**האימפריה הבבלית הישנה** או **האימפריה הבבלית הראשונה** (1894–1595 לפני הספירה) הייתה אימפריה שקמה לאחר נפילת שומר.

הכרונולוגיה של מלכיה אינו ידוע בוודאות, מכיוון שנמצאו רשימות שונות למלכים.

קושי בחיפוש אחר מקורות האימפריה הראשונה
---------------------------------------

קשה להצביע על מקורות אמינים לגבי האימפריה הבבלית הראשונה. כמות הראיות המינימלית במסמכים כלכליים ומשפטיים מקשה על הדגמת ההיסטוריה הכלכלית והחברתית של האימפריה הבבלית הראשונה, אך עם אירועים היסטוריים המתוארים בספרות וקיומן של רשימות שמות שנה, ניתן לקבוע כרונולוגיה.

המלכים הראשונים של השושלת
-------------------------

 לוח חמורבי (𒄩𒄠𒈬𒊏𒁉, שורה 4 מלמעלה), מלך בבל. המוזיאון הבריטי.
עם מעט ראיות בהישג יד, אין הרבה ידוע על שלטונם של המלכים הראשונים מלבד העובדה שהם היו אמורים ולא אכדים. אולם מה שידוע הוא שהם לא הוסיפו הרבה לגודל השטח. כאשר המלך חמורבי עלה לשלטון, הוא הצליח לכבוש יותר שטחים לאימפריה. עם זאת, בבל עדיין לא היוותה יותר ממעצמה אזורית.

הצלחתו של המלך הידוע הראשון של השושלת, שומו-אבו כוללים את מאמציו להרחיב את השטח הבבלי על ידי כיבוש דילבת וכיש. יורשו, סומואלום, הצליח להשלים את החומה מסביב לבבל ששומו-אבו החל לבנות. סומואלום גם הצליח להביס את המרידות בכיש והצליח בהשמדת קזאלו, ואף הייתה בעלת שליטה קצרה על ניפור (אם כי זה לא החזיק מעמד). יש מעט מידע זמין על שלטונם של סביום, אפיל-סין וסין-מובליט, מלבד זה שהם המשיכו לשלוט בשטח הנכבש, כמו גם לחזק את החומות והחלו לבנות תעלות. עם זאת, סין-מובליט ידוע בתבוסותיו המוצלחות של רים-סין, אשר הגן על בבל מפני פלישה נוספת. סין-מובליט יעביר אז את תפקיד המלך לבנו, חמורבי.

המלך חמורבי
-----------

 חמורבי (עומד), מתואר כמקבל את הסמל המלכותי שלו משמש (או אולי מרדוך). חמורבי מחזיק את ידיו על פיו כאות תפילה (תבליט בחלק העליון של הסטלה של קוד החוקים של חמורבי).
חמורבי מכונה לעיתים גם "חמורפי" בטקסטים עתיקים, כולל מספר מכתבים בבליים ממקור ראשוני. זוהי תופעה שכיחה בשמות האמוריים. (אמורי אחר של התקופה, "דיפיליראבי", ידוע גם בשם "דיפילירפי").

חוקת חמורבי - אחת החוקות הכתובות העתיקות בהיסטוריה, ואחד הטקסטים העתיקים המפורסמים ביותר מהמזרח הקרוב, ובין החפצים הידועים ביותר של העולם העתיק - הוא מהשושלת הבבלית הראשונה. החוקה כתובה על אבן דיוריט בגודל 2.25 מטר. בחלק העליון, הוא מתאר את המלך הבבלי המקבל את מלכותו מאל השמש ; בתחתית אוסף החוקים הכתובים. הטקסט עצמו מסביר כיצד עלה המלך לשלטון ויצר חוקה כדי להבטיח שלום בכל שטחו - תוך הדגשה כי אלו התפקידים האלוהיים שניתנו לו. לפני הצגת החוקים הכתובים בחוקה, אומר חמורבי, "כשהאל מרדוך ציווה עלי לספק דרכים צודקות לאנשי הארץ כדי להשיג התנהגות הולמת, קבעתי אמת וצדק כהכרזה על הארץ, שיפרתי את רווחתם של האנשים". לאחר מכן הוא ממשיך לפרט את חוקי הענישה הצודקת על פשעים ומספק כללים לאנשיו לציית להם.

המלך חמורבי שלט בבבל משנת 1792 עד 1750 לפני הספירה. כשעלה לראשונה לשלטון, האימפריה כללה רק כמה עיירות באזור הסמוך לבבל: דילבת, סיפר, קיש ובורסיפה. עד שנת 1762 לפנה"ס, הצליח חמורבי לכבוש את אשנונה, לרשת את נתיבי הסחר המבוססים שלה ואת היציבות הכלכלית. לא עבר זמן רב עד שצבאות חמורבי כבשו חלקים מהרי זגרוס. בסופו של דבר בשנת 1761 לפנה"ס, בבל השיגה שליטה על מארי, והרכיבה למעשה את כל השטח של מסופוטמיה במהלך שנתו השלושים של חמורבי כמלך, הוא כבש את לארסה, ובכך השיג שליטה על המרכזים העירוניים הרווחיים של ניפור, אור, אורוק ואיסין.

זמרי-לים, מלך מדינת מארי הסמוכה, ממלא תפקיד משמעותי עבור היסטוריונים מודרניים. הוא תרם כמויות אדירות של כתיבה היסטורית המתארת את ההיסטוריה והדיפלומטיה של השושלת הבבלית הראשונה בתקופת שלטונו של חמורבי. לא ניתן לשחזר את הארכיון של חמורבי באתר בבל, מכיוון ששרידיו נמצאים מתחת לשולחן המים המקומי, והפכו למעשה לבוץ. אבל בארמונו של זמרי-לים במארי החזיק ארכיון שכלל מכתבים וטקסטים אחרים המספקים תובנה על הברית בין המלך לחמורבי, כמו גם מנהיגים אחרים באזור סוריה-מסופוטמיה. המסמכים הללו שרדו כי חמורבי שרף את הארמון - שקבר את החומר, ובכך שימר אותו. מלחמה הייתה תופעה נפוצה עבור הממלכות בסוריה ובמסופוטמיה, ולכן רוב המסמכים מאותה תקופה היו בהתייחס לענייני צבא. המסמכים כללו מכתבים שנכתבו על ידי שליחי המלכים, הדנים בסכסוכים, שבועות אלוהיות, הסכמים והסכמים בין המעצמות.

יורשיו של חמורבי
----------------

יש גם מעט שידוע על המלכים שירשו את חמורבי. תיעוד מועט מאוד קיים על ההתרחשויות בתקופת שלטון המלכים מסמסוילונה עד סמסודיטנה. עם זאת, אנחנו כן יודעים שסמסוילונה הצליחה לנצח את רים-סין השני, אבל בכל זאת איבדה חלקים עיקריים מהארץ הכבושה של בבל - רק עם סמכות אמיתית על ליבת השטח הבבלי שנותרה מתקופת שלטונו של חמורבי. המלכים שירששו את סמסווילונה יתמודדו עם סערה דומה. השושלת הבבלית הראשונה הגיעה בסופו של דבר לסיומה כשהאימפריה איבדה טריטוריה וכסף, והתמודדה עם השפלה גדולה. ההתקפות של חיתים שניסו להתרחב מחוץ לאנטוליה הובילו בסופו של דבר להשמדת בבל. לאחר השושלת הבבלית הראשונה באה התקופה הכשית, שושלת מלכים (אנ') ששלטה בין 1570 ל-1154 לפני הספירה. בזמן נפילת בבל, הכשים כבר היו חלק מהאזור במשך מאה וחצי, שפעלו לפעמים עם האינטרסים של בבל ולפעמים נגד.

השמש והאסטרונומיה בהיסטוריה הבבלית
----------------------------------

אטם צילינדר, סביב המאות ה-18–17 לפני הספירה, בבל
השמש מילאה תפקיד בכוח המלכותי של בבל הישנה. שמאש היה אל השמש, הצדק והניחוש, כפי שהוזכר בקוד חמורבי. הטקסט קובע: "האל שמאש, השופט הגדול של שמים וארץ, המספק דרכים צודקות לכל היצורים החיים, האדון, ביטחוני, יבטל את מלכותו". שמש נחשב כבעל השפעה על חמורבי, וייצג את התפיסה שהוא יבצע את חוקי הצדק על האדמה בדיוק כפי שעושה שמש בתפקידו כאל.

טקסט על נפילת בבל על ידי החתים תחת מורסיליס הראשון (בסוף שלטונו של סמסודיטנה על בבל) מספר סיפור על ליקוי חמה תאום - שהוא חיוני לכרונולוגיה בבל נכונה. צמד ליקויי הירח והשמש התרחשו בחודש שימנו ( סיוון). ליקוי הירח התרחש ב-9 בפברואר 1659 לפני הספירה. זה התחיל ב-4:43 בבוקר והסתיים ב-6:47 בבוקר האחרון היה בלתי נראה, מה שמספק את התיעוד, וזה גם אומר שהירח עדיין היה בליקוי. ליקוי החמה התרחש ב-23 בפברואר 1659 לפני הספירה. זה התחיל ב-10:26 בבוקר, המקסימום שלו ב-11:45, והסתיים ב-1:04 בצהריים

גם לוחות ונוס של אממיסאדוקה (כלומר, כמה גרסאות עתיקות על לוחות חרס) ידועים, ומספר ספרים פורסמו עליהם. מספר תאריכים הוצעו לאירועים שלהם, אך נראה שהתאריכים של ספרי מקור ישנים רבים מיושנים ושגויים. ישנם קשיים נוספים: טווח של 21 השנים של התצפיות המפורטות על כוכב הלכת נוגה עשוי או לא בקנה אחד עם שלטונו של המלך הזה, כי שמו אינו מוזכר, רק שנת כס הזהב. כמה מקורות (חלקם הודפסו לפני כמעט מאה שנה) טוענים שהטקסט המקורי מזכיר הסתרת נוגה על ידי הירח. עם זאת, ייתכן שזו פרשנות שגויה. חישובים מודרניים תומכים בשנת 1659 לפני הספירה לנפילת בבל, בהתבסס על ההסתברות הסטטיסטית של תצפיות כוכב הלכת. הכרונולוגיה האמצעית המקובלת כיום נמוכה מדי מנקודת המבט האסטרונומית.

ראו גם
------

* האימפריה הנאו-בבלית
* כרונולוגיה של המזרח הקדום
* מלכי בבל
* ציר זמן קצר בכרונולוגיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האימפריה הבבלית הראשונה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Cuneiform Tablets in the British Museum* (PDF). British Museum. 1905. pp. Plates 44 and 45.
2. ↑  Budge, E. A. Wallis (Ernest Alfred Wallis); King, L. W. (Leonard William) (1908). *A guide to the Babylonian and Assyrian antiquities*. London : Printed by the order of the Trustees. p. 147.
3. ↑  For full transcription: "CDLI-Archival View". *cdli.ucla.edu*.
4. 1 2  King, Leonard William (1969). *A History of Babylon*.
5. ↑  Roux, Georges (27 באוגוסט 1992), "The Time of Confusion", *Ancient Iraq*, Penguin Books, p. 266, ISBN 9780141938257 `{{citation}}`:  (עזרה)
6. ↑  Luckenbill, D.D (1984). *The Name Hammurabi*. p. 253.
7. ↑  Klengel-Brandt, Evelyn. *Babylon*.
8. ↑  Podany, Amanda H. (2010). *Brotherhood of Kings*. p. 70.
9. ↑  Podany, Amanda H. (2010). *Brotherhood of Kings*. p. 72.
10. ↑  Moorey, P.R.S (1978). *Ancient Near Eastern Cylinder Seals*.
11. ↑  Coogan, Micheal D. *Ancient Near Eastern Texts*. Oxford University Press. pp. 87–90.
12. ↑  van Koppen, Frans. "THE OLD TO MIDDLE BABYLONIAN TRANSITION: HISTORY AND CHRONOLOGY OF THE MESOPOTAMIAN DARK AGE." Ägypten Und Levante / Egypt and the Levant, vol. 20, 2010, pp. 453–63
13. ↑  *The Code of Hammurapi*.
14. ↑  Charpin, Dominique. ""I am the Sun of Babylon"; Solar Aspects of Royal Power in Old Babylonian Mesopotamia". `{{cite journal}}`: Cite journal requires `|journal=` (עזרה)
15. ↑  Huber, Peter (1982). "Astronomical dating of Babylon I and Ur III". *Monographic Journals of the Near East*: 41. Bibcode:1982adbi.book.....H.
16. ↑  Reiner, Erica; D. Pingree. *Babylonian Planetary Omens The Venus, the Tablet of Ammisaduqa*.
17. ↑  Kelley, David H.; E. F. Milone; Anthony F. Aveni (2004). *Exploring Ancient Skies: An Encyclopedic Survey of Archaeoastronomy*. New York: Springer. ISBN 0-387-95310-8.