recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
נוכחותם של יהודים בקשטלו ברנקו, עיר בפורטוגל, מוזכרת בתעודה שהוציא בשנת 1214 פדרו אלביטו, המגיסטר הגדול של מסדר הטמפלרים הטיל מיסים כבדים על סוחרים בעיר.

היהודים חיו בשכונתם שנקראה Judiaria **ז'ודיאריה** שהתרכז בעיקר ברחוב Rua d'Ega (רואה ד'אגה) וכמו כן ברחובות Rua Caquelé (רואה קאקלה), (רואה מיזריקורדיה )Rua Misericordia, (רואה מורו) Rua Muro, הנמצאים כולם במרכז ההיסטורי העתיק של העיר של היום.

בערך ב-1361 המלך פדרו הראשון כפה על היהודים לשכון ברובעי מגורים נפרדים. בקשטלו ברנקו קהילה מאורגנת כזאת המכונה "קומונה ז'ודאה" התקיימה בין השנים 1381–1496. החל משנת 
1473 המלך אפונסו החמישי הרשה ליהודים להרחיב שכונתם. 
משנת 1384-1385 נשארה תעודה שבו מנהיג מקומי בשם לופו ואשקש מונה כאחראי על תשלומי המיסים המוטלים על החוזים ועל ההכנסות של יהודי היישוב. בשנת 1393 תפקיד זה עבר לידי מפקד מצודת אובידוש.

שנות הגירוש וההתנצרות הכפויה
----------------------------

השנים 1496-1497 ציינו סוף נוכחות היהודים ככאלה בפורטוגל. בעקבות ההתנצרות הכפויה בכוח על ידי המלך מנואל הראשון נוצרו אוכלוסיות של אנוסים הקרויות "נוצרים חדשים" שהיו כל הזמן חשודות בעיני הכנסייה כלא אמינות באמונתן הנוצרית. אכן חלק מ"הנוצרים החדשים" ניסו לשמור על המסורת היהודית בהסתר. רבים מה"נוצרים החדשים" שילמו ביוקר על זהותם המיוחדת, בגלל חשדות מבוססים או שקריים ששמרו על היהדות. הם נחקרו במרתפי האינקוויזיציה והועלו על המוקד. אנוסים רבים התגורר באזורים יותר הררים של הממלכה - בין ויניאש לקשטלו ברנקו, בבמה שההיסטוריון האנגלי יהודי לוסיין וולף כינה "מאראנוס לנד".

על מפה משנת 1509 בספרו של דוארטה ב'ארמש על מבצרי פורטוגל, השכונה שמרכזה הרואה ד'אגה הייתה צפופת אוכלוסין. לעומת זאת על מפה משנת 1762
הנמצאת באקדמיה הממלכתית להיסטוריה במדריד הרובע מופיע בצבע לבן, כלומר מדולדל מתושבים, בגלל היותו נחשב "אזור טמא" בעיני האינקוויזיציה.

אישים
-----

בקשטלו ברנקו ובסביבה נולדו אישים לא מעטים שמוצאם היה יהודי. שלושה מהם היו מפורסמים יותר, שלושתם רופאים: **ד"ר ז'ואו רודריגש דה קשטלו ברנקו**, המכונה "**אמטו לוזיטנו**" (בשמו היהודי המקורי "חביב") שגלה לספרד, לאיטליה, הולנד, ולבסוף לדלמטיה ולסלוניקי שם חזר לדת היהודית; **פליפה רודריגש דה קשטלו ברנקו** שגלה לאיטליה וחזר ליהדות, נודע כאליהו מונטאלטו (1567? - 1616),והיה לרופא אישי של המלכה מאריה דה מדיצ'י בצרפת, ו**אנטוניו נונש ריבירו סאנשש** שהיה יליד פנאמאקור, יישוב בסביבת קשטלו ברנקו, (1699 - 1783) ושימש כרופא בחצר הצארים בסנקט פטרבורג.

במאה ה-20
---------

בשנות ה-1920 כמה ממשפחות האנוסים מקשטלו ברנקו כמו בכמה מקומות אחרים בפורטוגל חידשו את מגעיהם עם היהודים וחלקם חזרו ליהדות. בראש התנועה של חזרה ליהדות בקרב אנוסי פורטוגל עמד הקפטן ארתורו קרלוש **באשטה בארוש** (בן ראש) מפורטו שביקר בשנת 1929 את האנוסים המעטים בקשטלו ברנקו.
באותה שנה המנהל המחוזי בקשטלו ברנקו הכיר רשמית בקהילה היהודית הראשונה שקמה מחדש באזור - זו מן היישוב קוביליאו Covilhã.

במוזיאון בקשטלו ברנקו נמצאה אבן עם כתובת בעברית מתוך בית הכנסת של העיר בלמונטה משנת 1297. כתובת זו עמדה לעבור למוזיאון היהודי בבלמונטה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מפת ה"ז'ודיאריה"
* על יהודי קשטלו ברנקו בספריה היהודית הויטואלית
* סרטון על סיור בשכונת היהודים לשעבר בקשטלו ברנקו, סרטון באתר יוטיוב
* מפת הז'ודיאריה" על מפת העיר ההיסטורית קשטלו ברנקו מ 1762
* תמונות מהרחובות שהיו פעם חלק מהשכונה היהודית - עקבות משוערות של מנורה עם צלב ושל סממנים יהודים
* מפה בספר של דוארטה ד'ארמש מ 1509 באתר המרכז אלברטו בנבנישטה
**הדיוויזיה ה-66** (באנגלית: **66th Infantry Division**) היא דיוויזיה של צבא ארצות הברית שלחמה במלחמת העולם השנייה.

היסטוריה
--------

הדיוויזיה, שהוקמה ב-15 באפריל 1943, התאמנה במחנה בלנדינג, פלורידה, ולאחר מכן הועברה למחנה רובינסון, ארקנסו ולאחר מכן למחנה ראקר, אלבמה לפני שנשלחה לאנגליה ב-26 בנובמבר 1944. תפקידה העיקרי של דיוויזיית הרגלים ה-66 במלחמת העולם השנייה היה הכלה וחיסול כיסים שנותרו של חיילים גרמנים בצפון צרפת.

שלושה רגימנטים של דיוויזיית הרגלים ה-66 הגיעו לדורצ'סטר, אנגליה ב-26 בנובמבר 1944, ושאר הדיוויזיה הצטרפה אליהם ב-12 בדצמבר 1944. הם התאמנו והתכוננו לפריסה עד 24 בדצמבר 1944, ולאחר מכן הועברו לסאות'המפטון לפני שחצו את תעלת למאנש לשרבור, צרפת. שתי ספינות תובלה, *SS Cheshire* *ולאופולדוויל* הבלגית נשאו את הדיוויזיה ה-66 על פני תעלת למאנש. עם זאת, במרחק של רק 5 קילומטרים מנמל שרבור, ה-*Leopoldville* טורפדה על ידי צוללת גרמנית וטבעה, יחד עם 14 קצינים ו-748 חיילים. הצי האמריקני הכריז מאוחר יותר על טביעת ה- *Leopoldville* כאובדן החיים השני בגודלו כתוצאה מהטבעת ספינת תובלה של חיילים בכל הזירה האירופית.

הדיוויזיה הייתה מעורבת בעיקר בהשמדת החיילים הגרמנים שנותרו מאחור בערי נמל במערב צרפת כמו לוריאן, סן-נאזר, רואן ולה רושל בעקבות הנסיגה בקיץ 1944, דיוויזיית הרגלים ה-66 החליפה את דיוויזיית הרגלים ה-94 מהשליטה בברטאן ואזור הלואר ב-29 בדצמבר 1944, ושיתפה פעולה גם עם הכוחות הצרפתיים. ה-66 ביצע את מטרתו על ידי הטרדת מתקנים גרמניים, ביצוע התקפות אובייקטיביות מוגבלות והפעלת משימות סיור לאיסוף מודיעין. לשימוש בהפגזות ארטילריה עמדות גרמניות רבות גם היה חלק מרכזי בהתקדמות ה-66 דרך האזור. מתקפה גרמנית כבדה ליד לה קרואה נהדפה ב-16 באפריל 1945 וכמה עמדות אויב מבוצרות נלקחו מ-19 עד 29 באפריל 1945 בסדרה של התקפות נגד. החיילים הגרמנים הנותרים נכנעו לקציני דיוויזיית הרגלים ה-66 ולפקידים צרפתים בבית קפה קטן ליד Cordemais ב-8 במאי 1945.

ב-14 במאי 1945 קיבלה הדיוויזיה פקודות לשמש כחיל כיבוש בגרמניה, ובעקבות כך יצאה למסע של 700 מייל לתוך גרמניה, שם כבשו הפנתרים השחורים 2,400 מייל רבועים של שטח ואת העיר קובלנץ. ככוח ביטחון, הופקדה הדיוויזיה על הקמת ממשל צבאי ושליטה בכל ענייני גרמניה. המשימות כללו שחרור שבויי מלחמה, ביצוע מלאי של תחמושת ואספקה וארגון אזרחים. לאחר שבילתה בגרמניה, חזרה הדיוויזיה ה-66 לחוף הצרפתי כדי לסייע בנסיגה של בעלות הברית מהזירה האירופית. במהלך תקופה זו שונה הרכב הדיוויזיה עם תחילת תהליך ההשבתה, עד שחזרה לארצות הברית והושבתה רשמית ב-27 באוקטובר 1945.

קישורים חיצוניים
----------------

* הדיוויזיה ה-66 באתר lonesentry

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2002037342
* VIAF: 136234441
* WorldCat: lccn-n2002037342

 |
**אגם ג'ורג'**, המוכר גם כ**אגם דוורו** (Dweru) הוא מאגמיה הבינוניים של אוגנדה שבמזרח אפריקה.

גאוגרפיה
--------

האגם משתרע בדרום-מערב המדינה על פני שטח של 250 קילומטר רבוע. האגם ממוקם על פני קו המשווה ובגובה של 914 מטר מעל פני הים. אורכו הוא 23 קילומטר ורוחבו 18 קילומטר. עומקו הממוצע הוא 2.4 מטר ועומקו המרבי - 7 מטר.

האגם ניזון מנחלים שמקורם ברכס רוונזורי. הוא מנקז את מימיו אל אגם אדוארד הממוקם מדרום-מערב לו דרך תעלת קזינגה (אנ'). התעלה, שאורכה 32 קילומטר, מצויה בתוך הפארק הלאומי המלכה אליזבת.

כמו אגמים רבים באפריקה ניתן לאגם שמו של אחד מבני משפחת המלוכה הבריטית: הוא נקרא על שמו של הנסיך ג'ורג', שהיה לימים המלך ג'ורג' החמישי.

הנוסע האירופי הראשון שהגיע אל האגם היה הנרי מורטון סטנלי בשנת 1875. סטנלי סבר בטעות כי האגם הוא חלק מאגם אלברט, ונתן לו את השם מפרץ ביאטריס. סטנלי נאלץ לקטוע את מסעו ושב למקום בשנת 1888. אז גילה את אגם אדוארד ולאחר שנוכח שמדובר בשני אגמים נפרדים נתן לאגם ג'ורג' את שמו הנוכחי.

האגם הוא בית למספר מינים של יונקים גדולים ולמינים רבים של עופות נודדים. בשנת 1988 הוכרז האגם כאתר רמסר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אגם ג'ורג'** בוויקישיתוף
* האגם, באתר המידע על אתרי רמסר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 315169524
* WorldCat (עם VIAF): 315169524

 |
**עקב אוגור** (שם מדעי: *Buteo augur*) הוא מין של עוף דורס גדל החי באפריקה הטרופית.

מאפיינים
--------

עקב אוגור נחשב לקרוב משפחה של עקב תני (*Buteo rufofuscus*) ועקב ארצ'ר (*Buteo archeri*) החיים באותם אזורים ולעיתים נחשבים לתת-מינים של אותו מין.

העקב הוא עוף גדול שאורכו 55–60 ס"מ ומשקלו 1,000-1,300 גרם בממוצע. הוא בעל נוצות כהות, כמעט שחורות ברוב גופו כשהזנב אדמוני והנוצות החיצוניות של פנים הכנפיים לבנות. המקור צהוב והאזור סביבם מעט לבן.

העקב חי באפריקה באזורים הררים בין גובה 2,000 ל-5,000 מטר וכן בסוואנות ואזורי שיחים לאורך תפוצתו. הוא איננו נודד רחוק ממקום מושבו. הוא חי מאתיופיה בצפון לדרום אנגולה ולמרכז נמיביה בדרום. הוא דואה במשך היום ומחפש יונקים קטנים, עופות, חרקים, נחשים ולטאות קטנות. כמו כן הוא אוכל חיות שנדרסו בתאונות על כבישים. הטרף נתפס בהפתעה מצלילה מלמעלה ונהרג במהירות. 

העקב מקנן על עצים או צוקים גבוהים והנקבה מטילה עד שתי ביצים גדולות והזכר מביא לה מזון עד לבקיעת הגוזלים.

גלריה
-----

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עקב אוגור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  עקב אוגור באתר הרשימה האדומה של IUCN
המבנה הכימי של סדרת תרכובות המכונה ויטמין B12.  
האות R בתרשים מסמנת את הקשר השישי של יון הקובלט, במקרה של מתילקולבמין, האות R מסמנת מתיל (CH3).
**מתילקובלמין** (Methylcobalamin) הוא אחד מתוך סדרה של תרכובות המכונות ויטמין B12.

מתילקובלמין משמש כקואנזים עבור האנזים מתיונין סינתאז (‎Methionine Synthase‏ ובקיצור: MS; האנזים מכונה גם 5-מתיל-טטרא-הידרו-פולאט-הומוציסטאין-מתיל-טרנספראז ‎5-Methyltetrahydrofolate-Homocysteine Methyltransferase‏ ובקיצור: MTR).

המבנה המולקולארי של ויטמין B12 מפורט בתרשים. במרכזו - יון קובלט (Co), המקושר לחמישה אטומים של חנקן (N).

במתילקובלמין הקשר השישי של הקובלט, (מסומן בתרשים באמצעות האות **R**), היא מתיל (CH3).

ראו גם
------

* ויטמין B12

| ויטמינים |
| --- |
| ויטמינים מסיסים במים | ויטמין B1 (תיאמין) • ויטמין B2 (ריבופלאבין) • ויטמין B3 (ניאצין, ניקוטינאמיד) • ויטמין B5 (חומצה פנטוטנית) • ויטמין B6 (פירידוקסין, פירידוקסאמין) • ויטמין B7 (ביוטין) • ויטמין B9 (חומצה פולית) • ויטמין B12 (אדנוסילקובלמין, הידרוקסיקובלמין, מתילקובלמין, ציאנוקובלמין) • ויטמין C (חומצה אסקורבית) |
| ויטמינים מסיסים בשמן | ויטמין A • ויטמין D • ויטמין E (טוקופרול) • ויטמין K |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מתילקובלמין** בוויקישיתוף

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
פירוש נוסף ערך זה עוסק בקבוצת יסודות. אם התכוונתם לז'אנר מוזיקלי, ראו הבי מטאל.
אבץ - מתכת כבדה החיונית בכמות קטנה ליונקים אך רעילה להם בכמויות גדולות.
**מתכות כבדות** הן מתכות בעלות מסה אטומית גבוהה או מתכות שמשקלן הסגולי גבוה. עם זאת, זהו מושג שאינו מוגדר בצורה חד-משמעית וקיימות לו הגדרות רבות:

על פי ההגדרה הנפוצה ביותר, מתכות כבדות הן כל היסודות בין נחושת לביסמוט שמשקלם הסגולי עולה על 4.0 גרם לסמ"ק. אורגניזמים חיים צריכים כמויות מזעריות של חלק מהמתכות האלו, ביניהן: קובלט, נחושת, מגנזיום, מוליבדן, ונדיום, אבץ וסטרונציום; אבל כמויות גבוהות של יסודות אלו הן רעילות לכל יצור חי. מתכות אחרות כמו קדמיום, כספית ועופרת אינן נחוצות כלל לקיומו של אורגניזם, וכאשר הן מצטברות בגופם של אורגניזמים רבים הן רעילות להם.

הגדרה שנייה, מצומצמת יותר, מגדירה מתכות כבדות כמתכות הכבדות יותר ממתכות אדמה נדירות, בתחתית הטבלה המחזורית. אף אחת מהמתכות בהגדרה זו אינה חיונית לקיומם של אורגניזמים, וכולן פרט לזהב וביסמוט רעילות להם. גם תוריום ואורניום לעיתים נכללים בהגדרה זו, אך לרוב הם פשוט נקראים "מתכות רדיואקטיביות".

הגדרה שלישית, המרחיבה את ההגדרה המקורית, מגדירה מתכת כבדה ככל מתכת המסוגלת לגרום להרעלה רפואית. בתוך הגדרה זו שוכנות המתכות מההגדרה הראשונית, ואליהן מתווספים ברזל, מגנזיום, אלומיניום ובריליום.

הגדרה רביעית, הרווחת בתחנות כוח גרעיניות, אף היא מרחיבה את ההגדרה המקורית בהוסיפה יסודות הכבדים מכספית, כדוגמת האקטינידים אורניום ופלוטוניום.

הגדרה חמישית, הרווחת באסטרונומיה, מגדירה מתכת כבדה (או מתכת בכלל) כיסוד אשר לא נוצר במפץ הגדול - כל היסודות[דרושה הבהרה] ביקום פרט למימן, הליום וליתיום.

המושג של מתכות כבדות משמש בעיקר בקונטקסטים רפואיים וסביבתיים.

מתכות כבדות במים
----------------

נוכחות של מתכות כבדות במי שתייה מעל רמה מסוימת, עלולה לגרום להצטברות מתכות כבדות בגוף ולפגוע בבריאות הציבור. גם נוכחות של מתכות כבדות במי שפכים עלולה לגרום לחלחול של המתכות אל מי תהום, ולהגבלת יכולת הטיהור של המים.
על מנת להגביל את כמות המתכות הכבדות שמזרימים מפעלי תעשייה לשפכים, תיקן המשרד להגנת הסביבה את תקנות המים (מניעת זיהום מים), התשס"א-2000.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מתכת כבדה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מתכות כבדות** |

* מתכות כבדות באתר המשרד להגנת הסביבה
* מתכות כבדות - הגדרה (באנגלית)
* סקירה על מתכות כבדות במזון והשפעותיהן (באנגלית)
* מידע על הרעלה ממתכות כבדות (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX533361
* GND: 4053963-5
* NDL: 00577083
* NKC: ph126843

 |
**הדיוויזיה ה-53 של הצבא הבריטי (הוולשית)** הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמות העולם.

היסטוריה
--------

### הקמת הדיוויזיה

הדיוויזיה הוקמה בשנת 1908 כחלק מהצבא הטריטוריאלי, שנועד להחליף את יחידות הצבא הסדיר כאשר אלה היו במשימות מעבר לים.

### מלחמת העולם הראשונה

בקיץ 1914 גויסה הדיוויזיה והחלה באימונים, וביוני 1915 נשלחה הדיוויזיה לגליפולי, שם לחמה הדיוויזיה במהלך המערכה בגליפולי כחלק מהקורפוס ה-9. בדצמבר 1915 נשלחה הדיוויזיה למצרים, ובאוגוסט 1916 היא לחמה בקרב רומני. בשנת 1917 לחמה הדיוויזיה בקרב עזה הראשון ובקרב עזה השני, ולאחר מכן מילאה חלק חשוב בהבסת העות'מאנים בקרב באר שבע ואף נטלה חלק בכיבוש ירושלים. בשנת 1918 לחמה הדיוויזיה בקרב מגידו, ולאחר מכן לחמה בכיבוש צפון ארץ ישראל וסוריה מידי האימפריה העות'מאנית. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובשנת 1919 פורקה הדיוויזיה.

### בין המלחמות

בשנת 1921 הוקמה הדיוויזיה מחדש, כחלק מהצבא הטריטוריאלי. בשנת 1939 הוחלט על הכפלת כוח הצבא הבריטי, ועל בסיס הדיוויזיה הוקמה הדיוויזיה ה-38 (הוולשית).

### מלחמת העולם השנייה

לאחר הפינוי מדנקירק הוצבה הדיוויזיה בצפון אירלנד על מנת להגן שם מפני פלישה גרמנית, ובשנת 1942 הועברה לקנט שם התאמנה לקראת הפלישה לנורמנדי. במאי 1942 היא קיבלה את חטיבת הטנקים ה-31 במקום חטיבת הרגלים ה-159 והפכה לדיוויזיה מעורבת, אולם בסוף 1943 היא קיבלה את חטיבת הרגלים ה-71 במקום חטיבת הטנקים ה-31 וחזרה להיות דיוויזיית רגלים רגילה. ב-28 ביוני 1944 נחתה הדיוויזיה בנורמנדי, ולחמה שם במהלך הקרב על קן, מבצע גודווד וקרב פאלז. בספטמבר לחמה הדיוויזיה במבצע מרקט גארדן, ובדצמבר היא הייתה אחת מהדיוויזיות הבריטיות היחידות שלחמו במהלך הקרב על הבליטה. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בצליחת הריין ובקרבות בגרמניה עד סוף המלחמה, ולאחר מכן פורקה ויחידותיה שימשו להקמת הדיוויזיה ה-2.

### לאחר המלחמה

בשנת 1947 הוקמה הדיוויזיה ה-53 מחדש, אולם היא פורקה שוב בשנת 1968.

מפקדים
------

* 1919-1917: מייג'ור גנרל סטנלי מוט

לקריאה נוספת
------------

* ג'ון גריינג'ר, "**הלחימה על ארץ ישראל-1917**", הוצאת מודן והוצאת 'מערכות' של צה"ל, 2012
* פילדמרשל ארצ'יבלד פרסיוול ויוול, **מסעי המלחמה בארץ ישראל** (תרגום: עמיהוד ארבל), הוצאת מערכות, 1951; הדפסה חוזרת בהוצאת אריאל, 2007

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הדיוויזיה ה-53** בוויקישיתוף
* הדיוויזיה ה-53
**אגם בראטש** (ברומנית: **Lacul Brateș**) הוא אגם מים מתוקים, שנוצר באזור שפך נהר הפרוט לדנובה, במחוז גאלאץ, צפונית-מזרחית לעיר גאלאץ, בחבל מולדובה, במזרח רומניה. אל האגם זורם נחל קינז'ה.

שם האגם נגזר כנראה מהשם הקדום של נהר הפרוט, ברוטוס. האגם מכונה גם "הבלטון של רומניה", ברמז לאגם בלטון ההונגרי.

גאוגרפיה
--------

גודלו של האגם השתנה במהלך הזמן, בהתאם להתערבות השלטונות, שהיו מעוניינים בקרקע חקלאית לעיבוד. ב-1932 שטח האגם היה 7,428 הקטרים, אגם בראטש, יחד עם אגם קובורלוי הסמוך ועם הביצות המקומיות, יצרו דלתה בת 18,000 הקטרים. האזור היה עשיר מאוד בדגה ומסופר שפטרו רארש, צי שהיה לשליט נסיכות מולדובה, לפני עלייתו לשלטון עסק באיסוף דגה באגם זה והדגה אפשרו לו לספק את צורכי החצר הנסיכית בסוצ'אבה וצורכי הערים טיגינה, אקרמן וקיליה.

החל מ-1948 התחילו עבודות לייבוש הקרקע והאגם צומצם ל-24 קילומטרים רבועים וביתר השטח התחיל עיבוד חקלאי, שהפיק תנובה טובה מאוד בשנים הראשונות, אך האיכות הלכה ופחתה עם הזמן. במקום פותח חוף לנופשים וגם המשיכו בטיפוח הדגה. חוף הנופשים זכה לריצוף והיה למקום מבוקש מאוד בתחילת דרכו. בהמשך, במיוחד לאחר המהפכה הרומנית (1989) המקום נזנח והפך מושך רק עבור דייגים לא מורשים.

לאחר שנת 2000 המקום עבר לידיים פרטיות, שניסו לשקם את המקום. מהנדס, שבעבר עבד בחברה לניצול דגת האגם, הקים שותפות וקיבל זיכיון לניצול הדגה במקום והחל בעבודות לשיקום מפעל הדגה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אגם בראטש** בוויקישיתוף
* GALAŢI: Lacul Brateş
* "Balatonul Romaniei", distrus de agricultura socialista (ברומנית)
* מפת אגם ברטש המפה נמצאת בתחתית העמוד.
* Monografia Comunei Tulucești (ברומנית)
במוזיקה, קיימים סימנים של תיווי מוזיקלי (אנ') אשר מעידים על **הפסקה** (כלומר, על העדר צליל).

כל סימן הוא בעל צורה ייחודית אשר מעידה על אורכה של ההפסקה.

אורכי ההפסקות, בדומה למקצב ולאורכי הצלילים, נכתבים בצורה של שברים מתמטיים בנוסף לשמות שלהן.

ההפסקות מקבילות לצלילים מבחינת אורכיהם: לדוגמה, הפסקה של רבע היא המקבילה של צליל באורך רבע, וכדומה.

**סימני ההפסקות בעלות חלוקה פנימית זוגית ואורכיהן:**

הפסקות בעלות חלוקה פנימית זוגית ואורכיהן

**טבלת שמות סימני הפסקות בעלות חלוקה פנימית זוגית ואורכיהן:**| שם ההפסקה בעברית | אורך ההפסקה | צורת ההפסקה |
| --- | --- | --- |
| חלק 64 | 1/64 |  |
| חלק 32 | 1/32 |  |
| חלק 16 | 1/16 |  |
| שמינית | 1/8 |  |
| רבע | 1/4 |  או  |
| חצי | 1/2 |  |
| שלם | 1 |  |
| שני שלמים (או ברווה Breve) | 2 |  |
| ארבעה שלמים (או לונגה Longa) | 4 |  |

**הערות:**

* להפסקה של רבע ישנם שני סימנים: אחד שבו משתמשים כיום, והשני ששייך למוזיקה מן העבר ולמוזיקה קלאסית צרפתית.
* ההפסקות של שני השלמים וארבעה השלמים הן הפסקות מן העבר, אשר כיום לא משתמשים בהן.

הפסקות בעלות חלוקה פנימית אי-זוגית ואורכיהן. מלמעלה למטה: שלם מנוקד (1.5), חצי מנוקד (4\3), רבע מנוקד (8\3), שמינית מנוקדת (16\3), חלק 16 מנוקד (32\3)
הפסקות מרובות בשיטת הכתיבה הישנה

כתיבה של הפסקות בעלות חלוקה פנימית אי-זוגית ואורכיהן
----------------------------------------------------

כתיבה של הפסקות בעלות חלוקה פנימית אי-זוגית דומה לכתיבתם של צלילים בעלי חלוקה פנימית אי-זוגית: על ידי הוספת נקודה (אנ').

הנקודה מוסיפה כמחצית מאורכה של ההפסקה, וכך ניתן לתאר הפסקות במשקלים בבעלי חלוקה פנימית אי-זוגית כמו 4\3, 8\6 ו-8\9.

כתיבה של מספר רב של הפסקות
--------------------------

בתפקידים כליים ואחרים, לרוב קיים מצב בו ישנן שתי תיבות רצופות או יותר של הפסקה (או באנגלית multiple bar rest).

כיום ישנן מספר דרכים לכתוב זאת. לדוגמה, כל הדוגמאות הבאות מציינות הפסקה של כ-7 תיבות רצופות.

* 
* 
* 
* 

בעבר, כתיבת מספר תיבות הפסקה הייתה מבוססת על כתיבת ההפסקות של שלם, שני שלמים (ברווה) וארבעה שלמים (לונגה).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הפסקה** בוויקישיתוף
**סארי הילס** (באנגלית: **Surry Hills**) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית סידני (The City of Sydney).

גאוגרפיה
--------

סארי הילס ממוקם מזרחית לתחנת הרכבת סנטרל, וגובל מצפון במרכז העסקים הראשי של סידני, במערב בהיימרקט ובצ'יפנדייל, במזרח במור פארק ופדינגטון ובדרום ברדפרן. הרחוב הראשי החוצה אותו מצפון לדרום הוא רחוב קראון, ומשני צידיו הרחובות אליזבת' ובורק. הרחובות החוצים הם דווינשייר, קליבלנד, פיליפ, פובו ואלביון.

היסטוריה
--------

שטר הקניין הראשון בפרוור ניתן ב-1790 למייג'ור ג'וזף פובו, לשטח של 105 אקרים. השטח נקרא סארי הילס בעקבות חבל הארץ סארי הילס במחוז סארי באנגליה. רחוב פובו (Foveaux Street) בפרוור קרוי על שם אותו בעלים ראשון. השטח נמכר מספר פעמים וחולק שוב ושוב כשהשם סארי הילס שויך לבסוף רק לחלקו הגבוה. במאה ה-19 הוקמו בפרוור הווילות הראשונות של משפחות בעלות נכסים, שחיו לצד בתי פועלים ואזורים מסחריים שונים. ב-1820 הוקם בפרוור בית הקברות ברחוב דוונשייר ונחנך על ידי המושל מקווארי. וב-1906 נחנכה בסמוך תחנת הרכבת סנטרל.

קו החשמלית של וסט קנזינגטון דרך סארי הילס עבר דרך הפרוור במאה ה-19, והפסיק לפעול רק ב-1957, אז הוא הוחלף באוטובוסים. בעת פעילותו הוא הופעל על ידי חשמליות מונעות חשמל וקיטור, ואלו עברו ברחובות קראון, קליבלנד, פיליפ ושדרת טודמן.

תרבות
-----

בניין שהוכרז לשימור מורשת ניו סאות' ויילס, בין הרחובות קראון ודוונשייר
סארי הילס כולל מספר רב של מוסדות תפילה, תרבות ובילוי. בין השאר מצויים בו שמונה כנסיות (כולל קתולית, אנגליקנית ויוונית אורתודוקסית) ושני מסגדים. מצוי בפרוור ריכוז המסעדות הגדול ביותר מבין פרוורי סידני, והוא כולל נציגות למרבית המטבחים המגישים בעיר (בין השאר המטבח היפני, המטבח האינדונזי והמטבח הצרפתי).

בסארי הילס מספר רב של בניינים מהתקופה הוויקטוריאנית בעלי עיצוב אופייני (בניני שורה, הצמודים זה לזה). מבין בנייניו, 15 הוקצו לשימור כבנייני מורשת ניו סאות' ויילס, רובם ברחוב אלביון. בפרוור מספר רב של פאבים שנפתחו בתחילת המאה ה-20, עם עיצוב חזיתות ויקטוריאניות, אר דקו וארכיטקטורת פדריישן אוסטרלית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סארי הילס** בוויקישיתוף
* סארי הילס באתר "Dictionary of Sydney"
* סארי הילס באתר "Sydney Suburbs"(הקישור אינו פעיל)

| פרוורי סידני העיר |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אווליי • אולטימו • אליזבת' ביי • אלכסנדריה • אננדייל • ארסקינוויל • ברנגרו • ביקונספילד • גליב • דוז פוינט • דרלינגהרסט • דרלינגטון • היימרקט • וולומולו • וטרלו • זטלנד • מור פארק • מילרס פוינט • ניוטאון • סארי הילס • מע"ר סידני • סנטניאל פארק • פדינגטון • פוטס פוינט • פורסט לודג' • פירמונט • צ'יפנדייל • קמפרדאון • ראשקטרס ביי • רדפרן • רוקס • רוסברי |

 |
**צבי (צביקה) צורן** הוא קצין כבאות והצלה בדרגת טפסר, וקצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, המכהן כמפקד המכללה הלאומית לכבאות והצלה. שירת כמפקד מחוז חיפה בפיקוד העורף, כמפקד חטיבת מרכבות הפלדה וכסגן מפקד אוגדה 91. 

צורן עשה את שירותו הצבאי בחיל השריון. פיקד על גדוד 52 בחטיבה 401 ועל גדוד 532 בחטיבה 460. ב-2008 מונה למפקד חטיבת מרכבות הפלדה, חטיבת שריון במילואים ושימש מדריך בקורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים, ב-2010 מונה במקביל לתפקידו כמפקד חטיבה גם לראש מחלקת ההדרכה בזרוע היבשה. ב-2012 מונה לסגן מפקד עוצבת הגליל וב-2013 מונה למדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. ב-2015 מונה לתפקיד מפקד מחוז חיפה בפיקוד העורף. במהלך אוקטובר 2018 סיים את תפקידו כמפקד מחוז חיפה בפיקוד העורף ופרש מצה"ל.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הסתיים תרגיל ענק של חטיבת המילואים "מרכבות הפלדה", אתר יד לשריון, 4 בדצמבר 2008
2. ↑  שיר פילו, כבשת תר"ש, אתר זרוע היבשה, 24 בנובמבר 2011

| מפקדי חטיבת מרכבות הפלדה  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| עוזי קרן • משה פלד • מאיר גחטן • גבי לסטר • אריאל פלג • יעקב ברק • בני פרץ • מאיר פינקל • צביקה צורן • ניר בן דוד • עמיחי יודנפרוינד • ערן שני • רונן תמים |

 |
**הפעם האחרונה שראיתי את פריז** (באנגלית: **The Last Time I Saw Paris**) הוא סרט דרמה רומנטי אמריקאי משנת 1954 עם ואן ג'ונסון ואליזבת טיילור בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס באופן רופף על הסיפור הקצר "בחזרה לבבילון" מאת סקוט פיצג'רלד משנת 1931.

זאת הופעת הבכורה של רוג'ר מור בקולנוע.

שם הסרט נלקח משיר בשם זה מאת ג'רום קרן ואוסקר המרשטיין שחובר ב-1940 כשיר נוסטלגי לפריז שהייתה כבושה בידי הנאצים. השיר שולב בסרט "Lady Be Good "מ-1941, הפך ללהיט וזיכה את מחבריו בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר וזכה לביצועים רבים. הוא מופיע במספר סצנות בסרט.

תקציר העלילה
------------

בין החוגגים את שחרור פריז במלחמת העולם השנייה נמצא צ'ארלס וילס (ואן ג'ונסון). הוא פוגש בשתי אחיות: מריון אלסווירת' (דונה ריד) המזמינה אותו לביתה שם הוא נפגש באחותה הלן (אליזבת טיילור) ואביה ג'יימס (וולטר פידג'ון).

צ'ארלס עובד כעיתונאי בעיתון כוכבים ופסים ומרוויח בקושי למחייתו. הוא מתאהב בהלן, הם נישאים ונולדת להם בת, ויקי.

כאשר מתגלה נפט בפלורידה בשטח שג'יימס נתן לצ'ארלס כנדוניה, משתנה המצב. צ'ארלס מתפטר מעבודתו בעיתון ומתחיל לכתוב ספרים המוחזרים אליו מהמוציאים לאור. הוא מתייאש, מתחיל לצרוך אלכוהול, מתפרע במסיבות ומחזר אחרי אשת חברה גרושה בשם לורין (אווה גאבור).

הלן מתנחמת בזרועותיו של טניסאי צעיר, יפה ורודף נשים בשם פול (רוג'ר מור). כאשר הוא מבהיר לה כי ברצונו להמשיך את הקשר אתה בתור מאהבת ולא כאשתו, היא בורחת ממנו לביתה. בבית נמצא צ'ארלס הלום מיין והדלת נעולה. הלן מסתובבת ברחובות המושלגים והקרים, נדבקת בדלקת ריאות ומתה בבית חולים כשצ'ארלס לידה מבקש את סליחתה.

מריון מקבלת משמורת על ויקי. צ'ארלס חוזר לביתו בארצות הברית ומתחיל לעשות חיל בכתיבה. לאחר מספר שנים הוא חוזר לפריז ומשכנע את מריון לוותר על המשמורת ולאפשר לו לקחת את ויקי לביתו בארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הפעם האחרונה שראיתי את פריז** בוויקישיתוף

* "הפעם האחרונה שראיתי את פריז", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הפעם האחרונה שראיתי את פריז", באתר נטפליקס
* "הפעם האחרונה שראיתי את פריז", באתר AllMovie (באנגלית)
* "הפעם האחרונה שראיתי את פריז", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "הפעם האחרונה שראיתי את פריז", באתר אידיבי
* "הפעם האחרונה שראיתי את פריז", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט הפעם האחרונה שראיתי את פריז, באתר יוטיוב
* השיר הפעם האחרונה שראיתי את פריז מתוך הסרט lady be good, באתר יוטיוב
**נץ גבאר** (שם מדעי: ***Micronisus gabar***) הוא מין עוף דורס אפריקני הדומה לנץ והוא מין יחיד בסוגו. בעבר נחשב למין של נץ אפור.

מאפיינים
--------

נץ גבאר הוא עוף קטן באורך 28–36 ס"מ ובעל פלומת נוצות אפורה עם מקור צהוב קטן ו"גבות" שחורות וקל מאוד להתבלבל בינו לבין הנצים האפורים. הכנפיים כהות יותר משאר הגו אצלו והרגליים ורודות מעט. בזנבן נוצות שחורות ולבנות והוא חי הרבה מזמנו על הקרקע בחיפוש אחרי טרף קטן.

הנץ מצוי ברוב חלקי אפריקה שמדרום לסהרה: אנגולה, בנין, בוצוואנה, בורקינה פאסו, בורונדי, קמרון, הרפובליקה המרכז אפריקאית, צ'אד, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, רפובליקת קונגו, חוף השנהב, מצריים, אריתריאה, אתיופיה, גבון, גמביה, גאנה, גינאה, גינאה ביסאו, קניה, לסוטו, מלאווי, מאלי, מאורטניה, מוזמביק, נמיביה, ניז'ר, ניגריה, רואנדה, ערב הסעודית, סנגל, סומליה, דרום אפריקה, סודאן, סווזילנד, טנזניה, טוגו, אוגנדה, תימן, זמביה וזימבבואה.

תת-מינים
--------

* *Micronisus gabar gabar*
* *Micronisus gabar niger*
* *Micronisus gabar aequatorius*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נץ גבאר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  נץ גבאר באתר הרשימה האדומה של IUCN
שלד של סרקוסוכוס.
**פולידוזאוריים** (שם מדעי: ***Pholidosauridae***) היא משפחה נכחדת של זוחלים דמויי-תנינאים אשר התקיימו במשך היורה התיכון עד לקרטיקון העליון שלפני 167 עד 89 מיליון שנה מזמננו, אף שהסוג *Sabinosuchus* התקיים כנראה עד להכחדת הקרטיקון לפני 66 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלהם נמצאו בעיקר בצפון אפריקה וכן בחלק מאירופה, אמריקה הצפונית ואמריקה הדרומית.

בני המשפחה הותאמו לחיים במים, כנראה בסביבות מים מתוקים כמו אגמים ונהרות ובהם צדו טרף ממגוון סוגים. אחדים מהם היו בעלי חוטם דק כשל גאביאל וכנראה ניזונו בעיקר מדגים.

הגדול בבני המשפחה היה מגדולי התנינאים בכלל, הסרקוסוכוס, שהגיע לאורך 9 עד 12 מטרים ומשקל של 4 עד 8 טונות, מה שהפך אותו לטורף-על.

מיון
----

* צ'לוואן (Chalawan)
* Crocodilaemus
* Dakotasuchus?
* אלוסוכוס (Elosuchus)?
* Meridiosaurus
* Oceanosuchus
* Pholidosaurus
* Sabinosuchus?
* סרקוסוכוס (Sarcosuchus)
* Terminonaris
* Vectisuchus
* Woodbinesuchus?

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פולידוזאוריים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**צביר הפרפר** (נקרא גם **Messier 6** ,**M6**, או **NGC 6405**) הוא צביר פתוח בקבוצת הכוכבים עקרב הנמצא במרחק של כ-1,600 שנות אור ממערכת השמש ומכיל כ-80 כוכבים.

היסטוריה
--------

האזכור הראשון של הצביר מופיע בכתביו של האסטרונום האיטלקי ג'ובאני בטיסטה אודיירנה משנת 1654, אך לא ברור מתי בוצעה התצפית בו. ייתכן שתלמי זיהה אותו יחד עם צביר תלמי, אך אין לכך ראיות מוצקות. האסטרונום השווייצרי ז'אן-פיליפ דה שסו תיאר אותו בשנת 1745 כצביר כוכבים (ככל הנראה בלי לדעת שהוא התגלה כבר בעבר) והוא נכלל בקטלוג הכוכבים של ניקולא לואי דה לאקאי משנת 1752. בשנת 1764 כלל אותו שארל מסיה בקטלוג מסיה. 

לצביר דרגת בהירות נראית 4.2 והוא ניתן לצפייה בעין כחמש מעלות צפונית לשאולה - העוקץ של העקרב וכשלוש מעלות מצפון-מערב לצביר תלמי הסמוך, אך רק באמצעות משקפת ניתן להבחין בכוכבי הצביר, שהבהירים שבהם הם מדרגת בהירות 7. זהו עצם מסיה הקרוב ביותר למרכז הגלקסיה, שנמצא בקבוצת הכוכבים קשת הסמוכה.

מאפייני הצביר
-------------

קוטרו של צביר הפרפר הוא כ-12 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש הוא כ-1,600 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא מעט פחות ממעלה אחת. רוב כוכבי הצביר מרוכזים בכמחצית מקוטר הצביר בלבד ובמשקפת גודלו הזוויתי הנראה של הצביר הוא רק 25 דקות קשת. צורתו של הצביר מזכירה במעומעם פרפר פורש כנפיים ומכאן שמו. גילו של הצביר מוערך בכ-100 מיליון שנים בלבד.

כמו בצבירים פתוחים אחרים, מרביתם של 80 הכוכבים בצביר הם כוכבים צעירים מסוג ספקטרלי B, אך הכוכב הבהיר ביותר בצביר הוא BM בעקרב - על-ענק כתום מסוג ספקטרלי K, שצבעו הכתום בולט על רקע שאר הכוכבים בצביר שצבעם לבן - כחלחל. זהו כוכב משתנה סדיר למחצה שבהירותו נעה מדרגה 5.5 לדרגה 7.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צביר הפרפר** בוויקישיתוף
* M6 בקטלוג מסיה באתר SEDS.
* צביר הפרפר, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

| קטלוג מסיה |
| --- |
| צבירי כוכבים | M2 • M3 • M4 • M5 • M6 • M7 • M9 • M10 • M11 • M12 • M13 • M14 • M15 • M18 • M19 • M21 • M22 • M23 • M24 • M25 • M26 • M28 • M29 • M30 • M34 • M35 • M36 • M37 • M38 • M39 • M41 • M44 • M45 • M46 • M47 • M48 • M50 • M52 • M53 • M54 • M55 • M56 • M62 • M67 • M68 • M69 • M70 • M71 • M72 • M75 • M79 • M80 • M92 • M93 • M103 • M107 |  |
| גלקסיות | M31 • M32 • M33 • M49 • M51 • M58 • M59 • M60 • M61 • M63 • M64 • M65 • M66 • M74 • M77 • M81 • M82 • M83 • M84 • M85 • M86 • M87 • M88 • M89 • M90 • M91 • M94 • M95 • M96 • M98 • M99 • M100 • M101 • M102 • M104 • M105 • M106 • M108 • M109 • M110 |
| ערפיליות | M1 • M8 • M16 • M17 • M20 • M27 • M42 • M43 • M57 • M76 • M78 • M97 |
| אחרים | M40 • M73 |
| שארל מסיה • קטלוג קלדוול • הקטלוג הכללי החדש |
**פולידרפטון** (שם מדעי: **Pholiderpeton**) הוא סוג של חולייתן יבשתי נכחד שהשתייך לקבוצה דמויי זוחלים (בעבר ללאבירנתודונטיה) והיה קרובו של האאוגיריניוס שחי באירופה של הקרבון הפנסילבני הלח. סוג זה התגלה בממצאי מאובנים ביורקשייר, אנגליה והוא תואר ב-1869 בידי החוקר הבריטי תומאס הנרי האקסלי. סוג זה הכיל מין אחד - *Pholiderpeton scutigerum*, אף שמספר חוקרים משייכים לסוג את האאוגיריניוס והמין *Pholiderpeton attheyi*.

מאפיינים
--------

דמוי-זוחל זה התקיים בביצות שבהם שגשגו צמחים גבוהים כמו הלפידודנדרון והתאים לסביבה אמפיבית בדומה לרוב הדו-חיים המודרניים. היה זה טורף בעל רגליים קטנות אך זנב שרירי שהותאם לתנועה מיימית ואולי הוא ארב לטרף כמו תנין.

היצור היה מהגדולים שבחולייתנים היבשתיים של הקרבון והוא הגיע לאורך ממוצע של 2 מטרים במין *Pholiderpeton scutigerum* ועד 4.6 מטרים במין *Pholiderpeton attheyi*, כשמשקלו יכל להגיע לחצי טון. הוא ניזון כנראה מדו-חיים ומדגים או חסרי חוליות שתפס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פולידרפטון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**גיירמו גונסלס דל ריו גרסיה** (בספרדית: **Guillermo Gonzalez del Rio Garcia**;‏ 9 בפברואר 1912 – 22 בינואר 1984), אשר כונה בשם **קמפנאל הראשון** או **גיירמו קמפנאל**, היה כדורגלן ומאמן ספרדי, ששיחק בעמדת החלוץ. קמפנאל הוא השחקן שכבש הכי הרבה שערים במדי סביליה בכל הזמנים, עם 218 שערים בכל המסגרות.

ביוגרפיה
--------

קמפנאל נולד ב-9 בפברואר 1912 באבילס שבספרד. הוא התחיל את הקריירה שלו בספורטינג חיחון, שם שיחק עד 1929, לפני שעבר לשחק בסביליה. בסביליה כונה בשם "קמפנאל הראשון" מכיוון שאחיינו, מרסלינו קמפנאל (שכונה בשם קמפנאל השני), היה גם כן שחקנה בשנות ה-50 של המאה העשרים. במהלך תקופתו שם הוא זכה עימה פעמיים בגביע הספרדי בשנים 1935 ו-1939, תוך כדי שהוא כובש בשני משחקי הגמר של אותן זכיות. הוא היה גם שותף לזכייתה בליגה הספרדית של עונת 1945/46. קמפנאל הוא הכובש הגדול ביותר בכל הזמנים של הקבוצה עם 218 שערים בכל המסגרות. במסגרת הליגה הבכירה כבש במדי סביליה 100 שערים ב-157 הופעות, לפני שעזב אותה וסיים את הקריירה שלו בשנת 1946. לאחר סיום הקריירה היה למאמנה של סביליה ושל אחיינו.

בנבחרת ספרד קמפנאל ערך 3 הופעות וכבש 2 שערים. משחקו הראשון בנבחרת היה משחק רבע גמר מונדיאל 1934, כאשר ספרד פגשה את איטליה והפסידה לה במשחק חוזר. מאז לא שב לנבחרת עד שנת 1941, בה שיחק שני משחקי ידידות, שניהם מול פורטוגל ובהן כבש שני שערים.

קמפנאל נפטר ב-22 בינואר 1984 בסביליה שבספרד, בגיל 71, כתוצאה מדום לב.

תארים
-----

סביליה
* אליפות ספרד: 1945/46
* הגביע הספרדי (2): 1935, 1939
* הליגה השנייה בספרד: 1934
* גביע אנדלוסיה (5): 1930, 1931, 1936, 1939, 1940

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt

| **‏‏נבחרת ספרד‏ - מונדיאל 1934** |
| --- |
|  בוסק | 
 קמפנאל | 
 צ'אצ'ו | 
 סילאורן | 
 סיריאקו | 
 פדה | 
 גורוסטיקה | 
 אילריו | 
 איראראגורי | 
 לפואנטה | 
 לאנגרה | 
 לקווה |
 מרקולטה | 
 מרין |
 מוגרסה |
 נוגס |
 קינקוסס |
 רגיירו |
 סולה |
 ונטולרה |
 סבלו |
 זאמורה |
מאמן: גארסיה סלסר
 | ספרדספרד |
**פוליארני** (באנגלית: **Полярный**) היא סדרת טלוויזיה רוסית מסוגת דרמת פשע המתרחשת בעיירה מושלגת, בה מסתתר איש העולם התחתון לשעבר הנמלט מזרועות אכיפת החוק ומנסה להתחיל חיים חדשים בצפון הרחוק של רוסיה, אך משימה זו מתבררת כקשה משחשב. בסדרה מככבים מיכאיל פורצ'נקוב, יקטרינה שפיצה ואיוואן אוחלוביסטין בתפקידים הראשיים. פרק הבכורה שודר בערוץ THT ב-28 באוקטובר 2019. העונה השנייה עלתה ב-8 בנובמבר 2021.

עלילה
-----

### עונה 1

הסיפור מגולל את קורותיו של ויקטור גרומוב, גנגסטר לשעבר בשם הכינוי ויטה הקצב. באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20, שמו בלבד גרם לסוחרי מוסקבה לבהלה ויריביו בעסק המסוכן לשמור ממנו מרחק. אך עם הזמן פרש ויקטור ועבר לעיירה פרברית, הרחק מפקקי המטרופולין הסואן והמרדף הבלתי פוסק אחר העושר. הוא חי בחווה האקולוגית עם השור שלו, בראטן.

אך האידיליה הזו מופרת על ידי ביקורו הבלתי צפוי של שותפו לשעבר של ויטיה: ארתור, שהנהיג בעבר את הארגון הפלילי שלהם. ארתור מספר על התעמולה החזקה של גורמי אכיפת החוק הפדרליים ומבקש מוויטיה להחזיק בקרן המשותפת שלהם בחשבון הבנק שלו. ויטיה בכלל לא מתלהב מהסיכון הזה, אבל אין לו זכות לסרב לארתור, מכיוון שהוא חייב לו ורק כך יוכל להימנע ממאסר. ויטיה מכניס את הקרן המשותפת לחשבון הבנק שלו ולבקשתו העקשנית של ארתור מכניס לחשבונו סיסמה שרק הוא יודע.

כמה חודשים אחר כך, ויקטור מקבל את השיחה המיוחלת מארתור. ההמולה שככה. כעת הוא יכול להחזיר את הכסף. אבל בדיוק באותו הרגע, פרסה ענקית שנתלתה בכניסה לחווה נופלת על ראשו של ויטיה. אחרי שוויטיה שב להכרה, הוא מבין שהוא שכח לחלוטין את הסיסמה מחשבון הבנק. מתוך הבנה שאיש לא יאמין לו ומסיבה זו הוא מנסה לברוח. לאחר מספר ימים של נסיעה ברכב דואר, ויטיה יורד בתחנה בשם פוליארני, אי שם הרחק בצפון הרחוק של רוסיה. בפוליארני, ויקטור לוקח על עצמו את התפקיד של רובין הוד, עוזר למקומיים להילחם באי צדק, ופוגש את אהבתו. בעוד הצרות רודפות אותו גם לשם.

### עונה 2

ויקטור מוצא עצמו במאבק עם רשויות אכיפת החוק הפדרליות והשוטרת המוסקבאית, ראיסה בוריסובנה ושלטונות העיר שמגבות אותה, אלה החליטו לפתוח על אדמתו את המזבלה הגדולה באירופה. במקביל, מתפתחים שני סיפורי אהבה - ויקטור מתכונן להציע נישואין לפולינה, והברמן סלבה - לליובה, חברתה של פולינה.

שחקנים ודמויות
--------------

* מיכאיל פורצ'נקוב - ויטיה הקצב
* איגור ז'יז'יחין - ארתור
* איוואן אוחלוביסטין - "בולט"
* יקטרינה שפיצה - פולינה
* יאן צפניק - ראש עיריית פוליארני
* קרינה זוורבה - אנג'לה
* סבטלנה ליסטובה
* פיליפ דיאצ'קוב
* ולדימיר יפיפאנצב
* אנטון בוגדנוב

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של פוליארני

* "פוליארני", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "פוליארני", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "פוליארני" באתר kino-teatr.ru
* "פוליארני" באתר kinopoisk.ru
קיימות שתי גישות משפטיות אשר מגדירות מה היא ההכנסה החייבת במס. גישה בריטית אשר גורסת שלהכנסה חייב להיות **מקור**, וגישה אמריקנית שהיא אומרת שזה כל דבר שהוא תוספת לעושר. מדינת ישראל ירשה הגדרת המקור הבריטית (המנדטורית), סעיף 2 לפקודת מס הכנסה מגדיר את הכנסה החייב למס כ"הכנסה ממקור", לפיכך בישראל אין הכנסה בהיעדר מקור ואין גם הכנסה במכירת המקור עצמו, כלומר רווח הון אינו חייב לכאורה במס. בשיטה הבריטית שממנו שאפנו את הגישה זו אין אפשרות להגדיר באופן ממצה את המונח הכנסה, מן הפירוט הרחב של מקורות ההכנסה התפתח, בין היתר, הכלל שלפיו תקבול שאינו נובע מאחד המקורות המפורשים אינו מהווה הכנסה חייבת למס. 

לפי פרופ' אדרעי בישראל על אף אימוץ של השיטה זו כאשר סוקרים את הפסיקה הישראלית מגלים אמנם, בתחילת הדרך הישענות על דוקטרינת המקור מטעמי נוחות גרידא, אך בהמשך – גם ניסיונות להרחיב את בסיס המס מעבר לגישה המצומצמת האנגלית, ואין פסיקה חד משמעית אשר שוללת את גישה אמריקאית אשר מאפשרת להטיל מס על כל תוספת לעושר. כך לדוגמה, מוטלים אצלינו מאז שנות השישים מיסים על רווחי הון, סעיף 2(10) - סעיף העוללות המאפשר להוסיף מקורות נוספים לגבות מהם מס ולא רק כאלו שנמצאים מפורש בפקודת מס הכנסה. סעיף זה הופך את רשימת הקורות לרשימה פתוחה, והוא מונע קביעה חד-משמעית כאילו המונח הכנסה כולל רק הכנסות שנקבעו בהוראה מפורשת וברורה בפקודה. 

לפיכך, בהבדל משיטה האנגלית הקלאסית בישראל ההגדרה של ההכנסה יותר רחבה. כיוצא מכך, לא רק ההכנסה שיש לה מקור בפקודה חייבת במס. באקדמיה ישנן המלצות להכיר בכך ואף לשנות את הגישה שאומצה פעם. המלומד פרופ' אדרעי סבור שניתן בכלל לוותר על תורת המקור על ידי הגדרת הכנסה ככלל תוספת ממומשת לעושר (גישה אמריקנית). פרופ' יורן אף מקצין יותר מאדרעי וממליץ בדיונו על גישת המקור להגדיר הכנסה ככלל תקבול שמומש ולקבוע שבמקרה של רווח ממכירת נכס, ימוס רק הרווח הריאלי, ושהרווח יחולק על פני תקופת ההחזקה בנכס. אך לפי הדעות שונות באקדמיה נראה שאם נעשה כן, נבטל את תורת המקור לגמרי.

ראו גם
------

* תורת המקור

הערות שוליים
------------

1. ↑  י' אדרעי "דוקטרינת המקור - סוף הדרך: על הגדרת המונח "הכנסה" בדין הישראלי הנוהג" משפטים י"ז (תשמ"ז) 25, 27-31 (סעיפים ב' וג' במאמר).
2. ↑  ד"נ 3962/93 מינץ נ' פשמ"ג פ"ד נ(4) 817 (פסקאות 9-13 של פסק הדין).
3. ↑  דוד גליקסברג "דוקטרינת המקור ומיסוי לאחר 'הפסקת המקור' – פתרון חלקי לבעיה מדומה" משפטים י"ח, 367 (1989).
4. ↑  י' פלומין, "על תורת המקור בפקודת מס הכנסה", מיסים ג(1) א-10
5. ↑  י' פלומין, "על תורת המקור בפקודת מס הכנסה", מיסים ג(1) א-10
**שדריים** (שם מדעי: Betulaceae) היא משפחה בסדרת האלונאים ובה שישה סוגים של שיחים ועצים נשירים שפריים אגוזי שכוללים 130 מינים. הם גדלים לרוב באזורים ממוזגים בחצי הצפוני של כדור הארץ, עם כמה חריגים שגדלים בהרי האנדים שבדרום אמריקה.  

בעבר נחלק המיון של בני המשפחה לשתי משפחות, האחת כללה את השדר והאלנוס והשנייה כללה את היתר, אולם לאחר מחקרים פילוגנטיים הוחלט לכלול אותם במשפחה אחת.

שימושים
-------

האדם משתמש בעצים למטרות מאכל, כגון אגוז לוז, לעצי נוי, לשימוש תעשייתי בקליפתם של חלק מהמינים וכחומר גלם. העץ עצמו קשה, כבד ועמיד ולכן שימש בעבר לבניית כלים כבדים שהיום נבנים ממתכת כגון גלגלי מרכבות, מטחנות וכדומה.

מיון
----

המשפחה כוללת שישה סוגים קיימים ועוד חמישה סוגים שנכחדו. הסוגים הקיימים הם:

* שדר (*Betula*)
* אלנוס (*Alnus*)
* לוז (*Corylus*)
* אלה לבנה (*Carpinus*)
* *Ostrya*
* *Ostryopsis*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שדריים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

* שדריים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007284614805171
* BnF: cb12260218n (data)
* GND: 4145679-8
* LCCN: sh85013490
* NDL: 00708279
* NKC: ph203158

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בערך זה עוסק באפיפיור שנפטר בשנת 536. אם התכוונתם לאדם אחר בעל שם דומה, ראו אגאפטוס.

**אגאפטוס הראשון** (בלטינית: **Agapetus I**; ‏489/490 – 22 באפריל 536) כיהן כאפיפיור משנת 535 ועד מותו. לימים הוכרז כקדוש נוצרי.

חייו
----

אגאפטוס נולד ברומא שבממלכת האוסטרוגותים. תאריך לידתו המדויק אינו ידוע. אגאפטוס היה בנו של גורדיאנוס (Gordianus) - כומר אשר נרצח במהלך המהומות שאירעו בתקופת כהונתו של האפיפיור סימכוס. שמו של אביו יכול לרמז על קשר משפחתי לשני אפיפיורים אחרים: פליקס השלישי וגרגוריוס הראשון. גרגוריוס היה צאצא של פליקס, ואביו של גרגוריוס, אדם בשם גורדיאנוס, גם החזיק בתפקיד בכנסייה הרומית.

אגאפטוס פעל לצד קסיודורוס וייסד ברומא ספרייה כנסייתית של כתבי יד בשפות היוונית והלטינית, וכן פעל לצד קסיודורוס ותרגם את כתבי הפילוסופים היווניים ללטינית.

בשנת 535 נבחר לתפקיד האפיפיור. פעולתו הראשונה כאפיפיור היה שרפה פומבית של צו הנידוי שהוצא כנגד בוניפקיוס השני.

במהלך כהונתו עמד הגנרל הביזנטיני בליסאריוס לפלוש לממלכת האוסטרוגותים. המלך תאודאהאד פנה אל האפיפיור וביקש כי יסייע במניעת המלחמה בכך שיפעיל את השפעתו על קיסר האימפריה הביזנטית יוסטיניאנוס הראשון. על מנת לממן את המסע נאלץ אגאפטוס למשכן חפצי קודש כנסייתיים, ויצא באמצע החורף, מלווה בחמישה הגמונים ושיירה גדולה לקונסטנטינופול, אליה הגיע בפברואר 536.

שליחותו של אגאפטוס נכשלה ויוסטיניאנוס פלש לאיטליה.

בקונסטנטינופול פרץ סכסוך בינו לבין קיסרית האימפריה הביזנטית תאודורה, קיסרית האימפריה הביזנטית בעקבות השבתו לכהונה של אנתימוס הראשון, הגמון קונסטנטינופול אשר הודח על ידי אגאפטוס בשל דעותיו המונופיזיטיות.

בעת שהותו בקונסטנטינופול חלה אגאפטוס ומת ב-22 באפריל 536, אחרי כהונה של כעשרה חודשים. גופתו הובאה לרומא והוא נקבר בבזיליקת פטרוס הקדוש.

לימים הוכרז אגאפטוס כקדוש נוצרי הן בקרב הכנסייה הקתולית והן בקרב הכנסיות האורתודוקסיות. יום חגו הוא 22 בספטמבר בקרב הכנסייה הקתולית, ו-22 באפריל בכנסיות המזרחיות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אגאפטוס הראשון** בוויקישיתוף
* קורות חיים
* אגאפטוס הראשון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* אגאפטוס הראשון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**יוחנן השני** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**סילבריוס** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007397417605171
* CANTIC: a11600834
* GND: 100935532
* ISNI: 0000 0001 1821 6895
* LCCN: nb2007022127
* NKC: kup19980000000596
* NTA: 074227297
* VcBA: 495/45823
* VIAF: 285211234
* WorldCat: lccn-nb2007022127

 |
**ז'ואקים ברוגה אי ארס** (בקטלאנית: **Joaquim Brugué i Heras**, נקרא לעיתים בשם הספרדי "חואקין" (Joaquín);‏ 18 ביולי 1931; באניולס שבספרד - 5 באוקטובר 2001; ברצלונה שבספרד) היה כדורגלן ספרדי-קטלאני ששיחק בשנות ה-50 של המאה ה-20 במדי ברצלונה בעמדת הבלם.

קריירה
------

ברוגה נולד וגדל בעיירה באניולס, שבקרבת ז'ירונה שבקטלוניה. הוא החל את הקריירה שלו בקבוצה של העיירה, באניולס. ב-1949 הצטרף למחלקת הנוער של ברצלונה, מהבכירות בכדורגל בספרד. כעבור שנה הועבר למשך שנה לאספנייה אינדוסטריאל, ששימשה הלכה למעשה קבוצת מילואים לברצלונה. כעבור שנה שב לקבוצה, והוא זכה למעט הזדמנויות בשנותיו הראשונות בברצלונה. את הופעת הבכורה בליגה הספרדית ערך ב-9 בדצמבר 1951, בניצחון 2 - 0 אצל לאס פאלמס. כעבור שבוע הופיע פעם נוספת ואחרונה לעונה זו, וברצלונה זכתה בסיום העונה, עונת 1951/1952, בדאבל - זכייה באליפות ובגביע. בעונה הבאה שותף ב-6 משחקי ליגה ובשני משחקים בגביע, וברצלונה השלימה זכייה שנייה ברציפות בדאבל. בעונת 1953/1954 שיחק לסירוגין בברצלונה ובליגה השנייה במדי אספנייה אינדוסטריאל כמושאל, על מנת לצבור דקות משחק.

בעונת 1954/1955, כאשר גוסטאו ביוסקה סבל מפציעה חמורה, תפס ברוגה את מקומו במרכז ההגנה של ברצלונה. במהלך עונה זו ערך 26 הופעות בליגה, וקבוצתו סיימה במקום השני. בתחילת העונה הבאה המשיך לשחק בהרכב הקבוצה, אך כשביוסקה החלים, ברוגה מיעט לשחק. את שערו הראשון והיחיד בליגה הספרדית הבקיע ברוגה ב-1 בינואר 1956, אז ניצחה ברצלונה את אספניול, יריבתה העירונית, בתוצאה 3 - 0. בעונת 1955/1956, עם דומנק בלמניה כמאמן, שב ברוגה למלא תפקיד משמעותי בהרכב הקבוצה. ב-23 בספטמבר, בניצחון 7 - 3 על אתלטיקו מדריד, הבקיע ברוגה שער עצמי לרשת קבוצתו. בסך הכול הופיע ב-24 משחקי ליגה בעונה זו, אך ברצלונה הגיעה למקום השלישי בלבד. בסיום העונה זכה עם ברצלונה בגביע הספרדי, כשברוגה אף פותח במשחק הגמר ב-16 ביוני 1957 בו גברה ברצלונה על אספניול בתוצאה 1 - 0.

בעונה הבאה פתח ברוגה ב-11 משחקי ליגה בלבד. לקראת סוף העונה הוחלף בלמניה בהלניו הררה. עמו זכתה הקבוצה בגביע ערי הירידים הודות לכך שגברה על לונדון XI בתוצאה המצטברת 8-2, כשברוגה פותח בגומלין שהסתיים בניצחון 6 - 0. לאחר מכן השתתף ב-5 משחקים בגביע, אך ברצלונה הודחה על ידי אתלטיק בילבאו בחצי הגמר. במשחק נגד סביליה ב-1958 נפצע באופן חמור, פציעה שסימנה את סוף הקריירה שלו. כעבור מעל לשנה, הוא שיחק בעוד שני משחקים, והוא פרש מכדורגל, בהיותו בן 28 בלבד. בסך הכול, הן במסגרות רשמיות ובן במשחקי ידידות, הופיע ברוגה 140 פעמים במדי ברצלונה, בהן הבקיע 7 שערים.

בנוסף להיותו שחקן ברצלונה, ערך ברוגה הופעה בודדת במדי נבחרת קטלוניה, הנבחרת הלא רשמית של חבל הארץ, ב-1958.

תארים
-----

### ברצלונה

* אליפות ספרד (4): 1951/1952, 1952/1953, 1958/1959, 1959/1960
* הגביע הספרדי (4): 1951/1952, 1952/1953, 1956/1957, 1958/1959
* קופה אווה דוארטה (2): 1952, 1953
* גביע ערי הירידים (2): 1955/1958, 1958/1960

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר BDFutbol
* ז'ואקים ברוגה(הקישור אינו פעיל) באתר Blaugranas.com
* El Mundo Deportivo Hemeroteca,‏ 6.10.2001, עמ' 15

הערות שוליים
------------

1. ↑  Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas (2015). *Gran diccionari de jugadors del Barça*. Editorial Base. ISBN 978-84-16166-62-6.
שדרות רוקח פינת רחוב אבן גבירול, מבט לכיוון מזרח ושכונת כוכב הצפון
**שדרות רוקח** הן שדרה וכביש ראשי בצפון תל אביב, המוביל מאזור שפך הירקון במערב לכיוון מזרח ולעבר שכונות עבר הירקון. שדרות רוקח מנציחות את זכרו של ישראל רוקח, שכיהן כראש העירייה החמישי של תל אביב בין השנים 1936–1952, ומאוחר יותר כיהן כשר הפנים.

מסלול השדרה
-----------

שדרות רוקח מתחילות בצומת המפגש בינן לבין רחוב אוסישקין בצדו הדרומי של הירקון. בצמוד לצומת הן חוצות את גשר בר יהודה שעל הירקון, ולאחר מכן את רחוב אבן גבירול ואת דרך נמיר בגשר עילי ובצומת. השדרה מצטלבת עם נתיבי איילון במחלף רוקח, ומסתיימת במפגש הרחובות רפידים ובכור שלום שטרית, החוצים אותה, ואילו המשכה קרוי בשם רחוב בני אפרים ומוביל לכיוון צומת הפיל. בנוסף חוצים את השדרה שני גשרים הנושאים מסילות רכבת שעליהם עוברות מסילת החוף ומסילת הירקון של רכבת ישראל. השדרה היא כביש דו מסלולי לכל אורכה, ובה שלושה נתיבים לפחות בכל כיוון. אורך השדרה הוא 3.8 ק"מ.

אתרים לאורך השדרה
-----------------

שדרות רוקח מקבילות לנחל הירקון ולפארק הירקון המשתרע מדרום להן לכל אורכן. בשל כך, אופייה של השדרה פרוורי ופתוח, והיא נחשבת לאסתטית וירוקה. יחד עם פארק הירקון ומתקני הספורט הרבים שבו, הפכה השדרה לאזור לפעילות נופש וספורט, וגם מצפון לה שוכנים מגרשי טניס. מדרום לשדרה נמצאים, בין היתר, אתרי העניין הבאים:

* גן הבנים
* מרכז דניאל עמיחי ללימודי חתירה וימאות
* מתקני הספורטק, הסקייטפארק וקיר טיפוס
* בניין המועצה לישראל יפה

לאורך צדה הצפוני של השדרה שוכנים:

* מסוף רדינג לתחבורה ציבורית
* בית ההלוויות העירוני של תל אביב
* סמינר הקיבוצים
* מוזיאון ארץ ישראל
* מרכז יצחק רבין לחקר ישראל
* תחנת הרכבת תל אביב אוניברסיטה
* אקספו תל אביב וגשר להולכי רגל המוביל אל רחבת שטרן שבכניסה אליו
* לונה פארק תל אביב

שדרות רוקח ופארק הירקון ממרכז יצחק רבין לחקר ישראל. ברקע גורדי השחקים של תל אביב ורמת גן, ומשמאל מחלף רוקח ונתיבי איילון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שדרות רוקח** בוויקישיתוף
**שדרת משטוטס** (בארמנית: **Մաշտոցի Պողոտա**) או בשמו המלא, שדרות מסרוב משטוטס, אשר הייתה מכונה **שדרת לנין** בין השנים 1924 ו-1990, היא השדרה המרכזית במחוז קנטרון (המחוז המרכזי) של ירוואן, ארמניה.

השדרה נקראת על שמו של ממציא האלפבית הארמני, מסרוב משטוטס (בהגייה אלטרנטיבית: מסרופ משדוץ), אשר חי במאה הרביעית-חמישית לספירה.

השדרה מתחילה בגשר הניצחון בקצהה הדרומי, סמוך למוזיאון להיסטוריה של ירוואן, ומסתיימת במוזיאון מטנדראן בקצהה הצפוני, סמוך לאוניברסיטת ירוואן לאדריכלות.

מבנים בולטים
------------

בניינים בולטים רבים של העיר ירוואן ממוקמים בשדרת משטוטס. ביניהם (מסודרים לפי שנת הקמתם):

* המסגד הכחול (1768)
* תיאטרון האופרה של ירוואן (1933)
* בית קולנוע נאירי (1954)
* מוזיאון מטנדראן (1959) - המכון לחקר כתבי יד עתיקים על שם מסרופ משטוטס
* משכן הנשיא (1985)
* תיאטרון הבובות של ירוואן (1987)
* גלריית אדוארד איסבקיאן (2007)

פארקים וכיכרות
--------------

הצומת המרכזי של השדרה הוא עם שדרת סאיאט-נובה, ובמרכז הצומת ובשלוש מפינותיו נמצאת כיכר צרפת. בפינה הדרומית של הצומת נמצא בית האופרה, אשר יושב בכיכר החירות, ולצידו אגם הברבורים.

דרומה יותר, במפגש עם רחוב אראם, נמצא פארק מיסאק מאנושיאן, על שם המשורר והפעיל הקומוניסטי. בצד השני של השדרה היה פארק משטוטס, אשר עורר את תנועת פארק משטוטס, מחאה אזרחית שקמה בירוואן בשנת 2012, לאחר ששמעו תושבים שהפארק עתיד להיהרס, ולהפוך למרכז עסקי.

גלריה
-----

* שדרת משטוטס מדרום לצפוןשדרת משטוטס מדרום לצפון
* בניין מגורים בשדרהבניין מגורים בשדרה
* מפהמפה
* מחאה אזרחית נגד עליית תעריפי חשמל, 26 ביוני 2015מחאה אזרחית נגד עליית תעריפי חשמל, 26 ביוני 2015

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שדרות משטוטס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Matenadaran, Scientific Research Institute of Ancient Manuscripts
named after Mesrop Mashtots
2. ↑  New President to sit at 47 Mashtots Avenue, Prime Minister to sit at 26 Baghramyan Street, Hayernaysor, January 31, 2018
**ז'ואן רמון אי פרה** (בקטלאנית: **Joan Ramon i Pera**, לעיתים נקרא בשם הספרדי "חואן" (Juan); נולד ב-22 בפברואר 1909 בווילסר דה מר שבספרד, נפטר ב-7 באפריל 1968 בברצלונה שבספרד) היה כדורגלן קטלאני-ספרדי ששיחק כחלוץ ונודע בשל תקופתו בברצלונה, בה שיחק בין 1926 ל-1935.

קריירה
------

רמון, ששיחק כחלוץ, הצטרף לברצלונה ב-1926, והוא שיחק שם במשך 10 שנים, עד 1935. במהלך תקופה זו שותף ב-209 משחקים, בהם כבש 148 שערים. שיתוף הפעולה שלו עם ז'וזפ סמיטייר, ממובילי הקבוצה באותה עת, היה פורה.

בתחילת דרכו מיעט רמון לשחק והוא לקח חלק במשחקי ידידות בלבד. ברצלונה זכתה בגביע הספרדי לאחר הצטרפותו, מבלי שישתתף באף שלב בטורניר. ב-1927 החל לשחק בתדירות גבוהה יותר. הוא כבש 14 שערים, יותר מכל שחקן אחר בקבוצתו, במהלך זכיית קבוצתו באליפות קלטוניה לעונת 1927/1928. ברצלונה זכתה פעם נוספת בגביע הספרדי, ורמון כבש שער אחד ב-5 משחקים בדרך לגמר, בו לא שותף. ב-1929 נערכה המהדורה הראשונה של הליגה הספרדית. ברצלונה זכתה באליפות הראשונה של ספרד, ורמון פתח ב-5 משחקים במהלך העונה, מבלי להבקיע שער. בעונה הבאה דעך מעמדו והוא השתתף במספר בודד של משחקים, הן בליגה הספרדית והן באליפות קטלוניה.

מ-1930 חזר לקחת חלק פעיל יותר במשחקיה של ברצלונה. ב-5 באפריל 1931, בקלאסיקו נגד ריאל מדריד שנערך במחזור האחרון של הליגה, הבקיע רמון שלושער. ברצלונה ניצחה 1–3 וסיימה את העונה במקום ה-4. היו אלו שעריו הראשונים בליגה הספרדית. בעונה הבאה הוסיף להבקיע שערים בליגה הספרדית, עם שלושער בניצחון על דפורטיבו אלאבס וצמד בניצחון על ריאל סוסיאדד, וברצלונה הגיעה למקום השלישי. עונת 1932/1933 הייתה הפורייה ביותר בקריירה של רמון. הוא הוביל את מבקיעי הקבוצה בליגה עם 12 שערים שכבש, שכללו צמדים במשחקים מול ארנס גצ'ו, אתלטיק בילבאו וראסינג סנטנדר. ברצלונה סיימה את העונה במקום הרביעי פעם נוספת. לאחר צירופו של אלחנדרו מוררה סוטו הקוסטה ריקני, ובהמשך של ז'וזפ אסקולה, נדחק רמון החוצה מההרכב. למרות זאת, המשיך להבקיע שערים בהזדמנויות שקיבל: בעונת 1933/1934 כבש 4 שערים ב-5 הופעות ובעונה שלאחר מכן 5 שערים ב-8 הופעות. למרות חוסר הצלחתה בליגה, זכתה ברצלונה באליפות קטלוניה מספר פעמים נוספות. ב-1935 עזב את ברצלונה.

בין 1931 ל-1936 השתתף במשחקיה של נבחרת קטלוניה, אם כי בשל תיעוד לקוי בתקופה זו, לא ברורה כמות המשחקים המדויקת בהם שיחק.

תארים
-----

* אליפות ספרד (1): 1928/1929
* הגביע הספרדי (2): 1925/1926, 1927/1928
* אליפות קטלוניה (6): 1926/1927, 1927/1928, 1929/1930, 1930/1931, 1931/1932, 1934/1935

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר BDFutbol

הערות שוליים
------------

1. ↑  משחקיה של ברצלונה בעונת 1927/1928, באתר webdelcule