recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
בניין הטלפון של בל אדיסון (אנ') בברמינגהם הוא בניין לבנים אדומות וחיפוי טרקוטה אדריכלית מסוף המאה ה-19.
**טרקוטה אדריכלית** היא תערובת שרופה של חימר ומים שניתן להשתמש בה ברכיבים לא מבניים, חצי מבניים או מבניים בחלק החיצוני או הפנימי של בניינים. חימר טרקוטה, או כפי שנקרא חרס אשר אינו משמש לייצור כלים, הוא חומר בנייה עתיק המתורגם מלטינית כ"אדמה אפויה". הטרקוטה האדריכלית היא למעשה טרקוטה חזקה יותר ויכולה להיות מעובדת באופן בלתי מזוגג, צבוע, מזוגגת חלקה או מזוגגת. הטרקוטה מורכבת ממארג חימר נבוב ומעובד לאריחים. את האריחים ניתן להתקין באמצעות חומרי מליטה כדוגמת מלט או לתלות בעוגני מתכת. כל האריחים ממולאים חלקית במלט.

בסוף המאה ה-19 הגרסה המזוגגת, כלומר טרקוטה אדריכלית מזוגגת (אנ') הפכה לפופולרית. ניתן להשתמש בטרקוטה יחד עם לבנים, לאזורי נוי; אם מקור החימר זהה ניתן לשלב אותם באופן הרמוני, או אם הם שונים לניגוד. טרקוטה אדריכלית משמשת גם לחיפוי על חומר מבני אחר.

הרכב כימי
---------

טרקוטה עשויה ממערך חימר או סחף, חומר שטף, ומגרגרים או פיסות חימר שנשרף בעבר. חרסיות הן שרידים של בליית סלעים הקטנים מ-2 מיקרון. הם מורכבים מסיליקה ואלומינה. קאוליניט, הלויסיט, מונטמורילוניט, איליט ומיקה הם כולם סוגים טובים של חימר לייצור קרמיקה. כאשר מערבבים אותם עם מים הם יוצרים סיליקה אלומיניום הידרומית פלסטית וניתנת לעיצוב. במהלך תהליך השריפה החרסיות מאבדות את מימיהן והופכות לגוף קרמי מוקשה.

שטפים מוסיפים חמצן כשהם שורפים כדי ליצור התכה אחידה יותר של חלקיקי הסיליקה בכל גוף הקרמיקה. זה מגביר את חוזק החומר. חומרי השטף הנפוצים הם סידן פחמתי, ספירי פלד אלקליין, מנגן ותחמוצות ברזל. גרוג משמש למניעת התכווצות ולמתן מבנה למערך החימר העדין.

היסטוריה
--------

הטרקוטה נוצרה על ידי היוונים הקדומים, הבבלים, המצרים הקדמונים, הרומאים, הסינים, תרבות עמק האינדוס ועמים ילידים ביבשת אמריקה. הוא שימש עבור רעפים, מדליונים, פסלים, כותרות ופרטים אדריכליים קטנים אחרים.

תהליך ייצור
-----------

ניתן להכין טרקוטה על ידי יציקה או לחיצה של התערובת לתוך תבנית גבס או אבן חול, חימר יכול להיות מגולף ביד, או תערובת ניתן לשחול לתוך תבנית באמצעות מכונות מיוחדות. החימר מתכווץ כשהוא מתייבש מאיבוד מים ולכן כל התבניות עשויות מעט יותר גדולות מהמידות הנדרשות. לאחר יצירת הכלי הירוק הרצוי, או מיובש באוויר, הוא נשרף בכבשן למשך מספר ימים, שם הוא מתכווץ עוד יותר. החימר החם מתקרר באיטיות ואז מסיים ביד. הקרמיקה נשלחת לאתר הפרויקט שם היא מותקנת על ידי קבלנים מקומיים. החלקים החלולים ממולאים חלקית במלט ואז מונחים על גבי הקיר, תלויים מעוגני מתכת, או תלויים על זוויות מדף מתכת.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Standard Definitions of Terms Relating to Structural Clay Products". ASTM. Designation C43.
2. ↑  Pollard, A.M.; Heron, Carl (2008). Archeological Chemistry. Cambridge, UK: Royal Society of Chemistry. pp. Chapter 7.
3. ↑  Taylor, Mary; Bradshaw, H.C. (1916). "Architectural Terra-Cottas from Two Temples at Falerii Veteres". Papers of the British School at Rome. 8 (1): 1–34. doi:10.1017/s0068246200005407. S2CID 130444171.
4. ↑  Gerns, Edward; Will, Rachel (2016). "Architectural Terra Cotta". APT Bulletin. 47 (2/3): 1–8.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרקוטה אדריכלית** בוויקישיתוף

* Article on terracotta in Victorian and Edwardian Terracotta Buildings
* Understanding and Conserving Terracotta - Dr Michael Stratton
* Bolton Museums
**מיכאל פרי** (1938 – יוני 2022) היה פרופסור לאסטרטגיה ושיווק, כמו כן, היה איש סגל פנים בפקולטה למנהל עסקים בקריה האקדמית אונו.

ביוגרפיה
--------

פרי התגורר בחיפה בשנות ילדותו. הוא למד בבית הספר הריאלי העברי בחיפה וסיים אותו בשנת 1956. פרי שירת בצה"ל במסגרת הנח"ל עם גרעין של הצופים.

למד לתואר ראשון באוניברסיטה העברית והמשיך ללימודי תעודה במנהל עסקים. בהמשך סיים את לימודי הדוקטורט (PhD) באוניברסיטת קולומביה בניו יורק, בשנת 1970. עם חזרתו לישראל, הקים את חברת "מיצוב", חברת הייעוץ האסטרטגי הראשונה בישראל. מאז לימד פרי במספר אוניברסיטאות בארצות הברית ובישראל. קיבל את הפרופסורה מאוניברסיטת חיפה.

בשנת 1991 הוציא לאור את ספרו העוסק בתכנון אסטרטגי, הנקרא "אסטרטגיה של יתרון תחרותי - הגישה השיווקית". הספר משמש כיום ללימוד במספר קורסים למנהל עסקים באוניברסיטאות ומכללות בישראל. בנוסף פרסם פרי מספר רב של מאמרים מקצועיים ומאמרים בעיתונות העסקית.

את המונח העברי מיצוב (שילוב של מיקום ומצב) טבע פרופסור פרי בתחילת שנות ה-80 ועד למותו היה היו"ר של חברת הייעוץ "מיצוב - תכנון אסטרטגי וייעוץ שיווקי", המתמחה בייעוץ אסטרטגי.

בשנת 2014 הוציא לאור את ספרו השני: "מהג'ונגל לכרי הדשא - בניית אסטרטגיה עסקית בשוק תחרותי לשם 'שיאור באושר'" יחד עם גיא פרי, בהוצאת אחווה הוצאה לאור.

נפטר ביוני 2022.

קישורים חיצוניים
----------------

* מיכאל פרי, באתר חברת הייעוץ "מיצוב"
* רשימת הפרסומים של מיכאל פרי, בקטלוג הספרייה הלאומית
* מיכאל פרי (1938-2022), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266426505171

 |
**Subnet mask** (בעברית: **מסכת רשת משנה**) היא הגדרה של מספר הסיביות בכתובת ה־IP המשמשות לקביעת כתובת הרשת.

היסטוריה
--------

כשהחל השימוש בפרוטוקול ה-IP הוחלט שרשתות יחולקו לכמה סוגים, כל סוג מזוהה לפי הבית הראשון בכתובת ה־IP שלהן:

* רשת מסוג A תכיל בבית הראשון שלה מספר בין 0 ל-127 ותשתמש בבית אחד לקביעת כתובת הרשת.
* רשת מסוג B תכיל בבית הראשון שלה מספר בין 128 ל-191 ותשתמש בשני בתים לקביעת כתובת הרשת.
* רשת מסוג C תכיל בבית הראשון שלה מספר בין 192 ל-223 ותשתמש ב־3 בתים לקביעת כתובת הרשת.
* רשת מסוג D תכיל בבית הראשון שלה מספר בין 224 ל-239 - לרשת זו לא הוגדרו כללים.
* רשת מסוג E תכיל בבית הראשון שלה מספר בין 240 ל-255 - לרשת זו לא הוגדרו כללים.
* כתובת 127 היא כתובת לבדיקה עצמית אם הרשת פועלת ותקינה.

יוצא מכך ש:

* רשת מסוג A תכיל כמות מספר של 16,777,216 כתובות, וכמות מספר של 126 רשתות.
* רשת מסוג B תכיל כמות מספר של 65,536 כתובות, וכמות מספר של 16,384 רשתות.
* רשת מסוג C תכיל כמות מספר של 256 כתובות, וכמות מספר של 2,097,152 רשתות.

הגדרה זו גרמה לכך שגם לרשת הקטנה ביותר (מסוג C) עדיין היה מוקצה מקום ל-254 כתובות, והתעורר הצורך בחלוקה לתתי רשתות מסיבות כמו:

* מספר רב של כתובות לא תמיד נחוץ ומבזבז כתובות רבות לשווא.
* מספר רב של כתובות פנויות גורם לבעיות אבטחה חמורות.

פתרון סוגיות אלו הן חלק מתפקידיה של ה-Subnet mask.

תתי רשתות
---------

על מנת לחלק את הרשתות לתתי רשתות קטנות יותר כתובת הרשת "שואלת" סיביות מכתובות המשתמשים. הדבר נעשה באמצעות הגדרה של Subnet mask שמורכבת מ-4 בתים (אוקטאטות).

ה-Subnet mask הוא בעצם מספר בינארי בעל 32 סיביות המורכב מרצף של "1" שלאחריו יופיע רצף של "0", לא ניתן לכתוב Subnet mask כך שיופיע "1" לאחר "0".

על מנת לדעת איזה חלק מכתובת ה-IP משמש לזיהוי כתובת תת־הרשת יש להמיר את כתובת ה-IP תחילה למצב הבינארי שלה. אורך רצף ה"1" ב-Subnet mask שווה לאורך הסיביות שמשמשות לקביעת כתובת הרשת.

במילים אחרות, כתובת תת־הרשת שתיווצר היא הכתובת שתתקבל לאחר הפעולה הבינארית וגם בין ה-IP ולבין ה-Subnet mask.

דוגמה:

|  | SUBNET MASK | IP |
| --- | --- | --- |
| דצימלי | 
255.255.255.0
 | 
10.2.2.1
 |
| בינארי | **11111111.11111111.11111111**.00000000 | **00001010.00000010.00000010**.00000001 |
|

אורך כתובת הרשת זהה לאורך רצף ה"1" ב-Subnet mask אף על פי שכתובת IP אמורה להיות שייכת לסוג A שבה רק בית אחד משמש לקביעת כתובת הרשת, כעת נשתמש ב־3 בתים במקום זאת.

לכן כתובת הרשת תהיה
00001010.00000010.00000010.00000000 או *10.2.2.0.*

כמו שאת כתובת ה־IP נהוג להציג בצורה דצימלית (עשרונית) כך גם נהוג להציג את כתובת ה־Subnet mask וגם אותה מפרידים לאחר כל בית.

דרך נוספת להציג את ה־Subnet mask היא פשוט לציין מה אורך רצף הסיביות ששייך לכתובת הרשת.
הרישום נראה כך : 10/ כאשר 10 מייצג את מספר הסיביות שמשמשות לקביעת כתובת הרשת.

כך בדוגמה לעיל כתובת תת־הרשת תהיה: 10.2.2.0/24.

ראו גם
------

* מונחים ברשת מחשבים
* IP
**זירקוניום דו-חמצני** הנקרא גם זירקוניה הוא תחמוצת של היסוד זירקוניום בעל הנוסחה ZrO2 החומר נמצא כגביש מונוקליני. מסממים דוגמת תחמוצות מגנזיום, סידן, איטריום או צריום מייצבים צורה קובית של הגביש המשמשת כאבן חן ובפרט כתחליף ליהלום.

### מבנה

זירקוניום דו-חמצני נמצא במבנה מונוקליני עד 1170°C טטרגונלי בין 1170°C ל 2370°C ומבנה קובי בטמפרטורה שמעל 2370°C כלומר מגמה של עלייה בסימטריה עם הטמפרטורה. בניגוד לטיטניום דו-חמצני TiO2 בו יון הטיטניום תמיד בקואורדינציה 6 בזירקוניה מונוקלינית יון המתכת נמצא בקואורדינציה 7 - ההבדל מיוחס לרדיוס הגדול יותר של יון הזירקוניום בהשוואה ליון הטיטניום.

### כימיה

זירקוניה אינה פעילה כימית, מגיבה באיטיות עם חומצה פלואורית וחומצה גופרתית. בחימום עם פחמן מתקבל קרביד. בחימום עם פחמן וגז כלור מתקבל זירקוניום ארבע כלורי

{\displaystyle ZrO\_{2}+2Cl\_{2}+2C\rightarrow ZrCl\_{4}+2CO}

### שימושים

השימוש העיקרי בזירקוניום דו-חמצני הוא בחומרים קרמיים למשל ברפואת שיניים וכן כציפוי על טיטניום דו-חמצני וכחומר קרמי לטמפטורות גבוהות (רפרקטורי).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זירקוניום דו-חמצני** בוויקישיתוף
* זירקוניום דו-חמצני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007534251905171
* LCCN: sh85149912

 |
**מיכאל סקופין-שויסקי** (ברוסית: **Михаи́л Васи́льевич Скопи́н-Шу́йский**; ‏18 בנובמבר 1586 – 3 במאי 1610) היה מפקד צבא ומדינאי רוסי בתקופת הצרות בתחילת המאה ה-17.

ביוגרפיה
--------

מיכאל סקופין-שויסקי נולד במשפחה של בויארין וסילי סקופין-שויסקי שהיה דמות ידוע בתקופת איוואן הרביעי. בשנת 1604 הוא קיבל תפקיד זוטר בחצר של בוריס גודונוב. בשנת 1605 בחצר של דמיטרי הכוזב הראשון הוא היה דמות מפתח והביא לחצר את אלמנתו של איוואן הרביעי שהודיעה שדמיטרי הכוזב הראשון אכן בנה.

בשנת 1606 בן דודו וסילי שויסקי התמנה לצאר. הוא התמנה לוויוודה והיה פעיל בדיכוי התקוממות איכרים בהנהגת איוואן בולוטניקוב. בסביבות קלוגה הצבא בפיקודו הביס את כוחות האיכרים.

בשנת 1608 הוא היה בראש צוות משא ומתן עם השוודים. מטרה השיחות הייתה לקבל את עזרתם בלחימה נגד הפולנים ודמיטרי הכוזב השני. החל משנת 1609 הצבא בפיקודו שכלל בנוסף לרוסים גם כוחות שוודים ושכירי חרב נוספים הביס את תומכי דמיטרי הכוזב השני במספר קרבות. כתוצאה מכך הפולנים היו צריכים להפסיק את המצור על המנזר חשוב בסביבות מוסקבה. באותה שנה, הוויוודה של ריאזן פנה אליו עם הצעה לסלק את בן דודו מהשלטון ולהתמנות במקומו. הוא לא הסכים אך לא דיווח לצאר.

במרץ 1610 הוא הצליח להפסיק את המצור של דמיטרי הכוזב השני והכוחות הפולנים על מוסקבה. לאור ההצלחות בשדה הקרב הוא רכש אהדה גדולה בצבא ואצל חלק של האצילים. בהתאם לפקודת הצאר הוא הגיע למוסקבה. קבלת פנים החמה שהוא קיבל מתושבי העיר רק הגבירה חששות של הצאר ממנו. במהלך החגיגות חלה מיכאל ונפטר תוך שבועיים. לפי הגרסה המקובלת, הוא הורעל על ידי אשתו של אח הצאר. הוא נקבר בקתדרלת המלאך מיכאל במוסקבה. 

היה נשוי, בנו נפטר בגיל קטן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיכאל סקופין-שויסקי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007286040305171
* BnF: cb16261489h (data)
* GND: 122096738
* ISNI: 0000 0000 7694 5992
* LCCN: n88208155
* NKC: js2010561330
* NTA: 33049998X
* SUDOC: 128034009
* VIAF: 42711112
* WorldCat: lccn-n88208155

 |
**Sultans of Swing** הוא הסינגל הראשון של להקת הרוק הבריטית דייר סטרייטס, והשיר המזוהה עמה יותר מכל שיר אחר. אף על פי שהוצג לראשונה ב-1978, הייתה זו הוצאתו המחודשת לאור בשנת 1979 שהפכה אותו ללהיט בממלכה המאוחדת ובארצות הברית.

השיר נכתב על ידי מארק נופלר בבר בדרום לונדון. הוא שאב את השראתו מנגינתה של להקת ג'אז אשר נגנה בפינתו של פאב, שאלמלא הלהקה, היה נותר שומם. בתום ההופעה הכריז סולן הלהקה כי הם "סולטני הסווינג". נופלר השתעשע מן הניגוד מוחלט שבין שמה המרשים של הלהקה לבין הופעתה והסביבה הצנועה שבה הופיעה.

השיר הוקלט לראשונה כניסיון באולפן בצפון לונדון, ביולי 1977. עד מהרה הוא התפרסם ברדיו והלהקה קיבלה חוזה הקלטות. השיר הוקלט בשנת 1978 לאלבום הבכורה של הלהקה, Dire Straits. החברה רצתה סאונד פחות מלוטש להשמעות ברדיו, ולכן גרסה נוספת של השיר הוקלטה באפריל 1978, ויצאה לאור כסינגל בבריטניה, בגרמניה ובמדינות נוספות.

ההצלחה
------

בעקבות חידושו בינואר 1979, השיר נכנס למצעד הפזמונים האמריקאי. באופן חריג, הצלחתו הגיעה יותר מ-6 חודשים אחרי שחרור האלבום הראשון של הלהקה באוקטובר 1978. השיר הפך ללהיט בארצות הברית. השיר כבש את המקום ה-8 במצעד הסינגלים הבריטי, והמקום ה-4 בבילבורד הוט 100 וגם להצלחת מכירות האלבום שבו נכלל.

גרסת האלבום של השיר הכילה סולו גיטרה אשר קצר שבחים רבים, והגיע למקום ה-7 ברשימת סולואי הגיטרה הטובים ביותר של המגזין
Guitar World‏, ובמקום ה-32 ברשימת קטעי הגיטרה הטובים ביותר של המגזין רולינג סטון. מארק נופלר נוהג לאלתר ולהאריך את הסולו בשיר בזמן הופעות חיות.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Sultans of Swing" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על הסינגל "Sultans of Swing" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על היצירה "Sultans of Swing" באתר Discogs
* סרטון השיר "Sultans of Swing" באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Sultans of Swing – The alternate single version and the demo version – sound and gear", באתר *Mark Knopfler Guitar*
2. ↑  100 Greatest Guitar Solos #22: "Sultans of Swing" באתר המגזין *Guitar World*.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 76fb941a-1b26-3fc3-9b71-5a71f5e7fa31
* MusicBrainz work: 8626823c-47f9-3053-a9c5-4b7e9343b5df

 |
**מאטה הארי** (באנגלית: **Mata Hari**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1931 עם גרטה גרבו בתפקיד הראשי.

התסריט מתבסס באופן רופף על חייה של הרקדנית האקזוטית והקורטיזנה מאטה הארי שהוצאה להורג במלחמת העולם הראשונה בצרפת באשמת ריגול לטובת גרמניה. הוא נכתב במיוחד לגרבו והפרטים ההיסטוריים לא קשורים למציאות פרט לעובדה שהיא הייתה רקדנית אקזוטית ומושכת גברים שהוצאה להורג באשמת ריגול.

ב-1985 הופק הסרט מאטה הארי בכיכובה של סילביה קריסטל.

גרבו הופיעה בסרט השלם בריקוד המפורסם מול האל שיווה כשהיא מסיימת אותו מעורטלת כמעט לחלוטין. הצנזורה מחקה חלק גדול מהריקוד הזה ורק הגרסה המצונזרת נשארה.

הסרט הצליח מאוד מבחינה מסחרית וקידם את הקריירה של גרבו.

תקציר העלילה
------------

מטוס של חיל האוויר הרוסי הקיסרי נוחת בפריז וממנו יוצא הטייס לוטננט אלכסיס רוסנוף (רומן נוברו) ובידו מסמך מוצפן לצרפתים. הוא מוסר את המסמך לגנרל סרז' שובין (ליונל ברימור) שמקבל אותו בחמימות ומזמין אותו להופעה בערב עם ידידתו הרקדנית מאטה הארי.

הוא נשבה בקסמיה של מאטה הארי שרוקדת ריקוד חושני מול האל שיווה ומגרה את כל הגברים באולם. הוא נפגש אתה ומבלה את הלילה בדירתה. הוא לא יודע שהיא עובדת כמרגלת בשירות הגרמנים. היא מספרת זאת לאדריאני (לואיס סטון), ראש רשת המרגלים הגרמנים בפריז והוא מטיל עליה לפעול כדי לקבל את המסמך המוצפן מהרוסים, דרך מיטתו של לוטננט רוסנוף.

ראש המודיעין הצרפתי, דיבואה, (הנרי גורדון) חושד בה כל הזמן שהיא מרגלת אך אין לו עדיין הוכחות מספקות. היא נפגשת שוב עם רוסנוף ומבלה אתו לילה שלם. באותו זמן חודרים סוכנים גרמנים לדירה, לוקחים את המסמך, מצלמים ומחזירים למקומו.

דיבואה מנסה לסכסך בין גנרל שובין למאטה הארי. הוא מגלה לו על הרומן שהיא מנהלת עם הטייס הצעיר והנאה והגנרל נעלב וכועס. כשהיא מגיעה אליו הוא צועק עליה ומטלפן לדיבואה כדי לגלות לו שהיא מרגלת אך היא מקדימה אותו, יורה והורגת אותו ושמה את האקדח בידו כדי שיחשבו שהתאבד.

בינתיים טס רוסנוף בחזרה לרוסיה ומטוסו מתרסק. הוא נפצע קשה ומתעוור. מאטה מבקרת אותו בבית החולים אך נעצרת מיד לאחר מכן ומובאת למשפט באשמה ריגול ובגידה במולדת. המשפט מתנהל לרעתה והיא נדונה למוות ביריות.

היא מודיעה לרוסנוף שהיא נמצאת כעת בסנטוריום בגלל חולשה. מארגנים לה פגישה עם רוזנוף העיוור שחושב שהיא נמצאת במוסד רפואי. הם נפגשים, מתחבקים ומעלים תקווה לעתיד טוב יותר.

לבסוף מובלת מאטה הארי עם כיתת חיילים לקראת הוצאתה להורג ביריות.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| גרטה גרבו | מאטה הארי |  |
| רומן נוברו | לוטננט אלכסיס רוסנוף | טייס רוסי |
| ליונל ברימור | גנרל שובין | גנרל צרפתי |
| הנרי גורדון | דיבואה | ראש המודיעין הצרפתי |
| לואיס סטון | אדריאני | מרגל גרמני |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאטה הארי** בוויקישיתוף

* "מאטה הארי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מאטה הארי", באתר נטפליקס
* "מאטה הארי", באתר AllMovie (באנגלית)
* "מאטה הארי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "מאטה הארי", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "מאטה הארי", באתר אידיבי
* "מאטה הארי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון למאטה הארי (1931), באתר יוטיוב
**אלדד קטורזה** (נולד ב-20 בנובמבר 1965) הוא מנהל מכון גרטנר לחקר אפידמיולוגיה ומדיניות בריאות במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר, מומחה ברפואת נשים, אולטרה סאונד, MRI והדמיית המוח ומערכת העצבים של העובר. פרופסור חבר בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב.

קורות חייו
----------

קטורזה נולד בבאר-שבע בשנת 1965. שירת כלוחם ומפקד בגדוד 890 בחטיבת הצנחנים, עד לתפקיד מ"פ מסייעת. לאחר מכן עבר לשרת כמפל"ג ביחידת שלדג של חיל האוויר, שם, בין היתר, השתתף במבצעים האוויריים להעלאת יהודי אתיופיה, ואף פיקד על חלק מהם.

לאחר שירותו הצבאי החל בלימודי תואר ראשון במדעי החיים באוניברסיטת תל אביב, שסיים בהצטיינות. לאחר מכן החל בלימודי רפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בה בעת ללימודי הרפואה המשיך ללימודי תואר שני במחקר רפואי, שאף אותו סיים בהצטיינות.

עם תום לימודי הרפואה ביצע שנת סטאז' ולאחר מכן התמחות במיילדות וגינקולוגיה במרכז הרפואי שיבא תל-השומר. בתום ההתמחות ביצע השתלמות-על בהדמיית מוח העובר באולטרסאונד ו-MRI בבית החולים טרוסו בפריז. עם חזרתו לישראל בשנת 2011 החל לרכז את תחום הדמיית מוח העובר במכון הדימות של אגף הנשים והיולדות בשיבא. הוא מבצע ומפענח בדיקות MRI מוח עובר כחלק מצוות הנוירו-רדיולוגיה של מכון הדימות. כמו כן הקים וניהל את המרפאה לנוירולוגיה של העובר, מרפאה מולטי-דיסציפלינרית הנותנת מענה כוללני-הדמייתי, גנטי ונוירולוגי, לזוגות עם חשד להפרעה נוירולוגית בעובר, והוא מבצע ומפענח בדיקות MRI מוח עובר.

קטורזה הוא בעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב, והשלים התמחות-על במנהל רפואי במסגרת הנהלת המרכז הרפואי שיבא.

### מחקר, אקדמיה והוראה

קטורזה הוא פרופסור חבר במסלול האקדמי בחוג למיילדות וגינקולוגיה בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב. הוא משתתף באופן קבוע בכנסים בתחום עיסוקו, פרסם מאמרים בכתבי עת מדעיים והיה שותף לפרסומם של כ-90 מחקרים.

ביולי 2020 מונה קטורזה למנהל מכון גרטנר.

קטורזה גם מנהל את פרויקט ח"ץ (חוקרים צעירים) במרכז הרפואי שיבא, פרויקט המשלב בין רופאים וחוקרים ותיקים וצעירים.

חיים אישיים
-----------

קטורזה נשוי לדנה ואב לשני ילדים. מתגורר בגבעתיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלדד קטורזה** בוויקישיתוף
* אלדד קטורזה באתר מדיקו
* פרסומים מדעיים של פרופ' אלדד קטורזה באתר Pubmed
* פרופיל רפואי: אלדד קטורזה, מנהל המרפאה לנוירולוגיה של העובר ב"שיבא" באתר DoctorsOnly
* פרופ' אלדד קטורזה מינוי למנהל מכון גרטנר בשיבא באתר DoctorsOnly
* אטילה שומפלבי, מנהל מכון גרטנר: "התחזיות מתמטיות, הממשלה מחליטה", באתר ynet, 20 ביולי 2020
* נועם (דבול) דביר, ‏ראש הח"ץ: תלמידים סיימו פרויקט מצוינות בשיבא, באתר ישראל היום, 23 ביולי 2020

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007394931405171
* ORCID: 0000-0003-4225-7421
* VIAF: 7155464873102042009
* WorldCat: viaf-7155464873102042009

 |
שער ביאורי רבי מאיר דלויה
הרב **מאיר דלויה** (מכונה: '**מהר"ם דלויה**'; סביב ה'ש"ס, 1600 - סביב ה'ת"ם, 1680) היה דרשן, פרשן מקראי ודיין במרקש במאה השבע עשרה.

קורותיו
-------

נולד במרקש למשפחת דלויה שהייתה ממגורשי ספרד. לימים התמנה לדיין בבית הדין של מרקש, ככל הנראה בראשותם של הרב יהודה בן ישראל ורבי יהודה בנבנישתי. עסק בפירוש המקראות, ובפירוש מדרשי חז"ל. והיה משיב ליהודי העיר על שאלותיהם במקרא. שיטתו דומה לשיטת האברבנאל והאלשיך, לשאול מספר שאלות דקדוקיות ולענות עליהן במהלך אחד כולל. בפירושיו נטה ללמד זכות על אישי התנ"ך, ולא לבקר אותם. האמין בתורת הגלגולים. כבר בחייו, כתביו זכו לפרסום והעתקות שונות, וכתביו הגיעו גם לערי צפון מרוקו, כדוגמת מקנס וצפרו.

נפטר במרקש סביב שנת ה'ת"ם, 1680.

לרבי מאיר ארבעה בנים תלמידי חכמים: רבי יצחק שכיהן כרבה של מרקש. רבי יעקב שהיה דרשן, רבי משה שהיה מורה צדק במרקש, ורבי יהודה שלימים נרצח על קידוש השם.

חיבוריו
-------

* **ביאור על המקרא**
* **ביאור על מדרשי חז"ל**
* **דרשות**

מקבץ משארית כתביו הנ"ל, נדפסו בתוך ספר 'תורת משפחת דלויה' - 'ביאורי מהר"ם דלויה' עמ' 137–261.

לקריאה נוספת
------------

* '**מבוא ראשון - תולדות משפחת דלויה וחכמיה**', נדפס בספר 'תורת משפחת דלויה' עמ' 33–47.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ראו 'קורא הדורות' (נדפס בתוך: אוסף כתבי היד הרבניים עמ' 208-211).
2. ↑  ראו ביאורו לפרשת מקץ, ספר תורת משפחת דלויה עמ' 172.
3. ↑  ראו: ספר תורת משפחת דלויה עמ' 37-8.
4. ↑  ראו 'ביאורי מהר"ם דלויה', דרשה 'לנפטר ביסורין' (נדפס בספר תורת משפחת דלויה עמ' 240-245).
5. ↑  ראו כ"י בניהו, מאיר, ירושלים, ישראל Ms. G 32.
6. ↑  ראו פירוש על ההושענות מאת רבי יהודה טולידאנו, מבוא א', עמ' 16, הוצאת מכון טולדיאנו. ראו גם הקדמה לספר 'מראה עיניים' לרבי אלעזר בהלול, מקנס, תע"ב.
7. ↑  ראו: 'קבוץ גליות' דפים ו-ז, מאת רבי ישעיה דיאבילא. (נדפס בתוך: 'מלל לאברהם').
8. ↑  רבי מאיר מזכיר את בנו בביאוריו לפרשת 'לך 'לך' (נדפס בספר תורת משפחת דלויה עמ' 143).
9. ↑  ראו: 'לשון למודים' קמו, לרבי יעקב אבן צור.
10. ↑  ראו: לשון למודים קמח, לרבי יעקב אבן צור.
שום שנמעך באמצעות כותש שום
**כותש שום** הוא כלי מטבח, שמטרתו היא לרסק שיני שום ביעילות. 

הפעולה נעשית על ידי הפעלת לחץ באמצעות רשת של חורים קטנים, בדרך כלל עם סוג כלשהו של בוכנה. במרבית כותשי השום, ישנה גם רשת סיכות תואמת, שנועדה לנקות את הכלי לאחר השימוש בו. כותש השום נותן תחלופה נוחה לקציצת השום באמצעות סכין. היתרון העיקרי בשימוש בכותש שום על-פני סכין הוא שבעת השימוש בכותש, קליפת השום נשארת בפנים בזמן שפנים השום יוצא החוצה. מגזין הבישול *Cook's Illustrated* טוען, ששימוש בכותש שום מעניק יתרון גדול יותר מסכין בשל העובדה, שהוא חותך את השום בצורה דקה ושווה יותר. לטענת המגזין-משמעות הדבר, שטעם השום מתחלק בכלי הבישול בצורה טובה יותר.

התועלת בשימוש כותש השום, נתונה למחלוקת: לטענת חלק ממומחי הבישול, הפעלת לחץ על ידי כותש השום גורמת לשחרור טעם חזק יותר, בניגוד לאמצעים אחרים (כמו למשל סכין). לעומת זאת, אחרים הטוענים, שהפעלת לחץ על השום הופכת אותו לנחות יותר. כמו למשל סופרת הבישול הבריטית אליזבת דויד, שכתבה מאמר בישול שכותרתו "כותשי השום הם חסרי תועלת לחלוטין". השף אנתוני בורדיאן, מכנה את כותש השום 'תועבה' ואף מייעץ לאחרים לא להשתמש בו.

ראו גם
------

* מטבח

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כותש שום** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  .Wu, Sandra. "Notes from Readers", Cook's Illustrated, Sept. & Oct. 2006 p. 3
2. ↑  .Underkoffler, Renée (2004). Living Cuisine: The Art and Spirit of Raw Foods. Avery. p. 179
3. ↑  .Elizabeth (2000). Is There a Nutmeg in the House? Viking. p. 51
4. ↑  .Bourdain, Anthony (2001). Kitchen Confidential. HarperCollins. p. 81
**סמירה ורה-קרוז** (בפורטוגזית: **Samira Nandi Marques Vera-Cruz Pinto**, נולדה ב-11 בספטמבר 1990) היא במאית, מפיקה, עורכת, ותסריטאית קולנוע מכף ורדה.

הבכורה שלה כבמאית הייתה בסרט הקצר "Buska Santu" ב-2016, איתו השתתפה בפסטיבלי הקולנוע של כף ורדה (CVIFF) והפסטיבל הבינלאומי סינמה פלאטו.

ביוגרפיה
--------

ורה-קרוז נולדה בעיר מינדלו שבכף ורדה, להורים ורדיאנים ואנגולים. היא ביטאה בגיל צעיר רצון לכתוב וליצור. בטרם ידעה לכתוב, היא יצרה סדרת קומיקס, וביקשה מאמה לכתוב את הנרטיב.

היא גדלה בין הערים Mindelo, פראיה, מינדלו וליסבון.

היא השלימה תואר בלימודי קולנוע, עם התמקדות בתקשורת עולמית, באוניברסיטה האמריקאית בפריז ב-2013.

היא התחילה את הקריירה שלה כעיתונאית בסוכנות הצילום של כף ורדה (ACI), ומאוחר יותר עבדה כמנהלת קשרי לקוחות ב-Greenstudio, בעיר פראיה, שבאי סנטיאגו.

היא עברה לאנגולה בתחילת 2014, שם עבדה כמפיקה באולפני Muxima Filmes שבלואנדה.

כשחזרה ב-2016 לכף ורדה, המשיכה לעבוד כמפיקה בחברת ההפקה Kriolscope, שם ביימה את הסרט הראשון שלה - "Buska Santu" - בתמיכת החברה.

בחודש נובמבר 2016, היא הקימה חברת הפקות משלה, "פאראלקס הפקות".

פילמוגרפיה
----------

* *Buska Santu* ‏(2016)

סרט קצר, בן 29 דקות. מספר את סיפורם של אב ובן על רקע מוזיקת ה-'Tabanka'. הסרט הוא מחווה לנאו-ריאליזם האיטלקי, ובפרט הסרט "גנב האופניים" של ויטוריו דה סיקה. הוא יוצר הקבלה בין סרט זה למציאות של כף ורדה, שבו נגן רחוב גונב כדי לשרוד ולהאכיל את משפחתו הקטנה.
* *Hora di Bai* ‏(2017)

סרט קצר של 20 דקות. הסרט התיעודי בוחן את טקסי פרידה בעתות המוות, באי סנטיאגו, כף ורדה.
הסרט זכה בתחרות הסרטים הקצרים PALOP-TL שנערך לכבוד 25 שנה לאיחוד האירופי כנציג של כף ורדה.
* *Sukuru* ‏(2017)

סרט עלילתי של שעה ו-30 דקות. מספר את סיפורו של ג'יו, סכיזופרן צעיר המכור לקראק. המותחן הפסיכולוגי לוקח את הצופים לתוך מוחו של סכיזופרן ולדיאלוגים שלו עם אלוהים, עם השטן, ועם המתים.

קישורים חיצוניים
----------------

* סמירה ורה-קרוז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  כף ורדה מחזיק את VII מהדורה של פסטיבל הסרטים הבינלאומי,  אוקטובר 13, 2016
2. ↑  Festival Internacional de Cinema "Plateau" sem vertente competitiva este ano, ב-23 בנובמבר 2016
3. ↑  האוניברסיטה האמריקנית של פריז,
4. ↑  "Realizadora Samira Vera-Cruz estreia com o filme "Buska Santo"".(הקישור אינו פעיל)
5. ↑  "Concurso de curtas-metragens da celebração dos 25 anos do programa PALOP-TL/UE – 2017".
**Leftovers** (בעברית: **שאריות**) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי דניס לויד. השיר יצא לאור ב-15 בינואר 2017 בהפקה עצמאית.

רקע וכתיבה
----------

השיר נכתב, הולחן והופק על ידי דניס לויד. השיר הוא בלדה בסגנון הרית'ם אנד בלוז. לויד סיפר למגזין הבילבורד כי השיר הוא "השיר הכי חזק שלו".

נכון ליוני 2020, הצליח השיר לצבור ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי למעלה מ-41 מיליון השמעות, מה שהופך אותו לאחד מהשירים הישראלים המושמעים ביותר בספוטיפיי, לצד עשרות שירים נוספים של לויד.

וידאו קליפ
----------

ב-12 בינואר 2017, כמה ימים לפני צאת הסינגל, העלה לויד לערוץ היוטיוב שלו את הווידאו קליפ הרשמי של השיר. נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-13 מיליון. ב-1 ביוני עלה לערוץ היוטיוב "Colors" ווידאו קליפ נוסף לשיר, בו מבצע לויד את השיר בלייב. נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של קליפ זה עומד על כ-41 מיליון, מה שהופך אותו לאחד מהקליפים הנצפים ביותר שנוצרו בידי אמן ישראלי.

היסטוריית יציאות לאור
---------------------

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 15 בינואר 2017 | הורדה דיגיטלית | הפקה עצמאית |  |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Dennis Lloyd Interview at Coachella: Singer Talks New Music & More, Billboard, ‏2019-04-18
2. 1 2  *Leftovers*, נבדק ב-2020-06-26
3. ↑  אמיר בוגן, המוזיקאי הישראלי שכל העולם מכיר חוץ מכם, באתר ynet, 2 באפריל 2018
4. ↑   Dennis Lloyd - Leftovers (Official Video), סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:28)
5. ↑   Dennis Lloyd - Leftovers | A COLORS SHOW, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:57)
**סמיר איט סעיד** (בצרפתית: **Samir Aït Saïd**; נולד ב-1 בנובמבר 1989) הוא מתעמל צרפתי. מקום רביעי במשחקים האולימפיים (טוקיו 2020), זוכה מדליית ארד באליפות העולם (שטוטגרט 2019) ואלוף אירופה (מוסקה 2013) בטבעות. השתתף בשתי אולימפיאדות (ריו דה ז'ניירו 2016 וטוקיו 2020). באולימפיאדת טוקיו זכה לכבוד לשאת את דגל מדינתו בטקס הפתיחה.

ביוגרפיה
--------

סעיד נולד וגדל בשמפיני סור-מארן, פרבר של פריז, בן למשפחה ממוצא קאבילי מאלג'יריה. כשהיה נער, למד את השפה הקאבילית, לצד ערבית, בבית סבתו.

בשנת 2004 הצטרף סעיד לנבחרת צרפת, ומשנת 2006 החל להשתתף בתחרויות בינלאומיות.

### סגן אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה בברלין, גרמניה באפריל 2011 זכה במדליית כסף בקפיצות בתוצאה של 16.262 נק', אחרי חברו לנבחרת תומה בוהיי (16.362 נק') ולפני אנטון גולוצוצקוב מרוסיה (16.125 נק')

בשנת 2012 התכונן להשתתף באולימפיאדת לונדון (2012), אולם כמה ימים לפני כן נפצע ברגלו ונאלץ לפרוש מן המשחקים האולימפיים.

### אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה במוסקבה, רוסיה באפריל 2013 זכה במדליית זהב בטבעות בתוצאה של 15.466 נק', בצוותא עם איגור רדיבילוב מאוקראינה, לפני חברו לנבחרת דני פיניירו-רודריגז ומטאו מורנדי מאיטליה (15.433 נק') 

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) העפיל לשלב גמר בטבעות מהמקום השישי בתוצאה של 15.533 נק', אך טרם הופעתו בגמר נפצע סעיד ברגלו ונאלץ לפרוש מהתחרות.

### מדליית ארד באליפות עולם

באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט, גרמניה באוקטובר 2019 זכה סעיד במדליית ארד בטבעות בתוצאה של 14.800 נק', אחרי איברהים קולק מטורקיה (14.933 נק') ומרקו לודדיו מאיטליה (14.900 נק').

### רביעי במשחקים האולימפיים

באולימפיאדת טוקיו (2020) זכה לכבוד לשאת את דגל מדינתו ביחד עם הג'ודוקא קלריס אגבניינו, בטקס הפתיחה. במשחקים האולימפיים עצמם סיים במקום רביעי בטבעות בתוצאה של 14.900 נק'. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 15.066 נק' ועלה מהמקום השלישי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סמיר איט סעיד** בוויקישיתוף
* סמיר איט סעיד, ברשת החברתית טוויטר
* סמיר איט סעיד, באתר olympedia.org
* סמיר איט סעיד, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  JO 2016: Samir Aït-Saïd, des anneaux et de l’or
**סאנגיונג טורס** (באנגלית: **SsangYong Torres**) היא מכונית משפחתית במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי סאנגיונג משנת 2022. היא נחשפה ב-13 ביוני 2022.

סקירה כללית
-----------

לאחר זמן רב שלא חשפה דגם חדש חשפה סאנגיונג את הטורס, דגם חדש למותג הממוקם בין הסאנגיונג קורנדו לסאנגיונג רקסטון. העיצוב החיצוני מודרני ואגרסיבי וכך גם העיצוב הפנימי. סאנגיונג לא חושפת פרטים רבים על יכולות השטח ועל מידות הדגם, מה שכן היא מציינת זה שלדגם יש נפח תא מטען של בין 703 ליטר ל-1,662 ליטר.

בתחום ההנעה, בשלב זה הטורס ישווק עם מנוע בנזין I4 צילינדרים בנפח 1.5 ליטר טורבו המספק 170 כ"ס ותיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים. רוכשי הדגם יוכלו לבחור מבין הנעה קדמית או כפולה.

בהמשך השנה תחשוף סאנגיונג גרסה חשמלית מלאה לטורס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סאנגיונג טורס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סאנגיונג טורס

הערות שוליים
------------

1. ↑  cartube, סאנגיונג טורס נחשף - קרוסאובר חדש לסאנגיונג, באתר cartube
2. ↑  SsangYong Torres Debuts In South Korea With Rugged Design, Three Screens, Motor1.com (באנגלית)
3. ↑  חזי גורן, סאנגיונג טורס החדש חושף עיצוב מעניין, באתר פורטל הרכב גיר, ‏14 ביוני 2022
4. ↑  אביעד רייס, סאנגיונג מציגה את הטורס, יגיע גם בגרסה חשמלית – EV Magazine, באתר EV Magazine | מגזין רכב חשמלי, ‏2022-08-15
**אלפרד יוברט מנדס** (אנגלית: **Alfred Hubert Mendes**;‏ 1897–1991) היה סופר מטרינידד וטובגו שכתב בשפה האנגלית, קראולי עם שורשים פורטוגזים. אחד מחלוצי הספרות באיים הקאריביים.

משפחתו
------

סבו, פרנסיסקו מנדס, נמנה עם חסידיו של ד"ר רוברט קאלי, הרופא והמטיף הסקוטי שהקים את הכנסייה הפרסביטריאנית באי מדיירה שבפורטוגל, ונאלץ להימלט לטרינידד יחד עם מאות אחים לאמונה.  

אביו, אלפרד מנדס, היה דמות חשובה בקהילה הפרסביטריאנית הפורטוגזית בטרינידד וטובגו, ושימש בין היתר כסגן הקונסול של פורטוגל בארץ זו.

קורות חייו
----------

בגיל 15 התייתם מנדס מאמו, ואביו שלח אותו לפנימייה באנגליה. הוא הסתגל למקום בצורה יוצאת מן הכלל, אך נאלץ לחזור לטרינידד ב-1916 עקב פריצת מלחמת העולם הראשונה. כשמלאו לו 18, להוט אחרי חוויות חדשות בעולם הגדול, התגייס מרצונו כרובאי בצבא הבריטי והשתתף בקרבות החפירות הקשים בצרפת ובפלנדריה, אותם תיאר בספר שכתב כעבור ששים שנה. בשנת 1919 חזר מנדס למולדתו.

יחד עם סי.לי.אר. ג'יימס, ראלף דה בואסייר, אלברט גומס והוגו סטולמאייר, היה מנדס אחד החברים המפורסמים של החוג הספרותי Beacon ("המגדלור"), מסביב לכתב העת השמאלי שנשא את אותו השם.
עקב פולמוסיו עם הכנסייה הקתולית, בעיקר סביב חוק הגרושין ובגלל האשמות על חילול השם נגדו, נאלץ, בעצת המושל של האי, לגלות לזמן קצר לאי גרנדה עד יעבור זעם.

בחייו הארוכים החליף אלפרד מנדס עיסוקים שונים - עבד כפקיד ממשלתי, כאיש עסקים, וכו'. ב-1932 ראיין מנדס, בעל הדעות הסוציאליסטיות, את יוסיף סטלין. בשנת 1933, מתוך רצון להצליח כסופר, היגר לניו יורק שם בילה 7 שנים מחייו ופקד את חוגי הספרות במנהטן. שם הכיר את פורד מדוקס פורד, ויליאם סארויאן, לנגסטון יוז, קאנטי קאלן ואחרים. זמן מה התיידד מקרוב עם מלקולם לאורי, גם הוא יליד איי הודו המערביים. בניו יורק הכיר גם את אלן פראקיני, שהפכה לאשתו למשך 53 שנה.

עקב סדרה של כישלונות - דחיית בקשתו לאזרחות אמריקאית ואי הצלחתו לפרנס את משפתחו החדשה, עזב את ארצות הברית וחזר לטרינידד, לא לפני שבהתפרצות זעם שרף את כתבי היד של שישה רומנים שחיבר.

מנדס עמל רבות כדי לשכלל את כתיבתו, אך לעולם לא היה שבע רצון ממנה. בעשורים האחורים לחייו תפוקתו הספרותית דעכה. לעומת זאת עסקיו שגשגו והשתתף בחיים הפוליטיים של ארצו.

את שנותיו האחרונות בילה על שפת הים בברבדוס, שם נפטר ב-1991. 

כהוקרה על תרומתו לספרות ארצו קיבל בשנת 1972 תואר דוקטור כבוד של אוניברסיטת איי הודו המערביים.
בנו, פיטר מנדס, היה אביו של הבמאי הבריטי סם מנדס.

יצירתו
------

הצטיין במיוחד בספורת קצרה ובשני רומנים, היום די נשכחים: 

* Pitch Lake - בו סיפר על המהגרים הפורטוגלים בטרינידד
* Black Fauns - 1935 - "פאונים שחורים"

בשנות ה-70 לחייו כתב אוטוביוגרפיה.

מקורות
------

* Nicholas Laughlin, **Review: The Autobiography of Alfred H.Mendes**, "Caribbean Beat", Jan - Feb 2003

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007325456105171
* BnF: cb12968708v (data)
* GND: 143603620
* ISNI: 0000 0001 1452 3409
* LCCN: n85035754
* NTA: 128330783
* SNAC: w6nq6v4c
* VIAF: 94779865
* WorldCat: lccn-n85035754

 |
אלדד פרשר, ינואר 2014
אלדד פרשר, יולי 2015
**אלדד פרשר** (נולד ב-23 באוקטובר 1963) הוא מנהל ודירקטור ישראלי, כיהן כמנכ"ל בנק מזרחי-טפחות מאז אוגוסט 2013 ועד ספטמבר 2020.

ביוגרפיה
--------

אלדד פרשר נולד בשנת 1963 בשכונת קריית משה בירושלים, בן לאב שהיה מנהל מכירות בחברת הדלק "פז" ולאם גננת. למד בבית הספר התיכון על שם מיי בויאר. שירת בצה"ל במערך הנ"מ. למד תואר ראשון ושני במינהל עסקים באוניברסיטה העברית בירושלים. שם פגש את אשתו לעתיד, טליה לדור, שהייתה צוערת במשרד החוץ.

במהלך לימודיו, בגיל 24, החל לעבוד במשרד האוצר במחלקת הביקורת של אגף החשב הכללי. כעבור שנתיים מונה לעוזרו האישי של החשב הכללי, אלי יונס. לאחר שנתיים וחצי בתפקיד זה מונתה אשתו לסגנית שגריר ישראל בג'מייקה, והוא הצטרף אליה והיה נספח בשגרירות שעסק במסחר ומינהל. בסוף 1993 מונה לסגן נציג האוצר בארצות הברית, ואשתו הצטרפה אליו כקונסולית הסברה בניו יורק. לאחר כארבע שנים בתפקיד חזר לישראל ומונה לסגן החשב הכללי לענייני מימון, תחת החשב הכללי שי טלמון. עם מינויו של ניר גלעד לחשב הכללי הקים פרשר את חטיבת המימון באגף. בשנת 2001 מונה פרשר למשנה לחשב הכללי. בשנת 2003, עם פרישתו של גלעד, היה פרשר החשב הכללי בפועל, ושאף להתמנות לחשב הכללי, אך שר האוצר, בנימין נתניהו, מינה לתפקיד את ירון זליכה. לאחר תקופת חפיפה פרש פרשר ממשרד האוצר.

כאשר אלי יונס מונה למנכ"ל בנק המזרחי, הוא הציע לפרשר את תפקיד מנהל החטיבה הפיננסית, ופרשר מונה לתפקיד זה בנובמבר 2004, וכן כיהן כיו"ר מזרחי שווייץ. באוגוסט 2013 החל לכהן כמנכ"ל בנק מזרחי-טפחות, במקומו של יונס. בפברואר 2020 הודיע על כוונתו לסיים את כהונתו, לאחר כשבע שנים בתפקיד ובספטמבר 2020 הוחלף על ידי מר משה לארי.

בתחילת 2021 מונה ליו"ר חברת קמעונאות המזון "קוויק סופר אונליין" וליו"ר חברת הנדל"ן "גב-ים", ובאפריל 2021 מונה בנוסף ליו"ר ועדת השקעות עמיתים של הפניקס חברה לביטוח. ביולי 2022 מונה בנוסף ליו"ר חברת סולגרין.

משפחתו
------

אלדד פרשר מתגורר בירושלים. הוא נשוי לטליה לדור פרשר, שגרירת ישראל באוסטריה לשעבר, ולהם בן ובת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלדד פרשר** בוויקישיתוף
* רנן נצר, ‏ניתוח G: האם אלדד פרשר יצליח להיכנס לנעלי אלי יונס?, באתר גלובס, 11 ביולי 2013
* סיון איזסקו, היורש של אלי יונס: אלדד פרשר מונה למנכ"ל מזרחי טפחות, באתר TheMarker‏, 17 ביוני 2013
* אתר למנויים בלבד  רועי ברגמן, אשקר אם אגיד שלא עבר לי בראש לעזוב את הבנק", באתר "ידיעות אחרונות", 30 בדצמבר 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלמוג עזר, אלדד פרשר מונה ליו"ר ועדת השקעות עמיתים של הפניקס, באתר כלכליסט, 11 באפריל 2021
2. ↑  אמיר פרגר, אלדד פרשר מונה ליו"ר סולגרין: נהנה מכל תפקידיו משכר של פי שניים לעומת הבנק, באתר כלכליסט, 10 ביולי 2022
**אלפרד פלטו** (גרמנית: **Alfred Flatow**; ‏3 באוקטובר 1869 – 28 בדצמבר 1942) הוא מתעמל יהודי-גרמני, זכה ב-4 מדליות אולימפיות, מהן 3 זהב ו-1 כסף באולימפיאדה הראשונה בעת החדשה (אתונה 1896).

ביוגרפיה
--------

נולד בדנציג ב-1869. אלפרד פלטו, ובן דודו גוסטב פלטו, היו שניהם מתעמלים ידועים בגרמניה והתחרו בנבחרת גרמניה בתחרויות בינלאומיות. הם השתתפו מטעמה באולימפיאדת אתונה (1896), שהייתה האולימפיאדה הראשונה בעידן המודרני. פלאטו הצליח באולימפיאדה וזכה בשלוש מדליות זהב ובמדליית כסף אחת. הוא זכה בשתי מדליות זהב בתחרויות הקבוצתיות, במקבילים ובמתח, במדליית זהב בתחרות האישית במקבילים ומדליית כסף בתחרות האישית במתח.

ב-1903 היה שותף להקמת אגודת הספורט היהודי "Jüdische Turnerschaft". הוא היה פעיל בארגוני ההתעמלות הגרמניים, ואף חבר בוועד האולימפי הגרמני, עד שגורש מהם על ידי הנאצים ב-1936 עקב יהדותו. ב-1938 נמלט פלאטו להולנד ולאחר פלישת גרמניה להולנד נתפס, נשלח למחנה טרזיינשטט, ושם נרצח בשנת 1942.

בשנת 1996, עם ציון 100 שנים למשחקים האולימפיים, הוציא הדואר הגרמני בול לזכרם של אלפרד וגוסטב פלאטו. בשנת 1997 כיבדה עיריית ברלין את זכרם בקריאת אגף באצטדיון האולימפי של ברלין על שמם, וכן בבניית היכל ספורט הנושא את שמם.

אלפרד פלטו ובן דודו גוסטב פלטו הונצחו בהיכל התהילה של הספורט היהודי שהוקם בישראל.

* האתלטים אלפרד וגוסטב פלאטו, על בול לרגל 100 שנה למשחקים האולימפיים. גרמניה, 1996האתלטים אלפרד וגוסטב פלאטו, על בול לרגל 100 שנה למשחקים האולימפיים. גרמניה, 1996

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אלפרד פלאטו** |

* אלפרד פלאטו, באתר olympedia.org
* אלפרד פלאטו באתר יד ושם
* הדף של אלפרד פלאטו באתר היכל התהילה של הספורט היהודי

הערות שוליים
------------

1. ↑  קאופמן חיים ואחרים, **ספורטאים יהודים בולטים במכביות ובמשחקים האולימפיים**, המכללה האקדמית בוינגייט, 2019, עמ' 69-70
2. ↑  ראו אתר סנונית.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* CiNii: DA14275211
* GND: 123577802
* ISNI: 0000 0000 1659 7586
* NTA: 305151568
* VIAF: 45212082
* WorldCat: viaf-45212082

 |
**Leichtgesinnte Flattergeister** (בעברית: רוחות קלים ומרפרפים), רי"ב 181, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום "סקסימה", הוא יום ראשון שחל שבועיים לפני התענית והשמיני שלפני הפסחא, שחל ב-13 בפברואר 1724.

היסטוריה
--------

קנטטה זו הייתה התשיעית שהלחין באך באותה שנה, לאחר שבשנה הקודמת הלחין עשרים וחמש קנטטות. הקנטטה הקודמת שהלחין היא רי"ב 144.

כעשר שנים קודם לכן הלחין באך את רי"ב 18 לכבוד אותו יום ומשערים ששתי הקנטטות בוצעו ב-1724, אחת לפני התפילה ואחת אחריה. הוא ביצע אותה שוב בין 1743 ל-1746. זוהי אחת מהקנטטות הבודדות שהלברית המקורית שרדה עד היום.

ב-1891 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, בכרך 37 של פרסומיה.

מילים ומוזיקה
-------------

סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת השנייה אל הקורינתים ופסוקים מהבשורה על-פי לוקאס המתארים את משל הזורע. הלברית נכתבה על ידי מחבר לא ידוע והיא עוסקת בנושא המתואר במשל ובנמשל של דברי אלוהים והשפעתם.

הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני סופרן, אלט, טנור ובס בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, ובתזמור של חצוצרה, חליל, אבוב, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. לקנטטה חמישה פרקים:

1. אריה לבס: *Leichtgesinnte Flattergeister* (רוחות קלים ומרפרפים)
2. רצ'יטטיב לאלט: *O unglückselger Stand verkehrter Seelen* (הו מצב אומלל של נשמות עקשות)
3. אריה לטנור: *Der schädlichen Dornen unendliche Zahl* (קוצים מזיקים רבים במספרם)
4. רצ'יטטיב לסופרן: *Von diesen wird die Kraft erstickt* (בשל אלו כוחנו יחנק)
5. מקהלה: *Laß, Höchster, uns zu allen Zeiten* (תן נא לנו, אל עליון, בכל עת)

הקלטות
------

היצירה הוקלטה במלואה 11 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את הלמוט רילינג (ב-1982), גוסטב ליאונהארדט (ב-1987), טון קופמן (ב-1997) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Leichtgesinnte Flattergeister, רי"ב 181" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על הקומפוזיציה "Leichtgesinnte Flattergeister, רי"ב 181" באתר AllMusic
* פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך
* טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  (Mincham, Julian (2010
2. ↑  על קנטטות באך, כריסטוף וולף
3. ↑  על קנטטות באך, גרדינר
4. ↑  רשימת פרסומי באך באתר IMSLP
5. ↑  השנייה אל הקורינתים, י"א 19-י"ב 9
6. ↑  לוקס ח, 4-15
7. ↑  רשימת ההקלטות באתר קנטטות באך

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007576883205171
* BnF: cb139095340 (data)
* GND: 300008864
* LCCN: n82096210
* MusicBrainz work: e331c4c5-a63d-41dc-98de-3278463d895a
* VIAF: 185891301
* WorldCat (עם VIAF): 185891301

 |
**מילוקונמינגיה** (שם מדעי: ***Myllokunmingia***) הוא סוג נכחד של יצור שחי בתקופת הקמבריון שבתחילת הפלאוזואיקון, ראשון העידנים, לפני 520–535 מיליון שנה מהיום. יצור זה השתייך למיתרניים והיה, ככל הנראה, הדג והחולייתן הראשון בעולם, אם כי הדעות על כך חלוקות (הן על כך שהיה ראשון והן על כך שהיה חולייתן). בסוג זה נמצא רק מין אחד - *Myllokunmingia fengjiaoa*.

המאובנים שלו התגלו באתר המאובנים בצ'נגג'יאנג במחוז יונאן בדרום-מערב סין, בקרבת העיר קונמינג והוא הוגדר ב-1999.

יצור קטן זה הגיע לאורך 28 מילימטרים ולגובה שישה מילימטרים והיה ככל הנראה בעל גולגולת ומבנה סחוסי של שלד רך. על גבו היה סנפיר גבי רך באורך 1.5 מ"מ שאולי שימש להיגוי. הייתה לו מערכת עיכול דומה לאלה של דגים אך לא היה לא פה רגיל, כך שהוא היה קרובם של חסרי הלסתות ששואבים את מזונם לסדק בגולגולת שאינו נחשב לפה אך מכיל לוע ואינו יכול להיסגר.

ככל הנראה היה המילוקונמינגיה החולייתן הראשון בעולם לצידו של ההייקויכטיס מאותה תקופה, אשר גם התגלה ביונאן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מילוקונמינגיה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
סר **מילטון אוגוסטוס סטרייבי מרגאי** (באנגלית: **Sir Milton Augustus Strieby Margai**;‏ 7 בדצמבר 1895 - 28 באפריל 1964) היה רופא ומדינאי. כיהן כראש ממשלת סיירה לאון מ-1954 ועד מותו. בין 1954 לעצמאות המדינה ב-1961 כיהן כראש השרים ("פרימייר") של המושבה סיירה לאון הבריטית.

תולדות חייו
-----------

נולד בדרום-מערב המושבה, למשפחה מבני המנדה (אחת משתי הקבוצות האתניות בסיירה לאון). למד בבית ספר אנגליקני ולאחר מכן בקולג' לרפואה באוניברסיטת דרהאם באנגליה והשתלם ברפואה טרופית בליברפול. ב-1926 היה הרופא הראשון והדוקטור הראשון יליד סיירה לאון. ב-1928 שב לרצו והחל לפעול למען שיפור תנאי ההיגיינה והמצב הרפואי בחברה. הוא נדד במחוזות המושבה וביקש לשלב שיטות מודרניות במסורות הריפוי והמיילדות המסורתיות. בפרט עסק בהכשרת מיילדות מסורתיות לשיטות רפואיות היגייניות. 

בשנות ה-30 נכנס כחבר המוצעה המחוקקת של המושבה. ב-1950 ייסד את מפלגת העם של סיירה לאון (Sierra Leone People's Party - SLPP) לאחר הבחירות שהתקיימו ב-1951 כיהן כשר בריאות, חקלאות וייעור. ב-1954 נבחר מרגאי השמרן הפרו-בריטי לראש השרים. אחיו, אלברט מרגאי, הנהיג את האופוזיציה, מפלגת העם הלאומית (People's National Party), שהשתתפה בקואליציה עם מפלגת העם החל מ-1960. ב-1958 הציג מרגאי חוקה עתידית למדינה העצמאית, שהדגישה את המשטר הפרלמנטרי ואת זיקת המדינה לחבר העמים הבריטי. ב-1960 ניהל מרגאי את השיחות בין מדינתו לבין מזכיר המושבות, איאן מקלאוד וב-27 באפריל 1961 הכריז על עצמאותה של סיירה לאון. הכינוי לו זכה בפי העם היה "Pa" (אבא).

שנה לאחר מכן זכה לניצחון נוסף בבחירות הראשונות במדינה העצמאית והיה לראש הממשלה הנבחר הראשון שלה. גישתו הייתה ליצור ממשלה רחבה ולשתף בשלטון שרים בני קבוצות אתניות רבות ככל האפשר. הוא ביקש ליצור תנופה של מודרניזציה בחינוך, בבריאות ובחקלאות ופיתח תוכניות הסברה לאוכלוסייה, שהייתה רובה ככולה אנלפביתית. עם זאת, גורמים במפלגתו ובקבוצה האתנית שלו, המדנה, מתחו ביקורת על החיבוק הרחב מדי, לטענתם, שהעניק לקבוצות אופוזיציוניות ולשבטים אחרים.

ב-1950 קיבל תואר סר חבר המועצה המלכותית.

קישורים חיצוניים
----------------

* SIR MILTON AUGUSTUS STRIEBY MARGAI 1895-1964) ARCHITECT OF SIERRA LEONE INDEPENDENCE AND FIRST PRIME MINISTER, ביוגרפיות של אישים היסטוריים ב-Sierra Connection
* Sir Milton Margai Dead at 68; Prime Minister of Sierra Leone; Physician and Peoples Party Leader Guided Nation in 3 Years of Independence, נקרולוג בניו יורק טיימס, 29 באפריל 1964
* Sierra Leone: Margai, Sir Milton
* מילטון מרגאי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1286836921
* ISNI: 0000 0000 3048 9696
* LCCN: n78011708
* NTA: 307959201
* VIAF: 18476554
* WorldCat: lccn-n78011708

 |
נושא הרומח - פסלו המפורסם של פוליקליטוס
**הקאנון של פוליקליטוס** - קאנון (מיוונית עתיקה : κανών "כלל", "דגם"; מערבית : قانون: "חוק"). באמנות יוון העתיקה המונח קאנון משויך לפסל דוריפורוס - נושא הרומח של פוליקליטוס מהמאה החמישית לפני הספירה.

אופן הפיסול
-----------

הפסל היווני פוליקליטוס אשר פעל במאה החמישית ותחילת המאה הרביעית לפנה"ס, תרם רבות לאמנות הקלאסית. אחת מהבולטות בתרומותיו הייתה יצירת הפסל דוריפורוס (ביוונית: δορυφόρος; בלטינית: Doryphorus) או נושא הרומח.

מטרתו של פוליקליטוס הייתה לפסל פסל קנוני שימחיש את יחסי הפרופורציה המתמטיים בין אברי הגוף. בשל כך החליט לפסל את נושא הרומח במנח כיאסטי - קונטרה פוסטו, במצב שבין עמידה להליכה, שמציג את הגוף באיזון דינאמי שבין הרפוי למתוח במטרה ליצור את "המושלם" כראות עיניו.

נושא הרומח גיבש את נוסח הפיסול של אמנות התקופה הקלאסית, תקופה שעסקה רבות בתיאור אנטומי של הגוף ותיאור תנוחת גוף טבעית ביצירות. הפסל הביא לתביעתם של כללים לתיאור גוף האדם.

בשל כל אלו לימים הפכה היצירה משמה הראשוני נושא הרומח ל"קאנון של פוליקליטוס". שם שהעניק לפסל פופוליזם, תהודה וסמל לקאנון בתחום האמנות.

הפסל ומעמדה של הפרופורציה
-------------------------

לפי ההיסטוריון ומייסד תחום חקר תולדות האמנות בישראל משה ברש, סוגיית הפרופורציה של דמות האדם היוותה עבור פוליקליטוס בעיה שיש לפתור והייתה מוקד עולמו האמנותי. בבעיה זו טמונים ההיבטים העיקריים של יצירת הפסל ושל היצירה הקלאסית בכללותה.

הפרופורציה כשלעצמה הייתה בעלת מעמד מרכזי בעולם הרוחני של יוון הקלאסית. המונחים פרופורציה, סימטריה, מידה והרמוניה היו מן המוקדים המהותיים של התרבות היוונית בתקופה הקלאסית. למעשה, סוגיית הפרופורציה היוותה עבור התרבות היוונית העתיקה את אחד הסודות הכמוסים ואחד הכוחות הגדולים של היקום במשך אלף שנים.

הפסל ומושג "היפה"
-----------------

הקאנון של פוליקליטוס מעוגן בתפיסותיהם של פילוסופים קלאסיים הגורסים כי ה"יפה" אינו שרוי באלמנטים עצמם, אלא ביחסים ביניהם, בפרופורציות שלהם. משמע - על מנת שדבר כלשהו יקרא בפינו יפה, עליו להיות פרופורציונלי.

יש לציין כי לפי ברש נושא הרומח חושף אמיתות פנימיות של פוליקלטוס על אף הקושי לקבוע את האותנטיות ההיסטורית של תפיסתו.

ראו גם
------

* פיסול יווני
* נושא הרומח

לקריאה נוספת
------------

* פרופ' דייוויד פייפר, תולדות הציור והפיסול - מסורות ויצירות מופת, הוצאת כתר, 1983
* מיכאל אבי-יונה, תולדות האמנות הקלאסית, מוסד ביאליק, 1969 (הספר בקטלוג ULI)
* משה ברש, דמות האדם בתולדות האמנות, מוסד ביאליק, 1992

קישורים חיצוניים
----------------

* sikyon

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. 1 2  משה ברש, דמות האדם בתולדות האמנות, מוסד ביאליק, 1992
**מרקו פאבלו פאפה פונסה** (נולד ב-15 בנובמבר 1987) הוא כדורגלן גואטמלי המשחק בדפורטיבו סן פדרו בעמדת הקיצוני.

קריירת מועדונים
---------------

פאפה התחיל את הקריירה שלו במוניסיפל. באוגוסט 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת. ב-16 באוגוסט 2007 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-6 נגד ריאל מדריס במסגרת גביע אינטרקלאב של UNCAF.

ב-30 ביולי 2008 הושאל לשיקגו פייר לחצי עונה עם אפשרות לרכוש את כרטיס השחקן שלו. ב-2 באוגוסט 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בשיקגו נגד צ'יבאס ארצות הברית. ב-5 באפריל 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון נגד ניו יורק רד בולס. ב-3 בדצמבר 2009 חתם בשיקגו ל-3 שנים. את עונת 2010 התחיל פאפה עם 5 שערים ו-4 בישולים ב-11 משחקים. עד לסיום העונה כבש עוד שני שערים והיה מלך השערים של המועדון למרות היותו קשר אחורי. ב-10 באפריל 2010 הבקיע במשחק נגד סן חוזה ארת'קווייקס. שער זה זכה בתואר שער העונה.

ב-13 באוגוסט 2012 חתם בהירנביין ההולנדית. ב-3 בינואר 2014 שוחרר מהירנביין וחתם בסיאטל סאונדרס ובה שיחק עד סוף שנת 2015 עת עבר לקולורדו ראפידס.

בינואר 2017 חזר למוניסיפל. בינואר 2018 חתם בברוניי DPMM מליגת העל הסינגפורית, אך כעבור זמן קצר חזר למוניסיפל.

בקיץ 2018 פאפה חתם בצ'לחו. בקיץ 2019 חתם במיקסקו מהליגה הגואטמלית השנייה.

בינואר 2020, פאפה חתם בדפורטיבו סן פדרו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרקו פאפה** בוויקישיתוף
* מרקו פאפה, ברשת החברתית טוויטר
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
ציור המדמיין את מילוש אוביליץ'
**מילוש אוביליץ'** (בסרבית: **Милош Обилић** או **Miloš Obilić**), המכונה גם **קוביליץ'** (**Kobilić**), שמת ב-1389, היה אביר בשירותו של הנסיך לאזאר של סרביה. מילוש נחשב לגיבור לאומי סרבי, מיוחסת לו הריגתו של הסולטאן מוראט הראשון לאחר קרב קוסובו והוא קדוש של הכנסייה הסרבית האורתודוקסית.

לאחר ההתנקשות של אוביליץ' במוראט הראשון, הבן של מוראט והיורש שלו, באיזיט הראשון, הוציא להורג את השבויים הסרבים.

המקורות ההיסטוריים אינם מזכירים את מילוש אוביליץ' עד סוף המאה ה-14. את הריגת הסולטאן העות'מאני מייחסים המקורות ללזר חרבליאנוביץ' (נסיך סרביה דאז) ותריסר חבריו האמיצים. הקבוצה ניסתה לפרוץ לאוהלו של הסולטאן ושבעה מהם נפלו בדרך ורק אחד הצליח לחדור ולפצוע את הסולטאן בכידונו. האיש שפצע את הסולטאן מזוהה על ידי מקור טורקי בשם דימיטריה קוביליץ', שמאוחר יותר מוזכר כ"מילוש קובילה". בזיכרון הלאומי הסרבי התקבע השם מילוש קוביליץ', שעבר בהמשך שינוי ל"מילוש אוביליץ'".

האגדות ומקור השם
----------------

על מילוש אוביליץ' חיברו שירים עממיים ואגדות. על פי אחת האגדות הוא ינק בילדותו מאתון, לכן נעשה חזק כמו אתון ומכאן השם "קוביליץ" (בסרבית אתון היא kobila). על פי אגדה אחרת כשהיה כבר ילד אימו, שהיה לה שפע חלב, עדיין הניקה אותו ומכאן השם "אוביליץ'" (בסרבית שפע זה obilje).

לקריאה נוספת
------------

* דינה קטן בן-ציון, "המיתולוגיה הסרבית", מפה הוצאה לאור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מילוש אוביליץ'** בוויקישיתוף
* על בוגדים וגיבורים מילוש אוביליץ' באתר כותר
* "שירת קוסובו" מבחר הבלדה הסרבית בתרגומו ועריכתו של אריה סתיו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 119077256
* LCCN: n88020363
* NLP: A12250764
* SUDOC: 192166816
* VIAF: 27873469
* WorldCat: lccn-n88020363

 |
**מילוש ווצ'ביץ'** (בסרבית: **Милош Вучевић**; נולד ב-10 בדצמבר 1974) הוא פוליטיקאי סרבי מהמפלגה הפרוגרסיבית הסרבית. מכהן כיום כסגן ראש ממשלת סרביה שר ההגנה.

ביוגרפיה
--------

ווצ'ביץ' נולד ב-10 בדצמבר 1974 בנובי סאד. הוא למד בבית ספר יסודי בנובי סאד, ולאחר מכן בבית ספר תיכון בבאצ'קי פטרובאץ. הוא למד משפטים באוניברסיטת נובי סאד עד 1999. לאחר מכן עבד כעורך דין עד 2012.

מגיל צעיר, ווצ'ביץ' היה מעורב פוליטית. הוא הצטרף למפלגה הרדיקלית הסרבית אשר בה אביו היה חבר בכיר. ב-2008 התפצלה המפלגה ו-ווצ'ביץ' הצטרף למפלגה הפרוגרסיבית הסרבית. עד מהרה הוא הפך לאיש אמונו של ראש המפלגה וראש הממשלה אלכסנדר ווצ'יץ'. ב-2012 הוא נבחר לראש עיריית נובי סאד. הוא נבחר לתפקיד בפעם השנייה ב-2016, ובפעם השלישית ב-2020. בנובמבר 2021 הוא נבחר במקביל לסגן נשיא המפלגה הפרוגרסיבית. 

ב-23 באוקטובר 2022 הודיע אלכסנדר ווצ'יץ' כי ווצ'ביץ' יחליף את נבוישה סטפנוביץ' בתפקידיו כסגן ראש ממשלת סרביה וכשר ההגנה. בעיני פרשנים פוליטיים רבים, מהלך זה סימן אותו כיורש פוטנציאלי של ווצ'יץ' בהנהגת המפלגה הפרוגרסיבית.

עמדותיו
-------

עמדותיו של ווצ'ביץ' מזוהות עם הימין הקשה בסרביה. הוא מתנגד לעצמאות קוסובו בטענה שקוסובו היא "ה-DNA מכונן המדינה של עמנו ושל ארצנו". כמו כן, הוא טען שהפצצת יוגוסלביה בידי כוחות נאט"ו הייתה "פשע מלחמה". הוא מתנגד לסנקציות שהוטלו על רוסיה בעקבות פלישתה לאוקראינה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מילוש ווצ'ביץ'** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Vučević: Kosovo i Metohija su duhovni i državotvorni DNK našeg naroda i države".
2. ↑  "Vučević: NATO bombardovanje je bilo ratni zločin".
3. ↑  "Vučević: Problemi zbog neuvođenja sankcija Rusiji sve veći - Politika - Dnevni list Danas"