recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ג'וזף כריסטופר "ג'ו" לדלי** (באנגלית: **Joseph Christopher "Joe" Ledley**, נולד ב-23 בינואר 1987) הוא כדורגלן ולשי המשחק בעמדת הקשר בניופורט קאנטרי.

קריירה
------

לדלי התחיל את הקריירה שלו בקארדיף סיטי. ב-21 בספטמבר 2004 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במסגרת גביע הליגה האנגלי, כעבור חודש ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת הליגה. ב-2 בנובמבר 2004 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון במשחק הליגה נגד וסטהאם יונייטד. לאחר שהציג יכולת טובה במדי הקבוצה הבוגרת בפברואר 2005 חתם על חוזה ארוך טווח בקבוצה הבוגרת. בעונת 2007/2008 העפיל עם הקבוצה לגמר גביע ה-FA בו הפסידה לפורטסמות'. בינואר 2009 נבחרת לשחקן החודש ובתום העונה אף נכלל בנבחרי העונה בליגה. בקיץ 2010 חתם בסלטיק מליגת העל הסקוטית ל-3 וחצי לאחר שסיים את חוזהו בקארדיף. ב-19 באוגוסט 2010 השתתף במשחק מוקדמות הליגה האירופאית נגד אוטרכט שהיה גם הופעת הבכורה שלו במסגרת אירופאית כלשהי. בינואר 2014 חזר לאנגליה כאשר חתם בקריסטל פאלאס מהפרמייר ליג. ב-20 בספטמבר 2017 חתם בדרבי קאונטי מהצ'מפיונשיפ.

ב-6 בדצמבר 2019 חתן בצ'רלטון את'לטיק. ב-25 בפברואר 2020 חתם בניוקאסל ג'טס האוסטרלית.

ב-18 במרץ 2021, לדלי חתם בניופורט קאנטרי מהפוטבול ליג השנייה. כעבור יומיים, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1-0 ללייטון אוריינט.

לדלי שיחק בצעירותו בכל הנבחרות הצעירות של ויילס. ב-7 בספטמבר 2005 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במשחק נגד פולין במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006 כאשר הוא בן 18 וחצי. ב-17 באוקטובר 2005 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד סן מרינו. לדלי היה שותף לעלייה של נבחרתו ליורו 2016 לראשונה בתולדותיה.

תארים
-----

סלטיק
* ליגת העל הסקוטית: 2011/2012, 2012/2013
* הגביע הסקוטי: 2013

אישיים
* נבחרת העונה של פוטבול ליג צ'מפיונשיפ: 2008/2009
* שחקן החודש בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ: ינואר 2009

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ג'ו לדלי** |

* ג'ו לדלי, ברשת החברתית טוויטר
* ג'ו לדלי, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת ויילס – יורו 2016** |
| --- |
| 1 הנסי • 
2 גאנטר • 
3 טיילור • 
4 דייוויס • 
5 צ'סטר • 
6 א. ויליאמס • 
7 אלן • 
8 קינג • 
9 רובסון-קאנו • 
10 ראמזי • 
11 בייל • 
12 פון ויליאמס •
13 ויליאמס • 
14 אדורארדס •
15 ריצ'רדס •
16 לדלי •
17 קוטריל •
18 ווקס •
19 קולינס •
20 ג'. ויליאמס •
21 וורד •
22 ווהן •
23 קראוץ' •
מאמן: קולמן | ויילסויילס |
פירות מסוכרים בלה בוקריה, ברצלונה.
**פירות מסוכרים** הם פירות או קליפות פרי, בדרך כלל חתוכים לפיסות קטנות, המושרים בסירופ סוכר חם אשר בסופו של דבר הופך למעטה השומר את הלחות וגם כמשמר. הפירות המסוכרים נפוצים בעיקר כחטיף בפני עצמו בתעשיית ממתקי הגומי, אך משמשים גם כתוספת לעוגות, מאפים וממתקים שונים. תהליך השימור יכול להתמשך על פני מספר ימים ועד חודשים, תלוי בסוג וגודל הפרי.

התהליך הממושך של השריית הפירות בסירופ הוא סוג של שימור מזון מכיוון שהסוכר הופך את הפרי להיות רווי בסוכר ומונע צמיחה של מיקרואורגניזמים הודות ללחץ האוסמוטי השלילי שהוא יוצר.

סוגי פירות מסוכרים נפוצים הם דובדבנים, אננס וג'ינג'ר. קליפות מסוכרות נפוצות הם אתרוג ותפוז. ערמונים מסוכרים (Marron glacé) הוא מסוגי הפירות המסוכרים היקרים ביותר.

המתכונים ליצירת הפירות המסוכרים משתנים מאזור לאזור, אך העיקרון הכללי נשמר: הרתחת הפירות, השריה רצופה של כמה שבועות בתוך סירופ סוכר ולאחר מכן ייבוש כל הנוזלים.

היסטוריה
--------

קליפות הדרים מסוכרות.
שימור מזון באמצעות שימוש בסוכרים (כמו סירופ תמרים או דבש) ידועים עוד בתרבויות העתיקות של סין ומסופוטמיה. לעיתים זו הייתה צורת השימור היחידה שידעו: הרומאים הקדמוניים שימרו אפילו דגים בדבש. אפיסיוס שחיבר את ספר הבישול הרומאי הדגים כיצד לשמר פירות בתירוש ענבים מרוכז.

צורת השימור בסוכר של ימינו החלה אצל הערבים, אשר הגישו באירועים פירות הדר וורדים מסוכרים. עם ההשתלטות הערבית על חלקים של דרום אירופה עשה השימור בסוכר את דרכו על המערב. התיעודים הראשונים של שימוש בפירות מסוכרים מתוארכים אל המאה ה-16. באותה תקופה התייחסו אל הפירות המסוכרים כאל תבלינים. באיטליה הם הפכו למרכיבי מפתח של כמה מהממתקים היותר מפורסמים של המסורת הקולינרית שלה: ביניהם כיכר הלחם של מילאנו וקסאטה סיצ'יליאנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פירות מסוכרים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  שגיא קופר, פירות מסוכרים - מרומא עד צרפת, באתר ynet, 21 ביולי 2005

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4263117-8

 |
**אנדראה קונטי** (נולד ב-2 במרץ 1994) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת המגן הימני בסמפדוריה.

קריירת מועדונים
---------------

קונטי נולד בעיר לקו שבמחוז לומברדיה שבאיטליה. בשנת 2002 נבחן בשורות מילאן ואף הותיר רושם טוב, אולם לא הצטרף לנוער של הקבוצה עקב ריחוק מחנה האימונים מביתו. הוא קיבל גם הצעה מהיריבה העירונית, אינטר, אך בסופו של דבר הצטרף לאקדמיית הנוער של אטאלנטה.

בחודש יולי 2013 הושאל קונטי לקבוצת פרוג'ה מהליגה השלישית באיטליה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב הקבוצה ב-4 באוגוסט בהפסד הבית 0–1 לקבוצת סבונה במסגרת הגביע האיטלקי. הופעת הבכורה שלו בליגה נרשמה חודש לאחר מכן בתיקו 2-2 נגד נוצ'רה. בעונה הבודדת שבה שיחק בשורות הקבוצה הספיק לרשום 17 הופעות ליגה, מה שעזר לקבוצתו לזכות בהעפלה לליגה השנייה בחשיבותה, הסרייה ב'.

ב-10 ביולי 2014 הושאל לווירטוס לנצ'יאנו. בקבוצה רשם 24 הופעות כשקבוצתו סיימה במקום ה-14 מתוך 22. בקיץ של שנת 2015, הוא שב לאטלנטה ונכלל בהרכב של משחקי הקבוצה.

ב-30 בספטמבר 2015 חתם על הארכת חוזה עד ליולי 2019. את הופעת הבכורה שלו באטלנטה ערך ב-2 בדצמבר בהפסד 1–3 לאודינזה במסגרת הגביע האיטלקי. את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' ערך חודש לאחר מכן בהפסד 1–2 לאותה אודינזה. את שערו הראשון כבש ב-3 בפברואר בניצחון 1–2 על הלאס ורונה. בעונת 17–2016 כבש שמונה שערים ב-32 הופעות ליגה.

ב-7 ביולי 2017 הצטרף קונטי לשורותיה של קבוצת מילאן בסכום המשוער בכ-24 מיליון אירו. את הופעת הבכורה שלו ערך עשרים ימים לאחר מכן כאשר נכנס כמחליפו של איניאציו אבאטה במשחק הכנה לקראת העונה החדשה נגד CSU קראיובה. את הופעת הליגה הראשונה שלו רשם בניצחון 0–3 על קרוטונה. ב-15 בספטמבר נפצע ברצועה הצולבת הקדמית, זמן ההתאוששות שלו הוערך בכחצי שנה. ב-21 בינואר 2021 הושאל לפארמה עד לסוף העונה. ב-10 בינואר 2022 חתם בסמפדוריה.

קריירה בינלאומית
----------------

בחודש אוגוסט 2017, זומן קונטי לראשונה על ידי מאמן הנבחרת הבוגרת, ג'יאן פיירו ונטורה, לצמד משחקים נגד נבחרת ספרד ב-2 בספטמבר ונבחרת ישראל ב-5 בספטמבר במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים ערך במשחק הניצחון 0–1 על נבחרת ישראל, אך הוחלף על ידי דוידה זפאקוסטה, עקב פציעה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדראה קונטי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* הפרופיל של קונטי באתר הרשמי של מילאן

הערות שוליים
------------

1. ↑  קונטי הושאל לפרוג'ה
2. ↑  קונטי חותם על הארכת חוזה באטלנטה
3. ↑  קונטי משלים את המעבר למילאן
**אליפות העולם למועדונים 2005** נערכה בשנת 2005 ביפן מה-11 בדצמבר עד ה-15 בדצמבר, והיא הייתה אליפות העולם למועדוני כדורגל השנייה במספר.

הקמת הטורניר
------------

הטורניר נוצר כתוצאה מאיחוד של הגביע הבין יבשתי ושל הטורניר הקודם, גביע העולם בכדורגל לקבוצות. הגביע הבין יבשתי נערך מדי שנה מאז 1960 והפגיש בין האלופות של אירופה ודרום אמריקה ואילו גביע העולם בכדורגל לקבוצות התקיים רק פעם אחת בשנת 2000. כתוצאה מהאיחוד נערך הטורניר במתכונת קצרה יותר מהטורניר המקורי משנת 2000 שארך שבועיים, אך ארוך יותר מהגביע הבין יבשתי שכלל משחק אחד בלבד. שישה מועדונים הוזמנו לקחת חלק בטורניר, כשכל אחד מהם מייצג יבשת ואת התאחדות הכדורגל שלה.

שיטת המשחקים
------------

התחרות התקיימה בשיטת הנוק אאוט כך שכל קבוצה שיחקה שניים או שלושה משחקים. האלופות מארבעת האזורים ה"חלשים" יותר שיחקו בשלב רבע הגמר כשהמפסידות התמודדו ביניהן על המקום ה-5. המנצחות הצטרפו לאלופות אירופה ודרום אמריקה לשלב חצי הגמר. המפסידות בשלב חצי הגמר התמודדו על המקום השלישי והמנצחות עלו לגמר.

המשחקים נערכו באצטדיון האולימפי בטוקיו, באצטדיון טויוטה ובאצטדיון הבינלאומי יוקוהמה שבו גם נערך הגמר. לצורכי שיווק ופרסום הטורניר נקרא גם "טורניר טויוטה".

קבוצות משתתפות
--------------

הקבוצות שהשתתפו בטורניר הן:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **שם הקבוצה** | **מדינה** | **תואר** |
| ערב הסעודיתערב הסעודית אל-איתיחאד | ערב הסעודית | אלופת אסיה 2005 |
| אנגליהאנגליה ליברפול | אנגליה | אלופת אירופה 2004/05 |
| קוסטה ריקהקוסטה ריקה דפורטיבו סאפריסה | קוסטה ריקה | מחזיקת גביע CONCACAF לאלופות 2005 |
| מצריםמצרים אל-אהלי | מצרים | אלופת אפריקה 2005 |
| ברזילברזיל סאו פאולו | ברזיל | מחזיקת גביע ליברטדורס 2005 |
| אוסטרליהאוסטרליה סידני | אוסטרליה | אלופת אוקיאניה 2004/05 |
|

המשחקים
-------

### רבע הגמר

משחקי רבע הגמר נערכו ב-11 בדצמבר:

* אל-איתיחאד - אל-אהלי: 0-1
* סידני - דפורטיבו סאפריסה: 1-0

### מקומות 5-6

המשחק על המקום החמישי נערך ב-16 בדצמבר:

* סידני - אל-אהלי: 1-2

### חצי הגמר

משחקי חצי הגמר נערכו ב-14 בדצמבר:

* אל-איתיחאד - סאו פאולו: 3-2
* דפורטיבו סאפריסה - ליברפול: 3-0

### מקומות 3-4

המשחק על המקום השלישי נערך ב-18 בדצמבר:

* דפורטיבו סאפריסה - אל-איתיחאד: 2-3

### הגמר

משחק הגמר נערך ב-18 בדצמבר:

* סאו פאולו - ליברפול: 0-1

**סאו פאולו זכתה באליפות העולם בכדורגל לשנת 2005.**

מלך השערים
----------

בתואר מלך השערים של הטורניר זכו מארקיו אמורוסו (סאו פאולו), מוחמד נור (אל-איתיחאד), פיטר קראוץ' (ליברפול) ואלבארו סבוריו (דפורטיבו סאפריסה) שהבקיעו שני שערים כל אחד. 11 שחקנים הבקיעו שער אחד בטורניר.

שחקנים מצטיינים
---------------

| כדור הזהב | כדור הכסף | כדור הארד | ה-MVP של הגמר |
| --- | --- | --- | --- |
| ברזילברזיל רוג'ריו סני (סאו פאולו) | אנגליהאנגליה סטיבן ג'רארד (ליברפול) | קוסטה ריקהקוסטה ריקה כריסטיאן בולאניוס  (דפורטיבו סאפריסה) | ברזילברזיל רוג'ריו סני (סאו פאולו) |

ראו גם
------

* גביע העולם בכדורגל

קישורים חיצוניים
----------------

* הטורניר באתר פיפ"א

| גביע העולם למועדונים |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 2000 • 2001 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 |

 |
**הנס ג'יאנג** (בגרמנית: **Hans Gieng**;‏ מוזכר לראשונה ב-1525 – 1562, פריבור) היה פסל רנסאנס שווייצרי.

ביוגרפיה
--------

שורשיו של ג'יאנג הם כנראה מאזור שוואביה, הוא הפך לאזרח של פריבור וחבר בגילדת הסוחרים, עבד כנראה בסדנת הפסלים של הנס גיילר והפך לממשיכו בשנת 1533, בעבר נטו לבלבל בין שניהם.
עיקר פעילותו כפסל הייתה בפריבור הוא עבד גם בברן בשנות הארבעים של המאה השש עשרה. בין השנים 1554–56 בזולותורן ובשנת 1557 בסנט גאלן.

יצירותיו
--------

סגנון עבודתו קרוב לאמנות שוואביה, החלק הדתי של עבודתו עדיין בסגנון אמנות גותית.

גלריה
-----

* תקריב של טורף הילדים במזרקת קינדליפרסברונן בברןתקריב של טורף הילדים במזרקת קינדליפרסברונן בברן
* מזרקת שמשון בברןמזרקת שמשון בברן
* מזרקת אנה זיילר בברןמזרקת אנה זיילר בברן
* מזרקת ונרברונן בברןמזרקת ונרברונן בברן
* אלגוריה של צדק במזרקה בברןאלגוריה של צדק במזרקה בברן
* מזרקת סמריטן בפריבורמזרקת סמריטן בפריבור

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנס ג'יאנג** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 124288642
* HDS: 018293
* ISNI: 0000 0000 6325 0606
* LCCN: no2007153482
* SIKART: 4023524
* VIAF: 78574341
* WorldCat: lccn-no2007153482

 |
פיריט גולמי
**פִּירִיט** הוא צורת המינרל של סולפיד הברזל ונוסחתו ברזל דו-גופריתי FeS2, המורכב מגבישים איזומטריים במבנה בלתי מסודר. הברק המתכתי שלו וצבעו דמוי הפליז הקנו לו את הכינוי "**זהב השוטים**". עם זאת, לעיתים אכן ניתן למצוא לצדו כמויות קטנות של זהב נלווה. פיריטים מסוימים נחשבים כעפרה משובחת להפקת זהב, ארסן, ניקל, קובלט ונחושת.

פיריט הוא הגפרה הנפוצה ביותר. בדרך כלל מוצאים אותו עם סולפידים או תחמוצות אחרות בעורקי קוורץ, סלעי משקע או סלעים מטמורפיים, כמו גם במרבצי פחם ומאובנים.

פיריט שנחשף לאוויר ולמים במהלך חציבה מגיב עמם ליצירת חומצה גופרתית, תופעה מסוכנת במכרות. משתמשים בפיריט גם בתעשיית הנייר (לייצור גופרית דו-חמצנית) ולהפקת חומצה גופרתית, אם כי בהיקפים פחותים מבעבר.

השם "פיריט" מקורו במילה היוונית לאש, "פירוס". כנראה בשל הגיצים המופקים בחיכוך של פיריט בפלדה. הכינוי זהב השוטים מקורו בדמיון השטחי של גוון המינרל לזהב שגרם למחפשי זהב בתחילת דרכם לחשוב כי גילו זהב.

פיריט ומוצא החיים
-----------------

ישנם חוקרים הסבורים שלפיריט תפקיד חשוב במוצא החיים, על פי התאוריה של הכימאי הגרמני גינטר וכטרסהויזר המכונה "השערת עולם ברזל-גופרית" (Iron–sulfur world hypothesis), התרכובות האורגניות הראשונות נוצרו על גבי שטח הפנים של פיריט. פיריט נוצר ממימן גופרתי (H2S) וממלחי ברזל, תגובה ביניהם משחררת לסביבה אנרגיה המאפשרת יצירת תרכובות אורגניות מפחמן דו-חמצני וחומרים פשוטים אחרים. דבר נוסף שמקל על התהליך הוא שטח הפנים של פיריט, הטעון חיובית ולכן מסוגל לקשור אליו קבוצות כימיות שטעונות במטען שלילי.

פיריט בעזה בימי השלטון הבריטי בא"י
----------------------------------

בשנת 1930 קיבל האנגלי ל.ל. ויליאמס רישיון לניצול הגופרית מדרום לעזה. לאחר שבעומק מסוים נמצאה אבן חול גפסית[דרושה הבהרה] שחורה, אלום ועורקים שהכילו פיריט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיריט** בוויקישיתוף
* פיריט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  What Is Pyrite (Fool's Gold)? - Properties, Definition & Facts
2. ↑  יוסף ברסלבי, הידעת את הארץ - ארץ הנגב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, ההסתדרות הכללית של העובדים העברים בארץ-ישראל, כרך ב', תשט"ז, 1956, פרק ב', "ארץ הנגב וסיכוייה", עמוד 188-189

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007551083805171
* BnF: cb11948211t (data)
* GND: 4176502-3
* LCCN: sh85109339

 |
**הנס הרטמן** (בגרמנית: **Hans Hartmann**;‏ 1896 – 1970, וולפראטסהאוזן (אנ') שבבווריה) היה קצין בוורמכט, עורך דין וחסיד אומות העולם מגרמניה.

קורות חיים
----------

הרטמן למד בפרנקפורט, הנובר, גטינגן ומרבורג.

### בתקופת מלחמת העולם השנייה

בתקופת מלחמת העולם השנייה היה הרטמן בעל דרגת האופטמן בוורמכט (מקביל לסרן). הוא היה אחד מהקצינים ביחידת התחבורה הצבאית 547, יחידת תיקונים באזור לבוב. מאות יהודים הועסקו ביחידה זו בתיקוני טנקים, כלי רכב משוריינים וכלי רכב אחרים שהובאו מהחזית לתיקונים.

בפברואר 1942 הופרדו וולף גולדברג ובנו אברהם בן ה-19 מיתר משפחתם שהייתה כלואה בגטו לבוב ונשלחו למחנה ינובסקה. אשתו של וולף, גיטל, עזבה את הגטו תוך סיכון חייה, הסתובבה ברחובות לבוב ופנתה לקצינים גרמנים בבקשה לשחרר את אביה ואת בנה מהמחנה, שהיה ידוע לשמצה בשיעורי ההישרדות הנמוכים שבו. הרטמן היה היחיד שהקשיב לה. הוא רשם את פרטיהם של בעלה ובנה וניסה לשחררם מינובסקה למרות התנגדותו של מפקד המחנה, פריץ גבאואר (Fritz Gebauer). לבסוף הסיע מכונית אל פתח המחנה, התעמת עם השומרים והעלה את וולף ואברהם גולדברג אל מכוניתו. כשהיו שוב בגטו ביקשו השניים להביע הוקרתם להרטמן על ידי מתנה יקרה. הוא סירב לקבלה בטענה שזה החפץ היקר היחיד שברשותם.

האס אס חקר את הפרשה ובתור עונש שלח את הרטמן ליחידת תיקונים של רומל בצפון אפריקה.

### לאחר המלחמה

לאחר המלחמה עבד הרטמן במנהל סניף דואר בעיירת הולדתו, וולפראטסהאוזן. אברהם גולדברג חידש את הקשר עמו, היגר לישראל ב-1949 והיה בקשר עם הרטמן עד מותו של הרטמן ב-1970.

הכרה והנצחה
-----------

בשנת 1963 הכיר יד ושם בהנס הרטמן בתור חסיד אומות העולם.

קישורים חיצוניים
----------------

* פעילותו של הנס הרטמן להצלת יהודים, באתר יד ושם
* פעילותו של הנס הרטמן, באתר "יד ושם" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1250423554
* VIAF: 834164357891413250001
* WorldCat (עם VIAF): 834164357891413250001

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"הנס הרטמן"**.
**ז'אט** (בצרפתית: **Île de la Jatte** או **Île de la Grande Jatte**) הוא אי בנהר הסן, במחוז רמות הסן שליד העיר פריז בירת צרפת. האי שוכן בגבולה המערבי של פריז. הוא מוכר כאתר שבנופיו צוירו ציורים על ידי אחדים מציירי צרפת הידועים.

תיאור האי
---------

האי משתרע באפיק הסן מצפון מזרח לדרום מערב. אורכו הוא כשני קילומטרים ורוחבו המקסימלי הוא 200 מטרים. מתגוררים בו כ-4,000 איש. מרבית שטחו תפוסה על ידי מבנים. תעלת המים המשתרעת לאורך גדתו הדרומית של האי צרה בהרבה מן התעלה המשתרעת לאורך גדתו הצפונית. שתי דרכים לרכב חוצות את הנהר דרך שטח האי.

פירוש שמו של האי הוא "אי הקערה".

היסטוריה
--------

יום ראשון אחר הצהריים על גדות האי לה גראנד ז'אט, ז'ורז' סרה. בהשראת הציור נכתב המחזמר יום ראשון בפארק עם ג'ורג'
הסן וגשר הגראנד ז'אט, וינסנט ואן גוך
בשנת 1818 רכש לואי פיליפ, דוכס אורלאן את ארמון נואי (Château de Neuilly) שבגדה שמדרום לאי ז'אט. הוא הקים פארק שבו נכלל גם האי, אשר באותה עת לא היו נטויים אליו שום גשרים. הוא גם העביר אל האי מפארק מונסו שבפריז את מבנה מקדש מארס (Temple de Mars) - ביתן עמודים בעל כיפה עגולה, אשר נבנה בהזמנת אביו. המבנה הוצב בקצה הצפוני של האי ושמו השתנה למקדש האהבה (Temple de l’amour). ב-1930 הוא הועבר לקצה הדרומי של האי.

בין 1850 ל-1870 נערכו שינויים נוספים באי על ידי נפוליאון השלישי והברון אוסמן. בשלהי המאה ה-19 יצא שמו של האי לפניו בזכות ציירים - בעיקר מן הזרם האימפרסיוניסטי - אשר ציירו את נופיו. ביניהם נמנו ז'ורז' סרה, קלוד מונה, וינסנט ואן גוך, אלפרד סיסלי, אמיל ברנאר, פייר בונאר, שארל אנגראן (Charles Angrand), אלבר גלייז (Albert Gleizes) ואלכסנדר נוזאל (Alexandre Nozal).

בשנת 2009 הוקם באי שביל הליכה סיבובי, שבו מוצגים פרטי ציורים אימפרסיוניסטים.

### אישים ידועים שגרו באי

* אלכסנדר גרותנדיק, מתמטיקאי
* ז'אן רנו, שחקן
* ניקולא סרקוזי, פוליטיקאי, נשיא צרפת לשעבר
* מרקו וראטי, כדורגלן
* ריצ'רד ברנסון, איש עסקים
* כריסטיאן קלאבייה (Christian Clavier), שחקן
* פטריסיה קאס (Patricia Kaas), זמרת
* אלסנדרה סאבלט (Alessandra Sublet), אשת רדיו וטלוויזיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'אט** בוויקישיתוף
**אליזבטה קרוגליקובה** באנגלית: **Elizaveta Kruglikova** ‏  31 בינואר 1865- 21 ביולי 1941, הייתה ציירת רוסית וסובייטית גם הכינה צלליות והדפסים.

ביוגרפיה
--------

היא נולדה בסנט פטרסבורג לסרגיי קרוגליקוב (1832–1910) ואשתו, אולגה ניימן (1836–1922). אביה היה קצין צבאי והיה צייר חובב, וסבה, ניקולאי קרוגליקוב (1788–1868), היה צייר מקצועי. בשנת 1880 היא התגוררה עם אביה בפולטבה, שם פגשה לראשונה אמנים הקשורים לנוודים והחליטה על אמנות כקריירה. בשנים 1890 - 1895 היא לקחה שיעורים בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה, שם למדה אצל אילריון פריאנישניקוב, סרגיי קורובין ואברם ארכיפוב.

בשנת 1895 המשיכה את לימודיה בפריז באקדמי קולארוסי ובאקדמי ויטי. היא הקימה סטודיו משלה בשנת 1900, ובשנת 1902 למדה תחריט עם ג'וזף-ויקטור רוקס-צ'מפיון (1871–1953). אחרי 1909, היא הייתה גם מורה באקדמי דה לה פלה.

בתחילת מלחמת העולם הראשונה היא חזרה לסנט פטרסבורג והתקשרה לתנועת מיר איסקוססטבה. בשנת 1916 פרסמה ספר מונוטיפים בשם "פריז ערב המלחמה" ותרמה את ההכנסות לאמנים רוסים שהיו תקועים בצרפת.

בשנת 1919, היא הייתה ממקימי תיאטרון הבובות הממלכתי, שם עיצבה גם בובות. היא הקדימה את תיאטרון הבובות המרכזי של המדינה שהוקם על ידי סרגיי אוברזצוב בשנת 1931. משנת 1922 עד 1929, היא הייתה פרופסור באולפני האמנות הגבוהים יותר (לשעבר האקדמיה הקיסרית לאמנויות), שם לימדה ציור תיאטרלי ודקורטיבי. היא גם עיצבה פוסטרים ופרסמה סדרה פופולרית של צלליות, של משוררים, אחרי צלליות של מנהיגי המהפכה.

היא השתתפה כמעט בכל התערוכות שהתקיימו בברית המועצות ובאירופה, כולל הביאנלה של ונציה (1928). קרוגליקובה היה נושא לדיוקן עיפרון בשנת 1933 שצויר על ידי פיוטר נרדובסקי [4] וציורים של מיכאיל נסטרוב בשנת 1938 ו -1939 החברים לשעבר במיר איסקוססטבה.

היא הייתה ידועה בהחייאת טכניקות תחריט והדפסה ישנות יותר, אך הייתה ידועה במיוחד בזכות המונוטיפים. בשנת 2009 הוקדש לה פסטיבל המונוטיפים הבינלאומי הרביעי.

אליזבטה קרוגליקובה נפטרה ב־21 ביולי 1941 בלנינגרד.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליזבטה קרוגליקובה** בוויקישיתוף
* אליזבטה קרוגליקובה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Kenneth, Elizaveta Kruglikova, www.rusartnet.com (ב־British English)
2. 1 2  Русские художники. Кругликова Елизавета Сергеевна. www.artsait.ru
3. ↑  St. Petersburg Encyclopedia (online), entry "Puppet Theatres

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb168310158 (data)
* GND: 1057767077
* ISNI: 0000 0000 2565 4503
* LCCN: n85193628
* RERO: 02-A010104623
* RKD: 346638
* SUDOC: 19241898X
* ULAN: 500068194
* VIAF: 72832932
* WorldCat: lccn-n85193628

 |
**הפארק הלאומי קהוזי-בייגה** (צרפתית **Parc national de Kahuzi-Biega**) הוא פארק לאומי השוכן במזרח הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, ממערב לאגם קיוו וסמוך לגבול קונגו-רואנדה.

גאוגרפיה
--------

שטחו של הפארק הוא כ-6,000 קמ"ר, ובתחומו שני הרי געש שעל-שמם הוא קרוי, הר קאהוזי, בגובה 3,308 מטר, והר בייגה, בגובה 2,790 מטר. הר קאהוזי הוא ההר הגבוה ביותר באזור קיוו שבמזרח קונגו. בשטח הפארק משתרע יער גשם טרופי ענק, השופע מינים רבים של צמחים ועצים, ומינים רבים של חיות ג'ונגל כמו עטלפים, שימפנזות, גורילות, פילי יערות, עכבריים, סנאיים, טוראקיים, בונגו, 
ינשופיים, אפרור אפריקני, קלאוניים, נמרים, חזירי יערות, רחבי-מקור, פיטיים, תאו היער, היפופוטם, קופי גנון, קולובוס ומנגבי, טווס קונגו, תנין גמדי, פיתון סלעים אפריקני, ממבה ג'יימסונית, עין-חתול חצי-טבעתי, פנינייה מצויצת, שפן עצים, פנגולין עצים, גחן מיימי, גלגויים, פרפרים, פוטו מצוי, צביונים כמו צביון צהוב-גב, עיט כתר וחזיר נהרות.

שלט בכניסה לפארק המציין שהפארק הוא מקום מקלטן של הגורילות
גורילת הר בפארק
הפארק הוא אחד ממקומות המפלט האחרונים של גורילות ההר הנדירות, והיה האתר הראשון שבו דיאן פוסי חקרה את הגורילות, לפני שעברה לרואנדה. הגורילות חיות בשטחי יער בגובה שבין 2,100 ל-2,400 מטר. לפני פרוץ מלחמת האזרחים בקונגו בשנות ה-90, נמנו בשטח הפארק רק כ-600 גורילות. עוד לפני פרוץ הקרבות, וכתוצאה מהריכוז הגדול של גורילות ההר הנדירות במקום, הכריזה אונסק"ו על הפארק בשנת 1980 כאתר מורשת עולמית. על-פי הערכה משנת 2005, קטנה אוכלוסיית הגורילות באזור בכ-60% ונותרו בו פחות מ-300 גורילות הר. הפליטים שברחו מרואנדה והלחימה הנמשכת במרבית שטחה של קונגו חדרו גם לאזור הפארק, וגרמו לשריפות יער, למעשי ביזה, ולפעולות של ציד בלתי חוקי של חיות, ובכללן גורילות. כתוצאה מכך נוסף הפארק בשנת 1997 לרשימת אתרי המורשת העולמית שבסיכון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הפארק הלאומי קהוזי-בייגה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הפארק הלאומי קהוזי-בייגה (בצרפתית)
* קרן הגורילות ע"ש דיאן פוסי, אתר הבית
* תיאור מפורט של הפארק והסיכונים הנשקפים לו, המרכז העולמי לניטור ושימור UNEP-WCMC

| Flag of the Democratic Republic of the CongoFlag of the Democratic Republic of the Congo סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| הפארק הלאומי גרמבה • הפארק הלאומי קהוזי-בייגה • שמורת אוקאפי • הפארק הלאומי סלונגה • הפארק הלאומי וירונגה |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007559080905171
* GND: 4437811-7
* LCCN: sh98001035
* VIAF: 234762738
* WorldCat: viaf-234762738

 |
**ארגון הליגות האירופיות** (באנגלית **European Leagues**, מוכר בקיצור כ-**EL**) הוא גוף המייצג את מנהלות הליגות באירופה, ומוכר על ידי אופ"א. מטרת הארגון היא לשפר ולהגן על התחרויות הלאומיות המנוהלות על ידי הליגות המקומיות, וכדי לעזור למועדונים החברים בליגות להשתתף ברמה הספורטיבית הגבוהה ביותר ובסביבה מאוזנת ותחרותית. לארגון יש נציג בוועד המנהל של קונגרס אופ"א.

היסטוריה
--------

ב-2005 הוקם ארגון הליגות האירופיות בניון שבשווייץ על בסיס התאחדות ליגות הכדורגל המקצוענות של האיחוד האירופי (EUPPFL) שקם ב-1997. הארגון הוקם על ידי 14 מנהלות ליגות מייסדות וכיום חברות בו 36 מנהלות ליגות מ-29 מדינות המייצגות מעל ל-950 מועדוני כדורגל באירופה.

החברות בארגון מחולקות ל-3 קטגוריות אשר קובעות את מעורבות החברות, וכיום ישנן 27 חברות מן המניין, 6 חברות נוספות ו-3 חברות מתפתחות. מנהלת הליגות לכדורגל חברה מן המניין ומייצגת את ליגת העל והליגה הלאומית.

הארגון מנוהל על ידי דירקטוריון המכיל 11 חברים שהם נציגי מנהלות הליגות בארגון וחבריו נבחרים כל שלוש שנים. הנשיא הנוכחי הוא לארס-כריסטר אולסון, המייצג את מנהלת הליגות השוודיות.

ב-2014 הצטרפו ליגת העל הישראלית בכדורגל והליגה הלאומית בכדורגל כחברות מן המניין בארגון.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ארגון הליגות האירופיות
* ארגון הליגות האירופיות, ברשת החברתית טוויטר

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מטרת ארגון באתר הרשמי (באנגלית)
2. ↑  חברות הארגון באתר הרשמי (באנגלית)
**מוזיקת צבעי צליל** או **מוזיקת גוני צליל** (בגרמנית: **Klangfarbenmusik**) היא רעיון מוזיקלי המוצג ביצירותיהם של מלחינים שונים במוזיקה של המאה ה-20.

מהות הרעיון ומימושו
-------------------

העיקרון המגדיר את רעיון מוזיקת צבעי צליל הוא השימוש בגוני צליל במטרה להעמיד צורה מוזיקלית, תחת השימוש המסורתי בגבהי צליל ובשילוביהם. המונח "צורה" במשמעותו כאן כולל לא רק פרקים שלמים, אלא גם פראזות, משפטים מוזיקליים וכיוצא בזה. באמצעות שימוש מכוון בגווני הצליל ובשילוביהם, ניתן ליצור סכימות ותבניות שבעזרתן תיווצר צורה. 

אחד המלחינים החלוצים של רעיון זה היה ארנולד שנברג, מחשובי המלחינים והתאורטיקנים של תקופתו. במאמריו הפליג שנברג, וטען כי גובה הצליל עצמו הוא סוג של גוון, וכי יש להתייחס לכך בהתאם. בדמיונו תיאר שנברג אידיליה שבה יאזינו בני האדם למלודיית צבעי צליל (Klangfarbenmelodie). פרט לניסוחו של הרעיון, אשר נודע עוד קודם לכן, הביא שנברג רעיון זה לכדי ביצוע ממשי, גם אם ראשוני מאוד ועדיין לא בשל. את ראשית הרעיון ניתן לשמוע בקטע השלישי מתוך חמישה קטעים לתזמורת, אופ. 16. קטע זה נקרא בפשטות "צבעים" (*Farben*). הפרטיטורה של פרק זה גדולה במיוחד, וכוללת כלי נגינה שונים ומרובים, וכן מפריד את ההכפלות של כלי התזמורת, כך שבפועל ישנם תפקידים עצמאיים רבים יותר. בפרק זה משתמש שנברג בשילובים של כלי נגינה בתזמורת, ויוצר תבניות צבעוניות לאורך הפרק כולו, על בסיס אקורד 6-צלילי החוזר בפיגורציות שונות. שנברג כותב למנצח כי עליו להורות לנגנים לנגן את תפקידים בדיוק המרבי, ולגרום לכך שכניסותיהם של כלי הנגינה לא תובחנה, אלא תהיינה חלקות ככל האפשר, וכן כי יש ליצור מעברים נקיים וחלקים בין הגוונים השונים.

מלחין חשוב נוסף בתחום זה היה אנטון וברן, אשר גם ביצירותיו בא לידי ביטוי רעיון זה. בקטעים התזמורתיים שלו לתזמורת קאמרית הוא אכן מיישם את רעיונו של שנברג בנוגע לכך שגובה הצליל הוא בעצם חלק מן הגוון, וכותב בהתאם לכך. וברן כתב גם תזמור ייחודי לריצ'רקר מתוך "המנחה המוזיקלית" מאת יוהאן סבסטיאן באך, בהתבססו על הרעיון הזה. רעיון זה הוסיף להיות בעל השפעה, מלחינים נוספים עשו בו שימוש, והוא זכה להיות אבן דרך בכל הקשור למוזיקה אלקטרונית.

התפתחות הגדרת הצליל במוזיקה המערבית
-----------------------------------

במוזיקה המערבית האמנותית חשיבות גוון הצליל נמצאת במגמת עלייה במאות השנים האחרונות. בתחילה, היה קולו של האדם לבדו. במוזיקה של המאה ה-13 נוספו למודלים הכנסייתיים כלי נגינה שהעשירו את הצליל (במרבית היצירות הכליות עד הבארוק הכלי המנגן הוא על פי הבנתו של הנגן). בבארוק יש כבר הגדרות די מדויקות לכלי המנגן, אך היה נהוג להחליף בין הכלים, אם היה הדבר אפשרי. במאה ה-19 המוזיקה כבר איננה "חופשית" בכל האמור לכלי המבצע, וברוב המקרים יש משמעות וחשיבות לכלי המקורי שלו נכתבה היצירה, גם מעבר למגבלות טכניות כאלו ואחרות. לקראת המאה ה-20 ובמאה ה-20 עצמה, החשיבות הראשונית של כלי הנגינה, כמו גם הצבע שהוא יוצר וגונו, אינם ניתנים לערעור.

לקריאה נוספת
------------

* H. H. Stockenschmidt, *Music of the 20th. Century* (באנגלית)

קישורים חיצוניים
----------------
**הרמן פלש** (בגרמנית: **Hermann Flesch**; ‏7 בנובמבר 1890, וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית - 16 במאי 1942, לונדון, הממלכה המאוחדת) היה פעיל עלייה, חבר התנועה הרוויזיוניסטית, אשר כיהן כיושב ראש הצ"ח וראש המשרד לעלייה מטעמה בעיר ברנו שבצ'כוסלובקיה.

קורות חיים
----------

פלש נולד בווינה וב-1919, שנתיים לאחר נישואיו, עבר לפראג. ב-1927 עבר עם משפחתו לדנציג וב-1937 לברנו, ובה עסק בסחר בעצים. במסגרת תפקידו הרשמי בעליית אף על פי, ארגן את העפלתם לארץ ישראל של כ-2,000 מבני הקהילה היהודית במספר ספינות מעפילים ובכללן הקאטינה, אשר הפליגה מנמל בלצ'יק, והצ'פו א'. מפעלו נודע כ"פלש טרנספורט". פלש ופאול האלר (בגרמנית: Paul Haller) פעלו יחדיו ממאי 1938 ועד אוגוסט 1939 במטרה לסייע ליהודים מווינה לעזוב את ארצם לאחר האנשלוס, והצליחו להעלות מקצתם במפעל ההעפלה של פלש.

בהמשך, הסתכסך הרמן פלש עם ראשי הצ"ח, וארגן הפלגות העפלה באופן פרטי. הוא פתח משרד בשם "פלש טרנספורט" בברנו, ומשם ניהל את מפעל ההעפלה הפרטי אשר במסגרתו הפליגה הספינה אגיוס ניקולאוס א' בשתי הפלגות. נמתחה עליו ביקורת, אשר נסובה סביב ניצולם הכספי של המעפילים, תנאי הבטיחות והתברואה הלקויים בהפלגות שארגן, והעדר מזון ומים בכמות נאותה.

לאחר פלישת גרמניה הנאצית לצ'כוסלובקיה, עזב פלש את המדינה ועבר ללונדון. הועלו טענות כלפיו כי לקח עמו ללונדון כספי עולים שגבה עבור הפלגות העפלה לארץ ישראל, אך טענות אלו הוכחשו.

ב-1942 נפטר הרמן פלש מגידול מוחי. הוא היה נשוי ואב לבת. בתו נהרגה בהפצצה במהלך הבליץ על לונדון.

קישורים חיצוניים
----------------

* עלייה ב', באתר יד ושם, אוחזר ב-7 בנובמבר 2012.
* קובלים על קיפוח באירועי ההעפלה, הצופה, 23 בדצמבר 1964
* תובעים להכיר בחלקו של הרמן פלש בארגון עלייה ב', למרחב, 24 בדצמבר 1964

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרמן פלש, באתר "בנתיבי העפלה".
2. ↑  יהודה באואר, Jews for Sale?: Nazi-Jewish Negotiations, 1933-1945, הוצאת אוניברסיטת ייל, 1994, עמוד 47 (באנגלית).
3. ↑  אילנה בן-גמא, אגיוס ניקולאוס - פלש טרנספורט, 1969, באתר מכון ז'בוטינסקי, אוחזר ב-7 בנובמבר 2012 ‏.
4. ↑  לדיסלב שיימן, זכרונות עלייה בלתי ליגאלית לארץ ישראל 1939, באתר מכון ז'בוטינסקי, אוחזר ב-7 בנובמבר 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011615260905171
* VIAF: 54904668
* WorldCat (עם VIAF): 54904668

 |
**טיסהטניה** (בהונגרית: **Tiszatenyő**) הוא כפר במחוז יאס-נאג'קון-סולנוק בנפת טרקסנטמיקלוש.

מיקום
-----

טיסהטניה ממוקם ממזרח לנהר הטיסה, בסביבה הקרובה של טרקסנטמיקלוש.

### גישה

מכיוון סולנוק ניתן לגשת אל הכפר בכמה דרכים: בכביש ירידה מהכביש הראשי 4 בטרקסנטמיקלוש בפניה מכביש 4629, או מכביש 442 מול מרכז מרטפי וכן ברכבת קו רכבות הונגריה (MÁV) מספר 120.

היסטוריה
--------

עקבות של תרבויות קרש (Körös) ושל הטוון (Hatvan) נמצאו בסביבת היישוב, ובכך הוכח שהאזור היה מיושב עוד מימי קדם. היישוב (שהיה באותה תקופה למעשה רק אחוזה עם בתי משרתים) ומנזר מוזכרים לראשונה במקורות כתובים רק במאה ה-15. מאוחר יותר התפתח באזור יישוב של משקי בית מפוזרים.

אחרים מאמינים כי יישוב העתיק אינו זהה לזה של ימינו, וגם לא יכול להיחשב כקודמו, מכיוון שהיישוב כיום הוא קיים כך רק במאה ה-20, למעשה רק בשנת 1950 הפך עצמאי. באותה תקופה שם היישוב התחלף מפוסטהטניה לטיסהטניה.

שמו של הכפר טיסהטניה עם רישום סקלר-הונגרי.
האזור הכפרי הזה הפך לבלתי מאוכלס פעמיים: תחילה בתקופת הכיבוש הטורקי (מ-1526 עד 1676), ושנית במלחמת העצמאות של רקוצי. משנת 1703 נבזז היישוב מספר פעמים על ידי הסרבים. רק בשנת 1720 החל האכלוס מחדש באזור. האזור היה במשך זמן רב בבעלות משפחת אלמאשי ואחר כך בבעלות משפחת לדרר.

ביישוב של היום (שרחובותיו, בתיו וחלקותיו מעוצבים באופן רגולרי), בתי מגורים הם ללא מרפסת, עם בניין עזר חוץ קטן וחצר קטנה. אלה המאפיינים של הבתים שנבנו בעבר.

טיסהטניה, תל גודו - תצלום אוויר
טיסהטניה, תל גודו - נוף אווירי

אתרים בעלי חשיבות
-----------------

* בית כפרי
* פסל אישטוואן הראשון, מלך הונגריה
* קופיאפה

אנשים ידועים
------------

* **שאנדור לדרר** (בהונגרית: **Lederer Sándor**; פשט, 15 באפריל 1854 – טיסהטניה, 3 באוקטובר 1924) היה סופר ואספן יצירות אמנות, מהנדס, בעל קרקעות יהודי-הונגרי ונפטר במקום באחוזתו.

לקריאה נוספת
------------

* "היסטוריה קצרה של הכפר טיסהטניה". אורכב מ-המקור ב-2011-02-04. (בהונגרית)

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טיסהטניה

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טיסהטניה** בוויקישיתוף
* טיסהטניה, באתר reisom.com
הונגריההונגריה
זהו שם הונגרי; שם המשפחה הוא צ'ה. 

**לאסלו צ'ה** (בהונגרית: **Cseh László**; ‏4 באפריל 1910 – 8 בינואר 1950) היה כדורגלן הונגרי, ששיחק בעמדת החלוץ.

ביוגרפיה
--------

לאסלו צ'ה נולד ב-4 באפריל 1910 בבודפשט שבאימפריה האוסטרו-הונגרית של אז. הוא התחיל את הקריירה ב-1926 עם III קרולטי TVE ואחר כך שיחק ב-BSE. ב-1931 עבר למ.ט.ק הונגריה, שם היה בשיא הקריירה שלו. הוא זכה עימה בגביע ההונגרי ב-1932, ובשתי אליפויות בשנים 1936 ו-1937. בין היתר הוא שיתף פעולה שם לצד גדולי כדורגלני הונגריה אז בהם, אנטל סאבו, פרנץ סאס היהודי וגוסטב שבש, שאימן בשנות החמישים את נבחרת הונגריה הגדולה. צ'ה זכה ברמה האישית פעמיים בתואר מלך השערים בליגה, ונבחר לשחקן השנה בהונגריה לשנת 1936. הוא עזב את מ.ט.ק ב-1939 ועבר לבודפשט הונבד למשך שנתיים. בסוף הקריירה שיחק בשתי קבוצות קטנות עד שפרש מכדורגל.

במדי נבחרת הונגריה ערך צ'ה את הופעת הבכורה ב-20 במרץ 1932 בניצחון 1–3 על צ'כוסלובקיה בפראג. הוא זומן על ידי מאמנה, אלפרד שאפר, להיות בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 1938. למרות זאת, הוא לא זכה כלל לדקות משחק במהלך הטורניר. לאחר המונדיאל ערך שתי הופעות נוספות, וסיים את הקריירה הלאומית ב-26 בפברואר 1939 בהפסד 3–2 להולנד ברוטרדם. בסך הכל כבש 15 שערים ב-34 הופעות בנבחרת.

בשנים 1949–1946 אימן שתי קבוצות. נפטר ב-8 בינואר 1950, בגיל 39.

תארים
-----

מ.ט.ק הונגריה
* אליפות הונגריה (2): 1936, 1937
* הגביע ההונגרי: 1932

אישיים
* כדורגלן השנה בהונגריה: 1936
* מלך השערים בליגה ההונגרית (2): 1935, 1937

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת הונגריה – מונדיאל 1938 (מקום שני)** |
| --- |
| 1 באלוך • 
2 מיהאי בירו • 
3 שנדור בירו • 
4 צ'ה • 
5 דודס • 
6 הדה • 
7 קוהוט • 
8 קוראניי • 
9 לזאר • 
10 פלינקאס • 
11 פולגאר • 
12 בלה שארושי •
13 ג'רג' שארושי • 
14 שאש •
15 סאבו •
16 סלאי •
17 סוץ' •
18 ז'נגלר •
19 טיטקוש •
20 טולדי •
21 טוראי •
22 וינצה •
מאמן: שאפר | הונגריההונגריה |
שמיכת מילוט
**שמיכת מילוט** היא יריעה דקה וקלה מאוד המיועדת להפחית את אובדן החום אצל אדם במקרי חירום. השמיכה קלת משקל (47 גרם) וקומפקטית. עשויה מפוליאתילן טרפתאלט. צבעי היריעה הם זהב וכסף.

היסטוריה
--------

שמיכת המילוט הראשונה פותחה על ידי מרכז החלל מרשל של נאס"א בשנת 1964 עבור תוכנית החלל האמריקאית.

שימוש
-----

שמיכת המילוט אטומה למים ומגינה בפני רוח ובכך משמשת כגורם המפחית אובדן חום. בנוסף, השמיכה בנויה כמוליך חום חד כיווני - מהצד הזהוב אל הצד הכסוף, כך שעטיפת אדם עם הצד הזהוב כלפי חוץ תגביר את חימומו בחשיפה לקרינת השמש, ואילו עטיפתו עם הצד הכסוף כלפי חוץ תגן עליו מפני התחממות (למשל בתנאי מדבר ללא צל). באופן זה, ניתן להיעזר בשמיכת מילוט לעזרה ראשונה הן למקרים של היפותרמיה, והן למקרים של מכת חום.

תפוצה
-----

המשקל הנמוך שלהן והיכולת לארוז אותן לנפח קטן הפך אותן לפופולריות בקרב חובבי מחנאות ועובדי חירום. שמיכות שטח ניתנות למשתתפי ריצת מרתון וספורטאים אחרי מרוצים ארוכים כדי לא לאבד חום גוף. צבא ארצות הברית משתמש בה כשכבה תרמית רפלקטיבית, מחזירת אור וחום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שמיכת מילוט** בוויקישיתוף
**לאסלו קוזמה** (במקור **קוהן (כהן)**, בהונגרית: **Kozma László**;‏ 28 בנובמבר 1902, מישקולץ – 9 בנובמבר 1983, בודפשט) היה מהנדס חשמל יהודי-הונגרי, פרופסור באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה וכלכלה. הוא היה בין חלוצי המחשוב וקיבל על כך פרס של IEEE בשנת 1996.

ביוגרפיה
--------

לאסלו קוזמה נולד למשפחה יהודית במישקולץ. בשנת 1921 הוא לא הצליח להתקבל ללימודי הנדסה בבודפשט בגלל מגבלות שהוטלו על קבלת יהודים בשל החוק האנטישמי הנומרוס קלאוזוס. תקופה מסוימת הוא עבד כחשמלאי. בשנים 1925–1930 הוא למד באוניברסיטה טכנולוגית בברנו אותה סיים עם תואר בהנדסת חשמל. הוא התחל לעבוד בסניף של International Telephone & Telegraph באנטוורפן. הוא עסק בתחום טלפוניה. בשנת 1942 קוזמה חזר להונגריה. תחילה נלקח למחנות שרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) ובשנת 1944 קוזמה גורש למאוטהאוזן.

קוזמה חזר להונגריה באוגוסט 1945 במצב פיזי ירוד. הוא התקבל לעבודה בחברת חשמל מקומית כמהנדס חשמל. בשנת 1949 הוא נעצר על ידי השלטונות ונשפט ל-15 שנות מאסר משפט ראווה. הוא שוחרר בשנת 1954 תוך טיהור שמו וביטול כל האשמות. הוא התקבל לאוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה וכלכלה, מונה לפרופסור ועבד בה עד לשנת 1972. בשנים 1960–1963 הוא היה דיקאן של פקולטה לחשמל.

בשנים 1955–1957 קוזמה הוביל בניית מחשב הונגרי ראשון MESZ–1. המחשב היה בעל יכולת תכנות והיה ציון דרך בפיתוח תעשיית המחשוב ההונגרית.

בשנת 1976 הוא התקבל כחבר מלא לאקדמיה ההונגרית למדעים (היה חבר בהתכתבות משנת 1961).

על הישגיו בתחום המדע וטכנולוגיה קוזמה קיבל פרס קושוט בשנת 1948 ופרסים הונגרים נוספים. בשנת 1996 הוענק לו פרס "חלוצי המחשב" של IEEE.

במהלך עבודתו באוניברסיטה הוא כתב מספר ספרים, לרבות ספר על טכנולוגיה חדשה עם אישטוואן ברטה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאסלו קוזמה** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה (בהונגרית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb11459795n (data)
* ISNI: 0000 0001 0654 6336
* LCCN: n2004044142
* VIAF: 63398824
* WorldCat: lccn-n2004044142

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באפליקציית מחשב. אם התכוונתם לתוכנית טלוויזיה ישראלית, ראו שומר מסך (תוכנית טלוויזיה).
תמונה של שומר מסך בסגנון הסרט מטריקס הפועל על מערכת ההפעלה לינוקס
**שומר מסך** (או **סקרין סייבר**, תעתיק של המונח האנגלי, **Screensaver**) הוא תוכנית מחשב שמטרתה המקורית בעבר הייתה למנוע הרס של מסכי מחשב על ידי מילוי המסך בעצמים נעים או החשכתו כאשר המחשב אינו בשימוש.

ייעוד שומרי המסך
----------------

עד נפוצותו של מסך ה-LCD רוב מסכי המחשב התבססו על טכנולוגיית CRT. מסכי CRT בונים את התמונה כך שתותח אלקטרונים יורה אלקטרונים מחלקו האחורי של המסך כך שהן מציירות את התמונה שאנו רואים על המסך. כל תוכנות המחשב מציירות דמויות על המסך. דמויות אלו, בין אם הן אותיות, תמונות, אנימציות או תפריטים, משתנות או זזות ולרוב לא נשארות באותו מקום לזמן רב. לעיתים ישנם חלקים של המסך אשר אינם משתנים לאורך ימים, שבועות ואף חודשים. לדוגמה: כפתור ה"התחל" במערכת "חלונות" אינו זז או משתנה לאורך רוב זמן העבודה של המחשב. במסכים ישנים במיוחד דמויות אלו אשר נשארות באותו מקום לאורך זמן יכולות לפגוע במסך מפני שהקרניים האלקטרוניות פוגעות תמיד באותה נקודה. הפגם במסך יכול להתבטא באיכות תמונה ירודה ובכך שהתמונה תיראה "צרובה" על המסך גם כאשר היא תוחלף. פעמים רבות ניתן לראות במסכים ישנים של מכונות משחק תמונות צרובות כתוצאה מהתופעה שתוארה כאן.

שומרי המסך תוכננו במקור כדי להילחם בתופעת הצריבה. הם הופעלו בזמנים שבהם המחשב היה ללא שימוש, ובזמן פעולתם הציגו תמונות מתחלפות או זזות על המסך כולו. ניתן להגדיר את שומרי המסך כך שהם יפעלו בצורה אוטומטית לאחר זמן מה שהמחשב אינו בשימוש, כמו כן ניתן להפעילם בצורה ידנית. שומר המסך נשאר פועל עד שהמשתמש מקיש על מקשי המקלדת או מזיז את העכבר, דבר אשר מפסיק את פעולת שומר המסך ומראה על המסך בחזרה את אשר נראה עליו לפני תחילת פעולתו.

מסכי CRT מודרניים בנויים כך שהם יהיו פחות רגישים ל"צריבה" של תמונות על המסך.  

מסכי LCD אינם רגישים לאפקט ה"צריבה" מעצם אופן פעולתם.  

כיום שומרי המסך מתפקדים בעיקר לצורכי בידור, ביטחון וחישוב מבוזר קהילתי.

ישנם שמשתמשים בשומרי המסך כאמצעי בטיחות נוסף להגנה על פרטיות של המשתמש. רוב שומרי המסך ניתנים להגדרה כך שכדי להפסיק את פעולתם יצטרכו להקיש סיסמה, כך ניתן להגן על תחנת המחשב.

חישוב מבוזר קהילתי
------------------

שומר המסך של פרויקט SETI@home
חישוב מבוזר קהילתי הוא שיטה לניצול עוצמת מחשוב בלתי מנוצלת, באמצעות יצירת קהילה מקוונת הנרתמת לפרויקט אחד באמצעות האינטרנט. מכיוון ששומרי מסך מופעלים בזמן שהמחשב אינו בשימוש פעיל, מרבית הפרויקטים משתמשים בגרסאות מיוחדות של שומרי מסך על מנת לפעול.

LCD
---

שימוש בשומר מסך עם מסך LCD יכול לגרום להפחתת חיי המדף של המסך משום שהמסך ממשיך לפעול, דבר הרצוי פחות מאשר כיבוי של המסך.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שומר מסך** בוויקישיתוף
* האם שומר מסך הוא שריד היסטורי או שיש לו שימוש גם כיום?, באתר מכון דוידסון לחינוך מדעי
**אוגוסטוס לאופולד אג** (באנגלית: **Augustus Leopold Egg**;‏ 2 במאי 1816 – 26 במרץ 1863) היה צייר ויקטוריאני. אג נודע בשל יצירתו, הטריפטיכון "עבר והווה" משנת 1858.

קורות חיים
----------

אג נולד בלונדון לג'וזף (Joseph) ולאן אג (Ann Egg), והיה בנם השני של הזוג. הוא הוטבל בכנסיית סנט ג'יימס שבפיקדילי ב-30 במאי באותה שנה.

ג'וזף אג היה יצרן נשק אמיד, אשר היגר ללונדון מאלזס. 

אוגוסטוס אג למד בבתי הספר של האקדמיה המלכותית לאמנויות החל משנת 1836 והיה חלק מ"הקליקה" - קבוצת אמנים שנוסדה על ידי ריצ'ר דאד בשנת 1837. אג ניסה להשפיע ביצירותיו הפופולריות על דעת הקהל בחברה בה התגורר, בדומה לעבודותיו הספרותיות של חברו, הסופר צ'ארלס דיקנס. אג ודיקנס ייסדו יחדיו את "הגילדה לספרות ואמנות" - ארגון פילנתרופי שמטרתו לעזור לאמנים שהתקשו להתפרנס. 

יצירותיו של אג היו לרוב איורים של סצנות מיצירות ספרותיות. 

"חברים לדרך" (*The Travelling Companions*) יצירתו של אוגוסטוס אג משנת 1862, מוזיאון ברמינגהאם
יצירתו הידוע של אג - הטריפטיכון "עבר והווה" הושפע מעבודותיו של ויליאם הולמן האנט, שאת יצירותיו קנה אג.

אג היה בין מארגני תערוכת אוצרות האמנות במנצ'סטר בשנת 1857, ונבחר לאקדמיה המלכותית בשנת 1860.

בשל בריאותו הלקויה, נהג אג לנסוע בחודשי החורף למרכז אירופה, לאזורים חמים יותר. באחד ממסעות אלה צייר את היצירה "חברים לדרך".

אג השתתף כשחקן חובב במחזות חבריו דיקנס ווילקי קולינס. בינואר 1857 שיחק במחזה של קולינס "The Frozen Deep" לצידו של דיקנס. המחזה הוצג בבית טוויסטוק ולאחר מכן הועלה לפני המלכה ויקטוריה, והוצג מספר פעמים שכל ההכנסות הוקדשו לצדקה.

אג נפטר באלג'יר בשנת 1863.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוגוסטוס אג** בוויקישיתוף
* אוגוסטוס אג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007451792805171
* BNE: XX5463971
* BnF: cb14973349m (data)
* GND: 1034228595
* ISNI: 0000 0000 6660 9952
* LCCN: n87123962
* RKD: 25659
* SNAC: w6xp844k
* ULAN: 500024002
* VIAF: 22413946
* WorldCat: lccn-n87123962

 |
**מריה ברברה קראפט** (בגרמנית: **Maria Barbara Krafft**;‏ 1 באפריל 1764 – 28 בספטמבר 1825) הייתה ציירת אוסטרית, שזכורה בזכות דיוקנו המשוחזר של וולפגנג אמדאוס מוצרט.

חיים וקריירה
------------

היא נולדה באיגלאו (בצ'כיה), שם עבד באותה תקופה אביה, צייר החצר הקיסרי האוסטרי יוהאן נפומוק שטיינר. היא למדה ציור אצל אביה וליוותה אותו לווינה, שם הציגה את הציור הראשון שלה בשנת 1786 באקדמיה לאמנויות יפות.

בשנת 1789 נישאה לרוקח הווינאי יוזף קראפט. בנם יוהאן נפומוק קראפט, יליד 1792 הפך לימים לצייר ולליטוגרף.

במשך תקופות שונות בין השנים 1794 ו-1803 עבדה קראפט ונסעה לבדה למקומות שונים כולל זלצבורג ופראג, והשיגה הצלחה הולכת וגוברת בעיקר כציירת פורטרטים, אך גם הפיקה יצירות ז'אנריות ודתיות.

בשנת 1804 היא נפרדה מבעלה והתיישבה בזלצבורג, שם התגוררה עד 1821. בארבע השנים האחרונות לחייה, היא הייתה הציירת העירונית שהתמנה בבמברג, שם ציירה 145 ציורים.

היא נפטרה בגיל 61.

יצירה
-----

ברברה קראפט ציירה בסגנון קלסי ורגיש. האמנית הייתה אחת מציירות הדיוקנאות המבוקשות והעסוקות ביותר בזמנה. בארבע השנים האחרונות בבמברג בלבד, היא יצרה 145 דיוקנאות. בשל ריבוי התמונות שלה, הביצוע המוקפד לא בוצע בכולן.

הידוע ביותר הוא דיוקנו של וולפגנג אמדאוס מוצרט, אותו עשתה בשנת 1819, 28 שנה לאחר מותו של מוצרט, על פי מידע מאחותו של מוצרט, מריה אנה, ובהתבסס בבירור על 'הציור המשפחתי הגדול'. ציורה של קראפט הוא אחד הדיוקנאות הנפוצים ביותר של מוצרט.

ברברה קראפט לא רק יצרה דיוקנאות, אלא גם מזכרות וייצוגי ז'אנר שמראים את השפעתו של הציור ההולנדי.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברברה קראפט** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Krafft, Barbara (Maria)"
2. ↑  Germaine Greer, **The Obstacle Race: The Fortunes of Women Painters and Their Work**, I. B. Tauris, 2001-06-02, מסת"ב 978-1-86064-677-5. (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 121672794
* ISNI: 0000 0000 7256 7111
* MusicBrainz: b0fd9f9f-5303-473b-8fa8-7ca2ef2be6c0
* NKC: xx0243958
* RKD: 46215
* ULAN: 500003050
* VIAF: 255341227
* WorldCat (עם VIAF): 255341227

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ברברה קראפט"**.
אוגוסטוס וולר
**אוגוסטוס ווֹלְנִי ווֹלֶר** (באנגלית: **Augustus Volney Waller**;‏ 21 בדצמבר 1816, ליד פברשם שבמחוז קנט - 18 בספטמבר 1870, ז'נבה היה רופא, אנטומיסט ופיזיולוג בריטי.

ביוגרפיה
--------

אוגוסטוס היה הבן הבכור במשפחה בת שבעה ילדים. על אף שנולד בבריטניה, את רוב ילדותו עבר בניס, שם חי עד מותו של אביו בשנת 1829. ב-1832 חזר עם משפחתו לאנגליה, שם נישאה אמו בשנית. אוגוסטוס הצעיר אומץ על ידי חבר של אביו, ד"ר ויליאם לם (1765-1847), רופא לונדוני, ושם נחשף לראשונה למחקר מדעי. 

בשנת 1834 החל ללמוד רפואה בסורבון, שם סיים בשנת 1840 את לימודיו תחת אלפרד דונה עם עבודה על תאי הדם האדומים. הוא חזר לבריטניה בגיל 25 והחל לעסוק ברפואה.
בשנת 1841 מונה לחבר באגודת הרוקחים בלונדון ועבד כרופא ברובע קנזינגטון. בשנת 1842 הוא נישא למתילדה, ובני הזוג היו הורים לשלושה, בהם אוגוסט דזירה וולר, שעסק בפיזיולוגיה כמו אביו. הוא חי עשר שנים בקנזינגטון, למד היסטולוגיה ופרסם שני מאמרים שבעקבותיהם נבחר לחבר החברה המלכותית (1851). מאמר אחד עסק בחקר תאי דם אדומים, והשני בקשרים בין מערכת העצבים לתאים שהעצבים שולטים עליהם, שמסקנתו הייתה שהעצבים הם הארכה של התאים. ממחקר זה נגזר המושג ניוון ולריאני, המתאר מצב שבו ניתק האקסון מתא עצב.

בשל העובדה כי הפיזיולוגיה בצרפת וגרמניה הייתה מתקדמת לעומת בריטניה, נסע וולר לבון ושם עבד עד שנת 1858. תקופה זו הייתה היחידה בחייו שבה הקדיש את זמנו למחקר בלבד. עבודתו, שנעשתה ביחד עם הפיזיולוג לודוויג יוליוס בודגה (Budge), התמקדה בניסיון להשפיע ולשנות את גודל האישון.
בשנת 1856 עבר מבון לפריז, בה עבד שנתיים במעבדה של ז'אן-פייר פלורנס (Flourens) בז'רדן דה פלאנט. מחקריו מאותה תקופה סייעו להבנת מערכת העצבים האוטונומית.

באותה תקופה התגלתה אצלו מחלת לב, ובשנת 1858 החליט לחזור לאנגליה על מנת לטפל בבריאותו. בתקופת שהותו בבריטניה מונה לפרופסור לפיזיולוגיה במכללת קווינס בברמינגהאם וכן לפיזיולוג בבית החולים המקומי. אולם מחלת הלב שלו אילצה אותו לפרוש באותה שנה, והוא חזר לברוז'. בשנת 1868 הוא עבר לז'נבה, שם מת לאחר שנתיים שבהן המשיך לעסוק ברפואה.

פרסים
-----

על עבודתו שהחלה בלונדון ונמשכה בבון זכה וולר פעמיים בפרס מונטיון, המחולק על ידי האקדמיה הצרפתית והאקדמיה הצרפתית למדעים – בשנת 1852 על עבודתו עם באדג' ובשנת 1856 על מסלול הניוון. בשנת 1860 הוענקה לו המדליה המלכותית מאת החברה המלכותית של לונדון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוגוסטוס וולני וולר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  קורות חייו באתר "who named it".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1127882708
* ISNI: 0000 0000 5562 9587
* LCCN: nb2005006483
* NKC: nlk20000091966
* VIAF: 1986225
* WorldCat: lccn-nb2005006483

 |
**אנדרי מיכאלוביץ' קורבסקי** (ברוסית:Андрей Михайлович Курбский; ‏ 1528–1583) מפקד צבאי וחבר קרוב של איוואן הרביעי, בהמשך מתנגד למשטרו.

חייו
----

קורבסקי היה נצר לשושלת רוריק ונולד באזור ירוסלבל. כבר בגיל צעיר השתתף במערכות צבאיות ובמיוחד בפשיטות על חאנות קאזאן. במערכה של כיבוש קאזאן הוא היה מפקד של הכוח הימני של הרוסים. בהמשך הוא היה בראש הכוחות שלחמו נגד האודמורטים.

בתחילת מלחמת ליבוניה הוא היה בראש הכוחות שכבשו את טרטו. הוא התקרב לקבוצת אצילים שבתחילת שנות ה-60 של המאה ה-16 הואשמו על ידי הצאר בבגידה. הוא התחיל לחשוש לגורלו. לאחר התלבטויות ב-30 באפריל 1564 הוא ערק לדוכסות הגדולה של ליטא. לאחר העריקה הוא התכתב במשך שנים עם איוואן הרביעי על הסיבות לעריקתו ועל משנתו המדינית. התכתבות שלו עם הצאר מהווה מקור חשוב ללימוד היסטוריה של רוסיה במאה ה-16. 

כבר בסוף 1564 עמד בראש כוח צבאי שלחם ברוסים והביס אותם. כאות הוקרה לפעילותו, קיבל ממלך פולין את קובל לשליטתו.

ההיסטוריונים הרוסים חלוקים בהערכת אישיותו. בחלקם גורסים שהוא היה בן אדם מוגבל ועריקתו הייתה התוצאה של שאיפות אישיות מוגזמות ופחד מהצאר. היסטוריונים אחרים רואים בו בן אדם ישר ומוכשר שלא היה יכול לסבול את התנהגותו של איוואן הרביעי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדרי קורבסקי** בוויקישיתוף
* התכתבות בין קורבסקי לבין איוואן הרביעי (ברוסית)
* ספרו על היסטוריה רוסית (ברוסית)
* אנדרי קורבסקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007393050705171
* BIBSYS: 90746102
* BNE: XX5408961
* BnF: cb12031302t (data)
* CiNii: DA05526139
* GND: 118568248
* ICCU: UFIV096029
* ISNI: 0000 0001 4016 1413
* LCCN: n81102593
* LNB: 000118739
* NKC: jx20050627006
* NLA: 35198710
* NLK: KAC201415473
* NSK: 000124896
* NTA: 070213593
* RERO: 02-A000100606
* SELIBR: 210086
* SUDOC: 028160401
* Trove: 1307515
* VcBA: 495/197942
* VIAF: 212491403
* WorldCat: lccn-n81102593

 |
**נופו של פרח יוון** (בגרמנית: **Blick in Griechenlands Blüte**) הוא אחד הציורים החשובים ביותר של הצייר, האדריכל ומעצב הפנים קארל פרידריך שינקל, שהועתק ידי אוגוסט וילהלם יוליוס אהלבורן (אנ') בשנת 1836. הציור הקייים הוא עיבוד של עבודתו האבודה של שינקל, שהועתקה כמה פעמים על ידי אומנים אחרים לפני אובדנה. הוא מביע את תשוקתו של שינקל אל שני הסגנונות שאהב - האדריכלות הגותית והאדריכלות הקלאסית הנמצאת לבדה בציור זה.

תיאור הציור
-----------

הציור מביע את העוצמה והכוח שמושקעים בהנחת אלמנט שיש בתהליך הבנייה של מבנה יווני, הנדמה כמקדש. האלמנט המעוטר הוא חלק מהאפריז של המבנה. מאחורי המבנה, במרכז הציור, מופיעה עיר מרשימה בסגנון הנאו קלאסי המובהק בו התאפיין שינקל, שניסה לדמות את אדריכלות יוון העתיקה ורומא בדייקנות. בקדמת הציור מצד שמאל מופיעה כתובת ביוונית, שחרוטה על המבנה. הכתובת היא ציטוט מההמנון למידה הטובה שמיוחס לאריסטו ומתועד בכתבים של דיוגנס לארטיוס ואתנאיוס. ההמנון מפאר את הגבורה בקרב של הרמיאס (אנ'), חתנו וחברו של אריסטו.

במרכז התמונה מתנוסס אקרופוליס עם בתים המקיפים אותו והרים ברקע.

חלק מהפועלים באתר הבנייה מסתכלים על שיירת החיילים המגיעה לעיר ומפסיקים את מלאכתם. חלקם מופיעים בעירום הרואי (אנ'), שמהווה אידיאליזציה של הסצנה המתוארת. ייתכן כי שיירת החיילים החוזרים לעיר רומזת על ניצחון חיילי פרוסיה במלחמות נגד נפוליאון בונפרטה, בהן היא היוותה חלק משמעותי מהקואליציה האנטי-צרפתית השישית. ייתכן גם שחזרתם רומזת לעצמאות של יוון מהאימפריה העות'מאנית. שינקל עצמו לא השאיר עדות מפורטת לגבי הכוונה מאחורי הציור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נופו של פרח יוון** בוויקישיתוף

* Why View Of The Flower Of Greece Is Truly A Masterpiece?, The Artist Website

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "View of the Flower of Greece - August Wilhelm Julius Ahlborn (after Schinkel) - Google Arts & Culture". *Google Cultural Institute* (באנגלית).
2. ↑  תרגום של ההמנון לאנגלית, באתר Hellenicgods.com