recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**המזכיר הפרטי של הריבון** (באנגלית: **The Private Secretary to the Sovereign**) הוא התפקיד הביצועי הבכיר של משק הבית המלכותי של ריבון הממלכה המאוחדת, והוא נפרד מקציני משק הבית הבכירים. המזכיר הפרטי אחראי על הקשר בין ממשלת הוד מלכותו והממשלות של 15 ממלכות חבר העמים הבריטי האחרות. הוא אחראי גם על לוח הזמנים והתכתובות האישיים של הריבון. בזכות התפקידים הללו יש למזכיר השפעה רבה.

אחד מתפקידיו העיקריים של המזכיר הוא לקשר בין הריבון לבין ממשלותיו, ולייעץ בסוגיות חוקתיות, פוליטיות או ממשלתיות. הוא מארגן את לוח הזמנים האישי של הריבון, מייעץ לו על מרכיביו השונים, ומוודא את התאמתם לאינטרסים של הריבון ושל הממשלה. חובותיו כוללות ניסוח נאומים, שמירה על קשר שוטף עם משקי בית אחרים, הרכבת המלכותית, מסוק המלכה, אסקדרון 32 של חיל האוויר המלכותי, והכוחות המזוינים של בריטניה באמצעות מזכיר שירותי ההגנה. הוא עוסק גם בניהול התכתובת הרשמית של הריבון עם הציבור, כולל איחולי ברכה, משרד הדוברות, מכתבים פרטיים, הארכיונים המלכותיים, והאתר הרשמי של ארמון בקינגהאם. בשנת 2004 נוסף למשרד המזכיר הפרטי תקן של מנהל קשרי אבטחה, המאויש כיום על ידי בריגדיר ג'פרי קוק. למזכיר הפרטי יש אחריות כללית על נושאי אבטחה, אם כי האדון אשר על משק הבית מעורב גם כן, ושומר התקציב המלכותי אחראי על שומרי ראש טקסיים.

משרד המזכיר הפרטי הוא בין החדשים במשק הבית המלכותי, מאחר שרק ב-1805 מונה קולונל הרברט טיילור באופן לא רשמי, כאשר ההכרה הרשמית בוצעה ב-1867. בתקופה שבה הוקם המשרד הייתה התנגדות מצד חלק משרי הממשלה, שחששו מההשפעה הניכרת של המזכיר על הריבון. אולם, עם הזמן התברר כי הריבון זקוק לתמיכה מזכירותית, מאחר שהשרים שלו חדלו לספק לו עצות באופן יומיומי עם הגידול בנפח העבודה הממשלתית. המלכה ויקטוריה לא החזיקה מזכיר פרטי עד למינויו של גנרל צ'ארלס גריי ב-1861, מאחר שהנסיך אלברט, בעלה של המלכה, שימש כמזכיר הפרטי שלה באופן לא רשמי.

משרד המזכיר הפרטי נחשב כשווה ערך למזכיר קבוע של אחד ממחלקות הממשלה הבריטית, ובדרך כלל מושבע המזכיר גם לחבר המועצה המלכותית, ונהוג לתת לו תואר אצולה לאחר פרישתו. המזכיר הנוכחי הוא אדוארד יאנג, שהחליף את סר כריסטופר גיידט ב-2017.

המזכיר הפרטי הוא ראש אחת מהמחלקות הביצועיות של משק הבית המלכותי. ראשי המחלקות האחרים הם שומר התקציב המלכותי ואוצר המלכה, מבקר משרד הלורד צ'מברלין, מנהל האורוות המלכותיות, מנהל האוסף המלכותי, והאדון אשר על משק הבית. השליטה מיושמת באופן חלקי על ידי הלורד צ'מברלין, אם כי האדון אשר על הסוסים הוא האחראי הנומינלי על האורוות המלכותיות, והלורד סטיוארד אחראי על מחלקת האדון אשר על משק הבית. המזכיר הפרטי אחראי באופן עקיף גם על יחידות אחרות של משק הבית המלכותי, כגון מרשל הגדודים הדיפלומטיים, בגלל אחריותו על משרד העיתונות, ארכיוני המלכה ומשרד שירותי ההגנה.

למרגרטה השנייה, מלכת דנמרק, יש מזכיר פרטי בעל סמכויות דומות לאלו שבממלכה המאוחדת.

קישורים חיצוניים
----------------

* המזכיר הפרטי של הריבון באתר הרשמי של משפחת המלוכה הבריטית
פיברובלסטים מסוג 3T3 שמקורם בעובר עכבר.
**פיברובלסט** (**Fibroblast**), או **תא סיב**, הוא תא ברקמת החיבור המייצר ומפריש החוצה את אבני הבניין היוצרות את המטריצה החוץ-תאית של הרקמה. אבני בניין אלה כוללות הן את הרכיבים הסיביים, שעמם נמנים בעיקר הקולגן והאלסטין, והן את הרכיבים הבלתי סיביים הבונים את חומר היסוד, לדוגמה פרוטאוגליקנים וגליקופרוטאינים. הפיברובלסטים הם התאים השכיחים ביותר ברקמת החיבור.

מקורו של הפיברובלסט הוא במזנכימה, רקמת החיבור העוברית, ובהשפעת גורמי גידול, כמו למשל FGF, הוא מתחלק ומתמיין. באדם הבוגר הפיברובלסטים כמעט שאינם מתחלקים, אם כי חלוקה כן נמשכת כאשר יש צורך בפיברובלסטים נוספים בעת ריפוי פצעים.

התא הפיברובלסטי הוא בעל גרעין אליפטי וגדול עם גרעינון בולט. לתא שלוחות ציטופלזמטיות המתפזרות לכל הכיוונים, והוא משופע ברשתית תוך-פלזמית מחוספסת ומכיל מערכת גולג'י מפותחת.

מבחינים בין פיברובלסט במצבו הפעיל לבין פיברובלסט בתקופת מנוחה, הנקרא אז פיברוציט ואשר מתמיין מהפיברובלסט ושונה ממנו מורפולוגית. הפיברוציט קטן יותר מהפיברובלסט ולו צורת כישור. מספר השלוחות הציטופלזמטיות שלו קטן יותר, גרעינו מוארך, קטן יותר וכהה יותר מזה של הפיברובלסט, ויש לו פחות רשתית תוך-פלזמית מחוספסת.

בעת פציעה של רקמה אשר איננה מתחלקת, נכנסת רקמת החיבור, ועמה הפיברובלסטים, לחלל שנפער ויוצרת צלקת. בריפוי הפצע מעורבים בעיקר התאים הפיברובלסטיים, ויש אף חזרה של פיברוציטים למצב פעיל, תוך כדי הפיכה חזרה לפיברובלסט.

לקריאה נוספת
------------

* Anthony L. Mescher, **Junqueira's Basic Histology, 12th Edition**, McGraw-Hill, pp. 86-87, מסת"ב 978-0-07-160431-4

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **פיברובלסט** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **תא סיב** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פיברובלסט** |

* פיברובלסט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* פיברובלסטים, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531248005171
* BnF: cb122609475 (data)
* LCCN: sh85048034
* TH: H2.00.03.0.01002

 |

1. ↑  תָּא סִיב במילון ביולוגיה כללית (תשס"ט), 2009, באתר האקדמיה ללשון העברית
המטוס שנחטף
**חטיפת מטוס כיש אייר** היה אירוע שהתרחש ב-19 בספטמבר 1995, שבמהלכו נחטף מטוס בואינג 707 של חברת התעופה האיראנית סאהא אייר, שהיה בטיסת שכר של חברת התעופה כיש אייר. על המטוס היו 174 נוסעים ואנשי צוות, והוא הוביל נוסעים מטהראן לאי כיש שבמפרץ הפרסי. 

במהלך הטיסה חטף את המטוס אחד הדיילים, רזא ג'ברי (Reza Jabari). ג'ברי ניסה להטיס את המטוס לאירופה, אך במטוס לא היה די דלק לשם כך. הוא ביקש רשות לנחיתה מערב הסעודית וירדן אך הם סירבו לאפשר לו לנחות. ג'ברי פנה לישראל וביקש לנחות בנתב"ג. תחילה נענה בשלילה, אולם לאחר מכן הופנה לנמל התעופה עובדה. ראש הממשלה יצחק רבין טען לאחר מכן שנמסר לו שלא נותר דלק רב במטוס, ושהוא לא היה מוכן להיות שותף או לשאת באחריות להתרסקות של מטוס מלא בנוסעים.

במהלך שהותם של נוסעי המטוס בארץ פגשה אותם אמו של החייל החטוף רון ארד. הנוסעים שוחררו לאחר שהייה של 24 שעות בישראל. 

רזא ג'ברי נעצר, נשפט על עבירה של שוד אווירי, נידון לשמונה שנות מאסר, ומתוכן ריצה בפועל ארבע וחצי שנים. בשנת 2006 טען אתר חדשות איראני כי הוא נתפס בגבול איראן–טורקיה לאחר שנשלח לשם על ידי המוסד, אך לא כך היה. ג'ברי החל בתהליכי גיור. לאחר שחרורו מהכלא הוא התגורר באילת.

קישורים חיצוניים
----------------

* ירון דרוקמן, כשמטוס איראני נחטף לישראל, באתר ynet, 20 בספטמבר 2014

הערות שוליים
------------

1. 1 2  שמעון איפרגן, האיראני שחטף מטוס לישראל החליט להתגייר, באתר nrg‏, 2 במרץ 2007
**פרננדו מרטין אספינה** (בספרדית: **Fernando Martín Espina**; ‏25 במרץ 1962 – 3 בדצמבר 1989), נחשב לאחד מטובי הכדורסלנים הספרדים אי פעם. גובהו של מרטין היה 2.06 מטרים, והוא שיחק בעיקר בעמדת הסנטר. הוא נחשב לאתלט "אול-אראונד" (המסוגל לעשות דברים רבים ברמה טובה) מוכשר. הוא היה אלוף ספרד בשחייה חמש פעמים, כמו גם אתלט בעל יכולות בענפי הספורט כדוריד, טניס שולחן וג'ודו.

מרטין לבש את חולצה מספר 10, שאותה הפרישה ריאל מדריד לאחר מותו. בשנת 1991 נבחר לרשימת 50 השחקנים הגדולים של פיב"א (אנ'), ובשנת 2007 הוא נבחר לחבר היכל התהילה של פיב"א.

קריירה מקצוענית
---------------

מרטין היה שחקן הכדורסל הספרדי הראשון ששיחק בליגת ה-NBA, ליגת הכדורסל המקצוענית האמריקאית הנחשבת לטובה בעולם בתחומה, וכן השחקן האירופאי השני ששיחק בליגת ה-NBA. ב-1986 החל מרטין לשחק עבור קבוצת פורטלנד טרייל בלייזרס, מוקדם יותר בקריירה שלו שיחק בספרד עבור אסטודיאנטס מדריד ועבור ריאל מדריד. הוא שיחק ב-24 משחקים בלבד בעונת 1986/1987 עבור הבלייזרס, ולאחר מכן נפצע ולא שיחק במשך חודשיים. בסופה של אותה העונה, הוא חזר לספרד על מנת לשוב ולשחק עבור ריאל מדריד.

במדי נבחרת ספרד
---------------

מרטין שיחק גם עבור נבחרת ספרד בכדורסל, והיה שחקן בולט בנבחרת הספרדית שזכתה במדליית כסף באולימפיאדת לוס אנג'לס ב-1984. מרטין ייצג את מדינתו גם בטורניר היורובאסקט בשנים 1981, 1983, 1985, ובאחרון הטורנירים שבהם השתתף הוא נבחר לחמישיית האליפות.

מותו
----

מרטין נהרג בתאונת דרכים בשנת 1989. מותו גרם להלם רב בעולם הכדורסל הספרדי.

חייו האישיים
------------

אחיו של מרטין, אנטוניו מרטין (אנ'), גם הוא שיחק כדורסל באופן מקצועני. בנו של פרננדו מרטין, יאן מרטין, שיחק גם הוא בליגת הכדורסל הבכירה של ספרד, ליגת העל הספרדית בכדורסל (ACB), עם אסטודיאנטס מדריד בעונת 2002/2003, וכן שיחק גם בנבחרות הנוער הלאומיות של ספרד. האחיין שלו, דומיניק מרטין, שיחק כדורסל מכללות באוניברסיטת ייל, וכן שיחק באופן מקצועני בספרד.

בהטבעתו הראשונה בתחרות ההטבעות של ה-NBA לשנת 2009, לבש שחקנה הספרדי של פורטלנד טרייל בלייזרס רודי פרננדס את חולצתו של מרטין, מספר עשר, לזכרו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרננדו מרטין** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)
* פרננדו מרטין באתר הרשמי של ריאל מדריד
* פרננדו מרטין באתר feb.es
* פרננדו מרטין באתר fiba.com
* פרננדו מרטין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1507529
* VIAF: 87234499
* WorldCat: viaf-87234499

 |
חתך חיצי בגולגולת, עצם הכברה צבועה לבן
**עצם הַכְּבָרָה** (Ethmoid bone ,TA: Os ethmoidale) היא עצם אי-זוגית, אחת מעצמות הגולגולת. משמעות המילה כברה הוא נפה (כלי מחורר), שזהו התרגום של המקור הלטיני של השם (Ethmoid). העצם נמצאת בחלק העליון של חלל האף, בין שתי ארובות העיניים ומפרידה בין חלל האף למוח. חשיבותה נובעת בעיקר מלוח הכברה (cribriform plate), איזור מחורר בעצם אשר דרכו עוברים מהמוח סעיפים של עצב הריח ומגיעים לחלל האף. עצם הכברה היא עצם ספוגית העשויה משכבות דקות (lamellae) מה שהופך אותה לעצם הכי שבירה בגוף האדם. בשיעורי אנטומיה כשבוחנים גולגולות לרוב במקום של העצם ימצא חלל, משום שהיא נהרסת ומתפרקת בקלות.

העצם בנויה ממשטח עליון ושתי רגליים שאינן צמודות (עם חלל ביניהן). ברגליים ישנם חללי אוויר, שהם הסינוסים האתמואידליים.

עצם הכברה מופרקת עם 13 עצמות גולגולת. עם עצם המצח ועצם היתד (לגוף העצם ולקונכיות שלה), וכן עם עצם האף, הלסת העליונה, עצם הדמעות, עצם החך, קונכיות האף התחתונות ועם המחרשה.

תפקיד
-----

עצם הכברה כמו כל עצם מהווה מבנה אנטומי מובחן המיועד לעיגון שרירים והגנה על רקמות. ישנה השערה היא כי גם משמשת חוצץ בין האוויר הנשאף לסינוסים. בעופות נודדים ובבעלי חיים נודדים אחרים קיים בעצם הכברה משקע ביולוגי של מגנטיט. מינרל זה מאפשר לעופות ולבעלי החיים לחוש את כיוונו של השדה המגנטי של כדור הארץ ועוזר להם לנווט באופן דומה לפעולתו של מצפן. מחקרים מראים שבדגים העצם אינה תורמת לניווט. לבני האדם קיים משקע מגנטיט דומה שתפקידו טרם הובהר, אך ייתכן והוא שריד של תכונה שהייתה לאבותינו ונעלמה במשך השנים. ישנם מחקרים שהראו שיש אנשים שיכולים לכוון את עצמם בכיסוי עיניים לכיוון הקוטב הצפוני, בדיוק מסוים.

גלריית תמונות
-------------

* עצם הכברה במבט עלעצם הכברה במבט על
* עצם הכברה במבט אחוריעצם הכברה במבט אחורי
* חלקו התחתון של חלל המוח במבט על. עצם הכברה צבועה לבןחלקו התחתון של חלל המוח במבט על. עצם הכברה צבועה לבן

עצמות הגולגולת. לקריאה על כל אחת מהעצמות, ניתן להקיש עליהן באיור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עצם הכברה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007533424805171
* GND: 4181191-4
* LCCN: sh85033963
* TA98: A02.1.07.001

 |

1. ↑  האקדמיה ללשון עברית על המילה כברה
2. ↑  Ethmoid bone - kenhub
3. 1 2  Ethmoid bone - Anatomy Standard
4. ↑  Svitlana Gorobets, Oksana Gorobets, Maryna Bulaievska, Iryna Sharay, Detection of biogenic magnetic nanoparticles in ethmoid bones of migratory and non-migratory fishes, **SN Applied Sciences** 1, 2018-11-26, עמ' 63 doi: 10.1007/s42452-018-0072-1
5. ↑  R. Robin Baker, Janice G. Mather, John H. Kennaugh, Magnetic bones in human sinuses, **Nature** 301, 1983-01, עמ' 78–80 doi: 10.1038/301078a0
**איגוריס קירילובאס** (בליטאית: **Igoris Kirilovas**; נולד ב-19 באוגוסט 1971) הוא כדורגלן עבר ליטאי ששיקח בעמדת הקשר האחורי.

קריירה
------

קירילובאס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת ויטיס קובנה הליטאית. מאז 1991 הצטרף לפאניריס וילנה מליגת העל הליטאית.

לקראת עונת 1993/1994 חתם בפ.צ. מגדבורג מהבונדסליגה השלישית במדיה שיחק חצי עונה אחרי חזר לפאנריס. לאחר מכן שיחק גם בקארדה שיאוליאי וקובנה.

לקראת עונת 1997 חתם בקאמאז נאברז'ניה צ'לני הרוסית. בקאמאז מיעט לשחק ואחרי חצי עונה חזר לקובנה. בקיץ 1999 חתם בהפועל ירושלים מליגת העל. ב-27 בנובמבר 1999 הבקיע ובישל בהפסד 3-2 להפועל חיפה.

בהמשך הקריירה שיחק בוגאר, וטרה, טובול, ז'טיסו ובקנטה וילנה.

ב-15 בנובמבר 1991 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליטא בניצחון 1-4 נגד אסטוניה. ב-3 בנובמבר 1996 הבקיע את שערו ביחיד שלו בניצחון 0-4 נגד אינדונזיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"איגוריס קירילובאס"**.
"**צהוב עולה (זה מכבי)**" הוא שיר האליפות של מועדון הכדורגל מכבי תל אביב שנכתב לרגל לרגל הזכייה באליפות המדינה בעונת 1995/1996. את השיר כתב דידי הררי, הלחינו זאב נחמה ותמיר קליסקי וביצע שחקן הקבוצה איציק זוהר.

תוכן השיר
---------

השיר מורכב משני בתים מחורזים. הבית הראשון, שפותח במילים "כל שבת חוגגים על המגרש", עוסק במשחק של הקבוצה; הבית השני, שמתחיל במילים "בימים שקשה להם יותר", מדבר בקשר של השחקנים ושל הקהל למועדון. בפזמון השיר שמו חוזר כמה פעמים, ועולות השאלה ההיפותטית מי זכתה באליפות והתשובה – שוב הקבוצה, לאחר הזכייה גם בעונת 1994/1995 – ומשפט נוסף המזכיר את העונה היפה שעברה.

בסוף השיר נשמע מחבר השיר דידי הררי קורא בשמות השחקנים ששיחקו בקבוצה באותה עונה.

לאחר צאת השיר
-------------

השיר זכה להכרה רבה. באותה שנה הוזמנה קבוצת הכדורגל לתוכנית בשידור חי – דן שילוח מארח, ושם ביצע איציק זוהר את השיר.

לאחר האליפות בעונת 2018/2019 חידש חנן בן ארי את השיר, בהפקה ובעיבוד מוזיקלי של פיטר רוט.

במצעד שירי הספורט הישראליים שנערך באתר ספורט 5 נבחר השיר במקום השני בין שירי האליפות, ובמקום החמישי בין כלל שירי הספורט.

במשחקים הביתיים של הקבוצה השיר מושמע בכריזה לפני משחקים ואחריהם.

|  |
| --- |
| "צהוב עולה (זה מכבי)" |
| צהוב עולה זה מכבי, צהוב עולה זה מכבי,
עוד עונה חלפה, מי האלופה? שוב מכבי תל אביב.
צהוב עולה זה מכבי, צהוב עולה זה מכבי,
עוד עונה יפה, של האלופה, של מכבי תל אביב. |

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "צהוב עולה" באתר יוטיוב
* מילות השיר "צהוב עולה" באתר שירונט

הערות שוליים
------------

1. ↑  נדב צנציפר, "צהוב עולה זה מכבי": שיר האליפות של מכבי תל אביב, באתר ynet, 9 במאי 2019
2. ↑  השיר שלנו: 20 שירי הספורט הגדולים בישראל, באתר ערוץ הספורט, 18 במאי 2019
במתמטיקה, ה**ספקטרום** של מטריצה היא קבוצה של ערכיה העצמיים של המטריצה. באופן כללי יותר, אם {\displaystyle T\colon V\to V} היא העתקה ליניארית על מרחב וקטורי ממימד סופי, הספקטרום שלה הוא הקבוצה של סקלרים \lambda  כך ש- {\displaystyle T-\lambda I} לא הפיכה. הדטרמיננטה של המטריצה שווה למכפלת הערכים העצמיים שלה. בדומה, העקבה של המטריצה שווה לסכום הערכים העצמיים שלה.

מנקודת מבט זו, נוכל להגדיר פסאודו-דטרמיננטה להיות מכפלת הערכים העצמיים ששונים מ-0 של המטריצה. הצפיפות של התפלגות רב-נורמלית משתמשת בפסאודו-דטרמיננטה זו.

בשימושים רבים, כמו PageRank, אנו מעוניינים בערך העצמי הדומיננטי, כלומר הגדול ביותר בערך מוחלט. בשימושים נוספים, הערך העצמי הקטן ביותר בערך מוחלט חשוב, אבל באופן כללי, הספקטרום כולו מספק מידע רב על המטריצה.

הגדרה
-----

יהי *V* מרחב וקטורי ממימד סופי מעל שדה כלשהו *K* ונניח ש *T* : *V* → *V* היא העתקה ליניארית. ה*ספקטרום* של *T*, המסומן σ*T*, הוא המולטי קבוצה (קבוצה עם חזרות) של שורשי של הפולינום האופייני של *T*. לכן, כל האלמנטים של הספקטרום הם בדיוק הערכים העצמיים של *T*, והריבוי של ערך עצמי *λ* בספקטרום שווה למימד של המרחב העצמי של *T* עבור *λ* (הנקרא גם הריבוי האלגברי של *λ*).

כעת, נקבע בסיס *B* של *V* מעל *K* ונניח ש-*M* ∈ Mat*K*(*V*) היא מטריצה. נגדיר את ההעתקה הליניארית *T* : *V* → *V* איבר-איבר לפי *Tx* = *Mx*, כאשר בצד ימין ה-*x* הוא וקטור עמודה ו-*M* פועלת על *x* לפי כפל מטריצות. כעת נאמר ש- *x* ∈ *V* הוא וקטור עצמי של *M* אם *x* הוא וקטור עצמי של *T*. בדומה, λ ∈ *K* הוא ערך עצמי של *M* אם הוא ערך עצמי של *T*, עם ריבוי אלגברי זהה, והספקטרום של *M*, המסומן σ*M*, היא המולטי-קבוצה של כל הערכים העצמיים הללו.

מושגים קשורים
-------------

הפירוק העצמי (או פירוק ספקטרלי) של מטריצה לכסינה הוא פירוק של מטריצה אלכסונית לצורה קנונית ספציפית שֶׁבּוֹ המטריצה מיוצגת על ידי הערכים העצמיים והווקטורים העצמיים שלה.

הרדיוס הספקטרלי של מטריצה ריבועית הוא הערך העצמי המקסימלי בערך מוחלט. בתורת הספקטרלים, הרדיוס הספקטרלי של אופרטור ליניארי חסום הוא הסופרמום של הערכים המוחלטים של הערכים בספקטרום של האופרטור.

קישורים חיצוניים
----------------

* ספקטרום של מטריצה, באתר MathWorld (באנגלית)
קלף הקיסרית
**הקיסרית** הוא קלף מספר 3 בארקנה הגדולה של קלפי הטארוט. ישנן חפיסות בהן הקלף לא נקרא הקיסרית, אלא האישה הירוקה.

הקלף מתאר אישה נאה היושבת על כס המלכות. מקיף אותה טבע שופע המייצג את ארכיטיפ האדמה, ואת אלת הפיריון ונוס. הסמל של ונוס חוזר בצורות רבות בציור, והמוטיב שלה מופיע באופן חזק וברור בקלף. גרסה אחרת שלה מתארת שהיא יושבת מכונפת כשהיא מחזיקה שרביט בידה השמאלית ומגן עם עיט שראשו פונה ימינה בידה הימנית, כשלעיתים היא מבוססת על אשת קץ הימים מחזון יוחנן כשהיא מתוארת עם השמש בצורת הילה עם תריסר כוכבים וסהר מונח לרגליה. בחבילת "השחר המוזהב" מופיע לצידה יונה שמסמלת את ונוס ואת רוח הקודש.

משמעות הקלף
-----------

הקיסרית מייצגת את האם הארצית. החמה, העוטפת, אמא אדמה. היא מסמלת אהבה, פריון, אושר ועושר, הצלחה, שגשוג, שפע, ופרויקטים בהתהוות.

ארתור אדוארד וייט גרס כי קלף הקיסרית מייצג בין היתר פרודקטיביות, עשייה, יוזמה, אור ואמת.

אחרים טוענים כי הקלף מסמל יצירה, אמנות, רומנטיקה, ואף עסקים.

יש האומרים שקלף הקיסרית הוא קלף של מימוש, אהבה ללא תנאי. היכולת לתת ולקבל בצורה מאוזנת. היכולת לחוות את השפע ללא פחד מתוך מודעות והבנה כי השפע נועד לנו, הוא זמין ומחכה שנקבל אותו. הקלף מייצג מיניות כחלק מהיצירתיות של האדם. בנושא זוגיות הקלף מייצג, אהבה נישואין הריון פוריות ואושר. בנושא קריירה, הקלף מייצג הישגים עתידיים. בנושא כספים, הקלף מייצג שפע.

אם הקוראים בקלף בוחרים להתייחס להיפוך הקלפים, קלף הקיסרית בהיפוך מייצג חוסר ביטחון, שתלטנות, רשלנות, חוסר צמיחה והתקדמות. 

לפי אליפז לוי, הקלף מקושר לאות העברית ג'. לפי תפיסת השחר המוזהב, קלף הקיסרית נקשר לאות ד' ולכוכב ונוס. ונוס מסמלת אף היא את האדמה, אהבה, קשרים זוגיים ופיריון. האות ד' מסמלת דלת, ובפרט האם כדלת הכניסה של התינוק אל העולם, ונקשרת לספירת חסד, המסמלת אף היא שפע. השחר המוזהב קישר אותה גם לאשת קץ הימים, ממנה השאיל ארתור אדוארד ווייט את כתר הכוכבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הקיסרית** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Greenwood images according to the Artist, The Voice within the Cards, ‏3 ביוני 2013 (באנגלית)
2. ↑  הילה טארוט, **פשוטארוט**
3. ↑  The Empress Art and Meaning: Rider Waite Smith Tarot Deck Deck, Queen of Tarot (באנגלית)
4. ↑  The Empress Tarot Card Meanings, Simply Tarot (באנגלית)
5. ↑  הקיסרית, באתר מודרן טארוט - מיסטיקה במאה ה-21
6. ↑  טארוט - קלף הקיסרית, באתר www.tarot.org.il

| קלפי טארוט |
| --- |
| הארקנה הגדולה | השוטה, הקוסם, הכוהנת, הקיסרית, הקיסר, הכהן הגדול, הנאהבים, המרכבה, הצדק, הנזיר, גלגל המזל, כוח, התלוי, המוות, המיזוג, השטן, המגדל, הכוכב, הירח, השמש, יום הדין, העולם |
שני צריחי תותחי החרטום באחת מאוניות המערכה הראשונות, מינאס ז'ראיס הברזילאית. הם "ירי-על" כי אחד מהם הותקן מעל השני, והוא יכול לירות מעל החלק העליון שלו.
חימוש **ירי-על** הוא טכניקת בנייה צבאית ימית שבה שני (או יותר) צריחים ממוקמים בשורה, אחד מאחורי השני, כאשר הצריח השני ממוקם מעל הראשון מלפנים, כך שהצריח השני יכול לירות מעל הראשון. תצורה זו פירושה שצריחים קדמיים או אחוריים יכלו לירות על כל מטרה בתוך הגזרה שלהם, אפילו כשהמטרה הייתה באותו מישור אנכי כמו הצריחים.

היסטוריה
--------

ההיסטוריה של ספינות מלחמה גדולות על פני השטח עוקבות אחר תוויות כלליות כמו אוניות מערכה, והבחנה נוספת בין פרה-דרדנוטים ודרדנוטים. עידן האבולוציה הטכנית התרחש בערך מ-1900 עד 1945. חלק מההתפתחות הטכנית הונע מהצורך לדחוס כמה שיותר כוח אש של תותחים גדולים לחלל הקטן ביותר האפשרי. בתכנונים מוקדמים, הצריחים בקליבר הגדול היו כולם ממוקמים על אותו מישור שירה לצד זה או אחר. בירי קדימה או אחורה, בדרך כלל רק הצריח הקדמי ביותר או האחורי ביותר יכל לירות, במיוחד בזוויות נמוכות.

ציור קו של אוניית מערכה מסדרת קרוליינה הדרומית, המראה חימוש ראשי בירי-על.
חשש מוקדם היה שהלחץ וההלם מהצריח הגבוה יותר יפגעו בצריח התחתון בעת ירי מעליו. בשנת 1908, צי ארצות הברית בדק באמצעות המוניטור USS פלורידה (BM-9) כמצע הבדיקה והוכיח שירי-על בטוח. התוצאה הייתה העיצוב של אוניות המערכה מסדרת קרוליינה הדרומית (הוזמנה ב-1910).

האונייה הראשונה עם חימוש ירי-על (אם כי לא מאותו קליבר), הייתה אוניית המערכה הצרפתית אנרי הרביעי, שהושקה ב-1899.

ירי-על לא הוגבל לשני צריחים. לדוגמה, סיירת קלה מסדרת אטלנטה, שפותחה ונבנתה לשירות במלחמת העולם השנייה, השתמשה במערכת חפיפה משולשת הן מקדימה והן מאחורה, החימוש שלה בחימוש ראשי דו-תכליתי בעל 5 אינץ'/38 קליבר. עם קשת אש כמעט ללא הפרעה. לסדרת דידו הבריטית, שהיו גם סיירות קלות חמושות במלואם בתותחים דו-תכליתיים (5.25 אינץ' Mk 1) היו גם שלושה צריחים קדימה, עם שניים מאחור.

יתרונות וחסרונות
----------------

היתרונות של צריחי ירי-על על פני הסדרים שאינם ירי-על כוללים קשתות ירי משופרות לכולם מלבד הצריחים הקדמיים והאחוריים, וכן הגדלת שטח סיפון שימושי שעליו ניתן לבנות את המבנה-העילי של האונייה עקב ריכוז הסוללות הראשיות לקראת קצוות האונייה. בהתאם לעיצוב האונייה וכלי הנשק שלה, זה עשוי לעזור גם למנוע בעיות בהנעת האונייה.

אוניית המערכה היפנית פוסו הציגה שילוב של צריחים ירי-על ולא ירי-על. הצבתו של צריח ה-Z (השלישי מהירכתיים) הפריע לטורבינות הקיטור, מה שחייב להגביה מעל הסיפון.
החיסרון של סידור זה הוא מרכז מסה גבוה יותר כתוצאה ממיקום גבוה יותר של צריחים, ובכך מקטין את הגובה המטאצנטרי. ירידה זו ביציבות עלולה לגרום לבעיות אם לא תתוקן על ידי פשרות במקומות אחרים כדי לשמור על מרכז המסה נמוך.

בגלל זה, הסדרי ירי-על, למרות שהם נפוצים, אינם משמשים באופן בלעדי. דוגמאות לעיצובים שאינם ירי-על כוללות בין היתר את סדרות אוניות המערכה סבסטופול, ואימפרטריצה מריה ואימפרטור ניקולאי שנבנו עבור הצי הרוסי הקיסרי, כמו גם אוניות מודרניות כגון המשחתות מסדרת זומוואלט. בנוסף, אוניות רבות, כמו אוניות המערכה מסדרת ניו יורק, השתמשו בשילובים של סידורים של ירי-על ולא ירי-על. הסדרים ללא ירי-על נותרו נפוצים גם על משחתות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Roger Chesneau, Eugène Kolesnik (ed.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860-1905*, Conway Maritime Press, London, 1979, מסת"ב 0-85177-133-5, p.295
**טוריסק** (באוקראינית: **Турійськ**; בפולנית: **Turzysk**, טוז'יסק; ביידיש: **טריסק**) היא עיירה במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

טוריסק נזכרת לראשונה במאה ה-11. בשנת 1319 נכבשה העיירה בידי הליטאים, ובשנת 1365 הוענקה לקז'ימייז' השלישי, מלך פולין. מראשית המאה ה-16 הייתה העיירה בבעלות משפחות אצולה פולניות.

בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה.

יהודי טוריסק
------------

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מהמאה ה-16. במהלך המאה ה-19 התגבשה בעיירה חסידות טריסק, אשר הפכה את היישוב למרכז חסידי חשוב. בין השנים 1918 ו-1920 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות וממעשי שוד מצד החיילים האוקראינים, הבולשוויקים והפולנים שעברו בה. בין היתר, הועלו באש מבני חצרו של אדמו"ר טריסק.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,200 יהודים, רוב תושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית ופעילות של ארגון הבונד, תוך קיום בית ספר עברי מרשת תרבות ובית ספר יידי מרשת ציש"א. עם הכיבוש הסובייטי של האזור בספטמבר 1939, הופסקה פעילות זו.

אנדרטה לזכר יהודי טוריסק שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון
ב-28 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו החלו במעשי שוד ורצח בקרב יהודיה, בהשתתפות אוקראינים מקומיים. בהמשך, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, חובת מסירת דברי ערך וחובת ביצוע עבודות כפייה. בד בבד, רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה. ב-19 באוגוסט 1942 נרצחו כמה מיושבי הגטו בעיירה בשל אי עמידה באחת מחובות תשלום סכומי הכופר.

ב-23 באוגוסט 1942 נרצחו כל יהודי העיירה בבורות ירי שכרו בעצמם. בשעת האקציה ניסו כמה מיושבי הגטו להתנגד לגרמנים, וחלקם הציתו את בתיהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טוריסק** בוויקישיתוף
* ספר יזכור לקהילת טריסק, בספריית העיר ניו יורק
* טריסק באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* טריסק (Turzysk), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* "טוריסק", באתר השטעטל הווירטואלי
* אלכסנדר קרוגלוב (רו') ומרטין דין (אנ'), טוז'יסק, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק B, עמ' 1486–1487), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
**רם אליאס-פור** (נולד ב-14 באוגוסט 1993) הוא כדורסלן ישראלי-הולנדי המשחק בעמדת הסנטר. שיחק לאחרונה בהפועל באר שבע מליגת העל בכדורסל.

קריירה
------

אליאס-פור נולד לאב ישראלי ואם הולנדית וגדל בעיר רוטרדאם. כנער שיחק בקבוצה "רוטרדאם צ'אלנג'רס". בגיל 14 עלה עם משפחתו לישראל והצטרף למחלקת הנוער של הפועל ירושלים.

בעונת 2009/10 צורף לקבוצה הבוגרת של ירושלים והיה חבר בסגל במשך שתי עונות. בעונת 2011/12 עבר לזבולה לאנדשטד מהולנד בה שיחק עונה אחת. כעבור שנה חזר לירושלים אך שותף למשך 6 דקות בלבד. בעקבות זאת עבר במהלך העונה להפועל חולון אך סבל מפציעה וסיים את העונה לפני תומה. בעונתו השנייה בחולון שיחק 8.7 דקות למשחק.

בעונת 2014/15 שיחק במכבי אשדוד בה שותף 10.9 דקות למשחק. בעונה שאחריה שיחק בהפועל אילת, וב-2016 חתם באשדוד אך עבר להפועל תל אביב בחודש דצמבר.

בעונת 2017/18 שב אליאס-פור לקבוצת נעוריו הפועל ירושלים.

ב-24 ביולי 2018, חתם אליאס-פור אצל העולה החדשה לליגת העל באותה שנה, הפועל באר שבע על חוזה לעונה אחת.

בנבחרת הלאומית
--------------

אליאס-פור היה חבר בנבחרת הנוער של ישראל. בגיל 18 הועלה לשחק במקביל גם בנבחרת העתודה בשל מצוקת גבוהים של הנבחרת.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר היורוליג
* פרופיל השחקן, באתר מנהלת ליגת העל
* כדורסלן העתיד של ירושלים, באתר "ירושלים.נט"

הערות שוליים
------------

1. ↑  גלעד צוויק, רם אליאספור: "אני חייב לשחק", באתר nrg‏, 16 בפברואר 2013
2. ↑  מכבי אשדוד: אדווין יובילס ורם אליאספור חתמו, באתר וואלה!‏, 01 באוגוסט 2014
3. ↑  אור שקדי‏, הפועל אילת החתימה את רם אליאספור לעונה אחת, באתר וואלה!‏, 29 ביולי 2015
4. ↑  ברק חקלאי, רכוש לאומי, באתר ספסל, 4 ביולי 2011
**מרי או'בריאן** (באנגלית: **Mary F. O’Brien**) היא קצינה בדרגת לוטננט גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית המשמשת ראש אגף פיקוד, שליטה, תקשורת, מחשבים/סייבר וקצינת המידע הראשית במטות המשולבים.

ביוגרפיה
--------

או'בריאן סיימה ב-1989 תואר ראשון בכימיה מאקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית. היא הוכשרה כקצינת מודיעין ושירתה בכנף ההפצצה השביעית, בכנף ההפצצה השנייה ובטייסת מודיעין האוויר 608 של חיל האוויר השמיני. שימשה סגנית מפקד טייסת המודיעין האוויר 607 של חיל האוויר השביעי המוצב בקוריאה הדרומית. לאחר מכן מילאה תפקידים במטה חיל האוויר, היא שהתה בבניין הפנטגון בעת פיגועי 11 בספטמבר והתרסקות טיסה 77 של אמריקן איירליינס על הבניין. 

בשנים 2002–2004 פיקדה על טייסת המודיעין 22. לאחר לימודים במכללת המלחמה של חיל האוויר שירתה במטות המשולבים כקצינת מודיעין והערכה וראש מחלקת יכולות עתידיות באגף המודיעין. ביוני 2008 מונתה למפקדת להק המודיעין, ריגול וסיור 691 המוצב בבסיס חיל האוויר המלכותי מנווית' באנגליה. באוגוסט 2010 מונתה לקצינת המודיעין, ריגול וסיור של פיקוד החלל של חיל האוויר. 

ביוני 2011 מונתה למפקדת כנף הסיור והריגול 70 של חיל האוויר. ביולי 2013 מונתה לסגנית מפקד הסוכנות למודיעין, ריגול וסיור של חיל האוויר. 

לאחר שקודמה לדרגת בריגדיר גנרל, מונתה ביוני 2014 לקצינת המודיעין של כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי וסגנית לענייני מודיעין של כוחות ארצות הברית באפגניסטן. ביולי 2015 מונתה לקצינת המודיעין של פיקוד הסייבר של ארצות הברית.

במאי 2017 מונתה למפקדת חיל האוויר ה-25 של ארצות הברית בדרגת מייג'ור גנרל. היא שירתה בתפקיד עד אוגוסט 2019 כאשר הוחלפה על ידי טימותי יו. בנובמבר 2019 הועלתה לדרגת לוטננט גנרל ומונתה לראש אגף המודיעין, מעקב, סיור ומבצעי סייבר במטה חיל האוויר במקום ורהלין ג'יימיסון. באוגוסט 2022 מונתה לראש אגף פיקוד, שליטה, תקשורת, מחשבים/סייבר וקצינת המידע הראשית במטות המשולבים.

או'בריאן בעלת תואר שני בניהול ארגוני מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון. היא בוגרת המכללה לפיקוד ומטה של חיל האוויר, ובעלת תואר שני בהצטיינות בלימודי אסטרטגיה ממכללת המלחמה של חיל האוויר, בוגרת מכללת המלחמה הלאומית. בוגרת קורס בכירים לביטחון לאומי באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון ותוכנית הבכירים לביטחון לאומי ובינלאומי באוניברסיטת הרווארד. 

או'בריאן נשואה לקצין בדימוס בחיל הנחתים של ארצות הברית והם הורים לבת ובן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרי או'בריאן** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר חיל האוויר של ארצות הברית

הערות שוליים
------------

1. ↑  A Military Mother, and Christmas Day in Afghanistan, ‏brainchildmag.com, ‏23 בדצמבר 2015
**המוסד הפסיכיאטרי ארקהם** (אנגלית: **Arkham Asylum**), הידוע גם בשמו המלא, ״המוסד לפושעים בלתי שפויים על שם אליזבת׳ ארקהם״ (אנגלית: The Elizabeth Arkham Asylum for the Criminally Insane), הוא בית חולים פסיכיאטרי הפועל בעיר הבדיונית גות'אם סיטי שביקום הקומיקס של DC. השם "ארקהם" מבוסס על שם העיר הבדיונית ארקהם, פרי עטו של הסופר האמריקאי ה.פ. לאבקרפט.

היסטוריה
--------

המקום הוקם ונוהל על ידי אמדאוס ארקהם בשנת 1921, על חלקת אדמה הממוקמת בצפון גות'אם סיטי, חלק אדמה שהועברה אליו בירושה מאמו. אמדאוס עצמו החל לאבד את שפיותו זמן קצר לאחר הרצח של אשתו וילדו על ידי מטורף בשם מרטין "הכלב המשוגע" הוקינס. אמדאוס הפך בסופו של דבר למאושפז בארקהם עד מותו, ולאחר מכן הועברה השליטה על בית החולים לאחיינו, ג'רמיה.

ג'רמיה נקט בגישה נוקשה כלפי מטופליו. הוא שינה לחלוטין את בית החולים, הרס את האדריכלות הישנה, והחליף אותה במסדרונות מחוברים שעוצבו כמו מבוכים.

בתקרית שהתרחשה בשלביה המוקדמים של ההנהלה החדשה, אחד מאנשי הצוות של ארקהם מצא את החדר הסודי שהיה שייך לאליזבת ארקהאם, אמו של אמדאוס, שבו החביא אמדאוס את יומנו. לאחר קריאת היומן והכרה בטירוף התורשתי של משפחת ארקהם, איש הצוות השתגע ושחרר את המאושפזים, בתקווה לפתות את באטמן להרוג אותו ולשים קץ לארקהם. 

כשעל המקום השתלטו אנשים כמו הג'וקר ודו-פרצוף, באטמן נאלץ להיכנס לשם לבד, ולהתעמת עם האויבים שלו עד שיחזור הסדר למקום.להתעמת עם השדים, הפחדים והאויבים שלו עד שיחזור הסדר על כנו.

הצוות
-----

בין אנשי הצוות הרבים שהיו בארקהם, ניתן למצוא את הדמויות שלהלן:

* ד"ר אמדאוס ארקהם, מייסד בית החולים, קרא למקום על שם אימו, אליזבת ארקהם.
* ד"ר ג'רמיה ארקהם, אחיינו של אמדאוס. ניהל את המקום, עד שבעצמו איבד את שפיותו.
* קווינסי שארפ, שסבל מהפרעת זהות דיסוציאטיבית, ומצד אחד הקדיש את חייו לרפא את גות'אם סיטי, ומצד שני היה רוצח סדרתי.
* ד"ר הוגו סטריינג'.
* ד"ר אנט קרלי, פסיכיאטר שהיה ידוע בכך שערך על מטופלים ניסויים עם LSD בניסיון לגרום בלהם לפתוח את העין השלישית שלהם.
* ד"ר ג'ונתן קריין, פסיכולוג שביצע ניסויים מעוררי פחד במטופליו.

מטופלים
-------

דמויות רבות מיקום הקומיקס של DC היו מטופלים בארקהם, ביניהן ניתן למצוא את הדמויות שלהלן:

* איש החידות
* דדשוט
* דו-פרצוף
* הארלי קווין
* הג'וקר
* הדחליל
* הכובען המטורף
* המסיכה השחורה
* הפיתום
* ויקטור זאס
* זטאנה
* מיסטר פריז
* פויזן אייבי
* פיירפליי
* פני חימר
* קילר קרוק
* ראס-אל-גול

הערות שוליים
------------

1. ↑  Arkham Asylum, Batman Wiki (באנגלית)
2. ↑  **Batman unauthorized: vigilantes, jokers, and heroes in Gotham City**, Dallas, Tex: BenBella Books, 2008, Smart pop series, מסת"ב 978-1-933771-30-4
3. ↑  Christopher Fain, DC: Everything You Didn't Know About Arkham Asylum's History, CBR, ‏2020-11-11 (באנגלית)
4. ↑  Arkham Asylum, DC Database (באנגלית)
5. ↑  Arkham Asylum, Elseworlds Wiki (באנגלית)
6. ↑  Quincy Sharp, Arkham Wiki (באנגלית)
7. ↑  Arkham Asylum, The Dark Knight Universe Wiki (באנגלית)
8. ↑  Wikiwand - Arkham Asylum, Wikiwand
אקים וולינסקי
**אקים וולינסקי** (רוסית: **Аким Волынский**;‏ נולד בשם **חיים לייבוביץ' פלקסר**, רוסית: **Хаи́м Ле́йбович Фле́ксер**; ‏ 3 במאי 1863 ז'יטומיר - 6 ביולי 1926 לנינגראד) היה עיתונאי, מבקר ספרות, היסטוריון, עורך וטאורטיקן אומנותי (בעיקר של הבלט).

ביוגרפיה
--------

הוא נולד ב-1863 בשם חיים פלקסר. אביו היה מוכר ספרים. בהיותו ילד הוריו התגרשו, לאחר גירושיהם אמו התנצרה ועברה יחד עם אקים לסנקט-פטרבורג. בזמן לימודיו באוניברסיטה הוא החל לכתוב בשביל עיתונים יהודים-רוסיים, הוא כתב בשביל רזסוויט, רוסקי ייבראי וווסחוד. ב-1884 הוא הוציא יחד עם זאב ברמן חוברת "פלשתינה" (*Палестина*).

ב-1888 הוא עבר לכתוב בעיתונות רוסית לא-יהודית והפסיק לכתוב על נושאים יהודיים. החל מ-1892 היה עורך של כתב העת **סברני וסטניק** (עברית: **המודיע הצפוני**).

וולינסקי התפרסם בזכות עבודותיו הביקורתיות על הספרות הרוסית. ב-1900 הוא פרסם עבודה אודות לאונרדו דה וינצ'י שהתקבלה בהערכה רבה באיטליה והוא קיבל מעמד של תושב כבוד מעיר מילאנו.

לאחר מהפכת אוקטובר הוא התמנה למנהל של בית הספר לכוריאוגרפיה בפטרוגראד.

משפחה
-----

זמן קצר לפני פרוץ מהפכת אוקטובר הוא התחתן עם רקדנית בלט מפורסמת אולגה ספסיבצבה שעליה השפיע רבות. הם נפרדו לאחר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אקים וולינסקי** בוויקישיתוף
* אקים וולינסקי, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית)
* חמוטל בר-יוסף, אקים וולינסקי, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית)
* על אקים וולינסקי ברדיו אירופה החופשית (ברוסית)
* אקים לבוביץ' וולינסקי (1863-1926), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  על אקים וולינסקי ברדיו אירופה החופשית
2. ↑  אקים וולינסקי, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית).
3. ↑  ביוגרפיה של אולגה ספסיבצבה (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007305695905171
* BnF: cb15098237j (data)
* GND: 121645096
* ISNI: 0000 0001 1867 4853
* LCCN: n85348669
* NKC: jo20000082802
* NTA: 177259213
* SELIBR: 100212
* SUDOC: 112705235
* Trove: 1189117
* VIAF: 72254511
* WorldCat: lccn-n85348669

 |
**נחל שני** (בערבית: **وادي أبو أليك** – ואדי אבו עלאליק, "נחל שני") הוא נחל אכזב קניוני באזור הרי אילת הנשפך אל נחל רחם והוא אחד מהנחלים הארוכים והגדולים באזור הרי אילת.

תיאור הנחל
----------

אורכו של נחל שני כ-13 ק"מ. מקורות הנחל במדבר סיני באזור בקעת הירח וג'בל קרין אלעתוד, ממנו זורם הנחל מזרחה. ליד החלק הדרומי של הר שני נכנס הנחל לתחומי ישראל, ומכאן הוא נבלע בתוך נקיק צבעוני של אבן חול - הקניון האדום - ממנו נמשך הנחל מזרחה בקטע קניוני רחב, תחילה בין קירות אבן העשויים מחול, ובהמשך בין צוקי גיר זקופים. בערוץ הנחל מפלים ומחסומי סלעים. הנחל מתחבר אל נחל רחם. בחיבור נחשפים בקרקעית ובצלעותיו, העשויים מגיר, ריכוזים גדולים של מאובנים. בנקודת השפך של נחל שני לנחל רחם, נגלית דרך עפר שראשיתה בבאר אורה שבדרום. שביל מסומן עובר לאורך ערוצו של נחל שני מן הקניון האדום עד מפגש הנחלים שני ורחם.

אטימולוגיה
----------

נחל שני (בערבית: ואדי אבו עלאליק) נקרא כך בגלל צבעה של אבן החול אשר הנחל חתור בה.

הקניון האדום
------------

 ערך מורחב – **הקניון האדום**  

הקניון האדום
קניון המהווה חלק מערוצו של נחל שני המגיע מצידו,
נבלע בתוך נקיק צבעוני של אבן חול אדומה שהמים חתרו בה ופתחו מעבר צר העטור בציורי קיר שהטבע יצר.

סוגי צמחייה
-----------

בנחל שני דרום יש צמחייה רבה, עצי שיטת נגב ומינים רבים של שיחים (כגון: ענת המדבר, אכילאה ריחנית, קזוח עקום וכוכב ריחני), ובניגוד לכך בצפון מזרח נחל שני לאורך כל מורדות הר עוזיהו צמחייה מדברית דלילה (כמו: שיחי רותם המדבר, מלוח קיפח, צלף) המהווה מקור מזון לבעלי החיים המסתובבים באזור זה.

בעלי חיים
---------

ניתן לצפות בבעלי חיים כמו יעלים המגיעים לאזור זה לקבלת מקור מזון מהצמחייה המדברית של נחל שני.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מסלולי טיולים, נחל שני דרום - הקניון האדום, באתר מינהלת הטיולים, ‏23/09/2015
2. ↑  מרכז ההכנה לטיולים, קניון אדום - נחל שני, באתר צופים ברשת, ‏לא ידוע
3. ↑  תיירות ערבה, מסלול נחל שני דרומי והקניון האדום, **מאמרים: רשת הפצת מאמרים מקצועיים**
4. ↑  תיירות ערבה, מסלול נחל שני דרומי והקניון האדום, **מאמרים: רשת הפצת מאמרים מקצועיים**
**צבי מיתר** (12 באוקטובר 1933 - 2 ביולי 2015) היה עורך דין ישראלי, מייסד משרד עורכי הדין מיתר, ליקוורניק, גבע, לשם, טל ושות', נמנה עם מייסדי קבוצת עורק, שכללה את דפי זהב, ערוצי זהב ואמדוקס.

קורות חיים
----------

מיתר נולד בתל אביב. הוא התייתם מאביו בגיל 12. שירת בצה"ל כקצין בחטיבת גולני. ב-1957 סיים תואר מוסמך במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, את התמחותו עשה במשרד הרמן, פינקוס, שוורץ ופלד. ב-1962 הקים משרד עורכי דין עצמאי שהפך ברבות השנים לאחד המשרדים הגדולים בישראל. הוא עמד בראש המשרד עד שנת 2000. בשנים 1983 עד 1995 שימש יו"ר ועד מחוז תל אביב בלשכת עורכי הדין. במסגרת תפקידיו בלשכת עורכי הדין היה חבר הוועד המרכזי והמועצה הארצית, יו"ר ועדת הכספים וכן חבר מטעם הלשכה בוועדה למינוי שופטים.

היה מבעלי "קבוצת עורק" יחד עם אחיו שמואל מיתר ועם מוריס קאהן, איש עסקים שהכיר מתקופת התמחותו. הקבוצה כללה את מדריכי הטלפונים דפי זהב ודרכה צמחה חטיבה בתחום המחשוב שהפכה לחברת אמדוקס. כמו כן פעלו תחת הקבוצה חברות נוספות בהן חברת הכבלים ערוצי זהב, חברת התקשורת קווי זהב, והשלוחה הישראלית של חברת הביטוח AIG. קבוצת עורק פורקה ב-2008 לאחר השלמת מכירת כל החזקותיה.

מיתר היה בעל אוסף גדול של כתבי יד, מכתבים, מסמכים היסטוריים ויצירות אמנות. הוא היה נדבן שתרם בין השאר למיזמי חינוך, בהם מרכז צבי מיתר ללימודי משפט מתקדמים באוניברסיטת תל אביב, מכון צבי מיתר לחדשנות טכנולוגית, משפט ואתיקה במרכז הבינתחומי הרצליה, מרכז לימודים של ישיבת תורת החיים במועצה אזורית נחל שורק ומלגות לסטודנטים. כיהן כיו"ר חבר הנאמנים של האקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל. כמו כן תרם להקמת המכון לחקר לוחמת היבשה, למוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה. בבריטניה תרם לאוניברסיטת אוקספורד, לאלברט הול למוזיאון הימי הלאומי, ולמוזיאון אשמוליאן.

חיים אישיים
-----------

צבי מיתר היה נשוי לעפרה ואב לאביעד ולדפנה, המכהנת כיו"ר חבר הנאמנים של אוניברסיטת תל אביב. משנת 2001 התגורר בלונדון. נפטר בשנת 2015 ונקבר בבית העלמין נחלת יצחק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צבי מיתר** בוויקישיתוף
* צבי מיתר (אורכב 14.11.2015 בארכיון Wayback Machine) באתר משפחת צבי ועפרה מיתר
* ביוגרפיה באתר המרכז הבינתחומי הרצליה
* רותם שטרקמן, צבי מיתר, מייסד אמדוקס: "אבל מי שיכול צריך להחזיק 10% בזהב", באתר TheMarker‏, 27 בנובמבר 2008
* אתר למנויים בלבד מת עו"ד צבי מיתר, ממייסדי אמדוקס, באתר TheMarker‏, 4 ביולי 2015
* מאיר אורבך, מת עו"ד צבי מיתר, מייסד פירמת מיתר ליקוורניק, גבע לשם ברנדויין ושות', באתר כלכליסט, 4 ביולי 2015
* אורי מילשטיין, הפרויקט האחרון של צבי מיתר, באתר News1 מחלקה ראשונה, 6 ביולי 2015
**מריאן מילר** (באנגלית:  **Maryanne Miller**) היא קצינה בדימוס בדרגת גנרל, בתפקידה האחרון שירתה כמפקדת פיקוד התובלה של חיל האוויר של ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

מילר סיימה ב-1981 לימודי תואר ראשון במשפט פלילי באוניברסיטת המדינה של אוהיו, אותם עשתה במסגרת מלגה מתוכנית הכשרת קצונת המילואים של חיל האוויר של ארצות הברית.

עברה קורס טיס בבסיס ויליאמס באריזונה וקורס מדריכי טיסה בבסיס רנדולף בטקסס. שירתה כמדריכה וטייסת מטוסי אימון T-37 טוויט ושימשה סגנית מפקד טייסת האימונים 96. עברה הסבה למטוסי תובלה לוקהיד C-141 סטארליפטר ושירתה בטייסת התובלה 8 ובטייסת התובלה 313 בבסיס מקורד במדינת וושינגטון. שימשה סגנית להק המבצעים של כנף התובלה 459 בבסיס אנדרוז במרילנד והשתתפה במלחמת המפרץ. בתפקידה הבא שימשה קצינת המבצעים של טייסת התובלה 756 בבסיס. בשנים 1995–1998 שירתה במטה חיל האוויר כראש ענף תובלה אסטרטגית וקצינת תכנון במחלקת המילואים. בינואר 1998 מונתה לקצינת מבצעים בכנף התובלה 459.

טרם פיגועי 11 בספטמבר ב-2001 עבדה כמסעדנית ושקלה לפרוש מקריירת המילואים בחיל האוויר, אך בעקבות הפיגועים החליטה להמשיך בשירות. ושימשה טייסת מילואים על מטוסי C-5 גלקסי.

במאי 2004 מונתה למפקדת להק המבצעים של כנף התובלה 932 ובינואר 2006 מונתה למפקד הכנף. בינואר 2008 מונתה למפקד כנף ניידות אווירית 349. בנובמבר 2009 מונתה לראש ענף תכנון ודרישות בפיקוד המילואים של חיל האוויר, בינואר 2012 מונתה לסגנית לענייני שותפויות אסטרטגיות לקצין התכנון של המטות המשולבים. באוקטובר 2013 מונתה לסגנית מפקד פיקוד המילואים של חיל האוויר.

ביולי 2016 קודמה לדרגת לוטננט גנרל ומונתה לקצינת המילואים הראשית ומפקדת פיקוד כוחות המילואים של חיל האוויר. היא האישה הראשונה לכהן בתפקיד זה, וקצינת המילואים הראשונה בחיל האוויר בדרגת לוטננט גנרל. בספטמבר 2018 מונתה למפקדת פיקוד התובלה של חיל האוויר בדרגת גנרל. כיהנה בתפקיד עד פרישתה באוגוסט 2020.

במהלך שירותה צברה מעל 4,800 שעות טיסה, על מטוסי T-37 טוויט, T-38 טאלון, בואינג C-17‏, C-5 גלקסי, לוקהיד C-141 סטארליפטר, מקדונל דאגלס KC-10A, בואינג C-40 קליפר, מקדונל דאגלס C-9. היא השתתפה במלחמת המפרץ, במשימות בקוסובו, במלחמת עיראק ובמלחמה העולמית בטרור.

מילר בעלת תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת טריידנט בקליפורניה, בוגרת המכללה לפיקוד ומטה והמכללה למלחמה של חיל האוויר ובוגרת קורס בכירים באוניברסיטת הרווארד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מריאן מילר** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר חיל האוויר של ארצות הברית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Air Force Reserve Command gets first female chief, ‏macon.com, ‏15 ביולי 2016
2. ↑  WILL REEVE, LT. GEN. MARYANNE MILLER AND JASON COLLINS KICK OFF ANNUAL LECTURE SERIES, מנהטן קולג', 6 בספטמבר 2016
3. ↑  Miller Becomes First Female AFRC Commander, מגזין חיל האוויר של ארצות הברית, 18 ביולי 2016
**יורם סלבסט** (נולד ב-26 בפברואר 1956) הוא סופר ומשורר ישראלי. זוכה פרס אקו"ם לעידוד היצירה.

ביוגרפיה
--------

סלבסט נולד בסביון לג'ראלד ונינה, והיה הילד הראשון שנולד ביישוב. בילדותו נדד עם משפחתו לאילת בשל אסתמה שסבל ממנה, ולאחר מכן לירושלים. בגיל 14 עבר לקיבוץ מעלה החמישה כילד חוץ, אך חזר לסביון כעבור שנה וסיים את לימודיו בבית הספר התיכון "מקיף יהוד".

בין השנים 1974–1977 שירת בצה"ל בחיל השריון כמפקד טנק. בעל תואר ראשון בפילוסופיה ותואר שני במדע המדינה מהאוניברסיטה העברית. בשנות ה-30 לחייו נתקל סלבסט בסופר אידריס שאה, הכותב באנגלית על הדמות נאסר א-דין והחליט לנסות לכתוב בעצמו מספר סיפורי נאסר א-דין בעברית. סיפורים אלו הפכו לספרו הראשון, "חכמת "נאסר א-דין", שראה אור בשנת 1982.

במרוצת השנים פרסם עוד שירה, מאמרים וסיפורים, בספרים ובכתבי עת ספרותיים מוכרים כגון: מאזניים, עתון 77, פסיפס, מטען ובאתרי אינטרנט רבים העוסקים בספרות ושירה. בין היתר פרסם ספר המשך לספר הידוע "הנסיך הקטן", בשם "הנסיך הקטן חוזר", שאף תורגם לאנגלית. ספר השירה שהוציא לאור בשנת 2013, "יותר קרוב מסמוך", זכה בפרס אקו"ם לעידוד היצירה בתחום השירה. במלאת 50 שנה ליישוב סביון כתב את הספר "סיפורי סביון" שחולק לכל תושבי היישוב.

נוסף על יצירתו, מתפרנס סלבסט מיזמות בתחום הנדל"ן.

יצירתו
------

בסך הכל פרסם סלבסט 9 ספרים, בהם 3 ספרי ילדים, 3 ספרי שירה ו-3 ספרי פרוזה.

* **"חכמת נאסראדין"**, הוצאת אלישר, 1982
* **"של מי אני?"** (ספר ילדים), הוצאת כנרת, 1992
* **"כיף לספור"** (ספר ילדים), הוצאת כנרת, 1995
* **"מקום שאיננו אלא מעבר"** (ספר שירה), הוצאת עקד – שירה, 1997
* **"רגע"** (ספר ילדים), הוצאת מסדה, 1999
* **"סיפורי סביון"**, הוצאת גוונים, 2002
* **"יותר קרוב מסמוך"** (ספר שירה), הוצאת פרדס – שירה, 2013
* **"הנסיך הקטן חוזר"**, הוצאת קונטנטו, 2016 (תורגם לאנגלית בשנת 2018)
* **"בנוגע לאהבה"** (ספר שירה), הוצאת ביטאון שירה, 2019

פרסים
-----

* ספר הילדים "רגע" זכה בפרס מוזיאון ישראל לאיור ספר ילדים על שם בן-יצחק.
* ספר השירה "יותר קרוב מסמוך" זכה בפרס אקו"ם לעידוד היצירה בתחום השירה בשנת 2013.
* סיפורו "פרקש" זכה בפרס השני בתחרות ההומורסקות על שם אפרים קישון בשנת 2019.

חיים אישיים
-----------

סלבסט נשוי לדפנה, אב לשניים. מתגורר בתל אביב-יפו.

קישורים חיצוניים
----------------

* יורם סלבסט, ברשת החברתית פייסבוק
* יורם סלבסט בלקסיקון הספרות העברית החדשה

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  יגאל יששכרוב, מי אתה יורם סלבסט, באתר News1 ‏, 11 בינואר 2021
2. ↑  יורם סלבסט – שלושה שירים, באתר "קפל" – כתב עת לשירה בעריכת טלי וייס
3. ↑  יורם סלבסט, באתר של נילי דגן
4. 1 2  "שנמשיך ליצור ולכתוב", באתר אקו"ם 31 בינואר 2013
5. ↑  בנוגע לאהבה – יורם סלבסט, באתר צומת ספרים
6. ↑  פרקש’, סיפורו של יורם סֶלְבְסְט, הזוכה בפרס השני בתחרות הסיפורים על שם אפרים קישון, באתר יקום תרבות, 12 ביולי 2019

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"יורם סלבסט"**.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007297429605171
* LCCN: nr97027479
* VIAF: 7297756
* WorldCat (עם VIAF): 7297756

 |
ממלכת רומניה שנוסדה במחצית השנייה של המאה ה-19 באיחוד הנסיכויות מולדובה עם וולאכיה סירבה, בניגוד להתחייבותה עם ההכרה בעצמאותה, לתת אזרחות למרבית תושביה היהודים. לדוגמה, בשנים 1878–1900 רק 200 יהודים רומנים זכו לקבל רשמית אזרחות רומנית. באמצעים שונים כמו חקיקה מפלה וקיפוח בכל דרך אפשרית נדחקו היהודים כמיעוט וכקהילה לחיי עוני מרודים. בין השאר נאסר על היהודים לשהות בתחום הכפרי, העוסקים ברוכלות או תיווך הואשמו בשוטטות והיו צפויים לגירוש. כן נאסרה קבלתם לשירות המדינה, לבתי חולים כלליים וכדומה. אפילו בעסקים פרטיים של יהודים נדרש שמספר העובדים היהודים לא יעלה על רבע ממספרם הכללי של העובדים. היהודים, אשר הבינו שמצבם הכלכלי והאזרחי ברומניה לא עומד להשתפר, הצמיחו מתוך יאושם תנועת הגירה, שחלקה פנתה גם אל ארץ ישראל. בגלל מצבם הכלכלי הירוד, המהגרים נאלצו לרוב לנוע בדרכים ברגל ולהסתמך במידה רבה על סיוע הקהילות היהודיות דרכן עברו.

הקבוצה הראשונה
--------------

ב-1900 היה משבר כלכלי ברומניה, בחלקו גם בגלל הבצורת של השנה הקודמת. בחודשי החורף של 1900 יהודים רומנים רבים מכרו רכושם על מנת להשיג אמצעים לצורך הגירה, מרביתם לכיוון המערב וחלקם לכיוון ארץ ישראל. מעטים מהם הצליחו לצבור את הסכום הדרוש לנסיעתם ולכן אימצו את הרעיון של תנועה רגלית ("עלייה לרגל") לכיוון יעדם, תוך היעזרות בקהילות היהודיות שבדרכם. ב-15 במרץ, צעיר יהודי בשם גינסברג הקים בברלאד חברה בשם **Drumeţii** (ברומנית:"**עוברי הדרך**"), שבה נרשמו יותר משישים חברים ששמו להם למטרה להגר כקבוצה בהליכה ברגל. הקבוצה קנתה שני סוסים, שנועדו לשאת חפצים וצידה, התקינו לעצמם נעלי איכרים גסות אופינצ' OPINCI לצעידה וכן ילקוטים בהם עמדו לשאת את מזונם, והוציאו לעצמם דרכונים. ב-19 באפריל היוצאים רחצו במקווה ולמחרת היו נכונים ליציאה. נערך טקס פרידה מרגש בו נכחו כחמשת אלפים מקומיים ו-69 המהגרים ("הס"ט-ים") יצאו לדרכם תוך כדי שירת המזמור "Despărţirea" (הפרידה). ביום 22 באפריל יצא לאור גיליון חד פעמי של הכרוז "Daţi ajutor" (ברומנית:"הושיעו נא"), שהופק על ידי אברם אקסלרד ובו כתב הרופא ד"ר פרידמן:

> 
> שבעים אנשים, אחים בדם שלנו, יעברו לפני עיניכם, מכוונים את פעמיהם ברגל אל אמריקה... הם עוזבים בלב כואב את הארץ בה היו מסתפקים בפת לחם, הם נושאים איתם צער על ארץ בה היו רוצים לחיות...
> 
> 
> 
> 

בכרוז הופיע שיר בשם Drumeţii, שחיבר אברם אקסלרד, ידיעות שונות הנוגעות ליציאת המהגרים ומכתבים שהגיעו מחוץ לרומניה.

ממדי ההגירה
-----------

בשנת 1900 הגירת "הולכי הרגל" גאתה ואגודות רבות, שמנו 100 עד 500 חברים ששמו להם למטרה להגיע אפילו ברגל לנמל הגרמני המבורג, קמו בערים רומניות רבות. בבוקרשט קמו 5 אגודות, ביאש קמו 3, בברלאד 3, בגאלאץ 2 ובערים בראילה, פוקשאן, בוזאו, טרגו פרומוס, רמניקו סראט ופודו אילואיי אגודה אחת בכל אחת מהן. רק בשבוע שלפני חג השבועות בשנת 1900 יצאו לדרכם 6,000 הולכי רגל יהודים.

לקריאה נוספת
------------

* Presa evreiască din România, Hary Kuller, Tritonic, 2004 - העיתונות היהודית ברומניה מאת הרי קולר, הוצאת טריטוניק, 2004.

קישורים חיצוניים
----------------

* היסטוריה של העיתונות של העיר ברלד (ברומנית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  רומעניען, חבצלת, 6 ביולי 1900
2. ↑  היסטוריה של העיתונות של העיר ברלד
תצלום הדזונג בעיר טרונגסה בבהוטן
תצלום פנים הדזונג בטרונגסה
פונקה דזונג ונהר מו צ'הו
**דזונג** הוא סוג של מבצר ומנזר בעל עיצוב ארכיטקטוני ייחודי. ניתן למצוא את מבצרי הדזונג באזורי הממלכות הבודהיסטיות בהרי ההימלאיה, במיוחד בהוטן וטיבט.

מאפייני הדזונג
--------------

מבצרי הדזונג הם בעלי חומות חיצוניות גבוהות אשר סובבות מתחם ובו חצרות, מקדשים, משרדים ומגורי נזירים. מאפיינים בולטים בדזונג כוללים:

* חומות לבנים ואבנים גבוהות המשתפלות כלפי פנים. החומות צבועות בלבן ובעלות מספר מועט בלבד של חלונות, אם בכלל, בתחתיתן.
* הקפת החומה ברצועה אדומה לקראת ראשה (מדי פעם הרצועה מנוקדת בעיגולי זהב גדולים).
* גגות משתפלים בסגנון סיני על גבי המקדשים בפנימיים.
* דלתות כניסה מאסיביות עשויות מעץ וברזל.
* החצרות והמקדשים הפנימיים נצבעים בצבעים בהירים במוטיבים בודהיסטים.

מקרה נדיר של ארכיטקטורת דזונג מחוץ להימלאיה ניתן למצוא באוניברסיטת אל פאסו במדינת טקסס אשר בארצות הברית.

תפקיד הדזונג
------------

מבצרי הדזונג משמשים כמרכזי דת, צבא, מנהלה וחברה עבור המחוז בו הם שוכנים. הם משמשים לרוב כאתרים המרכזיים לפסטיבלים בודהיסטים.

החדרים בתוך הדזונג מוקצים, בדרך כלל, כמחצית לתפקודים מנהלתיים (כמו עבור ראש המבצר, הפנלופ) וכמחצית לתפקודים דתיים (בעיקר חדרים לנזירים בודהיסטים). חלוקה זו בין המנהלה והדת מייצגת את האידיאל לשילוב בין ענייני המדינה וענייני הדת (כפי שנהוג בממלכת בהוטן, למשל).

אתרי הדזונג
-----------

ארכיטקטורת הדזונג הבהוטנית הגיע לשיאה במהלך המאה ה-16, תחת הנהגתו של הלאמה הגדול שאבדראנג נג'אוואנג נאמגייאל. שאבדראנג הסתמך על חזיונות וסימנים דתיים כדי למקם כל דזונג שהקים בממלכת בהוטן. לפי אסטרטגיות צבאיות מודרניות ומקובלות, מיקומם של המבצרים הוא חכם ונבון בכל הנוגע לתפקודם כמבצר מגן. הדזונג בוואנגדיו פודרנג (Wangdue Phodrang), לדוגמה, ממוקם על נקודה גבוהה המשקיפה על דלתאת שני נהרות גדולים. כך המבצר יכול לחסום פולשים מהדרום אשר עלולים לנסות להשתמש בנהרות כדי לעקוף את השטח הקשה למעבר בהרי ההימאליה המרכזיים.

המבצרים נבנו לרוב על גבעות או נקודות גבוהות אחרות. אם דזונג בנוי בתחתית עמק, בצמוד להר, אז לרוב דזונג קטן יותר ימוקם הישר מעליו, זאת כדי למנוע התקפה ממעלה ההר. דזונג פונאקה הוא יוצא דופן ובנוי על שטח מישורי יחסית. במקום הפרשי הגובה הדזונג מנצל את דלתאת הנהרות מו צ'הו ופו צ'הו. המים מקיפים את הדזונג משלושה צדדים ובכך מותירים לתוקפים נתיב התקפה אחד בלבד. הדבר חשף את הדזונג לבעיות אחרות, כגון הצפת העמק בשנת 1994, שגרמה נזק רב למבצר והרגה 23 אנשים.

בניית הדזונג
------------

באופן מסורתי הדזונגים נבנים מבלי להשתמש בתוכניות ארכיטקטוניות. במקום זאת הבנייה מתקדמת תחת פיקוחו של לאמה בכיר אשר כביכול קובע את ממדי המבצר לפי השראה רוחנית.

בעבר מבצרי הדונז היו נבנים על ידי עובדי קורווה כמס עבור אדמותיהם. תחת מס זה כל משפחה סיפקה מספר מסוים מבני משפחתה, בהתאם לצו הפיאודל, ואלו עבדו במשך מספר חודשים בבניית הדזונג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דזונג** בוויקישיתוף