recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מחמוד ג'יבריל** (בערבית: **محمود جبريل**;‏ תעתיק מדויק: מחמוד ג'בריל; 28 במאי 1952 – 5 באפריל 2020) היה פוליטיקאי לובי, שעמד בראש "הצוות הביצועי" של מועצת המעבר הלאומית, גוף שיוסד בידי המורדים בלוב במהלך ההתקוממות בלוב ב-2011, המצהיר כי הוא "הנציגות הבלעדית של העם הלובי". מועצת המעבר הלאומית הקימה ממשלה זמנית ב-23 במרץ 2011, ובחרה רשמית במחמוד ג'יבריל לשמש כראש ממשלה זמני. באוקטובר 2011 הוא הוחלף בעבד א-רחים אל-כיב.

ג'יבריל ניהל משא ומתן עם נשיא צרפת ניקולא סרקוזי, פגישה שלאחריה צרפת הכירה רשמית במועצת המעבר הלאומית כנציגיה הבלעדיים והלגיטימיים של העם הלובי.

ג'יבריל למד באוניברסיטת פיטסבורג והוביל את הצוות שניסח את "המדריך הערבי המאוחד להדרכה". כמו כן היה אחראי על ארגון וניהול שני כנסי הדרכה למנהיגות ראשונים מסוגם בעולם הערבי, בין השנים 88–1987. בשלב מאוחר יותר, נטל את הניהול על אימון והדרכה של תוכניות רבות לניהול בכיר למנהיגים בארצות ערביות, כולל, מצרים, סעודיה, לוב, איחוד האמירויות, כווית, ירדן, בחריין ומרוקו.

נפטר ב-5 באפריל 2020 מנגיף הקורונה.

ראו גם
------

* מועצת המעבר הלאומית
* מלחמת האזרחים בלוב (2011)
* מוסטפא עבד אל-ג'ליל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מחמוד ג'יבריל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Former Libya Premier Jibril Dies in Cairo From Coronavirus, בלומברג, ‏5 באפריל 2020

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007275480405171
* GND: 1158047983
* ISNI: 0000 0000 8276 1794
* LCCN: n87944302
* SUDOC: 226966437
* VIAF: 88428087
* WorldCat: lccn-n87944302

 |
**צ'ארלס סאמנר המלין** (באנגלית:  **Charles Sumner Hamlin**;‏ 30 באוגוסט 1861 – 24 באפריל 1938) היה עורך דין ועובד ציבור אמריקני, אשר היה הראשון לכהן כיושב ראש הפדרל ריזרב בארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

המלין נולד בבוסטון מסצ'וסטס, בנם של אנה ואדוארד המלין. אביו, סוחר פחם, היה יליד המקום ואילו אמו נולדה באנגליה להורים אירים. המלין למד באוניברסיטת הרווארד. הוא השלים תואר ראשון ב-1883 ותואר שני ב-1886. במקביל ללימודים לתואר שני, למד גם משפטים. הוא עסק בעריכת דין בבוסטון בשנים 1886 עד 1893 וכן בשנים 1898 עד 1913. בשנים 1893 עד 1897 שימש כעוזר בכיר למזכיר האוצר של ארצות הברית, ג'ון גריפין קרליסל. בשנים 1913 עד 1914 שימש כעוזר בכיר למזכיר האוצר של ארצות הברית, הפעם תחת ויליאם גיבס מקאדו. בשנים 1902 ו-1903 הרצה באוניברסיטת הרווארד על ממשל. פרסם פמפלטים ועבודות בסטטיסטיקה, מסחר ופיננסים. המלין מילא תפקידים ציבוריים רבים במהלך חייו. בשנים 1902 ו-1910 הוא התמודד ללא הצלחה על הזכות להיות המועמד הדמוקרטי בבחירות למשרת מושל מסצ'וסטס.

ב-13 בדצמבר 1913 נוסד הפדרל ריזרב – הבנק המרכזי של ארצות הברית. ב-10 באוגוסט 1914 מונה המלין ליושב הראש הראשון של הפדרל ריזרב, תפקיד אשר כונה בשעתו "מושל הפדרל ריזרב". הוא מונה לתפקיד על ידי הנשיא וודרו וילסון בעצת מקאדו. הוא כיהן בתפקיד במשך שנתיים ואז הוחלף על ידי וילסון בוויליאם פ' ג' הארדינג. במהלך כהונתו כיושב ראש הוא נתן למשרד האוצר לקבוע את המדיניות של הפדרל ריזרב. המלין המשיך לשבת במועצת הנגידים של הפדרל ריזרב עד 1936 ושימש כיועץ מיוחד למועצה עד מותו ב-1938. הוא קיבל שני תוארי דוקטור לשם כבוד, האחד מאוניברסיטת וושינגטון ולי שבווירג'יניה (1895) והשני מאוניברסיטת קולומביה שבניו יורק (1938).

ב-1898 נישא באולבני להייברטי לנסינג פראיין (1878 – 1964), בתו של ג'ון ו' ל' פראיין (1811 – 1877), פוליטיקאי מניו יורק ונכדתו (מצד אמה) של אמסה ג' פארקר (1807 – 1890), אף הוא פוליטיקאי מניו יורק. לו ולרעייתו הייתה בת אחת, אנה המלין (1900 – 1925).

המלין מת בוושינגטון הבירה ממחלה. הוא נקבר בבית העלמין פורסט היל שבבוסטון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'ארלס סאמנר המלין** בוויקישיתוף
* כתביו ופרסומיו של המלין באתר ספריית הקונגרס
* צ'ארלס סאמנר המלין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  צ'ארלס סאמנר המלין באתר Federal Reserve History
2. ↑  צ'ארלס סאמנר המלין באתר Social Networks and Archival Context
3. ↑  מושל או נגיד. במקור: Governor of the Federal Reserve
4. ↑  ידיעה המבשרת על מותו באתר הניו יורק טיימס, 25 באפריל 1938

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 3921 7232
* LCCN: no00069647
* SNAC: w6r50fs2
* VIAF: 66018798
* WorldCat: lccn-no00069647

 |
"**Highwayman**" הוא שיר שכתב הזמר והיוצר האמריקאי ג'ימי ווב (אנ'), המתאר גלגולים שעוברת נשמתו של גיבור השיר: כשודד דרכים, ספן, בנאי בסכר הובר, וכמפקד חללית. השיר הושפע מקורות חייו של הפושע הבריטי ג'ונתן ויילד.

השיר זכה ב-1985 להצלחה בעקבות הגרסה של הסופרגרופ שהקימו ג'וני קאש, ויילון ג'נינגס, ווילי נלסון וקריס קריסטופרסון. האלבום *Highwayman* הפך לאלבום הפלטינה הנמכר ביותר, והגרסה שלהם לשיר שהתה במקום הראשון ב*מצעד שירי הקאנטרי של מגזין הבילבורד במשך 20 שבועות. הגרסה שלהם זיכתה את ווב בפרס גראמי לשיר הקאנטרי הטוב ביותר ב-1986.*

גרסאות השיר
-----------

הגרסה של ווב לשיר התפרסמה לראשונה באלבום *El Mirage* במאי 1977. ווב כלל גרסה משלו באלבומו *Ten Easy Pieces* משנת 1996, גרסה מהופעה חיה באלבומו *Live and at Large* משנת 2007, גרסה עם בניו (כריסטיאן, ג'סטין וג'יימס) The Webb Brothers באלבומם *Cottonwood Farm* משנת 2009, ודואט עם מארק קנופלר באלבום *Just Across the River* משנת 2010.

גלן קמפבל, הקליט אותו ב-1978 ופרסם אותו באלבומו *Highwayman* באוקטובר 1979.

הזמר הנורווגי Finn Kalvik הקליט גרסה מתורגמת של השיר לאלבומו "Natt og Dag" מ-1981.

**הגרסה של להקת highwaymen**

בזמן שחברי הלהקה הקליטו את אלבומם הראשון, המוזיקאי מרטי סטיוארט השמיע להם את השיר, והם אימצו את שם השיר לשם הלהקה שהקימו, [The Highwaymen (אנ') ולשם האלבום הראשון שלהם, *Highwayman.* מבחינתם, תאם השם את תדמיתם כ"פורעי חוק" בעולם מוזיקת קאנטרי.

בגרסה של להקת The Highwaymen לשיר, כל בית בשיר הושר על ידי מבצע אחר: תחילה נלסון בתור שודד הדרכים, אחר כך קריסטופסון כספן, ג'נינגס כבנאי בסכר, ולבסוף קאש כמפקד החללית. ווב ציין מאוחר יותר, "אני לא יודע איך הם החליטו מי ייקח איזה פסוק, אבל זה שג'וני אחרון היה כמו שאלוהים שר את השיר שלך."

בעקבות הצלחת השיר פורסם קליפ בשחור-לבן, המתאר באמצעות שחקנים את עלילת השיר. בנוסף, כל אחד מהמבצעים נראה לזמן קצר בשמיים שר כמה שורות מהשיר. הסרטון מסתיים שכשפניהם של ג'נינגס, נלסון, קאש וקריסטופרסון מוצגות כחצובות בסלע, בדומה לנשיאים בהר ראשמור.

הגרסה של הרביעייה נכנסה למצעד שירי הקאנטרי של מגזין הבילבורד ב-18 במאי 1985, עלתה למקום הראשון ושהתה 20 שבועות במצעד. השיר הגיע למקום החמישי בדירוג השמעות שירי הקאנטרי ב-1985.

פרסים
-----

* פרס גראמי עבור שיר הקאנטרי הטוב ביותר של 1985.

לקריאה נוספת
------------

* גיבור גיטרה, יואב קוטנר, גלובס, 2006
* הדרך, קורמאק מקארתי, מתן חרמוני, הארץ, 2009

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Highwayman" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על הסינגל "Highwayman" באתר מיוזיק בריינז

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hurst, Hawkeye, "Waylon and Johnny Walk the Straight and Narrow Together", **Orlando Sentinel. - July 21, 1985**
2. ↑  Campbell, Mary, "High-powered Highwaymen are musical outlaws", **Associated Press - (c/o The Augusta Chronicle). - June 1, 1995**
3. ↑  The Highwaymen - Highwayman, יוטיוב, ‏1985
4. ↑  Hot Country Songs, Billboard, ‏2013-01-02 (ב־American English)
5. ↑  MacDonald, Patrick, "Proud Time for Pop", **The Seattle Times. - December 29, 1985**
6. ↑  "Billboard's Ratings of 1985's Top Pop Music Artists, San Francisco Chronicle January 1, 1986
7. ↑  "Highwayman - Grammy Awards", c/o grammy.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: d578b9cd-8dd0-406a-866e-37135a15b3c9
* MusicBrainz work: 40c81c5e-8e3b-3b7d-a6f1-f63fafce4708

 |
דגל "נערי ההר הירוק", ואחר כך דגל הרפובליקה של ורמונט
שיחזור דיגיטלי של הדגל
**רפובליקת ורמונט** הייתה רפובליקה עצמאית שנוסדה ב-1777 והצטרפה ב-1791 לארצות הברית, כמדינה ה-14 באיחוד, מדינת ורמונט.

הקמת הרפובליקה
--------------

שטח ורמונט של ימינו עבר לשליטה בריטית מידי צרפת בחוזה פריז מ-1763, שסיים את מלחמת הצרפתים והאינדיאנים. חלק מן האזור נשלט על ידי המושבה הבריטית של ניו יורק, חלקו נשלט על ידי ניו המפשייר, ועל חלק נוסף טענו שתי המושבות לבעלות.

בשנות השבעים של המאה ה-18 התבססה מיליציה בשם "נערי ההר הירוק" (Green Mountain Boys) בפיקודו של אית'ן אלן בחלקים מן השטח, ודחקה את רגלי הממשל המרכזי של ניו יורק. המיליציה נלחמה תחילה בבריטים ובהמשך בכוחות ניו יורק וניו המפשייר. במהלך המהפכה האמריקנית, פנתה משלחת מטעם אזרחי ורמונט לקונגרס הקונטיננטלי בבקשה לצרף את ורמונט כמדינה לאיחוד. הקונגרס דחה את הבקשה, כדי לא לעורר תרעומת בניו-יורק וניו-המפשייר, שהיו להן תביעות על השטח. ב-15 בינואר 1777 הוכרזה בווינדזור מדינה עצמאית בשם "הרפובליקה של ניו-קונטיקט", שנודעה בציבור גם בשם "הרפובליקה של ההרים הירוקים", כשם רכס ההרים המרכזי במדינה. ב-8 ביולי באותה שנה שונה השם לרפובליקה של ורמונט, שנגזר משמם הצרפתי של ההרים - les Verts Monts.

חוקה וממשל
----------

חוקת הרפובליקה שאושרה ב-1777 התבססה על המודל הדמוקרטי המתקדם של פנסילבניה. החוקה אסרה על עבדות, העניקה זכות הצבעה לכל גבר מעל גיל 21 (מבלי להתנותה במבחן הכנסה או בעלות על רכוש) וקבעה שעל המדינה לממן בתי ספר ציבוריים. החוקה הבטיחה הפרדת רשויות: בראש המדינה עמדו מושל, סגן מושל ומועצה, ואת הרשות המחוקקת היוותה אספה לאומית, המורכבת מבית אחד.

ממשלת ורמונט טבעה מטבעות משלה והפעילה שירות דואר. מושל הרפובליקה מינה שגרירים בצרפת, בהולנד ובפילדלפיה, מושב השלטון האמריקני באותה עת.

הצטרפות לאיחוד
--------------

תומאס צ'יטנדן היה מושל הרפובליקה בשנים 1778–1789 ושוב 1790–1791
רבים מאזרחי הרפובליקה העדיפו להשתייך לארצות הברית, וב-1791 הצטרפה ורמונט לאיחוד כמדינה ה-14. מצד ארצות הברית צידדו בהצטרפות ורמונט מדינות הצפון, המדינות הקטנות, והמתנגדים לעבדות, שביקשו לאזן את משקלה של המדינה תומכת העבדות קנטקי, שעתידה הייתה להצטרף שנה לאחר ורמונט. מושל הרפובליקה, תומאס צ'יטנדן, המשיך בתפקידו כמושל ורמונט שבאיחוד.

על בסיס החוקה מ-1777 נכתבה חוקת מדינת ורמונט, שאושרה ב-1793.

קישורים חיצוניים
----------------

* חוקת ורמונט מ-1777
**חוק פרנק-סטרלינג של הלב** קובע כי ככל שנפח הדם הנכנס ללב בדיאסטולה (הרפיית הלב) גבוה יותר, כך נפח הדם המוזרק מהלב בסיסטולה (כיווץ הלב) גבוה יותר (בהנחה ששאר המשתנים נותרים קבועים).
כך מתאפשר איזון פנימי בין תפוקת הלב להחזר הוורידי ולאספקת הדם לעורקים, ללא תלות בגורמי בקרה חיצוניים.

החוק נקרא על שם הפיזיולוגיים, אוטו פרנק וארנסט סטרלינג שתיארו אותו לראשונה בשנת 1914.

פיזיולוגיה
----------

ככל שהלב מתמלא בדם מעבר לקיבולתו הרגילה, כך גובר הכוח אותו מפעילים שרירי הלב בעת הכיווץ. הסיבה: הגברת העומס על כל סיב שריר עקב נפח הדם העודף שנכנס ללב בעת המילוי. ככל שהסיב נמתח יותר כך יפתח יותר כח בעת הכיווץ. מתיחת סיב השריר מגבירה את האפיניות של החלבון טרופונין C לסידן, כך שנוצרים יותר גשרים בין חלקי סיב השריר וכך גדל כוח הכיווץ שלו. נוסף על כך פוטנציאל הכוח האלסטי הנוצר כתוצאה ממתיחת רקמות השריר. הכוח שכל סיב מסוגל לפתח תלוי ביחס ישר באורך המקורי של הסרקומר ועוצמת המתיחה על כל שריר תלויה בכמות הדם הנמצאת בלב לאחר המילוי. 

בלב אנושי, כוח מרבי מושג כשאורכו המקורי של הסרקומר הוא 2.2 מיקרומטר. בלב בריא, נדיר מאוד מקרה בו אורכם המקורי של הסרקומרים גדול יותר. אורכים מקוריים גדולים או קטנים מכך יגרמו להפחתה בעוצמת הכיווץ. עבור אורכים גדולים יותר, הפחתת עוצמת הכיווץ נובעת מחפיפה קטנה יותר בין הסיבים הדקים והעבים. עבור אורכים קצרים יותר, ההפחתה נובעת מהפחתה ברגישות המיופילמנטים לסידן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חוק פרנק-סטרלינג של הלב** בוויקישיתוף
פסח לב (בימין התמונה) לצד הרבנים הראשיים ללוד אברהם קוטנר (במרכז, נואם) ויצחק אביחצירא (בשמאל), בתפילת יום העצמאות בבית הכנסת המרכזי בלוד, שנות ה-50
**פסח לב** (1907 – 20 בינואר 1970, י"ג בשבט ה'תש"ל) היה ראש העירייה הראשון של העיר לוד לאחר קום המדינה, בין 1948 ל-1959.

ביוגרפיה
--------

נולד בפשמישל שבגליציה (אז באימפריה האוסטרו-הונגרית, כיום בפולין) למשפחה דתית ציונית. היה חניך תנועת גורדוניה. למד חינוך באוניברסיטת לבוב, וכן למד עברית. עבד כמורה וכמנהל בית הספר העברי בבולחוב הסמוכה. בשנים שלפני מלחמת העולם השנייה היה פעיל בהתאחדות פועלי ציון.

לאחר פרוץ המלחמה חי עם אשתו ובנו התינוק בגטו, עד שאיכר אוקראיני דאג להסתרתם עד תום המלחמה. ב-1945 שב לפולין במטרה לעלות לארץ ישראל, אך כשהגיע לאזור שלזיה עילית מצא בה ריכוז גדול של פליטים יהודים, והוא החל לעסוק שם בפעילות ציבורית ותרבותית.

ב-1946 נמלט מפולין בשל פוגרום קיילצה, וייסד בתי ספר וגני ילדים במחנה העקורים בזלצבורג שבאוסטריה. באוסטריה התבלט כאחד מפעילי ההגנה המרכזיים.

זמן קצר לאחר קום המדינה, ב-31 בדצמבר 1948, עלה לישראל והתיישב במעברת בית יעקב.

זמן קצר לאחר בואו ארצה, התמנה על ידי שר הפנים יצחק גרינבוים וראש הממשל הצבאי אלוף אלימלך אבנר ליו"ר הוועדה הקרואה בעיר העולים המתחדשת לוד. בבחירות לרשויות המקומיות בשנת1950 נבחר לראשות העירייה במסגרת רשימת מפא"י. בבחירות השניות בשנת 1955 זכתה שוב רשימת מפא"י במירב הקולות והוא נבחר לקדנציה נוספת.

הוא הנהיג את העיר כעיר קולטת עלייה מחד, וכעיר שתושביה הערבים שבו אליה לאחר המלחמה מאידך. הוא יזם את הרחבתה מעבר לגבולות העיר הערבית, ובתקופתו ידעה העיר תנופת בנייה מסיבית, תוך הריסת חלקים ישנים ומוזנחים של העיר הישנה, והחלו לפעול בה מפעלי תעשייה. כמו כן, ייסד פנימייה של עליית הנוער בעיר, לאחר שרבים מילדיה עברו לפנימיות של המיסיון ברמלה וביפו.

בשנת 1958 הגיש את התפטרותו מהתפקיד בשל סכסוך פנימי בסניף מפא"י המקומי ל, אך לבקשת מזכיר המפלגה גיורא יוספטל המשיך בתפקידו למשך כשנה נוספת, עד לשנת 1959.

לאחר התפטרותו, כיהן כיו"ר כוח האדם של בנק לאומי לישראל.

נפטר ב-20 בינואר 1970 (י"ג בשבט ה'תש"ל), ונקבר בבית עלמין הדרום. על שמו רחוב בלוד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פסח לב** בוויקישיתוף
* נפתלי לביא, ללוד הגיע - בלוד נשאר, הארץ, 23 באפריל 1958.
* מדוע מאסה לוד בראש העיר המפא"י, חרות, 14 בנובמבר 1958.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הכרזת לוד כעיר, אתר עיריית לוד.
2. ↑  ייהרסו מבנים בלוד העתיקה, הארץ, 29 בינואר 1954.
3. ↑  ראו למשל: אבן פנה לביח"ר "קרגל" בלוד, הארץ 19 בדצמבר 1957.
4. ↑  עזרת עליות הנוער נגד חינוך המיסיון בלוד, הארץ, 8 בפברואר 1954.
5. ↑  מנחם תלמי, "מחתרת" נגד ראש עירית לוד, מעריב, 12 באוקטובר 1958.
6. ↑  נפתלי לביא, זעזועים בסניפי מפא"י, הארץ, 15 בדצמבר 1958.
7. ↑  ראש עירית לוד מבקש להתפטר, מעריב 21 בספטמבר 1958
8. ↑  פסח לב, דבר, 21 בינואר 1970.
9. ↑  בעיתון מעריב מ-20 בינואר (י"ג בשבט) כבר פורסמה מודעת אבל על מותו, אך על מצבתו נחקק תאריך הפטירה י"ג בשבט.

| ראשי עיריית לוד |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פסח לב | אלכסנדר קמיל | שרגא שוולבה | צבי איצקוביץ | משה אפרת | מקסים לוי | בני רגב |
| מ-1949 | מ-1959 | מ-1964 | מ-1965 | מ-1978 | מ-1983 | מ-1996 |
|  |
| פנחס עידן | אריה ביבי (ו. קרואה) | מקסים לוי | בני רגב | אילן הררי (ו. קרואה) | מאיר ניצן (ו. קרואה) | יאיר רביבו |
| מ-1998 | מ-2000 | 2002 | מ-2002 | מ-2007 | מ-2011 | מ-2013 |

 |
**מומנטום למשתחררים** היא עמותה ללא כוונת רווח (מלכ"ר) המסייעת למשתחררים משירות בצה"ל בהכנה לחיי האזרחות.

מומנטום למשתחררים הוקמה בשנת 2008 על ידי אבא ופמלה קליימן, זוג אנשי עסקים ופילנתרופים ישראליים, על מנת לסייע לחיילים לקראת שחרורם מצה"ל, ולצעירים לאחר השחרור בצומת של המעבר לאזרחות. מומנטום למשתחררים פועלת באמצעות מערך סדנאות הכנה לקראת השחרור מצה"ל, סדנאות להכוונת קריירה למשוחררים מעל שנה, ייעוץ ומנטורינג. כמו כן העמותה מספקת מידע והכוונה למשוחררים בנושאי תעסוקה, לימודים גבוהים, זכויות משוחררים והתנהלות כלכלית, באמצעות אגף המדיה. בנוסף, מומנטום למשתחררים פועלת לקדם את חזונה ולהעלותו על סדר היום במגזר הפרטי, העסקי והציבורי.

הפעילות
-------

מומנטום למשתחררים מפעילה מערך סדנאות למשתחררים טרם השחרור ולאחר היציאה לאזרחות. טרם השחרור הצבאי מפעילה מומנטום למשתחררים, באישור ובשיתוף עם צה"ל, סדנאות ההכנה לאזרחות לחיילים בתוך הבסיסים. בסדנאות מומנטום משתתפים למעלה מ-10,000 משוחררים בשנה. רציונל הפעילות של מומנטום מתבסס על 3 נדבכים מרכזיים אשר פותחו על ידי גורמי מקצוע:

הכנה מנטלית למעבר – הכנה מנטלית להתמודדות עם המעבר מהשירות הצבאי לחיי האזרחות. התאמת כישורים שנרכשו בצבא ותרגומם לחיי האזרחות, הקניית נקודת מבט אפקטיבית על חוויית השירות באמצעות כלי פסיכולוגיה חיובית.

חיזוק כישורים ומתן כלים – הקניית כלים ושיפור מיומנויות להתמודדות עם אתגרים בחיים, כלים עבור תכנון העתיד וקבלת החלטות, ייעוץ תעסוקתי ראשוני, כתיבת קורות חיים והכנה לראיון עבודה.

העברת ידע – הקניית ידע בתחומים הרלוונטיים לחייל המשתחרר. זכויות החייל המשתחרר, בירוקרטיה במדינת ישראל, התנהלות כלכלית, לימודים גבוהים ומידע על מלגות.

בנוסף, מומנטום למשתחררים פיתחה את סדנת 'מומנטום לדרך', המיועדת למשוחררים בטווח של חצי שנה עד שנתיים ממועד השחרור, של סדרת מפגשים לייעוץ והכוונה ממוקדים בתחומי קריירה, לימודים וקבלת החלטות. כחלק משיתופי פעולה הסדנה נערכת אף בתוך מרכזי צעירים במועצות ובערים ברחבי הארץ.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מומנטום למשתחררים (באנגלית)
* מומנטום למשתחררים, ברשת החברתית פייסבוק

* מומנטום למשתחררים, ברשת החברתית אינסטגרם

* מומנטום למשתחררים, ברשת החברתית טיקטוק

* מומנטום למשתחררים, סרטונים בערוץ היוטיוב
* מומנטום למשתחררים, באתר "גיידסטאר ישראל"
* מאור זגורי, צבא העם, באתר ynet, 25 בנובמבר 2015
* אביעד כהן, השתחררת? ברוך הבא לטירונות האמיתית, באתר ynet, 29 במרץ 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑   ריאיון עם אבי צירט מנכ"ל "מומנטום למשתחררים", ראיון באתר יוטיוב (אורך: 43:33), 13 במאי 2019
**לודהיאנה** (בהינדי: **लुधियाना**, בפנג'אבי **ਲੁਧਿਆਣਾ**), היא עיר ומחוז מנהלי במחוז לודהיאנה, במדינת פנג'אב שבצפון מערב הודו. לודהיאנה היא העיר הגדולה ביותר בפנג'אב עם אוכלוסייה של כ-1.4 מיליון תושבים, אך אוכלוסייתה עולה בהרבה בתקופת הקציר בעקבות הגעתם של מהגרי עבודה רבים מהמדינות אוטר פרדש, ביהר ואף מהבירה, דלהי. לודהיאנה נמצאת על כביש מהיר מספר 1 המחבר את דלהי ואמריטסר. לודהיאנה נחשבת למחוז העשיר ביותר בהודו, ואדמתה נחשבת ליקרה ולפורה ביותר במדינה.

גאוגרפיה
--------

העיר ממוקמת בגובה ממוצע של 244 מטרים מעל גובה פני הים. הקרקע בעיר מורכבת מאבן חול צהובה וגרניט. העיר מחולקת לשני רבעים עיקריים, העיר העתיקה והעיר החדשה. 

עד השנה 1875 זרם הנהר סוטלז', שהתייבש באותה שנה, מצפון-מערב לעיר. היום בחלק זה של העיר יש שכונות מגורים שנבנו ללא תכנון. כמו כן פועלות באזור סדנאות תעשייה מקומיות שרובן מופעלות מתוך בתי התושבים. לרגלי הנהר עמד בעבר המבצר העתיק של העיר. היום שוכן באותו מקום קולג' להנדסת טקסטיל.

דמוגרפיה
--------

לפי מפקד אוכלוסין ב-2001 אוכלוסיית העיר עמדה על 1,395,053 תושבים. הגברים מהוים 57% מאוכלוסיית העיר והנשים 43%. אחוז יודעי קרוא וכתוב בעיר עומד על 70%. נתון זה גבוה משמעותית מהמוצע בהודו העומד על 59.5%. 72% מהגברים יודעים קרוא וכתוב ו-68% מהנשים. ילדים מתחת לגיל 6 מהווים 12% מהאוכלוסייה. הדתות העיקריות הן הינדואיזם וסיקיזם. לפני חלוקת הודו, הייתה בעיר אוכלוסייה מוסלמית גדולה, אך רבים נאלצו לעזוב עקב רמת האלימות הבין דתית הגבוהה. השפה המקומית המדוברת היא פנג'אבי והיא שפת האם של קרוב ל-78% מהתושבים. השפה ההינדית אף היא נפוצה בעיר, בין היתר הודות למהגרי העבודה הרבים הפוקדים את העיר מדי שנה.

חינוך
-----

### בתי ספר

בעיר לודהיאנה קיימים יותר מ-2500 בתי ספר ומכללות שבהם לומדים מעל 450000 תלמידים.
מרבית בתי הספר מנוהלים על ידי המועצה המרכזית לחינוך תיכון או על ידי מועצת החינוך של בתי הספר בפנג'אב שנוסדה בשנת 1969.

### חקלאות

בעיר נמצאת האוניברסיטה החקלאית הגדולה באסיה ואחת הגדולות בעולם.

### רפואה

בלודהיאנה נמצאת "המכללה הנוצרית לרפואה" שהוקמה על ידי דיים אדית מרי בראון בשנת 1894. זהו בית הספר הראשון לנשים באסיה.

### הנדסה

בשנת 1956 נוסדה בעיר המכללה להנדסה של גורו נאנאק על ידי ראג'נדרה פראסאד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לודהיאנה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לודהיאנה
* לודהיאנה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007564211305171
* GND: 4111407-3
* LCCN: n80049528
* NKC: ge1031206
* VIAF: 152440003
* WorldCat: lccn-n80049528

 |
**Would?‎** הוא שיר של להקת הגראנג' אליס אין צ'יינס מתוך הדיסק Dirt.

השיר נכתב על ידי גיטריסט הלהקה ג'רי קאנטרל על מותו של אנדרו ווד, סולן להקת מאת'ר לאב בון שנפטר ממנת יתר של הרואין בשנת 1990.

השיר הופיע לראשונה בתור הפסקול של הסרט סינגלס ב-1992, שבו חברי הלהקה מופיעים בחלק קטן ממנו.

ג'רי קאנטרל על השיר:

"חשבתי המון על אנדרו בזמנו. תמיד היה לנו כיף גדול כשבילינו ביחד, בדיוק כמו שהיה לי עם כריס קורנל [סולן להקת סאונדגארדן]. אף פעם לא היה לנו רגע רציני, תמיד עשינו כיף. אנדי היה בחור מצחיק מאוד ומלא שמחת חיים וזה באמת היה כואב לאבד אותו. אבל תמיד שנאתי אנשים שביקרו החלטות שאחרים עשו. אז השיר גם פונה לאנשים שמעבירים ביקורת על אחרים."

מיקום במצעדים
-------------

| שנה | סינגל | מצעד | מיקום |
| --- | --- | --- | --- |
| 1992 | Would?‎ | בריטי | 19 |
| 1992 | Would?‎ | אמריקאי | 5 |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על הסינגל "Would?‎" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על היצירה "Would?‎" באתר Discogs
* סרטון השיר "Would?‎" באתר יוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: bb5379c9-507e-3915-ba85-9ff301f6b3f1

 |
**בוב (רוברט) רפלסון** (באנגלית: **Bob Rafelson**, ‏21 בפברואר 1933 – 23 ביולי 2022) היה במאי קולנוע אמריקאי וכותב.

ביוגרפיה
--------

רפלסון נולד בניו יורק למשפחה יהודית.

קריירה מקצועית
--------------

### בימוי סרטים

בשנות ה-60 היה רפלסון אחד מצמד יוצרי קומדיית המצבים The Monkees, בו כיכבו המאנקיז.

בהמשך, ביים רפלסון את הסרט הפסיכדלי Head, בו גם כיכבו המאנקיז ולצד חברו הטוב ג'ק ניקולסון.

ב-1970 ביים רפלסון את סרטו המוכר ביותר - "רסיסי חיים", בכיכובו של ג'ק ניקולסון.

ב-1981 זכה להצלחה גדולה עם המותחן "הדוור מצלצל פעמיים", בכיכובם של ג'ק ניקולסון וג'סיקה לאנג.

ב-2002 יצא סרטו האחרון, דרמת הפשע "No good deed" בכיכובם של סמואל ל.ג'קסון ומילה ג'ובוביץ,

חיים אישיים
-----------

רפלסון התגרש מאשתו הראשונה טובי קאר ב-1955. התגורר באספן, קולורדו היה נשוי לגבריאל טאורק, ולהם שני בנים.

רפלסון נפטר בנסיבות טבעיות ב-23 ביולי 2022.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בוב רפלסון** בוויקישיתוף
* בוב רפלסון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ynet, הבמאי בוב רפלסון ("רסיסי חיים") הלך לעולמו בגיל 89, באתר ynet, 24 ביולי 2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007439313105171
* BIBSYS: 98012444
* BNE: XX1266883
* BnF: cb14042004d (data)
* GND: 119540576
* ISNI: 0000 0001 1471 0108
* LCCN: n77005928
* MusicBrainz: 47d29d0f-906d-4126-bba3-8e703f51c817
* NKC: xx0168561
* NLA: 35383362
* NLK: KAC201106872
* NLP: A17087478
* NTA: 073626546
* RERO: 02-A003723633
* SNAC: w6s78kjm
* SUDOC: 068767730
* Trove: 933196
* ULAN: 500474615
* VIAF: 39578153
* WorldCat: lccn-n77005928

 |
**ג'ורדין הויטמה** (באנגלית: **Jordyn Huitema**; נולדה ב-8 במאי 2001 צ'יליוואק שבקנדה) היא כדורגלנית קנדית, המשחקת בעמדת החלוץ במועדון האמריקאי סיאטל ריין ובנבחרת קנדה לנשים. היא נבחרה כיורשת פוטנציאלית לאגדת הכדורגל הקנדית כריסטין סינקלייר.

ביוגרפיה
--------

הויטמה נולדה בצ'יליוואק שבקנדה ושורשי משפחתה הגיעו מהולנד. היא החלה לשחק כדורגל מגיל ארבע עם צ'יליוואק ולמדה בחטיבת הביניים של בית הספר התיכון רוזדייל. אחיה ברודי היה כדורגלן עבור ונקובר וייטקאפס ושיחק באוניברסיטת דוק. אח נוסף שלה בשם טרנט שיחק הוקי קרח בליגת ההוקי הצעירה בססקצ'ואן עבור הומבולדט ברונקוס.

בתור נערה שיחקה בקבוצות הנוער הקנדיות צ'יליוואק, סורי יונייטד וונקובר וייטקאפס. ביולי 2018 הוכרז כי הויטמה תשחק עבור פריז סן-ז'רמן לנשים, אולם לפני שחתמה על חוזה סיימה את לימודיה בבית הספר וכך קיבלה את ההסמכה במכללה. במאי 2019 קיבלה חוזה לארבע שנים במועדון.

### נבחרת קנדה

לפני שהופיעה בנבחרת הבוגרת, הויטמה זכתה עם הנבחרת עד גיל 15 בגביע הזהב בשנת 2014. בגמר הטורניר שנערך ב-17 באוגוסט כבשה את הפנדל המכריע בדו-קרב הפנדלים נגד האיטי לאחר והמשחק נגמר בתוצאה
1–1. כעבור שנתיים סיימה עם הנבחרת עד גיל 17 במקום השלישי בגביע הזהב. הויטמה נבחרה להיות בנבחרת המצטיינת של הטורניר וכבשה לאורכו 8 שערים, אחד פחות ממלכת השערים המקסיקנית אליסון גונזלס. באותה תחרות ב-2018 קנדה סיימה שוב במקום השלישי.

הויטמה ערכה את הופעת הבכורה בנבחרת הבוגרת ב-8 במרץ 2017 נגד ספרד במתכונת גמר גביע אלגארבה. כשלושה חודשים לאחר מכן ב-11 ביוני כבשה את שני שעריה הראשונים בניצחון 0–6 על קוסטה ריקה. בגביע הזהב של 2018 עזרה לקנדים להעפיל למונדיאל 2019 עם רביעייה בניצחון 0–12 על קובה. הם הפסידו 2–0 בגמר לארצות הברית, ובסך הכל כבשה ארבעה שערים לאורך הטורניר.

במונדיאל 2019 הייתה לשחקנית הגבוהה ביותר מכלל חברות נבחרתה עם גובה של 1.80 מ'. היא שותפה רק בהפסד 2–1 להולנד. קנדה הודחה בשמינית הגמר נגד שוודיה.

הויטמה נכללה בסגל נבחרת קנדה למונדיאל 2023. היא פתחה בכל משחקי שלב הבתים, אך קנדה שסיימה במקום השלישי הודחה כבר בשלב זה.

חיים אישיים
-----------

הויטמה נמצאת במערכת יחסים עם הכדורגלן הקנדי אלפונסו דייוויס, שמשחק בקבוצת באיירן מינכן, מאז ספטמבר 2017. במאי 2022 הודיעו השניים על פרידה.

תארים
-----

פריז סן-ז'רמן
* אליפות צרפת: 2020/2021

נבחרת קנדה
* מדליית זהב אולימפית: 2020

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ורדין הויטמה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'ורדין הויטמה
* ג'ורדין הויטמה, ברשת החברתית טוויטר

* ג'ורדין הויטמה, ברשת החברתית אינסטגרם

* פרופיל, באתר Soccerdonna (בגרמנית)

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר WorldFootball.net

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  סגל נבחרת קנדה נשים מונדיאל 2023(באנגלית)
2. ↑  מגן באיירן וחלוצת פ.ס.ז', מתוך אתר "One".
**Wildest Dreams** (בעברית: **חלומות** **פרועים**) הוא אלבומה התשיעי של הזמרת האמריקאית טינה טרנר, אשר יצא לאור על ידי פרלופון ווירג'ין רקורדס בשנת 1996. האלבום זכה להצלחה מסחרית כאשר נמכר בלמעלה מ-6 מיליון עותקים בכל העולם.

עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום הרביעי במצעד האלבומים הבריטי.

סקירה
-----

מתוך האלבום יצאו שישה סינגלים: "GoldenEye", אשר גם יצא כחלק מהפסקול של הסרט ה-17 בסדרת סרטי ג'יימס בונד, השיר הפך ללהיט ענק ולשיר המצליח ביותר מהאלבום. הסינגלים הבאים היו השירים "Whatever You Want" ו-"On Silent Wings" אשר לא הצליחו לשחזר את ההצלחה של הסינגל הקודם. 

הסינגל הרביעי מהאלבום היה השיר "Missing You" אשר גם לא זכה להצלחה גדולה אך נהיה לשיר הראשון מהאלבום שמצליח להיכנס למצעד האמריקאי הרשמי. הסינגלים האחרונים היו השירים "Something Beautiful Remains" ו-"In Your Wildest Dreams" אך גם הם לא זכו להצלחה גדולה.

מהדורות וקידום
--------------

בנוסף למהדורה הרגילה של האלבום לאלבום יצאו שתי מהדורות נוספות: מהדורה צפון אמריקאית אשר כללה שיר נוסף ומהדורה מורחבת אשר כוללת ביצועים חיים של טרנר מסיבוב ההופעות לקידום האלבום, גרסאות רמיקס ושיר חדש. מהדורה זו יצאה ב-1997 באירופה בלבד.

על מנת לקדם את האלבום יצאה טרנר לסיבוב ההופעות "Wildest Dreams Tour" אשר היה לסיבוב ההופעות הגדול ביותר של הזמרת אשר כלל 255 הופעות באסיה, אפריקה, אירופה, אוסטרליה וצפון אמריקה אשר נמשכו במשך 16 חודשים.

רשימת רצועות
------------


| Wildest Dreams |
| --- |
| מס' | שם | משך |
| 1. | Do What You Do | 4:27 |
| 2. | Whatever You Want | 4:52 |
| 3. | Missing You | 4:38 |
| 4. | On Silent Wings | 6:17 |
| 5. | Thief of Hearts | 4:09 |
| 6. | In Your Wildest Dreams | 5:29 |
| 7. | Goldeneye (Single Edit) | 3:29 |
| 8. | Confidential | 4:42 |
| 9. | Something Beautiful Remains | 4:25 |
| 10. | All Kinds of People | 4:48 |
| 11. | Unfinished Sympathy | 4:36 |
| 12. | Dancing In My Dreams | 12:04 |
| **משך כולל:** | **63:56** |

קישורים חיצוניים
----------------

* MusicBrainz Wildest Dreams באתר MusicBrainz
* Discogs Wildest Dreams באתר Discogs

הערות שוליים
------------

1. ↑  Artists, www.officialcharts.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 614c1a23-3f2f-3a07-afd9-8e898a504f42

 |
**תאוריית קיום-השתייכות-צמיחה** (ERG) היא תאוריה פסיכואנליטית שפותחה על ידי הפסיכולוג האמריקני קלייטון אלדרפר (Clayton Alderfer). תאוריה זו היא למעשה ניסוח מחדש של תאוריית הצרכים של אברהם מאסלו.

על פי תאוריה זו, מחולקים הצרכים לשלוש חטיבות, ולא לחמש כפי שהציע מאסלו. בדומה לתאוריה של מאסלו, סיפוק רמת צרכים אחת מהווה קידום של האדם לניסיון לספק את רמת הצרכים הגבוהה יותר, אך אלדרפר מזהה גם תהליך הפוך.

על פי התאוריה החדשה, קיים גם תהליך **תסכול**, אשר נובע מחוסר האפשרות להגשים רמת צרכים מסוימת. תסכול זה מביא את האדם לסגת לניסיון לספק רמת צרכים נמוכה יותר.

בתאוריה זו, מדובר אפוא לא ב"היררכיית אישיות", אלא בשלוש קבוצות של צרכים הפועלות בצורה שונה. בדומה להרצברג, אך מזווית אחרת, מבקר אלדרפר גם את הקשר הישיר, שמניח מאסלו בין הדחף לסיפוק צורך לבין הנעה. כגורמי הנעה, שלוש קבוצות אלה של צרכים לא פועלות בצורה היררכית מובהקת. סיפוק הצרכים אינו נעשה בסדר ההיררכי שמציגה תאוריית הצרכים, אלא ייתכן שאדם יעסוק במקביל בסיפוק צרכים מקבוצות צרכים שונות.

קבוצות הצרכים על-פי אלדרפר הם
-----------------------------

* צורכי קיום פיזיים (Existence Needs) - צרכים פיזיולוגיים וצורכי ביטחון.

* צורכי השתייכות (Relatedness) - צורך באישור חברתי.

* צורכי צמיחה (Growth) - הצורך בפיתוח הכישרונות האישיים אשר מהווים יתרון יחסי אל מול פרטים אחרים.

תאוריה זו מכונה ERG על שם ראשי התיבות של שלוש קטגוריות הצרכים.

ראו גם
------

* תאוריית הצרכים של מקללנד

קישורים חיצוניים
----------------

* תאוריית הERG
**פרס קושוט** (בהונגרית: **Kossuth díj**) הוא הפרס הגבוה ביותר בהונגריה להכרה ביצירה ובטיפוח של התרבות ההונגרית. הפרס נקרא על שמו של לאיוש קושוט. הפרלמנט ההונגרי ייסד את הפרס בשנת 1948. מאז שנת 1990 הוא מוענק על ידי נשיא הרפובליקה, בדרך כלל על בסיס הצעתו של ראש ממשלת הונגריה. את הפרס מעניקים בדרך כלל ב-15 במרץ, יום העצמאות ההונגרי.

על מנת לשמר את יוקרת הפרס, הסכום המוענק לזוכה הוא פי חמישה מהשכר הממוצע השנתי על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של הונגריה. סכום פרס קושוט הגדול הוא פי שניים מפרס קושוט הרגיל, והוא מוענק רק להכרה בהישגים אישיים.

תולדות הפרס
-----------

הפרסים הראשונים הוענקו ב-14 במרץ 1948 לאנשים הראויים ביותר במדינה שתרמו להצלחת שיקום הונגריה לאחר מלחמת העולם השנייה.

הפרס הוענק כגמול לאנשים ולקבוצות בעלי ביצועים גבוהים בתחום המדע, האמנות והספרות. מועצת השרים החליטה בשנת 1963, שהזכייה תהיה רק בשל פעילות תרבותית ואמנותית.

בזמן הקמתו היו לפרס שתי דרגות, מ 1951 שלוש, מ 1953 ארבע; משנת 1977 שוב חזרו לשתי דרגות.

הבעיות בהענקת הפרס
------------------

* שלילת הפרס לאחר הענקתו קרה פעם אחת. הוא נשלל בדצמבר 1953 מגאבור נאדי, מנכ"ל חברת אנרגיה גדולה. הפרס הוענק לו ב -15 במרץ 1952 בגין המצאת הטכנולוגיה של הפיכת פחם לגז (גזיפיקציה), אך התברר שטכנולוגיה זו לא הומצאה על ידו, אלא הועתקה מטכנולוגית מערב גרמנית.
* מאלה שברחו מהונגריה במסגרת המרד בשנת 1956 או הורשעו בגין פעילותם במרד לא נשלל הפרס, אף על פי שבשנת 1959 הועלתה הצעה כזאת.
* בשנת 2008, ראש הממשלה, פרנץ דיורצ'אני, ביטל את הזכייה של השחקן יוז'ף שאש בשל הרשעתו בהעלמת מיסים.

ראו גם
------

זוכי פרס בשל הצטיינות בתחום האומנות והמדע Szentváry-Lukács János: A művészeti és tudományos élet kitüntetettjei. Magyarországi rendjelek (2007) (Hozzáférés: 2018. nov.) arch

לקריאה נוספת
------------

* 1948. évi XVIII. törvénycikk a „Kossuth-díj" alapításáról, 1000ev.hu
* 1990. évi XII. törvény a Kossuth-díjról és a Széchenyi-díjról, 1000ev.hu
* 271/2008. (XI. 18.) Korm. rendelet a Kossuth-díj, a Széchenyi-díj adományozásának rendjéről, net.jogtar.hu
* רשימת זוכי הפרס Kossuth-díjasok listája, members.chello.hu

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרס קושוט** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  חוק מספר 18 משנת 1948 לגבי ייסוד הפרס XVIII. törvény 1948 a „Kossuth-díj" alapításáról
סר **ג'ורג' אלפרד ארני** (באנגלית: **George Alfred Arney**;‏ 1810 – 7 באפריל 1883) היה הנשיא השני של בית המשפט העליון של ניו זילנד.

ראשית חייו
----------

ג'ורג' ארני נולד בעיר סולסברי שבאנגליה, לוויליאם ארני, עורך דין ולמריה שרלוט ארני. הוא התחנך בוינצ'סטר ולמד בקולג' ברייזנוז שבאוניברסיטת אוקספורד. ב-1832 הוא סיים את לימודי התואר הראשון וב-1833 את לימודי התואר השני. ב-1829 הוא התקבל לאכסניית המשפט לינקולנז אין וב-1837 הוסמך כעורך דין.

ב-1835 נשא ארני לאישה את הרייט פאר ושבע שנים לאחר מכן היא הלכה לעולמה.

ניו זילנד
---------

ב-2 בספטמבר 1857 מונה ארני לתפקיד נשיא בית המשפט העליון של ניו זילנד על ידי משרד המושבות בעצתו של הלורד נשיא בית המשפט העליון של אנגליה, הלורד ג'ון קולרידג'. הוא הגיע לאוקלנד ב-19 בפברואר 1858 על סיפונה של הבריג "גרטרוד". בתפקידו זה שימש ארני בין השנים 1858–1875. ב-1 באוקטובר 1869 הוא מונה למנהלן הממשלה (Administrator of the Government) תחת שלטונו של המושל, סר ג'ורג' בואן והחל לכהן בתפקיד זה ב-21 במרץ 1873 בשלושת החודשים בין סיום כהונתו של בואן לבין הגעתו של המושל הבא, סר ג'יימס פרגוסון ב-14 ביוני 1873. בתקופה זו ניהל ארני בפועל את המושבה.

ב-20 בפברואר 1858, יום לאחר הגעתו לניו זילנד, מונה ארני לחבר ב"מועצה המחוקקת" (הבית העליון של הפרלמנט של ניו זילנד) וכיהן בתפקיד זה עד להתפטרותו ב-13 ביוני 1866. ב-1875 פיטר המושל ג'ורג' גריי את ארני מתפקידו כשופט והוא פרש לעיירה טורקי שבאנגליה. אחיו, שהיה קולונל בצבא הבריטי, ושירת קודם לכן עם הרגימנט ה-58 בניו זילנד, מת ב-1879 והוריש לו ירושה גדולה.

מותו
----

סר ג'ורג' ארני מת בטורקי ב-7 באפריל 1883. על שמו נקרא רחוב בעיר פרואה שבאי הצפוני של ניו זילנד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ורג' ארני** בוויקישיתוף
* Biography in The Cyclopedia of New Zealand, Wellington Provincial District 1897

הערות שוליים
------------

1. ↑  McLintock, A. H. ed. (22 April 2009). "Arney, Sir George Alfred". An Encyclopaedia of New Zealand. Ministry for Culture and Heritage / Te Manatū Taonga. Retrieved 27 September 2013.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TePapa: 43872

 |
**פייר אלשינסקי** (בצרפתית: **Pierre Alechinsky**; נולד ב-19 באוקטובר 1927) הוא צייר יהודי בלגי העובד ופועל בצרפת מאז 1951. עבודתו מושפעת מסגנונות הטאשיזם, אקספרסיוניזם מופשט ומופשט לירי.

קורות חיים
----------

אלשינסקי נולד בסחארבק. ב-1944 למד ב'החדר' - בית הספר הלאומי הגבוה לארכיטקטורה" (אנ') בבריסל, בו למד לאייר, לצייר ולצלם. ב-1945 גילה את עבודתם של אנרי מישו וז'אן דיביפה והתיידד עם מבקר האמנות ז'אק פוטמן. ב-1949 אלשינסקי חבר לכריסטיאן דוטרמון, קרל אפל, קונסטנט ניוהויז, ז'אן ניוהויז ואסגר ז'ורן, להקמת התנועה האמנותית "קוברה". הוא לקח חלק בתערוכות של תנועת קוברה ונסע לפריז ב-1951 על מנת ללמוד חריטה באטליה 17 בהדרכתו של סטנלי ויליאם היטר.

ב-1954 התקיימה תערוכתו הראשונה בפריז והוא החל להתעניין בקליגרפיה מזרחית. בשנות החמישים המוקדמות נעשה לשליחו הפריזאי של העיתון היפני בוקובי (אהבת הדיו). ב-1955, בעידודם של הנרי סטורק ולוק דה הויך, עזב ליפן עם רעייתו. הוא הציג את "לילה" (מוזיאון אוהרה לאמנות, קורשיקי) וביים סרט: קליגרפיה יפנית - כריסטיאן דוטרמון כתב את הפרשנות ומלחין המוזיקה היה אנדרה סורי.

ב-1960 אלשינסקי הציג בלונדון, ברן, ובביאנלה של ונציה. לאחר מכן הציג בפיטסבורג, ניו יורק, אמסטרדם וסילקבורג.

הוא עבד עם ואלאס טינג והמשיך לשתף פעולה עם כריסטיאן דוטרמון, כמו כן עבד עם אנדרה ברטון.

הקריירה הבינלאומית שלו המשיכה ללבלב לאורך שנות השבעים וב-1983 התמנה לפרופסור לציור בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות בפריז. ב-1994 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד מידי האוניברסיטה החופשית של בריסל, וב-1995 השתמשו באחד מעיצוביו ליצירתו של בול בלגי. עבודתו כלולה באוספיהם של המוזיאון הלאומי לאמנויות יפות של בלגיה, גלריית טייט, מוזיאון לודוויג בקלן, המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק, מרכז האמנות ווקר במיניאפוליס שבמינסוטה, מוזיאון האמנות בפורט לורדייל שבפלורידה, אוניברסיטת נובה סאוט'רן בפורט לורדייל שבפלורידה ומוזיאון ישראל.

חגורת האסטרואידים 14832 Alechinsky (אנ') נקראה על שמו באוקטובר 2000.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פייר אלשינסקי** בוויקישיתוף
* פייר אלשינסקי, במוזיאון ישראל
* פייר אלשינסקי, במוזיאון לאמנות מודרנית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257690405171
* BIBSYS: 90855316
* BNE: XX938460
* BnF: cb118883619 (data)
* CANTIC: a11596582
* CiNii: DA01083670
* GND: 11864792X
* ISNI: 0000 0001 2283 2076
* KulturNav: a902b014-a6f4-4953-b892-5daf0e428951
* LCCN: n80013070
* LNB: 000077589
* MusicBrainz: c3d6bc7f-be05-49d6-97ed-57dbbb64f1a2
* NDL: 00431188
* NGV: 14800
* NKC: jn20000810122
* NLA: 35883732
* NLP: A11814743
* NTA: 068609868
* RKD: 1025
* SELIBR: 306180
* SNAC: w6dj68jt
* SUDOC: 027268780
* Trove: 1130148
* ULAN: 500027985
* VIAF: 95854378
* WorldCat: lccn-n80013070

 |
**חתולה פראית** (בספרדית: **Gata Salvaje**; באנגלית: **Wild Cat**) היא טלנובלה ונצואלית מבית "Venevisión", משנת 2002. כוכבי הטלנובלה הם: מרלן פבלה ומריו סימרו. תוך מספר ימים לאחר תחילת השידורים בוונצואלה התחילו שידור הסדרה בטלוויזיה בשפה הספרדית בארצות הברית ובשנת 2003 במקסיקו. בניגוד לכל הטלנבולבות האחרות, סדרה זו צולמה בארצות הברית ועם סיום הצילומים החלה הקרנה באמריקה הלטינית (יתר הסדרות מצולמות באולפנים הממוקמים בארצות של אמריקה לטינית)

עלילה
-----

רוסאורה ריוס, נערה יפהפייה וטובת לב חיה עם אחותה הקטנה מאיריטה עם אחיה הגדול איוון, ועם אביה הבטלן המכור לשתייה. אביה נישא בשנית לאישה רעה בשם מריה חוליה, אמה של קרינה. שתיהן שונאות ומתעבות את רוסאורה. רוסאורה היא היחידה מבני המשפחה הדואגת לפרנסתה.

לואיס מריו אריסמנדי, גבר עשיר ומשכיל הנשוי לקמליה, אישה יפה ובוגדנית המנהלת רומן עם פטריסיו ריברה. בירח הדבש השני שלהם, הזוג יוצא להפלגה, ובמהלכה מתחוללת סופה נוראית, הגורמת לקמליה ליפול למים. לאחר שנתיים שבהם ניסה לואיס מריו לאתר את אשתו, הוא מחליט לחזור לביתו כדי לטפל בעסק המשפחתי שנקלע לבעיות. לואיס רמיו טס לביתו במטוס פרטי, והמטוס מתרסק. רוסאורה, שצפתה במתרחש, ממהרת לעזור ללואיס מריו, שמנשק אותה. רוסאורה בתגובה שורטת את פניו, ומכאן מקבלת את כינויה: "חתולה פראית".

בעקבות המפגש, רוסאורה מתאהבת בלואיס מריו אך לואיס מריו, שמתאבל עדיין על מות אשתו האהובה, אינו מרגיש כמוה. הוא משתמש ברוסאורה לתקופה קצרה כדי לעמוד בלחציה של אחותו המרשעת, אדוארדה, שנחושה בדעתה להשיא אותו לאווה העשירה ובכך להציל את משפחת אריסמנדי מפשיטת רגל. לואיס מריו ורוסאורה מתחתנים. אדוארדה, יחד עם חברתה המרשעת אווה, עושות את חייהם של הזוג בלתי אפשריים, עד שלבסוף הן מצליחות להפריד בין השניים. רוסאורה, שבורה ובודדה מהפרדה עם לואיס מריו, מגלה שהיא נכדתה של דונה קרוז אוליברס, אישה עתירת ממון, שחיפשה אותה כל הזמן הזה. בעקבות זאת, רוסאורה עוברת מהפך, ונושאת שם חדש ומראה שונה, והופכת לאשת עסקים מצליחה. בעזרת מעמדה החדש, היא מתחילה לנקום באלו שגרמו לה סבל, כולל לואיס מריו.

מ-18 בדצמבר 2011 הפרקים מועלים מדי יום לאתר ויוה עם תרגום לעברית.

צוות שחקנים
-----------

* מרלן פבלה - רוסאורה ריוס
* מריו סימרו - לואיס מריו אריסמנדי
* קרולינה טחארה - אווה גרנדוס
* אוסבלדו ריוס - סילבנו קסטרו
* אאורה כריסטינה גייטנר - מריבלה טובאר
* אריאל לופס פדיז'ה - פטריסיו ריברה
* מרג'ורי דה סוסה - קמליה ולנטה אריסמנדי
* סרחיו קטאלן - גבריאל ולנסיה
* אדמרי לופז - קרינה ריוס
* אנה קרינה קאזנובה - לואיסנה מונטרו
* פרנסס אונדיבלה - מריה חוליה ריוס
* ליליאנה רודריגז - פנצ'יטה לופז
* מארה קרואטו - אדוארדה אריסמנדי
* נורמה זוניגה - קרידד מונטס
* מריסלה ביטריאגו - קלאודיה אוליברס
* חואן אלפונסו בפטיסטה - ברונו ויז'לטה
* אדה בחאר - דונה קרוז אוליברס
* סנדרו פינוליו - מקסימיליאנו רובלס
* איסמאל לה רוסה - איוון ריוס
* סנדרה איטצל - מאיריטה ריוס
* סילבנה אריאס - חימנה אריסמנדי
* וירנה פלורס - מינרווה פלסיוס דה רובלס
* פרננדו קררה - רפאל גרנדוס
* חוליו אלקאזר - אנסלמו ריוס
* קרלוס קווארבו - פרופסור פרננדו
* אוסבלדו ריוס - סילבאנו סנטה קרוז
* יולי דומינגס - ולריה מונטמר
* צ'ארלי מאסו - רודריגו ולנסיה
* חוליו קאפוטה - סמואל טחר
* חוסה ואל - אבל טאפיה
* אנג'י רוסיאן - לאוריטה מונטמר
* ג'סיקה סרזו - סילביה גרנדוס
* דיאנה קרוז - וונדי טורס
* סילבסטרה רמוס - חוליו אלדמה

קישורים חיצוניים
----------------

* "חתולה פראית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "חתולה פראית", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**מדינת סבויה** היא ציון קולקטיבי של כל המדינות שנשלטו על ידי הרוזנים והדוכסים של סבויה מימי הביניים ועד להקמת ממלכת איטליה. בסוף המאה ה-17 מנתה אוכלוסייתה כ-1.4 מיליון.

היסטוריה
--------

ההיסטוריה רבת-השנים של סבויה כללה את התקופה שלפני רוזנות סבויה, לאחר מכן את רוזנות סבויה, דוכסות סבויה, התקופה מסבויה לסיציליה וסרדיניה לפני איחוד איטליה, ולאחר מכן.

מימי הביניים, המדינה כללה את דוכסות סבויה, נסיכות פיימונטה, דוכסות אאוסטה ורוזנות ניס, שכולן היו חלק מהאימפריה הרומית הקדושה באופן רשמי. עם זאת, הסבוירים פעלו לעיתים קרובות נגד הקיסר, וצידדו שוב ושוב בצרפתים במהלך מלחמות צרפת-הבסבורג. משנת 1708 היא כללה את דוכסות מונפראט, ולאחר מכן את ממלכת סיציליה מ-1713 עד 1720, את ממלכת סרדיניה מ-1720 ואת דוכסות ג'נובה מ-1815. הטריטוריות הללו יצרו מדינה מורכבת תחת בית סבויה עד לאיחוד ההיתוך המושלם ב-1847. עד 1861, מדינה מאוחדת זו רכשה את רוב המדינות האחרות בחצי האי האיטלקי ויצרה את ממלכת איטליה, בעוד ששטחיה מצפון וממערב לאלפים (כולל סבויה עצמה) הפכו לחלק מצרפת.

המעשה הסופי של קונגרס וינה משנת 1815 מתייחס אליהם כ**"מדינות הוד מלכותו מלך סרדיניה"**. בקרב בני זמננו, "ממלכת סרדיניה" ו"סרדיניה" שימשו כצורות קצרות נפוצות, למרות שהן התבלבלו עם האי. גם "פיימונטה", "סאבוי-פיימונטה" ו"פיימונטה-סרדיניה" משמשות לעיתים כדי להדגיש שהמרכז הכלכלי והפוליטי של מדינת סבויה היה פיימונטה מאז סוף ימי הביניים. מושב השליטים היה בטורינו. לכל מדינה היו מוסדות וחוקים משלה.

טריטוריות
---------

* סבויה במהלך האימפריה הקרולינגיתסבויה במהלך האימפריה הקרולינגית
* רוזנות סבויה במהלך המאה ה-12רוזנות סבויה במהלך המאה ה-12
* דוכסות סבויה במאה ה-15דוכסות סבויה במאה ה-15
* חצי האי האפניני ב-1843חצי האי האפניני ב-1843
* סבויה בימינוסבויה בימינו
* המינהל של פיימונטה באיטליה כיוםהמינהל של פיימונטה באיטליה כיום

דגלים
-----

* The first counts used the Holy Roman Empire banner as proof of their loyalty to the Emperorהרוזנים הראשונים השתמשו בדגל האימפריה הרומית הקדושה כהוכחה לנאמנותם לקיסר
* Flag of the County of Savoy and Duchy of Savoy (until 1783)דגל רוזנות סבויה ודוכסות סבויה (עד 1783)
* Flag of the Kingdom of Sardinia used in the late 18th (1783-1802)דגל ממלכת סרדיניה בשימוש בסוף ה-18 (1783–1802)
* Flag of the Kingdom of Sardinia (1832-1848), obtained by merging the flag of Savoy, Sardinia and Genoaדגל ממלכת סרדיניה (1832–1848), הושג על ידי מיזוג דגל סבויה, סרדיניה וג'נובה
* Flag of Kingdom of Sardinia (1848–1861)דגל ממלכת סרדיניה (1848–1861)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מדינת סבויה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Geoffrey Symcox. "Victor Amadaeus II: Absolutism in the Savoyard State, 1675-1730." Page 245.
2. ↑  Gregory Hanlon. "The Hero of Italy: Odoardo Farnese, Duke of Parma, his Soldiers, and his Subjects in the Thirty Years' War." Routledge: May 2014. Page 87. Piedmont's population is given at 700,000, and Savoy's at 400,000 in 1630; Aosta and the County of Nice are not listed.
פירוש נוסף ערך זה עוסק באיש תקשורת. אם התכוונתם לקצין צה"ל, ראו דניאל דגן (קצין).

**דניאל דגן** (נולד ב-1944) הוא איש תקשורת, עיתונאי וסופר ישראלי המתגורר בגרמניה.

ביוגרפיה
--------

דגן נולד בשנת 1944 בקהיר, בשנת 1952 עבר עם משפחתו לצרפת ושנה לאחר מכן עלה לארץ, הועבר לקיבוץ משמר העמק ושם התחנך, שירת בצה"ל ככתב בעיתון צבאי. לאחר השירות פנה ללימודי מדעי המדינה באוניברסיטת תל אביב, לאחר סיום לימודיו עבד בעיתון דבר ולאחר מכן היה הכתב המדיני בעיתון מעריב ולאחר מכן עיתונאי הארץ, דגן עבד גם תקופה קצרה עבור גלי צה"ל ובסוכנות הידיעות היהודית. דגן שימש ככתב של רשות השידור (בערוץ הראשון וברשת ב') בגרמניה שם הוא מתגורר בשנים האחרונות, כמו כן משמש כתב העיתון גלובס, לאחר סגירת רשות השידור והקמת תאגיד השידור הישראלי דגן ממשיך בתפקידיו בכאן 11 ובכאן ב.

דגן כתב ספרים בשפה הגרמנית בנושאי ישראל ויחסיה עם שכנותיה.

דגן כותב מאמרי דעות ופרשנות בעיתונים מובילים ובכתבי עת באירופה ומופיע ברדיו ובטלוויזיה בגרמניה. הוא מומחה ליחסי ישראל - אירופה, ומדריך סיורים לישראלים בברלין. דגן חבר באגודת העיתונאים באירופה ובאיגוד העיתונאים הזרים בגרמניה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של דניאל דגן (בגרמנית)
* ספריו של דגן באתר הספרייה הלאומית הגרמנית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260002405171
* GND: 11912503X
* ISNI: 0000 0000 5532 1443
* LCCN: n94007266
* VIAF: 64686857
* WorldCat: lccn-n94007266

 |
**פלחה"ן** (פלוגת החבלה וההנדסה) היא פלוגה בגדוד סיור המתמחה במשימות הנדסה קרבית, חבלה ומיקוש במסגרת גדוד הסיור החטיבתי וכפופה לו פיקודית.

בחיל ההנדסה הקרבית קיימות פלוגות מבצעיות הנקראות פלחה"ן אך עם ייעוד אחר.

היסטוריה
--------

לכל חטיבת חי"ר בצבא הגנה לישראל למעט חטיבת כפיר, הן בסדיר והן במילואים, יש על פי התקן גדוד סיור חטיבתי, המורכב מפלוגות ייעודיות: פלוגת הסיור (פלס"ר), פלוגת הנ"ט (פלנ"ט) וכאמור פלוגת החבלה וההנדסה (פלחה"ן). במרץ 2017 הוקמה בחטיבת כפיר, סיירת חרוב בה קיימות יכולות מגוונות ובהן יכולת החבלה.

ייעודה של פלוגת החבלה הוא לסייע לחטיבה בפעילות הנדסית שוטפת כגון סיור ואיתור מוקשים ומטעני חבלה, חבלה במבנים, מיקוש ועוד. כשהפלחה"ן אינה עוסקת בסיוע הנדסי לחטיבה, היא משמשת כיחידת חיל רגלים מובחרת למשימות התקפיות מורכבות, ופועלת כסיירת חטיבתית לאיסוף מודיעין ותצפיות ועל כן מסלול ההכשרה הוא ארוך ומפרך יותר (בדרך כלל המסלול כמחצית מהשירות, אך משתנה מחטיבה לחטיבה) מיחידות רגילות.

חיילי הפלחה"ן הם חיילי חי"ר העוברים הכשרות הנדסיות בבית הספר להנדסה צבאית (בהל"ץ) בסוף הקורס הם מוכשרים כפלסי 04. לפני הקמתן של יחידות הסיור בראשית שנות ה-2000 היו כפופות פלוגות אלו ישירות למפקדת החטיבה.

בחטיבות חיל הרגלים הסדירות (גבעתי, גולני, נחל, צנחנים) כל פלגה מורכבת מ-4 צוותים ממחזורים שונים. בנוסף, בתוך הפלחה"ן יש צוות חדש שנפתח פעם בשנתיים שנקרא צוות "חץ" שהיעוד שלו הוא להיות חפ"ק מח"ט במלחמה וביום יום הוא יושב עם הפלחה"ן.

מפקדים ידועים של פלחה"ן
-----------------------

מאז הקמתן צמחו ופיקדו על פלוגות החה"ן כמה מהמפקדים הבולטים בצה"ל ובהם:

* בחטיבת הצנחנים: משה פלד (מקים היחידה), בני גנץ, יצחק מרדכי, יוסי בכר, שמעון נוה, אריק מורן, אמל אסעד, יחיאל גוזל, גל הירש, יהודה בר, רן בג, מנחם זטורסקי, הראל כנפו ורוני אלשיך.
* בחטיבת גולני: פיני דגן (מקים היחידה), יאיר נוה, שמואל זכאי, אופק בוכריס, אורן אבמן ויניב עשור.
* בחטיבת הנח"ל: אבי דהן, וישראל שומר.
* בחטיבת גבעתי: אריה איטח (מקים היחידה) ורונן מרלי.

סיכות פלחה"ן
------------

* סיכת פלחה"ן צנחניםסיכת פלחה"ן צנחנים
* סיכת פלחה"ן גולניסיכת פלחה"ן גולני
* סיכת פלחה"ן גבעתיסיכת פלחה"ן גבעתי
* סיכת פלחה"ן נח״לסיכת פלחה"ן נח״ל

ראו גם
------

* גדוד סיור (גדס"ר)
* פלוגת סיור (פלס"ר)
* פלוגת נ"ט (פלנ"ט)

קישורים חיצוניים
----------------

* פצצה של אימון: צפו בלוחמי פלחה"ן צנחנים בפעולה, אתר צה"ל, 2 בנובמבר 2017
**יצחק אשר אלישיב** (1871, תרל"א, סלוצק, פלך מינסק, רוסיה (רוסיה הלבנה) – 23 באפריל 1955, תל אביב) היה פעיל ציוני ברוסיה ומו"ל עברי.

קורות חיים
----------

יצחק אשר אלישיב נולד בסוף שנת תרל"א (1871) בעיירה סלוּצְק שבפלך מינסק של רוסיה (רוסיה הלבנה), בנם של טִילֶה, בעלת חנות מסחר, ומאיר אלישיב, קרובו של איזידור אלישיב ("בעל-מחשבות"). בגיל צעיר עזב את העיירה ונסע לעיר ורשה. שם הצטרף לחובבי ציון והיה לחבר אחוות "בני משה". נשלח כציר לקונגרסים הציוניים ה-4, ה-8, ה-9 וה-11. בוורשה היה ממייסדי ההוצאה העברית "אחיאסף" ומנהלה בשנים 1901–1903, וכן ממייסדי היומון העברי "הצופה" (1903–1905) והמו"ל והמנהל שלו.

בהמשך עבר אלישיב להתגורר בלודז', שם ייסד את סניף אגודת "חובבי שפת עבר" והיה יושב-ראשו, וכן היה סגן יו"ר האגודה הספרותית-מוזיקלית הציונית "הזמיר".

לפני מלחמת העולם הראשונה עבר למוסקבה, שם היה חבר הוועד הציוני, חבר ועד "תרבות" וחבר מרכז ציוני רוסיה.
ביתו, בכל אחת מהערים, היה בית ועד לצעירי הציונות.

בשנת תרצ"א 1930 עלה לארץ ישראל, לאחר שקיבל אישור מהשלטונות, בנה את הבית במזא"ה 27, תל אביב בעזרת האדריכל יוסף ברלין והמהנדס סעדיה גולדברג. בשנותיו האחרונות חי בצנעה בביתו שברחוב מזא"ה 27 בתל אביב.
אלישיב נפטר בביתו באביב 1955, נשכח, בתום מחלה ממושכת. נקבר בבית העלמין נחלת יצחק.

יצחק אלישיב, אשתו פרידה שלומית והוריו
סעדיה גולדברג, יצחק אלישיב ויצחק רבינוביץ (אבא של בץ) בסיום הבנייה של מזא"ה 27 בתל אביב 1934

קישורים חיצוניים
----------------

* "יצחק אלישיב", בתוך: שמשון נחמני, נחום חיניץ (עורכים), **פנקס סלוצק ובנותיה: אורצ’יה, הורקי, הלוסק** , ניו יורק; תל אביב: הוצאת ועד ספר, תשכ"ב, עמ' 178 (ספר יזכור לקהילת סלוצק, בספריית העיר ניו יורק)
* יצחק אשר אלישיב, דבר, 24 באפריל 1955 (עם פטירתו)
* מיכאל אסף, צבי בראט, אשר יצחק אלישיב, דבר, 24 במאי 1955

הערות שוליים
------------

1. ↑  יצחק אשר אלישיב באתר GRAVEZ

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007528204705171

 |
**גנון רולוואי** (שם מדעי: *Cercopithecus roloway*) הוא מין של קוף מסוג גנון החי ביערות מערב אפריקה. הוא נחשב לעיתים לתת-מין של גנון דיאנה.

מאפיינים
--------

הגנון מזכיר את קרוביו אבל בעל זקן ארוך ולבן וראש שחור כמעט לגמרי. הפרווה שחורה או אפורה כהה עם שערות חזה גדולות ולבנות וכן בית שחי, זקן וציצת ראש לבנים ופלג גוף אחורי חום-אדמדם. אורכו 40–55 ס"מ, הזנב מגיע ל־50–75 ס"מ ומשקלו מגיע ל־4–7 ק"ג.

הגנונים חיים ביערות הגשם של מערב אפריקה בין הנהרות ססנדרה ופרא שבחוף השנהב וגאנה. הם קופים פעילי יום החיים בין העצים ויורדים לעיתים נדירות. בלילות הם ישנים על ענפים גבוהים. הם יצורים חברותיים הנעים יחדיו בחבורות של 15–30 פרטים ומתפזרים בשטח לאכול. הם אוכלי כל וניזונים בעיקר מפירות וחרקים בתוספת עלים, פרחים, זרעים וביצים. הם אוכלים חלקי צמחים מיותר מ-130 מינים שונים ביער, כולל מטפסים ואפיפיטים.

הם חיים בלהקות בראשות כמה זכרים שסביבם עד 10 נקבות עם צאצאים. הזכרים הצעירים כשהם מתבגרים עוזבים להקים להקה משלהם אך הנקבות נשארת בלהקה בבגרותם. תוחלת חייהם בטבע היא עד 20 שנה ובשבי עד 30 שנה.

הגנונים עלולים להיטרף על ידי נמרים, עיט כתר ונחשים גדולים. הם שומרים מענף גבוה ופולטים אזהרה כשהם מבחינים באויב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גנון רולוואי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  גנון רולוואי באתר הרשימה האדומה של IUCN