recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק בהר בטריטוריית הבירה האוסטרלית שבאוסטרליה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו הר טננט.

**הר טננט** (באנגלית: **Mount Tennent**) המכונה באבוריג'ינית: **ת'ראווא**, הוא הר בקצה הדרומי של טריטוריית הבירה האוסטרלית שבאוסטרליה.

ההר ממוקם בשטח הפארק הלאומי נאמאדג'י.

גובהו של ההר 1,384 מטרים מעל פני הים (לפי דאטום אוסטרליה); ההר מתנשא לגובה של 404 מטרים מעל סביבתו.

נהר ג'אג'נבי זורם למרגלות ההר.

היסטוריה
--------

שמו האבוריג'יני של ההר היה ת'ארווא (על שמו של כפר בשם זה, שהיה למרגלות הצפוניים של ההר).

לאחר מכן אלן קאנינגהאם (Allan Cunningham) קרא להר על שמו של קפטן מארק קארי (Mark Currie), אשר הוביל משלחת מתיישבים אירופאים בסמוך בשנת 1823.

כיום נקרא ההר על שמו של נקרא על שם תושב ערבה מקומי (bushranger) בשם ג'ון טננט (John Tennant), אשר התחבא על מורדות ההר בשנת 1827.

### הצעה לסכור את נהר ג'אג'נבי

בשנת 2004, הודיע תאגיד המים של טריטוריית הבירה האוסטרלית (ACTEW Corporation) כי בכוונתו לסכור את נהר ג'אג'נבי, ולהקים מאגר מים שגודלו 159 ג'יגהליטר, וזאת על מנת לשפר את אמינות אספקת מי השתייה עבור העיר קנברה בפרט, ושאר טריטוריית הבירה. בשנת 2005 נחקק חוק על ידי ממשלת טריטוריית הבירה, אשר על פיו לא יוקם הסכר האמור על הנהר, ובמקומו יוגדל סכר קוטר, שנמצא בצפון טריטוריית הבירה האוסטרלית.

תיירות
------

ההר משמש את ארגון אאוטוורד באונד אוסטרליה (הסניף האוסטרלי של ארגון אאוטוורד באונד העולמי) - ארגון המעודד ומלמד מחנאות והכרת הטבע והסביבה (בדומה לבתי ספר שדה). ההר משמש כאתר מחנאות, ובו נערכים קורסים רבים בעניין זה, וכן קורסי זיהוי צמחי הסביבה.

בהר מספר רב של מסלולי הליכה, ומסלולי טיפוס לפסגת ההר, והוא משמש כאתר נופש ופנאי פופולרי לתושבי טריטוריית הבירה האוסטרלית.

לקריאה נוספת
------------

• Linsie Tan, **Australian Capital Territory**, P 15

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **הר טננט** |

|  |
| --- |
| 
**עיינו גם בפורטל**

**פורטל אוסטרליה** הוא שער לכל הערכים אודות יבשת אוסטרליה ומדינותיה. בפורטל ניתן למצוא קישורים שימושיים לשלל הערכים העוסקים באוסטרליה על כל רבדיה, ועוסקים למשל בפוליטיקה של אוסטרליה, בסמליה הלאומיים, בגאוגרפיה שלה, בחיות הבר החיות בתחומה, בהיסטוריה שלה ובכלכלתה, בתרבותה ובספורט שלה.
 |

* תרשים אופקי של גובה ההר, ומפות אזור ההר
* תצלומי ההר
* מהר טננט באתר peakbagger
* מסלול ההליכה לפסגת הר טננט באתר alltrails
* תיאור מסלול ההליכה לפסגת הר טננט ותצלומי המסלול באתר australianhiker
* תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר טננט (לפי גבהים)
* נתוני זריחת/שקיעת שמש/ירח עדכניים עבור הר טננט
* מזג אוויר ענוכחי דכני עבור הר טננט
	+ תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר טננט
	+ סטטיסטיקות מזג אוויר עבור הר טננט

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  מידע גאוגרפי
2. ↑  לפי מקור אחר גובהו של ההר 1,375 מטרים מעל פני הים
3. 1 2  נתוני גובה ההר
4. ↑  תשומת הלב כי בעת מתן שמו של ההר הייתה שגיאת כתיב, והכתיב של שם ההר שונה מכתיב שמו של האיש על שמו נקרא ההר.
5. ↑  • Linsie Tan, **Australian Capital Territory**, P 15
6. ↑  נייר עמדה של תאגיד המים של טריטוריית הבירה האוסטרלית
7. ↑  מסלולי ההליכה על הר טננט
8. ↑  תיאור מסלול ההליכה ותצלומי המסלול
**הר מונטיגל** (באנגלית: **Mount Monteagle**) הוא פסגה גבוהה וחדה, ברכס מאונטניר, באזור חוף בורכרווינק של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.

גובהו של ההר 2,780 מטרים מעל פני הים; והוא ההר ה-457 בגובהו באנטארקטיקה.

ההר ממוקם 9 קילומטרים מצפון לכף סיבולד.

ההר מתנשא מעל קרחון הטייס (קרחון אביאיטור) שממערב לו, ומעל הקרקס הקרחוני הגדול של קרחון פארקר, שממזרח לו.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי ההר

ההר התגלה בינואר 1841, על ידי סר ג'יימס קלארק רוס.

### מקור השם

רוס נתן להר את שמו.

רוס קרא להר על שמו של תומאס ספרינג רייס, הברון מונטיגל הראשון מברנדון (Thomas Spring Rice, 1st Baron Monteagle of Brandon), שכיהן בתפקיד שר האוצר של בריטניה בין השנים 1835 עד 1839.

לקריאה נוספת
------------

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°**, P 231
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **Sailing Directions for Antarctica: Including the Off-lying Islands South of Latitude 60°**, P 189
• Belluso, Elena & Lanza, Roberto. (1996), **Palaeomagnetic results from the middle Tertiary Meander Intrusives of northern Victoria Land, East Antarctica**, Antarctic Science - ANTARCT SCI. 8. 10.1017/S0954102096000107
• Luigi Dallai ; Claudio Ghezzo ; Antonio Longinelli, **Fossil hydrothermal systems tracking Eocene climate change in Antarctica**, Geology (2001) 29 (10): 931–934. <0931:FHSTEC>2.0.CO;2

קישורים חיצוניים
----------------

* הר מונטיגל באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר מונטיגל באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* הר מונטיגל באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* הר מונטיגל באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* הר מונטיגל באתר peakery (מרחקים לאתרים סמוכים)
* הר מונטיגל באתר peakbagger

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד
2. ↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  מידע גאוגרפי והיסטורי
4. 1 2  הרי אנטארקטיקה לפי גובהם
פירוש נוסף ערך זה עוסק בהר באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו הר ריאה.

**הר ריאה** (באנגלית: **Mount Rea**) הוא הר נישא, ברכסי פורד, בארץ מרי בירד, שבאנטארקטיקה.

מונולית הבילבורד ממוקם לצידו המערבי של ההר.

ההר ממוקם בין קרחון ארתור וקרחון בויד.

גובהו של ההר 490 מטרים מעל פני הים; ההר הוא ההר ה-5,141 בגובהו באנטארקטיקה.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי ההר

ההר התגלה מהאוויר, בטיסות שנערכו ב-5 בדצמבר 1927, על ידי משלחת בירד לחקר אנטארקטיקה.

### מקור השם

בירד נתן להר את שמו.

בירד קרא להר על שם בני הזוג ריאה, מפיטסבורג במדינת פנסילבניה שבארצות הברית, שנתנו חסות למשלחתו.

לקריאה נוספת
------------

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°**, P 262

  

•Greg Balco, Seth Cowdery, Claire Todd and John O. H. Stone, **Antarctic Ice Sheet reconstruction using cosmic-ray-produced nuclides**, Quaternary Research Centre and Department of Earth and Space Sciences, University of Washington

  

•JOHN O. STONE, GREGORY A. BALCO, DAVID E. SUGDEN, MARC W. CAFFEE, LOUIS C. SASS III, SETH G. COWDERY, CHRISTINE SIDDOWAY, **Holocene Deglaciation of Marie Byrd Land, West Antarctica**, Science 03 Jan 2003: Vol. 299, Issue 5603, pp. 99-102 DOI: 10.1126/science.1077998

קישורים חיצוניים
----------------

* הר ריאה באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר ריאה באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* הר ריאה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
2. 1 2  הרי אנטארקטיקה לפי גובהם

| אתרים ברכסי פורד |
| --- |
| רכסי הרים | אסמן • דנפלד • היינס • מקיי • סארנוף • פוסדיק • פיליפס • קלארק | מונוליט בילבורד |
| הרים | אלכסנדר • אקבלו • ביואנג'ל • ביטגוד • בירד • ברנהאם • ג'ון • ג'ונס • דאגלס • דרלינג • ואן וולקנברג • לוקהארט • מאליונה • סווארטלי • פייג' • קארבון • קולומבו • קופר • ריאה • ריצ'רדסון |
| מצוקים | ביילי |
| נונאטאקים | ברידינג • קיידי |
| מונוליתים | הבילבורד (לוח המודעות) |
| קרחונים | אוקס • ארתור • באלצ'ן • בויד • האמונד |
| מעברי הרים | ריס |
**הרי קווטרמיין** או **הרי קוורטקמיין** (באנגלית: **Quartermain Mountains**) הם קבוצת הרים חשופים משלג וקרח באדמת ויקטוריה שבאנטארקטיקה.

גאוגרפיה
--------

אורכו של רכס ההרים 32 קילומטרים.

ההרים אינם מכוסים שלג וקרח, בדומה לעמקים היבשים מקמרדו.

הרכס נמצא מדרום לקרחון טיילור.

ההרים שלאורך גבולות הרכס הם הר פינגר, הר הנדסלי, הר פד'ר והר טאבולר.

### אתרי הרכס

הרכס כולל את האתרים:

| הרי קווטרמיין |
| --- |
| עמקים | ארנה • ביקון • טרנאבאוט • פרידמן |
| קרחונים | טיילור |
| הרים | בנינגהוף • הנדסלי • טאבולר • טרה קוטה • נובהד • ניו • פד'ר • פינגר • פירמיד |
| רכסי הרים | ביקון • סיפל |
| הרי רמת ביקון | איסט (מזרח) • וסט (מערב) • סאות' (דרום) |
| אתרי עמק ביקון | 

|  |  |
| --- | --- |
| מצוקים | הורייזן • פרופיל |
| רכסים | וסטל • רקטור |

 |

היסטוריה
--------

### גילוי וחקר הרכס

ההרים נחקרו לראשונה על ידי משלחות חקר בריטיות בפיקודו של רוברט פלקון סקוט (בשנים 1901 – 1904 ו- 1910 – 1913) ובפיקודו של ארנסט שקלטון (בשנים 1907– 1909) אשר נתנו שמות לחלק מהרי הרכס.

שמות נוספים להרי הרכס ניתנו בעקבות מחקרים שנערכו בשנה הגיאופיזית הבינלאומית, 1957– 1958, במקביל למחקר שנערך על ידי תוכנית המחקר האנטארקטי של ניו זילנד, ומשלחות השדה של התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית. מחקרים אלה השלימו פערים במפות שנעשו בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית החל משנת 1947.

### מקור השם

שמם של ההרים ניתן להם בשנת 1977 על ידי ועדת השמות האנטארקטית של ניו זילנד.

ההרים נקראים על שם ההיסטוריון האנטארקטי הניו זילנדי לסטר בראון קווטרמיין (Lester Bowden Quartermain).

לקריאה נוספת
------------

• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, **The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water**, P 720
• J.G. Bockheim, M. McLeod, **Soil distribution in the McMurdo Dry Valleys, Antarctica**, Geoderma 144 (2008) 43–49

קישורים חיצוניים
----------------

* הרי קווטרמיין באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הרי קווטרמיין באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מפת אזור הרי קווטרמיין
* מזג אוויר נוכחי מעודכן בהרי קווטרמיין
	+ תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הרי קווטרמיין
	+ סטטיסטיקות מזג אוויר ונתוני מזג אוויר היסטוריים עבור הרי קווטרמיין
* ANTARCTIC MICROBES COLONIZE UNDER MARS-LIKE CONDITIONS

הערות שוליים
------------

1. ↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  מידע גאוגרפי והיסטורי
3. ↑  היסטוריון המתמחה בחקר אנטארקטיקה
**הבחירות לראשות מפלגת העבודה הישראלית** נערכו ב-2 ביולי 2019 בין מתפקדי המפלגה. הבחירות הקודמות לראשות המפלגה נערכו בשנת 2017, והבחירות ב-2019 נערכו בשל פרישתו של אבי גבאי מראשות המפלגה.

רקע
---

אבי גבאי, יו"ר המפלגה בכנסת ה-21, פרש בשל תוצאות הבחירות לכנסת העשרים ואחת, בהן קיבלה המפלגה 6 מנדטים. לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים שנערכו לאחר שלא הורכבה ממשלה בכנסת ה-21, התקיימו בחירות לראשות המפלגה.

הבחירות ליושב הראש
------------------

בבחירות אלו אחוז ההצבעה היה 45.6%. נמוך מאשר בבחירות ב-2017, אז אחוז ההצבעה עמד על כ-59%.

### מועמדים

ארבעה מועמדים הציגו את מועמדותם, לאחר שאבי גבאי, יו"ר המפלגה לשעבר וטל רוסו, חבר הכנסת, הכריזו על פרישתם מהפוליטיקה:

* סתיו שפיר - חברת הכנסת מטעם המפלגה, הייתה יו"ר ועדת השקיפות ומהפעילות הבולטות במחאה החברתית
* דוד לנדסמן - חבר המפלגה.
* איציק שמולי - חבר המפלגה, חבר הכנסת ויו"ר הסיעה
* עמיר פרץ - יו"ר המפלגה לשעבר וחבר כנסת, היה בעברו שר הביטחון וראש עיריית שדרות.

### תוצאות

בבחירות אלה עבר עמיר פרץ את רף 40 האחוזים הנדרש כדי להיבחר בסיבוב הראשון, וכך נמנע סיבוב בחירות שני.
פרץ נבחר בפעם השנייה לתפקיד, לאחר שניצח בבחירות לראשות המפלגה בשנת 2005. בשנת 2007, על רקע ביקורת כלפי תפקודו כשר הביטחון במלחמת לבנון השנייה, התמודד פרץ שוב על ראשות העבודה, אך הגיע למקום השלישי בלבד בסיבוב הראשון ואהוד ברק נבחר ליו"ר המפלגה לאחר הסיבוב השני. לאחר מכן ניסה פעמים נוספות להיבחר לתפקיד יו"ר המפלגה אך כשל, עד לבחירות אלו.

| מועמד | קולות | אחוזים |
| --- | --- | --- |
| עמיר פרץ | 13,898 | 46.57% |
| סתיו שפיר | 8,036 | 26.93% |
| איציק שמולי | 7,835 | 26.25% |
| דוד לנדסמן | 19 | 0.06% |
| נמנעים | 51 | 0.19% |
| סך הכל מצביעים | 29,839 | 100% |
| בעלי זכות בחירה | 65,436 | 45.6% הצבעה |
| ‏מקור: אתר המפלגה |

בעקבות הבחירות
--------------

בסמוך למועד הגשת הרשימות עברה סתיו שפיר לרשימת המחנה הדמוקרטי, שם הוצבה במקום השני כיו"ר התנועה הירוקה. לעומתה החליט איציק שמולי להישאר במפלגה. המפלגה בראשות פרץ חברה למפלגת גשר בראשות אורלי לוי-אבקסיס לרשימת העבודה-גשר שקיבלה בבחירות לכנסת 6 מנדטים, מספר זהה למספר המנדטים בו זכתה רשימת העבודה לבדה בבחירות במרץ.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד יהונתן ליס, נסגרו הקלפיות, שיעור ההצבעה הסופי עומד על 45.6%, באתר הארץ, 2 ביולי 2019
2. ↑  אבי גבאי נבחר לראשות מפלגת העבודה, באתר הארץ, 10 ביולי 2017
3. ↑  טל שניידר, ‏נמשכת הדרמה במפלגת העבודה: ח"כ טל רוסו הודיע על פרישה, באתר גלובס, 10 ביוני 2019  
דני זקן, ‏אבי גבאי פורש מהחיים הפוליטיים: "לא הצלחתי לשנות את מפלגת העבודה", באתר גלובס, 12 ביוני 2019
4. ↑  אטילה שומפלבי, אהוד ברק ועמי אילון הולכים לסיבוב שני, באתר ynet, 29 במאי, 2007
5. ↑  ברק ואילון יפגשו מחר, באתר וואלה!, ‏13 ביוני, 2007

| הבחירות המקדימות במפלגת העבודה הישראלית |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 1977 • 1980 • 1992 • 1997 • 2001 • 2002 • 2005 • 2007 • 2011 • 2013 • 2017 • 2019 • 2021 • 2022 |  |

 |
**ראיין תומאס פורטאוס** (באנגלית: **Ryan Thomas Porteous**; נולד ב-25 במרץ 1999 באדינבורו שבסקוטלנד) הוא כדורגלן סקוטי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ווטפורד מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ ובנבחרת סקוטלנד.

קריירת מועדונים
---------------

פורטאוס גדל במחלקות הנוער של אדינה היבס, אברדין והיברניאן. בעונת 2016/2017 הושאל מהיברניאן לאדינבורו סיטי מהליגה הסקוטית השנייה, במדיה ערך 23 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים. לאחר תקופת ההשאלה חזר פורטאוס להיברניאן, וערך במדיה 120 הופעות במסגרת ליגת העל הסקוטית, בהן הבקיע 11 שערים.

ב-27 בינואר 2023 חתם פורטאוס על חוזה לארבע שנים וחצי בווטפורד מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-4 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד רדינג במסגרת המחזור ה-30 בליגה לעונת 2022/2023. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-27 בספטמבר 2022 ערך פורטאוס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סקוטלנד, בתיקו 0-0 נגד נבחרת אוקראינה במסגרת ליגת האומות 2022/2023. ב-8 בספטמבר 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 3-0 על נבחרת קפריסין במסגרת מוקדמות יורו 2024.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ryan Porteous: Hibs defender joins Watford באתר BBC, ‏ 27 בינואר 2023 (באנגלית)
פירוש נוסף ערך זה עוסק בהר ברכס קירקווד באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו הר שולדר.

**הר שולדר** או **הר שואולדר** (באנגלית: **Shoulder Mountain**) הוא הר נישא סלעי, ברכס קירקווד, באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.

המדרון הדרומי של ההר הוא מצוק סלע גבוה בצורת משולש.

גובהו של ההר 1,000 מטרים מעל פני הים; והוא ההר ה-4,081 בגובהו באנטארקטיקה.

ההר מממוקם מצידו הצפוני של קרחון פריי התחתון, ובסמוך מדרום להר קריק.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי ההר

ההר מופה על ידי משלחת הסקר הניו זילנדית הצפונית (New Zealand Northern Survey Party), של המשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1956–1958.

משלחת הסקר הניו זילנדית הקימה תחנת סקר על פסגת ההר ב-28 באוקטובר 1957.

### מקור השם

משלחת הסקר הניו זילנדית הצפונית נתנה להר את שמו בשנת 1957.

שמו של ההר תיאורי.

להר צורת "כתף" ולכן הוא נקרא בשם זה. שולדר באנגלית משמעו "כתף".

לקריאה נוספת
------------

• Ten Brink, U. S. B. C. Beaudoin, T. A. Stern, and S. Bannister,  **Seismic Investigation of the Boundary between East and West Antarctica** , 
• Shen, Weisen & Wiens, Douglas & Stern, Tim & Anandakrishnan, Sridhar & Aster, Richard & Dalziel, Ian & Hansen, Samantha & Heeszel, D. & Huerta, Audrey & Nyblade, Andrew & Wilson, Terry & Winberry, J.. (2017),  **Seismic evidence for lithospheric foundering beneath the southern Transantarctic Mountains, Antarctica** , Geology. 46. 10.1130/G39555.1
• Giovanni Capponi, Chiara Montomoli, Stefano Casale & Matteo Simonetti (2020),  **Geology of the northern Convoy Range, Victoria Land, Antarctica** , Journal of Maps, 16:2, 702-709, DOI: 10.1080/17445647.2020.1822218

קישורים חיצוניים
----------------

* הר שולדר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר שולדר באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* הר שולדר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* הר שולדר באתר peakery (מרחקים לאתרים סמוכים)
* מחשבון מרחקים - המרחק מהר שולדר לאתרים סמוכים
* תצלום לוויין של אזור הר שולדר
* מזג אוויר נוכחי מעודכן בהר שולדר
	+ תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר שולדר
	+ נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור הר שולדר
	+ סטטיסטיקות מזג אוויר עבור הר שולדר

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  מידע היסטורי וגאוגרפי באתר הגאזט SCAR של ממשלת אוסטרליה
4. 1 2  הרי אנטארקטיקה לפי גובהם
5. ↑  לפי מקור אחר הוא ההר ה-2,170 בגובהו באנטארקטיקה

| רכס קירקווד |
| --- |
| ההרים העיקריים ברכס קירקווד | הר אנדוור • מסיב אנדוור • גאוס • צ'טווינד • קלירי • קריק • שולדר |
| קרחונים | הדבלום • מוסון • פריי |
| קרחוני הדום | אואטס |
| רכסים | רכס בולפינץ' • רכס קצ'ם |
הרב משה שמואל שפירא ראש הישיבה בשנים תש"ט-תשס"ו
הרב דוד יצחק שפירא, ראש הישיבה מאז תשס"ו
**ישיבת באר יעקב** היא ישיבה חרדית בבאר יעקב שהונהגה במשך שנים רבות על ידי הרב משה שמואל שפירא, שכיהן כראש הישיבה, והרב שלמה וולבה שכיהן כמשגיח רוחני. כיום ראש הישיבה הוא הרב דוד יצחק שפירא, ומשגיח הישיבה הוא הרב משה דוד לפקוביץ.

מגידי השיעורים הם הרב שמעון שפירא, הרב יהודה אריה קסטנר, הרב דוד מונק, הרב יעקב זלושינסקי, הרב אבנר שפרלינג והרב יהושע דבורץ. שיטת הלימוד בישיבה מבוססת על דרכו של הרב משה שמואל שפירא, תלמידו של הרב יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק מבריסק.

היסטוריה
--------

תנועת עזרא ביקשה להקים ישיבה לבוגרי התנועה מחוץ לירושלים ולצורך כך קיבלה תרומה של בית אריזה ישן בבאר יעקב ששימש כפנימייה. בהמלצת החזון איש מונה לראשות הישיבה הרב אפרים בורודיאנסקי, ולמשגיח מונה הרב שלמה וולבה. לאחר כחודש ביקש הרב בורודיאנסקי להשתחרר מתפקיד ראש הישיבה, ובמקומו המליץ החזון איש על מינוי הרב משה שמואל שפירא. לאחר כשנה נפרדה הישיבה מתנועת עזרא בהסכמת שני הצדדים. הלימודים התקיימו בבית הכנסת של באר יעקב. באותה עת היו בישיבה כעשרה תלמידים. בשנת 1953 הוקמו מבנים טרומיים עבור פנימייה וחדר אוכל, על קרקע שחלקה נתרם לישיבה וחלקה הוקצה לישיבה על ידי המועצה המקומית. בשנת 1955 הוקם עבור הישיבה בית מדרש שנתרם על ידי סר יצחק וולפסון מקנדה, ולאחר מכן הוקמו שני בתים עבור ראש הישיבה והמשגיח. בליל יום כיפור תשי"ט עלה אחד ממבני הפנימייה באש. בעשר השנים הראשונות של הישיבה שימש הרב שפירא גם כרב המקומי של באר יעקב, אולם כשגדלה הישיבה הוא פרש מהתפקיד כדי להקדיש לה את זמנו. 

בי"ב בכסלו תשכ"ה (17 בנובמבר 1964) חנכה הישיבה את המבנה החדש שלה בנוכחות הרב הראשי לישראל הרב איסר יהודה אונטרמן, הרב יוסף שלמה כהנמן, הרב יחזקאל אברמסקי, שר הדתות זרח ורהפטיג ועוד. בעת חנוכת המבנה החדש למדו בישיבה כתשעים תלמידים, כשני שלישים מהם ישראלים. תלמידי חוץ לארץ נדרשו להגיע לאחר פרק זמן מינימלי בישיבה בארצות מוצאם. 

בכל שבת התקיימה שיחת מוסר על ידי המשגיח הרב וולבה. הישיבה התייחדה בכך שהשיעורים בה התקיימו בעברית ולא ביידיש, על מנת לאפשר לבני עדות המזרח ללמוד בה. 

לאחר ההתרחבות למבנה החדש, פתחה הישיבה ישיבה קטנה לצדה.

בין השנים תש"י-תש"ס הוציאה הישיבה ביטאון תורני בשם "הבאר" אשר הכיל דברי תורה של רבני הישיבה ותלמידיה ושימש גם לגיוס תרומות.

ב-1982 (תשמ"ב) עזב הרב וולבה את ישיבת באר יעקב ועבר לירושלים.

בתחילת שנות התשעים עברה הישיבה לירושלים, עקב גורל הגר"א שערך הרב שפירא. כעבור עשר שנים שבה הישיבה למבניה המקוריים בבאר יעקב.

אריה דרעי עבר את תהליך השיקום שלו בישיבה בשנת 2001.

בתחילת זמן אלול ה'תש"ע פרש הרב אריה שפירא, שהיה ר"מ בישיבה, בתיאום עם אביו הרב דוד יצחק, והקים עם דודו, הרב נפתלי צבי יהודה שפירא, את ישיבת שערי שמועות במושב בית חלקיה. בגרעין המייסד של הישיבה החדשה היו כ-20 מתלמידי ישיבת באר יעקב.

מבוגרי הישיבה
-------------

* רשימת בוגרים שיש עליהם ערך בוויקיפדיה

קישורים חיצוניים
----------------

* הרב מרדכי עמנואל, החבר ר' שמואל בֶּר ז"ל, מייסד ישיבת באר יעקב, המעיין, תמוז תשס"ח
* הבאר י"ג, עמודים 75–81
* ישיבת באר יעקב, באתר "גיידסטאר ישראל"
* ישיבת באר יעקב, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מהבוקר: אריה דרעי יחל בתהליך שיקום, באתר ynet, 11 אוקטובר 2001

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007311662205171
* LCCN: n96006519
* VIAF: 148288965
* WorldCat: lccn-n96006519

 |
הרב **יוסף פצנובסקי** (תרל"ה, 1875 - ב' בסיוון תש"ב, 18 במאי 1942) הוא מחבר הספר פרדס יוסף על חמישה חומשי תורה.

חייו
----

נולד בפולין למשה יהודה ובלומה לאה לבית מיזליש. היה מצאצאי ה"נתיבות המשפט". את השכלתו התורנית רכש במחיצת בן-דודו הרב יחיאל מיכל הכהן בעיר זאקראטשין (פלך וורשה). בספריו ציטט פעמים רבות מדברים שכתב בנערותו. נישא לרוחמה, בתו של צבי הירש הלוי מלאסק. נמנה עם חסידי גור. לאחר נישואיו התגורר בפאביניץ. הוא עסק בסחר בעצים, אך את עיקר זמנו הקדיש ללימוד תורה ולכתיבת ספריו. בהקדמה לספרו פרדס יוסף על חומש בראשית כתב: "כל באי בצל קורתי וחנותי ראו זאת כי תמיד לא שקטתי ולא נחתי, רק הגיתי במצולות ים התלמוד. וכל הימים לרבות הלילה כי גם בלילה לא שכב ליבי. ויהי בבוקר והנה היא לאה-ליאות ויגיעות רבות".

רבי מנחם מנדל אלתר כתב עליו: "הנמצא כזה איש אשר הנהו טרוד על המחיה ועל הכלכלה ונמנה בין סוחרי ארץ. עם כל זאת יוסף הוא השליט ברוחו פי שניים, לקבוע עיתים לתורה ולחדש חידושים, לעשות ציצים ופרחים לתורה, ויגעת ומצאת תאמין".

פצנובסקי כתב וערך מספר ספרים, שהבולט שבהם הוא פרדס יוסף על התורה, המכיל ליקוט רחב של פירושים, שאלות ותשובות וחידושים על סדר פרשיות התורה. בשנים 1930–1939 הביא לדפוס בלודז' ובפיטרקוב את הכרכים על החומשים בראשית, שמות וויקרא. מלחמת העולם השנייה מנעה ממנו להשלים את הדפסת הכרכים על חומש במדבר ודברים.

נפטר בשנת תש"ב והוא בן 67. ארבעה ימים לפני פטירתו הלכה לעולמה אשתו רוחמה. נקבר בלודז'. רוב בני משפחתו הוכחדו בשואה.

באייר תשע"ט אותרה מצבתו בבית הקברות בלודז'.

חיבוריו
-------

* **פרדס יוסף** על התורה, בראשית (פיטרקוב תרצ"א), שמות (לודז' תרצ"ז), ויקרא (לודז' תרצ"ט)
* **גן יוסף**, **לקט יוסף**, נדפסו יחד בבני ברק תשנ"ח
* **פרי יוסף** - חיבור קצר על מסכת גיטין, נדפס בסוף הספר חשרת מים מאת הרב יחיאל מיכל הכהן, פיטרקוב תרס"ד

קישורים חיצוניים
----------------

* הצער היותר גדול שאח ירדה באחיו, מאתר הרב יוסף פצנובסקי הי"ד, אתר תורתך לא שכחתי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007475335205171
* LCCN: n86072232
* VIAF: 33478320
* WorldCat (עם VIAF): 33478320

 |

* משה ויסברג, התרגשות: נחשף קברו של בעל ה'פרדס יוסף', באתר בחדרי חרדים, ט"ו באייר ה'תשע"ט

הערות שוליים
------------

1. ↑  התרגשות: נחשף קברו של הגאון המופלא בעל הפרדס יוסף בפולין, באתר JDN
עמוד השער של המהדורה הצרפתית הראשונה, משנת 1824.
**הרהורים על כוחה המניע של האש ועל מכונות המותאמות לרתום את כוחה** (בצרפתית: **Réflexions sur la puissance motrice du feu et sur les machines propres à développer cette puissance**) הוא ספרו של הפיזיקאי הצרפתי סאדי קרנו, שפורסם ב-1824. זהו פרסום משמעותי בהיסטוריה של התרמודינמיקה, שעסק בתאוריה מוכללת של מנועי חום.

חשיבות היסטורית
---------------

הספר באורך 118 עמודים נחשב לאחת העבודות המייסדות של מדע התרמודינמיקה. הוא מכיל את הניסוח הראשוני והמוקדם ביותר של החוק השני של התרמודינמיקה. קרנו קבע בו שהכוח המניע (עבודה מכנית) נוצר אודות למעבר הקלוריק (חום) מגוף חם לגוף קר.

עבודה זו כמעט ולא זכתה לתשומת לב מהקהילה המדעית עד אשר מהנדס המכרות הצרפתי אמיל קלפיירון הציג את חישוביו של קרנו בצורה גרפית וויזואלית יותר בחיבורו מ-1834 "מסה על כוחה המניע של האש". דרך מאמרו של קלפיירון, הפיזיקאי הגרמני רודולף קלאוזיוס למד על תורת החום של קרנו, ובאמצעות וריאציה על הנחותיו וטיעוניו של קרנו על חום, קלאוזיוס ניסח את החוק השני בצורה מתמטית בעזרת מושג האנטרופיה.

בשנת 1849 המונח "תרמודינמיקה" כבר היה מצוי בשימוש בספרו של לורד קלווין "תיאור של תורת קרנו על כוחה המניע של האש".

"הרהורים" מכיל מספר עקרונות חדשניים כמו מעגל קרנו, מנוע החום של קרנו (וההמשגה של מנועי חום באופן כללי), משפט קרנו ונצילות תרמודינמית. בדומה לאופן שבו "הרהורים" הקדימה את הניסוח הפורמלי של החוק השני, כך גם מאמרו מ-1843 של הפיזיקאי האנגלי ג'יימס ג'אול "שווה הערך המכני של החום" הקדים את החוק הראשון של התרמודינמיקה.

למרות העובדה שתאוריית הקלוריק הייתה שגויה, עבודתו של קרנו שילבה בתוכה שלוש תובנות שעודנן רלוונטיות לתרמודינמיקה של ימינו ושנעשה בהן שימוש על ידי ממשיכי דרכו של קרנו כדי לנסח באופן מתמטי מדויק את המושג החמקמק של אנטרופיה:

* העובדה ש"מפל החום" מטמפרטורה גבוהה לטמפרטורה נמוכה הוא המקור שממנו מגיעה עבודה, ושימוש בעובדה זאת כעקרון אוניברסלי.
* ניתוח מעגל תרמודינמי, במקום מערכת פתוחה, היא הדרך הנכונה לנתח מנועי חום.
* המושג של תהליך הפיך.

ראו גם
------

* סאדי קרנו
**סְפִּירוֹ דֶנְקוֹב** (בבולגרית: **Спиро Денков**‏; 1919, סופיה, ממלכת בולגריה – 10 בספטמבר 1996, תל אביב-יפו, ישראל) היה איש ציבור וחסיד אומות העולם בולגרי אשר ב-1943 בעת גירוש יהודי סופיה, הבריח מזון לחברו מיקו עופר אשר נכלא במחנה הריכוז סומוביט. יקיר העיר תל אביב-יפו לשנת 1988.

סיפור ההצלה
-----------

ספירו דנקוב נולד ב-1919 בסופיה והתגורר בשכונה היהודית יוּצְ'בּוֹנָאר (בבולגרית: Ючбунар). לאחר גירוש יהודי סופיה סייע דנקוב למשפחות יהודיות במזון ובכסף, והבריח מזון לחברו מיקו עופר שנכלא במחנה הריכוז סומוביט. בשלהי 1944 לאחר הפיכת חזית המולדת של בולגריה החל דנקוב לסייע ליהודים מקרב קהילת סופיה להבריח את הגבול לרומניה לצורך עלייה בלתי ליגאלית לארץ ישראל המנדטורית, ובכללם שמואל רפאל ושני אחיו.

ב-30 באפריל 1947 ארבו אנשי משטרת ביטחון הפנים הבולגרית לקבוצת יהודים שחצו את הגבול בשטח בית הקברות של העיר סיליסטרה ופתחו באש. שניים נהרגו והשאר נעצרו ונשלחו למחנות הסגר. בעקבות התקרית נעצרו ראשי ההסתדרות הציונית בבולגריה ובכללם בנימין ארדיטי והם שוחררו לאחר מספר ימים בעקבות לחץ של פוליטיקאים ושל חברי פרלמנט שונים. בעקבות האירועים נעצרו גם משתפי פעולה מקרב אזרחי בולגריה ובכללם דנקוב. הוא נשפט ונכלא למשך שבעה חדשים.

ב-1969 החליט דנקוב לעלות לישראל. 27 יהודים יוצאי בולגריה להם סייע דנקוב במהלך מלחמת העולם השנייה פנו למשרד הפנים בבקשה להעניק לספירו דנקוב אזרחות ישראלית, ופנייתם התקבלה. ב-5 בינואר 1971 הוכר דנקוב כחסיד אומות העולם. ב-1988 זכה לאות יקיר העיר תל אביב. הוא הלך לעולמו בתל אביב ב-1996, ונקבר בבית הקברות בקריית שאול.

קישורים חיצוניים
----------------

* ספירו דנקוב, באתר "יד ושם" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  חיים קשלס, **קורות יהודי בולגריה**, כרך ד' - מאחורי מסך הברזל, הוצאת דבר, 1970, עמודים 180-176.
2. ↑  ספירו דנקוב, באתר 168chasa.bg (בבולגרית).
3. ↑  ספירו דנקוב באתר GRAVEZ

| **בולגרים חסידי אומות העולם** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| ספירו דנקוב • רובין דימיטרוב • פאבל גרג'יקוב • ורה איצ'קובה • מלאדן איוואנוב • וסילי איוואנוב • דימו קזאסוב • המטרופוליט קיריל • אטאנאס קוסטוב • מיכאיל מיכאילוב • פטר מיכאלב • איוואן מומצ'ילוב • דימיטר פשב • אנה פופסטפנובה • אנה סרצ'אג'ייבה • אסן סויצ'מזוב • המטרופוליט סטפן • סטנקה סטויצ'בה • נדז'דה ואסילבה • ולדימיר קורטב • |  |

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באי בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו האי וגה.

ארץ גרהאם הצפונית והאיים המקיפים אותה. 1. חצי האי האנטארקטי; 2. אי ג'יימס רוס; 3. אי ד'אורוויל; 4. אי ז'וינוויל; 5. אי דאנדי; 6. אי סנואו היל; 7. **האי וגה**; 8. אי סיימור; 9. אי אנדרסון; 10. אי פולט; 11. אי לוקייר; 12. אי איגל; 13. אי יונאסן; 14. אי בראנספילד; 15. אי אסטרולב; 16. אי טאוור
**האי וגה** (באנגלית: **Vega Island**) הוא אי קטן בקבוצת איי ג'יימס רוס, מצפון-מערב לאי ג'יימס רוס, שלמול חופי חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.

אורכו של האי 31.4 קילומטרים;

רוחבו של האי 11.11 קילומטרים.

שיא גובהו של האי 665 מטרים מעל פני הים.

מצר הרברט מפריד בין האי וגה לאי ג'יימס רוס.

האי וגה הוא אתר חשוב למחקר פליאונטולוגי. האי עשיר ביותר במאובנים יבשתיים וימיים מהתקופה שבין תקופת הקרטיקון ותקופת השלישון - התקופה שבה נכחדו הדינוזאורים.

המאובנים שנמצאו באי כוללים מאובני דרוזאורים, פלזיאוזים ומוזאורים .

גאולוגיה
--------

האי הוא סוג הר געש נדיר ששנוצר על ידי רצף התפרצות תלת שלבי מתחת לכיפת קרח.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי האי

אזור זה נחקר לראשונה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1902 - 1903, על ידי המשלחת השוודית לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1902 - 1904 בפיקודו של אוטו נורדנשלד.

### מקור השם

שמו של האי ניתן לו על ידי נורדנשלד.

נורדנשלד קרא לאי על שמה של הספינה וגה, אשר הייתה הראשונה שחצתה את המעבר הצפון-מזרחי בין השנים 1878–1879.

לקריאה נוספת
------------

• Pirrie, D. (1994), **Petrography and provenance of the Marambio Group, Vega Island, Antarctica**, Antarctic Science, 6(4), 517-527.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וגה** בוויקישיתוף
* האי וגה באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* האי וגה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מפת חצי האי טריניטי

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
2. ↑  מידע גאוגרפי
3. 1 2 3 4 5  מידע היסטורי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ge1121525

 |
**עומאר אל-קטן** (מערבית: **عمر القطان**; נולד ב-4 במאי 1964) הוא פילנתרופ ואיש קולנוע ממוצא פלסטיני, המתגורר בבריטניה.

אודות
-----

אל-קטן נולד בביירות, למשפחה ממוצא פלסטיני. אביו, עבד אל-מוחסן אל-קטן, נולד ביפו, ובעקבות מלחמת העצמאות ברח לביירות, ולאחר מכן עבר לכווית, שם עבד כמורה, ולאחר מכן נכנס לעסקי הבניה, שם עשה הון רב. אמו, לילה, נולדה בטולכרם, ופגשה את עבדל בכווית, שם התחתנו. משפחתו עברה לביירות בשנת 1964, אולם עם פרוץ מלחמת האזרחים בלבנון ב-1975 נשלח עומאר לאנגליה. לאחר שסיים את לימודיו ב-1982, נסע לקהיר שם למד ערבית, ספרות איסלמית והיסטוריה במשך מספר חודשים. לאחר מכן המשיך ללימודי תואר בספרות אנגלית באוניברסיטת אוקספורד באנגליה, וללימודי קולנוע ב-Institut National Supérieur des Arts du Spectacles שבבריסל.

סרטו הראשון Dreams & Silence עסק באסלאם הפוליטי, וזכה בשנת 1991 בפרס לסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר בתחרות בפסטיבל אידפא באמסטרדם. 

בשנת 1994 הפיק את סרטו של מישל ח'לייפי, "אגדת שלושת היהלומים", אשר זכה להצלחה רבה. בשנים 2000–2001 שימש אחד הבמאים של הסדרה הדוקומנטרית Muhammad: Legacy of a Prophet, אשר עסקה בחיו של הנביא מוחמד, ושודרה ברשת PBS.

בשנת 2008 ייסד את "The Mosaic Rooms" בלונדון, המשמש כחלל תצוגה לתרבות ואמנות ערבית. משנת 2013 הוא משמש כיושב ראש פסטיבל שובאכ לתרבות ערבית בת-זמננו בלונדון. הוא משמש כיושב ראש מוזיאון פלסטין שנבנה בביר זית.

הוא משמש כדירקטור בחברה המשפחתית, Al-Hani Construction and Trading Company שבסיסה בכווית.

קישורים חיצוניים
----------------

* עומאר אל-קטאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* עומאר אל-קטאן, באתר AllMovie (באנגלית)
* עומאר אל-קטאן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* פרופיל, באתר קרן אל-קטן
* אתר למנויים בלבד שני ליטמן, הפלסטינים הקימו מוזיאון, ללא שום פריט באוסף, באתר הארץ, 22 במאי 2016

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007438440305171
* BnF: cb14018451v (data)
* GND: 118118813X
* ISNI: 0000 0000 4993 6679
* LCCN: nr98030576
* SUDOC: 19678672X
* VIAF: 68845432
* WorldCat: lccn-nr98030576

 |
**בית הכנסת זרגריאן** נמצא בשכונת אמיר-אבאד בטהראן.

היסטוריה
--------

בית הכנסת זרגריאן נבנה בין השנים 1972–1973 בשכונת אמיר אבאד בטהרן ביוזמתו של הנדבן ואיש הציבור היהודי עבדוללה אליהו זרגריאן.

עבדוללה אליהו זרגריאן נולד בשנת 1911 במשפחה דתית בעיר המדאן ולמד בבית הספר "אליאנס" בעיר.

היה חבר בוועדת הבחירות של הוועד היהודי של טהרן ובוועדה לפתרון סכסוכים של הארגון.

לאחר שעבר לגור בשכונת אמיר אבאד נוכח לדעת שלא היו בה בית כנסת ובית ספר מתאימים לאוכלוסייה היהודית. תחילה שכר מקום והקים בו בית כנסת כפתרון זמני. לאחר מכן, בעזרת נדבנים מבני הקהילה היהודית רכש שטח של 1,000 מ"ר לבניית בית כנסת. תרם בעצמו לפרויקט 100,000 טומאן. ארגון כל ישראל חברים הביע את נכונותו לממן את הפרויקט אם מרכז התרבות שיוקם יעבור לניהולו.

מרכז התרבות בן ארבע קומות שכלל בית כנסת ובו 500 מקומות, בית ספר יסודי ובית ספר תיכון, וקפיטריה, נחנך בשנת 1973. ניהול בית הספר עבר לארגון כל ישראל חברים.

לאות הוכרה על פועלו של עבדוללה אליהו זרגריאן למען הקהילה, הוחלט לקרוא את בית הכנסת על שמו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  7dorim\_Admin, Abdollah Zargarian, Iranian Jewish Culure, ‏2021-08-16 (באנגלית בריטית)
פירוש נוסף ערך זה עוסק באי באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו האי דין.

**האי דין** (באנגלית: **Dean Island**) הוא אי מול חופי ארץ מרי בירד בשטח מדף הקרח גץ, במחצית הדרך בין האי גראנט לאי סיפל שבאנטארקטיקה. 

האי, מכוסה קרח, והוא מוקף על ידי מדף הקרח גץ, באמצע בין האי גראנט לאי סיפל, למול חופי ארץ מרי בירד. 

ארכו של האי 37 קילומטרים ורוחבו 19 קילומטרים. 

בקצה הדרומי של האי נמצאת נקודת קול.

היסטוריה
--------

### גילוי האי

האי התגלה ב-5 בפברואר 1962, עת נראה מסיפון אוניית משמר החופים של ארצות הברית גליישר, שהייתה באותה עת 37 קילומטרים מהאי. 

### מקור השם

האי נקרא על שמו של רב-נגד ס. ל. דין (S. L. Dean) מצי ארצות הברית, שהיה חשמלאי על האונייה בעת גילוי האי.

לקריאה נוספת
------------

• Otto von Kotzebue, **A Voyage of Discovery, Into the South Sea and Beering's Straits**, PP 158-159

קישורים חיצוניים
----------------

* האי דין באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* האי דין באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
2. ↑  מידע גאוגרפי על נקודת קול
פירוש נוסף ערך זה עוסק בהר ברכס דאגלס שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו הר אגברט.

**הר אגברט** (באנגלית: **Mount Egbert**) הוא הר מכוסה קרח ברכס דאגלס באי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.

ההר ממוקם 15 קילומטרים דרומית - דרומית-מזרחית מהר סטיבנסון.

גובהו של ההר 2,895 מטרים מעל פני הים. הר אגברט הוא ההר השני בגובהו באי אלכסנדר (הר סטיבנסון הוא הגבוה ביותר).

היסטוריה
--------

### גילוי ההר

ההר נצפה ממרחק לראשונה בשנת 1909, על ידי המשלחת הצרפתית לאנטארקטיקה בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו, אולם המשלחת באותה עת חשבה כי רכס דאגלס כולו (כמו גם הר זה) אינם מצויים באי אלכסנדר (אלא בחצי האי האנטארקטי).

חלק זה של רכס דאנגלס נסקר על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם בשנת 1936, בפיקודו של ג'ון ריימיל.

הרכס נסקר ומופה בשנית על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1948.

הרכס מופה כולה בהתבסס על תצלומי האוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בין השנים 1947–1948, ועל ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1960.

### מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי אנשי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם.

ההר נקרא על שמו של אגברט, מלך אנגליה במאה התשיעית, וזאת בדומה לאתרים רבים אחרים ברכס דאגלס הנקראים על שמם של מלכים סקסוניים.

לקריאה נוספת
------------

• Defense Mapping Agency 1992, **Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica**, P 377

ראו גם
------

* הר אתלוולף
* הר אתלרד
* הר אתלסטאן
* הר אדרד
* רכס אתלברט
* הר אלפרד

קישורים חיצוניים
----------------

* הר אגברט באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר אגברט באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* הר אגברט באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* הר אגברט באתר peakbagger
* תרשים הנוף הנשקף מהר אגברט באתר peakvisor
* תחזית מזג אוויר עדכנית עבור הר אגברט (לפי גבהים)
* מפת אזור הר אגברט
* הר אגברט והמרחקים ממנו לאתרים בסביבתו באתר peakery

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  מידע גאוגרפי והיסטורי
2. ↑  מידע גאוגרפי
3. ↑  מידע גאוגרפי על הר סטיבנסון
4. ↑  ההיסטוריה של שמות אתרים באזור
**הר אלקינס** (באנגלית: **Mount Elkins**), המכונה גם בשם **יקלן** (**Jökelen** - מילולית: "הקרחון") הוא הר כהה, תלול מדרונות, לו שלוש פסגות גדולות, בהרי נייפייר, בארץ אנדרבי, במזרח אנטארקטיקה שבאנטארקטיקה (באזור המהווה חלק מהטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית). 

ההר הוא הגבוה בהרי נייפייר; הגבוהה מבין שלוש פסגותיו מתנשאת לגובה של 2,300 מטרים מעל פני הים. 

ההר מתנשא לגובה של 1,050 מטרים מעל סביבתו.

הר אלקינס ממוקם 92 קילומטרים דרומית לכף באטרבי; 7.4 קילומטרים מצפון לנונאטאקי יאנג; 30 קילומטרים ממערב לנונאטאק סרטופן; 26 קילומטרים ממערב לנונאטאקי ניומן; 97 קילומטרים ממזרח להר מקמאסטר; ו-57 קילומטרים דרומית מערבית להר קג'רינגה.

היסטוריה
--------

### גילוי ההר

הר אלקינס מופה לראשונה על ידי קרטוגרפים נורווגים בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר במימונו וביוזמתו של לארס כריסטנסן, בשנים 1937–1936. 

הממפים להר בשם "יוקלן" שמשמעותו "הקרחון". 

ההר מופה שנית בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו במסגרת סקר אווירי שבוצע על ידי משלחת החקר האוסטרלית הלאומית לאנטארקטיקה בשנת 1956. משלחת סקר שיצאה מתחנת מוסון בשנת 1960, בפיקודו של סיד קרבי, ובה היה גם טרנס ג'יימס אלקינס סקרה את ההר. 

### מקור השם

ההר נקרא על שמו של הפיזיקאי חוקר היונוספירה טרנס ג'יימס אלקינס, ששהא עם משלחת החקר האוסטרלית הלאומית לאנטארקטיקה, בתחנת מוסון בשנת 1960.

### הטיפוס על ההר

קבוצת החקר שיצאה מתחנת מוסון בשנת 1960, וכללה את טרנס ג'יימס אלקינס, סידני לורימר קירבי ונביל ג'וזף קולינס היו הראשונים שהעפילו לפסגת ההר.

חשיבות
------

### טיפוס הרים

פסגת הר אלקינס גבוהה מזו של כל הר ביבשת אוסטרליה - לרבות מהר קוסצ'יושקו (שגובהו 2,228 מטרים), שהוא אחד משבע הפסגות. בשל הקושי להגיע אליו, הוא לא הפך להר פופולרי לטיפוס הרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* הר אלקינס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר אלקינס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* הר אלקינס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* הר אלקינס - תצלום לוויין ומידע באתר peakware
* הר אלקינס באתר peakbagger
* תצלומי הר אלקינס
* תחזית מזג אוויר עדכנית (לפי גבהים) עבור הר אלקינס

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
2. 1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
3. ↑  מידע על פסגת ההר
4. 1 2 3 4 5 6  מידע על מיקום ההר

| הרי נייפייר |
| --- |
| הרים | אלקינס • גריפיתס • סטור הונאקן | תצלום לוויין של ארץ אנדרבי |
| נונאטאקים | יאנג • פיצג'ראלד |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בהר בהרי אוניברסיטת סופיה, באי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו הר בראון (פירושונים).

אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה, העוסק בהר בהרי אוניברסיטת סופיה, באי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה, עם הערך "הר בראון (ארץ הנסיכה אליזבת)", העוסק בהר בארץ הנסיכה אליזבת שבאנטארקטיקה; ועם הערך פסגות בראון בשטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה; ועם הערך פסגת בראון באי סטורג', באיי באלני, שבאנטארקטיקה.

**הר בראון** או **הר ברון** (באנגלית: **Mount Braun**) הוא הר בקצה הצפון מערבי של הרי אוניברסיטת סופיה, בצפון האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.

גובהו של ההר 900 מטרים מעל פני הים; והוא ההר ה-2,259 בגובהו באנטארקטיקה.

ההר מהווה את החלק הצפון-מזרחי של מצוק בצורת פרסה.

ההר ממוקם 6.5 קילומטרים ממזרח - דרום-מזרח להר הולט.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי ההר

ההר מופה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, בהתבסס על סקרים על הקרקע שנערכו בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1975–1976.

### מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

ההר נקרא על שמו של לוטננט קומנדר ויליאם ק. בראון (William K. Braun), מצי ארצות הברית, מפקד מטוס C-121J (Super Constellation) בטייסת VXE-6 במהלך מבצע דיפ פריז בשנת 1970 ובשנת 1971.

קישורים חיצוניים
----------------

* הר בראון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר בראון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* הר בראון באתר peakery (מרחק לאתרים סמוכים)
* תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר בראון (לפי גבהים)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
2. 1 2  מידע גאוגרפי
3. ↑  לפי מקור אחר, ההר הוא ההר ה-4,329 בגובהו באנטארקטיקה.
4. ↑  מידע היסטורי
**הר מרקהאם** או **הר מרקהם** (באנגלית: **Mount Markham**) הוא מסיב בעל שתי פסגות, ברכס המלכה אליזבת, חלק מרכס המלכה אלכסנדרה שבההרים הטראנס-אנטארקטיים, הממוקם באזור חוף שקלטון, של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.

המסיב מקיף את הקצה הצפוני של רמת מרקהאם.

גובהה של הפסגה הגבוהה מבין שתי הפסגות 4,350 מטרים מעל גובה פני הים (והיא הפסגה הגבוהה ביותר ברכס המלכה אליזבת); פסגה זו היא הפסגה ה-16 בגובהה באנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה השנייה 4,280 מטרים מעל גובה פני הים.

לפי מקור אחר, להר שלוש פסגות גבוהות, שגובהן 3,749 מטרים מעל פני הים, 3,749 מטרים מעל פני הים, ו-3,368 מטרים מעל פני הים בהתאמה, וסביבן מספר פסגות נמוכות.

מסיב הר מרקהאם, פונה לכיוון דרום, לעבר מפרצון שקלטון, שבחוף המערבי של מדף הקרח רוס.

הפסגה הגבוהה של הר מרקהאם מתנשאת לגובה של 2,103 מטרים מעל סביבתה, היא הפסגה ה-16 בהתנשאותה באנטארקטיקה.

היסטוריה
--------

### גילוי ההר

ההר התגלה ב-27 בדצמבר 1902 על ידי קבוצת הקוטב הדרומי (the Southern Polar Party) של המשלחת הלאומית הבריטית לאנטארקטיקה (משלחת דיסקברי), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901 – 1904.

### מקור השם

הפסגה נקראת על שמו של סר קלמנס מרקהאם, אשר, בהיותו נשיא החברה הגאוגרפית המלכותית, יזם ותכנן את משלחת דיסקברי, ובחר את רוברט פלקון סקוט כמפקד המשלחת.

לקריאה נוספת
------------

• EDMUND STUMP, **What It's Like to Climb the Mountains of Antarctica**,The Atlantic,
NOVEMBER 17, 2011

  

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°**, P 253

  

• Bernard M. Gunn & Richard I. Walcott (1962), **The geology of the Mt Markham region, Ross dependency, Antarctica**, New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 5:3, 407-426, DOI: 10.1080/00288306.1962.10420097

קישורים חיצוניים
----------------

* הר מרקהאם באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר מרקהאם באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* הר מרקהאם באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* הר מרקהאם באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* הפסגה הגבוהה של הר מרקהאם באתר peakbagger
* הפסגה הנמוכה של הר מרקהאם באתר peakbagger
* תרשים הנוף הנשקף מהר מרקהאם באתר peakvisor
* הר מרקהאם באתר peakery (מרחקים לאתרים סמוכים)
* תחזית מזג אוויר ארוכת טווח, עבור הר מרקהאם (בחלוקה לפי גבהים)

הערות שוליים
------------

1. ↑  על פי מקור אחר - למסיב שלוש פסגות גבוהות, וסביבן מספר פסגות נמוכות.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
4. 1 2  מידע גאוגרפי על הפסגה הגבוהה של הר מרקהאם
5. ↑  מידע גיאוגפי על רכס המלכה אליזבת
6. 1 2  מידע על גובה ההר
7. ↑  מידע גאוגרפי על הפסגה הנמוכה של הר מרקהאם
8. ↑  הרי אנטארקטיקה לפי התנשאותם

| רכס המלכה אליזבת |
| --- |
| הרים | בולזאיי • בונפרטה • דיץ' • לקוונט • מרקהאם • פרדוהל • צ'יוורס • רבוט |
| פסגות | שרווין |
| רמות | הנסיך אנדרו • מרקהאם • פלטייר |
| מצוקים | אינאקססיבל • קאנופי |
| קרחונים | אוטאגו • לוא • לורי • מארש • נמרוד • פאבלאק • קנט |
**וילה זיו** או **בית הדר** נבנתה במושבה תל מונד בשנת 1935 עבור ליידי רבקה זיו ובעלה הלורד ישראל משה זיו מבריטניה. הם התגוררו בבית כאשר שהו בישראל, עד מותה בשנת 1966. הווילה תוכננה על ידי האדריכל ריכרד קאופמן בסגנון הבינלאומי (המכונה לעיתים באוהאוס).

תיאור המבנה
-----------

הנחלה בה בנוי הבית משתרעת על פני כ־36 דונם. בשטח המרכזי שגודלו 11.5 דונם ממוקם המבנה המרכזי המשקיף על נוף השרון, משתרע על פני שתי קומות בשטח של כ־700 מ"ר ומסביבו עצי פיקוס גבוהים. בשטח גם ברכת שחייה, מבנה המיועד לשימושים ספורטיביים ומגרש טניס. בצד הצפוני של האחוזה חורשת אורנים בשטח של כ־9.5 דונם. באחוזה היה גם פרדס ומטע של מנגו ששטחם כ-15.5 דונם.עד שבשנת 2015 נבנתה שכונה חדשה בשטחה.

היסטוריה
--------

בתקופת המנדט נהגה להתארח בווילה צמרת השלטון הבריטי, כאשר בסמוך פעל בסודיות מתחת לקרקע מפעל "סלע" של "ההגנה" לייצור נשק. לאחר קום המדינה המשיכו לפקוד את המקום נכבדים. במוצאי שבת 15.12.56 הותקפה הווילה על ידי פידאיון והעובד שמעון ויג נהרג.

ליידי רבקה זיו נפטרה בשנת 1966. בני המשפחה מכרו את האחוזה למשפחת סבה מאנגליה, ששיפצה אותה בשנות השבעים. לאחר מכן החליפה האחוזה ידיים מספר פעמים. בשנת 2008 הוצאה למכירה תמורת 52 מיליון שקל. בשנת 2010 צולמה במקום העונה הרביעית של תוכנית המציאות לרדת בגדול.

בשנת 2012 הוצא צו הפסקת עבודה לשיפוץ ללא היתר שביצע הבעלים יוסי קרתא, בניגוד להנחיה מפורשת בתוכנית החלה על המקום הצ/ 68/ 5-1: "כל תוספת או שינוי לבניין יהיו חייבים בתוכנית בינוי באישור הוועדה המקומית והוועדה המחוזית, וזאת כדי למנוע פגיעה בערכים ההיסטוריים והארכיטקטוניים של הבניין". היום מבנה הווילה והשטח הסובב אותה נותרו מוזנחים, מלבד מספר בתי מגורים שנבנו בשנים האחרונות על אחת מצלעות השטח.

קישורים חיצוניים
----------------

* אליעזר אסתרין, וילה זיו - בית הדר, באתר ראשונים, ‏11.12.1992 (ארכיון)
* נועם דביר, עבודות הבנייה בווילה זיו נעצרו בגלל תלונה, באתר הארץ, 23 בפברואר 2012
* מיכל בן ארי, בית הלורדים: בעקבות הברון מונד, 30.12.07, ynet
* וילה זיו, באתר בלמורל ייזום והשקעות

הערות שוליים
------------

1. ↑  גיא ליברמן, למכירה: אחוזת ענק של 36 דונם ב-52 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 23 באפריל 2008
**סוֹזוֹפּוֹל** (בבולגרית: **Созопол**) היא עיירת קיט בדרום-מזרח בולגריה, בשטח מחוז בורגס, השוכנת על גדות הים השחור ומרוחקת כ-35 קילומטרים מבירת המחוז בורגס. העיר מפורסמת בפסטיבל התרבות השנתי, "פסטיבל סוזופול הבינלאומי" המתקיים בחודש ספטמבר.

היסטוריה
--------

סוזופול היא אחד ממקומות היישוב העתיקים בכל בולגריה וראשית ההתיישבות האנושית מתוארכת לתקופת האבן החדשה ובהמשך בתקופת הברונזה המאוחרת, עידן הממלכה התראקית הוקם במקום ישוב מבוצר. בתקופה ההלניסטית נקרא היישוב **אפולוניה פוניטקה**, דהיינו עירו של אפולו שעל שפת הים השחור, ועם כיבושו על ידי צבאות האימפריה הרומית שונה שמו ל**סוזופוליס**. עם חלוקת האימפריה עבר היישוב לשליטת האימפריה הביזנטית ונשארה בחזקתה, ( להוציא תקופות קצרות בהן נשלט על ידי האימפריה הבולגרית השנייה), עד לכבושה על ידי האימפריה העות'מאנית, עת נודע שמה כ-**סיזבואולו**. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכלל היישוב בשטח המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית וב-1885 סופח לשטח נסיכות בולגריה. לאחר מלחמת הבלקן השנייה בוצע טרנספר של אוכלוסייה ממוצא יווני שהתגוררה בעיר, והיא הוחלפה בתושבים ממוצא בולגרי שעברו טרנספר דומה על ידי היוונים במזרח תראקיה.

אקלים
-----

בעיר שורר אקלים ממוזג עם השפעה ממתנת מכיוון הים השחור, כך שמאפייניו דומים לאקלים ים תיכוני. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 16.4oc, כאשר ערכי הקיצון הממוצעים נעים מ-6oc בחודש ינואר ועד 27oc בחודש יולי.

כלכלה ודמוגרפיה
---------------

העיר העתיקה ממוקמת על חצי אי וכוללת מתחם בילויים, אזורי קניות ומרינה ומעריכים שכ-100,000 תיירים מבקרים מדי יום במקום בעונת השיא. חב' המחקר Colliers ציינה את העיירה כיעד התיירות המועדף בבולגריה ובעלת ערך הנדל"ן הגבוה ביותר במדינה. מבחינת תשתית תחבורתית קיים קו מעבורות לעיר בורגס וכן מספר קווי אוטובוס. הנמל הקטן אשר בעיירה משמש גם להעברת סחורות בהיקף קטן-בינוני. ליד העיר עובר הכביש המהיר מרוסה לבורגס. בשטח הרשות המקומית, קיימים מכרות נחושת וכן מספר מפעלים קטנים לעיבוד מזון, בעיקר דגים. עיקר התוצר המקומי הגולמי מגיע מענף התיירות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **העיר סוזופול** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סוזופול

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "העיר סוזופול ", באתר bulgaria.domino (באנגלית).
2. ↑  "העיר סוזופול ", באתר seapalacebg.com(באנגלית).

|  **רשויות מקומיות וערי מחוז בורגס שבבולגריה** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| בורגס • אובזור • נסבר • אייטוס • קמנו • קרנובט • מלקו טרנובו • פומורייה • פרימורסקו • רואן • סוזופול • סרדץ • סונגורלרה • צארבו | מחוז בורגס |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007562626105171
* BnF: cb12554464n (data)
* GND: 4201305-7
* LCCN: n88661738
* NKC: xx0043244
* VIAF: 134987078
* WorldCat: lccn-n88661738

 |
**עודד ברכוז** (נולד ב-1937) הוא פיזיקאי ישראלי ששימש ראש אגף טכנולוגיה במשרד ראש הממשלה.

ביוגרפיה
--------

ברכוז נולד בתל אביב, הוא למד בגימנסיה העברית "הרצליה". ב-1955 התגייס לצה"ל ושירת בנח"ל מוצנח וכחבר גרעין נח"ל בקיבוץ גונן. הוא לחם במלחמת סיני ובשירות המילואים במלחמת ששת הימים. ב-1958 החל ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים, וב-1964 סיים תואר שני בפיזיקה. ב-1968 השלים דוקטורט במכון ויצמן למדע ולאחר מכן עשה פוסט-דוקטורט בארצות הברית. תחומי מחקריו עסקו בלייזר מצב מוצק, מצבי יינון ותכונות מגנטיות.

ב-1971 שב לישראל ושימש ראש מחלקת פיתוח וסגן ראש האגף הטכנולוגי במשרד ראש הממשלה. ב-1974 זכה בציון לשבח מוועדת פרס ביטחון ישראל וב-1988 זכה בפרס. הוא כיהן כראש האגף הטכנולוגי עד פרישתו ב-1996.

מ-1997 הקים את חברת פרונטיקס בתחום מוליכים למחצה. הוא שימש נציג הציבור בוועדה המייעצת למנכ"ל משרד הביטחון בנושאי הצפנה. ב-2004 נבחר ליקיר העיר חולון.

קישורים חיצוניים
----------------

* ד"ר עודד ברכוז באתר עיריית חולון

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007509840805171
* VIAF: 308266984
* WorldCat: viaf-308266984

 |
**זיהום לידה** הוא זיהום דלקתי במערכת הרבייה של האישה בזמן לידה או הפלה או אחריהן. כך שהזיהומים השכיחים אצל היולדת כוללים זיהום ברחם, בשלפוחית השתן ובכליות או זיהום בשד וזיהומים אלה עלולים לעבור דרך מערכת ההובלה ולהתפשט בגוף. לפי ההגדרה הרפואית של זיהום בתקופת הלידה מתייחסים לעלייה בחום היולדת מעל 38 מעלות, במשך יומיים רצופים, במהלך 24 השעות הראשונות שלאחר הלידה, בהיעדר גורמים אחרים לעליה זו. זיהום לידה כיום שכיח פחות מאשר בעבר אך נחשב לאחד הגורמים העיקריים במוות אצל נשים יולדות.

אפידמיולוגיה
------------

התיאור הראשון של זיהום לידה היה לפחות במאה ה-5 לפנה"ס בכתביו של היפוקרטס. זיהומים אלה היו גורם נפוץ מאוד של מוות בעבר והם התחילו להצטמצם כאשר התחיל השימוש באנטיביוטיקה ושטיפת הידיים עם כלור לפני בדיקות, לידה או הפלה. במדינות העולם המפותחות אחוז הנשים שמפתחות זיהומים ברחם לאחר לידה טבעית הוא 1-2%. והוא גדל ל-5-13% בקרב אלה שעוברות לידות קשות, ויותר מ-50% בניתוחים קיסריים לפני השימוש באנטיביוטיקה מונעת. בשנת 2013 זיהומים אלה הביאו למותם של 24,000 נשים לעומת 34,000 מקרי מוות בשנת 1990.

גורמים
------

הגורם העיקרי לזיהומי לידה הוא סוגים מסוימים של חיידקים כמו סטפילוקוקוס ואנטרוקוקוס. חדירתם של חיידקים לגוף היולדת מתאפשרת בגלל כמה סיבות:

1. סביבת לידה או הפלה שאינה סטרילית
2. שימוש בכלים לא סטריליים או ידיים אינן שטופות היטב לפני הבדיקה, ההפלה או הלידה
3. דלקת קודמת באורולוגיה, הרחם או שלפוחית השתן
4. השארה של חלקי שלייה בתוך הרחם

בנוסף לזה יש עוד סיבות אשר גורמות להתפשטות החיידק בגוף היולדת, כמו חולשה חדה במערכת החיסונית של האם, לידה טראומטית, בדיקות מרובות ואנמיה אצל האם היולדת.

תסמינים
-------

סימפטומים של זיהום לאחר לידה בדרך כלל מתחילים בין 24 שעות ל -10 ימים לאחר שההדבקה מתרחשת. תסמינים שכיחים הם בעיקר צמרמורת, כאב ראש, חיוורון, עייפות, ירידה בכמות החלב המופרשת, אנורקסיה, ריח רע בגלל הפרשות מהרחם, עליה בטמפרטורה מעל 38 מעלות צלזיוס, כאבים בבטן וברחם ובגב,דופק מהיר, וריבוי כדוריות לבנות (לאוקוציטוזיס).

אבחנה וטיפול
------------

אם חושדים שיש זיהום לאחר לידה, הרופא בודק את הנרתיק והרחם ורואה אם יש סימנים של נפיחות ורגישות. בנוסף, בודקים את הימצאותם של חיידקים על ידי לקיחת דגימת שתן או דם ומנקים את כל הפצעים. כשסוג החיידקים הספציפי נקבע, הרופא רושם אנטיביוטיקה מסוג רחב טווח כדי להגביל את התפשטות הזיהום.
בנוסף, צריך לדאוג לסיבות העומדות מאחורי הזיהום, למשל, אם זיהום באתר הניתוח הוא הגורם, אז חייבים לשמור על האזור נקי ויבש כדי למנוע חיידקים נוספים.
כמו כן, נותנים תרופות להורדת החום של האישה.

ראו גם
------

* דימום שלאחר לידה
* זיהום
* דלקת
* לידה
* דלקת רירית הרחם

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זיהום לידה** בוויקישיתוף
* מידע על זיהום לידה (באנגלית)
* מידע מורחב על זיהום לידה (באנגלית)
* זיהום לידה: הגדרה, גורמים וסמפטומים (בערבית)
* זיהום לידה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מידע על זיהום לידה מאתר המשפט הרפואי
2. ↑  מידע על זיהום לידה מאתר המשפט הרפואי
3. ↑  כתבה על זיהום לידה (באנגלית)
4. ↑
5. ↑  מידע על זיהום לידה מאתר המשפט הרפואי
6. ↑  כתבה על זיהום לידה (באנגלית)
7. ↑  כתבה על זיהום לידה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4212788-9
* NKC: ph124834

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.