recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
הרב **יוסף בוכריץ** (1885–1949) היה דיין ומורה צדק ברובע חארה צגירה שבג'רבה שבתוניסיה, ואב בית דין ורב העיר זרזיס שבדרום תוניסיה.

ביוגרפיה
--------

נולד בחארה צגירה, הרובע הקטן של ג'רבה בשנת 1885 (ה'תרמ"ה) לרב אברהם בוכריץ, אביו היה מנכבדי הקהילה, וחבר בחברה קדישא המקומית, שעסק לפרנסתו במכירת סדקית.

בצעירותו למד אצל הרב דוד הכהן גדישא, לצד הרב חיים חורי.

לאחר שאביו ביקש כי יסייע לו בפרנסת המשפחה, נאלץ להיעדר מלימודיו ברוב ימי השבוע מלבד ימי חמישי ושישי, ולצאת לעבוד כדי לסייע בפרנסת משפחתו. הרב מעתוק עתוגי הכהן, שחפץ כי יחזור ללמוד תורה, עשה עם אביו הסכם, לפיו בנו יחזור ללמוד תורה, ופרנסת המשפחה תסופק על ידי עשרה מפרנסי העיר, מדי שבוע. לבסוף התברר כי הרב עתוגי היה זה שסייע בפרנסת המשפחה, ולא פרנסי העיר.

בהמשך למד אצל הרב משה זקן מאזוז, רבה של ג'רבה, ולימים שימש כעוזרו. בסיום לימודיו אצל הרב מאזוז, נסע לתוניס הבירה, כדי ללמוד אצל הרב שלמה דאנה.

בשנת 1915 (ה'תרע"ה) החל לשמש כדיין וכמורה צדק ברובע היהודי חארה צגירה שבג'רבה. בשנת 1921 (ה'תרפ"א) עבר לכהן כאב בית דין, כמורה צדק וכרב העיר זרזיס שבדרום תוניסיה, לאחר שקודמו בתפקיד, הרב שלום הכהן, עלה לארץ ישראל. בתפקידו כרב שימש במשך כ-30 שנים, עד לפטירתו.

הלך לעולמו ב-6 במרץ 1949 (ה' באדר ה'תש"ט). ב-25 באוגוסט 1979 (ראש חודש אלול ה'תשל"ט) הועלו עצמותיו לקבורה בישראל, בהר הזיתים.

נכדו, הרב חיים בוכריץ הוא יו"ר מוסדות "יוסף לקח" באשדוד, הקרויים על שמו. על שמו גם רחוב בראשון לציון. בית כנסת "זיכרון יוסף" באשדוד, ובית כנסת ורחוב על שמו בעיר יבנה.

תלמידיו: הרב משה דריהם, הרב בנימין מקיקץ דידי, מחבר הספר "תולדות יצחק", הרב סאסי הכהן מחבר הספרים "פרוכת המסך" ו"מדרשו של שם ועבר" והרב כמוס סופר, רב המושב עלמה.

צאצאיו
------

ניסים כלפון מנהל בית הספר פלא יועץ באשקלון וחבר בעיריית אשקלון ואשתו רבקה היא נינתו.

ושמר קשר משפחתי עם רבי כלפון משה הכהן הכהן רבה של תוניס בתקופת מלחמת העולם השנייה.

חיבוריו
-------

* **יוסף לקח** - דרושים וחידושים על התורה, חלק א' - ג'רבה תשי"א, חלק ב' ג'רבה תשט"ז
* **זיכרון יוסף** - חידושים ושו"ת על ארבעת חלקי השולחן ערוך
* **זכות יוסף** - דרושים לשבתות, נתיבות תשל"ז
* **ברכת יוסף** - דרושים, חלק א' ברכיה, תשס"ח

קישורים חיצוניים
----------------

* עובדיה חן, רבי יוסף בוכריץ, באתר שטייגן
* יוסי פרי, יום פטירתו של רבי יוסף בוכריץ/בוכריס זצ"ל, באתר תוניסיה מורשת
* חכם יוסף בוכריץ, באתר החכם היומי
* יוסף בוכריץ, באתר "החכם היומי"
* כרטיס הקבר של יוסף בוכריץ, אתר הר הזיתים.
* יוסף בן אברהם בוכריץ (1885-1949), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  לעיתים "בוכריס"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307180405171
* ISNI: 0000 0000 6846 1306
* LCCN: nr96010662
* VIAF: 78675398
* WorldCat: viaf-97470613

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**מאיר שרמן** (3 ביוני 1912 - 28 במרץ 1970) היה מראשי הרכש הישראלי בארצות הברית, דיפלומט ומנהל עסקי.

ביוגרפיה
--------

מאיר שרמן נולד בתל אביב לד"ר משה שרמן מחלוצי הרפואה בישראל ואשתו רבקה שרמן. 

בתקופת לימודיו בגימנסיה הרצליה שירת ביחדת הקשרים של "ההגנה" בתל אביב בפיקודו של אליהו סחרוב.

לאחר סיום לימודיו בגימנסיה הרצליה נסע לניו יורק שם סיים בהצטיינות תואר ראשון בבנקאות ומימון באוניברסיטת ניו יורק. לאחר תקופת עבודה קצרה בארץ הוא שב לניו יורק וב- 1936 השלים את לימודיו לתואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת ניו יורק.

במרץ 1948, בעודו עובד כמנהל בכיר בחברת מסחר בינלאומית בניו יורק, גויס על ידי טדי קולק לעבוד בשירות "ההגנה" בארצות-הברית. הוא עמד בראש "חומרים לארץ-ישראל", החברה שתחתה רוכז הרכש החוקי של משלחת "ההגנה" בארצות-הברית, ופיקח על ההיבטים הכלכליים של כלל גופי הרכש. 

עם קום המדינה הפך מאיר לראש מדור הרכש של משרד הביטחון בארצות הברית. ב-1949 מונה לראש מחלקת האספקה של ישראל בארצות הברית. ב-1954 הוא התמנה ליועץ הכלכלי ומנהל השירותים הכלכליים של ישראל בארצות-הברית וב-1955 הצטרף לסגל הדיפלומטי ושימש כציר הכלכלי בשגרירות ישראל בוושינגטון.

בתחילת שנות החמישים הגה מאיר את הרעיון של שימוש בקהילות היהודיות בארצות-הברית לצורך השגת אשראי נוח לישראל, שהפך למפעל הבונדס.

בעקבות החרם הערבי ורצונה של חברת "של" להפסיק את פעולתה בארץ נרכשו נכסיה ב-1958 על ידי הממשלה וסר אייזק וולפסון ושימשו את הבסיס להקמתה של חברת "פז". בעקבות זאת חזר מאיר לישראל ונתמנה למנהל הכללי של החברה. במקביל לעבודתו בפז כיהן שרמן במספר רב של דירקטריונים ביניהם בנק לאומי, מפעלי ים המלח והחברה לישראל, עמד בראש מספר וועדות ציבוריות והיה מהיועצים הקרובים ביותר ללוי אשכול ופנחס ספיר.

נפטר בתל אביב במרץ 1970.

משפחה
-----

אחותו הייתה המחנכת והמוזיקאית הדסה שרמן-פריאל.

הנצחה
-----

על שמו נקרא גן מאיר שרמן בירושלים, קרן מלגות על-שמו ומרכז הדרכה, בית שרמן, במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא.

הערות שוליים
------------

1. ↑  סחרוב, א. מעש בצל – פרקי זכרונות. משרד הביטחון תל אביב 2000. עמוד 85
2. ↑  "בתל אביב", דואר היום. 11.7.1934 עמוד 4
3. ↑  Tel Aviv at NYU Graduation", The Palestine Post. 21.6.1936 p. 2
4. ↑  רוזן, ד. בעקבות האוצר האמריקאי – פעילות ה"הגנה" בארצות-הברית 1949-1945. משרד הביטחון 2008 עמוד 357
5. ↑  קולק, ט. ירושלים אחת. מעריב תל אביב 1979. עמוד 113
6. ↑  "מאיר שרמן" דבר. 30.30.1970
7. ↑  סחרוב, א. מעש בצל – פרקי זכרונות. משרד הביטחון תל אביב 2000. עמוד 88
**נמל התעופה ואוגר** (בפרואזית: **Vága Floghavn**; בדנית: **Vágar Lufthavn**) הוא נמל התעופה היחיד באיי פארו ושוכן בעמק בדרומו של האי ואוגר. השדה משמש כנמל הבית של חברת התעופה המקומית אטלנטיק איירווייז.

היסטוריה
--------

 DC-3 דקוטה של חברת פארו איירווייז בנמל התעופה בשנת 1968
השדה נבנה על ידי הצבא הבריטי כמתקן צבאי במהלך מלחמת העולם השנייה, ולקראת תחילת התנועה האווירית אל איי פארו ומהם בשנות ה־60 המוקדמות, שופץ מסלול ההמראה באורך של 1,250 מטר וברוחב של 30 מטר. ב־1 ביולי 1963 החל השדה לפעול כשדה תעופה אזרחי, ומאז שנת 2002 ניתן להגיע ממנו בנסיעה אל בירת האיים בטורסהאבן דרך מנהרה שנחפרה מתחת למיצר הים שבין ואוגר לאי סטריימוי. ב־1 במאי 2007 הועבר ניהולו של השדה מידיה של רשות התעופה האזרחית הדנית לידיה של ממשלת איי פארו. בנמל עברו 219,329 נוסעים בשנת 2007, 208,254 בשנת 2006 ו־181,305 בשנת 2005, זאת לעומת 2,401 נוסעים בלבד בשנה המלאה הראשונה לפעולתו (1964).

חברות תעופה ויעדים
------------------

| חברה | יעדים |
| --- | --- |
| אטלנטיק איירווייז | ברגן, בילונד-דנמרק, קופנהגן **עונתי:** אולבורג, ברצלונה, שאמברי, חאניה, אדינבורו, גראן קנריה, ליסבון, נמל התעופה של פלמה דה מיורקה, פריז-שארל דה גול (מתחיל ב-1 ביולי 2019), רייקיאוויק |
| אטלנטיק איירווייז - שירות המסוקים | דימון, פרובה, הטארביק, קלאקסוויק, קירקיה, קולטור, מיקינס, סקובוי, סוינוי, טורסהאבן |
| סקנדינביאן איירליינס | קופנהגן |

השדה כיום
---------

מפת נמל התעופה
חברת אטלנטיק איירווייז מפעילה טיסות למספר יעדים בסקנדינביה, איסלנד, גרינלנד ובאיים הבריטיים, וכן שירותי מסוק ליעדים שונים ברחבי האיים. בנוסף מפעילה חברת פליגפיילג איסלנדס (Flugfélag Íslands) האיסלנדית קו סדיר לשדה התעופה רייקיאוויק.

קו אוטובוס מחבר בין טורסהאבן לשדה כעשר פעמים ביום, וכן פועל שירות הסעית (שאטל) לאורך הקו. בשדה שלושה מגרשי חנייה - האחד לטווח קצר, השני לטווח ארוך והשלישי לעובדי השדה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **נמל התעופה ואוגר** |

* אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה ואוגר
* מצלמת רשת
* מזג האוויר בשדה
* אודות השדה

הערות שוליים
------------

1. ↑  האתר הרשמי - סטטיסטיקה

|  |
| --- |
| * מראה כללי של השדהמראה כללי של השדה
* נוסעים בשדהנוסעים בשדה
* מפת אזור השדה בוואוגרמפת אזור השדה בוואוגר
 |
**יצחק בן יוסף חילו** היה יהודי ספרדי ונוסע לארץ ישראל מהמאה ה-14 לספירה. עלה לארץ ישראל ב-1333 (שנת ה'צ"ג). מכתב בן שלושה עמודים בעברית לאביו ולקרוביו בספרד נשתמר בספרייה הלאומית של צרפת וכתב היד המקורי אבד. בשיכון דן בתל אביב קיים רחוב על שמו, המאונך לרחוב על שם בנימין מטודלה, שבדומה לחילו נסע אף הוא בעולם וכתב על מסעותיו.

שבילי ירושלים
-------------

בשנת 1847 פרסם אליקים כרמולי בספרו "Itinéraires de la Terre Sainte" תרגום לצרפתית של האיגרת הנ"ל בשם "שבילי דירושלים". מאוחר יותר תורגם החיבור לעברית על ידי ישראל זאב הורוביץ, ופורסם במאסף "ירושלים" של אברהם משה לונץ. החיבור נכתב בצורה של מכתב המופנה לאביו ולקרוביו של המחבר, ובו הוא מתאר את חיי היהודים ומשלח ידם בירושלים ובערים בקצה כל שבעת השבילים היוצאים מירושלים ומתפרסים בכל רחבי ארץ ישראל. 

חוקרים שונים טענו כי אמנם אגרת כזאת אכן הייתה קיימת בספרייה בפריז, אך התוכן שפרסם כרמולי הוא מזויף. בתוך הדברים יש לכאורה חומר בעל-חשיבות לתולדות הקבלה. החוקר גרשם שלום ראה בו זיוף. לדעת פרופסור מיכאל ארליך מהמחלקה ללימודי מזרח התיכון באוניברסיטת בר-אילן, רוב החיבור הוא מקורי וחובר על ידי נוסע בן המאה ה-14 (מן הסתם יצחק חילו), ורק מיעוטו הוא תוספות מזויפות של כרמולי. 

הספר נכלל גם בקובץ של יהודה דוד אייזנשטיין "אוצר מסעות", אשר ראה אור בשנת 1927.

קישורים חיצוניים
----------------

* י.ז. הורביץ (מתרגם), שבילי דירושלים לרבי יצחק חילו, מתוך המאסף "ירושלים" כרך יג, ירושלים תרע"ט, באתר HebrewBooks
* יהודה דוד אייזנשטיין, **אוצר מסעות**, שבילי דירושלים לר' יצחק חילו מעיר לריסא בארגון, עמ' 71–79.
* גרשם שלום, ס' שבילי דירושלם המיוחס לר' יצחק חילו - מזויף, **ציון** ו', תרצ"ד, עמ' לט–נג (הקישור אינו פעיל, ט"ז בטבת ה'תשפ"ד)

הערות שוליים
------------

1. ↑  יהודה דוד אייזנשטיין, אוצר מסעות, מבוא, עמ' 71
2. ↑  גרשם שלום, "ס' שבילי דירושלם המיוחס לר' יצחק חילו — מזויף", **ציון: מאסף החברה הא״י להיסטוריה ואתנוגרפיה** ט, תרצ"ד, עמ' מ (**המאמר זמין לצפייה** במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
3. ↑  מאיר וקסמן, History of Jewish Literature, כרך 2, עמ' 491
4. 1 2  גרשם שלום, "ס' שבילי דירושלם המיוחס לר' יצחק חילו — מזויף", **ציון: מאסף החברה הא״י להיסטוריה ואתנוגרפיה** ט, תרצ"ד, עמ' לט–נג (**המאמר זמין לצפייה** במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
5. ↑  יהושע פראוור, **תולדות היהודים בממלכת הצלבנים**, עמ' 222, הערה 104: "העוסקים בתולדות ארץ־ישראל בימי־הביניים זוכרים תמיד את הזיוף המפורסם מאוד של המלומד רב־המוניטין א' כרמולי, ממציא מסע העלייה־לרגל של ר' יצחק חילו. אם כי הזיוף כבר הוכח בו־זמנית על־ידי ג' שלום ומ' איש־שלום, משתמשים בו עד היום כמה חוקרים נוצרים נכבדים".
6. ↑  מיכאל ארליך, ספר שבילי דירושלים המיוחס לר' יצחק חילו - מזויף?, **ירושלים וארץ־ישראל** 6, תשס"ח, עמ' 87-59
כרזת יום הווטרנים לשנת 2002
**יום הווטרנים** (באנגלית: **Veterans Day**) בארצות הברית הוא יום חג המצוין מדי שנה, ב-11 בנובמבר, בכל מדינות ארצות הברית לזכר ותיקי המלחמות. זהו חג חילוני אמריקאי. במדינות אחרות בעולם מציינים את ה-11 בנובמבר בגרסאות שונות, כגון יום שביתת הנשק, או יום הזיכרון, תאריך שנקבע על פי יום חתימת הסכם שביתת הנשק אשר סיימה את מלחמת העולם הראשונה (אז הוחלט כי מעשי האיבה יסתיימו בשעה 11, של היום ה-11, לחודש ה-11, בשנת 1918).

ההכרזה על יום הווטרנים ב-11 בנובמבר באה מפי הנשיא וודרו וילסון בשנת 1919. שבע שנים מאוחר יותר, בחודש יוני 1926, החליט הקונגרס האמריקאי לבקש מן הנשיא קלווין קולידג' לפרסם הכרזה נוספת לציון ה-11 בנובמבר ולקבוע טקסים מתאימים. ב-13 במאי 1938 הוכר יום הווטרנים בחקיקה פדרלית כיום חג אשר יהיה מוקדש לקיום שלום עולמי.

בשנת 1953 החל אלווין קינג, בעל סנדלריה בקנזס, מסע להפיכת יום הווטרנים ליום אשר יציין לא רק את שביתת הנשק במלחמת העולם הראשונה, אלא את כל ותיקי המלחמות. בעזרת נציג מחוז הבחירה הובאה הצעת חוק מתאימה לקונגרס האמריקאי וביום 26 במאי 1954 חתם על החוק הנשיא דווייט אייזנהאואר. החוק המקורי אשר כינה את היום, "יום שביתת הנשק", שונה ב-1 ביוני אותה שנה ונקרא "יום הווטרנים".

ציון החג
--------

מכיוון שיום הווטרנים הוא יום חג פדרלי, רוב האמריקאים שובתים ממלאכה ביום זה ובתי הספר סגורים. כל משרדי הממשלה שאינם מספקים שירותים חיוניים סגורים ביום הווטרנים. אין שירותי דואר בחג. קיימת מסורת בארצות הברית כי המנה העיקרית בארוחת החג היא רביולי, מסורת שהחלה בארוחה בה ארח הנשיא וילסון 2,000 חיילים ותיקי קרבות מלחמת העולם הראשונה בבית הלבן.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **יום הווטרנים (ארצות הברית)** |

* דף הבית של יום הווטרנים (באנגלית)
* U.S. Code Title 5, § 6103 רשימת החגים הפדרליים בארצות הברית (באנגלית)
* יום הווטרנים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536674305171
* LCCN: sh85142994

 |
**בן קאייטנו** (באנגלית: **Ben Cayetano**; נולד ב-14 בנובמבר 1939) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל ה-5 של מדינת הוואי בארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית בשנים 1994–2002.

ביוגרפיה
--------

קאייטנו נולד בעיר הונולולו שבהוואי. לאחר סיום לימודיו, התחתן עם חברתו מהתיכון. ב-1959, לאחר שנולד בנם הראשון, התחיל לעבוד בעבודות מזדמנות, ובין היתר היה נהג משאית, שוליית חשמלאי ושרטט.

בשנת 1963 עברה המשפחה ללוס אנג'לס, לאחר שקאייטנו החליט לפצוח בקריירה משפטנית. הוא למד במכללת לוס אנג'לס הרבור והמשיך לאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ולאוניברסיטת לויולה מרימאונט.

קריירה
------

בשנת 1972 נבחר על ידי המושל ג'ון ברנס לשמש כראש רשות הדיור בהוואי. בשנת 1974 הוא נבחר לבית הנבחרים של מדינת הוואי כמייצגהּ הדמוקרטי של פרל סיטי.

בשנת 1986 התמודד על תפקיד סגן מושל הוואי לצד המושל ג'ון ואיהי השלישי, והשניים ניצחו. הם ניצחו גם כשהתמודדו לקדנציה שנייה, בבחירות שנערכו ב-1990.

בבחירות 1994 לא התמודד ואיהי לתפקיד המושל בשל חוקי הגבלת כהונה, וקאייטנו נבחר לשמש כמועמד הדמוקרטי לתפקיד המושל, כשלצידו מתמודדת מזי הירונו על תפקיד סגנית המושל. השניים ניצחו בבחירות, ובכך הפך קאייטנו לאמירקאי ממוצא פיליפיני הראשון שכיהן כמושל בארצות הברית. בבחירות ב-1998 השניים זכו לתמיכה של 50.11%, כשהיריבה הרפובליקנית לינדה לינגל זכתה ב-48.82%, מה שהוביל לספירה מחודשת של פתקי ההצבעה, שגם בה ניצח קאייטנו.

בשנת 2012 התמודד לראשות עיריית הונולולו. בסיבוב הראשון זכה ב-44.1% תמיכה, לעומת יריביו קירק קלדוול ופיטר קרלייל שזכו ל-29.1% ו-24.8% תמיכה בהתאמה. עם זאת, קאייטנו לא הגיע לסף האחוזים המינימלי לזכייה, ועל כן נערכו בחירות חוזרות, בהן זכה רק ב-45.2% תמיכה והפסיד לקלדוול שזכה ל-52.9% תמיכה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בן קאייטנו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Benjamin Cayetano, Governor of Hawaii". UCLA Spotlight. אורכב מ-המקור ב-27 בפברואר 2012. נבדק ב-26 בנובמבר 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Benjamin Cayetano - Hawaii History - Governors". *www.hawaiihistory.org*. נבדק ב-3 במרץ 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Cayetano will run for mayor as anti-rail candidate". *Honolulu Star-Advertiser*. 19 בינואר 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Primary Election 2012 - State of Hawaii - Final Summary Report" (PDF). State of Hawaii, Office of Elections. 12 באוגוסט 2012. נבדק ב-13 באוגוסט 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)

| מושלי הוואי הוואיהוואי |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| ויליאם קווין • ג'ון ברנס • ג'ורג' אריושי • ג'ון ואיהי השלישי • בן קאייטנו • לינדה לינגל • ניל אברקרומבי • דייוויד איגה • ג'וש גרין |  |

 |


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1197248285
* ISNI: 0000 0000 4293 7812
* LCCN: no95031172
* SNAC: w6n58xz6
* VIAF: 16809090
* WorldCat: lccn-no95031172

 |
**המדריך למשקיע המתחיל** (באנגלית: **The Little Book of Common Sense Investing**) הוא ספר העוסק בהשקעות בתעודות סל המתחקות אחר מדדים. הספר נכתב על ידי ג'ון סי בוגל, הידוע בתור אחד מחלוצי ההשקעה הפסיבית.

הספר יצא לאור בשנת 2007. בשנת 2017 יצאה מהדורה שנייה ומעודכנת לשנת 2016. הספר יצא בתרגום לעברית בשנת 2021 בהוצאת סלע מאיר בשם "המדריך למשקיע המתחיל".

זהו הספר השלישי בסדרת "הספר הקטן" של הוצאת ויילי. הסדרה כוללת את "הספר הקטן שמנצח את השוק" מאת ג'ואל גרינבלט (ויילי, 2005) ו"הספר הקטן של השקעות ערך" מאת כריסטופר ה. בראון (Wiley, 2006).

בהשראת הסדרה נכתב הספר "השקעות לעצלנים".

אודות המחבר
-----------

בוגל פיתח אסטרטגיית השקעות המושתתת על קרנות נאמנות המתחקות אחר מדדים באמצעות תעודות סל. באופן זה המשקיעים מפזרים את השקעתם ויכולים ליהנות מהתשואה הממוצעת במדדים תוך הקטנת רמת הסיכון של ההשקעה.
בהמשך הקים בוגל את קבוצת ההשקעות ואנגארד ויישם בה את אסטרטגיית ההשקעה שלו.

לתפיסתו של בוגל, הניסיון לנצח את השוק "הוא משחק מפסיד", ו"ככל שהמנהלים והברוקרים מרוויחים יותר עמלה, המשקיעים מרוויחים פחות".

לתפיסתו של בוגל, שוק המניות נשלט על ידי משקיעים מנוסים, דוגמת קרנות הון סיכון וחברות גדולות. לפיכך המפסידים בבורסה הם קהל המשקיעים הלא מנוסה. הספר אינו מתיימר להסביר איך להרוויח, אלא אמור להציע דרך לשמור על הערך, הזמינה למשקיע הקטן והלא מנוסה באמצעות כלי השקעה זמינים וזולים - "תעודת סל".

מכירות
------

הספר המקורי באנגלית מדורג על ידי אמזון במקום הראשון ברשימת רבי המכר בנושא השקעות ובמקום התשיעי בנושא כספים.

לקריאה נוספת
------------

* חזי שטרנליכט, מורה נבוכים בבורסה: מהן תעודות הסל? באתר ביזפורטל
* אתר למנויים בלבד עמי גינזבורג, מכשיר השקעה מצוין כל עוד לא מנסים להתחכם: המלכודות של תעודות הסל, באתר TheMarker‏, 8 בנובמבר 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  המדריך למשקיע המתחיל - ג׳ון בוגל, באתר כנרת זמורה
2. ↑  Hannon, Kerry (2007). "Review: Index funds are Common Sense". *USA Today*.
3. ↑  John C. Bogle, **The Little Book of Common Sense Investing: The Only Way to Guarantee Your Fair Share of Stock Market Returns**, Updated and Revised edition, Hoboken, NJ: Wiley, 2017-10-16. (בenglish)
4. ↑  Amazon Best Sellers: Best Finance, www.amazon.com
איור של ראשי אלקיות
**אלקית** (שם מדעי: *Aethia*) הוא סוג של עופות ימיים ממשפחת האלקיים החיים באזור הארקטי שבצפון האוקיינוס השקט.

מאפיינים
--------

האלקיות הם קרובותיה של אלקית קסין (*Ptychoramphus aleuticus*) שעברה לסוג עצמאי מסוג זה והן קרובות רחוקות של הסוג תוכי ים (*Fratercula*). הן קטנות מאוד ויכולות להגיע לאורך של 15 ס"מ ולמשקל 85 גרם בלבד אצל המין אלקית ננסית. בכך הן הקטנות שבבני משפחתם. רובן בעלות ציצה בולטת לבנה על ראשם ועיניהם לבנות. המקור כתום וחרוטי.

האלקיות יכולות לעוף בצורה מגושמת ומעדיפים לשחות במים. בעודם חוזרים לחופים הם מתקהלים יחדיו, מה שעוזר להם להתגונן מטורפים כמו בז ארקטי, בז נודד, שועלי שלג וחמסנים.

הם דגות בים מיני סרטנים וקריל וגם מדוזות ומסרקניות.

מינים
-----

* אלקית מצוייצת (*Aethia cristatella*)
* אלקית דררתית (*Aethia psittacula*)
* אלקית ננסית (*Aethia pusilla*)
* אלקית משופמת (*Aethia pygmaea*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלקית** בוויקישיתוף
* אלקית, באתר ITIS (באנגלית)
* אלקית, באתר NCBI (באנגלית)
* אלקית, באתר GBIF (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007563790905171

 |
קמרון גומחת הכניסה של ארמון הגבירה טונשוק. ניתן לראות שימוש באבלק, עיטורי נטיפות (מוקרנס) ועיטורים גאומטריים
מוקרנס באלהמברה
**מֻקָרנָס** (בערבית ובפרסית: **مقرنس**; בטורקית: **Mukarnas**; בספרדית: **mocárabe**) - עיטור דמוי נטיפי אבן מדורגים הנקראים בעברית "עיטור נטיפות".

סגנון המוקרנס פרח במצרים של המאה ה-12, עת שהייתה מוקד שליטתם של השושלת הפאטמית במזרח התיכון, כחלק מהתפתחות כללית באדריכלות הקשתות.

ייתכן שמקור העיטור באדריכלות הפרסית-סלג'וקית, והוא מעטר בדרך כלל את גומחת שער הכניסה למבנה ממלוכי מונומנטלי וכן מעברים וכרכובים כגון מבנה הנושא מרפסת או כיפה. נפוץ מאוד גם השימוש של מוקרנס כבסיס קשת זווית בפינת מבנה כיפתי. עומק המוקרנס (מספר שורות הנטיפים) מעיד על עושר המבנה ופארו. יש מבנים ובהם 15 שורות מוקרנס (המספר קשור כמובן גם לעומק גומחת השער - ה"פורטל (אנ')").

בעלי המלאכה שהתקינו את המוקרנס היו אומנים נודדים. הם חתמו על יצירותיהם במקום נסתר באמצעות סימן סתתים וכמה משמותיהם ידועים עד היום.

ראו גם
------

* אדריכלות ממלוכית
* אבלק
* אדריכלות מורית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוקרנס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אמנות אסלאמית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4447320-5

 |
**בטא־קרוטן** (**β-Carotene**) הוא קרוטנואיד צבען אדום־כתום עז, המצוי בשפע בצמחים שונים, בעיקר בפירותיהם. זוהי תרכובת אורגנית המסווגת כפחמימן ומבחינה מרחבית שייכת לקבוצת הטרפנים. שייך לקבוצת הקרוטנים שהם טטרהטרפנים (Tetraterpene) המכילים כל אחד 8 יחידות איזופרן.

בטא־קרוטן וכן חומרים נוספים מקבוצת קרוטנים – הם חומרי מוצא לוויטמין A, ביניהם בטא־קרוטן הוא השכיח ביותר. מולקולה אחת של קרוטן נחצית לשתיים (באמצעות אנזים), וכך נוצרות שתי מולקולות של ויטמין A או של רטינל או של חומצה רטינואית (תלוי בחומר המוצא, ותלוי האם ה"חיתוך" סימטרי או לא).

צריכה ושימושים
--------------

צריכה יומית של בטא־קרוטן לאדם מבוגר צריכה להיות 2–7 מ"ג ליום.

בטא־קרוטן נספג בתריסריון בלבד. הספיגה משתפרת אם החומר נצרך עם שמן או שומן משום שבטא־קרוטן הוא חומר הידרופובי ליפופילי.

תופעות לוואי
------------

תופעת הלוואי השכיחה ביותר מצריכה עודפת של בטא־קרוטן קרויה קרוטנודרמיה (Carotenodermia) – תופעה בלתי מזיקה של גוון כתום בולט בעור משקיעת בטא-קרוטן בשכבה החיצונית של האפידרמיס.

במחקר שנערך בפינלנד ובו נטלו בטא-קרוטן במינון גבוה לאורך תקופה של 5–8 שנים, נמצא קשר סטטיסטי בעליית השכיחות של סרטן הריאה אצל מעשנים, בנוסף לעלייה בסיכון לסרטן הערמונית ולדימום תוך-גולגולתי.

בטא־קרוטן מאוחסן בכבד ובאיברים נוספים כגון בשחלות.

תפיסה שגויה
-----------

בניגוד לתפיסה השגויה המקובלת, הוויטמין בטא־קרוטן המצוי בגזר אינו משפר את ראיית הלילה מעבר ליכולות הרגילות של אנשים המקבלים כמות נאותה שלו. ויטמין זה משפר את הראייה רק אצל אלו הסובלים ממחסור בוויטמין A. מקור התפיסה השגויה הוא בדיסאינפורמציה שהפיצה בריטניה במלחמת העולם השנייה במטרה להסביר את הצלחתו המשופרת של חיל האוויר המלכותי בקרבות לילה. הצלחה שלמעשה נבעה משימוש במכ"ם ובנורות אדומות על לוחות המכשירים.

ראו גם
------

* ויטמין A
* ליקופן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בטא-קרוטן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Fact sheet for health professionals: Vitamin A". *Office of Dietary Supplements, National Institutes of Health*. 3 ביוני 2013. אורכב מ-המקור ב-17 במאי 2008. נבדק ב-18 במרץ 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Maron DF (23 ביוני 2014). "Fact or Fiction?: Carrots Improve Your Vision". *Scientific American*. נבדק ב-18 במרץ 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)

לקריאה נוספת
------------

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LNB: 000280123

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
המונח "סלב" מפנה לכאן. לערך העוסק בהר בצרפת, ראו סלב (הר).
פריס הילטון, ידוענית
קים קרדשיאן, ידוענית בעלת תוכנית טלוויזיה
**יְדוּעָן** (באנגלית: **Celebrity**; בלועזית: **סלבריטי**, ובקצרה בעגה: **סֶלֶבּ**) הוא אדם מפורסם, לרוב עקב פעילותו בתחום הבידור (טלוויזיה, קולנוע, מוזיקה), הדוגמנות או הספורט. לעיתים זוכה הידוען לפרסום למרות שתרומתו לתחום עיסוקו היא שולית. ישנם גם מקרים של ידוענים שהפכו פעילים בתחום הפוליטיקה, וישנם גם אנשי עסקים שנחשבים לידוענים.

מאפיינים
--------

הידוענים מוכרים לחלק גדול מהציבור הרחב, ורבים עוקבים בשקיקה אחר חייהם האישיים. תופעת הידוענות קשורה באופן הדוק מאוד לרכילות. קיימת התעניינות בחייהם האישיים של ידוענים רבים, ולעיתים הדבר מלווה בהטרדות. תעשייה שלמה של צלמים, המכונים 'פפראצי', מתפרנסת מהשגת תמונות של ידוענים. הידוענים מספקים יצר מציצנות; כך ההתעסקות בחיי הידוענים מהווה בידור פופולרי. ידוענים רבים קשורים בשערוריות בגידות, תככים, מין וסמים. בין אם בשל אורח חייהם המאפשר נהנתנות ובין אם בשל ההתעניינות הציבורית הרבה, הגורמת לתקשורת להבליט אירועים אלו.

מנגד נהנים הידוענים מהפופולריות שלהם, וביכולתם להשיג לרוב חוזי פרסום יקרים, הזמנות לאירועים חברתיים יוקרתיים והנחות ניכרות ברכישת מוצרים, כחלק מהמיתוג של מוצרים אלה. קיימים ידוענים שלא אוהבים את ההתעניינות הציבורית ואת החדירה לפרטיות ומנסים להתחמק מהצלמים, המעריצים וממדורי הרכילות. ידוענים רבים שוכרים יועצי תקשורת ויחסי ציבור כדי לשפר את יחסם עם הקהל ולהקל על העומס הכרוך בתקשורת עמו.

עיתונים רבים מפרסמים מדור קבוע המתמקד בפרטי רכילות אודות ידוענים. חלוץ בתחום זה בישראל היה המדור "רחל המרחלת" בשבועון "העולם הזה". טור רכילות נודע אחר בישראל, היה "ציפורה", במקומון "העיר".

ידוענים ופוליטיקה
-----------------

ישנן שתי צורות לתופעת ה"פוליטיקאי ידוען" של אדם המשלב בין תחום הפוליטיקה לידוענות. הראשונה היא של פוליטיקאי שנבחר לתפקיד או מועמד לתפקיד ציבורי העושה שימוש באלמנטים של כוכבנות על מנת להציג את טענתו לייצוג של קבוצה או מטרה. הצורה השנייה היא של ידוען מתחום התרבות הפופולרית העושה שימוש בהערצה אליו על מנת להביע את דעתו בנושאי השעה.

ראו גם
------

* פפראצי
* עיתונות צהובה
* רכילות
* אייקון פופ

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ידוען** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **סלב** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **סלבריטי** |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **ידוען** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ידוען** |

* דוד גורביץ' ודן ערב, הערך "סלבריטי, ידוען", באתר אנציקלופדיה של הרעיונות
* מארק האריס, ניו יורק מגזין, דו"ח הרווח וההפסד של הסלב, באתר הארץ, 29 בפברואר 2012
* ידוענים, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוני פרוים, הסלבס מתעקשים: "לצאת להשקה זו עבודה לכל דבר", באתר ynet, 18 בדצמבר 2015
2. ↑  Street, John (2004). "Celebrity Politicians: Popular Culture and Political Representation". *The British Journal of Politics and International Relations*. **6** (4): 435–452. doi:10.1111/j.1467-856X.2004.00149.x. נבדק ב-11 במרץ 2017. `{{cite journal}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007284828805171
* BnF: cb11934226p (data)
* GND: 4191412-0
* LCCN: sh85021618
* NARA: 10637177
* NKC: ph115615

 |
**מרי קתרין "היידי" הייטקאמפ** (באנגלית: **Mary Kathryn "Heidi" Heitkamp**; נולדה ב-30 באוקטובר 1955) היא פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הדמוקרטית, שכיהנה כסנאטורית מטעם מדינת דקוטה הצפונית בשנים 2013–2019.

ביוגרפיה
--------

הייטקאמפ נולדה בברקנרידג' שבמינסוטה, עיירה הנמצאת על הגבול בין מינסוטה לצפון דקוטה. היא הבת הרביעית למשפחה בת שבעה ילדים, לדורין (לבית ברג) וריימונד ברנרד הייטקאמפ. היא סיימה תואר ראשון באוניברסיטת צפון דקוטה ב-1977, וכן תואר J.D במשפטים מבית הספר לואיס & קלארק שבפורטלנד, אורגון.

בשנים 1980–1981 שירתה כפרקליטה בסוכנות להגנת הסביבה של ארצות הברית. לאחר מכן המשיכה לעבוד כפרקליטה במשרד נציב המס של דקוטה הצפונית. הואיל ונציב המס המכהן החליט להתמודד לסנאט, נבחרה הייטקאמפ לרשת את תפקידו כשזכתה ב-66% מן הקולות. היא שירתה בתפקיד זה עד 1992.

לאחר שהתובע הכללי של דקוטה הצפונית פרש על מנת להתמודד למושל המדינה, התמודדה הייטקאמפ לתפקיד וזכתה ב-62% ממניין הקולות. ב-1996 נבחרה לכהונה נוספת עם 64% מן הקולות. בשנת 2000 התמודדה ללא הצלחה למשרת מושל דקוטה הצפונית מול יריבה הרפובליקני, ג'ון הובן, והפסידה לאחר שקיבלה 45% ממניין הקולות לעומת 55% של יריבה, שכיהן כמנכ"ל בנק דקוטה הצפונית. בדצמבר באותה שנה סיימה את תפקידה כתובעת הכללית של המדינה.

ב-2001 החלה לשרת בשוק הפרטי, בו כיהנה כחברת דירקטור של גז טבעי, "Dakota Gasification Company", עד שנת 2012. בינואר 2011 הכריז הסנאטור הדמוקרטי המכהן, קנט קונרד, כי אין בכוונתו לשוב ולהתמודד על כהונה רביעית. בנובמבר באותה שנה הכריזה הייטקאמפ על כוונתה להתמודד על מושבו של קונרד. לאחר שזכתה ללא התנגדות בפריימריז הדמוקרטים, גברה במרוץ צמוד על יריבה הרפובליקני, כשפער של 2,994 קולות, או 1%, הפרידו בין השניים. בזכייתה נהייתה לסנאטורית השנייה לכהן מטעם דקוטה הצפונית. היא התמודדה לבחירה מחדש בבחירות בשנת 2018, בניסיון לזכות בכהונה שנייה, אך הפסידה לחבר בית הנבחרים הרפובליקני קווין קריימר, בפער של 44.6% מול 54.4%.

בסנאט הייתה חברה הייטקאמפ בוועדה לחקלאות, תזונה וייעור, בוועדה לבנקאות, שיכון ועניינים אורבניים, בוועדה לביטחון המולדת ועניינים ממשלתיים, בוועדה לעניינים אינדיאנים וכן בוועדה לעסקים קטנים ובינוניים ויזמות. עמדותיה הן מתונות, והיא מחזיקה בעמדות יותר שמרניות מיתר חבריה הדמוקרטים בסנאט. היא תומכת במיזמי בנייה של צינורות העברה של נפט וגז טבעי, כמו פרויקט ה-Keystone Pipeline, וכן מאמינה בזכויות התיקון השני לחוקת ארצות הברית לפיו כל אזרח רשאי לשאת נשק, עם מעט הסתייגויות, הואיל והיא מגיעה ממדינה התומכת ברובה בזכויות נשק.

הייטקאמפ נשואה ואם לשניים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היידי הייטקאמפ** בוויקישיתוף
* היידי הייטקאמפ, ברשת החברתית פייסבוק
* היידי הייטקאמפ, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* היידי הייטקאמפ, ברשת החברתית אינסטגרם
* היידי הייטקאמפ, סרטונים בערוץ היוטיוב
* היידי הייטקאמפ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* היידי הייטקאמפ(הקישור אינו פעיל), באתר הסנאט
* היידי הייטקאמפ באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Eccher, Marino (7 בנובמבר 2012). "Berg concedes Senate race, averting recount". Forum Communications. נבדק ב-6 בינואר 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1193259398
* LCCN: no94042788
* SNAC: w6np2vxt
* US Congress: H001069
* VIAF: 21723508
* WorldCat: lccn-no94042788

 |
עטיפת המשחק לקונסולת הגיימבוי
"פוקהונטס של דיסני" הוא משחק פלטפורמה המבוסס על הסרט באותו שם משנת 1995. המשחק יצא למספר קונסולות משחק בשנות ה90. הגרסה עבור הסגה מגה דרייב פותחה על ידי Funcom בינואר 1996. גירסה נוספת פותחה לגיימבוי על ידי חברת Tiertex ביוני של אותה שנה. והופץ על ידי חברת THQ.

גרסת SNES של המשחק הייתה בפיתוח, אך בוטלה מאחר וזמן הפיתוח התארך, ולא התאים לזמן השחרור של גירסת הסגה מגה דרייב.

כיום ניתן לשחק במשחק גם על גבי מחשבים ע"י אימולטורים.

משחקיות
-------

השחקן שולט בדמותם של פוקהונטס ובמיקו הדביבון שלה, ומחליף ביניהם בתדירות כדי להתגבר על מכשולים, כאשר לכל אחד מהם יש יכולות שונות המסייעות לעבור את השלב. דמויות נוספות מהסרט עוזרות לשחקן אך אינן ניתנות למשחק. במהלך המשחק, השחקן מרוויח כישורים שונים על ידי עזרה לחיות היער, בעזרתם הוא מקבל יכולות של רוחות המעניקות אפשרויות רבות כגון לרחף, לצלול ולרוץ מהר ועוד. המשחק עוקב אחר עלילת הסרט, אך עם המון שינויים במצבים ואירועים.

ביקורות
-------

לגירסת הסגה מגה דרייב המשחק קיבל ביקורות טובות בעיקר על הגרפיקה והצבע, וכן על המוזיקה המבוססת על פס הקול המקורי מהסרט. ומנגד ביקורות בינוניות על זה שהמשחק קל מדי יחסית למשחק פלטפורמה, והוא מותאם בעיקר לקהל שחקנים צעיר יותר, ושחקנים מנוסים יכולים לסיימו תוך שעה אחת.

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑

לקריאה נוספת
------------
**אדולף שלאביץ** (בגרמנית: **Adolf Schlabitz**;‏ 7 ביוני 1854 – 4 בספטמבר 1943) היה צייר דיוקנאות וז'אנר גרמני.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד כילד שני של יצרנית סבונים.

בשנים 1875 - 1882, הוא למד באקדמיה הפרוסית לאמנויות, בין היתר אצל פאול תומאן, קארל גוסו וארנסט הילדברנד. בעזרת מלגה, שהוענקה על ציורו של משפט בבית המשפט המחוזי ברסלאו, הוא הצליח להמשיך את לימודיו באקדמיה ז'וליאן בפריז, אצל ז'ול-ז'וזף לפבר וגוסטב בולאנז'ה. לאחר מכן נערכו נסיעות במספר מקומות באירופה ובארצות הברית.

עם שובו לגרמניה, הוא התגורר במינכן במשך שלוש שנים, ואז פתח בית ספר פרטי לאמנות בברלין. עד 1901, הוא היה מסוגל להרשות לעצמו בית בבריקסלג, שבו הוא השתמש כמעון קיץ. בשנת 1907, הוא יצר ציור קיר מונומנטלי, המתאר סצנה מחייו של המשורר והמלחין הדתי מרטין רינקרט, עבור הגימנסיה המלכותית באיילנבורג.

אדולף שלאביץ, בבית המשפט המחוזי ברסלאו
באותה תקופה הוא קיבל תפקיד כעוזר בשיעורי הרישום של ארנסט הנקה (1834–1914), במה שהיא אוניברסיטת ברלין של האמנויות. ב-1911, לבקשת אנטון פון ורנר, הוא מונה לפרופסור. במהלך קריירת ההוראה שלו, שנמשכה עד 1918, היו לו כמה תלמידים שיהפכו לבולטים, כמו ליונל פיינינגר, אלברט ווינדיש, אלכסנדר קולדה, ארנסט ליבברט ואוגוסט ברימזה. הוא גם היה חבר באקדמיה הפרוסית. בנוסף לציור שלו, הוא היה אספן נלהב של אמנות עממית.

ב-1921 פרש לגמלאות והתגורר בביתו בבריקסלג. ב-1935 הצטרף לקהילת הסטודיו קלוסטרסטרסה, שירות שסיפק שטח סטודיו לאמנים. בגיל שמונים ואחת, הוא היה החבר המבוגר ביותר בקהילה.

הוא נפטר בביתו ב-1943, בן שמונים ותשע, ונקבר בגרוס וורטנברג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדולף שלאביץ** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Schlabitz, Adolf", In: *Allgemeines Lexikon der Bildenden Künstler von der Antike bis zur Gegenwart*, Vol. 30: Scheffel–Siemerding, E. A. Seemann, Leipzig 1936
2. ↑  Hans-Joachim Danzmann: "Adolf Schlabitz – ein Künstlerporträt", in: Nordsächsische Rundschau, 4 September 1993
3. ↑  Ateliergemeinschaft Klosterstraße - Berlin 1933-1945. Künstler in der Zeit des Nationalsozialismus, Akademie der Künste (Edition Hentrich), Berlin 1994. ISBN 3-894-68134-9 (S. 228)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 117278351
* ISNI: 0000 0000 7858 9493
* RKD: 70586
* ULAN: 500100759
* VIAF: 96427616
* WorldCat (עם VIAF): 96427616

 |
**ג'יל נעמי טוֹקוּדה** (באנגלית: **Jill Naomi Tokuda**; נולדה ב-3 במרץ 1976) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של מדינת הוואי. טרם שירותה בקונגרס האמריקאי, בשנים 2006–2018 ייצגה טוקודה את מחוז הבחירה ה-24 בסנאט של הוואי מטעם המפלגה הדמוקרטית.

ביוגרפיה
--------

טוקודה נולדה וגדלה בהוואי. היא דור רביעי של למשפחה יפנית-אמריקאית. היא למדה יחסים בין-לאומיים באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון, ובתחום זה השלימה לימודי תואר ראשון לצד התמחות משנה בלימודי יפנית. בשנת 2006 נבחרה לסנאט של הוואי, והתמודדה ללא התנגדות בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית ב-23 בספטמבר אותה שנה. בבחירות הכלליות גברה על מועמד המפלגה הרפובליקנית קיוקי לאונגוו ב-7 בנובמבר עם 9,429 קולות, שהיוו 55.6% מסך קולות הבוחרים. בבחירות אמצע הכהונה ב-2010 נבחרה מחדש לקדנציה שנייה בסנאט המדינתי, והוסיפה לעשות כן גם בבחירות 2014.

בבחירות 2018 בחרה טוקודה שלא להתמודד מחדש לסנאט של הוואי, ובמקום זאת הכריזה על מועמדותה לתפקיד סגן מושל הוואי. בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית הפסידה לעמיתה ג'וש גרין. לאחר מכן לקחה פסק זמן מהחיים הפוליטיים, ובמהלך מגפת הקורונה בארצות הברית ייעצה ל-"Hawaiʻi Data Collaborative" וסייעה במעקב אחר התקדמות הוצאות הסיוע הפדרלי לנפגעי המגפה.

בשנת 2019 נבחרה טוקודה למנהלת "מרכז ההנצחה ליוצא צבא בני הדור השני ליפנים-אמריקאים" (Nisei Veterans Memorial Center) השוכן בקאהולואי, תפקיד אותו מילאה עד היבחרה לקונגרס בבחירות 2022. בנוסף הייתה דירקטורית משותפת במועצת המנהלים של החברה "CyberHawaii", חברה בת של CyberUSA, התומכת בפיתוח כוח אדם בטכנולוגיית מידע, אבטחת מחשב אישי ומדע הנתונים.

ב-8 בנובמבר 2022 נבחרה טוקודה לייצג את מחוז הקונגרס השני של הוואי, החולש על האזורים הכפריים והפרווריים של אואהו ומחוז הונולולו, כאשר הביסה את המועמד הרפובליקני ג'ו אקאנה עם 62.2% מהקולות. נציג המחוז הקודם, קאי קאהלה, פרש מהמירוץ לקונגרס בשל התמודדותו לתפקיד מושל הוואי, ובכך סלל את דרכה של טוקודה לבית הנבחרים האמריקאי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יל טוקודה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ג'יל טוקודה בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית)
* ג'יל טוקודה, ברשת החברתית פייסבוק

* ג'יל טוקודה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ג'יל טוקודה, ברשת החברתית אינסטגרם

* ג'יל טוקודה, ברשת החברתית LinkedIn

* ג'יל טוקודה, סרטונים בערוץ היוטיוב
* ג'יל טוקודה באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניק אריקסון, Ten GW Alumni Elected to Congress, באתר GW Today‏, 15 בנובמבר 2022 (באנגלית)
2. ↑  General Election 2006 - State of Hawaii - Statewide, באתר Office of Elections‏, 2006 (באנגלית)
3. ↑  קווין דייטון, Tokuda announces plans to run for lieutenant governor, באתר Honolulu Star-Advertiser‏, 2 באוגוסט 2017 (באנגלית)
4. ↑  ג'ינה מנגיארי, Tracking unspent federal relief money with billions more on the way, באתר KHON2‏, 18 במרץ 2021 (באנגלית)
5. ↑  טרי אינפוקו, HSTA recommends Jill Tokuda for Hawaii’s Second Congressional District, באתר HSTA.ORG‏, 18 ביולי 2022 (באנגלית)
6. ↑  ניק גרוב, Congress: Jill Tokuda To Be Hawaii’s Next US Representative, באתר Honolulu Civil Beat‏, 9 בנובמבר 2022 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* US Congress: T000487

 |
**ברוטיזולאם** (**Brotizolam**) היא תרופה היפנוטית ממשפחת הבנזודיאזפינים. התרופה משווקת בישראל תחת השמות **בונדורמין** ו**ברוטיזולאם טבע**.

פרמקולוגיה
----------

ברוטיזולאם הוא חומר פוטנטי ביותר, ולכן הוא ניתן בדרך כלל במינונים הנמוכים מחצי מיליגרם. זמן מחצית החיים של הברוטיזולאם הוא בין 3 ל-6 שעות. הספיגה של התרופה בגוף מהירה מאוד, ולאחריה היא מפורקת בכבד לשני מטבוליטים עיקריים שאינם בעלי השפעה פרמקולוגית משמעותית בבני אדם.

שימושים רפואיים
---------------

לברוטיזולאם השפעה היפנוטית, מרדימה, מרפת שרירים, נוגדת-פרכוס ובמידה פחותה גם נוגדת-חרדה. התרופה משמשת בעיקר לטיפול קצר-טווח (2–4 שבועות) בנדודי שינה חמורים ובהפרעות שינה נוספות, בדרך כלל במינון התחלתי של 0.25 מ"ג או פחות ליום. לתרופה השפעה קצרה יחסית שלא נמשכת בדרך כלל בבוקר שלאחר השימוש, ולכן היא נחשבת עדיפה לטיפול בנדודי שינה על פני תרופות אחרות. במקרים נדירים יותר התרופה משמשת לטיפול בתסמיני חרדה ולהרפיית שרירים והרגעה טרום-ניתוחית.

תופעות לוואי
------------

תופעות הלוואי העיקריות של התרופה מקורן בדיכוי מערכת העצבים המרכזית, במנגנון הדומה לפעולת האלכוהול במוח: קשירה לקולטן GABA מסוג A.

תופעות לוואי שכיחות כוללות כאב ראש, תחושות סחרור, הפרעות במערכת העיכול. 

תופעות לוואי שאינן שכיחות כוללות:

תגובות פרדוקסאליות כגון: חוסר מנוחה, אי שקט, עצבנות, זעם, תוקפנות, הגברת נדודי השינה, סיוטים, הזיות,

פסיכוזות, שינויים בדפוסי ההתנהגות הכוללים התנהגות בלתי הולמת, בלבול ותזזיתיות (דליריום), וכן דיכאון, שינויים במצב הרוח, חרדה, תלות בתרופה, הפרעות רגשיות, שינויים בחשק המיני, סדציה (טשטוש, עייפות), חוסר קואורדינציה וליקוי בתיאום תנועות הגוף (אטקסיה), הפרעות זיכרון, שיטיון (דמנציה), ליקויים מנטליים ופסיכו-מוטוריים, הפרעות בראיה (כגון ראיה כפולה), הפרעות בכבד (כולל צהבת ושינויים בערכים בבדיקות לתפקודי כבד,) יובש בפה, תגובות עוריות, חולשת שרירים, תופעות גמילה וחזרה או החמרה של בעיות השינה לאחר הפסקת התרופה, נמנום (במשך היום), עצבנות, עליה בסיכון לתאונות ונפילות. תופעות לוואי נדירות כוללות בלבול, חוסר מנוחה, ירידה בערנות ובדריכות.

התמכרות ופיתוח תלות
-------------------

בדומה לשאר התרופות ממשפחת הבנזודיאזפינים, שימוש לא-נכון, ארוך-טווח או בלתי-מבוקר בברוטיזולאם עלול להוביל לפיתוח סבילות ולהתמכרות לחומר. מסיבה זו לא מומלץ להשתמש בברוטיזולאם כטיפול ארוך-טווח והוא ניתן בדרך כלל כטיפול קצר טווח ותחת פיקוח רפואי. אם התרופה תינתן לטיפול ארוך טווח יהיה זה בדרך כלל במינון מינימלי בלבד או לצד תרופה אחרת לזמנים קצובים. התרופה יכולה לגרום לתלות יותר מבנזודיאזפינים אחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברוטיזולאם** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברוטיזולאם באתר infomed
2. ↑  מעבדות רפא בע"מ, ת.ד.405, ירושלים, בונדורמין - עלון לצרכן, באתר מאגר התרופות - משרד הבריאות, ‏04/2017

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**טלוטריסטט אתיל** (בלועזית: telotristat ethyl) הוא קדם-תרופה של טלוטריסטט (telotristat) והחומר הפעיל בתרופה **קסרמלו** (xermelo). טלוטריסטט הוא מעכב של האנזים טריפטופן הידרוקסילאז(אנ'). החומר מופיע בטבלייה כטלוטריסטט אטיפראט (telotristat etiprate), מלח היפוראט(אנ') של טלוטריסטט אתיל.

ב-28 בפברואר 2017 אישר מנהל המזון והתרופות האמריקני (FDA) את קסרמלו, בשילוב עם אנלוג של סומטוסטטין (SSA) לטיפול במבוגרים עם שלשולים הקשורים לתסמונת קרצינואידית(אנ'), שלא נשלטו בצורה מספקת בעקבות טיפול ב- SSA בלבד. התרופה אינה רשומה בישראל, אך מיובאת לישראל, על פי הצורך, תחת אישור מיוחד של משרד הבריאות. התרופה כלולה בסל הבריאות.

תסמונת קרצינואידית
------------------

תסמונת קרצינואידית היא קבוצה של תסמינים פארא-נאופלסטים הקשורה עם גידולים קרצינואידים. אלה הם גידולים של המעי הדק, המעי הגס, התוספתן והצינורות הברונכיאליים בריאות. גידולים קרצינואידים הם נדירים, ולעיתים מתפתחים באיטיות. תסמונת קרצינואידית מתרחשת במעט מאוד אנשים עם גידולים קרצינואידים, לאחר שהגידול התפשט לכבד או לריאה. גידולים קרצינואידים מפרישים ביתר את המוליך העיצבי סרוטונין, כמו גם מספר חומרים אחרים, הגורמים להתרחבות של כלי דם, מה שגורם לתסמונת הקרצינואידית. התסמינים העיקריים הם הסמקה, נגעים בעור הפנים, שלשולים, קושי בנשימה וקצב לב מהיר.

פרמקולוגיה
----------

טלוטריסטט הוא מעכב של טריפטופן הידרוקסילאז, אנזים אשר מתווך את השלב קובע-הקצב(אנ') בביוסינתזה של סרוטונין.

תופעות לוואי
------------

תופעות לוואי נפוצות שתועדו במהלך הניסויים הקליניים, כוללות בחילות, כאבי ראש, עליה ברמות אנזימי כבד, דיכאון, הצטברות נוזלים הגורמת לנפיחות (בצקת פריפריאלית(אנ')), גזים, ירידה בתיאבון וחום גבוה. עצירות היא תופעה נפוצה גם כן, ועלולה להיות רצינית או מסכנת חיים (במיוחד בעקבות מינון יתר(אנ')).

צורות מינון
-----------

התרופה משווקת על ידי חברת לקסיקון פרמסוטיקלס(אנ') כטבלייה המכילה טלוטריסטט אטיפראט 328 מ"ג, שווי ערך ל־250 מ"ג של טלוטריסטט אתיל.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Xermelo (telotristat ethyl) Tablets, for Oral Use. Full Prescribing Information
2. 1 2  FDA approves Xermelo for carcinoid syndrome diarrhea
3. ↑  Carcinoid syndrome
4. ↑  Kulke, M; Hörsch, D; Caplin, M; Anthony, L; Bergsland, E; Oberg, K; Welin, S; Warner, R; Bohas, CL; Kunz, PL; Grande, E; Valle, JW; Lapuerta, P; Banks, P; Jackson, S; Jiang, W; Biran, T; Pavel, M (1 October 2016). "Integrated Placebo-Controlled Safety Analysis from Clinical Studies of Telotristat Ethyl for the Treatment of Carcinoid Syndrome". Annals of Oncology. 27 (6): 136–48. doi:10.1093/annonc/mdw369.07.

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**מבצע בן בליעל** היה מבצע פשיטה שבוצע על ידי סיירת מטכ"ל ב-15 בדצמבר 1988 בדרום לבנון, ובמהלכו נחטף איש הזרוע הצבאית של תנועת אמל, ג'וואד אל-קצפי, מהכפר בית יהון שבלבנון.

הרקע למבצע
----------

בשנת 1986 נפל הנווט רון ארד בשבי ארגון "ההתנגדות המאמינה", הזרוע הצבאית של תנועת אמל בלבנון, שבראשו עמד מוסטפא דיראני, באירוע נוסף באותה שנה נפלו בשבי הארגון שני חיילי חטיבת גבעתי, יוסף פינק ורחמים אלשייך. בעקבות כך אספה קהילת המודיעין הישראלית מידע על אנשי הארגון והוחלט על חטיפתו של אחד מהמפקדים האזוריים של התנועה בדרום לבנוון, ג'וואד אל-קצפי, במטרה להוציא ממנו מידע על גורלם של ארד, פינק ואלשייך.

מהלך המבצע
----------

לביצוע הפעולה נבחרה סיירת מטכ"ל בפיקודו של משה יעלון. למפקד המבצע מונה סגן מפקד היחידה פנחס בוכריס ולסגנו ומפקד הכוח החוטף מונה רן שחור. קצין המודיעין של המבצע היה יוסי בידץ.

המבצע יצא לפועל ב-15 בדצמבר 1988, עת שהה קצפי בסיור בחממות באזור הכפר בית יהון. כוח סיירת מטכ"ל, שהגיע לאזור בשני כלי רכב, פשט על החממה בה היו אל-קצפי ושלושה מאנשיו. כל הארבעה נחטפו והובלו ברכב לשטח ישראל, ללא התנגדות אלימות.

כוח של שייטת 13 הושם בכוננות על מנת לפשוט על המקום שבו מוחזק ארד, בתקווה שקצפי יצביע עליו בחקירתו.

תוצאות המבצע
------------

חקירתו של אל-קצפי לא העלתה מידע מודיעיני מעודכן שסייע באיתורו של רון ארד. קצפי מסר מידע שהתברר כנכון, שארד הוחזק בכפר בני שית, אך במועד החטיפה כבר לא היה שם. כן מסר פרטים בחקירה על האירוע הנוסף שהיה מעורב בו, שביית יוסף פינק ורחמים אלשייך.

ההצלחה הטקטית של המבצע הובילה למבצעי חטיפה נוספים בלבנון, חטיפתו של עבד אל-כרים עובייד ב-1989 וחטיפתו של מוסטפא דיראני ב-1994 (מבצע עוקץ ארסי).

ארגון ההתנגדות המאמינה הגיב למבצע בחטיפת ארבעה חיילי יוניפי"ל ששוחררו לאחר מספר שעות ובהשתלטות על נגמ"ש של יוניפי"ל שסייר בכפר תיבנית וחטיפת שלושה חיילים אירים שהיו בו. אף הם שוחררו יום למחרת.

אל-קצפי שהיה מעורב בירי ב-1987, ממנו נהרג קצין צה"ל ונפצעו ארבעה חיילים, ובפיגוע נוסף, ב-1988, בו נהרג חייל צד"ל וארבעה נפצעו,
נשפט למאסר עולם בגין חברות ופעילות בהתאגדות בלתי מותרת, אימונים צבאיים, הנחת מטען חבלה, החזקת נשק, הריגת קצין צה"ל וחייל צד"ל. הוא שוחרר בינואר 2004, במהלך עסקת חילופי השבויים עם חזבאללה בעקבות חטיפת חיילי צה"ל בהר דב.

לקריאה נוספת
------------

* אבנר שור ואבירם הלוי, "**סיירת מטכ"ל - המבצעים הגדולים של היחידה**", הוצאת משכל, 2020.
* משה יעלון, "**דרך ארוכה קצרה**" הוצאת ידיעות אחרונות, 2008, עמ' 60.
* משה זונדר, "**סיירת מטכ"ל**", הוצאת כתר, 2000, עמ' 234.

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסי פלד, **איש צבא** (כתבה: רונית ורדי), תל אביב: ספרית מעריב, תשנ"ג-1993, עמודים 358-357.
2. 1 2  רן אדליסט, אילן כפיר, "רון ארד: התעלומה", הוצאת ידיעות אחרונות, 2000 עמ' 90–92
3. ↑  יהודה גורן, שפי גבאי, סוכנות AP, "בעקבות פעולת צה"ל בתיבנין: אמל שחרר 4 חיילי יוניפי"ל שנחטפו בידי ארגון "ההתנגדות המאמינה", מעריב, 18 בדצמבר 1988
4. 1 2  השב"ס מפרסם רשימת האסירים שישוחררו, באתר וואלה!‏, 27 בינואר 2004
**יאן ואלרי** (בצרפתית: **Yan Valery**, בצרפתית: **يان فاليري**; נולד ב-22 בפברואר 1999 בשאמפיני-סיר-מארן שבצרפת) הוא כדורגלן תוניסאי יליד צרפת המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת אנז'ה מליגת העל הצרפתית ובנבחרת תוניסיה.

קריירת מועדונים
---------------

ואלרי גדל במחלקות הנוער של שאמפיני FC 94, סטאד רן וסאות'המפטון. ב-27 בנובמבר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של סאות'המפטון, בהפסד 2-1 ללסטר סיטי במסגרת גביע הפוטבול ליג. ב-1 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג, בתיקו 2-2 נגד מנצ'סטר יונייטד במסגרת המחזור ה-14 לעונת 2018/2019. ב-2 במרץ 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-2 למנצ'סטר יונייטד במסגרת המחזור ה-29 בליגה. בסך הכל ערך 43 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.

ב-1 בפברואר 2021 הושאל ואלרי למשך חצי עונה לברמינגהאם סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-6 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-2 לבורנמות' במסגרת המחזור ה-28 בליגה. בסך הכל ערך שבע הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-1 בספטמבר 2022 חתם ואלרי על חוזה לארבע עונות באנז'ה מליגת העל הצרפתית. ב-3 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 5-0 לאולימפיק ליון במסגרת המחזור השישי בליגה לעונת 2022/2023.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-27 בספטמבר 2022 ערך ואלרי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת תוניסיה, בהפסד 5-1 לנבחרת ברזיל במשחק ידידות.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Keyendrah Simmonds and Yan Valery: Birmingham City sign duo באתר BBC, ‏ 1 בפברואר 2021 (באנגלית)
2. ↑  Valery departs for Angers באתר הרשמי של סאות'המפטון, 1 בספטמבר 2022 (באנגלית)
פירוש נוסף ערך זה עוסק בשיר לאומני גרמני. אם התכוונתם לשמו הגרמני של קרב במלחמת העולם השנייה, ראו הקרב על הבליטה.
אנדרטאת "משמר הריין" עם מילות השיר הממוקמת בנידרוואלד ליד רידסהיים
**משמר הריין** (בגרמנית: **Die Wacht am Rhein**) הוא שיר פטריוטי לאומני גרמני אשר נכתב על ידי מקס שנקנבורגר (אנ') ב-1840.

הרקע ההיסטורי לכתיבת השיר
-------------------------

עם פרוץ "משבר הריין" בשנת 1840 טען ראש ממשלת צרפת כי נהר הריין מהווה את הגבול המזרחי של צרפת. החשש הגרמני היה כי בכוונת הצרפתים לספח לשטחם את האזור שממערב לנהר כפי שתוכנן עוד בימיו של לואי ה-14.

תביעות טריטוריאליות אלה הביאו להתחזקות של רגשות לאומניים מצד הגרמנים, אשר בין יתר הביטויים שלהן היה כתיבת שירים בעלי גוון פטריוטי עז כגון: "המנון הריין" מאת ניקולס בקר, "מהי ארץ האבות הגרמנית" מאת ארנדט, וכמובן "המנון גרמניה".

התוכן המאפיין שירים אלה הוא קריאה לאחדות גרמנית, הפסקת העיסוק במחלוקות פנימיות, ואיחוד נסיכויות גרמניה למדינה אחת אשר תוכל להגן על גבולותיה ההיסטוריים.

> 
> עולה קריאה כפרץ רעם, משק חרבות ונפץ גל
> 
> 
> אל נהר הריין, אל הנהר! לך כולנו נהיה משמר.
> 
> 
> ארץ מולדת, נוחי השקט, על משמרתך נאמנה עומד.
> 
> 
> משמר, משמר הריין עומד.
> 
> 
> 
> — תרגום: ניצה בן-ארי, מתוך ספרו של אלפרד דבלין: "ברלין, אלכסנדרפלאץ".
> 

### גלגולו של השיר

השיר בן 5 בתים היוצא ב"קריאה רועמת" לכל הגרמנים לצאת ולהגן על גבולם הושמע לראשונה בפני שגריר פרוסיה בשווייץ, אך לא זכה להתייחסות מיוחדת. גרסה מחודשת של השיר משנת 1854 זכתה לתפוצה נרחבת לאחר תבוסת צרפת במלחמת צרפת–פרוסיה משנת 1870 וכינון האימפריה הגרמנית ב-1871.

"משמר הריין" הפך למעשה להמנון נוסף לצד ההמנון הגרמני הרשמי בתקופה שלאחר מלחמת העולם הראשונה ועד סיום מלחמת העולם השנייה. בשנים שלאחר מכן הוא כמעט ולא הושמע, ובעיקר לאחר החתימה על "הסכם האליזה" בין גרמניה וצרפת בשנת 1963, המסדיר את הגבול בין המדינות באזור שממערב לריין.

משמר הריין ומשמר הירדן
----------------------

את השיר "משמר הריין" נהגו יצרני סיגריות בגרמניה במאה ה-19 להדפיס על עטיפות פנקסי הניירות ששימשו לגלגול הסיגריות. בשנות ה-80 של אותה מאה, כשנפתלי הרץ אימבר חי בארץ ישראל, הזמין ממנו התעשיין הביל"ויי יעקב הרצנשטיין, שהיה גם יבואן סיגריות, שיר עברי שיחליף את השיר הגרמני. הרץ חיבר את השיר "משמר הירדן" בשני נוסחים.

להלן הבית הפותח בנוסח הראשון:

> 
> כְּקוֹל רַעַם בַּשָּׁמַיִם  
> 
>  קוֹל חוֹצֵב לֶהָבוֹת  
> 
> קוֹל קוֹרֵא מִירוּשָׁלָיִם:  
> 
>  חוּשׁוּ לְאֶרֶץ הָאָבוֹת.  
> 
> לַיַּרְדֵּן לַיַּרְדֵּן אֵתָיוּ,  
> 
>  עֲשׂוּ מִקּוֹרוֹת מַעְבָּרוֹת,  
> 
> מְקוֹם נָהָר פְּלָגָיו יֶהֱמָיוּ  
> 
>  הַעֲמִידוּ שָׁם מִשְׁמָרוֹת,  
> 
> חֶרֶב לַד' וּלְאַרְצֵנוּ,  
> 
> בַּיַּרְדֵּן שָׁם מִשְׁמַרְתֵּנוּ.
> 
> 
> 
>

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משמר הריין** בוויקישיתוף
* מידע על היצירה "משמר הריין" באתר מיוזיק בריינז
* ביצוע קולי היסטורי

הערות שוליים
------------

1. ↑  אימבר בארץ, באתר lib.cet.ac.il
2. ↑  חדשות ועדכונים אוגוסט 2008, באתר web.archive.org, ‏2008-08-21
3. ↑  משמר הירדן / נפתלי הרץ אימבר - פרויקט בן־יהודה, באתר benyehuda.org
4. ↑  משמר הירדן (השני) / נפתלי הרץ אימבר - פרויקט בן־יהודה, באתר benyehuda.org

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4532036-6
* MusicBrainz work: 1aa30450-c218-46f7-9d88-b893229730be
* VIAF: 182894925
* WorldCat (עם VIAF): 182894925

 |
**ברברה פלסיוס** (בספרדית: **Bárbara Palacios**; ‏‏נולדה ב־9 בדצמבר 1963) היא מנחת טלוויזיה ונצואלית. מיס ונצואלה ומיס תבל לשנת 1986.

ביוגרפיה
--------

פלסיוס נולדה במדריד, ספרד להורים גרושים, אימה, ברברה טיידי (מתה ב-2008) ילידת ספרד, ואילו אביה, ג'ורג' פלסיוס הוא יליד ונצואלה. שני הוריה הם שחקנים ובגיל מוקדם היגרה עם משפחתה לוונצואלה, עקב כך שהוריה ניסו לפתח קריירה במדינה.

קריירה
------

ב-1986 נבחרה למלכת היופי של ונצואלה, ובין סגניותיה הייתה השחקנית קתרין פולופ. בתחרות מיס תבל שנערכה בפנמה באותה שנה לקחה גם שם את המקום הראשון לאחר מיס ארצות הברית.

היא עבדה מספר שנים כמגישה בטלוויזיה והנחתה בין היתר בוונצואלה את תחרות מלכת היופי בה זכתה. שימשה כדוברת של מספר תאגידים בארצות הברית ובאמריקה הלטינית. היא ייסדה מספר חברות פרסום, וביניהם חברה הנקראת על שמה, המפרסמת ומקדמת מוצרים עבור נשים, עם קו של תכשיטים ומוצרי יופי וטיפוח, הנמכרים בחנויות.

### חיים אישיים

משנת 1988 נשואה פלסיוס לוויקטור מנריקה. יש להם שני בנים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **ברברה פלסיוס** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ברברה פלסיוס** |

* ברברה פלסיוס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 9841 8608
* LCCN: no2010108154
* VIAF: 145826355
* WorldCat: lccn-no2010108154

 |