recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אבי נניקשווילי** (נולד ב-18 במרץ 1983 בקריית מוצקין) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל ישראלי ששיחק בעמדת הקלע ושימש בעבר כמאמן את הפועל עכו מהליגה הארצית בכדורסל. ב-2002 נמנה עם סגל נבחרת העתודה.

ביוגרפיה
--------

נניקשווילי החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של אליצור קריית אתא והתקדם בקבוצה הנוער. שני אחיו, מוטי ואילן, הם שחקני עבר. אחיו אילן שיתף עמו פעולה בליגת העל כשחקן ובליגה הארצית כשחקן תחת אימונו.

בתיכון בנוסף למשחק בקבוצת הנוער של קריית אתא שיחק נניקשווילי גם תחת תיכון אורט ביאליק והוליך את הקבוצה לגמר הליגה לתיכונים בעונת 2000/01 בה הפסידה הקבוצה בגמר לקבוצת ליאו בק מחיפה.

ב-2000 עבר לשחק בקבוצת הבוגרים של אליצור קריית אתא בליגת העל בגיל 17 במשחקו השני בעונה זו קלע נניקשווילי את סל הניצחון מול מכבי תל אביב.

ב-2002 זומן לסגל נבחרת העתודה של ישראל בכדורסל ושיחק עמה באליפות אירופה באותה שנה.

ב-2005 עבר לשחק בקבוצת הפועל עפולה מליגה לאומית. ובאותה שנה חזר לקריית אתא ושוב עבר לעפולה.

ב-2006 שב לשחק בקבוצת אליצור קריית אתא מליגת העל.

ב-2009 עבר לשחק במדי הפועל נצרת עילית.

ב-2010 שב לשחק בליגת העל ועבר לקבוצת הפועל עפולה. באותה השנה חזר פעם נוספת לקריית אתא.

ב-2014 עבר לשחק במכבי כרמיאל.

ב-2015 מונה למאמן מכבי כרמיאל אך המשיך לשחק במדי הקבוצה כמאמן-שחקן.

ב-2017 מונה למאמן הפועל עכו מהליגה הארצית.

נניקשווילי נחשב לקלע מצטיין ובעל יכולת פיזיות, נניקשווילי נחשב גם לשחקן בעל יכולת סחיטת עבירות בעזרת גופו המסיבי המונע חטיפות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אבי נניקשוולי בעמוד מנהלת ליגת העל בכדורסל
* אחים לסל באתר בלינקר
**ארקדי בבצ'נקו** (ברוסית: **Аркадий Бабченко**) הוא עיתונאי, משפטן וסופר רוסי, הידוע בשל התנגדותו לנשיא רוסיה ולדימיר פוטין. מתוך חשש לחייו, עזב את רוסיה ועבר להתגורר בישראל .

ביוגרפיה
--------

בבצ'נקו נולד במוסקבה. בגיל 18 הוא גויס לצבא הרוסי ולחם במלחמת צ'צ'ניה הראשונה ממנה השתחרר ב-1996, ולאחר מכן התנדב להילחם במלחמת צ'צ'ניה השנייה. ב-2005 הוציא את ספרו "סיפורו של חייל" אודות שירותו בצבא הרוסי. הספר תורגם לעברית על ידי אריה חשביה בשנת 2008.

מוות מבוים
----------

ב-29 במאי 2018 הודיעה משטרת אוקראינה כי בבצ'נקו נרצח בפתח ביתו בידי מתנקש שירה בגבו שלושה כדורים בעת שאשתו שהתה בבית. החשד היה שהמתנקש הגיע בשליחותו של נשיא רוסיה ולדימיר פוטין. משטרת אוקראינה אף פרסמה קלסתרון של החשוד ברצח.

למחרת (30 במאי) הגיע בבנצ'קו למסיבת עיתונאים והודיע כי הוא חי וכי שיתף פעולה עם רשויות הביטחון האוקראיניות ביום הרצח במטרה לסכל את הרצח ולגלות מי הם המתנקשים שנשלחו בידי רוסיה. בבצ'נקו התנצל בפני המצטערים על מותו ובפרט בפני אשתו.

במסגרת החקירה נתגלה כי רוסיה שכרה אזרח אוקראיני שירצח את בבצ'נקו תמורת 40 אלף דולר. האיש שכר אוקראיני אחר לביצוע ההתנקשות. פוליטולוג פרו-רוסי ואדים קרסיוב קשר את האירוע עם הבחירות הקרובות באוקראינה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארקדי בבצ'נקו** בוויקישיתוף
* ארקדי בבצ'נקו, ברשת החברתית פייסבוק
* ארקדי בבצ'נקו, ברשת החברתית טוויטר
* ארקדי בבצ'נקו, ביישום טלגרם
* ארקדי בבצ'נקו, ברשת החברתית אינסטגרם
* ארקדי בבצ'נקו, ברשת החברתית VK
* ארקדי בבצ'נקו, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  סוכנויות הידיעות, עיתונאי רוסי שמתנגד לפוטין נרצח בקייב, באתר ynet, 29 במאי 2018
2. ↑  מערכת ישראל היום, ‏העיתונאי ה"מת" הופיע במסיבת עיתונאים, באתר ישראל היום, 30 במאי 2018
3. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007429343605171
* BIBSYS: 1470399607555
* BNE: XX4762924
* BnF: cb161697204 (data)
* GND: 13255304X
* ISNI: 0000 0003 7588 9601
* LCCN: n2006073034
* NKC: js2008400562
* NTA: 315372982
* SELIBR: 301024
* SUDOC: 11103177X
* VIAF: 103666475
* WorldCat: lccn-n2006073034

 |
סרטים דביקים דו-צדדיים
**סרט דביק דו-צדדי** (באנגלית: **Double-sided tape**) הוא נייר דבק המצופה בדבק משני הצדדים. הוא נועד להדביק שני משטחים זה לזה, לרוב באופן שאינו נראה לעין בתוצאה הסופית, מפני שהוא מכוסה על ידי שני המשטחים. תכונה זו מאפשרת הדבקה סמויה. סרט דביק דו-צדדי יכול להיות דק או עבה. בסרט העבה יותר נעשה שימוש בקמעונאות וכן בשילוט בעל אפקט תלת-ממד. הסרט הדביק קל לקריעה.

סרט דביק דו-צדדי נוצר על ידי מריחת שכבת דבק דקה על שני צדי נייר או יריעת חומר דומה. לאחר מכן מלפפים את היריעה הדביקה כשמשני צדיה נייר סיליקון כדי למנוע שהיריעה תדבק אל עצמה בליפוף. סרטי ההדבקה מיוצרים בגלילים גדולים ברוחב של 1 עד 3 מטרים, ולאחר מכן חותכים אותם במסור מיוחד לחיתוך גלילים דביקים לרחבים הנדרשים בשוק.

אחד מסוגי הסרטים הדביקים הדו-צדדים הוא סרט דביק לחזה, המהדק את הבגדים לעור, ומשמש בלבישת שמלות סטרפלס או חצאיות רפויות, וכתיקון זמני לשוליים שנפרמו או פגמים אחרים בלבוש.

בשנת 1987 הסרט הדביק הדו-צדדי נרשם כפטנט, בארצות הברית, פטנט מס. US07/096,702, על ידי דין ולדנברגר (Dean H. Waldenberger) מטעם חברת נורטון.

עלה שנדבק לסרט דו צדדי כפי שנראה במיקרוסקופ אלקטרוני סורק

ראו גם
------

* סרט בידוד
* סרט דביק רפואי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרט דביק דו צדדי** בוויקישיתוף
* You Might Be Using The Wrong Double Sided Tape For Woodworking, סרטון בערוץ "Inspire Woodcraft", באתר יוטיוב (אורך: 15:51)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "The History of Scotch Tape & Scotty McTape". *Retro Planet*. 2012-07-19. נבדק ב-2022-07-21.
2. ↑  *Double sided adhesive tape*, נבדק ב-2022-09-12
3. ↑  **Official Gazette of the United States Patent and Trademark Office: Patents**, U.S. Department of Commerce, Patent and Trademark Office, 1989. (באנגלית)
פג באינקובטור
**יום הפג העולמי** הוא מועד בינלאומי המצוין כל שנה ב-17 בנובמבר, להעלאת המודעות לפגים ולמשפחותיהם בכל העולם. כ-15 מיליון פגים נולדים בשנה בכל העולם, כמעט 10% מהלידות. במהלך היום נערכים מפגשים וכנסים לחינוך ולמודעות בנושא, כולל דרכי טיפול ומניעה בבעיות הנובעות מלידה מוקדמת.

מטרת יום זה היא להעלות את המודעות לנושאים הקשורים בפגים ובמשפחותיהם ובסיכונים להם הם חשופים. היום צוין לראשונה ב-2008 על ידי איגודי הורים באירופה, ונחגג בעולם כולו מאז 2011.

**פג** הוא תינוק שנולד לפני השבוע ה-37 של ההיריון. לידה רגילה מתרחשת לרוב סביב השבוע ה-40 של ההיריון.

משום שהלידה מתבצעת לפני הזמן, ולפני סיום מוחלט של התפתחות המערכות בגופו של התינוק ובפרט מערכת החיסון, הפג רגיש יותר למחלות וסיכונים בריאותיים, למשל: שיתוק מוחין, בעיות במערכת הנשימה, בעיות עיכול, פיגור שכלי, בעיות ראייה (כמו למשל, רטינופתיה של פגות) ובעיות שמיעה, וכן צהבת וזיהומים שונים.

יום הפג הבינלאומי מצוין ברחבי העולם בפעילויות רבות, על ידי ארגוני הורים, צוותים רפואיים בתי חולים ומשפיעי דעה המעורבים בטיפול ובעזרה לפגים ולמשפחותיהם. בשנת 2013 צוין היום בכ-60 ארצות.

קישורים חיצוניים
----------------

* יום הפג העולמי, ברשת החברתית פייסבוק
* יום הפג הבינלאומי, באתר איגוד המיילדות (באנגלית)
* על יום הפג הבינלאומי, באתר האירופי (באנגלית)
הרב **יוסף צבי הלוי (קלמנס)** (אלול תרל"ד, 1874 – ד' באדר תש"ך, 3 במרץ 1960) היה אב בית הדין הרבני בתל אביב-יפו. חתן פרס ישראל לספרות תורנית, וכן זכה פעמיים בפרס הרב קוק (תש"ג ותשי"ג).

קורותיו
-------

נולד בסלובודקה לרב אברהם הלוי, והוסמך בישיבת סלובודקה להוראת איסור והיתר. בטבת תרנ"א הוא עלה בגפו לארץ ישראל וזמן קצר לאחר מכן נישא לבתו של הרב הראשי של יפו והמושבות, הרב נפתלי הרץ הלוי. לאחר נישואיו החל בלימודים בישיבתו של הרב מרדכי גימפל יפה במושבה יהודיה, בעקבותיו החל הרב הלוי לעסוק בסדר זרעים, ולאחר פטירתו של הרב יפה, בשנת תרנ"ב, הוא התמחה בהוראה אצל אבי אשתו.

בשנת תרנ"ד עבר הרב הלוי לירושלים וזמן קצר לאחר מכן הוא שב ליפו ובשנת תרנ"ז התמנה לדיין וסייע בידי חותנו בשאלות איסור והיתר ובשאלות הנוגעות למשפטי ממון וקרקעות. לאחר מותו של חותנו הרב בשנת תרס"ב, מילא הרב יוסף צבי את מקומו עד למינוי הרב אברהם יצחק הכהן קוק, ולאחר מכן מונה לשמש אב בית הדין של תל אביב. בהיעדרו של הרב קוק מהארץ בתקופת מלחמת העולם הראשונה, הרב הלוי מילא את מקומו כרב העדה האשכנזית וכיהן לצדו של רב העדה הספרדית, הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל. לאחר כיבוש ארץ ישראל בידי בריטניה הקימו השניים את משרד הרבנות המאוחדת ששימש כעבור שנים ספורות יסוד להקמת הרבנות הראשית לישראל.

הרב הלוי חיבר את הספר "הוראת שעה" בנושא ההלכות והיתרים הנוגעים לשנת שמיטה. לאורך עשרות שנותיו בתפקיד ראש אב בית הדין של תל אביב-יפו הוא היה לבר-סמכא בנושאים הלכתיים רבים. מפעלו הספרותי הגדול כלל הוצאת ספרים הנוגעים למצוות התלויות בארץ, על-פי סדר המשנה תורה לרמב"ם, ובהם ניתנו פירושים הלכתיים, פרטי ההלכות וחילוקי הדעות הנוגעים להן. עבור מפעלו זה הוא זכה ארבע פעמים בפרס הרב קוק לספרים תורניים מטעם עיריית תל אביב ובשנת תשי"ח הוענק לו פרס ישראל לספרות תורנית.

נכדו של הרב הלוי, פרופסור אברהם חיים הלוי, זכה גם הוא בפרס ישראל - לחקלאות. נכדו סייע בידו בגידול גינה ניסיונית לצורכי פסיקת הלכה בשאלות הנוגעות לגידולי שדה.

הרב הלוי נפטר בשנת תש"ך והובא לקבורה בטבריה.

לקריאה נוספת
------------

* 'הלוי (קלמנס), יוסף צבי', בתוך: דוד קלעי, **ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי**, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 178–179. (הספר בקטלוג ULI)

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות חייו מאת משפחתו
* יוסף צבי בן אברהם הלוי (1874-1960), דף שער בספרייה הלאומית

מחיבוריו הזמינים ברשת
* **בכורי ציון**, ירושלים, תרס"ג, באתר היברובוקס
* **כרם הארץ**, ירושלים, תש"ג, באתר היברובוקס
* **הוראות שעה**, ירושלים, תרס"ט, באתר היברובוקס
* **זרע הארץ**, ירושלים, תש"א, באתר היברובוקס
* **לחם הארץ**, ירושלים, תש"י, באתר היברובוקס
* **נטע הארץ**, ירושלים, תרצ"ט, באתר היברובוקס
* **עשר תעשר**, ירושלים, תרצ"ה, באתר היברובוקס
* **תורת השביעית**, ירושלים, תש"ו, באתר היברובוקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד תדהר, אנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובניו, עמ' 3883
2. ↑  מסמך מאת רבי שריה דבליצקי שליט"א, בפורום אוצר החוכמה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304739905171
* GND: 1053421125
* ISNI: 0000 0000 6696 4671
* LCCN: n85282575
* VIAF: 315533314
* WorldCat: viaf-48217812

 |
מימין לשמאל: מרדכי הליגמן, הרב יוסף צבי קאליש ומייסד בני ברק, יצחק גרשטנקורן
הרב **יוסף צבי קאליש** (ה'תרמ"ה, 1885 - ל' בשבט ה'תשי"ז, 1 בפברואר 1957) היה רב פולני-חסידי, האדמו"ר מסקרנביץ ורבה של המושבה בני ברק.

ביוגרפיה
--------

נולד לרב שמעון קאליש (ר' שמעולי) נכדו של רבי יצחק מוורקא. בגיל 16 נישא לחיה גולדה בתו של האדמו"ר רבי יצחק יעקב רבינוביץ מביאלא, והתגורר לאחר נישואיו בביאלא ואחר כך עבר להתגורר בוורשה.

במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 החליף את האדמו"ר רבי שאול ידידיה אלעזר טאוב ברבנות העיר קורטשוב. לאחר פטירת אביו ב-1927 ירש את מקומו כאדמו"ר חסידות סקרנביץ.

להזמנת מייסדה של המושבה בני ברק, ר' יצחק גרשטנקורן שהיה מחסידי סקרנביץ שייסדו את בני ברק, עלה בשנת 1935 לארץ ישראל והתמנה כרבה של המושבה, תפקיד בו שימש עד פטירתו במקביל לתפקידו כאדמו"ר מסקרנביץ משושלת בית וורקא. הוא התיידד עם החזון איש שתמך בו כרב של בני ברק. מדי שנה היה נוסע לפולין לבקר את חסידיו. בפרוץ מלחמת העולם השנייה הוא היה בוורשה והצליח לצאת ברכבת האחרונה שיצאה מן הבירה ורשה לעיר הנמל הרומנית קונסטנצה וחזר לארץ ישראל.

עם שובו לבני ברק הופתע לגלות כי הרב יעקב לנדא התמנה גם הוא לרב של בני ברק. שני הרבנים פעלו במקביל זה לזה כשכל אחד משרת את הפונים אליו. בשנת 1940, בעקבות סכסוך על השליטה בתלמוד תורה, הוצע לבחור רב יחיד לבני ברק. אולם ראש המועצה יצחק גרשטנקורן התנגד לרעיון ותיאר את המצב: "שני הרבנים, הרב קאליש והרב לאנדוי, יש להם הרבה תומכים, כל אחד, חסידים וידידים מרובים לו. ולא עוד אלא שהרב קאליש יושב במקום שבע שנים והרב לאנדוי חמש שנים ומעולם לא היה ביניהם לא שלום ולא מחלוקת. כל אחד השפיע על צד שלו בכבוד ובהגינות." כך המשיכו שני הרבנים לכהן במקביל זה לזה עד פטירתו של הרב קאליש. הרב קאליש המשיך לבצע רישום לנישואין בתור רבה של העיר, והמשיך לכהן כרבו של בית הכנסת הגדול, בו ערך שולחן עם החסידים לסעודה שלישית מדי שבת. בשערים, ביטאונה של פועלי אגודת ישראל, הוצגו שני הרבנים כ"רבה של בני ברק".

הוא נפטר בבני ברק בערב שבת, ל' בשבט ה'תשי"ז, 1 בפברואר 1957. מסע ההלוויה שלו יצא מבית הכנסת הגדול בבני ברק לבית העלמין הישן בטבריה בחלקת תלמידי הבעש"ט.

על שמו נקרא רחוב בבני ברק, רחוב הרב קליש.
דברי תורתו נלקטו בספר שארית יוסף שנדפס בשנת תש"ס על ידי הרב זאב דוד רייכמן.

לקריאה נוספת
------------

* אהרן סורסקי, **מרא דאתרא**, בתוך: **בני ברק. תשעים השנים הראשונות: תרפ"ד-תשע"ד**, מוסף "המודיע", אלול תשע"ד, עמ' 32

קישורים חיצוניים
----------------

* ****שארית יוסף****, ליקוטים מדברי תורתו, ירושלים תש"ס, באתר אוצר החכמה
* יצחק מרקוביץ, איש התפארת, שערים, 28 בפברואר 1957
* קלמן אליעזר פרנקל, רבי יוסף צבי קאליש זצ"ל, שערים, 6 בפברואר 1959; המשך

הערות שוליים
------------

1. ↑  רבה של נאדרזין, רבי יעקב יהודה זצ"ל, הצופה, 6 בדצמבר 1948
2. ↑  אידיש כשפת הוראה בתלמוד־תורה בבני ברק, המשקיף, 2 בפברואר 1940
3. ↑  בני ברק בהתפתחותה, הצופה, 20 בפברואר 1940
4. ↑  היהדות הנאמנה מפגינה נגד מחללי שבת בפרהסיה, הצופה, 11 בספטמבר 1949.
5. ↑  "נרשמו לנישואין אצל הרב יוסף קאליש אבד"ק בני ברק", דבר, 16 ביולי 1954.
6. ↑  יצחק מרקוביץ, איש התפארת, שערים, 28 בפברואר 1957
7. ↑  עצרת היובל של פא"י בבני ברק, שערים, 21 בפברואר 1955
8. ↑  האדמו"ר ר' יוסף צבי קאליש מסקרנביץ ־ רב ואב"ד בבני ברק, הצופה, 3 בפברואר 1957
9. ↑  האדמו"ר ר' יוסף צבי קליש הובא למנוחות בטבריה, הצופה, 4 בפברואר 1957.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007309664405171

 |
**יוסף קוסטיקה** (21 בינואר 1911 - 18 במאי 2001) היה לוחם ביחידת המסתערבים של ההגנה, סוכן המחלקה הסורית ושליח המודיעין בטריפולי שבלבנון בזמן פעולת כ"ג יורדי הסירה.

תולדות חייו
-----------

קוסטיקה נולד למשפחה ציונית בדמשק אשר בסוריה. בגיל 13 עלה לארץ ישראל והתגורר בקיבוץ שפיים ובקיבוץ יגור. היה חבר בפלוגות העבודה ולאחר מכן עבר לעבוד בעיריית יפו. ב-1936, בתקופת המרד הערבי הגדול, התנדב להגנה. ב-1940 היה מראשוני המסתערבים בפיקודו של אהרון לישבסקי, ועבר הכשרה בהסתערבות ובחבלה.

שליחותו הראשונה הייתה לעיר טריפולי בלבנון לאיסוף מודיעין לצורך פעילות חבלנית כמו פיצוץ גשרים ומסילות ברזל במידה והגרמנים יתקרבו לאזור שהיה בשליטת צרפת של וישי. קוסטיקה צויד בדרכון מזויף, התחזה לסוחר סורי נוצרי בשם אבו נורי, שכר חדר באזור הנוצרי בעיר ועסק באיסוף חומר מודיעיני על מחנות הצבא באזור.

ב-1941 הגיע לטריפולי יעקב סעד, שליח ההגנה בדמשק, והטיל על קוסטיקה לאסוף מידע מפורט על בתי הזיקוק בעיר. קוסטיקה התחזה לספורטאי והחל להקיף בריצה את בתי הזיקוק, כולל מעבר בין עמדות השמירה של החיילים הסנגלים מבלי לעורר את חשדם. באחת הפעמים, לאחר תצפית מעץ גבוה, זיהה כניסה אחורית הסמוכה לפרדס ולחוף הים כמקום אפשרי לפריצה. קוסטיקה ערך רישום מדויק של כל הפרטים, והחליט לשוב בעצמו לארץ ישראל, דרך מעבר ראש הנקרה, כדי להעביר את המידע הלאה.

קוסטיקה הלך ישירות לביתו של אהרון לישבסקי אשר זימן למחרת פגישה עם יצחק שדה, במהלכה מסר תיאור מפורט של כל פרטי המודיעין אותם אסף. בהוראת ישראל גלילי נשלח חזרה לטריפולי, עודכן בפרטי הספינה שאמורה להגיע לשם והונחה לעקוב אחר ההתרחשויות על החוף. קוסטיקה המתין מדי יום על החוף בטריפולי לסירה, שיצאה לדרכה מחיפה ב-18 במאי, אך לא הגיעה. הוא נשאל על ידי מפקדיו אם ראה משהו אך השיב שלא. בשלב זה הגיעו לאזניו שמועות על גופות אשר נפלטו לחוף. קוסטיקה ערך חקירה פרטית מפורטת איתר וסימן את מקום קבורתם של שבע מהגופות. כמו כן שמע עדויות על פרטי לבוש השייכים למספר לוחמי הסירה.

שלושה שבועות לאחר שליחת הספינה כבשו הכוחות הבריטיים את סוריה ולבנון. המידע על מיקום הקברים הועבר למפקדי ההגנה אשר הבטיחו לקוסטיקה כי יטפלו בהבאתם לקבורה בארץ, דבר שלא נעשה. לאחר שחזר שוב ושוב על בקשתו הגיע אליו לטריפולי יגאל אלון ממפקדי הפלמ"ח ואמר לו ש"זה לא הזמן המתאים להביא גופות לארץ".

קוסטיקה נשלח לביירות כנציג היחידה עד שנת 1943. שם הכיר את אשתו מקרב הקהילה היהודית. לאחר שעזב את היחידה עבד כשליח במוסד לעליה ועסק בעליה בלתי לגאלית של יהודים רבים מסוריה. הוא נעצר מספר פעמים על ידי השלטונות הסורים אך הצליח להימלט ובשנת 1946 חזר לארץ ישראל.

עם קום המדינה כתב דו"ח מפורט על מה שקרה בחודש מאי 1941 בלבנון והפקיד אותו במשרד הביטחון.

משפחתו
------

קוסטיקה בן למשפחה ציונית ענפה מיהדות סוריה המונה 9 אחים ואחיות. את אשתו מרי פגש בעת שרותו בביירות ואיתה הקים משפחה בת ארבעה ילדים. שניים מאחיו, שלמה קוסטיקה ורחמים קוסטיקה, שרותו גם הם במחלקה הסורית בהגנה.

לקריאה נוספת
------------

* גמליאל כהן, "המסתערבים הראשונים", **מגן בסתר: מפעולות המחתרת הארץ-ישראלית במלחמת-העולם השנייה**, תש"ט

קישורים חיצוניים
----------------

* באתר מרכז מידע פלמ"ח.
* אסתר תומר, המחלקה הערבית של הפלמ"ח, **מכאן ומשאם**: כתב העת למורשת יהדות דמשק, גיליון 9, אפריל 2009
* ד"ר משה עמי-עוז ומר נרי אראלי, **כ"ד יורדי הסירה**, תקציר הדו"ח, 2011 קובץ PDF. הדו"ח של קוסטיקה מובא בעמוד 26 ומתואר בעמודים 36 עד 38.
לדרהוזן משנות ה-40 של המאה ה-20
זוג מהעיר מיסבאך שבבוואריה. הגבר לובש לדרהוזן והאישה לובשת דירנדל
**לדרהוזן** (בגרמנית: **Lederhosen**) הם מכנסיים עשויים עור, המקובלים באופן מסורתי כחלק מתלבושת מיסבאך, באוסטריה, במדינת בוואריה שבגרמניה ובמחוז טרנטינו - אלטו אדיג'ה שבאיטליה. 

הלדרהוזן הם מכנסיים קצרים או מכנסיים שמגיעים עד מתחת לברך. לעיתים הם כוללים גם שלייקס, המאופיינים ברצועת עור המחברת ביניהם לרוחב החזה.

בתחילה, שימשו המכנסיים כמכנסי עבודה, בשל היותם עמידים וקלים יחסית לניקוי. עם השנים, הם הפכו מקובלים יותר דווקא כמכנסיים הנלבשים בשעות הפנאי. אף שהמכנסיים מזוהים כיום בעיקר עם אוסטריה ובוואריה, במאה ה-18 הם היו נפוצים גם באזורים נוספים באירופה. עם זאת, נראה שמקורם היה בכל זאת באזור בוואריה, שכן בצרפת הם כונו "à la bavaroise" ("בסגנון בווארי").

במהלך המאה ה-19 איבדו המכנסיים מהפופולריות שלהם, והם נחשבו למכנסיים שאינם ראויים לתושבי העיר המודרנית. לקראת סוף המאה, זכו המכנסיים לעדנה מחודשת, כאשר מועדונים במינכן ראו בהם נכס תרבותי-נוסטלגי שיש לשמר, והחלו לקדם את לבישתם בחגים ובאירועים, מנהג שרווח גם כיום.
בבוואריה נהוג ללבוש לדרהוזן באירועים חגיגיים. רבים יוצאים לאוקטוברפסט לבושים בלדרהוזן.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **לדרהוזן** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **לדרהוזן** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Wo bleiben die Lederhosen und Dirndl? באתר La Couturière Parisienne (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007560517405171
* GND: 4034981-0
* LCCN: sh85075678

 |
קורדיל הארמדילו מתגלגל
**לטאת הארמדילו** או **קורדיל הארמדילו** (שם מדעי: *Ouroborus cataphractus*) הוא מין זוחל קטן ממשפחת הקורדליים המצוי במדבריות ואזורים יבשים בחופיה המערביים של דרום אפריקה. זהו המין היחיד בסוגו.

אורכו של 7.5-10 ס"מ והוא בעל קשקשים משוריינים בחום וצהוב לכל אורך גופו. הראש גדול וישנה עטרה סביבו לכל אורכו עד לשפתיים ולעיניים השחורות. תחתית הגוף שחורה.

הקורדיל חי באזורים יבשים בקרבה לסלעים והוא מצוי בחבורות של עד 30 פרטים המתחממות על הסלעים בבקרים ואחרי הצהריים. הזכרים טריטוריאליים ומזדווגים עם הנקבות השוכנות על סלעי החימום שלהם. בשונה ממרבית הלטאות הם יולדים צאצאים חיים.

הקורדילים נשמרים מאויבים היכולים להפתיע אותם והם אינם מתרחקים הרבה מהסלעים. אם טורף תופס את הקורדיל הוא יתגלגל לכדור וינשוך את זנבו כך שכל גופו יהיה מוקף בקוצנים גדולים, בדומה לארמדילו.

הוא ניזון מחרקים, פרוקי רגליים והפרטים הגדולים יאכלו גם חולייתנים קטנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לטאת הארמדילו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  לטאת הארמדילו באתר הרשימה האדומה של IUCN
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**אבי קובר** (נולד ב-22 בספטמבר 1950, י"א בתשרי ה'תשי"א) הוא חוקר בתחום הצבא והביטחון. הוא מתמחה בתפיסת הביטחון הישראלית ובמחשבה צבאית כללית וישראלית. עד יציאתו לגמלאות ב-2018 היה פרופסור במחלקה למדעי המדינה באוניברסיטת בר-אילן ועמית מחקר בכיר במרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים.

קורות חיים
----------

קובר נולד בחיפה להורים יוצאי גרמניה. התגורר במושב גני-עם. אביו, יוסף קובר, לחם בשורות ארגון ההגנה בחיפה. קובר התחנך בבית הספר הריאלי בחיפה. בוגר לימודי התואר הראשון במדע המדינה ויחסים בינלאומיים, האוניברסיטה העברית, 1974. בוגר תואר שני ביחסים בינלאומיים, האוניברסיטה העברית, 1976.

עם סיום לימודיו הצטרף למערכת הביטחון ושירת באגף התכנון במטה הכללי וביחידה לביטחון לאומי במשרד הביטחון. לאחר מכן התגייס לצבא קבע ושירת כעורך ספרים במערכות, בית ההוצאה לאור של צה"ל. בשנת 1992, עם שחרורו מצה"ל בדרגת רס"ן, סיים דוקטורט ביחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית. בשנת 1995-1994 השלים את הפוסט-דוקטורט שלו במחלקה למדעי המדינה ותוכנית PIPES‏ (Program on International Politics, Economics & Security), באוניברסיטת שיקגו. מאז 1996 היה חבר המחלקה למדעי המדינה באוניברסיטת בר-אילן. בנוסף הרצה קובר בבית ספר לאודר לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה במרכז הבינתחומי הרצליה, ובמשך תקופה ממושכת לימד גם במכללה הבין-זרועית לפיקוד ומטה ובמכללה לביטחון לאומי. 

קובר נשוי לגילה קובר, אחות אונקולוגית, והוא אביהם של המתרגם עפר קובר והמאייר שחר קובר.

פרסומים
-------

אבי קובר חיבר כמה ספרים, פרסם פרקים בספרים, ערך קובצי מאמרים מדעיים, וכתב עשרות מאמרים בכתבי עת מקצועיים.

##### ספרים

* Avi Kober, *Practical Soldiers: Israel’s Military Thought and Its Formative Factors*, Brill, 2015
* Avi Kober, *Israel's Wars of Attrition: Attrition Challenges to Democratic States*, Routledge, 2009
* Avi Kober, *Coalition Defection: The Dissolution of the Arab Anti-Israeli Coalitions in War and Peace,* Praeger ,2002
* אבי קובר, הכרעה: הכרעה צבאית במלחמות ישראל-ערב 1948-1982, מערכות, 1995

פרסים
-----

* פרס צ'צ'יק למחקרים על ביטחון ישראל 2004
* פרס יצחק שדה לספרות צבאית 1996
* פרס צ'צ'יק למחקרים על ביטחון ישראל 1995
* פרס כרמון, 1989

קישורים חיצוניים
----------------

* רשימת הפרסומים של אבי קובר, בקטלוג הספרייה הלאומית
* אבי קובר, באתר המחלקה למדעי המדינה בבר-אילן
* אבי קובר, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007263932905171
* GND: 1088343031
* ISNI: 0000 0000 6658 5217
* LCCN: n85171255
* NTA: 321704061
* SUDOC: 139134743
* VIAF: 61772331
* WorldCat: lccn-n85171255

 |
**אנתוקוריים** (שם מדעי: Anthocoridae) היא משפחה של פשפשים טורפים המונה יותר מ-600 מינים בכ-93 סוגים, בישראל ידועים כ-30 מינים. המשפחה בעלת תפוצה עולמית בעיקר באזורים טרופיים והאזור ההולארקטי. הם דומים לרכנפיים בכך שכנפיהם בעלות cuneus אך נבדלים מהם מאחר שהם בעלי שתי עיניות.

מאפיינים
--------

אנתוקור הפסילות לאחר שמצץ את תוכן הטרף
האנתוקוריים הם חרקים קטנים שאורכם 2 עד 5 מ"מ בלבד. צבעם גוני שחור או חום, ולרוב הם בעלי כנפיים מפותחות. הם טורפים פרוקי-רגליים זעירים כגון כנימות, טריפסים, זחלים הנוברים בעלים, אקריות וביצי חרקים. מינים אחדים, בעיקר מהשבטים Anthocorini ו-Oriini, ניזונים לעיתים גם ממזון מהצומח במיוחד אבקת פרחים, לכן חלקם מעדיפים צמחים מסוימים על אחרים. מאפייני התזונה שלהם הופכים אותם לאידיאליים כמדבירים ביולוגיים. הם אינם ניזונים מדם או בעלי ארס כלשהו הפוגע באדם, אך במקרים מסוימים, למרות גודלם הצנוע, הם מסוגלים לעקוץ. העקיצה איננה מסוכנת ואיננה מעבירה מחלות, אך עלולה להתנפח לבעלי רגישויות או כתוצאה מתגובה אלרגית.

בזמן תהליך הרבייה הזכר משתמש באיבר מיוחד בקצה בטנו כדי לנקב את בטן הנקבה ולהזריק את הזרע ישירות לחלל הבטן שלה. תהליך דומה קיים גם אצל המשפחות Polyctenidae ופשפשיים. הנקבה מחדירה את הביצים ישירות לתוך רקמת הצמח או במינים אחדים ליד הצמח. הנימפות לרוב ניזונות מביצים של פרוקי-רגליים זעירים.

מינים בולטים בישראל (רשימה חלקית)
---------------------------------

* תת-משפחה Anthocorinae
	+ שבט Anthocorini
		- אנתוקור הפסילות *Anthocoris nemoralis*
		- אנתוקור הכנימות *Elatophilus hebraicus*
	+ שבט Oriini
		- פרחש *Orius laevigatus*
* תת-משפחה Lyctocorinae
	+ שבט Dufouriellini
	+ שבט Lyctocorini
	+ שבט Scolopini
		- אנתוקור יפהפה *Scoloposcelis pulchella*
	+ שבט Xylocorini

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנתוקוריים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* אנתוקוריים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אנתוקוריים באתר הביולוגי האוסטרלי.

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007295584605171

 |
**אהרון (אהרן) בן משה כַּהָנְשְׁטָם**  (1859–1920) היה משפטן, מחנך, ממייסדי החינוך היהודי המודרני במזרח אירופה ומראשיו. עמד בראש רשת בתי ספר העבריים הציוניים במזרח אירופה "תרבות".

חייו
----

כהנשטם, יליד פלוצק, למד בילדותו ובנעוריו במערכות החינוך היהודי המסורתי של אמצע המאה ה-19, ואחר כך פנה ללימוד עצמי ולהרחבת השכלתו בגימנסיה פולנית. למד משפטים באוניברסיטת ורשה והחליט להתמסר לחינוך יהודי מודרני ברוח "ההשכלה". ב-1895 קיבל לידיו ניהול תלמוד תורה בלודז' והפכו למוסד חינוכי מודרני, שבו היו גם לימודי מלאכה וחקלאות. ב-1907 הצטרף לניהול "הקורסים הפדגוגיים" וב-1911 הקים וניהל, מטעם "חברת מפיצי השכלה" בגרודנו, קורסים פדגוגיים שהפכו ל"מכון להכשרת מורים בגרודנו". כהנשטם הרצה בעיקר על חידושי הפדגוגיה במערב אירופה. במכון הייתה גם מגמה להנחלת "החינוך העמלני בארץ ישראל". יש המעידים שמשנתו של כהנשטם שימשה השראה לתפיסה החינוכית שהייתה ביסוד רשת בתי החינוך של זרם העובדים בארץ ישראל. 

לאחר מלחמת העולם הראשונה היה לראש חברת "תרבות" שפעלה בעיקר ברוסיה הלבנה ובפולין להפצת החינוך היהודי המודרני ולהקמת רשת בתי ספר יהודיים (הבולט בהם היה הסמינר העברי למורים בקייב, שאותו ניהל מ-1918). ב"מלחמת השפות" בין היידיש לעברית כשפת הלימוד במערכות החינוך היהודי, תמך כהנשטם בתקיפות בהשלטת העברית כשפת הלימוד האחת והיחידה. פעולתו נקטעה עם מותו בקייב ב-1921. 

אחרי מותו התפרסם בכתב העת של הסתדרות המורים בישראל "החינוך" (תרפ"ב, 1922) מאמרו היחיד (בתרגום יצחק ספיבק) "הוראת ההיסטוריה בבית הספר העממי". הוא יצא גם כחוברת ב-1924 בהוצאת "קוהלת" בתל אביב. המאמר עסק בשיטת "הלמידה המשמעותית" בבית הספר היסודי, שאותה פיתח בבתי הספר של "תרבות". השיטה מבוססת על הדרכת המורה להתמודדות עם מושג הזמן, המחשת הנלמד לתלמיד, תוך מתן אוטונומיה וגמישות למורה בדרך הלימוד. לימים נקרא על שמו סמינר המורים הידוע של "תרבות" בווילנה שבליטא.

בתל אביב נקרא רחוב על שמו.

ספרים
-----

* **הוראת ההיסטוריה בבית הספר העממי**; תרגום: יצחק ספיבק; עם תמונת המחבר ורשימות על אישיותו ופעולתו הפדגוגית ותולדותיה מאת י[עקב] פיכמן, מ[נחם] ריבולוב ואחרים, תל אביב: קוהלת, תרפ"ב.
* **ראשונים, קובץ מוקדש ל"קורסים הפדגוגיים הגרודנאיים" ולזכר מורינו א. כהנשטם וד"ר ש. י. טשרנא ז"ל**, בעריכת מ"א ביגל, י' הן וי' רובין, תל אביב: הוצאת "תלמידים", תרצ"ו.

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  נאוה דקל, נוהגים לפטם את הילדים בסיפורים ואגדות, שאין להם כל קשר עם עולמם הפנימי, הד החינוך. אפריל 2014, גיליון 4, עמ' 62-63

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 308273560
* WorldCat: viaf-308273560

 |
נמר אפריקני עם טרפו
כרכן תירס טורף עכבר.
למרות שהחתולים הם היפרקרניבורים הם לועסים לעיתים עשבים בכמות קטנה מאוד מתזונתם.
**היפרקרניבורים** (באנגלית: **Hypercarnivore**) הם בעלי חיים שתזונתם מכילה למעלה מ-70% בשר, כשהשאר מורכב מפטריות, פירות, או חלקי צמחים אחרים. היפרקרניבורים משיגים בשר על ידי ציד וטריפת חיות אחרות, אכילת נבלות, או גזילת טרף מטורפים אחרים. לעומתם, מסוקרניבורים (Mesocarnivore) הם בעלי חיים שרק 30%–70% מתזונתם מורכבת מבשר, והיפוקרניבורים (Hypocarnivore) הם בעלי חיים שפחות מ-30% מתזונתם מורכבת מבשר. מסוקרניבורים והיפוקריבורים נחשבים לאוכלי כול שאינם מתמחים בטריפה של חיות אחרות, בעוד שהיפרקרניבורים נחשבים לקרניבורים.

טורפים היפרקרניבורים נפוצים במגוון גדול של טורפים והם בעלי לסתות מותאמות לטריפה עם ניבים חזקים קדמיים, חותכות מפותחות וטוחנות קטנות. הם בעלי עיניים המופנות קדימה כדי להעריך מרחקים מדויקים ובעלי טפרים חדים, לעיתים נשלפים.

דוגמאות
-------

טורפים היפרקרניבורים כוללים הרבה חסרי חוליות כמו עכבישים, עקרבים, גמלי שלמה, סילוניות, כוכבי ים ונבוביים, דגים רבים כמו כרישים, דקריים, סלמוניים, ברקודות, זאבי נהר ומפרשניים, כל הדו-חיים, זוחלים כמו תנינאים, זיקיות, כוחיים, נחשים וצבים נשכניים וכמה עופות כמו עופות דורסים, חנקניים ועופות המתבססים על דגים.

מבין היונקים ההיפרקרניבורים הם נדירים יחסית והם התפתחו בסוף הקרטיקון בעוד טורפי-על כמו הטירנוזאורוס שוטטו עד לסוף הקרטיקון. הראשון שביניהם היה הכימולסטיס (Cimolestes) אשר שרד את הכחדת הקרטיקון עד לתקופת הפלאוגן והוא היה בעל ניבים גדולים שהתאימו להריגה. אחריו הטורפים ההיפרקרניבורים הבולטים היו מבני הקבוצה פריה בה היו 2 קבוצות טורפים עיקריות: הקראודונטים וסדרת הטורפים המודרניים לצד המיאקויים. עם זאת הרבה מינים מסדרת הטורפים הם למעשה אוכלי כול, כמו מיני הראקוניים והדוביים. אחרים כמו הכלביים, הצבועיים ובעיקר החתוליים מתבססים על ציד. גם יונקים ימיים שונים כמו הלווייתנאים וטורפי הים הם היפרקרניבורים.

המעבר בין תזונה היפוקרניבורית להיפרקרניבורית יכולה לקרות במהירות יחסית, כך הדוב הלבן הוא היפרקרניבור ש-90% מתזונתו מבוססת על בשר, על אף שהוא התפתח לפני 150,000 שנה בלבד מדובים חומים, שרק 10% מתזונתם כוללת בשר.

ראו גם
------

* אוכלי בשר
* אוכלי נבלות
* אוכל-כול
* טורף-על

| התנהגויות אכילה בעולם החי |
| --- |
| אוכלי בשר (היפרקרניבורים • מסוקרניבורים • היפוקרניבורים) | אוכלי חרקים • אוכלי נמלים • אוכלי דגים • אוכלי עופות • אוכלי רכיכות • אוכלי תולעים • אוכלי נחשים • אוכלי ביצים • אוכלי אדם • קניבלים • אוכלי נבלות • אוכלי קשקשת • מוצצי דם • הרג עודף |  |
| אוכלי צמחים | לוחכי עשב • לוחכי עלים • אוכלי פירות • אוכלי עלים • אוכלי פרחים • אוכלי זרעים • יונקי צוף • אוכלי אצות • אוכלי עצה |
| אחר | אוכלי כול • חומסנים • מתקפת זלילה • אוכלי צואה • אוכלי פלנקטון • אוכלי פטריות • אוכלי רקבובית • ניזוני קרקעית |
המונח "מכת שמש" מפנה לכאן. לערך העוסק בסרט, ראו מכת שמש (סרט).
 המונח "היפרתרמיה" מפנה לכאן. לערך העוסק בטיפול הסרטן, ראו היפרתרמיה טיפולית.

**היפרתרמיה** (בלועזית: **Hyperthermia**) היא עלייה חריגה בטמפרטורת הגוף הנגרמת בגלל בעיה בפליטת החום הנוצר בו ופגיעה במנגנון ויסות החום, דבר הגורם לפגיעה ברקמות הגוף שנועדו לפעול בצורה אופטימלית בטמפרטורה שבין 36 ל-38 מעלות צלזיוס. הסיבות הנפוצות ביותר להיפרתרמיה כוללות מכת חום ותגובות שליליות בין תרופות. 

להבדיל מ"התייבשות", המוגדרת כחסר בנוזלים (דהידראציה), "היפרתרמיה" היא מצב שבו, בדרך כלל עקב חשיפה לטמפרטורות גבוהות ביחד עם פעילות גופנית מאומצת, נפגע מנגנון ויסות החום של הגוף ונגרמת הצטברות חום בגוף ועלייה בטמפרטורת הגוף, מה שמביא בעקבותיו להרס רקמות ועלול לגרום אף למוות במקרים קיצוניים.

תסמינים
-------

במכת חום קלה התסמינים יכולים להתבטא רק בדופק מהיר, סומק, הזעה מרובה, כאבי ראש, סחרחורת קלה ובלבול עקב פגיעה במערכת העצבים המרכזית. במכת חום חמורה, תעלה בדרך כלל טמפרטורת הגוף על 40 מעלות צלזיוס, העור יהיה חם, יבש וסמוק, ולעיתים ייגרמו הזיות, פרכוסים ואובדן הכרה. חלק מהתסמינים כמו דופק מהיר, חולשה ובלבול עד מצב עילפון, יכולים להיות קיימים במצב של התייבשות, אך במצב של התייבשות תתלוה גם תחושת צמא, יובש בפה, לחץ דם נמוך והיעדר הזעה.

גורמים
------

בדרך כלל טמפרטורות גבוהות ולחות גבוהה או פעילות גופנית מאומצת מאוד ולעיתים צירוף של השניים. גם עליה בחום הגוף עקב מחלה עלולה להתפתח למכת חום. 

המוּעדים להיפגע הם אנשים הסובלים מהפרעות במחזור הדם, כמו גם חולי סוכרת, חולים כרוניים, אלכוהוליסטים, קשישים שנוטלים בדרך כלל תרופות, ילדים שאצלם מנגנון ויסות החום עדיין לא התפתח כראוי, וכן כל אדם העוסק בפעילות גופנית מאומצת בסביבה שבה האקלים חם ולח (עומס חום גבוה).

את כל אלה יש להבדיל ממחלה שמקורה ככל הנראה גנטי המכונה יתר חום ממאיר (malignant hyperthermia syndrome) או MH. הסיבה למחלה זו היא הפרעה תורשתית בפעילות השרירים המתכווצים ללא הרף, אשר גוררת עליה מהירה בחום הגוף, כשל מערכות ומוות. 

הטיפול העיקרי במכת חום הוא הניסיון להחזרת הטמפרטורה של הגוף למצב הנורמלי. קירור הגוף יכול להעשות באמצעות הרטבתו במים, או טבילתו באמבט פושר. רצוי מאוד להעבירו למקום קריר, ממוזג ומוצל, להחזיר נוזלים באמצעות שתייה או הזרקה תוך ורידית של מי מלח ואף לתת תרופה להורדת חום במקרה שטמפרטורת הגוף מעל 38 מעלות. 

בישראל עלה הנושא לכותרות בעקבות מקרי מוות ממכות חום הן של חיילים שנחשפו לתנאים קשים באימונים, בניווטים ובגיבושים, הן של ספורטאים שמתו במהלכם של אירועים ספורטיביים, וכן בעקבות מקרים של שכחת ילד ברכב שהתחמם בשמש הקיצית והפך למלכודת מוות. לצה"ל יש הנחיות המחייבות הפסקת פעילות אימונים כאשר הטמפרטורה נעשית גבוהה במיוחד.

ראו גם
------

* תרמותרפיה
* נוחות אקלימית

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מכת חם** |

* מכת חום, באתר שירותי בריאות כללית
* מכת חום , באתר מכבי שירותי בריאות
* מכת חום, באתר אינפומד

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007545951405171
* GND: 4131602-2
* LCCN: sh85080155
* NKC: ph487817

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**מועדון הכדורגל אסטרה ג'יורג'יו** (ברומנית: **Asociația Fotbal Club Astra Giurgiu**) הוא מועדון כדורגל רומני מהעיר ג'יורג'יו, ששיחקה בליגת העל הרומנית ולאחר עונת 2020/21 ירדה לליגת המשנה.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד בשנת 1921 כ"**קלובול ספורטיב אסטרה רומנה**" והמשחקיה הביתיים של הקבוצה שוחקו בעיר מוראני. במאי 1945 הוקם המועדון מחדש תחת השם "**אסטרה רומנה פלוישט**". בסיום עונת 1991/1992 עלה המועדון לראשונה בתולדותיו לליגה השלישית ברומניה.

בקיץ 1996 התאחד המועדון עם דנוביאנה בוקרשט ושינה את שמו ל"**דנוביאנה פלוישט**". לאחר עונה אחת שונה שם המועדון בחזרה ל"אסטרה" והקבוצה שיחקה בליגת המשנה. בסיום עונת 1997/1998 עלה המועדון לראשונה בתולדותיו לליגת העל הרומנית בכדורגל. בשנת 2003 התאחד המועדון עם פטרולול פלוישט, ובשנת 2005 החליט יואן ניקולאיה לייסד את המועדון מחדש בליגה השנייה.

בספטמבר 2012 החליט הבעלים יואן ניקולאיה להעביר את משחקייה הביתיים של הקבוצה מפלוישט לג'יורג'יו, לאחר 78 שנים, והמועדון שינה את שמו ל**אסטרה ג'יורג'יו**. ב-2 בספטמבר 2012 ערכה הקבוצה את משחקה האחרון באצטדיון אסטרה, וניצחה 0–1 את דינמו בוקרשט. ב-23 בספטמבר 2012 הקבוצה ערכה את משחקה הראשון באצטדיונה החדש בעיר ג'יורג'יו, אצטדיון מארין אנסטסוביץ', וניצחה 0–4 את גז מדן מדיאס.

בסיום עונת 2012/2013 סיימה הקבוצה במקום הרביעי והעפילה לראשונה בתולדותיה למשחקי המוקדמות של הליגה האירופית. אסטרה עברה בשלושת שלבי המוקדמות הראשונים את דומז'אלה הסלובנית, אומוניה ניקוסיה הקפריסאית ואת טרנצ'ין הסלובקית, אך נעצרה בשלב הפלייאוף על ידי מכבי חיפה. בעונת 2013/2014 זכתה לראשונה בתולדותיה בגביע הרומני כאשר ניצחה 4:2 בפנדלים את סטיאווה בוקרשט. באותה שנה זכתה גם בסופרקאפ הרומני כאשר גברה גם הפעם על סטיאווה בוקרשט בפנדלים. בעונת 2015/2016 זכתה לראשונה בתולדותיה באליפות רומניה. בשנת 2016 הקבוצה זכתב בסופרקאפ הרואמני בפעם השנייה. בשנת 2017 תקציב הקבוצה הוקטן באופן משמעותי והרכב הקבוצה השתנה בהתאם. בפברואר 2021 בעל הקבוצה נשפט ל-5 שנות מאסר באשמת הלבנת הון. בעונת 2020/21 הקבוצה ירדה לליגת משנה. באותה שנה היא הפסידה בגמר גביע רומני.

תארים
-----

* **אליפויות: (1)**
	+ 2015/2016
* **הגביע הרומני: (1)**
	+ 2013/2014
* **הסופרקאפ הרומני: (2)**
	+ 2014, 2016

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אסטרה ג'יורג'יו** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אסטרה ג'יורג'יו
* אסטרה ג'יורג'יו, ברשת החברתית פייסבוק

* פרופיל, באתר אופ"א

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר WorldFootball.net
**אסטרוסטטיסטיקה** (באנגלית: **Astrostatistics**), הוא ענף מחקרי רב-תחומי המשלב בין אסטרופיזיקה, ניתוח סטטיסטי וכריית נתונים. הוא משמש לעיבוד הכמות העצומה של הנתונים המיוצרים על ידי חיישני מיצפי הטלסקופים השונים מהחלל ומהקרקע, בסריקה אוטומטית של הקוסמוס. מערכי נתונים מורכבים אלו משמשים לאפיון גרמי שמיים שונים ולקישור נתונים אסטרונומיים לתאוריה אסטרופיזית. ענפים רבים של נתונים סטטיסטיים מעורבים בניתוח אסטרונומי, כולל סטטיסטיקה א-פרמטרית, רגרסיה (אנליזה) רב-משתנה ומיון רב-משתנים, ניתוח סדרות זמן, ובעיקר הסקה בייסיאנית.

העוסקים באסטרוסטטיסטיקה מיוצגים על ידי האיגוד הבינלאומי לאסטרוסטטיסטיקה (International Astrostatistics Association) המזוהה עם המכון הבינלאומי לסטטיסטיקה (International Statistical Institute), קבוצת העבודה של האיגוד האסטרונומי הבינלאומי באסטרוסטטיסטיקה ואסטרואינפורמטיקה, קבוצת העבודה האמריקאית לאסטרונומיסטיקה באסטרוסטטיסטיקה ואסטרוסטטיסטיקה, קבוצת ההתעניינות האמריקאית לסטטיסטיקה באסטרוסטטיסטיקה, ויוזמת הקוסמוסטטיסטיקה. כל הארגונים הללו משתתפים באתר פורטל אסטרוסטטיסטיקה ואסטרואינפורמטיקה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פורטל אסטרוסטטיסטיקה ואסטרואינפורמטיקה באתר אוניברסיטת פנסטט (PennState) **(באנגלית)**.
* אתר (COIN) יוזמת הקוסמוסטטיסטיקה **(באנגלית)**
* אתר האיגוד האסטרונומי העולמי **(באנגלית)**
* אתר (ISI) המכון הבינלאומי לסטטיסטיקה **(באנגלית)**

הערות שוליים
------------

1. ↑  Eric D. Feigelson, Pennsylvania State University, Astrostatistics, The Encyclopedia of Mathematics wiki.
**האימפרסיוניסטים** (באנגלית: **The Impressionists**) היא מיני-סדרה בת שלושה חלקים, דוקו-דרמה של ה-BBC המשחזרת את תחילת תנועת האימפרסיוניזם. הסדרה מבוססת על ארכיון של מכתבים, רשומות וראיונות מאותה תקופה, והיא מתעדת את חייהם של האמנים ששינו את פני עולם האמנות.

עלילה
-----

"האימפרסיוניסטים" הוא סיפור של עוני, תקווה ושל מאבק להכרה, על רקע של מלחמה, מהפכה ותנועות אמנותיות בפריז.

בלב הסיפור עומדת אחוות האמנים, המלכודים בידידות מתמשכת ובמחויבויותם לסוג חדש של אמנות. את הסיפור מובילים הציורים. כמה מיצירות האמנות הבלתי נשכחות משוחזרות מחדש, תוך שימוש באותן טכניקות שבהן השתמשו האמנים עצמם.

הסדרה מגלה כיצד קלוד מונה, במרוץ נגד הזמן כדי ללכוד את האור, צייר במשך 40 דקות בלבד את יצירתו "התרשמות, זריחה"; מדוע הציור "אולימפיה" של אדואר מאנה, שבו המודל שלו מישירה מבט חצוף מתוך הבד, כל כך הכעיס את החברה הפריזאית; ואיך 60 הציורים של הר סן-ויקטואר של פול סזאן, הביאו להנחת היסודות עבור הקוביזם והאמנות המודרנית.

השחקן ג'וליאן גלובר מגלם את דמותו של מונה בן השמונים, "אבי האימפרסיוניזם", והוא המספר בסדרה. הוא יוצא למסע נוסטלגי ולעיתים כואב, כשהוא מביט לאחור על חייו בריאיון עם עיתונאי שנערך בגן ביתו שבז'יברני.

מונה נזכר כיצד הגיע לפריז ב-1862 מלא בחלומות על סוג חדש של אמנות. קלוד מונה הצעיר, בגילומו של ריצ'רד ארמיטאג', מוביל קבוצה של חברים עם חזון לציורים שלוכדים את הדמויות, האנרגיה והאור של העולם המודרני.

בסדרה מתאר מונה את עמיתיו הציירים, את חבריו ותומכיו איתם צייר, נאבק בדלות, ושיתף בחוויותיו, מחשבותיו ואמנותו. ביניהם היו פרדריק באזיל, בגילומו של ג'יימס לאנס, שמת צעיר מדי מכדי ליהנות מהצלחתה של התנועה, אבל הוא זה שנתן השראה לקיום תערוכה משלהם; פייר-אוגוסט רנואר, בגילומו של צ'ארלי קונדו, שאהב נשים ואהב לצייר אותן; אדואר מאנה, בגילומו של אנדרו האוויל, שיצירתו שימשה מקור השראה למונה; אדגר דגה, בגילומו של איידן גילט, שצייר מאחורי הקלעים של עולם רקדניות הבלט; ופול סזאן, בגילומו של ויל קין, שיצירתו החדשנית קבעה את דרכה של האמנות המודרנית. אמנדה רוט מגלמת את דמותה של אליס הושד, אהבתו הגדולה של מונה.

צוות השחקנים
------------

* ג'וליאן גלובר – קלוד מונה הזקן
* ריצ'רד ארמיטאג' – קלוד מונה הצעיר
* ג'יימס לאנס – פרדריק באזיל
* צ'ארלי קונדו – פייר-אוגוסט רנואר
* אנדרו האוויל – אדואר מאנה
* איידן גילט – אדגר דגה
* ויל קין – פול סזאן
* אמנדה רוט – אליס הושד (אנ')
* סבסטיאן ארמסטו – מבקר אמנות
* כריספין בונהם-קרטר – אמברואז וולאר
* אנתוני קאלף – אמיל זולא
* ג'ון צ'אליס
* מייקל קאלבר – אביו של סזאן
* אלה קניון – סוזן מאנה
* קלייב מריסון – שארל גלר
* טומי נייט – פול סזאן הבן

הפקה
----

הסדרה צולמה באתרים בפרובאנס ובנורמנדי, בביתו ובגנו של מונה בז'יברני ובאתרים נוספים בממלכה המאוחדת.

אמנים שלא מופיעים בסדרה
-----------------------

בדרמה לא מופיעים כמה אמנים אימפרסיוניסטים בולטים כגון גוסטב קייבוט, מארי קאסאט, ארמנד גיום, ברת מוריזו ואלפרד סיסלי.

קישורים חיצוניים
----------------

* "האימפרסיוניסטים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "האימפרסיוניסטים", באתר AllMovie (באנגלית)
* "האימפרסיוניסטים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "האימפרסיוניסטים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Impressionists (2006– ) Full Cast & Crew
**האימפריה הלטינית** או **האימפריה הלטינית של קונסטנטינופוליס** (בלטינית: *Romania*) הוא השם שניתן למדינה הצלבנית שהוקמה על ידי מנהיגי מסע הצלב הרביעי ביוזמת הדוג'ה של ונציה, אנריקו דאנדולו, על אדמת האימפריה הביזנטית אחרי בזיזת קונסטנטינופול ב-1204. האימפריה הייתה מיועדת לתפוס את מקום האימפריה הביזנטית כיורשת של האימפריה הרומית במזרח, עם שליט מערבי קתולי במקום הביזנטים האורתודוקסיים דוברי היוונית. בלדווין התשיעי, רוזן פלנדריה, הוכתר כשליט בלדווין הראשון ב-16 במאי 1204.

לפי ההסדר בין הצלבנים, האימפריה הביזנטית חולקה כך ששלוש שמיניות (כולל כרתים ומספר איים נוספים) ממנה יהיו בשליטת הרפובליקה של ונציה.

האימפריה הלטינית לקחה את שאר השטחים, והפעילה מאמץ רב להשתלט על השטחים היווניים (שחולקו לישויות וסאליות - ממלכת סלוניקי, נסיכות אכאיה ודוכסות אתונה). עם זאת, רוב הטריטוריה נשארה בידי המדינות היווניות האויבות שקמו אחרי כיבוש קונסטנטינופול, כמו דספוטט אפירוס, האימפריה של ניקאה והאימפריה של טרפזונטס. אף על פי שמשפחתו וצאצאיו של בלדווין רוזן פלנדריה נאבקו למשך כמה שנים כדי לבסס את שלטונם, האימפריה נפלה ב-25 ביולי 1261, כאשר מיכאל השמיני פלאולוגוס כבש בחזרה את קונסטנטינופול, כאשר הוא מדיח את השליט הלטיני האחרון - בלדווין השני מקורטנה.

להמלכת בלדווין ויצירת האימפריה הלטינית התלווה הרושם המוזר של יצירת שלוש אימפריות רומיות באירופה באותו הזמן; האימפריה הלטינית, האימפריה הרומית הקדושה ושאריות האימפריה הביזנטית.

למשך מאה שנים אחר-כך, יורשיו של בלדווין השני המשיכו להשתמש בתואר 'שליט קונסטנטינופול', ונחשבו לאדון העליון של המדינות הלטיניות שנשארו בים האגאי. הם מימשו ביעילות את סמכותם ביוון רק כאשר שלטו כנסיכי אכיאיה, בין 1333 ל-1383. למרות שבכלליות התייחסו אליהם כשליטים נומינליים, קיומן הממושך של המדינות הלטיניות בים האגאי שהתייחסו אליהם כמושלים, גרם לשימוש לא נכון בשם; תיאור מדויק יותר למצבם הוא שליטים בגלות.

ראו גם
------

* יוון הביזנטית
* יוון תחת שלטון הצלבנים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האימפריה הלטינית** בוויקישיתוף
* אימפריה לטינית, 1204-1261, דף שער בספרייה הלאומית

| היסטוריה של טורקיה |
| --- |
| תקופת האבן | צ'טלהויוק • גבקליטפה • הג'ילר • צ'איאונו | טורקיהטורקיה |
| תקופת הברונזה | טרויה • הממלכה החתית הקדומה • האימפריה החתית • ארסלנטפה |
| תקופת הברזל | אוררטו • הממלכות החתיות החדשות • פריגיה • לידיה • קאריה • ליקיה • איוניה |
|  | אסיה הקטנה בתקופת הממלכה האחמנית • אסיה הקטנה בתקופה ההלניסטית • אסיה הקטנה בתקופה הרומית |
| ימי הביניים | האימפריה הביזנטית • סולטנות רום • האימפריה של טרפזונטס • האימפריה של ניקאה • האימפריה הלטינית • הנסיכויות הבייליקיות באנטוליה |
|  | האימפריה העות'מאנית |
| הרפובליקה הטורקית | מלחמת העצמאות של טורקיה • תקופת המפלגה הבודדת • התקופה הרב-מפלגתית |
| פורטל טורקיה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555778505171
* LCCN: sh85074940
* VIAF: 6565148574362524430002
* WorldCat: viaf-6565148574362524430002

 |
"**כנסת פתוחה**" הוא אתר אינטרנט מבוסס קוד פתוח שמטרתו לשפר את השקיפות השלטונית בישראל, לחשוף את פעילות הכנסת לציבור ולהפוך את המידע לנגיש יותר. האתר אוסף מידע גולמי ממקורות שונים (בעיקר אתר הכנסת וכן מקורות מידע רשמיים אחרים) ומציג אותו בדרכים מועילות לנוחות המשתמש. המטרה העיקרית של יוצרי האתר היא להקים אתר חלופי עצמאי לאתר הכנסת, כיוון שלטענתם אתר הכנסת אינו נוח לחיפוש ולא עובד עם דפדפנים פופולריים, ואין בו מידע מספק על פעילותם הפרלמנטרית של חברי הכנסת, באופן שיאפשר לציבור להעריך את פעילותם. הוא נבנה ומתוחזק על ידי חברי הסדנא לידע ציבורי.

אתר "כנסת פתוחה" כולל בין היתר, דף שאוסף את כל הפרטים על הצעת חוק, כולל נוסח ההצעה הראשוני, הנוסח הסופי, דיונים עליה בוועדת הכנסת המתאימה, ועוד. כמו כן ניתן לראות איך כל חבר כנסת הצביע בכל אחת מההצבעות במליאת הכנסת, ולקבל סטטיסטיקות על הפעילות הפרלמנטרית שלהם.
בשלב זה, האתר אינו כולל מידע היסטורי אלא רק מידע מאז זמן הקמתו.

המיזם מבוסס על מתנדבים, ולא נתמך על ידי גוף מפלגתי. הוא מבוסס על אתרים דומים ברחבי העולם העוקבים אחרי הפרלמנטים המקומיים.

נכון לשנת 2021, האתר אינו פעיל.

בעולם
-----

בארצות הברית הממשל מספק בעצמו את המידע באתר Data.gov. ישנם גופים לא מעטים שמשתמשים במידע הזה ומציגים אותו בדרכים שונות. לדוגמה אתר OpenCongress.

גם בארצות אחרות יש אתרים המציגים את המידע בצורה דומה. לדוגמה:

* בבריטניה הממשל מספק מידע באתר Data.gov.uk.
* בבריטניה האתר TheyWorkForYou ("הם עובדים בשבילך"). התוכנה שקוראת ומפרשת את המידע מאתרי הפרלמנט מפותחת במיזם נפרד.
* בניו זילנד יש אתר בשם TheyWorkForYou. כאן, כמו באתר הישראלי, המפרש מפותח ביחד עם האתר.

התוכנה
------

האתר כתוב בשפת התכנות פייתון, על גבי הפלטפורמה ג'אנגו. הוא מתוחזק על ידי חברים בקבוצת PyWeb-IL, קבוצה של מתכנתי פייתון בישראל, ומתנדבים אחרים. התוכנה עצמה חופשית וזמינה להורדה בנפרד.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של כנסת פתוחה
* אתר הסדנא לידע ציבורי
* קהילת הקוד הפתוח חושפת את פעילות חברי הכנסת, דה מארקר, 10.8.2010
* גדעון אלון, ‏ח"כים תחת זכוכית מגדלת, באתר "ישראל היום", 7 במרץ 2011
* אתרים בעולם המדווחים על חברי פרלמנט(הקישור אינו פעיל)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אהוד קינן, כנסת פתוחה: אזרחים מציעים חלופה לאתר הכנסת, באתר ynet, 27 באפריל 2010
2. ↑  הסבר על מיזם Data.gov מתוך אתר המיזם
3. ↑  הסבר על OpenCongress מתוך אתר המיזם
4. ↑  הסבר על מיזם Data.gov.uk מתוך אתר המיזם
5. ↑  הסבר על TheyWorkForYou.ocm מתוך אתר המיזם
6. ↑  קוד המקור של TheyWorkForYou (הבריטי). ר' גם תוכן קובץ ה־README שבהמשכו.
7. ↑  הסבר על TheyWorkForYou הניו זילנדי מאתר המיזם
8. ↑  קוד המקור של האתר
מפת ג'ון ספיד
"**כנען כפי שנשלטה הן בימי אברהם הן בתקופת ישראל עם התחנות והאומות הגובלות בה**" (באנגלית: **Canaan as it was possessed both in Abraham and Israels dayes with the stations and bordering nations**) היא מפה עתיקה של ארץ ישראל שהוכנה על ידי ההיסטוריון והכרטוגרף האנגלי ג'ון ספיד בשנת 1595. העותק היחיד של המפה נמצא כיום באוסף ערן לאור בספרייה הלאומית בירושלים.

המפה היא מפת קיר והיא המפה הראשונה שצוירה על ידי ספיד.

תיאור המפה
----------

המפה מורכבת מארבעה גיליונות, שגודלם 957 על 745 מ"מ.

המפה מבוססת על מפת בנדיקטוס אריאס מונטנוס (שבתורה התבססה על מפת סאנטו וסקונטה). מפתו של ספיד גדולה ממפות אלה וכוללת אזורים אשר אינם מופיעם בהם כגון: אזור הסהר הפורה (מסופוטמיה), חצי האי ערב, חופי טורקיה והאי קפריסין, ודלתת הנילוס.

המפה מכילה פרטים היסטוריים, ובהם גבולות נחלות השבטים (בקווים מקווקווים), ומסלול יציאת מצריים שלאורכו דמויות מיניאטוריות המתארות אירועים לאורך המסלול.

ברביעים הימני והשמאלי התחתונים טבלה של מראי מקומות, על פי קווי רוחב וקווי אורך של אתרים המצויים במפה.

ייחודה של המפה באיורי הכרטושים (מסגרות מאוירות) המצויים בצידיה, כרטושים גדולים ברביעים העליונים, וקטנים ברביעים התחתונים, כאשר ברביע השמאלי התחתון של המפה מופיע כרטוש המעוטר בנשר הרלדי ובו כתובת הקדשה לסר רוברט קוטון שעודד את ספיד להתחיל בציור מפות.

ברביע הימני העליון מופיע במסגרת איור המתאר את 'אדם וחוה', המבוסס על תחריט של אלברכט דירר בשם זה משנת 1504 (בשינויים קלים - בעיקר בבעלי החיים המתוארים ברקע הדמויות, כך לדוגמה, בתחריט של דירר מופיעה דמות שור שוכב מימין לחוה, ואילו במפה הוא מופיע משמאל לאדם; בתחריט חוה מתבוננת באדם ופניה בפרופיל, ואילו במפה פניה פונים לחזית). בראש המסגרת מופיע הכיתוב "אלוהים" במסגרת נוספת.

ברביע השמאלי העליון מופיעים בתוך המסגרת משה ואהרון האוחזים בלוחות הברית. מעל מסגרת זו מופיע השם המפורש במסגרת מעוטרת. מעל משה ואהרון מופיעים איורים המתארים את המזבח במשכן, שולחן לחם הפנים, המנורה וארון הברית, וכן בין אהרון ומשה מופיע תיאור של מגדל בבל.

לקריאה נוספת
------------

* אריאל תשבי, **ארץ ישראל במפות ממידבא ועד הלוויין**, הוצאת מוזיאון ישראל ומשרד הביטחון, ההוצאה לאור

* Eran Laor and S. Klein, **Maps of the Holy Land**, New York and Amsterdam, 1986
* K. Nebenzahl, **Maps of the Holy Land**, TeL Aviv, 1986

קישורים חיצוניים
----------------

* מפת ג'ון ספיד באתר הספרייה הלאומית
גירי פסטל
**גירי פַּסְטֵל** הם סוג של פסטל המיועד לציור ורישום. כמו מקלוני פסטל אחרים, הם מורכבים בעיקר מצבען וחומר מילוי, לרוב שילוב של שעווה, גומי ערבי, פחם, גיר, ולעיתים תוספות כבדות יותר, כגון חימר. אין הבדל מהותי במרכיבים בין גירי פסטל לפסטלים רכים, פרט למידת הרכות של המקלון, שהיא תוצר לוואי של היחס בין חומר המילוי לצבען. קרויים לעיתים **פסטל יבש**, **פסטל קשה** או **גירי פוליכרומוס**.

שימושים
-------

גירי פסטל מאפשרים עבודה עדינה ומדויקת, בדומה לעפרונות פסטל. כמדיום קשה, הם פחות ניתנים לערבוב על פני הנייר לעומת פסטלי שמן או פסטל רך, ועל כן נוהגים להשתמש בהם בעיקר לרישום הדורש קווים מדויקים, או בשילוב עם פסטלים רכים. עם זאת, קיימים ציורים רבים העושים שימוש אך ורק בגירי פסטל, חלקם ביצירות אמנות חשובות. בציור בגירי פסטל יש צורך בגירים עצמם, גיר לבן ושחור, עפרונות לבנים ושחורים נטולי גרפיט, ולעיתים ממיס על מנת ליצור אפקטים נוזליים. מרבית גירי הפסטל מסיסים במים. גירי פסטל דורשים לרוב משטח מחוספס מעט יותר מפסטלים אחרים, כמו למשל נייר אקוורל או לוח עץ.

מקורות
------

ציור בצבעי פסטל מאת אדגר דגה
גירי הפסטל הם גלגול מוקדם יחסית של הפסטל, והיו בשימוש כבר בימי הרנסאנס. לאונרדו דה וינצ'י תיעד אותם בכתביו כבר במאה ה-13, והם עברו גלגולים שונים לאורך המאות. איכות וכמות הפיגמנט השתנו, וכך גם חומרי המילוי. הגמישות של הגומי הערבי החליפה את הנוקשות של השעווה, מינוני הפחם והגיר התמעטו, ומתוך גיר הפסטל התפתח הפסטל הרך. במאה ה-20 צירפו שמן לתערובת וכך התפתחו פסטלי השמן.

קישורים חיצוניים
----------------

* אחוות הפסטל של אמריקה אתר מאגד לציירי פסטל, הכולל גירי פסטל
* פורום לאמנים העובדים בפסטל באתר WetCanvas.
**העיר החופשית דנציג** (בצרפתית: **Ville Libre de Dantzig**; בגרמנית: **Freie Stadt Danzig**; בפולנית: **Wolne Miasto Gdańsk**) או **רפובליקת דנציג** (בצרפתית: **République de Dantzig**; בגרמנית: **Republik Danzig**) הוא השם שניתן לממשל בעיר גדנסק (בגרמנית, דנציג) בתקופת נפוליאון.

היסטוריה
--------

העיר החופשית דנציג הייתה עיר-מדינה עצמאית למחצה שייסד הקיסר הצרפתי נפוליאון במהלך המלחמות הנפוליאוניות. בין 9 בספטמבר 1807 ועד ל-22 בינואר 1813 נהנתה העיר משלטון אוטונומי, שהשתרע על העיר דנציג עצמה, שפך הנהר ויסלה וחצי האי הל. 

לאחר קונגרס וינה בשנת 1815, סופח שטח זה לפרוסיה, והפך לבירת המחוז מערב פרוסיה. האוטונומיה ממנה נהנו תושבי העיר אבדה.

לאחר מכן
--------

עם תום מלחמת העולם הראשונה, זכתה פולין שוב בעצמאות, אולם חבר הלאומים החליט על הקמת העיר החופשית דנציג מחדש. בשנת 1939 דרשה גרמניה הנאצית את סיפוחה של דנציג לרייך השלישי, ומשסירבה פולין, פלשו הגרמנים לפולין, ובכך פרצה מלחמת העולם השנייה.

ראו גם
------

* העיר החופשית דנציג

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **העיר החופשית דנציג** בוויקישיתוף