recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**יניב (פולי) פולישוק** (נולד ב-27 ביוני 1969) הוא שחקן, תסריטאי וקומיקאי ישראלי. הוא ידוע בעיקר בשל גילום דמותו של גרי מנדלבאום ב"הפיג'מות" וב"מנדלבאום בלש פרטי" וכאחד מיוצריה ושחקניה של "סברי מרנן".

ביוגרפיה
--------

פולישוק נולד בפתח תקווה ולמד בתיכון ברנר פתח תקווה. הוא אחיין של חברת הכנסת לשעבר מלי פולישוק-בלוך. לאחר שירותו שירותו הצבאי עבד כצלם חתונות ולמד משחק בבית צבי.

בשנת 1995 התארח בסדרה "פרפר נחמד".

בשנת 1996 השתתף פולישוק במופע הילדים "הממלכה הקסומה של הוגו".

בשנת 1998 שיחק פולישוק בהצגת הילדים "אלאדין ומנורת הקסמים".

בתחילת שנות האלפיים השתתף כאורח בסדרה שמש. 

ב-2002 שיחק בסדרת הטלוויזיה "שחר" בתפקיד המורה לספורט שרון שניידר. בשנת 2004 שיחק תפקיד תפקיד אורח (לכמה פרקים) בסדרה "השיר שלנו" בתור יותם, החוקר הפרטי שגבעון שכר.

משנת 2003 עד שנת 2015 השתתף פולישוק בסדרה "הפיג'מות" וגילם את דמותו של גרי מנדלבאום - בעל מסעדה כושלת בשם "המבורגרי". בשנת 2009 החל לגלם את הדמות, והפעם כדמות הראשית, בסדרת הבת "מנדלבאום בלש פרטי". כן המשיך בגילום הדמות גם בסדרות בת הנוספות של "הפיג'מות": "הפיג'מות בקפה קר סול" ו"הפיג׳מות במופע של דובל'ה".

בשנת 2005 השתתף פולישוק בפסטיגל "גיבורי על" בתפקיד מנהל בית הספר. באותה שנה שיחק בסדרה "השמיניה" בתפקיד עו"ד חלבי.

בשנת 2007 שיחק פולישוק בתפקיד קבוע בסדרת המדע בדיוני "הנפילים" בתפקיד אסף חן, סגן קצין האבטחה.

בשנת 2010 שיחק בתוכנית "מה בכריש?" בתפקיד טוסיה, כרוז האונייה והעבד של גבי, הקפטנית של האונייה (בגילומה של יעל עמית).

בשנת 2011 יצר יחד עם רובי דואניאס את הסדרה "סברי מרנן" שמשודרת בקשת 12, ומאז הוא אף מגלם בה את איתמר רוזן. באותה שנה השתתף בתוכניות "הפרויקט הירוק" של HOT, התארח בתוכנית "סבבבנט", ובתוכנית "המקום האמיתי" בערוץ הילדים.

בשנת 2013 יצר וכתב יחד עם רובי דואניאס וימית סול את הסדרה "משפחה שולטת", שעלתה בשנת 2014, ואף התארח בה בעונה הרביעית.

בשנת 2016 השתתף בספיישל הטלוויזיוני "התכנית" בערוץ הראשון.

בשנת 2021 החל לשחק במחזמר "התחנה" בתיאטרון חיפה.

בשנת 2022 החל לשחק בהצגה "משוגע עליה" בתיאטרון הבימה ובקומדיה "אני פה בגלל אשתי" בתיאטרון העברי.

חיים אישיים
-----------

פולישוק רווק, אל־הורי ומתגורר בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* יניב פולישוק, ברשת החברתית פייסבוק
* יניב פולישוק, ברשת החברתית אינסטגרם
* יניב פולישוק, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* יניב פולישוק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* יניב פולישוק, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* יניב פולישוק, בארכיון הבימה
* שרי מקובר, שחר של יום חדש, באתר nrg‏, 11 בפברואר 2002
* חגית גינזבורג, אני, יניב פולישוק, באתר ynet, 22 באוקטובר 2008
* כרמית ספיר ויץ, הנשק הסודי: יניב פולישוק מתרוצץ בין הטלוויזיה לבמה, באתר nrg‏, 19 בדצמבר 2011
* שיר זיו, יניב פולישוק: "אני לא מרגיש שאני חייב לעשות ילדים כי צריך או כי לכולם יש", באתר ישראל היום, 30 בדצמבר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  שיר זיו, יניב פולישוק: "אני לא מרגיש שאני חייב לעשות ילדים כי צריך או כי לכולם יש", באתר ישראל היום, 30 בדצמבר 2021
**בית העמודים** הוא מבנה היסטורי הממוקם ברחוב רמב"ם 14, שבמדרחוב נחלת בנימין, תל אביב. משנת 2011 פועל במקום מועדון ג'אז, ומתקיימות בו מדי ערב הופעות של נגני ג'אז ישראלים.

היסטוריה
--------

"בית העמודים", או בשמו השני "בית זלמן ברון", היה פרויקט מגורים שיזם זלמן ברון, מהגר יהודי מארצות הברית, ונבנה על ידי יהודה מגידוביץ' בשנת 1925. ברון רכש שלושה מגרשים צמודים ועליהם נבנה הבניין. המבנה כולל שלושה מבנים צמודים אשר בכל אחד מהם חדרי מדרגות נפרדים.

בשנת 2011 נפתח במקום בר-קפה שכונתי. יעל הדני, נגנית וחובבת ג'אז אשר מגיעה מתחום המסעדנות הציעה לבעלים של המקום, ערן קול, לקיים בו הופעות ג'אז, וככה להפוך אותו לייחודי משאר עסקי המזון שבאזור.עם הזמן, המקום תפס תאוצה ושמו נהיה קשור לסצנת הג'אז, והוא אחד המוקדים למוזיקת ג'אז בישראל.

בשנת 2015, נבחר "בית העמודים" על ידי המגזין האמריקאי "Business Insider" לאחד מתוך 11 מועדוני הג'אז הטובים ביותר בעולם. הערכה מקצועית נוספת קיבל המקום כשבשנת 2017, הוא נבחר על ידי המגזין האמריקאי "DownBeat", כאחד ממועדוני הג'אז הטובים ביותר בעולם.

עמותת פאנוניקה
--------------

"פאנוניקה" היא עמותת ג'אז רשומה אשר הוקמה בשנת 2015, אשר שמה לעצמה למטרה לקדם את מוזיקת הג'אז בישראל, תרבות הג'אז ותרבות הפנאי והחינוך בתחום זה. בנוסף העמותה מעודדת, תומכת ומקדמת אמני ג'אז ישראלים הפועלים בישראל ומחוצה לה.

העמותה קרויה על שם פאנוניקה דה קניגסווארטר, פטרונית ג'אז בריטית ונצר למשפחת רוטשילד, אשר תרמה רמות לקידום מוזיקת הג'אז בכלל וספציפית זרם הביבופ.

שלט בית העמודים - רח רמב"ם 14–16

ראו גם
------

* ג'אז ישראלי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית העמודים** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בית העמודים
* בית העמודים, ברשת החברתית פייסבוק
* אתר למנויים בלבד בן שלו, אחד ממועדוני הג'ז הטובים בעולם מסתתר בתל אביב, באתר הארץ, 11 באוקטובר 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  רז ישראלי, כבוד ענק: מועדון ג'אז ישראלי ברשימת הטובים ביותר בעולם, באתר ישראל היום, 21 בדצמבר 2017
**קריאת הגבר** הוא ציון זמן הלכתי קודם לעלות השחר, לקראת סוף הלילה.

מקור המונח
----------

על מקור ופירוש השם "קריאת הגבר" נחלקו אמוראים בתלמוד בבלי. לדעת רב, גבר הוא "גברא" בארמית כלומר אדם, והכוונה לאיש מסוים שהיה ממונה על לוח הזמנים בבית המקדש וקורא אותם בקול. לדעת רב שילא, גבר הוא תרנגול, והכוונה לזמן קריאתו של התרנגול סמוך לאור היום.

דיני קריאת הגבר
---------------

בתלמוד בבלי, מסכת יומא, דף כ, א נכתב: "בכל יום תורמין את המזבח בקריאת הגבר או סמוך לו בין לפניו בין לאחריו וביוה"כ מחצות וברגלים מאשמורה הראשונה ולא הייתה קריאת הגבר מגעת עד שהייתה עזרה מלאה מישראל."

זמן קריאת הגבר שימש לביצוע פעולות אחדות בבית המקדש:

1. מצוות תרומת הדשן - הסרה יומית של מנת דשן (שארית אפר הקרבנות) מעל מזבח העולה.
2. הגעת הממונה על הפייסות בבית המקדש (גורלות על תפקידים שונים במקדש).
3. תקיעת הכהנים בחצוצרות בשמחת בית השואבה בחג הסוכות לסימן כי הגיע הזמן ללכת למעיין הגיחון לשאוב מים לניסוכם על מזבח העולה.

בתלמוד אף נזכר זמן קריאת הגבר כציון זמן המומלץ לצאת לדרך ארוכה.

זמן 'קרות הגבר'
---------------

הרמב"ם ב'משנה תורה' פוסק שקרות הגבר הוא בשעה הנקראת גם 'עלות השחר'.

לעומתו רש"י וכן בעלי התוספות סוברים שהוא מוקדם יותר מעלות השחר בפרק זמן קצר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הלכות תמידין ומוספין, פרק ב' הלכה י"א. ובלחם משנה שם.
2. ↑  זבחים, כ, א. ד"ה "ולינה".
3. ↑  סוכה, כא, ב. ד"ה "קורין".

| זמני היום בהלכה |
| --- |
| בוקר | קריאת הגבר • עמוד השחר • משיכיר • הנץ החמה • סוף זמן קריאת שמע • סוף זמן תפילה |  |
| צהריים | חצות היום • מנחה גדולה • מנחה קטנה • פלג המנחה |
| ערב | שקיעת החמה • בין השמשות • צאת הכוכבים |
| לילה | חצות הלילה • אשמורות הלילה |
| ראו גם | שעות זמניות • קו התאריך בהלכה • הלוח העברי |
**מועדון הכדורמים הפועל בית יצחק** נוסד בסוף שנות השישים של המאה הקודמת. מייסדי הקבוצה היו יצחק פיטרברג וקורט אליאס, שחברו יחדיו לניהול ואימון הקבוצה. פעילות המועדון ערכה מספר שנים עד לאמצע שנות השבעים. בשנים אלו השתתף המועדון בליגות הנוער לגילאים השונים.
הקבוצה הגיעה להישגים יפים ביניהם העפלה לגמר גביע המדינה והיוותה גורם משמעותי בליגות הנוער[דרוש מקור].

הפסקת פעילות המועדון נבעה מכך שמרבית השחקנים התגייסו לצה"ל.

בחודש דצמבר 2004 פנתה ועדת הספורט של בית יצחק עם מספר שחקני עבר לאמיר וינברג, שוער נבחרת ישראל בעבר, בניסיון להחזיר את המועדון לפעילות. ואכן בתחילת שנת 2005 החל מועדון הכדורמים לפעול בשנית, לאחר הפסקה של 40 שנים.

בחודשים הראשונים התאמנו כחמישה עשר נערים והתמקדו בלימוד בסיס הכדורמים. בקיץ 2005 הצטרפו נערים נוספים והקבוצה החלה בפעילות אינטנסיבית. בעונת המשחקים 2005–2006 החל המועדון לקחת חלק בליגות הנוער.

בכל עונה התוצאות השתפרו והקבוצות השונות התקדמו בדירוג כאשר כבר בעונת 2007–2008 לאחר 3 שנים בלבד של פעילות, עלתה קבוצת גיל 16 לגמר גביע המדינה.

בעונת 2008–2009 החלה פעילות קבוצת הבוגרים. הקבוצה נוטלת חלק בליגה הלאומית זו העונה השלישית.  

עד לסיום עונת 2009–2010 ולאחר 5 שנים של פעילות בליגות השונות, הגיע המועדון שלוש פעמים לגמר גביע המדינה ושלוש פעמים לגמר הליגה ולהתמודדות על אליפות המדינה.
בעונת 2012–2013 זכתה הקבוצה לראשונה באליפות המדינה ובגביע המדינה לנוער.
כיום, מחלקת הנוער היא אחת מהבולטות בארץ ומייצרת ספורטאים.

קבוצת הנוער של המועדון זכתה באליפות המדינה ובגביע המדינה בעונות 2018-2019 ו-2020-2021.
קבוצת הבוגרים זכתה 4 פעמים ברצף באליפות הליגה הארצית לבוגרים בין השנים 2016-2019.
באביב 2021 החליט קאנטרי בית יצחק, שהיווה ביתו של מועדון הכדורמים קרוב לשבע עשרה שנים, להוציא את מועדון הכדורמים מהקאנטרי.
מאז המועדון פועל בבריכת חופיתקין ובבריכה במכון וינגייט.
בעונה האחרונה 2020-2021 ולמרות הקשיים, זכה המועדון באליפות וגביע המדינה לנוער והעפיל למשחק גמר אליפות המדינה לגיל 13.

קישורים חיצוניים
----------------

* מועדון הכדורמים הפועל בית יצחק(הקישור אינו פעיל)
הרב **רחמים לוי** (ה' באב ה'תר"ץ, יולי 1930 – כ"ה בסיון תשע"ג, 3 ביוני 2013) היה רב שכונת נחלאות בירושלים, מנהל מחלקת הכשרות ברבנות הראשית ומרבני העדה הטורקית בישראל[דרושה הבהרה].

ביוגרפיה
--------

הרב הלוי נולד בה' באב ה'תר"ץ בשכונת זיכרון אחים בירושלים לאהרון וזכייה לוי, עולים מטורקיה. למד בישיבת מקבציאל ובישיבת פורת יוסף. בשנת תש"ו החל ללמוד בישיבת שערי ציון, והוסמך לרבנות על ידי ראש הישיבה הרב אליעזר יהודה וולדינברג והרב רפאל אברהם שלום מזרחי שרעבי. בשנת תשט"ז מינה אותו הראשון לציון הרב יצחק ניסים לרב שכונת נחלאות, על פי בקשת תושבי השכונה, ובמקביל המשיך ללמוד במכון אריאל ובישיבת המקובלים בית אל אצל הרב עובדיה הדאיה.

בשנת תשט"ז סמך אותו לכושר לרבנות עיר, ובשנת תשי"ט סמך אותו הרב עובדיה יוסף לתעודת יורה יורה. הקים ארגון לנוער דתי בשם "הסנה" עם הרב דוד דיין, רבה של צפת, וארגון "בני עמי" לנוער בשכנות נחלאות. לאחר פטירת הרב בן ציון עוזיאל בשנת תשכ"ד הקים בשכונת נחלאות את "ישיבת שערי עוזיאל" על שמו. הרב הלוי ייסד את מנהג קמחא דפסחא בשכונת נחלאות, וחיזק את שירת הבקשות. בשנת תשכ"ה מונה למפקח ארצי על הכשרות ברבנות הראשית, ובשנת תשמ"ז מונה למנהל מחלקת הכשרות ברבנות הראשית.

מספר שנים לפני מותו לקה באירוע לבבי וחלה החמרה במצבו הבריאותי. לאחר מות בנו אהרון מספר שנים לאחר מכן הידרדר מצבו עוד יותר, ונפטר בכ"ה בסיון תשע"ג, ונקבר בהר המנוחות בירושלים. בהלוויה הספידו אותו הרבנים שלמה עמאר, אליהו בקשי דורון ואליהו אברג'ל. בשנת תשפ"א נקרא על שמו רחוב בירושלים.

בנו, הרב משה לוי הוא ר"מ בישיבת מעלה אליהו בתל אביב, בנו הרב אברהם לוי הוא רב קהילה באלעד.

לקריאה נוספת
------------

* **לציון ברחמים** : תולדות חייו ומשנתו של הרב רחמים לוי, רבה של שכונת נחלאות (תשי"ט-תשע"ג) וראש מחלקת הכשרות הארצית, ובתוכו בירור לדרכם של רבותינו הרב בן ציון מאיר עוזיאל, הרב עובדיה יוסף / לוקט ונערך ע"י בנו אברהם לוי. תשע"ה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  פוסט בפייסבוק, ישיבת כרמיאל
2. ↑  טקס קריאת רחוב מעלות הרב רחמים לוי במעמד הרשל*צ הרב יצחק יוסף ראש העיר מר משה ליאון מר יוסף הררי*, באתר יוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012356875205171
* VIAF: 14168590758718222860
* WorldCat (עם VIAF): 14168590758718222860

 |
אצטדיון קנדה
**המרכז לטניס בישראל** הוא מוסד ללא כוונת רווח שנוסד בשנת 1976 ומפעיל 16 מרכזים ו-172 מגרשי טניס ברחבי הארץ.

באפריל 1976 הגשימו שישה אנשים מישראל, ארצות הברית ואנגליה את חלומם והקימו מרכז לטניס בישראל. השישה – איאן פרומן, ביל ליפי, ג'ו שיין, הרולד לנדסברג, פרדי קריבין ורובי ג'וזף – ראו בחזונם כיצד הם הופכים את הטניס בישראל למשחק להמונים. במהלך השנים, הצטרפו למייסדים שותפים וחברים מקנדה, ארצות הברית, אירופה וישראל וסייעו להפוך את המרכז לטניס בישראל למה שהוא היום.

המרכז לטניס בישראל מתפקד כיום כאחד מארגוני הרווחה הגדולים בישראל לילדים עם תוכניות מיוחדות למען הקהילה, תוכניות טניס והכל על מתקנים ומגרשים ברמה הגבוהה ביותר. 16 המרכזים נבנו במיוחד בעיירות פיתוח ובשכונות מצוקה על מנת לספק תעסוקה לילדים ולמנוע מהם להיות ברחובות או להידרדר לפשע. מבין הילדים שהגיעו לשחק טניס במרכזים אלה יש שנשארו בתחום הטניס כמאמנים, שופטים או מנהלים. רבים מהבוגרים אף זכו למלגת לימודים במכללות בארצות הברית כשחקני טניס.

המרכז הראשון שנפתח ב-1976 היה המרכז לטניס בישראל - רמת השרון, בו שוכנים גם משרדי ההנהלה, כאשר לאה רבין, אחת הידידות של המרכז לטניס בישראל, הייתה זו שחתכה את הסרט בטקס הפתיחה. שנה לאחר מכן הוקם ברמת השרון אצטדיון קנדה המכיל כ-4,500 מקומות ישיבה ומשמש את נבחרת הדייוויס והפדרציה של ישראל במשחקיהם הבינלאומיים. בהמשך הוקמו עוד 13 מרכזי טניס: קריית שמונה (נפתח ב-1979), יפו (1979), ערד (1979), ירושלים (1981), אשקלון (1981), חיפה (1982), טבריה (1989), אופקים (1990), תל אביב (1991), באר שבע (1991), יקנעם (2001), סאג'ור (2009) ועכו (2010), המרכז לטניס בישראל קריית אונו והמרכז לטניס בישראל נהריה.

במרכז לטניס בישראל גדלו במהלך השנים שחקנים שייצגו את ישראל בתחרויות הגדולות ביותר בעולם ובמדי נבחרות ישראל לגברים ולנשים. במרכז לטניס בישראל - רמת השרון גדלו עמוס מנסדורף, גלעד בלום, אנה סמאשנובה, ציפי אובזילר, הראל לוי, נועם בר, אייל רן, אילנה ברגר ורקפת בנימיני. במרכז לטניס בישראל - חיפה גדלו יוני ארליך, ליאור מור, נועם אוקון, חלי ברגיל, ניר ולגרין, הילה רוזן, לימור זלץ, דקל ולצר, נטלי כהנא ושירי בורשטיין. במרכז לטניס בישראל - תל אביב גדלה שחר פאר, במרכז לטניס בישראל - יפו גדלו אמיר חדד ואמיר וינטרוב, במרכז לטניס בישראל - ירושלים גדלו אנדי רם ויוליה גלושקו ובמרכז לטניס בישראל - קריית שמונה גדלו דודי סלע ואחיו עופר סלע.

במרכז לטניס בישראל תוכניות טניס מגוונות: תוכנית לגני ילדים בשיתוף התוכנית הלאומית עם נוער בסיכון, תוכנית פיתוח מוטורי (מגיל 3-6), תוכנית מיני-טניס (6-8), תוכנית טניס לילדים (8-18), תוכנית תחרותית ואקדמיה לשחקנים תחרותיים מובילים מכל הארץ.

בנוסף מקיים מרכז הטניס תוכניות למען הקהילה הממומנות בעיקר על ידי תורמים יהודים מארצות הברית וקנדה, ממדינות באירופה ומישראל. מדובר בתוכניות טניס מגוונות כגון: תוכניות לילדים ומבוגרים בעלי לקויות שכליות, תוכניות טניס בשיתוף "ספיישל אולימפיקס", תוכניות טניס לילדים בעלי לקויות שמיעה, טניס כיסאות גלגלים לילדים ולמבוגרים בעלי נכויות פיזיות, תוכניות טניס לילדים עם ADHD, תוכניות למען ילדים ונוער בסיכון, תוכניות העצמה קהילתיות לילדים מאתיופיה ומשפחותיהם ותוכניות דו-קיום לילדים ממוצא יהודי, ערבי, דרוזי ובדואי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המרכז לטניס בישראל** בוויקישיתוף
* אתר המרכז לטניס בישראל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007382958305171
* LCCN: nr95037685
* VIAF: 139997562
* WorldCat: lccn-nr95037685

 |
**רחל שלון** (1904–1988) הייתה פרופסור להנדסת בניין בטכניון והמהנדסת הראשונה בארץ ישראל.

ביוגרפיה
--------

שלון נולדה בקאליש שבפולין למשפחת הניך זנמירובסקי, משפחה חסידית. את לימודיה התיכוניים סיימה בוורשה, לאחריהם למדה הנדסה כימית בפוליטכניון העירוני. בשנת 1925 עלתה לארץ ישראל ולמדה הנדסת בניין בטכניון. היא הייתה חברת ההגנה ומפקדת הבנות בה, ולימים שירתה בחיל נשים של צה"ל, כקצינה בדרגת רב-סרן. הייתה מפקדת גדוד 202 בחטיבת כרמלי[דרוש מקור].

בין השנים 1931–1973 הייתה חברת סגל בפקולטה להנדסה אזרחית של הטכניון. במהלך עשורים אלו, שימשה משנה לנשיא הטכניון לענייני מחקר, משנה לנשיא לעניינים אקדמיים, ודיקן בית הספר ללימודי מוסמך. בשנת 1952 מונתה לפרופסור חבר ובכך הייתה לאישה הראשונה שמונתה לפרופסור בטכניון. בשנת 1956 הוענקה לה דרגת פרופסור מן המניין.

עם קום המדינה מונתה ליו"ר ועדת המומחים לבנייה במסגרת המועצה המדעית שליד משרד ראש הממשלה. בשנת 1956 הגישה את התפטרות הוועדה במחאה על העדר תקצוב לחקר הבנייה. באותה תקופה, הוקמה על ידה התחנה לחקר הבנייה, אשר נועדה למלא תפקיד זה של חקר משק הבנייה בישראל ופעלה בראשות שלון לאורך עשרים שנה.

בפעילותה הציבורית הייתה מראשוני החברים במועצה להשכלה גבוהה ובועדה לתכנון ולתקצוב של המועצה. בשנת 1954 ייסדה את הסניף הישראלי של ארגון סורופטימיסט לנשים עובדות ובעלות מקצוע ובארגון הבינלאומי נבחרה לנשיאת הפדרציה האירופית. בשנת 1959 נבחרה לנשיאת הארגון הבינלאומי של מעבדות מחקר של חומרים וקונסטרוקציות (RILEM) ובשנת 1962 לחברת הוועד המנהל של המועצה הבינלאומית לחקר הבנייה. בשנת 1960 מונתה לחברת המועצה הלאומית למחקר מדע ופיתוח טכני במשרד ראש הממשלה, ולחברת המחלקה לעובד האקדמאי בהסתדרות העובדים הכללית.

בשנת 1980 נמנתה עם מדליקי המשואות בטקס יום העצמאות. בשנת 1988 הוענק לה תואר דוקטור לשם כבוד בטכניון. שלון זכתה אף בתואר אזרחית כבוד של העיר חיפה.

בשנת 1929 נישאה שלון למהנדס אוריאל שלון (פרידלנד), מנהל בית החרושת "שמן", יו"ר אגודת המהנדסים והארכיטקטים בישראל ויו"ר ועד הדר הכרמל. יחד עמו ייסדה קרן למימון הקמת מעונות לסטודנטים בעיר חיפה.

לקריאה נוספת
------------

* הערך "שלון, רחל", בתוך **נשים בישראל: לקסיקון**, עמ' 149, עם עובד בשיתוף ירחון נעמת, 1991.
* שי חורב, רחל שלון, בלקסיקון **החיפאים אישים ודמויות בחיפה**, דוכיפת הוצאה לאור, עמ' 374, 2018.
* שרון גבע, בטון ופרחים: דימויה הציבורי של המהנדסת פרופ' רחל שלון, **אפקה: כתב עת להנדסה ומדע** 2, 2020, עמ' 38-33.

קישורים חיצוניים
----------------

* רחל שלון, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אופן הצגתה בטקס הדלקת המשואות במסמך של משרד החינוך והתרבות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268053905171
* BnF: cb11316479v (data)
* ISNI: 0000 0004 0223 1101
* VIAF: 297866011
* WorldCat: viaf-297866011

 |
הרב קלמן בר (מימין) בטקס יום ירושלים בישיבת מרכז הרב יחד עם הרב ציון לוז והרב משה אמסלם, תשע"ה
מימין: הרבנים; קלמן מאיר בר, ציון לוז, משה אמסלם ומשה ביגל בעצרת לציון יום ירושלים בישיבת מרכז הרב
הרב **קלמן מאיר בר** (נולד בא' בטבת ה'תשי"ח, 24 בדצמבר 1957) הוא רבה האשכנזי הראשי של נתניה.

ביוגרפיה
--------

נולד למרים איטה, צאצאית רבי עקיבא איגר ואדמו"רי איז'ביצא ראדזין, ולעמנואל בר, נכדו של האדמו"ר מפשדוברז' (צאצא של רבי קלונימוס קלמן הלוי אפשטיין ה"מאור ושמש", שעל שמו נקרא הרב קלמן מאיר), בשכונת יד אליהו בתל אביב.

אח לטובה רובינשטיין, אשר נשואה לצבי. שני אנשי חיל שגידלו משפחה לתפארת ומהווים תווך בישראל.

למד בישיבה התיכונית בנתניה בראשותו של הרב שמחה הכהן קוק, שמונה מאוחר יותר (בשנת ה'תשל"ב) לרב העיר רחובות.

בשנת ה'תשל"ה החל ללמוד בישיבת ההסדר כרם ביבנה.

למד בכולל בכרם ביבנה ונסמך לרבנות עיר.

בשנת ה'תשמ"ו מינה אותו הרב חיים יעקב גולדוויכט לשמש כר"מ בישיבת כרם ביבנה.

שימש בשליחות רבנית כראש ישיבת יבנה באנטוורפן, וכן כרב קהילת המזרחי "הרב עמיאל".

לצד תפקידו בישיבה, שימש כראש המדרשה לבנות בקיבוץ חפץ חיים וכרב מכללת תלפיות.

בט' באלול ה'תשע"ד נבחר למשרת הרב האשכנזי הראשי של נתניה, לאחר 26 שנה בהן לא כיהן רב ראשי אשכנזי בעיר.

אחיו הוא הרב משה אברהם בר, רבה האשכנזי של שכונת יד אליהו בתל אביב.

נשוי לדפנה (נכדת טובה ריגר אחותם של הרב שלום נתן רענן, והרבנית פנינה שפירא, אשת הרב אברהם שפירא ואשתו של הרב זוסמן ריגר) וצאצאית של רבי צבי אלימלך מדינוב (בעל הבני יששכר), ומפאת הקשר המשפחתי לדינוב מתכבד הרב בר לשמש באופן קבע כנואם בהילולא המסורתית של ה"בני יששכר" בנתניה שמתקיימת על ידי הרב פסח שטרן מדינוב ומתגורר בנתניה. היה מקורבו של הרב הראשי לשעבר וראש ישיבת "מרכז הרב", הרב אברהם שפירא.

הקים את מערך הכשרות בד"ץ "בהידור הכשרות" בתוך מערכת הכשרות של רבנות נתניה, הנותן מענה לציבור המקפיד על כשרות מדוקדקת למהדרין.

לרב בר 6 ילדים. חתנו הוא הרב אברהם פלהיימר, ראש כולל בנתניה.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | יעקב אלעזר הירשוביץ |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
| אברהם אלקנה כהנא שפירא |   | פנינה שפירא |   |   |   | שלום נתן רענן |   | טובה ריגר |   | זוסמן ריגר |
|   |   |   |   |
|  |  |  |   |   |  |  |  |  |  |  |  |   |   |  |  |  |  |  |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|
|  |  | יעקב אלעזר כהנא שפירא |  | מרדכי פרום |   | ציפורה פרום |  |  | רחל אליצור |
|   |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | קלמן בר |   | דפנה בר |
|   |

ספריו
-----

* מעשה רקם - על פרשיות השבוע ומועדי השנה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלמן בר** בוויקישיתוף
* יקי אדמקר‏, נתניה: הרב קלמן בר נבחר לכהן כרב הראשי, באתר וואלה!‏, 4 בספטמבר 2014
* ריאיון עם הרב קלמן בר, אתר מקור ראשון
* קלמן מאיר בן עמנואל בר (1957-), דף שער בספרייה הלאומית
* כתבות - הרב קלמן בר, באתר ערוץ 7

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007408116205171
* LCCN: no2010132078
* VIAF: 143490775
* WorldCat: lccn-no2010132078

 |
**ארז בירנבוים** (נולד ב-7 ביוני 1984) הוא סטנדאפיסט ישראלי, והבעלים של מועדון הסטנדאפ פקטורי.

ביוגרפיה
--------

בירנבוים נולד וגדל בבת ים. בשנת 2002 התגייס לצה"ל ושירת בחיל האוויר. בשנת 2004, במהלך השירות, החל את דרכו בערבי הבמה הפתוחה בקאמל קומדי קלאב. לאחר השחרור מצה"ל הופיע גם בערבי הבמה הפתוחה במועדון ה"קומדי בר", וגם בערבי "הדור הבא" בהנחיית אמירם טובים ויוסי טרבלוס. משנת 2007 הנחה והפיק את ערב הסטנדאפ במועדון הסאבליים.

בשנת 2014 פתח את מועדון הסטנדאפ פקטורי בתל אביב. במועדון צמחו מספר סטנדאפיסטים כמו טל ראשון, צח רוקח, חגית גינזבורג, נועם אונגר, אסף יצחקי, עידן ניידיץ, רועי צברי ודניאל חן. בירנבוים מופיע בעצמו במועדון, וידוע בעיקר בהנחיית הליין "ערב גסויות".

טלוויזיה ורדיו
--------------

בשנת 2009 הופיע בירנבוים בתוכנית הסטנדאפ "ביפ קומדי האוס" של ערוץ ביפ.

בשנת 2010 ארז היה אורח קבוע בפינת סטנד-אפ בתוכנית רדיו לצעירים ברדיו CLICK.FM, עד שסולק מהתכנית כשמנהל התחנה שמע את הפינה של ארז באחת התוכניות והזדעזע.[דרוש מקור] ארז גם התארח בתוכנית הסטנד-אפ של אמירם טובים ויוסי טרבלוס, בתחנת הרדיו 100FM.

בירנבוים מגיש כיום פודקאסט, יחד עם הסטנדאפיסט טל ראשון, בשם "יושבים על עוגה".

חיים אישיים
-----------

ארז נשוי, מתגורר בתל אביב. לזוג יש ילד. בעבר היה בזוגיות עם הסטנדאפיסטית לאה לב.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של ארז בירנבוים

הערות שוליים
------------

1. ↑  הדס יום טוב וארז בירנבוים, ‏חוזרים לעבודה: "עם המזל שלי, אני אהיה על הבמה ובדיוק ייפול החשמל במועדון או משהו", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 18 במרץ 2021
2. 1 2  אתר למנויים בלבד דניאל בוקס, הסטנד אפ פקטורי: בא לשכונה בחור חדש, באתר הארץ, 5 בדצמבר 2014
3. ↑  נדב גל‏, צוחקים מתחת לשפם: ערב התרמה ב'סאבליים', באתר וואלה!‏, 27 בפברואר 2011
4. ↑  חגית גינזבורג, ‏צחוק מידבק: נסיקת הסטנד־אפ המחתרתי בישראל בעיצומה, באתר מעריב אונליין, 23 באוגוסט 2015
5. ↑  אתר למנויים בלבד עומר שוברט, הסטנדאפיסטים החדשים כבר כבשו את הפריים טיים הישראלי. האם הם עולים כיתה או פשוט מתמסחרים?, באתר הארץ, 12 בינואר 2017
6. ↑  מריאנה בננסון, למה קומיקאים ישראלים אוהבים לדבר על זה שיש להם זין קטן?, באתר למה קומיקאים ישראלים אוהבים לדבר על זה שיש להם זין קטן?, ‏2019-09-08
7. ↑  בידור - ערב גסויות - סטנדאפ בלי צנזורה, באתר www.habama.co.il
8. ↑  *יושבים על עוגה - פרק 19 - דניאל חן*, נבדק ב-2024-02-12
9. ↑  ענבר חייט, לאה לב נגד בעלי הסטנדאפ פקטורי, באתר ישראל היום, ‏18.06.2020
**ששון (ששי) אֶלְיה** (נולד ב-13 בדצמבר 1964) הוא איש מערכת הביטחון הישראלית בדימוס, כיהן כראש אגף טכנולוגיות מערכות המידע בשירות הביטחון הכללי.

ביוגרפיה
--------

אליה שירת בצה"ל כקצין בממר"ם מ-1986 עד 1997. ב-1997 התגייס לשירות הביטחון הכללי. שירת כראש ענף פיתוח תוכנה וראש מחלקת פיתוח תוכנה. הוא הקים מחלקה בתחום איסוף מודיעין מרשתות חברתיות והיה ממקימי הרשות הממלכתית לאבטחת מידע. עסק בהקמת מערך הסיגינט ובביג דאטה ובבינה מלאכותית. בשנים 2008–2011 עמד בראש חטיבת מערכות מידע. ב-2011 מונה לראש חטיבת תשתיות טכנולוגיות. ב-2014 מונה לראש אגף טכנולוגיות מערכות המידע וב-2016 הוטל עליו על ידי ראש השירות נדב ארגמן לבנות מערכת מידע עתירת נתונים ("הכלי") שתרכז את כלל האמצעים הטכנולוגיים בארגון. על פועלו בשירות זכה בשני פרסי ביטחון ישראל ב-2006 וב-2002.

לאחר פרישתו משמש יועץ אסטרטגי בתחום הטכנולוגי לחברות הזנק. בנובמבר 2021 מונה לדירקטור חיצוני בבנק לאומי.

אליה בעל תואר ראשון במדעי המחשב וכלכלה ובעל תואר שני במנהל עסקים עם התמחות במערכות מידע, שניהם מאוניברסיטת בר-אילן. נשוי לאורלי ואב לארבעה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  עמרי מניב, ‏האיש שראה הכול: הריאיון הגנוז מ-7.10 עם ראש אגף הטכנולוגיות בשב"כ, באתר ‏מאקו‏, 24 במרץ 2024

קישורים חיצוניים
----------------

* טל שחף, האיש שראה הכל, באתר ynet, 26 בנובמבר 2020
* יוסי הטוני | יהודה קונפורטס, ‏חשיפה: כך פועל ה-IT של השב"כ, באתר "אנשים ומחשבים", 3 באפריל 2016
* אלמוג עזר, האסיפה בלאומי השלימה את בחירת הדירקטורים שהועמדו להצבעה, באתר כלכליסט, 14 בספטמבר 2021
אחת מיצירותיו, 1989
**ג'ו דייוויס** (באנגלית: **Joe Davis**; נולד ב-1950) הוא מדען ואמן. חוקר בכיר במעבדות הגנטיקה של אוניברסיטת הרווארד, ומשמש כעמית מחקר במחלקה לביולוגיה של אוניברסיטת MIT.

דייוויס הוא דמות צבעונית במיוחד בעולם המדעי, ומתעסק בתחומים כגון ביולוגיה מולקולרית, ביואינפורמטיקה, "אומנות חלל", פיסול, ביו ארט ועוד.

דייוויס זכה לפרסים בתחומי ההנדסה, הביולוגיה והאמנות.

פרסומים והופעות בתקשורת
-----------------------

מאמריו של דייוויס זכו כבר לפרסומים ב-Scientific American, ב-Nature, ובמספר ספרים. הוא מוזמן לעיתים קרובות להרצות באוניברסיטאות, מעבדות ומכוני אמנות.

חייו של ג'ו דייוויס תועדו על ידי הבמאי פטר סאסובסקי בסרט "שמיים+ארץ+ג'ו דייוויס" ("Heaven+ Earth + Joe Davis") בשנת 2011.

לדייוויס הופעות רבות בתקשורת, כולל שתיים בתוכנית הסאטירה "דו"ח קולבר". ב-2001 כינה ה"וושינגטון פוסט" את דייוויס "יועץ הסתרים של תנועת הביוארט" (שילוב אמנות ומדע), 

באומרו "דייוויס נמנע מעימות בין אומנות למדע, וטוען כי הוא דובר את שתי השפות ולא יכול להפריד בין התחומים".

לעבודתו יש היבטים נוספים והיא כוללת שימוש בסטגנוגרפיה בניסיון לשלוח מסרים לעתיד עבור הדורות הבאים ובמקרה נוסף לייצר תקשורת עם יצורים מהחלל החיצון.

דייוויס היה מעורב גם בפרויקטים הקשורים ל-DIYbio ב-2008.

לדייוויס מיוחסות אמירות כגון "אינני רוצה ליצור ארנבות ירוקות או כלבים סגולים, אבל אני רוצה לתפעל את ערימות הדנ"א הדוממות, ה"זבל" שמהווה יותר מ-90% מתוך הקוד הגנטי של האורגניזם".

עבודות נוספות
-------------

* "מיקרוסקופ אודיו"-מיקרוסקופ המתרגם מידע המתקבל מאור לצורת צלילים, ומאפשר "לשמוע" תאים חיים. לכל תא "חתימה אקוסטית".
* ניסוי בחיידקי אי קולי-כיצד הם מגיבים למוזיקת ג'אז ולצלילים נוספים.(יחד עם אנדרו זרצקי).
* שתילת מפה של "שביל החלב" בתוך אוזן של עכבר מהונדס גנטית.
* מערכת שעונים הנקראת "Primordial" (מילולית-קדמוני) פרויקט המתייחס לתאוריה האומרת כי היווצרות החיים התרחשה כבריאה ספונטנית בתהליכי הרכבה עצמית.
* תוכנית לשימוש באנרגיית ברקים בהמרה לפעימות לייזר-שיוקרנו לפסלי ענק ויגרמו לשינוי צבעי הלייזר ולתהודות צלילים רועמות.
* "הפואטיקה של הנרתיק" - אות מקודד אשר נשלח למספר מערכות כוכבים ונוצר מצלילי התכווצות הוואגינה הנשית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ו דייוויס** בוויקישיתוף
* הראל עילם, עץ הדעת: חוקר מכניס את ויקיפדיה כולה לתפוח, בצורת DNA, באתר כלכליסט, 15 במאי 2014
* Phil McKenna, "ג'ו דייוויס-המדען המשוגע של MIT?", אתר "newscientist"
* על הסרט התיעודי, "Heaven+Earth+Joe Davis", באתר הסרט
* 
* Zareena Hussain, האמנות המיקרוביולוגית, "the tech"

הערות שוליים
------------

1. ↑  Gibbs, W. Wayt (באפריל 2001). "Art as a form of life (profile of Joe Davis)". *Scientific American*. אורכב מ-המקור ב-2008-09-27. נבדק ב-2014-06-22. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
2. ↑  "The Brilliantly Weird World of MIT's 'Mad' Scientist". *The Daily Galaxy*. אוק' 2008. אורכב מ-המקור ב-2014-05-21. נבדק ב-2014-06-22. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
**יוהאן פיליפ רייס** (7 בינואר 1834 – 14 בינואר 1874) היה מדען וממציא גרמני. היה בין הראשונים שהמציאו את הטלפון, אך לא רשם פטנט על ההמצאה ולא הפיץ ברבים את פיתוחה. על שמו נקרא טלפון רייס(אנ').

רייס נולד בגלנהאוזן שבגרמניה. בגיל 4 נפטרה אמו, ובגיל 10 גם אביו. רייס גודל על ידי סבתו, שהייתה אישה משכילה ורחבת אופקים שעודדה אותו ללמוד.

הנער המוכשר משך את תשומת לבו של דודו, וכך בגיל 14 הוא נלקח בניגוד לרצונו לעסק של מסחר בצבעים שהיה שייך לדוד. רייס לא השלים עם מציאות זו ורכש השכלה בכוחות עצמו, בעיקר בנושא המדעים מדויקים. 

בשנת 1859 הוא התחתן וזמן קצר לאחר מכן החל לעבוד כמורה בעיר פרידריכסדורף.

רייס נפטר בגיל 40 בלבד בעקבות מחלת ריאות קשה שפקדה אותו במהלך חצי השנה האחרונה לחייו, ככל הנראה סרטן ריאות שלא אובחן.

המצאת הטלפון
------------

בשנת 1859 חשב רייס על תאוריה להעברת קולות ללא תיווך כלשהו, בעזרת שימוש "בקרינת החשמל". הוא שלח מאמר בנושא לכתב העת היוקרתי "שנתון הפיזיקה" (Annalen der Physik) אבל מאמרו נדחה. באותה השנה הוא סיים לבנות אב טיפוס למתקן המעביר קולות באמצעות חוטי חשמל למרחק של 100 מטר, למכשיר הוא קרא das Telefon (בגרמנית: הטלפון). בשנת 1862 הוא ביצע הדגמה של המכשיר.

המכשיר היה מגושם ואיכות השמע בו לא הייתה טובה. הסיבה לכך הייתה המיקרופון שהוציא ניצוצות ואף דרש כוונון לעיתים קרובות. יחד עם זאת, המתקן עבד והפך למכשיר הטלפון הראשון. האפרכסת שרייס פיתח הייתה כה מוצלחת עד כי עד היום לא היה צורך לבצע בה שום שינוי מלבד בגודלה, והיא גם הבסיס לרמקול המודרני[דרוש מקור].

רייס ניסה לעשות נפשות לטלפון שלו, אבל ההצלחה לא האירה לו פנים. הוא חזר לעסוק בהוראה מבלי לרשום פטנט על המצאתו.

10 שנים מאוחר יותר השמועה על המכשיר הגיעה אל אלכסנדר גרהאם בל ואלישע גריי האמריקאים. שניהם עלו על החיסרון של הטלפון של רייס - המיקרופון, וכך בשנת 1875 הצליחו כל אחד בנפרד לבנות מיקרופון מוצלח יותר. בניגוד לרייס שניהם דאגו לרשום פטנט על המצאתם ב-7 במרץ 1876, אלא שבל הספיק להגיש ולהפיץ לפני גריי. בהמשך התברר שההמצאה של גריי הייתה שונה במספר מרכיבים מזו של בל. בעיני כמה מהגרמנים, רייס נחשב לממציא של הטלפון. 

בגרמניה נכתבו ספרים עליו והופקו בולים שנושאים את דיוקנו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיליפ רייס** בוויקישיתוף
* פיליפ רייס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007278735105171
* BnF: cb161323274 (data)
* GND: 11874433X
* ISNI: 0000 0000 2569 1160
* LCCN: n85800217
* VIAF: 74648489
* WorldCat: lccn-n85800217

 |
**אופיר כהן** (נולד ב-1 בינואר 1980) הוא פזמונאי, מלחין, מפיק מוזיקלי וזמר ישראלי.

ביוגרפיה
--------

כהן גדל והתחנך בדימונה. הוא הבן הצעיר מבין שישה אחים. הוא החל את דרכו המוזיקלית בגיל 19. כהן שירת בחיל שריון, באוגדה 252. בעת שירותו הצבאי נפטר אביו מדום לב. בהמשך, ניגש לאודישנים שיזמה חברת "טופ שואו הפקות" וזכה בהפקת אלבום בכורה. ביוני 2008, יצא האלבום, שנקרא "אני שר בשבילך", בחברת התקליטים פליי רקורדס.

לאחר צאת אלבום הבכורה שלו, החל כהן לכתוב ולהלחין להיטים רבים במוזיקה המזרחית. בשנת 2013 כתב כהן את השירים "כל החלומות" ו"מלאת אהבה" שבוצע על ידי רובי לוי ואייל גולן, שהיו לשיריו הראשונים של כהן שנכנסו למצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ, וזכו במקומות השמיני והעשירי בהתאמה. ואף זכה בתואר שיר השנה במצעד השנתי של מאקו. באותה השנה, הוציא את הסינגל "מאז שהתרחקנו". מאז, כתב והלחין להיטים נוספים רבים חתונת השנה לאיתי לוי ואייל גולן מאורסת לעדן בן זקן שזכו להצלחה בתחנות הרדיו ומצעדי הפזמונים השנתיים.

בשנת 2021 הוציא את השיר "חלקת אלוהים" בביצועו של ליאור נרקיס, הסינגל הראשון מתוך אלבומו, "השיר של אופיר", הכולל יצירות פרי עטו בביצוע אמנים שונים. במרץ הוציא את השיר "בינתי" מתוך "השיר של אופיר" בביצוע אייל גולן ובנג'מין.

בשנת 2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל, כתב, הלחין והפיק את השיר "לצאת מדיכאון" ביחד עם הזמר יגל אושרי ואף זכה לפרסומת לבנק הפועלים בביצועה של רוני דלומי. בנוסף כתב את השיר "עם ישראל חי", בביצועו של אייל גולן,, ביחד עם הפזמונאי אבי אוחיון, ואת "בסוף הכל יהיה בסדר" בביצועו של ליאור נרקיס.

מתגורר בהוד השרון, נשוי לדנה ולהם ארבעה ילדים.

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומי אולפן

* 2008: אני שר בשבילך

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אופיר כהן** בוויקישיתוף
* אופיר כהן, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  אבי שושן, אופיר כהן הוא היוסי גיספן החדש, באתר ynet, 10 בדצמבר 2013
2. ↑  יוסי חרסונסקי, אני שר בשבילך, באתר "יוסמיוסיק", 5 בינואר 2009
3. ↑  תשע"ג (גלגלצ), באתר "פזמונט"
4. ↑  אושר סיגרון, מאחורי השירים: "מי שמאחורי הקלעים כיום כן מקבל את הריספקט", באתר פרוגי, ‏3 באוגוסט 2019
5. ↑  דור מאיר מועלם, ‏פרויקט השיר של אופיר: ליאור נרקיס - חלקת אלוהים, באתר ‏מאקו‏, 19 בינואר 2021
6. ↑  מילות השיר "עם ישראל חי", באתר שירונט
7. ↑  אלון פרוכטר, "בסוף הכל יהיה בסדר": ליאור נרקיס שחרר שיר חדש - שנכתב עליו, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 20 בדצמבר 2023

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 388144782733837495294
* WorldCat (עם VIAF): 388144782733837495294

 |
**מרי איילין מקדונל** (באנגלית: **Mary Eileen McDonnell**; נולדה ב-28 באפריל 1952), שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקנית, זוכת פרס סאטורן ופרס אובי שהייתה מועמדת לשני פרסי אוסקר על משחקה בסרטים "רוקד עם זאבים" ו-"דג התשוקה".

ביוגרפיה
--------

מקדונל נולדה בווילקס בייר, פנסילבניה וגדלה באית'אקה, ניו יורק, שם סיימה אוניברסיטה והחלה בלימודי דרמה. היא הצטרפה לחברת התיאטרון היוקרתית "לונג וורף", שבה עבדה במשך 20 השנים האחרונות. מקדונל נשואה לשחקן רנדל מל ולהם שני ילדים, אוליביה ומייקל.

מקדונל זכתה בפרס אובי (פרס התיאטרון של אוף ברודוויי) על משחקה במחזה Still Life בשנת 1980. כמו כן השתתפה במחזות "קורותיה של היידי" ו"קיץ ועשן" של המחזאי טנסי ויליאמס.

לאחר 21 שנות קריירה בתיאטרון, עשתה מקדונל את פריצתה הגדולה בסרט רוקד עם זאבים משנת 1990 כ"עומדת עם אגרוף", אמריקנית שגודלה בידי אינדיאנים משבט הסו, תפקיד שהקנה לה מועמדות לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר.

בשנת 1993 היא קיבלה מועמדות שנייה לפרס אוסקר, הפעם לתפקיד שחקנית ראשית בסרט הקולנוע "דג התשוקה". כמו כן, הופיעה לצד פטריק סווייזי בסרט "טייגר" משנת 1988. סרטים נוספים שבהשתתפותה היו דוני דארקו, גרנד קניון, היום השלישי וסניקרס.

בטלוויזיה, מקדונל השתתפה באופרת הסבון "As The World Turns" משנת 1980 וכיכבה בסיטקום רפואי בשם "E/R" (אנ') בשנת 1984 לצד אליוט גולד וג'ורג' קלוני, כמו גם בהופעת אורח בשנת 2001 בסדרה ER, עליה הייתה מועמדת לפרס אמי לשחקנית אורחת בסדרת דרמה. 

בשנים 2003–2009 מקדונל השתתפה בסדרת המדע בדיוני בטלסטאר גלקטיקה, עליה זכתה בפרס סאטורן בקטגוריית השחקנית הראשית הטובה ביותר לשנת 2008.

בין השנים 2009–2012 השתתפה בסדרת הטלוויזיה המפענחת" בתפקיד שרון ריידר מפקדת היחידה לחקירת שוטרים. בשנת 2012 הייתה מועמדת שוב לפרס אמי לשחקנית אורחת בסדרת דרמה. לאחר ירידת הסדרה "המפענחת", המשיכה בסדרת המשך שעלתה באוגוסט 2012 בשם "המפענחת: פשעים חמורים" והפכה למפקדת היחידה.

בשנת 2017 שיחקה בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "פארגו" בתור האלמנה רובי גולדפרב.

בשנת 2023 היא עתידה לשחק במיני-סדרת האימה "נפילת בית אשר" שיצר מייק פלנגן לשירות הסטרימינג של נטפליקס ומבוסס על הסיפור הקצר באותו שם מאת אדגר אלן פו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרי מקדונל** בוויקישיתוף

* מרי מקדונל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מרי מקדונל, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* מרי מקדונל, באתר AllMovie (באנגלית)
* מרי מקדונל, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* מרי מקדונל, באתר Metacritic (באנגלית)
* מרי מקדונל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* מרי מקדונל, באתר אייטונס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007444955905171
* BIBSYS: 98015118
* BNE: XX1107258
* BnF: cb14012653n (data)
* CANTIC: a1092470x
* GND: 129577324
* ISNI: 0000 0001 1450 6510
* LCCN: no96021166
* NKC: xx0049046
* NLA: 36029824
* NLP: a0000002672940
* NTA: 11932251X
* SUDOC: 076931366
* Trove: 1193065
* VIAF: 85611985
* WorldCat: lccn-no96021166

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בצילום שעת דמדומים. אם התכוונתם לזמן מרגע פציעה משמעותית, ראו שעת הזהב.
 השוואה של אור יום מול שעת הזהב במסלול המרוצים ניוברי
בצילום, **שעת הזהב** (באנגלית: **Golden hour**) היא מחזור זמן קצר מיד לאחר הזריחה או לפני השקיעה שבה אור היום נראה אדמדם ורך יותר בהשוואה לזמן בו השמש גבוהה יותר בשמיים.

שעת הזהב נקראת לפעמים גם "שעת הקסם", במיוחד על ידי צלמי קולנוע וצלמים. בזמנים אלו, בהירות השמיים תואמת את בהירות פנסי הרחוב, שלטים, פנסי רכב וחלונות מוארים.

פרק הזמן זמן קצר לפני שעת הקסם בזריחה, או אחריה בשקיעה, נקרא "השעה הכחולה ". כאשר השמש נמצאת בעומק משמעותי מתחת לאופק, כאשר אור שמש שיורי ועקיף מקבל גוון כחול בעיקרו, ומתקבלת תוצאה שבה אין צללים חדים כי השמש לא עלתה או שקעה.

פרטים
-----

 טמפרטורת הצבע של אור היום משתנה עם השעה ביום. טמפרטורת הצבע יכולה גם להשתנות באופן משמעותי עם גובה, קו רוחב, עונה ותנאי מזג האוויר.
כאשר השמש נמוכה מעל האופק, קרני השמש צריכות לחדור לאטמוספירה למרחק גדול יותר, ולהפחית את עוצמת האור הישיר, כך שיותר מהתאורה מגיעה מאור עקיף מהשמים, מה שמפחית את יחס התאורה. מבחינה טכנית זהו סוג של פיזור תאורה. יותר אור כחול מפוזר, כך שאם השמש נוכחת, האור שלה נראה אדמדם יותר. בנוסף, הזווית הנמוכה של השמש מעל האופק מייצרת צללים ארוכים יותר.

המונח *"שעה"* משמש באופן ציורי; לאפקט אין זמן קבוע ומשתנה בהתאם לעונה ולקו הרוחב בו אנו נמצאים. "שעת זהב" נמשכת בדרך כלל 20 דקות ותלויה מאוד במזג האוויר ובמיקום. אופי התאורה נקבע על פי גובה השמש, וזמן המעבר של השמש מהאופק לגובה מוגדר תלוי בקו הרוחב של המקום ובזמן השנה. בלוס אנג'לס, קליפורניה, בשעה לאחר הזריחה או שעה לפני השקיעה, לשמש יש גובה של בערך 10–12 מעלות. עבור מיקום קרוב יותר לקו המשווה, מגיעים לאותו גובה תוך פחות משעה, ועבור מיקום רחוק יותר מקו המשווה, מגיעים לגובה תוך יותר משעה. עבור מיקום מרוחק מספיק מקו המשווה, ייתכן שהשמש לא תגיע לגובה של 10°, ושעת הזהב נמשכת במשך כל היום בעונות מסוימות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Steven Ascher, The Filmmaker's Handbook, 5th edition, 2019, p. 428.
2. ↑  Blain Brown, Cinematography: Theory and Practice, 3rd edition, 2016, p. 283.
3. ↑  Thomas 1973, 9–13.
4. ↑  Bermingham 2003, 214.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שעת הזהב** בוויקישיתוף
* צפייה בשעת הזהב היומית

| חלקי היממה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| שחר • דמדומי בוקר • זריחה • בוקר • צהריים • אחרי הצהריים • שקיעה • דמדומי ערב • ערב • לילה • חצות הלילה |

 |
**מאור אשואל** (נולד ב-23 באוגוסט 1990) הוא זמר ישראלי, זוכה העונה השנייה של תוכנית הטלוויזיה "אייל גולן קורא לך".

ביוגרפיה
--------

מאור אשואל נולד במושב אחיעזר. עוד כשהיה נער היה שר בטקסים של המושב. את שירותו הצבאי עשה בחיל חימוש כחשמלאי רכב. בשנת 2012 ולאחר השירות הצבאי, דודתו רשמה אותו לתוכנית הטלוויזיה "אייל גולן קורא לך". שם בין היתר ביצע את השירים: "ממני אלייך", "כמו מלאך" יחד עם דודו אהרון, "קום בן אדם", "סליחה", "אמא אמא", "נא ונד" ועוד.

לאחר הזכייה בתוכנית הוחתם אשואל בחברת ההפקות של אייל גולן "ליאם הפקות" והחל להופיע יחד עם גולן בקיסריה ובהיכל נוקיה. בשנת 2015 עזב אשואל את ליאם הפקות. באותה שנה הוציא את הסינגל "לבד בינתיים".

בשנת 2014 הופיע בפסטיבל הפסנתר שהתקיים במוזיאון תל אביב כשהוא שר את השיר מתוך אלבום הבכורה שלו "לבד בינתיים" שכתב והלחין אופיר כהן. בשנת 2016 הופיע בתיאטרון הקאמרי במלאת עשור לפטירתה של שושנה דמארי, אשואל שר את השיר "הן אפשר".

בשנת 2015 הוציא אשואל את אלבום הבכורהשלו בשם "מנגינת הלב" הכולל 13 שירים שחלקם אשואל כתב והלחין. השירים שבאלבום: "שבי אחרייך" ,"סרט מלחמה", "תמיד לשמוח", "כמו הרוח", "לבד בינתיים" ועוד.

בשנת 2017 הוציא את הסינגל "פרחים בט"ו באב" שכתב והלחין אלעד טרבלסי. בקליפ מככבים אשואל ואשתו.

בנובמבר 2019 הוציא את הסינגל "הלב על מיוט".

אשואל מתגורר במושב אחיעזר ובשנת 2015 התחתן עם סייפן ולהם ילדה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מאור אשואל, ברשת החברתית פייסבוק
* מאור אשואל, באתר שירונט

הערות שוליים
------------

1. ↑  אמני ישראל מצדיעים לשושנה דמארי אתר תיאטרון הקאמרי
2. ↑  מאור אשואל באלבום בכורה אתר "חריף"
3. ↑  "פרחים בט"ו באב": שיר חדש למאור אשואל, באתר ‏מאקו‏, 13 במרץ 2017
4. ↑  גיל משעלי, ‏קבל עם ואייל: מאור אשואל התחתן, באתר ‏מאקו‏, 26 באוקטובר 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 25154921232863591359
* WorldCat (עם VIAF): 25154921232863591359

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסרט קולנוע. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו סוס עץ.

"**סוסעץ**" הוא סרטו השני של יקי יושע, שיצא לאקרנים בשנת 1978. הסרט היה לסרט הישראלי הראשון ב"שבועיים הבמאים" של פסטיבל קאן. כמו כן השתתף הסרט בלוקארנו, בסן פרנסיסקו, בשיקגו ובפסטיבלים בינלאומיים רבים נוספים. זכה בפרס המיוחד של השופטים ובפרס השחקן הטוב ביותר (גדליה בסר) בפסטיבל הסרטים באוקספורד, אנגליה.

הסרט הוא עיבוד לספר של יורם קניוק באותו שם, משנת 1973, ובו שחזור שנות ילדותו של הסופר.

את שיר הנושא ששר אריק איינשטיין כתב יענקל'ה רוטבליט ללחן של שמוליק קראוס. השיר מופיע באלבום האוסף "שבעים שמונים" ובביצוע חי באלבום ההופעה של איינשטיין: אריק איינשטיין ושלום חנוך בהופעה משותפת. באותה שנה הקליט גם גידי גוב ביצוע לאותו שיר, אך ההקלטה נגנזה עד להוצאה המחודשת של אלבומו הראשון בשנת 2012.

המועצה לביקורת סרטים ומחזות התירה את הצגת הסרט למבוגרים מעל גיל 16.

סרט זה שיצא לאקרנים בשנת 1978 צולם ב"שחור-לבן", כנראה מרצונם של מפיקי הסרט, אף על פי שסרטים ישראלים צולמו והופקו בצבע עשור קודם לכן.

עלילה
-----

עמינדב סוסעץ (שמוליק קראוס), צייר ישראלי, משאיר את אשתו ובתו בניו יורק, וחוזר לישראל לאחר שנים של היעדרות. סוסעץ מבקש לפענח את פשר תחושת כישלונו כאדם, כאיש משפחה וכאמן. חבריו הטובים מתו במלחמה, ציוריו נשרפו רגע לפני שהיו אמורים להתפרסם בתערוכה, ואת משפחתו נטש. סוסעץ פוגש את אביו גוסס בבית חולים ואת אמו שמנסה להבין, ללא הצלחה, את הבן שלה.
הוא פוגש באנסברג (גדליה בסר), חבר ילדות שהפך לתמהוני חסר בית. אנסברג מנסה בדרכים בלתי-שגרתיות להחזיר את האהבה לתל אביב, ומצפה מסוסעץ ה"מצפונאי", כלומר, כינוי לאחרון הישראלים המחזיק עדיין במצפון, שיסייע לו בכך. סוסעץ מסרב להיות "מצפונאי", או כל דבר אחר, לפני שיפענח את החידה הפרטית שלו: מיהו, מדוע נולד, מדוע הוא חי. סוסעץ מחליט לביים סרט, על הנסיבות להיוולדו בעיר תל אביב לפני קום המדינה. הסרט שלו אינו מצליח לפענח את החידה, אבל זוכה לשבחים. בסופו של דבר, מעלה סוסעץ את הסרט באש.

קישורים חיצוניים
----------------

* סוסעץ, ציטוטים מתוך הספר של יורם קניוק
* הסרט "סוסעץ" לצפייה ישירה בתשלום באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים

* "סוסעץ", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "סוסעץ", באתר AllMovie (באנגלית)

* "סוסעץ", באתר ספר הקולנוע הישראלי

* "סוסעץ", באתר אידיבי

* "סוסעץ", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* "סוסעץ", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* קובי בן שמחון, שמוליק קראוס: סוסעץ זה אני, באתר הארץ, 18 ביולי 2007

לקריאה נוספת
------------

* יעל מונק, נורית גרץ, "**במבט לאחור, קריאה חוזרת בקולנוע הישראלי** **1948-1990**", עמ' 106–111, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  סרטים - סוס עץ, מסמך באתר ארכיון המדינה
**זיוית דוידוביץ** (נולדה ב-19 בדצמבר 1966) היא אשת תקשורת וניהול ישראלית. בשנת 2019 הייתה דוידוביץ המפיקה הראשית של אירוויזיון 2019, בעברה שימשה כסמנכ"לית תוכן והפקה של ערוץ עשר ורשת 13.

ביוגרפיה
--------

נולדה בשם זיוית הראלי בסינגפור. כאשר הייתה בת שנה, עלתה לישראל עם שני הוריה. היא גדלה בתל אביב ולמדה בבתי הספר "ארזים" ו"אליאנס". בגיל 15 עברה עם משפחתה לסיאטל ארצות הברית. כשחזרה לישראל סיימה את לימודיה בתיכון ליידי דייוויס. דוידוביץ שירתה במודיעין חיל האוויר.

עם סיום שירותה הצבאי בשנת 1986 דוידוביץ החלה את לימודיה האקדמיים באוניברסיטת תל אביב בחוג לקולנוע וטלוויזיה, ב-1988 נישאה לד"ר משה דוידוביץ, ועברה להתגורר עימו בארצות הברית. דוידוביץ סיימה את התואר הראשון בארצות הברית, והחלה את לימודי התואר השני ב- Emerson college בבוסטון שאותם סיימה בשנת 1992.

באוגוסט 1992 החלה לעבוד בערוץ 6 בתחנת הטלוויזיה wtvr של CBS בריצ'מונד (וירג'יניה). דוידוביץ התחילה כצלמת אולפן ומשם המשיכה את דרכה ומונתה כמפיקת תוכנית הבוקר של סופי השבוע.

בפברואר 1994 נולדה בתה הבכורה ובשנה לאחר מכן, חזרה לישראל.

בין השנים 1995–2004 דוידוביץ עבדה באולפני הרצליה. שם התחילה כמפיקה בפועל של שידורים חיים. ב-1997 עלתה לראשונה בישראל תוכנית אירוח לילית "פרפר לילה" בהנחיית טל ברמן. דוידוביץ הייתה אחראית על פיתוח התוכנית שלקח כשנה ועל הפקתה אך לאחר התוכנית הרביעית העבירה את המושכות הלאה כיוון שיצאה לחופשת לידה ללידת בתה השנייה. ב-1998 עלתה לשידור הדרמה "משפחה וחצי" שנכתבה על ידי גלילה רון־פדר-עמית, וכן "סופי וטופי" ו"איפצ'י ודיפצ'י". ב-2000 דוידוביץ מונתה למפיקה הראשית באולפני הרצליה והייתה אחראית על פרויקטים רבים, ביניהם דרמות יומיות כגון: "אהבה מעבר לפינה" ששודרה בערוץ 2 על כל הפלטפורמות (רשת, קשת וטלעד), "ראש גדול", "הילדים מגבעת נפוליאון", "דוח אינטימי" ו"סקס ישראלי".

בין השנים 2004 ל-2018 עבדה דוידוביץ בערוץ 10. תחילה כמפיקה ראשית וב-2008 מונתה לסמנכ"לית הפקה. ב-2012 מונתה לסמנ"לית תוכן והפקה. כל תוכניות ערוץ 10 (מלבד תוכניות בהפקתה חברת החדשות) בין השנים 2004 עד 2018 היו תחת ניהולה, ובהן "הישרדות", "היפה והחנון", "הרווק", "לעוף על המיליון", "בייבי בום", "גיבורים", "החברים של נאור", "מעושרות", "המסע המופלא של אהרוני וגידי", "חברות", "בני ערובה", "אחת אפס אפס" ו"עושות חשבון".

שימשה המפיקה הראשית של אירוויזיון 2019 שהתקיים במאי 2019 בתל אביב.

דוידוביץ נשואה לד"ר משה דוידוביץ ולהם שלוש בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

* זיוית דוידוביץ, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* זיוית דוידוביץ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* זוהר ישראל, זיוית דוידוביץ' מונתה למפיקה הראשית של ערוץ 10, באתר ynet, 27 ביולי 2004
* אלכסנדר כץ, לאחר התפטרות קרני זיו: זיוית דוידוביץ' מונתה לסמנכ"ל התכניות בערוץ 10, באתר אייס, 24 בפברואר 2013
* דוד ורטהיים‏, נבחרה מפיקה ראשית לניהול האירוויזיון בישראל: זיוית דוידוביץ מצטרפת לכאן, באתר וואלה!‏, 2 ביולי 2018
* אתר למנויים בלבד איתי שטרן, מפיקת אירוויזיון 2019 לא הרגישה שום גיבוי מהממשלה, באתר הארץ, 15 במאי 2019
* ענת ביין-לובוביץ', ‏זיוית דוידוביץ' צפויה להתמנות לסמנכ"לית התוכן ברשת 13, באתר גלובס, 19 במאי 2019
* רז שכניק, האנשים שעשו את האירוויזיון, באתר ynet, 19 במאי 2019
**נתנאל נגר**, המוכר בשמו הפרטי **נתנאל** (7 באוגוסט 1964 – 13 באפריל 2020) היה זמר ישראלי ששר בסגנון הזמר המזרחי.

ביוגרפיה
--------

נגר נולד בכ"ט באב תשכ"ד (1964) ליוסף ורומיה ברכה בכפר סבא, כבן למשפחה בת שישה ילדים. הוא החל לשיר בגיל צעיר כסולן בלהקת בית הספר היסודי שבו למד. לאחר שלא התקבל ללהקה צבאית התגייס לחיל השריון. בשנות ה-80 החל להופיע במועדוני המוזיקה המזרחית.

בשנת 1991 יצא אלבום הבכורה של נתנאל - "כח" בחברת התקליטים של האחים "בן-מוש". בין שירי האלבום בלטו הדואט נפילת מתח" עם יצחק קלפטר, "בושם" (מילים: יואב גינאי, לחן: יוני רועה), "טעם החיים" "את לי אור" (בשני האחרונים - מילים ולחן: יוני רועה), שחודש כ-3 שנים מאוחר יותר על ידי הצמד עופר לוי ולאה לופטין. יוני רועה ניהל אומנותית, ננסי ברנדס עיבד והפיק מוזיקלית, ועימו השתתפו בהקלטות גם שמוליק בודגוב, יצחק קלפטר ובאלדי אולייר בגיטרות, חיים רומנו בגיטרות ובוזוקי, וגלעד עצמון בסקסופון.

ב-1994 הוציא את אלבומו השני "ככה תנצחי", בו בלטו גרסה עברית של מני בגר ללהיט של זמר הרגאיי האלג'יראי שב חאלד בשם "בלילות", "ככה תנצחי" (מילים ולחן: יוני רועה) וחידוש ל"לילה בחוף אכזיב".

ב-1996, נבחר לשיר את שיר העלייה של הפועל ירושלים לליגה הבכירה, "המנון הפועל ירושלים".

ב-1997 הוציא את האלבום "בין השירים" שכלל מחרוזות להיטים שלו ושל זמרים אחרים דוגמת: חיים משה, מרגלית צנעני, ופיני חדד.

ב-1998 לפרויקט ולאלבום "חברים שרים זוהר" חידש את השיר "כוכבי לילה יזהירו" (עיבוד: רובי בן שמעון).

בשנת 2001 הוציא את השיר "ילדה של אב" שיר הנושא מתוך אלבומו הרביעי שהפך ללהיט. את המילים לשיר כתב דידי הררי והלחין שמעון בוסקילה. עוד בלט באלבום שיר החתונות "בזאת הטבעת" שכתבה מירית שם-אור והלחין יוני רועה. את שירי האלבום עיבד נחום עושרי.

עוד בשנה זו החל להופיע באופן קבוע כחלק מלהקת 'זמרי הבית' בתוכנית הטלוויזיה "בטברנה עם שמעון פרנס" בזכיינית "טלעד" בערוץ 2.

בשנת 2007 השתתף במופעי ההצדעה "בחזרה לזוהר", שהוקדש לשירי זוהר ארגוב, בהשתתפות אביהו מדינה, מתי סרי ואחרים.

בשנת 2010 חזר לבמה לאחר שנטל פסק זמן למשך שמונה שנים.

לאחר שהוציא את אלבומו הרביעי המשיך להוציא סינגלים לקראת אלבום חמישי, שלא יצא לבסוף.
ב-26 בינואר 2021 יצא שירו, "השיר האחרון, שכתבו הלחינו ועיבדו מיקי צברי ויוני קיסר.

נתנאל נגר נפטר ב-13 באפריל 2020, ממחלת הסרטן. נטמן בבית העלמין בכפר סבא.

חיים אישיים
-----------

נגר נישא, בשנית, למירב, ולהם שני בנים. מנישואיו הראשונים נולדו לו שתי בנות.

דיסקוגרפיה
----------

* כח (1991)
* ככה תנצחי (1994)
* בין השירים (1997)
* ילדה של אב (2001)

קישורים חיצוניים
----------------

* מזל טלבי לוי, "אני חדור מוטיבציה, רעב ורוצה לטרוף את העולם", באתר מלאבס, 15 בספטמבר 2017
* רן בוקר, הזמר נתנאל הלך לעולמו, באתר ynet, 13 באפריל 2020
* נתנאל (1964-2020), (זמר), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אסף נבו, ‏נתנאל - "תני לו", באתר ‏מאקו‏, 14 ביוני 2009
2. ↑  חוזרים לזוהר, באתר הבמה
3. ↑  נולד מחדש: ריאיון עם הזמר נתנאל, באתר nrg‏, 3 בנובמבר 2010
4. ↑  אבי כאכון, ‏בגיל 55: הזמר נתנאל הלך לעולמו ממחלת הסרטן, באתר ‏מאקו‏, 13 באפריל 2020
5. ↑  בני קימרון, "כל רגע הוא קריטי": המלחמה של מירב, ילידת עפולה, להצלת בעלה הזמר נתנאל נגר, באתר mynet‏, 15 בפברואר 2020

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007414389805171
* VIAF: 33154921223463591027
* WorldCat (עם VIAF): 33154921223463591027

 |
**שיחין** (בערבית: **شيحين**) היא עירייה בנפת צור, חלק ממחוז דרום לבנון. המרחק ממנה לבירת המחוז, צידון, הוא כ-49 קילומטרים בקו אווירי.

היסטוריה
--------

בשנת 1875, החוקר ויקטור גרן ביקר בעיירה שיחין ודיווח על קיומם של כ-200 מתואלים. גרן תיאר את המקום כ"בנוי על גבעה שמוקפת מתחם הבנוי מאבנים גדולות מסותתות, במידות שונות. בנקודה הגבוהה ביותר בגבעה ניתן להבחין בשרידי מבצר הבנוי מאבנים באותו סגנון, שהחלק הפנימי שלו עבר הסבה לבתים פרטיים, שגם הם הרוסים למחצה. כמו כן, נצפו שברי סרקופגים, בורות מים, גת חצובה בסלע ואגן לאיסוף מי גשמים".

לאחר מכן, בשנת 1881, מפת הקרן לחקר ארץ ישראל תיארה את שיחין כ"כפר בנוי מאבן ובוץ, המכיל 150 מתואלים, עם עקבות של חורבות עתיקות [...], ממוקם על רכס גבעות ובו תאנים, זיתים, וקרקעות עיבוד חקלאיות. יש כאן גם בריכה גדולה ושנים עשר בורות מים".

הם ציינו גם: "אבנים גדולות מסותתות היטב ויסודות של מבנים עתיקים; עמוד אחד ואבן מפוסלת שבורה; כנראה מקום שהיה בעל חשיבות בימי קדם".

במהלך מבצע דין וחשבון ביולי 1993, שיחין הייתה אחת מהעיירות שנפגעו קשות מהארטילריה הישראלית. ב-19 באוגוסט, תשעה עשר ימים לאחר שהושגה הפסקת האש, שמונה חיילים ישראלים נהרגו במארב של חזבאללה בקרבת הכפר.

במהלך מלחמת חרבות ברזל, צה"ל דיווח על תקיפת מתחם של חזבאללה בשיחין. התקיפה בוצעה לאחר שנורה טיל נגד טנקים על היישוב מרגליות, שגרם למותו של פועל זר ולפציעתם של שבעה אנשים נוספים. כתגובה, צה"ל ירה על אתר השיגור שממנו בוצעה התקיפה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Guérin, 1880, p. 130
2. ↑  Guérin, 1880, p. 130; as cited in Conder and Kitchener, 1881, SWP I, p. 192
3. ↑  Conder and Kitchener, 1881, SWP I, p. 192
4. ↑  EMANUEL FABIAN, IDF says it hit Hezbollah compound in south Lebanon, shelled launch site of deadly missile attack, timesofisrael, ‏4 March 2024
5. ↑  מטוסינו תקפו אתר צבאי של ארגון הטרור חיזבאללה, במרחב שיחין בלבנון, באתר 0404, ‏4 במרץ 2024