recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**רוברט קוּבָאלֶק** (בפולנית: **Kuwałek**;‏ 1966 - 5 ביוני 2014) היה היסטוריון פולני שעסק בעיקר בחקר הקהילה היהודית בלובלין ותהליך השמדתה בשואה. הועסק כחוקר במוזיאון המדינה במיידנק, הקים וניהל את מוזיאון ההנצחה בבלז'ץ.

קורות חייו
----------

רוברט קובאלק נולד בלובלין, סיים את לימודיו באוניברסיטה הקתולית בלובלין בתחום לימודי היסטוריה. תזת התואר השני שלו הייתה "ארגון הציונים הכלליים בלובלין בתקופה 1926-1939" נכתב תחת פיקוחו של פרופ' רישרד בנדר.

לאחר סיום לימודיו החל לעבוד בארכיון המדינה בלובלין, שם עסק בעיקר במחקרים בנושא של הקהילה היהודית בלובלין. כן הועסק בשנים 1995 - 1999 כמורה להיסטוריה בבתי ספר תיכון. בשנת 1999 הפך לעובד של מחלקת המחקר של מוזיאון המדינה במיידנק.

בשנים 2004 - 2007 הועסק כמנהל של המוזיאון - אתר ההנצחה בלז'ץ שהוא סניף מקומי של מוזיאון המדינה במיידנק. הוא הוביל לפתיחתו של אתר זה, והפך אותו לנקודה חשובה על המפה של אתרי זיכרון ההשמדה באזור לובלין. הוא היה מעורב בעבודה עם הקהילה המקומית באמצעות יישום של פרויקטים חינוכיים בשיתוף פעולה עם בתי ספר מבלז'ץ ויישובים אחרים בסביבה.

בשנת 2007 רוברט קובאלק חזר לעבודתו במחלקת המחקר של מדינת המוזיאון במיידנק. בשנים האחרונות עסק במחקר על נושאים הקשורים להשמדת היהודים באזור לובלין במהלך מבצע ריינהרד.

ביוני 2014 נמצאה גופתו בעיר לבוב באוקראינה. לא נמסרו פרטים על סיבת מותו .

פרסים וחברות בעמותות
--------------------

רוברט קובאלק היה סגן-נשיא האגודה לידידות ישראל-פולין בלובלין ונשיא מרכז האיגוד האירופי "Heritage and Contemporaneity". 

בשנת 2008 העניק לו נשיא פולין אות כבוד בתחום של קידום של היסטוריה ותרבות היהודיות.

בשנת 2014 הוענקה לו מדליה של מרד גטו ורשה על ידי איגוד ותיקי המלחמה יהודית וקורבנות מלחמת העולם השנייה.

ספריו ופרסומים אחרים
--------------------

* Das Vernichtungslager Belzec - מחנה ההשמדה בבלז'ק, 2014, הוצאת Metropol Verlag
* From Lublin to Belzec: Traces of Jewish Presence and the Holocaust: in South-Eastern Part of the Lublin Region, הוצאת Ad Rem
* The Album of Lublin, Walking through the Old and the Comtemporary City (פולנית), יחד עם Grazyna Jakiminska, הוצאת Ad Rem
* הגטו בלובלין

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוברט קובאלק** בוויקישיתוף
* רוברט קובאלק (1966–2014) - קורות חייו (באנגלית)
* הספד על אובדנו של אחד משלנו (באנגלית) באתר H.E.A.R.T
* אמיר השכל מחנה מיידאנק על פי רוברט קובאלק, 2007
* אמיר חצרוני, תפסיקו לשאול למה התקשורת הזרה לא מכסה את החטיפה, nrg 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  הודעה על מותו (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007298613305171
* BnF: cb15883692r (data)
* GND: 131670077
* ISNI: 0000 0003 7401 0079
* LCCN: no2002020513
* NKC: jo20201078096
* NLP: a0000001265747
* NTA: 353891606
* SUDOC: 174741278
* VIAF: 7722424
* WorldCat: lccn-no2002020513

 |
**ארמון המהפכה** (בספרדית: **Palacio de la Revolución**) הוא ארמון בהוואנה שבקובה בכיכר המהפכה המשמש כבית ממשלת קובה ומעונו של ראש המדינה.

היסטוריה
--------

הצו לבנות את הארמון ניתן על ידי הנשיא קרלוס פריו סוקאראס בשנת 1943. זה היה אמור להיות מקום מושבם של בית המשפט העליון והתובע הכללי. הוא תוכנן על ידי האדריכל פרז בנוטה בשנת 1943, כאשר הבנייה הסתיימה כעבור עשור בשנת 1957. בשנים 1964–1965 בוצעו שינויים בבניין כדי להתאים אותו לארמון המהפכה הנוכחי.

בשנת 1965 הורתה הממשלה המהפכנית בראשות פידל קסטרו להעביר את מושב השלטון לארמון זה.

שימושים
-------

קבלת פנים לנשיא ברזיל לשעבר לואיז אינסיו דה סילבה בחדר השרך, שנמצא בארמון המהפכה.
ולדימיר פוטין בוחן את משמר הכבוד של הצבא בארמון המהפכה בהוואנה.
הבניין מחולק לשלושה אזורים, כאשר הראשון הוא משרד מועצת השרים. השני הוא מטה מועצת המדינה ומשרדי הנשיא וסגן הנשיא. האחרון הוא משרדי הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית בקובה.

### אולמות

* היכל השרך - נקרא על שם מספר רב של צמחי שרך המקיפים אותו. כאן מקבל נשיא קובה מנהיגים בינלאומיים שמבקרים במדינה.
* משרד הנשיאות - לשכת הנשיא
* אולם התיאטרון
* בית חולים ממשלתי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארמון המהפכה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Palacio de la Revolución, Vedado, La Habana, Cuba". atlasobscura. 20 בנובמבר 2017. נבדק ב-12 במאי 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Palacio de la Revolución, Vedado, La Habana, Cuba". 20 בנובמבר 2017. אורכב מ-המקור ב-2 באפריל 2019. נבדק ב-17 במרץ 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Cena de gala en el Palacio de la Revolución de La Habana".
**קדושה** הוא מונח המתאר יחס מיוחד לחפץ, מקום, אירוע, טקסט או מושג בגלל קישורו לאלוהות או כוח רוחני אחר, או היותו ראוי לפולחן והערצה.

הקדושה אינה נובעת מתכונה פיזית, אלא מוגדרת בהתאם לסט האמונות של המתבונן.

היפוכה של הקדושה הוא החול.

הקדושה בדתות
------------

### יהדות

 ערכים מורחבים – **קודש וחול ביהדות**  

ביהדות, ניתן משקל רב לקודש, כאשר לחפצים, מקומות, זמנים ואנשים ניתן מעמד של קדושה. האדם יכול לקדש חפץ במעשיו (על ידי פעולת ההקדש, או על ידי הפיכתו לתשמיש קדושה).

### נצרות

בנצרות, הקדושה היא מתכונות האל. הקדושה מועברת אל המאמינים באמצעות הסקרמנטים. כך הכנסייה הקתולית מאמינה, לדוגמה, כי אכילת לחם הקודש מעבירה מקדושת האל אל האדם האוכל.

### אסלאם

אחד מ-99 שמות האל באסלאם הוא "הקדוש" (القدوس).

מילה נוספת במשמעות דומה היא חראם (حرام), שניתנת לתרגום גם כ"מקודש". כך לדוגמה מסגד אל-חראם, המקום הקדוש ביותר לאסלאם.

הקדושה בראי האקדמיה
-------------------

אמיל דורקהיים החשיב את הדיכוטומיה בין הקודש לחול כמאפיין המרכזי של דת. כלומר, לשיטתו, דת היא מערכת של אמונות והתנהגויות ביחס לדברים קדושים. דורקהיים מדגיש את ההבדל בין קודש וחול לעומת טוב ורע. החול איננו בהכרח רע, והקדוש אינו בהכרח טוב.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **קדושה** |

* קדושה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  רוביק רוזנטל, קדושה, באתר הזירה הלשונית, ‏28 באוקטובר 2014 (ארכיון)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph124416

 |
**אדוארד "נד" קלי** (באנגלית: **Edward "Ned" Kelly**; דצמבר 1854 - 11 בנובמבר 1880) היה שודד דרכים אוסטרלי, ראש כנופיה, ופורע חוק, שנחשב כאחרון והמפורסם ביותר מבין שודדי הדרכים האוסטרלים (אנ'). קלי היה ידוע כמי שלבש שריון ברזל (אפוד מגן חסין כדורים, אותו יצר בעצמו) במרדף האחרון שלו נגד השוטרים.

נד נולד בוויקטוריה כילד השלישי מתוך שמונה אחים לזוג אירי. אביו הואשם בגניבת חזירים כדי להאכיל את בני משפחתו, ועל כך נידון לחצי שנה בכלא. כעבור זמן הוא מת כשנד כבר היה בן 12, מה שהפך אותו לגבר הגדול בבית, שנדרש לעזור לאימו. משפחת קלי הייתה ענייה בגלל שאביו נחשב לאסיר, דבר שגרם להענשת המשפחה על ידי המשטרה. 

בגיל 14 הצטרף נד לכנופיה אזורית בשם כנופיית גרטה, שהיו שודדי דרכים. ב-1870 נאסר ונשלח לשלוש שנים בכלא בעקבות שיתוף פעולה עם הארי פאוור (אנ') וגניבת סוס, לאחר שניאות לקבל במתנה סוס שהתגלה כגנוב - בלא שידע על כך.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נד קלי** בוויקישיתוף
* נד קלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* נד קלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007422166405171
* ADB: kelly-edward-ned-3933
* BnF: cb166123596 (data)
* GND: 119485958
* ISNI: 0000 0001 1635 9753
* LCCN: n81018474
* NKC: jn20031209002
* NLA: 36555373
* NLP: a0000002564460
* NTA: 212782576
* SNAC: w6ks7427
* SUDOC: 055789943
* Trove: 635784
* VIAF: 47572730
* WorldCat: lccn-n81018474

 |
**גראטן דופינה** (בצרפתית: **Gratin dauphinois**) הוא גרטן צרפתי של תפוחי אדמה לא מבושלים פרוסים אפויים בשמנת, מאזור דופינה בדרום מזרח צרפת. ישנן גרסאות רבות של שם המנה, כולל:

* **Pommes de terre dauphinoise**
* **Potatoes à la dauphinoise**
* **Gratin de pommes à la dauphinoise**

הוא נבדל מגרטן תפוחי אדמה רגילים (potatoes au gratin) בכך שנעשה שימוש בתפוחי אדמה גולמיים ולא מבושלים. זו מנה שונה לגמרי מתפוחי אדמה דופין.

היסטוריה
--------

האזכור הראשון של המנה הוא מה-12 ביולי 1788. היא הוגשה עם גיבתון גנים בארוחת ערב שערך שרל-אנרי, דוכס קלרמון-טונר וגנרל שלושה כוכבים של מחוז דופינה, עבור הפקידים המוניציפליים של עיירת גאפ, כעת במחוזות צרפת של האלפים העליונים.

הכנה
----

גרטן דופינה עשוי מתפוחי אדמה גולמיים פרוסים דק ושמנת, אפוי בכלי חרס או זכוכית מרוח בחמאה ומשופשף בשום. לפעמים מוסיפים גבינה. את תפוחי האדמה מקלפים ופורסים לעובי מטבע, בדרך כלל עם מנדולינה (כלי לפריסה וחיתוך). הם מונחים בשכבות בתבנית חרס רדודה או זכוכית ואופים אותם בבטמפרטורה נמוכה תחילה. החום מוגבר למשך 10 הדקות האחרונות של זמן האפייה.

לפי המסורת, הגרטן דופינה אינו כולל גבינה, מה שיגרום לו להיות דומה יותר לגרטן סאבויארד (שאינו כולל שמנת אלא ציר בקר במקום וגבינה למעלה). מתכונים שניתנו על ידי שפים רבים - כולל אוגוסט אסקופיה, אוסטין דה קרוז וקונסטנס ספרי - דורשים גבינה וביצים; אחרים כמו רוברט קאריר מציינים גבינה אך ללא ביצה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גראטן דופינה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Prosper Montagné (1977). *New Larousse Gastronomique*. London; New York; Sydney: Toronto: Hamlyn. ISBN 0 600 36545 X.
2. ↑  Claude Muller (2001). *Les mystères du Dauphiné* (in French). Clermont-Ferrand: Éditions de Borée. ISBN 978-2-84494-086-5.
3. ↑  Elizabeth David (1964 [1960]). *French Provincial Cooking*. Harmondsworth: Penguin Books
4. ↑  Elizabeth Luard (1986). *European Peasant Cookery* London: Cor
5. ↑  Alan Davidson (1999). *The Oxford Companion to Food*. Oxford: Oxford University Press.
ISBN 9780192115799.
6. ↑  John Ayto (1993). *The Diner's Dictionary: Food and Drink from A to Z*. Oxford: Oxford University Press. ISBN 9780198661931
7. ↑  Peter Graham (2008 [1988]). *Classic Cheese Cookery*. Harmonsworth, Middlesex: Penguin Books. ISBN 9780140467505.
8. ↑  Robert Carrier (1963). *Great Dishes of the World*. London: Nelson.
**ערד ניר** (נולד ב-5 בפברואר 1962) הוא שדרן רדיו וטלוויזיה, עיתונאי, מגיש, כתב ומנחה טלוויזיה ישראלי. משמש כעורך חדשות החוץ של חברת החדשות משנת 1994. מגיש סדר עולמי של חברת החדשות.

ביוגרפיה
--------

ניר נולד בשם **ערד הלבר** בחיפה, גדל והתחנך באשדוד. למד בתיכון מקיף ג' ברובע ד' בעיר והיה ממקימי "רדיו ההפסקות" של התיכון. בהיותו בתיכון למד אספרנטו. סיים לימודי וטרינריה.

הקלטת תוכנית בגלי צה"ל על המודיעין במלחמת ששת הימים, במשרדו של אהרן יריב, יו"ר המרכז למחקרים אסטרטגיים. 1982. ניר הוא החייל מימין.
ערד ניר ב-2018
החל את דרכו העיתונאית בשנת 1980 בגלי צה"ל ונמנה גם עם מייסדי ערוץ 2. משמש כעורך חדשות החוץ של חברת החדשות ומבזקן משנת 1994 - בהתחלה בערוץ 2 ובהמשך בקשת 12.

במסגרת תפקידו כעורך חדשות החוץ של חברת החדשות של ערוץ 2 היה ניר מופקד על מספר שידורים בולטים ובהם שידור השבעת נלסון מנדלה, כניסת האלף החדש בשנת 2000 מניו זילנד, התרסקות המעבורת קולומביה מעל שמי טקסס בשנת 2003 (אז היה השדר היחיד בעולם ששידר מהמקום בשידור חי), מערכות הבחירות בארצות הברית משנת 1996 ועד 2020, בטורקיה בשנת 2007, וטקס האשכבה של נלסון מנדלה בשנת 2013.

בין הראיונות הבולטים שערך היו הראיון עם נשיא טורקיה לשעבר סוליימאן דמירל בשנת 1999 לאחר רעידת האדמה הגדולה בטורקיה וראיון עם רג'פ טאיפ ארדואן מיד לאחר כניסתו לתפקיד ראש ממשלת טורקיה, בשנת 2003. ראיין גם את הנשיא לשעבר עבדוללה גול, ראש הממשלה אהמט דבוטאולו וסגן ראש הממשלה בולנט ארינץ' ועוד אישים בצמרת הממשל הטורקי. ראיין את קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל, מזכירת המדינה האמריקאית קונדוליזה רייס וראש ממשלת צרפת מנואל ואלס לפני ביקורו בישראל ב-2016.

הגיש את מהדורת חדשות סוף השבוע של הערוץ משנת 1998 עד שנת 2001 ולאחר מכן את התוכנית "סדר עולמי", תוכנית חדשות החוץ של ערוץ 2.

בשנת 2010 יצא לאור ספרו "המסעדה הגדולה בעולם" בהוצאת אריה ניר. בספר מוצג סיור קולינרי בשוקי איסטנבול ובמסעדותיה, כולל מתכונים.

מלמד עיתונות וטלוויזיה במרכז הבינתחומי הרצליה ובמכללת נתניה.

מתגורר בתל אביב עם רעייתו ושני ילדיו. דובר צרפתית וטורקית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ערד ניר** בוויקישיתוף
* 

* ערד ניר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ערד ניר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

* ערד ניר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* סרטונים ערד ניר, ‏שימוש בנרטיב אנטישמי בתקשורת העולמית ככלי לניגוח פוליטי - וידאו, באתר הערוץ האקדמי, 30 באפריל 2008
* הכתבות והפרשנויות של ערד ניר ב-N12

הערות שוליים
------------

1. ↑  עדותו של יוסף שמר, לפיה ערד ניר התעניין מאוד באספרנטו בהיותו תלמיד תיכון והתמיד להשתתף בפגישות.
2. 1 2  מיכל פלטי, ערד ניר בסיפור אהבה קולינרי עם איסטנבול, באתר הארץ, 9 במרץ 2010
3. ↑  ערד ניר, ‏"כשהשעון ירד ל-0 הבנתי שיש בעיה", באתר ‏מאקו‏, 1 בפברואר 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009828353305171
* VIAF: 364162181272308290006
* WorldCat (עם VIAF): 364162181272308290006

 |
**דינה הלפרן** (באנגלית: **Dina Halpern**)(15 ביולי 1909- 18 בפברואר 1989) הייתה שחקנית בתיאטרון היידיש. היא הופיעה במאות מחזות ואופרטות באירופה ובארצות הברית, וגם בשלושה סרטים.

ביוגרפיה
--------

הלפרן נולדה בוורשה, פולין, האימפריה הרוסית (כיום ורשה, מזובייצקי, פולין) הלפרן הגיעה לארצות הברית ב-1938, ערב מלחמת העולם השנייה כדי להופיע בניו יורק. המלחמה מנעה ממנה לחזור לבייתה, וכנראה שהצילה את חייה. רוב משפחתה, כולל אביה, שני אחיה ושתי אחיותיה, נרצחו על ידי הנאצים ב-1943 במחנה הריכוז טרבלינקה.

הלפרן הייתה אחייניתה של השחקנית היידיש הנודעת אסתר רחל קמינסקה, ובת דודה של בתה של קמינסקה, השחקנית אידה קמינסקה.

בשנת 1948, נישאה הלפרן לדניאל ניומן, מנהל יחסי הציבור של האופרה הלירית של שיקגו, אותו פגשה במהלך סיבוב הופעות בעיר. היא עברה לגור איתו בשיקגו עד סוף חייה.

קריירה
------

הלפרן התפרסמה לראשונה בשנות ה-30 בזכות תפקידיה על במת היידיש בפולין, וכן בסרטים בשפת היידיש. לאחר המלחמה הופיעה בהצלחה רבה בתיאטראות ביידיש בארצות הברית, במיוחד בשיקגו, שם גרה. היא סיירה בעולם, בין היתר באנגליה, צרפת, ישראל, ארגנטינה, אוסטרליה, ברזיל ואורוגוואי, הן ככוכבת אורחת והן כמנהלת להקות יידיש והייתה ידועה גם בזכות קטעי הקריאה שלה. היא זכתה להערכה רבה כמתורגמנית של שירת יידיש קלאסית ועכשווית. היא הופיעה בתפקידים ראשיים בתיאטרון האמנות היידיש האמריקאי בניו יורק, בשיקגו, סן פרנסיסקו, מונטריאול וטורונטו.

הלפרן ייסדה וניהלה אמנותית את אגודת תיאטרון היידיש בשיקגו, שהציגה הפקות שנתיות מהרפרטואר הקלאסי של במת היידיש בשנים 1960 עד 1970.

ההופעה האחרונה שלה הייתה ב-4 ביוני 1988, בפריז.

פרסים וכבוד
-----------

בשנת 1988 זכתה בפרס איציק מאנגר.

בשנת 1988, אוניברסיטת בר-אילן בישראל, שהקימה את מכון דינה הלפרן לאמנויות הבמה ביידיש ב-1985, העניקה לה תואר דוקטור לשם כבוד לאותיות הומניות(אנ') (כבוד המוענק לאלה שהצטיינו בתרומות הומניטריות ופילנתרופיות לחברה).

בשנת 1988, סנאט אילינוי שיבח אותה בהחלטה פה אחד, וכינה אותה ''אוצר לאומי''.

בשנת 1987, זכתה לתואר פרופסור לשם כבוד על ידי האגודה האמריקאית של פרופסורים ליידיש.

בשנת 1987, מועצת הנשים של בני ברית קראה לה ''אישה יהודית אידיאלית''.

מוות
----

ב-1989, בגיל 79, נפטרה הלפרן מסרטן, בבית החולים סנט ג'וזף בשיקגו.

פילמוגרפיה
----------

* הנדר (1937)
* הדיבוק (1937)
* חטאתי (1936)

קישורים חיצוניים
----------------

דינה הלפרן ב-IMDb

דינה הלפרין – פניני שירה ביידיש

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "Dina Halpern". *IMDb*.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14  Katherine Seigenthaler, DINA HALPERN, 79, A TOP STAR OF YIDDISH THEATER, Chicago Tribune, ‏20 פברואר 1989 (באנגלית)
3. 1 2 3  Sochen, June (1981). *Consecrate Every Day: The Public Lives of Jewish American Women, 1880-1980*. Albany: State University of New York Press. p. 119-121. E-book edition, 2014; מסת"ב 9781438420615 and מסת"ב 9780873955270. Retrieved via *Project MUSE* database, 2017-06-13.
4. 1 2  כוכבת התיאטרון היהודיה דינה הלפרן נפטרה מסרטן, באתר UPI, ‏20 בפברואר 1989 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007290709505171
* BnF: cb16172534s (data)
* GND: 1228948364
* ISNI: 0000 0000 7440 8106
* LCCN: no2012037350
* VIAF: 103677377
* WorldCat: lccn-no2012037350

 |
**Lycos** (לייקוס) הוא פורטל אינטרנט הכולל מנוע חיפוש. במהלך המחצית השנייה של שנות ה-90, בשנים הראשונות לאחר השקת הפורטל, לייקוס הכיל את אחד ממנועי החיפוש הראשונים והפופולריים ביותר באינטרנט.

היסטוריה
--------

הפיתוח של לייקוס החל ב-1994 במסגרת פרויקט ניסיוני לפיתוח מנוע חיפוש בראשות פרופ' מייקל מולדין מאוניברסיטת קרנגי מלון שבפיטסבורג. האתר הושק ב-13 באפריל 1995, והיה באותה העת אחד ממנועי החיפוש הראשונים באינטרנט, ובמהרה האתר הפך לאחד מאתרי האינטרנט הפופולריים ביותר בעולם.

במסגרת שיתוף פעולה בין לייקוס לענקית התוכן הגרמנית ברטלסמן, הוקם ב-1999 המהדורה האירופאית של הפורטל - Lycos Europe.

בשנת 1998 רכשה לייקוס את שירות האחסון Tripod בעבור 58 מיליון דולרים. במהלך השנים הבאות רכשה לייקוס קרוב ל-20 חברות אינטרנט, בהן Gamesville, WhoWhere, Wired Digital, Quote.com, Angelfire, Matchmaker.com ו-Raging Bull.

באוקטובר 2000, במהלך תקופת השיא של בועת הדוט קום, רכשה חברת טרה נטוורקס (חברת האינטרנט של תאגיד הטלפוניה הספרדי טלפוניקה), את לייקוס בעבור 12.5 מיליארד דולרים במניות.

באוקטובר 2004 נמכרה לייקוס לתאגיד התקשורת הדרום קוריאני "דאום", בעבור 95 מיליון דולרים במזומן (פחות מ-2% מהמחיר אותו שילמה טרה נטוורקס עבור הפורטל).

במהלך 2006 הציגה לייקוס מספר שירותי תקשורת, בהם טלפון לייקוס אשר שילב פיצ'ר שיחות וידאו בזמן אמת ונגן MP3.

באוגוסט 2010 נמכרה לייקוס לחברת השיווק ההודית Ybrant Digital בעבור 36 מיליון דולרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לייקוס (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lycos in $12.5B deal

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007359534405171
* GND: 4690742-7
* ISNI: 0000 0000 9494 2760
* LCCN: no96018007
* VIAF: 139854888
* WorldCat (עם VIAF): 139854888

 |
**מועדון ספורט פלסטינו** (בספרדית: **Club Deportivo Palestino**) הוא מועדון כדורגל צ'יליאני מקצועני מהעיר סנטיאגו, בירת צ'ילה. המועדון נוסד בשנת 1920 ומשתתף במשחקי ליגת העל הצ'יליאנית. משחקי הבית של הקבוצה מתקיימים באצטדיון אסטדיו מוניסיפל דה לה סיסטרנה, בעל תכולה של 12,000 מושבים.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד על ידי קבוצת מהגרים פלסטינים חברי קהילת הפלסטינים-צ'ילאנים, ב-20 באוגוסט 1920. בתחילת דרכו שיחק המועדון בטורניר הכדורגל המקומי באוסורנו. עם הקמת הליגות המקצועניות בצ'ילה על ידי התאחדות הכדורגל הצ'ילאנית, בשנת 1952, החל המועדון לשחק בליגת המשנה בצ'ילה. כבר בשנה הראשונה של הליגה זכה המועדון בעלייה לליגה הבכירה.

בשנת 1955 זכה המועדון באליפות הראשונה שלו, תחת הדרכתו של המאמן הארגנטינאי גיז'רמו קול. בשנה זו נודע המועדון בכינוי "המיליונרים", בשל היכולת הכלכלית שלו לצרף שחקני כדורגל מהדרג הראשון. בשנת 1978, תחת הדרכתו של הצ'ילאני אליאס פיגרואה, זכה המועדון באליפות השנייה שלו וגם בגביע הצ'ילאני, ובכך השלים זכייה בדאבל. בשנה זו המועדון גם קבע שיא מקומי של מספר משחקים רב ללא הפסד.

בשנת 2004 המועדון הפך לחברה רשומה ונרשם למסחר בבורסה לניירות ערך של צ'ילה ושל הרשות הפלסטינית, אך השינוי לא גרם לשינוי משמעותי במצבה הפיננסי של הקבוצה.

בטורניר הקלאוסורה של 2008 הפסידה הקבוצה בגמר מול קבוצת קולו קולו האלופה. ההגעה לגמר גרמה לעליית ערך המניות בבורסות של צ'ילה והרשות הפלסטינית.

בשנת 2012 עבר שחקן הקבוצה רוברטו קטלאן (Roberto Kettlun) לקבוצת הילאל אל-קודס מירושלים.

בחורף 2020, יצרנית הרכב הרוסית UAZ הפכה לספונסר הקבוצה.

תארים
-----

### תארים מקומיים

* **אליפות צ'ילה**
	+ **אלופה (2)**: 1955, 1978
	+ **סגנית (4)**: 1953, 1974, 1986, 2008
* **הגביע הצ'יליאני**
	+ **זוכה (2)**: 1975, 1977
* **ליגת המשנה הצ'יליאנית**
	+ **אלופה (2)**: 1952, 1972

תאריכים ושיאים
--------------

* מספר שנים בליגת העל הצ'יליאנית: 53
* מספר שנים בליגת המשנה הצ'יליאנית: 4
* מספר הפעמים שהשתתפה בקופה ליברטדורס: 3
* הניצחון בהפרש השערים הגדול ביותר: 9:0 נגד דפורטיבו טמוקו (1999)
* ההפסד בהפרש השערים הגדול ביותר: 1:10 נגד אוניברסידד קאתוליקה (1994)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלסטינו** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של פלסטינו (בספרדית)

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Cerda, Claudio (2009-08-17). "Chile's Palestino tapping roots to go public". Reuters. נבדק ב-2009-08-17.

| צ'ילהצ'ילה ליגת העל הצ'יליאנית, עונת 2020 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אאודקס איטליאנו • אברטון ויניה דל מאר • או'היגינס • אוניברסידד דה צ'ילה • אוניברסידד דה קונספסיון • אוניברסידד קאתוליקה • אוניון אספניולה • אוניון לה קאלרה • איקיקה  אנטופגסטה • ואצ'יפאטו • סנטיאגו וונדררס • פלסטינו • קוברסל • קולו-קולו • קוקימבו אונידו • קוריקו אונידו |

 |
**בית הכנסת הגדול** בבני ברק ממוקם ברחובה הראשי של העיר, רחוב רבי עקיבא.

"בית הכנסת הגדול הישן" נוסד בכ"ד באלול תרפ"ח ברחוב קאליש. ישנם בו שישה חדרי תפילה, ובהם מניינים ושיעורים לאורך רוב שעות היום.

"בית הכנסת הגדול החדש", ברחוב רבי עקיבא, נחנך ב-1962. יוזם בית כנסת זה היה אברהם שטרן, לעילוי נשמת בני משפחתו שנספו בשואה ושני בניו חללי צה"ל. כיום מתפללת בו קהילה של יוצאי ישיבת חברון ויש בו כולל של כמה מאות אברכים.

היסטוריה
--------

בית הכנסת הגדול הישן בימיו הראשונים
הנחת אבן הפינה לבית הכנסת הגדול של המושבה הצעירה הייתה בי' באב תרפ"ז. שנה לאחר מכן, באלול תרפ"ח, נחנך בית הכנסת בטקס מפואר שבו נכח גם הרב אברהם יצחק הכהן קוק, הרב הראשי לארץ ישראל. בית הכנסת עבר בתחילת שנות האלפיים שיפוץ נרחב במימונו של רפאל הלפרין. יש בו כמה אולמות תפילה והמניין המרכזי מתקיים בחדר המרכזי המכונה "האולם הגדול". נוסח התפילות בחדר זה הוא נוסח ספרד, בשאר האולמות נוסח התפילה משתנה לפי זהותו של זה שנבחר לשמש כשליח ציבור.

בשנת 1962 נפתח בצמוד לבית הכנסת הישן בית הכנסת הגדול החדש, המכיל כמה מאות מקומות ישיבה ובית הכנסת הוותיק קיבל את השם "בית הכנסת הגדול הישן". יוזם בית הכנסת אברהם שטרן קרא את שמו "גיבורי ישראל" על שם הנופלים במלחמות ישראל. שניים מבניו של שטרן נפלו במלחמת העצמאות במסגרת הפלוגה הדתית של הפלמ"ח. בבית הכנסת פעלה קהילה ציונית דתית לאומית. עם השנים עזבו בני הקהילה למקומות יישוב אחרים והמעטים שנותרו התבגרו. בימי חול היה בית הכנסת סגור. בתחילת שנות האלפיים, עם התמעטותם של המתפללים הוותיקים, נכנסו לעמותת בית הכנסת גם מתפללים חרדים מיוצאי ישיבת חברון ובמשך הזמן החלו לנהל את המקום. בבית הכנסת ישנו לוח הנצחה לראש הממשלה המנוח מנחם בגין ובו תקציר קורות חייו.

בקומת הקרקע מתנהל בית תמחוי "בית התבשיל". בקומה השנייה בית הכנסת האמור של יוצאי ישיבת חברון ובקומה השלישית כולל "הליכות משה" במימונו של דן גרטלר, שמימן גם את עלות בניית הקומה השלישית.

פנים "האולם הגדול" בבית הכנסת הישן

קישורים חיצוניים
----------------

* חדש אסור מן התורה, סיור בבתי כנסת, מקור ראשון.
* שמואל הכהן, עוד קומה בבית הכנסת הגדול בבני-ברק: 400 מקומות לכולל, באתר חרדים10, 1 במאי 2014
* ישראל כהן, ‏הסכם פשרה בין בית הכנסת 'יוצאי חברון' והכולל של דן גרטלר, באתר כיכר השבת, 31 בינואר 2016
* הרב הרצוג בהנחת אבן הפינה לבית כנסת הגדול בבני ברק, הצופה 1950
**שטח-ראש בסנסי** (שם מדעי: ***Platycephalus bassensis***) הוא מין של דג ממשפחת השטח-ראשיים אשר חי בימים הרדודים של דרום אוסטרליה, בטסמניה ובניו זילנד.

תיאור
-----

דג זה מגיע לבגרות מינית בגיל 16 והוא יכול לעלות על אורך של 50 ס"מ ומשקל של שני ק"ג. צבעו חום אדמדם ובהיר בחלק התחתון והוא בעל סנפירים רחבים ושטוחים וצורת גופו מותאמת לשכיבה על קרקעית הים והתמנה לטרף. הוא בעל לסת ארוכה ורחבה ובה שורות של שיניים מחודדות. עיניו מצויות בקדמת ראשו ומזכירות מראה של תנין. לדג זה אין קשקשים אלא עור רירי והוא בעל מספר קוצים לאורך הגוף, בייחוד קוצים מיוחדים לצד העיניים, אשר מלאים בתאי ארס ויכולים להכאיב לפצע שנגרם.

הדג מצוי עד לעומק 100 מטרים מתחת למים, לרוב בחופים חוליים או בקרקעית חצץ או בוץ. זהו טורף אורב הממתין מתחת לחול לטרף קטן של דגים אחרים או חסילונים שעוברים מעליו ובולע אותם בבת אחת ובמהירות. לעיתים הוא אוכל גם נבלות. הדג חי בבדידות אך לעיתים ינוע בקבוצות בודדות על פני המים בין אזורי תזונה.

הדג אינו נידוג לעיתים קרובות עקב קוציו הארוכים המכאיבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שטח-ראש בסנסי** בוויקישיתוף
* שטח-ראש בסנסי, באתר ITIS (באנגלית)
* שטח-ראש בסנסי, באתר NCBI (באנגלית)
* שטח-ראש בסנסי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* שטח-ראש בסנסי, באתר FishBase (באנגלית)
* שטח-ראש בסנסי, באתר GBIF (באנגלית)
**עיתונות ילדים** היא עיתונות המיועדת לילדים (בדרך מגיל הגן ועד גילאי 12 - 13) והעוסקת במגוון נושאים. חלק מכתבי העת המיועדים לילדים נכתבים – באופן חלקי או מלא – על ידי ילדים.

המוציא לאור של עיתונות ילדים יכול להיות גורם פרטי-מסחרי; אך יכול גם להיות גורם ממסדי כגון בית ספר, משרד ממשלתי, ארגון דתי, וכדומה.

כתבי עת לילדים כוללים בדרך כלל, לצד מאפיינים חדשותיים (כתבות או ראיונות בנושאים שמעניינים את קבוצת היעד), גם סיפורים, איורים, קומיקס, שירים וחידות המותאמים לגילאי קהל היעד. לעיתים קרובות, קיימת כוונה לתרום לחינוך הקוראים ולסוציאליזציה שלהם.

עיתונות ילדים עברית
-------------------

 ערך מורחב – **עיתוני ילדים בישראל**  

עיתון הילדים העברי הראשון היה "עולם קטן" שיצא לאור ב-1892. עורכי העיתון היו אליעזר בן-יהודה, יהודה גרזובסקי ודוד יודילוביץ. העיתון יצא בשבעה עותקים (במשך כעשרה חודשים). עיתון הילדים העברי הראשון שבו כתבו בני נוער הוצא לאור על ידי איתמר בן-אב"י והיה "שפת עבר", שיצא לאור (בגיליון אחד בלבד) ב-1897. 

בעקבות צעדים ראשונים אלה יוצאים לאור (או יצאו לאור) בישראל עיתוני ילדים רבים. עיתון הילדים הוותיק ביותר בישראל כיום הוא "אצבעוני", היוצא לאור על ידי הוצאת אצבעוני בע"מ, בעריכת רמי שיר - מוציא לאור פרטי.

ראו גם
------

* ספרות ילדים

לקריאה נוספת
------------

* טליה דיסקין, **לשון החוק ושפת הילדים: משפט וחברה בעיתונות הילדים בעשור הראשון למדינת ישראל**, מכון ברג, אוניברסיטת תל אביב ומכון בן־גוריון לחקר ישראל והציונות, 2022

קישורים חיצוניים
----------------

* אליהו הכהן, 'גן עדנים' ו'נטעי נעמנים': עיתוני ילדים כתוּבי-יד משנת 1900, בבלוג "עונג שבת", 29 ביולי 2016
* עיתונות ילדים: פריטי מקור ומשאבי הוראה, באתר החינוך של הספרייה הלאומית
* עיתונים עבריים היסטוריים לילדים באתר הספרייה הלאומית
* יוסף פונד. דגל לקטנים: עיתונות הילדים של אגודת ישראל, ירושלים: כרמל, 2021
**אפס לאחד: הערות על סטארט-אפים** או כיצד לבנות את העתיד הוא ספר משנת 2014 של היזם והמשקיע האמריקני פיטר ת'יל שכתב יחד עם בלייק מאסטרס .

הספר מאפס לאחד הוא גרסה מרוכזת ומעודכנת של סט פופולרי ביותר של הערות מקוונות שנלקחו על ידי מאסטרס לטובת הקורס CS183 אודות סטארט-אפים, כפי שלימד אותו פיטר ת'יל באוניברסיטת סטנפורד באביב 2012.

כדי לקדם את הספר, פיטר ת'יל שלח את הציוץ הראשון שלו אי פעם ב־8 בספטמבר 2014, מחשבון טוויטר שהיה רדום במשך שנים.

הוא התראיין גם לאלכסיה בונטסוס (אנ') מאתר TechCrunch.

ב־11 בספטמבר, פיטר ת'יל הופיע בתוכנית "שאל אותי כל דבר" באתר Reddit.

ב־13 בספטמבר הופיע פיטר ת'יל ב- NPR עם המארח ווייד גודווין (אנ') כדי לדון על הספר.

ביקורת
------

בכתב העת The Atlantic, מתאר דרק תומסון (Derek Thomson ) את ספרו של פיטר ת'יל כספר העסקים הטוב ביותר שקרא אי פעם.

במאמר הביקורת שלו הוא כתב: "ספרו החדש של פיטר ת'יל, אפס לאחד, מאיר כמו "קרן לייזר". זהו ספר לימוד עצמי ליזמים, מפוצץ ברומידים ועתיד זורח שרק סטארט-אפים יכולים לבנות.

אבל הרבה מעבר לכך, זהו גם ביטוי עמוק של קפיטליזם והצלחתו בכלכלת המאה ה -21 וזה מפתיע בצורה נפלאה עד כמה הספר אפס לאחד מוגש בפשטות לכל קורא.

בקושי 200 עמודים, אשר מוארים על ידי פרוזה ברורה ופוריות מפוארת.

השבועון Publishers Weekly (אנ') כתב על הספר: "פיטר ת'יל הצליח להעביר בפשטות כיצד להקים עסק מצליח, אך יחד עם זאת הדיון מופשט מכדי להפוך לסטיב ג'ובס הבא.

בנובמבר 2014 סקר טימוטי בי לי (Timothy B. Lee) את הספר לווקס (Vox), וכתב שלמרות שבספרו של ת'יל היו כמה עצות טובות, הוא גרם לעצות להישמע יותר סותרות ממה שהיו באמת, לא סיפק עצות קונקרטיות והעלה כמה טענות מפוקפקות.

בכתב העת The new Atlantis, משווה ג'יימס פולוס (James Poulos) את פיטר ת'יל לפרידריך ניטשה ומכנה את ת'יל, "הפוליטיקאי ותיאורתן מכל הכוכבים",

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אפס לאחד
* Zero To One" by Peter Thiel - VIDEO BOOK SUMMARY

הערות שוליים
------------

1. ↑  CS183.
2. ↑  Carmel DeAmicis, Peter Thiel sends his first ever tweet, gigaom.com, ‏2014-09-08 (באנגלית)
3. ↑  *Binary Truths with Peter Thiel | Disrupt SF 2014*, נבדק ב-2020-02-12
4. ↑  Alison Griswold, Peter Thiel Reveals His Favorite Rap Artist and More in a Reddit AMA, Slate Magazine, ‏2014-09-11 (באנגלית)
5. ↑  Peter Thiel goes after net neutrality, Uber, Bitcoin, and Hollywood (in 4 quotes), VentureBeat, ‏2014-09-11 (באנגלית)
6. ↑  Peter Thiel In 'Zero To One': How To Develop The Developed World, NPR.org (באנגלית)
7. ↑  Derek Thompson, Peter Thiel's Zero to One Might Be the Best Business Book I've Read, The Atlantic, ‏2014-09-25 (באנגלית)
8. ↑  Competing to Conform, The New Atlantis
**Starz** (מבוטא: **סטארז**) היא רשת טלוויזיה אמריקאית המשדרת בטלוויזיה בכבלים ובלוויין. הרשת קיימת משנת 1994. עיקר שידוריה הם סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה מקוריות.

מטה הרשת, ומטה חברת האם MoviePlex ממוקמים בעיירה מרידיאן, קולורדו. ביולי 2015 היו לחברת Starz מעל 30 מיליון מנויים, שהם 26.5% מכלל בתי האב המנויים לטלוויזיה הרב-ערוצית בארצות הברית. חלק מהם מקבלים לפחות את הערוץ המרכזי של הרשת, במסגרת המנוי שלהם לטלוויזיה הרב-ערוצית.

Starz הושק ב־1 בפברואר 1994, ובתחילה הופץ באמצעות מערכות כבלים. שני הסרטים הראשונים ששודרו ברשת, סרטי דרמה שהיו כבני שנתיים באותה תקופה, היו "משחק הדמעות" ו"ניחוח אישה". הרשת החלה עם שישה ערוצים מקוריים, ובהמשך נוספו שבעה נוספים. בין הסדרות המקוריות שהופקו ברשת: "זרה", "הסודות של דה וינצ'י", "ספרטקוס", ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Starz** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Starz (באנגלית)
* Starz, ברשת החברתית פייסבוק

* Starz, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* Starz, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  List of how many homes each cable network is in as of July 2015
**ספנסר ג'יימס קוקס** (באנגלית: **Spencer James Cox**; נולד ב-11 ביולי 1975) הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, המכהן כמושל יוטה הנוכחי מאז שנת 2021 מטעם המפלגה הרפובליקנית.

קודם לכן כיהן כראש העיר פיירוויו, יוטה, כחבר בית הנבחרים של יוטה וכסגן מושל יוטה.

חיים אישיים
-----------

קוקס נולד ב-11 ביולי 1975, הבכור מבין שמונת ילדיו של אדי קוקס, וגדל בחווה בפיירוויו.

באוניברסיטת יוטה קיבל קוקס תואר ראשון במדעי המדינה. באותה תקופה התחתן עם חברתו מהתיכון, אבי פאלמר (Abby Palmer). לאחר מכן קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת וושינגטון ואלי.

לאחר סיום לימודיו, עבד קוקס כפקיד משפטים של שופט המחוז הפדרלי טד סטיוארט. לאחר מכן עבד במשרד פביאן וקלנדנין בסולט לייק סיטי. לאחר שהתפטר מתפקיד זה וחזר לעיר הולדתו פיירוויו, הפך קוקס לסמנכ"ל חברת סנטרקום, חברת תקשורת כפרית.

לספנסר ואבי נולדו ארבעה ילדים, והם גרים בחווה המשפחתית שלהם בפיירוויו.

קריירה פוליטית
--------------

בשנת 2004 הפך קוקס לחבר מועצת העיר פיירוויו, ובשנת 2005 לראש העיר. בשנת 2008 נבחר לנציב מחוז סנפט.

בשנת 2012 הפך לחבר בית הנבחרים של יוטה מטעם מחוז 58, והיה החבר הראשון שקרא להדחתו של ג'ון סוואלו, התובע הכללי של יוטה.

באוקטובר 2013 מינה גארי הרברט, מושל יוטה, את קוקס למשרת סגן המושל, לאחר שסגן המושל גרג בל פרש מתפקידו.

במאי 2019 הודיע הרברט על פרישה, ובשנת 2020 נבחר קוקס כמועמד הרפובליקני למושל יוטה. בבחירות ב-3 בנובמבר 2020 ניצח קוקס ב-63%, וכך הפך למושל יוטה. ב-4 בינואר 2020 הושבע קוקס למושל יוטה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ספנסר קוקס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ספנסר קוקס
* ספנסר קוקס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ספנסר קוקס, באתר Ballotpedia (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sanpete County Commissioners | Sanpete County, web.archive.org, ‏1 באפריל 2010
2. ↑  Lisa Riley Roche, Gov. Herbert names Rep. Spencer Cox new lieutenant governor, Deseret News, ‏8 באוקטובר 2013 (באנגלית)
3. ↑  Lisa Riley Roche, Spencer Cox says he’ll be governor for all of Utah as Peterson concedes race, Deseret News, ‏3 בנובמבר 2020 (באנגלית)
4. ↑  Ben Winslow, Spencer Cox, Deidre Henderson take the oath of office, KSTU, ‏4 בינואר 2021 (באנגלית)

| מושלי יוטה יוטהיוטה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| היבר מאנינג ולס • ג'ון כריסטופר קטלר • ויליאם ספריי • סיימון במברגר • צ'ארלס ר. מייבי • ג'ורג' דרן • הנרי בלאד • הרברט מאו • ג'. בראקן לי • ג'ורג' דיואי קלייד • קאל רמפטון • סקוט מת'סון • נורמן בנגרטר • מייק ליוויט • אולן ווקר • ג'ון האנטסמן • גארי הרברט • ספנסר קוקס |  |

 |
**9M113 קונקורס** (קוד דיווח נאט"ו: **AT-5 Spandrel**) הוא טיל נגד טנקים דור ב' מונחה תיל מתוצרת ברית המועצות. הטיל פותח לאורך שנות ה-60 והוכנס לשירות בשנת 1974. הטיל פותח במקביל לטיל הפאגוט, ממנו הוא נבדל רק בגודל. 

הוחלף בשנת 1994 על ידי טיל ה-9M133 קורנט.

אופן פעולה
----------

הטיל מיועד לשיגור מרק"מים, אך ניתן לשגרו גם ממשגרי 9M111 מתקדמים. הטיל הוא חלק אינטגרלי מהנגמ"שים מסוג BMP-2, BMD-2 ו-BRDM-2. 

הטיל משוגר במהירות של 80 מטר לשנייה ומאיץ עד שהוא מגיע למהירות של 200 מטר לשנייה. מהירות השיגור הגבוהה מקטינה את השטח המת של הטיל ומאפשרת את שיגורו במסלול ישר ולא במסלול קשתי. בזמן המעוף הטיל מסתובב סביב
ציר האורך, כלומר, סביב הציר בכיוון המעוף, בין 5 ל-7 סיבובים בשנייה. 

לאחר השיגור, הנחיית הטיל למטרה מבוצעת על ידי כך שיחידת המשגר עוקבת אחר משואת אור תת-אדום הנמצאת בחלקו האחורי של הטיל ומעבירה אוטומטית לטיל פקודות לתיקון המעוף, דרך תיל הנפרש מאחורי הטיל, בהתאם למיקומו ביחס למטרה. במידה והמערכת מזהה תקלה בתהליך ההנחיה של הטיל למטרה, היא מפעילה התרעה ואז יכול המפעיל לעבור לשליטה ידנית מלאה על הכוונת הטיל, בדומה להנחיה הידנית המשמשת בטיל הסאגר. ניתן להשוות את המערכת לטיל הטאו או לגרסאות מתקדמות יותר של הסאגר.

### גרסאות

לטיל 2 גרסאות:

* **9M113** – הגרסה הבסיסית של הטיל, שנכנסה לשירות בשנת 1974.
* **9M113M** – גרסה מתקדמת של הטיל, בעלת ראש קרבי כפול (תצורת "טנדם"), המיועדת להתגבר על מיגון ריאקטיבי.

### שימוש

הטיל נמצא בשימושן של עשרות מדינות, בהן רוסיה, סוריה, מצרים. איראן ייצרה העתק של הטיל בשם טאוסאן **Towsan-1/M113** בו השתמש גם חזבאללה במלחמת לבנון השנייה נגד הטנקים של צה"ל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **9M113 Konkurs** בוויקישיתוף
**דואט לאחת** (באנגלית: **Duet for One**) הוא סרט דרמה בריטי משנת 1986 בבימויו של אנדריי קונצ'לובסקי, עם ג'ולי אנדרוז, אלן בייטס, מקס פון סידוב וליאם ניסן בתפקידים הראשיים.

התסריט הוא של טום קמפינסבקי (אנ') ומבוסס על המחזה שלו "דואט לאחת" משנת 1980. המחזה נכתב לצמד שחקנים ובתסריט נוספו עוד דמויות.

המחזה הועלה בישראל ב-1994 בתיאטרון בית לסין בהשתתפות גילה אלמגור ושלמה בר שביט וב-2002 בתיאטרון הספרייה (מאיה מעוז ודודו ניב). הסרט והמחזה הם על כנרת שסובלת מטרשת נפוצה. קמפינסקי הכחיש קשר בין המחזה לפרשת חייה של ז'קלין די פרה.

ג'ולי אנדרוז הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה.

תקציר העלילה
------------

סטפני אנדרסון (ג'ולי אנדרוז) היא כנרית בריטית בעלת שם עולמי. היא מתכוננת לקונצרט באלברט הול ביחד עם תלמידה המועדף קונסטנטין (רופרט אוורט) בליווי פסנתרן הליווי הוותיק שלה, לאוניד (זיגפריד שטיינר) בו ינגנו את הקונצ'רטו לשני כינורות של באך.

היא אובחנה לאחרונה כסובלת מטרשת נפוצה הפוגעת בנגינתה וגורמת לה לדיכאון. הפסיכיאטר שלה, ד"ר לואיס פלדמן (מקס פון סידוב) מבין את מצוקתה אך מתקשה לעזור לה.

סטפני נשואה למנצח והמלחין דייוויד (אלן בייטס). שניהם עסוקים בקריירות שלהם ואין להם ילדים.

סטפני מתמוטטת בקונצרט באלברט הול והקריירה שלה מסתיימת. המצב הכללי מידרדר – דייוויד עוזב אותה למסע ניצוח בעולם ביחד עם מזכירתו/פילגשו פני (קתרין הריסון) וקונסטנטין עוזב אותה למען סדרת קונצרטים בלאס וגאס. היא נשארת בבית עם המשרתת המסורה שלה אניה (משה מריל), מרותקת לכסא גלגלים.

הדיכאון שלה מחמיר והיא מחליטה למכור חפצים מביתה. היא מזמינה את סוחר האלטע זאכן הארי (ליאם ניסן) שצפתה בו ברחוב. הוא בחור חסר השכלה אבל צעיר ומושך ושניהם מתקרבים זה לזו ומקיימים יחסים אינטימיים למרות שהוא נשוי ואב לילדה. סטפני נותנת לו במתנה את כינור הסטרדיוואריוס שלה ששווה 250,000 לירה שטרלינג.

סטפני צופה בהופעה שלה בטלוויזיה והדיכאון שלה גובר. היא בולעת כדורי שינה במטרת התאבדות אך אניה מגלה זאת ומנסה להציל אותה. בדמיונה רואה סטפני את כל הנפשות שליוו אותה.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'ולי אנדרוז | סטפני אנדרסן | כנרת |
| אלן בייטס | דייוויד קורנוואליס | בעלה של סטפני |
| מקס פון סידוב | ד"ר לואיס פלדמן | פסיכיאטר |
| ליאם ניסן | הארי | סוחר אלטע זאכן |
| רופרט אוורט | קונסטנטין קסאניס | כנר |
| שיבון רדמונד |  | אשתו של הארי |
| מרגרט קורטני | סוניה | סוכנת של סטפני |
| קתרין הריסון | פני | מזכירה של דייוויד |
| זיגפריד שטיינר | לאוניד | פסנתרן |
| משה מריל | אניה | עוזרת |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* "דואט לאחת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "דואט לאחת", באתר נטפליקס
* "דואט לאחת", באתר AllMovie (באנגלית)
* "דואט לאחת", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "דואט לאחת", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "דואט לאחת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לדואט לאחת, באתר יוטיוב
* ג'ולי אנדרוז ומקס פון סידוב, באתר יוטיוב
* דואט לאחת, בתיאטרון בית ליסין

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2016040841
* VIAF: 59146094150200330579
* WorldCat (עם VIAF): 59146094150200330579

 |
**משלחת הפליטים** הם ספורטאים המוכרים במעמד של פליט, אשר משתתפים ב**משחקים האולימפיים** שלא במסגרת משלחת של מדינה. לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), החליט הוועד האולימפי הבינלאומי על הקמת נבחרת אולימפית לפליטים כחלק מהתמודדות עם משבר הפליטים העולמי. עד כה, משלחת פליטים לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים. הישגי המשלחת סמליים בעיקרם.

הספורטאים הנכללים במשלחת נבחרים על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי, המספק להם ציוד ומאמנים באמצעות "קרן הפליטים האולימפית".

אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
--------------------------------

 ערך מורחב – **משלחת הפליטים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)**  

במרץ 2016 החליט הוועד האולימפי הבינלאומי לכלול באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) משלחת שתורכב מספורטאים פליטים. המשלחת הורכבה מעשרה ספורטאים, מהם חמישה מדרום סודאן, שניים מסוריה, שניים מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ואחד מאתיופיה. בטקס הפתיחה של המשחקים נכנסה המשלחת לאצטדיון לפני המשלחת האחרונה, המארחת ברזיל. מבחינה ספורטיבית, היו הישגי משלחת הפליטים סמליים בעיקרם.

אולימפיאדת טוקיו (2020)
-----------------------

 ערך מורחב – **משלחת הפליטים באולימפיאדת טוקיו (2020)**  

המשלחת מנתה 29 ספורטאים, מהם תשעה מסוריה, חמישה מאיראן, ארבעה מדרום סודאן, שלושה מאפגניסטן, שניים מאריתריאה, ונציג יחיד מהמדינות הבאות: קמרון, הרפובליקה של קונגו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, עיראק, סודאן, ונצואלה. המשלחת התחרתה ב-12 ענפי ספורט. כמו כן, קוד המשלחת שונה ל-EOR על פי ראשי תיבות בצרפתית של Équipe olympique des réfugiés.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משלחת הפליטים במשחקים האולימפיים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "IOC Refugee Olympic Team" [משלחת הפליטים האולימפית] (באנגלית). הוועד האולימפי הבינלאומי. נבדק ב-28 במאי 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
2. ↑  "Olympic Refuge Foundation" [קרן הפליטים האולימפית] (באנגלית). הוועד האולימפי הבינלאומי. נבדק ב-28 במאי 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
3. ↑  אורן אהרוני, לראשונה: משלחת פליטים באולימפיאדה, באתר ynet, 3 במרץ 2016
4. ↑  "Refugee Olympic Team to shine spotlight on worldwide refugee crisis" [משלחת הפליטים האולימפית תאיר זרקור על משבר הפליטים העולמי] (באנגלית). הוועד האולימפי הבינלאומי. 3 ביוני 2016. נבדק ב-28 במאי 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
5. ↑  "29 refugee athletes to send a message of solidarity and hope to the world at the Olympic Games Tokyo 2020" [29 ספורטאים פליטים ישלחו מסר של סולידריות ותקווה לעולם במשחקים האולימפיים בטוקיו 2020] (באנגלית). הוועד האולימפי הבינלאומי. 8 ביוני 2021. נבדק ב-28 במאי 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"משלחת הפליטים במשחקים האולימפיים"**.
**רבקה אוקסמן** (נולדה ב-1950) היא אדריכלית וחוקרת בתחום אדריכלות ישראלית. היא מכהנת כפרופסור בטכניון.

אוקסמן היא ביתו של המהנדס פרופ' יוסף (יוסקה) אידלמן.

ביוגרפיה
--------

רבקה אוקסמן סיימה בית הספר הריאלי בחיפה והחלה ללמוד בטכניון. בטכניון היא למדה אדריכלות וסיימה עם תואר באדריכלות ותכנון עירוני.

לאחר סיום הלימודים רבקה אוקסמן עוסקת בתחום תאוריית אדריכלות, מחקר העיצוב, השפעת עולם הדיגיטלי על אדריכלות מודרנית והשפעת דרישות לשימור הסביבה על אדריכלות.

במהלך עבודתה בטכניון היא התקדמה לתואר פרופסור והייתה סגן דיקאן פקולטה לאדריכלות. בנוסף לטכניון היא לימדה באוניברסיטת סטנפורד וביצעה מחקרים עם חוקרי המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס והמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.

בעקבות עיסוק של רבקה אוקסמן בעיצוב היא התקבלה ל"אגודת מחקר העיצוב" שמרכזה בלונדון ופעלה כעורך של ירחון Design Studies. ביחד עם בעלה רוברט אוקסמן הם ערכו מהדורה מיוחדת של ירחון Architectural Design שהייתה מוקדשת לאדריכלות מודרנית. בשנת 2014 הם פרסמו ספר Theories of the Digital in Architecture. ריבקה אוקסמן חברה במערכת כתב עת אדריכלות ישראלית.

רבקה אוקסמן התחתנה עם אדריכל ופרופסור בטכניון רוברט אוקסמן ולזוג נולדו בנות נרי אוקסמן וקרן.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרסומים מדעים של רבקה אוקסמן

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007426375305171
* BIBSYS: 10047238
* ISNI: 0000 0003 5636 3364
* LCCN: no2011127226
* SUDOC: 178307432
* VIAF: 186616874
* WorldCat: lccn-no2011127226

 |
**קויוואליהה** (בפינית: Kuivaliha; מילולית: בשר יבש), המכונה גם kapaliha, הוא מאכל בשר פיני מלוח ומיובש, לרוב בשר איילים.

מאפיינים

זהו מאכל מסורתי ומעדן של צפון פינלנד, שמוכן בתקופת האביב. כמו המאכל הדרום אמריקאי "ג'רקי" (בשר רזה פרוס חתוך לרצועות ומיובש כדי למנוע קלקול)גם הקויוואליהה מקורותיו נעוצים בצורך בשימור מזון. קויוואליהה הוא חטיף שימושי מאוד לקמפינג וכו', בשל משקלו הקל וערכיו התזונתיים הטובים. הוא משמש גם במרק.

הכנה
----

מכינים את הקויוואליהה בחוץ על ידי תליית רצועות בשר מומלחות באוויר הפתוח לכיוון דרום (לשמש). רשת משמשת לעיתים קרובות כדי להרחיק ציפורים וחיות אחרות. תהליך הייבוש אורך כשלושה שבועות

הכנת הקויוואליהה מתבצעת בחודשים מרץ ואפריל, בהתבסס על תנאי מזג אוויר ספציפיים באביב הפיני: טמפרטורת הסביבה מעל קפיאה (מעל אפס מעלות צלזיוס) במהלך היום, הטמפרטורות מתחת לאפס בלילה (מה שמונע מחרקים לזהם את הבשר יחד עם זירוז תהליך הייבוש), הייבוש באמצעות רוח ואור שמש. אם מזג האוויר חם מדי, הבשר ירקב ואם קר מדי, הבשר יסבול מכוויה כמו במקפיא. קויוואליהה לא ניתן להכין באופן מסורתי בעונות אחרות.

לקריאה נוספת
------------

* בשר מיובש
* ג'רקי
* רשימת מזונות מיובשים
כמה מהמסלולים אל הקלונדייק
פסל בדוסון סיטי של כורה זהב
**בהלת הזהב בקלונדייק** הייתה נהירה המונית בשנים 1897–1899 אל מפגש הנהרות קלונדייק ויוקון ביוקון שבקנדה, בעקבות גילוי זהב במקום בשנת 1896.

גילוי הזהב בקלונדייק באוגוסט 1896 התפרסם בעיתונים במקומות מרכזיים באמריקה והיה לנושא שיחה חם. הדבר הוביל לכך בשלוש השנים הבאות ניסו להגיע אל המקום כ-100,000 מהגרים מאזורים דרומיים ביבשת, במספר מסלולים שונים, שכללו חציית הרים ונהרות ולעיתים לקחו מספר שנים. הנהירה הייתה במיוחד אל דוסון סיטי, שאוכלוסייתה גדלה בשנים אלה מפחות מ-1,000 תושבים לכמה עשרות אלפים. בהתאם להוראות של המשטר הקנדי, על כל מהגר חלה החובה להביא אספקת מזון של שנה לפחות, בערך טון אספקה, כדי לא להגיע למצב של רעב המוני. נתון זה עיכב רבים מהמהגרים וגרם להם להפסיד בתחרות לכריית הזהב. 

גם אלו שהגיעו אל המקום נתקלו בקשיים, ביניהם - מציאת מקום לכרייה; אדמה קפואה שהקשתה על החפירה; מחסור במזון וציוד הכרחיים; ותחרותיות והתעסקות עם המקומיים ומהגרים אחרים. הנהירה ההמונית והתחרות בדרך למציאת הזהב גם גרמה למחלוקות רבות, הן בין המהגרים לבין עצמם, והן בינם לבין המקומיים. היא אף הובילה להעתקתם של אנשים מדרכים בהן עברו המהגרים אל אזורים סמוכים למושבות האינדיאנים, דבר שהוביל לעימותים ולמותם של רבים.

הבהלה השפיעה רבות על הכלכלה באזור - רבים מבתי העסקים, כמו מלונות ובתי הארחה, שגשגו. השפעה ניכרת נוספת של הבהלה הייתה על שוק העץ, שהיה ציר מסחר מרכזי באותה התקופה. בנוסף, לא כל הנוהרים התעסקו בכרייה - רבים גם החלו לסחור באדמות הכרייה עצמן, ולתת לאחרים לעשות את עבודת הכרייה עבורם.

בפועל, מעטים התעשרו כתוצאה מהבהלה לזהב. מתוך כ-100,000 מהגרים, רק כ-20,000 החלו לכרות זהב בפועל, ומתוכם רק כמה מאות מצאו זהב בכמות מספקת להצדיק את המסע. האירועים הגיעו לקיצם בשנת 1899, לאחר שהגיעו ידיעות על גילוי זהב במערב אלסקה. הדבר הוביל לנפילה דרסטית בכמות התושבים באזור. עם זאת, כריית הזהב נמשכה עד 1903; לאחר מכן, היא פסקה וחזרה לסירוגין. בהמשך הובא לאזור ציוד כריה מתקדם על ידי חברות גדולות ובמשך כמה עשרות שנים הופעלו שם מחפרי ענק. גם כיום (2024) עדיין כורים זהב רב באופן מסחרי ביוקון ואזור דוסון סיטי מהווה גם אתר תיירות.

השפעה תרבותית
-------------

לאירועי בהלת הזהב בקלונדייק הייתה משמעות תרבותית ניכרת באמריקה הצפונית. האירועים תועדו בשירים, סיפורים, ספרים ותמונות. יום גילוי הזהב נחגג ביוקון עד ימים אלו. עלילת הסרט "הבהלה לזהב" של צ'רלי צ'אפלין מתרחשת על רקע בהלת קלונדייק; מיני-סדרה "קלונדייק" מתארת את מסעו וחייו של המהגר ביל הסקל בקלונדייק בתקופת הבהלה לזהב.

בין המהגרים היה גם ג'ק לונדון, מגדולי סופרי ההרפתקאות האמריקאים ומגדולי מתארי אלסקה. על רקע חוויותיו באלסקה כתב את ספריו הפופולריים ביותר, ביניהם פנג הלבן, קול קדומים, אודיסיאה בצפון, "הבהלה לזהב" ו"הרפתקאות סמוק בליו".

ראו גם
------

* נתיב צ'ילקוט
* מכרה אינדיפנדנס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הבהלה לזהב** בוויקישיתוף
* הבהלה לזהב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* הבהלה לזהב בקלונדייק, שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007545809405171
* LCCN: sh85072653

 |
פתון מעופף בברמודה
**פתון לבן-זנב** (שם מדעי: *Phaethon lepturus*) הוא מין עוף ימי ממשפחת הפתוניים המצוי מעל האוקיינוסים באזורים הטרופיים. זהו המין הקטן ביותר במשפחתו. הוא מקנן במושבות צפופות בכמה איים מרוחקים ומקנן על צוקים, סלעים או חפירות בחול. הוא מטיל ביצה יחידה.

מאפיינים
--------

הפתון הוא עוף קטן יחסית המגיע לאורך 71–80 סנטימטר ולמוטת כנפיים של 89–90 סנטימטר. הוא בעל נוצות לבנות עם חלק עליון של כנפיו שחורות ועיניים המוקפות באזור שחור. המקור צהוב ומעוקל מטה והזנב ארוך ובעל ציצות לבנות.

הפתון דואה מעל הגלים וניזון מדגים, סרטנים ודיונונים העולים מעלה, בעיקר מדגים מעופפים. עם זאת הוא אינו נכנס למים ורק מחכה שהדגים יעלו סמוך לפני המים או צוללת כלפיו בדומה לסולה. לעיתים זוג ישתתף בדיג.

הפתון נפוץ בעולם ואינו בסכנה הכחדה. האוכלוסיות שליד חופי מקסיקו מצויים במגמת ירידה לא ברורה. עקב כך הוא הפך לעוף מוגן במקסיקו.

תת-מינים
--------

* *Phaethon lepturus lepturus*
* *Phaethon lepturus fulvus*
* *Phaethon lepturus dorotheae*
* *Phaethon lepturus catesbyi*
* *Phaethon lepturus ascensionis*
* *Phaethon lepturus europae*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פתון לבן-זנב** בוויקישיתוף
* פתון לבן-זנב, באתר ITIS (באנגלית)
* פתון לבן-זנב, באתר NCBI (באנגלית)
* פתון לבן-זנב, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* פתון לבן-זנב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* פתון לבן-זנב, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פתון לבן-זנב באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007546461505171
* LCCN: sh86002137

 |
**עידן שום** (נולד ב-26 במרץ 1976) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר. משמש כיום כמנכ"ל וגם כמאמן הפועל כפר סבא.

אביו הוא מאמן העבר יצחק שום.

קריירה
------

שום התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל כפר סבא ובעונת 1993/1994 הצטרף לקבוצה הבוגרת. ב-17 בספטמבר 1994 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 1-3 נגד הפועל חדרה. במהלך עונת 1995/1996 הושאל לצפרירים חולון.

בקיץ 1996 שום חתם במכבי חיפה. בחיפה, שיחק כשנה וחצי בהם לא הצליח להשתלב בהרכב הקבוצה.

בנובמבר 1997 הצטרף להפועל פתח תקווה.

בקיץ 1998 חזר לקדנציה שנייה חתם בהפועל כפר סבא.

בהמשך הקריירה שיחק גם בעירוני ראשון לציון, מכבי נתניה, הפועל חיפה, מכבי הרצליה ואלניה ולדיקווקז מליגת העל הרוסית.

בקיץ 2006 חזר להפועל כפר סבא בה שיחק חמש שנים עד שפרש מכדורגל.

בסוף עונת 2012/2013, לאחר פירוק הקבוצה בליגה הלאומית, מונה לראשונה למאמן הפועל כפר סבא ביחד עם תמיר בן חיים עד למינוי מאמן קבוע, אך לא הצליח להציל את הקבוצה, והיא ירדה לליגה א'. בינואר 2018 מונה למאמן קבוצת הנוער של הפועל כפר סבא, בה אימן עד לסיום העונה. ב-22 במרץ 2021 מונה למאמן זמני של הקבוצה הבוגרת עד לסיום העונה. לאחר מכן, מונה למנכ"ל הקבוצה.ב-19 בספטמבר 2023 מונה למאמן בעקבות עזיבת המאמן גל בראשן.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
**טיירי בראון** (באנגלית: **Tyree Brown**; נולד ב-9 ביולי 2004) הוא שחקן אמריקאי, הידוע בשל משחקו בסדרת הטלוויזיה "הורים במשרה מלאה".

ביוגרפיה
--------

בראון נולד בשנת 2004 בסן פרנסיסקו, קליפורניה.

קריירה
------

טיירי בראון החל לדגמן בגיל שלוש. זמן קצר לאחר מכן, הוא גם עסק בפרסום ברדיו.

בשנת 2010, בגיל חמש, הוא נבחן לתפקיד בסדרה "הורים במשרה מלאה" ולאחר מכן לוהק לתפקיד ג'באר טרוסל, אותו גילם בלמעלה מ-100 פרקים עד 2015.

בשנת 2013 נתן את קולו בשני סרטי אנימציה, "בית ספר למפלצות" ו"לשבור את הקרח".

בשנת 2015 הופיע בסרט הילדים "Operation: Neighborhood Watch!". 

בשנת 2016 התארח בפרק בסדרת הטלוויזיה "מחשבות פליליות" ובסדרה"מאק ומוקסי".

בשנת 2020 שיחק בסרטי הקולנוע "One Nation Under God" ו-"My Brothers' Crossing".

קישורים חיצוניים
----------------

* טיירי בראון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Learn about Tyree Brown, Famous Birthdays (באנגלית)
2. ↑  Karen Grigsby Bates, Love In Technicolor: Interracial Families On Television, KERA, ‏6 בינואר 2014
3. ↑  Kent Nishimura וBrandon Choe, TIFF 2022: Viola Davis, Joe Jonas, Nicolas Cage, Taylor Swift, Jennifer Lawrence, Brian Tyree Henry, and more stop by L.A. Times Photo Studio - Los Angeles Times, Los Angeles Times, ‏6 באוגוסט 2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2017046724
* VIAF: 30149233427076511163
* WorldCat: lccn-no2017046724

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במיזם נדל"ן מודרני בתל אביב. אם התכוונתם לשכונה היסטורית בעיר, ראו לב תל אביב.

**רובע לב העיר** הוא מיזם נדל"ן יוקרתי שהוקם בלב תל אביב בתחילת שנות ה-2000. המיזם כולל 168 דירות מגורים, וממוקם בין הרחובות מזא"ה ובלפור, בסמוך לרחוב אלנבי. יזמית הפרויקט היא חברת אוניל שבשליטת איש העסקים אליעזר פישמן.

מבנה
----

הפרויקט תוכנן על ידי האדריכלית עדה כרמי-מלמד, על הקרקע שבה עמד בין השנים 1925–1992 בית החולים הדסה. המתחם משתרע על שטח של 10 דונם, וכולל מספר מבנים: "בניין בלפור" – בניין מגורים בן 7 קומות הבנוי בצורת "ח" סביב רחבה מרכזית, "מגדל המניפה" – מגדל מגורים במרכז הרחבה המתנשא לגובה 26 קומות, "בית התאומים" – בניין היסטורי משומר בסגנון האקלקטי משנות ה-20, וכן בניין משרדים קטן בחזית רחוב מזא"ה.

בפרויקט הושקעו למעלה מ-100 מיליון דולר, ובנייתו הושלמה בשנת 2005. בנייתו של המתחם סביב רחבה מרכזית מרוצפת המקשרת בין מבניו, מעין כיכר עירונית, נועדה לאפיין אותו כרובע עירוני בפני עצמו, עובדה המשתקפת גם בשם שנבחר למיזם. עם זאת, ה"רובע" אינו כולל שטחי מסחר ועסקים למעט מסעדה וכן חנות ספרים המשולבת בבית קפה.

דירות המגורים במתחם הן בנות 3–5 חדרים, בשטחים הנעים בין 114 ל-400 מ"ר, חלקן דירות גן, דופלקסים ופנטהאוזים. הדירות והשטחים הציבוריים תוכננו במפרט עשיר, שנועד להתחרות במגדלי המגורים של צפון תל אביב ופונה לאוכלוסייה בעלת אמצעים. המתחם כולל חדר כושר וספא, בריכת שחייה, חניון תת-קרקעי עם 4 מפלסי חניה, וכן מרתף יין מרכזי המעוצב כמערה חצובה בסלע ומעמיד לרשות הדיירים תאי אחסון פרטיים ליינותיהם. הדירות נמכרו במחירים של מיליון דולר ומעלה (כ-10,000 $ למ"ר), חלק ניכר מהן לתושבי חוץ שאינם מתגוררים במקום דרך קבע.

קישורים חיצוניים
----------------

* עידו אפרתי, מטר מאלנבי, מיליון דולר, באתר ynet, 11 בנובמבר 2005