recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**נחל רביבים** הוא נחל אכזב ברכס הנגב הצפוני.

תוואי הנחל
----------

תחילתו במורדותיו הצפוניים - מערביים של רכס חתירה. מכאן זורם הנחל לכיוון צפון-מערב, בסביבות שדה בוקר, קילומטרים מספר במקביל לכביש שדה בוקר-ירוחם. בהמשכו הנחל מתחתר צפונה לכיוון רכס ירוחם. בקרבת הרכס פונה הנחל מערבה וחוצה את קמר ירוחם, ובנקודה זו העמק צר. בקטע זה בנוי סכר אגם ירוחם. בהמשכו חוצה הנחל את קמר הר שחר, ובהמשך חוצה את כביש 211, בקרבת צומת משאבים. הנחל ממשיך לכיוון צפון- מערב לאזור העיר חלוצה, ובקרבתה הוא מתחבר עם נחל בשור.

אתרים בקרבת הנחל וסביבתו
------------------------

פארק ירוחם הוא יער אורנים, שניטע על ידי הקק"ל, מסביב לערוצו העילי של הנחל, בסמוך לעיירת הפיתוח ירוחם שבנגב. יער האורנים משתרע על פני כ-500 דונם, משולבים בו גם עצי פרי המושקים במי קולחין, וכן ניתן למצוא בו פינות חמד לפיקניקים.

פארק גולדה הוא פארק שהוקם על ידי קק"ל כאתר נופש על גבי שרידי מחצבה שפעלה במקום, כחלק משיקום הנוף הפגוע. הפארק משתרע על פני כ-540 דונם וממוקם סמוך לצומת משאבים וקיבוץ רביבים. הפארק קרוי על שמה של גולדה מאיר, ראש ממשלת ישראל הרביעית. בתה של מאיר, שרה, השתייכה למייסדיו של קיבוץ רביבים, הסמוך לפארק. במרכז הפארק עובר הנחל שאורכו כ-170 מטר ורוחבו כ-50 מטר.

פארק גולדה שמרכזו עובר הנחל

גשר הרכבת הטורקי על נחל רביבים
------------------------------

עם תחילת מלחמת העולם הראשונה חתר השלטון העות'מאני בארץ ישראל לכבוש את תעלת סואץ על מנת לנתק את קווי האספקה של הבריטים. כדי לתמוך לוגיסטית בכוחותיהם שנעו לכוון סיני, בנו הטורקים מסילת רכבת שהחלה בתחנת הרכבת בוואדי צראר, עברה דרך תחנת הרכבת בבאר שבע ותוכננה להגיע עד לקוסיימה שבסיני. כחלק מתשתית המסילה בנו הטורקים גשר מעל לנחל.

חפירות ארכאולוגיות בסביבות הנחל
-------------------------------

בפברואר 2021 נערכה חפירה על גדתו הדרומית של הנחל, צפונית-מערבית להמועצה האזורית רמת נגב, בעקבות פגיעה של כלים חקלאיים בשרידים עתיקים. החפירה, מטעם רשות העתיקות ובמימון קיבוץ רביבים
בחפירה נחשף חלקו הדרומי של מבנה מהתקופה הביזנטית בארץ ישראל. בסקר שנערך תועדו שרידי המבנה, ובו שישה חדרים, וכן עמוד ושברים של כלי חרס מהתקופות הביזאנטית והאיסלאמית. כ-350 מטרים משם מערבה לאזור החפירה הארכאולוגית נחשפו שרידיהם של מבנים וגת מהתקופה הביזנטית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נחל רביבים** בוויקישיתוף
* שיטפון מדהים בנחל רביבים משנת 2015 An amazing flood in Revivim wadi in the Negev, סרטון בערוץ "שיטפונות בנגב Floods in Israel", באתר יוטיוב (אורך: 00:41)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מנחם מרקוס (ע), כרך 14, **מדריך ישראל החדש: הנגב הצפוני**, תל אביב: משרד הביטחון, 2001, עמ' 181-180
2. ↑  גלעד כרמלי, ביקור בפארק ירוחם - נווה המדבר הכי יפה שלא הכרתם, באתר ynet, 8 בנובמבר 2019
3. ↑  דודו דיין, טבע הדברים, פארק גולדה: מחצבה נטושה שהפכה לנווה מדבר, באתר ynet, 30 בדצמבר 2012
4. ↑  אתר למנויים בלבד אורנית גינת, דווקא עכשיו: טיול בנווה היסטורי בלב המדבר, באתר הארץ, 20 ביוני 2019
5. ↑  חלק מהצבא הבריטי, שלחם באירופה, כלל כוחות מהדומיניונים הבריטים בהודו, באוסטרליה ובניו זילנד שהועברו לחזית דרך תעלת סואץ
6. ↑  בפועל הגיעה המסילה עד בארותיים שם הפסיקו הטורקים את בניית המסילה עקב תחילת נסיגתם מסיני
7. ↑  העמותה למורשת מלחמת העולם הראשונה בישראל, באתר web.archive.org, ‏2016-04-19
8. ↑  גיליון 135 לשנת 2023נחל רביבים, באתר www.hadashot-esi.org.il
חזית בניין המרכז
מבט אל הפטיו שמרכז המבנה
**המרכז העולמי למורשת יהודי צפון אפריקה על-שם דוד עמאר** שוכן ברחוב המערביים 13 בשכונת מחנה ישראל בירושלים, ופונה בצידו האחר לרחוב דוד המלך 16. המרכז מוקדש להיבטים שונים של ההיסטוריה, התרבות והמורשת של יהדות צפון אפריקה, הכוללת את קהילות מרוקו, אלג'יריה, תוניסיה, לוב ומצרים. הרחוב המוביל אל המרכז מעוצב כולו בצורת מדרחוב עם סגנון של **גן אנדלוסי**.

היסטוריה
--------

המרכז שוכן בשכונת מחנה ישראל, השכונה היהודית השנייה שקמה מחוץ לחומות העיר העתיקה בירושלים, לאחר משכנות שאננים. מחנה ישראל נבנתה בידי ועד העדה המערבית בירושלים בהנהגתו של הרב דוד בן שמעון ויושבה בידי יהודים יוצאי צפון אפריקה ("מערבים" או "מוגרבים"). הבניין שהוקם בשלבים החל בשנת 1865 והיה ראשון בתי השכונה או אחד הראשונים שהוקמו בה, נודע גם בשם "חצר רבי מאיר עובדיה". במקום שכנו כולל אברכים, בית מחסה, בית מדרש ובית כנסת. המבנה המקורי התנשא לגובה של שלוש קומות והוא נבנה סביב חצר פנימית שבמרכזה שכן בור מים. 

הקמת המרכז הייתה יוזמתו של דוד עמאר, איש עסקים ממרוקו וראש "ארגון קהילות יוצאי צפון אפריקה" בירושלים, מיסודו של ועד העדה המערבית. השלב הראשון בשיפוץ המבנה הסתיים בשנת 1988, ובין השנים 2008-2011 נערך שלב השיפוץ השני במימונו של דניאל עמאר, בנו של דוד. במסגרת שלב זה, נוספה למבנה קומה רביעית, הוכשר הגן האנדלוסי בחזיתו, והוא עוצב בסגנון אל-אנדלוס בידי אמנים שהוזמנו במיוחד לשם כך מקזבלנקה, מרקש ופאס. המרכז נחנך באופן רשמי ביום 5 ביוני 2011.

המרכז
-----

בניין המרכז שבו ארבע קומות, שופץ ועוצב מחדש והודבקה לו חזית שבה נקבע שער כניסה בסגנון אנדלוסי. בחזיתו הוקם גן אנדלוסי שבו פסיפסי זליג' אופייניים, ולאורכו שלוש מזרקות מרוקאיות מקוריות המחוברות זו לזו בתעלת מים. בדרומו של הגן נקבעו ארקדות שעוטרו בעבודות פסיפס. 

בליבו של המבנה, מקום בו השתרעה החצר הפנימית, הוכשר פטיו מקורה המקשר בין ארבע קומותיו, ואשר עוצב בעבודת יד של סטוקו ועץ בסגנון אנדלוסי. ברחבי המבנה שולבו דלתות עץ אופייניות, פסיפסי זליג' ומוצגים שונים, דוגמת חפצי קודש וחול, תלבושות אופייניות וכתובות אבן. בקומתו הראשונה של המרכז הוקם בית כנסת קטן על שם הרב אלנקוואה -לקהילת יהודי אלג'יר, שהוא העתקו המדויק של בית הכנסת מהעיר תלמסאן באלג'יריה, ובו תיבה וארון קודש מגולפים בעץ בעבודת יד. באולם הכינוסים בקומתו הרביעית של המבנה נקבעה פינת ישיבה אופיינית.

המרכז מארגן פעילויות שונות דוגמת כנסים, חוגים וסמינריונים, מפעיל מכון לחזנות ופייטנות, ומציג תערוכות קבועות ומתחלפות. עוד שוכנים במקום ספרייה ובה כתבים מקוריים, מחקרים וספרי עיון, מאגר אור-קולי וארכיון.

גלריה
-----

* הגן האנדלוסי בחזית המבנההגן האנדלוסי בחזית המבנה
* תקריב של שער הכניסה אל המבנהתקריב של שער הכניסה אל המבנה
* דלת עץ בסגנון מסורתידלת עץ בסגנון מסורתי
* פרט: סטוקו וגילוף בעץפרט: סטוקו וגילוף בעץ
* פרט: סטוקו וזליג'פרט: סטוקו וזליג'
* מראה בתצוגהמראה בתצוגה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המרכז העולמי למורשת יהודי צפון אפריקה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של המרכז העולמי למורשת יהודי צפון אפריקה
* דובי זכאי, מרוקו זה כאן: מורשת יהדות צפון אפריקה, באתר nrg‏, 28 ביוני 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  המרכז למורשת יהדות צפון אפריקה
2. ↑  נחנך המרכז העולמי למורשת יהודי צפון אפריקה בירושלים ע"ש דוד עמאר
3. ↑    
שגיאות פרמטריות בתבנית:צ-מאמר   
פרמטרי חובה [ מחבר ] חסרים , המרכז העולמי למורשת יהודי צפון אפריקה בירושלים על שם דוד עמר, **מדריך לאתר המורשת**, עמ' 171
פסל **הספירה** כפי שהיה לפני פיגועי 11 בספטמבר
**הספֵירה** (באנגלית: **The Sphere**) הוא פסל מעשה ידי הפסל הגרמני פריץ קוניג שהוצב בעבר ברחבת אוסטין טובין שבין מגדלי התאומים, ומוצב כיום כאנדרטה לפיגועי 11 בספטמבר בפארק החירות בקצה הדרומי של רובע מנהטן בעיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית.

תיאור היצירה
------------

היצירה הוזמנה בשנת 1966 עבור מרכז הסחר העולמי על ידי רשות הנמלים של ניו יורק וניו ג'רזי. במהלך התכנון של מגדלי התאומים שאפה הרשות להזמין את הפסל מהפסל הנרי מור אולם קוניג נבחר לאחר שהאדריכל מינורו יאמאסאקי ראה תערוכה של עבודותיו של קוניג בגלריית סטמפפלי.

קוניג עבד על היצירה בסטודיו שלו בבוואריה, וסיים את העבודה עליו בשנת 1967 - זמן רב לפני שהחלה בניית המגדלים. האמן קרא ליצירה בשם **Große Kugelkaryatide** (הספירה הקאריאטידית הגדולה) אולם היצירה זכתה במהרה לכינוי המקוצר "הספירה".

היצירה נועדה לסמל את השלום העולמי שיבוא באמצעות סחר עולמי, והוצבה במרכז מזרקה בין שני המגדלים.

היצירה עשויה מ-52 חלקי ברונזה הניצבים על בסיס פלדה, ושקלה 22.5 טונות. גובהה של היצירה 7.62 מטרים וקוטרה 4.6 מטרים.

לאחר פיגועי 11 בספטמבר
----------------------

היצירה נפגעה במהלך פיגועי 11 בספטמבר מפגיעות חלקי מבנה בעת קריסת מגדלי התאומים. במהלך פינוי המגדלים פורקה היצירה הפגועה (גובהה הופחת מעט בשל הפגיעות), והועברה לאחסנה בסמוך לשדה התעופה הבינלאומי קנדי. שישה חודשים לאחר מכן, בעקבות סרט דוקומנטרי שנקרא "הקוגל של קוניג" שהופק אודותיה על ידי הבמאי הגרמני פרסי אדלון, הוחלט להציבה כחלק מאתר הנצחה בפארק באטרי שבדרום האי מנהטן ב-11 במרץ 2002.
האנדרטה נחנכה בנוכחות ראש עיריית ניו יורק מייקל בלומברג, קודמו בתפקיד רודולף ג'וליאני והפסל עצמו.

בשנת 2017 הפסל הועתק למקומו החדש בפארק החירות שהוקם במתחם מרכז הסחר העולמי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הספירה** בוויקישיתוף
* "הסרט התיעודי "הקוגל של קוניג"", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "The Sphere, a Symbol of Resilience After 9/11, Is Unveiled at Liberty Park". 2017-09-06. נבדק ב-2017-09-30.
2. ↑  Warerkar, Tanay (2017-09-06). "World Trade Center's iconic 'Sphere' sculpture is now on view at Liberty Park". *Curbed NY*. נבדק ב-2017-10-01.

| פיגועי 11 בספטמבר |
| --- |
| רקע | ההכנות לפיגועי 11 בספטמבר • פעולות החילוץ בתאומים • השפעות הפיגועים • תאוריות הקשר • הוועדה לחקר אירועי 11 בספטמבר |  |
| חטיפות המטוסים | טיסה 11 של אמריקן איירליינס • טיסה 175 של יונייטד איירליינס • טיסה 77 של אמריקן איירליינס • טיסה 93 של יונייטד איירליינס |
| אמנות ותרבות | 9/11 ההבדל הקטן • Tears in Heaven ‏• האדם הנופל • התייר ממגדלי התאומים • האנדרטה הלאומית והמוזיאון לפיגועי 11 בספטמבר • האנדרטה הלאומית לטיסה 93 • האנדרטה לזכר קרבנות אסון מגדלי התאומים (ירושלים) • הנפת הדגל בגראונד זירו • מגדלי התאומים (סרט) • טיסה 93 (סרט) • 11 בספטמבר (סרט) • פסטיבל הסרטים טרייבקה • צייטגייסט • הספירה • 9/11: בתוך חדר המלחמה של הנשיא |
| שונות | מרכז הסחר העולמי • מגדל החירות • מגדלי התאומים • גראונד זירו |
מודל תלת-ממדי של הפסל (לחצו על מנת להגדיל, לסובב)
**הפועל ואשת הקולחוז** (ברוסית: **Рабо́чий и колхо́зница Rabochiy i Kolkhoznitsa**) הוא פסל מפורסם במוסקבה שגובהו הוא 24.5 מטר עשוי נירוסטה שהוקם על ידי ורה מוחינה עבור התערוכה העולמית של פריז (1937) ולאחר מכן עבר אל הכניסה הראשית של מרכז התערוכה של כל רוסיה. הפסל הוא דוגמה של הסגנון ריאליזם סוציאליסטי הדומה לסגנון אר דקו. הפסל מסמל את העובד המחזיק באוויר פטיש ואת אשת הקולחוז המחזיקה מגל. יחד סימל הפסל את הפטיש והמגל שהיה סמלו של הקומוניזם וגם סמלה של ברית המועצות. הפסל המקורי הפך להיות לסמל כמעט רשמי של הסוציאליזם ועותקים שלו הוצבו במקומות רבים בערי ברית המועצות.

היסטוריה
--------

הפסל נוצר במקור כדי לשמש בתור כתר עבור הביתן הסובייטי (אדריכל: בוריס יופן) של היריד העולמי. מארגני היריד הציבו את הביתן הסובייטי של ברית המועצות מול ביתן גרמניה הנאצית לאורך השדרה המובילה אל ארמון שאיו על הגדה הצפונית של נהר הסיין. מוחינה קיבלה את השראתה ליצירת הפסל מתוך השראה שקיבלה מן הפסלים: קוטלי הטיראנים וניקה מסמותרקיה וגם מן המנון צרפת, ומן האדריכל הצרפתי פרנסואה רוד שהקים את "שער הניצחון בפריז" כדי להביא את הפסל לתחרות סמלית של אמון בריאליזם הסוציאליסטי בלב פריז. הסמליות של שתי דמויות פוסע מן המזרח למערב, כפי שנקבע לעמוד על גג הביתן הסובייטי, 

אמנם כפי שמוחינה תארה לדעתה הפיסול שלה נועד "להמשיך את הרעיון הטמון במבנה, וכן פסל זה היה אמור להיות חלק בלתי נפרד של המבנה כולו" והפסל אכן שימש בתור חלק בלתי ניפרד של הביתן הסובייטי והוקם מחדש בכניסה אל מרכז התערוכה של כל רוסיה על בימה גבוהה. 

בשנת 1941 נבחר הפסל למקום ראשון בתחרות פרס ברית המועצות ופרסם את מוחינה בתור אמנית מובילה.

הפסל הוסר לשיפוץ ושיקום שיקום בשנת 2003 לקראת אקספו 2010. התוכנית המקורית הייתה להחזירו בשנת 2005, אבל בגלל שהיריד העולמי לא הוענק למוסקבה אלא לשאנגחאי תהליך השיקום עוכב על ידי בעיות כלכליות והתקנה מחדש. 

הפסל חזר למקומו הסופי בכניסה אל מרכז התערוכות במוסקבה ב-28 בנובמבר 2009 ונחנך באופן סופי ב-4 בדצמבר 2009 בליווי זיקוקי דינור. הפסל שוחזר יחד עם הביתן הסובייטי שהיה ביריד העולמי של פריז ב-1937, הפסל החדש הוגבה אל 34.5 מטר (הפסל הישן היה 10 מטר) עד 60 מטרים (הביתן החדש הוא 34.5 מטר בתוספת 24.5 מטרים בגובה של הפסל)

שימוש בתקשורת הסובייטית
-----------------------

בקולנוע הסובייטי שימש הפסל בתור פתיח של סרטי תעמולה קומוניסטיים ואף נבחר לשמש בשנת 1947 בתור הסמל של אולפני מוספילם

* פסל הפועל ואשת הקולחוז על גבי בול שיצא בשנת 2000 יחד עם מונומנט לאינטרנציונאל השלישיפסל הפועל ואשת הקולחוז על גבי בול שיצא בשנת 2000 יחד עם מונומנט לאינטרנציונאל השלישי
* הפסל על גבי בול לציון 200 שנה ליסוד האקדמיה הרוסית לאמנויות בסנט פטרבורג (1957)הפסל על גבי בול לציון 200 שנה ליסוד האקדמיה הרוסית לאמנויות בסנט פטרבורג (1957)

ראו גם
------

* מרכז התערוכה של כל רוסיה
* מונומנט לאינטרנציונאל השלישי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הפועל ואשת הקולחוז** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הפועל ואשת הקולחוז

* אתר האינטרנט הרשמי של הפועל ואשת הקולחוז

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: kn20130527002
* VIAF: 151133290
* WorldCat: lccn-n2014012382

 |
מבנה הקלויז מבחוץ
**הקלויז בפראג** (ביידיש: קלויז, או קלויזן; מכונה גם **בית הכנסת קלאוז** או **קלאוס-שול**) הוא אחד מבתי הכנסת המרכזיים ההיסטוריים של הקהילה היהודית בפראג. הוא ניצב בסמוך לבית העלמין היהודי העתיק בעיר, ושימש באופן רשמי כבית הכנסת של "החברה קדישא של קהילת פראג".

פנים בית הכנסת נהרס במהלך מלחמת העולם השנייה, והוא שימש במהלכה כמחסן של המוזיאון היהודי המרכזי, גוף שהוקם בתקופת הכיבוש הנאצי על מנת להציג פריטים מהתרבות של העם היהודי שהוכחד לאחר ביצוע "הפתרון הסופי".

כיום משמש בית הכנסת כאחד מחללי התצוגה של המוזיאון היהודי בפראג, ומוצגים בו חפצים הקשורים במנהגים ובטקסים היהודיים: ברית מילה, בר מצווה, חופה וקידושין ועוד.

היסטוריה
--------

על גבול בית הקברות היהודי העתיק, הקים הגביר מרדכי מייזל בין השנים 1590–1592 מתחם בתי כנסת שכלל בתוכו גם את ישיבתו של המהר"ל מפראג. ב-1689 נשרף הרובע היהודי בפראג כליל ובתוכו גם מתחם בתי הכנסת, הקלויז נבנה מחדש בסגנון הבארוק ובנייתו הושלמה בשנת 1694. בערך באותו זמן נבנו בפראג עוד שלושה בתי כנסת בסגנון דומה אך עם שיפוץ הרובע היהודי בסוף המאה ה-19 נהרסו כולם, ורק הקלויז של מייזל נותר כנציג לסגנון הבנייה בתקופתו.

הקלויז היה לאחד מהמרכזיים שבבתי הכנסת של הקהילה היהודית בפראג. נישאו בו הספדים על אישים חשובים והתכנסו בו אסיפות עם. רבני בית הכנסת נמנו עם חשובי הרבנים בקהילת פראג, בהם: רבי אלעזר פלקלס, רבי שמואל קוידר, רבי אפרים ליב טעוועלס ורבי ברוך ייטלס.

בין השנים 1883–1884 שופץ המבנה בידי האדריכל בדְרְזִ'יך מינצברגר (Bedřich Münzberger), נעשו בו שינויים מבניים ונבנתה גלריה רחבה יותר עבור עזרת הנשים. חלונות הוויטראז' נוספו בתקופה זו, וכך גם עיצוב החזית כפי שהיא נראית עד היום.

במהלך מלחמת העולם השנייה, הושחת פנים בית הכנסת. והמבנה שימש כמחסן של המוזיאון היהודי המרכזי, אליו נאספו תשמישי קדושה יהודיים בידי אנשי האס-אס.

לאחר המלחמה נערכו במבנה שיפוצים אחדים. וכיום הוא משמש כאחד מחללי התצוגה של המוזיאון היהודי בפראג.

גלריה
-----

* פנים בית הכנסת. 1905פנים בית הכנסת. 1905
* פנים בית הכנסת. 2008פנים בית הכנסת. 2008

לקריאה נוספת
------------

* שמואל קרויס, **קורות בתי התפילה בישראל**, עם תולדותיו (של קרויס) ורשימת מאמריו מאת א. ר. מלאכי, ניו יורק: הוצאת עוגן על יד ההסתדרות העברית באמריקה, דפוס האחים שולזינגר, תשט"ו, פרק י"ד (ביהם, מיהרן, סלובקיה, של (י)זיה האוסטרית), סעיף 6, עמ' 188–190.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הקלויז בפראג** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ko2002102478
* VIAF: 150582075
* WorldCat: viaf-150582075

 |
**חואקין שוכמן** (נולד ב-29 בינואר 1995) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדת הגארד בקבוצת הפועל באר שבע מליגת העל בכדורסל.

ביוגרפיה
--------

חואקין שוכמן נולד בארגנטינה, עלה לישראל בילדותו, בשנת 2002. תחילה גדל בנהריה, ובנעוריו עבר עם משפחתו למושב ברק על מנת שיוכל להשתלב במחלקת הנוער של הפועל גלבוע גליל. למד בתיכון עמק חרוד והיה שותף לעליית נבחרת בית הספר לליגת העל לתיכונים.

בעונת 2012/13 עלה לקבוצת הבוגרים של הפועל גלבוע גליל ושיחק שני משחקים בלבד. בעונת 2014/15 הצטרף להפועל עפולה מן הליגה הלאומית ושיחק במקביל בגלבוע גליל במסגרת הכרטיס הכפול, המאפשר לשחקן צעיר מקבוצה בליגת העל לשחק במקביל גם בקבוצה מן הליגה הלאומית. בעונת זו ירד עם גלבוע גליל לליגה הלאומית בתום העונה ומונה כקפטן הקבוצה. הוא המשיך לשחק בקבוצה גם כשזו שיחקה בליגה השנייה. בעונת 2016/17 סיים את העונה הסדירה עם 26 דקות למשחק וממוצעים של 6.4 נקודות למשחק, 3.6 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים. במשחק שהתקיים מול מכבי תל אביב בו ניצחה גלבוע גליל, קלע 13 נקודות המהווים שיא אישי עבורו.

שוכמן צורף לנבחרת העתודה של ישראל. שיחק באליפות אירופה שנערכה בשנת 2014 ביוון בה זכתה ישראל במקום השביעי, אך קיבל בה דקות בודדות ולא קלע נקודות במהלך האליפות. בעת שחזר מן האליפות, נשפט ל-10 ימי מחבוש צבאי, כיוון שיצא לאליפות אירופה ללא חתימת מפקדיו, על אישור היציאה מחוץ לישראל.
בקיץ 2019 חתם בהפועל תל אביב לשנתיים בעקבות מאמנו בגלבוע, אריאל בית הלחמי. בעונתו הראשונה בתל אביב שותף ב-27 משחקים והעמיד ממוצעים של 4.9 נק' ו-3.2 ריבאונדים ב-22.2 דק', בעונתו השנייה שותף ב-8 משחקים והעמיד 1.1 נק' ו-2.1 ריבאונדים ב-15 דק' בממוצע, בינואר 2021 חתם בהפועל אילת והעמיד ב-16 משחקים ממוצעים של 4.6 נק' ו-2.6 ריבאונדים ב-14.7 דק'. בעונתו השנייה באילת שותף ב-27 משחקים והעמיד 9.7 נק' (עונתו הטובה ביותר בליגת העל) 5.7 ריב' ו-2.2 אסיסיטים ב-24.6 דק' בממוצע.

לקראת עונת 2022/23 חתם בהפועל באר שבע על חוזה לשנתיים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* "לא מתבייש להגיד שנולדתי כדי להנהיג", באתר מנהלת ליגת העל, ‏16 באוגוסט 2016
* עירד צפריר, חואקין שוכמן: "זו הכותרת של הכתבה - לחיות ולמות תחת אריאל בית הלחמי", באתר הארץ, 4 ביולי 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  ריאיון עם חואקין שוכמן, באתר הפועל גלבוע גליל
2. ↑  חגי פלק, חואקין שוכמן: "תמיד שואף גבוה, גלבוע זה הבית שלי, האוהדים מדהימים", באתר best ball
3. ↑  אורי דוד, מכבי ת"א הפסידה לגלבוע/גליל בגן נר, באתר ynet, 4 במרץ 2017
4. ↑  דף הבית, באתר fibaeurope
5. ↑  רועי גלדסטון, ‏חזר מאליפות אירופה עם העתודה, ונכנס לכלא, באתר ערוץ הספורט, 23 ביולי 2014
6. ↑  חואקין שוכמן חתם בהפועל באר שבע לשתי עונות, באתר ynet, 29 ביוני 2022

| שחקן ההגנה של העונה בליגת העל בכדורסל |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 2004: נוריס • 2005: כץ • 2006: סיסה • 2007: מוריס • 2008: מוריס • 2009: רנדל • 2010: פרקינס • 2011: פרקינס 2012: חנוכי • 2013: ג'יימס • 2014: רנדל • 2015: רנדל • 2016: ורגאס • 2017: ורגאס • 2018: שוכמן 2019: תומאס • 2020: זוסמן • 2021: ג'ונסון • 2022: ג'ונסון • 2023: קורנליוס |

 |
"**Prenses**" (באנגלית: "**Princess**"; ובעברית: "**נְסִיכָה**") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הטורקייה הדיסה. הוא יצא לאור ב-2 בדצמבר 2014, בהוצאת חברת התקליטים פאסאג' מיוזיק כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השישי שלה, *Tavsiye* (2014). את השיר כתבו גוקאן סהין ואמרה קאראדומן ללחן של קאראדומן.

השיר הגיע למקום הרביעי בטורקיה טופ 20.

רקע וכתיבה
----------

השיר נכתב על ידי גוקאן סהין ואמרה קאראדומן, הולחן על ידי קאראדומן והופק על ידי קאראדומן והדיסה. תאריך יציאתו המקורי היה ב-4 באוגוסט 2014, כש-*Tavisye* יצא לאור. בהמשך, הוחלט להוציא אותו כסינגל השני מתוך האלבום, כשהקודם הוא הלהיט "Nerdesin Aşkım", שכבש את פסגת טורקיה טופ 20.

בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-10 מיליון השמעות.

וידאו קליפ
----------

הווידאו קליפ הנלווה של "Prenses" הועלה לערוץ היוטיוב של netd müzik ב-2 בדצמבר 2014, ביום יציאתו של השיר כסינגל. בתחילתו, ניתן לראות את הדיסה, כשהיא יושבת בשולחן חגיגי ומסביבה אורחים שונים. הקונספט של הקליפ הוא יום הולדת ומסיבה של ילדים. באחת מהסצנות, היא אף אוחזת בתינוק.

נכון לאוגוסט 2023 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-280 מיליון צפיות, דבר שהופך אותו לאחד מהקליפים הטורקיים הנצפים ביותר בכל הזמנים ולקליפ הטורקי השני הנצפה ביותר בשנת 2014, אחרי "Kalbimin Tek Sahibine" של אירם דריג'י. כמו כן, הוא הקליפ הנצפה ביותר של הדיסה.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים (2014)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  טורקיה | טורקיה טופ 20 | 4 |

| 
‏‏‏  **מצעדי סוף שנה (2019)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  טורקיה | טורקיה טופ 40 | 251 |

היסטוריית יציאות לאור
---------------------

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 4 באוגוסט 2014 | סטרימינג • הורדה דיגיטלית | פאסאג' |  |
| 2 בדצמבר 2014 | יוטיוב |  |

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "Prenses" באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  *Hadise - Prenses*, נבדק ב-2020-01-24
2. ↑  Hadise - Tavsiye, Discogs (באנגלית)
3. ↑  MusicTop TR, www.facebook.com
4. 1 2  *Hadise – Prenses* (באנגלית), נבדק ב-2020-01-24
5. ↑  *Hadise - Nerdesin Aşkım*, נבדק ב-2020-01-24
6. 1 2  *Tavsiye*, נבדק ב-2020-01-24
7. ↑  YouTube - Most Viewed Music Videos by Turkish Artists, kworb.net
חצר ראשונים - מבט כללי
**מקרא תרשים חצר הראשונים:** 1. חדר אוכל מטבח ומקלחת; 2. בית המגורים הראשון; 3. שער החצר; 4. לול; 5. אסם; 6. נפחייה; 7. מחסן מזון לבעלי חיים; 8. שובך יונים; 9. אורווה ורפת
הכניסה לחצר ראשונים
חדר האוכל
שלט על חדר האוכל בקיבוץ דגניה א' שנמצא ליד הבית הראשון בקיבוץ ומשמש כארכיון
**חצר ראשונים** היא החצר של קבוצת דגניה א' שנבנתה בשנת 1912 בעת שחברי הקבוצה עברו מאום ג'וני ליישוב הקבע שלהם סמוך למוצא הירדן מהכנרת ושוחזרה בשנות השמונים של המאה העשרים. המקום הוכר כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ועל ידי תוכנית ציוני דרך.

היסטוריה
--------

חצר הראשונים נבנתה בצורה דומה לחצרות במקומות אחרים כמו בבן שמן, כנרת וסג'רה במתכונת של חוות גרמניות לפועלים. המבנים מוקפים חומה, גדר ושער כניסה. קירות הבניינים בעובי של כחצי מטר בנויים מאבן בזלת מסותתת מבחוץ ומטויחת מבפנים. הגגות מכוסים רעפי חרס שצבעם אדום. במקום נבנו רפת, מחלבה, אסם, לול מחסנים ובתי מלאכה ובאמצע שובך יונים. מחוץ לחצר ניבנו חדר אוכל, מקלחת, בית מגורים גדול ומפואר בעל שתי קומות לו גג רעפים. החצר נבנתה על ידי יוסף טריידל ואליהו קראוזה.

המקום שופץ ושוחזר בשנות השמונים של המאה העשרים, כשמלאו לדגניה שבעים שנה. במקום הוקם מוזיאון המציג את ראשיתה של דגניה מימי הקומונה החדרתית שהלכה להתיישב באום ג`וני ועד יישוב הקבע וההחלטה על השם דגניה. מטרת המקום היא להנציח את ראשוני דגניה שהיו הגרעין הראשון להגשמת רעיון הקבוצה. בנוסף במקום הוקמו גם אולם לזכרו של יוסף בוסל, ספרייה, ארכיון וחדר הנצחה. 

השטח המרכזי של החצר רוצף וגונן. את תוכנית השחזור והשיפוץ הכין האדריכל אלכס קשטן. נעשה שימוש בחומרי הבניה המקוריים, עצים שניטעו בעת שנבנתה החצר המקורית והוצבו בסביבה כלים חקלאיים ישנים לקישוט ולתצוגה. המקום משמש גם כמקום לעריכת טקסים ציבוריים ולחגיגת אירועים קבוצתיים.

לקריאה נוספת
------------

* ספי בן-יוסף, **מדריך ישראל החדש**, כרך 4 בעריכת מושון גבאי ויצחקי גל. הוצאת ידיעות אחרונות, משרד הביטחון וכתר. 2001. עמודים 252, 253.

קישורים חיצוניים
----------------

* חצר ראשונים באתר דגניה

הערות שוליים
------------

1. ↑  **מדריך לאתרי מורשת - אתרי ביקור ומוזיאונים היסטוריים**, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2019, עמ' 38
**חוות שער הגיא** הייתה מקום יישוב בלתי-רשמי (חוות בודדים) מזרחית לשער הגיא שהוקם בתקופת המנדט הבריטי (כיום על דרך מתל אביב לירושלים) אשר שימש לגידול כלבים מגזעי כלב כנעני וקולי. מבני החווה שימשו בתקופת המנדט את הפועלים והמהנדסים שעסקו בבניה ובתפעול תחנת השאיבה הסמוכה ("תחנת ברוך ג'מילי"). לאחר מלחמת העצמאות ננטש המקום.

בשנת 1970 התיישבה במקום מירנה שיבולת יחד עם אגודה של מגדלי כלבים. חברי האגודה שיקמו את המבנים וטיפחו במקום חווה לגידול כלבים. בין 1970 ל-1980 סברו המתיישבים שהקרקע שייכת לחברת מקורות, בעליה של תחנת השאיבה וחתמו עמה על הסכם שכירות. אולם, ב-1980, לאחר שמקורות סירבה להמשיך את הסכם השכירות, התברר שהקרקע אינה שייכת כלל ל"מקורות" אלא למינהל מקרקעי ישראל. במשך כ-30 שנה ניסו המתיישבים להגיע להסכם עם המינהל, אולם ללא הועיל, איש לא דרש את פינויים ואיש לא דרש מהם דמי שכירות. מאידך, הרשויות לא התעלמו מקיומו של המקום. במקביל להתפתחות כביש 1 נסלל למקום כביש גישה והוא חובר לרשת החשמל הארצית ולקווי המים, המועצה האזורית מטה יהודה גבתה ארנונה ודאגה להסעת תלמידים ומע"צ התקינה שלט הכוונה בולט, הנראה לעיני כל העולים לירושלים בכביש הסואן.

במרץ 2011 הגיש מינהל מקרקעי ישראל תביעת פינוי לבית משפט השלום בירושלים, לפיו לדיירי החווה אין ולא היו זכויות על הקרקע וכי הם מתגוררים בניגוד לחוק בשטח גן לאומי מוכרז. דיירי החווה יצאו למאבק ציבורי בו הם מדגישים את חשיבות הגידול המקצועי של הגזע הכנעני ואת החשיבות שבמיקום החווה במקום מבודד, בשל נביחות הכלבים העזות והבלתי פוסקות, זאת יחד עם הטיעון המשפטי לפיו היו אלה המתיישבים שניסו להגיע להסכם במשך עשרות שנים ונענו בהתעלמות המינהל, שלא הסדיר עמם כל הסכם למרות פניותיהם.

בחודש ינואר 2016 קיבלת בית משפט השלום את תביעת הפינוי, והורה לפנות את החווה בתוך 90 ימים. על פסק הדין הוגש ערעור, ובמסגרת הדיון בערעור הגיעו הצדדים להסכמה שלפיה החווה תפונה תוך 18 חודשים החל מחודש נובמבר 2016.

בשלהי שנת 2016 פינתה מירנה שיבולת את החווה, והעתיקה את פעילותה לאיטליה יחד עם 12 כלבים.

גלריה
-----

* שלט ההכוונה לחווה מכביש מספר 1 (לפני הרחבתו)שלט ההכוונה לחווה מכביש מספר 1 (לפני הרחבתו)
* 
* 
* 
*

ראו גם
------

* ברוך ג'מילי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חוות שער הגיא** בוויקישיתוף
* האתר הרשמי - כלבי כנען
* אילן ליאור, מי ישמור על כלבי השמירה הכנעניים, באתר הארץ, 6 באפריל 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  בסביבות ירושלים הכריזו מלחמה בכלבת, מעריב, 25 ביולי 1980
2. ↑  תא (י-ם) 49774-03-11 מינהל מקרקעי ישראל נ' יגאל אליעזר בן ארי, באתר "נבו", ‏17/1/2016
3. ↑  בית המשפט הורה לפנות את חוות שער הגיא, ‏20/1/2016
4. ↑  עא (י-ם) 5143-03-16 יגאל בן ארי נ' רשות מקרקעי ישראל, באתר "נבו", ‏28/11/2016
5. ↑  מירנה שיבולת, The End, ‏11/12/2016
6. ↑  מירנה שיבולת, New Beginnings, ‏23/11/2016
**טייט ליברפול** (אנגלית: Tate Liverpool) היא גלריה לאמנות הממוקמת בליברפול שבממלכה המאוחדת. הגלריה מהווה סניף של גלריית טייט.

היסטוריה
--------

המוזיאון הוקם ביוזמת "רשות הפיתוח של מריסייסייד", ומטרתו להציג יצירות מאוספי גלריית טייט, וכן להציג תערוכות מתחלפות. המוזיאון ממוקם ברציף אלברט, במבנה מחסן סחורות מהתקופה הוויקטוריאנית שהוסב למוזיאון על פי תוכניות האדריכל ג'יימס סטירלינג. המבנה שוקם ושופץ בשנים 1996 - 1998. הקמת הגלריה הייתה חלק מפרויקט רחב של התחדשות עירונית ושימור אזור הנמל הישן של העיר, שלמרות מיקמו המרכזי היה נטוש מאז שנות ה-70. בעת חנוכת המוזיאון, בשנת 1998, היה המוזיאון לאמנות מודרנית הגדול ביותר ברחבי הממלכה המאוחדת, מחוץ לעיר לונדון. "טייט ליברפול" זכה להצלחה רבה ומושך כ-500,000 מבקרים בשנה, ומאז 1999 מארגן בשיתוף עם עיריית ליברפול ביאנלה לאמנות. 

בשנת 2005 נערכה במוזיאון התערוכה "Summer of Love", אוצר התערוכה היה כריסטוף גרוננברג (Christoph Grunenberg). התערוכה עסקה בהשפעת הפסיכדליה על האמנות.

בשנת 2007 שופצה מבואת המוזיאון על מנת להגדיל את שטחי השירותים למבקרים.

בשנת 2008, כחלק מאירועי בירת התרבות של אירופה בליברפול, נערכה בגלריה תערוכה מקיפה של יצירות האמן גוסטב קלימט. בה הוצגו 270 יצירות שיש להן קשר לקלימט, בהן 26 ציורים ו-29 רישומים שלו שהושאלו ממספר מוזיאונים.

בשנת 2011 נערכה בגלריה תערוכה של יצירות אומנות בהשראת לואיס קרול, מחבר "אליס בארץ הפלאות".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טייט ליברפול** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טייט ליברפול (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של טייט ליברפול (באנגלית)
* 

* טייט ליברפול, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דנה גילרמן, שדרות בעקבות ליוורפול, באתר הארץ, 11 במרץ 2006
2. ↑  יהושע סימון, ‏לא רק ביטלס, באתר גלובס, 14 במרץ 2006
3. ↑  אתר למנויים בלבד גליה יהב, התהום הנפשית שמבעד לפסיכדליה, באתר הארץ, 24 בינואר 2014
4. ↑  גרדיאן, תערוכה מקיפה של קלימט בליברפול, באתר הארץ, 9 במרץ 2008
5. ↑  מרינה וורנר, אליס ממשיכה לגדול, באתר הארץ, 8 בנובמבר 2011

| גלריית טייט |
| --- |
| מוזיאונים | טייט בריטניה • טייט ליברפול • טייט סנט אייווס • טייט מודרן • מוזיאון ברברה הפוורת' |  |
| סדרת יוניליוור | אני עושה, אני מבטל, אני עושה מחדש • קשר כפול • מארסיאס • פרויקט מזג האוויר • חומרים גולמיים • רציף • אתר ניסוי • שיבולת • TH.2058 • איך זה? • זרעי חמניות |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007572699305171
* BnF: cb121529149 (data)
* ISNI: 0000 0001 2331 174X
* LCCN: n87946136
* NKC: kn20090617006
* SUDOC: 035285176
* TePapa: 6189
* VIAF: 122152813
* WorldCat: lccn-n87946136

 |
**Watch Me** הוא שיר מאת בלה ת'ורן וזנדאיה. הוא הופק על ידי בן צ'ארלס, אהרון הרמון וג'ים ווס, שגם כתבו יחד את השיר בשביל הפסקול *Shake It Up: Break It Down*, הפסקול לסדרת הטלוויזיה של ערוץ דיסני, *שייק*. הוא יצא לאור כסינגל ב-21 ביוני 2011, בהוצאת וולט דיסני רקורדס. גרסה מקורית של השיר, מבוצעת על ידי מרגרט דוראנטה, כלולה גם בפסקול.

זהו הסינגל השני מהפסקול שמבוצע על ידי בלה ת'ורן וזנדאיה. השיר הגיע למקום 86 במצעד הבילבורד הוט 100.

רקע והרכב
---------

"Watch Me" היה סינגל מתוך הפסקול *Shake It Up: Break It Down* לסדרת הטלוויזיה *שייק* בערוץ דיסני. השיר הושמע לראשונה בפרק הראשון של הסדרה תחת הגרסה המקורית של מרגרט דוראנטה, שיצאה לאור ב-7 בנובמבר 2010 בצפון אמריקה, שבעה חודשים לפני יציאתו בפועל של הסינגל. הבנות הקליטו את גרסת הכיסוי באפריל 2011. השיר המקורי נשמע בכמה פרקים אחרים של "שייק".

וידאו קליפ
----------

הווידאו קליפ לשיר יצא ב-17 ביוני 2011, במהלך בכורת הסדרה החרשנים. ב-17 בינואר 2015, הסרטון הגיע ל-100 מיליון צפיות ביוטיוב.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 86 |
| מצעד שירי הילדים הדיגיטליים | 1 |
| מצעד ה-Heatseekers | 9 |

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "Watch Me" באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. 1 2  *Shake It Up: Break It Down - Various Artists | Songs, Reviews, Credits | AllMusic* (באנגלית), נבדק ב-2021-11-08
2. ↑  Heatseekers Songs Chart, Billboard
**חמדת ימים** היא נקודת יישוב השוכנת בלב שמורת הטבע הר מירון, על פסגת הר בגובה 800 מטר מעל פני הים.

גאוגרפיה
--------

במקום מתגוררת משפחה אחת ויש בה כמה חדרי אירוח, מסעדה ואולם קטן למופעים ולקונצרטים. הגישה היחידה אל היישוב היא דרך כביש היוצא מהיישוב שפר (בכביש 866). חמדת ימים שוכנת בלב חורשות מיוערות, ונשקף ממנה נוף רחב הכולל את רצועת היישובים בגליל המערבי, הים התיכון, הרי הגליל העליון, עמק יזרעאל וים כנרת.

היישוב הוקם ב-1954 ונקרא "טירת יעל" על שם הרופאה שהקימה אותו, ד"ר יעל בן דור. במקום התגוררו עוד שלוש משפחות שניסו להאחז במקום על אף בידודו והיותו קשה לגישה, וללא תשתיות בסיסיות. הקשיים גרמו לשתי משפחות לעזוב, וד"ר יעל בן דור מכרה את המקום ב-1967 למשפחת תוויאור. בינתיים הוכר המקום כנחלה משפחתית, נסלל כביש גישה והמשפחה החלה לקיים במקום רסיטלים לפסנתר שנוגנו בידי יצחק תוויאור שהיה אבי המשפחה, ומשכו אליהם נופשים ותיירים שהוקסמו מהשילוב של המקום והמוזיקה. בתי הנחלה האחרים הושכרו לארוח. בשנים האחרונות, חובר המקום לרשת החשמל, ובני משפחת תוויאור מקיימים באחד המבנים ערבי מוזיקה בסגנונות שונים.

שמו של המקום נלקח מהמשפט מתפילת העמידה של שחרית של שבת: "...ובשביעי רצית בו וקִדשתו, חמדת ימים אותו קראת, זכר למעשה בראשית", ומשמעותו מציינת את מראה שני הימים הנשקפים ממנו: ים כנרת והים התיכון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חמדת ימים** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של חמדת ימים
* קונצרט בחמדת ימים - תצוגה בת דקה אחת מתוך האתר באתר YouTube
* דובי זכאי, חמדת ימים: אפילו בטהובן היה נהנה, באתר ynet, 14 במרץ 2001
* יעל געתון‏, נסגר מועדון הופעות ותיק בצפון: "זו מלחמה נגד כל מה שטוב פה", באתר וואלה!‏, 13 ביוני 2017

צימר "מלונה" בחמדת ימים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007588270905171

 |
יד לשבעה, סימני הירי מודגשים באדום
**יד לשבעה** הוא אתר הנצחה לשבעת חיילי צה"ל שנהרגו על ידי חיילים סורים ב-4 באפריל 1951 (יום רביעי, כ"ז אדר ב' תשי"א) במה שנודע כתקרית אל-חמה. האתר נמצא לצד כביש 7599, כ-200 מטר מזרחית לצומת חמת גדר.

תקרית אל-חמה
------------

 ערך מורחב – **תקרית אל-חמה**  

לפי הסכם שביתת הנשק עם סוריה משנת 1949 היה אזור מובלעת חמת גדר אמור להיות שטח מפורז שאסורה בו נוכחות צבאית. הסורים לא הסכימו לשום נוכחות ישראלית במקום.

ב-4 באפריל 1951 יצא כוח של 19 חיילי שריון לבושים במדי שוטרים ואתם קצין וסמל משטרה. הכוח יצא ממשטרת צמח בשני כלי רכב. בהגיעם ליד צומת אל חמה נפתחה עליהם אש ובחילופי היריות נהרגו שבעה חיילים. חיל האוויר הישראלי הגיב על תקרית זו בהפצצת האזור על ידי מטוסי ספיטפייר ומוסטנג. לאחר תקרית זו השתלטו הסורים על אזור אל-חמה והחזיקו בו עד מלחמת ששת הימים.

האנדרטה
-------

אתר ההנצחה נחנך ב-מרץ 2015 והוא מורכב משלושה סלעים. על סלע אחד חקוק מלפנים "יד לשבעה" ומאחור - כפות ידיים. על הסלע המרכזי חקוקה מנורה בעלת שבעה קנים שבראשם שמות הנופלים: שמעון בלס, שמחה כהן, יצחק ישראלי, קלמן סולוניקוב, מרדכי כהן, ניסים לעוב ושמעון כהן. בסלע ניכרים סימני הירי שגרם למותם והם מודגשים באדום. את הסלע הזה פיסל יובל (יובי) לופן מקיבוץ גינוסר.

על הסלע השלישי חקוק סיפור התקרית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יד לשבעה** בוויקישיתוף
* יד לשבעה באתר יוטיוב
* יד לשבעה באתר ynet
* אלי אלון, מחפשים את קרובי שבעת הרוגי תקרית אל- חמה , באתר News1 מחלקה ראשונה, 11 בפברואר 2015

דפי יזכור לשבעת חיילי השריון שנהרגו בתקרית באתר יזכור:

* קלמן סולוניקוב
* מרדכי כהן
* שמחה כהן
* שמעון בלס
* שמעון כהן
* יצחק ישראלי
* ניסים לעוב
**יודנפלאץ** (במקור בגרמנית: Judenplatz, בעברית: כיכר היהודים) היא כיכר ברובע אינרה שטאדט שבוינה, שהייתה מרכז הקהילה היהודית של וינה בימי הביניים. הכיכר משקפת את הקהילה היהודית בעיר לאורך הדורות. ארכאולוגים מצאו מתחת לכיכר את בית הכנסת העתיק של העיר וניתן לראותו מתוך המוזיאון היהודי שבכיכר. בכיכר אנדרטה מפורסמת לזכר נרצחי שואת יהודי אוסטריה בצורת ספריה.

היסטוריה
--------

יהודי וינה החלו להתיישב בעיר באזור שנת 1150 תחת שלטון בית באבנברג, והם התיישבו באזור זה של היודנפלאץ. האזור מוזכר בכתב לראשונה בשנת 1294 בשם "שולהוף" (Schulhof), שם שניתן לאזור עד לפוגרום בשנת 1421. באזור היהודי היו כ-70 בתים וגרו בו כ-800 יהודים שהיו סוחרים, בנקאים ומלומדים. הבתים נבנו בצורה צפופה ומרובעת כך שיהיו כמעין חומה, ושערים הושמו בפתחי האזור. היודנפלאץ הייתה לב האזור ושכנו בה: בית חולים יהודי, בית כנסת, בית מרחץ, בית רב הקהילה ומוסדות הלימוד. בית הכנסת שכן בפינה המזרחית של הכיכר, בצומת הרחובות יורדנגסה (Jordangasse) וקורנטגסה (Kurrentgasse).

בשנת 1420, תחת שלטונו של אלברכט החמישי, החלו פרעות ביהודי אוסטריה שהסתיימו בגירושם מהממלכה. רכושם נבזז, בתיהם נמכרו או נלקחו, ובית הכנסת פורק ואבניו נלקחו לבניית אוניברסיטת וינה. החל מפרעות אלו פסק להיות היודנפלאץ מרכז היישוב היהודי בעיר וגם לאחר חזרת היהודים לעיר הם התיישבו בגטו חדש בלאופולדשטאט.

אתרי הכיכר
----------

### אנדרטת השואה

בחלק הצפוני של הכיכר ניצבת במרכזו אנדרטה לזכר קרבנות שואת יהודי אוסטריה. האנדרטה נוצרה על ידי האמנית הבריטית רייצ'ל וייטריד והוצבה במקומה ב-25 באוקטובר 2000. האנדרטה בגודל 10 על 7 מטרים ובגובה 3.8, ונראית כמעין ארון ספרים גדול המסמל את הפן הרוחני של העולם היהודי. לצד האנדרטה חקוקים על לוח בטון שמות 41 הערים והמחנות אליהם הגיעו יהודי אוסטריה בתקופת השואה.

### בית המזרחי

הבית נבנה בשנת 1694 וכיום שוכן בו המוזיאון היהודי של וינה. במוזיאון נמצאים אוספים של פריטי יודאיקה, אומנות ותרבות של יהדות אוסטריה עד לתקופת השואה. באוסף היודאיקה נמצאים גם שרידי פעמוני כסף שנאספו מבתי כנסיות שנשרפו בליל הבדולח. בקומת המרתף של המוזיאון ניתן לראות חפירות ארכאולוגיות מימי הביניים ושרידים של בית הכנסת העתיק שהיה בכיכר. בקומה העליונה שוכן בית כנסת המשמש את יהודי וינה כיום.

### פסל לסינג

בדרום הכיכר ניצב פסל של גוטהולד אפרים לסינג, שנחשב לגדול המחזאים בתקופת הנאורות הגרמנית, שנוצר על ידי זיגפריד צ'רוקס בשנת 1931. לסינג כתב את המחזה "נתן החכם" המביא את רעיון הסובלנות בכלל וכלפי היהודים בפרט. הנאצים הרסו את הפסל לאחר האנשלוס והוא נבנה מחדש מברונזה על ידי צ'רוקס בשנת 1962. בשנת 1981 הוא הוצב חזרה במקומו המקורי ביודנפלאץ ושם הוא נמצא עד היום.

* תמונות מאתרי היודנפלאץ
* שרידי בית הכנסת העתיקשרידי בית הכנסת העתיק
* אנדרטת השואהאנדרטת השואה
* המוזיאון היהודי של וינההמוזיאון היהודי של וינה
* פסל לסינגפסל לסינג

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יודנפלאץ** בוויקישיתוף
* אתר המוזיאון היהודי בווינה (באנגלית)
* 20 מקומות יהודים בווינה

הערות שוליים
------------

1. ↑  חנוכת אנדרטת השואה בוינה (באנגלית)
2. ↑  כיכר היהודים - Judenplatz

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4434226-3

 |
תמונתו היחידה של טולסטוי בצבע, מצולם ביסנאיה פוליאנה, מאת סרגיי פרוקודין-גורסקי (1908).
**יסנאיה פוליאנה** (מרוסית: **Ясная Поляна**, קרחת יער נקייה) היה ביתו של לב טולסטוי, הממוקם 12 ק"מ דרומית מערבית מהעיר טולה שברוסיה. הסופר נולד, חי, הקים משפחה מרובת ילדים יחד עם אשתו, סופיה אנדרייבנה ונקבר במקום זה.

מיד לאחר מותו, הפכה האחוזה למוזיאון לזכרו. היא נוהלה בתחילה על ידי אלכסנדרה טולסטיה, בתו של הסופר, וגם מנהלה הנוכחי הוא אחד מצאצאיו. המוזיאון עדיין מכיל את חפציו האישיים ורהיטיו, כמו גם את ספרייתו בת 22,000 הכרכים. שם כתב לב טולסטוי את ספריו הגדולים מלחמה ושלום ואנה קארנינה.

המוזיאון כולל את אחוזתו של הסופר, את בית הספר שהקים עבור ילדי האיכרים וכן את קברו המינימליסטי. במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה האחוזה על ידי הגרמנים, אולם הרכוש היקר ביותר פונה משם לפני כן על ידי השלטונות הסובייטים. בניגוד לתעמולה סובייטית על פיה המוזיאון לא נהרס על ידי הגרמנים, בעדויות במשפטי נירנברג נאמר על ידי רוברט ה. ג'קסון "הם השמידו את האחוזה של לאו טולסטוי, יסנאיה פוליאנה, וחיללו את קברו של הסופר", אם כי נעשה בה שימוש כבית חולים צבאי.[דרוש מקור]

לאחר המלחמה שוחזרה האחוזה למצבה המקורי בדיוק רב, והיא מהווה אבן שואבת לתיירים. בשנת 2007 למנהל המוזיאון מונה ולדימיר טולסטוי, מצאצאי המשפחה. בין היתר, הוא מארגן במקום כינוסי צאצאי הסופר מכל העולם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יסנאיה פוליאנה** בוויקישיתוף
* יסנאיה פוליאנה, ברשת החברתית פייסבוק
* יסנאיה פוליאנה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* יסנאיה פוליאנה, ברשת החברתית אינסטגרם
* יסנאיה פוליאנה, ברשת החברתית VK
* יסנאיה פוליאנה, סרטונים בערוץ היוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007456683905171
* GND: 4028515-7
* LCCN: n81133686
* NKC: ge564250
* SUDOC: 028036239
* VIAF: 124798390
* WorldCat: lccn-n81133686

 |
**יד לחללי אסון השייטת** היא אנדרטה הניצבת במושב שבי ציון. האנדרטה מנציחה את 11 חיילי שייטת 13 והרופא שנהרגו באסון השייטת בלבנון בשנת 1997. את האנדרטה יצר ברני פינק.

האנדרטה
-------

האנדרטה הוקמה על קו חוף הים התיכון, כ-200 מטר מדרום לחוף הרחצה של המושב. האנדרטה ממוקמת על גבי רחבה שנוצרה מסלעי החוף שאליהם הוספו סלעים שטוחים. האנדרטה כוללת שנים-עשר סלעי כורכר (כמספר החללים) באורך של שלושה מטרים כל אחד, המוצבים כאילו התמוטטו, נחים זה על גבי זה ויוצרים צללית של אונייה. סלעי הכורכר הובאו מהאי מלטה.

מימין לאנדרטה ניצב סלע שעליו מופיעים סמל השייטת, שם האנדרטה ושמות הנופלים באותיות מארד. מתחתיהם הובא קטע משיר מאת המשורר נתן אלתרמן. השיר נכתב במקור לזכר החייל אורי אילן ונרשם על גבי הסלע בלשון רבים.

האנדרטה הוקמה בשבי ציון ביוזמת מיכל לוינס בלוך, אמו של רם לוינס, מחללי השייטת, שהיה תושב המקום. היא תוכננה על ידי ברני פינק ונחנכה ב-30 ביוני 1999.

בים, מול חוף שבי ציון, שקועה ספינת טילים של חיל הים, אשר טובעה במקום כדי לשמש כאנדרטה לחללים.

אנדרטה נוספת לחללי אסון השייטת מוצבת בחוף העיר ראשון לציון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יד לחללי אסון השייטת** בוויקישיתוף
* האנדרטה בשבי ציון באתר יזכור
* האנדרטה בים באתר יזכור

הערות שוליים
------------

1. ↑  פינק ברני, מידע על ברני פינק באתר תנועת העבודה הישראלית
"**Put Your Head on My Shoulder**" (בעברית: "**הניחי את ראשך על כתפי**") הוא שיר שכתב הזמר-יוצר הקנדי פול אנקה. הגרסה של אנקה הוקלטה באוגוסט  1958, ויצאה כסינגל בחברת התקליטים ABC-Paramount בשנת 1959. את העיבוד והניצוח עשה דון קוסטה. צד ב' של התקליט היה השיר "Don't Ever Leave Me". השיר "Put Your Head on My Shoulder" זכה להצלחה רבה והגיע למקום השני במצעד האמריקאי בילבורד הוט 100 (במקום הראשון היה הביצוע של בובי דארין לשיר "מקי סכינאי").

ב-1968 זכה השיר שוב לפופולריות בביצוע השלישייה האמריקאית The Lettermen. גרסה זו הגיע למקום ה-44 בבילבורד הוט 100, והצליח יותר במצעד Adult Contemporary בו הגיע למקום השמיני.

גרסאות כיסוי
------------

הזמר המקסיקני אנריקה גוזמן הקליט גרסה בספרדית של השיר בשם "Tu cabeza en mi hombro". באמריקה הלטינית הייתה גרסת כיסוי זו פופולרית יותר מגרסת המקור.

ב-1978 הקליט הזמר האמריקאי ליף גארט גרסה שלה השיר שהגיעה למקום ה-58 במצעד בילבורד הוט 100.

זמרת הפופ הצ'יליאנית מרים הרננדז הקליטה דואט של השיר יחד עם אנקה, שנכלל באלבום הדואטים שלו "Amigos".

מייקל בובלה הקליט גרסת כיסוי של השיר באלבום הבכורה שלו משנת 2003. להקת הרוק האמריקאית גוד שארלוט ביצעה גרסה משלה של השיר עבור הסרט "קטע מהסרטים" (Not Another Teen Movie). השיר גם נכלל במשחק הווידאו Hitman: Contracts.

ננסי סינטרה הקליטה אף היא גרסת כיסוי של השיר.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים (1959–1960)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 2 |
| מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 12 |
|  בריטניה | מצעד הסינגלים הבריטי | 7 |
|  גרמניה המערבית | GfK – טופ 100 | 25 |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | - |
| מצעד 100 הסינגלים ההולנדיים | 13 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 11 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 2 |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | - |
| מצעד CHUM | 4 |

| 
‏‏‏  **מצעדי כל הזמנים** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 486 |

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Put Your Head on My Shoulder" באתר מיוזיק בריינז

הערות שוליים
------------

1. ↑  45cat - Paul Anka - Put Your Head On My Shoulder / Don't Ever Leave Me - ABC-Paramount - USA - 45,10040
2. ↑
3. ↑  "The Lettermen - Chart history | Billboard". *www.billboard.com* (באנגלית). נבדק ב-2017-05-12.
4. ↑  "The Lettermen - Chart history | Billboard". *www.billboard.com* (באנגלית). נבדק ב-2017-05-12.
5. ↑  "Leif Garrett, "Put Your Head on My Shoulder" Chart Position". נבדק ב-10 בדצמבר 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 908be8b4-2b0b-384d-b0b9-251500c19c22

 |
**We Run The Night** (בעברית: **אנחנו רצים את הלילה**) הוא סינגל של הזמרת והדי ג'יי האוסטרלית הוואנה בראון. השיר נכתב והופק על ידי קסי דייוויס וסנוב סקרילה מהצמד, מור מגה. השיר יצא להורדה דיגיטלית על ידי איילנד רקורדס כסינגל הבכורה של בראון. השיר נכלל במיני אלבום When The Lights Go Out ובאלבום הבכורה שלה Flashing Lights.

הקליפ לשיר הופק על ידי בן ג'יי וטוני פרסקוט, ושוחרר על ידי VEVO ב-1 ביוני 2011. הקליפ לשיר לרמיקס של רד וואן בהשתתפות פיטבול שוחרר על ידי VEVO ב-7 במרץ 2012.

רמיקס
-----

"**We Run The Night**" (בעברית: אנחנו רצים הלילה) הוא סינגל של הזמרת והדי ג'יי האוסטרלית הוואנה בראון בהשתתפות הראפר הקובני פיטבול. הרמיקס הופק על ידי רד וואן והצמד מור מגה. הקליפ לשיר יצא ב-7 במרץ 2012, וזכה למעל ל-65 מיליון צפיות, אשר נחשב לקליפ הכי נצפה של בראון. הרמיקס זכה להצלחה רבה והיה במצעדי שירים בקנדה, צ'כיה, נורווגיה וסלובקיה.

וידאו קליפ
----------

### תקציר

הקליפ לרמיקס של רד וואן, מוגדר במסיבה של מועדון ריקודים וסובב סביב צילומים של בראון שרה, רוקדת ומצטלמת. בכמה סצנות, היא יושבת על כיסא אדום כשגופות ערומות למחצה רוקדות סביבה, כאילו לסגוד לה. בחלק מהסצנות מוצגות תקריבים של בראון בשמלת זהב צמודה כשהיא מפלרטטת עם האמן האורח פיטבול, במהלכו היא שרה את פסוק הפתיחה. פיטבול לבוש בחליפה עם מעיל אדום והוא מפלרטט עם בראון. לאחר מכן, נכנסת בראון לתא התקליטן ומתחילה לנגן מוזיקה למסיבת ריקודים, ובסוף הסרטון היא משתמשת בפטיש כדי לרסק את התא כאילו כדי "לרוץ את הלילה".

ביצועים חיים
------------

ב-18 ביולי 2012, הופיע בראון כאורחת מוזיקלית באמריקן גוט טאלנט, והופיע עם השיר. בנוסף הופיע עם שיר זה ועם השיר Big Banana, בתוכנית האמריקאית Oh Sit! באפריל 2013. באוסטרליה, הופיע ביחד עם השיר בעונה השלישית של הגרסה האוסטרלית לאקס פקטור ועם השיר "Get It" ב-1 בנובמבר 2011.

באוגוסט 2012, בראון הפכה לאקט תומך לצד טימומטיק וטאיו קרוז, כחלק מהמופע של פיטבול, Planet Pit World Tour, שם הופיע עם השיר. בראון ייצגה את אוסטרליה ב-ABU TV Song Festival 2012 עם השיר. התחרות לקחה חלק בסיאול, דרום קוריאה ב-14 באוקטובר 2012, שם הופיע מול קהל של מיליון איש.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים (2011–2012)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 5 |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 26 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 45 |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 66 |
|  צרפת | SNEP | 37 |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 48 |

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "We Run The Night" באתר מיוזיק בריינז
* סרטון השיר "We Run The Night" באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑   Havana Brown - We Run The Night ft. Pitbull (Explicit), סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:57)
2. ↑  RADIO TOP100 Oficiální
3. ↑  PITBULL IN NORWEGIAN CHARTS
4. ↑  Page not found – Allie Is Wired (באנגלית)
5. ↑  Havana Brown Sings on Oh Sit!, Atlanta's CW69, ‏2013-04-23 (באנגלית)
6. ↑  WebCite query result, www.webcitation.org
7. ↑  Pitbull Announces Australian Tour In August 2012 - The Hot Hits, web.archive.org, ‏2013-04-20
8. ↑  Participants of ABU TV Song Festival 2012 - Участники Телевизионного Песенного Фестиваля АВС 2012, esckaz.com
9. ↑  ABU2012, web.archive.org, ‏2012-09-20

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 32aa36dc-26c3-4744-8ce5-61ae49f36b2e

 |
**מאוזוליאום מוחמד עלי ג'ינה** (באורדו: **مزار قائد**, בתעתיק: **מזאר קאיד**) בעיר קראצ'י שבפקיסטן הוא אתר הנצחה לאומי לג'ינה, הנחשב לאבי האומה הפקיסטנית, אשר הוקם באתר הקבורה שלו. המאוזוליאום הוא מן האתרים הידועים ביותר בקראצ'י ומהווה סמל שלה.

מבנה
----

אתר המאוזוליאום ניצב בנקודה גבוהה בליבה של העיר. בניין המאוזוליאום שוכן במרכזה של כיכר מרוצפת ששטחה כ-2,900 מטרים מרובעים, אשר גן מסוגנן משתרע מכל צדדיה. מפלס הכיכר גבוה ב-4 מטרים מן השטח שסביבה.

מבנה המאוזוליאום הוא בניין רבוע שבראשו כיפת שיש עגולה. אורך כל אחת מצלעותיו הוא כ-30 מטר. בכל אחת מן הצלעות עוצב פתח כניסה לפנים המבנה. המבנה מואר בשעות הלילה ונראה למרחוק בקראצ'י.

האתר תוכנן על ידי האדריכל יחיא מרצ'נט (Yahya Merchant) ונבנה במהלך שנות ה-60.

מדי יום נערך באתר טקס לחילופי המשמר המוצב שם. טקסי האזכרה השנתיים לג'ינה מתקיימים בו, כמו גם טקסים בימי מועד לאומיים של פקיסטן.

במאוזוליאום נקברו אישים נוספים וביניהם אחותו ויועצתו של ג'ינה, פאטימה.

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאוזוליאום מוחמד עלי ג'ינה** בוויקישיתוף
* על אתר המאוזוליאום באתר humsafar.info.
* על המאוזוליאום באתר cybercity-online.net.
* על המאוזוליאום באתר heritage.com.pk.
**מגדל אמות השקעות**, הידוע גם בשמו הקודם, **בית אירופה-ישראל**, ובעיקר בשמו הראשון - **בית יבמ** (נקרא גם היום "בית יבמ הישן"), שוכן ברחוב ויצמן 2 בתל אביב-יפו בפינת שדרות שאול המלך, והוא אחד ממגדלי המשרדים המוכרים בעיר.

הבניין הוקם כדי לשמש כמשרד הראשי החדש של חברת יבמ ישראל אשר עבר (מרחוב לינקולן 15), ובנייתו הסתיימה בשנת 1979. יבמ שכנה בבניין עד ל-1999, אז הוא נמכר לחברת "אירופה ישראל" תמורת 50 מיליון דולר. בשנת 2007 נמכר הבניין לחברת "אמות השקעות", ששינתה את שמו ל"מגדל אמות השקעות", וציינה בראשו את שמה באותיות ענק.

עיצוב
-----

המגדל תוכנן על ידי האדריכלים אברהם יסקי ויוסי סיוון. תוכנית המגדל היא בצורת משולש בעל צלעות מעוגלות, שבכל אחד מקודקודיו מגרעת קטנה היוצרת חלון צר ומאורך לכל גובה הבניין. צורה זו "מנופחת" (באקסטרוזיה) לכדי צורה דמוית גליל גבוה הניצב על גזע מרכזי אחד. המגדל בנוי בטון מזוין, חופה במקור באריחים בגוון חום בהיר, וחופת זכוכית עוטפת בבסיסו את גזעו המרכזי, אשר במקור שימשה כמבואת המגדל. עיצוב המגדל שיקף נכונה את סגנונה של חברת IBM, הידועה בכל העולם מאז הקמתה כחברה המיישמת את מיטב אדריכלות התקופה[דרוש מקור]; בין השאר משקף המגדל את חברת המחשבים הגדולה באופן שבו הוא משדר אלגנטיות ותחכום, ויש אומרים כי הוא מזכיר את עיצוב כרטיסי הניקוב של שנות ה-70. עיצובו התמיר מהווה ניגוד לזה של "בית אסיה" הסמוך לו, בהדגישו את הקו ה"זכרי", האנכי השואף מעלה, בעוד בית אסיה מדגיש את הקו האופקי, ה"נשי" הרך והזורם, ובעל הפרופורציות הנמוכות והשטוחות. שטח המשרדים בבניין עוצב בשיטת "החלל הפתוח" (open space), בית יבמ היה מחלוצי השיטה בישראל ואחת הדוגמאות הבולטות ליישומה. גם שלד הבניין, הבנוי על עמוד צר ומתרחב, הצריך מאמץ הנדסי משמעותי שהיה אז טכנולוגיה חדשה יחסית בארץ. בקומתו הראשונה של המגדל הייתה הקפיטריה של המגדל, אשר מאז עזיבת חברת יבמ את הבניין, הוסב לשטח משרדים.

שטח הבניין 11,000 מ"ר, גובהו של המגדל 93.2 מטרים ובו 24 קומות, הכוללת שתי קומות טכניות בבסיסו המתרחב של המגדל, ועוד 3 קומות תת-קרקעיות המשמשות לחנייה. בעת השלמתו, היה המגדל השני בגובהו בארץ, לאחר מגדל שלום.

מעבר לידי אירופה ישראל, ושיפוץ (2000)
-------------------------------------

חברת "אירופה ישראל" שרכשה את המגדל שיפצה אותו בתכנונו של האדריכל שלמה גרטנר בתחילת שנות ה-2000. השיפוץ המקיף התאים אותו לדרישות הנוכחיות של בניין ציבור המשרת משרדי עורכי דין רבים, בניגוד לבניין של חברה אחת המשרת את עובדיה בלבד. קומת הבסיס, שהייתה בעבר מפלס מוגבה ובו רחבה וגינות קטנות, הוסבה לקומה מסחרית ובה מספר עסקים קטנים הפונים לרחוב ויצמן מתחת לאותה הרחבה.

**שדרות שאול המלך** ו**רחוב קפלן**  
ניתן ללחוץ על הקישורים לשמות המקומות.| 

1 לונדון מיניסטורס, 2 בית אמות משפט, 3 מגדל מרגנית, 4. מגדל המטכ"ל, 5. תחנת הרכבת תל אביב השלום,
6. גשר עזריאלי, 7. מגדל היובל, 8. המשכן לאמנויות הבמה, 9. ספריית בית אריאלה, 10. מוזיאון תל אביב לאמנות,
11. היכל המשפט, 12. מגדל המוזיאון, 13. בית אסיה, 14. מגדל אמות השקעות, 15. בית אמריקה,
16. בית אירופה, 17. בית הדר דפנה, 18. בית ציוני אמריקה, 19. מכון תל אביב לחזנות,
20. בית העיתונאים על שם סוקולוב, 21. בית הסופר, 22. מגדל דניאל פריש, 23. בית שלום עליכם,
24. התיאטרון הקאמרי, 25. תחנת שאול המלך, 26. בית וילהלם אברלה, 27. מגדלי דה וינצ'י |

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **פורטל האדריכלות** |
|  | **פורטל ישראל** |
|  | **פורטל תל אביב-יפו** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגדל אמות השקעות** בוויקישיתוף
* גורדי שחקים בישראל