recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מיכאיל אדוארדוביץ' אוסייבסקי** (Осеевский Михаил Эдуардович; נולד בלנינגרד ב-30 בנובמבר 1960) הוא כלכלן ומדינאי רוסי. כיהן כסגן מושלת סנקט פטרבורג, ולנטינה מטוויינקו וכיהן כסגנהּ בכל משך כהונתה כמושלת העיר.

בינואר 2012, דמיטרי מדבדב מינה אותו לתפקיד סגן שר לפיתוח כלכלי של רוסיה. בשנת 2012 מונה לסגן יו"ר דירקטוריון הבנק למסחר חוץ. ב-3 במרץ 2017 מונה לנשיא חברת רוסטלקום.

ביוגרפיה
--------

מיכאיל אוסייבסקי נולד בלנינגרד לאדוארד אוסייבסקי ב-30 בנובמבר 1960.

בשנת 1983 סיים את לימודיו במכון הפוליטכני של לנינגרד ע"ש מיכאיל קלינין. עד 1986 היה מזכיר הוועדה של הקומסומול בפקולטה למכניקת החשמל במכון הפוליטכני של לנינגרד והתקדם בעבודה עד לתפקיד של מהנדס בכיר.

מ-1986 ועד 1993 היה מהנדס בחברת "אלקטרופיזיקה".

בשנים 1993–1999 היה סגן מנהל הבורסה לניירות ערך בסנקט פטרבורג וכיהן במקביל גם כחבר במועצה המומחית של הוועדה הפדרלית לניירות ערך.

בספטמבר 1999 היה סגן יו"ר מועצת המנהלים של בנק התעשייה והבנייה (Промышленно-строительный банк) בסנקט פטרבורג.

בנובמבר 2003 התמנה לסגן מושל סנקט פטרבורג, והיה ליועץ הכלכלי של ולנטינה מטוויינקו שהתעסק בפיתוח הכלכלי של העיר. בנובמבר 2005 התמנה ליו"ר מועצת המנהלים של חברת "מטרוקום" והיה חבר מועצת המנהלים של בנק VEB-Invest.

ב-2008 הוא ביקר בישראל בראש משלחת של כ-160 איש, על מנת לחתום על הסכם שיתוף פעולה ייחודי בין ממשלת העיר סנקט פטרבורג לעיריית חיפה והיה זה הסכם שיתוף הפעולה הראשון מסוגו שנחתם בין עיר רוסית לעיר ישראלית.

ביוני 2010 מונה לראש האדמיניסטרציה של מושלת סנקט פטרבורג והיה ממייסדי התחרות הלאומית לאנשי העסקים המוצלחים ביותר של רוסיה, הנערכת מדי שנה מאז 2010.

כשכיהן כסגן מושל העיר, אוסייבסקי היה ממארגני פורום סנקט פטרבורג הבינלאומי לכלכלה, מתוקף תפקידו כמחזיק תיק הכלכלה במועצת העיר ויו"ר וועדת התיאום של הפורום.

באוגוסט 2011, מפלגת רוסיה המאוחדת קידמה אותו כמועמד לתפקיד מושל העיר סנקט פטרבורג, לצד ואדים טיולפאנוב וגאורגי פולטאבצ'נקו, שנבחר לבסוף למושל העיר. בינואר 2012 היה לסגן השר לפיתוח כלכלי של רוסיה.

מאז 2012 הוא סגן יו"ר דירקטוריון הבנק למסחר חוץ ובמרץ 2017 מונה לנשיא חברת "רוסטלקום".

חייו האישיים
------------

מיכאיל נשוי ויש לו שני בנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיכאיל אוסייבסקי** בוויקישיתוף
* מיכאיל אוסייבסקי, ברשת החברתית טוויטר

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ministério do Desenvolvimento Econômico da Rússia ganha novo vice-ministro  (בפורטוגזית)
2. ↑  שיתוף פעולה ייחודי בין חיפה וסנט פטרסבורג באתר Zepo, ‏ 20 במאי 2005
**גלובידנס** (שם מדעי: ***Globidens***; מילולית: "שיני גלובוס") הוא סוג של זוחל ימי נכחד שחי במשך הקרטיקון לפני 84.6 עד 66 מיליון שנה מזמננו. מוסזאורוס זה היה קטן יחסית לבני המשפחה, והגיע רק עד אורך 6 מטרים בממוצע. הוא תואר לראשונה בידי החוקר האמריקאי צ'ארלס ו. גילמור (אנ') ב-1912.

המאובנים שלו התגלו באזורים שונים לאורך העולם, ביניהם במרוקו, אינדונזיה, אנגולה וארצות הברית. ככל הנראה הוא היה בעל תפוצה נרחבת בימים במשך המזוזואיקון, עד הכחדת הקרטיקון הגדולה.

זוחל זה היה דומה לפלייטקרפוס, עם מבנה גוף עגלגל בעל סנפירים רחבים, זנב קצר יחסית ולסתות מסיביות כבדות בעלות שיניים מעוגלות שהותאמו לרסק טרף כמו דגים או דיונונים וכן אמוניטים שהוא תפס.

בסוג זה התגלו לאורך השנים מינים רבים, אך חלקם שויכו לסוגים אחרים כמו *Carinodens* או *Igdamanosaurus* ואף לסוגי איכתיוזאורים. מרבית המאובנים כוללים שרידי שיניים מעוגלות וחזקות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גלובידנס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531316005171

 |
האונייה שנחטפה בצילום משנת 1986
**משבר בני הערובה בים השחור** התרחש ב-16 עד 19 בינואר 1996. אוניית מעבורת ובה 232 איש שהפליגה מנמל טרבזון שבטורקיה נתפסה על ידי קבוצת חוטפים, שביקשו להביא לסיום המצור הרוסי על קבוצת חמושים צ'צ'נים, שהשתלטו על בני ערובה בכפר בגבול שבין צ'צ'ניה ודאגסטן. המשבר הסתיים כעבור שלושה ימים בשחרור כל בני הערובה שעל האונייה ללא אבדות בנפש.

התקרית
------

האונייה, אבראסיה (Avrasya), שהניפה את דגל פנמה, נשאה 177 נוסעים ו-55 אנשי צוות. היא עמדה להפליג מטרבזון לעיר הנמל הטורקית ארגלי (Ereğli) ומשם לסוצ'י שברוסיה. היא נחטפה על ידי קבוצה בת שבעה חוטפים, חמישה מהם טורקים ושני הנותרים צ'צ'נים. אחד מעובדי נמל טרבזון נפצע במהלך ההשתלטות על האונייה. התוקפים נשאו נשק רב וחגרו על גופם חגורות דינמיט.

החוטפים דרשו את שחרורם של כמאתיים מורדים צ'צ'נים, שתפסו ב-9 בינואר למעלה מאלפיים בני ערובה בעיירה פרמויאסקויה (Pervomayskoye), במהלך מלחמת צ'צ'ניה הראשונה. הם איימו כי יפרידו בין הנוסעים הטורקים לבין הנוסעים הרוסים וכי ירצחו את 114 הרוסים שנמצאו על האונייה. שלטונות טורקיה בהנהגת ראש הממשלה טנסו צ'ילר התעלמו מדרישת נשיא רוסיה בוריס ילצין לטפל במשבר בתקיפות והעדיפו לנהל משא ומתן ממושך עם החוטפים. 

במהלך השיט של האונייה החטופה נקהלו על חוף הים השחור הטורקי אלפי תומכים של המורדים הצ'צ'נים כשהם קוראים סיסמאות אנטי-רוסיות. במקביל התקיימו באיסטנבול הפגנות תמיכה במורדים הצ'צ'נים. ב-19 בינואר הגיעה האונייה לפתחו המזרחי של מצר הבוספורוס. באותו יום הבקיעו המורדים הצ'צנ'ים את דרכם אל מחוץ לטבעת המצור הרוסית על פרמויאסקויה. בשעה 17:00 באותו יום נכנעו חוטפי האונייה ושחררו את הנוסעים שעליה. כמה מהם ניסו להיטמע בין נוסעי האונייה ללא הצלחה. 13 מהנוסעים נזקקו לטיפול רפואי.

לאחר התקרית
-----------

שבעת החוטפים הועמדו לדין בטורקיה ונדונו לעונשי מאסר ממושכים. כמה מהם נמלטו מבתי הכלא שבהם הוחזקו. מנהיגם, מוחמד טוקאן, הנהיג פיגוע מיקוח נוסף באיסטנבול ב-22 באפריל 2001. הוא ואנשיו השתלטו על בית מלון בעיר על מנת להסב את תשומת הלב העולמית למלחמת צ'צ'ניה השנייה. באירוע זה נכנעו החוטפים לאחר 12 שעות ללא שפיכות דמים. 

חוטף אחר מהקבוצה שהשתלטה על האונייה אבראסיה הפך לפעיל בארגון IHH הטורקי והשתתף בשנת 2010 במשט לעזה על סיפונה של האונייה מאווי מרמרה. הוא נפצע במהלך השתלטות צה"ל על האונייה.

לקריאה נוספת
------------

Phillip Null, **Taking the Avrasya**, CreateSpace Independent Publishing Platform, 2013. מסת"ב 9781478164104

קישורים חיצוניים
----------------

* ידיעה על חטיפת האונייה, באתר הניו יורק טיימס
**משבר אדיסוניאני** (באנגלית: **Addison's crisis** או **Adrenal crisis**) הוא מצב חירום רפואי, שבו קיימת אי ספיקה חמורה של בלוטת יותרת הכליה הגורמת למחסור בהורמונים קורטיזול ואלדוסטרון.. קורטיזול הוא גלוקוקורטיקואיד המיוצר בקורטקס (קליפה) של בלוטת יותרת הכליה. הוא מופרש כתגובה של הגוף למצבי סטרס שונים והוא גורם לעלייה ברמת הגלוקוז הזמין ובלחץ הדם.

משבר אידיסוניאני עשוי להיות תוצאה של גורמים שונים, בהם מחלת אדיסון שלא אובחנה או לא טופלה, דימום מבלוטת האדרנל, הפסקה פתאומית ולא הדרגתית בנטילת גלוקוקורטיקואידים והפרעות בפעילות בלוטת ההיפופיזה. חולים הסובלים ממחלת אדיסון, מהיפרפלזיה מולדת של האדרנל או מכל בעיה ראשונית אחרת של בלוטת האדרנל, עשויים לפתח משבר אדיסוניאני כתוצאה מסטרס פיזי או נפשי, טראומה גופנית או זיהום.

אבחנה של משבר אדיסוניאני נעזרת בבדיקות הכוללות בדיקת גירוי להורמון ACTH וכן בדיקת רמת הקורטיזול, הגלוקוז, האשלגן והנתרן בדם.

משבר אדיסוניאני הוא מצב חרום אנדוקריני והוא דורש טיפול מיידי באמצעות מתן של הידרוקורטיזון (תחליף סינתטי להורמון קורטיזול) תוך ורידי או תוך שרירי. אם החולה סובל מירידה בלחץ הדם יהיה צורך בטיפול תומך שיכלול מתן נוזלים באופן תוך ורידי ומתן של תחליף אלדוסטרון‏. מתן גלוקוז תוך ורידי יידרש במצבים בהם החולה סובל מהיפוגליקמיה. אם הגורם למצב הוא זיהום, יהיה צורך לעיתים גם בטיפול אנטיביוטי. חלק מהחולים במחלת אדיסון מונחים לשאת איתם מזרקים אישיים המכילים הידרוקורטיזון, לצורך טיפול מיידי במידת הצורך.

סימנים וסימפטומים
-----------------

* כאבים דוקרים פתאומיים ברגליים, בגב התחתון או בבטן
* בלבול, פסיכוזה, דיבור משובש
* עייפות
* פרכוס לא אפילפטי
* חום
* תת לחץ דם
* היפרקלמיה (רמת אשלגן גבוהה בדם)
* היפרקלצמיה (רמת סידן גבוהה בדם) - נגרמת כתוצאה משילוב של עלייה ברמת הסידן בנוזל החוץ תאי וירידה בהפרשתו של הסידן דרך הכליה בשל ירידה בנפח הדם. מתן של עירוי תוך ורידי של סליין צפוי לשפר את המצב יחסית במהירות.
* היפוגליקמיה (רמת גלוקוז נמוכה בדם)
* היפונתרמיה (רמת נתרן נמוכה בדם)
* תת פעילות של בלוטת התריס - ירידה ברמת ההורמון T4
* הקאות והתייבשות
* התעלפות או תת לחץ דם תנוחתי

קישורים חיצוניים
----------------

* הערך "אי-ספיקה חריפה של יותרת-הכליה - Addisonian crisis", באתר ויקירפואה

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "Acute adrenal crisis (Addisonian crisis)". *Endocrine Surgery Encyclopedia*. UCLA Health System. נבדק ב-14 באוגוסט 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  בלוטת יותרת הכליה Adrenal, באתר עמלנט (מאורכב בארכיון האינטרנט)
3. ↑  "Addison's Disease". National Endocrine and Metabolic Diseases Information Service. אורכב מ-המקור ב-28 באוקטובר 2007. נבדק ב-14 באוגוסט 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Muls, E.; Bouillon, R.; Boelaert, J.; Lamberigts, G.; Van Imschoot, S.; Daneels, R.; De Moor, P. (1982). "Etiology of hypercalcemia in a patient with Addison's disease". *Calcified Tissue International*. **34**: 523–526. doi:10.1007/BF02411297.

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**ויליאם צ'ארלס דיוק** (באנגלית: **William Charles Duke**‏; 1814 – 17 באוקטובר 1853) היה אמן אוסטרלי יליד אירלנד, שזכור בעיקר בזכות דיוקנאותיו של כמה מנהיגים ילידים מאורים, וכצייר ספינות של ציד לווייתנים.

ביוגרפיה
--------

ויליאם צ'ארלס דיוק נולד בקורק, אירלנד, לקתרין, אשתו של הנגר צ'ארלס דיוק. הוא הוטבל ב-16 ביולי 1815 בסנט אן, שאנון, והלך בעקבות אביו למקצוע הנגרות.

דיוק התחתן עם התופרת לוסי ב-16 בפברואר 1840, ויחד הם היגרו לאוסטרליה, והגיעו לסידני עם בנם צ'ארלס, שנולד בזמן ההפלגה, על סיפונה של "ליידי מקנוטון" ב-16 בדצמבר 1840, צ'ארלס נפטר בסידני ב-2 בדצמבר 1841, בן שנה.

דיוק עבד כצייר תפאורות וכמפעיל בתיאטרון המלכותי של סידני עד 1844, אז נסע כמה חודשים לניו זילנד. ב-7 במאי 1845 דיוק חזר לאוסטרליה על סיפון האוניה "סר ג'ון פרנקלין" אבל התיישב בהובארט, באי טסמניה. לוסי ושני ילדיהם הצטרפו אליו מסידני בחודש ספטמבר, והוא נעשה צייר תפאורות בתיאטרון רויאל ויקטוריה בהובארט.

בטסמניה החל דיוק לראשונה לעבוד כצייר פורטרטים. הציור המוקדם ביותר שלו הוא דיוקן של גברת וילקינסון, לבית אלדרידג', שנחתם ומתוארך באוקטובר 1845. העיר הובארט הייתה נמל ציד לווייתנים גדול והוא הפיק סדרת ציורים של ספינות לווייתנים וסצינות ציד לווייתנים. בשנת 1846 הפיק דיוק כמה מהציורים המוקדמים ביותר של המאורים באי כשסיים שני דיוקנאות קטנים שהחל אותם ככל הנראה בניו זילנד. כמו כן צייר דיוקן בקנה מידה גדול יותר של אחד הגברים המאורים שהועברו למאסר באי מריה בטסמניה בנובמבר 1846, במהלך מלחמות ניו זילנד המוקדמות.

עבודה מסחרית
------------

ויליאם דיוק, ספינת ציד לווייתנים, 1848
דיוק עבד עם המכונאי ריצ'רד ג'ונסון על דיורמות נוף עירוניות: נופים של קונסטנטינופול, פירנצה, ירושלים וונציה  שהוצגו בסידני ובהובארט בשנת 1847 בפני קהל בתשלום. במקביל, הוא הגיע לפרסום עם ארבעה ציורי ציד לווייתנים, והחל לקבל עבודות של ציורי ספינות שישמשו לפרסום.

בשנת 1852 עקב דיוק אחר הבהלה לזהב הוויקטוריאני, ועבר להתגורר עם משפחתו הגדולה למדינת ויקטוריה, שם המשיך לצייר פורטרטים ותפאורות תיאטרון.

המשימה האחרונה של דיוק נועדה עבור ג'וזף אנדרו רו, בעל קרקס אמריקאי שבילה שנתיים במלבורן ובסביבתה בשנת 1852. רו הזמין מדיוק ציורים וקישוטים עבור הקרקס האמריקאי שלו, ודיוק היה בשבוע הרביעי לעבודתו כשחלה וחזר הביתה.

מצבו של דיוק הידרדר במהירות והוא נפטר כעבור שבוע והותיר את אשתו וילדיו חסרי כל. מר רו הנדיב יזם קרן עזרה ותרם לקופה עשר לירות. במהלך יום אחד בקרקס גייסה הקרן שלו סכום כסף מכובד עבור האלמנה וילדיה.

דיוק נפטר בקולינגווד, ויקטוריה בגיל 38 והותיר את לוסי ושישה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויליאם דיוק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lindsay Broughton, The Companion to Tasmanian History
2. ↑  Caroline Von Oppeln, artist biography, Design and Art Australia Online, updated 2011
3. ↑  Gallery secures Duke portrait, Helen Musa, CityNews.com.au, 6 March 2012
4. ↑  Maori times, Maori places: prophetic histories, Karen Sinclair, page 182
5. ↑  The Courier, 23 August 1847

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* AGSA: 3824
* DAAO: william-charles-duke
* Trove: 1187156
* VIAF: 94120788
* WorldCat: viaf-94120788

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ויליאם דיוק"**.
אוקספורד מיוזיק הול, 1875
**מיוזיק הול** (באנגלית: **Music hall**) הוא סוג של בידור תיאטרלי בריטי פופולרי שהתקיים בשנים 1850-1960, וכלל תערובת של שירים פופולריים, קומדיה, מיצגים מיוחדים ובידור מגוון. המונח נגזר מסוג התיאטרון או המקום שבו בידור כזה התקיים. מיוזיק-הול הבריטי היה דומה לוודביל האמריקאי, הכולל שירים מלהיבים ומערכונים קומיים, ואילו בבריטניה המונח "וודביל" יוחס לסוג הבידור המיועד למעמד הפועלים, מה שכונה באמריקה "בורלסקה".

המיוזיק-הול צמח בבתי מרזח במהלך שנות השלושים של המאה ה-19, והפך לפופולרי יותר ויותר בקרב הקהל עד כדי כך, שבמהלך שנות ה-50 של המאה ה-19, נהרסו בתי מרזח לטובת אולמות המיוזיק-הול שנפתחו במקומם. תיאטראות אלו נועדו בעיקר כדי שאנשים יוכלו לצרוך מזון ואלכוהול ולעשן טבק בתוך האולם בו המופעים התקיימו. סוג בידור זה היה שונה במידה מסוימת מהתיאטרון הקונבנציונלי, שהושיב את הקהל בתוך תאים, כשהבר היה בנפרד.

באמצע המאה התשע-עשרה יצר בידור זה ביקוש לשירים פופולריים חדשים וקליטים. כתוצאה מכך, כותבי שירים מקצועיים גויסו על מנת לספק את המוזיקה לשפע של מבצעים כוכבים, שכללו בין היתר את מארי לויד, דן לנו וג'ורג' ליבורן. המיוזיק-הול לא אימץ סגנון ייחודי משלו, אלא הכיל ביצועים של כל צורות הבידור. חקיינים (הן גברים והן נשים), "בידור אריות", אמני פנטומימה ואימפרסיוניסטים, פעלולני טרמפולינה ופסנתרנים קומיים היו רק כמה מסוגי הבידור הרבים שהקהל יכול היה למצוא במופעי המיוזיק-הול בארבעים השנים הבאות.

המיוזיק-הול בלונדון הפך בשנת 1907 לזירה של מאבק תעשייתי חשוב בין האמנים ועובדי הבמה לבין מנהלי התיאטראות, שהסתיים בשביתה. האולמות התאוששו עד תחילת מלחמת העולם הראשונה, ושימשו לבימוי אירועי צדקה על מנת לסייע למאמץ המלחמתי. מופעי המיוזיק הול המשיכו גם לאחר המלחמה, אך איבדו את הפופולריות שלהם לג'אז, לסווינג ולמוזיקת הביג בנד לריקודים. גם מגבלות הרישוי השתנו ונאסרה השתייה באולמות. סוג חדש של בידור הגיע, רחב ומגוון, ורבים מאמני המיוזיק-הול לא הצליחו לעשות את המעבר. עם דימוי של בידור מיושן ועם סגירת אולמות רבים, המיוזיק-הול פסק מלהתקיים ופינה את מקומו למגוון סוגי בידור אחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיוזיק הול** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4212819-5
* NDL: 00567960

 |
מונומר במבנה שלד כימי של Polylactid
**מונומר** (באנגלית: Monomer, מיוונית: מונו – אחד, מר – יחידה) הוא אבן הבניין של הפולימר. זוהי מולקולה אשר חוזרת במחזוריות קבועה בפולימר. המונומר הטבעי הנפוץ ביותר הוא גלוקוז, הנקשר בקשרים גליקוזידיים לפולימרים רבים כמו תאית ועמילן, ומהווה למעלה מ-77% ממסת הצמח. לרוב מתייחס המונומר למולקולות אורגניות שיוצרות פולימרים סינתטיים, כגון, כלוריד ויניל שמשמש ליצור פוליוויניל כלוריד (PVC). התהליך בו מונומרים מתחברים בקצותיהם ויוצרים פולימר נקרא "פלמור".

מונומרים טבעיים
---------------

חומצות אמינו הן מונומרים טבעיים שמתחברות בפילמור בריבוזום על-מנת ליצור חלבונים. נוקלאוטידים מונומרים הנמצאים בגרעין התא, מתחברים בפלמור ליצירת חומצת גרעין - DNA ו-RNA. מונומרים של גלוקוז יכולים לשמש בפלמור ליצירת עמילן, גליקוגן או תאית.

שמות המולקולה
-------------

התרכובות הקטנות ביותר שנוצרות הבנויות ממונומרים נקראות דימרים, טרימרים, טטרמרים אם יש בהם 2, 3, 4 יחידות מונומרים בהתאמה. שמות יחידות המונומרים הללו נרמז על ידי התחילית היוונית המתאימה; כך לדוגמה דצמר (decamer) מורכב מ-10 מונומרים. באפן כללי, מולקולות המורכבות ממספר קטן יחסית של מונומרים, עד לעשרות ספורות, נקראים אוליגומרים.

ראו גם
------

* אוליגומר - כאשר מבנה של מולקולה מורכב ממספר מצומצם של מונומרים, המבנה מקבל את התחילית של "אוליגו".
* פולימר
* פלמור

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מונומר** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מונומר** |

* מונומר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph323321

 |
**גרשון זלקינד** (16 באוקטובר 1928 – 26 בספטמבר 2017) היה איש עסקים ישראלי, שכיהן כמנכ"ל ובעל שליטה של החברה הציבורית "אלקו".

קורות חיים
----------

גרשון זלקינד נולד בשנת 1928 בגרמניה בשם **גאורג זלקינג** (בגרמנית: Georg Salkind) לתעשיין אלכסנדר זלקינד. בשנת 1933, לאחר עליית הנאצים לשלטון, ברחו הוא ומשפחתו לארץ ישראל המנדטורית. למד בגימנסיה הרצליה. שירת בחי"ש ובחמ"ד, השתתף במלחמת העצמאות ונפצע בקרב "שיירת נבי דניאל".

בשנת 1949 ייסד אביו אלכסנדר את חברת "חרושת אלקטרו מכנית ישראלית", שלימים הוחלף שמה לשם המקוצר "אלקו". עם הקמתה עסקה החברה בייצור שנאים ומוני חשמל, כספק יחיד של חברת החשמל לישראל בתחום זה, ובייצור מכשירי חשמל נוספים. למד במכון הטכנולוגי של ציריך, שם קיבל תואר מוסמך בפיזיקה גרעינית בהנחיית וולפגנג פאולי, ובשנת 1955 חזר לשראל והצטרף לעסק המשפחתי.

בשנת 1970 קיבל גרשון זלקינד את השליטה בחברה זו. בשנת 1987 רכש מידי דיסקונט השקעות את מלוא החזקותיה בחברת "אלקו". בשנת 1988 רכש זלקינד את יתרת מניות "אלקו" מידי כונס הנכסים של חברת "דנות". בשנת 1989 החלה החברה במהלך לשינוי אופי פעילותה, במסגרתו רכשה החברה במשך השנים חברות שונות, מימשה החזקות וביצעה רה-ארגון במבנה הקבוצה, כך שבסוף התהליך הפכה לחברת החזקות, שבשליטתה, בין השאר, החברות הבורסאיות אלקטרה, אלקטרה נדל"ן ואלקטרה מוצרי צריכה.

זלקינד נפטר ב-26 בספטמבר 2017. במועד זה היה שווי השוק של "אלקו" 2.4 מיליארד ש"ח ומחזורה הגיע ל-8.8 מיליארד ש"ח בשנה. זלקינד הותיר אחריו שני בנים, דניאל ומיכאל זלקינד, מנכ"לים משותפים בחברת "אלקו", להם הוריש באופן שוויוני את מניותיו בחברה, ובת, ד"ר דפנה ססלר, שלה הוריש נדל"ן ומזומן.

לאחר מותו ילדיו הקימו קרן הנושאת את שמו.

לקריאה נוספת
------------

* יוסי גולדשטיין, **באומץ ובנחישות – סיפורו של גרשון זלקינד**, ידיעות ספרים, 2019.

קישורים חיצוניים
----------------

* ש. א. דור שלישי בתעשיה, מעריב, 18 בנובמבר 1969
* Elco Legacy - Hebrew, English Subtitles

הערות שוליים
------------

1. ↑  ש. א. דור שלישי בתעשיה, מעריב, 18 בנובמבר 1969
2. ↑  הוחל בייצור מונים חשמליים, על המשמר, 20 בנובמבר 1952  
אלקו, חרושת אלקטרו מכאנית ישראלית בע"מ, על המשמר, 20 באוגוסט 1954  
אלקו, חרושת אלקטרו-מכנית ישראלית בע"מ, דבר, 27 באפריל 1956
3. ↑  Wolfgang Pauli und sein Wirken an der ETH Zürich, עמ' 435
4. ↑  עמיר קורץ, איש העסקים גרשון זלקינד הלך לעולמו בגיל 87, באתר כלכליסט, 26 בספטמבר 2017
5. ↑  אורן פרוינד, הירושה של גרשון זלקינד: כל בן יקבל מניות בשווי של 690 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 18 בינואר 2018
6. ↑  מלגות הקרן לחתירה למצוינות ע"ש גרשון זלקינד ז"ל, באתר "אייסף"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007779777205171
* LCCN: no2020094644
* VIAF: 18158066701608432442
* WorldCat: lccn-no2020094644

 |
**Ten Speed Press** הוא בית ההוצאה לאור שהוקם בשנת 1971 בברקלי. החל משנת 2009 הוא מהווה החלק של רנדום האוס. מספר ספרים של החברה זכו בפרסים ונכללו ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס.

היסטוריה
--------

פיליפ ווד עבד ב"ספרי פינגווין" בניו יורק ובשנת 1971 החליט להקים הוצאה לאור.

הספר הראשון Anybody’s Bike Book נמכר ביותר ממיליון העתקים. הספר המוצלח ביותר של החברה היה What Color is Your Parachute? A Practical Manual for Job-Hunters and Career-Changers שיצאה לאור לראשונה בשנת 1972. מאז הוא עבר מספר מהדורות, תורגם ל-20 שפות ונמכר ביותר מ-10 מיליון העתקים.

החברה פרסמה סדרה של ספרי בישול. בהכנת הסדרה ווד ניצל את הכרות האישית עם מספר שפים ידועים. סדרה זו כללה בין יתר ספר של יותם אוטולנגי Jerusalem: A Cookbook וספר של יוברט קלר על המטבח הצרפתי. ספר בישול צמחוני Moosewood Cookbook עבר מספר מהדורות וזכה בפרסים. הוא נמכר ביותר מ-2 מיליון העתקים.

בשנת 1983 נרכשה הוצאה לאור Celestial Arts שמתמחה בספרי "העידן החדש"

החברה הוציאה לאור מספר ספרי ילדים תחת מותג Tricycle Press. בשנים 1995–2003 פורסמו 16 ספרים בסדרה. ספרים מהסדרה תורגמו למספר שפות. בשנת 1997 יצא לאור ספר Who's in a Family? ובשנת 2002 Koning & Koning. הספרים נאסרו להפצה במספר ספריות.

החברה הגיע להיקף של הוצאת כ-100 ספרים בשנה. בשנת 2009 היא נרכשה על ידי רנדום האוס ומאז היא פועלת כחלק של תאגיד במסגרת חטיבת Crown Publishing Group מייסד החברה קיבל תואר Publisher Emeritus אך נפטר כעבור שנה.

בשנת 2014 החברה הוציאה ספר של מארי קונדו שהפך לרב מכר.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Ten Speed Press (באנגלית)
* Ten Speed Press, ברשת החברתית פייסבוק

* Ten Speed Press, ברשת החברתית טוויטר

* Ten Speed Press, ברשת החברתית אינסטגרם

* Ten Speed Press, ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mubarak Dahir, "Banning Gay Books Books with gay themes are increasingly banned in schools and libraries, and local school boards are taking the heat.", Alternet, September 28, 2005.
2. ↑
3. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2017061021
* VIAF: 313305921
* WorldCat: lccn-n2017061021

 |
אין תמונה חופשית
**גרשון הוברמן** (2009-1920) היה ממייסדי ספורט הנכים בישראל.

ביוגרפיה
--------

הוברמן נולד בגרמניה וגדל בדנציג. היה חבר מועדון הספורט היהודי בר כוכבא.

ב-1937 עלה לארץ ישראל והחל לימודים במקווה ישראל. הוא הצטרף לארגון ההגנה וב-1941 התגייס לצבא הבריטי. במהלך שירותו נפגע בתאונת דרכים והחל שיקום רפואי ממושך בלבנון ובארץ ישראל. תוך כדי תקופת השיקום למד פיזיותרפיה ולאחר מכן סיים הכשרה בחינוך גופני. במלחמת העצמאות שירת בבית החולים תל השומר כפיזיותרפיסט. הוברמן התמחה בטיפול בנפגעי עמוד השדרה וקשר קשרים עם לודוויג גוטמן ועם הנס לורנזן, שניים מחלוצי ספורט הנכים בעולם. 

ב-1950 ייסד את הארגון הישראלי לפיזיותרפיה ועמד בראשו. 

ב-1953 החל לאמן בתל אביב נפגעי שיתוק ילדים. יחד עם מרגלית זוננפלד הנהיג קייטנות לילדים משותקים ויחד היו מחלוצי ספורט הנכים השיקומי בישראל. בעקבות הניסיון המוצלח נרתם למאמצים להקמת מרכז הספורט לנכים שהוקם ב-1960 בחסות איל"ן. הוא היה למנהל המרכז הראשון ועמד בראשו כשני עשורים. בתפקיד זה הכין ואימן את נבחרות ישראל לאולימפיאדת הנכים ולתחרויות עולמיות. ב-1968 הוביל את יוזמת האירוח של אולימפיאדת הנכים בישראל.

ב-2006 הוענק לו אות יקיר העמותה הישראלית לפעילות גופנית מותאמת.

נפטר ב-2009 ונקבר בקיבוץ עינת.

קישורים חיצוניים
----------------

* ד"ר גאולה פארן: גרשון הוברמן מייסד ארגון הפיזיותרפיה
* העמותה הישראלית לפעילות גופנית מותאמת העניקה את אות יקיר העמותה למר גרשון הוברמן ולד"ר עטרה שרמן(הקישור אינו פעיל)
* ד"ר רויטל שורץ סבירסקי: גרשון הוברמן איננו עמנו
**כורורפיתקוס** (שם מדעי: *Chororapithecus*; מילולית: "הפרימט של תצורות כורורה"), הוא סוג נכחד של קוף אדם ממשפחת ההומינידיים, אשר התקיים באפריקה במשך המיוקן שלפני 8 ואולי אף 10 מיליון שנה מזמננו.

סיווג
-----

פרימט זה הוא אחד מקרוביה של הגורילה המודרנית, כשבתחילה אף נחשב לגורילה נכחדת, אך בדיקה מחודשת הראתה שהיה אב קדמון משותף לה, ייתכן שבעל קשר למוצא האדם. בהמשך עבר לסוג נקאליפיתקוס (Nakalipithecus) ובהמשך סווג כעצמאי. לפי ההערכות היה זה העתיק מבני שבט הגורילניים (Gorillini), אם כי כמה חוקרים רואים בו קרוב יותר לדריופיתקוס.

הסוג תואר ב-2007 בידי גן סווה (אנ') ועמיתיו, לאחר שנחפר מתצורות כורור ("Chorora Formation") שבעפר, אתיופיה בין 2005 ל-2007. הסוג הכיל מין אחד - *Chororapithecus abyssinicus*.

מאפיינים
--------

המאובנים שלו כללו תצורה בודדת של מספר שיניים עבות כשל גורילה מודרנית, אשר הותאמו ללעיסת צמחייה קשיחה והיה דומה בגודלו לגורילה מערבית. אלה כללו 9 שיניים, חלק טוחנות וניבים מגודלים יחסית לפרימט, דומים ביותר לאלה של גורילה והשתייכו לשלושה עד שישה פרטים שחיו יחדיו לאורך גדות אגם קדום באתיופיה. ככל הנראה היה אוכל צמחים שניזון בעיקר מקנים, פירות וזרעים.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Suwa, G.; Kono, R. T.; Katoh, S.; Asfaw, B.; Beyene, Y. (2007). "A new species of great ape from the late Miocene epoch in Ethiopia" (PDF). Nature. 448 (7156): 921–924. Bibcode:2007Natur.448..921S. doi:10.1038/nature06113. PMID 17713533. S2CID 4312331.
2. ↑  Dalton, Rex (2007). "Oldest gorilla ages our joint ancestor". Nature News. 448 (7156): 844–845. Bibcode:2007Natur.448..844D. doi:10.1038/448844a. PMID 17713490.
המונח **מו"לות פתוחה** או **פרסום פתוח** (Open Publishing) נטבע על ידי מת'יו ארניסון, המתכנת של גרסת אינדימדיה הראשונה. ארניסון רואה קווים דומים בין פרסום פתוח לבין עקרון התוכנה החופשית של ריצ'רד סטולמן. לדעתו, שני הרעיונות קוראים תיגר על מה שהוא מכנה ההפרטה של מידע בידי התאגידים. בדומה להגדרה של GNU, החופש כאן נגזר מ"חופש הביטוי", ולא מ"בירה חופשית". לפי עקרון הפרסום הפתוח, על תהליך יצירת החדשות להיות שקוף לכולם. כל אחד יכול להוסיף תוכן, ולראותו מופיע מיד במאגר התכנים הכללי. ניתן להגיב באופן מיידי לכל תוכן שפורסם. התגובה מהווה חלק בלתי נפרד מהתוכן עצמו. התכנים מסוננים באופן מינימלי, רק כדי לאפשר לקוראים נגישות מרבית אליהם. הקוראים והכותבים מסוגלים לראות את כל שיקולי העריכה. אם יש להם הצעה לשיפור התוכן ולסייע לעריכה, הם יכולים לשנות ולשכלל את התוכן כאוות נפשם - התוכן חופשי ופתוח לכולם. אם הקוראים רוצים להפיץ מחדש תכנים, הם יכולים לעשות זאת בקלות, וקיימת העדפה להפצת התכנים באתרים המיישמים את עקרון פרסום הפתוח. מערכת דומה היא ויקיפדיה.

חוק לינוס וחוק ארניסון
----------------------

אריק ס. ריימונד, בחיבורו "הקתדרלה והבזאר", טען כי "בעזרת מספר גדול דיו של בודקי גירסות בטא ומפתחים-מסייעים, כמעט כל בעיה ניתנת לסיווג מהיר, והפתרון יהיה מובן מאליו למישהו". הוא קרא לעיקרון זה חוק לינוס, על פיו "בעזרת מספיק עיניים, כל הבאגים שטחיים". בדומה, אפשר לכנות את החוק הבא בשם חוק מת'יו ארניסון: "בעזרת מספיק עיניים, נחשפים כל התכנים הבלתי ראויים". פרסום תוכן בעייתי מאפשר לכותב המקורי לתקן עצמו ולהבהיר את הנושא, לאחר שהקוראים חושפים לכותב את הבעיות בטקסט שהפיץ.

ראו גם
------

* אינדימדיה
* תוכן חופשי
* ויקיחדשות
* תרבות חופשית

קישורים חיצוניים
----------------

* אריק ס. ריימונד, הקתדרלה והבזאר
| בא |
| --- |
| **תחילית**: |   بـ |
| **אמצעית**: |    ـبـ |
| **סופית מחוברת**: |   ـب |
| **סופית לא מחוברת**: |    ب |
| **אלפבית ערבי** |
| ا | ب | ت | ث | ج | ح |
| خ | د | ذ | ر | ز | س |
| ش | ص | ض | ط | ظ | ع |
| غ | ف | ق | ك | ل | م |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ن | ه | و | ي |  |

 |
| סימנים נוספים |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ﺓ | ﻯ | ء | ال | ﻻ |  |

 |
| אותיות חיצוניות |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ﭖ | ﭺ | ژ | ﭪ | ڨ |  |

 |
| תשכיל |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ـَ | ـِ | ـُ | ـًا ـٍ ـٌ |  |

 |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ـْ | ـّ | ـٰ | آ | ٱ |  |

 |

האות **בַּא** (ערבית: **باء**; במצרים נהגית: **בֵּא**) היא האות השנייה באלפבית הערבי. לפניה באה האות אליף ואחריה האות תא.

בא מייצגת את העיצור /b/ (כמו בי"ת). האות מתחברת מצד ימין ומצד שמאל, כשאר האותיות למעט "דוד'ארז".

בא המנוקדת בכסרה בתחילת מילה משמשת כתחילית במשמעות "עם".

על בסיס האות בא נוצרה פּא (ﭖ, עם שלוש נקודות דיאקריטיות) לייצוג העיצור /p/ (כמו פ"א), האות משמשת בשפות ששאלו את האלפבית הערבי בהן קיים הצליל הזה, כמו פרסית, וגם בשפה הערבית לתעתוק מילים זרות.

מקור האות בא הוא ב"בי"ת" הפניקית ויש לה מקבילות ברוב האלפביתים:

* אלפבית עברי – ב
* אלפבית לטיני – B,b
* אלפבית יווני – Β,β
* אלפבית סורי – ܒ

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ب** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TDVİA: ba--harf

 |
**אברהם גנצוויך** (בפולנית: **Abraham Gancwajch**;‏ 1902 – 1943) היה יהודי שפעל כמשתף פעולה עם הנאצים וסוכן הגסטפו בגטו ורשה. הנהיג קבוצת משתפי פעולה שנקראה "ה-13", שכונתה על ידי תושבי הגטו "הגסטפו היהודי" ועסקה בעסקי הברחות ושוק שחור תחת חסות השלטונות הנאצים.

ראשית דרכו
----------

אברהם גנצוויך נולד בשנת 1902 בעיר צ'נסטוחובה בדרום פולין. בצעירותו היה לעיתונאי בעיר לודז' והיה פעיל בתנועת "השומר הצעיר". לאחר מכן עבר לווינה בירת אוסטריה ושימש בה ככתב השבועון Gerechtigkeit (צדק) שבעריכת אירנה הרנד, שהייתה פעילה למען זכויות האדם ונגד  האנטישמיות ומי שתוכר לימים כחסידת אומות העולם. 
בשנת 1938, לאחר האנשלוס (סיפוחה של אוסטריה לגרמניה הנאצית), חזר גנצוויך ללודז' בה הוציא לאור מגזין בשם Wolność (חופש) שנפוץ בקרב הקוראים היהודים.

בתקופת השואה
------------

ב-1 בספטמבר 1939 פרצה מלחמת העולם השנייה עם פלישת גרמניה הנאצית לפולין ופולין נכבשה תוך חודש. כאשר לודז' נכבשה על ידי הנאצים נאסרו כל אנשי מערכת המגזין. גנצוויך לא נעצר והגיע לוורשה כפליט מלודז'.

בדצמבר 1940 הוא יסד את "המשרד למלחמה בנשך ובספסרות" שפעל בגטו ורשה לצדו של היודנראט וקיבל את הכינוי "ה-13" (ביידיש: "דאָס דרײַצענטל") על שם כתובת משרדיו ברחוב לשנו 13. המטרה המוצהרת שלו הייתה להסדיר ולאכוף מסחר הוגן, אבל למעשה היו חברי "ה-13" סוכנים של האס דה - שירות הביטחון של המפלגה הנאצית, ועסקו בעסקי הברחות ושוק שחור. הם זכו להטבות מפליגות על שיתוף הפעולה, כל עוד נזקקו להם הנאצים.

הבית ברח' לשנו 13
גנצווייך שאף להחליף את אדם צ'רניאקוב בתפקיד יושב ראש היודנראט ולהשתלט על כמה מתחומי אחריותו של היודנראט. באמצעות קשריו עם האס אס הצליח לקבל שליטה על כמה ממוסדות הגטו ולנהל יותר ממאה בניני דירות. אנשיו יכלו לצאת באופן חופשי מן הגטו אל הצד הארי של ורשה והיו אף פטורים מלשאת על זרועם את הסרט עם המגן דוד. במציאות הדלה של חיי הגטו הם חיו יחסית בתנאי פאר וצברו בסחיטה סכומי כסף נכבדים. התועלת שהביאו לנאצים התבטאה באיסוף מידע והלשנה. כדי לשוות לפעילותו צביון חברתי לכאורה יזם גנצווייך פעילויות תרבות, תמך כספית ברבנים ובאישי ציבור וארגן מוסד לעזרה ראשונה בגטו. 

למרות מאמציו של גנצוויך התייחסו מרבית תושבי הגטו בשלילה לארגונו, ראו בו גוף מסוכן וחששו מפני כל מגע איתו. אדם צ'רניאקוב תיאר אותו ביומנו כיצור בזוי ומכוער.

במרוצת הזמן הקימו הנאצים גוף נוסף של משתפי פעולה יהודים שנקרא "הלפיד" בפולנית: Żagiew (אנ'), שגם בראש העמידו את גנצוויך. מטרתו של הגוף הייתה לחדור לארגוני המחתרת היהודיים ולחשוף את קשריהם עם המחתרת הפולנית.

סופו
----

בשנת 1942 כאשר התבצעו ה"אקציות", הגירושים ההמוניים של היהודים מגטו ורשה אל מחנות ההשמדה, החלו הגרמנים לחסל סוכנים ומלשינים שעבדו איתם בגטו. אז חוסלו גם מרבית אנשי קבוצת ה-13 וגנצוויך עבר לצד הארי של ורשה. שם גנצוויך ואנשי ה-13 שעברו עמו לצד הארי הציגו עצמם כלוחמי מחתרת יהודית ועסקו במצוד אחר פולנים שנתנו מחסה בבתיהם ליהודים. הוא ניסה גם לחבל בהכנות למרד גטו ורשה. הארגון היהודי הלוחם גזר עליו דין מוות, אך נבצר ממנו מלבצעו.

המשך גורלו לא נודע. לפי אחד המקורות הוא כנראה נרצח יחד עם אשתו ובנו בראשית שנת 1943.

קישורים חיצוניים
----------------

* אברהם גנצוויך וה "13" באתר Holocaust education & archive research team (באנגלית)
* אברהם גנצוויך – ביוגרפיה באתר Jewage (באנגלית)
* אתר למנויים בלבד אהוד עין-גיל, על בוגדים וגיבורים אלמונים, באתר הארץ, 22 באפריל 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007412352605171

 |
**אבו בכר מוחמד אבן סירין אל-בצרי** (בערבית: **أبو بكر محمد بن سيرين البصري**; 653–729), הידוע כ**אבן סירין** (בערבית: **ابن سيرين**), היה מיסטיקן מוסלמי, פרשן חלומות, ואחד מהתאבעון המפורסמים ביותר.

משפחתו
------

אבן סירין נולד בבצרה, בשנת 653, השנה ה-33 להג'רה, כשנתיים לפני ששלטונו של עו'תמאן בן עפאן הגיע לקצו.

אביו של אבן סירין היה קדר נחושת, ואחד האנשים שנלקחו בשבי על ידי צבאו של ח'אלד בן אל-וליד בקרב עין אל-תמר. לאחר שהוא נלקח בשבי, הוא הועבר לבעלותו של אנס בן מאליק.

אמו של אבן סירין, שנקרא ספיה, הייתה בעברה בבעלותו של אבו בכר, אך בהמשך הוא שחרר אותה.

הכרותו עם חסן אל-בסרי
---------------------

הוא היה חבר קרוב של חסן אל-בסרי, שניהם התגוררו באותה עיר. עם זאת, מסיבה לא ידועה, החברות ביניהם נקלעה לבעיות, ואף יש הטוענים שהוא לא השתתף בהלווייתו של אל-בסרי. נתון מעניין נוסף הוא ששניהם מתו באותה שנה, הוא מת בדיוק מאה יום אחרי חסן.

פירוש חלומות
------------

ספרו העיקרי הוא מדריך תמציתי לפירוש חלומות שנחשב למקור מידע חשוב עד היום. עם זאת, ההתייחסויות של אבן סירין בפרשנות עדיין מעורפלות עד היום ולא נבדקו מספיק באמצעות מחקרים כדי לשפוך אור על כישרונותיו בתחום זה. מה שברור הוא שהוא פירש חלומות על בסיס משמעויות סמנטיות ישירות. הוא שילב את הפרשנות עם קריאת השכל האנושי. הוא נהג לפרש ישירות את חלומותיהם של אנשים בשווקים ובאספות. הוא היה נועז לפרש חלומות אפילו לשליטים, מה שגרם לו צרות רבות, אם כי לא היה אכפת לו.

אבן סירין לא ביקש להשיג הון מהאינסטינקטים המולדים שלו ובפירוש חלומות. במהלך חייו הוא סבל מעוני רב ועבר עימותים רבים עם השלטונות האסלאמיים, מכיוון שהוא סירב למתנותיהם והם אף הכניסו אותו לכלא. הוא נהג לעבוד בשוק במשך היום ובילה את הלילה בתפילה ולימוד. הוא עבד בעסקי הטקסטיל בגלל הידע המקיף שלו בבגדים, צבעים וסחר.

מוריו ותלמידיו
--------------

בין מוריו הבולטים היו:

* זיד בן ת'אבת
* אנס בן מאליק
* אבו הורירה
* עבד אללה אבן אל-זובאיר

בין תלמידיו הבולטים היו:

* ח'אלד אל-חד'אא
* השאם בן חסאן
* יונס בן עביד
* מהדי בן מימון
* ג'ריר בן חאזם

קישורים חיצוניים
----------------

* אבן סירין, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  What does ibn sirin mean?, www.definitions.net (באנגלית)
2. ↑  dreams of ibn sirin teeth break mill, glasvanaatothunze.nl (ארכיון)
3. 1 2  The story of Ibn Sirin, the famous dream interpreter, Al Arabiya English, ‏2018-01-31 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007279059005171
* BnF: cb12482780p (data)
* CiNii: DA14177187
* GND: 110642457
* ICCU: RAVV081044
* ISNI: 0000 0001 1576 0887
* LCCN: n79055097
* NKC: mzk2004250978
* NTA: 074687085
* RERO: 02-A016494549
* SELIBR: 78693
* SUDOC: 034030557
* TDVİA: ibn-sirin
* Trove: 1461637
* VcBA: 495/115700
* VIAF: 79112004
* WorldCat: lccn-n79055097

 |
**NTFS** (ראשי תיבות של **New Technology File System**) היא מערכת קבצים בעיצוב מיקרוסופט, שיצאה לשוק ב-1993, יחד עם Windows NT 3.1‏. NTFS התפתחה מתוך מערכת הקבצים HPFS שעוצבה כחלק מהמיזם OS/2 המשותף ל-IBM ולמיקרוסופט ועל פי עקרונות של מערכת ניהול הקבצים Files-11, שתוכננה עבור מחשבי PDP-11 של DEC ושימשה גם את מערכת ההפעלה VMS של מחשבי VAX‏. NTFS נועדה להחליף את מערכת הקבצים FAT והציגה שיפורים רבים על פניה.

NTFS כוללת מגוון שיפורים על פני FAT, כגון - תמיכה בקבצים גדולים במיוחד (עד 264 בתים), רשימת בקרת גישה (המאפשרת לקבוע הרשאות גישה למשתמשים ברמה של קבצים בודדים), תיעוד פעולות (Journaling), דחיסת נתונים מובנית, התאוששות עצמית, יכולת שחזור נתונים במצב של כשל בדיסק, וחיפוש קבצים מהיר יותר באמצעות קיטלוג.

היסטוריה
--------

לאחר כישלון הפרויקט לבניית מערכת ההפעלה OS/2 החלה מיקרוסופט לנסות להיכנס לשוק מערכות ההפעלה לתאגידים. מאחר שמערכות ההפעלה של מיקרוסופט באותה תקופה, DOS ו-Windows 3.1 ובמיוחד מערכת הקבצים שלהן FAT, לא סיפקו מאפיינים המותאמים לשוק העסקי החלו בחברה לפתח מערכת קבצים חדשה שתענה על צורכי התאגידים. החברה ניסתה לבנות מערכת קבצים אמינה, מותאמת לשינויים, ניידת ובעלת תמיכה בתקן POSIX.

* **אמינות** - NTFS מאפשרת טיפול בשלוש רמות של אמינות: שחזור קבצים, התמודדות עם שגיאות בסקטור בודד והתאוששות מהירה. המערכת שומרת יומן אירועים של הפעולות שבוצעו על הדיסק באופן המאפשר שחזור הפעולות שבוצעו. בנוסף, המערכת מחזיקה מספר עותקים במקומות שונים בדיסק של המחיצה הראשית (Master File Table) ואינה מנהלת אובייקטים מיוחדים (כמו במערכת FAT) העשויים לפגוע במערכת כולה.
* **התאמה לשינויים** - NTFS בנויה במודל שכבות המאפשר טיפול על ידי תוכנות אחרות, ריבוי זרמים (Streams) לדיסק, תמיכה בהוספת מידע נלווה לקבצים ובמיוחד רשימות גישה. המערכת גם תומכת בקבצים בגודל מקסימלי של 264 בתים, התאמה לגודל סקטורים משתנה ותמיכה בשמות קבצים ארוכים.
* **תמיכה בתקן POSIX** - רגישות לרישיות של שמות קבצים, הוספת חותם זמן לגישה אחרונה לקובץ ותמיכה בקישורים קשיחים.

ראו גם
------

* NTFS-3G
* ReFS
* Everything

קישורים חיצוניים
----------------

* NTFS Technical Reference באתר התמיכה של מיקרוסופט.
* Overview and History of NTFS

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  מידע על NTFS
3. ↑
4. ↑
**סקסואליטי מרדקה** (במלאית: **Seksualiti Merdeka**) היה פסטיבל להט"בי שנתי, שהתקיים בקואלה לומפור, מלזיה. סקסואליטי מרדקה הציג תוכנית שיחות, פורומים (אנ'), סדנאות, מופעי אמנות, תיאטרון ומוזיקה, מיצבים אינטראקטיביים והקרנת סרטי קולנוע, שארגנה קואליציה של ארגונים לא-ממשלתיים מלזיים, אמנים ואנשים פרטיים. מרדקה הוא השם הנוסף ליום העצמאות של מלזיה (אנ') (31 באוגוסט), ומכאן שניתן לתרגם את סקסואליטי מרדקה באופן רופף כ-"עצמאות מינית".

היסטוריה
--------

סקסואליטי מרדקה הראשונה נערכה ב-29–31 באוגוסט 2008, במקביל לחגיגות מרדקה, "בכדי להתייחס לעובדה ש-51 שנה לאחר [קבלת] העצמאות, לא כל המלזים חופשיים להיות מי שהם." נושא הפסטיבל היה "אם אחד מאיתנו לא חופשי, אף אחד מאיתנו לא!". בפסטיבל זה, השתתפו כ-400–500 איש.

הנושא של סקסואליטי מרדקה ב-2009 היה "גופינו, זכויותינו", המשקף את רצונם של המארגנים לקשור זכויות להט"ב למסגרת גדולה יותר של זכויות אדם, המבוססת בחלקה על עקרונות יוגיאקרטה (אנ'). בפסטיבל זה, השתתפו כ-800–1000 איש.[דרוש מקור]

בנובמבר 2011 פרסמה משטרת מלזיה המלכותית הצהרה האוסרת על האירוע, בהתבסס על הנחות היסוד של "סיכון הפרעה לסדר הציבורי ופגיעה בחופש הדת".

בשנת 2014, סעיף 27 א(1)(ג) לחוק המשטרה, ששימש לאיסור האירוע, הוחלף על ידי חוק האספה השלווה 2012 (PAA) אשר הביא לביטול האיסור על קיומו.

רקע
---

סקסואליטי מרדקה הוקמה על ידי מתכנת האמנויות פאנג קי טייק והזמר-יוצר, ג'רום קוגאן ב-2008. פאנג וג'רום היו מעורבים בעבר בהסברה להט"בית לאוכלוסייה המקומית, ובניהם יחד עם עוד מספר אנשים הגישו תזכיר לנציבות זכויות האדם במלזיה ב-2003. בתזכיר נכתב על התצוגה השלילית של להט"בים בתקשורת המלזית. ככותבים, הם גם כתבו וקראו באופן קבוע את סיפוריהם הלהט"בים בפומבי.

ב-2008, קלרנס סינגהאם, מייסד שותף של פסטיבל הגאווה IndigNation בסינגפור, הזמין את פאנג לארגן בתוכו תוכנית מלזית. באותו שנה, ארגן פאנג קטע שנקרא "גיבורי לב: ארבעה מלזים על אהבה, אובדן ואכסניה בסינגפור", בו קראו פאנג, קוגאן, הפעילה ג'ק ס.מ. קי (אנ') וההיסטוריון פארי א. נור (אנ') את כתביהם המקוריים.

החוויה עוררה השראה לפנג ולקוגאן, ושניהם התחילו לעבוד על פסטיבל מסוג דומה בשוק המרכזי (אנ').

קישורים חיצוניים
----------------

* "Seksualiti Merdeka: Independence and rights". The Nut Graph. נבדק ב-2017-10-06.
* "Seksualiti Merdeka: Coming to Terms With the Love that Dares not Speak its Name ‹ Muslimah Media Watch". Muslimahmediawatch.org. 2017-09-22. נבדק ב-2017-10-06.
* "Seksualiti Merdeka: Our body, our rights?". The Malaysian Bar. 2009-09-10. נבדק ב-2017-10-06.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2009-08-14. נבדק ב-2009-08-14. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Seksualiti Merdeka". *Seksualitimerdeka.blogspot.com*. ארכיון מ-2017-10-06. נבדק ב-6 באוקטובר 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Seksualiti Merdeka movement festival banned, The Star (באנגלית)
4. ↑  Zurairi AR, Seksualiti Merdeka organisers hope to outlast ‘prejudicial’ law | Malay Mail, www.malaymail.com (באנגלית)
5. ↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2011-07-17. נבדק ב-2010-08-04. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  ""Stop censoring who I am"". The Nut Graph. ארכיון מ-2017-04-27. נבדק ב-2017-10-06.
7. ↑  "Anything but bland". The Nut Graph. ארכיון מ-2017-04-22. נבדק ב-2017-10-06.
8. ↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2010-12-23. נבדק ב-2010-08-03. `{{cite web}}`:  (עזרה)
שק דשן זרחני של תומאס
**סידני גילקריסט תומאס** (אנגלית: **Sidney Gilchrist Thomas**;‏ 16 באפריל 1850, לונדון - 1 בפברואר 1885, פריז). היה כימאי ומטלורג אנגלי, שהתפרסם בזכות פיתוח תהליך לייצור פלדה מבצרי ברזל עשירים בזרחן.

קורות חייו
----------

תומאס נולד בקנונברי (Canonbury), פרבר של לונדון, ב-1850. לאחר סיום לימודיו בבית ספר תיכון התעתד ללמוד רפואה אולם מות אביו פגע במצבה הכלכלי של משפחתו והוא נאלץ לוותר על לימודי הרפואה. הוא קיבל משרה של רשם בית משפט, שבה עבד עד שנת 1877. בזמנו החופשי התעניין בכימיה ובמטלורגיה. הוא למד בשיעורי ערב בקולג' בירקבק. ובסיום לימודיו נבחן בהצלחה ב"בית הספר המלכותי למכרות" (Royal School of Mines} של האימפריאל קולג' אולם לא זכה בתואר היות שזה לא ניתן לתלמידי שיעורי ערב
.

תומאס לקה במחלת ריאות חסימתית כרונית שממנה גם נפטר, בסנטוריום בפריז. הוא נקבר בפריז בבית הקברות פר לשז.

פעילותו התעשייתית
-----------------

### שיטת תומאס

התעניינותו בבעיית בצרי הברזל העשירים בזרחן התעוררה בעקבות הרצאה ששמע בקולג' בירקבק
. הוא הגיע למסקנה שניתן לסלק את הזרחן מהברזל על ידי ציפוי כבשן הבֶּסֶמֶר בציפוי בסיסי של אבן גיר בתוספת מעט סיליקט נתרני (Na2SiO3). ב-1875 נעשו ניסויים ראשונים של התהליך שהמציא. התהליך הוצג בפומבי לראשונה במרץ 1878, בפגישה של המכון הבריטי לברזל ופלדה. במאי של אותה שנה הוציא פטנט על התהליך. בספטמבר כתב מאמר על "סילוק הזרחן בכבשן בֶּסֶמֶר", אולם המאמר פורסם רק במאי 1879.
  
למרות אי פרסום המאמר הצליח תומאס לעניין בתהליך את חברת ייצור הפלדה "בולקוב ווהן" (Bolckow Vaughan) מקליבלנד (יורקשייר). הייצור בשיטת תומאס החל שם במאי 1879.   
 העניין בשיטת תומאס היה בעיקרו בגרמניה ובבלגיה שם בצרי הברזל הזרחניים היו נפוצים יותר. ייצור בשיטת תומאס החל בגרמניה בספטמבר 1879. באותה שנה הוצאו פטנטים במספר מדינות.

### דשן זרחני של תומאס

במהלך הייצור בשיטת תומאס נוצר סיג בסיסי עשיר בזרחה ובגיר ששימש כדשן זרחני לקרקעות חומציות. הדשן כונה "סיג תומאס" (Thomas slag) באנגלית ו"קמח תומאס" (Thomasmehl) בגרמנית.

ההומניסט והפילנתרופ
-------------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.

אותות הוקרה
-----------

לוח זיכרון על הבניין בפריז בו נפטר
אובליסק לזכרו של תומאס הוצב ב-1960 באתר המורשת העולמית בבלנאבון שבדרום מזרח ויילס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סידני גילקריסט תומאס** בוויקישיתוף
* קורות חייו של תומאס (באנגלית).
* מאמר על שיטת תומאס (באנגלית).
* סידני גילקריסט תומאס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאמר ב -Wikisource
2. ↑  ד"ר ג'ורג' קלונר אמר בהרצאה "אדם שיסלק את הזרחן בכבשן בסמר - יתעשר"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007271971505171
* GND: 11862217X
* ISNI: 0000 0000 2887 6427
* LCCN: n91086563
* NTA: 098865579
* SNAC: w6zd1wjz
* SUDOC: 248470302
* VIAF: 40171429
* WorldCat: lccn-n91086563

 |
המנהיג הסקסוני וידיקונד
ה**סקסונים** (Saxons) היו השבטים הגרמאנים אשר יישבו במאות הראשונות לספירה את חופי הים הצפוני. הם היו קרובים לשבטים כגון יוטים (Jutes), פריזים (Frisians) ואנגלים (Angles). מספרם של הסקסונים היה תמיד רב, ועל כן חיפשו תמיד אדמות חדשות לעיבוד על מנת שיוכלו לכלכל את עצמם, מאחר שהתנאים בצפון אירופה אינם אידיאליים. בעוד ששבטים גרמאנים דרומיים פלשו לחצי האי האפניני, לחצי האי האיברי, לגאליה ולארצות אחרות לגדות הדנובה, לסקסונים לא הייתה אפשרות להתפשט אלא דרך הים.

שמם של הסקסונים, בדומה לשמם של שבטים גרמאנים אחרים, נגזר משם כלי נשקם - 'Seax' שפירושו באנגלית עתיקה: סכין או פגיון. שבטים אלו דיברו בשפה הסקסונית, שפה מערב-גרמאנית שהן האנגלית העתיקה והן האנגלית החדשה התפתחו ממנה.

במהלך המאות ה-8 וה-9, הסקסונים בסקסוניה היו בעימות מתמשך עם הפרנקים, שממלכתם נשלטה באותה תקופה על ידי השושלת הקרולינגית. לאחר 33 שנות כיבוש עקב מסעות צבאיים שהוביל קרל הגדול בשנים 772 עד 804, ניצחו הפרנקים את הסקסונים, אילצו אותם להתנצר תפסו את שטח סקסוניה העתיקה, וסיפחו אותה לממלכתם. הוקמה דוכסות סקסוניה.

חלק משבטים אלה, ביחד עם יוטים, פריזים ואנגלים, פלשו במאות החמישית והשישית לספירה לשטחים בפריזיה, בנורווגיה ובאי בריטניה, אך בעוד שבמקומות אחרים הם מוגרו, תושבי בריטניה החלשים לא הצליחו לעמוד לאורך זמן מול התוקפנות של הפולשים. הסקסונים, היוטים, האנגלים והפריזים שפלשו לבריטניה התמזגו ויצרו את הקבוצה האתנית הקרויה אנגלו-סקסונים. האנגלו-סקסונים עלו למעמד דומיננטי בבריטניה תוך שהם דוחקים את הבריטונים שקדמו להם אל ויילס, קורנוול, צפון-מערב אנגליה (קאמבריה) וסקוטלנד. האנגלו-סקסונים שמרו על מעמדם הדומיננטי באי עד פלישת הנורמנים.

ראו גם
------

* סקסונים טרנסילבנים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סקסונים** בוויקישיתוף
* סקסונים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* סקסונים, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  המונח אנגלו-סקסונים (Anglo-Saxons) מתייחס לסקסונים שעזבו את אירופה היבשתית, בניגוד לסקסונים הישנים (Old-Saxons) שנשארו בארצות השפלה של צפון מערב אירופה.
2. ↑  מקור השם ויילס, וכן החלק "וול" בשם קורנוול, במילה הגרמאנית Walha, שפירושה "זר" או "נוכרי".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4076935-5
* NKC: ph536911

 |
**מיתוג מחדש** (באנגלית: **Rebranding**; בתעתיק: ריבְּרֶנְדִּינְגּ) היא אסטרטגיה שיווקית בה יוצרים מחדש עבור מותג או מוצר קיים תדמית מחודשת. לרוב, מטרת התהליך הוא לפתח זהות חדשה ומובחנת בקרב צרכנים, משקיעים, מתחרים ובעלי עניין אחרים. לעיתים קרובות מיתוג מחדש כרוך בשינויים גדולים בלוגו של המותג, בשמו, בעיצוב או בסלוגן. שינויים כאלה נועדו בדרך כלל למצב מחדש את המותג. לעיתים, כדי להתרחק מקונוטציות שליליות שדבקו במיתוג הקודם, או לקדם את המותג אל שוק היוקרה. לעיתים, מיתוג מחדש מתבצע לאחר חילופים בהנהלה או הבעלים, ומטרתו להעביר מסר חדש אותו ראשי החברה מנסים להעביר.

ניתן ליצור מיתוג מחדש למוצרים ותיקים, מוצרים חדשים, או אפילו מוצרים שעדיין נמצאים בפיתוח. הוא גם יכול להתייחס גם לשינוי בחברה או במותג שעשוי להיות בעלים של כמה מותגי משנה. התהליך יכול להתרחש באמצעות שינוי באסטרטגיה שיווקית או במצבים שונים אחרים כמו ארגון מחדש לפי צ'פטר 11, ארגון מחדש או פשיטת רגל.

דוגמה מובהקת למיתוג מחדש הוא מיתוגן של סיגריות מרלבורו. תחילה שווקו הסיגריות לנשים תחת הסיסמה "Mild As May", ומסע הפרסום ציין שלא נשארים עליהן כתמי שפתון. שיטת שיווק זו נכשלה, וכתוצאה מכך נעשה שינוי קיצוני במיתוג הסיגריה. באמצעות "איש המרלבורו" - בוקר קשוח המעשן מרלבורו, שעמד במרכז מסע הפרסום של המותג משנות השישים עד שנות התשעים, הפך מרלבורו למותג הסיגריות הנמכר ביותר בעולם. דוגמה בישראל היא תהליך המיתוג מחדש של חברת הסלולר פרטנר, שבוצע בשנת 2016, בעקבות התנתקותה מהמותג הבינלאומי אורנג' - כשנאלצה למתג עצמה תחת שם אחר (שם החברה המקורי, להבדיל משם המותג הבינלאומי שבו השתמשה עד לאותו מועד), לגבש ולהציג זהות מיתוגית חדשה (שינוי לוגו ושפת מותג) ולשדר ולפרסם ערכים אסטרטגיים חדשים (מסרים שיווקיים מותאמים שונים).

מיתוג מחדש של חברות
-------------------

מיתוג מחדש זכה לעדנה מחודשת בתחילת המילניום. המיתוג מחדש של פיליפ מוריס לאלטריה נעשה כדי לעזור לחברה למחוק את תדמיתה השלילית. מקרה ידוע נוסף הוא של ניסיון הדואר הבריטי למתג את עצמו מחדש כ"קונסיגניה", ניסיון אשר הוכח ככישלון, עד שנדרש היה לבזבז מיליונים נוספים בחזרה לנקודת ההתחלה. במחקר שנערך על 165 מקרים של מיתוג מחדש נמצא כי בין אם מיתוג מחדש נובע מאסטרטגיה ארגונית, למשל מיזוגים ורכישות, ובין אם הוא מהווה אסטרטגיה שיווקית בפועל (שינוי מוניטין ארגוני), היא נועדה לשפר, להשיב, להעביר, או ליצור מחדש את ההון העצמי של המותג.

בית החולים על שם ברוך פדה, פוריה מיתג את עצמו מחדש כבית החולים "מרכז רפואי צפון – פוריה", מתוך מטרה להיות בית החולים המועדף על תושבי צפון מדינת ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיתוג מחדש** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Muzellec, L.; Lambkin, M. C. (2006). "Corporate rebranding: destroying, transferring or creating brand equity?". *European Journal of Marketing*. **40** (7/8): 803–824. doi:10.1108/03090560610670007.
**פיליפ גרדנר האו השלישי** (באנגלית: **Philip Gardner Howe, III**) הוא קצין בדימוס בדרגת תת-אדמירל בצי ארצות הברית. שירת כנשיא מכללת המלחמה של הצי וכמנהל הפעולות הצבאיות בארגון ה-CIA.

ביוגרפיה
--------

האו נולד וגדל בג'קסונוויל שבפלורידה. ב-1984 סיים לימודיו באקדמיה הימית של ארצות הברית והתגייס לצי. הוא התנדב ליחידת אריות הים ונהיה ללוחם ביחידה.

פיקד על יחידת לוחמה מיוחדת בבחריין של פיקוד הלוחמה המיוחדת של הצי, על כוח 3 בפיקוד ועל מפקדת המבצעים המיוחדים בפיקוד האוקיינוס השקט.

תפקידי מטה אותם מילא כוללים שירות כקצין אג"ם בפיקוד הלוחמה המיוחדת של הצי, קצין הקישור לקונגרס מטעם פיקוד המבצעים המיוחדים ועוזר למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים.

במהלך שירותו השתתף במבצע על אבטחת מכליות הנפט במפרץ הפרסי בשלהי מלחמת איראן–עיראק, במבצעי הסיוע ההומניטרי בבוסניה והרצגובינה במהלך מלחמות יוגוסלביה, במלחמת אפגניסטן ובמלחמת עיראק, בה הוביל יחידת לוחמה מיוחדת של הצי להשתלטות על מתקני הנפט בחצי האי אל-פאו.

ביולי 2014 מונה לנשיא מכללת המלחמה של הצי, הוא היה בכך לאיש יחידת אריות הים הראשון לכהן בתפקיד זה. באוקטובר 2016 קודם לדרגת תת-אדמירל ומונה למנהל הפעולות הצבאיות בארגון ה-CIA. הוא שירת בתפקיד עד פרישתו משירות הקבע בדצמבר 2019.

האו בעל תואר שני בביטחון לאומי עם התמחות במבצעים מיוחדים ולחימה בעצימות נמוכה מבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים (1995) ותואר שני בביטחון לאומי ממכללת המלחמה של הצי (2002).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיליפ האו** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר צי ארצות הברית

הערות שוליים
------------

1. 1 2  SEAL to get freedom award, ‏jacksonville.com, ‏21 בנובמבר 2013
**צבי סטפק** (נולד ב-26 במאי 1946) הוא מייסד ובעלים משותף של בית ההשקעות "מיטב דש". משמש מרצה ופרשן לשוק ההון, כותב בעיתוני הכלכלה בישראל.

ביוגרפיה
--------

סטפק גדל ברמת גן. אמו אסתר עלתה מפולין ואביו פנחס עלה מאוקראינה. הוא בעל תואר ראשון בהיסטוריה כללית והיסטוריה עברית מאוניברסיטת תל אביב, ותואר שני במנהל עסקים בהצטיינות מאוניברסיטת תל אביב.

שימש מורה להיסטוריה בבתי ספר תיכוניים ובמקביל פתח בשנת 1977, עם סיום לימודי מנהל עסקים, את "צבי סטפק השקעות בע"מ – ניהול תיקי השקעות", כאשר חדר העבודה בביתו שימש כמשרדו.

בשנת 1979 הקים עם שותפו, שלמה סימנובסקי, את "מיטב" וניהל את ההשקעות ממשרד של חדר אחד ברחוב ביאליק ברמת גן.

בנו של צבי, אבנר סטפק, שימש כמנכ"ל החברה בשנים 2007–2010. החברה ביצעה כ-15 עסקאות מיזוג ורכישה של בתי השקעות מתחרים תוך שנים ספורות, והעסקה הבולטת בינהן הייתה המיזוג עם דש בית השקעות (2013). בשנה שלאחר המיזוג בית ההשקעות מיטב דש היה לשני בגודלו בישראל וניהל נכסים בסכום של כ-130 מיליארד ש"ח.

בשנת 1993 הקים סטפק את מכללת מיטב לשוק ההון. כמו כן נתן הרצאות ללא תשלום לקהלים שונים, משום שהוא רואה בחינוך פיננסי חשיבות עצומה.

מתגורר ברמת גן, נשוי לאלן ואב לשלושה.

מספריו
------

* מדריך קרנות הנאמנות בישראל שוק ההון
* המדריך לניהול תיקי השקעות בישראל
* מדריך מיטב לרפורמה במס
* מדריך מיטב לרפורמה במס בשוק ההון

קישורים חיצוניים
----------------

* סטפק: "מנהלים בכירים לא יברחו לחו"ל; לא מחכים להם שם", באתר גלובס, 1 באפריל 2014
* חגי עמית‏, השוק מנקודת מבט של סטפק, באתר וואלה!‏, 3 באוגוסט 2007
* צבי סטפק, באתר גלובס

הערות שוליים
------------

1. ↑  דיאנה בחור ניר, אמי, ניצולת פרעות תרפ"ט, פחדה מערבים ואמרה: "התאכזבתי מבוגדנות שכניי, חוץ מעוזרת ערבייה שהזהירה אותנו", באתר כלכליסט, 24 באוקטובר 2015