recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אוטו פרדיננד פון אבנספרג אונד טראון** (בגרמנית: **Otto Ferdinand von Abensperg und Traun**;‏ 27 באוגוסט 1677 – 18 בפברואר 1748) היה גנרל-פלדמרשל אוסטרי אשר לחם במלחמות רבות בשירות האימפריה הרומית הקדושה במחצית הראשונה של המאה ה-18.

ביוגרפיה
--------

טראון נולד ב-27 באוגוסט 1677 בעיר אודנבורג אשר השתייכה לאימפריה הרומית הקדושה. כיום שמה של העיר שופרון והיא נמצאת בתחומי הונגריה המודרנית. אביו שלח אותו ללמוד באוניברסיטת האלה, אולם הוא עזב את הלימודים בשנת 1695 והתגייס לצבא נסיכות הבוחר מברנדנבורג. הוא לחם בהולנד כנגד צבא ממלכת צרפת במהלך מלחמת תשע השנים. לאחר המצור על נאמור באותה שנה, הוא עזב את הצבא הברנדנבורגי והתגייס לצבא האימפריה הרומית הקדושה. במהלך מלחמת הירושה הספרדית הוא השתתף בקרבות באיטליה ועל הריין. בשנת 1709 הוא הועבר לזירת הקרבות בספרד תחת פיקודו של גידו גראף סטארהמברג ובשנה לאחר מכן הועלה לדרגת אוברסט. בשנת 1713, כאשר נסוגו הכוחות הקיסריים מספרד, הוא הוביל את הגדוד שלו ללומברדיה, ולחם עמו בהצטיינות בקרבות הזירה האיטלקית של מלחמת הברית המרובעת. על הישגיו הוא הועלה בשנת 1723 לדרגת גנרל-פלדווכטמייסטר (שווה ערך למייג'ור גנרל). וב-1733 הועלה לדרגת פלדמרשל-לוטננט. בעקבות הגנתו העקשנית על קפואה כנגד הספרדים, הוא נקרא לווינה בשנת 1735 והועלה לדרגת פלדצוגמייסטר. בקיץ של אותה השנה מונה לתפקיד מדיני למחצה בהונגריה שבמסגרתו טיפל באי השקט ששרר שם. לאחר מכן מונה בידי קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה כמושל הכללי של לומברדיה.

זמן קצר לאחר מות הקיסר, הקיסרית החדשה מריה תרזה העלתה אותו ב-9 באפריל 1741 לדרגת גנרל-פלדמרשל. כאשר התפשטה מלחמת הירושה האוסטרית ללומברדיה הוא הצליח לנצח את הספרדים בקרב קמפוסנטו ב-8 בפברואר 1743, אך יתרונם המספרי של אויביו וחוסר התמיכה מווינה, גרמו לכך שהוא לא יכול היה לנצל את הישגיו. על מאמציו הוא נעשה לחבר במסדר גיזת הזהב, הוא נשלח לאחר מכן לזירת הריין, אולם פלישתו של פרידריך הגדול לבוהמיה גרמה לכך שהוא הועבר לשם. טראון וחייליו צעדו מאלזס דרך בוואריה והפלטינט העליון אל השטח המאוים, והצליחו להדוף את הפלישה הפרוסית. פרדריך התרשם מאוד מביצועיו של טראון, ולימים כינה אותו המורה שלו באמנויות המלחמה. בשנת 1745 הוא הצליח להדוף את הפלישה הצרפתית לחבל הריין וכך לאפשר את הכתרתו של פרנץ שטפן בעלה של מריה תרזה כ"פרנץ הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה" בפרנקפורט. לאחר המלחמה הוא מונה למושל הכללי של טרנסילבניה, ובתפקיד זה מת ב-18 בפברואר 1748 בעיר הרמנשטאדט (כיום סיביו ברומניה המודרנית).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוטו פרדיננד פון אבנספרג אונד טראון** בוויקישיתוף
* אוטו פרדיננד פון אבנספרג אונד טראון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 116002794
* ISNI: 0000 0000 6158 512X
* LCCN: nr2001014285
* SUDOC: 127412441
* VIAF: 29459102
* WorldCat: lccn-nr2001014285

 |
**קרב מצ'ין** היה הקרב הגדול האחרון של המלחמה העות'מאנית-רוסית (1787–1792) והוא התרחש ב-9 ביולי 1791 בין הכוחות של האימפריה הרוסית לבין כוח של האימפריה העות'מאנית. הקרב הסתיים בניצחון רוסי. 

מטרת הרוסים במערכה של שנת 1791 הייתה להעביר את זירת הקרבות דרומה מדנובה. במטרה לא לתת לרוסים לעבור את הנהר, הטורקים החלו לרכז כוחות באזור מצ'ין. המטרה הייתה לרכז כוח גדול של כ-80 אלף חיילים. המפקד הרוסי במקום, ניקולאי רפנין החליט לא להמתין לסיום ההכנות הטורקיות ולתקוף אותם. הכוח הרוסי בהיקף של 30 אלף חיילים עבר את דנובה באזור גאלאץ. הלחימה העיקרית הופקדה בידי הכוח בפיקוד של מיכאיל קוטוזוב. כוחות נוספות היו צריכים לתמוך בלחימה. מספר ספינות הצי נכנסו לנהר וגם התקדמו לכיוון הקרבות.

בבוקר 28 ביוני הכוחות של הרוסים התקדמו במסגרת של 4 טורים והתקרבו למחנה הטורקי. הטורקים היו מופתעים אך החלו במתקפות נגד שלא הצליחו. האוגדה בפיקוד מיכאיל קוטוזוב הצליחה לפרוץ למחנה הטורקי והטורקים החלו בנסיגה לא מאורגנת. הכוחות הנסוגים אף הפריעו לכוחות עתודה להיכנס לקרב. לאחר שש שעות של לחימה כל הכוחות הטורקים הובסו.

במקביל, ספינות הצי הרוסי תקפו את הצי הטורקי והטביעו 6 ספינות.

הפסד הטורקים בקרב זה ובמקביל ניצחון רוסי בקרב כף קאליאקרה האיצו את משא ומתן לסיום המלחמה.

קישורים חיצוניים
----------------

* תיאור הקרב (ברוסית)
**למפרולוגוס קליפטרוס** (שם מדעי: ***Lamprologus callipterus***) הוא מין של דג ממשפחת האמנוניים אשר אנדמי לאגם טנגניקה שבמרכז אפריקה, הגדול באגמי אפריקה. אמנון זה גם משמש כדג נוי ברחבי העולם ומגודל באקווריומים, אם כי הוא בעל אופי קשה לגידול באקווריום והוא נחשב לאגרסיבי. הוא ניזון מחסרי חוליות כמו סרטנים ורכיכות החיות על הקרקעית של האגם.

אורך הדג הזכר 12.4 ס"מ בעוד הנקבה קטנה בהרבה ואורכה רק 4.5 ס"מ. הדג בעל ראש גדול עם שפתיים משורבבות וסנפירי גב, חזה ושת וכן זנב גדולים ומפוארים בצבע אפור-צהבהב עם צידיים מפוספסים בחום. ראש הזכר מכיל כמה פסים כחולים בוהקים ועיניים צהובות עזות. הזכרים גדולים בהרבה מהנקבות עקב מנהגם להציג בזירות החיזור קונכיות של שבלולים אשר לעיתים גדולות מהם והם מעבירים אותם בידי פיהם לשטח ראווה רחב. חלק מהדגים מנצלים את קרוביהם וחוטפים את הקונכיות שלקחו. הנקבות בוחרות את הזכרים ע"פ טיב וגודל הזירה שעליה הם נמצאים. לאחר ההזדווגות הנקבות מחפשות מאורות ומחילות בהם הן מגדלות את הדגים הצעירים.

הזכרים שלא מצליחים להזדווג מסתובבים בחבורות רווקים, לעיתים עד 100 פרטים ועלולות לפגוע בצעירי האמנונים האחרים או באתרי המזון החשובים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **למפרולוגוס קליפטרוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* FB
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  למפרולוגוס קליפטרוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
**קרב מנפו** (בהונגרית: **Ménfő**; בגרמנית: **Menfö**) היה קרב פרשים בין כוחות האימפריה הרומית הקדושה בראשות היינריך השלישי לבין ההונגרים בראשות מלכם שמואל אבא, מלך הונגריה. הקרב התקיים ב-5 ביולי 1044 ליד העיר גיור שבהונגריה והסתיים בניצחון גרמני, לאחריו הוצא אבא להורג והיינריך המליך תחתיו את פטר אורסאולו, תוך שהונגריה מאבדת את עצמאותה לזמן קצר (ב-1052 שבה הונגריה לעצמאותה לאחר עלייתו לשלטון של אנדרש הראשון).

רקע
---

אחת הבעיות העיקריות של הקיסרות הרומית הקדושה הייתה האיום שהציבה ממלכת הונגריה החזקה והעצמאית על גבולות הקיסרות בעיקר על ידי פשיטות וחירחור מרידות בבוהמיה ושוואביה. לאחר מותו של אישטוון הראשון, מלך הונגריה ב-1038, נותרה הממלכה ללא יורש. מלך הונגריה פטר אורסאולו ניסה להתקרב לקיסרות, אך הוא הודח עד מהרה וב-1041 עלה על כס ממלכת הונגריה אבא שמואל ופטר נמלט לחצרו של היינריך. לאחר מספר מלחמות-גבול מוגבלות בבוואריה, הכריז היינריך ב-1042 מלחמה על הונגריה ופלש אליה בראש חיל גדול. למרות הצלחה בכיבוש מערב הממלכה, היא נותרה עצמאית בראשות שמואל אבא ועד מהרה שבו גם הנחלות שנכבשו במערב אל הכתר ההונגרי.

הקרב ולאחריו
------------

ביולי 1044 שב ופלש היינריך להונגריה, ב-5 לחודש התנגש עם הכוחות ההונגריים ליד גיור. היינריך הפיק לקחים מפלישתו הקודמת והתכונן עתה היטב לחציית הדנובה.

הכוח הגרמני הפולש היה קטן במקצת בהיקפו מזה ההונגרי, אולם הצבא ההונגרי לא היה אחיד וממושמע וכלל אף אצילים שהיו נאמנים למלך המודח פטר. לפיכך התפרקה ההתנגדות ההונגרית עד מהרה. המלך שמואל ברח מזרחה. יש גרסאות שונות לגבי נסיבות מותו: אחת טוענת שנפל בשבי והוצא להורג יחד עם אשתו ובניו בפקודתם של פטר והיינריך, לפי הגרסה השנייה הגיע בבריחתו לנהר טיסה, שם נרצח בחניקה בתוך מחסן על ידי אויבים מקרב המקומיים.

היינריך השיב את פטר לכסאו בסקשפהרוואר ופטר הכריז הומאגיום לקיסר והפך את הונגריה לואסלית של הכתר הגרמני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרב מנפו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  *cum uxore et filiis*- לפי הכרוניקה של ברנולד המצוטטת באתר גנאלוגי על גזה, נסיך ההונגרים
2. ↑  באתר "מלכים הונגרים", לפי "גסטה הונגרורום" של קזאי שימון - ראו הערה 368
**למפרט מהרספלד** (בגרמנית: **Lampert von Hersfeld**; בצרפתית: **Lambert d'Hersfeld**; בערך 1024–1088) היה כותב דברי הימים שיצירתו "רשומות היסטוריות" (Annals - אנלים) נודעה כמקור עיקרי להיסטוריה של גרמניה ושל האימפריה הרומית הקדושה במשך המאה ה-11.

ביוגרפיה
--------

למפרט נולד בתורינגיה או בפרנקוניה. ב-15 במרץ 1058 הפך לנזיר במנזר הרספלד של מסדר הבנדיקטינים (שחורבותיו נמצאות כיום בעיירה באד הרספלד במדינת הסן בגרמניה), וב-16 בספטמבר של אותה שנה הוסמך ככומר בעיר אשאפנבורג בבוואריה ולכן יש מקומות בהם מתייחסים אליו כ**למפרט מאשאפנבורג**. באותה שנה עלה לרגל לירושלים וביקר במספר מנזרים של הבנדיקטינים. ב-1059 שב לגרמניה ושימש כספרן וכמורה בסמינר לכמרים בהרספלד.

ב-1071 ביקר במנזרים של זיגבורג ושל זאלפלד כדי להתחקות אחר הרפורמות מייסודו של מנזר קלוני שבצרפת. היות שהיה תומך נלהב של תקנון בנדיקטוס, למפרט מהרספלד התנגד לרפורמה זו. ב-1077 נאלץ לעזוב את הרספלד בגלל תמיכתו באפיפיור גרגוריוס השביעי במאבקו נגד היינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. הוא עבר לבישופות האזונגן (כיום העיר צירינגן במחוז קאסל במדינת הסן בגרמניה). ב-1078 כתב את יצירתו "רשומות היסטוריות", וב-1082 התמנה לאב הראשון של מנזר האזונגן.

יצירה
-----

יצירתו העיקרית של למפרט מהרספלד היא "רשומות היסטוריות" שנכתבה ב-1078 ופורסמה לראשונה ב-1522. אם כי יצירה זו כוללת היסטוריה של העולם עד 1077, רק התקופה המתחילה ב-1040 היא פרי עטו. החל ב-1069, תיאורו ההיסטורי לובש צורה עלילתית ורבת עוצמה. בשל בהירות המחשבה, סגנון וכישרון הכתיבה של למפרט מהרספלד יצירה זו נחשבת כאחד משיאיה של ספרות המאה האחת עשרה.

בין המאורעות החשובים המתוארים בספרו זה נכללת ההליכה לקנוסה. אך האמת ההיסטורית נפגמת בשל היות המחבר תומך נלהב של האפיפיור גרגוריוס השביעי במאבקו נגד היינריך הרביעי. מלומדים רבים מציינים כי למפרט מהרספלד תיאר את היינריך הרביעי באופן מסולף ורחוק מלהיות חסר פניות.

בנוסף על יצירה גדולה זו, למפרט מהרספלד כתב יצירות קטנות יותר ובהן הגיוגרפיה של הארכיבישוף לולוס ממיינץ (710–786) שייסד את מנזר הרספלד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **למפרט מהרספלד** בוויקישיתוף
* למפרט מהרספלד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007287637305171
* BIBSYS: 90954221
* BNE: XX5584329
* BnF: cb10503941t (data)
* GND: 10095135X
* ISNI: 0000 0003 5765 1157
* LCCN: nr95032924
* NKC: kup19980000055166
* NLG: 147456
* NSK: 000685563
* NTA: 067466982
* RERO: 02-A013098206
* SUDOC: 081933533
* VcBA: 495/32859
* VIAF: 311428416
* WorldCat: viaf-311428416

 |
אלסנדרו מרצ'לו
**אלסנדרו מרצ'לו** (באיטלקית: Alessandro Marcello;‏
24 באוגוסט 1669 - 19 ביוני 1747) היה אציל איטלקי, שעסק להנאתו בתחומים שונים, בהם שירה, פילוסופיה, מתמטיקה ומוזיקה.

מרצ'לו חיבר ופרסם כמה סדרות קונצ'רטים (בהם שישה בשם "לה צ'טרה") ואי-אילו קנטטות, במקרים רבים בשם העט אטריו סטינפאליקו, שמו כחבר האקדמיה של ארקדיה. אף כי יצירותיו מבוצעות לעיתים רחוקות מאוד כיום, הוא נחשב למלחין מוכשר מאוד. יוהאן סבסטיאן באך עיבד קונצ'רטו לאבוב ברה מינור משלו לצ'מבלו (974 ברשימת יצירות באך). הקונצ'רטו הזה לאבוב הוא כנראה יצירתו הנודעת ביותר של מרצ'לו.

בנדטו מרצ'לו, גם הוא מלחין, היה אחיו של אלסנדרו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלסנדרו מרצ'לו** בוויקישיתוף

* אלסנדרו מרצ'לו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אלסנדרו מרצ'לו, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אלסנדרו מרצ'לו, באתר Discogs (באנגלית)
* אלסנדרו מרצ'לו, באתר Songkick (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007282829605171
* BIBSYS: 90183155
* BNE: XX1015164
* CiNii: DA09498319
* GND: 118951114
* ICCU: UBOV535802
* ISNI: 0000 0001 1053 6915
* LCCN: n81072939
* LNB: 000149031
* MusicBrainz: ff5e5b31-62b5-44cd-a641-4750c7805c54
* NKC: xx0022260
* NLP: A12125416
* NTA: 071171940
* RERO: 02-A012316135
* SNAC: w6n58pvz
* SUDOC: 145585700
* VcBA: 495/355633
* VIAF: 35255894
* WorldCat: viaf-35255894

 |
**ארכיטקט תוכנה** (באנגלית: **software architect**) הוא מתכנת בכיר העוסק בארכיטקטורת תוכנה. הארכיטקט המקבל החלטות הנוגעות לעיצוב תוכנה ברמה הגבוהה (high-level), ותפקידו להכתיב סטנדרטים טכניים לגבי טכניקות תכנות, כלים, תשתיות תוכנה ופלטפורמות מחשוב.

התפקיד של ארכיטקט התוכנה החל להתגבש עם התרחבות השימוש בתכנות מונחה-עצמים, בשנות התשעים המאוחרות של המאה ה-20, ובתחילת שנות האלפיים. תכנות מונחה-עצמים איפשר ליצור יישומים גדולים ומורכבים מאי פעם, מה שבתורו הצריך יותר תכנון ופיקוח ברמה הגבוהה. כמו כן, עם צמיחת הפופולריות של שימוש בארכיטקטורה רב-שכבתית בפיתוח תוכנה, גדל מספר האפשרויות השונות שבהן ניתן לממש יישומים. בעקבות התרחבות זאת, גדל במידה ניכרת גם הסיכון שפרויקט לפיתוח תוכנה ייצור בטעות מוצר "חדש", אשר למעשה כבר היה קיים קודם. גורמים אלה הביאו לצורך בתפקיד החדש, של "ארכיטקט תוכנה" בפרויקטים גדולים של פיתוח תוכנה.

תחומי אחריות
------------

תחומי האחריות של ארכיטקט תוכנה כוללים:

* צמצום מספר האפשרויות השונות שניתן לבחור ביניהן במהלך הפיתוח, על ידי:
	+ בחירה של דרך סטנדרטית להשגת המטרות בזמן פיתוח התוכנה.
	+ יצירה, הגדרה או בחירה של תשתיות תוכנה המשמשות לפיתוח היישום.
* זיהוי אפשרויות לשימוש חוזר (reuse) בתשתיות קיימות במסגרת הארגון או בתוך היישום, על ידי:
	+ תצפית והבנה של המערכת והסביבה במובן הרחב.
	+ גיבוש עיצוב הרכיבים והמודולים שירכיבו את המערכת.
	+ הכרת המערכות והיישומים האחרים שקיימים בארגון.
* חלוקה של יישום מורכב לחלקים קטנים ונוחים יותר לניהול בשלב התכנון.
* הבנת הפונקציות של כל רכיבי המערכת.
* הבנת האינטראקציות והתלויות בין רכיבים.
* העברת רעיונות אלו למפתחים.

כדי לבצע משימות אלה בצורה יעילה, ארכיטקט תוכנה נעזר לעיתים קרובות בכלים או במודלים ומערכות סמלים סטנדרטיות כדוגמת ה-(Unified Modeling Language (UML ובמושגים של תכנות מונחה-עצמים על מנת לייצג את מבנה המערכות. UML הפכה לכלי חשוב עבור ארכיטקטי תוכנה לצורך הסבר התכנון הכללי של המערכת למפתחים ולחברי צוות אחרים, בדומה לשרטוטים שבהם משתמשים אדריכלים (ארכיטקטים של בניין).

ראו גם
------

* מנהל טכנולוגיות ראשי
* מנהל מערכות מידע
* מדען ראשי
* ארכיטקטורת תוכנה
* מתודולוגיית פיתוח תוכנה
הערות של פרימרוז, כתובות על עותק של כתב היד המקורי של הקונצרטו לויולה מאת ברטוק
**ארכיון הויולה הבינלאומי על שם פרימרוז** (מאנגלית:**Primrose International Viola Archive** או בקיצור **PIVA**) הוא הארכיון הרשמי של אגודת הויולה הבינלאומית (אנ') ואגודת הויולה האמריקאית (אנ').

הארכיון ממוקם בספריית הארולד ב. לי (אנ') אשר באוניברסיטת בריגהאם יאנג, פרובו יוטה.

מדובר באחד מהארכיונים הגדולים ביותר בעולם שמיועדים לתיעוד יצירות מוזיקליות שנכתבו במקור לויולה.

האוסף נוסד על ידי הויולן הסקוטי-אמריקאי ויליאם פרימרוז בשנותיו האחרונות.

היסטוריה
--------

בוגר אוניברסיטת בריגהאם יאנג, נגן הויולה דיווד דלטון (אנ') אשר למד תחת פרימרוז באוניברסיטת אינדיאנה עזר למורו לכתוב ממואר אודות חייו.

בהזדמנות דלטון הציע כי ספריית הארולד ב. לי (אנ') תוכל לשמש לתיעוד התכתבויותיו של פרימרוז.

לאחר מפגש עם מנהלי הספרייה בשנת 1974, פרימרוז החליט לתמוך בהצעת תלמידו ותרם את כתביו לספריה. בהמשך הספרייה הציבה כיעד גם תיעוד של יצירות מקוריות לויולה.

ב-1979 הארכיון נוסד באופן רשמי כארכיון פרימרוז ליצירות לויולה.

בשנת 1981 אגודת הויולה הבינלאומית החליטה לאחד את הארכיון שלה שבסיסו היה באוסטריה, עם ארכיון פרימרוז. בהתאם שונה שם הספרייה לשמו הנוכחי - ארכיון הויולה הבינלאומי על שם פרימרוז.

החל משנת 1983, הארכיון אוסף מוזיקה חדשה שנכתבת לויולה ועושה מאמצים להרחיב את הרפרטואר לויולה. בין התורמים לספרייה ניתן לכלול את יאן אלברכט (Jan Albrecht), פול דוקטור (Paul Doktor), אולריך דרונר (Ulrich Druner), וולטר לברמן (Walter Lebermann), רודולף טרטשץ' (Rudolf Tretzsch), ארנסט וולפיש (Ernst Wallfisch) ופרנץ זיירינגר (Franz Zeyringer) המייסד של אגודת הויולה הבינלאומית.

החל משנת 2005 הארכיון והאוניברסיטה נותנים חסות לפסטיבל ולתחרות הבינלאומית בויולה על שם פרימרוז. (אנ')

הארכיון
-------

הארכיון מכיל כ-6.000 יצירות ופרטיטורות, בסביבות 250 הקלטות, ומאות כתבי יד והתכתבויות מקוריות של פרימרוז ואחרים.

בין כתבי היד המקוריים ניתן לכלול את יצירות מאת בלה ברטוק (הקונצ'רטו לויולה (אנ')), ארנסט טוך, אפרם צימבליסט (סויטה של ריקודים ספרדיים "סרסטינה"), דריוס מיו (הקונצ'רטו השני לויולה), ג'ורג' רוכברג (סונטה לויולה).

הוסף על אלו, האוסף גם כולל את ארכיון ההקלטות והתמונות הרשמי של פרימרוז.

גלריה
-----

* יצירות הנמצאות בספריית הארכיוןיצירות הנמצאות בספריית הארכיון
* הקבינט שבארכיוןהקבינט שבארכיון
* ממייסדי הארכיון - דלטון, ריילי וזיירינגרממייסדי הארכיון - דלטון, ריילי וזיירינגר

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ארכיון הויולה הבינלאומי על שם פרימרוז (באנגלית)

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארכיון הויולה הבינלאומי על שם פרימרוז** בוויקישיתוף
* האתר האינטרנט הרשמי של ארכיון הויולה הבינלאומי על שם פרימרוז
ILGF
**פקטורי גדילה דמויי אינסולין** הידועים גם כ-**IGF** (ראשי תיבות של **Insulin like Growth Factor**) או **סומטומדינים**, הם מלקולות פוליפפטיד שמיוחסת להם עיקר ההשפעה על הגדילה. הסומטומדינים מיוצרים ומופרשים בעיקר מהכבד למחזור הדם. תפקידם העיקרי לעודד צמיחת סחוסים. כמו כן, הם פעילים בגדילת שרירי השלד והלב, התפתחות הריאות, גדילה והתחדשות של מערכת העיכול, גדילת הכבד והכליות, גדילת המוח, התחדשות קשרי הלימפה, תחזוקת והתחדשות כלי הדם, התעבות העור ורקמות החיבור. כמו כן יש להם תפקיד בהתמיינות כדוריות הדם.

בחינת מבנם הראה שהתפתחו מפרו אינסולין (פרקרסור בלתי פעיל של אינסולין שמפריש הלבלב). ישנם שלושה סוגי סומטומדינים, ויש להם מבנה דומה מאוד זה לזה:

* פקטור גדילה דמוי אינסולין 1 - ‏Insulin-like growth factor 1‏ (IGF-1) - בעל חשיבות גדולה בגדילה של ילדים, ואצל מבוגרים יש לו השפעה אנאבולית - גידול שרירים ועצמות וזירוז ריפוי והתאוששות לשרירים שנגרם להם נזק. קיימים תכשירים רפואיים של הורמון זה, המשמשים לטיפול במקרים נדירים של גמדות מסוג תסמונת לרון - סוג נדיר של גמדות עקב חוסר של IGF-1 הנובע מחוסר בקולטנים להורמון הגדילה. נקרא על שם הרופא והחוקר הישראלי צבי לרון.
* פקטור גדילה דמוי אינסולין 2 - ‏Insulin-like growth factor 2‏ (IGF-2) - בעל תפקיד בעיקר בתקופת ההריון - כהורמון הקשור לגדילת העובר. טרם פותח תכשיר רפואי מהורמון זה.
* פקטור גדילה מכנו (MGF) - גורם לגדילת רקמת השריר ומזרז את ריפוי והתאוששות הרקמה במקרה שנגרם לה נזק. קיימים תכשירים רפואיים של הורמון זה.

רמת הסומטומדינים בדם עולה בתלילות ומגיעה לשיא בשנות העשרה המאוחרות, ואחר כך יורדת בהתמדה עד לעשור החמישי.

הסומטומדינים נישאים בדם על גבי חלבונים קושרים ספציפיים שמכונים ""IGF binding protein והם מווסתים את קשירת הפקטורים לרצפטורים. הרצפטור לסומטומדינים נמצא ברוב רקמות הגוף. זהו פוליפפטיד בן 1337 חומצות אמינו, הדומה מאוד לרצפטורים של האינסולין. החלבונים הקושרים מווסתים את ביטוי הסומטומדינים. ברמה נמוכה, הסומטומדינים קשורים לחלבון במקום לרצפטור. ברמה גבוהה מספיק חלק מהסומטומדינים נקשר לרצפטור.

רמת הסומטומדינים בדם גבוהה מאשר האינסולין אך רובה לא פעילה בגלל הקשירה לנשא. קשירה זו מאריכה את חיי הסומטומדינים.

בשנים האחרונות החל שימוש בלתי חוקי ב-IGF-1 וב-MGF על ידי ספורטאים - לפיתוח השרירים והעצמות. כל סוגי פקטורי הגדילה אסורים לשימוש על ידי הסוכנות העולמית נגד סמים בספורט (WADA).

קישורים חיצוניים
----------------

* פקטורי גדילה דמויי אינסולין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**מיני ג'וליה ריפרטון** (באנגלית: **Minnie Julia Riperton**;‏ 8 בנובמבר 1947 - 12 ביולי 1979) הייתה זמרת אמריקאית, שזכתה לפרסום בעיקר בשל מנעד ייחודי של ארבע אוקטבות ובשל להיטה Lovin' You משנת 1975.

ביוגרפיה
--------

ריפרטון נולדה בשיקגו לדניאל ותלמה ריפרטון. בתקופת ילדותה למדה מוזיקה, דרמה וריקוד במרכז לינקולן שבשיקגו. בשנות נערותה (מ-1961) הייתה הסולנית של להקת הבנות The Gems. בין השנים 1967–1971 פעלה במסגרת להקת הרוק הפסיכדלי Rotary Connection שהקים מרשל צ'ס מחברת התקליטים צ'ס רקורדס. עבודתה עם צ'ס העניקה לה הזדמנות ללוות אמנים בולטים כמו אטה ג'יימס, בו דידלי, צ'אק ברי, מאדי ווטרס, רמזי לואיס ופונטלה בס.

בשנת 1970 יצא אלבום הסולו הראשון שלה Come to My Garden בחברת התקליטים GRT Records. האלבום לא זכה להצלחה מסחרית. בשנת 1972 נישאה ריפרטון לריצ'רד רודולף, יוצר ומפיק מוזיקלי שהלחין רבים משיריה. השניים חיו בגיינסוויל שבפלורידה והביאו לעולם את בנם מארק ואת בתם, השחקנית והקומיקאית מאיה רודולף. בשנת 1973 נתגלתה מחדש על ידי מתמחה בחברת התקליטים Epic Records והוחתמה על חוזה. בעקבות זאת עברה המשפחה ללוס אנג'לס. בשנת 1974 יצא אלבומה השני Perfect Angel. במשך תקופה מסוימת המכירות היו חלשות. אולם יציאת הסינגל הרביעי Lovin' You, אותו כתבה ביחד עם בעלה, בתחילת 1975 סימנה את נקודת המפנה. השיר הגיע לראש המצעדים בארצות הברית ובעשרים וארבע מדינות נוספות. הסינגל נמכר ביותר ממיליון עותקים, האלבום הגיע למעמד אלבום זהב וריפרטון זכתה להכרה בינלאומית.

בשנת 1976 אובחן אצל ריפרטון סרטן השד והיא עברה מסטקטומיה. כבר בעת האבחון היו בגופה גרורות שלדעת הרופאים הותירו לה זמן קצר מאוד לחיות. למרות זאת היא המשיכה להקליט שירים ולקיים הופעות. בשנת 1977 הפכה לדוברת החברה האמריקנית לסרטן. בשנת 1978 קיבלה את פרס האומץ של החברה האמריקנית לסרטן, אשר הוענק לה בבית הלבן על ידי הנשיא ג'ימי קרטר. נפטרה בזרועות בעלה בבית חולים בלוס אנג'לס ב-12 ביולי 1979 בבוקר, כשהיא מקשיבה להקלטה שהכין עבורה סטיבי וונדר.

דיסקוגרפיה
----------

* 1970: *Come to My Garden*
* 1974: *Perfect Angel*
* 1975: *Adventures in Paradise*
* 1977: *Stay in Love*
* 1979: *Minnie*
* 1980: *Love Lives Forever*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיני ריפרטון** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מיני ריפרטון

* מיני ריפרטון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* מיני ריפרטון, באתר אייטונס (באנגלית)

* מיני ריפרטון, באתר ספוטיפיי

* מיני ריפרטון, באתר Last.fm (באנגלית)

* מיני ריפרטון, באתר AllMusic (באנגלית)

* מיני ריפרטון, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* מיני ריפרטון, באתר Yandex.Music (ברוסית)

* מיני ריפרטון, באתר Discogs (באנגלית)

* מיני ריפרטון, באתר Songkick (באנגלית)

* מיני ריפרטון, באתר Genius

* מיני ריפרטון, באתר SecondHandSongs

* מיני ריפרטון, באתר בילבורד (באנגלית)
* מיני ריפרטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1089552
* BnF: cb139219813 (data)
* CiNii: DA13193202
* GND: 134498461
* ISNI: 0000 0000 8366 8495
* LCCN: n92100686
* MusicBrainz: e842abf7-8a63-4602-8879-75958c2884a1
* NARA: 10574312
* NKC: xx0101525
* NTA: 100551599
* SNAC: w69g9pfz
* SUDOC: 078532272
* VIAF: 27253715
* WorldCat: lccn-n92100686

 |
העתק רומי שגוי של הפסל המוצג במוזיאון הבריטי. הראש אינו בכיוון הנכון כמו גם העמידה שאינה מדויקת
**זורק הדיסקוס** (ביוונית: Δισκοβόλος του Μύρωνα) הוא פסל יווני מהתקופה הקלאסית, שנוצר בין השנים 425–485 לפנה"ס על ידי מירון. פסל הברונזה המקורי אבד, אך מספר העתקי שיש רומיים נמצאו. הפסל מציג אתלט יווני המשתתף בתחרות זריקת דיסקוס שהייתה מקובלת מאוד במשחקים האולימפיים ביוון העתיקה.

גובה הפסל 1.55 מטרים. פני השטח החלקים מעניקים לפסל אופי מאופק ומרוחק. תחושת התנועה נוצרת על ידי התנוחה הסיבובית בה נמצא הפסל - הפסל בחר תנועה זורמת היוצרת מעגל (צורה גאומטרית המסמלת שלמות), וכך יצר התאמה מושלמת בין תנועת הגוף של האתלט לבין צורתו של הדיסקוס, אותו הוא זורק. התנועה המתוארת בפסל אינה אפשרית במציאות. הדינמיות של הפסל, ומשחקי האור והצל שבו, מוסיפים לתחושת התנועה שבפסל.

תחרויות הספורט ביוון נערכו בהקשר דתי והספורטאים היווניים באותה העת התאמנו והתחרו בעירום, דבר שבעקבותיו גם התפתחה תרבות של פיתוח הגוף. הרקע לפסל זה, המציג ספורטאי עירום הוא למעשה גם דתי וגם חברתי – תרבותי. הפסל מציג דמות אידיאלית של האדם במלוא הדרו אל מול הטבע והאלים. הפסל מסמל את תום התקופה הארכאית באמנות היוונית וראשית תקופת הפריחה הקלאסית אשר התאפיינה בשלמות הרמונית, שאיפה ליופי מושלם ואידיאליזציה של האדם. התנוחה בה פוסל האתלט אינה הפוזה הטובה והנוחה ביותר כדי לזרוק דיסקוס והייתה זו החלטת הפסל לעוות מעט את התנוחה על מנת ליצור אידיאליזציה של שאר ההיבטים.

פסלו המקורי של מירון מעולם לא נמצא, ואנו יודעים עליו הודות לסופרי התקופה. הרומאי פליניוס הזקן למשל, כותב על עבודותיו של מירון, והוא מזכיר בנוסף לזורק הדיסקוס פסלים נוספים שלא שרדו, כמו "פסל פרה" ו"פסל האצן לאדאס".

ההעתק הרומי נמצא באיטליה רק בשנת 1781. במהלך המאה ה-19, הפסל נשמר בקפידה במוזיאון קטן והוכנו ממנו כמה העתקים נוספים אך חלקם נעשו בחוסר דיוק. כמו כן נמצאו לו גם כמה העתקים נוספים עוד מהתקופה הרומית שגם ביניהם העתקים בלתי מדויקים. הפסל זכה לפרסום רב והפך עם השנים לסמל של שלמות האדם אך הפסל האחד שנחשב להעתק המושלם של פסלו המקורי של מירון נמצא במוזיאון הלאומי של רומא. העתקים עתיקים נוספים נמצאים במוזיאון הבריטי ובמוזיאון הוותיקן.

בשנת 1937 רצה אדולף היטלר לרכוש לעצמו את הפסל הרומי. גליאצו צ'אנו שר החוץ האיטלקי במשטרו של בניטו מוסוליני הסכים בסוף למכור אותו להיטלר תמורת 5 מיליון לירות איטלקיות בשנת 1938, זאת למרות התנגדויות רבות באיטליה, בין השאר של שר החינוך האיטלקי ג'וזפה בוטאי. הפסל הוחזר לרומא בשנת 1948.

ראו גם
------

* זריקת דיסקוס
* המשחקים האולימפיים ביוון העתיקה והספורט ביוון העתיקה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זורק הדיסקוס** בוויקישיתוף
* אתר בו ניתן לצפות בתמונת הפסל
|  |
| --- |
| **אנרכיזם**
 |
| **זרמים של אנרכיזם**
אנרכו-אגואיזם
אנרכו-אקזיסטנציאליזם
אנרכו-אפיסטמולוגיזם
אנרכיזם יהודי
אנרכו-קומוניזם
אנרכו-סינדיקליזם
אנרכיזם פוסט-קולוניאלי
אנרכו-פרימיטיביזם
אנרכה-פמיניזם
אנרכו-פציפיזם 
אנרכיזם אינדיבידואליסטי
אקו-אנרכיזם
אנרכיזם לאומי
אנרכו-סינתזה
אנרכו-קפיטליזם
אנרכיזם-קווירי
אנרכיזם קולקטיביסטי
אנרכיזם ללא תארים
פוסט-אנרכיזם

---

**אנרכיזם מסביב לעולם**
אנרכיזם בישראל
אנרכיזם בספרד
אנרכיזם באפריקה
אנרכיזם באנגליה
קהילות אנרכיסטיות

---

**אנרכיזם בתרבות**
אנרכיזם וחברה
אנרכיזם ודת
אנרכיזם ואמנות
אנרכיזם שחור
אנרכיזם נוצרי
אנרכיזם בודהיסטי
סמלים אנרכיסטיים

---

**אנרכיזם בהיסטוריה**
הקומונה הפריזאית
מהומות היימרקט
מרד קרונשטאדט
נסטור מאכנו
מאי 1968 |

**אנרכיזם בודהיסטי** הוא זרם מחשבה לפיו כמה שיטות לימוד בודהיסטיות מהוות בסיס פילוסופי לאנרכיזם.

היקש על סמך שלושת סימני הקיום
-----------------------------

לפי הבודהיזם יש שלושה סימני קיום בכל התופעות ביקום. שהם:

1. כל דבר נמצא במצב של שינוי תמידי (אניצ'ה)
2. סבל נמצא בכל מקום בסמסרה. (דוקהה)
3. כל דבר נטול "עצמיות" או קיום או מהות עצמאית (אנאטה).

מכאן, שלא ייתכן קיום של "מצב מושלם"; מכאן אנרכיסטים בודהיסטים מסיקים כי אפשר רק לנסות ולהתקרב לקהילה אידיאלית לכולם. כל מוסד מעשה-ידי אדם הוא ארעי ובלתי מושלם, היות שהאנשים והעולם משתנים כל הזמן. זאת ועוד, שום עושר חומרי או כוח פוליטי לא יעניקו אושר מתמשך - סיפוק ללא הארה הוא אשליה שרק מעצימה את הסמסרה. חופש לפרט, בעוד שהוא מטרה ראויה עבור אנרכיסטים, הוא על כל פנים בלתי-שלם, במובן שהוא מונע את האנושיות המשותפת שלנו, היות שבסופו של דבר אין "עצמי" הנפרד אינהרנטית משאר היקום. 

לאחר שיש הכרה בדבר זה, מטרתו של "בודהיסאטווה" היא לנסות ולהקטין את הסבל שמתקיים במהלך החיים של ישויות בעלות תודעה. האנרכיסטים החברתיים טוענים כי המדינה והקפיטליזם יוצרים דיכוי, ולכן גם סבל. המדינה היא מוסד אשר יוצר מסגרת לתשוקה לכוח, והקפיטליזם, מסגרת עבור התשוקה לעושר חומרי. ניסיון לשלוט בבני אדם אחרים, לפי הראיה של אנרכיסטים בודהיסטים, רק יגרום להם לסבול ובסופו של דבר יגרור סבל לאלו אשר מנסים לשלוט. בדומה לכך, ניסיון להחזיק ולצבור עושר חומרי, מחזק את הסבל עבור הקפיטליסט ועבור אלו שאיתם הוא עושה עסקים או משפיע על חייהם.

חמלה, עבור בודהיסט, נובעת מהעדר עצמיות יסודית. חמלה עבור האנושות בכללה היא הדבר שנותן לבודהיסט השראה לפעולה; עם זאת, רוב, אם לא כל הקבוצות הפוליטיות נוטות ללכת בניגוד לדרך המתומנת האצילה אשר מתווה את המחשבה והפעולה הבודהיסטית. לכן, אנרכיזם, החסר את המבנה האידאולוגי הקשיח ואת הדוגמות, נראה כדבר מה שבודהיסטים יכולים ליישמו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו גם את הערך en:Kalama\_Sutta בוויקיפדיה האנגלית.
לוקינו ויסקונטי מביים את ביורן אנדרסן.
**מוות בוונציה** הוא סרטו של הבמאי האיטלקי לוקינו ויסקונטי, המבוסס על ספרו של הסופר הגרמני תומאס מאן. הסרט הקורן לראשונה בפסטיבל קאן בשנת 1971. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר ולפרס באפט"א לסאונד הטוב ביותר.

תקציר העלילה
------------

גוסטב פון אשנבך הוא מוזיקאי בתחילת המאה ה-20. בספרו של תומאס מאן, פון אשנבך הוא סופר. הוא נוסע לוונציה כדי לנוח ולהיטיב עם בריאותו. לפי קטעי הפלשבק המשולבים בסרט ניתן להבין כי פון אשנבך חווה משבר נפשי.
במהלך שהותו במלון בוונציה הוא נתקל בנער בשם טאדז'ו, צעיר ממשפחה פולנית אמידה המתארחת במלון. פון אשנבך מתאהב בנער ממבט ראשון. יופיו של הנער שובה את ליבו.
פון אשנבך מפתח רגשות הגורמים לו לעקוב אחרי הנער בצורה אובססיבית והוא מחליט לעזוב את העיר. הוא מאבד את המזוודה ונאלץ להישאר במלון. מגפת חולרה משתלטת על האזור ואנשי העירייה מנסים להסתיר את העובדה שמגפה פרצה בעיר, כדי לא להבריח תיירים.

נראה שפון אשנבך מתעלם מהעובדה כי מגפה פשטה בעיר וממשיך לעקוב אחרי הנער שמבטו נתקל בו. פון אשנבך בניסיון להיראות צעיר צובע את שיערו ומושך אודם על שפתיו. הוא ממשיך לעקוב אחרי הנער.

הנער מוכה על ידי נער אחר בחוף הים ופון אשנבך מצילו. הנער מתרחק. בסוף הסרט מתקרבת המצלמה אל פניו של פון אשנבך היושב בחוף בים, דמעה זולגת על פניו ומשחירה את לחיו המאופרת. עיניו של פון אשנבך תרות ומחפשות אחרי הנער המתרחק ממנו וליבו של פון אשנבך מפסיק לפעום.

שחקנים ודמויות
--------------

* דירק בוגרד - גוסטב פון אשנבך
* ביורן אנדרסן - טאדז'ו
* מארק ברנס - אלפרד
* מריסה ברנסון - גב' פון אשנבך
* סילבנה מנגנו - אמו של טאדז'ו
* רומולו ואלי - מנהל המלון
* נורה ריצ'י - ראשת העיר
* פרנקו פבריצ'י - הספר

### הילד היפה ביותר בעולם

 ערך מורחב – **הילד היפה ביותר בעולם**  

הסרט "מוות בוונציה" זכה לתשבחות וביקורות מהללות. בשנת 2021 יצא הסרט הדוקומנטרי "הילד היפה בעולם", סרט תעודה המתעד את סיפורו העצוב של ביורן אנדרסן. אנדרסן שגילם את טאדז'ו הנער היפה בו מתאהב גיבור הסרט, זכה לתואר "הילד היפה ביותר בעולם. בדומה לילדים שחקנים ארים הוא שילם את מחיר הפרסום שהגיע מוקדם וללא הכנה. הסרט מעמיד במרכז את אנדרסן ומאיר באור שלילי את עבודתו של ויסקונטי בסרט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוות בוונציה** בוויקישיתוף

* "מוות בוונציה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מוות בוונציה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "מוות בוונציה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "מוות בוונציה", באתר אידיבי
* "מוות בוונציה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הוא היה הילד הכי יפה בעולם - וזה מה שהרס לו את החיים, באתר וואלה!‏, 19 באוגוסט 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009950831205171
* BnF: cb16146725q (data)
* GND: 4170565-8
* LCCN: n96076501
* SUDOC: 130692182
* VIAF: 316751699
* WorldCat (עם VIAF): 316751699

 |
זורבינג ברוטורואה
שני אנשים מתכוננים לזורבינג
**זורבינג** (באנגלית: **Zorbing**) הוא שעשוע ספורטיבי, שהמשתתפים בו מתגלגלים, במורד גבעה או רמפה כשהם בתוך כדור פלסטיק גמיש ושקוף. חלק מכדורי הזורבינג מכילים רתמות, ובהם יכולים להשתמש אדם אחד או שניים, בעוד שכדורים שאין בהם רתמות יכולים להכיל עד שלושה אנשים.

היסטוריה
--------

כדורים עם מאפיינים דומים, אך קטנים יותר, יוצרו כבר בשנות ה-70 של המאה ה-20, כשעשוע למכרסמים שהם חיות מחמד. בשנות ה-80 פיתח מועדון הספורט האתגרי הלונדוני Dangerous Sports Club כדור ענק בקוטר של 23 מטרים, אך הוא פורק תוך זמן קצר.

ב-1994 הגו את רעיון הזורבינג שני ניו זילנדים, והם שנתנו לו את שמו. הם ייסדו באוקלנד, יחד עם שותפים נוספים, את חברת ZORB Limited, במטרה להפעיל את הזורבינג ברחבי העולם באמצעות זכיינים. האתר הראשון הוקם באותה שנה ברוטורואה שבניו זילנד, ומאז הוקמו אתרים נוספים ברחבי העולם, בין היתר באוסטרליה, אסטוניה, ארצות הברית בריטניה, הודו, יפן, סלובקיה, פולין, צ'כיה, קנדה, רוסיה, שוודיה, שווייץ ותאילנד. במשך השנים הוקמו חברות נוספות המפעילות אתרי זורבינג.

ב-2001 נכללה לראשונה המילה Zorbing במילון אוקספורד, והיא הוגדרה בו כ"ספורט שבו המשתתף מאובטח בתוך כמוסה פנימית בתוך כדור גדול ושקוף, שמגולגל לאורך הקרקע או במורד גבעות".

ב-2009 אירעה באתר זורבינג צ'כיה תאונה במהלכה נהרגה מורה ותלמיד נפצע קשה. בתאונה אחרת, שאירעה ב-2013 בעיירה דומבאי ברפובליקת קאראצ'אי-צ'רקסיה שברוסיה, יצא כדור זורבינג מכלל שליטה, פגע בסלעים, ונבלם באגם קפוא במרחק קילומטר. אדם אחד נהרג לאחר ששבר את צווארו, ושני נפצע קשה.

מבנה הכדור
----------

הכדור מורכב למעשה משני כדורים, אחד פנימי ואחד חיצוני, וביניהם שכבת אוויר, שמאפשרת לבודד את הנוסעים מפגיעות אפשריות ורצועות ניילון המחברות ביניהם. קוטרו המקובל של הכדור החיצוני הוא 3 מטרים ושל הכדור הפנימי 2 מטרים. רוחב שכבת האוויר הוא כ-50 ס"מ.

ראו גם
------

* כדור מים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **זורבינג** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **זורבינג** |

* אתר חברת ZORB
* אתר זורב ישראל
* סרטון שצולם בעת אסון הזורבינג ברוסיה
* אנדריאה קיטאיי, MCT, זורבינג: "ספורט מותח, סקסי ומסוכן", באתר nrg‏, 6 בינואר 2014
* אתר כדור בועה
**גרנד פרי אזרבייג'ן** הוא מרוץ מכוניות המתקיים במסלול רחוב בבאקו, בירת אזרבייג'ן כחלק מאליפות הפורמולה 1. המרוץ התקיים לראשונה בשנת 2016 ונקרא גרנד פרי אירופה, בשנת 2017 שונה שמו לגרנד פרי אזרבייג'ן.

היסטוריה
--------

התוכניות לקיום גרנד פרי באזרבייג'ן עלו לראשונה במאי 2014, כאשר ברני אקלסטון הכריז כי המרוץ יצטרף לסבב התחרויות בשנת 2015 במקומו של הגרנד פרי הקוריאני. ביולי, אותה שנה, נחתם ההסכם לקיום המרוץ באזרבייג'ן, החל מעונת 2016 תחת השם גרנד פרי אירופה. מסלול המרוץ, שהתקיים ברחובות באקו, תוכנן על ידי הרמן טילקה. ההחלטה לוותה במחאות מצד פעילי זכויות אזרח, שמחו על קיום המרוץ במדינה המפרה זכויות אדם. הפעילים הדגישו כי אינם דורשים לבטל את המרוץ, אך רוצים לנצל את תשומת הלב סביב המרוץ על מנת להעלות למודעות הציבורית את הבעיות בנושא. הם אף פנו במכתב לאקלסטון בבקשה שיביע את דעתו בנושא, אך בקשתם לא נענתה. לקראת המרוץ הוציא השרות הבולאי של אזרבייג'ן סדרה מיוחדת של ארבעה בולים לציון המאורע.

ניקו רוזברג הוא המנצח של מרוץ הבכורה, שהתקיים ב-19 ביוני 2016 לאחר שזינק מהפול פוזישן ושמר על ההובלה לאורך המרוץ כולו.

במרץ 2017 חתמו מארגני המרוץ עם ליברטי מדיה, הנהלת הפורמולה 1 החדשה, על חוזה חדש על קיום המרוץ ב-10 השנים הבאות תמורת סכום של כ-400 מיליון דולר. שמו של המרוץ שונה והחל מעונת 2017 נקרא המרוץ גרנד פרי אזרבייג'ן.

התפרצות וירוס הקורונה בשנת 2020 הובילה לדחיית המרוץ שאמור היה להתקיים בחודש יוני אותה שנה. בשנת 2021, עדיין תחת השפעות הקורונה, התקיים המרוץ ללא קהל.

מנצחים לפי שנה
--------------

| שנה | נהג | קבוצה |
| --- | --- | --- |
| 2016 | גרמניהגרמניה ניקו רוזברג | מרצדס |
| 2017 | אוסטרליהאוסטרליה דניאל ריקארדו | רד בול |
| 2018 | בריטניהבריטניה לואיס המילטון | מרצדס |
| 2019 | פינלנדפינלנד ולטרי בוטאס | מרצדס |
| 2020 | **לא התקיים** |
| 2021 | מקסיקומקסיקו סרחיו פרס | רד בול |
| 2022 | הולנדהולנד מקס ורסטאפן | רד בול |
| 2023 | מקסיקומקסיקו סרחיו פרס | רד בול |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרנד פרי אזרבייג'ן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של גרנד פרי אזרבייג'ן

הערות שוליים
------------

1. ↑  Exclusive: Korean GP dropped to make way for race in Azerbaijan, Independent.co.uk, 7 May 2014
2. ↑  F1 expansion continues with Azerbaijan to join the calendar in 2016, SkySports.com, 25 July 2014
3. ↑  F1 urged to speak out on human rights situation in Azerbaijan, The Guardian, 6 June 2016
4. ↑  2016 Formula 1 Grand Prix Of Europe - Race Result, Formula1.com
5. ↑  Grand Prix Boss 'Reviewing' $400 Million F1 Contract With Liberty Media, Forbes, 16 March 2017
6. ↑  Azerbaijan Grand Prix postponed because of coronavirus outbreak, BBC, 23 March 2020
7. ↑  Azerbaijan Grand Prix Will Take Place in 2021 but Without Fans in Attendance, The Checkerd Flag, 5 March 2021
**זוּראבּ צ'יאבֶּרַשווילי** (בגאורגית: **ზურაბ ჭიაბერაშვილი**, נולד ב-6 ביוני 1972) הוא דוקטור לפילוסופיה, פוליטיקאי ועיתונאי גאורגי, שכיהן כראש עיריית טביליסי (בירת גאורגיה) מאפריל 2004 - יולי 2005. משנת 2005 הוא מכהן כשגריר גאורגיה במועצת אירופה.

חייו
----

לאחר שסיים את לימודי התואר הראשון, ביוני 1994, בחוג לפילוסופיה וסוציולוגיה באוניברסיטת טביליסי, הוא המשיך ללמוד ב"ניו סקול" בניו יורק, בה השלים את התואר השני. הוא חזר לאוניברסיטת טביליסי וסיים, בשנת 1999, כדוקטור לפילוסופיה. 

לאחר שסיים את לימודיו הוא עבד במכון החירות בטביליסי, לקידום החופש הפוליטי והאזרחי בגאורגיה ובמלכ"רים אחרים. בתקופה זו הוא התבלט כמבקר נמרץ של ראש הממשלה הגאורגי לשעבר, אדוארד שוורדנדזה. בעקבות אירועי מהפכת הוורדים אולצו שוורדנדזה וראש ועדת הבחירות להתפטר, וסאקשווילי מינה, בסוף נובמבר 2003, את צ'יאברשווילי לראש ועדת הבחירות המרכזית. הוא נותר בתפקידו עד לקיום הבחירות לנשיאות ולפרלמנט של גאורגיה בשנת 2004, בחירות שהוכרו כבחירות הוגנות על ידי משקיפים בינלאומיים.

ב-14 באפריל 2004, במהלך משבר אג'ריה, סירבו רשויות אג'ריה לאפשר את כניסתו של צ'יאברשווילי למחוז, וההצבעה החוזרת במחוז התבטלה.

ב-19 באפריל 2004 סיים צ'יאברשווילי את תפקידו בוועדת הבחירות המרכזית ומונה לראש עיריית טביליסי. הוא נודע במאבקיו המתוקשרים כנגד השחיתות במינהל הציבורי, ומאבקו כנגד הבנייה הבלתי חוקית בטביליסי. בהתאם להצהרותיו לגבי צמצום הביורוקרטיה השלטונית, ירדה כמות העובדים בעיריית טביליסי. הוא היה פופולרי גם בקרב האופוזיציה אולם הסתכסך עם חברי פרלמנט ממפלגת השלטון בראשות סאקשווילי, התנועה הלאומית - דמוקרטים. כתוצאה מכך הועבר צ'יאברשווילי, ב-12 ביולי 2005, לתפקיד שגריר גאורגיה במועצת אירופה, וגיגי אוגולאווה מונה תחתיו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זוראב צ'יאברשווילי** בוויקישיתוף
* קובץ PDF זוראב צ'יאברשווילי וגיגי טאזדזה, אליטות הכוח בגאורגיה: ישן וחדש(הקישור אינו פעיל), (באנגלית)
* זוראב צ'יאברשווילי, באתר "ממשלת גאורגיה: הנציגות הקבועה של גאורגיה במועצת אירופה", (בגאורגית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ג'ונתן ואת'ליי (2005), **גאורגיה מתחייה לאומית למהפכת הוורדים**: מעבר מעוכב בברית המועצות לשעבר, עמ' 195, מסת"ב 0754645037, (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**??** | **יו"ר ועדת הבחירות המרכזית של גאורגיה** 
2003–2004 | **הבא**:**??** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**ואנו זודלבה** |  **ראש עיריית טביליסי** 
2004–2005 | **הבא**:**גיגי אוגולאווה** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1168481597
* VIAF: 1943153895174602410004
* WorldCat (עם VIAF): 1943153895174602410004

 |
**אלחנדרו סקופלי** (בספרדית: **Alejandro Scopelli**;‏ 12 במאי 1908 – 23 באוקטובר 1987) היה כדורגלן ומאמן איטלקי-ארגנטינאי, ששיחק בעמדת החלוץ.

קריירה
------

סקופלי נולד ב-12 במאי 1908 בלה פלאטה שבארגנטינה. קבוצתו הראשונה הייתה אסטודיאנטס דה לה פלאטה שמעיר הולדתו, בה היה חלק מהקבוצה האגדית של לוס פרופסורס. ב-1933 עבר לאיטליה שם שיחק בקבוצות אינטר מילאנו ורומא בשנים שלאחר מכן. סקופלי היה לאחד מהשחקנים הארגנטינאים הראשונים ששיחקו באירופה. בזמן שהייתו באיטליה שיחק את משחקו היחיד עבור הנבחרת האיטלקית. 

ב-1936 חזר לארגנטינה לשחק בראסינג קלוב בה לא לקח חלק במשחק ושנה אחר כך שב לאירופה והפעם לכוכב האדום (צרפת) וראסינג פריז בזמן שפרצה מלחמת העולם השנייה. בעקבות כך עבר סקופלי לבלננסש שמפורטוגל שלא הייתה לה מעורבות במלחמה. ב-1941 חזר לדרום אמריקה שם סיים את הקריירה במדי אוניברסידד דה צ'ילה.

במדי נבחרת ארגנטינה השתתף במשחק חצי גמר מונדיאל 1930 נגד ארצות הברית בו גם כבש. במשחק הגמר אורוגוואי ניצחה את ארגנטינה 4–2. בשנתו האחרונה בנבחרת זכה עימה בקופה אמריקה 1937 בו כבש שני שערים במשחק נגד פרגוואי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלחנדרו סקופלי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
יפןיפן
זהו שם יפני; שם המשפחה הוא נארה. 
**יושיטומו נארה** (בקאנג'י: **奈良美智**, בהירגנה: **ならよしとも**, נולד ב-12 במאי 1959 בהירוסאקי, יפן) הוא אמן פופ ארט מודרני.

נארה עובד וחי בטוקיו, אך התגורר תקופה ארוכה בקלן שבגרמניה, ועבודותיו זכו לפרסום בינלאומי. הוא למד באוניברסיטת אאיצ'י (אנ'), וקיבל את התואר הראשון ב-1985, ואת התואר השני ב-1987. בין השנים 1988 ל-1993 הוא למד ב"קונסטקדמי דיסלדורף" בדיסלדורף, גרמניה. הוא הציג קרוב ל-40 תערוכות עצמאיות מאז 1984.

עבודתו
------

נארה התפרסם במהלך זרם הפופ ארט היפני של שנות התשעים. הנושא של הפסלים והציורים שלו פשוטים באופן מטעה: רוב העבודות מתארות אובייקט בלתי מזיק למראית עין (בדרך כלל ילדים וחיות מצוירים בצבעי פסטל ובסגנון של סרט מצויר) עם מעט או ללא רקע.
הילדים הללו, שנראים בתחילה חמודים ואפילו פגיעים, מנופפים לפעמים בנשק כמו סכינים ומסורים. 

נארה נחשב לאחד הידועים מבין האמנים היפנים כיום, ולמייצג נאמן של האמנות היפנית העכשווית. כך, למשל, בתערוכה שכונתה "שמש עולה, ירח נמס", שהוצגה במוזיאון ישראל בשנת 2006, והוקדשה לאמנות היפנית בת דורנו, קידם את פני הבאים פסל של נארה בשם "עולי הרגל הקטנים (טיול לילי)", שהיה אחד המוצגים העיקריים בתערוכה.

בשנת 2011 עבודתיו של נארה הוצגה בתערוכה שנקראה "BYE BYE KITTY! ! ! בין גן עדן לגיהנום באמנות יפנית עכשווית "שאצר דייוויד אליוט (אנ') בבניין אגודת החברה היפנית במנהטן, בניו יורק, יחד עם חמישה עשר אמנים יפנים עכשוויים אחרים. יחד עם נארה השתתפה והציגה בתערוכה עם קבוצת האמנים האמנית דוקטור לאמנות טומוקו קאשיקי.

השפעות על עבודתו
----------------

ספרי הקומיקס היפני, המאנגה והאנימה, מהווים השפעה ברורה על סגנונו של נארה ועל דמויותיו בעלות העיניים הגדולות. עם זאת, נארה חותר תחת הדמויות החמודות בהחדרה של דימויי אימה לעבודותיו.

עבודתו מושפעת מאוד מילדותו כ"ילד מפתח" בחברה התעשייתית היפנית, שהוריו העובדים הותירו לרוב בחברת חיות המחמד והטלוויזיה. נארה שואף לחתור תחת הדימוי המושלם שיש לילדות בחברה היפנית המתבטא במילה "קאוואיי" (かわいい, חמוד). השפעות נוספות שמונה נארה על עבודתו הן ציורי הרנסאנס, מוזיקת פאנק ומינימליזם, כמו גם הסופרת בננה יושימוטו התנועה האמנותית "סופר פלאט", שיצר האמן טקאשי מורקמי, ומושג ה"אוטאקו", המתייחס למעריצי אנימה אובססיביים היוצרים תת-תרבות משלהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יושיטומו נארה** בוויקישיתוף
* יושיטומו נארה, ברשת החברתית פייסבוק
* יושיטומו נארה, ברשת החברתית טוויטר
* יושיטומו נארה, ברשת החברתית אינסטגרם
* על התערוכה "שמש עולה ירח נמס" ויצירת נארה "עולי הרגל הקטנים" אתר אימגו
* גלריה של נארה באתר ארטנט
* מידע וגלריות של נארה (אורכב 10.05.2007 בארכיון Wayback Machine)
* סקירה מקיפה על עבודתו של נארה, אתר "מטרו אקטיב"

הערות שוליים
------------

1. ↑  סקירה של עבודתו של נארה אתר מטרו-אקטיב
2. ↑  אתר המוקדש ליושיטומו נארה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007319649205171
* BIBSYS: 5023319
* BNE: XX1588296
* BnF: cb14485238h (data)
* CANTIC: a10391988
* CiNii: DA11893010
* GND: 121769550
* ISNI: 0000 0001 2321 6160
* LCCN: no2001037878
* MusicBrainz: daa4ded2-2d1d-4404-8f61-75918ce3eb1f
* NDL: 00680363
* NLK: KAC200911447
* NTA: 237898985
* RERO: 02-A016881622
* RKD: 241176
* SNAC: w6rv4kcr
* SUDOC: 060853115
* ULAN: 500033169
* VIAF: 116439660
* WorldCat: lccn-no2001037878

 |
**מייטי מאוס** (באנגלית: **Mighty Mouse**) הוא דמות בדיונית של גיבור-על, שנוצרה במקור על ידי חברת ההפקה האמריקנית Terrytoons עבור פוקס המאה ה-20. מייטי מאוס הוא למעשה פרודיה לדמותו של סופרמן. דמותו היא בצורת עכבר ומכאן שמה. 76 סרטוני האנימציה המקוריים של מייטי מאוס הופקו במקור לקולנוע בין השנים 1944 ל-1961 וזכו להצלחה רבה במיוחד בשידורים הטלוויזינים בארצות הברית במהלך שנות החמישים והשישים.

בשנות ה-70 שודרו בישראל סרטוני מייטי מאוס על בסיס לא קבוע בטלוויזיה החינוכית. במהלך שנות השמונים ובשנות התשעים שודרו סרטונים בערוץ המזרח התיכון.

היסטוריה
--------

דמותו של מייטי מאוס הופיעה לראשונה בסרטון המצויר הקולנועי הקצר "The Mouse of Tomorrow" (עכבר המחר) אשר יצא לאקרנים בשנת 1942. השם המקורי של הדמות היה "סופר מאוס" (Super Mouse) אך לאחר שפול טרי גילה כי הייתה קיימת כבר דמות קומיקס בעלת אותו השם, הוא החליט לשנות את שמו ל"מייטי מאוס".

מייטי מאוס לבש במקור בגד כחול עם גלימה אדומה, בדומה לסופרמן. בהמשך הוחלט לשנות את צבע הבגד שלו לצהוב. בדומה לסופרמן, מייטי מאוס ניחן במגוון רחב של כוחות-על מסוגים שונים הכוללים: כוח גופני עצום, יכולת תעופה, חוסן גופני ההופך אותו לכמעט בלתי פגיע, מהירות עצומה, יכולת חישה מוגברת אשר מאפשרת לו לראות דרך חומר מוצק ("ראיית רנטגן") ויכולת טלקינזיס אשר אפשרה לו להניע גופים ממרחק. כמו כן, בדומה לסופרמן, מייטי מאוס מסוגל לנוע מהר יותר ממהירות האור, ועל ידי כך לנוע אחורה בזמן.

הסרטונים של מייטי מאוס לא זכו לפופולריות רבה כאשר שודרו במקור בקולנוע, אף על פי כן, דמותו הפכה לסמל תרבות אמריקאי לאחר שפול טרי מכר את זכויות השידור של הסרטונים לרשתות הטלוויזיה. הסרטונים של מייטי מאוס שודרו בארצות הברית לאורך שנות החמישים עד שנות שמונים.

בשנות השמונים האנימטור המפורסם ראלף באקשי הפיק סדרה מצוירת חדשה של מייטי מאוס בשם "The New Adventures of Mighty Mouse" (הרפתקאותיו החדשות של מייטי מאוס). בניגוד לסדרה המקורית, סדרה זו הייתה יותר סאטירית ומיועדת לקהל מבוגר. הסדרה בוטלה לבסוף לאחר שתי עונות בשל מדרוג נמוך ותלונות שהסדרה מכילה הומור על קוקאין.

סרט הקולנוע הראשון המופק באמצעות אנימציית מחשב באורך מלא של מייטי מאוס תוכנן לצאת לאקרנים במהלך שנת 2013 על ידי חברת ניקלודאון. בפועל הפרויקט לא יצא לפועל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מייטי מאוס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mighty Mouse on again at Paramount
2. ↑   "Mighty Mouse (2013)‎", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007583767405171
* LCCN: sh2012001079

 |
דיזנגוף סנטר - מבט מבפנים על אחת הכיכרות הפנימית.
**עליזה טולדו** (נולדה ב-1939) היא אדריכלית ישראלית, זוכת פרס רוקח לאדריכלות לשנת 1983 על פרויקט דיזנגוף סנטר.

טולדו נולדה בשנת 1939 במצרים, ובגיל 10 עלתה לישראל והתיישבה עם משפחתה בתל אביב. את לימודי האדריכלות השלימה בטכניון שבחיפה בשנת 1961. 

יחד עם יצחק ישר, עיצבה טולדו מרכז רפואי בירושלים וכן שכונת מגורים בשיכון למד שבצפון תל אביב. מאז שנת 1987 פועלת טולדו בשותפות עם בן זוגה האדריכל אלכסנדר שוורץ. במסגרת שותפות זו, עוצבו בין השאר בית הספר לכלכלה באוניברסיטת תל אביב בשנת 2001 וה"טכנודע" בחדרה.

בנה, סיון טולדו, הוא פרופסור למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב.

### עיצוב דיזנגוף סנטר

בשנת 1970 זכתה לעצב בהזמנת משפחת פילץ את פרויקט דיזנגוף סנטר, הכולל 100,000 מ"ר של שטח בנוי. בשנת 1974 צורף לצוות התכנון האדריכל יצחק ישר על פי דרישת העירייה.

בניין ה"טכנודע" בחדרה בסיום בנייתו
טולדו זכתה בפרס רוקח בשנת 1984 על עיצוב המבנה כך שהוא משתלב עם מפגש הרחובות דיזנגוף וקינג ג'ורג', תוך שהוא משתלב במרקם העירוני ותורם לאיכות החיים של תושבי השכונה. 

טולדו עצמה התגוררה בסמוך לאתר הבנייה, ותכנונה נועד להמשיך את רצף החנויות של הרחוב שנפסק, כשהיא שומרת על תוואי הרחוב. בשל כך שילבה טולדו חנויות וחלונות ראווה בחזית המבנה הפונה לרחוב (דבר שאינו אופייני למרכזי קניות). 

טולדו רצתה לתת להולך בקניון הרגשה של טיול עירוני, ולכן המשיכה לתוך הקניון מוטיבים מהסביבה העירונית: קווים עגולים ושיפועים מתונים. גישה זו יצרה את המבנה הספירלי של המבנה, שגורם לרבים תחושת חוסר התמצאות. כמו כן טולדו לא הגדירה במבנה מתחם אוכל מרוכז, אלא פיזרה בו בתי קפה ומסעדות בין החנויות, על מנת לשמור על ההרגשה של הליכה לאורך רחוב.

טולדו ניצלה את שינוי המפלס הטבעי של רחוב דיזנגוף, העולה 2 מטרים במקטע הרחוב שבו שוכן הקניון, ושמרה על שיפוע זה בתוך המבנה, והמשיכה אותו בקומות הגבוהות של המבנה. צורתו של המבנה נבעה משטח המגרש. הועלתה סברה לפיה צורת החלל המעגלית היא דמוית רחם, וכי הדבר קשור להריונה של טולדו עצמה בעת העיצוב, אולם טולדו מכחישה סברה זו: 

> 
> כשגיליתי את הפרש הגבהים של שני מטר לאורך רחוב דיזנגוף בקטע של דיזנגוף סנטר, הבנתי שבעיר עולים ויורדים תוך כדי הליכה בלי לשים לב. זה הוביל אותי לרעיון הרמפות: שנכסים מכיוון ככר דיזנגוף יורדים שני מטר, נמצאים ברחבה שהיא מרתף ואפשר לעבור גם לצד השני של הבניין. לעומת זאת, אם נכנסים מרחוב המלך ג'ורג' ועולים שני מטרים נמצאים בגשר מעל רחוב דיזנגוף וגם בו אפשר לעבור לצד השני של הבניין. כך נוצרת הספירלה שמתחילה במרתף ומסתיימת בגג. מתוך אותה מטרה להיות קטע עיר, בתי הקפה מפוזרים במעברים ומתקיים בהם המנהג התל אביבי של לראות ולהיראות.
> 
> 
> 
> — שיחה עם עליזה טולדו
> 

. 

על הגג תוכננה להיבנות גינה, שהוחלפה בסופו של דבר בחניון עילי. כמו כן לא הוקצה בקניון אזור ייעודי לבתי קפה ומסעדות והם מפוזרים בכל הקניון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עליזה טולדו** בוויקישיתוף
* מיכאל יעקובסון, יצירת הביכורים שלי: 4 אדריכליות בולטות חוזרות לבניין הראשון שיצרו, באתר Xnet‏, 17 במאי 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  ענת אור‏, חפשו את חנות 325A, באתר וואלה!‏, 26 ביוני 2006
2. ↑  הספר "אוכלים אורבני", בהפקת דיזנגוף סנטר, 2012, עמוד 98
3. ↑  פגישת עורכי ויקיפדיה עם עליזה טולדו, 16 בדצמבר 2012
**הספרייה המרכזית למדעי היהדות** (בפולנית: **Centralna Biblioteka Judaistyczna**) הייתה ספרייה יהודית ברחוב טְלוֹמַצקה בוורשה. מבנה הספרייה שרד אך היא אינה פעילה עוד. במקומו של המכון למדעי היהדות שפעל אף הוא במבנה, הוקם המכון היהודי ההיסטורי בוורשה, המציג אוספים הקשורים להיסטוריה של היהדות והיהודים בפולין.

זכרה של הספרייה מונצח על ידי המכון ההיסטורי באמצעות אתר האינטרנט "הספרייה המרכזית למדעי היהדות" (פול') המנגיש ספרים ואוספים משל יהדות פולין לגולשי המרשתת ברחבי העולם כולו.

היסטוריה
--------

הספרייה המרכזית למדעי היהדות נוסדה בין השנים 1879–1880 כספריית בית הכנסת הגדול בוורשה ביוזמת לואי נתנזון, לפי תוכנית שהציג כבר בשנת 1860. הקמת הספרייה התאפשרה באמצעות גיוס כספים ציבורי, ותקציבה השוטף התאפשר מתמיכה של נדבנים פרטיים כגון איגנאצי (יצחק) ברנשטיין וסיוע של קופת בית הכנסת. במשך שנים רבות פעלה ועדה מיוחדת בראשות שמואל פוזננסקי לגיוס ספרים ורכישת כתבי יד, אוספים וארכיונים פרטיים. הספרן הראשי היה משה מושקובסקי.

בשנת 1927, ביוזמת משה שור, החל ועד הספרייה לעבוד על הקמת מושב קבע. ב-1936 נכנסה הספרייה למושב הקבע שלה בבניין רחב ידיים ברחוב טלומצקה (אנ') בוורשה, מקום מושבו של המכון למדעי היהדות (רו').

בימי מלחמת העולם השנייה (נובמבר 1940 – מרץ 1942) עמד הבניין בגבול גטו ורשה והתרכזה בו פעילות סיוע ועזרה הדדית של יהודי הגטו. הספרייה נבזזה בידי הנאצים וחלק מהספרים הושבו לאחר המלחמה. הבניין היה אחד הבודדים ששרדו אחרי חיסול הגטו, הוא נשרף, אך קירותיו שרדו וכך ניתן היה לשקמו. כתובת החזית בעברית ובפולנית הוסרה במהלך השיקום שלאחר המלחמה. הבניין משמש כיום כמשכנו של המכון היהודי ההיסטורי בוורשה, שבו נמצא גם ארכיון רינגלבלום ("עונג שבת").

פעילות הספרייה המרכזית למדעי היהדות ממשיכה כמפעל הנצחה באמצעות פורטל האינטרנט "הספרייה המרכזית למדעי היהדות" (פול').

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הספרייה המרכזית למדעי היהדות** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הספרייה המרכזית למדעי היהדות
* על הספרייה המרכזית היהודית, באתר השטעטל הווירטואלי (באנגלית)
**עליזה לייפניק**, הייתה שלוש פעמים אלופת ישראל בטניס שולחן (1954, 1955, ו-1957) ואלופת המכביה השלישית (1950) והמכביה הרביעית (1953).

ביוגרפיה
--------

לייפניק התאמנה בקבוצת הפועל באר יעקב.

### אלופת המכביה

בתחרויות טניס השולחן של המכביה השלישית שנערכו בשנת 1950 זכתה לייפניק בשתי מדליות זהב, לאחר ניצחון במשחק הגמר 0-2 על קובו מהולנד ובטורניר זוגות מעורבים ביחד עם שמחה פינקלשטיין לאחר ניצחון על קובו מהולנד וקוטובסקי מאנגליה 0-2.

בתחרויות טניס השולחן של המכביה הרביעית שנערכו בשנת 1953 זכתה לייפניק ב-3 מדליות זהב, לאחר ניצחון במשחק הגמר 0-2 על שרה גולדמן מישראל בטורניר זוגות נשים ביחד עם חוה אוסטרייכר-אלון לאחר ניצחון במשחק הגמר על ליטמן מאנגליה וגולדמן מישראל 1-2 ובטורניר זוגות מעורבים ביחד עם שמחה פינקלשטיין לאחר ניצחון על לטמן ושרווד מאנגליה 0-2.

קישורים חיצוניים
----------------

* ספורט: היפנים מעדיפים יעילות הצ'כים וההונגרים מצטיינים ביופי, על המשמר, 4 במאי 1954
* דבר הספורט, דבר, 11 במרץ 1955

הערות שוליים
------------

1. ↑  דבר הספורט, דבר, 8 באוקטובר 1950
2. ↑  במכביה ה-4: נסתיימו משחקי טניס וטניס שולחן, דבר, 27 בספטמבר 1953