recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
הרב יעקב דב כ"ץ
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
הרב **יעקב דב הכהן כ"ץ** (כונה **ר׳ יענק'ל**; י' בשבט ה'תרצ"א, 28 בינואר 1931 – כ"ג בחשוון ה'תשע"ה, 15 בנובמבר 2014) היה ראש ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית בכפר חב"ד ורב בית כנסת חב"ד בבני ברק.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיירת רודה שעל יד העיר חלם שבפולין, לרבקה ולרב שלמה זלמן צבי שהיה שוחט ובודק. למד ב"חדר". בשנת תרצ"ט, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, ברח עם משפחתו ליער סמוך ומשם עברו את הגבול לאזור בשליטת רוסיה. לאחר המלחמה הגיע למחנה העקורים פוקינג שבאוסטריה עילית, שם למד בישיבת תומכי תמימים שנפתחה במקום, בראשות הרב אברהם אליהו פלוטקין.

בשנת תש"ט עלה עם משפחתו לארץ ישראל, והחל ללמוד בישיבת "אחי תמימים" בתל אביב, אצל המשפיע הרב חיים שאול ברוק. כעבור שנתיים עברה הישיבה ללוד, והוא עבר ללמוד שם אצל המשפיע הרב שלמה חיים קסלמן ואצל ראש הישיבה הרב ברוך שמעון שניאורסון. בחודש תמוז תשי"ב החל לעבוד בבית הספר של רשת "אוהלי יוסף יצחק". בתשי"ד מונה למגיד שיעור בישיבת תומכי תמימים בלוד. בי"ד בכסלו תשט"ז התחתן.

בשנת תשכ"ג נפתחה ישיבת תומכי תמימים בכפר חב"ד והרב כ"ץ התמנה למשגיח כללי, ובהמשך לראש הישיבה. כל שלושה שבועות היה מוסר שיעור כללי לתלמידי הישיבה בסוגיה על חומר הלימודים בגמרא בישיבה או בספר הרמב"ם; רבים משיעוריו יצאו לאור על ידי מערכת הערות התמימים ואנ"ש בישיבה, בקובץ דו שבועי ובספר הפלפולים הדו-שנתי.

בתוקף תפקידו הוא היה הסמכות העליונה של ראשי ישיבות חב"ד בישראל, והם היו מבקשים לשמוע את דעתו והכרעותיו בדברים שעמדו על הפרק. הוא נמנה עם אלו שהובילו קו נוקשה בכל הקשור לשמירה על צביון חייו של בחור ישיבה חב"די, התנגד לכל רפורמה או פשרה בנוגע לגיוס בני ישיבות לצה"ל, והוביל את הצטרפות ישיבות חב"ד להפגנת החרדים נגד גיוס בני ישיבות.

לצד עיסוקו כראש ישיבה שימש גם כרב ומשפיע בבית כנסת חב"ד ברחוב הרב קוק בבני ברק, שם מסר שיעורים בתורת החסידות, לקהל מחצרות חסידיות, ליטאים וספרדים.

בשנת תשמ"ד עבר התקף לב אך חזר לעבודתו. בשנת תשס"ט חלה במחלה קשה ממנה הבריא ולאחר תקופה חזר לישיבה. בשבועות האחרונים לחייו נחלש עד לפטירתו בכ"ג בחשוון ה'תשע"ה. בהלווייתו שנערכה למחרת השתתפו אלפים והוא נקבר בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק.

משפחתו
------

* בנו הרב שמואל כ"ץ, שליח חב"ד בשיקגו
* חתנו הרב יצחק מישקין, ראש כולל מהרש"ל בבני ברק
* חתנו הרב יוסף יצחק דערען, שליח חב"ד בפיטסבורג, פנסילבניה.
* חתנו הרב חיים פרוס, מו"צ בכפר חב"ד

לקריאה נוספת
------------

* יצחק יהודה, **ראש הישיבה**, עיתון כפר חב"ד, גיליון 1582, כ"ח בחשון תשע"ה

קישורים חיצוניים
----------------

* תלמידי הישיבה כותבים על הרב כ"ץ, באתר COL
* שנה לפטירת הרב יעקב כ"ץ, באתר COL
* תמונות מחייו של ראש-הישיבה המרכזית באתר COL חשוון תשע"ה

הערות שוליים
------------

1. ↑  רוחה של חב"ד פרצה לליבותינו, הצופה, 2 בדצמבר 1966
2. ↑  אחד משיעוריו בישיבה מתוך ספר הפילפולים כרך כ"ג
3. ↑  ראש הישיבה המרכזית ל'שטורעם': "כולנו מגיעים", אתר שטורעם אדר תשע"ד
4. ↑  דרכו האחרונה של זקן ראשי ישיבות חב"ד הגר"י כץ, באתר חרדים 10, 17 בנובמבר 2014
**יוּליאן גרְגוֹרְיֶוויץ' קְרֵיין** (ברוסית: **Григорий Абрамович Крейн**‏; 5 במרץ 1913 במוסקבה – 28 במאי 1996 במוסקבה) היה מלחין רוסי, פסנתרן ומוזיקאי ממוצא יהודי.

חייו ועבודתו
------------

יוליאן קריין היה בנו של גרגורי קריין (1879–1955), מלחין ממוצא יהודי, ואחיינו של אלכסנדר קריין (1883–1951), שגדל גם הוא כמלחין. הוא החל להלחין בילדותו ובשנת 1924 הציג את הסונטה הראשונה שלו לפסנתר מספר 7, שבוצעה גם על ידי היינריך נויהאוס. יצירות מוקדמות פורסמו על ידי ההוצאה לאור החשובה Universal Edition (אנ'), בין היתר. בשנת 1926 נסע קריין לטיול ארוך מחוץ לרוסיה עם אביו, תחילה לווינה, שם לימד אותו הפסנתרן אדוארד שטוירמן. מאוחר יותר הוא קיבל שיעורים בהלחנה מפול דיקא באקול נורמל (אנ') בפריז, וסיים את לימודיו ב-1932. יוליאן קריין חזר מאוחר יותר לברית המועצות ולימד בקונסרבטוריון של מוסקבה מ-1934 עד 1937. קריין גם הופיע לעיתים קרובות כפסנתרן ופרסם כמה ספרים בנושא מוזיקה משנות החמישים של המאה ה-20 ואילך, למשל על מוריס ראוול, קלוד דביסי ומוזיקאים נוספים. זיכרונותיו, שהשאיר אחריו ככתב יד, פורסמו גם בגרמנית ב-2018 כ"תווים מחיי המוזיקליים" (Notizen aus meinem musikalischen Leben).

ביצירותיו הושפע קריין מאלכסנדר סקריאבין, מבני זמנו הצרפתים וממוזיקה עממית יהודית, ובהמשך יותר ויותר גם מפולקלור רוסי, אוזבקי, יקוטי וקזחי. בנוסף ליצירות סולו לפסנתר ולמוזיקה קאמרית (כולל ארבע רביעיות מיתרים), יצירתו כוללת גם שלושה קונצ'רטו לפסנתר, אחד כל אחד לצ'לו ולכינור, וכן את הסימפוניה "פואמה ארקטית".

קישורים חיצוניים
----------------

* יוליאן קריין, באתר AllMusic (באנגלית)
* יוליאן קריין, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* יוליאן קריין, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Julian Krein: „Notizen aus meinem musikalischen Leben"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007288525905171
* BnF: cb14832900p (data)
* GND: 116515570
* ISNI: 0000 0001 1772 1531
* LCCN: n97872901
* MusicBrainz: 0c27194d-fd40-474d-b091-8f2e4b715baf
* NKC: xx0085889
* NTA: 183602102
* VIAF: 79387675
* WorldCat: lccn-n97872901

 |
**סולימאן חוסני פאשא**
**סולימאן חוסני פאשא** (בטורקית: **Süleyman Hüsnü Paşa**; ‏1838, איסטנבול האימפריה העות'מאנית - 11 באוגוסט 1892, בגדאד, האימפריה העות'מאנית) היה גנרל בצבא העות'מאני ומפקד גיזרת הבלקן בעת המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878).

ביוגרפיה
--------

סולימאן פאשא נולד באיסטנבול ובה התחנך באקדמיה הצבאית. ב-1867, כשהוא בדרגת רב-סרן, הוצב חוסני פאשא בכרתים והשתתף בדיכוי המרד באי. ב-1873, הועלה לדרגת קולונל ומונה למדריך באקדמיה הצבאית ושנה מאוחר יותר לסגן המנהל בדרגת בריגדיר גנרל. בקיץ 1876, קיבל סולימאן פאשא את הפיקוד על גזרת הבלקן, לא בשל יכולתו הצבאית אלא כאות הוקרה מצד הסולטאן מוראט החמישי על סיועו להדחת הסולטאן אבדילאזיז ותמיכתו בו. כישוריו המוטלים בספק נחשבים לאחד הגורמים העיקריים לכישלון ולקיבעון הפיקודי ברמת מטה שהפגין הצבא העות'מאני במהלך המלחמה. עוד יוחס לו כישלון אישי בשל התבוסה בקרב על מעבר שיפקה. לאחר המלחמה הודח מהצבא, נכלא למשך שנה, דרגותיו ועיטוריו נשללו ממנו והוא נדון למוות בסופו של משפט צבאי ארוך ומתוקשר. גזר הדין הומתק על ידי הסולטאן עבדול חמיד השני והומר לגלות בבגדאד, שם הלך לעולמו ב-1892 ונקבר בסמוך למסגד אבו יוסף שבעיר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סולימאן חוסני פאשא** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Robert Devereux: **Süleyman Paşa's "The Feeling of the Revolution**". Middle Eastern Studies, Bd. 15 1979, pages 5-10.
2. ↑  Quataert, Donald, **the Ottoman Empire, 1700 – 1922**, New York: Cambridge University Press, 2000.
3. ↑  Encyclopedia of Islam," **Abd Al-Hamid Ii** "

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007278783005171
* BnF: cb15077480k (data)
* GND: 136370640
* ISNI: 0000 0000 5522 2410
* LCCN: n84123572
* SUDOC: 25104050X
* VIAF: 2760111
* WorldCat: lccn-n84123572

 |
**זאב רודניק** (נולד ב-1961) הוא מתמטיקאי ישראלי, פרופסור מן המנין בבית הספר למדעי המתמטיקה באוניבריסטת תל אביב. מומחה בתורת המספרים ובפיזיקה מתמטית, ובפרט בכאוס קוונטי.

קורות חיים
----------

נולד ב-1961 בחיפה. סיים תואר ראשון באוניברסיטת בר-אילן ב-1984, ותואר שני באוניברסיטה העברית בירושלים ב-1985. ב-1990 קיבל דוקטורט באוניברסיטת ייל שבארצות הברית. שימש מרצה באוניברסיטאות פרינסטון וסטנפורד בארצות הברית. ב-1995 הצטרף לסגל אוניברסיטת תל אביב. משמש שם כיום כפרופסור בבית הספר למדעי המתמטיקה ובעל קתדרה לתורת המספרים על שם סיסי ואהרן בר. 

בשנים 2008 - 2010 היה רודניק חבר במכון למחקר מתקדם בפרינסטון והחל מ-2012 הוא נמנה עם עמיתי האגודה האמריקאית למתמטיקה.

מחקר
----

בשנים האחרונות חקר רודניק את ההיבטים השונים של תורת המספרים ושל הכאוס הקוונטי. הוא תרם לאחת התגליות המפתיעות ביותר בנוגע להשערת רימן, והיא שהאפסים של פונקציית זטא של רימן מפגינים את אותו דפוס סטטיסטי כמו זה שמופיע ברמות האנרגיה של מערכות קוונטיות ומתואר באמצעות תורת המטריצות האקראיות. יחד עם פיטר סרנק הוא ניסח את השערת הארגודיות היחידה (Quantum Unique Ergodicity conjecture) עבור פונקציות עצמיות של הלפלסיאן על יריעות בעלות עקמומיות שלילית, וחקר בעיות מכאוס קוונטי במודלים אריתמטיים שונים. תחום מחקר נוסף הוא הממשק בין האריתמטיקה בשדות פונקציות ושדות מספרים.

פרסים ומענקים
-------------

* מלגת אלון, 1995.
* פרס ארדש מטעם האיגוד הישראלי למתמטיקה, 2001.
* פרס למאמר יוצא דופן מטעם כתב העת "Annales Henri Poincaré" לשנת 2011.
* עמית האגודה האמריקאית למתמטיקה, מ-2012.
* מענק מחקר בסך 1.7 מיליון אירו מטעם מועצת המחקר האירופית (ERC) לשנים 2013–2018.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של זאב רודניק (באנגלית)

* זאב רודניק, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה

* זאב רודניק, באתר ResearchGate

* זאב רודניק, באתר גוגל סקולר
* זאב רודניק, באתר של אוניברסיטת תל אביב
* פרויקט המחקר של רודניק, Arithmetic Quantum Chaos

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007429615105171
* BIBSYS: 7041225
* ISNI: 0000 0001 1756 2809
* LCCN: nb2007001251
* MGP: 39038
* ORCID: 0000-0003-0813-2238
* SUDOC: 116936096
* VIAF: 31522483
* WorldCat: lccn-nb2007001251

 |
**ברתולומאו ז'אסינטו קיסאנגה** (בפורטוגזית: **Bartolomeu Jacinto Quissanga**; נולד ב-27 בנובמבר 1991 באנגולה) היותר מוכר כ**בשטוש** (בפורטוגזית: Bastos) הוא כדורגלן אנגולי המשחק בעמדת הבלם בא.א.ק. אתונה ובנבחרת אנגולה.

קריירת מועדונים
---------------

בשטוש התחיל את הקריירה שלו באנגולה. מגיל 7 שיחק בקבוצת הנוער של אתלטיקו אביאסאן, בגיל 18 עזב את הקבוצה מכיוון שלא קיבל הזדמנות לשחק בקבוצה הבוגרת ועבר לפטרו אתלטיקו, איתה זכה ב-2 אליפויות ובגביע הלאומי. ביולי 2013 חתם ברוסטוב ל-3 שנים. ערך הופעת בכורה במדי הצהובים-כחולים ב-27 ביולי 2013 בניצחון 0:3 מול טום טומסק. ב-17 באוגוסט 2016 חתם בלאציו האיטלקית.

ב-22 באוקטובר 2020, באסטוס חתם באל-עין מליגת העל הסעודית. בקיץ 2021 "רוסטוב העדיפו את השחקן על פני אנדראס מקסו וחתמו אתו על חוזה. הוא שיחק במועדון עד לפברואר 2022. בעקבות פלישת רוסיה לאוקראינה אופ"א סכימה שכדורגלנים זרים יכולים להפר את החוזה ולעזוב את רוסיה. ברתולומאו ז'אסינטו קיסאנגה ניצל פסקה זו, אך לא מצא קבוצה חדשה במהלך העונה.

נבחרת לאומית
------------

בשטוש ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת אנגולה ב-10 באוגוסט 2011 בתיקו 0:0 עם ליבריה, כאשר הוא נכנס בדקה ה-91 כמחליף. כמו כן הוא השתתף בגביע אפריקה לאומות 2013 בכל 3 המשחקים של נבחרתו.

תארים
-----

**פטרו אתלטיקו**

* מקום שלישי ב**ליגת העל האנגולית** (2): 2011, 2012
* **הגביע האנגולי**: 2012

**רוסטוב**

* הגביע הרוסי: 2013/14
* מקום שני בליגת העל הרוסית: 2015/16

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברתולומאו ז'אסינטו קיסאנגה** בוויקישיתוף
* ברתולומאו ז'אסינטו קיסאנגה, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* סטטיסטיקות ופרופיל באתר התאחדות הכדורגל הרוסית (ברוסית)
* דף השחקן באתר הרשמי של רוסטוב (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑
|  |
| --- |
| **ערך ללא מקורות** |
| בערך זה אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

**תמרון ולסלבה** הוא פעולה נשימתית בה אדם מנסה להוציא אוויר מהריאות בזמן שדרכי האוויר שלו סגורות, למשל בשל סגירה של מיתרי הקול. לפעולה שימוש בפעולות יומיומיות, כגון שיעול, וכמו כן יש לו שימוש בבדיקות רפואיות. התמרון נקרא על שם הרופא בן המאה ה-17 אנטוניו מריה ולסלבה. התמרון ההפוך נקרא תמרון מאלר.

מהלך התמרון ושימושיו
--------------------

בתחילת תמרון ולסלבה, הריאות מתמלאות באוויר. לאחר מכן מיתרי הקול נסגרים וכנגדם מופעל לחץ שנובע מכיווץ הסרעפת ושרירי הבטן. התמרון גורם להעלאת הלחץ בבית החזה, ובכך לירידה בהחזר הוורידי ללב ולהפחתת נפח הפעימה. בנוסף, התמרון מעלה את הטונוס הפאראסימפתטי על ידי גירוי העצב התועה. שני תהליכים אלה גורמים לירידה בלחץ הדם.

בתמרון ולסלבה נעשים שימושים יומיומיים עבור שיעול וצאייה. בנוסף, תמרון ולסלבה משמש גם עבור השוואת לחצים לאורך חצוצרת השמע בזמן טיסה או צלילה. התמרון משמש גם מתאמנים בזמן פעולות של הרמת משאות כבדים או סקוואט.

לתמרון ולסלבה גם שימושים רפואיים. בזמן האזנה ללב התמרון יכול לעזור להבחין בין סוגים שונים של מחלות לב מסתמיות ומבניות על ידי שינוי במאפיינים של אוושות. בנוסף, בשל גירוי העצב התועה, תמרון ולסלבה יכול להפסיק מצבים מסוימים של טכיקרדיה על-חדרית ולהצביע על אבחנה מסוימת, כגון AVNRT או AVRT. שימוש רפואי נוסף לתמרון ולסלבה מתקיים בבדיקת אוזניים.

סיבוכים רפואיים
---------------

תמרון ולסלבה עלול לגרום לבקע. התמרון קשור בהתעלפות בזמן השתנה (אנ'), תופעה שכמעט בלעדית לגברים מבוגרים. קיימים סיבוכים נוספים, כגון דימומים ברשתית או דום לב, אך אלה נדירים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תמרון ולסלבה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Qingsu Lan, Bing Han, Fengchao Wu, Yu Peng, Modified Valsalva maneuver for treatment of supraventricular tachycardias: A Meta-analysis, **The American Journal of Emergency Medicine** 50, 2021-12, עמ' 507–512 doi: 10.1016/j.ajem.2021.08.067
2. ↑  Chandra Mohan Kumar, André A. J. Van Zundert, Intraoperative Valsalva maneuver: a narrative review, **Canadian Journal of Anesthesia/Journal canadien d'anesthésie** 65, 2018-05, עמ' 578–585 doi: 10.1007/s12630-018-1074-6

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
הרב ארנסט נוימן
הרב **ארנסט נוימן** (ברומנית: **Ernest Neumann**; ‏12 בינואר 1917, צ'ייקה, טרנסילבניה - 21 באפריל 2004, טימישוארה), היה הרב הניאולוגי ומנהיג הקהילה של יהודי טימישוארה ברומניה במחצית השנייה של המאה ה-20.

קורות חיים
----------

הוריו, וילהלם וברטה נוימן, עבדו בטחנת קמח שהשתייכה לדוד תושב העיר אוראדיה. נוימן למד בגימנסיה היהודית אורתודוקסית באוראדיה ואחר כך בתיכון היווני-קתולי הרומני "סמואיל וולקן" בעיר בייוש (Beiuş). לאחר מכן המשיך ללימודים גבוהים בבית המדרש לרבנים בבודפשט ובמקביל, בהתאם לדרישות הסמינר, למד גם פילוסופיה ומזרחנות באוניברסיטת בודפשט. לאחר שהוסמך כרב ועמד בבחינות הדוקטורט עם עבודה בנושא "תולדות הבריאה לאור האגדה", שב בשנת 1940 לרומניה ועמד בבחינות ההסמכה בבוקרשט.

החל מ-3 באפריל 1941 התמנה לרב של בית הכנסת ברובע פבריק, בטימישוארה, משרה שהתפנתה בעקבות מותו של הרב יעקב זינגר וכן שימש כמורה דת בבתי הספר היהודיים בעיר, כולל בתי הספר התיכוניים לבנים ולבנות. מאוחר יותר, הפך לרבה של כל יהדות טימישוארה, שמנתה כ-12,000 נפש. 

הרב נוימן היה אחד ממנהיגי יהדות טימישוארה בתקופת השיא של הרדיפות נגד היהודים והשואה, כשקבוצה של 150 צעירים נלקחה לטרנסניסטריה ורק 25 חזרו, וכשכל הגברים היהודים מגיל 18 ומעלה גויסו לעבודות כפייה. יחד עם ראש הקהילה שמואל ליגטי ביקר בכל בתי הכנסת והמוסדות היהודיים ונשא דברי עידוד ונחמה. הרב נוימן הנהיג את הקהילה הניאולוגית גם בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה, ומאוחר יותר (אחרי מות הרב מקסימיליאן דרכסלר) נותר הרב היחיד של הקהילה. בתקופת כהונתו חל תהליך הצטמקות הדרגתית של הקהילה, בעקבות מספר גלי עלייה לישראל ווכן הגירה לארצות המערב של מרבית יהודי העיר.
בשנת 1951 הוריו עלו לישראל והתיישבו בראשון לציון. הרב ואשתו ובתו מעוכבים ברומניה שהפסיקה את העלייה. בשנת 1958 נפגע הרב עקב נפילה ונשאר עם צליעה בעקבות ניתוח לא מוצלח של שבר בירך.

בשנות ה-60 עד שנות ה-90, בתנאים שנוצרו בעקבות השינוי לטובה של מדיניות המפלגה הקומוניסטית ברומניה כלפי ישראל ועליית היהודים, פעל ד"ר נוימן רבות באופן גלוי ובאישור השלטונות להפצת השפה העברית ומורשת ישראל בקרב הצעירים של הקהילה וארגן פעילות תרבותית יהודית עשירה סביב מוסדות הקהילה. הוא יצר דו-שיח פורה עם נציגי הדתות האחרות באזור, במיוחד עם ראש הכנסייה האורתודוקסית הרומנית המקומית, המטרופוליט ניקולאיה קורניאנו. נהג להזכיר לבריות את דברי הנביא עמוס - "דרשו טוב ואל רע למען תחיו".
בשנת 1948 נשא הרב נוימן את אדית, ילידת סיגט וניצולת אושוויץ. לזוג נולדה בת, ג'טה נוימן, שלמדה פילולוגיה אנגלית ומתגוררת כיום בשווייץ.

פרסים ואותות כבוד
-----------------

* 2000 - יקיר העיר טימישוארה
* 2000 - חבר כבוד של איגוד הסופרים הרומנים
* 2002 - העיטור הלאומי "הכוכב של רומניה" בדרגת אביר
* 2003 - הפרס על שם אלכסנדר שייבר - בהונגריה

הנצחה
-----

* אולם האספות של הקהילה היהודית בטימישוארה נושא את שמו
* בשנת 2010 רחוב ברובע טורונטל בטימישוארה נקרא על שמו. ב-2016 הוסב שמו של אותו הרחוב ל"רחוב הרב אופנהיימר" ושמו של הרב נוימן ניתן לרחוב בית הכנסת ברובע פבריק.

קישורים חיצוניים
----------------

* ריאיון עם הרב ד"ר נוימן ברומנית
* מזיכרונות בתו, ג'טה נוימן הרצפלד Prim-rabin dr. Ernest Neumann, tatăl meu
**נדים ג'ומאייל** (בערבית: **نديم الجمّيل**; תעתיק מדויק: נדים אלג'מיל; נולד ב-1 במאי 1982) הוא פוליטיקאי לבנוני, חבר פרלמנט מכהן מטעם מפלגת הכתאיב ("הפלנגות הנוצריות").

ביוגרפיה
--------

נדים ג'ומאייל נולד בעיירה הנוצרית בכפיא שבהר הלבנון למשפחה נוצרית מרונית מהמעמד הגבוה, וגדל ברובע האשרפייה שבמזרח ביירות, שם הוא מתגורר.

משפחת ג'ומאייל היא אחת מהמשפחות הנוצריות הבולטות בפוליטיקה הלבנונית. המשפחה מזוהה עם מפלגת הכתאיב אשר עם מייסדיה נמנה סבו של נדים, פייר ג'ומאייל. אביו של נדים, בשיר ג'ומאייל, נבחר לנשיא לבנון בשנת 1982 אך נהרג בהתנקשות באותה השנה, בטרם הספיק להיכנס לתפקיד, אמו של נדים, סולנג' ג'ומאייל, הנה אחת מחברות הארגון הפוליטי "קורנת שהוואן" ובשנת 2005 נבחרה לפרלמנט הלבנוני. דודו, אמין ג'ומאייל, היה נשיא לבנון גם כן. גם בניו של אמין הם פוליטיקאים: בנו הבכור, פייר אמין ג'ומאייל כיהן כשר התעשייה בממשלת לבנון אך נהרג בהתנקשות, ואילו בנו הצעיר, סאמי ג'ומאייל הוא חבר פרלמנט מכהן. לג'ומאייל אחות גדולה בשם יומנה (ילידת 1980), אחותו מאיה (ילידת 1978) נהרגה בשנת 1980 בהתפוצצות מכונית תופת.

בתום לימודיו התיכוניים, פנה ללימודי משפטים באוניברסיטת פנתאון-אסאס שבפריז, בירת צרפת. עם קבלת התואר בשנת 2004 שב ללבנון ולמד משפט ציבורי באוניברסיטה הלבנונית. עם שובו ללבנון לאחר לימודיו היה לחבר פעיל במפלגת הכתאיב, הוא השתתף בארגון ההפגנות נגד הסדר הסורי בלבנון וייסד את תנועת "לבנון תחילה" (בערבית: لبنان اولاً ; תעתיק מדויק: לבנאן אולא) אשר קראה לנסיגה הסורים מלבנון ובה היו חברים בני דתות שונות. התמחה בעריכת דין במשרד עורכי דין ידוע ובשנת 2007 נסע לקטר לשנת עבודה במשרד.

משנת 1986 ועד לשנת 2005, בלחץ סורי, נבחרו לראשות מפלגת הכתאיב מועמדים פרו-סורים אשר התנגדו למשפחת ג'ומאייל ופעלו להדיח את נציגיהם מפרלמנט הכתאיב (הגוף אשר בוחר את נשיא המפלגה). נדים ג'ומאייל יחד עם אלי כראמה ייסד את "האופוזיציה של הכתאיב", תנועה אופיזיציונית במפלגת הכתאיב, על מנת לפעול כנגד הנציגים הפרו-סוריים במפלגה, ובשנת בשנת 2002 חבר ל"תנועת הרפורמות בכתאיב" שייסד אמין ג'ומאייל על-מנת להדיח את נשיא המפלגה הפרו-סורי דאז, כרים פקראדוני. פעולות אלו צלחו ובשנת 2005 נבחר אמין ג'ומאייל לנשיא המפלגה.

נדים ג'ומאייל הוא פוליטיקאי אנטי-סורי, חבר בקואליציית 14 במרץ ודעותיו הפוליטיות נחשבות ללימין-מרכז בפוליטיקה הלבנונית. הוא מקורב למפלגת "הכוחות הלבנוניים" ולמנהיגה, סמיר ג'עג'ע, וידוע בידידותו עם חברת הפרלמנט, העיתונאית נאילה תווייני. בדומה לשאר חברי מפלגתו, קורא ג'ומאייל לפירוק חזבאללה מנשקו. בבחירות הכלליות בלבנון שנערכו ב-7 ביוני 2009 התמודד ג'ומאייל מטעם מפלגת הכתאיב במחוז ביירות ("אשרפייה"), הוא זכה ב-19,340 קולות ונבחר לפרלמנט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נדים ג'ומאייל** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של נדים ג'ומאייל (באנגלית וערבית)
* כתבה ותמליל נאומו של ג'ומאייל(הקישור אינו פעיל), באתר "Now Lebanon" (באנגלית)
* ראיון עם נדים ג'ומאייל, באתר המועצה העולמית של מהפכת הארזים (באנגלית)
|  |
| --- |
| **ערך מחפש מקורות** |
| רובו של ערך זה אינו כולל מקורות או הערות שוליים, וככל הנראה, הקיימים אינם מספקים. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

**קוקוריוקאי** (נקרא גם: "**אגודת נהר האמור**" וכן "**אגודת הדרקון השחור**", כשמו האחר של הנהר, המפריד בין מנצ'וריה לרוסיה), הוא ארגון לאומני, ימני-קיצוני, אשר פעל ביפן בין השנים 1901 ל-1946.

היסטוריה
--------

הארגון הוקם ב-3 בפברואר 1901, בידי אדם בשם אוצ'ידה ריוהיי, אשר ציין כי הסיבה העיקרית להקמת הארגון היא ההתערבות המשולשת של המעצמות רוסיה, צרפת וגרמניה, בתוצאות מלחמת סין–יפן הראשונה (1894-1895) ובהסכם שימונוסקי שבא לאחריהן. 

לאחר הניצחון היפני במלחמה זו, נערכה ועידת שימונוסקי ביפן, בה סין נחלה השפלה נוספת על זו שנחלה בשדה הקרב, בדמות פיצויים ליפן ומסירה של טאיוואן וחצי-האי ליאודונג (שבדרום מנצ'וריה) לידיה. רוסיה ובעלות-בריתה, צרפת וגרמניה, התערבו בתוצאות המלחמה, בעיקר עקב לחץ רוסי, כשהאינטרסים של רוסיה ידועים ליפנים. שלוש המעצמות הגישו אולטימטום, תוך איום צבאי, שהביא את יפן לצאת מחצי האי ליאודונג, שהיה הישג משמעותי במלחמה, וכן לצאת מאזור מנצ'וריה ולמעשה, גם מפורט ארתור. דעת הקהל ביפן זעמה על הממשלה בכישלון לשימור ההישג. 

היפנים הבינו כי רוסיה, בעלת הצי הקבוע באזור, היא העומדת מאחורי ההתערבות, וכי לצרפת ולגרמניה אין אינטרסים ברורים להתערבות, כפי שיש לרוסיה. כנגד רוסיה עלו כעת קריאות נקם בקרב הציבור. קמו קבוצות לאומניות, שהשמיעו את קולן למען פתרון מיידי שעיקרו ביטול תוצאות ההתערבות המשולשת. ההתערבות המשולשת באה כהמשך ישיר של ההשתלטות הרוסית באזור, שכללה את חכירת נמל פורט ארתור מידי סין ל-25 שנים וכן ההשתלטות על מנצ'וריה לאחר מרד הבוקסרים בסין, בשנת 1900, ובניית הפרויקט העצום של המסילה הטרנס-סיבירית באזור מזרח אסיה. פעילויות אלה גרמו לחשש בציבור היפני כי יפן תהיה הבאה בתור להיות קורבן של האימפריאליזם המערבי, לאחר סין המתפוררת.

הארגון הבולט בין הארגונים הלאומניים, אם כן, היה הקוקוריוקאי, אשר קרא לסילוקה של רוסיה מאזור מזרח אסיה ולהשתלטות יפנית על מנצ'וריה, מונגוליה וסיביר.

הקוקוריוקאי פרסם עיתון עצמאי וכן הקים בית ספר לריגול, אשר שלח סוכנים לאיסוף מידע על פעילות רוסית ברוסיה, מנצ'וריה, קוריאה וסין. 
כשפרצה מלחמת רוסיה–יפן (1904-1905), עשה הצבא היפני שימוש בקוקוריוקאי למטרות ריגול, חבלה והתנקשות. כן היה הארגון מצוי ברזי הלוחמה הפסיכולוגית בה עשה שימוש.

בשנות ה-20 וה-30 הארגון עבר תהליך פוליטיזציה ואף הרחיב את פעילותו אל מחוץ ליפן.

בשנת 1946, עת הכיבוש האמריקני ביפן לאחר מלחמת העולם השנייה, פורק הארגון בידי האמריקנים.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007302909305171
* CiNii: DA02100822
* GND: 5090889-3
* ISNI: 0000 0001 0719 5363
* LCCN: n82010858
* NDL: 00259237
* RERO: 02-A023593234
* VIAF: 121634849
* WorldCat: lccn-n82010858

 |
**משה ברומברג (ברעם)** (1920, פיוטרקוב טריבונלסקי, פולין – 1982, טורונטו, קנדה) היה צייר יהודי למד ציור בפולין ורוסיה, פעל כצייר וכמדריך לאומנים בישראל משנות החמישים ועד סוף שנות השבעים.

יצירתו הידועה של משה ברומברג היא בתחום ציור המיניאטורות, עבודות אלו עוסקות בעיקר בסצנות מן המסורת היהודית ומן התנ"ך.

בנוסף לכך צייר בציורי שמן שעסקו בעיקר בחוויות שחווה בשואה, בתמונות נוף ישראליות ובנושאים יהודיים.

קורות חייו
----------

משה ברומברג בפתיחת אחת מתערוכותיו בחברתו של מנחם בגין כאורח הכבוד
משה ברומברג נולד בשנת 1920 בפיוטרקוב טריבונלסקי, פולין. במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 למד אמנות בבית ספר לאמנות בסוסנוביץ. לאחר מכן הוא השתלם אצל פרופ' שוחולסקי בקרקוב ובבית ספר לציור בלבוב.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלח, יחד עם אחיו, למחנות עבודה בכפייה, בה צייר מהווי המחנה.

משה הצליח יחד עם אחיו להימלט ממחנה העבודה לשטח שנכבש בידי ברית המועצות.

שנים רבות לאחר מכן עיצב אנדרטה לזכר הקהילה בבית הקברות בחולון.

בתקופת המלחמה שהה ארבע שנים בברית-המועצות, שם המשיך בלימודיו והתרכז בלימוד טכניקות של ציור מיניאטורות מאמנים מקומיים.

אחרי המלחמה הוא חזר ללודז', פולין ובתקופה שבין 1945–1950 הוא החל את הקריירה הארוכה והפורייה שלו כצייר, מורה, אמן ופסל.

קבוצת היצירות הראשונה שלו הייתה של ציורי שמן ורישומים, אשר הוצגו בתערוכות שונות ברחבי פולין ותיארו את הזוועות שחווה במלחמה.

בשנת 1950 עלה עם משפחתו לישראל. בתחילה התגורר בתל אביב-יפו ובשנת 1952 עבר להתגורר ברמת-גן.

בישראל החל, בעידודו של נשיא המדינה השני של מדינת ישראל, יצחק בן צבי, בפרויקט חדש וארוך של ציורים מיניאטוריים ייחודיים בצבעי טמפרה, על נושאים מקראיים שונים.

בשנת 2020 במסגרת שיקום ושיחזור "צריף הנשיא" ששימש כאולם קבלת הפנים של נשיא ישראל יצחק בן צבי ורעייתו רחל ינאית התגלתה קורה מעוטרת במיניאטורות שצייר עבור בית הנשיא. 

הקורה שוחזרה והושבה למקומה בטכס חגיגי בנוכחות בנו.

מאוחר יותר, החל לעבוד בעיקר בציורי שמן, על נושאים שונים, החל בדיוקנאות של רבנים, פרטיזנים בפעולה או נוף ישראלי.

בשנות ה-70 היה יועץ אמנותי של מוזיאון רמת גן. הוא הודח מתפקידו על ידי ראש העירייה, ישראל פלד, לאחר שהחתים את חותמת העירייה על גוף יצירות יקרות ערך מאוסף צייטלין.

בשנת 1979 עבר להתגורר אצל משפחת בנו בטורונטו, קנדה שם המשיך בעבודתו עד פטירתו בשנת 1982.

ציוריו הוצגו בתערוכות יחיד וקבוצתיות רבות בארץ ובקנדה וזכה בפרסים שונים, כיום מוצגות עבודות האמנות שלו בגלריות ובמוזיאונים שונים בארץ ובשנת 2017 נפתחה תערוכה רטרוספקטיבית של עבודתו בפולין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משה ברומברג** בוויקישיתוף
* משה ברומברג במרכז המידע לאומנות ישראלית, מוזיאון ישראל, ירושלים
* אתר האומן (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  יעקב גלילי, גלגוליו של צייר, דבר, 20 ביולי 1964
2. ↑  איתמר אייכנר, עיטור בבית הנשיא התגלה אחרי 50 שנה, באתר ynet, 26 במאי 2020
3. ↑  אהרון דולב, אוסף של כמיליון דולר - נהרס ומופקר, מעריב, 16 באפריל 1984

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007509733405171
* ISNI: 0000 0000 5453 7306
* LCCN: nr00034299
* VIAF: 7231358
* WorldCat: lccn-nr00034299

 |
**אלכסיי אלכסנדרוביץ' מורדשוב** (ברוסית: **Алексей Александрович Мордашов**; נולד ב-26 בספטמבר 1965) הוא מיליארדר רוסי. בעל המניות העיקרי ויושב ראש סברסטל, קונגלומרט רוסי המחזיק בחברות מתכת, אנרגיה וכרייה.

נכון ל-9 באפריל 2021, העריך מדד המיליארדרים של בלומברג את הונו האישי של מורדשוב ב-25.8 מיליארד דולר, האדם הרביעי בעושרו ברוסיה.

בדירוג פורבס, המתחשב בנכסי המשפחה כולה, מדורג מורדשוב במקום הראשון בקרב המיליארדרים הרוסים והונו מוערך ב-29.1 מיליארד דולר.

ביוגרפיה
--------

מורדשוב בן לפועלי פלדה שנולד וגדל בצ'רפובץ במחוז וולוגדה בברית המועצות, סיים תואר ראשון במכון ההנדסי-כלכלי בלנינגרד (כיום אוניברסיטת סנקט פטרבורג להנדסה וכלכלה (אנ')) ותואר שני באוניברסיטת נורת'מבריה (אנ') בניוקאסל על הטיין בצפון-מזרח אנגליה. במהלך לימודיו פגש את אנטולי צ'ובאיס שהיה מרצה שלו לכלכלה.

את הונו הראשוני עשה בתור מנהל הכספים של מפעל המתכות בעיר מולדתו צ'רפובץ, לפני הפרטת החברה הורה לו מנהל המפעל לרכוש מניות של המפעל, הוא הקים קרנות השקעה ורכש נתח גדול מהבעלות במפעל באמצעות רכישת מניות עובדים. ב-1996 מונה למנכ"ל החברה, ותחת הנהגתו רכשה החברה חברות רבות בתחום הפלדה, הפחם והכרייה.

ב-2003 הפך לשותף בבנק רוסיה.

מ-2004 נכנס הקונגלומרט בהנהגתו לשוק האמריקאי, הוא רכש ושיפץ מפעלי פלדה בארצות הברית. ב-2011 רכשה קבוצת Renco של איירה רנרט חלק מנכסים אלו, וכלל ההשקעות של הקבוצה בארצות הברית נמכרו עד שנת 2014 בסכום נמוך מזה שהושקע ברכישתן.

מורדשוב הוא בעל המניות הגדול ביותר בקבוצת התיירות הגרמנית-בריטית TUI Travel (אנ').

ב-2012 איחד את כלל חברות כריית הזהב של הקונגלומרט ויצר מהן את התאגיד Nordgold (אנ') הנסחר בבורסה לניירות ערך בלונדון, מורדשוב הודיע כי בכוונתו למחוק את החברה מהמסחר בבורסה, ובפועל מחזיק ב-91% ממניות החברה, 16% מעל מה שמתירות תקנות הבורסה הלונדונית.

ב-2015 פרש מניהול בפועל של סברסטל ומינה לתפקיד זה את ואדים לארין.

ב-2022 עקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה הטיל האיחוד האירופי סנקציות על אוליגרכים רוסיים בהם מורדשוב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסיי מורדשוב** בוויקישיתוף
* אלכסיי מורדשוב, פרופיל באתר המגזין "פורבס"

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפחד כמו אוליגרך | מוסף כלכליסט, באתר newmedia.calcalist.co.il
2. ↑  הטבעת סביב רוסיה מתהדקת: סנקציות אירופאיות על 10 אוליגרכים בולטים | כלכליסט, באתר calcalist, ‏2022-03-01
**בנקאות אסלאמית** היא בנקאות המבוססת על עקרונות השריעה האוסרת גביית ריבית בדומה לדיני ההלכה היהודית. האידיאל עליו מבוססת בנקאות כזאת הוא כלכלה נטולת ריבית.

העקרונות העיקריים של הבנקאות האסלאמית
-------------------------------------

* איסור על גביית ריבית ולכן פותחו מנגנונים רבים אחרים לעשיית רווח. למשל ה"מוראבחה" בה הלקוח משלם סכום קבוע עבור רכישת המוצר או "מושארכה" בו הלווה והמלווה הם שותפים ומתחלקים בסיכון בכל השקעה, בדומה להיתר עסקה הנהוג ביהדות.
* תורים נפרדים לנשים ולגברים בסניפי הבנקים או בנקים נפרדים לשני המינים.
* איסור השקעה בנכסים שמטרתם אלכוהול או הימורים.
* תרומה לעניים ("אלזכאה") בגובה 2.5% מההכנסה הפרטית.

הערכות שונות גורסות כי הבנקאות האסלאמית מגלגלת מדי שנה כ-300 מיליארד דולר ברחבי העולם. הפוטנציאל הכלכלי והאנושי הגלום בה מושך גם את הבנקאות המערבית להתאים את עצמה לבנקאות האסלאמית תוך התאמה למאפייניה הייחודיים. כך לדוגמה, הקים דויטשה בנק, הבנק הגרמני הגדול ביותר, קרן השקעות בסך 2 מיליארד דולר המבוססת על עקרונות הבנקאות האסלאמית. גם בנקים בינלאומיים גדולים אחרים עשו זאת: סיטיבנק, HSBC ו-UBS. בשווייץ נפתח בנק אסלאמי בשם "פייסל פייננס" המאפשר גם ללא מוסלמים להשתמש בשירותיו.

לבנקאות האסלאמית השפעה רבה גם על הפוליטיקה. במצרים, לדוגמה, ניסה הנשיא חוסני מובארכ לקדם הצעת חוק אשר תסייע לזוגות צעירים בקבלת משכנתאות נוחות. ואולם בהצעת החוק היה גם סעיף שממנו השתמע כי במידה ולא יעמדו הלווים בהחזר התשלמים ניתן יהיה לסלקם מהדירה. השייח' מוחמד סיד טנטאווי, העומד בראש "אל אזהר", ממוסדות הדת החשובים במצרים, פסק כי החוק נוגד את האסלאם הואיל והוא מאפשר סילוק אנשים מדירתם וכן משתמע מהחוק שמהלווה תיגבה ריבית. הצעת החוק שונתה מספר פעמים ולבסוף הוגשה כשהיא שונה לחלוטין מזו המקורית ולא ממש מסייעת לזוגות הצעירים במדינה.[דרוש מקור]

המחלוקת באסלאם על הריבית המודרנית
---------------------------------

מאז שנות הארבעים של המאה ה-20 מתנהל דיון בין חכמי הדת המוסלמים בשאלת היחס לריבית המודרנית. דעת רוב חכמי הדת היא שאין הבדל עקרוני בינה לבין הריבית המתוארת בקוראן, והיא אסורה. אמנם רבים מהמלומדים המוסלמים סבורים שיש הבדל עקרוני: הריבית שנאסרה בקוראן היא הריבית שהייתה נהוגה אז והאיסור נועד בעיקר להציל את העניים בחברה מניצול, ואילו הריבית המודרנית בעיקרה אינה מכוונת לעניים אלא להשקעות ובזה היא מניעה את הכלכלה.

ראו גם
------

* איסור ריבית בדת
* היתר עיסקא (בהלכה היהודית)

קישורים חיצוניים
----------------

* יואב בורנשטיין, אללה או אג"ח, באתר כלכליסט, 21 בנובמבר 2012
* עלייתה של הבנקאות האסלאמית - מגזין המזרח הקרוב, 9 מאי 2014
* הידעתם? בבריטניה ניתן לקבל משכנתא ללא ריבית - עלונדון, 22 מרץ 2018
* בנקים ובנקאות - היבטים דתיים אסלאם, דף שער בספרייה הלאומית

* Mohamed Ariff, University of Malaya Islamic Banking, USC University of Southern California

הערות שוליים
------------

1. ↑  חסן אל-הוזייל, כתב העת ג'מאעה גיליון יד, Abdullah Saeed, Islamic Banking and Interest: A Study of the Prohibition of Riba and its Contemporary Interpretation, אוניברסיטת בן גוריון, ‏תשס"ה 2005

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548814505171
* GND: 4272560-4
* LCCN: sh88004780

 |
**You'll Always Find Your Way Back Home** (בתרגום לעברית: **תמיד תמצאו את הדרך חזרה הביתה**) הוא שיר קאנטרי-פופ מהסרט "האנה מונטנה: הסרט" משנת 2009, המבוסס על הסדרה "האנה מונטנה" ששודרה בערוץ דיסני החל משנת 2006 עד שנת 2011. את השיר מבצעת מיילי סיירוס, המגלמת את דמותה של האנה מונטנה. את השיר כתבו טיילור סוויפט ומרטין ג'ונסון. לשיר זמינה גרסת קריוקי בסדרת הקריוקי של הפסקול. משמעות השיר אומרת שלא משנה מה יקרה תמיד האדם יחזור לשורשים שלו.

השיר זכה להצלחה בגלל השימוש בו בסרט. שיא השיר הוא במצעד הפזמונים "קנדה הוט 100" בו הוא היה מספר 36. לשיר נוצר קליפ שהופץ בהוצאה הביתית של הסרט.

פיתוח
-----

טיילור סוויפט הייתה מעורבת בהפקה המוזיקלית של הסרט כאשר יוצרי הסרט ביקשו ממנה אישור להשתמש במוזיקה שלה. סוויפט הסכימה והיא הופיעה עם השיר "Crazier" בסרט, בנוסף היא כתבה שירים לסרט עם להקת בויז לייק גירלז ומרטין ג'ונסון. בריאיון לערוץ MTV, ג'ונסון תיאר את העבודה עם סוויפט כמדהימה. הוא אמר שהיא אחת מהכותבות המוכשרות שעבד איתן, ושבשביל נערה כל כך צעירה, היא מאוד יצירתית ומוקפדת.

השיר משמש כשיר הסיום של הסרט, כאשר סיירוס מבצעת אותו בתור האנה מונטנה על הבמה במופע גיוס כספים כדי להציל את עיר הולדתה. בסצנה של השיר הופיעו יותר מ-2,000 ניצבים.

קליפ
----

קליפ לקידום השיר צולם במהלך הסרט. הקליפ מתחיל כשסיירוס והרקדנים שלה מופיעים על במה. סיירוס לבושה כמו האנה מונטנה בחליפה עסקית. כשסיירוס התחילה לשיר, היא והרקדנים עשו כוריאוגרפיה מורכבת. לאחר מכן משולבים קטעים מתוך הסרט, ביניהם הורדת הפאה של האנה והפגישה של מיילי עם טארביס ברודי, אהובה בסרט ששיחק לוקאס טיל. באמצע הקליפ, סיירוס והרקדנים יוצאים מהבמה דרך דלת אחורית וחוזרים עם בגדים מערביים. ככל שהקליפ מתקדם, רואים שמיילי מתעוררת ומבינה שהכל היה פשוט חלום.

ראו גם
------

* האנה מונטנה: הסרט
* Crazier

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "You'll Always Find Your Way Back Home" באתר יוטיוב

| האנה מונטנה |
| --- |
| סרטים | האנה מונטנה ומיילי סיירוס: מופע הטוב שבשני העולמות • האנה מונטנה: הסרט |
| דיסקוגרפיה | Hannah Montana • Hannah Montana 2: Meet Miley Cyrus • Hannah Montana 2: Non-Stop Dance Party • Best of Both Worlds Concert • Hits Remixed • Hannah Montana: The Movie • Hannah Montana 3 • Hannah Montana Forever |
| שירים | "The Best of Both Worlds" • "You'll Always Find Your Way Back Home" • "He Could Be the One" |
| סיבובי הופעות | Best of Both Worlds Tour |
**ההתערבות המשולשת** הייתה התערבות דיפלומטית של רוסיה, צרפת וגרמניה בתוצאות מלחמת סין–יפן הראשונה ובהסכם שנחתם בסופה, הסכם שימונוסקי. ההתערבות התבצעה ב-23 באפריל 1895.

הרקע והאינטרסים להתערבות
------------------------

מלחמת סין-יפן, שהייתה בעיקרה מאבק על ההגמוניה בקוריאה, הייתה בין הגורמים לכניסת רוסיה לאזור, לחלל שהותירה סין.
עיקר האינטרס הרוסי נסב סביב בניית המסילה הטרנס-סיבירית באזור ליאודונג, כחלק מהמאמצים לקצר את אורכה. כן חפצה רוסיה בנמל פורט ארתור אשר אינו קופא בחורף. כל זאת ועוד, היו לחלק מהאינטרס של האימפריה הרוסית בראשות הצאר ניקולאי השני, באזור דרום מזרח אסיה. אינטרס זה היה במהותו אימפריאליסטי ולחלק מהרצונות ההגמוניים הרוסיים והתחרות בין מעצמות אירופה השונות דאז.

שני הצדדים האחרים בברית, צרפת וגרמניה, התערבו בתוצאות המלחמה והסכם שימונוסקי בעיקר עקב לחץ רוסי. צרפת הייתה כבולה בברית הפרנקו-רוסית של 1892, בעוד לגרמניה היו אינטרסים משלה בסין.

שלוש המעצמות (רוסיה צרפת וגרמניה) הגישו ליפן אולטימטום, תוך איום צבאי, שהביא את יפן לסגת צאת מחצי האי ליאודונג, שהיה הישג משמעותי במלחמה, וכן לצאת מאזור מנצ'וריה ולמעשה גם מנמל פורט ארתור. יפן נאלצה לוותר על חלק מהישגיה הצבאיים, כלומר היא לא הפכה אולם להישגים מדיניים.

תוצאות ההתערבות
---------------

ב-5 במאי 1895, הכריז המדינאי היפני איטו הירובומי אשר היה מעורב בהסכם שימונוסקי (והיה לראש ממשלת יפן מאוחר יותר באותה שנה) על נסיגת יפן מחצי האי ליאודונג, זאת בתמורה לפיצוי כספי מסין.

דעת הקהל ביפן זעמה על הממשלה, אשר הואשמה בכישלון לשימור ההישג. היפנים הבינו כי רוסיה, בעלת הצי הקבוע והאינטרסים באזור, היא העומדת מאחורי ההתערבות, וכי לצרפת ולגרמניה אין אינטרסים ברורים להתערבות, כפי שיש לרוסיה.
כנגד רוסיה עלו כעת קריאות נקם בקרב הציבור היפני. מול הממשלה התפתחה ביקורת פנימית, בייחוד על מדיניות-החוץ, הרפה מדי לטענתם של המבקרים. בין המבקרים ניתן היה למצוא עיתונאים, אנשי אקדמיה ופוליטיקאים וכן נעשה לצרכים אלה שימוש בתקשורת. קמו ביפן מספר ארגונים וקבוצות לאומניות, שהשמיעו את קולן למען פתרון מיידי, שעיקרו ביטול תוצאות ההתערבות המשולשת, קראו למלחמה עם רוסיה ואף להתפשטות יפנית אימפריאליסטית בכל אזור מזרח אסיה. הארגון הבולט בהם היה הארגון הימני הקיצוני קוקוריוקאי (או: אגודת הנהר אמור).

ההתערבות המשולשת והשלכותיה נחשבים לסיבה משמעותית וישירה לפרוץ מלחמת רוסיה–יפן בשנת 1904.

לקריאה נוספת
------------

* רותם קובנר. **המערכה הנשכחת: מלחמת רוסיה–יפן ומורשתה**, מערכות ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2005.
* מירון מדזיני. **מפורט ארתור עד הירושימה, עלייתו ונפילתו של המיליטריזם היפני**. תל אביב: משרד הביטחון, 2006

* Okamoto, Shumpei, *The Japanese Oligarchy and the Russo-Japanese War*, New York: Columbia University Press, 1970
**תמר סוקניק** (נולדה ב-26 ביולי 1981) היא עיתונאית ואשת מדיה ישראלית.

ביוגרפיה
--------

סוקניק נולדה בירושלים לעיתונאי גדי סוקניק ולד"ר נילי סוקניק, יועצת ארגונית. בילדותה עברה לתל אביב עם משפחתה.

בגיל 17 החלה לכתוב במוסף הנוער "פיוז" מבית "ידיעות אחרונות". בשנת 2000 התגייסה לצה"ל ככתבת בעיתון "במחנה".

עם סיום שירותה הצבאי, עברה להתגורר בניו יורק ועבדה ככתבת בעיתון "ידיעות אמריקה". כשחזרה לישראל, החלה לעבוד כעורכת חדשות באתר nrg. ב-2005 עברה ל"רשת", שם שימשה כאחראית על כתיבת מסמכי המכרז של הזכיינית לשידור בערוץ 2.

החל מ-2006 שימשה ככתבת המוזיקה במוסף גלריה של העיתון "הארץ", ומשם עברה לשידורי "קשת", לתפקיד עורכת המשנה של התוכנית "מה קורה". לאורך השנים שימשה כעורכת וכתסריטאית במגוון תוכניות טלוויזיה, ובהן "היפה והחנון", ששודרה בערוץ עשר.

בשנת 2013 החלה לעבוד ב"וואלה!" כעורכת התוכניות שצולמו באולפן הטלוויזיה של האתר. ב-2016 קודמה לתפקיד סגנית העורך הראשי של וואלה!. בשנת 2019 עזבה סוקניק את תפקידה בוואלה.

נכון לאוגוסט 2023, סוקניק משמשת כחברת הנהלה בחברת Literally Media, המנהלת פורטלי בידור והומור אמריקאיים גדולים כגון Cheezburger, Know Your Meme, eBaum's World ו-Cracked.

חיים אישיים
-----------

בין השנים 2004–2007 הייתה סוקניק בת זוגו של המוזיקאי דודו טסה, שהקדיש לה את האלבום "לולה". בשנת 2013 נישאה לאמן והבעלים של "גלריה גורדון", אמון יריב, ולהם בן ובת.

מתגוררת בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תמר סוקניק** בוויקישיתוף
* תמר סוקניק, ברשת החברתית LinkedIn
* מאמרי תמר סוקניק, באתר "הארץ"
* תמר סוקניק, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  תמר סוקניק מונתה לעורכת תכניות האולפן של וואלה! לענייני תרבות ובידור, ‏18 בפברואר 2013
2. ↑  תמר סוקניק תשמש אחראית על ערוצי הבידור והלייף סטייל בוואלה! NEWS, ‏11 בדצמבר 2016
3. ↑  אימפריית הממים שמצחיקים את האמריקאים נולדה בכלל בשיכון ברמלה | מוסף כלכליסט, באתר newmedia.calcalist.co.il
4. ↑  ערן סוויסה, סוקניק לא טסה, באתר NRG מעריב, ‏25 בנובמבר 2007
**Living Next Door to Alice** הוא שיר שנכתב על ידי ניקי צ'ין ומייק צ'פמן. השיר בוצע במקור על ידי להקת New World (אנ') האוסטרלית בשנת 1972. בשנת 1976 בוצעה לשיר גרסה על ידי הלהקה הבריטית סמוקי (אנ') וב-1995 ההרכב ההולנדית Gompie (אנ') יצר ביצוע לשיר.

תוכן השיר
---------

בתחילת השיר מקבל הדובר התראה מבחורה בשם סאלי שבעקבותיה הוא רואה את שכנתו אליס עוזבת את מקום מגוריה. מכונית לימוזינה מגיעה למקום מגוריה, אליס נכנסת אליה ועוזבת.
הדובר מציין שהייתה שכנתו במשך 24 שנים. בכל השנים הללו לדובר היו רגשות כלפיה אך הוא מעולם לא הביע אותם בפניה. כעת הוא מבין שלא יהיה לו עוד סיכוי עימה.

הדובר מעלה בזכרונו את חוויות הילדות שלו איתה.

בשידור ברדיו ב-1979 סיפר איש הרדיו קייסי קאסם, שצ'פמן סיפר כי את ההשראה לשיר קיבל מהשיר Sylvia's Mother של להקת הרוק האמריקאית Dr. Hook.

גרסת סמוקי
----------

ב-1976 להקת סמוקי הבריטית הוציאה גרסה מחודשת לשיר. הסינגל הגיע למקום החמישי במצעד הסינגלים הבריטי, ולמקום ה-25 בארצות הברית. כמו כן הגיע השיר למקום הראשון באוסטריה, אוסטרליה, גרמניה, הולנד, שווייץ, נורווגיה ואירלנד.

כריס נורמן, בעבר סולן הלהקה, הקליט את השיר עבור אלבום סולו שהוציא בשנת 2000.

גרסת Gompie
-----------

ב-1995 ביצע ההרכב ההולנדי "Gompie" חידוש לשיר בשם "Alice, Who the Fuck Is Alice", מילים המופיעות בגרסה זו ולא הופיעו בגרסאות הקודמות. גרסה זו הגיעה בבריטניה למקום ה-17. השיר נכנס לעשרת הגדולים באוסטריה, גרמניה, נורווגיה ושווייץ, ובבריטניה השיר הגיע למכירת 150,000 עותקים. בהולנד הגיע השיר למקום הראשון.

Gompie הוא פרויקט של פטר קוהלוין ורוב פיטרס. פיטרס ביקר בבאר בניימכן שנקרא Gompie וברקע נשמע השיר "Living Next Door to Alice" בביצוע של סמוקי. כשהושמע השם אליס שבשיר עצר הדי ג'יי במקום את המוזיקה והקהל שר בקול "Alice, who the fuck is Alice?". פיטרס הבין שיש כאן פוטנציאל ללהיט, יצר קשר עם קוהלוין ויום לאחר מכן הקליטו השניים גרסה זו לשיר, בשם Gompie.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Living Next Door to Alice" באתר מיוזיק בריינז
* גרסאות נוספות ל"Living Next Door to Alice" באתר SecondHandSongs
* מילות השיר, באתר שירונט
* כריס נורמן: "אין לי מושג מי זו אליס", באתר ‏מאקו‏, 20 בפברואר 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  NEW WORLD Living Next Door To Alice, באתר poparchives
2. ↑  Smokie Top Songs, באתר music vf
3. ↑  CHRIS NORMAN - FULL CIRCLE (ALBUM), באתר spanishcharts
4. ↑  Gompie, באתר Muziek Encyclopedie

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 4f6ab41c-143f-329a-9939-8bfaa688eb23

 |
ביצים של רץ מדבר
**רץ מִדבר** או בערבית: **ג'ליל** (שם מדעי: *Cursorius cursor*) הוא מין של עוף ממשפחת השדמתיים, ומסדרת החופמאים, החי באזורים צחיחים, מהם קיבל את שמו.

מאפיינים
--------

אורך גופו 24–27 ס"מ ומשקלו 100–120 גרם. מוטת כנפיו היא כ-55 ס"מ.

בעמידה צבעו הכללי בז' חולי ואחיד. ראשו צבעוני: פס-עין שחור ודק, גבה לבנה וכיפה כחלחלה. שלושת אלה - פס העין, הגבה והכיפה - נפגשים בעורף לצורה של משולש חד. המקור שחור, דק וכפוף מעט. הרגליים לבנות-כסופות. הזוויגים דומים. לצעירים חסרה דוגמת הראש הצבעונית. ראשם בצבע הגוף והם מנוקדים מעט בחלקים העליונים.

בתעופה מתגלים צבעים מנוגדים בתבנית נאה, שונה לגמרי מהמראה ה"חולי" על הקרקע: תת-הכנף שחורה מבריקה, הבטן לבנה, ובחלק העליון של הכנף ה"יד" שחורה וה"אמה" בצבע קרם. קריאה בתעופה: "קוואט" עמום.

רץ המדבר זריז מאד על הקרקע ומאופיין בכך שהוא רץ בראש מורם. הוא גם מסוגל לעופף היטב והתעופה נעשית בלהקות קטנות של כמה פרטים עם רווחים ביניהן. היחיד והלהקה קלים למעקב כשהם בתעופה, אך כשהם נוחתים הם מתמזגים בקרקע ונעלמים מהעין.

תזונה
-----

רץ מדבר ניזון מפרוקי רגליים וגם מחולייתנים קטנים כמו לטאות.

רבייה
-----

מקנן על הקרקע. הקן נוצר כגומה על-ידי גריפה ברגליים. האפרוחים אינם רצים אחרי הבוגרים אלא מחכים למזון במסתור-צל.

אזור מחיה ותפוצה
----------------

מאכלס בתי גידול יבשים, חשופים ושטוחים. אזורי חולות ואדמת לס.

רץ מדבר מקנן ברצועת רוחב המתחילה במערב באיים הקנאריים, נמשכת דרך צפון אפריקה למזרח התיכון ומגיעה עד אפגניסטן. רוב האוכלוסיות מבצעות בסתיו נדידה קצרת-טווח כדי לחרוף באזור חמים יותר. מצב שימורו של העוף הוא ללא חשש.

בישראל מקייץ ומקנן בנגב, במיוחד במערבו. בסתיו רוב האוכלוסייה נודד קצת דרומה, אך להקות קטנות ופרטים מעטים נשארים לחרוף. במקביל, נצפים בחורף פרטים במרכז הארץ וצפונה אשר שייכים לאוכלוסייה בסוריה, שנודדת דרומה לחרוף בארץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רץ מדבר** בוויקישיתוף
* רץ מדבר, באתר ITIS (באנגלית)
* רץ מדבר, באתר NCBI (באנגלית)
* רץ מדבר, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* רץ מדבר, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* רץ מדבר, באתר Internet Bird Collection (באנגלית)
* רץ מדבר, באתר GBIF (באנגלית)
* רץ המדבר, באתר תצפית

הערות שוליים
------------

1. ↑  רץ מדבר באתר הרשימה האדומה של IUCN
**אסף פורת** (נולד בשנת 1946) הוא שחיין עבר ישראלי, אלוף ישראל במשחה ל-200 מטר פרפר (1964) ושיאן ישראל במשחי הפרפר (50 מטר, 100 מטר ו-200 מטר פרפר).

ביוגרפיה
--------

פורת גדל בקיבוץ נוה איתן והתאמן בקבוצת השחייה של קיבוצו ובקבוצת הפועל בקעת בית שאן.

### 1961

באליפות ישראל בשחייה לנוער שנערכה בקיבוץ אושה ב-30 בספטמבר 1961 זכה פורת במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 1:06.4 דקות, שיפור לשיא של יצחק לוריא (1:07.5 דקות).

### 1962

#### שיאן ישראל

בתחרות שנערכה באושה ביוני 1962 קבע פורת במשחה ל-100 מטר פרפר שיא ישראלי חדש של 1:06.1 דקות, שיפור לשיא הקודם
1:06.3 דקות. חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה שוב בקיבוץ אושה ביולי אותה שנה הוא קבע במשחה ל-100 מטר פרפר שיא ישראלי חדש של 1:05.3 דקות ובמשחה ל-200 מטר פרפר שיא ישראלי חדש נוסף של 2:28.0 דקות, שיפור לשיא של גרשון שפע (2:33.2 דקות).

פורת נבחר יחד עם עוד שני שחיינים, גרשון שפע וגלי להב, לייצג את ישראל במשחקי אסיה שנערכו בג'קרטה אינדונזיה בסוף אוגוסט אותה שנה, אך בשל לחץ ערבי כבד נמנעה השתתפותם של ספורטאים מישראל במשחקים.

באליפות ישראל ישראל בשחייה שנערכה באוקטובר אותה שנה הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:29.2 דקות, אחרי אברהם מלמד מהפועל גוש זבולון (2:27.5 דקות) ולפני גרשון שפע (2:35.2 דקות).

### 1963

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 1963 זכה פורת במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:31.9 דקות, אחרי גרשון שפע (2:29.8 דקות) ולפני אברהם מלמד מהפועל גוש זבולון (2:33.7 דקות).

### 1964

#### אלוף ישראל

באליפות ישראל שנערכה בקריית טבעון בסוף ספטמבר 1964 זכה פורת במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:37.4 דקות, לפני אריה לוריא מהפועל גבעת ברנר (2:49.5 דקות) ורפאל לדנר מהפועל תל אביב (2:50.0 דקות).

קישורים חיצוניים
----------------

* שיאי ישראל בשחייה, מעריב, 28 בספטמבר 1966

הערות שוליים
------------

1. ↑  ש. מוזר, שחייני גוש זבולון זכו באליפות הנוער הוצבו שני שיאים ארציים לבוגרים ולנוער, דבר, 1 באוקטובר 1961
2. ↑  3 שיאים ישראליים בשחייה בתחרויות שהיו בבריכת אושה, דבר, 10 ביוני 1962
3. ↑  5 שיאים בבריכת אושה, דבר, 15 ביולי 1962
4. ↑  ארבעה שיאים לאומיים באליפות השחייה בחיפה, למרחב, 14 באוקטובר 1962
5. ↑  שלמה מוזר, שיאים לבוגרים ולנוער באליפות הלאומית בשחייה שהתקיימה בסוף השבוע בחיפה, דבר, 6 באוקטובר 1963
6. ↑  גרטל וזלץ - גיבורי אליפות השחייה, על המשמר, 29 בספטמבר 1964
7. ↑  משה גרטל ודורית זלץ בלטו באליפות ישראל בשחייה, חרות, 29 בספטמבר 1964
**יוסי אלמוג** (נולד ב-1944) הוא פרופסור לכימיה פורנזית באוניברסיטה העברית בירושלים וקצין משטרה בדימוס בדרגת תת-ניצב שכיהן כראש המחלקה לזיהוי פלילי במשטרת ישראל.

ביוגרפיה
--------

אלמוג נולד בתל אביב. הוא בעל תואר דוקטור לכימיה אורגנית מהאוניברסיטה העברית בהדרכתו של ארנסט דוד ברגמן. עבר השתלמות באימפריאל קולג' לונדון אצל דרק ברטון, זוכה פרס נובל לכימיה. לאחר מכן היה עמית מחקר במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס וחקר את מנגנון הקשירה ההפיכה של חמצן להמוגלובין שבדם.

ב-1974 התגייס לשורות משטרת ישראל ושימש כסגן ראש המחקר והפיתוח במשטרה. ב-1984 מונה לראש המחלקה לזיהוי פלילי (מז"פ) באגף החקירות, ב-1987 קודם לדרגת תת-ניצב ושירת בתפקיד עד שנת 2000. בתקופת כהונתו קיבלה המחלקה הכרה בינלאומית.

מאז 1977 לימד אלמוג כימיה פורנזית ומדע פורנזי באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטה העברית. לאחר פרישתו מהמשטרה מונה לפרופסור לכימיה פורנזית במכון קזאלי לכימיה יישומית של האוניברסיטה העברית. הוא פיתח בדיקות שדה לחוקרי זירות עבירה, פיתח שיטות מתקדמות לגילוי טביעות אצבע סמויות ועוסק במחקר בתחום גילוי וזיהוי של חומרי נפץ.

ב-2005 הוענקה לו מדליית לוקאס, אות ההצטיינות החשוב ביותר של האקדמיה האמריקאית למדעים הפורנזיים, והוא היה לישראלי הראשון הזוכה לכבוד זה. ב-2007 נבחר כחבר הלא-אמריקאי הראשון במערכת כתב העת המדעי Journal of Forensic Sciences. שימש כראש הוועדה המדעית של המטה ללוחמה בטרור.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **יוסי אלמוג** |

* יוסי אלמוג באתר גמלאי המז"פ
* סיינטיפיק אמריקן, עצור בשם המדע!, באתר ynet, 30 במרץ 2009
* אתר למנויים בלבד יוסף אלמוג, מדע, לא זבל, באתר הארץ, 26 באפריל 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  אגף חקירות ומודיעין, באתר משטרת ישראל
2. ↑  עוז רוזנברג, בדרך לכלא פותחים דף חלק, באתר הארץ, 18 בנובמבר 2012
3. ↑  לראשונה יקבל מדען ישראלי את אות ההצטיינות של האקדמיה האמריקאית לזיהוי פלילי, אתר האוניברסיטה העברית, 9 באוגוסט 2005

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012277863705171

 |
|  |
| --- |
| **יש להשלים ערך זה**: בערך זה חסר תוכן מהותי. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. |
| הנכם מוזמנים להשלים את החלקים החסרים ולהסיר הודעה זו. שקלו ליצור כותרות לפרקים הדורשים השלמה, ולהעביר את התבנית אליהם. |

**קלוב אתלטיקו בלגראנו** (בספרדית: **Club Atlético Belgrano**) היא קבוצת כדורגל מהעיר קורדובה שבארגנטינה. מאז טורניר האפרטורה של שנת 2011 משחקת הקבוצה בליגת המשנה הארגנטינאית.

הפיראטים נחשבים למועדון הכדורגל הבכיר של העיר קורדובה. היריבות הגדולה של העיר היא בין בלגראנו לקבוצת הכדורגל טאז'רס דה קורדובה.

היסטוריה
--------

הקבוצה נוסדה בשנת 1905 בידי קבוצה של נערים, נשיאה הראשון של הקבוצה היה ארטורו אורגז, בגיל 14.
הקבוצה קרויה על שם גנרל מנואל בלגראנו, דמות היסטורית בתולדות ארגנטינה, צבעי המועדון נלקחו מדגל ארגנטינה, שנוצר על ידי בלגראנו.

ב-17 במרץ 1929, נוסד האצטדיון חיגנטה דה אלברטי, שהיה אחד מהאצטדיונים הראשונים בארגנטינה.

הקבוצה זכתה ב-24 אליפויות בליגה המקומית של קורדובה: 1913, 1914, 1917, 1919, 1920, 1929, 1930, 1931, 1932, 1932, 1933, 1935, 1936, 1937, 1940, 1946, 1947, 1950, 1952, 1955, 1957, 1971, 1973.
ב-1992 הקבוצה הגיע לראשונה לליגת העל הארגנטינאית ושיחקה שם עד 2002 למעט עונות 1996 ו-1997.
הקבוצה שבה לליגת העל גם בעונת 2006/07, אך בסופה ירדה לליגה השנייה.

בסוף טורניר הקלאוסורה של שנת 2011 שיחקה הקבוצה מול קבוצת ריבר פלייט צמד משחקים על הזכות לשחק בליגה הראשונה לאחר שסיימה במקום הרביעי בליגת המשנה בארגנטינה. במשחק הראשון בקורדובה ניצחה בלגראנו 2:0 ובמשחק השני באצטדיון המונומנטל של ריבר סיימו הקבוצות בתוצאה 1:1, מה שהיווה תפנית היסטורית: לראשונה ב-110 שנותיה שיחקה ריבר פלייט עונה אחת בליגת המשנה בארגנטינה.
בלגראנו העפילה לאחר צמד משחקי המבחן לליגת העל הארגנטינאית.

שלושת השחקנים המפורסמים ששיחקו בקבוצה הם אוסבלדו ארדילס, שיחק ב-1974 והיה שותף לזכיית נבחרתו בגביע העולמי, לואיס פביאן ארטימה, ששיחק בין 1992-2001, וחוסה ריינלדי, ששיחק בין 1967-1974.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בלגראנו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בלגראנו (בספרדית)
* בלגראנו, ברשת החברתית פייסבוק

* בלגראנו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* בלגראנו, סרטונים בערוץ היוטיוב

| ארגנטינהארגנטינה ליגת העל הארגנטינאית, עונת 2023 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אוניון • אינדפנדיינטה • אסטודיאנטס לה פלאטה • ארחנטינוס ג'וניורס • ארסנאל דה סרנדי • אתלטיקו טוקומאן • באנפילד • בראקאס סנטראל • בוקה ג'וניורס • בלגראנו • גודוי קרוס • דפנסה וחוסטיסיה • הורקאן • ולס סארספילד • חימנסיה לה פלאטה • טאז'רס • טיגרה • לנוס • ניואל'ס אולד בויס • סנטראל קורדובה • סן לורנסו • סרמיינטו • פלטנסה • קולון • ראסינג קלוב • רוסאריו סנטראל • ריבר פלייט |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2014069161
* VIAF: 311462445
* WorldCat: lccn-n2014069161

 |
**דיאן מרי אנתוניה וארסי** (באנגלית: **Diane Marie Antonia Varsi**; ‏23 בפברואר 1938 - 9 בנובמבר 1992) הייתה שחקנית קולנוע אמריקאית. הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1957 על הופעתה בסרט "פייטון פלייס".

חייה
----

וארסי נולדה בעיר סן מטאו, קליפורניה, נשרה בגיל צעיר מהלימודים ונכשלה בניסיון לפתח קריירת דוגמנות. היא התגלתה על ידי המפיק באדי אדלר בעת הצגה בה הופיעה.
וארסי שהייתה בעלת ניסיון משחק מועט במחזות תיאטרון קיבלה בשנת 1957 בהיותה בת 18 תפקיד קולנועי הוליוודי ראשון בדרמה של מארק רובסון "פייטון פלייס". וארסי שיחקה בתור תלמידת התיכון אליסון מקנזי על הופעת הבכורה שלה הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. מיד לאחר מכן חתמה על חוזה עם חברת ההפקה המצליחה "פוקס המאה ה-20 "והופיעה בדרמת הפשע "כפייה" של ריצ'רד פליישר לצידו של אורסון וולס.

וארסי לא השכילה למנף את קריירת המשחק שלה, היא נכשלה באודישנים רבים ונזרקה על ידי הסוכן שלה מאחר שלא ראה בה עתיד פוטנציאלי. היא כמעט ולא הופיעה בסרטים מלבד הדרמה הפוליטית סאטירית "הנוער לשלטון" בשנת 1968 בה שיחקה בתפקיד סאלי לירוי. בעת צילומיה לסרט חשה וארסי בכאבים עזים בחלקי גופה לאחר שחלתה במחלת ליים. ב-1977 שיחקה בסרט "מעולם לא הבטחתי לך גן של ורדים".

לוארסי היו שני ילדים משתי מערכות נישואיה: למנהל שלה ג'יימס דיקסון ולמפיק מייקל האוסמן.

וארסי נפטרה ב-19 בנובמבר 1992 מדלקת קרום המוח בביתה שבלוס אנג'לס כשהיא בת 54. היא נקברה ב"בית הקברות מאונט טאמפלפייס" שבסן רפאל, קליפורניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיאן וארסי** בוויקישיתוף

* דיאן וארסי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* דיאן וארסי, באתר AllMovie (באנגלית)
* דיאן וארסי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* דיאן וארסי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007436191805171
* BNE: XX1640168
* BnF: cb13949028h (data)
* GND: 1026260043
* ISNI: 0000 0000 5256 2532
* LCCN: no2001015715
* SNAC: w6bk946j
* SUDOC: 069304823
* VIAF: 19323740
* WorldCat: lccn-no2001015715

 |