recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
הרב **חיים חייקל גרינברג** (תרס"ט, 1909 - כ"ב בחשוון תש"ל, 3 בנובמבר 1969) היה רבה של קענע בליטא, מו"ץ וחבר ועד הרבנים בווילנה וממקורבי הרב חיים עוזר גרודזנסקי. לאחר עלותו ארצה כיהן כרבה של שכונת רסקו בצפון תל אביב. מחבר הספר "ברכת חיים".

ביוגרפיה
--------

נולד בסלונים, בנם של ר' אברהם ומרים גיטל גרינברג. סבו היה רבה של דרובנין שבפולין. אחיו, הרב יעקב סנדר גרינברג, כיהן כרבה של מייצ'ט. נשא לאשה את בתו של השו"ב של סלונים, הרב אליהו אהרן ווגיניקר.

בשנות ה-30, בשנות העשרים לחייו, התמנה לכהן כרבה של קענע שליד וילנה. כמו כן כיהן כמו"ץ בווילנה והיה חבר ועד הרבנים של העיר. היה מקורב לרב חיים עוזר גרודזנסקי וביצע עבורו שליחויות שונות. שליחות בולטת הייתה בפרשת "גזירת השחיטה". הוא נשלח על ידי הרב גרודזנסקי לרב יחיאל יעקב וינברג להורות לו שלא לפרסם את קונטרסו ההלכתי שבו הוא נוקט גישה מקלה בנושא. כמו כן ביקר מספר פעמים בוורשה כשליחו של הרב גרודזנסקי בנושא. פרשה אחרת קשורה במינויו של רב משכיל באושמינה שנחשד בדעות כפרניות. הוא נשלח על ידי הרב גרודזנסקי לפעול כנגד המינוי, ולשם כך נסע לפולין להיפגש עם האדמו"ר מגור רבי אברהם מרדכי אלתר, הרב מנחם זמבה והרב מנחם מנדל אלתר. 

בשנת תרצ"ו (1936) הוציא את הקונטרס "ברכת חיים" על יורה דעה. הקונטרס זכה להסכמת הרב גרודזנסקי, הרב חנוך אייגש והרב שמחה זליג ריגר. בהמשך הוציא את ספרו במהדורה מורחבת וכן את הספר "אמרי חיים". 

לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה הצטרף לתלמידי הישיבות שנמלטו לשאנגחאי ושם שהה עד תום המלחמה. לאחר המלחמה עלה לארץ ישראל והתמנה כרב שכונת רסקו בצפון תל אביב.

פרסם מאמרי זיכרונות מליטא בבמות שונות, ובהן ב"המודיע", "דגלנו", "הפרדס" ו"המאור". מדי שנה, ביום השנה לפטירת הרב גרודזנסקי, נהג לפרסם מאמר לזכרו, חלק מהמאמרים התפרסמו בקובץ התורני "אחיעזר" שהוציא. לאחר פטירת הרב יחיאל יעקב וינברג פרסם קונטרס הספד "מגדולי הדור" ובו תיאר את שליחותו אליו בפרשת "גזירת השחיטה" בגרמניה. בשנת תשע"ד (2014) הוציא "מכון גנזי גאוני ליטא" מהדורה חדשה של ספרו "ברכת חיים" ובסופו קונטרס "מפיו אנו חיים" המרכז את זכרונותיו ומאמריו. 

נפטר בשנת 1969 בגיל 60. הלווייתו התקיימה בתל אביב והספידוהו ידיד נעוריו הרב צבי מרקוביץ והרב יחיאל מיכל פיינשטיין. נקבר בבית הקברות קריית שאול.

אחיו הצעיר הוא הרב שמואל יצחק גרינברג מברוקלין, חניך ישיבת ברנוביץ' וישיבת מיר.

חיבוריו
-------

* ברכת חיים אתר היברובוקס.

 ברכת חיים הוצאה מחדש באתר אוצר החכמה

קישורים חיצוניים
----------------

* חיים חייקל גרינברג (1909-1969), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  גזירת השחיטה בגרמניה
2. ↑  תיאור הרב גרינברג
3. ↑  תיאור הרב גרינברג ב"המאור"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007506228305171
* VIAF: 300377066
* WorldCat: viaf-300377066

 |
**אודי כבודי** (נולד ב-27 במאי 1978) הוא מאמן כדורגל, וכדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ בליגת העל והנבחרת הצעירה של ישראל בכדורגל.

קריירה
------

כבודי נולד וגדל בתל אביב. את דרכו החל במחלקת הנוער של בית"ר תל אביב, ובעונת 1996/1997, בגיל 18, עלה לקבוצת הבוגרים של המועדון ששיחקה באותה עת בליגה הארצית (אז הליגה השנייה).

בעונתו הראשונה בבוגרים כבש כבודי שער בודד, ובעונה השנייה מאזנו כבר עלה לחמישה כיבושים. עונת 1998/1999 הייתה עונת הפריצה של כבודי, שבה עבר למועדון המזוהה איתו יותר מכל – עירוני ראשון לציון. בעונה שלפני כן (1997/1998) הציגה עירוני ראשון לציון, תחת המאמן אייל לחמן, כדורגל הגנתי ואגרסיבי, שהתבטא ב-42 שערי זכות בלבד. בתום אותה עונה, פוטר לחמן, ובמקומו הוחתם אלישע לוי, במטרה ליצור קבוצה התקפית ואטרקטיבית. השחקן הראשון אותו החתים לוי היה כבודי, והחלוץ גמל לו מיידית. בעונה זו כבש כבודי 12 שערים, הוביל את הקבוצה למקום ה7 (המיקום הגבוה בתולדות המועדון, למעט עונת 1980/1981), נבחר לכובש המצטיין של הקבוצה, השחקן המצטיין של הקבוצה, ועזר לשפר את מאזן שערי הזכות ל-58.

יכולתו של כבודי לא נעלמה מעינו של מאמן הנבחרת האולימפית של ישראל באותה עת, יצחק שום – והוא זימן את כבודי לקמפיין הנבחרת לקראת יורו 2000 עד גיל 21. סה"כ רשם כבודי 7 הופעות בנבחרת האולימפית.

כבודי המשיך להוביל את התקפת ראשון לציון עד לסוף עונת 2000/2001, אז חתם במכבי נתניה. בנתניה התקשה כבודי להתאקלם, וכבר בתום אותה עונה, חזר לעירוני ראשון לציון לשתי עונות נוספות. בתום השנה השנייה (2003/2004) ירדה ראשון לציון לליגת המשנה, וכבודי החל "לנדוד" ברחבי הליגה, כאשר מדי עונה הוא מחליף קבוצה. בתחילה הפועל נצרת עילית ומכבי פתח תקווה מליגת העל, הפועל הרצליה, וסקצייה נס ציונה מהליגה הארצית, ולבסוף, לאחר פציעה קשה שעבר, בית"ר תל אביב בת ים, מכבי עמישב פתח תקווה, והפועל קריית אונו מהליגות הנמוכות. ב-2011, לאחר שלא הצליח להתאושש מהפציעה, תלה כבודי את הנעליים, ופרש ממשחק מקצועני.

לאחר הפרישה
-----------

מיד עם פרישתו ממשחק, החל כבודי בקריירת האימון. בעונתו הראשונה אימן את גבעת שמואל מליגה ג' (כאשר בחלק מהמשחקים, לקראת סופם, נכנס כשחקן מחליף), ובתום אותה עונה עזב לקריית אונו. בתום שלוש עונות מוצלחות, שבמהלכן הגיע עד למשחק המבחן לעלייה לליגה א' (אותו הפסיד למכבי יפו), חתם כבודי במכבי עמישב על חוזה לשתי עונות. בתום החוזה שב כבודי לעירוני קריית אונו, וב-2020, הוא מאמן את הקבוצה. כבודי החל לשחק בקבוצת החובבים "וותיקי הכח רמת גן" ובשנת 2022 עבר לשחק בקבוצה שהוקמה על ידיחברו שחקן העבר לירן כהן מ.כ. טומי מליגה ג' ואף שיתף שם פעולה עם יוסי אבוקסיס ומשה חוגג. 

כבודי נשוי בשנית למיטל, ולו ארבעה ילדים. מתגורר בפתח תקווה.

בנו דולב, משחק בקבוצת הנערים של עמישב פתח תקווה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  לירן כהן פותח קבוצה בליגה ג': מ.כ. טומי ת"א, באתר ONE - מספר אחת בספורט, ‏2022-07-05
2. ↑  חוגג, אבוקסיס ואודי כבודי שיתפו פעולה והפסידו, באתר ONE - מספר אחת בספורט, ‏2023-08-10
**אורן נסים** (נולד ב-4 בנובמבר 1976) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ.

קריירה
------

בצעירותו שיחק נסים בקבוצת הנוער של הפועל צפרירים חולון, ובעונת 1996/1997 ערך את הופעת הבכורה בקבוצת הבוגרים. בעונה זו ירד עם הקבוצה לליגת המשנה, ובעונה העוקבת חזר לליגה הבכירה. בעונת 1998/1999 עבר להפועל חיפה, וזכה עמה באליפות המדינה בעונתו הראשונה, תחת הדרכתו של המאמן אלי גוטמן. בעונה זו כבש 11 שערים, ביניהם השער שהקנה להפועל חיפה את הזכייה באליפות, בניצחון 3–2 מול מכבי תל אביב. בשנת 2001 זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו. בעונת 2001/2002 ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.

לאחר הירידה עבר נסים לבני יהודה תל אביב ולאחר חצי שנה עבר למועדון ספורט אשדוד. בעונת 2003/2004 עבר למכבי אחי נצרת ולאחר חצי עונה חזר למ.ס אשדוד. בעונת 2004/2005 עבר לשחק בשורות מכבי נתניה מהליגה הלאומית ובה זכה בתואר מלך השערים של הליגה. עם המועדון הצליח להעפיל לליגת העל דרך המקום השני וזכה עמו בגביע הטוטו של הלאומית.

בעונת 2005/2006 עבר נסים להפועל כפר סבא, שם עלה בעיקר כחלוץ מהספסל, ולאחר שנתיים במועדון עבר להפועל באר שבע כחלק ממסע הרכש של אלונה ברקת. בקיץ 2009 עבר ניסים להפועל רמת השרון, ושם שיחק שנתיים וחצי, הבקיע 29 שערי ליגה במדי הקבוצה והיה שותף להעפלתה לליגת העל. בחלון ההעברות של ינואר 2012 עבר להפועל רמת גן ועזר לה להעפיל לליגת העל. בעונה זו כבש 9 שערים. ב-9 ביולי 2012 חתם בשורות מכבי יבנה. בעונה זו כבש 15 שערים בכל המסגרות.

באוקטובר 2013 חזר נסים לקדנציה שנייה בהפועל כפר סבא מליגה א', וחתם בשורותיה לשלוש שנים. בעונת 2013/2014 העפיל עם הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית, ואף כבש את שער העלייה. בעונת 2014/2015 סייע לקבוצה להשלים שתי עליות רצופות תוך שנתיים ולחזור לליגת העל. ב-22 במאי 2015 ערך את הופעתו האחרונה בקריירה, כשעלה מהספסל בדקה ה-81 במשחק העלייה של הקבוצה מול הפועל רמת גן במסגרת המחזור האחרון של הליגה הלאומית, ולאחריו הודיע על פרישה ממשחק פעיל בגיל 38.

לאחר הפרישה החל נסים לשמש בתור מאמן חלוצים במחלקת הנוער של הפועל כפר סבא.כיום מאמן את קבוצת הילדים של עירוני בית דגן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אורן נסים** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  ליאן וילדאו, אורן ניסים חתם בהפועל באר שבע, באתר דרומי, 18 ביולי 2007
2. ↑  דורון בן דור, אורן ניסים ורועי סבג חתמו בעירוני רמת השרון, באתר ONE‏, 12 ביולי 2009
3. ↑  אבישי תורג'מן, ‏אורן ניסים חתם בהפועל רמת גן: "זה אתגר", באתר ערוץ הספורט, 26 בינואר 2012
4. ↑  אבישי תורג'מן, אורן ניסים חתם במכבי יבנה: "תהיה כאן קבוצה נהדרת", באתר ספורט 5, 9 ביולי 2012
5. ↑  עירד צפריר, אורן ניסים: "אני זוכר שאני בורח לברומר, זיתוני נותן לי פס ואני מכניע את אובארוב", באתר הארץ, 10 במרץ 2016
**אלבן פנישי** (באלבנית: **Alban Pnishi**; נולד ב-20 באוקטובר 1990) הוא כדורגלן קוסובני המשחק בעמדת הבלם בווהלן.

קריירת מועדונים
---------------

פנישי נולד בשווייץ להורים ממוצא קוסובני. פנישי התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של ווהלן. ב-31 באוקטובר 2009 פנישי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 2–3 לקריינס. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה, פנישי שימש כבלם מחליף ולא שיחק ברוב משחקי הקבוצה. בעונת 2011/2012 פנישי תפס את מקומו בהרכב הקבוצה.

בקיץ 2015 פנישי חתם בגראסהופרס ציריך מליגת העל השווייצרית.

ב-9 ביולי 2018 פנישי חתם בבני סכנין מליגת העל.

ב-6 באוגוסט 2019 פנישי חתם בבני יהודה תל אביב לשנתיים. הוא שוחרר מהקבוצה בינואר 2020

ב-24 באוגוסט 2020, פנישי חתם בפרוניקלי מליגת העל הקוסובנית.

ב-5 במרץ 2021 פנישי חתם בווהלן.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-13 בנובמבר 2015 פנישי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קוסובו בתיקו 2-2 נגד אלבניה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  דורון בן דור, ‏הבלם אלבן פנישי חתם לשנתיים בבני סכנין, באתר ONE‏, 9 ביולי 2018
2. ↑  אופיר סער‏, בני יהודה: אלבן פנישי חתם לשנתיים, באתר וואלה!‏, 6 באוגוסט 2019
3. ↑

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אלבן פנישי"**.
**אלי בן אמו** (נולד ב-15 בספטמבר 1964) הוא כדורגלן עבר ישראלי. ששיחק בעמדת החלוץ. לאחר פרישתו מכדורגל שינה את שם משפחתו וכיום שמו **אלי אלון**.

קריירה
------

אלי בן אמו גדל במחלקת הנוער של הפועל חיפה. בעונת 1982–1983 הצטרף לקבוצה הבוגרת ששיחקה בליגה הארצית. בן אמו הפך לשחקן הרכב ומצטיין מדי שבוע. בעונת 1983–1984 סיים עם קבוצתו במקום הראשון וחגג את העלייה לליגה הלאומית. בעונה שלאחר מכן המשיך עם קבוצתו בליגה הלאומית.

בעונת 1985–1986 הצטרף להפועל עכו מהליגה הארצית בעקבות חילוקי דעות עם מאמנו בחיפה אהרון גרשגורן. עם עכו הגיע בן אמו למקום ה-9 בליגה ולגמר גביע הטוטו לליגת המשנה. בעונת 1986–1987 חזר לקבוצתו הפועל חיפה שירדה לליגה הארצית ושיחק בה שנתיים במאבקי עלייה ללא הכרטיס ללאומית.

בעונת 1988–1989 הושאל לקבוצת בית"ר תל אביב מהליגה הלאומית לתקופה של שנתיים. כבר בעונה הראשונה עלה לכותרות כחלוץ סקורר והבקיע שערים רבים (13 שערים). בתום עונה אחת התגלו חילוקי דעות בית קבוצת האם שלו הפועל חיפה לבית"ר תל אביב ובן אמו עזב.

בעונת 1989–1990 הושאל לקבוצת בית"ר ירושלים ונקלע עם קבוצתו למאבקי תחתית עד סוף העונה. בן-אמו כבש רק שני שערים ונשאר בליגה עם קבוצתו רק במחזור האחרון.

את עונת 1990–1991 התחיל בן אמו בהפועל חיפה בליגה הארצית ובתחילת דצמבר הושאל להפועל כפר סבא מהליגה הלאומית עד סוף העונה. אף על פי שכבש מספר שערים, בסיום העונה ירד בן אמו עם כפר סבא לליגה הארצית מהמקום האחרון.

את עונת 1991–1992 התחיל בקבוצת בני יהודה תל אביב בליגה הלאומית. באמצע העונה הצטרף לקבוצת מכבי עירוני אשדוד בליגה הארצית למשך עונה וחצי. את העונה הראשונה סיים עם הקבוצה במקום ה-9. בעונה השנייה (1992–1993) בן אמו היה חלק חשוב בהעפלתה של הקבוצה לליגה הלאומית. בן אמו שימש כחלוץ שנכנס באופן קבוע כמחליף, והבקיע שערים חשובים בליגה. בעונת 1993–1994 שיחק בהפועל קריית אונו מליגה א' דרום ולאחר מכן פרש ממשחק בגיל 30.

תארים כשחקן
-----------

* **גביע הטוטו לליגת המשנה**:
	+ 1987 עם הפועל חיפה

חיים אישיים
-----------

מתגורר ביישוב שלומי, ומנהל משרד לתיווך נדל"ן באזור הצפון, אבא לארבעה ילדים. בשנת 2011 נקשר שמו בחשדות הונאה.

לאחר פרישתו מכדורגל שינה את שם משפחתו וכיום שמו אלי אלון.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלי בן אמו, באתר הפועל חיפה
* אלי בן אמו, באתר מוזיאון בני יהודה
* ריאיון עם אלי בן אמו, בערוץ "youtube"
* בן אמו: אילו לא הייתי משחק היום בבית"ר תל אביב, הייתי יושב בכלא, מעריב 25 באוקטובר 1988
* פוסטר השבוע: אלי בן-אמו, מעריב 1 בדצמבר 1988

הערות שוליים
------------

1. ↑  נבחרת השבוע, מעריב 5 בפברואר 1984
2. ↑  נבחרת השבוע, נעריב 11 במרץ 1984
3. ↑  גרשגורן מאיים לתבוע לדין את בן-אמו, מעריב 29 באוקטובר 1985
4. ↑  הכל על הליגה הארצית, מעריב 18 בספטמבר 1986
5. ↑  העסקה הראשונה: אלי בן-אמו לבית"ר תל אביב, מעריב 9 ביוני 1988
6. ↑  מלך השערים, מעריב 14 במאי 1989
7. ↑  המוציא לפועל, מעריב 1 ביוני 1989
8. ↑  אלי בן אמו, מעריב 31 בדצמבר 1989
9. ↑  אלי בן-אמו מצטרף לכפ"ס, מעריב 7 בדצמבר 1990
10. ↑  בן אמו והכסף הגדול, מעריב 13 בדצמבר 1990
11. ↑  שהחיינו!, מעריב 3 במרץ 1991
12. ↑  כדורגלן העבר אלי בן-אמו חשוד שגנב מיליונים, וואלה! NEWS 5 במאי 2011
13. ↑  בוטל מאסר כדורגלן העבר אלי בן אמו שהורשע בהונאות - פוסטה, באתר פוסטה, ‏4 בפברואר 2020
**אמנות ההקשבה לפעימות הלב** (בגרמנית: **Das Herzenhören**) הוא רומן מאת הסופר הגרמני יאן-פיליפ סנדקר (Sendker). הספר פורסם ב-2002. הוא ראה אור בתרגום לעברית ב-2011 בהוצאת הכורסא וידיעות ספרים, תרגמה מגרמנית: יוסיפיה סימון. לספר יצאו שני ספרי המשך: "מיתרי הלב" ו-"הלב תמיד זוכר".

הספר עוסק בקורות חייו של טין וין אביה של הגיבורה יוליה, שעזב את בורמה, מולדתו, עשה חיל בארצות הברית ונעלם יום אחד מבלי להשאיר עקבות. תוך חיפוש אחרי אביה, מגלה הגיבורה שבילדותו הוא ננטש על ידי הוריו, אומץ על ידי שכנה, התעוור ופיתח יכולת להקשיב להלמות לבם של אנשים. טין וין התאהב במי מי נערה מיוחדת שהכיר, שסבלה מנכות. השניים בילו ארבע שנים יחדיו מבלי להפרד. מי מי לימדה את טין וין מה פשר הקולות שהוא שמע, ובכך הכיר את העולם הסובב אותו. כאשר קרוב משפחה מחליט להתערב בענייניו של טין וין, הוא נרפא מעיוורונו באמצעות ניתוח קטרקט ונשלח לאמריקה. למרות שהקשר בינו לבין מי מי נותק, השניים נשארו מחויבים ומאוהבים כל חייהם.

ציטוטים בולטים מהספר
--------------------

* "....האהבה מכירה מגוון רב כל כך של צורות. יש לה הרבה פרצופים מיוחדים במינם, שהדמיון שלנו אינו מסוגל לדמות את כולם. החוכמה היא היכולת לזהות אותה כאשר היא ניצבת מולנו".
* "על הוריי לא הייתי צריך להתאבל. הם היו זקנים ועייפים ולא רצו להמשיך. הם הספיקו לחיות את חייהם. המוות לא היה עינוי בשבילם. הם לא סבלו כאבים. אני משוכנע שהיו מאושרים ברגע שלבם פסק מלפעום. האם קיים מוות יפה מזה? (עמ' 267/8)".

קישורים חיצוניים
----------------

* יותם שווימר, יאן פיליפ סנדקר: "הרבה יותר מסיפור אהבה", באתר ynet, 10 בפברואר 2013
* עלית קרפ, בקצרה - ביקורת על הספר, באתר הארץ, 13 ביולי 2011
* על הספר ופרק ראשון ממנו, באתר טקסט
**אני ישן בחדרו של היטלר** (באנגלית: **I Sleep in Hitler's Room**, בגרמנית: **Allein unter Deutschen** "לבד בין גרמנים") הוא ספר מאת העיתונאי טוביה טננבום, שיצא לאור ב-2011 והפך ב-2012 לרב-מכר בגרמניה.

הספר כולל תיאור בגוף ראשון של מסע בגרמניה של ימינו, שטננבום שוזר לאורכו אירועים אקטואליים, רשמי מסע, ומפגשים עם אנשי רוח, אמנים ופוליטיקאים, ובהם הקנצלר לשעבר הלמוט שמידט, עורך היומון הנפוץ "די ולט", צעירים וצעירות מוסלמים, אנשי שמאל מובילים, ונאו-נאצים. 

טננבום מתאר, לכאורה מנקודת מבטו של מבקר תמים, את רובדי העומק של ההוויה הגרמנית כפי שהוא תופש אותם: הנטייה לחשיבה ולפעולה קבוצתית, אובדן הדרך והעצות של צעירי גרמניה, חוסר היכולת והיעדר הלגיטימציה לבטא אהבת לאום אלא באירועים ייחודיים (מסעו נערך, בחלקו, במקביל למשחקי הגביע העולמי בשנת 2010, אז הוצאו דגלי גרמניה מן הארון והונפו אל-על במשחקי נבחרת גרמניה), והביטוי של תוקפנות באמצעות דבקות בערכים של "שלום ואהבה", ובמיוחד "תסביך היהודים" המושרש של הגרמנים. בהקשר זה עומד טננבום על מה שהוא רואה כאנטישמיות מושרשת בחברה הגרמנית. מחוץ לקבוצות כמו נאו-נאצים או צעירים ממוצא טורקי - המבטאים את האנטישמיות שלהם באופן גלוי וישיר - מוסווית האנטישמיות של רבים בחברה הגרמנית, כך לפי טננבום, בהצבת המילה "ישראל" במקום המילה "יהודים", כדי להפוך את שנאת היהודים נעדרת הלגיטימיות ל"ביקורת על ישראל", הנהנית מלגיטימיות.

הספר נכתב בהזמנת הוצאת רובולט (Rowohlt) הגרמנית. בהקדמה לספרו פורש טננבום את מסכת הייסורים שליוותה את הוצאת הספר בשפה הגרמנית. לפי טננבום, האזכורים לאנטישמיות רווחת בגרמניה הובילו למערכת לחצים מצד רובולט להסרת אזכורים אלו בספר. אחרי הוצאתו לאור של הספר בשפה האנגלית העבירה הוצאת רובולט את הזכויות להוצאת זורקאמפ (Suhrkamp), והספר ראה אור בשפה הגרמנית תחת השם "לבד בקרב הגרמנים". הספר הפך רב-מכר בגרמניה ושהה ברשימת רבי-המכר של "דר שפיגל" במשך ארבעה חודשים. ביוני 2014 יצאה לאור מהדורה עברית של הספר, בהוצאת "סלע מאיר", בתרגומו של אורי רדלר. באותו חודש יצאה לאור המהדורה האיטלקית של הספר.

ראו גם
------

* תפוס ת'יהודי

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט, של התיאטרון היהודי של ניו-יורק.
* אתר האינטרנט של המהדורה העברית של אני ישן בחדרו של היטלר.
* ביקורת בדר שפיגל (בגרמנית)
* ביקורת בדי ולט (בגרמנית)
**קבוצת אלפא קוסמטיקה בע"מ** המוכרת במותג **אלפא קוסמטיקה** היא חברה פרטית ישראלית שנוסדה בחיפה בשנת 1933 ע״י מר לסלו ברנד, בנו מר יעקב ברנד ניהל את החברה עד לשנת 1998.

החל משנת 1998 מנכ״ל החברה ומנהל העסקים הראשי שלה הוא רונן שמיר שהצטרף לחברה בשנת 1993.

החברה מייצרת, מייבאת ומשווקת מוצרי קוסמטיקה ואביזרי אופנה. 

החברה נמצאת בבעלותן של האחיות ממשפחת ברנד, תמי, אורנה וגליה, שהן דור שלישי למייסדי החברה. מנכ"ל החברה מאז 1998 הוא רונן שמיר, הנשוי לאחת מהאחיות.

לאלפא קוסמטיקה רשת הפצה עצמאית ומועסקים בה למעלה מ-800 עובדים. מפעל החברה ומרכז ההפצה שוכנים באזור תעשייה בר-לב, ומשרדי המכירות, השיווק וההדרכה שוכנים בהרצליה פיתוח. 

בשנת 2011 חברת "אלפא קוסמטיקה" קיבלה את הזיכיון למותג התכשיטים והאביזרים הספרדי Tous (אנ')

ופתחה לו שלוש עשרה חנויות בישראל.

בשנת 2013 הוקמה חברת הבת "אלפא אקססוריז" המחזיקה בזיכיון למותג התיקים והאביזרים הצרפתי LONGCHAMP שלו חנות אחת. בשנת 2015 "אלפא אקססוריז" קיבלה את הזיכיון למותג האופנה הספרדי Desigual (אנ') ופתחה לו שמונה חנויות בישראל. בשנת 2017 "אלפא אקססוריז" קיבלה את הזיכיון למותג האופנה הבריטי Superdry (אנ') ופתחה לו שלוש חנויות בישראל. בשנת 2019 "אלפא אקססוריז" קיבלה את הזיכיון להפעלת חנויות המותג הצרפתי Chanel ופתחה לו שתי חנויות בישראל.

ביולי 2020 הקימה החברה אתר אינטרנט בשם Chozen, העוסק במכירה מקוונת של מוצריה לצרכן הסופי.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אלפא קוסמטיקה
* אתר האינטרנט הרשמי של צ'וזן, מותג מבית אלפא קוסמטיקה
* אתר למנויים בלבד עדי דברת-מזריץ ושוקי שדה, זה לא שאנל, כך מריחה מלחמה: היבואנית המשפחתית שמקפיצה את מחיר הבשמים, באתר TheMarker‏, 7 בפברואר 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד עדי דברת-מזריץ ושוקי שדה, זה לא שאנל, כך מריחה מלחמה: היבואנית המשפחתית שמקפיצה את מחיר הבשמים, באתר TheMarker‏, 7 בפברואר 2020
2. ↑  אילנית חיות, ‏אלפא קוסמטיקס תשיק בארץ את מותג האופנה Superdry, באתר גלובס, 25 בדצמבר 2016
**אלקטרוסטאר בע"מ** המוכרת במותג **סטאר**, היא חברה פרטית ישראלית לייצור מאווררים. החברה הוקמה ב-1946 על ידי בצלאל גורלי, כמפעל לעבודות חיתוך מתכת. ב-1950 עברה החברה להתמחות בפיתוח וייצור מאווררים לשוק המקומי והבין־לאומי והייתה החברה הראשונה בישראל לייצור מאווררים.

היסטוריה
--------

בשנים שאחרי קום המדינה, התבסס המשק הישראלי על ייצור מקומי, מה שיצר בעלי מלאכה רבים בהתמחויות שונות. בצלאל גורלי הבחין בחוסר במכונות לחיתוך פחים והחליט לייבא גיליוטינה מקצועית לחיתוך פחים. שירותי חיתוך המתכת אכן נדרשו וגורלי, שהיה היחיד בתל אביב עם מכשיר גיליוטינה, נתן שירות לחברות רבות באזור.

במהלך עיסוקו כחותך מתכת נתקל גורלי במאוורר שולחני אמריקאי. הוא פירק אותו לגורמים, הבין כיצד יוכל לעשות מוצר טוב יותר, ופנה לבעלי מלאכה מקומיים, שייצרו עבורו את חלקי הפנים והמנוע. שניאור זקהיים (אביה של השחקנית אסתי זקהיים) יצר את החילזון, חלק במאוורר שהוא סוג של ספירלה שמורכבת במנוע ומתרגמת כוח, מפעולה אופקית לפעולה אנכית. כשהאב טיפוס הראשון היה מוכן, קם המפעל ב-1950, ועמד על כושר ייצור של 6–8 מאווררים ביום. הדגמים הראשונים של החברה דמו מאוד למקביליהם האמריקאיים ובעיקר לדגמים דומים של וסטינגהאוס וג'נרל אלקטריק, לדוגמה דגם הסטאר סטנדרט התבסס במידה רבה על דגם ה-Power Aire 12PA2 של חברת וסטינגהאוס. 

ב-1960 עבר המפעל למבנה גדול יותר ולקראת סוף שנות ה-60 הגביר את כושר הייצור לכ-300 מאווררים ביום, כ-100 אלף מאווררים בשנה.[דרושים מקורות] באותה תקופה המאווררים של אלקטרוסטאר היו הפופולריים ביותר בישראל ויוצאו למדינות רבות, הם התחרו בדגמים דומים מתוצרת גלאון, אמקור ומדגמים מתוצרת חוץ לרוב מאירופה, ארצות הברית, ויפן.

במהלך 1963 השיקה החברה את הדגם המשופר "סופר סטאר" שהפך להיות הדגם המזוהה עמה ביותר וב-1970 הושק המותג "Bluestar" המשמש את החברה עד היום. דגמים אלו זכו לאמינות ופופולריות רבות בבתים הישראליים של אותן שנים וחלקם עדיין בשימוש כיום.

אלקטרוסטאר היא החברה הראשונה בישראל שהפעילה קו המוני לייצור מוצרי חשמל. בשנות ה-70 החברה נמנתה על שלוש החברות הישראליות שחצו ייצור של מיליון יחידות בשנה.[דרושים מקורות] השתיים האחרות הן אמקור וסיפולוקס.

בשנת 1988 קבלה אלקטרוסטאר את אות היצואן המצטיין אחרי שהגיעה להיקף ייצוא של מיליון ורבע ש"ח בשנה. הייצוא היה ליוון, בלגיה, הולנד ומעט לצרפת, אך בעיקר לאנגליה, כולל מכירה של 280 מאווררים לארמון בקינגהאם. ביוני אותה במהלך האינתיפאדה הראשונה הוצת מפעל החברה ביפו, ושוקם תוך חודשים מעטים.

ב-1 בספטמבר 1985 נחתם הסכם סחר חופשי בין ישראל לארצות הברית. הסכם זה אפשר לאלקטרוסטאר לייבא מאווררי איכות מארצות הברית ללא מיסים. עיקר הייבוא היה מ-Lasko, מפעל מאווררים אמריקאי שהיה באותה העת הגדול בעולם. הייבוא החל ממאווררי עמוד, ובהמשך עבר למאווררי תקרה.

בתחילת שנות האלפיים החברה עברה לייבא מאווררים שפותחו בלעדית עבורה מהמזרח במקביל לדגמים שעדיין מגיעים מחברת Lasko.

ב-2010 השיקה החברה את מאוורר המגדל "טורבו הוריקן" מתוצרת Lasko, הדגם הפך פופולרי מאוד בסלון הישראלי וזכה לדגמים מתחרים מתוצרת גולד-ליין ואלקטרו חנן.

כיום החברה מנוהלת ע"י יובל גורלי, בנו של בצלאל.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אלקטרוסטאר
* אלקטרוסטאר, ברשת החברתית פייסבוק
* אלקטרוסטאר, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  25 שריפות בארץ. חשד ש-7 מהן מהצתות, חדשות, 12 ביוני 1988
2. ↑  אלקטרוסטאר - מודעה, חדשות, 15 באוגוסט 1988
3. ↑   אתר האינטרנט הרשמי של Lasko
**אַלרוֹסה** (ברוסית: **АЛРОСА** שהוא ראשי התיבות של **Ал**мазы **Ро**ссии — **Са**ха = "יהלומי רוסיה - סאחה") הוא תאגיד רוסי העוסקת בכרייה ובעיבוד של יהלומים ברפובליקת סאחה-יקוטיה, מחוז ארכנגלסק, ובאפריקה. בבעלות התאגיד כ-97% מעתודות היהלומים הידועות של רוסיה וחלקו בשוק היהלומים העולמי מהווה כ-27%. עתודות היהלומים של החברה הן כשליש מעתודות היהלומים הידועות בעולם, והשליטה בה מאפשרת לשמור על הרמה הנוכחית של הכרייה במשך כ-20 שנה.

שורשיה של החברה במוסד הממלכתי "יקוטאלמז ע"ש לנין" שנוסד ב־1957, וב־1992 הוא הפך לחברה המסחרית "אלרוסה".

מבנה החברה
----------

בשנת 1992 בהתאם לצו נשיאותי על בסיס המתקנים הקיימים הוקמה חברת "אלרוסה" (אלמז-רוסיה-סאחה). בשנת 2011 החלה מכירת מניות החברה בבורסה. בשנת 2013 בוצעה הנפקה ראשונה, במהלכה נמכרו כ-16% ממניות החברה.

מבנה הבעלות של החברה: 33.3% - הסוכנות הפדרלית לניהול רכוש המדינה של ממשלת רוסיה, 25% - ממשלת רפובליקת סאחה-יקוטיה, 8% - מוסדות שלטון בנפות היקוטיות, 23% - בבעלות משקיעים פרטיים.

לאלרוסה מחלקה מיוחדת הקרויה "חברת הסחר של אלרוסה" (באנגלית: "United Selling Organization" ראשי תיבות: USO). המחלקה מעסיקה כ-800 עובדים, מומחים וממיינים.

תחומי פעילות
------------

כריית היהלומים בברית המועצות החלה בשנת 1954 כאשר התגלו סלעי קימברליט בשטח יקוטיה. בשנת 1957 החלו בכריית יהלומים באופן תעשייתי והוקמה חברת "יאקוטאלמז" (יהלומי יקוטיה). בשנת 1963 הוחלט על תחילת מכירת יהלומים לשוק העולמי ונחתם הסכם עם תאגיד היהלומים הלונדוני דה בירס.

בעקבות הקמת המכרות, הוקמה וגדלה העיירה מירני. בעיר זו נמצא מטה חברת "אלרוסה", ורוב תושבי העיר מועסקים בחברה או קשורים בה.

אלרוסה היא החברה המסחרית היחידה ברוסיה העוסקת במיון יהלומים, וזאת מכוחו של רישיון שהעניקה לה ממשלת רוסיה. החברה מחזיקה במלאי גדול של דוגמאות גלם המייצגות אבנים שונות שהופקו במכרות שלה ושל חברות אחרות (כגון דה בירס). החברה מחזיקה בנכסים בתחומים נוספים (חברת תעופה, חברת ביטוח, רשת בתי מלון); אך בשנת 2013 הוחלט לפעול למכירת כל הנכסים שלא קשורים עם יהלומים.

הפקת יהלומים
------------

החברה פועלת בעיקר במערב יקוטיה אך גם במחוז ארכנגלסק (החל משנת 2005) ובאנגולה. מכירת היהלומים מתבצעת בעיקר על בסיס חוזים ארוכי טווח. החברה פועלת ליישום הסכמים הקשורים עם יהלומי דמים ומחויבת לתהליך קימברלי.

בשנים האחרונות החברה כורה יהלומים במשקל קצת מעל 34 מיליון קרט בשנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלרוסה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אלרוסה
* אלרוסה, ברשת החברתית פייסבוק

* אלרוסה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  חיים אבן-זוהר, **כריית יהלומים בעולם, מדיניות ואסטרטגיה במרכזי הגלם**, (עורכת: שירה עמי), מכון היהלומים הישראלי IDI, 2007, עמ' 378-379.
**ברית פיקוח** היא אגודה שיתופית ישראלית העוסקת בראיית חשבון וייעוץ מיסוי וכלכלי למפעלי תעשייה, קיבוצים ומושבים.
החל משנת 2009, ברית פיקוח חברה ברשת העולמית PraxityTM, המאגדת משרדי רואה חשבון עצמאיים.

היסטוריה
--------

ברית פיקוח נוסדה ב-1934 (בשם ברית פיקוח לקואופרציה החקלאית העובדת בע"מ), על ידי אנשי תנועת העבודה בארץ ישראל. היא נועדה להיות גוף מבקר במסגרת חברת העובדים של ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל כמו גופים דומים שהוקמו על ידי חברת העובדים על מנת לחסוך בהוצאות רואי חשבון. בין בריתות הפיקוח נמנו "ברית הקואופרציה הצרכנית בישראל", "מרכז קופות המלווה - ברית הפיקוח של הקואופרציה האשראית העובדת בע"מ", "ברית הפיקוח לאגודות השיכון" וכדומה. גופים מרכזיים של חברת העובדים ובכלל זה מושבים וקיבוצים, בוקרו במשך עשרות שנים על ידי ברית פיקוח. 
בעקבות תהליכי ההפרטה שעברה חברת העובדים הופרטו גם בריתות הפיקוח.

כיום מועסקים בה כ-300 עובדים, מתוכם כ-80 רואי חשבון. היא מספקת שירותי ראיית חשבון לכ-1,400 לקוחות.
ברית פיקוח מדורגת שמינית לפי דירוג D&B לשנת 2015 של משרדי רואי החשבון הגדולים בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של ברית פיקוח

הערות שוליים
------------

1. ↑  בריתות פיקוח - באתר תנועת העבודה הישראלית
2. ↑  בן-ציון ציטרין, קוסט-פורר במו"מ לרכישת משרד רו"ח של הקיבוצים, באתר הארץ, 4 בפברואר 2004
3. ↑  דירוג משרדי רו"ח
**גזפרום אקספורט** (ברוסית: **Газпром Экспорт** היא חברה בת המהווה לחטיבת ייצוא הגז של תאגיד גזפרום.

היסטוריה
--------

החברה נחשבת ליצואנית הגז הטבעי הגדולה בעולם ולאחת מהחברות הגדולות ברוסיה, בשנת 2013 החברה ייצאה 161.5 מיליארד מ"ר של גז טבעי ובאותה שנה רכשה 28.61 מיליארד מ"ר גז מטורקמניסטן, אוזבקיסטן, קזחסטן ואזרבייג'ן. החברה מייצאת גז טבעי ליותר מ-20 מדינות. 

החברה הוקמה ב-23 באפריל 1973 בשם **סויוז גזאקספורט** (Союзгазэкспорт) והייתה לחברת ייצוא הגז הלאומית של ברית המועצות ופעלה בצמוד למשרד הממשלתי לענייני תעשיית הגז. 

בשנת 1991 החברה הייתה לחלק מתאגיד גזפרום ונקראה בשם **גזאקספורט** (Газэкспорт). בשנת 1993 הפכה לחברה בת של גזפרום ולחטיבת הייצוא שלה. בשנת 1997 הפכה לחברת מניות פתוחה הנסחרת בבורסה לניירות ערך של מוסקבה. 

בשנת 2006 שונה שם החברה והיא הפכה לחברת **גזפרום אקספורט**. 

בנובמבר 2013 הועברו משרדי החברה ממוסקבה לעיר סנקט פטרבורג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גזפרום אקספורט** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של גזפרום אקספורט
**קֶלין ולאד מוראר** (ברומנית: **Călin Vlad Morar**; נולד ב-1 באוגוסט 1993 בזלאו שברומניה) הוא כדורגלן רומני, המשחק בעמדות הקשר והחלוץ בגז מתאן מדיאש.

קריירה
------

ולאד מוראר נולד וגדל בעיר זלאו בירת מחוז סלאז' שברומניה ושיחק במספר מועדוני נוער קטנים ברומניה. בשנת 2011, חתם מוראר באוניברסיטת קלוז' כשבעונתו הראשונה במדי הקבוצה שיחק דקה אחת בה גם רשם שער בכורה במדי המועדון. אחרי עונה אחת בה רשם שבע הופעות וארבעה כיבושים, בקיץ 2012 חתם מוראר בפטרולול פלוישט יחד עם עוד מספר שחקנים שעזבו את קלוז' וחתמו בקבוצה.

בעונתו הראשונה במדי פטרולול, רשם מוראר 10 הופעות ליגה בהן כבש שלושה שערים בנוסף לכך, ערך מוראר שלוש הופעות במסגרת הגביע הרומני וכבש שער אחד. בעונתו השנייה בקבוצה מיעט מוראר לשחק בליגה אך רשם שתי הופעות במוקדמות הליגה האירופית. באחד המשחקים שיחק מוראר נגד ויטסה ארנהיים ההולנדית. אחרי שנתיים לא מוצלחות במדי פטרולול, בתחילת עונת 2014/15, חזר מוראר לקלוז' ורשם 14 הופעות בהן כבש שלושה שערים.

ב-1 ביולי 2015, רכשה בית"ר ירושלים את כרטיס השחקן של מוראר מקלוז' תמורת 160 אלף אירו והקשר חתם לשלוש עונות במועדון. אולם, לאחר חודשיים, ב-4 בספטמבר 2015, לא הצליח להתאושש מהפציעה עמה הגיע לבית"ר, והוא שוחרר מהקבוצה. ב-13 בינואר 2016 לאחר חצי שנה ללא קבוצה, חתם בראפיד בוקרשט לשנתיים.

### נבחרת רומניה

לזכותו של מוראר שתי הופעות במדי נבחרת רומניה עד גיל 21.

תארים
-----

פטרולול פלוישט
* הגביע הרומני: 2012/2013

ויטורול קונסטנצה
* אליפות רומניה: 2016/2017

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* גיא בן זיו, ‏ולאד מוראר חתם לשלוש שנים בבית"ר ירושלים, באתר ONE‏, 1 ביולי 2015
**ג'טסטאר אסיה איירווייז** (באנגלית: **Jetstar Asia Airways Pte Ltd**, במנדרינית: **捷星亚洲**) היא חברת תעופה זולה סינגפורית. החברה היא אחת מהשלוחות האסיתיות של ג'טסטאר איירווייז; חברת הבת של חברת התעופה הלאומית האוסטרלית; קוואנטס.

ג'טסטאר אסיה מפעילה טיסות ליעדים במזרח אסיה. לחברה מספר חברות-אחיות: ג'טסטאר ניו זילנד, ג'טסטאר פסיפיק, וג'טסטאר יפן.

תולדות החברה
------------

ג'טסטאר אסיה נוסדה בשנת 2004, מניות החברה חולקו בין השותפות: קוואנטס (49%), איש העסקים הסינגפורי טוני צ'ו (22%), FF Wong‏ (10%), וזרוע ההשקעות של הממשלה הסינגפורית Temasek Holdings‏ (22%). ב-19 בנובמבר 2004, קיבלה החברה את תעודת המפעיל האווירי (AOC).

בעת שהוקמה ג'טסטאר אסיה, שלטו בשוק הלאו קוסט הסינגפורי חברות וותיקות, אסטרטגיית ג'טסטאר הייתה להתמקד בטיסות ארוכות יותר ממתחריה. בתחילת דרכה הודיעה ג'טסטאר אסיה כי תטוס לשבעה יעדים: ג'קרטה, הונג קונג, טאיפיי, מנילה, סורביה, פאטאיה, ושאנגחאי.

בשנת 2005 החלה ג'טסטאר אסיה להפעיל טיסות למנילה בירת הפיליפינים. על מנת להיבדל מהחברות הזולות הוותיקות, הפעילה את טיסותיה לנמל התעופה נינו אקינו, במקום לנמל התעופה הבינלאומי קלארק באנג'לס סיטי שאגרת הנחיתה בו זולה יותר, ואשר משמש בעיקר את החברות הזולות.

למרות תוכניתה, לא התאפשר לה לטוס לכל היעדים שתכננה. מדיניות רשות התעופה של סין לא אפשרה לחברה זרה להפעיל טיסות לשני יעדים במדינה (שנגחאי, ובייג'ינג). ממשלת אינדונזיה החלה במדיניות של פרוטקציוניזם, וג'טסטאר אסיה לא הורשתה להפעיל טיסות לג'קרטה ולסורביה.

למרות ההתמודדות הצפויה מול חברות וותיקות, הזמינה ג'טסטאר חמישה מטוסים חדשים, וביקשה אישור להפעיל טיסות ליעדים נוספים.

בתחילה תכננה לחכור את מטוסיה מאטלס ג'ט, אולם חילוקי דעות עם החברה הטורקית, הביאו לביטול ההסכם. בשנת 2005 קיבלה החברה את אישור הרשויות הקמבודים, להפעיל טיסות לפנום פן ולסיאם ריפ. 

ב-24 ביולי 2005 מוזגו ג'טסטאר אסיה וחברת התעופה הזולה הסינגפורית ואלואייר (Valuair), לחברת ההחזקות אורנג' סטאר (Orange Star).

בעקבות הביקוש לטיסות החברה המתחרה טייגר איירווייז לפוקט, החלה ג'טסטאר אסיה באוקטובר 2005, להפעיל ארבע טיסות שבועיות ליעד. במרץ 2008 השעתה את טיסותיה לפוקט.

ב-26 ביולי 2006 איחדה קוואנטס את ג'טסטאר איירוויז ואת ג'טסטאר אסיה למותג אחד, זאת בעקבות השקת טיסות ארוכות טווח בין אוסטרליה לדרום-מזרח אסיה.

ב-15 בספטמבר 2006 הפכה ג'טסטאר אסיה לחברה הבינלאומית הראשונה שטסה לנמל התעופה החדש של בנגקוק; סוברנבהומי, שבועיים לפני שנפתח רשמית.

צי המטוסים
----------

צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:

| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| J | Y | סה"כ |
| איירבוס A320-200 | 18 | — | — | 180 | 180 |  |
| סה"כ | 18 | — |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'טסטאר אסיה איירווייז** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'טסטאר אסיה איירווייז

  מדיה וקבצים בנושא ג'טסטאר אסיה איירווייז באתר Airliners.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרטי צי המטוסים של ג'טסטאר אסיה איירווייז, באתר airfleets.net (באנגלית)
**גלנליווט (The Glenlivet)** הוא ויסקי סקוטי סינגל מאלט המיוצר במזקקת "דה גלנליווט" בספייסייד שבצפון מזרח הרמה הסקוטית.

היסטוריה
--------

בתחילת המאה ה-19 הוחלט על מיסוי האלכוהול בסקוטלנד, לכן פעלו יצרני הויסקי באופן בלתי חוקי. אחד מהם היה חקלאי בשם **ג'ורג' סמית**.

ב-1823 חוקק הדוכס מגורדון (Duke of Gordon) חוק מיסוי חדש, לפיו תמורת תשלום מס ניתן להוציא רישיון חוקי לייצור אלכוהול. סמית ביקש רישיון, אותו קיבל כעבור שנה, היה לראשון שהורשה לזקק ויסקי חוקי, והקים את המזקקה בעמק (glen) הנהר ליווט, שהוא ממקורות הנהר ספיי. למזקקה ולויסקי קרא "גלנליווט".

כבעל רישיון החל לייצר ולמכור ויסקי בכמות גדולה. שכניו, בעלי המזקקות הבלתי חוקיות, החליטו לשרוף את המזקקה שלו, אך הוא הגן על עצמו ועל עסקו, באמצעות שני אקדחים.

ב-1858 הוקמה מזקקה חדשה, גדולה ומודרנית בצמוד למסילת רכבת וכך שופרה מערכת ההפצה של הויסקי.

מזקקות ויסקי שכנות בעמק הנהר ליווט החלו להשתמש אף הם בשם "גלנליווט", ואף זכו בהכרת בית המשפט לשימוש בשם זה, עד שב-1884 השיג ג'ון גורדון סמית, נכדו של ג'ורג' סמית, את אישור בית המשפט להיות המזקקה היחידה שיכולה לשאת את השם "**The** Glenlivet".

המזקקה פעלה באופן רציף משך כל השנים, מלבד בתקופת מלחמות העולם, בהן נוצר מחסור בשעורה.

ב-1958, עלתה המזקקה באש, אך שופצה במהירות וייצור הויסקי לא פסק.

ייצור
-----

מלבד הלתת, העשוי משעורה, מיוצר הויסקי ממי באר עשירים במינרלים, העוברים סינון טבעי באדמות גרניט וכבול, ותהליך היישון הדרגתי ואיטי בחביות עץ אלון, באתר המזקקה הנמצאת בגובה 275 מטר מעל פני הים, באזור בעל טמפרטורות נמוכות ואוויר נקי.

בשנת 1853, פותחה שיטת הזיקוק הרציף, והוכנסה לשימוש במזקקה.

מותגים
------

ויסקי גלנליווט ביישון משתנה
* The Glenlivet Founder's Reserve
* The Glenlivet 12 Year Old
* The Glenlivet 15 Year Old French Oak Reserve
* The Glenlivet Nàdurra 16 Year Old
* The Glenlivet 18 Year Old
* The Glenlivet Archive 21 Year Old
* The Glenlivet XXV 25 Year Old

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גלנליווט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של גלנליווט
* אתר הבית של המזקקה
* אתר היבואן, חברת טמפו משקאות
* סרטונים בערוץ של The Glenlivet Whisky, באתר יוטיוב
* גיא גיסר‏, הראשון שעורבב, באתר וואלה!‏, 10 במרץ 2005
* הלכנו לטעום את החדש של גלנליווט, 2 בפברואר 2017, באתר בלייזר
* ניר קיפניס, הכלה לבשה שחור: גלנליווט סייפר, 12 בפברואר 2018, באתר סנהדרינק
* עפר בן-אור, למי קראת חבית: גלנליווט סינגל קאסק, 14 בפברואר 2017, באתר סנהדרינק
* אתר למנויים בלבד  טל חוטינר, קלאסיקה שמחליקה בגרון, באתר "ידיעות אחרונות", 30 במאי 2016
* קרן יעקובי, גלנליווט נוחת בארץ עם שתי מהדורות מיוחדות, באתר ynet, 12 בספטמבר 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  בעברית נפוץ ומקובל השימוש בשם "גלנליווט" בהשמטת הקידומת "The"
2. ↑  גיא גיסר‏, הראשון שעורבב, באתר וואלה!‏, 10 במרץ 2005
3. ↑  אתר היבואן, חברת טמפו משקאות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2004140677
* NKC: xx0134403
* VIAF: 144455749
* WorldCat: lccn-n2004140677

 |
חברת **האחים חדד**, בעלת רשת "אחים חדד כלי כסף", היא בין היצרניות הגדולות בישראל ובעולם לייצור כלי כסף ויודאיקה.

היסטוריה
--------

חברת "האחים חדד" נוסדה בשנת 1964[דרושה הבהרה] כחברה משפחתית המתמחה באומנות ייצור כלי כסף ויודאיקה. העבודה עם כלי כסף הייתה מוּכרת בהיסטוריית המשפחה מאז הסב, שהיה רב העדה הטריפוליטאית בבני ברק, ועסק בצורפות לפרנסתו. את המפעל הקימו בניו, צבי וחיים חדד, וכיום ממשיכים את המסורת גם בני הדור השלישי של המשפחה, כשהמנהלים הפעילים של החברה כיום הם שי וניסני חדד.

בשנת 1997 חוותה החברה פריצה עסקית גדולה, כשהגדילה את מחזור המכירות מ-10 מיליון ש"ח ל-30 מיליון תוך שנה אחת.

בשנת 2004 זכתה החברה במכרז לפתיחת חנות במתחם נתב"ג 2000. פתיחת החנות התאפשרה לאחר מאבק מול הנהלת רשות שדות התעופה, שדרשה בתחילה שכל החנויות יפעלו בשבת, אך חזרה בה לאחר מאבק מצד בעלי חנויות דתיים. תנודתיות רבה במחירי הכסף הובילה את החברה לסגור את החנות לאחר חמש שנים.

פעילות החברה
------------

החברה מתמחה בייצור כלי כסף בעבודת-יד, כלי כסף הטבולים בכסף טהור מסדרת "מורשת" ופריטים המשולבים עם כסף, עץ, קריסטל או זכוכית.
בבעלות החברה רשת "חדד כסף טהור", המונה 4 חנויות.

החברה מוכרת כלי כסף כגון: פמוטים, קנדלברות, כוסות וגביעי קידוש, קופסאות בשמים להבדלה, חנוכיות, מזוזות, קערות ליל הסדר, דבשיות ומלחיות.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של האחים חדד

הערות שוליים
------------

1. ↑  יהודה שרוני, ‏מחקר לקראת חג החנוכה: השנה נקנה 45 אלף חנוכיות, באתר מעריב אונליין, 11 בדצמבר 2016
2. 1 2  ספיר פרץ, ‏"התנודה במחיר הכסף מטלטלת בעוצמה", באתר גלובס, 7 באוקטובר 2009
3. ↑  עדי גרסיאל, מלחמה בכפפות משי, באתר ערוץ 7, 20 במאי 2004
4. ↑  יפעת גדות, 'האחים חדד' תפעיל חנות יודאיקה בדיוטי פרי בטרמינל החדש בנתב"ג, באתר News1 מחלקה ראשונה, 4 ביולי 2004

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"האחים חדד"**.
**אש הרקיע** (באנגלית: **The Fires of Heaven**) הוא הספר החמישי מתוך סדרת ספרי הפנטזיה מחזור כישור הזמן מאת רוברט ג'ורדן. בגרסה העברית הספר יצא בשני כרכים בשמות: היציאה מהשממה ואש הרקיע.

הספר הזה הוא הספר היחיד שבו לא מעורבים שלושת הט'אוורנים, כאשר פרין אייברה לא מופיע.

עלילה
-----

במרדף אחרי שבט השאידו, רנד אל'תור, הדרקון שנולד שוב והקאר'קרן, מוביל את האיאלים שלו למלחמה השנייה על קאירהיין. במהלך הקרב מציל מאט קוטון כמה חיילים ממארב של השאידו; לאחר מכן הוא מנהיג את קבוצת החיילים שהוא הציל בכמה קרבות, תוך שהוא משתמש בזיכרונות של הגנרלים אותם הוא קיבל. מאט הורג את מנהיג השאידו קולדין, ושבט השאידו נסוג ובורח בהנהגה זמנית של סבנה (למרות שהיא לא ביקרה ברוהידין). 

לאחר כבישת קאירהיין משתלט רנד על העיר, ובאמונה כוזבת שמורגז טרקנד מלכת אנדור מתה בידי הארור ראבין, המתחפש ללורד גבריאל, רנד מתכוון לפלוש לקאמלין עם כוח פשיטה איאלי קטן. אבל לפני שהוא מספיק לבצע את תוכניתו, לנפיר מנסה להרוג אותו; מוריין דמודרד מצילה את רנד על ידי תפיסת לנפיר ונפילה לט'ראנגריל, אשר נהרס בעקבות מעשיה ושנייהן נחשבות למתות. לאחר ניסיון הרצח רנד תוקף את קאמלין. זמן קצר לאחר הגעתו בני לווייתו נהרגים על ידי ראבין, ורנד מנסה להרוג את ראבין בטל'אראנ'ריוד. נינאב אל'מארה ואליין טרקנד נוסעות באדמות המלאות בנאמני דרקון, שודדים, סינצ'נים וגלימות הלבנות בניסיון למצוא את הבסיס של האאס סדאי המורדות. לאחר שהן מוצאות את הבסיס בסלידר, נינאב לוכדת את הארורה מוגהדין בטל'אראנ'ריוד בעזרת א'דאם, ומסיחה את דעתו של ראבין. בעקבות הסחת הדעת מצליח רנד להרוג את ראבין בפרץ גדול של אש להט, וכך מחזיר לחיים את אביינדה, מאט, אסמודין ואחרים. לאחר מכן אסמודין נרצח על ידי מתנקש לא מזוהה (אם כי אסמודין עצמו הכיר אותו).

בזמן שהות נינאב ואליין בעולם החלומות מוגהדין ניסתה לרצוח את בירגיט "קשת-כסף" טראהליון, גיבורת הקרן שמחכה להתגלגל שוב בעולם. כדי להצילה אליין קושרת אותה כעוצרת והיא חוזרת איתן לעולם האמיתי. הא'דאם שנינאב יצרה בעולם החלומות עובר עם מוגהדין לעולם האמיתי והופך למעשה לא'דאם ה"אלחוטי" היחיד (ללא רצועת קישור).

קישורים חיצוניים
----------------

* אש הרקיע, באתר OCLC (באנגלית)

| מחזור כישור הזמן |
| --- |
| ספרים | 

|  |  |
| --- | --- |
| מאת רוברט ג'ורדן | עין העולם • המצוד הגדול • שובו של הדרקון • האופל • אש הרקיע • אדון הכאוס • כתר החרבות • נתיב הפגיונות • לב החורף • צמתי הדמדומים • סכין החלומות |
| מאת רוברט ג'ורדן וברנדון סנדרסון | עם בוא הסער • מגדלי חצות • זיכרון האור |

 |
| ספרות אחרת | The World of Robert Jordan's The Wheel of Time • אביב חדש • The Wheel of Time Companion |
| דמויות | רנד אל'תור • פרין אייברה • מאט קוטון • נינאב אל'מארה • אגווין אל'וור • אליין טרקנד • אביינדה • מין (אלמינדרדרה) פארשו • מוריין דמודרד • בירגיט "קשת-כסף" טרהליון • דמויות משנה • הארורים |
| שונות | מקומות • מושגים • אאס סדאי • הכוח האחד • טל'אראנ'ריוד (עולם החלומות) • סדרת טלוויזיה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 1e9b155a-045d-4ca5-9ffe-c77a4b7ecc13

 |
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה, העוסק בפרופסור למשפטים, עם הערך "אריה דרעי", העוסק בפוליטיקאי ישראלי.

**אריה אדרעי** (נולד ב-26 ביולי 1956) הוא פרופסור מן המניין למשפטים בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב, המתמחה במחקר והוראה של המשפט העברי.

ביוגרפיה
--------

אדרעי, שנולד בירושלים, השלים את שלושת תאריו למשפטים (ב-1982, 1986 ו-1993) בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים. פרופ' שמואל שילה הנחה את עבודות התזה והדוקטורט שלו, כאשר האחרונה עסקה בנושא של "אחריות יורשים לחובות המת במשפט העברי". בשנים 1995–1997 שהה אדרעי באוניברסיטת הרווארד ללימודי פוסט דוקטורט. החל משנת 1994 מלמד אדרעי בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב, כאשר הוא קודם לדרגת פרופסור מן המניין בשנת 2013.

אדרעי היה במשך שנים רבות עורכו הראשי של כתב העת המשפטי "דיני ישראל", יחד עם ד"ר שי ווזנר מאוניברסיטת תל אביב ופרופ' סוזן לאסט סטון מישיבה יוניברסיטי שבניו יורק, וסיים תפקיד זה ב-2023. נוסף על כך, פרופ' אדרעי משמש כמנחה האקדמי של תוכנית "משפט מבוים היסטורי", תחרות המתקיימת בשיתוף פעולה עם האוניברסיטה העברית, אוניברסיטת וינה, אוניברסיטת מוסקבה, ובית הספר קרדוזו למשפטים בישיבה יוניברסיטי. בשנת 2016 זכה בפרס צלטנר בתחום המשפט העברי.

חיים אישיים
-----------

אדרעי נשוי ואב לחמישה ילדים, מתגורר בירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אריה אדרעי, באתר ResearchGate
* אריה אדרעי, באתר גוגל סקולר
* אריה אדרעי, באתר Academia.edu
* אריה אדרעי, באתר SSRN
* Prof. Arye Edrei, באתר אוניברסיטת תל אביב

הערות שוליים
------------

1. ↑  קורות חייו של פרופ' אריה אדרעי; פרופ' אריה אדרעי באתר אוניברסיטת תל אביב
2. ↑  מערכת דיני ישראל באתר אוניברסיטת תל אביב; פרופ' אריה אדרעי חתן פרס צלטנר לשנת תשע"ו בתחום המשפט העברי, סרטון באתר יוטיוב
3. ↑  קורות חייו של פרופ' אריה אדרעי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260629905171
* GND: 140116362
* ISNI: 0000 0000 7696 5707
* NKC: mub20211112523
* ORCID: 0000-0002-6223-748X
* SUDOC: 164666710
* VIAF: 26410572
* WorldCat (עם VIAF): 26410572

 |
**סלמנדרת מערות טקסנית** (שם מדעי: *Eurycea rathbuni*) היא מין של דו-חיים משפחת הפלתודוניים המצוי במערות ספורות ברחבי טקסס, ארצות הברית. לסלמנדרה זו מצב שימור פגיע.

מאפיינים
--------

זוהי סלמנדרה קטנה שאורכה 13 ס"מ בלבד והיא חסרת צבע, איבריה חיוורים, היא עיוורת ובעלת זימים אדומים העוזרים לה לסנן חמצן מהמים הדלילים של המערה. על גופה חיישנים יעילים הקולטים כל תנועה קטנה במים וכך היא מאתרת את טרפה. היא ניזונה מחסילונים עיוורים, חלזונות ואמפיפודים שהיא שואבת לגרונה כשהם קרובים אליה. 

הסלמנדרה נמצאה בכמה חלקים בטקסס כמו בסמוך לעיר San Marcos. הסלמנדרה אינה יכולה לצאת כלל מהמערה והיא טרוגלוביטית מובהקת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סלמנדרת מערות טקסנית** בוויקישיתוף
* סלמנדרת מערות טקסנית, באתר ITIS (באנגלית)
* סלמנדרת מערות טקסנית, באתר NCBI (באנגלית)
* סלמנדרת מערות טקסנית, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* סלמנדרת מערות טקסנית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* סלמנדרת מערות טקסנית, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  סלמנדרת מערות טקסנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
**דראגוש** (ברומנית: **Dragoş**) הוא מייסד נסיכות מולדובה ושליטהּ הראשון.

ביוגרפיה
--------

דראגוש היה אציל ממחוז מרמורש, שלפי הכרוניקות הרומניות, יצא לציד בשנת 1352 וברדיפתו הארוכה אחרי ביזון הגיע לנהר מולדובה, שם נפל הביזון לידיהם. הם עשו סעודה גדולה מבשר הביזון ולאחר מכן החליטו להישאר במקום, כי הוא מצא חן בעיניהם. דראגוש כינה את הנחל בשם מולדובה (יש אומרים[דרוש מקור] שעל שם כלבתו, **מולדה**) ומשם הנחל נגזר שם הארץ.

דראגוש הקים שלטון עצמאי, כפוף רק למלך הונגריה והביא מתיישבים רומנים ממחוז מרמורש. בניגוד למה שכתוב בכרוניקות ההיסטוריונים טוענים שהארץ לא הייתה ריקה, היו במקום תושבים, כנראה רומנים, ויחד עם המתיישבים החדשים יצרו את הישות המדינית ששמה מולדובה.

דראגוש שלט שנתיים עד מותו ואת השלטון ירש בנו, סאס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דראגוש וודה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 4362 894X
* LCCN: no2006088795
* NLR:
* VIAF: 96162664176355000302
* WorldCat: np-dragos$voivode%20of%20moldavia

 |
תבנית {{אמן}} ריקה מתוכן. יש להזין פרמטרים בערך או בוויקינתונים. 
**ארנו גרינבאום** (בהונגרית: **Ernő Grünbaum**;‏ 29 במרץ 1908 - בין דצמבר 1944 לאפריל 1945) היה צייר, מעצב גרפי, ליתוגרף ומאייר יהודי טרנסילבני-הונגרי. הוא עבד במגוון סגנונות, כולל אר נובו, אקספרסיוניזם וקוביזם. נספה בשואה במחנה הריכוז מאוטהאוזן.

ביוגרפיה
--------

נולד בנאג'וואראד. מות אביו השאיר את המשפחה במצוקה כלכלית קשה, והוא לא יכול היה לקחת שיעורי אמנות למרות הכישרון שלו לציור שהוכר כבר בגיל צעיר. תחילה עבד כבורסקאי, ואז כנגר. לאחר מכן התמחה כחרט נחושת. ב-1927 מצא עבודה בחברת ההוצאה לאור של אדולף זוננפלד, שם למד טיפוגרפיה. שם גם פגש והתיידד עם אלכס ליאון (אנ'), אמן גרפי אקספרסיוניסטי שהציג בפניו את המגמות באמנות מודרנית. 

תערוכת היחיד הראשונה שלו הייתה במועדון העיתונאים בעיר הולדתו. זמן קצר לאחר מכן, השתתף בהקמת "איגוד האמנויות היפות". ב-1933 השתתף בתערוכה גדולה של אמנים צעירים בבית מלון בשם ארמון וייסלוביץ, יחד עם חברו ליאון, אימרה פלדש, אימרה ואנאיי (גר') ואחרים. תערוכת היחיד הראשונה שלו נערכה במרץ 1936. בשנים הבאות פרסם את עצמו בבודפשט כשרטט וליתוגרף. בנוסף לציורים שלו, עיצב עטיפות ודפי שער למספר ספרים.

במאי 1944 הוא ועמיתו, ינו אלפנט (גר'), הובלו למחנה הריכוז מאוטהאוזן. הוא נרצח שם בתאריך לא ידוע, כנראה אחרי דצמבר (אז נרצח אלפנט) ולפני שחרור המחנה על ידי צבא ארצות הברית ב-1945. מספר יצירותיו אינו ידוע, אך מאמינים שרובן המוחלט נהרס במהלך המלחמה.

בינואר 1992 נערכה רטרוספקטיבה גדולה של ציירים יהודים מקומיים במוזיאון (גר') באוראדיה (נאג'וואראד). התערוכה נקראה "אור ורוח" וכללה את עבודותיו של גרינבאום יחד עם אלו של ליאון, ארנו טיבור (אנ') ומוריץ באראט (אספ').

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארנו גרינבאום** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
* גרינבאום ארנו, באתר גלריה סאוואריה
**חוסה אנחל קאריו קאסאמאיור** (באנגלית: **José Ángel Carrillo Casamayor**; נולד ב-7 בינואר 1994) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת החלוץ בוסקה.

קריירה
------

קאריו בוגר מחלקת הנוער של ריאל מורסיה, ועשה הבכורה שלו הבכורה העונת 14–2013 בקבוצת המילואים של ריאל מורסיה בהליגה הספרדית הרביעית. ב-26 בינואר 2014 עשה קאריו את הופעת הבכורה הרשמית שלו עבור הקבוצה הראשונה של ריאל מורסיה, כשיחק את חמש הדקות האחרונות של המשחק בתיקו 2–2 באצטדיון נואבה קונדומינה נגד מיורקה, במאבק ההישארות בליגה הספרדית השנייה. ביוני, לאחר הירידה האדמיניסטרטיבית של המועדון, החל קאריו לשחק באופן קבוע בקבוצה הבוגרת.

ב-17 ביולי 2015 חתם בסביליה אתלטיקו. בסיום עונת 2015/2016 העפיל עם סביליה אתלטיקו לליגה הספרדית השנייה. ב-1 בספטמבר 2017 חתם קאריו לשלוש שנים בקדיס מהליגה הספרדית השנייה. לאורך כל התקופה בה שיחק במדי קאדיס ערך קאריו 42 הופעות במהלכם כבש שישה שערים. ב-27 בינואר 2019 חתם קאריו לשנתיים וחצי עם סעיף שחרור במקרה של ירידת ליגה בקורדובה מהליגה הספרדית השנייה. בסיום העונת 2018/2019 ירדה קורדובה ללליגה הספרדית השלישית, וכתוצאה מכך שוחרר קאריו בהעברה חופשית.

ב-16 ביוני חתם קאריו לשלוש שנים בהפועל באר שבע מליגת העל, כעבור חודשיים וחצי שוחרר מהקבוצה.

ב-22 בנובמבר 2019 חתם בדפורטיבו לוגו מהליגה הספרדית השנייה.

ב-22 באוגוסט 2022 חתם בוסקה לשנתיים.

### קריירת נבחרות

קאריו זכאי לייצג את נבחרת ספרד, אך הוא גם זכאי לשחק עבור נבחרת הפיליפינים בשל סבא שלו. בשנת 2019, נמסר כי קאריו קיבל הזמנה להתאמן עם נבחרת הפיליפינים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* חוסה אנחל קאריו - פרופיל באתר soccerway
* חוסה אנחל קאריו - פרופיל באתר transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  Los cimientos de un nuevo Murcia, באתר realmurcia, ‏23 ביוני 2014
2. ↑  El Murcia traspasa al joven delantero Carrillo al Sevilla Atlético, באתר abc.es, ‏17 ביולי 2015
3. ↑  CARRILLO CIERRA EL MERCADO, באתר cadizcf, ‏1 בספטמבר 2017
4. ↑  José Ángel Carrillo, nuevo jugador del Córdoba Club de Fútbol, באתר cordobacf, ‏27 בינואר 2019
5. ↑  קאריו ומרין חתמו רשמית ל-3 עונות בהפועל באר שבע, באתר ONE, ‏16 ביוני 2019
6. ↑  Jimmy Marín el joven de 17 años que le dio el triunfo a Saprissa, באתר nacion, ‏23 באוגוסט 2015
**הוצאת שׁוֹקֶן** היא הוצאת ספרים ישראלית העוסקת במגוון סוגות ספרותיות: ספרי עיון, סיפורת ושירה.

היסטוריה
--------

הוצאת הספרים הוקמה בברלין בירת גרמניה על ידי איש העסקים היהודי-גרמני שלמה זלמן שוקן ב-1931. חלק ממשרדי ההוצאה מוקמו בפראג.
שוקן, שהיה פטרונו ואיש סודו הבולט של הסופר ש"י עגנון, הכיר את עגנון בשנת 1915 בחוג בית ציוני בביתו של מרטין בובר בברלין, ומאז תמך בעגנון. עגנון, שהיה בקיא בספרות חז"ל, רכש עבור שוקן ספרים יהודים עתיקים לאוסף שלו והשנים התיידדו. הספרים הראשונים של עגנון הודפסו בדפוס חנויות הכל בו של שוקן. שוקן הקים את הוצאת שוקן (Schocken Verlag), שהחלה לפעול בשנת 1931 כדי להוציא לאור את כתבי ש"י עגנון ותרגומים של ספרות יהודית חשובה ליהדות גרמניה המתבוללת שהפסיקה לקרוא עברית. מאז ואילך, כל הזכויות על פרסום כתבי עגנון היו בידי הוצאת שוקן, שאף שילמה לו משכורת קבועה ודאגה לכל צרכיו, כדי שיוכל לעסוק בנחת בכתיבתו.

מלבד כתבי עגנון, פרסמה ההוצאה תרגומים רבים לגרמנית של כתבים בעלי ערך רב בתרבות היהודית, זאת במטרה להנחיל את התרבות היהודית בקרב יהודי גרמניה. כמו כן, פרסמה הוצאת שוקן את כתביהם של מרטין בובר, פרנץ רוזנצווייג ופרנץ קפקא.

בעקבות עליית היטלר לשלטון חיסל שוקן את מרבית עסקיו בגרמניה, ובינואר 1934 עלה לארץ ישראל. הוצאת שוקן המשיכה לפעול בברלין, עד שהנאצים סגרו אותה בשנת 1938. הוצאת שוקן הוקמה בירושלים ובתל אביב. ב־1940 עבר לניו יורק וב-1945 הקים את הוצאת הספרים באנגלית "Schocken Books", בה העסיק את נחום גלאצר, ששימש כמורה פרטי של ילדיו בגרמניה בתחילת שנות ה-30. הוצאת שוקן בניו יורק הוציא לאור באנגלית את ספריהם של פרנץ קפקא, חנה ארנדט, גרשם שלום וולטר בנימין. הוצאת שוקן בניו יורק נמכרה להוצאת רנדום האוס, בשנת 1987 והיא פועלת באופן נפרד מההוצאה בישראל.

מ-1958 עד 1972 היה גרשום שוקן המו"ל של ההוצאה ומשנת 1972 המו"ל היא רחלי אדלמן, נכדתו של שלמה זלמן שוקן. הוצאת שוקן חברה בהתאחדות המו"לים בישראל. בשנת 2013 נבחרה רחלי אידלמן בפעם השמינית לתפקיד יו"רית ההתאחדות.

בשנת 1997, קבע בית המשפט המחוזי בתל אביב כי משכל הוצאה לאור הפרה את זכות היוצרים שבבעלות הוצאת שוקן ביצירות עגנון. בשנת 2013 פוצתה על ידי האוניברסיטה העברית, לאחר שנקבע שהפרה את זכויות היוצרים של ההוצאה בהדפסת מקראות ושימוש בקטעים מספרים במחשבי האוניברסיטה.

ספרי ההוצאה
-----------

ההוצאה היא אחת ההוצאות המובילות בישראל, ובין 1,500 הספרים שהוציאה לאור נמצאים הסופרים החשובים בספרות העולמית שתורגמו מעשרות שפות לעברית. ספרים ביהדות במדעי הרוח ובמדעי החברה, ספרות ושירה עברית מקורית כשירתו של יהודה עמיחי, ביוגרפיות ומילונים וספרות אקטואלית. ההוצאה מוציאה לאור גם ספרי ילדים שזכו להצלחה רבה, ביניהם ספרי "הפיה לילי" וסדרת ״פינוקי״.

ראו גם
------

* משפחת שוקן - המשפחה המייסדת של ההוצאה.
* נחום גלאצר - מראשוני העובדים בהוצאה בארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של הוצאת שוקן
* 
* אתר הוצאת Schocken Books

הערות שוליים
------------

1. ↑  פניה עוז-זלצברגר, ספריו עודם על מדפינו, באתר הארץ, 26 ביולי 2006
2. ↑  רחלי אידלמן, סבי שלמה זלמן שוקן, באתר הארץ, 2 בנובמבר 2007
3. ↑  יניב מגל, ‏"איימו עליי שאם לא אצטרף למבצעים, יפנו את הספרים מהשולחנות", באתר גלובס, 12 בדצמבר 2013
4. ↑  מאת יצחק דנון, ‏ביהמ"ש: הוצאת משכל הפרה זכויות יוצרים של שוקן בעזבונו של עגנון, באתר גלובס, 6 בפברואר 1997
5. ↑  אתר למנויים בלבד יסמין גואטה, האוניברסיטה העברית תפצה את הוצאת שוקן ומוסד ביאליק בגין הפרת זכויות יוצרים, באתר TheMarker‏, 1 בדצמבר 2013