**מונא חוא** (בערבית: **منى حوّا**; נולדה ב-23 בפברואר 1989)
היא שחקנית ומוזיקאית ערבייה-ישראלית זוכת פרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בסרט הקולנוע "לא פה, לא שם" של מייסלון חמוד.

ביוגרפיה
--------

חוא נולדה בחיפה בשנת 1989. בילדותה למדה במגמת תקשורת בבית ספר נזירות נצרת, לצד לימודי מוזיקה קלאסית בקונסרבטוריון בחיפה.
בשנת 2008 התפרסמה כשהשתתפה בביצוע גרסה ערבית לשיר "חבר ערבי", אשר היווה בעצמו מעין גרסת כיסוי של להקת באגו דאגו לשיר "American Boy" של אסטל וקניה וסט.

בשנת 2012, בשנה שסיימה את לימודיה בבית הספר למשחק בית צבי, לוהקה לתפקיד קטן בתור כלה בסרט הישראלי "להישאר בחיים" של הבמאי ערן ריקליס בו כיכב השחקן האמריקאי סטיבן דורף. שנה לאחר מכן, שיחקה בסרטו של האני אבו אסעד "עומאר" אשר היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.

בשנת 2014 כיכבה בתור אחת הדמויות הראשיות בסדרה הקומית של ערוץ 1 "מי נתן לך רישיון?" שיצרו דניאלה דורון (שגם כתבה את הסדרה), טליה לביא ומיכל ויניק. בסדרה, היא גילמה את חנין, סדרנית בתחנת המוניות של אבא שלה, שהחלום שלה הוא לנהוג במונית. באותה שנה שיחקה בסדרת הדרמה הרפואית "מתים לרגע" של HOT, בתור ראניה, אחותה של אסמא (מאיסה עבד אלהאדי). שיחקה גם בסרט הדרמה-קומי "זינוק בעלייה" בתור מילנה.

בשנת 2015 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "פאודה" שיצרו אבי יששכרוף וליאור רז עבור Yes; גילמה את דמותה של אמאל חאמד, ארוסתו של באשיר, אחיו הקטן של אבו אחמד. באותה שנה השתתפה במחזמר "המלך ואני" בתפקיד טופ־טים, הנערה מבורמה.

בשנת 2016 הופיעה בתפקיד לילא, עורכת דין צעירה, בסרט הקולנוע "לא פה, לא שם" שכתבה וביימה מייסלון חמוד. על תפקיד זה זכתה בפרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.

בשנת 2018 דיבבה בסרט האנימציה הנורווגי "המגדל" מאת הבמאי מאטס גרורוד שעלילתו מתרחשת במחנה הפליטים בורג’ אלברג’נה בביירות. הסרט היה מועמד לפרס לומייר לסרט האנימציה הטוב ביותר לשנת 2020.

בשנת 2019 הייתה השחקנית הראשית בסדרה "מונא", שעלתה בכאן 11, בבימוי אורי סיון ותסריט של מאיה הפנר. שיחקה גם בסרט הקצר "סיבות" בבימויה של רוקיה סבאח, ובסרט הדרמה של נג'ווא נג'אר "בין גן עדן לאדמה".

בשנת 2020 החלה לגלם את היבא אל-נאסר**,** חוקרת במח"ש בסדרת הדרמה המשטרתית "מנאייכ", המשודרת בערוץ כאן 11. שיחקה גם בסרט קצר בהפקה בריטית-פלסטינית "Nowhere" שם גילמה צעירה פלסטינית, שעוזבת את הגדה המערבית בחיפוש אחר אחיה האבוד, שהיא מקווה שיהווה את כרטיס הכניסה שלה לחיים חדשים. שיחקה גם בהמשך לצד עלא דקה בסרט הקצר "האישה מבר בלו" שביים וכתב ג'לאל מסארווה.

בשנת 2022 שיחקה בתור יסמין בסרט הדרמה "הפילגש" בבימויה של מעיין ריף. בהמשך, כיכבה בסרט הדרמה-קומי הבריטי-פלסטיני "סוף שבוע בעזה" של באסיל חליל; המגולל את סיפורם של אזרח בריטי (סטיבן מנגן) שמגיע לבקר את חברתו הישראלית-יהודייה, קרן, אותה מגלמת חוא, והשניים נאלצים לברוח למקום היחיד שלא התפשט בו וירוס קטלני, רצועת עזה.

בשנת 2023 שיחקה בתפקיד אורח בסדרת הנעורים שיצר סייד קשוע עבור כאן חינוכית ומכאן 33, "מדרסה", בתור המורה המחליפה אמירה פדילה. באותה שנה גילמה בסרט הפלסטיני הדובר אנגלית "A House in Jerusalem" את דמותה של נורית, וכיכבה בסרט הדרמה הירדני "Inshallah Walad" של הבמאי אמג'ד א-רשיד, בתור אלמנה המדמה היריון כדי להימנע מפשיטת רגל.

לאחר מתקפת הפתע על ישראל ב-2023, הכחישה חוא חלק ממעשי הטבח והאונס של מחבלי חמאס. היא הגיבה לטענות נגדה: "מעולם לא פרסמתי אף קריאה או עידוד או שבח לטבח ולמעשי הזוועה שקרו בדרום. מדובר באירוע חמור, ועצם העובדה שנכנסו לבתים והרגו אזרחים זה דבר לא מקובל." חוא הודרה מפעילות הקידום של הסדרה מנאייכ, ו-"yes" הודיעו כי לא תיטול חלק בהפקות עתידיות בחברה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מונא חוא** בוויקישיתוף
* מונא חוא, ברשת החברתית אינסטגרם
* מונא חוא, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ריאיון עם מונא חווה מתוך התוכנית שש עם עודד בן עמי
* אבנר שביט‏, מונא חוא: "להוריד את 'מונא' מהאוויר בגלל שהיא 'מעודדת התבוללות'? גיחכתי והמשכתי הלאה", באתר וואלה!‏, 21 בינואר 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  מונא חווה מקבלת את פרס שחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בסרט "לא פה, לא שם". באתר יוטיוב
2. ↑  ערן סויסה, "אין הוכחות, זו פרופגנדה": שחקנית "פאודה" מכחישה חלק מזוועות חמאס, באתר ישראל היום, 30 באוקטובר 2023
3. ↑  ערן סויסה, בעקבות חשיפת "ישראל היום": התאגיד דורש הבהרות מהשחקנית חוא, ב-yes מזועזעים, באתר ישראל היום, 30 באוקטובר 2023
4. ↑  גיל משעלי, ‏אחרי שהתבטאה נגד ישראל: הצעד של הפקת "מנאייכ" נגד השחקנית, באתר ‏מאקו‏, 16 בינואר 2024  
 "מנאייכ" חוזרת: האובדן הכבד והבגידה של חברתם לסט הצילומים, סרטון בערוץ "כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 10:52)

| פרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר |
| --- |
| 1990–1999 | מילי אביטל (1991) • אביטל דיקר (1992) • דבורה קידר (1993) • אורלי זילברשץ (1994) • אסתי זקהיים (1995) • דנה רז (1996) • אורלי פרל (1997) • אסי לוי (1998) • דליה פרידלנד (1999) |
| 2000–2009 | דלית קהן (2000) • לילי קוסאשווילי (2001) • מאיה מרון (2002) • ענת וקסמן (2003) • רונית אלקבץ (2004) • רבקה מיכאלי (2005) • רותם אבוהב (2006) • ענת וקסמן (2006) • אוולין הגואל (2008) • לבנה פינקלשטיין (2009) |
| 2010–2019 | רוזינה קמבוס (2010) • ריימונד אמסלם (2011) • עירית שלג (2012) • לאורה ריבלין (2013) • דאנה איבגי (2014) • דבורה קידר (2015) • רובא בלאל-עספור (2016) • מונא חוא (2017) • שירה האס (2018) • הדס בן ארויה (2019) |
| 2020 ואילך | שירה האס (2020) • ריימונד אמסלם (2021) • ג'ואנה סעיד (2022) • תיקי דיין (2023) |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007409274105171
* LCCN: no2018124796
* SUDOC: 204734568
* VIAF: 4150516636303442353
* WorldCat (עם VIAF): 4150516636303442353

 |