recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**דמיטרי (דימי) אָפַּרצֶב** (ברוסית: **Дмитрий Апарцев**; נולד ב-23 בינואר 1969) הוא פוליטיקאי ישראלי שהיה ראש המועצה המקומית של קצרין משנת 2024-2013, היה מנכ"ל המשרד לקליטת העלייה משנת 2009 עד לשנת 2013.

ביוגרפיה
--------

אפרצב נולד ב-1969 בליטא הסובייטית (ברית המועצות). בינואר 1991 עלה מליטא לישראל. בישראל סיים בשנת 1994 לימודי תואר ראשון במדעי החיים מאוניברסיטת תל אביב, ובשנת 2000 הוסמך לתעודת הוראה בסמינר אורנים. בשנת 1994 הוכשר בקורס לידיעת הארץ של החברה להגנת הטבע ובשנת 2002 סיים קורס גישור מטעם קרן קרב.

בשנים 1993–1996 עבד בחברה להגנת הטבע כמדריך טיולים בבית ספר שדה "גולן" בקצרין. לאחר מכן החל לעבוד בהוראה והיה מחנך ומורה לביולוגיה בבית הספר התיכון "נופי גולן" בקצרין, בו יזם תוכנית קליטה בבית הספר ובקהילה. בשנת 2000 ייסד בית ספר ערב למדעים בקצרין, אותו ניהל עד 2002. בבית הספר התיכון עבד עד 2001, עת מונה למנהל מחוז הצפון ואחראי פרויקטים בעמותת "מופת" לקידום ההוראה. במקביל לתפקידיו אלו, בשנים 2001–2002 מונה למנהל פרויקט "קליטה יזומה והרחבת התיישבות ברשויות הגליל" מטעם הרשות לפיתוח הגליל. בשנים 2002–2004 שימש רכז תעסוקה במרחב הצפון מטעם הסוכנות היהודית.

בשנת 1998 נבחר אפרצב לחבר המועצה המקומית קצרין ומונה לסגן ראש המועצה הממונה על תחום הקליטה וליו"ר הנהלת המתנ"ס המקומי. בתפקיד זה שימש עד 2004, אז מונה על ידי הסוכנות היהודית לראש נציגות הסוכנות בדרום-מזרח אוקראינה. בשנת 2008 סיים את תפקידו והתמודד בבחירות לרשות המקומית. כיהן בשנית כסגן וממלא מקום ראש המועצה המקומית ועמד בראש תחום הקליטה במועצה, עד למינויו בשנת 2009 על ידי השרה סופה לנדבר למנכ"ל המשרד לקליטת העלייה.

בשנת 2013 פרש מתפקידו על מנת להתמודד על ראשות המועצה המקומית קצרין.

בבחירות שנערכו ב-22 באוקטובר 2013 נבחר אפרצב לראשות המועצה בקצרין. בתפקיד זה החליף את ראש המועצה הוותיק, סמי בר-לב, שהחליט שלא להתמודד עוד, לאחר עשרות שנים בתפקיד. הוא שב ונבחר בבחירות 2018.

בשנת 2014 תמך אפרצב בפתיחת שבט תנועת הצופים "שבט עמיחי", יחד עם קרן "עמי-דואק" ודן קורן, במטרה לפתח את הנוער בקצרין. 

בשנת 2014 נבחר ליו"ר מרכז מפלגת ישראל ביתנו.

בבחירות 2024, התמודד לכהונה נוספת מול יהודה דואה אך הפסיד כאשר קיבל 46% מהקולות, בעוד שדואה קיבל מעל 53%.

כמה ימים לאחר מכן הודיע אפרצב על פרישתו מהחיים הפוליטיים והתפטרותו מן המועצה.

חיים אישיים
-----------

אפרצב נשוי ואב לארבעה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דמיטרי אפרצב** בוויקישיתוף
* דמיטרי אפרצב, ברשת החברתית פייסבוק
* דמיטרי אפרצב, באתר המשרד לקליטת העלייה

הערות שוליים
------------

1. ↑  "מנכ"ל המשרד לקליטת העלייה התפטר, ארגוני העלייה נושמים לרווחה", באתר nrg,‏ 27 במאי 2013
2. ↑  דימי אפרצב נבחר ליו"ר מרכז מפלגת ישראל ביתנו, באתר מפלגת ישראל ביתנו, 2 בדצמבר 2014

| מנכ"לי משרד העלייה והקליטה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| יהושע שי • חיים אבינועם • יוסף גבע • הלל אשכנזי • מנחם שרמן • עזריאל ולדמן • אלי ארצי • מאיר שמיר (שטיינמץ) • יוסי קוצ'יק • אהרון לפידות • ראובן מרחב • אפרים כהן • שלומית כנען • בוריס מפציר • רונן פלוט • מירלה גל • ארז חלפון • דמיטרי אפרצב • עודד פורר • חביב קצב • אלכס קושניר • חביב קצב • רונן כהן • דגנית סנקר-לנגה |

 |
**המוזיאון היהודי** (**Judiska Museet**) בסטוקהולם, בירת שוודיה, שוכן בגמלה סטאן (Gamla Stan), העיר העתיקה של סטוקהולם, במקום שבו שכן בשנים 1795–1870 בית כנסת. המוזיאון מציג פריטים הקשורים ביהדות, במסורת ובהיסטוריה של עם ישראל.

המוזיאון נוסד בשנת 1987 על ידי ויולה וארון נוימן בשכונת פריהאמנן (Frihamnen) סמוך לנמל בצפון-מזרח העיר. ב-1992 הועבר לשכונת ואסאסטן (Vasastan) שבצפון-מרכז העיר, למבנה שהוקם בשנים 1929–1931 בתכנון ראגנאר אסטברג (Östberg), האדריכל שתכנן גם את בית העירייה של סטוקהולם. המבנה שימש במקורו כבית ספר לבנות.

בשנת 2016 הועבר המוזיאון לעיר העתיקה של סטוקהולם, לאתר שבו נוסד בית כנסת בסוף המאה ה-18. בית הכנסת נסגר ב-1870, ובשנים 1890–1972 פעלה באתרו תחנת משטרה. בעת השיפוצים באתר החדש נחשפו ציורי קיר מן המאה ה-19, שכוסו מאז בשכבות צבע. המוזיאון נחנך באתרו החדש ב-2019, אך נסגר בגלל מגפת הקורונה ונפתח מחדש ב-2021.

מרבית המבקרים במוזיאון הם תלמידי בתי-ספר הזוכים לסיורים מודרכים על פני האוספים השונים וגם שומעים סיפורים על החיים היהודיים. בתערוכת הקבע מוצגים פריטים שנאספו ושלהם קשר לחיי יום-יום יהודיים, להיסטוריה ולדת. התערוכות, המתחלפות ומתעדכנות פעמיים בשנה, כוללות מגוון של דברי אמנות וצילום לצד תערוכות לימודיות. בתחום המוזיאון גם חלל שבו מועלים מיצגי מולטימדיה וסרטים.

עם התערוכות הקודמות נמנו "קבלה" (2002); "אוהל מועד", "לצד אבותינו", "שישה יהודים עירומים" (2003); "ולנברג" (2004); "שוודיה, שוודיה מולדתנו" (2005); "יהודים בפינה", "אקסודוס" (2006); "ירושלים הלוך וחזור", "לחיות בשני עולמות", "יוסף פרנק" (2007); ""פירסטנברג בעיר...!?", "1968" (2008); "2058", "שֵׁר מִיסְייֶה", "אישה קטלנית" (2009); "מאגו – האלגנט של הבמה השוודית", "פרנץ קפקא וברונו שולץ", "שליט הסְפָר" (2010); "גיבורי-על ואנטי-גיבורים בסרטים מצוירים: מסופרמן ועד למיס נובל" (2011); "האם אתם מכירים את היוספסונים (שו')? סאגה משפחתית מדהימה!" (2011-12); "אלזה גרינוולד עם גיר ביד: גם אחי יצחק מצייר" (2012); "היהודי ישו" (2013); "מזון לנשמה: על בישול מסורתי יהודי" (2013-14); "סיפור הצלחה שוודי..." (2014-15); "האלבום מאושוויץ" (2015-16).

ראו גם
------

* יהדות שוודיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המוזיאון היהודי בסטוקהולם** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון היהודי בסטוקהולם

* אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון היהודי בסטוקהולם
* אתר המוזיאון (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007263485805171
* LCCN: n97025937
* NKC: ko2015854055
* VIAF: 133864943
* WorldCat (עם VIAF): 133864943

 |
יד בה האצבע המורה קצרה מן הקמיצה כך שיחס 2D:4D קטן, מה שמצביע על חשיפה תוך רחמית גבוהה לטסטוסטרון
**יחס אצבעות** (**2D:4D**) הוא היחס בין אורך האצבע השנייה (המורה) לבין אורך האצבע הרביעית (הקמיצה), והוא נמדד בדרך כלל ממקום החיבור של האצבע לכף היד עד לקצה האצבע. קיימת טענה כי היחס מושפע מהחשיפה לאנדרוגנים, כגון טסטוסטרון, בעת ההתפתחות ברחם, כך שניתן להשתמש ביחס זה כאומדן גס לחשיפה לאנדרוגנים תוך רחמיים. יחס 2D:4D נמוך מורה על חשיפה גבוהה יותר לאנדרוגנים. 2D:4D מחושב על ידי מדידת אורך האצבע המורה והקמיצה ביד ימין וחלוקתם זה בזה. אם האצבע המורה היא הארוכה מבין השתיים היחס יוצא גדול מאחד ואם הקמיצה ארוכה יותר היחס יוצא קטן מאחד.

יחס 2D:4D הוא צורה של דו-צורתיות זוויגית באדם: אצל גברים האצבע המורה בדרך כלל קצרה מן הקמיצה, ואצל נשים היא בדרך כלל שווה לה או ארוכה ממנה. מגוון מחקרים הדגימו קשר בין יחס 2D:4D לבין תכונות פיזיות והתנהגויות מסוימות.

מחקר שערך פרופ' גון מאנינג עם חוקרים מהאוניברסיטה הרפואית בפולין ובית החולים האוניברסיטאי בשבדיה, בדק את הקשר בין יחסי האצבעות הרביעית (קמיצה) ואצבע השנייה לבין חומרת מחלת הקוביד-19. החוקרים הבחינו כי מטופלים עם אצבע רביעית קצרה ביחס לאצבע השנייה, "נשית יותר", נוטים לחוות תסמינים חמורים של קוביד-19 המובילים לאשפוז.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יחס אצבעות** בוויקישיתוף
* גיל גרינגרוז, היחס בין האצבע המורה לקמיצה כמנבא של הצלחה ספורטיבית, הומו סאפיינס, 22 באוקטובר 2011
* אסור לפספס‏, מחקר מצא: אורך האצבעות שלכם מסגיר מה אתם מעדיפים לאכול - המבורגר או סלט, באתר וואלה!‏, 7 בפברואר 2021
* רועי פרבשטיין, מה אומר אורך האצבעות שלכם על האישיות שלכם?, באתר "פטריה", 9 בספטמבר 2021

הערת שוליים
-----------


1. ↑  How fingers could point to a link between low testosterone and Covid hospitalizations, Swansea University (באנגלית בריטית)
**מגדל המשולש** (בצרפתית: **Tour Triangle**), הידוע גם בשם "פרויקט המשולש", הוא גורד שחקים שייבנה באתר התערוכה פּארק דֶז אֶקסְפּוֹזיסְיוֹן דל לה פורט דה ורסאי (Parc des Expositions de la Porte de Versailles) בפריז, צרפת. הוא תוכנן על ידי משרד האדריכלים השווייצרי הרצוג ודה מרון כפירמידת זכוכית בגובה 180 מטרים (590 רגל) עם בסיס טרפז, רחב מצד אחד וצר מצד אחר. זה יהיה הבניין הגבוה הראשון שייבנה במרכז פריז מאז טור מונפרנס ב־1973. השלמת הבנייה מתוכננת לשנת 2026.

תיאור
-----

Tour Triangle יהיה מבנה בצורת משולש שגובהו 180 מטר. משרד האדריכלים השווייצרי הרצוג ודה מרון, שתכנן בעבר את האצטדיון האולימפי 'קן הציפור' בבייג'ינג, נבחר לתכנן את הפרויקט.

באפריל 2011, חברת VIPARIS, בעלת הפרויקט, קיבלה אור ירוק לפרויקט. אתר המגדל ממוקם ליד פורט דה ורסאי ב"פארק התערוכות" (דרום מערב לפריז).

התוכניות לבניית המגדל נדחו תחילה על ידי חברי מועצת העיר פריז ב־17 בנובמבר 2014. הפרויקט אושר בהצבעה שנייה על ידי מועצת העיר פריז ב-30 ביוני 2015.

המחלוקת סביב המגדל
------------------

בדומה לביקורת שהוטחה כלפי מגדל מונפרנאס, בשל העובדה שמידותיו הגדולות וצורתו אינן משתלבות במרקם העירוני ההיסטורי של פריז, כך גם בפרויקט מגדל המשולש מוטחות טענות דומות.

הפרויקט בן 42 הקומות אמור להיות גורד השחקים הראשון שנבנה בפריז מזה כ-40 שנה, מאז בנייתו של טור מונפרנאס, שכאמור עדיין מעורר איבה בקרב הפריזאים.

אדריכלות
--------

במגדל המשולש שגובהו יהיה 42 קומות, יועסקו כ־5,000 עובדים. המגדל יכלול משרדים, חנויות בגובה הרחוב, מצפה כוכבים פנורמי ומסעדה פנורמית בקומה העליונה.

קיימות ואיכות הסביבה
--------------------

Tour Triangle אמור להיות גורד שחקים בר קיימא: הוא תוכנן כדי להשיג ביצועים אנרגטיים גבוהים ולהגיע לאישורי HQE ו-BREEAM. המבנה יתוכנן לכניסת אור טבעי, וייצור רבע מה-CO2 של בניין סטנדרטי בגודלו.

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **פורטל פריז** |
|  | **האדריכלות** |

* מגדל אייפל
* מגדל מונפרנאס

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מגדל המשולש

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Paris row after Triangle skyscraper rejected*, 17 November 2014
2. ↑  שני רחל פומס, "חתיכה גדולה של גבינת ברי בשמיים": גורד השחקים שמרתיח את תושבי פריז, באתר ynet, 28 בנובמבר 2021
3. ↑  Triangle project, *Herzogdemeuron.com*
4. ↑  Bridgette Meinhold, Herzog & de Meuron's Towering Triangular Skyscraper Receives Green Light for Construction in Paris, *Inhabitat*, 4 September 2011
5. ↑  "Paris gives go-ahead for massive 'Tour Triangle' skyscraper".
6. ↑  "Paris approves controversial Tour Triangle skyscraper for construction".
7. ↑  Joseph Ayoub, Tour Triangle, *Whitezine*, 7 June 2012
הכניסה למוזיאון ברוקנטל
**המוזיאון הלאומי ברוקנטל** (ברומנית: **Muzeul Naţional Brukenthal**) הוא מוזיאון בעיר סיביו בטרנסילבניה שברומניה. המוזיאון מתבסס על אוספיו של סמואל ברוקנטל, מושל טרנסילבניה מטעם בית הבסבורג. המוזיאון נפתח בשנת 1817, והוא המוזיאון הוותיק ביותר ברומניה. ברוקנטל עצמו החל לאסוף אמנות ב-1790.

למעשה, המוזיאון מכיל שישה מוזיאונים נפרדים, השוכנים במקומות שונים בעיר, כשכל אחד עוסק בתחום אחר. גלריות האמנות שוכנות בתוך ארמונו של ברוקנטל, ומוצגים בהם כ-1,500 ציורים מהזרם המרכזי של האמנות האירופאית, החל מהמאה ה-15 עד המאה ה-18. בנוסף לציורים ישנו אוסף תחריטים, ספרים, מטבעות ומינרלים. ספריית ברוקנטל אף היא נמצאת בארמון ובה 300,000 פריטים הכוללים כתבי יד, אינקונבולות, ספרים בשפות רומניות עתיקות, ספרים עכשוויים ומגזינים.

שאר המוזיאונים הם: מוזיאון להיסטוריה, מוזיאון לפרמקולוגיה, מוזיאון להיסטוריה של הטבע ומוזיאון לכלי נשק וציד. כל אחד מהם שוכן בבניין אחר ברחבי העיר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המוזיאון הלאומי ברוקנטל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון הלאומי ברוקנטל (ברומנית, בגרמנית ובאנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299856105171
* BIBSYS: 1062411
* GND: 1017222-1
* ISNI: 0000 0001 2265 293X
* LCCN: n83061929
* SUDOC: 030050375
* ULAN: 500308991
* VIAF: 265574316
* WorldCat: lccn-n83061929

 |
העורק התרדמני הימני (צבוע באדום)
**עורק התרדמה** (TA: Arteria Carotis, באנגלית: Common Carotid Artery), הנקרא גם **עורק תרדמני**, **עורק הראש** ו**עורק הקרוטיד**, הוא העורק המספק דם מחומצן לראש ולצוואר.

אנטומיה
-------

ישנם שני עורקי תרדמה הממוקמים בשני צדי הצוואר, עורק זה נקרא באנגלית Common Carotid Artery, כאשר Common מתייחס לעובדה שהוא מתפצל בהמשך לעורק חיצוני ולעורק פנימי:

1. עורק התרדמה החיצוני (The External Carotid Artery) - הקדמי והתיכון יותר מבין שני הפיצולים.

2. עורק התרדמה הפנימי (The Internal Carotid Artery) - האחורי והצדי יותר מבין שני הפיצולים.

העורקים הימני והשמאלי אינם סימטריים. עורק התרדמה השמאלי (Left Common Carotid) מתפצל ישירות מקשת אבי העורקים, לצד העורק התת-בריחי השמאלי המספק דם לגפה השמאלית העליונה. עורק התרדמה הימני (Right Common Carotid) מתפצל מגזע הזרוע והראש, שהוא עורק משותף שממנו מתפצל גם העורק התת-בריחי הימני. עם זאת קיים גיוון באוכלוסייה במבנה העורק ובצורות בהן הוא יוצא מקשת אבי העורקים.

הקוטר הממוצע של עורק התרדמה אצל מבוגרים גברים ונשים הוא 6.5 מ"מ ו-6.1 מ"מ בהתאמה

חשיבות קלינית
-------------

עורק התרדמה משמש לעיתים למדידת דופק, בעיקר במקרים בהם האדם נמצא במצב של הלם. מדידת הדופק מתאפשרת על ידי לחיצתו בעומק הגבול הקדמי של שריר מפנה הצוואר, ובגובה הגבול העליון של סחוס בלוטת המגן (Thyroid cartilage).

לחץ דם סיסטולי מינימלי שדרוש כך שנוכל להרגיש את הדופק בעורק התרדמה הוא 40 מ"מ כספית בלבד, לכן נוח לבדוק את הדופק בעורק התרדמה.
כשמופעל לחץ ממושך על אחד או שני עורקי התרדמה, אצל האדם ירד לחץ הדם וקצב פעימות הלב, מה שיוביל להיפוקסיה מוחית ולמין שבץ איסכמי חולף (T.I.A) מדומה, מה שעלול להוביל בהמשך לאיבוד הכרה - ומכאן שמם של עורקי התרדמה.

היצרות תסמינית בעורקי התרדמה יכולה להופיע אצל אנשים עם טרשת עורקים

הדמיית אולטרה סאונד דופלר של עורק תרדמני

ראו גם
------

* היצרות העורק התרדמני
* אבי העורקים
* בלוטת מיצד האוזן
* העורק התת-בריחי

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **עורק תרדמני** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **עורק הראש** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **עורק התרדמה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **עורק תרדמני** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Stefanos Demertzis, Samuel Hurni, Mario Stalder, Brigitta Gahl, Aortic arch morphometry in living humans, **Journal of Anatomy** 217, 2010-11, עמ' 588–596 doi: 10.1111/j.1469-7580.2010.01297.x
2. ↑  J. Krejza, M. Arkuszewski, S. E. Kasner, J. Weigele, Carotid Artery Diameter in Men and Women and the Relation to Body and Neck Size, **Stroke** 37, 2006-02-23, עמ' 1103–1105 doi: 10.1161/01.str.0000206440.48756.f7
3. ↑  Charles D. Deakin, J. Lorraine Low, Accuracy of the advanced trauma life support guidelines for predicting systolic blood pressure using carotid, femoral, and radial pulses: observational study, **BMJ** 321, 2000-09-16, עמ' 673–674 doi: 10.1136/bmj.321.7262.673

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007284888605171
* BnF: cb11971064s (data)
* GND: 4147358-9
* LCCN: sh85020409
* TA98: A12.2.04.006

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**וובו אוקלס** (בהולנדית:  **Wubbo Johannes Ockels**) (28 במרץ 1946, אלמלו - 18 במאי 2014, אמסטרדם) היה מדען הולנדי ואסטרונאוט מטעם סוכנות החלל האירופית. הוא היה אזרח הולנדי הראשון שטס לחלל.

ביוגרפיה
--------

וובו אוקלס נולד בשנת 1946 באלמלו וגדל בחרונינגן. בשנת 1973 הוא קיבל תואר שני בפיזיקה מאוניברסיטת חרונינגן ובשנת 1978 קיבל מאותה אוניברסיטה תואר שלישי. עבודתו התבססה על ניסויים שונים בתחום פיזיקה גרעינית. בשנים 1973–1978 הוא המשיך במכון לחקר הגרעין והתמקד בחקר קרינת גמא.

בשנת 1978 אוקלס נבחר לצד אולף מרבולד וקלוד ניקוליה לקורס אסטרונאוטים הראשון שנערך עבור סוכנות החלל האירופית בנאס"א.

בשנת 1983 אוקלס היה בצוות גיבוי של STS-9. הוא היה חבר בצוות STS-61-A שנשלח לחלל על סיפון מעבורת החלל צ'לנג'ר בנובמבר 1985. בכך הוא הפך להיות אזרח הולנדי ראשון שטס חלל (לודווייק ואן דן ברג שהיה יליד הולנד הקדים אותו, אך זמן הטיסה הוא כבר לא היה אזרח הולנד).

לאחר הטיסה אוקלס חזר להולנד ועסק בעיקר בקריירה מדעית. בשנת 1992 הוא מונה לפרופסור באוניברסיטת הטכנולוגיה של דלפט. בשנים 1999–2003 הוא היה בתפקיד ניהולי בסוכנות החלל האירופית ואחרי תקופה זו חזר לאוניברסיטה.

בשנת 2005 אוקלס עבר התקף לב קשה. לאחר שיקום הוא חזר ללמד באוניברסיטה. בשנת 2013 התגלה גידול סרטני ממנו אוקלס נפטר בשנת 2014.

על פעילות אוקלס קיבל עיטור הכבוד של הרפובליקה הפדרלית הגרמנית, מדליות של נאס"א ועיטורים ממשלת הולנד. על שמו נקרא אסטרואיד 9496 Ockels.

בתרבות
------

* דמותו של אוקלס הופיעה בעונה השנייה של עבור כל האנושות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וובו אוקלס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של וובו אוקלס
* וובו אוקלס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ביוגרפיה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 4038890
* GND: 143094017
* ISNI: 0000 0001 0835 6253
* MGP: 130601
* NTA: 068820127
* SUDOC: 172095611
* VIAF: 160850036
* WorldCat: viaf-160850036

 |
דגל האיטי
**משאל העם החוקתי בהאיטי** הוא משאל עם המתוכנן להתקיים בהאיטי בשנת 2023, והוא משאל העם הראשון בהאיטי מאז 1987. המשאל הוצע באופן חד צדדי על ידי נשיא האיטי לשעבר ז'ובנל מואיז.

בתחילה, נקבע כי המשאל התקיים ב-27 ביוני 2021, אך הוא נדחה ליום הבחירות לנשיאות ולפרלמנט, 26 בספטמבר 2021. לאחר מכן, הוא נדחה שוב ל-7 בנובמבר 2021. ב-27 בספטמבר פירק מואיז את מועצת הבחירות, ועקב כך, נדחו הבחירות ואיתן משאל העם, לתאריך לא ידוע. לבסוף, הכריז אנרי כי משאל העם צפוי להתקיים בפברואר 2022 ולאחר מכן נדחו ל-2023.

רקע
---

עקב היעדר מועצה חוקתית, מועצת בחירות קבועה וסנאט מתפקד, שרר בהאיטי חוסר בהירות לגבי סיום כהונתו של הנשיא ז'ובנל מואיז. בעוד שהוא האמין כי כהונתו תסתיים ב-7 בפברואר 2022, מפלגות האופוזיציה טענה כי הקדנציה הייתה אמורה להסתיים ב-7 בפברואר 2021. באותו היום, ב-7 בפברואר 2021, הכריזה המועצה העליונה של מערכת המשפט על סיום כהונתו של מואיז. הממשלה ביטלה את הכרזת מערכת המשפט, והצהירה כי היא רואה בהכרזה על סיום כהונתו ניסיון הפיכה, שנמנע בעקבות הביטול. למחרת הודיעה האופוזיציה כי תמנה את השופט ג'וזף מקאן ז'אן לואי לנשיא זמני לתקופת מעבר של שנתיים, ובו בזמן תנוסח חוקה חדשה.

הצעות לשינויים
--------------

משאל העם יביא למספר שינויים המוצעים בחוקתה של האיטי, שביניהם:

* ביטול הסנאט ויצירת בית מחוקקים חד-ביתי.
* ביטול תפקיד ראש הממשלה, מהלך שיגרום למעבר של האיטי ממערכת חצי נשיאותית למערכת ממשלתית נשיאותית מלאה.
* שינוי שיטת הבחירות לנשיאות, ממערכת דו-סיבובית למערכת חד-סיבובית.
* שינוי מגבלת משך כהונתו של הנשיאות. לאחר השינוי נשיא יוכל לכהן במשך שתי קדנציות רצופות שמשך כל אחת מהן חמש שנים.

דחיית המשאל
-----------

ב-7 ביוני הודיעה הממשלה כי היא תדחה את משאל העם עקב התפרצות מגפת הקורונה בהאיטי, ועקב הקשיים בגיוס ובהכשרת עובדים למשאל.

הממשלה פרסמה תאריך חדש למשאל העם, שנבחר להיות 26 בספטמבר 2021. לאחר מכן, המשאל נדחה פעם נוספת, ל-7 בנובמבר 2021. לבסוף, המשאל נדחה לפברואר 2022. ולאחר מכן ל-2023.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Haïti: le pouvoir contesté annonce des élections et un référendum sur une nouvelle constitution, LEFIGARO (בצרפתית)
2. 1 2  Haiti's presidential election postponed until November, AP NEWS, ‏2021-08-12 (באנגלית)
3. ↑  En pleine crise, les élections reportées sine die en Haïti, LEFIGARO (בצרפתית)
4. 1 2  The AP Interview: Haiti PM plans to hold elections next year, AP NEWS, ‏2021-09-28 (באנגלית)
5. ↑  אתר למנויים בלבד נשיא האיטי מסרב לפרוש בתום כהונתו ומאשים את האופוזיציה בהפיכה, באתר הארץ, 9 בפברואר 2021
6. 1 2  Haiti moves constitutional referendum to September, Reuters, ‏2021-06-29
**המוזיאון הלאומי של פקיסטן** (באורדו: **قومی عجائب گھر پاکِستان**) הוא המוזיאון הלאומי של פקיסטן, הממוקם בקראצ'י, העיר הגדולה בפקיסטן.

היסטוריה
--------

המוזיאון הלאומי של פקיסטן הוקם ב-17 באפריל 1950, בבניין אולם פריר (בעבר שימש כבניין עירייה של קראצ'י). אולם פריר נבנה בשנת 1865, בתור מחווה להנרי ברטל פריר, נציבו של מחוז סינד במהלך המאה ה-19. לאחר שנחנך המוזיאון, ממשלת פקיסטן החליטה כי המבנה ראוי לשמש כבית המועצה המייעצת בשנת 1950, כאשר חובתו העיקרית הייתה לסייע לפיתוח המוזיאון ולהעשיר את אוספו באמצעות רכישות עתיקות ויצירות אמנות פקיסטניות. המוזיאון הועבר למיקומו הנוכחי בשנת 1970.

מטרתו העיקרית של המוזיאון הלאומי היא לאסוף, ללמד ולהציג את ההיסטוריה התרבותית של פקיסטן.

אוספים
------

בשנת 1970 כלל אוסף המוזיאון ארבעה ממצאים בלבד. כיום, המוזיאון כולל מעל 300 עותקים של הקוראן, מתוכם כ-52 כתבי יד נדירים. המוזיאון מכיל גם אוסף של פריטים הקשורים למורשת התרבותית של פקיסטן, רובם פסלים, מטבעות, ציורים וכתבי יד המתעדים את ההיסטוריה הפוליטית של פקיסטן. בנוסף, קיימת גלריה אתנולוגית הכוללת פסלים בגודל טבעי של קבוצות אתניות שונות המתגוררות בארבעת המחוזות של פקיסטן המודרנית. במוזיאון קיימים פסלים של כוהנים בודהיסטים ומספר חפצים השייכים לגיבורים הלאומיים של פקיסטן, כגון העט, האזיקים והחרב של מוחמד עלי ג'ינה.

במוזיאון קיים אוסף של 58 אלף מטבעות ישנים ומאות פסלים המשומרים היטב. מעל 70,000 ספרים וחומרי קריאה של המחלקה לארכאולוגיה ומוזיאונים הועברו למוזיאון הלאומי, כך שהציבור הרחב יוכל לראותם. מדי שנה המוזיאון מפעיל תערוכות בימים לאומיים ואירועים שונים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המוזיאון הלאומי של פקיסטן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  National Museum of Pakistan, pmnh.gov.pk
2. ↑  National Museum of Pakistan, www.caroun.com
3. ↑  Bhagwandas (2006-08-21). "KARACHI: Quran Gallery stays closed as termites spread". *DAWN.COM* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-07-29.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007526377805171
* ISNI: 0000 0001 2206 7183
* LCCN: n50063092
* VIAF: 169436227
* WorldCat: lccn-n50063092

 |
בית מסורתי בכותאיסי שבמערב גאורגיה.  
שנות ה-70 של המאה ה-19
**המוזיאון האתנוגרפי הפתוח של טביליסי** או **המוזאון האתנוגרפי הפתוח של גאורגיה גיאורגי צ'יטאיה** (בגאורגית: **გიორგი ჩიტაიას სახელობის ეთნოგრაფიული მუზეუმი ღია ცის ქვეშ**) הוא מוזיאון פתוח, בטביליסי גאורגיה, המציג דוגמאות של הארכיטקטורה העממית ומלאכת-יד מכל מחוזות גאורגיה. המוזאון נוסד ב-27 באפריל 1966, ונקרא על שם האתנוגרף הגאורגי, גיאורגי צ'יטאיה. מ-30 בדצמבר 2004 הפך המוזיאון לחלק מהמוזיאון הלאומי הגאורגי.

פעילות
------

המוזיאון ממוקם ממערב לאגם הצבים על גבעה המשקיפה על רובע ואקה בטביליסי. במקום זה היה בעבר כפר והועברו אליו מבנים מכל מחוזותיה ההיסטוריים של גאורגיה. שטח המוזיאון מכסה 520 דונם המסודרים ב-14 אזורים, ומציגים כ-70 מבנים ומעל ל-8,000 מוצגים.

תערוכת המבנים מאופיינת בבתי אבן בעלי גג שטוח בסגנון גאורגי עתיק המכונה "דָרבָּזי" ממזרח גאורגיה, בתי עץ מרושתים בעלי גג גמלוני מקש או מקרשים ממערב גאורגיה, מגדלי-שמירה מהמחוזות ההרריים של גאורגיה, חבסורתי, פשאבי, סוואנתי וסמגרלו, ושבכות לאחסון תירס מאימרתי, יקבים קאחיים שנקראים מראני, וטחנות-מים כארתליות. כמו כן נמצאים במוזאון אוסף של פריטי משק בית מסורתיים כמו כישורים, מסרגות לסריגה, כלי חרסינה, בגדים, שטיחים, כלי חרס ורהיטים, ארון קבורה משפחתי של בזיליקת השילוש הקדוש מתיאנתי המתוארך למאות ה-6- 7.

משנת 2004, מארח המוזיאון את פסטיבל הקיץ של הפולקלור הגאורגי, "ארט-גנה", שנוסד ומנוהל על ידי מוזיקאי הרוק ומעריץ הפולקלור הגאורגי, זזה קורינתלי ("זומבה").

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המוזיאון האתנוגרפי הפתוח של טביליסי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון האתנוגרפי הפתוח של טביליסי
* מוזיאון אתנוגרפי מיוחד במינו(הקישור אינו פעיל), באתר הרשמי של העיר טביליסי, (באנגלית)
* ל. סומבדזה (1978), המוזיאון האתנוגרפי הפתוח של טביליסי

הערות שוליים
------------

1. ↑  המוזיאון הפתוח, באתר המוזיאון הלאומי הגאורגי, (באנגלית)
2. ↑  המוזיאון האתנוגרפי הפתוח, באתר המוזיאונים של גאורגיה (www.georgianmuseums.ge), (באנגלית)
3. ↑  ארט גנה: חגיגות פסטיבל קיץ מסורות העתיקות והמגוונות של המחוזות הגאורגיים, 24.5.2007, Georgia today, (באנגלית)
**המוזיאון הלאומי של צי ארצות הברית** שוכן במתחם הצי בעיר וושינגטון, בירת ארצות הברית. זהו המוזיאון הראשי בין עשרת המוזיאונים הרשמיים של הצי והיחיד מביניהם המוקדש לתולדות הצי מאז היווסדו.

תולדות המוזיאון
---------------

ראשיתו של אוסף המוזיאון הייתה בתחילת המאה ה-19. אז החל איסוף פריטים ימיים במתחם הצי בוושינגטון. הפריט הראשון באוסף היה תותח ימי צרפתי שנוצק ב-1793. ב-1865, לאחר שגדל האוסף, הוא הועבר למיקום חדש במתחם וזכה להכרה כאחד מן המוזיאונים הפדרליים הראשונים. ב-1913 הועבר האוסף למיקום אחר, אך ב-1927 הוכנס לאחסנה למשך שמונה שנים. ב-1935 הוצב שוב האוסף בתצוגה בחלק משטחה של סדנת תותחים במתחם, ולאחר מלחמת העולם השנייה קיבל את השם "מוזיאון מפעל התותחים הימיים". ב-1961, לאחר שנסגרה הסדנה, שוכן המוזיאון בכל חלקי המבנה ביזמתו של ארלי ברק (Arleigh Burke), מפקד המבצעים הימיים של הצי דאז, תחת השם "מוזיאון ההיסטוריה הימית". הוא נפתח לציבור ב-1963. 

בין מבנה המוזיאון לבין קו המים של מתחם הצי על נהר אנקוסטיה שוכן פארק וילארד, שטח פתוח שבו מוצגים חלק מפריטי המוזיאון.

כיום כפוף המוזיאון לפיקוד ההיסטוריה הימית והמורשת של הצי. יותר מ-90 אלף איש מבקרים בו מדי שנה. כיוון שהמוזיאון שוכן בבסיס צבאי פעיל קיימים עבורם סידורי כניסה מיוחדים אליו.

תערוכות קבע במוזיאון
--------------------

* המהפכה האמריקאית והברית עם צרפת
* המלחמות הנשכחות של המאה ה-19
* מלחמת האזרחים האמריקנית
* מלחמת ארצות הברית–ספרד
* חקר הקוטב הדרומי
* הצי במלחמת העולם הראשונה
* הצי במלחמת העולם השנייה - בזירה האטלנטית, בזירת האוקיינוס השקט ובעורף
* הצי במלחמת קוריאה
* ניווט
* צוללות צי ארצות הברית

אוסף המוזיאון כולל בין השאר את העתק המבנה העילי של האונייה קונסטיטושן, הבתיסקף טריאסט (אנ') - צוללת המחקר הראשונה למים עמוקים, תותח מאוניית המערכה הטבועה מיין, דגמים של האונייה USS מוניטור ושל אוניית המערכה מיזורי וחליפת החאקי של אדמירל צ'סטר נימיץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המוזיאון הלאומי של צי ארצות הברית** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון הלאומי של צי ארצות הברית (באנגלית)
מראה במוזיאון
מכשיר טלפון חוגה כחלק מתצוגת בית מרקחת ישן, במוזיאון "אוצרות בחומה"
"**המוזיאון האתנוגרפי אוצרות בחומה**" הוא מוזיאון הנמצא בעכו, המציג תרבות חומרית בארץ ישראל מסוף המאה ה-19 ועד שנות השבעים של המאה ה-20. התצוגה כוללת רהיטים, בגדים, כלי אוכל ובישול, מלאכות יד וכלי עבודה מסורתיים, בעיקר מעכו ומהגליל, תוך שימת דגש על המנהגים והמסורת של בני הדתות והעדות השונות.

מוזיאון אוצרות בחומה הוקם ומנוהל על ידי עמותת "גליליים" והוא ממוקם בחומה של העיר העתיקה של עכו.

תיאור המוזיאון
--------------

אגף אחד במוזיאון מדמה שוק במחצית הראשונה של המאה ה-20. מוצגות בו חנויות וסדנאות של בעלי מלאכה : כובען, סנדלר, רצען, קולעת קש ונצרים, קדר, פחח, רוקע נחושת, חרש עץ, נגר, נפח, צורף, מנעולן, ומתקן פרימוסים, בית מלאכה לתפירה וריקמה, חנות לכלי בית מאמייל, ובית מרקחת.

באגף השני, המוקדש לאספנים ואוספים, מוצג סלון דמשקאי משובץ בצדף ובו סמובר עם הקדשה לאחמד אל-ג'זאר, ארונות ישנים ובהם אוספים של עששיות, משקולות, כלי קודש של שלוש הדתות, כלים ארמניים, מנעולים ופעמונים. כמו כן מוצגים אוספים מיוחדים מעברה של עכו – מכתבים וגפרורים של בית החרושת "נור" שפעל בעכו בימי המנדט, ותצוגה של כלי נחושת שהיו בשימוש בחמאם של עכו, אוסף נדיר של פריטי לבוש שהיו מיוחדים לנשים בגליל, ואוסף תכשיטים גליליים.

במוזיאון אוספים מיוחדים מתקופת המנדט ומהשנים הראשונות של מדינת ישראל: שטרות כסף ומטבעות, אוסף עטים ואוסף כלי נוי ואמנות שימושית ציונית.

אגף מיוחד מוקדש לאוסף ישראליאנה המספק למבקרים המבוגרים מבט נוסטלגי מרגש אל זכרונות ילדותם, ולילדים ולנוער היכרות עם התרבות הטכנולוגית וההווי התרבותי של דור ההורים והסבים והסבתות שלהם.

תולדות המבנה
------------

הכניסה למוזיאון אוצרות בחומה, בעיר העתיקה של עכו
מוזיאון "אוצרות בחומה" נמצא בבורג' אל קומנדר, בפינה הצפון מזרחית שבחומה החיצונית של עכו העתיקה. תחילת בנייתה של החומה בתקופת אחמד אל-ג'זאר, מושל צפון ארץ ישראל בשם האימפריה העות'מאנית בין השנים 1775- 1804, והשלמתה בתחילת המאה ה-19 על ידי יורשו סולימאן פאשה (1805–1818). על החומה, בחצר המעוגלת, שמונה משטחים ופתחי ירי לתותחים. חיילי עמדה, על תחמושתם, התגוררו במבנה המלבני המקומר, המשוקע בתוך החומה, ופתח מחבר בינו לבין העמדה. מתחת למבנה, בבסיס החומה, עוברת מנהרה, באורך של כ-80 מטרים ובגובה של כ-10 מטרים, ששימשה למעבר חיילים והיא מחברת את החפיר הפנימי לחפיר החיצוני.

השימוש במבנה ההיסטורי התאפשר על ידי רשות העתיקות, החברה לפיתוח עכו, עיריית עכו והרשות לפיתוח הגליל. המבנה הוכרז כמבנה לשימור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוצרות בחומה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון אוצרות בחומה
* רונית לנג, מוזיאון "אוצרות בחומה", arc.org.il
* יפה רזיאל, כך היינו: מוזיאון בטעם של פעם, באתר ynet, 17 בינואר 2008

הערות שוליים
------------

1. ↑  את העמותה יזמו שני אספנים גליליים במטרה להקים את המוזיאון : דן הורטמן ומיכאל לוריא. דן הורטמן הוא מנהל המוזיאון מאז היווסדו.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007381609505171
* LCCN: no2012139052
* VIAF: 277682766
* WorldCat (עם VIAF): 277682766

 |
מפת ולטה
**המוזיאון הארכאולוגי הלאומי** (במלטית: **Mużew Nazzjonali tal-Arkeoloġija**, באנגלית: **National Museum of Archaeology**) הוא מוזיאון לארכאולוגיה השוכן ברחוב הרפובליקה, רחובה הראשי של ולטה, בירת מלטה. המוזיאון שוכן בבניין ההיסטורי אשר שימש כ"אכסניית פרובאנס" (Auberge de Provence), והוא מופעל על ידי "מורשת מלטה".

היסטוריה
--------

המבנה נבנה על ידי האבירים ההוספיטלרים ב-1571, וסביר שתוכנן על ידי האדריכל ג'רולאמו קסאר (Gerolamo Cassar). הוא הוקם בסגנון הבארוק, וחזיתו משלבת יסודות מנייריסטים. ההוספיטלרים הקימו אכסניות נפרדות לאבירים בני הלאומים השונים שהיו חברים במסדר, ואשר כונו באופן מסורתי בשם "לשונות" (langues). שמונה הלשונות היו צרפת, אנגליה, גרמניה, אוברן, פרובאנס, אראגון, איטליה וקסטיליה. כל אכסניה הוקמה בחלק אחר של העיר, בקרבת קטע החומה שעליו הופקדו האבירים שהתגוררו בה, והיא שימשה אבירים בני הלשון שלא היה להם בית משלהם באי, וכן נוסעים בעלי מעמד. בעת השלטון הבריטי במלטה, שימש המבנה כקסרקטין וכבית מלון, וב-1955 הוא יועד לשמש כמשכן למוזיאון. המוזיאון הארכאולוגי נחנך באופן רשמי ב-1958, ובשנותיו הראשונות כלל גם אוסף של אמנות יפה. בשל מצוקת המקום, הופרד אוסף זה מהאוסף הארכאולוגי ב-1974, והוקם המוזיאון הלאומי לאמנות יפה. ב-1996 נסגר המוזיאון למשך שנתיים לשם עריכת שיפוץ מקיף, ונפתח לקהל מחדש ב-1998.

האוסף
-----

המוזיאון מציג ממצאים ארכאולוגיים מהתקופה הנאוליתית, החל מהגעת האדם אל איי מלטה כ-7,200 שנה לפני זמננו, ועד סוף תקופת תרבות בוני המקדשים שפרחה באיים בין 3600 ל-2500 לפנה"ס, ואשר הקימה את המקדשים המגליתיים ברחבי הארכיפלג ואת ההיפוגאום של חל-ספליני. המוצגים הידועים כוללים את פסל "האשה הנמה" מחל-ספליני, פסל "ונוס ממלטה" ממקדש חג'ר אים והמזבח הגדול ממקדש טרשין. בקומה השנייה של המבנה מתבצעות עבודות שנועדו להכשיר אולמות תצוגה לתקופות מאוחרות יותר, החל בתקופת הברונזה וכלה בתקופה הביזנטית. עוד מוצגות במוזיאון תערוכות מתחלפות, ופועלים בו אודיטוריום, חנות וספרייה.

גלריה
-----

* המוזיאון שוכן בבנין אכסניית פרובאנס ההיסטורי (בתמונה נראה מעליו דגל)המוזיאון שוכן בבנין אכסניית פרובאנס ההיסטורי (בתמונה נראה מעליו דגל)
* דמויות נשים שמנות שהתגלו במקדש המגליתי בחג'ר אים שבדרום מלטהדמויות נשים שמנות שהתגלו במקדש המגליתי בחג'ר אים שבדרום מלטה
* פסל ונוס ממלטהפסל ונוס ממלטה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המוזיאון הארכאולוגי הלאומי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון הארכאולוגי הלאומי (באנגלית)
* אודות המוזיאון באתר לשכת התיירות של מלטה
* המוזיאון באתר עיריית ולטה
* אכסניית פרובאנס באתר עיריית ולטה
* המוזיאון הארכאולוגי הלאומי, ברשת החברתית אינסטגרם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1024233-8
* ISNI: 0000 0001 2296 5135
* LCCN: no2003010967
* ULAN: 500312209
* VIAF: 309566388
* WorldCat: lccn-no2003010967

 |
ראשה של נפרטיטי
פסל ראש מצרי עתיק
**המוזיאון המצרי** (בגרמנית: **Ägyptisches Museum und Papyrussammlung**; "המוזיאון המצרי ואוסף הפפירוסים") הוא אחד האוספים החשובים והגדולים בעולם של יצירות האמנות והמוצגים הארכאולוגיים ממצרים העתיקה. האוסף מוצג במוזיאון החדש באי המוזיאונים בברלין.

היסטוריה
--------

מקורו של מוזיאון זה באוספיהם של מלכי פרוסיה. אלכסנדר פון הומבולדט הציע למלכי פרוסיה להקים מוזיאון מצרי, ובהוראת מלך פרוסיה פרידריך וילהלם השלישי הובאו לברלין בשנת 1828 ראשוני המוצגים ממצרים העתיקה. הידוע ביצירות המוצגות במוזיאון הוא פסל ראשה של נפרטיטי שהשתמרו הצבעים המעטרים אותו. עוד מוצגים במוזיאון ממצאים רבים מבירתו של אחנתון באל עמרנה. על מנהליו השונים נמנה גם האגיפטולוג אדולף ארמן שמונה לתפקידו בשנת 1885.

אוסף זה הוצג לראשונה במוזיאון החדש באי המוזיאונים שבמרכז ברלין. לאחר מלחמת העולם השנייה והרס המוזיאונים באי המוזיאונים, הועבר האוסף והוצג בארמון שרלוטנבורג. בשנת 2005 הועבר האוסף למוזיאון הישן שהסתיים שיפוצו. כיום האוסף מוצג שוב במוזיאון החדש לאחר ששיקומו של המבנה הסתיים.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **ברלין** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המוזיאון המצרי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון המצרי (באנגלית)
* המוזיאון המצרי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| אי המוזיאונים במרכז ברלין |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| מוזיאון פרגמון • המוזיאון הישן • מוזיאון בודה • הגלריה הלאומית הישנה • המוזיאון החדש • ברלינר דום • לוסטגארטן • גלריית ג'יימס סימון • ברלינר שטאדטשלוס

---

**פורטל ברלין • פורטל גרמניה** |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007518948605171
* BNE: XX171434
* BnF: cb123070010 (data)
* CiNii: DA17699225
* GND: 5035773-6
* ISNI: 0000 0001 2107 6344
* LCCN: n90655341
* NKC: ko2004239003
* RERO: 02-A005458491
* SUDOC: 031948243
* VcBA: 494/17087
* VIAF: 124716958
* WorldCat: lccn-n93055501

 |
ה**מעיים** הם איבר המשתייך למערכת העיכול.

המעיים בנויים כצינור המתמשך משוער הקיבה ועד פי הטבעת. דופן המעי מורכבת משריר עטוף מבחוץ בקרום נסיובי (סרוזה) ובפנים - בקרום רירי (מוקוזה ותת-מוקוזה).

המעיים נחלקים לכמה חלקים עיקריים:

* המעי הדק
	+ תריסריון
	+ המעי הריק (יֶיוּנום)
	+ המעי העקום (אילאום)
* המעי הגס (המשכו של המעי הדק)
	+ המעי העיוור (הצקום)
	+ המעי הגס העולה
	+ המעי הגס הרוחבי
	+ המעי הגס היורד
	+ הכרכשת
	+ החלחולת (רקטום)
* פי הטבעת

המעי הדק משתתף בעיכול המזון וספיגתו, ועיקר תפקידו של המעי הגס בספיגת המים והמלחים ויצירת הצואה.

בשל תפקידם, שטח הפנים של המעיים גדול ביותר, והם מורכבים מרקמה דמוית ספוג המאפשרת קליטה של חומרים מתוך המעי אל פנים הגוף ומחזור הדם - ומשם אל איברי הגוף והרקמות השונים באמצעות זרם הדם.

במעיים שוכנים יותר חיידקים מאשר בכל מקום אחר בגוף האדם. רבים מהם חיים בסימביוזה עם האדם, וב"תמורה" למקום גידול נוח מסייעים רבות בתהליך העיכול. ויטמין K, למשל, מסוגל להתעכל רק בזכות החיידקים, שכן לאדם אין אנזימים משלו שיפרקו ויטמין זה. חיידקים רבים נפלטים מהמעיים דרך הצואה - כשליש ממשקלה היבש של הצואה הוא חיידקים. החיידקים, ברובם אנארוביים, פולטים בתהליך המטבוליזם שלהם גזים בעלי ריח רע (ראו: נפיחה).

קיימת אגדה אורבנית, בשם צליל חום, שכאשר משמיעים תדר בין 5 ל-9 הרץ, נגרמת תהודה במעי וכתוצאה מכך נגרם אובדן שליטה בסוגרי המעי.

המעי הישר
---------

**המעי הישר**, הקרוי גם **חלחולת**, הוא קטע מעי בין סוף המעי הגס לפי הטבעת. בקטע זה מצטברת הצואה עד שהיא לוחצת על דפנות המעי והוא מתרחב, דבר הגורם לתגובה רפלקסית של התכווצות להוצאת הצואה. שרירי סוגר רצוניים בפי הטבעת מונעים הוצאת צואה לא רצונית.

מחלות
-----

חלק מחיידקי המעיים אופורטוניסטיים: הם אינם מעוררים מחלות בשגרה, אך כשהגוף ומערכת החיסון חלשים (עקב זיהום במקום אחר, למשל), הם עלולים לתקוף ולעורר מחלות.

צינור העיכול מהווה את אחד האזורים בגוף אשר פתוחים וחשופים לסביבה החיצונית (דרך הפה ופי הטבעת); לפיכך חשופה מערכת העיכול, ובראשה המעיים (המהווים את רוב אורכו של צינור העיכול), להתקפות של פתוגנים, זאת בשיעור רב יותר מאזורים אחרים בגוף. מחלות אין ספור קשורות לתפקוד המעיים, כרוניות וחולפות. התסמין השכיח ביותר של מחלות מעיים הוא כאבי בטן וקשיים ביציאות (עצירות או שלשול).

מחלה הפוגעת בעיקר בפגים נקראת דלקת מעי נמקית, אשר בה חלק מהמעי עובר נמק ומת. 5%-10% מהפגים מתחת למשקל 1,500 גרם מאובחנים כנושאי דלקת מעי נמקית.

קרצינואיד הוא אחד הגידולים הנפוצים במעיים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מעי** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מעיים** |

* מעיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| מרכיבי מערכת העיכול |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| פה • לסתות • שיניים • לשון • בלוטות רוק • לוע • ושט • קיבה • כבד • כיס המרה • לבלב • תריסריון • מעיים • המעי הדק • המעי הגס (תוספתן, המעי העיוור, חלחולת, התעלה האנאלית) • פי הטבעת | מערכת העיכול |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007558026105171
* BNE: XX526440
* BnF: cb11965308w (data)
* GND: 4011061-8
* LCCN: sh85067581
* NDL: 00573593
* NKC: ph174627

 |
**איוואן ולדימירוביץ' סרגייב** (ברוסית: **Иван Владимирович Сергеев**) הוא כדורגלן רוסי, המשחק בעמדת החלוץ בזניט סנקט פטרבורג.

סרגייב מחזיק בשיא הכיבושים לעונה אחת, בליגת המשנה הרוסית (39 בסך הכל בעונת 2020/2021).

קריירה
------

### קריירת מועדונים

סרגייב התוודע לכדורגל בעיר הולדתו, צ'רפובץ שבמחוז וולגוגרד, המאמן הראשון שלו היה אולג פודרוז'קו. הוא החל את הקריירה שלו במועדון הליגה השנייה "סטרוגינו" מוסקבה. בעונה הראשונה שלו עם הקבוצה סטרוגינו זכתה באליפות המערב בליגה. כשחקן סטרוגינו כבש 35 שערים. בקיץ 2016 עבר ללטביה, שם שיחק בהשאלה עבור מועדון ליגת העל הלטבית ריגה. באותה עת אימן אותה הרוסי דמיטרי חומוקה. לאחר מכן ניסה לעבור לטמבוב, אבל לא שיחק ועבר לטורפדו מוסקבה מליגת המשנה, כאשר כשחקן טורפדו כבש 35 שערים.

בתום עונת 2019/2020, ב־14 באוגוסט 2020, חתם על חוזה לשנתיים בקריליה סובייטוב סמרה, כשסכום ההעברה היה 200 אלף יורו ובמדיה החל לפרוח: הוא הבקיע חמישה שלושער בליגת המשנה והוכתר למלך השערים הטוב ביותר של קריליה סובייטוב בעונה אחת בכל הזמנים עם 39 שערים (השיא הקודם נקבע בעונת 1989 והיה שייך לוולדימיר קורוליוב ועמד על 28). בעונה הראשונה במדי קריליה סובייטוב, הוא כבש 42 שערים בכל המסגרות, עם 40 שערי ליגה וקבע שיא חדש בליגת המשנה.

ב-10 בינואר 2022 עבר לזניט סנקט פטרבורג וחתם על חוזה לשלוש שנים. כבש את שער הבכורה כבר במשחק הבכורה במדי זניט בליגה הרוסית במחזור 19 מול רובין קאזאן כשהבקיע את השער המכריע בניצחון קבוצתו 3–2, ב-28 בפברואר. הבקיע גם את השער המכריע בדרבי מול ספרטק, ב־7 במאי 2023, בניצחון 3–2, שהעניק את הניצחון והזכייה באליפות רוסיה חמישית רצופה לזניט.

### קריירה בינלאומית

באוגוסט 2017, כחלק מנבחרת הסטודנטים הרוסית בטורניר הכדורגל של האוניברסיאדה שנערכה בטייפה הסינית, כבש סרגייב שישה שערים בחמישה משחקים — נגד ברזיל, איטליה (4) וארצות הברית.

ב־1 בנובמבר 2021 זומן סרגייב לנבחרת רוסיה למשחקים מול קפריסין וקרואטיה, אך ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רק במשחקי ידידות: במשחק ב-16 באוקטובר 2023, מול קניה ערך את הופעת הבכורה בשוויון 2:2. את שער הבכורה הבקיע במשחק הידידות מול סרביה בניצחון 4:0, ב-21 במרץ 2024.

תארים
-----

### קבוצתיים

ליגת הכדורגל הלאומית
* קריליה סובייטוב סמרה
	+ זכייה 2020/21
	+ גמר הגביע הרוסי בכדורגל: 2021

ליגת הכדורגל המקצוענית
* טורפדו מוסקבה
	+ זכייה 2018/19 (אזור מערב)
* סטרוגינו מוסקבה
	+ מקום שלישי: 2014/15 (אזור מרכז)

### אישיים

מלך השערים
* אוניברסיאדה (1) 2017
* אליפות ליגת הכדורגל הלאומית (2): 2019/20, 2020/21
* ליגת הכדורגל המקצוענית, אזור "מרכז" (2): 2017/18‏, 2018/19

שונות
* 5 שלושער בעונה אחת (2020/2021) בליגה הלאומית
* 4 פעמים רצופות מלך השערים של הליגה (2017/18, 2018/19, 2019/20, 2020/21)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איוואן סרגייב** בוויקישיתוף
* איוואן סרגייב, ברשת החברתית אינסטגרם
* איוואן סרגייב, ברשת החברתית VK
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* איוואן סרגייב, באתר sportbox.ru

הערות שוליים
------------

1. ↑  Сергеев побил рекорд Федькова!
2. ↑  Иван Сергеев — игрок "Зенита"!, *FC Zenit Saint Petersburg*. 10 January 2022
3. ↑  "Иван Сергеев стал лучшим бомбардиром "Центра", отыграв только полгода" (ברוסית). Спорт-экспресс. 27 במאי 2018. נבדק ב-2018-05-17. `{{cite web}}`:  (עזרה)
חזית המוזיאון. תצלום משנות ה-80 של המאה ה-19.
**המוזיאון הפוליטכני** (ברוסית: **Политехнический музей**) הוא מוזיאון מדע הממוקם במוסקבה בירת רוסיה.

המוזיאון מציג את ההתפתחות הטכנולוגית והתפתחות המדע במאות ה-19 וה-20 ומתמקד בהתפתחות המדע והטכנולוגיה בברית המועצות. בין מוצגי המוזיאון נכלל הטלסקופ האכרומטי הראשון.

היסטוריה
--------

המוזיאון נוסד בשנת 1872 בעקבות התערוכה הטכנולוגית הרוסית הראשונה שנערכה בשנת ה-200 להולדתו של הצאר פיוטר הגדול. מבנה המוזיאון תוכנן על ידי האדריכל איפוליט מוניגטי והושלם בשנת 1877.

המוזיאון הוא הגדול במוזיאוני המדע ברוסיה, ומציג מוצגים היסטוריים הממחישים המצאות היסטוריות ובהם המחשבים הראשונים שנבנו בברית המועצות. אוספי המוזיאון כוללים למעלה מ-160,000 מוצגים ב-65 אולמות תצוגה בנושאי הכימיה, כריה, מטלורגיה, תחבורה, אנרגיה, אופטיקה, אוטומציה, מחשבים, הנדסה, אלקטרוניקה ורדיו, תקשורת וחקר החלל.

בשנת 1972 למוזיאון צורפה סיפרייה בנושאים טכניים שפעלה כמוסד נפרד מסוף המאה ה-19. כיום היא כוללת מעל ל-3.5 מיליון ספרים לרבות ספרים של ג'אקומו בארוצי דה ויניולה משנת 1536.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המוזיאון הפוליטכני** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון הפוליטכני
* המוזיאון הפוליטכני, ברשת החברתית פייסבוק

* המוזיאון הפוליטכני, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* המוזיאון הפוליטכני, ביישום טלגרם

* המוזיאון הפוליטכני, ברשת החברתית אינסטגרם

* המוזיאון הפוליטכני, ברשת החברתית VK

* המוזיאון הפוליטכני, סרטונים בערוץ היוטיוב
* אוספי המוזיאון
* תצלומי המוזיאון
* המוזיאון הפוליטכני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2005078420
* VIAF: 144608376
* WorldCat: lccn-no2005078420

 |
**המוזיאון הפתוח בדטמולד** (בגרמנית: LWL-Freilichtmuseum Detmold - Westfälisches Landesmuseum für Volkskunde) הוא מוזיאון בעיר דטמולד שבמדינת נורדריין-וסטפאליה בגרמניה. המוזיאון הוקם יחד עם המוזיאון הפתוח בהאגן בשנת 1960, ונפתח לקהל הרחב בתחילת שנות ה-70 של המאה העשרים. המוזיאון מנוהל על ידי ה-LWL, רשות האזורית של וסטפאליה וליפה המזרחית. המוזיאון נחשב לאחד מהמוזיאונים הפתוחים הגדולים והחשובים ביותר באירופה.

מוצגים
------

יותר מ-100 מבנים היסטוריים מרחבי מדינת נורדריין-וסטפאליה שונעו בשלמותם או בחלקים למוזיאון הפתוח, בו הוקמו מחדש. המוזיאון משתרע על פני כקילומטר רבוע. בין היתר מוצגים במוזיאון חוות, בתי ספר, טחנות רוח ותחנות מים. המוזיאון כולל גם שדות, דרכים, מאגרי מים וגדרות אשר משמרים את הנוף הכפרי המקורי בנורדריין-וסטפאליה כמו גם יבולים וזני פירות וחיות משק מקומיים. במוזיאון פועלים אומנים אשר מציגים בפני המבקרים מלאכות מסורתיות כקליעת סלים, נפחות וקדרות. בעתיד צפויה להיבנות במרכז הכפר המשוחזר, המהווה את ליבת המוזיאון, כנסייה - זה יהיה המבנה היחיד שיבנה בשיטה מסורתית אך מבלי להשתמש במבנה היסטורי קיים. כל קבוצת מבנים במוזיאון מרוהטת בהתאם לנהוג בתקופה אחרת, החל מהמאה ה-16 ועד לשנות ה-50.

מדי שנה מוצגת בשטחי המוזיאון תערוכה מתחלפת בנושא מרכזי.

### הבית ה"יהודי"

אחד מהמבנים המשוחזרים במוזיאון הוא ביתה של משפחת אולמן היהודית. הבית נבחר להקמה מחדש במוזיאון כיוון שהתגוררו בו יהודים מיום הקמתו בשנת 1805 ועד 1941. משפחת אולמן היהודית שהתגוררה בו עד לשנת 1941 נספתה בשואה. בבית תצוגת קבע בנושא יהדות וגורל היהודים בגרמניה.

גלריה
-----

* מרכז ה"כפר הפדרבורני"מרכז ה"כפר הפדרבורני"
* טחנת רוח בתחומי המוזיאוןטחנת רוח בתחומי המוזיאון
* בתים ב"כפר הפדרבורני"בתים ב"כפר הפדרבורני"

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המוזיאון הפתוח בדטמולד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון הפתוח בדטמולד

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012398863205171
* BIBSYS: 90327939
* GND: 16000188-2
* ISNI: 0000 0000 9516 6505
* LCCN: n92057754
* NKC: ko2016901497
* VIAF: 140208307
* WorldCat: lccn-n92057754

 |
**אמא מולדת קוראת!** (ברוסית: **!Родина-мать зовёт**) הוא פסל על גבעת מאמייב בעיר וולגוגרד שברוסיה, המנציח את קרב סטלינגרד. הפסל מציג דמות נשית (המייצגת את רוסיה), נושאת חרב וקוראת לנוכחים לקום להגנת המולדת.

באזור הפסל נקברו המרשל וסילי צ'ויקוב והצלף הסובייטי וסילי זייצב, אשר הרג מעל מאתיים חיילים גרמנים בעצמו בקרב סטלינגרד. הפסל מכונה גם "אמא מולדת קוראת לך!", "המולדת קוראת לך!", ו"אנדרטת מאמייב", והוא מופיע על סמל ודגל מחוז וולגוגרד.

הפסל הוא חלק מטריפטיכון המורכב משני מונומנטים נוספים: ״העורף - לחזית״ הממוקם בעיר מגניטוגורסק ומנציח את התעשייה הצבאית הסובייטית בזמן המלחמה, ואנדרטת המלחמה הסובייטית הממוקמת בפארק טרפטו שבברלין אשר מנציחה את ניצחונו של הצבא האדום על גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה ושחרורם של עמי אירופה מהנאציזם. נהוג לחשוב כי האלמנט המרכזי בשלושת המונומנטים, החרב, יוצקה במגניטוגורסק שבהרי אורל, הונפה בקרב סטלינגרד והורדה בברלין עם כניעתה של גרמניה.

בניית הפסל
----------

בניית הפסל החלה בשנת 1959 והסתיימה בשנת 1967. בעת סיום הבנייה הוא היה הפסל הגבוה בעולם (נכון לשנת 2011 הוא נמצא במקום ה-11), בגובה של 85 מטר מכפות רגלי המולדת, ועד לקצה חרבה. גובה הדמות עצמה 52 מטרים, ואורך החרב 33 מטרים. מאתיים מדרגות, המסמלות את 200 ימי קרב סטלינגרד, מובילות מתחתית הגבעה ועד לפסל.

הפסל הראשי בפרויקט היה יבגני ווצ'טיץ', ומהנדס המבנים שהיה אחראי לפתרון הקשיים בעבודה ב-7,900 טון הבטון ששימשו להכנת הפסל היה ניקולאי ניקיטין.

שיפוץ
-----

המבנה החל לנטות בעקבות שינוי ברמות מי התהום תחתיו, אשר גרמו לתזוזה ביסודותיו. ההטיה הולכת ומחריפה. ההטיה החלה כבר בשנת 1966 ובשנת 2009 הגיעה לכ-21 ס"מ. ערך זה מהווה 75% מהערך המרבי התכנוני.

עבודות שיפוץ ושחזור התקיימו שלוש פעמים: ב-1972, אז הוחלפה החרב, וב-1986. באביב 2017, החלה תוכנית שחזור ושיפוץ רחבה של המבנה בעלות של שני מיליארד רובלים. במסגרת עבודות השחזור והשיפוץ, כוסה הפסל בפיגומים למשך שנה וחצי, נצבע מחדש וכל הסדקים בבטון תוקנו. הפסל נוקה מלכלוך וטחב, הוא הוחזר לצבעו המקורי ותוקנו סדקים בבטון שאורכם הכולל, לטענת המשפצים, היה 13 ק"מ. חלקים מהמתכת החלודה נבנו מחדש. עבודות השיפוץ הסתיימו ב-2 במאי 2020, לאחר שהמומחים פירקו 30 שכבות פיגומים בגובה 60 מטר ומשקל של 270 טון.

הנצחה
-----

* בשנת 1983, הפסל הונצח על גבי בול של גרמניה המזרחית (ה-DDR).
* העתק של הפסל הוצב בפארק הפסלים הקומוניסטים בעיר מנג'ואולי שבסין.

העתק הפסל בסין
השוואת גובה של פסלים בעולם, משמאל לימין:  
הודוהודו פסל האחדות 240 מטר (כולל 58 מטר בסיס)  
הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין בודהה של מקדש המעיין 153 מטר (כולל בסיס 25 מטר ו-20 מטר כס מלכות)  
ארצות הבריתארצות הברית פסל החירות 93 מטר (כולל בסיס 47 מטר)  
רוסיהרוסיה **אמא מולדת** 87 מטר (כולל בסיס 2 מטר)  
ברזילברזיל פסל ישו הגואל 38 מטר (כולל בסיס 8 מטרים)
מודל תלת-ממדי של הפסל (לחצו על מנת להגדיל, לסובב)

ראו גם
------

* חרב סטלינגרד
* אנדרטת איליושה
* אמא מולדת (קייב)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמא מולדת** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אמא מולדת

הערות שוליים
------------

1. ↑  Russia's massive leaning statue, BBC, 8 May 2009
2. ↑  Родину-мать на Мамаевом кургане оденут на полтора года в строительные леса, ‏19 בינואר 2017 (ארכיון)
3. ↑  Во всей красе: в Волгограде завершилась реконструкция монумента «Родина-мать»
התבליט על האנדרטה
**אנדרטת ביסמרק** (בגרמנית: **Bismarck-Nationaldenkmal**) בטירגרטן בברלין היא פסל זיכרון של הפסל ריינהולד בגאס משנת 1901, המוקדש לנסיך אוטו פון ביסמרק, ראש ממשלת פרוסיה והקנצלר הראשון של הקיסרות הגרמנית.
הפסל, כמו גם עמוד הניצחון של ברלין ניצבו במקור בכיכר הרפובליקה (אנ') לפני בניין הרייכסטאג, אך הועברו למקומם הנוכחי בכיכר הכוכב הגדול (Großer Stern) ב-1938. ככל הנראה העברת הפסל היא זו שהצילה אותו מהפצצות במהלך מלחמת העולם השנייה, והוא נותר בשלמותו עד היום, למעט נזקים מרסיסים שספג במהלך הפצצות בעלות הברית על ברלין. 

בגאס זכה בחוזה לעיצוב האנדרטה מבין 90 משתתפים שהגישו הצעות לתחרות שיזם הקייזר וילהלם השני. גובהו של הפסל 15 מטר, רוחבו 20 מטר ובסיסו חפור בעומק 4 מטר. התכנון המקורי כלל גם שתי בריכות בצורת חצי עיגול עם מזרקות ופסלי אבן של נימפות וטריטונים שיצר הפסל לודוויג קאוור בין השנים 1897-1901. חנוכת האנדרטה נערכה ב-16 ביוני 1901.

עיצוב האנדרטה
-------------

מעמד הפסל עשוי גרניט אדום ועליו מתנשאת לגובה 6.6 מטר דמותו המפוסלת בברונזה של ביסמרק במדי פרשים, שאותם נהג ללבוש בהופעותיו בפני הרייכסטאג. ידו השמאלית אוחזת בחוזקה בניצב של חרב בעלת להב רחב, ידו הימנית שעונה על חוקת האימפריה, ומבטו צופה אל האופק. על חזית המעמד שעליו ניצב הפסל חקוקה בפשטות הכתובת "ביסמרק", ומתחתיה ההקדשה "הקאנצלר הראשון של העם הגרמני 1901". בצידו הימני של המעמד נמצא תבליט המתאר שני צעירים - אחד אוחז בידו בלפיד והשני תוקע בקרן, ומאחוריהם דמותו של ביסמרק כאל יווני כשמלאך שומר מרחף מעליו. תבליט נוסף נמצא על צידו השמאלי של המעמד ומתאר ינשוף האוחז בציפורניו עט נוצה כשמסביב מעופפת להקת עורבים.

ארבעת הפסלים שבתחתית האנדרטה משמשים להאדרת שמו של ביסמרק כסמל לכך שפסל רגיל אינו יכול לייצג את דמותו:

* אטלס כורע בתחתית האנדרטה, על גבו העולם, ומסמל את כוח האיתנים של ביסמרק.
* זיגפריד כורע ברך ומחשל חרב סמל לתבוסות שהנחיל ביסמרק לאויבי העם הגרמני.
* גרמאניה נושאת שרביט ולראשה כתר, מרתקת ברגלה נמר (שאותו פיסל אוגוסט גאול, תלמידו של בגאס), סמל לדיכוי המחלוקות והמרידות על ידי המדינה.
* נביאה רכובה על גבי ספינקס וקוראת בספר ההיסטוריה, סמל לחשיבותו הרוחנית של ביסמרק.

שינויים במבנה האנדרטה
---------------------

כחלק מתוכניתו של אלברט שפר להפוך את ברלין לבירת העולם הועברה האנדרטה, יחד עם עמוד הניצחון של ברלין, ופסליהם של אלברכט פון רון ומולטקה, לחלק הצפוני של "הכוכב הגדול" (Großer Stern), שהיה אמור להיות אזור הנצחה ל*רייך השני* - הקיסרות של 1871.
במסגרת שיפוץ האנדרטה בשנים 1958-1961 הוסרו ממעמד הגרניט שישה תבליטי ברונזה שתיארו באמצעות דמויות סימבוליות את הצעדים שהובילו לאיחוד גרמניה ב-1871 ואת השלמת מפעלו של ביסמרק לאחר האיחוד. מאז חנוכת האנדרטה זכו תבליטים אלה לביקורת רבה, בין היתר בגלל האיכות האומנותית הנמוכה שלהם. התבליטים לא הוחזרו למקומם, וככל הנראה נעלמו, כך שמעמד הגרניט נותר כיום חלק.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אנדרטת ביסמרק** |