**יעקב וכסלר** (Wechsler, Wexler) (15 בנובמבר 1912, ה׳ כסלו תרע״ג - 21 במרץ 1995, י״ט אדר ב׳, תשנ״א) היה צייר ישראלי. וכסלר נמנה עם מייסדי קבוצת ״אופקים חדשים״ וניהל את ״מכון אבני לאמנות״ בתל אביב.

לטביה - גרמניה - פלשתינה
------------------------

### ילדות

**משפחת וכסלר**, לייפאיה 1921וכסלר נולד בלייפאיה (גרמנית: ליבאו), לטביה. הוריו היו חברים בתנועת ״הבונד״ הסוציאליסטית. אביו, טוביה, בן למשפחה חסידית שנטש את המסורת, היה מנהל חשבונות ואמו, סוניה (שרה-שיינה) לבית קרופניק הייתה תופרת. אחרי יעקב נולדו אברהם, אסתר ומאיר.

בשנת 1923 עברה משפחת וכסלר לגרמניה, לאחר שהאב טוביה התקבל כסטודנט בפקולטה למתמטיקה של אוניברסיטת המבורג. הילדים נשלחו ללמוד בבתי ספר יהודיים בעיר. המשפחה חיה עתה בצמצום, ובשנת 1926 נאלץ טוביה להפסיק את לימודיו, ובמקביל חזר בתשובה. יעקב היה אז חבר בתנועת ״החלוץ״ הסוציאליסטית, וסירב לשתף פעולה עם השינוי.

### לימודים

**בבית הספר לאמנות -** וכסלר שלישי משמאל. המבורג, 1932.בשנת 1930, למרות התנגדות אביו, החל וכסלר את לימודיו בביה״ס הממלכתי לאמנות בהמבורג, שם נחשף לאמנות המאה ה-20 ובעיקר לאקספרסיוניזם הגרמני. בין מוריו היו האמנים ארתור אילייס ופרידריך אדלר. וכסלר ציין ציירים כפרנץ מארק, קרל שמידט-רוטלוף, אריך הקל, פאולה מודרסון-בקר, ג׳ורג׳ גרוס וליונל פיינינגר, כמי שהשפיעו עליו בצעירותו.

במרץ 1933, לאחר עליית הנאצים לשלטון, אולץ לעזוב את בית הספר. באפריל 1935 התחתן עם חברתו אנני רוך. בעודם ממתינים לאישור עלייה לארץ ישראל, יצר וכסלר סידרה גדולה של איורים אירוטיים לטקסטים של משורר הרנסאנס הצרפתי פרנסואה ויון ושל המחזאי ברטולד ברכט. ביולי 1935 הוצגה במועדון ״החלוץ״ בהמבורג תערוכתו הראשונה, ממנה שרדו רק מספר הדפסים, רובם מתארים דמויות מנגנים, לוליינים וליצנים.

### עלייה

בקיץ 1935 הגיעו בני הזוג ארצה והצטרפו לקיבוץ עין החורש של תנועת השומר הצעיר, ווכסלר שניסה למצוא את עצמו במסגרת הקיבוצית, התבקש ליצור אמנות מגויסת, אך התקשה לשתף פעולה עם דרישות התנועה. ״אין לי אידאולוגיה. ציור הוא לא אידאולוגי. באיזה שהוא מקום זה מזייף את הציור, כשרוצים להגיד משהו מחוץ לציור, כשרוצים למסור איזה מסר - אלא אם כן, זה אנושי מאד ונוגע בי ממש.״

אחרי שנתיים עברו בני הזוג לחיפה ובהמשך נפרדו. בחיפה התיידד וכסלר עם הציירים צבי מאירוביץ, מנחם שמי (שמידט), סימה סלונים, עוזר שבת ואברהם נתון (נתנזון), והשתתף במספר תערוכות קבוצתיות, אבל רק ב-1943, בעת ביקור בשכונת ימין משה בירושלים, חלה פריצת דרך ביצירתו. ״מה שמצאתי שם היה צורתיות. יש שם מין פיקטורסקיות כזאת. [...] זה היה כמו איזו נשימה ארוכה, פתאום יש אוויר... שש שנים לא ציירתי, עכשיו ציירתי כמו מטורף. מאות תמונות.״

בשנת 1944 הצטרף כחבר לאגודת הציירים והפסלים והחל להציג בתערוכותיה, ובשנת 1946 נפתחה ב״גלריה יונס״ הירושלמית תערוכת היחיד הראשונה שלו בארץ. בשנת 1947 השתתף וכסלר ב״תערוכת השבעה״ במוזיאון תל אביב יחד עם אריה ארוך, אהרון גלעדי, יוסף זריצקי, צבי מאירוביץ, אברהם נתון ויחזקאל שטרייכמן, בה הציג שש עבודות בסגנון פיגורטיבי-אקספרסיבי, שניכרה בהן השפעת יצירתו של ז׳ורז׳ רואו.

ישראל
-----

1948, **אישה על יד חלון**. שמן על בד, 50x61 ס״מ, אוסף מוזיאון תל אביב
בראשית שנת 1948 גויס וכסלר לצה״ל ושרת כאחראי על הציור בחטיבת ״כרמלי״ שבגיזרת הצפון. הוא קישט חדרי אוכל צבאיים, יצר תפאורות ללהקת ״הכרמל״, ייסד כיתת ציור עבור חיילים מיחידות החזית, ואף עיצב את סמל כנפי הצניחה עבור חטיבת הצנחנים. בשנת 1950 עזב את חיפה ועבר לתל אביב. באותה שנה הכיר את מרים שטרנברג, שתהיה לבת זוגו ולאם ילדיו.

תערוכת יחיד של וכסלר במוזיאון תל אביב נפתחה ב-2 במאי 1948. המבקר אויגן קולב כתב על התערוכה: ״הדבר שהאמן חפץ לאמרו אינו גלוי לעין כשלט של חנות, אבל אפשר לחוש בו. [...] וכסלר מוסר באמצעות הסמלים הצבעוניים שלו על הדברים הפשוטים שבחיי היומיום [...] על אחדות האדם וסביבתו [...] שמתווסף להם זוהר פנימי והם מתעלים כאילו לספירה גבוהה יותר. [...] יש בו הסגולה להמשיך לכת בדרכו. אמנותו היא אמנות רצינית ובמידה שיעלה בידו לטהרה ולזככה – כן תוסיף זו להיות גם אמנות יפה ואנושית.״

### מפיגורטיבי למופשט

וכסלר היה בין מייסדי ״אופקים חדשים״. ״הקו היה שאנחנו רוצים לגמור עם החמסינים הערביים, עם ה׳בצלאליזם׳ שעוד היה קיים אז, עם כל הדברים האלה שעשו כאן אז. אנחנו רצינו להיות חלק אינטגרלי מן ההתפתחות הבינלאומית.״

**וכסלר בפתיחת תערוכתו במוזיאון תל אביב**, 1954. צילום: ישראל צפריר
עשר התערוכות שהציגו אמני ״אופקים חדשים״, רובן במוזיאון תל אביב, משקפות את המעבר ההדרגתי מציור פיגורטיבי לציור מופשט. וכסלר השתתף בכל תערוכות הקבוצה, ואף עיצב כמה מן הקטלוגים. הגישה האקספרסיבית שאפיינה את יצירתו בשנות ה-40, נעשתה מאופקת יותר, הן בצורה והן בצבעוניות, ובתערוכת היחיד השנייה שהציג במוזיאון תל אביב בשנת 1954, הוא תיאר בעיקר דמויות נשים שעיצובן גאומטרי, על גבול ההפשטה. ״וכסלר הוא איש ׳אופקים חדשים׳, והאופקים שלו חדשים באמת. הוא צייר מופשט, ברם נקודת המוצא משמש תמיד האובייקט. [...] וכסלר משתמש בקו נקי וברור. השטח הצבעוני בתמונותיו הוא נקי, וחיבור כתמי הצבעים אינו מטושטש. הוא אוהב קונטרסטים. [...] וכסלר סובר כי בתמונותיו - ׳הצורה היא האלמנט הסטטי והצבעוניות - האלמנט הדינאמי. הצורה היא הנושא ואילו הצבעוניות יוצרת את האווירה התמונתית׳.״

בשנת 1955 וכסלר שהה בפריז, שם השתתף ב״סלון הסתיו״ והציג תערוכת יחיד ב-גלריה לארה ונסי. מפגשיו עם ציירי האינפורמל הצרפתי כדה סטאל (de Staël), סולאז׳ (Soulages) ומתייה (Mathieu) היוו השראה לשינוי נוסף בעבודתו לכיוון הציור המופשט אשר בא לידי ביטוי בתערוכת היחיד שהציג בשנת 1959 במוזיאון חיפה לאמנות. וכסלר סיכם את המעבר מציור פיגורטיבי למופשט: ״ברגע שהגעתי לכך שהצורה היא צורה ולא אישה או פרח, או כל צורה אחרת מן הטבע, ידעתי שהגעתי אל המופשט. [...] זה היה הרגע היחיד שאני יכול להגיד כי עזבתי משהו בטוח והלכתי אל הלא-נודע.״

### ציור פעולה

**וכסלר בסטודיו בתל אביב**, 1962. צילום: אפרים ארדה
סגנון ציורו של וכסלר התפתח בהדרגה לכיוון ציור פעולה (Action Painting) מונוכרומטי, והוצג לראשונה בתערוכת יחיד שהתקיימה במאי 1961 ב״גלריה ישראל״ בתל אביב. המבקר יואב בר-אל עמד על עיקרון התנועה העומד בבסיס תפישתו האמנותית של וכסלר. ״זה כמה שנים שווכסלר עוסק בריכוז ותמצות תפיסה ציורית ברורה. בציוריו יוצר וכסלר מרחב תלת-ממדי בו קלועות תנועות במערך שתי וערב. בחלקים מסוימים של המערך מתגברות התנועות הכהות ומתרכזות במשטח חלק יותר ויוצרות ע״י כך את הקונטרסט היוצר מצידו את מבנה התמונה יחד עם יחסי התנועות. במידה שהתנועה נמצאת על החומר, המהווה את משטח הציור, יהיו הטקסטורה והמבנה החומרי דומיננטיים והציור יקרא ׳חלל׳. אם התנועה בולטת יותר במעברה דרך האלמנטים הטקסטורליים, יקרא הציור ׳תנועה׳. בתערוכה זו, מופיע אצל וכסלר שימוש בחומר להדגשת המבנה והמרחב, המשמשים כזירה לתנועה. אין זה, למעשה, אלמנט נוסף בציוריו של וכסלר, אלא הדגשה ברורה יותר של אלמנט שהיה קיים כבר קודם. הנחת חומר זו משמשת גם כפתרון מקביל של בעיית צבע. החומר יכול לשמש גם במקום צבע ובא לביטוי מלא בעיקר כאשר הוא מופיע במונוכרום. בציוריו של וכסלר, העשויים כולם במונוכרום של שחור-לבן, ממלא החומר פונקציה טקסטורלית וצבעונית כאחד.״

בשנים הבאות החליף וכסלר את המערך הקומפוזיציוני המבוסס על שתי וערב, ואת מקומו תפשו עתה קומפוזיציות דינאמיות טעונות אנרגיה. בד בבד חזרה גם הצבעוניות ליצירתו. בעוד הבסיס השחור יצר את ״המבנה התמונתי״, יצרה הצבעוניות את ה״אטמוספירה״ שלה, החושפת את "מצבו האמוציונלי של האמן".

### מאובייקטים קינטיים לנופים גאומטריים

1968, **טורסו**. אקריליק על בד, 130x130 ס״מ
בשנת 1966 התחיל וכסלר לשלב אלמנטים הנדסיים אל תוך המבנה החופשי שהלך ונעשה מאופק ושכלתני. ואולם השינוי הסגנוני החד התרחש בשנת 1967, כאשר הגיע למסקנה שמיצה את האפשרויות הגלומות ב״ציור התנועה״, אבל הדרך לתיאור ממשי של תנועה בחלל הציורי המשיכה להיות יעד מרכזי בחיפושיו אחרי שפה חדשה. מתוך הכרות והזדהות עם סגנון האופ ארט, החל ליצור ציורים תוך שימוש באנגליפים - מבנים גאומטריים ההופכים לתלת-ממדיים ודינמיים כאשר מביטים בהם דרך משקפיים ירוקים-אדומים. ״לפעמים נדמה לי ששני ציירים נאבקים בקרבי. האחד אימפולסיבי מאוד, מצייר את השראת הרגע. השני מחושב, שוקל, בונה, עורך ניסויים. לפני כשלוש-ארבע שנים שוב נגמרה לי הנשימה האימפולסיבית. נזכרתי ברעיון הסטריאוסקופי שקסם לי זה מכבר.״

ביולי 1969 הציג במוזיאון תל אביב תערוכה שכללה 58 ציורים: ״מי שמכיר את וכסלר לא תהיה לו תערוכה זו להפתעה. מכירים אנו אותו כאמן ׳מחפש׳, ששתי תכונות אצורות בו - התכונה האקספרסיבית והתכונה של ההיגיון הבריא, הטהור. [...] הגישה הקונסטרוקטיבית התחילה לשלוט הפעם. דרך זו דורשת ידע רב, דמיון פורה וסקרנות של חוקר, תכונות אלה התמזגו כאן יחד. בעבודותיו אלה הגיע וכסלר לתמצית מרוכזת, לבנייה קונסטרוקטיבית שיש בה דמיון רב וצבעוניות. [...] התמונה הבנויה על יסודות של פרספקטיבה, נהפכת לגוף המשתרע בין הבד למסתכל. על ידי שינוי הזווית של ההסתכלות משתנות הזוויות ואורך הצורות ומתקבל הרושם של תנועה.״

בראשית שנות ה-70 מיצה וכסלר את רעיון האנגליפים. וציוריו הזכירו עתה מעין נופים גאומטריים המבוססים על הנגדה בין צורות קרובות לבין מרחב נטול אופק. 15 נופים כאלה הוצגו באפריל 1977 בגלריה ג׳ולי מ. בתל אביב. ״וכסלר חוזר אל הנוף. [...] (ה)אמן מכניע אותן קונסטרוקציות ״חלליות״ מופשטות שלו לצירופים שרטוטיים חדשים המתארים נופים עירוניים: מבנים מצטלבים של גשרים, צמתים מפוספסים של כבישים. [...] החזרה אל הנוף שברה את הקונסטרוקטיביות החללית הטהורה של הבדים הקודמים.״

### התקופה הפיגורטיבית המאוחרת

1984, **דמויות בנוף**. אקריליק על בד, 27x27 ס״מ
וכסלר מעולם לא זנח את הציור הפיגורטיבי, כפי שניתן לראות בעשרות עבודות מוזמנות, ציורי קיר, קירות פסיפס, שטיחים ואיורים לספרים שיצר לאורך כל שנות יצירתו. בסוף שנות ה-70, במקביל לציורי נופים הגאומטריים, חזר לצייר עבודות שבהן הדהדו עבודותיו משנות ה-40, הן מן הבחינה הצורנית והן בבחירת הנושאים. בספטמבר 1984 יצר וכסלר סדרת הדפסי רשת, אליהם צירף דף הקדמה:

״את הדפים האלה ציירתי עכשיו. את האווירה והנושאים לקחתי מצורות וצבעים ודברים בזכרוני, שנרקמו מתמונות שחייתי בהן, שהיו שייכות ליום חול וליום חג, לבית ולרחוב ולאדם, לעץ ולים, לקרוב ולרחוק דברים שהיו פעם ואהבתי אותם מאוד. אבל אני התרחקתי ומצאתי דרכי ביטוי אחרות, שהעסיקו והטרידו וגם הלהיבו. אחרי זמן, גם מעגל זה נסגר, והתחילו להופיע מחדש התמונות מאז. [...]

חלונות הבתים, כמו עיניים שמסתכלות החוצה ורואות הכל. הדלתות נפתחות ומגלות משהו מן הסודות שמאחוריהן. אנשים ייצאים מן הכהות לשמש, והכל כאילו שייך להם. פנים רבות לאנשים, אבל הם מסתירים אותן מאחורי מסכות, ולא מגלים את מעורבותם. הם מפרידים את עצמם אחד מן השני; הם נראים מבודדים. גם מאחורי פנים קפואות של ליצן, קשה לגלות שמחה וצחוק, כאב ודמעה.

וכך חזרו הדברים וכאילו נעשו יותר בהירים, יותר עמוקים, יותר צבעוניים וגם יותר משמעותיים.״

### ״התמונות לא למכירה״

1987, **תמונות על הקיר**. אקריליק ופחם על בד, 167x126 ס״מעבודותיו של וכסלר משנים אלה הפכו מבוקשות מאוד בקרב קהל חובבי האמנות בארץ ובעולם. בפברואר 1989, לאחר תקופה ארוכה בה לא הציג, נפתחה במשכן לאמנות בית מאירוב בחולון, תערוכה שסיכמה את השלב האחרון והאישי ביותר ביצירתו. הוצגו בה ציורים עמוסות סמלים קולקטיביים לצד סמלים פרטיים. וכסלר כינה אותן ״התמונות לא למכירה״. ברבות מהן שולבו נושאים שסימנו את שנותיו בגרמניה - ליצנים, אקרובטים, קוסמים ופרוצות, לצד ציטוטים מתוך ה״אופרה בגרוש״. ברשימה ״קרקס ברכטי״ עמדה המבקרת דורית קידר על התפנית האחרונה ביצירתו: ״על פי הלך הרוח ׳המתקדם׳, הנושב בשמי אמנותנו, הוא נחשב למיושן עקב העשייה ובגין תכנים שאין בהם מסר אקטואלי. וכסלר מעורר תדהמה כפולה. כל מה שהיה טבוע בו מתפרץ החוצה ללא סייג. נראה שהאמן הוותיק החליט לעשות עם עצמו ועם סביבתו חשבון נפש; עם הממסד ששכח אותו ועם הרוחות הרעות הפוקדות אותו. [...] הצופה נתקל, לתדהמתו, בקרקס מאוד מרוכז. [...] הקרקס של וכסלר הוא ברכטי [...] עירוב בין קלילות רישומית לאגרסיביות בכתמי צבע, פסיחה בין שפה פיגורטיבית לבין טיפול בבד, שהוא עכשווי לחלוטין בתפישתו המופשטת.״

### הקונסטרוקטור והאקספרסיוניסט

וכסלר מוכר כצייר רב-סגנונות, שהלכו והתפתחו תוך עיסוק עיקבי ושיטתי בגיבוש ערכים צורניים. הוא נע הלוך וחזור בין הקונסטרוקטיביסט לבין האקספרסיוניסט. בד בבד יצר מילון איקונוגרפי שמוטמעים בו יסודות אוטוביוגרפיים, השבים ועולים בכל אחת מן התקופות הסיגנוניות שלו. ״לא קורה שאני עוזב משהו וקופץ למשהו אחר... ההתפתחות היא איכשהו הדרגתית. לפעמים המדרגות האלה הן קצרות יותר או ארוכות יותר, אבל תמיד ישנן מדרגות. עברתי כבר הרבה שלבים. הקונסטרוקטור והאקספרסיוניסט חיו תמיד אחד ליד השני, או אחד בא אחרי השני... אתה עובר תמיד אל החבר שלך שמחכה שם - הסכיזופרן, כלומר השני... הוא מחכה לך בפתח ומסתכל עליך, מעין ׳תן לו להשתולל, אני כבר אבוא׳.״

### המורה

משנות ה-40 עסק וכסלר בהוראה. הוא לימד בצה״ל, בסמינר אורנים ובסטודיו שלו בתל אביב. בשנת 1966 החל ללמד ב״מכון אבני לאמנות״ ובשנת 1967 מונה כמנהל המוסד, תפקיד בו כיהן עד 1982. אלו היו השנים בהן ייצג המכון אלטרנטיבה יחידה ללימודי האמנות ב״בצלאל״ בירושלים. כמחנך העמיד וכסלר את הלוגיקה, הרציונליות והשכל הישר במקום שקדם לאינטואיציה ולתחושת הבטן.

״שאיפתו של מורה לאמנות היא ׳לתקוף׳ שני מוקדים באישיותו של התלמיד, האמן לעתיד – האינטלקט והרגש. הפנייה אל האינטלקט ישירה ופשוטה. אנו מקנים ידע - כיצד להשתמש במכחולים, איך להניח צבעים. [...] מסובכת יותר הפנייה ליסודות האי-רציונליים המרכיבים את אישיותו של התלמיד [...] דומה הדבר לניסיון ללמד אדם להלך ישר. אנו יכולים להראות לו, אנו יכולים לדבר על כך, אך איננו יכולים לצייד אותו בחוש שיווי משקל פנימי. או שיש לו או שאין לו. [...] אנו מנסים ללמוד על החיים הפנימיים של התלמיד ולגרום לו שיעשה מכוח עצמו את הדברים הרצויים לו בדרך הנכונה.״

תערוכות
-------

**תערוכת וכסלר במוזיאון תל אביב**, 1954. צלום: ישראל צפריר
### תערוכות יחיד

* 1935 **מועדון "החלוץ"**, המבורג
* 1946 **גלריה יונס**, ירושלים
* 1948 **מוזיאון תל אביב** (בית דיזנגוף)
* 1950 **גלריה טוקנטן (Tokanten)**, קופנהגן
* 1953 **בית האמנים ירושלים**; **בית האמנים תל אביב**
* 1954 **מוזיאון תל אביב** (בית דיזנגוף)
* 1955 **ביתן אגודת הציירים והפסלים בישראל**, חיפה
* 1955 **גלריה לארה ונסי (Lara Vincy)**, פריז
* 1959 **מוזיאון חיפה לאמנות**
* 1961 **גלריה ישראל,** תל אביב
* 1962 **גלריה מנמי**, טוקיו
* 1962 **גלריה ישראל**, תל אביב
* 1969 **מוזיאון תל אביב** (ביתן הלנה רובינשטיין)
* 1969 **עבודות על נייר, גלריה ריבנפלד**, יפו
* 1971 **"ציורים 1952-1948", גלריה ריבנפלד**, יפו
* 1975 **"ציורים 1975-1974", גלריה ריבנפלד**, יפו
* 1976 **המשכן לאמנות, בית מאירוב**, חולון
* 1977 **גלריה ג'ולי מ.**, תל אביב
* 1977 **מרכז לאמנות חזותית**, באר-שבע
* 1978 **״איורים לשירים מאת פרנסואה ויון וברטולט ברכט״, גלריה שולמית**, יפו
* 1979 **גלריה ליעוז**, תל אביב
* 1979 **גלריה שמיר**, תל אביב
* 1983 **גלריה שירן**, הרצליה
* 1984 **גלריה סולטן**, חולון
* 1987 **מוזיאון בר-דוד לאמנות ויודאיקה**, קיבוץ ברעם
* 1989 **המשכן לאמנות, בית מאירוב**, חולון
* 1990 **"דרך אגב", רישומים, מרתף עקד**, תל אביב
* 1991 **גלריה ארט לי**, חיפה
* 1996 **תערוכת זיכרון, מכון אבני**, יפו

יעקב וכסלר ויגאל תומרקין בפתיחת התערוכה **אמנות מודרנית בישראל**, טוקיו, אפריל 1962
### תערוכות קבוצתיות (רשימה חלקית)

* 1945 **התערוכה הכללית של אמני ארץ ישראל**, תל אביב
* 1946 **התערוכה הכללית של אמני ארץ ישראל**, תל אביב
* 1947 **תערוכת השבעה**, מוזיאון תל אביב (בית דיזנגוף)
* 1948 **אופקים חדשים,** מוזיאון תל אביב (בית דיזנגוף)
* 1949 **אופקים חדשים**, מוזיאון תל אביב (בית דיזנגוף) / בית האמנים ירושלים
* 1952 **אופקים חדשים**, בית האמנים תל אביב
* 1953 **אופקים חדשים**, מוזיאון תל אביב (בית דיזנגוף)
* 1953 **הביאנלה השנייה לאמנות**, סאו פאולו
* 1955 **אופקים חדשים**, מוזיאון תל אביב (בית דיזנגוף)
* 1955 **סלון הסתיו**, פריז
* 1956 **התערוכה הבינלאומית הראשונה לאמנות עכשווית**, מוזיאון בוזאר, פריז
* 1956 **אופקים חדשים**, מוזיאון תל אביב (בית דיזנגוף)
* 1957 **אופקים חדשים**, מוזיאון חיפה לאמנות
* 1958 **עשר שנות ארכיטקטורה**, מוזיאון תל אביב (בית דיזנגוף)
* 1958 **עשר שנות ציור ישראלי**, מוזיאון תל אביב (בית דיזנגוף)
* 1959 **אופקים חדשים**, מוזיאון תל אביב (ביתן הלנה רובינשטיין)
* 1960 **20 אמנים ישראלים**, המוזיאון לאמנות מודרנית, סאו פאולו
* 1960 **הביאנלה הבינלאומית השנייה לאמנות ההדפס**, טוקיו
* 1961 **תערוכת הפתיחה של גלריה ישראל**, תל אביב
* 1961 **הביאנלה השישית לאמנות**, סאו פאולו
* 1962 **אמנות מודרנית בישראל**, תערוכה בחסות היומון יומיורי שימבון, גלריה בית הכלבו ״סייבו״, טוקיו
* 1962 **תערוכה בינלאומית לאמנות ההדפס**, המוזיאון העירוני, לובליאנה
* 1963 **אופקים חדשים**, משכן לאמנות עין-חרוד
* 1963 **אסכולת פריז**, גלריה שרפנטייה (Charpentier), פריז
* 1964 **23 אמני ישראל**, בית הנכות בצלאל, ירושלים / מוזיאון תל אביב (ביתן הלנה רובינשטיין)/ מוזיאון חיפה לאמנות / מוזיאון הנגב לאמנות, באר שבע / משכן לאמנות עין-חרוד
* 1964 **אמנות ישראל, 26 ציירים ופסלים**, המוזיאון לאמנות מודרנית, ניו יורק
* 1966 **אופקים חדשים**, מוזיאון ישראל, ירושלים
* 1965 **תערוכת הסתיו**, מוזיאון תל אביב (ביתן הלנה רובינשטיין)
* 1965 **תערוכת ציירי ישראל מס' 3**, (תערוכה נודדת) המועצה הישראלית לתרבות ואמנות / קרן התרבות אמריקה-ישראל
* 1966 **תערוכת הסתיו**, מוזיאון תל אביב (ביתן הלנה רובינשטיין)
* 1966 **הביאנלה הבינלאומית החמישית לאמנות ההדפס**, טוקיו
* 1967 **תערוכת ציירי ישראל מס' 8**, (תערוכה נודדת) המועצה הישראלית לתרבות ואמנות / קרן התרבות אמריקה-ישראל
* 1967 **אמנות ההדפס**, הגלריה לאמנות, ונקובר
* 1969 **תערוכת הסתיו תש"ל**, מוזיאון תל אביב (ביתן הלנה רובינשטיין)
* 1969 **פסטיבל האמנות**, גני התערוכה, תל אביב
* 1970 **תערוכת הסתיו**, מוזיאון תל אביב (ביתן הלנה רובינשטיין)
* 1971 **אמנות ישראלית: ציור, פיסול, גרפיקה**, מוזיאון תל אביב
* 1971 **אמנים ישראלים**, תערוכה מטעם משרד החוץ ומשרד החינוך, ברלין, ויסבאדן, קלן
* 1972 **בקו ישר**, בית האמנים תל אביב
* 1974 **תערוכת ציורים ופסלים מישראל**, גלריה או׳האנה (O'Hana), לונדון
* 1974 **אמנות בת-זמננו בישראל**, פאלה פלפי (Palais Palffy), וינה
* 1975 **תערוכה קבוצתית**, גלריה הצריף, באר שבע
* 1975 **הראשונה והעכשווית**, בית האמנים תל אביב
* 1976 **מהגאומטרי להארד אדג**, בית התרבות, רחובות
* 1976 **ציור ישראלי מוקדם**, גלריה גבעון, תל אביב
* 1976 **מופשט גאומטרי**, בית האמנים תל אביב
* 1977 **ציורים ופסלים**, גלריה ריבנפלד, יפו
* 1979 **16 אמנים מציגים יחדיו**, גלריה שמיר, תל אביב
* 1980 **אמנות ותנועה, אמנות אופטית וקינטית**, (תערוכה נודדת), אמנות לעם
* 1981 **קולאז' ואסאמבלאז**, מוזיאון חיפה לאמנות
* 1983 **אופקים חדשים (עבודות על נייר)**, המשכן לאמנות, בית מאירוב, חולון
* 1987 **נופי צפת – תור הזהב**, קריית האמנים צפת / משכן לאמנות עין-חרוד
* 1988 **אמני כור ההיתוך הישראלי**, מרתף עקד, תל אביב
* 1988 **חיפה, דיוקן פלוס**, מוזיאון חיפה לאמנות

**פסיפס ״שבעת המינים״**, בניין חברת ״מקורות״ (בית לינקולן), תל אביב, אמצע שנות ה-60
### עבודות מוזמנות (רשימה חלקית)

* 1953 **הנביאים הגדולים**, שלושה שטיחי קיר עבור משרדי חב׳ ״צים״, תל אביב
* 1957 **שטיחי קיר** לאוניה ״ירושלים״
* 1958 **ציור קיר הבניין המשקי, תערוכת העשור**, ירושלים
* 1958 **שטיח בריאת העולם** עבור בית שרובר, ירושלים
* 1958 **קישוט רחובות תל אביב** לרגל חגיגות העשור
* שנות ה-60 **קירות פסיפס בכל רחבי הארץ** בביצוע מפעל הפסיפס בקיבוץ גבעת השלושה, ביניהם - בתחנות ״אגד״ בירושלים, חדרה, נתניה, גדרה ורחובות; בית ״מקורות״, תל אביב; בי״ס למחוננים, כפר סבא; בי״ס בליך, רמת גן; ״זוגלובק״, נהריה; בית החולים ״הדסה״, תל אביב; שגרירות צרפת, תל אביב, בית ״יד לבנים״, פתח תקווה; חדר האוכל, קיבוץ גבעת השלושה
* 1964 **שטיחי קיר וקיר פסיפס** לאוניה "שלום"
* 1965 **12 שטיחי קיר** עבור מפעל השטיחים ״שזירי נצרת״, נצרת
* 1970 **קיר קרמי**, ליד אודיטוריום בר-שירה, אוניברסיטת תל אביב
* 1972 **ציור קיר** בכניסה לבית חב' האפט אנד האפט, תל אביב
* 1989 **שטיח קיר**, אודיטוריום ״אניס״ יפו

**הנה ימים באים**, איור להגדה של פסח, 1953
### איורים לספרים

* **רני משחק** מאת חוה כרמי (*הוצאת יוסף שמעוני*, 1940)
* **החתול שאבד לו שמו** מאת י. זוטא (*הוצאת עב״*, 1940)
* **הגדה של פסח (***הוצאת הצבי*, 1953. מהדורות נוספות, 1954, 1957, 1963)
* **סהר צעיר**, שירים מאת ליס מלר (*הוצאת יהושע צ׳צ׳יק*, 1958)
* **ראובני שר היהודים** מאת מקס ברוד (*הוצאת ספרית הפועלים*, 1960)
* **תמונתו של דוריאן גריי** מאת אוסקר וויילד (*הוצאת ספרית הפועלים*, 1960)
* **מכתבים לקורדליה** מאת סרן קירקגור (*הוצאת עקד*, 1961)
* **אור הנחשך: משחק מסתורין ב-9 מראות של שיר** מאת איתמר יעוז-קסט (*הוצאת עקד*, 1963)
* **רבעון לשירה 9-10**, עורך איתמר יעוז-קסט (*הוצאת עקד*, 1963)
* **צפונות במסורת ישראל** מאת טוביה וכסלר (*הוצאת ראובן מס*, 1968)

גלריה
-----

* 1935, ליצן עם פרח (פיירו). עיפרון על נייר  37x26.5ס״מ1935, **ליצן עם פרח (פיירו)**. עיפרון על נייר 37x26.5ס״מ
* 1935, ליצן עם כינור. חיתוך עץ, 44.5x30.5ס״מ1935, **ליצן עם כינור**. חיתוך עץ, 44.5x30.5ס״מ
* 1935, Barbara Song. עיפרון על נייר 46x45.5 ס״מ. איור ל״אופרה בגרוש״ מאת ברטולט ברכט1935, **Barbara Song**. עיפרון על נייר 46x45.5 ס״מ. איור ל״אופרה בגרוש״ מאת ברטולט ברכט
* 1935, הבלדה של הסרסור (Zuhälterballade). עיפרון על נייר 50x35 ס״מ. איור ל״אופרה בגרוש״ מאת  ברטולט ברכט1935, **הבלדה של הסרסור** (Zuhälterballade). עיפרון על נייר 50x35 ס״מ. איור ל״אופרה בגרוש״ מאת ברטולט ברכט
* 1942, הבית האדום. שמן על בד, 64X54 ס״מ1942, **הבית האדום**. שמן על בד, 64X54 ס״מ
* 1943, דמויות ברחוב. שמן על בד, 62x47 ס״מ1943, **דמויות ברחוב**. שמן על בד, 62x47 ס״מ
* 1947, אשה יושבת. שמן על בד, 100x81 ס״מ1947, **אשה יושבת**. שמן על בד, 100x81 ס״מ
* 1948 1948, עם ערב. שמן על בד, 50x62 ס״מ1948 1948, **עם ערב**. שמן על בד, 50x62 ס״מ
* 1950, שיחה. שמן על בד, 193x127 ס״מ1950, **שיחה**. שמן על בד, 193x127 ס״מ
* 1953, אשה יושבת. שמן על בד, 81x100 ס״מ1953, **אשה יושבת**. שמן על בד, 81x100 ס״מ
* 1954, שתי נשים. שמן על בד, 42x56 ס״מ1954, **שתי נשים**. שמן על בד, 42x56 ס״מ
* 1954, אשה בצהוב. שמן על בד, 73x50 ס״מ1954, **אשה בצהוב**. שמן על בד, 73x50 ס״מ
* 1955, בסטודיו. שמן על בד, 69x96 ס״מ1955, **בסטודיו**. שמן על בד, 69x96 ס״מ
* 1956, תנועה אופקית. שמן על בד, 90x63 ס״מ1956, **תנועה אופקית**. שמן על בד, 90x63 ס״מ
* 1959, אור וצל. שמן על בד, 73x92 ס״מ1959, **אור וצל**. שמן על בד, 73x92 ס״מ
* 1961, ציור. אקריליק וטכניקה מעורבת על בד, 65x65 ס״מ1961, **ציור**. אקריליק וטכניקה מעורבת על בד, 65x65 ס״מ
* 1961, חלל. אקריליק וטכניקה מעורבת על בד, 300x150 ס״מ1961, **חלל**. אקריליק וטכניקה מעורבת על בד, 300x150 ס״מ
* 1964, צורות בחלל. אקריליק על נייר, 70x100 ס״מ1964, **צורות בחלל**. אקריליק על נייר, 70x100 ס״מ
* 1965, כתמים ירוקים. אקריליק על בד, 115x135 ס״מ1965, **כתמים ירוקים**. אקריליק על בד, 115x135 ס״מ
* 1965, תנועה בחלל. אקריליק על בד, 160x360 ס״מ1965, **תנועה בחלל**. אקריליק על בד, 160x360 ס״מ
* 1968, אור וצל. אקריליק על בד, 60x60 ס״מ1968, **אור וצל**. אקריליק על בד, 60x60 ס״מ
* 1968, מבנה על רקע אדום. אקריליק על בד, 183x160 ס״מ1968, **מבנה על רקע אדום**. אקריליק על בד, 183x160 ס״מ
* 1968, גלגלים. אקריליק על בד, 131x92 ס״מ1968, **גלגלים**. אקריליק על בד, 131x92 ס״מ
* 1969, כסא נדנדה. אקריליק על בד, 60x43 ס״מ1969, **כסא נדנדה**. אקריליק על בד, 60x43 ס״מ
* 1974, היום השני. אקריליק על פנל, קוטר 200 ס״מ1974, **היום השני**. אקריליק על פנל, קוטר 200 ס״מ
* 1977, פטה מורגנה. אקריליק על פנל, 97x97 ס״מ1977, **פטה מורגנה**. אקריליק על פנל, 97x97 ס״מ
* 1979, בראשית. אקריליק על פנל, 122x100 ס״מ1979, **בראשית**. אקריליק על פנל, 122x100 ס״מ
* 1982, מנגנים. אקריליק על בד, 38x46 ס״מ1982, **מנגנים**. אקריליק על בד, 38x46 ס״מ
* 1985, ליצן. אקריליק על בד, 73x54 ס״מ1985, **ליצן**. אקריליק על בד, 73x54 ס״מ
* 1986, רחוב בחיפה. אקריליק על בד, 75x61 ס״מ1986, **רחוב בחיפה**. אקריליק על בד, 75x61 ס״מ
* 1986, הסטודיו. אקריליק על בד, 100x70 ס״מ1986, **הסטודיו**. אקריליק על בד, 100x70 ס״מ
* 1987, ברוכים הבאים (מס׳ II). אקריליק ופחם על בד, 114x114 ס״מ1987, **ברוכים הבאים (מס׳ II)**. אקריליק ופחם על בד, 114x114 ס״מ
* 1988, עירום. אקריליק ופחם על בד, 100x140 ס״מ1988, **עירום**. אקריליק ופחם על בד, 100x140 ס״מ
* 1990, ליצן עם פרח (פיירו וקולומבין). אקריליק על בד, 40x31 ס״מ1990, **ליצן עם פרח (פיירו וקולומבין)**. אקריליק על בד, 40x31 ס״מ
* 1993, זוג מלכותי. אקריליק על בד, 73x91 ס״מ1993, **זוג מלכותי**. אקריליק על בד, 73x91 ס״מ

לקריאה נוספת
------------

* חיים גמזו, **וכסלר**, מוזיאון תל אביב, 1948
* חיים גמזו, **ציור ופיסול בישראל: האמנות הפלסטית מתקופת "בצלאל" ועד עתה**, *הוצאת אשכול*, 1951, (מהדורה שנייה: *הוצאת דביר*, 1957)
* א. קוצ׳ינסקי (אברהם רונן), **דרכו של וכסלר בציור**, *מבואות,* גיליון 5, 1954
* פריץ שיף, **וכסלר**, מוזיאון חיפה לאמנות, 1959
* בנימין תמוז (עורך), יונה פישר, **אמנות ישראל**, *הוצאת מסדה*, 1963, 1966
* חיים גמזו, **יעקב וכסלר**, מוזיאון תל אביב, 1969
* מרים טל, **יעקב וכסלר והציור ה״אופטי״**, *תוי*, קיץ 1970
* רן שחורי, **Art in Israel**, *הוצאת סדן*, תל אביב ו*שוקן*, ניו יורק, 1974
* מרים טוביה, **Wexler, The Artist and his Work**, *הוצאת ישארט*, 1977
* גילה בלס, **אופקים חדשים**, *הוצאת פפירוס ורשפים*, תל אביב, 1980. מהדורה שנייה מורחבת: **אופקים חדשים**, *הוצאת מודן*, 2014
* בנימין תמוז, דורית לויטה, גדעון עפרת, **אמנות ישראל**, *הוצאת מסדה*, 1980
* גליה בר אור, **נופי צפת**, *ספרית הפועלים*/ משכן לאמנות עין חרוד / קריית האמנים צפת, 1987
* איתמר וכסלר, **שמונה חיתוכי עץ**, *רחוב, כתב עת לספרות*, 1988
* אויגן קולב, **בניין תרבות בארץ ישראל**, מוזיאון תל אביב, 2003
* גליה בר אור, גדעון עפרת, **העשור הראשון: הגמוניה וריבוי** (בתוך: 60 שנות אמנות בישראל), משכן לאמנות עין חרוד, 2008
* גליה בר אור, **אמנות ישראלית מאוסף גבי ועמי בראון**, המשכן לאמנות עין חרוד, 2009
* יגאל צלמונה, **100 שנות אמנות ישראלית**, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2010
* איתמר וכסלר: **׳הגדה של פסח׳ מצוירת בידי יעקב וכסלר**, *עונג שבת (עונ״ש)*, 2013
* גילה בלס, יניב שפירא, **אופק חדש לאופקים חדשים**, משכן לאמנות עין חרוד, 2016
* גדעון עפרת, **אוסף בנק לאומי, אמנות ישראלית** **/ עבודות נבחרות**, *הוצאת בנק לאומי* 2018
* אליק מישורי, **מ"אופקים חדשים" ל"רוח אחרת" אמנות ישראלית 1988-1948**, *הוצאת למדא - האוניברסיטה הפתוחה*, 2019

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יעקב וכסלר** בוויקישיתוף
* יעקב וכסלר, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל
* יעקב וכסלר - מידע לאספנים ב-אתר Artnet
* מידע לאספנים אודות יעקב וכסלר, באתר עסקי אמנות
* מרב יודילוביץ', ביהמ"ש: 230 אלף שקל ממעתיקי וכסלר, באתר ynet, 29 במרץ 2011

הערות שוליים
------------

1. ↑  איתמר יעוז-קסט: **שיחה עם יעקב וכסלר**, *פסיפס, עיתון למידע על שירה, ספרי שירה ואמנויות*, מרץ 1989
2. ↑  **שיחות עם אמנון ברזל**, רמת גן, 1976
3. ↑  א. ו. שטרנהיים: **יעקב וכסלר בגלריה יונס, ירושלים**, *דבר*, 29 נובמבר 1946
4. ↑  ד״ר חיים גמזו: **המאבק בין צבע לצורה - תערוכת השבעה במוזיאון תל אביב**, *הארץ*, 28 פברואר 1947
5. ↑  קטלוג תערוכה: **וכסלר, מוזיאון תל אביב, תערוכת תמונות, מאי 1948**
6. ↑  אויגן קולב: **תערוכת וכסלר במוזיאון ת״א**, *על המשמר*, 14 מאי 1948
7. ↑  **ראיון עם פרופ׳ גילה בלס**, יוני 1977
8. ↑  ר.ג.: **י. וכסלר במוזיאון ת״א**, *הבקר*, 31 דצמבר, 1954
9. ↑  קטלוג תערוכה: **וכסלר, מוזיאון לאמנות חדשה, חיפה, אוקטובר 1959**
10. 1 2  **שיחות עם אמנון ברזל**, רמת גן, 1976
11. ↑  יואב בר-אל: **יעקב וכסלר בגלריה ישראל**, *הארץ*, 12 מאי 1961
12. ↑  **ראיון עם מרים טוביה**, רמת גן, 1977
13. ↑  מיכאל אוהד: **צבעים פורקים עול**, *הארץ*, 11 יולי 1969
14. ↑  מינה זיסלמן: **יעקב וכסלר - בית הלנה רובינשטיין**, *דבר*, 25 יולי 1969
15. ↑  צלילה אורגד: **כבישי הסרגל של וכסלר**, *על המשמר*, 29 אפריל 1977
16. ↑  **11 הדפסי רשת, 1984**. הדפסה: סולטן ארט, הוצאת גוונים אמנות
17. ↑  דורית קדר: **קרקס ברכטי**, *על המשמר*, 28 פברואר 1989
18. ↑  שירה פלטו-עמי: **על חבל דק, ריאיון החודש עם יעקב וכסלר, מנהל מכון אבני**, *עולם האמנות*, יוני-יולי 1979

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ICIA: 274124
* NLI: 987007296444105171
* BnF: cb14958415c (data)
* GND: 174339445
* ISNI: 0000 0001 2331 0018
* LCCN: no2001093884
* RKD: 274769
* ULAN: 500479076
* VIAF: 41499034
* WorldCat: lccn-no2001093884

 |