recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
משה עזריאל, מייסד בית הדפוס
**דפוס עזריאל** היה בית דפוס עברי שהוקם תחילה בירושלים ובהמשך בתל אביב, ותפס מקום ניכר בהתפתחות ירושלים בראשית המאה ה-20. בבית הדפוס הודפסו בעיקר עיתוני התקופה, ספרות עברית וספרות תורנית של רבנים שונים.

היסטוריה
--------

בסוף שנות ה-90 של המאה ה-19 למד משה עזריאל את מקצוע הסדר, ובהוראת אביו, הרב אברהם עזריאל, הקים בשנת 1900 את בית הדפוס ברחוב היהודים שבעיר העתיקה ירושלים, כשלצידו הוצאה לאור. בשנותיו הראשונות של בית הדפוס, עיקר העבודה הייתה הדפסה והוצאה לאור של קונטרסים, ספרי מקרא בלאדינו, ירחונים ושבועונים, בהם כתב העת הספרותי "טריזורו די ירושלים" והלוח הספרותי "קאלינדאריו די ירושלים".

העיתונאי חיים בן-עטר, שעבד בדפוס החל משנת 1902, לקח בו חלק מרכזי באיסוף מאמרים וידיעות, עריכה ותרגום של רומנים, ספרים ומבחר כתבי עת בלאדינו שראו אור בדפוס, ובהמשך הפך לשותפו העסקי של משה עזריאל.

בחודש ינואר 1909 החל משה עזריאל להדפיס את עיתון הלאדינו "איל ליביראל" שיזם בעצמו, ובחודש מאי של אותה השנה החל להדפיס גם את עיתון החרות. בשנת 1912 עבר בית הדפוס לשכונת עזרת ישראל בסמוך לרחוב יפו שמחוץ לחומות.

בעקבות פטירתו של משה עזריאל במגפה בשנת 1916, שני אחיו נסים ואביגדור ובנו יוסף עזריאל המשיכו להפעיל את בית הדפוס. יחד הפכו אותו לבית דפוס מודרני הכולל ציוד חדשני ומקצועי, והגדול בירושלים בתקופתו.

בשנת 1925 הועבר בית הדפוס לרחוב בן-יהודה, ובשנת 1935 עזב יוסף עזריאל את בית הדפוס ועבר להתגורר בתל אביב, שם הקים יחד עם אחיו ואחותו סניף לבית הדפוס ברחוב רענן 22. עם הזמן נחשב בית הדפוס בתל אביב לאחד מבתי הדפוס הגדולים בישראל בזמנו.

בשנת 1943 עזב יוסף עזריאל את תפקידו בבית הדפוס, והתמסר לפעילות ציבורית. במקומו המשיך לנהל את בית הדפוס דודו נסים עזריאל יחד עם שותפו יוסף אבולעפיה.

בנו של משה, יוסף עזריאל, מייסד בית הדפוס בתל אביב

העיתונים שיצאו לאור בדפוס
-------------------------

רשימה חלקית של העיתונים/ירחונים שהודפסו בבית הדפוס:

* **דואר היום** - 1919 - 1922
* **קריית ספר**
* **תרביץ**
* **ציון**
* **הד-המזרח**
* **מברק**
* **על המשמר**
* **הבוקר**
* **איל ליביראל** - 1909 - 1910
* **איל דיסקראדו**
* **החרות** - 1909 - 1917
* **קאלינדרייו די ירושלים** - 1902 - 1914
* **איל טריזורו די ירושלים** - 1909 - 1911
* **ירושלים** - 1910 - 1911
* **עדות**
* **יבנה**
* **העיתון הרשמי של ממשלת המנדט (א"י)**
* **הבוליטין המסחרי של ממשלת ארץ ישראל**
* **שורשים**
* **קרננו**
* **המסד**
* **הגשר**
* **חברנו**
* **פוליה מידיקה אוריינטליה** - רבעון הסתדרות הרופאים העברים בא"י
* **הזמן מירושלים** - Le Temps de Jérusalem
* **היומן הירושלמי** - Le Journal de Jérusalem
* **השחר** - LAaurore

קישורים חיצוניים
----------------

* יובל החמישים לדפוס עזריאל, הד המזרח, 25 בספטמבר 1950
* דוד תדהר (עורך), "משה עזריאל", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 1054
* דוד תדהר (עורך), "יוסף עזריאל", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ז (1956), עמ' 2899
* משה דוד גאון, "חיים ב"ר יעקב בן עטר", **יהודי המזרח בארץ ישראל** ח"ב, ירושלים, תרצ"ח, עמ' 515–517, באתר היברובוקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  דפוס עזריאל נעתק ממקומו, החרות ירושלים, 13 בנובמבר 1912
2. ↑  משה דוד גאון, יהודי המזרח בארץ ישראל, חלק ב', עמ' 512
**סאלי-אן פוסט** (באנגלית: **Sally-Ann Fawcett**) היא סופרת בריטית.

ביוגרפיה
--------

פוסט גדלה בסקרבורו ולה אחות גדולה.

במהלך שנות ה-80 השתתפה במספר תחרויות יופי, היא עבדה תקופה במשרדים של חברת MGM. 

ב-2014 יצא ספרה "Misdemeanours: Beauty Queen Scandals" העוסק בשערוריות שליוו את תחרויות היופי בהלך ההיסטוריה כמו מין, סמים, צילומי עירום והתנגדות פמיניסטית. ב-2016 יצא ספר ההמשך "More Misdemeanours - And Other Beauty Queen Stories", הספר הכיל בין היתר פרטים אודות "מיס בריטניה הגדולה", תחרות היופי הוותיקה בבריטניה, ועל ההתנגדות הציבורית לבחירת מיס עולם מדרום אפריקה, מדינה בה שלט משטר האפרטהייד ובכך הודגש הקשר בין תחרויות בינלאומיות לפוליטיקה, ב-2017 יצא הסרט השלישי בסדרה "Mis-3-meanours: Second Runner-Up", הספר תיאר בין היתר את התנגודתן של מלכות יופי שהתמודדו במיס תבל לבחירתו של דונלד טראמפ השימש כבעלים של התחרות והיווה את הבוס שלהם, לנשיאות ארצות הברית.

היא שימשה כשופטת במספר תחרויות יופי וביניהן מיס ויילס ומיס בריטניה הגדולה. בנוסף לתחרויות יופי היא גם חובבת אירוויזיון וב-1987 הייתה מבין המייסדים של מועדון מעריצי האירוויזיון הראשון בבריטניה.

ב-2017 נישאה לאנתוני דייוויד וונדט.

קישורים חיצוניים
----------------

* סאלי-אן פוסט, ברשת החברתית פייסבוק
* סאלי-אן פוסט, ברשת החברתית אינסטגרם
* סאלי-אן פוסט, ברשת החברתית LinkedIn

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2016079819
* VIAF: 673146936819413782540
* WorldCat: lccn-no2016079819

 |
שומר פיצה
פיצה בקרטון, עם שומר פיצה
**שומר פיצה** או **שולחן פיצה** הוא אביזר המשמש למניעת מגע בין החלק העליון של קופסת אחסון המזון, כמו קרטון פיצה לבין המזון עצמו. האביזר מונע את שקיעת מרכז הקרטון והצמדותו למרכז המזון.
שומר הפיצה עשוי מפלסטיק והוא לרוב בעל שלוש רגליות, לעיתים ארבע. בדרך כלל שומר הפיצה הוא בצבע לבן והוא ממוקם לרוב במרכז הפיצה. הוא מוצב לפני סגירת הקרטון, לפני משלוח הפיצה. שומר הפיצה מיועד לשימוש חד פעמי ונזרק לאחר אכילת הפיצה יחד עם הקרטון.

היסטוריה
--------

שומר הפיצה נרשם כפטנט ב-1985 על ידי כרמלה ויטלה (Carmela Vitale) ממדינת ניו-יורק, ככיסא-חצובה שיוצב במרכז הקופסה כדי למנוע מחלקה העליון לשקוע לתוך פיצה, עוגה ומזונות נוספים שנשמרים בתוך קופסה. השם המקורי של הפטנט היה: "שומר אריזה", אך מאז השם השתנה ל"שומר פיצה", וזה השם המקובל כיום לתיאור המוצר. פטנט מס' 4,498,586 הוגש ב-10 בפברואר 1983 ואושר ב-12 בפברואר 1985. מאז הומצאו למוצר גרסאות נוספות, למשל
שומר פיצה עם רגלית אחת משוננת המסייעת בהפרדת חתיכות פיצה דבוקות על ידי חיתוך הבצק והגבינה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שומר פיצה** בוויקישיתוף
* Introducing Carmela Vitale – the woman who invented those dolls house table things they put in pizza boxes
* פטנט US-4498586
הרַבָּה **סאלי ג'יין פְּריסנד** (באנגלית: **Sally Jane Priesand**;‏ נולדה ב-27 ביוני 1946, קליבלנד, אוהיו) היא רבה רפורמית אמריקאית, האישה הראשונה שהוסמכה לרבנות בארצות הברית, והשנייה בהיסטוריה היהודית כולה.

קורות חייה
----------

סאלי נולדה ב-1946 בקליבלנד. הוריה רוז לבית ולש ואירוינג פריסנד. ההורים לא היו שומרי מצוות, אולם היו חברים בבית כנסת, בתחילה בבית כנסת קונסרבטיבי ובהמשך בבית כנסת רפורמי. הם גם היו פעילים במוסדות היהודיים, האב שימש כנשיא לשכת בני ברית.

השכלה ומסלול מקצועי
-------------------

לפריסנד תואר ראשון מאוניברסיטת סינסינטי (אנ'), 1968.

הסמכה לרבנות
------------

בגיל 16 פְּריסנד החליטה שברצונה לבחור ברבנות כדרך חיים. בבקשתה להרשם ללימודים בהיברו יוניון קולג' ציינה שבכוונתה להיות רבה. בתשובה שקיבלה הודגש שהם לא יודעים מה האפשרויות של אשה להיות רב, זאת מאחר שהם מעולם לא הסמיכו אישה לרבנות. הם גם ציינו שאף אישה לא סיימה בעבר מסלול לימודים מלא של הכשרה לרבנות. למרות האזהרות פְּריסנד נרשמה ללימודי הרבנות, והייתה אישה יחידה בין 35 גברים. פריסנד מייחסת את העובדה שהתקבלה לכך שהרב נלסון גליק, בעל הדעות המתקדמות, היה נשיא הקולג' באותה תקופה.

פריסנד הוסמכה לרבנות ב-3 ביוני 1972, כ"א סיון תשל"ב, על ידי הרב אלפרד גוטשלאק, מחליפו של גליק כנשיא ההיברו יוניון קולג'.

פעילות כרבה
-----------

לאחר הסמכתה התקשתה פְּריסנד למצוא משרה כרבת קהילה. לבסוף הועסקה בסגל הרבנים של בית הכנסת ע"ש סטיבן וייז בניו יורק. ב-1979 התפטרה, כשהבינה שאין לה סיכויים להתמנות לרב בית הכנסת. במשך כשנתיים עבדה במשרות חלקיות. רק ב-1981 הוזמנה לשרת כרב בית הכנסת הרפורמי של טינטון פולס (אנ'), תפקיד בו נשאה עד פרישתה לגמלאות ב-2006.

פְּריסנד הייתה פעילה בארגוני התנועה הרפורמית. בין השאר במועצת הרבנים הרפורמים (CCAR) (אנ'), באיחוד ליהדות רפורמית ובהיברו יוניון קולג'.

ספרים
-----

* יהדות והאישה החדשה (Judaism and the new woman ), הוצאת ברמן Behrman House ,1975.

אותות הוקרה
-----------

* לאחר הסמכתה הוזמנה לציון אירוע ראשוני זה, ביוזמת חברת הקונגרס היהודיה בלה אבצוג, לשאת את תפילת הבוקר היומית בבית הנבחרים של ארצות הברית - 1972.
* דוקטור לשם כבוד של האוניברסיטה הבינלאומית של פלורידה (אנ') - 1973.
* דוקטור לשם כבוד של ההיברו יוניון קולג' -1997
* ארגון הנשים הרפורמיות (Women of Reform Judaism) (אנ') הכריז על פרס ע"ש פריסנד הניתן מדי שנה לבוגרת מצטיינת של ההיברו יוניון קולג' - 2017

קישורים חיצוניים
----------------

* מאמר על פְּריסנד בניו יורק טיימס מ-20 במאי 2006
* סרט על מסע זיכרון לכבוד הרבה רגינה יונאס, ניתן לראות בו את פריסד נואמת
* פריסנד בארכיון הנשים היהודיות
* סאלי פריסנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הראשונה הייתה רגינה יונאס שהוסמכה בגרמניה ב-1935

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007598955905171
* ISNI: 0000 0003 6265 0087
* LCCN: no2012032874
* NTA: 151600538
* VIAF: 227586763
* WorldCat: lccn-no2012032874

 |
**שומר ציון הנאמן** היה כתב עת תורני שנכתב בעברית והודפס כמוסף תורני דו-שבועי של כתב העת הגרמני "Der treue Zions-Wächter" (שומר ציון הנאמן). כתב עת זה שנערך גם בידי הרב יעקב אטלינגר מאלטונה ממנהיגי היהדות האורתודוקסית בגרמניה ומחבר הספרים ערוך לנר ושו"ת בנין ציון, נחשב לראשון בסוגה זו של כתבי עת תורניים שהכילו מלבד מאמרים תורניים התייחסות השקפתית לענייני אקטואליה.

גיליונו הראשון של כתב העת הופיע בי"ג בתמוז ה'תר"ו, 7 ביולי 1846, ובמשך אחת עשרה שנות פעילותו הופיעו בסך הכל 222 גיליונות. הגיליון האחרון הופיע בכ"ד באדר ה'תרי"ז, 20 במרץ 1857. כל גיליונות כתב העת נדפסו בשנת 1963 במהדורת צילום בשני כרכים, בניו יורק.

אידאולוגיה
----------

אידאולוגיית כתב העת הייתה מוצהרת, מלחמה ברפורמים. כבר במאמר המערכת הראשון התווה העורך את גבולות המאבק ואת קו ההשקפה של כתב העת, וסימן גם את אנשי ורבני פוזיטיבים-היסטוריים כחלק ממגמת הרפורמה הכללית. בפנותו לאנשי הסמינר בברסלאו כתב: "אתם הנכם בעד התורה והתלמוד, הספרות התלמודית נחשבת אצלכם לנכס יקר וחשוב... אבל הגידו דברים ברורים: האם אתם מאמינים **בקדושת** התורה שבעל פה?".

גם המאמר ההלכתי הראשון שפורסם בכתב העת, בהבלטה בעמודו הראשי, עסק בביקורת מרומזת על האפשרות שנדונה אז בחוגים הלא-אורתודוקסיים, להשתמש באופן נרחב בתקנת חכמים כדי להניע את השינויים שביקשו בהלכה ובמנהג. המאמר מבליט את הכללים "כל דבר שבמנין צריך מנין אחר להתירו" ו"אין בית דין רשאי לבטל דברי בית דין חברו אלא אם כן גדול ממנו בחכמה ובמנין". את המאמר כתב הרב יעקב קופל במברגר אב"ד וורמס.

עורכי כתב העת וכותביו
---------------------

לצד הרב יעקב אטלינגר שימש כעורך כתב העת מיום היווסדו, ד"ר שמואל ענאך (1814–1876) מנהל בית הספר העברי באלטונה.

הכותבים בכתב העת היו כל גדולי הרבנים האורתודוקסים בני התקופה בגרמניה ובמדינות נוספות: הרב יואל דמביצר מקראקא, הרב משה שיק מחוסט, הרב לוי מוורמס, הרב יצחק דב במברגר מווירצבורג, הרב אברהם זוטרא ממינסטר והרב אלעזר שטרסר אב"ד נוישטט.

בין כותבי השירים והפואמות במדור הספרותי: משה יששכר לנדא, אביו של הרב יהודה ליב לנדא.

קישורים חיצוניים
----------------

* עקיבא צימרמן, ‏"שומר ציון הנאמן": ביטאון היהדות הדתית בגרמניה באמצע המאה ה־19, **קשר** 19, מאי 1996, עמ' 131–134

גליונות כתב העת
* **גליונות כתב העת - שנים תר"ו-תר"י**, באתר היברובוקס
* **גליונות כתב העת - שנים תרי"א-תרי"ג**, באתר היברובוקס
**ריצות ארוכות** הוא אלבום הסולו השלישי של הזמר-יוצר הישראלי יהלי סובול, שיצא ב-2017 באמצעות מימון המונים. סובול כתב את כל המילים והלחנים ואת האלבום הפיק אסף אמדורסקי.

רקע
---

את האלבום הקליט סובול במהלך חודש פברואר 2016, שמונה שנים לאחר אלבום הסולו הקודם שהוציא במשותף עם המוזיקאי רע מוכיח, אלדוראדו. באלבום שיתף פעולה עם חמישה נגנים שניגנו יחד והוקלטו באופן חי והפקתו בוצעה באמצעות גיוס מימון המונים באתר הדסטארט, באמצעותו גויס סכום היעד על ידי 750 איש. על האלבום כתב סובול שזהו ה"אלבום שרציתי לחזור בו אל הצורה הקלאסית של יצירת אלבומים. כל השירים בו נכתבו ממש בסמוך להקלטות ומהווים עדות קרובה ועכשווית על נקודת הזמן הזו בחיי ועל מה שאני מרגיש ורואה סביבי".

עם יציאתו הגיע האלבום לראש מצעד המכירות השבועי של אתר המוזיקה "מוזיקה נטו".

רשימת השירים באלבום
-------------------

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי יהלי סובול.


| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | כל יום קצת | 3:56 |
| 2. | ריצות ארוכות | 3:13 |
| 3. | מהפיכת קטיפה | 3:39 |
| 4. | תני לי | 3:23 |
| 5. | מילים | 4:56 |
| 6. | סתיו | 3:51 |
| 7. | עד שלא | 3:42 |
| 8. | השאלה | 3:23 |
| 9. | תיאטרון תנועה | 3:30 |
| 10. | אוצר | 3:22 |
| **משך כולל:** | **37:00** |

קרדיטים
-------

* יהלי סובול - שירה, גיטרות
* אסף אמדורסקי - תופים, כלי הקשה, בס, עיבודים, הפקה
* זואי פולנסקי - גיטרות, שירה, קולות
* אורי קוטנר - בס, כלי הקשה
* יונתן דסקל - אורגן וסינתיסייזר
* אלעד כהן - קונגס
* דן זיתון - שייקר

קישורים חיצוניים
----------------

* נדב מנוחין‏, ייאוש יפהפה: "ריצות ארוכות" של יהלי סובול הוא אלבום מתגמל של אמן עיקש, באתר וואלה!‏, 17 במרץ 2017
פירוש נוסף ערך זה עוסק באדם. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו סאלי (פירושונים).
**צ'וי ג'ין-רי** (29 במרץ 1994 - 13 או 14 באוקטובר 2019  ), הידועה יותר בשם הבמה שלה סאלי ( תבנית:IPAc-en **)**, הייתה שחקנית דרום קוריאנית וזמרת. לראשונה היא עשתה את הופעת הבכורה שלה כשחקנית ילדה, והופיעה כחברת צוות משנה בדרמה ההיסטורית של SBS *Ballad of Seodong* (2005). בעקבות זאת, היא זכתה במספר תפקידי אורח, והופיעה בסדרות הטלוויזיה "*אהבה זקוקה לנס"* (2005) *ועיר דרמה* (2007), ובסרט "*חופשה* "(2006). לאחר מכן היא הופיעה בסרטים העצמאיים "*פאנץ' ליידי"* (2007) וב- *BA:BO* (2008), שהראשון היה בפעם הראשונה שלה לוהקה לתפקיד דרמטי משמעותי.

לאחר שחתמה על חוזה תקליטים עם SM Entertainment, סאלי עלתה לגדולה כחברה בקבוצת הבנות f(x) שהוקמה ב-2009. הקבוצה זכתה להצלחה קריטית ומסחרית כאחד, עם ארבעה סינגלים קוריאנים מספר 1 והכרה בינלאומית לאחר שהפכה למופע ה-K-Pop הראשון שהופיע ב- SXSW. במקביל לקריירת המוזיקה שלה, חזרה סאלי לשחק על ידי השתתפותה בסדרת הקומדיה הרומנטית של SBS, *To the Beautiful You* (2012), עיבוד קוריאני shōjo manga *האנה-קימי,* שם הופעתה התקבלה בצורה חיובית וזיכתה אותה בשני פרסי דרמה SBS ומועמדות לפרסי האמנויות ה-49 של Paeksang .

הקריירה הקולנועית של סאלי התקדמה עם השתתפותה בסרטי הפנטזיה *"הפיראטים"* (2014) ודרמת ההתבגרות *Fashion King* (2014). במהלך מסע העיתונאים של *"הפיראטים"*, סאלי לקחה הפסקה מתעשיית הבידור עקב בעיות בריאות ולאחר היעדרות של שנה מקידום עם f(x), היא עזבה את הקבוצה באוגוסט 2015. בין 2015 ל-2017, היא יצאה למספר קמפיינים של דוגמנות לפני שהפכה לדוגמנית תמיכה עבור אסתי לאודר. סאלי משכה תשומת לב על תפקידה במותחן הנאו-נואר הניסיוני *Real* (2017). מאוחר יותר היא חזרה לתעשיית המוזיקה ב-2018, הופעת אורח בסינגל של דין "Dayfly "והוציאה את סינגל הסולו הראשון שלה "Goblin" ביוני 2019, שהיה הפרויקט המוזיקלי האחרון שלה לפני מותה.

סאלי הוכרה כדמות בולטת בתרבות הפופולרית הקוריאנית בזכות דמותה הבוטה, והפכה לאדם המבוקש ביותר בגוגל בדרום קוריאה ב-2017, לפני נשיא דרום קוריאה דאז מון ג'יאה-אין, והנשיא לשעבר של דרום קוריאה פארק ג'ון-היי, שהודח באותה שנה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mark Russell (29 באפריל 2014). *K-Pop Now!: The Korean Music Revolution*. Tuttle Publishing. p. 93. ISBN 978-1-4629-1411-1. ארכיון מ-27 במאי 2016. נבדק ב-1 בנובמבר 2016. `{{cite book}}`:  (עזרה)
2. ↑  Jo, Kwang-hyung (16 באוקטובר 2019). 설리 '자동심장충격'에도 요지부동… 발견 때 이미 '사후강직'. *New Daily*. נבדק ב-18 באוקטובר 2019. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  Gwon Jun-yeong: 설리 사망, 심경 변화 메모 다수 발견…경찰 "마지막 글 상당한 분량…유서는 아냐" (אורכב 15.10.2019 בארכיון Wayback Machine), JoyNews24, October 15, 2019 (사망 시간이 언제인지 특정되지는 않았으나 "*No specific time of death was specified*").
4. ↑  Son, Ji-hyoung (10 בנובמבר 2016). "Sulli endorses Estee Lauder". *Kpop Herald*. נבדק ב-28 בדצמבר 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  설리, 29일 싱글 '고블린(Goblin)' 발매...팬들과 만남 예고 [공식입장] [Sulli to release single "Goblin" and meet with fans on June 29]. *Naver* (בקוריאנית). 17 ביוני 2019. ארכיון מ-17 ביולי 2019. נבדק ב-19 ביוני 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  Maala, Jon (14 בדצמבר 2017). "Sulli, 'Goblin', 'Your Name' most searched on Google in Korea in 2017". *International Business Times*. IBT Media. ארכיון מ-19 באוקטובר 2019. נבדק ב-11 ביוני 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
תרשים המראה את השכבות השונות באטמוספירה
**אקסוספירה** (מאנגלית: **Exosphere**) היא השכבה העליונה ביותר של אטמוספירה של כדור הארץ או כוכב לכת אחר.

תכונות
------

האקסוספירה מוגדרת כתחום של האטמוספירה שבו צפיפות החומר היא כל כך קטנה שישנו סיכוי סביר שמולקולה שנעה כלפי מעלה לא תתנגש בדרכה במולקולות אחרות. מולקולה שנעה כלפי מעלה באקסוספירה יכולה על כן לצאת מהאטמוספירה, אם מהירותה גבוהה ממהירות המילוט של כוכב הלכת.

הקצב בו חומר בורח מהאקסוספירה תלוי בעיקר בטמפרטורה באקסוספירה, במסה של חלקיקי החומר המרכיבים את האקסוספירה, במסה של כוכב הלכת (הקובע את קבוע הכבידה שלו) וברדיוס של כוכב הלכת ושל האקסוספירה. ככל שהטמפרטורה גבוהה יותר כך קצב הבריחה מהיר יותר, ומנגד ככל שהחלקיקים המרכיבים את האקסוספירה כבדים יותר, ככל שרדיוס כוכב הלכת גדול יותר וגובה האקסוספירה קטן יותר, וככל שמסת הכוכב גדולה יותר, כך קצב הבריחה קטן יותר.

בכדור הארץ
----------

האקסוספירה של כדור הארץ נמצאת בגובה שבין 500–750 ק"מ. היא מכילה בעיקר מימן, ובנוסף קצת הליום, פחמן דו-חמצני וחמצן אטומי. האקסוספירה היא השכבה האחרונה לפני החלל. המילה אקסוספירה משמשת לפעמים כמילה נרדפת לחלל החיצון, כיוון שאין גבול ברור בין האקסוספירה לחלל. כ-1% מהחלקיקים באקסוספירה מיוננים, והשכיחות של חלקיקים מיוננים גדלה ככל שמתרחקים מכדור הארץ. טמפרטורת האקסוספירה של כדור הארץ היא בסביבות 1,500 מעלות קלווין.

| אקסוספירות של מספר גרמי שמים |
| --- |
| שם | כח משיכה של הכוכב בקו המשווה מטר/שנייה2 | מסת הכוכב (ביחס לכדור הארץ) | רדיוס אקסוספירה | טמפרטורת אקסוספירה K |
| נוגה | 8.87 | 0.82 |  | 2,600 |
| כדור הארץ | 9.8 | 1.00 | 6,500 ק"מ | 1,500 |
| מאדים | 3.71 | 0.11 |  | 1,100 |
| צדק | 23.12 | 317.8 |  | 1,100 |
| טיטאן | 1.35 |  |  | 186 |
| שבתאי |  |  |  | 800 |

ראו גם
------

* נידוף אור

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **אקסוספרה** |

* אקסוספירה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Frank H. Shu, The physical universe: an introduction to astronomy, page 441
2. 1 2  Gregory L. Matloff, Deep space probes: to the outer solar system and beyond, pages 19-20
3. ↑  Roger Graham Barry,Richard J. Chorley, Atmosphere, weather, and climate, page 28
4. 1 2  Elements Of Space Physics, page 103

|  |
| --- |
| **אטמוספירת כדור הארץ ושכבות נוספות**(לא בקנה מידה) |
|  |
| **ח                        
             ל            
                         ל** |  |
| **מגנטוספירה** | **מגנטופאוזה** |
|  |
| **גאוקורונה** | **פלזמספירה** |
| **א               
  ט              
    מ            
      ו          
        ס        
          פ      
            י    
              ר  
                ה** | **אקסוספירה** |
| **תרמוספירה** | **יונוספירה** |
| מזופאוזה |  |
| **מזוספירה** |  |
| סטרטופאוזה |  |
| **סטרטוספירה** |  |
| טרופופאוזה |  |
| **טרופוספירה** |  |
| **כדור הארץ** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4153339-2
* NKC: ph597201

 |
קברו של דוד מזרחי בהר הזיתים
משפחת **דוד ורוזה מזרחי** הייתה אחת מ-66 המשפחות שהקימו את אחוזת בית. דוד היה סוחר ביפו וספק לצבא העות'מאני בנפת ירושלים, אשר עזר בקיבוץ מידע והעברתו למאיר דיזנגוף למטרת קידום עצמאותה של הישות היהודית ציונית בארץ-ישראל ערב מלחמת העולם הראשונה.

קורות חיים
----------

דוד מזרחי נולד בעיר העתיקה בירושלים בשנת תרכ"ה (1865) לשלמה ולשמחה מזרחי. הזוג עבר לירושלים מצפת, בה שכנה המשפחה דורות רבים, לאחר רעידת האדמה בעיר (1837) בה נספתה משפחתו של שלמה, לרבות אביו. דוד קיבל חינוך מסורתי בתלמוד תורה של העדה הספרדית. נשא לאישה את רוזה בת יוסף אשכנזי, בנקאי יהודי בעיר ניש ביוגוסלביה (סרביה). רוזה נולדה בשנת תר"ל (1869) ועלתה בגפה לארץ ישראל.

דוד הצטיין בעיסוקו כספק צורכי המזון הראשי של הצבא העות'מאני בנפת ירושלים. בשנת תרנ"ט (1898) העתיק את מקום מגוריו ליפו והמשיך בקבלנות לצורכי הצבא במחוז יפו, ואחרי מספר שנים פתח בית-מסחר למכולת בסיטונות באזור המסחר של יפו ליד חוף הים. הצלחתו כסוחר גדול אפשרה לו לרקום קשרים אישיים עם ראשי השלטון הצבאי והאזרחי שהיו מבאי ביתו הקרובים. סייעה לו העובדה כי היה אזרח עות'מאני מצד אביו שלמה, וכן בקיאותו בשפה הטורקית ובמנהגי החברה העות'מאנית.

עם הרעת מצבה הביטחוני של האוכלוסייה היהודית ביפו, השתמש בשמו הטוב למנוע ענישה מצד השלטונות הטורקיים. הוא הצטרף לחברת "אחוזת בית" והיה משישים הבונים הראשונים. הוא בנה את ביתו בשכונת תל אביב ברחוב אחד העם 16 (מול "בית אחד העם") ובשכנות לביתו של עקיבא אריה ויס.

בימי מלחמת העולם הראשונה הביא תועלת רבה ליישוב היהודי בעיר על ידי קשריו הטובים עם ראשי השלטון האזרחי, הצבאי והמשטרתי בעודו עוזר לשחרורם של אסירים יהודים. בביתו נפגשו עסקנים יהודים עם פקידי הממשל. דוד השתמש בקשריו עם נכבדי האוכלוסייה הערבית לעזור בגאולת קרקעות לטובת המטרה הציונית. בסיועו הושגה הסכמת מועצת הקאימקאם של יפו להציב שומרים יהודים במקום שומרים צ'רקסים בפתחה של "אחוזת בית". וכך גם היה בעת הגירוש הגדול מתל אביב בשנת 1917.

ועד אחוזת בית נהג להעביר לדוד מזרחי יינות מיקב ראשון לציון לשם "השקיית" נכבדי השלטון העות'מאני, אשר שתיית אלכוהול אסורה עליהם על פי האסלאם. בכך הצליח דוד להוציא מהם מידע חשוב על תוכניות ומזימות בחוגי השלטון כנגד היהודים. את המודיעין הזה סיפק לראש הוועד היהודי מאיר דיזנגוף, ובכך תרם להצלחת המפעל היהודי בארץ ישראל ולביטחונה של תל אביב הצעירה.

ביתם של הזוג מזרחי היה בית פתוח הן לנכבדי היישוב ולנזקקיו תוך מתן אירוח וכל דבר עזרה. הזוג שימר את אורחות ספרד והיווה גשר בין תרבות היישוב הישן והתפתחותה של אחוזת בית לעיר אירופית ומודרנית.

דוד מזרחי נפטר בירושלים, י"ט שבט תרצ"ה (1935) והובא למנוחות בהר הזיתים. אשתו רוזה האריכה ימים. קיבלה תעודת תושבת כבוד של העיר תל אביב מידי חיים לבנון. היא נפטרה בי"ז ניסן תשכ"ב (1962) ונקברה בבית העלמין ברחוב טרומפלדור.

משפחה
-----

אחד מבניהם, אברהם אלברט מזרחי, עסקן ומראשוני סוכני נדל"ן בתל אביב, נשא לאישה את שמחה לבית רומנו, בתו של הרב הראשי של סרייבו, אברהם רומנו.

לקריאה נוספת
------------

* דוד תדהר, האנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו, כרך א' (1947) עמודים 52–53.
* רוביק רוזנטל ,"האור והקסם: תל אביב של פעם, 101 סיפורים", ידיעות ספרים, 2008 עמוד 62.

קישורים חיצוניים
----------------

* מזרחי דוד ורוזה, באתר משפחות מקימי תל אביב

הערות שוליים
------------

1. ↑  משפחות מייסדי תל אביב, מזרחי דוד ורוזה, באתר משפחות מייסדי תל אביב, ‏3 בנובמבר 2013
דוד ורהפטיג
**דוד ורהפטיג** (14 ביוני 1910 – 12 בפברואר 1987) היה איש בית"ר, נציבה האחרון של התנועה בלטביה, אסטוניה ופינלנד, אחיו הבכור של לוחם הלח"י, הרצל עמיקם וקרובו של הצייר אבל פן.

חייו
----

דוד ורהפטיג נולד לזלמן ובלה ורהפטיג, בעיירה לודזה שבאימפריה הרוסית (כיום לטביה). בגיל 13 שמע לראשונה את רעיונות הציונות הרוויזיוניסטית בהרצאה של זאב ז'בוטינסקי בלודזה, ובעקבות כך הצטרף לאחר שנתיים לתנועת הנוער בית"ר ושימש שם כמדריך בקן המקומי.

ב-1927, עם סיום לימודיו בבית הספר העברי העירוני בעיירת הולדתו, עזב ורהפטיג את לוזדה ונרשם לאוניברסיטת לטביה בריגה. שם למד ורהפטיג בפקולטה להנדסה, ובמקביל המשיך בפעילותיו בתנועת הנוער ובתנועה הרוויזיוניסטית. במסגרת פעילות ציונית זו עבד ב-1933 כחבר מערכת העיתון הרוויזיוניסטי "אוונט פוסט".

בזמן זה החליט ורהפטיג לעלות לארץ ישראל, אך חש כי עליו למלא ראשית את שירות החובה בצבא הלטבי. ב-1934 התגייס לצבא המקומי והוצב כקשר בגדוד חי"ר. ב-1935, עם תום שירותו הצבאי, נתמנה לנציב בית"ר בלטביה, אסטוניה ופינלנד על ידי ראש בית"ר. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשאר בריגה.

אסיר ציון
---------

ב-6 באוגוסט 1940 נעצר ורהפטיג בריגה על ידי שלטונות הכיבוש הסובייטי באשמת "פעילות ציונית חתרנית". ב-26 במרץ 1941, לאחר חקירה ממושכת, נשלח לשמונה שנים ב"מחנה עבודה לתיקון המידות", שהיה בפועל גולאג וורקוטקה המפורסם בצפון-מערב רוסיה. עם שחרורו בספטמבר 1948 מוורקוטקה הוגלה ורהפטיג לקרסנויארסק שבסיביר. בדצמבר 1955, לאחר כמעט שמונה שנים נוספות, טוהר מכל האשמות על ידי בית המשפט העליון של לטביה. כחצי שנה לאחר מכן, חזר ורהפטיג לריגה.

ב-19 בינואר 1966, בעקבות מאמצים כבירים מצד אחיו הרצל, קיבל היתר מיוחד מברית המועצות לעלות לישראל. ב-8 במאי, לאחר מספר חודשים, עלה ארצה. לאחר עלייתו פעל ורהפטיג רבות למען יהדות ברית המועצות ולעליית אסירי ציון, ובהם יעקב קדמי, גרישה פייגין וסילבה זלמנסון.

דוד ורהפטיג נפטר חסר אישה וילדים ב-12 בפברואר 1987. במלאת שנה למותו, ספד לו מנחם בגין:

> 
> במלאת שנה לפטירתו של דוד ורהפטיג נעלה את זכרו של נציב בית"ר בלטביה, אסיר ציון במשך שנים רבות ופעיל בלתי נלאה למען שיבת ציון של אחינו מברית המועצות.
> דוד היה אחד מטובי תלמידיו של זאב ז'בוטינסקי, משניטלה ממנו האפשרות להילחם למען ציון, קיבל על עצמו לסבול למענה. הסבל הממושך לא שבר את רוחו, הוא בא ארצה, בהחלטה ברורה לפעול למען עלית היהודים בהמוניהם ... דוד עשה גדולות ונצורות על אף הקשיים שעמדו בפניו, כדי לסייע לאחינו בברית המועצות לשמור על ייחודם הלאומי ועל החזון של עליה רבתי. זה היה במלוא מובן המושג תוכן חייו בא"י, ועד יומו האחרון לא הפסיק את פעולתו הברוכה. כולנו נזכור את דוד כמי שהקדיש את חייו לתקומת ישראל ולגאולת האומה, באהבה רבה.
> 
> 
> 
> — שלכם בידידות, מנחם בגין, 31 בינואר 1988
>

ראו גם
------

* יהדות ברית המועצות
* העלייה מברית המועצות בשנות ה-70
* העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90

לקריאה נוספת
------------

* דוד ורהפטיג, **נקמת האסיר**. תרגם מרוסית בנימין צוקרמן, הוצאת יאיר ע"ש אברהם שטרן, 1989

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529048405171
* ISNI: 0000 0000 5055 8636
* LCCN: nr90021794
* VIAF: 9696092
* WorldCat: lccn-nr90021794

 |
**לענה חד זרעית** (שם מדעי: *Artemisia monosperma*) הוא שיח גבוה (גובהו נע בין 50 ס"מ ל-100 ס"מ), עליו גזורים ובשרניים. מאכלס חולות נודדים ומיוצבים בעמק החוף ובנגב. שיח הלענה פיתח מספר מאפיינים המאפשרים לו להתמודד עם בית הגידול היבש, החם והחולי בו הוא גדל.

הלענה מתמודדת עם החום הרב ואידוי המים המוגבר באמצעות נוכחות עלי חורף ועלי קיץ. עלי החורף הם עלים רחבים, המאפשרים קליטת כמות מרבית של מים. עלי הקיץ הקטנים מסייעים באיבוד כמות מינימלית של מים. בנוסף, עלי הצמח הם זיפניים, וגורמים לעצירת המים על גבי העלה, ובכך מעלים את הלחות ומעניקים לעלים ברק לבן, הקולט פחות חום וקרינה. השיח מתגבר על המחסור במים גם באמצעות הגדלת שטח הפנים של השורשים והיונקות. זרעיו קשיחים ועמידים, ובכך נמנעת נביטת הצמח בעיתות מחסור במים, בשל הדופן הקשיח של הזרע.

בית הגידול של הלענה מתאפיין גם בחולות נודדים, היוצרים בעיות של כיסוי הצמח בחול מחד גיסא, וחשיפת שורשיו מאידך גיסא. הצמח מתמודד עם תנאים אלו באמצעות ריבוי מפרקים, שבכל אחד מהם קיים קודקוד צמיחה שמהווה פוטנציאל לצמח חדש לענף או לשורש, המלווים ביכולת גדילה מהירה יחסית, ובאמצעות שורשים משתרעים.

הרוחות העזות בבית הגידול, המכילות חול, יוצרות בעיית שחיקה של הצמח, ולכן פיתחה הלענה קוטיקולה עבה וזיפים. גם מבנה השיח תואם את ההתמודדות עם הרוח - הלענה חסרה גזע מרכזי, ובכך מפחיתה את הסיכון לשבירת ענפים. השיח קרוב לקרקע שם מהירות הרוח נמוכה עד אפסית.

עקב מליחות החולות בבית הגידול, הלענה היא צמח בשרני סוקולנטיים (מוהלי מלחים). כמו כן, היא מפרישה מלחים מהעלה, דבר המקנה גם הגנה מפני חום וקרינה.

לענת חד זרעית היא אלרגנית לפי הספרות הבוטנית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לענה חד זרעית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TPL
* EOL
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* צמחיית ישראל ברשת
* צמח השדה
* Tropicos
 |
**עבודות פנימיות** (באנגלית: **inner workings**) הוא סרט הנפשה קצר של חברת וולט דיסני. הסרט הוקרן לראשונה בארצות הברית ב-16 ביוני 2016, לפני תחילת הסרט "מואנה" ובוים על ידי ליאו מטסאודה.

ההפקה
-----

בחודש אפריל 2016, הוכרז כי אולפני וולט דיסני פיתחו סרט קצר נוסף, שכותרתו עבודות פנימיות, על המאבק הפנימי במוח בין החצי הפרקטי וההגיוני של האדם לבין החצי המדמיין, החופשי שלו. ליאו מאטסודה, אמן סיפורים שהששתף בסרטים 6 גיבורים וראלף ההורס, ביים את הסרט, אשר שון לורי הפיק. לדברי מאטסודה, הסרט היה מבוסס באופן רופף על שכבות ביולוגיות שקופות שקרא מהאנציקלופדיה בריטניקה בתור ילד.

הסרט הקצר משלב ציורים שנעשו בעבודת יד וטכנולוגיית CG, באמצעות אולפני ההנפשה של וולט דיסני עם התוכנה Meander, ששימשה בסרט הקצר שלהם Paperman.

עלילה
-----

הסרט הקצר עוקב אחרי פעולותיו הפנימיות של פול, אדם שחי בשנות השמונים בקליפורניה. המוח של פול, הלב, הריאות, הבטן ואפילו שלפוחית השתן והכליות שלו מתעוררים ביום טיפוסי לעבודה. הלב מבטא תשוקות לנסות ארוחת בוקר גדולה מיוחדת בדחיפת הבטן של פול, משחק בחוף ומדידת זוג משקפי שמש חדשים בדוכן המנוהל על ידי ספק אטרקטיבי. עם זאת, המוח פשוט רוצה שפול יגיע לעבודה בזמן בשיעמום, על מנת למנוע סיכונים אפשריים כי המוח חושב שהכיף יהרוג את פול לאורך הדרך. המוח מסיר את השליטה של הלב, כדי שפול יוכל להגיע לעבודה בזמן. הוא ועשרות עובדים נוספים יושבים בשולחנות ומכניסים נתונים למחשבים שלהם, באותו קצב בדיוק. המוח מבחין בשגרה המשמימה של חייו של פול, ומבין שהמחזור הזה יוביל בסופו של דבר למותו כאדם עצוב, אומלל, בודד.
במהלך ארוחת הצהריים, המוח נותן את השליטה של פול בחזרה אל הלב, אשר שולח אותו לקחת חלק בפעילויות שראה בדרכו למשרד. פול חוזר לעבודה אחר כך, שמח ומרוצה, ומתחיל לרקוד לקצב תוסס שמתפשט במהירות אל עמיתיו לעבודה ואפילו אל הבוסים הקשישים שלו. במהלך הכתוביות, פול חולם בהקיץ שהוא עושה פעילויות כיפיות אחרות עם הבוסים שלו לעבודה, מתחתן עם מוכרת משקפי שמש ומקים משפחה איתה.

פרסום
-----

הסרט הוקרן לראשונה בארצות הברית ב-16 ביוני 2016, לפני הסרט "מואנה".

קישורים חיצוניים
----------------

* "עבודות פנימיות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "עבודות פנימיות", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית)
* "עבודות פנימיות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**הרמן (נפתלי) בונדי** (בגרמנית: **Hermann Bondi**‏; 1 בנובמבר 1919 – 10 בספטמבר 2005) היה פיזיקאי, קוסמולוג ומתמטיקאי יהודי-אוסטרי אשר חי באוסטריה ובאנגליה. הוא מוכר בזכות פיתוח תאוריית המצב היציב יחד עם פרד הויל ותומאס גולד כאלטרנטיבה למודל המפץ הגדול. בנוסף ביצע תרומות חשובות לתורת היחסות הכללית.

ביוגרפיה
--------

נולד בווינה למשפחה יהודית. אביו היה רופא. למד ב-Realgymnasium בווינה. כבר בנעוריו הראה יכולות יוצאות דופן במתמטיקה. המתמטיקאי אברהם הלוי פרנקל, קרוב משפחה רחוק של בונדי (שניהם צאצאים למשפחת אוירבך), נפגש עמו בהמלצת אימו של הרמן, והוא הפגיש בינו לאסטרופיזיקאי ארתור אדינגטון. אדינגטון המליץ לבונדי ללמוד בטריניטי קולג' בקיימברידג', לונדון. בונדי החל את לימודיו שם בשנת 1937. הוריו הצליחו להימלט מהנאצים בכך שברחו לשווייץ לפני האנשלוס ואחר כך התיישבו בניו יורק.

בתחילת מלחמת העולם השנייה הוא הוחזק באי מאן, ואחר כך בקנדה, כאזרח של מדינת אויב. הוא שוחרר לקראת סוף שנת 1941 יחד עם תומאס גולד שהוחזק גם הוא והם החלו לעבוד עם פרד הויל על פיתוחי ראדר. בשנת 1946 קיבל אזרחות בריטית.

בין השנים 8–1945 שימש כמרצה למתמטיקה באוניברסיטת קיימברידג'.

תרומתו המחקרית
--------------

בשנת 1948 ניסח יחד עם פרד הויל ותומאס גולד את תאוריית המצב היציב כאלטרנטיבה למודל המפץ הגדול. לפי התאוריה שלהם, היקום מתרחב באופן תמידי, אולם כל הזמן נוצר חומר חדש מכוכבים וגלקסיות כך שצפיפות הממוצעת ביקום נשארת.

התאוריה הייתה אחת משתי ההשערות המקובלות עד לגילויה של קרינת הרקע הקוסמית אשר היטתה את הכף לטובת מודל המפץ הגדול.

בונדי תורם רבות להבנת נושא גלי הכבידה, והציג מושגים כמו קואורדינטות הכבידה של בונדי, חשבון חדו"א-K של בונדי (Bondi k-calculus), ואת מסת בונדי.

בשנת 1977 מונה כמדען הראשי למשרד האנרגיה האנגלי ושימש בתפקיד כשלוש שנים. בשנים 7–1971 שימש כיועץ מדעי למשרד הביטחון. שימש כמנהל של European Space Research Organization.

על עבודתו זכה במדליית אלברט איינשטיין.

בונדי נפטר בשנת 2005 בקיימברידג'.

חיים אישיים
-----------

בונדי, שנולד למשפחה יהודית, היה אתאיסט והומניסט חילוני בדעותיו. הוא שימש כנשיא אגודת ההומניסטים הבריטית בין השנים 1982 ל-1999 והיה נשיא ההוצאה לאור Rationalist Press Association.

הוא נישא לאשתו כריסטינה בשנת 1947, אותה הכיר כשהייתה חוקרת אצלו. לזוג היו שני בנים ושלוש בנות.

ספריו שתורגמו לעברית
--------------------

* הרמן בונדי, **במרחבי תבל**, הוצאת דביר, 1966. תרגום מאנגלית מ-The Universe at large. תרגם י. רבי. בפרק הראשון כתב בין השאר: "במדע, לרוב דרוש אדם חכם יותר לשאול את השאלה הנכונה מאשר לענות עליה".
* הרמן בונדי, **תורת היחסות והשכל הישר: גישה חדשה לאיינשטיין**, הוצאת דביר, 1971. תרגום מאנגלית מ-: Relativity and common sense: a new approach to Einstein (Doubleday, 1964). תרגם עמיקם ראובני

קישורים חיצוניים
----------------

* הרמן בונדי, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* הרמן בונדי, באתר MacTutor (באנגלית)
* מאמריו של בונדי
* הרמן בונדי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* הרמן בונדי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* הרמן בונדי, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258946505171
* BNE: XX1057439
* BnF: cb12391387s (data)
* CANTIC: a12173010
* CiNii: DA02285455
* GND: 118974327
* ISNI: 0000 0001 1497 0153
* LCCN: n50043121
* MGP: 37066
* NDL: 00433798
* NKC: kup20030000009461
* NLG: 63896
* NTA: 071704469
* SUDOC: 033002479
* VIAF: 109604560
* WorldCat: lccn-n50043121

 |
**הולון** (מהמילה היוונית ὅλος, "שלם") הוא חלק ושלם בו-זמנית. המונח נטבע לראשונה על ידי ארתור קסטלר בספרו "The Ghost in the Machine".

הולון הוא מערכת (או תופעה) ששלמה בפני עצמה ויחד עם זאת חלק ממערכת גדולה יותר. כל מערכת יכולה להיחשב כהולון, החל בחלקיקים תת-אטומים וכלה ביקום כולו. מכיוון שהולון מכיל גם תת-מערכות או חלקים, הוא משפיע ומושפע באופן שווה. מידע זורם באופן דו-כיווני בין מערכות גדולות לקטנות מהן. כאשר מסיבה כלשהי אותה זרימה דו-כיוונית מופרת, המערכת משתבשת. שלמים לא מכירים בתלות שלהם בחלקים המרכיבים אותם, וחלקים לא מכירים בקיום של השלמים המאחדים אותם. סרטן הוא דוגמה טובה לשיבוש שכזה המתרחש במערכת ביולוגית.

הולרכיה
-------

הולרכיה היא היררכיה של הולונים. אם הולון מסוג מסוים מושמד, כל ההולונים בהיררכיה מעליו חייבים להיעלם גם כן. כך שאטום עומד ברמה נמוכה יותר בהיררכיה לעומת מולקולה, מכיוון שאם יושמדו כל המולקולות, אטומים עדיין ימשיכו להתקיים. לעומת זאת, אם כל האטומים יושמדו, מולקולות לא יוכלו להתקיים.

לקריאה נוספת
------------

* קן וילבר, **קיצור תולדות הכל**, הוצאת כנרת

* Prigogine, I. Stengers, E. 1984. *Order out of Chaos*. New York: Bantam Books
* Koestler, Arthur, 1967. *The Ghost in the Machine*. London: Hutchinson. 1990 reprint edition, Penguin Group.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **הולון** |

* קיצור תולדות הכל - אתר בעברית על הפילוסופיה
* היסטוריה של המושג הולון
**הרמן בקר-פרייזנג** (בגרמנית: **Hermann Becker-Freyseng**;‏ נולד ב-18 ביולי 1910 בלודוויגסהאפן - מת ב-27 באוגוסט 1961 בהיידלברג) היה רופא גרמני שייעץ ללופטוואפה במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא זוהה כאיש מפתח ברפואה האווירית, היה אחד מן הנאשמים במשפט הרופאים בגרמניה ונמצא אשם.

ביוגרפיה
--------

בקר-פרייזנג סיים את לימודיו באוניברסיטת ברלין בשנת 1935 כרופא, ושלוש שנים לאחר מכן החל לעבוד עם האנס-גאורג קלאמן על ניסויים בחמצן טהור.

בקר-פרייזנג גויס לתוכנית הניסויים הרפואיים של הנאצים על ידי הוברטוס שטרוגהולד. תחום התמחותו של בקר-פרייזנג היה עריכת ניסויים בתאי לחץ. המחלקה לרפואה אווירית הוקמה בשנת 1936 מיד עם גיוסו של בקר-פרייזנג, וזמן קצר לאחר מכן נהפך למתאם. שלא כמו יתר עמיתיו שעסקו במחקר רפואי צבאי, הוא היה חבר במפלגה הנאצית. הייתה לו דרגת קפטן בשירותי הרפואה.

הניסויים המגוונים שנערכו על ידי בקר-פרייזנג או על ידי פקודיו הובילו למספר מקרי מוות. הניסויים שגבו את מספר הקורבנות הגבוה ביותר היו אלה שדימו גובה טיסה רב ומחסור בחמצן, ונערכו על אסירי מחנה דכאו. בקר-פרייזנג ערך גם ניסויים בצימאון ובשתיית מי מלח. לצורך הניסויים, הרופאים פנו להיינריך הימלר וביקשו את אישורו לקבל לידיהם 40 אסירים בריאים. אסירים אלה אולצו לשתות מי מלח, ולחלקם הוחדר הנוזל בזריקה לוורידים. למחצית מהנבדקים ניתנו "מי ברקה" (ברקטיט), מי ים שטעמם שופר, ובגופם של כל הנבדקים נערכו ניתוחי כבד ללא חומר מרדים. כל הנבדקים מתו כתוצאה מהניסויים.

### לאחר מלחמת העולם השנייה

הרמן בקר-פרייזנג היה בין הנאשמים במשפט הרופאים בנירנברג, נמצא אשם בסעיפי האשמה 2 ו-3 (פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות) ונידון לעשרים שנות מאסר. עם זאת, שמו עלה בגורל במסגרת מבצע פייפרקליפ, והוא הובא לארצות הברית כדי לסייע בהקמת צוות רפואת החלל על מנת לקדם את המרוץ לחלל. ניתנה לו האחריות ללקט ולהוציא לאור את נתוני המחקר שלו ושל עמיתיו, והספר "רפואה אווירית גרמנית: מלחמת העולם השנייה" יצא לאור זמן קצר לאחר שהחל בקר-פרייזנג לרצות את תקופת מאסרו.

בשנות השישים אובחן כחולה בטרשת נפוצה, והוא מת מהמחלה בשנה שלאחר מכן.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 4885 919X
* LCCN: no2007025338
* VIAF: 34228741
* WorldCat: lccn-no2007025338

 |
**קרב סן חסינטו** (בספרדית: **Batalla de San Jacinto**, באנגלית: **Battle of San Jacinto**) היה הקרב האחרון במהלך המהפכה הטקסנית, שאירע ב-21 באפריל 1836, שלושים קילומטרים ממזרח לעיר יוסטון המודרנית. בסיום הקרב לכדו הכוחות הטקסנים, בפיקודו של סם יוסטון, את הגנרל המקסיקני, אנטוניו לופס דה סנטה אנה. הקרב הביא לנסיגת הכוחות המקסיקנים דרומה מנהר הריו גראנדה ולהקמתה של רפובליקת טקסס.

רקע לקרב
--------

במהלך המהפכה הטקסנית לעצמאות ממקסיקו ואיחוד עם ארצות הברית, יצא הצבא המקסיקני להפיל את הכוחות המורדים ביד ברזל. במהלך קרב אלמו תקף הצבא המקסיקני גם במורדים טקסנים אך גם באזרחים. אזרחי טקסס הגיבו להרס בקרב אלמו וטבח הטקסנים הלא חמושים בזעם. כוחות מתנדבים מיהרו להצטרף לצבא הגדל של רפובליקת טקסס הנאבקת לעצמאות בראשותו של הגנרל סם יוסטון. בינתיים, הגנרל המקסיקני אנטוניו לופס דה סנטה אנה הצעיד את צבאו כדי למחוץ את המורדים הטקסנים.

יוסטון נמנע ממגע עם הצבא המקסיקני המתקדם עד שצבאו בטקסס צבר כוח אדם נרחב והכשרה. סנטה אנה, לעומת זאת, פיצל את כוחו, ושלח כמה יחידות לאבטח את קו האספקה הארוך שלו ואילו אחרים נשלחו לכבוש את מעון ממשלת טקסס הזמנית. הוא הוביל באופן אישי את 600 החיילים הנותרים אחרי יוסטון.

הקרב
----

ב-20 באפריל נפגשו שני הצבאות באזור שפלה מלאת ביצות ליד נהר סן חסינטו. סנטה אנה ניסה להעריך ללא הצלחה את העמדה הטקסנית והיו חילופי אש ארטילריים. כאשר הגיעו כ-500 חיילים להיות לתגבורת מקסיקנית סנטה אנה החליט להקים מחנה ולתצפת עם חייליו החדשים והעייפים לפני יציאה למתקפה, אך הוא לא הצליח להציב תצפיתנים. כשלא הגיעה עוד אש חדשה מצד הטקסנים בבוקר, החיילים המקסיקניים נרגעו עוד יותר.

מועצת המלחמה הטקסנית הצביעה בינתיים בעד יציאה להתקפה, ויוסטון הכין את 900 החיילים הטקסנים תחת פיקודו לקראת תקיפה מסוכנת באותו אחר הצהריים. כוחותיו הרכובים נעו סביב האגפים המקסיקניים בעוד קו הקרב הטקסני נע במהירות ובשקט ישירות על פני הערבה הפתוחה. הם התגלו בטווח של 200 מטר מהמחנה המקסיקני. באותו הרגע, הארטילריה של יוסטון פתחה באש, וחיל הרגלים הטקסני ביצע גיחה. לאחר ימים של נסיגה, אנשיו של יוסטון ביצעו את ההתקפה, הפתיעו את הכוח המקסיקני הנח, וצעקו: "זכור את אלמו!".

הטקסנים ירו מטווח קרוב ונעו אל תוך המחנה המקסיקני בעודו ננטש על ידי חייליו המבוהלים. ההגנה של סנטה אנה קרסה כשמקסיקנים נבהלים ניסו לברוח מהפרשים מעבר לביצות. לאחר קרב של שמונה עשרה דקות, המקסיקנים שנותרו נכנעו, אך סנטה אנה ניסה לברוח משדה הקרב על סוסו. תוך 24 שעות נהרגו כ-600 מקסיקנים ונלכדו יותר מ-700, כולל בסופו של דבר סנטה אנה עצמו, ששוחרר אז לאחר שהגיע להסדר עם יוסטון לסיום המלחמה. תשעה מאנשי יוסטון נהרגו או נפצעו אנושות, וכ-30 נפצעו קלות.

מורשת
-----

הקרב הביא לסיום המהפכה הטקסנית ולנסיגת הכוחות המקסיקנים דרומה מנהר הריו גראנדה. עם נסיגת המקסיקנים הוכרה עצמאות רפובליקת טקסס בידי האימפריה הבריטית וממלכת הצרפתים. מאוחר יותר סופחה טקסס לתוך ארצות הברית וטענותיה לשטח מקסיקני הפכו לטענותיה של ארצות הברית, דבר שהיה גורם מרכזי בפריצתה של מלחמת ארצות הברית–מקסיקו.

לזכר הקרב הוקמה אנדרטת סן חסינטו.

ראו גם
------

* המהפכה הטקסנית
* סם יוסטון
* קרב אלמו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרב סן חסינטו** בוויקישיתוף
* קרב סן חסינטו, מושבת דה-ויט
* קרב סן חסינטו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553409005171
* BnF: cb14561906m (data)
* LCCN: sh85117110

 |
**ויט הרטפורד** (באנגלית: **Whit Hertford**; נולד ב-2 בנובמבר 1978) הוא במאי תיאטרון, מפיק ושחקן אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

סמית' נולד ב-2 בנובמבר 1978 בפרובו שביוטה. הוא משחק עוד מילדותו מאז 1985, אז שיחק לראשונה בסדרה "The Twilight Zone". בשנה שאחריה השתתף לראשונה בסרט האימה: "Poltergeist II: The Other Side" בתור איש של קיין. שנה לאחר מכן השתתף בסרט "Rampage" של ויליאם פרידקין.

ב-1988 שיחק בסדרה קגני ולייסי בתור בובי גורבל. כמו כן שיחק בסרט הדרמה הקומי חופים של גארי מרשל. שנה לאחר מכן שיחק בסדרה הקומית "Mr. Belvedere" ובאותה שנה שיחק בסרט האימה סיוט ברחוב אלם 5: ילד החלומות בתור הילד ג'ייקוב ג'ונסון.

ב-1990 השתתף בסדרה צער גידול בנות בתור וולטר ברמן. אותה שנה דיבב את ארני בסדרת האנימציה עולם סחרחר של באלו הדוב ודיבב בסדרה עלילות טייני טון. בשנה שלאחר מכן שיחק בקומדיה השחורה "משפחת אדמס". שנה לאחר מכן שיחק בסרט האימה "Mikey" את בן אוונס ודיבב בסדרת האנימציה בת הים הקטנה.

ב-1993 שיחק בסרט המדע הבדיוני של סטיבן ספילברג פארק היורה בתור ילד המתנדב באתר החפירה של ד"ר אלן גרנט (סם ניל). שנה לאחר מכן דיבב בסדרה באטמן - הסדרה המצוירת את בילי, גור כלב הים. בשנה שלאחר מכן דיבב בסרט האנימציה המסע לעמק החלומות 3. 

בשנת 2000 שיחק במד טי.וי את בילי. לאורך השנים הוא הופיע פחות אך המשיך להופיע בכמה סדרות כמו: מלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים מ-2008, הסדרות הקומיות Glee ואיך פגשתי את אמא מ-2009 והסדרות בניחוש חוקר ולגדל את הופ מ-2011.

ב-2014 הפיק את הסרט "The Perfect 46" וגם שיחק בו בתור הגנטיקאי ג'סי דרדן. על תפקידו בסרט זכה בפרס השחקן הטוב ביותר ל-2014.

בנוסף למשחק הוא ייסד עם הבמאי ריאן דרסט חברת סרטים בשם "Sneak Attack", אשר הפיצו מגוון סרטים באמריקה ואירופה. כיום הוא בעיקר מביים מחזות תיאטרון.

קישורים חיצוניים
----------------

* ויט הרטפורד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ויט הרטפורד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**קרב סילבה ארסיה** הוא קרב שהתרחש בשנת 509 לפנה"ס בין הרפובליקה הרומית שזה עתה נוסדה, לבין הכוחות הנאמנים למלך הרומי הגולה לוקיוס טארקוויניוס סופרבוס וכוחות אטרוסקים. הקרב הסתיים בניצחון רומי. המקורות המצויים בידינו העוסקים בקרב זה הם ספריהם של פלוטרכוס וטיטוס ליוויוס. עם זאת, במחקר המודרני הקרב נחשב לאגדי למחצה.

רקע
---

בשנת 509 לפנה"ס, בעקבות פרשת אונס לוקרטיה, הודח מלך רומא לוקיוס טארקוויניוס סופרבוס בהפיכה ללא שפיכות דמים אשר הונהגה בידי קבוצת אצילים בהנהגת לוקיוס יוניוס ברוטוס. ברוטוס הפך את רומא לרפובליקה, ומונה כקונסול לצד לוקיוס טרקיניוס קולאטינוס. עם זאת, טארקוויניוס לא אמר נואש, וניסה ליזום הפיכה ברומא. ההפיכה נכשלה, והמעורבים בה (וביניהם שניים מבניו של ברוטוס) הוצאו להורג. בעקבות המאורע, הוחלף קולאטינוס בפובליוס ולריוס. טארקוויניוס החל להסית את ערי האטרוסקים (טארקוויניוס עצמו היה אטרוסקי במוצאו) כנגד רומא. בסופו של דבר גייסו הערים האטרוסקיות ויי וטרקוויניה צבא ויצאו כנגד רומא. הצבאות נפגשו ביער סילבה ארסיה ליד רומא. על חיל הפרשים הרומי פיקד ברוטוס, בעוד על חיל הרגלים הרומי פיקד ולריוס. אצל האטרוסקים, המלך הגולה פיקד על חיל הרגלים, ובנו ארונס טארקוויניוס על חיל הפרשים.

הקרב
----

הפרטים הידועים על הקרב עצמו הם אגדתיים בבירור. על פי המקורות, הקרב נפתח בהסתערות חילות הפרשים של שני הצדדים. ארונס נמלא זעם כאשר זיהה את ברוטוס מתקרב על סוסו תחת סמלי השלטון הרומאים וביקש להילחם בו בעצמו. ברוטוס שזיהה את המתקפה המתקרבת בחר להשיב לחימה. בזעמם, התעלמו שני הפרשים מביטחונם האישי והתרכזו רק בהסבת נזק לצד השני. כפועל יוצא נהרגו ברוטוס וארונס, האחד מחניתו של השני, ונפלו ארצה מסוסיהם. לאחר מכן באה הסתערות הרגלים, ובה כל צד ניצח באגף הימני והפסיד באגף השמאלי. על פי המסופר, עם לילה חזרו חיילי שני הצדדים למחנותיהם, ולפתע הדהד קול של אחד האלים בשדה הקרב, אשר הכריז כי לאטרוסקים יש הרוג אחד יותר משל הרומאים. על פי טיטוס ליוויוס, עם בוקר לא נראה אף אטרוסקי באופק, וולריוס אסף את השלל וחזר לרומא. פלוטרכוס לעומת זאת טוען, ש-5,000 אטרוסקים נותרו במחנה ועוד באותו הלילה יצאו הרומאים למתקפה מחודשת והשמידו אותם. כשנספרו החללים, התגלה כי האטרוסקים איבדו 11,300 והרומאים בדיוק אחד פחות.

תוצאות
------

ולריוס נכנס לרומא בתהלוכת ניצחון מפוארת, והיה הראשון שנכנס לעיר במרכבה רתומה לארבעה סוסים. ולריוס נשא נאום הספד מפואר לברוטוס, ומינה את ספוריוס לוקרטיוס טריקיפיטינוס כקונסול סופקטוס (קונסול ממלא מקום), עד הבחירות הבאות. לוקרטיוס מת כעבור כמה ימים ומרקוס הורטיוס פולביוס התמנה במקומו. הקרב הוא חלק ממכלול האירועים של ייסוד הרפובליקה הרומית. גרסה זו של מהלך האירועים, מופיעה בכל המקורות העתיקים, אם כי היסטוריונים מודרניים מפקפקים באמינות הסיפור. לא ניתן לדעת בוודאות מה קרה בשנת 509 לפנה"ס, כך שמרבית האירועים והאישים המתוארים בהקשר זה נחשבים לאגדיים או אגדיים למחצה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  טיטוס ליוויוס, ספר שני 6.
2. ↑  טיטוס ליוויוס, ספר שני 7.
3. ↑  פלוטרכוס, "**חיי פובליקולה**", 9.
4. ↑  ישראל שצמן, **תולדות הרפובליקה הרומית**, ירושלים: הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, 1989 עמ' 46.
5. ↑  William E. Dunstan, **Ancient Rome**, Rowman & Littlefield Publishers, 2011. p. 41
**בכר בן מוחמד בן עוואד לאדן** (בערבית: **بكر بن محمد بن عوض بن لادن**; נולד בשנת 1946 במכה, ערב הסעודית) הוא איש עסקים סעודי מהעיר ג'דה, יו"ר קבוצת בן לאדן הסעודית ובעל המניות הגדולה ביותר בקבוצה, עם 23.58%, הנחשב לדעת רבים "השליט האמיתי של ג'דה". בנו של ראש המשפחה - מוחמד בן עוואד בן לאדן - ואחיו למחצה של אוסאמה בן לאדן.

קריירה
------

למרות ענף הבנייה הקטן באזור, הוא הצליח להרחיב את העסק. החברה הצטרפה יחד עם דיאר הקטרית להשיק חברת החזקות משותפת, שהפכה לבסיס הון מסיבי. במיזם החדש אוגדו שתי חברות גג שאחת מהן מבצעת עבודות מגה קבלנות ובנייה בקטאר ובשאר העולם. בנוסף היא עובדת על חוזה של 994.6 מיליון דולר לתכנון ובניית 30 מבנים במחוז העסקים המלך עבדאללה, בערב הסעודית.

באפריל 2018 העביר בכר את חלקו בקבוצת בן לאדן הסעודית לידי ממשלת ערב הסעודית.

מעצרו
-----

ב-4 בנובמבר 2017 נעצר בכר בן לאדן בסעודיה במסגרת "חקירת שחיתות" שנערכה על ידי ועדה מלכותית חדשה נגד השחיתות ונעצר ללא משפט, בהוראת יורש העצר מוחמד בן סלמאן. בכר עוכב בתחילה במלון ריץ-קרלטון, ריאד ואחר כך הוחזק במקום לא ידוע. ממשלת סעודיה גם השתלטה על הווילה שבבעלות בכר המשקיפה על הים האדום.

בינואר 2019 שחררה הממלכה בשקט את בכר בן לאדן יחד עם כמה עצורים בולטים נוספים. בין אלה שפורסמו על פי הדיווחים היו מוחמד אל-עמודי, איש עסקים שבבעלותו חלק גדול מאתיופיה ועמאר דבאח, שר לשעבר שעמד בעבר בראש רשות ההשקעות הכללית בערב הסעודית, שמטרתה למשוך השקעות זרות. המהלך הגיע בשל לחץ עולמי חסר תקדים על הממלכה ויורש העצר מוחמד בן סלמאן לאחר רצח בעל טור בוושינגטון פוסט ג'מאל ח'אשוקג'י בידי סוכנים סעודים בקונסוליה הסעודית באיסטנבול.

בכר בן לאדן למד בקולג' באוניברסיטת מיאמי בקורל גייבלס, פלורידה, ארצות הברית בשנת 1979.

קישורים חיצוניים
----------------

* בכר מוחמד בן לאדן

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Saudi Binladin Group". Zawya.
2. ↑  Georg Mascolo and Erich Follath (6 ביוני 2005). "Meet The Bin Ladens Osama's Road to Riches and Terror". Der Spiegel. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Arabian Business".
4. 1 2  Paul, Katie; Arnold, Tom; Ashad, Marwa; Kalin, Stephen (27 בספטמבר 2018). McBride, Janet (ed.). "Special Report: As a Saudi prince rose, the Bin Laden business empire crumbled". Reuters. `{{cite news}}`:  (עזרה)
5. ↑  "KO SU BOGATI SAUDIJCI UHAPŠENI ZBOG KORUPCIJE? Teški su na desetine milijardi dolara, a među njima je i BRAT OSAME BIN LADENA". *Blic*. blic.rs. 5 בנובמבר 2017. נבדק ב-6 בנובמבר 2017. `{{cite news}}`:  (עזרה)
6. ↑  Melloy, John (6 בנובמבר 2017). "There may be a 'Game of Thrones' in Saudi Arabia now and that has big implications for oil". *CNBC*. cnbc.com. נבדק ב-6 בנובמבר 2017. `{{cite news}}`:  (עזרה)
7. ↑  David, Javier E. (5 בנובמבר 2017). "Billionaire Saudi Prince Alwaleed Bin Talal arrested in corruption crackdown". *cnbc*. `{{cite web}}`:  (עזרה)
8. ↑
9. ↑
**מחיי המריונטות** סרט מאת הבמאי השוודי אינגמר ברגמן שהופץ ב-1980 והופק במערב גרמניה. התסריט והפסקול נכתבו בשפה הגרמנית כיוון שברגמן היגר עקב המס הגבוה שהיה באותה תקופה בשוודיה. הסרט כולו צולם בשחור לבן, למעט שני מקטעים שצולמו בצבע בתחילת ובסוף הסרט.

שם הסרט לקוח מספרו של קרלו קולודי "הרפתקאותיו של פינוקיו" מהשורה - "לרוע המזל בחיי המריונטות תמיד יש איזה "אבל" שהורס הכל".

הסרט מתאר את המשך סיפורם של הזוג פטר וקטרינה אגרמן שהיוו פרק בסדרתו הידועה של ברגמן "תמונות מחיי נישואין". הסרט מציג את השניים כזוג מאושר והרמוני כלפי חוץ, הוא איש עסקים והיא מעצבת, כשלמעשה אין תקשורת בין השניים והם לא מצליחים להתקרב אחד אל השנייה. הוא קצת חולמני והיא הקשוחה מביניהם, לא מהססת להעליב אותו בפומבי ומחפשת ריגושים מחוץ לבית. פטר מתחיל לחלום על רצח אשתו ומתייעץ במוגנס, חברו הפסיכיאטר. הסיפור עוקב אחר דחפיו האפלים ועולמו הדמיוני של פטר. באופן אירוני למרות כל התמה הקודרת של הסרט הפסקול בקרדיטים הוא דיסקו גרמני עליז.

קישורים חיצוניים
----------------

* "מחיי המריונטות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מחיי המריונטות", באתר AllMovie (באנגלית)
* "מחיי המריונטות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "מחיי המריונטות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קטע קול אינגמר ברגמן: חודר לנפש הצופה במבט קולנועי אחד: פודקאסט להאזנה של תוכנית הרדיו "גיבור תרבות" בהגשת יונתן גת, דוד גורביץ' ודן ערב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb346739269 (data)
* GND: 1088010903
* LCCN: n82023755
* VIAF: 225065690
* WorldCat (עם VIAF): 225065690

 |
**אליפות וימבלדון 1897** הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-21 ביוני והסתיימה ב-1 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים.

התחרות
------

### תחרות הגברים

רג'ינלד דוהרטי, מנצח תחרות הגברים
התחרות נערכה בשני שלבים. בשלב הראשון המתחרים חולקו ל-2 בתים. מנצח השלב הראשון עלה להתמודד מול מנצח אליפות וימבלדון 1896 על התואר. לתחרות זו נרשמו 31 טניסאים. בנוסף לטניסאים הבריטיים השתתף בתחרות טניסאי מאוסטרליה. בגמר תחרות הגברים רג'ינלד דוהרטי ניצח את וילברפורס איבס האוסטרלי (בשבילו זה היה הפסד שלישי ברציפות בגמר). במשחק האליפות הארולד מהוני (מנצח אליפות וימבלדון 1896) הפסיד לדוהרטי ב-3 מערכות. בכך דוהרטי התחיל סדרת ניצחונות בווימבלדון.

### תחרות הנשים

בלאנש בינגלי-היליארד, מנצחת תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו שבע טניסאיות. בלאנש בינגלי (היליארד) ניצחה בתחרות וגם ניצחה ב-2 מערכות במשחק על האליפות נגד שרלוט קופר. בכך בינגלי היליארד זכתה בתואר הרביעי שלה.

### תחרות הזוגות

בתחרות הזוגות השתתפו 14 זוגות שהתחרו על הזכות להתמודד על התואר במשחק נגד האחים בדלי, מנצחי אליפות וימבלדון 1896. זוג האחים דוהרטי ניצח בתחרות בין הזוגות המתמודדים. במשחק על האליפות הם ניצחו את האחים בדלי ב-4 מערכות.

קישורים חיצוניים
----------------

* האתר הרשמי של אליפות וימבלדון
* תוצאות משחקי גברים
* תוצאות משחקי זוגות
* תוצאות משחקי נשים

| אליפות וימבלדון |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 
1877 • 1878 • 1879 • 1880 • 1881 • 1882 • 1883 • 1884 • 1885 • 1886 • 1887 • 1888 • 1889 • 1890 • 1891 • 1892 • 1893 • 1894 • 1895 • 1896 • 1897 • 1898 • 1899 • 1900 • 1901 • 1902 • 1903 • 1904 • 1905 • 1906 • 1907 • 1908 • 1909 • 1910 • 1911 • 1912 • 1913 • 1914 • ~~1915~~ • ~~1916~~ • ~~1917~~ • ~~1918~~ • 1919 • 1920 • 1921 • 1922 • 1923 • 1924 • 1925 • 1926 • 1927 • 1928 • 1929 • 1930 • 1931 • 1932 • 1933 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • ~~1940~~ • ~~1941~~ • ~~1942~~ • ~~1943~~ • ~~1944~~ • ~~1945~~ • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • ~~2020~~ • 2021 • 2022 • 2023 |

 |