recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**בשיקטש** (בטורקית: **Beşiktaş**) הוא רובע באיסטנבול, טורקיה, הממוקם על החוף האירופי של מיצר בוספורוס.

אף על פי שמדובר ברובע קטן יחסית של איסטנבול, הן מבחינת האוכלוסייה והן מבחינת השטח, בשיקטש הוא אחד האזורים החשובים בעיר בשל אזורי העסקים והקניות, האתרים ההיסטוריים, האוניברסיטאות, הנופים של מיצר בוספורוס והכבישים. הרובע הוא גם המרכז הפיננסי המוביל של טורקיה.

בדירוג משנת 2013 של מחוזות טורקיה, מחוז בשיקטש היה במקום הראשון הכללי בשל איכות החיים הגבוהה, השגשוג והרמה התרבותית במחוז. בשיקטש הוא גם המחוז הטורקי המדורג הגבוה ביותר במונחים של מדד הפיתוח האנושי, עם HDI של 0.864, תוך שהוא מדורג במקום הראשון במדדים האישיים להכנסה והשכלה.

היסטוריה
--------

הבוספורוס מיושב כבר זמן רב, ויש הרבה מקומות בעלי עניין היסטורי בבשיקטש. היסטוריונים מאמינים שהאזור יושב על ידי קונסטנטינוס בתקופת שלטונו (306–337 לספירה).

חוף זה היה אטרקטיבי מאוד עבור השליטים של האימפריה העות'מאנית, שבנו באזור בקתות ציד ולאחר מכן ארמונות גדולים, לכן הרובע מכיל כיום כמה מהמבנים העות'מאניים החשובים והאטרקטיביים ביותר. האזור היה אפוא זירת אינטריגות גדולות של התקופה העות'מאנית המאוחרת כמו הדחתו של הסולטאן אבדילאזיז בארמון דולמאבהצ'ה בהפיכה ב-1876, ההכרזה על ייסוד הפרלמנט העות'מאני ב-1908 והדחתו של הסולטאן עבדול חמיד השני בארמון יילדיז בשנת 1909.

על פי הערכות של האימפריה העות'מאנית משנת 1882, אוכלוסיית בשיקטש כללה 28.777 תושבים שהורכבו מ-10.753 מוסלמים, 9.248 יוונים, 4.897 ארמנים, 3.057 יהודים, 601 קתולים ו-203 בולגרים לטיניים.

לאחר ייסוד הרפובליקה הטורקית ב-1923, גורשה המשפחה העות'מאנית, והארמונות והאחוזות לאורך החוף התרוקנו. חלקם הוסבו למשרדי ממשלה חדשים, חלקם שימשו כבית ספר ומבני ציבור אחרים, ואחרים נהרסו.

כיום מקובל על תושבי האזור כי התושב המשמעותי ביותר של בשיקטש הייתה זוביידה האנים, אמו של מוסטפא כמאל אטאטורק, שגר ברובע העתיק בלב בשיקטש.

בשנים 2016 ו-2017 אירעו שני פיגועי טרור במחוז. אחד היה מחוץ לאצטדיון והשני במועדון לילה.

ספורט
-----

האזור נותן את שמו למועדון הספורט הוותיק ביותר בטורקיה, בשיקטש, שנוסד בשנת 1903. קבוצת הכדורגל של המועדון היא אחת משלושת המועדונים המובילים בטורקיה, לאחר שזכה ב-16 תוארי אליפות ועם השתתפויות רבות במפעלים האירופים. הקבוצה שיחקה את משחקי הבית שלה באצטדיון אינני שנהרס ב-2013 והוחלף באותו שטח בוודאפון פארק עם 42,590 מושבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בשיקטש** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בשיקטש (בטורקית)
* בשיקטש, ברשת החברתית פייסבוק

* בשיקטש, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* בשיקטש, ברשת החברתית אינסטגרם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4412502-1
* LCCN: n2006092040
* VIAF: 312779817
* WorldCat (עם VIAF): 312779817

 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  About | BEŞİKTAŞ MUNICIPALITY, web.archive.org, ‏2018-04-29
2. ↑  İstanbul'un refah seviyesi en yüksek ilçesi, web.archive.org, ‏2018-04-30
3. ↑  Koray Kaplıca, İnsani Gelişmişlik Düzeyi En Yüksek İlçe Hangisi? | Doğruluk Payı, www.dogrulukpayi.com (בטורקית)
4. ↑  Turkey nightclub shooting: Istanbul on alert after gunman kills dozens, the Guardian, ‏2017-01-01 (באנגלית)
**נזרקורה** היא העיר השלישית בגודלה בגינאה על פי אוכלוסייה, לאחר עיר הבירה קונאקרי והעיר קאנקאן, והעיר הכי גדולה באזור גינאה המיוערת שבדרום-מזרח גינאה. העיר היא בירתה של מחוז נזרקורה. נזרקורה היא מרכז מסחרי וכלכלי השוכן 569 ק"מ דרום-מזרחה מקונאקרי.

העיר הייתה מרכזו של מרד נגד השלטון הצרפתי ב-1911. כיום העיר מוכרת בעיקר בהיותה עיר שוק, ובעבודות הכסף שלה. אוכלוסיית העיר מנתה 107,329 תושבים בשנת 1996 (מפקד אוכלוסין). העיר גדלה באופן דרמטי עם מלחמות האזרחים שאירעו בשכנותיה ליבריה, סיירה לאון וחוף השנהב, ונכון לשנת 2008 האוכלוסייה המשוערת היא 300,000 תושבים.

היסטוריה
--------

העיר התפתחה בקצב מהיר לאחר מלחמת העולם השנייה כאשר נהפכה למרכז ניהולי ומסחרי. בעיר נבנתה מנסרה והכלכלה המקומית צמחה בעקבות יצור של עץ לבוד. סביר להניח שעתידה הכלכלי של העיר יסתמך על סחר גדול בעפרות ברזל הקיים ליד העיר. 

העיר והגבול עם סיירה לאון וליבריה זכו להתפרצויות עם מלחמת האזרחים בשנות ה-90 של המאה ה-20 ובתחילת העשור הראשון במאה ה-21, ופליטים רבים הגיעו לנזרקורה במהלך מלחמת האזרחים הליברית הראשונה ובמלחמת האזרחים הליברית השנייה. פליטים אחרים הגיעו לעיר מחוף השנהב. לאחר הגירתם של הפליטים לעיר שוער שאוכלוסיית העיר מונה 300,000 תושבים.

ביולי 2013 אירעה 3 ימים של לחימה על רקע אתני-דתי. לחימה בין המוצא האתני הקפלי, שהם נוצרים או אנימיסטים, והמוצא האתני הקוניאנקי, שהם מוסלמים וקרובים למוצא האתני המלינקי הגדול יותר, כתוצאה ממנה לפחות 54 אנשים נהרגו. חלק מההרוגים נהרגו בדרכים אכזריות כגון שרפה בחיים וביתור באמצעות מצ'טות. האלימות נפסקה כאשר צבא גינאה עשה עוצר, והנשיא אלפה קונדה פנה לאזרחים בטלוויזיה וביקש מהם להירגע.

אקלים
-----

| **אקלים בנזרקורה** |
| --- |
| חודש | ינואר | פברואר | מרץ | אפריל | מאי | יוני | יולי | אוגוסט | ספטמבר | אוקטובר | נובמבר | דצמבר | שנה |
| טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°) | 33.7 | 34.7 | 34.4 | 33.1 | 32.1 | 31.1 | 29.5 | 29.4 | 30.0 | 30.9 | 31.3 | 31.8 | 31.8 |
| טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°) | 10.8 | 13.2 | 16.5 | 18.4 | 18.4 | 18.1 | 18.0 | 18.6 | 18.3 | 17.8 | 16.0 | 12.4 | 16.4 |
| משקעים ממוצעים (מ"מ) | 10 | 45 | 98 | 142 | 154 | 206 | 198 | 298 | 324 | 181 | 73 | 25 | 1,754 |
| מקור: NOAA |

תחבורה
------

הכביש המהיר N1 מחבר את העיר בצפונה עם העיר קאנקאן. בעיר קיים גם שדה התעופה נזרקורה (אנ').

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נזרקורה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Nzerekore, www.worldcities.us (באנגלית)
2. ↑  "Guinea troops deployed after clashes". *BBC News* (באנגלית בריטית). 2013-07-17. נבדק ב-2017-09-14.
3. ↑  O'Toole, T. and Baker, J. (2005) Historical Dictionary of Guinea, Scarecrow Press, Retrieved on June 14, 2008
4. ↑  "Guinea's Conde appeals for calm after 11 killed in ethnic clashes", Reuters, July 16, 2013.
5. 1 2 3 4  "Guinean troops deployed after deadly ethnic clashes", BBC Africa, 17 July 2013.
6. ↑
**פרינס דאיה** (באנגלית: **Prince Daye**; נולד ב-11 באפריל 1978) הוא כדורגלן עבר ליברי ששיחק בעמדת הקשר.

קריירת מועדונים
---------------

דאיה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת ריאל רפובליקנס הגנאית, ממנה עבר לאינביקיבל אילבן הליברית.

בקיץ 1995, דאיה חתם בבאסטיה הצרפתית והצטרף מיידית לקבוצת המילואים של המועדון. אחרי שנתיים בקבוצת המילואים, הצטרף לקבוצה הבוגרת.

בינואר 2003, דאיה חזר לאפריקה וחתם בקלאב אפריקן מליגת העל התוניסאית, אך כעבור שנה חזר לאירופה חתם בבדחוס מהליגה השלישית בספרד.

לקראת עונת 2004/2005, דאיה חתם במכבי פתח תקווה מליגת העל.

בינואר 2007, חתם בא-סאיליה מליגת העל הקטרית לאחר כשנה וחצי שלא שיחק כדורגל. בסיום העונה, פרש מכדורגל.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-23 ביוני 1996, דאיה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליבריה בניצחון 0–4 נגד גמביה. ב-8 ביוני 1997, דאיה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 1–2 לנמיביה.

דאיה השתתף עם הנבחרת לקראת גביע אפריקה לאומות 2002.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פרינס דאיה"**.
**מייקל סיטון** (באנגלית: **Michael Seaton**; נולד ב-1 במאי 1996) הוא כדורגלן ג'מייקני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת רוט-וייס ארפורט.

קריירה
------

סיטון נולד בג'מייקה ובגיל צעיר עבר לארצות הברית. הוא החל לשחק כדורגל "פרייסטייט סוקר אליאנס" ממרילנד, וכשהיה בן 14 הצטרף לאקדמיית הנוער של די.סי. יונייטד. בינואר 2013 חתם על חוזה מקצועני בקבוצה הבוגרת של המועדון, וחודשיים לאחר מכן הושאל לריצ'מונד קיקרס. ב-3 במאי 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, במשחק נגד וילמינגטון בו גם כבש את שער הבכורה שלו.

ב-12 ביולי 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו עבור די.סי. יונייטד, במשחק ידידות נגד גוודלחרה. בינואר 2014 החל להתאמן עם אינטר מילאנו מהסרייה א', אך בסופו של דבר לא חתם בקבוצה. ב-31 במרץ 2015 חתם סיטון בארברו מליגת העל השוודית, אך ב-4 ביוני עזב את המועדון. ב-6 באוגוסט 2015 חזר לארצות הברית וחתם בפורטלנד טימברס.

ב-1 ביולי 2016 הגיע סיטון לישראל וחתם בהפועל רמת גן מהליגה הלאומית. ב-5 באוגוסט 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 2-3 נגד בית"ר תל אביב רמלה במסגרת שלב הבתים של גביע הטוטו, משחק בו כבש סיטון צמד שערים. סיטון שיחק חצי עונה בהפועל רמת גן, וב-23 הופעות בכל המסגרות כבש שמונה שערים.

ב-26 בינואר 2017 חתם בהפועל תל אביב מליגת העל. כעבור שלושה ימים ערך את הופעתו היחידה במדי הקבוצה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-17 והוחלף בדקה ה-73 במשחק מול הפועל חיפה שהסתיים בתיקו 0-0. לאחר מכן לא שותף סיטון במשחקי הקבוצה, ובתום עונת 2016/2017 ירד עמה לליגה הלאומית.

בקיץ 2017 חתם סיטון בקבוצת מכבי אחי נצרת מהליגה הלאומית, ובמדיה ערך 18 הופעות בכל המסגרות וכבש שער אחד בגביע המדינה. ב-13 במרץ 2018 חזר לארצות הברית וחתם בקבוצת אורנג' קאונטי.

בינואר 2020 חתם בויקטוריה קלן.

### נבחרת ג'מייקה

סיטון ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ג'מייקה כשהיה בן 17, במשחק נגד טרינידד וטובגו שנערך ב-15 בנובמבר 2013. את שער הבכורה שלו בנבחרת הבקיע ב-5 במרץ 2014, בניצחון 0-5 נגד סנט לוסיה. סיטון זכה עם הנבחרת בגביע הקריביים 2014.

תארים
-----

נבחרת ג'מייקה
* גביע הקריביים: 2014

פורטלנד טימברס
* גביע ה-MLS:‏ 2015

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מייקל סיטון** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרשים אותם: מייקל סיטון חתם בהפועל ר"ג, באתר ONE‏, 1 ביולי 2016
2. ↑  שירי אלג'ם, ‏הרכש ה-9: מייקל סיטון חתם בהפועל תל אביב, באתר ערוץ הספורט, 26 בינואר 2017

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מייקל סיטון"**.
**סורסי** (באיטלקית ובצרפתית: **Sursee**; בגרמנית: **Soorsi**) היא עיירה בקנטון לוצרן בצפון־מרכז שווייץ.

היסטוריה
--------

האזור היה מיושב מהתקופה הנאוליתית. קיימות עדויות נוספות ליישוב מתקופת הברונזה. מתחילת המאה ה־19 ועד לתחילת המאה ה־21 נמצאו פריטים מחרס, מאבני צור, מארד ועוד. במאה ה־8 נבנתה במקום כנסייה וסביבה התפתח היישוב. כבר במאה ה־13 היה היישוב לעיירה קטנה, ובשנת 1299 ניתנו לסורסי זכויות עיר על ידי דוכסי אוסטריה.

בשנת 2003 זכתה העיירה בפרס וואקר על שימור המורשת האדריכלית בה.

גאוגרפיה
--------

העיירה ממוקמת בגובה של כ־500 מטרים מעל פני הים, לחופיו הצפוניים של אגם סמפאך (אנ'), בצפון קנטון לוצרן בשווייץ. היא נמצאת כ־20 קילומטרים מצפון־מערב לעיר לוצרן (בירת הקנטון), כ־25 קילומטרים מזרחית לעיר לנגלטל, כ־38 קילומטרים מדרום־מערב לציריך (העיר הגדולה בשווייץ) וכ־55 קילומטרים צפונית־מזרחית לבירת המדינה, ברן.

דמוגרפיה
--------

נכון לשנת 2021, אוכלוסיית סורסי עומדת על קרוב ל־10,400 תושבים, מהם 83% שווייצרים, 2.5% גרמנים, 1.98% אסייתים, 1.68% איטלקים, 1.44% פורטוגלים והיתר אחרים. כשני שלישים מהאוכלוסייה הם בני 18–64.

| שנה | אוכלוסייה |
| --- | --- |
| 1860 | 1,678 |
| 1880 | 1,990 |
| 1900 | 2,592 |
| 1920 | 3,042 |
| 1941 | 3,784 |
| 1960 | 5,324 |
| 1980 | 7,645 |
| 2000 | 8,059 |
| 2020 | 10,361 |

להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:

תחבורה
------

בצפון העיירה חולף הכביש המהיר מספר 2 החוצה את שווייץ לאורכה ועובר בערים לוגאנו, בלינצונה, לוצרן ובזל. הכביש מאפשר גישה לעיירה באמצעות מחלף. חולף בה גם כביש 23 (אראו–בורגדורף). בעיר ממקמת תחנת רכבת בעלת מספר רציפים. כמו כן, כשישה קילומטרים מצפון לעיירה, ליד היישוב טריאנגן (אנ'), ממוקם מנחת למטוסים קלים.

כלכלה
-----

בצפון העיירה ישנו אזור תעשייה. כמו כן נמצאים באזור אתרי מחנאות ואכסניות.

ספורט
-----

בעיירה ממוקמים מגרשי כדורגל וכדורסל, מסלול גולף, מתחמי ספורט, זירת החלקה על הקרח ומועדון שיט.

ערים תאומות
-----------

* ארצות הבריתארצות הברית היילנד (אנ'), אילינוי, ארצות הברית
* שווייץשווייץ מרטיני, ואלה, שווייץ

קישורים חיצוניים
----------------

* ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סורסי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של סורסי

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ständige Wohnbevölkerung nach Staatsangehörigkeitskategorie, Geschlecht und Gemeinde, definitive Jahresergebnisse, 2020, Bundesamt für Statistik, ‏1 בספטמבר 2021 (בגרמנית), אוכלוסייה ביישובי שווייץ
2. ↑  Prehistoric Pile Dwellings around the Alps, UNESCO (באנגלית), מבנים פרהיסטוריים מסביב להרי האלפים, באתר אונסק"ו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4106431-8
* HDS: 000655
* MusicBrainz: 395f6c02-513a-4665-8c32-d46241e2746e
* VIAF: 150141848
* WorldCat: viaf-242573693

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בתיאור חסר אחיזה במציאות. אם התכוונתם לאלבום של ירדנה ארזי, ראו דמיון מזרחי (אלבום).
**דמיון מזרחי** הוא ביטוי סטריאוטיפי המשמש כדי לטעון שדברים שנאמרו על ידי דובר בן ארצות ערב מהווים הגזמה או אף בדיה גמורה. הביטוי משמש בעברית לרוב לתיאור טענות מוגזמות או בדויות באופן מובהק, שנאמרו על ידי מנהיגים, גורמי שלטון ונציגי ארגוני טרור במדינות ערב.

מקורו של הביטוי אינו ברור וייתכן כי הוא מתבסס על הדמיון הרב והמיוחד במינו אשר מצוי ב"סיפורי אלף לילה ולילה" שמקורם בארצות ערב.

בתרבות המערבית מתוארים לעיתים דברי הגזמה בהתבסס על הברון מינכהאוזן, האציל הגרמני הידוע כגוזמאי, ואף הקהילה המדעית קראה לתסמונת רפואית בשם תסמונת מינכהאוזן, בשל הדמיון שבין התסמינים המאפיינים אותה לבין הגוזמה והבדיה שבעלילותיו.

דוגמאות לשימוש
--------------

בשנת 1954 הגיב דובר צה"ל לידיעות ממקורות ערביים שישראל מרכזת כוחות צבא לאורך גבולותיה, ואמר שהידיעות "הן פרי דמיון מזרחי פורה".

באוקטובר 2010 נעשה שימוש בביטוי זה על ידי שר התשתיות עוזי לנדאו, בתגובה להאשמתו על ידי החמאס במעורבות שלו ושל פמלייתו הדיפלומטית שביקרה בדובאי, בחיסול הטרוריסט הבכיר מחמוד אל-מבחוח.

דוגמאות אחרות לשימוש בביטוי זה בתקשורת בישראל ניתן למצוא בעיקר ביחס לאמירות מוגזמות ביותר, כגון האשמת מצרים את ישראל כי הכרישים שפגעו בתיירים בסיני נשלחו על ידי המוסד, ובכותרת מאמר באתר האינטרנט "עניין מרכזי" מתאריך 22 באוקטובר 2008: "דמיון מזרחי שופע: נסראללה גוסס אחרי שהורעל בידי סוכני המוסד".

ביקורת
------

סלמאן מצאלחה, במאמר דעה בהארץ במרץ 2011 טען כי ייחוס "דמיון מזרחי" לערבים הוא כהוצאת דיבה.

לעיתים נעשה שימוש בביטוי בישראל גם בהתייחס לדבריו של אדם ישראלי או יהודי ממוצא מזרחי. מרדכי שקלאר, המנהל הכללי של רשות השידור, נאלץ להתנצל לנוכח סערה ציבורית שעורר, לאחר שעשה שימוש בביטוי זה במהלך דיון בוועדת הכלכלה של הכנסת.

ביטוי אחר המשמש לגנאי באופן שנקשר לתופעת השסע העדתי בישראל, מפאת שיוכו לארצות המזרח, הוא המחווה הגופנית של תנועה מזרחית מגונה, אשר מכונה "מזרחית" למרות היותה בשימוש נפוץ במדינות מערביות רבות, ובהן ארצות הברית.

ראו גם
------

* סיפורי אלף לילה ולילה
* אוריינטליזם

הערות שוליים
------------

1. ↑  אין ריכוז כוחות של צה"ל בגבולות, דבר, 22 במרץ 1954
2. ↑  לנדאו: האשמות חמאס על החיסול בדובאי - דמיון מזרחי פרוע, באתר ynet, 31 באוקטובר 2010  
רונן ליבוביץ', לנדאו: טענות חמאס על החיסול בדובאי - דמיון מזרחי פרוע, באתר של "רשת 13", 31 באוקטובר 2010 (במקור, מאתר "nana10").
3. ↑  למי יש יותר דמיון, הארץ, 9.3.2011
4. ↑  אלכסנדר כץ, סוער בוועדת הכלכלה: שקלאר האשים חבר ועד עובדים ב"דמיון מזרחי" - והתנצל, באתר ביזפורטל‏, 2.11.2010.
5. ↑  לי-אור אברבך, ‏שקלאר עורר מהומה בדיון כשהתייחס להאשמות של אנשי הוועד כ"דמיון מזרחי", באתר גלובס, 2.11.2010.
ניתן להשפיע על האופן בו המוח רואה את המציאות
**אוטוסוגסטיה** (סוגסטיה עצמית) או בעברית **השאה עצמית** היא תהליך פסיכולוגי שבו בני אדם יכולים לשנות את דעתם, עמדותיהם, רגשותיהם, ואמונותיהם על ידי שכנוע עצמי והשפעה תת-מודעת על מרכיבים אלה. 

התופעה מתרחשת במגוון תחומים והיא אופיינית לתחומים של קריירה, בריאות ונפוצה מאוד בתחום הזוגי והרומנטי. 

אוטוסוגסטיה נעשית בדרך כלל במטרה לשכנע את התת מודע בדברים חיוביים ואו במטרה לשנות התנהגות מסוימת. אחת הדרכים המקובלות לאוטוסוגסטיה היא חזרה על אמירות מחזקות כגון "אני אוהב את עצמי", ועל ידי כך לגרום לתת מודע להאמין בנכונות הדבר. בדומה לכך, אנשים רבים גורמים לעצמם נזק בלא יודעין על ידי כך שחוזרים על משפט שלילי כלשהו כגון "אני מכוער" ובכך גורמים לתת מודע להאמין בנכונות הדבר.

המילה סוגסטיה נובעת מהמילה הלועזית suggestion שמשמעותה "הצעה" וכך למעשה פועלת הסוגסטיה – היא מציעה לאדם דרך פעולה מסוימת. הסוגסטיה יכולה להיעשות בצורה מילולית, באמצעות שיחה, או בצורה פיזית, באמצעות שפת גוף.

ראו גם
------

* סוגסטיה
* היפנוזה
* דמיון מודרך

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **אוטוסוגסטיה** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **השאה עצמית** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **סוגסטיה עצמית** |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **אוטוסוגסטיה** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph114110

 |
**רם (ריימונד) ישי** (1931 – ספטמבר 2016) היה רופא ישראלי, יו"ר ההסתדרות הרפואית בישראל ונשיא ההסתדרות הרפואית העולמית.

ביוגרפיה
--------

ישי נולד בתוניס ליוסף ומרים ישי, אח לחמש בנות ושני אחים. הוא עלה לישראל באוניה "קדמה" בשנת 1955, מספר שנים לאחר משפחתו, לאחר שסיים את לימודיו כסטודנט לרפואה במונפולייה שבצרפת. הוא ומשפחתו גרו במושב גילת שבנגב. ישי היה חקלאי וטרקטוריסט והיה גאה מאוד לעבד את אדמת ישראל. שירת בצה"ל והשתתף במבצע קדש, במלחמת ששת הימים, במלחמת ההתשה ובמלחמת יום הכיפורים. כמו כן, תפקד כחלק מהסגל הפיקודי של חיל הרפואה וסיים שירותו בדרגת רב-סרן.

נמנה עם מקימי השירות הרפואי בנגב ועבד כרופא בכל המושבים והקיבוצים בדרום. העובדה שבעבר לא כל הדרכים היו סלולות כמו היום, גרמה למצבים בהם היו מטיסים אותו במטוס מיוחד לקיבוצים בהם היה דרוש רופא.

ישי כיהן כיו"ר ההסתדרות הרפואית בישראל (1971–1990). במהלך כהונתו הוביל לשינוי בהרכב הוועד המרכזי של הר"י והנהיג את שביתת הרופאים בישראל (1983). על שביתה זו הוציא לאור (1986) את הספר "שביתת הרופאים: 2 במרס 1983 – 27 ביוני 1983". בנוסף, כתב את הספר "בין רופא לחולה", שיצא לאור בהוצאת שוקן. בשנת 1988 ייסד את החברה הישראלית לאתיקה רפואית. בשנת 1989, במהלך כהונתו בתפקיד יו"ר ההסתדרות הרפואית בישראל, נבחר לנשיא ההסתדרות הרפואית העולמית. בשנת 2009, במהלך הוועידה ה-41 של הר"י, הוענק לישי אות יקיר הר"י.

ישי נפטר בספטמבר 2016 בביתו].

קישורים חיצוניים
----------------

* רם ישי, הרפואה הרופא והטכנולוגיה, **מדע**, ל"ג 6

הערות שוליים
------------

1. ↑  בין רופא לחולה, באתר של הוצאת שוקן
2. ↑  אות יקיר הר"י - ההסתדרות הרפואית מכבדת את ראשי הארגון לדורותיו, באתר ההסתדרות הרפואית בישראל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007578654805171
* ISNI: 0000 0000 4187 5955
* LCCN: n91085391
* VIAF: 64425205
* WorldCat: lccn-n91085391

 |
**מגדל המפרש**, מוכר גם בכינוי "**מגדל הטיל**", או בשמו הרשמי **מגדל קריית הממשלה על שם יצחק רבין**, או "**מגדל C**", הוא מגדל משרדים בחיפה, שהוא המרכיב הבולט מקרב המבנים המרכיבים את **קריית הממשלה המחוזית**, שנועדה לרכז את פעילות קריית הממשלה במחוז חיפה וכוללת את בניין האוצר הסמוך, בתי המשפט ומתקנים נוספים.

מבנה
----

המגדל עצמו הוא בן 29 קומות מעל הקרקע ו-8 נוספות מתחתיה. גובהו הכולל, לרבות הצריח דמוי זוג המפרשים שבראשו, הוא 137 מטרים. המגדל הוקם בין השנים 1999–2002 בין הרחובות נתנזון, העצמאות והפל"ים, ועם סיום בנייתו עקף את מגדל אשכול והפך למבנה הגבוה בחיפה ובכל צפון הארץ. בשנת 2003 נבנה מגדל חברת החשמל במבואות הדרומיים של חיפה. אם לא מחשבים את האנטנות לראשו של מגדל המפרש, מגדל חברת החשמל גבוה יותר במספר מטרים. בצירוף האנטנה שלראשו, מגדל המפרש גבוה בשבעה מטרים ממגדל חברת החשמל.

בתכנון המגדל וסביבתו נעשה ניסיון לשילוב בין ישן וחדש. בשדרת הקשתות, המעוצבת בסגנון עתיק ומובילה משדרות הפל"ים אל המגדל המודרני, שולבו רפליקות של פסיפסים ומפות עתיקות של חיפה. בין היתר מופיעה מפה משנת 1773 לצד רישומים של נוסעים שעברו בעיר לאורך ההיסטוריה שלה.

הבניין תוכנן על ידי משרד האדריכלים אמר-קוריאל (דינה אמר ואברהם קוריאל). בבנייתו נעשה שימוש בהנדסת אנוש מתוחכמת ובטכנולוגיה שעד אז טרם הייתה בשימוש בבנייני ציבור בישראל. הגישה אל קומפלקס קריית הממשלה נעשית מרחוב נתנזון, באמצעות גרם מדרגות הישר מהרחוב, ומשדרות הפל"ים, שמעליהן נמתח גשר הולכי-רגל המחבר בין בתי המשפט וטיילת הקשתות המוליכה למגדל.

היסטוריה
--------

המכרז להקמת קריית הממשלה במחוז חיפה, כולל המגדל, פורסם במרץ 1998. כחלק מתנאי המכרז, היזמיים יכלו לבנות גם משרדים להשכרה, מסחר וחניונים בתשלום. היזם גם היה אמור להתחייב לבנות תחנת רכבת פרוורים בסמוך בשם חיפה – בית המכס. המגדל הושלם בתחילת 2002.

בתחרות שנתית לגורדי שחקים שערך אתר skyscrapers.com (כיום emporis.com, מן האתרים המובילים בתחום זה) הוא זכה במקום השמיני לשנת 2002. המגדל, שנבנה מחומרים מתקדמים, תוך שימוש בהנדסה המבטיחה לו חסינות מפני רוחות חזקות ורעידות אדמה, הוא בעל תצורה עגולה ו"עתידנית"[דרוש מקור].

גלריית תמונות
-------------

* מבט מן האוויר על העיר התחתית וחלק מהדרמבט מן האוויר על העיר התחתית וחלק מהדר
* מבט ממרכז הכרמל על המגדל והנמלמבט ממרכז הכרמל על המגדל והנמל
* מגדל המפרש כפי שהוא נראה מן היםמגדל המפרש כפי שהוא נראה מן הים
* מסגד אל-ג'רינה בחזית מגדל המפרש, מבט לכיוון מזרחמסגד אל-ג'רינה בחזית מגדל המפרש, מבט לכיוון מזרח

ראו גם
------

* העיר התחתית

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **פורטל חיפה** |
|  | **פורטל האדריכלות** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגדל המפרש** בוויקישיתוף
* מגדל המפרש באתר גורדי השחקים העולמי

הערות שוליים
------------

1. ↑  דליה טל, ‏האוצר החל ביישום תוכנית להקמת קריות ממשלה חדשות בערי המחוז, באתר גלובס, 11 ביוני 2001
2. ↑  בית ספרי, באתר www.kibutz-poalim.co.il
3. ↑  מאת דוד חיון, ‏יזמי קריית הממשלה בחיפה יקימו פרוייקטים פרטיים צמודים, באתר גלובס, 2 בדצמבר 1997
4. ↑  המדינה הוציאה מיכרז לבנית קרית הממשלה בחיפה, באתר גלובס, 30 במרץ 1998
5. ↑  צביקה רובינס, ‏פרוייקט בית המכס בחיפה יוצא למכרז, באתר גלובס, 6 במאי 2001
רבי **אברהם בן עזוז** (מכונה **אברהם בן בורג'יל**) היה ראש ישיבה בניקופול במאה ה-16, מחבר הספר "**לחם אבירים**" על התלמוד הבבלי.

ביוגרפיה
--------

מעט מאוד ידוע לנו על תולדותיו. נולד כפי הנראה בסביבות שנת ה'ש' (1540) בניקופול. ידוע כי למד בסלוניקי בישיבתו של ראש חכמי העיר רבי שמואל די מודינה (מהרשד"ם).

נשא לאשה את בתו של הגביר יהודה די נוביש מניקופול, והקים ישיבה בעיר לצד חברו רבי שמואל אריסה. לפי חלק מהמקורות כיהן ברבנות בניקופול, אך לדעת חוקרים אחרים אין זה נכון.

חי חיי סבל וייסורים, ונפטר בגיל צעיר, לפני סוף המאה ה-16, מבלי להשאיר אחריו צאצאים.

ספריו
-----

חיבר כמה ספרים:

**ספר** **לחם אבירים:** הספר נדפס לאחר מותו על ידי תלמידו וגיסו רבי יוסף די נוביש בוונציה בשנת ה'שס"ה (1604/1605).

הספר כולל חידושים שליבן בישיבה עם תלמידיו על מסכתות בבא קמא, בבא מציעא, יבמות (פרקים א-ב), כתובות וקידושין. יש המפקפקים בייחוסם של חידושי מסכת יבמות אליו, ויש המחזקים ייחוס זה. חידושיו לבבא קמא ויבמות יצאו במהדורות חדשות בשלהי המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21.

סגנונו פלפלני, כדרכן של ישיבות הבלקן באותה העת. בחידושיו מרבה לצטט את מהר"י בן לב.
פירושו זכה לתפוצה רבה וצוטט על ידי מפרשים כמו מהרש"א.

**חידושים על מסכת חולין -** הודפסו ב"אוצר השיטת" בהוצאת מכון ירושלים תשל"ט, חלק ב'.

**חידושים על מסכת עבודה זרה** - טרם הודפסו, נותרו בכתב יד

**תשובות** - שתי תשובות הלכתיות שכתב הוזכרו בשו"ת מהרשד"ם, אשר דן בהן.

לקריאה נוספת
------------

צבי י. לרר, **מבוא לספר לחם אבירים על מסכת בבא קמא**, ירושלים ה'תש"ן.

קישורים חיצוניים
----------------

* לחם אבירים דפוס ראשון
* לחם אבירים על יבמות הוצאת מכון בנין אב תשס"ח
* חידושיו למסכת עבודה זרה, צילום כתב היד באתר הספרייה הלאומית.
* חידושיו למסכת חולין, צילום כתב היד באתר הספרייה הלאומית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  האנציקלופדיה העברית כרך ז עמ' 800
2. ↑  חיים בנטוב, "שיטת לימוד התלמוד בישיבות שאלוניקי ותורכיה", ספונות יג (יוון ספר 3) עמ' כד
3. ↑  יעקב שמואל שפיגל, "משהו על יצירתו של רבי יהודה ן' בולט", עלי ספר ט, תשמ"א, עמ' 170.
4. ↑  ראו: חיים בנטוב, "שיטת לימוד התלמוד בישיבות שאלוניקי ותורכיה", ספונות יג (יוון ספר 3) עמ' ה-קג.
5. ↑  למשל: חידושי הלכות מהרש"א, מסכת קידושין דף יח עמוד א דיבור המתחיל "אי הכי".
6. ↑  חלק חושן משפט סימן ריז וסימן רעה

תבנית:סקרת זהויות
**אונדז'יי לינגר** (בצ'כית: **Ondřej Lingr**; נולד ב-7 באוקטובר 1998 בצ'כיה) הוא כדורגלן צ'כי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת פיינורד מליגת העל ההולנדית, בהשאלה מסלביה פראג, ובנבחרת צ'כיה.

קריירת מועדונים
---------------

לינגר גדל במחלקת הנוער של מ.פ.ק. קרווינה. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הצ'כית, וערך במדיה 72 הופעות ליגה, בהן הבקיע שמונה שערים.

ב-6 באוגוסט 2020 חתם לינגר בסלביה פראג מליגת העל הצ'כית.

ב-24 באוגוסט 2023 הושאל לינגר למשך עונת 2023/2024 לפיינורד מליגת העל ההולנדית.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-24 במרץ 2022 ערך לינגר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'כיה, בהפסד 1-0 לנבחרת שוודיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.

תארים
-----

סלביה פראג
* אליפות צ'כיה (1): 2020/2021
* הגביע הצ'כי (2): 2020/2021, 2022/2023

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אונדז'יי לינגר** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lingr to Feyenoord באתר הרשמי של סלביה פראג, 24 באוגוסט 2023 (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אונדז'יי לינגר"**.
|  |
| --- |
| **ערך ללא מקורות** |
| בערך זה אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

**אֵפוֹרוֹס** (יוונית: **εφορος**; ברבים: "**אֶפורים**", εφοροι, תעתיק: "אֵפוֹרוֹי") היה פקיד ממשל בכיר בספרטה העתיקה. לפי הרודוטוס, מוסד האפורים נוסד על ידי ליקורגוס. גוף האפורים כלל חמישה חברים שנבחרו על ידי האספה הכללית לכהונה בת שנה אחת. כל האזרחים היו יכולים להיבחר למשרה זו. בדומה לארכונים באתונה, השנה בספרטה נקראה על שם אחד האפורים.

התפקיד העיקרי של האפורים היה פיקוח על המלכים והגרוסיה - מועצת הזקנים. תפקידים אחרים כללו פיקוח על משפטים, מיסוי, מדיניות החוץ, אימונים צבאיים וכיוצא באלה. שני אפורים ליוו דרך קבע את הצבא במערכה, לצד אחד המלכים. הם היו יכולים לאסור את המלך אם לדעתם חרג מסמכותו או התנהגותו לא הייתה ראויה.

קלאומנס השלישי ביטל את מוסד האפורים ב-227 לפנה"ס, אך הוא שוחזר על ידי מלך מוקדון, אנטיגונוס דוסון, אחרי תבוסת הספרטנים בקרב סלסיה. הגוף התקיים עד המאה ה-2 לספירה ובוטל סופית על ידי אדריאנוס.

קישורים חיצוניים
----------------

* אפורוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4563056-2

 |
**בוגדאן** (באוקראינית: **Богдан**; בהונגרית: **Tiszabogdány**; בצ'כית: **Bohdan**) הוא כפר במחוז זקרפטיה של אוקראינה. במהלך שנותיו התחלפה פעמים אחדות המדינה שבה נכלל הכפר. הכפר שוכן לאורך אחד מיובלי נהר הטיסה והוא אחד הכפרים המפוזרים מבחינה גאוגרפית באזור ושטחו הוא 486 קמ"ר. הכפר נמצא בגובה 800 מטר מעל פני הים. בשנת 2023 התגוררו בכפר 3,971 תושבים.

היסטוריה
--------

בוגדאן התפתח להיות כפר מחוות שהתקיימו באזור במאה ה-18. על פי מסמכים ששרדו שמו הוזכר בכתבים לראשונה בשנת 1803 באותה תקופה התיישבו כאן פועלים גרמנים והונגרים שהיו מיומנים בייעור ועיבוד עץ. הכפר היה בגבולות האימפריה האוסטרו הונגרית עד לתום מלחמת העולם הראשונה והקמת הרפובליקה הצ'כוסלובקית הראשונה.

קיימת סברה שהכפר נקרא על שמו של הגיבור הלאומי האוקראיני בוגדאן חמלניצקי, שעבור היהודים הוא היה צורר. על פי גרסה אחרת מקור השם הוא שתושבי הכפר שעבדו ביער ולא יכלו לחזור הביתה עם רדת הלילה גילו לפתע צבי בין העצים והחליטו שזו מתנה מאלוהים והחליטו לקרוא לכפר בוגדאן שתרגומו הוא מתת האל או נתן יה.


חילופי השלטון לפי תקופות| תקופה | השלטון | השפה |
| --- | --- | --- |
| עד 1901 | אוסטרו-הונגריה | הונגרית |
| 1901 - 1918 | אוסטרו-הונגריה | הונגרית |
| 1918 - 1938 | צ'כוסלובקיה | צ'כית |
| 1938 | רותניה | רותנית |
| 1939 - 1944 | הונגריה | הונגרית |
| 1945 - 1991 | ברית המועצות | רוסית |
| מ-1991 | אוקראינה |  |

בשנת 1938 הפך האזור להיות בשליטת הרותנים למשך תקופה קצרה עד שסופח להונגריה ונכלל במחוז מאראמורש בין השנים 1938–1944 כחלק מהסכם של הונגריה עם גרמניה.

בין השנים 1920–1938 נכלל בגבולות הרפובליקה הצ'כוסלובקית הראשונה ונקרא בוהדן כחלק מאזור זקרפטיה או תת-קרפטיה או פודסקרפטיה.

בין השנים 1945–1991 היה הכפר חלק מברית המועצות ושמו היה בוגדאן. החל מ-1991 הוא בגבולות אוקראינה ושמו הוא בוהדן כחלק מנפת ראחוב במחוז זקרפטיה.

הקהילה היהודית
--------------

 ערך מורחב – **קהילת יהודי בוגדאן**  

החיים הקהילתיים היהודיים בבוגדאן החלו להתארגן בשנות השבעים של המאה ה-19. במפקד האוכלוסין של 1830 לא נרשם אף יהודי בכפר ובמפקד התושבים בשנת 1880 נמנו 123 יהודים. במפקד האוכלוסין בשנת 1930 נמנו 357 יהודים מתוך 4,299 תושבים. לא כל היהודים סומנו כיהודים כך שמספרם כנראה היה מעט גבוה יותר.

ב-20 במאי 1944 גורשו למחנה ההשמדה באושוויץ כל הנשים, הילדים והזקנים היהודים שנותרו בכפר, לאחר שהצעירים שולחו לפלוגות עבודה במחנות הכפייה. כל היהודים שנשלחו, כולל הרב והשוחט, נספו בשואה. יהודים בני בוגדאן שנותרו בחיים היו אלה שהצטרפו ללגיון הצ'כי או אלה שהיו בשליחות המחתרת החלוצית בהונגריה או אלה שהצליחו לעלות לארץ ישראל לפני ההשמדה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בוגדאן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Bohdan, Ukraine, JewishGen Kehilalinks
2. ↑  קמינר חיים, באתר זכרון - גבעת השלושה
3. ↑  ש.י גרוס/י.יוסף כהן, **ספר מארמארוש**, תל אביב: בית מארמארוש, תשמ"ג, עמ' 369
|  |
| --- |
| **יש לשכתב ערך זה**. הסיבה היא: **סגנון; ויקיזציה**. |
| אתם מוזמנים לסייע ולתקן את הבעיות, אך אנא אל תורידו את ההודעה כל עוד לא תוקן הדף. |

**תיאטרון האכזריות** הוא סוג התיאטרון שהקים אנטונן ארטו. בספרו "התיאטרון וכפילו" הוא פורס את תורתו.

תיאטרון האכזריות מנסה לחזור למקור הפולחני של התיאטרון, שבו הטקס, המחוות, השירה, ולא הספרות הם העיקר. התיאטרון צריך להכות בצופה כמו מגפת הדבר, הוא צריך להיות מטורף ומידבק. רעיונותיו של ארטו לגבי שינוי וחידוש אומנות התיאטרון נוגעים בכל מרכיבי ההצגה, כולל חלל ההצגה, התאורה, והיחסים בין שחקנים לצופים. יש המשייכים את סוגה זו לתיאטרון האבסורד ואומרים שהצגתו כעוד סוגה היא רק רצון של ארטו לשיווק הצגותיו.

הדגש על היצרים והרגשות עומד בניגוד מוחלט לניסיון של ברטולט ברכט לחדש את התיאטרון, באותה תקופה, בסגנון התיאטרון האפי.

אז'ן יונסקו הושפע מארטו, אם כי משייכים את תיאטרונו בדרך כלל לתיאטרון האבסורד. כמו כן אפשר למצוא אלמנטים של תיאטרון האכזריות אצל מחזאים אחרים מהזרם הזה, כמו פרננדו ארבאל והרולד פינטר. במחזותיהם האלימות לא מובנת ולא הגיונית, מה שהופך אותה לאכזרית עוד יותר. אבל בעיקר ניתן למצוא ניסיונות להגשים את רעיונותיו של ארטו אצל במאים במחצית השנייה של המאה העשרים: פיטר ברוק ניסה לעשות תיאטרון האכזריות במשך כמה שנים, ההפקה המפורסמת ביותר מהתקופה הזאת הייתה "רדיפתו והירצחו של ז'אן-פול מרה, מוצגים על ידי קבוצת התיאטרון של ההוספיץ בשרנטון תחת בימוי של המרקי דה-סאד", או בקיצור "מארה סאד", מאת פטר וייס, בשנת 1964.
נציג בולט אחר שעשה ניסויים בכיוון של תיאטרון האכזריות, הוא יז'י גרוטובסקי. לתפיסתו, על השחקן לעבור באש בשביל הקהל שלו. כמו כן יש לציין את המחזאית הבריטית שרה קיין.

בישראל ניתן לכנות את יצירתו של דודי מעיין, בייחוד את "ארבייט מאכט פריי פון ארץ טויטלנד אירופה", ואת זו של חוני המעגל כשייכות לזרם זה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מתוך "התיאטרון הכפילו"
* תיאטרון האכזריות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007600065205171
* GND: 4185037-3
* LCCN: sh2013000181

 |
**דוד בן יום טוב**, בשמו הקטלאני **דוד בּונְז'ורְן דֶל בארי**,(**David Bonjorn del Barri)** היה אסטרונום ואסטרולוג יהודי קטאלוני שחי ופעל במחצית הראשונה של המאה הארבע עשרה.

חייו הפרטיים
------------

משערים שדוד בן יום טוב נולד בקוטליורה (Cotlliure) בצפון קטלוניה בשנת 1300.

אביו היה בונז'ורן דל בארי, סוחר עשיר במחוז רוסיון שמצפון להרי הפירנאים, שבאותה תקופה הייתה חלק מהממלכה הקטלאנית של מיורקה .

בשנת 1332 הוא נישא לאסתר, בתו של אסטרוק קארוויטה, יהודי עשיר מז'ירונה. בנו, יעקב בן דוד בן יום טוב פעל כאסטרונום בחצרו של מלך אראגון פדרו הרביעי.

אסטרולוגיה ורפואה
-----------------

דוד בן יום טוב נודע בזכות חיבורו **כלל קטן** ( בלטינית: Compendio breve ), סיכום קצר בנושא יישום האסטרולוגיה ברפואה, המבוסס בעיקר על מיקומו האסטרולוגי של הירח.

בתחילת ספרו מסביר דוד בן יום טוב את הסיבה לכתיבת הספר:

> 
> אחד מהאוהבים הנכבדים בקיאים ברפואה אשר בזמנינו זה, שאל מעמדי לפי שחשב כי מה שאינו לחבר לו כלל קטן במה שיצטרך הרופא יום יום בנתינת המשלשלים והמשקים והמקיאים וההקזות אל חוכמת הכוכבים, לפי שאלו העניינים הם תמידיים ויצטרך עיון גדול בעשיתם כדי שתצליח מלאכתו בם.
> 
> 
> 
> 

האסטרולוגיה והרפואה נחשבו בספרד של ימי הביניים מדעים שלובים. האסטרולוגיה הרפואית (Astrología médica) התבססה על הקשר בין חלקי גוף, מחלות וצמחי מרפא למיקומם היחסי של הירח, השמש והכוכבים.

ברוח זאת, כלל דוד בן יום טוב בחיבורו, לצד מילון קצר של מונחים אסטרולוגיים ואסטרונומיים, כללים לקביעת הימים המתאימים לביצוע התערבות רפואית כגון הקזת דם, מתן חומרים משלשלים וחומרים מעוררי הקאה.

בכתיבת חיבור זה דוד בן יום טוב התבסס על כתבי האסטרונום היווני קְלָאוֹדִיוּס פְּתוֹלֶמָאיוֹס ,(המאה השנייה לספירה) על הערותיו של המתמטיקאי הערבי-מוסלמי אחמד אבן יוסוף אל-מצרי (המאה העשירית לספירה) ועל ספרו של המלומד היהודי ספרדי אברהם אבן עזרא "ספר המאורות" (1148).

> 
> ... ונעתרתי למלא את שאלתו כפי מה שהשיגה ידי מהספרים המחוברים בזה. לא חדשתי בזה דבר מעצמי ומלבי וזה החלי לעשות ובאל אעזר.
> 
> 
> 
> 

מתוך עבודה זאת שרדו חמישה כתבי יד - ארבעה בעברית מהמאה החמש עשרה, ואחד בתרגום לטיני שנכתב בקטלוניה לפני שנת 1446.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Josep Chabàs, Xavier Rodríguez i Gil, **L'astronomia de Jacob ben David Bonjorn**, Institut d'Estudis Catalans, 1992, מסת"ב 978-84-7283-216-9. (בקטלאנית)
2. ↑  BONGORON - JewishEncyclopedia.com, jewishencyclopedia.com
3. ↑  , Gerrit Bos, Charles Burnett,Tzvi Langermann, Hebrew Medical Astrology: David Ben Yom Tov, Kelal Qaṭan: Original Hebrew Text, Medieval Latin Translation, Modern English Translation, Hebrew text, pg.35, **Transactions of the American Philosophical Society**, 2005-01-01
4. ↑  Tzvi Langermann, Gerrit Bos, Charles Burnett, Hebrew Medical Astrology: David Ben Yom Tov, Kelal Qaṭan: Original Hebrew Text, Medieval Latin Translation, Modern English Translation, Introduction, **Transactions of the American Philosophical Society**, 2005-01-01
**מטרוסקסואל** הוא כינוי לגבר עירוני המעודכן על-פי צו האופנה, מודע למראהו ומטפח את גופו. המונח נכנס לשימוש בשנות התשעים של המאה העשרים.

המונח "מטרוסקסואל" היה במקורו שילוב היתולי בין המילים "מטרופולין" ו"הטרוסקסואל", ונועד לתאר טיפוס מסוים של גבר סטרייט שאימץ לעצמו התנהגויות שאמורות להיות מזוהות לכאורה לפי הסטיגמות החברתיות עם גברים הומוסקסואלים - בעיקר הקפדה על אופנה ומודעות למראה חיצוני. המונח בנוי בתבנית המקובלת לתיאור נטייה מינית של אדם כפי שנטבעה במאה ה-19 בחלקה על ידי העיתונאי האוסטרו-הונגרי קרל מריה קרטבני, וזאת על אף שבמקרה הנוכחי המושג אינו מתייחס לנטייה מינית. הרעיון העומד בבסיס המושג הוא שנורמות התנהגות כדוגמת רגישות, השקעה בלבוש וטיפוח הגוף והעור, אשר היוו חלק מהסטריאוטיפ ההומוסקסואלי (שנבע מהסטיגמה הנשית) הפכו לנורמות התנהגות מקובלות של גברים ללא קשר לנטייתם המינית.

תחילת השימוש במונח
------------------

העיתונאי הבריטי מארק סימפסון טבע את המונח בשנת 1994, בכתבה שפרסם ב"אינדפנדנט". המונח צבר תאוצה לאחר כתבה באתר Salon שעסקה בדמותו של הכדורגלן דייוויד בקהאם, הנחשב לאב טיפוס של הגבר המטרוסקסואלי. 

כתבה ב"ניו יורק טיימס" שהתפרסמה ב־2003 תחת הכותרת, הוסיפה גם היא להבניית המושג. מאז המונח לאינספור רמיזות ודיונים בתוכניות טלוויזיה ובכתבי-עת העוסקים בנושאי פנאי ובידור. תוכנית הסאטירה המונפשת "סאות' פארק" הקדישה פרק לתופעה.

בראשיתו, נועד המונח לתאר שינוי כללי בתפיסת הגבריות של גברים עירוניים סטרייטים, אך מאוחר יותר התרחבה משמעותו וכיום הוא מתייחס לגברים באופן כללי, בלי קשר לנטייתם. תקשורת האופנה טיפחה דווקא את הפן הצרכני של המונח, ויצרה את הדימוי של הגבר ההטרוסקסואל הצורך מותגים ומוצרי טיפוח אישי. כך הפך המונח לכלי לקידום צריכת מותגי אופנה ומוצרי טיפוח על ידי גברים הטרוסקסואליים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **מטרוסקסואל** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מטרוסקסואל** |

* אתר למנויים בלבד לירוי שופן, הלאה אנשי מערות, הגבר המטרוסקסואל חוזר!, באתר הארץ, 29 באוגוסט 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mark Simpson, Meet the metrosexual, Salon, ‏2002-07-22 (באנגלית)
פירוש נוסף ערך זה עוסק באתלט אמריקאי-יהודי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו לואיס וקלארק.

**לואיס אלפרד "פינקי" קלארק** (באנגלית: **Louis Alfred "Pinky" Clarke**; ‏23 בנובמבר 1901 – 24 בפברואר 1977) היה אתלט אמריקאי-יהודי, אלוף אולימפי ושיאן עולם.

קורות חיים
----------

קלארק נולד בסטייטסוויל שבקרוליינה הצפונית למשפחה יהודית. הוא למד באוניברסיטת ג'ונס הופקינס.

בשנת 1922 זכה קלארק באליפות ארצות הברית לנוער בריצת 220 יארד.

באליפות המכללות שנערכה בשיקגו ב-16 ביוני 1923 הוא זכה במדליית זהב בריצת 100 יארד, בתוצאה של 9.9 שניות. 

בפברואר 1924 קבע קלארק בריצת 100 יארד באולם שיא עולם חדש של 9.8 שניות.

באולימפיאדת פריז (1924) זכה קלארק במדליית זהב בריצת שליחים 4x100 מטר כשהשוו את השיא העולמי שקבעו בשלב חצי הגמר 41.0 שניות, לפני בריטניה (41.2 שניות) והולנד (41.8 שניות). בשלב המוקדמות הוא וחבריו קבעו שיא עולם חדש של 41.2 שניות.

קלארק נפטר בגיל 75 בפישקיל שבניו יורק.

שיא אישי
--------

* ריצת 100 מטר: 10.7 שניות (1924)

קישורים חיצוניים
----------------

* לואיס קלארק, באתר olympedia.org
* לואיס קלארק, באתר Track and Field (גברים)
תבנית:ליצן
**נתן שרון** (4 בנובמבר 1925 - 17 ביוני 2011) היה ביוכימאי ישראלי. חתן פרס ישראל לחקר הביוכימיה (1994).

ביוגרפיה
--------

שרון נולד בברסט ליטובסק שבפולין לאברהם ואסתר שטריקמן, אחותו של פנחס ספיר. בשנת 1934 עלה עם משפחתו לארץ ישראל והתיישב בתל אביב. במקביל ללימודיו בבתי הספר "תל נורדאו" וגימנסיה בלפור, הצטרף בשנת 1941 לגדנ"ע ובסיום לימודיו בשנת 1943 התגייס לפלוגה ד' של הפלמ"ח. במסגרת שירותו היה ברמת הכובש ובמעוז חיים ולאחר מכן הוצב כאפסנאי במטה הפלוגה בקיבוץ בית השיטה.

בשנת 1945 החל בלימודי כימיה באוניברסיטה העברית בירושלים, ובמהלך מלחמת העצמאות עסק, במעבדות מכון התקנים, בפיתוח דלק ללהביורים עבור חיל המדע. בשנת 1950 סיים את לימודיו, ובשנת 1953 הוסמך כדוקטור. כעבור שנה הצטרף לסגל המחלקה לביופיזיקה במכון ויצמן למדע, בה קודם לדרגת פרופסור בשנת 1968. בין השנים 1973–1990 היה שרון, לסירוגין, ראש המחלקה, ובמהלך שנים אלו כיהן תקופה כדיקן הפקולטה לביוכימיה ופיזיקה והיה פרופסור אורח באוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת אוקספורד ואוניברסיטת ברקלי.

שרון שימש גם עורך מדור "עולם המדע" בשידורי קול ישראל, עורך כתב העת "מדע" ועורך מדור מדע וטכנולוגיה בעיתון "הארץ". נמנה עם מערכת האנציקלופדיה "בריטניקה לנוער".

פעילותו של שרון זכתה להוקרה בקבלתו את פרס ישראל לחקר הביוכימיה (1994) ופרס ויצמן (1978). בשנת 1992 הוא נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.

אחיו היה הפיזיקאי פרופ' שמואל שטריקמן.

ספרו
----

נתן שרון, שמואל שאלתיאל, **אופקים חדשים במדע**, בהוצאת שוקן, 1974

קישורים חיצוניים
----------------

* נתן שרון באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
* נתן שרון, באתר הפלמ"ח
* מידע כללי
* פרופסור נתן שרון ז"ל (1925-2011), באתר הידען
* נתן שרון (1925-2011), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268043905171
* BnF: cb172817140 (data)
* ISNI: 0000 0000 5961 5924
* LCCN: n85232370
* NKC: uk2007403029
* NTA: 068722958
* SUDOC: 112252354
* VIAF: 7005149198343474940004
* WorldCat: lccn-n85232370

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 



|  |
| --- |
| **ערך מחפש מקורות** |
| רובו של ערך זה אינו כולל מקורות או הערות שוליים, וככל הנראה, הקיימים אינם מספקים. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

ה**פולקטינג** (בדנית: **Folketinget**, אספת העם) הוא הפרלמנט והרשות המחוקקת של ממלכת דנמרק (דהיינו: דנמרק היבשתית יחד עם איי פארו וגרינלנד, על אף שאלו מחזיקים גם בבתי מחוקקים מקומיים). הפולקטינג נוסד בשנת 1849, ועד 1953 היה הבית התחתון של הפרלמנט הדני שנקרא ריגסטאג (לצד בית עליון שנקרא לנדסטינגט). משכן הפולקטינג הוא בארמון כריסטיאנבורג, שמשכן בתוכו גם את המונרך, משרד ראש הממשלה ובית המשפט העליון.

הרכב ובחירה
-----------

בפולקטינג חברים 179 צירים הנבחרים לכהונה של ארבע שנים. 175 מהם מייצגים את דנמרק האירופית, 2 נוספים מייצגים את איי פארו ו-2 נוספים מייצגים את גרינלנד. 135 מהצירים הדנים נבחרים ב-10 אזורי בחירה בשיטה רשימתית: בכל אזור זוכות מפלגות למספר מושבים מסוים ולפיו היא שולחת נציגים בהתאם לרשימה. שאר 40 הצירים הנותרים נבחרים בשיטה ארצית-רשימתית בדומה לבחירות בישראל, עם אחוז חסימה של 2%. זכות ההצבעה לפולקטינג ניתנת לכל אזרח-תושב דני בן 18 ומעלה.

פיזור הפולקטינג לפני גמר כהונתו נעשה או בהחלטתו שלו או על-ידי המונרך לפי בקשת ראש הממשלה. ראש הממשלה מתמנה לפי החלטת המונרך, בהתאם לתוצאות הבחירות ולהרכב הבית. אין חובה לראש הממשלה להתבסס על מפלגת רוב, ולמעשה מאז שנת 1901 לא קמה ממשלה על בסיס של מפלגת רוב בדנמרק. הממשלה יכולה להמשיך ולכהן כל עוד אין רוב נגדה, ולא בהכרח בהתבסס על רוב בעדה. מפלגת השלטון כיום היא המפלגה הסוציאל-דמוקרטית והיא נשענת על קואליציה של מספר מפלגות שמאל סוציאליסטיות.

הפולקטינג רשאי לדון בדלתיים סגורות, אך מדובר באירוע נדיר שקרה בפעם האחרונה בשנת 1940 עם פלישת גרמניה הנאצית לדנמרק.

* ארמון כריסטיאנבורג, משכן השלטון הדניארמון כריסטיאנבורג, משכן השלטון הדני
* מליאת הפולקטינגמליאת הפולקטינג

היסטוריה
--------

בשנת 1849 כוננה בדנמרק חוקה, שהקימה פרלמנט (ריגסטאג) המורכב משני בתים: לנדסטינגט ופולקטינג. עד תחילת המאה ה-20 נבחרו חברי הפולקטינג (שהיה בית חלש ביחס לבית העליון) לפי ענפי מקצוע, כאשר רוב החברים נדרשו להיות חקלאים. בשנת 1915 ניתנה זכות הצבעה לנשים וגיל ההצבעה עמד על 25. בתחילה הוקצה חבר אחד לכל 14 אלף איש, בשנת 1866 שונה המספר ל-16 אלף. עם הזמן נקבע מספר קבוע לצירי האספה: 140 בשנת 1915, 152 בשנת 1920, ולבסוף 179 בחוקת 1953.

בשנת 1953 כוננה חוקת דנמרק הנוכחית, שביטלה את הלנדסטינגט, והקצתה מושבים עבור גרינלנד ואיי פארו.

בשנות ה-90 החלו שידורי טלוויזיה ישירים מדיוני הפרלמנט בערוץ Dk4.

ראו גם
------

* ראש ממשלת דנמרק
* בתי מחוקקים לפי מדינה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הפולקטינג** בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הפולקטינג (באנגלית)

* פולקטינג, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1017186-1
* ISNI: 0000 0004 0417 1851

 |


*
"מלאן דיפטיך" יצירתו של פוקה משנת 1450
**ז'אן פוּקֶה** (לעיתים ג'יהאן, בצרפתית: **Jean Fouquet** ‏, 1420–1481) היה צייר ומאייר צרפתי בולט מהמאה ה-15, שהמציא, לכאורה, את הדיוקן המיניאטורי. הוא היה האמן הצרפתי הראשון שנסע לאיטליה כדי לחוות ממקור ראשון את הרנסאנס האיטלקי המוקדם.

ביוגרפיה
--------

ז'אן פוקה נולד בטור. מעט מאוד ידוע על חייו: ישנו תיעוד לכך שהיה באיטליה לפני שנת 1447 כיוון שאז יצר את דיוקנו של האפיפיור אאוגניוס הרביעי (Pope Eugene IV) שמת באותה השנה. ובשובו לצרפת הושפע סגנונו מאלמנטים מטוסקנה, ואל מול הסגנון של יאן ואן אייק ומשפחתו שהיה בסיס האמנות הצרפתית המוקדמת של המאה ה-15, פוקה הפך למייסד של בית ספר חדש וחשוב. 

פוקה עבד בחצר המלוכה הצרפתית, כולל אצל המלך שארל השביעי, ולקראת סוף הקריירה שלו, הוא הפך לצייר החצר של לואי האחד עשר. עבודתו יכולה להיות קשורה לניסיון של החצרות הצרפתיים לחזק את הזהות הלאומית הצרפתית בעקבות מאבק ארוך עם אנגליה במלחמת מאה השנים.

יצירותיו
--------

פוקה היה מאייר ספרים שהתבלט בשל דיוקו בממדים מיניאטוריים. בין היתר אייר את קדמוניות היהודים של יוספוס פלאביוס. איורו של בית המקדש הראשון התבסס על קתדרלת טור שכמעט הושלמה.

אחד מציוריו החשובים הוא "מלאן דיפטיך" (Melun Diptych) מ-1450, דיפטיכון שהוצג בקתדרלה של מלאן (Melun) ובחלקו השמאלי מופיע סטפנוס הקדוש ובימינו המדונה והילד במראה חיוור כשהם מוקפים במלאכים אדומים וכחולים.

הדיוקן העצמי המיניאטורי שיצר משמש כדיוקן המוקדם ביותר מסוגו שידוע כי שרד באמנות המערב, זאת במידה והדיוקנאות הנמצאים בגלריה הלאומית בלונדון ויוצרו על ידי יאן ואן אייק לא היו למעשה דיוקן עצמי, כפי שמרבית ההיסטוריונים לאמנות מאמינים.

* הכתרת המלך שארל השישי "האהוב"הכתרת המלך שארל השישי "האהוב"
* חלקו השמאלי של ה"מלאן דיפטיך" ובו סטפנוס הקדושחלקו השמאלי של ה"מלאן דיפטיך" ובו סטפנוס הקדוש
* איור של בית המקדש בירושליםאיור של בית המקדש בירושלים
* פומפיוס במקדש בירושליםפומפיוס במקדש בירושלים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'אן פוקה** בוויקישיתוף
* תערוכותיו של פוקה (באנגלית)
* ז'אן פוקה באנציקלופדיה הקתולית (באנגלית)
* הספרים אותם אייר פוקה (אורכב 07.10.2011 בארכיון Wayback Machine) (באנגלית)
* ז'אן פוקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ז'ן פוקה (1420?-1480?), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007261200205171
* BNE: XX824953
* BnF: cb12079888h (data)
* DSI: 12089
* GND: 118534564
* ISNI: 0000 0001 2100 667X
* LCCN: n50047906
* LNB: 000216593
* MusicBrainz: c76c465f-ff6b-4d49-aa0c-6f303a98db41
* NKC: jn20030210056
* NLA: 35698267
* RKD: 28790
* SNAC: w60z7290
* SUDOC: 029103088
* ULAN: 500118806
* VcBA: 495/95245
* VIAF: 89018178
* WorldCat: viaf-89018178

 |
**לארס פאבורג-אנדרסן** (בדנית: **Lars Faaborg-Andersen**) הוא דיפלומט דני, כיהן כראש משלחת האיחוד האירופי לישראל בין השנים 2013-2017

ביוגרפיה
--------

פאבורג-אנדרסן הוא בעל תואר שני ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת קולומביה (1982) ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת קופנהגן (1984).

בשנת 1984 החל לעבוד במשרד החוץ הדני. בשנים 1987–1990 היה יועץ למשלחת דנמרק לאו"ם. לאחר מכן עבד במחלקת פיתוח המדיניות במשרד החוץ הדני. בשנים 1994–1998 כיהן כסגן שגריר דנמרק בדרום אפריקה. לאחר מכן שימש כסגן מנהל מחלקת אסיה במשרד החוץ בארצו, ובשנים 2000–2003 כיהן כמנהל מחלקת המזרח התיכון ואמריקה הלטינית במשרד זה, כולל בעת שדנמרק שימשה נשיאה תורנית של האיחוד האירופי בחדשים יולי-דצמבר 2002. בתוקף כך היה שותף לניסוח תוכנית מפת הדרכים מטעם הקוורטט לענייני המזרח התיכון.

בשנים 2003–2008 שימש כסגן שגריר דנמרק לאו"ם. לאחר מכן ועד 2013 שימש כשגריר דנמרק בוועדת הפוליטיקה והביטחון של האיחוד האירופי. באותה שנה מונה לראש משלחת האיחוד האירופי לישראל במקום אנדרו סטנדלי. כיהן עד ספטמבר 2017, עת הוחלף על ידי עמנואל ז'ופרה.

ב-28 בפברואר 2016 פתחו מתנחלים בקמפיין נגד אנדרסן תחת הכותרת "לרסן את אנדרסן". בתגובה לקמפיין המשווה בינו לבין הרוצח הסדרתי הבדיוני חניבעל לקטר, פרסם האיחוד האירופי הודעת גינוי חריפה.

פאבורג-אנדרסן נשוי ואב לשניים.

בשנת 1976 ביקר בישראל ועבד כמתנדב בקיבוץ נאות מרדכי.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות חיים של פאבורג-אנדרסן באתר משלחת האיחוד האירופי בישראל
* ריאיון עם פאבורג-אנדרסן (באנגלית)
* ברכה בווידאו מאת פאבורג-אנדרסן, בדף הפייסבוק של משלחת האיחוד האירופי בישראל
* אתר למנויים בלבד ברק רביד, האיחוד האירופי מחה בחריפות בפני ישראל על הקמפיין נגד שגרירו, באתר הארץ, 29 בפברואר 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  איתמר אייכנר, שגריר האיחוד האירופי היוצא: "לישראל יש מה ללמוד מאיתנו על מלחמה בטרור", באתר ynet, 22 באוגוסט 2017
**לאה אברהם** (נולדה ב-1945) היא רקדנית וכוריאוגרפית ישראלית, העוסקת גם בשירה ובתיפוף. אברהם רקדה ב"להקת ענבל" וב"להקת בת שבע", וייסדה להקה בת חסותה של "ענבל" בשם "טעם אישי".

ביוגרפיה
--------

אברהם נולדה בדרום תימן, ועלתה לישראל עם הוריה ומשפחתה כשהייתה בת שש, ב-1949. מאז היא מתגוררת בקדימה. בגיל 14 צפתה לראשונה במופע של להקת ענבל והחליטה לנסות להצטרף אליה.

בזמן שירותה הצבאי למדה מחול אצל האחיות שושנה ויהודית אורנשטיין, בתקופה בה סגנון הריקוד שלהם התבסס על מחול ההבעה. בתום שירותה הצבאי התקבלה אברהם ללהקת ענבל והייתה רקדנית סולנית בלהקה. היא גם יצאה עם הלהקה למספר סיבובי הופעות מוצלחים מחוץ לישראל. אחרי 13 שנים בלהקה, בשנת 1973, עברה ללהקת בת שבע, וגם שם פעלה כרקדנית ויוצרת. (בין השאר בלהקתו הנודעת של אלוין איילי)

ב-1980 חזרה ללהקת ענבל, בתור סגנית מנהלת וכוריאוגרפית של הלהקה. בין הריקודים בהן רקדה כסולנית: "שבת שלום", "מגילת רות", "ורד בר", "מזמור לדוד" ו"שירת דבורה". ב-1982 קיבלה מלגה מממשלת ארצות הברית ללמד באוניברסיטאות מחוץ לישראל; שם המשיכה, במקביל ללימודים, להופיע כעצמאית.

בשנת 1983 חזרה לישראל, וביחד עם שלום חרמון, שהיה אחראי על המחול במשרד החינוך, פתחה את המגמה הראשונה למחול בבית ספר בארץ, בתיכון אלון ברמת השרון.

באותה תקופה עסקה גם בתיאטרון וחיברה כוריאוגרפיות להצגות שונות בתיאטרון הקאמרי, תיאטרון באר שבע והבימה.

ב-1985, בעודה מנהלת את המגמה למחול בתיכון אלון, הקימה להקה בת חסותה של להקת ענבל, בשם "טעם אישי". כעבור שנה הסירה ענבל את חסותה מהלהקה, והלהקה המשיכה לפעול עצמאית. הלהקה העלתה את המופע "את היא אני", שבו כל אחת מרקדניות הלהקה הביאה למופע את הרקע האישי והעומק שלה.

בשנת 1995 הוציאה אברהם אלבום מוזיקה בשם "נווה מדבר", המשלב שירה תימנית מקורית ושירי יוצרים ישראלים כמו שרה לוי תנאי, עובדיה טוביה, ינון נאמן וידידיה אדמון.

כבר מתחילת דרכה של אברהם בתחום המחול, עסקה בשילוב מוטיבים של הריקוד התימני יחד עם מחול מודרני; היא ביטאה שילוב זה בלהקות ענבל ובת שבע וגם כשהופיעה כרקדנית עצמאית. ביצירתה "שתי וערב" שילבה ריקודים תימניים עם להקת ג'אז; במופע תופפה על דרבוקה ורקדה יחד עם אחותה חפציבה, כשלהקת הג'אז ניגנה ברקע. יצירות הריקוד והשירה של אברהם נוגעות בנושאים להם קיבלה השראה מתרבות העדה התימנית, כגון נושאים תנ"כיים, נושאים ארצישראליים, וחיי היום יום.

ב-2012 פרשה אברהם לגמלאות מניהול מגמת המחול בתיכון "אלון". לאורך השנים לימדה מוזיקה במכללת לוינסקי לחינוך, והיא ממשיכה בכך גם כיום. בנוסף ממשיכה אברהם לעסוק במוזיקה, בשירה ובמחול.

אברהם גרושה (בעלה היה הרקדן יהודה נחום) ולה בן אחד- אנוש. בנה ממשיך את דרכה וגם הוא עוסק כיום בריקוד ובזמר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאה אברהם** בוויקישיתוף

* לאה אברהם, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* לאה אברהם, באתר ארכיון להקת בת שבע
* לאה אברהם, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב
* לאה אברהם, באתר שירונט
* לאה אברהם, דף שער בספרייה הלאומית
* לאה אברהם, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
* לאה אברהם, בארכיון הבימה
* לאה אברהם, באתר "הבימה"
* "נווה מידבר", על אלבומה של לאה אברהם
* סיפור חייה של דודה לאה אברהם, בלוג משפחתי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007502611705171
* LCCN: n2018009958
* NTA: 15376497X
* VIAF: 285352938
* WorldCat: lccn-n2018009958

 |