recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אברגווינגרגין** (בוולשית: **Abergwyngregyn**) המוכרת לרוב בקיצור **אבר**, היא כפר וקהילה הממוקמת בקצהו הצפוני של מצר מנאי, לחופי הים האירי, במחוז גוויניד' שבצפון-מערב ויילס, הממלכה המאוחדת.

לעיירה חשיבות היסטורית רבה שכן היא שימשה מוקד שלטוני חשוב בממלכת גוויניד' ואף הייתה עיר הבירה של נסיכות ויילס ומושבו של ל'ואלין אפ גריפיד'.

בסביבת העיירה שרידים המעידים על התיישבות מלפני הגעת הרומאים לאי הבריטי ב-43. בתקופת השלטון הרומאי, אזור זה שלט על הדרך המרכזית שחיברה את מרכזי השלטון הרומאים בצ'סטר (כיום סמוך לגבול הוולשי במערב אנגליה) ובסגונטיום (כיום קרנרבון בצפון-מזרח ויילס). סביב 1090 הוקם במקום מבצר גבעה נורמני בידי רוזן צ'סטר, מה שמוכר כיום כטירת אברגווינגרגין (או טירת פן אי מוד *Pen y Mwd*) הוא לא יותר מגבעה בקוטר כ-40 מטר ובגובה 6 מטר במרכז העיירה במקום שבו ניצבה טירה מעץ.

שמה הקדום של העיירה היה "Aber Garth Celyn" שמשמעו 'מקום קדוש מוגן לצד שפך הנהר', השם מתייחס למיקום המוגן של העיירה בין הרי סנודון מדרום, מצר מנאי והים האירי מצפון ומערב, ושפך נהר אנוון ממזרח. מיקום זה גם שולט על דרך החוף ההיסטורית המובילה לאי אנגלסי ופתחו הצפוני של מצר מנאי המפריד בין האי לשאר ויילס. לאחר הכיבוש האנגלי של ויילס ב-1282 וסיפוח נסיכות ויילס, חשיבות העיירה ירדה ומבני השלטון והביצורים הוולשים נזנחו ונהרסו לאורך השנים.

אברגווינגרגין ממוקמת סמוך לכביש ה-A55 כ-8 ק"מ מזרחית לבנגור, 3 ק"מ מערבית לל'אנווירפכאן וכ-13 ק"מ מערבית לקונווי. נכון למפקד אוכלוסין שנערך ב-2011, בעיירה ובקהילה סביבה 240 תושבים, 48.5% מהם דוברים וולשית. העיירה נמצאת בתחומי שמורת סנודוניה בגבול הצפוני שלה וממוקמת בפינה הצפון-מרחית של מחוז גוויניד' סמוך לגבול עם מחוז קונווי.

אתרים מרכזיים
-------------

* אחוזת פן אי ברין סמוך למרכז העיירהאחוזת פן אי ברין סמוך למרכז העיירה
* אגם ל'ין אנוון המזין את נהר האנוון כ-4 ק"מ דרומית לעיירהאגם ל'ין אנוון המזין את נהר האנוון כ-4 ק"מ דרומית לעיירה
* גשר בונט ניווד' החוצה את נהר האנווןגשר בונט ניווד' החוצה את נהר האנוון
* כנסיית העיירהכנסיית העיירה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אברגווינגרגין** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אברגווינגרגין
* אודות 'טירת אבר' הממוקמת סמוך לעיירה.
* אודות הטירה וסקירה היסטורית על העיירה.
**בת'אל** (באנגלית: **Bethel**) היא עיר הממוקמת בסמוך לחוף המערבי של אלסקה, במרחק 640 קילומטרים מערבית לאנקורג'. בת'אל היא היישוב הגדול ביותר במערב אלסקה. לפי מפקד האוכלוסין האמריקאי של 2020, מונה אוכלוסיית העיר כ-6,325 תושבים

היסטוריה
--------

האזור הדרום מערבי אלסקה היה מיושב במקור על ידי אוכלוסייה ילידית במשך אלפי שנים. במהלך סוף המאה ה-19 הוקם באזור בו נמצא כיום היישוב מרכז סחר פרוות.

במהלך 1885 הכנסייה המורבית הקימה מיסיון באזור בו נמצא כיום היישוב בת'אל בהנהגת הכומר ג'ון הנרי קילבוק ג'וניור, ואשתו אדית. בני הזוג למדו את שפת האוכלוסייה הילידית אשר סייעה להם לשפר את יעילותם בפעילות המיסיונרית באזור. כיום הדת הנוצרית נפוצה במיוחד בקרב האוכלוסייה הילידית של האזור.

היישוב פותח במיוחד בעת מלחמת העולם השנייה. במהלך 1971 הוקמה ביישוב תחנת רדיו שסייעה רבות בפיתוח תחיית תרבות אוכלוסיית היופיק הילידית.

ב-19 בפברואר 1997 בוצעה בתחום היישוב תקרית ירי בבית ספר מקומי אשר זכתה לסיקור בינלאומי נרחב. במהלך האירוע תלמיד התיכון אוון רמזי בן ה-16 רצח את מנהל בית הספר ותלמיד נוסף, ופצע שני תלמידים נוספים.

דמוגרפיה
--------

על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, נכון לשנת 2000 היו בעיר 5,471 תושבים, 1,741 משקי בית ו-1,190 משפחות. 26.83% מהתושבים הם לבנים, 0.93% אפרו-אמריקאים, 61.78% אינדיאנים, 2.87% אסיאתים ו-0.51% מגזע אחר ו-6.91% משני גזעים או יותר.

ההכנסה החציונית למשק בית בעיר הייתה $57,321 וההכנסה החציונית למשפחה הייתה $62,431. ההכנסה החציונית לגברים הייתה $45,321 לעומת $39,010 לנשים. ההכנסה לנפש הייתה $20,267. בערך 10.6% מהמשפחות ו-11.2% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני, מהם 9.7% מתחת לגיל 18 ו-18.3% מגיל 64 ומעלה.

גאוגרפיה
--------

בת'אל משתרעת על שטח של כ-126.1 קילומטרים רבועים, מתוכם 111.8 קמ"ר שטחים יבשתיים ו-14.3 קמ"ר שטחי מים. העיר נמצאת בגובה מטר מעל פני הים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בת'אל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בת'אל (באנגלית)

| דגל אלסקהדגל אלסקה מדינת אלסקה |
| --- |
| בירת המדינה | ג'ונו |  |
| אזורים גאוגרפיים | האיים האלאוטיים • חצי האי קנאי • חצי האי סיוארד • עמק טנאנה • אטו • דרום-מרכז אלסקה |
| היישובים הגדולים ביותר | אנקורג' • פיירבנקס • ג'ונו • סיטקה • קטצ'יקן • ואסילה • קינאי • קודיאק • בת'אל • פאלמר • הומר • אנאלסקה • בארו • סולדוטנה • ואלדז • נום • קוצביו • פטרבורג • סיוארד • וראנגל |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות אלסקה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007566819905171
* GND: 4460592-4
* LCCN: n81144585
* NARA: 10046504
* VIAF: 144261796
* WorldCat: lccn-n81144585

 |
**Call of Duty: World War 2** הוא משחק וידאו גוף ראשון מסוגת יריות שמיועד למחשב, ולקונסולות ה־Xbox One וה־Playstation 4. המשחק פותח על ידי Sledgehammer Games ושוחרר על ידי Activision. זהו המשחק ה־14 בסדרת המשחקים. המשחק שוחרר ב־3 בנובמבר 2017 ברחבי העולם.

עלילה
-----

עלילת המשחק עוסקת כולה במלחמת העולם השנייה בשנים 1944–1945. המשחק מספר את סיפורו של רונלד דניאל, חייל אמריקאי יהודי שהיה אחד מהאנשים שעברו את הפלישה לנורמנדי. בשלב הראשון של העלילה על השחקן לקחת חלק בפלישה לנורמנדי ולכבוש כמה בונקרים. בשלבים לאחר מכן מספרים על מבצע קוברה, המלחמה בכנסייה שבמריני (Marigny) ובשחרור צרפת מהנאצים. במהלך העלילה נחטף חברו של דניאל ליחידה, רוברט זוסמן, שגם הוא יהודי, למחנה עבודה. דניאל מחליט לא לחזור לארצות הברית לפני שהוא מציל את זוסמן. בסופו של דבר, חברי היחידה של דניאל מוצאים את זוסמן במצב בריאותי קשה, בדיוק כאשר קצין נאצי עומד לחסל אותו. הם הורגים את הקצין ומחלצים את זוסמן. לאחר 8 שבועות דניאל חוזר לארצות הברית כגיבור מלחמה, מבקר את זוסמן ומעודד אותו. כשדניאל חוזר לביתו הוא מניח את המדליה שקיבל על הקבר של אחיו הגדול פול ואומר לו שרק בזכותו הוא שרד את המלחמה הזאת.

משחקיות
-------

בדומה לקודמיו, Call of Duty: WWII הוא משחק יריות בגוף ראשון, אך הוא אינו כולל את מערכת התנועה והנשק העתידני שהיו קיימים בשלושת משחקי Call of Duty הקודמים לו, שכללו גם קפיצה כפולה וטיפוס על הקיר. המשחק חוזר על מערכת התנועה המקורית של סדרת המשחקים, מה שמחזיר אותו לסגנון משחק שנקרא "הליכה על הקרקע".

### קמפיין

מלחמת העולם השנייה היא הכותרת הראשונה מאז המשחק המקורי ו־Call of Duty: World at War שלא כוללת אפשרות לרפא את הבריאות בקמפיין. במקום זאת, השחקנים חייבים למצוא ערכות עזרה ראשונה מפוזרות, או להסתמך על הצוות הרפואי שלהם שיספק להם ערכות עזרה ראשונה. חברים אחרים בצוות יכולים לספק תחמושת, רימונים, שיגור ירי ארטילרי או איתור אויבים ולחשוף את מיקומם בצורת "צלליות". בחלקים מסוימים של המשחק ניתן ללכוד את חיילי האויב בקמפיין, ולגרור את הפצועים למקום מבטחים. בחלקים מסוימים של הקמפיין, השחקנים יוכלו לשלוט על כלי רכב, טנקים ומטוסים.

### רב משתתפים ("Multiplayer")

המולטיפלייר עוסק בקרבות מלחמת העולם השנייה בצורה יותר מורחבת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Call of Duty: World War 2** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Call of Duty: World War 2 (באנגלית)
* Call of Duty: World War 2, באתר PCGamingWiki (באנגלית)
* Call of Duty: World War 2 מתורגם בבלוג הגיימינג סטארגיימס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb17720159p (data)

 |
**אבריסטווית'** (בוולשית: **Aberystwyth**) היא עיירה לחופי מפרץ קרדיגן ובירת מחוז קרדיגיון, מערב ויילס.

אבריסטווית' שוכנת על שפך נהר האסטווית' (*Ystwyth*) מה שמעניק לה את שמה (בצירוף *Aber*; "שפך נהר"). אבריסטווית' היא בירת המחוז המנהלי קדיגיון ומרכז האוכלוסין העיקרי והגדול ביותר במחוז, היא עיר אוניברסיטאית, משכנה של הספרייה הלאומית של ויילס ומרכז תרבות ולשית עם אחוז גבוה יחסית של דוברי וולשית. אוכלוסיית העיירה כוללת 13,040 תושבים, כאשר הסביבה האורבנית כוללת 18,093 תושבים.

היסטוריה
--------

בצמוד לעיירה מדרום ניצבת גבעת פן דינאס, בה נמצאו עדויות למבצר גבעה קלטי מתקופת הברזל המצביע על התיישבות במקום מסביבות 700 לפנה"ס. בגבעה דרומית לפן דינאס נמצאו עדויות לטירת עץ מימי הביניים המזוהה עם נסט פרך ריס, ביתו של מלך דהייברת' ריס אפ טודור שמלך בסוף המאה ה-11.

בשנת 1109 הקים גילברט פיץ רישארד מבצר על גבעה דרומית לעיירה כיום, לאחר שקיבל את אדמות בקרדיגיון מהנרי הראשון, מלך אנגליה. מבצר טן אי קסטל (Tan-Y-Castell) שוכן מדרום לשפך נהר האסטווית' מה שהכנה לעיירה את שמה, לאורך המאה ה-12 וה-13 האזור כולו שכן על הגבול בין ממלכת דהייברת' וממלכת גוויניד', כך שהביצורים ראו מספר קרבות כחלק מהעימותים בין שתי הממלכות. ב-1208 ל'ואלין הגדול כבש את העיירה והקים טירה חדשה צפונית לביצורים ההיסטוריים, טירת אבירסטווית' שנבנתה על גבעה גבוהה יותר, הפכה למרכז החדש של העיירה סביבה כאשר הטירה הנוכחית הוקמה מחדש ב-1277 על ידי צבאו של אדוארד הראשון, מלך אנגליה בכיבושו הראשון של האזור.

למשך מספר שנים במאה ה-17 שימשה הטירה להטבעת כ-10,500 ליש"ט במטבעות מטעם המטבעה המלכותית. 

בשנות ה-60 של המאה ה-19 חוברה העיירה לרשת מסילות הברזל ונחנכה תחנת הרכבת אבריסטווית', לצד זאת נפתח מזח חדש לאורך החוף והחלה בעיירה פריחה של תיירות מכל רחבי בריטניה.

אבריסטווית' אירחה את פסטיבל האיסטד'ווד הלאומי של ויילס ארבע פעמים לאורך השנים; ב-1865, 1916, 1952 ו-1992.

אתרים בעלי עניין
----------------

* אוניברסיטת אבריסטווית'אוניברסיטת אבריסטווית'
* הספרייה הלאומית של ויילסהספרייה הלאומית של ויילס
* טירת אבריסטווית'טירת אבריסטווית'
* תחנת הרכבת אבריסטווית'תחנת הרכבת אבריסטווית'

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אבריסטווית'** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אבריסטווית'
* אבריסטווית', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  נכון לשנת 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007562186605171
* GND: 4079607-3
* LCCN: n81055395
* MusicBrainz: 179507c6-bdd0-4d85-bc60-1f98d39f532f
* NKC: ge399175
* SUDOC: 027458466
* VIAF: 148932214
* WorldCat: lccn-n81055395

 |
**מוטי פְּשֶכָצְקי** (נולד ב-2 במאי 1982) הוא עיתונאי, מנחה ושדרן ספורט ישראלי. משמש ככתב הכדורגל של ערוץ הספורט.

ביוגרפיה
--------

פשכצקי נולד ברמת גן, ובגיל 3 עבר לגבעתיים. הוא למד בבית הספר כצנלסון בעיר לפני שעבר בגיל 10 לפתח תקווה. סיים 12 שנות לימוד בתיכון "עמי אסף" במגמת סוציולוגיה ופסיכולוגיה. מגיל 6 שיחק כדורגל, תחילה במכבי פתח תקווה ובהמשך בהפועל רמת גן, שם התאמן בקבוצה הבוגרת תחת הדרכתו של המאמן אלי כהן. בגיל 18 התגייס לגלי צה"ל כעובד רס"ר.

בהמשך שירותו בצה"ל החל לשמש ככתב ספורט, הפיק את התוכניות "נכון להבוקר" עם רפי רשף ו"עושים ספורט" עם אלי ישראלי וניב רסקין, הגיש פינות בשידורי אקטואליה ושידורי ספורט ותוכניות פנאי ומוזיקה. לקראת סוף השירות הצבאי שימש כקריין חדשות, ולאחר מכן המשיך בגלי צה"ל כאזרח כשלושה חודשים אחרי השירות הסדיר.

בשנת 2003 החל לעבוד ככתב במוסף הספורט של העיתון "מעריב" תחת העורכים אביב הברון ויואב גולן, וכתב גם במקומונים של החברה. במהלך עבודתו סיקר את הקבוצות הגדולות בליגת העל בישראל ואת נבחרות ישראל השונות.

ביוני 2006 עבר לשמש ככתב ושדרן בערוץ הספורט. פשכצקי סיקר קבוצות שונות במהלך השנים, וכן את נבחרת ישראל. בין הסיפורים הבולטים שחשף היה "פרשת הקלפים" בנבחרת הצעירה משנת 2007, שהובילה להשעיית שחקנים שנקנסו.

חיים אישיים
-----------

פשכצקי נשוי ואב לנועם החתיך והמאוד חכם ושתי האחים שלו המאוד מציקים.[דרוש מקור]

בדצמבר 2018 נפצע קשה בתאונת דרכים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד עירד צפריר, מוטי פשכצקי: "כדורגל ישראלי? שים אותי בבונקר ואשדר בהתלהבות", באתר הארץ, 16 ביולי 2014
2. ↑  מתן דויטש, "פתאום היה בום אדיר": מוטי פשכצקי נגע במוות וחוזר לחיים, באתר mynet‏ העמק, 18 בפברואר 2019

קישורים חיצוניים
----------------

* מוטי פשכצקי, ברשת החברתית פייסבוק
* מוטי פשכצקי, ברשת החברתית אינסטגרם
**בראם** (באנגלית: **Brum**) היא סדרת טלוויזיה בריטית לילדים, אשר נוצרה על ידי פרנק ביטי ואן ווד והופקה על ידי Ragdoll Productions. הסדרה שודרה במקור בבריטניה בערוץ BBC One, החל מ-26 בספטמבר 1991 עד 4 בנובמבר 2002. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ הופ! בשנת 2004. לסדרה הופקו שלוש עונות ו-66 פרקים באורך 10 דקות.

בשנת 2016 הופקה לסדרה התחייה ב-Computer-generated Imagery על ידי DHX Media.

עלילה
-----

הסדרה עוקבת אחר מכונית קטנה וגיבורה בשם בראם, הנוסע בכל פרק בכוחות עצמו, נקלע להרפתקאות ותמיד מציל את תושבי העיר משודדים ומפגעים שונים.

קריינות
-------

בגרסה המקורית של הסדרה, הקריינות בשתי העונות הראשונות נעשו על ידי טויה וילקוקס, אשר גם דיבבה את כל הדמויות. בעונה השלישית והאחרונה הדמויות לא דיברו, אך נשארה הקריינות שנעשתה על ידי טום רייט ושרה וויצ'ל.

בדיבוב העברי קריינו את הסדרה איל כהן וספיר דרמון, כאשר האחרונה גם ביצעה את שיר הסיום בשיתוף עמי מנדלמן. הדיבוב העברי בוים על ידי חיים אדן, והופק על ידי איילת צ'ינסקי בווידאופילם אינטרנשיונל.

שידור הסדרה
-----------

| עונה | פרקים | שודרה לראשונה (בריטניה) |
| --- | --- | --- |
| הפרק הראשון | הפרק האחרון |
|  | 1 | 13 | 26 בספטמבר 1991 | 26 בדצמבר 1991 |
|  | 2 | 13 | 6 באוקטובר 1994 | 29 בדצמבר 1994 |
|  | 3 | 40 | 3 בספטמבר 2001 | 4 בנובמבר 2002 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בראם** בוויקישיתוף

* "בראם", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* בראם, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
כיכר ללה עוודה במקנס, מרוקו ששימשה בתור משוואר עבור המסדר המלכותי של הסולטאן מולאי איסמאעיל
**משוואר** (בערבית: **مشور**, נקרא גם: **מישווארה**) הוא סוג של כיכר עירונית או "רחבה ציבורית" הנמצא בדרך כלל נמצא בכניסה אל קסבה או בתוך ארמון מלכותי, או בתור כיכר ציבורית בפתח של ארמון מלכותי שהוקם בתקופת הח'ליפות, במגרב (צפון-מערב אפריקה) או באזור אנדלוסיה (דרום חצי האי האיברי, כיום ספרד ופורטוגל). מונח זה יכול לשרת פונקציות שונות הקשורות אליו כגון: "מקום כינוס" או "אזור התייעצות" אשר בו מנוהלים ענייני הממשלה, או המקום בו השליט הסולטאן אירח את הקהל וערך בו קבלות פנים וטקסים או רחבה בה נערכו המסדרים הצבאיים או המלכותיים. לפעמים השם ניתן גם לאזור גדול יותר המקיף את הארמון, כמו המצודה או מחוז המלוכה של העיר. בדרך כלל רחבות אלו היו "מוקפות חומה" בחלקם הרחב.

ראו גם
------

* קסבה
* מצעד צבאי

| אדריכלות אסלאמית |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אדריכלות איראנית • אדריכלות מוגולית • אדריכלות מורית • אדריכלות ממלוכית • אדריכלות מרוקאית • אדריכלות סינית-אסלמית • אדריכלות טורקית • אדריכלות תימנית |

 |
| פורטל אדריכלות |
**ג'ון דייוויד גוש** (באנגלית: **John David Gosch**; נולד ב-29 בנובמבר 1969) היה נער שעבד בחלוקת עיתונים בדה מוין, איווה שנעלם בין 6:00 ל-7:00 בבוקר יום ראשון, 5 בספטמבר 1982. ההנחה הרווחת היא שג'וני נחטף. נכון ל-2022, לא בוצעו שום מעצרים והחקירה נותרה פתוחה.

אימו, נורין גוש, טוענת שג'וני נמלט מחוטפיו וביקר אותה עם אנשים נוספים בלתי מזוהים ב-1997. היא טוענת שבנה אמר לה שהוא היה קורבן לארגון פדופיליה שזרק אותו כשהתבגר ולאחר מכן, מפחד לחייו, חי תחת זהות בדויה. אביו של ג'וני, ג'ון, התגרש מנורין ב-1993, ערער בפומבי על נכונות המקרה. רבים אחרים משערים שהביקור אכן קרה, אך שהמבקר היה מתחזה. הרשויות טרם הצליחו לאתר את מיקומו של ג'וני או לאמת את טענת נורין, וגורלו ממשיך להיות קשור לספקולציות, תאוריות קשר ומחלוקות.[דרוש מקור]

פרשת ההיעלמות עלתה שוב לעניין הציבור ב-2006 כשאימו מצאה תמונות על פתח ביתה וטענה שהם של בנה החטוף שצולם בזמן השבי. התמונות מציגות ילדים קשורים על מיטה מלוכלכת. חלק מהילדים זוהו כשייכים למקרה אחר בפלורידה, מלבד ילד אחד שמעולם לא זוהה. אימו מתעקשת שמדובר בבנה ג'וני.

תמונתו של ג'וני הייתה מן הראשונות בארצות הברית שפורסמו על קרטוני חלב כחלק מקמפיין לאיתור ילדים נעדרים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אחרי 24 שנה: אם קיבלה תמונות בנה החטוף, באתר ynet, 2 בספטמבר 2006
2. ↑  Johnny Gosch, One Of The First Children To Appear On A Milk Carton, Is Still Missing – Urbo, ‏25 July 2017
פירוש נוסף ערך זה עוסק במחוז בקולומביה. אם התכוונתם ליובל של נהר האמזונאס, ראו ריו נגרו.

**גואאיניה** (בספרדית: **Guainía**) הוא אחד מ-32 המחוזות של קולומביה. המחוז נמצא במזרח קולומביה והוא גובל במחוז ויצ'דה בצפון, בוונצואלה במזרח, בברזיל בדרום, במחוז ואופס בדרום-מערב ובמחוז גואביארה במערב. מקור שמו של המחוז הוא בנהר ריו נגרו הזורם בו ומוכר בקולומביה בשם גואאיניה.

המחוז משתרע על שטח של 72,238 קמ"ר. במחוז מתגוררים כ-43,000 תושבים (הערכה ל-2017), והוא המחוז הכי פחות מאוכלס בקולומביה. בירת המחוז היא אינירידה.

היסטוריה
--------

עד סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 כמעט כל היושבים בשטחים המיושבים בדלילות של גואאיניה היו ילידים משבטים שונים, וגם במאה ה-21 הם עודם הרוב המוחלט של המתיישבים. בעשורים הראשונים של המאה ה-20 הגיעו למקום אנשי עסקים ויזמים כדי להפיק תוצרים שונים מיערות הגשם בשטחים האלו והם הקימו כמה יישובים קטנים.

עד המחצית השנייה של המאה ה-20 האזור היה שייך לקומיסריה (יחידה דומה למחוז אך במעמד פחות יותר ותחת שליטה הדוקה יותר של השלטון המרכזי) של ואופס (שממנה התפתח בסופו של דבר מחוז ואופס). לאחר פתירת כמה מחלוקות באשר לגבול הבינלאומי באזור בין קולומביה, ונצואלה וברזיל, הוחלט ב-1963 ליצור קומיסריה נפרדת בשטחי המחוז המודרני. ב-1991 שודרג מעמד הקומיסריה למחוז.

כלכלה
-----

כלכלת המחוז מסתמכת בעיקר על חקלאות ובמידה פחותה יותר על דיג, גידול מקנה וכרייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גואאיניה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של גואאיניה
* גואאיניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  גואאיניה באתר האגודה הגאוגרפית של קולומביה (בספרדית).

| מחוזות קולומביה |
| --- |
| מחוז הבירה | בוגוטה | מפת מחוזות קולומביה |
| מחוזות | אטלאנטיקו • אמסונאס • אנטיוקיה • אראוקה • בויאקה • בוליבר • גואאיניה • גואביארה • ואופס • ואיה דל קאוקה • וילה • ויצ'דה • טולימה • לה גואחירה • מגדלנה • מטה • נורטה דה סנטנדר • נריניו • סוקרה • סן אנדרס ופרובידנסיה • סנטנדר • ססאר • פוטומאיו • צ'וקו • קאוקה • קונדינמרקה • קורדובה • קינדיו • קלדס • קסנרה • קקטה • ריסרלדה |
**גיטה ליללון בק** (בדנית: **Gitte Lillelund Bech** נולדה ב-28 ביוני 1970) היא פוליטיקאית דנית ממפלגת ונסטרה אשר שימשה כשרת ההגנה של דנמרק בין 23 בפברואר 2010 ל-3 באוקטובר 2011.

ביוגרפיה
--------

בק נולדה בארהוס ב-28 ביוני 1970. בתם של יורגן והלה ליללון בק. ב-1987 היא החלה ללמוד כלכלה עסקית ומתמטיקה בגימנסיה פאבורג, וב-1990 השלימה תואר ראשון. לאחר מכן למדה בבית הספר למנהל עסקים בקופנהגן. בין 1991–1994 שימשה כאנליסטית בדנסקה בנק לאחר מכן שימה כיועצת בקבוצת COWI A/S עד 1998. בין 1998–1999 עבדה ככלכלנית בחברת Nykredit. בין 2013–2014 עבדה בחברת התקשורת Advice. לאחר מכן שימשה כמנהלת בחברת Danske Havne עד פברואר 2016 אז חזרה ל-Advice.

במקביל לקריירה העסקית, פיתחה בק גם קריירה פוליטית במפלגת ונסטרה (הליברלים). בשנים 1991–1996 שימשה כמזכירת המפלגה במחוז הבחירה ה-10. ב-1996 נבחרה כמועמדת המפלגה בבחירות לפולקטינג (הפרלמנט הדני) במחוז בחירה זה. ב-1999 נבחרה לפולקטינג ובאותה שנה הייתה מועמדת המפלגה גם בבחירות לפרלמנט האירופי. ב-23 בפברואר 2010 מונתה לשרת ההגנה של דנמרק בממשלתו של לארס לקה ראסמוסן. היא האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד זה בדנמרק. בתקופתה המשיכה דנמרק את מעורבותה במלחמת אפגניסטן, והשתתפה גם במבצע שחר האודיסיאה בלוב.

בק כיהנה בתפקיד עד סיומה של ממשלת ראסמוסן ב-3 באוקטובר 2011. בבחירות הכלליות שנערכו באותה שנה היא נבחרה שוב לפולקטינג, אולם מפלגת ונסטרה נותרה הפעם באופוזיציה. באוגוסט 2013 הודיעה בק כי היא עוזבת את הפולקטינג, והחלה לעבוד כלוביסטית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גיטה ליללון בק** בוויקישיתוף
* גיטה ליללון בק, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* גיטה ליללון בק באתר הפולקטינג

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 21164187244118201243
* WorldCat (עם VIAF): 21164187244118201243

 |
**פייר דלאדונשאן** (בצרפתית: **Pierre Deladonchamps**; נולד ב-1 ביוני 1978 בנאנסי) הוא שחקן צרפתי זוכה פרס סזאר.

ביוגרפיה
--------

דלאדונשאן גילם תפקידים קטנים בסדרות טלוויזיה שונות מאז 2004. בשנת 2013 לוהק לראשונה לתפקיד ראשי בסרט קולנוע, "זרים על שפת האגם". על תפקידו בסרט זכה בפרס סזאר בקטגוריית השחקן המבטיח ביותר, וכן היה מועמד לפרס לומייר באותה קטגוריה. בהמשך, גילם תפקיד ראשי גם בסרט "ילדות" (2015). 

בשנת 2016 גילם תפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "טרפליום" של ערוץ Arte.

בשנת 2016 הנחה את טקס הענקת פרסי סזאר, ובאותה שנה שיחק בסרט "*Éternité"* של הבמאי הוייטאנמי טראן אן הונג.

בשנת 2021 גילם את אנטואן רסטאק בסרט הקולנוע הביוגרפי "אייפל" אודות חייו של גוסטב אייפל בבימויו של מרטין בורבולון. 

בשנת 2022 שיחק בסרט המותחן הצרפתי "מטרה קלה" (אנ') של הבמאי ז'אן פול סלומה (אנ').

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פייר דלאדונשאן** בוויקישיתוף

* פייר דלאדונשאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* פייר דלאדונשאן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* פייר דלאדונשאן, באתר Genius

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012469343105171
* BnF: cb167616381 (data)
* GND: 1046598759
* ISNI: 0000 0004 3496 7113
* LCCN: no2014085676
* NTA: 375909214
* SUDOC: 174832664
* VIAF: 305985400
* WorldCat: lccn-no2014085676

 |
**דובסרי** (ברומנית: **Dubăsari**, ברוסית: **Дубоссары**, דוּבּוֹסָארי, ביידיש: **דובאסאר**) היא עיר במולדובה, בחבל טרנסניסטריה, על הגדה השמאלית של הדניסטר, בירת מחוז דובסרי, כ-25 קילומטרים צפונית לקישינב.

שם המקום הוא שיבוש של המילה הטאטארית Tembosary, שפירושה "גבעות צהובות".

לפי מפקד שנערך בשנת 1989 חיו במקום 35,800 תושבים, 43% מתוכם מולדובים (רומנים), אך לאחר פרישת החבל ממולדובה הצטמצמה האוכלוסייה, ובשנת 2004 נפקדו במקום 23,650 תושבים.

במקום פועלת תחנת כוח הידרואלקטרית, הגדולה ביותר במולדובה.

תולדות היישוב
-------------

היישוב נכלל בתחומי האימפריה הרוסית החל משנת 1791. בשנת 1795 קיבל היישוב זכויות עיר. לאחר פירוק האימפריה הרוסית, העיר נכללה בתחומי הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית.

בשנת 1924 העיר וסביבותיה הועברו לתחום הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוטונומית המולדבית שהוקמה מעבר לדניסטר, והחל מאוגוסט 1940 נכללו ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית המולדובית. עם התפרקות ברית המועצות העיר נכללה בשטח הישות המדינית הקרויה טרנסניסטריה, בחסות רוסיה.

יהודי דובסרי
------------

בראשית המאה ה-20 נמנו בדובסרי כ-8,000 יהודים, כ-80% מתושביה. בתקופה הסובייטית עזבו את העיר יהודים רבים.

באמצע יולי 1941 נכבשה דובסרי בידי הגרמנים והרומנים. כ-400 פליטים יהודים שניסו להגיע אליה, נורו בכניסה אליה. בסוף אוגוסט 1941 רוכזו כ-6,000 יהודי העיר בגטו סגור שהוקם במרכזה, אשר הוקף בגדרות חשמליות. מעת לעת נערכו בגטו הוצאות להורג של יהודים.

ב-1 בספטמבר הועברה העיר לשלטון רומניה, במחוז טרנסניסטריה. יום למחרת עוד הספיקו הגרמנים, בסיוע אוקראינים, לשרוף בחיים כ-600 יהודים מהעיר שריכזו במספר בתי כנסת בה.

ב-11 בספטמבר נערכה בגטו בעיר אקציה, בה הובלו יהודי הגטו לבית חרושת מקומי, וממנו נלקחו ליישוב הסמוך בולשיה פונטני (Bolshie Fontany), ונרצחו בו. באוקטובר 1941 הושלם רצח כל יהודי גטו דובסרי.

עד סוף שנת 1943 שימש הגטו בעיר כמקום ריכוז ליהודי בסרביה ובוקובינה טרם לקיחתם לאתרי ההרג, ומספר הנרצחים בעיר ובסביבתה הגיע לכ-18,500 יהודים.

כיום קיימת בעיר קהילה יהודית קטנה. בהנהגת השליח הרב זלמן אבלסקי, הרב הראשי למולדובה, הוקם מרכז גמילות חסדים לרווחת הקהילה.

לקריאה נוספת
------------

* אובידיו קראנגה ואלכסנדר קרוגלוב (רו'), דובסרי, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך III, עמ' 675–676), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דובסרי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דובסרי

* אתר האינטרנט הרשמי של דובסרי
* "דובסרי", באתר JewishGen (באנגלית)
* דובוסרי (Dubossary), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם
* באתר בית התפוצות
* ספר יזכור דובוסרי בספרייה הציבורית של ניו יורק
* דובוסרי (מולדובה), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007564758205171
* LCCN: n84112132
* VIAF: 159496355
* WorldCat (עם VIAF): 159496355

 |
אנה פיציו
**אנה פיציו** (באנגלית: **Anna Fitziu**;‏ 1 באפריל 1887 - 20 באפריל 1967) הייתה זמרת סופרן אמריקאית, שניהלה קריירת אופרה בינלאומית פורייה במהלך חלקה הראשון של המאה ה-20. תפקידיה העיקריים כללו את **פיורה** ב"אהבת שלושת המלכים" מאת איטלו מונטמצי, **מימי** בלה בוהם של פוצ'יני **נדה** בליצנים של לאונקוואלו והתפקידים הראשיים ב"איזאבו" של מסקאני, מאדאם באטרפליי וטוסקה. לאחר סיום קריירת השירה שלה, החלה בקריירה שנייה כמורה לפיתוח קול ושירה. בין תלמידיה הנודעים הייתה זמרת האופרה שירלי ורט.

קריירת שירה
-----------

לאחר לימודים בפריז פתחה את הקריירה שלה בהופעת אופרה ראשונה ב-1910 בתיאטרו דאל ורמה במילאנו, בתפקיד **אלזה** בלוהנגרין של ריכרד וגנר. בחמש השנים הבאות הופיעה בבתי אופרה שונים באיטליה וכן במקסיקו סיטי ובבואנוס איירס.

ב-1915 הוצע לה חוזה קצר-מועד במטרופוליטן אופרה בניו יורק. הופעתה הראשונה שם הייתה בתפקיד רוסאריו ב"גוייסקאס" של אנריקה גרנדוס, ב-28 בינואר 1916. היה זה התפקיד היחיד שביצעה במטרופוליטן, אם כי שרה בכמה קונצרטים של ערבי יום א' באולם. ב-1916 חתמה על חוזה עם האופרה של ניו אורלינס.

בשנים 1919-1917 הייתה פיציו סופרן ראשי באגודת האופרה של שיקגו, שם הופיעה בביצוע הבכורה של "אזורה, בת מונטזומה" מאת הנרי קימבל האדלי ובביצוע הבכורה האמריקאי של "לורליי" מאת אלפרדו קאטאלאני. מ-1922 עד 1926 הופיעה באופרה העירונית של שיקגו. בשנים 1921 ו-1926 סיירה בארצות הברית עם להקת האופרה סן קארלו. כמו כן הופיעה באופרות בפסטיבל רוויניה בראשית שנות ה-20' של המאה ה-20 וב-1924 הופיעה באופרה של הוואנה כ**דזדמונה** באותלו של ורדי, עם ג'ובאני מרטינלי בתפקיד הראשי.

עבודתה כמורה לפיתוח קול ושלהי חייה
----------------------------------

ב-1927 פרשה פיציו מן הבימה לאחר התמוטטות עצבים. זמן מה עסקה בכתיבה ופרסמה כמה סיפורים קצרים. ב-1929 החלה ללמד שירה בשיעורים פרטיים בניו יורק והמשיכה בכך עד מותה, תחילה בשיקגו ואחר בלוס אנג'לס.

אנה פיציו מתה ב-22 באפריל 1967 בהוליווד, בת 80, לאחר נפילה במדרגות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנה פיציו** בוויקישיתוף
* אנה פיציו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2008163875
* SNAC: w6vh9q8f
* VIAF: 4758837
* WorldCat: lccn-no2008163875

 |
**דורסנו** (בספרדית: **Durazno**) הוא מחוז במדינת אורוגוואי. בירתו היא העיר דורסנו. המחוז נמצא במרכז אורוגוואי, וגובל בצפון עם מחוז טאקוארמבו, במזרח עם מחוז סרו לארגו, בדרום-מזרח עם מחוז טריינטה אי טרס, בדרום עם מחוז פלורידה, בדרום-מערב עם מחוז פלורס ובצפון-מערב עם מחוז ריו נגרו.

היסטוריה
--------

ב-1821, כשהאזור היה תחת שלטון פורטוגזי, הם ביקשו מבעל הברית שלהם פרוקטואוסו ריברה להקים כוח צבאי של פרשים ותותחנים עם בסיס בפאסו דל דורסנו, על גדות נהר ז'י (Yi). באוקטובר באותה שנה, במסלול הזה, הוקם היישוב סאן פדרו דל דורסנו (San Pedro del Durazno) על שם פדרו הראשון, קיסר ברזיל. זה היה השם הראשון של העיר הנקראת כיום "דורסנו". ב-1828 הוקם המחוז תחת השם "אנטרה ריוס ז'י אי נגרו" (Entre Ríos Yí y Negro, מילולית: בין הנהרות ז'י וריו נגרו) וב-1830 שמו של המחוז שונה לדורסנו. השם "דורסנו" (אפרסק) נובע מכך שבאזור שבו הוקמה העיר הנוכחית גדל עץ אפרסק בודד.

שלטון מקומי ופוליטיקה
---------------------

ראש המחוז הנוכחי הוא בנחמין אירסאבל (Benjamín Irazábal), חבר המפלגה הלאומית האורוגוואית, אשר קיבל בבחירות האחרונות 56% מהקולות.

### רשות מבצעת

העירייה היא הגוף המבצע של המחוז. ראש העיר (ראש המחוז) נבחר באופן ישיר עם ארבעה ממלאי מקום על פי הצורך, למשך חמש שנים, עם אופציה לקדנציה נוספת.

### רשות מחוקקת

המועצה המקומית מתפקדת בתור הרשות המחוקקת, והיא מפקחת על השלטון המקומי. הנציגים נבחרו באופן יחסי לכמות הקולות שקיבלו בבחירות הכלליות לראש המחוז.

### עיריות

* סרנדי דל ז'י
* ויז'ה דל קרמן

גאוגרפיה
--------

המחוז שייך בשלמותו לאגן ההידרוגרפי של נהר ריו נגרו, אשר ביחד עם נהר ז'י (río Yí) שזורם אליו חוצים את המחוז. אל ריו נגרו נשפכים נחל סרנדי, נחל דה לאס קניאס, נחל בלנקיז'ו, נחל קרפינטריה ונחל קורדובס. אל נהר ז'י נשפכים הנחלים טומאס קואדרה, טחרה, מלבחר, אנטוניו אררה, ויז'סבואס וקבז'רו.

תרבות
-----

### הפסטיבל הלאומי לפולקלור

מ-1973 כל שנה, בשבועות הראשונים של פברואר, נערך בעיר דורסנו הפסטיבל הלאומי לפולקלור. מפברואר 2000 מתקיים הפסטיבל בפארק איספנידד (Hispanidad), הסמוך לעיר דורסנו. אמני פולקלור בולטים באורוגוואי השתתפו בפסטיבל, בהם אלפרדו סיטרוסה, דניאל ויגליאטי, לרבאנויס-קרר וחוסה קרבחל, וכמו כן אמנים ממדינות אחרות בדרום אמריקה, כמו אורסיו גוארני, לאון חייקו וויקטור ארדיה.

### פילסן רוק

משנת 2003, כל שנה בחודש אוקטובר מתרחש בפארק איספנידד אירוע חברתי אזורי הנקרא "פילסן רוק". האירוע מתקיים במשך יומיים ומופיעות בו מגוון רחב של להקות רוק אורוגוואיות. לפסטיבל מגיעים צופים לא רק מאורוגוואי, אלא גם מארגנטינה, צ'ילה, פרגוואי ועוד.

משנת 2010 האירוע מתקיים בבירת אורוגוואי, מונטווידאו.

תשתיות
------

במחוז נמצא נמל התעופה הבינלאומי סנטה ברנרדינה המשמש את העיר דורסנו.

דמוגרפיה
--------

להלן רשימה של יישובים במחוז עם למעלה מ-1,000 תושבים על פי מפקד האוכלוסין משנת 2011:

| עיר/כפר | אוכלוסייה |
| --- | --- |
| דורסנו | 34,372 |
| סרנדי דל ז'י | 7,176 |
| ויז'ה דל קרמן | 2,692 |
| לה פלומה | 1,443 |
| סנטנריו | 1,136 |
| סנטה ברנרדינה | 1,094 |
| בלנקיז'ו | 1,084 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דורסנו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דורסנו (בספרדית)

* אתר האינטרנט הרשמי של דורסנו

הערות שוליים
------------

1. ↑  מפקד 2011, באתר המכון הלאומי לסטטיסטיקה באורוגוואי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: c03a898d-2bad-431d-aa98-f9775a59ad9f

 |
**מבצע מרגרטה** (בגרמנית: **Unternehmen Margarethe**) היה מבצע צבאי שערכה גרמניה הנאצית בחודש מרץ 1944. במבצע זה נכנס הצבא הגרמני (הוורמכט) וכבש למעשה את ממלכת הונגריה, מחשש שזו תחליף צדדים במלחמת העולם השנייה. המבצע היה קצר, והסתיים ללא שפיכות דמים. מאוחר יותר תכננה גרמניה לצאת ל**מבצע מרגרטה 2** כדי לכבוש את רומניה באותו אופן, אולם המבצע לא יצא לפועל.

המבצע
-----

 ערך מורחב – **הונגריה במלחמת העולם השנייה**  

להיטלר נודע כי ראש ממשלת הונגריה מיקלוש קאלאי מנהל מגעים חשאיים עם בריטניה וארצות הברית על יציאתה של הונגריה ממלחמת העולם השנייה. המגעים נעשו באישור מצד שליט הונגריה מיקלוש הורטי, והיטלר הבין כי אין לסמוך על ההונגרים. היטלר חשש כי כניעתה של הונגריה תחשוף את אגפו הדרומי, ותנתק מיליון חיילים גרמניים שעדיין לחמו בבלקן כנגד הצבא האדום. ב-12 במרץ 1944, הורה היטלר למפקדי הוורמאכט להכין תוכנית לכיבוש יעדים אסטרטגיים בהונגריה.

ב-15 במרץ הזמין היטלר את הורטי לפגישה עמו בזלצבורג שבאוסטריה, ובכוונה תחילה משך את המשא ומתן כמה ימים. בעוד הורטי נמצא באוסטריה, הצבא ההונגרי נותר ללא מפקדו העליון, והממשלה נותרה ללא הנהגה. כוחות גרמניים עברו בחשאי את הגבול, והשתלטו במהירות על נקודות אסטרטגיות ברחבי הונגריה. המבצע היה מהיר מאוד, ולא נהרגו אנשים במהלכו. היטלר סיים את שיחותיו עם הורטי ב-18 במרץ, וזה האחרון עלה על רכבת שתיקח אותו מאוסטריה להונגריה. כשהגיע להונגריה, הופתע לגלות שהחיילים המברכים אותו לשלום הם גרמנים.

הגרמנים הבהירו להורטי כי אם ברצונו שהונגריה תשמור על אוטונומיה, עליו לפטר את קאלאי ולמנות את דמה סטויאי כראש ממשלה. במקור תכננו הגרמנים לפרק את הצבא ההונגרי, אולם בסופו של דבר הוחלט להשאירו על כנו. הורטי עצמו המשיך להחזיק בתפקידיו, אולם איבד בפועל את כל סמכויותיו לטובת מיופה הכוח הגרמני אדמונד וזנמאייר. התפתחות זו הייתה טראגית ליהדות הונגריה. יהודי הונגריה, סבלו מאוד תחת משטרו של הורטי, והיו כפופים לחקיקת חוקים אנטי-יהודיים ולמשלוח לעבודות כפייה, אך ברוב המקרים לא נרצחו בהמוניהם, נחשפו עתה למלוא מוראותיה של השואה. הגעתו להונגריה של אדולף אייכמן במרץ אותה שנה הביאה למשלוחם של למעלה מארבע מאות אלף יהודים הונגרים אל מחנה ההשמדה אושוויץ. ביולי הורה הורטי, תחת לחץ בינלאומי, על הפסקת המשלוחים. בשלב זה הייתה הונגריה כולה, פרט לבודפשט, "נקייה מיהודים". זמן קצר לאחר מכן יצאו הגרמנים למבצע פאנצרפאוסט, שלאחריו הודח הורטי ופרנץ סלשי מונה למחליפו.

מרגרטה 2
--------

כמו הונגריה, רומניה לחמה לצד גרמניה במלחמה, אלם בהדרגה, בעיקר בשל קרב סטלינגרד וההוצאות הכלכליות הכבדות של המלחמה, נקעה נפשה של רומניה מהמלחמה. היה ברור שרומניה תפרוש מהמלחמה בהזדמנות הראשונה, ולנוכח הצלחתו של מבצע מרגרטה הראשון, החל היטלר לתכנן את "מבצע מרגרטה 2" לכיבוש רומניה, שבו ייקח חלק גם הצבא ההונגרי. אולם, בהפיכת 23 באוגוסט 1944, הדיח מיכאי הראשון, מלך רומניה את יון אנטונסקו הפרו-נאצי, והודיע על יציאתה של רומניה מהמלחמה. שבוע לאחר מכן נכנס הצבא האדום לבוקרשט. לפיכך בוטלה התוכנית.
**יורי ניקולייביץ' גלזקוב** (ברוסית: **Юрий Николаевич Глазков**; ‏2 באוקטובר 1939 – 9 בדצמבר 2008) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל במסגרת תוכנית סויוז.

ביוגרפיה
--------

יורי גלזקוב נולד במוסקבה. בשנת 1957 הוא התחיל ללמוד במכון למהנדסי תעופה צבאיים. לאחר סיומו בשנת 1962 החל את השרות בחיל האוויר הסובייטי.

בשנת 1965 הוא נכלל ביחידת הקוסמונאוטים והחל בהכנות לטיסת חלל. במהלך הכנות לטיסת חלל, קיבל הסמכת טייס.

בשנת 1976 יורי גלזקוב ביצע את הטיסה על סיפון חללית סויוז 24 לצד ויקטור גורבטקו. בהמשך הוא התקדם בתפקידי ניהול במרכז להכנת הקוסמונאוטים.

בשנת 1991 יורי גלזקוב סיים את עבודת הדוקטורט. בשנת 1992 הוא קודם לסגן ראשון של מנהל מרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. בשנת 2000 הוא עזב את חיל האוויר הרוסי והתרכז בעבודה במכון למהנדסי תעופה. 

יורי גלזקוב כתב מספר ספרים בנושא טיסות לחלל וספרי סיפורים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יורי גלזקוב** בוויקישיתוף
* תקציר נתונים באתר ספייספאקטס
* נתונים מאנציקלפדיית החלל
* ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס (ברוסית)
* ביוגרפיה מפורטת (ברוסית)
* יורי גלזקוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1150734760
* VIAF: 311386825
* WorldCat: viaf-311386825

 |
**מייק נאוורוצקי** (בפולנית: **Maik Nawrocki**; נולד ב-7 בפברואר 2001) הוא כדורגלן פולני המשחק בעמדת הבלם במועדון הסקוטי סלטיק.

קריירה
------

נאוורוצקי הוא החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ורדר ברמן. הוא התקדם עד לקבוצת המילואים של המועדון, ובפברואר 2020 חתם על חוזה מקצועי בוורדר ברמן.
נאוורוצקי הצטרף לוארטה פוזנן בהשאלה בפברואר 2021. הוא רשם 3 הופעות בליגה הפולנית הבכירה והבקיע שער אחד.

ב-15 ביוני 2021, הוכרז כי נאוורוצקי יחזור לפולין ויצטרף לאלופה הפולנית באותה תקופה, לגיה ורשה בהשאלה לעונת 2021/2022, עם אופציה לרכישה. הוא הצטרף לקבוצה באופן קבוע על חוזה לשלוש שנים ב-28 במאי 2022.

נבחרת לאומית
------------

נאוורוצקי יצג את פולין בנבחרות הצעירות שלה, החל מהנבחרת עד גיל 15 ועד הנבחרת עד גיל 21.
מייק נאוורוצקי נכלל בסגל הזמני של פולין למונדיאל 2022, אך הוא לא נכלל בסגל הסופי של 26 שחקנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מייק נאוורוצקי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**גיבור גדול** הוא שיר רוק שכתבה והלחינה סי היימן וביצעו "סי היימן ולהקה מקומית". השיר יצא לאור בשנת 1987 ונכלל באלבום הבכורה של היימן "סי היימן ולהקה מקומית", והוא אחד מלהיטיה הגדולים של היימן.

רקע
---

השיר יצא לאור בעיבודו של משה לוי, ונכלל באלבום הבכורה של היימן "סי היימן ולהקה מקומית".

לימים סיפרה היימן כי השיר נכתב "בלילה של דמעות" בעקבות אהבה נכזבת שלה לטייס. לאחר שאלבום הבכורה היה גמור, השמיעה למשה לוי את השיר, והוא שכנע אותה להכניס אותו לאלבום. כתוצאה מכך השיר "עולם תעשייתי", שאמור היה להיכלל באלבום זה, נדחה לאלבומה השני של היימן.

השיר דורג במקום ה-14 במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשמ"ז (1987).
הקליפ לשיר זכה בתחרות הקליפים השנתית השנייה שנערכה במסגרת פסטיבל חיפה.

ב-2007 הוציאה היימן גרסת דאנס לשיר בשיתוף עם מורן קריב.

קישורים חיצוניים
----------------

* מילות השיר, באתר שירונט
* הקליפ לשיר, סרטון בערוץ "כאן מוזיקה", באתר יוטיוב
* השיר בביצוע חי, 1987, סרטון בערוץ "של סי היימן", באתר יוטיוב
* השיר בביצוע סי היימן בבית היוצר של אקו"ם בנמל תל אביב במסגרת פרויקט "ישראל מחוברת", סרטון באתר יוטיוב, 25 במרץ 2020
* גיבור גדול: לייב בבית אבי חי #2, כאן - תאגיד השידור הישראלי

הערות שוליים
------------

1. ↑  דודי פטימר, ‏סי במול: סי היימן חוזרת אל אלבומה הראשון, באתר מעריב אונליין, 13 באוגוסט 2016.
2. ↑  תמר גלבץ, סי היימן – המדליקה היחידה אתמול, חדשות, 28 בספטמבר 1988, עמ' 14.
3. ↑  יוסי חרסונסקי, עיון ביקורת, באתר יוסימיוסיק
**דנקז** (בגעז: **ደንቀዝ**) הוא כפר במחוז צפון גונדר שבמדינת אמהרה בצפון אתיופיה. הכפר שוכן בגובה של 2,427 עד 2,808 מטרים מעל פני הים, כ-23 ק"מ צפונית-מזרחית לאגם טאנה וכ-21 ק"מ דרומית-מזרחית לעיר גונדר. בתי הכפר שוכנים בפיזור ניכר בין טראסות חקלאיות המשתפלות בתלילות לעבר חופי האגם.

היסטוריה
--------

על גבעה בדנקז, שהיה ידוע בשם "גומנגה" (פורטוגזית Gomenghe או Gomnagé), הקים הקיסר סוסניוס ב-1619, מעוז מלכותי קטן עשוי אבן. המבנה שכלל תשעה חדרים הוקף בארבע פינותיו במגדלים עגולים קטנים, וסמוך לו הוקמה קפלה. הרקע לבחירה באתר למטרה זו נעוץ באגדה רווחת, לפיה נגלתה הבתולה לקיסר דווית השני (שלט 1507-1540), ובישרה לו כי בירתו המבורכת בידי שמיים תקום במקום ששמו מתחיל בצליל "ג", או ליתר דיוק, בהברה "גו". מסיבה זו הוקמו מעוזים מלכותיים גם בגורגורה ובגוזרה, וכן בפאסיל גמב שבגונדר, אשר הייתה לימים לבירת הקיסרות. 

מנואל דה אלמיידה דיווח כי הקיסר שהה בדנקז משך עשר עונות גשומות רצופות, וציין כי:

> 
> "כבר ארבע או חמש שנים חלפו מאז שהקיסר - כאשר מספר בנאים מהודו הובאו בידי הפטריארך - הקים ארמון אבן וסיד; מבנה שהיה לפלא בארץ זו ודבר-מה שטרם נראה או עלה בדמיונו של איש, ומעלותיו הן כאלה שהיה נחשב לבעל ערך ונאה בכל מקום. הוא ניצב בינות לשתי חומות ארוכות ורחבות עד מאוד, במיקום החולש על כל היתר, ועל-כן נצפה ממרחק רב. יש לו אולמות וחדרים בקומת הקרקע ובקומה הראשונה, מעוצבים כולם בפרופורציה, ומרפסות מהן נשקף מראה לא רק אל כל המחנה ואל דנקז, כי עד מקומות רחוקים מאוד השוכנים בכל הכיוונים".
> 
> 
> 
> 

לדברי דה אלמיידה שכנו סביב הארמון מבנים רבים מאוד, רובם עגולים, והם שיוו לאתר מראה של הר מסולע ולא של עיר. עוד שכנה במקום כנסייה.

גם בכרוניקה של הקיסר נזכרה העובדה שבנאים אירופים הקימו עבורו שני ארמונות - האחד בדנקז והשני בגורגורה. הסתירה לכאורה בזהות הבנאים - הודים או אירופים - נובעת מהעובדה שהיו אלה כנראה אנשי מלאכה שהובאו מגואה הפורטוגזית. הכרוניקה הקיסרית מוסיפה שבמפעל הבנייה לקחו חלק גם אנשי מקצוע מקומיים ומצרים. 

מבקרים שהזדמנו לדנקז בשנות ה-30 של המאה ה-19 עמדו על כך שבמקום בו שכן המתחם הקיסרי מוקף החומה ניצב מבנה הרוס.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ethiopia, the unknown land, Stuart Munro-Hay, I.B.Tauris publishers, 2008 ISBN 9781860647444. עמ' 173.
**אִירְלִיַאבַה** (באוקראינית: **Ірлява**; ברוסית: **Ирлява**; בהונגרית: **Ungsasfalva**, אוּנְגְשַשְפַלְוַוה, או **Orlyava**, אוֹרְלִיַאבַה; בסלובקית: **Orľava**, אוֹרְלַבַה; בצ'כית: **Orlova**, אוֹרְלוֹבַה) הוא כפר במחוז משנה אוז'הורוד במחוז זקרפטיה באוקראינה. הכפר שוכן על גדות נחל סטארה (אוק'), יובל של נהר לאטוריצה, כ-27 קילומטרים דרום-מזרחית לעיר אוז'הורוד, בירת המחוז.

היסטוריה
--------

האזכור הראשון של הכפר, תחת השם אורליאבה, הוא משנת 1417.

הכפר היה שייך לאימפריה האוסטרו-הונגרית עד להתפרקותה לאחר מלחמת העולם הראשונה. בשנים הראשונות שלאחר המלחמה האזור השתייך להונגריה וב-1920 עבר כמו יתר זקרפטיה לידי צ'כוסלובקיה. ב-1939 האזור סופח על ידי הונגריה אשר החזיקה בו עד לשלבי הסיום של מלחמת העולם השנייה, עת נכבשה על ידי גרמניה הנאצית. לאחר המלחמה האזור עבר לשליטת ברית המועצות עד שב-1991 ברית המועצות התפרקה והאזור עבר לשליטת אוקראינה.

הקהילה היהודית
--------------

ככל הנראה היהודים הראשונים החלו לשבת בכפר בסוף המאה ה-18. הקהילה החלה לגדול באופן משמעותי במהלך המאה ה-19 ומסוף המאה ואילך התייצבה על אזור 90 איש. בתקופה הצ'כוסלובקית עסקו יהודים מהכפר בחקלאות ובמסחר.

רדיפת היהודים בשואה החלה עם הכיבוש ההונגרי ב-1939, ומאז חלק מהיהודים נלקחו לעבודות כפייה או לשירות כפוי בצבא ההונגרי בחזית המזרחית, ומרביתם לא שרדו. ב-1941 נמנו בכפר 110 יהודים, כ-19% מכלל האוכלוסייה. לאחר מכן, בדומה למקומות רבים בהונגריה, גורשו משפחות ללא אזרחות הונגרית לקמניץ-פודולסקי, שם הם נטבחו ביחד עם אלפי יהודים מתושבי העיר בחודש אוגוסט.

ב-16 באפריל 1944, יום לאחר חג אחרון של פסח וכחודש לאחר הכיבוש הגרמני, היהודים שנותרו בכפר רוכזו והועברו לאחד מהגטאות שהוקמו באזור. כעבור כחודש הם שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ-בירקנאו, שם מרביתם נרצחו והניצולים לא שבו לכפר.

| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 7 |  |
| 1880 | 85 | 419 |
| 1910 | 89 | 503 |
| 1921 | 83 |  |
| 1930 | 95 |  |
| 1941 | 110 | 568 |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* "אירליאבה", באתר JewishGen (באנגלית)
* אירליאבה באתר KehilaLinks של JewishGen (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6  אירליאבה באתר KehilaLinks של JewishGen (באנגלית)
2. 1 2  אורליאבה בתוך **מספר האוכלוסייה היהודית לפי יישוב 1840–1941**, בודפשט: משרד הסטטיסטיקה המרכזי (הונגריה) (אנ')‏, 1993 (בהונגרית) ISBN 9632150066.
3. ↑  השואה באירליאבה באתר KehilaLinks של JewishGen (באנגלית)
**יהדות האימפריה הרומית הקדושה** היא בעלת היסטוריה ארוכת שנים, מתחילת דרכה בימי קרל הגדול ועד נפילת האימפריה בשנת 1806.

בימי הביניים
------------

### יחס תלוי שלטון

קרל הגדול עצמו נתן יחס טוב ליהודי האימפריה ונודע בפטרונם. ידוע כי בשנת 1000 לספירה חיו באימפריה הרומית הקדושה כ-20,000 יהודים אשכנזים באזורים שמצפון לאלפים. הם התגוררו בקרבת מוקדים ראשיים באימפריה כגון וורמס ואף מיינץ. במשך חלקים מן הזמן יהודי האימפריה היו תחת חסות בישופית כשהם עוזרים בפיתוח הערים הנוצריות. בכל מקרה תמיד הייתה תלות ענקית באישיותו של הקיסר כלפי היהודים. כך למשל נעשו צעדים כנגד האוכלוסייה היהודית בתקופות של קיסרים פחות פתוחים ושמרנים יותר, דוגמת זאת של היינריך הקדוש. בתקופתו הוצא צו לגירוש יהודים מהעיר מיינץ, אך אחרי זמן קצר במיוחד הוא בוטל-דוגמה זאת, אפילו שלא התממשה מראה את השינויים בין היחס ליהודים בזמנים של קיסר סובלני לזמנים של קיסר סובלני-פחות. כך למשל היינריך הרביעי נהפך למגן חשוב על יהודי האימפריה בתקופתו. הוא הוציא צו ייחודי שזכה לשם Advocatis Imperatoris Judaica שנתן זכויות מורחבות ליהדות האימפריה. כך למשל נראה כי ימי הביניים היו מקום משתנה ליהדות באירופה, כלומר לא בהכרח היא תמיד נתקלה בהתנגדויות אלא בפעמים מסוימות אף הוגנה על ידי השלטון של אותם הימים. במשך תקופה זאת של האימפריה ליהודים, בתור אנשים בני מעמד משני לנוצרים, הייתה חשיבות רבה בעיסוקים מסוימים. כך למשל היה בעיסוקים אותם נוצרים לא נטו ליטול עליהם בדרך כלל. כך גם היה בעיסוקים שעל פי הדת הנוצרית היו אסורים ועל היהודים אף הוטלו לעיתים מיסים גבוהים משל אלו הנוצרים - דבר שהוביל את היהודים בעצמם לגבות הלוואות גבוהות יותר כשמדובר בלקוחות נוצריים. ידוע כי אף התקיימו גירושים יהודים מסוימים במאה ה-14 כגון מפרנקפורט בשנת 1349 (עד שאופשר להם להתיישב מחדש בעיר ממנה גורשו בשנת 1360). פרידריך השלישי למשל שהיה גם לקיסר האימפריה הרומית הקדושה בהמשך, לקראת סוף ימי הביניים התייחס אל יהדות האימפריה כאזרחים, כל זאת כשהוא ראה בהם כנחוצים במיוחד לשלטון מבחינה כלכלית (על זכויות היתר שנתן ליהודים אף כונה "מלך היהודים" פעמים מסוימות). כך גם לקראת סוף ימי הביניים עלתה התעניינות מוגברת בשפה העברית, אותה דברו חלק מהיהודים, כל זאת כחלק מרוח הרנסאנס להבנה מוגברת ואיכותית הרבה יותר של מקורות הנצרות בעת לידתה.

### בעת מסע הצלב השלישי

הידיעות על התקרבותו של מסע צלב שלישי הדאיגו עד מאוד את יהודי האימפריה הרומית הקדושה. בדרך כלל הפרעות המתחוללות ביהודים מתרחשות מקרב האוכלוסייה המקומית ולא מקרב השלטון. כך למשל בחודש ינואר של שנת 1188 התערב השלטון או המוסד הכנסייתי-הבישופי כדי למנוע פרעות נוספות שהיו עלולות לפרוץ ביהודי מיינץ. עם זאת הייתה בריחה מהערים הגדולות ליישובים ומצודות בפרברי הערים, כך למשל היה ביהודי שטרסבורג, וירצבורג, ואף וורמס. בנוסף לכך היה גם מעבר לערים אחרות שבהן האיום היה פחות ממשי. במקרה של קהילת מיינץ לדוגמה שעברה למינצבורג. האיום נהיה לממשי יותר וכך גם העזרה מהשלטון. פרידריך הראשון (שנודע בכינוי ברברוסה) למשל ידע להגן על הקהילה והיה לה לאב-מגן.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Peter H. Wilson, **Heart of Europe - A History of the Holy Roman Empire**, Harvard University Press, 2016, עמ' 100-104
2. ↑  יהושע פראוור, **תולדות ממלכת הצלבנים בארץ-ישראל**, כרך שני, מסעי-הצלב והממלכה השנייה, מוסד ביאליק, 1971, עמ' 13–16.
**דניאל "דני" חוסה רודריגס ואסקס** (בספרדית: **Daniel 'Dani' José Rodríguez Vázquez**; נולד ב-6 ביוני 1988) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר במיורקה מהלה ליגה. הוא נחשב כאחד השחקנים היצירתיים בליגה, ויידוע בחוכמת המשחק שלו ויכולות הדריבל שלו.

קריירה
------

רודריגס, יליד בטאנסוס, גליסיה, סיים את קריירת נעוריו בדפורטיבו דה לה קורוניה.

ב-27 בינואר 2010 רודריגס הופיע במשחקו הראשון כמקצוען, כששיחק את 25 הדקות האחרונות של ניצחון חוץ 0–1 מול סביליה בגביע המלך. באוגוסט של השנה שלאחר מכן הוא הצטרף לקונקנזה, בליגה השלישית.

ב-24 ביולי 2012 רודריגס חתם עם רייסינג דה פרול, בליגה הרביעית. לאחר שהפך לפותח קבוע בהרכב בתום עונתו הראשונה, חידש את החוזה שלו עד 2015.

ב-2 ביולי 2015 עבר רודריגס לרייסינג דה סנטנדר, גם היא בליגה השלישית, לאחר שהסכים לעסקה לשלוש שנים. ב-27 ביולי בשנה שלאחר מכן הוא עבר לקבוצת הליגה אלבסטה באלומפיה, בהיותו שחקן הרכב כאשר קבוצתו עלתה לליגה השנייה.

ב-8 באוקטובר 2017 כבש רודריגס את השער המקצועי הראשון שלו, ובישל את השער המנצח באמצעות בעיטת עונשין בניצחון ביתי 1–2 מול לורקה. ב-18 ביוני שלאחר מכן, הוא חתם על חוזה לשלוש שנים עם מיורקה שעדיין הייתה בליגה השנייה, כשחקן חופשי.

קישורים חיצוניים
----------------

* דני רודריגס, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**ישיבת קלצק** פרדס חנה - רחובות, הייתה ישיבה שהוקמה על ידי הרב צבי יהודה מלצר, על שם ישיבת קלצק בליטא, שהוקמה על ידי אביו הרב איסר זלמן מלצר, ובראשה עמד גיסו הרב אהרן קוטלר.

הישיבה פעלה בין השנים תש"א - תשי"ז, אז התאחדה עם ישיבת הדרום.

הקמת הישיבה בפרדס חנה
---------------------

הרב צבי יהודה פתח את הישיבה כסניף של ישיבת קלצק בליטא. הרב אהרן קוטלר סייע לו בהקמת הישיבה והבטיח סיוע חודשי, אך עד הקמת הישיבה, בשנת תש"א, חרבה ישיבת קלצק בליטא.

הקבוצה הראשונה של הבחורים הייתה של שלושים בחורים, בעיקר מישיבת חברון, בהם הרב שניאור קוטלר והרב דב יפה. בין צוות הישיבה היה הרב זבולון גרז שהתגורר בחדרה והרב יואל קלופט ששהה כל השבוע בישיבה, וחזר לירושלים רק לשבת. הרב קוטלר מסר שיעורים בישיבה בעודו בחור.

הישיבה הוקמה בבית הכנסת של המושבה פרדס חנה. שחדרי השיעורים וחדר האוכל היו בחדרים הסמוכים לבית הכנסת. לאחר תקופה, כשראה שבני המושבה אינם שולחים את בניהם לישיבה, פתח הרב מלצר את מדרשית נעם.

מעבר הישיבה לרחובות
-------------------

בשנת תש"ז, מונה הרב מלצר לרבה של רחובות, במקום חותנו הרב צבי שטיינמן. הוא העביר את הישיבה לרחובות, כשיחד עמו עברו גם הרב קלופט והרב גרז אותם מינה גם לרבני שכונות בעיר. הישיבה שכנה בבית הכנסת הגדול של רחובות ברחוב בנימין, ומול בית הכנסת, במבנה ארעי, היה חדר השיעורים. מעבר לכביש היה חדר האוכל ומגורי התלמידים, במבנים ששמשו קודם לכן כאורוות של הצבא הבריטי, שעמדו סמוך למקום בו ניצב כיום בית שפירא.

עם פרוץ מלחמת העצמאות הצטרפו התלמידים לכוחות הלוחמים והישיבה התפרקה. לאחר קום המדינה הוקמה הישיבה מחדש.

באותה תקופה הביא את בן דודתו, הרב שך, לכהן כר"מ בישיבה. הרב שך נשאר כל השבוע בישיבה, ולשבתות חזר לירושלים. לאחר מעברו של הרב שך לישיבת פוניבז' בשנת תשי"ב, מילא את מקומו הרב יצחק קוליץ. בנוסף כיהן בישיבה הרב אלימלך בר שאול, עמו הגיעו מספר תלמידים מישיבת חברון, אשר כונו ה"עבריתניקים", בשל רצונם לשמוע שיעורים בעברית. בנוסף כיהנו בישיבה הרב מאיר צבי ברגמן, ראש ישיבת רשב"י וחתנו של הרב שך והרב משה שמעון וינטרוב.

בשנת תשי"ד הקים הרב מלצר את ישיבת הדרום, לבחורים ממשפחות פחות אדוקות. הישיבה הוקמה לצד ישיבת קלצק. בשנת תשי"ז בנה מבנה לישיבת הדרום, סמוך לביתו של חיים ויצמן. בתקופה זו התאחדו שתי הישיבות. חלק מצוות הישיבה, בהם הרב ברגמן, המשיכו ללמד בישיבת הדרום.

לקריאה נוספת
------------

* קהילות המבשר, כ"ו אדר א' תשע"ד, ראיון עם ידעאל מלצר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרב צבי יהודה מלצר זצ"ל, באתר web.archive.org, ‏2016-03-03
2. ↑  סבי הרב צבי יהודה מלצר זצ"ל - המעין - מכון שלמה אומן, באתר www.machonso.org
3. ↑  רבנים ראשיים ברחובות, באתר עיריית רחובות-ארכיון
4. ↑  חוק בתי הדין הרבניים (אישור מינויים), תשי"ב-1952
5. ↑  הרב צבי יהודה מלצר זצ"ל, באתר mdrehovot
Q30 S**אינפיניטי Q30** הוא רכב פרימיום-קומפקט בתצורת האצ'בק המיוצר על ידי אינפיניטי, חטיבת רכבי היוקרה של ניסאן החל משנת 2016. הדגם מבוסס על פלטפורמה של מרצדס A קלאס ומהווה כניסה של היצרנית היפנית לסגמנט שבו נמצאות, בין היתר, ב.מ.וו סדרה 1 ואאודי A3.

שלב הפיתוח
----------

בשנת 2011 הציגה אינפיניטי בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה את האת'ריאה (Etherea), דגם קונספט שרמז על כוונת החברה להיכנס לפלח המשפחתיות הקומפקטיות, הפונה אל קהל צעיר. שנתיים וחצי לאחר מכן הציגה החברה בתערוכת הרכב בפרנקפורט את מכונית הקונספט Q30, שפותחה תוך שימוש בפלטפורה ומנועים של מרצדס A קלאס. בספטמבר 2015 הוצגה גרסת הייצור של ה-Q30. ממדי הרכב כמעט זהים למרצדס GLA – בסיס גלגלים של 270 סנטימטר, אורך של 442.5 סנטימטר וגובה של 149 סנטימטר. המנועים מבוססים גם הם על מנועי סדרת ה-A קלאס: 2 מנועי בנזין בנפח 1.6 ליטר המספקים ו-154 120 כוח סוס ומנוע 2 ליטר המספק 208 כוח סוס. בנוסף קיימים 2 מנועי דיזל בנפח 1.5 ליטר (107 כוח סוס) ו-2.2 ליטר (168 כוח סוס). תיבת ההילוכים היאידנית בת שישה יחסי העברה או רובוטית דו-מצמדית עם שבעה יחסי העברה.

QX30
----

בנובמבר 2015, חודשיים לאחר הצגת ה-Q30, הציגה החברה את דגם ה-QX30. ה-QX30 זהה בכל המאפיינים ל-Q30, אך גבוה ממנו ב-4 סנטימטר. דגם זה מיועד להתחרות מול אאודי Q3, ב.מ.וו X1 ומרצדס GLA.

מכירות
------

| שנה | אירופה | טקסט הכותרת | ארצות הברית | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Q30 | QX30 | QX30 |
| 2016 | 8,453 | 633 | 2,259 | 11,345 |
| 2017 |  |  | 14,093 | 14,093 |
| סה"כ | 8,453 | 633 | 16,352 | 25,438 |

לקריאה נוספת
------------

* רמי גלבוע, רמי גלבוע, פורטוגל‏, השקה עולמית: האם תצליח אינפיניטי Q30 להתברג לפסגת קטגוריית הקומפקט-פרמיום?, באתר וואלה!‏, 24 בנובמבר 2015

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אינפיניטי Q30** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  בן חסון ואוהד אלגוב, אינפיניטי Q30 הוצגה בפרנקפורט, אוטו, 17 בספטמבר 2015
2. ↑  רועי צוקרמן, אינפיניטי תתחרה עם אודי A3 וב.מ.וו סדרה 1, אוטו, 15 בפברואר 2011
3. ↑  עומרי ספיר, אינפיניטי Q30 נחשפת בפרנקפורט, אוטו, 12 בספטמבר 2013
4. ↑  בן חסון, אינפיניטי QX30 – עוד פנאי אחד, אוטו, 19 בנובמבר 2015
5. ↑  Infiniti Q30 European Sales
6. ↑  Infiniti QX30 USA sales