recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**הרב אפרים ארדיט** (1700–1786) היה רבה של אזמיר שבטורקיה ומחבר ספר **מטה אפרים**.

ביוגרפיה
--------

נולד באזמיר בשנת הת"ס (1700) לרבי אברהם. עסק במסחר, אך במהרה פנה לעסק התורה ולמד בישיבה מישיבות העיר, שם נתעלה בתורה עד שנהיה לרבה של העיר. באזמיר נמצאו בתקופתו כתבי יד רבים של ראשונים, וביניהם עליות דרבנו יונה, עליהם העיר הערות, אשר נוסף לספר שיטה מקובצת לרבי בצלאל אשכנזי על ידי צאצאו של הרב אפרים, הרב יצחק נוניש בילמונטי שמצא את הכתבים בבית "מרן זקני".

החיד"א כותב עליו:

> 
> כמהר"ר אפרים ארדיט, תורה וגדולה במקום אחד...
> 
> 
> 
> — שם הגדולים מערכת ספרים אות מ [צג] מטה אפרים
> 

נפטר ככל הנראה ב ט"ו בתשרי התקכ"ט, אך ישנה מחלוקת לגבי מועד פטירתו, שכן במצבתו נרשם: "הרב ועצום כמו' אפרים ארדיט ז"ל ב"ס מטה אפרים ט"ו בתשרי התקכ"ח", אך אחיינו, רבי אברהם, הספידו בתשלום שנתו (אחד עשר חודש) בחודש אב בשנת התקכ"ח, וכן רבי יצחק מאיו הספידו בתשלום השנה ביום א' לסדר וירא שנת התקכ"ט.

הספידוהו רבי יצחק מאיו, בספרו דרכי הי"ם, ובן אחיו, רבי אברהם ארדיט

| תקופת חייו של הרב הרב אפרים ארדיט על ציר הזמן |
| --- |
| 
ציר הזמןציר הזמן

 |

ספרו
----

מטה אפרים
**מטה אפרים** (שאלוניקי תקנ"א) - חידושים על משנה תורה לרמב"ם, תשובות ודרשות וכן חידושים על הרמב"ם גם מאחיו, רבי אברהם. לספר הסכמה מאת רבי חיים מודעי. הספר נסדר לדפוס על ידי רבי יצחק ארדיט, מחבר ספר יקר הערך, שהדפיס בסוף הספר את מהדורא בתרא של חלק אורח חיים מספר יד אהרן לסבו, רבי אהרן אלפנדרי.

לקריאה נוספת
------------

* מ' בניהו, שיטות מקובצות לר"מ לפפא, קובץ זיכרון לר"ש ליברמן.
* שם הגדולים מערכת ספרים אות מ [צג] מטה אפרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* רבי אפרים ארדיט, **מטה אפרים**, באתר היברובוקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  שיטה מקובצת לבבא בתרא דף קל"ג עמוד א', דף קכ"ה ע"א מדפי הספר
2. ↑  מצבות חכמי ורבני אזמיר, סימן צ"ו
3. ↑  דרוש ח' להספד, דף קס"ב עמוד א'
4. ↑  נדפס בסוף ספר מטה אפרים (דרוש ו', דף מ"ח עמוד א')

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007499127605171
* LCCN: no2006125351
* WorldCat (עם LCCN): no2006-125351

 |
**אפרים בוריסוביץ' לויטר** (במקור: **ברוכוביץ'**, ברוסית: **Лойтер, Эфраим Борисович**, באוקראינית: **Лойтер Ефраїм Борисович**;‏ 3 בדצמבר 1889, ברדיצ'ב – 10 בדצמבר 1963, מוסקבה) היה במאי יהודי, פדגוג ושחקן תיאטרון.

מאז שנת 1910 בלט לויטר בכתיבת ביקורת להופעות תיאטרון. ב-1912 הוא פרסם ביידיש אוסף מאמרים ואגדות פרי עטו על ההשתתפות של היהודים במלחמת צרפת-רוסיה ב-1812 ועל התרומה של השתתפות זו של היהודים להתנהלות המלחמה. ב-1919 לויטר פתח בקייב סטודיו ל"תיאטרון יהודי". עם הזמן ארגון "הקולטור-ליגע" לקח על עצמו את ניהול המקום. ב-1921 עבר ללמוד במוסקבה.

במהלך לימודיו במוסקבה ב-1922 העלה מחזות סאטיריים שונים המבוססים על מחזותיהם של סופרים אירופאים. בתחילת שנת 1924 סיים את לימודיו, אך לא חזר לקייב. אפרים עבר להתגורר בבאקו, ושם ארגן את הסטודיו הלאומי היהודי.

לאחר הטחת ביקורת נוקבת באמנותו בבאקו לויטר חזר למוסקבה והתקבל לאקדמיה הרוסית לאמנויות התיאטרון. ב-1935 זכה למשרה של ראש התיאטרון היהודי של אודסה. בשנים 1941–1945 הוא ברח מהכיבוש הרומני מאודסה שוב למוסקבה. לאחר מלחמת העולם השנייה עבד בתיאטראות רוסיים ואוקראינים שונים.

קישורים חיצוניים
----------------

* "Лойтер Ефраїм Борисович". Енциклопедія Сучасної України.`{{cite web}}`: תחזוקה - ציטוט: url-status (link)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Драматична студія Культур-ліги. Створення єврейського театру нової доби". Еврейский Мир Украины.
**אוסטריה נטלה חלק באירוויזיון למקהלות** פעם אחת החל מתחילת התחרות ב-2017, כאשר שלחה את מקהלת "הארדצ'ויר לינץ" כנציגתה בתחרות.

היסטוריה
--------

ב-27 בפברואר 2017 הודיעה אוסטריה כי הם יערכו להופעת הבכורה שלהם בתחרות של 2017.

המקהלות והשירים שייצגו את אוסטריה באירוויזיון למקהלות
-----------------------------------------------------

 שורה בצהוב מסמלת **ניצחון** של המתמודדת באותה תחרות  

 שורה באפור מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום ה**שני**  

 שורה בחום מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום ה**שלישי**  

 שורה באדום מסמלת תחרות בה המתמודדת דורגה במקום **האחרון**  

 שורה בירוק-זית מסמלת תחרות ממנה המתמודדת פרשה או שלא השתתפה לאחר שכבר נבחר שיר


| שנה | מבצע | שירים | שפה | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | הארדצ'ויר לינץ | "Ave Maria" / "I tua wos i wü" / "Rah" | לטינית / גרמנית / אנגלית | אין |

השדרנים מטעם אוסטריה
--------------------

| שנה | שדרן |
| --- | --- |
| 2017 | לא ידוע |

ראו גם
------

* האירוויזיון למקהלות

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אוסטריה באירוויזיון למקהלות
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
קברו בהר הזיתים
הרב **אפרים מיכאל גְרַבֶּר** (ה'תרס"א, 1901 – כ"ד באב ה'תש"ד, 13 באוגוסט 1944) היה רב ליטאי שעלה לארץ ישראל בעלייה החמישית.

קורות חיים
----------

נולד לרב משה יהושע העשיל גרבר, נישא לבתיה בתו של הרב יהושע זליג תרשיש, רב וראש ישיבה, למדן ודרשן ליטאי שהתפרסם בקרב יהודי ליטא כצדיק ופרוש.

בליטא כיהן כרבן של אוונטא, טווער וארזוויליג, עלה ארצה ב-1933 (תרצ"ג) באמצעות סרטיפיקט שסדרה לו הרבנות הראשית והתיישב בירושלים בבית אימרמן שבשכונת כרם אברהם בעיר. בירושלים היה חבר מכון הרי פישל.

בסוף ימיו התגורר בקריית ישיבת פוניבז' בבני ברק, הוא השתתף ביסוד הקריה ובמקביל הקים מכון תורני בתל אביב שעמד בנשיאות הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג. טבע למוות בבריכת שחייה בזיכרון מאיר בכ"ד באב ה'תש"ד, 13 באוגוסט 1944, כנראה בשל דום לב. והועלה לקבורה בירושלים. הותיר אחריו אלמנה ו-3 ילדים.

ספרו
----

* אפרים מיכאל גרבר, ****הגיון התלמוד****, ירושלים: דפוס צוקרמן, תרצ"ו

קישורים חיצוניים
----------------

* הרב אפרים גרבר ז"ל, הצופה, 15 באוגוסט 1944

הערות שוליים
------------

1. ↑  במפעל הביבליוגרפיה העברית נרשם בטעות כ"ז באב, 16 באוגוסט.
2. ↑  תל-אביב: רב טבע בבריכה, המשקיף, 14 באוגוסט 1944.
3. ↑  ירושלים: הלוית הרב גראבר ז"ל, המשקיף, 15 באוגוסט 1944

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313479105171

 |
סרגיי אוברזצוב בשנת 1973
**סרגיי אוברזצוב** (ברוסית: **Серге́й Влади́мирович Образцо́в**;‏ 5 ביולי 1901 – 8 במאי 1992) היה שחקן ובמאי תיאטרון בובות סובייטי.
הוא היה בעל תואר אמן העם של ברית המועצות (1954), חתן פרס סטלין (1946), חתן פרס לנין (1984).

ביוגרפיה
--------

סרגיי אוברזצוב נולד במוסקבה. אביו היה מהנדס בתחום רכבות. בשנים 1922–1931 אוברזצוב היה שחקן באחד התיאטראות של מוסקבה. במקביל החל משנת 1920 הוא היה מופיע עם בובות. בשנת 1931 הוא הקים תיאטרון בובות במוסקבה. משנת 1935 אוברזצוב החל ללמד.

הוא עבד בתיאטרון שייסד במשך 60 שנים וביים מעל 70 הצגות. בשנת 1946 הוא ביים הצגה "הקונצרט הלא רגיל" שמוצגת בתיאטרון עד היום. עם התיאטרון שלו הוא הופיע ב-350 ערים ברחבי ברית המועצות וב-90 ערים מחוצה לה. בנוסף לעבודה בתיאטרון הוא ביים מספר סרטים.

בשנת 1976 נבחר לנשיא ארגון שחקני תיאטרון בובות בינלאומי והיה בתפקיד זה עד לשנת 1984.

עבור עבודתו הוא קיבל 3 פעמים עיטר לנין (1967,1971,1981), תואר "גיבור העמל הסוציאליסטי (1971) ופעמיים עיטור הדגל האדום (1946, 1981).

אופרזצוב נפטר בשנת 1992 ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.

לאחר מותו הוקם קרן על שמו ותיאטרון בובות עתה נקרא "תיאטרון בובות על שם אוברזצוב". בבעלותו היה אוסף גדול של בובות מכל העולם. אוסף זה עתה מוצג במוזיאון ליד התיאטרון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרגיי אוברזצוב** בוויקישיתוף
* קורות חיים באתר התיאטרון (ברוסית)
* סרגיי אוברזצוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* סרגיי אוברזצוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007279255405171
* BIBSYS: 90854057
* BNE: XX1109874
* BnF: cb13614709t (data)
* GND: 118646621
* ISNI: 0000 0000 8130 6482
* LCCN: n82085905
* LNB: 000287246
* NDL: 00451644
* NKC: jo2003168152
* NLA: 36575979
* NTA: 120462737
* RERO: 02-A010985832
* SNAC: w6qh5671
* SUDOC: 103206809
* Trove: 1301515
* VIAF: 51865237
* WorldCat: lccn-n82085905

 |
**סרגיי אטלקין** (באוקראינית: **Сергій Ателькін**; 8 בינואר 1974–1 באוקטובר 2020) היה כדורגלן אוקראיני ששיחק בעמדת החלוץ.

קריירה
------

כישרונו של אטלקין התגלה במהלך טורניר כדורגל לילדים ולנוער. שם התגלה על ידי קבוצת כדורגל מקומית-חובבנית ובגיל 15 הבחין בו מאמן שחטאר דונצק דאז ולרי ירמצ'נקו שצירף אותו לקבוצה. אטלקין שיחק 8 שנים בקבוצה למעט שנת 1996 בה הושאל לקרמין קרמנצ'וג ואף שיחק בקבוצת המילואים של המועדון.

בקיץ 1997 חתם לשלוש שנים בלצ'ה מהסרייה א'. ב-7 בדצמבר 1997 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1-0 לוויצ'נצה. במהלך העונה נפצע ברגלו ואיבד את מקומו בהרכב הקבוצה. בקיץ שלאחר מכן הושאל לבואבישטה מליגת העל הפורטוגלית עד לסיום העונה. ב-15 באפריל 1999 כבש צמד בניצחון 1-3 נדג אקדמיקה דה קוימברה.

בשנת 1999 חזר לאוקראינה וחתם בשחטאר דונצק, במדיה שיחק שנתיים. בשנת 2002 חתם במטאלורג דונצק, אך כעבור זמן קצר חזר לשחטאר.

לזכותו של אטלקין 2 הופעות בנבחרת אוקראינה.

הישגים
------

הוא גם בלט בהצטרפות לעולה מטווייב כאחד משותפות הפורוורד הטובות יותר בשנות ה-90 בליגת העל האוקראינית. יחד עם אנדריי שבצ'נקו הוא מחזיק בשיא של הכי הרבה שערים שהובקעו (4) בגמר הגביע האוקראיני. היו לו גם שלוש עונות שבהן הבקיע מעל 10 שערים (1993, 1997, 2001). ב-2002, הוא סוף סוף הפך לאלוף אוקראינה עם שחטאר דונייצק. אטלקין היה גם מחזיק ארבע פעמים בגביע האוקראיני.

חיים אישיים ומותו
-----------------

בראיון שהעניק ל-"Sport-Ekspress" בשנת 2007 אטלקין סיפר כי הוא לומד להיות כורה פחם. בדצמבר 2008 דווח באתר הרשמי של שחטאר כי הוא סבל התקף לב.

ב-1 באוקטובר 2020 קיבל התקף לב שני אותו לא שרד והוא הלך לעולמו בגיל 48.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרגיי אטלקין** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
**gzip** הוא פורמט קובץ ויישום מחשב המשמש לדחיסת נתונים. התוכנה נכתבה על ידי ג'ין-לופ גיילי ומארק אדלר כתוכנה חופשית כתחליף לתוכנה `compress`, שהייתה בשימוש במערכות יוניקס המוקדמות, והייתה מיועדת לפרויקט גנו. גרסה 0.1 ראתה אור ב-31 באוקטובר 1992, וגרסה 1.0 בפברואר 1993.

פורמט
-----

gzip מבוססת על אלגוריתם הדחיסה DEFLATE, המהווה שילוב של LZ77 וקידוד הופמן. DEFLATE נועד להחליף את אלגוריתם למפל-זיו ואלגוריתמים אחרים המוגנים בפטנט, אשר באותה התקופה הגבילו את השימוש ב-`compress` ותוכנות דחיסה אחרות.

הפורמט של קובץ gzip:

* תקורה באורך 10 בתים, הכוללת מספר קסם (1f 8b), מספר גרסה, וחותם זמן.
* תקורות נוספות, כגון שמו המקורי של הקובץ.
* גוף ההודעה, הכוללת את המידע דחוס באלגוריתם DEFLATE.
* סיומת באורך 4 בתים, הכוללת בדיקת יתירות מחזורית (CRC-32), ואת אורך המידע המקורי.

על אף שהפורמט מאפשר דחיסה של מספר קבצים יחדיו, gzip בדרך כלל משמש לדחיסת קובץ בודד. השימוש הנפוץ ב-gzip הוא בדחיסת קובץ tar, המאגד בתוכו מספר קבצים יחדיו. הסיומות `.tar.gz` ו-`.tgz` מציינות קובץ tar דחוס על ידי gzip.

ראו גם
------

* ZIP (פורמט)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Gzip** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Gzip (באנגלית)
* RFC 1952
* דף הבית של gzip

הערות שוליים
------------

1. ↑  Can gzip compress several files into a single archive? באתר הבית של gzip.
2. ↑  Advanced usage - GNU gzip, באתר פרויקט גנו.
3. ↑  .TAR.GZ File Extension, באתר fileinfo.com.
4. ↑  .TGZ File Extension, באתר fileinfo.com.
**JewishGen** הוא ארגון ללא כוונת רווח שנוסד בשנת 1987 בתור מקור לגנאלוגיה יהודית ברחבי העולם. המרכז מספק מידע גנאלוגי לכל תחום לחובבים וגם לאנשי מקצוע וכן גם את הכלים הנדרשים כדי לחקור היסטוריה יהודית ומשפחתית. 
הארגון נוסד בשנת 1987 על ידי סוזן א. קינג ביוסטון, טקסס, בתור מערכת לוח מודעות, בתחילה עם 150 משתמשים המעוניינים לקבל מידע על גנאלוגיה יהודית. ב-1995 הקים הארגון אתר באינטרנט. בשנת 2003 נספח JewishGen ל**מוזיאון המורשת היהודית** בעיר ניו יורק, וב-2008 העביר את המטה שלו למשרדים הראשיים של המוזיאון. שיתוף הפעולה שנוצר עם ארגון Ancestry הרחיב את מאגרי המידע שלו. GewishGen מסונף לאיגוד הבין-לאומי של חברות לגנאלוגיה יהודית.

אתר האינטרנט של JewishGen נועד לספק ממשק קל ונוח ומוצע כשירות לציבור ללא תשלום. למעלה מ-1,000 מתנדבים פעילים בכל רחבי העולם ותורמים לאוסף הולך וגדל של מסדי נתונים, משאבים וכלי חיפוש.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של JewishGen
* JewishGen, ברשת החברתית פייסבוק

* JewishGen, ברשת החברתית טוויטר
* מוזיאון המורשת היהודית בניו-יורק

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007263581405171
* LCCN: no2001065246
* VIAF: 263655481
* WorldCat: lccn-no2001065246

 |
מפה אתנוגרפית של אירופה המציגה את פיזורם של דוברי שפות גרמאניות (שפראכבונד) בסוף המאה ה-19   גרמנית
  אנגלית
  שפות סקנדינביות
**האיגוד הכל-גרמני** (בגרמנית: **Alldeutscher Verband**; עד 1894: **האיחוד הגרמני הכללי**, **Allgemeiner deutscher Verein**) היה ארגון גרמני לאומני שנוסד באופן רשמי בבירה ברלין ב-9 באפריל 1891. הארגון עסק בשורה של נושאים, והתרכז באימפריאליזם, אנטישמיות, "השאלה הפולנית" (בעיקר במערב פרוסיה) ובמידה פחותה בצרפתים באלזס לורן ובתמיכה במיעוטים גרמניים במדינות אחרות.

מטרת האיגוד הייתה לטפח ולהגן על האידאולוגיה של לאומיות גרמנית ככוח מאחד של גרמנים באשר הם, גם תושבי גרמניה וגם כאלו החיים מחוץ לגרמניה, להחיות את התודעה הפטריוטית ולטפל ולתמוך באינטרסים גרמניים בחו"ל. למרות מספרם הנמוך יחסית של חבריו, האיגוד נהנה מהשפעה לא-פרופורציונלית על גרמניה, ורעיונותיו השפיעו על הממשלה והעם הגרמניים.

בין מייסדי האיגוד היו אלפרד הוגנברג, קרל פטרס (Peters) והיינריך קלאס (Claß). מטרתם העיקרית בעת הקמת האיגוד הייתה למחות נגד החלטות ממשלה שלדעתם יחלישו את גרמניה. הזרז להקמה היה אמנת זנזיבר. בהסכם זה, שנחתם ב-1890 בין בריטניה וגרמניה ועסק בנושאים טריטוריאליים במזרח אפריקה, ויתרה גרמניה על שליטה במושבות זנזיבר וויטולנד (האחרונה כיום חלק מקניה); חברי האיגוד התעלמו מהישגים כמו קבלת השליטה באיי הלגולנד, קבלת "רצועת קפריבי" (Caprivi) שבדרום-מערב אפריקה הגרמנית וההסכמים שאפשרו את הקמת מזרח אפריקה הגרמנית. האיגוד היה קשור לאיגוד האיכרים (Bund der Landwirte) החזק.

האידאולוגיה של האיגוד התפתחה בהדרגה לגזענות ביולוגית, דרוויניזם חברתי (לאמארקיזם), טוהר הגזע והאמונה כי העם הגרמני זקוק לעוד מקום על מנת לשרוד (מרחב מחיה). משהתפתחה בקרב חברי האיגוד ההכרה העצמית כ"גזע עליון", הם התנגדו להתערבבות עם גזעים נחותים להשקפתם, כמו יהודים וסלאבים. האיגוד התיר בתחילה חברות של יהודים, בתנאי שהם התבוללו לחלוטין בתרבות הגרמנית. רק בשנת 1912, שמונה שנים לאחר מותו של וילהלם מאר, הצהיר האיגוד על גזענות כעקרון יסוד.

האיגוד היה נדבך בעיצוב השאיפות הגאופוליטיות-אימפריאליסטיות של גרמניה. הפרסום "לו הייתי הקיסר", שיצא מטעם האיגוד ב-1912, קרא לגרמנים לכבוש שטחים במזרח המיושבים על ידי סלאבים "נחותים", וליישב במקומם מתיישבים גרמנים, וכן קרא לגירוש של אוכלוסייה פולנית משטחים פרוסיים. במלחמת העולם הראשונה ולאחריה הציגו חברי האיגוד עמדות נִציות, ותמכו באגדת תקיעת הסכין בגב של אריך לודנדורף, שהאשים דמוקרטים וסוציאליסטים שהם בגדו בגרמניה וגרמו לכך שהגרמנים הפסידו במלחמה.

האיגוד התפרק בשנת 1939 ונטמע בתוך המפלגה הנאצית. מושגים שטבעו האיגוד ואנשיו הפכו לחלק מהשיח הנאצי, ובהם: "Lebensraum" (לבנסראום, 'מרחב מחיה'), "Drang nach Osten" (דראנג נאך אוסטן, 'הדחף מזרחה') וכן "Volksgruppe" כהגדרה למיעוטים גרמניים מחוץ לגרמניה, כלומר לא עוד מיעוט אלא קבוצה לאומית.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257667605171
* BnF: cb120299324 (data)
* GND: 17987-5
* ISNI: 0000 0001 0663 0458
* LCCN: n83236269
* NKC: kn20050505018
* SUDOC: 028470141
* VIAF: 130229860
* WorldCat: lccn-n83236269

 |
**סרגיי גריבקוב** (ברוסית: **Сергей Грибков**;‏ 4 ביולי 1822 – 16 בדצמבר 1893) היה צייר רוסי של סצנות היסטוריות וז'אנריות בסגנון ריאליסטי, וכן איקונוגרף.

ביוגרפיה
--------

סרגיי נולד במשפחה של סוחרים זעירים מקאסימוב. חוסר שביעות רצונו מעולם העסקים הוביל אותו לקריירה אמנותית בגיל מאוחר יחסית. ב-1841 היסטוריון האמנות והסופר סרגיי סטרוגנוב ביקר בקאסימוב והזדמן לו לבחון כמה מציוריו של גריבקוב. הוא התרשם מספיק כדי להציע שגריבקוב יעסוק באמנות באופן מקצועי. אביו הסכים בעל כורחו, וב-1844, הוא החל ללמוד בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה אצל מיכאיל סקוטי ואפולון מוקריצקי.

בעודו בבית הספר, אביו דרש הוכחות לכך שהוא מתקדם. בשנת 1851, הציור שלו של אישה ספרדית מתפללת בכנסייה הביא לו ציון לשבח מהמועצה המנהלת של אגודת האמנות של מוסקבה והוא זכה בתואר "אמן" על ידי האקדמיה הקיסרית לאמנויות. 

הוא נשאר בבית הספר במוסקבה עד 1856. בשנת 1864, ציור שלו סצנה מתוך סיפור מאת גוגול, זיכה אותו בפרס הראשון בתחרות שנערכה על ידי "אגודת מוסקבה לאוהבי האמנות".

בין השנים 1880 ל-1890 בערך, הוא העביר שיעורים בסטודיו הפרטי שלו לאמנות במוסקבה וסיפק את כל התמיכה שהוא יכול לאמנים מתקשים, בעיקר אלכסיי סאווראסוב, שהיה לעיתים קרובות אורח בביתו של גריבקוב. בשנת 1882, הוא ערך תצוגה מרכזית ב"תערוכת האמנות והתעשייה הכל-רוסית".

במהלך השנים האחרונות לחייו, בנוסף לציורי השמן שלו, הוא יצר ציורי קיר לכמה כנסיות במוסקבה, קתדרלת סרגייב-קאזאן בקורסק וקתדרלת העלייה לשמיים בעיר הולדתו קאסימוב. הוא גם עשה ציורי קיר עבור בית החולים קתרין במוסקבה.

גריבקוב מת בעוני והיה צריך לגייס כספים כדי לשלם עבור הלווייתו.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרגיי גריבקוב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Brief biography
2. ↑  Русские художники. Грибков Сергей Иванович. www.artsait.ru

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* RKD: 344736

 |
**סרגיי אלכסייב** (ברומנית: **Serghei Alexeev**; נולד ב-31 במאי 1986) הוא כדורגלן מולדובני המשחק בעמדת החלוץ בזאריה בלץ.

קריירת מועדונים
---------------

אלכסייב התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של שריף טירספול, ובגיל 16 הצטרף לקבוצה הבוגרת. בעונת 2005/2006, אלכסייב הושאל לטירספול, במדיה רשם 8 שערים ב-27 משחקים. בקיץ 2008 הושאל בשנית לטירספול ובינואר 2009 הצטרף לאיסקרה-סטאל ריבניצה.

במרץ 2009, אלכסייב סיכם בסטאבק מליגת העל הנורווגית, אך בסופו של דבר עם סיום העונה, הצטרף לאראו מליגת העל השווייצרית, ביחד עם חברו לנבחרת ארתור יוניצה. ב-19 ביולי 2009, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–2 לפ.צ. בזל.

בינואר 2010 חתם בנפטצ'י באקו מליגת העל האזרית, אך עזב כעבור זמן קצר וחתם בהוברלה אוז'הורוד האוקראינית.
ב-6 במרץ 2010, אלכסייב כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד מטאליסט חרקוב. שער זה, נבחר לשער המחזור באוקראינה. ב-18 באוגוסט 2010, אלכסייב עזב את הוברלה.

בקיץ 2011 חתם בקאפושוואר רקוצ'י מליגת העל ההונגרית. ב-1 בפברואר 2012, הושאל למכבי נתניה מליגת העל, עד לסיום העונה.

בהמשך הקריירה, אלכסייב שיחק ביניסיי קרסנויארסק, וריס קישינב, זימברו קישינב, סק"א חברובסק, דינמו-אוטו טירספול, דאוגבפילס, ספינטול גאורגה ופטרוקוב חנצ'שט.

כיום, אלכסייב משחק בזאריה בלץ מהליגה המולדובית השנייה.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-25 בפברואר 2006, אלכסייב ערך את הופעת הבכורה שלו בננבחרת מולדובה בניצחון 0–2 נגד מלטה. יומיים לאחר מכן, אלכסייב הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–5 נגד גאורגיה. אלכסייב, היה חלק מסגל הנבחרת עד שנת 2014.

לזכותו, 6 שערים ב-27 משחקים, והוא מדורג במקום ה-10 ברשימת מלך שערי הנבחרת בכל הזמנים.

תארים
-----

שריף טירספול
* ליגת העל המולדובית: 2006/2007, 2007/2008
* הגביע המולדובי: 2007/2008
* הסופר קאפ המולדובי: 2004, 2007
* גביע חבר המדינות: 2009

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  עומרי תבור, ‏יש מחליף לטרטיאק: אלכסייב חתם במכבי נתניה, באתר ONE‏, 1 בפברואר 2012
**ברי הולסהוף** (בהולנדית: **Barry Hulshoff**;‏ נולד ב-30 בספטמבר 1946 – 16 בפברואר 2020) היה כדורגלן ומאמן הולנדי, ששיחק בעמדת הבלם. היה שותף בהצלחה של אייאקס בתחילת שנות ה-70.

ביוגרפיה
--------

הולסהוף נולד בדוונטר, הולנד, ובתור נער שיחק בקבוצת הנערים אייאקס אותה אימן גאורג קסלר. עד מהרה הוא היה לקפטן הקבוצה כשהוא משחק לצד יוהאן קרויף, ווילי ואן דר קוילן, וים יאנסן, בין היתר.

בשנת 1965 נכנס להרכב הקבוצה הבוגרת של אייאקס, אך בתחילה שיחק רק בקבוצת השנייה. התארים הראשונים שזכה עמה ב"תקופת הזוהר" שלה היו הליגה ההולנדית בעונות 1965/66 ו-1966/67, וכן בגביע ההולנדי. מעונת 1967/68, בה גם זכו בליגה בפעם השלישית ברציפות, תפס הולסהוף את מקומו בהרכב הקבוע בהגנה לצד הבלם היוגוסלבי וליבור ואסוביץ'. היו לו מחלוקות עם מאמנו הקפדני רינוס מיכלס. "מעולם לא ניהלתי שיחה עם מיכלס שנמשכה יותר משלוש דקות", התלונן פעם. עוד אמר הולסהוף כי מיכלס מעולם לא הסביר את הסיבות האמיתיות להחלטותיו אם וכאשר לא היה רשאי לשחק.

בתחילת שנות השבעים לקח חלק בהצלחה הגדולה ביותר של המועדון אי פעם הכוללת זכייה בשלושה תוארי גביע האלופות ברציפות. בעונת 1970/71 הוא כבש פעמיים בגביע אירופה לאלופות נגד הקבוצות בזל וסלטיק בסיבוב השני וברבע הגמר בהתאמה. לאחר עזיבתו מאייאקס של חברו להגנה וליבור ואסוביץ' ב-1971, הולסהוף שיתף פעולה עם הבלם הגרמני הורסט בלנקנבורג. אייאקס זכתה בפעם השלישית בגביע האלופות בעונת 1972/73 והולסהוף כבש שער חשוב בניצחון 1–2 על ריאל מדריד בחצי הגמר. הקריירה המעוטרת של הולסהוף עם אייאקס, בה גם זכה פעמיים בסופר קאפ האירופי ופעם אחת בגביע הבין-יבשתי, הסתיימה לה בשנת 1977. בשתי העונות הבאות עד לפרישה מכדורגל העביר במועדון מאסטריכט.

היינץ שילצ'ר האוסטרי, מי ששיחק באייאקס בתחילת שנות השבעים וכיום הוא מאמן, שכנע את הולסהוף לחזור מהפרישה על מנת לשחק בגראצר א.ק. ב-1982. הוא ערך שם רק שלוש הופעות מכיוון שהבין שאינו ביכולת מספיק טובה מבעבר.

### לאחר הפרישה

הולסהוף היה עוזר-מאמן לזמן קצר באייאקס בשנת 1988. לאחר מכן הפך למאמן בקבוצות הבלגיות ליירסה, וסטרלו, מכלן, בין היתר. הולסהוף עבד כמנהל טכני בין השנים 2004–2006 באייאקס אמריקה שבארצות הברית. מיוני 2012 הוא היה עוזר-מאמן בווטרלו.

יוהאן קרויף, גדול כדורגלני אייאקס בכל הזמנים, קרא לשחקני עבר להיות במועצת חברי אייאקס וב-14 בדצמבר 2010 נבחר הולסהוף להיות גם כן. הולסהוף הפך לסוכנו של מתיאס דה ליכט בשנת 2016 ומילא את תפקידו הזה יחד עם מינו ראיולה מאז 2018.

הולסהוף נפטר כתוצאה ממחלה ב-16 בפברואר 2020 בגיל 73. עיריית אמסטרדם כבר קראה על שמו את גשר בשנת 2005.

תארים
-----

ברי (שני מימין) לצד יוהאן קרויף לאחר הזכייה בגביע אירופה לאלופות (1973)
אייאקס
* אליפות הולנד (6): 1965/66, 1966/67, 1967/68, 1969/70, 1971/72, 1972/73
* הגביע ההולנדי (4): 1966/67, 1969/70, 1970/71, 1971/72
* גביע אירופה לאלופות (3): 1970/71, 1971/72, 1972/73
* הסופר קאפ האירופי (2): 1972, 1973
* הגביע הבין-יבשתי: 1972

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברי הולסהוף** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  טענותיו של הולסהוף כלפי רינוס מיכלס, מתוך אתר memim
**H5P** (קיצור של HTML5 Package) היא ספרייה חינמית בקוד פתוח המבוססת על JavaScript ליצירה ושיתוף של תוכן אינטראקטיבי HTML5.

סקירה כללית
-----------

הפרויקט נוצר על ידי חברת Joubel, חברת e-learning מנורווגיה, ויש לה צוות שנקרא צוות הליבה של H5P שאחראי לפיתוח הפרויקט.
.

ישנם מעל ל-50 סוגי תוכן שונים (נכון ל-2022) שמהם עורכי תוכן יכולים ליצור תכנים משלהם, והבולטים שבהם הם שאלונים מסוגים שונים, מצגות אינטראקטיביות, סרטוני וידאו עם שאלות בתוכו ועוד. יצירת התוכן היא פשוטה וכוללת בכל סוג תוכן עורך ויזואלי להזנת התכנים.
.

פרויקט H5P מפותח על ידי הקהילה, ובאתר של H5P יש מדריכים עבור מתכנתים. מתכנתים יכולים ליצור סוגי תוכן חדשים, ולשפר סוגי תוכן קיימים.
.

פלאגינים ואינטגרציות
--------------------

ל-H5P יש פלאגינים יציבים עבור המערכות מודל (Moodle), וורדפרס (WordPress) ו-דרופל (Drupal).
לאופן אדקס (Open edX) יש רכיב Xblock מיוחד שמאפשר להטמיע רכיבי H5P.
.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **H5P** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של H5P
* 

* H5P, ברשת החברתית פייסבוק

* H5P, ברשת החברתית טוויטר

* H5P, הבלוג הרשמי

הערות שוליים
------------

1. ↑  אודות הפרויקט, באתר H5P
2. ↑  סוגי תוכן, באתר H5P
3. ↑  מדריך למפתחים, באתר H5P
4. ↑  התקנה, באתר H5P
5. ↑  H5P Xblock, בפורום של Open edX - discuss.openedx.org
**כשל הצלף הבודד** הוא כשל לוגי רטרודוקטיבי בו אירוע שהתרחש באופן אקראי מוצג כאירוע נדיר הדורש הסבר סיבתי לא אקראי. הכשל מתרחש כאשר הצופה מתעלם מסך האירועים החלופיים השקולים מבחינה סטטיסטית לאירוע הכביכול נדיר, שהתרחשות אחד מתוכם במקום האחר הוא אקראי.

השם מבוסס על סיפור אודות אדם היורה באקראיות לעבר קיר, ולאחר מכן מסמן מטרה סביב צבר של פגיעות וטוען שהוא צלף.

הכשל נקרא גם "אשליית הצבר"; בלוגיקה הוא מכונה "כשל החלוקה", וכהנמן וטברסקי כינו אותו "חוק המספרים הקטנים". שמות אלו מכוונים לכך שעל פי הכשל, הצופה מצפה שבכל חלוקה של אירועים לתת-קבוצות, ההתפלגות בכל תת-קבוצה תהיה זהה להתפלגות בקבוצה.

אחת הדוגמאות הנפוצות לכשל הצלף הבודד היא זיהוי הצטברות מקומית של מקרי סרטן עם מפגע סביבתי כלשהו, על אף שבאופן אקראי לגמרי מתבקש שתהיינה הצטברויות מקומיות של מקרים כאלה.

כשל זה נפוץ בפי מגידי עתידות בדיעבד, כלומר מי שמציגים תחזיות רבות לגבי העתיד, ולאחר מכן מדגישים רק את אלו שהתגשמו. אם אדם מציג מספיק תחזיות, סביר להניח שאחדות מהן תתגשמנה. נאסים טאלב הציג כשל זה לגבי סחרנים בבורסה לניירות ערך: אם מספיק סחרנים ינסו את מזלם במסחר בבורסה, אחדים מהם צפויים להראות תוצאות טובות מאוד על פני תקופה מסוימת, על אף שאין זה מעיד שהייתה להם יכולת טובה מאשר לאחרים.

דוגמה נוספת נוגעת למציאת רמזים לאירועים עתידיים בתוך כתבי קודש, למשל בנבואותיו של נוסטרדמוס. אם מספר הדרכים לפרש את הכתבים או למצוא בהם רמזים הוא מספיק גדול, הרי שניתן יהיה למצוא רמזים למספיק אירועים אקטואליים, באופן שיטעה את הצופה הבלתי מיומן בסטטיסטיקה בכוחם הנבואי של כתבי הקודש.

המגיד מדובנא, שנודע במשליו המרובים, הסביר שהוא מכין את המשלים מראש, בהנחה שבהמשך יצוצו הנמשלים המתאימים. מי שמתפעל מהתאמת המשלים לנמשלים - לוקה ב"כשל הצלף הבודד".

הערות שוליים
------------

1. ↑  Steven J. Milloy, SCIENCE WITHOUT SENSE: The Risky Business of Public Health Research - Chapter 5, Mining for Statistical Associations, Cato Institute, 1995
2. ↑  Robert Todd Carroll, **The skeptic's dictionary: a collection of strange beliefs, Amusing Deceptions, and Dangerous Delusions**, Wiley, August 2003, page 78
3. ↑  James Walsh, **True odds: how risk affects your everyday life**, 1996, page 125
החייל ההולנדי טימו סמיהוייז'ן קצת יותר משעה לפני שנרצח בפיגוע תופת בסמוך לבסיס הרב-לאומי בתרין כות (15 ביוני 2007)
**כוח המשימה באורוזגאן** היה כוח צבאי מיוחד של צבא הולנד אשר השתתף במלחמת אפגניסטן בין השנים 2006–2010.

היסטוריה
--------

ב-2006 אישר הפרלמנט של הולנד שליחת 1,200 חיילים לאפגניסטן במסגרת כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי. החיילים היו אמורים להישלח למחוז אורוזגאן ככוח שמירת שלום שנועד גם לפתח תשתיות להקמת דמוקרטיה אפגנית ומשטרה אפגנית עצמאית. מרבית החיילים ההולנדים הוצבו בסמוך לבירת מחוז אורוזגאן תרין כות בבסיס הרב-לאומי בתרין כות שנודע גם בכינוי "קמפ הולנד". השאר הוצבו במספר מחנות קטנים בכפרים הסמוכים.

במהלך השנים הוגדל הכוח ההולנדי באפגניסטן, והוא כלל בשיאו 1,400 חיילים. הכוח ההולנדי היה מצויד גם בכלי רכב משוריינים, שישה מסוקי בואינג AH-64 אפאצ'י, חמישה מסוקי Eurocopter AS532 Cougar, ותותחי הוביצר ממוכנים בקוטר 155 מ"מ. אל הכוח ההולנדי הוכפפו גם מספר מטוסי F-16 של חיל האוויר ההולנדי שהוצבו בשדה התעופה בקנדהאר. לצד החיילים ההולנדים כלל הכוח גם 390 חיילים אוסטרלים ובהמשך גם חיילים מהצבא האפגני הלאומי.

ביוני 2007 פתח הטליבאן במתקפה גדולה באורוזגאן כנגד ההולנדים. המתקפה הפכה לסדרת קרבות קשים שבמהלכם נהרגו 25 חיילים הולנדים ו-140 נפצעו. בין ההרוגים היה גם בנו של הגנרל פיטר ואן אום, שנהרג בפיגוע יום אחד בלבד לאחר שאביו הפך לרמטכ"ל הצבא ההולנדי. ב-29 במאי 2009 הוענקה למרקו קרון, אחד מחיילי הכוח, מדליית המסדר הצבאי של וילם - עיטור הגבורה הגבוה ביותר של צבא הולנד, שלא הוענק למעלה מ-50 שנה.

ב-2010 נגמר המנדט שהעניק הפרלמנט ההולנדי לפעילות הכוח באורוזגאן, והחיילים ההולנדים עזבו את הארץ. הולנד הפכה למדינה הראשונה שסיימה את פעילותה המבצעית באפגניסטן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כוח המשימה באורוזגאן** בוויקישיתוף
* מידע על הלחימה באפגניסטן באתר משרד ההגנה ההולנדי
**כשלי הפצה** היא קבוצת כשלים לוגיים של ערפול, המתרחשים כאשר מונח בטיעון כי אין הבדל בין מונח "מופץ" (המתייחס לחבר כלשהו בכיתה) ול"מכלול" (המתייחס לכיתה עצמה כמכלול). טיעונים כאלו, אף שהם כוזבים, עשויים להיות משכנעים למדי בגלל השימוש שהם עושים בהיוריסטיקת ייצוגיות. הכשל, על שני סוגיו, תואר לראשונה ב"הפרכות סופיסטיות" של אריסטו.

טיעונים ביחס לכיתות של עצמים ניתן להעלות בשתי דרכים עיקריות: תוך התייחסות לחברים בכיתה בנפרד, כפרטים; או להתייחס אל הכיתה כמכלול. לדוגמה:

* פרות אוכלות עשב.
* הפרות חשובות לכלכלת עמק יזרעאל.

ההצהרה הראשונה "מופצת" לכל חברי הכיתה. כל פרה, כפרט, אוכלת עשב. במקרה השני, המשמעות אינה מופצת. הפרות, כקבוצה, חשובות לכלכלת עמק יזרעאל, אך מותה של פרה מסוימת לא ישנה את התמונה הזו מעיקרה. כלומר, למשפט יש ערך קולקטיבי. 

ניתן כמובן לשלב את שני המובנים ביחד, אך התוצאה תהיה כוזבת:

1. הפרות חשובות לכלכלת עמק יזרעאל.
2. עדנה היא פרה.
3. לכן, עדנה חשובה לכלכלת עמק יזרעאל.

למרות שגם ההנחה הראשית וגם המשנית אינן כוזבות, המסקנה כוזבת משום שביצענו מעבר ממשמעות קולקטיבית (בהנחה הראשית) למשמעות מופצת (בהנחה המשנית). ניתן כמובן לבצע מעבר כוזב בכיוון ההפוך:

1. אני אוהב לאכול קרם אגוזים.
2. שמן השיזוף "קרמרזון" מורכב מקרם אגוזים.
3. לכן, אני אוהב לאכול את שמן השיזוף "קרמרזון".

שוב, שתי ההנחות נכונות, אך כאן עוברים ממשמעות מופצת בהנחה הראשית למשמעות קולקטיבית במשנית, והמסקנה כוזבת. 

הסיבה לכשל היא שאין שום וודאות שהתכונות הנוכחות בחלקים ונובעות מהם יהיו נוכחות גם בשלם, או שהתכונות של השלם ונובעות מהיותו שלם יהיו נוכחות גם בחלקים. 

  

ישנם שני סוגים של כשלי הפצה:

* כשל הרכבה - המניח שמה שנכון ביחס לחברים נכון ביחס לכיתה.
* כשל חלוקה - המניח שמה שנכון לכיתה נכון גם לחבריה.
**אלכסנדר טשאייב** (נולד ב-23 ביוני 1994, מוסקבה) הוא כדורגלן רוסי, המשחק בעמדת הקשר ברוטור וולגוגרד.

קריירה
------

### במועדונים

מגיל שלוש עד שמונה עסק בהתעמלות מכשירים. לאחר מכן עבר למחלקת הכדורגל שם מועדון טרודוביה רזרבי וכעבור כמה חודשים הגיע לבית הספר לכדורגל של לוקומוטיב מוסקבה. לאחר שטשאייב לא הצליח לפרוץ להרכב הקבוצה הבוגרת, הוא עבר לבית הספר של מועדון "מוסקבה". לאחר שנה, "מוסקבה" פורקה וטשאייב הגיע לאקדמיה של דינמו.

במהלך מחנה החורף ב-2014 בפעם הראשונה צורף לאימוני הקבוצה הבוגרת. לפני תחילתה של עונת 2014/15 במחנה אימונים באוסטריה נטל חלק במספר משחקי ידידות. בתחילת העונה צורף כחבר סגל ועשה את הופעת הבכורה שלו ב-11 בדצמבר 2014, במחזור הששי של שלב הבתים של הליגה האירופית כשעלה כמחליף בתוספת הזמן במקום באלאז' ג'וג'אק.

ביולי 2018 חתם בספרטק מוסקבה. בספטמבר 2019 הושאל לרובין קאזאן עד לסיום העונה ולאחר מכן שיחק במדי קבוצת המילואים של ספרטק. ביוני 2021 חתם ברוטור וולגוגרד מליגת המשנה הרוסית בכדורגל.

### בנבחרת

ב-2014 הוא שיחק שלושה משחקים עבור נבחרת הנוער של רוסיה עד גיל 19.

סטטיסטיקה
---------

| מועדון | עונה | ליגה | גביע | מפעל ביניבשתי | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ליגה | הופעות | שערים | הופעות | שערים | הופעות | שערים | הופעות | שערים |
| דינמו מוסקבה |
| 2014/15 | ליגת העל | 4 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 6 | 0 |
| 2015/16 | 25 | 1 | 3 | 2 | – | 28 | 3 |
| 2016/17 | הליגה הלאומית | 23 | 1 | 1 | 0 | – | 24 | 1 |
| 2017/18 | ליגת העל | 19 | 6 | 1 | 0 | – | 19 | 6 |
|

הישגים
------

**קבוצתיים**

* **דינמו (מוסקבה)**
	+ אלופת ליגת המשנה הרוסית: 2016/17.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר טשאייב** בוויקישיתוף
* אלכסנדר טשאייב, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
**מיטומיצינים** (**Mitomycin**) הם משפחה של חומרים כימיים המופקים מהחיידק *Streptomyces lavendulae*.
המוכר שבהם הוא (Mitomycin C (MMC - מיטומיצין C, המשמש ככימותרפיה בטיפול בסרטן השד, סרטן המעי, סרטן שלפוחית השתן ועוד; כמו כן משמש כאנטיביוטיקה בניתוחי עיניים. מחקרים קליניים מוכיחים את יעילותו של המיטומיצין בטיפול בסרטן כאשר הגידול חשוף למיטומיצין בזמן העולה על 6 שעות.

בנוסף, מיטומיצין משמש גם בניתוחי עיניים, בעיקר בהסרת פטריגומים.

מנגנון פעולה
------------

בגלל מבנהו הכימי ותכונותיו הכימיות-פיזיקליות (הדמיון בינו לבין חומצות הגרעין ממשפחת הפורין) מיטומיצין גורם להצלבות בחומר התורשתי (DNA). כאשר נוצרת הצלבה זו, מופעלים מערכות של הרג עצמי בתא.

אנלוגים
-------

משפחת מיטומיצין מכילה גם את מיטומיצין A, מיטומיצין K, מיטומיצין F ועוד. ההבדל הוא בקבוצות הפונקציונליות, ברם, לכולם אותו בסיס מיטומיצין.

במחקר, משתמשים לפעמים במולקולה דומה בעלת שלד מיטומיצין הנקראת פרופירומיצין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיטומיצין** בוויקישיתוף
* הערך "Mitomycin", באתר "ויקיתרופות"
פירוש נוסף ערך זה עוסק בראש ישיבת דרך חכמה. אם התכוונתם לנשיא אגודת הרבנים של אמריקה, ראו אליעזר סילבר.

הרב **אליעזר צבי סילבר** (נולד ב-12 בפברואר 1950, כ"ה בשבט ה'תש"י) הוא מחבר ומגיד שיעור. כיהן בעבר כראש ישיבת דרך חכמה בירושלים.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיר שיקגו שבארצות הברית ליוכבד רבקה ולרב יעקב דוד סילבר, שכיהן כר"מ בישיבה לצעירים בשיקגו. בילדותו גרה משפחתו בשכנות למשפחת פינקל, הוריו של הרב נתן צבי פינקל שכיהן כראש ישיבת מיר. 

בשנת 1967 עלה ארצה ולמד בישיבת מיר אצל ראשי הישיבה רבי חיים שמואלביץ ורבי נחום פרצוביץ. היה מקורב לרב פרצוביץ, ולמד איתו מספר שנים בחברותא. לאחר פטירת הרב פרצוביץ היה ממוציאי ספריו "שיעורי רבי נחום". לאחר נישואיו כיהן כר"מ בישיבת עטרת ישראל במשך כעשרים וחמש שנה. 

בשנת 2002 הקים, ביחד עם הרב יהונתן וילנסקי, את ישיבת דרך חכמה בשכונת הר נוף בירושלים, לאחר מכן אף העתיק את מגוריו למקום. משנסגרה הישיבה קיבל הרב סילבר הצעה לכהן כראש כולל בירושלים.

נשוי לקרייני לבית ברוידא ואב לשמונה. מתגורר בסמיכות למבנה ששימש את ישיבת דרך חכמה, בשכונת הר-נוף בירושלים.

חיבר את סדרת הספרים "דרך אליעזר", המכילים חידושים על סוגיות התלמוד. על הספר הראשון בסדרה זו זכה בשנת 2004 בפרס ירושלים לספרות תורנית.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009631182305171

 |
מפה של החזית המזרחית ב-1943. ניתן לראות את קו פנתר-ווטן, המסומן באדום.
**קו פנתר-ווטן**, הידוע גם בכינוי **החומה המזרחית** (בגרמנית: **Panther-Stellung** או **Ostwall**) היה קו הגנה שנבנה על ידי הוורמאכט בחזית המזרחית ב-1943.

תכנון
-----

לאחר סדרת נסיגות של הוורמאכט בחזית המזרחית בשנת 1942, נשמעו קולות בתחילת 1943 לבניית קו ביצורים בעומק השטח, לאורך נהר הדנייפר. לאחר קרב קורסק והפלישה לאיטליה הצורך היה לשימור הכוחות במזרח ולמעבר לתוכניות הגנה, ובאוגוסט של אותה השנה הורה היטלר על בניית קו ביצורים, בהשלימו עם נטישת כל אסטרטגיית תקיפה עתידית במזרח.

חלק גדול מקו ההגנה תוכנן להיבנות לאורכו של נהר הדנייפר, ממערב לסמולנסק ועד לים השחור. הקו המתוכנן חורג מגדות הדנייפר רק במקומות בהם מתפצלים ממנו יובלים מרכזיים אחרים, ומאפשרים את אותן יכולות ההגנה. מדרום לשם, במערבו של מחוז דניפרופטרובסק במקום בו הדנייפר מתפתל לכיוון מערב, הוחלט על בניית הקו ממזרח לדנייפר במטרה למנוע פינוי או בידוד של חצי האי קרים. אמנם, הקו אינו מספק הגנה על מצר פרקופ, המחבר את חצי האים אל יבשת אירופה. 

מצפון לסמולנסק תוכנן הקו מויטבסק לפסקוב, ומשם דרך הגדה המערבית של אגם פייפסי והדלתא שלו לים הבלטי בסמוך לעיר נרבה. 

כאשר ניתנה הפקודה על בניית קו פנתר-ווטן, ב-11 באוגוסט 1943, הוורמאכט אחז בעמדות שהיו רחוקות לעיתים מאות קילומטרים מקו הביצורים המתוכנן, ככלל לאורך נהר הסוורסקי דונץ ולאורך קו שהשתרע מסמולנסק ועד לנינגרד בצפון.
קו מנרהיים שנפרס ממפרץ פינלנד במערב ועד לאגם לדוגה במזרח הגן על גבולה הדרומי של פינלנד
דוגמה לביצורי קו מנרהיים
בונקר בקו מנרהיים (2009)
**קו מנרהיים** היה מערך ביצורים שבנתה פינלנד לרוחב המצר הקרלי על מנת להגן על עצמה מפני ברית המועצות. הקו נקרא על שמו של פילדמרשל מנרהיים. כמה מהקרבות העזים ביותר של מלחמת החורף התרחשו לאורך הקו שנפרץ.

היסטוריה
--------

קארל גוסטף מנרהיים היה הראשון שהגה את התוכנית להקים קו הגנה מבוצר לאורך קרליה בתקופה שלאחר מלחמת האזרחים בפינלנד, אולם פרישתו מהחיים הציבוריים ב-1919 לאחר שהפסיד בבחירות לנשיאות דחתה את הבנייה.

קו הביצורים נבנה בשנות העשרים והשלושים של המאה ה-20 על הציר המחבר בין המפרץ הפיני - סומה (Summa) - נהר וואוקסי (Vuoksi)- טייפלה (Taipale). כמאתיים עמדות בטון ובהן מקלעים נפרסו לאורך הקו. אזור סומה נחשב לפגיע ביותר, ולכן היה גם המבוצר ביותר. במקביל, נבנו גם בונקרים מתחת לקו. 

בניגוד לקו מאז'ינו ולביצורים כבדים אחרים, קו מנרהיים נבנה תוך ניצול והתחשבות בתנאי הקרקע. מכשולים טבעיים רבים, כדוגמת גזעי עצים וסלעים גדולים, שימשו כעמדות הגנתיות לכל דבר. הפינים התמחו בטכניקות הסוואה, שיושמו בבניית קו ביצורים זה. 

במהלך מלחמת החורף הצליחו המגינים הפינים בקו מנרהיים לבלום את המתקפה הסובייטית במשך חודשיים, עד להבקעת הקו לקראת סוף פברואר 1940.

הקו ידע פעילות מועטה ביותר בשנות מלחמת ההמשך, הן בהתקפה הפינית מ-1941 והן במתקפת הנגד הסובייטית מ-1944.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קו מנרהיים** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט של קו מנרהיים
* היסטוריה של קו מנרהיים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph340656

 |
**קו נורת'רן** (באנגלית: **Northern Line**; "הקו הצפוני") הוא קו עמוק במערכת הרכבת התחתית של לונדון. צבעו שחור במפת הרכבת התחתית של לונדון והוא מסיע כ-206,734,000 נוסעים בשנה מה שהופך אותו לקו העמוס ביותר במערכת הרכבת התחתית של לונדון. רוב אורך הקו (58 ק"מ) בנוי בצורת קו עמוק מתחת לקרקע. למרות שמו ("הצפוני"), נורת'רן לא משרת את התחנות הצפוניות ביותר במערכת התחתית, אם כי הוא משרת דווקא את רוב התחנות הדרומיות ומשרת 16 מתוך 29 תחנות הרכבת הנמצאות דרומית לנהר התמזה. בקו 50 תחנות, מתוכן 36 מתחת לקרקע.

היסטוריה
--------

### היווצרות הקו

**רכבת העיר ודרום לונדון**, 1890
קו הנורת'רן התפתח משתי חברות רכבת: **רכבת העיר ודרום לונדון** (the City & South London Railway; בקצרה − C&SLR) ו**רכבת הצ'ארינג קרוס, יוסטין והמפסטד** (the Charing Cross, Euston & Hampstead Railway; בקצרה − CCE&HR).

"רכבת העיר ודרום לונדון" היא הרכבת התחתית הראשונה שהייתה בקו עמוק שנבנתה תחת פיקוחו של ג'יימס הנרי גרייטהד, שהיה, בין היתר אחראי עם פיטר ו. ברלו (מהנדס בריטי) על הטאוור סאבוואי. הקו היה הראשון מקווי הרכבת התחתית של לונדון שנבנה על ידי קידוח עמוק מתחת לפני הרחוב וכן הראשון שהופעל באמצעות מתח חשמלי. הרכבת נפתחה בשנת 1890 ונסעה בין תחנת הרכבת התחתית סטוקוול לתחנת הרכבת התחתית רחוב קינג ויליאם (שכיום איננה בשימוש). מיקום התחנה היה לא נוח וחסר יכולת להתמודד עם תנועת החברה כך שבשנת 1900 נפתח מסלול חדש לתחנת הרכבת מורגייט דרך תחנת הרכבת בנק-מוניומנט.

מפה
---

למפת תחנות קווי הרכבת התחתית של לונדון המלאה, ראו: מפת הרכבת התחתית של לונדון.

למפת תחנות קווי הרכבת התחתית של לונדון המלאה, ראו: מפת הרכבת התחתית של לונדון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קו נורת'רן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קו נורת'רן (באנגלית)
* קו נורת'רן, ברשת החברתית טוויטר
* מדריך קו הנורת'רן
* היסטוריית הקו
**טידג'אן קייטה** (באנגלית: **Tidjan Keita**; נולד ב-30 בנובמבר 1996) הוא כדורסלן צרפתי-גינאי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בהפועל באר שבע.

קריירה
------

קייטה נולד בפריז, צרפת. לאחר ששיחק במחלקות נוער מקומיות, ב-2015 גויס על ידי סקאוט קנדי, ועבר לאקדמיית כדורסל בקוויבק, קנדה.

בקיץ 2017 צורף לסגל טורונטו ראפטורס לטורניר ליגת הקיץ של ה-NBA. בתום הטורניר הצטרף לפיניקס סאנס לקראת משחקי קדם העונה, אך מיד נשלח לנורת'רן אריזונה סאנס, שלוחתהּ של הסאנס בליגת הפיתוח של ה-NBA. חוזהו בקבוצה בוטל תחילה בדצמבר 2017, אך הוא הושב לקבוצה זמן קצר לאחר מכן וחוזהו הופסק סופית בפברואר 2018.

בדצמבר 2018 חתם על חוזה לחודש אחד ב-GET Vosges מהליגה הצרפתית השלישית, ובתום החוזה לא המשיך במועדון. בדצמבר 2019 חתם בקובורג מהליגה הגרמנית השלישית. עד לתום העונה העמיד ממוצעים של 15.1 נקודות ו-7.5 ריבאונדים למשחק. בקיץ 2020 חתם בגואלף נייטהוקס מליגת העל הקנדית, אך בשל מגפת הקורונה הליגה התקיימה במתכונת מקוצרת, וקייטה נחתך מהסגל. ביולי 2020 חתם בקירכהיים נייטס מהבונדסליגה השנייה. במהלך העונה הוא העמיד ממוצעים של 3.5 נקודות ו-1.9 ריבאונדים למשחק ב-28 משחקים.

ביולי 2021, קייטה זומן לסגל המורחב של נבחרת גינאה לגביע אפריקה לאומות 2021, ואף שיחק בטורניר, שהתרחש במהלך חודש אוגוסט.

באותו קיץ חתם באיסרלון קנגורוז מהליגה הגרמנית השלישית. הוא העמיד ממוצעים של 14.8 נקודות, 8.3 ריבאונדים, 1.9 אסיסטים ו-1.6 חסימות למשחק במהלך עונת 2021/2022. בפברואר 2022 הצטרף לניגארה ריברס ליונס מליגת העל הקנדית. באוגוסט 2022 חתם בהפועל באר שבע.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket

הערות שוליים
------------

1. ↑  Peter Tardif, How the Quebec town of Thetford Mines became a basketball hotbed, CBC, ‏29 באוקטובר 2017
2. ↑  Zone Sports- ICI.Radio-Canada.ca, Basketball : de Thetford Mines à la NBA, Radio-Canada.ca (ב־Canadian French)
3. ↑  Suns Sign Tidjan Keita, www.nba.com (באנגלית)
4. ↑  Suns Waive Tidjan Keita, www.nba.com (באנגלית)
5. ↑  Epinal. Basket : le GET Vosges se sépare de Tidjan Keita, www.vosgesmatin.fr (ב־)
6. ↑  Tidjan Keita: „Die wahnsinnige Teamchemie hat mich beeindruckt!" (ב־)
7. ↑  River Lions Sign First International Player Tidjan Keita, www.riverlions.ca, ‏2022-02-08 (באנגלית)
8. ↑  טידג׳אן קייטה מצטרף, באתר הפועל אלטשולר שחם באר-שבע
פירוש נוסף ערך זה עוסק במונח המתאר את האופק של עיר. אם התכוונתם למתחם הופעות בפארק אריאל שרון, ראו קו רקיע (פארק אריאל שרון).
קו הרקיע של הונג קונג בלילה.
**קו רקיע** של עיר הוא מונח המתאר את האופק של העיר, ובו צלליות המבנים הבולטים ביותר באותה עיר, כדוגמת גורדי שחקים, גשרים, גלגל ענק ועוד. קו הרקיע מהווה "טביעת אצבע" של העיר, ולרוב מהווה סמל או אמצעי זיהוי שלה כמראה מקום המופיע בסרטי קולנוע, סדרות טלוויזיה ואף סמלים רשמיים של העיר.

בערים בהן מבנים בעלי חשיבות ארכיטקטונית או סימני היכר ארכיטקטוניים בולטים, מוודאים שקו הצללית יכלול מבנים אלה, ולכן קו הרקיע שנבחר אינו בהכרח קו ישר גאוגרפי החוצה את העיר במרכזה מצפון לדרום, או מזרח למערב, אלא נבחר קו אשר יכלול את מירב המבנים האמורים.

קווי הרקיע הידועים ביותר בעולם הם אלו של הונג קונג ושל ניו יורק אשר כלל את מגדלי התאומים קודם לנפילתם בפיגועי 11 בספטמבר בשנת 2001. ערים רבות, בהן תל אביב הוסיפו את קו הרקיע שלהן לסמל העיר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קו רקיע** בוויקישיתוף
* 15 קווי הרקיע הידועים בעולם, באתר Di Serio
* פרויקט קו הרקיע - אוסף תמונות של קווי רקיע ברחבי ארצות הברית
* קווי הרקיע הידועים בעולם
* קווי הרקיע הידועים בעולם, לפי אתר Emporis

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7755981-2

 |
פוסטר ההצגה "טיול לכוכב הגבינה"
**טיול לכוכב הגבינה** היא הצגה לילדים שכתבו וביימו יואב בר-לב וחנוך רעים.

ההפקה
-----

בר-לב ורעים, כתבו וביימו את ההצגה ואף שיחקו בה. הם הופיעו איתה במשך 20 שנה (מ-1993 ועד 2013). 
המחזה נכתב ובוים בתוך חמישה שבועות בשיטה ייחודית בה מעלים השחקנים-יוצרים סיטואציה, מאלתרים במשך זמן נתון ואז כותבים את הדיאלוג על פי האלתור. התוצאה היא שיח דרמטי מהודק הבנוי מפרטי פרטים קטנטנים ומתקדם מרגע לרגע בהקשרים הנולדים מתוך מילים ותנועות.

ההצגה הופיעה בגרמניה בפסטיבל ברלין להצגות ילדים ב-1997 ובפסטיבל באוקינאווה, יפן בשנת 2006. 

המחזה תורגם לגרמנית, אנגלית וערבית. הוא הועלה פעמיים בגרמנית בתיאטראות בגרמניה, והוא מוצג בערבית בתיאטרון אל סאראייא ביפו. 

המחזה משמש מרכיב מרכזי בעבודות סמינריוניות ובעבודות דוקטורט שונות העוסקות באספקטים שונים של התיאטרון לילדים.
בשנת 2016 חודשה ההצגה על ידי תיאטרון לילדים ולנוער באר שבע, בבימויים של ברלב ורעים ובהשתתפות צוות שחקנים חדש. את שאול מגלם שחף ברגר, ואת גיל- בן צ'רי.
ההצגה מאושרת על ידי סל תרבות ארצי ואף קיבלה כוכבית המעידה על המלצת הסל.

עלילה
-----

גיל אינו רוצה לשחק עם איש ועם שאול איש אינו רוצה לשחק. שני הילדים הבודדים האלה נפגשים בחצר האחורית. החיבור ביניהם נראה כבלתי אפשרי אבל פעלול תיאטרוני פשוט מביא אותם לשתף פעולה ויותר מכך: הם יוצאים לטיול אל כוכב הגבינה. שם הם מחליקים, נדבקים, מועדים, נופלים וקמים ובתוך כך הופכים לחברים. 
זוהי קומדיה פיזית המתרחשת על במה ריקה ללא כל עזרים טכניים. 

בשנת 2007 הוציא סל תרבות ארצי חוברת "אודות מופע" על ההצגה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מילאת ביברמן, על ההצגה: עולם ומלואו על ספסל עץ פשוט, באתר "סל תרבות ארצי"
**הבחירות הפרלמנטריות באסטוניה 2011** התקיימו ב-6 במרץ 2011. הצבעה ממוחשבת התקיימה בין התאריכים 24 בפברואר ל-2 במרץ 2011. בחירות אלו היו עם הכי הרבה מועמדים עצמאיים מאז 1992. מספר מועמדים עצמאיים היו חברים בתנועה הפטריוטית האסטונית.

חברי הריגיקוגו (אנ'), הפרלמנט האסטוני, נבחרו בבחירות בשיטה היחסית לכהונה באורך ארבע שנים, ומושביו הוקצו באמצעות גרסה מתוקנת של שיטת ג'פרסון. המדינה מחולקת לשנים עשר מחוזות בחירה, שהבחירות יתנהלו בכל אחד מהם בנפרד. אחוז החסימה הוא 5 אחוזים.

סקרים שנעשו לפני הבחירות העריכו כי מפלגת הרפורמה, בראשות ראש הממשלה אנדרוס אנסיפ, תזכה במרב הקולות, ותנצח את יריבתה העיקרית, מפלגת המרכז. מפלגת הרפורמה מוגדרת לרוב מפלגת מרכז-ימין, ומפלגת המרכז נחשבת לפופוליסטית, ועמדותיה הכלכליות נוטות לשמאל המפה. שתי המפלגות הן חלק ממפלגת ברית הליברלים והדמוקרטים לאירופה (אנ').

תוצאות הבחירות
--------------

תוצאות הבחירות אצל מפלגות שנכנסו לפרלמנט|  | מפלגה | קולות | % | מושבים | ± |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | מפלגת הרפורמה | 164,255 | 28.6 | 33 | +2 |
|  | מפלגת המרכז | 134,124 | 23.3 | 26 | -3 |
|  | פרו פטריה (IRL) | 118,023 | 20.5 | 23 | +4 |
|  | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית | 98,307 | 17.1 | 19 | +9 |
| נתונים: VVK |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הבחירות הפרלמנטריות באסטוניה 2011** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Delfi: Telestuudiosse kogunes 28 üksikkandidaati

| הבחירות באסטוניה |
| --- |
| הבחירות לנשיאות | 1992 | אסטוניהאסטוניה |
| הבחירות הפרלמנטריות | 1917 • 1918 • 1919 • 1920 • 1923 • 1926 • 1929 • 1932 • 1936 • 1938 • 1940 • 1990 • 1992 • 1995 • 1999 • 2003 • 2007 • 2011 • 2015 • 2019 |
|  |
| --- |
| **היסטוריה של היוונית** אלפבית יווני - כתב ליניארי ב' |
| **פרוטו-יוונית** (בערך 2000 לפנה"ס)

---

 |
| **יוונית מיקנית** (בערך 1600 לפנה"ס–1100 לפנה"ס)

---

 |
| **יוונית עתיקה** (בערך 800 לפנה"ס–300 לפנה"ס)  **דיאלקטים יווניים**: איולית, ארקדו-קיפריוטית, אטית-איונית,דורית; יוונית הומרית**דיאלקט אפשרי**: מקדונית

---

 |
| **יוונית קוינה**  (מ-300 לפנה"ס)

---

 |
| **יוונית ביזנטית**  (בערך 330 אחרי-הספירה–1453)

---

 |
| **יוונית מודרנית** (מ-1453) צאקונית, יווניטיקה, קאתארבוסה, דימוטיקי, יוונית פונטית, יוונית מודרנית סטנדרטית, קפריסאית יוונית, יוונית כרתאית |

**מיקנית** היא הצורה המתועדת העתיקה ביותר של השפה היוונית, שדוברה ביוון ובכרתים בין המאות ה-16 וה-11 לפנה"ס (התקופה המיקנית ביוון). שפה זו נשמרה בכתב בטבלאות קווי ב', כתב שהומצא בכרתים לפני המאה ה-14 לפנה"ס. רוב טבלאות אלו נמצאו בקנוסוס ופילוס. שם השפה נובע משם האתר הארכאולוגי הראשון שנחפר בהקשר לתקופה המיקנית - מיקנה. 

הטבלאות נשארו בלתי-מפוענחות למשך זמן רב, וכל שפה מתקבלת-על-הדעת הוצעה כצורה המדוברת של כתב זה. ב-1952 הכתב פוענח על ידי מייקל ונטריס והוכיח באופן שאין להפריכו שכתב זה הוא צורה עתיקה של יוונית. 

הטקסטים על הטבלאות הם לרוב רשימות שונות. לא נמצאו סיפורים, אגדות ושירה שנכתבו בשפה זו. עם זאת, ניתן בעזרת הטבלאות להבין דברים רבים אודות כותביהם ואודות התרבות המיקנית בסוף תקופתה.

פונולוגיה ואורתוגרפיה
---------------------

 ערך מורחב – **כתב ליניארי ב'**  

השפה המיקנית נשמרה בצורת הכתיבה שלה בתור הכתב הקווי השני (קווי ב'), שכולל בערך 200 סימני הברות ולוגוגרמות. מכיוון שקווי ב' נגזרו מקווי א' (הכתב של שפה מינואית קדומה בלתי-מפוענחת, שלא קשורה ליוונית) הם לא משקפים במלואם את הפונטיקה של השפה המיקנית בצורת הדיבור שלה, וזה מתבטא בכך שקבוצות עיצורים נעלמו בכתיב מדויק. 

הכתב מבדיל בין חמש תנועות:
/a/, /e/, /i/, /o/, /u/; שני חצאי-תנועות - /w/ ו-/j/; שלושה עיצורים נמשכים (סונורנט) - /m/, /n/ ו-/r/; עיצור שורק אחד - /s/; שישה עיצורים אוטמים - /p/, /t/, /d/, /k/, /q/; ו-/z/.

השפה המיקנית שימרה מספר מרכיבים ארכאיים של השפות ההודו-אירופיות, כמו העיצורים השפתיים-וילוניים (Labiovelar) שעברו מספר שינויי-קול עד שהאלפבית היווני הומצא, מספר מאות אחר כך.

קישורים חיצוניים
----------------

* מיקנית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb119571972 (data)

 |
**דמעותיה המרות של פטרה פון קאנט** (בגרמנית: **Die bitteren Tränen der Petra von Kant**) הוא סרט גרמני משנת 1972, בבימויו של ריינר ורנר פאסבינדר, המבוסס על מחזה פרי עטו. לסרט לוהקו נשים בלבד, ועלילתו מתרחשת בביתה של הדמות הראשית, פטרה פון קאנט. הסרט עוקב אחרי ההתפתחויות והשינויים במערכות יחסיה עם נשים אחרות. הסרט הוצג בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ה-22.

עלילה
-----

פטרה פון קאנט היא מעצבת אופנה ידועה, מברמן. הסרט מתרחש כמעט כולו בחדר השינה שבביתה. פטרה הייתה נשואה פעמיים, ונישואיה הסתיימו במוות או בגירושים. בעלה הראשון, פייר, היה אהבתה הגדולה, והוא נהרג בתאונת דרכים בזמן שפטרה הייתה בהריון. נישואיה עם בעלה השני נגמרו במרירות הדדית. פטרה חיה עם מעצבת אחרת, מרלן, ומתייחסת אליה באופן סדיסטי, כאל שפחה.

בפתיחת הסרט, מרלן מעירה את פטרה, ועוזרת לה להתלבש. פטרה מדברת עם אמה בטלפון, בזמן שהיא ממשיכה לדרוש שירותים ממרלן, כולל שתרקוד עבורה ריקוד מפתה. פטרה מזמינה אליה אורחים, אותם מרלן מאחרת. בין האורחים, קארין, שהגיעה לאחרונה מאוסטרליה. פטרה מייד נמשכת אליה, ומזמינה אותה לבוא לחיות אצלה כדי ללמוד לדגמן. השתיים מתאהבות, אך אי התיאום ביניהן ניכר מהר מאוד. הרקעים המשפחתיים שלהן שונים מאוד - לקארין סיפור משפחתי טרגי, בעוד לפטרה הייתה ילדות מאושרת.

קארין מספרת לפטרה שהשאירה את בעלה בסידני, ומתכוונת להתגרש ממנו. אך לאחר זמן קצר מתברר שהם נשארו בקשר, והוא הגיע לציריך. קארין רוצה לנסוע אליו, ומבקשת מפטרה לממן לה את הנסיעה. פטרה נותנת לה יותר כסף מאשר בקשה, ומשתכרת.

ביום הולדתה, פטרה שותה לשוכרה, ומחכה לטלפון מקארין. בת דודה, סידוני, מגיעה לביקור ומספרת לה שקארין נמצאת בברמן. בידיה מתנת יום הולדת, בובה קטנה עם שיער בלונדיני, כמו של קארין. פטרה שופכת את כעסה על אימה, ולרי, ובפרץ זעם שוברת את הכלים שמרלן הכניסה לחדר להגיש בהם כיבוד לאורחות. היא טוענת שיש לה זכות לשבור כל מה שהיא קנתה, ושהרגשות שלה כלפי קארין אינם שיגעון חולף, אלא אהבת אמת. ולרי, שעד כה לא הייתה מודעת לקיומה של קארין, נמצאת בהלם מהמחשבה שבתה מאוהבת באישה.

מאוחר יותר, פטרה שוכבת על מיטתה ומתפייסת עם ולרי. היא מודה שרצתה להחזיק בקארין ולא באמת לאהוב אותה. קארין מתקשרת מפריז ורומזת לפטרה ששתיהן יוכלו שוב להיות ביחד. פטרה אומרת למרלן שיש לה הרבה על מה להתנצל בפניה, אך מרלן - אשר הגשימה את הפנטזיות המזוכיסטיות שלה דרך פטרה - אורזת מזוודה, לוקחת את הבובה, ועוזבת.

הדמויות
-------

* **פטרה פון קאנט** - מארגיט קרסטנסן
* **מרלן** - אירם הרמן
* **קארין תים** - חנה שיגולה
* **ולרי פון קאנט** - ג'יסלה פקלדיי
* **גבריאל פון קאנט** - אווה מאטס
* **סידוני פון גרסנאב** - קטרין שאקה

עיבוד לאופרה
------------

המחזה, בגרסת התרגום לאנגלית של דניס קלנדרה, עובד לאופרה על ידי ג'רלד בארי. הופעות הבכורה של האופרה היו בדבלין ולונדון ב-2005.

קישורים חיצוניים
----------------

* "דמעותיה המרות של פטרה פון קאנט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "דמעותיה המרות של פטרה פון קאנט", באתר נטפליקס
* "דמעותיה המרות של פטרה פון קאנט", באתר AllMovie (באנגלית)
* "דמעותיה המרות של פטרה פון קאנט", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "דמעותיה המרות של פטרה פון קאנט", באתר אידיבי
* "דמעותיה המרות של פטרה פון קאנט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1037141946
* VIAF: 307512970
* WorldCat (עם VIAF): 307512970

 |