recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
בכחול בהיר, ממערב לחוף המערבי של ארצות הברית, לוח חואן דה פוקה
מפה של לוח חואן דה פוקה
**לוח חואן דה פוקה** הוא לוח טקטוני הקרוי על שם חואן דה פוקה, תעתיק מקובל לספרדית של שמו של הנתב ומגלה הארצות היווני יואניס פוקס (Ιωάννης Φωκάς), שביקר במקום ב-1592. לוח זה נמצא ממזרח לחוף המערבי של ארצות הברית והוא נסגר כלפי הלוח הצפון-אמריקאי ונוחת תחתיו באזור הפחתה הנקרא "קסקדיה" על שם הרי רכס קסקייד שנוצרו מהפחתה זו. רכס הרי החוף שבין קולומביה הבריטית לצפון קליפורניה נוצרו כתוצאה מאזור הפחתה זה. מצפון ומדרום לו מתחכך לוח דה פוקה בלוח הפסיפי, יוצר איתו גבול פתיחה וגורם לפעילות געשית עזה, החיכוך הדרומי הוא העתק סן אנדראס. מכל צדדיו מהווה הלוח חלק מחגורת האש של האוקיינוס השקט.

במהלך הזמן נפרדו מהלוח שני חלקים - הלוח הצפוני, לוח אקספלורר, שנפרד לפני כ-5 עד 18 מיליון שנה, והדרומי, לוח גורדה שהתנתק מאוחר יותר לפני כ-4 מיליון שנה. לוח דה פוקה גם הוא השתייך בעבר ללוח גדול יותר שנקרא לוח פרלון (farallon) שכלל אז גם את לוח נסקה ולוח קוקוס. 

| טקטוניקת הלוחות |
| --- |
| לוחות | הלוח הערבי • הלוח האפריקאי • הלוח האירואסייתי • הלוח ההודי • הלוח האוסטרלי • הלוח האנטארקטי • הלוח הצפון-אמריקאי • הלוח הדרום-אמריקאי • הלוח הפסיפי • הלוח הקריבי • לוח סקוטיה • לוח נסקה • לוח קוקוס • לוח גורדה • לוח חואן דה פוקה • הלוח הפיליפיני • הלוח הלבנטיני • הלוח האדריאטי • לוח אוחוצק • לוח אוקינאווה • הלוח האמורי • לוח יאנגצה | טראם |
| העתקים ובקעים | הבקע הסורי-אפריקני • העתק סן אנדראס • העתק המלכה שארלוט • העתק צפון אנטוליה • משולש עפר • הרכס המרכז-אטלנטי |
| שקעים אוקייניים | שקע טונגה • שקע מריאנה • שקע קוריל-קמצ'טקה • שקע יפן • שקע ננקאי • שקע אוקינאווה • שקע ריוקיו |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוח חואן דה פוקה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4614877-2
* VIAF: 241869993
* WorldCat (עם VIAF): 241869993

 |
**ליודמילה קסטקינה** (ברוסית: **Людмила Касаткина**; ‏15 במאי 1925 - 22 בפברואר 2012) הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע רוסיה וסובייטית. זכתה במספר פרסים והוענק לה התואר האמן העממי של ברית המועצות (1975). על פעילותה בתחום התיאטרון והקולנוע הוענקו לה מספר עיטורים.

חייה
----

ליודמילה קסטקינה נולדה בשנת 1925 בכפר במחוז סמולנסק. תוך זמן קצר המשפחה עברה למוסקבה. היא למדה בלט וכבר בגיל 11 החלה להופיע. לאור פציעה ברגל היא נאלצה לעזוב את המחול. בשנת 1943 היא החלה ללמוד משחק ולאחר סיום הלימודים בשנת 1947 התקבלה לתיאטרון הצבא האדום במוסקבה. בתיאטרון זה היא עבדה עד סוף חייה.

בשנת 1950 קסטקינה התחתנה עם הבמאי סרגיי קולוסוב.

התפקיד הראשון בקולנוע של השחקנית היה בסרט "מעלפת הטיגריסים" (1954) לצד פאבל קדוצ'ניקוב. על גילום תפקיד זה היא זכתה בפופולריות רבה. בשנת 1964 היא הצטלמה בתפקיד הראשי בסדרת טלוויזיה סובייטית הראשונה. כמו ברוב סרטיה, הבמאי של הסדרה היה בעלה.

בשנת 1967 היא הצטלמה בסדרת טלוויזיה נוספת "מבצע טרסט" על פעילות סוכני נ.ק.וו.ד נגד מרגלים. בסרט זה לראשונה קסטקינה שיחקה תפקיד שלילי - היא גילמה טרוריסטית שפועלת נגד השלטון הסובייטי.

בשנת 1974 הנהלת התיאטרון בה עבדה קסטקינה התחלפה והבמאי החדש למעשה לא שיתף אותה בהצגות חדשות. למרות זאת היא המשיכה את עבודתה בתיאטרון ולא עזבה אותו.

בשנת 1975 קסטקינה זכתה בתואר "שחקנית השנה" בברית המועצות על תפקידה בסרט על אירועי מלחמת העולם השנייה. היא המשיכה להצטלם עד לשנת 2006.

ליודמילה קסטקינה נפטרה בשנת 2012, 11 ימים לאחר פטירת בעלה. הזוג הוטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה במוסקבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליודמילה קסטקינה** בוויקישיתוף

* ליודמילה קסטקינה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ליודמילה קסטקינה, באתר AllMovie (באנגלית)
* ליודמילה קסטקינה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ליודמילה קסטקינה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 130474266
* ISNI: 0000 0000 4907 9769
* LCCN: no2006000713
* VIAF: 41584582
* WorldCat: lccn-no2006000713

 |
שמעון (סיימון) תמיר
**שמעון סיימון תמיר** (נולד ב-20 באפריל 1950 ג' באייר ה'תש"י) הוא דובר המכללה האקדמית ספיר, חבר האקדמיה הישראלית לקולנוע. מפיק סרטים ועיתונאי.

ביוגרפיה
--------

תמיר נולד וגדל בקיבוץ הזורע בעמק יזרעאל, בן למייסדי הקיבוץ, ארנון ואלישבע תמיר (פישמן), למד בבי"ס יסודי הזורע, ב"ס תיכון: בוגר המוסד החינוכי 'שומריה' במשמר העמק, חניך תנועת הנוער השומר הצעיר.

תמיר הוא בוגר תואר ראשון BA במדע המדינה ותקשורת ובוגר תואר שני MA במדע המדינה (תקשורת פוליטית) של אוניברסיטת תל אביב. בנוסף, הוא בוגר בית הספר הגבוה לאמנות הבמה והקולנוע ובוגר קורס דירקטורים של המכללה האקדמית ספיר. כיום מתגורר בגבעתיים, נשוי ללידיה ואב לשני בנים.

### איש תקשורת

בשנת 1980 כיהן תמיר כמנכ"ל ובעלים בחברת הפקה לסרטים וסדרות. בתפקידו היה מפיק ועורך ראשי של סדרת טלוויזיה היסטורית "מבט – מידע באמצעות טלוויזיה" (13 פרקים), עורך ראשי של סרט עלילתי "ילדי סטלין" בבימוי נדב לויתן. במאי ומפיק של הסרטים דוקומנטריים על תנועת הלח"י: "הבריחה מלטרון" על בריחת יצחק שמיר וחבריו ממחנה המעצר בלטרון, ו- "ולא חזרנו לבסיס" על פעולת הטרור הכושלת בבתי המלאכה של הרכבת בחיפה. עורך ראשי, ובמאי בסדרת הסרטים "אישים דגולים ביהדות" (12 סרטים): בן-גוריון, לוי אשכול, משה דיין, גולדה מאיר, ארתור רופין, קפקא, יצחק גרינבוים, פנחס ספיר, ברל כצנלסון, יגאל אלון, ועוד. במקביל שימש בשנים אלה כמרצה במכללת ספיר לעריכה ובימוי קולנוע, במרכז צעירים דימונה ובגבעת חביבה שם לימד הוראת הפקה ובימוי סרטים.

בין השנים 1992–1996 ניהל את אגף הסברה, פרסום ותקשורת במפלגת העבודה. בתפקידו ניהל את מרכז המידע והיה אחראי על מחקר ותכנון, תקצוב, פלנינג, ועבודה מול משרד פרסום. בנוסף ניהל קמפיינים, הפצה תכנים בתקשורת ממוכנת, דיגיטלית, טלפונית, ובעל-פה (אירועים). ניהול מדיה כתובה ואלקטרונית בכל אמצעי התקשורת ומדיות הפרסומיות. כמו כן נמנה עם צוות ההפקה של ההפגנה הגדולה בה נרצח ראש הממשלה יצחק רבין.

תמיר היה ראש צוות מיוחד בקמפיין הבחירות של מפלגת העבודה בראשותו של יצחק רבין והיה למנהל קמפיין השטח של מפלגת העבודה בבחירות 1996 שבהן התמודד שמעון פרס.

בשנת 1997 שימש כעיתונאי וכתב שטח וספורט אתגרי והיה לבעל טור קבוע בתחום התיירות בידיעות אחרונות וככתב בתחום הביטחוני במגזין בלייזר.

בשנת 2001 כתב את הספר: "טיולי ג'יפים", ספר מסלולי טיול בג'יפים בישראל. שיצא לאור בהוצאת מודן.

משנת 2003 מכהן כמנהל אגף תקשורת, שיווק ויחסי ציבור של המכללה האקדמית ספיר.

### קריירה צבאית

בשירותו הסדיר שירת בסיירת שקד ולקח חלק במלחמת ההתשה ונלחם לאורך תעלת סואץ וחצי האי סיני. במלחמת יום כיפור היה מפקד צוות במיל' בחטיבת הטנקים 421 (חטיבת הצליחה) והשתתף בקרבות הנגד לחילוץ מוצב 'לקקן', קרבות ההגנה על מתחמי חמוטל וציונה. השתתף בקרב הצליחה במרחב סרפאום, פאיד, ק"מ 101.

במלחמת לבנון הראשונה היה סמ"פ במילואים בפלוגת סיור בחטיבת הטנקים 755.

כיום הוא משרת כסגן-אלוף במילואים.

ספריו
-----

* **טיולי ג`יפים**: טיול וטבע בישראל (2001)

קישורים חיצוניים
----------------

* שמעון תמיר, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007309350305171
* VIAF: 34412143
* WorldCat: lccn-nr2005002987

 |
תלמידים ב"שאבאסובקי" בפולין. על הקיר תלויה תמונה של מלכי ומלכות פולין.
**שַׁאבַּאסוּבקה** (בפולנית: **Szabasówka**; ברבים: **Szabasówki**, **שַׁאבַּאסוּבקי**) היה סוג של בית ספר ציבורי לילדים יהודים, שהוקם על ידי ממשלת פולין בתקופה שבין שתי מלחמות העולם.

הרקע להקמת בתי הספר
-------------------

קבלת העצמאות בתום מלחמת העולם הראשונה, עוררה גל של רומנטיקה פטריוטית פולנית, שבמסגרתו ביקשו לפתור את בעיית היהודים באמצעות התבוללות והתערות בקרב הפולנים. חזונם של אנשי הממשל והפדגוגיה הפולנים היה לכנס את כל ילדי ישראל במוסדות החינוך הכלליים הפולניים, כך שיזכו להתחנך בשפה הפולנית, ולהפוך לאזרחים טובים ונאמנים.

היעדר תשתיות לקליטת הילדים היהודים במערכת החינוך הפולנית המתפתחת וההתנגדות העזה שצעד כזה יעורר, הן בקרב הפולנים (בשל אנטישמיות), והן בקרב היהודים (מסיבות לאומיות ודתיות, בעיקר בשל חובת הלימוד בשבתות ובחגים), הביאו את ממשלת פולין להחליט על הקמת בתי ספר עממיים, שיהיו זהים בכל (שפה ותוכנית לימודים) לבתי הספר הכלליים, מלבד העובדה שלא ילמדו בהם בשבתות ובמועדי ישראל, ומכאן כינוים – "**שאבּאסוּבקי**" (מלשון "שבת"; ביידיש ת' רפה נהגית כ-ס', כלומר "שבס"). בנוסף, בבתי הספר הללו נלמדו לימודי דת יהודיים ותנ"ך, במקום אלה הנוצריים. בספרות המחקרית מופיע השם לעיתים כ"שבתובקה" או "שבסובקה".

הלימודים, המורים והתלמידים בשאבאסוּבקי
--------------------------------------

בשאבאסובקי ביקרו תלמידים יהודים בלבד, ואף רוב המורים היו יהודים (אם כי רבים מהם מתבוללים). לקראת שנות השלושים החלה הממשלה להחליף את המורים היהודים במורים פולנים-נוצרים.

שעתיים בשבוע הוקדשו ללימודי "דת משה", בדומה לנהוג בבתי הספר הכלליים, שכן שלטונות פולין ראו בהוראת הדת בכל מוסדות החינוך אחד מעקרונות הרפובליקה הפולנית.

ערב מלחמת העולם השנייה למדו בשאבאסובקי כ-60% מילדי פולין היהודים (בגיל חינוך-החובה). ברוב היישובים בפולין בהם הייתה קהילה יהודית, למדו ילדי הקהילה במוסדות לימוד אחרים לצד השאבאסובקי, בין אם היו אלה מוסדות לימוד יהודיים פרטיים או ציבוריים, או מוסדות לימוד פולניים-כלליים כגון גימנסיות. הלימודים בשאבאסובקות ניתנו חינם, ולכן היוו פתרון נוח לילדי השכבות הנמוכות, שהוריהם לא יכלו להרשות לעצמם תשלום שכר לימוד לבית ספר יהודי פרטי, או שלא היו בעלי תודעה לאומית.

ראו גם
------

* רשת החינוך "תרבות"
* רשת החינוך "יבנה"
* רשת החינוך "חורב" ו"בית יעקב"
* בתי הספר הפולניים-העבריים
* ציש"א
* שול קולט
* פוליטיקה וחינוך ביהדות פולין בין שתי מלחמות העולם

לקריאה נוספת
------------

* אלכסנדר גוטרמן, **פרקים בתולדות יהודי פולין בעת החדשה**, הוצאת כרמל, תש"ס.

* Celia S. Heller, *On the Edge of Destruction: Jews in Poland between the two World Wars*, Detroit: Wayne State University Pr. 1994.

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד שטוקפיש, "בית הספר "שבסובקה"", **קול לובלין** 40, עמ' 34, 2004
2. ↑  **פנקס הקהילות: פולין**, כרך 8: מחוזות וילנה, ביאליסטוק, נובוגרודק, ע' 56
3. ↑  למשל בשיירפץ, מתוך שיירפץ, ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם" ובצ'יז'בו, מתוך צ'יז'בו (Czyżewo), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם". ראו גם דף מידע על יהודי קוטנו, באתר יד ושם
**ארסן לופן** (בצרפתית: **Arsène Lupin**) היא סדרת טלוויזיה צרפתית שהופקה יחד עם תחנות טלוויזיה צרפתיות, גרמניות, קנדיות, בלגיות, הולנדיות, שווייצריות, איטלקיות ואוסטריות. הסדרה מבוססת באופן רופף על הרומנים של מוריס לבלאן אודות ארסן לופן.

עלילה
-----

ארסן לופן ג'נטלמן מושלם שמעולם לא מתכעס. הוא תמיד רגוע, כי כל מה שהיה יכול להפריע לו בחיי היומיום מטופל על ידי המשרת שלו. לא הועמד ספק כיצד הגיע לעצמאותו הכלכלית, אם כי לעיתים נרמז בדיסקרטיות שהוא פושע מקצועי. מלבד הצלת עלמות במצוקה לופן מטפל בעבריינים (אחרים) ומתחרה בשנינותם ובאינטליגנציה שלהם. או שהוא גונב ציורים מאנשים עשירים שנחשבים לפושעי צווארון לבן, או שהוא פועל כבלש. עם זאת, כשהוא מותקף, הוא מסוגל להגן על עצמו ללא מאמץ תוך שימוש בשיטות ג'ו ג'וטסו אלגנטיות.

שחקנים
------

* ז'ורז' דסקריירס בתפקיד ארסן לופן
* איבון בושאר בתפקיד גרוגנאר
* רוג'ר קארל בתפקיד גארשר
* אנרי וירלוג'ו בתפקיד הרלוק שולמס

קישורים חיצוניים
----------------

* "ארסן לופן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ארסן לופן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**פרי גרובס** (אנגלית: **Perry Groves**; נולד ב-19 באפריל 1965) הוא כדורגלן עבר אנגלי, ששיחק בעמדת הקיצוני או החלוץ.

גרובס נולד באזור באו שברובע הלונדוני טאוור האמלטס, אך כנער שיחק במועדון קורנארד דיאמונדס מהכפר גרייט קורנארד השוכן על הגבול בין סאפוק לאסקס. גרובס נבחן בוולבס בזמן שלמד בבית הספר, אך לבסוף חתם בקולצ'סטר יונייטד ב-1981. הוא חתם על חוזה המקצוען שנה אחת לאחר מכן, ובמשך ארבע השנים הבאות הבקיע 26 שערים ב-142 משחקים בקולצ'סטר.

בספטמבר 1986 הוא הוחתם בארסנל תמורת 75,000 לירות שטרלינג, ובכך היה לשחקן הראשון שמוחתם על ידי המאמן החדש ג'ורג' גרהאם. בעונתו הראשונה הוא היה מעורב במהלך שבסיומו הבקיע צ'ארלי ניקולאס את שער הניצחון בגמר גביע הליגה של 1987, לאחר שחלף על פני שלושה משחקני ליברפול.

הוא היה ידוע בשל משחקו הנלהב והשקעתו באימונים. גרובס פתח ברוב המשחקים של ארסנל בעונת 1987/1988, וסייע לתותחנים להעפיל בפעם השנייה ברציפות לגמר גביע הליגה לאחר שהבקיע את שער הניצחון בחצי הגמר מול אברטון. אמנם הוא השתתף ב-46 משחקים בכל המסגרות באותה עונה, אך זמן המשחק שלו הצטמצם בעקבות הגעתו של בריאן מרווד, ובעונת האליפות 1988/1989 הוא פתח בשישה משחקים בלבד ועלה כמחליף ב-15 נוספים.

הוא חזר להרכב למשך תקופה מסוימת בעונת 1989/1990 בעקבות פציעתו של מרווד. למרות זאת הוא השתתף במספיק משחקים בעונת 1990/1991 על מנת להיות זכאי לקבל את המדליה המוענקת לשחקני המועדון הזוכה, כאשר רוב הופעותיו היו כמחליף. ג'ורג' גרהאם החליט להנהיג סגנון משחק הגנתי, מה שצמצם את מספר המשחקים של גרובס עוד יותר, ובעונת 1992/1992 הוא השתתף ב-13 משחקים בלבד. 

בסיום העונה הוא הועבר לסאות'המפטון תמורת 750,000 לירות שטרלינג, אך השתתף רק ב-15 משחקים במשך שנתיים. בגיל 28 הוא הודיע על פרישתו מכדורגל בעקבות שתי פציעות בגיד אכילס.

לאחר מכן הוא השתתף בארבעה משחקים במועדון החובבני דגנהאם אנד רדברידג' מהפוטבול קונפרנס, לפני שפרש סופית מכדורגל.

לאחר פרישתו הסופית הוא עבד כנציג מכירות בחברת פרמאפליי, המתכננת מגרשי משחקים עבור בתי ספר ומנוהלת על ידי פרנסיס לי ששיחק במנצ'סטר סיטי. הוא גם הופיע במדי ארסנל בטורניר הכדורגל "לונדון מאסטרס", ומדי פעם מופיע בטלוויזיה בתוכניות העוסקות בספורט.

מעמדו בקרב האוהדים
------------------

גרובס נחשב לשחקן פופולרי מאוד בקרב אוהדי ארסנל, שאף חיברו עליו את השיר "We all live in a Perry Groves World" לפי המנגינה של השיר "Yellow Submarine" מאת הביטלס. באוקטובר 2006 הוא פרסם את האוטוביוגרפיה שלו, הנקראת "We All Live In A Perry Groves World"‏ (מסת"ב 1-84454-319-6). בעקבות הוצאת הספר החל קמפיין של האוהדים למען רכישת הספר, כיוון שבאותה תקופה יצאה לאור גם האוטוביוגרפיה של שחקן ארסנל לשעבר אשלי קול ("My Defence"). ספרו של גרובס נמכר ביותר עותקים בהשוואה לזה של קול, ואף ביותר עותקים מהאוטוביוגרפיות של שחקנים ידועים אחרים כגון פרנק למפארד וריו פרדיננד.

לקריאה נוספת
------------

* טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמודים 120 - 121), מיינסטרים,‏ 2007 (מסת"ב 1-84596-232-X)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרי גרובס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* ראיון באתר הגרדיאן

הערות שוליים
------------

1. ↑  כתבה בדיילי טלגרף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 138025347
* ISNI: 0000 0001 1494 3139
* LCCN: n2009014292
* VIAF: 83474207
* WorldCat: lccn-n2009014292

 |
אקדח מסמרי סיכה המופעל בלחץ אוויר
**אקדח מסמרים** הוא כלי עבודה פנאומטי, מבוסס גז, אבק שרפה או חשמלי שמשמש לנעיצת מסמרים מהירה.

סוגי אקדחים
-----------

ישנם סוגים שונים של אקדחי מסמרים המתאפיינים בעיקר בצורת ההפעלה שלהם ובגודל המסמרים שהם נועצים.

סוגי האקדחים:

* אקדח מסמרים חשמלי.
* אקדח מסמרים פנאומטי המופעל באמצעות קומפרסור.
* אקדח מסמרים המופעל בגז.
* אקדח מסמרים המופעל באמצעות אבק שרפה.

גודל המסמרים משתנה גם הוא החל ממסמרי סיכה דקיקים ועד מסמרי פלדה באורך של 10 ס"מ ויותר.

חלקים עיקריים
-------------

### מחסנית

במחסנית מסודרים המסמרים בקבוצות המאפשרות טעינה אוטומטית של המסמר. סוגי המחסניות:

* פנימית - המחסנית נפתחת כמסילה שבתוכה ממוקמת דבוקת המסמרים (בעקרון דומה למהדק סיכות משרדי). לאחר כל לחיצה קפיץ אחורי דוחף את המסמרים אל בית הבליעה ומכין אותם לשימוש.
* חיצונית - שרשרת מסמרים המחוברת באמצעות סרט (פלסטיק בדרך כלל). לאחר כל לחיצה נע הסרט קדימה ומושך את המסמר הבא אל בית הבליעה.

### מתג הפעלה ומשבת

מתג ההפעלה ממוקם בדרך כלל על ידית האחיזה של הכלי באופן שמאפשר אחיזה מלאה של כף היד ולחיצה במקביל על מתג ההפעלה. בכל לחיצה נורה מסמר אחד.

מתג ההפעלה מקושר למשבת הנועד למנוע ירי בשוגג שעשוי להביא לפציעות חמורות. המשבת ממוקם בדרך כלל בנקודת המפגש של האקדח עם משטח העבודה, כך שלחיצה של האקדח אל משטח העבודה משחררת את המשבת ומאפשרת את יריית המסמר.

### מקור הזנה אנרגטי

לכל אחד מסוגי האקדחים ישנו מקור אנרגיה שונה שמטרתו לאפשר את יריית המסמר בעוצמה הנדרשת לפי גודל המסמר ומשטח העבודה שבו הוא ננעץ.

האקדחים הנפוצים ביותר הם אקדחים המבוססים על אנגריה המופקת באמצעות מדחס אוויר (קומפרסור) ומחוברים אליו באמצעות צינור של אוויר דחוס. סוג נוסף של אקדחים המשמש לעבודה בחומרים קשים במיוחד הם אקדחים היורים מסמרי פלדה באמצעות תחמישי אבק שרפה (בדומה לכדור רובה). סוג שלישי של אקדחים מופעל באמצעות גז דחוס ואילו באקדחים חשמליים מקור ההזנה הוא חשמל.

פציעות
------

צילום רנטגן של מסמר סיכה הנעוץ בכף יד
עוצמתו של אקדח המסמרים ומהירות הפעולה שלו מביאים לא פעם למקרי פציעה חמורים. פציעות נפוצות בשימוש באקדח מסמרים בעקבות ביטול המשבת וירי שגוי שלא כנגד משטח עבודה, אי התאמה של עצמת הירי לרמת ההתנגדות של משטח העבודה - דבר הגורם למעבר של המסמר את משטח העבודה והמשך מעופה שלו. במצב כזה איברי גוף הנמצאים מצידו השני של משטח העבודה עלולים להיפגע מהמסמר

צת המסמר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אקדח מסמרים** בוויקישיתוף
**דייב סנדלר** (באנגלית: **Dave Sandler**) הוא אתלט יהודי-דרום אפריקאי בעבר, אלוף המכביה השלישית (1950) בריצת 200 מטר ואלוף המכביה הרביעית (1953) בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר.

ביוגרפיה
--------

סנדלר גדל במשפחה של ספורטאים. אחיו, סול אף הוא אתלט מצטיין ואלוף המכביה.

בתחרויות האתלטיקה של המכביה השלישית שנערכו בשנת 1950 זכה סנדלר ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, בריצת 200 מטר בשיא מכביה חדש של 22.2 שניות, לפני איירה קפלן מארצות הברית (22.7 שניות) ואצן מאנגליה (23.2 שניות). מדליית כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.7 שניות, אחרי איירה קפלן (10.6 שניות) ולפני גרוסברגר מארצות הברית (11.0 שניות). מדליית ארד בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 44.9 שניות, אחרי ארצות הברית (43.3 שניות) ואנגליה (44.8 שניות).

בתחרויות האתלטיקה של המכביה הרביעית שנערכו בשנת 1953 זכה סנדלר בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.9 שניות, לפני ג'קס מאוסטרליה (11.0 שניות) וק. בייליס מארצות הברית (11.0 שניות) ובריצת 200 מטר בתוצאה של 22.4 שניות, לפני ק. בייליס (22.5 שניות) וג'ייקובס מאנגליה (22.7 שניות).

לאחר שפרש מספורט תחרותי פנה לארגון ושיפוט. הגיע למכביות כשופט וראש משלחת דרום אפריקה.

קישורים חיצוניים
----------------

* טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965

הערות שוליים
------------

1. ↑  3 שיאי "מכבי העולמי" בתחרויות הא"ק, הבקר, 1 באוקטובר 1950
2. ↑  דן פחטר, שיאים והישגים ב"מכביה", דבר, 2 באוקטובר 1953
3. ↑  1953: שיאים והישגים מעולים, דבר, 3 ביולי 1977
4. ↑  נ. גולן, דרמה לאורך 200 מטר, מעריב, 17 בספטמבר 1957
5. ↑  א. יצחק, חרש אילם בנבחרת דרא"פ בהאבקות, מעריב, 4 באוגוסט 1965
**שמעיה דִמָאיוֹ** (בסרבית: **Шемаја Демајо**;‏ 27 באוקטובר 1877, בלגרד, נסיכות סרביה - 24 ביולי 1932, בלגרד, ממלכת יוגוסלביה) היה איש ציבור יהודי, משפטן ופוליטיקאי סרבי-יוגוסלבי, חבר הפרלמנט היוגוסלבי ונשיא הקהילה היהודית-ספרדית של בלגרד.

קורות חיים
----------

נולד בשכונת יאלייה בבלגרד למשה ולז'מילה. למד משפטים באוניברסיטת בלגרד ויצא לשנתיים התמחות בווינה. עם שובו פתח משרד עורכי דין עצמאי בבלגרד. ב-1910 נבחר לוועד הקהילה היהודית-ספרדית של בלגרד. ב-1911 נמנה עם מייסדי סניף ארגון בני ברית בבלגרד. במהלך מלחמת הבלקן הראשונה לחם כחייל בצבא הסרבי באזור קומאנובו. בהמשך, במהלך מלחמת הבלקן השנייה הוסמך לקצונה, לחם באזור מקדוניה ועוטר במספר עיטורים מטעם הצבא הסרבי על אומץ ליבו. סיים את המלחמה בדרגת קפטן. לאחר מלחמות הבלקן, נכנס לחיים הפוליטיים והצטרף למפלגת העם הרדיקלית(אנ'). בפרוץ מלחמת העולם הראשונה שהה בווינה בירת האימפריה האוסטרו-הונגרית יריבתה של ממלכת סרביה, נעצר והושם במחנה הסגר.

לאחר המלחמה כיהן כמזכיר סניף בלגרד של מפלגת העם הרדיקאלית וכן כסגן יושב ראש מועצת עיריית בלגרד. נמנה עם מקימי "איגוד הקהילות היהודיות של יוגוסלביה". ב-1923 מונה לסגן ראש עיריית בלגרד. ב-1927 נבחר לפרלמנט היוגוסלבי והיה לחבר הפרלמנט היהודי הראשון ביוגוסלביה. ב-1930 נבחר לנשיא הקהילה הספרדית בבלגרד. נמנה עם חוג נאמניו הקרובים של אלכסנדר הראשון, מלך יוגוסלביה. כיהן גם כיושב ראש מועצת הנאמנים של הבנק למסחר ולתעשייה בבלגרד. בשלהי 1931 חלה במחלה קשה ויצא לטיפול רפואי בווינה. דמאיו הוזמן על ידי השלטונות היוגוסלביים לבלגרד כדי שיתמודד שוב בבחירות לפרלמנט, אך הוא דחה את הבקשה בשל מצבו הרפואי. נפטר בבלגרד ב-1932 והוא בן 54 שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* הציר היהודי הראשון בפרלמנט היוגוסלבי, הצפירה, 11 בנובמבר 1927
* היהודים אחרי הבחירות בבלקן, הד-המזרח, 10 במאי 1946

הערות שוליים
------------

1. ↑  יהודים נודעים בסרביה, עמודים 81–82, באתר savezscg.org/12\_zanimljivosti (בסרבית).
2. ↑  ג'ני לבל, **עד הפתרון הסופי, היהודים בבלגראד 1541–1942**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006, עמוד 167, 204, 255.
**שרה לוי** (? - 14 במרץ 2006) הייתה אוצרת ובעלת גלריה ישראלית.

בשנת 1952 נסעה לצרפת מטעם עליית הנוער. שם הכירה רבים מן האמנים הישראלים שהתגוררו בפריז באותה עת. בשנת 1968 החלה לעבוד בגלריה גורדון. בשנת 1972, בעת שהות בחופשה בפריז, נפגעה בתאונת דרכים והפכה משותקת ברגליה. לאחר שובה לישראל נערכה עבורה בגלריה יודפת מכירה פומבית של עבודות שתרמו אמנים שונים. כספים אלו ממנו רכישת דירה ברחוב פינלס 10 בצפון תל אביב-יפו, שבה התגוררה עם שני ילדיה וכן פתחה בה גלריה. את עיצוב הפנים תכננה האמנית אלימה, שהתאימה אותה הן לכיסא הגלגלים של ולהן שימוש הדירה כגלריה. בשנת 1975 נפתחה התערוכה הראשונה בגלריה, אשר פעלה עד שנת 1998.

כתוצאה מאילוצי המקום, הגלריה התמקדה בעבודות קטנות, רבות מהן על נייר של אמנים כמשה קופפרמן, משה גרשוני, יהושע גרוסברד, רפי לביא, ביאנקה אשל גרשוני ואחרים. בנוסף, שימשה לוי כסוכנת להדפסים של מרכז ברסטון לגרפיקה בתל אביב-יפו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: דירקטור, רותי, "שרה לוי, גלריה בתוך הדירה", **מעריב⁩, השבוע**, 13 ספטמבר 1991⁩, עמ' 63-62

קישורים חיצוניים
----------------

* דנה גילרמן, אשה קטנה, אמיצה וחכמה, באתר הארץ, 16 במרץ 2006
* מאיה בז'רנו, המפץ הגדול של שרה לוי, באתר הארץ, 18 במרץ 2006
לוגו החברה בשלבי התפתחותו עד לסמליל הנוכחי
קמפיין פרסום גרילה של החברה, שעשה שימוש בתלי הריסות באתרי בנייה כדי לפרסם את הפאזלים מתוצרתה
**רוונסבורגר** (בגרמנית: **Ravensburger**, ובשמה הרשמי: **Ravensburger AG**, קרי: רַוונְסבּוּרְגֶר אָה. גֶה.) היא יצרנית משחקים גרמנית גדולה, מפורסמת בעיקר כמי שמובילה את שוק הפאזלים האירופי.

היסטוריה
--------

החברה נוסדה ב-1883 בידי אוטו רוברט מאייר ברוונסבורג (אנ') שבשוואביה עילית (אנ') בדרום גרמניה. משחק הלוח הראשון שלה שהופץ היה "Reise um die Erde" (מסע סביב כדור הארץ).

סימנה המסחרי של רוונסבורג, שעבר תהליך התפתחות במשך השנים, נרשם במשרד הפטנטים (אנ') של האימפריה הגרמנית ב-1900. כיום מזוהה עם החברה סימן המשולש הכחול.

במפנה המאה ה-20 התרחב קו המוצרים של החברה וכלל אלבומי תמונות, ספרי ילדים, ספרי הפעלה וחוברות הדרכה, ספרי עיון ומשחקי ילדים. כבר לפני מלחמת העולם הראשונה הציגה החברה קו של כ-800 מוצרים. החברה שגשגה בין מלחמות העולם אך נפגעה קשות בימי מלחמת העולם השנייה.

לאחר המלחמה השתקמה החברה באיטיות. הפריצה הגדולה שלה הייתה בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20, ב-1964 החלה החברה בייצור פאזלים וחדרה היטב לענף זה. באותה שנה היא הקימה סניפים בשש מדינות אירופיות נוספות. ב-1977 התפצלה זרוע ההוצאה לאור של החברה לחברה-בת נפרדת.

החברה מתמקדת בפרסומה כמותג פאזלים מוביל, וארבעה פאזלים שהיו בשעתם הגדולים ביותר בעולם: 40,320 (מיטב הרגעים של דיסני), 32,256 (קית' הרינג, "Double Retrospect" (- רטרוספקטיבה זוגית), 32,000 (חלון לניו יורק), ו-24,000 חלקים, יוצרו על ידיה.

משחקים מפורסמים
---------------

בין המשחקים המפורסמים מתוצרת החברה, מוכרים בישראל:

* רברסי
* בריקדה (אנ')
* סקוטלנד יארד (אנ')
* פוארטו ריקו (נמכר תחת המותג "Alea")

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוונסבורגר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של רוונסבורגר (בגרמנית)
* רוונסבורגר, ברשת החברתית פייסבוק

* רוונסבורגר, ברשת החברתית טוויטר

* רוונסבורגר, ברשת החברתית אינסטגרם

לוגו החברהלוגו החברה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 5248752-0
* LCCN: n2002021981
* MusicBrainz: 5dd24f10-c241-420f-afb2-ac136c21e4ec
* NLA: 35634596
* Trove: 1022629
* VIAF: 172960455
* WorldCat: lccn-n2002021981

 |
**אנתוני ג'ושוע** (באנגלית: **Anthony Joshua**; נולד ב-15 באוקטובר 1989) הוא מתאגרף בריטי, אלוף העולם לשעבר במשקל כבד והאלוף האולימפי (אולימפיאדת לונדון 2012).

ביוגרפיה
--------

ג'ושוע נולד בווטפורד שבאנגליה, בן להורים ממוצא ניגרי. הוא גדל באנגליה ובניגריה. כנער הסתבך בתגרות וב-2008 נעצר וחויב בענידת אזיקים אלקטרוניים למשך שנה. בגיל 17 עבר ללונדון ולאחר מספר חודשים החל להתאמן באיגרוף. זכה להצלחה מהירה ונכלל בסגל נבחרת בריטניה באגרוף. במרץ 2011 נעצר על אחזקת קנאביס מתוך כוונה לסחור בו והושעה מהנבחרת. הוא הורשע ונגזר עליו עונש שנה של עבודות שירות. בהמשך השנה זכה באליפות בריטניה למתאגרפים חובבנים, הוא התחרה גם באליפות אירופה ובאליפות העולם בה גבר על האלוף המכהן והאלוף האולימפי רוברטו קאמרלה, בטרם הפסיד בגמר וזכה במדליית כסף.

באולימפיאדת לונדון (2012) זכה במדליית זהב בקטגוריית משקל סופר כבד. הצלחתו זיכתה אותו בתואר חבר במסדר האימפריה הבריטית.

באוקטובר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בזירה כמקצוען וניצח את יריבו בנוקאאוט טכני בסיבוב הראשון. באוקטובר 2014 זכה באליפות העולם של התאחדות WBC. ב-2015 זכה באליפות בריטניה באיגרוף. בפברואר 2016 זכה באליפות העולם של התאחדות IBF, לאחר שגבר בנוקאאוט על האלוף המכהן צ'ארלס מרטין. באפריל 2017 גבר על ולדימיר קליצ'קו וזכה באליפות העולם של התאחדות IBO. במרץ 2018, ניצח את ג'וזף פארקר הניו זילנדי, לראשונה בקריירה המקצוענית שלו לא בנוקאאוט, וזכה באליפות העולם של ארגון WBO. במאי 2019 הפסיד בנוקאאוט טכני בסיבוב השביעי למתאגרף האמריקאי-מקסיקני אנדי רואיס, אף על פי שהיה פייבוריט ברור לפני הקרב. בדצמבר 2019 גבר על רואיס בנקודות והחזיר לעצמו את תאריו. בדצמבר 2020 שמר על תאריו לאחר ניצחון על קובראט פולב. בספטמבר 2021 נוצח בנקודות על ידי אלכסנדר אוסיק והפסיד את תאריו. הוא הפסיד לאוסיק גם בקרב חוזר בנערך באוגוסט 2022. מאזנו כמקצוען הוא 24–3.

ג'ושוע אב לבן שנולד ב-2015.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנתוני ג'ושוע** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אנתוני ג'ושוע (באנגלית)
* אנתוני ג'ושוע, ברשת החברתית פייסבוק

* אנתוני ג'ושוע, ברשת החברתית טוויטר

* אנתוני ג'ושוע, ברשת החברתית אינסטגרם

* אנתוני ג'ושוע, סרטונים בערוץ היוטיוב

* אנתוני ג'ושוע, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי

* אנתוני ג'ושוע, באתר olympedia.org

* אנתוני ג'ושוע, באתר BoxRec

* אנתוני ג'ושוע, באתר שרדוג

* אנתוני ג'ושוע, באתר טאפולוגי
* אליסף דעואל, הדבר הגדול הבא: אנתוני ג'ושוע שולט בזירה, באתר ynet, 16 במאי 2015
* אתר למנויים בלבד אמיר ענבר, בחייו מלאי הקרבות של אנתוני ג'ושוע, זה כנראה הגדול מכולם, באתר הארץ, 29 באפריל 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: nb2018007984
* VIAF: 2860149844948202960002
* WorldCat: lccn-nb2018007984

 |
**פיסנוזאורוס** (שם מדעי: ***Pisanosaurus***) הוא סוג של זוחל קדום שחי בטריאס העליון ומתוערך ללפני 228 עד 216.5 מיליון שנה מזמננו. הוא דומה בצורתו לדינוזאור, אך השתייך לקבוצה נפרדת - סילאזאוריים. הדינוזאור חי באמריקה הדרומית (חבל פטגוניה שבארגנטינה) והוא קרוי על שם החוקר הארגנטינאי ממוזיאון לה פלטה (אנ') חואן ארנלדו פיסנאו (Juan Arnaldo Pisano) בסיומת "saurus" - זוחל/לטאה.

מאפיינים
--------

הזוחל הקדום דמה במראהו לדינוזאור והגיע לאורך של מטר אחד ומשקל של 2.27 עד 9.1 קילוגרם. ממבנה שיניו ולסתותיו הוא היה אוכל צמחים שנע על שתי רגליים או על בהונותיו. עם זאת חלק מהמפרקים ומפרק האגן היה בעל ציר נמוך והוא לא היה יכול להזדקף בקלות בדומה לדינוזאורים אמיתיים. כמה חוקרים כמו פול סרנו ראו בו כימרה שנוצרה ממספר דינוזאורים, בעוד אחרים ראו בו דינוזאור בעל אגן דמוי עוף הקרוב להיפסילופודוניים, לפברוזאוריים ולהטרודונטוזאוריים. בשנת 2017 מחקר של מבנה השלד העריך שהוא למעשה דמוי דינוזאורים, אך קרוב מאוד לראשוני הדינוזאורים האמיתיים.

המאובנים של היצור התגלו בתצורת איסצ'יגואלסטו (אנ'), לא רחוק מאיסצ'יגואלסטו והפארק הלאומי טלמפאז'ה שבסן חואן, ארגנטינה, בו חי לצד ראשוני הדינוזאורים כמו ההררזאורוס או אאורפטור וכן מינים שונים של תראפסידים, ארכוזאורים כמו אטוזאורים ודמויי-תנינים טורפים כמו הזאורוסוכוס הענק וכן דמויי יונקים שונים.

ככל הנראה הזוחל הקדום נכחד בתחרות מול ארכוזאורים מפותחים יותר כמו הדינוזאורים או שלא עמד בשינויי אקלים קשים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיסנוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**"כן, ו..."**, הוא כלל אצבע בקומדיה מאולתרת המציע כי משתתף צריך לקבל מה שמשתתף אחר מצהיר ("כן") ואחר כך להרחיב על חוט המחשבה הזה ("ו"). משתמשים בו בעסקים ובארגונים אחרים כעיקרון המשפר את היעילות של תהליך סיעור המוחות, מטפח תקשורת יעילה ומעודד שיתוף חופשי של רעיונות.

עקרונות
-------

החלק "כן" של הכלל מעודד את קבלת התרומות שנוספו על ידי אחרים. המשתתפים באלתור מקבלים עידוד להסכים להצעה לטפח תחושה של שיתוף פעולה במקום לכבות את ההצעה ולסיים ביעילות את קו התקשורת.

בסביבה ארגונית שאומרת "כן" בתיאוריה מעודדת אנשים להקשיב ולהיות פתוחה לרעיונות של אחרים. במקום לשפוט מיד את הרעיון, שכן לשיפוט יש את מקומו בהמשך תהליך הפיתוח, יש לקבל תחילה את הרעיון, מה שמאפשר לדיון להרחיב את הרעיון ללא הגבלה. השלב הבא בתהליך הוא הוספת מידע חדש לנרטיב. הרעיון של "ו" הוא להתרחק משינוי ישיר של החומר המוצע, "ו" במקום לבנות עליו.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Rules of Improv | Pan Theater, pantheater.com
2. ↑  Welcome plantingourpennies.com - BlueHost.com, www.plantingourpennies.com
3. 1 2  Why "Yes, and…" Might Be the Most Valuable Phrase in Business. Big Think (ב־American English)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"כן, ו..."**.
פיסול בקרח - תערוכת עיר הקרח בירושלים
**פיסול בקרח** הוא צורה של פיסול העושה שימוש בקרח כחומר הגלם.

פסלים העשויים מקרח יכולים להיות ריאליסטיים או מופשטים. כמו כן הם יכולים להיות פרטי נוי בלבד או לשמש לצורך מעשי כלשהו.

אורך החיים של פסלי קרח
----------------------

פיסול בקרח בעונת החורף - במקומות בהם שורר מזג אוויר קר במיוחד ניתן לשמר פסלי קרח בחוץ.
לפסלי הקרח יש אורך חיים מוגבל, שכן בלחץ של אטמוספירה אחת, המעבר בין קרח לבין המצב הנוזלי של מים מתרחש בטמפרטורה של 0 מעלות צלזיוס. 
כתוצאה מכך פסל הקרח ישמור על שלמותו רק בסביבה שבה הטמפרטורה קרה מ-0 מעלות. 
דרך אחת לשמר פסלי קרח היא ניצול של תנאי מזג אוויר קרים במיוחד. במקומות בהן שוררת טמפרטורה נמוכה ניתן לשמר פסלי קרח בחוץ, במיוחד בעונת החורף. במידה והפסל מוצג בתוך בניין יש לקרר את החדר לטמפרטורה המתאימה באמצעות מיזוג אוויר או אמצעים אחרים.

אורך החיים הקצר של פסלי הקרח מקשר אותם לאירועים מיוחדים ויוצאי דופן.

היבטים תרבותיים
---------------

היבטים תרבותיים של פיסול בקרח
ברחבי העולם ישנם פסטיבלים המוקדשים לפיסול בקרח, כמו למשל פסטיבל חרבין הבינלאומי לפיסול בקרח ושלג הנערך בעיר חרבין שבסין.

לפסלי הקרח יש ביטוי קולנועי, כגון בסרט המספריים של אדוארד: לקראת חג המולד מפסל אדוארד, גיבור הסרט, של מלאך בקרח וקים נדהמת מהיופי ורוקדת אל תוך רסיסי הקרח הנופלים.

ראו גם
------

* איש שלג
* כדור שלג

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיסול בקרח** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007538545405171
* BnF: cb12568818r (data)
* LCCN: sh85063980

 |
**קובה** (באזרית: **Quba**) היא עיר בצפון אזרבייג'ן, בחלקה האירופי של המדינה, שמשמשת מזה זמן רב כמקום מושבה של קהילת יהודי ההרים הגדולה ביותר באזור. אוכלוסיית העיר היא כ-38,100 תושבים (נכון לשנת 2010). כלכלת העיר מבוססת על ייצוא תפוחים לחו"ל וכן על ייצור שטיחים, שגם הם מיועדים בחלקם ליצוא.

היסטוריה
--------

חשיבות העיר עלתה בשנת 1747, כשהשאה האיראני נאדיר-שאה נרצח ומושל המחוז חוסיין עלי החליט לאחד את השטחים האזריים. הוא העביר את בירת האזור מהעיר קסודת, שלא הייתה מוגנת טוב לקובה, שהייתה מרכזית יותר, וכן הוא בנה בה מבצר. בין 1804 ל-1813 התקיימה מלחמת רוסיה-פרס שבמהלכה הפרסים הפסידו את השליטה על אזרבייג'ן ועל ארמניה ונאלצו לחתום על הסכם גוליסטן והסכם טורקמנצ'אי. ב-1806 הרוסים כבשו את קובה, והעבירו ממנה את הבירה לבאקו. ב-1809 צר על העיר השייח המודח עלי-חאן במשך שלושה חודשים כדי לכבשה, אך בסופו של דבר בסוף המלחמה הייתה העיר בידיים רוסיות.

בימיו הראשונים של יוסיף סטלין, במסגרת פעולתו המהפכנית כנגד השלטון הצארי ברוסיה, אימץ סטלין לעצמו את השם "קובה" כשמו המחתרתי, בהשראתו של מנהיג גאורגי מהפכני, אשר שמו כשם העיר.

יהודים
------

ליד קובה שוכן הכפר קירמיזי קסבה, שפעם היה נקרא ברוסית יברסקיה סלובודה (Еврейская слобода - המושבה היהודית). בכפר החל בשנת 1742 קיים יישוב יהודי נפרד. עם נפילת ברית המועצות ב-1989 היו שם 18,000 תושבים, אך היום בשל עלייה לישראל והגירה למקומות אחרים האוכלוסייה קטנה עד 4000.

לקריאה נוספת
------------

* מרדכי אלטשולר, **יהודי מזרח קאווקז**, הוצאת יד בן צבי, ירושלים, תש"ן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קובה** בוויקישיתוף
* קובה באתר יהודי ההרים (ברוסית)
* קובה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* קובה (אזרבייג'ן), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  The State Statistical Committee of the Republic of Azerbaijan, web.archive.org, ‏2010-11-14

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007537714705171
* LCCN: n95035057
* VIAF: 154929298
* WorldCat (עם VIAF): 154929298

 |
**צפריר כץ** (נולד ב-1964) הוא מהנדס ואיש מערכת הביטחון הישראלית בדימוס, כיהן כראש אגף הטכנולוגיה וכראש אגף המטה בשירות הביטחון הכללי.

ביוגרפיה
--------

כץ סיים את לימודיו בתיכון בגיל 16 וחצי וב-1984 סיים לימודי הנדסת חשמל בטכניון במסגרת העתודה האקדמית. ב-1985 התגייס לשירות הביטחון הכללי כעתודאי והיה בכך הראשון ששולב בארגון מהעתודה האקדמית. הוא שירת בתפקידי הנדסה בארגון ובשנת 2000 מונה לראש אגף הטכנולוגיה. ב-2008 יצא ללימודי תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב וב-2010 חזר לארגון ומונה לראש אגף המטה תפקיד בו כיהן עד 2012.

לאחר פרישתו היה שותף עם ראש השב"כ לשעבר יובל דיסקין להקמת חברת DAT. מחברה זו הוקמה ב-2016 חברת סיימוטיב טכנולוג'יס (CyMotive Technologies) יחד עם דיסקין וד"ר תמיר בכור (שכיהן כראש אגף המחשוב והמידע בשב"כ) ובשותפות עם חברת פולקסווגן (המחזיקה ב-40% ממניות החברה). הוא מכהן כמנכ"ל החברה המשמשת כחברת הסייבר של פולקסווגן. ב-2019 היה שותף להקמת חברת אופורה (Opora), שעוסקת בפיתוח כלים לזיהוי מוקדם של התקפות סייבר.

ב-2022 היה חבר ב"וועדת מררי" לבדיקת פרשת השימוש ברוגלה במשטרת ישראל.

כץ נשוי ואב לשלושה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אודי עציון, מצמרת שב"כ לשת"פ עם פולקסווגן: "נכשיר בוגרי גולני לסייבר, יש לנו חוב עבורם", באתר כלכליסט, 28 בספטמבר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאיר אורבך, יובל דיסקין הקים חברה חדשה לזיהוי ויירוט תקיפות סייבר, באתר כלכליסט, 17 ביולי 2019
**קלען קצר-מקור** (שם מדעי: *Tetrapturus angustirostris*) הוא מין דג ימי ממשפחת המפרשניים המצוי ברחבי האוקיינוס השקט, האוקיינוס ההודי ולעיתים נמצא גם באוקיינוס האטלנטי. מין זה מצוי בקרבה יחסית לחופי היבשות.

הקלעו בעל לסת קצרה יחסית וגוף כחול בהיר מלמעלה ולבן מלמטה. הוא יכול להגיע לאורך 230 ס"מ אך רוב הפרטים לא עולים על אורך 190 ס"מ. משקלו המקסימלי הוא 52 ק"ג. דג זה נחשב לדג משחק (אנ') נפוץ גם אם הוא לא נאכל.

הקלען מחפש מזון ברחבי הימים וניזון בעיקר מדגים המתקהלים יחדיו כמו סרדינים. זנבו הישר עוזר לו להאיץ לעבר טרפו. דג זה לא מפסיק לשחות אף פעם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלען קצר-מקור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קלען קצר-מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN

| מפרשניים |
| --- |
| מפרשן | מפרשן אטלנטי • מפרשן כלל-ימי |  |
| מפרשן שחור (סוג ומין יחיד) | מפרשן שחור |
| מקאירה | מקאירה כחולה • מקאירה הודו-פסיפית |
| קלען | קלען החץ • קלען קצר-מקור • קלען עגלגל • קלען ארך-מקור |
| מפרשן רצעני | מפרשן מפוספס • מפרשן לבן |
**אליס וולף** (בדנית: **Ellis Wolff**;‏ 20 באוקטובר 1856 - 6 במרץ 1938) היה גנרל מאיור דני, אשר שימש כראש המטה הכללי של הצבא המלכותי הדני בין 1917–1918.

ביוגרפיה
--------

וולף נולד בקופנהגן ב-20 באוקטובר 1856. אביו היה הקונסול פרדיננד וולף (1814-1893) ואמו הייתה הילדגרדה אוגוסטה הנרייטה לבית קוהל (1820-1874). הוא התגייס לצבא המלכותי הדני וב-1881 הועלה לדרגת לוטננט משנה. ב-1883 הועלה לדרגת לוטננט. בין 1885–1887 למד בבית הספר לקצינים של הצבא המלכותי. לאחר מכן הוצב במטה הכללי ושרת בו עד 1893. ב-1894 הוצב לתקופה קצרה בצבא צרפת, וב-1895 הועלה לדרגת קפטן. ב-1897 שרת לזמן קצר בצבא האוסטרו-הונגרי. בין 1900–1910 היה מורה לאסטרטגיה בבית הספר לקצינים. ב-1905 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, וב-1908 מונה למפקד המשמר המלכותי הדני. ב-1911 הוא הועלה לדרגת גנרל מאיור ומונה למפקד הדיוויזיה ה-3. באוגוסט 1917 מונה לראש המטה הכללי במקום פלה ברתלסן, וניהל את הצבא הדני במהלך מלחמת העולם הראשונה. במאי 1918 הוא הוחלף בתפקיד באדגר קסטונייר. ב-1926 הוא עזב את הצבא. הוא נפטר ב-6 במרץ 1938.

קישורים חיצוניים
----------------

* אליס וולף באתר הלקסיקון הביוגרפי הדני
* אליס וולף ב-Kraks Blå Bog
* אליס וולף באתר gravsted.dk
**צפרדע קצרת ראש** או **צפרדע גשם** (שם מדעי: **Breviceps**) הוא סוג של צפרדעים ממשפחת הברוויסיפיטיים החיות באפריקה הדרומית ובעיקר בדרום אפריקה.

צפרדעים אלה מעוגלות, קצרות רגליים ובעלות גב מנופח ומעוגל והם בעלי דו-צורתיות זוויגית בה הזכרים קטנים בהרבה מהנקבות. הן נראות לעיתים נדירות עקב שהותם מתחת לאדמה או לעלים במשך היום ורק במהלך הלילה הן יוצאות לצוד חרקים שונים ובעיקר נמלים וטרמיטים הנאספים עם לשונם הגדולה. 

הצפרדעים הופכים לראשנים ללא שהייה במים, והם בוקעים בקבוצות ביצים, בשלוליות מתחת לאדמה, עד להתבגרותם. כמו ששמם מציין, הצפרדעים יוצאות החוצה לחפש מזון ברגע שיורד גשם ויש הרבה לחות באוויר.

מינים
-----

* Breviceps acutirostris
* Breviceps adspersus
* Breviceps bagginsi
* Breviceps branchi
* Breviceps fichus
* Breviceps fuscus
* Breviceps gibbosus
* Breviceps macrops
* Breviceps montanus
* Breviceps mossambicus
* Breviceps namaquensis
* Breviceps poweri
* Breviceps rosei
* Breviceps sopranus
* Breviceps sylvestris
* Breviceps verrucosus

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צפרדע קצרת ראש** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007282520405171

 |
**אליס בולינגברוק וודוורד** (באנגלית: **Alice Bolingbroke Woodward**‏; 1862 – 1951) הייתה אמנית ומאיירת אנגלייה. אחת המאיירות הפוריות ביותר בתחילת המאה העשרים וידועה בעיקר בזכות עבודתה בספרות ילדים, ובזכות האיורים המדעיים שלה.

ביוגרפיה
--------

וודוורד נולדה ב -3 באוקטובר 1862 בצ'לסי, לונדון. אביה הנרי וודוורד, היה מדען בולט בתחום הגאולוגיה, ועבד במוזיאון הטבע בלונדון. בילדותה התחנכה וודוורד בביתה על ידי מורים, יחד עם ארבע אחיותיה ושני אחיה (היא הייתה הרביעית מבין שבעה ילדים). מגיל צעיר עודדו את הילדים לצייר, כאשר בסופו של דבר כל האחיות הפכו אמניות וכל האחים הפכו למדענים. בשנות העשרה המאוחרות שלה, אליס הייתה מספיק מיומנת כדי להמחיש בציורים הרצאות לאביה ומאמרים בעיתונים עבור עמיתיו.

הדבר איפשר לה להרוויח מספיק כסף כדי להתחיל את לימודיה בבית הספר לאמנות סאות' קנזינגטון, ומאוחר יותר בבית הספר לאמנות בווסטמינסטר ואחריו באקדמיה ז'וליאן בפריז. היא למדה שיעורים באיור של ג'וזף פנל ומוריס גרייפנהגן, והקשר שלה עם פנל הוביל לעבודות בהוצאות ספרים ובחברה לאיור ספרי ילדים. היא המשיכה לאייר עבודות מדעיות לאורך הקריירה שלה. 

אליס וודוורד נפטרה בשנת 1951.

אחותה, גרטרוד מרי וודוורד, עבדה גם בליטוגרפיה אנטומית, והייתה חברה לכל החיים של ביאטריקס פוטר. 

בין השנים 1896–1900 עבדה בהוצאת הספרים בגלאזגו Blackie and Son Limited, ואיירה סדרת ספרי ילדים ובהם To Tell the King the Sky is Falling, הרפתקאות בארץ הצעצועים, Apple Red and Silver Bells. היא החליפה את אוברי בירדסלי כמאיירת, והשפיעה על המאיירת סיסלי מרי בארקר.

המו"ל הראשי שלה היה ג'ורג ' בל ובניו עבורם איירה את ספר התמונות של פיטר פן שכתב דניאל אוקונור, ויצרה 28 לוחות צבעוניים.

היא איירה את סיפוריהם של שתי אופרות של גילברט וסאליבן, את הרפתקאות אליס בארץ הפלאות של לואיס קרול ואת היופי השחור הקלאסי של אנה סוול. בין אחרוני ספריה היה כרך מיתוסים ואגדות האבוריג'ינים האוסטרלים אותם איירה בשנת 1930 בגיל 68.

וודוורד גם הציגה ציורים (של סצינות בנורמנדי ובנורפוק) עבודותיה הופיעו בלמעלה מ -80 פרסומים, כולל שחזורים של דינוזאורים בעיתון "Illustrated London News". 

כדי להבדיל בין שני סוגי עבודותיה השונות, היא חתמה על כל האיורים שלה במונוגרמת פרפר, ואילו בעבודתה המדעית היא פשוט כתבה את שמה. עבודתה המדעית נודעה בדיוק שלה, הכרח בהמחשה טכנית. הרישומים שלה היו גם תמיד חיים, בין אם זה היה ציור של דגימה או שחזור של חיה פרהיסטורית.

איורי ילדים ומדעיים
-------------------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליס וודוורד** בוויקישיתוף
* כתבי אליס וודוורד בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Richard Moody, **Dinosaurs and Other Extinct Saurians: A Historical Perspective**, Geological Society of London, 2010, מסת"ב 978-1-86239-311-0. (באנגלית)
2. ↑  "Alice Woodward (1862-1951)", www.nhm.ac.uk (באנגלית)
3. ↑  "Woodward; Gertrude Mary (1861-1939); Artist", www.nhm.ac.uk
4. ↑  כתבי אליס וודוורד בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
5. ↑  Works by Alice Bolingbroke Woodward, www.fadedpage.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16946346z (data)
* CiNii: DA10248931
* DSI: 4384
* GND: 137005679
* ISNI: 0000 0000 8002 5048
* LCCN: n79133713
* NDL: 00939363
* NLA: 35962593
* NTA: 074615513
* SNAC: w69328ms
* SUDOC: 197926932
* VIAF: 72679641
* WorldCat: lccn-n79133713

 |
במתמטיקה, **משפט אוסטרובסקי** הוא שמם המשותף של שני משפטים על ערכים מוחלטים של שדות. את המשפטים הוכיח אלכסנדר אוסטרובסקי ב-1918.

המשפט הראשון מסווג את כל הערכים המוחלטים הלא-ארכימדיים של שדה המספרים הרציונלים \ \mathbb{Q}, עד כדי שקילות. על פי המשפט, כל ערך מוחלט לא ארכימדי על \ \mathbb{Q} שקול לערך מוחלט *p*-אדי, עבור מספר ראשוני p.

המשפט השני מסווג את הערכים המוחלטים הארכימדיים, וקובע שיש רק שני שדות שלמים ביחס לערכים מוחלטים כאלה: שדה המספרים הממשיים (עם הערך המוחלט הרגיל), ושדה המספרים המרוכבים (כנ"ל)
.

יחדיו, שני המשפטים עומדים ביסודה של תורת המספרים האלגברית, שכן ניתן להסיק מהם את כל הערכים המוחלטים של כל שדה מספרים. מהמשפטים נובע כי הדרכים היחידות לשכן את שדה הרציונליים באופן צפוף בשדה קומפקטי מקומית הן לתוך שדה הממשיים, או לתוך אחד מן השדות ה-p-אדיים.

ערכים מוחלטים
-------------

שני ערכים מוחלטים | | ו-\*| | על שדה *F* הם שקולים אם קיים מספר ממשי {\displaystyle \,i>0} כך שלכל {\displaystyle \,x\in F} מתקיים {\displaystyle \,|x|^{\*}=|x|^{i}}.

הערך המוחלט הטריוויאלי על שדה *F* מוגדר על ידי {\displaystyle |x|\_{0}:={\begin{cases}0,&{\mbox{if }}x=0\\1,&{\mbox{if }}x\neq 0.\end{cases}}}. 

הערך המוחלט הממשי על \ \mathbb{Q} הוא הערך המוחלט הרגיל שמוגדר על המספרים הממשיים, כלומר {\displaystyle |x|\_{\infty }:={\begin{cases}x,&{\mbox{if }}x\geq 0\\-x,&{\mbox{if }}x<0.\end{cases}}}.

בהינתן מספר ראשוני *p*, הערך המוחלט ה*p*-אדי על \ \mathbb{Q} מוגדר בדרך הבאה: כל מספר רציונלי {\displaystyle \ x\neq 0} ניתן לכתוב (בצורה יחידה) כשבר {\displaystyle \,x=p^{n}\cdot {\frac {a}{b}}}, שבו *a* ו-*b* מספרים שלמים הזרים ל*p*, כאשר *n* מספר שלם. הערך המוחלט ה*p*-אדי מוגדר אז על ידי

{\displaystyle |x|\_{p}:={\begin{cases}0,&{\mbox{if }}x=0\\p^{-n},&{\mbox{if }}x\neq 0.\end{cases}}} (וראו מספר p-אדי).
המשפט הראשון קובע, אם כן, כי כל ערך מוחלט לא טריוויאלי על \ \mathbb{Q} שקול ל-{\displaystyle \,|\cdot |\_{\infty }} או ל-{\displaystyle \,|\cdot |\_{p}} עבור *p* ראשוני כלשהו.

מן ההגדרות נובע שהמספרים הרצונליים מקיימים את **תכונת ההיפוך**: לכל מספר רציונלי \ x\neq 0, רק מספר סופי מבין הערכים המוחלטים {\displaystyle \ |x|\_{p}} שונה מ-1, והמכפלה תמיד {\displaystyle \ |x|\_{\infty }\cdot \prod \_{p}|x|\_{p}=1}.

לקריאה נוספת
------------

* Gerald J. Janusz (1996–1997). *Algebraic Number Fields* (2nd ed.). American Mathematical Society. מסת"ב 0-8218-0429-4.
* Nathan Jacobson (1989). *Basic algebra II* (2nd ed.). W H Freeman. מסת"ב 0-7167-1933-9.
* Edwin Weiss (1998). *Algebraic Number Theory* (dover ed.). Dover. מסת"ב 0-486-40189-8.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Algebraic Number Theory, E. Weiss, משפט 1-8-3
**אליס זומרלט** (**Alice Sommerlath**, נולדה בשם **אליס סוארס דה טולדו** – **Alice Soares de Toledo**;‏ 25 במאי 1906 – 9 במרץ 1997) הייתה אמה של סילביה, מלכת שוודיה.

ביוגרפיה
--------

זומרלט נולדה כאליס סוארס דה טולדו במדינת סאו פאולו למשפחה ממוצא פורטוגזי. היא הייתה הילדה הצעירה במשפחתה והבת היחידה. מצד אביה היא צאצאית של אפונסו השלישי, מלך פורטוגל.[דרוש מקור]

ב-1925 נישאה ליזם הגרמני ולטר זומרלט. נולדו להם ארבעה ילדים: שלושה בנים ובת, סילביה. בין 1937–1947 היא גרה בברלין במדינתו של בעלה.

בין 1947–1957 המשפחה התגוררה בסאו פאולו עקב עבודתו של בעלה, שהחזיק משרה בחברת "Böhler-Uddeholm".[דרוש תעתוק] לאחר מכן חזרו לגרמניה וגרו בהיידלברג.

ב-1976 נישאה בתה לקרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה.

ב-1990 התאלמנה. היא סבלה מבעיות בריאותיות בלב ומשיטיון, וב-1997 נפטרה בארמון דרוטנינגהולם (שליד סטוקהולם) ונקברה ליד בעלה בהיידלברג. "פרס הסיעוד ע"ש המלכה סילביה" (אנ'), הבא לקדם ולפתח רעיונות לטיפול בלוקים בשיטיון, נוסד כהוקרה על תרומת בתה לקידום הנושא.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרס הסיעוד ע"ש המלכה סילביה (באנגלית)
* Queen Silvia 1943-, www.kungligaslotten.se (באנגלית)

אליס זומרלט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  על מצבת הקבר המשותף לה ולבעלה בהיידלברג נכתב שנולדה ב-25 במאי.
**יהושע דב בנינסון** (**בן נון**; תר"ז, 1846 – כ"ו באדר תרצ"א, מרץ 1931) היה מראשי חובבי ציון במינסק וממתיישבי ראשון לציון.

קורות חיים
----------

נולד בשנת 1846 בבוריסוב שבפלך מינסק שברוסיה (כיום בבלארוס) לחיים יצחק ובילה בנינסון. בצעירותו למד בישיבת וולוז'ין. בהיותו בן שבע עשרה נישא ליהודית לוין, בת הרב מרדכי לוין, ששימש ראש ישיבה במינסק. לאחר נישואיו מתו אביו ואמו ביום אחד במגפת טיפוס. אחותו הצעירה חסיה הייתה אז כבת שש. בנינסון מכר את בית הוריו ועקר עם כל משפחתו למינסק. למד עברית ומתמטיקה, ולאחר מכן עבד כמנהל חשבונות בבנק לוריא במינסק. כעבור זמן התמנה למנהל הבנק.

באותה תקופה דגל ברעיון הסוציאליסטי, אולם הפרעות שנערכו ביהודי דרום-מערב האימפריה הרוסית בשנת 1881 חוללו אצלו תפנית אידאולוגית והוא נעשה ציוני נלהב. ביתו שימש מרכז לתנועת חיבת ציון במינסק וסביבתה. היה מחברי "אגודת האלף" וממייסדי אגודת "קיבוץ נדחי ישראל", שרבים מחבריה עלו לארץ ישראל והצטרפו לביל"ויים.

בשנת תרמ"ג (1883) עלתה לארץ ישראל אחותו חסיה, שנישאה לביל"ויי יהודה אידל צלליכין. בשנת תרמ"ה (1885) עלתה בתו לאה, שנישאה לביל"ויי צבי הורביץ. בשנת תרנ"א (1891) ביקר בנינסון בארץ ישראל כשליח של "אגודת האלף" ו"קיבוץ נדחי ישראל". הוא סייר בגדרה, שהייתה אז בראשית ימיה, וכן בעמק יזרעאל ובגליל. את בניו חיים יצחק ועמנואל שלח ממינסק ללמוד בבית הספר מקוה ישראל.

בשנת תרס"ו (1906) חיסל את עסקיו ועלה לארץ ישראל עם כל משפחתו. הוא השתקע בראשון לציון ועבד בניהול האדמיניסטריבי של היקב. בין השנים תרע"ב-תרע"ז (1912–1917) היה חבר ועד המושבה. שינה את שם משפחתו ל"בן נון" והיה חותם בשם "יהושע בן נון".

בשנת תרע"ד (1914), לאחר מות אשתו, עבר לתל אביב. היה מקורב לראשי העיר ופרנסיה ובהם חיים נחמן ביאליק.

נפטר בשנת 1931, ונקבר בבית הקברות טרומפלדור.

צאצאיו
------

* לאה - נישאה לביל"ויי צבי הורביץ מגדרה. בניהם הם אמנון הורביץ ואבינועם הורביץ.
* חיים יצחק בנינסון – למד במקוה ישראל. נשלח על ידי כי"ח ללימודים בצרפת, שם קיבל תעודת אגרונום. יצא בשליחות יק"א לארגנטינה לנהל את המושבה מוזסביל. שב לארץ כדי להינשא לאחת מבנות המושבה רחובות ובדרכו חזרה בהיותו באלכסנדריה חלה בטיפוס ומת.
* עמנואל בנינסון – למד במקוה ישראל, ולאחר מכן נסע לצרפת ללמוד הנדסאות חשמל באוניברסיטה בנאנסי. היה פרופסור בסורבון. שירת כקצין בצבא צרפת. יצא לארגנטינה אל אחיו חיים יצחק והצטרף כקצין לצי הארגנטינאי. נשא לאשה את שמחה, בתו הבכורה של יעקב ולירו מירושלים.
* גרשון בנינסון - למד בצרפת ונפטר שם בצעירותו.
* בילה - נישאה ליעקב ויסמן.
* רוחמה – נישאה ליהודה ויסמן, אחיו של יעקב. התגוררו במצרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "יהושע דב בנינסון", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 397
שלט הקדשה לאליהו כדורי בבית הספר החקלאי כדורי
**אליס (אליהו) כדורי** (לעיתים נכתב כׄצׄורי בתעתיק ערבי-עברי; באנגלית: **Ellis Kadoorie**, בערבית: **خضوري** ח'צ'ורי) (1865 – 24 בפברואר 1922) היה נדבן ובן למשפחה יהודית עשירה מבגדאד. משפחתו היגרה למומבאי שבהודו באמצע המאה ה-18 והייתה בעלת עסקים שונים במזרח הרחוק.

ביוגרפיה
--------

אליס כדורי נולד בבגדאד והגיע לשאנגחאי ב-1880 כעובד של החברה היהודית-ספרדית 'דוד ששון ובניו'. בתוך שנים ספורות הוא צבר הון רב, ופתח עסקים עצמאיים בשנגחאי ובהונג קונג, שם ישב אחיו, סר אליעזר כדורי. במשך שני העשורים הבאים, עשו האחים כדורי את הונם, הצליחו בבנקאות, מטעי גומי, שירותי חשמל ומקרקעין, והחזיקו בחלק הארי של מניות רשת מלונות הונג קונג. כדורי הקים שני בתי ספר בהונג קונג, באחד (נוסד ב-1891) לימדו בשפה ההינדית ובשפת האורדו ובשני לימדו אנגלית לדוברי סינית.

בשנת 1917 קיבל את תואר אביר האימפריה הבריטית מידי המלך ג'ורג' החמישי.

כדורי נפטר ערירי בהונג קונג בשנת 1922 ונטמן בבית העלמין היהודי בעיר.

בצוואתו הקדיש 140,000 ליש"ט להקמת בית ספר חקלאי בארץ ישראל. הוא הניח סכום זה ל"ממשלת א"י" - "בהאמינו על סמך הצהרת בלפור והחלטות ועידת סן רמו - שא"י מוכרת כשייכת כולה ליהודים". כשנודע ביישוב דבר העזבון של כדורי הקים הנציב העליון הרברט סמואל ועדה כדי לתכנן את הוצאת הכסף.

כעבור זמן כאשר קראו את הצוואה עצמה, התברר שלא הממשלה בארץ ישראל היא היורשת כי אם ממשלת בריטניה, וכי כדורי איפשר בצוואתו להשקיע את הכסף בארץ ישראל או בעיראק. חיים ויצמן, נשיא ההסתדרות הציונית העולמית הפעיל לחץ על אחיו של המנוח, איש העסקים אליעזר כדורי ובסופו של דבר הצליח להשיג החלטה עקרונית מצד הבריטים שהכסף יושקע בארץ ישראל.

לאחר משא ומתן נוסף בין פרדריק קיש מההסתדרות הציונית להמפרי באומן, מנהל מחלקת החינוך, הוחלט כי מכספי עיזבונו יוקמו שני בתי ספר חקלאיים על שם כדורי:

1. המכון החקלאי כדורי - בית ספר חקלאי ערבי, הוקם בשנת 1930 בטולכרם.
2. בית הספר החקלאי כדורי - בית ספר חקלאי יהודי, הוקם בשנת 1933 ליד כפר תבור.

ראו גם
------

* מיכאל כדורי

לקריאה נוספת
------------

* Jonathan Kaufman, **The Last Kings of Shanghai: The Rival Jewish Dynasties That Helped Create Modern China**, Viking, 2020

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליס כדורי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  זאב וילנאי סיכם זאת כך: "הואיל והנדיב לא ציין בצוואתו שהכסף נועד ליהודים אלא לארץ-ישראל בלועזית "פלסטיין", תבעה הממשלה הבריטית את הכסף לעצמה. אחרי דין ודברים עבר הכסף לרשות ממשלת הארץ והיא חילקה אותו לשתי קרנות: באחת הוקם בית ספר כדורי ליד הר תבור ובאחת - בית ספר לערבים בטולכרם
מקור: זאב וילנאי, **מדריך הגליל** 1941 - מהדורה חדשה 1980, הוצאת ספרים אריאל. עמ' 264
2. ↑  לפי השלט בצילום מתוך "הכדורי הוא עגול": על בית הספר החקלאי בטול-כרם, מאת נדב מן, באתר ynet
3. ↑  תום שגב, **"ימי הכלניות" ארץ ישראל בתקופת המנדט**, כתר הוצאה לאור, 1999, עמ' 232, 233 .

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 316451268
* WorldCat: viaf-316451268

 |