recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אמנדה פורסיית'** (באנגלית: **Amanda Forsyth**, נולדה ב-12 באוקטובר 1966) היא צ'לנית קנדית, זוכת פרס ג'ונו, צ'לנית ראשית בתזמורת מרכז האמנויות הלאומי של קנדה.

ביוגרפיה
--------

אמנדה פורסיית', בתו של המלחין מלקולם פורסיית', באה לקנדה מדרום אפריקה בגיל שנתיים והחלה לנגן בצ'לו בגיל שלוש. היא הייתה לבת-חסותו של ויליאם פלית' בלונדון ובהמשך למדה אצל הרווי שפירו בבית ספר ג'וליארד בניו יורק ואצל לין הארל בלוס אנג'לס. אחרי שתי עונות עם התזמורת הסימפונית של טורונטו נבחרה לנגנית הראשית הצעירה ביותר בכל הזמנים בתזמורת הפילהרמונית של קלגרי, שם נשארה למשך שש שנים. בשנת 1999 התמנתה פורסיית' לצ'לנית ראשית של תזמורת מרכז האמנויות הלאומי, שם היא מופיעה גם כסולנית מדי עונה.

פורסיית' מוכרת כצ'לנית מעולה ברסיטלים ובמוזיקה קאמרית וכסולנית, המופיעה עם תזמורות מן המעלה הראשונה ובפסטיבלים יוקרתיים למוזיקה קאמרית ברחבי העולם.

פורסיית' ובעלה, הכנר פנחס צוקרמן, מופיעים לעיתים קרובות יחד, כסולנים. היא מנגנת גם עם אמנים אחרים, ביניהם לין הארל, יו-יו מה, גאריק אולסון, ג'ון קימורה פרקר, יפים ברונפמן, יוסף קליכשטיין, חיימה לארדו, ארנולד שטיינהרדט, מייקל טרי ולואי לורטיה.

פורסיית' היא הצ'לנית ב"קבוצה הקאמרית של צוקרמן", המסיירת ברחבי העולם מאז 2003. לא מכבר ניגנה עם וינטון מרסליס בניו יורק והקליטה פסקול לסדרת הטלוויזיה בשבעה פרקים של קן ברנס על מלחמת העולם השנייה, בהפקת PBS

אמנדה פורסיית' מנגנת בצ'לו משנת 1699 של **קרלו ג'וזפה טסטורה**.

ב-2 ביולי 2017 הופיעה אמנדה פורסיית' בקונצרט בהיכל התרבות בתל אביב. בעלה, פנחס צוקרמן, ניצח על הקונצרט ואף ניגן קונצ'רטו של יוזף היידן. פורסיית' ניגנה קונצ'רטו לצ'לו של ויקטור הרברט.

הקלטות נבחרות
-------------

* "להמריא עם אגממנון"
* "אלקטרה עולה: המוזיקה של מלקולם פורסיית'"
* "צוקרמן מנצח על מוצרט"
* "מסע אמריקאי"
* "הדרנים בחצר הדקלים"
* מוצרט: רביעיות חליל

קישורים חיצוניים
----------------

* אמנדה פורסיית', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אמנדה פורסיית', באתר AllMusic (באנגלית)
* אמנדה פורסיית', באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אמנדה פורסיית', באתר Songkick (באנגלית)
* אתר הפילהרמונית, קונצרט של פנחס צוקרמן ואמנדה פורסיית', היכל התרבות תל אביב, 2 ביולי 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  Amanda Forsyth | The Canadian Encyclopedia, www.thecanadianencyclopedia.ca

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007315465105171
* BnF: cb15642503m (data)
* GND: 1190202956
* ISNI: 0000 0000 8405 0822
* LCCN: no98131461
* MusicBrainz: 4e00262b-c8e7-4489-a8be-c5be99a5fe0e
* VIAF: 106070413
* WorldCat: lccn-no98131461

 |
**גי קארל אמבנזה אמבנזה קמבולקה** (בצרפתית: **Guy Carel Mbenza Mbenza Kamboleke**, נולד ב-1 באפריל 2000 בברזוויל שברפובליקה של קונגו) הוא כדורגלן קונגולזי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אל מאעת'ר מליגת העל הקטרית ובנבחרת הרפובליקה של קונגו.

קריירת מועדונים
---------------

אמבנזה שיחק במספר מועדונים בליגת העל של הרפבוליקה של קונגו. עם AS אוטוהו זכה באליפות הרפובליקה של קונגו. בעונות 2018/2019 ו-2019/2020 שיחק בסטאד תוניסיין מליגת העל התוניסאית, במדיה ערך 25 הופעות ליגה והבקיע 11 שערים.

ב-31 בינואר 2020 חתם אמבנזה בסרקל ברוז' מליגת העל הבלגית. ב-8 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1-0 לסטנדרד לייז' במסגרת הליגה. ב-16 באוגוסט, בהופעתו השנייה והאחרונה במדי המועדון, הבקיע את שעריו היחידים במועדון, צמד שערים בניצחון 2-1 על רויאל אנטוורפן במסגרת הליגה.

ב-5 באוקטובר 2020 חתם אמבנזה ברויאל אנטוורפן מליגת העל הבלגית. ב-6 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 4-2 לראסינג גנק במסגרת הליגה.

ב-17 בפברואר 2021 הושאל אמבנזה למשך חצי עונה לסטאד לוזאן אושי מהליגה השווייצרית השנייה. במדיה ערך 15 הופעות ליגה והבקיע שבעה שערים.

ב-9 בספטמבר 2021 הושאל אמבנזה למשך עונה אחת לווידאד קזבלנקה מליגת העל המרוקאית, במדיה ערך 27 הופעות ליגה והבקיע 15 שערים, וכן זכה בליגת האלופות האסיאתית.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-11 בינואר 2017 ערך אמבנזה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הרפובליקה של קונגו, בהפסד 2-0 לנבחרת סנגל במשחק ידידות. ב-9 ביוני 2021 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 1-0 על נבחרת ניז'ר במשחק ידידות.

תארים
-----

AS אוטוהו
* אליפות הרפובליקה של קונגו (1): 2018

וידאד קזבלנקה
* ליגת האלופות האסיאתית (1): 2021/2022

קישורים חיצוניים
----------------

* גי אמבנזה, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  GUY MBENZA OP UITLEENBASIS NAAR FC STADE LAUSANNE OUCHY באתר הרשמי של סטאד לוזאן אושי, 17 בפברואר 2021 (בהולנדית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"גי אמבנזה"**.
אפיק נחל תקוע
חורבות הלאורה "סוקה" בנחל תקוע
הקפלה של סוזכים במפגש נחל עמוס ונחל תקוע
**נַחַל תְּקוֹעַ** הוא יובלו הראשי של נחל דרגה במדבר יהודה. הנחל יורד מאזור בית לחם, ומתחבר לנחל דרגה ברמת מדבר יהודה, סמוך לכניסתו לתחום במת השוליים המזרחיים של מדבר יהודה.

גאוגרפיה
--------

אורכו של נחל תקוע כ-30 ק"מ, והוא למעשה היובל הגדול ביותר של נחל דרגה, גדול אפילו מיובלו הראשי של נחל דרגה העליון עצמו.

רוב מהלכו של הנחל ברמת מדבר יהודה, אפיקו רדוד. אך בשלושה מקומות יוצר הנחל קניונים עמוקים.  
הקניון העליון הוא בקטע בו חוצה הנחל את מדרגת הכפיפה העליונה במדבר יהודה, ואת קמר מעון-מקוע. אורכו של קניון זה כ-4 ק"מ.  
הקניון השני הוא בקטע בו חוצה הנחל את קמר קרן אל חג'ר, אורכו כ-2 ק"מ.

הקניון התחתון בנחל תקוע, הוא בקטע בו נכנס הנחל לאזור במת השוליים המזרחיים של מדבר יהודה, אורכו כ-600 מטר. אחרי קטע זה, נשפך נחל תקוע לנחל דרגה.

יובלו החשוב ביותר של נחל תקוע, הוא נחל עמוס.

בערוץ קצר הנשפך לנחל תקוע, סמוך למפגש נחל תקוע ונחל דרגה, נובע מעיין קטן הנקרא עין פרחאן (המעיין השמח). נביעתו דלה מאוד, אך היא נובעת כל השנה ומימיה מתוקים וטובים לשתייה. מעיין זה, הוא אחד מבין שני המעיינות היחידים ברמת המדבר. המעיין השני נמצא מתחת למנזר מר סבא.

בקניון העליון של נחל תקוע (שמתחתר בין היישובים תקוע ונוקדים) נמצאת לאורה עתיקה, היא הלאורה "סוקה" של הנזיר הידוע חריטון. בסמוך לחורבות הלאורה הזו נמצאת מערת חריטון - המערה הקרסטית הגדולה בארץ. בנוסף, בקניון זה נובעים שני מעיינות קטנים - מעין א-נטוף ועין א-ס'חרי. לקראת סוף הקניון נמצא מנזר "סלע הצלבים" מהתקופה הביזנטית. 

מעל מפגש הנחלים תקוע ועמוס, נמצאת קפלה נזירית קטנה. הקפלה בנויה אבן גיר, על פתחה של מערה. מידותיה של הקפלה 4\*3.6 מטר, ובקצה ישנה ירידה לכעין מרתף קטן. המבנה מקורה בכיפה יפה. קפלה זו, היא הקפלה המוזכרת במקורות עתיקים רבים כ"הקפלה של סוזכים", בה חי נזיר בשם סיריאקוס. הבדווים קוראים למבנה זה "אל קוסייר" - הארמון הקטן.

שמו של הנחל לקוח משמו של היישוב תקוע, הסמוך לקניון העליון של הנחל. שמו הערבי של הנחל הוא ואדי מעלק (נחל התלוי). הקטע העליון של הנחל, עד למפגשו עם נחל עמוס, נקרא על שם הקפלה הקטנה - ואדי אל קוסייר.

ארכאולוגיה
----------

במאי 2022 מצאו חוקרים מאוניברסיטת בר-אילן ומהאוניברסיטה העברית מטבע כסף, הנחשב לנדיר, מתקופת מרד בר כוכבא במערה בנחל תקוע. זהו המטבע הראשון מתקופה זו הנמצא במערות נחל תקוע. צדו האחד של המטבע נושא חזית של בית המקדש, וצדו השני נושא את השם ״שמעון״, על שם מפקד המרד נגד הרומאים. ממצא זה מעיד, לפי החוקרים, על פעילותם של המורדים היהודים באזור המערה. טענה זו מתכתבת עם הקשר בין המורדים למבצר הרודיון, השוכן בסמוך לנחל תקוע, ששימש כמקום שלטוני עבור פקודיו של בר כוכבא.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נחל תקוע** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  מטבע ממרד בר-כוכבא נמצא במערת תקוע

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007404583705171

 |
**עאטף איברהים מוחמד עדואן** (ידוע גם בכוניה: **אבו שַׁריף**; בערבית: **عاطف ابراهيم محمد عدوان**; נולד ב-1952) הוא בכיר בהנהגה הפוליטית של חמאס וחשוד בפעילות טרור. פרופסור חבר באוניברסיטה האסלאמית בעזה ומטיף אסלאמי במסגד עומר אבן עבד אל-עזיז בבית חנון.

עדואן נעצר בעבר פעמים אחדות בידי הצבא הישראלי ובידי כוחות הביטחון של הרשות הפלסטינית בהנהגת אש"ף. הוא היה ממגורשי חמאס ללבנון בסוף 1992 וכתב את ספר הזכרונות "יומן מרג' א-זוהור".

עדואן כתב מאמרים וספרים רבים, בנושאים פוליטיים, בהם יחסי יהודים מוסלמים בתקופת ראשית האסלאם. ספר ידוע נוסף שכתב עדואן, היא הביוגרפיה של מייסד חמאס, שיח' אחמד יאסין, "חיאתה וג'הדה".

לאחר ניצחון חמאס בבחירות לרשות המחוקקת הפלסטינית ב-2006 וכינון ממשלתו הראשונה של אסמאעיל הנייה, התמנה עדואן, שנבחר לרשות המחוקק כנציג צפון עזה, למשרת השר לענייני פליטים. בתקופה הראשונה להיבחרו, נחשב עדוואן כאישיות לא רצויה באוסטריה.

לקריאה נוספת
------------

* שלומי אלדר, **להכיר את חמאס**, כתר הוצאה לאור, 2012, לפי מפתח בעמ' 414

קישורים חיצוניים
----------------

* עאטף עדואן, באתר OpenSanctions, המרכז מידע על אנשים וחברות שהוטלו עליהם סנקציות

הערות שוליים
------------

1. ↑  רשימת שרי ממשלת אסמעאיל הנייה הראשונה (2006–2007), בעותק של אתר "jmcc" השמור בארכיון האינטרנט (באנגלית).
2. ↑  דיווח של אל חייאת, מצוטט אצל: "אוסטריה מנעה ביקורו של שר פלשתיני בתחומה", המודיע, 14 במאי 2006, עמ' 1.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 36048937
* WorldCat: lccn-n89207274

 |
**דייוויד קולינס** (באנגלית: **David Collins**;‏ 1 במרץ 1955 – 17 ביולי 2013) היה אדריכל אירי שהתמחה בעיצוב פנים של ברים ומסעדות בלונדון.

ביוגרפיה
--------

### ראשית חייו

דייוויד קולינס נולד בדבלין, אירלנד ב-1 במרץ 1955. הוא למד אדריכלות בבית הספר לארכיטקטורה ברחוב בולטון בדבלין.

### קריירה

הוא הקים את סטודיו דייוויד קולינס, משרד לעיצוב פנים שבסיסו בלונדון, ב-1985. אחד מעיצובי הפנים הראשונים שלו היה לה טאנטה קלייר (אנ') של השף פייר קופמן בצ'לסי. לאחר מכן עיצב את מסעדת הארוויס (אנ') של השף מרקו פייר וייט ב-1988. מאוחר יותר, הוא עיצב את מלון סנט פנקראס, מסעדתו של השף מרקוס ורינג (אנ') במלון סנט פנקראס רנסאנס. מסעדה נוספת של ורינג שהוא עיצב הייתה הבלו בר בבלגרביה. הוא המשיך ותכנן את וולסלי (אנ'), מלון דלאוני, ג'יי שיקי, בראסרי זדל, קולברט, גורדון רמזי ברויאל הוספיטל רואד, ורחוב נובו ברקלי. הוא גם עיצב עבור ג'ימי צ'ו, אלכסנדר מקווין והרודס.

בנוסף לכך, הוא תכנן את הצ'ארלס (אנ'), בניין דירות באפר איסט סייד בניו יורק. בנוסף לכך, הוא היה חבר קרוב של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה: הוא עיצב את דירותיה בלונדון ובניו יורק והיא השתמשה בפואמה שכתב כבסיס לשירה הידוע "Drowned World/Substitute for Love" משנת 1998, שעליו קיבל קרדיט לכתיבה משותפת.

### השפעה

לעיצוב ולאסתטיקה של דייוויד קולינס הייתה השפעה עצומה, שהייתה חלק ממה שהוביל אותו להיבחר לרשימת AD100 לשנת 2012. מגזין *Simon Mills of Wallpaper\** אמר כי "אין זה מוגזם לומר שמהפכת המסעדות והמלונאות בלונדון בשני העשורים האחרונים לא הייתה זהה בלעדיו".

### מותו

קולינס נפטר בלונדון ב-17 ביולי 2013 ממלנומה שלושה שבועות בלבד לאחר שאובחן.

מורשת
-----

ספר שקולינס עבד עליו פורסם לאחר מותו במאי 2014 והסטודיו חגג 35 שנה להיווסדו ב-2020.

קישורים חיצוניים
----------------

* דייוויד קולינס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Condé Nast, David Collins's Architecture and Design, Architectural Digest, ‏2013-06-30 (באנגלית אמריקאית)
2. 1 2 3 4 5 6 7  David Collins: Designer of some of London's finest bars and, The Independent, ‏2013-07-18 (באנגלית)
3. 1 2 3 4 5  Condé Nast, London's Great Interior Designer David Collins Dies, British Vogue, ‏2013-07-17 (באנגלית בריטית)
4. ↑  Satow, Julie (2014-03-07). "Higher Prices Migrate to Far Upper East Side". *The New York Times* (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-04-15.
5. ↑  "The Tribute: Madonna on Mr David Collins".
6. ↑  אתר למנויים בלבד  David Collins (Obituary), The Telegraph, 17 July 2013
7. ↑  Condé Nast, 2012 AD100: David Collins Studio, Architectural Digest, ‏2012-01-01 (באנגלית אמריקאית)
8. ↑  David Collins Studio | Wallpaper, wallpaper.com (באנגלית)
9. ↑  David Collins, **ABCDCS: David Collins Studio**, Assouline, 2014, מסת"ב 978-1-61428-229-7. (באנגלית)
10. ↑  Daven Wu last updated Contributions from Lauren Ho, David Collins Studio celebrates 35 years in the business, wallpaper.com, ‏2020-10-12 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1117922316
* VIAF: 2840147871999675170003
* WorldCat: viaf-2840147871999675170003

 |
**חוֹנֶה סַאמוּילוֹביץ' שְלֶבִיץ'** (בליטאית: Šlėvičius Chone Samuilos, ברוסית: Шлевичус Хоне Самуилович ‏;1 בינואר 1915 - 11 בינואר 1958), יהודי ממוצא ליטאי, היה פעיל פוליטי קומוניסטי-ליטאי ועיתונאי.

קורות חיים
----------

שלביץ' נולד למשפחה יהודית ענייה מרובת-ילדים (היו לו שלושה אחים ושתי אחיות) בווילנה. ב־1918 עבר עם משפחתו לשאולאי. הוא למד בבית ספר של רשת אורט, במגמת נפחות. בשנת 1929, בגיל 14, הצטרף לתנועת-הנוער הקומוניסטית הליטאית המחתרתית (הקומוניזם היה מחוץ לחוק באותה תקופה בליטא). באוגוסט 1931 נאסר בשל פעילותו הקומוניסטית, ולפי חוקי ליטא דאז גזר עליו בית דין צבאי שמונה שנות עבודת פרך. הוא ריצה את עונשו בבית-הכלא לעבודות פרך בשאולאי, שם נדבק בשחפת. משנתפס בהפצת תעמולה קומוניסטית בין כותלי הכלא נשלח לצינוק, דבר שהחמיר את מצבו הבריאותו הרעוע בלאו-הכי. בתגובה, פתחה אוכלוסיית האסירים בשביתת רעב בדרישה להיטיב את תנאיו - שביתה שהביאה להוצאתו של שלביץ' מהצינוק. 

במרץ 1940 השתחרר מהכלא, והצטרף למפלגה הקומוניסטית הליטאית, עדיין במחתרת. עם סיפוח ליטא לברית המועצות נבחר כחבר מועצת המפלגה המקומית בשאולאי. לקראת סוף אותה שנה נשא לאישה את בוּניָה, אותה הכיר דרך פעילותם הקומוניסטית המשותפת בעודו בכלא. ב־1945 נולד בנם לָזָר.

עם תחילת הלחימה בין ברית המועצות לגרמניה הנאצית הייתה שאולאי 30 ק"מ מהחזית, ושלביץ' התפנה, כמו רבים אחרים, לרוסיה. בדצמבר 1941 התגייס מרצונו לצבא האדום, אף שלא היה מחויב לכך בשל מצבו הבריאותי, שכלל שחפת קלה וליקויי ראייה. הוא נשלח לדיוויזיית חיל רגלים ה־16, אגד ארטילרי ה־224, בתחילה שירת כקצין פוליטי, ולאחר מכן הועבר לתפקיד פיקודי, לחם בחזית המזרחית באזור מרכז רוסיה כחלק מכוחות נגד-טנקים. בשנת 1942 נפצע באופן קל יחסית - רסיס-פגז חדר לריאתו - אך לאחר מכן התדרדר מצב השחפת בה לקה. לאחר אשפוז ממושך, שוחרר מהצבא באוגוסט 1942. שלביץ' עבר לטשקנט בירת אוזבקיסטן, לשם התפנה חלק ממשפחתו עוד קודם לכן. בטשקנט החל לעבוד בבית יתומים בו חיו ועבדו רק יוצאי ליטא, רובם יהודים. 

בשנת 1944, עם שחרור ליטא מידי הגרמנים, חזר לווילנה בירת ליטא, והחל לעבוד בעיתונות המקומית. בתחילה, הועסק ברשות הטלגרף הליטאית (ELTA, המקבילה המקומית לסוכנות "רויטרס"), ומאוחר יותר כעורך בעיתון "טֶסָה" (*Tiesa* - מקבילתה הליטאית של פראבדה הרוסית). בשנים 1950–1953 מונה לממלא מקום העורך הראשי של העיתון המקומי בקובנה. בפועל, שימש כעורך ראשי, אך כיהודי לא יכול היה לקבל את התואר הרשמי. בשנת 1953 חזר לווילנה, וכיהן כממלא-מקום מנהל רשות הטלגרף הליטאית. בשל אופיו הטוטליטרי של השלטון באותה תקופה, ריכז שלביץ' שליטה רבה בידיו בכל הנוגע לתפוצת המידע בליטא. למרות משרתו הרמה, סירב למותרות להן זכו בדרך-כלל בכירי המפלגה בברית המועצות, וחי בדלות בה חיו המוני העם, נאמן לראייתו הקומוניסטית. לאורך הקריירה שלו כעורך התמיד ופרסם כתבות פרי עטו.

לקראת סוף שנת 1956 התפטר מתפקיד זה בשל בריאותו הלקויה, וב־11 בינואר 1958 נפטר ממחלת השחפת. שלביץ' היה אידיאליסט קומוניסטי כל ימי חייו, ולכן, בשנותיו האחרונות, התאכזב מרות כשראה את פרצופה האמיתי של המפלגה הקומוניסטית, שלא היה בינה לבין קומוניזם דבר, להבנתו.
**קריסטינה דנקו** (בפולנית: **Krystyna Dańko**; ‏9 ביולי 1917 – 6 באוגוסט 2019) הייתה יתומה פולנית, שזכתה בתואר חסידת אומות עולם ביד ושם בשנת 1998, על הצלת חייהם של יהודים בפולין בתקופת השואה תוך סיכון חייה בזמן כיבוש גרמניה הנאצית בפולין.

קורות חיים ופעילות בתקופת השואה
-------------------------------

קריסטינה דנקו, בתו של קרול קלונד-פקיד בכיר בעירייה, חיה בעיירה אוֹטְבוֹצְק ( בפולנית: Otwock).

בשנים שקדמו למלחמת העולם השנייה, קריסטינה קשרה קשרי ידידות קרובים עם בת כתתה בבית הספר התיכון הלנה, שכונתה לוסיה, בתם הבכורה של בני הזוג היהודיים יוגניה וד"ר מיכאל קוקושקו (בפולנית Kokoszko). כתוצאה מהקשר בין שתי הנערות, שהתה קריסטינה היתומה שעות רבות בבית משפחת קוקושקו, שם מצאה חום ותמיכה רגשית ובו הכירה את אחותה של לוסיה, מרינה- מריה .

לאחר כיבוש פולין על ידי גרמניה הנאצית ועם התגברות רדיפת היהודים במדינה, קריסטינה נחלצה לעזור לחברתה הקרובה ולבני משפחת תוך סיכון חייה. בני המשפחה, שנכלאו עם יתר היהודים בגטו בעיר ב־1940, הצליחו לברוח ממנו וקריסטינה מצאה עבור לוסיה והוריה מקום מסתור בכפר סמוך ודאגה לכל מחסורם – מזון, ביגוד וכסף. את הבת הצעירה מריה בת האחת עשרה, קריסטינה לקחה ברכבת לעיר הבירה וורשה ומצאה עבורה מקום בבית יתומים פולני שם נקלטה בזהות שאולה של ילדה ארית-נוצרייה. קריסטינה סייעה לשמור על קשר הדוק בין המשפחה שבכפר לבין מריה, כשהיא מעבירה מסרים והודעות בין ורשה לאוטבוצק. קריסטינה הצנועה, לא בקשה כל תמורה על מאמציה יוצאי הדופן וטענה כי זו חובה מוסרית אנושית. בני משפחת קוקושקו ניצלו מגורל יושבי העיר היהודיים שנספו ברובם לאחר חיסול גטו אוטבצק ב־19 באוגוסט 1942.

לאחר המלחמה
-----------

בשנת 1951, קריסטינה נישאה עם מייצ'יסלב דנקו, פעיל חברתי מאוטבוצק, שנרדף על ידי המשטר הסטליניסטי. הוא נפטר בשנת 1982. זמן קצר לפני פטירתה בשנת 2019 בגיל 102, פורסמה על קריסטינה כתבה בעיתון הג'רוזלם פוסט שכותרתה "חסידת אומות העולם המבוגרת ביותר".

הכרה והנצחה
-----------

קריסטינה הוכרה כחסידת אומות עולם ב־13.12.1998 וזכתה לקבל את התעודה והמדליה בירושלים ב־27.1.1999, על שסייעה בהצלת חייהם של יוגניה, הלנה, מריה וד"ר מיכאל קוקושקו שהתיישבו בוורשה לאחר המלחמה. העדות נמסרה על ידי מריה קוקושקו-ברטון.

שני בני משפחה נוספים של קריסטינה, ידוויגה דנקו לבית וויצ'צ'ובסקה, (1904–1968) ובעלה מיצ'יסלב דנקו (1905–1982) שהצילו בנפרד את משפחת וצר באוטבוצק, זכו גם הם לאחר מותם בתואר חסידי אומות עולם ב־16 בדצמבר 2008.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  תיק קריסטינה דנקו, הוועדה לחסידי אומות העולם, יד ושם M.31.2/8287
2. ↑  דף חסיד אומות העולם קריסטינה דנקו, באתר יד ושם.
3. ↑  כתבה על קריסטינה דנקו בת ה-102 בג'רוזלם פוסט

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 3895148209331700460006
* WorldCat: viaf-3895148209331700460006

 |
**קרישיאניס ברקיס** (בלטבית: **Krišjānis Berķis**;‏ 26 באפריל 1884 – 29 ביולי 1942) היה גנרל לטבי אשר כיהן כמפקד הצבא הלטבי בין 1934–1940, ולתקופה קצרה גם כשר המלחמה של לטביה.

ביוגרפיה
--------

ברקיס נולד ב-26 באפריל 1884 בקרבת הכפר איסליצה (ריטאוסמס (לטב')) שבפלך קורלנד. ב-1906 הוא התגייס לצבא האימפריה הרוסית. הוא הוצב בהלסינקי, ונישא לאישה פינית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא צורף ליחידה פינית, והשתתף בפלישה לפרוסיה המזרחית, מתקפת הקרפטים ומתקפת ברוסילוב. ב-1917 הוא הועלה לדרגת פודפולקובניק, והועבר לפי בקשתו ליחידה לטבית. הוא מונה למפקד גדוד, ובהמשך למפקד רגימנט. הוא פיקד על הרגימנט שלו במהלך קרב יוגלה. לאחר מהפכת אוקטובר, הוא עזב את הצבא והצטרף אל אשתו בפינלנד. בעקבות התפוררות האימפריה הרוסית, הכריזה פינלנד על עצמאות, וכמעט מיד פרצה בה מלחמת אזרחים עקובה מדם. ברקיס ומשפחתו נמלטו לסמולנסק. עם סיום המלחמה בסתיו 1918, חזרה המשפחה לפינלנד. עם זאת, בינתיים גם לטביה, מולדתו של ברקיס, הכריזה על עצמאותה, ונאלצה להתמודד עם שלל איומים מבית ומחוץ. במרץ 1919, עזב ברקיס את פינלנד, ונפגש בטאלין עם נציגים מטעם ממשלת לטביה הצעירה. בתיווכם, הוא התגייס לצבא הלטבי.

ברקיס מונה למפקד רגימנט, ופיקד עליו במהלך סדרת קרבות כנגד גדודי פרייקור של גרמנים-בלטים, וכנגד צבא המתנדבים של מערב רוסיה (הברמונטיאנים). באוגוסט 1919 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-3, ובאוקטובר של אותה שנה הועלה לדרגת קולונל. לאחר המלחמה, הוא נותר בלטביה והמשיך לפקד על הדיוויזיה ה-3. ב-1925 הוא הועלה לדרגת גנרל. הוא תמך בהפיכה הצבאית של 15 במאי 1934, שהעלתה לשלטון את קרליס אולמניס. לאחר ההפיכה הוא הועבר לפקד על הדיוויזיה ה-2 ועל חיל המצב של ריגה. ב-14 בנובמבר 1934 הוא הועבר לתפקיד מפקד הצבא הלטבי. ב-5 באפריל 1940 הוא מונה במקביל גם לתפקיד שר המלחמה של לטביה. באותה תקופה, לטביה הייתה בפועל מדינת חסות סובייטית. ברקיס ניסה לשנות את המצב באמצעות בריתות צבאיות עם ליטא, אסטוניה, פינלנד ואפילו בריטניה. אולם היה זה מאוחר מדי. ב-20 ביוני של אותה שנה, נכנס הצבא האדום ללטביה וכבש אותה ללא ירייה אחת. ברקיס הודח משני תפקידיו. הוא נמלט מלטביה והצליח להגיע לפינלנד, שם כבר המתינה לו משפחתו. עם זאת, ב-12 ביולי הוא החליט לחזור ללטביה. ב-23 ביולי הוא נלכד בידי הסובייטים בטאלין. הוא נשלח למחנה העונשין אוסולואג שבמחוז פרם. הוא מת במחנה ב-29 ביולי 1942.

קישורים חיצוניים
----------------

* קרישיאניס ברקיס באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1033295434
* ISNI: 0000 0000 3258 2384
* LCCN: n2002155896
* LNB: 000197222
* VIAF: 11675679
* WorldCat: lccn-n2002155896

 |
אפודה בדוגמת ארגייל
**ארגייל** (**Argyle** או **Argyll**, נקרא גם **Hose**) היא דוגמת סריגה פופולרית של סוודרים, אפודות וגרביים הכוללת תשליב מעוינים, לרוב במספר רמות החופפות זו את זו. מקור הדוגמה בטארטן (דוגמת האריגה או הסריגה) האופיינית של שבט קמפבל מארגייל שבמערב סקוטלנד. 

חברת האפנה פרינגל (Pringle of Scotland) ייצרה סוודרים וגרביים בדוגמה זו בשנות ה-20 של המאה ה-20, בעיקר עבור לבוש למגרש הגולף. מי שתרם לפופולריות הדגם היה הנסיך אדוארד שתועד לובש סוודר בדוגמת ארגייל, ששימשה עד אז, מחוץ להקשר הסקוטי, רק עבור גרביים. בעקבותיו החלו גם כוכבי קולנוע גברים לובשים סוודרים ואפודות בדוגמת המעוינים. בשלב מאוחר יותר החלו גם נשים ללבוש סריגים בדוגמה זו.

ראו גם
------

* סודוקו סקוטי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארגייל** בוויקישיתוף
* אתר למנויים בלבד  Mark Hodgkinson, ‏Diamonds are for heather – and all parts of a golf course now Pringle's back, The Telegraph, 15 July 2004
* אתר חברת Pringle of Scotland

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר הטארטנים הסקוטיים
**יעקב סגיב** (נולד בפברואר 1945) הוא פרופסור לכימיה במכון ויצמן למדע, חתן פרס קוולי לשנת 2022.

ביוגרפיה
--------

יעקב סגיב נולד בשנת 1945 ביאשי שברומניה, בשם ינקו מררו, בן יחיד להורים ניצולי השואה. בגיל שנתיים עבר עם משפחתו לעיר רומאן שבחבל מולדובה. בשנת 1961 עלה לישראל עם משפחתו, והם השתקעו בפרדס חנה. בשנת 1964, עם סיום לימודיו בתיכון, התגייס לחיל התותחנים, ובשנת 1966 השתחרר משירות חובה בצה"ל. בשירות המילואים לחם במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים.

בשנת 1969 קיבל תואר ראשון בכימיה ובפיזיקה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. עוד לפני סיום לימודיו, בקיץ 1968, השתתף בתוכנית קיץ של מכון ויצמן למדע בהדרכתו של ד"ר אמנון יוגב. פעילות זו הניבה את המאמר המדעי הראשון שסגיב נמנה עם החתומים עליו. הוא המשיך בלימודים במכון ויצמן למדע, ובשנת 1976 קיבל תואר דוקטור לכימיה, על עבודה בהדרכתם של אמנון יוגב ויהודה מזור. את הפוסט דוקטורט עשה במכון מקס פלנק לכימיה ביו-פיזיקלית בגטינגן שבגרמניה, בהדרכתו של הנס קון. בעבודתו שם הניח את היסודות לתחום המחקר של התארגנות עצמית של חד-שכבות מולקולריות.

בספטמבר 1978 שב לישראל והצטרף לסגל מכון ויצמן למדע. במעבדתו שם ביסס את תחום המחקר של התארגנות עצמית של חד-שכבות מולקולריות במאמרים שפרסם בשנת 1983. בשנת 2004 מונה לפרופסור מן המניין במחלקה לכימיה מולקולרית ולמדע חומרים.

### הוקרה

בשנת 2005 זכה בפרס הצטיינות מהחברה הישראלית לכימיה.

בשנת 2010 זכה בפרס קולטהוף לכימיה מהטכניון.

בשנת 2022 קיבל (יחד עם הפרופסורים ג'ורג' ויטסידס מאוניברסיטת הרווארד, דייוויד אלארה מאוניברסיטת המדינה של פנסילבניה וראלף נוזו מאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין) בפרס קוולי, על "עבודתו החלוצית בתחום ההתארגנות העצמית של חד-שכבות מולקולריות על-גבי משטחים מוצקים אשר מאפשרת לשלוט ולהשפיע על תכונות פני שטח".

### חיים אישיים

נישא בשנת 1968, ולזוג נולדו שני ילדים. לאחר שהתגרש נישא בשנית למי שהייתה דוקטורנטית שלו, רבקה מעוז, שהמשיכה כשותפתו למחקר.

קישורים חיצוניים
----------------

* יעקב סגיב, באתר ResearchGate
* BUILDING WITH MOLECULES AS TOLD BY JACOB SAGIV, The Kavli Prize
* אבי בליזובסקי, ‏פרופ' יעקב סגיב ממכון ויצמן – הישראלי הראשון הזוכה בפרס קוולי לננוטכנולוגיה מטעם מלך נורבגיה, באתר "הידען", 29 ביוני 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  Amnon Yogev, Judith Riboid, Jacob Marero, Yehuda Mazur, Linear dichroism. II. Measurement of the transition moment vector of α,β-unsaturated ketones, and of some geometrical properties of steroids, Journal of the American Chemical Society, 1969
2. ↑  פרס קוולי לפרופ' יעקב סגיב, באתר של מכון ויצמן למדע, 7 בספטמבר 2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009748066205171
* LCCN: no2004119392
* WorldCat (עם LCCN): no2004-119392

 |
**נמר** היה מטוס קרב שפותח בתעשייה האווירית לישראל בשלהי שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 כגרסה מודרנית של מטוס הכפיר לשוק הייצוא. על אף שהמטוס נבנה והגיע לאב טיפוס שהוטס [דרוש מקור], לא היו לו קונים והפיתוח הופסק. מערכות האוויוניקה היו אמורות לנצל את העבודה שנעשתה במסגרת פרויקט הלביא שבוטל, כולל תא טייס "קריסטל" מתקדם ומערכת מכ"ם מתקדמת.

בשנת 1991 פורסם בעיתונות המקצועית שהתעשייה האווירית מפתחת דגם ייצוא של הכפיר שכונה "נמר", המצויד במנוע סנקמה אטאר 9K-50 או GE-Volvo F-404, עקב הגבלות אמריקאיות על מכירת מנועי J79 של חברת ג'נרל אלקטריק. טיפוס-האב הראשון טס לראשונה ב-21 במרץ 1991 [דרוש מקור], ומחירו עמד על 20 מיליון דולר. לפי הפרסומים הודיעה התעשייה האווירית כי תתחיל בייצור סדרתי לאחר שיתקבלו 80 הזמנות, ובעקבות חוסר התעניינות בחילות אוויר זרים פיתוח הדגם בוטל. אולם למעשה מעולם לא נערך קמפיין מכירות, ולפי פרסומים אחדים הפיתוח הופסק בשל לחץ פוליטי על ממשלת ישראל מצד יצרנים אמריקאים (וגם אירופים) שלא אהבו את הרעיון של יציאת מטוס זול לשוק. התעשייה האווירית מעולם לא אישרה או הכחישה את הדיווחים על פיתוח ה"נמר".

על-מנת להתאימו לצורכי הלקוחות תוכנן ה"נמר" עם שני סוגי מכ"מים לבחירת הלקוחות: אלתא EL/M-2011 למטוס שנועד בעיקר לתקיפת מטרות קרקעיות, והמכ"ם EL/M-2032 אם נועד לשימוש כמטוס קרב. עיצוב המטוס דמה מאוד לכפיר C-7, אולם ניתן היה להבחין בקלות בין השניים, בין היתר על ידי החרטום הארוך יותר של ה"נמר".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמר** בוויקישיתוף

* First flight for Israel's Nammer fighter, "Flight International", 30 April, 1991


| כלי טיס מתוצרת התעשייה האווירית לישראל |
| --- |
| מטוסי קרב | נשר • כפיר • נמר • אריה • לביא • F/A-259 סטרייקר |
| מטוסים צבאיים | ערבה • סי-סקאן • צוקית |
| מטוסים אזרחיים | וסטווינד • גאלפסטרים G100 (אסטרה) • גאלפסטרים G200 (גלקסי) |
| כטב"מים | בירד-איי • I-View |
| כטב"מים טקטיים | מוסקיטו • סקאוט • RQ-2 פיוניר • האנטר • סרצ'ר • פנתר • תעתוע • הרון-T |
| כטב"מים ארוכי טווח | הרון 1 • איתן • סופר הרון • הרון 2 • יסעורון ירוק |
| חימוש משוטט | הארפי • הארופ • ברקן ירוק |
| טילים | שביט (משגר לוויינים) • יריחו • להט • נמרוד • ברק 8 • ברק MX • גבריאל • לורה • חץ 2 • חץ 3 • חץ 4 • ג'אמפר • SkySniper |
**מייקל וינסנט לולר** (באנגלית: **Michael Vincent Lawler**; נולד ב-9 בספטמבר 1986) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-17 של ניו יורק מאז 2023. לולר, חבר המפלגה הרפובליקנית, היה חבר האספה המדינת של ניו יורק מהמחוז ה-97.

ביוגרפיה
--------

לולר נולד במחוז רוקלנד, וסיים את לימודיו בתיכון סופרן. הוא קיבל את התואר הראשון שלו במדעים בחשבונאות ומימון ממכללת מנהטן בשנת 2009.

לולר היה שותף בחברת התקשורת הפוליטית Checkmate Strategies מ-2018 עד 2022. הוא עבד בעבר כמנכ"ל המפלגה הרפובליקנית במדינת ניו יורק. לפני שניצח בבחירתו, הוא שימש כסגן המפקח על העיר אורנג'טאון, ניו יורק מטעם המפלגה.

הוא נבחר לאספה של מדינת ניו יורק בשנת 2020 לתקופת כהונה של שנתיים, כשגבר על היריבה הדמוקרטית המכהנת אלן ג'פי.

לולר היה המועמד הרפובליקני בבחירות הכלליות של 2022 עבור מחוז הקונגרס ה-17 בניו יורק, לאחר שזכה בפריימריז באוגוסט 2022. הוא ניצח את שון פטריק מלוני בבחירות הכלליות בנובמבר. הוא הושבע לתפקידו ב-3 בינואר 2023. בקונגרס ה-118 הוא חבר בוועדה לעניינים פיננסיים ובוועדת החוץ.

לולר מתנגד להפלה למעט מקרים של אונס או גילוי עריות או אם חיי האם בסכנה. הוא גם מתנגד לאיסור פדרלי על הפלות.

לולר הוא קתולי, גר בפרל ריבר עם אשתו דוינה ובתם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מייק לולר** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מייק לולר (באנגלית)
* מייק לולר באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Elections Update: Reichlin-Melnick wins Senate seat over Weber; Lawler unseats Jaffee, The Journal News (באנגלית אמריקאית)
2. ↑  Anna Gronewold, Rep. Sean Patrick Maloney routs progressive challenger in heated New York primary, POLITICO, ‏23 באוגוסט 2023 (באנגלית)
3. ↑  Mike Lawler: On abortion, I will always advocate for life | Opinion, The Journal News (באנגלית אמריקאית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* US Congress: L000599

 |
**רנה למור** (בצרפתית: **Renée Lamort**;‏ נפטרה ב-1993) התגוררה בעיר בריסל בבלגיה, מחסידי אומות העולם שהצילה את חייו של הנרי מורדנפלד מידי הנאצים במלחמת העולם השנייה.

פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
--------------------------------

רנה למור התאלמנה מבעלה עם הפלישה הגרמנית לבלגיה ב-1940. רנה התגוררה בבריסל עם אמה ובנה קלוד. ב-12 באוגוסט 1942, התדפק על דלת ביתה של משפחת למור הנרי מורדנפלד, יהודי בן 23 מבריסל. לאחר שאחיו הגדול, אברהם, נשלח לאושוויץ, הנרי מצא מקומות מסתור לאחיו הקטן ולהוריו, ועתה חיפש אחר מקום לעצמו. רנה הסכימה להשכיר לו חדר בדירה, נתנה לו לחיות עם משפחתה ועזרה להסתיר אותו. רנה הפעילה לעזרתו של הנרי גם את שוערת הבניין, שעשתה קניות, הביאה לו עיתונים ועזרה על מנת לסייע להנרי המסתתר.

רנה הפעילה קשרים חברתיים על מנת למצוא להנרי עבודה בבית החולים. השהות בבית החולים למשך מרבית היום, סייעה להנרי נפשית וכלכלית. הנרי שהה בדירתה של רנה עד לסיום המלחמה.

הכרה והנצחה
-----------

רנה למור נפטרה בשנת 1993. באפריל 1994 שלח הנרי מורדנפלד, שנהיה לסגן-נשיא הקהילה היהודית בבריסל, את עדותו ליד ושם, וכשנה לאחר מכן, ב-13 ביוני 1995, הוכרה רנה למור כחסידת אומות העולם. באוגוסט של אותה השנה נערך טקס הכרה בבריסל בהשתתפות קלוד, בנה של למור. שמה מונצח על קיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  רנה למור, באתר "יד ושם" (באנגלית)
2. ↑  Hersz Lejb (Henri) MORDENFELD, en méoire
**יאן מיידה** (באסטונית: **Jaan Maide**;‏ 30 במאי 1896 – 10 באוגוסט 1945) היה גנרל אסטוני אשר לחם במלחמת העולם הראשונה, מלחמת העצמאות האסטונית ומלחמת העולם השנייה. שימש כמפקד צבא אסטוניה בתקופת ממשלתו קצרת הימים של אוטו טיף.

ביוגרפיה
--------

מיידה נולד ב-30 במאי 1896 בוואנה-קריסטה. ב-1915 הוא גויס לצבא האימפריה הרוסית, למד באקדמיית קצינים בקייב ולחם במלחמת העולם הראשונה. בינואר 1918 הכריזה אסטוניה על עצמאותה מהאימפריה. מיידה מיהר לחזור לאסטוניה והתגייס לצבא האסטוני החדש. הוא מונה למפקד פלוגה, ולחם עמה במהלך מלחמת העצמאות האסטונית כנגד ברית המועצות. לאחר המלחמה הוא הועלה לדרגת לוטננט.

מיידה סיים את קורס קציני המטכ"ל ב-1923, והועלה לדרגת קפטן. ב-1927 הוא מונה לראש מטה ליגת ההגנה האסטונית - ארגון על בסיס התנדבותי שפועל במקביל לצבא אסטוניה. ב-24 בפברואר 1933 הוא הועלה לדרגת קולונל. ב-30 בנובמבר 1934 הוא מונה למפקד גדוד הרכבות המשוריינות, אולם כעבור שנה חזר לתפקידו כראש מטה ליגת ההגנה. ב-1 בפברואר 1940 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-4.

ב-17 ביוני 1940 פלשה ברית המועצות בשנית לאסטוניה וכבשה אותה תוך יום אחד. הצבא האסטוני פורק ושולב בתוך הצבא האדום. מיידה הצליח להימנע מגורלם של קצינים אסטונים רבים אחרים שהוגלו לרוסיה או הוצאו להורג. כעבור שנה, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה אסטוניה בידי גרמניה הנאצית. בתקופת הכיבוש הגרמני, מיידה הצטרף לאומקאיצה - מיליציה חצי צבאית שפעלה באסטוניה בחסות הגרמנים. בהמשך המלחמה הוא הפך למפקד המיליציה.

בספטמבר 1944 נסוגו הגרמנים מאסטוניה, ולרגע קצר נדמה היה כי ישנו סיכוי לעצמאות אסטונית מחודשת. אוטו טיף כינס ממשלה בטאלין, ומינה את מיידה למפקד הצבא האסטוני החדש. מיידה עשה ניסיון נואש לארגן את המיליציות האסטוניות לכדי צבא סדיר שיוכל להתגונן בפני הסובייטים, אולם לשווא. טאלין נפלה ב-22 בספטמבר, ומיידה עצמו נלכד ב-24 באוקטובר. מיידה הועבר לכלא בוטירקה במוסקבה, והוצא להורג ב-10 באוגוסט 1945.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יאן מיידה** בוויקישיתוף
* יאן מיידה באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 4732149544596500490006
* WorldCat: viaf-4732149544596500490006

 |
**יש לי גלידה** הוא שיר ילדים עברי קצר ממקור רוסי. זהו שיר עממי ידוע, בעל גרסאות מילים שונות, אך כותבו המקורי אינו ידוע.

לחן השיר מקורו בסרט המדבר הרוסי הראשון, "הדרך לחיים" (אנ') משנת 1931.

הקלטות השיר והגרסאות למילותיו
-----------------------------

ישנם מספר ביצועים מוקלטים בעברית לשיר.

בהקלטה מוקדמת של מרים בן עזרא משנת 1958 מהתקליט *Israeli Songs For Children* (עם נגינה באקורדיון של אלי פלוטניק), הבית הראשון הוא:

> 
> קנו אצלי בבקשה  
> 
> גלידה מצוינה  
> 
> קנו אצלי בבקשה  
> 
> גלידה טובה
> 
> 
> 
> 

בגרסה מוקדמת נוספת של השיר, שהקליטה שרה יערי בשנות ה-50 בליווי רביעיית אנדרה, מילות הבית הראשון הן:

> 
> גְּלִידָה שֶׁלִּי הֲכִי טוֹבָה  
> 
> הֲכִי טוֹבָה וּמְשֻׁבָּחָה  
> 
> מִי רוֹצֶה לִקְנוֹת אוֹתָהּ  
> 
> חֲצִי גְּרוּשׁ מָנָה
> 
> 
> 
> 

השיר נכלל באלבום "100 שירים ראשונים" (1984) וכן בקלטת הווידאו הנלווית בעלת אותו שם (1992), בביצועו של נתן דטנר (המופיע בקלטת לצד ציפי שביט), וכן באלבום "לקט שירים ראשונים לפעוטות - 44 שירים מהנים לגיל הרך" (1989) מאת עוזי חיטמן ובקלטת הווידאו הנלווית אליו "שירים קטנים" (1990). בשניהם מופיע השיר במילותיו בגרסתן המוכרת והמקובלת יותר כיום:

> 
> יֵשׁ לִי גְּלִידָה הֲכִי טוֹבָה,  
> 
> הֲכִי טוֹבָה וּמְשֻׁבָּחָה  
> 
> קְנוּ מִמֶּנָּה, יְלָדִים,  
> 
> קוּ קוּ - אֲהָה! גְּלִידָה טוֹבָה!
> 
> 
> 
>

שימושים בהקשרים נוספים
----------------------

"יש לי גלידה" שימש כשיר משחק נפוץ בתור שיר מסירות, שבו קבוצה עומדת במעגל ומוחאת כפיים לקצב השיר. במהלך שירת שלוש השורות הראשונות מסתובב אחד המשתתפים במרכז המעגל ומצביע על העומדים במעגל, עד לבחירת אחד המשתתפים למחול משותף.

כמו כן, בישראל נעימת השיר מקובלת כנעימה המבשרת על בואו של אוטו גלידה.

בשנת 2020 להקת ההיפ הופ שאזאמאט כללה את השורה "קו קו - אהה! גלידה טובה!" בשיר "קוקילידה" מתוך המיני-אלבום "בוא נרגע".

קישורים חיצוניים
----------------

* יש לי גלידה, באתר זמרשת
* עוזי חיטמן - יש לי גלידה, באתר YouTube, בערוץ מיטב שירי הילדים לעזרה בהפעלת הקובץ
* שרה יערי - גלידה שלי (יש לי גלידה) - שירי ילדים, באתר YouTube, בערוץ של חברת התקליטים מקולית לעזרה בהפעלת הקובץ
* שירי אוכל נוסטלגיים, באתר נוסטלגיה אונליין
* יש לי גלידה, באתר אקו"ם
* למידע באתר "מרחב" של הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  יש לי גלידה, באתר זמרשת
2. ↑  שרה יערי - גלידה שלי (יש לי גלידה) - שירי ילדים, באתר YouTube, בערוץ של חברת התקליטים מקולית לעזרה בהפעלת הקובץ
3. ↑  100 שירים ראשונים - חלק א', באתר דיסק סנטר
4. ↑  שירים ראשונים לפעוטות - 44 שירים מהנים לגיל הרך של עוזי חיטמן, באתר דיסק סנטר
**ג'יימס אנטוני וילסון** (באנגלית: **James Anthony Wilson**; נולד ב-1 בדצמבר 1995) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת החלוץ באברדין מליגת העל הסקוטית. הוא שיחק גם בנבחרות אנגליה הצעירות.

קריירה
------

וילסון נולד בבידולף, עיירה במחוז סטפורדשייר. הוא אותר על ידי הסקאוטר של מנצ'סטר יונייטד בגיל 7. עבר דרך אקדמיית הנוער של המועדון, וערך את הופעתו הראשונה בקבוצה הצעירה לגילאי 18 ומטה, כבן 14, במשחק ידידות באוקטובר 2010 נגד קבוצה סלובקית. לאחר מכן ערך את הופעת בכורתו התחרותית, במשחק ליגה נגד וסט ברומיץ' אלביון בפברואר 2011. המשיך להשתתף במשחקים בעונה זו, ולאחר מספר משחקים הבקיע שער בניצחון 1–2 על אברטון.

ביולי 2012 האריך את חוזהו במנצ'סטר יונייטד, והחל את עונת 2012 - 2013 במדי הקבוצה הצעירה. חרף העובדה שלקח לו חמישה משחקים עד שהבקיע את שערו הראשון בעונה זו, הבקיע 5 שערים במשחק החמישי נגד ניוקאסל יונייטד בספטמבר 2012, ובכך שבר שיא של כמות השערים השנייה בגודלה ששחקן הבקיע בתקופתו של מאמן הקבוצה סר אלכס פרגוסון.

חרף זה שלקח חלק בולט בעתודות קמפיין טרום עונת 2013 - 2014, המשיך בתפקידו בקבוצה הצעירה לגילאי 18 ומטה, כשהבקיע שבעה שערים בשישה משחקים רצופים בתחילת העונה (כולל כמה בליגת האלופות לנוער, נגד באייר לברקוזן ושחטאר דונצק), כולל במשחק נוסף נגד בורי בקבוצת העתודה. וילסון המשיך להיות פעיל ודומיננטי בקבוצת העתודה, ולאחר שהבקיע שער במשחק נגד וולברהמפטון וונדררס במרץ 2014, חווה את זימונו הראשון לקבוצה הבוגרת של המועדון באפריל באותה השנה. הוא ערך את הופעת בכורתו במדי הקבוצה הבוגרת חודש לאחר מכן, כששיחק נגד האל סיטי ב-6 במאי, כשהטביע את חותמו בשני שערים בניצחון 3-1.

השער הראשון של וילסון בעונת 2014–2015 הגיע בינואר 2015, כשנכנס כמחליף לג'וני אוונס, הבקיע בתוספת הזמן, ועזר לקבוצתו לנצח 0–2 את קווינס פארק ריינג'רס.

ב-26 בנובמבר 2015 הושאל לברייטון אנד הוב אלביון מליגת המשנה האנגלית עד לסיום העונה. ב-20 באוגוסט 2016 הושאל לדרבי קאונטי עד לסיום העונה. ב-10 בינואר 2018 הושאל לשפילד יונייטד עד לסוף העונה.

ב-3 ביולי 2019, לאחר עונת השאלה באברדין, שוחרר וילסון ממנצ'סטר יונייטד וחתם לשנתיים באותה קבוצה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יימס וילסון** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* הפרופיל של ג'יימס וילסון, האתר של מנצ'סטר יונייטד

הערות שוליים
------------

1. ↑  John Percy, "Manchester United to reward James Wilson with new contract". *The Telegraph*. 8 May, 2014
2. ↑  James Wilsom
3. ↑  "Manchester United striker James Wilson revels in dream debut". *The Gurdian*. May 7, 2014
4. ↑  "James Wilson makes Aberdeen return after Man United release". *BBC*. July 3, 2019
**אנטוניו פרנסיסקו בונפים לופס** (בפורטוגזית: **Antônio Francisco Bonfim Lopes**; נולד ב-24 במאי 1976), המכונה גם "נֶם", הוא ראש קרטל סמים ברזילאי ואחד ממנהיגי ארגון הפשע "אמיגוס דוס אמיגוס". לופס היה בעל שווי נטו של 100 מיליון ריאל (60 מיליון דולר), המנהיג הבלתי מעורער של כל ענייני הסחר בסמים בפאבלה רוסיניה שברִיוֹ ומותג על ידי ממשלת ברזיל כ"אויב הציבור מספר 1".

ביוני 2016 הוא זכה לביוגרפיה שכתב העיתונאי האנגלי מישה גלני לאחר סדרת ראיונות שנם העביר לו בכלא. הספר, שנקרא "כנופיות ריו", מספר את חייו של סוחר הסמים מההגעה לפאבלה רוסיניה ועד למעצרו בשנת 2011.

ראשית חייו
----------

לופס נולד באזור הדרומי של ריו דה ז'ניירו. הוריו עברו מפאראיבה, מדינה בצפון ברזיל כדי להימלט מהעוני שם. לפני שהיה מעורב בסחר בסמים, לופס עבד כנער משלוחים בחברת מגזינים.

קריירה פלילית
-------------

לופס הפך לאכוף חוק ומאבטח של מנהיג אמיגוס דוס אמיגוס, ארסמאר רודריגס מורירה, הידוע גם בכינויו "בֵם-טֵי-וי". כאשר נהרג מורירה בשנת 2005, רצח לופס את יורשו של מורירה, אורלנדו חוזה רודריגס ותפס את השלטון כמנהיגו החדש של הארגון בשנת 2007. בתקופת שלטונו על רוסיניה היו ללופס 120 מתנקשים חמושים והיה אחראי ליותר מ-60% מהקוקאין הנצרך בריו. היו לו קשרים עם סוחרי קוקאין בבוליביה והוא היה מייבא 200 ק"ג של קוקאין מבוליביה מדי חודש. לופס התגורר באחוזה מפוארת בת 3 קומות בריו וזכה למוניטין בזכות מסיבותיו ויחסיו עם ידוענים רבים.

באמצעות חקירה של התובע הכללי במדינת מינאס גראיס, נמצא קשר ידידות בין נם לשוער העבר ברונו פרננדס דה סוזה. על פי החקירה, חברותו עם השוער הבטיחה לסוחר השפעה חזקה בגזרות מחוץ לקהילה. בין התיקים הפליליים הרבים, נם היה אחראי לרציחות ולהסתרת גוויותיהן של שתי נשים צעירות.

המעצר בשנת 2011
---------------

ב-10 בנובמבר 2011 עצרה המשטרה הפדרלית את לופס, שהתחבא בתוך מכונית טויוטה קורולה, שיצאה מרוסיניה. לופס ניסה לשחד את המשטרה בסכום של 570,000 דולר אך הם סירבו לו כאשר הנהג טען לחסינות דיפלומטית. לופס נידון ל-12 שנים בכלא פדרלי שמור של מחלקת הכלא הלאומית, באשמת סחר לא חוקי בסמים. לאחר מעצרו, נכבשה רוסיניה על ידי היחידה המשטרתית לשמירת השלום, שהוקמה על ידי מזכיר ביטחון הפנים של ריו, ז'וסה בלטראמה, במטרה להשיב את הפאבלות לשליטת המדינה.

לקריאה נוספת
------------

* **כנופיות ריו: פושעים, פוליטיקאים והמלחמה על ברזיל**, מאת מישה גלני, הוצאת ידיעות ספרים, 2018.

הערות שוליים
------------

1. ↑  כנופיות ריו: שם את הפשע על המפה, ישראל היום
2. ↑
3. ↑  Jornalista inglês lança livro sobre Nem, ex-chefe do tráfico da Rocinha
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑  Goleiro Bruno tinha ligação com traficante que matou e ocultou o corpo de duas mulheres
9. ↑
10. ↑
11. ↑
**בוהומיל בוצ'ק** (בצ'כית: **Bohumil Boček**‏; 4 בנובמבר 1894 – 16 באוקטובר 1952) היה גנרל ארמייה צ'כוסלובקי, אשר פיקד על כוחות במהלך מלחמת העולם השנייה, ולאחר המלחמה מונה לראש המטה הכללי של צ'כוסלובקיה. נהרג במהלך הטיהורים שליוו את עליית הקומוניסטים לשלטון בצ'כוסלובקיה.

ביוגרפיה
--------

בוצ'ק נולד בסיביצה ב-4 בנובמבר 1894. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא גויס לצבא האוסטרו-הונגרי ולחם בחזית המזרחית. בדצמבר 1916 הוא נפל בשבי הרוסי, ושם התגייס ללגיונות הצ'כוסלובקיים שלחמו לצד הרוסים למען שחרור ארצם. עם סיום המלחמה הוא חזר לצ'כוסלובקיה שבינתיים זכתה בעצמאותה, והתגייס לצבא הצ'כוסלובקי כמפקד פלוגה.

ב-1935 מונה בוצ'ק למפקד משמר הגבול הצ'כוסלובקי. בעקבות הכיבוש הגרמני של צ'כוסלובקיה במרץ 1939, עבר בוצ'ק לשרת בצבא הממשלה - כוח הביטחון הרשמי של הפרוטקטורט של בוהמיה ומורביה. כעבור זמן קצר הוא עזב והצטרף לארגון המחתרת "אובראנה נארודנה" ("הגנה על האומה"). בפברואר 1940, הצליחו הגרמנים לחסל את מרבית הנהגת הארגון, ובוצ'ק נאלץ להימלט לצרפת. הוא הצטרף אל הממשלה הצ'כוסלובקית הגולה, ולאחר נפילת צרפת נמלט עמה לבריטניה. הוא מילא תפקידים מנהליים במשרד ההגנה של הממשלה הגולה, ובמקביל עבר קורס צניחה במטרה לצאת לפעולות בעורף האויב. עם זאת, פציעה בעמוד השדרה מנעה ממנו לצאת לשירות פעיל. משפחתו נותרה בצ'כוסלובקיה כל אותו הזמן, וב-26 באוקטובר 1942, נרצחה אשתו בידי הגרמנים במחנה מאוטהאוזן.

ב-15 באפריל 1944 הוא מונה לסגן מפקד בריגדת השריון הצ'כוסלובקית העצמאית. באוגוסט של אותה שנה, הוא נשלח לברית המועצות, ומונה למפקד הבריגדה ה-1 שלחמה לצד הצבא האדום בחזית המזרחית. בדצמבר של אותה שנה, הוא קודם לתפקיד סגן מפקד הקורפוס ה-1. ב-8 במרץ 1945 הוא מונה למפקד הקורפוס. עם סיום המלחמה, הוא חזר לצ'כוסלובקיה ומילא תפקיד מפתח בשיקום הצבא הצ'כוסלובקי. ב-12 באפריל 1945 הוא מונה לראש המטה הכללי.

בפברואר 1948, השתלטו הקומוניסטים על צ'כוסלובקיה. בוצ'ק תמך בהשתלטות, ואף פעל לטהר את הצבא מגורמים אנטי-קומוניסטיים. עם זאת, בנו התנגד לשלטון הקומוניסטי, נעצר ונידון למאסר עולם. בעקבות כך, סר חינו של בוצ'ק בעיני השלטון, והוא פוטר מתפקיד הרמטכ"ל ב-31 ביולי 1948. הוא מונה למפקד הקולג' הצבאי, וב-1950 סולק מהצבא. בפברואר 1952 הוא נעצר, וביולי של אותה שנה נערך לו משפט מכור מראש. הוא הואשם בבגידה ובריגול, ונידון למאסר עולם. הוא נפטר בכלא ולדיצה ב-16 באוקטובר 1952 כתוצאה מהתנאים הירודים בכלא.

ב-22 במאי 1962 ביטל בית המשפט צבאי צ'כוסלובקי את ההאשמה בריגול נגדו, אולם הותיר על כנה את ההאשמה בבגידה. ב-8 בינואר 1972 בוטלה גם האשמה זו. לאחר מהפכת הקטיפה הוחזרו לו דרגתו ועיטוריו.

קישורים חיצוניים
----------------

* בוהומיל בוצ'ק באתר החברה להנצחות צבאיות
* בוהומיל בוצ'ק באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1081145374
* NKC: jn99240000089
* VIAF: 306140746
* WorldCat: viaf-306140746

 |
**אפי אפרים סאץ'** (נולד ב-25 בדצמבר 1999) הוא מתעמל אקרובטי ישראלי. אלוף העולם (אנטוורפן 2018), ופעמיים ברציפות אלוף אירופה (2015 ו-2017) בתחרות לרביעיית גברים, ביחד עם דניאל אורלביץ', לידר דנה וינאי כלפה.

ביוגרפיה
--------

סאץ' נולד וגדל בחולון. הוא החל להתאמן בהתעמלות אקרובטית בשנת 2006. סאץ' משתתף בתחרויות הסניור לרביעייה ביחד עם דניאל אורלביץ', לידר דנה וינאי כלפה.

### 2014

באליפות העולם לנוער שנערכה בלוולואה פרה (אנ'), פרבר של פריז שבצרפת בשנת 2014, הוא זכה במדליית כסף בגמר רביעיית בנים לקבוצת גיל 13-19, ביחד עם אייל פלגי צדיק, דניאל אורלביץ', ולידר דנה.

### 2015

בגביע העולם שנערך בשנת 2015 הוא זכה בשתי מדליות זהב וכסף. באליפות אירופה שנערכה באותה שנה בגרמניה הוא זכה במדליית זהב ב-3 תרגילים.

### 2016

באליפות העולם שנערכה בפוטיין (אנ'), סין בשנת 2016 הוא זכה במדליית כסף.

### 2017

בסבב גביע העולם שנערך בשנת 2017 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. 

באליפות אירופה שנערכה באותה השנה בזֶ'שוּב, שבפולין, זכה במדליית זהב בכל אחת משלוש התחרויות (תרגיל שיווי-משקל, תרגיל דינאמי, וקרב-רב), והגן על תוארו.

במשחקי העולם שנערכו בוורוצלב שבפולין באותה שנה הוא זכה במדליית ארד.

### 2018

באליפות העולם שנערכה באנטוורפן שבבלגיה באפריל 2018 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב ברביעייה ומדליית כסף נבחרת מעורבת.

### 2019

סאץ' השתתף בעונה השנייה של גוט טאלנט ישראל, כחבר צוות בנבחרת האקרובטיקה, ביחד עם דניאל אורלביץ', לידר דנה וינאי כלפה. נבחרת האקרובטיקה העפילה לגמר שהתקיים ב-16 באפריל, וזכתה במקום הראשון.

קישורים חיצוניים
----------------

* אפי סאץ', ברשת החברתית אינסטגרם
* אפי סאץ', באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית
* נבחרת הבנים זכתה בזהב באליפות העולם באקרובטיקה, באתר ONE, ‏15 באפריל 2018
**משה סולר** (נולד ב-1931) הוא פרופסור אמריטוס במחלקה לגנטיקה של האוניברסיטה העברית בירושלים. חתן פרס א.מ.ת לחקלאות לשנת 2015.

ביוגרפיה
--------

סולר נולד בניו יורק וקיבל את התואר הראשון בחקלאות באוניברסיטת ראטגרס בשנת 1951. לאחר מכן ב – 1956 הוא קיבל תואר שלישי בטיפוח בעלי חיים ותואר שני בסטטיסטיקה שימושית גם הם באוניברסיטת ראטגרס. בשנת 1957 משה עלה לארץ יחד עם משפחתו וקיבל משרה כמדען בכיר בטיפוח בעלי חיים במכון וולקני, וכמרצה בכיר במחלקה לביולוגיה וגנטיקה באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 1966 הוא חזר לארצות הברית להמשך לימודים בביוכימיה באוניברסיטת אינדיאנה, ובהמשך באוניברסיטת נורת'ווסטרן, ובמקביל לימד באוניברסיטת רוזוולט. בשנת 1972 הוא חזר לישראל לעבודה במחלקה לגנטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, שם הוא נמצא עד היום (בדימוס מאז שנת 2000). במהלך שנת 2000 הוא היה בשנת שבתון באוניברסיטת אייווה סטייט בעזרת מלגת קוסטוואלד.

סולר נשוי ואב ל-3 ילדים, מתגורר בירושלים.

תחומי מחקר
----------

תחומי מחקרו של סולר עוסקים בגנטיקה של תכונות מורכבות והיישום שלו בהשבחת בעלי חיים באמצעות שיטה חדשנית אותה פיתח והפיץ לאמוד את הערך הטיפוחי של כל פרט המבוסס על הרצף הייחודי של הדנ"א של הפרט, הגנוטיפ, במקום על המדידות של התוצאה בפועל, הפנוטיפ. באמצעות אמדן זה ניתן לשפר בצורה משמעותית ביותר את הברירה המלאכותית ולהגיע לתוצאה הרצויה בזמן קצר יותר. את תוצאות הניסויים סולר יישם על תכונות שונות במגוון מינים חקלאיים הכוללים בין השאר את: שיפור העמידות למחלה טריפוסומוסיס בבקר באפריקה, מחלה חמורה הנגרמת על ידי זבוב הצה-צה ואחראית למותם של אלפי ראשי בקר בשנה ביבשת אפריקה המשוועת למזון; השבחה של כמות ואיכות החלב בבקר בישראל ובאיטליה; וכן בשיפור העמידות של תרנגולות למחלת המרק (MD) שגורמת נזק של מיליוני דולרים למשק העופות בארצות הברית.

יש לו מעל 170 פרסומים שפיטים, ופרקים בספרים רבים.

עיטורי כבוד - כיבודים
---------------------

* עמית נבחר באגודה האמריקאית לקידום המדעים (1996) כהוקרה למאמציו הראויים לשבח לקידום המדע ויישומו;
* קיבל את אות הכבוד על שם י.ל. לוש של האגודה האמריקאית למדעי החלב (1999);
* דוקטורט לשם כבוד מאוניברסיטת אייוה סטייט (2000) ומאוניברסיטת פרי יוניברסיטי אוף לייז' (2007).
* נבחר כעמית לחיים באגודה הבין לאומית לגנטיקה של בעלי חיים (2012) ושל האגודה הישראלית לגנטיקה (2012).
* פרס א.מ.ת. לחקלאות (2015) - מנימוקי חבר השופטים: "פרס א.מ.ת. מוענק לפרופ' משה סולר על מחקריו הייחודיים המשלבים גנטיקה סטטיסטית עם ביוכימיה וביולוגיה מולקולרית ויישום התאוריות שלו בשיפור הטיפוח הגנטי של עופות ובקר."

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרס א.מ.ת. | פרס האמנות, המדע והתרבות, באתר emetprize.com
2. ↑  *פרופ' משה סולר, זוכה פרס א.מ.ת לשנת 2015 בחקלאות*, נבדק ב-2020-04-12

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007435544505171

 |
|  |
| --- |
| **יש לעדכן ערך זה**. |
| ייתכן שהמידע המצוי בדף זה אינו מעודכן, אתם מוזמנים לסייע ולעדכן את הערך. אם לדעתכם אין צורך בעדכון הערך, ניתן להסיר את התבנית. |

מכשירי ה-Galaxy Note של סמסונג, אשר הושקו לראשונה ב-2011, (בתצלום מוצג הדגם המקורי, לצד הדגם השני והשלישי) היו מכשירי הפאבלט הראשונים שזכו להצלחה מסחרית.
**פָֿאבְּלֶט** (מאנגלית: Phablet - הלחם שנוצר מחיבור השמות טלפון וטאבלט) הוא סוג של טלפון חכם אשר משלב בין הפונקציות של טלפון חכם ומחשב לוח. הפאבלטים גדולים יותר מרוב הטלפונים החכמים, אך ממדיהם אינם גדולים דיים כדי למקמם בקטגוריית מחשבי לוח או מיני טאבלטים. גודל המסך של הפאבלט נע בין 14.5 ל-17.5 בסנטימטרים ולעיתים הוא מצויד בעט סטיילוס. מכשיר ה-Steak מתוצרת חברת דל נחשב לפאבלט הראשון ששווק.

בינואר 2013 דיווחה חברת IHS כי במהלך 2012 נמכרו ברחבי העולם כ-25.6 מיליון מכשירי פאבלט. החברה העריכה אז כי כמות הפאבלטים שיימכרו ב-2013 תגדל ל-60.4 מיליון, וכי ב-2016 תעמוד כמות הפאבלטים שיימכרו על כ-146 מיליון יחידות. חברת ברקליס העריכה כי היקף המכירות של הפאבלטים יעלה מ-27 מיליון יחידות ב-2012 ל-230 מיליון יחידות ב-2015. בספטמבר 2013 דיווחה חברת המחקר IDC כי המחקר שלה מצביע שמכירות הפאבלטים עקפו הן את מכירות המחשבים הניידים והן את אלה של מחשבי הלוח באסיה ברבעון השני של שנת 2013.

ב-2013 צוין בבלוג הטכנולוגיה Engadget כי הגורמים הקריטיים לעלייה המשמעותית בפופולריות של הפאבלטים הם הירידה המשמעותית במחירי המסכים, התייעלות צריכת החשמל של המסכים, העלייה המשמעותית באורך חיי הסוללות, והחשיבות העולה לצפייה במולטימדיה במכשירים ניידים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאבלט** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניצן סדן, פון-זילה: קווים לדמותו של הפאבלט, להיט הסלולר הבא, באתר כלכליסט, 29 בינואר 2013
2. ↑  ניצן סדן, פאבלטים: אפל וסמסונג מכוונות לשוק הלא נכון, באתר כלכליסט, 12 בספטמבר 2014
3. ↑  samsung galaxy information — Samsung Galaxy Note 3 Neo Phablet For Business
4. ↑
5. ↑  Will Making An iPhone Phablet Hurt Apple More Than It Will Help? - Forbes
6. ↑  אתר למנויים בלבד Sophie Curtis, ‏'Phablets' overtake tablets and laptops in Asia, The Telegraph, 2 September 2013
7. ↑
**רוטב לחם** (באנגלית: **Bread sauce**) הוא רוטב חם או קר מהמטבח האנגלי, הנאכל בדרך כלל עם בשר עוף או בשר הודו צלויים.

הרוטב מהווה חלק ממאכלי חג המולד המסורתיים, ונאכל על פי רוב ביחד עם הצלי בארוחת חג המולד. יש הרואים ברוטב הלחם חלק בלתי נפרד מחג המולד במטבח הבריטי.

מרכיבים
-------

לצורך הכנת הרוטב מפוררים לחם, מבשלים חלב, חמאה עם בצל בו נעוצים ציפורנים, עלי דפנה ופלפל אנגלי, התערובת מסוננת, מעורבבת עם פירורי לחם, וחמאה נוספת, הבצל נסחט לתוך התערובת, וזו מתובלת עם מוסקט, עלה דפנה, פלפל ומלח.

היסטוריה
--------

ראשיתו של הרוטב במטבח האנגלי של ימי הביניים והוא הוגש כשהוא מלווה עוף או הודו ממולאים. בראשיתו נעשה שימוש בלחם יבש, כך שהוא אפשר שימוש מחדש בלחם זה. הרוטב קל להכנה, ונעשה שימוש במרכיבים זמינים. מאכלים על בסיס לחם, היו מקובלים בכל רחבי אירופה בימי הביניים.

ראו גם
------

* פרנץ' טוסט
* פנצנלה
* פתוש

לקריאה נוספת
------------

• Harlan Walker, **Milk-- Beyond the Dairy**, P. 229
• **The foods of England Project**

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוטב לחם** בוויקישיתוף
* מתכון לרוטב לחם של נייג'לה לוסון
* מתכון לרוטב לחם של הסטון בלומנטל
* מתכון לרוטב לחם של דיליה סמית'

הערות שוליים
------------

1. ↑  רוטב לחם באתר של נייג'לה לוסון
2. ↑  Rachel Fellows, In praise of bread sauce
3. ↑  Bee Wilson, The Kitchen Thinker: Bread sauce
4. ↑  מרכיבי רוטב לחם מסורתי על פי דיליה סמית'
5. ↑  ההיסטוריה של רוטב הלחם
**גבינת קשטלו ברנקו** (בפורטוגזית: **Queijo de Castelo Branco**) היא גבינה הקרויה על שם העיר בעלת אותו השם בפורטוגל, העיר המרכזית של המחוז בו היא מיוצרת.

מאז 1996 לגבינת קשטלו ברנקו יש כינוי מקור מוגן (PDO), שהיא אחת משלוש הגבינות Queijos da Beira Baixa-DOP.

ייצור
-----

הגבינה עשויה מחלב עיזים או כבשים, ובעלת מרקם רך. בדרך כלל, לוקחת לגבינה 40 יום להבשיל (להתבגר) כשהיא מיוצרת מחלב עיזים, ו-50 יום כשהיא מיוצרת מחלב כבשים (הבחלה שבצרפתית אפינז' Affinage, הוא תהליך של הבשלת גבינות בתנאי טמפרטורה, לחות ואוורור מבוקרים, כדי להביא את הגבינה למצב אופטימלי לצריכה. זהו השלב האחרון והקריטי ביותר בתהליך ייצור גבינות והוא אחראי למרקמה הסופי של הגבינה ולמרבית טעמיה. הגבינה מכילה מיקרואורגניזמים ואנזימים רבים הפועלים בה). תכולת השומן של הקשטלו ברנקו היא בסביבות 45% והגבינה בדרך כלל בצבע קרוב ללבן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גבינת קשטלו ברנקו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Queijo de Castelo Branco in the DOOR Data Base of the European Union. Retrieved 2014-03-16.
2. ↑  Queijos da Beira Baixa in the DOOR database of the European Union. Retrieved 2014-03-16.