recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מראה מברייס קניון
**מן הקניון אל הכוכבים...** (בצרפתית: **...Des canyons aux étoiles**) היא יצירה תזמורתית גדולה בת 12 פרקים מאת המלחין הצרפתי אוליבייה מסייאן. פטרונית המוזיקה האמריקאית אליס טולי הזמינה את היצירה בשנת 1971 לחגוג את יובל המאתיים להכרזת העצמאות של ארצות הברית. ב-1972, תוך כדי העבודה על היצירה, ביקר מסייאן ביוטה, שם שאב השראה מן הציפורים ומן הנוף, בעיקר עושר הגוונים של הפארק הלאומי ברייס קניון (מסייאן היה בעל סינסתזיה של צליל-צבע). היצירה הושמעה לראשונה בשנת 1974. משך היצירה הוא בין 90 ל-100 דקות.

אינסטרומנטציה
-------------

היצירה כתובה לארבעה סולנים - פסנתרן, נגן קרן, נגן קסילורימבה ונגן גלוקנשפיל, ותזמורת.

חטיבת כלי הקשת כוללת רק 6 כנרים, 3 ויולות, 3 צ'לי וקונטרבס אחד, עם הוספה מונמכת של מיתר חמישי.

כלי הנשיפה מעץ מחייבים פיקולו, שני חלילי צד, חליל אלט, שני אבובים, קרן אנגלית, קלרינט במי במול, שתי קלרינטות בסי במול, קלרינט בס, שני בסונים וקונטרה-בסון אחד. מסייאן מציין: "כל תפקידי כלי הנשיפה מעץ קשים לביצוע".

נוסף לסולו של הקרן בפרק השישי, חטיבת כלי הנשיפה מממתכת כוללת גם שתי קרנות, שתי חצוצרות בדו, חצוצרה אחת ברה, שני טרומבונים וטרומבון בס אחד.

חטיבת כלי ההקשה הגדולה מן המקובל ומחולקת לחמישה נגני כלי הקשה, כוללת את הגיאופון, הכלי שמסייאן עצמו המציא, מכונת רוח, יריעת-רעם, גונג, מערכת של גונגים מכוננים, מערכת של פעמוני צינור, צמד מאראקס, שוט, תוף בס, משולש, קוביית עץ, מערכת של פעמוני רוח מעץ, מערכת של קרוטיילס, רקו-רקו ותוף טומבה, בין השאר.

ביצועי בכורה
------------

ביצוע הבכורה העולמי של היצירה הץקיים ב-20 בנובמבר 1974, באולם אליס טאלי במרכז לינקולן, בנגינת תזמורת מוזיקה אטרנה. סולני הבכורה היו:

* המנצח: פרדריק ולדמן
* פסנתרנית: איבון לוריו, אשתו של מסייאן, שהייתה הסולנית בביצועים רבים של יצירה זו כמו גם ביצירות אחרות של מסייאן.
* קרן סולו: שרון מו

הבכורה הצרפתית התקיימה ב-29 באוקטובר 1975, בתאטר דה לה ויל בפריז, לפסטיבל הסתיו של 1975. התזמורת הייתה אנסמבל ארס נובה, בניצוח מריוס קונסטאן. הסולנים היו:

* פסנתר: איבון לוריו
* קרן: ז'ורז' ברבוט

מבנה
----

מסייאן הדגיש, שהיצירה בנויה בשלושה חלקים: החלק הראשון מכיל את פרקים 5-1, השני מכיל את פרקים 6 ו-7, והחלק השלישי מכיל את פרקים 12-8. הפרקים הם כדלקמן:

חלק 1:

1. "המדבר" (Le Désert)
2. "הזהבנים" (Les orioles)
3. "מה שכתוב בכוכבים" (Ce qui est écrit sur les étoiles)
4. "פטפוט אדום-חזה לבן-גבות" (Le Cossyphe d'Heuglin)
5. "מונומנט לאומי סדאר ברייקס ומתת היראה" (Cedar Breaks et le don de craint)

חלק 2

1. "קריאה בין-כוכבית" (Appel interstellaire)
2. ברייס קניון וסלעים באדום-זהוב" (Bryce Canyon et les rochers rouge-orange)

חלק 3:

1. "השבים לחיים ושירת הכוכב אלדברן" (Les Ressuscités et le chant de l'étoile Aldebaran)
2. "החקיינית הרב-לשונית" (Le Moqueur polyglotte)

קישורים חיצוניים
----------------

* יוטיוב, "מן הקניון אל הכוכבים..." בביצוע התזמורת הסימפונית של לונדון, מנצח אסה-פקה סאלונן

הערות שוליים
------------

1. ↑  [eterna Players Offer 'From the Canyons הרולד ק. שנברג, ניו יורק טיימס: מסייאן חדש; נגני אטרנה מגישים את "מן הקניון אל הכוכבים"] 21 בנובמבר 1974
2. ↑  notes, brahms.ircam.fr דברים בתוכנייה, ברהמס.אירקאם (בצרפתית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb13916255m (data)
* LCCN: n89670637
* MusicBrainz work: f3aba102-0814-4e72-9bb5-cdbd521f8a64
* VIAF: 181917277
* WorldCat (עם VIAF): 181917277

 |
מדונה והילד עם המלאכים, בסביבות 1480, ניו יורק, מוזיאון המטרופוליטן
 מסירת לוחות הברית, הקפלה הסיסטינית
**קוזימו רוסלי** (באיטלקית: **Cosimo Rosselli**‏; 1439 – 1507) היה צייר איטלקי שצייר בסגנון הקוואטרוצ'נטו, והיה פעיל בעיקר בעיר הולדתו, פירנצה.

ביוגרפיה
--------

קוזימו רוסלי נולד בפירנצה. בגיל ארבע עשרה הוא הפך להיות תלמידו של נרי די ביצ'י, ובגיל 21 הוא התחיל לעבוד כעוזרו של בן דודו, ברנרדו די סטפנו רוסלי.

היצירה הראשונה של קוזימו שהוזכרה על ידי ג'ורג'ו וזארי, היא "עלייתה של הבתולה שמיימה", שנמצאת בקפלה השלישית משמאל בכנסיית סנט'אמברוג'יו שבפירנצה. באותה הכנסייה, על הקיר של אחד מהקפלות, נמצא פרסקו שנוצר על ידי קוזימו, שאותו וזארי משבח מאוד, במיוחד בגלל הפורטרט של המלומד הצעיר פיקו דלה מירנדולה. הסצנה בפרסקו, תהלוכה הנושאת גביע מחולל ניסים, צבועה במרץ ובפחות מנייריזמיות מאשר רוב עבודותיו. ציור שצויר על ידי רוסלי בשביל הכנסייה של אנונציאטה, עם דמויות מהאס-אס ברברה, מתיו והמטבילים, נמצא באקדמיה של פירנצה.

רוסלי גם בילה קצת זמן בלוקה, שם הוא צייר עבודות בשביל מספר כנסיות. ציור שיוחס אליו לקוח מכנסיית סנט גירולמו שבפייזולה, ונמצא כיום בגלריה הלאומית בלונדון. הציור הוא מזבח גדול, שבמרכזו נמצא הירונימוס, במדבר, כורע ברך לפני צלב, ובצדדיו עומדות דמויות כמו דמסוס הראשון, אוסביוס הקדוש, פאולה הקדושה ואוסטוכיום הקדוש; הדמויות בציור מעוצבות בכבוד רב.

ב-1480, רוסלי, יחד עם עוד אמנים, כמו סנדרו בוטיצ'לי, פייטרו פרוג'ינו, דומניקו גירלנדיו ואחרים, נקראו על ידי סיקסטוס הרביעי לרומא, כדי לעבוד על עיצוב קירות הקפלה הסיסטינית. רוסלי ומשתפי הפעולה שלו (כולל חתנו פיירו די קוזימו) השלימו שניים או שלושה פרסקאות: "הירידה מהר סיני","הסעודה האחרונה" ואולי גם "הדרשה על ההר". הציור "מעבר הים האדום" מיוחס בדרכים שונות אליו, אל גירלנדיו, או אל ביאג'יו ד'אנטוניו.

ג'ורג'ו וזארי כתב ביצירותיו "חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר", שבשונה משאר הציירים, שעקבו אחר השיטה הרגילה והנפוצה של הפרסקו, רוסלי השתמש בצבעים בהירים יותר, הכוללים זהב, וטריק זה הוא זה שנתן לו את ההערכה מסיקטוס הרביעי (שלא היה מומחה גדול באמנות, לפי וזארי).

בגמלדה-גאלרי שבברלין, ישנם שלושה ציורים שנעשו על ידו: "הבתולה בפאר", "קבורת ישו" ו"טבח התמימים". תלמידו הראשי היה פיירו די קוזימו ובין תלמידיו היו גם פרא ברתולומאו אנג'לו די דונינו וג'ובאני בטיסטה וואני.

לפי וזארי, רוסלי מת ב-1484, אך זו היא טעות, מכיוון שידוע היה שהוא היה בחיים ב-25 בנובמבר 1506.

עבודות נבחרות
-------------

* הסעודה האחרונה, הקפלה הסיסטיניתהסעודה האחרונה, הקפלה הסיסטינית
* הדרשה על ההר, הקפלה הסיסטיניתהדרשה על ההר, הקפלה הסיסטינית
* האדרת ישו, טמפרה על עץ, המוזיאון הלאומי בורוצלבהאדרת ישו, טמפרה על עץ, המוזיאון הלאומי בורוצלב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוזימו רוסלי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורלנדי, פילגרינו אנטוניו; גווריאנטי, פיטר (1719),Abecedario pittorico נאפולי, עמוד 61.
2. ↑  אורלנדי, עמוד 238.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007267096005171
* BNE: XX4801451
* BnF: cb15045509c (data)
* GND: 119404559
* ISNI: 0000 0000 6635 112X
* LCCN: nr96006873
* NTA: 238473945
* RKD: 68342
* SNAC: w6p575dv
* SUDOC: 115863419
* ULAN: 500028437
* VcBA: 495/72559
* VIAF: 69214973
* WorldCat: lccn-nr96006873

 |
**רישיון רפואה** הוא היתר שנותנת המדינה לאדם כלשהו לעסוק ברפואה.

לאחר סיום שש שנות לימוד בבית ספר לרפואה, עמידה בבחינות הרישוי ברפואה של משרד הבריאות והגשת עבודת דוקטורט, מוענק רישיון זמני (לשנה) ועם סיום שנת סטאז' בהצלחה, מוענק רישיון קבוע.

בוגרי לימודי רפואה בישראל
-------------------------

בישראל, מסלול הכשרתו של רופא מתחיל בלימודים אקדמיים, המחולקים לשלב טרום-קליני ושלב קליני.
השלב הקליני מתבצע במחלקות בבתי חולים המסונפים לבתי ספר לרפואה. התואר האקדמי של הרופאים, דוקטור לרפואה (Medical Doctor,‏ MD), מתקבל לאחר סיום הלימודים ותקופת התנסות מעשית - סטאז'. לאחר שהסטודנט עומד בכל הדרישות ומקבל את התואר האקדמי MD, עליו לפנות למשרד הבריאות בבקשה לקבל רישיון לעסוק ברפואה.

סמכויותיו וחובותיו של רופא בעל רישיון מוגדרות בחוק פקודת הרופאים. רופא בשלב זה מכונה רופא כללי, והוא יכול להמשיך את הכשרתו כרופא מתמחה באחד המסלולים המוגדרים בישראל על ידי המועצה המדעית של ההסתדרות הרפואית.

הרישיון לעסוק ברפואה תקף רק למדינת ישראל. אם הרופא מעוניין לצאת לעבוד באירופה או בארצות-הברית חלה עליו החובה לעבור בחינות הסמכה מחדש, במקום העבודה החדש.

רופאים בוגרי לימודי רפואה בחו"ל
-------------------------------

רופא שסיים לימודי רפואה מחוץ למדינת ישראל, בעל דיפלומה מוכרת, ואשר לא סיים סטאז' (שנת עבודה מעשית בסבבים) בארץ בה למד, יאלץ לעבור בחינת רישוי ברפואה כחלק מההליך לקבלת רישיון לעסוק ברפואה במדינת ישראל יחד עם שנת סטאז' במוסד מוכר. הבחינה נערכת אחת לחצי שנה, (מועד פברואר-מרץ ומועד ספטמבר-אוקטובר). בדרך כלל ניגשים לבחינה בערך 600–800 רופאים בוגרי אוניברסיטאות בחו"ל. הבחינה מורכבת מ-220 שאלות רבות-ברירה (אמריקאי) ב-5 נושאים: רפואה פנימית, רפואת ילדים, כירורגיה, רפואת נשים ומיילדות ופסיכיאטריה. בחינת הרישוי ברפואה נחשבת לאחת הבחינות המחמירות והקשות ביותר למעבר בישראל. אחוזי המעבר נעים בין מספר אחוזים בודד ל-30% לערך.

### פטורים

בוגרי לימודי רפואה במדינות מסוימות פטורים מבחינת הרישוי וכך גם רופאים עולים מכל המדינות העומדים בתנאים מסוימים הקבועים בפקודת הרופאים ובתקנות הרופאים.

לבחינה קיימים מספר תחליפים או פטורים:

1. פטור היסטורי, שנקבע ברובו עקב לחץ[דרושה הבהרה] של מדינות מהם התבצעה עלייה אנגלו-סקסית, או עלייה צרפתית[דרוש מקור], מוכר לבוגרי לימודי רפואה בארצות הברית, קנדה, אוסטרליה, ניו זילנד, צרפת, בריטניה ודרום-אפריקה.
2. פטור בעקבות מחאתם של בוגרי חו"ל (2013) ועקב משא ומתן מול שרת הבריאות לשעבר יעל גרמן, הצליחו להעביר תיקון לחוק רישוי הרופאים ולאשר את ביטולו של STEP 2-CS [דרושה הבהרה]כתנאי לתחליף לבחינת הרישוי. בכך למעשה הפכו הנציגים את בחינת ה-USMLE לאטרקטיבית יותר[דרושה הבהרה], עבור בוגרי חו"ל.
3. ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת אישרה ב-16 בינואר 2013 פטור מבחינת הרישוי הישראלית לרופאים שעברו בהצלחה את בחינת ה-USMLE [דרושה הבהרה]האמריקאית.

התליית הרישיון
--------------

על פי פקודת הרופאים רשאי שר הבריאות להתלות את רישיונם של בעלי מקצועות רפואיים מורשים באופן זמני או קבוע בשל מספר סיבות:

* בעקבות רשלנות רפואית
* מחלה גופנית או נפשית שיש בה כדי לסכן החולה המטופל על ידו
* הרשעה בפלילים שיש בהם כדי להשליך על עיסוקו ברפואה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רישיון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  פקודת הרופאים, באתר "נבו"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4323097-0
* NDL: 00564262

 |
**אמיל סמית' רו** (באנגלית: **Emile Smith Rowe**; נולד ב-28 ביולי 2000) הוא כדורגלן אנגלי, המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בארסנל מהפרמייר ליג, בנבחרת אנגליה הצעירה ובנבחרת אנגליה הבוגרת.

קריירה
------

רו עבר להתגורר בצפון לונדון עם הוריו ואחיו לאחר שהוחתם על ידי ארסנל בשנת 2010.

בגיל 17, הצטרף רו לסגל הקבוצה הבוגרת בסבב משחקי הקדם עונה שנערכו בסינגפור ביולי 2018. ב-31 ביולי 2018 חתם על חוזה ארוך טווח במועדון.

הוא ערך את הופעת הכורה הרשמית שלו בקבוצה הבוגרת ב-10 בספטמבר 2018 נגד וורסקלה פולטבה במסגרת הליגה האירופית. רו השחקן הראשון יליד שנות ה-2000 אשר משחק במדי הקבוצה הבוגרת של ארסנל. הוא כבש שער בכורה במועדון במסגרת הליגה האירופית נגד קרבאך בניצחון 3–0, והפך לכובש השערים הצעיר ביותר במשחק רשמי מאז אלכס אוקסלייד צ'מברלין שעשה זאת בשנת 2011, והשחקן הראשון במועדון שכובש שער רשמי יליד שנות ה-2000.

ב-31 בינואר 2019 הצטרף לר.ב. לייפציג מהבונדסליגה בהשאלה עד לסיום עונת 2018/2019. לאחר ההחתמה על עסקת ההשאלה, גילה המועדון הגרמני כי רו לא התאושש לחלוטין מפציעה במפשעה. עקב הפציעה, הוא שיחק בסך הכל 28 דקות בשלוש הופעות בכל תקופתו בגרמניה.

ב-10 בינואר 2020, הושאל סמית' רו להאדרספילד טאון מהצ'מפיונשיפ עד לסיום עונת 2020/2021. בסך הכל הופיע 19 פעמים בתקופת ההשאלה במהלכן כבש שני שערים.

בפתיחת עונת 2020/2021 חזר לארסנל והחל לקבל יותר קרדיט מהמאמן מיקל ארטטה. ב-9 במאי 2021 כבש שער בכורה בפרמייר ליג בניצחון קבוצתו 1–3 על וסט ברומיץ' אלביון.

עונת 2021/2022 הייתה הפורה ביותר עבור סמית' רו מבחינת כיבוש שערים, והוא סיים את העונה עם 10 שערי ליגה.

### קריירה בינלאומית

באפריל 2017 נכלל סמית' רו בסגל נבחרת אנגליה עד גיל 17 באליפות אירופה עד גיל 17 בו סיימה הנבחרת במקום השני. באוקטובר 2017 היה רו חלק מהסגל שזכה בגביע העולם עד גיל 17. ב-14 בנובמבר 2019, כבש שער בכורה בנבחרת אנגליה עד גיל 20.

ב-12 בנובמבר 2021 ערך הופעת בכורה בנבחרת אנגליה הבוגרת בניצחון 0–5 על אלבניה, ושלושה ימים לאחר מכן כבש שער בכורה בניצחון 0–10 על סן מרינו.

תארים
-----

#### ארסנל

* מגן הקהילה: 2020, 2023

#### נבחרת אנגליה עד גיל 17

* גביע העולם עד גיל 17: 2017
* סגנית אלופת אירופה עד גיל 17: 2017

קישורים חיצוניים
----------------

* אמיל סמית' רו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  Eccleshare, Charlie (2018-10-05). "Meet Emile Smith Rowe: Nurtured by Arsenal, chased by Barcelona, World Cup winner with England". *The Telegraph* (באנגלית בריטית). ISSN 0307-1235. נבדק ב-2021-02-03.
2. ↑  Emile Smith Rowe signs new contract, www.arsenal.com (באנגלית)
3. ↑  RasenBallsport Leipzig - Leihe-Emile-Smith-Rowe, redbulls (בגרמנית)
4. ↑  Dan Critchlow, Ralf Rangnick sets targets for Emile Smith Rowe's injury recovery and team intergration (באנגלית)
5. ↑  LOAN: EMILE SMITH ROWE ARRIVES FROM ARSENAL!, www.htafc.com (באנגלית)
עגורי אוריגמי
**אלף עגורי אוריגמי** (ביפנית: 千羽鶴,‏ senbazuru) הם קבוצה של אלף עגורים מנייר מקופלים בטכניקת האוריגמי ומחוברים בעזרת חוט העובר ביניהם. אגדה יפנית עתיקה מבטיחה כי עגור יעניק משאלה למי שיקפל אלף עגורי אוריגמי. על פי גרסאות אחדות של האגדה הקיפול מעניק מזל טוב נצחי ולא רק משאלה בודדת, כדוגמת חיים ארוכים או החלמה ממחלה או פציעה, מה שהופך את הקיפולים למתנה פופולרית.

ביפן העגור הוא אחד היצורים המיתיים או הקדושים, יחד עם הדרקון והצב, ומאמינים כי הוא חי במשך אלף שנים, לכן מקפלים אלף עגורים, עגור עבור כל שנה מחייו.

על פי אחת המסורות של אגדה זו יש לסיים את קיפול העגורים בתוך שנה אחת והוא חייב להתבצע על ידי האדם שיממש בעזרתו משאלה.

חשיבות תרבותית
--------------

באופן מסורתי נהוג לקבל מהאבות של זוג הנישא אלף עגורי נייר כמתנת חתונה, הסמליות של המתנה היא הדרך לאחל אלף שנים של אושר ושגשוג משותף לבני הזוג. במקרים נוספים מקובל להעניק את העגורים כמתנה לתינוק שנולד במטרה לאחל לו חיים ארוכים ומזל טוב. תליית העגורים בבית נחשבת לקמע בעל עוצמה המשפר את המזל.

במספר מקדשים בטוקיו והירושימה ניצבת אש תמיד כתפילה לשלום עולמי. את המקדשים פוקדים תלמידי בית ספר ומניחים שרשראות של עגורים הנחשפות לאיתני הטבע והתפוררותן משחררת את המשאלה בדומה לדגל תפילה טיבטי.

הסוכנות היפנית לחקר החלל משתמשת בקיפול אלף עגורים בתוך ימים אחדים כאחד המבחנים עבור האסטרונאוטים הפוטנציאליים שלה. עשרת העגורים האחרונים שמקפל המועמד מושווים לעשרת העגורים הראשונים שקיפל, בשאיפה לאמוד כיצד הלחץ לעמוד ביעד בזמן דחוק משפיע לרעה על איכות הקיפול.

קיפול העגורים הפך לסמל בעקבות הילדה סדקו ססקי שהייתה מנפגעי המתקפה האטומית על הירושימה וגיבורה לאומית ביפן שהחלה בקיפולי עגורי האוריגמי מתוך משאלה לשלום עולמי. ססקי הצליחה לקפל אלף עגורים ומשראתה שמשאלתה להבריא לא מתגשמת, המשיכה לקפל עגורים נוספים עד יום מותה. באנדרטה לזכרה בפארק השלום בהירושימה נמצא פסלה בו היא אוחזת בעגור אוריגמי.

* אש התמיד וקיפולי העגורים במקדש טושוגו בטוקיואש התמיד וקיפולי העגורים במקדש טושוגו בטוקיו
* האנדרטה לזכרה של סדקו ססקי בפארק השלום בהירושימההאנדרטה לזכרה של סדקו ססקי בפארק השלום בהירושימה
* עגורים מאוריגמיעגורים מאוריגמי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלף עגורי אוריגמי** בוויקישיתוף
* סיפורו של עגור השלום (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  The trials of the modern-day astronaut, The Telegraph, ‏13 September 2010
2. ↑  Sadako's 4,675 Days of Life, באתר הרשמי של מוזיאון השלום בהירושימה
מטרונום**מֶטְרוֹנוֹם**, המכונה בעברית **פַּעֲמָן**, הוא מכשיר עזר לנגינת יצירות מוזיקליות ולאימון טכני, המורה על הקצב והמפעם בו יש לנגן את היצירה, וכך יכול לשמור המנגן על קצב אחיד של הנגינה.

תיאור
-----

מטרונום נע
המטרונום הוא למעשה מטוטלת המתנודדת סביב ציר קבוע. הוא מורכב משתי משקולות, אחת כבדה מהשנייה המחוברות ביניהן במוט מתכת. המשקולת הכבדה נמצאת בתחתית המוט, ובדרך כלל מוסתרת מהמשתמש. המשקולת השנייה נמצאת מעל הציר וניתנת להזזה. מרחקה מהציר קובע את הקצב בו יתנודד המטרונום. ככל שהמשקולת נמצאת גבוה יותר (כלומר רחוק יותר מהציר), זמן המחזור ארוך יותר. על המוט שעליו נעה המשקולת, מסומנות שנתות בהתאם לזמני המחזור השונים, כך שהמשתמש יכול להתאימו ליצירה אותה הוא מנגן.

המטרונום הוא מטוטלת מורכבת (מכונה גם מטוטלת פיזיקלית). כמו המטוטלת הפשוטה של גלילאו (מכונה גם מטוטלת מתמטית), זמן המחזור של המטרונום אינו תלוי בזווית הנטייה. בשונה מהמטוטלת הפשוטה, למטרונום שתי משקולות ועל כן זמן המחזור שלו תלוי ביחס והמרחק בין שתיהן.

היסטוריה
--------

אף על פי שהתאוריה המסבירה את פעולתו של המטרונום הייתה ידועה כבר לניוטון בסוף המאה השבע עשרה, הומצא המכשיר עצמו רק כמאה שנים מאוחר יותר על ידי המוזיקאי ההולנדי דיטריך ניקולאוס וינקל (אנ').

בשנת 1784 המציא המלחין הצרפתי ז'אן באטיסט דאבו כרונומטר, שנועד לשמש כמטרונום והקדים בשנים רבות את המטרונום של מלצל. דאבו ציין בספרות את הקצב הרצוי לכל פרק בסימפוניות לתזמורת גדולה, אופוס 11 שלו, בתפקיד הכינור הראשון.

כיום נפוץ השימוש במטרונום אלקטרוני, שהוא קומפקטי ואמין יותר, אין צורך למתוח אותו, ויש בו פונקציות נוספות, למשל: חיבור לאוזניה, כיוון מקצבים, פעימה מודגשת והצגת המפעם באמצעות אור מהבהב וללא צליל.

שימושו אצל מלחינים
------------------

המלחין לודוויג ואן בטהובן שילב בפרק השני של הסימפוניה השמינית שלו פרודיה על המטרונום, ששוכלל אותו זמן בידי חברו, יוהאן נפומוק מלצל (אנ'). המלחין ג'רג' ליגטי כתב את "פואמה סימפונית ל-100 מטרונומים".

גלריה
-----

* מטרונום מכני בפעולהמטרונום מכני בפעולה
* מטרונום מלצל 1815מטרונום מלצל 1815
* מטרונום דיגיטלי, הנקבע ל-125 פעימות בדקהמטרונום דיגיטלי, הנקבע ל-125 פעימות בדקה
* מטרונום אלקטרונימטרונום אלקטרוני

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מטרונום** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מטרונום** |

* מטרונום, באתר צלילוגיה
* Online Metronome
* מטרונום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מבחר מונחים מתוך מילון למונחי המוזיקה בהוצאת האקדמיה, תשט"ו (1955), באתר האקדמיה ללשון העברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14427656s (data)
* GND: 4169750-9

 |
**שכבת היישום** (באנגלית: **Application**) נקראת גם: שכבת התוכנה או שכבת האפליקציה. היא השכבה השביעית והעליונה של מודל ה-OSI והרביעית במודל TCP/IP.
היא ממונה על אספקת שירותי הרשת לתוכנות בהן משתמש משתמש הקצה. שכבת היישום משתמשת בשירותיה של שכבת הייצוג של מודל ה-OSI ואינה מספקת שירותים לאף שכבה אחרת במודל ה-OSI.

שכבת היישום היא זו הקובעת את סוג התקשורת בין מחשבים. למשל, היא קובעת האם מדובר בתקשורת "שרת–לקוח" (client-server) שבה מחשב אחד (השרת) מספק נתונים לאחר (הלקוח) - כמו בגלישה באינטרנט, או שמדובר בתקשורת "קצה לקצה" (peer to peer), שבה כל אחד מהמחשבים הוא גם שרת וגם לקוח - כמו ברשתות שיתוף קבצים.

ראו גם
------

* מונחים ברשת מחשבים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שכבת היישום של מודל ה-OSI** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של שכבת היישום של מודל ה-OSI

| סיווג פרוטוקולים על פי מודל ה־OSI |
| --- |
| שכבת היישום | HTTP • SMTP • FTP • RTP • IRC • SNMP • SIP • DNS • DHCP |
| שכבת הייצוג | MIME • ASCII • Unicode • TLS |
| שכבת השיחה | ASP • PPTP • SSH • NFS • RPC • SOCKS |
| שכבת התעבורה | TCP • UDP • SCTP • DCCP |
| שכבת הרשת | IP (IPv4 • IPv6) • ICMP • IPX • ניתוב |
| שכבת הקו | אתרנט • Token ring • FDDI |
| השכבה הפיזית | E1 • 10Base-T • RS-232 • DSL • SONET |
|  |
| --- |
|  |
|  |

**אַלְדֶּבַּרַן** (בלועזית: **Aldebaran**) הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים שור והוא גם אחד מהכוכבים הבהירים ביותר בשמי הלילה. בשל מיקומו הבולט בראשו של השור, כונה הכוכב בעבר "עין השור". מקור שמו הנוכחי הוא מערבית "א-דַבַּראן" (الدبران) - "העוקב" מכיוון שהוא נראה כעוקב אחרי צביר הפליאדות. למרות שאלדברן נראה כאילו הוא נמצא בתוך צביר הכוכבים ההיאדות, הוא אינו חלק מהצביר ונמצא למעשה בפחות מחצי המרחק אליו. אלדברן מהווה את הקודקוד המערבי של משושה החורף.

מאפיינים
--------

אלדברן הוא למעשה כוכב זוגי במרחק של כ-65 שנות אור, המורכב מענק כתום ומננס אדום המקיפים זה את זה במרחק של כ-607 יחידות אסטרונומיות. בנוסף ניתן לראות בסמוך להם זוג כוכבים נוסף - כוכב כתום וננס אדום, אך מערכת זוגית זו נמצאת במרחק גדול בהרבה ואינה קשורה למערכת של אלדברן.

### מאפייני אלדברן A

אלדברן A הוא ענק כתום עם מסה של כ-2.5 מסות שמש, רדיוס של כ-44 רדיוסי שמש, והוא מאיר בעוצמה החזקה פי 350 מהשמש. בשלב זה הכוכב כילה את המימן שבליבתו ועבר להתיך הליום תוך כדי התנפחות והתקררות. בהירותו משתנה מעט - בכשתי עשיריות של דרגת בהירות באופן לא סדיר. בשל מסתו הנמוכה יחסית הוא צפוי לסיים את התפתחותו כננס לבן.

מדידות של מהירותו הרדיאלית הראו תנודות בעלות מחזוריות ארוכה, שמרמזות על קיומו של בן לוויה קרוב - ייתכן שזהו כוכב לכת מסיבי דמוי צדק אך עם מסה פי 11 משל צדק שמקיף את הכוכב במרחק של כ-1.35 יחידות אסטרונומיות. עד כה לא התגלו עדויות ישירות לקיומו וייתכן שהשינויים במהירות לכאורה נובעים מהתנפחות והתכווצות של שכבותיו החיצוניות של הכוכב.

### מאפייני אלדברן B

אלדברן B הוא ננס אדום שמסתו כשביעית ממסת השמש ורדיוסו כשליש משל השמש. הוא עמום מאוד וניתן להבחין בו רק באמצעות טלסקופים גדולים.

השוואה בין אלדברן A (משמאל) והשמש

השוואת גדלים בין גרמי שמים (בכל תמונה משמאל לימין):  

1. כדור הארץ > נוגה > מאדים > כוכב חמה  

2. צדק > שבתאי > אורנוס > נפטון > כדור הארץ  

3. סיריוס > השמש > פרוקסימה קנטאורי > צדק  

4. אלדברן > ארקטורוס > פולוקס > סיריוס  

5. ביטלג'וז > אנטארס > ריג'ל > אלדברן  

6. UY במגן > NML בברבור > VY בכלב גדול > ביטלג'וז

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלדברן** בוויקישיתוף
* אלדברן, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

| הכוכבים הבולטים בקבוצת שור |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| α (אלדברן) • β (אל-נאת') • η (אלקיונה) • ζ |  |

 |
תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית במהלך חזרה לקונצרט, 2014
תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית, 2015
**תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית** (בעבר נקראה בשם: **התזמורת הקאמרית הקיבוצית**) הייתה תזמורת קאמרית ישראלית.

היסטוריה
--------

התזמורת נוסדה בשנת 1970 על ידי התנועה הקיבוצית וביצעה למעלה מ-120 קונצרטים בשנה, ומזה 50 שנה היא הייתה היחידה בארץ שמרבית פעילותה מתקיימת בפריפריה. קיימה סדרות קונצרטים למנויים ולקהל הרחב ב-8 אולמות ברחבי הארץ: מנהריה, מזרע, בית גבריאל בעמק הירדן, דרך עין החורש, נתניה, מוזיאון תל אביב לאמנות, גבעת ברנר ועד לדורות בשער הנגב.

בתוכניותיה אלו אירחה התזמורת סולנים ידועי-שם מהארץ ומחו"ל והציגה רפרטואר מגוון הכולל יצירות בלבוש חדש בנוסף לקלאסיקה המסורתית. התזמורת זכתה להערכה רבה גם בקרב קהילת המוזיקאים ודורגה על ידי משרד התרבות בדירוג המצוינות הגבוהה ביותר – דרגה 5. ממוקמת כתזמורת מהמובילות בישראל ברמתה ובתוכניותיה המקוריות.

לצד פעילותה הרחבה לקהלים בוגרים קיימה התזמורת פעילות חינוכית ענפה, שהפכה אותה למובילה בין התזמורות הפועלות במערכת החינוך הפורמלית בארץ. במסגרת הפרויקט הנושא את השם "חוויה בצלילים", קיימה התזמורת כ-240 קונצרטים קאמריים ותזמורתיים ברחבי הארץ, לקהל של 30 אלף תלמידי גן וכיתות א'-ז'.

בסיורי הקונצרטים האחרונים שלה בדרום אמריקה וסין זכתה התזמורת לתשואות רמות ולשבחי הביקורת.

המשרדים ואולם החזרות של תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית, שכנו במתנ"ס דורה, בשכונת רמת ידין (דורה) בעיר.

בשנת 2021 בסיום חוזה בן 10 שנים של תמיכה בתזמורת, הודיעה עיריית נתניה שלא תחדש את התמיכה.

באוגוסט 2021 נסגרה התזמורת ורוב נגניה עברו אל התזמורת הסימפונית ירושלים. ביחד שתי התזמורות יצרו את "הסדרה הקיבוצית"

מנהלים מוזיקליים
----------------

* אבי אוסטרובסקי: 1970 - 1973
* נעם שריף: 1973 - 1982
* עוזי ויזל: 1982 - 1984
* שלום רונלי-ריקליס: 1984 - 1986
* ליאור שמבדל: 1986 - 1993
* דורון סלומון: 1993 - 1998
* אבי אוסטרובסקי: 1998 - 2001
* ירון גוטפריד: 2002 - 2013
* שלו עד-אל: 2013 - 2016
* כריסטיאן לינדברג: 2016 - 2021

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית** בוויקישיתוף
* תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית, סרטונים בערוץ היוטיוב
* תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אתר תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית, בארכיון האינטרנט
* תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית, באתר עיריית נתניה הישן, בארכיון האינטרנט
* תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית, באתר "הבמה"

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאיה נחום שחל, תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית בסכנת סגירה: "נכס תרבותי אדיר", באתר כלכליסט, 11 בינואר 2021
2. ↑  יעקב בר-און, ‏קו נתניה-ירושלים: ראיון עם המנצח ו-וירטואוז המנדולינה שמואל אלבז, באתר מעריב אונליין, 18 בנובמבר 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007287882405171
* MusicBrainz: 6f93494f-345b-4bd6-a38f-5446170b104c
* VIAF: 252808653
* WorldCat: viaf-252808653

 |
**איתן אריקסון** (באנגלית: **Ethan Erickson**; נולד ב-5 באוגוסט 1973) הוא שחקן אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

אריקסון נולד במיניאפוליס שבמינסוטה, בתחילת דרכו עסק בהתעמלות, הוא סיים תואר בספרות אנגלית באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה.

ב-1995 שיחק בסרט המשפחה "Two Bits & Pepper", ב-1999 שיחק בסרט הנעורים "למות מצחוק", שנה אחרי כן הופיע בתור בלש בסרט צעקה 3, באותה שנה שיחק בסרט המתח צעקה 3, ב-2004 שיחק באחד התפקידים הראשיים בסרט Pact with the" Devil" המבוסס על הרומן תמונתו של דוריאן גריי.

בטלוויזיה שיחק במספר פרקים של אופרת הסבון "Guiding Light", הוא גילם את פרסי ווסט, נער המשחק כדורסל במספר פרקים של הסדרה באפי ציידת הערפדים, שיחק מעצב בסדרה בית האופנה העוסקת בעולם האופנה, גילם בוס במסעדה בגרסה המחודשת של הסדרה מלרוז פלייס, בנוסף ביצע תפקידי אורח במספר סדרות.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של איתן אריקסון

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |

* איתן אריקסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* איתן אריקסון, באתר AllMovie (באנגלית)
* איתן אריקסון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1062426223
* ISNI: 0000 0003 9212 2672
* LCCN: no2012142505
* VIAF: 286049144
* WorldCat: lccn-no2012142505

 |
**עזיז אליהו** (תרע"ט, 1919 – ח' באדר תשל"ד, 2 במרץ 1974) היה אסיר ציון בעיראק ואיש חיל המודיעין.

ביוגרפיה
--------

עזיז אליהו נולד בשנת 1919 כבן בכור לחביבה וסלמן בבגדאד שבעיראק. בנעוריו היה חבר בתנועת "החלוץ".

בשנת 1948 נאסר בעיראק למשך כשנה, באשמת סיוע והעברת מידע לציונים. לאחר שחרורו מהמאסר עלה לישראל בשנת 1950 יחד עם רעייתו שמחה-מדלן. הוא גויס למערך הקשר של חיל המודיעין, בו שירת בהצטיינות עד יום מותו.
במסגרת שירותו, השתתף במבצעים ובפעולות תגמול צבאיות רבות בישראל ומחוצה לה, שחלקן עדיין נותרו חסויות ואסורות בפרסום.
בין תפקידיו בחיל המודיעין, שירת כאלחוטן וכמנהל עבודה, מפקח על אלחוטנים. במסגרת פעילותו במלחמת סיני איתר מטוס מצרי שיורט במבצע תרנגול, ובו היו קצינים מצריים בכירים.

במסגרות שירותו בחיל המודיעין, אליהו קיבל את שידורו האחרון של אלי כהן לארץ ב-7 בינואר 1965, ובכך הבין כי כהן נתפס על ידי השלטון הסורי. בשנת 1967 נשלח לשליחות חשאית באתיופיה, למשך מספר חודשים, במהלכה הופסק שירותו בקבע והוא הפך לאזרח עובד צה"ל עד יום מותו.

אליהו היה אדם משכיל שידע מספר שפות: עברית, ערבית, צרפתית ואנגלית. במקביל לפעילותו הביטחונית, סייע להשכלת בני נוער, ובהכנת תלמידים לבחינות הבגרות בלימוד בשפות אלו ובמתמטיקה.

בסוף חייו החל בכתיבת ספר, שלא הספיק לסיימו. אליהו נפטר לאחר מלחמת יום הכיפורים בשנת 1974 בגיל 54. לאור שירותו בחיל המודיעין עד לפטירתו, הוא נקבר בטקס צבאי מלא בהרצליה, שבה התגורר.

הוא הותיר אחריו רעיה, שמחה-מדלן, ושמונה ילדים.

הנצחה
-----

גינת אליהו בהרצליה
זכרו הונצח באתר הנצחה לחללי קהילת המודיעין באתר גלילות, ובשכונת מגוריו בהרצליה הוקמה גינה לזכרו. בטקס החניכה הודה ראש עיריית הרצליה, משה פדלון, על "פעילותו הציונית ארוכת השנים למען המדינה וביטחונה", אשר "הייתה כרוכה במחיר אישי ומשפחתי לא קל", ועל הדרך שבה חי ופעל ש"מהווה עבורנו מקור השראה".

קישורים חיצוניים
----------------

* עזיז אליהו, באתר הנצחה עיריית הרצליה
* עזיז אליהו, באתר משרד הקליטה – אסירי ציון
* רונית באלס-וקנין, זוכרים את אליהו עזיז - האיש שעל מעשיו אסור עדיין לספר, באתר mynet‏ הרצליה, 10 ביוני 2017

הערות שוליים
------------

1. 1 2  תאריך לידתו המדויק אינו ידוע ומצוין לעיתים כ-1 בינואר 1919. בתקופה זו התפרקה האימפריה העות'מאנית והוקמה עיראק.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"עזיז אליהו"**.
|  |
| --- |
| **יש לערוך ערך זה**. ייתכן שהערך סובל מבעיות ניסוח, סגנון טעון שיפור או צורך בהגהה, או שיש לעצב אותו, או מפגמים טכניים כגון מיעוט קישורים פנימיים. |
| אתם מוזמנים לסייע ולערוך את הערך. אם לדעתכם אין צורך בעריכת הערך, ניתן להסיר את התבנית. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. |

**אגדת דשא** היא סדרת דרמה ישראלית שנכתבה על ידי גל פרידמן ובוימה בידי עופר ויצמן. והועלתה לשידור בערוץ 10 בדצמבר 2006. העונה השנייה עלתה באפריל 2007.

עלילה
-----

הסדרה עוסקת בניהולה של קבוצת כדורגל ובתככים שעולים בין חברי הקבוצה וההנהלה. עינת (דניאלה וירצר) היא אשת עסקים נחשבת ומצליחה שיורשת את קבוצת הכדורגל של אביה שנפטר ומחליטה לסגור אותה. שחקני הקבוצה אינם רוצים שהקבוצה תיסגר ומחליטים לנסות למנוע זאת. דמות מרכזית נוספת בסדרה היא דמותו של אסי (סמי הורי), כדורגלן העומד על סף פרישה. אסי שותף ליוזמת השחקנים למנוע את סגירת הקבוצה.
לעינת יש חבר בשם שחר (נבו קמחי), עורך דין מצליח העובד איתה.
עינת מתלבטת אם להכניס משקיע שימנע את סגירת הקבוצה, ושחר מתנגד לכך בגלל אסי, ששכב פעם עם עינת.

### עונה ראשונה (פרקים 1 - 13)

עינת היא ברוקרית נחשבת שגרה בדירה בתל אביב עם חברה שחר, עו"ד שעובד איתה. הסדרה מתחילה לאחר מותו הפתאומי של אביה, איתו לא הייתה בקשר מאז ילדותה. עינת יורשת מאביה קבוצת כדורגל כושלת וכאשת עסקים מחושבת, ועל מנת להרחיק מחייה כל קשר לעבר הכואב, מחליטה עינת לפרק את הקבוצה. הירושה הופכת את חייה של עינת ומאלצת אותה להתמודד עם הגברים בחייה. אלה כוללים בעיקר את שחר ואת אסי, שחקן הקבוצה העומד על סף פרישה. אסי, ערס באופיו, נאבק יחד עם שחקני הקבוצה כדי למנוע את סגירתה. לקראת סוף העונה מחליטה עינת לא לסגור את הקבוצה.

### עונה שנייה (פרקים 14 - 26)

בפתח העונה השנייה מחפשת עינת משקיע לקבוצת הכדורגל שלה. היא מבקשת משחר להשקיע, אבל הוא מסרב כי הוא גילה שעינת בגדה בו עם אסי, שחקן הקבוצה. עם הגילוי שחר מנתק איתה את הקשר אך לבסוף הם משלימים.
שחר נשוי, ומגיע לרבנות להתגרש כדי שיוכל להתחתן עם עינת. ברגע האחרון מחליט שאשתו הנוכחית היא היחידה שמבינה אותו והיא האישה הטובה ביותר ומבטל את הגירושין. שחר נפרד מעינת והחתונה שלהם מבוטלת.
באמצע העונה הראשונה פגש אסי את תמי (גלית גיאת), אם חד הורית לילד בן 6. השניים מכירים בדייט, יוצאים יחד ובמהלך העונה השנייה עוברים לגור ביחד. אסי מציע לתמי להתחתן איתו והיא מסכימה.
תמי מגלה שאסי התנשק עם עינת וכאשר היא שואלת אותו אם הוא מאוהב בה הוא אומר לה שלא. תמי אינה מאמינה לו והולכת לשאול את עינת. גם עינת אומרת לה שאינה מאוהבת באסי, אך תמי מחליטה בכל זאת לבטל את החתונה שלה ושל אסי. בהמשך היא מתחרטת ושניהם ממשיכים בהכנות לחתונה.
בפרק האחרון בעונה עינת מודה שהיא אוהבת את אסי אך אסי מתחתן עם תמי.

קישורים חיצוניים
----------------

* "אגדת דשא", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* ליאור אברבך, ערוץ 10 רכש 40 פרקים של "אגדת דשא", באתר וואלה!, 15 ביוני 2006
* סמדר שילוני, בגובה הדשא, באתר ynet, 8 בדצמבר 2006
* אורי משגב, גבבה לא ברורה, באתר הארץ, 1 בפברואר 2007
* נעימת הנושא של הסדרה - יונתן בר גיורא

הערות שוליים
------------

1. ↑  רותי זוארץ, ‏המשחק האמיתי, באתר גלובס, 7 בדצמבר 2006
2. ↑  ניר קיפניס, ‏מי הזיז את הסדרה שלי, באתר גלובס, 28 ביוני 2007
**הוברט וינגלבאואר** (בגרמנית: **Hubert Wingelbauer**; ‏25 במרץ 1915 - 9 בדצמבר 1987) היה גנרל אוסטרי אשר שימש כמפקח הכללי של הכוחות (מקביל לרמטכ"ל) של אוסטריה, בין השנים 1977–1980.

ביוגרפיה
--------

וינגלבאואר נולד בווינה ב-25 במרץ 1915. ב-1934 הוא התגייס לצבא אוסטריה ועד 1937 למד באקדמיה הצבאית התרזיאנית. בעקבות האנשלוס הוא עבר לוורמאכט ונשלח לברלין לצורך השלמת השכלתו הצבאית. הוא הועלה לדרגת לוטננט ומונה למפקד פלוגה ברגימנט הרגלים ה-12 במנינגן. ב-1939 הוא נאלץ לעזוב את הצבא לאחר שהתגלה שהוא אינו עומד בחוקי הגזע של נירנברג. הוא חזר לאוסטריה והצטרף למחתרת האוסטרית שלחמה בשלטון הגרמני. ב-1940 הוא נלכד בידי הגרמנים ובמשך 31 חודשים הועבר בין מחנות ריכוז שונים. באפריל 1943 הוא שוחרר והועבר למעקב משטרתי, נעצר שוב בנובמבר 1944 ונידון לשנתיים מאסר על ידי בית הדין העממי. באפריל 1945 הוא הצליח להימלט ממחנה מעצר בשטיריה.

מיד עם סיום המלחמה נרתם וינגלבאואר לסייע בהקמה מחדש של כוחות הביטחון האוסטריים. ב-1954 הוא הצטרף לז'נדרמריה B - כוח הביטחון האוסטרי הראשון שהוקם אחרי המלחמה. לאחר שהושגה עצמאותה המלאה של אוסטריה ב-1955, הפכה הז'נדרמריה לצבא הפדרלי האוסטרי ווינגלבאואר התגייס אליו. ב-1 בינואר 1957 הוא הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט ונשלח להשלים את הכשרתו הצבאית באקול מיליטר בפריז. לאחר שנתיים של לימודים חזר לאוסטריה ומונה לראש מטה הבריגדה ה-2. באותה תקופה הוא הפך לבן חסותו של הגנרל ארווין פוסנגר. בתחילת 1966 הוא חזר לפריז לשמש כנספח צבאי. לאחר ארבע שנים בתפקיד חזר לאוסטריה ומילא תפקידי ניהול ומטה. ב-1971 הוא נשלח לשמש כנספח הצבאי בלונדון. ב-1976 הוא חזר לאוסטריה ומונה למפקח חיל הרגלים. ב-31 בדצמבר 1977 הוא מונה למפקח הכללי של הכוחות (מקביל לרמטכ"ל). הוא פרש מהצבא ב-31 בדצמבר 1980.

לקריאה נוספת
------------

* Stefan Bader, An höchster Stelle, Die Generale des Bundesheeres der zweiten Republik, Wien 2004, S. 366 ff.
**אסף מינצר** (נולד בשנת 1979) הוא ראש המועצה המקומית אלקנה מאז שנת 2013.

חייו
----

מינצר נולד באלקנה להורים שהיו ממייסדי היישוב. למד בישיבת "נתיב מאיר" ולאחר מכן בישיבת ההסדר בקריית שמונה. שירת כלוחם בחיל התותחנים ובמילואים הוא קצין מודיע נפגעים. הוא למד משפטים באוניברסיטת חיפה ובעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב. היה פעיל בפורום המשפטי למען ישראל.

בשנת 2013 מינצר זכה בבחירות לראשות המועצה בסיבוב השני לאחר שקיבל כ-1,006 קולות, שהם כ-57.7% סך הבוחרים, ורשימתו זכתה במנדט אחד בלבד. ב-2018 זכה בכהונה שנייה עם כ-87% מהקולות וסיעתו קיבלה חמישה מתוך תשעת המושבים במועצה.

בזמן כהונתו היה מינצר פעיל למען קבלת תוכנית המאה, זאת בניגוד לעמדת חלק מראשי הרשויות ביהודה ושומרון. בנוסף על כך, פעל מינצר למען הקמת בית עלמין בסמוך ליישוב, ונגד איחוד עם הרשויות המקומיות באזור (לבסוף אכן אלקנה לא צורפה למועצה המקומית שער השומרון, שאיחדה את שערי תקווה ועץ אפרים). במאי 2023, לקראת הבחירות המקומיות, הודיע מינצר שלא יתמודד בשלישית על התפקיד. אך לבסוף חזר בו והחליט להתמודד לקדנציה נוספת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אסף מינצר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  יונתן אוריך, מינצר כבש את אלקנה, באתר כיפה, ‏6 בנובמבר 2013
2. 1 2  אסף מינצר, ראשי מועצות ביו"ש – צריך להגיד כן לתוכנית המאה, באתר מקור ראשון, ‏4 ביוני 2020
3. ↑  עטרה גרמן, ‏ראשי יו"ש לקראת הפגישה עם נתניהו: "נותנים לך- תיקח", באתר "סרוגים", 7 ביוני 2020
4. ↑  הקמת בית העלמין הגדול ביו"ש יוצאת לדרך, באתר "סרוגים", 30 באפריל 2020
5. ↑  ראש מועצת אלקנה: לא תקום עיר חדשה, באתר ערוץ 7, ‏21 בדצמבר 2017
6. ↑  אמרי לוי סדן‏, מועצת אלקנה לדרעי וליועמ"ש: מנעו את האיחוד עם יישובים נוספים, באתר וואלה!‏, 12 בדצמבר 2017
7. ↑   ציוץ של עמיאל ירחי ברשת החברתית אקס (טוויטר), 16 במאי 2023
8. ↑  למרות שהודיע על פרישה: אסף מינצר יתמודד לקדנציה נוספת באלקנה, באתר ערוץ 7, 31 באוגוסט 2023
**יחידה 131** (הידועה גם בשמה המאוחר יותר **יחידה 188**) הייתה יחידה צבאית שפעלה במסגרת אגף המודיעין של צה"ל ומטרתה ביצוע פעולות מיוחדות בארצות אויב. 

יחידה 131 הוקמה על בסיס יחידת "חקר 2" שהוקמה במהלך מלחמת העצמאות ופעלה במסגרת המחלקה המדינית של הש"י בראשותו של בוריס גוריאל ולאחר מכן במסגרת המחלקה המדינית של משרד החוץ. מטרות המדור היו ביצוע פעולות חבלה, הסחה ולוחמה פסיכולוגית במדינות אויב במהלך עימות צבאי. לאחר המלחמה עברה היחידה למחלקת המודיעין בצה"ל למרות התנגדות גוריאל, היא פורקה לשתי יחידות, יחידה 131 שעסקה בפעולות מודיעין וחבלה ויחידה 132 שעסקה ב"תעמולה שחורה". למפקדה הראשון של יחידה 131 מונה מרדכי בנצור ופיקחו עליה ראובן שילוח ומרדכי מקלף. פעילות היחידה הייתה נתונה במחלוקת בין ראשי מערכת הביטחון, איסר הראל סבר שכל פעולות המודיעין מחוץ לישראל צריכות להיות מרוכזות תחת המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים ואילו בנימין גיבלי פעל לשומרה במסגרת צה"ל. ההחלטה שנפלה הייתה שהיחידה תמשיך לפעול במסגרת צה"ל אך תוך יידוע המוסד בפעולותיה. 

החל משנת 1951, הפעילה היחידה חוליות ריגול במצרים שהורכבו מיהודים מקומיים והופעלו על ידי אנשי היחידה, תחילה אברהם דר ואחר כך אברי אלעד. בעקבות פעולות חבלה כושלות שביצעו נלכדו כל חברי החוליות והועמדו לדין, בפרשה שזכתה לכינוי העסק הביש. 

לאחר התפוצצות הפרשה הודח מפקד היחידה ועל שיקומה הופקד יוסי הראל, קצין בכיר בחיל הים שהוזעק מלימודים בארצות הברית. בתקופת פיקודו של הראל שונה שם היחידה ליחידה 188, אורגנו שורותיה, כל סוכני היחידה הוחזרו לישראל, הודחו חלק ממפקדי היחידה ומונה סגן חדש, יוסף יריב שב-1957 מונה למפקדה. פעולות היחידה הורחבו וכללו התנקשויות בקצינים ערביים, השמדת אמצעי לחימה במדינות אויב, פעולות איסוף מודיעין ופעולות נגד המדענים הגרמנים במצרים. בין המגויסים ליחידה היו אלי כהן, שהוכשר כמרגל והושתל בצמרת הממשל בסוריה, וולפגנג לוץ שפעל במצרים ומרדכי קידר שהיה אמור לפעול במצרים. ב-1 באוקטובר 1963 עברה היחידה בפיקודו של יריב לאחריות המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים, בו אוחדה עם יחידת המבצעים המיוחדים ("מפרץ"), תחת השם יחידת קיסריה.

לקריאה נוספת
------------

* Ian Black and Benny Morris, Israel's Secret Wars: A History of Israel's Intelligence Services, New York, Grove Weidenfeld, 1991
* מירושלים לדמשק וחזרה – סוכן המודיעין מעבר לקווים, סיפורו של מסעוד בוטון איש היחידה.
* איתן הבר, יוסי מלמן, המרגלים, ידיעות אחרונות, 2002, עמ' 36-39

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסי מלמן ודן רביב, "**מלחמות הצללים: המוסד וקהילת המודיעין**", הוצאת ידיעות ספרים, 2012, עמוד 127.
אנדרטה לזכר "הרוגי המלכות בברית המועצות" ביניהם בוריס (ברוך) שימליוביץ'
**בוריס (ברוך) אברמוביץ' שימליוביץ'** (ברוסית: **Борис Абрамович Шимелиович**‏; 1892 ריגה, רוסיה – 12 באוגוסט 1952) היה הרופא הראשי של בית החולים בוטקין, בית החולים העירוני במוסקבה, חבר הנשיאות של הוועד היהודי האנטי-פשיסטי וחבר מועצת עיריית מוסקבה. הוצא להורג בין הרוגי המלכות בברית המועצות.

חייו ופועלו
-----------

בוריס שימליוביץ' נולד בשנת 1892 בעיר ריגה שהייתה אז בתחומי ברית המועצות, למשפחה יהודית. למד רפואה במכון הרפואי וורונז, ולאחר שסיים את לימודיו, שירת כרופא ומנתח בכיר בצבא האדום, מאז 1931 עבד כרופא ראש בית החולים הקליני המרכזי בוטקין. היה חבר בבונד מ-1916 עד 1919. והצטרף למפלגה הקומוניסטית ב-1920. בשנת 1942 התמנה לחבר נשיאות הוועד היהודי האנטי-פשיסטי, ארגון יהודי סובייטי שהוקם באמצע מלחמת העולם השנייה על מנת לסייע לברית המועצות במלחמה נגד גרמניה הנאצית.

בשנות העשרים של המאה העשרים עסק בחלוקת הסיוע הכלכלי ששלח הג'וינט לנפגעי פוגרומים יהודים באוקראינה הרעבה, והוענק[דרושה הבהרה] על עבודה זו על ידי יו"ר הנשיאות של המועצה העליונה מיכאיל קלינין.

נעצר ב-13 בינואר 1949 בעלילה שיזם המשרד לביטחון המדינה כנגד חברי הוועד היהודי האנטי-פשיסטי. למרות עינויי החוקרים, הוא היה הנאשם היחיד שבמהלך החקירה לא הודה במיוחס לו.

מתוך כתב האישום:

> 
> הנאשם שימליוביץ', שהיה מיוזמי כינון יחסים פליליים עם חוגי התגובה היהודיים באמריקה, שלח באופן אישי את מה שמכונה "המכתב מעבר לים" לאמריקה, שהיה חומר ריגול, ובשנים 1945–1946. גולדברג ונוביק הודיעו על מספר נושאים המעניינים אותם.
> 
> 
> 
> 

על פי פסק הדין של הקולג' הצבאי של בית המשפט העליון של ברית המועצות, הוא הוצא להורג ביריה ב-12 באוגוסט 1952.
בשנת 1958, שלוש שנים לאחר מות סטלין ושבע שנים לאחר הוצאתו להורג, הוא זוכה מאשמה יחד עם כל קבוצת הרוגי המלכות בברית המועצות משנת 1952.

משפחה
-----

* אחיו - יוליוס אברמוביץ שימליוביץ' (1890–1919), בונדיסט, סגן יו"ר הקומיסריאט היהודי של הקומיסריאט העממי (1918), חבר הלשכה המרכזית של היבסקציה, פעיל המחתרת בליטא.
* אשתו - האנה נומובנה שימליוביץ' (לבית פרידמן, 1898–?), רופאה.
	+ ילדיו - לב בוריסוביץ שימליוביץ' (נולד ב-1922), רופא של הפדרציה הרוסית, מייסד השירות הטיפולי בבית החולים הקליני בעיר מוסקבה מספר 50. ויוליה בוריסובנה שימליוביץ' (ילידת 1930), מורה לשפה וספרות רוסית.

לאחר הוצאתו להורג של שימליוביץ, נידונו אשתו ושני ילדיו לגירוש של 10 שנים, ורכושם הוחרם.

מקורות
------

* שלושה מיליון- שואת יהודי ברית המועצות
* בוויקיפדיה הרוסית
* הרוגי המלכות של ברית המועצות
* מידע על המוצאים להורג, תמונותיהם ומסמכים נוספים (ברוסית)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרוגי המלכות בברית המועצות** בוויקישיתוף
* 60 שנה לרצח אנשי הרוח היהודים בברית-המועצות, באתר הספרייה הלאומית
* יהושע א. גלבוע, 12 באוגוסט: רצח הסופרים, מעריב, 4 באוגוסט 1972, המשך
* באָריס סאַנדלער, אויגוסט 12, 1952 — דער שוואַרצער טאָג אין דער געשיכטע פֿון דער ייִדישער קולטור, פארווערטס, 8 באוגוסט 2008 (ביידיש) ("12 באוגוסט 1952 - היום השחור בהיסטוריה של התרבות היהודית / תרבות היידיש") (כולל תמונות של חלק מן הנרצחים)
* יהודה גור-אריה, לילה בלי שחר, באתר הארץ, 10 באוגוסט 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתוך כתב האישום, כרך 8, עמ' 45–53


טגוריה:רופאים יהודים סובייטים
**רב מרי בר רחל בת שמואל** (מכונה גם: **רב מרי ברה דבת שמואל**) היה אמורא בבלי בדור השלישי והרביעי, מופיע עשרות פעמים בתלמוד הבבלי, היה מקורב לרבא.

משפחתו
------

בולט לעין צורת יחוסו, המתייחס אחר אבי אימו (שמואל), ולא אחר אביו כמקובל. הפרשנות המקובלת היא שאמו, בתו של שמואל, נשבית לגויים (כמסופר בתלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף כ"ג, עמוד א') והרתה לאביו איסור גיורא, חייל בבלי בטרם התגייר, וילדה לאחר הגרות. וכך אמרו עליו בתלמוד: "רב מרי הורתו שלא בקדושה ולידתו בקדושה הואי (=היה)". בתלמוד ישנה סוגיה העוסקת בשאלה האם אדם כזה מוגדר כיהודי, למסקנה נפסק שכגר הוא נחשב יהודי לכל דבר - אף למינוי של שררה למרות ההגבלה שנצרך שבעל השררה יהיה "מקרב אחיך" - "מהמובחר שבאחיך", כלומר שאף אביו יהיה מישראל.

אמנם, מלשון אחת הסוגיות, על פי גרסה נפוצה, עולה שאביו היה יהודי ונקרא רבא, הגמרא מתייחסת לסתירה ומתרצת ש"תרי רב מרי בר רחל הוו" - כלומר שני אמוראים היו בשם זה. אך רש"י והתוספות מציינים שהקושיה והתירוץ הם פירוש שנכתב בתוך הגמרא בתקופה מאוחרת, כדי לתרץ את הגרסה המוקשה. אך האמת היא שהגרסה שגויה והיה רב מרי בר רחל אחד בלבד, ושם אביו היה איסור גיורא.

מעמד כלכלי
----------

התלמוד מספר שכאשר אביו הביולוגי איסור גיורא עמד למות, ועל פי ההלכה היהודית לא היה יורש אותו רב מרי בצורה ישירה ולכן הוצרך איסור להקנות את הממון בחייו. לפי ההון המוזכר בירושה היה רב מרי אדם אמיד.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיטקסט טקסט בוויקיטקסט: **קטגוריה:רב מרי ברה דבת שמואל** |

* הרב אהרן הימן, "רב מרי בר איסור גיורא ואמו רחל בת שמואל", **תולדות תנאים ואמוראים**, לונדון, תר"ע, חלק ג, עמודים 905-903, באתר היברובוקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  רש"י לתלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ט"ז, עמוד א'
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף קמ"ט, עמוד א'
3. ↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ע"ו, עמוד ב'
4. 1 2  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קנ"ד, עמוד א'.
קוריאהקוריאה
זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא קים. 

**קים היו-ג'ונג** (בקוריאנית: **김다현**; באנגלית: **Kim Hyo-jung**) הידועה בשם הבמה **היולין** היא זמרת-יוצרת דרום קוריאנית. בעבר הייתה חברה בלהקת הבנות "Sistar".

ביוגרפיה
--------

קים היו-ג'ונג נולדה באינצ'ון ב-11 בדצמבר 1900. אביה הוא קצין צבא בדימוס. היא נולדה בלידה מוקדמת, סבלה ממחלות רבות ועברה מספר ניתוחים.

היולין אהבה שירה וריקוד מגיל צעיר. היא נבחנה במספר אודישנים מטעם חברת ההקלטות JYP אנטרטיינמנט, אך לא התקבלה. בסופו של דבר, היא הצטרפה לחברה סטארשיפ אנטרטיינמנט.

קריירה
------

### 2010–2017: Sistar

בשנת 2010, החליטה סטארשיפ אנטרטיינמנט להקים להקת בנות חדשה. ב-3 ביוני 2010, החלה הלהקה להופיע תחת השם "Sistar", כאשר הזמרת בחרה לעצמה את שם הבמה "היולין". במהלך שנת 2011, הוציאה הלהקה מספר סינגלים ומיני אלבום שזכו להצלחה בקוריאה הדרומית.

בשנת 2012, כיכבה היולין בעונה השנייה של סדרת הדרמה "Dream High". בנובמבר 2013, הוציאה היולין את אלבום הסולו הראשון שלה, *Love & Hate*. מתוך האלבום יצאו הסינגלים "Lonely" ו-"One Way Love", שזכו להצלחה רבה, כאשר השני אף הגיע למקום הראשון במצעד הקיי-פופ הוט 100 של בילבורד. במקביל, המשיכה הזמרת לפעול כחלק הלהקה ולהשתתף בתוכניות טלוויזיה שונות.

בשנת 2016, השתתפה היולין בגרסת המקור הקוריאנית של התוכנית "הזמר במסכה", ששמה "King of Mask Singer", וזכתה במקום השני. באותה השנה פרסמה הזמרת את המיני-אלבום הראשון שלה, *It's Me*.

במאי 2017 פורסם רשמית על פירוק "Sistar", וכל זמרת פנתה לקריירת סולו משלה.

### לאחר פירוק הלהקה

בשנת 2019 הוציאה היולין סינגל חדש בשם "니가 더 잘 알잖아 (youknowbetter)", בו שיתפה פעולה עם מלאני פונטנה. בהמשך, החלה את סיבוב הופעות הסולו הראשון שלה, "2019 Hyolyn 1st World Tour [TRUE]".

באוגוסט 2020, פרסמה הזמרת את המיני-אלבום השני שלה, *Say My Name*.

דיסקוגרפיה
----------

* *Love & Hate* (2013)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היולין** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של היולין
* היולין, ברשת החברתית פייסבוק

* היולין, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* היולין, ברשת החברתית אינסטגרם

* היולין, סרטונים בערוץ היוטיוב

* היולין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* היולין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* היולין, באתר אייטונס (באנגלית)

* היולין, באתר ספוטיפיי

* היולין, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)

* היולין, באתר Last.fm (באנגלית)

* היולין, באתר AllMusic (באנגלית)

* היולין, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* היולין, באתר דיזר

* היולין, באתר Yandex.Music (ברוסית)

* היולין, באתר Discogs (באנגלית)

* היולין, באתר Songkick (באנגלית)

* היולין, באתר Genius

* היולין, באתר SecondHandSongs

* היולין, באתר בילבורד (באנגלית)

* היולין, באתר טיידל (באנגלית)

* היולין, באתר אמזון מיוזיק

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 6096 7678
* MusicBrainz: 75aff57c-d397-4e6c-b5fc-1f32d7761512
* NLK: KAC201719159
* VIAF: 47150468357504172731
* WorldCat (עם VIAF): 47150468357504172731

 |
**קוומדין איופו "אַיוֹ" דוֹסוּמוּ** (באנגלית: **Quamdeen Ayopo "Ayo" Dosunmu**; נולד ב-17 בינואר 2000) הוא כדורסלן אמריקאי-ניגרי המשחק בקבוצת שיקגו בולס מליגת ה-NBA, בעמדות הרכז והקלע.

קריירת מכללות
-------------

דוסומו נולד בשיקגו, אילינוי, לזוג מהגרים ניגרים. בין השנים 2018–2021 למד באוניברסיטת אילינוי, ולאורך התקופה בקבוצת הכדורסל שלה העמיד ממוצעים של 16.7 נקודות, 4.8 ריבאונדים ו-3.9 אסיסטים למשחק. בסיום עונת 2020/2021 נבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות ("First-team All-American").

קריירה ב-NBA
------------

### שיקגו בולס

דוסומו נבחר בבחירה ה-38 של דראפט ה-NBA‏ 2021, על ידי שיקגו בולס. בעונתו הראשונה עם הבולס פתח ב-40 משחקים, קלע 8.8 נקודות בממוצע למשחק, ונבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. ביולי 2023 חתם על הארכת חוזה בשיקגו ל-3 עונות נוספות, עבור כ-21 מיליון דולר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איו דוסומו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
סר **ששון יעקב חי דוד** (11 בספטמבר 1849 – 27 בנובמבר 1926) היה איש עסקים, בכיר בבנק של הודו, נציג בגוף המחוקקים של הודו הבריטית ובמועצת העיר מומבאי.

קורות חיים
----------

ששון דוד היה בן למשפחת ששון שמוצאה מבגדאד שצברה הון מופלג באמצעות מסחר הבינלאומי מהודו והמזרח הרחוק לבריטניה, וחבר קהילת יהודי עיראק שחיה במומבאי מסוף המאה ה-18 ועד המאה ה-20. 

דוד קיבל על עצמו משרות בחברות של משפחת ששון, היה ממייסדי הבנק של הודו (Bank of India) ומנהלו בשנים 1906–1926 וכן כיהן במשרה המקבילה לראש העיר של מומבאי.

דוד היה בין התורמים העיקריים להקמתו של אחד המונומנטים הגדולים במומבאי הקרוי "השער להודו". 

דוד קיבל תואר אבירות ב-1905 ותואר ברון ב-1911. 

דוד נישא לבת דודתו חנה ששון, בת דודו אליהו דוד ששון.

בנו בכורו היה הברונט פרסיבל דוד (1892-1964) (אנ'), שהיה אספן גדול של אמנות סינית עתיקה. בשנת 1932 תרם הברונט פרסיבל דוד קתדרה לאוניברסיטה העברית בירושלים - "הקתדרה לאמנות וארכאולוגיה של המזרח הקרוב ע"ש דוד ששון".

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sir Sassoon Jacob David, Merchant-philanthropist, Dies in Bombay, Aged 77, Jewish Telegraphic Agency, September 29, 1926.
2. ↑  חדשות באוניברסיטה העברית, דבר, 19 באוגוסט 1932
**מחלת קנוואן** (לעיתים נרשם 'קנאוון' או 'קנבן', **Canavan disease**) היא מחלה ניוונית של המוח, שפוגעת לרוב בתינוקות ופעוטות.

הסימנים לרוב מופיעים כבר בגיל חודשיים-שלושה, כאשר התינוק אינו עוקב אחרי חפצים כצפוי, ואינו מחזיק את ראשו. בנוסף פעמים רבות מופיעות התכווצות שרירים. סביב גיל שישה חודשים קיימת הפרעה ברורה בתפקוד המוטורי, וטונוס השרירים מחמיר. לרוב התינוק יפתח פזילה, ובהמשך ניוון עצב הראייה ועיוורון. 

מאפיין נפוץ נוסף הוא גדילה של היקף הראש מעל הממוצע. בהמשך החיים הילד יסבול מפיגור חמור, יאבד את התפקוד המוטורי ואת הקשר עם הסביבה. לרוב החולה נפטר בגיל צעיר. עם זאת, ישנם גם דיווחים על חולים שהצליחו לשרוד את העשור הראשון לחייהם, שהלכו לעולמם בשנות העשרה ואף במהלך העשור השלישי לחייהם. בשנים האחרונות מתנהלים מספר מחקרים שמנסים למצוא תרופה למחלה הקשה.

המחלה אוטוזומאלית רצסיבית והסיכון לילד חולה קיים רק כאשר שני בני הזוג נשאים של אותו גן בלתי תקין. המוטציה מופיעה בגן הנקרא ASPA. המחלה נדירה, אך יחסית שכיחה בקרב יהודים אשכנזים. שכיחות המחלה באוכלוסייה זו היא כ - 1:15,000 לידות (כ - 1:60 אצל נשאים). בישראל, ממליץ משרד הבריאות לבצע בדיקת נשאות לגילוי הסיכון, כאשר שני בני הזוג ממוצא אשכנזי, ובאוכלוסייה זו הבדיקה נמצאת בסל הבריאות ומתבצעת ללא תשלום. המחלה מתקיימת גם בקרב חולים שאינם יהודים וכן בקרב חולים יהודים שאינם אשכנזים, אך במידה נדירה מאוד. 

המחלה נקראת על שמה של הרופאה מירטל קנוואן (אנ'), שתיארה אותה לראשונה בשנת 1931.

לקריאה נוספת
------------

* מחלת קנוואן, באתר משרד הבריאות
* מחלת קנוואן, באתר Pigur.co.il

הערות שוליים
------------

1. ↑  מחלת קנאוון - מהם הגורמים ואיך מאבחנים?, באתר פיגור שכלי, ‏2015-08-03

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**עזרא בנימיני** (נולד ב-1948) כיהן כראש עיריית הוד השרון משנת 1989 עד לשנת 2003.

ביוגרפיה
--------

בנימיני נולד בשנת 1948 במושבה מגדיאל. אביו נמנה עם עשרת המתיישבים הראשונים שהגיעו מבגדאד והתיישבו במושבה. לפני כהונתו כראש עיר עסק בנדל"ן. הונו הוערך בתחילת שנות האלפיים בכ-50 מיליון דולר.

נבחר ב-1989 לראש המועצה המקומית הוד השרון מטעם הליכוד. בשנת 1990 הוכרזה הוד השרון כעיר. בבחירות 1993 גבר על ראש העיר הקודם אליהו שמעוני ועל מועמד נוסף וזכה בראשות העיר ברוב גדול. רשימת הליכוד בראשותו זכתה ל-10 מנדטים ולרוב במועצה. בבחירות 1998 הקים רשימה עצמאית ורץ מטעמה לראשות העיר. הוא זכה ל-62.19% מקולות הבוחרים וגבר על חי אדיב, ראש העיר לעתיד.

במהלך כהונתו של בנימיני בהוד השרון התפתחה העיר, ובין השאר הוקמו בה בית יד לבנים לזכר חללי תושבי הוד השרון, פארק ארבע עונות, חטיבת הביניים עתידים, בית הספר היסודי המגן, קניון מרגלית השרון, בית הספר הדמוקרטי, בית הספר היסודי ע"ש יצחק רבין ופארק עתידים. בנימיני שם דגש על ענייני החינוך והתרבות ובתקופתו הוקם המרכז האקדמי שערי מדע ומשפט.

בבחירות של שנת 2003 החליט בנימיני לא להתמודד על התפקיד ולפרוש מהעירייה. בשנת 2002 מונה ליו"ר עמית בקק"ל וכיהן בתפקיד זה עד 2005.

קישורים חיצוניים
----------------

* עזרא בנימיני, באתר nfc, מידע נכון ל-2002

הערות שוליים
------------

1. 1 2  עזרא בנימיני ראש המועצה 1989-1990 ראש העיר 1990–2003, באתר shorashim.hod-hasharon.muni.il
2. ↑  גיא לשם, ראש העיר לשעבר ממשיך להתעשר, באתר TheMarker‏, 24 בנובמבר 2006
3. ↑  ילקוט הפרסומים 4165, באתר נבו, ‏19 בנובמבר 1993
4. ↑  ילקוט הפרסומים 4707, באתר נבו, ‏3 בדצמבר 1998

| ראשי עיריית הוד השרון |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **כמועצה מקומית** | בנימין אבן | משה ינוביץ' | שמחה מעוז | יצחק קדמי | אליהו שמעוני | עזרא בנימיני |
| 1964–1969 | 1969–1978 | 1979–1982 | 1982–1983 | 1983–1989 | 1989–1990 |
| **כעיר** | עזרא בנימיני | חי אדיב | אמיר כוכבי |
| 1990–2003 | 2003–2018 | 2018 ואילך |

 |