recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**סמדר שזר** (24 ביולי 1943 – 24 במאי 2008) הייתה מוזיקאית, מורה לאבוב, אבובנית ראשית של התזמורת הקאמרית הישראלית ומנהלת מוזיקלית של הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב ומוזיאון תל אביב לאומנות.

ביוגרפיה
--------

סמדר שזר נולדה בשנת 1943 בקיבוץ עין השופט, השנייה מבין ארבעת ילדיהם של שרגא וברכה שזר (מדור המייסדים של הקיבוץ).

סמדר למדה אבוב בצעירותה אצל אליהו טורנר, אבובן ראשי בתזמורת הפילהרמונית הישראלית. בתחילת דרכה ניגנה כאבובנית בתזמורת בני הקיבוצים, ובתזמורת הגדנ"ע. לאחר שחרורה משירות צבאי בתזמורת צה"ל יצאה ללימודים באקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון, אותם מימנה באמצעות מלגות. לאחר סיום לימודיה באקדמיה בהצטיינות התקבלה ללימודים אצל האבובן והמלחין היינץ הוליגר.

באמצע שנות ה-60 חזרה לישראל והצטרפה לתזמורת הקאמרית הישראלית. 

שם שימשה כנגנית האבוב של התזמורת במשך כ-10 שנים. במקביל לנגינתה בתזמורת הקאמרית הישראלית החלה בהוראת אבוב, ובמסגרת זו לימדה רבים מאבובני ישראל וביניהם דודו כרמל, אורי מירז, מוקי זוהר, גיא פורת, אמיר בקמן ורבים אחרים.

בשנות ה-90 קיבלה לידיה סמדר את הניהול האמנותי של אולם הקונצרטים של הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב ("שטריקר"), תפקיד אותו מילאה עד לשנת 2007. תחת ניהולה האמנותי פותחו והוצעו לקהל בהצלחה סדרות של קונצרטי מוזיקה קאמרית למנויים וכן סדרות רסיטלים שהיו מלווים בשיחות עם הקהל.

בשנה האחרונה לחייה כיהנה סמדר כמנהלת המוזיקלית של אולם הקונצרטים במוזיאון תל אביב לאומנות והפיקה עונה של קונצרטים למנויים שכללו הרכבי מוזיקה קאמרית ישראלים ומיובאים. בשנת 2008 החליף אותה בתפקיד אילן רכטמן. 

סמדר נפטרה בשנת 2008, והותירה אחריה בן ובת שנולדו לה ולבן זוגה, הסופר, העיתונאי והמתרגם דוד שחם. לאחר מותה, בשנת 2008, נערך במוזיאון תל אביב קונצרט התרמה לזכרה בו הופיעו אמנים שונים, וכן תלמידיה של סמדר לאורך השנים. האבובן והמלחין היינץ הוליגר הלחין יצירה לכבוד האירוע, שנוגנה בקונצרט על ידי האבובן גיא פורת, מתלמידיה של סמדר. הכנסות הקונצרט נמסרו לניהול קרן התרבות אמריקה-ישראל כקרן המלגות ע"ש סמדר שזר לעידוד נגנים צעירים מצטיינים.

הובאה למנוחות בקיבוץ עין השופט, לצד בני משפחתה.

ראו גם
------

* התזמורת הקאמרית הישראלית
* הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב
* מוזיאון תל אביב לאומנות
* דוד שחם

קישורים חיצוניים
----------------

* היינץ הוליגר, באתר (English Wikipedia)
* מאמר של יוסי שיפמן, באתר הבמה
* אורי דרומי, מילאה את אולם הקונצרטים, באתר הארץ, 8 ביוני 2008
* הקלטות מנגינתה באתר שהוקם לזכרה

* סמדר שזר, באתר MusicBrainz (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר ההנצחה של קיבוץ עין השופט

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 77505261-e2f7-4894-8761-035399f2dec1

 |
**אבידע ליבני** (נולד ב-17 בנובמבר 1970) הוא במאי ותסריטאי ישראלי.

ביוגרפיה
--------

ליבני, יליד לונדון, גדל באשקלון והוא בוגר החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב במגמות תסריטאות והפקה. מלבד לטלוויזיה מביים ליבני סרטים למוזיאונים ותערוכות והיה הבמאי הראשי בתערוכת הקבע של אנו - מוזיאון העם היהודי. סרטיו הוקרנו בפסטיבלים בישראל ובעולם.

**סדרות וסרטים תעודיים שביים:**

2000 "שומרים על התקווה", המתאר את עונת ההישרדות של בני יהודה תל אביב בליגת העל בעונת 1999/2000 והוקרן בערוץ הספורט.

2003 - שלושה פרקים בסדרה התיעודית "במדינת היהודים - תולדות ההומור והבידור הישראלי" עבור הערוץ הראשון.

2008 - "חייב לזוז" - המתעד את חבלי הלידה של אלבומו הראשון של אהוד בנאי, "אהוד בנאי והפליטים" (HOT8) ובפסטיבל הקולנוע ירושלים.

2008 - "בלדרים" (סדרה בת 3 פרקים) ששודרה בערוץ 10, ועסקה בצעירים ישראלים שהעבירו סמים ממדינה למדינה עד שנתפסו.

2010-2012 "איפה האוכל עם אייל שני" (9 פרקים - שתי עונות) (HOT8).

2011-2012 "האלבומים" (10 פרקים - שתי עונות) (HOT8).

2011 "לאן נעלם משה גז", מסע חיפוש אחרי משה גז, במאי הסרט "המלאך היה שטן" שהוכתר כסרט הישראלי הגרוע בכל הזמנים (HOT8).

2012 "לשוב בחזרה - רבקה זהר חוזרת לניו יורק" (yes דוקו) ובפסטיבל דוקאביב.

2014 "שק של סנטימנטים" המתעד את איחוד להקת כוורת בקיץ 2013 (yes דוקו).

2014 "שם וכאן", על חיי ארבעה טייסים ישראלים שהגיעו לישראל כילדים פליטים והסתירו את עברם. הוקרן בערוץ 10 ובפסטיבל הקולנוע ירושלים.

2017 "אהבת חיי" (4 פרקים). סדרה בהנחיית שאנן סטריט על קבוצות ספורט בבעלות אוהדים בישראל ששודרה בערוץ הספורט.

2017 "רון ארד: לא בלי כפפות לבנות", הוקרן בפסטיבל דוקאביב.

2017 "אריק איינשטיין - שיר אהבה סטנדרטי" (6 פרקים, זוכת פרס האקדמיה - הסדרה התיעודית של השנה), (yes דוקו).

2020 "רצח בקולנוע צפון" (נבחר על ידי פורום מבקרי הקולנוע כסרט התיעודי הטוב של השנה), על פרשת רצח המהנדס פיאטלי, (כאן 11).

2020 "הפסנתרן מרמאללה", על הפסנתרן הפלסטיני הצעיר מוחמד אל שייך (yes דוקו).

2022 "האגרוף", סדרה בת שלושה פרקים על היסטורית משחקי הדרבי של תל אביב דרך סיפורה של סדרת הגמר בעונת 1991/1992 בליגה הלאומית בכדורסל (yes דוקו).

2022 "סיני - בין חלום לצלקות". סרט בשני חלקים על בניית ופינוי יישובי סיני לרגל 40 שנים לפינוי סיני (כאן 11).

**סרטים עלילתים שכתב וביים:**

2001 "אמא ו'" (תסריטאי ביחד עם שחר רוזן).

2003 "מוישה אדולף" (תסריט ובימוי, עלילתי קצר).

2006 "הימנית האחרונה של מכס בר" (תסריט ובימוי).

קישורים חיצוניים
----------------

* אבידע ליבני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* על אבידע ליבני, ב-MSN סרטים (באנגלית)
* אבידע ליבני, באיגוד הבמאים והתסריטאים בישראל
* ביוגרפיה של אבידע ליבני(הקישור אינו פעיל), באתר פסטיבל הקולנוע היהודי בסן פרנסיסקו (באנגלית)
* על אבידע ליבני (באנגלית)
* ביוגרפיה קצרה של אבידע לבני, באתר פסטיבל ירושלים לקולנוע
* מורן שריר, פרס ישראל האחרת לקולנוע, באתר הארץ, 6 בנובמבר 2011

הערות שוליים
------------
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


**קווין פּויה** (באנגלית: **Kevin Pouya**, נולד ב-20 בדצמבר 1994), המוכר בשם הבמה שלו, **פּויה**, הוא ראפר אמריקאי ממיאמי שבפלורידה.

קריירה
------

פויה התחיל לעסוק בראפ באופן רציני בשנת 2011, ונשר מבית ספר לפני שהשלים את לימודיו.

במשך שנה לאחר שנשר, הוא עבד כמפנה שולחנות במסעדה כדי לכסות חשבונות.

הוא הצטרף לחבר הילדות שלו פאט ניק (Fat nick), והשניים הקימו את הבאפט בויז (Buffet Boys), קבוצה שלאחר מכן נהיית לחברת התקליטים שלהם וב-2022 שמה שונה ל-ALL BUT 6.

כשפויה וניק היו צעירים, הייתה להם תוכנית קומית ביוטיוב שנקראה The Nick and Pouya Show.

פויה פרסם את המיקסטייפ הראשון שלו ששמו היה Fuck It ב-2012.

הפריצה של פויה התרחשה לאחר שפרסם את השיר Get Buck ב-2013. ב-20 בנובמבר 2013, פויה פרסם אלבום קצר עם The Cool Kids' Sir Michael Rocks ששמו היה Gookin'. הם פיתחו קשר אחרי ש-Rocks עבר למיאמי.

מיקסטייפ הסולו החמישי שלו שנקרא Stunna, פורסם ב-5 במאי 2014. המגזין Elevator Magazine תיאר את המיקסטייפ כמושפע מ-Bones Thugs-N-Harmony, ואמר כי "הוא עושה עבודה טובה בהוספת הסגנון שלהם לתוך הגרסה שלו עם טוויסט של הסגנון שלו". המיקסטייפ הבא שלו פורסם ב-25 במרץ 2015, ושמו הוא South Side Slugs. המיקסטייפ הכיל הופעות אורח של Sir Michael Rocks, Denzel Curry, SDotBraddy, Alex Wiley, Fat Nick, Germ, ו-Mickey The Magician. פויה עשה אלבום קצר עם Suicideboys שנקרא South Side Suicide, שהתפרסם ב-1 בספטמבר 2015.

ב-2016, פויה פרסם אלבום סטודיו בשם Underground Underdog מאחורי חברת התקליטים Buffet Boys; האלבום היה במספר 156 בבילבורד 200. ב-2017 הוא השתתף בשיר On Her Mind של progressive metalcore באלבום Different Animals. באותה שנה הוא פרסם מיקסטייפ עם Fat Nick ששמו Drop Out of school. ב-2018 הוא פרסם את אלבום הסטודיו השני שלו שנקרא Five Five. ב-30 ביוני 2019, פויה פרסם את אלבום הסטודיו השלישי שלו בשם The South Got Something to Say. האלבום מכיל הופעות אורח של City Morgue, Juicy J ו-Ghostmane.

סוגה
----

פויה שר בכל מיני ז'אנרים, היפ הופ, טראפ, קלאוד ראפ ועוד.

פויה הוא חלק מ-The Underground Scene כלומר, הוא לא חלק מהאזור הפרסומי ולא חלק מחברת תקליטים גדולה אלא רק של עצמו והוא אמן עצמאי.

חיים אישיים
-----------

פויה הוא תורשת קובנית ופרסית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פויה** בוויקישיתוף
* פויה, סרטונים בערוץ היוטיוב
* פויה, באתר ספוטיפיי
* פויה, באתר MusicBrainz (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: cae09884-f473-460a-a04a-4dd3fc69cf6e

 |
**גלוקוז-6-פוספט** היא נגזרת של הסוכר גלוקוז המכילה קבוצת פוספט על פחמן מספר 6. מטבוליט זה נפוץ מאוד בתאים כיוון שהרוב הגדול של הגלוקוז שנכנס לתאים עובר זרחון בצורה זו. קיימים מספר מסלולים מטבוליים בתא המנצלים גלוקוז 6-פוספט; השניים העיקריים הם הגליקוליזה ומסלול הפנטוז פוספט. בנוסף למסלולים אלו, גלוקוז-6-פוספט יכול להיארז כמקור אחסון בתור גליקוגן (בתאים אנימליים) או כתאית (בצמחים). הגליקוגן נפוץ בכבד ובשרירים בצורת אצל מרבית בעלי החיים הרב תאיים. בשאר האורגניזמים אחסון תאית או גליקוגן מתבצע באברונים תוך-תאיים.

גלוקוז-6-פוספט

יצירת גלוקוז-6-פוספט
--------------------

### מגלוקוז

בתוך התא גלוקוז-6-פוספט נוצר על ידי זרחון של מולקולת גלוקוז בפחמן מס 6. פעולה זו מזורזת, ברוב התאים, על ידי האנזים הקסוקינאז. בבעלי חיים מפותחים יותר פועל האנזים גלוקוקינאז בתאים מסוימים, בדרך כלל בתאי הכבד. בריאקציה זו נצרכת מולקולת ATP אחת. הסיבה העיקרית לזרחון זה היא כדי למנוע דיפוזיה של גלוקוז מהתא דרך הממברנה או דרך נשאי גלוקוז.

### מגליקוגן

פירוק הפולימר גליקוגן ליחידות גלוקוז-1-פוספט, על ידי האנזים גליקוגן פוספורילאז בתהליך הגליקוגנאוליזה (glycogenolysis), ממשיך בדרך כלל ליצירה של גלוקוז-6-פוספט בתגובה אותה מזרז האנזים פוספוגלוקומוטאז. כעת ניתן להשתמש בגלוקוז-6-פוספט לתהליך הגליקוליזה או לשחרר את קבוצת הפוספט מגלוקוז-6-פוספט לקבלת סוכר גלוקוז חופשי היכולה לעבור את הממברנה ולצאת אל מחזור הדם.

ניצול גלוקוז-6-פוספט
--------------------

### מסלול הפנטוז פוספט

 ערך מורחב – **מסלול הפנטוז פוספט**  

כאשר יחס +NADP ל- NADPH עולה (ירידה בכוח המחזר בתא) גלוקוז 6-פוספט עובר חימצון (תוך חיזור +NAD ל- NADH). תגובה הפיכה זו היא השלב ההתחלתי של מסלול הפנטוז-פוספט שמייצר את הקופקטור NADPH ואת ריבולוז-5-פוספט שהוא מקור פחמן לייצור מולקולות אחרות. תהליך זה מתרחש גם כאשר הגוף זקוק לנוקלואיטידים לשם בנייה ויצירת דנ"א.

### גליקוליזה

 ערך מורחב – **גליקוליזה**  

כאשר הגוף זקוק לאנרגיה או לשלד פחממני לצורך סינתזה, גלוקוז-6-פוספט נכנס למסלול הגליקוליזה, שם הוא נהפך, בתחילה, לפרוקטוז-6-פוספט על ידי האנזים פוספוגלוקוז איזומרז. בתום התהליך הקטבולי מופקות מולקולות ATP (רווח באנרגיה).

### אחסון כגליקוגן

 ערך מורחב – **גליקוגן**  

כאשר רמת הגלוקוז בדם גבוהה, הגוף מאחסן את הגלוקוז העודף כגליקוגן. גלוקוז-6-פוספט עוברת איזומריזציה על ידי האנזים פוספוגלוקומוטאז לגלוקוז-1-פוספט וממולקולה זו, ביחד עם uridine triphosphate (UTP), מתקבל UDP-גלוקוז. לאחר מכן, האנזים גליקוגן סינטאז, מוסיף את יחידת הגלוקוז של UDP-גלוקוז לשרשרת גדלה של גליקוגן. כאשר רמת הגלוקוז בדם נמוכה, גליקוגן סינטאז מעוכב באמצעות זרחונו על ידי פרוטאין קינאז, ובניית המאגר מעוכבת.

### מסלול הגלוקונאוגנזה

 ערך מורחב – **גלוקונאוגנזה**  

במסלול הגלוקונאוגנזה, המתרחש בכבד ובכליות גלוקוז-6-פוספט הוא המטבוליט האחרון לפני גלוקוז. במידה והמסלול ממשיך לאגירת גלוקוז הפוספט אינו מוסר אלא עובר איזומריזציה לעמדה 1 (ראו: **אחסון כגליקוגן**, בערך זה). במידה והגוף נמצא בתנאי הרעבה הגלוקוז מיועד להפרשה למחזור הדם. במקרה זה האנזים גלוקוז 6-פוספטאז מסיר את הפוספט בריאקצית הידרוליזה והגלוקוז משתחרר למחזור הדם.

ראו גם
------

* גלוקוז
* גלוקוז-1-פוספט
* גליקוגן
* גליקוליזה
* מסלול הפנטוז-פוספט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גלוקוז-6-פוספט** בוויקישיתוף
**חסן הראשון, סולטאן מרוקו** (בערבית: **الحسن الأول بن محمد**; 1836 - 7 ביוני 1894) היה הסולטאן של מרוקו בין השנים 1873–1894.

ביוגרפיה
--------

חסן נולד בשנת 1836 בפאס למוחמד הרביעי, סולטאן מרוקו. הוא היה חבר השושלת העלווית, ומבין הסולטנים המצליחים ביותר. הוא הגביר את כוחו של המחזן במרוקו, ובאותו זמן שבו חלק ניכר משאר חלקי אפריקה נפלו תחת שליטה זרה, הוא הביא לרפורמות צבאיות ומנהליות, ולחיזוק המשטר בתוך שטחו, והוא ביצע תוכנית צבאית ודיפלומטית פעילה בפריפריה.

כבנו של הסולטן מוחמד הרביעי, הוכרז מולאי חסן כסולטאן מרוקו בעת מותו של אביו בשנת 1873. הפעולה הראשונה שלו הייתה למחוץ מרד עירוני בבירה פאס. הסולטאן החדש היה מחויב להמשיך במדיניות המודרניזציה והרפורמה של אביו.

ידוע במיוחד הוא המסע שחסן נטל על עצמו בשנת 1893. הוא נסע מפאס (אותה עזב ב-29 ביוני) למרקש, עבר דרך תאפילאלת, דיונות החול של ארג צ'בי, עמק הדאדס, עמק הטודרה, ורזאזאת, הקסבה של איית בן חדו, המעבר הגבוה טלואט, מעבר טיצ'קה (2260 מ') במעבר האטלס הגבוה שבסהרה המערבית. המסע נמשך שישה חודשים והצליח במשימתו לאחד מחדש את השבטים של כמה אזורים ולהשקיט אותם. תותח הקרופ שהעניק בהזדמנות זו לקאיד של טלואט (חבר במשפחת גלאווה המפורסמת) עדיין מוצג במרכז ורזאזאת. בשנת 1881 ייסד חסן את טזנית.

חסן מינה את מוהא או חאמו זאיאני לקאיד של זאיאנס בחניפרה בשנת 1877. מוהא או חאמו זאיאני היה לדמות חשובה במלחמה הקולוניאלית במהלך המאה ה-20 נגד צרפת. בשנת 1887 מינה חסן את שייח מא-אל-עין כפקידו בסהרה המערבית. גם מא-אל-עין מילא תפקיד חשוב במאבק לעצמאותה של מרוקו.

בניו
----

* מולאי עבד אל-עזיז, סולטאן מרוקו
* מולאי עבד אל-חפיט', סולטאן מרוקו
* מולאי עבדול רחמן אל כביר
* מולאי עומר
* מולאי איסמעיל
* מולאי אל חסן
* מולאי אידריס
* מולאי אחמד
* סומאיה סידי
* מולאי אבו בכר
* מולאי טוהאמי
* סידי מוחמד אל מהדי
* מולאי אל זין
* מולאי מוחמד
* מולאי אל טהר
* מולאי עלי
* מולאי עבדאללה
* מולאי אל טייב
* מולאי יוסף, סולטאן מרוקו
* מולאי אל מעמון
* מולאי ג'עפר
* מולאי עות'מאן
* מולאי ערפאת
* מולאי אל אמין
* מולאי מוסא
* מולאי אל-מוסטפא
* מולאי בילגיית

גלריה
-----

* חסן הראשון במקנסחסן הראשון במקנס
* מותו של חסן הראשוןמותו של חסן הראשון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חסן הראשון, סולטאן מרוקו** בוויקישיתוף
* חסן הראשון, סולטאן מרוקו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑   מ. Hotsma: *האנציקלופדיה הראשונה של בריל על האסלאם 1913–1936.* **First Encyclopaedia of Islam: 1913-1936**, BRILL, 1993. (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TDVİA: mevlay-hasan

 |
הרב נשר עם שמעון פרס
הרב נשר עם הרב ישראל מאיר לאו
הרב **בן ציון נשר** (נולד בכ' בתשרי תש"י 13 באוקטובר 1949) הוא רב שכונת טרומפלדור והמרכז הקהילתי "איחוד שיבת ציון" בתל אביב ואב בית דין לדיני ממונות. חתן פרס הרב קוק.

קורותיו
-------

נולד בתל אביב למשפחת רבנים. אביו, הרב יצחק נשר, היה דיין בחיפה ואב בית דין בתל אביב ורב קהילת "גבורת ישראל" שבתל אביב, בנו של הרב אברהם נשר (אדלר) ונכדו של הרב משה גרודזינסקי. אמו חסידה היא בתו של הרב בן ציון מלמד, רב הקהילה הראשון ב"גבורת ישראל".

למד בתלמוד תורה אהל יעקב בתל אביב, בגיל 12 המשיך את לימודיו בישיבת אור התלמוד בעיר, שהייתה מסונפת להיכל התלמוד. בגיל 15 המשיך את לימודיו בישיבת חברון חלק מהשנים למד בחברותא עם ראש הישיבה דאז הרב משה חברוני. בתחילת שנות ה-70 נישא להדסה בנזימן מירושלים. מיד לאחר נישואיו התגורר בירושלים. שנתיים לאחר מכן, עם פטירת אביו בשנת תשל"ד (1974), התמנה לרב הקהילה ולראש כולל "שיח יצחק" שהוקם על שם אביו בתל אביב, ועבר לשם. בשנת תשמ"ד (1984) התמנה לרב המרכז הקהילתי "איחוד שיבת ציון" ברחוב בן-יהודה בתל אביב. בשנת תשמ"ו זכה בפרס הרב טולידאנו לספרות תורנית על שו"ת שבי ציון.

בשנת תשס"ז 2007 התמנה למנהל אגף המשחטות במחלקת הכשרות של הרבנות הראשית לישראל, עם הרב דוד ורנר והרב אברהם יוסף. בשנת תשע"א 2011 נתמנה הרב נשר לאב בית דין לדיני ממונות מטעם המועצה הדתית תל אביב.

בשנת תשע"ג 2013 נתמנה הרב נשר לחבר בגוף הבוחר של הרבנות הראשית, כוותיק רבני השכונות בתל אביב. בשנת תשס"ד 2004 זכה בפרס הרב קוק על ספרו "שו"ת שבי ציון". בשנת תשס"ח 2008 נתמנה לחבר בוועדה המעניקה את פרס הרב טולידאנו לספרות תורנית.

במרץ 2014 תשע"ד עם הקמתו של איגוד השוחטים והבודקים מונה הרב נשר לרב האיגוד.

בספטמבר 2017 תשע"ז מונה לעמוד בראשות כולל אפיקי חושן שהוא חלק ממרכז נפש יהודי בתל אביב.

משפחתו
------

גיסו של הרב נשר הוא הרב יעקב רוזנצויג, רבה של אבן יהודה. דודו של הרב נשר היה הרב פרץ אריאל, רבה של מגדיאל. אחד מחתניו הוא הרב אהרון טננבאום, רב בישיבת דרך אמונה ובנו של יעקב טננבאום מנכ"ל בנק מרכנתיל דיסקונט. הרב נשר הוא גם קרוב של הרב דוד מן.

ספריו
-----

* **דרך הנשר** - על משנה תורה לרמב"ם הלכות נדרים
* **שו"ת שבי ציון** - על שולחן ערוך אורח חיים, תשמ"ה
* **שו"ת אבן פנה** - על ארבעת חלקי השולחן ערוך, ב' חלקים, תשנ"ד. הספר מבוסס על תשובות שפורסמו בעלון השבועי של קהילת איחוד שיבת ציון.
* **שיר ציון** - על הגדה של פסח, כולל גם קיצור דינים לפסח וקיצור דינים לערב פסח שחל להיות בשבת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בן ציון נשר** בוויקישיתוף
* משיעורי הרב נשר, לצפייה באתר בינינו
* משיעורי הרב נשר, לצפייה בערוץ מאיר
* פלפולים לפרשת השבוע מאת הרב בן ציון נשר, באתר קהילת איחוד שיבת ציון
* הגדה של פסח שיר ציון, הוצאת מוסד הרב קוק, באתר אוצר החכמה
* ספר דרך הנשר, מאת הרב בן ציון נשר, באתר אוצר החכמה
* מאמר מאת הרב בן ציון נשר, מתוך ספר זיכרון על הרב יהושע השיל רייזמן, באתר hebrewbooks
* הרב בן ציון נשר נואם בכנס מוסד הרב קוק, באתר YouTube.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרב בן ציון נשר, "בעבר היה לשוחט מעמד בכיר בקהילה - "שני לרב", והיום נתפש השוחט כפועל ייצור" באתר בחדרי חרדים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007399167605171
* VIAF: 77156674888033580445
* WorldCat: viaf-77156674888033580445

 |
פוי
אמן קרקס מבצע פעלולים באמצעות פוי מואר.
**פּוי** (**Poi**) הוא ענף מאומנויות הקרקס שבו נעשה שימוש בשני כדורים או יותר, מחוברים לחוטים (בדרך כלל חוט וכדור אחד לכל יד אך יש וריאציות שונות לכך). ברוב השפות קרוי הפוי בשמו המקורי פוי, אך בישראל נהוג לקרוא לו "פויז" (הריבוי של פוי במאורית הוא פוי, ולכן כינוי הפוי כפויז או פויזן הוא שגיאה). משמעות המילה פוי במאורית היא 'כדור מחובר לחוט', וחפץ זה היה משמש לריקודים מאוריים ככלי ריתמי ללימוד מקצבים ולשימוש בטקסים, והיה נהוג לשימוש בעיקר על ידי נשים. 

כיום השימוש בפוי המודרני שונה משמעותית, וכולל בתוכו מאפיינים רבים שנלקחו מאביזרי להטוטנות (ג'אגלינג) נוספים. 

הפוי נחשב בדרך כלל לסוג של להטוטנות, ונפוץ ביותר השימוש במילה ג'אגלינג כשהכוונה היא למעשה לפוי. 

התנועה הבסיסית בשימוש בפוי היא סיבוב של שני הכדורים בו זמנית לכיוון אחד בשני צידי הגוף.

סוגי פוי
--------

* **פוי טניס**: כדור טניס שמחובר לחוט שנגמר בידית
* **פוי בטריה**: הצורה הנפוצה ביותר של הפויז. הבטריה דומה לטניס רק שבבטריה המשקולת היא עץ או מתכת ואחריהם סרטים, שמעוצבים בצורת גליל.
* **פוי סרטים**: בדיוק כמו פוי טניס רק עם סרטים ארוכים הרבה יותר.
* **פוי אש**: הפוי בנוי משרשראות ברזל והחלק התחתי שלו עשוי מחומר שאפשר להדליקו.
* **פוי תוצרת בית:** גרבי ניילון הממולאים באורז היוצר צורת כדור. פוי זה רך ופגיעה ממנו אינה כואבת/מזיקה. נוח לשימוש ומומלץ למתחילים.
* **פוי אור:** פוי מואר שעשוי מחוט שבקצהו כדור עם נורה. יש מספר סוגים.
* **פוי קונטקט:** פוי שעשוי מכדור קונטקט שמחובר לחוט שבקצהו ידית פלסטיק.

ראו גם
------

* בידור

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פוי** |

* Home of Poi
* 

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529897305171
* GND: 4689652-1
* LCCN: sh90003157
* MusicBrainz: 9fb5bbba-2ee3-4791-98f5-e256429e353b

 |
**הקהילה הנוצרית גלוריה-וייל** (Gloriavale) היא כת נוצרית בהאופירי על החוף המערבי באי הדרומי בניו זילנד. אוכלוסייתה מוערכת ב-550 איש, לערך.

זו קהילה נוצרית שמרנית, שבה מנהיגיה קובעים לנשות הקהילה עם מי עליהן להינשא. הקהילה, שיש הרואים בה כת דתית, נוסדה על ידי נוויל קופר, שבעבר נאסר לאחר שהורשע במעשים מגונים בבני 12-19.

הקהילה נוסדה בשנת 1969 על ידי האוונגליסט יליד אוסטרליה, נוויל קופר. הוא ייסד בניו זילנד את מה שנודע בשם הקהילה נוצרית של ספרינגבנק (Springbank Christian Community), סמוך לכרייסטצ'רץ'. כשהקהילה צמחה מאוד חברי הקהילה רכשו אדמה בחוף המערבי ועברו אליה בשנים 1991–1995 וקראו לעמק האופירי בשם "גלוריה-וייל" (Gloriavale). השטח נמצא במרחק 60 ק"מ מהעיר גריימות'.

ב-1995 קופר נכלא למשך כשנה באשמת ניצול מיני והורשע על סמך עדות בנו ואישה צעירה שנמלטו מהקהילה. מאוחר יותר קופר שינה את שמו ל"נוצרי בן התקווה" (Hopeful Christian). הוא נפטר מסרטן ב-15 במאי 2018 בגיל 92.

יש שטוענים כי הכת היוותה השראה לסדרה סיפורה של שפחה

לקריאה נוספת
------------

* יעקב עובד, קומונות וקהילות שיתוף במחצית השנייה של המאה ה-20, הוצאת יד טבנקין - המרכז המחקרי, רעיוני, תיעודי ומוזיאלי של התנועה הקיבוצית, 2009

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גלוריה-וייל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של גלוריה-וייל
* הקהילה הנוצרית גלוריה-וייל
* "אב סיפר על הצלת ילדים מכת בחוף המערבי" – ניו זילנד הראלד

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  סיפור בדקה. סודות הכת נחשפים: "המנהיגים קובעים עם מי להתחתן"
3. 1 2  כת סודית נחשפה בניו זילנד: איסור דיבור ושידוכים בין ילדים
4. ↑  Inside the creepy world of Gloriavale: Secretive New Zealand cult where teenagers are banned from speaking to each other until they marry - and the men choose who can have children with whom
5. ↑  Quilliam, Rebecca (23 באפריל 2009). "Father tells of rescuing kids from West Coast cult". APN New Zealand. `{{cite news}}`:  (עזרה)
6. ↑  Ashleigh Stewart (1 במאי 2015). "Men 'groomed' to have underage sex in Gloriavale, ex-member says". *The Press*. Stuff.co.nz. נבדק ב-20 ביולי 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)
7. ↑  "Gloriavale founder Hopeful Christian dies aged 92". *Newshub*. 15 במאי 2018. נבדק ב-15 במאי 2018. `{{cite news}}`:  (עזרה)
8. ↑  הכת שהיוותה השראה ל"סיפורה של שפחה", רשת 13

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"גלוריה-וייל"**.
**עמנואל אמגה** (בהולנדית: **Emanuel Emegha**; נולד ב-3 בפברואר 2003 בהאג שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת שטורם גראץ מהבונדסליגה האוסטרית.

קריירת מועדונים
---------------

אמגה גדל במחלקת הנוער של ספרטה רוטרדם. ב-13 בספטמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 1-0 לאייאקס במסגרת המחזור הראשון בליגת העל ההולנדית לעונת 2020/2021. ב-7 במאי 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-0 על ויטסה ארנהם במסגרת המחזור ה-32 בליגה. בסך הכל ערך 36 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.

ב-31 בינואר 2022 חתם אמגה על חוזה לחמש שנים ברויאל אנטוורפן מליגת העל הבלגית. ב-2 באפריל ערך את הופעתו היחידה במועדון, בניצחון 1-0 על לוון במסגרת המחזור ה-33 בליגה לעונת 2021/2022.

ב-4 באוגוסט 2022 חתם אמגה על חוזה לארבע עונות בשטורם גראץ מהבונדסליגה האוסטרית. ב-6 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד ריד במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת 2022/2023. ב-13 באוגוסט הבקיע את שערי הבכורה שלו במועדון, צמד שערים בניצחון 4-0 על ריינדורף אלטאך במסגרת המחזור הרביעי בליגה. ב-8 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה האירופית, בניצחון 1-0 על מיטיולן במסגרת שלב הבתים לעונת 2022/2023. במשחק זה הבקיע את השער היחיד של קבוצתו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עמנואל אמגה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  THE GREAT OLD VERSTERKT ZICH MET EMANUEL EMEGHA באתר הרשמי של רויאל אנטוורפן, 31 בינואר 2022 (בהולנדית)
2. ↑  Emanuel Emegha unterschreibt in Graz באתר הרשמי של שטורם גראץ, 4 באוגוסט 2022 (בגרמנית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"עמנואל אמגה"**.
**"מי הרס את הקרקס?"** הוא ספר ילדים מאת הסופרת הישראלית וכותבת ספרי הלימוד, נויה שגיב. הסיפור פורסם בשנת 2021 על ידי כנרת בית הוצאה לאור. הספר אויר על ידי שחר קובר, ונערך על ידי יעל גובר. הסיפור מעביר ערכים חינוכיים רבים, כמו ערכי משפחה, חברוּת בין אחים ושיתוף פעולה ביניהם. הספר תורגם לרוסית ולספרדית.

תקציר העלילה
------------

בספר זה יש שתי דמויות ראשיות. עומר, הדמות הראשית, בונה קרקס בביתו. אחיו גיא, דמות ראשית נוספת, בועט בטעות בכדור והורס את הקרקס של עומר. עומר כועס ואינו מוכן לתת לגיא לעזור לו לבנות מחדש את הקרקס, אך גיא מבין כי אם הוא מקלקל, הוא יכול גם לתקן. באמצעות שיתוף הפעולה שלהם, האחים מצליחים לבנות מחדש את הקרקס וללמוד על החשיבות של רוח צוות. כשהם מגלים שהם יכולים לעזור זה לזה יחדיו הם רואים תוצאות חיוביות.

מניע עלילתי ומוסר השכל
----------------------

סיפורם של גיא ועומר מדגים את האתגרים המשותפים לילדים במשפחות רבות, את המתחים שבין האחים ואת הצורך בשיתוף פעולה ובהבנה הדדית כדי להתגבר עליהם.

הספר מעלה נושא חברתי חשוב שהוא אחריות, כי מי שיכול לקלקל – יכול לתקן. על אף שגיא הרס לעומר את הקרקס, הוא גם יכול לתקן אותו עבורו. מעבר לכך הספר מעביר המסרים של מחילה וחמלה, מכיוון שעומר מקבל את התנצלותו של אחיו וסולח לו, אף על פי שהרס לו את הקרקס.

אופן הכתיבה
-----------

בסיפור על עומר וגיא הכותבת בחרה לכתוב אותו כסיפור מחורז. סדירות החריזה מזדמנת ובלתי עקיבה, כך שהאפקט המוזיקלי של החריזה אינו מורגש. חלק מצמדי השורות מציגים חרוז משובח, אך במקומות אחרים החרוזים מאולצים ואילוצי החריזה גוררים פה ושם תחביר לא טבעי.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  נויה שגיב, משקפי ראייה, באתר המפרס
2. 1 2 3 4  מי הרס את הקרקס, באתר ספריית פיג'מה, ‏2021
3. 1 2  מי הרס את הקרקס – נויה שגיב, באתר כנרת זמורה
4. ↑  נויה שגיב, מי הרס את הקרקס? – סקירה של רחל ביו, באתר פרלמנט הספרים, ‏אפריל 2021
**עצמת באקרפור באבלי** (בפרסית: **عصمت باقرپور بابلی**, הידועה בשם הבמה **דלכש** **دلکش**; 26 בפברואר 1925[דרושה הבהרה] – 1 בספטמבר 2004) הייתה זמרת איראנית. שרה בפרסית ובשפה האיראנית-מקומית מאזאנדראני.

ביוגרפיה
--------

היא נולדה בבאבול, והייתה בתו של סוחר כותנה שהיה אב ל-12 ילדים נוספים.[דרוש מקור][מפני ש...] היא הגיעה לטהראן כדי ללמוד, אך התגלתה במהרה כזמרת והוצגה בפני גדולי המוזיקה האיראנים באותו הזמן, רוח-אללה ח'אלקי ועבד אל-עלי וזירי. ח'אלקי היה זה שכינה אותה "דלכש".

דלכש החלה לשיר בציבור ב-1943 והועסקה ב"רדיו איראן" ב-1945, חמש שנים לאחר פתיחת התוכנית. שם היא עבדה עם המלחין מהדי ח'אלדי שבע שנים, עד 1952, בשיתוף פעולה שהפך אותם למפורסמים מאוד. שיריה הידועים ביותר נכתבו על ידי כותב השירים האיראני רחים מועיני כרמאנשאהי והמלחין עלי תג'וידי, בין השנים 1954 ל-1969.

היא עבדה גם ככותבת שירים תחת שם העט **נילופר**, ושיחקה במספר סרטים איראניים.

דלכש נפטרה בשנת 2004 בטהראן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דלכש** בוויקישיתוף

* דלכש, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* דלכש, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* דלכש, באתר Discogs (באנגלית)
* השיר "פורסון פורסון לארזון לארזון" - להורדה בפורמט MP3.
* האזנה לשירי דלכש
* דלכש, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 112573924X
* ISNI: 0000 0004 0663 1372
* MusicBrainz: 5180ff05-46cf-4492-b659-3a36ff3b207f
* VIAF: 1740148753682341320003
* WorldCat: lccn-n2019017154

 |
**מטרונים** הוא שם משפחה המבוסס על השם הפרטי של האם, הסבתא או אשה מאמהות המשפחה. זו המקבילה הנקבית של פטרונים. בחברות פטריארכליות מטרונים נפוצים פחות מאשר פטרונים.

בעבר שמות מטרונימיים ניתנו לעיתים קרובות לילדיהן של נשים לא נשואות. חלק מהשמות המטרונימיים אומצו על ידי ילדיהן של נשים שהיו מפורסמות או בעלות עוצמה.

מטרונים ביהדות
--------------

בתנ"ך, אישים מצוינים לרוב בשם אביהם, בתבנית "פלוני בן פלוני", כגון דוד בן ישי. יש מספר יוצאי דופן, כמו צרויה, אחות דוד, שבניה אבישי, יואב, ועשהאל נקראים "בני צרויה" על שמה. ככל הנראה הם נקראו כך היות שלא היה ידוע מי אביהם, שלא הוזכר כלל בתנ"ך. אדוניה בן דוד נזכר בספר מלכים א' בשם "אֲדֹנִיָּה בֶן-חַגִּית" על שם אמו, וגוליית ואחיו נקראים גם "בני הרפה" על שם אמם.

בקהילות יהדות מזרח אירופה קיימים שמות משפחה מטרונימיים רבים (שעל פי רוב מסתיימים ב-"ין" או ב-"ס"). דוגמאות: ריבלין (מהשם רבקה), סורקין/סינסורה (מהשם שרה), רוחלין (מהשם רחל), דבורקין (מהשם דבורה), מלכין (מהשם מלכה), סינגולדה מהשם גולדה, חבקין (מהשם חוה), חנקין (מהשם חנה).

ילדים קיבלו את שם המשפחה של האם כאשר בני הזוג נישאו בנישואים דתיים בקהילה ולא נרשמו לנישואים אצל הרשם האזרחי. כאשר נולדו לזוג ילדים והיה צורך ברישום הלידה אצל הרשם האזרחי, הילדים נרשמו כילדי האם בלבד ולמעשה כצאצאים מנישואים בלתי חוקיים.

היו מגוון סיבות לרישום כזה, ביניהן:

* איסור על חתונות מרובות מדי במשפחה אחת הביא לחתונה יהודית בלבד, כאשר נמלאה המכסה.
* איסור על נישואים שניים אף אם בן הזוג נפטר.
* נישואים בגיל הנמוך מזה המותר בחוק או היטל גבוה עבור רישום הנישואים.
* אב שנעלם, נטש את משפחתו או נפטר בגיל צעיר.
* נישואים אזרחיים במקום א' ולידה של ילדים של מקום ב' שלא הכיר ברישום הנישואים של מקום א' או שחייב רישום מחודש.
* רצון להימנע משיוך ברור של הילדים למשפחה מסוימת כדי למנוע את גיוסם לצבא.
* שם משפחת האם היה "יוקרתי" יותר (שושלת רבנית) ואז נעשה לעיתים שימוש בשני שמות המשפחה. במקרים אלו, נשכח לפעמים שם המשפחה של האב לאחר מספר דורות.

שימוש במטרונים נעשה גם כיום, למשל בתפילת מי שברך לחולה, מתייחסים לחולה עם שם אמו בתבנית "פלוני בן פלונית".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מטרונים** בוויקישיתוף
**יאן ד'אקוסטה** (או **יאן לקוסטה**) (ברוסית: (**Ян Лакоста** (**Ян д’Акоста**;‏ 1665 סלא בשליטתם שודדי ים ברברים - 1740 סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית) היה ליצן חצר ממוצא יהודי שפעל ברוסיה בשירותם של הצארים פיוטר הגדול, אנה איוואנובנה ושל העוצר ארנסט בירון.

חייו
----

ד'אקוסטה, לפי מקורות שונים היה, ממשפחה יהודית או משפחת אנוסים שברחה מפורטוגל והשתקעה בסלא: עיר ליד רבאט אז בשליטת שודדי הים הברברים. בצעירותו, כנראה, התמקצע בים. בהמשך נדד יחד עם משפחת אביו באירופה עד שפתחו משרד ברוקרים בהמבורג. בהמשך התחיל לתת שיעורי נימוסים (אטיקט) עד שנפגש עם פטר הגדול שלקח אותו יחד עם משפחתו לחצרו. לפי מקורות אחדים המפגש הראשון עם הקיסר אירע במרחצאות באולונץ בחבל קרליה.

ד'אקוסטה ידע 6 שפות ושלט היטב בביבליה. ידוע כי קיבל מפיוטר תפקיד ליצן חצר ושם חדש - פיוטר דורופייביץ'. הוא עצמו קרא לפיוטר *קום* (ברוסית "הסנדק" או אישיות מאוד קרובה) ולפי חלק מן המקורות השתתף בגזירת זקנים וקצוות קפטנים של בויארים. ב-1717 המיר את דתו לנצרות האורתודוקסית.

פיוטר ערך איתו ויכוחים תאולוגיים ועל שירותו הנאמן העניק לו תואר "מלך סאמויידים" והעניק לרשותו את האי סומרס במפרץ הפיני או, לפי מקור אחר, את האי סורסארי הסמוך שעליו גם צויר בתמונתו היחידה על קריקטורה גרמנית ב 1736. בכל מקרה לאחר המתנה לקוסטה התחיל להופיע בארוחות חצר עם כתר מפח שתמיד היה מוזז לאחת מאוזניו.

הוגלה ב-1723 לכפר ווסקרסנסקויה בסיביר (כעת במחוז צ'ליאבינסק) על ידי אלכסנדר מנשיקוב שהאשימו בקשר עם פיוטר שפירוב שאז נשפט להוצאה להורג שהוחלפה בהגליה לסיביר. הוחזר לחצר על ידי הקיסרית אנה איוואנובנה.

נהיה לגיבור סיפורי חצר רבים.

צאצאיו
------

בנו יעקב כריסטיאן שירת ביחידות הארטילריה של הצבא הרוסי. הגיע לדרגת פודפורוצ'יק (לוטננט).

הנצחה
-----

* ב-1733 על שמו בגן הקיץ נוסדה מזרקה "לקוסטה".

דמותו במדיה האמנותית
--------------------

* ד'אקוסטה הוא גיבור ראשי ברומן ההיסטורי של דוד מרקיש "הליצנים".
* מופיע כדמות משנית ברומנים של ולנטין פיקול.

קישורים חיצוניים
----------------

* Herman Rosenthal art. Joan D'Acosta Jewish Encyclopedia New York 1906
* John Doran *The history of court fools*
**שלמה אטיאס** הוא מנהל ישראלי המכהן כמנהל הרשות להשקעות ולפיתוח התעשייה והכלכלה במשרד הכלכלה והתעשייה. בעברו כיהן כמנכ"ל יובלים אשדוד בע"מ, כמשנה למנכ"ל הפניקס חברה לביטוח בע"מ, כמנכ"ל מבטחים קרנות פנסיה (מבטחים החדשה), מנכ"ל מבטחים מוסד לביטוח סוציאלי של העובדים, מנכ"ל חברת עובדים ויו"ר דירקטוריון בחברות רבות.

ביוגרפיה
--------

אטיאס נולד בעיר פאס שבמרוקו, בפברואר 1962 עלה עם הוריו לארץ לעיר שדרות. שירת בצה"ל בחטיבת הנח"ל. הוא בעל תואר ראשון בכלכלה וחשבונאות מאוניברסיטת בן-גוריון, למד לימודי תעודה בניהול עסקי בנדל"ן באוניברסיטת תל אביב, וקאוצ'ינג עסקי במרכז הישראלי לניהול.

בשנים 1999–2000 במהלך עבודתו כמנכ"ל בחברת העובדים, כיהן כיו"ר דירקטוריון פעיל בחברת קרן השקעות וחברות בנות, דירקטור בחברת "הארגז בע"מ", דירקטור בחברת משען בע"מ, דירקטור בחברת מת"ס, ודירקטור בחברת הבונה בע"מ.

בשנים 2000–2002 כיהן כמנכ"ל מבטחים מוסד לביטוח סוציאלי על העובדים והיה כיו"ר דירקטוריון בחברת אמות השקעות בע"מ, יו"ר דירקטוריון מלונות "גני מבטחים בע"מ", יו"ר דירקטוריון מבטחים מחשבים בע"מ, יו"ר דירקטוריון מעלות, יו"ר דירקטוריון קרן חופשה כללית, דירקטור במבטחים מוסד לביטוח סוציאלי בע"מ, דירקטור במבטחים קרנות פנסיה בע"מ, דירקטור באיילות השקעות בנכסים בע"מ, נציג חברת העובדים במזכירות אגד.

בשנים 2002–2004 כיהן כמנכ"ל מבטחים קרנות פנסיה (מבטחים החדשה) ומבטחים גמל והשתלמות, הקים את מערכי השיווק, התפעול, הדרכת עובדים ומנהלים, המחשוב וגבייה, תשתית פיזית, רישות עסקי מול גורמי הון, ביטוח וממשלה. תפקידו אופיין בעבודה שוטפת מול אגף שוק ההון והביטוח במשרד האוצר. אטיאס תמך וקידם את חתימת הסכם העבודה עם ועד העובדים אשר יצר מערכת עבודה תועלתית לחברה ולהבטיח שקט תעשייתי.

בשנים 2004–2005 כיהן כמשנה למנכ"ל הפניקס חברה לביטוח בע"מ. ניהל והוביל תהליכי חיסכון לטווח ארוך בחברה ובנה תשתיות תפעוליות, מיחשוביות, משפטיות ורגולטוריות של פעילויות חיסכון לטווח ארוך, בנה תוכנית אסטרטגית לשיווק ישיר של חסכון פנסיוני ארוך טווח.

2009-2020 כיהן כמנכ"ל יובלים אשדוד בע"מ. ניהל תאגיד בהיקף תקציבי גדול הנותן שירותי הפעלה של מים וביוב, הפקת מים והפעלת מכון טיהור שפכים לעיר אשדוד, תכנון תוכניות אב למים וביוב, הקמה והפעלת מערך גבייה עבור שירותי המים והביוב לכ־85,000 צרכנים. אטיאס עבד מול הרשות המוניציפלית המקומית, רשויות תכנון, ועדות מקומיות ואזוריות לתכנון ובניה, המשרד להגנת הסביבה, משרד הבריאות ועוד.

בשנת 2020 הממשלה אישרה את מינויו של שלמה אטיאס למנהל הרשות להשקעות במשרד הכלכלה והתעשייה.

חיים אישיים
-----------

אטיאס תושב יבנה, נשוי ואב לשלוש. חובב צילום.

קישורים חיצוניים
----------------

* אושר: שלמה אטיאס- מנהל רשות להשקעות במשרד הכלכלה, (https://www.port2port.co.il) באתר PORTZPORT, נובמבר 2020
* גם בענף התעשייה מחפשים מימון אצל המוסדיים () באתר כלכליסט, ינואר 2022
* משרד הכלכלה יסייע למעסיקים בשילוב נשים ממזרח ירושלים, (), מאתר מבזק לייף, אפריל 2022
* המדינה העניקה 600 מיליון שקל למפעלים ולחברות- פי ארבעה ממה שניתן היה לפני אישור התקציב, (), מאתר גלובס, ינואר 2022
**טגנגה** (בספרדית: **Taganga**) הוא כפר דייגים קטן השוכן סמוך לעיר סנטה מרתה, במחוז מגדלנה הנמצא בצפון קולומביה. הכפר שוכן לחוף מפרץ טגנגה והוא מוקף בהרים, צמחייה וקקטוסים מסוגים רבים. כפר זה נחשב למקום בעל השקיעות היפות ביותר בקולומביה. הכפר מונה היום כ-3,000 תושבי קבע.

ההגעה לכפר נעשית דרך העיר סנטה מרתה, הנמצאת כ-5 קילומטרים דרומית מהכפר. ההתניידות מ- ואל הכפר נעשית באמצעות מוניות, ואוטובוסים היוצאים בתכיפות מרשימה בשעות היום מסנטה מרתה לטגנגה.

אטרקציות
--------

### צלילה

מורנה מנוקדת בפארק טיירונה
טגנגה נחשבת למקום אטרקטיבי לצלול בו בצד הקאריבי של קולומביה. הבתוליות של האזור, שוניות האלמוגים הרחבות, מגוון רב של צומח וחי, והחופים מיוחדים הם אלו שעושים את המקום כה מבוקש על ידי אוהבי הצלילות. בנוסף לכל אלו, יש לציין כי יחסית למקומות אחרים ביבשת המחירים המוצעים לקורסי הצלילה באזור הוא נמוך משמעותית. במקום קיימים קורסי צלילה מסוגים שונים, לפי הדרגות השונות וניתן גם לצאת לספארי צלילה הכולל שינה בפארק טיירונה.

### פארק טיירונה

פארק טיירונה היא שמורת טבע בגודל 150 קמ"ר (120 על היבשה ועוד 30 בים). בפארק מספר רב של מינים מהצומח ומהחי שמתפרסים מקרקעית הים ועד ל-900 מטר גובה. כיום חיים בשמורה 100 מינים של יונקים בהם קופים, איילים ויותר מ-70 מיני עטלפים. במקום 300 מיני ציפורים שונות, הכוללות דורסים כמו עיטים לבנים, קונדורים ועופות. בנוסף קיימים בפארק כמה מיני צבים בסכנת הכחדה כגון צב ים ירוק, צב ים קרני וצב ים חום. וזוחלים כלטאות נחשים ואיגואנות.

בשטח השמורה שרידים ארכאולוגים שונים המצביעים על התיישבות אנושית מקומית של בני שבט הטיירונה, עוד לפני גילויו של קולומבוס. אנשי השבט היו ידועים כצורפי תכשיטים ברמה גבוהה.

כלכלה
-----

הכלכלה בטגנגה בעיקרה מתבססת על דייג. הדייגים עוגנים את סירותיהם במפרץ הקטן עליו יושב הכפר, רוב הסירות ששימושן דיג הן סירות מעץ. רוב הדייגים קרובים זה לזה בקרבה משפחתית, או מאורגנים בחמולות. יש להם כללי התנהגות ברורים והם מחלקים את שטחי הדייג ביניהם. למעוניינים לדוג ניתן לצאת לדיג של מספר שעות בתשלום עם הדיגים המקומיים. לדייגים היותר מקצועיים יש היום סנייפרים (רובי חיצים) המאפשרים לצוד דגים.
פרט לדיג טגנגה מצטיינת ביופיה, באופיה הכייפי והרגוע, ונקודה המשמשת כנמל לחוזרים וליוצאים לאטרקציות באזור. התיירות היא האמצעי השני עליה מתבססת כלכלתה של טגנגה. בכפר, בעיקר באזור החוף ישנן מסעדות דגים רבות המציעות את מרכולתן של הדייגים המקומיים. בערבים, יוצאים תושבי האזור והתיירים המשתכנים באכסניות ובמלונות לשחק סנוקר, לשתות בירה בפאב המקומי ולרקוד במועדונים השונים. במקום פועלים עסקים רבים של זרים, אשר גילו את הפוטנציאל התיירותי האדיר הטמון בטגנגה. במקום פועלים אף כמה עסקים בבעלות ישראלית. אחד מהם, המלון "בנימין" נסגר בידי הרשויות ב-2017 בעקבות ארגון של מסיבות סמים וניצול מיני של קטינות בידי התיירים הישראלים, ובעליו, אסי מוש, נעצר וגורש מהמדינה לישראל.

מראה הכפר

מראה הכפר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טגנגה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Taganga, en riesgo (בספרדית)
2. ↑  אתר האינטרנט של פארק טיירונה (באנגלית)
3. ↑   (בספרדית)
שיטת "**שלם וצפה**" (באנגלית: **Pay-per-view**) היא שיטה לגביית תשלומים מצופי טלוויזיה על צפייה בתוכניות מסוימות. בשיטה זו הצופה יכול לרכוש את הזכות לצפות בתוכנית מסוימת. התוכנית משודרת באותו הזמן עבור כל הלקוחות שרכשו אותה, זאת בניגוד לשיטת ה-VOD, בה כל צופה יכול לבחור מתי יצפה בתוכניות אותן רכש. ברחבי העולם שיטת "שלם וצפה" נמצאת בשימוש למכירת שידור טלוויזיוני של סרטים, אירועי תרבות, בידור וספורט.

התפתחות השיטה
-------------

שיטת "שלם וצפה" החלה להתפתח בשנות השבעים בארצות הברית. השימוש העיקרי הראשון בשיטה זו היה מכירת שידורי משחקי הכדורסל של קבוצת ה-NBA פורטלנד טרייל בלייזרס, לאחר שזו זכתה באליפות שנה קודם לכן. השידורים הועברו לקהל הלקוחות דרך מספר ערוצים שיועדו למטרה זו ממש.

הצמיחה הגדולה החלה בשנת 1985, עת עלו בארצות הברית 3 ערוצי כבלים שהוקדשו לשידורי "שלם וצפה" בזה אחר זה. פריסתם הגדולה אפשרה לצופים רבים ברחבי ארצות הברית לרכוש תוכניות וסרטים ולצפות בהם.

השיטה המשיכה להתפתח בארצות הברית ולצבור תאוצה, תוך כדי שמספר גופי שידור וערוצי כבלים החלו להעתיק את המודל העסקי והשתמשו בו במדינותיהם. כיום השיטה נפוצה ברחבי העולם ודרכה נמכרים שידורים של מאות תוכניות, סרטים, אירועים והופעות. תחומים עיקריים אשר משתמשים בשיטה כיום הם אירועי ספורט ומופעי הבידור במסגרת חברות ההיאבקות המקצועית השונות.

"שלם וצפה" בישראל
-----------------

השימוש בשיטת "שלם וצפה" בישראל החל בשנות ה-90, אז חלק מחברות הכבלים מכרו סרטים, בעיקר פורנוגרפים, תמורת תשלום. השימוש בשיטה התרחב כשהחלו חברות הכבלים בשידורים הדיגיטליים וכשהוקמה חברת שידורי הלוויין "יס". בתחילה הציעו החברות השונות סרטי קולנוע בתשלום, אך עם הזמן התרחבו והחלו לכלול גם שידורי ספורט, כמו שידורי ליגת העל בכדורגל וליגת הכדורגל האנגלית. לקראת מונדיאל 2006 הוכרז שרוב המשחקים ישודרו גם הם בשיטת "שלם וצפה". המחיר שנקבע תמורת המשחקים (ששווקו כחבילה אחת) על ידי בעלת זכויות השידור, חברת צ'רלטון, נחשב גבוה מדי ואף תואר כ"שערורייתי" והוביל לחרם צרכנים. לאחר מאבק ממושך שכלל התערבות שרים ופוליטיקאים ואף עתירות לבג"ץ (שנדחו) הורד המחיר.
**טֵגוּ רָץ** (שם מדעי: *Cnemidophorus*‏; "knēmido" - מגן-רגל, "phoros" - סוחב, כלומר: "לובשי מוקיים"[דרוש מקור]) הוא סוג של לטאה ממשפחת הטגואיים החיים באמריקה הדרומית, אמריקה המרכזית ואיי הודו המערבית. במראן הן דומות ללטאות הכוח מהעולם הישן.

מאפיינים
--------

ללטאות הטגו גפיים גדולות ומשוריינות המסייעות להם לרוץ במהירות של עד 28 קמ"ש. אורך הגפיים הוא 20 עד 50 ס"מ. ללטאות גם זנב ארוך דמוי-שוט, ראש גדול בצורת משולש ועיניים גדולות. לרובן גוון צבעוני בולט עם פסים לאורך הגוף. הן חיות בסביבות טרופיות בביצות, חוליות, יערות פתוחים וסוואנות. מזונן העיקרי הוא חרקים כמו נמלים, חגבים וכו' וגם מפירות.

בני סוג זה מתרבים ברביית בתולים כדרך קבע, דבר נדיר מאוד אצל חולייתנים, ואולם הוא נעשה בידי מספר לטאות, שביניהן לטאות הכוח. הטגואים עדיין צריכים לקבל הורמון מסוג אסטרוגן כדי לייצר ביצים פוריות. הם מקבלים אותו מפרטי נקבות בעלי מאפיינים זכריים המזדווגות עם חסרי התכונות הללו וכך מעברים את הביציות. זכרים אמיתיים נדירים בסוג זה.

מינים
-----

* *Cnemidophorus arenivagus*
* *Cnemidophorus arubensis*
* *Cnemidophorus cryptus*
* *Cnemidophorus duellmani*
* *Cnemidophorus espeuti*
* *Cnemidophorus flavissimus*
* *Cnemidophorus gaigei*
* *Cnemidophorus gramivagus*
* *Cnemidophorus lemniscatus*
* *Cnemidophorus leucopsammus*
* *Cnemidophorus murinus*
* *Cnemidophorus nigricolor*
* *Cnemidophorus pseudolemniscatus*
* *Cnemidophorus rostralis*
* *Cnemidophorus ruatanus*
* *Cnemidophorus ruthveni*
* *Cnemidophorus senectus*
* *Cnemidophorus splendidus*
* *Cnemidophorus vanzoi*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טגו רץ** בוויקישיתוף
* טגו רץ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפי החלטות האקדמיה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007284076905171

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**יהודה גרין** הוא זמר חסידי ובעל תפילה ישראלי המזוהה כשר בדרכו של הרב שלמה קרליבך.

ביוגרפיה
--------

### קריירה

בשנת 2009 הופיע במופע "האסק" 22 לצד גדולי הזמר החסידי אברהם פריד, יעקב שוואקי, ברוך לוין וזמרים נוספים, וב-2010 שוב השתתף בקונצרט, במופע "האסק" 24.

בשנת 2012 הוציא את אלבומו "נועם הנשמות". בשנת 2014 הוציא את אלבומו הרביעי - "ברכני". בשנת 2018 הוציא את האלבום החמישי - "נשמהל'ה".

ובשנת 2021 הוציא את הסינגל דער רבי איז דא שנחל הצלחה מרובה וצבר אף מספר גרסאות כיסוי.

חלק משיריו הפכו ללהיטי הקומזיצים בז'אנר המוזיקה החסידית, בין היתר שיריו: הנה ימים באים, נשמת כל חי, מקשר זיין, והשיר דער רבי איז דא.

גרין מזוהה כממשיך דרכו של הרב שלמה קרליבך..

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומים

* נשמת
* געגועים
* נועם הנשמות (2012)
* ברכני (2014)
* נשמהל'ה (2018)

### השתתפות באלבומים

* 2nd Dance

### סינגלים

* דער רבי איז דא, 2021

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יהודה גרין
* 

* יהודה גרין, ברשת החברתית פייסבוק

* יהודה גרין, ברשת החברתית טוויטר

* יהודה גרין, ברשת החברתית אינסטגרם

* יהודה גרין, באתר אייטונס (באנגלית)

* יהודה גרין, באתר ספוטיפיי

* יהודה גרין, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* יהודה גרין, באתר דיזר
* כל הידיעות על יהודה גרין באתר חסידיניוז
* יהודה גרין בראיון והופעה למנחם טוקר באולפן, טוקר FM

הערות שוליים
------------

1. ↑  מופע האסק ה22 באתר חסידיניוז
2. ↑  יהודה גרין משיק את האלבום הרביעי שלו באתר חסידיניוז
3. ↑  ממשיך דרכו של קרליבך, ערוץ 7

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0003 7125 9610
* LCCN: n2012039180
* MusicBrainz: 1f3fdbd8-63bc-421a-9956-5406523366a5
* VIAF: 250752541
* WorldCat: lccn-n2012039180

 |
חתימת הרב שלמה אבן חייםהרב **שלמה אבן חיים** (סביב ה'תר"כ, 1860 - כ"ה טבת ה'תרפ"ז, 30 בדצמבר 1926) היה דרשן, פייטן, פוסק הלכה ואב בית הדין ורבה של מרקש. פעל במחצית הראשונה של המאה העשרים.

קורות חייו
----------

נולד במרקש לאביו רבי יעקב שהיה מדייני העיר. נשא את זוהרא בת משה הלוי. ידוע כי היו לו לפחות ארבעה בנים ובת. 

לא יאוחר משנת ה'תרנ"ו, נמנה בין חכמי העיר. שימש בדיינות בבית הדין שבראשות הרב שלמה אסבאג השני, ולאחר מכן בראשות הרב רפאל יוסף חרוש והרב **יעקב טולידאנו.** בשנת ה'תרפ"ב, פרש האחרון מבית הדין במרקש, ורבי שלמה כיהן כאב בית הדין ורבה של העיר תחתיו. בתפקיד זה שימש עד לפטירתו. 

בשנת ה'תרס"ה, לקה בחולי עיניים. משכך, נסע לפריז להתרפא שם אצל מומחי הרופאים. רבי שלמה סיפר, ששהה בפריז שנה שלימה, ולא הצליחו לרפואתו.

רבי שלמה נמנה מבין חברת הפייטנים בעיר והיה חבר בחברת הבקשות של העיר.

רבי שלמה ובית דינו נתנו הסכמות והמלצות שונות לספרים שנדפסו בזמנם.

רבי שלמה נפטר במרקש בכ"ה טבת ה'תרפ"ז, והספידו הרב אליהו אבן דנאן, שליח הכולל מהעיר פאס.

חיבוריו
-------

* **הסכמות** - נדפסו בספרים שונים.

* **פסקי דין**.

הערות שוליים
------------

1. ↑  כפי שנזכר בהמלצה לרבי סעדיה אברז'ל שנכתבה בשנת תרנ"ו, ורבי שלמה נמנה בין הרבנים החותמים.
2. ↑  כ"י ארכיון תולדות, תצלום באוסף הרב יוסף פרץ.
3. ↑  ראו בהקדמת רבי אברהם אביטבול לספר 'שיר ידידות'.
4. ↑  ראו למשל: הסכמה לספר 'עבודת הלוי', ה'תרפ"א. ולספר 'משכיל לדוד', ה'תרפ"ד.
5. ↑  כפי שתיעד הרב יוסף פרץ (רבה של מגדים) בכתב ידו.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**הרב יעקב טולידאנו (בן יוסף)** | **רבנים ראשיים של מרקש** | **הבא**:**הרב משה זריהן** |
**חסן עלי טורקמאני** (בערבית: **حسن توركماني**, בתעתיק לעברית: **חסן תרכמאני**; ‏1 בינואר 1935 – 18 ביולי 2012), היה שר ההגנה של סוריה בשנים 2004–2009 וראש המטה הכללי של צבא סוריה בשנים 2002–2004. בדרגת **עימאד** (המקבילה לדרגת רב-אלוף).

קורות חיים
----------

טורקמאני נולד בחלב ובשנת 1954 הצטרף לצבא סוריה. בתפקידו הפיקודי הראשון שימש כמפקד אגד ארטילרי, ומאוחר יותר, בשנים 1968–1973, שימש כמפקד הארטילריה של דיוויזיית חי"ר. בשנת 1973, במהלך מלחמת יום הכיפורים, שימש כמפקד דיוויזיה 9 חי"ר ממוכן. בשנים 1977–1978 השתתף מטעם הצבא הסורי במלחמת האזרחים בלבנון. בשנת 1978 הוענקה לו דרגת לואא' (המקבילה לדרגת אלוף).

טורקמאני החזיק בתפקידים שונים במטה הכללי של צבא סוריה: ראש האגף לענייני קצינים (1978–1980), ראש האגף הפוליטי בצבא סוריה (1980–1982) וסגן ראש המטה הכללי (1982–2002). לאחר מכן מונה לראש המטה הכללי, עד מינויו בשנת 2004 לשר ההגנה על ידי הנשיא בשאר אל-אסד. מתוקף תפקידו כשר ההגנה שימש כסגנו של הנשיא בתפקידו כמפקד הכוחות המזוינים. ביוני 2009 סיים את כהונתו, והוחלף בעלי חביב מחמוד, שהיה רמטכ"ל הצבא בתקופתו.

קודם למינויו כשר כבר היה טורקמאני חבר מפלגת הבעת' ומשנת 2000 היה חבר מזכירות המפלגה.

ב-18 ביולי 2012 נהרג טורקמאני בפיגוע התאבדות במהלך ישיבה בבניין הביטחון הלאומי בדמשק, המשמש את שירותי המודיעין הסורי. בפיגוע נהרגו בכירים נוספים מהצמרת הביטחונית והמדינית של סוריה.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות חייו באתר Arab Decision

הערות שוליים
------------

1. ↑  , עמ' 94
2. ↑  הידיעה על סיום תפקידו באתר Syria Today

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 5314 7007
* LCCN: nr99038404
* SUDOC: 243876505
* VIAF: 41765259
* WorldCat: lccn-nr99038404

 |
עלה של פיקוס כינורי
**פיקוס כינורי** (שם מדעי: **Ficus lyrata**) הוא עץ או שיח גדול מסוג פיקוס, אשר נפוץ במקומות ברבים בישראל כצמח נוי. מקורו של העץ הוא ביערות גשם טרופיים ממערב אפריקה, בין קמרון לסיירה לאון.

גובהו של הפיקוס הוא בין 12 ל-15 מטרים. הוא צמח ירוק עד.

שמו של העץ הגיע בשל צורת עליו, שמגיעים לאורך של כ-45 ס"מ ורוחב של 30 ס"מ, וצורתם היא כשל כינור או לירה. פירותיו של העץ הם ירוקים ובגודל של 2.5–3 ס"מ.

העץ משמש כעץ נוי פופולרי בגינות טרופיות וסובטרופיות. העץ שורד גם באקלים ממוזג, אך שם הוא בדרך כלל נותר נמוך וחסר פירות. העץ זקוק לאור שמש עקיף, והוא יכול לשרוד עד לקור של כעשר מעלות צלזיוס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיקוס כינורי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* TPL
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

* פיקוס כינורי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פיקוס כינורי באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  Alix Martichoux (13 באוגוסט 2019). "No matter where I go, I can't stop seeing this trendy plant in San Francisco". *San Francisco Chronicle*. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  "*Ficus lyrata* AGM". Royal Horticultural Society. נבדק ב-27 ביולי 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל)
**טָגוּאָן** (שם מדעי: *Petaurista*) הוא סוג של סנאים דואים ממשפחת הסנאיים החיים בטבע במזרח אסיה ודרום אסיה. ככל הנראה אלו הסנאים הדואים הגדולים ביותר ואף היונקים הדואים (להוציא עטלפים) הגדולים ביותר כיום.

מאפיינים
--------

מינים אלה הם פעילי לילה מובהקים החיים בין העצים ויוצאים בלילות מחוריהם כדי לחפש אגוזים, פירות, חרקים וזחלים. הם יכולים לפרוש את קרומי העור הרחבים שלהם ולגלוש למרחק מדהים של 400 מטר מהעץ. במראם הם מזכירים את הפוסומים, יונקי הכיס או את הגלשנאים החיים ביערות דרום-מזרח אסיה.

מינים
-----

* טגואן אלברופוס (*Petaurista alborufus*)
* *Petaurista elegans*
* *Petaurista leucogenys*
* *Petaurista magnificus*
* *Petaurista nobilis*
* *Petaurista petaurista*
* טגואן פיליפנסיס (*Petaurista philippensis*)
* *Petaurista xanthotis*

בין השנים 2007–2009 נחקרו עוד שני מינים שהתגלו בארונאצ'ל פרדש:

* *Petaurista mechukaensis*
* *Petaurista mishmiensis*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טגואן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
**פיקוח הרכבים הצבאי של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית** (רוסית: **Военная автомобильная инспекция Вооруженных сил Российской Федерации**, בראשי תיבות: **ВАИ**) הוא יחידת סמך של המינהל הראשי של המשטרה הצבאית במשרד ההגנה של רוסיה המתפקד כמשטרת התנועה הצבאית האחראית לאכיפת חוקי התנועה וחקירת תאונות דרכים שבהן מעורבים כלי רכב צבאיים. הגוף הוקם לראשונה בשנת 1942.

משימות
------

על פי הוראת שר ההגנה של רוסיה מיום 28 במאי 2009, המשימות העיקריות של פיקוח הרכבים הצבאי:

* הבטחת ביטחון התנועה בכוחות המזוינים;
* בקרה ופיקוח על חיילים והעובדים האזרחיים במשרד ההגנה בכל הנוגע לאכיפת חוקי התנועה;
* אבטחת הובלת כוחות ושיירות צבאיות באופן שאינו פוגע בתנועת כלי רכב אזרחיים;
* רישום רכבי צבא;
* בקרה טכנית על כלל כלי הרכב שבשירות הצבא.

היסטוריה
--------

האזכור הראשון לגוף פיקוח הרכבים הצבאי בצבא האדום נמצא בהוראת המינהל הראשי של שירות דרכים מספר 0101 מיום 26 באוגוסט 1942. במסמך זה נקבע כי יש "...לארגן מחדש את המינהל הראשי של שירות הדרכים... את המחלקות: כבישים צבאיים, שירותי מפקדי הדרך ומחלקת הבידוק תוך מיזוגם למחלקה אחת של פיקוח התנועה הצבאי והדרכים הצבאיות. תוך מינוי המהנדס הצבאי מדרגה 2 א. ר. רומאנטנצב למפקח הרכבים הצבאי." בהוראת ראש אגף הרכבים הראשי של הצבא האדום מס' 130 מיום 31 באוגוסט 1945 נקבע שיש "...לארגן בדיקות רכב צבאיות שיסייעו לראשי שירות הרכב של חיל המצב".

בהנחיית שר ההגנה של הפדרציה הרוסית מיום 12 בספטמבר 2005 "אודות פעילות ארגון הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית" הוחלט להקים ב-1 במרץ 2006 9 מחלקות אזוריות ו-87 אגפים טריטוריאליים של פיקוח הרכבים הצבאי תוך הכפפת הגוף למשרד ההגנה הרוסי.

ב-1 בדצמבר 2011 פיקוח הרכבים הצבאי של משרד ההגנה של רוסיה הפך לחלק מהמינהל הראשי של המשטרה הצבאית במשרד ההגנה של רוסיה, שאך זה אורגנה.

בשנת 2018 הוקמו שלוש יחידות של פיקוח הרכבים הצבאי מחוץ לרוסיה: בארמניה, טג'יקיסטן וקירגיזסטן.

גלריה
-----

* ניידת משטרת התנועה הצבאית. מוסקבה, 2011ניידת משטרת התנועה הצבאית. מוסקבה, 2011
* ליווי שיירה בריאזאןליווי שיירה בריאזאן
* ניידת מדגם UAZ-452.ניידת מדגם UAZ-452.
* ניידת משטרת התנועה הצבאית בגרמניה המזרחית.ניידת משטרת התנועה הצבאית בגרמניה המזרחית.
* רכב צבאי של משטרת התנועה בטירספול.רכב צבאי של משטרת התנועה בטירספול.
* עמדת תנועה צבאית סובייטית, 1991עמדת תנועה צבאית סובייטית, 1991

ראו גם
------

* המשטרה הצבאית הרוסית
* פיקוח הרכבים הממלכתי (GAI)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיקוח הרכבים הצבאי** בוויקישיתוף
* פיקוח הרכבים הצבאי באתר משרד ההגנה של רוסיה

הערות שוליים
------------

1. ↑  В 2018 году были созданы три заграничных подразделения ВАИ / mil.ru