recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**בית אברפראו** (בוולשית: **Aberffraw**) הוא בית אצולה וולשי שהתקיים כ-500 שנים בין השנים 878–1378 לספירה. צאצאי אברפראו החזיקו בכס נסיכות ויילס, ממלכת גוויניד' ואזורים נוספים בצפון ויילס, מתוך כך בית אברפראו מזוהה במיוחד עם ויילס והלאומיות הוולשית.

בית אברפראו החל עם מותו של רודרי הגדול בשנת 878, כאשר שלושה מבין בניו חילקו ביניהם את שלושת הממלכות גוויניד', פוויס וסיסלווג. אנרוואד הבכור ירש את ממלכת גוויניד' בצפון ויילס והקים את ששושלת אברפראו על שם עיר הבירה אברפראו באי אנגלסי שנקבעה עוד עם ייסוד ממלכת גוויניד'. בשנת 1216 ל'ואלין הגדול לבית אברפראו הכתיר את עצמו נסיך ויילס לאחר שאיחד את ממלכות ויילס תחתיו, בנו דוויד' הוכר באופן רשמי בתואר זה החל עם מותו של ל'ואלין ב-1240. צאצאי ל'ואלין המשיכו להחזיק בנסיכות עד להוצאתו להורג של אחרון הטוענים לכתר דוויד' אפ גריפיד' ב-1283, לאחר מכן קו הירושה הזכרי המשיך עד למותו של אווין לווגוך ("יד אדומה") ב-1378.

לאחר שקו הירושה הבכור הזכרי נפסק, צאצאי רודרי אפ אווין גוויניד' (1147-1195~), דוד מדרגה שנייה של ל'ואלין הגדול, התפצלו לשתי שושלות נפרדות שושלת וין ממשפחת גוויד'יר הבכירה שנגמרת ב-1791 ושושלת אנוויל ממשפחת טיוויל שהיא כיום הנצר האחרון לבית אברפראו. כיום ברון וינסטי ה-11 (נולד ב-1940) הוא היורש האחרון לבית אברפראו.

שושלת בית אברפראו
-----------------

* רודרי הגדול (820-878~) ראש בית מנאו
	+ אנרוואד אפ רודרי (נפטר 916) - כונה "מלך הבריטונים"
	+ אידוואל אפ אנרוואד "אידוואל הגיבור" (נפטר 942)
	+ לאגו אב אידוואל אפ מוריג (נפטר 1039)
	+ סינאן אב לאגו (1014-1063~)
	+ גריפיד' אפ סינאן (1055-1137) - מחזיר את כס ממלכת גוויניד' לאברפראו
	+ אווין גוויניד' אפ גריפיד' (1100-1170)
		- הוואל אפ אווין גוויניד'(1120-1170~)
		- לורווארת אפ אווין גוויניד' (1130-1174)
			* ל'ואלין אפ לורוורת' (1172-1240) - ל'ואלין הגדול, הנסיך הראשון של ויילס
			* דוויד' אפ ל'ואלין (1240-1246)
			* ל'ואלין אפ גריפיד' (1223-1282)
		- רודרי אפ אווין גוויניד' (1147-1195~)
			* תומאס אפ רודרי אפ אווין גוויניד' (1170-1195~)
			* לאחר מותו של מרדווית' אפ הוואל (נפטר 1353) הבית מתפצל לשתי שושלות שממשיכות לאחר מותו של אווין לווגוך ב-1378, היורש הזכר הבכור האחרון:
				+ שושלת וין ממשפחת גוויד'יר - שושלת שנגמרת ב-1791
				+ שושלת אנוויל ממשפחת טיוויל - כיום ברונטות וינסטי, כאשר הנצר הנוכחי לאברפראו הוא סר ווטקין ויליאמס-וין, ברונט וינסטי ה-11

ראו גם
------

* ממלכת גוויניד'
* נסיכות ויילס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית אברפראו** בוויקישיתוף
**עדי גרוסמן** (נולדה ב-22 באפריל 1995) היא ג'ודוקא עבר ישראלית, זוכת מדליית כסף באליפות אירופה בג'ודו עד גיל 23 (2016) ואלופת ישראל לשנת 2019.

ביוגרפיה
--------

גרוסמן גדלה במושב אחיטוב שבעמק חפר. היא החלה להתאמן בג'ודו בגיל שש במועדון בבת חפר תחת הדרכתה של המאמנת בתיה אדיב. בנוסף לג'ודו התאמנה גרוסמן גם בכדורעף, כדורסל והתעמלות קרקע ובגיל 14 החליטה להתמקד באימוני הג'ודו.

ביוני 2011 השתתפה באליפות אירופה לקדטים (עד גיל 21) שנערכה במלטה והגיעה למקום החמישי. ביולי אותה שנה השתתפה בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער שנערך בטרבזון והגיעה למקום השביעי.

באוגוסט 2015 זכתה במדליית ארד בתחרות מסבב הגביע האירופי (ג'וניור) שנערכה בעיר דבה ברומניה.

ביוני 2016 זכתה במדליית כסף בתחרות מסבב גביע אירופה שנערכה במדריד באוקטובר אותה שנה זכתה במדליית כסף בטורניר בגלאזגו, ובנובמבר זכתה במדליית ארד בתחרות מסבב אירופה שנערכה בטאלין.

בהמשך נובמבר 2016 השתתפה גרוסמן באליפות אירופה בג'ודו עד גיל 23 שנערכה באותה שנה בתל אביב וזכתה במדליית כסף.

ב-13 ביוני 2021, הודיעה בחשבון פייסבוק שלה על פרישה מג'ודו תחרותי, בעקבות פציעות וניתוחים, שהקשו עליה להתחרות. לאחר פרישתה היא החלה לאמן בנבחרת ישראל בג'ודו, כאחראית קדטיות.[דרוש מקור]

קישורים חיצוניים
----------------

* עדי גרוסמן, ברשת החברתית פייסבוק
* עדי גרוסמן, ברשת החברתית אינסטגרם
* עדי גרוסמן, באתר איגוד הג'ודו העולמי
* עדי גרוסמן, באתר JudoInside.com
* אתר למנויים בלבד אורי טלשיר, עדי גרוסמן: "אני יכולה לבוא ולהגיד עכשיו בראש מורם שאני הולכת להיות הדבר הבא", באתר הארץ, 10 בנובמבר 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  בעז גורן, טורקיה, ‏מדליית זהב לרסקופין: הדגל שלי בטקס הסיום, באתר ONE‏, 27 ביולי 2011
2. ↑  שירי אלג'ם, ‏מדליות כסף לגרוסמן ושור בסבב גביע אירופה, באתר ערוץ הספורט, 4 ביוני 2016
3. ↑  מדליית כסף לגרוסמן בגלאזגו, ארד למאירסון, באתר ‏מאקו‏, 16 באוקטובר 2016
4. ↑  דיווח בעמוד הפייסבוק של איגוד הג'ודו בישראל
5. ↑  אסי ממן, ‏מדליית כסף לגרוסמן ובוטבול, ארד לרסקופין, באתר ONE‏, 11 בנובמבר 2016
6. ↑  הודעה על פרישה, בעמוד הפייסבוק של גרוסמן (באנגלית)
**Mmm Mmm Mmm Mmm** הוא שיר שבוצע על ידי להקת הפולק רוק הקנדית קראש טסט דאמיס ויצא לאור בשנת 1993.

רקע
---

השיר יצא לאור באוקטובר 1993, כסינגל המוביל מתוך אלבומה השני של הלהקה God Shuffled His Feet. על אף שהשיר זכה להצלחה בינלאומית גדולה, הוא קיבל ביקורות לא טובות מצד המבקרים. השיר הגיע למקום הראשון באוסטרליה, בלגיה, דנמרק, נורווגיה, שוודיה, איסלנד וגרמניה, ולמקום הראשון במצעד השירים האלטרנטיבים בארצות הברית. כן הגיע לחמשת הגדולים במצעד הסינגלים הבריטי ובמצעד הבילבורד הוט 100. בקנדה ארצם לעומת זאת הגיע השיר למקום ה-14 בלבד, שלא כמו שירים אחרים מן האלבום שהצליחו בקנדה יותר.

תוכן השיר
---------

כל בית בשיר מתאר בידוד וסבל של ילד אחד מתוך סך הכל שלושה ילדים המתוארים בשיר. שני הילדים המתוארים בבתים הראשונים סובלים מפגיעות פיזיות.

בבית הראשון מתואר ילד שנפגע בתאונת דרכים וכתוצאה מכך הוא נאלץ להיעדר מבית הספר לתקופה ארוכה. כאשר חזר לספסל הלימודים שינה שערו את צבעו משחור ללבן בוהק. בבית השני ילדה מסרבת להחליף בגדים ליד ילדות אחרות בגלל כתמי לידה המכסים את גופה. בבית השלישי מתואר ילד שהוריו מאלצים אותו לחזור מבית הספר מייד לבית. כשהוריו הלכו לכנסייה הם רעדו והתנודדו על רצפת הכנסייה.

וידאו קליפ
----------

הוידאו קליפ לשיר בוים על ידי דייל הסליפ וראה אור באוקטובר 1993.

בווידאו קליפ נראים ילדים המציגים על במה את כל שלושת המקרים המתוארים בשיר. לצד זאת נראים לסירוגין חברי הלהקה המבצעים את השיר.

ביקורת
------

על אף שהשיר זכה להצלחה גדולה, הוא זכה לביקורות לא טובות ונכלל ברשימות "השירים הגרועים ביותר". הוא נבחר למקום ה-15 ברשימת 50 השירים הגרועים ביותר בכל הזמנים שיצר ערוץ VH1. מנגד הערוץ דירג אותו במקום ה-31 ברשימת שירי שנות ה-90 הטובים ביותר שבוצעו על ידי זמרים ולהקות בעלי להיט אחד.

בשנת 1995 היה השיר מועמד לפרס גראמי לביצוע הפופ הטוב ביותר לצמד או להקה אך לא זכה.

ווירד אל ינקוביץ' יצר גרסה פארודית לשיר בשם "Headline News".

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Mmm Mmm Mmm Mmm" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על הסינגל "Mmm Mmm Mmm Mmm" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על היצירה "Mmm Mmm Mmm Mmm" באתר Discogs
* סרטון השיר "Mmm Mmm Mmm Mmm" באתר יוטיוב
* מילות השיר, באתר שירונט

הערות שוליים
------------

1. ↑  Crash Test Dummies, באתר mvdbase
2. ↑  VH1’s 40 Greatest One-Hit Wonders of the ’90s, באתר Toponehitwondera
3. ↑  7th Grammy Awards - 1995, באתר Rock on the net‏, מרץ 1995

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 0f7e53cb-5cf5-383c-ac9b-f0708a45df5a
* MusicBrainz work: ad43f63b-cfb5-35e0-aae2-514b37004c4c

 |
**שקיעה**, פסל אבן, יצירתו של חאת'ם עווידה, במסגרת "מדבר וים", טיילת החוף הצפוני, אילת 2015
**חאת'ם עווידה** (בערבית: **حاتم عويضة**) הוא פסל דרוזי ישראלי. פסלו המפורסם "שקיעה", נמצא בטיילת החוף הצפוני באילת.

קורות חיים
----------

עווידה נולד וגדל בכפר סאג'ור. למד באקדמית גליל מערבי. עבודותיו פזורות ומוצגות ברחבי הארץ ומחוצה לה.

### תערוכות ופסטיבלים בהם השתתף

* פסטיבל פיסול באבן, מגרב
* פסטיבל אבן בגליל, אגם מונפורט
* תערוכת אוסף אוטופיה תל אביב
* פסטיבל פיסול באבן, בית ג'אן
* מפגש אביב, קיבוץ גינוסר
* פסטיבל פיסול באבן, יאנוח-ג'ת
* סימפוזיון פיסול באבן, אבו סנאן
* פסטיבל פיסול באבן, שעב

זכה במספר פרסים בינלאומיים וארציים על יצירותיו.

חיים אישיים
-----------

עווידה מתגורר בסאג'ור. עובד בחברת "אדם ואבן", מצבות בעיצוב אישי.

פסלים במרחב הציבורי
-------------------

* **שקיעה** – פסל מאבן, נמצא בטיילת באילת, 2015
* **אקסטרווגנטי** – פסל אבן, 2012
* פסל לזכרו של המשורר סמיח אל-קאסם – בבית הספר היסודי בכפר ראמה.

גלריה
-----

* אקסטרווגנטי, פסל אבן, יצירתו של חאת'ם עווידה, במסגרת פסטיבל "אבן בגליל" באגם מונפורט, 2012**אקסטרווגנטי**, פסל אבן, יצירתו של חאת'ם עווידה, במסגרת פסטיבל "אבן בגליל" באגם מונפורט, 2012

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חאת'ם עווידה** בוויקישיתוף
* הפסל חאתם עווידה - ישראל, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:45), 5 באפריל 2012
* חאת'ם עווידה, באתר אבדאע (בערבית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"חאת'ם עווידה"**.
**יעל קרת** (נולדה ב- 3 בספטמבר 1986 בירושלים) היא פסנתרנית ישראלית.

חייה
----

### לימודים

קרת החלה את לימודי הפסנתר אצל חוה ערמון בקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה בתל אביב, שם למדה משנת 1994 עד 2001. היא בוגרת בית הספר לאמנויות תלמה ילין. במהלך לימודיה שם הופיעה כסולנית עם תזמורת בית הספר בישראל ומחוצה לה.

משנת 2001 יעל קרת היא תלמידתו של פרופ' תומר לב בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב, אותו סיימה בהצטיינות. כמו כן היא בעלת תואר שני במדיניות ציבורית מאוניברסיטת תל אביב. היא בוגרת יחידת הנגנים הצעירים של המרכז למוזיקה ירושלים. במסגרת זו השתתפה בקונצרטים קאמריים ובהקלטות לרדיו. היא השתלמה אצל מאריי פרחיה בכיתות אמן בלונדון ובירושלים ולמדה אצל דניאל בארנבוים בברלין ואצל דמיטרי בשקירוב. בתקופת שהותה בברלין הופיעה עם תזמורת דיוואן מזרח-מערב בניצוח בארנבוים.

בשנת 1999 השתתפה קרת בסדנה מוזיקה קאמרית של אפל היל בארצות הברית, הצעירה במשתתפי הסדנה. בפסטיבלי מוזיקה שונים בעולם השתלמה בכיתותיהם של מנחם פרסלר, ליאון פליישר, סטיבן איסרליס, יוסף קליכשטיין, מרים פריד ועוד.

### קריירה

קרת הופיעה בפסטיבל זלצבורג עם תומאס המפסון ועם הזמרת ולטראוד מאייר ניגנה בבית האופרה בבאדן-באדן ובמוזיאון הלובר בפריז. היא ניגנה גם עם אמנים ישראלים כמו גיא בראונשטיין, עמיחי גרוס, אבי אביטל ורינת שחם.

יעל קרת עובדת באופרה הישראלית החדשה כפסנתרנית חזרות, מנהלת מוזיקלית, מנחה קונצרטים וכותבת תוכן. היא משתתפת בפעילויות הפרויקט הקאמרי הישראלי, המופיע ברחבי הארץ ומעודד יצירה ישראלית מקורית פרי עטם של מלחינים ישראלים צעירים.

בקיץ 2003 ניגנה עם התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון ובנובמבר 2018 הופיעה במסגרת הסדרה "קאמרי בצהרי שישי" של תזמורת זו בתוכנית של שירים בנושא עונות השנה, עם זמרות האופרה הישראלית דניאלה סקורקה, מורן אבולוף וענת צ'רני. במרץ 2007 הופיעה כסולנית בסדרת קונצרטים של הקאמרטה הישראלית ירושלים בניצוח אבנר בירון

פרסים ואותות הוקרה
------------------

* מלגות קרן התרבות אמריקה-ישראל
* 2006 - פרס ראשון בתחרות מוזיקה קאמרית של האקדמיה למוזיקה באוניברסיטת תל אביב, יחד עם איתמר זורמן ולינור כץ

קישורים חיצוניים
----------------

* יעל קרת, באתר האופרה הישראלית תל אביב-יפו
* הפרויקט הקאמרי הישראלי/יעל קרת
* יעל קרת, באתר "הבמה"
* יעל קרת: "הקול או כלום" במגזין אופוס (אורכב 01.11.2018 בארכיון Wayback Machine)

הערות שוליים
------------

1. ↑  גלעד ישראלי, תוכניית קונצרט "שירי עונות" בסדרת "קאמרי בצהרי שישי" של התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, עורך הסדרה רז כהן
2. 1 2 3  תוכניית "קאמרי בצהרי שישי"
עטיפת הסינגל
**Sympathy for the Devil** (בתרגום חופשי: "סימפתיה לשטן", או "אהדה לשטן") הוא שיר שבוצע על ידי להקת הרוק הבריטית הרולינג סטונז. השיר נכתב על ידי מיק ג'אגר וקית' ריצ'רדס יצא לאור ב-6 בדצמבר 1968, בתוך האלבום Beggars Banquet. מגזין הרולינג סטון דירג אותו במקום 32 ברשימת "500 השירים הגדולים בכל הזמנים".

הלהקה הקליטה גרסת רמיקס של השיר, אשר יצאה כסינגל ב-2003.

השיר
----

השיר מסופר מנקודת מבטו של לוציפר, מבוצע על ידי הסולן של הלהקה מיק ג'אגר. בתחילה עבדו חברי הלהקה על השיר תחת השם "The Devil Is My Name", בטרם נבחר השם הנוכחי.

בריאיון לרולינג סטון אמר ג'אגר: "אני חושב שזה נלקח מרעיון ישן של בודלר, אני חושב, אבל אולי אני טועה. לפעמים כשאני מסתכל על הספרים של בודלר אני פשוט לא רואה את זה. אבל זה היה רעיון שקיבלתי מספרות צרפתית" (1995). היה זה רעיונו של ריצ'רדס להפוך את השיר לסגנון סמבה.

בשיר מציג עצמו השטן ומבקש מהשומעים חמלה ואהדה. השטן מתאר כיצד ליווה את האנושות משחר הבריאה וכי היה אחראי לטרגדיות שונות בהיסטוריה האנושית, בהן רצח ניקולאי השני, קיסר רוסיה, רצח קנדי, מתקפת הבליצקריג במלחמת העולם השנייה ועוד.

לאחר שיצא יצאו לשיר מספר גרסאות, בהן של גאנז נ' רוזס (שהוקלטה לפסקול הסרט ראיון עם הערפד) ושל אוזי אוסבורן.

נתוני מכירות
------------

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה 3× | 210,000 |

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Sympathy for the Devil" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על הקומפוזיציה "Sympathy for the Devil" באתר AllMusic
* גרסאות נוספות ל"Sympathy for the Devil" באתר SecondHandSongs

הערות שוליים
------------

1. ↑  ARIA Accreditations Documents, Dropbox (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7666489-2
* MusicBrainz work: 3bd3f49b-8e19-366c-80a9-f00d4ac78285
* VIAF: 212922511
* WorldCat (עם VIAF): 212922511

 |
**אוֹרט ברוס גולדינג** (אנגלית: Orette Bruce Golding‏; נולד ב-5 בדצמבר 1947) הוא ראש ממשלת ג'מייקה לשעבר.

ביוגרפיה
--------

גולדינג נולד בשנת 1947 בצ'אפלטון שבג'מייקה. אביו, טאסיוס, כיהן כחבר הפרלמנט של ג'מייקה ונבחר בשנות השישים ליו"ר הפרלמנט. בנעוריו הוא החל לפעול במסגרת מפלגת הלייבור של ג'מייקה, בה נבחר בגיל 21 למזכירות המפלגה ומטעמה נבחר בשנת 1972 לחבר הפרלמנט והיה לצעיר ביותר בתולדות המדינה להיבחר לתפקיד (בגיל 24). בשנת 1974 הוא נבחר למזכ"ל המפלגה (1974–1984) ולאחר מכן ליו"ר (1984 - 1995).

במשך 19 שנים כיהן גולדינג כחבר הפרלמנט ותשע שנים נוספות כיהן כסנטור. בין השנים 1980–1989 הוא שימש שר השיכון בממשלת ג'מייקה, תפקיד במסגרתו הוא נבחר לעמוד בראש ועדת האו"ם לנושא התנחלויות (1984 - 1985). בסיום כהונתו כשר שימש גולדינג מרכז האופוזיציה בוועדת הכספים ועמד בראש ועדת המשנה לכלכלה (1989 - 1995). פעילותו הציבורית בשנים אלו כללה חברות בוועדת הבחירות המרכזית, חבר מועצת המנהלים של מכון ג'מייקה וחבר מועצת המנהלים של הלוטו הלאומי.

בשנת 1995 פרש גולדינג ממפלגת הלייבור והיה לנשיא המייסד של התנועה הדמוקרטית הלאומית, ממנה שב אל הלייבור בשנת 2002. בשנת 2003 נבחר גולדינג בשנית ליו"ר מפלגת הלייבור והחל משנת 2005 נבחר לראש האופוזיציה. בבחירות שנערכו בשנת 2007 ניצחה המפלגה בראשותו בבחירות לפרלמנט וגולדינג מונה לראש הממשלה. במקביל לעיסוקיו הפוליטיים הוא מנחה תוכנית אירוח טלוויזיונית בשם "Jamaica House Live".

גולדינג נשוי ואב לשלושה, בוגר תואר שני בכלכלה ומינהל ציבורי בשנת 1969 מאוניברסיטת איי הודו המערבית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברוס גולדינג** בוויקישיתוף
* ברוס גולדינג, ברשת החברתית פייסבוק
* ברוס גולדינג, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* קורות חייו באתר מפלגת הלייבור של ג'מייקה

| ראשי ממשלת ג'מייקה |
| --- |
| ראש השרים | אלכסנדר בוסטמנטה • נורמן מנלי (פרימייר, 1959-1962) |
| ראשי ממשלה | אלכסנדר בוסטמנטה • דונלד סנגסטר • יו שירר • מייקל מנלי • אדוארד סיאגה • מייקל מנלי • פ. ג'. פטרסון • פורשיה סימפסון-מילר • ברוס גולדינג • אנדרו הולנס • פורשיה סימפסון-מילר • אנדרו הולנס |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2014154160
* VIAF: 312881944
* WorldCat: lccn-no2014154160

 |
**ג'יימס גילספי גרהם** (באנגלית: **James Gillespie Graham**;‏ 11 ביוני 1776 – 11 במרץ 1855) היה אדריכל סקוטי, בולט בתחילת המאה ה-19.

ביוגרפיה
--------

גרהם נולד בדנבליין ב-11 ביוני 1776. הוא היה בנו של מלקולם גילספי, עורך דין.

הוא בולט בעיקר בעבודתו בסגנון הברוניאלי הסקוטי, כמו בטירת אייטון, והוא עבד גם בסגנון התחייה הגותית, בו הושפע מאוד מיצירתו של אוגוסטוס פוגין. עם זאת, הוא גם עבד בהצלחה בסגנון הנאו-קלאסי כפי שהודגם בעיצובו של בית בלית'סווד ברנפרו, עשרה קילומטר במורד נהר קלייד מגלאזגו.

גרהם עיצב בעיקר בתים כפריים וכנסיות. הוא ידוע גם בעיצוב הפנים של בתים וארמונות, עבודתו הטובה ביותר היא זו בטירת טיימות.

כמה מהכנסיות שלו כוללות את קתדרלת סנט אנדרו בגלאזגו, ואת הקתדרלה הרומית-קתולית סנט מרי וכנסיית היילנד טולבות' באדינבורו.

הוא היה אחראי על תכנון אחוזת מוריי בעיר החדשה של אדינבורו, ועל עיצוב כיכר המילטון והרחובות הסמוכים בעיר החדשה של בירקנהד, אנגליה. על פי פרנק ארנייל ווקר, ייתכן שהוא היה אחראי לשיפוץ טירת ג'ונסטון, רנפרושייר.  הוא תכנן ובנה בית ברחוב אלבני 34 בעיר החדשה של אדינבורו עבורו ועבור אשתו וחי שם מ-1817 עד 1833.

בשנת 1815 הוא התחתן עם מרגרט אן גרהם, בתו של בעל אדמות עשיר, ויליאם גרהם מאורצ'יל (נפטר 1825) בפרתשייר. נולדו להם שתי בנות. בשנת 1825, עם מות אביה של אשתו, ירשו בני הזוג את אחוזתו הכפרית הגדולה, וג'יימס נודע לאחר מכן בשם ג'יימס גילספי גרהם.

אשתו מתה ב-1826, והוא נישא שוב, לאליזבת קמפבל, בתו של מייג'ור ג'ון קמפבל מגדוד ה-76.

הוא מת באדינבורו ב-11 במרץ 1855 לאחר מחלה של ארבע שנים.

גלריה
-----

* הבית של גרהם באדינבורוהבית של גרהם באדינבורו
* כנסיית טולבות, אדינבורוכנסיית טולבות, אדינבורו
* מצודת טורסדלמצודת טורסדל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יימס גילספי גרהם** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Goold, David. "James Gillespie Graham". www.scottisharchitects.org.uk.
2. ↑  Walker, Frank Arneil (1986) *The South Clyde Estuary*, RIAS
3. ↑  Number 34 - Information on residents". Albany Street Edinburgh in the 19th century

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ULAN: 500023795
* VIAF: 95827947
* WorldCat: viaf-95827947

 |
אלכסנדר בוגן
**אלכסנדר בּוֹגֶן** (קצנבוגן) (**Alexander Bogen**;‏ 24 בינואר 1916 – 20 באוקטובר 2010) היה צייר יהודי ופרטיזן.

קורות חיים
----------

אלכסנדר בוגן - אנדרטה לפרטיזנים יהודים, גבעתייםאלכסנדר בוגן - אנדרטת הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה, לטרון
לוחית זיכרון בכניסה לביתו של אלכסנדר בוגן
בוגן נולד בשם **אלכסנדר** (**שוּרָה**) **קצנבוגן** בדורפט שבאסטוניה. בהיותו בן שנתיים עברה משפחתו לעיר וילנה שפולין, שבה גדל. היה חבר בקבוצת "וילנה הצעירה". החל בלימודי ציור ופיסול באקדמיה לאמנות, שם גם סיים את לימודי המוסמך והמשיך בהשתלמות בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות (בוזאר) בפריז. בוגן שימש כפרופסור באקדמיה לאמנות בפולין וכמרצה לאמנות באוניברסיטה העברית.

עם תחילת מלחמת העולם השנייה הצטרף לארגון הפרטיזנים המאוחד (אף-פא-או) בגטו וילנה. ב-29 ביולי 1943 ברח ליערות נַארוֹץ' שבבלארוס, כ-200 ק"מ מווילנה, ופיקד על יחידה של כ-30 פרטיזנים יהודים. הוא הבריח יהודים מהגטו ליערות, אימן אותם ללחימה והוביל אותם לפעולות נגד הגרמנים. בתקופה זו צייר את חוויותיו, ואחדות מיצירות אלה נכללות באוספים של מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה, מוזיאון לוחמי הגטאות, מוזיאון יד ושם ומוזיאון השואה בוושינגטון. לאחר תום המלחמה השלים את לימודיו באמנות בווילנה. לימד באקדמיה לאמנות בלודז' שבפולין, ונודע כצייר, פסל, תפאורן ומאייר.

בשנת 1951 עלה לישראל עם אשתו רחל ובנו מיכאל. הקים את מחלקת האמנות בבית הספר ויצו צרפת. כיהן כיו"ר אגודת הציירים והפסלים בישראל בשנים 1969–1981.

עיצב את אנדרטת הפרטיזנים בלטרון, שנחנכה ב-9 באפריל 2008.. כן פיסל בעץ את שער הכניסה למוזיאון ז'בוטינסקי במצודת זאב בתל אביב.

בשנת תשל"ד יצא לאור בהוצאת "יד ושם" אלבום ציוריו, "המרד". בשנת 2005 יצא לאור אלבום רטרוספקטיבי של יצירתו בישראל.

בוגן נפטר בתל אביב ב-2010, בגיל 94, ונקבר בבית העלמין קריית שאול לצד אשתו.

עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון בכניסה לביתו ברחוב אבן שפרוט 7.

פרסים
-----

* 1950 – פרס מטעם ממשלת פולין.
* 1961 – פרס ההסתדרות.
* 1962 – פרס משרד החינוך.
* 1980 – פרס חבל ימי לישראל.
* 1983 – פרס הנגב.
* 1992 – פרס שלום עליכם.

לקריאה נוספת
------------

* **ארט 2000 - ספר אמני ישראל : ציירים ופסלים**, הוצאת סטודיו חיט, 1993

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר בוגן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אלכסנדר בוגן (באנגלית)
* העט והחרב: תערוכה מיצירותיו של אלכסנדר בוגן, באתר יד ושם
* ריאיון עם אלכסנדר בוגן באתר יד ושם
* אבסטראקט ומציאות, דבר, 29 בספטמבר 1961
* צייר שהיה ביער, דבר, 26 באוקטובר 1951
* אל היער, דבר, 26 באפריל 1957, המשך
* אלכסנדר (שורה) בוגן (קצנבוגן) באתר הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה
* אלכסנדר בוגן, באתר "ההתנגדות היהודית בשואה"
* הצייר אלכסנדר בוגן הלך לעולמו, באתר ynet, 20 באוקטובר 2010
* יוצר בלתי נלאה(הקישור אינו פעיל), באתר מוטק'ה, 9 בדצמבר 2007
* כמה מרישומיו (ברוסית)
* אתר למנויים בלבד עופר אדרת, אלכסנדר בוגן: אני הגבתי בעיפרון וברובה, באתר הארץ, 27 באפריל 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  האנדרטה לפרטיזנים, לוחמי המחתרות והגטאות, באתר "הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה"
2. ↑  אלכסנדר בוגן באתר חברה קדישא ת"א–יפו.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ICIA: 271306
* NLI: 987007299333405171
* GND: 119259486
* ISNI: 0000 0001 2053 1309
* LCCN: n90632442
* NLP: a0000002288603
* SUDOC: 078670829
* Trove: 794168
* VIAF: 42463252
* WorldCat: lccn-n90632442

 |
תרשים המייצג את מודל הנפש הפרוידיאני
**סמוך למודע**, הידוע גם כ**פְּרֵה־מודע** או **קדם־מודע** (באנגלית: **Preconscious**), על פי התאוריה הפסיכואנליטית, הוא כלל הזכרונות, הרגשות והמחשבות שאינם נמצאים במודעות האדם ברגע נתון, אך הם נגישים לתודעה, ולכן אינם נחשבים לא-מודעים לחלוטין. זהו הרובד האמצעי במודל הטופוגרפי של זיגמונד פרויד, המצוי בין הרובד המודע לבין הרובד הלא-מודע.

התכנים המצויים בחלק הסמוך למודע של האדם, כוללים זכרונות של אירועים אישיים, מידע שנצבר לאורך החיים (למשל הידע לגבי משמעותן של מילים), ידע לגבי מיומנויות נרכשות (למשל סדרת הפעולות לקשירת שרוכי נעליים או לנהיגה במכונית), מידע שהאדם חש שנמצא "על קצה הלשון", ועוד. ברגע שמיומנויות מסוג זה נרכשות, הן בדרך כלל מבוצעות מחוץ להכרה המודעת, אך תשומת לבו של האדם יכולה להיות מופנית אליהם בקלות יחסית, או עם מאמץ מנטלי מסוים, לכשירצה בכך. על פי המודל הפרוידיאני, התכנים בסמוך למודע אינם מודחקים, כפי שמתרחש במקרה של תכנים קשים להתמודדות שמודחקים אל הלא-מודע, ולכן תכנים שבסמוך למודע זמינים בקלות להיזכרות והעלאה למודע.

תפקיד נוסף שממלא הסמוך למודע, על פי המודל, הוא תפקיד של צנזור - זהו החלק בו רעיונות לא רצויים עוברים אל הלא-מודע, בעוד תכנים נוחים להתמודדות נותרים זמינים למודעות ברובד הסמוך למודע או המודע.

למרות שהתיאוריה הפסיכואנליטית מוכרת בפסיכולוגיה הפופולרית, מופנית כלפיה ביקורת לא מעטה. יש הטוענים כי היא אינה מבוססת מדעית, ואף יכולה להיחשב לפסאודו־מדע. קיימת גם ביקורת על האפקטיביות הנמוכה של הטיפול הפסיכואנליטי.

קישורים חיצוניים
----------------

* סמוך למודע, בלקסיקון הפסיכולוגי "בטיפולנט"

הערות שוליים
------------


1. ↑  Frederick Crews, The Verdict on Freud, **Psychological Science** 7, 1996-03, עמ' 63–68 doi: 10.1111/j.1467-9280.1996.tb00331.x
2. ↑  Mario Bunge, The philosophy behind pseudoscience, **Skeptical Inquirer**, 2006, עמ' 29-37
3. ↑  Evan Mayo-Wilson et al, Psychological and pharmacological interventions for social anxiety disorder in adults: a systematic review and network meta-analysis, **The Lancet Psychiatry** 1, 2014-10, עמ' 368–376 doi: 10.1016/S2215-0366(14)70329-3
4. ↑  Xinyu Zhou et al, Comparative efficacy and acceptability of psychotherapies for depression in children and adolescents: A systematic review and network meta-analysis, **World Psychiatry** 14, 2015-06, עמ' 207–222 doi: 10.1002/wps.20217
**פאם פרדמן** (בשוודית: **Pam Fredman**; נולדה ב-13 במאי 1950, בגטבורג, שוודיה) היא פרופסורית שוודית למדעי המוח וסגן הנשיא לשעבר של אוניברסיטת גטבורג. משנת 2016, פרידמן היא הנשיאה של ארגון האוניברסיטאות העולמי

ביוגרפיה
--------

פרדמן סיימה תואר שני במדעים בהנדסה כימית באוניברסיטת צ'למרס בשנת 1973 ודוקטורט לפילוסופיה בנוירוכימיה בשנת 1979. התזה שלה הייתה בנושא "מבנה ותפקוד של גנגליונים".

בין השנים 1995–1997 הייתה ראש המחלקה למדעי המוח.

בשנת 1997 קיבלה מינוי כפרופסור לנוירולוגיה באוניברסיטת גטבורג, והפכה לסגן דיקן הפקולטה לרפואה בין השנים 1997–1998. לאחר מכן המשיכה להיות בתפקידים ניהוליים באקדמיית סולגריאנסקה (אנ').

בין השנים 2003–2006 פרידמן הייתה המנהלת והדיקן של האקדמיה לסולגריאנסקה. ב -1 ביולי 2006, מונתה לרקטור אוניברסיטת גטבורג, משרה שהיא החזיקה עד 1 יולי 2017.

פרדמן היא חברת האקדמיה המלכותית השוודית למדעי ההנדסה (אנ') מאז 2008.

לאחר מכן כיהנה כסגן הנשיא של אוניברסיטת גטבורג מ-2006-2017. בתפקיד זה, פרידמן שימשה כמנהלת האוניברסיטה ונציגתה העיקרית.

פרדמן שימשה גם כחברת הנהלה במספר ארגונים, ובהם המועצה השוודית למחקר רפואי (1999–2003), החברה הבינלאומית לנוירוכימיה (1995–1999) והפדרציה של מדעי המוח האירופיים (1996–2001)

משנת 2016, פרדמן היא נשיאת ארגון האוניברסיטאות העולמי.
פרידמן ישבה במועצת המנהלים של האוניברסיטה השוודית והאגודה להשכלה גבוהה, SUHF, בין השנים 2007 ו-2014, והיושב ראש שלה בין השנים 2009–2014.

לפרידמן יש למעלה מ-100 פרסומים ו-4,700 ציטוטים.

פרסים ואותות הוקרה
------------------

פרידמן זכתה בפרסים הבאים:

* ESN הוקרה למרצה הצעיר, 1982
* פרס פרנסטרום לחוקר צעיר מבטיח, 1994

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאם פרידמן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  "Vice-Chancellor Pam Fredman". University of Gothenburg. 17 במרץ 2010. נבדק ב-4 באפריל 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. 1 2 3  "Pam Fredman". International Association of Universities. נבדק ב-4 באפריל 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Pam Fredman's research work". ResearchGate. נבדק ב-4 באפריל 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 3264 5541
* LCCN: n91048039
* VIAF: 13947500
* WorldCat: lccn-n91048039

 |
**ארגון מעסיקים** או **ארגון מעבידים** הוא ארגון המאגד מעסיקים לשם קידום נושאים משותפים למעסיקים אלה, ובפרט משא ומתן קיבוצי עם ארגוני עובדים וקידום רגולציה בתחום יחסי העבודה. פעמים רבות הארגון עוסק גם בנושאים שאינם קשורים ליחסי העבודה. דוגמה לכך היא התאחדות התעשיינים בישראל, העוסקת בקשת רחבה של נושאים בענף התעשייה, ובהם גם פעילות כארגון מעסיקים.

במדינות שונות, ובהן ישראל, מוסדר מעמדם של ארגוני המעסיקים בחקיקה, המקנה להם סמכויות מיוחדות מול הרגולטור ובתחום יחסי העבודה. במדינות אחרות, ובהן ארצות הברית, אין הסדרה מיוחדת לפעילותם של ארגוני מעסיקים, והם פועלים על פי הדין הכללי.

בישראל
------

בישראל פועלים ארגוני מעבידים אחדים לפי הענף המקצועי שבו פעילים מעבידים אלה. התאחדות התעשיינים בישראל היא ארגון המעבידים הראשון שנוסד בארץ ישראל, בשנת 1921. לשכת המסחר נוסדה אף היא בשנת 1921, ובשנת 1922 נוסדה התאחדות האיכרים והחקלאים בישראל. מרכז השלטון המקומי הוא ארגון מעבידים של הרשויות המקומיות.

לשם טיפול בנושאים חוצי ענפים מתאגדים ארגוני מעסיקים לארגון-גג המייצג ארגוני מעסיקים רבים. ארגוני מעבידים במגזר הפרטי היו מאוגדים במשך שנים רבות בלשכת התיאום של הארגונים הכלכליים. במרץ 2020 פרשו מארגון-גג זה ארגוני מעבידים אחדים, ובראשם התאחדות התעשיינים, והקימו ארגון-גג נפרד בשם נשיאות המעסיקים והעסקים בישראל. לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים קרויה כיום נשיאות המגזר העסקי בישראל.

אחדים מדיני העבודה, כגון חוק הסכמים קיבוציים, מקנים סמכויות לארגוני מעבידים. בפסקי דין המתייחסים לחוקים אלה נקבעו מאפיינים של ארגון מעבידים, ובהם:

* הארגון הוא ארגון קבע, או לפחות ארגון שהוקם לפרק זמן ממושך.
* לארגון יש תקנון המסדיר את פעולתו, ובפרט מסמיך את הארגון לדון בהסכמי עבודה ובתנאי עבודה של עובדי המעבידים החברים בארגון.

הסכם קיבוצי כללי הוא הסכם קיבוצי הנחתם בין ארגון עובדים יציג לבין ארגון מעבידים. להסכם קיבוצי כזה רשאי שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים להוציא צו הרחבה, שבעבותיו יחויבו כל המעסיקים שעליהם חל צו הרחבה זה בתשלום דמי טיפול ארגוני-מקצועי לארגון המעסיקים החתום על ההסכם שהורחב.

לקריאה נוספת
------------

* מנחם גולדברג, "מאפייני ארגון מעסיקים במשפט העבודה", **הפרקליט** מ/ג, עמ' 111–171.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארגון מעסיקים** בוויקישיתוף
* גלעד נוה, הסדרת מעמדם המשפטי של ארגוני מעסיקים - סקירה משווה, באתר הכנסת, 13 ביולי 2014
* עידו עשת, ‏"ארגון המעסיקים" ו"ארגון המעסיקים הבכיר" במשפט העבודה הקיבוצי, **משפטים** ‏מ"ט, תשע"ט

* Martin Behrens, Franz Traxler, Employers' organisations in Europe, Eurofound, 4 April 2004

הערות שוליים
------------

1. ↑  גלעד נוה, הסדרת מעמדם המשפטי של ארגוני מעסיקים - סקירה משווה, באתר הכנסת, 13 ביולי 2014
2. ↑  נב/31-4 (ארצי) ארגון המורים בבתי הספר העל יסודיים נ' מרכז ישיבות בני עקיבא וישיבת בני עקיבא - נתיב מאיר, ניתן ב-4 באוגוסט 1992, באתר "נבו"
3. ↑  תקנות הסכמים קיבוציים (תשלום דמי טיפול ארגוני-מקצועי לארגון מעבידים), תשל"ז-1977, באתר "נבו"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4002620-6
* LNB: 000136663

 |
**טליה לוגסי** היא במאית קולנוע, תסריטאית ומפיקה יהודיה אמריקאית. מוכרת בעיקר בשל סרטיה "Descent" (אנ') ו-"This Is not a War Story" (אנ').

ביוגרפיה
--------

לוגסי נולדה בניו יורק, ארצות הברית, להורים יהודים יוצאי מרוקו. סיימה תואר בקולנוע באוניברסיטת ניו יורק. לאחר מכן למדה משחק בבית הספר למשחק של לי סטרסברג.

סרטה "Descent" בו שיתפה פעולה עם חברתה, רוזריו דוסון, הוקרן בהצגת בכורה בפסטיבל טרייבקה בשנת 2007 וזכה כבחירת המבקרים של הניו יורק טיימס.

ב-2014 שיחקה בסרט "The Shape of Something Squashed" של השחקן והבמאי טום נונן (אנ').

סרטה השני, "This Is Not a War Story", בו גם שיחקה, הוקרן בבכורה בפסטיבל סן פרנסיסקו לסרטים עצמאיים לשנת 2021 וזכה בפרס הקהל לסרט בעל הנראטיב הטוב ביותר. סרטה זכה גם בפסטיבל Tallgrass בוויצ'יטה כסרט הטוב ביותר של במאית. הסרט היה מועמד לזכייה על עלילתו ב-"Woods Hole Film Festival", וב-John Cassavetes Award בפרס אינדפנדנט ספיריט.

נכון ל-2022, לוגסי מועסקת כמרצה במחלקה לאמנויות המסך ביוג'ין לנג קולג' לאמנויות חופשיות בניו סקול.

קישורים חיצוניים
----------------

* טליה לוגסי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX4768955
* BnF: cb16210226s (data)
* GND: 1037229932
* ISNI: 0000 0001 1701 9961
* LCCN: no2011182377
* VIAF: 121883403
* WorldCat: lccn-no2011182377

 |
**רודלפינה (פיני) שטיינדלינג** (10 בספטמבר 1934 - 27 באוקטובר 2012), הייתה אשת עסקים אוסטרית-יהודית ונדבנית, שהואשמה בגנבת כרבע מיליארד יורו.

ביוגרפיה
--------

בין השנים 1959 ל-1969 הייתה חברה במפלגה הקומוניסטית האוסטרית, ואף כונתה "פיני האדומה". בשנת 1973 מונתה למנהל חברת Novum, ושימשה כנאמנה היחידה של החברה בין השנים 1978 ל-1992. החברה הייתה רשומה במזרח גרמניה הקומוניסטית, ושימשה כצינור לחברות ואנשי עסקים מהמערב שרצו לעשות עסקאות במזרח גרמניה. לאחר איחוד גרמניה, במשך שנים נחשבה לתורמת ולמקורבת לחוגי השמאל בישראל וכן לאיש העסקים מרטין שלאף. 

החל משנות ה-90 של המאה ה-20 עברה להתגורר בתל אביב. שטיינדלינג הייתה חברה בחבר הנאמנים של אוניברסיטת תל אביב, בעמותה של מרכז יצחק רבין, בחבר הנאמנים הבינלאומי של מכון ויצמן למדע ועמיתת כבוד של המרכז הבינתחומי הרצליה.

פיני הואשמה בהברחת כספים מחברה, שהייתה בבעלות המדינה, לחשבונות פרטיים בשווייץ. בשנת 2010 פסק בית משפט שעל שטיינדלינג להחזיר סכום של כ-230 מיליון יורו מחשבון בנק בשווייץ לגרמניה.

בעלה, דולי שטיינדלינג, היה בנעוריו לוחם במחתרת בצרפת כנגד הנאצים. בשנת 2003 פרסם בהוצאת יד ושם ספר על קורותיו, בעריכת פרופסור חיים אבני, חתנו.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרשת הוצאת כספים(בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007398158405171
* GND: 1031800042
* VIAF: 296739197
* WorldCat: viaf-296739197

 |
**יזהר בר-גד** (נולד ב-7 ביוני 1971) הוא פרופסור מן המניין במרכז לחקר המוח ע"ש לסלי וסוזן גונדה באוניברסיטת בר-אילן. בר-גד הוא חוקר בתחום הנוירופיזיולוגיה והחישוביות העצבית. תחומי המחקר העיקריים שלו הם עיבוד מידע בגרעיני הבסיס (basal ganglia) במצב נורמלי ובפתולוגיות שונות, כגון מחלת פרקינסון וסינדרום טורט.

ביוגרפיה
--------

נולד ברחובות וגדל בפרטוריה, דרום אפריקה ובקריית גת. התגייס לצה"ל בשנת 1989 לחיל המודיעין, השתחרר ב-1994 בדרגת סרן.

בשנים 1994–1997 עבד בחברת אמדוקס, כאיש מחקר ומנהל פרויקטים בפיתוח של בינה מלאכותית מבוזרת. בשנים 1997–2002 עבד בחברת סנקטום (Sanctum) בישראל ומאוחר יותר בקליפורניה כמנהל טכנולוגיות ראשי (CTO).

בשנת 2005 מונה כמרצה במרכז לחקר המוח באוניברסיטת בר-אילן. בשנים 2008–2011 שימש ראש החוג למדעי המוח. בשנת 2010 התמנה למרצה בכיר. בשנת 2012 התמנה לפרופסור חבר ומשנת 2018 הוא משמש פרופסור מן המניין באוניברסיטת בר-אילן.

יזהר בר-גד חוקר עיבוד מידע בגרעיני הבסיס במצב נורמלי ובמצבים פתולוגיים שונים. מחקרו משלב בין שיטות ניסויות בתחומי הנוירופיזיולוגיה של מערכות עם שיטות חישוביות מתחומי מדעי הנתונים והחישוביות העצבית. מחקריו המוקדמים עסקו בעיקר בשינויים בחישוביות המוחית המתרחשים בזמן מחלת הפרקינסון והטיפולים בה (טיפולים תרופתיים וגריית מוח עמוקה). מחקריו המאוחרים עוסקים בשינויים הנוירופיזיולגיים המתרחשים בהפרעות התפתחותיות, כגון סינדרום טורט והפרעת קשב (ADHD).

יזהר בר-גד נשוי לשבלת שדה בר-גד ולהם 3 ילדים. מתגורר בגבעת שמואל.

השכלה אקדמית
------------

בשנים 1992–1995 למד ביולוגיה לתואר ראשון באוניברסיטת תל אביב, בתוכנית המצטיינים.

בשנת 2003 השלים תואר שלישי באוניברסיטה העברית בחישוביות עצבית, בהנחייתם של פרופ חגי ברגמן ופרופ' יעקב ריטוב. עבודת הדוקטור שלו נכתבה בנושא "הפחתת ממדים תלוית עידוד כמודל לעיבוד מידע בגרעיני הבסיס".

מלגות, פרסים ומענקים
--------------------

* 2015 – פרס מפא"ת לחשיבה יוצרת.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יזהר בר-גד
* אתר אינטרנט של מעבדת יזהר בר גד
* חוקרי מוח מבר-אילן זכו בפרס בינלאומי בחסות קרן מייקל ג'יי פוקס לחקר פרקינסון
* ד"ר יזהר בר גד, באתר ynet

* יזהר בר-גד, באתר גוגל סקולר

הערות שוליים
------------

1. ↑  בר-גד יזהר | המרכז הרב תחומי לחקר המוח ע״ש גונדה, באתר gondabrain.biu.ac.il
2. ↑  עידו אפרתי, הישראלי שמוביל את המחקר העולמי על טורט מפענח את מנגנון התסמונת, באתר הארץ, ‏24 ביוני 2016
3. ↑  עמוק בתוך המוח, באתר הידען, ‏27 בספטמבר 2010
4. ↑  מחקר בינלאומי על תסמונת טורט: מה גורם לתנועות הלא רצוניות?, באתר vod.alternativli.co.il

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258093505171
* ISNI: 0000 0000 6836 5998
* ORCID: 0000-0002-2999-4083
* VIAF: 97647450
* WorldCat: viaf-97647450

 |
**מרים ריינר** היא פרופסור חבר בגמלאות בפקולטה לחינוך למדע וטכנולוגיה בטכניון ובעלת תואר ראשון, שני ושלישי של הטכניון.

פעילות מקצועית
--------------

ריינר חוקרת תהליכי מוח במגמה לעצב טכנולוגיות חדשניות המשפרות את יכולות התודעה האנושית. מטרות מחקריה לזהות את התנאים שבהם המוח מעבד אינפורמציה באופן הטוב ביותר, וליישם את הממצאים בפיתוח טכנולוגיות חדשניות שמתאימות לדרך שבה פועל המוח ושמקדמות את היכולת האנושית.

לקידום מחקריה קבלה מרים ריינר יותר מ-1.7 מיליון יורו מהאיחוד האירופי. המחקר נתמך גם על ידי קרנות של מיקרוסופט, משרד הביטחון הישראלי ולוג׳יטק.

מרים ריינר התמקדה בעיקר בייזום התחום החדש של טכנולוגיות ׳נוכחות מרחוק׳ באיחוד האירופי והייתה חברה בוועדות רבות שעסקו בזיהוי טכנולוגיות חדשניות. כמו כן השתתפה בוועדות של NSF - The National Science Foundation  (ארגון המדע הלאומי) וחקרה טכנולוגיות חדשניות של תלת מימד במרכז לחדשנות מדיה NTU בסינגפור, ואינטראקציה של רובוט-אנוש ב-University College London.

מרים ריינר משמשת כפרופסור חבר אורח במדעי המחשב באוניברסיטת סטנפורד ו-UCL באנגליה ובאוניברסיטת Chapel Hill בקרולינה הצפונית.

### המעבדה למציאות מדומה ומדדים מוחיים

מטרת המחקר במעבדה היא לקדם את תהליכי הלמידה הקוגניטיבית. המעבדה מציגה טכנולוגיות חדשות של למידה וחינוך, המבוססות על מחקר נוירו-קוגניטיבי ואלקטרו-פיזיולוגי, ומשתמשת בפיתוחי מציאות מדומה חדשניים משלה.

### חקר מציאות מדומה

מרים ריינר מתארת: "אנחנו מעמידים אנשים בתוך מציאות מדומה ומבקשים מהם לפתור בעיות ולבצע משימות מסוגים שונים. באותו הזמן אנחנו מחברים אותם למכשיר אא"ג כדי לאסוף מידע על פעילות המוח. אנחנו נעזרים בנתונים על המידה שבה הם למדו, על חיוויי התפיסה במציאות המדומה ועל השפעולים במוח כדי ליצור מודל של למידה מיטבית. באמצעות תזמור הגירויים החושיים במציאות המדומה או הרבודה אנחנו יכולים להפוך את העולם הסינתטי לזרז יעיל במיוחד לשפעול אזורים במוח הקשורים ללמידה ולשיפור התפיסה הקוגניטיבית. אנחנו יודעים היום כיצד לייצר אינטראקציות ראשוניות חווייתיות שמובילות לשיפורים בתפקוד הקוגניטיבי, כגון קיצור זמן העיבוד במוח ושיפורים בדיוק ובגיבוש הזיכרון. במעבדה למציאות מדומה ולנוירו-קוגניציה בטכניון בדקנו צירופים שונים של זמינויות חושיות היוצרים אקולוגיה חדשה ש"מדברת" אל מנגנוני המוח. התוצאות שקיבלנו הראו מנגנונים מבוססי אא"ג למדידת עומס מנטלי בזמן למידה, תנאים לשפעול מנגנונים הקשורים לסיבוב מנטלי ולשיקול מרחבי, מערכת נוירוני-מראה ללמידה באמצעות חיקוי, ואינטראקציות אדם-אדם משופרות הנסמכות על סביבות מציאות מדומה ורבודה."

קישורים חיצוניים
----------------

* מרים ריינר, ברשת החברתית LinkedIn
* מרים ריינר, באתר גוגל סקולר
* המעבדה למציאות מדומה ולמדדים מוחיים
* מציאות מדומה: חוויה שמעבר לטכנולוגיה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007351322505171

 |
**משה בר** (נולד ב-1964 בערך) הוא פרופסור, חוקר מוח. לשעבר ראש המעבדה למדעי העצב הקוגניטיביים באוניברסיטת הרווארד, ולשעבר ראש המרכז הרב-תחומי לחקר המוח על שם לסלי וסוזן גונדה באוניברסיטת בר-אילן. עוסק בחקר העצב בהקשרים קוגניטיביים, כגון זיכרון וזיהוי.

ביוגרפיה
--------

בשנת 1988 קיבל תואר ראשון בהנדסה ביורפואית מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. שירת שש שנים בחיל האוויר. בשנים 1992–1994 למד לתואר שני במדעי המחשב ומתמטיקה שימושית במכון ויצמן למדע, ואת עבודת המוסמך עשה בהנחייתו של פרופ' שמעון אולמן. יצא לארצות הברית ללימודים לתואר דוקטור במדעי העצב הקוגניטיביים אותם עשה באוניברסיטת דרום קליפורניה, וסיים בהצטיינות יתרה בשנת 1998. נושא הדוקטורט שלו היה "Characteristics and Cortical Localization of Subliminal Visual Priming". עשה פוסט דוקטורט במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת הרווארד ובבית החולים הכללי מסצ'וסטס בבוסטון. בשנת 2002 מונה למרצה לרדיולוגיה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד, ובשנת 2007 קודם לדרגת פרופסור חבר. בשנת 2009 מונה לפרופסור לפסיכיאטריה בבית החולים הכללי מסצ'וסטס. בשנת 2011 מונה לפרופסור לפסיכיאטריה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד.

בסוף 2011 חזר לישראל ומונה לראש מרכז גונדה לחקר המוח באוניברסיטת בר-אילן, במקומו של פרופ' משה אבלס שהקים את המרכז ועמד בראשו במשך תשע שנים. על פעילותו במרכז אמר: "אני שואף לכך שהיישומים של המחקרים שיצאו מהמרכז הרב-תחומי בבר-אילן יהיו אפקטיביים עבור אנשים שסובלים, ולא רק יכנסו לאנציקלופדיות ולספרי הלימוד". ב-2019 סיים את כהונתו כראש המרכז והוחלף בידי פרופ' אלון קורנגרין. כיום מכהן בר פרופסור במרכז, ובמקביל הוא המדען הראשי בחברת "הדוניה".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משה בר** בוויקישיתוף

* משה בר, באתר ResearchGate
* משה בר, באתר גוגל סקולר
* פרופ’ משה בר מאוניברסיטת הרווארד מונה לעמוד בראש המרכז לחקר המוח, באתר ערוץ המדע, 11 בינואר 2011
* אלכס דורון, בר מוח: הפרופ' חזר ארצה להילחם בדיכאון, באתר nrg‏, 28 במרץ 2012
* קרן צוריאל הררי, מה אנחנו עושים כשאנחנו לא עושים כלום, באתר כלכליסט, 29 בנובמבר 2012
* אתר למנויים בלבד איילת שני, הכוח של הסימולציה: שיחה עם ראש המרכז לחקר המוח, באתר הארץ, 20 ביוני 2013
* רן פוני, אסקפיזם עכשיו: "אנשים רוצים לברוח יותר מתמיד, וזו פעולה הכרחית", באתר ישראל היום, 8 במרץ 2023
* Cognitive Neuroscience laboratory, Massachusetts General Hospital, Harvard Medical School

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלכס דורון, בר מוח: הפרופ' חזר ארצה להילחם בדיכאון, באתר nrg‏, 28 במרץ 2012

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007325929305171
* LCCN: n2014013462
* NTA: 334246091
* ORCID: 0000-0003-3362-3709
* SUDOC: 157456870
* VIAF: 307429266
* WorldCat: lccn-n2014013462

 |
**בנט "בן" כהן** (באנגלית: **Bennett "Ben" Cohen**; נולד ב-18 במרץ 1951) הוא איש עסקים ונדבן יהודי אמריקאי, ממייסדי חברת בן אנד ג'ריס.

ביוגרפיה
--------

כהן נולד במחוז נסאו שבלונג איילנד למשפחה יהודית. בנעוריו התעניין בקדרות, ולמד במספר מוסדות להשכלה גבוהה בניו יורק, תוך התפרנסות מעבודות מזדמנות שונות. התנסותו הראשונה בהכנת גלידה הייתה במסגרת שיעורי מלאכה שהעביר בבית ספר לבני נוער במצוקה.

בשנת 1977 החליט כהן להיכנס לתחום הכנת המזון, יחד עם חבר נעוריו ג'רי גרינפילד. במאי 1978 פתחו השניים סניף של חברת "בן אנד ג'ריס" בתחנת דלק בברליגנטון שבורמונט, לאחר שהתכוונו בתחילה להקים במקום דוכן בייגלים. המרקם הייחודי של הגלידה, הכולל שבבי שוקולד רבים, נבע מהתתרנות ממנה סבל כהן, אשר העדיף מרקם דומיננטי לגלידה.

לאחר שהחברה זכתה להצלחה ברחבי ארצות הברית, החל כהן לפעול למטרות נדבנות, באמצעות קרן בן אנד ג'ריס, שקיבלה דרך קבע 7.5% אחוזים מהכנסות חברת בן אנד ג'ריס.

בשנת 1996 פרש כהן ממנכ"לות החברה, ומאז רכישתה בשנת 2000 בידי יוניליוור הפסיק להיות מעורב בניהולה, לאחר שגם לקה בליבו.

בתחילת המאה ה-21 נודע כהן בתמיכתו במועמדים שונים לראשות המפלגה הדמוקרטית, ובהם ברק אובמה בשנת 2008, וכן בהתגייסותו לקמפיינים ציבוריים ליברליים. בבחירות 2016 תמך בברני סנדרס.

החרם על מכירת מוצרים ביהודה ושומרון
-----------------------------------

ב-19 ביולי 2021 הודיעה יוניליוור על כוונתה להפסיק את מכירת מוצריה ב"שטחים הפלסטיניים הכבושים". בעקבות ביקורת מצד ישראל ומדינות שונות בארצות הברית, פרסם בן כהן (ביחד עם ג'רי גרינפילד) מאמר בניו יורק טיימס בו טענו השניים כי הפסקת הפעילות ב"שטחים הכבושים" אינה חרם על ישראל, וכי מדובר ב"החלטה חשובה המקדמת שלום". לדעתם מדיניות ממשלת ישראל מהווה מכשול לשלום ומפרה את זכויות האדם הבסיסיות של הפלסטינים, וכי כיהודים בעצמם הם תומכים במדינת ישראל, אבל דוחים את הטענה כי ביקורת נגדה היא בבחינת פעולה אנטישמית או תמיכה בארגון BDS.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בן כהן** בוויקישיתוף
* בן כהן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* בן כהן באתר Biography
* בן כהן באתר Jewish Virtual Library

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד בנט כהן וג'רי גרינפילד, מייסדי בן אנד ג'ריס: הפסקת הפעילות בשטחים הכבושים אינה חרם על ישראל, באתר הארץ, 29 ביולי 2021  
We’re Ben and Jerry. Men of Ice Cream, Men of Principle. New York Times, July 28, 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007585312205171
* ISNI: 0000 0001 1788 0567
* LCCN: n86011128
* SUDOC: 155974777
* VIAF: 3561153834748964450001
* WorldCat: viaf-3561153834748964450001

 |
מנצ'גו, הגבינה הספרדית הנפוצה ביותר.
 דייסה עם יין מקומי ברקע
 *חצילים מאלמגרו*
 אבסקבוראס, מנה אזורית טיפוסית. מבוססת על תפוחי אדמה מבושלים, בקלה, שמן, חומץ, מלח ומים.
 תבשיל חומוס ועלי ציפורנית
**המטבח של קסטיליה-לה מנצ'ה** הם מאכלים מסורתיים האופייניים לאזור קסטיליה-לה מנצ'ה בספרד. אלה כוללים בעיקר תבשילי נזיד, "פיסטו", לחם מקומי, "גספצ'וס" והיינות המקומיים.

זהו מטבח כפרי וצנוע הכולל מספר מצומצם של מרכיבים. חומרי הגלם נפוצים באזור וקלים להשגה. המנות נוטות להיות עשירות בקלוריות, אידיאליות לתזונת עובדי כפיים, פועלים, חקלאים ורועים. המטבח זכה לפופולריות בעקבות ספרו של מיגל דה סרוואנטס – ב"דון-קישוט דה לה מנצ'ה", שם מוזכרות מספר מנות מסורתיות.

פירות וירקות
------------

המטבח המקומי אינו כולל מנות צמחוניות. אחד הירקות הייחודיים למטבח זה הם עלי ציפרנית (המכונים "collejas"), אשר די נדירים כירק במטבחים אחרים. בין המאכלים המסורתיים המבוססים על ירקות ניתן למנות את ה"פיסטו" (תבשיל עגבניות, בצל, חצילים או קישואים, פלפלים ירוקים ואדומים בדומה לרטטוי), פפירירה (סלט בצל, עגבנייה ומלפפון) "אסדילו דה לה מנצ'ה" (פלפלים אדומים קלויים), "וגאספצ'וס ויודו" (לחם שטוח ועליו תבשיל ירקות), "הברניאנס דה אלמגרו" (חצילים קטנים כבושים).

מרכיבים נפוצים הנמצאים כמעט בכל המנות המקומיות הם שום ופלפל מתוק מקומי המכונה ניורה.

בשר ודגים
---------

מנות מקומיות רבות מורכבות בעיקר מבשר צאן ובמידה פחותה מבשר בקר. המנות החשובות ביותר הן:

* קרקמוסאס – מנה מסורתית מטולדו, המוגשת לרוב כחטיף. עשויה מבשר חזיר מבושל עם ירקות עונתיים, עגבניות ועלי דפנה. המנה מוגשת באופן מסורתי בכלי חרס קטן המלווה בכמה פרוסות לחם.
* צ'אנפרינה – תבשיל בשר טלה, רגלי טלה, דם מבושל, בצל, שום, עלה דפנה ופלפל צ'ילי
* בשר טלה צלוי
* קוצ'פריטו – תבשיל מבשר חזיר מטוגן בשמן זית ושום.
* מיגאס – במקורה זוהי מנת ארוחת בוקר משאריות לחם או טורטייה. מוגשת עם ביקון או צלעות חזיר.
* עוף בפפיטוריה – תבשיל עוף ברוטב סמיך.
* סלפיקון – בשר קצוץ עם ירקות. משמש גם כמלית.
* זרג'וס – מנת טאפאס ממעי כבש במרינדה מגולגל צלוי או מטוגן.
* ארנב מבושל בשום (*conejo al ajillo) -* אופייני לקהילות בהן נהוג צייד.
* תבשיל לה מנצ'ה (*caldereta manchega) -* תבשיל רגל או כתף כבש, בצל, עגבנייה, פלפל, שום, יין לבן ושמן זית.

קסטיליה-לה מנצ'ה היא אזור יבשתי עם מעט מאוד מקווי מים המאפשרים דייג, ולכן הדגים אינם תופסים מקום חשוב במטבח המנצ'גני. הדג המסורתי היחיד הוא בקלה במלח המיובא באופן היסטורי מאזורי החוף. הוא מוגש לעיתים עם גרגרי חומוס.

גבינות
------

מנצ'גו היא גבינת הדגל של אזור לה מנצ'ה. היא מוגנת בכינוי מקור ומיוצרת תחת תקינה קפדנית. הגבינה מיוצרת מחלב כבשים מקומיות הנמצאות במרעה כל השנה. הגבינה קשה, עם טעם מעודן מעט מלוח ומרקם נימוח. משווקת בכיכרות עם מעטה אופייני המזוזג בדוגמת מקלעת עשב, זכר לתבניות המסורתיות בהן יוצרה הגבינה.

יינות
-----

ייצור יין הוא אחד מענפי הכלכלה החשובים באזור. יינות מקומיים רבים מוגנים ומבוקרים ומיוצרים תחת תקינה קפדנית (DO). העיקרי הוא DO La Mancha וכן DO Valdepeñas המיוצר באזור סיודאד ריאל, D.O. Méntrida מאזור טולדו, D.O. Jumilla ו- D.O. Manchuela מאזור אלבסטה, D.O. Mondéjar מאזור גוואדלחרה ועוד. בנוסף קיימים יינות תוצרת-בית רבים כגון יינות קידוש המכונים "פיטראס".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המטבח של קסטיליה-לה מנצ'ה** בוויקישיתוף
**ריאן כריסטופר פוגל** (באנגלית: **Ryan Christopher Fogle**; נולד בשנת 1983, ווירג'יניה, ארצות הברית) הוא קצין סוכנות הביון המרכזית, עבד כמזכיר השלישי של המדור הפוליטי בשגרירות ארצות הברית ברוסיה. עסק בריגול ברוסיה וגורש בשל כך לארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

ריאן נולד בשנת 1983 בווירג'יניה לג'יימס ופטילין פוגלוב, המתגוררים כיום בסנט לואיס. פוגל סיים את לימודיו במכון מרי וסנט. בית ספר לואי קאנטרי (אנ') בלאד, פרבר אמיד בסנט לואיס. לאחר התיכון נכנס פוגל ללימודים באוניברסיטת קולגייט בהמילטון, ניו יורק, וסיים בשנת 2006 תואר ראשון. פוגל היה חבר באחוות הסטודנטים פי דלתא תטא ובאגודת הכבוד הבכירה קונוסיוני, כיהן במועצת הסטודנטים ונבחר לחבר בוועדת הבחירות שלה בשנתו הראשונה. לאחר סיום לימודיו התגורר בווירג'יניה, מקלין.

הוא החל את הקריירה במודיעין כאיש סוכנות הביון המרכזית. בסוף אפריל 2011 החל לעבוד בשגרירות האמריקאית ברוסיה, כאשר ג'ון בייר היה השגריר. בפברואר 2011 אישר הקונגרס האמריקני את ריאן פוגל כיועץ למשימה הדיפלומטית האמריקאית.

הוא עבד במסווה כמזכיר שלישי של המדור הפוליטי בשגרירות במוסקבה, בראשותו של מייקל קלצ'סקי. המדור הפוליטי בשגרירות האמריקאית עסק באיסוף מידע בנושאי הגנה, מדיניות חוץ וביטחון ברוסיה.

בלילה שבין 13–14 במאי 2013 נעצר על ידי סוכני פ.ס.ב. בעת שניסה לגייס את אחד מקציני השירותים המיוחדים הרוסים המעורבים במאבק בטרור בקווקז. במהלך מעצרו נמצאו ברשותו אמצעים טכניים מיוחדים, גיליון עם הוראות לגיוס, אמצעים לשינוי מראהו ו-100,000 אירו. לאחר מעצרו הועבר לנציגי שגרירות ארצות הברית. משרד החוץ של הפדרציה הרוסית הכריז על פוגל כפרסונה נון גרטה ודרש לעזוב מיד את רוסיה. כמו כן, משרד החוץ הרוסי הגיש מחאה נגד שגריר ארצות הברית ברוסיה, מייקל מקפול על התקרית.

פוגל הצטווה לעזוב את הפדרציה הרוסית תוך שישה ימים ועשה זאת ב-19 במאי.

קישורים חיצוניים
----------------

* Will Englund and Kathy Lally, Ryan C. Fogle, U.S. diplomat accused of spying, ordered to leave Russia, וושינגטון פוסט, ‏14 במאי 2013 (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Друг на миллион
2. ↑  В России по подозрению в шпионаже задержан дипломат из США
3. 1 2  В Москве задержали агента ЦРУ
4. ↑  МИД объявил персоной нон грата задержанного за шпионаж американца
5. ↑  МИД России заявил протест послу США
**יאנוש ואז'וני** (בהונגרית: **Vázsonyi János**; בודפשט, 19 במאי 1900 – הנובר, 28 באוגוסט 1945)  היה עורך דין, עיתונאי, פוליטיקאי ליברלי יהודי-הונגרי. אביו היה וילמוש ואז'וני, דודו היה ינה ואז'וני, בני דודיו היו הסופר אנדרה ואז'וני, זמרת האופרה דורה ברשוני וזמר האופרה לאיוש ברשוני.

קורות חיים
----------

יאנוש ואז'וני נולד במשפחה יהודית כבנם של השר וילמוש ואז'וני (1868–1926) ושל מרגיט סלקאי (1877–1949). הוא הצטרף לתנועות פוליטיות של נוער כבר כתלמיד בתיכון. בשנת 1917 היה חבר בגוש "זכות הבחירה" כנציג אגודת הסטודנטים באוניברסיטה. בשנת 1918, במהלך מהפכת החרציות, היגר עם אביו למינכן ולאחר מכן לשווייץ. הוא עבר לווינה בשנת 1920, למד באקדמיה המסחרית המזרחית והיה כתב בכמה עיתונים שווי'ציים ובאלה של מינכן. הוא פעל בווינה משנת 1920, גם כעוזר עורך של כתבי העת "הספר החדש" (Új könyv) ו"הונגריה הגדולה" (Nagymagyarország). חזר לבודפשט בשנת 1921, הצטרף לפעילות המפלגה הלאומית הדמוקרטית והתחיל לעבוד בעיתוני אשט. בשנת 1925 קיבל תואר דוקטור למשפטים באוניברסיטת בודפשט (כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד) ועבד במשרד עורכי הדין של אביו. שערוריית זיוף הפרנק הצרפתי קרתה באמצע שנות ה-20 של המאה ה-20 ויאנוש ואז'וני היה אחד מעורכי הדין במשפט, סנגורו של אחד הנאשמים. בשל כך זכה להכרה ארצית נרחבת. בשנת 1930 ארגן את "הברית הלאומית של הצעירים הדמוקרטים" ולאחר מות אביו הפך לנשיא "המפלגה הלאומית הדמוקרטית" ו"החוג המרכזי הדמוקרטי". בין השנים 1931–1935 היה חבר במועצת העיר של בודפשט. הוא ייצג את רובע 6, טרזווארוש. בשנת 1931 הקים רשימה עצמאית בבחירות כ"מפלגת ואז'וני הלאומית הדמוקרטית" ומפלגתו זכתה בשני מנדטים. במהלך מלחמת העולם השנייה, הפך לאחד המנהיגים במאמצי ההתנגדות האנטי-נאציים. ב-19 במרץ 1944, ביום הכיבוש הגרמני הוא נעצר על ידי הגסטפו וגורש למחנה הריכוז דכאו. לאחר שחרורו בתום מלחמת העולם השנייה והשואה החלים ארוכות בגרמניה, אך לא התאושש מהמחנה, ולבסוף מת בבית חולים בהאנובר בגיל 45. ואז'וני הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני בבודפשט.

חייו הפרטיים
------------

אשתו הייתה אנה מילקו (1910–1977), בתם של בעל האחוזות מאתיאש מילקו (1879–1938), ושל ארז'בט רייך. הם נישאו אזרחית בעיר באיה ב-1 ביוני 1933 ונישואים בפני רב ביום שני של חג השבועות בבית הכנסת הגדול של בודפשט ברחוב דוהאני. בנו היה טאמאש וילמוש ואז'וני (1935–2008).

הנצחה
-----

ברובע 6 בבודפשט הוצב לוח זיכרון על בית מגוריו לשעבר בכיכר פרנץ ליסט 2.

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון ביוגרפי הונגרי I-II. עורך ראשי. אגנש קניירש. בודפשט, 1967-1969.
* הלקסיקון החדש של רוואי. עורך ראשי אישטוואן קולגה טארשוי. סקסארד, באביץ', 1996.
* נפסבדשאג - נספח בודפשט (19 במאי 2000 )
* סלסולי קו הדם (23 באפריל 1991)
* מיקלוש הדש, דיולה זקה (עורך): חייו של אדם מיותר. שיחות עם וילמוש ואז'וני. בודפשט, הוצאת בלשי, 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Egy hannoveri kórházban meghalt (1945. szeptember 12.) Világ, 98. szám, 3. oldal".
2. ↑  "Vázsonyi János tragédiája (1945. október 6.) Haladás, 1. évfolyam, 2. szám, 6. oldal".
3. ↑  "Vázsonyi Jánosné Milkó Anna halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári halotti akv. 156/1977. folyószáma alatt".
4. ↑  "Házasságkötési bejegyzése a bajai polgári házassági akv. 87/1933. folyószám alatt".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1165323222
* ISNI: 0000 0001 2964 5783
* VIAF: 121460227
* WorldCat: viaf-121460227

 |