recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מעבר פורדוי - מבט מן הפסגה
פסגת פורדוי והרכבל
צילום מרכז המבקרים, הרכבל התחתון ומוזיאון מלחמת העולם הראשונה במעבר. במרכז התמונה ניתן להבחין בשחזור של חייל בעמדה מהמלחמה
**מעבר פורדוי** (באיטלקית: **Passo Pordoi**) הוא מעבר הרים ברכס הדולומיטים המזרח-אלפיני, המשתרע בגובה ממוצע של כ-2,239 מטרים. מעבר פורדוי הוא השני בגובהו ברכס הדולומיטים. המעבר מקשר בין העיירות קאנאצי ואראבה, על כביש הדולומיטים, מספר 48.

היסטוריה
--------

מעבר פורדוי שוכן על דרך המסחר ההיסטורית בין חבל ונטו וחבל טרנטינו. סלילת מעבר פורדוי כחלק מכביש הדולומיטים בוצעה בשנים 1901-1905. אבן הפינה הראשונה לשירותי תיירות במעבר הונחה בשנת 1902 עם הקמת מלון דרכים קטן במקום. 

בתקופת מלחמת העולם הראשונה שימש האזור שממזרח למעבר כאתר קרבות. בכפר ארבה עבר קו החזית שבין אוסטריה ואיטליה, ובחודש אפריל 1916 התרחשו בקרבתו קרבות שליטה עזים שהסתיימו ללא הכרעה ברורה לטובת מי מהצדדים. 847 מהרוגי הצבא האוסטרי והגרמני, מבין 8582 הרוגיו בקרבות שסביב המעבר, קבורים בבית הקברות שבמקום.

בשנות ה-50 לאחר מלחמת העולם השנייה קיבל המעבר דחיפה משמעותית של התפתחות בתחום התיירות. נבנו מתקני תיירות ומסחר, נסללו שבילי טיול, טיפוס והחלקה חדשים בסביבתו. בשנת 1962 נחנך במעבר רכבל לעבר פסגת פורדוי, אחד מן הראשונים שהוקמו בהרי הדולומיטים אשר יחודו בהיעדרם של עמודים לתמיכת ביניים בין התחנות.

כיום
----

מעבר פורדוי ביחד עם מעבר סלה, ואל גרדנה, ומעבר קמפולונגו מהווה חלק ממסלול סובב סלה המהווה אטרקציה תיירותית בהרי הדולומיטים. האזור משופע במסלולי טיול מסומנים לתיירות ברגל וברכב לחודשי הקיץ, ומסלולי החלקת סקי לחודשי החורף. הרכבל המשודרג לפסגת פורדוי מדלג על הפרש הגבהים של 700 מטרים תוך 4 דקות בלבד. רכיבה במעבר פורדוי מהווה אתגר לרוכבי האופניים ובאופן מסורתי מהווה חלק חשוב בתחרויות הג'ירו ד'איטליה.

פסגת פורדוי
-----------

פסגת פורדוי (Sass Pordoi) היא גוש סלע משוטח הממוקם בסמוך למעבר על צוק בגובה 2,950 מטרים.
אל הפסגה מוליך רכבל אשר נבנה בשנת 1962 ושודרג בשנת 1994. בסמוך לתחנת הרכבל העליונה קיימת מסעדה הקרויה על שם היזמית הראשונה של תחום התיירות במעבר, ובנה שהיה יוזם הקמת הרכבל.

מפסגת פורדוי יוצאים שבילי הליכה וטיפוס מאתגרים במיוחד, אשר אחד מהם, העובר מתחת למסלול הרכבל מגיע לשיפוע תלול בן 45 מעלות. בחורף מנצלים רק גולשי סקי מיומנים במיוחד את המדרונות התלולים בקרבתו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מעבר פורדוי** בוויקישיתוף
**FIPS 140-3** (בשם המלא: **Federal Information Processing Standard Publication 140-3**, תרגום: **הפרסום הסטנדרטי לעיבוד מידע פדרלי 140-3**) או **FIPS PUB 140-3** הוא תקן אבטחת מחשבים פדרלי אמריקאי, המשמש לאישור מודולים קריפטוגרפיים. כותרת התקן היא דרישות אבטחה עבור מודולים קריפטוגרפיים (Security Requirements for Cryptographic Modules). הפרסום הראשוני היה ב-22 במרץ 2019 והוא מחליף את קודמו בסדרת FIPS-140, הוא FIPS 140-2 שפורסם בשנת 2001.

מטרה
----

המכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה (NIST) פרסם את סדרת FIPS 140 כדי לתאם את דרישות ותקנים למודולי הצפנה הכוללים רכיבי חומרה ותוכנה כאחד. סוכנויות ומחלקות פדרליות יכולות לאמת שהמודול שבשימוש מכוסה בתעודת FIPS 140 קיימת המציינת את שם המודול המדויק, חומרה, תוכנה, קושחה או מספרי גרסת יישומון. המודולים הקריפטוגרפיים מיוצרים על ידי המגזר הפרטי או קהילות קוד פתוח לשימוש ממשלת ארצות הברית ותעשיות מוסדרות אחרות (כגון מוסדות פיננסיים ובריאות) שאוספים, מאחסנים, מעבירים, חולקים ומפיצים מידע רגיש אך לא מסווג (SBU) .

ראו גם
------

* HSM

קישורים חיצוניים
----------------

* "Proceedings of the NIST Physical Security Testing Workshop". NIST. 2005-09-26. אורכב מ-המקור ב-2016-03-04. נבדק ב-2016-01-10.
* "FIPS 140-3 PUB Development". NIST. 2013-04-30. נבדק ב-2013-05-18.
* "Cryptographic Module Validation Program (CMVP)". NIST. 2013-04-05. נבדק ב-2013-05-18.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "FIPS PUB 140-3: Security Requirements for Cryptographic Modules" (PDF). NIST. 2019-03-22.
2. ↑  "Federal Information Processing Standards (FIPS) Publications: FIPS 140--3, Security Requirements for Cryptographic Modules". NIST. במרץ 2019. נבדק ב-2020-10-19. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**הידרה חומה** (שם מדעי: *Hydra oligactis* ; בעבר: *Hydra fusca*) היא מין של הידרה בעלת צבע צהוב או חום בהיר. להידרה החומה כמעט תמיד בין 6-10 זרועות מסביב לפה. הפריטים הגדולים של ההידרה החומה מגיעים ל-7-8 מ"מ, וליותר מכך כאשר היא מקטינה את קוטרה כדי להתארך. זרועותיה יכולות להגיע לאורך של כ-6-7 מילימטר מקצה גופה, בתהליך של התארכות תוך צמצום עובין לעובי שערה. במקרה של סכנה ההידרה החומה מתקצרת, תוך התעבות קוטרה, לאורך של כ-2 מילימטר. עונת הרבייה של ההידרה החומה היא בחודשים אוקטובר-נובמבר.

אצל ההידרה החומה הזכרים והנקבות הם יצורים נפרדים. ההידרה החומה מתרבה היטב בטמפרטורה של 8-10 מעלות צלזיוס, וכמעט ואינה מתרבה בטמפרטורת החדר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הידרה חומה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Gilbert Charles Bourne, **An Introduction to the Study of the Comparative Anatomy of Animals**, BiblioBazaar, LLC, 2008, pages 221-223
2. ↑  Gilbert Charles Bourne, **An Introduction to the Study of the Comparative Anatomy of Animals**, BiblioBazaar, LLC, 2008, page 236
3. ↑  Graham Bell, **The masterpiece of nature** , CUP Archive, 1982, pages 172-173
**בית הכנסת נוידגרגאסה** (בגרמנית: **Synagoge Neudeggergasse**) היה בית כנסת בווינה, אוסטריה, בתקופה שלפני מלחמת העולם השנייה, ונהרס על ידי הגרמנים במהלך ליל הבדולח.

היסטוריה
--------

בית הכנסת שימש את הקהילה היהודית במחוזות השביעי והשמיני של וינה. הוא הוזמן בידי הנדבן היהודי-גרמני הברון מוריץ פון, ותוכנן בידי האדריכל האוסטרי מקס פליישר (גר').

בית הכנסת נבנה בסגנון הנאו-גותי שרווח אז בצפון גרמניה. עיקר הבנייה נעשתה מלבנים, כולל חזית המבנה ושני הצריחים שצופו באבץ. האולם המרכזי היה מחולק באמצעות עמודים לשלוש ספינות. הוא הכיל למעלה מ-300 מקומות ישיבה בקומת הקרקע (של עזרת הגברים). כמו בבתי כנסת רבים, הנשים ישבו בנפרד מהגברים ויכלו לצפות בנעשה מעזרת הנשים שבקומה השנייה. ידוע כי לבית הכנסת הייתה אקוסטיקה טובה.

בית הכנסת נהרס, יחד עם עוד 80 בתי כנסת נוספים בווינה, במהלך הפוגרומים שהתבצעו בליל הבדולח בשנת 1938 לאחר סיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית. במהלך בנייה של בניינים חדשים למגורים בשנת 1998, שוקמו חלקים מן החזית הישנה של בית הכנסת, אך בעלי הדירה שבית הכנסת ממוקם לידה (ברחוב נוידגרגאסה) התנגדו לשחזור מלא של המבנה.

ראו גם
------

* בית הכנסת טמפלגאסה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת נוידגרגאסה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268779805171
* LCCN: n00045603
* VIAF: 133654353
* WorldCat: lccn-n00045603

 |
**לֶבאן צכּיטישווילי** (בגאורגית: **ლევან ცქიტიშვილი**; נולד ב-10 באוקטובר 1976) הוא כדורגלן עבר גאורגי בינלאומי, יליד טביליסי, גאורגיה.

קריירה
------

צכיטישווילי החל את הקריירה שלו, כמו מרבית הכדורגלנים הגאורגים המובילים, במדי דינמו טביליסי בשנת 1994, ובשנת 1998 הוא נקנה בידי המועדון הגרמני פרייבורג, שם שיחק עם מספר שחקנים גאורגים נוספים. במהלך תקופתו בפרייבורג, צבר צכיטישווילי שמשחק כקשר, 111 הופעות בבונדסליגה. אחרי שפרייבורג ירדה ליגה בשנת 2005, צכיטישווילי היה על סף חתימה בשורות מטאלורג דונייצק האוקראינית, אבל במקום זאת הוא החליט להישאר בגרמניה, והוא חתם על חוזה בשורות וולפסבורג. ב-31 בינואר 2009, חתם צכיטישווילי בקבוצת הליגה השנייה בגרמניה ווהן וייסבאדן.

צכיטישווילי צבר 55 הופעות בינלאומיות במדי נבחרת גאורגיה, בהן כבש שער אחד.

תארים
-----

**דינמו טביליסי**

* אליפות גאורגיה: 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998
* הגביע הגאורגי: 1993, 1994, 1995, 1996, 1997
* הסופר קאפ הגאורגי: 1996, 1997

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**סִירְנָה** (ביוונית: **Σύρνα**) הוא אי בגודל כ־4 ק"מ רבועים השייך לקבוצת האיים הדודקאנסיים, מדרום־מזרח לאי אסטיפליה ודרומית־מערבית לחופי טורקיה. על פי הרישומים משנת 2011 האי נותר שומם מאדם, אך בעבר האי אכלס מעט תושבים שעסקו בגידול צאן, דיג ומעט חקלאות.

בקרבת חופיו התגלתה ספינה רומית טבועה.

אזכור בקורות ההעפלה לארץ-ישראל
------------------------------

בלילה ה-7 בדצמבר 1946, בדרכה לארץ, כשעל סיפונה 785 מעפילים, נקלעה ספינת המעפילים "רפיח" (לשעבר "אתנה") לסערה ליד חופי האי. קברניט הספינה ניסה להטיל עוגן באי סירנה אך הניסיון לא צלח.

האניה שנתקלה בסלעים, הוצפה במים שחדרו אליה וטבעה תוך פחות משעה. רוב הנוסעים קפצו ושחו לחוף, אך שמונה מעפילים נספו וגופותיהם נסחפו לחוף, וכ-11 נוספים נפצעו.

הניצולים התמקמו על האי למשך מספר ימים. על האי התגוררה משפחה בודדת. תמורת סחר חליפין רכשו המעפילים מספר כבשים מהמשפחה, לצורך מאכל.

אברהם ליכובסקי, מי שהיה הקשר-אלחוטאי של ההגנה על הספינה (ה"גדעוני" של הספינה), חילץ את מכשיר הקשר ויצר קשר עם המוסד שבאמצעות הסוכנות היהודית, פנה לעזרת הצי המלכותי הבריטי לצורך חילוץ דחוף של הניצולים מאחר שבאי לא היו מספיק מקורות להבטחת חייהם של מאות המעפילים.

כשלושה ימים לאחר טביעת הספינה הוצנחה אספקת מזון, בגדים, שמיכות ותרופות לניצולים על ידי מטוס בריטי.

כארבעה ימים לאחר הטביעה הגיעה משחתת יוונית שלקחה לרודוס את צוות המלחים הזרים ו-21 מהניצולים שהיו חולים ופצועים.

יום לאחר מכן הגיעו המשחתות הבריטיות 'שברון' ו'פרובידנס' לחלץ את יתר הניצולים, שהגיעו לישראל ב-13 בדצמבר ומיד לאחר מכן הוסעו למחנות המעצר בקפריסין.

הנספים נקברו על האי, ורק לאחר 26 שנים, בשנת 1972 אותרו שרידי עצמותיהם והועלו לקבורה בחיפה.

שימור בית הגידול
----------------

האי מכוסה ברובו בצמחיית שיחים מסוג גריגה וערער. משמש כתחנה לעופות נודדים ועופות ים. הצמחייה והחי באי אנדמיים ולפיכך הוא נכלל ברשימת ה- GR 4210011 Vrachonisia Egeou כחלק מאמנת נטורה 2000 של האיחוד האירופי.

קישורים חיצוניים
----------------

* נעמי הירש- זיכרונות ניצולת אניית רפיח - מהאי סירנה למעצר בקפריסין, אתר מרכז המידע "בנתיבי העפלה" - מחנה המעפילים עתלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרשת טביעת הספינה 'רפיח', באתר www.palyam.org

| דגל יווןדגל יוון האיים הדודקאנסיים |
| --- |
| 12 האיים העיקריים | אסטיפליה • טילוס • לרוס • ניסירוס • סימי • פטמוס • קאסוס • קוס • קלימנוס • קסטלוריזו • קרפאתוס • רודוס |  |
| איים נוספים בעלי חשיבות | אגתוניסי • אלימיה • ארקי • זפורס • חאלקי • טלנדוס • כמילי • ליפסי • סירנה • פסרימוס • פרמקוניסי |
| היסטוריה | מערכת הדודקאנס במלחמת העולם השנייה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb15312405w (data)
* VIAF: 232157426
* WorldCat (עם VIAF): 232157426

 |
**עמק מדריאו פרפיטה קלארור** (קטלאנית **Vall del Madriu Perafita Claror**) הוא עמק קרחוני בהרי הפירנאים המכסה שטח של 42.47 קמ"ר, כעשירית משטחה של אנדורה. העמק המבודד והבלתי מפותח משתרע בדרום-מזרחה של המדינה והוא אגן הניקוז השני בגודלו בתחומיה. הוא מנקז את נחל מדריאו הזורם מערבה לאורך 11.5 ק"מ ומגובה של 2905 מטר ועד לגובה של 1055 מטר. כמו כן זורם בעמק היובל החשוב ביותר של המדריאו, נחל הקלארור אי פרפיטה (Claror i Perafita). העמק מוקף הרים משלושת צידיו ונפתח רק בצידו המערבי, מקום בו הוא מתחבר לעמק המרכזי במדינה.
האקלים והצמחייה בעמק מושפעים מהפרשי הגבהים והחשיפה לשמש המתחייבים ממיקומו. עד לגובה של 1700 מטר הצמחייה היא הררית ומתאפיינת בחורש אורנים ובכרי מרעה. מגובה של 1700 מטר ועד 2200 מטר צומח בעמק יער של עצי מחט תת-אלפיני, ומעל לגובה זה משתרעים בו כרי מרעה אלפיניים.

עמק פרפיטה
חשיבותו של העמק והסיבה לכך שהוכרז על ידי אתר אונסק"ו כאתר מורשת עולמית נעוצה בכך שהאדם לא חיבל בנוף ובמרקם החיים הטבעי בעמק, וגם כיום ניתן להגיע אליו ברגל בלבד. הבתים, השבילים, שדות הטרסות ושרידי עיבוד הברזל שנעשה על גדות נחל מדריאו עד 1790, מלמדים על אורח החיים במדינה החל באמצע ימי הביניים ולאורך 700 שנים. בעמק שוכנים שני יישובים קטנים, אנטרמסאיגס (Entremesaigues) ורמיו (Ramio), שהיו מיושבים באורח קבע עד לפני 50 שנה. מאז הם נושבים רק בעונת הקיץ. בסך הכל ישנם ביישובים אלה 12 בתים עשויים אבן גרניט מקומית ומכוסים בגגות שיסט. לצידו של כל בית שוכן אסם תבואה וסביב היישובים שדות ערוכים בטרסות ששימשו לגידולי חיטה ושעורה, אך כיום הם משמשים בעיקר למרעה. עד המאה ה-19 השתמשו המקומיים בעצי העמק על מנת להפיק מהם פחם עץ, אך כיום הולכים העצים ומתפשטים וחורש משתלט על שטחי השדות הגבוהים בעמק. בשדות המרעה רעו פרות, כבשים וסוסים, והרועים התגוררו בבקתות עם גגות טוף במשך עונת המרעה.

כיום משמש העמק כאזור קיט ותיירות המאפשר פעילויות של ציד, דיג וטיול וטיפוס אלפיני. מי הנחלים אחראים על חמישית מאספקת המים של המדינה ועל 11% מצריכת החשמל שלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עמק מדריאו פרפיטה קלארור** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של עמק מדריאו פרפיטה קלארור

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SUDOC: 177979615
* VIAF: 306266130
* WorldCat (עם VIAF): 306266130

 |
**AssaultCube** (לשעבר **ActionCube**) הוא משחק ירי בגוף ראשון למחשבים אישיים המבוסס על מנוע המשחק Cube. מטרתו העיקרית היא משחק מקוון, אך קיימת בו אפשרות לשחק נגד בוטים המופעלים על ידי המחשב. AssaultCube זמין להורדה חופשית עבור מערכות ההפעלה Windows‏, לינוקס ו-Mac OS X.

היסטוריה
--------

פיתוח AssaultCube החל ביולי 2004 על ידי מספר חברים בקהילת המשחק Cube. הגרסה הרשמית הראשונה הופיעה בנובמבר 2006. התוכנית הייתה ליצור משחק חדש לחלוטין שיכלול את הפשטות וסגנון התנועה של Cube אך בסביבה ריאליסטית יותר.

ב-6 במאי 2007 שם המשחק שונה מ-ActionCube ל-AssaultCube עקב בקשה ממפתחי המשחק Action Quake.

כיום פועלים עשרות שרתים למשחק מקוון.

תיאור
-----

AssaultCube עוצב כמשחק ריאליסטי יותר ומוכוון פעולת צוות מ-Cube. בהשוואה למשחקים אחרים, AssaultCube איטי מ-Quake אך מהיר מ-Counter Strike. ניתן להשתייך לאחת משתי קבוצות לוחמים: האדומים (CLA) והכחולים (RVSF).

לרשות השחקן עומדים מספר כלי נשק: שלושה סוגי רובים, רובה צלפים, סכין, אקדח, ורימונים.

קיימים מצבי משחק שונים:

* Team Deathmatch
* Deathmatch
* One Shot One Kill
* Team One Shot One Kill
* Last Swiss Standing
* Team Survivor
* Survivor
* Pistol Frenzy
* Capture the flag - מצב המשחק הפופולרי ביותר ב-AssaultCube
* coopedit - עריכה משותפת של מפות

רישיון
------

בעוד שהתוכנה מתבססת על מנוע חופשי, רישיון השימוש בקובצי הנתונים של המשחק עצמו אינם תוכנה חופשית. רישיון השימוש בהם מרשה הפצה לא מוגבלת, אולם אוסר שינוי. המשחק נמצא, לדוגמה, במאגר non-free של הפצת דביאן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **AssaultCube** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של AssaultCube
* AssaultCube, באתר PCGamingWiki (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פירוט על הרישיון מתוך תיעוד המשחק באתר המשחק
2. ↑  תיאור בקשת יצירת החבילה AssultCube, מתוך מערכת ניהול הבאגים של דביאן
**לבאו אדום-עין** (שם מדעי: ***Labeo cylindricus***) הוא מין של דג מים מתוקים ממשפחת הקרפיוניים המצוי באפריקה.

אורכו של הדג 230 מ"מ בממוצע והוא בעל קשקשים גדולים ואפורים על גופו, ראשו עגלגל ובעל פיות גדולים עם ביניות גדולות וארוכות המזכירות שפמים. הסנפירים גדולים וגם הזנב, אך הדגים נעים במים באיטיות.

הם חיים בכמה נהרות ואגמים גדולים ואיטיים במזרח אפריקה. הם נפוצים בנהרות זמבזי, לימפופו, קונגו, קומטי (Komati River) ופונגולה (Pongola River). הם שוכנים במים רדודים ומוארים.

דג זה נחשב לנקאי מים המנקה אותם מאצות, חיידקים ומגידולים וכן משיירי בעלי חיים ומגללים. לדגים אלה ישנו קשר להיפופוטם הגדול שנותן להם לנקות את עורו ואת פיו מיצורים קטנים. בנוסף הדגים ניזונים מגלליו. בתמורה הם מקבלים מזון וגם הגנה מטורפים כמו תניני היאור או דגים אחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לבאו אדום-עין** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* FB
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  לבאו אדום-עין באתר הרשימה האדומה של IUCN
בית הכנסת מאיור
**בית הכנסת מאיור** (**Sinagoga Major de Barcelona**) הוא בית כנסת עתיק, הנמצא ברובע הגותי של העיר ברצלונה.

בית כנסת זה מהעתיקים באירופה. הערכות מסוימות סוברות שהוא נבנה בראשית ימי שליטת הרומאים באזור במאה הרביעית לספירה, וזאת בגלל ממצאים מהתקופה הרומית של העיר שנמצאו בבית הכנסת. עם זאת, העדויות הממשיות לקיומו הן מן המאה ה-13 לספירה.

בית הכנסת שימש כבית הכנסת הגדול של הקהילה היהודית בברצלונה (אחד מתוך ארבעה שפעלו בעיר) והוא עדות לקהילה היהודית החזקה שפעלה בעיר עד לסוף המאה ה-14 בימי גירוש ספרד. אז ננטש בית הכנסת וכמעט נשכח, עד שהתגלה על ידי ז'אומה ריירה אי סאנס (Jaume Riera i Sans) בשנות ה-80 של המאה העשרים.

כיום חזר בית הכנסת מאיור לפעול. הוא מממן את עצמו בעיקר על ידי ביקורי תיירים, המגיעים אליו בתמיכת עיריית ברצלונה.

ראו גם
------

* בית הכנסת של ברצלונה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת מאיור** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בית הכנסת מאיור

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2018039240
* NKC: zmp2018978715
* VIAF: 4692151778220518130001
* WorldCat: lccn-no2018039240

 |
"רקדן בתנועה", 1915, ציור מאת לריאונוב
**מיכאיל פיודורוביץ' לריאונוב** (ברוסית: **Михаи́л Фёдорович Ларио́нов**; ‏22 במאי 1881 (יוליאני) – 10 במאי 1964) היה צייר רוסי.

ביוגרפיה
--------

לריאונוב נולד בעיר טירספול (בתקופתו בתחומי האימפריה הרוסית, כיום בטרנסניסטריה), ליד אודסה. בשנת 1898 התחיל את לימודיו בבית הספר לציור פיסול ואמנות בעיר מוסקבה (Московское училище живописи, ваяния и зодчества). הוא הושעה מלימודיו שלוש פעמים עקב השקפותיו הרדיקאליות. 

בשנת 1902 צייר בסגנון האימפרסיוניזם, אולם לאחר ביקורו ב-פריז ב-1906 החל לעבוד בסגנון פוסט אימפרסיוניזם ולאחר כך בסגנון הרוסי החדש, נאו אימפרסיוניזם.
ב-1913 יצר סגנון ציור מקורי וחדש בשם ריוניזם המבוסס על אמנות מופשטת. 

לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס לצבא. לאחר שחרור מסיבות בריאותיות בעקבות פציעה, עבר להתגורר בפריז. בעקבות מהפכת אוקטובר, המשיך להתגורר בצרפת עד מותו.

הנצחה
-----

ב-2001 הנפיק הבנק המרכזי של טרנסניסטריה מטבע כסף לזכרו של לריאונוב. המטבע הונפק כחלק מסדרת מטבעות לזכרם של אישים מפורסמים מטרנסניסטריה.

המחיר הגבוה ביותר ששולם עבור אחד מציוריו של לריאונוב הוא בסך 2,200,000 לירות שטרלינג.

בשנת 1989 ציוריו הועברו לגלריית טרטיאקוב בהתאם להחלטת אשתו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיכאיל לריאונוב** בוויקישיתוף
* גלריית ציוריו של מיכאיל לריאונוב
* מיכאיל לריאונוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* מיכאיל לריאונוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Larionov Still Life Sells For Record GBP2.2 Million

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007273566405171
* BNE: XX1077073
* BnF: cb11911108b (data)
* CiNii: DA09428481
* GND: 118726552
* ISNI: 0000 0001 2284 6523
* LCCN: n50039199
* LNB: 000150410
* NKC: js2007400915
* NLA: 36101774
* NLG: 170343
* NLP: A31203292
* NSK: 000462824
* NTA: 069518807
* RERO: 02-A000102682
* RKD: 48127
* SELIBR: 280171
* SNAC: w60v8dw3
* SUDOC: 128779942
* Trove: 1212524
* ULAN: 500012150
* VcBA: 495/86213
* VIAF: 121962789
* WorldCat: lccn-n50039199

 |
**מיכאיל פסקוב** (ברוסית: **Михаи́л Песко́в**; ‏ 1834 13 באוגוסט  1864) היה צייר היסטוריה וז'אנר וליטוגרף רוסי.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד למשפחה איש צבא, שהוצב בסיביר. מ-1850 עד 1855, הוא עבד במשרד ממשלת המחוז של אירקוטסק.  הוא עזב כדי להירשם לאקדמיה הקיסרית לאמנויות, שם למד אצל אלכסיי מרקוב. בשנים 1859 ו-1860, יצירתו זכתה במספר מדליות כסף. בשנת 1861, הוא קיבל מדליית זהב על ציורו ״פנייה לאזרחי ניז'ני נובגורוד על ידי מינין״ שנרכש ב-1,000 רובל על ידי האספן ואסילי קוקורב. הוא זכה במדליית זהב נוספת ב-1862 עבור ״קרב אגרוף עם איוון האיום״ .

ב-1863, הוא הצטרף ל"מרד הארבעה עשר", קבוצת סטודנטים שהעדיפה את הריאליזם ומחו על התעקשותה של האקדמיה לקדם את הסגנון הקלאסי. יחד עם האחרים, הוא סירב להגיש ציור בנושא הנדרש ופרש מהאקדמיה, וקיבל את התואר "אמן סוג ב'". זמן קצר לאחר מכן, הוא לקח חלק בארגון קולקטיב "ארטל האמנים", סוג של קומונה שחלקה סדנאות ומרחב מחיה. 

בשנת 1864, בעצת הרופא שלו, הוא נסע לחצי האי קרים, כתרופה לשחפת שלו. חבריו בקולקטיב תרמו אוסף ציורים ומכרו כדי לתמוך בהחלמתו שם, אך הוא מת, בן שלושים בלבד.

גלריה
-----

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיכאיל פסקוב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kenneth, Mikhail Peskov, www.rusartnet.com (ב־British English)
2. ↑  A. Novitsky, "Песков Михаил Иванович" in the Russian Biographical Dictionary, edited by Alexander Polovtsov, Imperial Russian Historical Society (1910) Vol.13 "Павел – Петрушка"
3. ↑  Ilya Repin, *Далёкое близкое* (The Distant and the Close, an autobiography) Moscow, Искусство (1953)
**מכתש קלאופטרה** הוא מכתש פגיעה בעל טבעת כפולה ובקוטר 105 ק"מ, על כוכב הלכת נוגה. המכתש נקרא על שם מלכת מצרים העתיקה המפורסמת קלאופטרה.

המכתש ממוקם ברכס ההרים אישתאר טרה הרכס הגבוה ביותר בנוגה, בסמוך להרי מקסוול, בקואורדינטות 65.90 צפון ו-7.00 מזרח. המכתש הוא מאפיין נוף בולט ויחודי בסביבתו ונוצר ככל הנראה בעקבות פגיעת מטאוריט על פני ההר בסמוך למורדות הדרום מערביים.

בהתבסס על צילומים ראשונים של הגשושיות ונרה 15 וונרה 16 מכתש קלאופטרה נחשב בעבר קלדרה וולקנית. סריקות מכ"ם ברזולוציה גבוהה שנעשו על ידי הגשושית מגלן הראו כי זהו מכתש פגיעה בעל אגן פנימי וחיצוני, ופני שטח מחוספסים מסדרה של פגיעות כתוצאת מהעפת סלעים עם הפגיעה.

צילומי המכ"ם ממגלן מציגים את אזור הרצפה המרכזית שמופיע כהה, עקב כיסויו באבק דק המחזיר רק מעט קרינה במכ"ם. מעבר לטבעת הפנימית של המכתש, קיים כיסוי אפל של חומר פליטה, המייצג שכבות חלקות יותר יחסית. כיוון שהן מחזירות מכ"ם טוב יותר, האזור נראה בהיר יותר. שטחי הפריפריה של המכתש מאופיינים בתנאי שטח קשים וניתן לראות בהם מה שנראה כזרימה דמוית לבה כנראה מהתכת פני השטח בעת פגיעת המטאוריט שיצר את המכתש לפני כ-300 מיליון שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מכתש קלאופטרה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Venus: Cleopatra Crater
בול של רפובליקה מולדובה עם דיוקן שליט נסיכות מולדובה, מיכאיל סטורדזה
**מיכאיל סטורדזה** (**סטורזה**) (ברומנית: **Mihail Sturdza**‏, 24 באפריל 1794 - 8 במאי 1884) היה שליט נסיכות מולדובה מאפריל 1834 ועד יוני 1849.

חייו
----

מיכאיל סטורדזה, שנולד ביאשי, היה בנו של הלוגופט הגדול **גריגורה סטורדזה** (Grigore Sturdza) ומצד אימו היה נכד של שליט. הוא זכה להשכלה, היה מתומכי האימפריה הרוסית ומבקר חריף של ניצול איכרי מולדובה על ידי הבויארים. גם לאחר שהועלה לכס השלטון במולדובה על ידי האימפריה העות'מאנית התמיד בנטייתו לכיוון הרוסי.

בתקופת כהונתו של סטורדזה הוקמה ביאשי, בתמיכתו הפעילה, אקדמיה מיכאיליאנה, המוסד הראשון להשכלה גבוהה בנסיכות מולדובה, שהתפתחה ממנו בהמשך אוניברסיטת יאשי. סטורדזה היה מנהיג בעל כישורי ניהול ניכרים ובתקופתו, בנוסף להגדלת רכושו, דאג גם לסלילת 250 קילומטרים של דרכים ולבניית 400 גשרי אבן קטנים.

סטורדזה ריסן את מעשי העוולה של הפקידות המנהלתית ושל הבויארים כנגד האיכרים והצוענים. הוא שחרר מהשיעבוד את הצוענים שהיו שייכים לו ואת אלה שהיו משועבדים למנזרים, מעשה שבעקבות הדוגמה שלו הלך גם שליט נסיכות ולאכיה, גאורגה ביבסקו. תחילה הגביל את הגירת היהודים אל נסיכות מולדובה, אך בהמשך עודד אותה והעדיף להושיב את היהודים על אדמותיו הפרטיות.

סטורדזה טיפח צעירים מוכשרים, דוגמת מיכאיל קוגלניצ'אנו, מאטיי מילו ועוד, הקציב להם מלגות לימודים מחוץ למולדובה ובשובם דאג להם למשרות המאפשרות קיום מכובד. סטורדזה חשש מהרוח המהפכנית של התקופה ופעל נגד כל אדם או כתב עת שנחשד בניסיון להטיף לשינוי השלטון. הוא עצר, היגלה וכלא חשודים במהפכנות וסגר כתבי עת שמתוכן המאמרים המתפרסמים בהם אפשר היה לחוש ברוח מהפכנית. גם מחברי מחזות ביקורתיים נענשו. הוא דיכא את מהפכת 1848 במולדובה, אולם זה לא עזר לו ולאחר הכיבוש הטורקו-רוסי של הנסיכויות הרומניות הוחלפו השליטים.

סטורדזה שאף להתעשרות רבה ככל האפשר ולשם כך מכר תוארי אצולה, כך שאם בתחילת שלטונו היו בנסיכות מולדובה 853 בויארים, בסיום שלטונו מספרם הגיע ל-3,750. הוא אילץ את ונימין קוסטקה (Veniamin Costache), המיטרופוליט האהוד של יאשי, להתפטר וקומם נגדו את דעת אוהדיו.

ב-1815 נשא מיכאיל סטורדזה את אליסאבטה (Elisabeta), בתו של וסילה רוסטי (Vasile Rosetti). לשניים היו שלושה ילדים, שני בנים ובת. מאוחר יותר נפרד סטורדזה מרעייתו ונשא אשה נוספת. עם רעייתו החדשה היו לו שני בנים שמתו בילדותם.

מיכאיל סטורדזה מת בגיל 90 בפריז.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיכאיל סטורדזה** בוויקישיתוף
* מיכאיל סטורדזה, שליט נסיכות מולדובה באתר "איסטוריה" מרפובליקה מולדובה, בניהולו של רומן קוזלובסקי (ברומנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 123266319
* VIAF: 45204186
* WorldCat: viaf-45204186

 |
אי המתים (לודוויגשטיין) הכולל את לודוויגסבורג, המאוזוליאום של הברון לודוויג היינריך פון ניקולאי.
 אחד מאיים רבים במפרץ שבתחומי הפארק.
**מונרפו** (ברוסית:  **Монрепо́**; נובע מהמילה הצרפתית ל"מנוחתי") הוא פארק נוף אנגלי נרחב בחלקו הצפוני של האי הסלעי לינאסארי (Tverdysh, Slottsholmen) מחוץ לוויבורג, רוסיה. הפארק שוכן לאורך קו החוף של מפרצון זאשצ'יטנאיה במפרץ ויבורג ומשתרע על שטח של 180 הקטר.

היסטוריה
--------

אחוזת מונרפו הוקמה על ידי הברון לודוויג היינריך פון ניקולאי שקנה את חלקת האדמה הזו בשנת 1788. האחוזה נחשבה כתכשיט של פינלנד העתיקה והייתה שייכת לצאצאיו עד ההשתלטות הסובייטית בשנת 1944. ליבת האחוזה הברונית מורכבת מבית ראשי בסגנון נאו-קלאסי (שתוכנן על ידי ג'וזפה אנטוניו מרטינלי) ובית הספרייה.

פארק הים משופע בסלעים שנוצרו מקרחונים, צוקי נוף וביתני עץ. זה נחשב לציון דרך בהתפתחות הטעם הרומנטי לגינון נוף. המאוזוליאום של הברון ניקולאי תוכנן על ידי פייטרו גונזאגו ועליו ציורי קיר שנעשו על ידי יוהאן ג'ייקוב מטנלייטר.

בנו היחיד וממשיך דרכו של לודוויג היינריך, הברון פול פון ניקולאי, היה השגריר הרוסי בקופנהגן בין השנים 1816–1847. אשתו אלכסנדרינה סימפליצ'י דה ברוגלי (נכדתו של הדוכס השני) הזמינה מצ'ארלס הית'קוט טתאם את האובליסק המנציח את אחיה ההרוגים במלחמות נפוליאון. אוגוסט דה מונפראן, אנדראס שטאקנשניידר וגוטהלף בורופ עיצבו גם ביתנים ופסלונים בתחומי הפארק.

הפארק ידוע בסלעיו, בעיקר מגרניט הוויבורגיט הישן (הקרוי על שם ויבורג), ובכמה תצורות קרחוניות של עד 20 מטרים גובה. ניתן למצוא כ-50 מיני צמחים, חלקם נדירים. גם עולם החי בפארק מגוון והוא נחשב לאתר בעל חשיבות פדרלית המיועד לשימור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פארק מונרפו** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של פארק מונרפו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 248287894
* WorldCat: viaf-248287894

 |
**פרמטר הסקלה** הוא גודל המבטא את התפשטות היקום על פי תיאורית המפץ הגדול ונובע ממטריקת פרידמן-רוברטסון-ווקר. גודל זה מבטא פי כמה גדל המרחק הפיזיקלי ביקום בין שתי תקופות כתוצאה מהתפשטות היקום, כלומר בהינתן המרחק בין שתי נקודות ביקום בזמן נתון, ניתן לקבל את המרחק ביניהם בכל זמן אחר, תוך שימוש במשוואות פרידמן. באופן כללי החישוב במשוואות פרידמן איננו נותן את הערך במדויק אלא עד כדי כפל בסקלר, דבר המאפשר לחשב את ההתפתחות של הגודל עבור כל המרחקים ביקום. הגודל מסומן ב-R (לעיתים הוא מסומן גם ב-a או באותיות אחרות).

מתיאורית המפץ הגדול מקבלים כי עבור כל המרחקים האפשריים מתקיים: {\displaystyle \ R(t=0)=0} - כלומר כל היקום החל בנקודה אחת. לרוב, מקובל לקבוע גם כי {\displaystyle \ R(t\_{0})=1} כאשר t0  הוא הזמן הנוכחי שעבר מאז המפץ הגדול, כלומר גיל היקום.

גדלים אחרים אותם ניתן לחשב באמצעות גודל זה הם:

* קבוע האבל מתקבל על ידי הנוסחה:

{\displaystyle \ H(t)={\frac {{\dot {R}}(t)}{R(t)}}}
* הסטה קוסמולוגית לאדום של אור שיצא בזמן t ונמדד בזמן t0  ניתנת לחישוב באמצעות הנוסחה:

{\displaystyle \ 1+z(t)={\frac {R(t\_{0})}{R(t)}}}
**ג'ירף נובי** (שם מדעי: *Giraffa camelopardalis Camelopardalis*) הוא תת-מין של ג'ירף מנומר החי במערב אתיופיה, קניה, אוגנדה ואולי במזרח סודאן

תת מין זה מאופיין בכתמים בצבע חום ערמוני על רקע בהיר. אין כתמים על הצד הפנימי של הרגל ומתחת לברך. אצל הזכרים הכתמים כהים יותר לעיתים עד צבע שחור, והם לרוב גבוהים יותר אך זהו לא אמצעי מספיק על מנת להבדיל בין זכר ונקבה.

ג'ירפים נוביים מזדווגים בכל עונות השנה ולאחר הריון של כ-15 חודשים הנקבה ממליטה צאצא יחיד, אם כי תועדו בתת-מינים אחרים תאומים אף שגם אז זהו מקרה נדיר למדי. בעת היוולדו הג'ירף נופל מגובה של כ-2 מטרים מאחר שהאם ממליטה בעמידה. הוולד נולד במשקל של כ-90 ק"ג ובגובה של כ-1.8 מטרים. זמן קצר לאחר שנולד הוא יכול לעמוד ולינוק מאמו ולאחר כמה שעות כבר יוכל לרוץ בעקבותיה. הג'ירף יונק מאמו עד סביבות גיל שנה. רק ב-25% עד כ-50% מהגורים עוברים את השנה הראשונה לחייהם שכן נשקפת להם סכנה מצד טורפים כגון אריות, צבועים, תנים, זאבים טלואים, נמרים ואף תועדו מקרים שבהם גורים נטרפו על ידי תנינים.

בעבר היה מחולק לשני תת-מינים - ג'ירף נובי וג'ירף רוטשילד אך לאחרונה בעקבות מחקר עכשווי נתברר כי הם זהים גנטית.

נכון ל-2017, מספר הג'ירפות הנוביות מוערך ב-2,645 פרטים בלבד.

הג'ירף הנובי תואר על ידי החוקר קארולוס ליניאוס ב-1758.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ירף נובי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* אתר הקרן לשימור הג'ירף (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ג'ירף נובי באתר הרשימה האדומה של IUCN
אנדרטת המלחמה הסובייטית בפארק.

**פארק טרפטו** (בגרמנית: **Treptower Park** - "טרפטואֶר פארק") הוא פארק הממוקם על גדת נהר השפרה ברובע טרפטו הנמצא בדרומה של העיר ברלין בירת גרמניה.

היסטוריה
--------

הפארק משתרע על פני 360 דונם ונבנה בשנים 1876–1878 על פי תוכניותיו של מהנדס הגנים הראשי של ברלין גוסטב מאייר. עלות בניית הפארק הייתה 1.2 מיליון מארק, והוא נחשב לחידוש בזמנו שכן הוא היה פתוח לציבור הרחב, וכלל מתחם למשחקי ספורט. ב-1890 הוצב בחלקו המערבי של הפארק פסלו של מאייר שיצר הפסל אלברט מנתה, וב-1896 נערך בפארק יריד הסחר של ברלין. ב-1946 החלו עבודות על אנדרטת המלחמה הסובייטית, שנחנכה ב-1949 על שטח של 100 דונם. התוספת האחרונה לפארק נעשתה בשנים 1957–1958 וכללה גן ורדים שבו למעלה מ-25,000 שתילים, פסל ומזרקה. ב-14 ביולי 1987 נערך בפארק קונצרט של להקת הרוק הבריטית ברקלי ג'יימס הארווסט, שהיה קונצרט הרוק הראשון של להקה מערבית שנערך באוויר הפתוח בגרמניה המזרחית.

מונדיאל 2006
------------

במהלך מונדיאל 2006 התקיים בפארק האירוע "פופ-קיק 06" שמשך אליו 200,000 מבקרים ועורר ביקורת קשה מצד התושבים באזור, שחששו מהרס הפארק ופגיעה בחיות הבר ששוכנות בו. בסופו של דבר, למרות כמות המבקרים שהפתיעה אפילו את מארגני האירוע, הנזק לסביבה היה מועט, ומתוך 135,000 אירו שהוקצו מראש לשיקום הנזקים, רק חלק קטן נוצל.

גן הבירה
--------

בחלק המזרחי של הפארק, על גדת השפרה נמצא ה"צנר", גן בירה ופונדק עם 1,500 מושבים. המבנה בן למעלה מ-100 שנה אירח מדי קיץ אירועי תרבות, עד שנקנה על ידי רשת המזון המהיר ברגר קינג.

פארק שפרה
---------

בתוך הפארק נמצא פארק שעשועים נטוש, 'שפרה פארק- ברלין'. הפארק פעל בין השנים 1969–2001. הבעלים של הפארק, נורברט וויטה, פשט רגל ועזב את גרמניה בפתאומיות. הוא לקח עמו כמה מהמתקנים בפארק לפרו ושם פתח פארק שעשועים קטן בכיכר ג'וקי בלימה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פארק טרפטו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פארק טרפטו (בגרמנית)
* תיאור השפרה-פארק

הערות שוליים
------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **ברלין** |

1. ↑  אתר להקת ברקלי ג'יימס הארווסט

| פארקים בברלין |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| גן בריץ • הגן הבוטני • גני העולם • פארק ארנסט תלמאן • לוסטגארטן • פארק החומה • אי הטווסים • טירגארטן • פארק טרפטו • פארק ויקטוריה |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 42dc9705-1952-49f9-a6e4-15e3e814c893

 |
**מכתש בטאגייקה** (ברוסית: **Кратер Батагайка**) הוא שקע תרמוקרסטי השוכן באזור של קפאת-עד בטייגה של מזרח סיביר ברפובליקת סאחה-יקוטיה ברוסיה, כ-10 קילומטרים דרומית-מזרחית לעיירה בטאגי (Батага́й), וכ-5 קילומטרים צפונית-מזרחית ליישוב אסה-חאייה (Эсэ-Хайя), כ-660 קילומטרים צפון צפון-מזרח מיקוטסק, בירת הרפובליקה. למכתש ההולך ומתעמק צורת ראשן, ונכון לתחילת 2016 אורכו כקילומטר ועומקו המקסימלי 86 מטרים. המכתש קרוי על שם הנהר בטאגייקה הסמוך, יובל של הנהר יאנה. השקע מכונה גם מגאסלמפ (megaslump), מאנגלית.

השקע החל להיווצר בשנות ה-60 של המאה ה-20 לאחר שבורא היער שגדל בשטח. עקב כך נחשפו פני הקרקע לשמש בקיץ, ושכבת הקרקע העליונה הלכה והתחממה. בנוסף, מלבד הצללה העצים שמרו על הקרקע מפני התחממות משום שבתהליך הדיות של העצים טפטפו מים קרים על פני הקרקע ושמרו על קור הקרקע בקיץ. החום המיס את הקרח שמתחת לשכבת הקרקע והיא שקעה ונסחפה. שכבת הקרח נחשפה ישירות לאור שמש מה שהגביר את תהליך ההתמוססות. שיטפונות ב-2008 העמיקו עוד יותר את השקע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מכתש בטאגייקה** בוויקישיתוף
* In Siberia there is a huge crater and it is getting bigger מאתר ה-BBC
* 200,000 year old soil found at mysterious crater, a 'gate to the subterranean world'
* המכתש הענק: הסודות של "פה הגיהנום", באתר ynet, 2 במרץ 2017

הערות שוליים
------------

1. 1 2  In Siberia there is a huge crater and it is getting bigger
2. ↑  "200,000 year old soil found at mysterious crater, a 'gate to the subterranean world'". The Siberian Times.
Sternopygus aequilabiatus
**סטרנופיגיים** הידועים גם כ**דגי חשמל זכוכיתיים** (שם מדעי: **Sternopygidae**) היא משפחה של דגי חשמל מהסדרה דגי-חשמל טרופיים החיים במימי אמריקה הדרומית ובפנמה באזורים טרופיים. רוב המינים הם שוכני נהרות עמוקים מעל 20 מטרים כמו האמזונאס ויובליו בהם הם שוחים בצורה אנכית, בעוד כמה חיים במים יותר עמוקים והסוג *Sternopygus* חי גם בנהרות קטנים ובנחלים.

מאפיינים
--------

לסטרנופיגיים זנב ארוך המזכיר "זנב-עכבר" וגוף רך ומוארך עם מעט סנפירים. רוב המינים שקופים או בעלי צבעים דהויים ועיניהם גדולות יחסית לבני שאר סדרתם אך עדיין קטנות באופן כללי. הם משתמשים בחישה חשמלית מאיברים החשים בשדה מגנטי וכך קולטים את סביבתם. הפיות שלהם קצרים ובעלי שורות שיניים המזכירות מברשת משני צידי הלסת. הם ניזונים מדגים אחרים וחסרי חוליות שהם מוצאים.

אלו דגים נפוצים כדגי נוי באקווריומים שונים.

מיון
----

במשפחה זו 50 מינים הכלולים בתוך 6 סוגים, כשסוג נוסף חי בתחילת המיוקן:

* *Archolaemus* - בו 6 מינים
* *Distocyclus* - בו 2 מינים
* *Eigenmannia* - בו 23 מינים
* *Humboldtichthys* - נכחד
* מין יחיד *Japigny kirschbaum*
* *Rhabdolichops* - בו 10 מינים
* *Sternopygus* - בו 9 מינים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטרנופיגיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
**קורי ברנט פן האב** (באנגלית: **.Corey Brent Penn, Sr**; נולד ב-8 באוקטובר 1968), הידוע תחת שמה הבמה **סי.אל. סמוט** (**CL Smooth**), הוא ראפר אמריקאי. קורי ידוע בעיקר כחבר בצמד ההיפ הופ פיט רוק וסי.אל. סמוט.

ביוגרפיה
--------

ב-1991 קורי החל לשתף פעולה עם פיט רוק, ושניהם הוציאו יחד באותה השנה את המיני אלבום "All Souled Out". שנה לאחר מכן הם הוציאו יחד לאור את אלבום הבכורה שלהם, שנקרא "Mecca and the Soul Brother. ב-1994 קורי ופיט רוק הוציאו לאור את האלבום "The Main Ingredient". למרות שהאלבום זכה לביקורות טובות כמו האלבום הקודם, הצמד החליט להתפצל וללכת לדרכים נפרדות.

ב-1995 קורי התארח בשיר "Only the Strong Survive" של די ג'יי קראש. ב-2005 הוא התארח בשיר "Magic Hour" של AZ. ב-2006 קורי הוציא לאור את אלבום הבכורה שלו, שנקרא "American Me". ב-2007 הוא הוציא לאור את אלבומו השני, "The Outsider". באותה השנה הוא התארח בשירים: "Sky is Falling" של המפיק היפני נוג'בס ו-"All I Know" של די ג'יי ג'אזי ג'ף, שנכנס לפסקול של המשחק NBA Live 08.

ב-2010 קורי ופיט רוק השתתפו במסע ההופעות לאנרגיה נקייה, שבה הם ערכו שש הופעות ברחבי קליפורניה.

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומי סולו

* American Me - 2006
* 2007 - The Outsider ‏

### אלבומי שיתוף פעולה

* 1991 - All Souled Out (עם פיט רוק)
* 1992 - Mecca and the Soul Brother (עם פיט רוק)
* 1994 - The Main Ingredient (עם פיט רוק)

קישורים חיצוניים
----------------

* סי.אל. סמוט, ברשת החברתית טוויטר
* סי.אל. סמוט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* סי.אל. סמוט, באתר AllMusic (באנגלית)
* סי.אל. סמוט, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* סי.אל. סמוט, באתר Discogs (באנגלית)
* סי.אל. סמוט, באתר Songkick (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Allmusic biography
2. ↑  Pete Rock & C.L. Smooth: Breakup To Makeup

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14228431s (data)
* ISNI: 0000 0000 3807 9763
* LCCN: no00002604
* MusicBrainz: c64dba0f-6add-44ca-91de-c2bfad7aeab8
* VIAF: 32209369
* WorldCat: lccn-no00002604

 |
**מאט ברקי** (באנגלית: **Matt Berkey**; נולד ב-29 בינואר 1982) הוא שחקן פוקר אמריקאי, והבעלים של "Solve For Why".

ביוגרפיה
--------

ברקי גדל בליצ'ברג, פנסילבניה, עיירת פועלים בקרבת פיטסבורג. בגיל צערי עבר לגור אצל הורי אימו. מגיל צעיר ניסה להיות שחקן בייסבול, ואף זכה במלגה ושיחק באוניברסיטת גאנון, שם עשה תואר ראשון במדעי המחשב. בזמן הלימודים שיחק פוקר בקזינו אינדיאני בקרבת האוניברסיטה.

ברקי משחק על סכומים גבוהים במיוחד, והוא אחד המשתתפים במשחק הגדול בבלאג'יו. הוא משתתף קבוע בתוכניות משודרות, ולעיתים בשידורי "Live at the Bike". בעבר השתתף בשידורי "Hustler Casino Live" עד לריב מתוקשר בין האחראים על השידור לבינו. את הישג השיא שלו באירוע המרכזי של אליפות העולם בפוקר עשה ב-2010, כאשר סיים במקום ה-43.

נכון לפברואר 2023, ברקי זכה בסך של כ-4.6 מיליון דולר מטורנירי פוקר, כשמתוכם כ-1.8 מיליון דולר בסבב אליפות העולם.

Solve For Why
-------------

ברקי הקים את "Solve For Why" יחד עם כריסטיאן סוטו, כחברה המרכזת נושאים שונים ללמידת פוקר ותכני פוקר.

* Academy - אקדמיית הפוקר בה הנרשמים מגיעים למספר ימים בסטודיו של Solve For Why, בהם הם עוברים קורסים שונים על ידי חברי הצוות של האקדמיה
* Poker Out Loud - תוכנית בה השחקנים מדברים במהלך המשחק ומסבירים לצופים על קו המחשבה שלהם והסיבות לפעולותיהם
* קורסים - קורסים מקוונים בנושאים שונים, הכוללים אסטרטגיות משחק ועד ניהול נכון של כסף עבור שחקני פוקר
* Only Friends Podcast - הסכת יומי בו ברקי ומשתתפים קבועים מדברים על נושאים שונים הכוללים פוקר, החיים בלאס וגאס וספורט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאט ברקי** בוויקישיתוף
* מאט ברקי, ברשת החברתית טוויטר
* מאט ברקי, ברשת החברתית אינסטגרם
* מאט ברקי, באתר The Hendon Mob
* מאט ברקי, באתר Global Poker Index
* מאט ברקי, באתר אליפות העולם בפוקר
* מאט ברקי, באתר סבב הפוקר העולמי

הערות שוליים
------------

1. ↑  Career Records, אוניברסיטת גאנון (באנגלית)
2. ↑  About, Solve For Why (באנגלית)
**ג'ובאני אלברטו ריסטורי** (באיטלקית: **Giovanni Alberto Ristori**;‏ 1692 - 7 בפברואר 1753) היה מלחין אופרה ומנצח איטלקי.

נולד בבולוניה לתומאזו ריסטורי, מי שעמד בראשה של להקת אופרה, שהשתייכה למלך פולין והנסיך הבוחר של סקסוניה, **אוגוסט השני** "החזק", שקיים את חצרו בדרזדן. אוגוסט השני "השאיל" את להקת האופרה שלו לצארינה הרוסית אנה לחגיגת ההכתרה שלה במוסקבה.

"קאלאנדרו", אופרה בשלוש מערכות של ריסטורי, לליברית של סטפאנו בנדטו פאלאביצ'יני, הייתה הן האופרה בופה הראשונה שנכתבה בגרמניה והן האופרה האיטלקית הראשונה שבוצעה ברוסיה. האופרה בוצעה בניצוח ובבימוי שלו ושל אביו, עם שלושה-עשר שחקנים ותשעה זמרים, ביניהם **לודוביקה זייפריד**, **מרגריטה ארמיני** ו**רוזליה פנטזיה**, במוסקבה בשנת 1731.

נפטר בדרזדן ב-1753.

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'ובאני אלברטו ריסטורי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ג'ובאני אלברטו ריסטורי, באתר Discogs (באנגלית)
* ג'ובאני אלברטו ריסטורי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5116109
* BnF: cb15072086b (data)
* CiNii: DA10743883
* GND: 10424478X
* ISNI: 0000 0000 8359 4289
* LCCN: nr93038515
* MusicBrainz: 38d61491-c6ad-4478-8700-f4e3e5bcf32f
* NKC: mzk20191039318
* NTA: 158975596
* SNAC: w69633nk
* SUDOC: 080601944
* VIAF: 15060986
* WorldCat: lccn-nr93038515

 |
**קייזר צ'יפס** (באנגלית: **Kaizer Chiefs**) הוא מועדון כדורגל דרום אפריקאי מהעיר יוהנסבורג, המשחק בליגת ה-PSL, ונחשב לאחד המוצלחים בדרום אפריקה.

יושב ראש הקבוצה הוא קייזר מוטאנוג ומאמן הקבוצה הוא מושין ארטוגל הטורקי.

היסטוריה
--------

מועדון הכדורגל הוקם ב-7 בנובמבר 1970 בעיירה סווטו, פרבר של יוהנסבורג, אשר היה עיר המיועדת לשחורים בתקופת האפרטהייד. 
מאז הקמתו נחשב המועדון לאחד מבין שלושת המועדונים היוקרתיים ביותר בליגת PSL יחד עם ממלודי סאנדונס ואורלנדו פירטס.
המועדון צבר 80 תארים ב-36 שנים, כשהחשוב מביניהם ברמה הבינלאומית הוא גביע אפריקה למחזיקות גביע בשנת 2001.

המועדון הושעה על ידי התאחדות הכדורגל האפריקאית מפעילות בינלאומית בין השנים 2005 ו-2009, לאחר שהקבוצה החליטה שלא להשתתף בגביע CAF, טורניר מקביל בחשיבותו לגביע אופ"א). זאת הייתה הפעם השנייה, בה הקבוצה לא הסכימה ליטול חלק בתחרות.

מגרש האימונים של הקבוצה נמצא ב"קייזר צ'יפס ווילג'" בעיירה נטורנה, 6 קילומטרים דרומית ליוהנסבורג. 

ענות 2001/2 הייתה העונה הטובה ביותר שהייתה למועדון, כאשר הושגו ארבעה תארים בארבעה חודשים. 

בעונת 2002/3 קיבל המועדון את 'פרס ההגינות' בקוריאה הדרומית, ובאותה שנה לראשונה זכו באליפות ליגת ה-PSL.

אצטדיון אמחוסי
--------------

קייזר צ'יפס אמור היה להיות מועדון הכדורגל הראשון בדרום אפריקה, אשר אצטדיון יהיה בבעלותו הפרטית. האצטדיון הנבנה בעלות של כ-695 מיליון ראנד אמור לארח את משחקי הבית של הקבוצה החל משנת 2012 ובו 55,000 מקומות ישיבה. 
עד אז לא היה לקבוצה אצטדיון ביתי, אלא שיחקה בשני אצטדיונים: אצטדיון FNB ואצטדיון אליס פארק.

מקאראפה
-------

במשחק סוער ב-1979, שבמהלכו הושלכו בקבוקי בירה, השתמש אוהד הקבוצה אלפרד בלויי בקסדה ממקום עבודתו כדי להתגונן מהבקבוקים המושלכים. לקראת המשחקים הבאים צבע אותה בצהוב ובשחור, כצבעי הקבוצה. בהמשך, לבקשת אוהדים אחרים, החל לייצר קסדות נוספות כאלו, כפריט לצורך עידוד הקבוצה והזדהות עימה. הקסדות הנקראות "בלויי מקאראפה" הפכו פופולריות, ומשמשות אוהדים בענפי ספורט שונים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קייזר צ'יפס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קייזר צ'יפס
* קייזר צ'יפס, ברשת החברתית פייסבוק

* קייזר צ'יפס, ברשת החברתית טוויטר

* קייזר צ'יפס, ברשת החברתית אינסטגרם

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no93006321
* VIAF: 138659986
* WorldCat: lccn-no93006321

 |
**מת'יו 'מאט' מקווין** (באנגלית: **Matthew 'Matt' McQueen**‏ 18 במאי 1863 – 28 בספטמבר 1944; נולד בהארת'היל שבסקוטלנד) היה כדורגלן סקוטי אשר הפך למנהל ומאמן בליברפול.

קריירת משחק
-----------

בתחילת הקריירה שלו שיחק מקווין בקבוצות לית' אתלטיק והארטס בסקוטלנד, לפני שהוחתם בליברפול על ידי המאמנים ו. א. בארקלי וג'ון מק'קנה באוקטובר 1892. מאט ואחיו יו מקווין הובאו לליברפול יחד עם מספר שחקנים סקוטים נוספים בעת הקמתה של ליברפול, לאחר החלטתם של אברטון לעזוב את אנפילד ולעבור לגודיסון פארק. את הופעת הבכורה שלו ערך מקווין ב-29 באוקטובר 1892 בניצחון 0-9 על ניוטאון בסיבוב השני של גביע ההתאחדות. את שערו הראשון כבש מקווין ב-3 בדצמבר באותה השנה בניצחון 0-7 על פליטווד ריינג'רס בליגת מחוז לנקשייר.

שני האחים מקווין השתתפו במשחקה הראשון אי פעם של ליברפול בליגה הבכירה, ניצחון 0-2 על מידלסברו איירונופוליס ב-2 בספטמבר 1893. עונתה הראשונה של ליברפול בליגה הייתה רצופת אירועים עבור מקווין, שמצא את עצמו משחק במספר עמדות שונות במגרש, לרבות 5 משחקים בין הקורות, עמדה אליה התרגל מקווין ואייש 37 פעמים במהלך 3 העונות הראשונות של ליברפול. בכך הפך מקווין למחזיק שיא ייחודי - הוא השחקן היחיד בהיסטוריית הכדורגל האנגלי שזכה בשתי אליפויות, אף שהיו בליגת המשנה, הן כשחקן שדה והן כשוער.

מקווין נטל חלק בשתי זכיות באליפות ליגת המשנה בעונות 1893/1894 ו-1895/1896. הוא רשם בסך הכול 150 הופעות במדי ליברפול בכל התפקידים על המגרש, בהן 49 משחקים בעמדת השוער. פעמיים שיחק במדי נבחרת סקוטלנד, בתקופה בה שיחק בלית'. את הופעת הבכורה בנבחרת ערך ב-22 במרץ 1890 במסגרת אליפות הבית הבריטית בניצחון 0-5 על ויילס. בעת פרישתו ממשחק פעיל עבר מקווין לשיפוט ושימש כקוון במשך תקופה קצרה ב-1904. ב-1918 החל את דרכו בצוות הניהולי של ליברפול.

קריירת אימון
------------

מקווין קיבל את משרת המאמן כתפקיד זמני בתחילת 1923, כאשר דייוויד אשוורת' הודיע על עזיבתו לטובת אימון אולדהם אתלטיק, החלטה מפתיעה בהתחשב בעובדה שזכה עם ליברפול באליפות הליגה בעונה הקודמת, ונראה היה שמי שמוליך את המועדון בדרך הבטוחה לאליפות שנייה ברצף. מקווין המשיך את פועלו של אשוורת', זכה באליפות הליגה הבכירה ונשאר בכיסא המאמן במשך חמש עונות נוספות, למרות שהיה כמעט בן 60 כאשר מונה לתפקיד. כמו כן היה מקווין לשחקן העבר הראשון שהופך למאמן הקבוצה.

מקווין נפגע בתאונת דרכים כאשר נסע לשפילד למשימת ריגול אחר קבוצה יריבה, ואיבד אחת מרגליו. בריאותו נפגעה והמשיכה להידרדר עד שנאלץ לפרוש מתפקידו בפברואר 1928. מקווין התגורר בקמלין רואד, מרחק הליכה מאנפילד ונותר דמות פופולרית ואהודה במועדון עד מותו. מקווין נפטר בספטמבר 1944 בגיל 81.

קישורים חיצוניים
----------------

* מאט מקווין בהיכל התהילה של ליברפול

| מאמני ליברפול |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| בארקלי ומקנה (1892–1896) • ווטסון (1896–1915) • אשוורת' (1919–1923) • מקווין (1923–1928) • פטרסון (1928–1936) • קיי (1936–1951) • ולש (1951–1956) • טיילור (1956–1959)  שאנקלי (1959–1974) • פייזלי (1974–1983) • פייגן (1983–1985) • דלגליש (1985–1991) • מוראן (1991) • סונס (1991–1994) • אוונס (1994–1998) • אוונס והוייה (1998) • הוייה (1998–2004)  בניטס (2004–2010) • הודג'סון (2010–2011) • דלגליש (2011–2012) • רוג'רס (2012–2015) • קלופ (2015–) |

 |
לאוניד קראסין
**לאוניד בוריסוביץ' קראסין** (ברוסית: **Леони́д Бори́сович Кра́син**;‏ 3 ביולי 1870‏ (לפי הלוח היוליאני; לפי הלוח הגרגוריאני: 15 ביולי) -‏ 24 בנובמבר 1926) היה פוליטיקאי, דיפלומט וכלכלן רוסי, מוותיקי המפלגה הבולשביקית ומהאישים החשובים בשנותיו הראשונות של השלטון הסובייטי.

נולד בקורגן, הסמוכה לעיר טובולסק שבסיביר. אביו, בוריס איוונוביץ', היה מפקד המשטרה המקומית. במהלך שנות ה-90 של המאה ה-19 הצטרף קראסין למפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית, ובמקביל למד ב"מכון הטכנולוגי" של חרקוב (הפך לבוגר המכון ב-1901). לקראת סוף העשור הוא נעצר והוגלה לסיביר, ובתקופת גלותו עבד כשרטט ברכבת הטרנס-סיבירית.

לאחר שובו מהגלות ב-1900, עבר קראסין לבאקו, שם פגש לראשונה את סטלין (שטרם נקרא בשם זה). עם הפיצול במפלגה הסוציאל-דמוקרטית, ב-1903, הצטרף קראסין לפלג הבולשביקים ובאותה שנה נבחר לוועד המרכזי של המפלגה. במשך שהותו בבאקו השתמש קראסין בקשריו הכלכליים על מנת להקים בתי דפוס מחתרתיים, שהיו חיוניים לקיום עיתונו של לנין הגולה. ב-1904 עזב את באקו והחל לעבוד כמהנדס בכיר עבור איש העסקים שתמך בסוציאל-דמוקרטים, סאווה מורוזוב.

במשך ימי מהפכת 1905 עסק קראסין בעיקר בהשגת מימון עבור הבולשביקים, ולקח תפקיד מרכזי בחוליות הטרור הסודיות של המפלגה ובארגון שודי בנקים, כשביתו משמש מרכז לייצור פצצות עבור פעולות אלו. בין היתר לקח חלק בארגון שוד הבנק של טיפליס ב-1907, שוד עקוב מדם שנערך בכיכר ירוואן. ב-1908 עזב את רוסיה.

קראסין (ימין) עם אלכסנדר שליאפניקוב מול השגרירות הסובייטית בפריז, 1924
עם הפילוג בסיעה הבולשביקית התרחק קראסין מלנין וצידד בפלג של אלכסנדר בוגדנוב, וב-1909 היה שותף להקמת הסיעה של בוגדנוב שנקראה "ופרד" (Vpered). לנין, עם זאת, חש עדיין אהדה כלפיו וניסה לשדל בו לשוב למפלגה. לאחר מכן התרחק קראסין מהפוליטיקה למשך תקופה ארוכה, ובנה לעצמו קריירה מוצלחת כמהנדס חשמל בעקבותיה נעשה מיליונר. לאחר מהפכת פברואר של 1917 שב והצטרף לבולשביקים.

בשנים שלאחר מהפכת אוקטובר, שבה עלו הבולשביקים לשלטון, כיהן קראסין במגוון תפקידים בממשלה המהפכנית. בין היתר שימש כקומיסר לסחר חוץ בין 1920 ל-1924. במסגרת תפקידו זה, כמי שהחזיק בניסיון בסחר בינלאומי שהיה חסר בהנהגה הבולשביקית, ניהל את המשא ומתן בנוגע להסכם הסחר האנגלי-סובייטי, עליו חתם במרץ 1921. לאחר מכן דן בדבר הכרה רשמית במדינה הסובייטית עם ממשלותיהן של בריטניה וצרפת, שהיו בין המדינות המערביות הראשונות שהכירו בה ב-1924. באותה שנה מונה לוועד המרכזי של המפלגה וכיהן בתפקיד עד מותו.

קראסין נפטר ב-24 בנובמבר 1926 בעת שהותו בלונדון כתוצאה ממחלת דם, כשגם תרופות שנשלחו על ידי בוגדנוב, חברו הוותיק, לא עזרו להציל את חייו. הלווייתו נערכה כעבור שלושה ימים בנוכחות שלושת־אלפים איש, רבים מהם אוהדי הקומוניזם; גופתו נשרפה והובאה לקבורה בבית הקברות של חומת הקרמלין במוסקבה. את התפקיד הדיפלומטי שבו שימש בלונדון מילא כריסטיאן רקובסקי.

במהלך הטיהורים הגדולים של שנות השלושים נמחק שמו של קראסין ממסמכי ההיסטוריה של המפלגה. על שמו נקראת שוברת קרח שנבנתה ב-1976.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאוניד קראסין** בוויקישיתוף
* לאוניד קראסין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007271898105171
* BnF: cb12453880k (data)
* GND: 126524858
* ISNI: 0000 0000 8134 4171
* LCCN: n85048650
* NDL: 00523416
* NKC: jo2003168056
* NTA: 070621195
* SNAC: w6b28s1m
* SUDOC: 127327606
* VIAF: 54950716
* WorldCat: lccn-n85048650

 |
תיאטר אן דר וין. ציור משנת 1812.
**קונצרט בטהובן** או **האקדמיה של בטהובן** (כפי שנקרא במקור; בגרמנית: **Beethoven-Akademie 1808**) התקיים ב-22 בדצמבר 1808 בתיאטר אן דר וין כמופע גיוס כספים שארגן בטהובן לעצמו, בניצוחו וכסולן על הפסנתר, על מנת לגייס מימון לפעולתו כמוזיקאי עצמאי. בקונצרט, שארך כ-4 שעות, הושמעו בהשמעת בכורה הסימפוניה החמישית, הסימפוניה השישית, הקונצ'רטו הרביעי לפסנתר ולבסוף, הפנטזיה הכוראלית לפסנתר, סולנים, מקהלה ותזמורת שנכתבה במיוחד לערב זה כ"גראנד פינאלה" על מנת לשתף בה את כל משתתפי הקונצרט. לפי הדיווחים, האולם היה קר במיוחד והורגש שלא נעשו מספיק חזרות על היצירות (בטהובן קטע את הביצוע של הפנטזיה הכוראלית לאחר מספר תיבות על מנת להתחיל אותה מן ההתחלה). לא ברור כמה ממון גויס ממכירת הכרטיסים. עם זאת, היה זה אירוע תרבותי חסר תקדים, בו נשמעו לראשונה צלילי המוזיקה המתקדמת ביותר באותה עת. הקונצרט משוחזר מאז באירועים חגיגיים ופסטיבלים.

> 
> לעולם לא נדע כיצד חש הקהל באולם הקפוא בווינה, שהאזין לראשונה לפתיחה של הסימפוניה החמישית. עבורנו מדובר במוזיקה המוכרת ביותר בעולם. ייתכן כי שחזור של אותו ערב, המכבד את רוחו האמיתית של בטהובן, צריך להיות קונצרט בן ארבע שעות של המוזיקה החדשנית ביותר הנכתבת כעת.
> 
> 
> 
> — קייט מוליסון, ביקורת על שחזור הקונצרט בביצוע התזמורת ה-BBC הסקוטית בניצוחו של תומאס דאוסגור עם הפסנתרן הקנדי יאן ליזיקי, גארדיאן, 4 באוקטובר 2016
>

מבנה הערב
---------

הקונצרט התחיל בשש וחצי בערב, נמשך עד עשר וחצי והתחלק לשני חלקים.

**חלק ראשון**

* הסימפוניה השישית "הפסטורלית", אופוס 68
* *Ah! perfido*, אריה לסופרן סולו ולתזמורת, אופוס 65
* *Gloria* מתוך המיסה בדו מז'ור, אופוס 86
* הקונצ'רטו הרביעי לפסנתר, אופוס 58

**חלק שני**

* הסימפוניה החמישית, אופוס 67
* *Sanctus* מתוך המיסה בדו מז'ור, אופוס 86
* פנטזיה מאולתרת לפסנתר סולו (פסנתרן: בטהובן). במספר שחזורים מנוגנת הפנטזיה לפסנתר אופוס 77.
* הפנטזיה הכוראלית לפסנתר, סולנים, מקהלה ותזמורת, אופוס 80

הרכב התזמורת ברוב היצירות שבקונצרט היה סטנדרטי לזמנו, אך בסימפוניות ניגן הרכב גדול מהרגיל - בסימפוניה השישית נוספו להרכב פיקולו ושני טרומבונים, ובסימפוניה החמישית ניגן ההרכב הגדול ביותר, בו נוספו לתזמורת פיקולו, קונטרה בסון ושלושה טרומבונים. בעבור שלושה כלים אלו הייתה זאת אחת מהופעות הבכורה הראשונות בהיסטוריה של הסימפוניה, לפחות ביצירות גדולות וידועות. הרכב זה בסימפוניות של בטהובן נופל בגודלו רק מן ההרכב המנגן בסימפוניה התשיעית.

קישורים חיצוניים
----------------

* Beethoven’s 1808 Academy Concert, אתר ה-BBC
* Just Like Beethoven’s Big Night, but Longer, הניו יורק טיימס, 6 באוגוסט 2007
* תוכנית הקונצרט
* The Greatest Concert Ever — 200 Years Ago Today