recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**פונקציית דן** של חבורה נוצרת סופית היא פונקציה המתארת את אי-השוויון האיזופרימטרי בגרף קיילי של החבורה, ומודדת את הסיבוכיות של פתרון בעיית המילה בחבורה זו.

תהי G חבורה הנוצרת על ידי קבוצה X עם קבוצת יחסים R. כל מילה w המייצגת את איבר היחידה אפשר להציג כמכפלה של צמודים {\displaystyle \ w=(p\_{1}r\_{1}p\_{1}^{-1})\cdots (p\_{t}r\_{t}p\_{t}^{-1})}, כאשר {\displaystyle \ r\_{1},\dots ,r\_{t}\in R^{\pm 1}} הם יחסים. המספר המינימלי של יחסים כאלה הוא ה**שטח** של w. פונקציית דן המתאימה ל-X מוגדרת כך ש-{\displaystyle \ f(n)} הוא השטח הגדול ביותר של מילים באורך n.

מגדירים יחס שקילות על פונקציות, כך ש-{\displaystyle \ f\equiv g} אם קיים קבוע c כך ש-{\displaystyle \ f(n)\leq c\cdot g(cn)+cn}, וכן להפך. כל שתי פונקציות דן של אותה חבורה שקולות זו לזו. בפרט, אם פונקציית דן שקולה לחזקה {\displaystyle \ n^{\alpha }}, אז המעלה \ \alpha  מוגדרת היטב. יש חבורות מוצגות סופית עם פונקציות דן כאלה עבור קבוצה צפופה של ערכים {\displaystyle 2\leq \alpha }. פונקציית דן עשויה להיות אקספוננציאלית, אפילו עבור חבורה מטא-אבלית.

כל פונקציית דן תת-ריבועית היא ליניארית. חבורה היא היפרבולית אם ורק אם יש לה פונקציית דן ליניארית. יש חבורות רבות עם פונקציית דן ריבועית: כל חבורה אבלית, כל חבורה חופשית-על-ציקלית, חבורת תומפסון, וגם החבורות {\displaystyle \ \operatorname {SL} \_{n}(\mathbb {Z} )} כאשר {\displaystyle n\geq 5}.

פונקציית דן קשורה בזמן הריצה של מכונת טיורינג לא דטרמיניסטית הפותרת את בעיית המילה בחבורה. למעשה, הפונקציה רקורסיבית אם ורק אם בעיית המילה פתירה. בעיית המילה של חבורה נוצרת סופית היא במחלקת הסיבוכיות NP אם ורק אם החבורה מוכלת בחבורה מוצגת סופית שיש לה פונקציית דן פולינומית. עם זאת, יש חבורה מוצגת סופית עם פונקציית דן ריבועית, שבעיית הצמידות שלה אינה פתירה. בעיית האיזומורפיזם פתירה עבור חבורות היפרבוליות, אבל לא עבור חבורות מוצגות סופית עם פונקציית דן ריבועית.

פונקציית דן של תת-חבורה עשויה לגדול מהר יותר מזו של החבורה עצמה.

ראו גם
------

* גידול של חבורה
* בעיות דן
**פורטלט** הוא רכיב ממשק המשתמש בטכנולוגית Java ומהווה אבן בניין לפורטל אינטרנטי כך שדפי הפורטל בנויים מאוסף של פורטלטים.

טכנולוגיית הפורטלט מאפשרת למשתמש בעל הרשאה מתאימה לייצר ולשנות דפי אינטרנט באופן דינמי, על ידי הוספה, הורדה והזזה של פורטלטים קיימים.

טכנולוגיה זו מקבילה לטכנולוגיית ה Google Gadgets, אך מבוססת על סטנדרטים, דבר המאפשר למפתחים לייצר רכיבים הניתנים להוספה לכל פורטל אינטרנטי סטנדרטי בלי לבצע התאמות מיוחדות.

סטנדרטים
--------

הסטנדרט עליו מבוססת הטכנולוגיה הוא Java Portlet API המבוסס על התקן JSR-168.
הגרסה העדכנית, Java Portlet API 2.0, מבוססת על תקן JSR-268.
סטנדרט זה מגדיר את חוזה העבודה בין יישום הפורטל לבין רכיב הפורטלט ומתייחס להתאמה אישית, תצוגה ומגבלות אבטחה.

בנוסף קיימת תמיכה מובנית ב- Web Services for Remote Portlets (או בקיצור WSRP) אשר מהווה מעטפת סטנדרטית של Web Services לפורטלים ובכך מאפשר הפעלה מרחוק מתוך פורטלים התומכים בתקן.

יישומי פורטל התומכים בתקן
-------------------------

קיימים שרתי פורטל רבים אשר תומכים בתקן, ביניהם IBM WebSphere Portal Server, Oracle BEA Portal Server.
קיימים גם שרתי קוד פתוח, כאשר הבולטים שבהם הם Apache Jetspeed ו- Liferay.

קישורים חיצוניים
----------------

* תקן JSR-168
* תקן JSR-286

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פורטלט"**.
**אטרקטוסקיון נוביליס** (שם מדעי: *Atractoscion nobilis*) הוא מין של דג גרם ממשפחת המסריים, החי במזרח האוקיינוס השקט לחופי אמריקה הצפונית בין באחה קליפורניה הדרומית שבמקסיקו לג'ונו שבאלסקה.

למרות שמו האנגלי, "White seabass" הוא איננו קרוב לדגי הבס.

תיאור
-----

מין זה בעל מבנה שרירי עם זוג סנפירי גב פרוקים ונמוכים וזנב פרוק וארוך. סנפירי החזה רחבים והראש רחב ומעט דחוס עם לסתות בולטות. צבע הדג כחלחל עד אפור כהה על הגב כשהצידיים כסופים והבטן לבנה. זהו המין הגדול ביותר בסוגו כשהפרטים הכבדים ביותר הגיעו לאורך 166 ס"מ ולמשקל 41 ק"ג. הדג יכול להאריך ימים בטבע עד 20 שנה.

זהו דג טורף הניזון מלהקות דגים קטנות כמו סרדיניים, עפייניים ומקרלים וכן מדיונונים. לרוב הוא מצוי סביב חופים סלעיים וכרי אצות קלפ בטווח 0 עד 122 מטרים מפני הים.

הדג נידוג לאורך חופי קליפורניה ושאר חופים בסביבתו אך הדיג נאכף בתקנות מגבילות המשמרות את עתיד האוכלוסייה, כך שאסור לדוג דג בן פחות מ-5 שנים השוקל פחות מ-7.5 ק"ג, מה שמאפשר לדג להתרבות בהצלחה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אטרקטוסקיון נוביליס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  אטרקטוסקיון נוביליס באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007556188105171

 |
**גיאורגי ארסֶנישווילי** (בגאורגית: **გიორგი არსენიშვილი**; ‏5 בינואר 1942 בצ'ירסה קאחתי - 17 בנובמבר 2010) או **גיאה ארסנישווילי** הוא מדען ופוליטיקאי גאורגי שכיהן בתפקיד ראש ממשלת גאורגיה בין השנים 2000–2001.

תחילת חייו
----------

ארסנישווילי נולד בשנת 1942 בצ'ירסה שבקאחתי. בין השנים 1959–1965 הוא למד מכניקה ומתמטיקה באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי וסיים בתואר דוקטור. לאחר שהמשיך ללמוד מתמטיקה שימושית הוא הפך בשנת 1971 לפרופסור חבר (Associate Professor), ובשנת 1982 הוא מונה להיות דיקן הפקולטה למתמטיקה שימושית. בין השנים 1981–1997 הוא עמד בראש הקרן לתמיכה ביישומי שיטות מתמטיות.

קריירה פוליטית
--------------

בין השנים 1995–1999, כיהן ארסנישווילי כמושל מחוז הולדתו, קאחתי. ב-11 במאי 2000, לאחר שאדוארד שוורדנדזה נבחר שוב לתפקיד נשיא גאורגיה, מינה אותו האחרון לתפקיד ראש ממשלת גאורגיה. במהלך כהונתו נוצר קרע במפלגה אליה השתייך, איחוד האזרחים של גאורגיה (בראשות שוורדנדזה) שהביא להתפטרותם של צעירים רבים במפלגה ביניהם הפוליטיקאים הרפורמיסטים, כמו מיכאיל סאקשווילי וזוראב ז'ווניה. הם התאכזבו והוקיעו את אוזלת ידו במלחמה כנגד השחיתות. המשבר הגיע לשיא עם החלטתו של הנשיא להטיל וטו על החוק המחייב את חברי הממשלה לחשוף את הכנסותיהם, עזבו נטשו את המפלגה, ובאמצע שנת 2001, הפסיד איחוד האזרחים את הרוב שהיה לו בפרלמנט הגאורגי. באוקטובר של אותה שנה החלו להופיע בטביליסי הפגנות גדולות שקראו להתפטרותו של שוורדנדזה כתוצאה מפרשת ה"התחמקות ממיסים" של חברי ממשלת גאורגיה, שהופיעה בטלוויזיה הגאורגית בערוץ רוסתווי-2. ההפגנות לוו בפשיטה משטרתית על תחנת המשטרה. כתגובה למחאה הציבורית פיטר שוורדנדזה את כל שרי הממשלה, ב-1 בנובמבר של אותה שנה. האופוזיציה לנשיא גדלה ביתר שאת כאשר מונתה נינו בורג'נדזה ליושבת ראש הפרלמנט הגאורגי, שהייתה האישה הראשונה בגאורגיה שהחזיקה בתפקיד זה. ב-21 בדצמבר של אותה שנה, פיטר שוורדנדזה את ארסנישווילי עצמו. הוא הועבר למשך שבוע ימים לתפקיד שר החוץ של גאורגיה, עד שמונה, ב-29 בדצמבר 2001, לתפקיד שגריר גאורגיה בצ'כיה, תפקיד אותו מילא עד ל-15 ביולי 2004.

לאחר שסיים את כהונתו כשגריר עזב ארסנישווילי את המינהל הציבורי, ובין השנים 2004–2006 הוא עמד בראש הגוף המפקח על הטלקומוניקציה בגאורגיה. לאחר מכן, בין השנים 2006–2007, הוא עמד בראש הגו המפקח על רכבת גאורגיה. בשנת 2008, הוא חזר לפוליטיקה ונבחר לפרלמנט הגאורגי במסגרת "התנועה הלאומית המאוחדת - לניצחון גאורגיה", במחוז הבחירה של נפת תלאווי, ומונה ליושב ראש "הוועדה להגנה על זכויות האדם ואינטגרציה אזרחית".

קישורים חיצוניים
----------------

* גיאורגי ארסנישווילי, באתר הפרלמנט של גאורגיה, (בגאורגית)
* גיאורגי ארסנישווילי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלן ג'ון דאי, רוברט איסט וריצ'רד תומאס (2002), **מילון פוליטי וכלכלי של מזרח אירופה**: מדריך חיוני לפוליטיקה והכלכלה של מזרח אירופה, עמ' 166 ו-230, מסת"ב 1857430638, (באנגלית)
2. ↑  יחסי גאורגיה והרפובליקה הצ'כית, באתר משרד החוץ הגאורגי, (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**וז'ה לורתכיפאנידזה** |  **ראש ממשלת גאורגיה** 
2000-2001 | **הבא**:**אוותנדיל ג'ורבנידזה** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**לבאן תדיאשווילי** |  **מושל קאחתי** 
1995-1999 | **הבא**:**??** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**??** | **שגריר גאורגיה באוסטריה, הונגריה, סלובניה, סלובקיה וצ'כיה** 
2001-2004 | **הבא**:**קארלו סיחארולידזה** |
**היום הלבן** (מיפנית: ホワイトデー) הוא חג האהבה שנוסד ביפן ב-1978.
היום הלבן נחוג ב-14 במרץ, חודש לאחר יום ולנטיין. החג נחוג בעיקר ביפן, קוריאה הדרומית וטאיוואן.

היום הלבן ביפן
--------------

ביפן חוגגים את יום ולנטיין בכך שנשים מביאות מתנות שוקולד לגברים, כהבעת אהבה, מתוך נימוס או מתוך אילוץ חברתי. את השוקולד קונים בחנות או בהכנה ביתית, כשהאחרון מסמל למקבל שהוא בחיר לבה. ביום הלבן מתהפכים התפקידים: גברים שקיבלו "הוֹנְמֶאִי-צ'וקו" (本命チョコ, "שוקולד אהבת אמת") או "גירי-צ'וקו" (義理チョコ, "שוקולד חובה") ביום הלבן מחזירים את הטובה ומעניקים מתנות לנשים. על פי המסורת, המתנות שמעניקים ביום הלבן הן עוגיות, תכשיטים, שוקולד לבן, הלבשה תחתונה לבנה, ומרשמלו. לעיתים משתמשים בביטוי סָאנְבָּאי גָאֶשׁי (三倍返し, "להחזיר פי שלושה") על מנת לתאר את הנוהג לפיו על שווי המתנה ביום הלבן להיות פי שלושה משווי המתנה שניתנה ביום ולנטיין.

מקור החג ומנהגים
----------------

עוגת היום הלבן
ישנן מספר תאוריות למקורו של היום הלבן. אחת מהן מספרת שבשנת 1965 מפעל לייצור מרשמלו הציע לגברים להחזיר תמורה לשוקולד ולשאר המתנות שהם קיבלו ביום ולנטיין ולהביא בתורם מרשמלו לנשים. מאותו זמן היום נקרא **יום המרשמלו** (Marshmallow Day).

לאחר מכן, המפעלים שמו לב שהם יכולים להרוויח בזכות מסורת זו, הם הציעו לגברים לקנות שוקולד לבן. במקור, המתנה שהוענקה על ידי הגברים היה בצבע לבן, לכן יום זה נקרא היום הלבן. מסורת זו השתנתה וכיום המתנות הנפוצות הם בגדים ותכשיטים.

למתבגרים יש מסורת שונה. הבנים מעניקים סרט לבן לאהובת לבם גם אם היא לא הביאה להם מתנה ביום ולנטיין. אם בסוף היום הלבן בנות אלו שמו את הסרט (על השיער, זרוע או תיק) זה הראה שהן מרגישות את אותן הרגשות כלפי מעניק המתנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היום הלבן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  בלוג המתאר את החג בקוריאה
2. ↑  רמון.
3. ↑  תיאור החג ביפן
בתורת ההסתברות, **פונקציית התפלגות**, **פונקציית הצטברות** או **פונקציית התפלגות מצטברת** (פה"מ) (באנגלית: **Cumulative distribution function**, בראשי תיבות: **CDF**) של משתנה מקרי היא פונקציה של משתנה מקרי X, שערכיה קובעים את ההסתברות למאורעות מהצורה \ X\leq a, לכל a ממשי. פונקציה זו מהווה הכללה של פונקציית הסתברות שעוסקת במשתנה מקרי בדיד, גם למשתנה מקרי רציף.

תכונות מופשטות והקשר למשתנים מקריים
-----------------------------------

אם X משתנה מקרי, פונקציית ההתפלגות המוגדרת על ידי: \ F\_{X}(a)=\operatorname {Pr}(X\leq a) מקיימת בהכרח ארבע תכונות:

1. הגבול \ \lim \_{{a\rightarrow -\infty }}F\_{X}(a) שווה ל-0.
2. הגבול \ \lim \_{{a\rightarrow \infty }}F\_{X}(a) שווה ל-1.
3. הפונקציה מונוטונית עולה (במובן החלש), כלומר \ F\_{X}(a)\leq F\_{X}(b) לכל \ a\leq b.
4. הפונקציה רציפה מימין.

ולהפך: אם F היא פונקציה המקיימת את ארבע התכונות האלה, אפשר להגדיר ממנה משתנה מקרי כך ש-F היא פונקציית ההתפלגות שלו. פורמלית, כדי להגדיר משתנה מקרי יש לתאר את ההסתברות לכך שהוא ישתייך לכל קבוצה A השייכת לאלגברת בורל על הממשיים. עם זאת, מכיוון שהקטעים יוצרים את האלגברה, מספיק להגדיר את ההסתברויות למאורעות \ a<X<b. ואכן, אם דורשים ש- \ \operatorname {Pr}(X\leq a)=F(a), נובע שהגבול משמאל \ \lim \_{{x\rightarrow b^{{-}}}}F(b) שווה להסתברות \ \operatorname {Pr}(X<b). מכאן אפשר לקבל את ההסתברויות לכל המאורעות מהצורה \ a<X<b, 
\ a<X\leq b, 
\ a\leq X<b 
ו- \ a<X<b.

בפרט נובע ש-\ P(X=b)=F\_{X}(b)-\lim \_{{x\rightarrow b^{{-}}}}F\_{X}(x), כך שהסיכוי למאורעות \ X=b הוא אפס אם ורק אם הפונקציה F רציפה. אם הפונקציה גזירה, אפשר לתאר אותה כאינטגרל של פונקציית צפיפות f:

F(x)=\int \_{{-\infty }}^{x}f(t)\,dt.

דוגמאות
-------

### קובייה

נניח ש-X הוא תוצאת ההטלה של קובייה הוגנת, כלומר הוא יכול לקבל כל אחד מהמספרים: 1, 2, 3, 4, 5, 6 בסיכוי שווה (סיכוי 1/6 כל אחד. למעשה זוהי התפלגות אחידה בדידה).

אז פונקציית ההתפלגות המצטברת של X נתונה על ידי:

{\displaystyle F(x)={\begin{cases}0&:\ x<1\\1/6&:\ 1\leq x<2\\2/6&:\ 2\leq x<3\\3/6&:\ 3\leq x<4\\4/6&:\ 4\leq x<5\\5/6&:\ 5\leq x<6\\1&:\ x\geq 6.\end{cases}}}
### התפלגות ברנולי

דוגמה נוספת: נניח ש-X הוא משתנה מקרי ברנולי, כלומר הוא יכול לקבל רק את הערכים 0 ו-1, והוא מקבל את הערך 1 בסיכוי p, ואת הערך 0 בסיכוי {\displaystyle 1-p} (למשל: אם {\displaystyle p=40\%} אז {\displaystyle 1-p=60\%}).

אז פונקציית ההתפלגות המצטברת של X נתונה על ידי:

{\displaystyle F(x)={\begin{cases}0&:\ x<0\\1-p&:\ 0\leq x<1\\1&:\ x\geq 1.\end{cases}}}
כי ההסתברות ש-X יקבל ערך קטן מ-0 היא 0%, ההסתברות שהוא יקבל ערך קטן  או שווה ל-1 היא 100%, וההסתברות שהוא יקבל ערך גדול-שווה מ-0 אך קטן מ-1 היא {\displaystyle 1-p}.

### התפלגות אחידה רציפה

נניח ש-X מתפלג באופן אחיד בקטע [0, 1].
אז פונקציית ההתפלגות המצטברת של X נתונה על ידי:

{\displaystyle F(x)={\begin{cases}0&:\ x<0\\x&:\ 0\leq x<1\\1&:\ x\geq 1.\end{cases}}}
כי ההסתברות שהמשתנה המקרי X יקבל ערך קטן מ-0 היא 0%, ההסתברות שהוא יקבל ערך קטן מ-x היא 100% לכל x>1, וההסתברות למאורע {\displaystyle \ X\leq x} לכל מספר x בין 0 ל-1 היא x.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4192219-0

 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פונקציית התפלגות** בוויקישיתוף
* פונקציית התפלגות, באתר MathWorld (באנגלית)
**לבוש יהודי מרכז תימן** הוא הלבוש שלבשו היהודים שגרו באזור מרכז תימן, בעיקר במחוז צנעא.

לבוש הגברים
-----------

### לבוש עליון

"ענתרי" בצבע בז'
הלבוש העליון היה נקרא **קֻפְטַאן** (נקרא גם: **קֲמִיץ** או **עַנְתֲּרִי**). הקפטאן הוא שמלה בעלת שרוולים ארוכים, שמגיעה עד אחרי הברכיים. לקפטאן יש פתח קדמי שמתחיל מפתח הצוואר ומגיע עד אזור הטבור, תפור משני צידיו באמרה שנקראת **קִיטַאן**, ורכוס בחלקו העליון בכפתור. בחלקו הפנימי של הפתח תפור כיס. הקפטאן לימי החול צבעו שחור או כחול כהה, ולשבת וחגים צבעו לבן.

מתחת לקפטאן היו לובשים בגד שזהה בגזרתו לקפטאן, אבל ישן יותר, והוא נקרא **תִּחְתַּאנִי** (בגד תחתון). צבע התחתאני לבן בדרך כלל. בבגד זה הסתובב היהודי בביתו, ובצאתו לרחוב לבש מעליו או במקומו (בימות הקיץ החמים) את הקפטאן.

### לבוש תחתון

בעבר, במקום מכנסיים היו לובשים **מַיְזַר** או **חִזַאם**, שהיא חתיכת בד הכרוכה מגובה המותניים עד אמצע השוקיים. כדי להחזיק את המיזר היו קושרים חתיכת בד בחוזקה על המותניים, שנקראה **חִזַאם** או **מגער**.

החל ממחצית המאה ה-20 הגיעו לתימן מכנסיים, להם קראו **סִרוַאל**, והם שימשו כעין תחתונים בימינו.

### כיסוי ראש

#### כובע

בעבר, לבשו כולם כובע הנקרא **לִגֵּ'ה**. הכובע היה עשוי בד, תפור שש חתיכות אחת על גבי השנייה. על הבסיס היה מכסה בד משי, עליו רקומים פסים אלכסוניים בצבע לבן, אדום או שחור. על השטח העליון היה עיגול גדול רקום במשי אדום, וסביבו שישה עיגולים קטנים יותר. מהעיגול הגדול יצאו שני פסים אלכסוניים אדומים, שירדו עד תחתית הלג'ה. היו גם סוגים של לג'ה בעלי שמונה עיגולים קטנים, והיו בעלי אחד-עשר. בדורות האחרונים הלג'ה הייתה בשימוש הרבנים בלבד.

בדור האחרון הכובע הנפוץ היה כובע לבד שחור, שנקרא **כְּוַאפִי**. בשבת לבשו כובע דומה, אך תפור מבד חלק, בצבע שחור או בורדו.

בעבר, לבשו הילדים כובע הנקרא **עֻמַרִי** עם רקמה, תפור מבד בצבע אדום לבן (דומה בצורתו ללג'ה).

שַׁמְלֵה מצמר כבשים, נעשתה בארץ
#### מצנפת

סביב הלג'ה והכואפי קשרו **מֲצַר**, שהיא מצנפת מבד משי שחור ליום חול, ולשבת עם פסים כחולים ולבנים.

הצעירים שאינם נשואים לא קשרו מצר סביב הכובע.

### נעליים

רוב תושבי תימן כלל לא הלכו עם נעליים בימות הקיץ, אלא רק הזקנים והחולים היו נועלים נעלי עור. בימות החורף, היו לובשים סנדלי עץ, שנקראו **קַבְקַאב**.

### טלית

בעבר הטלית הייתה מבד ארוג פסים בצבע לבן שחור, בשם **סִגַּ'אדֵּה**. מאוחר יותר ארגו את הטלית אריגה יפה ועדינה, בד שחור חלק, ושמה היה **שַׁמְלֵה בַּלַדִּי**. בשמלה זו היו משתמשים בשבתות.

בתקופה האחרונה הטלית ליום חול הייתה נקראת **שַׁמְלֵה**, והיא טלית עשויה מבד שחור גס. בעשרות השנים האחרונות לפני העלייה הגדולה לארץ ישראל, רוב היהודים קנו לעצמם לשבתות טליתות ארוגות פסים שחורים או כחולים על בד לבן, שיוצרו באירופה.

בימי חול כל יהודי בצאתו לרחוב היה מקפל את הטלית ומניחה מקופלת על כתפו, כאשר מגיע לבית הכנסת מתעטף בה לקראת התפילה, ובהגיעו לביתו היה מוריד אותה. בשבת, כל יהודי בצאתו לרחוב היה מעוטף עטיפה מלאה בטליתו, ולא מניחה מקופלת על כתפו.

לבוש הנשים
----------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

ראו גם
------

* יהדות צנעא

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  הרב עמרם קורח, **סערת תימן**, ירושלים, ה'תשי"ד (1954), פרק שלישי - אורחות חיים ומנהגים, עמ' קטז-קיז
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  יהודה לוי נחום, **מצפונות יהודי תימן**, תל אביב, ה'תשמ"ז (1986), פרק שלישי - מלבושים ותכשיטים, עמ' 47-62
**ביתן הוצאה לאור** היא הוצאת ספרים שנוסדה על ידי אשר ביתן. הוצאת "ביתן" הייתה בעבר חלק מהוצאת זמורה-ביתן. מאז היווסדה, הוציאה ההוצאה כ-3,000 ספרים, כאשר הבולטים שבהם הם מלכוד 22 של ג'וזף הלר וספרים רבים של דן בן אמוץ. מאז 2006, הבעלים של ההוצאה הוא אייל דוד ליאני.

היסטוריה
--------

אשר ביתן הקים את הוצאת "ביתן" כהוצאה משפחתית בשנות החמישים. בשנת 1973 התאחדה ההוצאה עם הוצאת "זמורה" והוצאת "מודן" ליצירת "זמורה-ביתן-מודן" שהפכה לימים להוצאת הספרים הגדולה בישראל (כיום הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר). במהלך הקריירה שלו, היה אחראי אשר ביתן לשינויים רבים בעולם ההוצאות לאור. כך, בין היתר, הביא לשינוי הספרות המוצאת לאור בישראל מספרות מונוליתית, המוצאת בידי כמה הוצאות לאור בעלות אידאולוגיה כבדה ורצון לכוון את הקהל וללמדו כמו "עם עובד, "הקיבוץ המאוחד" ו"ספרית הפועלים", לספרות קלה יותר אך לא פחות איכותית ששואפת גם לבדר את הקורא ולא רק ללמדו. מגמה זו אומצה בהמשך הדרך גם על ידי הוצאות אחרות. במסגרת ההוצאה, הוציא ביתן לאור את ספרי דן בן אמוץ (שהיה חברו האישי) לצד הפילוסוף האקסצנטרי משה קרוי, את ספרי קורט וונגוט וג'וזף הלר לצד מותחנים רבי מכר רבים. כמו כן, הוציאה הוצאת "ביתן" ספרי עיון רבים. בשנת 1996 רכש אוהד זמורה את חלקו של אשר ביתן ב"זמורה-ביתן" ו"ביתן" המשיכה בדרכה העצמאית כמוציאה לאור של ספרי עיון ואיכות.

הוצאת ביתן כיום
---------------

בשנת 2006 רכש אייל דוד ליאני את ההוצאה מאשר ביתן והוא משמש המו"ל שלה עד היום. ליאני הוא עורך דין, מוזיקאי ואמן.

ספרים בהוצאת ביתן
-----------------

* ג'וזף הלר / מלכוד 22
* גוסטב פלובר / החינוך הסנטימנטלי
* מיכאיל בולגקוב / אופיום
* דן בן אמוץ/ לא שם זין
* דן בן אמוץ/ יופי של מלחמה
* דן בן אמוץ/ משחק ילדים (הוצ' מציאות שהיא מותג של הוצ' ביתן)
* דן בן אמוץ/ סרט קולנוע
* דן בן אמוץ/ זיוניוני הדרך
* ד"ר משה קרוי / הוכחות לוגיות בדבר קיומה של הנשמה
* ד"ר משה קרוי / ספר על האושר בעקבות איאן ראנד
* ס' נתניהו/ שושלת משפחת נתניהו
* אייל ליאני/ מכתמים
* ארתור סי. קלארק/2001: אודיסיאה בחלל

ראו גם
------

* כנרת זמורה-ביתן דביר
* המו"ל הוותיק אשר ביתן הלך לעולמו, באתר ynet, 28 בפברואר 2011
**זמרי בְּרוֹדִי** (ביידיש: **בראָדער זינגער**) היו אמנים נודדים יהודים מברודי שבאוקראינה (אז דרום-מערב האימפריה הרוסית), שפעלו לפחות מתחילת המאה ה-19 בגליציה האוסטרית, ברומניה וברוסיה. הם היו בין הראשונים שביצעו בפומבי שירים ביידיש שלא במסגרת של פורים שפיל וחתונות, וכן היו מבשרים חשובים של תיאטרון יידיש.

הם פעלו כשחקנים, כותבי שירים מקצועיים או חצי-מקצועיים, בדחנים, זמרים ורקדנים, והופיעו לעיתים קרובות בתחפושות קומיות. הופעותיהם כללו בדרך כלל מחזות קצרים בני מערכה אחת. הם הקימו במות קטנות בבתי מרזח, מרתפי יין ומסעדות ושעשעו בהם את הקהל.

הרישומים הראשונים על הבראדער זינגער הם הערות של יהודים שעברו בברודי, שהייתה אז מרכז מסחרי ונקודת עצירה של הסוחרים היהודים הרוסים במסעם ללייפציג. ברישומים אלה מובעת בדרך כלל אי שביעות רצון מתופעת השירה בהיעדר אירוע המצדיק זאת.

בשם "בראדער זינגער" השתמשו מאוחר יותר גם שחקנים שלא היה להם שום קשר לברודי. בין המפורסמים מבין הבראדער זינגער נמנו ברל מרגוליס, הידוע יותר כברל ברודר (1815–1868) ומשה פריזָמֶנט ובנו שלמה פריזמנט. חלק מן השירים המקוריים של ברל ברודר וכן אלה של בנו ונכדו שהמשיכו את המסורת של כתיבה חילונית ביידיש, ניתן למצוא בספרו של נכדו, בר מרגליות: "**דריי דורות**: לידער פון בערל בראדער (מרגליות), פעליטאנען פון ים הציוני (יצחק מרגליות), פאעמען און לידער פון בער מרגליות".

הערות שוליים
------------

1. ↑  שירים ומשוררים, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית).
2. ↑  תיאטרון, בספרייה היהודית המקוונת (באנגלית).
3. ↑  **לעקסיקאן פון יידישן טעאטער**, באנד 1, עמ' 216–217.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008707153805171

 |
סמליל ההוצאה
**הוצאת הספרים "טובי"** (באנגלית: **The Toby Press**) מוציאה לאור סיפורת בשפה האנגלית משנת 1999, והוציאה לאור סיפורת וספרי עיון בשפה העברית בין השנים 2007 ל-2010. בראש ההוצאה עומד בעליה, מת'יו מילר, בעליה של הוצאת קורן ירושלים.

ספרות באנגלית
-------------

בין הסופרים שיצירותיהם ראו אור באנגלית בהוצאת "טובי", במקור או בתרגום: עמוס עוז, ס. יזהר, אהרן אפלפלד, אהרן מגד, אמיר גוטפרוינד, חיים סבתו, אתגר קרת, אלונה קמחי, יורם יובל, יעל לוטן, נעמי רגן, רבקה מרים, דניאל רוגוב, אמונה אלון, משה מאיר וחיים לפיד. נוסף על כך עומדת הוצאת הספרים להוציא לאור סדרת קלאסיקות עבריות בתרגום לאנגלית, בכללן יצירותיהם של מיכה יוסף ברדיצ'בסקי, חיים נחמן ביאליק, יוסף חיים ברנר, מרדכי זאב פיארברג, אורי ניסן גנסין, לאה גולדברג, חיים הזז, אברהם מאפו ודוד פוגל, וכן אנתולוגיות ומגזינים.

בשנים 2005–2008 בחרה ענקית הספרים האמריקנית "בארנס אנד נובל" ארבע פעמים ביצירות שפורסמו על ידי ההוצאה לקטגוריית "תגליות", בהן: אהרן מגד (על יצירותיו, שתורגמו לאנגלית לראשונה על ידי "טובי"), אמיר גוטפרוינד ואחרים. במהלך השנים האחרונות, קיבלו מרבית הכותרים החדשים של "טובי" ביקורות של חמישה כוכבים על ידי מיטב מבקרי הספרות האמריקאים, כגון Publishers' Weekly, Library Journal, Kirkus Reviews ואחרים. בשנת 2008 שניים מתוך חמשת הכותרים המועמדים לפרס היוקרתי רוהר לכתיבה יהודית יצאו בחסותה: "שואה שלנו" מאת אמיר גוטפרוינד ו"הגניזה לבית שפר" מאת תמר ילין. ספרה של ילין קטף את הפרס הראשון וזיכה את הסופרת בסכום של 100,000 דולר. ספרו של גוטפרוינד זכה בפרס השני.

ספרות בעברית
------------

בשנת 2007 התפרסם בישראל ספרה הראשון של הוצאת "טובי" בעברית, "הארכיטקטורה בחבל האוזרק בארקנסו" של הסופר האמריקני דונלד הרינגטון בתרגומו של אסף גברון. במהלך שנת 2008 השתלבה ההוצאה גם בתחום ספרות העיון, ובספטמבר בשנה זו ראו אור ספרו של יונתן זקס "לכבוד השוני" וספרו של מתיאס קונצל "ג'יהאד ושנאת יהודים", שניהם בתרגומו של צור ארליך. בשנה זו הופיעו בהוצאה כותרים נוספים בתחום הספרות היפה המתורגמת, וכן אנתולוגיית שירה ישראלית בעריכת המשורר משה דור, "וקראתי לכך אהבה". בשנת 2009 יצאו לאור ספרי המקור הראשונים של ההוצאה בעברית, "צייר המלחמות" מאת אור גראור ו"חדר משלו" מאת מתן יאיר. בשנה זו יצאו בהוצאת טובי גם הספר "אבי אבי" של ד"ר משה מאיר ו"העכבר ששאג" מאת חוקר הקולנוע יובל ריבלין.

סיום פעילות
-----------

בחודש יוני 2010 התמזגה הוצאת טובי עם הוצאת קורן ירושלים שבבעלות מת'יו מילר וחדלה למעשה מפעילות מו"לית בתחומי הפרוזה והעיון בעברית.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הוצאת טובי
* 
* שירי לב-ארי, למה לא להיות משוגע בעברית, באתר הארץ, 13 ביוני 2007
* שירי לב-ארי, עכבר העיר אונליין, ספרי עיון בהוצאת טובי, באתר הארץ, 4 בספטמבר 2008
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "בית עבודה".
חדר המכיל כלים וציוד שנמצאים בשימוש כבר עשרות שנים.
בית מלאכה לרכבות
**בית מלאכה** הוא מקום המשמש לביצוע עבודות תיקון ויצור שונות. החל מתקופת המהפכה התעשייתית, "בית מלאכה" עשוי להיות חדר, חדרים או בניין המספקים את השטח ואת הכלים (או המכונות) העשויים להידרש לייצור או לתיקון של מוצרים מיוצרים.

בתי מלאכה היו המקומות היחידים לייצור עד הופעת התיעוש ופיתוח מפעלים גדולים יותר. במאות ה-20 וה-21 בתים רבים בעולם המערבי מכילים בתי מלאכה במוסך, במרתף או בסככה חיצונית. בתי מלאכה ביתיים מכילים בדרך כלל שולחן עבודה, כלי עבודה ידניים וחשמליים. יחד עם הכלים הפרקטיים שלהם לתיקון מוצרים או ביצוע עבודות ייצור קטנות, בתי מלאכה משמשים לביצוע עבודות מתכת ופחחות.

בתי המלאכה עשויים להשתנות במיקוד התעשייתי. לדוגמה, חלק מהן עשויים להתמקד בתיקון כלי רכב. עיבוד עץ הוא אחד המוקדים הנפוצים ביותר, אך ניתן לבצע עבודות מתכת, וסוגים שונים של עבודות אלקטרוניקה.

בחלק מתעשיות התיקון, כגון קטרים וכלי טיס, בתי המלאכה לביצוע עבודות התיקון נקראות חנויות גב או סדנאות רכבת. מרבית התיקונים מתבצעים בבתי מלאכה קטנים, למעט מקום בו יש צורך בשירות תעשייתי.

ישנם אמנים שקוראים למקום היצירה שלהם בית מלאכה, סטודיו או אטלייה. האקדמיה לאמנות בצלאל החזיקה מהיווסדה בתי מלאכה לשימוש התלמידים לאמנויות השונות.

בית מלאכה כנושא תרבותי
----------------------

בתי המלאכה מופיעים גם כנושא בספרות, באמנות ובסרטים.

המשוררת אפרת מור מילמן כתבה שיר 'בית מלאכה לגעגוע' .

האמנית אליסיה שחף, הציגה בשנת 2020 בתערוכה 'בית מלאכתה' צילומים של אמניות בבתי המלאכה -הסדנאות הפרטיות שלהן. בגלריה ויטרינה שבמכון הטכנולוגי בחולון.

ראו גם
------

* מעבדה
* סטודיו
* אטלייה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית מלאכה** בוויקישיתוף

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **בית מלאכה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **בית מלאכה** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Flaherty, Joe (14 במאי 2012). "Ford + TechShop: Getting Employees to Tinker". *Wired*. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  Burress, Charles (22 בדצמבר 1997). "A Tinkerer's Paradise in Berkeley / Young, old inventors are offered tools, techniques and inspiration". *SF Chronicle*. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  Carlson, Adam (5 בספטמבר 2013). "Top 8 Tools for Building a Personal Prototyping Laboratory". *EE Times*. `{{cite news}}`:  (עזרה)
4. ↑  מתיה קם, נעמה מרקוביץ, בצלאל – ראשית וחזון, באתר תרבותIL
5. ↑  שרית פליין, ״בית מלאכה לגעגוע״- אפרת מור מילמן הופכת לי את הלב, באתר אוצר מילים, ‏10.1.2018
6. ↑  אליסיה שחף/ בית מלאכתה, באתר מכון טכנולוגי חולון, אוצרת התערוכה טל דקל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007566064005171
* GND: 4140619-9
* LCCN: sh85148187
* NARA: 10675662
* NDL: 001144972
* NKC: ph987131

 |
**זֶמֶרֶשֶׁת** הוא אתר אינטרנט של חברה לתועלת הציבור הפועל לשימור הזמר העברי המוקדם – הפזמונים העבריים שלמן ראשית הציונות ועד שנות ה-50. נכון ליולי 2022 מופיעים באתר 7,770 שירים ו-15,364 הקלטות, שניתן לקרוא את תמליליהם ולהאזין לביצועיהם – לרוב על ידי מיטב מבצעי ומבצעות התקופה, ולעיתים על ידי ותיקי היישוב כיום או משתתפי אירועי "זמרשת", המתקיימים במקומות שונים בארץ אחת לחודשיים בהובלת הזמרת נגה אשד. לשירים רבים מוצעות מספר הקלטות. ניתן לצרף קרדיטים לשיר לצד מילות השיר.

האתר פועל כחוק וברישיון אקו"ם, ועל כן מרבית הביצועים לשירים המובאים בו אינם ניתנים להורדה אלא מוצעים להאזנה חופשית של הציבור בלבד.

אלפי שירים נוספים משנות ה-50 הועלו לרשת בפרויקט אוצר הזמר העברי של קול ישראל.

מטרות המייסדים
--------------

מייסדי "זמרשת" מגדירים עצמם כ"פרויקט חירום להצלה ולמחשוב של הזמר העברי המוקדם", ומצהירים כי מטרתם העיקרית היא שימור והפצה של הזמר העברי.

מטרות מוצהרות:

1. לפעול באופן מיידי להצלת כל החומרים שנמצאים בסכנה, תוך שימת דגש על הצלת החומר הפיזי של היצירה;
2. להקים מאגר מידע שיכלול את מרב הפרטים אודות הזמר העברי המוקדם: שירים (ההקלטות עצמן, תווים, מילים וכו') וביוגרפיות של מלחינים, מחברים ומבצעים בני התקופה;
3. להנחיל את הזמר העברי המוקדם לכלל הציבור, תוך שימת דגש על הדורות הצעירים, באמצעות אירועי זמר ובאמצעים נוספים;
4. מטרת העל: להפיץ את החומרים הללו ולעשותם נגישים לכלל באמצעות האינטרנט.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של זמרשת
* זמרשת, באתר "גיידסטאר ישראל"
* דוד שליט, ‏רבותיי ההיסטוריה מתפוררת, באתר גלובס, 21 בפברואר 2008
* אתר למנויים בלבד עופר אדרת, החברה להגנת הזמר: קבוצת "זמרשת" מעוררת לחיים שירה עברית מהמאה ה-19, באתר הארץ, 10 בספטמבר 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  חגי חיטרון, 20 אלף הקלטות מהשנים הראשונות למדינה יועלו לרשת, באתר הארץ, 30 בינואר 2012
**אנה, ארכידוכסית אוסטריה** (בגרמנית: **Anna von Österreich**; ‏2 בנובמבר 1549 – 26 באוקטובר 1580), הייתה בתו של מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואשתו של פליפה השני, מלך ספרד.

ביוגרפיה
--------

אנה נולדה ב-2 בנובמבר 1549 בסיגלס, למקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ולמריה מספרד בתם של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואיזבלה, נסיכת פורטוגל. אנה הייתה הבת האהובה על אביה, והוא נהג לשחק ולהמר איתה. למרות שאביה אהד את הלותרניזם, קיבלה אנה חינוך קתולי אדוק.

בתחילה הייתה אנה מועמדת להתחתן עם קרלוס, נסיך אסטוריאס, בנו של פליפה השני, מלך ספרד, אולם הוא מת בשנת 1568. באותה שנה מתה גם אליזבת דה ולואה, נסיכת צרפת - אשתו של פליפה השני, וב-4 במאי 1570 התחתנה אנה עם פליפה השני, מלך ספרד. בדרכה לספרד עברה אנה בהולנד, שם נפגשו עמה ידידיו של פלוריס ממונטיני - אחיו של רוזן הורן, וביקשו ממנה לפעול לשחרורו, אולם אנה נכשלה במשימתה ופלוריס הוצא להורג.

כשם שהייתה הילדה האהובה על אביה, כך הייתה גם אשתו האהובה ביותר של פליפה. אולם בתחילה היו רבים שהתנגדו לנישואים, ביניהם האפיפיור פיוס החמישי. לדברי דיפלומטים, המלך היה מאוהב בכלתו הצעירה. אנה מילאה את חובותיה בצורה מושלמת, ואף הייתה אם חורגת טובה לבנותיו של פליפה מנישואיו הקודמים. לפליפה ואנה נולדו 5 ילדים, אולם מתוכם רק בן אחד הגיע לבגרות - פליפה השלישי, מלך ספרד.

ב-26 באוקטובר 1580 מתה אנה מאי-ספיקת לב, 8 חודשים לאחר שילדה את בתה הקטנה.

משפחתה
------

ב-4 במאי 1570 התחתנה אנה עם פליפה השני, מלך ספרד, ממנו נולדו לה 5 ילדים:

* פרננדו, נסיך אסטוריאס (1571–1578)
* קרלוס לורנצו, נסיך ספרד (1573–1575)
* דייגו, נסיך אסטוריאס (1575–1582)
* פליפה השלישי, מלך ספרד (1578–1621)
* מריה, נסיכת ספרד (1580–1583)

אילן יוחסין
-----------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אולסלו השני, מלך בוהמיה והונגריה |   | אן דה פואה |   | פליפה הראשון, מלך קסטיליה |   | חואנה הראשונה, מלכת קסטיליה |   | מנואל הראשון, מלך פורטוגל |   | מריה מאראגון, מלכת פורטוגל |
|   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |
|   |   | אנה, נסיכת בוהמיה והונגריה |   |   |   | פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה |   | קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה |   |   |   | איזבלה מפורטוגל |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   | מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה |   |   |   |   |   |   |   | מריה מספרד |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | **אנה, ארכידוכסית אוסטריה** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנה מאוסטריה, מלכת ספרד** בוויקישיתוף
* אנה מאוסטריה, מלכת ספרד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BPN: 21779346
* GND: 123922240
* ISNI: 0000 0003 8163 0639
* LCCN: nr00016933
* SELIBR: 355002
* SUDOC: 13464459X
* VcBA: 495/180883
* VIAF: 262411866
* WorldCat: lccn-nr00016933

 |
**הכביש האירופי E30** (באנגלית: **European route E30**) הוא כביש מהיר בכיוון מערב-מזרח המשתרע לרוחב אירופה, מקורק שבאירלנד ועד אומסק שברוסיה. הנתיב מתבסס על כבישים מדינתיים בארצות שבהן הוא חולף, אשר סומנו בשלטים במספרו של הכביש. אורכו הכולל הוא 6,530 קילומטר.

הכביש מהווה חלק מרשת כבישי ה-E הבינלאומית (אנ'), אשר פותחה על ידי הנציבות הכלכלית של האו"ם לאירופה (UNECE) (אנ').

תוואי הכביש
-----------

תוואי הכביש חולף בתחומיהן של שבע מדינות אירופיות. להלן היישובים העיקריים שלאורך נתיבו:

* אירלנדאירלנד **אירלנד** - קורק - ווטרפורד - רוסלאר
* הממלכה המאוחדתהממלכה המאוחדת **בריטניה** - פישגארד - סוונסי - בריגנד - קארדיף - ניופורט - בריסטול - לונדון - קולצ'סטר - איפסוויץ' - פליקסטו
* הולנדהולנד **הולנד** - הוק אוף הולנד - האג - גאודה - אוטרכט - אמרספורט - אולדנזאל
* גרמניהגרמניה **גרמניה** - אוסנבריק - באד אוינהאוזן - הנובר - בראונשווייג - מגדבורג - ברלין
* פוליןפולין **פולין** - שווייבודז'ין - פוזנן - ורשה
* בלארוסבלארוס **בלארוס** - ברסט - מינסק
* רוסיהרוסיה **רוסיה** - סמולנסק - מוסקבה - ריאזאן - פנזה - סמרה - אופה - צ'ליאבינסק - קורגן - אישים - אומסק

למעלה ממחצית אורכו של הכביש מצויה בתחומי רוסיה: אורכו מקורק ועד מוסקבה 3,300 קילומטר, וממוסקבה ועד אומסק 3,230 קילומטר. ממוסקבה מזרחה ועד אומסק חופף תוואי הכביש לתוואי הכביש האסייתי 6 (אנ'), המסתיים בבוסאן שבקוריאה הדרומית.

במהלך נתיבו פוגש תוואי הכביש בתוואי עשרות כבישים אחרים ברשת כבישי ה-E הבינלאומית.

קטעי הכביש בתחומי בריטניה אינם מסומנים בסמלו של הכביש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הכביש האירופי E30** בוויקישיתוף
**חאקי** (בפרסית: **خاکی**) הוא גוון בין בז' לאפור. מקור השם הוא במילה "חאק" (خاک), שמשמעותה בפרסית ובאורדו היא "אבק", והשימוש בה החל כדי לתאר את מדי הצבא הבריטי בהודו במחצית השנייה של המאה ה-19.

שימוש
-----

### בצבאות

חאקי הוא צבע נפוץ במדי צבאות רבים
טנק מרכבה סימן 3 צה"לי בצבע חאקי
רובה בארט MRAD עם מעצה בצבע חאקי, כפי שנרכש על ידי הימ"מ וצה"ל.
חאקי הוא צבע שמשמש את מדיהם של צבאות רבים.

הצבא הבריטי היה הראשון להשתמש במדים בצבע חאקי. כוחות שהוצבו בהודו החלו לעשות זאת בשנת 1848. ב-1861 הוחלט להפכו באופן רשמי לצבע של מדי העבודה שלהם, ולאחר שההחלטה בוטלה ב-1864, חיילים רבים צבעו את מדי האימונים הלבנים שלהם בעזרת עלי תה, על מנת לשוות להם מראה חאקי. ב-1867 חזר החאקי לשמש את הצבא הבריטי, שנוכח ביתרונותיו כצבע הסוואה.

צבא ארצות הברית אימץ את החאקי במלחמת ארצות הברית–ספרד בשנת 1898, ובעקבותיו הלכו גם יחידות המשטרה של כמה מהמדינות בארצות הברית.

בצה"ל, החאקי הוא צבעם של מדי חילות האוויר והים, והוא מייחד אותם מחילות היבשה, שמדיהם בצבע זית. עם זאת, מטעמים פרקטיים, לעיתים חלק ממדי העבודה של החיילות בחילות היבשה הם בצבע חאקי. צבע כלי הרק"מ בצה"ל נע בין ירוק זית לחאקי, וזאת לצורכי הסוואה צבאית.

### בתנועות נוער

שימוש נוסף שיש לחאקי הוא במדיהם של תנועות הנוער הצופים והמכבי הצעיר.

מייסד תנועת הצופים העולמית, רוברט באדן פאוול, בחר בצבע זה בהשראת מדי כוחות השיטור הדרום אפריקאיים. הצופים העבריים מצאו לו משמעויות סימבוליות נוספות: ראשית, מדי החאקי עשויים מבד זול יחסית. כאשר כל חברי התנועה לובשים מדים בצבע זה, כולם שווים, והבדלי המעמדות ביניהם לא נראים. שנית, בעת שהוקמה התנועה, רוב מדי תנועות הנוער בארץ ישראל כללו את החולצה הכחולה, והחאקי ייחד את הצופים על פניהן. שלישית, נדבך מרכזי בפעילות התנועה הוא המחנאות והשדאות, ולמדים בצבעי הסוואה משמעות גם בעניין זה. גם בתנועת המכבי הצעיר מסמל החאקי עקרונות דומים: חלוציות, פשטות ואחידות.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **חאקי** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **חאקי** |

* על החאקי בתנועת המכבי הצעיר

| צבעים וייצוגם במחשב |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| גוני אפור | לבן • כסף • אפור • שחור |
| צבעי היסוד ב-RGB | אדום • ירוק • כחול |
| צבעים שניוניים | ציאן • צהוב • מג'נטה |
| צבעים שלישוניים | כתום • תרוג • ירוק אביב • תכלת • סגול • ורוד שושנה |
| פיגמנטי צביעה | אוכרה • ספיה • כחול פרוסי • וירידיאן • אולטראמרין |

אינדיגו • ענבר • חום • זהב • נחושת • ארגמן • ורוד • שני • בורדו • בורגונדי • בז' • חאקי • טורקיז • ערמון • פנטון 448c • קרדינל • כתום בטיחותיירוק זית |  |

 |
**חאק א-דין השני** היה שליט יפאט לקראת סוף המאה ה-14, ובנו של אחמד אבן עלי. טאדסה טמרת כותב על שליט זה "המייסד של ממלכת אדאל כפי שאנו מכירים, שהחלה את מאבקה הארוך כנגד הממלכה הנוצרית (אתיופיה).

אף על פי שאל-מקריזי מציין שחאק א-דין ואחיו סעאד א-דין השני נולדו בבית המלוכה האתיופי, שניהם נהפכו להיות השליטים הגדולים של האסלאם בקרן אפריקה. חאק התחיל את הקריירה כפושע בעקבות מחלוקת בין סבו עלי אבן סאבר א-דין לדוד מולה אספה. טאדסה טמרת מזכיר שחאק היה איש שלמד הרבה מאוד תורה איסלאמית ובאותו הזמן נעשה המנהיג של הקבוצות האסלאמיות.

תוך שהוא מוקף בחסידים מרובים, הוא הכריז על מלחמה כנגד שני קרובי משפחתו. הוא פנה לקיסר האתיופי ניואיה קראסטוס לעזרה, בסדרת התנגשויות הוא הביס את הצבא המשולב שלהם, ודוד מולה אספה נהרג בקרב. הקיסר האתיופי נכנס ליפאט, על מנת לוודא שסבו של חאק עדיין השליט של העיר, על אף שהוקמה בירה חדשה הנקראת וואהאל. (טרימינאם קורא לעיר זאת בשם וופאט). טאדסה טמרת כותב שהעברת הבירה עזרה לשמר את עצמאותה של יפאט, והחלה להשפיע על הממלכות השכנות דאווארו, האדייה ובלה.

חאק א-דין השני מלך כעשר שנים, עד שהוא נהרג בפעולה כנגד חייליו של הקיסר האתיופי. ישנו וויכוח לגבי שנת המוות שלו: אל-מקריזי כותב שחאק נהרג בשנת 776 על פי הלוח המוסלמי (לפי חישוב יוצא שהוא נהרג ב-1373 או 1374), אבל בספר ההיסטוריה של שושלת וואלשמה הוא מת בשנת 1386. הוויכוח ממשיך ואל-מקריזי טוען שהקיסר ששלט בחייו של חאק היה דווית הראשון, בזמן שהמקורות האתיופיים מציינים שמלכותו של חאק החלה בשלטונו של הקיסר ניואיה קראסטוס. טאדסה טמרת טוען שאל-מקריזי צודק בשנת המוות של חאק אך בילבל את הקיסר ניואיה מאריאם עם יורשו המפורסם יותר דווית הראשון, ריצ'רד פאנקהארסט, מקבל את התאריך והזיהוי של אל-מקריזי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ישנה מחלוקת מי היה אביו ג'. ספנסר טרימינאם טוען בספרו אסלאם באתיופיה בעמוד 74 שאביו היה מוחמד אבן וואלשמה, אך לא מספק הסברים. טאדסה טמרת לעומת זאת כותב בספרו כנסייה ומדינה באתיופיה (1270 1527) בעמוד 147, שאביו היה מוחמד אבן עלי וכותב על היחסים ביניהם, לכן נכתב בערך זה שאחמד אבן עלי הוא כנראה אביו.
2. ↑  Taddesse Tamrat, Church and State in Ethiopia (Oxford: Clarendon Press, 1972), p. 147
3. ↑  Taddesse Tamrat, p. 147.
4. ↑  Taddesse Tamrat, p. 148.
5. ↑  J. Spencer Trimingham ,Islam in Ethiopia (Oxford: Geoffrey Cumberlege for the University Press, 1952), p. 74
6. ↑  Taddesse Tamrat, p. 154.
7. ↑  Taddesse Tamrat, p. 148, 149.
8. ↑  Richard Pankhurst, History of Ethiopian Towns (Wiesbaden: Franz Steiner Verlag, 1982), p. 57.

| שושלת וולאשמה |
| --- |
| סולטנות יפאט • סולטנות אדאל |
| סולטאנים | עלי אבן וולי אסמה • עומר אבן דונאיה • חאק א-דין הראשון • סאבר א-דין הראשון • ג'מאל א-דין הראשון • עלי אבן סאבר א-דין • אחמד אבן עלי • חאק א-דין השני • סעאד א-דין השני • סאבר א-דין השני • מנסור א-דין • ג'מאל א-דין השני • בדלאי אבן סעאד א-דין • מוחמד אבן בדלאי • שמס א-דין אבן מוחמד • אבו בכר אבן מוחמד |  |
| ראו גם | הסכסוך האתיופי-סומלי • אחמד אבן איברהים אל-גאזי • מלחמת אתיופיה-אדאל |
| ממלכות האימפריה האתיופית • היסטוריה של סומליה |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**עלי אבן סאבר א-דין** | **שושלת וולאשמה** | **הבא**:**סעאד א-דין השני** |
**שמעון (שמעל'ה) כהן** (נולד ב-15 באוקטובר 1942) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק במספר קבוצות בישראל, בליגה האמריקאית ובנבחרת ישראל.

קריירה
------

כהן גדל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב, ובמדי הקבוצה הבוגרת של המועדון ערך 13 הופעות בליגה הבכירה. בשנת 1961 עבר לקבוצת שמשון תל אביב, ובמדיה שיחק לאורך כמעט עשור, למעט הפסקה אחת - בשנת 1967 עבר כהן לשחק בקבוצת בולטימור בייז שבליגת הכדורגל האמריקאית NASL, יחד עם הבלם דוד פרימו. כהן השתתף ב-15 משחקים בליגה האמריקאית, בהם כבש 4 שערים, וזכה לכבוד מפוקפק בעת שהיה למורחק הראשון בליגת הכדורגל האמריקאית שיצאה לדרך באותה שנה.

ב-1969 שב לישראל והצטרף חזרה לשמשון תל אביב. בשנת 1970 הצטרף להפועל פתח תקווה, במדיה ערך 22 הופעות וכבש 4 שערים, ושנה לאחר מכן עבר לקבוצת בית"ר תל אביב, במדיה סיים את הקריירה בשנת 1976. בסך הכל שיחק בליגה העליונה בישראל 213 משחקים בהם כבש 59 שערים.

כהן נמנה עם סגל נבחרת הנוער של ישראל, ושיחק 11 משחקים בינלאומיים בשורות הנבחרת הבוגרת במחצית הראשונה של שנות ה-60. משחקו הראשון היה מול נבחרת אתיופיה באוקטובר 1962 ומשחקו האחרון היה מול נבחרת רומניה בדצמבר 1966. לזכותו של כהן שער אחד במדי הנבחרת, בניצחון 2–0 על נבחרת יוגוסלביה באוקטובר 1964‏.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר National Football Teams
* עמוד השחקן של שמעון כהן באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* שמעון כהן, אתר ליגת NASL בארצות הברית

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרימו וש. כהן יצאו לשחק בקבוצת בלטימור, דבר, 2 במרץ 1967
2. ↑  יאיר שטרן, שימע'לה כהן קבע "היסטוריה" בארצות הברית: המורחק הראשון... מעריב, 5 במאי 1967
3. ↑  שמעון כהן חזר - ישחק בשורות שמשון, דבר, 10 בפברואר 1969
4. ↑  Israel - All-Time Topscorers, אתר rsssf
5. ↑  הרמה שהפגינה נבחרת הנוער בהאג - מבטיחה עתיד טוב לכדורגל הישראלי, דבר, 10 ביוני 1962
6. ↑  Israel Official Games 1960-1969, אתר rsssf
**ארמדיל שעיר צווחני** (שם מדעי: *Chaetophractus vellerosus*; ידוע גם בשמות **ארמדיל מייבב** ו**ארמדיל שעיר קטן**) הוא מין של ארמדיל דרום אמריקאי. הוא חי במרכז ודרום דרום אמריקה. מקור שמו הוא ממנהגו להשמיע צווחות כשהוא חש מאוים או כשמרימים אותו.

טקסונומיה
---------

הארמדיל תואר לראשונה על ידי דוקטור ג'ון אדוארד גריי בשנת 1865 באוסף במוזיאון הבריטי מבוליביה.

תיאור פיזי
----------

הארמדיל השעיר הצווחני הוא אחד הארמדילים הקטנים ביותר בסוגו, אך יש לו אוזניים ארוכות יותר מלארמדילים השעירים האחרים. אורכו של הארמדיל הזכר הוא בין 32 ל-40 סנטימטר, ואורכה של הנקבה הוא בין 26 ועד 41 סנטימטר. הזכר שוקל בין קילוגרם וחצי לחצי קילוגרם, והנקבה בין 0.2 קילוגרם ל-1.2 קילוגרם. יש להם יותר שיער מארמדילים אחרים, והשריון שלהם מורכב מ-18 חגורות, מתוכן 6–8 ניתנות להזזה.

תפוצה
-----

הארמדיל חי במחילות באזורים יבשים בגבהים משתנים. תחום תפוצתו כולל את המדינות ארגנטינה, בוליביה ופרגוואי. קיימת גם אוכלוסייה מבודדת בפרובינציית בואנוס איירס בארגנטינה.

התנהגות
-------

בקיץ פעיל הארמדיל בלילה ובחורף פעיל בשעות היום. הארמדיל מסוגל לחיות תקופות ארוכות ללא מים, והוא נוהג להתחפר בעיקר ליד שיחים ומרבדי דשא המספקים לו הסוואה. לארמדיל יש מספר מחילות בטריטוריה שלו, ולכל אחת יכולה להיות יותר מיציאה אחת. הקוטר של יציאה נע בין 20 ל-38 סנטימטר, ואורך המחילה מגיע למספר מטרים. שטח הטריטוריה של הארמדיל יכול להגיע ל-8 עד 34 דונם.

תזונה
-----

הארמדיל מעביר את רוב זמנו בחיפוש אחר מזון. הוא אוכל כל וניזון מחרקים ופרוקי רגליים, בעיקר נמלים וטרמיטים, ומצמחים, בעיקר פקעות. הוא אוכל גם חולייתנים קטנים, כמו ציפורים, צפרדעים, לטאות ועכברים. בחורף הוא מעלה את משקלו בכ-10% ויוצר שכבה של שומן תת-עורי בעובי של סנטימטר או שניים. כשהוא ניזון הוא אוכל הרבה חול, שיכול להגיע ל-50% מנפח קיבתו בזמן העיכול.

רבייה
-----

ההריון נמשך 60–75 ימים. הארמדילים מגיעים לבגרות מינית בגיל 9 חודשים ומולידים שתי המלטות בשנה.

איומים מצד האדם
---------------

הארמדיל ניצוד בשביל בשרו, ניצוד ונאכל על ידי כלבים באזורים חקלאיים בהם הוא נחשב למזיק, והוא גם נפגע מפעילות של מכרות. באזורים מסוימים הוא נתפס למטרת ייצור צ'רנגות משריונו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארמדיל שעיר צווחני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארמדיל שעיר צווחני באתר הרשימה האדומה של IUCN

| ארמדילאים |
| --- |
| טטויים |
| טטו | ארמדיל ארוך-אף דרומי • ארמדיל ארוך-אף גדול • ארמדיל טאטו • ארמדיל ארוך-אף שעיר • ארמדיל ארוך-אף יאנוסי • ארמדיל שבע-החגורות • ארמדיל יפס |   |
| ארמדיליים |
| ארמדיל שעיר | ארמדיל שעיר האנדים • ארמדיל שעיר צווחני • ארמדיל שעיר הררי |
| ארמדיל חשוף-זנב | ארמדיל חשוף-זנב צפוני • ארמדיל חשוף-זנב צ'אקו • ארמדיל חשוף-זנב גדול • ארמדיל חשוף-זנב דרומי |
| ארמדיל מצטנף | ארמדיל שלוש-החגורות הברזילאי • ארמדיל מצטנף דרומי |
| ארמדיל החולד (סוג ומין יחיד) | ארמדיל החולד |
| ארמדיל חולד גדול (סוג ומין יחיד) | ארמדיל חולד גדול |
| ארמדיל שש החגורות (סוג ומין יחיד) | ארמדיל שש החגורות |
| ארמדיל ארגנטינאי (סוג ומין יחיד) | ארמדיל ארגנטינאי |
| ארמדיל ענק (סוג ומין יחיד) | ארמדיל ענק |
האנזים DNA ליגאז I מתקן נזק ב-DNA
איחוי שתי פיסות DNA
**ליגאז** (באנגלית: **Ligase**) הוא שם כולל לקבוצה של אנזימים המזרזים תגובות איחוי בין שתי מולקולות. הליגאזות מהווים אחת משש הקבוצות שאליהן ממוינים כל האנזימים. קבוצת הליגאזות היא קבוצה מספר 6, ואנזימים המשתייכים אליה מסומנים **EC 6.X.X.X**.

מקור השם ליגאז בלטינית: Ligare פירושו "לאחות". ליגאזות משתמשים בדרך כלל בפירוק מולקולה קטנה לשם הפקת האנרגיה הדרושה לאיחוי שתי מולקולות גדולות. המולקולה הקטנה היא במקרים רבים הנוקלאוטיד ATP, המשמש לעיתים קרובות כ"מטבע אנרגיה" בתא.

קיימות חמש תת-קבוצות בקבוצת הליגאזות, לפי האטומים המשתתפים בתגובת האיחוי:

* **EC 6.1**: איחוי פחמן-חמצן.
* **EC 6.2**: איחוי פחמן-גופרית.
* **EC 6.3**: איחוי פחמן-חנקן.
* **EC 6.4**: איחוי פחמן-פחמן.
* **EC 6.5**: איחוי פוספודיאסטר.

בשמם של ליגאזות רבים קיימת המילה **ליגאז**. ליגאזות אחרים קרויים **סינתטאז** (Synthetase); אין להתבלבל עם **סינתאז** (Synthase), קבוצת אנזימים המפרקת קשרים כימיים ללא שימוש ב-ATP ואשר משתייכת לקבוצה **EC 4**, קבוצת ליאז. ליגאז המאחה מולקולה כלשהי עם פחמן דו-חמצני קרוי **קרבוקסילאז** (Carboxylase).

האנזים הידוע ביותר בקבוצת הליגאזות הוא **DNA ליגאז**. אנזים זה, המשתייך לקבוצה EC 6.5, חיוני בכל היצורים החיים לתיקון נזקים ב-DNA. בביולוגיה המולקולרית משמש האנזים במעבדה לאיחוי פיסות DNA; לעיתים קרובות מדובר בהכנסת פיסת DNA לתוך פלסמיד ולאחר מכן החדרת הפלסמיד לתא חיידק לשם ייצור עותקים רבים ממנו.

קבוצה חשובה של אנזימים בקבוצה EC 6.1 היא **אמינואציל tRNA סינתטאז**—שם כולל לכעשרים אנזימים שתפקידם לחבר בין חומצת אמינו ובין מולקולת tRNA לקראת תהליך התרגום בתא.

שני אנזימים חשובים בקבוצה EC 6.3 הם **גלוטמין סינתטאז** ו**אספרגין סינתטאז**. אנזימים אלו מאחים מולקולת אמוניה עם חומצות האמינו גלוטמט ואספרטט ליצירת חומצות האמינו גלוטמין ואספרגין, בהתאמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליגאז** בוויקישיתוף
* ליגאז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529355005171
* LCCN: sh85076869

 |
**ארמדיל בלוס** (שם מדעי: ***Dasypus bellus***) הוא מין של ארמדיל נכחד מהסוג טטו אשר חי באמריקה הצפונית והדרומית בתקופת הפליסטוקן מלפני 1.8 מיליון שנה ועד לכ- 12,000 שנה לפני זמננו. הוא קרוב לארמדיל תשע החגורות. מין זה נקרא בידי החוקר ג'ורג' גיילורד סימפסון ב-1930. מאובניו נמצאו בפלורידה עד לניו מקסיקו וצפונה עד איווה ואינדיאנה. במקור הוא חי באמריקה הדרומית. משמעות השם "bellus" הוא "יפה".

מאפיינים
--------

ארמדיל גדול זה הגיע לאורך 1.2 מטר, לגובה 1 מטר ולמשקל ממוצע של 18 ק"ג, מעט יותר גדול מהארמדיל המודרני. לארמדיל זה היו שיניים רבות בלסתותיו אך הן היו שטוחות ועדינות מכדי לנשוך בחוזקה. הן התאימו לתזונתו של הארמדיל המודרני שהוא אוכל כול המתבסס על תזונה של חסרי חוליות שונים.

מאובנים רבים של הארמדיל נמצאו בפלורידה שהייתה חמימה ובעלת צמחייה רבה, בה הסתתר הארמדיל. הוא התגונן מטורפים באמצעות ציפוי אוסטאודרם חזק בציפוי עבה יותר משל הארמדיל המודרני והיה יכול להתגלגל לכדור כדי לבלום מתקפת טורף.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארמדיל בלוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* NCBI
* GBIF
 |

* ארמדיל בלוס באתר biodata (באנגלית)
**ליברטי רקורדס** (באנגלית: **Liberty Records**) היא חברת תקליטים אמריקאית, שהקים יושב הראש סימון ורונקר יחד עם אל בנט כנשיא ותיאודור קיף כמהנדס ראשי בשנת 1955. החברה ידועה בהפקותיה ארוכות הטווח של אמנים ולהקות מפורסמים רבים, בהם קנד היט, ג'ולי לונדון, הנרי מנסיני, בובי וי, וילי נלסון ועוד. החברה נסגרה וחידשה את פעילותה מספר פעמים, כשהפעם האחרונה הייתה בשנת 2001.

החברה הוקמה על ידי סיימון ורונקר בהוליווד, קליפורניה. ורונקר, שנולד ב־1915, נודע כבר מגיל צעיר מאוד כ"ילד פלא" מוזיקלי, וניגן על שלל כלים שונים. בשנות ה-30 נסע לצרפת כדי ללמוד נגינה, ומאוחר יותר המשיך לגרמניה שם נשאר עד לעלייתו של היטלר לשלטון. כשחזר לעיר הולדתו לוס אנג'לס, הציע לו בן דודו, הרב ניומן, להקים חברת תקליטים. כך נולדה חברת ליברטי, בשיתוף פעולה עם אל בנט ותיאודור קיף.

בתחילה החברה הוציאה בעיקר הקלטות של תזמורות והרכבי ג'אז. בשנות החמישים החברה גדלה ויותר אמנים החלו לעבוד איתה, חלקם הגדול התפרסמו בהמשך. למשל, הסינגל cry me a river מאת ג'ולי לונדון היה אחד מהסינגלים הראשונים של החברה, ובהמשך הפך לקלאסיקה ואף הגיע למקום ה־9 במצעד הבילבורד הוט 100.

בשנות השישים החברה צמחה מאוד וחתמה על חוזי הקלטות ארוכי טווח עם להקות שונות, בהן גארי לואיס והפלייבויז, קנד היט, המחפשים ועוד. החברה הפיקה אלבומים רבים שהצליחו עד מאוד, כגון Boogie with Canned Heat שהגיע למקום 5 במצעד המצעד האלבומים הבריטי ו־ Green-Eyed Lady של להקת סאגרלואף שהגיע למקום 1 במצעד האלבומים הקנדי.

בשנות ה-80 ושנות ה-90 חלה ירידה בכמות האמנים שחתמו אצל החברה, בעיקר בשל בעיות כלכליות שנקלעה אליהם. החברה נסגרה זמנית, ונפתחה זמן מה לאחר מכן. מאז שנת 2001 פועלת החברה בבריטניה, עם אמנים כמו החונקים, הבאנגלס או פרפב ספראוט.

החברה לא מתאפיינת בז'אנר מרכזי אחד, אלא קשת גדולה של סגנונות מוזיקליים, בהם מוזיקת רוק, מוזיקת פופ, בלוז, רגאיי, ג'אז, פאנק ואף מוזיקה קלאסית וביג בנד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליברטי רקורדס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Liberty Records Story, www.bsnpubs.com
2. ↑  Julie London Songs ••• Top Songs / Chart Singles Discography ••• Music VF, US & UK hits charts, musicvf.com
3. ↑  boogie with canned heat | full Official Chart History | Official Charts Company, www.officialcharts.com (באנגלית)
4. ↑  Library and Archives Canada, Image : RPM Weekly, www.bac-lac.gc.ca, ‏2013-07-17

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 0724 2027
* LCCN: n92072836
* MusicBrainz: f1452309-a828-4665-a70c-aacdf94d154b
* VIAF: 137314131
* WorldCat: lccn-n92072836

 |
אורביטלים אטומיים ברמות שונות
ה**רדיוס האטומי** של יסוד כימי הוא ביטוי לגודל אופייני של האטום. הרדיוס נמדד כמרחק בין גרעין האטום לבין הגבול ברמת האנרגיה האחרונה של האלקטרונים המקיפים את הגרעין. משום שהגבול אינו יכול להיות מוגדר בצורה מדויקת מבחינה פיזית, ישנם מספר מדדים לרדיוסו של האטום.

בהתאם להגדרה, התנאים עשויים לחול על אטום בודד בלבד, או להתאים גם לאטומים באורביטל אלקטרונים ובקשרים קוולנטים במולקולות או ביינון. את הרדיוס האטומי ניתן לקבל דרך ניסויים או להעריך ממודל תאורטי.

את המושג עצמו קשה להגדיר מפני שלאלקטרונים אין מסלול הקפה מוגדר או טווח הקפה מדויק. בנוסף לכך, כאשר מדובר על ריכוז מולקולות (ולא על מולקולה בודדת) ענן האלקטרונים באטומים בדרך-כלל חופף בחלקים מסוימים, וחלק מהאלקטרונים עלולים לשוטט לאזור חופף בין שני אטומים או יותר.

למרות קשיים אלו, יודעים היום שרדיוס אטום מבודד נע בין 30 ל-300 פיקומטר, או בין 0.3 ל-3 אנגסטרום. לפי כן, רדיוסו של אטום יהיה יותר גדול מפי 10,000 רדיוס הגרעין שלו, ופחות מאלפית של אורך גל באור הנראה.

מודל של אטום יכול להיות מוצג ככדור למטרות רבות. זה אומנם רק אומדן גס אבל יכול לספק הסבר כמותי או הסבר לתופעה מסוימת כמו צפיפות בנוזלים ומוצקים, דיפוזיה בנוזלים, סידור האוטמים והיונים בגביש ועוד.

ההבדל ברדיוס האטומי מאטום אחד לאחר זו תופעה שניתן להסביר בעזרת הטבלה המחזורית. הרדיוס האטומי הולך וקטן ככל שמתקדמים בשורה, ממתכות אלקליות לכיוון גזים אצילים; אך הולך וגדל ככל שיורדים בטור. הרדיוס גדל בצורה חדה בין גז אציל בסוף השורה לבין מתכת אלקלית בראש השורה הקודמת. המגמה הזו בטבלה המחזורית (כמו אלמנטים כימים ופיזיקליים נוספים) יכולה לקבל הסבר דרך מודל VSEPR של האטום, שמהווה ראייה חשובה לפיתוח ולאמיתות מכניקת הקוונטים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אבי סאייג, מה הגודל של אטומים ומולקולות?, במדור "שאל את המומחה" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 9 ינואר 2010
* רדיוס אטומי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)