recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
איור מתוך הספר "המאגוס".**פרנסיס בארט** (באנגלית: Francis Barrett;‏ 1774–1830) היה מיסטיקן אנגלי שעסק בתורת הנסתר. הוא נחשב לחלק מתחייתה המחודשת של תורת הנסתר במאה ה-19 ושל מסורות המאגיה המודרניות. בארט למד לעומק קבלה, פילוסופיה, מטאפיזיקה, ותחומים נוספים כמו כימיה.

ב-1801, בארט הוציא לאור את הספר המאגוס. הספר עסק בתורת הנסתר, מגנטיזם, אלכימיה, מאגיה, נומרולוגיה, אסטרולוגיה, ונושאים נוספים. הספר אינו מציע מידע חדש, אך הוא אוסף מידע ממקורות מרכזיים כמו אגריפה ומפתחות שלמה ומציג אותם בצורה מסודרת, מאורגנת, מקוטלגת וכמעט מדעית. את רוב החומר לקח בארט מטקסטים וכתבי יד פרי עטם של סופרים אחרים בתחום, בעיקר מהטקסטים של היינריך קורנליוס אגריפה, אך גם מטקסטים של הרמס טריסמגיסטוס, ג'ון די, ואחרים. בהערות השוליים של הספר, בארט מציע את עצמו כמורה למאגיה, ומזמין את מי שרוצה ללמוד את הנושא ליצור איתו קשר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנסיס בארט** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Steven Dark, Magus – Steven Dark Entertainments (באנגלית)
2. ↑  מכושפים: 10 ספרי הכישוף המשפיעים ביותר בהיסטוריה, באתר www.makorrishon.co.il
3. ↑  טקס הקסם: הגדרה וסוג, באתר iw.eferrit.com
4. ↑  thebritishacademy
5. ↑  The Magus, by Francis Barrett Index, www.sacred-texts.com
6. ↑  The Magus - eBook, Walmart.com (באנגלית)
7. ↑  המכשפה בפגאניזם עתיק
8. ↑  Magic and Astrology of Francis Barrett, www.renaissanceastrology.com
9. ↑  Lee, The Magus, or Celestial Intelligencer… Francis Barrett (1801), Rare Books & Manuscripts Blog (באנגלית)
10. ↑  Barrett, Francis (fl. nineteenth century), encyclopedia.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007273311105171
* ISNI: 0000 0000 6315 3240
* LCCN: n87131016
* VIAF: 2697156919251254970004
* WorldCat: lccn-n87131016

 |
**הוועדה הארכאולוגית הקיסרית** (ברוסית: **Императорская археологическая комиссия**) הייתה המוסד הממשלתי הראשון באימפריה הרוסית שניהל את המחקר הארכאולוגי במדינה.

היסטוריה
--------

הוועדה נוסדה ב-2 בפברואר 1859 על פי הצעתו של הרוזן סרגיי סטרוגנוב על בסיס **הוועדה לחקירת עתיקות** (**Комиссии для расследования древностей,** שהייתה קיימת מאז 1850 בראשותו של לב פרובסקי). הוועדה הייתה כפופה למשרד משק הבית הקיסרי, ישיבותיה התקיימו בארמון החורף בסנקט פטרבורג.

מאז 1889 הפכה הוועדה למוסד היחיד שהנפיק "גיליונות פתוחים" ומתן אישורים לחפירות על אדמות מדינה, אדמות עירוניות ואיכרים (כלומר בכל מקום, למעט אדמות בעלים). הוועדה עסקה גם בהגנה ובשיקום אנדרטאות.

הוועדה בוטלה בשנת 1919 עם העברת תפקידיה לידי האקדמיה הרוסית להיסטוריה של תרבות חומרית. כיום נושאים של הוועדה מטופלים על ידי המכון להיסטוריה של תרבות חומרית.

יושבי ראש
---------

* סרגיי סטרוגנוב (1859–1882)
* אלכסנדר ואסילצ'יקוב (1882–1886)
* אלכסיי בוברינסקי (1886-1917)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הוועדה הארכאולוגית הקיסרית הרוסית** בוויקישיתוף
* מאמר באנציקלופדיה "סנקט פטרבורג".

הערות שוליים
------------

1. ↑  Выставка древностей
2. ↑  Фонд 11. Бобринский Алексей Александрович
**חיה צפורה (ציפה) פינס** (1844 - 1918) הייתה פעילת ציבור ביישוב הישן בירושלים, מייסדת ומנהלת בית החולים עזרת נשים. אשת יחיאל מיכל פינס.

ביוגרפיה
--------

נולדה במוהילב שבבלארוס, בתו של הגביר והעסקן שמריהו לוריא. אמה חנה היא בת רבי הלל ריבלין משקלוב, מראשי היישוב האשכנזי בירושלים. כמה שנים לפני הולדתה עלה אביה לירושלים וישב בה כשנתיים, במהלכן פעל רבות לטובת היישוב בעזרת קשריו עם איברהים פחה. עם התמוטטות שלטונו של איברהים פחה שב לוריא למוהילב. 

פינס קיבלה חינוך מסורתי אדוק. נישאה במוהילב ליחיאל מיכל פינס. לאחר נישואיה הייתה שותפה לבעלה בפעולתו למען חיבת ציון ויישוב ארץ ישראל ועזרה לשליחי מוסדות היישוב הישן מירושלים שהגיעו למוהילב, ולאחר מכן במקום מגוריהם ברוז'ינוי שבחבל הורדנה.

בשנת 1878 עלה יחיאל מיכל פינס לירושלים. הוא השאיר את אשתו וארבע בנותיהם אצל חותנו במוהילב. בשנת 1882 הצטרפה פינס עם ילדיה לשיירה של עולי "קבוצת הביאליסטוקאים" ועלתה לירושלים. סבלה מרדיפות אנשי היישוב הישן שפעלו נגד בעלה, וכן משום שלא שינתה את לבושה האירופי והמשיכה לחבוש פאה נוכרית לראשה.

במשך תקופה התגוררה משפחת פינס ביהודיה וביפו, ואחר כך שבו להשתקע בירושלים. בזמן המשבר בבית החרושת לרעפים שייסד בעלה במוצא, מכרה את תכשיטיה להקלת המצב הכספי.

בביתה נערכו אספות רבות של עסקני היישוב, שעסקו בגאולת קרקעות למקומות יישוב חדשים, עזרה לביל"ואים, ועניינים ציבוריים רבים אחרים.

אירחה בביתה עולים חדשים ואורחים שבאו לירושלים. בין אורחיה היו אליעזר בן-יהודה ואשתו דבורה, שהגיעו לארץ ישראל אחרי נישואיהם בווינה, והתאכסנו בביתה כחודש ימים.

בשנת 1894 ייסדה את חברת "עזרת נשים", שהקימה את בית החולים עזרת נשים. יד ימינה בניהול בית החולים הייתה בתה איטה ילין, אשת דוד ילין. פינס עמדה בראש הארגון והמוסד עד 1912, אז החליפה אותה בתה איטה ילין. 

נפטרה בירושלים בשנת 1918 ונקברה בהר הזיתים.
**וילאן סיפריאן** (בצרפתית: **Wylan Cyprien**; נולד ב-28 בינואר 1995 בלז אבים שבגוואדלופ) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת פ.צ. סיון.

קריירת מועדונים
---------------

### לאנס

סיפריאן נולד בלז אבים שבגוואדלופ, מחוז צרפתי מעבר לים. בשנת 2006 הוא החל לשחק במחלקת הנוער של פריז, ובשנת 2008 עבר למחלקת הנוער של לאנס. בשנת 2012 החל סיפריאן לשחק בלאנס II, קבוצת המילואים של המועדון, מהליגה הצרפתית הרביעית. ב-23 בינואר 2013 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–3 על סטאד בורדלה במסגרת הסיבוב השני של הגביע הצרפתי. ב-28 בינואר ערך סיפריאן את הופעת הבכורה שלו בליגה הצרפתית השנייה, כששיחק 53 דקות בהפסד 1–2 לדיז'ון במסגרת המחזור ה-22. בעונתו הראשונה במועדון, בה סיים המועדון במקום ה-12 בליגה, ערך סיפריאן 12 הופעות ליגה.

ב-2 בנובמבר 2013 הבקיע סיפריאן את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה השנייה בניצחון 1–2 על קן במסגרת המחזור ה-13 בליגה. בעונתו השנייה במועדון, שהסתיימה בעלייה לליגת העל הצרפתית דרך המקום השני, ערך סיפריאן 23 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.

ב-16 באוגוסט 2014 ערך סיפריאן את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית, כשנכנס כמחליף בדקה ה-81 בהפסד 0–1 לגנגאן במסגרת המחזור השני. ב-30 באוגוסט הבקיע סיפריאן את שער הבכורה שלו בליגת העל, שער בדקה ה-45 בניצחון 2–4 על סטאד ריימס במסגרת המחזור הרביעי. בסך הכל ערך סיפריאן 33 הופעות ליגה בעונת 2014/2015, בסופה חזרה לאנס לליגה השנייה, והבקיע שני שערים. בעונת 2015/2016 הוא ערך 34 הופעות ליגה והבקיע שישה שערים.

### ניס

ב-27 ביולי 2016 חתם סיפריאן בניס מליגת העל הצרפתית. ב-14 באוגוסט ערך סיפריאן את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-64 בניצחון 0–1 על סטאד רן במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-11 בספטמבר הבקיע סיפריאן את שער הבכורה שלו במועדון, שער מכריע בדקה ה-88 בניצחון 2–3 על אולימפיק מרסיי במסגרת המחזור החמישי בליגה. ב-15 בספטמבר ערך סיפריאן את הופעת הבכורה שלו בליגה האירופית, כששיחק 90 דקות בהפסד 0–1 לשאלקה 04 במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים. ב-29 בספטמבר הבקיע סיפריאן את שער הבכורה שלו במפעל, שער בדקה ה-71 בהפסד 2–5 לקרסנודאר במסגרת המחזור השני בשלב הבתים.

### פארמה

ב-5 באוקטובר 2020 הושאל לפארמה מהסרייה א'.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וילאן סיפריאן** בוויקישיתוף
* וילאן סיפריאן, ברשת החברתית טוויטר
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  סיכום המשחק באתר Transfermarkt, ‏ 23 בינואר 2013 (באנגלית)
2. ↑  סיכום המשחק באתר Transfermarkt, ‏ 28 בינואר 2013 (באנגלית)
3. ↑  סיכום המשחק באתר Transfermarkt, ‏ 2 בנובמבר 2013 (באנגלית)
4. ↑  סיכום המשחק באתר Transfermarkt, ‏ 6 באוגוסט 2014 (באנגלית)
5. ↑  סיכום המשחק באתר Transfermarkt, ‏ 30 באוגוסט 2014 (באנגלית)
6. ↑   באתר הרשמי של ניס, 27 ביולי 2016 (באנגלית)
7. ↑  סיכום המשחק באתר Transfermarkt, ‏ 14 באוגוסט 2016 (באנגלית)
8. ↑  סיכום המשחק באתר Transfermarkt, ‏ 11 בספטמבר 2016 (באנגלית)
9. ↑  סיכום המשחק באתר Transfermarkt, ‏ 15 בספטמבר 2016 (באנגלית)
10. ↑  סיכום המשחק באתר Transfermarkt, ‏ 29 בספטמבר 2016 (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"וילאן סיפריאן"**.
**דניאל לורנזו האקט** (באנגלית ובאיטלקית: **Daniel Lorenzo Hackett**; נולד ב-19 בדצמבר 1987) הוא כדורסלן אמריקאי-איטלקי המשחק בווירטוס בולוניה המתמודדת בליגת העל האיטלקית וביורוליג, ובנבחרת איטליה בכדורסל.

קריירה
------

דניאל האקט נולד באיטליה לאב אמריקאי, הכדורסלן רודי האקט ולאם איטלקייה.

האקט למד באוניברסיטת דרום קליפורניה וייצג את קבוצתה בליגת המכללות ואף הצטיין. לאחר שניסה להיבחר בדראפט 2009 ללא הצלחה. חזר האקט לאיטליה, והצטרף לבנטון טרוויזו. ביולי 2010 חתם האקט בסקאבוליני פזארו וכעבור שנתיים, ב-2012, הצטרף האקט למונטפסקי סיינה. האקט הפך לאחד מכוכבי הקבוצה ולאחד המצטיינים בה. הוא זכה איתה באליפות איטליה ובגביע האיטלקי ונבחר למצטיין העונה בליגה האיטלקית. בעקבות זאת, ב-2013 חתם האקט לשלוש שנים באולימפיה מילאנו. העונה הראשונה שלו במילאנו הייתה מוצלחת (אליפות איטליה והסופר קאפ האיטלקי) לעומת העונה השנייה שהסתיימה ללא זכייה בתארים. ביוני 2015 שוחרר האקט ממילאנו וחתם ביולי בתחנה הראשונה שלו מחוץ לאיטליה, אולימפיאקוס פיראוס היוונית. כמו במילאנו, גם באולימפיאקוס העונה הראשונה הייתה מוצלחת (זכייה באליפות יוון), אך העונה השנייה הסתיימה ללא זכייה בתארים, ובתומה, שוחרר מאולימפיאקוס. ביולי 2017 חתם בברוזה במברג הגרמנית לשנתיים, אך שוחרר ממנה בתום עונה אחת בלבד. ביולי 2018 חתם האקט בקבוצת הפאר הרוסית, צסק"א מוסקבה.

במרץ 2022, עקב הפלישה הרוסית לאוקראינה, עזב האקט את צסק"א לטובת וירטוס בולוניה מליגת העל האיטלקית והיורוקאפ, כמו שעשה כמה ימים מאוחר יותר חברו לקבוצה טורניקה שנגליה.

קריירה בינלאומית
----------------

אף על פי שיש לו אזרחות אמריקאית, בחר האקט לייצג את מולדתו. הוא זכה עם נבחרת איטליה עד גיל 20 בכדורסל במדליית ארד באליפות אירופה שנערכה באיטליה בשנת 2007 והיה מכוכבי הנבחרת. האקט שיחק לראשונה במדי הנבחרת הבוגרת באליפות אירופה שהתקיימה בליטא ב-2011, ומאז משחק במדי הנבחרת באופן די קבוע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דניאל האקט** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר היורוליג

הערות שוליים
------------

1. ↑  Brose Bamberg bags Hackett for backcourt, Welcome to EUROLEAGUE BASKETBALL (באנגלית)
**ברנרד גרונר** (בסרבו-קרואטית: **Bernard Grüner**;‏ 14 במאי 1888, שיניאווה, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 21 בפברואר 1955, זאגרב, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה) היה מלחין וחזן אשר כיהן בבית הכנסת בניטרה, בבית הכנסת הגדול של בודפשט, בבית הכנסת בסקשפהרוואר ובבית הכנסת בזאגרב.

קורות חייו
----------

ברנרד גרונר נולד בעיירה שיניאווה אשר בגליציה (בשטחי פולין המודרנית). הוא למד בישיבה בבודפשט. הוסמך לרבנות בסאטו מארה, ויצא ללימודי חזנות בסיוע מלגה מטעם בית האופרה של בודפשט. ב-1913 כיהן כחזן בבית הכנסת בניטרה, בין 1918–1923 כיהן כחזן בבית הכנסת הגדול בבודפשט, בין 1923–1929 כיהן כחזן בבית הכנסת בסקשפהרוואר וב-1929 מונה לחזן הראשי של בית הכנסת בזאגרב.

במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והוקמה המדינה העצמאית של קרואטיה תחת שלטון האוסטאשה. איוואן ורנר ראש העיר זאגרב מטעם האוסטאשה הוציא צו הריסה לבית הכנסת ובאוקטובר 1941 הוחל בהריסתו. גרונר בסיוע גורמים מקומיים הצליח להציל 8 ספרי תורה ואת העוגב. הוא נעצר ונכלא בזאגרב, אך בהמשך שוחרר ככל הנראה בהשפעתו של החשמן אלויזיה סטפינאץ ראש הכנסייה הקתולית של זאגרב.

לאחר המלחמה המשיך לכהן במשרתו עד למותו ב-1955. לאורך שנות פעולתו כתב גרונר 70 פרקי חזנות בעיקר בנוסח נאולוגי, לחזן מקהלה ועוגב. החל מ-1906 אסף ושימר 1,500 דפים של פרקי חזנות מאת חזנים מובילים כגון סלומון זולצר ולואי לבנדובסקי. במהלך השואה הוסתרו אוספיו בדירת בנו תיאודור גרונר (2016-1913). בראשית המאה ה-21 נערך מחקר מקיף על ידי מוזיקולוגים קרואטים שעסק בחזנות בבתי הכנסת בקרואטיה ואוספיו הפרטיים של ברנרד אשר נחשפו ב-2012, הציגו פן לא מוכר ומקיף של התרבות היהודית בקרואטיה ככלל ושירת החזנות בפרט.

הערות שוליים
------------

1. ↑  תיאודור גרונר-ביוגרפיה, באתר zbl.lzmk.hr (בקרואטית).
2. ↑  Snješka Knežević,‏ Zagrebačka sinagoga, המכון לאמנות היסטורית, זאגרב, 2000 (בקרואטית).
3. ↑  T. JURKIĆ SVIBEN, SYNAGOGUE MUSIC OF NORTHERN CROATIA, ARMUD6 49/1 (2018) 149-173, באתר bib.irb.hr (באנגלית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1023073269
* ISNI: 0000 0003 8262 9357
* LCCN: n2012062010
* NSK: 000575069
* VIAF: 265665126
* WorldCat: lccn-n2012062010

 |
**סטנודוס לאוכיכטיס** (שם מדעי: ***Stenodus leucichthys***) הוא מין של דג ממשפחת הסלמוניים, אשר נכחד מהטבע לאחר הכחדתו מהנהרות שסביב הים הכספי. דג זה הוא קרובו לסוג של המין *Stenodus nelma* ולעיתים הוא נחשב לתת-מין שלו, אך רוב החוקרים רואים בו מין נפרד.

דג זה היה מצוי במספר נהרות צפוניים וקרירים במרכז אסיה ומזרח אירופה, ומצוי כיום רק בשבי בנהרות שונים סביב האזור הארקטי בצפון אסיה וגם בנהרות באמריקה הצפונית ובעיקר באלסקה.

אורכו של דג זה הוא 70 עד 75 סנטימטרים בממוצע, אך הפרטים הגדולים ביותר הגיעו לאורך של 1.5 מטר ומשקל של 40 קילוגרם, מה שהופך אותו לגדול שבדגי תת-המשפחה Coregoninae. צבע הדג כסוף עם גב ירוק, כחול או חום. הוא בעל ראש גדול עם לסתות גדולות וסנפיר גבי מעוקל בולט. הדג יכול לשרוד במים ארקטיים קפואים מתחת ל-18 מעלות. הוא ניזון בצעירותו מחרקי מים ומדגיגים, אך ככל שהוא מתבגר הוא הופך לטורף.

הדג היה מצוי בנהרות צפוניים ובמספר אגמים בקרבת הים הכספי והיה עולה קילומטרים רבים במעלה הוולגה, האורל והטרק כדי להתרבות. עם זאת בניית סכרים ומאגרי מים לאורך הנהרות ומניעת הגעה לאזורי הרבייה היו הסיבות שדג זה נכחד בטבע ומצוי רק בכמה שמורות מוגנות כיום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטנודוס לאוכיכטיס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטנודוס לאוכיכטיס באתר הרשימה האדומה של IUCN
**קונסטנטי לאשצ'קה** (בפולנית: **Konstanty Laszczka**‏; 3 בספטמבר 1865 – 23 במרץ 1956) היה פסל, צייר, גרפיקאי פולני, פרופסור ורקטור האקדמיה לאמנויות יפות של יאן מטייקו בקרקוב.

ביוגרפיה
--------

### ראשית חייו

לאשצ'קה נולד למשפחה חקלאית גדולה במסוביה, בנם של אנטוני לאשצ'קה ואשתו קטרז'ינה, מכפר קופצה. כישרונו התגלה לראשונה על ידי בעלי האדמות, שנתנו חסות ללימודי האמנות בוורשה בשנת 1885 בהדרכתם של יאן קרינסקי ולודוויק פירוביץ'.

זמן קצר מאוחר יותר קיבל לאשצ'קה מלגה מטעם ה"אגודה הפולנית לאמנות חזותית" ונסע לפריז בשנת 1891. בעודו בצרפת, הוא למד באקדמיה לאקול נשיונל סופייר דה ביו-ארט. הוא קיבל הוראות מאמנים כמו ז'אן-אנטואן מרסי וז'אן ליאון ז'רום. הוא היה מעורב גם בתנועת האמנויות של פולוניה הצרפתית. בשנת 1897 חזר לאשצ'קה לפולין והפך למורה בוורשה.

בשנת 1899, בהזמנתו של הצייר יוליאן פלאט, התיישב לאשצ'קה בקרקוב שם הפך לפרופסור באקדמיה לאמנויות. בשנים 1900–1935 הוא היה מנהל מחלקת הפיסול שם.

### קריירה מקצועית

בהיותו בקרקוב, קונסטנטי לאשצ'קה התיידד עם סטניסלב ויספיאנסקי וליאון ויצ'ולקובסקי. הוא היה אחד החברים המייסדים של אגודת האמנים הפולנים אגודת שטוקה, עם הפילוסופיה האסתטית של תנועת פולין הצעירה. בין תלמידיו היו: סטניסלב ג'קובסקי, בולסלאב ביגאס, פרנצ'ישק מנצ'ינסקי ואולגה נייבסקה, בין היתר. בשנים 1900–1910 הוא גם שיתף פעולה כמעצב גרפי ופסל עם מפעל הקרמיקה של יוזף נידויצקי בדבניקי הסמוכה. בנו, בוגדן לאשצ'קה, הפך לאדריכל ופעיל של חברת הטטרה הפולנית.

לאשצ'קה נפטר בקרקוב בסוף התקופה הסטליניסטית ונקבר שם בבית הקברות ברקוביצקי.

בעבודתו קונסטנטי לאשצ'קה הלך אחרי מורו הפסל הצרפתי אוגוסט רודן.  ההשפעה ניכרת ביותר בסדרה של פיסולי עירום נשי, מפוסלים סביב תחילת המאה ומבוססים על נושאים סימבוליים. הפסל הקדום ביותר שנקרא "זימה" נוצר בשנת 1895. מאוחר יותר, לאשצ'קה יצר יותר עירומים נשיים המביעים רגשות, כמו "צער"בשנת 1901, ו"זסמוקונה "(המום בעצב) 1901–1902.

הקשר שלו עם תנועת האר-נובו נבע מפסלים כמו "לנצח" בין השנים 1896–1897, "נוסטלגיה" (1903) ו - בהשראת אדוורד מונק - "הצעקה" מ -1902. הוא התמקד בעיקר בפיסול, אך גם צייר דיוקנאות, עיצב מדליות, מדליות דיוקנאות ולוחות מדי פעם.

בתקופה המאוחרת של הקריירה האמנותית שלו הוא התחיל להתעניין בקרמיקה, עם נושאים השואבים נושאים דתיים, עממיים ובעלי חיים.

גלריה
-----

* מלאך הנקמה מלאך הנקמה
* ביזון ארופאי ביזון ארופאי
* האמן והפסל האמן והפסל
* שעור בפיסול שעור בפיסול

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונסטנטי לאשצ'קה** בוויקישיתוף
* קונסטנטי לאשצ'קה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Konstanty Laszczka | Życie i twórczość | Artysta, Culture.pl (בפולנית)
2. ↑  Henry Moore Institute (Leeds), **Figuration/abstraction: Strategies for Public Sculpture in Europe, 1945-1968**, Ashgate, 2004, מסת"ב 978-0-7546-0693-2. (באנגלית)
3. ↑  Polish Cultural Institute of New York, Instytut Polski w Nowym Jorku (ב־American English)
4. ↑  Konstanty Laszczka, (1865 – 1956) (ארכיון)
5. ↑  "Konstanty Laszczka, wielki rzezbiarz przelomu wiekow"(הקישור אינו פעיל)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1128761475
* ISNI: 0000 0001 1000 1144
* LCCN: no2017046367
* RKD: 433709
* ULAN: 500120378
* VIAF: 96569537
* WorldCat: lccn-no2017046367

 |
**ברנרד ארמיטאג' וורברטון וורברטון-לי** (באנגלית: **Bernard Armitage Warburton Warburton-Lee**; 13 בספטמבר 1895 – 10 באפריל 1940) היה קפטן בצי הבריטי אשר עוטר בצלב ויקטוריה על חלקו במערכה על נרוויק, בה נהרג, במהלך מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

וורברטון נולד ברקסהאם שבוויילס ב-13 בספטמבר 1895. ב-1908 הוא התגייס לצי הבריטי, ולמד שנה אחת במכללת המטה בקמברלי. עם סיום מלחמת האזרחים בספרד בניצחון הכוחות הלאומנים בהנהגת פרנסיסקו פרנקו, מונה וורברטון לקפטן הספינה HMS Witch ונשלח עמה לחלץ את האזרחים הבריטים שנותרו בספרד.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, מונה למפקד שייטת המשחתות ה-2, ונשלח עמה לנרוויק במטרה למנוע מהגרמנים להשתלט על העיר האסטרטגית. הגרמנים הפתיעו את הבריטים, וב-9 באפריל 1940 הופיע כוח של 10 משחתות גרמניות בפיקודו של פרידריך בונטה בחופי נרוויק. כוחותיו של בונטה הביסו את הצי הנורווגי והשתלטו על האופוטפיורד, ולאחר מכן הנחיתו בנרוויק כוחות הרריים בפיקודו של אדוארד דיטל שהשתלטו על העיר.

יום למחרת, הצליח וורברטון להפתיע את הגרמנים, והתנפל על המשחתות של בונטה שעגנו בנרוויק. וורברטון הצלח להטביע בשתי משחתות, ולפגוע בעוד 11 ספינות סוחר שעגנו בנמל ונפלו בידי הגרמנים. לאחר מכן נסוג וורברטון מהנמל, אולם מיד לאחר מכן הופיעו עוד חמש משחתות גרמניות נוספות בפיקודו של אריך ביי. הגרמנים הצליחו להטביע את ה-HMS האנטר ואת HMS הארדי, אשר על סיפונה נמצא וורברטון, שמת במקום. על חלקו בקרב זה, הוא עוטר בצלב ויקטוריה העיטור הגבוה ביותר בחשיבותו בכוחות המזוינים הבריטיים. במהלך המלחמה כולה, זכו רק 23 מאנשי הצי המלכותי בעיטור זה.

וורברטון היה נשוי לאליזבת קמפל סווינטון, בתו של ג'ורג' סווינטון.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר הצי המלכותי
* קברו של וורברטון-לי
* ברנרד וורברטון-לי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* CWGC: 2186402

 |
ה**פלגיאניזם** הייתה השקפת עולם נוצרית קדומה לפיה החטא הקדמון לא השחית כליל את הטבע האנושי וכי האדם מסוגל לבחור מרצונו בטוב גם ללא חסד האל שיסייע בעדו. הכנסייה סימנה את הפלגיאניזם כמינות.

מנסחה של פילוסופיה זו היה פלגיוס(אנ'), נזיר שהגיע מרומא לארץ ישראל ב-409. הוא יצא נגד תפיסתו של אוגוסטינוס, שטבע והגדיר את רעיון החסד האלוהי. אוגוסטינוס גרס כי מקורן של נטיותיו הרעות של האדם בחטא הקדמון של אדם הראשון, חטא תאוותו עם חוה. בני האדם, צאצאיהם של אדם וחוה, שותפים לאשמה ורק בחסדו המיוחד של בן האלוהים הם יכולים להינצל מטבעם. פלגיוס ביקש להגן על הבחירה והגאולה באמצעות מעשים טובים. הוא כתב כי חוקי האל והסקרמנטים מטהרים את האדם. הוא כפר בחטא הקדמון וטען, כי "האוכל בוסר תקהינה שיניו, אך לא שיני בניו". בנוסף הוא טען כי כשמטילים על האל את חטאות האדם גורמים להתנוונות הטבע הפנימי של האדם.

ב-415 הזהיר אוגוסטינוס את הירונימוס מפני דעותיו של פלגיוס. בעקבות הוויכוחים הרבים נערך סינוד מזרחי שבו זוכה פלגיוס, אולם במועצה באפריקה שנערכה לאחר מכן בהשפעת אוגוסטינוס, הוכרזה דעתו של פלגיוס ככפירה והאפיפיור אינוקנטיוס תמך בה.

עם מות האפיפיור ותפיסת מקומו על ידי זוסימוס, זוכה פלגיוס מאשמת הכפירה, אולם הקיסר הונוריוס נזף באפיפיור החדש וזה חזר בו. בסופו של דבר בוועידת אפסוס, בשנת 431, הוקעה ההשקפה הפלגיאנית, שהאדם יכול להיות טוב גם ללא עזרת האל, והוכרזה כמינות.

קישורים חיצוניים
----------------

* פלגיאניזם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| תאולוגיה נוצרית |
| --- |
| האלוהות | השילוש הקדוש • האל האב • ישו • רוח הקודש • קרדו • ומן הבן • אריאניות • הסבליאניות • המקדוניות | תומאס מאקווינס, מחשובי התאולוגים הנוצריים, ציור של קרלו קריווליתומאס מאקווינס, מחשובי התאולוגים הנוצריים, ציור של קרלו קריוולי |
| כריסטולוגיה | לוגוס • אינקרנציה • דיופיזיטיות • מונופיזיטיזם/מיאפיזיטיות • דונאטיזם • מונותליטיזם • נסטוריאניזם • לידת הבתולין • עליית ישו • הביאה השנייה |
| האדם והאל | החטא הקדמון • כפרה • פלגיאניזם • חטא • שבעת החטאים • חסד • גאולה • פרדסטינציה • יוסטיפיקציה • קדוש • הסקרמנטים • טרנסובסטנציאציה |
| תאולוגים חשובים | טרטוליאנוס • אוריגנס • פוליקרפוס • אתנסיוס • בסיליוס הגדול • גרגוריוס מנזיאנזוס • הירונימוס • אמברוזיוס • אוגוסטינוס • יוחנן כריסוסטומוס • קירילוס האלכסנדרוני • ברנאר מקלרבו • תומאס אקווינס • אנסלם • לותר • צווינגלי • קלווין • וסלי |
| פורטל נצרות • מושגים בנצרות |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 00665139
* NKC: ph124024

 |
**פרוטוסטגה** (שם מדעי: ***Protostega***; משמעות השם: "גג ראשון") הוא סוג של צב ים נכחד שחי בקרטיקון ותואר לראשונה ב-1872 בידי הפלאונטולוג אדוארד דרינקר קופ.

מאפיינים
--------

יצור זה היה קרוב משפחה של הארכלון, הגדול שבצבים שחיו אי-פעם, וקרוב של הצב הגדול ביותר כיום - צב ים גילדי. הוא עצמו היה הצב השלישי בגודלו מעולם לאחר הארכלון וצב הנהר סטופנדמיס שחי במיוקן והפליוקן באמריקה הדרומית. אורכו הגיע לשלושה מטרים והוא הגיע למשקל של מעל 450 קילוגרם. הוא היה בעל מקור קרני, סנפירי רגליים קדמיות עבים וארוכים ורגליים אחוריות קטנות ושריונו היה קמור מעט אך שטוח יחסית לצב.

מאובניו של צב זה נמצאו בחפירות גבעות הקירטון המעשנות שבמערב קנזס ובקירטון מורוויל (Mooreville Chalk) שבאלבמה.

צב זה חי לאורך חופי הים הפנימי המערבי וניזון מסרטנים וממדוזות. הוא עצמו נטרף לעיתים בידי כרישי ענק, מוזאזאוריים ופליוזאורים גדולים.

בתרבות
------

צב ים קדום זה הופיע בסרט מפלצות ים ובמשחק עולם היורה: המשחק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרוטוסטגה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
**וילברורד סנל ואן רוין** (הולנדית: **Willebrord Snel van Royen**; ‏ 13 ביוני 1580 – 30 באוקטובר 1626), המוכר גם בשמות **סנל ון רוין** ו**סנליוס**, היה אסטרונום ומתמטיקאי הולנדי, שמוכר בעיקר בזכות חוק השבירה האופטית שגילה, הקרוי על שמו - חוק סנל.

חייו
----

סנל נולד בליידן. בשנת 1613 ירש את אביו רודולף סנל (1546-1613) כפרופסור למתמטיקה באוניברסיטה של ליידן. בשנת 1615 הוא תכנן וביצע שיטה חדשה למדידת רדיוס כדור הארץ בעזרת קביעת המרחק בין נקודה אחת על האדמה לבין המקבילה לה בקו רוחב אחר, על ידי טריאנגולציה. מאמרו *Eratosthenes Batavus* ("ארטוסתנס ההולנדי"), שפורסם בשנת 1617, מתאר את השיטה ומציג את התוצאות של יישום השיטה בין אלקמאר וברגן אופ זום—שתי ערים המופרדות על ידי מעלה אחת ברוחב, שהמרחק ביניהן נמדד על ידו להיות 117,449 יארד (107.395 ק"מ). המרחק בפועל הוא בערך 111 ק"מ. סנל היה גם מתמטיקאי בולט, והמציא שיטה חדשה לחישוב π—השיפור המשמעותי הראשון מאז ימי קדם. הוא גם גילה את חוק השבירה האופטית הקרוי על שמו בשנת 1626. הוא נפטר בליידן ב-30 באוקטובר 1626.

נוסף על *Eratosthenes Batavus* הוא פרסם גם את *Cyclometria sive de circuli dimensione*‏ (1621), ו-*Tiphys Batavus*‏ (1624). הוא גם ערך את *Coeli et siderum in eo errantium observationes Hassiacae*‏ (1618), שבו פורסמו התצפיות האסטרונומיות של לנדגרייב ויליאם הרביעי מהסה. חיבור שלו על טריגונומטריה (*Doctrina triangulorum*) פורסם שנה לאחר מותו.

*Cyclometricus*, 1621

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וילברורד סנל** בוויקישיתוף

* וילברורד סנל, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* וילברורד סנל, באתר MacTutor (באנגלית)
* וילברורד סנל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 10015139
* BNE: XX1753029
* BnF: cb15336105f (data)
* BPN: 58856411
* CiNii: DA11898830
* GND: 118797794
* ICCU: BVEV060253
* ISNI: 0000 0001 0882 4790
* LCCN: n50082010
* LNB: 000212182
* MGP: 125302
* NKC: mzk2003200061
* NLA: 35796564
* NTA: 069695113
* SUDOC: 060285745
* Trove: 1091635
* VcBA: 495/260620
* VIAF: 27367208
* WorldCat: lccn-n50082010

 |
כרזה מתקופת מלחמת העולם השנייה מארצות הברית, המזכירה לתושבים את חשיבות ההאפלה.
**האפלה** היא שיטה טקטית מתחום הלוחמה ההגנתית ומתחום ההגנה האזרחית אשר במסגרתה מצמצמים את כמות התאורה הנראית.

הצורך בשיטת לוחמה טקטית הגנתית זו נוצר בשנות ה-30 של המאה ה-20 עם תחילת השימוש במטוסי תקיפה למטרות הפצצה. תאורת הרחובות והבתים, כמו גם פנסי כלי הרכב הנוסעים ברחובות הערים סייעו למטוסי תקיפה לנווט ולהגיע למטרותיהם בשעות הלילה. בנוסף, תאורת נמלים האירה את הספינות העוגנות ואיפשה את תקיפתן. בהיעדר אמצעי ניווט אחרים, הקשתה האפלת תאורת הרחוב ותאורת הבתים על מטוסי התקיפה לאתר את מטרותיהם. 

שיטת ההאפלה כוללת כיסוי חלונות הבתים, כיבוי תאורת רחוב בצורה מוחלטת, או צמצום התאורה על ידי צביעת חלונות ופנסים בצבעים כהים.

כבר במהלך מלחמת העולם השנייה פותחו שיטות הניווט עבור מטוסים, כגון ניווט באמצעות מכ"ם. פיתוחים טכנולוגיים מהמחצית השנייה של המאה ה-20, כגון אמצעי ראייה תרמי וניווט באמצעות לוויינים נטרלו חלק מהיתרונות של ההאפלה. 

יחד עם זאת - להאפלה יש תועלת גם כיום, כנגד תקיפה ימית התוקפת מטרות חופיות או אוניות העוגנות בנמלים, משאלה מטרות נעות (שאין להן מיקום קבוע שניתן לאתרו באמצעות ניווט לווייני) ומשתאורת החוף מאירה מטרות אלה ומקלה על הפגיעה בהן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האפלה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NARA: 10637157

 |
**סטניסלב גרוכולסקי** (בפולנית: **Stanisław Grocholski**‏;  6 ביוני 1865 – 26 בפברואר 1932) היה צייר פולני, פעיל בפולין, גרמניה ובארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

בשנים 1877 עד 1880 הוא למד שיעורים אצל ולדיסלב לושקביץ' באקדמיה לאמנויות יפות של יאן מטייקו בקרקוב. מאוחר יותר, עם קרל ורצינגר בווינה, עם ליאון בונאט בפריז, ועם אלכסנדר פון וגנר באקדמיה לאמנויות יפות במינכן. הוא חי במינכן עשרים שנה. עד שנת 1901 התגורר בניו-פאסינג ליד מינכן, ולאחר מכן עבר לארצות הברית למילווקי.

בשנת 1886 הציג סטניסלב גרוכולסקי את פנים הכנסייה בווינה.

עבודתו הבולטת הראשונה הייתה ייבוש פשתן בשנת 1889, שהוצג במינכן. במינכן מכר את ציוריו לאספנים פרטיים והציג כמה מיצירותיו הבולטות במוזיאונים ובתערוכות. משם שלח את יצירות האמנות שלו לתערוכות לוורשה, קרקוב ולבוב .

הוא התגורר עם אשתו איזבלה פאבלובסקה בוילה בניו-פאסינג בפאתי מינכן, והפך את ביתו למושבה לאמנים פולנים.

בשנת 1891 הקים בית ספר משלו לציור; שם למדו בין היתר: גוסטב גוזדצקי, קרול קובלסקי-וירוש, הנריק שצ'לינסקי, סוטר מלכובסקי ג'אקסה ויוזף גלנצובסקי.

הוא צייר דיוקנאות, אמנות ז'אנרית (במיוחד פולקלור עממי ופולקלור יהודי), וכן אמנות דתית לכנסיות בפולין.

בין השנים 1880 עד 1900 הציג את ציוריו ב"גלספלאסט" במינכן. הוא עבד גם עם כתבי העת "Gardenlaube" ו- "Moderne", שם הציג חיתוכי עץ על סמך יצירות האמנות שלו. בפולין, רפרודוקציה של עבודות האמן הוצבה בכתבי העת "קלוסי" ו"טיגודניק אילוסטרובני".

הוא צייר את סצינות הפנים של בתים עממיים, העביר את חיי היומיום של האנשים, תפס את החגיגות, הפינוק, המחלות והקטטות.

גלריה
-----

* אישה בווארית אישה בווארית
* מות היתום מות היתום
* יהודי מתפלל יהודי מתפלל
* אישה עם לילי אישה עם לילי
* דיוקן אישה דיוקן אישה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטניסלב גרוכולסקי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Stanisław Grocholski, artyzm.com
2. ↑  "Biography"
3. ↑  iMNK - Stanisław Grocholski, Death of an Orphan - informations, www.imnk.pl
4. ↑  Galeria Malarstwa i Rzeźby XIX w Sukiennicach | Stanisław Grocholski - Biuro Przewodników po Krakowie 'Sowa', przewodnicypokrakowie.pl
5. ↑  "Stanisław Grocholski"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1078422230
* ISNI: 0000 0000 6985 2317
* RKD: 124523
* ULAN: 500110650
* VIAF: 96511120
* WorldCat: viaf-96511120

 |
**פרוטוסירן** (שם מדעי: ***Protosiren***; מילולית: "סירנה קדומה") הוא סוג נכחד בן לסדרת התחשאים, שהתקיים במשך האאוקן לפני 46 עד 37 מיליון שנה מזמננו. סוג זה תואר ב-1904 בידי החוקר האוסטרלי אותניו אבל (Othenio Abel) ונכללים בו 5 מינים שהעתיק והקטן מביניהם הוא *Protosiren eothene*.

המאובנים של הפרוטוסירן התגלו באזורים רבים, ביניהם בארצות הברית בפלורידה ובקרוליינה הצפונית והדרומית, במצרים, באירופה התגלו בצרפת, גרמניה והונגריה ובאסיה בהודו ופקיסטן. ככל הנראה היה זה יונק ימי ששחה בחופשיות בימים והתקשה לעלות על היבשה.

יונק זה הגיע לאורך 2.7 מטרים ולמשקל 250 ק"ג והיה בעל גפיים מפותחות ורחבות במבנה סנפירי עם אצבעות בקצה והיה בעל מפרק עצה מנוון יחסית, כך שהוא לא היה יכול לעלות מהמים ולשאת את משקלו. הוא השתמש בשרירי זנבו או גפיו האחוריות כדי לנוע או לזחול על קרקעית הים. מבנה לסתותיו מזכיר שיני תחשים מודרניים והוא היה צמחוני שניזון מעשבי ים ואצות על הקרקעית.

ככל הנראה יונק ימי זה היה מאבותיהם של התחשיים שמבנה גופם דומה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרוטוסירן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph118021

 |
האצטדיון האולימפי באנטוורפן בבלגיה שמכונה גם Kielstadion (קילסטדיון) נפתח ב-1920 לרגל אולימפיאדת אנטוורפן שהתקיימה בעיר באותה שנה. באותה אולימפיאדה אירח האצטדיון את טקס הפתיחה ואת תחרויות האתלטיקה, הוקי שדה, קרב שש, רכיבה, כדורגל, התעמלות, קרב חמש מודרני, רוגבי, משיכת חבל והרמת משקולות.
מאז הקמתו מהווה האצטדיון אטרקציה תיירותית מרכזית באנטוורפן.

קיימת סברה כי ארצ'יבלד ליטך, אדריכל סקוטי אשר מפורסם בעיקר בזכות עבודתו בתכנון אצטדיוני כדורגל לאורכה ולרוחבה של בריטניה וכן ברפובליקה של אירלנד, היה מעורב בתכנון האצטדיון. זאת מפני שהוא ביצע מספר ביקורים באצטדיון טרם המשחקים האולימפיים.

בעת האולימפיאדה הכיל האצטדיון 35,000 מקומות. היום האצטדיון מכיל 12,771 מקומות ישיבה לאחר שנבנו בו היציעים מחדש ללא שימור מסלולי האתלטיקה, ומשמש את קבוצת הכדורגל בירסחוט שמשחקת בליגה הבלגית. הקהל הגדול ביותר שבא למשחק ביתי של הקבוצה היה ב-11 בנובמבר ב-2007, אז נכחו במשחק בין בירסחוט לאנדרלכט 13,769 צופים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האצטדיון האולימפי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  1920 Antwerpen Summer Games

| אצטדיוני אולימפיאדות הקיץ |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אתונה, 1896 • פריז, 1900 • סנט לואיס, 1904 • אתונה, 1906 • לונדון, 1908 • סטוקהולם, 1912 • ~~ברלין, 1916~~ • אנטוורפן, 1920 • פריז, 1924 • אמסטרדם, 1928 • לוס אנג'לס, 1932 • ברלין, 1936 • ~~הלסינקי, 1940~~ • ~~לונדון 1944~~  • לונדון, 1948 • הלסינקי, 1952 • מלבורן, 1956 • רומא, 1960 • טוקיו, 1964 • מקסיקו סיטי, 1968 • מינכן, 1972 • מונטריאול, 1976 • מוסקבה, 1980 • לוס אנג'לס, 1984 • סיאול, 1988 • ברצלונה, 1992 • אטלנטה, 1996 • סידני, 2000 • אתונה, 2004 • בייג'ינג, 2008 • לונדון, 2012 • ריו דה ז'ניירו, 2016 • טוקיו, 2020 • פריז, 2024 • לוס אנג'לס 2028 | אצטדיון פאנאתינאיקו |

 |
**נפת קארס** (טורקית: **Kars ili**) היא נפה בצפון-מזרח טורקיה. בירת הנפה בעיר קארס, ומבחינה מנהלית היא מחולקת לשמונה יחידות שלטון מקומי.

גאוגרפיה
--------

הנפה גובלת בארמניה ממזרח, בנפת אארי ובנפת איאדיר מדרום, בנפת ארזורום ממערב ובנפת ארדהאן מצפון, וסמוכה מדרום לגבול עם גאורגיה. שטח הנפה 9,442 קמ"ר, וברובו הררי. חלק מפסגות ההרים מגיעות ליותר מ-3,000 מטרים, ורק 11% מהשטח מוגדר מישור. הנהרות החשובים הם האראס והארפה הזורם לאורך הגבול הבינלאומי. אקלים הנפה יבשתי מובהק, ומשרע הטמפרטורות קיצוני (עד מינוס 40°C בחורף ו-45°C בקיץ). כמות המשקעים הממוצעת עומדת על כ-500 מ"מ לשנה.

היסטוריה
--------

הסכם קארס
הנפה שוכנת על קו התפר שבין הקווקז ואסיה הקטנה, ולכן נכבשה פעמים מספר לאורך ההיסטוריה. במשך המחצית הראשונה של האלף הראשון לפנה"ס השתייך האזור לממלכת אוררטו. בשנת 961 לספירה הקים המלך הארמני אשוט השלישי את בירתו באני, כ-45 ק"מ מזרחית לעיר קארס. חורבותיה של אני ניצבות עד היום על הגדה הטורקית של נהר ארפא, המהווה את הגבול הבינלאומי בין טורקיה וארמניה. 
האימפריה הביזנטית שלטה באזור מ-1045 עד 1064 עת נכבש על ידי הסלג'וקים והחל תהליך התאסלמות התושבים. ב-1124 עברה הנפה לשליטת הגאורגים, וב-1239 שטפו אותה המונגולים בדרכם מערבה. בשנת 1534 כבשו העות'מאנים את מזרח אנטוליה ושלטו באזור עד 1878 (למעט תקופות של כיבוש רוסי קצר ימים ב-1829 ו-1856).

ב-1878 כבשו הרוסים את הנפה והחזיקו בה עד 1919, עת הועברה השליטה בה לארמניה. מאוחר יותר, במסגרת הסכם קארס מ-23 באוקטובר 1921, ויתרה ברית המועצות על השליטה בנפה, וזו שבה לשליטה טורקית. עד 1994 היוו נפת ארדהאן ונפת איאדיר חלק מנפת קארס.

אוכלוסייה
---------

אוכלוסיית הנפה מנתה 284,923 תושבים בשנת 2020 (בשנת 2000 חיו בנפה כ-325,000 תושבים). אוכלוסיית הנפה מגוונת מבחינה אתנית וכוללת, נוסף על הרוב הטורקי, ארמנים וגאורגים, וכן קבוצות קטנות של יוונים, רוסים, ואזארים, בני קרפאפק בצפון הנפה וכורדים בדרומה. רוב האוכלוסייה עוסק בחקלאות.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קארס (נפה)** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קארס

הערות שוליים
------------



| דגל טורקיהדגל טורקיה מפת טורקיהמפת טורקיה חלוקה מנהלית של טורקיה |
| --- |
| **מחוז מרמרה** | בלקסיר • בילג'יק • בורסה • צ'נקלה • אדירנה • איסטנבול • קירקלרלי • קוג'אלי • סקריה • טקירדא • ילובה |
| **מחוז הים האגאי** | אפיונקרהיסאר • איידן • דניזלי • איזמיר • קיטהיה • מניסה • מולה • אושק |
| **מחוז הים השחור** | אמסיה • ארטווין • ברטין • בייבורט • בולו • צ'ורום • דיזג'ה • גירסון • גימישהנה • קרביק • קסטמונו • אורדו • ריזה • סמסון • סינופ • טוקט • טרבזון • זונגולדק |
| **מחוז מרכז אנטוליה** | אקסראי • אנקרה • צ'נקירי • אסקישהיר • קאראמאן • קייסרי • קרקקלה • קרשהיר • קוניה • נבשהיר • נידה • סיוואס • יוזגט |
| **מחוז הים התיכון** | אדנה • אנטליה • בורדור • האטיי • אספרטה • קהרמאנמרש • מרסין • אוסמנייה |
| **מחוז מזרח אנטוליה** | אארי • ארדהאן • בינגל • ביטליס • אלזי • ארזינג'אן • ארזורום • האקארי • אדיר • קארס • מלטיה • מוש • טונג'לי • ואן |
| **מחוז דרום-מזרח אנטוליה** | אדיאמן • בטמן • דיארבקיר • גזיאנטפ • קיליס • מרדין • אורפה • סיאירט • שרנק |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007564567005171
* BnF: cb135104520 (data)
* GND: 4464753-0
* LCCN: n80162174
* MusicBrainz: 48645dbc-cefa-4df8-86f5-9392ae04c114
* VIAF: 143071118
* WorldCat: lccn-n80162174

 |
שרשרת המאיצים במרכז המחקר CERN
**הפרוטון-סינכרוטרון (PS)** הוא מאיץ חלקיקים מעגלי מסוג סינכרוטרון. מאיץ זה הוא הוותיק ביותר במרכז המחקר CERN, והוא מהווה מרכיב מרכזי בתהליך האצת החלקיקים. הפרוטון-סינכרוטרון מאיץ פרוטונים המועברים אליו על ידי הפרוטון-סינכרוטרון בוסטר (Proton Synchrotron Booster). בנוסף, הפרוטון סינכרוטרון מאיץ יונים כבדים מה-LIER (טבעת היונים באנרגיה נמוכה).

במהלך ההיסטוריה שלו, ראה הפרוטון-סינכרוטרון חלקיקים שונים רבים, אשר לרוב העבירם ישירות למאיצים בהם האנרגיה של החלקיקים המואצים גבוהה יותר.

המאיץ
-----

בפרוטון-סינכרוטרון חלקיקים בעלי מטען חשמלי מואצים באמצעות שדות חשמליים ומגנטיים משתנים. השדות החשמליים הפועלים על החלקיקים גורמים לשינוי גודל המהירותם, והשדות המגנטיים גורמים לשינוי כיוונם. ככל שמהירות החלקיקים גדלה, על השדה המגנטי לגדול בהתאם. השינוי בשדה מתבצע בסנכרון, מכאן מגיע השם סינכוטרון. מטרת השדה החשמלי היא לפצות על האנרגיה "הנאבדת" במהלך האצתם כתוצאה מקרינה אלקטרומגנטית הנפלטת מהם הנקראת קרינה סינכוטרונית.

היקפו של הפרוטון-סינכרוטרון הוא כ-628 מטרים, והוא מאיץ חלקיקים לאנרגיה של כ-25Gev. לפרוטון-סינכרוטרון יש 277 אלקטרומגנטים קונבנציונליים (בטמפרטורת החדר), הכוללים 100 דיפולים אשר מעקמים את אלומת החלקיקים מסביב לטבעת. בשנים מאוחרות יותר, האיץ הפרוטון-סינכרוטרון חלקיקים נוספים למעט פרוטונים, כגון חלקיקי אלפא מואצים, חמצן, אלקטרונים, פוזיטרונים, אנטיפרוטונים, ועוד.

היסטוריה
--------

הפרוטון סינכרוטרון הוצע לראשונה במאי 1951 על ידי קבוצת המומחים בCERN, ושאף להיות "הסינכרוטרון הגדול ביותר עד כה". שיטה חדשה שפותחה באותה תקופה בשם "מיקוד גרדיאנט משתנה", איפשרה מיקוד רב של אלומת הפרוטונים במאיץ. השימוש בשיטה זו קיצץ את עלויות הבנייה באופן משמעותי, ואיפשר את בנייתו המוזלת של המאיץ.

הפרוטון-סינכרוטרון הופעל לראשונה ב-24 בנובמבר 1959, ולמשך תקופה קצרה הוא היה מאיץ החלקיקים בעל האנרגיה הגבוהה ביותר בעולם. הפרוטון-סינכרוטרון היה הסינכרוטרון הראשון במתחם CERN, ובתקופתו היה "מאיץ הדגל" של CERN.

מאוחר יותר בשנות ה-70, נבנו מאיצים חדשים, ותפקידו העיקרי של הפרוטון-סינכרוטרון היה "לספק חלקיקים" למכונות החדשות. ניתן לראות דוגמה לכך בתא-הבועות ״גרגמל״ (Gargamelle), אשר עבורו סיפק את קרן הניטרינו. ניסוי זה הוביל לגילוי הזרם הנייטרלי של הכוח הגרעיני החלש ב-1974, שמאחר יותר הובן כבוזון Z. 

במהלך השנים, המאיץ עבר שינויים ושדרוגים רבים, ועוצמת אלומת הפרוטונים שלו גדלה פי אלף. בתחילת הפעלתו לניסויים ב-1960, הפרוטון-סינכרוטרון סיפק {\displaystyle 10^{10}} פרוטונים בכל פעימה, וכיום הוא מספק {\displaystyle 3\times 10^{13}} פרוטונים בפעימה. הרכיבים המשמעותיים היחידים שנותרו מן ההתקנה המקורית שלו לפני כ-50 שנים הם מגנטי הכיפוף והמבנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרוטון-סינכרוטרון** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פרוטון-סינכרוטרון

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Proton Synchrotron | CERN, home.cern (באנגלית)
2. ↑  Günther Plass, The CERN Proton Synchrotron: 50 Years of Reliable Operation and Continued Development, ‏2011
3. ↑  The Proton Synchrotron starts up | CERN timelines, timeline.web.cern.ch (באנגלית)
4. ↑  40 years of CERN's Proton Synchrotron - CERN Courier, cerncourier.com (באנגלית)
**מכון דנה-פרבר לסרטן** הוא מוסד מקיף לטיפול ומחקר בסרטן הממוקם בבוסטון שבמסצ'וסטס. מכון דנה-פרבר חבר במרכז הסרטן המקיף של הרווארד על ידי המכון הלאומי לסרטן, ואחד מ-15 שותפים ומכוני מחקר קליניים של בית הספר לרפואה של הרווארד (אנ').

דנה-פרבר מדורג כבית החולים לסרטן מספר 3 בעולם. שני חתני פרס נובל בפיזיולוגיה ורפואה נמנים עם הסגל של בית החולים. תגליות המחקר של דנה-פרבר כוללות את הפיתוח של Gleevec (אנ'), התרופה המוצלחת ביותר לטיפול בלוקמיה מיאלואידית כרונית.

סקירה כללית
-----------

מכון דנה-פרבר מעסיק יותר מ-4,855 עובדים במשרה מלאה ומשרה חלקית, 529 סגל, והכנסותיו מסתכמות בברוטו של כ-1,733,386,000 דולר. כל עמיתי המחקר והפוסט-דוקטורט בדנה-פרבר מחזיקים בתפקידים האקדמיים השווים לאוניברסיטת הרווארד. במכון מבקרים יותר מ-523,425 מטופלים בשנה, והוא מעורב ביותר מ-1,000 ניסויים קליניים. הוא ידוע בינלאומית בזכות המחקר והמצוינות הקלינית שלו. Expertscape מדרג את תוכניותיו באנמיה אפלסטית ובמיאלומה נפוצה כטובות בעולם. הוא דורג גם כבית החולים החמישי הטוב בסרטן בארצות הברית לפי US News & World Report. דנה-פרבר חברה בקונסורציום המחקר של מיאלומה נפוצה (אנ').

בנוסף להיותו שותף מרכזי בהוראה של בית הספר לרפואה של הרווארד, מכון דנה-פרבר משמש גם מרכז המיועד לחקר איידס, וחבר מייסד במרכז לדנה-פרבר/הרווארד לסרטן (אנ') (DF/HCC),. המרכז המיועד לסרטן מקיף. דנה-פרבר, המספקת הכשרה מתקדמת בטיפול ובמחקר סרטן לפקולטה בינלאומית, מקיימת תוכניות קהילתיות במניעת, גילוי ושליטה בסרטן בניו אינגלנד, ומקיימת תוכניות משותפות עם מוסדות אחרים בבוסטון, כולל המרכז הרפואי סנט אליזבת(אנ'), בריגהאם אנד וימנ'ס הוספיטל, בית החולים לילדים של בוסטון ובית החולים הכללי מסצ'וסטס.

דנה-פרבר נתמכת על ידי המכון הלאומי לסרטן, המכון הלאומי לאלרגיה ומחלות מידבקות (ארצות הברית), קרנות פרטיות ותרומות. קרן ג'ימי היא עמותת הצדקה העיקרית של המכון על שם ילד שטופל בו. הבוסטון רד סוקס אימצה את קרן ג'ימי כעמותה הרשמית שלה בשנת 1953 וממשיכה לתת חסות בולטת לעמותה.

לורי גלימשר היא נשיאה ומנכ"לית של המכון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מכון דנה-פרבר לסרטן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מכון דנה-פרבר לסרטן
* מכון דנה-פרבר לסרטן, ברשת החברתית טוויטר
* קרן צ'ארלס א. דנה
* דנה-פרבר/מרכז סרטן הארוורד
* מרכז דנה-פרבר/בוסטון לילדים לסרטן והפרעות דם

הערות שוליים
------------

1. ↑  "World's Best Specialized Hospitals 2021". Newsweek.
2. ↑  "Dana-Farber Cancer Institute 2019 Facts" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2015-07-17. נבדק ב-2015-07-16.
3. ↑  "Expertscape: Aplastic Anemia, December 2013". expertscape.com. בדצמבר 2013. נבדק ב-2015-08-17. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Expertscape: Multiple Myeloma, February 2014". expertscape.com. בפברואר 2014. נבדק ב-2014-02-18. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  "Best Hospitals Specialty Search: Cancer". U.S News & World Report. אורכב מ-המקור ב-2012-04-06. נבדק ב-2020-04-19.
6. ↑  "Dana-Farber/Harvard Cancer Center". נבדק ב-2007-10-15.
7. ↑  "Laurie H. Glimcher, MD". *dana-farber.org*. אורכב מ-המקור ב-14 בינואר 2017. נבדק ב-14 באפריל 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007369174005171
* BnF: cb123797266 (data)
* ISNI: 0000 0001 2106 9910
* LCCN: n83151324
* NKC: nlk20030127265
* SUDOC: 032846932
* VIAF: 124196664
* WorldCat: lccn-n83151324

 |
כריכת הספר
**מתחת לאף שלך** הוא ספר ובו אסופת מאמרים, מסות וסיפורים של הסופר הבריטי הנודע ג'ורג' אורוול (1903–1950).

שם הספר לקוח מאחד המשפטים של אורוול המופיע בספר: "כדי לראות את מה שמתחת לאף נדרש מאבק מתמיד". ג'ורג' אורוול כתב בשנת 1946 כי "הדבר שהכי רציתי לעשות לאורך כל עשר השנים האחרונות הוא להפוך כתיבה פוליטית לאמנות". זאת למרות ההבנה שלו כי "בעולם הספרות האליטיסטי אתה 'מסתדר', אם אתה 'מסתדר' בכלל, לא כל כך בזכות היכולת הספרותית שלך כמו בזכות היותך הרוח החיה של מסיבות קוקטייל ומלקק ישבניהם של אריות קטנים שורצי כינים". ועוד כתב כי "בתקופתנו אין דבר כזה 'להישאר מחוץ לפוליטיקה'. כל הנושאים הם נושאים פוליטיים, והפוליטיקה עצמה היא מסה של שקרים, התחמקויות, איוולת, שנאה וסכיזופרניה" הכתיבה הזו מאפיינת את הכתוב בספר.

אורוול מתגלה בספר כסופר ישיר ומחוספס אך גם אירוני ודק אבחנה. הוא חושף שקרים פוליטיים ומנתח יצירות ספרות. מאמריו מלאים אמונה ברוח האדם. אורוול מחה נגד הקולוניאליזם בתקופה שהוא נתפס כדרך הטובה ביותר לקדמה. ממאמריו עולה קריאה לשוויון בין בני אדם, לשימור היופי של הטבע והצורך למצוא דרכי ביטוי אמיתיות. אורוול התנגד לטוטאליטריות, בז לקומוניזם כאשר הוא נחשב לשיא השחרור של האדם מכבליו. אורוול יצא גם נגד העריצות הקפיטליסטית. אורוול התאמץ לחתור אל האמת הנמצאת אולי אצל היריב ולמחות על העוול גם אם הוא נמצא במחנה שלו. כתב על מגוון רחב מאוד של נושאים.

אורוול מושפע משירותו בבורמה שהביא לשנאת האימפריאליזם. הוא שב לאנגליה ורצה להתערות במעמדות הנמוכים, אולי כתוצאה מהרגשות האשם על ימי בורמה אותם הפליא לתאר בסיפור הריגת פיל משנת 1936. גם הרצון שלו להכיר טוב יותר את הרקע ואת החיים של החיילים ששירתו איתו הביאו להתענינות הזו. הוא הבין שכאשר האדם הלבן הופך לרודן הוא הורס את החרות שלו עצמו. נסע לספרד כדי לכתוב כעיתונאי על מלחמת האזרחים בספרד והחליט להצטרף לכוחות הרפובליקנים. ההשתתפות הזו הובילה אותו להבחנות כלליות יותר על לחימה ומה היא עושה לנפש האדם. המלחמה בספרד גרמה לו להתאכזב מהקומוניזם. השרות במנגנון ההסברה הבריטי במלחמת העולם השנייה הביאה את הסלידה שלו מהבירוקרטיה.

הספר כולל מבוא מקיף שכתב העורך, הערות היסטוריות שנכתבו בגוף הספר ומפתח שמות ונושאים בסוף הספר. על העטיפה מופיעה תמונה של ג'ורג' אורוול בדירתו באיזלינגטון בלונדון בשנת 1946, תמונה שצילם ורנון ריצ`רדס.

לקריאה נוספת
------------

* ג`ורג` אורוול, **מתחת לאף שלך** (מאנגלית: יועד וינטר שגב; עריכה מדעית: גיורא גודמן), הוצאת דביר, 2005. 432 עמודים.

קישורים חיצוניים
----------------

* עידן לנדו, מהות האנושיות לפי ג'ורג' אורוול, באתר הארץ, 15 בינואר 2007
* גלעד סרי לוי, ג'ורג' אורוול / מתחת לאף שלך
* מתחת לאף שלך - מבחר מאמרים מאת ג'ורג' אורוול, באתר text
* אריק גלסנר, בעיקר על ג'ורג' אורוול, מקור ראשון, 2008
* לירז אקסלרד, מתחת לאף, הגרסה הבריטית, באתר ynet, 13 בפברואר 2006
* הספר "מתחת לאף שלך", באתר "סימניה"
סדרת צילומי תזוזה של לונד, המתארים התקף היסטריה של מטופלת בבית החולים פיטייה סלפטרייר, 1885
מצלמת תריסר העדשות של אלבר לונד, 1893. מתוך ספרו של מארה
**אלבר לונד** (בצרפתית: **Albert Londe**;‏ 26 בנובמבר 1858 – 1917) היה צלם רפואה חשוב וחוקר רפואה צרפתי. הוא עסק גם בצילום כרונופוטוגרפי, שהשפיע על המחקר הרפואי והפיזיולוגי ובצילום רנטגן. 

לונד זכור בעיקר בזכות עבודתו כמנהל מחלקת הצילום של בית החולים פיטייה סלפטרייר בפריז, צרפת בשנות ה-80 של המאה ה-19. במהלך שני העשורים בהם כיהן בתפקיד, הפך לונד לצלם המדעי והרפואי המשפיע ביותר. בשנת 1878 נשכר לעבוד כצלם רפואה בידי ז'אן-מרטן שארקו, נוירולוג ידוע ומנהל בית החולים סלפטרייר. שארקו הפך בתקופה זו את הסלפטרייר מבית מחסה לפרוצות ולוקים בהפרעות נפשיות לבית חולים פסיכיאטרי מודרני, והקים לראשונה בעולם מחלקת צילום ייעודית בתוך בית החולים. וב-1882 המציא לונד שיטה לתעד את ההתפתחות והשינויים הפיזיים והשריריים שחווה מטופל בזמן התקף אפילפטי; את השיטה פיתח באמצעות צילום כרונופוטוגרפי (כרונופוטוגרפיה הנה סוג צילום שמקפיא ומפרק תנועות למקטעים. חלוצי התחום היו אטיין ז'ול מארה ואדוארד מויברידג'. לונד הכיר את עבודתם ואף היה עוזרו של מארה במחקרי הפיזיולוגיה שלו) דרך שכלול של מצלמת בעלת תשע עדשות ומטרונום שהיה אחראי לדיוק של סגירת התריס בתזמון נכון. כמה שנים לאחר מכן המציא מצלמה עם 12 עדשות לצילום כרונופוטגרפי.

לונד ראה קשר בלתי נפרד בין הצילום לפיתוח המדע, וטען כי "לוחית הצילום היא רשתית העין האמיתית של המדען". הוא האמין כי הצילום משלים את האבחנה הרפואית של המטופל, בעיקר כאשר תסמיניו מתבטאים באופן פיזי, מכיוון שבצילום ניתן לתפוס את התנועה כפי שהעין האנושית אינה יכולה לתפוס. מעבר לכך טען לונד כי בעזרת הצילום ניתן לראות לא רק את ההווה, אלא אף לגלות את הנולד, על ידי תפיסת התנועה בצילום, ועל כן זוהי תרומה הכרחית לאבחון רפואי.

שיטת הצילום של לונד שימשה בעיקר לניסויים רפואיים, אך מאחר שהייתה מצלמה ניידת, לונד השתמש בה לתחקירים נוספים. הוא צילם סוס בתנועה, עוד מגוון רחב של חיות בתזוזה ואפילו בחן את תנועת הגלים בים. שיתף פעולה עם אטיין ז'ול מארה (מדען צרפתי, פיזיולוג וחוקר צילום רפואי כמו לונד) ויחד ערכו מחקרי תנועה נוספים.

ספריו
-----

* ב-1893 הוציא לונד את ספרו הראשון על צילום רפואה הנקרא "הצילום הרפואי: שימושיו במדעי הרפואה ובפיזיולוגיה" (*La photographie médicale: Application aux sciences médicales et physiologiques*).
* ב-1898 פרסם את ספרו השני, "מסע מעשית על הרדיוגרפיה והרדיוסקופ: טכניקה ויישומים רפואיים" (*Traité pratique de radiographie et de radioscope: technique et applications médicales*).

לקריאה נוספת
------------

* Invention of Hysteria Charcot and the Photographic Iconography of the Salpetriere / by Georges Didi-Huberman

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלבר לונד** בוויקישיתוף
* אלבר לונד, באתר Who's Who of Victorian Cinema
* אלבר לונד, באתר History of Cinematography

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007346908905171
* BNE: XX1348477
* BnF: cb12095058t (data)
* CANTIC: a10644544
* DSI: 1417
* GND: 119208342
* ISNI: 0000 0000 7357 9886
* LCCN: n93117831
* NLG: 238849
* NTA: 190972580
* PIC: 6954
* RKD: 132786
* SUDOC: 029293219
* ULAN: 500336633
* VIAF: 66494772
* WorldCat: lccn-n93117831

 |
**מכון הדסה, פיתוח אישי וארגוני** נוסד בשנת 1944. בשנת 2006 חברת אדם-מילא רכשה את פעילותו.

היסטוריה
--------

מכון הדסה, מבט חזיתי למבנה
"התחנה להדרכה מקצועית של הדסה" הוקמה על ידי ההסתדרות הציונית הדסה כדי לתת מענה לצעירים שהתקשו לבחור כיוון לימודי ותעסוקתי. היה זה הגוף הראשון בארץ שעסק בתחומי הפסיכולוגיה התעסוקתית. השם שונה ל"מכון הדסה לייעוץ בבחירת מקצוע" בימי ניהולו של זאב סרדי ובתקופה זו הוקמה מחלקת מחקר בנוסף לפעילות הייעוץ הלימודי. 

פעילותו של מכון הדסה התרחבה וכללה את תחומי הייעוץ תעסוקתי, מיון והערכת עובדים, הכוונת תלמידים, ספריית מקצועות ומחלקת מחקר. תקציב המכון נבנה על הכנסות מפעילות שוטפת ועל תרומת ארגון הדסה. חלק מהתרומות הופנה ליעדים ייעודיים, כגון ייעוץ לפריפריה, לנשים מוכות, למובטלים וכו'.

מחקר
----

במחלקת המחקר במכון הדסה נעשו מחקרים רבים שהתבססו על מידע שהתאסף מנתונים של נבחנים רבים ובעזרתם ניתן היה לפתח מבחנים ושאלונים. מחקרי מעקב נעשו על מנת לתקף את מערכות הבחינה.

כיום
----

ההחלטה על סגירת מכון הדסה התקבלה על ידי הדסה - הסתדרות הנשים הציוניות באמריקה, במסגרת שינויים בפעילותם בארץ. 
חברת אדם-מילא העוסקת בגיוס כוח אדם, אבחון, מיון, השמת עובדים וייעוץ קריירה רכשה בשנת 2006 את פעילותו של מכון הדסה יחד עם הכלים, המבחנים והידע המקצועי. לאדם-מילא חמישה סניפים והסניף בירושלים ממוקם בבניין המקורי של מכון הדסה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר הדסה, הסתדרות הנשים הציוניות באמריקה
* אתר חברת אדם-מילא

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מרלן לוין, משה, **דרוש רק חלום: סיפורה של הדסה**, ירושלים וניו-יורק: גפן, 1998, עמ' 191
2. ↑  אבישי, טלי, "מכון הדסה - פיתוח אישי וארגוני: מוסד שהיה ואיננו עוד", **ידיעון האגודה הישראלית לפסיכומטריקה**, גיליון מס' 5, אפריל 2007, עמ' 3
**מכון גייטסטון** (באנגלית: **Gatestone Institute**, נוסד ב-2008) הוא מכון מחקר וצוות חשיבה אמריקאי, שמרכזו בניו יורק. החוקרים והכותבים בו נחשבים בדרך כלל לשמרנים או נאו-קונסרבטיבים ולעיתים קרובות נוקטים בעמדות פרו ישראליות מובהקות, אשר מתנגדיו מכנים אותן אנטי מוסלמיות.

היסטוריה
--------

נינה רוזנוולד (אנ'), נדבנית יהודיה אמריקאית מיורשי ההון של רשת החנויות האמריקאית הענקית "סירס" (אנ') ייסדה את המכון בעיר מגוריה ניו יורק ב-2008. תחילה הוא הוקם כשלוחה של מכון הדסון, תחת השם "מכון הדסון: ניו יורק", אך כעבור ארבע שנים קיבל עצמאות ועימה גם את שמו הנוכחי.

אנשי המכון ודעותיהם
-------------------

נכון ל-2019, נינה רוזנוואלד מייסדת המכון ממשיכה לכהן גם כנשיאתו. יושב ראש המכון מ-2013 עד מינויו לתפקיד היועץ לביטחון לאומי בממשל דונלד טראמפ ב-2018, היה ג'ון בולטון ומאז מכהן בתפקיד אמיר טהירי (אנ'). החוקרים והכותבים נחשבים בדרך כלל לשמרנים או נאו-קונסרבטיבים בכל הקשור למדיניות החוץ האמריקאית. 

פרסומי המכון מתמקדים בעיקר בנושאים הקשורים במזרח התיכון והעמדות המובעות בהם, הן בדרך כלל עמדות פרו ישראליות מובהקות, אשר מתנגדיו מכנים אותן אנטי מוסלמיות.

בין עמיתי המכון הבכירים: אלן דרשוביץ, ח'אלד אבו טועמה, לארס הדהגור, ריצ'רד קאמפ, דניס מק'יואן, ג'ייסון ריילי, תאופיק חמיד, אלכסנדר דל ואל (אנ'), דאגלס מוריי (אנ') ואחרים. בין הכותבים: ג'ון בולטון, אלן דרשוביץ, נתן שרנסקי, אליוט אברמס, דורי גולד, גרי קספרוב, ואצלב קלאוס, חרט וילדרס, בת יאור, דניס מק'יואן, פיאמה נירנשטיין, דניאל פייפס, מנפרד גרסטנפלד, בוראק בקדיל, נוני דרוויש, דייוויד פ. גולדמן, רות בלום (אנ') ואחרים.

במספר מקרים נטען שהמכון פרסם מאמרים כוזבים או לא-מדויקים. לדוגמה, בזמן הבחירות הכלליות בגרמניה 2017 הוא פרסם מאמר בו נטען כי גרמניה מלאימה בתים פנויים כדי לספק פתרונות דיור למאות אלפי מהגרים מאפריקה, אסיה והמזרח התיכון. מאמר נוסף כלל נתונים מוגזמים לכאורה על ממדי הפשיעה בקרב פליטים בגרמניה.

ראו גם
------

* AEI

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של המכון
* מכון גייטסטון, ברשת החברתית פייסבוק

* מכון גייטסטון, ברשת החברתית טוויטר

* מכון גייטסטון, ברשת החברתית LinkedIn

* מכון גייטסטון, סרטונים בערוץ היוטיוב
* על נינה רוזנוואלד, מייסדת האתר
* מבחר מאמרים אחרונים בעברית
* מי אתה בסאם טוויל, באתר העין השביעית, 25 ביוני 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Trump's National Security And State Department Picks Alarm American Muslims", NPR, אפריל 2018
2. ↑  "Trump's National Security And State Department Picks Alarm American Muslims", NPR, אפריל 2018