recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מרשל קלקסטון,** (באנגלית: **Marshall Claxton**; ‏ 12 במאי 1811 – 28 ביולי 1881) היה צייר אנגלי שצייר ז'אנר, ציורי נוף ודיוקן.

ביוגרפיה
--------

קלקסטון נולד בבולטון, לנקשייר, בנו של כומר מתודיסטי (אנ') מרשל קלקסטון ואשתו דיאנה. מרשל למד אצל ג'ון ג'קסון באקדמיה המלכותית לאמנויות (RA), שם נרשם ב־26 באפריל 1831.

ליידי גודייבה, 1850
התמונה הראשונה שלו באקדמיה המלכותית הוצגה בשנת 1832, דיוקן של אביו. בשנים שלאחר מכן הוצגו כ-30 מתמונותיו בתערוכות האקדמיה. בשנת 1834 הוענקה לו המדליה הראשונה בבית הספר לציור, וקיבל את מדליית הזהב של החברה המלכותית לאמנויות (אנ') (RSA) בשנת 1835 על דיוקנו של סר אסטלי קופר. משנת 1837 עד 1842 עבד באיטליה וחזר ללונדון, וזכה בפרס של 100 ליש"ט עבור "אלפרד הגדול במחנה הדנים".

בשנת 1850 נסע קלקסטון לסידני, אוסטרליה, עם אוסף גדול של תמונות, אך לא הצליח במכירתן. בעודו בסידני הוא צייר תמונה גדולה, הזמנה מהברונית בורדט-קוטס. התמונה תוארה כ"תמונה החשובה הראשונה "שצוירה באוסטרליה.

בספטמבר 1854 עזב קלקסטון את סידני לכלכותה, שם מכר כמה מתמונותיו. הוא חזר לאנגליה בשנת 1858 דרך מצרים, ונפטר בלונדון לאחר מחלה ממושכת ב־28 ביולי 1881.

הוא התחתן ונולדו לו שתי בנות, אדלייד ופלורנס קלקסטון, שתיהן היו אמנים ומיוצגות בתערוכות האקדמיה המלכותית בין 1859 ל־1867.

"הנוף הכללי של הנמל ועיר סידני" נמצא באוסף המלכותי (אנ') באנגליה, ויש שתי תמונות באוסף דיקינסון בגלריית האמנות של ניו סאות' ויילס (אנ') (AGNSW), סידני. דיוקנאותיו של הבישוף ויליאם ברוטון (אנ') והדקאן דין קאופר (אנ') נמצאים בסנט פול קולג' (אנ'), אוניברסיטת סידני, ושל הכומר רוברט פורסט מוצג בבית הספר של המלך (אנ'), פאראמאטה (אנ'). ציור גודייבה שלו נמצא בגלריית הרברט לאמנות (אנ') ויש לו גם יצירות המוצגות בגלריה לאמנות של דרבי ובמוזיאון ויקטוריה ואלברט. הוא היה ידוע גם בזכות התיאורים שלו בנושאים דתיים מתודיסטים, שהפכו לפופולריים כהדפסים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרשל קלקסטון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Marshall Claxton, BBC, accessed August 2011
2. ↑  Serle, Percival (1949). "Claxton, Marshall". Dictionary of Australian Biography. Sydney: Angus & Robertson.
3. ↑  Macmillan, David S. 'Claxton, Marshall (1813–1881)', Australian Dictionary of Biography, National Centre of Biography, Australian National University,
4. ↑  Macmillan, David S.: Claxton, Marshall (1813 - 1881), Australian Dictionary of Biography, Volume 3, MUP, 1969, pp 424–425.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADB: claxton-marshall-3230
* DAAO: marshall-claxton
* ISNI: 0000 0001 1600 1014
* LCCN: no2007087193
* NGV: 1490
* PIC: 294217
* RKD: 17135
* SNAC: w6vm5fp1
* Trove: 523063
* ULAN: 500004697
* VIAF: 17007758
* WorldCat: lccn-no2007087193

 |
**פול מת'יוז ון ביורן** (באנגלית: **Paul Matthews van Buren**; ‏20 באפריל 1924 – 18 ביוני 1998) היה תאולוג אפיסקופלי, כומר וסופר אמריקאי. פרופסור לדת באוניברסיטת טמפל שבפילדלפיה במשך 22 שנים. ון ביורן דחה את האמונה בגורמים על-טבעיים והיה מחשובי הוגי אסכולת "מות האלוהים". הוא שאף לכונן נצרות שתהיה מבוססת על התנהגות מוסרית וחשיבה נטורליסטית בלעדית, עם ראיית ישו כמורה בן-תמותה ולא אלוהים.

הוא היה מנהל המרכז לאתיקה ולפלורליזם דתי במכון שלום הרטמן בירושלים.

ביוגרפיה
--------

ון ביורן נולד וגדל בנורפוק שבווירג'יניה. במהלך מלחמת העולם השנייה, הוא שירת במשמר החופים של ארצות הברית.

ון ביורן למד בהרווארד קולג' (אנ'), וסיים את לימודיו במכללה עם תואר ראשון בממשל ב-1948. לאחר מכן למד בבית הספר התאולוגי האפיסקופלי (אנ'), וקיבל תואר ראשון בתאולוגיה "קדושה" (sacred theology) בשנת 1951. לאחר קבלת התואר הראשון הוא הוסמך ככומר אפיסקופלי בדיוקסיה של מסצ'וסטס. הוא קיבל תואר דוקטור לתאולוגיה בשנת 1957 מאוניברסיטת בזל שבשווייץ, שם למד תחת קרל בארת. כפרופסור באוניברסיטת טמפל, הוא נחשב לאחד ממנהיגיה של האסכולה התאולוגית "מות האלוהים"
(אנ'), אף על פי שהוא עצמו דחה את השם הזה לתנועה כ"המצאה עיתונאית" וזיהה עצמו כמייצג "נצרות חילונית".

הוא מת ממחלת הסרטן ב-18 ביוני 1998, בגיל 74. ון ביורן היה נשוי להיסטוריונית האומנות אן הגופיאן (1927–2008; (Anne Hagopian)).

עבודותיו
--------

להלן רשימה חלקית של עבודותיו:

* The Secular Meaning of the Gospel: Based on an Analysis of Its Language
* A Theology of the Jewish-Christian Reality (3 Volumes.)
* The Edges of Language: An Essay in the Logic of a Religion
* The Burden of Freedom
* Theological Explorations
* Christ in Our Place: The Substitutionary Character of Calvin's Doctrine of Reconciliation

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  *New York Times* obituary

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007277726705171
* BnF: cb13736766q (data)
* GND: 119135957
* ICCU: FERV013464
* ISNI: 0000 0000 8346 1865
* LCCN: n79145704
* LNB: 000014985
* NKC: uk2009534424
* NLK: KAC199628416
* NTA: 075219433
* SNAC: w6h21qzs
* SUDOC: 073423300
* Trove: 1001254
* VIAF: 100859287
* WorldCat: lccn-n79145704

 |
בגאומטריה אלגברית ובגאומטריה אריתמטית, ה**גנוס** של עקום (מרוכב) הוא הגנוס של היריעה שהעקום מגדיר כמשטח רימן. הגנוס הוא מדד מספרי למורכבות העקום, בעיקר דרך הטריכוטומיה: הספירה של רימן היא בעלת גנוס g=0, עקומים בעלי גנוס g=1 הם עקומים אליפטיים, ולעקומים אחרים g>1.

גנוס של שדה פונקציות
--------------------

משטח רימן אפשר לתאר על ידי שדה הפונקציות שלו, שהוא שדה מדרגת טרנסצנדנטיות 1 מעל המרוכבים. גם להפך, שדה מהצורה {\displaystyle \ \mathbb {C} (z,w)}, כאשר w תלוי ב-z, מגדיר משטח רימן, ו**הגנוס של השדה** מוגדר כגנוס של המשטח. משטח המוגדר על ידי משוואה מהצורה {\displaystyle \ w^{2}=f(z)}, כאשר f הוא פולינום, נקרא עקום היפר-אליפטי, והגנוס שלו שווה לחלק השלם של {\displaystyle \ {\frac {\deg(f)-1}{2}}}. מאי-שוויון רימן נובע שכל עקום מגנוס 1 (ולכן כל שדה פונקציות מגנוס 1) מוגדר על ידי משוואה מהצורה {\displaystyle \ w^{2}=(z-a)(z-b)(z-c)}, ולכן הוא עקום אליפטי. בדומה לזה, כל עקום מגנוס 2 הוא היפר-אליפטי; אבל טענה זו אינה נכונה לגנוס גבוה יותר.

הגנוס בגאומטריה אריתמטית
------------------------

הטריכוטומיה שהוזכרה לעיל מתבטאת באופי השונה של בעיות אריתמטיות על-פי הגנוס של המשוואות המעורבות. לעקומים מגנוס 0 יש פרמטריזציה מלאה, ועקומים מגנוס 1 הם אליפטיים. השערת מורדל קובעת שלכל עקום אלגברי מגנוס גדול מ-1 מעל שדה מספרים, יש מספר סופי של נקודות רציונליות.

מקורות
------

* Harvey Cohn, Introduction to the construction of class fields, פרק 5.

ראו גם
------

* גנוס (טופולוגיה)
שגיאות פרמטריות בתבנית:אישיות רבנית   
פרמטרים [ 1 ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**רבי צבי צדוק דומב** (ה'תרע"ו – כסלו ה'תשנ"ז) היה רבה של הוד השרון, וקודם לכן רבן של אייכשטאט וגיבלשטאט בגרמניה. מחבר ספרי 'אמרי צבי'.

ביוגרפיה
--------

נולד בשנת 1914 ברוזוודוב שבגליציה הפולנית, לרבי יהושע וחיה נעשא. רבי צבי היה נצר לרבנים לאדמו"רי בעלז. המשפחה מנתה שלושה ילדים: גיטל, יצחק וצבי. כבר בילדותו נודע בגאוניותו ובגיל מצוות שלט בתלמוד בבלי בעל פה ונודע בכל גליציה כעילוי. למד בישיבת "כתר תורה קיבוץ גבוה" אצל רבי שלמה רבינוביץ מרדומסק, ואחר כך בישיבת רבי אברהם יעקב הורוביץ מפרוביזנא, מחבר ספר 'צור יעקב', ועל ידו הוסמך להוראה. כשהרב מפרוביזנא מונה לראש ישיבת חכמי לובלין עם פטירת רבי מאיר שפירא – עבר רבי צבי עם רבו לישיבת חכמי לובלין. היה נוסע להולשיץ לרבי ישכר דוב מבעלז.

בזמן מלחמת העולם השנייה הוגלתה משפחתו לסיביר. רבי צבי עסק במקום בחיזוק רוחם של היהודים. בסיום מלחמת העולם השניה נישא לרויזא, נכדה לרבנים מפורסמים וביתו של הסופר יוסף דוד מיטלפונקט.

לאחר נישואיו מונה לרבה של אייכשטט בגרמניה ולאחר מכן כרבה של גיבלשטט. בערים אלו סייע רוחנית וגשמית לפליטי המלחמה, והקים בתי אבות ובתי יתומים.

בשנת ה'תש"י (1950) עלה לארץ ישראל, ומונה לרב של כפר הניצחון, לימים גני צבי. עם הזמן כיהן גם כרב של נווה הדר ורמת הדר. לאחר הקמת הוד השרון מונה לרב המושבה, שם הקים תלמוד תורה ופסק דינים והלכות עד ליומו האחרון. בארץ התקרב לחזון איש. בזמן כהונתו כאב בית דין בהוד השרון פרסם ספרים "אמרי צבי" (על ספר הפרנס) ושו"ת "אמרי צבי" על שולחן ערוך.

רבי צבי דומב נפטר בכסלו תשנ"ז (1996), נקבר בבית החיים סגולה בפתח תקוה, צמוד לאהל האמרי יוסף מספינקא.

משפחתו
------

אשתו, הרבנית רויזא, הייתה יושבת ראש איל"ן ברמתיים, ופעלה רבות באיסוף תרומות ובדאגה למכשירי עזר לנכים.

לרב צבי שבעה ילדים הממשיכים את מורשתו: הרב יהושע הממלא את מקומו ברבנות הוד השרון, רב וראש כולל בחסידות ספינקא בבני ברק ומחבר ספרי 'אמרי יהושע', איתמר, פרופ' מנחם, פרופ' אברהם, מרדכי, אהרון וחיה.

לקריאה נוספת
------------

* גליון קוראי עונג, חסידות בעלזא, ירושלים, כסלו תשנ"ז.

קישורים חיצונים
---------------

* הרב יהושע דומב, **צבי לצדיק**, א, תולדות חייו של הגאון החסיד רבי רבי צדוק צבי דומב זצ"ל, באתר אוצר החכמה
* רבי צבי דומב, **אמרי צבי**, כולל: שאלות ותשובות ובירורי הלכה, באתר אוצר החכמה
* מכתב בכתב ידו לקניה באתר בידספירט.

הערות שוליים
------------


1. ↑  חסידות בעזלא, **גליון קוראי עונג**, תשנ"ז.
2. ↑  באתר עיריית הוד השרון.
3. ↑  יהושע דומב, **צבי לצדיק**, תשנ"ט.
**התזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה** היא תזמורת הנוער הסימפונית הלאומית של מדינת ישראל, המאגדת נגנים צעירים מוכשרים מכל רחבי הארץ.

היסטוריה
--------

התזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה נוסדה בשנת 1984 על ידי חנן זוז, שלום רונלי-ריקליס וברונו לנדסברג, בשיתוף עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, בשאיפה להקים חממה לטיפוח דור העתיד של נגני התזמורות בישראל, ואגב כך להחיות את המסורת המפוארת של תזמורת הגדנ"ע, שפעלה בשנות ה-50 ובשנות ה-60 של המאה ה-20 והייתה לסיפור הצלחה בישראל ובעולם. החל משנת 2005 התזמורת מנוהלת על ידי המרכז למוזיקה ירושלים, בשיתוף פעולה הדוק עם המנצח זאב דורמן, שהוביל אותה במשך שנים רבות.

להקמת התזמורת מונתה יפה שרת שניהלה את התזמורת במשך עשר שנים. בתקופה זו עבדו עם התזמורת מספר מנצחים מפורסמים, ביניהם קלאודיו אבאדו, קורט מאזור, רפאל פריבק דה בורגוס, בנג'מין זנדר, מנדי רודן, זובין מהטה ולהב שני.

על התזמורת ניצחו הנס פטר אוקסנהופר (אוסטריה), אי-אן שו (סין-ישראל), אבנר בירון, סלבדור ברוטונס (ספרד), נועם צור, יוהאנס וילדנר (אוסטריה), אילן וולקוב, ירון טראוב (ולנסיה-ישראל), ארתור פוסט (ארצות הברית), קשישטוף חוז'לסקי ואריאל צוקרמן (גרמניה-ישראל). בין רגעי השיא של פעילות התזמורת: סיור משותף בגרמניה עם תזמורת ריאס הצעירה, ששיאו קונצרט והקלטה באולם הפילהרמונית של ברלין לרגל יובל ה-60 למדינת ישראל (2008) וקונצרט משותף עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית (2009).

הפעילות
-------

כיוון כלים לפני ביצוע הסימפוניה התשיעית (מן העולם החדש) של דבוז'אק
נגני התזמורת נבחרים ברובם הגדול על סמך מבחני קרן התרבות אמריקה-ישראל. במקרים מיוחדים מצורפים צעירים מוכשרים שאינם מזוכי מלגות הקרן.

רובם הגדול של 90 חברי התזמורת הם בני 14 עד 18, אבל לעיתים קרובות חוברים אליהם כמה בוגרים צעירים, בני 19–20, המשרתים בצה"ל כמוזיקאים מצטיינים.

התזמורת מתכנסת פעמיים בשנה לעבודה משותפת: שבוע בחנוכה ושבועיים-שלושה בחופשת הקיץ. בכל כינוס כזה מתקיים גיבוש אמנותי וחברתי וחזרות על רפרטואר סימפוני ליצירות שאינן מהוות חלק מחווייתם המוזיקלית היומיומית. בשנות השתתפותם בתזמורת זוכים הצעירים לקבל הדרכה מטובי הנגנים והמורים מישראל ומן העולם.

בנוסף קיימים מפגשים עם מלחינים ויוצרים, סדנאות קצב ושירה במקהלה. בכל מפגש מתמודדים הצעירים עם יצירות מתקופות שונות ומכינים תוכנית מגוונת של קונצרט סימפוני מלא, המבוצע בהיכל התרבות בתל אביב, באולם הנרי קראון בתיאטרון ירושלים ולפעמים גם באודיטוריום חיפה.

צוות ניהול התזמורת
------------------

* **יוסי ארנהיים,** חלילן ראשי בתזמורת הפילהרמונית הישראלית, מנהל תוכנית נשפנים מצטיינים במרכז למוזיקה ירושלים.
* **יורם קליגמן,** מנהל ארגוני של תוכניות המוזיקאים המצטיינים במרכז למוזיקה ירושלים.

שותפים
------

התזמורת פועלת מיום הקמתה בסיוען של התזמורת הפילהרמונית הישראלית וקרן התרבות אמריקה-ישראל. מייסדי התזמורת הם ברונו לנדסברג וחנן זוז, אליהם הצטרפו הקרן לירושלים, קרן לאזוף, תא"ל (מיל') נחמיה דגן, בסיוע ניהולי של קרן קרב ליוזמות בחינוך, ההקדש ע"ש ביאטריז (בת שבע) כהן, קרן Seed The Dream, סנו, קרן הורביץ, וקרן מלגות נגן מצטיין ע"ש משה שלוש.

קישורים חיצוניים
----------------

* התזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה, דף שער בספרייה הלאומית
* התזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה, באתר המרכז למוזיקה ירושלים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007300920205171
* LCCN: no2004112498
* VIAF: 140089710
* WorldCat (עם VIAF): 140089710

 |
**גנונים** (שם מדעי: **Cercopithecinae**) היא תת-משפחה במשפחה קופים בעלי זנב, המכילה כ-70 מינים. בין השאר נמנים בה הבבון, המקוק וקוף ירוק. תפוצת מרבית מהגנונים היא באפריקה שמדרום לסהרה, למרות שהמקוקים נפוצים בחלקים אחרים של העולם גם כן.

מאפיינים
--------

מספר המינים הרב והמגוון הרחב שלהם מציב מאפיינים רבים. חלק מן המינים במשפחה הם בעלי זנב, ולחלק יש זנב קטן או ללא זנב כלל. חלקם מתגוררים על עצים, וחלקם שוכני קרקע. תת-המשפחה חיה באקלימים שונים, מסוואנה ועד לפסגות הרים משולגות. הם אוכלי כל, ולהם כיסים בלחייהם לאגירת מזון. הקופים חברותיים, וחיים בקבוצות גדולות. ההריון נמשך 6-7 חודשים, והוולד מגיע לבגרות מלאה בגיל שלוש עד חמש שנים. אורך החיים המקסימלי הוא 50 שנה.

מיון
----

מקובל לחלק את תת-המשפחה לשני שבטים: **Cercopithecini** ו-**Papionini**:

* שבט **Cercopithecini**
	+ מין יחיד מנגבי הביצות (*Allenopithecus nigroviridis*)
	+ טלפוין (*Miopithecus*)
	+ מין יחיד פרש אדום (*Erythrocebus patas*)
	+ קוף ירוק (*Chlorocebus*)
	+ גנון (*Cercopithecus*)
* שבט **Papionini**
	+ מקוק (*Macaca*)
	+ מנגבי מצוייץ (*Lophocebus*)
	+ מין יחיד קיפונג'י (*Rungwecebus kipunji*)
	+ בבון (*Papio*)
	+ תרופיתקוס (*Theropithecus*)
	+ מנגבי (*Cercocebus*)
	+ מנדריל (*Mandrillus*)

בעבר היו בסוג מינים גדולים מאוד כמו הדינופיתקוס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גנונים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADW
* ITIS
* NCBI
 |
**MAC spoofing** היא טכניקה לשינוי כתובת MAC של כרטיס רשת (NIC) שניתנה לכרטיס בעת הייצור במפעל ולכאורה אינה ניתנת לשינוי, שכן כתובת ה-MAC, צרובה על כרטיס הרשת. לעומת זאת, מנהלי התקנים רבים מאפשרים שינוי של כתובת ה-MAC. בנוסף, ישנם כלים אשר יכולים לגרום למערכת ההפעלה להאמין שכתובת ה-MAC של כרטיס הרשת שלה תהיה אחת שיבחר המשתמש. ההליך של מיסוך כתובת ה-MAC נקרא MAC spoofing. בפועל פעולת MAC spoofing משנה בעיני המתבונן את זהות המחשב, והפעולה ניתנת להשגה בקלות יחסית.

מוטיבציה
--------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
שינוי של כתובת MAC יאפשר לעקוף רשימת בקרת גישה על שרתים או נתבים, על ידי כך שיחביא את המחשב על רשת מסוימת מאחורי זהות מזויפת או יאפשר לו להתחזות למחשב אחר ברשת. ישנן סיבות לגיטימיות כמו גם בלתי-חוקיות לביצוע MAC spoofing.

ראו גם
------

* ARP spoofing
* DNS spoofing

הערות שוליים
------------

1. ↑  Cardenas, Edgar D. "MAC Spoofing--An Introduction". *GIAC Security Essentials Certification*. SANS Institute. נבדק ב-8 בפברואר 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**גני בָּאָבוּר** (בפרסית: **باغ بابر**) הנמצאים בקאבול, בירת אפגניסטן, הם פארק היסטורי המשמש למקום קבורתו של באבור, אבי האימפריה המוגולית. לפי ספר זיכרונותיו של באבור, באבורנאמה, באבור עצמו קרא לתחילת בניית הגנים בשנת 1528 אשר עוד בשנות שלטון יורשיו שימשו חשובים ומרכזיים למען מורשתו ושימור דמותו.

הגן הוצב כסדרה של 15 טרסות מדורגות על צלע גבעה בדרום מערב קאבול. צירו מצביע לעבר מכה. קברו של באבור ממוקם על הטרסה הארבע עשרה והיה מוקף במקור במסך שיש לבן. אף על פי שהמסך נהרס במלחמה ובוונדליזם במאה ה-20 (מלחמת אפגניסטן ועוד), הוא נבנה מחדש בין השנים 2002–2006.

היסטוריה
--------

קברו של באבור
על הטרסה ה-13 (מתחת לבאבור), בנה שאה ג'האן מסגד קטן בשנים 1645–1646. הוא גם בנה מחדש את תעלות המים הזורמות בציר המרכזי של הגן, והוסיף שוק בבסיס הגן. ברמה החמש עשרה נקברה בתו של באבור, רוקאיה סולטאן בגום (נפטרה ב-1626), בקבר עם מסך ג'אלי משיש.

במאה ה-17 חלו שינויים גדולים בגן. החל משנת 1642, רעידת אדמה פגעה בקירות הגן ובמסגד של שאה ג'האן. בשנות השמונים של המאה ה-17 שיפץ השליט המקומי אמיר עבדול-רחמן חאן את הגנים בסגנון שהשפיע יותר על הטעמים האירופיים מאשר על האדריכלות המוגולית. הוא הוסיף ביתן מרכזי ומגורים גדולים, הידועים בשם ארמון המלכה, עבור אשתו של באבור ביבי חלימה.

הגן הוסב לגן ציבורי בתקופת שלטונו של נאדיר שאה בשנות ה-30 של המאה ה-18 עם בניית בריכות, מאגרים וגני פרחים במורד הציר המרכזי של הנוף. לבסוף, בריכת שחייה וחממה מודרניים הוקמו בשנות ה-80 של המאה ה-20.

לוחמה בין פלגים מתחרים בקאבול היוותה איום רציני החל משנת 1992 בפעולות המלחמה של הטליבאן. הלחימה באזור גרמה לשריפה שהרסה את ארמון המלכה, והמסגד נפגע קשות. משאבות השקיה נגנבו והעצים שנותרו נחתכו לעצי הסקה. גרוע מכך, מוקשים ואמצעי לחימה לא מפוצצים הפכו את הגן לשטח הפקר מסוכן.

בשנת 2011 בוצעו פעולות להחזיר את הגן לתקנו ולהסדיר את המקום, כמו גם להוציא את כלל המוקשים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גני באבור** בוויקישיתוף
* גני באבור, באתר אדריכלות מוסתרת
**דקר מגניסכוטוס** (שם מדעי: *Epinephelus magniscuttis*) הוא מין דג גדול ממשפחת הדקריים, החי במימי האוקיינוס ההודי ומזרח האוקיינוס השקט באזורים הטרופיים של האזור האינדו-פסיפי. דקר זה לא נחקר הרבה והוא תואר בשנת 1863 כשהוא משויך לסוג הגדול דקר.

מין דקר זה יכול להגיע לאורך 150 ס"מ ולמשקל מרבי של 50 ק"ג בזכרים, הגדולים יותר מהנקבות. הוא בעל סנפירים פרוקים כהים ובעל קשקשים ורודים-בהירים המנומרים בנקודות שחורות לאורך הגוף. ראש הדקר גדול עם עיניים שחורות גדולות ולסתות בולטות רחבות, כשהלסת התחתונה מכילה שני זוגות שיניים.

הדקר מצוי בטבע בימים טרופיים ונצפה במימי קוואזולו-נטאל שבדרום אפריקה, מוזמביק, ראוניון, מאוריציוס, הודו, המפרץ הפרסי, קלדוניה החדשה, הפיליפינים, גינאה החדשה, שונית המחסום הגדולה שבאוסטרליה, פיג'י וטונגה. הוא חי בעומק של 50 עד 300 מטרים סביב שוניות ושוניות אלמוגים וכן לאורך חופים חוליים או בוציים והצעירים חיים במים רדודים מאוד קרוב לחוף. זהו דג טורף הניזון מדגים אחרים, רכיכות וסרטנים שהוא תופס ממארב.

הדקר נידוג לאורך תחומי מחייתו ומצב שימורו בטבע הוא ללא חשש.

קישורים חיצוניים
----------------

* דקר מגניסכוטוס, באתר ITIS (באנגלית)
* דקר מגניסכוטוס, באתר NCBI (באנגלית)
* דקר מגניסכוטוס, באתר FishBase (באנגלית)
* דקר מגניסכוטוס, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דקר מגניסכוטוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
**יבגרף סורוקין** (ברוסית: **Евгра́ф Семёнович Соро́кин**;‏ 18 בדצמבר 1821 – 1892) היה אמן ומורה רוסי; ידוע בציורים היסטוריים, דתיים וז'אנרים.

ביוגרפיה
--------

החשיפה הראשונה שלו לאמנות הגיעה מצייר אייקונים בירוסלב. לאחר תקופת הכשרה, כומר מקומי שאהב את עבודתו הציע לו ליצור ציור של פטר הגדול המגלה את האמן, אנדריי מטווייב. לכבוד הביקור הקרוב של הצאר ניקולאי הראשון. ציור זה הוצג בפני הצאר, שהתרשם מספיק כדי להוציא הוראה שסורוקין ילמד באקדמיה הקיסרית לאמנויות יפות.

בשנת 1841, הוא נכנס לאקדמיה תחת פיקוחו של אלכסיי מרקוב. בשנה שלאחר מכן הוא כבר זכה לשבחים ממועצת האקדמיה. הוא זכה במספר מדליות כסף וב-1847 זכה במדליית זהב על עיבודו של "דניאל בגוב האריות". שנתיים לאחר מכן, ציורו של הגיבור העממי, איאן אוסמובטס, זיכה אותו במדליית זהב ובמלגה ללימודים באירופה. הוא היה בספרד מ-1851 עד 1854 ובאיטליה מ-1855 עד 1859. הוא ערך ביקור גם במצרים ובסוריה. כמה מהעבודות שיצר בספרד הן מהידועות שלו.

ב-1859 חזר לרוסיה והתמנה למורה בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה, שם שהה עד מותו.

ב-1861 הוא זכה בתואר "אקדמי" ויצר ציורי מזבח לקתדרלת אלכסנדר נייבסקי החדשה בפריז.

מאוחר יותר, הוא עבד בקתדרלת ישו המושיע והשלים כמה תמונות שפיודור ברוני השאיר לא גמורות.

עבור עבודה זו, הוא קודם לדרגת "פרופסור" בשנת 1878.

תאריך מותו המדויק אינו ידוע.

גלריה
-----

* חיזור, 1858 חיזור, 1858
* הצליבה, 1873 הצליבה, 1873
* צוענים בספרד, 1853צוענים בספרד, 1853
* קבצנית בספרד, 1852קבצנית בספרד, 1852

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יבגרף סורוקין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kenneth, Yevgraf Sorokin, www.rusartnet.com (ב־British English)
**מזבחות האחים הפלינים**, הידועה גם בשם **מזבחות הפלינים**. הייתה עיר נמל השייכת לקרתגו. העיר נמצאה מדרום למפרץ סירטיס, וממזרח ללפטיס הגדולה. שמה של העיר הגיע לה על פי האגדה משמם של אחים שמסרו את נפשם למען קרתגו. העיר הייתה הגבול בין קרתגו לבין קירנה, ומאוחר יותר בין שושלת תלמי. מיקומה המדויק כיום שנוי במחלוקת, ככל הנראה באזור אל-עגילה בלוב.

האגדה
-----

לפי האגדה קרתגו וקירנה, לחמו זו בזו במשך זמן רב ואף אחת לא גברה על השנייה. על כן החליטו שתי הערים לשלוח שליחים כל אחת לכיוון השנייה, ומקום פגישתם יהיה הגבול. שליחי קרתגו האחים פליני יצאו ראשונים, אולם היוונים התעכבו. וכאשר נפגשו לבסוף, גילו שהקרתגים הקדימו אותם בהרבה. היוונים זעמו והציבו בפני הקרתגים שתי אפשרויות, למות ולהיקבר במקום שאליו הגיעו, ושם יהיה הגבול. או להישאר בחיים, ולהניח ליוונים לקבוע את הגבול בעצמם. האחים הפלינים בחרו באפשרות הראשונה, ונקברו חיים בגבול החדש. הקרתגים בנו מזבחות לזכרם, וכך קיבל המקום את שמו.

ראו גם
------

* שער האחים הפילאנים

לקריאה נוספת
------------

* גאיוס סאלוסטיוס קריספוס. **קאטילינה, יוגורתא, קטעים מדברי הימים**. תרגמה מרומית שרה דבורצקי. ירושלים, מוסד ביאליק, תשכ"ח (1968). עמ' 115, סיפורם של האחים הפלינים.

קישורים חיצוניים
----------------

* Valerius Maximus, **Memorable Deeds and Sayings: One Thousand Tales from Ancient Rome**, p. 188
* Nathaniel Hooke, **he Roman History: From the Building of Rome to the Ruin of the Commonwealth**, p. 14
* Jean Baptiste Bourguignon d' Anville, **Compendium of ancient geography**, p. 188

הערות שוליים
------------

1. ↑  סלוסטיוס טוען שהדבר קרה באשמת סופת חול.
**גיל נתנזון** (נולד ב-13 ביולי 1976) הוא שחקן ומנהל ארגון השמה לאומנים של"ש, אותו יזם בשנת 2008.

ביוגרפיה
--------

גיל נתנזון נולד וגדל ברעננה. את שירותו הצבאי מילא בלהקת הנח"ל, ומיד אחר כך החל את לימודיו בבית הספר הגבוה לאמנויות הבמה "בית צבי" כמו כן למד משחק מול מצלמה בהוראת רות דייכס. במהלך לימודיו בבית צבי, שיחק נתנזון בתפקידים ראשיים בהצגות "בריטניקוס" (בריטניקוס), מאת ז'אן ראסין (בבימוי ארתור קוגן), "אליזבת מלכת אנגלייה" (לורד אסקס), מאת פרדיננד ברוקנר (בבימוי עידו ריקלין), "קרנפים" (דודאר) מאת אז'ן יונסקו (בבימוי יוסף פיצ'חדזה), "אבות ובנים" (יבגני בזארוב), מאת בריאן פריל (בבימוי עידו ריקלין), "עקומים", "חפש והשמד", "הוליווד".

בתיאטרון הספרייה כיכב נתנזון בתפקיד הראשי בהצגות "דויד" (בתפקיד דויד), "הבחורים בדלת ממול" (ברי קלמפר), "שיער" (ברגר). עם סיום לימודיו עבר נתנזון לשחק בתיאטרון בית ליסין, שם שיחק בהצגות "מירל'ה אפרת" (דוניה), מאת יעקב גורדין ובבימוי מיכה לבינסון. ההצגה זכתה בתואר הצגת השנה בטקס פרסי התיאטרון, כמו כן שיחק בהצגה "צור וירושלים" (העלם), בבימוי יוסי ישראלי.

נתנזון שיחק בתפקיד ראשי ב"תיאטרון הרצליה" במחזמר "רחוב טוב" (גיא), מאת חנן פלד. והופיע במחזמר "בת הים הקטנה" (הנסיך) ובאופרה "הנגנים מברמן" (הנסיך) ובאופרה "על אדונים ומשרתים", בתפקיד ווספונה המספר.

במסך לקח חלק בסדרות הטלוויזיה "משחק החיים" ששודרה בערוץ 3, ב"טיפול נמרץ"ששודרה בטלעד, וב"כנגד כל הסיכויים". 

ב-2007 השתתף בסדרה "בשורות טובות", בתפקיד יונתן. באותה שנה הצטרף לעונה השנייה של הסדרה "קצות האצבעות" ו"אלטלנה" בתפקיד יצחק רבין.

ב-2010 שיחק במיני-סדרה "נבלות", ב"קרטושקס" ובפרסומת להיינקן, ב-2016 לוהק לסדרה "עקרון ההחלפה".

בקולנוע שיחק בתפקיד ראשי בסרטים "הנעלם", "שישה מיליון רסיסים", "יום חמישי" ו"חנות האבידות והמציאות של אלקלעי". מ-2003 משמש נתנזון כמדבב, ובין השאר דיבב את מנהיג הצבים לאונרדו בסדרה "צבי הנינג'ה" ואת ריבן ב"מועדון ווינX".

כמו כן הוביל את הפרסומות ל"מעריב לנוער", ל"yes הטלוויזיה בלוויין" (רומיאו), ל"קוקה-קולה" ב-2004, ל"חיש גד" ב-2006 ול"ילו" ב-2007.

בשנת 2005 לקח נתנזון חלק בהקמתו של ארגון השחקנים של"ש - שחקנים למען שחקנים. הארגון נועד לסייע לשחקנים ולשחקניות במציאת עבודה בתחום המשחק. הארגון פועל על בסיס חופש המידע והעיסוק. ארגון השחקנים הוכר רשמי בשנת 2008[דרוש מקור].

קישורים חיצוניים
----------------

* גיל נתנזון, ברשת החברתית טוויטר
* גיל נתנזון, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* גיל נתנזון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* שי בר יעקב, "אבות ובנים": אין תקציב. יש תיאטרון, באתר ynet, 1 ביולי 2003
פירוש נוסף ערך זה עוסק באי באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו סיפל.

**האי סיפל** (באנגלית: **Siple Island**) הוא אי גדול ממזרח למפרץ ריגלי במדף הקרח גץ למול חוף באקוטיס בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.

אורכו של האי 119 קילומטרים, ושטחו 6,390 קמ"ר.

שיא גובהו של האי בהר הגעש הר סיפל (הר געש מסוג חרוט מגן), שגובהו 3,110 מטרים מעל פני הים. בשל כך הוא האי ה-15 בגובהו בעולם.

היסטוריה
--------

### גילוי האי

האי מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית במסגרת מבצע "קפיצה לגובה" בשנים 1965–1959.

### מקור השם

שמו של האי (וההר הגבוה שבו) ניתנו לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים בשנת 1967.

האי וההר נקראים על שמו של חוקר אנטארקטיקה פול אולמן סיפל (**Paul Allman Siple**), שהיה חבר במשלחת החקר של אדמירל בירד.

ריבונות
-------

כמו שאר ארץ מרי בירד, האי סיפל הוא טרה נוליוס, משמע שזהו שטח שלא נטענת עליו ריבונות. אך עם זאת, בשנת 2008 הוקמה מדינה לכאורה בשם פלנדרנסיס (אנ') הטוענת לריבונות על 5 איים של ארץ מרי בירד, ביניהם סיפל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סיפל** בוויקישיתוף
* האי סיפל, באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* האי סיפל, באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* האי סיפל, באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מחשבון מרחקים - המרחק מהאי סיפל לאתרים סמוכים

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
**מזבח** הוא קבוצת כוכבים קטנה בשמי הדרום הממוקמת בין הקבוצות עקרב ומשולש דרומי באזור של שביל החלב שעשיר בצבירי כוכבים. הקבוצה הייתה אחת מ-48 הקבוצות המקוריות של תלמי והיא נחשבת לקבוצה הדרומית ביותר מביניהן.

כוכבים עיקריים
--------------

**α במזבח** הוא כוכב לבן-כחלחל במרחק של כ-270 שנות אור ועם בהירות נראית משתנה בין דרגות 2.8 ו-3.1. זהו הכוכב השני בבהירותו בקבוצה.

**β במזבח** הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה, זהו על-ענק כתום במרחק של כ-650 שנות אור ועם בהירות מדרגה 2.8.

**γ במזבח** הוא כוכב זוגי במרחק של מעל 1,000 שנות אור המורכב מעל-ענק לבן-כחלחל עם בהירות מדרגה 3.5 ומכוכב הסדרה הראשית לבן עמום בהרבה עם בהירות מדרגה 10.

**ζ במזבח** הוא ענק כתום במרחק של כ-570 שנות אור עם בהירות מדרגה 3.1.

**μ במזבח** הוא כוכב צהוב במרחק של כ-50 שנות אור ועם בהירות מדרגה 5.1. ככל הנראה יש לכוכב זה מערכת של לפחות ארבעה כוכבי לכת, כאשר ייתכן שאחד מהם הוא סלעי.

גרמי שמיים מעניינים נוספים
--------------------------

הקבוצה מכילה מספר צבירים כדוריים שהבהיר מביניהם הוא NGC 6397. הצביר מכיל כ-400,000 כוכבים ונמצא במרחק של כ-7,200 שנות אור, כך שהוא בין הצבירים הכדוריים הקרובים ביותר למערכת השמש. הצביר ניתן לצפייה במשקפת והוא נראה ככתם מטושטש עם בהירות מדרגה 7. בטלסקופים גדולים ניתן להבחין בכוכבי הצביר.

NGC-6397 בתמונה של טלסקופ החלל האבל

מיתולוגיה
---------

במיתולוגיה היוונית הקבוצה זוהתה כמזבחו של הקנטאור כיירון ושמה הלטיני המקורי היה Ara Centauri (המזבח של כירון). לפעמים היא הוזכרה גם כמזבחו של דיוניסוס. באיורים הופיע שביל החלב כעשן היוצא מהמזבח.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מזבח** בוויקישיתוף
* Star Tales - Ara
* The Deep Photographic Guide to the Constellations - Ara
* מזבח, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| 88 קבוצות הכוכבים המודרניות |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אוקטנט • אוריון • אינדיאני • אנדרומדה • ארידנוס • אריה • אריה קטן • ארנבת • ברבור • בתולה • גביע • גדי • ג'ירף • דג דרומי • דג זהב • דג מעופף • דגים • הדובה הגדולה • הדובה הקטנה • דולפין • דלי • דרקון • הר השולחן • הרקולס • זאב • זבוב • זיקית • חד קרן • חץ • טווס • טוקאן • טלה • טלסקופ • יונה • ירכתי הספינה • כלב גדול • כלב קטן • כלבי ציד • כן ציור • כתר דרומי • כתר צפוני • לווייתן • לטאה • לינקס • מאזניים • מגן • מזבח • מחוגה • מיקרוסקופ • מפסלת • מפרש • מצפן • משאבה • משולש • משולש דרומי • נבל • נושא הנחש • נחש • נחש מים • נחש מים קטן • נשר • סוסון • סקסטנט • סרגל • סרטן • עגור • עגלון • עוף החול • עורב • עקרב • פגסוס • פסל • פרסאוס • ציפור גן עדן • הצלב הדרומי • קנטאור • קסיופאה • קפאוס • קשת • רשת • שדרית • רועה דובים • שועלון • שור • שעון מטוטלת • שערות ברניקי • תאומים • תנור |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1064602274

 |
**אלי דדון** (נולד ב-5 במאי 1956) הוא ראש המועצה המקומית בית דגן מאז 2018. זוהי הכהונה השנייה של דדון בתפקיד לאחר שכיהן גם בשנים 1983–2012. בעבר כיהן כמנהל הכללי של מפעל הפיס.

ביוגרפיה
--------

נולד במושב מחסיה שבפרוזדור ירושלים. משפחתו הגיעה לבית דגן כשהיה בן חמש. הוא למד בבית ספר יסודי דתי ביישוב ובפנימית "גבעת וושינגטון". שירת בצה"ל כמפקד טנק בשריון והשתחרר ב-1977. הוא החל ללמד בתיכון ברמלה גאוגרפיה ולהדריך טיולים. במקביל למד לתואר ראשון גאוגרפיה ולימודי ארץ ישראל באוניברסיטת בר-אילן. בהמשך השלים תואר שני במדעי המדינה ובביקורת פנימית וציבורית מאוניברסיטת בר-אילן. לקראת הבחירות המקומיות ב-1978 הקים יחד עם צעירים אחרים מבית דגן רשימה עצמאית שזכתה בבחירות בשני מושבים והוא היה לחבר מועצה. בבחירות 1983 התמודד ברשימה עצמאית מול מועמד הליכוד, והוא נבחר לראשונה לתפקיד ראש המועצה המקומית בית דגן, לאחר סיבוב שני, בגיל 28. אחר כך התמודד מטעם הליכוד, זכה 5 פעמים נוספות בבחירות וכיהן כראש המועצה במשך 29 שנים. 

בשנת 2012 מונה לתפקיד מנכ"ל מפעל הפיס. קידומו של דדון לתפקיד המנהל הכללי הוצע על ידי יושב ראש מפעל הפיס עוזי דיין. בנוסף לדדון, התמודדו על התפקיד גם האלופים במילואים איתן דנגוט ויאיר נוה, וכן יושב ראש הטוטו צחי פישביין. על מינויו של דדון לתפקיד נמתחה ביקורת, בשל היותו חבר במרכז הליכוד. בנוסף על כך, נמתחה ביקורת על שכרו החודשי הגבוה – כ-78 אלף ש"ח, וכן בנוגע לאי-סדרים נוספים. דדון פרש בשנת 2018 והוחלף על ידי עמרי לוטן.

בבחירות לרשויות המקומיות 2018 חזר לתפקיד לאחר שקיבל כ-55% מקולות הבוחרים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  שוש גבאי, אלי דדון ראש מועצת בית־דגן, מעריב, 20 בספטמבר 1989
2. ↑  אריה כספי, דדון גדל בבית־דגן, כותרת ראשית, 23 בנובמבר 1983
3. ↑  ישראל פרץ, הכבוד הלא אבוד, חדשות, 8 במרץ 1988
4. ↑  אילן ליאור, חבר מרכז הליכוד אלי דדון מונה למנכ"ל מפעל הפיס, באתר הארץ, 18 באוקטובר 2012  
יובל אזולאי, ‏זה סופי: אלי דדון מונה היום למנכ"ל מפעל הפיס, באתר גלובס, 18 באוקטובר 2012
5. ↑  טל וולק, ‏המועמדים למנכ"ל מפעל הפיס: אלופים במיל', ראש עיר ויו"ר הטוטו, באתר גלובס, 1 בדצמבר 2015
6. ↑  אורה קורן, מקורב לפיס: "לחצים פוליטים למינוי אלי דדון למנכ"ל", באתר TheMarker‏, 15 באוגוסט 2012
7. ↑  אורן פרסיקו, בין גלים לבין קצף, באתר העין השביעית, 29 בספטמבר 2015
8. ↑  שוקי שדה, מה עושים עם המיליארדים שנכנסים כל שנה למפעל הפיס?, באתר TheMarker‏, 5 ביולי 2014
9. ↑  יובל אזולאי, ‏דירקטוריון מפעל הפיס בחר בעמרי לוטן לתפקיד המנכ"ל, באתר גלובס, 29 בספטמבר 2016
10. ↑  אטילה שומפלבי ואלכסנדרה לוקש, אחרי מנכ"לות הפיס - חזר לראשות בית דגן, באתר ynet, 4 בנובמבר 2018
**ניר בר-און** (נולד ב-28 בינואר 1974) הוא קצין בצה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, מנהל מערך הדיגומים בנתב"ג, שימש כמפקד מרכז בידוד והחלמה במפקדת "אלון". בעבר כיהן כמפקד המרכז לאימון מפקדות בבית-הספר לפיקוד, שליטה ומטה מבצעי, כראש מטה וסגן מפקד עוצבת האש, כמפקד גדוד גפן וכמפקד גדוד נחשון.

שירות צבאי
----------

עם גיוסו לצה"ל באוגוסט 1992, התנדב לחטיבת הצנחנים ושובץ בגדוד 202. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בתום הקורס שימש כמפקד צוות בבה"ד 1 ולאחר מכן שב לחטיבה כמפקד מחלקה בגדוד. בשנת 1997 שימש כמפקד פלוגה בגדוד 101 והוביל אותה בלחימה בדרום לבנון. בשנת 1999 מונה לקצין המבצעים של עוצבת חירם ולאחר מכן שימש כמפקד פלוגה בבה"ד 1. בשנת 2001 יצא ללימודים אולם בשל האינתיפאדה השנייה נקרא לשוב ולשמש כקצין אג"ם בחטיבת אפרים בשנת 2002. בשנים 2005-2004 שימש בר-און כסמג"ד בסיס האימונים של חטיבת הצנחנים וכסמג"ד גדוד 890. ובשנים 2008-2006 שימש כמפקד גדוד נחשון. בר-און פיקד על הגדוד בפשיטה שתכליתה מעצר מספר פעילי טרור בטולכרם, שבמהלכה נפצע בידו מירי שביצע לעברו אחד המחבלים. בר-און הרג את המחבל והמשיך לפקד על הכוח. כאשר הגיע מח"ט הגזרה, ערן ניב, הסכים להתפנות אולם לאחר זמן קצר ומשקיבל טיפול רפואי שב לשטח לפקד על הגדוד עד גמר הפעולה.

בתפקידו הבא פיקד על גדוד הדס בבה"ד 1 ובשנים 2010-2009 על גדוד גפן
. בשנים 2014-2011 שימש כקצין המבצעים של פיקוד המרכז. בשנת 2014 הועלה לדרגת אל"ם ומונה לסגן וראש מטה עוצבת האש, וכיהן בתפקיד בין היתר במבצע צוק איתן. בשנים 2018-2016 שימש כמפקד המרכז לאימון מפקדות בבית-הספר לפיקוד, שליטה ומטה מבצעי. בסיום תפקידו יצא בר-און לחופשת שחרור. בר-און משמש במילואים כמפקד מרכז בידוד והחלמה במפקדת "אלון"

בר-און, בוגר קורס מנהלי אבטחת תעופה אותו סיים בשנת 2021 לאחר הקורונה.

מאז יוני 2021 תפקד כמנכ"ל פעילות דיגום הקורנה בחברת פמי, וכיום ממנכ"ל את כלל שירותי בריאות הנפש בחברת פמי הניתנים לקופות החולים, למגזר הציבורי ולחברות הביטוח.

לבר-און תואר ראשון במנהל עסקים ומערכות מידע בהצטיינות מטעם המרכז האקדמי רופין ותואר שני במנהל עסקים מטעם אוניברסיטת בן-גוריון. אחיו הגדול הוא תא"ל יצחק בר.

קישורים חיצוניים
----------------

* יהושע בריינר‏, המג"ד שנפצע: עוד הלילה אשוב לפעילות, באתר וואלה!‏, 21 בינואר 2008.
* \* חנן גרינווד, ‏"אלפי ישראלים מפירים בידוד", באתר ישראל היום, 16 בספטמבר 2020.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אביחי בקר, בניגוד לאווירת הנכאים הציבורית, הארץ, ‏ 13.03.1998, כפי שהועלה באתר פרש.
2. ↑  רועי שרון, נעצר 6 שנים אחרי הפיגוע, באתר nrg‏, 26 במרץ 2008.
3. ↑  אפרת וייס, מג"ד שנפצע בהתקלות: התעקשתי להישאר בשטח, באתר ynet, 21 בינואר 2008.
4. ↑  ירדן וינטר ורינת אביגור, בנות קרב, דובר צה"ל, ‏ 17 במרץ 2010, כפי שהועלה באתר פרש.
5. ↑  בפקמ"ז מתכוננים ליום הנכסה, "ישראל דיפנס", ‏ 29 במאי 2013.
6. ↑  כתבנו בצפון, ‏סמ"ר שחר דאובר ז"ל הובא למנוחות, באתר ישראל היום, 24 ביולי 2014 13:53.
**ילדי המנורה** (באנגלית: **Children of the Lamp**) הוא ספר שנכתב על ידי פיליפ ב' קר (אנ'). זהו ספר פנטזיה עכשווית המספר את סיפורם של גון ופיליפה שבהיותם בני 12 מגלים את היותם ג'ינים (שדים), ובעזרת דודם נמרוד הם לומדים כיצד להשתמש בכוחותיהם.

כרכים
-----

רשימת כרכים| מס' | כותרת | שנת יציאה |
| --- | --- | --- |
| 1 | *הרפתקת אחנאתון* |  |
| 2 | הג'ינית הכחולה מבבל |  |
| 3 | *מלך הקוברות מקטמנדו* |  |
| 4 | סיפורם של השדים הלוחמים |  |
| בסדרה קיימים שלושה ספרים נוספים שלא תורגמו לעברית |

הרפתקאות אחנאתון
----------------

ג'ון ופיליפה גאנט הם תאומים בני 12 לאמא מוכשרת להפליא, אב אדיב מאוד ושני כלבים שאינם מי שהם נראים. המשפחה חיה חיי מותרות בניו יורק. יום אחד, כששיני הבינה שלהם מופיעות בבת אחת, במהלך ניתוח להוצאת שיני הבינה, הם חולמים את אותו חלום שבו מבקש דודם, נמרוד, שיגיעו ללונדון. הוא אומר להם שהם שדים (ג'ינים). כך מתחילה ההרפתקה של חייהם, בה הם עוברים מקהיר ללונדון, נוסעים בפרארי ורודה ורוכבים על גמלים. הרפתקאותיהם של התאומים רצופות התרגשות כשהם עוברים אימונים בשימוש בכוחות החדשים שלהם, אך גם טומנות בחובן סכנה כשהם נלחמים בשבט העופריתים המרושע ובעיקר במנהיג השבט איבליס. עליהם לשמור על האיזון בין מזל טוב ורע בעולם, ולשחרר שבעים ג'נים עתיקים.

הג'ינית הכחולה מבבל
-------------------

ג'ון ופיליפה גאנט, הילדים הג'ינים, נשלחים למשימה מסוכנת של הצלת ספר בעל עוצמה אדירה שנפל לידיים לא נכונות. פיליפה נחטפת, ג'ון נשלח לחלץ אותה ולעזרתו נחלץ גם המשרת קטוע היד רוגנרוטן. רקשאסאס, הג'ין במנורה, ודריוס, נער מצרי בן 12, שמעריץ את אלוף מרוצי המכוניות מיכאל שומכר ועל אף גילו הצעיר, משמש כנהג הצמוד של החבורה המוזרה.

בדרכם לחלץ את פיליפה מהמקום בו היא כלואה, עוברות על הקבוצה הרפתקאות מוזרות, כולל היתקלות לא נעימה עם שני שדים מדבריים רבי-עוצמה ומרושעים עד מאוד, ארוחת צהריים לא שגרתית והתמודדות מול ניסיונות עיקשים לעצור את התקדמותם.

האם יצליחו ג'ון והחברים להתגבר על הקשיים ולהחזיר את פיליפה לניו-יורק בריאה ושלמה?

מלך הקוברות מקטמנדו
-------------------

פורצים מסתוריים שחודרים אל ביתם באישון לילה וכמה מקרי מוות כתוצאה מהכשות נחש קטלניות סוחפים את הילדים הג'ינים, ג'ון ופיליפה גאנט, להרפתקה אדירה ומסוכנת. הפעם מצטרף אליהם באקחוס, חברם הג'ין האמיץ, שמסתבך בעניין לא לגמרי חוקי, וזקוק לעזרתם.
**Someone to Watch Over Me** (בעברית: **מישהו לשמור עלי**) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת הסקוטית סוזן בויל. אלבום הבכורה יצא לאור ב-7 בנובמבר 2011, על ידי חברות התקליטים סייקו ו-קולומביה רקורדס. מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים בסך הכול. האלבום תואר כ"תערובת מגוונת של מוזיקה" אשר כוללת שירים המושפעים מן המכתבים אשר מעריציה של בויל שלחו לה.

עם יציאתו האלבום הגיע למקום השלישי במצעד בילבורד 200.

רקע והצלחה
----------

לימים הכריזה בויל כי האלבום יצא לאור ב-1 בנובמבר 2011, בסדרת הטלוויזיה האמריקאית America's Got Talent, אחרי ששרה בה את השיר "You Have to Be There": שיר שנכתב על ידי אגדות להקת הפופ השוודית אבבא: בני אנדרסון וביורן אולבאוס. אחרי הביצוע אמרה: "אני כה מסופקת מהעבודה שהקהל באולם נהנה מהשיר. נהניתי מאוד לשירו. בנוסף, הייתי מאוד מתוחה לבצע שיר "חדש ומרענן", מסוג שאליו אינני רגילה. כאן, ב-America's Got Talent, התחלתי את הקריירה, ואני שמחה לשוב.".

הופעה בפרסומות
--------------

בממלכה המאוחדת אלבומה קפץ בבכורתו לצמרת טבלת האלבומים הבריטית, כפי שקפצו ברציפות בבכורתם שני אלבומיה הקודמים של סוזן בויל. בשבוע הבכורה להוצאתו בבריטניה, האלבום מכר 140,000 מיליון עותקים. האלבום מכר 416,000 בארצות הברית, נכון ל-22 בדצמבר 2011.

גם באוסטרליה קפץ האלבום לצמרת טבלת האלבומים האוסטרלית ואף הוכרז כאלבום פלטיניום.

בארצות הברית גם קפץ האלבום בשבוע הבכורה לצאתו לצמרת טבלת Billboard 200 (מקום 4) ואף לאחר שבועות ספורים קפץ למקום הראשון. בשבוע הראשון להוצאתו מכר האלבום 132,000 מיליון עותקים בארצות הברית.

רשימת רצועות
------------


| Someone to Watch Over Me |
| --- |
| מס' | שם | משך |
| 1. | You Have to Be There | 3:53 |
| 2. | Unchained Melody | 4:02 |
| 3. | Enjoy the Silence | 3:47 |
| 4. | Both Sides, Now | 4:11 |
| 5. | Lilac Wine | 3:29 |
| 6. | Mad World | 3:15 |
| 7. | Autumn Leaves | 4:00 |
| 8. | This Will Be the Year | 2:54 |
| 9. | Return | 3:53 |
| 10. | Someone to Watch Over Me | 1:17 |
| **משך כולל:** | **33:36** |

קישורים חיצוניים
----------------

* ספוטיפיי Someone to Watch Over Me באתר ספוטיפיי
* MusicBrainz Someone to Watch Over Me באתר MusicBrainz
* AllMusic Someone to Watch Over Me באתר AllMusic

הערות שוליים
------------

1. ↑  האלבום ב-Allmusic
2. 1 2  The Gift, Discogs (באנגלית)
3. ↑  "Susan Boyle announces new album 'Someone to Watch Over Me, דיגיטל ספיי (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 508d8599-7048-41b6-97e1-67756c7df7b3

 |
**קלקרידיים** (שם מדעי: *Calcariidae*) היא משפחה של ציפור שיר החיים באזור הארקטי ומקורבים למשפחת הגיבתוניים. משפחה זו לא מוסכמת על כל החוקרים וחלקם מכלילים אותה במשפחת הגיבתוניים. במשפחה 3 סוגים ובהם 6 מינים.

בני המשפחה הם עופות קטנים החיים רק באזורי ערבות קרירות ובטונדרה של אמריקה הצפונית וצפון אירואסיה. הם חיים גם באזורי מרעה, יערות, הרים ואפילו בחופים. חלקם נודדים בחורף דרומה.

הם קטנים מאוד, בערך במשקל 20–42 גרם ובעלי צבעים חומים, צהובים, שחורים, לבנים ואפורים. אחרים דווקא מוסווים ובעלי צבעי לבן-שחור ובקיץ משתנה צבעם לחום בהיר. תזונתם העיקרית היא על חרקים ועל זרעים.

הקלקרידיים הם קרובי הגיבתונים וקרובים גם למשפחות סבכי העולם החדש, קרדינליים (Cardinalidae) וטנגריים.

מיון
----

* משפחה **קלקרידיים** (Calcariidae)
	+ סוג *Calcarius*
		- מין גיבתון לפלנד (*Calcarius lapponicus*)
		- מין *Calcarius pictus*
		- מין *Calcarius ornatus*
	+ סוג *Plectrophenax*
		- מין גיבתון השלג (*Plectrophenax nivalis*)
		- מין *Plectrophenax hyperboreus*
	+ סוג ומין יחיד *Rhynchophanes mccownii*

גלריה
-----

* Rhynchophanes mccownii*Rhynchophanes mccownii*
* גיבתון לפלנדגיבתון לפלנד
* Calcarius ornatus*Calcarius ornatus*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלקרידיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* GBIF
 |
מפת המחוז
**הוויוודה של סרביה ובאנאט טמשוואר** (בגרמנית: **Woiwodschaft Serbien und Temeser Banat**, בסרבית: **Војводство Србија и Тамишки Банат**, ברומנית: **Voivodina sârbească și Banatul timișan**, בהונגרית: **Szerb Vajdaság és Temesi Bánság**), המכונה בפשטות **מחוז סרביה** (Serbische Woiwodschaft), הייתה ארץ כתר של האימפריה האוסטרית שהתקיימה בין 1849 ל-1860.

זו הייתה ארץ כתר נפרדת שנקראה על שם שני מחוזות לשעבר: וויבודינה הסרבית ובאנאט טמשוואר. האזור הקודם שלה מחולק כיום בין סרביה, רומניה והונגריה. הוויוודה נתנה את שמה לוויבודינה הסרבית הנוכחית.

היסטוריה
--------

הוויוודה הוקמה על פי החלטה של הקיסר האוסטרי בנובמבר 1849, לאחר המהפכות של 1848/1849. היא הוקמה בהתאם לפריבילגיה שניתנה לסרבים על ידי הקיסר ההבסבורגי ב-1691, תוך הכרה בזכותם של סרבים לאוטונומיה טריטוריאלית בתוך המלוכה ההבסבורגית.

האזור כלל את האזורים של בנאט, באצ'קה והעיריות אילוק ורומה בצפון סרם. מושל אוסטרי שישב בטמשוואר שלט באזור, והתואר של הווייבוד היה שייך לקיסר עצמו. התואר המלא של הקיסר היה "הווייבוד הגדול של מחוז סרביה" (בגרמנית: **Großwoiwode der Woiwodschaft Serbien**). גם לאחר ביטול הוויוודה, הקיסר שמר על התואר הזה עד סוף האימפריה האוסטרו-הונגרית ב-1918.

 מפה משנת 1853
בשנת 1860 בוטלה הוויוודה של סרביה ובאנאט טמשוואר ורוב שטחה (בנאט ובאצ'קה) שולבה בממלכת הונגריה ההבסבורגית, אם כי שלטון הונגרי ישיר החל רק ב-1867, לאחר הפשרה האוסטרו-הונגרית. בניגוד לבנאט ובאצ'קה, בשנת 1860 שולבה סרם בממלכת סלאבוניה, עוד ארץ כתר הבסבורגית נפרדת. ממלכת סלאבוניה התמזגה לאחר מכן עם ממלכת קרואטיה, ויצרה את הממלכה החדשה של קרואטיה-סלבוניה, אשר סיכמה על הסכם עם ממלכת הונגריה בשנת 1868, והפכה לאזור אוטונומי של ממלכת הונגריה בתוך אוסטריה-הונגריה.

שפות
----

שתי השפות הרשמיות של המחוז היו גרמנית ו"אילירית" (סרבית).

* מחוזות המחוז של סרביה וטמס בנאט (1849–1850).מחוזות המחוז של סרביה וטמס בנאט (1849–1850).
* מחוזות המחוז של סרביה וטמס בנאט (1850–1860).מחוזות המחוז של סרביה וטמס בנאט (1850–1860).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הוויוודה של סרביה ובאנאט טמשוואר** בוויקישיתוף
**Diema Family** הוא ערוץ טלוויזיה בולגרי המיועד לקהל הצופים הנשי. הערוץ הוא חלק מרשת Nova Broadcasting Group, הנמצאת בבעלות Modern Times Group. הערוץ החל לשדר ב-1 באוגוסט 1999 בשם Alexandra TV, כמו ערוץ הסרטים הראשי. ב-3 ביולי 2006 שינה הערוץ את פעילותו ושינה את שמו ל-Diema Family, לצד התחלת שידורי תוכן המיועד לכלל המשפחה. בשנת 2007 הפך הערוץ לחלק מרשת NOVA, והחל לשדר טלנובלות. ב-12 בספטמבר 2011 שינה הערוץ את האריזה הגרפית שלו, תוך כדי שהוא מיתג את עצמו כערוץ לקהל הנשי, בעיקר באמצעות שידור סרטים רומנטיים וסדרות טלוויזיה לטיניות ואמריקאיות.

נכון לאפריל 2017, ממוצע הצפייה בערוץ עמד על 3.35%, בהשוואה לערוץ Diema, שממוצע הצפייה בו עמד על 2.73%.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Diema Family** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Diema Family

הערות שוליים
------------

1. ↑  Нова телевизия, Diema Family, diemafamily.novatv.bg (ב־)
2. ↑  TV-Novini.com, Помните ли телевизия Александра?, tv-novini.com (באנגלית)
3. ↑  קובץ PDF
**אדמנטיום** היא סגסוגת מתכתית בדיונית בלתי ניתנת להשמדה, המופיעה בעיקר ביקום מארוול של חברת מארוול קומיקס. מקור שמה במילה Adamant שפירושה "חומר קשה". המתכת מתוארת כאחד החומרים הקשיחים בעולם, והיא כמעט בלתי ניתנת להשמדה מרגע שקיבעו אותה במצב מוצק. 

השימוש הבולט ביותר בה הוא בדמותו של המוטאנט וולברין מסדרת הקומיקס אקס-מן - אשר עצמותיו "מוזגו באופן מולקולרי" עם מתכת זו, לרבות הטפרים שיוצאים מגב כף ידו שהיו עשויים עצם וצופו גם הם באדמנטיום, כחלק מפרויקט ממשלתי סודי בשם נשק אקס (באופן אירוני מתכת זו, שנועדה להפוך אותו לבלתי ניתן לעצירה, היא זו שהביאה לסופו). בקומיקס מוזכר שהאדמנטיום היא מתכת רעילה והסיבה לכך שאינה הורגת את וולברין היא יכולת הריפוי העצמי המשופרת שלו, שמנטרלת את נזקי המתכת. בתוספת לכוח הריפוי שלו, ציפוי השלד באדמנטיום הפך את וולברין לכמעט בלתי ניתן להריגה.

דמות פופולרית אחרת הקשורה למתכת היא קפטן אמריקה, אשר סימן ההיכר שלו - המגן המשמש אותו להגנה וכנשק - עשוי מסגסוגת של ברזל ומתכת בדיונית בשם ויברניום אנטארקטי, שביחד יצרו את האדמנטיום. מבין הדמויות הנוספות הנעזרות במתכת האדמנטיום נמנים בולזאיי, יריבו של דרדוויל, שעמוד השדרה שלו צופה בסגסוגת זו; ליידי דת'סטרייק שעמוד השדרה שלה וטפריה צופו במתכת זו; טפריה של X-23, וכן פלג ראשו העליון (ולאחר מכן גם שלדו) של ראש פטיש. כמו כן, אחד מכלי נשקו של איירון מן הוא כדור בליסטי מיוחד שעשוי מסגסוגת האדמנטיום, וכן אחת ממעבדותיו של מיסטר פנטסטיק בנויה כולה מהמתכת לצורך ניסויים מסוכנים במיוחד.

באנלוגיה לעולם המציאותי, קַרבּיד הטונגסטן הוא אחד החומרים הקשים שיש בנמצא, בנוסף ליהלום.

אזכור במדיות נוספות
-------------------

* בעולם של וורהאמר 40,000, אדמנטיום הוא חומר קשה ביותר המשמש בידי האימפריום של בני האדם לצורך בנייתם של כלי נשק וחליפות שריון.
* במשחקי Master of Orion, אדמנטיום הוא אחד השריונות החזקים ביותר הקיימים.
* במשחק Master of Magic, מכרות אדמנטיום נמצאים על כוכב הלכת מיריאן ומספקים שדרוג לכלי נשק של יחידות לוחמה.
* במשחק וורלד אוף וורקראפט של חברת Blizzard Entertainment, האדמנטיום הוא חומר הנמצא בשריונות מסוימים, כמו גם כחומר הניתן לכרייה בחבילת ההרחבה "Burning Crusade".
* האדמנטיום הוא סוג של שריון במשחק הפלייסטיישן 2 Ratchet & Clank: Up Your Arsenal.
* במשחק האסטרטגיה Age of Mythology, שערי עולם השאול - אשר נבנה בידי זאוס כדי לכלוא את קרונוס - עשויים אדמנטיום.
* בסרטי האנימציה צעצוע של סיפור, חליפתו של באז שנות-אור מכילה שכבה העשויה אדמנטיום חנקני.
* במשחק Runescape, אדמנט הוא חומר וממנו עשויים חליפות שריון וכלי נשק.
* בסדרה המצוירת של סמוראי ג'ק - עונה 2 פרק 5 (Jack and the Ultra-robots), מדען בנה למען האקו רובוטים שהמתכת שלהם עשויה אדמנטיום וכל תפקידם הוא להביס את ג'ק.

קישורים חיצוניים
----------------

* אדמנטיום בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס
**אלוף הבלשים בלומקוויסט** הוא הספר הראשון מתוך הטרילוגיה אלוף הבלשים בלומקוויסט - הרפתקאותיו של ילד השואף להיות בלש, שנכתבה על ידי אסטריד לינדגרן. הספר יצא לאור לראשונה ב 1946 בשוודית ותורגם לעברית על ידי דנה כספי בשנת 2018.

תקציר העלילה
------------

קאלה בלומקוויסט תמיד רצה להיות בלש, אבל שום דבר אף פעם לא קורה בעיירה השקטה בה הוא גר. כל יום הוא בילה עם חבריו אווה-לוטה ואנדרס (חבורתם נקראת גם השושנים הלבנות). יום אחד בן דודה של אמא של אווה-לוטה, הדוד איינר, מגיע לעיירה. הוא לוקח את קאלה, אווה-לוטה ואנדרס לטירה עתיקה שם הוא פותח את המרתף עם פורץ מנעולים. פריצת המנעול גורמת לקאלה להתחיל לחשוד בו. הוא לוקח את טביעות האצבעות שלו ועוקב אחריו. חבריו לא מאמינים לו וצוחקים עליו. הם עסוקים במשחק שבו הם נלחמים עם חבורת השושנים האדומות (סיקסטן, בנקה ויונטה).

קאלה החל לרגל אחר איינר ונתקל בשני אנשים שמחפשים אותו. הוא גילה ששני האנשים האלה השתתפו עם הדוד איינר בשוד יהלומים. איינר ברח עם כל השלל, ולכן הם איימו להרוג אותו. קאלה גילה עם אנדרס ואווה-לוטה שאיינר החביא את הקופסא עם היהלומים בחורבות הטירה במרתף, והם לקחו את השלל והחביאו אותו בשידה בבית של אווה-לוטה. השודדים גילו שהילדים מצאו את היהלומים, כלאו אותם במרתף של הטירה וברחו עם הקופסא. כשהילדים סוף סוף הצליחו למצוא את היציאה מהמרתף, הם ראו את השודדים ואיינר בורחים עם הרכב שלהם. הם יצאו עם המשטרה למרדף, ובסוף הצליחו להגיע אליהם. להפתעתם, השודדים גילו שהם לקחו את הקופסא הלא נכונה: קופסת המסמכים של השושנים הלבנות.

דמויות
------

* **קאלה בלומקוויסט -** רוצה להיות אלוף הבלשים, עד כדי כך שהוא ממציא פשעים. בעל שיער בהיר. אביו ויקטור מנהל את המכולת "המכולת של ויקטור בלומקוויסט". ממוקד במטרה ובלש מחונן. כותב את כל הפרטים שנראים לו חשובים בפנקס. בן 13. מגיע ממעמד הביניים.
* **אנדרס -** רוצה להיות נהג קטר שיהיה גדול. בעל שיער שחור, ציני, חברו הטוב ביותר של קאלה. מנהיג חבורת השושנים הלבנות. בן הסנדלר. בן 13. עני.
* **אווה-לוטה ליסנדר -** מושא אהבתם גם של אנדרס וגם של קאלה. בעלת שיער בהיר, חצופה, פיקחת ובעלת כישרונות רבים. בת האופה. שונאת את הדוד איינר. בת 13. עשירה.
* **הדוד איינר -** גבוה ורזה, בא מסטוקהולם. בן דודה של אמו של אווה-לוטה מיה. ידוע גם בתור איינר לינדברג וגם איינר בראנה. השתתף בשוד יהלומים עם ארתור (אותו קאלה מכנה "החיוור") ושמנדריק (אותו קאלה מכנה "המגעיל") וברח עם כל השלל.

ציטוט נבחר
----------

"דם, אין ספק שזה דם": קאלה אומר את זה בתחילת הספר כאשר הוא נפצע מהמחדד שלו, ומדמיין שמדובר ברצח.

"מכל אלה למדו שני דברים: לא לתת לאיש להפתיע אותם ולשתוק כשצריך."

ספרי המשך
---------

* קאלה בלומקוויסט חי חיי סכנה (1951)
* קאלה בלומקוויסט ורסמוס (1953)

ביקורות
-------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלוף הבלשים בלומקוויסט, באתר OCLC (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אסטריד לינדגרן, **אלוף הבלשים בלומקוויסט**, 1946
**ירים-לים השני** (נכתב גם **ירימלים**; מלך בין השנים 1720–1700 לפנה"ס לערך, על פי הכרונולוגיה התיכונה) היה המלך החמישי בממלכת ימחד האמורית, שמרכזה שכן בעיר חלב שבסוריה. הוא ירש את אביו, המלך אבא-אן הראשון.

המידע על ממלכת ימחד מקורו בלוחות בכתב יתדות שנמצאו בחפירות הארכאולוגיות במארי ואללח'. העיר חלב כמעט ולא נחפרה. בתקופת מלוכתו של ירים-לים השני, ממלכת מארי הייתה כבר הרוסה. מעט מאוד ידוע על ירים-לים השני. חותמת על גבי חותם שהתגלתה באללח' אישרה את קיומו. בכתובת הוא מציין שהוא בנו של אבא-אן הראשון. הכתובת מציינת שהוא היה אהוב על ידי האל הדד. על פי הכתובת אחד משמות שריו היה איני-כובאבא.

ירים-לים השני מת בשנת 1700 לפנה"ס, ויורשו היה בנו ניקמי-אפוח.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Warfare in the Ancient Near East to 1600 BC מאת William J. Hamblin, הוצאת Routledge‏, 2006, עמ' 253
2. ↑  Egyptian Iconography on Syro-Palestinian Cylinder Seals of the Middle Bronze Age מאת Beatrice Teissier, הוצאת Saint-Paul, ‏ 1996, עמ' 27

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**אבא-אן הראשון 1750–1720 לפנה"ס** | **מלך ממלכי ימחד  1720–1700 לפנה"ס, על פי הכרונולוגיה התיכונה** | **הבא**:**ניקמי-אפוח1700–1675 לפנה"ס** |