**תורה הקדושה התחנני בבקשה** הוא פיוט תחינה שחיבר רבינו שמעון בן יצחק, מראשוני הפייטנים באשכנז. הפיוט נאמר אצל יהודי אשכנז כחלק מהסליחות הנאמרות בצום גדליה. הפיוט פונה (בהאנשה) אל התורה בבקשה שתפנה היא אל השם ותתחנן להטבה לעם ישראל, כיון שאם הם לא יעסקו בה תהיה התורה מונחת בקרן זווית: "הֲלֹא אִם אֵין תַּמָּה. הוֹגָה בִּתְמִימָה. הֵן בְּקֶרֶן זָוִית נְתוּנָה וּמִשְׁתּוֹמְמָה". פניית המשורר אל התורה יצרה התנגדות, בדומה לפולמוס מכניסי רחמים שעוסק בסליחה אחרת הפונה בבקשה למלאכים.

הפיוט בנוי בחרוזים, ובאקרוסטיכון אלפביתי בסדר יורד (תשר"ק) בראשי השורות, כשבסיומו חתום שם המחבר: שמעון בר יצחק.

מרדכי בן דוד שר את השורה הראשונה בשיר בלחן של הלל פלאי.

מילות הפיוט
-----------

**תּ**וֹרָה הַקְּדוֹשָׁה. הִתְחַנְּנִי בְּבַקָּשָׁה. פְּנֵי הַצּוּר הַנַּעֲרָץ בִּקְדֻשָּׁה:  

**שִׁ**פְכִי שִֹיחַ עָרֵב. וְזִכְרִי מַעֲשֵֹה חוֹרֵב. נַעֲשֶֹה וְנִשְׁמַע נָמוּ לְהִתְקָרֵב:  

**רָ**גְנוּ שֵֹעִיר וּפָארָן. דָּתוֹתֶיךָ לְשָׁמְרָן. עָמַד וּמְדָדָן רָאָה וְהִתִּירָן:  

**קָ**דוֹשׁ הִתִּיקָם. לְלֹא שָׁמְרוּ חֻקָּם. בְּאַף וּבְחֵמָה עֲשֹוֹת בָּהֶם נָקָם:  

**צָ**עַד מֵרְבָבוֹת. וְנִקְדַּשׁ בָּעֲרָבוֹת. מִימִינוֹ אֵשׁ דָּת וְלַהַב שַׁלְהֵבוֹת:  

**פָּ**נִים מַסְבִּירוֹת. אֵלָיו מִתְחַבְּרוֹת. הֻנְשָׁקוּ מִפִּיו עֲשֶֹרֶת הַדִּבְּרוֹת:  

**ע**וֹלָם נִתְבַּסָּס. אֲשֶׁר מִתְּנָאוֹ נִמְסָס. כְּמוֹצֵא שָׁלָל רָב עַל אִמְרָתְךָ שָֹשֹ:  

**ס**וֹדֵי פִקּוּדַיִךְ. נִמְסְרוּ לְדוֹדַיִךְ. מֵאָז וְעַד עַתָּה הֵמָּה מְכַבְּדַיִךְ:  

**נָ**דִים וְגַם נָעִים. ובְרֹגֶז שְֹבֵעִים. בְּנֹפֶת צוּפַיִךְ תָּמִיד מִשְׁתַּעְשְׁעִים:  

**מַ**סּוֹרֶת לְיַפֵּה. בִּכְתָב וּבְעַל פֶּה. יָקְרוּ אֲמָרַיִךְ מִשֹּׁהַם וְיָשְׁפֵה:  

**לִ**בִּי לְחוֹקְקַיִךְ. בַּעֲלִיל מְזוֹקְקַיִךְ. קוֹבְעֵי עִתּוֹתָם לְפַלֵּשׁ פְּקָקַיִךְ:  

**כְּ**לָלוֹת וּפְרָטוֹת. לִרְאוֹת וּלְהַטּוֹת. שְׁנָתָם נוֹדֶדֶת בַּחֲדַר הַמִּטּוֹת:  

**י**וֹם יוֹם יִדְרֹשׁוּן. בְּלִבָּם יַחֲרֹשׁוּן. לֶאֱסֹר וּלְהַתִּיר בְּפִיהֶם יְפָרְשׁוּן:  

**טְ**מֵאוֹת וּטְהוֹרוֹת. לְהַבְדִּיל וּלְהוֹרוֹת. מִלַּחַץ וְדֹחַק עֵינֵיהֶם מַנְהִירוֹת:  

**חֻ**קִּים וּמִשְׁפָּטִים. עַל פִּימוֹ שְׁפוּטִים. וְאוֹיְבֵיהֶם פְּלִילִים וּבָהֶם נִשְׁפָּטִים:  

**זִ**כְרִי זֹאת תְּעוּדָה. הוֹגַיִךְ לְהִתְעוֹדְדָה. וּמְלִיצֵי הֶגְיוֹנַיִךְ לַעֲזֹר וּלְסַעֲדָה:  

**וְ**חִנְנִי פְּנֵי קוֹנֵךְ. בְּמַעַן חִנּוּנֵךְ. כִּי הוּא אֱלֹהַיִךְ יוֹצְרֵךְ וַאֲדוֹנֵךְ:  

**הֲ**לֹא אִם אֵין תַּמָּה. הוֹגָה בִּתְמִימָה. הֵן בְּקֶרֶן זָוִית נְתוּנָה וּמִשְׁתּוֹמְמָה:  

**דֹּ**ק וָחֶלֶד עֲבוּרָהּ. עוֹמְדִים בִּגְבוּרָה. בְּיִרְאָה הַקְּדוֹשָׁה וּבְמִצְוָה בָּרָה:  

**גַ**בְּרִי תַּחֲנוּנִים. וְשִׁפְכִי חִנּוּנִים. עֲבֹר תְּפִלָּתֵנוּ בְּאֵין סִכּוּךְ עֲנָנִים:  

**בָּ**אֵי עָדָיו בְּתַחַן. לְנַקּוֹתָם מִצַּחַן. מַאֲוַיָּם יִתֵּן יִכְמֹר וְגַם יִחַן:  

**אֱ**סֹף עֲדַת מִי מָנָה. לְקִרְיָה נֶאֱמָנָה. וּכְעֵדֶר בְּתוֹךְ הַדָּבְרוֹ מֵאָדָם תְּהִימֶנָה:  

**שִׁ**בְיָם יְמַלֵּט. **מֵ**אַשְׁמַנֵּי עֶלֶט. **עֲ**דֵי עַד יְסוֹבְבֵם עֹז רָנֵּי פַלֵּט:  

**וּ**בְשׁוּבָה וָנַחַת. **נ**וֹשָׁעִים מִשַּׁחַת. **בַּ**קֵּשׁ צֹאן אוֹבְדוֹת וְגַם הַנִּדַּחַת:  

**רַ**פֹּאת הַנַּחְלָה. **יָ**סִיר כָּל מַחֲלָה. **צִ**יּוֹן לְמַלְּאוֹת עִיר הַמְהֻלָּלָה:  

**חֲ**בשׁ הַנִּשְׁבֶּרֶת. זַלְזֵל הַגְּבֶרֶת. **קַ**נֵּא קִנְאָה גְדוֹלָה לָעִיר הַמְּחֻבֶּרֶת:

קישורים חיצוניים
----------------

* תורה הקדושה, בתוך: א.מ. הברמן, **פיוטי רבי שמעון ב"ר יצחק**, ברלין וירושלים תרצ"ח, באתר HebrewBooks
* מרדכי בן דוד, תורה הקדושה, באתר יוטיוב
* הפיוט תורה הקדושה, באתר "מאגרים" של האקדמיה ללשון העברית

הערות שוליים
------------

1. ↑  האם מותר לומר את הפיוט "מכניסי רחמים", באתר פורטל הדף היומי
2. ↑  בכמה ספרי סליחות נרשם שהאקרוסטיכון הוא "שמעון בר יצחק חזק"