**Yesterday and Today** (בעברית: "**אתמול והיום**") הוא אלבום האולפן התשיעי של להקת הרוק הבריטית הביטלס שיצא תחת חברת התקליטים קפיטול רקורדס, והשניים-עשר בארצות הברית בסך הכל. האלבום יצא לאור בארצות הברית ובקנדה ב-15 ביוני 1966.

האלבום מכיל שירים שקפיטול לא כללה מהאלבומים האחרונים של הלהקה שיצאו בבריטניה, יחד עם שירים שהלהקה הוציאה במקומות אחרים בסינגלים שאינם באלבומים. בין השירים ניתן למצוא שירים מהאלבומים Help! ו-Rubber Soul, ושלוש הקלטות חדשות משנת 1966 שהופיעו ב-Revolver במדינות מחוץ לצפון אמריקה.

האלבום מוכר בעיקר בשל המחלוקת סביב העטיפה המקורית שלו. העטיפה, המכונה כ"**עטיפת הקצב**" ("**Butcher cover**"), צולמה על ידי הצלם רוברט ויטאקר ומציג את הלהקה לבושה בחלוקים לבנים ומכוסה בבובות תינוקות ערופות ראש וחתיכות בשר נא. למרות שהתמונה נועדה להיות חלק מיצירה גדולה יותר המבקרת את ההערצה שהוענקה לביטלס, חברי הלהקה התעקשו שמדובר בהצהרה נגד מלחמת וייטנאם. אחרים פירשו זאת כמחאה של הביטלס על מדיניות חברת התקליטים "לשחוט" את אלבומיהם לשוק הצפון אמריקאי. בתגובה לזעמם של הציבור על הנושא הנורא, קפיטול החזירה מיד את האלבום והחליפה את העטיפה בצילום של הלהקה סביב תא מטען של "ספינת קיטור".

האלבום המקורי הפך לפריט יקר ערך בקרב אספנים, מכיוון שחלק ממפעלי הדפוס של קפיטול פשוט הדביקו את תמונת תא המטען על עטיפות האלבומים הקיימות, האלבום גם עודד תופעה של הפשטת השכבה העליונה של העטיפה בחיפוש אחר עטיפת הקצב. לאחר שנמחק מהקטלוג של קפיטול בתחילת אמצע שנות ה-90, Yesterday and Today יצא מחדש על גבי תקליטור ב-2014.

רקע
---

בהתאם למדיניות חברת התקליטים לגבי כל האלבומים של הביטלס בצפון אמריקה עד 1967, חברת התקליטים קפיטול רקורדס בחרה שירים עבור Yesterday and Today על ידי איסוף מהאלבומים שהלהקה הוציאה בבריטניה, וטריטוריות אחרות בפיקוח EMI, ומרצועות שיצאו על סינגלים שאינם באלבומים מחוץ לצפון אמריקה. ההעדפה של התעשייה בארצות הברית לאלבומים קצרים יותר הקלה על מדיניות זו, כמו גם העובדה שהאלבום Help! של הביטלס הוצג כאלבום פסקול "אמיתי" בארצות הברית, מכיוון שהשירים שאינם בסרטים הוחלפו בבחירות תזמורתיות מתוך פסקול הסרטים בהתאמה. בדרך זו, אף על פי שהלהקה הקליטה שישה אלבומים עבור EMI עד תחילת 1966, Yesterday and Today היה האלבום העשירי של הביטלס שיצא תחת קפיטול רקורדס.

עטיפת אלבום
-----------

### סשן צילומים של ויטאקר

ב-25 במרץ 1966, הצלם רוברט ויטאקר אירח סשן צילומים עם הביטלס בסטודיו שלו ב-1 The Vale, ליד קינגס רואד בצ'לסי. לאחר שבילו שלושה חודשים הרחק מעין הציבור, חברי הלהקה הרחיבו את תחומי העניין שלהם והיו להוטים לסטות מהנוסחה שנכפתה עליהם ככוכבי פופ, הן במוזיקה שלהם והן בהגשה שלהם. גם לויטאקר היו שאיפות שסשן הצילומים יפרוץ דרך חדשה. הוא תכנן יצירת אמנות מושגית בשם A Somnambulant Adventure שאותה תיאר מאוחר יותר כ"שיבוש מחושב של המוסכמות סביב צילומי קידום מכירות של כוכבי פופ אורתודוקסיים". ויטקאר הגה את היצירה כהערה על תהילת הביטלס, לאחר שליווה אותם בסיבוב ההופעות שלהם בארצות הברית באוגוסט 28 ונבהל ממראות הביטלמניה שהוא היה עד להם אז.

ויטאקר הרכיב אביזרים כמו חלקי בובות פלסטיק, מגשי בשר, מעילי קצבים לבנים, פטיש ומסמרים, כלוב ציפורים, קופסאות קרטון וסטים של שיניים ועיניים מזויפות. במהלך הצילומים, הוא צילם מספר סלילי וידאו של חברי הלהקה מתקשרים עם החפצים, שהגיעו לשיאם בסדרת תמונות של חברי הלהקה לבושים במעילים לבנים ועטופים בחתיכות בשר וחלקי גוף מבובות התינוקות. הלהקה הייתה רגילה לחיבתו של ויטאקר לסוריאליסטי וניגנה יחדיו. לנון נזכר שהם הונעו על ידי "שעמום ותרעומת על כך שהם צריכים לעשות עוד סשן צילומים ועוד משהו של הביטלס. נמאס לנו מזה עד מוות". הרעיון של ויטאקר תאם גם את ההומור השחור שלהם ואת העניין שלהם באוונגרד.

ויטאקר התכוון ש-A Somnambulant Adventure יהיה עיצוב טריפטיכון על פני שני פאנלים של כיסוי תקליט בגודל 12 אינץ'. בין התבטאויותיו השונות בנושא הוא אמר כי הלוחות יהיו קיפול השער הפנימי או לחילופין הכריכה הקדמית והאחורית. תמונת הקצב הייתה אמורה להופיע בחלק המרכזי של הטריפטיכון או על הכריכה האחורית. הוא תכנן להקטין את התמונה ל"שניים ורבע אינץ' רבועים" בלבד ולמקם אותה במרכז הלוח. מאחורי ראשיהם של חברי הלהקה יתווספו הילות כסף מעוטרות, והחלל הנותר יעוצב כאייקון דתי רוסי בצבעי כסף וזהב. ויטאקר אמר: "הבשר נועד לייצג את האוהדים, והשיניים הכוזבות והעיניים הכוזבות הן השקר שבייצוג דמות אלוהים כעגל זהב".

עבור העטיפה הקדמית, או החלק השמאלי של הטריפטיכון, תכנן ויטאקר להשתמש בתצלום של הביטלס אוחזים בשתי מחרוזות נקניקיות, המסמלות חבל טבור, שנראו כאילו הן מתחברות לבטנה של אישה שגבה למצלמה. תמונה זו תשובץ בתוך תמונה אחרת, המציגה רחם אישה, ובכך מייצגת את לידתם של הביטלס ומדגישה את תכונותיהם האנושיות. החלק השלישי של הטריפטיכון של ויטאקר היה תצלום של ג'ורג' האריסון נועץ מסמרים ארוכים בראשו של לנון, מה שמרמז על חירור גולגולת. ככל הנראה במצב של התעלות פניו של לנון יוצגו כגרגרי עץ ויתווסף אופק שבו האוקיינוס והשמיים יתהפכו. ויטקאר נתן קרדיט למאן ריי כהשראה חלקית לרעיון זה ואמר כי הוא מדגיש שוב את התכונות האנושיות של הלהקה על פני מעמדם כאלילים.

### עטיפת האלבום

הביטלס הגישו תמונות מהסשן עבור חומרי הקידום שלהם. בניגוד לחזונו המקורי של ויטאקר, הלהקה בחרה בעטיפת הקצב כעטיפת האלבום של Yesterday and Today, ולנון ומקרטני התעקשו שזו הייתה הצהרת הביטלס נגד מלחמות, במיוחד מלחמת וייטנאם. נשיא הקפיטול, אלן ליווינגסטון, התנגד מיידית לשימוש בתמונה, אך אפשטיין אמר לו שהביטלס נחושים בדעתם. בריאיון שפורסם בשנת 2002 במגזין מוג'ו, ליווינגסטון נזכר כי הקשר העיקרי שלו היה עם מקרטני, שדחף בחוזקה לשימוש בתמונה כעטיפת האלבום ותיאר אותה כ"הערה שלנו על מלחמת וייטנאם". המנהל האמנותי של קפיטול התרשם יותר מהתמונה והכין אותה כך שתיראה כמו ציור, עם אפקט קנבס.

עטיפת האלבום הוחלפה במהרה בתמונה של ארבעת חברי הלהקה סביב תא מטען פתוח של ספינת קיטור. תמונה זו צולמה על ידי ויטאקר במשרדי NEMS של אפשטיין, ליד רחוב קארנבי. במקום להיות מוגשת כמחשבה שלאחר המעשה, עטיפת התא המטען הודבקה על עטיפת התקליט ונשקלה על ידי אפשטיין בזמן שהביטלס צילמו קליפים לקידום מכירות עבור "Paperback Writer" ו-"Rain" בבית צ'יזיק ב-20 במאי. מאוחר יותר תיאר לנון את ההחלפה כ"תמונה נוראית שלנו נראים דדביט באותה מידה, אבל אמורים להיות רביעייה מאושרת". מבקר המוזיקה טים ריילי מתאר אותו כ"מאולף", אך בשל הבעות הפנים הזועפות של הביטלס, עדיין מעורר את רצונם ללעוג לדיוקן הלהקה הסטנדרטי.

רשימת שירים
-----------


| צד ראשון |
| --- |
| מס' | שם | כותב(ים) | משך |
| 1. | Drive My Car | לנון-מקרטני | 2:25 |
| 2. | I'm Only Sleeping | לנון-מקרטני | 2:58 |
| 3. | Nowhere Man | לנון-מקרטני | 2:40 |
| 4. | Doctor Robert | לנון-מקרטני | 2:14 |
| 5. | Yesterday | לנון-מקרטני | 2:04 |
| 6. | Act Naturally | ג'וני ראסל, וני מוריסון | 2:27 |
| **משך כולל:** | **14:48** |

| צד שני |
| --- |
| מס' | שם | כותב(ים) | משך |
| 1. | And Your Bird Can Sing | לנון-מקרטני | 2:02 |
| 2. | If I Needed Someone | ג'ורג' האריסון | 2:19 |
| 3. | We Can Work It Out | לנון-מקרטני | 2:10 |
| 4. | What Goes On | לנון-מקרטני, רינגו סטאר | 2:44 |
| 5. | Day Tripper | לנון-מקרטני | 2:47 |
| **משך כולל:** | **12:02** |

קרדיטים
-------

* ג'ון לנון - סולן, הרמוניה וקולות רקע, גיטרת קצב, אקוסטית ומובילה, הרמוניום, מחיאות כפיים
* פול מקרטני - סולן, הרמוניה וקולות רקע; גיטרת בס, אקוסטית ומובילה, פסנתר, מחיאות כפיים
* ג'ורג' האריסון - הרמוניה וקולות רקע; גיטרה מובילה ואקוסטית, טמבורין, מאראקס, מחיאות כפיים
* רינגו סטאר - תופים, כלי הקשה, מחיאות כפיים

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על האלבום *Yesterday and Today* באתר MusicBrainz

| הביטלס |
| --- |
| ג'ון לנון • פול מקרטני • ג'ורג' האריסון • רינגו סטאר |
| פיט בסט • סטיוארט סאטקליף • לנון-מקרטני |
| אלבומי אולפן | Please Please Me‏ (1963) • With the beatles‏ (1963) • A Hard Day's Night‏ (1964) • Beatles for Sale‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Rubber Soul‏ (1965) • Revolver‏ (1966) • Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band‏ (1967) • Magical Mystery Tour‏ (1967) • The Beatles‏ (1968) • Yellow Submarine‏ (1969) • Abbey Road‏ (1969) • Let It Be‏ (1970) |
| סרטים | ‏A Hard Day's Night‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Magical Mystery Tour ‏(1967) • Yellow Submarine ‏ (1968) • Let It Be ‏(1970) • The Beatles: Get Back ‏(2021) |
| הנהלה | אלן ויליאמס • בריאן אפשטיין • אלן קליין • אפל רקורדס |
| הפקה | ג'ורג' מרטין • ג'ף אמריק • פיל ספקטור • נורמן סמית' • אלן פרסונס • אולפני אבי רוד |
| ערכים נוספים |
|  | The Quarrymen • ביטלמניה • ריצ'רד לסטר • תאוריית הקשר על מותו של פול מקרטני • מסע הקסם המסתורי • קלאוס פורמן • יוקו אונו • אנתולוגיה • רצח ג'ון לנון • LOVE • פיליפ נורמן • סיד ברנשטיין • החיפושית החמישית • הופעת הביטלס על הגג • פירוק הביטלס |
| דיסקוגרפיה של הביטלס • שירי הביטלס |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 0a4d1024-3463-3c74-8500-ea011bd5d523

 |