recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
נונק דימיטיס - נבואת שמעון הקדוש בציור של Aert de Gelder מתחילת המאה ה-18
**Erfreute Zeit im neuen Bunde** (בעברית: זמנים עליזים בברית החדשה), רי"ב 83, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה בחג קנדלמאס, 2 בפברואר 1724.

היסטוריה
--------

קנטטה זו הייתה השביעית שהלחין באך באותה שנה, לאחר שבשנה הקודמת הלחין עשרים וחמש קנטטות. הקנטטה הקודמת שהלחין היא רי"ב 81. ככל הנראה זו הקנטטה הראשונה שכתב לחג הקנדלמאס. ב-1727 כנראה ביצע אותה שוב באותו מועד, אם כי ידוע שביצע אז גם את רי"ב 82. ב-1725 ביצע לכבוד יום זה את רי"ב 125.

ב-1872 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, בכרך 20 של פרסומיה.

מילים ומוזיקה
-------------

חג קנדלמאס מציין את הטהרותה של מרים, אם ישו לאחר לידת ישו, הצגתו של ישו הרך במקדש, ותפילתו ונבואתו של שמעון הקדוש. סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מספר מלאכי המתאר את הגואל העתיד לבוא וכן פסוקים מהבשורה על-פי לוקאס המתארים את בואה של מרים להיטהר במקדש ואת נבואת שמעון הקדוש שממנה מובן שישו הוא הגואל המובטח. הלברית נכתבה על ידי מחבר לא ידוע והיא כוללת ציטוטים והתייחסויות לנבואת שמעון. כורל הסיום לקוח ממזמור של מרטין לותר.

הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני אלט, טנור ובס בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, ובתזמור של שתי קרנות, שני אבובים, כינור סולו בליווי שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. לקנטטה חמישה פרקים:

1. אריה לאלט: *Erfreute Zeit im neuen Bunde* (זמנים עליזים בברית החדשה)
2. אריה (כורל) ובס (רצ'יטטיב): *Herr, nun lässest du deinen Diener in Friede fahren* (ועתה, אדוני, פטור נא את עבדך בשלום)
3. אריה לטנור: *Eile, Herz, voll Freudigkeit* (מהרה נא, לבי)
4. רצ'יטטיב לאלט: *Ja, merkt dein Glaube noch viel Finsternis* (כן, הגם שאמונתך עדיין שרויה בעלטה)
5. כורל: *Es ist das Heil und selig Licht* (הוא הישועה והאור המבורך)

הקלטות
------

היצירה הוקלטה במלואה 8 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את ניקולאוס הרנונקור (ב-1967), טון קופמן (ב-1998), ג'ון אליוט גרדינר (ב-2000) ומסאקי סוזוקי (ב-2002).

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Erfreute Zeit im neuen Bunde, רי"ב 83" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על הקומפוזיציה "Erfreute Zeit im neuen Bunde, רי"ב 83" באתר AllMusic
* פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך
* טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר עבודות באך
2. ↑  רשימת פרסומי באך באתר IMSLP
3. ↑  ספר מלאכי, פרק ג', פסוקים א'–ד'
4. ↑  לוקס, ב, 22-32
5. ↑  רשימת ההקלטות באתר קנטטות באך

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007576983305171
* BnF: cb13970595g (data)
* LCCN: n82096203
* MusicBrainz work: 4e2a12d7-1213-4a6f-a65c-8049e1677df5
* VIAF: 175072296
* WorldCat (עם VIAF): 175072296

 |
**רפיק שחאדה** (בערבית: **رفيق شحادة**; נולד ב-1977) הוא קצין בדרגת לואא' ומפקד המודיעין הצבאי הסורי מאז 2012.

קריירה
------

שחאדה הוא קצין בכיר (בדרגה מקבילה לאלוף בצה"ל) בכוחות המזוינים של סוריה, אשר פיקד בעבר על ענף 293 (המחלקה לביטחון פנים) במודיעין הצבאי. בנוסף, שימש כיועץ לנשיא בשאר אל-אסד לנושאי אסטרטגיה ומודיעין צבאי ונחשב למקורב אליו. ביולי 2012 הוחלט לקדמו ולמנותו למפקד המודיעין הצבאי.

סנקציות
-------

ב-24 באוגוסט 2011, האיחוד האירופי החליט להטיל עליו, יחד עם 14 אישים סורים ואיראנים נוספים, סנקציות (הקפאת נכסים ואיסור כניסה) בשל, לטענת האיחוד, "מעורבות ישירה ואחריות לאלימות נגד אוכלוסייה אזרחית בדמשק". זאת במסגרת הפעילות של 'ענף 293' של המודיעין הצבאי תחת פיקודו בדמשק. כמו כן, הוא נכנס לרשימת האישים הסורים שמעורבים/אחראים לפשעי מלחמה, הרשימה שידועה בכינוי "הרשימה השחורה".

משרד האוצר הבריטי החליט באותו יום להוסיף את שחאדה לרשימת האישים הסורים שמוטלות עליהם סנקציות בגלל מעורבות בפשעי מלחמה, יחד עם קצינים סורים נוספים. משמעות הדבר היא החמרת הסנקציות של בריטניה נגדו. חודש לאחר מכן, גם שווייץ החליטה להטיל עליו סנקציות. באוקטובר 2011 קנדה הטילה עליו (בצעד סמלי בעיקרו) איסור כניסה למדינה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאמר על 'החוג הפנימי של אסד', כולל את שחאדה (באנגלית)
2. ↑  כתבה על החלפת ראש המודיעין הצבאי הסורי (באנגלית)
3. ↑  כתבה על סנקציות חדשות על אישים בסוריה (שחאדה ביניהם)
4. ↑  רשימת האישים והחברות הסורים שבריטניה מטילה עליהם סנקציות
תמונות של חתול נופל בכתב העת Nature. צולמו על ידי אטיין-ז'ול מארה (1894).
אנימציה של רפלקס ההתיישרות.
**רפלקס ההתיישרות של חתולים** הוא רפלקס מולד של חתולים לכוון עצמם בעת נפילה כך שינחתו על הרגליים.

הרפלקס מופיע בגיל 3–4 שבועות ומפותח לגמרי בגיל 6–7 שבועות. הוא מתאפשר בזכות גמישות ייחודית של עמוד השדרה ועצם בריח קטנה. החתול משתמש בתנועת הרגליים האחוריות שלו ובחוק שימור תנע זוויתי כדי לכוון את הנחיתה. על כן, גם חתולים ללא זנב מסוגלים לכך.

טכניקה
------

החתול יודע את מצבו ההתחלתי בעזרת הראייה או מנגנון שיווי המשקל באוזנו הפנימית. אם רגליו לא פונות כלפי מטה הוא מקפל את רגליו הקדמיות ופורש את האחוריות. בכך נוצר הבדל בין מומנטי ההתמד של חצאי הגוף. החתול מנצל את גמישות עמוד השדרה כדי לסובב את חצי הגוף הקדמי ב-90° (במישור גלגול) ועקב שימור התנע הזוויתי חצי גופו האחורי מסתובב בכיוון הנגדי. לאור ההבדל במומנטי ההתמד, חצי הגוף האחורי מסתובב בכ-10°. בשלב הבא פורש החתול את רגליו הקדמיות ומקפל את האחוריות, הוא גורם לסיבוב של חצי הגוף האחורי בכיוון אליו סוֹבב קודם את הקדמי והחצי הקדמי מסתובב מעט בכיוון הנגדי כדי לשמר את התנע הזוויתי.

מהירות נחיתה
------------

בנוסף לרפלקס ההתיישרות לחתולים ישנן תכונות נוספות אשר מפחיתות את הנזק מנפילה: גודל קטן, מבנה עצמות קל ופרווה עבה, מפחיתים את מהירות הנפילה החופשית. בזמן נפילה, החתול מותח את גופו כדי להגדיל את הגרר. חתול עם איברים מתוחים יכול להגיע עד למהירות סופית של 97 קמ"ש בעוד שאדם יגיע למהירות סופית של 190 קמ"ש. לא אדם ולא חתול ישרדו נפילה כזאת.

רפלקס ההתיישרות אינו מונע מוות או פגיעה כתוצאה מהנפילה, משום שככל שהנפילה היא ממקום גבוה יותר מהירות הפגיעה בקרקע היא גבוהה יותר, ומביאה לדימום פנימי או שבירת מפרקת, ומוות.

ראו גם
------

* פרדוקס החתול המרוח בחמאה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רפלקס ההתיישרות של חתולים** בוויקישיתוף
* גיא רוזנצוויג, מדוע חתול נופל על הרגליים והאם זה קורה תמיד? יסכה, במדור "שאל את המומחה" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 17 באפריל 2010
* הטכניון, לא רק חתולים נופלים על הרגליים, באתר הידען
* שגיאות פרמטריות בתבנית:יוטיוב   
'סוג: סרטון בערוץ SmarterEveryDay' אינו ערך חוקי  Slow Motion Flipping Cat Physics, סרטון בערוץ SmarterEveryDay באתר יוטיוב (אורך: 6:25) (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  How do cats survive falls from great heights, bbc
**מהאבהארטה** (אנגלית: The Mahabharata) הוא סרטו של פיטר ברוק משנת 1989 על האפוס ההודי, מהאבהארטה. המחזה המקורי של ברוק הועלה תחילה על במת תיאטרונו בוף דה נור בפריז ואורכו היה 9 שעות. ההצגה הופיעה ברחבי העולם במשך ארבע שנים. בשנת 1989, קיצר ברוק את הסרט ל-6 שעות טלוויזיה (במיני סדרת טלוויזיה). מאוחר יותר הופחת גם לארבע וחצי שעות וגם לשעתיים, והסרט הועבר ל-DVD. התסריט הוא תוצאה של עבודה בת שמונה שנים של פיטר ברוק, וז'אן-קלוד קרייר, התסריטאי, מחזאי הבית של תיאטרונו, והאסיסטנטית שלו מארי-הלן אטיין (צרפתית Estienne). ברוק בחר ללהק שחקנים מיבשות שונות ומתרבויות שונות כחלק מתפיסת עולמו הפלורליסטית, וגם כדי להדגיש את האופי של האפוס ההודי שהוא למעשה סיפורה של האנושות כולה.

עלילה
-----

 ערך מורחב – **מהאבהארטה**  

במונחים כלליים, הסיפור האפי עוסק במלחמה מתמשכת בין שתי משפחות יריבות, בעלות מוצא משותף. משפחת פאנדווה (Pandavas) (המייצגים את הצד הטוב) ומשפחת קורבה (Kauravas) (המייצגים את הצד הרע בעלילה). שני הצדדים הם למעשה צאצאים של מלכים ואלים. שתי המשפחות זוכות לעצותיו של האל קרישנה, המגולם בדמות אדם, כי עליהן לחיות בהרמוניה ולהימנע מתאוות דמים לשלטון. עם זאת, המלחמה שלהם מובילה לאיום אמיתי על הסדר והשלום ביקום כולו. העלילה ממוסגרות כנרטיב בין הברהמין החכם ויאסה (Vyasa) ובין האלוהות המיוצגת באמצעות האל גנש ההינדי, שניהם מנסים לענות לשאלותיו של נער הודי אלמוני המתעניין בסיפורו של המין האנושי.

ביקורת
------

ההפקה והשימוש בצוות בינלאומי גרמו לוויכוחים בין תרבותיים. ביקורת שלילית הביע חוקר הודי בשם פראדיפ באטאצ'אריה (Pradip Bhattacharya) שסבר כי בפירושו של ברוק "לא היה תיאור של התנגשות איתנים בין כוחות הטוב והרע, המהווה את החומר העיקרי של האפוס ... אלא סיפור של צאצאי לוחמים הדומים לבעלי בית כפרי" (ציטוט מוויקיפדיה אנגלית).
לעומת זאת, ניתן לקרוא ביקורות חיוביות מאוד על ההצגה בת ה-9 שעות ועל הסרט (עם כל הוורסיות), בעיתונות הצרפתית.

קישורים חיצוניים
----------------

* "מהאבהארטה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מהאבהארטה", באתר נטפליקס
* "מהאבהארטה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "מהאבהארטה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "מהאבהארטה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**סל הפרחים של ונוס** (שם מדעי: ***Euplectella aspergillum***) הוא זכוכן השייך למערכת הספוגיים השוכן בקרקעית העמוקה של האוקיינוסים.

הספוג מאכלס לעיתים קרובות בסימביוזה שני חסילונים קטנים מהסוג *Stenopodidea*, זכר ונקבה, המעבירים את כל חייהם בתוך הספוג. החסילונים מזדווגים, וכשהצאצאים שלהם קטנים עדיין, הם עוזבים את ה'קן' כדי למצוא פרח ונוס משלהם. החסילונים דואגים כל הזמן לנקיון הספוג ובתמורה, מספק הסל מזון לחסילונים על ידי לכידתו לתוך הרקמה שלו ושחרור הפסולת לתוך גוף הספוג בו הם שוהים. מעריכים גם כי זרחנותם של חיידקים המתקיימים על הספוג עשויה למשוך אורגניזמים קטנים אחרים המשמשים לחסילונים כמאכל.

ביפן, מערכת היחסים הסימביוטית בין זוג החסילונים לספוג מסמלת את רעיון ה-"עד שהמוות יפריד בינינו", ונהוג להעניק את הספוג כמתנת חתונה (בצורתו המתה, היבשה).

אזורי מחיה
----------

*E. aspergillum* נמצא בשטח קטן של הים בקרבת איי הפיליפינים. מינים דומים קיימים ליד יפן ובחלקים אחרים של מערב האוקיינוס השקט והאוקיינוס ההודי.

מורפולוגיה
----------

E. aspergillum משומר עם רקמה מתוך אוניית הצי הבריטי צ'לנג'ר. אוסף מוזיאון הטבע של לונדון
מבנה גופם של יצורים אלו מורכב משלד דקיק דמוי צילינדר. הם בנויים לחלוטין מזכוכית (סיליקה, צורן דו-חמצני) ועל-כן קרויה המחלקה שלהם זכוכנים. ה'צינור' החלול המהווה את גופם של סלי הפרחים בנוי ממחטים מיקרוסקופיות התומכות ברקמה הספוגית. המבנה הזכוכיתי מבדיל את בני המחלקה הזו מספוגי ים אחרים, ובשל עמידותו מאפשר את קיומם גם בעומקים גדולים של האוקיינוס, שם הלחץ התת-ימי גבוה מאוד.

עמידות
------

מבנה השלד של סל הפרחים ושל זכוכנים אחרים הוא מושא למחקר על ידי מדעני חומרים בשל עמידותו למאמצים ונדירות הסדקים שבו. בניסויים שערכו מהנדסי חומרים, יצרו במעבדה גוף דומה מאלומיניום, חומר בעל תכונות אלסטיות דומות לזכוכית, כך שצפיפות החומר שלו הומוגנית ולא בנויה בצורת כוורת המחטים הגאומטרית של הזכוכן. עמידותו של מבנה הגליל ההומוגני למאמצים הייתה כמאית מעמידותו של שלד הזכוכית המורכב.

ביבליוגרפיה
-----------

* William McCall, AP (20 באוגוסט 2003). "Glassy sponge has better fiber optics than man-made". `{{cite news}}`:  (עזרה)
* Joanna Aizenberg et al. PNAS 2004. "Biological glass fibers: Correlation between optical and structural properties" (PDF).
* Kevin Bullis (נוב'–דצמ' 2006). "Silicon and Sun". *Technology Review*. `{{cite web}}`:  (עזרה)
* *Encyclopedia of Life*.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סל הפרחים של ונוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* The Venus' flower basket and skyscrapers YouTube.
**ארנבת סמית' אדומה** (שם מדעי: ***Pronolagus rupestris***) היא מין של יונק ממשפחת הארנביים החי בסוואנות של אפריקה הדרומית. היא מצויה בעיקר בקניה, נמיביה, לסוטו, מלאווי, רודזיה, טנזניה, זמביה ודרום אפריקה (באזור הכף הצפוני, המדינה החופשית והפרובינציה הצפון-מערבית). הארנבת קרויה על שם החוקר שגילה אותה - הזואולוג הסקוטי אנדרו סמית' (אנ'). ארנבת זו אינה שייכת לסוג ארנבת (*Lepus*) אלא לסוג ארנבת אדומה (*Pronolagus*), החי באפריקה בלבד.

מאפיינים
--------

ארנבת סמית' אדומה קטנה מעט יותר משאר הארנבות והקטנה בסוגה. אורכה 43 עד 65 סנטימטרים, עם זנב קצר באורך 5 עד 11 סנטימטרים ומשקלה הממוצע 1.3 עד 2 קילוגרם. לארנבת פרווה אפורה-אדמדמה עם גפיים וזנב כתומים עם קצוות חומים כהים, ראש בהיר עם מצח חום, לחיים בהירות ואוזניים ורודות. הארנבת בעלת טפרים חדים וקצרים ברגליה וזנבה ארוך מעט ביחס לארנבות. היא ממליטה בעונת הרבייה בתוך קן עשוי מעלווה ומפרווה או שיער גור או שניים המתבגרים תוך 3 שנים.

הארנבת היא פעילת לילה או בשעות בוקר מוקדמות, והיא אוכלת בעיקר עלים של צמחייה קרקעית. הארנבת נצפית לעיתים אוכלת לצד שפנים.

תת-מינים
--------

* *Pronolagus rupestris rupestris*
* *Pronolagus rupestris melanurus*
* *Pronolagus rupestris curryi*
* *Pronolagus rupestris saundersiae*
* *Pronolagus rupestris australis*
* *Pronolagus rupestris fitzsimonsi*
* *Pronolagus rupestris barbetti*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארנבת סמית' אדומה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארנבת סמית' אדומה באתר הרשימה האדומה של IUCN
**רכס מורוזומי** (באנגלית: **Morozumi Range**) הוא רכס הרים יוצא דופן ביופיו, בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.

אורכו של הרכס 46 קילומטרים בכיוון צפון-מערב - דרום-מזרח.

הקצה הצפוני של הרכס מתנשא מעל המפגש בין קרחון גרסיט, וקרחון רניק.

שיא גובהו של הרכס 1,466 מטרים מעל פני הים.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי הרכס

הרכס מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית, בין השנים 1960–1963.

### מקור השם

שמו של הרכס ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

הרכס נקרא על שמו של הנרי מ. מורוזומי (Henry M. Morozumi) מדען חוקר זוהר הקוטב, ששהה בתחנת הקוטב הדרומי בשנת 1960, והיה מנהל המחקר המדעי בתחנת בירד בשנת 1963.

לקריאה נוספת
------------

• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, **The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water**, P 113
• James G. Bockheim, **The Soils of Antarctica**, P 112
• Allen, Boyd III; Mayewski, Paul Andrew; Lyons, W. Berry; and Spencer, Mary Jo, **Glaciochemical Studies and Estimated Net Mass Balances for Rennick Glacier Area, Antarctica**, (1985). Earth Science Faculty Scholarship. 203 
• A B Pour, Y Park, M Hashim, and J K Hong, **Regional geological mapping in Northern Victoria Land, Antarctica using multispectral remote sensing satellite data**, IOP Conf. Series: Earth and Environmental Science 169 (2018) 012081 doi :10.1088/1755-1315/169/1/012081
• R. L. Oliver, P. R. James, J. B. Jago, **Antarctic Earth Science**, P 141
• Amin Beiranvand Pour, Yongcheol Park, Jong Kuk Hong and Mazlan Hashim, **MAPPING GONDWANA-DERIVED TERRANE USING REMOTE SENSING SATELLITE DATA IN ANTARCTICA**

קישורים חיצוניים
----------------

* רכס מורוזומי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* רכס מורוזומי באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* רכס מורוזומי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מפת אזור רכס מורוזומי
* רכס מורוזומי באתר mindat
* תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור רכס מורוזומי

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
2. ↑  מידע גאוגרפי
**הדוכס מוולינגטון** (**Duke of Wellington**) על שם ולינגטון שבסאמרסט, הוא תואר אצולה עובר בירושה בבריטניה. הראשון שנשא בתואר היה ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון, המצביא והמדינאי הבריטי יליד אירלנד, שנודע יחד עם בליכר בזכות הניצחון על נפוליון בקרב ווטרלו. משפחת ולסלי היא במקור שושלת אריסטוקרטית אנגלו-אירית.

היסטוריה
--------

הדוכס הראשון מוולינגטון.
התארים "דוכס ולינגטון" ו"מרקיז דורו" הוענקו לארתור ולסלי ב-11 במאי 1814. התארים המשניים לתואר דוכס ולינגטון הם: "מרקיז ולינגטון" (1812), "מרקיז דורו" ([1814), "רוזן מורנינגטון" (1760, הועבר בירושה לדוכסי ולינגטון בשנת 1863), "רוזן ולינגטון" (1812), ""ויקאונט ולסלי" (1760, הועבר בירושה בשנת 1863), "ויקאונט ולינגטון" (1809), "ברון מורנינגטון" (1746, הועבר בירושה בשנת 1863) ו"ברון דורו" (1809). הווקאונטיות של ולסלי והברונות והרוזנות של מורנינגטון הן במסגרת האצולה האירית, והשאר הן באצולה של הממלכה המאוחדת.

דוכסי ולינגטון אוחזים גם בתארים הזרים "נסיך וטרלו" (של שושלת אורנז' של הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה, על שם מקום הקרב, אשר הפך אחר כך לשטח בלגי, 1815), "דוכס סיודאד רודריגו" (ספרד, 1812), "דוכס הניצחון" (פורטוגל, 1812), "מרקיז טורס ודרס" (פורטוגל, 1812) ו"רוזן וימיירו" (פורטוגל, 1811). אלו הוענקו לדוכס הראשון כתוארי ניצחון על שירותו היוצא-דופן כגנרל במלחמת חצי האי (בספרד ופורטוגל) ובקרב ווטרלו.

מושב המשפחה הוא ב-Stratfield Saye, ליד בייסינגסטוק שבהמפשייר. בית אפסלי (Apsley, בית מגוריו של הדוכס הראשון בלונדון, שנודע גם ככתובת Number One, London) נמצא כיום בבעלות גוף השימור הבריטי English Heritage, אך המשפחה עדיין מחזיקה בבעלותה דירה בבניין.

רשימת הדוכסים מוולינגטון
------------------------

דוכס ולינגטון השמיני וברקע אחוזת הדוכסות (מאז 1817) בית סטרטפילד סי.
* ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון (1769 - 1852), בנו השלישי של גארט וסלי, הרוזן הראשון של מורנינגטון
* ארתור ריצ'רד ולסלי, הדוכס השני מוולינגטון (1807 - 1884)
* הנרי ולסלי, הדוכס השלישי מוולינגטון (1846 - 1900)
* ארתור צ'ארלס ולסלי, הדוכס הרביעי מוולינגטון (1849 - 1934)
* ארתור צ'ארלס ולסלי, הדוכס החמישי מוולינגטון (1876 - 1941)
* הנרי ולריאן ג'ורג' ולסלי, הדוכס השישי מוולינגטון (1912 - 1943)
* ג'רלד ולסלי, הדוכס השביעי מוולינגטון (1885 - 1972)
* ארתור ולריאן ולסלי, הדוכס השמיני מוולינגטון (1915- 2014)
* ארתור צ'ארלס ולריאן ולסלי, הדוכס התשיעי מוולינגטון (נולד ב-19 באוגוסט 1945).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוכס ולינגטון** בוויקישיתוף
* הרגימנט של הדוכס מוולינגטון

| דוכסי בריטניה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אדינבורו • קורנוול ורות'סיי • יורק • גלוסטר • קנט • אולבני • נורפוק • סאמרסט • ריצ'מונד, לנוקס וגורדון • גרפטון • בופורט • סנט אולבנס • בדפורד • דבונשייר • מרלבורו • רטלנד • המילטון • בקלו וקווינסברי • ארגייל • את'ול • מונטרוז • רוקסבורג' • מנצ'סטר • נורת'מברלנד • ליינסטר • ולינגטון • סת'רלנד • אברקורן • וסטמינסטר • פייף |

 |
**רכס מוייר** או **רכס מואוייר** או **מוהר רידג'** (באנגלית: **Moyher Ridge**) הוא רכס מצוקי סלעי. המצוק מצוי בדרום רכס סנטינל, בהרי אלזוורת', בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.

הרכס משתרע לכיוון מערב-דרום-מערב - מזרח-צפון-מזרח בין קרחון זלצמן לבין קרחון ג'יילס.

לרכס מראה שאינו רציף - בשל אוכפי קרח בין פסגות הרכס.

היסטוריה
--------

שמו של הרכס ניתן לו בשנת 2006 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

הרכס נקרא על שם מריאן מוייר (Marian Moyher), שהיתה, בין השנים 1997 - 2001 המנהלת של שירות המעבדות במסגרת התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית - שירות מעבדות שניתן לתחנת מקמרדו, התחנה האנטארקטית אמונדסן-סקוט (תחנת הקוטב הדרומי), ו-תחנת פאלמר.

הערות שוליים
------------



| אתרים בהרי אלזוורת' |
| --- |
| הרים | אוסבורן • אטקינסון • אייר • איצ'רה • אלן • אלפרינג • אנדרסון • סטולניק • פרידמן | רכס סנטינל |
| אוכפים הרריים | אוכף קארנייר |
| רכסים ורמות | סנטינל |
| ספורט | מרתון הקרח באנטארקטיקה |
| קרחונים | זלצמן • מינסוטה |
| קרקס קרחוני | הרווי • מיסטהאונד |
| מקפא קרחוני | נווה דרווין |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בתואר אצולה שהיה קיים באימפריה הרומית הקדושה ואימפריה הרוסית. אם התכוונתם לתואר של ראש הנסיכות הרוסית, ראו הנסיך הגדול.
שלט אצולה של הדוכס הגדול של לוקסמבורג
**דוכס גדול** (grand duke) או **הרצוג גדול** (Groß herzog) הוא תואר אצולה, שהיה קיים בעיקר באימפריה הרומית הקדושה ובאימפריה הרוסית. הפייף עליו שלט הדוכס הגדול נקרא **דוכסות גדולה** וניתן לדוכסים חשובים או בעלי נחלה גדולה. בפרוטוקול, מעמדו של דוכס גדול נמוך מזה של מלך וגבוה מזה של דוכס עצמאי.

בספרות הלא רוסית בדרך כלל התואר הרוסי великий князь (ויליקיי קניאז) מתורגם גם כדוכס גדול, במיוחד לגבי האחים והבנים של הצארים החל מן המאה ה-18
(ראה בערך הנסיך הגדול)
באימפריה הרוסית התואר ניתן לשליט של פינלנד כך שבין השנים 1809–1917 הצאר הרוסי החזיק גם בתואר הדוכס הגדול של פינלנד. גם בליטא היה דוכס גדול במאה ה-17.

שליט טוסקנה מבית מדיצ'י החל מהמאה ה-16 נקראו דוכס גדול וזאת עד ל-1860 בה טוסקנה הפכה לחלק מממלכת סרדיניה. בראשית המאה ה-19, נפוליאון העניק את התואר לרבים מבני בריתו, יחד עם שטחים נוספים ובעיקר לשליטים בקונפדרציה של הריין. לאחר תבוסתו של נפוליאון הוחלט בקונגרס וינה כי בעלי הנחלות החדשים ימשיכו לשאת בתואר דוכס גדול גם תחת שלטון הקונפדרציה הגרמנית. דוכסויות אלו נשארו עד שנת 1918 שבעקבות הפסדה של גרמניה במלחמת העולם הראשונה, פורקו הדוכסויות ואוחדו תחת רפובליקת ויימאר.

היום, התואר דוכס גדול משמש רק את המונרך של מדינת לוקסמבורג, המשמש כשליט העליון של המדינה.

ראו גם
------

* הנסיך הגדול

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוכס גדול** בוויקישיתוף
* דוכס גדול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4561764-8

 |
**רמת ויז'ניץ** או בשמה הנוסף **משכן ישראל** היא שכונת מגורים בחיפה, שבה מתגוררים חסידי סרט ויז'ניץ ובה קיימים מוסדות החסידות.

היסטוריה
--------

את הרעיון להקמת שכונה לחסידי סרט ויז'ניץ הגה האדמו"ר ברוך הגר בתחילת שנות ה-50. בשנת 1952 החלו ההכנות להקמת השכונה, ולשם כך הוקמה "אגודת משכן ישראל", אשר פתחה במסע מגביות לשם הקמת בית כנסת וישיבה.

בי' בתמוז תשי"ד, 1 ביולי 1954 הונחה אבן פינה לשכונה, על צלע ההר שמעל ואדי רושמיה, בין הדר הכרמל ונווה שאנן. את הגישה לשכונה הגבילו לכניסה מרחוב השילוח, על מנת שהשכונה לא תהיה מקום מעבר לתחבורה בשבתות.

המבנים הראשונים שהוקמו היו בנייני "שערי אברהם", וביתו של האדמו"ר, שהיה מהראשונים שעברו להתגורר בשכונה. הישיבה ובית המדרש החלו לפעול בקיץ תשי"ז 1957 במבנה בן שתי קומות, מתוך ארבע קומות שנבנו לבסוף. באותה שנה הונחה אבן הפינה לבית הכנסת "מקור ברוך".

בשנת תשי"ח-1958 הוחלט כי בצמוד לשכונה ייבנה 'שיכון פאג"י'. אבן הפינה לשיכון זה הונחה בשנת תשי"ט-1959.

בשנת תשכ"א-1961 הונחה אבן הפינה לתלמוד תורה של החסידות.

במהלך השנים נבנו מאות יחידות דיור נוספות עבור חסידי סרט ויז'ניץ, וכן נבנו מוסדות הקריה, נבנה בית ספר לבנות "תורת אמך", ובניין הסמינר לבנות "אשת חיל" ע"ש צירל, אשת האדמו"ר ברוך הגר, והחסידות קיבלה את מבנה בית הספר "יבנה", ששימש לפני כן כבית ספר תיכון דתי לבנים, הצמוד לשכונה לשם אכלוסו על ידי בית הספר והישיבה "יחל ישראל". מצוקת הדיור בשכונה גרמה לכך שבתים ומוסדות ייבנו על השטחים הירוקים המעטים שעמדו לרשות תושבי השכונה. כ-700 משפחות, רובן חסידי סערט ויזניץ וחלקן מחצרות חסידויות אחרת, מתגוררות ברחובות הקריה וברחובות הסמוכים שבעבר אוכלסו על ידי אוכלוסייה דתית לאומית וחילונית (רחוב השילוח, ברכת משה ורחוב מיכאל).

כרב הקריה כיהן הרב יעקב הגר, עד מינויו לאדמו"ר. הרב דוד שלמה זולדן מכהן כדיין.

במהלך מהומות מאי 2021 בישראל הציתו פורעים ערבים רכבים בחניית שני בניינים (אהבת שלום 4-6). דיירי הבניינים פונו והושגה שליטה על האש. חקירת המשטרה הופסקה ללא מעצר חשודים, למרות סרטון תיעוד מההצתה שפורסם בתקשורת.

גלריית תמונות
-------------

* פנים רמת ויז'ניץפנים רמת ויז'ניץ
* הכניסה לרמת ויז'ניץהכניסה לרמת ויז'ניץ
* בתי רמת ויז'ניץבתי רמת ויז'ניץ
* בית כנסת חסידי ויז'ניץבית כנסת חסידי ויז'ניץ

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **רמת ויז'ניץ** |

* יאיר ספרן, רמת ויז'ניץ - המזוזה של חיפה, באתר העמותה לתולדות חיפה
* נח צנווירט, ירושלים של חיפה - או "רמת ויז'ניץ", שערים, 20 במאי 1956

הערות שוליים
------------

1. ↑  אמציה פלד, רחוב מקור ברוך, בתוך "**מדריך רחובות חיפה**", באתר האינטרנט של עיריית חיפה.

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011345043005171

 |
הלוגו של רכבת גאורגיה
**סָכַּרתווֶלוֹס רקיניגזָה** (בגאורגית: **საქართველოს რკინიგზა**, מילולית: רכבת גאורגיה) היא חברת הרכבות הלאומית של גאורגיה, המחברת את הים השחור לים הכספי. 

חברת הרכבות נוסדה לראשונה בשם **הרכבת הטרנסקווקזית**. בשנת 1918 החליטה הממשלה המנשביקית של הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה לשנות את שמה לשמה הנוכחי **רכבת גאורגיה**.

היסטוריה
--------

תחנת הרכבת של טביליסי.  
שנות ה-70 של המאה ה-19
בניית הרכבת החלה בשנת 1865, בתקופת מלכות המשנה של הקווקז (האימפריה הרוסית). בשנת 1871 נסתיימה בניית קטע הרכבת פותי-זסטפוני, וב-10 באוקטובר 1872, נסע הקרון הראשון בקטע המסילה הראשון שהיה בין פותי שלחוף הים השחור לטביליסי, מרחק 310 ק"מ כאשר הנסיעה ארכה 15 שעות. תוך זמן קצר נוספו מקטעי רכבת נוספים: ריוני-כותאיסי (1877), ריוני-טקיבולי (1887), זסטפוני-צ'יאתורה (1895). בשנת 1883 נבנה קטע המסילה השני בין טביליסי לבאקו (אזרבייג'ן) שלחוף הים הכספי. בשנת 1894 נוסף קטע נוסף מיכאילובו (חאשורי)-בורג'ומי ובשנת 1902 נוסף לו הקטע בורג'ומי-בקוריאני. בשנת 1899 התווסף קטע מסילה נוסף לארמניה. משנת 1946 חוברה הרכבת לרשת הרכבות הרוסי מפותי לסוחומי.

כיום
----

תחנת הרכבת החדשה בטביליסי
אורך מסילת הרכבת הוא 1,612 ק"מ. המסילה המרכזית עוברת ממזרח גאורגיה למערבה. היא מתחילה בבאקו שבאזרבייג'ן, עוברת דרך טביליסי-סמטרדיה וממשיכה לערי חוף הים השחור בתומי, פותי וסוחומי. עד שנת 2010 צפוי להתווסף קטע נוסף לקארס שבטורקיה במסילת הברזל קארס-אחלכלכי-טביליסי-באקו. 

חברת הרכבות היא חברה בע"מ בבעלות המדינה. בשנת 2007 החליטה ממשלת גאורגיה להפריט את הרכבת כאשר מסילת הרכבת עצמה תישאר בבעלות המדינה. המשא ומתן עם החברה הבריטית, פרקפילד אינווסטמנט, שנערך באוקטובר 2007, נכשל.

במהלך פלישת רוסיה לגאורגיה, באוגוסט 2008, הופצץ גשר הרכבות מערבית לטביליסי והוחרב לחלוטין. הפצצת הגשר, המהווה עורק תחבורה עיקרי בין מזרח גאורגיה למערבה, שיתקה את תנועת הרכבות בין שני חלקי המדינה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סכרתוולוס רקיניגזה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סכרתוולוס רקיניגזה (בגאורגית, ברוסית ובאנגלית)
* סכרתוולוס רקיניגזה, ברשת החברתית פייסבוק

* סכרתוולוס רקיניגזה, ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. ↑  רויטרס, צוות צילום: הגשר שהפציצה רוסיה בגאורגיה הוחרב כליל, 16.8.2008, ynet
**סל קל** הוא מותג שהפך לשם גנרי עבור כיסא נישא המותאם לתינוקות.

לרוב משמש הסל קל גם כמושב בטיחות להושבת התינוקות בבטחה בעת נסיעה במכונית. בדגמים מסוימים ניתן להסב את הסל קל כך שיחובר על עגלת תינוקות או ישמש ככיסא אוכל.

שמו של הסל קל נגזר מן הקלות שבה ניתן להעבירו ממקום למקום (למשל מן הרכב לבית) מבלי להוציא את התינוק, ובדרך כלל לסל קל יש ידית נשיאה המקלה על ניודו. לעיתים חיבורו של הסל קל לחגורת הבטיחות של הרכב נעשה באמצעות בסיס, דבר המאפשר חיבור לרכב וניתוק ממנו ביתר קלות.

בריאות השימוש בסל קל
--------------------

כיון שהישיבה בסל קל היא בתנוחה מכופפת, יצאו אורתופדים כנגד הורים המשאירים את תינוקם לזמן ממושך בסל קל. על פי המלצה זו, יש למעט את השימוש בסל קל כדי שלא לגרום להתפתחות איטית או לא-סימטרית של התינוק. מנגד, יש שטענו כי אין בדברים ממש וכי הסל קל בנוי בצורה ארגונומית שאינה גורמת נזק לתינוק[דרוש מקור].

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סל קל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקור באנגלית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 00917850
* NKC: ph386379

 |
**הרפורמה המוניטרית** בוצעה בברית המועצות בינואר 1961, בתקופת שלטונו של ניקיטה חרושצ'וב. במהלך הרפורמה הוחלפו כל השטרות ורוב המטבעות, ללא מגבלה, ביחס של 10:1, והמחירים הופחתו באותו יחס. שר האוצר, שכיהן בתפקידו עוד מתקופת יוסיף סטלין והיה אחראי על הרפורמה של שנת 1947, לא הסכים עם המהלך והתפטר מתפקידו במאי 1960, לאחר שהתקבלו ההחלטות על מתכונת הרפורמה.

השטרות היו בשימוש עד לשנת 1991, אז בוצעה רפורמה נוספת.

שטר של 10 רובל

רקע
---

בינואר 1961 הוחלפו כל השטרות ביחס של 1:10. מטבעות בערכים של 1, 3 ו-5 קופיקות המשיכו להיות בשימוש. לאחר הכנסת השטרות החדשים לשימוש, ניתן היה להשתמש בשטרות ישנים עד לאפריל 1961. במקביל הוקטנו פי 10 כל המחירים, התשלומים, המשכורות והמלגות. יחד עם זאת, שער הרובל לעומת הדולר השתנה רק פי 4.44; כתוצאה מכך, ממשלת ברית המועצות החלה לקבל יותר מטבע סובייטי ממכירת סחורות למדינות אחרות, ולעומת זאת, מחירי הסחורות המיובאות עלו.

הממשלה הודיעה רשמית על הרפורמה כבר במאי 1960. החל ממועד זה אסור היה להמיר סכומי כסף גדולים למטבעות שלא ייצאו מהמחזור גם לאחר 1961. כתוצאה מההודעה על הרפורמה הצפויה, החל גל קניות של דברי ערך. 

המחירים בשוק הפירות והירקות, שהיו חופשיים מפיקוח ממשלתי, לא ירדו פי 10 כמצופה, ובפועל הורגשה עליית מחירים של סחורות אלו ומוצרי מזון נוספים. כתוצאה מכך הועברו מוצרי מזון מהחנויות הכפופות לפיקוח מחירים אל השווקים. במטרה לאזן את המצב הוחלט להעלות את המחירים בחנויות. בתגובה לכך היו הפגנות והתקוממויות נגד הממשלה במספר ערים ברחבי ברית המועצות, לרבות אירועי הדמים בנובוצ'רקסק.

השלטונות טענו שהרפורמה הקלה על ביצוע התחשבנות בין המוסדות הסובייטים ובכך הביאה לחיסכון של 3-4.5 מיליארד רובל.

בסלנג העממי היה מקובל במשך תקופה ארוכה לקרוא "כסף חדש" לשטרות שנכנסו לשימוש בשנת 1961.

קישורים חיצוניים
----------------

* הסבר על הסיבות והשלכות הרפורמה (ברוסית)
**אביגיל "אֶבִּי" לי מילר** (באנגלית: **Abigale "Abby" Lee Miller**; נולדה ב-21 בספטמבר 1966) היא מדריכת ריקודים, כוריאוגרפית אמריקאית, והבעלים של הסטודיו "Reign Dance Productions". היא המייסדת והכוריאוגרפית הראשית של Abby Lee Dance Company. היא גם מופיעה בסדרת הריאליטי "רקדניות קטנות".

ביוגרפיה
--------

מילר נולדה לג'ורג' מילר ומריאן לוריין מילר בפנסילבניה שארצות הברית, למשפחה מרקע נוצרי-קתולי. אמה ניהלה סטודיו לריקוד. במהלך שנותיה בבית הספר, אבי למדה ריקוד וכוריאוגרפיה.

בגיל 14 יסדה מילר את הסטודיו Abby Lee Dance Company. מאוחר יותר היא נעשתה למנהלת של העסק של אמה, Maryen Lorrain Dance Studio. במאי 1995 שונה שמו של הסטודיו ל-Reign Dance Productions. שני אולפני הריקוד ממוקמים בפיטסבורג, פנסילבניה. מילר לימדה אלפי תלמידים, חלק מהם עברו להופיע בברודוויי.

ב-2011, מילר התחילה להופיע בתוכנית הריאליטי רקדניות קטנות של Lifetime. התוכנית עוקבת אחרי פעילותן של ילדות צעירות בסטודיו של מילר ובניסיון שלהן להפוך לרקדניות טובות יותר. בתוכנית, מילר משתמשת בטכניקת האימון של רקדנים חדשים כדי להתחרות נגד סטודנטים לשעבר שלה, כדי לתת להם מוטיבציה להפוך לרקדניות טובות יותר בעצמן. שתי תוכניות ספין אוף של רקדניות קטנות הן Abby's Ultimate Dance Competition ו-Abby's Studio Rescue. מילר גם שימשה כשופטת אורחת ב-Dancing With the Stars.

בפברואר 2014 מילר נתבעה על ידי משפחת היילנד עבור בריונות כנגד תלמידתה לשעבר, פייג' היילנד. התביעה בסך 5 מיליון דולר יצרה סכסוך משמעותי בין קלי היילנד, אמה של פייג', לבין מילר. לאחר מכן פייג' הגישה תביעה בגין מצוקה רגשית. ההאשמות בוטלו מכיוון שהשופט צידד במילר.[דרוש מקור] באותה שנה גם פרסמה את הספר "כל מה שלמדתי על החיים, למדתי בשיעורי הריקוד".

ב-2015 פתחה מילר סטודיו לריקוד בלוס אנג'לס שנקרא ALDC LA וצילומי התוכנית "רקדניות קטנות"" עברו לשם.

אחרי שקלי תבעה את מילר, מילר נכנסה לכלא לשנה אבל יצאה אחרי חצי שנה בעקבות גילוי מחלת הסרטן שלה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אבי לי מילר, ברשת החברתית טוויטר
* אבי לי מילר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* על הספר של מילר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2012105093
* VIAF: 251368160
* WorldCat (עם VIAF): 251368160

 |
תומאס המפרי מרשל, 1950
**תומאס המפרי מרשל** (1893–1981), סוציולוג בריטי אשר תרם רבות למושג האזרחות, בייחוד בקובץ מאמריו **Citizenship and Social Class**. 

מרשל פירש את מושג האזרחות כ"ההכרה בזכות האוניברסלית של כולם להיות מתורבתים" (Civilized). משמע, הזכות של כל אחד להשתתף ולהיות אדם תרבותי, להבדיל מהראייה הליברלית המקדשת את עוצמת האריסטוקרטיה. תפיסתו גורסת, כי כל בני האדם הם שווי ערך בקהילה הפוליטית ולכן לכולם זכות לתוארי הג'נטלמן. בכך, מרשל הביא לדמוקרטיזציה של האידיאל האזרחי.

בחיבורו החשוב, Citizenship and Social Class, בוחן מרשל את התפתחות מושג האזרחות בבריטניה, מהמהפכה התעשייתית ועד למחצית המאה ה-20. מרשל מבחין בין שלושה תחומים של התפתחות האזרחות: התפתחותן של זכויות אזרחיות, פוליטיות וחברתיות, ומקביל את התפתחותן להתפתחות הקפיטליזם. מסקנתו של מרשל היא שהאזרחות, וזכויות האדם הנכללות בה, הן הכרחיות לקפיטליזם. הזכויות האזרחיות הכרחיות כדי לאפשר את פעולת המנגנון הקפיטליסטי, בעוד שהזכויות הפוליטיות והחברתיות הכרחיות כדי לגשר על הפער בין חוסר השוויון הגלום בקפיטליזם, לבין השוויון הגלום בדמוקרטיה, והמובטח על ידי הזכויות האזרחיות.

ניתוחו של מרשל את מושג האזרחות הוא ניתוח פונקציונליסטי, הן משום שמרשל מדגיש את התפקיד (הפונקציה) של האזרחות לתפקודה התקין של החברה, והן משום שהוא מתאר תהליך של התפתחות חברתית ליניארית, ללא נסיגות.

חלק מהביקורות על מרשל התמקדו בנקודה זו. לפי מבקריו, התפתחותן של זכויות האדם אינה ליניארית, ורצופה בעליות וירידות. כדוגמה מביאים המבקרים את הנסיגה שחלה בהיקפן של הזכויות החברתיות החל ממחצית שנות ה-70 של המאה ה-20. ביקורות אחרות מתמקדות באנגלו-צנטריות של התיאור שלו, המשליך מהמצב באנגליה להתפתחות הצפויה של חברות מתועשות, ומתעלם ממקרים שהתפתחו בצורה שונה - דוגמת גרמניה, שבה קדמו זכויות חברתיות לזכויות פוליטיות.

קישורים חיצוניים
----------------

* תומאס המפרי מרשל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007274278805171
* BIBSYS: 90090496
* BNE: XX1018075
* BnF: cb123180661 (data)
* CANTIC: a12090608
* CiNii: DA01579687
* GND: 118836293
* ISNI: 0000 0003 5559 9420
* LCCN: n50040902
* LNB: 000211797
* NDL: 00471117
* NKC: vse20201085589
* NLG: 73741
* NLK: KAC199617808
* NTA: 068106106
* RERO: 02-A024909043
* SNAC: w6bp47ww
* SUDOC: 032082045
* Trove: 1223637
* VIAF: 100968743
* WorldCat: lccn-n50040902

 |
**תומאס הניפן** (באנגלית: **Thomas Hannifan**; נולד ב-19 במאי 1989), הידוע יותר בשם הבמה שלו, **טום פיליפס** הוא שדרן ספורט אמריקאי. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE. במהלך הקריירה שלו ב-WWE, פיליפס שימש כשדרן המוביל של התוכניות השבועיות Raw, סמאקדאון, NXT, NXT UK ו-205 לייב.

קריירת היאבקות
--------------

### קריירת שידור מוקדמת

הניסיון הראשון של הניפן כחלק מצוות שידור הייתה במהלך משחק פוטבול בתיכון, שבו שימש כקריין. מאז הוא ידע שזה מה שהוא ירצה לעסוק בו בעתיד.

### WWE‏ (2012–2021)

הניפן ערך ראיונות מאחורי הקלעים לאפליקציה של ה-WWE והיה הקריין המוביל של התוכנית Superstars, Main Event וסמאקדאון, לצד ג'רי לולר וביירון סקסטון, עד שהוא הוחלף על ידי השדרן של NXT, ריץ' ברנן, ב-27 באוגוסט 2015.

הניפן כשם הבמה שלו **טום פיליפס** תיפקד כחלק מצוות השידור של סמאקדאון. לאחר שכריס ג'ריקו ניצח את אלוף ארצות הברית, קווין אואנס, וזכה בתואר באירוע פייבאק, ג'ריקו רשם את פיליפס ואת המראיין של Raw, מייק רום, בתוך הרשימה שלו לאחר כביכול "הפריעו לו" בפרידה מהתוכנית. הוא היה השדרן המוביל של NXT מאז 2014, אך ב-22 ביוני 2017 הוחלף על לידי מאורו רנאלו.

פיליפס היה השדרן המוביל של סמאקדאון באירוע רסלמניה 33, שהתקיים ב-2 אפריל 2017, והפך לשדרן המוביל החמישי במהלך האירוע הגדול של השנה, כשהארבעה הראשונים שקדמו לו היו וינס מקמהן, גורילה מונסון, ג'ים רוס ומייקל קול. כמו כן, פיליפס היה השדרן של 205 לייב, לפני שויק ג'וסף החליף אותו.

קישורים חיצוניים
----------------

* תומאס הניפן, ברשת החברתית טוויטר
* תומאס הניפן, ברשת החברתית אינסטגרם
* תומאס הניפן, באתר WWE.com להיאבקות מקצועית

הערות שוליים
------------

1. ↑  טום פיליפס מצטרף לצוות השידור של סמאקדאון
2. ↑  טום פיליפס עושה היסטוריה
איגרת אוויר שהייתה בשימוש בעיראק, ב-1933
איגרת אוויר שהייתה בשימוש בארצות הברית, ב-1947
**איגרת אוויר** או **אארוגרמה** (באנגלית: **Air Letter** או **Aerogramme**) היא מכתב בצורת דף נייר דק וקל מהרגיל, המתקפל לצורת מעטפה והנשלח בדואר אוויר ללא מעטפה נוספת. בדרך כלל דף הנייר המרכיב את איגרת האוויר מודפס חלקית, באותם מקטעים, שנועדו להימצא בחלק החיצוני של האיגרת, שם נכתבות כתובת הנמען וכתובת השולח.

יש איגרות אוויר עליהן מודפסים בולים בערכים המתאימים ויש איגרות אוויר עליהן צריך להדביק בולים. שינויים בתעריפי דואר האוויר יכולים לייצור מצבים בהם צריך להוסיף בולים גם לאיגרת אוויר עליה כבר מודפס בול.

השימוש באיגרות אוויר הפך לנפוץ במהלך מלחמת העולם השנייה, בעיקר באימפריה הבריטית, אולם המושג aerogramme אושר רשמית בקונגרס איגוד הדואר, שהתקיים ב-1952 בבריסל ובהדרגה נפסק השימוש בכינוי Air Letter.

הכנסת נייר או דבר מה אחר לתוך המעטפה שנוצרה מקיפול איגרת האוויר מבטל את המעמד המעטפה כאיגרת אוויר והופכת אותה למעטפת דואר רגילה, שאינה נשלחת בדואר אוויר.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **איגרת אוויר** |

* איגרת אוויר באתר של דואר ישראל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4647717-2
* NARA: 10630782

 |
**איגרת חכמי ביתא ישראל** נכתבה בחג סוכות שנת תרס"ט (אוקטובר 1908) על ידי חכמי וראשי קהילות ביתא ישראל
ונמסרה ליעקב פייטלוביץ'. האיגרת הכתובה אמהרית תורגמה לצרפתית ולאיטלקית, בתשובה לאיגרת רבני התפוצות (תרס"ז) שנשלחה בידי פייטלוביץ'. הנוסח העברי של האיגרת, המובא בספרו של פיטלוביץ מסע אל הפלשים, מתורגם מצרפתית בידי וורמברנד וסיפא של האיגרת נשמט ממנו. תרגום מתוקן ומקיף יותר מובא בספרו של פרופ' מיכאל קורינאלדי "יהדות אתיופיה - זהות ומסורת" משנת 1988. בנוסח עברי זה הסתייע פרופ' קורינאלדי ברב יוסף הדנה לפירוש האיגרת המקורית המצויה באוסף פייטלוביץ', כמו גם בתרגומה האיטלקי.

איגרת חכמי ביתא ישראל - תרס"ט 1908

> 
> ברוך ה' אלקי ישראל, אלקי כל רוח וכל בשר. איגרת הנשלחת מאת קהילות ישראל אשר בחבש אל אחינו, קהילות ישראל בכל העולם. שלום, שלום לכם בני ישראל, מה שלומכם? האיגרת ששלחתם אלינו בידי מורנו יעקב נח בן משה פיטלוביץ הגיעה אלינו וגרמה לנו נחת. לפנים היה עצם קיומכם ידוע לנו רק מן השמועה, אולם עכשיו הננו בטוחים בדבר ואנו שמחים מאוד על כך. הידיעות שקיבלנו מכם חיזקו וניחמו את לבנו. אנו נמצאים בצרות רחמו עלינו והתפללו בעדנו. תודה לאל, אלהי ישראל, אנו מחזיקים עד היום הזה באמונתנו, באל אחד ושומרים את תורת משה. אלקים מנע עד עתה כליון זרע יעקב בארץ חבש. לפנים סבלנו צרות ומצוקת ורבים מאתנו עברו בעל כורחם לנצרות. עכשיו יש לנו, תודה לאלהי ישראל, מלך טוב. מנליק רוצה שכל אחד יחיה לפי אמונת אבותיו, יתן לו אלקים חיים ארוכים, אבל כיון שאין לנו בתי ספר וספרינו נשמדו, הדיחו המיסיונרים את אחינו, בחלקם ביניהם את ספרי אמונתם.
> 
> 
> עתה כששמענו תודה לאל, את בשורתכם הננו שמחים מאוד, עתה יש תקוה לבני ישראל בחבש. מאז בואו של מורנו יעקב נושאים כל בני ישראל את עיניהם אליכם, אם נקבל ספרים, בתי ספר ומורים כדי שילדינו יוכלו ללמוד, נהיה מרוצים מאוד. בכוחותינו אנו לא נוכל להגיע לכך. אנו מתפללים לאל שיאריך ימים לכל בני ישראל ולמורנו יעקב. עוד אנו מתפללים כי האל יאחד אותנו כולנו איש עם אחיו. ישמור ה' אלקי אברהם, יצחק יעקב ומשה את מורנו יעקב נח בן משה.
> 
> 
> 
> 

שלושים ושניים מחכמי קהילות ביתא ישראל וראשיהם במחוזות בלסה, וגרה, סמין, ארמצ'הו, טקוסה ודמביה חתמו על האיגרת. בכך בטאו ראשי ביתא ישראל הסכמה כללית להידוק הקשר עם יהדות התפוצות ככלל ויהדות אירופה בפרט.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אוסף פייטלוביץ' שייך לספרייה המרכזית של אוניברסיטת תל אביב

| אגרות ביתא ישראל |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| תכתובת לוצאטו • איגרת אל הפלאשים שבאירופה 1848 • איגרת חכמי ירושלים 1855 • איגרת אברהם הנשיא 1856–1859 • איגרת אבא צאגא 1862 • אבן ספיר • קריאת הילדסהיימר • הד קול יעקב • הנני שלחוני • איגרת קראי פטרבורג 1896 • איגרת הכוהנים הגדולים ה'תרס"ה • איגרת 43 רבני התפוצות ה'תרס"ח • איגרת חכמי ביתא ישראל ה'תרס"ט • קול קורא מאת הרבנות הראשית ה'תרפ"ב • איגרת יצחק בן-צבי ה'תש"ב |  |

 |
הרב **ישראל גלזר** (י"ג באלול תר"ע, ספטמבר 1910 – ליל ט"ז בתשרי ה'תשס"ח, ספטמבר 2007) היה רבה האשכנזי של רמלה.

ביוגרפיה
--------

נולד ביארמולינץ (אנ') שבפודוליה לרב יואל יהודה גלאזר, שכיהן ברבנות בעיר, באודיסה ובתל אביב, מצאצאי רבי משה מפשוורסק, מחבר הספר "אור פני משה", וללאה יהודית, בתו של הרב דוב בר ז'ק מו"צ בעיר וישנייווייץ, מצאצאי רבי שלמה לוצקר מחבר הספר "דברת שלמה".

למד בישיבות חב"ד ונסמך לרב. בשנת תרצ"ד (1934) עלה ארצה, למד בישיבת מרכז הרב אצל הראי"ה קוק, ובשנת תש"א (1941) נישא למרים בת הרב נפתלי צבי שמרלר, רב בבית-כנסת של יהודים גליצאים בווינה ומצאצאי רבי מאיר מפרמישלאן. המשיך ללמוד בישיבת מרכז הרב, גם בשנים תש"ה-תש"ז, כששימש בתפקידי רבנות בירושלים. החברותות שלו בישיבה היו הרב יהודה גרשוני והרב אברהם אלקנה שפירא.

משנוסד ישוב יהודי ברמלה אחרי מלחמת העצמאות נתמנה לרבה של העדה האשכנזית בעיר ברמלה והסביבה. כרב ארגן את החיים הדתיים בקהילות ובעיר בכלל, ייסד בתי כנסיות, שיעורי תורה, מקוואות, שרותי הכשרות, וכן פעל לשמירת השבת, טיפוח החינוך הדתי והתורני, הצלת ילדים מידי המיסיון ועוד. כן איחד את בתי-הכנסת הקטנים ושימש כרבו של בית-הכנסת המאוחד "כנסת ישראל", שעמד בלב העיר העתיקה של רמלה. הוא התפלל בבית-כנסת זה למעלה מיובל שנים.

כתב מאמרים בירחונים תורניים כגון "קול תורה" ועוד.

נפטר בחול המועד סוכות תשס"ח. הותיר אחריו אשה ו-13 ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "ישראל גלזר", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יג (1963), עמ' 4228
* חיים בן ישראל, רמלה - עיר העולים ושירותיה הדתיים, הצופה, 6 בספטמבר 1964, עמ' 30
* יוסף בן-מאיר, המועצה הדתית ברמלה - ארגון למופת ופעילות רבה, הצופה, 22 בספטמבר 1968, עמ' 38
* הרב שרומם את רמלה, אתר ערוץ 7.
* ריאיון עם הרב גלזר

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו סיפור עלייתו אצל שמחה רז והילה וולורשטיין, **משמיע ישועה**, מרכז שפירא תש"ע, עמ' 50
2. ↑  ראו: ישיבות ומוסדות תורה, באתר ארכיון המדינה, עמ' 10
3. ↑  מתוך ראיון באתר ישיבה
המונח "קרסנופוליה" מפנה לכאן. לערך העוסק בעיירה בבלארוס, ראו קרסנופוליה (בלארוס).

אנדרטה לזכר יהודי קריסטינופול שנספו בשואה, בבית העלמין הדרום
**צֶ'רְבוֹנוֹהְרַאד** (באוקראינית: **Червоноград**, ‏בפולנית: **Czerwonogród**, ביידיש: **קריסניפאָליע**; שמה של העיר עד 1951 **קריסטינופול** (אוקראינית: **Кристинопіль**, **Кристинополь**)) היא עיר במחוז לבוב אוקראינה.

היסטוריה
--------

העיר הוקמה ב-1692 בשם **קריסטינופול** על ידי פליקס-קאזימיר פוטוצקי, הוא קראה לה כך על שם אשתו קריסטינה.

ב-1772 קריסטינופול יחד עם כל גליציה אחרי חלוקת פולין עברה לידיה של האימפריה האוסטרו-הונגרית. אחרי זמן קצר משפחת פוטוצקי עזבה את העיר והיא עברה לבעלות מלאה של האימפריה. ב-1878 בעיר נבנה כביש, ב-1884 נבנתה מסילת רכבת.

אחרי מלחמת העולם הראשונה העיר חזרה לידיה של פולין. ב-15 בפברואר 1951 פולין מסרה את קריסטינופול וסביבתה לברית המועצות, אז שונה שמה לצ'רבונוהראד. בתמורה קיבלה פולין את אוסצ'יקי דולנה וסביבתה. מהלך זה נעשה כתוצאה מהימצאות מצבורי פחם בסביבת צ'רבונוהראד ונפט בסביבת אוסצ'יקי.

ב-1990 צ'רבונוהראד הפכה לעיר הראשונה בברית המועצות שבה הרסו את פסלו של ולדימיר לנין.

יהודי העיר
----------

יהודים ישבו בעיר עם היווסדה, ובאמצע המאה ה-18 נמנו בה 759 משלמי מס יהודים. בשנת 1880 נמנו בעיר 2,747 יהודים, רוב מוחלט בקרב תושביה. רוב יהודי העיר נמנו בתקופה זו על חסידות בלז.

בתחילת מלחמת העולם הראשונה ערכו הקוזקים פוגרום ביהודי העיר, תוך רצח 5 יהודים, הרס וביזת רכוש רב ואונס של כ-30 נשים. לאחר מכן, הוצא צו גירוש לגברים היהודים מהעיר. מאורעות המלחמה, כמו גם השפל הכלכלי שנלווה לה, הביאו רבים מיהודי העיר לעזוב אותה. בין מלחמות העולם נמנו בעיר 2,086 יהודים מתוך 2,805 תושבים, והתקיימה בה פעילות ציונית.

בתחילת מלחמת העולם השנייה עברה העיר מיד ליד בין הפולנים, הרוסים והגרמנים, ובזמן זה נרצחו בה כ-20 יהודים. בהתאם להסכם ריבנטרופ מולטוב נקבעה העיר בתחום הכיבוש הגרמני בפולין, וכמעט כל יהודיה נמלטו ממנה בשלב זה לשטח השליטה הסובייטי.

אוכלוסייה
---------

אוכלוסיית צ'רבונוהראד לפי שנים:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | שנה | מספר תושבים |
| 1 | 1939 | 3,000 |
| 2 | 1959 | 19,000 |
| 3 | 1970 | 54,000 |
| 4 | 1974 | 61,000 |
| 5 | 1981 | 78,000 |
| 6 | 1989 | 89,000 |
| 7 | 2001 | 85,500 |
| 8 | 2005 | 83,400 |
| 9 | 2010 | 82,900 |
| 10 | 2013 | 82,395 |

תושבים מפורסמים
---------------

* יעקב אייכנבוים - היה איש תנועת ההשכלה ומחלוצי החינוך המודרני בקרב יהודי רוסיה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **צ'רבונוהראד** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של צ'רבונוהראד
* מרכז מורשת יהדות פולין
* "קריסטינופול (צ'רבונוהראד)", באתר השטעטל הווירטואלי
* "צ'רבונוהראד", באתר JewishGen (באנגלית)
* קריסנפוליו (אוקראינה), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  Учительская газета № 33, 1990 г.
3. ↑
4. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007535876105171
* LCCN: n98030265
* VIAF: 151449346
* WorldCat (עם VIAF): 151449346

 |
**היינריך, דוכס אנהלט-קתן** (בגרמנית: **Herzog Heinrich von Anhalt-Köthen**; ‏30 ביולי 1778 - 23 בנובמבר 1847) היה נסיך גרמני מבית אסקניה, ששלט בנסיכות אנהלט-פלס ולאחר מכן היה השליט האחרון של דוכסות אנהלט-קתן.

ביוגרפיה
--------

היינריך נולד ב-30 ביולי 1778, לפרידריך ארדמן, נסיך אנהלט-פלס וללואיזה פרדיננדה משטולברג-ורניגרודה, בתו של היינריך ארנסט, רוזן שטולברג-ורניגרודה.

בשנת 1796 הוא הצטרף לשורות הצבא הפרוסי, ובמהלך מסע הקרבות בשנת 1806, הוא הועלה לדרגת מיור. לפני פרישתו משירות הפעיל, הועלה היינריך לדרגת גנרל מיור.

בשנת 1818 ירש אחיו הבכור פרידריך פרדיננד, דוכס אנהלט-קתן את דוכסות אנהלט-קתן, והיינריך הפך לנסיך אנהלט-פלס. בשנת 1830 מת פרידריך פרדיננד, והיינריך ירש את אנהלט-קתן, בעוד אחיו הצעיר לודוויג ירש את אנהלט-פלס. בשנת 1841 מת לודוויג ללא יורשים, והיינריך חזר לשלוט באנהלט-פלס עד מותו.

ב-18 במאי 1819 התחתן היינריך עם אוגוסטה פרדריקה אספרנצה, נסיכת רויס-קסטריץ, בתו של היינריך הארבעים וארבעה, נסיך רויס-קסטריץ, ואחותו של היינריך השישים ושלושה, נסיך רויס-קסטריץ, אולם לא היו להם ילדים.

מאז נעוריו, היה היינריך תומך חזק בהומאופתיה. בשנת 1821 הוא לקח תחת חסותו את היוצר שלה, סמואל האנמן, אשר נשאר עם משפחתו הגדולה בקתן במשך ארבע עשרה שנים כרופאו האישי של היינריך.

בשנת 1830 היינריך קיבל את תואר אביר מסדר העיט השחור. בשנת 1841 הוא המשיך בשירות הצבא הפרוסי, ומעט לפני מותו, הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים.

עם מותו נכחד ענף אנהלט-קתן, והדוכסות עברה בירושה לקרובי משפחתו אלכסנדר קרל, דוכס אנהלט-ברנבורג ולאופולד הרביעי, דוכס אנהלט-דסאו, אולם אלכסנדר קרל ויתר על זכויותיו על קתן לטובת לאופולד הרביעי, שכן היה ברור לו שבסופו של דבר, לאופולד יאחד תחתיו את כל נחלות אנהלט.

אמנם בנסיכות אנהלט-פלס, שבה לא שלט החוק הסאלי, ירש את היינריך אחיינו, הנס היינריך העשירי, רוזן הוכברג-פירסטנשטיין, בן אחותו אנה אמיליה, שהייתה היחידה מבין כל האחים שהיו לה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היינריך, דוכס אנהלט-קתן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 140490167
* VIAF: 107182843
* WorldCat: viaf-107182843

 |
הרב **אברהם חיים היינריך אלפרין** (באנגלית: **Heinrich Abraham Haim Alperin**‏;16 באוקטובר 1877 קראיובה - 3 במרץ 1958 בוקרשט), מראשי הרבנות של יהדות בוקרשט

ביוגרפיה
--------

היינריך אלפרין נולד ב-1877 בקראיובה בנם של זלמן אלפרין ואשתו, חווה (אווה) לבית הרשקוביץ'. למד בבית הספר התיכון "קרול הראשון" בעיר הולדתו. הוא נסע אחר כך לווינה, שם סיים בהצטיינות יתרה את לימודיו בבית-המדרש לרבנים בעיר, ובמקביל למד ספרות ופילוסופיה באוניברסיטת וינה עד לקבלת תואר דוקטור. כותרת עבודת הדוקטורט הייתה "Das Willensprimat bei Malebranche und Spinoza in ihrer Psychologie des Willens" - ('עליונות הרצון בפסיכולוגיית הרצון של מלבראנש ושפינוזה'). מ-1907 לימד ספרות בסמינר האוניברסיטאי בבוקרשט ובבית ספר תיכון. לתקופת מה היה מנהל בית הספר היהודי היסודי "רונטי רומן" ומורה לרומנית ולספרות רומנית בגימנסיה היהודית "קולטורה".

משנת 1908 כיהן שנים רבות כרב וכדרשן של בית הכנסת הגדול של בוקרשט עד שעזב, לאחר סכסוך עם הוועד המנהל ועבר לבית הכנסת אחדות הקודש. בבית הכנסת הגדול החליף את הרב אלפרין הרב ד"ר אברהם מאיר הלוי וכשהאחרון עבר לבית הכנסת כורל של בוקרשט, חזר הרב אלפרין וכיהן בבית הכנסת הגדול עד מותו.

בימי המשטר הצבאי-פשיסטי של אנטונסקו ברומניה, ב-1 באפריל 1943 הרב ד"ר אלפרין (שהתגורר אז ברחוב ספטארולוי 3 בבוקרשט) נבחר להיות בין בני הערובה מקרב האישים היהודים שאוימו להיות מוצאים להורג במקרה שבני עמם "יגרמו נזק למדינה".

ביום 29 במרץ 1947 הוקמה בבוקרשט "הסתדרות הרבנים ומחזקי התורה" והרב אלפרין היה בין המייסדיה ונבחר להיות סגן הנשיא שלה. הארגון לא ארך ימים עקב השכנת המשטר הקומוניסטי.

חיים אישיים
-----------

הרב אלפרין היה נשוי לארנסטינה ונולדו לו שלושה ילדים - בת ושני בנים. אחד מהם, זיגפריד, היה כנר ראשי באופרה בתל אביב. נכדו, יורם אלפרין, הוא צ'לן בתזמורת הפילהרמונית הישראלית.

לקריאה נוספת
------------

* ברוך טרקטין, לוסיאן-זאב הרשקוביץ, **אנציקלופדיה ליהדות רומניה במאות הט"ז-כ"א**, מוסד הרב קוק, 2012.

הערות שוליים
------------

1. ↑  באתר הגנאלוגי geni 2014
2. ↑  ברוך טרקטין, לוסיאן-זאב הרשקוביץ, **אנציקלופדיה ליהדות רומניה במאות הט"ז-כ"א: חלק שני**, מוסד הרב קוק, 2012. עמ' 418.
3. ↑  רשימת בני הערובה בכוח ...באתר "בוקר טוב ישראל", 4.1.2006 ברומנית
4. ↑  באתר הגנאלוגי geni 2014
**נואבה חרוסלן** (בספרדית: **Nueva Jerusalén**, מילולית: "ירושלים החדשה"), הידועה גם בשם **לה ארמיטה** (בספרדית: **La Ermita**), היא עיירה במועצה האזורית טוריקטו במדינת מיצ'ואקאן במקסיקו. בעיירה מתגוררים 2,533 תושבים (נכון ל-2010).

היסטוריה
--------

העיירה הוקמה ב-1973 כקהילה דתית נוצרית מסוגרת בעקבות אישה זקנה מהעיירה הקרובה פורואראן שטענה שהיא קיבלה התגלות ממרים, אם ישו, לפיה יש להקים את העיירה שתהיה תחת הגנת האל. העיירה היא מעין מובלעת תאוקרטית בתוך מקסיקו. הקהילה המקומית שמרנית מאוד ובין האיסורים המוטלים על תושבי העיירה ניתן למנות את ההימנעות משימוש בטכנולוגיה והאיסור לקיים יחסי מין לסיבות אחרות מהבאת ילדים לעולם.

ב-2008 נפטר המנהיג הדתי של העיירה פאפה נבור (Papá Nabor) והחליף אותו מנהיג קיצוני יותר שאימץ לעצמו את השם של הקדוש הנוצרי מרטין מטור. מרטין מטור ומאמיניו הובילו שורה של ויכוחים מול ניסיונות הממשל להתערב בנעשה בנואבה חרוסלן, בעיקר בתחום החינוך. הדבר הגיע לשיא כאשר ב-5 ביולי 2012 המאמינים שרפו את בתי הספר בעיירה בשל כך שהם חויבו ללמד גם חינוך לא-דתי. למרות הפגנות נוספות של תושבי העיירה הממשל לא ויתר והקים כיתות זמניות בקרבת העיירה ובסופו של דבר שנת הלימודים הבאה התקיימה כסדרה.

ראו גם
------

* יישובים הקרויים על שמה של ירושלים

הערות שוליים
------------

1. 1 2  המועצה האזורית טוריקטו, קטלוג המיקומים, המזכירות לפיתוח חברתי של מקסיקו (בספרדית).
**החיים כל כך טובים** (באנגלית: **It's a Good Life**) הוא סיפור מדע בדיוני ואימה קצר, מאת הסופר האמריקאי ג'רום ביקסבי. הסיפור נבחר על ידי אגודת המדע הבדיוני באמריקה להופעה באנתולוגיה "מבחר הסיפורת הבדיונית" ("The Science Fiction Hall of Fame") כאחד מעשרים סיפורי המדע הבדיוני הטובים ביותר. האנתולוגיה תורגמה לעברית על ידי עמנואל לוטם. הסיפור פורסם לראשונה בשנת 1953, בכרך השני של אסופת המדע הבדיוני Star Science Fiction Stories. בשנת 1961 עובד הסיפור לפרק של הסדרה אזור הדמדומים. הסיפור היה מועמד לפרס הוגו.

עלילה
-----

הסיפור עוסק בילד בן שלוש בשם אנתוני פרמונט, שיש לו כוחות על טבעיים וכמעט אלוהיים: הוא יכול לקרוא מחשבות, ליצור דברים בכוח המחשבה, להזיז דברים, לשגר אנשים וחפצים לאן שהוא רוצה ואפילו להחיות מתים. אנטוני גר בכפר ושמו פיקסוויל עם משפחתו ודודתו. כמה רגעים לאחר שנולד הוא הפריד את פיקסוויל משאר העולם, ואף אחד בכפר לא יודע האם הוא השמיד את כל העולם שמחוץ לכפר או ששיגר את הכפר למקום רחוק ונידח. מכיוון שפיקסוויל מופרדת משאר העולם, האנשים בכפר חייבים לקיים את עצמם: הם מגדלים לעצמם מזון ובונים בעצמם את כל הרהיטים וכלי העבודה שהם צריכים. בכפר נשארו שרידים מהתקופה בה פיקסוויל עדיין הייתה מחוברת לעולם, כגון ספרים, תמונות, תקליטים ופסנתרים, שהם נחלת הכלל ותושבי הכפר מחליפים אותם ביניהם.

מכיוון שאנתוני יודע לקרוא מחשבות, אנשי פיקסוויל מסווים את מחשבותיהם האמיתיות כשהם בסביבתו, וחושבים כל הזמן רק על כמה הם שמחים וכמה טוב להם. הם עושים זאת מכיוון שאנטוני עלול לפגוע בהם אם יחשבו עליו מחשבות שליליות - או יותר גרוע, עשוי לנסות לעזור להם אם הוא מחבב אותם, ניסיון שיכול להביא לתוצאות הרסניות. למרות שאנתוני לפעמים עושה דברים רעים, הוא אינו מרושע - פשוט יש לו תפישת עולם של ילד בן שלוש והוא עושה מה שנראה בעיניו נכון. יותר מכל אנתוני אוהב לעזור לבעלי חיים. הוא נוהג להגיע לחורשה קטנה באמצע שדה תירס ולהגשים את רצונותיהם של החיות הקטנות ששם.

עלילת הסיפור מתרחשת במהלך מסיבת יום הולדת של שכנם של משפחת פרמונט, דן הוליס. במהלך המסיבה ניתן לו במתנה תקליט אותו הוא רוצה לנגן, אבל מציעים לו לא להשמיע אותו במהלך המסיבה, מכיוון שאנתוני לא אוהב שירה. דן משתכר ומתחיל לומר דברים רעים על אנתוני ולשיר. בדיוק באותו רגע נכנס אנתוני לחדר, אומר שדן הוא "איש רע", הופך אותו ל"משהו שלא היה דומה לשום דבר שיכול מישהו להעלות בדעתו" וחושב אותו עמוק לתוך קבר בשדה התירס.

מפני ששמע את דודתו מתלוננת על החום, למחרת "הוריד אנתוני שלג שהרס חצי מהיבול - אבל זה היה יום כל כך טוב".