recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
רבי **יואל אִבְּן שׁוּעֵיב** (1455, ה'רט"ו– 1510, ה'ר"ע) היה רב ודרשן באזורים אראגון ונווארה שבספרד בתקופה שלפני הגירוש.

ביוגרפיה
--------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. לא מופיע על חייו לאחר הגירוש.
את פעילותו החל באראגון, שם לימד תורה ועסק בדרשנות. לאחר מכן התגורר משך תקופה ארוכה בטודלה שבנווארה. זמן קצר לפני הגירוש התגורר בסרגוסה.

כפי הניכר מכתביו, מלבד בקיאותו בתורה, היה רבי יואל בקי גם במדעים כלליים, אותם הוא מחבר לדרשותיו. כמו כן, ניכר מכתביו כי הוא ביטא יחס שלילי לאנוסים, והוא ראה אותם כמשומדים על פי ההלכה. ביקורתו זאת על האנוסים, גרמה לאנוסים רבים לשוב בגלוי ליהדותם.

היה מהראשונים שעסקו בתורת הדרשנות: על מבנה הדרשה, תוכנה והגשתה. בספרו "עולת שבת" הוא מדגיש את חשיבות הדרשה הנאמרת בבית הכנסת, ומציין כי עליה להיות קלה ופשוטה, ושעליה להיות מעשית ותועלתית עבור השומע.

### מפסקיו

בין פסקיו, מובא בשמו כי המאחר לבית הכנסת ונצרך לדלג על חלק מפסוקי דזמרה, אינו צריך להשלימם אחר התפילה, שכן תפקידם הוא לכרות את הקוצים ולפנות את הדרך לעליית התפילה, וכבר תיקנו זאת הציבור.

### משפחתו

* אחיו רבי יהושע - דרשן ממגורשי ספרד. התיישב בסלוניקי. דרשותיו נדפסו בקושטא רפ"ג. חיבר גם פירוש למגילת שיר השירים על פי קבלה
* בנו רבי שמואל (נפטר בכ"ב בתמוז ה'רפ"ח) - מרבני סלוניקי. חידושיו נדפסו בפירושו של אביו על מגילת איכה

ספריו
-----

* **עולת שבת** - דרשות שהיה מוסר מדי שבת, על פרשיות השבוע, חובר בשנת ה'רכ"ט ונדפס בוונציה של"ז
* **פירוש על מגילת איכה**, חובר בשנת ה'רמ"ה ונדפס לראשונה בסלוניקי רפ"א; נדפס שוב בתוך קובץ **קול בוכים**, יחד עם ספר הזוהר למגילת איכה, ופירושו של רבי אברהם גאלנטי, ונציה שמ"ט.
* **נורא תהלות** - פירוש על ספר תהלים, חובר בשנת ה'רמ"ט ונדפס בסלוניקי שכ"ט

מתוך ספרים המצטטים את רבי יואל, ניכר כי הוא כתב ספרים נוספים שאבדו. ביניהם: **דורש טוב** על התורה וספר ישעיהו, **עין משפט** על ספר איוב ו**שקל טוב** על מסכת אבות.

קישורים חיצוניים
----------------

* רבי יואל אבן-שועיב, ****פירוש מגילת איכה****, סלוניקי רפ"א, באתר אוצר החכמה
* רבי אברהם בן מרדכי גאלאנטי - רבי יואל אבן-שועיב, ****קול בוכים****, ונציה שמ"ט, באתר אוצר החכמה
* רבי יואל אבן-שועיב, ****נורא תהלות****, סלוניקי שכ"ט, באתר אוצר החכמה
* רבי יואל אבן-שועיב, ****עולת שבת****, ונציה של"ז, באתר אוצר החכמה
* Ibn Shuaib, Joel באתר אנציקלופדיה יודאיקה

הערות שוליים
------------

1. ↑  רבי יחיא צאלח, **עץ חיים**, בתוך: תכלאל, א', ירושלים תרנ"ד, דף כ"ו, עמוד ב', באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום).
2. ↑  אינו רבי יהושע אבן שועיב שחי כמאתיים שנה לפניו.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307083705171
* LCCN: nr94034767
* VIAF: 29419137
* WorldCat (עם VIAF): 29419137

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"יואל אבן שועיב"**.
המונח "תמלילן" מפנה לכאן. לערך העוסק בתוכנה שנכללה בגרסאות ישנות של חלונות, ראו תמלילן (תוכנה).
**תמלילן** הוא כותב שירים שכותב את מילות השיר (המילים המושרות), בניגוד למלחין, שכותב את המוזיקה של השיר שעשויה לכלול אך לא רק את המנגינה, ההרמוניה, העיבוד והליווי.

תמלוגים
-------

הכנסתו של כותב מילים נובעת מתמלוגים שקיבל משירים מקוריים. תמלוגים עשויים לנוע בין 50 אחוז מהכנסות השיר אם הוא נכתב בעיקר עם המלחין, או פחות אם הם כתבו את השיר בשיתוף פעולה. שירים מוגנים באופן אוטומטי בזכויות יוצרים ברגע שהם נמצאים בצורות מוחשיות, כגון הקלטה והשמעה של קול או תווים. בארצות הברית, לפני ששיר מתפרסם או הופך לציבור, מחברו או המוציא לאור שלו צריכים לרשום אותו במשרד זכויות היוצרים בספריית הקונגרס כדי להגן טוב יותר מפני הפרת זכויות יוצרים.[דרוש מקור]

שיתופי פעולה
------------

שיתוף פעולה לובש צורות שונות. חלק מהמלחינים והמילים עובדים בשיתוף פעולה הדוק על שיר, כאשר לכל אחד מהם יש קלט למילים וללחן. בדרך כלל כותב מילים ממלא את המילים ללחן שכבר נכתב במלואו. דורותי פילדס עבדה בצורה זו. כותבי מילים הוסיפו לעיתים קרובות מילים ללחן קיים, כפי שעשה ג'וני בורק עם סטנדרט הג'אז של ארול גארנר, "מיסטי". שותפויות מסוימות עובדות באופן עצמאי כמעט לחלוטין, למשל, ברני טופין כותב מילים ומעביר אותן לאלטון ג'ון, שלאחר מכן הלחין אותן במוזיקה, עם מינימום אינטראקציה בין שני היוצרים.

שיתוף הפעולה של לנון-מקרטני הוא אחד המצליחים בתולדות הפופ וכולל שירים כמו *Yesterday* ו-*A Hard Day's Night*.

שיתופי פעולה מפורסמים נוספים כוללים את לייבר וסטולר, סולן הרולינג סטונז מיק ג'אגר עם קית' ריצ'רדס.

כתיבת שירים דתית
----------------

במסורת השירה הנוצרית, לרבים מהיצירות הפופולריות יש מילים שנכתבו כדי להתאים למנגינות קיימות. למזמור חג המולד "איזה ילד זה?" מילותיו נקבעו ללחן עממי אנגלי ישן שהיה קינתו של של מאהב, "Greensleeves". המלחין האנגלי רייף וון ויליאמס הציב לחנים עממיים קיימים לשירים ומזמורים, מאת משוררים כמו וויליאם קאופר וצ'ארלס ווסלי, שרבים מהם פרסם ב- "The English Hymnal". דרך אחרת שזה קרה הייתה "נישואין" של מילים ומנגינה לא קשורות, דוגמה ידועה היא "המנון ארצות הברית", ההמנון הלאומי של ארצות הברית, עם מילים שכתב פרנסיס סקוט קי ללחן שהוצמד לו מאוחר יותר של זמר שיכורים ישן.[דרוש מקור]

מוזיקה קלאסית
-------------

באופרה, הכותב הליבריטי אחראי על כל הטקסט, בין אם מדובר או מושר ברצ'יטטיב או באריה.[דרוש מקור]

ראו גם
------

* זמר-יוצר
* מלחין
* מילות שירים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תמלילן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Portman, Jamie (April 5, 1974). "A great song-writer passes from the scene". *The Calgary Herald*. p. 81. Retrieved May 1, 2021.
2. ↑  "Clipped From Asbury Park Press". *Asbury Park Press*. 1965-08-09. p. 15. נבדק ב-2022-11-16.
3. ↑  The Philadelphia Inquirer 18 May 1976, page Page 15, Newspapers.com (באנגלית)
4. ↑  Jason Newman. "It Takes Two:10 Songwriting Duos That Rocked Music History". Billboard.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007541164905171
* BnF: cb120086706 (data)
* GND: 4398215-3
* LCCN: sh85079181
* NKC: ph126620

 |
הרב יחזקאל סירקין מקאפוסט, בשנות ה-80 של המאה ה-19
הרב **יחזקאל סירקין** (נולד בין ה'תקפ"א לה'תקפ"ח - נפטר בט"ז באלול ה'תרמ"ט, 12 בספטמבר 1889) היה רב רוסי, רבן של יאקובשטאדט שבלטביה וקאפוסט שברוסיה הלבנה במחצית השנייה של המאה ה-19.

קורות חיים
----------

נולד בעיר טטורסק לרב משה סירקין מוויטבסק. לאחר נישואיו כיהן זמן מה כראש ישיבה בוויטבסק, כרבה של יאקובשטאדט ולאחר מכן במשך למעלה מ-30 שנה כרבה של קאפוסט ומנהיג עדת החסידים בעיר. היה מקורב לאדמו"רי חסידות חב"ד.

כתביו
-----

ספרו הראשון "בנין יחזקאל" על מסכת נדרים ומסכת כתובות יצא לאור בוורשה בשנת תרכ"א בהסכמת רב העיר רבי דובעריש מייזליש, האדמו"ר רבי יצחק מאיר אלתר מגור והרב ישעיה מושקט רבה של פראגה. 

רבים מחידושיו התפרסמו בכתב העת הרבני "יגדיל תורה" שראה אור באודסה בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-19. חיבור נוסף שלו בשם "בנין יחזקאל" נדפס באודסה תרמ"ה וכולל בעיקר דיון מחודש בנושאים שדן בהם על גבי גיליונות ה"יגדיל תורה".

חידושים נוספים שלו משוקעים בכתבי בני דורו. כך למשל עוסק הסימן הראשון בספר "ראש לראובני" של הרב ראובן לוין מדננבורג במשא ומתן עם הרב סירקין על שיעור אורך חוטי הציצית.

לקריאה נוספת
------------

* חידושים על מס' נדרים וכתובות מהגאון מוה"ר יחזקאל סירקין אבד"ק קאפוסט זצ"ל, בתוך: **כרם שלמה** (באבוב), חוברת ק"צ, תמוז תשנ"ז, עמ' יג-יח

קישורים חיצוניים
----------------

* בן-ציון אייזנשטט, **סירקין הרב ר' יחזקאל בן משה**, בתוך: **דורות האחרונים - ב**, ברוקלין ת"ש, עמ' 174, באתר היברובוקס
* לוי אובצינסקי, **הרב הד' ר' יחזקאל גאבד"ק קאפוסט ויאקובשטאדט**, בתוך: **נחלת אבות**, וילנה תרנ"ד, דף כז. באתר היברובוקס

ספריו
* **בנין יחזקאל - חדושי הש"ס**, ורשה תרכ"א, באתר היברובוקס
* **בנין יחזקאל - עשרה סימנים**, אודסה תרמ"ה, באתר היברובוקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  אברהם שפירא, קאפוסט, טלגרמה ל"המליץ" (12 ספטמבר), המליץ, 25 בספטמבר 1889. המקורות להלן "קישורים חיצוניים" שגו בזה ונתנו תאריכים אחרים.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007510087505171
* VIAF: 308280638
* WorldCat: viaf-308280638

 |
**חדשות היום הזה** הייתה תוכנית אקטואליה ישראלית ששודרה בערוץ 20 בין מאי 2017 לנובמבר 2018. מנחה התוכנית היה אמיר איבגי, כשפעם בשבוע החליפו אותו ליטל שמש או נועם אמיר.

היסטוריה
--------

התוכנית עלתה לשידור ב-28 במאי 2017, בהגשת אמיר איבגי, אשר עזב זמן קצר קודם לכן את תאגיד השידור הישראלי על רקע פיצול התאגיד. מאז מאי 2017 משודרת התוכנית בימים א'-ה' ב-23:00, ואורכה כ-40 דקות.

התוכנית כוללת טור דעה אישי של המנחה, ראיונות ושיחות עם כתבי הערוץ.

ב-11 ביוני 2018 פורסם כי התוכנית צפויה לזוז לשעה 18:00 בערב, ואת מקומה בשעה 23:00 תתפוס תוכנית סיכום היום בהגשת ליטל שמש. ב-29 ביולי עברה התוכנית לשעה 18:15.

ב-8 בנובמבר ירדה התוכנית מהאוויר בשל נתוני רייטינג נמוכים ואת מקומה תפסה "כולם ב-20" המשודרת בשעה 18:00.

ראו גם
------

* הפטריוטים
* חדשות 20

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של חדשות היום הזה
* אלכסנדר כץ, ערוץ 20: הפטריוטים תרד מהאוויר, סג"ל וריקלין עוברים ל-19:00, 11 ביוני 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  יונתן כיתאין, ערוץ 20: הפטריוטים יורדת; במקומה - תוכנית חדשה לבועז גולן, באתר גלובס, ‏11 ביוני 2018
**תזמורת אלסטר** (באנגלית: **Ulster Orchestra**) היא התזמורת הסימפונית היחידה במשרה מלאה בעיר בלפסט שבצפון אירלנד ואחת התזמורות החשובות בממלכה המאוחדת. התזמורת נוסדה ב-1966, עם יאנוש פירסט ככנר ראשי ומוביל, ובהמשך כעוזר מנצח. התזמורת קיימת בצורתה הנוכחית מאז 1981, כאשר "תזמורת ה-BBC של צפון אירלנד" התפרקה; אירוע זה הביא לעליה במספר נגני התזמורת. כיום היא מונה 63 נגנים במשרה מלאה ו-17 אנשי סגל מנהלי תומך. התזמורת מרבה בסיורי קונצרטים באירופה, אסיה וצפון אמריקה. רוב הקונצרטים מתקיימים באולם אלסטר ובאולם המזח. 

דניאלה רוסטיוני הוא המנצח הראשי של התזמורת מאז 2019. מנצח הכבוד של התזמורת הוא רפאל פייראר ואמן העמית הנוכחי של התזמורת הוא ג'יימס גולוויי.

המנהל הראשי הנוכחי של תזמורת אלסטר הוא **תומאס קוקסיס**.

מימון
-----

מימון התזמורת בא בחלקו מחסויות פרטיות ומסחריות, אבל הרוב מקורו במועצת האמנויות של אירלנד הצפונית, מועצת העיר בלפסט וה-BBC. ה-BBC מחזיק בזכויות הפצה בלעדיות להופעות התזמורת, המשודרות ברדיו אלסטר המקומי וברחבי בריטניה ברדיו BBC 3. התזמורת הוציאה גם מעל 60 הקלטות ומכירותיהן, יחד עם מכירות הכרטיסים, מתגברות את הכנסותיה (2003).

חינוך וטיפוח קהילתי
-------------------

התזמורת עוסקת במספר מיזמי טיפוח, בכוונה לפתח כישרונות מוזיקליים מקומיים ולהגביר את הנאת הקהל העתידי ממוזיקה תזמורתית. נגנים מן התזמורת מקיימים דרך קבע סדנאות בבתי ספר באירלנד הצפונית והתזמורת מארגנת גם 
שורה של מיזמי טיפוח והכשרה קהילתיים, כמו שיחות לפני קונצרטים וכיתות אמן אינסטרומנטליות.

מנצחים ראשיים
-------------

* מוריס מיילס (1966–1967)
* סרג'ו קומיסיונה (1967–1969)
* אדגר קוסמה (1969–1974)
* אלן פרנסיס (1974–1976)
* בריידן תומסון (1977–1985)
* ורנון הנדלי (1985–1989)
* יאן פסקל טורטליה (1989–1992)
* דמיטרי סיטקובצקי (1996–2001)
* תייארי פישר (2001–2006)
* קנת מונטגומרי (2007–2010)
* ג'ואן פאלטה (2011–2014)
* רפאל פאיארה (2014–2019)
* דניאלה רוסטיוני (2019–הווה)

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של תזמורת אלסטר
* תזמורת אלסטר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* תזמורת אלסטר, ברשת החברתית אינסטגרם

* תזמורת אלסטר, באתר ספוטיפיי

* תזמורת אלסטר, באתר AllMusic (באנגלית)

* תזמורת אלסטר, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* תזמורת אלסטר, באתר Discogs (באנגלית)

* תזמורת אלסטר, באתר Songkick (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Vivien Schweitzer, "Hungarian Conductor János Fürst Dies at 71". *Playbill Arts*, 8 January 2007.
2. ↑  Martin Cullingford, "Ulster Orchestra gets financial boost". *Gramophone*, 27 February 2003.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007605270905171
* CiNii: DA11684735
* GND: 5199785-X
* ISNI: 0000 0001 1015 3850
* LCCN: n82042913
* MusicBrainz: b44f2f36-afe5-479a-8681-6bfb7ed026fa
* NKC: xx0069597
* VIAF: 146734349
* WorldCat: lccn-n82042913

 |
**נעמה חן** (נולדה ב-26 במאי 1986) היא מנחה, שדרנית וקריינית פרסומות.

ביוגרפיה
--------

חן נולדה ברעננה, שם גדלה ולמדה בין היתר במגמת תקשורת בתיכון אוסטרובסקי. התגייסה לגלי צה"ל והחלה לקריין במספר תוכניות עד אשר קיבלה את הגשת התוכנית "שתיקת הכבישים" בגלגלצ באופן קבוע. היא המשיכה להגיש אותה גם לאחר סיום שירותה הצבאי ב-2009.

בשנים 2010–2016 הגישה את התוכנית היומית "מתגלגלים" בגלגלצ המשודרת בין השעות 16:00–18:00, בעריכת אביעד רוזנבוים. בשנת 2012, לאחר שינויו של לוח שידורי התחנה, הורחבה התוכנית עד לשעה 19:00. בינואר 2016 סיימה את הגשת התוכנית ואת עבודתה בגלגלצ.

בשנים 2011–2012 שימשה כמגישת מבזקי חדשות בחברת החדשות של ערוץ 2 בטלוויזיה ובאינטרנט.

בשנת 2014 החלה להנחות את תוכנית האקטואליה "מדברים על זה" בערוץ 2 בשידורי "רשת", לצידו של שי גולדן. התוכנית ירדה מהאוויר בשנת 2015, לקראת מיתוג מחודש של הרצועה היומית של רשת בערוץ 2.

בנוסף, היא קריינית פרסומות, ברדיו ובטלוויזיה.

משנת 2014 היא מרצה במסלול הרדיו של בית הספר לתקשורת באוניברסיטת אריאל בשומרון.

החל מינואר 2016, משמשת כמגישת התוכנית "אקו לייף" בתחנת הרדיו eco99fm, וכאחראית הפרויקטים של רדיו ללא הפסקה 103FM.

בדצמבר 2016 החלה להגיש את מהדורת הבוקר טוב ברדיו 103fm ומשמשת בתפקיד זה לסירוגין עם פנינה בת-צבי.[דרוש מקור]

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נעמה חן** בוויקישיתוף
* 

* נעמה חן, ברשת החברתית פייסבוק

* נעמה חן, ברשת החברתית אינסטגרם

* נעמה חן, ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. ↑  ערן סויסה, גלגלצ: נעמה חן עוזבת את "שתיקת הכבישים", באתר nrg‏, 22 ביוני 2009
2. ↑  רן בוקר, "שי גולדן תקע לרן שריג סכין בגב", באתר ynet, 6 בינואר 2014  
סרטונים מדברים על זה עכשיו זה רשמי: שי גולדן ונעמה חן - הקלטת התוכנית הראשונה של "מדברים על זה" בהגשתה של חן
3. ↑  מיה מנע‏, נעמה חן מצטרפת ל-eco99 ו"רדיו ללא הפסקה", באתר וואלה!‏, 14 בינואר 2016
**קרב טינדאריס** ניטש ב-257 לפנה"ס, במהלך המלחמה הפונית הראשונה, בין ציי קרתגו ורומא. הקרב התחולל ליד כף טינדאריס (Τυνδαρισ, Tyndaris), כיום כף טינדארו (Tindaro), בחוף הצפון-מזרחי של סיציליה, ולמרות שהסתיים בניצחון רומאי לא הכריע את המערכה.

רקע היסטורי
-----------

ניצחון הצי הרומאי בקרב מילאי (260 לפנה"ס) באמצעות גשרי ההשתלטות רומם את רוחם של הרומאים, והם נפנו ביתר מרץ להמשך המלחמה ביבשה. בהיעדר כוחות קרתגיים ימיים שיסכלו את תנועות הצבא, הצליחו הרומאים בשנה שלאחר מכן לכבוש מספר ערים קרתגיות בסיציליה. הם אף ניסו בשנת 258 לפנה"ס - כפי הנראה בלא הצלחה - לכבוש שוב את ליפארה, כדי להסיר את חרפת תבוסתו של צבא גנאיוס קורנליוס סקיפיו מידי שייטת קרתגית, שהטילה עליו הסגר מן הים שלוש שנים קודם לכן והביאה לכניעתו.

שנה אחר כך, ב-257 לפנה"ס, נקרתה להם הזדמנות נוספת להכות בצי הקרתגי.

מהלך הקרב ותוצאותיו
-------------------

הצי הרומאי, בפיקוד הקונסול גאיוס אטיליוס רגולוס (Gaius Atilius Regulus), עגן אותה עת ליד כף טינדאריס, מערבית למילאי, נכון בכל רגע להגן על הנתיב הימי מאיטליה לסיציליה, שהיה עורק החיים של הצבא הנלחם באי. ואמנם, זהירות זו השתלמה. הצופים הרומאים בחוף הבחינו בשייטת קרתגית העושה דרכה בים בלא-סדר במקום בטור עורפי כמקובל, ומיד ניתן האות לעלות על האוניות ולהסתער על האויבים.

בעוד הצי מתארגן בחופזה לקראת ההתנגשות, הקדים גאיוס אטיליוס את האחרים ויצא עם אונייתו בראש עשר אוניות נוספות אל לב ים. היה זה צעד נמהר מדי. כאשר ראו הקרתגים בפיקוד חמלקרת כי האוניות הרומאיות המסתערות עליהם מופרדות מרחק רב מן האחרות, סבו לעברן, הקיפו אותן מכל עבר, ובמהלומות ניגוח טיבעו עשר מהן וכמעט שלכדו גם את אונייתו של אטיליוס עצמו. תוך כדי כך נאספו יתר אוניות הצי הרומאי בזירת הקרב, ולאחר שנערכו בשורה חזיתית - כמקובל - התנגחו באויבותיהן והצליחו להטביע שמונה אוניות קרתגיות וללכוד עשר על צוותן. הצי הקרתגי המוכה נסוג אל האיים הליפאריים.

מתוצאות ההתנגשות הימית למדו הרומאים והקרתגים כי הם נלחמים בכוחות שקולים, ומאחר שהבינו כי גורל המלחמה כולה יוכרע בים, נפנו ביתר מרץ להגדלת עוצמת צייהם המלחמתיים. ואמנם, קרב אקנומוס שנערך שנה אחר כך הוא עדות לגודל ההכנות שעשו ולעוצמת המאבק ביניהם על השליטה בים.

לקריאה נוספת
------------

* מאיר שש, **המערכה על הימים – תולדות העוצמה הימית**. תל אביב, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1991. עמ' 125–126. עותק דיגיטלי בפרויקט בן-יהודה.
* פוליביוס. **היסטוריה**. כרך ראשון, ספרים א-ו. תרגם וכתב מבואות בנימין שימרון. ירושלים, מוסד ביאליק, 1991.

הערות שוליים
------------

1. ↑  פוליביוס, ספר ראשון, 25.

| המלחמה הפונית הראשונה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| קרב מסאנה • קרב אגריגנטום (אקרגס) • קרב ליפארה • קרב מילאי • קרב טינדאריס • קרב אקנומוס • קרב אדיס • קרב בגרדס • קרב הרמאיון • קרב פנורמוס • קרב דרפאנה • המצור על ליליבאום • קרב אייגוסה |

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**שחר אטואן** הוא מעצב גרפי ומאייר ישראלי, ראש התכנית לתואר שני באוריינות חזותית במכללת סמינר הקיבוצים.

ביוגרפיה
--------

בשנת 2005 סיים לימודי אמנות במדרשה לאמנות של המכללה האקדמית בית ברל, ובהמשך את התכנית הבין־תחומית באוניברסיטת תל אביב. עבודת התזה שלו עסקה בהיסטוריה של כתב העת לאמנות ״סטודיו״ וביחסיו עם עולם האמנות בשנים שבהן יצא לאור. אטואן השלים לימודי פסיכותרפיה גופנית בשיטת הביוסינתזה בקמפוס ברושים שבאוניברסיטת תל אביב.

היה כתב במגזין "Time Out תל אביב" במשך כשנה על תקשורת חזותית ולאחר מכן כתב במשך מספר חודשים בנושאי אופנה למוסף "סגנון" של "מעריב". בשנת 2008 מונה לכתב אופנה במגזין "גלריה" של עיתון "הארץ", תפקיד בו שימש עד שנת 2018. במקביל המשיך לחקור ולהרצות על נושאים בשדות האמנות, האופנה, הקולנוע והתקשורת החזותית באקדמיות ובמוסדות תרבות ברחבי הארץ. 

אטואן היה מעורב בפיתוח אירועי תרבות, בהם "חממת מפעל הפיס לאופנה" ואירועים רב תחומיים במוזיאון תל אביב לאמנות.

ביולי 2023 מונה אטואן לראש התכנית לתואר שני באוריינות חזותית במכללת סמינר הקיבוצים.

הוקרה
-----

בשנת 2012 נבחר בין מאה המשפיעים בתקשורת והחזקים בתקשורת של עיתון "גלובס".

בנימוק לבחירה נכתב עליו: "העיתונות המודפסת נאלצת למצוא דרך חדשה להסתכל על הדברים ולסקרן אנשים, והיא עושה זאת על ידי הצגת הדברים מנקודת מבט מסוימת - כמו למשל זו של שחר אטואן, כתב ומבקר האופנה של עיתון "הארץ" ("גלריה"). מדי שבוע בארבע השנים האחרונות אטואן מפרסם מניפסט ביקורתי על קולקציות שמפריעות לו או מעניינות אותו... לא חסרים מבקרי אופנה בישראל, אבל יתרונו של אטואן הוא שפתו התיאורית העשירה, דקות האבחנה והידע שהוא מרעיף על הקוראים. עבורו אופנה אינה רק טרנדים או בגדים, אלא השתקפות של תרבות, היסטוריה, כלכלה, אמנות, צרכים חברתיים ועונג".

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **שחר אטואן** |

* מאמרי שחר אטואן, באתר "הארץ"
* נפלאות האופנה: שחר אטואן בשיחה עם דורין פרנקפורט, מאיה בש ומיכל ירסאנש מנגיסטו, סרטון בערוץ "משכנות שאננים, ירושלים", באתר יוטיוב (אורך: 37:25)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  יובל סער, שחר אטואן: ראש התואר השני באוריינות חזותית בסמינר הקיבוצים, באתר מגזין פורטפוליו, ‏2023-07-13
2. ↑  ענת קם‏, דרך קרליבך, באתר וואלה!‏, 11 באוגוסט 2008
3. ↑  שחר אטואן מונה לתפקיד ראש התכנית לתואר שני באוריינות חזותית במכללת סמינר הקיבוצים - וואלה! כסף, באתר וואלה!, ‏2023-07-05
4. ↑  צריך להיות "הבחנה", הטעות במקור
5. ↑  יעל בן ישראל, ‏088 שחר אטואן, סהר שלו ואייל דה ליאו, באתר גלובס, 17 בינואר 2012

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009706067305171
* LCCN: no2020087196
* WorldCat (עם LCCN): no2020-087196

 |
**איגנץ לאנגר** (בהונגרית: **Langer Ignác**; באנגלית: **Ignatius Langer**; ארד, 1800 – ארד, 2 באפריל 1879) היה רופא צבאי יהודי-הונגרי בצבאו של לאיוש קושוט במהפכת 1848 בהונגריה ובמלחמת האזרחים האמריקנית.

ביוגרפיה
--------

איגנץ לאנגר נולד המשפחה יהודית בממלכת הונגריה שהייתה אז תחת שלטון הקיסרות האוסטרית. הוא למד רפואה בפשט. במלחמת העצמאות ההונגרית ב-1848 שימש כרופא צבאי. לאחר כישלון המהפיכה וכניעת הצבא ההונגרי בווילאגוש (Világos) הוא נאלץ לברוח, ככל הנראה ישר לארצות הברית דרך ניו אורלינס. הוא התיישב בדבנפורט, איווה, ועבד כרופא. לאחר מכן קנה חווה, הפך לחקלאי וסיים עם מקצוע הרפואה שלו. הגשמים העזים של שנת 1857 הרסו את יבוליו ואז חזר לעסוק ברפואה. תקופה מסוימת התגורר אצלו גם עמיתו לנשק בהונגריה מהנדס הרכבות יאנוש פיאלה ובזכרונותיו כתב כי איגנץ לנגר לא רק טיפל בבעיות הבריאותיות של חבריו המהגרים, אלא גם נתן להם עצות היכן ואיך ינסו להתפרנס.

### במלחמת האזרחים

הוא התגייס ושימש כרופא צבאי במלחמת האזרחים האמריקנית, כרופא גדודי בצבא האיחוד. המצאתו הפכה אותו למפורסם בקרב הרופאים הצבאיים. הוא תכנן מיטה לתיקון שבר אגן ושוק משולב, במטרה להקל על סבלם של הפצועים. W. L. Faxon, רופא מהגדוד ה-32 של מסצ'וסטס, מצא את ההמצאה כל כך טובה שהוא הזמין באופן מייד 50 מיטות "שברים משולבים באגן ובשוק" לבית החולים שלו. לאנגר גם תכנן גם עגלת אמבולנס הראשונה שהייתה דרושה מאוד, אך המצאה זו כבר לא יושמה. הוא עשה עבודה כה מצוינת בפיתוח בתי חולים צבאיים ובטיפול בפצועים שכאשר נסע לווינה, בתום מלחמת האזרחים האמריקנית, הן מחלקת המדינה של ארצות הברית והן משרד ההגנה סיפקו לו המלצות ומכתבי הצטיינות. הוא התגורר בווינה זמן מה ואז חזר לעיר הולדתו, שם היה הרופא המיטיב של העניים. הוא נפטר בגיל 79 בעיר הולדתו.

מאמרים קשורים
-------------

* רשימת המשתתפים ההונגרים במלחמת האזרחים האמריקנית

לקריאה נוספת
------------

* הונגרים באמריקה : ההיסטוריה של ההונגרים האמריקאים : 1583-1926. כרך 1 / גזה קנדה. - 1927. עמוד 375 איגנץ לאנגר.
* Lincoln's Hungarian heroes; the participation of Hungarians in the Civil War, 1861-1865 / by Edmund Vasvary. Washington, D.C. The Hungarian Reformed Federation of America, 1939
* קורנל וידה: הונגרים במלחמת האזרחים האמריקאית. בודפשט, 2011. איגנץ לנגר ראה 262–264. עמ '

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"איגנץ לאנגר"**.
**מיכל שרון** (נולדה ב-14 בפברואר 1963) היא אשת בידור וטלוויזיה ומעצבת גרפית ישראלית. התפרסמה בעיקר בתור הצ'ייסרית בשעשועון "המרדף", המשודר בתאגיד השידור הישראלי.

ביוגרפיה
--------

שרון (גרינשפון במקור) נולדה וגדלה בנהלל. בגיל צעיר הצטיינה בטריוויה, ובעצת חברים התמודדה בשעשועון "הכספת", ואף זכתה במקום השני. בשנת 2007 השתתפה בתוכנית "אלוף האלופים" של השעשועון "אחד נגד מאה", וזכתה בסכום הגבוה ביותר עד אז – קרוב למאתיים אלף שקלים.

בשנת 1999 הוציאה, יחד עם אביב לביא, את ספר החידות "מאיפה משתין הדג", בהוצאת בבל, המרכז אלפי שאלות טריוויה שפורסמו במדור הטריוויה של עיתון "העיר" בין השנים 1992–1999.

שרון משמשת, נכון ל-2023, כעורכת הגרפית של המגזין "לאשה".

נשואה לאבי, מעצב פנים. השניים הורים לשתי בנות. מתגוררת בשכונת נאות אפקה שבצפון תל אביב.

### המרדף

בשנת 2018 הוזמנה שרון להשתתף בספיישל "אלוף האלופים" של השעשועון "המרדף", שכלל ארבעה מתמודדים שזכו בעבר בתוכניות טריוויה שונות. בסיבוב הראשון הגיעה שרון להישג הגבוה בתולדות התוכנית – 12 תשובות נכונות מתוך 13 שאלות – אך בשלב הבא נכשלה והודחה.

מאוחר יותר פנו אליה מפיקי התוכנית והזמינו אותה לגשת לאודישנים כצ'ייסרית, משום שרצו גם אישה לצד הצ'ייסר איתי הרמן. שרון עברה את האודישן, והחל מהעונה השלישית משמשת לסירוגין עם הרמן בתפקיד הצ'ייסרית בתוכנית.

קישורים חיצוניים
----------------

* מערכת לאשה, לא תאמינו איפה מצא 'המרדף' את מיכל שרון, הצ'ייסרית שיודעת הכל, באתר Xnet‏, 23 לינואר 2019
* אתר למנויים בלבד אריאנה מלמד, תחליטי, את צ'ייסרית או בחורה נחמדה?, באתר הארץ, 2 בינואר 2019
* תמר פלד עמיעד, "הכל נרשם בזיכרון" שיחה עם הציי'סרית מנהלל, באתר "כנס מדיה" 24 ביוני 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  לאשה, אחת ששווה מאה (185,850 אם נדייק), באתר ynet, 24 ביולי 2007
2. ↑  מאיפה משתין הדג? / אביב לביא, מיכל שרון | בוקמי - www.Bookme.co.il - אתר הספרים הגדול והזול ברשת, באתר www.bookme.co.il(הקישור אינו פעיל)
3. ↑  מערכת לאשה, לא תאמינו איפה מצא 'המרדף' את מיכל שרון, הצ'ייסרית שיודעת הכל, באתר Xnet‏

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009117190005171

 |
**לי-אור אָבֶרבָּך** (נולד ב-21 באוקטובר 1979) הוא עיתונאי ישראלי המשמש סמנכ"ל חטיבת הרדיו של תאגיד השידור "כאן". במסגרת זו הוא אחראי על תחנות הרדיו הלא-חדשותיות של תאגיד השידור הישראלי. כמו כן, מגיש את ההסכת "מה קורה כאן" בו מארח את אנשי התאגיד לשיחות בנושא "מאחורי הקלעים" של עבודתם. קודם לתפקידיו בתאגיד השידור, שימש כתב תקשורת ועורך בעיתון "גלובס".

ביוגרפיה
--------

אברבך נולד להורים שעלו לישראל מליטא (אז בברית המועצות) ב-1973. הוא בוגר תואר ראשון בפוליטיקה וממשל ולימודי מדינת ישראל מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

לאחר שירותו הצבאי החל לשמש ככתב ומגיש בתחנת הרדיו רדיו דרום. בין השנים 2004–2006 היה כתב תקשורת באתר "וואלה!". הגיש פינה בתוכנית הבוקר של ערוץ 10. ב-2006 מונה לכתב התקשורת של "מעריב" ו-nrg ברנז'ה. ב-2009 מונה לכתב התקשורת בעיתון "גלובס". במקביל לעבודתו ככתב תקשורת בגלובס, מונה ב-2011 לעורך "פירמה", מגזין המדיה, השיווק והפרסום של "גלובס". אברבך שימש כעורכו האחרון של המגזין עד סגירתו בשנת 2016.

ב-2016 החל להגיש לסירוגין את "סוגרים חשבון", מגזין הכלכלה היומי בטלוויזיה החינוכית. באותה שנה עזב את "גלובס" ומונה לתפקיד מנהל מחלקת התוכן של חטיבת הרדיו של תאגיד השידור "כאן", כמנהל תחנות הרדיו "כאן תרבות", המחליפה את רשת א', ומנהל רשת רק"ע, תחנת הרדיו ברוסית. כמו כן הקים את מערך הפודקאסטים של "כאן". באותה שנה היה למגיש התוכנית הראשונה שהפיק אי פעם התאגיד ושודרה בעמוד הפייסבוק של "כאן". הייתה זו תוכנית ביקורת תקשורת.

ב-2017 מונה לסמנכ"ל חטיבת הרדיו של תאגיד השידור הישראלי. במסגרת זו הוא משמש כמנהל תחנות "כאן קול ישראל" הלא חדשותיות ובכללן התחנות "כאן רק"ע", "כאן מורשת", "כאן תרבות", "כאן קול המוסיקה", "כאן גימל", "כאן 88" ומערך הפודקאסטים. בשנה זו נמנה עם הצוות שניסח את הקוד האתי המחודש של תאגיד השידור הישראלי. בשלהי אותה שנה, עמד בראש ועדה משותפת עם האקדמיה ללשון העברית, אשר בחרה במילה "הֶסְכֵּת" כחלופה העברית ל"פודקאסט".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לי-אור אברבך** בוויקישיתוף
* לי-אור אברבך, ברשת החברתית פייסבוק
* לי-אור אברבך, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* דורי בן ישראל, לי-אור אברבך עוזב את גלובס, ישמש כמנהל מחלקת התוכן בחטיבת הרדיו של תאגיד השידור, באתר mizbala, ‏31 במאי 2016
* לי-אור אברבך נחשף, באתר תאגיד כאן
* מה קורה כאן, כל הפרקים, הסכת באתר כאן
* אריאל שנבל, ‏"התרגלנו שכול מה שאינטליגנטי ומגניב זה תל-אביב", בעיתון מקור ראשון, 31 באוקטובר 2018
* אלעד מן, הסטטיות של האירועים, לצד הצורך למלא שעות שידור חדשותיות, מבליטה את כל מחלות הרקע של התקשורת, באתר העין השביעית, 26 באפריל 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  יונתן כיתאין, ‏לי-אור אברבך מונה לסמנכ"ל הרדיו של תאגיד השידור "כאן", באתר גלובס, 14 בנובמבר 2017
2. ↑  אלכסנדר כץ, לי-אור אברבך מונה לעורך 'פירמה' - ימשיך לשמש ככתב התקשורת של 'גלובס', באתר ביזפורטל‏, 10 בינואר 2011
3. ↑  ענת קם‏, מהפכת הפרינט של אברבך, באתר וואלה!‏, 13 באוקטובר 2009
4. ↑  ערן סויסה, אברבך ל"פירמה", באתר nrg‏, 10 בינואר 2011
5. ↑  אתר למנויים בלבד איתי שטרן, התאגיד עלה לאוויר. מנהל "כאן תרבות": "אנחנו רוצים להיות כמו BBC", באתר הארץ, 15 במאי 2017
6. ↑  אלכסנדר כץ, בצל המשבר: התאגיד יעלה הערב לראשונה תכנית - על תקשורת, באתר אייס, 21 ביולי 2016
7. ↑  פודקאסט – הֶסְכֵּת!, באתר האינטרנט של האקדמיה ללשון העברית, 28 בדצמבר 2017
**עופר נחשון** (נולד ב-27 באפריל 1966) הוא שדרן וקריין רדיו ישראלי שהחל את דרכו בקול השלום במהלך שנות ה-80 ועבר אל רשת ג' של קול ישראל ב-1991 וב-2017 לכאן גימל של תאגיד השידור הישראלי. בעבר, נציג רשות השידור שהיה אמון על הגשת הניקוד הישראלי באירוויזיון.

ביוגרפיה
--------

נחשון החל את דרכו ברדיו בשידור תוכנית הלילה "Drive Time" בתחנת קול השלום של אייבי נתן, בסוף שנות השמונים. ב-1991 עבר לרשת ג', בה שידר את התוכנית הפופולרית "קופסת הלהיטים". התוכנית כללה השמעות של להיטי מוזיקה עדכניים של זמרי והרכבי פופ ודאנס שונים, שחלקם קיבלו לראשונה חשיפה מקומית בתוכניתו.
במקביל להגשת "קופסת הלהיטים", הגיש נחשון את המצעד הלועזי השבועי והשנתי ברשת ג' משנת 1992 ועד למצעד האחרון ששודר ב-1997.

בנובמבר 1997 עברה רשת ג' לשידורי מוזיקה ישראלית בלבד, והופסק שידורן של תוכניות המוזיקה הלועזית של נחשון. נחשון נשאר בקול ישראל והגיש תוכניות שונות של מוזיקה ישראלית ברשת ג'. כמו כן שידר תוכנית לילית בתחנת הרדיו 88FM. ב-2005 עבר לארצות הברית, וכשחזר לישראל ב-2007 חזר לשדר ברשת ג'. ב-2008 התחיל לשדר גם ב-88FM. בין התוכניות ששידר נחשון בתחנות קול ישראל נמנות תוכנית המוזיקה היומית "באוויר" ברשת ג', ששידרה מוזיקה ישראלית ואירחה אמנים ישראלים; גרסה מחודשת של התוכנית היומית "קופסת הלהיטים", ששילבה להיטים משנות השמונים והתשעים עם להיטים עכשוויים; ותוכנית הדאנס "Club88fm" ב-88FM. נחשון אף הגיש לעיתים את מהדורת החדשות של קול ישראל והגיש בטלוויזיה את מגזין הקולנוע "טלסינמה" בערוץ 1. בשנים 2009–2017 נחשון הגיש את תוצאות הניקוד הישראלי באירוויזיון, במסגרת ההקראה הוא נהג מדי שנה להודות למדינה המארחת בשפתה. ב-2017, חולל שערורייה זוטא כאשר הודיע בשידור חי באירוויזיון על סיום שידורי רשות השידור (במסגרת הקראת הניקוד הישראלי), דבר שהתפרש באופן שגוי בחו"ל כפרישה מוחלטת של ישראל מהאירוויזיון.

כיום מגיש נחשון את התוכניות "בחזרה לעתיד", "שיא גימל" ו"שבת רטרו" בתחנת הרדיו כאן גימל. בנוסף, הוא משמש כקריין במהדורות חדשות הרדיו של תאגיד השידור הציבורי.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **עופר נחשון** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **עופר נחשון** |

* עופר נחשון, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* עמית קוטלר, "רדיו זה חיידק שלא עוזב", באתר ynet, 25 במרץ 2011
* מאור הוימן, ‏הסלב הראשון שקפץ למים, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 14 ביוני 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  בן שלו, המהפך ב-88FM מתחיל: עופר נחשון חוזר לשדר את "קופסת הלהיטים", באתר הארץ, 15 בינואר 2009
2. ↑  למשל, אירוויזיון 2012 בו פנה באזרית למארחי התחרות אזרבייג'ן.
3. ↑  אתר למנויים בלבד אירוויזיון 2017: הפרידה מרשות השידור פורשה בעולם כפרישת ישראל מהתחרות, באתר הארץ, 14 במאי 2017
**ירון אנוש** (נולד ב-1955) הוא עיתונאי ושדרן רדיו ישראלי. מגיש את התוכנית "קול שישי" בתאגיד כאן.

ביוגרפיה
--------

ירון אנוש היה עורך וכתב ברשת ב של רשות השידור. בשנת 1993 החל לשדר את התוכנית "קול שישי", תוכנית רדיו אישית באווירה רגועה, הכוללת פינות איתור ספרים, בישולים לשבת, המלצות לטיולים ומוזיקה יוונית. אנוש יזם ב-2007 את חידוש התוכנית "המדור לחיפוש קרובים" והחל להגישה. שימש יו"ר אגודת העיתונאים בירושלים וחבר מועצת העיתונות.

בתחילת שנות ה-90 עבר להתגורר באי היווני קורפו, ולימד עברית את ילדי הקהילה היהודית במקום.

ב-2004 הופסקה עבודתו על ידי מנהל הרדיו יוני בן מנחם. לדברי אנוש, החלטותיו של בן מנחם נוצרו על רקע מאבק אגודת העיתונאים בירושלים, בה שימש אנוש כיו"ר, כנגד הנהלת רשות השידור. בעקבות זאת עבר אנוש לשדר את התוכנית ברדיו ללא הפסקה ובסינדיקציה ברדיו צפון ללא הפסקה.

ב-2007 שב אנוש לרשות השידור, וחזר להגיש את תוכניותיו "קול שישי" ו"המדור לחיפוש קרובים". את התוכנית המדור לחיפוש קרובים שידר אנוש עד 2012, אז עברה להגשה ועריכה על ידי איזי מן.

אנוש המשיך לשדר את "קול שישי" עד לסגירתה של רשות השידור. ב-2017, עם פתיחת שידורי הרדיו של תאגיד השידור הציבורי, המשיך לשדר את תוכניתו הוותיקה.

נוסף על עבודתו ברדיו, מדריך ירון אנוש טיולים ליוון כמומחה למוזיקה ולתרבות יוון. אנוש מקיים גם מופעים המשלבים מוזיקה יוונית וסיפורים אודות יוון.

נשוי ואב לשלושה. מתגורר בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* ירון אנוש, ברשת החברתית פייסבוק
* ירון אנוש, הסנדלרים יחפים, באתר העין השביעית, 1 ביולי 2004
* "המדור לחיפוש קרובים" ברשת ב’ של ’קול ישראל’ לשרות ממשלת דרום קוריאה, באתר כאן נעים, ‏13 במאי 2010
* פס קול ישראל - 80 שנה לשידור העברי - ירון אנוש, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  קרן צור, אוזו כיף, באתר nrg‏, 27 ביוני 2006
2. ↑  ענת באלינט, ירון אנוש הודח מהגשת "כל שישי" ברשת ב' על פי החלטת מנהל קול ישראל יוני בן מנחם, באתר TheMarker‏, 23 באפריל 2004
3. ↑  השדרן ירון אנוש עבר לרדיו ללא הפסקה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 14 באוקטובר 2004
4. ↑  חני יודל, אנוש שב לתחנה בה עבד למעלה מ-20 שנה, עם התוכנית הוותיקה ’קול שישי’; בנוסף יגיש תוכנית לאיתור קרובים, באתר ביזפורטל, ‏30 בינואר 2007
5. ↑  אלכסנדר כץ, שלום קיטל מצטרף לתאגיד 'כאן'; יגיש תוכניות ברשת ב', באתר אייס, 7 בדצמבר 2016
6. ↑  משה גלעד, הטברנות והמועדונים המומלצים באתונה, באתר הארץ, 31 בינואר 2013

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007400692605171

 |
**קַאפָה** הייתה ממלכה עתיקה ששכנה בדרום-מערב אתיופיה. גבולה הצפוני של הממלכה היה נהר הגוג'אב, שהפריד אותה מממלכות אזור גיב, במזרחה גבלה בקונטים ובקולים, עמים שישבו בין ממלכה זו לבין נהר האומו, בדרומה גבלה בשבטי הגירמים, ובמערבה במוסונגוים.

היסטוריה
--------

ממלכת קאפה הוקמה ב-1390 על ידי מינג'ו. הבירה הראשונה הייתה העיר בונגה ויותר מאוחר אנדרכצ'ה, אך הבירה הקודמת שמרה על חשיבותה.

במשך המאה ה-16 אבדו כל השטחים צפונית לנהר גוג'אב לטובת האורומו. המלכים של קאפה פיצו על כך כאשר סיפחו את מדינות גימירה הקטנות, ובמשך המאה ה-18 הצליחו להשתלט על ממלכת וואליטה.

לקראת סוף המאה ה-16 שכנע סרצה דנגל, קיסר אתיופיה, את מלך קאפה לאמץ את הנצרות כדת הממלכה. כתוצאה מכך כנסיית ג'ורג' הקדוש בעיר בחה נקראת על שמו של הקיסר סרצה דנגל. במאות הבאות ההשפעה של הממלכה האתיופית נחלשה והנצרות פחות או יותר נעלמה.

מלך קאפה האחרון, גאלי שארוצ'ו, התנגד במשך חודשים רבים לצבאם המשולב של וואלדה גיורגיס, ראס דאמיס והמלך של ג'ימה אבבה ג'יפאר השני, עד שהוא נלכד ב-11 בספטמבר 1897 הוא נשלח תחילה לאנקובר, ואז לאדיס אבבה. קאפה אז נשלטה על ידי וואלדה גייוגיס עד 1914.

בשנת 1942 הפכה קאפה, יחד עם חלק מממלכות אזור גיב, למחוז קאפה, בארגון המנהלי החדש שיזם הקיסר היילה סלאסי.

מלכי קאפה
---------

| שם המלך | שנות שלטון |
| --- | --- |
| **שונגאטאטו** | 1425–1460 |
| **אדדיוטאטו** | 1460–1495 |
| **סאדי** | 1495–1530 |
| **מאדי גאפין** | 1530–1565 |
| **בונגאטאטו** | 1565–1605 |
| **גיבה נאקיוק** | 1605–1640 |
| **גאלי גאפוצ'ו** | 1640–1675 |
| **גאלי גינוצ'ו** | 1675–1710 |
| **גאקי גאוצ'ו** | 1710–1742 |
| **גאלי גאוצ'ו** | 1742–1775 |
| **שאגי שארוצ'ו** | 1775–1795 |
| **באשי גינוצ'ו** | 1795–1798 |
| **הוטי גאוצ'ו** | 1798–1821 |
| **גאחה נאצ'וכהו** | 1821–1845 |
| **גאווי נאצ'וכהו** | 1845–1854 |
| **קאי שארוצ'ו** | 1854–1870 |
| **גאלי שארוצ'ו** | 1870–1897 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ממלכת קאפה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  G.W.B. Huntingford, The Galla of Ethiopia; the Kingdoms of Kafa and Janjero (London: International African Institute, 1955), p. 104
2. ↑  Huntingford, Galla of Ethiopia, p. 105
הרב **מאיר יוסט** (ה'תרס"ח, 1908 – ה'תש"ע, 9 באפריל 2010) היה הרב הראשי של הולנד במשך 45 שנה.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיירה ויז'ניץ (אז בהונגריה) לניסן יוסט שהיה מלחין חסידי ומשב"ק של רבי ישראל הגר מוויז'ניץ. בנערותו למד כמה שנים אצל הרב פנחס הורביץ ולאחר כמה שנים עבר לגרמניה ולמד אצל הרב יוסף ברויאר. עם עליית הנאצים לשלטון בגרמניה חזר לבית הוריו בגרוסוורדיין (לשם נמלטו במלחמת העולם הראשונה מהעיירה ויז'ניץ) והחל בפעילות ציבורית, הוא התמנה ליו"ר סניף אגודת ישראל בעיר והיה פעיל מאוד בארגון.
במלחמת העולם השנייה הסתתר עם משפחתו בבודפשט ובעזרת ידידים שרד את המלחמה, לאחר המלחמה עבר לשווייץ ומונה לר"מ בישיבת מונטריי.

בשנת תשכ"ג (1963) הוזמן לכהן כרב ראשי להולנד, הוא עבר לאמסטרדם ושם התגורר כמעט חמישים שנה עד לפטירתו, היה מן החברים הבכירים בארגון מרכז רבני אירופה. חיבר את הספר **אמרי מאיר** על התורה.

נפטר באמסטרדם בגיל 102, ארונו הוטס לארץ והוא נטמן בהר הזיתים בירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאיר יוסט** בוויקישיתוף
* ראיון עמו באתר מרכז רבני אירופה (אורכב 07.06.2020 בארכיון Wayback Machine)
* הרב מאיר יוסט, "בדין קריאת פרשת זכור", **ירושתנו** ג (תשס"ט), עמ' סז–סט, באתר היברובוקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  אבל בהולנד: הרב הראשי הלך לעולמו, באתר כיכר השבת, 10 באפריל 2010

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007305282305171
* ISNI: 0000 0000 8203 3850
* LCCN: no2002073142
* NTA: 30300102X
* VIAF: 16895494
* WorldCat: lccn-no2002073142

 |
כרזת ערוץ ספיד
**ערוץ הירו** היה ערוץ טלוויזיה ישראלי לילדים ונוער מבית ערוץ הילדים, אשר היה משודר ללקוחות סלקום tv ופרטנר tv החל מ-1 ביולי 2018 עד 4 ביולי 2021. הערוץ שודר גם ב-HOT תחת השם **ערוץ ספיד** החל מ-2 בספטמבר 2018 עד 31 בדצמבר באותה שנה.

הערוץ שידר בכל ימות השבוע בין השעות 23:00-05:00, וכלל סדרות אקשן, גיבורי על והרפתקאות, כמו גם הפקות מקור, כולן של ערוץ הילדים.

היסטוריה
--------

בנובמבר 2015 הוכרז שמתוכנן לעלות לשידור ערוץ שימותג כערוץ אקשן והרפתקאות מבית ערוץ הילדים, כאשר בין התכנים שישודרו בו נמצאים "מועדון ווינX", "יו-גי-הו!", "בייבלייד" ו"גורמיטי". הערוץ בסופו של דבר לא עלה לאוויר.

ביוני 2018 הוכרז על עלייתו לאוויר של ערוץ הירו, אשר דומה לערוץ שתוכנן. הערוץ החל את שידוריו ב-1 ביולי 2018 ללקוחות סלקום tv ופרטנר tv, והוא נועד להיות משודר רק במהלך החופש הגדול, עד 31 באוגוסט 2018. לבסוף הוחלט להשאיר את הערוץ, והוא שידר עד 4 ביולי 2021.

ב-2 בספטמבר 2018 הערוץ החל להיות משודר ב-HOT תחת השם "ערוץ ספיד", בו שודרו בנוסף לתכנים הרגילים של הערוץ סדרות בלעדיות, ביניהן "אילת" ו-"Oboy". ב-31 בדצמבר 2018 ערוץ ספיד סיים את שידוריו.

תוכן
----

הערוץ שידר בעיקר סדרות רכש מונפשת מסוגת אקשן, גיבורי על והרפתקאות, כמו כן הוא שידר סדרות קומדיה, כולן של ערוץ הילדים. בין הסדרות נכללות "הדרקון הראשון שלי", "הרפתקאות החתול במגפיים", "אינאזומה 11", "אינאזומה 11 גו", "יו-קאי ווטש", "מועדון ווינX", "גורמיטי", "תן גול", "דינוטרקס", "גיבורים", "בסקטירס", "וואקפו", "עיר המלאכים", "וולטרון: המגן האגדי", "לולירוק", "ג'וליאן המלך", "ספיריט: לרכוב חופשי", "ציידי הטרולים", "ציידי המפלצות: יוצאים לדרך!", "סופר דינוזאור", "ריינבו ריינג'רס", "רובין הוד" ו"טרולים: ממשיכים לרקוד!". בנוסף בערוץ שודרו סדרות מקור, ביניהן "אילת" ו-"Oboy" ששודרו רק ללקוחות HOT בערוץ ספיד, ו"האקדמיה לכדורגל".

קישורים חיצוניים
----------------

* פרסומת לערוץ הירו, באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  לי-אור אברבך, קבוצת RGE מתחזקת: מעלה ערוץ ילדים חדש בהוט, באתר גלובס, 26 בנובמבר 2015
2. ↑  יונתן כיתאין, לקראת החופש הגדול: RGE יעלה ערוץ ילדים חדש, באתר גלובס, 26 ביוני 2018
3. ↑  הערוץ החדש- מגיע להוט!, באתר ערוץ הילדים
פירוש נוסף ערך זה עוסק בערוץ טלוויזיה. אם התכוונתם לאלקטרודה כימית, ראו אלקטרודת מימן סטנדרטית.

**ערוץ SHE** היה ערוץ הטלוויזיה הראשון בישראל המכוון עצמו לנשים.

ערוץ SHE היה בבעלותה של חברת טלעד ושודר מ-24 בנובמבר 2008 ב-yes הטלוויזיה בלוויין, 18 שעות ביממה. רוב תוכני הערוץ היו תוכניות רכש ומיעוטם תוכניות מקור בעברית.

מסע הפרסום לערוץ התמקד בסלוגן "SHE. בשבילך".

באוקטובר 2009, לאחר שנת שידור אחת בלבד, ירד הערוץ משידור.

לוח משדרים
----------

לוח השידורים כלל סרטי תעודה על חייהן של נשים, סדרות בריאות, סיפורי הצלחה נשיים, אימון אישי, אופנה, סדרות קריירה העוסקות בשילוב בין העבודה לחיים האישיים, תוכניות מגזין וריאליטי הבוחנות את סגנון החיים הנשי ברחבי העולם. זאת לצד הפקות מקור ישראליות, שהגישו תוכניות מגזין וריאליטי בנושאים מגוונים: היכרויות, יחסים אישיים, משפחה ועבודה.

"השאלון" היא הפקת מקור של ערוץ SHE שהתבססה על ארבע חברות פאנל: השדרנית איריס קול, עו"ד כוכי מרדכי, אשת התקשורת אור ישראלי והעיתונאית שירלי פרקש, החוקרות את הטבע הנשי בעזרת מענה על מבחני אישיות בסגנון "בחן את עצמך". בין הנושאים בתוכנית: דימוי גוף של נשים, זוגיות, מיניות ופמיניזם.

קישורים חיצוניים
----------------

* האתר של SHE

הערות שוליים
------------

1. ↑  כתבה באתר ynet
**מסכת גרים** היא חיבור הנמנה עם המסכתות הקטנות. המסכת מכילה ארבעה פרקים העוסקים בדיני גירות וגרים בנושאים שונים, כגון דרכי הגיור וכדומה.

אזכורים בתלמוד ובראשונים
------------------------

מסכת גרים לא נזכרה כלל בתלמוד ובראשונים. ונזכרה לראשונה בפירוש מגדל עוז על הרמב"ם בפרק יג ופרק יד.

אמנם יש שכתבו שמסכת זו נרמזה כבר במדרש רבה על הפסוק בקהלת "ויתרון ארץ בכל היא":

> 
> ר' נחמיה אומר ויתרון ארץ בכל היא דברים שתראה הן מיותרין בתורה כגון תוספות של בית רבי ותוספות של ר' נתן **הלכות גרים ועבדים** אף הם נתנו למשה מסיני וכגון הלכות ציצית תפילין ומזוזות בכלל התורה הם
> 
> 
> 
> — קהלת רבה פרשה ה
>

פרקי המסכת
----------

כאמור במסכת גרים ארבעה פרקים שעוסקים בעניינים שונים בנושאי גרים:

1. פרק ראשון - קבלת הגרים וטבילתם
2. פרק שני - מילת הגר
3. פרק שלישי - דיני גר תושב, ודיני יורשת הגר
4. פרק רביעי - חביבות הגרים ויחס ישראל לגרים

מהדורות ופירושים
----------------

מסכת גרים נדפסה במספר נוסחאות שונות, לראשונה הודפסה על ידי החיד"א בסוף ספרו שמחת הרגל (חלק ב'), בשנת תקמ"ז בליוורנו וכך כתב שם: "מסכתא זו מהמסכתות קטנות כידוע והיא לא נדפס"ה, והעותקה מהש"ס המצוי בעיר פערשי שבתחילת אשכנז, כתוב על קלף בעיר פאריץ בשנת ק"ג לאלף השישי לאחד מקרובי רבינו שמשון משנ"ץ..."
לאחר מכן מצא החיד"א כתב יד מתוקן יותר והדפיס אף אותו בספרו 'מראית העין' בשם 'נוסחא חדתא' = נוסח חדש.

בשנת תרי"ט נדפסה המסכת ביחד עם שבע מסכתות קטנות כחלק ממהדורת הש"ס בדפוס זיטומיר, הדפסה זו נעשתה כמעט ללא שינויים. לאחר מכן בשנת תר"מ נדפסה המסכת בדפוס וילנא בתוספת מראה מקומות והערות נוספות.

לקריאה נוספת
------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיטקסט טקסט בוויקיטקסט: **מסכת גרים** |

**מסכת גרים**

* אזולאי, חיים יוסף דוד, 1724-1806, **שמחת הרגל חלק ב**, באתר היברובוקס
* אזולאי, חיים יוסף דוד, 1724-1806, **מראית העין**, באתר היברובוקס, (נוסח אחר)
* הוצאת וגשל, **ש"ס נהרדעא חט"ז עבודה זרה הוריות**, באתר היברובוקס
* מהודרת היגער, **מסכת סופרים ב**, באתר היברובוקס
* מהדורת קירכהים, **מסכת סופרים**, באתר היברובוקס

**פירושים**

* פירוש על מסכת גרים 'אמת וצדק' מאת רבי חיים קניבסקי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  תורה תמימה קהלת פרק ה הערה מד, וכן כתב היגר בהקדמה למהדורתו.

| **מסכתות קטנות** |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אבות דרבי נתן • מסכת סופרים • אבל רבתי • מסכת כלה • מסכת כלה רבתי • דרך ארץ רבה • דרך ארץ זוטא • מסכת עבדים • מסכת גרים • מסכת כותים • מסכת ספר תורה • מסכת מזוזה • מסכת תפילין • מסכת ציצית |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007286780705171

 |
**התיקון** הוא סרט תיעודי בבימויה של טליה פינקל העוקב במשך שנתיים אחר הרבנית לאה קוק מטבריה, אחת ממחזירות בתשובה הפעילות ביותר כיום במדינת ישראל. הסרט הופק בסיוע קרן גשר לקולנוע רב תרבותי.

הפקה
----

הסרט עוקב אחר הרבנית, חצרה, בעלה המקובל, 13 ילדיהם ועדת מעריציה העוקבים אחריה לכל אשר תפנה. בסרט משולבים קטעים מכנסי החזרה בתשובה המוניים שקוק מארגנת לצד פגישות אישיות עם אנשים הפונים אליה לעזרה וקבלת ברכה. הסרט מצייר את הרבנית כאישה פעלתנית, תזזיתית ונמרצת בצורה כה יוצאת דופן, המושווה לשימוש בסמים: "זה כמו להיות דלוק מאקסטזי, אבל כל החיים", מתאר אותה ישראל, בנה הבכור. אורך הסרט כ-50 דקות. הוא הוקרן בהקרנת בכורה בפסטיבל הקולנוע ירושלים ובתחרות וולג'ין בשנת 2002, בפסטיבלים ברחבי העולם ושודר בערוץ 8.

זהו סרטה הארוך הראשון של הבמאית.

* 
* ישראל מאיר קוקישראל מאיר קוק
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **התיקון** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של התיקון

* "התיקון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "התיקון", באתר AllMovie (באנגלית)

* "התיקון", באתר אידיבי

* "התיקון", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* ביקורת טלוויזיה / חנוך דאום, באתר nrg‏, 15 באוקטובר 2002
* שי להב, הרבנית חוזרת, באתר nrg‏, 18 ביולי 2002
* "דלוקה טבעי", דנה קסלר, וואלה!.
**קלרה סגלוביץ** (בפולנית: **Klara Segałowicz**;‏ 25 באוגוסט 1897 – יולי 1943) הייתה שחקנית יהודייה-פולנייה. הייתה פעילה בתיאטרון ובקולנוע בשנים 1921–1939.

ביוגרפיה
--------

נולדה ב-1897 כ**קלרה בורודינו** בקייב למשפחה יהודית. אביה היה רופא ואמה, רוחל'ה לבית בורודינו, הייתה מיילדת בטומשוב מזובייצקי, לשם עברה המשפחה בשנת 1911. שם הופיעה לראשונה בסדרת הצגות תיאטרון חובבים מאת הבמאי שמואל בינם אורנבך. בשנת 1921 עברה לוורשה. בשנת 1922 נישאה לסופר היהודי זוסמן סגלוביץ', ממנו התגרשה לאחר שמונה עשר חודשים. בשנות ה-30 הפכה לכוכבת הקולנוע והתיאטרון היהודי והופיעה בעיקר בסרטים מקומיים בשפה היידיש. בעלה השני, ליאון (לייב) נוישטדט, (נולד ב-1883) היה מרצה במכללה למורים היהודית, מנהל ועדת ההפצה ואחד ממנהל, סניף הג'וינט בוורשה.

שניהם נעצרו בעקבות הפלישה לפולין בשנת 1939. הם נכלאו בגטו ורשה שם נאלצה לוותר על המשחק ועבדה כמזכירה. לאחר מכן הוחזקו בכלא פאוויאק, שם נורו למוות ב-1943 בתירוץ של דרכונים זרים מזויפים.

פילמוגרפיה נבחרת
----------------

* למד וו (*Jeden z 36*) (1925)
* ביערות פולין (W lasach polskich) (1929)
* אאוץ' Ał chet (סרט) (1936)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלרה סגלוביץ** בוויקישיתוף

* קלרה סגלוביץ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  "Klara Segałowicz". *filmpolski*. נבדק ב-12 בדצמבר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. 1 2 3  "Vergessen Sie diesen Namen nicht!". *Raum der Namen* (בגרמנית). נבדק ב-12 בדצמבר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  לייב נוישטדט, באתר ארכיון הג'וינט (באנגלית)
הרב מרדכי שלמה זילבר, 1910
הרב **מרדכי שלמה זילבר** (בכתיב יידי: **זילבער**; באנגלית: **Solomon Silber**; ה'תרכ"ד, 1864 - כ"א באדר ה'תרפ"ה, 17 במרץ 1925) היה רב אמריקאי אורתודוקסי, מחשובי הרבנים האורתודקסים בארצות הברית, בין השנים 1902–1925 כיהן כגאב"ד מיניאפוליס ורב קהילת כנסת ישראל בעיר.

מעט מחידושי תורתו הודפסו בחייו בכתבי העת התורניים שיצאו לאור בארצות הברית, כמו "יגדיל תורה" בעריכת הרב משה בנימין טומשוב. חידושי הלכה שלו משוקעים בספרי השו"ת של בני דורו.

בתפקידו כרב קהילת כנסת ישראל, שימש גם כמקשר בין הקהילה בארצות הברית ובין מוסדות חסד ועזרה הדדית בארץ ישראל, כמו ישיבת חיי עולם ובית היתומים הכללי בירושלים, ושכונת כנסת ישראל.

לאחר פטירתו בשנת 1925 התמנה במקומו הרב שלמה יצחק לוין. הוא נקבר בבית הקברות היהודי במיניאפוליס.

לקריאה נוספת
------------

* חדשות: הרב מרדכי שלמה זילבער... אפריון, סיון תרפ"ה, עמ' 221. - ידיעה על פטירתו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרדכי שלמה זילבר** בוויקישיתוף
* מצבת קברו של הרב מרדכי שלמה זילבר ופרטים נוספים באתר "קברים" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  התאריך לפי הכתוב על מצבת קברו. בעיתונות התקופה הופיע תאריך אחר.
2. ↑  לפי **ספר היובל של אגודת הרבנים האורטודוכסים דארצות הברית וקנדה**, ניו יורק תרפ"ח, עמ' קמח.
3. ↑  ראו **מאמרו בסימן ה'**, בגיליון א' שנה י"א, תרפ"א. עמ' 26–28, באתר היברובוקס.
4. ↑  ראו: שאול ידידיה שוחט, **תפארת ידידיה**, סנט לואיס ה'תר"ף, סימן ט"ו. ושו"ת מנחת שלמה של מחליפו הרב שלמה יצחק לוין, **סימן פ**, (בראש התשובה, הקדשה לרב זילבר שלא הניח אחריו ספר מודפס, ובה מספר המחבר בשבחו).
5. ↑  ראו מכתבו מ-14 בדצמבר 1922, בתוך: זאת תורת הבית... ירושלים תרפ"ט, עמ' 61–62.
6. ↑  לפי פנחס מרדכי גראייבסקי, **אבני זיכרון**, ח"ג, ירושלים תרפ"ט, אות תכ"ד.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מרדכי שלמה זילבר"**.
**ינמ"מ 7298** (**יחידת נ"מ מוצנחת**) הייתה יחידה מובחרת בצה"ל, שהתמחתה בהפעלת אמצעי נ"מ (נגד-מטוסים) ניידים מעבר לקווי האויב.

סמל אגד 168 שאליו השתייכה היחידה
היחידה נוסדה בשנת 1992 ופעלה עד לסגירתה בשנת 2014.

מיונים וקבלה ליחידה
-------------------

לוחמי היחידה התמיינו תחילה ליחידת מגלן ולאחר חלקו הראשון של המסלול שכולל הכשרה בסיסית בבא"ח 35 (בא"ח צנחנים) עלו הלוחמים ליחידה במסע כומתה ארוך ומפרך בסיומו קיבלו החיילים את הכומתה האדומה. מכאן התחילה הכשרת החיילים כלוחמי מגלן – הם מבצעים סדרות אימון העוסקות בשלל תחומים המכשירים אותם ללוחמה מבצעית. לאחר שלב זה יוצאים החיילים לקורס מ"כים ייעודי בו מתורגלים החיילים בפיקוד על חיילים. משך קורס זה כחודשיים והוא מתבצע בבית ספר למ"כים. לאחר קורס מ"כים מגיע חלקו האחרון של המסלול העוסק בתכנים ייעודים על פי תחומי העיסוק של הצוות, שלב זה התאפיין בפעילות אינטנסיבית אשר ריכזה את מרב התחומים אותם למד החייל במהלך שירותו עד כה, ובנוסף הייעוד הספציפי של הצוות, כאשר אחד מבין הייעודים הוא הפעלת אמצעי נ"מ ניידים מעבר לקווי אויב לשם הגנה אווירית בזמן מינימלי ליחידות עומק (כגון סיירת מטכ"ל, יחידת שלדג ושייטת 13), ולכן הצוות שזהו ייעודו נשלח להכשרת נ"מ בביסנ"מ ומכאן צוות זה של יחידת מגלן מתפצל ליחידה נפרדת: הינמ"מ. לבסוף עוברים הלוחמים אימון מסכם מסלול, שבסופו נערך טקס בו מוענקת להם סיכת הלוחם של היחידה.

לוחמי היחידה, כלוחמי יחידות מיוחדות אחרות, חבשו כומתות אדומות והשתייכו מבחינה ארגונית למערך הנ"מ תחת אגד 167 ולאחר מכן תחת אגד 168, אולם הכפיפות הפיקודית בפועל הייתה נתונה לאוגדה 98.

היסטוריה
--------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
ביוני 2005 קיבלה ינמ"מ תעודת הצטיינות יחידתית מהנשיא דאז משה קצב "על פועלה הרב בשנה האחרונה במסגרת פעילות מבצעית בשטחים והישגים רבים נוספים".

היחידה נסגרה בשנת 2014 עקב סגירת כל מערך הברקן בחיל האוויר, ובשל החשש שאם היחידה תועבר לפיקוד אוגדה 98, נשק היחידה יופנה בטעות כלפי כלי טיס של חיל האוויר, בהיעדר מרכז שליטה ובקרה מתאים.

אמצעי לחימה
-----------

הנשק העיקרי של היחידה היה FIM-92 סטינגר (ברקן) וציוד היחידה כלל אמל"ח מיוחד ואמצעים מסווגים.
  
לוחמי היחידה היו מצוידים בנשק אישי מסוג רובה M4A1 פלאט-טופ , במקלעי נגב ומאג וברובי צלפים מיוחדים, בהם SR-25.

* משגר FIM-92 סטינגר (ברקן)משגר FIM-92 סטינגר (ברקן)
* M4A1 פלאט-טופM4A1 פלאט-טופ

מפקדי היחידה
------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.

סמל לוחמי היחידה
----------------

הסמל מהווה שילוב בין כנפי העטלף המייצגות את מערך הנ"מ מאז הקמתו, בשילוב עם סמל "עוצבת האש" שהיא אוגדה 98, מעוטר במגן דוד.

|  |
| --- |
| * סמל מערך הנ"מ בשנים 1971–2011,תקופה שבמהלכה הוקמה היחידהסמל מערך הנ"מ בשנים 1971–2011,תקופה שבמהלכה הוקמה היחידה
* סמל לוחמי היחידהכנפי עטלף המייצגות את מערך הנ"מ,סמל "עוצבת האש" ומגן דוד**סמל לוחמי היחידה**כנפי עטלף המייצגות את מערך הנ"מ,סמל "עוצבת האש" ומגן דוד
* סמל/תג "עוצבת האש"אותו ענדו לוחמי היחידהסמל/תג "עוצבת האש"אותו ענדו לוחמי היחידה
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  פורטל רעל - יחידת ינמ"מ.
2. ↑  ימי מילואים, באתר חיל האוויר הישראלי.
3. ↑  *"70 שנות הגנה אווירית מאז ועד היום..."*, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, יוני 2018, עמ׳ 83-84.