recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מצר פנדלטון** (באנגלית: **Pendleton Strait**) הוא מצר ים, באיי ביסקו שבאנטארקטיקה.

המצר פונה מכיוון צפון-מזרח לכיוון צפון-מערב.

המצר ממוקם בין האי ראבו לבין האי לאבוזייה.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי המצר

המצר התגלה ב-13 בינואר 1909 על ידי המשלחת הצרפתית הרביעית לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1908–1910 בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו. שארקו סבר כי מדובר במפרץ ולא במצר ים.

האזור מופה בייתר דיוקב פברואר 1936 על ידי המשלחת הבריטית לארץ גרהם (BGLE) בין השנים 1934–1937, בפיקודו של ג'ון רידוך ריימיל, וגילתה שמדובר במצר ים.

המצר צולם מהאוויר על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד (FIDASE) אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957.

### מקור השם

ז'אן-באטיסט שארקו נתן למצר את שמו (לאור העובדה שטעה וחשב כי מדובר במפרץ).

שארקו קרא למפרץ "מפרץ פנדלטון" על שם רב-החובל בנג'מין פנדלטון (Benjamin Pendleton), שהיה צייד כלבי ים אמריקאי, שבא מסטונינגטון, שבמדינת קונטיקט שבארצות הברית.

המשלחת הבריטית לארץ גרהאם, משגילתה שמדובר במצר ים, ומתוך כבוד לשארקו, נתנה את השם למצר

לקריאה נוספת
------------

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°**, 1960, P 183

קישורים חיצוניים
----------------

* מצר פנדלטון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* מצר פנדלטון באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* מצר פנדלטון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

הערות שוליים
------------

1. ↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
מצר קוריאה
**מצר קוריאה** הוא מצר ים הגובל מצפון בקוריאה הדרומית ומדרום באי קיושו של יפן ומחבר את ים יפן לים סין המזרחי.

גוף מים
-------

באמצע המצר נמצא האי צושימה המחלק את המצר למצר מערבי הגובל בקוריאה ומצר מזרחי הנקרא מצר צושימה וגובל ביפן. אורך המצר כ-280 קילומטר, רוחב המצר כ-180 קילומטר ושטחו כ-75,000 קמ"ר. עומקו נע בין 50–150 מטר ברובו הגדול, עם ממוצע עומק של 101 מטר ומקסימום עומק של 227 מטר. באופן כללי, המצר המערבי הוא עמוק יותר ממצר צושימה. טמפרטורת המים במצר מושפעת מחלק מזרם הקורושיאו העובר דרך המצר. בחורף טמפרטורת המים הממוצעת היא 14 מעלות, באביב היא בין 18–21 מעלות ובקיץ היא מגיעה ל-25 מעלות.

המצר משמש כנתיב שיט בעיקר עבור יפן, קוריאה, רוסיה וארצות הברית. ברית המועצות השתמשה במצר בעיקר עבור אוניות צי האוקיינוס השקט היושבות בבסיס ולדיווסטוק.

ברוב מדינות העולם השם "מצר קוריאה" מתייחס לכלל המצר הכולל את מצר צושימה ואת המצר המערבי. אולם מאחר מלחמת העולם השנייה ועד 1981 יוחד השם מצר קוריאה ביפן למצר המערבי בלבד. החל משנת 1981 משתמשים ביפן בשם "מצר צושימה" לציון כלל המצר, בניסיון להטמיע שם זה במקום השם "מצר קוריאה".

במהלך הפלישות המונגוליות ליפן חצה צי משותף קוריאני-מונגולי את המצר אולם לא הצליח לחדור ליפן. 

החל מתחילת המאה ה-20 דובר על מנהרה באורך של 128 קילומטר שתעבור מתחת לים ותחבר את קוריאה עם יפן, דרך האי צושימה. בשנות ה-80 נעשה סקר נרחב לבדיקת המשמעויות של מנהרה כזאת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מצר קוריאה** בוויקישיתוף
* מצר קוריאה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chi-Young Pak, **The Korean straits**, Martinus Nijhoff Publishers, 1988, page 3
2. ↑  Chi-Young Pak, **The Korean straits**, Martinus Nijhoff Publishers, 1988, page 7
3. ↑  Chi-Young Pak, **The Korean straits**, Martinus Nijhoff Publishers, 1988, page 13
4. ↑  Chi-Young Pak, **The Korean straits**, Martinus Nijhoff Publishers, 1988, page 1
5. ↑  Steve Levenstein, Japan-Korea Undersea Tunnel May Join Old Rivals
6. ↑  WALTER SULLIVAN, PROGRESS IN TECHNOLOGY REVIVES INTEREST IN GREAT TUNNELS, NY TIMES, June 24, 2986

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007530164905171
* LCCN: sh91003497
* NARA: 10044730
* NDL: 00640050
* NLK: KSH1999014728
* VIAF: 254475174
* WorldCat: viaf-254475174

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק ברכיב המשולב במנועי בעירה פנימית. אם התכוונתם לאביזר להצתת אש, ראו מצית.
מצת
**מַצָּת** (בעבר נוקד מַצֵּת. נקרא בלשון הדיבור גם "פלאג") הוא רכיב חשמלי המשולב במערכת ההצתה של מנועי בעירה פנימית. המצת מותקן בראש כל אחד מהצילינדרים שבמנוע, ותפקידו לייצר ניצוץ שיצית את תערובת הדלק והאוויר שבצילינדר, לאחר שנדחסה על ידי הבוכנה.

המצת הוא רכיב קרמי הכולל שתי אלקטרודות מתכת מבודדות זו מזו. אחת מהן היא האלקטרודה המרכזית, העוברת לכל אורכו של המצת, והמחוברת לסליל ההצתה ("קויל") או למגנטו והשנייה היא אלקטרודה מוארקת. בתנאים רגילים תערובת הגזים שבצילינדר היא חומר מבודד.

מערכת ההצתה מייצרת מתח חשמלי גבוה, המגיע לאלפי וולטים, בין שתי האלקטרודות, הגורם ליינון התערובת, הפיכתה למוליך וליצירת הניצוץ המבוקש, בדומה לברק. הניצוץ מצית את התערובת, הצתה במהלכה נוצרים גזי שרפה, שהתפשטותם גורמת לדחיפת הבוכנה, ולמעשה לשלב ה"עבודה" במחזור פעולת המנוע.

מצתים משולבים במנועי שרפה פנימית מסוימים, אך לא במנועי דיזל, בהם ההצתה מתבצעת על ידי דחיסת התערובת בלחץ גבוה, התחממותה לרמות חום גבוהות והבאתה לידי הצתה עצמית.

שקע המצית המצוי בתא הנהג במכוניות משמש לחימום המצית החשמלי ברכב, ואין לו כל קשר למצתים שבמנוע.

מיקומו של המצת מסומן באות S

מבנה המצת
---------

בחלקו העליון של המצת קיים חיבור מתכתי, המתחבר באמצעות תיל מבודד היטב למערכת ההצתה, ממנה מקבל המצת את המתח הדרוש לפעולתו. חלקו המרכזי מורכב מחומר קרמי מבודד העוטף את האלקטרודה המרכזית בה עובר הזרם החשמלי, העוברת לכל אורך המצת. חומר זה, בדרך כלל פורצלן, עמיד בפני טמפרטורות גבוהות. בתחתיתו של המצת, החלק שבתוך תא הבערה, שתי האלקטרודות נמצאות במרווח מזערי זו מזו. במרווח זה נוצר הניצוץ. קיימת חשיבות רבה למרווח בין האלקטרודות, הקובע במידה רבה את עוצמת הניצוץ ואת יעילות עבודת המנוע.

מבנהו של המצת מאפשר חום גבוה מספיק לפעולתו, אך לא הגעה לטמפרטורות גבוהות מדי, בהן עלול להיגרם נזק לבידוד או לאלקטרודה.

היסטוריה
--------

את הפטנטים הראשונים על מצתים רשמו ב-1898 ניקולא טסלה בארצות הברית, ריצ'רד סימס ורוברט בוש בבריטניה, למרות שיש היסטוריונים הטוענים כי המצת הראשון פותח כבר ב-1839. ב-1902 התאפשר לראשונה יישום ההמצאה, כאשר אחד ממהנדסיו של בוש פיתח את מערכת ההצתה ושילב בה מצתים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מצת** בוויקישיתוף
* מצת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מַצִּית ומַצָּת באתר האקדמיה ללשון העברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565732705171
* GND: 4191081-3
* LCCN: sh85126315
* NKC: ph597215

 |
**מצרים התיכונה**
(למפת מצרים מוגדלת)קהירקהיר
אלכסנדריהאלכסנדריה
אל ערישאל עריש
אסואןאסואן
אסמאעיליהאסמאעיליה
לוקסורלוקסור
שארם/א-שייח'שארם  
א-שייח'  

סואץסואץ
סיווהסיווה
**ישראל**
**ירדן**
**סודאן**
**ערב  
הסעודית**
**ל  
ו  
ב**
**הים התיכון**
**הים האדום**מצרים התיכונה**מצרים התיכונה**(למפת מצרים רגילה)קהירקהיר
אלכסנדריהאלכסנדריה
אל ערישאל עריש
אסואןאסואן
אסמאעיליהאסמאעיליה
לוקסורלוקסור
שארם/א-שייח'שארם  
א-שייח'  

סואץסואץ
סיווהסיווה
**ישראל**
**ירדן**
**סודאן**
**ערב  
הסעודית**
**ל  
ו  
ב**
**הים התיכון**
**הים האדום**מצרים התיכונה**מצרים התיכונה**מפה של מצרים העליונה ומצרים התחתונה
**מצרים התיכונה** הוא חבל ארץ במצרים השייך למצרים העליונה. הוא משתרע באזור שבין מצרים התחתונה, שבעיקרו הוא אזור הדלתה של הנילוס, לבין מצרים העליונה. מבני סויף (بني سويف) בצפון מקו רוחב 31° 05' N ובמעלה זרם הנילוס דרומה כולל אזור אל-פיום, אסיוט, סוהאג ועד העיקול של הנילוס ליד קינא (قنا). 

הכינוי "מצרים התיכונה" לחבל ארץ זה נטבע במאה ה-19 על ידי הארכאולוגים, אשר הרגישו בצורך לייחד שם נפרד לחבל ארץ זה המתחיל מדרום לקהיר. במצרים העתיקה החלוקה הייתה לשני אזורים: מצרים העליונה ומצרים התחתונה.

מבחינה גאוגרפית נדחק אפיק הנילוס באזור זה לעבר השוליים המזרחיים של עמק הנילוס. כתוצאה מכך השטח המעובד על יד האיכרים נמצא ברובו במערבו של הנהר.

ראו גם
------

* מצרים העליונה
* מצרים התחתונה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מצרים התיכונה** בוויקישיתוף
* מדריך אתרים ארכאולוגים במצרים התיכונה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4039629-0

 |
**קנרידיים** (שם מדעי: **Kneriidae**) היא משפחה של דגי גרם החיים רק בכמה נהרות מהירים ואגמים טרופיים באפריקה, בעיקר סביב אגן הקונגו. בצורתם הם מזכירים כמה קרפיונים המתאימים לזרמים מהירים, אך הם שייכים לסדרה אחרת - סדרת הגונורינצ'יים.

אלו דגים קטנים מאוד שאינם עולים על 19 סנטימטר, והם בעלי גוף שקוף ומוארך וסנפירים קטנים. הראש קטן ובעל לסתות מכופפות מעט והעיניים קטנות. חלק מהמינים בעלי נאוטניה, בה הם משאירים בבגרותם את צורת גופם של דגים צעירים יותר. הזכרים לעיתים בעלי זימים מפוארים יותר מהנקבות.

מיון
----

במשפחה זו ישנם 30 מינים בתוך 4 סוגים:

* משפחה **קנרידיים** (Kneriidae)
	+ סוג *Cromeria* - בו 2 מינים
	+ סוג ומין יחיד *Grasseichthys gabonensis*
	+ סוג *Kneria* - בו 13 מינים
	+ סוג *Parakneria* - בו 14 מינים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קנרידיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007545806705171

 |
בול של קנסג'סוכוס מ-2020
**קנסג'סוכוס** (שם מדעי: *Kansajsuchus*; משמעות השם: "תנין קנסג'ה") הוא סוג של זוחל דמוי-תנין בסיסי, אשר חי במשך הקרטיקון העליון של מרכז אסיה. תנין זה היה קשור לקבוצה Neosuchia, הכוללת את התנינאים המודרניים וקרוביהם הנכחדים שהיו בעלי חיים יבשתיים יותר. סוג זה כלל מין יחיד - **Kansajsuchus extensus**. תנין זה הוא קרוב משפחה של השמוסוכוס.

הסוג תואר ב-1975 למדע בידי Mikhail Efimov והוא נודע ממאובנים שהתגלו בתצורות איוולצ'אסק {Ialovachsk Formation) ועמק פרגנה (Fergana Valley) שבטג'יקיסטן, כשהתגלו בהם ממצאי קצה החוטם ועוד מספר ממצאים כללו גם חוליות, צלעות ומעטה שריון אוסטאודרם. לפי הממצאים נראה שהיה זה תנין גדול ביותר, באורך של עד 8 מטרים, מה שהופך אותו בקלות לטורף-על משמעותי במקום חיותו.

לפי מספר חוקרים היה זה קרוב רחוק של הסרקוסוכוס הענקי, של הצ'לוואן או של הסונוסוכוס שהתקיים במשך היורה במרכז אסיה. למעשה יש חוקרים המכלילים את המין עם סוגים אלה, מה שהופך את הסוג לטקסון מבוטל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קנסג'סוכוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ivan T. Kuzmin; Pavel P. Skutschas; Elizaveta A. Boitsova; Hans-Dieter Sues (2019). "Revision of the large crocodyliform Kansajsuchus (Neosuchia) from the Late Cretaceous of Central Asia". Zoological Journal of the Linnean Society. 185 (2): 335–387. doi:10.1093/zoolinnean/zly027
**שניר שוקר** (נולד ב-8 במאי 1989) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר ומשמש כקפטן קבוצת הפועל רעננה.

קריירה
------

שוקר התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל רעננה. בעונת 2008/2009 הצטרף לאימוני הקבוצה הבוגרת, כשבמקביל הוא הבקיע 20 שערים בקבוצת הנוער שעלתה לראשונה בתולדותיה לליגת העל לנוער. ב-26 בינואר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקריירה, כשנכנס כמחליף וכבש את שער הניצחון (2–1) במשחק נגד הפועל רמת השרון במסגרת הליגה הלאומית. בסיום העונה עלתה הקבוצה הבוגרת לראשונה בתולדותיה לליגת העל. ב-22 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף בהפסד 1–2 להפועל באר שבע, ולאחר שערך 25 הופעות בעונת 2009/2010 ירדה הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית.

לאחר שעזבו את רעננה שחקנים רבים, קיבל שוקר הזדמנות בהרכב הפותח ובעונת 2010/2011 רשם 31 הופעות ושער אחד, כאשר ברוב המשחקים הוא השלים 90 דקות. בעונת 2012/2013 הבקיע שלושה שערים בליגה, בנוסף לשני שערים בגביע המדינה, וסייע לקבוצתו לחזור לליגת העל. ב-12 באפריל 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 4–2 נגד מכבי פתח תקווה. בעונת 2015/2016 כבש שלושה שערים בליגת העל והיה שותף לעונה הטובה ביותר בתולדות הפועל רעננה, עת העפילה לראשונה לפלייאוף העליון. בתחילת עונת 2016/2017 נפצע ונותח בברכו, ולאחר שחזר לשחק במרץ 2017 שותף עד תום העונה בשבעה משחקים כמחליף וכבש שני שערים. בעונת 2017/2018 ערך 15 הופעות וכבש שער אחד.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
**קווין שאדה** (בגרמנית: **Kevin Schade**; נולד ב-27 בנובמבר 2001 בפוטסדאם שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת ברנטפורד מהפרמייר ליג.

קריירת מועדונים
---------------

שאדה גדל במחלקות הנוער של באבלסברג 03, אנרגי קוטבוס ופרייבורג. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצת המילואים של פרייבורג. ב-21 באוגוסט 2021 ערך שאדה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 1–2 על בורוסיה דורטמונד במסגרת המחזור השני בבונדסליגה לעונת 2021/2022. ב-5 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–6 על בורוסיה מנשנגלדבך במסגרת המחזור ה-14 בליגה.

ב-4 בינואר 2023 הושאל שאדה עד לתום עונת 2022/2023 לברנטפורד מהפרמייר ליג, עם אופציית רכישה בתום העונה. ב-7 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–1 לווסטהאם יונייטד במסגרת הסיבוב השלישי של גביע ה-FA. ב-14 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בניצחון 0–2 על בורנמות' במסגרת המחזור ה-20 בליגה.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-17 במרץ 2023 זומן שאדה לראשונה לסגל נבחרת גרמניה, לקראת משחקי הידידות נגד נבחרות נבחרת פרו ונבחרת בלגיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Brentford sign Schade באתר הרשמי של ברנטפורד, 4 בינואר 2023 (באנגלית)
2. ↑  Vier Rückkehrer und fünf Neulinge für Peru und Belgien באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל הגרמנית, 17 במרץ 2023 (בגרמנית)
מטבע של נסידיוס המציג את דיוקן פומפיוס
**קווינטוס נסידיוס** (בלטינית: Quintus Nasidius) היה איש צבא רומי שפעל בשלהי תקופת הרפובליקה.

תולדות חייו
-----------

לא הרבה ידוע על מוצאו של נסידיוס, היסטוריונים מודרניים משערים שהוא מוזכר בכתביו של מרקוס טוליוס קיקרו כלוקיוס ויסידיוס. על פי קיקרו הוא היה בן למשפחה ממעמד הפרשים, אשר סייע לו לדכא את קשר קאטילינה בשנת 63 לפנה"ס, וכן סייע לו בגיוס חיילים לקרב מוטינה כנגד מרקוס אנטוניוס בשנת 43 לפנה"ס.

כשפרצה מלחמת האזרחים בין יוליוס קיסר לפומפיוס נסידיוס צידד בפומפיוס ונשלח על ידו בשנת 49 לפנה"ס עם צי של שש עשרה ספינות לסייע להתגוננותה של מסיליה (כיום מרסיי שבצרפת) שהייתה נתונה במצור על ידי דקימוס יוניוס ברוטוס אלבינוס. ניסיונו להסיר את המצור נכשל והוא הובס על ידי ברוטוס והוכרח להימלט לאפריקה.

אחרי שקיסר כבש את אפריקה נסידיוס נמלט להיספניה (כיום ספרד) והצטרף לשני בניו של פומפיוס, גנאיוס וסקסטוס. לאחר תבוסתם הוא הצטרף לסקסטוס בסיקיליה (כיום סיציליה) ששם הוא המשיך לשרת בציו של סקסטוס כאחד ממפקדיו החשובים ביותר.

לאחר תבוסתו של סקסטוס על ידי מרקוס ויפסניוס אגריפה בקרב מילאי ונאולוכוס בשנת 36 לפנה"ס נסידיוס נטש את מפקדו וערק לצידו של מרקוס אנטוניוס.

נסידיוס המשיך לשרת בנאמנות את אנטוניוס כשמלחמת האזרחים בינו לבין אוקטביוס פרצה. הוא הגן על פטרס שביוון אולם כתוצאה מתבוסתו על ידי אגריפס העיר נפלה לידיו של אוקטביוס.

לקריאה נוספת
------------

* ויליאם סמית, **מילון לביוגרפיה ומיתולוגיה יוונית ורומאית**, 1849, כרך 2 עמ' 1142

הערות שוליים
------------

1. ↑  בכתביו של יוליוס קיסר הוא נקרא לוקיוס, אך אצל דיו קסיוס ועל גבי מטבעות שמו הוא קווינטוס.
**קווין ריצ'רדסון** (אנגלית: **Kevin Richardson**; נולד ב-4 בדצמבר 1962) הוא כדורגלן עבר אנגלי.

קריירה
------

ריצ'רדסון נולד בניוקאסל, והחל את הקריירה שלו כשחקן נוער במונטגיו ובנורת' פרנהאם בויז. הוא הצטרף לקבוצת הנוער של אברטון ב-1978, וחתם על חוזה המקצוען ב-1980. הוא היה קשר בעל יכולת תיקול גבוהה ויכולת לשחק במגוון עמדות קישור, אך לרוב נאלץ להיות המחליף של שחקנים כגון פול ברייסוול, פיטר ריד וקווין שידיי. בין המשחקים שבהם הוא כן שיחק היה גמר גביע ה-FA של 1984, ובאותה שנה זכה גם במגן הצדקה. בשנה שלאחר מכן (1985) הוא זכה בגביע המחזיקות ובמדליה המוענקת לשחקני המועדון שזכה באליפות. בסך הכל הוא השתתף ב-113 משחקים במדי אברטון, והבקיע בהם 16 שערים.

בתחילת עונת 1986/1987 הוא עבר לווטפורד, ושיחק שם במשך עונה אחת לפני שעבר לארסנל תמורת 200,000 לירות שטרלינג. ריצ'רדסון החליף את הקשר השמאלי גרהאם ריקס, אך בעונת 1988/1989 (שבה זכה באליפות עם ארסנל) עבר לעמדת הקשר הימני על מנת להחליף את פול דייוויס הפצוע. בעונה שלאחר מכן הוא כבר שיחק בקביעות בארסנל: אולם, הוא לא הסתדר היטב עם המאמן ג'ורג' גרהאם, ובקיץ 1990 הועבר לריאל סוסיאדד תמורת 750,000 לירות שטרלינג. הוא השתתף ב-121 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם שמונה שערים.

הוא לא זכה להצלחה רבה בזמן הקצר שבו היה בריאל. הוא חזר לאנגליה בקיץ 1991, חתם באסטון וילה של המאמן רון אטקינסון תמורת 450,000 לירות שטרלינג, והשתתף ברוב המשחקים בעונתו הראשונה שם. ריצ'רדסון זכה לענוד את סרט הקפטן של אסטון וילה, והוביל את המועדון למקום השני בעונה הראשונה בתולדות הפרמייר ליג, ולניצחון על מנצ'סטר יונייטד בגמר גביע הליגה של 1994. בזמן שהיה בווילה הוא השתתף במשחקו היחיד בנבחרת אנגליה, שהיה בניצחון 5 - 0 במשחק הידידות מול נבחרת יוון ב-17 במאי 1994.

ב-1995 הצטרף ריצ'רדסון לאטקינסון בקובנטרי סיטי, ושיחק שם במשך שנתיים וחצי שבמהלכן המועדון נאבק כנגד ירידה מהליגה. הוא עזב את קובנטרי בספטמבר 1997, ושיחק בסאות'המפטון, בארנסלי ובלקפול. הוא פרש ממשחק פעיל ב-2000, כאשר במשחקו האחרון בבלקפול נקבע כי המועדון יירד לליגה השלישית.

לאחר פרישתו הוא עסק באימון, והתמנה לתפקיד מאמן הנוער בסנדרלנד. בשנת 2001 הוא התמנה לתפקיד העוזר של קרלטון פאלמר בסטוקפורט קאונטי. ב-2004 הוא חזר לסנדרנלנד בתפקיד מאמן קבוצת המילואים, והתמנה לתפקיד המאמן המשני של הסגל הבכיר בעקבות רכישת המועדון על ידי קונסורציום בראשותו של ניאל קווין. המאמן הראשי החדש רוי קין השאיר את ריצ'רדסון בתפקיד זה, אך מאוחר יותר החליף אותו בניל ביילי ששיחק עמו (קין) במנצ'סטר יונייטד. לאחר מכן הוא החל לעבוד באקדמיית הנוער של ניוקאסל יונייטד.

לקריאה נוספת
------------

* טוני מת'יוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמוד 240), מיינסטרים, 2007 (מסת"ב 1-84596-232-X)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**בטיסט ז'אביקוני** (בצרפתית: **Baptiste Giabiconi**; נולד ב-9 בנובמבר 1989) הוא דוגמן צרפתי.

ביוגרפיה
--------

ז'אביקוני נולד בשפך הרון למשפחה שמוצאה בקורסיקה. בילדותו גר תקופה מסוימת בקורסיקה עילית, ולאחר מכן עברה משפחתו למרסיי.

לאחר לימודיו בתיכון הוא למד תקופה אווירונאוטיקה.

ב-2008 חתם על חוזה עם סוכנות הדוגמנות "DNA Model Management" בניו יורק.

באותה שנה בחר בו המעצב קרל לגרפלד להיות הפנים של שאנל, ב-2009 הוא סגר את תצוגת האופנה של החברה ביחד עם לארה סטון ופריה בהה אריקסן, והוא ביצע זאת גם ב-2010.

בין המגזינים שכיכב בהם הם הרפרס בזאר וElle.

ב-2010 הצטלם לקמפיין של רוברטו קוואלי ביחד עם קייט מוס והיה לפנים של חברת קוקה-קולה, לצד קוקו רושה.

הוא דורג במקום הראשון ברשימת הדוגמנים הבינלאומיים של האתר "models.com" ותפס את מקומו של שון אופריי, שהיה במקום הראשון ברשימה שנתיים ברציפות.

ב-2010 הוציא את סינגל הבכורה שלו, "Showtime".

ב-2011 הופיע בלוח השנה של פירלי, שהצילומים בו היו בסימן אלים יווניים.

ב-2011 התחרה גם ב-Danse avec les stars, המקבילה הצרפתית של התוכנית "רוקדים עם כוכבים", וסיים במקום השלישי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בטיסט ז'אביקוני** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בטיסט ז'אביקוני (בצרפתית)
* בטיסט ז'אביקוני, ברשת החברתית פייסבוק

* בטיסט ז'אביקוני, ברשת החברתית טוויטר

* בטיסט ז'אביקוני, ברשת החברתית אינסטגרם

* בטיסט ז'אביקוני, סרטונים בערוץ היוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16689158f (data)
* GND: 1033152846
* ISNI: 0000 0004 0229 2211
* MusicBrainz: 4c0310f2-8161-417f-93b6-39ebc38e4c33
* SUDOC: 051633523
* VIAF: 297423079
* WorldCat: viaf-297423079

 |
**בית הממשלה**, המוכר גם בשם "אחוזת המושל", הוא מעונו הרשמי של מושל מדינת מרילנד שבארצות הברית.
הבית ממוקם במרכזה של העיר אנאפוליס, בירת מרילנד, בסמוך למתחם בית המדינה של מרילנד. הוא משמש כמעונו של המושל מאז שנת 1870. לפני כן, מ-1777 עד 1870, התגוררו מושלי המדינה בבית ג'נינגס (אנ') באנאפוליס.

מתכנן בית הממשלה היה האדריכל ר. סנודן אנדרוז (אנ') מבולטימור. הבניין תוכנן במקור בסגנון התקופה, עם גג בעל גג שיפוע כפול וחלונות מקושתים בסגנון איטלקי. הבית הוגדל בשנים 1935–1936 והוסב למראהו הנוכחי, בסגנון האדריכלות הג'ורג'יאנית, לפי תכנונו של קלייד נ. פריץ (Clyde N. Friz).

בשנת 1994 נחנכה בגן הבית מזרקת נוי בסגנון ויקטוריאני. היא הוקמה ביוזמת המושל ויליאם דונלד שייפר. (אנ')

המבנה מנוהל על ידי קרן בית הממשלה (Government House Trust), שהוקמה בשנת 1980. היא מופקדת בעיקר על ניהולם של שבעת החדרים הציבוריים הקיימים בבניין ושל תכולתם וחפצי האמנות שבהם, הנחשבים כולם כבעלי ערך היסטורי, וכן על ניהול הגן המקיף את הבית.

בין המבקרים הרשמיים בבית עם השנים נמנו אליזבת, המלכה האם מבריטניה והסופר מרק טוויין.

* חדר ההסבהחדר ההסבה
* חדר האוכלחדר האוכל
* גרם המדרגות הראשיגרם המדרגות הראשי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הממשלה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של בית הממשלה (באנגלית)
* תמונה של הבית משנת 1930, לפני שיפוצו

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקור: אתר הבית.
**בית הממשלה** או **בית השלטון** (בבלארוסית: **Дом урада**) הוא מבנה ממשלתי במינסק הממוקם בכיכר העצמאות. הוא מאכלס את האספה הלאומית של בלארוס (לשעבר הסובייט העליון של בלארוס עד 1996) ושני בתיה: מועצת הרפובליקה ובית הנבחרים (ממוקמים באגף הימני). האספה הלאומית היא אחד מזרועות העוצמה והסמליות הלאומית במדינה. המבנה נבנה בשנת 1934 ועוצב על ידי יוסיף לנגברד. הוא ניצב מאחורי פסל של ולדימיר לנין והוא אחד הבניינים הבודדים ששרדו את מלחמת העולם השנייה.

היסטוריה
--------

 מצעד של חזית ההגנה הביתית הביילורוסית ליד בית הממשלה.
בית הממשלה נבנה בין 1930 ל-1934, והפך דוגמה חיה לסגנון האמנות הקונסטרוקטיבי כמבנה ציבורי הגדול ביותר של ביילורוסיה לפני המלחמה. עוד בשנת 1929 התקיימה תחרות לעיצוב מקום עבודה ממשלתי חדש במינסק, כאשר האדריכל היה יוסיף לנגברד, יליד אזור גרודנו. הבניין היה חלק מפרויקט שהוביל לנגברד באותו אזור שכלל כיכר (המכונה כיום כיכר לנין) ששימשה למצעדים אזרחיים/צבאיים בחגים ציבוריים ובמעמד מרכזי למנהיגי המפלגה. הוא זכה בתואר הכבוד של האמן המכובד בעקבות עבודתו. ספינות של קארל מרקס ופרידריך אנגלס פוסלו והותקנו בצידי המדרגות המובילות לחצר הסובייט העליון. לבקשתו של לנגברד הוקם לפני הבית והכיכר פסל למדינאי והמהפכן הרוסי ולדימיר לנין, והפך לגבוה ביותר מסוגו בברית המועצות כולה. במהלך כיבוש מינסק על ידי גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה, שימש כמטה של הגסטפו המקומי. האנדרטה ללנין פורקה גם היא ונשאר רק הכן עם תבליטי בסיס. בשנת 1945 שוחזרה האנדרטה לאחר יום הניצחון באירופה.

גלריה
-----

* בית הממשלה, מראה לילי.בית הממשלה, מראה לילי.
* 
* 
* 
*

ראו גם
------

* בית ממשלת מחוז מוסקבה
* הבית הלבן של רוסיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הממשלה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "03491". *knowbysight.info*. נבדק ב-2019-06-03.
2. ↑  "Stalinist architecture of Minsk". *www.comtourist.com*. נבדק ב-2019-06-03.
3. ↑  "Каким мог быть Дом правительства в Минске?". TUT.BY. 2010-09-25. נבדק ב-2019-06-03.
4. ↑  "Квартира рядом… с кабинетом". Советская Белоруссия. 2010-09-25. נבדק ב-2019-06-03.
5. ↑
6. ↑
7. ↑
**הרשות הפלסטינית** משתתפת ב**משחקים האולימפיים** מאז אולימפיאדת אטלנטה (1996). עד כה השתתפה הרשות בענפי האתלטיקה, השחייה, הג'ודו והרכיבה, אך הישגיה בהם היו סמליים בלבד. הרשות מעולם לא נטלה חלק באולימפיאדת חורף.

באולימפיאדת אטלנטה מנתה המשלחת הפלסטינית שני ספורטאים. נושא הדגל היה מג'די אבו מרהיל, תושב מחנה הפליטים נוסייראת ברצועת עזה ואיש כוח 17. אבו מרהיל התחרה בריצת 10,000 מטר והגיע למקום האחרון. 

באולימפיאדת סידני (2000) שוב ייצגו את הרשות הפלסטינית שני ספורטאים. ההלך ראמי דיאב סיים במקום האחרון בהליכה ל-20 ק"מ, והשחיינית סמאר נאסר סיימה במקום ה-65 במשחה ל-50 מטרים בסגנון חופשי. באולימפיאדת אתונה (2004) גדלה המשלחת ל-3 ספורטאים - שני אתלטים (שהתחרו בריצת 800 מטר) ושחיין אחד (שהתחרה במשחה ל-100 מטרים בסגנון פרפר). אף הם סיימו במקומות האחרונים בתחרויות בהן השתתפו, ולא התקדמו לשלבים הבאים. 

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) נשלחו מטעם הרשות הפלסטינית שני אתלטים ושני שחיינים. גם הם לא הצליחו לשפר את מאזנה הספורטיבי של הרשות, לאחר שדורגו בין האחרונים במקצי המוקדמות בתחרויות בהן השתתפו.

באולימפיאדת לונדון (2012) רשם הג'ודוקא מאהר אבו רמלה היסטוריה, כשהיה לספורטאי הפלסטיני הראשון שמגיע למשחקים האולימפיים לאחר שהשיג את הקריטריון האולימפי, ולא באמצעות כרטיס חופשי. עם זאת, גם במשחקים אלה לא הצליחו הספורטאים הפלסטינים להגיע להישגים ספורטיביים משמעותיים.

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), מנתה המשלחת הפלסטינית שישה ספורטאים. האתלטית מיאדה אל-סייד הניפה את דגל המשלחת בטקס הפתיחה.

באולימפיאדת טוקיו מנתה המשלחת הפלסטינית חמישה ספורטאים, שלושה גברים ושתי נשים, תושבי בית לחם, עזה, מזרח ירושלים ושני פלסטינים אמריקאים.

ראו גם
------

* הרשות הפלסטינית במשחקים הפאראלימפיים
* הרשות הפלסטינית במשחקים האולימפיים לנוער

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרשות הפלסטינית במשחקים האולימפיים** בוויקישיתוף
* אתר הוועד האולימפי הפלסטיני (בערבית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Times of Israel, Palestinians send 6 athletes to Rio — half of them Germans
2. ↑   ציוץ של נורית יוחנן ברשת החברתית טוויטר, 23 ביולי 2021.

| מדינות אסיה במשחקים האולימפיים |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אוזבקיסטן • איחוד האמירויות הערביות • אינדונזיה • איראן • אפגניסטן • בהוטן • בחריין • בנגלדש • ברוניי • הודו • וייטנאם • טאיוואן • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • ירדן • כווית • לאוס • לבנון • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • המלדיביים • מלזיה • נפאל • סוריה • סין • סינגפור • סרי לנקה • עומאן • עיראק • ערב הסעודית • הפיליפינים • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קטר • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד • תימן
משלחות מטעם טריטוריות שאינן עצמאיות: הונג קונג • הרשות הפלסטינית
משלחות בעבר: צפון בורנאו • הרפובליקה הסינית | אסיה |

 |
**אראופגוס**
(למפת יוון מוגדלת)אתונהאתונה
סלוניקיסלוניקי
הרקליוןהרקליון
פטרספטרס
לאריסהלאריסה
יואנינהיואנינה
קומוטיניקומוטיני
מיטילנהמיטילנה
**פלופונסוס**
**רודוס**
**כרתים**
**טורקיה**
**אלבניה**
**בולגריה**
**מקדוניה  
הצפונית**
**הים האגאי**
**הים היוני**
**הים התיכון**אראופגוס**אראופגוס**(למפת יוון רגילה)אתונהאתונה
סלוניקיסלוניקי
הרקליוןהרקליון
פטרספטרס
לאריסהלאריסה
יואנינהיואנינה
קומוטיניקומוטיני
מיטילנהמיטילנה
**פלופונסוס**
**רודוס**
**כרתים**
**טורקיה**
**אלבניה**
**בולגריה**
**מקדוניה  
הצפונית**
**הים האגאי**
**הים היוני**
**הים התיכון**אראופגוס**אראופגוס**
גבעת אראופגוס כפי שנצפית מכיוון האקרופוליס
**אראופגוס** או **אראוס פאגוס** (יוונית: Άρειος Πάγος), היא "גבעת ארס", הנמצאת מצפון-מערב לאקרופוליס. ביוון העתיקה תיפקדה אראופגוס כבית המשפט המרכזי להוצאות להורג של אתונה. לפי המיתולוגיה, ארס אל המלחמה היה אמור להישפט בגבעה זו על הריגתו של אלירוטיוס, בנו של פוסידון (דוגמה אופיינית למיתולוגיה אטיולוגית). במחזה "האורסטיאה" של אייסכילוס (458), האראופאגוס הוא מקום משפטו של אורסטס על רציחתם של אמו, קליטמנסטרה, ושל המאהב שלה, אייגיסתוס. כמו כן, על שמה נקרא חיבור אראופגיטיקה של ג'ון מילטון בעד חופש הדיבור. 

מקור השם אינו ידוע, ביוונית המילה *pagos* פירושה "חתיכה גדולה של אבן". אראו היה יכול לבוא מן השם ארס או משמן של האריניות, שכן על מורדות ההר נבנה מקדש לאריניות, שם תפסו רוצחים מחסה כדי לא לעמוד בפני התוצאות של מעשיהם.

בתקופות שלפני יוון הקלאסית (לפני המאה ה-5 לפנה"ס) האראופגוס היה מועצת-החכמים של העיר, בדומה לסנאט הרומי. כמו בסנאט, חברות באראופאגוס הוגבלה רק לאלו שהחזיקו משרה ציבורית בכירה. ב-462 לפנה"ס, אפיאלטס העביר רפורמות שנטלו מהאראופגוס כמעט את כל תפקידיו לטובת ההליאיה (בית המשפט העליון של אתונה), והשאיר לו רק את תפקודו כבית-דין לענייני רצח. 

בהתפתחות לא שגרתית, האראופגוס קיבל תפקיד חדש במאה ה-4 לפנה"ס, שבמסגרתו חקר שחיתות, למרות שסמכות ההרשעה נשארה בידי האספה המנהלתית של אתונה, האקלסיה.

האראופגוס, כמו שאר המוסדות המנהליים, המשיכו לתפקד גם בתקופת רומא. היה זה במקום הזה, שבו פאולוס העביר את נאומו המפורסם, שנקרא "אריוס פגוס" (על שם המקום), שבו דיבר בשמו של אל לא-ידוע שכבר נעבד שם. 

המונח "אראופגוס" מתייחס גם לגוף המשפטי האריסטוקרטי, שניתנה לו סמכות על ידי סולון. הגוף שימש כבית-משפט גבוה ביוון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אראופגוס** בוויקישיתוף
* אראופגוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**רוברט "רוב" אוסטלר** (באנגלית: **Robert "Rob" Ostlere**) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלי. ידוע בעיקר בתור דמותו של ארתור דיגבי בסדרה "הולבי סיטי" של ה-BBC וכויימר רויס מ"משחקי הכס".

ביוגרפיה
--------

אוסטלר נולד באנגליה. הוא בוגר האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה לשנת 2008. הוא החל לשחק באופרת הסבון הבריטית רופאים את גרהם טריסט. שנה לאחר מכן שיחק לראשונה בסרט "Tortoise" בתור בילי.

בשנת 2011 שיחק בעונה הראשונה של "משחקי הכס" בתור ויימר רויס, סייר של משמר הלילה (ובנו של סר יון רויס), המופיע בשש הדקות הראשונות של הפרק הראשון בחיפוש אחר פראים, אך מופתע בידי הלך לבן שהורג אותו, מה שהופך אותו להרוג הראשון בסדרה הידועה בכמות ההרוגים הגדולה שלה. רוב אוסטלר הביע סיפוק מהופעתו ומכך שההצגה שלו לא נחתכה.

באותה שנה הופיע גם בסרט האימה "The Task" בתור פייזר ובסרט האינטרנט "The Vessel" בתור רוב.

בין 2013–2016 שיחק בסדרה הולבי סיטי את הרופא והמנתח ארתור דיגבי, תפקיד שלקבלתו התלווה ליועצים ואחראים רפואיים בבריטניה ולמד לצד מנתחים בבתי ספר לרפואה. על תפקידו בסדרה הוצג בפרסי הטלוויזיה הלאומיים של בריטניה כשחקן הטוב ביותר.

פילמוגרפיה
----------

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008, 2010 | רופאים | Doctors | גרהם טריסט |
| 2009 |  | Tortoise | בילי |
| 2011 |  | The Task | פיסר |
| 2011 |  | The Vessel | רוב |
| 2011 | משחקי הכס |  | ויימר רויס |
| 2012 |  | Restless | עוזר בחנות |
| 2013 |  | Life's a Bitch | בראדלי |
| 2013 |  | Hereafter | דני |
| 2013 | הולבי סיטי | Holby City | ארתור דיגבי |

קישורים חיצוניים
----------------

* רוב אוסטלר, ברשת החברתית טוויטר
* רוב אוסטלר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* רוב אוסטלר, באתר AllMovie (באנגלית)
* רוב אוסטלר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1184528624
* VIAF: 18155646205018212782
* WorldCat: lccn-no2018146541

 |
**עיר הגחלת** (באנגלית: **City of Ember**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת מדע בדיוני שיצא לאקרנים בשנת 2008. הסרט מבוסס על הספר עיר הגחלת מאת ג'ין דופרו. הסרט בוים על ידי הבמאי הבריטי-ישראלי גיל קינן, ועל פי תסריט מאת קרולין תומפסון. בסרט כיכבו סירשה רונן, הארי טרדוויי, ביל מארי, מקנזי קרוק, מרטין לנדאו וטים רובינס.

תקציר עלילה
-----------

העלילה מתרחשת עשרות שנים לאחר שואה גרעינית, בעיר התת-קרקעית "עיר הגחלת", שנבנתה על ידי "הבונים" (the Builders). בוני העיר השאירו הוראות בתוך קופסה, שאמורה להיפתח כעבור 200 שנים לאחר המעבר לעיר. הקופסה ניתנת לראש העיר, וכל ראש עיר אמור להעבירה ליורשה, אולם כאשר נותרו 47 שנים לפתיחת הקופסה מת במפתיע ראש העיר, ולא העביר את סוד הקופסה ליורשו.

בחלוף 200 השנים נפתחת הקופסה, הנמצאת בארון בבית צאצאי ראש העיר השביעי, והם אינם מבחינים בכך.

תושבי העיר חיים בתוך מערה תת-קרקעית בה בנויים בתיהם. מעל ראשם מנורות המאירות את העיר ואת חממותיה. העיר מקבלת את האנרגיה מגנרטור גדול. בשל תקלות רבות בגנרטור מתחילות הפסקות חשמל בעיר, המתארכות מפעם לפעם. מזונם של תושבי העיר - קופסאות שימורים המוחזקות במחסנים גדולים, הולך ואוזל.

בראשית הסרט מתאספים בוגרי בית הספר ליום קבלת המקצוע (Assignment Day). ראש העיר מגריל לתלמידים הבוגרים את עבודתם העתידית בעיר. לינה (המגולמת על ידי סרשה רונן) חולמת להיות שליחה, אולם מוקצה לתפקיד עובדת צנרת. דוּן (המגולם על ידי הארי טרדוויי) מקבל בהגרלה את המקצוע "שליח", ולאחר מכן הם מחליפים בתפקידים.

לינה חוזרת לביתה ומצאת את סבתה מחפשת בארון הבגדים ומוצאת את הקופסה. בתוך הקופסה מגלה לינה חלקי מפה, ומבקשת את עזרתו של דון לפענח את המפה. לינה ודון מגלים כי המפה היא מפתח ליציאה מן העיר. במהלך חיפושיהם הם מגלים כי ראש העיר יודע על המחסור במזון ומחביא מזון רב לעצמו. ראש העיר מצווה לכלוא אותם, והם בורחים, ומגלים כי בעבר הוריהם ניסו לברוח מן העיר - בריחה במסגרתה טבע אביה של לינה.

לינה ודון מפענחים את מיקומה של היציאה מן העיר, ויחד עם פופי, אחותה הקטנה של לינה, מצליחים להפעיל את מערכת הסירות שמובילה אל היציאה ורואים לראשונה את השמים. הם מצליחים לשלוח הודעה חזרה אל העיר עם הנחיות לתושבי העיר כיצד לצאת ממנה.

תפקידים
-------

* לינה מייפליט, צאצאית של ראש העיר השביעי - סירשה רונן
* דון הארו - הארי טרדוויי
* ראש העיר קול - ביל מארי
* ברטון סנוד, עוזרו של ראש העיר - טובי ג'ונס
* סול, טכנאי במערכת הניקוז - מרטין לנדאו
* לוריס "בארו" הארו, אביו של דון - טים רובינס

הפקת הסרט
---------

באוקטובר 2004 רכשו טום הנקס וגארי גוצמן את הזכויות להפיכת הספר לסרט (וכן את הזכויות להפקת סרט המשך). צילומי הסרט החלו בקיץ 2007 הסתיימו בחודש אוקטובר באותה שנה. צילומי העיר צולמו בתוך המספנה של הארלנד ווולף בבלפסט שבאירלנד.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של עיר הגחלת

* "עיר הגחלת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "עיר הגחלת", באתר נטפליקס

* "עיר הגחלת", באתר AllMovie (באנגלית)

* "עיר הגחלת", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "עיר הגחלת", באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* "עיר הגחלת", באתר Metacritic (באנגלית)

* "עיר הגחלת", באתר אידיבי

* "עיר הגחלת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* עיר הגחלת, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  City of Ember (2008) - Box Office Mojo, www.boxofficemojo.com
פירוש נוסף ערך זה עוסק בלשון יבשה בחוף שקלטון שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו כף וילסון.

**כף וילסון** (באנגלית: **Cape Wilson**) היא לשון יבשה בחוף שקלטון, שבאנטארקטיקה. 

לשון היבשה גבוהה, סלעית ומכוסה שלג. 

לשון היבשה מהווה את הקצה הדרום-מזרחי של רכס נאש, ואת הכניסה הצפונית למפרצון שקלטון שלגדת מדף הקרח רוס.

היסטוריה
--------

### גילוי לשון היבשה

לשון היבשה התגלתה בדצמבר 1902, על ידי קפטן רוברט פ. סקוט, מהצי המלכותי הבריטי, במסגרת ניסיונו להגיע אל הקוטב הדרומי.

### מקור השם

לניסיונו של סקוט להגיע אל הקוטב הדרומי התלוו לוטננט (לימים סר) ארנסט ח. שקלטון (על שמו נקרא מפרצון שקלטון הסמוך), ודוקטור אדוארד אדריאן וילסון, שעל שמו נקראה לשון היבשה; שמו קרחון נמרוד הסמוך נקרא אף הוא לזכרו של ארנסט שקלטון- ה"נמרוד", הייתה הספינה שהביאה את שקלטון ומשלחתו לאנטארקטיקה.

ראו גם
------

* כף ליטלטון

לקריאה נוספת
------------

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°**, P 209

קישורים חיצוניים
----------------

* כף וילסון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* כף וילסון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מזג אוויר נוכחי מעודכן בכף וילסון
	+ תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור כף וילסון
	+ נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור כף וילסון

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
2. ↑  מקור שמו של מפרצון שקלטון
3. ↑  מקור שמו של קרחון נמרוד

| רכס נאש |
| --- |
| קרחונים | אלג'י • דיקי |
| מצוקים | מצוק באביס |
| הרים | אייקורן • כריסטמס • קנופוס |
| לשונות יבשה | כף וילסון |
**כף טאקסן** (באנגלית: **Cape Tuxen**) היא לשון יבשה סלעית בחוף המערבי של ארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.

לשון היבשה מהווה את הקצה הדרומי של פתחו של מפרץ וודינגטון שבחצי האי קייב.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי לשון היבשה

לשון היבשה התגלתה ב-12 בפברואר 1898 על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1897–1899, בפיקודו של אדריאן דה ז'רלאש.

הכף צולמה מהאוויר על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957.

הכף נסקרה על ידי סוקרים על הקרקע מטעם סקר שטחי חסות איי פולקנד בשנת 1958.

### מקור השם

שמה של לשון היבשה ניתן לה על ידי ז'רלאש.

לשון היבשה נקראת על שם אחד מפטרוני המשלחת.

לקריאה נוספת
------------

• V.V. Shcherbakova, V.G. Bakhmutov, V.P. Shcherbakov, G.V. Zhidkov and V.V. Shpyra, **Palaeointensity and palaeomagnetic study of Cretaceous and Palaeocene rocks from Western Antarctica**, Geophysical Journal International, Volume 189, Issue 1, April 2012, Pages 204–228, 
• Duncan Stewart, Jr, **THE PETROGRAPHY OF SOME ANTARCTIC ROCKS**
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°**, P 169
• Defense Mapping Agency 1992, **Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica**, P 358
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **Sailing Directions for Antarctica: Including the Off-lying Islands South of Latitude 60°**, P 142

קישורים חיצוניים
----------------

* כף טאקסן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* כף טאקסן באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* כף טאקסן באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  מידע היסטורי
**פטר גרביץ'** (במונטנגרית: **Петар Грбић**; נולד ב-7 באוגוסט 1988) הוא כדורגלן מונטנגרי, המשחק בעמדת החלוץ במורנר.

קריירת מועדונים
---------------

גרביץ', התחיל את הקריירה שלו במלאדוסט פודגוריצה. בשנת 2008, גרביץ' הצטרף למוגרן. גרביץ' זכה עם הקבוצה באליפות מונטנגרו בעונות 2008/2009 ו-2010/2011.

ביולי 2011, גרביץ' חתם באולימפיאקוס מליגת העל היוונית תמורת מיליון אירו. בתקופתו בקבוצה, גרביץ' לא רשם דקות משחק בליגה והושאל ללבדיאקוס והפועל באר שבע. ב-5 בספטמבר 2012, גרביץ' הושאל ל-OFK בלגרד לשישה חודשים. ב-11 בנובמבר, גרביץ' הבקיע את שער הניצחון עבור קבוצתו במשחק הליגה נגד הכוכב האדום בלגרד שהיה הניצחון הראשון של קבוצתו נגד הכוכב האדום מאז שנת 2003. במהלך העונה, הוארכה תקופת השאלתו של גרביץ' עד לסיום העונה.

ב-13 ביולי 2013, גרביץ' הושאל לפרטיזן בלגרד. בינואר 2014, אולימפיאקוס רכשה את מרקו שצ'פוביץ' מפרטיזן וכחלק מעסקת העברתו, גרביץ' עבר לפרטיזן. ב-18 במרץ 2015 גרביץ' כבש במסגרת חצי גמר הגביע, אותו חגג כאשר קפץ לכיוון ספסל קבוצתו על רגל שמאל, כתגובה לאמרתו של ראש ממשלת סרביה אלכסנדר ווצ'יץ' שידוע כאוהד הקבוצה, "לחלק מהשחקנים בפרטיזן יש שתי רגליים שמאליות". בתגובה לכך, ווצ'יץ' צייץ בחשבון הטוויטר שלו בו בירך את גרביץ' על השער והתנצל על האמרה.

בינואר 2016 חתם באקהיסאר בלדייספור מליגת העל הטורקית, בה שיחק עד לסיום העונה. בקיץ 2016, הושאל לאדנה דמירספור, מהסופר ליג הטורקית.

בדצמבר 2017, גרביץ' חזר למונטנגרו וחתם בבודוצ'נוסט פודגוריצה.

כעבור שנה, חתם בראדניצ'קי ניש מליגת העל הסרבית וכעבור שנה חזר לבודוצ'נוסט.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-25 במרץ 2011, גרביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מונטנגרו במשחק ידידות נגד אוזבקיסטן.

תארים
-----

מוגרן
* ליגת העל המונטנגרית: 2008/2009, 2010/2011

פרטיזן בלגרד
* ליגת העל הסרבית: 2014/2015

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  יגאל ברמן, ‏גרביץ' ובוזוביץ' צפויים לחתום בהפועל באר שבע, באתר ONE‏, 31 בינואר 2021

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פטר גרביץ'"**.
**הרוכב ממדרה** (בבולגרית: **Мадарски конник**) הוא תבליט מתחילת המאה ה-8 שנחרט על סלע גדול ליד הכפר מדרה השוכן במחוז שומן, מזרחית לעיר שומן בצפון-מזרח בולגריה. הרוכב ממדרה הוכרז ב-1979 כאתר מורשת עולמית.

התבליט מופיע על סלע כמעט אנכי שגובהו 100 מטר, והדמויות עצמן נמצאות בגובה של 23 מטר מעל בסיס הסלע. נראה כי לשם חריטת התבליט, הקימו הבולגרים פיגומים במקביל לפני הסלע, והחורים אליהם קובעו קורות העץ של מבנה ארעי זה עדיין נראים כיום.

שטח פניו של התבליט הוא 40 מ"ר. הרוכב הפונה לכיוון ימין אוחז בחנית שבאמצעותה הוא מכריע אריה שכורע לרגלי הסוס. נשר עף לפני הרוכב וכלב רץ בעקבותיו. התבליט מתוארך לשנת 710 לערך, היינו לתקופת שלטונו של טרבל שליט בולגריה, כשלושים שנה לאחר היווצרותה של בולגריה. לפי הסברה, הדמות היא דמותו של טרבל עצמו והתמונה מסמלת ניצחון צבאי, ככל הנראה הכרתה של האימפריה הביזנטית במדינה הצעירה. לפי סברה אחרת שרווחה בעבר, התבליט הוא מעשה ידיהם של התראקים שחיו במקום בעת העתיקה ובמערה בבסיס הסלע שכן אותה עת מקדש. לפי סברה זו, הדמות היא דמותו של אחד מאלי התראקים.

שלוש כתובות שנשמרו באופן חלקי ביוונית בת ימי הביניים חרוטות בסלע מסביב לדמותו של הרוכב, ומכילות מידע חשוב אודות ההיסטוריה המוקדמת של הבולגרים. הכתובת העתיקה מבין השלוש מתוארכת לתקופתו של טרבל (695-721), ושתי האחרות לקרום (796-814) ולאומורטאג (814-831).

רק ב-1872 הבחין החוקר ההונגרי פליקס קניץ (Felix Philipp Kanitz) בתבליט במקרה, וסבר בטעות כי מדובר ביצירה רומאית. חוקר אחר שבחן את התבליט ב-1884 זיהה כי הכתובות נכתבו ביוונית וייחס אותן לתראקים. מחקר מעמיק של התבליט ושל הכתובות החל רק בשנת 1895 כאשר חוקרים הקימו לראשונה פיגומים שאפשרו להם לבחון את היצירה מקרוב, ולהגיע למסקנה כי היצירה היא מעשה ידיהם של הבולגרים המוקדמים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרוכב ממדרה** בוויקישיתוף
* הטקסט המלא ביוונית ובבולגרית
* אתר מקיף אודות הרוכב ממדרה, The Madra rider מאת Magdalina Stancheva

| דגל ארגנטינהדגל ארגנטינה סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בבולגריה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| כנסיית בויאנה • הרוכב ממדרה • העיר העתיקה של נסבר • הפארק הלאומי פירין • מנזר רילה • כנסיות איבאנובו • שמורת סרברנה • הקבר התראקי בקאזאנלק • הקבר התראקי בסוושטארי • יערות האשור העתיקים והבראשיתיים של הרי הקרפטים ושל אזורים אחרים באירופה (עם שבע עשרה מדינות נוספות) |

 |
**אדם וודיאט** (באנגלית: **Adam Woodyatt**; נולד ב-28 ביוני 1968) הוא שחקן בריטי המופיע בקולנוע, בטלוויזיה ובתיאטרון.

חייו
----

אדם וודיאט נולד וגדל בלונדון והחל בצעירותו בלימודי משחק. בתחילת שנות ה-80 הוא הופיע בסדרות טלוויזיה המכשפות והגריניגוג וב-The Baker Street Boys. בהמשך לקח וודיאט הפסקה מקריירת המשחק שלו ועבד תקופה מסוימת כקצב.

בשנת 1985 החל להופיע בסדרת טלוויזיה חדשה בשם איסטאנדרס. תחילה ציפה לשחק עונה בודדת לעונה בודדת, אך וודיאט המשיך להופיע בסדרה, ונכון לכיום הוא היחיד בין שחקני הסדרה שמשחק בה מהפרק הראשון ועד כה. בשנת 2013 הוא קיבל פרס מפעל חיים על השתתפותו בסדרה.

בנוסף לכך, משתתף אדם וודיאט בתוכניות טלוויזיה נוספות ובהצגות תיאטרון.

אדם וודיאט הוא צלם חובב. בשנת 2008 הוא קיבל פרס על צילום.[דרושה הבהרה]

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדם וודיאט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אדם וודיאט
* אדם וודיאט, ברשת החברתית טוויטר

* אדם וודיאט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* PIC: 385402

 |
יצחק ענפי
**יצחק ענפי** (בירנצוויג) (1899 - 19 ביולי 1959) היה סופר, פובליציסט ומורה ישראלי.

תולדות חייו
-----------

ענפי נולד בפולין, בעיירה סנדומייז'. הוא קיבל חינוך מסורתי, למד בישיבה והוסמך לרב. הוא השתלם בכוחות עצמו, למד עברית והיה ציוני. ענפי שאף לעלות לארץ ישראל ולהשתלם בסמינר בית הכרם בירושלים.

במלחמת העולם הראשונה עזב את פולין והתיישב בבלגיה בעיר אנטוורפן, שם נישא לפנינה זילברברג (ילידת פולין) ובנה את ביתו. נולדו להם שלושה ילדים.

בשנים אלו עסק בהוראה בבית הספר "תחכמוני" מיסודו של הרב משה אביגדור עמיאל.

בשנת 1933 עלה לישראל עם משפחתו ועסק בהוראה בהרצליה ורמת גן.

נפטר בשנת 1959 ונטמן בבית העלמין קריית שאול.

יצירתו
------

בגיל צעיר התחיל יצחק בפולין בכתיבת פרוזה ושירה. לאחר מעברו לבלגיה החל לפרסם שירים וסיפורים בעיתונות היידיש המקומית. כמה משיריו ומאמריו תורגמו לפלמית והולנדית והופיעו בכתבי יד מקומיים.

יצחק ענפי כתב רשימות וטורים לעיתוני "הארץ", "היסוד", "הצופה" ו"הצופה לילדים".

בשנת 1956 פורסם סיפורו "ניסל הסבל" אודות חיי עיירה יהודית בפולין במסגרת הספר "חמישים סיפורים", בהוצאת "מוסד הרב קוק".

בשנת 1958 יצא ספרו "בשבילי המקרא" ב"הוצאת יבנה", בו כתב והרחיב על סיפורי המקרא.

בשנת 1960, ביום השנה לפטירתו, יצא ספרו "יחיד בין רבים" (בהוצאת יבנה), המתאר דמויות יהודים כפריים בודדים בתוך הכפר הנכרי. בחלקו השני הנציח את דמויות העיירה צוייזמיר, שהיא ערש ילדותו. יצחק ענפי סיים לכתוב את הספר, אך לא זכה להוציא אותו לאור בחייו.

בשנת 2009, כ-40 שנה לאחר מותו, פורסם אוסף מכתביו הכולל משלים, אגדות וסיפורים בשירה ובפרוזה, במסגרת הספר "בשבילי הגן". כלל היצירות בספר זה מתייחסות לאדם וליחסיו עם החי והצומח שבסביבתו.

לקריאה נוספת
------------

* ענפי, יצחק, "בשבילי המקרא", הוצאת יבנה, תשי"ח
* ענפי, יצחק, "יחיד בין רבים", הוצאת יבנה, תש"ך
* פלאי, פנחס, "חמישים סיפורים", הוצאת מוסד הרב קוק, תשי"ז

הערות שוליים
------------

1. ↑  יצחק ענפי באתר GRAVEZ

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007467556705171
* LCCN: no2016165647
* VIAF: 308258399
* WorldCat (עם VIAF): 308258399

 |
**הרוח מטירת קאנטרוויל** הוא סרט פנטזיה וקומדיה אמריקאי משנת 1944 בבימויו של ז'ול דאסן, עם צ'ארלס לוטון, רוברט יאנג ומרגרט אובראיין בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס באופן קלוש על הסיפור הרוח מטירת קאנטרוויל של אוסקר ויילד (1887). פרט לשם הטירה ושמו של הגיבור/הרוח אין כל קשר למקור.

הסרט הופק בעת מלחמת העולם השנייה והעלילה הועברה לימי המלחמה הזאת כשהנושא העיקרי בה הוא שלילת הפחד ועידוד האומץ במלחמה נגד הגרמנים.

תקציר העלילה
------------

בשנת (1634) נאלץ סיר סימון מקאנטרוויל (צ'ארלס לוטון) לצאת לקרב אבירים על שמו הטוב של אחיו הצעיר אנטוני (פיטר לופורד). מולו הועמד אביר ענק וסיר סימון נתקף בפחד וברח לטירת קאנטרוויל. אביו, הלורד מקאנטרוויל (רג'ינלד אוונס) כלא אותו בחדר בגלל שבייש את המשפחה. הוא אמר לו כי הוא יוכל לצאת משם ולנוח על משכבו רק אם קרוב משפחה שלו, ענוד בטבעת קאנטרוויל, יבצע מעשה אמיץ במלחמה.

מאז עברו 300 שנים והוא עדיין כלוא כרוח בטירות כי כל בני קאנטרוויל הפגינו מורך לב במלחמות השונות. מאז הוא יוצא כל לילה ומפחיד את דרי הטירה.

שנת 1943, יורשת הטירה היא ליידי ג'סיקה דה קאנטרוויל, בת שש (מרגרט אובראיין). למקום מגיעה מחלקת חיילים אמריקאיים והם מקבלים בשמחה את היורשת הקטנה. בתחילה הם מתייחסים בספק לסיפור הרוח אבל כשהם נתקלים בה, הם לא מפחדים ומניסים אותה.

אחד החיילים הוא קאפי וילאמס (רוברט יאנג). ג'סיקה מבחינה שיש לו כתם לידה של בני קאנטרוויל על העורף וכי לכן הוא צאצא של סיר סימון. קאפי וג'סיקה נפגשים עם סימון (הרוח) והוא מספר להם על מר גורלו ועל תקוותו שאחד מקרובי משפחתו יראה אומץ בקרב ואז הוא ישוחרר מהטירה ויוכל להיקבר עם קרוביו. הוא שם את מבטחו בקאפי ונותן לו את טבעתו.

המחלקה יוצאת לפעולה לפיצוץ מכלי דלק בצרפת. קאפי נמצא במארב עם מקלע כדי לחסל את הגרמנים הנסוגים. הפעולה מצליחה, הגרמנים נסוגים ורוחו של סימון מעודדת את קאפי לירות אך לאחר שחייל לידו נפצע, קאפי קופא ולא מסוגל לירות עליהם עד שמישהו אחר מחליף אותו. סיר סימון מאוכזב וקאפי מקבל הוראה לעזוב את המחלקה.

קאפי מדוכא וג'סיקה מעודדת אותו. לפתע היא מבחינה בפצצה מוצנחת של הגרמנים. קאפי מתמלא אומץ וביחד עם ג'סיקה וסיר סימון הם מגיעים למקום. הפצצה מתקתקת וקאפי מבחין בחיילי מחלקתו שעסוקים באימונים ומתקרבים למקום. הוא מתמלא אומץ, קושר את הפצצה לג'יפ, קופץ מהג'יפ שממשיך לגרור את הפצצה עד לשקע שם היא מתפוצצת, בכך הציל את חיי אנשי מחלקתו.

כעת יכול סר סימון להיפטר מהקללה ולהיטמן בבית הקברות.

קישורים חיצוניים
----------------

* "הרוח מטירת קאנטרוויל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הרוח מטירת קאנטרוויל", באתר AllMovie (באנגלית)
* "הרוח מטירת קאנטרוויל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "הרוח מטירת קאנטרוויל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון להרוח מטירת קאנטרוויל, באתר יוטיוב
* הרוח מטירת קאנטרוויל, באתר TCM
* הרוח מטירת קאנטרוויל, 1944, באתר יוטיוב
הרב יצחק עבאדי, 2008
הרב **יצחק עבאדי** (נולד ב-12 במרץ 1933) הוא פוסק הלכה אורתודקסי בולט ביהדות ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

הרב נולד בוונצואלה, בשנת תרצ"ג, למשפחה ממוצא חלבי. בהיותו בן שנתיים, בשנת 1935, עלו הוריו לארץ ישראל והתיישבו בטבריה. למד תורה מרבני העיר, הרב רפאל קוק והרב מאיר ועקנין, שהמליצו עליו לישיבת תפארת ישראל, שם למד שנתיים. לאחר מכן עבר לישיבת היישוב החדש בתל אביב, שם התקרב לחזון איש, והיה נוהג לפקוד את ביתו לעיתים קרובות. לאחר מכן למד תקופה קצרה בישיבת חברון כנסת ישראל, ואחר כך בישיבה במונטרי שבשווייץ.

בגיל 19 המליץ לו החזון איש לנסוע ללמוד אצל רבי אהרן קוטלר בישיבת לייקווד שבניו ג'רזי, הוא בלט בין הבחורים בשקדנותו ובכח זכרונו, ותחת חסותו של הרב קוטלר הפך לפוסק הרשמי של ישיבת לייקווד והקהילה המקומית. גם בביתו של הרב קוטלר נהגו לשאול את הרב עבאדי שאלות בהלכה.

לאחר מותו של הרב קוטלר בשנת 1962, מונו בישיבה פוסקי הלכה אחרים. בשנת 1980 הוא פתח בלייקווד כולל אברכים ללימוד הלכה בשם "אוהל תורה", ובשנת 1993 הוא העביר אותו לשכונת הר נוף בירושלים ועבר בעצמו להתגורר בה. בשנת 2009 הוא שב ללייקווד, אך לא חזר לקהילה.

הרב עבאדי נחשב לאחד מגדולי הפוסקים בארצות הברית, אך כמה תשובות הלכתיות שבהן נטה להקל מתוך חשיבה עצמאית, עוררו נגדו ביקורת רבה. רוב פוסקי לייקווד כיום הם תלמידיו.

בנו ר' אהרן מנהל אתר שאלות ותשובות בו הוא מורה על פי פסקי אביו, וכמו כן מפרסם רשימת מוצרים הכשרים לפסח.

ספר השו"ת שלו "אור יצחק", נערך מכתביו בידי תלמידים.

פסיקות בולטות
-------------

* התיר להשתמש בספר תורה שנכתב בדפוס משי. בשיטה זו מותחים בד משי על מסגרת המונחת על קלף, עם שבלונה של האותיות. כאשר שופכים דיו סמיך על הבד וגורפים אותו באמצעות מגב, נוצרים האותיות.
* התיר בתנאים מסוימים קיום יחסי אישות לאחר ראיית דם בתולים.
* מקל בדין הסיבה בליל הסדר, ופסק כי "מי שאינו רגיל בכך אינו צריך".
* התיר להשתמש בפאה נכרית שמקורה בשער הודי, כשיטתם של הרב שמואל הלוי וואזנר, הרב חיים יוסף דוד ווייס, הרב מנשה קליין והרב ישראל בלסקי, בניגוד להוראה לאיסור של הרב יוסף שלום אלישיב, בשל החשש שמדובר בשער עבודה זרה.
* הרב עבאדי חיבר גרסה קצרה של ברכת המזון לפי דברי הרמב"ם ופוסקים אחרים מן הראשונים, ולדבריו ניתן להשתמש בגרסה שלו גם לכתחילה כאשר האדם ממהר וכדומה ואינו מעוניין לקרוא את הגרסה המלאה של הברכה.

קישורים חיצוניים
----------------

ספריו
* **אור יצחק - חלק א**, ירושלים-לייקווד תשס"ג, באתר היברובוקס
* **אור יצחק - חלק ב**, ירושלים-לייקווד תש"ע, באתר היברובוקס
* הערות על ספרו
* **אור יצחק - הלכות נדה**, ירושלים תשע"ז, באתר אוצר החכמה

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו מכתבו של ראש הישיבה הרב משה חברוני אל הרב הראשי הרב הרצוג: ישיבות ומוסדות תורה, באתר ארכיון המדינה, עמ' 89
2. ↑  שו"ת אור יצחק יורה דעה סימן לג'.
3. ↑  אור יצחק ח"ב בקונטרס אחרון הלכות פסח דיני 'קדש' אות ד'. ראו כאן.
4. ↑  ראו פרק י"ח בספר "חן וכבוד".
5. ↑  נוסח ברכת המזון המקוצר שנדפס בספרו "אור יצחק", באתר HebrewBooks.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007311247005171
* LCCN: no2004005977
* VIAF: 34159670
* WorldCat: lccn-no2004005977

 |