recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסופיסט היווני. אם התכוונתם לטיראן האתונאי, ראו היפיאס (טיראן).

**הִיפְּיָאס** (יוונית: **Ἱππίας**) היה סופיסט יווני בן המאה החמישית לפנה"ס.

היפיאס נולד בחבל אליס שביוון (בצפון מערב חצי האי פלופונסוס) והיה בן תקופתם הצעיר של פרוטגורס ושל סוקרטס. הוא לימד ברחבי יוון ובסיציליה, אך ריכז את הוראתו בעיקר באתונה. 

היפיאס היה פילוסוף רבגוני שעסק ברטוריקה, דקדוק, מתמטיקה, גאומטריה, אסטרונומיה וארכאולוגיה. הוא היה מוכן להרצות על כל נושא שנתבקש לדבר עליו. היפיאס היה גם היסטוריון, והכין רשימה של המנצחים במשחקים האולימפיים. הוא עסק גם בשירה ובמוזיקה, תפר בעצמו את בגדיו ועיצב את הטבעת שענד על אצבעו. הוא זכה להערכה רבה, ונשלח על ידי אנשי חבל מולדתו בשליחות דיפלומטית לערי מדינה שונות ביוון. באתונה פגש בסוקרטס ובתלמידיו.

בדיאלוג של אפלטון "היפיאס רבא", סוקרטס מבקש מהיפיאס להגדיר את המונח "יופי". היפיאס משיב: "נערה יפה, זהב, ולהיות עשיר ומכובד." סוקרטס מציג להיפיאס שאלות נוספות כדי להפריך את תשובותיו אלה. ואז היפיאס כועס ואומר: "בשם זאוס, לא תשמע את תשובתי עד שתציג את הגדרתך אתה. אתה לועג לזולתך ומנסה להפריך כל מה שהוא אומר, בעוד שאתה עצמך מסרב להביע את דעתך על נושא השיחה."

היפיאס תרם להתפתחותה של הספרות היוונית, ועמד על משמעותן של מילים ועל חשיבותו של הסגנון בספרות. הוא כתב ספר על הומרוס, ומאמרים בשטח הארכאולוגיה, וליקט קטעים מן הספרות היוונית ומן הספרות הזרה, אך מכל אלה לא שרד דבר מלבד מספר רשימות. חשיבותו של היפיאס היא בכך שהוא מסמל את המעבר מגדולי הפילוסופים הסופיסטים, כמו פרוטגורס ופרודיקוס, אל מספר רב של סופיסטים שעסקו בעיקר בפולמוס ובהתנצחות מילולית.

הפילוסוף היווני פרוקלוס מייחס להיפיאס את יצירת הקוואדרטריקס. הקוואדרטריקס קרוי לעיתים "הקוואדרטריקס של היפיאס".

קישורים חיצוניים
----------------

* היפיאס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| פילוסופיה קדם-סוקרטית |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| **פילוסופיה קדם-אלאטית**: 
**האסכולה המילטית**: תאלס • אנכסימנדרוס • אנכסימנס **האסכולה הפיתגוראית**: פיתגורס • אלקמאון מקרוטון • היפאסוס • פילולאוס • ארכיטאס **אפסוס**: הרקליטוס
**האסכולה האלאטית**:קסנופנס • פרמנידס • זנון מאליאה • מליסוס **האסכולה הפלורליסטית**: אנכסגורס • ארכלאוס • אמפדוקלס
**האסכולה האטומיסטית**: לוקיפוס • דמוקריטוס **סופיזם**: פרוטגורס • גורגיאס פרודיקוס • היפיאס
פרקידס • היפון • דיוגנס מאפולוניה |

 |
| ראו גם **קטגוריה:פילוסופים קדם-סוקרטים** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299639205171
* BIBSYS: 95002237
* BNE: XX1405273
* BnF: cb10180182f (data)
* GND: 118817566
* ISNI: 0000 0000 6701 4213
* LCCN: n88070221
* NKC: xx0212341
* NLG: 45869
* NTA: 069740054
* RERO: 02-A010095547
* SUDOC: 034933115
* VIAF: 4017244
* WorldCat: viaf-4017244

 |
קבלת MMS בטלפון סלולרי
**Multimedia Messaging Service** (בראשי תיבות: **MMS**) היא טכנולוגיה להעברת הודעות הכוללות תוכן בעל מדיה עשירה ברשתות של טלפונים סלולריים. ההודעות הללו כוללות בדרך כלל תמונות, וידאו, הקלטות קול ושילוב ביניהם. ה־MMS נועד לשדרג את טכנולוגיית ה־SMS שמוגבלת להעברת הודעות טקסט קצרות.

טלפונים שתומכים ב־MMS יכולים לקבל ולשלוח הודעות שכוללות מולטימדיה מהטלפון שלהם לטלפון תומך MMS אחר או לכתובת דואר אלקטרוני. שירות זה פופולרי במיוחד בטלפונים סלולריים הכוללים מצלמה, בהם המשתמש יכול לצלם תמונה או סרט וידאו ולשלוח אותם באופן מיידי.

השירות הושק לראשונה בסוף שנת 2001 אולם החל להתרחב רק בשנת 2003. המדינה בה נעשה השימוש האינטנסיבי ביותר ב־MMS היא איטליה. ברוב המקומות בהם הושק השירות לא נקרא MMS אלא "הודעת תמונה", "SMS עם תמונה" וכו'.

הודעות MMS מועברות בעזרת רשת מנותבת מנות, כגון GPRS או רשתות דור 3. תקן ה־MMS תוקנן על ידי גופי התקינה של רשתות דור שלישי, 3GPP ו־3GPP2, אך הוא אינו דורש קיומה של רשת דור שלישי. השירות נפוץ במיוחד ברשתות GSM (כדוגמת סלקום ואורנג') אולם אומץ, בשינויים קלים, ברשתות CDMA. 

שירות ה־MMS מבוסס IP ופועל על גבי ערוצי הנתונים של הטלפון ולכן הוא פחות מוגבל בגודל הודעה משירות ה־SMS, שפועל על ערוץ הבקרה. כיום מקובל גודל מקסימלי של 360 קילו־בייט להודעה. גודל זה מספיק לתמונה או לקליפ וידאו קצר של כ־15 שניות. יש הצופים כי שירות ה־MMS, בשילוב עם טלפונים בעלי מצלמה באיכות גבוהה, יהיה חלק בלתי נפרד מהמצלמות הדיגיטליות כיוון שהמשתמשים יוכלו לשלוח את התמונות להדפסה ישירות מתוך המכשיר.

שירות MMS בישראל
----------------

בעבר היה הבדל מהותי בדרך העבודה עם הודעות MMS בחברת פלאפון, שעושה שימוש ברשת CDMA, לעומת סלקום ופרטנר, שעושות שימוש ברשת GSM. בפלאפון מרבית המכשירים נעזרים בשירות תקשורת נתונים שניתן בתשלום נוסף, ובעצם נשלח לינק לאתר ה־WAP של החברה. ברשתות סלקום ופרטנר, ההודעה מגיעה למכשיר בעזרת חיבור שאינו תמורת תשלום נוסף ונשמרת בתוך הזיכרון המובנה של המכשיר או בתוך כרטיס זיכרון הנמצא במכשיר וניתנת לצפייה מחודשת אפילו כאשר לא זמין חיבור לרשת הסלולרית.
כאמור, הבדל זה קיים רק בחלק מהמכשירים ברשת פלאפון, וכעת המכשירים החדשים תומכים ב־MMS בדרך דומה לזו שנהוגה ברשתות ה־GSM.

בזמן האחרון, חברות הסלולר בישראל עובדות על פתרונות קישוריות ביניהן כך שיהיה ניתן לשלוח הודעות MMS מרשת אחת לשנייה, הפתרון כבר הושלם ברשתות ה־GSM והוא נמצא בעיצומו בחברת פלאפון.

מספר חברות ישראליות פעילות באספקת תשתית ל־MMS. חברת קומברס היא אחת מארבע הספקיות הגדולות בעולם לשרתי MMS. חברות ישראליות אחרות מפתחות במוצרים שעוסקים בהמרת מדיה המועברת בהודעות ביניהן אדאמינד ומוביקסל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Multimedia Messaging Service** בוויקישיתוף
**לוז צ'יליאני** (שם מדעי: *Gevuina avellana*; מוכר גם בשם **אַוֶולַנוֹ**), הוא מין של עץ ירוק עד המצוי באמריקה הדרומית ונחשב כיום למין היחיד בסוגו. עץ זה הוא יליד דרום צ'ילה והעמקים הסמוכים בארגנטינה. הוא מצוי בגבהים של עד 700 מטר מעל פני הים, ותפוצתו משתרעת בין קווי הרוחב 35° ל-44° דרום. העץ התגלה בדרום אמריקה על ידי הכומר הישועי חואן איגנסיו מולינה.

הלוז הצ'יליאני מתנשא לגובה של 20 מטר, והוא פורח בין יולי לנובמבר. צבע הגזע הוא חום שמנת עם פסים חומים כהים. העלים המקושתים שלו ירוקים ובעלי קצוות משוננים, הפרחים קטנים מאוד ובצבע לבנבן, והפרי הוא אגוז אדום כהה ההופך לשחור עם הזמן. העץ יכול לגדול בצורה זקופה או מסועפת מהקרקע. השם המדעי של הסוג (*Gevuina*) מקורו במילה **גֶוֶון** משפת המפוצ'ה אשר בה כונה עץ זה.

טקסונומיה
---------

המעמד הטקסונומי של הסוג השתנה במהלך השנים. בסיווגים מסוימים נכללו בסוג כ-3 מינים: *Gevuina bleasdalei* האנדמי לאוסטרליה, *Gevuina papuana* האנדמי לגינאה החדשה, והלוז הצ'יליאני (*Gevuina avellana*). מחקרים נוספים קבעו שהמין האוסטרלי והמין הפפואני מסווגים כמינים בסוג נפרד המכונה *Bleasdalea* או בסוג *Turrillia* האנדמי לפיג'י, בעוד שהלוז הצ'יליאני נותר המין היחיד בסוגו. אף שבספר "הפלורה של אוסטרליה" המין האוסטרלי והפפואני עדיין מוכרים כשייכים לסוג *Gevuina*, זהו הסיווג היחיד כיום שעדיין מתייחס אליהם כך, ובשאר המקומות הם מוכרת כמינים בסוג *Bleasdalea*.

שימושים
-------

אגוזים של לוז צ'יליאני.
הזרעים של הלוז הצ'יליאני נאכלים חיים, מבושלים במים רותחים או קלויים. האגוזים מכילים כ-12% חלבון, 49% שמן, ו-24% פחמימות. הזרע מכיל ריכוז גבוה מאוד של שמנים בלתי רוויים ונעשה בו שימוש למטרות מגוונות בצ'ילה. הוא גם עשיר בחומרים נוגדי חימצון כגון ויטמין E ובטא-קרוטן. השמן המופק מהלוז הצ'יליאני משמש כמרכיב נפוץ בתכשירים של קרם הגנה, כמרכיב קוסמטי איכותי בגלל הלחות שלו, והוא מהווה גם מקור לחומצות שומן של אומגה 7.

פרחי הלוז הצ'יליאני משמשים כמקור צוף לדבורים, ובסיאטל בוושינגטון נצפו סנאים וציפורים האוכלים מזרעי העצים; בצ'ילה, העץ משמש כמקור מזון לפודו הדרומי. הזרעים מכילים טאנין הנמצא בשימוש בתעשיית העורות, ומהגזע מכינים ארונות וכלי נגינה מעץ. ללוז הצ'יליאני יש עמידות בטמפרטורות קרות עד למינוס 12 בהיותו בוגר, והוא גדל היטב באקלים ממוזג הקפוא למדי בחורף. הלוז הובאה לראשונה לבריטניה בשנת 1826, ומאז הופץ למספר מדינות ברחבי העולם כמו ספרד ואזור הפסיפיק נורת' וסט של ארצות הברית במערב האוקיינוס השקט ובמדינות מסוימות הוא גדל היטב כמו בקליפורניה ובניו זילנד. מרבית אגוזי הלוז הנמכרים בשווקים בדרום אמריקה נאספים בטבע, אך מפותחים גם זנים בעלי תפוקה גדולה יותר של אגוזים בצ'ילה וניו זילנד. העץ מגודל לעיתים כצמח נוי.

גלריה
-----

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוז צ'יליאני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* TPL
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

* ‏ לוז צ'יליאני באתר ISHS




1. ↑  לוז צ'יליאני באתר הרשימה האדומה של IUCN
**גן טאיניצקי** (ברוסית: **Тайницкий сад**) הוא פארק עירוני שנמצא בתוך חומות הקרמלין במוסקבה, שברוסיה. הפארק נקרא על שמו של מגדל טאיניסקאיה שבחומת הקרמלין, והוא חלק מהקרמלין שהוא אתר מורשת עולמית של אונסק"ו.

היסטוריה
--------

בתקופת האימפריה הרוסית, במקום בו ניצב כיום הגן, ניצבה כנסיית סנט קונסטנטין וסנט הלנה (כנסייה שנבנתה בשלהי המאה ה-14). כמו כן ניצב במקום אסם שהיה שייך לקתדרלת הבשורה. בשנת 1898 הוקמה על גבעה באזור הוקמה אנדרטה לצאר אלכסנדר השני. בעקבות המהפכה הרוסית ב־1917 הכנסייה נהרסה על ידי הבולשביקים כחלק מאידאולוגיית האתאיזם המדיני שלהם; והאזור הפך לגן ציבורי. החלק העליון שלו, הגובל בכיכר איבנובסקאיה, מכונה **הגן הציבורי הגדול קרמלין**. הגן היה המקום של תוכנית ה*סובוטניק* הראשונה (תוכנית העבודה בהתנדבות), בה השתתף לנין באופן רשמי.

בגן מצוי עץ אלון בשם "*קוסמוס"*, שניטע על ידי יורי גגרין ב־14 באפריל 1961, יומיים בלבד לאחר שובו מטיסת החלל ההיסטורית שלו.

בין השנים 1995–1967 הייתה בגן אנדרטה ובה פסל ישוב של לנין, שהוקמה לציון 50 שנה למהפכת אוקטובר. הפסל הוסר בשנת 1995 והוא נמצא עכשיו במוזיאון גורקי לנינסקיי.

חקירות ארכאולוגיות שבוצעו בגן בשנת 2007 חשפו את יסודות הבתים העתיקים והממצאים מימי הביניים.

במהלך ביקור ממלכתי ברוסיה בשנת 2008 התגורר מנהיג לוב מועמר קדאפי באוהל שהוקם בגן טייניצקי.

בשנת 2013 הוקם בגן מנחת מסוקים לשימושו של ולדימיר פוטין.

הגן משמש את חיילי המשמר הנשיאותי של רוסיה באימוני הכושר שלהם, וכן בגן מצוייות האורוות של המשמר הנשיאותי.

תמונות הגן
----------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

לקריאה נוספת
------------

• A. Golyeva, **The study of biogenic silica in animal dung deposits from the Moscow Kremlin, Russia**, P 2

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **גן טאיניצקי** |

* פצצות מתקופת מלחמת העולם השנייה התגלו בעבודות תחזוקה בגין טאיניצקי 2019
* תצלומי הגן

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו ב"לקריאה נוספת", במאמרו של Golyeva.
2. ↑  גן טאיניצקי משמש את המשמר הנשיאותי של רוסיה

| **הקרמלין** |
| --- |
| מבנים | ארמון הקרמלין הגדול • ארמון טרם • ארסנל הקרמלין • כנסיית הנחת הגלימה • כנסיית שנים עשר השליחים • מנזר העלייה לשמים • נשקיית הקרמלין • מגדל הפעמונים של איוואן הגדול • קתדרלת הבשורה • קתדרלת העלייה לשמים • קתדרלת המלאך מיכאל • ארמון הסנאט • ארמון הקרמלין הממלכתי • בניין הסגל הנשיאותי של רוסיה | מראה מהאווירמראה מהאוויר |
| החומה | חומת הקרמלין • מגדל ספאסקיה • מגדל טרויצקאיה • מגדל בורוביצקאיה |
| כיכרות וגנים | גן אלכסנדר • קבר החייל האלמוני • כיכר איוואנובסקיה • כיכר הקתדרלות • פעמון הצאר • תותח הצאר • גן טאיניצקי |
| אחזקה ותרבות | המנהל לענייני נשיא רוסיה • פסטיבל מגדל ספאסקאיה |
**פרס וֶבִּי** (באנגלית: **Webby Award**) הוא פרס בינלאומי שניתן על מצוינות בתחום האינטרנט. הוא ניתן מדי שנה על ידי "האקדמיה הבינלאומית למדעים ואמנות דיגיטלית", גוף שיפוט המורכב מכ-1,000 מומחים מהתעשייה וממציאים מתחום הטכנולוגיה. הפרס נחשב ל"אות הכבוד הגבוה ביותר בתחום האינטרנט", ומכונה "אוסקר של האינטרנט". הוא אחד הפרסים הוותיקים ביותר בתחום - הוא מוענק החל משנת 1996.

קטגוריות הפרסים כוללות אתרי אינטרנט, פרסום ומדיה, סרטים ווידאו אונליין, אתרים ואפליקציות למכשירים ניידים, והתחום החברתי. בכל קטגוריה נבחרים שני זוכים, אחד על ידי שופטי האקדמיה, ואחד בהצבעות של הציבור - פרסים המכונים "The Webby People’s Voice Award". כל זוכה נואם נאום קבלת פרס בן 5 מילים, דבר שהפך לסימן היכר של הטקס השנתי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרס ובי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פרס ובי (באנגלית)
* פרס ובי, ברשת החברתית פייסבוק

* פרס ובי, ברשת החברתית טוויטר

* פרס ובי, ברשת החברתית אינסטגרם

* פרס ובי, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Broadcast Spoofs, באתר ניו יורק טיימס, 2008
2. ↑  NEWS WATCH; Forget the Oscars, Here Come the Webbys, באתר ניו יורק טיימס, 1999
3. ↑  The Most Memorable 5-Word Webby Award Speeches
*Robinia pseudoacacia*
**רוביניה בת-שיטה** (**רוֹבִּינְיָה בַּת-שִׁטָּה**, שם מדעי: Robinia pseudoacacia) היא עץ נוי הגדל בישראל לאורך שדרות ובגינות.

תכונות
------

כל חלקי הצמח מכילים רעלנים מהסוג טוקסאלבומין הרוביניה (toxalbumin robin) המסוכן לאדם ולחיות משק. בנוסף, מכילים חלקי הצמח רעלן מקבוצת הגליקוזידים (Glucoside).
הרעלים הללו נהרסים בנוכחות חום, ולכן יש ארצות בהן נאכלים חלקים מסוימים מהצמח-בעיקר הפרחים, לאחר בישול או טיגון.

תפוצה
-----

מקור העץ בצפון-מזרח אמריקה ומשם הוא הובא לצפון אמריקה, אסיה ואירופה. עקב יכולת ההתפשטות שלה, במקומות מסוימים נחשבת רוביניה בת-השיטה כצמח פולשני.

רוביניה בת השיטה הגיעה לארץ ישראל בימי המנדט הבריטי ונקלטה היטב בקרקע גירנית בהרים ושגשגה אפילו במדרונות תלולים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוביניה בת-השיטה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* TPL
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* צמחיית ישראל ברשת
* צמח השדה
* Tropicos
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  רוביניה בת-השיטה באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  גדעון ביגר ונילי ליפשיץ, ‏הניסיונות לאקלום עצים אקזוטיים בארץ-ישראל בתקופת השלטון הבריטי, **קתדרה** 85, אוקטובר 1997, עמוד 138

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283264605171
* GND: 4178260-4
* LCCN: sh85014582
* NDL: 00906245
* NKC: ph330254

 |
"**כד המוזה**" הוא כינויו של כד מסוג ליקיטוס (lekythos) המיוחס לצייר המכונה "צייר אכילס" (Achilles Painter) ומתוארך למחצית המאה ה-5 לפנה"ס באטיקה, יוון. כיום הכד נמצא באוסף המוזיאון הלאומי לארכאולוגיה במינכן, גרמניה.

הכד מתאר שתי דמויות. האחת היא דמות המתוארת ישובה על סלע ומנגנת בקיתרה (kithara), כלי מיתר דמוי נבל קטן. הסביבה מסומלת באמצעות קו מצויר, המתאר נוף ובאמצעות טקסט המזהה את המקום כ"הר הליקון". לרגליה מופיעה ציפור, שעל פי זיהוי איקונוגרפי ייתכן והוא זמיר. מול דמות זו ניצבת דמות נשית נוספת. היא לבושה בהימטיון אדום וכבד. בין שתי הדמויות מופיע הטקסט ביוונית: יפה הוא אקסיופייתס בן אלקימכוס" ( Axiopeithes kalos Alkimachouׂ).

מחקר תולדות האמנות זיהה את הדמות המנגנת כמוזה. היו שהציעו את קליאו או את אראטו. סברה אחרת מזהה אותה כקאליופה, אימו של אורפאוס. הניסיון לזהות את הדמות הנשית השנייה הוא קשה יותר. נטייה מחקרית מצטברת מנסה לזהות דמות זו כסאפפו, המשוררת הידועה. הזיהוי נשען הן על המסורת האיקונוגרפית המתארת את סאפפו לצד מוזה, ומתוך השוואה לתיאורים אחרים שלה. יחד עם זאת אין שום ודאות בזיהוי זה. מיכאל אבי יונה טוען כי הדימוי של האישה המנגנת מצביע על שינוי בייצוגן של נשים בתקופה הזו כדמויות עצמאיות.

הנגינה בקירתה ובכלי מיתר נתפשה בתרבות היוונית כביטוי לבהירות ולשאיפה להרמוניה אפולונית. חלק מן החוקרים מצאו קשר בין מוטיב הנגינה לבין הופעתו על גבי כד אבל כניסיון לחבר את החיים והמוות על ידי המוזיקה. טילמן זיבאס (seebass) אף טען כי יחס זה מבוטא גם בשימוש ברקע הלבן הריק, אשר מהווה "צירוף של מוזיקה ודממה" המקבילים "למרחב מלא ולמרחב הריק, לחיים ולמוות"

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כד המוזה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  לנושא זה ראו: דובב, לאה, "**שישה מבטים על ציור-מוזיקה**", מוסד ביאליק, ירושלים, 2003, עמ' 59-62.
2. ↑  אבי יונה, מיכאל, "**תולדות האמנות הקלאסית**", מוסד ביאליק, ירושלים, 2004, עמ' 138
3. ↑  ראו: דובב, לאה, "**שישה מבטים על ציור-מוזיקה**", מוסד ביאליק, ירושלים, 2003, עמ' 58-59.
**ועדת רנדל** (באנגלית: **Rendel Commission**), או בשמה המלא **הוועדה להתפתחות החוקתית של סינגפור** (באנגלית: **The Commission on the Constitutional Development of Singapore**) היא ועדה בראשותו של הדיפלומט הבריטי בדימוס סר ג'ורג' ויליאם רנדל, אשר נוצרה בשנת 1953 על מנת לשים קץ למשטר החירום ששרר בסינגפור במשך 12 שנה ולהציע רפורמה פוליטית-מינהלית במושבה הבריטית.

חברי הוועדה היו בני הקבוצות המרכיבות את אוכלוסיית סינגפור: סינים, מלזים, הודים, ואירופאים, כמו כן הפרקליט הכללי וראש מועצת העיר סינגפור.

הדו"ח שהוצג על ידי הוועדה המליץ על הקמתן של ממשלה מרכזית של המושבה, נפרדת ממועצת העיר סינגפור, ושל אספה מחוקקת חד-ביתית שתכלול 25 חברים נבחרים, 3 חברים מתוקף התפקיד ו-34 חברים ממונים. כמן כן המליצה הוועדה על הרחבת זכות ההצבעה.

בעקבות אישור המלצות הוועדה על ידי הממשלה הבריטית, התקיימו באפריל 1955 בסינגפור בחירות פרלמנטריות שהביאו להקמת הממשלה בראשותו של דייוויד שאול מרשל, ראש הממשלה הראשון.

לקריאה נוספת
------------

* Corfield, Justin. **Historical Dictionary of Singapore**. Scarecrow Press, 2010. מסת"ב 0810873877
כדור בדולח
"כדור הבדולח", ציור מעשה ידי ג'ון ויליאם ווטרהאוס.
**כדור בדולח** הוא כדור עשוי בדולח או זכוכית, המשמש בתרבויות מסוימות, על פי אמונתן, ככלי לניבוי עתידות.

שימוש
-----

משתמשים המאמינים ביכולות מתקן זה, צופים בכדור הבדולח, או בגוף מים דומה (המכונה "בריכת ניבוי"), ומפרשים את ההשתקפויות או הדמויות המופיעים בכדור על מנת לחזות את העתיד. אחרים מאמינים כי צפייה ממושכת בכדור הבדולח מכניסה אותם לטראנס או מצב מעין היפנוטי המאפשר להם לחזות את העתיד (וזאת מבלי לראות דמויות או השתקפויות בכדור עצמו).

כמו כן קוסמים ואמני להטוטים משתמשים לעיתים בכדורי בדולח כחלק מהמופע שלהם.

אזכורים תרבותיים
----------------

בסרט הקולנוע "המבוך" של ג'ים הנסון, מהווה כדור הבדולח אלמנט משמעותי בסרט, כאשר הדמויות נכנסות לתוך כדורי הבדולח, ומלך הגובלינים (המגולם על ידי דייוויד בואי) מלהטט בכדורי הבדולח.

בספר "הארי פוטר ומסדר עוף החול" כדור הבדולח מסמל את הנבואה המהווה בסיס לסדרת הספרים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **בדלח** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **כדור בדלח** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **כדורי בדולח** |

* אנדרו לאנג, שימוש בכדורי בדולח, באתר psychanalyse-paris (באנגלית)

ליהטוט כדורי בדולח
**שֶׁמֶר** היה אדוני הר שומרון. הוא מכר את ההר לעמרי, מלך ממלכת ישראל, במחיר שתי כיכרות כסף (מספר שמות עולה כי סכום זה שווה לכ-66 ק"ג של כסף). עמרי כונן במקום את עיר בירתו, שומרון, שנותרה כבירת ממלכת ישראל במשך יותר ממאה וחמישים שנה, עד לחורבן הממלכה; יישוב במקום התקיים עד לימי הורדוס.

פרשנויות
--------

עורכי פירוש "דעת מקרא" משערים כי שמר היה ממשפחת השמרוני שבשבט יששכר. 

בתרגום יונתן לספר מלכים נאמר כי עיר או מקום יישוב כבר שכן בהר קודם לקניית ההר בידי עמרי, והמשפט "וַיִּבֶן [=עמרי] אֶת הָהָר, וַיִּקְרָא אֶת שֵׁם הָעִיר אֲשֶׁר בָּנָה עַל שֶׁם שֶׁמֶר אֲדֹנֵי הָהָר שֹׁמְרוֹן" מתייחס לחיזוק וביצור של ההר שנעשה בידי עמרי, שהפך את המקום לעיר חזקה וקראה בשם "שומרון" על שם בעליה המקוריים (או שהכוונה היא שהותיר את שמה, "שומרון", שהיה לה כבר לפני כן), אולם אין הכוונה שעמרי בנאה מן היסוד. בדרכים אלו פירשו גם רד"ק ורלב"ג בפירושיהם לספר מלכים. 

יש המוסיפים ומבארים כי שמר התנה עם עמרי שבתמורה להוזלת מחיר העיר יקרא את שם העיר על שמו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  13 שנה לפני מכירת שומרון, כי לאדם שגילו פחות מ-13 לא יכול להיות רכוש.
2. 1 2 3  ספר מלכים א', פרק ט"ז, פסוקים כ"ג–כ"ד.
3. ↑  **דעת מקרא**, מלכים א', ט"ז כ"ד.
4. ↑  **אגרא דפרקא**, עמ' רי"ב, ד"ה "והנה יש".
**צעד בעליזות** (באנגלית: Step Lively; בהקרנתו הראשונה בארץ נקרא **בשירה ובמחול**) הוא סרטו של השחקן והזמר האמריקני פרנק סינטרה. הסרט נחשב לסרטו השני של סינטרה והוא יצא לאקרנים בשנת 1944. הסרט הוא קומדיה מוזיקלית המבוססת על המחזמר "שירות חדרים", שהופיע על במות תיאטרון ברודוויי בסוף שנות ה-30. הסרט היה מועמד לפרס האוסקר בעבור עיצוב תלבושות.

עלילה
-----

מפיק תיאטרון (ג'ורג' מרפי), מגיע בלילה לבית המלון בו שוהים השחקנים והצוות. ומנסה בכל כוחו להחזיק את ההפקה לבל תתפרק, למרות קשיים רבים בתחום הכספי. מנהל המלון מאיים להשליך את מילר וצוות השחקנים מבית המלון, עקב מחסור בכסף. מילר מהיר הדיבור, לא מפסיק לאלתר עיכובים וכך מונע ממנהל המשמרת במלון מלהשליכם אל הרחוב. כל זאת בעודו מנסה להשיג מימון בסך 50.000 דולר מתומך עשיר. בינתיים גלן דייוויס (פרנק סינטרה), הכותב והיוצר של המחזה של מילר, מופיע במלון כדי לבדוק איך העניינים מתקדמים. לא חולף זמן רב ודייוויס נסחף על ידי תוכניתו הנואשת של מילר להישאר במלון, וזאת למרות ניסיונותיו הבלתי פוסקים של מנהל משמרת וואגנר להשליכם. לכוד בין כל הצדדים הנוגעים בדבר, מנהל המלון גריבל (וולטר סליזק), התומך העשיר ג'ינקינס (יוג'ין פאלטה), אהובתו של דייוויס מיס אבולי (אן ג'פריס) והשחקנית המובילה במחזה כריסטין (גלוריה דה האבן). בסופו של דבר מה שיכול לפתור את התסבוכת היא יכולת השירה של דייוויס. זאת אם יוכל להתגבר על דלקת גרון הנובעת מפחד במה של דייוויס.

צוות שחקנים
-----------

* פרנק סינטרה - גלן ראסל
* ג'ורג' מרפי - גורדון מילר
* אדולף מנג'ו - וואגנר (מנהל המשמרת)
* גלוריה דה האבן - כריסטין מרלו
* וולטר סליזק - ג'ו גריבל
* יוג'ין פלאטה - סיימון ג'נקינס

קישורים חיצוניים
----------------

* "צעד בעליזות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "צעד בעליזות", באתר AllMovie (באנגלית)
* "צעד בעליזות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "צעד בעליזות", באתר אידיבי
* "צעד בעליזות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
מירב דורי ומאמן הנבחרת אלי רבי
**מירב דורי** (נולדה ב-25 במאי 1986) היא כדורסלנית עבר ודוגמנית ישראלית אשר שיחקה במשך 14 שנה בעמדת הסמול פורוורד בקבוצות רבות בליגת העל וביניהן מכבי בנות אשדוד וא.ס רמת השרון (בהן שימשה כקפטנית הקבוצה) ובכל נבחרות ישראל.

ביוגרפיה
--------

דורי נולדה לכדורסלן העבר גיורא דורי, וגדלה בקיבוץ כפר גלעדי.

בגיל 15 עברה לרמת גן על מנת להגשים את החלום להיות שחקנית כדורסל מקצוענית. למדה בתיכון בליך.

### בליגת העל

דורי שיחקה בקבוצות מכבי רמת חן, בני יהודה ובקבוצת הפועל תל אביב עימה זכתה גם באליפות הליגה לשנת 2006. בשנת 2007 חתמה בקבוצת אלקטרה רמת השרון, עימה זכתה באליפויות הליגה בשנים 2009 ו-2010.

ביולי 2011 חתמה דורי בקבוצת מכבי בנות אשדוד, עימה זכתה בדאבל (גם בגביע המדינה וגם באליפות הליגה) לשנת 2012 ובגביע נוסף בשנת 2013.

בשנת 2014 חזרה לרמת השרון ולאחריה בשנת 2015 חזרה לשחק בקבוצה בה גדלה, לסגירת מעגל, מכבי רמת חן. לקראת סוף העונה בסדרת הפלייאוף היא נפצעה במהלך משחק, קרעה את הרצועה הצולבת בברך וסיימה את העונה. פציעה זו למעשה סיימה לה את הקריירה ומאז לא חזרה לשחק כדורסל עד לפרישתה הרשמית מן המשחק בשנת 2017.

סך הכל שיחקה 14 עונות בליגת העל בהן זכתה ב-4 אליפויות מדינה ו-3 גביעי מדינה.

### נבחרת ישראל

דורי שיחקה בנבחרת הנערות של ישראל (שימשה כקפטנית הקבוצה) והובילה את הנבחרת להישגים ולניצחונות על נבחרות מובילות כגון רוסיה, ספרד, צ'כיה, הונגריה ועוד. כמו כן, שיחקה בנבחרת העתודה של ישראל וזכתה עימה באליפות אירופה דרג ב' לשנת 2005. משנת 2006 היא שיחקה גם בנבחרת ישראל הבוגרת, עימה עלתה 3 פעמים רצוף לאליפות אירופה.

סך הכל שיחקה דורי 14 שנה בנבחרות ישראל.

### חיים אישיים

בשנת 2012 סיימה דורי בהצטיינות תואר ראשון במנהל עסקים עם התמחות במימון במרכז הבינתחומי הרצליה. בשנת 2017 סיימה תואר שני במנהל עסקים עם התמחות בשיווק ואסטרטגיה במסלול האקדמי המכללה למנהל.

כיום, דורי מנהלת שיווק ומכירות בחברת 'שחקן אמיתי', העוסקת בענף הכדורסל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מירב דורי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל באתר אלקטרה רמת השרון
* אתר למנויים בלבד אריה ליבנת, ההצלחות של מירב דורי הגיעו מוקדם, אך כך גם הסוף, באתר הארץ, 13 באפריל 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  עינת הירש, ‏דורי תלתה את הנעליים: "כדורסל היה מרכז חיי", באתר ערוץ הספורט, ‏12 באפריל 2017
**אז'ן דיקר** (בגרמנית: **Eugen Dücker**‏; 29 בינואר / 10 בפברואר 1841 – 6 בדצמבר 1916) היה צייר גרמני-רוסי מבית הספר לציור בדיסלדורף.

ביוגרפיה
--------

אז'ן דיקר היה בנם של הנגר אדוארד דיקר (1813–1886) ואשתו אמאלי, לבית פישר (1810–1880). אחותו ותלמידתו הייתה הציירת מאריה דיקר. הם הגיעו ממשפחה גרמנית-בלטית מאזור הים הבלטי.

הוא קיבל שיעורי רישום ראשונים מהשרטט והליטוגרף פרידריך סיגיסמונד שטרן (Friedrich Sigismund Stern) .

בין השנים 1858–1862 הוא למד באקדמיה בסנט פטרסבורג, שם למד לראשונה פיסול אצל דייוויד ינסן (1816–1902) ואז פנה לציור נוף.

הוא סייר באירופה במענק נסיעות של שש שנים. הוא נסע לקרלסרוהה, שם לקח שיעורים מקרל פרידריך לסינג ולמינכן. בשנת 1864 התיישב בדיסלדורף ובשנת 1872 הוא החליף את אוסולד אשנבאך כמורה לציור נוף באקדמיה לאמנות בדיסלדורף ונשאר שם במשך 44 שנים.

ב־14 באפריל 1874 הוא נישא לרגינה שנאלוך בדיסלדורף. ב־1879/80 שהה במושבת הציירים בהסן. 

בנסיעות לימודיות הוא ביקר בהולנד, בלגיה, צרפת ואיטליה.

לציוריו דיקר העדיף את הנוף הצפוני של גרמניה, במיוחד את הים הצפוני והבלטי. שם שהה לעיתים קרובות עם חברו קרל אירמר והתלמידים בכיתת הציור שלו. מרבית תמונותיו מראות את הים מהחוף. בשל ריבוי הסטודנטים שהלכו בעקבותיו בתפיסת האמנות הנטורליסטית שלו, דיקר נחשב למייסד "סגנון דיקר" בציור הנוף של דיסלדורף. 

דיקר היה חבר באקדמיות לאמנות בסנט פטרסבורג, ברלין, סטוקהולם ואגודות צבעי המים בסנט פטרסבורג, וינה ובריסל, וכן היה חבר באיגוד אמני דיסלדורף, אגודת האמנים של דיסלדורף מלכסטן ומועדון התחריט של דיסלדורף.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אז'ן דיקר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kulturportal West Ost | Dücker, Eugen, kulturportal-west-ost.eu
2. ↑  Digitale Sammlungen / (1890) ... für das... [602 / Suche Eduard Schoenfeld [602-611]], digital.ub.uni-duesseldorf.de, ‏1890 (בגרמנית)
3. ↑  Bettina Baumgärtel: Die „Dücker-Linie". In: Bettina Baumgärtel (Hrsg.): Die Düsseldorfer Malerschule und ihre internationale Ausstrahlung 1819–1918. Michael Imhof Verlag, Petersberg 2011, מסת"ב 978-3-86568-702-9, Band 2, S. 463 ff.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 116235063
* ISNI: 0000 0000 6678 2480
* RKD: 24584
* ULAN: 500000485
* VIAF: 64753015
* WorldCat: viaf-64753015

 |
**דּוֹקְרָנִית אֲדֻמָּה** (שם מדעי: *Mycteroperca rubra*), או בשמו העממי **לוקוס אירדי**, הוא מין דג גרמי טורף מסוג דוקרנית, החי בים התיכון ובמזרח האוקיינוס האטלנטי. דג זה נמנה עם מיני תת-משפחת הדקרים הידועים בבשרם המשובח וכדגי מאכל נחשקים.

ראשו גדול ומאורך, כאופייני לדגי הדקר הלסת התחתונה ארוכה יותר מהעליונה, גופו חסון ועגלגל. צבעו חום-אדום, גחונו בהיר יותר. לעיתים יש כתמים בהירים על הגוף. תפוצתו באוקיינוס האטלנטי לאורך חופי מערב אפריקה מאנגולה ועד מרוקו, בחופי אירופה בספרד ופורטוגל, ורוב הים התיכון.

דגי דוקרנית אדומה נוהגים לשהות קרוב לקרקעית, סלעית או חולית, מעומק 15 ועד 200 מטר, כאשר הצעירים יותר נמצאים בעומק רדוד יותר מהבוגרים, שם יש זרמי מים חזקים יותר הרוויים יותר בחמצן ומזון. דג זה טורף דגים קטנים ממנו ורכיכות מסוג סילוניות כגון תמנונים ודיונונים. דוקרנית אדומה מתחילה ברבייה בסוף האביב בים התיכון. כרוב דגי הדקר, דוקרנית אדומה מחליפה את מינה מנקבה לזכר בגיל מאוחר יותר בתהליך הנקרא דיכוגמיה. בגרות מינית תחל באורך 27 עד 32 ס"מ כנקבה והשינוי לזכר יתרחש באורך 53 ס"מ ומעלה. הוא מגיע לאורך ממוצע של 80 ס"מ ויכול להגיע לאורך 144 ס"מ ולמשקל 49 ק"ג.

הדג אינו נלכד לעיתים תכופות על ידי דייגים בשל העובדה כי מטבעה אוכלוסיית הדג מפוזרת על פני שטחים גדולים ובעומקים שונים. 

דוקרנית אדומה שנלכדה בעזרת פתיון דמוי דג

ראו גם
------

* דוקרנית שחורה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוקרנית אדומה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* דוקרנית אדומה באתר הרשימה האדומה של IUCN
* אקולוגיה משווה של דגי דקר בבית הגידול הסלעי הרדוד בחוף הים התיכוני בישראל. מאת אנדרי אהרונוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוקרנית אדומה באתר הרשימה האדומה של IUCN
**טָא' אָלִי** (**Ta' Qali**) הוא כפר ואזור פתוח בשטחה של עיריית אטארד (אנ'), כקילומטר צפונית-מזרחית לעיר מדינה, במרכזו של האי מלטה.

היסטוריה
--------

זמן קצר לפני מלחמת העולם השנייה הוכשר בטא' אלי מנחת דשא אזרחי, אשר ניצל את קרקעיתו של אגם שיבש. ב-30 באוקטובר 1940 הוחלט על הצבת טייסת של חיל האוויר המלכותי במנחת, וזה החל לשמש כשדה צבאי ב-8 בנובמבר באותה שנה. המקום ספג הפצצות כבדות מצד מטוסי מדינות הציר. לאחר המלחמה החלה הסבתו של טא' אלי לאזור נופש וספורט, תוך ניצול האנגרים והמבנים הישנים של השדה. תחילה נערכו על המסלול מרוצי מכוניות, אך אלה הופסקו מאוחר יותר והועברו לשדה הנטוש בחאל פאר שבדרום-מזרחו של האי.

מדרום למסלול הטיסה שוכן היום קומפלקס של מתקני ספורט הכולל את האצטדיון הלאומי טא' אלי ומגרש כדורגל נוסף, וממזרח לו הוקם "הפארק הלאומי טא' אלי" - מתחם גנים קטן באורך של כחצי קילומטר, ובו אמפיתיאטרון המשמש להופעות רוק ופופ. האצטדיון נפתח רשמית ב-14 בדצמבר 1980 והוא מכיל 17,797 מושבים. הוא נבנה במקום בסיס תעופה לשעבר של חיל האוויר המלכותי, לא רחוק מהעיר ההיסטורית מדינה. בשנת 2002 הוקם מבנה ראשי חדש, בו נמצאים גם משרדי ההתאחדות לכדורגל במלטה. מצפון למסלול שוכנים שלושת המבנים הגדולים של השוק הסיטונאי של מלטה המכונה "פיטקלייה" (Pitkalija). עוד שוכנים במקום מועדון דגמי מטוסים העושה שימוש בשרידי המסלול, המוזיאון האווירי של מלטה (Malta aviation museum, Muzew Malti ta' l-Avjazzjoni) שהוקם ב-1 בנובמבר 1994 בשלושה מהאנגרים של השדה הישן, ובתי מלאכה לאומנים (Qali Crafts Village).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טא' אלי** בוויקישיתוף
* אתר המוזיאון האווירי של מלטה
* המוזיאון האווירי של מלטה באתר לשכת התיירות הרשמית
* הפארק הלאומי טא' אלי באתר לשכת התיירות של מלטה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ta’ Qali National Stadium, www.stadiumguide.com
**אברוקה** (באסטונית: **Abruka**) אי במפרץ ריגה, מדרום לאי סארמאה הכלול באסטוניה. אברוקה כלולה בתת-המחוז קארמה שבמחוז סארה.

היסטוריה
--------

תעודות ראשוניות על התיישבות אנושית באי החלו בימי-הביניים, כשבישוף מקומי הקים שם אחוזה להכלאת סוסים. אנשים התקבעו באי החל במאה ה-18. 

בשנת 1878 הוקם באי "פארק איילים", כש-13 איילים הובאו מאיים סמוכים. האיילים התרבו וכיום הם מסתובבים חופשי באי. 

בשנת 1931 הוקם באי מגדלור בגובה של 36 מטר.

בשנת 1960 הוקם באי מרכז קהילתי, אך כשהסתיים העשור החלו להשתמש בו כמוזיאון.

בשנת 1994 הוצבה בבית-הקברות המקומי אנדרטה לזכר 852 אנשים שנהרגו בטביעת אונייה.

גאוגרפיה
--------

שטח האי אברוקה הוא 8 קמ"ר בלבד, ובין סארמאה ואברוקה מפריד 6 ק"מ של ים. אוכלוסייתו מונה כמה עשרות בני אדם. שלושה איונים מקיפים את האי: ואהאסה, קאסלאיד ולינוסיטמאה (כשפירוש שמו של האחרון "ארץ צואת הציפורים").

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אברוקה** בוויקישיתוף
* הסבר מפורט על האקלים באי אברוקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 306372428
* WorldCat (עם VIAF): 306372428

 |
**פרזיה** (שם מדעי: *Freesia*) הוא סוג במשפחת האירוסיים בו 14 עד 16 מינים. הפרזיה הוא צמח נוי רב שנתי רב צבעים, בעל ריח בושם חזק ובעל פקעת ומוצאו באפריקה ובעיקר בדרום אפריקה.

גובה גבעול הצמח מגיע ל-30 סנטימטרים וכולל הפרח הוא מגיע ל-40 סנטימטרים. לכל פקעת שני גבעולים וקצה עליון דמוי שיבולת ממנו יוצאת הפריחה. בכל פקעת 10 עד 15 פרחים במגוון צבעים כמו צהוב, כתום, אדום, סגול, ורוד ולבן. הפריחה בסוף החורף ובאביב ממרץ עד מאי והיא נמשכת כ4–5 שבועות. בסוף האביב העלים מתייבשים. חלק מהפקעות שורדות את הקיץ ומצמיחות עלים ופרחים בעונה הבאה.

לקריאה נוספת
------------

* Goldblatt, P. (1982). **Systematics of Freesia Klatt (Iridaceae)**. J. South African Bot. 48:39-93

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרזיה** בוויקישיתוף
* פרזיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* פרזיה אלבה, באנגלית (אורכב 21.06.2006 בארכיון Wayback Machine)
* פרזיה, באתר ישראפלנט

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 00577633

 |
**אבריטניה** (ביוונית: **Ευρυτανία**) הוא חבל ארץ הררי ביוון התיכונה, המהווה יחידה אזורית של מחוז מרכז יוון. בירת החבל והעיר הגדולה בה היא קרפניסי, שאוכלוסייתה מונה כ־8,000 נפש, מתוך האוכלוסייה הכללית של החבל המונה כ־20,000 איש בלבד.

גאוגרפיה
--------

אבריטניה שוכנת בחלקו הדרומי של רכס הפינדוס. האזור עבר תלאות גאולוגיות רבות ובמקום נפוץ למצוא היפוכי שכבות ושכבות סלע זקורות. עקב כך, אבריטניה מתאפיינת במצוקים תלולים, נהרות גועשים היוצרים קניונים מפותלים ונקיקים נסתרים שבתוכם נובעים מעיינות זכים.

צמחיית האזור מתאפיינת בצמחייה כרקוצית בחגורה האלפינית מעל לגובה של 1700 מ', ארזים, אשוחים, ערערים ומחטניים בני־שיח בחגורה הנמוכה יותר (900–1700 מ') וצמחייה מעורבת של רחבי עלים נשירים וירוקי עד בחגורות הנמוכות יותר.

למרות האקלים והגובה, עקב הטופוגרפיה הדרמטית, ניתן למצוא במרחק אווירי קטן יחסית אשוחים חובבי גובה וקור לצד דלבים אשר חובבים חום ולחות ושורשיהם במימי הנהרות.

היסטוריה
--------

בזמן מלחמת העולם השנייה ומלחמת האזרחים היוונית, שימש האזור מחסה ומסתור לארגונים לוחמים. הגרמנים התמודדו עם הלוחמים על ידי הרג שיטתי של שכבת גיל גברית באזור. מלחמת האזרחים תרמה את חלקה, העיור הוסיף את השפעתו וכך נוצר מצב של דילול אוכלוסייה משמעותי ומחסור חמור בגברים בני 40–60.

בסוף שנות התשעים של המאה ה־20 החלה חזרה של תושבי הערים אל הכפרים. החזרה מתאפיינת בעיקרה בשיקום בתי הילדות והפיכתם ל"צימרים" משפחתיים. תנופת החזרה עוררה תנופת תיירות, וכפרים רבים חזרו להיות מוקד משיכה לצעירים, בעיקר בימות הקיץ בהם השהייה באזורים הנמוכים של יוון חמה ומעיקה.

אתרים מרכזיים
-------------

* מנזר פרוסוס המבודד הבנוי על מדף סלע תלול. לפי האמונה בכנסיית המנזר שמור איקונין הבתולה הקדושה, שעל־פי האמונה העממית אוצר בתוכו כוחות ריפוי ומהווה מקום עלייה לרגל לחולים רבים מרחבי יוון. האיקונין קדוש בעיקר לנשים הרות ובעלי ילדים קטנים.
* מוורי ספליה (המערה השחורה), מערה קטנה אשר שימשה מקום מסתור לפרטיזנים בזמן מלחמת העולם השנייה.
* אתר הסקי של טימפריסטוס (Tymfristos), המתנשא לגובה 2315 מטר ומהווה חלק מרכס הפינדוס.
* אגם קרימסטון - אגם מלאכותי גדול בעל "זרועות תמנון" המנקז אליו 5 נהרות שונים. המים בעלי צבע תכלת בהיר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אבריטניה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אבריטניה
* ראובן וייס, אבריטניה הגדולה: טיול שטח ביוון, באתר ynet, 23 במרץ 2015
**מרים אליזבת רודריגס מרטינס** (בספרדית: **Miriam Elizabeth Rodríguez Martínez**‏ ; 5 בפברואר 1960 - 10 במאי 2017) הייתה פעילת זכויות אדם מקסיקנית. היא הפכה לאחת מרבות מהורים לילדים נעלמים במקסיקו, לאחר שבתה נחטפה ונרצחה. מרים נהרגה על ידי חמושים שפרצו לביתה ב-10 במאי 2017.

ביוגרפיה
--------

מרים אליזבת רודריגס מרטינס נולדה ב-5 בפברואר 1960 בסן פרננדו (אנ') במדינת טמאוליפס במקסיקו. בתה, קארן אלחנדרה סלינס רודריגס, נחטפה ונרצחה בשנת 2012 על ידי חברי הקרטל של הפשע המאורגן. שרידיה התגלו בסופו של דבר בשנת 2014. רודריגס רדפה במשך שנים אחר רוצחי בתה. חלק מהגברים שנעצרו לחקירה בחשד לרצח בתה ברחו מהכלא לאחר מעצרם. במשך שלוש שנים תפסה כמעט את כל חברי הצוות החיים בכנופיה וסייעה בלכידתם של עשרה מהם. לצד מציאת בתה, היא עשתה מאמצים לעזור להורים אחרים שילדיהם נעלמו, והקימה את ארגון קולקטיבו דה דסאפרסידוס (ארגון הקולקטיב של הנעלמים).

רודריגס נרצחה ב-10 במאי 2017, כמה שבועות לאחר שלכדה את אחד מהאנשים האחרונים של חבורת רוצחי בתה. ביום זה מקסיקו חוגגת את יום המשפחה. היא נורתה 12 פעמים על ידי חמושים שפרצו לביתה, ומתה בדרך לבית החולים. בהפגנה גדולה שהתארגנה במהירות, ביום בו היא נרצחה, קראו המפגינים לממשלות מקסיקו וארצות הברית לדאוג לשלומם של מגיני זכויות האדם..

קישורים חיצוניים
----------------

* איריס שגריר, "מה היו בעצם מסעות הצלב?", הבלוג של הסדנה להיסטוריה חברתית, הארץ, 23.7.2017
* אתר למנויים בלבד עזאם אחמד, ניו יורק טיימס, היא רדפה את האנשים שחטפו ורצחו את בתה. היא הגיעה אליהם בזה אחר זה, באתר הארץ, 7 בינואר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  Juárez, Carlos Manuel (11 במאי 2020). "Tres años sin justicia en el asesinato de Miriam, la madre activista". *A dónde van los desaparecidos*. נבדק ב-18 בדצמבר 2020. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. 1 2  Villegas, Paulina (12 במאי 2017). "Gunmen Kill Mexican Activist for Parents of Missing Children". *The New York Times* (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-03-08. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Obituary: Miriam Rodríguez Martínez died on May 10th". *The Economist*. 20 במאי 2017. ISSN 0013-0613. נבדק ב-13 בדצמבר 2020. `{{cite news}}`:  (עזרה)
4. ↑  אתר למנויים בלבד עזאם אחמד, ניו יורק טיימס, היא רדפה את האנשים שחטפו ורצחו את בתה. היא הגיעה אליהם בזה אחר זה, באתר הארץ, 7 בינואר 2021
5. ↑  Agren, David (12 במאי 2017). "Mexican woman who uncovered cartel murder of daughter shot dead". *The Guardian*. נבדק ב-9 במרץ 2020. `{{cite news}}`:  (עזרה)
6. ↑  "Justice for Miriam Rodriguez" (באנגלית). נבדק ב-9 במרץ 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מרים רודריגס מרטינס"**.
לוגו הטלנוער מתקופת "איך להרוס שעה"
**טלנוער** (או בשמו הרשמי **טEלEנוער**) היה גוף התנדבותי של בני נוער שהפיק תוכניות טלוויזיה בין 1992 לתחילת שנות ה-2000.

הקבוצה הוקמה ב-1991 על ידי בני רדום, בתמיכת עיריית תל אביב, ופעלה ממרכז ביכורי העיתים בתל אביב. ייחודה של הקבוצה היה שכל שלבי הפקת התוכנית - כתיבה, הפקה, בימוי, צילום, עריכה לשידור וכו' - אוישו על ידי בני נוער בגילאי 14-18. את הקבוצה ליוו מספר מצומצם של "רכזים" מבוגרים אשר פיקחו על הפעילות, קישרו בין הצוות לגופים המפעילים (עיריית תל אביב והחברה למתנ"סים), וסיפקו תמיכה טכנית. ברוב שנות הפעילות הקבוצה הורכבה מ-20 עד 40 חברים ו-2-4 רכזים. בין הרכזים: אילן ברנט, עומר לקנר ורן קוצר.

חלק ניכר מחברי הקבוצה שירתו ביחידות תקשורת בצה"ל, ביניהן יחידת ההסרטה של דובר צה"ל, שה"ד, גלי צה"ל, והתקדמו לקריירה בתחום השידור והטלוויזיה בישראל, ביניהם רן לוי, אביב הוד, שחר אבירי, בן ברנר, עודד שרון, ירון שילון, גולן יוכפז, איתי פיליבה, סנדי ריישר, אילי בר (שדרן גלי צה"ל) ואבי משולם (עורך מעריב לשעבר וכיום עורך ראשי של ידיעות אחרונות וYNET).

לוגו התוכנית "עומס יתר" והטלנוער
לוגו התוכנית "הצתה מאוחרת" והטלנוער
הטלנוער הפיק שלוש תוכניות במהלך קיומו: "איך להרוס שעה", "עומס יתר", ו"הצתה מאוחרת". רוב התוכניות היו בפורמט מגזין, עם כתבות שטח, אורחים באולפן ומערכונים. התוכניות עסקו בכל נושא שרלוונטי או מעניין בני נוער. התכנים לתוכניות נקבעו על ידי חברי צוות הטלנוער, ללא הכוונה או צנזורה חיצונית (למעט מקרים נדירים). רוב התוכניות שודרו מדי שבועיים בערוץ הקהילתי בכבלים. "איך להרוס שעה" שודרה במשך תקופה מסוימת גם בערוץ 6 בחברת הכבלים תבל ("ערוץ הילדים"). לאחר עונת שידור, חזרה התוכנית לערוץ הקהילתי. השידור היה מוגבל תחילה לאזור הזיכיון של תבל (תל אביב והמרכז), אך בהמשך התוכניות שודרו גם בחברות ערוצי זהב ומת"ב בכל הארץ.

בתוכניות הטלנוער התארחו אורחים מפורסמים רבים, כגון צביקה פיק, עדי טלמור, עמנואל הלפרין, ענת וקסמן, רוני ידידיה, טל ברמן, וניסים גרמה.

קישורים חיצוניים
----------------

* תוכניות טלנוער ב-Vimeo (בעיקר "איך להרוס שעה")
* תוכניות טלנוער ב-YouTube (בעיקר "הצתה מאוחרת")
* קישור לתוכנית איך להרוס שעה בIMDb

הערות שוליים
------------

1. ↑  הערוץ הקהילתי - תבל ועיריית תל אביב, חדשות, 6 במאי 1992
**הכל טום** היא תוכנית אירוח בהנחיית טום באום, שהחלה את שידורה ב-2 באוגוסט 2015 בערוץ הילדים.
העונה השנייה ששודרה החל מ-3 ביולי 2016. העונה השלישית ששודרה החל מ-2 ביולי 2017.

מקור התוכנית
------------

התוכנית מבוססת על התוכנית "הבנים והבנות". מדי פרק טום באום אירח שני מתמודדים מהתוכנית "הבנים והבנות" (בן ובת). טום ראיין את המתמודדים ושאל אותם שאלות על הפרק של הבנים והבנות ששודר באותו יום. הפרקים של הבנים והבנות שודרו בסמוך לתוכנית, כך שהתוכנית הייתה המשך וסיכום לפרק ששודר. התוכנית ממשיכה גם אחרי סיום העונה של הבנים והבנות. במקום מתמודדים טום מארח סלבריטאים ולפעמים גם אחים.

פינות קבועות בתוכנית
--------------------

בתחילת כל פרק יש קטע קצר שבו מצולם טום באום כשהוא מדבר כל פעם על נושא אחר.
אחרי קטע זה יש פינה מתחלפת: לפעמים טום מציג סרטונים מהאינטרנט שהוא אהב (בעיקר סרטונים מצחיקים).
לפעמים טום מגיש במקום זה את הפינה משטרת האינסטגרם שבה מבקר תמונות של משתמשי אינסטגרם שהם עוקבים שלו.
אחרי זה, הוא מארח כל פעם סלבריטאי ומראיין אותו.
היו מספר מקרים שבהם טום אירח אחים במקום סלבריטאים. האחים התחרו ביחד כדי לזכות בפרסים. החוקים בתחרות אינם קבועים - טום קובע מי מנצח לפי איך שהוא רוצה.

מאז 2017 אדל בספלוב מגישה פינה יומית בתוכנית.

קישורים חיצוניים
----------------

* "הכל טום", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
**טַאבּ** (בהונגרית: **Tab**) היא עיירה במחוז שומוג', דרום מערב הונגריה כ-130 ק"מ מבודפשט וכ-25 ק"מ משיופוק דרומית לאגם בלטון.

היסטוריה
--------

העיירה מוזכרת לראשונה בצ'רטר משנת 1211, המכיר ביישוב ובו וילה ששמה "תובה" (thobe). בשנת 1320 מוזכר היישוב כחלק מנכסי הכנסייה. הבעלות על היישוב התחלפה במהלך ימי הביניים בין משפחות אצילים לבין בני שושלת המלוכה ארפאד. באמצע המאה ה-16, בתקופת התפשטותה של האימפריה העות'מאנית, כבשה זו את טאב. רבים מתושביה ההונגריים שנאבקו בטורקים נהרגו או נמלטו לביצות וליערות שסביב העיירה. תחת שלטון הטורקים שילמו תושבי העיירה מס לטורקים. בשורת קרבות גבול הצליחו אצילים הונגרים לגרש את הטורקים לתקופה קצרה. בסוף המאה ה-17 שבה טאב לידי הונגריה אך נמסרה לידי בני אצולה פולנים.

בתחילת המאה ה-18 היו בטאב מיעוטים גרמנים וסלובקים. בסוף המאה ה-18 נבנתה בטאב כנסייה קתולית בסגנון הבארוק.

באמצע המאה ה-19 הייתה טאב עיירת שוק. בתחילת המאה ה-20 הפכה העיירה למרכז תעשייה ומסחר, וצרכיה המנהליים הגוברים הביאו להקמת בית דפוס בה. באותה תקופה הוקם בעיירה בית קולנוע ונוסדה התאחדות ספורט. 

בין מלחמות העולם הוקמו בעיירה בית ספר קתולי, פרוטסטנטי ויהודי. בתקופת השפל הגדול פעלו בעיירה נזירות ליצירת מקומות עבודה ולהכשרה מקצועית.

אתרים
-----

בין האתרים בעיירה: טירה עתיקה ובה שוכן כיום בית מחסה לעניים; כנסייה קתולית ובה ציורים של פרנץ זבר בוכר (Franz Xaver Bucher), שציוריו נמצאים גם בוותיקן, וכן העתק נאמן למקור של כתר מלכי הונגריה; וגלריה לאמנות.

קהילה יהודית
------------

במאה ה-18 היגרה לטאב אוכלוסייה יהודית, שהקימה במקום בית כנסת ועסקה במסחר.
בתקופת השואה היו בטאב כ-450 יהודים, שהשתייכו לקהילה האורתודוקסית. במרס 1944 כבש הצבא הגרמני את הונגריה, ובמאי 1944 רוכזו בגטו שהוקם בטאב כ-1,500 יהודים מנפת טאב ומנפות סמוכות, וכן פליטים יהודים מפולין. חלק מהגברים שהיו בגטו גויסו לשירות העבודה. ביולי 1944 גורשו יהודי הגטו לאושוויץ.

מרבני העיר
----------

בין רבני העיר אנו מוצאים את הרב בנימין זאב אבעלעז - אבעלעס, ונכדו הרב בנימין זאב ברייער בעל נחלת בנימין, בספרו כלול גם מחידושי סבו.

לקריאה נוספת
------------

* פנקס הקהילות הונגריה, עמוד 295-296
* טאב, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 158-159. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טאב** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טאב (בהונגרית)
* טאב (Tab), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* דף קהילת טאב במפקד קהילות הונגריה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007562671705171
* BnF: cb14430245j (data)
* LCCN: n88160597
* VIAF: 131456617
* WorldCat: lccn-n88160597

 |
**1200 Micrograms** (ידועים גם בשם 1200Mics) הם הרכב טראנס פסיכדלי מאיביזה. החברים בהרכב הם ריקטאם ובאנסי מ-GMS, ראג'ה ראם ושיקגו. ראג'ה ראם הוא אוסטרלי, אך חי בלונדון. באנסי וריקטאם הם הולנדיים, ושיקגו הוא אמריקאי, שלושתם חיים כיום באיביזה. שם ההרכב Micrograms 1200 הגיע בעקבות זה שראג'ה ראם לקח 1200 מיקרוגרמים של LSD תוך כדי עבודה על האלבום הראשון של ההרכב. ראג'ה ראם אמר לחברו פול טיילר, "אלוהים פול! אני לקחתי 1200 מיקרוגרמים" האלבום הראשון שלהם נוגע בנושאים שקשורים לנפש והרחבת התודעה.

הרעיון בליצור את הפרויקט לכאורה הגיע מראג'ה ראם בזמן שהוא הוזה בערסל שלו בברזיל.[דרוש מקור] לכן אלבומם הראשון (הנושא את שם ההרכב) מכיל 9 רצועות על איוואסקה, DMT, מסקלין, LSD, מריחואנה, חשיש, אקסטזי, פטריות הזיה וסלוויה דיווינורום.
הרצועות הכילו הרבה ציטוטים מטרנס מקנה והרבה דגימות מתוך סרטים כמו "פחד ותיעוב בלאס וגאס" ו"מטריקס".

האלבום השני, Heroes of the Imagination, הוקדש לממציאים מפורסמים ומדענים שתרמו באופן דרמטי, או שינו את מהלך ההיסטוריה ביניהם לאונרדו דה וינצ'י, גלילאו גליליי, מייקל פאראדיי, אלברט איינשטיין, צ'ארלס בבג', אלברט הופמן, פרנסיס קריק, ג'יימס ווטסון, טים ברנרס-לי. האלבום כולל את הרצועה, Acid for Nothing; רמיקס לשיר Money for Nothing של הלהקה דייר סטרייטס.

האלבום השלישי נקרא The Time Machine. הרצועות באלבום זה הושפעו ממקומות מפורסמים ומאורעות מהעבר כגון: יצירת היקום, סטונהנג', הודו העתיקה, מצרים ויוון.

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומים

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **שנה** | **שם האלבום** | **הוצאה** |
| 2002 | 1200 Micrograms | TIP World |
| 2003 | Heroes of the Imagination | TIP World |
| 2004 | The Time Machine | TIP World |
| 2005 | Live in Brazil | TIP World |
| 2006 | 1200 Micrograms Remixed | TIP World |
| 2007 | Magic Numbers | TIP World |
| 2010 | Gramology | TIP World |
| 2013 | 1200 Mic's | TIP Records |

### מיני אלבומים (EP)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **שנה** | **שם האלבום** | **הוצאה** |
| 2010 | Gramology | TIP World |
| 2012 | 96% | TIP World |

קישורים חיצוניים
----------------

* 1200 Micrograms, ברשת החברתית פייסבוק
* 1200 Micrograms, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)
* 1200 Micrograms, באתר Last.fm (באנגלית)
* 1200 Micrograms, באתר AllMusic (באנגלית)
* 1200 Micrograms, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* 1200 Micrograms, באתר דיזר
* 1200 Micrograms, באתר Discogs (באנגלית)
* 1200 Micrograms, באתר Songkick (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: bf346e67-b4b1-41c0-bcc7-a8f4df4fbbbb

 |
**טא' שביאש** (במלטית: **Ta' Xbiex**) היא עיר זעירה לחופו המערבי של נמל מרסמשט בצפון-מזרחו של האי מלטה במלטה. היא שוכנת בחצי אי גבעי הבולט אל מימי הנמל, בין ערוץ מסידה מדרום וערוץ לצרטו מצפון, ושטחה 0.3 קמ"ר בלבד. בשנת 2005 מנתה אוכלוסיית העיר 1,846 תושבים.

היסטוריה
--------

מקור שמה של העיר אינו ברור. ייתכן כי מקורו במין של פטל המכונה במלטזית "שאובס" (Xawbas), במילה "טבשביש" (Tbexbix) שפירושה זריחה, או בצירוף המילים "טא' שביאק" (Tax-Xbiek) שמשמעותו "של הרשתות". תחילתה של העיר ככפר דייגים, וב-1948 החלה בה הקמתו של המנזר הכרמליטי. ב-1954 הונחה אבן הפינה לכנסייה היחידה בטא' שביאש הניצבת במרכזה הגאוגרפי. הכנסייה נחנכה ב-28 בנובמבר 1958 והוקדשה ליוחנן הקדוש של הצלב. ב-1969 הוענק לכנסייה מעמד של כנסיית רובע, ויום חגו של הקדוש החל ב-16 בנובמבר, נחוג בפסטה כמקובל במלטה.

העיר כיום
---------

העיר נחשבת לאזור מגורים יוקרתי, ובה מספר וילות מהמאה ה-19. בערוץ לצרטו שמדרום לטא' שביאש שוכנת המרינה הגדולה ביותר במלטה, ובסמלה של העיר אשר אומץ באופן רשמי בשנת 1993, נראה הגה של ספינה. העיר מוקפת בטיילת (Ix-Xatt) הנמשכת בצורת פרסה לאורך חופה, ושוכנות בה מספר שגרירויות זרות, וכן משרדיהן של כמה חברות ספנות וטכנולוגיית מידע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טא' שביאש** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טא' שביאש
* תמונות העיר
* אתר כנסיית הרובע של העיר
אסטרואיד (היפוציקלואיד בעל 4 חודים, באדום) הנוצר מסיבוב מעגל ברדיוס r=1 (בשחור) בתוך מעגל ברדיוס R=4 (בכחול)
בגאומטריה, **היפוציקלואיד** הוא עקומה מישורית הנוצרת על ידי מסלול של נקודה קבועה על מעגל קטן, אשר מתגלגל (ללא החלקה) לאורכו של מעגל גדול יותר, מן הצד הפנימי שלו. ההיפוציקלואיד שונה מעקומת הציקלואידה, הנוצרת מהתגלגלות מעגל לאורך קו ישר.

ניתוח מתמטי
-----------

נסמן את רדיוס המעגל הקטן ב- r, ואת רדיוס המעגל הגדול ב- {\displaystyle R=kr}. המשוואות הפרמטריות של העקומה הן:

{\displaystyle x(\theta )=r(k-1)\left(\cos \theta +{\frac {\cos((k-1)\theta )}{k-1}}\right)}
{\displaystyle y(\theta )=r(k-1)\left(\sin \theta -{\frac {\sin((k-1)\theta )}{k-1}}\right)}
אם k הוא מספר שלם, אזי העקומה היא עקומה סגורה בעלת k חודים (נקודות שבהן העקומה אינה גזירה). כאשר k=2, העקומה המתקבלת היא קו ישר, וזוג מעגלים ביחס שכזה נקראים "מעגלי קרדאנו", על שמו של ג'ירולמו קרדאנו. קרדאנו היה הראשון להגדיר היפוציקלואידים מסוג זה, שהיוו בעבר מרכיב מרכזי בטכנולוגיית מכונות הדפוס.

אם k הוא מספר רציונלי, נניח k = p/q (בהצגה מצומצמת), אזי העקומה היא עקומה סגורה שאיננה עקומה פשוטה (דהיינו - היא חותכת את עצמה), בעלת p חודים.

אם k הוא מספר אי רציונלי, אזי העקומה לעולם לא נסגרת. העקומה תמלא את שטחה של טבעת ברדיוס חיצוני R וברדיוס פנימי R-r, סביב מרכז המעגל הגדול.

היפוציקלואיד בעל k=3 נקרא דלתואידה, והיפוציקלואיד בעל k=4 נקרא אסטרואידה (באנגלית: Astroid, בניגוד לאיות Asteroid המייצג גוף שמימי).

היפוציקלואיד הוא מקרה פרטי של עקומת היפוטרוקואיד.

* היפוציקלואידים לדוגמה
* k=3 - דלטואידk=3 - דלטואיד
* k=4 - אסטרואידk=4 - אסטרואיד
* k=5k=5
* k=6k=6
* k=2.1k=2.1
* k=3.8k=3.8
* k=5.5k=5.5
* k=7.2k=7.2

היפוציקלואיד בתרבות
-------------------

* צעצוע ה"ספירוגרף" מתבסס על עקרון ההיפוציקלואיד על מנת לצייר צורות דומות.
* הלוגו של קבוצת הפוטבול האמריקאית "פיטסבורג סטילרס" כולל שלושה אסטרואידים (היפוציקלואידים בעלי 4 חודים).
* במרכז הדגל של העיר פורטלנד, אורגון, מופיע אסטרואיד.

לקריאה נוספת
------------

* J. Dennis Lawrence (1972). A catalog of special plane curves. Dover Publications, 168,171-173

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היפוציקלואיד** בוויקישיתוף
* יישומון ליצירת היפוציקלואידים
* היפוציקלואיד, באתר MathWorld (באנגלית)
אנ.אס.יו פרינץ 4
אנ.אס.יו פרינץ 4
מנוע אנ.אס.יו פרינץ 4
אנ.אס.יו פרינץ 4
אנ.אס.יו פרינץ 4
**N.S.U פרינץ 4, (NSU Prinz 4)** היא מכונית קטנה בעלת מרכב סדאן ושתי דלתות שיוצרה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית **NSU** בין השנים 1961–1973.

באורוגוואי יוצרה האנ.אס.יו פרינץ 4 בין השנים 1963–1967.

היסטוריה
--------

"אנ.אס.יו" הייתה חברה גרמנית ליצור אופנועים ומכוניות שנוסדה בשנת 1873. נרכשה על ידי קבוצת פולקסווגן בשנת 1969. פולקסווגן מיזגה את אנ.אס.יו עם "אוטו יוניון" ויצרה את אאודי. בשנת 1955 הייתה אנ.אס.יו יצרנית האופנועים הגדולה בעולם. בשנת 1957 נכנסה לשוק המכוניות.

הגוף של האנ.אס.יו פרינץ 4 היה דומה לגוף ה-שברולט קורווייר, אך היה הרבה יותר קטן.

מפרט טכני ומידות
----------------

* מנוע אחורי 598 סמ"ק, מקורר אוויר המפיק 26.5 כ"ס ו- 36.3 כ"ס
* תמסורת ידנית 4 מהירויות
* אורך הרכב - 3,340 מ"מ
* רוחב - 1,490 מ"מ
* גובה - 1,360 מ"מ
* בסיס גלגלים - 2,040 מ"מ
* תאוצה 0–97 קמ"ש, 35.7 שניות
* מהירת שיא - 113 קמ"ש

אנ.אס.יו פרינץ 4 בישראל
-----------------------

בשנות השישים, יבואן אנ.אס.יו הייתה חברת "מכוניות הדר בע"מ". משרד היבואן היה בדרך פתח-תקווה 72 בתל אביב. מחיר היחידה היה כ-11,000 ל"י. האנ.אס.יו 4 התחרתה בתכונות ובמחיר ב-פיאט 850, ב-חיפושית, וב-קונטסה 900.

ראו גם
------

* N.S.U פרינץ 1000
* NSU
* אאודי

לקריאה נוספת
------------

* אנ.אס.יו, אתר הנוסטלגיה
* אנ.אס.יו פרינץ 4 - מפרט טכני, automobile-catalog.com
* פרינץ 4, סרטון באתר יוטיוב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **N.S.U פרינץ 4** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנ.אס.יו Car Info - אנ.אס.יו פרינץ 1000 - 1.0C
2. ↑  הקורוויר של N.S.U כפיל