recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ג'יבס וְווּסטר** (באנגלית: **Jeeves and Wooster**) היא סדרת טלוויזיה  קומית בריטית.
הסדרה היא עיבוד טלוויזיוני של קליב אקסטון לספריו האהובים של פלהאם גרנוויל וודהאוס "סיפורי ג'יבס", בכיכובם של סטיבן פריי ויו לורי.

הסדרה הופקה ביו השנים 1990–1993 עבור רשת השידור הבריטית גרנדה, וכוללת ארבע עונות עם 23 פרקים סך הכל.

עלילה
-----

הסדרה עוסקת בעלילותיהם של ג'נטלמן אנגלי עשיר ולא פיקח במיוחד, ברטראם (ברטי) ווּסטר (יו לורי), ומשרתו האישי המוכשר ג'יבס (סטיבן פריי).
ברטי ווסטר שהוא רווק חביב, מהודר, ובטלן, מסתבך בעלילות רומנטיות ואחרות ונקלע למצבים בלתי אפשריים, מהם הוא נחלץ בעזרתו של משרתו הנאמן ג'יבס.
במהלך הסדרה מנסה ברטי לחמוק מניסיונות השידוך של דודותיו אגתה ודליה, ולפתור את בעיותיהם הרומנטיות והכספיות של חבריו. אולם הפתרון לתסבוכת מצוי בכישרון, הידע והחכמה של ג'יבס.

העלילה מתרחשת בשנות השלושים של המאה העשרים באנגליה ובארצות הברית, ומציגה בהומור את חיי המעמד הגבוה באנגליה, ופער הדורות בין האריסטוקרטיה הוותיקה לדור הצעיר שלה. עלילות שלושת פרקים הראשונים בעונות השלישית והרביעית מתרחשות בארצות הברית.

בסדרה מככבים לורי ופריי, ששתפו פעולה עוד לפני בחירתם לתפקיד בסדרה כצמד שחקנים, והופיעו בתוכנית "קטעים עם פריי ולורי". מלבדם, לרבות מהדמויות מתחלפים השחקנים בין עונות הסדרה, כמו למשל הדודות אגתה ודליה.

לברטי בסדרה כישרון שירה ונגינה בפסנתר, שלא כמו במקור הספרותי, כך שבתפקיד זה באו לידי ביטוי כשרונותיו של לורי כזמר וכפסנתרן, בפרודיה על שירי התקופה.

הסדרה הייתה מועמדת לפרס האקדמיה הבריטית לטלוויזיה עבור סדרת הדרמה הטובה ביותר לשנת 1993.

נעימת הפתיחה בסגנון ג'אז-סווינג חוברה במיוחד לתוכנית על ידי אני דודליי ונקראת "ג'יבס וְווּסטר". הנעימה הייתה מועמדת לפרס האקדמיה הבריטית לטלוויזיה עבור מוזיקה מקורית לשנת 1993.

הסדרה שודרה בישראל במסגרת ערוץ 2 הניסיוני בראשית שנות התשעים.

קישורים חיצוניים
----------------

* "ג'יבס וווסטר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ג'יבס וווסטר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* Jeeves and Wooster Theme  - נעימת הפתיחה
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**גבי (גבריאל) רוזנדורן** (30 באוקטובר 1947 - 27 באפריל 1980) היה כדורגלן ישראלי אשר שיחק בעמדת הקשר האחורי בהפועל הרצליה ובמספר קבוצות בליגת הראשונה בהן: הפועל פתח תקווה, מכבי נתניה והפועל יהוד, וכן בנבחרת ישראל, במדיה רשם 7 הופעות בשנות ה-70.

רוזנדורן גדל במחלקת הנוער של הפועל הרצליה ועבר משם להפועל פתח תקווה שם שיחק 9 עונות, ובמדיה רשם 198 הופעות בליגה וכבש 17 שערים. במאי 1976 התעלף לאחר שכבש שער בניצחון קבוצתו על מכבי תל אביב באצטדיון בלומפילד. בהמשך עבר למכבי נתניה בה היה שותף לעונת 1978 בה זכתה הקבוצה בדאבל. ממכבי נתניה המשיך רוזנדורן להפועל יהוד, ובדצמבר 1979 איבד רוזנדורן את הכרתו בעת משחק ליגה של קבוצתו מול הכח מכבי רמת גן, בעקבות האירוע ואחרי התייעצות עם רופאיו החליט רוזנדורן לפרוש מכדורגל ולהמשיך בקורס המאמנים בו השתתף באותה עונה.

ב-27 באפריל 1980 בעת שהיה בקורס מאמנים איבד רוזנדורן את הכרתו וצנח אל הקרקע עקב אירוע לב. ניסיונות ההחייאה לא צלחו הוא הובהל לבית החולים לניאדו, אך שם נקבע מותו. רוזנדורן היה נשוי ואב לשני ילדים בת ובן .

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* עמוד השחקן במוזיאון הפועל פתח תקווה
* עמוד ההנצחה לשחקן באתר מכבי נתניה
**חזי שירזי** (נולד ב-7 בפברואר 1969) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ. שירזי מזוהה בעיקר עם קבוצת בני יהודה תל אביב, ומהווה את אחד מסמלי המועדון.

קריירה
------

הופעת הבכורה שלו בליגה הראשונה הייתה בעונת 1986/1987 במשחק בין בני יהודה לבית"ר נתניה. בעונת 1989/1990 זכה עם בני יהודה באליפות המדינה היחידה שבה זכתה עד כה, תחת הדרכתו של גיורא שפיגל, ולצידם של משה סיני, יוסי זאנה ורוני לוי.

לקראת עונת 1991/1992 עבר להפועל תל אביב ושיחק במדיה שלוש עונות, תחת הדרכתו של משה סיני ששימש כמנג'ר שחקן. בעונתו האחרונה במועדון שיתף פעולה עם שחקן נוסף שהגיע מבני יהודה, חיים רביבו, וסייע לקבוצה להעפיל לגמר גביע המדינה. במדי הפועל תל אביב כבש שירזי 29 שערי ליגה, ובסך הכל 38 שערים בכל המסגרות.

לקראת עונת 1994/1995 עבר שירזי לקבוצת הפועל צפרירים חולון, ובעונת 1996/1997 הצטרף למכבי חיפה, עמה זכה בגביע המדינה בעונת 1997/1998.

בהמשך שיחק שירזי גם בהפועל באר שבע, אותה עזב במהלך עונת 1998/1999 וחזר לבני יהודה. בשנת 2001 ירד עם בני יהודה לליגה הלאומית, אך נשאר בקבוצה וסייע לה לסיים במקום השני בעונת 2001/2002 ולשוב לליגת העל לאחר עונה אחת.

שירזי הופיע פעם אחת במדי נבחרת ישראל, במשחק ידידות מול ארצות הברית ב-17 ביוני 1997.

בשנת 2004 פרש ממשחק פעיל לאחר 18 עונות כשחקן מקצוען, מתוכן שיחק בליגה הראשונה 17 עונות ובמדי בני יהודה שיחק 11 עונות.

לאחר סיום הקריירה כשחקן, מילא תפקידים שונים במועדון בני יהודה, כמו מאמן קבוצת הנוער של המועדון, עוזר מאמן של הקבוצה הבוגרת וסקאוט.

חיים אישיים
-----------

חזי שירזי הוא בנו של מאיר שירזי, כדורגלן ומנהל קבוצת בני יהודה תל אביב בעבר, ואחיו של שחקן ומאמן העבר, ניצן שירזי, אשר היה מאמנו בבני יהודה בעונתו האחרונה בקריירה. המאמן ניסן יחזקאל וכדורגלן העבר רוני מאיר הם בני דודו.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
* רון עמיקם, בקטנה: אליפות מחוץ לארבע הגדולות, באתר nrg מעריב, ‏25 באוקטובר 2011

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  חזי שירזי, באתר מכבי חיפה און-ליין
2. 1 2  רענן ברנובסקי‏, בני יהודה: חזי שירזי מונה לסקאוט, באתר וואלה!‏, 16 בספטמבר 2010
3. 1 2  חזי שירזי, באתר ONE
4. ↑  חזי שירזי פורש העונה מכדורגל, באתר ynet, 7 באפריל 2004
פירוש נוסף ערך זה עוסק במעיין באזור הכנרת. אם התכוונתם ל"ביר איוב" מעיין קדום באזור ירושלים, ראו עין רוגל.
הבריכה הבנויה מעל המעיין
המפל
**עין איוב** הוא מעיין בחופה הצפוני של הכנרת בבקעת טבחה ליד הגן הלאומי כפר נחום. שמו של המעיין מקורו במסורות דרוזיים המספרות שהנביא הקדוש איוב נרפא במי המעיין מהשחין שבו הוכה על ידי השטן. למי המעיין מיוחסות סגולות מרפאות. המעיין נמצא בין כביש 87 וגדת הכנרת. עד מלחמת העצמאות נקרא המעיין "מרחץ איוב" או "חמאם אל-איוב".

גאוגרפיה
--------

הגישה למעיין היא דרך מדרגות המגיעות לרחבת המעיין. מעל המעיין בנויה בריכה עתיקה גדולה עגולה בצורת גליל, הבנויה מאבן. גובהה הפנימי של הברכה 6.5 מטר, קוטרה 2.5 מטר ועובי הקירות 1.5 מטר. זו בריכת הרמה עם גרם מדרגות לולייני. בריכות דומות נבנו על ידי הרומאים ששימשו להפעלת טחנות קמח. במאה ה-18 שופצו מבנים אלה, ותיארוך זמן בנייתה של הבריכה אינו ידוע. מליחות המים במעיין 1,000 מ"ג כלור לליטר, חום המים 27 מעלות צלזיוס, וספיקתו 20 מ"ק לשעה.

קידוח "כנרת 7" של תה"ל במקום ליד בריכת המעיין, במסגרת הפעולה להטיית המעיינות שהמליחו את הכנרת פרצו המים בבאר ארטזית עם ספיקה של כ-600 מ"ק לשעה, ולא ניתנים לעצירה. בגלל מליחותם הנמוכה יחסית של המים (800 מ"ג כלור לליטר), החליטה תה"ל לאפשר את זרימת המים לכנרת, בניגוד לשאר המעיינות המלוחים המוזרמים בתעלה מיוחדת העוקפת את הכנרת. הקידוח הביא לפירצה בתחתית הבריכה ולכן מפלס המים בה נמוך. בעבר מילאו המים את הבריכה והם שימשו להשקיית חלקות חקלאיות באזור.

מי הקידוח זורמים באמצעות צינור לכוון הכנרת דרך מצוק סלע גיר מעל הגדה, ונופלים לכנרת במפל בגובה של 4 מטר. מתחת למפל מספר בריכות התחומות באבני בזלת המתחברות לכנרת. מסביב לבריכה סבך של צמחייה.

המפל נקרא - "המפל הנסתר" כאשר זרימתו יוצאת מבין אבני הבזלת לכנרת, ולמספר בריכות המתחברות אל הכנרת. 
זרימתו של המפל אחידה במשך כל עונות השנה, וטמפרטורת המים שלו קבועה - 24 מעלות. בתקופת הקיץ, כאשר בחוץ מגיעה הטמפרטורה לארבעים מעלות ומי הכנרת מתלהטים לשלושים מעלות, מי המפל נותרים קרירים וצוננים. בעונת החורף, כאשר האוויר ומי הכנרת מתקררים והטמפרטורה שלהם צונחת מתחת לעשרים מעלות, מי המפל מרגישים חמימים למגע.

מעל כביש 87 נמצאת מערה שעל פי המסורת הדרוזית שהה בה איוב בעת בואו לטבול במי המעיין.
שמו של המעיין מעיד על כך שהוא נקשר במסורות שונות לאיוב המקראי. לפי המסורת, איוב הגיע למעיין זה על מנת להירפא מהשחין שבו לקה. בבואו לרחוץ במי המעיין, והתגורר במערה שנראית על צלע ההר מעל למעיין, שנקראת על פי המסורת "מערת איוב".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עין איוב** בוויקישיתוף
* עין איוב(הקישור אינו פעיל) באתר רשות הטבע והגנים
* ספי בן יוסף, חמאם איוב: בריאות לחופי הכנרת, באתר ynet, 15 בספטמבר 2005
* תמי עוז, המפל הנסתר בכפר-נחום, באתר ynet, 3 בדצמבר 2002

 תצפית על עין איוב מאזור המערה
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסימן מוטבע. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו חותם (פירושונים).
 

|  |
| --- |
| * חותמות עבריים מתקופת מלכי יהודה וישראל, בסדרת מועדים לשמחה תשי"חחותמות עבריים מתקופת מלכי יהודה וישראל, בסדרת מועדים לשמחה תשי"ח
* חותמות עבריים מתקופת מלכי יהודה וישראל, בסדרת מועדים לשמחה תשי"חחותמות עבריים מתקופת מלכי יהודה וישראל, בסדרת מועדים לשמחה תשי"ח
* חותמות עבריים מתקופת מלכי יהודה וישראל, בסדרת מועדים לשמחה תשי"חחותמות עבריים מתקופת מלכי יהודה וישראל, בסדרת מועדים לשמחה תשי"ח
ישנן 3 תמונות בגלריה. ניתן להקיש על תמונה להגדלתה |

מגוון חותמות שעווה של שושלת פון גמינגן
מכשירי חותם, חותמות ומקלוני שעווה צבעוניים להתכה
**חוֹתָם** (או חותמת) הוא סימן רשמי, סמל או שלט אצולה אשר מוטבע, מודפס, מובלט או מצורף למסמך (או כל חפץ אחר) במטרה לאשר את מקוריותו, כתחליף או כתוספת לחתימה. ברוב המקרים נעשה שימוש בנוזל (כגון דיו, או שעווה מומסת) המאפשר גיוון בצבע, אולם "חותם יבש" מטביע סימן באמצעות הפעלת לחץ והשקעת החותם בנייר. המילה חותם משמשת גם לתיאור הסמל או הציור המיוצג בו וכמו כן כשם עצם לתיאור כל מכשיר, טבעת חותם או חותמת המשמשים להטבעות חותם. ההטבעה לרוב, על גבי החותם יש שטח מגולף מחומר קשה שמטביע צורה מסויימת כאשר הוא מונח על חומר רך. בנוסף, משתמשים במונח חותם בהשאלה כדי לתאר השפעה והשארת סימן (למשל במונח "הטביע חותם").

היסטוריה
--------

חותם השעווה שימש בעבר כדרך לוודא שמכתב או חבילה לא נפתחו בידי זרים וכן ששולח המכתב הוא אכן בעל החותמת עצמו. נהוג היה ליצור אותו על ידי טפטוף שעווה מותכת בגוף המסמך, על קשר בחוט אשר נכרך סביבו, על קצוותיו המקופלים, או על פינה גזורה ומקופלת שלו (אך לא בנפרד מהמסמך). לאחר מכן מוטבע החותם באמצעות טבעת, או כל חותם אחר (לרוב מברזל). בצורה זו לא ניתן להסיר בקלות את החותם מבלי לשוברו, ובלתי אפשרי לעשות בו שימוש חוזר.

היסטורית, שימשו חותמות שעווה כאסמכתא למקוריות כמעט בכל התרבויות שעשו שימוש בכתב. ממשלות רבות עשו בעבר שימוש בחותמות שעווה על מנת לשלוח לאזרחיהן מכתבים אישיים. בימינו נעשה בהן שימוש במתן תוקף לאמנות וחוזים רשמיים, מתן אישורים נוטריוניים הנוגעים למתן שבועה ולאישור נאמנות למקור של עותקי מסמכים. בשוק הפרטי כיום השימוש בחותם הוא בעיקר כתחביב אמנותי, ליצירת פריטים מקוריים כמו למשל הזמנות לאירועים בכלל ולחתונות בפרט, ויצירת חותמות אישיות בעבודת יד, בעיקר משעווה.

ראו גם
------

* בולה
* בולה אפיפיורית
* חותם גליל
* חותמות למלך
* חותם המדינה
* החותם הגדול של ארצות הברית
* חותם המדינה (מדינות ארצות הברית)
* שבעת החותמות
* טביעת חותם

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **חותם** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **חותמת** |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **חותם** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **חותמות** |

* מסמך של הארכיון הלאומי הבריטי בנושא
* חותם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  על המילה חוֹתָם, באתר hebrew-academy.org.il
2. ↑  *Wax Seal Stamps - Everything You NEED TO KNOW!*, נבדק ב-2023-05-19

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4054876-4
* HDS: 012808
* NDL: 00564166
* NKC: ph124067

 |
**דגל וייטנאם** (בווייטנאמית: **cờ đỏ sao vàng**, מילולית - "הדגל האדום עם הכוכב הצהוב") הוא דגלה הלאומי של הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם. הדגל הוא דגל מהפכני אדום שעליו מוטבע הכוכב האדום הקומוניסטי.

היסטוריה
--------

דגל וייטנאם אומץ על ידי הווייט מין ב-1941, כוח גרילה שלחם בכיבוש היפני של וייטנאם במהלך מלחמת העולם השנייה. ב-2 בספטמבר 1945 הכריז הוייט מין על הקמת הרפובליקה הדמוקרטית של וייטנאם, והדגל היה לדגלו.

למרות הצהרת העצמאות של הרפובליקה הדמוקרטית של וייטנאם, צרפת תבעה בעלות על וייטנאם במסגרת הודו-סין הצרפתית, אך הסכימו לעצמאות מסויימת במסגרת האיחוד הצרפתי. השיחות בין צרפת לוייט מין התמוטטו בתוך זמן קצר, מה שהוביל למלחמת הודו-סין הצרפתית. אחרי קרב דיין ביין פו ב-1954 הסכימו הצרפתים לוותר על צפון וייטנאם, ובוועידת ז'נבה חולקה וייטנאם לאורך קו הרוחב 17, וצפון וייטנאם הוכרה כמדינה עצמאית.

לאחר ההכרה במדינה, אימצה המדינה דגל רשמי בעל כוכב צר יותר ב-30 בנובמבר 1955. 

במקביל, הוקמה ב-1949 הרפובליקה של וייטנאם, שהוכרה עד 1954 כריבון של כל וייטנאם. המדינה אימצה דגל צהוב אותו חצו שלושה קווים אופקיים אדומים. הדגל היה בשימוש עד לתבוסת הרפובליקה של וייטנאם במלחמת וייטנאם ב-1976, שהביאה לכיבוש הדרום בידי הצפון.

עיצוב
-----

יחס הממדים שלו הוא 2:3 ובמרכזו כוכב צהוב בעל חמישה קודקודים, המסמל את מנהיגות המפלגה הקומוניסטית הווייטנאמית. הצבע האדום מסמל הצלחה ומהפכה. חמשת הקודקודים מסמלים את העובדים, האיכרים, החיילים, האינטלקטואלים והצעירים.

צבעי הדגל הם צבעים לאומיים ותיקים של וייטנאם, ששימשו גם את דגל דרום וייטנאם ואת דגל הקיסרות הווייטנאמית.

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל דגלים וסמלים** |

* סמל וייטנאם
* המנון וייטנאם
* דגל דרום וייטנאם

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דגל וייטנאם** בוויקישיתוף
* וייטנאם, באתר דגלי העולם (באנגלית)
* דגל וייטנאם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| דגלי מדינות אסיה |
| --- |
| מדינות | אוזבקיסטן • אזרבייג'ן • איחוד האמירויות הערביות • אינדונזיה • איראן • אפגניסטן • ארמניה • בהוטן • בחריין • בנגלדש • ברוניי • גאורגיה • הודו • המלדיביים • הפיליפינים • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקיה • טורקמניסטן • יפן • ירדן • ישראל • כווית • לאוס • לבנון • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה • מצרים • נפאל • סוריה • סינגפור • סרי לנקה • עומאן • עיראק • ערב הסעודית • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קטר • קירגיזסטן • קמבודיה • קפריסין • רוסיה • תאילנד • תימן |  |
| שטחים תלויים | אבחזיה • אג'ריה • אי חג המולד • איי קוקוס • דרום אוסטיה • הונג קונג • הטריטוריה הבריטית באוקיינוס ההודי • הרפובליקה הסינית • הרשות הפלסטינית • כורדיסטן • מקאו • צפון קפריסין |
| אירופה • אפריקה • אסיה • אוקיאניה • אמריקה הצפונית • אמריקה הדרומית |
ארבעת בני הורוס
ארבעה הבנים של הורוס - **חפי**, **דואמותאף**, **קבחסנואף** ו**אימסת**, הם קבוצה של ארבעה אלים מן הדת המצרית, הקשורים לתהליך המוות, הקבורה והעולם הבא. אחת מהופעותיהם המוכרות ביותר היא על מכסי ארבעת הכדים הקנופים, המשמשים בתהליך חניטת המומיה.

ארבעת הבנים
-----------

ארבעת הבנים היו במקור מדריכים שתפקידם היה לעזור למלך המנוח על ידי הזנתו, אפשור התקדמותו וזריחתו לאחר המוות עם השמש:

"חפי, דואמותאף, קבחסנואף ואימסת יגרשו את רעב זה אשר בבטני וצמא זה שעל שפתי." (כתבי הפירמידות #338).
"הו חפי, דואמותאף, קבחסנואף, הביאו לי סירה זו אשר בנה ח'נום, המצוייה בנתיב המים של ציפור הח'תם." (כתבי הפירמידות #522).

"ארבעת אלים אלה, חבריו של המלך, המטפלים במלך זה, ששמם אימסת, חפי, דואמותאף, קבחסנואף, ילדיו של הורוס מארץ קמת, הם קושרים את סולם החבלים עבור מלך זה, הם מייצבים את סולם העץ עבור מלך זה, הם גורמים למלך לעלות אל ח'פרר כאשר הוא מתהווה בצד המזרחי של השמים." (כתבי הפירמידות #2078-2079).

בני הורוס קושרו לארבעת כיווני המרחב, ותמונותיהם או שמותיהם צוירו על ארבעת הצדדים של ארון הקבורה המצרי.

אזכורים לבניו של הורוס מצויים החל למן הממלכה הקדומה עד לתקופה היוונית-רומית.

חפי
---


|  |
| --- |
| חפי **בכתב חרטומים** |
|  |

חפי מופיע איקונוגרפית עם ראש של קוף בבון.

האיבר הפנימי עליו הוא מגן הן הריאות.

הכיוון במרחב אליו הוא משויך הוא הצפון.

אימסת
-----


|  |
| --- |
| אימסת **בכתב חרטומים** |
|  |

אימסת מופיע איקונוגרפית עם ראש אנושי.

האיבר הפנימי עליו הוא מגן הוא הכבד.

הכיוון במרחב אליו הוא משויך הוא הדרום.

דואמותאף
--------


|  |
| --- |
| דואמותאף **בכתב חרטומים** |
|  |

דואמותאף מופיע איקונוגרפית עם ראש של תן.

האיבר הפנימי עליו הוא מגן הוא הקיבה.

הכיוון במרחב אליו הוא משויך הוא המזרח.

קבחסנואף
--------

|  |
| --- |
| קבחסנואף **בכתב חרטומים** |
|  |

קבחסנואף מופיע איקונוגרפית עם ראש של בז.

האיבר הפנימי עליו הוא מגן הוא המעיים.

הכיוון במרחב אליו הוא משויך הואו המערב.

ראו גם
------

* העין של רע
* טיטאנים
* שנה אפלטונית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארבעת בני הורוס** בוויקישיתוף

| המיתולוגיה המצרית |
| --- |
| הפנתאון המצרי | אוסיריס • איזיס • אכר • אמון • אמונט • אנוביס • אנוקט • אפיס • אפפ • ארבעת בני הורוס • אתום • אתון • באט • בס • בסתת • גב • הורוס • חעפי • הקא • וואדג'ת • ח'ונסו • ח'נום • ח'פרי • חתחור • מות • מונתו • מין • מע'ת • מפדת • נו • נות • נחבת • נית • נפרטם • נפתיס • סאטט • סובק • סופדו • סח'מת • סת (וסת־בעל) • פאחט • פתח • קבוי • קוק • קטש • רע (העין של רע) • רשף • שו • תאורת • תחות • תפנות • סרקת |  |
| אתרים מיתולוגיים | בנבן |
| כתבים דתיים | אמדואט • כתבי הפירמידות • כתבי סרקופגים • ספר האדמה • ספר המערות • ספר המתים (הפפירוס של אני) • ספר הנשימה • ספר השערים |
| פולחן | מקדשים מצריים (מקדש לוקסור • כרנך • מקדשי אבו סימבל) • הפירמידות במצרים (הפירמידה הגדולה של גיזה) • הספינקס הגדול של גיזה • עמק המלכים |
דרך הקיסר
**דרך הקיסר** (או "שביל הקיסר", בערבית: עקבת אל ח'אן) הוא כינוי לכשלושה קילומטרים של דרך רומית סלולה היטב, חלק מן הדרך שהובילה מירושלים וחברון לכיוון בית גוברין.

גיאוגרפיה
---------

הדרך נמצאת ביער מטע, סמוך למושב מטע, עין מטע וחורבת חנות. בחלקים מן הדרך, העוברת כולה בשיפוע על שלוחת הר, נחצבו מדרגות נוחות להקלת התנועה. לצדי הדרך מצויים ריכוז אבני מיל, בור מים גדול חצוב ובית בד.

השם הערבי עקבת אל ח'אן (מילולית: מעלות החאן) מתייחס לקרבת הדרך אל הח'אן של חורבת חנות. בעבר עבר על הדרך קטע משביל ישראל.

היסטוריה
--------

בעוד שהדרכים הרומיות בארץ ישראל לא היו תמיד סלולות, הרי שדרך זו סלולה ברוחב, בפאר ובאופן המאפשר נוחות רבה, כראוי לקיסר. אחת מאבני המיל שנמצאו סמוך לדרך נושאת את שמו של הקיסר אדריאנוס, ולכן קיימת סברה שהיא נסללה לכבוד ביקורו של הקיסר בארץ ישראל בשנת 130 (סמוך לפני פרוץ מרד בר כוכבא) ומכאן שמה "דרך הקיסר". אולם, יוסף בן מתתיהו מתאר מסע שערך המצביא הרומי לוקיוס אניוס בשם אספסיאנוס, נגד העיר גרשה; לפי מחקריהם הנפרדים של אלי שנהב וזאב ספראי, השתמש המצביא בדרך זו כ-80 שנים קודם לכן. 

בינואר 2024 פתחה קרן קיימת לישראל שביל חדש של "דרך הקיסר" בשיתוף הוועדה לשבילי ישראל של החברה להגנת הטבע, הממוקם בצד הדרומי של כביש 375 – על השלוחה של הר יערן, ללא חציית הכביש.

מחקר
----

העובדה שאין כל עדויות לחריצים מעגלות משא או מרכבות רומיות מקשה על זיהוי הדרך כדרך רומית אימפריאלית. מחקר של ישראל רול הראה שעגלות משא נהגו בצבא הרומי עד המאה הרביעית, אך אחר כך היו רק בהמות משא (כך למשל בעמודי ניצחון מהמאה השנייה והשלישית מתוארות גם עגלות משא, אך בעמוד תאודוסיוס הראשון אין). ניתוח זה מתארך את הדרך למאה הרביעית, אך לא הרבה אחרי, כי גת ביזנטית החותכת את הדרך מלמדת שתוך כ-200 שנה לכל היותר הדרך חדלה לתפקד כציר תנועה.

חוקרים עצמאיים מציעים כי חלק מהדרכים בארץ שסלילתן מיוחסת לאימפריה הרומית, בעיקר באזור יהודה, היו למעשה דרכים שנסללו על ידי עולי הרגל היהודים לירושלים.

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

* אלי שנהב, ח'רבת חנות – מסורת ביזנטית קדומה על מקום קבורתו של גלית, **מחקרי יהודה ושומרון** כרך שביעי, תשנ"ז, עמודים 181–189; המאמר מכיל ביבליוגרפיה נוספת להרחבה
* עין מטע חרבת חנות שביל הקיסר - מסלול טיול מפורט מאתר טיולים בארץ
* חורבת חנות ודרך הקיסר מאתר הקרן הקיימת לישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  מלחמת היהודים, ספר ד', עמודים 490-486
2. ↑  כרמלי, גלעד (2024-01-21). "לצעוד כמו לפני 2,000 שנה: "דרך הקיסר" בהרי ירושלים סומנה מחדש". *Ynet*. נבדק ב-2024-01-21.
3. ↑  יגאל טפר, יותם טפר, "דרכים נושאות עם - דרכי עולי הרגל אל ירושלים בימי הבית השני", הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2013
4. ↑  החוקרים שעלו על הדרך החדשה לבית המקדש, "הארץ", 20 בספטמבר 2013
**רגנאר קלבאן** (נולד ב-30 באוקטובר 1985; ויליאנדי שבאסטוניה) הוא כדורגלן אסטוני המשחק בקבוצת טאלינה קאלב מליגת העל האסטונית בעמדת הבלם.

קריירת מועדונים
---------------

קלבאן התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אלבה, בשנת 2001 הוא עלה לקבוצה הבוגרת. עונה לאחר מכן הצטרף לויליאנדי טולאביק, ועונה לאחר מכן עבר לפלורה טאלין. ב-31 באוגוסט 2004 קלבאן הושאל לוולרנגה ל-3 חודשים. ב-19 בספטמבר 2004 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 1:4 נגד מולדה. לאחר שהסתיימה תקופת ההשאלה, המועדונים סיכמו שהשחקן יישאר במועדון הנורווגי עד ה-30 בנובמבר 2005. לאחר שהיה שותף רק ב-2 משחקים שוחרר, וב-4 באוגוסט 2005, הוא חתם על חוזה לשלוש שנים בהראקלס אלמלו ההולנדית. חמישה ימים לאחר מכן, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה נגד RKSV DCG. ב-31 בדצמבר 2006 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה בתיקו 2:2 נגד ויטסה ארנהיים. ב-29 בדצמבר 2007 קלבאן האריך את החוזה שלו בהראקלס עד ה-30 ביוני 2008.

ב-27 בינואר 2009, הושאל לא.ז. אלקמאר עד לסיום העונה עם אופציה לחוזה של 4 שנים. ב-4 בפברואר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0:1 נגד רודה. אחרי שהיה שותף עם בזכייה של המועדון באליפות, הקבוצה מימשה את האופציה עליו והוא חתם ל-4 שנים במועדון. ב-29 בספטמבר 2009, ערך את הופעת הבכורה שלו בשלב הבתים של ליגת האלופות בתיקו 1:1 נגד סטנדרד לייז' ובכך הוא הפך לאסטוני הראשון שרושם דקות משחק בליגת האלופות. למרות זאת באותה עונה הוא לא זכה לדקות משחק. לאחר מינויו של גטייאן ורביק קלבאן חזר להרכב. הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במסגרת אירופאית בסיבוב השלישי של מוקדמות הליגה האירופית, בניצחון 0:2 נגד גטבורג. ב-10 בנובמבר 2010 קלבאן הבקיע בניצחון 0:3 נגד פ.ס.וו. איינדהובן במסגרת הגביע ההולנדי.

ב-2 ביולי 2012, חתם לשנתיים באאוגסבורג. ב-14 בספטמבר 2012 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 0:0 נגד וולפסבורג.

ב-20 ביולי 2016 חתם קלבאן בליברפול האנגלית. ב-14 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 3–4 על ארסנל.

ב-17 באוגוסט 2018 חתם קלבאן בקליארי.

ב-1 ביולי 2021 חתם קלאבן בפאידה מליגת העל האסטונית.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-3 ביולי 2003 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו נגד ליטא במסגרת גביע הים הבלטי. ב-31 במאי 2006 הבקיע את שער הבכורה שלו במשחק ידידות נגד ניו זילנד. ב-29 בפברואר 2012 הוא קיבל לראשונה את סרט הקפטן במשחק ידידות נגד אל סלבדור, מאז הוא נשאר קפטן הנבחרת.

ב-2019 פרש מהמדים הלאומיים.

תארים
-----

**פלורה טאלין**

* אליפות אסטוניה: 2003
* הסופר קאפ האסטוני: 2003

**אלקמאר**

* אליפות הולנד: 2008/2009

**אישיים**

* הכדורגלן האסטוני של השנה (7) : 2012, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רגנאר קלבאן** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **2011**:**קונסטנטין ואסילייב** | **הכדורגלן האסטוני של השנה** 2012 | **2013**:**קונסטנטין ואסילייב** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **2013**:**קונסטנטין ואסילייב** | **הכדורגלן האסטוני של השנה** 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 | **2020**:**ראונו סאפינן** |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסרט מתיחות. אם התכוונתם לתוכנית טלוויזיה קומית לילדים, ראו ניפגש בסיבוב.

**ניפגש בסיבוב** הוא סרט ישראלי מסוגת סרט מתיחות קומי משנת 1986.

זה היה סרט המתיחות השלישי של יהודה בארקן. במהלך שנות ה-80 החל בארקן לביים, לשחק ולהפיק סרטי מתיחות. ב-1980 כתב וביים לצד יגאל שילון את הסרט "חייך, אכלת אותה". ב-1984 כתב וביים לצד יגאל שילון את הסרט "המתיחה הגדולה". ב-1986 כתב וביים לצד יגאל שילון את הסרט "ניפגש בסיבוב".

בסרט יש קטעי מתיחות שונים, הכוללות: חתן מתחת לחופה המגלה שכלתו הוחלפה, כלב עם שלפוחית לוחצת מוטרד מעץ שבורח לו, אשה עובדת בית החולים מבקשת עזרה להחלפת גלגל ברכבה כשבאמתחתה ארון מתים - מושון שבתוך הארון מתחיל לזוז, ואף מבקש סיגריה אחרונה...
גבר אוכל נקניקיה ומגלה שהיא מפולפלת במיוחד, דנוטה כמלצרית מציעה חלב לאנשים בבית הקפה, ולמי שרוצה היא חולצת שד כדי להוסיף חלב לכוס, מושון נשלח מטעם העירייה לעורר מודעות לזרוק את כל הזבל לפח כשהוא בתוכו, ומפתיע את כולם כשהוא מגיח מהפח, ואף זורק על אנשים את מה שזרקו עליו.

הסרט נמצא במקום 11 במאה הסרטים הישראליים הנצפים ביותר בכל הזמנים, עם כ-750,000 כרטיסי קולנוע שנמכרו.

שחקנים ודמויות
--------------

בין השחקנים, המגלמים את עצמם, נמצאים:

* יהודה בארקן
* קרוליין לנגפורד
* מושיק טימור
* נתן דטנר
* ניסים גרמה
* חנן גולדבלט
* מושון אלבוחר
* דנוטה לאטו
* איגור בוריסוב
* אורי גרוס

קישורים חיצוניים
----------------

* "ניפגש בסיבוב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ניפגש בסיבוב", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "ניפגש בסיבוב", באתר אידיבי
* "ניפגש בסיבוב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ניפגש בסיבוב, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* ג. עיטור, מאחורי הקלעים, להיטון, 1/1/1986
* דני ורט, ביקורת על הסרט העיר, 28/3/1986, עיתון הארץ
* עדנה ודן פיינרו, ביקורת על הסרט, העולם הזה, 26/3/1986

הערות שוליים
------------

1. ↑  דודי פטימר, ‏עירום, גסויות ושמחה לאיד: הסיפורים מאחורי סרטי המתיחות מהאייטיז, באתר מעריב אונליין, 4 באפריל 2020
**ניצחון אפל** (באנגלית: **Dark Victory**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1939 בבימויו של אדמונד גולדינג. בסרט מככבים בטי דייוויס, ג'ורג' ברנט, המפרי בוגרט, ג'רלדין פיצג'ראלד ורונלד רייגן. תסריט הסרט נכתב על ידי סיסי רובינסון ומבוסס על מחזה כושל בעל אותו שם שנכתב על ידי ג'ורג' ברוואר וברטראם באלש משנת 1934.

צוות שחקנים
-----------

* בטי דייוויס - ג'ודית' טראהן
* ג'ורג' ברנט - ד"ר פדריק סטיל
* המפרי בוגרט - מייקל או'לארי
* ג'רלדין פיצג'ראלד - אן קינג
* רונלד רייגן - אלק האם
* הנרי טרברס - ד"ר פארסונס

הפקה
----

טלולה בנקהאד גילמה את ג'ודית' במחזה משנת 1934. המחזה היה כישלון ורץ רק 51 פעמים.

ב-1935, דייוויד או. סלזניק רצה ללהק את גרטה גרבו לסרט, אך היא בחרה לשחק בסרט "אנה קרנינה".

זה היה שיתוף הפעולה השמיני של בטי דייוויס וג'ורג' ברנט. בתקופת הסרט דייוויס ניהלה מערכות יחסים עם ויליאם ויילר והווארד יוז, דבר שגרם לבעלה, האם נלסון, להגיש בקשת גירושין ממנה. בעקבות כך היא רצתה לפרוש מהסרט, אך המפיק האל וויליס שכנע אותה להמשיך בחוזה הסרט. באותה שנה ברנט התגרש מרות צ'טרטון, והוא ודייוויס ניהלו מערכת יחסים שהתחילה בצילומי הסרט.

מפיקי הסרט החליטו להחתוך את סצנת הסיום שזכתה לביקורות קטלניות. הסצנה כללה את התחרות שבה סוסה של ג'ודית' ניצח. ובעקבות כך רואים את מייקל (המפרי בוגרט) בוכה.

לסרט נעשו מספר אתחולים בטלוויזיה ובקולנוע.

פרסים ומועמדויות
----------------

בטי דייוויס הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר, אך היא הפסידה לויוויאן לי ששיחקה ב"חלף עם הרוח". מקס שטיינר היה מועמד לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר, אך הוא הפסיד להרבט סטושארד שהלחין את "הקוסם מארץ עוץ". הסרט עצמו היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, אך הוא הפסיד לסרט "חלף עם הרוח".

בשנת 2002, הסרט דורג במקום ה-32 ברשימת "מאה שנים... מאה תשוקות" של מכון הסרטים האמריקאי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניצחון אפל** בוויקישיתוף

* "ניצחון אפל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ניצחון אפל", באתר נטפליקס
* "ניצחון אפל", באתר AllMovie (באנגלית)
* "ניצחון אפל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "ניצחון אפל", באתר אידיבי
* "ניצחון אפל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ניצחון אפל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הרב **יעקב פנחס שיר** (י"ז בסיוון תרפ"ג, 1 ביוני 1923 - כ"ו באדר תש"ע, 12 במרץ 2010) היה רבה הראשי האשכנזי של כפר סבא במשך למעלה משלושים שנה.

תולדותיו
--------

נולד בפולין, בנם של הרב אביגדור ראובן וחוה שיר. בשנת 1935, בהיותו בן 12, עלה עם משפחתו לארץ ישראל, בה כיהן אביו כרב בנשר-יגור. למד בישיבת תפארת ישראל בחיפה ובישיבת חברון בירושלים. נישא לחיה-אסתר, בתו של שמעון לעוי, שהיה הגבאי של בית הכנסת זהרי חמה בירושלים, ונינת הרב דוד בהר"ן.

בשנת 1949 מונה לרבו של חוואסה, לימים שכונת בן דור של נשר, שהתפנה מתושביו הערבים ואוכלס בעולים חדשים. הוא כיהן בתפקידו זה כעשרים שנה. בשנת 1952 הוא התמודד בראש הרשימה הדתית למועצת נשר.

בשנת 1970 התמנה לרבה של כפר סבא וכיהן בתפקידו עד לשנת 2007, אז פרש לגמלאות עקב בעיות בריאות. הקים בית דין לגיור, שעסק בעיקר בגיור ילדים שאומצו על ידי משפחות ישראליות בחו"ל.

נפטר בכניסת השבת בכ"ו באדר תש"ע, והלווייתו נערכה במוצאי השבת. נקבר בבית הקברות סנהדריה בירושלים.

בנו הרב חיים אריה שיר משמש משגיח בישיבת מיר מודיעין עילית, בעבר שימש בתפקיד זה בישיבת מאור התלמוד ברחובות. בנו הרב נחום שיר משמש כרב המושב בית יצחק הסמוך לנתניה. חתנו הרב רזיאל מינקה משמש כראש ישיבה לבחורים בעלי תשובה מיוצאי ברית המועצות.

קישורים חיצוניים
----------------

* זמן מעריב, כפר סבא נפרדה מהרב יעקב פנחס שיר, באתר nrg‏, 17 במרץ 2010
* בד"ה: הרב יעקב פנחס שיר זצ"ל רבה של כפר סבא, tog, 13 במרץ 2010
* הלויית הגאון רבי יעקב פנחס שיר זצ"ל, tog, 14 במרץ 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  מכתב גלוי לכ' הרבנות הראשית בירושלים, דבר, 7 בינואר 1938  
נשר יג'ור, הצופה, 9 במרץ 1938
2. ↑  רב לשכונת חוואסה, הצופה, 25 באוגוסט 1949  
נחנך בית מרחץ, הצופה, 16 באוגוסט 1953
3. ↑  "הרב פנחס שיר, רב בן דור"ידוע בשער בת רבים, מעריב, 14 באוגוסט 1961
4. ↑  רב טוראי ג'ורג' לזאר, חרות, 16 בנובמבר 1964
5. ↑  בחירות למועצה מקומית נשר, הצופה, 2 ביולי 1952
6. ↑  הרב פ. שיר נבחר לרבה של כפר סבא, מעריב, 6 באפריל 1970  
הרב י.פ. שיר רב כפר־סבא, דבר, 3 בנובמבר 1970

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008712675705171
* VIAF: 28159610542840541946
* WorldCat (עם VIAF): 28159610542840541946

 |
**קווין ברנס** (בגרמנית**: Kevin Behrens**; נולד ב-3 בפברואר 1991) הוא כדורגלן גרמני המשחק כחלוץ בקבוצת  וולפסבורג מהבונדסליגה.

קריירה
------

ברנס נולד בברמן והתאמן ברוב שנותיו הצעירות במועדון הכדורגל אטס בנטנטור ובס.ק. וייה שבמחוז ברמן.

בקיץ 2008, עבר לאקדמיית הנוער של ורדר ברמן מהבונדסליגה, אך לא הצליח להרשים ולעלות לקבוצה הבוגרת או המילואים. הוא שיחק עונתו הראשונה בכדורגל בוגרים בקבוצה החמישית בהייררכיה של המועדון.

לאחר שלוש עונות בליגה האזורית צפון, עזב ברנס את צפון גרמניה בקיץ 2014 ועבר לקבוצת אלמניה אאכן מהליגה האזורית המערבית. בסוף עונת 2014/15 סיים ברנס עם אאכן כסגנית אלופה, נקודה אחת מתחת לאלופה העולה בורוסיה מנשנגלאדבך II.

לאחר שמונה משחקי ליגה בלבד עבור יריבתה רוט-וייס אסן, חתם ברנס בפגרת החורף של עונת 2015/16 במועדון FC זארבריקן מהליגה האזורית דרום-מערב. ב-85 הופעות תחרותיות הבקיע החלוץ 41 שערים ובישל 31, וזכה עם המועדון בגביע סארלנד באביב 2017. בסיבוב העלייה לליגה השלישית ב-2018 נכשלו ברנס וסארבריקן מול אלופת בוואריה מינכן 1860.

בזכות יכולתו במדי זארבריקן, חתם החלוץ על חוזה לשלוש שנים בקבוצת הבונדסליגה השנייה סנדהאוזן בקיץ 2018.

ברנס עבר לאוניון ברלין מהבונדסליגה בחלון ההעברות של קיץ 2021.

במחזור הפתיחה של עונת 2023/24 בבונדסליגה הבקיע ברנס את השלושער הראשון שלו בליגה הבכירה ב-20 באוגוסט 2023 באצטדיון אן דר אלטן פרסטריי בניצחון 4 - 1 על מיינץ 05 מריינלנד-פפאלץ. שלושת השערים הובקעו בנגיחות. הוא המשיך בכושר הנגיחות גם במחזור השני כשהבקיע את שערו הרביעי בעונה בניצחון 4 - 1 נוסף על דרמשטדט.

בינואר 2024 עבר לוולפסבורג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קווין ברנס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  Behrens-Gala bei Gosens-Debüt, sport1
**וילהלם בורגדורף** (בגרמנית: **Wilhelm Burgdorf;** ‏ 14 בפברואר 1895 – 2 במאי 1945) היה גנרל גרמני בוורמאכט, ושלישו הצבאי של אדולף היטלר בשלהי מלחמת העולם השנייה. התאבד עם סיום המלחמה.

במלחמת העולם הראשונה השתתף כקצין בצבא הקיסרות הגרמנית ועוטר בצלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה. לאחר המלחמה המשיך בשירות קבע ברייכסווהר. ב-1935 שימש כמדריך באקדמיה הצבאית בדרזדן והועלה לדרגת מיור. ב-1937 שימש כשליש לכוח אדם בקורפוס ה-9. ב-1938 הועלה לדרגת אוברסטלויטננט. ממאי 1940 - אפריל 1942 היה מפקד רגימנט החי"ר 529 ועוטר בצלב האבירים של צלב הברזל. הוא התקדם בדרגות באגף כוח האדם וב-1942 הועלה לדרגת גנרל-מאיור בתפקיד סגן מפקד אגף כוח האדם בוורמאכט.

עם מותו של רודולף שמונדט הוא מונה באוקטובר 1944 לראש אגף כוח אדם ולשלישו הצבאי של היטלר והועלה לדרגת גנרל של חי"ר. בתפקידו זה היה איש אמונו של היטלר שהטיל עליו משימות מיוחדות.

מותו של ארווין רומל
-------------------

לאחר ניסיון ההתנקשות בהיטלר, רומל נחשד כי היה מעורב בקשר העשרים ביולי. היטלר הטיל על וילהלם קייטל את המשימה לחסל את רומל בדרך שתיראה כהתאבדות היות שרומל היה גנרל נערץ והוצאתו להורג הייתה פוגעת במורל הצבא. רומל נפצע קשה ב-17 ביולי 1944 לאחר שמכונית המטה שלו נפגעה מהפצצת מטוסי קרב של בנות הברית. לאחר טיפול בבית חולים הועבר להחלמה בביתו בעיירה הרלינגן ליד אולם.

קייטל הטיל את המשימה על בורגדורף וצייד אותו בכמוסת ציאניד. בורגדורף וסגנו ארנסט מייזל נסעו לביתו של רומל ב-14 באוקטובר 1944, שם אמר לו בורגדורף כי הוא מואשם בבגידה וכי יש לו ברירה להתאבד ולהיקבר בלוויה ממלכתית ומשפחתו לא תיפגע. רומל הסכים ולאחר שנפרד ממשפחתו הוסע מרחק קצר, מייזל והנהג ירדו והתרחקו מהרכב ובורגדורף נתן לו את כמוסת הציאניד. לאחר שרומל מת הגיע בורגדורף לבית חולים סמוך, אסר עליהם לבצע נתיחת הגופה וכפה על הצוות הרפואי להוציא תעודת פטירה ובה נכתב שסיבת המוות היא שטף דם במוח.

בפיהררבונקר
-----------

בורגדורף היה במעגל הקרוב ביותר להיטלר. הוא היה בין המוזמנים הבודדים למסיבה שנערכה לרגל נישואיו של היטלר עם אווה בראון, ואף אחד מהעדים והחתומים על צוואת היטלר, ביחד עם יוזף גבלס, מרטין בורמן והנס קרבס.

שלא כיתר רוב שוכני הבונקר הוא החליט לא לברוח לאחר התאבדותם של היטלר וגבלס. ביחד עם קרבס החליט להתאבד. לאחר שחיסלו מספר בקבוקי אלכוהול שלפו בורגדורף וקרבס את אקדחי הלוגר שלהם וירו לעצמם בראש. רוכוס מיש ראה אותם עם ראשים שמוטים ליד שולחן מלא בקבוקי אלכוהול וכך הם נמצאו על ידי ראשוני החיילים הסובייטים שנכנסו לבונקר. הם זוהו לפי מסמכים בכיסיהם.

בתרבות
------

דמותו של בורגדורף מופיעה בסרט "הנפילה", שמתאר את ימיו האחרונים של היטלר ופמלייתו בפיהררבונקר ובסרט שועל המדבר: סיפורו של רומל.

לקריאה נוספת
------------

* אנטוני ביוור, **נפילת ברלין**, הוצאת יבנה, 2003
* ויליאם שיירר, **עלייתו ונפילתו של הרייך השלישי**, הוצאת שוקן, 1962
* קורנליוס ראיין, **הקרב האחרון**, הוצאת לוין אפשטיין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וילהלם בורגדורף** בוויקישיתוף
* וילהלם בורגדורף, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 124544290
* ISNI: 0000 0000 2468 9827
* LCCN: n85033612
* VIAF: 32932818
* WorldCat: lccn-n85033612

 |
"**הפעולה השמית**" הייתה תנועה רעיונית שדגלה בהשתלבות מדינית של מדינת ישראל עם שכנותיה הערביות.

היסטוריה
--------

התנועה הוקמה בשנת 1956 על ידי אורי אבנרי, נתן ילין-מור, בועז עברון ואחרים. התנועה דגלה בהקמת פדרציה ישראלית־ערבית במזרח התיכון. שם התנועה נבחר כדי להצביע על הקשר ההיסטורי־תרבותי שבין מדינת ישראל לבין מדינות ערב שבסביבתה הקרובה, סביבה שכונתה במונחי התנועה "המרחב השמי" (מונח החופף ל"סהר הפורה"). כן קראה להתנתקות מן הציונות ולהפרדת הדת מן המדינה. עיקרי רעיונות התנועה, שהיה להם הרבה מן המשותף עם רעיונות הכנענים, פורסמו בחוברת שנקראה "המנשר העברי" (1958).

התנועה הייתה רעיונית בלבד ומשתתפיה היו מועטים, ובאווירה ששררה בארץ באותה תקופה, ימי עסקת הנשק הצ'כוסלובקית-מצרית, קרן המגן, פעולות התגמול ומבצע קדש, לא קנתה אחיזה בציבור. עיתון התנועה "אתגר" הופיע עד 1968, והתנועה התפרקה כעבור זמן לא רב.

חידוש התנועה
------------

תנועת "הפעולה השמית" החלה לפעול שוב בתחילת שנת 2011, כתנועת שלום עממית על ידי פעילים המחפשים את מה שהם מכנים "אלטרנטיבה מהפכנית לארגונים הנתמכים על ידי זרים שרק מחמירים את החיכוכים המקומיים ומביאים את עמי אזורנו רחוק יותר משלום אמיתי"

הפעולה השמית החדשה מתארת את עצמה כ:

> 
> תנועה ישראלית השואפת לאחד את כל העמים ילידי המזרח התיכון כנגד השפעתן של המעצמות הזרות, הזורעות הרס, ניגודי אינטרסים, וליבוי סיכסוכים באזורנו לשם קידום האינטרסים הפרטיים שלהן
> 
> 
> 
> 

.

מאז הקמתה מחדש, התנועה ארגנה מפגשים בין פלסטינים למתנחלים ישראלים בגדה המערבית, יזמה קמפיינים להגברת התמיכה בכורדיסטן העצמאית וקידמה חזית אחידה של "העמים הילידים" נגד השפעות פוליטיות זרות במזרח התיכון. התנועה פועלת גם נגד התמערבות, גלובליזציה, תמיכה פרו-ישראלית מהימין הנוצרי האמריקני, איסלאמופוביה בחברה הישראלית, קפיטליזם ומימון ארגונים פוליטיים מקומיים על ידי ממשלות זרות.

לקריאה נוספת
------------

* אורי אבנרי: **אופטימי**, עמ' 513 - 529, הוצאת ידיעות ספרים, 2014

קישורים חיצוניים
----------------

* אל"ף שי"ן, אינפנטיליות רוחנית תרבותית ("הפעולה השמית" על בעיות תרבות וחינוך), דבר, 30 בספטמבר 1958
* על אתגר: ביטאון התנועה, באתר העין השביעית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר תנועת הפעולה השמית
דלת הכניסה לישיבת המקובלים בית אל
הרב **גדליה חיון** (נפטר בה' באב ה'תק"י, 1750) היה מקובל, שד"ר, מייסד ישיבת המקובלים בית אל בירושלים ומחשובי חכמיה במחצית הראשונה של המאה ה-18.

חייו
----

נולד בטורקיה בעיר קושטא, שם היה תלמידו של הרב חיים אלפנדרי.

בשנת ה'תצ"ג (1733) פנו אליו במיוחד אנשי היישוב היהודי בחברון שהיה במצב קשה ביותר, בבקשה לצאת מטעמם כשד"ר לטורקיה. בקושטא הבירה פעל מוסד כלל יהודי בשם "ועד פקידי קושטא" שהוקם במטרה לרכז את הסיוע ליישוב היהודי שבירושלים, אנשי חברון ביקשו מר' גדליה להשפיע עליהם לפעול גם למען יהודי חברון, ואכן הצליח ר' גדליה במשימתו זו ובזכותו הוקם בקושטא ועד "פקידי חברון" שתפקידו היה לסייע במיוחד בהסדרת תשלום חובותיהם של יהודי חברון לשליטים מטעם האימפריה העות'מאנית שהרבו לרדות ולהתעמר בהם.

ר' גדליה מצוין לשבח על שסירב לקבל עבור שליחותו זו כל שכר שהוא, למרות השכר הרב שהיה מקובל לתת לשליחים שהסכימו לצאת למסעות מסוג שכזה.

בשובו משליחותו בשנת ה'תצ"ז (1737) ייסד בירושלים ועמד בראשה של ישיבת מקובלים שנקראה בשם "מדרש חסידים" ואחר כך בשם ישיבת המקובלים בית אל, כנראה בזכות כספים שהצליח לאסוף למטרה זו בשעה שעבר בקהילות טורקיה. הישיבה נוסדה מראשיתה כמקום ללימוד תורת הסוד, למובחרים שבאנשי ירושלים, ובמהרה נודע שמעה בקהילות יהודיות בכל רחבי העולם. עם השנים הגיעו רבים מהגולה במיוחד כדי ללמוד בה, למשל רבי אברהם גרשון מקיטוב, גיסו ותלמידו של הבעל שם טוב.

אף על פי שחכמי ירושלים אסרו על כל גורם פרטי, מוסד או קהילה, מבין העדות שבעיר באותם ימים לשלוח בעצמם שד"רים, קיבל מוסד זה אישור לשלוח מטעמו שד"רים לקהילות ישראל שבגולה ולהקים בהן קופות למען הישיבה. הישיבה קיימת עד היום בעיר העתיקה בירושלים.

בשנת ה'תק"י (1750), על פי בקשתו, מונה לראשות הישיבה תלמידו המקובל ר' שלום שרעבי שעלה מתימן.

ר' גדליה חיון נפטר בה' באב ה'תק"י (1750) ונקבר בהר הזיתים בירושלים.

החיד"א, שהיה סמוך לזמנו ולמד בישיבתו, מתאר אותו בהערצה גדולה ומכנה אותו בתואר "קדוש" - תואר השמור ליחידי סגולה שחיו חיי קדושה ופרישות. כמו כן תיאר אותו כ"בעל מופת", שתפילותיו היו נענות.

קישורים חיצוניים
----------------

* שם הגדולים/מערכת גדולים/ג, באתר אוצר הספרים היהודי השיתופי
* מידע על גדליה חיון בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  משוער בספר חוברת שרידי תימן של הרב אברהם נדאף

| ראשי ישיבת המקובלים בית אל |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הרב גדליה חיון | הרב שלום שרעבי | הרב יום טוב אלגאזי | הרב חזקיהו יצחק שרעבי | הרב רפאל אברהם שלום מזרחי שרעבי | הרב חיים אברהם גאגין | הרב ידידיה רפאל אבולעפיה | הרב אהרן עזריאל |
| תקצ"ז (1737) - תקי"א (1751) | תקי"א (1751) - תקל"ז (1777) | תקל"ז (1777) - תקס"ו (1806) | תקס"ו (1806) - תקס"ח (1808) | תקס"ח (1808) - תקפ"ז (1827) | תקפ"ז (1827) - תר"י (1850) | תר"י (1850) - תרל"א (1871) | תרל"א (1871) - תרמ"א (1881) |
|  |
| הרב שלום משה חי גאגין | הרב ששון בכר משה פרסיאדו | הרב מסעוד הכהן אלחדאד | הרב שלום הדאיה | הרב עובדיה הדאיה (במערב העיר) | הרב שלום מרדכי חיים הדאיה (במערב העיר) | הרב מאיר יהודה גץ | הרב ישראל אביחי |
| תרמ"א (1881) - תרמ"ג (1883) | תרמ"ג (1883) - תרס"ג (1903) | תרס"ג (1903) - תרפ"ז (1927) | תרפ"ז (1927) - תש"ה (1945) | תשי"ח (1958) - תשכ"ט (1969) | תשכ"ט (1969) - תש"ע (2010) | תשל"ג (1973) - תשנ"ה (1995) | תשנ"ה (1995) - מכהן |

 |

| תקופת חייו של הרב גדליה חיון על ציר הזמן |
| --- |
| 
ציר הזמןציר הזמן

 |
מתוך הופעה עם פלא אוזן במזקקה 03.07.2019 (צילום: נדב שליו)
**נתנאל צ'ונה** (7 בדצמבר 1989 – 10 בדצמבר 2019) היה ראפר ישראלי.

ביוגרפיה
--------

צ'ונה נולד ב-1989 בירושלים וגדל במעלה אדומים. הוא למד בישיבה בירושלים. את אביו הכיר רק בגיל 12, מכיוון שהאב שהה במאסר עקב עבירות סמים ואלימות. כשהיה בן 13 נפטר אביו ממחלת הסרטן, בעודו במאסר. בעקבות מותו של האב עזב צ'ונה את הישיבה ואת הדת. אז נחשף לעולם ההיפ הופ והראפ. החל לשיר בגיל 14 בהשפעת אמנים כטופאק שאקור ואמינם. לדברי צ'ונה, חש כעס גדול על העוול שנגרם לאביו ומתוך כעס זה החל לכתוב וליצור. שנה לאחר מכן, החל להקליט חומרים. במהלך שירותו הצבאי, חלה הידרדרות במצבו, כאשר כאבים מהם סבל עקב מחלת פרקים, פורשו ככאבים פסיכוסומטיים על ידי הרופאים שנתנו לו כדורי קלונקס. על כך כתב צ'ונה: "בצבא, הם ירקו, וזרקו, רק נתנו כדורים מרדימים", ותקופה מסוימת צ'ונה אף הוציא שירים תחת הכינוי 'קלונקס'.

בשיריו מספר צ'ונה בפתיחות על חוויות החיים הקשות שעבר: ילדות בבית שיש בו אלימות ("ברגע שבחרת להרביץ לה היא שקעה"), שירות צבאי קשה ("הייתי ילד רגיל, הצבא הזה הרג אותי"), אשפוזים במחלקה פסיכיאטרית סגורה ונטילת כמות גדולה של כדורים פסיכיאטרים ("כמה ליתיום! תן לו 1,200. תהרוג אותו לאט לאט").

ב-2013 הוציא את אלבום הבכורה שלו, "חזרה כפייתית". באותה שנה הוציא גם את אלבומו השני, "כניעה אלטרואיסטית".

ב-2014 הוציא את אלבום האוסף, "מחלקה סגורה יום ד'".

ב-10 בדצמבר 2019, שלושה ימים לאחר יום הולדתו ה-30, נפטר לאחר שלקה בדום לב.

### לאחר מותו

ב-29 באוגוסט 2021 יצא לאור האלבום "צ'ונהלוגיה", המבוסס על הקלטות וסקיצות לאלבום חדש שנמצא בעיזבונו.

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומי אולפן

* 2013: חזרה כפייתית
* 2013: כניעה אלטרואיסטית
* 2021: צ'ונהלוגיה

### אלבומי אוסף

* 2014: מחלקה סגורה יום ד'

### מיקסטייפים

* 2018: למדנו איך לשרוד במבוך
* 2018: בדרך לגיהנום
* 2018: ממשיכים ללכת
* 2019: תוהו ובוהו

קישורים חיצוניים
----------------

* "הכירו את צ'ונהמאן", ב"אתר תדר הראסטה"
* מתן שרון, ‏זוכרים את נתנאל: "זה הזמן להראות לצ'ונה מקסימום אהבה", באתר ‏מאקו‏, 14 בפברואר 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: מיכאלה חזני, "אין ראפרים כאלה, זה אחד בדור": האלבום האחרון של נתנאל צ'ונה, באתר ynet, 30 באוגוסט 2021
2. ↑  הכירו את צ'ונהמאן, באתר תדר הראסטה, ‏2016-12-26
**הלנה היל ויד** (באנגלית: **Helena Hill Weed** ; ‏ 15 באוגוסט 1875 – 20 באפריל 1958) הייתה סופרג'יסטית אמריקאית וחברה במפלגת הנשים הלאומית. היא הייתה אחת הגאולוגיות האמריקאיות הראשונות.

ביוגרפיה
--------

היל הייתה בתו של חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט, אבנעזר היל (אנ'). שמה לאחר הנישואין היה הלנה היל ויד. היא הייתה בין הסופרגיסטיות האמריקאיות שהפגינו מול הבית הלבן. ב-4 ביולי 1917, היא הפכה לאחת הנשים הראשונות שנעצרו על כך, בעודה נושאת כרזה שבה נכתב: "ממשלות שואבות את סמכויותיהן הצודקות מהסכמת הנשלטים ". היא ריצתה שלושה ימים בכלא בוושינגטון די. סי. על כך.

היא נעצרה שוב בינואר 1918 על מחאה בבית המשפט, שבגינה ריצתה יום בכלא. באוגוסט אותה שנה היא נעצרה על השתתפותה בפגישה בכיכר לאפייט בעד זכות הבחירה, שבה נאמה אחותה אלסי היל, שבגינה נכלאה ל־15 ימים.  אחותה קלרה היל הייתה גם סופרג'יסטית.

ויד בכלא בעת שריצתה שלושה ימי מאסר
מלבד פעילותה למען זכות הבחירה לנשים, היל הייתה גם אחת מהגאולוגיות הראשונות באמריקה, לאחר שלמדה במכללת ואסר ובבית הספר לכרייה במונטנה. היא גם הייתה חברה מייסדת במועדון העיתונאים הלאומי לנשים וסגנית נשיאה של בנות המהפכה האמריקאית, כמו גם המזכירה הלאומית של אגודת העצמאות האיטי-סנטו דומינגו. היא כתבה מאמרים התומכים בעצמאות האיטי עבור המגזין *The Nation* .

היא נפטרה בשנת 1958 בגיל 82.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הלנה היל ויד** בוויקישיתוף
* הלנה היל ויד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6  Suffragist of the Month (אורכב 19.09.2012 בארכיון Wayback Machine)
2. ↑  "Guide to the Elsie M. Hill Papers, 1898-1970". *Vassar College Libraries Archives & Special Collections*. 26 במרץ 2008. אורכב מ-המקור ב-26 במרץ 2008. נבדק ב-6 ביולי 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Mrs. Helena Hill Weed". *Turning Point Suffragist Memorial*. נבדק ב-6 ביולי 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. 1 2  Helena Hill Weed, Norwalk, Conn. Serving 3 day sentence in D.C. prison for carrying banner, "Governments derive their just powers from the consent of the governed." | Library ...
5. ↑  Photographs from the Records of the National Woman's Party - Profiles: Selected Leaders of the National Woman's Party - (American Memory from the Library of Congress)
6. 1 2  After the Vote Was Won: The Later Achievements of Fifteen Suffragists - Katherine H. Adams, Michael L. Keene - Google Books
**אהוד אפרת** (17 במרץ 1924 – 23 בדצמבר 2023) היה קצין בדרגת אלוף-משנה, שמילא תפקידים בכירים באגף המודיעין.

ביוגרפיה
--------

אהוד אפרת נולד כאהוד רפפורט, בן למשפחה מוותיקות היישוב מראשון לציון. אביו היה חקלאי ולימים בעל תחנת דלק. את לימודיו היסודיים למד ב"בית הספר העממי" בראשון לציון, שנקרא כעבור שנים בית הספר חביב. את לימודיו התיכוניים למד בגימנסיה הריאלית בעיר. היה מדריך בתנועת המכבי הצעיר.

בצעירותו היה חבר בארגון ההגנה. במסגרתו עבר קורס מפקדי כיתות והיה מדריך. עסק באיתות של דגלים ופנסים, שהיה נהוג באותה עת. התנדב למשטרת היישובים העבריים. השתייך למנגנון הש"י, שירות המודיעין של ההגנה.

במלחמת העצמאות שירת כקצין מודיעין מרחבי ב"מודיעין 10" (לימים יחידה 504). אהוד רפפורט שירת בחזית המרכז – בסיס ג' והיה אחראי על הפעלת מודיעים/סוכנים בגזרה קולה – לטרון – הרטוב. בסוף שנת 1950 נשלח לטהראן והחליף את אורי בבאי-שפר אשר הקים בטהראן את בסיס "האחד" של "מודיעין 10" (בסיס "האחד" עסק בגיוס והפעלת סוכנים בעיראק). בשנת 1953 חזר לארץ ועבר לאגף המודיעין של צה"ל. בראשית שנות ה-60 עמד בראש מערך ביטחון המידע של צה"ל, בתפקיד ראש ענף ביטחון שדה (עב"ש) בדרגת סגן-אלוף, ענף שמאז שנת 1970 שודרג לרמת מחלקה (מחב"ש), שבראשה אלוף-משנה. בשנות האלפיים הוחלף המונח ביטחון שדה במונח ביטחון מידע והמחלקה נקראת מאז מחלקת ביטחון מידע (מחב"ם).

ביולי 1967 סיים אהוד אפרת את לימודיו במכללה לביטחון לאומי. בספטמבר אותה שנה יצא לטורקיה כדי לכהן בה כנספח צה"ל, בדרגת אלוף-משנה. היה זה בתקופה של פריחת היחסים הביטחוניים של מדינת ישראל עם טורקיה ואיראן, כשבשתיהן שירתו נספחי צה"ל, אהוד אפרת בטורקיה ויעקב נמרודי באיראן. במקביל שימש גם נספח צה"ל ביוגוסלביה. תוך כדי שירותו הצבאי יצא גם לשליחויות מטעם המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים לאיראן ואתיופיה. בשנת 1971 השתחרר משירותו בצה"ל.

לאחר תום שירותו שימש אהוד אפרת מנכ"ל בחברת בנייה. בשנת 1991 פרש לגמלאות.

אהוד אפרת היה בוגר בית הספר הגבוה למשפט וכלכלה והוסמך כעורך דין בשנת 1956. היה חבר בעמותת המרכז למורשת המודיעין וחבר עמותת ידידי מוזיאון ראשון לציון.

נפטר ב-23 בדצמבר 2023. נקבר בבית העלמין האזרחי מנוחה נכונה כפר סבא.

קישורים חיצוניים
----------------

* על אהוד אפרת, באלבום המשפחות של מוזיאון ראשון לציון
* ראיונות שנערכו על ידי עמותת **תולדות ישראל**- לתיעוד דור תש"ח
	+ חלק א': אהוד אפרת - ראיון מלא 1 מתוך 2
	+ חלק ב': אהוד אפרת - ראיון מלא 2 מתוך 2

הערות שוליים
------------

1. ↑  אל"מ אהוד אפרת נספח ישראל בתורכיה, מעריב, 24 באוגוסט 1967, עמ' 7
2. ↑  "בסיס האחד" – בסיס הקת"מ בטהרן בראשית ימי המדינה, IsraelDefense, 29 בנובמבר 2018
3. ↑  הוסמכו 58 עורכי דין חדשים, דבר, 31 ביולי 1956
**מואסניט** הוא מינרל נדיר מאוד. דרגת הקושי שלו היא 9.25-9.5 בסולם מוס שהיא הקרובה ביותר בכל החומרים בטבע לדרגת קשיותו של היהלום (10 בסולם מוס).

גילויו וזיהויו
--------------

המינרל נקרא על שם אנרי מואסאן, כימאי יהודי צרפתי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1906, אשר גילה אותו על מעטפת של מטאוריט בקניון דיאבלו שבאריזונה בשנת 1893.

תחילה הוא סבר כי הגבישים הם שברי יהלומים עקב קשיותם הרבה ורמת הבוהקות הגבוהה שלהם, אך בשנת 1904 הוא זיהה גבישים אלו כ-SiC - "צורן קרביד".

עד לשנת 1950 הנחת היסוד הייתה כי מקורו של המינרל במטאוריטים. בשנת 1959 נתגלה המינרל במכרה יהלומים קימברליטי שביקוטיה. מקור המואסניט בטבע נחקר גם בשנת 1986 על ידי הגאולוג האמריקאי צ'ארלס מילטון.

מחקרים הראו כי מואסניט נוצר בטבע כתכלילים ביהלומים, בקסנוליטים ובסלעים אולטרה-מאפיים בקימברליט ובלמפרואיט.

שימושיו
-------

עקב הנדירות של המואסניט וקרבתו בתכונותיו ליהלום, בשנת 1988 נרשם פטנט על ידי Charles Eric Hunter בנוגע לייצורו כחומר סינתטי. מאז הוא משמש כחיקוי ליהלום בתעשיית התכשיטים, עקב קשיותו הרבה ומקדם השבירה (RI) הגבוה שלו, שמשווה לו בוהק מיוחד העולה ברמתו על זה של היהלום.

גילוי מואסניט בישראל
--------------------

מואסניט 3.5 מ"מ שנמצא בשפע ימים
חברת "שפע ימים (א.ט.מ.) בע"מ" שעסקה באקספלורציה של יהלומים, אבני חן וזהב בצפון ישראל, דיווחה החל משנת 2001, כי במסגרת פעילותה מצאה גבישי מואסניט - באותה עת היה הגדול שבהם בגודל של 3.5 מ"מ. בחודש אוגוסט 2012 דיווחה החברה על מציאת גביש בגודל 4.1 מ"מ. בחודש דצמבר 2015 דיווחה החברה כי מצאה גביש נוסף של מויאסנייט בגודל 4.14 מ"מ.

ב-2016 פעלה החברה תחת הערת עסק חי לגבי יכולתה להמשיך ולהתקיים. באוקטובר 2018 החליט דירקטוריון החברה על מכירתה כשלד בורסאי.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מואסניט** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מואסניט** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Xu J. and Mao H. (2000). "Moissanite: A window for high-pressure experiments".Science 290 (5492): 783–787. Bibcode 2000Sci...290..783X. doi:10.1126/science.290.5492.783. PMID 11052937
2. ↑  Henri Moissan (1904). "Nouvelles recherches sur la météorité de Cañon Diablo". Comptes rendus 139: 773–786.
3. 1 2  Di Pierro S. Gnos E. Grobety B.H. Armbruster T. Bernasconi S.M. and Ulmer P. (2003). "Rock-forming moissanite (natural α-silicon carbide)". American Mineralogist 88: 1817–1821.
4. ↑  J. Bauer J. Fiala, R. Hřichová (1963). "Natural α–Silicon Carbide". American Mineralogist 48: 620–634
5. ↑  H. E. Belkin, E. J. Dwornik (1994). "Memorial of Charles Milton April 25 1896 – October 1990". American Mineralogist 79: 190–192.
6. ↑
7. ↑   ו-
8. ↑
9. ↑  Shefa Yamim (A.T.M) Ltd. www.shefayamim.com
10. ↑  גיא בן סימון, ‏הטיפ של הרבי מלובביץ' שהתגלגל לבורסה מסיים כשלד בורסאי, באתר גלובס, 11 באוקטובר 2018
**אנס אונאל** (בטורקית: **Enes Ünal**; נולד ב-10 במאי 1997) הוא כדורגלן טורקי המשחק בעמדת החלוץ בחטאפה ובנבחרת טורקיה.

קריירת מועדונים
---------------

אונאל התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בורסאספור. ב-1 באוגוסט 2013 אונאל ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 2-2 נגד וויבודינה במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. ב-25 באוגוסט 2013 אונאל ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הטורקית במשחק נגד גלאטסראיי. באותו משחק כבש את שער הבכורה שלו בליגה וכך הפך לכובש הצעיר בהיסטוריה של הליגה.

ב-7 ביולי 2015 אונאל חתם במנצ'סטר סיטי תמורת 2 מיליון פאונד, אמנם ב-31 ביולי 2015 הושאל לשנתיים לגנק מליגת העל הבלגית.

ב-1 בפברואר 2016 הושאל לנאק ברדה מליגת המשנה ההולנדית עד לסיום העונה. ב-19 בפברואר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה נגד פורטונה סיטארד. ב-11 באפריל 2016 שלושער ראשון בקריירה בניצחון 1–4 נגד טלסטאר.

ב-23 ביולי 2016 הושאל לטוונטה מליגת העל ההולנדית. ב-21 באוגוסט 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בניצחון 3–4 נגד חרונינגן בו גם הבקיע שלושער.

ב-30 במאי 2017 חתם בויאריאל הספרדית לארבע שנים. בנובמבר 2017 הושאל ללבאנטה ובינואר 2018 חזר לוויאריאל.

ב-19 באוגוסט 2018 אונאל הושאל לריאל ואיאדוליד.

ב-12 באוגוסט 2020, אונאל חתם לחמש שנים בחטאפה. בעונת 2021/2022 רשם אונאל את העונה הטובה ביותר שלו בלה ליגה, כשכבש 16 שערי ליגה.

קריירה בינלאומית
----------------

אונאל זומן לראשונה לסגל הנבחרת הצעירה של טורקיה כאשר הוא רק בן 16. ב-31 במרץ 2015 אונאל ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 1–2 נגד לוקסמבורג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנס אונאל** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת טורקיה – יורו 2020** |
| --- |
| 1 גונוק • 
2 צ'ליק • 
3 דמיראל • 
4 סויונג'ו • 
5 יוקושלו • 
6 טופאן • 
7 אינדר • 
8 טוקוז • 
9 קרמאן • 
10 צ'להאנולו • 
11 יאזיג'י • 
12 באינדיר •
13 מראש • 
14 אנטליאלי •
15 קאבאק •
16 אונאל •
17 ב. יילמאז •
18 ר. יילמאז •
19 קקצ'י •
20 אומור •
21 קהבצ'י •
22 אייהאן •
23 צ'אקיר •
24 אקטורקוגלו •
25 מולדור •
26 דרבישואולו •
מאמן: גונש | טורקיהטורקיה |