.

ראו גם
------

* ג'סו
* סידן פחמתי אמורפי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סידן פחמתי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007293773705171
* BNE: XX530537
* BnF: cb11981073z (data)
* GND: 4132861-9
* LCCN: sh85018780
* NDL: 00577669
* NKC: ph851920

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בהר בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו פסגת לונג.

אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה, העוסק בהר בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה, עם הערך "גבעות לונג", העוסק ברכס הרים בארץ וילקס שבאנטארקטיקה.

**פסגת לונג** (באנגלית: **Long Peak**) היא הר סלעי חשוף מקרח, בדרום מזרח רכס סנטינל, בהרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה. 

גובהה של הפסגה 1,200 מטרים מעל פני הים. 

הפסגה ממוקמת 13 קילומטרים צפונית מזרחית להר לאנדולט שברמות פטוואר. 

הפסגה מתנשאת מעל קרחון דרמה שמצפון לה, ומעל קרחון גאבארה שמדרום לה.

היסטוריה
--------

### גילוי הפסגה

הפסגה מופתה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית באמצעות סקרים על הקרקע ובאמצעות תצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1959–1957.

### מקור השם

שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיקה בשנת 1984.

הפסגה נקראת על שם ג'יימס וו. לונג (James W. Long) רופא חבר בקרן המדע הלאומית של ארצות הברית ויועץ בריאות של הקרן לעניין בריאות חוקרי אנטארקטיקה במשך 10 שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פסגת לונג באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* פסגת לונג באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* פסגת לונג באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
סידור פרחים מחרציות עם המילה "אמא" בהלווייה באנגליה
זר פרחים למכונית חתונה
סידור פרחים בצורת לב
**סידור פרחים**, שזירת פרחים או עיצוב זרים היא אמנות יצירת סידורי פרחים באגרטלים, קערות וסלים, או הכנת זרים מפרחים, עשבים, צמחים קישוטיים וחומרים בוטניים אחרים. בדרך כלל המקצוע קשור לעבודה בחנות פרחים, ומסדרי זרים הם בדרך כלל גם מוכרי פרחים. עם זאת, יש העוסקים בשזירת פרחים לא כמקצוע, אלא כתחביב; וכיום נפוצה גם מכירת זרי פרחים מעוצבים בתחנות דלק, מרכולים, משתלות ובחנויות פרחים מקוונות. העוסקים בסידור פרחים צריכים קשר עין-יד טוב, כך שיוכלו לשזור פרחים בלי לפגוע בהם, וכן הבנה בסוגי פרחים שונים וצורכיהם. 

סידור פרחים הוא מקצוע בעל מורשת עתיקה בתרבות המערבית, שכן זרים נחשבו לחלק בלתי נפרד ממסיבות כמו חתונות, מאירועי אבל, ימי הולדת ומסיבות לרגל הוּלדת תינוק. כיום גם נפוץ השימוש בזרים לקישוט חדרי ישיבות, בתי מלון, כינוסים ואף בבתים פרטיים. 

קיימים סגנונות שונים בסידור פרחים, מסגנונות מסורתיים מאוד ועד "יצירות אמנות" של ממש. כיום משלבים חלק ממעצבי הזרים גם תכשיטים או דברי מתיקה בסידורי הפרחים שלהם. באזורים מסוימים קיימים סידורי פרחים אופייניים.

ראו גם
------

* איקבנה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סידור פרחים** |

* סידור פרחים מקצועי
* איך מכינים סידור פרחים להנחה על שולחן  - סרטון הדרכה

* סידור פרחים מודרני (הקישור אינו פעיל) - סרטון הדרכה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007535909405171
* GND: 4129571-7
* LCCN: sh85049261
* NKC: ph115050

 |
**סידי בנור** (בערבית: **سيدي بنور**) היא עיר במחוז קזבלנקה, מרוקו.

העיר ממוקמת במרחק של 67 ק"מ דרומית לעיר אל-ג'דידה וכ-120 ק"מ צפונית-מערבית לעיר מרקש. אוכלוסיית סידי בנור מונה כ-55,815 תושבים, זאת לאחר שעברה גדילה משמעותית עם הפיכת העיר לבירת פרובינציית סידי בנור.

אטימולוגיה
----------

שם העיר, כמו גם הפרובינציה בה היא נמצאת הנושאת שם זהה, נובע משמו של השייח' הסופי המרוקאי הידוע אבי-ינור (בערבית: أبي ينور), שבשילוב שתי המילים המרכיבות את שמו נוצרה המילה "בנור"; לעומת זאת, המילה "סידי" היא כינוי ידוע בארצות צפון אפריקה עבור אדם שהוא צאצא ישיר של הנביא מוחמד, וניתן למצוא ערים רבות נוספות בעלות המילה "סידי" בשמן (כדוגמת סידי בראני או סידי בו-סעיד).

כלכלה
-----

כלכלת העיר מבוססת בעיקר על חקלאות, ככל שמאפשרים תנאי האקלים של צפון מרוקו: ייצור ניכר של העיר כולל גידול בקר וחקלאות צמחית, שהם גם עיקרי הייצור של ערים נוספות באזור, כמו מרקש, קזבלנקה, אל-ג'דידה ואגאדיר. בעיר נמצא השוק הגדול ביותר במרוקו, הנקרא "שוק אל-טלאט" (בערבית: سوق الثلاثاء, בתרגום חופשי: "שוק יום שלישי") הנפתח פעם בשבוע בימי ראשון, אז נמכרת בו המאכלים המשובחים ביותר של העיר מאותו שבוע.

דרך התחבורה העיקרית אל העיר ומחוצה לה הוא דרך הכביש הלאומי N7 המקשר בין אל ג'דידה למרקש ועובר, בין היתר, בסידי בנור.

גאוגרפיה
--------

העיר שוכנת באזור גבוה וקריר ביחס למרוקו, מעט דרום-מזרחית לחוף הים התיכון. גובה העיר הוא 252 מטרים מעל פני הים והטמפרטורה בה נעה בין 30 ועד 40 מעלות צלזיוס בקיץ ל-20 ואף 10 מעלות בחודשי החורף. כמו כן, העיר סובלת מחוסר במשקעים מרבית השנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סידי בנור** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של סידי בנור

הערות שוליים
------------

1. ↑  Houda Souaidy, Population légale des régions, provinces, préfectures, municipalités, arrondissements et communes du royaume d'après les résultats du RGPH 2014 (16 régions), Site de la Direction Régionale de Doukala-Abda (בצרפתית)
2. 1 2  Maps, Weather, and Airports for Sidi Bennour, Morocco, www.fallingrain.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 313473063
* WorldCat: lccn-n79051878

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"סידי בנור"**.
**לינדה קוזלווסקי** (באנגלית:  **Linda Kozlowski**; נולדה ב-7 בינואר 1958) 
היא שחקנית קולנוע, אמריקאית שהתפרסמה בטרילוגיית הקומית האוסטרלית "קרוקודיל דנדי" .

חיים אישיים
-----------

קוזלווסקי נולדה בעיירה פיירפילד שבקונטיקט.
למדה אופרה ב"בית הספר ג'וליארד". 
הכימיה בין קוזלווסקי לשחקן האוסטרלי פול הוגאן שהתבטאה בסרט "קרוקודיל דנדי" גלשה גם למערכת יחסים בחייהם האישיים.
בשנת 1990 נישאה קוזלווסקי להוגאן, לזוג ילד אחד ביחד.

קריירת משחק
-----------

התחילה את דרכה על בימות אוף ברודוויי, שם הופיעה במשך כשנתיים.
התקבלה לתפקיד ראשון בברודוויי ב-1984 והייתה אחת מצוות שחקני המחזה "מותו של סוכן", השתתפה לאחר מכן גם בגרסה הטלוויזיונית. 

קוזלווסקי פרצה בקומדיה האוסטרלית שוברת הקופות "קרוקודיל דנדי", ע"פ תסריטו של כוכב הסרט וחברה לסט הצילומים פול הוגאן.
בסרט שיחקה בתפקיד הכתבת הניו יורקית סו צ'רלטון והייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר.

השניים שיתפו פעולה יחד גם בסרט ההמשך המצליח "קרוקודיל דנדי 2" ובסרט השלישי "קרוקודיל דנדי בלוס אנג'לס" שהצליח יחסית בקופות אך נכשל בקרב המבקרים.
שיחקה בנוסף גם בהפקתו הקומית של הוגאן "אוטוטו מלאך".
ב-1995 הופיעה בסרט האימה "כפר הארורים" בתפקיד ג'יל מק'גוון, מנהלת בית הספר בו לומדים הילדים המדיומים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לינדה קוזלווסקי** בוויקישיתוף

* לינדה קוזלווסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* לינדה קוזלווסקי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* לינדה קוזלווסקי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007345350805171
* BNE: XX1549297
* BnF: cb14036877k (data)
* GND: 1062459210
* ISNI: 0000 0001 1932 5997
* LCCN: no97058315
* NKC: xx0183390
* NTA: 074608045
* SUDOC: 079233961
* VIAF: 16832846
* WorldCat: lccn-no97058315

 |
**מעבר קוסטרליץ-תולס** (מעבר KT) או מעבר ברזינסקי-קוסטרלילץ-תולס (מעבר BKT) הוא מעבר פאזה בחומרים דו-ממדיים שניתן למדל באמצעות מודל XY. הוא מבטא מעבר ממצב בו ישנן בחומר מערבולות קוונטיות הבאות בזוגות של מערבולת ואנטי מערבולת (מצב "מסודר", בטמפרטורות נמוכות) למצב שבו המערבולות חופשיות (מצב "מבולגן", מעל הטמפרטורה הקריטית). המעבר קרוי על שם הפיזיקאים העוסקים בפיזיקה של חומר מעובה ואדים ברזינסקי, ג'ון מייקל קוסטרליץ ודייוויד ג'יימס ת'אולס. מעברי BKT ניתן למצוא במערכות דו־ממדיות שניתן למדל על ידי מודל XY לסריגים. לאחרונה, המונח הוחל על מוליכות על בעזרת יצירתם של זוגות קופר בהקבלה לזוגות המערבולות.

פרס נובל לפיזיקה לשנת 2016 הוענק בין השאר על מעבר הפאזה לת'אולס, קוסטרליץ ודנקן הולדיין.

מודל הXY
--------

מודל הXY הוא מודל לסריג וקטורי דו־ממדי בעל סימטריית {\displaystyle U(1)} או סימטריה מעגלית. לרוב מערכות כאלו לא עוברות מעבר פאזה רגיל מסדר שני, מפני שהפאזה ה"מסודרת" הצפויה נהרסת בגלל תנודות רוחביות, דהיינו מצבי גולדסטון (ראו בוזון גולדסטון). זהו מקרה ספציפי של מה שנקרא משפט מרמין-וגנר במערכות ספין.

המעבר לא מובן מתמטית במלואו, אבל קיומם של שני שלבים במעבר הוכח על ידי מקבראיין וספנסר ב-1977, ועל ידי פרליך וספנסר.
**שרון עמר** (נולד ב-10 בספטמבר 1976) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הבלם.

קריירה
------

עמר, התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי עירוני אשדוד. ב-25 באוגוסט 1995, עמר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-1 נגד הפועל קריית שמונה במסגרת גביע הטוטו. ב-17 במאי 1996, עמר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-2 נגד הפועל חדרה. עמר, שיחק בעירוני שנתיים והיה שותף לעלייה של הקבוצה לליגה הבכירה בסיום עונתו השנייה.

בקיץ 1997, עמר חתם ביריבה העירונית, הפועל, בה שיחק חצי שנה שאחריה חתם בסקציה נס ציונה.

בקיץ 1999, עמר חתם במ.ס. אשדוד שהקומה באותו קיץ. ב-16 באוקטובר 1999, עמר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 2-0 להפועל פתח תקווה. עמר לא הירבה לשחק באשדוד ולכן בינואר 2000 הצטרף להפועל באר שבע, במדיה שיחק שנה וחצי. בבאר שבע, רשם עליית ליגה שנייה בקריירה. בקיץ 2001, עמר חזר לאשדוד.

ב-23 ביוני 2002, עמר ערך את הופעת הבכורה שלו בזירה האירופית, בניצחון 0-5 נגד ברנו במסגרת גביע האינטרטוטו.

בהמשך הקריירה, שיחק בהפועל כפר סבא, הפועל אשקלון, עירוני קריית שמונה ולאחר מכן חזר לקדנציה שנייה בהפועל באר שבע, בה סיים את הקריירה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"שרון עמר"**.
**מכללת בית רבקה** (מכונה גם **אשכילה**) היא מכללה חרדית השייכת לחסידות חב"ד, ונמצאת בכפר חב"ד ב'.

מאפייני המכללה
--------------

המכללה נוסדה בשנת 1957, על ידי אגודת חסידי חב"ד בישראל, ביוזמתו, בעידודו ובברכתו של הרבי מלובביץ', במטרה להכשיר מורות, גננות ומחנכות ברוח חסידות חב"ד, אולם בעשור האחרון נפתחו במכללה מגמות לימוד נוספות מלבד חינוך, וכן נפתח מרכז העשרה נפרד לגברים ולנשים ושמו "אשכילה".

המכללה מעניקה תעודות הוראה לנשים ולגברים בלימודים נפרדים. כמו כן, המכללה לא מעניקה תארים אקדמיים אלא תארים אקוויוולנטיים המעניקים דרגת שכר שווה לתואר אקדמי. במכללה קיימים לימודים לדרגת BA אקוויוולנטי בהוראה ו-MA אקוויוולנטי בהוראה. מכללת בית רבקה היא היחידה בארץ המעניקה תואר MA אקוויוולנטי.

מלבד הוראה במכללה קיימות מגמות לתחומים נוספים ומגוונים, ובהם במכללה ישנו גם בית ספר ללימודי תעודה והכשרה מקצועית בו נלמדים לימודי חשבות שכר, ריתמיקה לגננות, גרפיקה ממוחשבת, מזכירות רפואית ואף פאנות, ספרות ואיפור.

דגש מיוחד מושם במכללה על שיעורים בנושאים שונים בתורת החסידות בכלל ובתורת חב"ד בפרט, חלק מן ההתנסות בהוראה משולב בפעילות 'מבצעים', האופייניים לחסידות חב"ד ופעילות המשלבת אימוני הוראה יחד עם פעילות בשטח הפצת היהדות. המכללה כמו רוב בתי הספר של חב"ד כפופה לזרם הממלכתי דתי, ולא כמו בשאר המוסדות החרדיים.

בין מבני המכללה נמצאים מעבדות מחשבים, אולפן רדיו ואולפני עריכה, מרכזיה פדגוגית, אודיטוריום.

מייסד המכללה בכפר חב"ד ב' ויו"ר המכללה היה הרב שמואל חפר.

המכללה שוכנת בכפר חב"ד ב' ונראית מכביש ירושלים תל אביב, וישנן בה דירות שמשמשות כפנימייה לבנות המתגוררות במקומות מרוחקים.

למכללה סניפים בירושלים, בצפת ועוד. כמו כן קיים מוסד בית רבקה (אנ') מקביל בארצות הברית בקראון הייטס, ובמדינות נוספות.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מכללת בית רבקה
* מידעון המכללה
* כאן כולם חב"דניקיות, עיתון פנימה

הערות שוליים
------------

1. ↑  מכללת בית רבקה - אשכילה - לימודי המשך והשתלמויות - תארים אקוויולנטיים, באתר www.rivka.org.il
2. ↑  מכללת בית רבקה - לימודי הוראה - החינוך החסידי במכללה, באתר www.rivka.org.il
3. ↑  מנחם פרידמן, **החברה החרדית -
 מקורות, מגמות ותהליכים**, ירושלים: מכון ירושלים לחקר ישראל, 1991
4. ↑  קציר, שי. **החינוך הממלכתי־חרדי : מהקמה להתבססות**
5. ↑  מכללת בית רבקה - אודות - אודות המכללה, באתר www.rivka.org.il

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007300577905171

 |
**קדש עצמך במותר לך** הוא מונח מרכזי בהגות היהודית, שמופיע בספרות חז"ל במסכת יבמות, ולפיו על האדם לעשות בקדושה גם דברים שמותרים לו, ובאמצעות כך להתקדש ולהתעלות.

הרמב"ן מכליל עיקרון זה במה שנאמר במקרא בפרשת קדושים, "קדושים תהיו כי קדוש אני השם אלהיכם" ומבאר: 

> "והעניין כי התורה הזהירה בעריות ובמאכלים האסורים והתירה הביאה איש באשתו ואכילת הבשר והיין, אם כן ימצא בעל התאווה מקום להיות שטוף בזימת אשתו או נשיו הרבות, ולהיות בסובאי יין בזוללי בשר למו, וידבר כרצונו בכל הנבלות, שלא הוזכר איסור זה בתורה, והנה יהיה 'נבל ברשות התורה'. לפיכך בא הכתוב, אחרי שפרט האיסורים שאסר אותם לגמרי, וציווה בדבר כללי שנהיה פרושים מן המותרות. ימעט במשגל, כעניין שאמרו (ברכות כב א): שלא יהיו תלמידי חכמים מצוין אצל נשותיהן כתרנגולין, ולא ישמש אלא כפי הצריך בקיום המצווה ממנו. ויקדש עצמו מן היין במיעוטו, כמו שקרא הכתוב (במדבר ו ה): הנזיר קדוש, ויזכור הרעות הנזכרות ממנו בתורה בנח ובלוט. וכן יפריש עצמו מן הטומאה, אף על פי שלא הוזהרנו ממנה בתורה, כעניין שהזכירו (חגיגה יח ב): בגדי עם הארץ מדרס לפרושים, וכמו שנקרא הנזיר קדוש (במדבר ו ח): בשמרו מטומאת המת גם כן. וגם ישמור פיו ולשונו מהתגאל בריבוי האכילה הגסה ומן הדבור הנמאס, כעניין שהזכיר הכתוב (ישעיה ט טז): וכל פה דובר נבלה, ויקדש עצמו בזה עד שיגיע לפרישות, כמה שאמרו על רבי חייא שלא שח שיחה בטלה מימיו. באלו ובכיוצא בהן באה המצווה הזאת הכללית, אחרי שפרט כל העבירות שהן אסורות לגמרי..".
> 
> 

הרמח"ל בספרו מסילת ישרים בפרק י"ג, בביאור מידת הפרישות, כותב: 

> "והנה כלל הפרישות הוא מה שאמרו זכרונם לברכה, "קדש עצמך במותר לך" וזאת היא הוראתה של המילה עצמה, פרישות, רוצה לומר להיות פורש ומרחיק עצמו מן הדבר, והיינו שאוסר על עצמו דבר היתר, והכונה בזה לשלא יפגע באיסור עצמו, והעניין שכל דבר שיוכל להיולד ממנו גרמת רע, אף על פי שעכשיו אינו גורם לו, וכל שכן שאיננו רע ממש ירחק ויפרוש ממנו".
> 
>

ראו גם
------

* לך לך אמרין נזירא, סחור סחור לכרמא לא תקרב
**מכללת אופקים** (נקראת גם **סמינר אופקים**) היא מכללה תורנית לבנות הממוקמת בעיר אופקים. השנתונים הלומדים בה מקבילים לכיתות י"ג-י"ד בסמינרים החרדים הנקראים שנה א' וב' בהתאמה ושנה ג' הכוללת יום אחד בשבוע לבנות שלומדות הוראה.

היסטוריה
--------

המכללה נוסדה בשנת תשל"ט-1979 על ידי הרב יהודה אריה כהן והרבנית ציפי עמית. דמויות חינוכיות מרכזיות נוספות במכללה הן הרבנית פילץ (אשתו של הרב אביעזר פילץ מתפרח הסמוכה), הרבנית אסתי הורביץ ואילנה הורוביץ'.

המכללה נוסדה עם גרעין של 8 בנות בלבד, כולן "מתחזקות" (בנות מבתים דתיים-לאומיים) או בעלות תשובה. עם השנים הפכה המכללה ממקום המיועד קודם כל לבעלות תשובה ומתחזקות, למוסד שרובו בנות בית יעקב ומיעוט קטן של בעלות תשובה ומתחזקות. השוני בתלמידות גרם גם לשוני באופיו של המוסד שהפך לשמרני יותר. למשל, תקנון הלבוש נוסף רק בשנים מאוחרות יותר וכולל בתוכו את כללי הלבוש הקפדניים ביותר.

המכללה כוללת לימודי קודש הנלמדים בבוקר, ולימודי מקצוע בשעות אחר הצהריים. בין המקצועות הנלמדים הם הוראה, ייעוץ מס, הנדסת תוכנה, גרפיקה ממוחשבת, הוראה מתקנת ואומנות. המכללה אינה מעניקה תארים אקדמיים.

המכללה כוללת גם פנימייה המיועדת בדרך כלל רק לבנות שנתונים א' ו-ב', בה שוהות רוב הבנות. חלק קטן של הבנות הנקראות "אקסטרניות" הן בנות מהסביבה החוזרות לבתיהן. אחת הסיבות לכך היא מצוקת דיור במכללה, השרויה בחובות רבים, שגדלה ממוסד של כמה עשרות בנות למוסד בו בכל מחזור יש קרוב ל-200 בנות, כמעט ללא התרחבות בשטחה.

מיקום המכללה במקום השפיע רבות על פיתוח הקהילה החרדית בעיר אופקים אך עם זאת המכללה לא נמצאת בתוך האזור של הקהילה החרדית כדי לא להפריע לאנשים הגרים שם.

סניפים
------

למכללה שני סניפים. האחד קטן, משני, "שירת מרים" ברכסים, והמרכזי באופקים.

קישורים חיצוניים
----------------

* מכללת אופקים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007372898805171

 |
**נשים עושות סרטים** (באנגלית: **Women Make Movies**, **WMM**) היא עמותה למדיה אמנותית פמיניסטית המבוססת בניו יורק. העמותה נוסדה על ידי אריאל דוהרטי ושילה פייג', ובהצטרפותה של דולורס ברגוסקי, WMM הייתה לקולקטיב ההפקה הפמיניסטי הראשון, שנוצר מתוך סדרת מפגשי Women's Liberation (שחרור נשים) שהתקיימו ברחבי ניו יורק בספטמבר 1969. עד ל-1973, הן כבר הפיקו ארבעה סרטים. ב-1972 הרחיבו דוהרטי ופייג' את הפעילות של הארגון לסדנה קהילתית, בה התאפשר לנשים ללמוד את אמנויות הקולנוע. שירות ההפצה גם הוקם בתקופה זו. באמצע שנות ה-70 נפתחה העמותה לחברות, והתקיימו הקרנות והפצה של עבודת החברות בעמותה. בתחילת שנות ה-80 שינה הארגון את המיקוד להפצת סרטים עצמאיים של נשים ועל נשים. WMM מספקת גם סיוע בהפקה לבמאיות.

קטלוג הסרטים
------------

הארגון מפיץ יותר מ-500 סרטים שנוצרו על ידי יותר מ-400 יוצרות קולנוע בכמעט 30 מדינות. הסרטים עוסקים בנושאים כמו זכויות רבייה, איידס, דימוי גוף, פיתוח כלכלי, גזענות, הגירה, אתיקה רפואית, ופמיניזם גלובלי. האוסף כולל סרטים על ידי קולנועניות פמיניסטית מרכזיות כמו טרין ט. מין-הא, ג'ולי דש, פרטיבהה פרמאר, ג'יין קמפיון, וקים לונגינוטו.

הכרה
----

סרטים שמופצים על ידי WMM הוקרנו בפסטיבלים ברחבי העולם, לרבות בפסטיבל הסרטים סאנדנס, פסטיבל קאן, פסטיבל אידפא (IDFA). ופסטיבל הסרטים של אתונה הסרטים זכו בפרסים, כגון פרס חבר השופטים בסאנדנס (*The Greatest Silence: Rape in the Congo ו-Rough Aunties*), פרס אוסקר (*Love & Diane*), פרס אמי (*Quick Brown Fox: An Alzheimer’s Story*), וכן בפרס פיבודי (*Sisters in Law*). ב-2011, WMM זכתה בפרס מפסטיבל הסרטים של אתונה על עבודתן היוצאת מן הכלל בהפצת סרטים של ועל נשים.

הסרטים של WMM משודרים ברשתות כבלים וטלוויזיה ברחבי העולם, לרבות HBO, PBS, ערוץ סאנדנס, Globo ועוד. בין המוסדות אשר WMM עובדת איתם בשיתוף פעולה הדוק נכללים החברה לטלוויזיה ציבורית (PBS), מכללת האנטר, המוזיאון לאמנות מודרנית, ועוד רבים.

ארכיון
------

הארכיון של האקדמיה האמריקאית לקולנוע כולל את אוסף נשים עושות סרטים, הכולל הדפסים, מאסטרים של הקלטות וידאו, ואלמנטי פילם מקוריים מעשרות סרטים עלילתיים ודוקומנטריים, סרטים קצרים וסרטים בינלאומיים של ועל נשים.

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל פמיניזם** |

* Feminist: Stories from Women's Liberation
* The Heretics

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של נשים עושות סרטים
* נשים עושות סרטים, ברשת החברתית טוויטר

* נשים עושות סרטים, ברשת החברתית אינסטגרם

* נשים עושות סרטים, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Feminist Media Part of Life\_Next 40 Yrs". *Scribd*.
2. ↑  White, Patricia (2013). ""Women Make Movies at 40"". *Camera Obscura*.
3. ↑  "Debra Zimmerman and Women Make Movies - Featured Artists". Center for Social Media. 2002. אורכב מ-המקור ב-2009-06-22. נבדק ב-2018-12-27.
4. ↑  "Blog - Women Make Movies". MovieMaker. 2006. אורכב מ-המקור ב-2011-08-06. נבדק ב-2018-12-27.
5. 1 2  ""Sisters In Law" Wins Peabody Award". Cinema Without Borders. 2008. אורכב מ-המקור ב-2008-10-03. נבדק ב-2018-12-27.
6. ↑  ""Rough Aunties" Take IDFA". indieWIRE. 2008.
7. ↑
8. ↑  "POV - Hold Me Tight, Let Me Go Interview". PBS.org. 2009.
9. ↑  "Women Make Movies". *Academy Film Archive*.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007570620005171
* LCCN: n84173790
* VIAF: 268288520
* WorldCat: lccn-n84173790

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במתחם מבוצר ברוסיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו קרמלין (פירושונים).
**קְרֶמְלִין** (ברוסית: **Кремль**, תעתיק: "קְרֶמְל") פירושו ברוסית "מצודה" או "טירה", ומתייחס לכל מתחם מבוצר וגדול הנמצא בערים רוסיות היסטוריות.
המונח מיוחס לרוב, בשפה יום-יומית, למתחם הקרמלין הידוע ביותר והוא הקרמלין של מוסקבה, או לחלופין, לממשל הרוסי הכללי הממוקם שם. (היום ממוקמת הממשלה הרוסית בבית הלבן של מוסקבה, ובית הנבחרים התחתון הרוסי, הדומה, ממוקם בבניין המרוחק מספר מאות מטרים ממתחם הקרמלין). הקמת קרמלינים ברוסיה הופסקה בשנת 1717 עם השלמת הקרמלין בעיר טובולסק בסיביר.

טעות נפוצה היא ייחוס המושג לכנסיית וסילי הקדוש, בשל סמיכותה לקרמלין והיותה המבנה המפורסם ביותר בכיכר האדומה.

הערים בעלות קרמלינים המוכרים כאתר מורשת עולמית הן מוסקבה, פראג, נובגורוד, קזאן וסוזדל.

מספר אתרי קרמלין רוסיים:

* הקרמלין של מוסקבה - הקרמלין המפורסם ביותר ברוסיה ומחוצה לה
* הקרמלין של ניז'ני נובגורוד
* הקרמלין של קאזאן
* הקרמלין של סוזדאל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרמלין** בוויקישיתוף
* קרמלין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אנדרומדה בציור מאת גוסטב דורה
**אנדרומדה כבולה אל הסלעים** (בהולנדית: **Andromeda aan de rots geketend**) היא ציור שמן על בד מעשה ידי הצייר ההולנדי רמברנדט ואן ריין משנת 1631. היצירה מוצגת כיום במוזיאון מאוריצהויז, בהאג שבהולנד.

היצירה מתארת את אנדרומדה בהיותה כבולה על הסלעים. אנדרומה מוצגת כאישה עירומה כאשר רואים את כל אורך גופה. יצירה זו מתבססת על הסיפור המופיע ביצירה "מטמורפוזות" מאת המשורר הרומי אובידיוס. על פי אובידיוס, יום אחד התפארה המלכה קסיופיאה שהיא יפה יותר מבנותיו של פוסידון אל הים. פוסידון כעס על כך, ובזעמו הציף את חופי ממלכת אתיופיה (לפי גרסה אחרת - העיר יפו) ובנוסף שלח מפלצת איומה להעניש את בני האדם. לקפאוס וקסיופיאה נודע שהדרך היחידה שבה יוכלו להיפטר מהמפלצת, היא מתן בתם אנדרומדה לטרף לאותה מפלצת. לכן, כדי להציל את עמו, על פי עצת האורקל של אמון, כבל המלך האתיופי את בתו אנדרומדה לסלע אשר על חוף הים, מתוך כוונה להקריבה למפלצת. אנדרומדה ניצלה על ידי פרסאוס, אשר נלחם במפלצת כשהוא רכוב על פגסוס והפכה לאבן בעזרת ראשה הכרות של מדוזה. 

היצירה מתארת את הרגע שלאחר כבילתה של אנדרומה אל הסלעים, בטרם הגיע פרסאוס. 

יצירות דומות צוירו על ידי טיציאן ואמנים נוספים על בסיס אגדה זו, ולרוב מתוארים ביצירות הרגע שבו מגיע פרסאוס להילחם במפלצת הים. יצירה זו שונה בכך שהיא אינה מציג את רגע הקרב, אלא את יאושה של אנדרומדה קודם להצלתה (יצירה דומה צוירה מאוחר יותר על ידי גוסטב דורה). 

יצירה של רמברנדט היא אחת מיצירותיו הראשונות המתארות עירום נשי. היצירה אינה מציגה אידיליה (דמות עירומה אידיאלית) אלא מתארת את הדוגמנית כפי שהיא. רמברנדט לא האמין בקיומו של יופי אידיאלי, וצייר את הנשים כפי שראה אותן. יצירות מאוחרות יותר כגון "דיאנה מתרחצת", ודנאה מדגימות את התפתחותו של רמברנדט בציור עירום נשי.

| רמברנדט |
| --- |
| יצירותיו | אחשוורוש והמן במשתה אסתר • אישה צעירה במסגרת תמונה • אנדרומדה כבולה אל הסלעים • ארטמיסיה • אריסטו מתבונן בפרוטומה של הומרוס • בת שבע במקלחת • דיוקן עצמי בגיל 63 • דנאה • הוועד של אגודת הדרייפרים • הכלה היהודייה • המלומד מעל דוכן הדרשות • חטיפת אירופה • יעקב מברך את בני יוסף • ירמיהו מבכה את חורבן ירושלים • משה שובר את לוחות הברית • משמר הלילה • משתה בלשאצר • סערה בים כנרת • סקילתו של סטפנוס הקדוש • עקדת יצחק • פטרוס הקדוש בכלא • שובו של הבן האובד • שיעור האנטומיה של ד"ר טולפ |  |
| ראו גם | בארוק • מאוריצהאוס • מוזיאון בית רמברנדט • רייקסמוזיאום |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדרומדה כבולה אל הסלעים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* RKDimages ID: 2940

 |
**קולונל האטי** (באנגלית: **Colonel Hathi**) הוא דמות ספרותית שנוצרה על ידי רודיארד קיפלינג ומופיעה לראשונה בספרו "ספר הג'ונגל" (1894) ובספר ההמשך "ספר הג'ונגל השני" (1895). קיפלינג קרא לו בשם זה מכיוון שזהו מקור שמו של הפיל בהינדית.

קולונל האטי הוא פיל הודי שגר בג'ונגלים של הודו, הוא מנהיג של עדר פילים ובעל סובלנות כלפי כל חיות הג'ונגל. בסיפור של ספר הג'ונגל - הוא עוזר לבאלו הדוב ובגירה הנמר למצוא את מוגלי גור האדם.

הופעות נוספות
-------------

האטי הופיע בעיבוד האנימציה של אולפני וולט דיסני משנת 1967, שם, ג'. פאט אומאלי סיפק את קולו. יותר מאוחר האטי גם הופיע בסרט ההמשך משנת 2003, שם בדיבוב ג'ים קאמינגס וכן בסדרת האנימציה המקדימה לשני הסרטים "גורי הג'ונגל".

דמותו של האטי הופיעה גם בסדרת האנימה היפנית "מסיפורי ספר הג'ונגל" וכן במחזמר הישראלי המבוסס על הסיפור.

בגרסה העברית של דיסני דובב האטי על ידי אריה מוסקונה ובסרט ההמשך על ידי מיכה אוזין סליאן. חנן רוזן נתן את קולו בסדרה משנת 2010.

| ספר הג'ונגל |
| --- |
| ספרים | ספר הג'ונגל (1894) ספר הג'ונגל השני (1895) • ריקי-טיקי-טאבי |
| סרטים | ספר הג'ונגל (1967) • ספר הג'ונגל (1990) • ספר הג'ונגל (1994) • ספר הג'ונגל (1998) • ספר הג'ונגל 2 (2003) • ספר הג'ונגל (2016) • מוגלי: אגדת הג'ונגל (2018) |
| דמויות | מוגלי • באלו • בגירה • שירחן • אקילה • קא • קולונל האטי • המלך לואי |
| סדרות ומחזות | מסיפורי ספר הג'ונגל (1989) • גורי הג'ונגל (1996) • ספר הג'ונגל - המחזמר הישראלי (1996) • ספר הג'ונגל (סדרת אנימציה) (2010) |
רובוט ס"פ של יהל"ם, צה"ל מדגם אנדרוס MarkV-A1
**אנדרוס MarkV-A1** הוא רובוט סילוק פצצות (ס"פ) תוצרת ארצות הברית שתוכנן על ידי נורת'רופ גראמן. הוא שייך לסדרת רובוטי רמוטק אנדרוס (Remotec ANDROS) הכוללת עוד רובוטי סילוק פצצות.

מבנה והנדסה
-----------

ממדיו של הרובוט הם כגודלה של מכסחת דשא גדולה ומשקלו עומד על 363 ק"ג

הוא מצויד בזרוע תלת-מפרקית ארוכה שבקצה צבת, מצלמת וידאו ורובה ציד לטיפול במטעני חבלה. המזקו"ם של הרובוט נרשם כפטנט והוא מתוכנן לעבירות בתנאי שטח קשים. בסך הכל לרובוט יש 4 מצלמות וידאו צבעוניות, כולל מצלמה המורכבת בראש הרובוט. הרובוט כולל גם מספר מיקרופונים, פנסים וחיישנים שונים.

מפעילים
-------

* צה"ל - חיל ההנדסה הקרבית - יהל"ם - פלגות הס"פ ו"הבזק"
* צבא ארצות הברית - חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית
* משטרת לוס אנג'לס - יחידת הס"פ (Bomb Squad)
* משטרת טורונטו Emergency Task Force

ראו גם
------

* רובוטים אחרים:
	+ Remotec Andros F6B
	+ Remotec HD-1
	+ Remotec Mini-Andors II
	+ Remotec Wolverine

קישורים חיצוניים
----------------

* דף הדגם MarkV-A1 באתר חברת נורת'רופ גראמן
* דף באתר המוקדש לכוחות משטרה
שלט האצולה האפיפיורי של מרטינוס הרביעי
**מרטינוס הרביעי** (בלטינית: **Martinus IV**;‏ 27 במרץ 1220 – 28 במרץ 1285) היה האפיפיור מ-22 בפברואר 1281 עד מותו, והאפיפיור הצרפתי האחרון ששלט ברומא, מאחר שכל האפיפיורים הצרפתים שהיו אחריו שלטו באביניון.

ביוגרפיה
--------

### ראשית חייו

סימון דה בריון נולד בשנת 1210 בטורן, צרפת, ולמד משפטים באוניברסיטת פדובה ובבולוניה. בזכותו של האפיפיור הוא זכה למשרה בסנט קנטן בשנת 1238, ובילה את התקופה 1248–1259 כקאנון של קתדרלת רואן, ולאחר מכן שימש כסגן הבישוף. בשנת 1260 מונה לקנצלר צרפת, תחת שלטונו של לואי התשיעי, מלך צרפת. ב-17 בדצמבר 1261 הוא מונה לקרדינל, ובשנת 1262 מונה בנוסף לראש האינקוויזיציה בצרפת.

### שלטונו

לאחר מותו של קודמו ניקולאוס השלישי, הוא נבחר לאפיפיור על ידי מועצת הקרדינלים כעבור חצי שנה, בלחץ שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה, ועל מנת לחזק את כוחם של הקרדינלים הצרפתיים, נעצרו קרוביו של הקרדינל מתאו אורסיני.

בבשל היותו זקוק לתמיכתו של שארל מאנז'ו, הוא נידה על פי דרישתו את מיכאל השמיני, קיסר האימפריה הביזנטית, שעמד בדרכו של שארל להקים את האימפריה הלטינית, שהוקמה בעקבות מסע הצלב הרביעי. בכך הוא שבר את האיחוד הדל שכונן בין הכנסיות היווניות והלטיניות במועצה השנייה של ליון ב-1274, ופשרה נוספת נעשתה בלתי אפשרית. ב-29 במרץ 1282 פרצה התקוממות נגד הצרפתים בסיציליה שהחלה בפלרמו ונודעה בשם "ערבית סיציליאנית". בהתקוממות זו נרצחו צרפתים רבים בסיציליה. שארל מאנז'ו קיבץ את כוחותיו בקלבריה, נחת במסינה והטיל עליה מצור אך ללא הצלחה. הסיציליאנים קראו לפדרו השלישי, מלך אראגון לקחת לידיו את השלטון בממלכת סיציליה. ב-30 באוגוסט 1282 פדרו השלישי נחת בסיציליה עם צבאו וכעבור חמישה ימים הוכרז למלך סיציליה. שארל נאלץ לסגת לקלבריה.

למרות נסיגתו, שארל נהנה מתמיכתם של אחיינו, פיליפ השלישי, מלך צרפת ושל האפיפיור מרינוס הרביעי שראה ב"ערבית הסיציליאנית" מרד נגד שלטונו. הוא נידה את פדרו השלישי, מלך ארגון והכריז על מסע צלב כדי לנשל אותו מכתרו כמלך סיציליה. ב-2 בפברואר 1284 האפיפיור הכיר בשארל כמלך אראגון וולנסיה.

מרטינוס הרביעי חגג מסיבה חגיגית בקתדרלה בפרוג'ה ביום ראשון של חג הפסחא, 25 במרץ 1285, שהיה גם חג הבשורה. אחרי ארוחת הצהריים הרגילה שלו עם הכמרים שלו חלה לפתע במחלה פתאומית, וביום רביעי הבא, 28 במרץ הוא מת, ובמקומו נבחר לאפיפיור הונוריוס הרביעי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרטינוס הרביעי** בוויקישיתוף
* מרטינוס הרביעי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**ניקולאוס השלישי** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**הונוריוס הרביעי** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007397566705171
* BNE: XX5007259
* BnF: cb10405943t (data)
* GND: 118782215
* ISNI: 0000 0000 5315 0353
* LCCN: nr2001025457
* NLP: A27063756
* NTA: 212356976
* RERO: 02-A012382717
* SUDOC: 086043064
* VcBA: 495/46930
* VIAF: 41769254
* WorldCat: lccn-nr2001025457

 |
**מקסוול גורדון לייטפוט** (באנגלית: **Maxwell Gordon Lightfoot**‏; 19 ביולי 1886 – 27 בספטמבר 1911) היה אמן וצייר מליברפול, שנודע בזכות תיאורי סצינות פסטורליות ואיורי דמויות.

ראשית חייו
----------

לייטפוט נולד ברחוב גרנבי, ליברפול, השני מבין חמישה ילדים לוויליאם הנרי לייטפוט ואשתו מקסוול גורדון לינדסי (לינדסי קיבלה שם גברי ככבוד לאביה שאבד בים זמן קצר לפני לידתה). ויליאם לייטפוט היה סוכן ביטוח ומתווך. המשפחה עברה להלסבי בצ'שייר, שם נכנס לייטפוט לבית הספר לאמנות של צ'סטר בשנת 1901. המשפחה עברה חזרה לליברפול בשנת 1905, והוא השתתף בשיעורי ערב. הוא הפך לחניך בהדפסות צבע – כרומוליטוגרף בחברת דפוס מסחרית, שהתמחתה בהדפסת קטלוגים של זרעים. באותו הזמן המשיך לייטפוט לצייר והציג עבודה בתערוכת הסתיו של ליברפול ב-1907.

חינוך והכרה
-----------

בשנת 1907 עבר לייטפוט ללונדון כדי להתחיל ללמוד בבית הספר לאמנות של סלייד. למדו איתו שם קריסטופר נווינסון, מארק גרטלר, אדוארד וודסוורת' וסטנלי ספנסר. בבית הספר הוא זכה במספר פרסים, כולל פרס ראשון בציור דמות וציור ראש כאחד. עד שלייטפוט עזב את סלייד בדצמבר 1909, הוא צייר נופים פסטורליים וקומפוזיציות של דמויות, לעיתים קרובות בעזרת דיו חום. הוא ייצר מספר דיוקנאות של אם וילדים שהם רישומים רגישים ומבוצעים היטב.

לייטפוט הציג בתערוכת הסתיו של ליברפול ב-1909 והיו בה שלושה נופים שהוצגו בתערוכת החורף החדשה במועדון האנגלי.

מקסוול לייטפוט, רישום של נערה, 1910 לערך
בפברואר 1911, לייטפוט יחד עם סטודנטים לשעבר של סלייד, קיימו תערוכה עם ונסה בל בגלריה המועדון האלפיני בלונדון. סקירת ה"הטיימס" נתנה ללייטפוט ולגרטלר שבחים מיוחדים. עבודתו של לייטפוט הרשימה כל כך את ספנסר גור, שהוא הציע את לייטפוט כאחד משש עשרה החברים המקוריים בקבוצת קמדן טאון. לייטפוט התקבל והציג ארבע עבודות בתערוכה הראשונה של קבוצת קמדן טאון שהתקיימה בגלריית קרפקס ביוני 1911.

שניים מציורי הדמות שלו, "אם וילד" ו"ילד עם חישוק" שהוצגו בתערוכה, היו שונים לחלוטין מכל מה שהופיע בה ולייטפוט עזב את הקבוצה מיד עם סגירת התערוכה.

מוות
----

בשנת 1911 לייטפוט התארס לאישה שפגש שנה קודם. בספטמבר 1911, מעט לפני שהיה אמור לבקר בליברפול כדי להציג את ארוסתו החדשה לקרוביו, הוא התאבד בביתו בפרימרוז היל. לדברי הצייר אדריאן אלינסון, ארוסתו הייתה דוגמנית אמנות והייתה אשה מופקרת. אהבתו אליה עיוורה אותו וגילויו האמת עליה הניע אותו לקיצוניות של ההתאבדות.

לייטפוט התאבד על אף שהייתה לו תוכנית תערוכה בגלריית קרפקס. לא נמצאו בסטודיו שלו ציורים ונראה כי לייטפוט כנראה הרס אותם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקסוול גורדון לייטפוט** בוויקישיתוף
* עשרה ציורים של מקסוול גורדון לייטפוט, באתר Art UK

הערות שוליים
------------

1. ↑  Nicola Moorby, **Maxwell Gordon Lightfoot 1886–1911**, Tate, 2012-05-01, מסת"ב 978-1-84976-385-1. (באנגלית)
2. ↑  "Camden Town Group"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 174320744
* ISNI: 0000 0000 6704 0294
* LCCN: n94031980
* RKD: 50025
* SUDOC: 260444391
* ULAN: 500011618
* VIAF: 13996900
* WorldCat: lccn-n94031980

 |
**מקסוול אוורט פרקינס** (באנגלית: **Maxwell Evarts Perkins**; ‏20 בספטמבר 1884 - 17 ביוני 1947) היה עורך ספרותי אמריקאי שערך בין היתר את ספריהם של ארנסט המינגוויי, תומאס וולף וסקוט פיצג'רלד.

ביוגרפיה
--------

פרקינס נולד בניו יורק, סבו מצד אמו היה המשפטן והפוליטיקאי ויליאם אברטס. ב-1907 סיים תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת הרווארד. לאחר לימודיו עבד ככתב בניו יורק טיימס.

ב-1910 הצטרף פרקינס להוצאת הספרים בני צ'ארלס סקריבנר (Charles Scribner's Sons). ב-1919 החתים את הסופר הצעיר סקוט פיצג'רלד, הוא ערך את ספריו וקידם את יצירתו בהנהלת ההוצאה. הספר הראשון של פיצג'רלד שפרסמה ההוצאה היה "בואכה גן עדן" שזכה להצלחה גדולה. דרך פיצג'רלד הכיר את ארנסט המינגוויי וצירף גם אותו לשורת הסופרים בהוצאה ותחת עריכתו. ב-1926 פרסמה ההוצאה את הרומן המשמעותי הראשון של המינגוויי "וזרח השמש", הצלחת הספר הביאה לפרסום ספרו הבא "הקץ לנשק" שהפך לרב מכר. לאחר מותו של פרקינס הקדיש לו המינגוויי את ספרו "הזקן והים". סופר נוסף אותו גילה פרקינס היה תומאס וולף, בספריו של וולף נדרש פרקינס לעריכה רבה וניהל עמו מאבקים ממושכים במטרה להביאו לקיצוץ נרחב באורכם, עד שלבסוף עזב וולף את ההוצאה.

סופרים בולטים נוספים שאת ספריהם ערך פרקינס היו אלן פטון, ארסקין קולדוול, מרג'ורי קינן רולינגס וג'יימס ג'ונס אותו שכנע לנטוש את כתיבת האוטוביוגרפיה לטובת הרומן "מעתה ועד עולם".

דמותו של פרקינס גולמה על ידי קולין פירת' בסרט הקולנוע "Genius" ("גאון") מ-2016 וכן על ידי מלקולם מקדואל בסרט שנותי היפות בקרוס קריק מ-1983.

נכדו הוא השחקן פרי קינג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקסוול פרקינס** בוויקישיתוף
* מקסוול פרקינס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* מקסוול פרקינס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007271601905171
* BnF: cb124501740 (data)
* GND: 119489996
* ISNI: 0000 0000 8086 6007
* LCCN: n79077236
* NARA: 10583202
* NKC: jn20030226005
* NTA: 069327564
* SNAC: w61r6s5r
* SUDOC: 033657033
* Trove: 945280
* VIAF: 7484080
* WorldCat: lccn-n79077236

 |
**ג'ורג' גאררד** (באנגלית: **George Garrard**‏; 13 במאי 1760 – 8 באוקטובר 1826) היה צייר בעלי חיים, נוף ודיוקן אנגלי, פסל, חרט ומדפיס. הוא מילא תפקיד מרכזי בלובי להכנסת חקיקה להגנה על זכויות היוצרים על יצירותיהם של דמויות בעלי חיים ואנשים.

ביוגרפיה ועבודה
---------------

גאררד הגיע ממשפחת אמנים, שמגיעה עד מרקוס ג'יררטס הצעיר (בערך 1561 / 62–1636) שהיה צייר של אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה, ויורשתה אן, נסיכת דנמרק. הוא למד אמנות תחילה אצל אמן הרישום ג'וזף סימפסון, ואז אצל סווריי גילפין, ובשנת 1778 הפך לתלמיד האקדמיה המלכותית לאמנויות, שם, בשנת 1781, הציג לראשונה כמה תמונות של סוסים וכלבים. שלוש שנים אחר כך הוא שלח תמונה אחרת "נוף לחצר מבשלת בירה", שמשכה את תשומת ליבו של סר ג'ושוע ריינולדס, שהזמין אותו לצייר תמונה דומה. בשנת 1793 הציג "גז כבשים באסטון קלינטון, בקינגהמשייר", אך בתחילת 1795 עלה בדעתו כי דגמי בקר (מבטון) עשויים להועיל לציירי הנוף, ומאותה תקופה הוא שילב ציור עם דוגמאות.

הכנת הדגמים הובילה את גארארד בשנת 1797, בהסכמת האקדמיה המלכותית וכמה מהפסלים המובילים של אותם ימים, לעתור לפרלמנט בתמיכה להצעת חוק להבטחת זכויות יוצרים על יצירותיהם של דמויות אנושיות ובעלי חיים. למעשה משנת 1798 - "חוק לעידוד אמנות ליצירת דגמים חדשים ויציקות של חזה, ודברים אחרים המוזכרים בו" ("מעשה הדגמים והחזה"). לראשונה, נחקק חוק זכויות יוצרים בריטי שהעניק הגנה למדיום שאינו מודפס.

בשנת 1800 נבחר גאררד לעמית של האקדמיה המלכותית לאמנויות, ובאותה שנה פרסם כרך פוליו עם לוחות צבעוניים, "תיאור של הזנים השונים של השוורים הנפוצים באי הבריטי. בשנת 1802 הציג "איכר מותקף על ידי זאבים בשלג" אך נראה כי לאחר 1804 הוא הגביל את עצמו כמעט לחלוטין לפיסול.

גאררד צייר הן בשמן והן בצבעי מים, ותרם גם לתערוכות השנתיות פסלים, מדליונים, תבליטים, וקבוצות בעלי החיים, כמו "שוורים נלחמים" ו"אייל נרדף על ידי זאבים", לפעמים בשיש או ארד, אך לעיתים קרובות יותר בטיח. הוא הציג סך הכל 215 עבודות באקדמיה המלכותית, מלבד כמה אחרות במוסד הבריטי ובחברת האמנים הבריטית.

הוא צייר תמונה גדולה בשם "גז כבשים וובורן בשנת 1804" שהכילה שמונים ושמונה דיוקנאות של איכרים מפורסמים באותה תקופה (היא נתלתה במנזר וובורן). התמונה נחרטה על ידי האמן עצמו.

גאררד התחתן עם מטילדה גילפין, בתו הבכורה של מורו סוורי גילפין.
הוא נפטר בברומפטון, לונדון, ב־8 באוקטובר 1826.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ורג' גאררד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Robert Edmund Graves, Garrard George, **Dictionary of National Biography, 1885-1900** Volume 21
2. ↑  Walter Gilbey, **Animal painters of England from the year 1650 : a brief history of their lives and works: illustrated with--specimens of their paintngs**, London : Vinton & Co. 1900
3. ↑  George Garrard's Livestock Models (ארכיון)
4. ↑  The Models and Busts Act (ארכיון)
5. ↑  Sawrey Gilpin, R.A. (British, 1733-1807) , Three greyhounds in an extensive landscape, www.christies.com (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* DSI: 7045
* GND: 1057935409
* ISNI: 0000 0000 6708 2654
* LCCN: nr90015825
* RKD: 30295
* SNAC: w6wt6ctr
* ULAN: 500019039
* VIAF: 68778973
* WorldCat: lccn-nr90015825

 |
מקסים דונייבסקי בשנת 2010
**מקסים דונייבסקי** (ברוסית: **Максим Дунаевский**;‏ נולד ב-15 בינואר 1945) הוא מלחין סובייטי רוסי. בשנת 2006 הוענק לו תואר אמן העם של רוסיה.

ביוגרפיה
--------

מקסים דונייבסקי נולד במוסקבה לאיסאק דונייבסקי ולרקדנית הבלט זויה פשקובה. הוריו לא היו נשואים אך אביו הכיר בקיומו. בשנת 1965 סיים דונייבסקי לימודים בבית הספר למוזיקה והתקבל לקונסרבטוריון של מוסקבה, אותו סיים בשנת 1970. הוא למד הלחנה אצל דמיטרי קבלבסקי, טיחון חרניקוב, אלפרד שניטקה ואנדריי אשפאי.

מקסים דונייבסקי התקרב למארק רוזובסקי, מנחה של תיאטרון סטודנטים ליד אוניברסיטת מוסקבה, והחל לכתוב מוזיקה להצגות. כאשר רוזובסקי התקדם לבמאי של תיאטרון מקצועי, דונייבסקי המשיך לכתוב מוזיקה להצגות התיאטרון. במסגרת זו כתב מספר שירים שאחר כך נכללו בסדרת טלוויזיה "שלושת המשקטרים". בסוף שנות ה-70 דונייבסקי הקים להקה וכתב עבורה שירים תוך שיתוף פעולה עם משוררים כמו רוברט רוז'דסטבנסקי, איליה רזניק, לאוניד דרבניוב ועוד. שירים שעבורם דונייבסקי כתב מוזיקה נהפכו לפופולריים בברית המועצות והיו חלק מהרפרטואר של זמרים ידועים (מיכאיל בויארסקי, ניקולאי קרצ'נצוב ונוספים). 

דונייבסקי כתב מוזיקה ללמעלה מ-70 סרטים. בנוסף לכך הוא מלחין בתחום מחזמר ואחרון מהם הועלה על הבמה בשנת 2019. כמו כן הוא כתב אופרת רוק. דונייבסקי הופיע הרבה בטלוויזיה בתוכניות שונות כולל בחבר השופטים של תחרויות זמר.

בשנים 1992–1999 דונייבסקי התגורר בארצות הברית וכתב מוזיקה למספר סרטים של הוליווד.

תקליט ראשון עם שירי מקסים דונייבסקי יצא לאור בשנת 1983, בהמשך יצאו תקליטים ותקליטורים נוספים.

חיים אישיים
-----------

מקסים דונייבסקי היה נשוי 7 פעמים. בנו התגורר בלוס אנג'לס וביתו בפריז בו היא הקימה להקה.

דונייבסקי הוא יושב ראש קרן על שם אביו איסאק דונייבסקי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקסים דונייבסקי** בוויקישיתוף

* מקסים דונייבסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מקסים דונייבסקי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* מקסים דונייבסקי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* מקסים דונייבסקי, באתר Discogs (באנגלית)
* שירי מקסים דונייבסקי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1186914076
* ISNI: 0000 0003 8335 3946
* LNB: 000053454
* MusicBrainz: 637fce5d-b24a-4d99-a966-7035bc0b74fa
* NKC: xx0157538
* VIAF: 311489717
* WorldCat: viaf-311489717

 |
**תאוריית הגל השלישי** היא תאוריית חברתית-כלכלית בעתידנות המציגה את תהליך התפתחות הכלכלה עד ימינו, ומנסה להשליך השלכות על המשך התפתחותה בעתיד. התאוריה פותחה על ידי אלווין טופלר (Alvin Toffler), סוציולוג, סופר ועתידן אמריקאי, שפרסם את התאוריה בשנת 1980 בספרו הנושא שם זה ("The Third Wave").

הרעיונות המרכזיים בתאוריה
-------------------------

אלווין טופלר פיתח תאוריית גלים חברתית תרבותית כלכלית. בחברתנו הפוסט מודרנית, חברת הגל השלישי, הכלכלה הופכת לכלכלה סופר סמלית, ודרך עשיית העושר היא באמצעות ידע. הידע בתקופתנו הוא השותף החשוב ביותר. לפי התאוריה של טופלר האנושות עברה שלושה גלים של מהפכות:

* **הגל הראשון** הוא המעבר מכלכלה של ציידים-לקטים לכלכלה המבוססת בעיקר על חקלאות.
* **הגל השני** הוא מעבר מכלכלה שעיקרה חקלאות לכלכלה שעיקרה תעשייה.
* **הגל השלישי** הוא מעבר מכלכלת התעשייה הכבדה לכלכלה המבוססת על ידע ותחכום, כלכלה סופר סמלית.

מאפייני הכלכלה של הגלים השונים לדעת טופלר מוצגים להלן:

|  | הגל הראשון | הגל השני | הגל השלישי |
| --- | --- | --- | --- |
| המאפיין העיקרי | חקלאות | תעשייה | מידע |
| המשאב העיקרי | אדמה | מכונות | ידע |

לטענת טופלר, המלחמות בעידן הגל השלישי, יהיו מלחמות על ידע, ומי שישלוט בו ינצח.

ראו גם
------

* תאוריית שלושת המגזרים (כלכלה)
* עתידנות
**ז'אן מאורליאן, רוזן דונואה** (‏; 23 בנובמבר 1402 - 24 בנובמבר 1468) הידוע בתור "ז'אן דה דונואה", היה בן אצולה ומצביא צרפתי. הוא היה בנו הלא חוקי של לואי הראשון, דוכס אורליאן - בנו של שארל החמישי, מלך צרפת, וכונה לפיכך "הממזר מאורליאן" (בצרפתית: bâtard d'Orléans). הוא התפרסם בעיקר במהלך מלחמת מאה השנים, אשר בה לחם במספר קרבות חשובים לצדה של ז'אן ד'ארק. ב-1439 הוא מונה בידי אחיו שארל הראשון, דוכס אורליאן לרוזן דונואה. בהמשך הוא מונה גם לרוזן לונגוויל בידי שארל השביעי, מלך צרפת.

ביוגרפיה
--------

ז'אן נולד ב-23 בנובמבר 1402, כבנו הלא-חוקי של לואי הראשון, דוכס אורליאן - בנו של שארל החמישי, מלך צרפת מפילגשו מרגרט ד'אנגיאן. בשנת 1407 נרצח לואי. שמונה שנים לאחר מכן, אחיו למחצה, שארל הראשון, דוכס אורליאן נפל בשבי בקרב אז'נקור ונותר בשבי האנגלי במשך עשרים וחמש שנים. בשל כך, ז'אן נותר הזכר היחיד מבית אורליאן והפך למנהיג הבית למרות מעמדו כממזר.

במהלך מלחמת האזרחים בצרפת בתקופת שארל השישי, תמך ז'אן בסיעת ארמניאק וב-1418 נפל בשבי הבורגונדים. הוא שוחרר שנתיים לאחר מכן, והצטרף לצבא הצרפתי כחלק מהכוח שבפיקוד הדופין שארל ולחם במלחמת מאה השנים. הוא הגן על אורליאן במהלך המצור על אורליאן, ובעזרתה של ז'אן ד'ארק גרש את האנגלים מהעיר. לאחר מכן הוא לחם ביחד עם ז'אן ד'ארק במערכת הלואר והשתתף בהכתרתו של הדופין שארל כשארל השביעי, מלך צרפת.

ב-1436 הוא השתתף בלכידת פריז וב-1439 העניק לו שארל הראשון, דוכס אורליאן את התואר רוזן דונואה שארל השביעי מינה אותו לרוזן לונגוויל. בשלבים האחרונים של מלחמת מאה השנים הוא השתתף בכיבוש גואן ונורמנדי. ב-1440 הוא השתתף במרד הפרגואריה נגד שארל השביעי, וב-1465 הפך למנהיג הברית למען הציבור אשר התנגדה לשלטונו הריכוזי של לואי האחד עשר, מלך צרפת. בשני המקרים, הוא התפייס בסופו של דבר עם המלך. הוא נפטר ב-24 בנובמבר 1468.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'אן דה דונואה** בוויקישיתוף
* Jean de Dunois biography at xenophongroup.com
* Jean de Dunois biography at jean-claude.colrat.pagesperso-orange.fr
* Book of Hours, Use of Rome ('The Dunois Hours') (BL Yates Thompson 3
* ז'אן דה דונואה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb145018826 (data)
* GND: 123184991
* ISNI: 0000 0001 1037 4645
* LCCN: n00022124
* NTA: 29139499X
* SNAC: w6pg25q3
* SUDOC: 050409212
* VIAF: 8288549
* WorldCat: lccn-n00022124

 |