recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**שפורטגמיינשאפט וטנשייד 09** (בגרמנית: **Sportgemeinschaft 09 Wattenscheid**) הוא מועדון כדורגל מרובע וטנשייד שבעיר בוכום שבמדינת נורדריין וסטפאליה בגרמניה. המועדון ידוע בכך ששיחק בליגת הבונדסליגה בתחילת שנות ה-90 במשך ארבע עונות רצופות. נכון לעונת 2023/24, המועדון משחק באוברליגה המערבית, שהיא החמישית בהייררכיית הליגות בגרמניה.

היסטוריה
--------

מועדון הכדורגל וטנשייד 09 הוקם ב-18 בספטמבר 1909 כאיחוד בין שני מועדונים, סודליטאט דר וטנשייד וטויטוניה וטנשייד. שני המועדונים שיחקו אז בעיר וטנשייד, שהייתה אז עיר עצמאית, לפני שסופחה לעיר בוכום והפכה לרובע בתוכה.

בשנת 1958 המועדון הצטרף לליגה האזורית הווסטפאלית, ובשנת 1969 העפיל לליגה האזורית המערבית, שהייתה אז השנייה בהיררכיית הליגות בגרמניה. בשנת 1974 וטנשייד סיימה ראשונה בליגה האזורית המערבית, אך לא העפילה אל הבונדסליגה עקב שינויים במבנה הליגות, והחלה לשחק בליגת הבונדסליגה השנייה הצפונית, שכן ליגה זו הייתה מחולקת לפי מחוזות. בתום עונת 1980/81 אוחדו שני המחוזות בבונדסליגה השנייה לליגה אחת. וטנשייד סיימה עונה זו במקום העשירי, והבטיחה את מקומה בבונדסליגה השנייה המאוחדת, ולאורך שנות ה-80 הייתה וטנשייד חברה קבועה בבונדסליגה השנייה. 

בעונת 1989/90 העפילה וטנשייד אל הבונדסליגה לראשונה בתולדותיה, כשסיימה את הליגה במקום השני. באותה שנה שחקנה מוריס בנך היה מלך השערים של הליגה עם 22 כיבושים. 

וטנשייד שיחקה ארבע עונות בבונדסליגה, ושחקניה המרכזיים היו הקשר טורסטן פינק והחלוץ הסנגלי סולימאן סאנה. בעונה הראשונה של וטנשייד בבונדסליגה, 1990/91, סיימה הקבוצה במקום ה-11 המפתיע, והשיגה ניצחון יוקרתי בתוצאה 3-2 על באיירן מינכן. בעונת 1991/92 סיימה וטנשייד במקום ה-16 וניצלה מירידה על חודה של נקודה אחת. בעונת 1992/93 שוב סיימה וטנשייד בתחתית הטבלה, שתי נקודות מעל הקו האדום, אך השיגה ניצחון נוסף על באיירן מינכן בתוצאה 2-0, וניצחה אף בדרבי את בוכום באותה תוצאה. בעונת 1993/94 נשרה וטנשייד בחזרה לבונדסליגה השנייה, מהמקום הלפני אחרון בבונדסליגה.

לאחר שתי עונות בבונדסליגה השנייה, נשרה וטנשייד לליגה האזורית בתום עונת 1995/96. בעונת 1997/98 חזרה וטנשייד לבונדסליגה השנייה, אך נשרה שוב כעבור עונה אחת, ובעונת 2003/04 מצאה עצמה בליגה הרביעית. לאורך שנות ה-2000 וטנשייד התנדנדה בין ליגות נמוכות ואף הגיעה עד לליגה השישית. נכון לעונת 2015/16 הקבוצה משחקת בליגה הרביעית.

שחקנים בולטים
-------------

* טורסטן פינק
* סולימאן סאנה
* עלי איברהים פלה
* יורג באך
* מארק לשניאק
* אובה נויהאוס
* שטפן אמרלינג
* לותר קובלון
* מיכאל פריץ

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וטנשייד 09** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של וטנשייד 09 (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 2168082-6
* VIAF: 237439502
* WorldCat: viaf-237439502

 |
**תייסיר אל-ג'עברי** (בערבית: **تيسير الجعبري**; 18 בינואר 1972 – 5 באוגוסט 2022) היה טרוריסט פלסטיני, מפקד החטיבה הצפונית ברצועת עזה של פלוגות אל-קודס, הזרוע הצבאית של ארגון הטרור הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני. ב-5 באוגוסט 2022 נהרג בסיכול ממוקד שביצע חיל האוויר הישראלי בפתיחת מבצע עלות השחר.

קורות חיים
----------

אל-ג'עברי, תושב שכונת שג'אעייה, שימש בעבר כיד ימינו של ראש הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, ובתפקיד ראש מחלקת המבצעים של הארגון ברצועת עזה ואחראי התיאום עם ארגון הטרור חמאס.

ב-17 בנובמבר 2019 מונה למפקד החטיבה הצפונית בזרוע הצבאית של ארגון הטרור הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני לאחר הריגתו של בהאא אבו אל-עטא במבצע חגורה שחורה, חמישה ימים קודם לכן. אל-ג'עברי היה האחראי לכל ההתרעות על פיגועים בימים שלפני הריגתו שגרמו לעוצר של מספר ימים על עוטף עזה.

### סיכולו בידי צה"ל

 ערך מורחב – **מבצע עלות השחר**  

ב-5 באוגוסט 2022 נהרג ג'עברי על ידי צה"ל בסיכול ממוקד שפתח את מבצע עלות השחר. יחד עם אל-ג'עברי נהרגו בכירים נוספים מארגון הג'יהאד האסלאמי: סלאמה עבאד ומוחמד אל-באיוק. בימים שלפני המבצע שהה אל-ג'עברי בדירת מסתור בעזה וחשש מניסיון פגיעה בו. המבצע נוהל מחפ"ק המבצעים המיוחדים של השב"כ. ארגון הג'יהאד האסלאמי הוציא הודעה רשמית לאחר מותו: "האויב פתח במלחמה נגד עמנו. על כולנו להגן על עצמנו, לא ניתן לאויב להמשיך במדיניותו, שמטרתה לפגוע בהתנגדות".

לאחר מותו מונה ח'ליל אל בהתיני למפקד החטיבה הצפונית של גא"פ. מספר חודשים לאחר מבצע עלות השחר, בתשעה במאי 2023, בהיתני נהרג בסיכול ממוקד על ידי צה"ל ושב"כ עם פרוץ מבצע מגן וחץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תייסיר אל-ג'עברי** בוויקישיתוף
* זהו בכיר הגא"פ שסוכל ברצועה, באתר צה"ל, 5 באוגוסט 2022
* סיכול מפקד מרחב הצפון של ארגון הג׳יהאד האיסלמי פלסטיני, תיסיר ג׳עברי אתמול, סרטון בערוץ "את"צ - אתר צה"ל החדש", באתר יוטיוב (אורך: 00:22), 5 באוגוסט 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  יואב זיתון, מפקד הטייסת שחיסלה את בכיר הג'יהאד: "לא תמיד יודעים את זהות הבכירים שתוקפים", באתר ynet, 18 במאי 2021
2. ↑  טל מרציאנו, ‏מי היה תייסיר אל ג'עברי ראש ארגון הג'יהאד שחוסל, באתר "סרוגים", 5 באוגוסט 2022
3. 1 2   זהו בכיר הגא"פ שסוכל ברצועה, באתר צה"ל, 5 באוגוסט 2022
4. ↑  דיווח: הגא"פ מינה מחליף לאלעטא, באתר המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה
5. ↑  כתבי ynet, שלושה ימים של סגר בעוטף עזה: כוננות הפיגועים נמשכת, ישראל דחתה את דרישות הג'יהאד, באתר ynet, 4 באוגוסט 2022
6. ↑  צה"ל יצא למבצע בעזה; בכיר בג'יהאד האסלאמי - חוסל, באתר כיכר השבת, ‏5 באוגוסט 2022 (בעברית)
7. ↑  אתר למנויים בלבד ג'קי חורי, שלושה ילדים, שתי אחיות ואב ובנו: האזרחים שנהרגו בתקיפת צה"ל בעזה, באתר הארץ, 9 במאי 2023
**מושון (משה) אלבוחר** (נולד ב-27 בנובמבר 1951) הוא שחקן ובדרן ישראלי. מזוהה בעיקר מסרטי המתיחות של יהודה ברקן בשנות ה-80 של המאה ה-20.

ביוגרפיה
--------

אלבוחר הוא בוגר בית הספר הגבוה לאמנויות הבמה בית צבי. במהלך השנים הוא השתתף במספר סרטי קולנוע ישראלים, מזוהה בעיקר מסוגת המתיחות. בשנת 1984 הייתה זו הופעתו הקולנועית הראשונה כאשר השתתף בסרט המתיחות "המתיחה הגדולה", פרי עטם של יהודה ברקן ויגאל שילון. באותה שנה שיחק בסרט "גרין" של גדעון קולירין. בשנת 1985 שיחק בסרט הקולנוע "קומפוט נעליים", בבימוים של יהודה ברקן ועזרא שם טוב.

בשנת 1986 השתתף בסרט המתיחות "ניפגש בסיבוב" בבימוים של יהודה ברקן ויגאל שילון. בשנת 1987 השתתף בסרט המתיחות "ניפגש בחוף", בבימוים של יהודה ברקן ויגאל שילון, ולצדם של דנוטה לאטו, משה טימור, ועוד. כשנה מאוחר יותר השתתף כנמתח בסרט מתיחות נוסף של יגאל שילון, "עבודה בעיניים".

בשנת 1990 שיחק בסרט הקולנוע "נשיקה במצ"ח". בשנת 1992 שיחק בסרט מתיחות נוסף, פרי עטו של יהודה ברקן, "גברת תפתחי זה אני". בשנת 2007 שיחק בסדרת הדרמה של הוט 3 "הבורר". בשנת 2011 שיחק בסרט הקצר "מקום אחר", בבימויה של דלית ארנולד.

בשנת 2012 שיחק בסרטו של שלומי מיצ'ניק "בין הכוונות", אשר הוצג בפסטיבל קולנוע דרום. כמו כן הוא שיחק בתיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער במחזות: "אישה אחת גרה בתוך אבטיח" ו"אהבת איתמר", שכתבה דבורה עומר, על פי ספרה הנושא שם זה.

לאלבוחר רישיון של עו"ד בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* מושון אלבוחר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* מושון אלבוחר, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
**מקדם שבירה** הוא קבוע שמסמל תכונה פיזיקלית של חומר שקוף, המציין את השפעת סוג החומר על מעבר אור דרכו. מקדם שבירה מסומן בדרך-כלל באות {\displaystyle \ n}.
אחת ההגדרות של מקדם השבירה היא היחס בין מהירות האור בריק (מסומנת באות c) למהירות האור בחומר הנדון (מסומנת באות v):

{\displaystyle n={\frac {c}{v}}}

לדוגמה, מקדם השבירה של ריק הוא 1 (מטבע ההגדרה). מקדם השבירה של אוויר קרוב מאוד ל-1 (1.0003), של מים הוא 1.33 ושל מואסניט הוא מעל ל-6.5.

הגדרה נוספת קושרת את מקדם השבירה למקדם הדיאלקטרי ({\displaystyle \ \epsilon \_{r}}) ולמקדם המגנטי ({\displaystyle \ \mu \_{r}}) של החומר:

{\displaystyle n={\sqrt {\epsilon \_{r}\mu \_{r}}}}  

מקדם השבירה בא לידי ביטוי בחישובים רבים בתחום האופטיקה. הוא מופיע בין השאר בחוק סנל לשבירה של אור, בנוסחת לוטשי העדשות (המאפשרת קביעה של מרחק המוקד לפי צורת העדשה והחומר ממנו היא עשויה), במאפייני סיבים אופטיים ועוד.

מקדם השבירה הנתון של גז משתנה בהתאם לצפיפות ולטמפרטורה שלו. לדוגמה, אם צפיפותו קטנה, אז קטן מקדם השבירה גם כן. כמו כן, מקדם השבירה של חומר מסוים משתנה על פי אורך הגל המדובר ועוצמת האור.

בחומרים במבנה של סריג תיתכן תלות של מקדם השבירה בכיוון של האור המועבר בחומר ובחומרים בעלי פעילות אופטית מקדם השבירה תלוי אף בקיטוב (ראו תופעת שבירה כפולה). ישנם חומרים שהם בעלי מקדם שבירה שלילי, כלומר שהיחס בין סינוס זווית השבירה לסינוס זווית הפגיעה הוא שלילי. חומרים אלה יכולים לגרום להחזרה מלאה בתוכם.

להלן טבלה של מקדמי שבירת האור בחומרים שונים.

**מקדמי שבירה מייצגים**| החומר | *n* כאשר λ=589.3 nm |
| --- | --- |
| ריק | 1 (בדיוק) |
| הליום | 1.000036 |
| אוויר ב-STP | 1.0002926 |
| פחמן דו-חמצני | 1.00045 |
| קרח מים | 1.31 |
| מים נוזליים (20°C) | 1.333 |
| אתנול | 1.36 |
| גליצרין | 1.4729 |
| פרספקס | 1.4914 |
| rock salt | 1.516 |
| polycarbonate | 1.59 |
| מלח בישול | 1.544 |
| ברום | 1.661 |
| זכוכית | 1.5 עד 1.9 |
| cubic zirconia | 2.15 עד 2.18 |
| יהלום | 2.419 |
| מואסאניט | 2.65 עד 2.69 |
| cinnabar (גופרת כספית) | 3.02 |
| גליום פוספיד | 3.5 |
| צורן (סיליקון) | 4.01 |
| עיבוי בוז-אינשטיין | שואף לאינסוף (עד לכדי "עצירת" האור) |

מקדם שבירה מרוכב
----------------

באופן מעשי, מקדם השבירה של חומרים יהיה בעל גודל מרוכב.
ניתן להציג את מקדם השבירה המרוכב באופן הבא:

{\displaystyle {\tilde {n}}=n-iK}
כאשר החלק המדומה
{\displaystyle K} מתייחס לכמות הבליעה של החומר {\displaystyle \alpha }:

{\displaystyle \alpha ={\frac {4\pi K}{\lambda }}}

ראו גם
------

* אופטיקה
* שקיפות (אופטיקה)
* אור
* מקדם דיאלקטרי
* מקדם מגנטיות
* חוק סנל
* תווך אופטי

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **RI** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מקדם שבירה** |

* רשימה של מקדמי שבירה בחומרים
* מקדם שבירה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* האגודה הבינלאומית לתכונות מים וקיטור (IAPWS), IAPWS R9-97:Release on the Refractive Index of Ordinary Water substance as a Function of Wavelength, Temperature and Pressure, ספטמבר 1997 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529453605171
* GND: 4146524-6
* LCCN: sh85112261

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסיפור מקראי. אם התכוונתם למחזה העוסק בסיפור זה, ראו המחזה על דניאל.
דניאל בגוב האריות. איור מתוך תנ"ך פורסטר
**דניאל בגוב האריות** הוא סיפור המופיע בספר דניאל, פרק ו'. דניאל מתפלל לאלוהים ונתפס. במעשה זה הוא מפר את חוקי ממלכת מדי וממלכת פרס, ולכן דניאל מושלך לגוב האריות. סיפור זה הוא המפורסם שבכל סיפורי דניאל, ומופיע בתנ"ך בשפה הארמית.

סיפור המעשה
-----------

דניאל עובר על צו שנחקק כדי ללכוד אותו, אשר אוסר על תפילה או פנייה לאל. דניאל מתפלל לאלוהים שלוש פעמים ביום ונתפס בעקבות הלשנה. לא ניתנת לו אפשרות להתחרט על מעשהו, ושרי המלך לא נותנים לו להימלט מעונש. דניאל מוכן להקריב את חייו על קידוש השם ואינו מוכן להפסיק את מנהגו להתפלל לאלוהיו. מוטל עליו גזר דין מוות והוא מושלך לגוב האריות. מלאך ה' נשלח לסגור את פי גוב האריות. המלך דריווש מכיר באלוהים ואף מצווה על אזרחי המדינה להכיר באלוהיו של דניאל.

הרקע לסיפור
-----------

יש הטוענים כי בסיפור דניאל בגוב האריות משתקפים יסודות סיפוריים בבליים בדומה לסיפורי ספר דניאל א'-'. הצו האוסר להתפלל לאלים במשך שלושים יום מנהגים בבליים.

מסר הסיפור
----------

דמיון רב קיים בין סיפור זה לסיפור אחר המופיע בספר דניאל המספר את סיפור הרעים המושלכים לכבשן. אמנם דניאל אינו נזכר בסיפור זה, אך לשני הסיפורים קווי דמיון רבים. בשני הסיפורים מתנכלים שרי מדי ליהודים. בשני הסיפורים קיימת דילמה האם לציית לחוקי האל או לחוקי המדינה ומודגשת דבקות היהודים באלוהים ובמצוותיו. בשני הפרקים עומדים במרכז גיבורים העומדים בניסיון. השרים אשר התנכלו ליהודים נענשים והשליט מכיר בכוחו של ה'. מטרתו של המחבר המקראי להעביר מסר חד וברור והוא להזהיר מפני הליכה אחרי דתם של הגויים ומצוות המקום ולא אחרי מצוות התורה.

לדעת יאיר זקוביץ, הדמיון בין שני הסיפורים מצביע על זיקה ישירה ביניהם. לשיטתו סיפור זה נכתב על פי הדגם של מעשה הרעים בכבשן האש וזאת כדי להציב את דמותו של דניאל מעל זו של רעיו.

דניאל בגוב האריות. ציור מעשה ידי רובנס. מוצג בגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון די. סי.

אזכור הסיפור במקורות אחרים
--------------------------

מלאך אלוהים נושא בציצית ראשו את הנביא חבקוק עד לבבל אל דניאל בגוב האריות בציור קיר במנזר המצלבה
סיפור דניאל בגוב האריות מופיע בסיפור בל והתנין אודותיו מסופר בספרים החיצוניים. סיפור זה מתאר את חבקוק הנביא אשר הביא אוכל לקוצרים בשדה. על פי המסופר בהמשך, מלאך אלוהים נושא בציצית ראשו את הנביא חבקוק עד לבבל אל דניאל בגוב האריות. סיפור זה מתבסס על סיפורו של בנה של האישה השונמית המופיע בספר מלכים ב', פרק י"ח, פסוק ד'.

הסיפור בתרבות
-------------

בימי הביניים נכתבו מספר יצירות ליטורגיות על בסיס הסיפור.

בשנת 1903 פרסם המשורר דוד פרישמן את שירו, "דניאל בגוב האריות", שנכתב בתגובה לפרעות קישינב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דניאל בגוב האריות** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר דניאל, פרק ו', פסוקים ח'–י'.
2. ↑  אוריאל רפפורט, **עולם התנ"ך: דניאל**, תל אביב, דוידזון עתי, 1996, עמ' 61.
3. ↑  יאיר זקוביץ, **על תפיסת הנס במקרא**, תל אביב, הוצאת משרד הביטחון, 1987, עמ' 61.
4. ↑  שמואל אחיטוב, **מקרא לישראל: נחום חבקוק צפניה**, ירושלים, הוצאת מאגנס, 2006, עמ' 3 א.
**יוסף (יוסי) ברודני** (נולד ב־15 בינואר 1971) הוא ראש העיר גבעת שמואל משנת 2008.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיר חדרה לאנשי חינוך. היה חניך בתנועת הנוער בני עקיבא ובהמשך מדריך ולמד במדרשית נעם בפרדס חנה ובישיבת ההסדר כרם ביבנה. לאחר שנתו הראשונה במסלול פרש ממנו והתגייס לשירות מלא בחטיבת הצנחנים, בה נעשה מפקד מחלקה ובהמשך מפקד פלוגה מסייעת בגדוד 202 בדרגת רב־סרן. בשנת 1996 השתחרר מצה"ל, ולמד תואר ראשון במשפטים במרכז הבינתחומי הרצליה ותואר שני בנדל"ן במכללת נתניה. ניהל חברת בנייה.[דרושה הבהרה]

בין השנים 2003–2008 היה יו"ר הדור הצעיר של המפד"ל וחבר מועצת העיר גבעת שמואל. בשנת 2008 ניצח את ראש העיר הקודם זמיר בן ארי ונבחר לראשות העיר. עם היבחרו לראשות העיר עזב את המפד"ל והתפקד למפלגת השלטון הארצית – הליכוד. בנובמבר 2013 נבחר בשנית לראשות העיר ללא מתחרים ובאוקטובר 2018 נבחר בשלישית ברוב של כ־60% מול שלושה מתחרים.

בפברואר 2019 היה מועמד מוביל לראשות מפלגת הבית היהודי,[דרוש מקור] אך לבסוף בחרה המועצה הציבורית לתפקיד את הרב רפי פרץ. לקראת הבחירות לכנסת ה-25, חזר ברודני מחברותו בליכוד לגלגולו החדש של המפד"ל – הבית היהודי, ובהמלצת יו"ר המפלגה חגית משה, אשר בחרה שלא להתמודד לכנסת, מרכז המפלגה בחר בו, להובלת רשימת המפלגה בבחירות. המפלגה התמודדה עם ימינה בראשות איילת שקד וברודני הוצב במקום ה־2 ברשימה המאוחדת.

במרץ 2013 נבחר לרשימת מאה המשפיעים במגזר הדתי-לאומי של מקור ראשון.

חיים אישיים
-----------

נשוי לעינת, מורה, ואב לארבעה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוסי ברודני** בוויקישיתוף
* יוסי ברודני, ברשת החברתית פייסבוק
* יוסי ברודני, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* עדי נגר, תוכנית חיסכון, חברת החדשות, ‏איך הפכה גבעת שמואל ליעד נדל"ן פופולרי?, באתר ‏מאקו‏, 11 באוקטובר 2009
* שחר חי, גבעת שמואל: מסע עם יוסי ברודני, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 17 באוגוסט 2010
* שלומית צור, עיריית גבעת שמואל מקדמת הקמת אזורי תעסוקה "כמו ברמת החייל", באתר TheMarker‏, 23 ביולי 2011

הערות שוליים
------------

1. ↑  חזקי ברוך, יוסי ברודני נבחר לעמוד בראשות הבית היהודי, באתר ערוץ 7, 18 ביולי 2022
**אַפּוּרֶה** (בספרדית: **Apure**) היא אחת מ-23 המדינות המרכיבות את ונצואלה. המדינה, הנמצאת במערב ונצואלה, גובלת בטאצ'ירה, בברינס ובגואריקו בצפון, בבוליבר במזרח, באמסונאס בדרום, ובקולומביה בדרום ובמערב.

המדינה משתרעת על שטח של 76,500 קילומטרים רבועים. במדינה מתגוררים 459,025 תושבים (נכון ל-2011). בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא סן פרננדו דה אפורה.

היסטוריה
--------

הספרדים הגיעו לאזור במאה ה-17, כבשו אותו והוא נותר בשליטתם עד המאה ה-19.

בשנות ה-20 של המאה ה-19 האזור צורף לרפובליקת קולומביה הגדולה ולאחר שזו התפרקה ב-1830 האזור הועבר לוונצואלה. ב-1856 נוצרה באזור פרובינציית אפורה.

ב-1864, לאחר המלחמה הפדרלית, ונצואלה הפכה למדינה פדרלית והפרובינציה הפכה למדינת אפורה. בעשורים שלאחר מכן המדינה פוצלה ואחודה עם מדינות אחרות עד שבתחילת המאה ה-20 מעמדה התקבע בתור מדינה נפרדת.

כלכלה
-----

כלכלת אפורה מתבססת בעיקר על גידול מקנה וחקלאות, הכוללת בין היתר גידול קנה סוכר, שעועית וקקאו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אפורה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אפורה

הערות שוליים
------------



| מדינות ונצואלה |
| --- |
| מדינות | אמסונאס • אנסואטגי • אפורה • ארגואה • בוליבר • ברינס • גואריקו • דלטה אמקורו • ורגאס • טאצ'ירה • טרוחיו • יארקוי • לרה • מונגס • מירנדה • מרידה • נואבה אספרטה • סוליה • סוקרה • פורטוגסה • פלקון • קוחדס • קרבובו | מפת מדינות ונצואלה |
| ישויות פדרליות נוספות | הדפנדנסיות הפדרליות • מחוז הבירה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 52b6f959-14d1-4937-85b4-9e270245480b
* NKC: ge491159

 |
ד"ר **גוסטב אלפרד יוליוס מאייר** (בגרמנית: **Gustav Alfred Julius Meyer**;‏ 5 באוקטובר 1891 – 11 באפריל 1945) היה פקיד ופוליטיקאי גרמני נאצי. מאייר שימש בתפקיד ה"גאולייטר" של צפון וסטפאליה, הנשיא העליון של מחוז וסטפאליה, מושל המדינות ליפה ושאומבורג-ליפה וסגן השר לענייני השטחים הכבושים במזרח. בתפקידו כסגן השר ייצג את המשרד בוועידת ואנזה.

ביוגרפיה
--------

מאייר נולד בגטינגן, בנו של עובד מדינה פרוסי שהוצב בגטינגן בשל תפקידיו הרשמיים. המשפחה הייתה ממעמד הביניים ומקורה בעיר אסן. הוא התחנך בגימנסיה בסוסט, וסיים את לימודיו ב-1911.

בשנת 1912 הוא התגייס כצוער לצבא הקיסרות הגרמנית בגדוד חי"ר 68 (קובלנץ), ולאחר שנה קיבל דרגת לויטננט. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא לחם עם גדוד חי"ר 363 בחזית המערבית, וקיבל את צלב הברזל מחלקה ראשונה ושנייה ואת תג הפצע. באפריל 1917 הוא נפצע ונלכד על ידי הצרפתים, חוויה שלדבריו הייתה טראומטית במיוחד והותירה אותו עם שנאה כלפי צרפת. לאחר כמעט 3 שנים שוחרר מהשבי והוא עזב את הצבא בדרגת האופטמן (קפטן).

לאחר המלחמה, מאייר למד משפטים ומדעי המדינה באוניברסיטאות בון ולאחר מכן בווירצבורג. הוא סיים לימודי הדוקטורט ב-1922 והצטרף למחלקה המשפטית של חברת כרייה בגלזנקירכן. בשנת 1924, הוא הצטרף ללשכת הבונים החופשיים המקומית.

בשנת 1925 הוא התחתן עם דורותי קאפל ולזוג נולדו לו חמש בנות.

### במפלגה הנאצית

באפריל 1928 הצטרף מאייר למפלגה הנאצית. המפלגה עדיין הייתה חלשה ביותר בווסטפאליה בסוף שנות ה-20, והיו לה רק כשלוש מאות חברים בעיר גלזנקירכן בתקופה זו. בתוך פחות משנה עלה מאייר לתפקיד מנהיג קבוצות מקומיות ("אורטסגרונפלייטר") ובנובמבר 1929 הועלה לדרגת מנהיג מחוז (בצירקלייטר) של מחוז אמשר-ליפה שבמערב וסטפאליה. באותו החודש הוא גם נבחר כנציג המפלגה הנאצית היחיד למועצת העיר גלזנקירכן.

בספטמבר 1930 הוא הפך לחבר ברייכסטאג ממחוז בחירה 17, צפון וסטפאליה, וב-31 בינואר 1931 לגאולייטר של צפון וסטפאליה. ב-14 בספטמבר 1932, הוא נבחר ללנדטאג הפרוסי. לאחר עליית הנאצים לשלטון ב-1933, מונה מאייר למושל הרייך של מדינות ליפה ושאומבורג-ליפה. ב-4 בנובמבר 1938 הוא מונה לנשיא העליון (אוברפרזידנט) של המחוז הפרוסי של וסטפאליה, ובכך איחד תחת שליטתו את המפלגה והמשרדים הממשלתיים הגבוהים ביותר בתחומי השיפוט שלו. הוא הועלה לדרגת אס אה – גרופנפיהרר ב-20 באפריל 1936 ול-SA – אובר-גרופנפיהרר ב-9 בנובמבר 1938.

ב-6 בספטמבר 1939 התמנה מאייר לראש המינהל האזרחי במערב. ב-17 ביולי 1941 הפך למנכ"ל המשרד וסגנו של אלפרד רוזנברג במשרד הרייך לשטחים המזרחיים הכבושים. מאייר היה אחראי על מחלקות החוץ, האדמיניסטרציה והכלכלה. בתפקידו במזרח הוא השתמש בעובדי כפייה, בעיקר יהודים, למגוון עבודות.

ב-20 בינואר 1942 השתתף מאייר, כנציגו של רוזנברג, בוועידת ואנזה שנקראה לדון בפתרון הסופי. ב-16 בנובמבר אותה שנה, הוא מונה לנציב ההגנה של הרייך עבור הגאו שלו, וב-25 בספטמבר 1944 הוא הפך למפקד כוחות הפולקסשטורם באזור.

ב-11 באפריל 1945 נמצא מאייר מת ליד נהר וזר. ככל הנראה הוא התאבד בעקבות תבוסת גרמניה במלחמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלפרד מאייר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007599139405171
* GND: 129440450
* ISNI: 0000 0001 1068 810X
* LCCN: n2007057581
* NLP: a0000001846945
* SUDOC: 17984878X
* VIAF: 67545711
* WorldCat: lccn-n2007057581

 |
**עודד נפחי** (נולד ב-27 במאי 1971) הוא איש תוכן, יזם וחוקר. נפחי הוא אחד ממקימי גלגלצ, ניהל את גלגלצ ואת ערוץ הילדים וייסד שתי חברות הזנק הירו מדיה וואליס.

ביוגרפיה
--------

עודד נפחי נולד בתל אביב לרות ממקימות מכון רודי לפסיכולוגיה ואביקם, איש תעשיית הדפוס. בצעירותו היה ממקימי שבט הצופים רמת אביב ג'. את שירותו הצבאי עשה בגלי צה"ל.

### תקשורת

ב 1990 החל את הקריירה שלו ברדיו. נפחי שימש כמפיק הראשי של גלי צה"ל וחתום על הפקות שונות ביניהן "שוב יוצא הזמר", גרסאות רוק לשירי עבריים קלאסיים אשר הפיק עם תמר מרום וסדרת מסיבות גיוס. לקראת סוף שירותו הצבאי, יחד עם ארז טל ומשה שלונסקי, הקימו את גלגלצ. בשנת 1994, לאחר עזיבת המנהל הראשון של גלגלצ נועם אבירם, מונה למנהל גלגלצ. בתקופה זו, התחנה שילשה את כמות המאזינים והפכה לתחנת המוזיקה המצליחה בישראל.

בשנת 1995 הצטרף לערוץ הילדים כעורך התוכנית "עולמו של הוגו". בשנת 1996 מונה נפחי לעורך ראשי של ערוץ הילדים. בתקופה זו הקים גם את אתר וקהילת ערוץ הילדים. בהמשך, נפחי מונה למנהל תוכן של חברת האם של ערוץ הילדים נגה תקשורת ובמסגרת זו שם דגש על יצירת סדרות מתוסרטות, נפרד מרבים מכוכבי הערוץ והיה בין מובילי המיתוג מחדש של ערוץ הילדים כ"מקום האמיתי". 
נפחי יצר גם את התוכנית "קיץ על החוף" ברשת וערך את "מהקליפיה באהבה" עם אברי גלעד.

### יזמות ומחקר

בשנת 1999 פרש מערוץ הילדים וייסד את חברתו הראשונה ואליס. החברה הקימה רשת חברתית סלולרית מבוססת מיקום. המערכת זכתה להצלחה באירופה ואומצה כפתרון החברתי הרשמי של רשת וודאפון.
בשנת 2003 נמכרה ואליס לחברת אקסיס.
בשנת 2005 חבר לשותפיו מואליס בחברת הירו מדיה. הירו מדיה זכתה פעמיים להיכלל בין 20 החברות הצומחות ביותר באירופה וניהלה קמפיינים במחזורים של מאות מיליוני דולרים. בשנת 2020 נמכרה חברת הירו מדיה. נפחיצחתום על ארבעה פטנטים טכנולוגיים בתחום מכרזים בזמן אמת.
בשנת 2023 חבר לגיורא חמיצר ויחד זכו במכרז של רשת טיקטוק לסדרת דרמה והעלו בטיקטוק את איחוד השמינייה. הסדרה זכתה ללמעלה מ-100 מיליון צפיות ולביקורות חיוביות.

נפחי חוקר בתחומי הפילוסופיה המעשית ובמיוחד ביחסי הגומלין בין טכנולוגיה לתוכן. מספר מאמרים פרי עטו התפרסמו וביניהם ניתוח של מערכות המלצה מבוססות רגשות, סיבות לירידת הצפייה בסטרימניג ומנגוני קבלת רעיונות חדשים.

### חיים אישיים

עודד נשוי לדפנה ואב לבן ובת.

קישורים חיצוניים
----------------

* מאמרים של עודד נפחי
* מחקר של MIT על מערכת ואליס
* "שוב יוצא הזמר" ביו טיוב
* עולמו של הוגו, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* "מהקליפיה באהבה" ביו טיוב
* "עולמו של הוגו" ביו טיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  "אבו נפחי", מעריב, זמן תל אביב, 8.9.1995
2. ↑  האדמינים - הארץ, קפטן אינטרנט, 2.12.1997
3. ↑  הצלחת המערכת תוארה בספרו של האוורד ריינגהולד smart mobs
4. ↑  דודי גולדמן, כנגד כל הסיכויים, באתר ynet, 31 ביולי 2001
5. ↑  Celltrex and Valis to merge - Globes, en.globes.co.il, ‏2003-01-06 (באנגלית)
6. ↑
7. ↑  Google Patents, patents.google.com
8. ↑  אתר למנויים בלבד חגית גינזבורג, גיורא חמיצר: "אם הסדרות שלי היו כל כך משפיעות, היינו עם 80 מנדטים בשמאל", באתר הארץ, 22 ביוני 2023
9. ↑  Oded Napchi, Content Recommendations and the Creation of Emotions, Boxes and Arrows, ‏2018-10-24 (באנגלית אמריקאית)
10. ↑    
שגיאות פרמטריות בתבנית:צ-מאמר   
פרמטרי חובה [ מחבר ] חסרים {{{מחבר}}}, Transitioning Media in a Post COVID World, **The Economics of Information, Communication, and Entertainment**, 2022 doi: 10.1007/978-3-030-95330-0
מגוון שצ'ירין של היום (טוקיו אגוטה)
 תנור שצ'ירין בסוף תקופת אדו (מוזיאון פוקאגאווה אדו)
 שיצ'ירין וסורי פסיפי לצליה בפחם עץ (סאנמה), המעורר תמונה סתווית יפנית
 גריל ברזל יצוק היבאצ'י צפון אמריקאי
**שצ'ירין** (ביפנית: **七輪**; מילולית "שבעה גלגלים") הוא גריל פחמים יפני קטן.

אטימולוגיה
----------

שצ'ירין הוא מילה מורכבת המורכבת מהתווים **七** ( shichi או nana, "שבעה") והתו **輪** (rin או wa, "גלגל", "לולאה" או "טבעת"). סיפור פופולרי קושר את ה"רין" במילה שיצ'ירין לערך המטבע של תקופת אדו, מטבע האחד - רין (אם כי אות שונה, **厘**). מספרים שהשצ'ירין היה דרך משתלמת לבשל ארוחה מכיוון שכמות הפחמים שהייתה הדרושה לכל הדלקה עלתה רק שבעה רין.

תיאור
-----

השצ'ירין הוא תנור בישול קל משקל, קומפקטי וקל להזזה. רוב השצ'ירינים המודרניים מיוצרים מגושים מוצקים של אדמה דיאטומית שנכרתה ממרבצים. גושי אדמה אלה נחצבו לאחר מכן ביד או עוצבו במכונה לפני שהותכו בכבשן והודבקו בחומרי מתכת. חלק מהשיצ'ירין מיוצרים עם מבנה קרמי כפול מבפנים ומבחוץ.

פחם עץ משמש בעיקר לדלק. אומרים ששצ'ירין מיוצר בערך באותו אופן היום כמו בתקופת אדו, אם כי גם גרסאות קרמיקה וגם גרסאות של אדמה דיאטומית היו נפוצות. הצורה היא בעיקרה גלילית, מרובעת או מלבנית, וגם הגודל משתנה. באזור קנסאי הם ידועים גם בשם kanteki.

"היבאצ'י" צפון אמריקאי
----------------------

באמריקה הצפונית, תנורים קטנים לבישול ברביקיו הדומים לשצ'ירין מכונים היבאצ'י או "בסגנון היבאצ'י", אשר ביפנית מתייחס למכשיר חימום קטן שאינו משמש בדרך כלל לבישול. הוצע ההסבר שהגרילים הללו שווקו באופן מבלבל כ"היבאצ'י" כאשר הם הוצגו באמריקה הצפונית. המילה "היבאצ'י" משמשת גם (בצורה שגויה) בחלקים מסוימים של ארצות הברית, כדי להתייחס לבתי סטייקים יפניים או למסעדות טפניאקי של "צלחת ברזל".

שימוש
-----

פחם משמש בדרך כלל כדלק לשצ'ירין. לבישול בחוץ משתמשים בפחם שחור. כשהוא בתוך הבית, בינצ'ו-טאן עדיף. בינצ'ו-טאן הוא סוג של פחם לבן, שמפיק פחות ריח בעת השריפה ויכול להמשיך לבעור בחום במשך זמן רב יותר. יש לו גם פחות סיכוי להתלקח בצורה מסוכנת. כחלופה זולה יותר, ניתן להשתמש בפחם נסורת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שצ'ירין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "七輪". *Gogen yurai jiten*. 語源由来辞典. נבדק ב-1 באוגוסט 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  *THE MAKING （７８）七輪ができるまで* (באנגלית), אורכב מ-המקור ב-2021-12-14, נבדק ב-2021-10-01
3. ↑  「大野城市歴史資料展示室解説シート民俗No.14　民具１（食生活にかかわる民具）」大野城市教育委員会 (אורכב 02.10.2011 בארכיון Wayback Machine)
4. ↑  英語の「Hibachi」は火鉢じゃなかった exciteニュース 2005年6月2日
סמליל המדרשהסמליל המדרשה
**מדרשת בת-ציון** היא מדרשה תורנית לנשים בשכונת קריית משה שבירושלים, מיסודה של ישיבת 'מרכז הרב'. המסלול העיקרי בה הוא שיעורים לבנות שירות לאומי, מסלול שקודם לכן לא היה קיים בירושלים. המדרשה נקראת על שם בת ציון גנץ, ביתו של הרב זוסמן ריגר ואחייניתם של הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא והרב שלום נתן רענן.

המדרשה נוסדה בשנת תשס"ט על ידי הרבנית יפה מגנס, שהקימה ועמדה בראש האולפנית בת"א עם בעלה הרב יהושע מגנס. בראשות המדרשה עומדת הרבנית תניה אביב ובנשיאות הרבנית יפה מגנס.

המדרשה ומחנכת לאור משנתם של הראי"ה קוק וממשיכי דרכו. כל צוות הרבנים במדרשה מלמד או לומד בישיבת מרכז הרב. נלמדים בה אמונה, הלכה, חסידות, תנ"ך, מידות והבית היהודי.

מסלול השילוב של המדרשה מוכר על ידי האגודה להתנדבות ועמינדב.

במדרשה לומדות כ־45 בנות. צוות המדרשה כולל גם את הרבנית ציפי אברמסון, הרבנית אורנה שנדורפי, הרבנית תניה אביב, הרב חיים שטיינר הרב איתן שנדורפי הרב יהושע מגנס, הרב אופיר פריד והרב שמיר שיינטופ. בין השנים תש"ע–תשע"ה לימד הרב יונתן דון יחיא (כיום רבו של מושב הזורעים).

הלימוד כולל: לימוד בחברותות, ימי עיון, מדי פעם שבתות בצוותא, סיורים, סדנא בכתיבה יוצרת ואומנות, מעגלי שיח קבוצתיים ואישיים, שו"ת שבועי.

במדרשה מתקיימים גם ימי עיון לכלל ציבור הנשים. המדרשה נמצאת ברחוב דגל ראובן בשכונת קריית משה בירושלים.

מנהל המדרשה הוא הרב יוני אביב ר"מ בישיבת הדרום ובמורשת יעקב ומעורכי ספרי 'מורשה' שחיבר הרב אברהם שפירא.

קישורים חיצוניים
----------------

* מדרשת בת-ציון באתר עמינדב
* מדרשת בת ציון באתר אחד לאחד(הקישור אינו פעיל)
* באתר רשם העמותות.
פרט מתוך אמנת ירושלים
**אמנת ירושלים** היא הצהרת אמונים של מדינת ישראל לעיר ירושלים שנחתמה ביום ירושלים, 31 במאי 1992, כ"ח באייר ה'תשנ"ב, במלאת 25 שנה לירושלים המאוחדת במשכן הנשיא בירושלים.

בין החותמים על האמנה: נשיא המדינה חיים הרצוג, ראש הממשלה יצחק שמיר, הרמטכ"ל אהוד ברק, הרבנים הראשיים לישראל אברהם אלקנה כהנא שפירא והרב מרדכי אליהו, נשיא בית המשפט העליון מאיר שמגר, יו"ר מפלגת העבודה יצחק רבין וראש העיר ירושלים טדי קולק.

האמנה חוברה ביוזמת המשרד לענייני ירושלים על ידי השופט פרופ' מנחם אלון, ששיבץ בה פסוקים ומדרשים מהמקורות היהודים.

בעיתון החרדי יתד נאמן נכתב נגד החתימה על האמנה. גם ראש עיריית ירושלים טדי קולק התנגד לאמנה מטעמים פוליטיים, אך לבסוף חתם על האמנה. ביום ירושלים 1993 נחתמה האמנה שוב בבית הנשיא עזר ויצמן עלי ידי נציגיהם של 1,300 קהילות יהודיות מ-70 מדינות מרחבי העולם. האמנה נחתמת מחדש באירועים שונים ומוצגת בטרקלין שאגאל אשר במשכן הכנסת, בסמוך למגילת העצמאות.

מגילת האמנה המוצגת בטרקלין שאגאל בכנסת
מתוך האמנה:

> 
> ירושלים השלום והשלווה ישרו בה שאלו שלום ירושלים ישליו אוהביך יהי שלום בחילך שלווה בארמנותיך וממנה בשורת השלום יצאה ותצא לבאי עולם וכתתו חרבותם לאיתים וחניתותיהם למזמרות לא ישא גוי אל גוי חרב ולא ילמדו עוד מלחמה ואמרו חכמינו עליהם השלום אין הקדוש ברוך הוא עתיד לנחם את ירושלים אלא בשלום - ממקום זה הננו שבים וקוראים את השבועה "אם אשכחך ירושלים תשכח ימיני תדבק לשוני לחכי אם לא אזכרכי אם לא אעלה את ירושלים על ראש שמחתי" ובכל זאת אנחנו כורתים אמנה וכותבים וארשנוך לנו לעולם וארשנוך באמונה בצדק ובמשפט בחסד וברחמים
> 
> 
> 
> 

אליעזר ויסהוף יצר את העיטורים שבמגילת אמנה, ואשתו אריאלה עצבה את האותיות וכתבה את המגילה.

קישורים חיצוניים
----------------

- ויקיטקסט אמנת ירושלים, באתר ויקיטקסט

* יצירות אומנות במשכן הכנסת ומידע על האמנה באתר הכנסת
* מדליה ממלכתית לציון האמנה(הקישור אינו פעיל) של החברה הישראלית למדליות ולמטבעות

הערות שוליים
------------

1. ↑  נח זבולוני, החרדים מצטרפים לטדי קולק: אמנת ירושלים מיותרת, דבר - חדשות 02/06/1992
2. ↑  נתן רועי ונח זבולוני, "לגבי ירושלים אין מחלוקת בעם, כי ירושלים אינה נושא למיקוח", דבר - חדשות 20/05/1993
3. ↑  עמיעד טאוב, לשמור על ירושלים, דתילי 02/12/2009
**יקותיאל גינצבורג** (באנגלית: **Jekuthiel Ginsburg**; ט' באלול ה'תרמ"ט, 15 באוגוסט 1889 – י"ב בתשרי ה'תשי"ח, 7 באוקטובר 1957) היה מתמטיקאי יהודי-אמריקאי בולט והיסטוריון של המתמטיקה. ראש המכון של ישיבה יוניברסיטי בניו יורק.

קורות חיים
----------

נולד בליפניק שבווהלין, אחיהם של הסופר והמחנך שמעון גינצבורג והמתרגם פסח גינזבורג. כמו אחיו קיבל חינוך מסורתי בחדר המתוקן של אביהם, והשלים את לימודיו כאוטודידקט. בנערותו למד לימודים תורניים ועברית. בגיל 23 היגר לארצות הברית ובה למד לימודים כלליים. הוא התפרנס כמורה לעברית ובמקביל החל לפרסם מאמרים בעיתונות העברית האמריקאית, טור קבוע שלו בעיתון הדואר בשם 'שיחות חולין מעולם המדע' שהיה שזור בפולקלור יהודי, תרם לפרסומו.

ב-1926 התמנה כפרופסור למתמטיקה באוניברסיטת קולומביה וב-1932 התמנה לתפקידו בישיבה יוניברסיטי בניו יורק. הוא יסד את הרבעון המתמטי Scripta Mathematica (אנ') והיה עורכו במשך 25 שנה. כתב עת זה נחשב בשעתו לכתב העת המתמטי היחיד בעולם שנכתב בידי מומחים עבור הדיוטות, והקנה לגינצבורג פרסום עולמי.

בראשית שנות ה-20 של המאה ה-20 חתם על חוזה ספרותי שאפשר שלו לשלב בין אהבתו לשפה העברית לעבודתו המתמטית ואהבתו להוראת המתמטיקה, הוצאת שטיבל פרסמה כי יכתוב עבורה את "תולדות המתמטיקה הכללית והיהודית" בשישה כרכים. הוא פרסם כמה פרקים לדוגמה מעבודתו זו, אך היא לא הושלמה.

פרופסור גינצבורג היה חבר האקדמיה הניו יורקית למדעים (אנ') ובאגודות רבות להיסטוריה ולמתמטיקה.

הלל פורסטנברג הוא אחד מתלמידיו.

נפטר בי"ב בתשרי ה'תשי"ח, 7 באוקטובר 1957.

כתביו
-----

* **כתבים נבחרים** (מבחר ממאמריו על חיי מתמטיקאים יהודים), תל אביב וירושלים: מ' ניומן, 1960

* **mit David Eugene Smith**: History of Mathematics in America before 1900, MAA, Carus Mathematical Monographs, 1930, Archive
* **mit David Eugene Smith**: Numbers and Numerals, Columbia University Teacher's College 1937

לקריאה נוספת
------------

* יצחק גולדשלג, אזכרה: מחברים שנפטרו בשנת תשי"ח; **יקותיאל גינצבורג**, בתוך: ארשת: ספר שנה לחקר הספר העברי, כרך א, עמ' 493.

קישורים חיצוניים
----------------

* יקותיאל גינצבורג (1889-1957), דף שער בספרייה הלאומית

* Carl B. Boyer ,"Jekuthiel Ginsburg (1889-1957)", Isis 49, no. 3 (Sep. 1958): 335-336.

* 
* 

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007276057905171
* BnF: cb11177331q (data)
* ISNI: 0000 0000 8211 2727
* LCCN: n79127004
* NTA: 241452848
* SNAC: w6d220x3
* SUDOC: 168121123
* Trove: 1168487
* VIAF: 28358299
* WorldCat: lccn-n79127004

 |
**סבטוסלב אטנאסוב דיאקוב** (בבולגרית: **Светослав Атанасов Дяков**; נולד ב-31 במאי 1984) הוא כדורגלן עבר בולגרי ששיחק בעמדת הקשר.

קריירת מועדונים
---------------

דיאקוב התחיל את הקריירה שלו בפירין ובשנת 2005 חתם בפירין 1922. ב-18 ביוני 2008, דיאקוב חתם בלוקומוטיב סופיה לשלוש שנים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון ב-9 באוגוסט 2008, בהפסד 0–1 נגד מיניור פרניק. את העונה הוא סיים עם 24 הופעות נוספות ללא שער. ב-6 בנובמבר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 0–3 נגד סילבן 2000.

ב-4 ביוני 2011 חתם בלודוגורץ ראזגרד לאחר שסיים את חוזהו בסופיה. ב-6 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בתיקו 0-0 נגד לוקומוטיב פלובדיב. ב-19 במאי 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 0–4 נגד קליאקרה קווארנה. בעונתו הראשונה במועדון זכה באליפות וגביע ראשונים בתולדות המועדון. ב-18 ביוני 2013 ענד לראשונה את סרט הקפטן. ב-3 באוקטובר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בזירה האירופית בניצחון 0–3 נגד דינמו זאגרב בשלב הבתים של הליגה האירופית. בשנת 2013 זכה בתואר "קשר העונה" בליגה הבולגרית.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-14 בפברואר 2012, דיאקוב זומן לראשונה לסגל נבחרת בולגריה. ב-28 בפברואר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד הונגריה במשחק ידידות כאשר דיאקוב בישל את השער לזכות בולגריה. ב-11 בספטמבר 2012, דיאקוב הורחק בניצחון 0–1 נגד ארמניה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014 כאשר דיאקוב קיבל צהוב שני. בפברואר 2015 מונה לקפטן הנבחרת.

תארים
-----

לודוגורץ ראזגרד
* ליגת העל הבולגרית (10): 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020, 2020/2021.
* הגביע הבולגרי: 2011/2012, 2013/2014
* הסופר קאפ הבולגרי (4): 2012, 2014, 2018, 2019

אישיים
* קשר העונה בליגת העל הבולגרית: 2013, 2014

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
**עמוס (מוני) בן-דוד** (ז' בחשוון תש"ז, 1 בנובמבר 1946 – ט"ו בתשרי תשל"ד, 11 באוקטובר 1973) היה מפקד גדוד בחטיבה 679 שנפל במלחמת יום הכיפורים. על לחימתו עוטר בעיטור העוז.

ביוגרפיה
--------

עמוס בן דוד נולד בתל עדשים, בכור ללאה, ילידת תל עדשים ולשמחה (סיומי) שעלה בצעירותו. אמו הייתה חברה בהגנה ולאחר מכן בצבא הבריטי, ואביו היה בנוטרות ולאחר מכן בצבא הבריטי, שם נפגשו הוריו. לבן-דוד שתי אחיות צעירות. בהיותו כבן 5 עברה משפחתו לעפולה, שם התגוררו עד לגיוסו לצה"ל. בעפולה למד בבית הספר היסודי "יזרעאל" ובבית ספר התיכון המחוזי.

### שירות צבאי

בנובמבר 1964 התגייס לצה"ל והתנדב לצנחנים. הוא סיים מסלול בצנחנים ויצא לקורס קצינים, אך את ההשלמה החיילית עשה בקורס קציני שריון והוסב לחיל השריון. לאחר מכן סיים גם קורס מפקדי פלוגות. במלחמת ששת הימים לחם בשומרון. לאחר מלחמת ששת הימים השתתף בפעולת כראמה, שם גם נפגע הטנק עליו לחם.

### לאחר השירות

במהלך שירותו הצבאי התחתן בן דוד, ולאחר שחרורו עברו לגור בנהלל. עם השחרור החל לעבוד כנהג באגד, ובמקביל החל ללמוד בשנת 1971 גאוגרפיה וסוציולוגיה באוניברסיטת חיפה. במהלך תקופה זו הגה בן דוד רעיון להקמת יישוב קהילתי חדש וגם החל לפעול להקמתו, אך יוזמתו נקטעה עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים. לאחר נפילתו המשיכה היוזמה על ידי אחרים, והפכה ברבות הימים ליישוב תמרת.

מלחמת יום הכיפורים
------------------

ביום הכיפורים (6 באוקטובר) הוזעק בן-דוד טלפונית להגיע לימ"ח החטיבה במחנה יפתח. בבוקר ה-7 עלה כמפקד פלוגה עם עיקר הכוח של החטיבה בפיקוד אורי אור, עמם לחם בקרב על נפח. ב-8 באוקטובר השתתף בבלימת ההתקפה הסורית על נפח. במהלך הקרב נפל מפקד הגדוד, אמנון רימון, ובן-דוד המשיך לפקד על הגדוד בהמשך הקרב.

בצהרי ה-9 באוקטובר נשלח בן-דוד בראש כוח בן 2 טנקים לסייע לפלס"ר 7 שנקלעה למארב של קומנדו סורי בסמוך לכפר בוקעתא. בן-דוד נע דרך קוי הסורים אל שטח המארב שם נלחם כנגד הקומנדו הסורי, תוך שהטנק עליו פיקד סופג פגיעות של רקטות נ"ט. לאחר שהניס את החיילים הסורים חילץ על גבי הטנק את הפצועים מהקרב, וחבר חזרה לכוחות חטיבה 679 שם סייע בכיבוש רמת'ניה.

ביום 11 באוקטובר פיקד על גדוד 289 בקרב ההבקעה אל תוך סוריה. במהלך הקרב נפגע הטנק עליו פיקד פגיעה ישירה בצריח מפגז סורי. בן-דוד, קצין הקישור הארטילרי וינוגרד והטען קשר של הטנק נהרגו במקום.

לאחר נפילתו הובא לקבורה זמנית בנהריה.

חיים אישיים
-----------

היה נשוי לרוני, ילידת נהלל אותה הכיר במהלך טיול במדבר יהודה בזמן שרותו הצבאי. עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים התגוררו הזוג בבית שבנה בנהלל. הותיר אחריו 2 ילדים - צור (בן 6) ושני (בת שנה). כשנה לאחר נפילתו נטמן בבית העלמין בנהלל.

הנצחה
-----

בן דוד הונצח על גבי:

* האנדרטה לבני המקום שנפלו במערכות ישראל - נהלל
* האנדרטה לזכר הנופלים במערכות ישראל - עפולה
* יד לנופלים במלחמות ישראל - תל עדשים
* האנדרטה לחללי חטיבה 679
* יד לשריון לטרון
* אתר ההנצחה לתלמידי אוניברסיטת חיפה ועובדיה שנפלו במערכות ישראל - חיפה
* בית יד לבנים בעפולה

קישורים חיצוניים
----------------

* רס"ן עמוס בן-דוד ז"ל עיטור העוז, באתר הגבורה
* רב סרן עמוס בן דוד באתר "יזכור"
* עמוס בן-דוד, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑
**מועדון כדורגל עירוני מודיעין** היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר מודיעין, המשחקת בליגה א'. המועדון נוסד בשנת 2009, בעונת 2011/2012 העפיל לליגה ב' לראשונה בתולדותיה ובעונת 2021/2022 העפיל בפעם הראשונה לליגה א'.

היסטוריה
--------

### ההקמה וליגה ג'

הקבוצה הוקמה בשנת 2009 ביזמת תושב העיר עיתונאי הספורט לשעבר בידיעות אחרונות דוד בן שימול וראש עיריית מודיעין מכבים רעות חיים ביבס, ומשחקה הראשון אי פעם התקיים בספטמבר 2009, במשחק נגד מכבי שגב שלום בליגה ג', שם היא ניצחה 1–5 בסיבוב השני של גביע המדינה לעונת 2009/2010.

בעונתה הראשונה בליגה (2009/2010) סיימה מודיעין במקום השישי עם 23 נקודות ב-16 משחקים. בעונתה השנייה סיימה מודיעין במקום הרביעי עם 52 נקודות ב-24 משחקים. בעונתה השלישית (2011/2012) סיימה מודיעין במקום הראשון ולקחה את האליפות עם 79 נקודות ב-28 משחקים ועלתה לליגה ב'. באותה עונה שברה מודיעין שיא כשניצחה את הפועל רמלה בתוצאה הגבוהה 0–21.

### ליגה ב'

בעונתה הראשונה של מודיעין בליגה ב' (2012/2013) סיימה במוקם השביעי ובעונתה השנייה סיימה במקום הרביעי והעפילה לפלייאוף העלייה לליגה א' שם ניצחה הקבוצה 0–1 את בית"ר גבעת זאב, אך בסיבוב השני הפסידה 0–1 להפועל רהט מה שהשאיר אותה בליגה ב'. בעונתה השלישית סיימה מודיעין במקום השני, מרחק ארבע נקודות בלבד מבני אילת שעלתה על חשבונה לליגה א'. בעונת 2015/2016 וגם בעונה שאחריה סיימה מודיעין במקום החמישי. בעונת 2017/2018 סיימה הקבוצה במקום השמיני ובעונה שאחריה סיימה במקום השביעי. בעונת 2019/2020 סיימה מודיעין במקום ה-11, הנמוך ביותר אליו הגיעה בליגה ב'.

בקיץ 2020 ולקראת עונת 2020/2021, קנתה עירוני מודיעין 12 שחקנים חדשים, ביניהם שלומי ארבייטמן (העונה כונתה על ידי האוהדים כ"עונת הגלאקטיקוס"), במטרה להעפיל לליגה א'. העונה נפתחה רק בחודש דצמבר והוקפאה בגלל התפשטות נגיף קורונה. ב-9 במרץ 2021 הוחזרה הליגה ומודיעין סיימה במקום הרביעי בבית א'.

את עונת 2021/22 סיימה עירוני מודיעין במקום הראשון בליגה ב' דרום ב' והעפילה לראשונה בתולדותיה לליגה א'. ההישג הגיע לאחר ניצחון בתוצאה 0–2 במחזור האחרון של הפלייאוף, ב-2 באפריל 2022, על מכבי עירוני נתיבות, שהחזיקה עד למשחק במקום הראשון. 

### ליגה א'

בעונתה הראשונה של עירוני מודיעין בליגה א' (2012/2013) סיימה במוקם ה- 11, לאחר שהשתתפה במאבקי תחתית. 
מאמנה של הקבוצה - שי מאור - התפטר במהלך עונה זו והפך להיות מנהל מקצועי, אותו החליף כדורגלן העבר חיים לוי.

אצטדיון
-------

אצטדיונה הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון עירוני מודיעין, המשמש את קבוצת הבוגרים ומכיל כ-500 מקומות ישיבה. לאחר העפלתה של מודיעין לליגה הוחלט לשפץ את המגרש: להחליף את הדשא ולהקים עמדת שידור.

ראו גם
------

* בנות עירוני מודיעין

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* עירוני מודיעין באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  בגלל שמסי לא שיחק, באתר דאבל פס, 24 באוקטובר 2011
2. ↑  אבירם שקד, זה סופו של כל חלום, באתר "מודיעין ניוז", 8 במאי 2014
3. ↑  יונתן גינזבורג, ‏לראשונה בתולדותיה: מודיעין העפילה לליגה א', באתר ONE‏, 2 באפריל 2022
4. ↑  מודיעין NEWS, מאמן עירוני מודיעין סיים את תפקידו, **כתבי מודיעין NEWS**

| ליגה א' דרום בכדורגל - עונת 2023/2024 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| הפועל אשדוד • הפועל כפר שלם • מכבי יבנה • הפועל הרצליה • מ.ס. דימונה • הפועל בקעת הירדן • הפועל מרמורק • שמשון תל אביב • ירמיהו חולון • עירוני מודיעין • מכבי עירוני אשדוד • שמשון כפר קאסם • מכבי שעריים • הפועל לוד • מכבי קריית מלאכי • בית"ר נורדיה ירושלים |

 |
**בארץ'** (בהונגרית: **Barcs**) היא עיר במחוז שומוג' בהונגריה. העיר מוקפת בפארק הלאומי של דנובה-דראווה (אנ'). פירוש שם העיר בהונגרית הוא "מרגמה".

היסטוריה
--------

בארץ' מוזכרת לראשונה במסמכים היסטוריים שנכתבו בין השנים 1389–1417. הטירה שבמקום מוזכרת לראשונה במסמכים משנת 1460. בעלי האדמות באזור באותה תקופה היו אצילים מקומיים. ב-1480 נפטר בעל האדמות בלא להותיר יורשים, ואדמות היישוב הועברו לבית המלוכה ההונגרי, אשר העניק אותן למשפחת אצולה אחרת. מסמכי מיסוי משנת 1500 מעידים על שינוי נוסף של הבעלות על הקרקע ועל העברתה לידי משפחת אצולה אחרת. באמצע המאה ה-16 נכבש האזור על ידי האימפריה העות'מאנית וממפקד אוכלוסין ומיסוי שביצעו פקידי האימפריה ב-1566 עלה כי ביישוב יש 46 בתים. בשנת 1664 נכבש האזור שוב על ידי הונגריה. בקרבות שהתחוללו בעת הכיבוש, נשרפה הטירה המקומית.

במרידות אביב העמים של 1848 כבשו את בארץ' מורדים קרואטים למשך מספר שבועות, עד שהובסו על ידי כוחות האימפריה האוסטרו-הונגרית. בשנת 1857 חרבו חלקים גדולים של העיירה בשריפה.

הבניין העתיק ביותר הקיים ביישוב כיום, להוציא הטירה, הוא בניין בסגנון נאו-קלאסי מתחילת המאה ה-19, שבמקור יועד לשמש כמחסן סחורות שהועברו על הנהר דראווה. הוא נחשב בית היסטורי על פי חוק.

בתחילת המאה ה-20 חיו בעיירה כ-6,500 תושבים, כשני שלישים מהם הונגרים, כרבע מהם גרמנים, וכן מאות יהודים ומאות קרואטים. כ-80% מתושבי העיירה היו קתולים.

לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בארץ' בשטח יוגוסלביה. בשנת 1928 הוענק לה מעמד של עיר.

קהילה יהודית
------------

ב-1941 חיו בעיר כ-300 יהודים מתוך כ-7,000 תושביה. רוב היהודים היו סוחרים ובעלי מלאכה, והקהילה היהודית השתייכה לזרם הנאולוגי. בתקופת מלחמת העולם השנייה גויסו גברים יהודים רבים מהעיר לשרות העבודה.

בשנת 1944 חיו בעיר 284 יהודים ובאפריל של אותה שנה הוקם גטו בעיר ויהודי האזור נכלאו בו, וכן 1,580 יהודים ממחוזות ומיישובים הונגריים סמוכים. במאי גורשו יהודים אלה לאושוויץ.

ילידי המקום
-----------

* **מרתה גרגיי** (במקור **לוסטיג**, 1913–1973) הייתה סופרת יהודייה-הונגרייה, סופרת נוער, עורכת.
* **יאנוש טאוס** (1911–1988) היה פוליטיקאי יהודי-הונגרי, שר בממשלת הונגריה, חבר באספה הלאומית ההונגרית.

לקריאה נוספת
------------

* אלכסנדרה לוסה, בארץ', **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך III, עמ' 316), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בארץ'** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בארץ'
* בארץ' (Barcs), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם

הערות שוליים
------------

1. ↑  דף הקהילה בארץ' מתוך מפקד קהילות הונגריה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007559923005171
* GND: 4408802-4
* LCCN: n85084266
* MusicBrainz: 5fc74c22-4666-45a0-96da-ce1d590e6985
* NKC: ge1096484
* VIAF: 147809332
* WorldCat: lccn-n85084266

 |
**דייגו מנואל ז'אדון דה סילבה מוריירה** (בפורטוגזית: **Diego Manuel Jadon da Silva Moreira**; נולד ב-6 באוגוסט 2004 בלייז' שבבלגיה) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת אולימפיק ליון.

חיים אישיים
-----------

אביו הוא כדורגלן נבחרת גינאה ביסאו בעבר אלמאמי מוריירה (אנ').

קריירת מועדונים
---------------

מוריירה גדל במחלקות הנוער של סטנדרד לייז' ובנפיקה ליסבון. ב-13 במאי 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של בנפיקה ליסבון, בניצחון 2-0 על פאסוס די פריירה במסגרת המחזור ה-34 בליגת העל הפורטוגלית לעונת 2021/2022. זו הייתה הופעתו היחידה בקבוצה.

ב-1 ביולי 2023 חתם מוריירה בצ'לסי מהפרמייר ליג.

קריירה בינלאומית
----------------

מוריירה נכלל בסגל נבחרת פורטוגל עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דייגו מוריירה** בוויקישיתוף
* דייגו מוריירה, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  Moreira signs for Chelsea באתר הרשמי של צ'לסי, 1 ביולי 2023 (באנגלית)
2. ↑  Diego Moreira chamado aos Sub-21 באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל הפורטוגלית, 18 ביוני 2023 (בפורטוגזית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"דייגו מוריירה"**.
**ביסקו הַטוֹרי** (נולדה ב-30 באוגוסט 1975 במחוז סאיטאמה ביפן) היא אמנית מאנגה (מנגקה) יפנית. ניתן לסווג את מרבית עבודותיה כ"שוג'ו", מאנגה המיועדת לילדות או לנערות. הטורי עובדת בהוצאת הקוסנשה.

עבודת המאנגה הראשונה של הטורי ביסוקי פורסמה במגזין לה לה בשנת 1999 והייתה סיפור קצר בן 40 עמודים. בשנת 2001 פרסמה לראשונה עבודה ארוכה במסגרת לה-לה. יצירה זו עסקה בנערה חולת לב, המעוניינת להינשך על ידי ערפד, על מנת להפוך לערפדית (בעלת חיי נצח) בעצמה. ב-2002 החלה לפרסם את הסדרה שהקנתה לה את פרסומה, Ouran High School Host Club, העוסקת בנערה אשר מצטרפת למועדון נערים אקסקלוסיבי בבית ספר יוקרתי. עד היום, נמכרו כמה מיליוני עותקים מספרי הסדרה, שמספר העמודים המצטבר שלהם עומד על מעל ל-1000. מאז אפריל 2006 מופקת גם סדרת אנימה על בסיס ספרי הסדרה.

קישורים חיצוניים
----------------

* ביסקו הטורי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ביסקו הטורי, ברשת החברתית Goodreads

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007403025505171
* BnF: cb150884356 (data)
* ISNI: 0000 0000 5523 0269
* LCCN: no2007122207
* NDL: 00865274
* NLK: KAC200400590
* NLP: a0000002423078
* NTA: 373508034
* SUDOC: 24435328X
* VIAF: 186004617
* WorldCat: lccn-no2007122207

 |
**ז'ולקייבקה-אוסאדה** (בפולנית: **Żółkiewka-Osada**) הוא כפר בפרובינציית לובלין אשר במזרח פולין.

בכפר נמצא מושב הגמינה ז'ולקייבקה (בפולנית: Gmina Żółkiewka). הכפר שוכן במרחק של כ-26 קילומטרים דרום-מערבית לעיר קרסניסטב, וכ-42 קילומטרים דרום-מזרחית לעיר המחוז לובלין. אוכלוסיית הכפר מונה 790 נפשות.

היסטוריה
--------

האזכור המוקדם ביותר של הכפר ז'ולקייבקה-אוסאדה (אשר נקרא באותה התקופה ז'ולקייב) הוא במסמכים היסטוריים משנת 1359. בשנת 1702 קיבל הכפר מעמד של עיירה, ולאחר מכן ניתן לו שמו הנוכחי. בשנת 1868 איבד הכפר מעמד זה, וחזר להיות כפר בשנית. על פי מפקד האוכלוסין שנערך בפולין בשנת 1921, כלל הרכבו הדמוגרפי של הכפר קהילה יהודית בת 1,308 נפשות, אשר היוותה 64.6 אחוזים מאוכלוסיית הכפר הכוללת.

יהודי ז'ולקייבקה-אוסאדה
-----------------------

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בכפר הוא מהמאה ה-17, ובמחצית השנייה של המאה ה-19 גדל מספר היהודים ביישוב באופן משמעותי, תוך שנטלו חלק בולט בפיתוח היישוב.

בין מלחמות העולם פעלו בכפר מפלגות ותנועות נוער ציוניות שונות, לצד פעילות של אגודת ישראל ושל הבונד. בשנת 1928 פרעו ביהודי הכפר פולנים מקומיים, ובשנת 1936 חולל בית העלמין היהודי המקומי. בשנת 1937 נערכו בשנית פרעות נגד יהודי הכפר, והדבר חזר על עצמו גם בשנת 1938.

באמצע ספטמבר 1939 נכבש הכפר בידי הגרמנים, ואלו החלו בביצוע מעשי התעללות וביזה ביהודיו. כעבור כשבועיים נכנס לכפר הצבא האדום, אך כעבור 8 ימים שבו למקום הגרמנים בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב. במהלך תקופת הביניים ערכו פולנים מקומיים פוגרום ביהודי הכפר, בו נרצחו כ-20 יהודים, ונבזז רכוש רב. עם כניסת הגרמנים ליישוב, הטילו על יהודיו עבודות כפייה קשות, חלקן במחנות עבודה.

מאוקטובר 1940 ועד מאי 1942 הגיעו לכפר פליטים יהודים מיישובי הסביבה, עד שמספר יהודי המקום הגיע לכ-2,300 איש. ב-15 במאי 1942 ערכו אנשי ס"ס בסיוע שוטרים פולנים אקציה בכפר, תוך ירי ביהודים מסתתרים. כ-1,000 יהודים שולחו למחנה ההשמדה סוביבור, והיתר הוכנסו לגטו שהוקם בכפר. באוקטובר 1942 הועברו יהודי הגטו שבכפר לגטו איזביצה, ומשם שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ.

ראו גם
------

* לאון פלדהנדלר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'ולקייבקה-אוסאדה** בוויקישיתוף
* ז'ולקייבקה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* "ז'ולקייבקה", באתר השטעטל הווירטואלי
* "ז'ולקייבקה", באתר JewishGen (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דמוגרפיה של הקהילה היהודית בז'ולקייבקה באתר השטעטל הווירטואלי (בפולנית).
**עבאס אבראהים** (בערבית: **عباس إبراهيم**; נולד ב-2 במרץ 1959) הוא קצין בדרגת מייג'ור גנרל, המשמש כמנכ"ל שירות הביטחון הכללי של לבנון, מאז 18 ביולי 2011.

ביוגרפיה
--------

אבראהים נולד ב-2 במרץ 1959 בנפת צידון שבמחוז דרום לבנון. בגיל תשע עשרה הוא למד בבית ספר צבאי במשך שלוש שנים וסיים שם את לימודיו בדרגת לוטננט. הוא בעל תואר ראשון במדעים צבאיים ותואר ראשון במנהל עסקים.

לאורך שנות השמונים הוא השתתף בכמה קורסי הכשרה בצבא, ובשנת 1989, השתתף בקורס הכשרה לחיל רגלים בארצות הברית. באותה השנה, אבראהים הפך לשומר הראש האישי של שליח הליגה הערבית בלבנון, לאח'דר בראהימי.

בין השנים 1989–1992, היה אבראהים ראש צוות ההגנה של נשיא לבנון, אליאס הראווי, ובין השנים 1992–1993 היה ראש צוות ההגנה של ראש ממשלת לבנון רפיק אל-חרירי. בשנת 1994 הוא מונה לראש המחלקה למלחמה בטרור וריגול בשירות הביטחון הכללי של לבנון, ושימש בתפקיד זה עד שנת 1998. בתקופה זו, אבראהים היה מקושר רבות לחזבאללה.

בשנת 1998, אבראהים קיבל הכשרה ביטחונית מתקדמת בבריטניה.

בין השנים 1998–2002 היה אבראהים ראש הסניף למלחמה בטרור, ובין השנים 2003–2005 הוא היה ראש גדוד הקומנדו.

בשנת 2011 מונה אבראהים למנכ"ל שירות הביטחון הכללי (לבנון).

חיים אישיים
-----------

אבראהים נשוי לגאדה זיינדדין ולהם שלושה ילדים: מוחמד, עלי ובילאל.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Abbas Ibrahim … The Eyes and Ears of the Lebanese State, Asharq AL-awsat (באנגלית)
2. ↑  Cabinet appoints Abbas Ibrahim as Lebanon security chief – Ya Libnan (באנגלית אמריקאית)
**בוליבר** (בספרדית: **Bolívar**) היא אחת מ-23 המדינות המרכיבות את ונצואלה. המדינה גובלת בגואריקו, אנסואטגי, מונגס ודלטה אמקורו בצפון, בגיאנה במזרח, בברזיל בדרום ובאפורה ובאמסונאס במערב.

המדינה משתרעת על שטח של 238,000 קילומטרים רבועים, והיא המדינה הגדולה ביותר מבחינת שטח בוונצואלה. במדינה מתגוררים 1,413,115 תושבים (נכון ל-2011). בירתה היא סיודד בוליבר והעיר הגדולה ביותר בה היא סיודד גואיאנה.

במדינה נמצא הפארק הלאומי קנאימה, הכולל בתוכו את הר רוריימה ומפל אנחל.

היסטוריה
--------

הספרדים הגיעו לאזור במאה ה-16, כבשו אותו והוא נותר בשליטתם עד המאה ה-19.

בשנות ה-20 של המאה ה-19 האזור צורף לרפובליקת קולומביה הגדולה ולאחר שזו התפרקה ב-1830 האזור הועבר לוונצואלה. ונצואלה חולקה לפרובינציות והאזור הפך לפרובינציית גואיאנה. ב-1854 שם הפרובינציה שונה לאורינוקו.

ב-1864 ונצואלה הפכה למדינה פדרלית והפרובינציה הפכה למדינת גואיאנה. בהמשך המאה ה-19 הופרדו מהמדינה שטחים שהפכו בהמשך למדינות אמסונאס, אפורה ודלטה אמקורו. ב-1901 שם המדינה שונה לבוליבר כהוקרה לסימון בוליבר שלחם למען עצמאות ונצואלה ומדינות נוספות באמריקה הדרומית.

כלכלה
-----

כלכלת המדינה מסתמכת בין היתר על כריית מינרלים כמו ברזל, זהב ובוקסיט, חקלאות, הכוללת בין היתר גידול כותנה ומניהוט מצוי, וייצור אנרגיה במקומות כמו סכר גורי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בוליבר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בוליבר
* בוליבר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  לא כולל חלקים מסוימים בגיאנה אסקיבה שלדעת ונצואלה אמורים להיות מסופחים לבוליבר.

| מדינות ונצואלה |
| --- |
| מדינות | אמסונאס • אנסואטגי • אפורה • ארגואה • בוליבר • ברינס • גואריקו • דלטה אמקורו • ורגאס • טאצ'ירה • טרוחיו • יארקוי • לרה • מונגס • מירנדה • מרידה • נואבה אספרטה • סוליה • סוקרה • פורטוגסה • פלקון • קוחדס • קרבובו | מפת מדינות ונצואלה |
| ישויות פדרליות נוספות | הדפנדנסיות הפדרליות • מחוז הבירה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4219640-1
* MusicBrainz: bfa23914-cb3f-45a4-ab87-9f01181a1fb1

 |