recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**קרטיס אוזלי** (אנגלית: **Curtis Ousley**;‏ 7 בפברואר 1934 - 13 באוגוסט 1971) הידוע בשם הבמה **קינג קרטיס** (**King Curtis**) היה נגן סקסופון (טנור, אלט וסופרן) ומוביל הרכב בתחומי הרית'ם אנד בלוז, רוקנרול, מוזיקת נשמה ופאנק (Funk). הוא שימש גם כמעבד ומפיק מוזיקלי. עם האמנים עמם עבד נמנים נט קינג קול, באדי הולי, בובי דארין, ניל סדקה, סם קוק, סולומון בורק, נינה סימון, וילסון פיקט, אריק קלפטון וארית'ה פרנקלין. בשנת 2000 נבחר להיכל התהילה של הרוקנרול.

קריירה
------

קרטיס, שנולד בפורט וורת', טקסס, החל לנגן בראשית שנות ה-50 בהרכבו של ליונל המפטון. בשנת 1952 עבר לניו יורק והחל לעבוד כנגן אולפן. הוא ניגן עם מגוון אמנים ובמגוון סגנונות מג'אז עם הפסנתרן וינטון קלי ועד רוקנרול עם באדי הולי. ההקלטה הידועה ביותר והמזוהה ביותר משנים אלה היא הריף הקצבי הסוחף בביצועו בשירה של להקת ה-Coasters מ-1958 "יאקידי יאק".

בשנת 1965 החל לעבוד עם ג'רי וקסלר בחברת אטלנטיק רקורדס בתחומי העיבוד וההפקה. באותה שנה גיבש את ההרכב הקבוע שליווה (החל מ-1967) את ארית'ה פרנקלין שנקרא "The Kingpins" והוביל אותו. The Kingpins נבחרו לחמם את הקהל לפני הופעת הביטלס באצטדיון שיי ב-1965 וליוו גם את להקת השירלס (The Shirelles). משנים אלה בולט במיוחד ליווי וסולו הסקסופון שלו בשיר "Respect" של פרנקלין.

הסינגל "Games People Play" בביצועו זכה בפרס גראמי להופעת הרית'ם אנד בלוז המוקלטת הטובה ביותר לשנת 1970.

קרטיס נרצח בפתח ביתו בדקירת סכין לאחר שהעיר לנרקומנים שסחרו בסמים בפתח ביתו במנהטן. בהלווייתו, שנוהלה על ידי הכומר ג'סי ג'קסון ביצעה ארית'ה פרנקלין את השיר "Never Grow Old" וסטיבי וונדר שר את "Abraham, Martin and John" (שיר המנציח את הנרצחים אברהם לינקולן, מרטין לותר קינג וג'ון פיצג'רלד קנדי) והוסיף - ועתה גם קינג קרטיס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קינג קרטיס** בוויקישיתוף

* קינג קרטיס, באתר אייטונס (באנגלית)
* קינג קרטיס, באתר ספוטיפיי
* קינג קרטיס, באתר Last.fm (באנגלית)
* קינג קרטיס, באתר AllMusic (באנגלית)
* קינג קרטיס, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* קינג קרטיס, באתר Yandex.Music (ברוסית)
* קינג קרטיס, באתר Discogs (באנגלית)
* קינג קרטיס, באתר Songkick (באנגלית)
* קינג קרטיס, באתר Genius
* קינג קרטיס, באתר SecondHandSongs
* קינג קרטיס, באתר בילבורד (באנגלית)
* קינג קרטיס באתר היכל התהילה של הרוקנרול (באנגלית)
* קינג קרטיס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX900098
* BnF: cb13892888r (data)
* CiNii: DA16216199
* GND: 134426541
* ISNI: 0000 0000 8079 586X
* LCCN: n87118070
* MusicBrainz: 151231cb-fca6-42e0-976a-66b07193d657
* NKC: xx0095605
* NTA: 097138541
* VIAF: 195756
* WorldCat: lccn-n87118070

 |
**בית הקברות הצבאי הבריטי בבודפשט** (באנגלית: **Budapest War Cemetery**) הוא בית הקברות הצבאי היחיד של האימפריה הבריטית בהונגריה. הוא ממוקם בסמוך לבירת המדינה בודפשט. קבורים בו 212 חללים.

בית הקברות
----------

למרות שמו שוכן בית הקברות במחוז פשט, מחוץ לתחומיה של בודפשט. הוא ממוקם כ-16 קילומטר מצפון-מערב למרכזה של העיר. 

מתחם בית הקברות הוא מלבני ושטחו כשלושה דונם. הוא מוקף גדר נמוכה. ממוקמות בו ארבע חלקות קבורה בתבנית של ריבוע, כשביניהן מוצב צלב ההקרבה.

בית הקברות הוקם לאחר מלחמת העולם השנייה כדי לאסוף אליו את גופותיהם של אנשי צוות אוויר שנספו בפעילות מבצעית והיו קבורים באתרים ברחבי הונגריה.

אל בית הקברות הועברו 173 חללים אנשי צוות אוויר - מרביתם בריטים, והאחרים קנדים, אוסטרלים, ניו זילנדים ודרום אפריקאים. כולם נספו במהלך שנת 1944. שלושה מהחללים הם אלמונים. בנוסף אליהם נקברו בבית הקברות 37 פולנים, כמעט כולם אנשי צוות אוויר, וצרפתי אחד. כמו כן הועברה אליו גופתו של חלל אחד ממלחמת העולם הראשונה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הקברות הצבאי הבריטי בבודפשט** בוויקישיתוף
* בית הקברות, באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה
**קינג פייסל בייבס** (King Faisal Babes) היא קבוצת כדורגל מהעיר קומאסי שבגאנה. קינג פייסל בייבס היא מקבוצות הכדורגל הוותיקות בגאנה ולאורך שנים הייתה קבוצת מרכז טבלה עם נטייה לחלק העליון. יריבתה הגדולה ביותר של הקבוצה היא אסאנטה קוטוקו, היריבה העירונית בעיר קומאסי. בעקבות התוצאות של עונת 2010/2011 הקבוצה ירדה לליגה השנייה.

אבובקרי יעוזה עלה ממועדון הילדים לקובצה הבוגרת ושיחק בה עד לשנת 2005.

הופעות בתחרויות יבשתיות
-----------------------

קינג פייסל בייבס השתתפה לראשונה במפעלים האפריקאיים בעונת 2005, אז השתתפה בגביע הקונפדרציה של ה-AFC והוגרלה בשלב הבתים של מפעל זה עם קבוצות FAR רבאט המרוקאית, אבניר ספורטיב דה לה מרסה התוניסאית ופלו סטאר מגינאה ולבסוף סיימה במקום השני בבית זה, מיקום המעניק לקבוצה את המקום השלישי והרביעי במשותף עם קבוצת איסמעאילי המצרית שסיימה במקום השני בבית השני.

בעונת 2006 חזרה הקבוצה לגביע הקונפדרציה האפריקאי, אז הפסידה כבר בסיבוב הראשון לקבוצת AS במקו ממאלי.

תארים
-----

* **סגנות הגביע הגאנאי**

(1): 2001
* **חצי גמר גביע הקונפדרציה האפריקאי**

(1): 2005

שחקנים מפורסמים
---------------

* סמואל קופור
* איברהים טאנקו
* חביב מוחמד
* לורנס איידו
* אווסו אמפומה
* מארק אדוסיי
* איליאסו שילה
* האמזה מוחמד
* סטפן באידו
* לואיס אגיימאנג
**התער של הנלון** הוא מסקנה הומוריסטית לפיה: "אין לייחס לזדון מה שאפשר להסביר על ידי טיפשות" או "אל תניחו זדון, כשטיפשות היא הסבר מספק". מכתם דומה מיוחס לוויליאם ג'יימס ולאחרים.

לפי ג'וזף ביגלר האימרה נטבעה לראשונה על ידי רוברט ג' הנלון כחלק מספר שכלל בדיחות הקשורות לחוק מרפי שפורסם בשנת 1980 תחת הכותרת: *Murphy's Law Book Two, More Reasons Why Things Go Wrong*. מקורות אחרים מייחסים אותה לאייזק אסימוב ולנפוליאון.

ציטוט דומה מופיע בסיפור הקצר "Logic of Empire" מאת רוברט היינליין משנת 1941:‏ "You have attributed conditions to villainy that simply result from stupidity" (בתרגום חופשי: "ייחסת לרשעות מצבים שפשוט יכולים לנבוע מטיפשות").

ההבחנה לפיה מבלבלים בין טעות אנוש לזדון מופיעה גם ביצירות שונות. בייסורי ורתר הצעיר של גתה נכתב "אי-הבנות והזנחה יוצרות יותר בלבול בעולמנו מאשר הונאה וזדון. בכל מקרה, שתי האחרונות נפוצות פחות בבירור".

העיתונאי והפרשן הפוליטי עמית סגל השתמש במבנה מליצי זה וטען כי, "בכל פעם שאתם צריכים להכריע אם מהלך פוליטי הוא בית הקלפים או פולישוק – זה פולישוק".

ראו גם
------

* התער של אוקאם

קישורים חיצוניים
----------------

* AssumeStupidityNotMalice, ב־MeatballWiki
* Hanlon's Razor, ב־Jargon File

הערות שוליים
------------

1. ↑  רשומה מה־4 בדצמבר 2001, בבלוג של קוונטין סטפורד-פרייזר (Quentin Stafford-Fraser)
2. ↑
3. ↑  ציוץ של עמית סגל ברשת החברתית טוויטר, 27 בנובמבר 2017
פירוש נוסף ערך זה עוסק בבזיליקה במרכז רומא. אם התכוונתם לאחד מרובעי רומא, ראו סנט'אאוסטאקיו (רובע).

חזית הכנסייה
**סנט'אאוסטאקיו** (באיטלקית: **Sant'Eustachio**) היא כנסייה טיטולרית הבנויה בצורת בזיליקה והממוקמת ברובע סנט'אאוסטאקיו של העיר רומא, בירת איטליה. הכנסייה מוקדשת לאוסטתיוס הקדוש ונקראת על שמו. הרובע, נקרא על שמה של הכנסייה.

היסטוריה
--------

הכנסייה נוסדה, ככל הנראה, במאה השמינית ובמקור היוותה בית תמחוי וכנסייה. במאה ה-12 נבנה מגדל פעמונים (קמפניליה). במהלך המאה ה-16 נהג פיליפ נרי להתפלל בכנסייה.

הכנסייה שופצה במאות ה-17 וה-18, ולמעשה נבנתה מחדש. מהמבנה המקורי נותר רק מגדל הפעמונים. במסגרת השיפוץ נבנה בשנת 1739 מזבח חדש עשוי שיש וברונזה מעשה ידי ניקולה סלאבי, ובשנת 1749 נבנה בלדקינו (חופה) מעשה ידי פרדיננדו פוגה.

מדי שנה, ב-19 בינואר נערך בחזית הכנסייה טקס בו מברכים חיות שונות. כיום מדובר בעיקר בחיות בית.

לקריאה נוספת
------------

* Frank J. Korn,**A Catholic's Guide to Rome: Discovering the Soul of the Eternal City**, Paulist Press, 2000

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנט'אאוסטאקיו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סנט'אאוסטאקיו (באיטלקית)
* ההיסטוריה של הכנסייה

הערות שוליים
------------

1. ↑  טקסים ברומא - טקס ברכת החיות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4618312-7
* VIAF: 139921669
* WorldCat: lccn-no2006055273

 |
מפת ארץ המלכה אליזבת
**ארץ המלכה אליזבת** (באנגלית: **Queen Elizabeth Land**) הוא חלק מיבשת אנטארקטיקה אשר ממשלת הממלכה המאוחדת טוענת לריבונותה כחלק מהטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה.

ממשלת הממלכה המאוחדת נתנה לאזור את שמו, והוא הגדול מבין 14 הטריטוריות הבריטיות שמעבר לים. 

האזור ממוקם מדרום לים ודל, בין קווי האורך 20° מערב ו-80° מערב, בין מדף הקרח רון-פילכנר ועד קוטב הדרומי. 

שטח זה היה ללא שם עד שנת 2012, אם כי לרוב השטח, באופן לא רשמי קראו ארץ אידית' רון בין השנים 1947–1968, השטח כולל אזורים שבריטניה, צ'ילה ו ארגנטינה טענו לריבונות עליהם.

גאוגרפיה
--------

ארץ המלכה אליזבת גדולה בשטחה פי שניים משטח בריטניה. 

צורת הארץ היא צורת פלח משולש, עם קודקוד אחד בקוטב הדרומי. הארץ גובלת בצפונה במדף הקרח רון-פילכנר; בצפון מזרח בארץ קואטס; במזרח בארץ המלכה מוד, ובמערב גובלת בקו הנמתח מהקוטב הדרומי ועד זרם הקרח ראטפורד.

הרי פנסקולה (שהתגלו בשנת 1956) נמתחים לאורך 450 קילומטרים בכיוון צפון-מזרח - דרום-מערב במרכז ארץ המלכה אליזבת.

היסטוריה
--------

### מקור השם

לרגל ביקורה של המלכה אליזבת השנייה במשרד החוץ וחבר העמים של הממלכה המאוחדת בלונדון ב-18 בדצמבר 2012, הכריז משרד החוץ כי שטח זה (437,000 קמ"ר) בטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה ייקרא על שמה של המלכה אליזבת. מזכיר המדינה לענייני החוץ וחבר העמים הבריטי, וויליאם הייג, אמר שמתן השם היה "מחווה הולמת בסיום שנת יובל היהלום למלכות אליזבת השנייה".

### תגובה בינלאומית

ארגנטינה, שתביעת ריבונותה בשטח אנטארקטיקה הארגנטינאית חופף עם התביעה הבריטית לריבונות בשטח, ביקרה את מתן השם, וטענה כי מדובר ב"פרובוקציה" בזמן המחלוקת בין ארגנטינה לבריטניה על השליטה באיי פוקלנד (אף הם טריטוריה בריטית שמעבר לים).

משרד החוץ של רוסיה פרסם הצהרה כי אמנת אנטארקטיקה משנת 1959 (עליה חתומה גם רוסיה) אוסרת על טענות ריבונות באנטארקטיקה.

ראו גם
------

* ארץ הנסיכה אליזבת - הקריה אף היא על שם המלכה אליזבת השנייה

לקריאה נוספת
------------

* כתבה על מתן השם לארץ המלכה אליזבת באתר חדשות ה-BBC
* מתנות שניתנו למלכה אליזבת לרגל יובל היהלום למלכותה באתר החדשות ABC

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ארץ המלכה אליזבת** |

* ארץ המלכה אליזבת באתר ממשלת בריטניה
* ארץ המלכה אליזבת באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6  מידע היסטורי וגאוגרפי באתר ממשלת בריטניה
2. 1 2  מידע גאוגרפי
3. ↑  Argentina fury as Britain names disputed Antarctic territory ‘Queen Elizabeth Land’ בעיתון "הטיימס"
4. ↑  תגובת רוסיה להכרזה הבריטית

| אנטארקטיקה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  ארץ אדלי •  אנטארקטיקה הארגנטינאית • אוסטרליהאוסטרליה הטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית   הטריטוריה האנטארקטית הבריטית • צ'ילהצ'ילה אנטארקטיקה צ'ילנה • ניו זילנדניו זילנד שטח חסות רוס  ברזילברזיל "אזור האינטרסים" של ברזיל באנטארקטיקה • נורווגיהנורווגיה ארץ המלכה מוד ואי פטר הראשון   שוואביה החדשה (1939–1945)  ארץ מרי בירד |  |

 |
הרב **חיים קיצה** (בערך ה'תק"ל – א' בתמוז ה'תר"ט, יוני 1849) היה רב הונגרי, רבה של אירשה ומרבני וספרם.

ביוגרפיה
--------

נולד בערך בשנת ה'תק"ל באובודה שבהונגריה לרב יצחק, דיין בבית דינו של הרב משה מינץ. נקרא על שם סביו, הרב חיים קיצה (מרגליות), מצאצאי הרב מרדכי יפה (בעל הלבוש).

למד את רוב שנות לימודיו אצל אביו ואצל הרב משה מינץ, וכן למד בישיבתו של הרב בנימין וולף רפפורט, בעל "שמלת בנימין" ורבה של פאפה.

נשא לאישה את חיה שרה, בתו של הרב ישראל ברי"ל, רבה של וארפלוטה. לאחר נישואיו, התגורר שלוש שנים בבית חמיו ומשם עבר לעיר וספרם, ולאחר זמן קצר מונה לדיין ולפוסק בעיר. לאחר 16 שנים עזב את וספרם עקב המשכורת המצומצמת. קהילת איז'אק ביקשוהו לרב אך לאחר שראו את גודל משפחתו, שמנתה 13 ילדים, מינו רב אחר. במקום זאת, מונה לרבה של אירשה (נתאחד עם הכפר אלברטי, וכיום נקרא אלברטירשה).

חמש שנים לפני פטירתו נתאלם הרב קיצה.

נפטר בא' בתמוז ה'תר"ט, יוני 1849 בעירו אירשה, בגיל 77, ושם גם נקבר. בצוואתו הורה לבניו 4 הוראות: א. להקפיד ללכת לפי רוב הפוסקים. ב. לא לקרוא לילדם בשמות נוכרים. ג. להקפיד ללמד ילדם תורה מגיל צעיר. ד. לשדך ילדיהם בגיל צעיר.

משפחתו
------

לרב היו 12 ילדים שנולדו לו בווספרם מאשתו, בתו של הרב ישראל ברי"ל. בנוסף, אימץ את הרב אברהם אהרן פרשהופר בילדותו, לימים רבה של פרוינקירכן.

אשתו נפטרה בחייו, בל' באב ה'תקפ"ז, אוגוסט 1827.

הוא היה בן יחיד, והייתה לו אחות אחת, שנישאה לבנו של הרב יעקב קעלין, בנו של הרב שמואל קעלין, בעל הספר "מחצית השקל".

לרב היו שני גיסים מצד אשתו, הרב עמרם רוזנבוים וישראל קאהוט, אביו של חנוך יהודה קאהוט.

חיבוריו
-------

הרב קיצה כתב כ-70 ספרים. נכון ל-2022 רק חלק מספריו יצאו לאור.

* **אוצר חיים** (שני חלקים) – שו"ת. כרך ראשון יצא לאור בשנת ה'תרע"ג וכרך שני בשנת ה'תשכ"ב
* **שנת חיים** – יצא לאור בשנת ה'תשמ"ב על ידי שניים מנכדי הרב קיצה

בנוסף, חלק מחידושיו נכתבו בקונטרס **תורת אבות** יחד עם חידושי 3 רבנים אחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* חיים בן יצחק קיצה (1772?-1850), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  ספר זכרון, **נצח ישראל**, באתר אוצר החכמה
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  **תורת אבות**, באתר אוצר החכמה
3. 1 2  שלמה שפיצר, **קהילת הונגריה**, באתר אוצר החכמה
4. ↑  שלמה שפיצר, **קהילות אוסטריה**, באתר אוצר החכמה
5. ↑  עקיבא בן מרדכי ליב פישר, **עטרת עקיבא**, באתר אוצר החכמה
6. ↑  חיים בן יצחק קיצה, **אוצר חיים - א**, באתר אוצר החכמה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301404605171
* LCCN: nr89000763
* WorldCat (עם LCCN): nr89-000763

 |
**ארץ המישור** הוא חבל ארץ מקראי שהשתייך לממלכת סיחון מלך האמורי, ולאחר מכן לנחלת שבט ראובן.

אזכורים מקראיים
---------------

ארץ המישור נזכרת מספר פעמים במקרא כמקום מושבן של ערי סיחון מלך האמורי, ולאחר כיבושן על ידי בני ישראל, הוזכר כמקום מושבן של ערי שבט ראובן, ובפרט של עיר המקלט בצר:

> 
> אָז יַבְדִּיל מֹשֶׁה שָׁלֹשׁ עָרִים בְּעֵבֶר הַיַּרְדֵּן מִזְרְחָה שָׁמֶשׁ... אֶת בֶּצֶר בַּמִּדְבָּר **בְּאֶרֶץ הַמִּישֹׁר** לָראוּבֵנִי וְאֶת רָאמֹת בַּגִּלְעָד לַגָּדִי וְאֶת גּוֹלָן בַּבָּשָׁן לַמְנַשִּׁי
> 
> 
> 
> — ספר דברים, פרק ד', פסוק מ"א, פסוק מ"ג
> 

בספר יהושע מוזכרת ארץ המישור כמקום מושבן של חשבון ובנותיה, מידבא, וערים נוספות:

> 
> מֵעֲרוֹעֵר אֲשֶׁר עַל שְׂפַת נַחַל אַרְנוֹן וְהָעִיר אֲשֶׁר בְּתוֹךְ הַנַּחַל **וְכָל הַמִּישֹׁר** מֵידְבָא עַד דִּיבוֹן... וַיִּתֵּן מֹשֶׁה לְמַטֵּה בְנֵי רְאוּבֵן לְמִשְׁפְּחֹתָם. וַיְהִי לָהֶם הַגְּבוּל מֵעֲרוֹעֵר אֲשֶׁר עַל שְׂפַת נַחַל אַרְנוֹן וְהָעִיר אֲשֶׁר בְּתוֹךְ הַנַּחַל **וְכָל הַמִּישֹׁר** עַל מֵידְבָא. **חֶשְׁבּוֹן וְכָל עָרֶיהָ אֲשֶׁר בַּמִּישֹׁר** דִּיבוֹן וּבָמוֹת בַּעַל וּבֵית בַּעַל מְעוֹן... **וְכֹל עָרֵי הַמִּישֹׁר** וְכָל מַמְלְכוּת סִיחוֹן מֶלֶךְ הָאֱמֹרִי אֲשֶׁר מָלַךְ בְּחֶשְׁבּוֹן אֲשֶׁר הִכָּה מֹשֶׁה אֹתוֹ
> 
> 
> 
> — ספר יהושע, פרק י"ג, פסוק ט', ט"ו–י"ז, כ"א
>

גאוגרפיה
--------

ארץ המישור היא רמה שגובהה הממוצע הוא סביב 700 מטרים מעל פני הים, השוכנת ממזרח למצוק ההעתקים שעל יד ים המלח, בצידו המזרחי שנמצא כיום בשטח מדינת ירדן.

ארץ המישור היא חבל הארץ הדרומי מבין שלושת חבלי הארץ המרכיבים את עבר הירדן המזרחי: הבשן, הגלעד והמישור, וכמתואר בספר דברים:

> 
> וַנִּקַּח בָּעֵת הַהִוא אֶת הָאָרֶץ מִיַּד שְׁנֵי מַלְכֵי הָאֱמֹרִי אֲשֶׁר בְּעֵבֶר הַיַּרְדֵּן מִנַּחַל אַרְנֹן עַד הַר חֶרְמוֹן... כֹּל עָרֵי **הַמִּישֹׁר** וְכָל **הַגִּלְעָד** וְכָל **הַבָּשָׁן** עַד סַלְכָה וְאֶדְרֶעִי עָרֵי מַמְלֶכֶת עוֹג בַּבָּשָׁן
> 
> 
> 
> — ספר דברים, פרק ג', פסוק ח', פסוק י'
> 

| **אזורים בארץ ישראל** |
| --- |
| רמת הגולן וסביבתה | הר חרמון • טרכון • חורן • הבשן • רמת הגולן |  |
| הגליל והעמקים | הגליל העליון • אצבע הגליל • הגליל המערבי • הגליל התחתון • עמק יזרעאל |
| מישור החוף | מישור החוף הצפוני • הכרמל • השרון • מישור חוף יהודה • גוש דן • מישור החוף הדרומי |
| הבקע הסורי-אפריקני | בקעת הירדן • עמק החולה • ארץ כינרות • עמק בית שאן • הערבה • בקעת ים המלח |
| מרכז שדרת ההר המערבית | השומרון • הרי בנימין • השפלה • יהודה • מדבר יהודה |
| שאר עבר הירדן | הגלעד • ארץ המישור • עמון • מואב • הרי אדום |
| הנגב | הנגב הצפוני • חבל אשכול (חבל הבשור) • בקעת באר שבע • מכתשים בנגב • הר הנגב • מדבר פארן • הרי אילת |
**שלום סמיד** (11 ביוני 1909– 1 ביולי 1997) נולד כ**שלום סמיאטיצקי**, היה משורר ישראלי, חבר קיבוץ נגבה.

ביוגרפיה
--------

סמיד נולד לבית חסידי במחוז לובלין בפולין. בצעירותו כתב בעיתון מקומי ביידיש. בגיל 17 הצטרף לתנועת השומר הצעיר, ומאוחר יותר לתנועת החלוץ. בשנת 1937 עלה לארץ ישראל, והיה בין מקימי קיבוץ נגבה ב-1939. במהלך מלחמת העצמאות, השתתף סמיד במערכה על נגבה. בשנת 1950 שימש כמזכיר סמינר הקיבוצים בתל אביב.

נפטר בשנת 1997, ונקבר בבית העלמין בקיבוץ נגבה בו היה חבר.

כתיבתו
------

במהלך שנותיו בקיבוץ, עסק סמיד בכתיבת שירה, מקאמות ומאמרי דעות. כמו כן עסק בתיעוד זיכרון השואה. שיריו התפרסמו במספר ספרים:

* ביני לבין עצמי, הוצאת אל"ף, 1974
* זהרורי בין ערביים, הוצאת רשפים, 1983
* רצינות מחייכת בחצרו של קיבוץ, הוצאת רשפים, 1990

בשנות ה-70, חיבר סמיד קדיש קיבוצי, גרסה חילונית לקדיש הנאמר בהלוויות. קיבוצים רבים אימצו את הקדיש של סמיד והוא נאמר עד היום בהלוויות קיבוציות.

קישורים חיצוניים
----------------

הספרים של שלום סמיד, באתר "סימניה"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007453483105171
* ISNI: 0000 0000 2901 997X
* LCCN: n85104722
* VIAF: 45731490
* WorldCat: lccn-n85104722

 |
הרב **חיים קַאשְׂטֶיל** (**קסטל**; 1886 – 30 ביוני 1924) היה עיתונאי, סופר וחוקר יהדות יוון, ורבהּ הראשי של אתונה.

קורות חיים
----------

נולד בחברון בשנת 1886 (ה'תרמ"ו) לרב נסים קאשטיל, בן למשפחה ספרדית חשובה. בצעירותו למד תחילה בעירו ולאחר מכן בירושלים בבית הספר של חברת "עזרה" הגרמנית (Hilfsverein). כשייסד הרב חיים חזקיהו מדיני בחברון את ישיבת "בית מדרש שדי חמד", נמנה עם תלמידיו המצטיינים.

בשנת 1910 (ה'תר"ע) נשלח על ידי בני משפחתו ללמוד בבית המדרש לרבנים שבניהולו של הרב אברהם דאנון בקושטא שבטורקיה, והשתלם בו בין היתר בשפות ובמדעים. עם סיום לימודיו בסוף שנת 1913 (ה'תרע"ג) הוכתר בתואר רב ומורה.

בתקופה שלאחר סיום לימודיו פנתה הקהילה היהודית באתונה שביוון אל ויקטור יעקובסון וביקשה להמליץ לה על רב צעיר ומשכיל שישמש כרב הקהילה וכנציגה הרשמי מול הממשל. יעקובסון המליץ על הרב קאשטיל, וזה האחרון, לאחר התייעצות עם רבו, הרב אברהם דאנון, נאות לכהן במשרה ועבר לאתונה.

במשך 11 שנות כהונתו פעל למען רווחות בני הקהילה, והפיץ ולימד את השפה העברית. כן הפיץ את רעיונות התנועה הלאומית, ולאחר הצהרת בלפור הרחיב את פעילותו למען הציונות.

כתב מאמרים לעיתון דואר היום ולעיתון הציוני בלאדינו "איל ז'ודייו" שיצא לאור בקושטא, וחלק ממאמריו אלו תורגמו ליוונית. רשימותיו ומחקריו על ערים רבות ביוון, נדפסו ביוונית ומכילים חומר רב על הקהילות היהודיות במדינה.

הלך לעולמו באתונה ב-30 ביוני 1924 (כ"ח בסיוון ה'תרפ"ד).

אחיו, הרב אברהם קאשטיל, היה מו"ץ ומנהיג הקהילה היהודית בליסבון שבפורטוגל.

קישורים חיצוניים
----------------

* משה דוד גאון, "חיים ב"ר נסים קאשטיל", **יהודי המזרח בארץ ישראל** ח"ב, ירושלים, תרצ"ח, עמ' 604, באתר היברובוקס
* אלמאנאק איזראאילית, סלוניקי תרפ"ג, עמ' 14-13.
גביע קולייר
**גביע רוברט ג'יי קולייר** (באנגלית: **Collier Trophy**) או **גביע קולייר** בקיצור הוא פרס תעופה שנתי הניתן על ידי האגודה הלאומית לאווירונאוטיקה של ארצות הברית (NAA). הגביע מוענק למי שהשיגו את "ההישג הגדול ביותר באווירונאוטיקה או באסטרונאוטיקה באמריקה, בכל הנוגע לשיפור הביצועים, היעילות ובטיחותם של כלי רכב אוויריים או חלליים, שערכם הוכח ביסודיות בשימוש בפועל במהלך השנה הקודמת."

רוברט ג'יי קולייר, מוציא לאור של מגזין קולייר'ס וויקלי, היה חלוץ ספורט אווירי ונשיא Aero Club of America. בשנת 1910, הזמין קולייר את הפסל ארנסט וייס קייזר להכין את גביע המועדון במשקל 238 ק"ג. הגביע הוענק לראשונה בשנת 1911 לגלן קרטיס על פיתוחו המוצלח, מטוס הידרו.

קולייר אף הספיק להעניק את הגביע מספר פעמים לפני מותו בשנת 1918.

בשנת 1922, כאשר מועדון Aero התפרק, הגביע הוענק במקום זאת תחת חסותה של האגודה הלאומית לאווירונאוטיקה של ארצות הברית והוא שונה באופן לא רשמי לגביע רוברט ג'יי קולייר, שהפך לרשמי בשנת 1944. הפרס מוענק אחת לשנה על ידי נשיא אגודת ה-NAA, כאשר הגביע מוצג קבוע במוזיאון האוויר והחלל הלאומי של ארצות הברית.

הגביע נגנב לזמן קצר בשנת 1978, אך הוחזר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גביע קולייר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6  "Collier Trophy". NAA.aero. NAA.
2. 1 2  "Taft Believes in Aeroplanes; Other "Bird" News". The Baltimore Sun.
3. ↑  "Playboys, Ponies, Flying Machines had Wickatunk Agog 50 Years Ago".
4. ↑  Collier Trophy Stolen from Mayflower.
**טרנטולה קובלט בלו** (באנגלית:  **Cobalt blue tarantula**; שם מדעי: *Haplopelma lividum*) היא מין של טרנטולה יבשתית שתפוצתו בתאילנד, מיאנמר, לאוס, קמבודיה ווייטנאם.

תיאור
-----

הקובאלט בלו היא טרנטולה בינונית שהיקף רגליה מגיע לכ-13 ס"מ. המאפיין החיצוני הבולט ביותר שלה הוא רגליה שצבען כחול בוהק. צבע גופה ובטנה הוא לרוב אפור בהיר ולעיתים כחול. בחלק מהפרטים ישנה דוגמת פסים כהים יותר על הבטן. מין זה מתאפיין בבגרות בדו-צורתיות זוויגית. הזכרים והנקבות נראים זהים עד לנשל האחרון של הזכרים, שבו יקבלו גוון אפור או ברונזה בהיר, וכן יופיעו הזיזים הבולטים המסייעים להם לעצור את הנקבה המבקשת לטרוף אותם בשעת ההזדווגות.

מחזור חיים
----------

טרנטולה זו מגיעה לבגרות מינית בתוך 5-3 שנים. הנקבות יאריכו ימים עד כ-15 שנה, בניגוד לזכרים שיחיו עד כ-10 שנים.

סביבת מחיה ואקולוגיה
--------------------

תפוצתה של הקובאלט בלו ביערות הגשם הטרופיים של דרום-מזרח אסיה. זוהי טרנטולה יבשתית שמתחפרת במחילות עמוקות אותן היא חופרת בעצמה. היא ממעטת לצאת ממחילתה, למעט במטרה למצוא אוכל.

תזונה
-----

טרנטולה זו ניזונה בעיקר מחרקים קטנים אותם היא צדה על קרקע היער.

כחיית מחמד
----------

למרות שהיא נחשבת לאחת הטרנטולות היפות ביותר, היא אינה מומלצת למגדלים מתחילים עקב נטייתה להסתתר במחילתה רוב הזמן ועקב תוקפנותה וזריזותה. טרנטולה זו תמהר לנשוך וארסה נחשב מסוכן, אם כי לא קטלני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרנטולה קובלט בלו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* "דף גידול בעברית באתר". *טרנטולה פיט*.
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות".
ארץ הפלאות של אליס
**ארץ הפלאות של אליס** (באנגלית: **Alice's Wonderland**) הוא סרט אנימציה אמריקאי קצר, הראשון שהופק על ידי היוצר וולט דיסני. הסרט הוא הראשון בסדרת סרטי "קומדיות אליס", סרטי לייב אקשן המתארים את הרפתקאותיהם של ילדה בשם אליס והחתול שלה ג'וליוס.

הסרט, באורך 12 דקות ו-29 שניות, הופק כסרט אילם בשחור-לבן. הוא הופק בקנזס סיטי שבמדינת מיזורי בארצות הברית. הסרט מעולם לא הוקרן באופן מסחרי, אלא הוצג על ידי דיסני למפיצי סרטים שונים במטרה לגייס כסף למימון יצירתו.

עלילה
-----

**אליס** (וירג'יניה דייוויס) מבקרת באולפני אנימציה, בהם מציגים לה האנימטורים (ובהם וולט דיסני עצמו) איורים של סצינות מגוונות שמהם הם יוצרים אנימציה. בין הסצינות מוצג חתול רוקד לצד להקת חתולים שמנגנת; עכבר שמציק לחתול עד שהוא זז ממקומו; ותחרות איגרוף בין חתול לכלב, שבה קהל האנימטורים מעודד את הנצים.

באותו לילה חולמת אליס שהיא נוסעת ברכבת אל ארץ האנימציה, שם היא מתקבלת על השטיח האדום בתהלוכת מקבלי פנים, והופכת לדמות לייב אקשן. היא רוכבת על פיל ורוקדת עם דמויות האנימציה. במקביל בורחים האריות מגן החיות ורודפים אחריה, עד לעץ חלול ובהמשך לתוך מערה ומאורת ארנבים. לבסוף היא קופצת ממצוק - ואז מתעוררת מחלומה. אליס מספרת על החלום המוזר שלה לאמה, שהעירה אותה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארץ הפלאות של אליס** בוויקישיתוף

* "ארץ הפלאות של אליס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ארץ הפלאות של אליס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ארץ הפלאות של אליס - הסרט באורך מלא, בארכיון האינטרנט
* ארץ הפלאות של אליס, באנציקלופדיה של סרטי דיסני
**IndigNation** היה פסטיבל להט"בי, שהתקיים מדי שנה בסינגפור לאורך חודש. הוא התקיים לראשונה באוגוסט 2005, כדי לחול ביום הלאומי ה־40 של המדינה.

רקע
---

IndigNation החל כסדרת אירועים בנושא להט"ב שנועדה למלא את הפער שיצר האיסור על קיום ה"Nation parties", אירועי הגאווה שהתקיימו במדינה מאז שנת 2001. על רקע ההבטחה שנתן ראש הממשלה לי הסיין לונג באוגוסט 2004, שאישרה קיום שיחות במבנים סגורים בלי רישיון מהמשטרה, היה זה עיתוי מתאים לארגון שיחות, סדנאות ואירועים קשורים כחלק מ־IndigNation. בשפה האנגלית שם העצם indignation פירושו זעם המתעורר נוכח עוולה.

### נתינת חסות

Fridae.com, פורטל ההומואים והלסביות הגדול ביותר באסיה, תמך בפסטיבל מאז הקמתו, באמצעות חסות כלכלית ותקשורתית דרך קרן Fridae לפיתוח קהילתי ששייכת לו ואירועי גיוס כספים. בנשף הקרנה חגיגי של הסרט Wilde, העוסק במחזאי האירי אוסקר ויילד, שהתקיים במאי 2008, גויסו 10,000 דולר סינגפורי ל־IndigNation וסופק מימון זרע להקמת Rascals Prize, פרס דו־שנתי שמוענק בעבור עבודת המחקר הטובה ביותר בנושא להט"ב וסינגפור. בשנת 2009 התקיים נשף גיוס כספים חגיגי שכלל הקרנת בכורה של הסרט הביוגרפי על הארווי מילק, נבחר הציבור הראשון באמריקה שהיה הומוסקסואל מוצהר, ובו גויסו 14,000 דולר סינגפורי לאירועי הגאווה IndigNation ו־Pink Dot SG ולפרויקט החדש של יוצר הסרטים לו זיהאן. באותה שנה נערך נשף גיוס כספים חגיגי שבו הוקרן בראשונה הסרט Taking Woodstock שביים אנג לי, ושם גויסו 6,000 דולר סינגפורי ל־IndigNation ולמיזמים אחרים בסינגפור הקשורים ללהט"ב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **IndigNation** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של IndigNation

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Movie gala raises S$10,000 for Fridae Community Development Fund". Fridae. ארכיון מ-2010-04-08. נבדק ב-2013-11-02.
2. 1 2  Taking Woodstock Fundraising Gala Premiere (2009-10-14). "Fridae's Taking Woodstock fundraiser raises S$6,000 for gay community projects". Fridae. ארכיון מ-2010-01-14. נבדק ב-2013-11-02.
3. 1 2 3  "Fridae's Milk fundraiser raises S$14,000 for gay community projects". Fridae. ארכיון מ-2010-10-07. נבדק ב-2013-11-02.
4. ↑  "Movie fundraiser raises $10,000 for Singapore's Pride Season in August". Fridae. ארכיון מ-2009-06-20. נבדק ב-2013-11-02.
5. ↑  "Singapore gay advocacy group launches academic prize". Fridae. ארכיון מ-2011-02-25. נבדק ב-2013-11-02.
יעל ברנפלד בהצגה
**ארץ בושת**  הוא מופע תיאטרון-קברט סאטירי שנכתב על ידי דלית מילשטיין. סיפור המחזה מתרחש כולו בין כתליו של מועדון לילה. המופע משלב מיומנויות קרקסיות, קסמים, מוזיקה חיה וריקוד, המערבב מיניות בוטה עם אכזריות. במרכז סיפור המחזה: הליצן יעקב, בובתו-אהובתו רחל ומשפחת אבינו-כאן.
המחזה עלה בשנת 2006 בהפקת תיאטרון נוצר.

על המחזה
--------

אורי רביץ ב"ארץ בושת"
הלילה יורד על רחובותיה המאובקים של העיר תל אביב שליד הים. שמיכה אפלולית של ערב קיץ ים תיכוני מכסה מעין את טרדות היום יום, הדהודיה של מלחמה בלתי נגמרת, עליבותם של פקידי השלטון, והתפוררותה של התקווה לעתיד טוב יותר. במיטב מחלצותיהם מוזמנים ניצולי שיגרת היום יום של המזרח התיכון לשכוח את צרותיהם בין כתליו של המועדון 'ארץ בושת'. את קרני השמש השוקעת מחליפים הזרקורים השוטפים את הבמה באור יקרות - רמז להבטחה גדולה בהשקעה קטנה. אלא שמה שמתחיל כמו קברט קרקסי עליז ואסקפיסטי מתברר כבבואה סוריאליסטית של המציאות אותה מנסה הקהל לשכוח ולהשכיח. 

במשך שלוש שנים יצרו דלית מילשטיין (טקסט ובימוי) ובועז ברקת (מוזיקה) עם קבוצת אמנים (אורי אשכנזי – קסמים, אורית נבו – כוריאוגרפיה אווירית, רוויטל אריאלי – בובות, רינה בדש – כוריאוגרפיה, ערן לביא - קרקס) יצירה על מה שהוגדר על ידי הביקורת *כ"מהות החיים תחת צל ההבטחות בארץ שאיבדה את תומתה"*. ההצגה הבנויה כשורה של אפיזודות קירקסיות במגוון של סגנונות תיאטרוניים, מהווה מסווה לסיפורה של הטרגדיה הגדולה של החלום הציוני על מדינה טובה והגונה לאנשים טובים והגונים. ההצגה התקיימה במועדוני לילה שונים, בחלל שעוצב במיוחד לטובת האירוע ומאפשר לקהל לשבת סביב שולחנות, לשתות ולאכול במהלך ההצגה ולקחת בה חלק פעיל, ההצגה מתרחשת במספר זירות מקבילות – על הבמה ומחוצה לה. 

במסגרת פרס הפרינג' הישראלי לשנת 2006-7 (פרס קיפוד הזהב), המוזיקאי בועז ברקת היה מועמד לפרס מוזיקאי השנה.
ההפקה זכתה בפרס ההצגה החדשנית ויעל צוקר זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר.

שחקנים ויוצרים
--------------

שחקנים
* מוצי אביב
* יעל ברנפלד
* דינה גולן
* שיפרה מילשטיין
* יוסי צברי
* יעל צוקר/רוני כלב
* אורי רביץ
* שלמה תרשיש/איציק סיידוף

יוצרים
* כתיבה ובימוי: דלית מילשטיין
* מוזיקה: בועז ברקת
* דרמטורג: אבישי מילשטיין
* כוריאוגרפיה: רינה בדש
* הפקה: גיא כהן

קישורים חיצוניים
----------------

* ארץ בושת, סרטון באתר יוטיוב
* תיאטרון נוצר, דף הפייסבוק הרשמי
* "להתנבא בכיכר השוק" -שיחה עם דלית מילשטיין, ארץ בושת, אתר 'הבמה'
* ארץ בושת-קברט שנות אלפיים באתר 'הבמה'

הערות שוליים
------------

1. ↑  מערכת עכבר און-ליין, עכבר העיר אונליין, טקס "קיפוד הזהב": "אסקוריאל" היא הצגת השנה בפרינג', באתר הארץ, 29 בדצמבר 2006; צבי גורן, הצגת השנה בפרינג': "אסקוריאל", באתר "הבמה" 1.1.2007.
ציור חתך של כוס פיתגורס בשלבים שונים של מילויה:  
A - הכוס הריקה;  
B - מילוי הכוס עד לגובה זה מאפשר שתיית כל תכולתה;  
C - מילוי הכוס לגובה זה מפעיל את אפקט הסיפון ומוביל להתרוקנות הכוס (D).
גביע פיתגורס
**כוס פיתגוראית** (ידועה גם בשם **כוס פיתגורס** או כוס ה'צדק') היא סוג של כוס שתייה שמכריחה את המשתמש בה לשתות במתינות. הכוס, הנחשבת כהמצאה של פיתגורס, מאפשרת למשתמש למלא את הכוס ביין (שהיה משקה פופולרי בזמנו של פיתגורס) עד רמה מסוימת. אם המשתמש ממלא את הכוס רק עד רמה מסוימת זו הוא יכול לשתות בביטחון. אם הוא מגלה גרגרנות וממלא את הכוס כולה, כל תוכנה של הכוס נשפך מתחתית הכוס (הכוונה היא שהמשקה יישפך על חיקו של הגרגרן).

צורה ושימוש
-----------

כוס פיתגורס נראית בדיוק כמו כוס רגילה, כאשר ההבדל היחיד הוא שבאמצע הגביע יש עמוד. בתוך העמוד יש צינור פתוח קטן המוביל מחור בתחתית הכוס כמעט עד לקצה העמוד, שם הוא פונה חזרה למטה ונפתח לפנים הכוס.  

כשהכוס מלאה, הנוזל עולה דרך הצינור לראש של העמוד האמצעי, על פי חוק פסקל של כלי קיבול מתקשרים. כל עוד גובה הנוזל לא עולה מעל רמת הכיפוף בצינור, הכול בסדר. אם הנוזל עולה מעל הכיפוף, הוא נשפך דרך הצינור ודרך החור בתחתית. במצב זה הצינור יוצר סיפון ששואב את כל הנוזל מהכוס.

מקומות הימצאות
--------------

הכוס הפיתגוראית נחשבת כהמצאה של פיתגורס ולכן נמכרת בדרך כלל באי סאמוס ביוון כמזכרת לתיירים. הכוס נמכרת לעיתים בחנויות צעצועים כמכשיר למתיחות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גביע פיתגורס** בוויקישיתוף
* אבי סאייג, כוס הפלא שמתרוקנת מעצמה (גביע פיתגורס), במדור "ניסויי מדע בבית" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 2 ביוני 2013
**טרנטולה אדומת אחוריים מקסיקנית** (שם מדעי: *Brachypelma vagans*) היא מין של טרנטולה מסוג ברכיפלמה. אדומת האחוריים נפוצה בעיקר במקסיקו אך ניתן למצוא אותה גם דרומה יותר בבליז, יוקטן, אל סלוודור וגואטמלה. עכבישים אלה הם יבשתיים ושוכני מחילות. מקור השם "אדומת אחוריים" הן השערות האדומות הייחודיות על בטן העכביש. כמו רוב הטרנטולות גם אדומת האחוריים תיזון על כל בעל חיים שעליו תצליח לגבור, בעיקר חרקים, אך גם לטאות קטנות ומכרסמים. מוטת הרגליים של הפרט הבוגר יכולה להגיע לכ-13 ס"מ. הזכרים מעט קטנים וצנומים יותר מהנקבות. מין זה מעדיף אזורי מחיה המאופיינים בשיחים.

ב-1996 נתגלה פרט של אדומת אחוריים במחוז סנט לוסי, פלורידה. כעת נחשב המין למין יציב אך פולש במדינה. כפי הנראה שוחרר בטעות או בכוונה פרט לטבע על ידי מגדל חובב. מספרם בפלורידה הצטמצם לאחר שניזונו על חרקים נגועים בחומרי הדברה.

בשבי
----

אדומת האחוריים נחשבת לחיית מחמד מבוקשת בקרב מגדלים. היא נחשבת רגועה, למרות נטייתה לבעוט מבטנה שערות צורבות כשהיא חשה מאוימת. תוחלת החיים של הנקבות היא כ-15 שנה. כתוצאה מהפופולריות שלה כחיית מחמד הטרנטולה מופיעה בנספח II של CITES ואין להוציא פרטים מהטבע ולסחור בהם. הסכנה העיקרית המאיימת על אדומת האחוריים היא הרס סביבת המחיה הטבעית שלה ומוות של פרטים רבים בטרם הגיעם לבגרות מינית. אדומת הברכיים נמצאת במצב שימור המוגדר "פגיע".

בתרבות הפופולרית
----------------

בסרט המדע הבדיוני "טרנטולה" של הבמאי ג'ק ארנולד משנת 1955, מופיעה אדומת אחוריים כמושא לניסוי שהופך אותה לענקית. הטרנטולה הענקית משתחררת ומאיימת על אזור המדבר בו השתחררה.

ברפואה המסורתית של בני המאיה
----------------------------

אנשי שבט הצ'ול מתייחסים אל עכבישים אלה כאל יצורים חיוביים ומשתמשים בהם לייצור תרופות. הרוקח הורג את הטרנטולה, מרסק את גופה ומערבב אותו עם אלכוהול ולבסוף מסנן שערות צורבות בעזרת בד מסורתי. המשקה מסייע לטיפול ב"רוח הטרנטולה", מחלה שתסמיניה כוללים כאב בחזה, שיעול ואסתמה. הפפטיד GsMtx-4 הנמצא בארס הטרנטולה נבדק כעת במטרה לבדוק אם יוכל לסייע בריפוי בעיות בקצב הלב, ניוון שרירים וגליומה.

גלריה
-----

*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרנטולה אדומת אחוריים מקסיקנית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  טרנטולה אדומת אחוריים מקסיקנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  "Mexican redrump tarantula (Brachypelma vagans)". *Arkive*. Wildscreen. אורכב מ-המקור ב-2015-07-14. נבדק ב-6 ביולי 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Salima Machkour-M'Rabet, Yann Hénaut, Peter Winterton and Roberto Rojo (2011). "A case of zootherapy with the tarantula Brachypelma vagans Ausserer, 1875 in traditional medicine of the Chol Mayan ethnic group in Mexico". *Journal of ethnobiology and ethno medicine*.`{{cite web}}`: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
**גביע שפנגלר** (באנגלית: **Spengler Cup**) הוא טורניר שנתי של הוקי קרח שנערך בדאבוס, שווייץ. מאחר שנערך כמעט ברציפות מאז שנת 1923, הגביע מתואר לעיתים קרובות כטורניר ההוקי קרח הוותיק ביותר בעולם. נערך בחסות מועדון ההוקי השווייצרי דאבוס ומשוחק בכל שנה בדאבוס, שווייץ, בין חג המולד (25 בדצמבר) לראש השנה האזרחית. כיום, כל המשחקים מתקיימים בווילאנט ארנה (Vaillant Arena).

יוזם הטורניר היה ד"ר קארל שפנגלר שקיווה לקדם קבוצות ממדינות דוברות גרמנית באירופה, שסבלו מהיבדלות בתקופה שלאחר מלחמת העולם הראשונה. בסופו של דבר, התחרות גדלה הרבה מעבר לציפיות. מועדוני הוקי קרח יוקרתיים רבים מאירופה השתתפו בטורניר לרבות קבוצות מברית המועצות,  צ'כוסלובקיה, שוודיה, גרמניה ופינלנד. לאורך תולדות הטורניר נבחרות לאומיות מ-12 מדינות שונות זכו בטורניר, כאשר הקבוצה המארחת,  דאבוס ונבחרת קנדה זכו במירב גביעים (15), בעוד שווייץ וצ'כוסלובקיה הן האומות שזכו במספר הרב ביותר של תוארי הגביע, עם קבוצות שונות (19 כל אחת).

בקרב הקבוצות הלא-אירופאיות, נבחרת קנדה, נבחרת ארצות הברית, מועדוני המכללות ובתי ספר, קבוצות ה-AHL וקבוצות הוקי מאונטריו ואפילו נבחרת יפן (ב-1971, הנבחרת ניסתה להעלות את ההתעניינות בהוקי קרח לקראת אירוח אולימפיאדת סאפורו (1972)) התחרו על הגביע. מאז 1990, נבחרת קנדה היא הנציגה היחידה מצפון אמריקה (וגם היא מורכבת בעיקר משחקנים קנדים המשחקים באירופה), כשהיוצאת מהכלל היא קבוצת ה-AHL של רוצ'סטר אמריקנס ב-1996 ו-2013.

ב-2017, נבחרת קנדה שוב הגנה בהצלחה על התואר שלה מהשנתיים הקודמות לאחר שהביסה את נבחרת שווייץ 3-0 בגמר כדי לזכות בפעם השלישית ברציפות בתואר. בעקבות הניצחון, הנבחרת הקנדית השוותה את כמות הזכיות שלה לאלה של דאבוס, עם 15 זכיות כל אחת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גביע שפנגלר** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של גביע שפנגלר (באנגלית)
* מאמר על גביע שפנגלר באתר NHL.com של ליגת NHL
* ארכיון התוצאות באתר HockeyArchives.info
**מייקל טרנס אספל** (באנגלית: **Michael Terence Aspel**; נולד ב-12 בינואר 1933) הוא מגיש טלוויזיה בריטי.

ביוגרפיה
--------

אספל נולד בלונדון, במהלך מלחמת העולם השנייה הוא פונה מאזור מגוריו ועבר מספר שנים לסאמרסט.

ב-1957 החל לעבוד בתוכנית חדשות של סניף ה-BBC בקארדיף, ב-1969 ו-1976 הנחה את התחרות "שיר עבור אירופה" (A Song for Europe) שבמסגרתה נבחר נציג הממלכה המאוחדת לאירוויזיון, בנוסף הוא ביצע פרשנות לטלוויזיה הבריטית לאירוויזיון בשנים אלו והגיש את השידורים המקדימים לתחרות, ב-1963 שימש כפרשן הרדיו של התחרות בבריטניה. הוא גם הנחה מספר פעמים את תחרות מיס עולם.

מ-1987 ועד 2003 הנחה את תוכנית הראיונות הביוגרפיים "אלו הם חייך" המתבססת על אותו פורמט של חיים שכאלה. 

במהלך שנות השמונים והתשעים הנחה את התוכנית "Aspel & Company" בערוץ ITV שזכתה להצלחה, פרק של התוכנית בו רואיינו ארנולד שוורצנגר וברוס וויליס צונזר עקב כך שבמהלכו הם ביצעו מהלך של שיווק ופרסום למסעדת "הוליווד פלנט" שבבעלותם.

ב-1993 קיבל את אות מסדר האימפריה הבריטית עבור תרומתו לשידור במדינה ובאותה שנה נבחר לאישיות הטלוויזיונית המובילה של השנה.

ב-2006 הוא גילם את המספר בסבב הופעות בבריטניה של המחזמר מופע האימים של רוקי.

בשנים 2000 עד 2008 הנחה את התוכנית "יריד עתיקות בדרך".

אספל משמש כסגן נשיא ארגון "The Children's Trust" העוסק במתן צדקה לילדים בעלי פגיעה מוחית.

הוא נישא שלוש פעמים ולו שבעה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* מייקל אספל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מייקל אספל, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* 
* 

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb170517935 (data)
* GND: 1119109922
* ISNI: 0000 0000 8470 2675
* LCCN: n50030694
* MusicBrainz: 99372692-1a12-4c69-9bf4-afe22b178d93
* Trove: 788319
* VIAF: 112421196
* WorldCat: lccn-n50030694

 |
הקצה המזרחי של ארץ אנרהם, קקדו
**ארץ ארנהֶם** (באנגלית: **Arnhem Land**, ארנהם-לנד) היא שטח בן 97,000 קמ"ר בפינה הצפון-מזרחית של הטריטוריה הצפונית באוסטרליה. השטח מצוי כ-200 ק"מ מזרחית לעיר דרווין. מתיו פלינדרס קרא לשטח על שם הספינה ההולנדית ארנהם שחקרה את אזור החוף ב-1623 (שבעצמה נקראה על שם העיר באותו שם). השטח משתרע מערבה ממפרץ קרפנטאריה ועד לאזור הפארק הלאומי קקדו. 

תושבי השטח - המיושב בדלילות - הם אבוריג'ינים, לאחר שהאזור הוכרז כשמורה לטובת העמים ילידי אוסטרליה ב-1931. מאז ידועה ארץ ארנהם בשל ריחוקה ממקומות יישוב מודרניים; ובשל שימור אורח החיים המסורתי של האבוריג'ינים באזור. בצפון מזרח ארץ ארנהם מתגוררים בני קבוצת היונגלו, אחת הגדולות באוסטרליה, שהצליחה לשמר מאפיינים רבים של התרבות הילידית המסורתית. החשיפה לתרבות המערבית בארץ ארנהם נותרת מינימלית ותיירים המעוניינים לבקר בארץ ארנהם חייבים להוציא אישור מיוחד בעיר דרווין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארץ ארנהם** בוויקישיתוף

* ארץ ארנהם באתר venturenorth.com.au

הערות שוליים
------------

1. ↑  Arnhem Land region guide
2. ↑  GUIDE TO ARNHEM LAND
3. ↑  THINGS TO SEE AND DO IN EAST ARNHEM LAND
4. ↑  Northern Land Council

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007294985805171
* GND: 4085943-5
* LCCN: sh85007377
* MusicBrainz: 187dd2de-834a-47e5-a40c-8258405bc81d
* NKC: ge449008

 |
מפת אנטארקטיקה
**ארץ אלזוורת'** (באנגלית: **Ellsworth Land**) היא חלק מיבשת אנטארקטיקה, הגובל ממערב בארץ מרי בירד, מצפון בים בלינגסהאוזן, מצפון-מזרח בבסיס חצי האי האנטארקטי, וממזרח בשוליים המערביים של מדף הקרח רון. היא משתרעת בין '103°24 מערב ל-'79°45 מערב. לאזור ממערב ל-90° מערב אין תביעת חזקה, התביעה לחזקה על האזור שבין 84° מערב ל-90° מערב היא של צ'ילה בלבד, והיתר נמצא בחזקתן של צ'ילה והממלכה המאוחדת כחלק מן הטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה. חוף אייטס משתרע בין '103°24 מערב ל-'89°35 מערב וחוף בריאן בין '89°35 מערב ל-'79°45 מערב. 

ארץ אלזוורת' היא ברובה רמת קרח נישאה, אבל היא כוללת את הרי אלזוורת' המלכותיים ומספר רב של קבוצות הרים מפוזרות: האדסון, ג'ונס, בהרנדט, האוברג, מריק, סוויני וסקייף. 

ארץ זו שוכנת סמוך למרכז האזור שתייר החוקר האמריקאי לינקולן אלזוורת' בטיסת מטוס במהלך נובמבר-דצמבר 1935. הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים קראה לה על שמו ב-1962 לזכר אותה טיסה טראנסקונטיננטלית היסטורית מן האי דאנדי אל מדף הקרח רוס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארץ אלזוורת'** בוויקישיתוף
* ארץ אלזוורת', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  רו ריפנבורו, "להתחרות עם המוות", עמ' 251

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007538894505171
* LCCN: sh86000666
* VIAF: 315127959
* WorldCat (עם VIAF): 315127959

 |
**יזיד אבן אלמֻהַלַּב** (בערבית: **يزيد بن المهلب**; 672–720) היה מושל בתקופת בית אומיה.

ביוגרפיה
--------

יזיד התחיל את הקריירה הצבאית שלו כמפקד צבאי באזור ח'וראסאן אשר בפרס מטעם מושל עיראק אל-חג'אג' בן יוסף. לתקופה זמנית קצרה הוא מונה למושל של ח'וראסאן. התקדמותו המהירה הגבירה את חששו של אל-חג'אג' ממנו שראה אותו כמתחרה פוטנציאלי לתפקידו בעיראק במיוחד בשל מדיניותו העצמאית בח'וראסאן. לכן ניסה לסלק אותו מתפקידו כמושל ח'וראסאן אולם ללא הצלחה בשל התנגדותו של השליט האומיי עבד אל-מלכ בן מרואן. 

אלחג'אג' ניצל את מותו של השליט ופיטר את יזיד מתפקידו ומינה אדם מקורב אליו. מותו של אלחג'אג' ועלייתו של השליט האומיי סלימאן בן עבד אל-מלכ לשלטון שהיה מקורב לחוג הפוליטי של יזיד גרמה לכך שיזיד מונה למושל עיראק וח'וראסן. יזיד ניצל את התקופה הזאת לקידום האינטרסים האישיים שלו כאשר הפך להיות אחד מבעל ההון העשירים הודות לניצול הכנסות מהמסים אשר גבה ובכך התגברו החשדות מצד השלטון המרכזי כלפי מקור הונו הרב דבר שהוביל לפיטוריו מתפקידו על ידי השליט הדתי עומר השני. 

יזיד התנגד לפיטוריו ומרד בשלטון המרכזי של דמשק כאשר ניסה לנצל את ההון אשר רכש בהידוק הקשרים עם חוגים שונים שהתנגדו לשלטון האומיי. 

החליפות האומיית שלחה צבא גדול אשר הביס את צבא יזיד. יזיד אבן אלמוהלב נהרג בקרב והמדינה הפקיעה את רכושה של משפחת אל-מוהלב שהפכה להיות משפחה ענייה אחרי שהייתה ידועה כמשפחה העשירה ביותר במדינה המוסלמית.

קישורים חיצוניים
----------------

* יזיד בן אל-מוהלב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2006096716
* TDVİA: yezid-b-muhelleb
* VIAF: 66232076
* WorldCat: lccn-no2006096716

 |
**ג'ק ניטשה** (נולד כברנרד אלפרד ניטשה, באנגלית: **Bernard Alfred "Jack" Nitzsche**; ‏22 באפריל 1937, שיקגו - 25 באוגוסט 2000, הוליווד) היה מוזיקאי וזוכה פרס אוסקר.

חייו
----

ניטשה החל את דרכו כנגן סקסופון והיה פעיל בסצנת הג'אז בלוס אנג'לס. בשנת 1955 בעקבות הכרותו עם הזמר סוני בונו, החל לכתוב שירי פופ ואחד מהם אף זכה להצלחה.

בהמשך התפתח ניטשה לכיוון של תיזמור שאפתני, וזאת תחת חסותו של מפיק העל המצליח ביותר באותה העת פיל ספקטור. בתפקיד זה יצר את התיזמור המצליח לשירם של טינה טרנר ואייק טרנר "River Deep Mountain High". במקביל לעבודתו עם ספקטור, עבד ניטשה עם מוזיקאים מהחוף המערבי כדוגמת ליאון ראסל וטים באקלי.

בשנת 1964 חבר ללהקת הרולינג סטונז, להם תרם כישרונו בנגינה בקלידים ללהיטים רבים: "Paint It Black" ו-"Ruby Tuesday". כמו כן, עיבד בשנת 1969 את הביצוע למקהלה הנשמעת ברקע השיר "You Can't Always Get What You Want".

את פרסומו כמעבד, קיבל ניטשה בעת עבודתו עם המוזיקאי ניל יאנג במחצית השנייה של שנות ה-60. ניטשה הפיק את אלבום הבכורה של יאנג והמשיך לעבוד עמו גם כנגן ליווי (בעיקר בקלידים).
ניטשה גם ידוע כיוצר פסקולים לסרטים. בשנת 1982 אף זכה בפרס האוסקר ובפרס גלובוס הזהב על שיר הנושא מהסרט "קצין וג'נטלמן", השיר 'Up Where We Belong' בוצע על ידי הזמר ג'ו קוקר. ב-1986 חיבר את הפסקול לסרט תשעה וחצי שבועות של שכרון חושים.

בהמשך העשור וכן עד מותו, המעיט ניטשה לעבוד ולמעט שערוריית מאסר שתועדה לתוכנית טלוויזיה, לא זכה לכל פרסום. בשנת 2000 נפטר בעקבות סיבוך שנבע מזיהום.

בשנת 2007 זכה ניטשה למחווה מבמאי הסרטים קוונטין טרנטינו כשזה פתח את סרטו "חסין מוות" ביצירה אינסטרומנטלית שהולחנה על ידי ג'ק ניטשה בשנות ה-60 המוקדמות.

אלבומים
-------

* 1972 : St. Giles Cripplegate
* 1978 : Blue Collar
* 1991 : The Indian Runner
* 2007 : Quentin Tarantino's Death Proof (Reuses "The Last Race" as opening theme.)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ק ניטשה** בוויקישיתוף

* ג'ק ניטשה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ג'ק ניטשה, באתר AllMovie (באנגלית)
* ג'ק ניטשה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ג'ק ניטשה, באתר AllMusic (באנגלית)
* ג'ק ניטשה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ג'ק ניטשה, באתר Discogs (באנגלית)
* ג'ק ניטשה, באתר SecondHandSongs
* ג'ק ניטשה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007441257405171
* BIBSYS: 3029999
* BNE: XX838478
* BnF: cb13931565z (data)
* GND: 103929673
* ISNI: 0000 0001 1020 6852
* LCCN: n87117613
* LNB: 000087911
* MusicBrainz: 28a20b09-5ef7-4f81-878a-a5d8aef5ab1c
* NDL: 001164919
* NKC: xx0111224
* NTA: 070769796
* SNAC: w6fz1ff3
* SUDOC: 083048227
* VIAF: 7577332
* WorldCat: lccn-n87117613

 |
**מצודת קייפ קוסט** (באנגלית: **Cape Coast Castle**; בדנית: **Carolusborg**) היא מצודה השוכנת בעיר קייפ קוסט שבדרומה של גאנה, לחופי האוקיינוס האטלנטי. צורתה של המצודה היא כשל טרפז, אורכה ממזרח למערב מגיע ל-160 מטרים, ורוחבה מדרום לצפון עומד על 80 מטרים. מבני המצודה משתרעים סביב שתי חצרות, המערבית והגדולה יותר בצורת טרפז, והמזרחית בצורת משולש.

היסטוריה
--------

תותחי המצודה הפונים לעבר האוקיינוס
המבנה הראשון באתר הוקם על ידי השוודים בשנת 1653, כשנה לאחר שהשתלטו על האזור. הוא נבנה מעץ, וזכה לשם קרולוסבורג (Carolusborg)‏, לכבודו של המלך קרל העשירי גוסטב. מאוחר יותר הוחלף המבנה בבנין אבן. בחודש אפריל 1663 נכבשה המצודה, כמו כל המושבה השוודית בחוף הזהב, בידי הדנים, אך אלה שלטו במקום משך שנה בלבד, ובשנת 1664 הוא נכבש בידי האימפריה הבריטית. המצודה שימשה בעיקר לכליאת עבדים אשר הוחזקו במרתפיה עד לשילוחם באוניות לאמריקה.

בסוף המאה ה-18 נבנתה המצודה מחדש והורחבה, וב-1844 היא הייתה למקום מושבו של מושל המושבה הבריטית של חוף הזהב. בשנות ה-20 של המאה ה-20 המצודה שופצה, וכאשר גאנה זכתה בעצמאותה בשנת 1957, היא הופקדה באחריותה של רשות המוזיאונים והמונומנטים הלאומית (Ghana Museums and Monuments Board). ב-1979 הוכרזה המצודה, יחד עם עשר מצודות נוספות ברחבי המדינה, כאתר מורשת עולמית. בשנות ה-90 שוב שופץ המבנה בסיוען של האומות המאוחדות ושל ארצות הברית. במקום פועל מוזיאון המוקדש לסחר העבדים בחוף הזהב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מצודת קייפ קוסט** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מצודת קייפ קוסט

הערות שוליים
------------

1. ↑  היסטוריה של המצודה

| דגל מלטהדגל מלטה סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בגאנה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| המצודות והטירות הקולוניאליות בגאנה: מצודת גוד הופ, מצודת קייפ קוסט, מצודת פיישנס, מצודת אמסטרדם, מצודת בטנסטיין, מצודת סן סבסטיאן, מצודת מטל קרוס, מצודת פרדנבורך, מצודת סנטו אנטוניו, מצודת אלמינה ומצודת סן ז'אגו • המבנים המסורתיים של האשנטי |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007449236505171
* LCCN: no2003062838
* VIAF: 157449755
* WorldCat: lccn-no2003062838

 |
**מִנְהֶלֶת ידע** היא קבוצה של עובדים בתוך הארגון, אשר אחראים על התכנים המשמשים את גופי שירות הלקוחות, המכירות או התמיכה הטכנית בארגון. אנשי המִנהלה אחראים על איסוף התכנים ועל הצגתם באופן ברור, מזמין ונוח לעובדים בגופי השירות השונים, על מנת שאלו יוכלו לתת מענה לצרכנים.

תחומי אחריות
------------

1. הנגשת הידע במערכת תומכת: איסוף תכנים, בניית תבניות, עריכת תוכן, כתיבה תמציתית.
2. איתור ידע גלוי וסמוי והפצתו לממשקים שונים בארגון, כגון צרכים להדרכה, צרכים מלקוחות לשיווק, טיפים מהשטח.
3. הטמעת הידע והטמעת השימוש במערכת.
4. שיפור המערכת התומכת בהתאם לחוויית המשתמש והידע שמשתנה.
5. מדידה ובקרה איכותית וכמותית באמצעים כגון "לקוח סמוי", מבדקים ודו"חות שימוש.

מבנה ארגוני
-----------

בגלל חשיבות עבודתה של המִנהלה כגוף האחראי על ניהול הידע, ניתן למצוא מנהלות בארגון במקום אסטרטגי מבחינת זרימת הידע, לרוב תחת "שיווק", "מטה ואסטרטגיה" או "הדרכה".

טכנולוגיה
---------

המנהלה אחראית על הנגשת המידע באמצעות מערכת טכנולוגית העומדת לרשות הארגון. מערכת ניהול ידע לגופי השירות הִנה מערכת ייחודית שצריכה לאפשר מתן מענה בזמן אמת ללקוחות, מתן מענה לתכנים שמשתנים בצורה מהירה, שליפת מידע בצורה ידידותית ומהירה למתן מידע לצרכן כבר בפנייתו הראשונה. התכנים במערכת יאורגנו לרוב בתבניות קבועות כגון עצי החלטה, תסריטי שיחה, סימולטורים ועוד. לרוב במערכת יהיו כלים משלימים כגון ניהול משובים מהשטח, מבדקים, תדריכים, הודעות, סקרים, הצגת נתונים ודוחות שימוש. ניתן לרכוש מוצר מדף למנהלות וניתן לפתח בתוך הארגון. לכל אפשרות יש את היתרונות והחסרונות שלה. חשוב מבחינה טכנולוגית להתייחס למנוע חיפוש ולתוצאותיו. תוצאות חיפוש שלא ייתנו ללקוחות מענה מהיר ומדויק, עם הידע הנדרש ובזמן אמת, יפגעו בשימוש במערכת.

סוגי מנהלות
-----------

ישנן שני סוגי מנהלות:

* **מנהלה ריכוזית** - צוות מומחי תוכן הפועל במקום אחד בארגון שזהו תחום עיסוקו הבלעדי, אשר כפוף למנהל הידע באופן ישיר.
* **מנהלה מבוזרת** - מומחי תוכן בארגון המשמשים כעורכי תוכן במנהלה בנוסף לעבודתם העיקרית, ומנוהלים באופן מטריציוני על ידי מנהל הידע.

מנהלות ומדיה חברתית
-------------------

כיום רואים במנהלות ידע יותר שיתוף מבעבר ברכיבים של מדיה חברתית, כדי לעודד שיתוף של הידע הסמוי שנמצא בראשם של העובדים כגון פורום, גרסאות סטייל וויקי ועוד.

ראו גם
------

* ניהול תוכן
* מנהל ידע
"ארץ העוגות" פרי מכחולו של פיטר ברויגל האב. נמצאת כעת באוסף פינקוטק הישן במינכן שבגרמניה.
**ארץ העוגות** או **ארץ הממתקים** (נקראת גם **קוקניה** או **קוקאניה**) הייתה ארץ מיתית של ימי הביניים, שבה ניטלו כל הקשיים של חיי האיכר וכל מזון וצורך סופקו בן רגע ובלא כל מאמץ. 

שם הארץ מקורו במילה בצרפתית עתיקה "ארץ העוגות" או "ארץ השפע", païs de cocaigne. למילה מקבילות בשפות אחרות כמו בהולנדית ("ארץ העצלות," Luilekkerland), בגרמנית ("ארץ חלב ודבש", Schlaraffenland) ובספרדית, בה ארץ העוגות ממוקמת בחאוחה (Jauja), ארץ מכרות עשירה בהרי האנדים. 

ארץ העוגות, כמו אטלנטיס או אל דוראדו, הייתה אוטופיה בדיונית, מקום שבו הבטלה והזלילה הם העיסוק העיקרי. לפי שיר צרפתי מן המאה השלוש עשרה, הייתה זו:

"ארץ שבה הבתים עשויים סוכר ועוגות, הרחובות מרוצפים במאפה, והחנויות מספקות מוצרים בלא כל תמורה."
בספרות מאוחרת יותר שימשו תיאורים דמויי אלו של "ארץ העוגות" לא כחלום אוטופי מתוק אלא כסוג של אזהרה מוסרית, מפני עצלות, זללנות ובטלנות, במיוחד כלפי ילדים שנחשבו נוטים לכך במיוחד. כך, בסיפור "הנזל וגרטל" ביתה של המכשפה העשוי ממתקים וסוכר הוא פיתוי שאחריתו אסון, ואילו "הר הממתקים" שאחריו נוהה פינוקיו ב"פינוקיו" הופך מגן שעשועים שבו כל אחד מקבל לפי צרכיו ורצונו, לממלכת עבדות בה המתפתים לחלום המתוק הופכים אט-אט לחמורים, ומשתעבדים לנוגשי העבדים. 

בספרו "שלושים וחמישה במאי" מתאר אריך קסטנר את ארץ העצלנים: ארץ בה המזון זמין לכל דורש. לקראת סוף חייהם הופכים התושבים שמנים כל כך, עד שקשה להם לזוז כדי לאכול, והם ניזונים מכדורים כדי לחסוך את הטרחה שבאכילה. שתי גרסאות ישראליות לארץ העוגות הן "ארץ פומפורנל", של גלעדה לב (1970; לחן: דפנה אילת, ביצוע: שלמה ארצי) בה מתוארת הארץ כמקום בו "בחנויות קונים צעצועים בלי לשלם/ בובה גדולה או נדנדה או חיל צבא שלם/ וסוכריות צבעוניות על העצים גדלות/ אוכלים בלי סוף והשיניים לא מתקלקלות"; והארץ הדמיונית המתוארת ב"כל מה שהיה (כמעט) וכל מה שקרה (אולי) לקרשינדו ולי" של דבורה עומר (1970), בה ילדים חיים ללא הורים ויכולים לאכול ממתקים ללא הגבלה.

ראו גם
------

* אוטופיה
* ארקאדיה
* אטלנטיס
* גן עדן

לקריאה נוספת
------------

* אומברטו אקו, **תולדות האגדות - סיפורם של מקומות אגדיים**, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2016, הפרק "ארץ קוקיין", עמ' 286–301.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ארץ העוגות** |

* ארץ העוגות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007284054605171
* BnF: cb12003764b (data)
* GND: 4105971-2
* LCCN: sh85027597
* SUDOC: 028144864
* VIAF: 235063330
* WorldCat (עם VIAF): 235063330

 |