recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מרגריט השלישית, רוזנת פלנדריה** (בצרפתית: **Marguerite III de Flandre**;‏ 13 באפריל 1350 - 16 או 21 במרץ 1405), הייתה אשתו של פיליפ השני, דוכס בורגונדיה.

ביוגרפיה
--------

מרגריט נולדה ב-13 באפריל 1350, והייתה בתם של לואי לה מאל, רוזן פלנדריה ושל מרגרט מבראבנט. בהיותה בת שבע שנים בלבד, השיא אותה אביה לפיליפ דה רובר, נכדו ויורשו של אודו הרביעי, דוכס בורגונדיה. בשנת 1361 מת פיליפ דה רובר, ועם מותו דוכסות בורגונדיה עברה בירושה לז'אן השני, מלך צרפת.

בשנת 1363 מסר ז'אן השני, מלך צרפת את דוכסות בורגונדיה לפיליפ, בנו הצעיר, שהפך לפיליפ השני, דוכס בורגונדיה. בשנת 1369 נישאה מרגריט השלישית לפיליפ השני, דוכס בורגונדיה. בשנת 1384, עם מות אביה, לואי לה מאל, רוזן פלנדריה, היא ירשה את רוזנות פלנדריה בשיתוף עם בעלה, פיליפ השני, דוכס בורגונדיה. בשנת 1404 מת בעלה, ובנם הבכור ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה עלה לשלטון במקומו.

על פי ההיסטוריון הצרפתי פרנסואה גיזו, אביה של מרגריט, לואי לה מאל, רוזן פלנדריה, לא אבה להשיא אותה לצרפתי, משום שרצה לשמור על קשרי ידידות עם אנגליה. אך אמו של לואי לה מאל, מרגריט הראשונה מבורגונדיה, שהייתה בתו של פיליפ החמישי, מלך צרפת השפיעה על בנה להשיא את בתו לפיליפ השני, דוכס בורגונדיה.

משפחתה
------

ב-19 ביוני 1369 התחתנה מרגריט עם פיליפ השני, דוכס בורגונדיה, ממנו נולדו לה 9 ילדים:

* ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה (1371–1419)
* שארל (1372–1373)
* מרגריט מבורגונדי, דוכסית בוואריה (1374–1441), התחתנה עם וילהלם השני, דוכס בוואריה
* לואי (1377–1378)
* קתרין מבורגונדי (1378–1425), התחתנה עם לאופולד הרביעי, דוכס אוסטריה
* בון (1379–1399) הייתה מאורסת לז'אן הראשון, דוכס בורבון
* אנטואן, דוכס ברבאנט (1384–1415)
* מארי מבורגונדי, דוכסית סבויה (1386–1422), התחתנה עם אמדאו השמיני, דוכס סבויה
* פיליפ השני, רוזן נבר (1389–1415)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרגריט השלישית, רוזנת פלנדריה** בוויקישיתוף
* מרגריט השלישית, רוזנת פלנדריה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 14045263
* BnF: cb16161030k (data)
* BPN: 97988030
* GND: 124987060
* ISNI: 0000 0000 1850 9455
* NTA: 285639625
* VIAF: 25551228
* WorldCat: viaf-25551228

 |
**טוראקו גיאנה** (שם מדעי: *Tauraco persa*) הוא מין של עוף ממשפחת הטוראקיים החי ביערות אפריקה. נפוץ בטבע ביערות מסנגל לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ודרומה עד אנגולה. טוראקו זה מזכיר קרובים נוספים לסוגו שבעבר סווגו כתת-מינים שלו: *Tauraco livingstonii* ,*Tauraco schalowi* *,Tauraco corythaix* ,*Tauraco schuetti* ו-*Tauraco fischeri*.

מאפיינים
--------

עוף זה בגודל יונה ובעל ציצה ירוק עם פנים וגוף ירוק בוהק, העיניים כתומות ובעלות פס לבן מלמעלה ופס שחור מלמטה, המקור אדום והזנב והכנפיים סגלגלים למעט הנוצות העיקריות שהם אדומות. הוא בעל זנב ארוך ואורכו מגיע ל-43 ס"מ בממוצע. 

הטוראקו חי במרומי עצי היער וניזון מפירות שהוא מוצא וכן מפרחים. הם חיים בטבע בקבוצות קטנות או ביחידות וקוראים בקול מרשים ורעשני.

תת-מינים
--------

* *Tauraco persa buffoni*
* *Tauraco persa persa*
* *Tauraco persa zenkeri*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טוראקו גיאנה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  טוראקו גיאנה באתר הרשימה האדומה של IUCN
**מרגריטה, נסיכת יוון ודנמרק** (18 באפריל 1905– 24 באפריל 1981) הייתה בתם הבכורה של אנדראס, נסיך יוון ודנמרק ואליס, נסיכת בטנברג.

ביוגרפיה
--------

הנסיכה מרגריטה נולדה ב-18 באפריל 1905 היא הייתה בתו של אנדראס, נסיך יוון ודנמרק, נכדתו של גאורגיוס הראשון, מלך היוונים, נינתו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק, ודור חמישי לניקולאי הראשון, קיסר רוסיה. דרך אמה, אליס, נסיכת בטנברג, היא הייתה דור חמישי לוויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת.

אחיה הצעיר של מרגריטה היה הנסיך פיליפ, בעלה של המלכה אליזבת השנייה, ואחד מדודיה היה לואי מאונטבאטן.

נישואין וילדים
--------------

מרגריטה נישאה לנסיך גוטפריד, נסיך הוהנלוהה-לאנגנבורג ב-20 באפריל 1931 בלנגנבורג, גרמניה. גוטפריד היה בנם של אלכסנדרה, נסיכת אדינבורו וסקסה-קובורג-גותה (נכדתם של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת ואלכסנדר השני, קיסר רוסיה) וארנסט השני, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג.

הנסיך גוטפריד היה קרוב משפחה רחוק שלה. גוטפריד ירש את אביו כנסיך הוהנלואה-לנגנבורג ב-11 בדצמבר 1950.

שישה ילדים נולדו מנישואיהם:

* בת מתה (3 בדצמבר 1933)
* הנסיך קראפט אלכסנדר ארנסט לודוויג גאורג אמיך (1935 - 2004)
* ביאטריקס אליס מארי מליטה מרגרטה מהוהנלואה-לנגנבורג (1936 - 1997) הייתה מאורסת למקסימיליאן, מרקיז באדן.
* הנסיך גאורג אנדריאס היינריך מהוהנלואה-לנגנבורג (נולד ב-1938)
* הנסיך רופרכט זיגיסמונד פיליפ ארנסט מהוהנלואה-לנגנבורג (1944 - 1978)
* אלברכט וולפגנג כריסטוף מהוהנלואה-לנגנבורג (1944 - 1992)

ארבעת ילדיהם הגדולים נולדו כולם באולם שוואביש, ושני הבנים הצעירים ביותר, תאומים, נולדו בלנגנבורג.

מותה
----

הנסיכה מרגריטה מתה ב-24 באפריל 1981 בלנגנבורג, גרמניה. היא שרדה אחרי בעלה 21 שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרגריטה, נסיכת יוון ודנמרק** בוויקישיתוף
* מרגריטה, נסיכת יוון ודנמרק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1153026708
* VIAF: 7511151965261900470004
* WorldCat (עם VIAF): 7511151965261900470004

 |
**שליו אבנים** (שם מדעי: *Ptilopachus*) הוא סוג של עופות קרקע מסדרת התרנגולאים המשויך למשפחה שלווים אמריקניים, אף על פי שהוא מצוי באפריקה. הסוג כולל 2 מינים, כשבעבר היה בסוג מין יחיד.

מינים אלה אינם מזכירים שלווים ונראים יותר כמו תרנגולים קטנים או לפרנקולין. בעבר הם השתייכו לתת-משפחת החוגלות אך כמה מחקרים הצביעו על כך שקרוביהם הם שלווי העולם החדש ולמעשה הם הנציגים היחידים של המשפחה מחוץ לאמריקות. ישנם חוקרים שעדיין משייכים אותם למשפחת הפסיוניים הגדולה.

מינים אלה חיים באזורי סוואנות שיחים או ביערות באפריקה שמדרום לסהרה, אך בקרבה לאזורים סלעיים - מה שנתן להם את שמם. הם בעלי עור פנים ורוד עם עיניים כחולות, כרבולות קטנה ונוצות זנב זקורות. הכנפיים שלהם שחורות וחלשות והם מעופפים לעיתים נדירות. במקום זה הם מתחבאים מטורפיהם בין השיחים. אורכם הממוצע 25 ס"מ.

מינים
-----

* שליו סלעים (Ptilopachus petrosus)
* שליו נהן (Ptilopachus nahani)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שליו אבנים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
**טורגהאטן** (בנורווגית: **Torghatten** שפירושו "הכובע המחורר") הוא הר בגובה 258 מ' במחוז נורדלנד בצפון-מערב נורווגיה. הוא נודע בהיותו מחורר במרכזו.

ב-6 במאי 1988 התרסק מטוס נוסעים על צלעו המערבית של ההר וכל 36 הנוסעים ואנשי הצוות נספו.

היווצרות החור שבהר
------------------

החור, באורך 160 מטרים, רוחב 15-20 מ' וגובה 35 מ', נוצר במהלך עידן הקרח הסקנדינבי. קרח ומים שחקו את הסלעים במרכז ההר, בעוד שכבת הסלע הנוקשה יותר בפסגת ההר עמדה בפרץ.

שביל נוח מוביל אל החור שבהר וממנו נשקף נוף מרהיב אל האיים שלמרגלותיו. השביל מוסיף ויורד אל צדו המערבי של ההר (הצד של הים), בתוך צמחייה מוריקה.

האגדה
-----

על פי האגדה הנורדית, החור נוצר על ידי הטרול **הסטמאנן** (*Hestmannen*) כאשר רדף אחר העלמה היפהפייה **לקמויה** (*Lekamøya*). הסטמאנן הבין שלא יוכל להשיג את נערת חלומותיו ושלח לעברה חץ. מלך הטרולים **סומנה** (*Sømna*) השליך את כובעו במסלול החץ והציל את חיי הנערה. אז הנץ השחר והכובע הפך להר מחורר במרכזו.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **טורגהאטן** |

* הוראות הגעה ברכב ותמונות
* המסלול בתמונות
**לואיס ג'ון קוק** (באנגלית: **Lewis John Cook**; נולד ב-3 בפברואר 1997 ביורק שבאנגליה) הוא כדורגלן אנגלי, המשחק בעמדת הקשר בקבוצת בורנמות' מהפרמייר ליג.

קריירת מועדונים
---------------

### לידס יונייטד

קוק נולד ביורק שבאנגליה. הוא גדל במחלקת הנוער של לידס יונייטד, ושיחק בקבוצה של המועדון עד גיל 18 כאשר היה בן 15. בקדם עונת 2014/2015 החל קוק לשחק יחד עם הקבוצה הבוגרת של לידס יונייטד, ששיחקה בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, ליגת המשנה האנגלית. ב-9 באוגוסט 2014 ערך קוק את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-64 בהפסד 0–2 למילוול במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-19 באפריל 2015 חיזק קוק את מעמדו כאחד השחקנים הטובים ביותר באנגליה מחוץ לפרמייר ליג, כשזכה בתואר חניך השנה בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.

ב-11 במאי 2015 חתם קוק על חוזה חדש בלידס יונייטד, עד לקיץ 2017. ב-13 באוגוסט 2015 הבקיע קוק את שער הבכורה שלו במועדון, בדקה ה-17 במשחק במסגרת גביע הפוטבול ליג נגד דונקסטר רוברס, בו הודחה לידס לאחר הפסד בתוצאה 2–4 בדו-קרב בעיטות עונשין לאחר 1-1 בתום הזמן החוקי. קוק הורחק באותו משחק בדקה ה-37 בכרטיס אדום ישיר.

### בורנמות'

ב-8 ביולי 2016 חתם קוק לארבע שנים בבורנמות' מהפרמייר ליג. ב-14 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 1–3 למנצ'סטר יונייטד. ב-3 במאי 2022 עלה עם בורנמות' לפרמייר ליג בניצחון 0–1 על נוטנגהאם פורסט.

תארים
-----

נבחרת אנגליה עד גיל 17
* אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 17 (1): 2014

נבחרת אנגליה עד גיל 20
* גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 (1): 2017

אישיים
* חניך השנה בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ (1): 2014/2015

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לואיס קוק** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**וילהלם שנמן** (בגרמנית: **Wilhelm Schönmann**;‏ 1889–1970) היה שחמטאי גרמני.

שנמן חלק מקום 8-9 בתחרות המבורג 1910, חלק מקום שני בתחרות המבורג 1913 (ניצח: פאול קריגר), ניצח את עמנואל לסקר במשחק סימולטני בשנת 1914  והגיע למקום ה-15 בתחרות מנהיים באותה שנה (ניצח: הלגואה) 

לאחר מלחמת העולם הראשונה הגיע שנמן למקום השני בתחרות ברלין 1920, למקום הרביעי בתחרות קיל בשנת 1920 (ניצח: היינריך וגנר ), חלק מקום ראשון בתחרות וינה 1926 (דרג ב'), חלק מקום 6-7 בתחרות ברמן 1927 (ניצח: יפים בוגוליובוב), חלק מקום 10-11 בתחרות מגדבורג בשנת 1927 (ניצח: רודולף שפילמן) , ניצח בתחרות לובק בשנת 1928, חלק מקום ראשון בתחרות המבורג 1930, הגיע למקום השני, אחרי הרברט הייניקה בתחרות המבורג 1932 והגיע למקום השמיני בתחרות אאכן 1935 (האליפות השלישית של גרמניה, ניצח: קורט ריכטר).

שנמן ייצג את גרמניה באולימפיאדת השחמט 1926, אולימפיאדת השחמט הלא רשמית השנייה שהתקיימה בבודפשט. , ובאולימפיאדת השחמט 1928, אולימפיאדת השחמט השנייה שאורגנה על ידי פיד"ה. .
בין היתר ניצח את יאן שולץ ואת יאנוש בלוג וסיים בתיקו עם גזה נאגי.

לאחר מלחמת העולם השנייה שיחק במספר תחרויות בינלאומיות בשחמט בהתכתבות.

קישורים חיצוניים
----------------

* וילהלם שנמן, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
**פיקה שחורת-שפה** או **פיקת הרמה** (שם מדעי: *Ochotona curzoniae*) היא מין של יונק קטן ממשפחת הפיקתיים שבסדרת הארנבאים החיה באזורים הרריים במרכז אסיה.

מאפיינים
--------

אורכה של הפיקה 25 ס"מ ומשקלה עד 140 גרם. היא מזכירה במראה קביה שמנמנה אך למעשה היא קרובת משפחה של הארנבת. היא בעלת פרווה אפורה-כסופה ומותאמת לחיים באזורים קרים וגבוהים. לפיקות ריאות מוגדלות העוזרות להם לנשום ביעילות את האוויר הדליל. הפיקה מצויה בטבע ברמת טיבט ומצויה בגבהים 3,100-5,000 מ' מעל הקרקע ברמות. הפיקה נפוצה בסין העממית, פקיסטן, הודו ונפאל והיא יכולה לחיות במגוון בתי גידול - ערבות, מדבריות ומדרונות מושלגים ועד ליערות הרריים טרופיים.

הפיקות חיות בחבורות ברחבי הרמה ומתגוררות במחילות עליהן הן משגיחות היטב. כשפיקה מבחינה בסכנה היא משמיעה קריאת אזהרה ושאר הפיקות נמלטות. כשאין סכנה הן יוצאות לאכול עשבים וזרעים. בניגוד לרוב היונקים הקטנים, הן אינן ישנות שנת חורף אלא מתחממות במאורתן.

הפיקות הן חיות חשובות בתחומי מחייתם: הן מהוות את מזונם העיקרי של מרבית הטורפים, כולל שועל סלעים טיבטי, זאב, דוב חום, נמר השלג, שונר, סמור, בז, עקב, חמוס ערבות וינשופיים. כמו כן משמשות מחילותיהן מגוון של עופות ושל זוחלים טיבטים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיקה שחורת-שפה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  פיקה שחורת-שפה באתר הרשימה האדומה של IUCN
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "יוהאן וילהלם שירמר".

**אוגסט וילהלם פרדיננד שירמר** (בגרמנית: **August Wilhelm Ferdinand Schirmer** ‏6 במאי 1802 – 8 ביוני 1866) היה אמן נוף גרמני.

ביוגרפיה
--------

שירמר נולד בברלין. כנער צייר שירמר פרחים במפעל החרסינה המלכותי. לאחר מכן הוא הפך לתלמידו של וילהלם פרידריך שדו באקדמיה בברלין, אך את לימוד האמנות שלו הוא חייב בעיקר לאיטליה. בשנת 1827 נסע לאיטליה, שם שהה שלוש שנים. הוא הפך לתלמידו של בן ארצו יוזף קוך, שצייר נוף היסטורי וקיבל השראה מוילהלם טרנר.

בשנת 1831 התבסס שירמר באולפן ציור בברלין. לאחר שובו לברלין הפך הסטודיו שלו תוך זמן קצר למוקד של קבוצת סטודנטים גדולה. במהלך תקופה זו עבד עם הנסיך הרמן פון פיקלר-מוסקאו לצורך האיורים בהתייחסותו לעיצוב נוף.

בין השנים 1839 עד 1865 היה פרופסור לנוף באקדמיה.

בשובו הביתה מנסיעה לאיטליה, נפטר וילהלם שירמר בניון שעל אגם ז'נבה ביוני 1866 בגיל 64. הוא נקבר בבית העלמין העתיק בסנט מתיו בשונברג ליד ברלין.

יצירה
-----

מקומו של שירמר בתולדות האמנות הוא ייחודי. הרישומים שלו באיטליה היו יותר מציורים. הוא למד התבוננות בטבע במטרה לחבר נופים היסטוריים ופואטיים. עם השלמת מוזיאון העתיקות בברלין הגיעה ההזדמנות שלו. על קירות המוזיאון הוא צייר אתרים ומקדשים קלאסיים, והבהיר את האוספים בנוף שאליו הם נקשרו היסטורית.

מטרתו של שירמר הייתה להפוך את האמנות שלו לפרשנות הפואטית של הטבע והוא ראה את הטכניקה כמשנית לאידיאה. תמונותיו מושכות את הנפש על ידי הרעיונות שהם מגלמים, על ידי יופייה של הצורה, ההרמוניה של הקו, והמשמעות של אור וצבע. בנוף קונסטרוקטיבי זה מבקרים גרמנים מגלים, משמעות פנימית, סובייקטיבית, אידיאלית.

גלריה
-----

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וילהלם שירמר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Schirmer, Friedrich Wilhelm". *Encyclopædia Britannica* (11th ed.). Cambridge University Press.
2. ↑  Historische Commission bei der königl. Akademie der Wissenschaften, **Allgemeine Deutsche Biographie, Bd. 54**, München/Leipzig: Duncker & Humblot, 1. 1908, Allgemeine Deutsche Biographie, עמ' 28

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 119353040
* ISNI: 0000 0000 8028 9254
* LCCN: n96001300
* RKD: 70577
* ULAN: 500093464
* VIAF: 35239518
* WorldCat: lccn-n96001300

 |
טוראקו אדום ציצית
**טוראקו אדום ציצית** או **טוראקו אדום רכס** (שם מדעי: *Tauraco erythrolophus*) הוא מין של עוף טרופי במשפחת הטוראקיים. לטוראקו מספר מאפיינים מיוחדים כגון צבע ירוק אמיתי (פיגמנט ירוק במקום שילוב הפיגמנטים צהוב וכחול) והזזת האצבע הרביעית קדימה ואחורה. הטוראקו חי באזור אנגולה וקונגו ואף נקרא באנגלית גם "טוראקו אנגולי". בית הגידול המועדף על הטוראקו הוא היער, שם יוכל להשיג פירות בשפע.

תיאור
-----

אורכו של הטוראקו עד 43 ס"מ ומשקלו בממוצע מ-210 עד 325 גרם. גופו בצבע ירוק בהיר, אך כנפיו בצבע כהה יותר. ראשו בצבע לבן, ומקורו קצר מאוד ובצבע צהוב בהיר. כמו בשמו, ציצית ראשו אדומה. זנבו בצבע ירוק כהה מאוד. עורפו בצבע ירוק בהיר. הטוראקו הוא העוף היחיד בעולם שמשתמש בפיגמנט ירוק בצבע נוצותיו, ולא בשילובי פיגמנטים צהובים וכחולים המבוססים על קרוטנואידים (הנפוצים מאוד בציפורים). הפיגמנט הירוק הטבעי קרוי על שם המין, טוראקוורדין (Turacoverdin). פיגמנט נדיר נוסף, טוראקין, מעניק לטוראקו צבע אדום עז הייחודי למינו, ושונה בהרכבו הכימי מפיגמנטים אדומים הנפוצים בעופות אחרים. הטוראקו יכול להזיז את אצבעו הרביעית, מה שעוזר לו להיאחז בענפים ולנוע מהר יותר. צבעי הטוראקו מאפשרים לו הסוואה בין העצים, ורק קולו יכול להסגירו לטורפים.

התנהגות, קינון ורבייה
---------------------

הטוראקו הוא עוף חברתי וחי בלהקות של כ-30 פרטים. כשהטוראקו מתרגש הציצית שלו נפרשת וכל שערה יכולה להגיע לגובה של כ-5 סנטימטר. תזונתו מורכבת בעיקר מפירות אך גם מזרעים, טרמיטים, תאנים, חרקים וחלזונות.

הטורקואים מונוגמיים. הטוראקו חי לרוב על העצים, ולא יורד לקרקע לעיתים קרובות. הנקבה מטילה 2–3 ביצים. הקן נמצא על העץ בגובה של כ-5 מטר מעל האדמה. הנקבה דוגרת על הביצים כ-20 יום, והזכר מביא לה מזון. הגוזלים לא בוקעים עירומים כמו אצל רוב העופות אלא מכוסים בפלומת נוצות בצבעים שחור או חום. בגיל שלושה שבועות, עוד לפני המעוף הראשון, הגוזלים יוצאים מהקן ו"מטיילים" בסביבתו. הגוזלים מתחילים ללמוד לעוף בגיל 4–5 חודשים.

תוחלת חייו של הטוראקו מגיעה ל-9 שנים.

כשהטוראקו נבהל הוא חושף מתחת לכנפיו כתם אדום שמפחיד אויבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טוראקו אדום ציצית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* מידע על הטוראקו (אורכב 17.03.2020 בארכיון Wayback Machine), אתר גן החיות התנ"כי
* מידע נוסף על הטוראקו אדום הציצית, אתר הספארי-המרכז הזואולוגי תל אביב רמת גן
* מידע באנגלית על הטוראקו, אתר האגודה העולמית לטורקואים
* טוראקו אדום ציצית, אתר גן החיות של בלפסט.

הערות שוליים
------------

1. ↑  טוראקו אדום ציצית באתר הרשימה האדומה של IUCN
**אייר ניוגיני** (באנגלית: **Air Niugini**) היא חברת התעופה הלאומית של פפואה גינאה החדשה, שבסיסה בנמל התעופה הבינלאומי ג'קסונס שבפורט מורסבי. היא מפעילה טיסות פנים מפורט מורסבי ל-12 שדות תעופה גדולים, בעוד שחברת הבת שלה, Link PNG, מפעילה טיסות לנמלי תעופה קטנים. היא גם מפעילה טיסות בינלאומיות באסיה, אוקיאניה ואוסטרליה על בסיס שבועי. אייר ניוגיני טסה ל-25 יעדים מקומיים ו-14 יעדים בינלאומיים ב-10 מדינות ברחבי אסיה ואוקיאניה נכון למרץ 2017. לחברה יש שותפות קוד עם החברות סולומון איירליינס, קוואנטס וקת'אי פסיפיק.

מטוס איירבוס של החברה בשנות ה-90
חברת התעופה הוקמה בנובמבר 1973 כחברת התעופה הלאומית של פפואה גינאה החדשה. בעת ההקמה הממשלה החזיקה ב-60% מהמניות, אנסט (16%), קוואנטס (12%) וטרנס אוסטרליה איירליינס (12%). החברה התחילה בשירותים מקומיים בלבד, אך היא התרחבה לטיסות אזוריות זמן קצר לאחר מכן. הקמת החברה התרחשה כתוצאה משאיפות הממשלה לפתח אזורים שונים במדינה גם ללא רשת כבישים ענפה. המטוסים הראשונים שפעלו בחברה היו DC-3 דקוטה ופוקר F27.

צי החברה
--------

צי החברה נכון ליוני 2022:

צי אייר ניוגיני| דגם | בשירות | הזמנות | נוסעים |
| --- | --- | --- | --- |
| בואינג 737–800 | 1 | — | 20 |
| בואינג 737 MAX 8 | — | 4 | 16 |
| בואינג 767-300ER | 2 | — | 28 |
| פוקר 70 | 6 | — | — |
| פוקר 100 | 7 | — | 8 |
| בומברדייה Q300 | 1 | — | — |
| בומברדייה Q400 | 3 | — | — |
| סך הכל | 20 | 4 |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אייר ניוגיני** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אייר ניוגיני
* אייר ניוגיני, ברשת החברתית פייסבוק

* אייר ניוגיני, ברשת החברתית טוויטר

* אייר ניוגיני, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Privacy Policy."
2. ↑  Flight International 27 March 2007
3. ↑  "ANG Fleet History". Airniugini.com.pg. 31 במאי 2006. אורכב מ-המקור ב-2006-10-07. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**ז'אן לואי ז'וזף לבו** (בצרפתית: **Jean Louis Joseph Lebeau**;‏ 3 בינואר 1794 – 19 במרץ 1865) היה מדינאי בלגי, שכיהן כראש הממשלה השני של בלגיה בשתי כהונות לא רציפות: בין מרץ 1831 ליולי 1831 ובין 1840 ל-1841.

ביוגרפיה
--------

לבו נולד באואי, בישופות לייז' ב-3 בינואר 1794. גייס כספים כדי לרכוש השכלה אקדמית בתחום המשפט, אותו למד מאוחר יותר באוניברסיטת לייז'. הוא החל לעבוד בלשכת עורכי הדין ב-1819. בעת שהותו בלייז' התיידד עם צ'ארלס רוג'יאר ופול דבו, איתם ייסד את האלמנך "*Mathieu Laensbergh"* (מאוחר יותר "*Le politique"),* עיתון שעסק בקידום האחדות שבין המפלגה הקתולית לליברלים במאבקם כנגד הממשלה, זאת מבלי להפגין עוינות כלפי הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה.

לבו לא רצה בפיצולן של הולנד ובלגיה, אך המהפכה הבלגית ב-1830 אילצה אותו להתרגל למצב החדש. הוא נבחר לקונגרס הלאומי של בלגיה מטעם מחוז לידתו ומונה לשר החוץ במרץ 1831 תחת שלטונו של העוצר ארסם לואי סורלט דה צ'וקייר. בכך שהציע את מועמדותו של לאופולד הראשון לתפקיד מלך הבלגים זכה בתמיכתה של הממלכה המאוחדת (ששימשה מקום מושבו של ליאופולד טרם בחירתו). השבתם של דוכסות לימבורג ודוכסות לוקסמבורג להולנד במסגרת הסכם לונדון (1839), גררה כלפיו כעס גדול ואף האשמות בבגידה באינטרס של תושבי בלגיה. במרץ 1831 מונה לראש הממשלה השני של בלגיה במקומו של אטיין קונסטנטין דה ז'רלאש.

הוא פרש מתפקידו כשר החוץ בהסכמת המלך, אך כבר שנה לאחר מכן מונה לשר המשפטים. חילוקי דעות בינו לבין המלך לאופולד הובילו לפרישתו ב-1834. הוא נבחר כחבר בבית הנבחרים של בלגיה מטעם העיר בריסל ב-1833, תפקיד בו החזיק עד 1848. לאחר מכן כיהן כמושל פרובינציית נאמור (1838), שגריר באספה הלאומית של פרנקפורט (1839) ובאפריל 1840 מונה בשנית לתפקיד ראש הממשלה, אותו מילא עד לשנת 1841.

לבו נפטר באואי, בלגיה ב-19 במרץ 1865.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'אן לואי ז'וזף לבו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Encyclopædia Britannica, Lebeau, Joseph, **1911 Encyclopædia Britannica** Volume 16

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12099734q (data)
* GND: 11761288X
* ISNI: 0000 0000 1371 8311
* NTA: 155592351
* SUDOC: 02935255X
* VIAF: 32778466
* WorldCat: viaf-32778466

 |
**אוֹלוּאַפִיקַאיוֹמִי אוֹלוּאדמילולה טומורי** (**Oluwafikayomi Oluwadamilola**, באנגלית:**Fikayo Tomori**; נולד ב-19 בדצמבר 1997), הידוע בשם **פיקאיו טומורי**, הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הבלם במילאן ובנבחרת אנגליה.

קריירת מועדונים
---------------

### תחילת הקריירה

טומורי נולד בקלגרי שבקנדה להורים שהיגרו מניגריה, בהיותו תינוק משפחתו היגרה ללונדון שבאנגליה, שם גדל. בגיל 8 טומורי הצטרף לאקדמיה של צ'לסי, והתקדם בקבוצות הגילאים השונות. טומורי היה חלק מהקבוצה שזכתה פעמיים ברציפות בליגת האלופות לנוער.

ב-15 במאי 2016 טומורי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של צ'לסי, כשנכנס כמחליף במשחק האחרון של העונה בפרמייר ליג מול לסטר סיטי. באוגוסט 2016 טומורי חתם על חוזה חדש במועדון עד קיץ 2020.

### השאלות בברייטון ובהאל סיטי

ב-23 בינואר 2017 טומורי הושאל לברייטון שמליגת המשנה באנגליה. טומורי ערך תשע הופעות בצ'מפיונשיפ, בחצי העונה שלו במועדון.

ב-31 באוגוסט 2017 טומורי הושאל להאל סיטי, גם היא מליגת המשנה באנגליה, טומורי ערך 25 הופעות במדי הקבוצה בצ'מפיונשיפ.

### דרבי קאונטי

ב-6 באוגוסט 2018 טומורי הושאל לדרבי קאונטי, עונתו השלישית ברציפות כמושאל בצ'מפיונשיפ. טומורי נהנה מעונה מצוינת עם דרבי קאונטי, שיחק 44 משחקים מתוך 46 אפשריים, וכבש שער אחד. טומורי עזר לדרבי לסיים במקום השישי בליגה ולעלות לגמר פלייאוף הצ'מפיונשיפ בו הפסידה לאסטון וילה ופספסה הזדמנות לעלות לפרמייר ליג. טומורי זכה כשחקן העונה של דרבי קאונטי בסיום אותה עונה.

### חזרה לצ'לסי

לאחר מינויו של פרנק למפארד, מאמנו של טומורי בדרבי קאונטי, למאמן צ'לסי טומורי חזר לקבוצה. ב-31 באוגוסט 2019 ערך טומורי את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג במשחק שנגמר בתוצאה 2-2 מול שפילד יונייטד. טומורי כבש את שערו הראשון במדי צ'לסי ב-14 בספטמבר, בניצחון 2–5 על וולברהמפטון וונדררס. טומורי ערך 22 הופעות במדי צ'לסי בכל המסגרות ועזר לקבוצה לסיים במקום הרביעי בליגה.

בעונת 2020/2021 מעמדו של טומורי בקבוצה פחת משמעותית והוא ערך רק הופעת ליגה אחת בחצי העונה הראשונה.

### מעבר למילאן

ב-22 בינואר 2021 טומורי הושאל למילאן מהסרייה א'. טומורי הפך לשחקן מפתח בהגנה של מילאן וערך 17 הופעות במדי הקבוצה בסרייה א', טומורי כבש בניצחון 0–3 מול יובנטוס בליגה. בסיום אותה עונה מילאן סיימה במקום השני בליגה האיטלקית.

ב-17 ביוני 2021 טומורי חתם במילאן על חוזה לארבע שנים תמורת 25 מיליון ליש"ט.

קריירת נבחרות
-------------

טומורי זכאי לייצג את נבחרות ניגריה, קנדה ואנגליה. טומורי ייצג את נבחרת קנדה עד גיל 20, לפני שהצטרף לנבחרות הצעירות של אנגליה. ב-17 בנובמבר 2019 טומורי ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת אנגליה, במשחק מוקדמות יורו 2020 מול נבחרת קוסובו.

תארים
-----

**מילאן**

* אליפות איטליה: 2021/2022

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיקאיו טומורי** בוויקישיתוף
* פיקאיו טומורי, ברשת החברתית טוויטר
* פיקאיו טומורי, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
מגדל הטלוויזיה של גאלאץ
**מגדל הטלוויזיה של גאלאץ** (ברומנית: **Turnul de televiziune Galați**) הוא מגדל בגובה 150 מטר בעיר גאלאץ המשמש לשידורי טלוויזיה ורדיו ופיקוח ביטחוני על המרחב.

המגדל בנוי מעמוד אחד עשוי מבטון מזוין, עמוד חלול, דרכו נעה מעלית המובילה לחלקו העליון, שם נמצא מבנה בן שלוש קומות. בקומה הראשונה נמצאת מסעדה ובקומה השנייה יש מכשור של הטלוויזיה הרומנית והרדיו. בקומה הנוספת יש תצפיות ביטחוניות ומעל הקומה השלישית יש אנטנות ומכשור שידור וקליטה. התצפיות הביטחוניות הן לעבר הגבולות הקרובים עם רפובליקת מולדובה ואוקראינה. מהמגדל רואים גם את הרי דוברוג'ה, את הדנובה, נהר סירט ונהר פרוט.

המגדל יציב מאוד ויש לו עמודים גמישים, לכן הוא נע מעט כשיש רוח חזקה. על המגדל עברו כמה רעידות אדמה והוא לא נפגע כלל. בניית המגדל התחילה ב-1967 והסתיימה ב-1969.

המסעדה בקומה הראשונה היא שלוחה של המסעדה הנמצאת על הקרקע וזוכה למבקרים הודות למיקומה המיוחד ולנוף המשתקף מחלונותיה. בקומת הקרקע יש 220 מקומות במסעדה ובקומה העליונה, בגובה 86 מטרים, יש 84 מקומות ליד שולחנות הפרוסים בקרבת החלונות. המטבח והבר ממוקמים במרכז האולם, אך משום מיעוט המקום מבשלים את המנות בקומת הקרקע ומעלים אותן במעלית.

קישורים חיצוניים
----------------

* FOTO VIDEO Jurnal de vacanţă: Restaurant la înălţime în Turnul de Televiziune din Galaţi (ברומנית)
* Restaurant la 100 de metri inaltime (ברומנית)
**דאף Rijdende** (בהולנדית **DAF Rijdende**) היא מכונית קונספט זעירה, בתצורה של מכונית מיקרו, תלת אופן, אשר יוצרה בשנת 1941 על ידי יצרנית הרכב **דאף** ההולנדית.

הדגם תוכנן עם מושב 1 בלבד (נהג).

פירוש "Rijdende" בעברית: "נהיגה".

מאפיינים
--------

* מכונית מיקרו
* תלת אופן
* 2 דלתות קדמיות, צדדיות
* מושב 1
* חלון צד - מתפצל ל-2, נפתח בחלקו הקדמי בלבד (מורכב על מסילה, החלון נע אחורנית)

היסטוריה
--------

 ערך מורחב – **דאף (יצרן רכב)**  

דאף ידועה כמפעל המייצר משאיות, אבל משנת 1958 עד שנת 1975 ייצרה כלי רכב משפחתיים קטנים. בין הרכבים שייצרה : דאף 600, דאף 750, דאף 33, דאף 44, דאף 45, דאף 46, ודאף 68. בשנת 1968 פיתחה את ה- "דאף 55", עם מנוע מקורר מים, 4 צילינדרים 1,108 סמ"ק. מעצב המכוניות של דאף היה ג'ובאני מיקולטי, שעיצב מספר עצום של אבות־טיפוס.

בדצמבר 1972 וולוו צבר נתח של 33 אחוזים מ- DAF, ובמאי 1975 עם השתלטות השוודים על דאף, נעלם השם דאף והפך לוולוו.

דאף ייצרה 816,000 מכוניות נוסעים.

תמונות
------

* דאף Rijdende דאף Rijdende
* דאף Rijdende דאף Rijdende
* דאף Rijdende דאף Rijdende
* דאף Rijdende דאף Rijdende
* דאף Rijdende דאף Rijdende
* דאף Rijdende דאף Rijdende
* דאף Rijdende דאף Rijdende

ראו גם
------

* דאף (יצרן רכב)
* דאף 44
* דאף 66
* דאף 600
* דאף פוני
* דאף A10

לקריאה נוספת
------------

* דאף Rijdende פרוטוטיפ - תמונה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דאף Rijdende** בוויקישיתוף
* דאף Rijdende‏ (0:30), יו-טיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  דאף Rijdende
2. ↑  דאף Rijdende אתר 3 Wheels
3. ↑  מכוניות ומשאיות דאף
**וילהלם לודוויג אדולף שולקמן** (בגרמנית: **Wilhelm Ludwig Adolph Scholkmann**‏; 25 בדצמבר 1867 – 1944) היה צייר גרמני.

ביוגרפיה
--------

"וילי" שולקמן היה בנם של הפרופסור לתאולוגיה אדולף שולקמן ואשתו מארי בוסמן.

אימו הייתה ילדה מחוץ לנישואין של הנסיך לבית הוהנצולרן. אף שלא היו לה שום בעיות עם זה, הוא התייסר מהמחשבה הזאת, ובסופו של דבר היא רדפה אותו כל חייו.

בפברואר 1888 הוא סיים את לימודיו בגימנסיה בברלין והחל את לימודיו בפריז ובמינכן. הוא היה משוכנע בכישרונו, אך עדיין לא ידע לאיזה כיוון אמנותי לפנות. עם זאת, הוריו רצו שתהיה לו עבודה כמורה לאמנות או כמאייר כדי להתפרנס.

לאחר מות אחיו ממחלת ריאות נפטרה גם אמו בת ה-50. בשנת 1907 נפטר גם האב. משנת 1908 חי וילהלם שולקמן בעוני מהריבית על הונו הקטן שקיבל בירושה. בנובמבר 1909 התקיימה באולדנבורג באוגוסטום תערוכה של האגודה לאמנות. כאן הוא הציג את הציור הגדול "לפני תחילת השירות" מכנסיית דטלינגן. הוא ציפה שהתמונה הזו תזכה לתשומת לב רבה בתערוכה. כשהאמן, שהיה תמיד אדם קודר ודוחה, הוא התעמת עם חבר הנהלה באיגוד האמנות והוציא את עבודותיו מהתערוכה.

בסתיו 1912 עבר לבית קטן באוסטרדורף. שם הוא חי כנזיר בצורה ספרטנית ואף ניסה לגדל דבורים. האינפלציה טרפה את שארית הונו. תמונותיו העגמומיות כמעט ולא מצאו קונים. עם זאת כמה מיצירותיו - ערפל סתיו, שבילי האברש, דוברות הכבול, כנרי הכפר, תיקון נעליים ואיכרות - מצאו את דרכן לחדרי המגורים של קרוביו ממעמד הביניים. הוא עצמו נשאר זר בקרבם. לעיתים קרובות הוא שתק כל היום.

הכשרה ועבודה
------------

משנת 1889 למד וילהלם שולקמן בבית הספר לציור מוכר שהוקם על ידי היינריך קניר בשנת 1888 במינכן, שתלמידיו החשובים ביותר היו ככל הנראה פאול קלה ואמיל אורליק. באקדמיה לאמנויות יפות במינכן למד וילהלם שולקמן אצל לודוויג פון הרריך ויוהאן לאונהרד ראב. משנת 1891 שהה להשתלמויות במושבת האמנים דכאו ואז נסע לאקדמיות לאמנות בפריז ובדיסלדורף.

בשנת 1910 עבר שולקמן למושבת האמנים דטלינגן. משם שלח עבודות לתערוכות שונות. הוא עבד על התמונה "לפני השירות" במשך שישה חודשים. ב-17 באוקטובר כתב ביומנו: "לא תמיד היה תענוג לעבד את פרטי פנים הכנסייה. תמונה זו אמורה להיות כעת הניסיון האחרון שלי להצליח כצייר דמות, לפחות כאן בצפון גרמניה. אני בטוח שהתמונה הזו תזכה לא מעט לתשומת לב".

הוא הופיע לראשונה בוורפסוודה בשנת 1900 ולבסוף התיישב שם בשנת 1910. הוא חש אכזבה עמוקה מהיינריך פוגלר, שעם אחותו הוא רצה להתחתן.

הוא נפטר בקיץ 1944 בבית בוורפסוודה.

יצירה
-----

בשנת 1904 השתתף שולקמן בתערוכה הגדולה ה-34 של אמני ברמן. עבודתו, "דיוקן אבי", מצוינת בקטלוג התערוכה. התחריטים הרבים שלו, המבוססים על הבשורה, המחזור "עידנים ועונות" לא שרדו. הם ידועים רק ממכתבים וביקורות.

וילהלם שולקמן צייר ככל הנראה עד סוף ימיו, אך עבודתו המאוחרת לא שרדה. ייתכן שהוא השמיד אותה בעצמו בשלב דיכאוני.

הוא מעולם לא הסתגל לטעם של זמנו, שהעדיף ציירי היסטוריה ותמונות ז'אנרי.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וילהלם שולקמן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ilse-Marie Barton: *Wilhelm Scholkmann (Leben und Werk)*, in the *Siegener Zeitung*, 14 March 1981
2. ↑  Kunsthalle Bremen - Ausstellungs- kataloge, web.archive.org, ‏2011-06-23

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 140251006
* ISNI: 0000 0000 7621 3927
* VIAF: 103788331
* WorldCat (עם VIAF): 103788331

 |
**חוק קואס** הוא משפט בכלכלה העוסק בהיבט הכלכלי של קביעת זכויות קניין בחוק. בניסוחו הפשוט, החוק קובע כי כאשר בעלי זכות הקניין חופשיים לסחור בה ובהיעדר עלות עסקה, כל דרך שבה יבחר המחוקק או הממשלה לחלק את זכויות הקניין יעילה באותה מידה. במילים אחרות: קביעה משפטית של זכויות קניין משפיעה על האופן שבו מחולקת הרווחה בין הפרטים אך לא על סך הרווחה.

החוק הוצע על ידי רונלד קואס ב-1960 וזיכהו בפרס נובל לכלכלה ב-1991. ג'ורג' שטיגלר, זוכה אחר בפרס, היה הראשון שהתייחס לעבודתו של קואס במונחי החוק המובאים לעיל, ב-1966.

דוגמה
-----

נניח שבתא רכבת נוסעים שנים: ראובן, שאוהב לעשן מקטרת ושמעון הסולד מריח הטבק. עבור ראובן התועלת בעישון היא 20 שקלים ועבור שמעון הנזק שבעשן הוא 10 שקלים. אם יקבע החוק ברכבת כי העישון אסור, יהיה כדאי לראובן לשלם לשמעון 10 שקלים (או סכום אחר בין 10 ל-20) תמורת אישור לעשן. לעומת זאת, אם על פי החוק מותר לעשן, לא יוכל שמעון לפתות את ראובן שלא לעשן, משום שלא כדאי לו להציע עבור הוויתור יותר מ-10 שקלים. התוצאה היעילה מבחינה כלכלית, היא שראובן מעשן וסך הרווחה בקרון היא 10. החוק משנה רק את אופן החלוקה של הרווחה: 20 לראובן ו- (10-) לשמעון אם החוק מתיר עישון, או 10 לראובן ו-0 לשמעון אם לאו.

השפעה חיצונית
-------------

הרקע לעבודתו של קואס היה המחקר הכלכלי המקובל בתחום של השפעות חיצוניות, דהיינו התועלת או הנזק הכלכלי שנגרם כתוצאה מפעילותם של פרט או חברה לאחרים. מקובל היה לחשוב שהממשלה צריכה תמיד להתערב, למשל כאשר מפעל מזהם את הסביבה, ולהטיל על המפעל מס כדי לגרום לו להפנים את ההשפעות החיצוניות שלו כעלות נוספת ולהתאים את הכמות המיוצרת כלפי מטה.

לפי קואס המס הזה מיותר והבעיה יכולה להיפתר בין המפעל המזהם לאלו שחיים סביבו וניזוקים ממנו.

חוק קואס בעולם האמיתי
---------------------

החשיבות של חוק קואס אינה בנכונותו התאורטית כפי שהוא מנוסח לעיל, משום שבעולם האמיתי קיימות מגבלות המונעות מהעסקאות שקואס חוזה מלהתקיים. הפרטים הניזוקים מזיהום, למשל, מתקשים במקרים רבים להתאגד כדי לפעול כגוף אחד כנגד המפעל המזהם.

למרות זאת עבודתו של קואס אינה תאורטית גרידא. חשיבותה היא בכך שהיא מסיטה את הדיון מההשפעות החיצוניות לעלויות העסקה. כאשר בית משפט בא לקבוע למי שייכות זכויות הקניין הוא צריך לקחת בחשבון כמה אפשרית ומעשית תהיה עסקה בין הצדדים במקרה שההקצאה שקבועה בחוק אינה יעילה. לפי קואס, המחוקק צריך לקבוע את זכויות הקניין כך שעלויות העסקה תהיינה מינימליות.

קישורים חיצוניים
----------------

* העולם על פי קואס מאת דייוויד פרידמן.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16694892j (data)
* GND: 4301024-6
* SUDOC: 170809048

 |
**טיטוס** היה שליח וקדוש נוצרי שהוזכר בברית החדשה.

קורות חיים
----------

טיטוס היה עוזרו של פאולוס (שאול התרסי) על פי המסופר בחלק מאיגרות פאולוס ובעיקר באיגרת אל טיטוס.

טיטוס התלווה אל פאולוס ואל בר-נבה בעת שהם הטיפו לנצרות באנטיוכיה ומאוחר יותר התלווה אליהם במסעם לועידת ירושלים (האיגרת אל הגלטיים ב' 1 - 3; מעשי השליחים ט"ו 2 - אף ששמו לא מוזכר בספר זה).

ככל הנראה טיטוס היה גוי שהתנצר (מאחר שפאולוס סירב למול אותו לאור אמונתו של פאולוס כי הבשורה של ישו שחררה את המאמינים מחובות תורת משה ובהם החובה לקיים ברית מילה.

אזכור מאוחר יותר מציין כי טיטוס התלווה לפאולוס ולטימותיוס בהיותם באפסוס ומשם נשלח על ידי פאולוס לקורינתוס שביוון על מנת שיאסוף תרומות לעניי ירושלים (האיגרת השנייה אל הקורינתים ח' 6, י"ב 18).

טיטוס שב ופגש את פאולוס בהיותו במקדוניה (האיגרת השנייה אל הקורינתים ז' 6 - 15).

בעת שפאולוס נכלא, שהה טיטוס בכרתים - לשם נשלח על ידי פאולוס במטרה שיארגן את מבנה הכנסייתי בה (האיגרת אל טיטוס א' 5).

האזכור האחרון של טיטוס מתייחס להגיעו לרומא ולשהייתו עם פאולוס בעת כליאתו השנייה (האיגרת השנייה אל טימותיוס ד' 10), משם נשלח לדלמטיה במשלחת מיסיונרית.

הברית החדשה אינה מצינת את תאריך ומקום פטירתו, אולם לפי המסורת הנוצרית מונה לבישוף גורטין שבכרתים ונפטר בשנת 107 בהיותו בן 95.

יום קדוש
--------

חגו של טיטוס לא נכלל בלוחות הקדושים של הכנסייה הקתולית עד שנת 1854 עת הוקצה לטיטוס ה-6 בפברואר. בשנת 1969 שונה יום חדו ל-26 בינואר, יחד עם חגו של טימותיוס, במטרה לחגוג את שני תלמידיו של פאולוס יחד יום לאחר חג ההתנצרות של פאולוס.

טיטוס וטימותיוס
---------------

ריצ'רד ג. פלוז טוען כי השם "טיטוס" הוא שמו הפרטי של טימותיוס ולמעשה מדובר בשלוש איגרות (איגרת זו וכן האיגרת הראשונה אל טימותיוס והאיגרת השנייה אל טימותיוס) הממוענות אל אותו אדם. פלוז תומך טענתו במספר פסוקים באיגרת הראשונה אל הקורינתים (ד' 17, ט"ז 10) ובאיגרת השנייה אל הקורינתים (ב' 13, ז' 6, ז' 13 - 14 ו-י"ב 18) וכן במעשי השליחים 19 כ"ב. לדבריו, פסוקים אלה מראים כי מדובר באדם אחד שהיה עוזרו של השליח פאולוס. יחד עם זאת באיגרת השנייה אל תימוטיוס מצוין בפרק ד' פסוק 10 כי טיטוס הגיע לדלמטיה - דבר שאינו סביר אם מדובר באותו אדם אליו מופנית האיגרת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טיטוס** בוויקישיתוף
* טיטוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 102408653
* VIAF: 55594351
* WorldCat (עם VIAF): 55594351

 |
יינון עצמי של מים
**יינון עצמי של מים** הוא תגובת יינון במים טהורים או בתמיסה מימית, שבה מולקולת מים, {\displaystyle {\ce {H2O}}}, מתפרקת (מאבדת את הגרעין של אחד מאטומי המימן שלה) והופכת ליון הידרוקסיד, {\displaystyle {\ce {OH-}}}. גרעין המימן,{\displaystyle {\ce {H+}}}, גורם לפרוטונציה של מולקולת מים נוספת ליצירת הקטיון הידרוניום, {\displaystyle {\ce {H3O+}}}. זוהי דוגמה לאוטופרוטוליזה, ומדגימה את האופי האמפוטרי של מים.

היסטוריה
--------

היינון העצמי של מים הוצע לראשונה בשנת 1884 על ידי סוונטה ארניוס כחלק מהתיאוריה של פירוק יוני, שאותה הציע כדי להסביר את המוליכות של אלקטרוליטים כולל מים. ארניוס כתב את היינון העצמי בתור {\displaystyle {\ce {H2O <=> H+ + OH-}}}. באותו זמן, עדיין לא היה ידוע דבר על מבנה אטומי או חלקיקים תת-אטומיים, ולכן לא הייתה לו סיבה לשקול היווצרות של יון {\displaystyle {\ce {H+}}} מאטום מימן באלקטרוליזה כסביר פחות מאשר, נניח, היווצרות של יון {\displaystyle {\ce {Na+}}} מאטום נתרן.

בשנת 1923 הציעו יוהנאס ניקולאוס ברונסטד ומרטין לאורי כי יינון עצמי של מים כולל למעשה שתי מולקולות מים: {\displaystyle {\ce {H2O + H2O <=> H3O+ + OH-}}}. בשלב זה האלקטרון והגרעין התגלו ורתרפורד הראה שגרעין קטן מאוד מאטום. זה יכלול יון פשוט {\displaystyle {\ce {H+}}} שיתאים לפרוטון עם אפס אלקטרונים. ברונסטד ולאורי הציעו שיון זה אינו קיים חופשי בתמיסה, אלא תמיד מתחבר למולקולת מים (או ממס אחר) כדי ליצור את יון ההידרוניום {\displaystyle {\ce {H3O+}}} (או ממס אחר שעובר פרוטונציה).

עדויות ספקטרוסקופיות מאוחרות יותר הראו כי פרוטונים רבים למעשה ממוימים על ידי יותר ממולקולת מים אחת. הסימון התיאורי ביותר עבור היון הממוים הוא {\displaystyle {\ce {H+ (aq)}}}, כאשר aq (עבור "מימי") מציין מספר בלתי מוגדר או משתנה של מולקולות מים. עם זאת, הסימונים {\displaystyle {\ce {H+}}} ו-{\displaystyle {\ce {H3O+}}} עדיין נמצאים בשימוש נרחב גם בגלל חשיבותם ההיסטורית.

לקריאה נוספת
------------

* קתרין דניסטון, ג'וזף טופינג, קים וודראם, רוברט קארט, "**עולם הכימיה**", הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2017

הערות שוליים
------------

1. 1 2  דניסטון, טופינג, וודראם וקארט, עמ' 287

| סוגי חומצות ובסיסים |
| --- |
| ערך זה הוא חלק מסדרת **חומצות ובסיסים** |
| מושגי יסוד | **חומצה** • **בסיס** • סתירה • תגובת חומצה בסיס • מאזן חומצה ובסיס • חוזק חומצה • פונקציית חומציות • אמפוטריות • בופר • קבוע דיסוציאציה • מיצוי חומצה-בסיס • פונקציית חומציות האמט • pH • אפיניות פרוטונים • יינון עצמי של מים • טיטרציית חומצה-בסיס • פרוטונציה • דה-פרוטונציה |
| תאוריות | ארניוס • ברונסטד–לאורי • לואיס |
| סוגי חומצות | לואיס • מינרלית • אורגנית • אוקסידית • חזקה • חלשה • סופר-חומצה |
| סוגי בסיסים | לואיס • מספר תורם • אורגני • אוקסידי • חזק • חלש • סופרבסיס • לא נוקלאופילי |
**חוק ציוד רפואי** נחקק בשנת 2012 על ידי אמ"ר - היחידה לאביזרים ומכשירים רפואיים במשרד הבריאות. חוק זה נחקק כדי לוודא כי הציוד הרפואי, מכל סוגיו ושימושיו אינו פוגע או מהווה סכנה כלשהי לציבור הרחב

מטרת החוק ועיקרי החוק
---------------------

מטרת חוק הציוד הרפואי היא להגדיר איזה ציוד רפואי מותר או אסור לשימוש, ליבוא, לשיווק ולהפצה בבתי חולים או בקופות חולים פרטיות, ולאכוף את האיסור לשימוש בציוד רפואי בעייתי.

פנקס הציוד הרפואי הוא המקום שבו רשום כל המידע והרשות לשימוש ציוד רפואי כלשהו. בנוסף, חוק ציוד רפואי קובע איסור פלילי על ייצור, ייבוא, שיווק ושימוש בציוד רפואי שלא נרשם בפנקס של אמ"ר, אלא במקרים חריגים ובאישור משרד הבריאות. מפרי החוק צפויים לעונשי מאסר עד שנה ולקנסות כבדים.

החוק עוסק גם באחסון ציוד רפואי ולפיו, שר הבריאות רשאי למנות מפקחים מבין עובדיו לשם פיקוח על ביצוע ההוראות הנדרשות. המפקחים רשאים לדרוש מאדם למסור להם מידע ומסמכים הנוגעים להוראות חוק זה, כניסה למקומות שבהם מייצרים או מאחסנים ציוד רפואי כדי לבדוק את יעילותו, את בטיחותו ואת איכותו של הציוד הרפואי.

השלכות החוק
-----------

בעקבות חקיקת חוק זה, כמות הציוד הרפואי המסכן את הציבור ירדה לאפס. בנוסף קיים פיקוח קבוע על המקומות המייצרים ומאחסנים את הציוד הרפואי ומפקחים על יעילותו, על בטיחותו ועל הפצתו של ציוד רפואי זה.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  חוק ציוד רפואי, התשע"ב- 2012, עו"ד משה כאהן, באתר www.kahn.co.il
2. ↑  משרד הבריאות, חוק ציוד רפואי - התשע"ב 2012
3. ↑  משרד הבריאות, תקנות ציוד רפואי (ייצור, שיווק או שימוש בציוד רפואי שאינו רשום, או שלא בהתאם לרישומו), התשע"ד – 2013
*Callipepla californica* 
**שליו קליפורני** או **שליו העמק הקליפורני** (שם מדעי: *Callipepla californica*), הוא מין של עוף קטן עד בינוני, ממשפחת השלווים האמריקניים ומהסוג שליו מצויץ. שליו זה נבחר כציפור הלאומית של מדינת קליפורניה.

השליו הקליפורני מתייחד בציצת הנוצה המעוקלת שעל ראשו. ציצה זו עשויה מ-6 נוצות, בצבע שחור לזכרים וחום לנקבות ומכופפת קדימה. צדי הגוף בשני המינים צבועים בחום שחור ומפוספסים בלבן. הזכר צבעוני יותר, בעל חזה כחול כובע חום, ופנים שחורות, ובגבול ביניהם מתוח קו לבן עדין. בנקבה שולט הצבע האפור וחום בהיר בבטן.

השליו הקליפורני הוא קרוב משפחה של שליו גמבל, הנבדל ממנו בכך שבית הגידול שלו דרומי יותר, וראשו וציצת הנוצות שלו בהירים יותר. הוא חברותי ביותר ומסתובב בלהקות קטנות המרבות להתפלש בחול ולבצע "אמבטיית אבק" קבוצתית.

ראו גם
------

* שליו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שליו קליפורני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

* California Quail, All About Birds

הערות שוליים
------------

1. ↑  שליו קליפורני באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  קיליאן מולארני, לארס סוונסון, דן צטרסטרום, פיטר ג'. גרנט, דן אלון, יוסי לשם, אבי ארבל (ע), **לקסיקון מפה: הציפורים - המדריך השלם לציפורי אירופה וישראל**, מפה הוצאה לאור, 2003

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007293766905171

 |
**שליו גמבל** (שם מדעי: *Callipepla gambeli*) הוא מין של עוף קטן עד בינוני, ממשפחת השלווים האמריקניים, (סוג: *Callipepla*), הנפוץ במיוחד באזורי המדבר של המדינות אריזונה, קליפורניה, קולורדו, נבדה, יוטה, טקסס, סונורה, ניו מקסיקו, צ'יוואווה ובאחה קליפורניה. שמו של שליו גמבל ניתן לו, לכבודו של החוקר והטקסונום "ויליאם גמבל", שגילה אותו בשנת 1843.

את שליו גמבל, ניתן לזהות בקלות בזכות ציצת הנוצות שעל ראשו, ומעטה הנוצות הקשקשי שעל חלק גופו התחתון. רוב גופו של שליו גמבל מכוסה נוצות אפורות, והזכר שונה מן הנקבה בכך שיש לו נוצות בצבע נחושת על החלק העליון של ראשו, פניו שחורים, ומעל עיניו יש לו פסים לבנים.

ממדיו של שליו גמבל - אורך כ-30 סנטימטר, ומוטת כנפיים של כ-35–40 ס"מ. הוא ניזון מעלים, עשבים וזרעים. שליו גמבל מתנייד בעיקר בהליכה מהירה. לעיתים רחוקות הוא מתעופף למרחק קצר, תעופה עם משק כנפיים מהיר ורעשני.

ברוב עונות השנה חי שליו גמבל חיי קהילה, והוא מתרכז בלהקות של פרטים בוגרים וצעירים. אולם, באביב (עונת הרבייה) נחלקים הלהקות לזוגות, וכל זוג הופך להיות תוקפני ביותר כלפי זוגות אחרים. שליו גמבל הוא מונוגמי ושומר אמונים לבן זוגו.

הנקבה מטילה בין 10 ל-15 ביצים בתוך קן פשוט מוחבא בתוך הצמחייה בדרך כלל בבסיסו של סלע או גזע עץ. האפרוחים בוקעים לאחר כ-21 ימי דגירה, ומיד לאחר הבקיעה הם מסתובבים עם הוריהם, ותרים אחר מזון. בתחילה ניזונים האפרוחים בעיקר מחרקים, אך ככל שהם מתבגרים מזונם מתבסס יותר ויותר על צמחים.

ראו גם
------

* שלווים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שליו גמבל** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  שליו גמבל באתר הרשימה האדומה של IUCN
**שליו-שיחים מיוער** (שם מדעי: *Perdicula asiatica*), הוא מין של עוף קטן עד בינוני, ממשפחת הפסיוניים (סוג: *Perdicula*) החי בדרום אסיה.

מאפיינים
--------

שליו-שיחים מיוער הוא עוף שקט וביישן, הנצפה בדרך כלל בקבוצות משפחה קטנות, של עד ל-12 פרטים. הוא דומה במיוחד, עד כדי תאימות מוחלטת, למין שליו-שיחים סלעי וכמותו הוא מתפרץ בקבוצה בטיסה מהירה מבין השיחים. אורכו 16–17 ס"מ. ראשו של הזכר אדום והוא בעל שפם לבן. הגב חום עדין בחלקו העליון והופך במורד למנומר. החזה גם הוא מנומר בצבעי שחור לבן, והכנפיים רב-גוניות. הנקבה דומה לזכר, אך בחזה המנומר ישנה תוספת של צבעי אדום וורוד.

שליו-שיחים מיוער חי בינות לשיחים והוא אוהב לספוג את קרני השמש. הוא ציפור חברותית, אך בעת החיזור הזכר הופך להיות תוקפני וטריטוריאלי. הזכר נוהג להגן על הנקבה ועל האפרוחים. שליו-שיחים מיוער ניזון ממגוון של זרעים, כן הוא אוכל חרקים ורימות.

ההטלה סביב חודש אפריל. הנקבה מטילה עד שבע ביצים הבוקעות לאחר כעשרים יום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שליו-שיחים מיוער** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* שליו-שיחים מיוער באתר הרשימה האדומה של IUCN
* Jungle Bush Quail , **I love India**

הערות שוליים
------------

1. ↑  שליו-שיחים מיוער באתר הרשימה האדומה של IUCN
ביצה של שליו סיני
**שליו סיני** המכונה גם **שליו אסייתי כחול** או **שליו המלך** (שם מדעי: *Coturnix chinensis*) הוא מין של עוף קטן עד בינוני ממשפחת הפסיוניים, (סוג: Coturnix). הוא הקטן ביותר מבין המינים בסוג שליו.

מבנה
----

* גובה 8–10 ס"מ.
* משקל כ-25 גרם.
* אורך כנף 78–82 מ"מ לזכרים ו- 80–84 מ"מ לנקבות.
* אורך הזנב עד 25 מ"מ לזכרים ו- עד 29 מ"מ לנקבות.
* צבעים - הראש כחול שחור, המקור שחור, הפנים והגרון שילוב של שחור ולבן, החזה כחלחל אפור בהיר, הבטן אדום ערמוני, הגב כחול כהה והרגליים צהובות עד כתומות.

הזכר מהודר יותר מן הנקבה שעיקר צבעה חום מנומר.

תפוצה
-----

השליו הסיני נפוץ בדרום-מזרח אסיה, בדרום אסיה ובאוסטרליה, כולל: הודו, סרי לנקה, הודו סין, איי הרפובליקה הסינית, חצי האי המלאי, איי אנדמן וניקובר, סומטרה וג'אווה.

בית גידול
---------

השליו הסיני חי על הקרקע באזורים לחים כמו גבולותיהם של אגמים וביצות, וליד שדות אורז אשר הוא אוכל את יבולם. כן ניזון השליו הסיני מחרקים, (כולל טרמיטים) ורכיכות, אותם הוא הורג טרם אכילתם.

קינון ורבייה
------------

השליו הסיני הוא עוף מונוגמי החי כל חייו עם בן זוג אחד. במהלך עונת הרבייה הזכר שהוא טריטוריאלי ביותר, משמיע 3 שריקות, הראשונה בקול צווחני והשתיים לאחריה בקול רך. בקן הבנוי על הקרקע, ומדופן בקש ועלים, מטילה הנקבה 6–12 ביצים בצבע זית – חום כהה, בעלות קליפה מחוספסת השוקלות כ-4.5 גרם כל אחת. הביצים גדולות מאוד יחסית לגופה של הנקבה המתקשה לכסות אותן בגופה בעת הדגירה. הקן ממוקם מתחת לשיח כדי להגן על האפרוחים, שהם מקבוצת עוזבי קן, מפני טורפים. האפרוחים בוקעים מהביצים לאחר כשבועיים וחצי. הזכר אינו מסייע באימון וגידול האפרוחים, לאחר כחודש האפרוחים מגיעים לבגרות ומתחילים להזדווג בינם לבין עצמם.

בשבי
----

היופי והצבעוניות של השליו הסיני, גרמו לכך שהוא הפך לחיית מחמד מועדפת. המגדלים מחבבים את השליו הסיני גם עקב פוריותו הגדולה, והשטח הקטן שנדרש לו לשם מחייתו. זנים חדשים פותחו וכיום מגדלים בשבי מגוון של צבעים של עוף זה.

* כסוף – זהו הפיתוח הנפוץ ביותר ונוצותיו הם בגוונים שונים של אפור פסטל מואר. זן זה הופיע לראשונה כמוטציה טבעית, בבריטניה בשנת 1940.
* לבן – מדובר בצבע לבן אמיתי, ולא בהיעדר צבע (לבקן). לעיתים לעופות מזן זה יש נוצות צבעוניות, אך המגמה היא לפתח זן צח כשלג.
* אדום חזה – הראש והפנים שחורות עם פס לבן סביב העיניים. סינר אדום תלוי מן הגרון על כל החזה.
* אדום חזה כסוף – זן יפה ביותר עם ניגודים של הסינר האדום ורדרד על החזה, על רקע נוצות אפורות כסופות.
* קינמון – זן זה צבעו חום צהבהב כמו קינמון ועל כן בארצות הברית מכנים אותו בשם זה. באירופה הוא מכונה "פאון" (עופר) שכן צבעו מזכיר צבע של עופר איילים.
* כחול – נראה לבוש בסרבל אפור כחול.
* שחור – נראה כמו הכחול אך צבעיו כהים יותר.
* שנהב – צבעו בהיר יותר מזה של הכסוף ועל חזהו סינר אפור.
* פנינה – מזכיר את זן הקינמון אך הוא יותר בהיר ויש בו תערובת של צהוב עם חום בהיר.

ראו גם
------

* שליו
* שליו נודד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שליו סיני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ITIS
* GBIF
 |

* **Janice Pappas**, Chinensis Coturnix, University of Mishigan Museum of Zoology
* **Katie Thear**, KEEPING QUAIL, Broad Leys Publishing
**שליו חום** (שם מדעי: *Coturnix ypsilophora*), מוכר גם כ"**שליו הַבּצָה"**, הוא מין של עוף קטן עד בינוני, ממשפחת הפסיוניים (סוג: *Coturnix*), החי באוסטרליה ובאזורים הטרופיים.

השליו החום נפוץ בשטחי חקלאות, סוואנות, בתות ואזורי ביצות. הוא נצפה בגינאה החדשה ואיי סונדה, כמו גם בצפון, מזרח, דרום מזרח ודרום מערב אוסטרליה וטסמניה, אם כי לא באזורים יבשים. השליו החום הובא לאיי פיג'י ולניו זילנד על ידי האדם, שם הוא מוגבל בתפוצתו לחלקו הצפוני של האי הצפוני. משערים, כי הבאתו של השליו החום לניו זילנד תרמה להכחדתו של השליו ניו זילנדי, ככל הנראה כתוצאה מהפצת מחלות, להן לא היה האחרון חסין.

גובהו של השליו החום 18 ס"מ ומשקלו 75–92 גרם. אורך הכנף 82–109 מ"מ לזכרים ו-82–103 מ"מ לנקבות. אורך הזנב 43-51 מ"מ. לזכר ולנקבה ראש וגב בצבע חום כהה. הכנפיים מפוספסות בשחור ולבן. החזה והבטן בצבע צהבהב זהוב מסומנים בפסים שחורים אופקיים. לזכר כתמים חומים כהים בצדי ראשו וכתם חום קטן על גרונו. לנקבה טלאי גדול בצבע קרם על גרונה וכתמים בצבע חום בהיר בצידי הראש.

השליו החום הוא שוכן קרקע, החי באזורים טרופיים ממוזגים ומוצא מחסה בתוך עשביה גבוהה. השליו החום מחפש קרבת נחלים וביצות, אך כאשר יורדים גשמים כבדים הוא עולה לאזורים גבוהים יותר.

מזונו העיקרי של השליו החום הוא זרעים, עשבי בר, עלים וחלקי צמח שונים.

הטלת הביצים מתרחשת בסוף העונה הגשומה באוסטרליה מאוקטובר עד דצמבר ומינואר עד מאי, באזורים הטרופיים הצפונים. הנקבה מטילה, בתוך קן המוסתר היטב תחת עשבייה ובקרבת מקורות מים, בין 4 ל-11 ביצים במשקל 9.2 גרם. הדגירה נמשכת 18 עד 21 ימים, והאפרוחים נחשבים בוגרים לאחר ארבעה חודשים.

* נקבת השליו החום, צולם בקווינסלנד אוסטרליהנקבת השליו החום, צולם בקווינסלנד אוסטרליה
* שליו חום בניו זילנדשליו חום בניו זילנד

ראו גם
------

* שליו
* שליו נודד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שליו חום** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* **Janice Pappas**, Coturnix ypsilophora-brown quail, University of Mishigan Museum of Zoology
* Brown Quail, Birds in back yards

הערות שוליים
------------

1. ↑  Brown quail. *New Zealand Birds Online*
**ציאנמיד הסידן** (CaCN2) הוא מלח הסידן של האניון ציאנמיד (CN22−).

תכונות
------

ציאנמיד הסידן הוא תרכובת אי-אורגנית חסרת צבע המתגבשת במבנה של מערכת גבישית הקסגונלית.

ציאנמיד הסידן התעשייתי כולל בתוכו 60-70% ציאנמיד הסידן, כ-20% CaO‏, 10% פחמן חופשי ועוד חומרים אחרים בכמויות קטנות.

היסטוריה
--------

בחיפוש אחר דרכים לייצר ציאנידים לצורך טיהור זהב מתוך עפרות עם תכולת זהב נמוכה, גילו אדולף פרנק וניקודם קארו, שקרביד אלקלי סוחף נתרן בטמפרטורות גבוהות. בשנת 1898 הצליח פריץ רות, עמית של פרנק וקארו, לחמם סידן קרביד ל-1100 מעלות צלזיוס והתוצר שקיבל היה ציאנמיד הסידן, ולא סידן ציאנידי.

ייצור
-----

מייצרים את ציאנמיד הסידן מתגובה של סידן קרביד עם חנקן. סידן קרביד מחומם ל 1000°C בכבשן בו מוזרם גז חנקן לכמה שעות.

{\displaystyle CaC\_{2(s)}+N\_{2(g)}\rightarrow CaCN\_{2(s)}+C\_{(s)}\qquad \Delta H^{\circ }=-69kCal/mol}

שימושים
-------

ציאנמיד הסידן משמש בעיקר כדשן, הודות לפעילותו הכפולה בעת פרוקו. בעקבות התפרקותו ממגע עם נוזלים ועל ידי בקטריות בקרקע, משתחרר ציאנמיד, הפועל כקוטל עשבים, לשכבה העליונה של הקרקע, וחנקה הנמצא יותר עמוק בקרקע המספק תזונת נתרן לגידול הרצוי ששורשיו עמוקים יותר. ציאנמיד הסידן גם יעיל נגד מגוון של מחלות צמחים וכן נגד מזיקים.

היקף ייצור
----------

בשנת 1975 עמד היקף הייצור העולמי על כ-200,000 טון.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Calcium cyanamide, Encyclopedia of Chemical Processing and Design: Volume 6, page 36

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007566404905171
* GND: 4266646-6
* LCCN: sh2006005142

 |