recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**בית הקרנות** הוא מבנה בצומת בין רחוב הרצל ורחוב בלפור בשכונת הדר הכרמל בחיפה, המשלב מסחר ותעסוקה וכולל רחבה ציבורית גדולה. הבניין אוכלס בקומה עליונה על ידי הקרנות, קרן קיימת לישראל וקרן היסוד, ומכאן נגזר שמו.

תיאור המבנה
-----------

את המבנה, הבנוי מאבן בסגנון הבינלאומי, תכנן האדריכל יוסף קלארווין (שתכנן גם את משכן הכנסת ואת ממגורות דגון) על אדמת קרן קיימת לישראל. זאת, במחשבה על הציבור, תוך תכנון רחבה מרכזית להתכנסות, מעברים מקשרים בין המבנה לרחובות, קומת מסחר ועוד. בית הקרנות ניצב ממול לבית השעון.

גובהו הוגבל לשתי קומות כדי שלא יסתיר לציבור ברחוב הרצל את מבנה הטכניון, הנמצא מאחוריו. בשנות ה-50 נוספה לו קומה לאור הביקוש עבור בתי עסק רבים.

היסטוריה
--------

בשנים 1934–1935, הואצה התפתחותו המסחרית של רחוב הרצל עם גידול מספר העולים מאירופה בעקבות עליית הנאצים לשלטון. מתוך חשש שהרחוב יפלוש לתחומי הגן שהקיף את הטכניון, החליט חבר הנאמנים של המוסד להקים בניין חדש, שישמש בין השאר גם מעין חומה לגן. כמחווה לטכניון, תכנן האדריכל יוסף קלארווין את "בית הקרנות" וציפה את חזיתו באבן דומה.

תהליך בניית בית הקרנות אירע בשנים 1935–1937.

בית הקרנות בשנת 1946 (בחזית התמונה), מאחוריו במרכז התמונה בית הספר הריאלי (סניף הדר), ובחלק העליון של התמונה בניין הטכניון הישן.
משנות ה-30 ועד שנת 1969 שימש בית הקרנות מוקד לפעילות אזרחית והתקיימו בו הפגנות, עצרות, חגיגות ואירועים, כשעל מרפסת המבנה עמדו מנהיגים ונבחרי הציבור. כמו כן, המבנה היווה מוקד העסקים והאופנה מרכזי ופעלה בו חנות הכלבו "חפצי-בה", מהראשונות בארץ.

בשנת 1961 הפיקה עיריית חיפה מהדורה מיוחדת של הספר "אלטנוילנד" לאור ציון יום ההולדת ה-100 של הרצל, בה הציגה את בית הקרנות כבניין מרכזי בעיר, כדוגמה להתגשמות חזונו של הרצל על חיפה בתור "עיר העתיד".

בשנת 1969 קיימה עיריית חיפה את "שבוע הציור והפיסול", אירוע אמנות שהתפרש בשכונת הדר, כאשר אחד מהמוקדים המרכזיים באירוע התקיים בבית הקרנות.

לאורך השנים בית הקרנות חדל מהיותו מוקד לפעילות ציבורית, וכן פעילות המסחר הפכה דלילה, לאור תהליכי שינוי באוכלוסיית השכונה.

ראו גם
------

* בית השעון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הקרנות** בוויקישיתוף
* סרטונים השלמת בניין בית הקרנות, **1937**, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיכאל יעקובסון, סיבוב בבית הקרנות בחיפה, באתר חלון אחורי, ‏7 ביוני 2017
2. 1 2 3 4  בתים מספרים - חיפה, באתר נוסטלגיה
3. 1 2 3 4 5  בית הקרנות, הספירה לאחור, באתר באוהאוס חברתי (ארכיון)
4. 1 2 3 4  נילי גולד, צומת הרחובות שהשפיע כל כך על הסופרים החיפאים, באתר הארץ, ‏9 בספטמבר 2013
5. ↑  דוד הכהן, עכשיו גם בחיפה: שילוט על בתים היסטוריים, באתר ynet, 11 בנובמבר 2004
**רומן אולגוביץ' יארמצ'וק** (באוקראינית: **Роман Олегович Яремчук**; נולד ב-21 במרץ 1995 בלבוב) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדות החלוץ בולנסיה (בהשאלה מקבוצת קלאב ברוז') ובנבחרת אוקראינה.

קריירה
------

יארמצ'וק גדל במחלקת הנוער של קבוצת הצמרת האוקראינית דינמו קייב. בשנת 2012 עלה לקבוצה הבוגרת, אך עד 2016 שיחק בשורות קבוצת המילואים של המועדון (דינמו-2). לראשונה שותף במשחק של הקבוצה הבוגרת במרץ 2016, במשחק 1/4 גמר גביע אוקראינה. ביולי 2016 הושאל יארמצ'וק לקבוצת אולכסנדריה, בה שיחק עד לסוף שנת 2016. בדצמבר 2016 שב לדינמו. הוא שותף במשחקים מעטים ובאוגוסט 2017 נמכר כרטיס השחקן שלו לקבוצת "גנט" מהליגה הבלגית. יארמצ'וק חתם על חוזה לארבע שנים בקבוצה.

ב-29 באוגוסט 2022 חתם בקלאב ברוז', עליו היא שילמה 16 מיליון אירו, מה שהפך אותו לרכש היקר ביותר בתולדות המועדון. 

בהופעת הבכורה בקבוצה כבש גם שער בכורה, ב-2 בספטמבר בניצחון 0-4 על סרקל ברוז'.

נבחרת
-----

יארמצ'וק שיחק בכל שכבות הגיל של הנבחרות הלאומיות של אוקראינה. השתתף ביורו 2014 לנבחרות עד גיל 19 ובמונדיאל 2015 לנבחרות עד גיל 20. בשנים 2015 - 2017 שיחק בנבחרת הצעירה של אוקראינה.

בנבחרת הלאומית של אוקראינה משחק יארמצ'וק מאז ספטמבר 2018. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק מול צ'כיה במסגרת ליגת האומות 2018/2019. את שערו הראשון במדי הנבחרת הבקיע ב-16 באוקטובר 2018 במהלך משחק מול צ'כיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רומן יארמצ'וק** בוויקישיתוף
* רומן יארמצ'וק, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת אוקראינה – יורו 2020** |
| --- |
| 1 בוצ'אן • 
2 סובול • 
3 סודאקוב • 
4 קריבצוב • 
5 סידורצ'וק • 
6 סטפננקו • 
7 ירמולנקו • 
8 מלינובסקי • 
9 יארמצ'וק • 
10 שפרנקו • 
11 מרלוס • 
12 פיאטוב •
13 זבארני • 
14 מקרנקו •
15 ציהנקוב •
16 מיקולנקו •
17 זינצ'נקו •
18 בזוס •
19 בסדין •
20 זובקוב •
21 קרוואייב •
22 מטוויינקו •
23 טרובין •
24 טימצ'יק •
25 פופוב •
26 דובביק •
מאמן: שבצ'נקו | אוקראינהאוקראינה |
**ג'ונתן תמימי סיברג** (בשוודית: **Jonathan Tamimi Syberg**; נולד ב-12 באוקטובר 1994) הוא כדורגלן שוודי-ירדני המשחק בעמדת המגן הימני בברגה.

קריירת מועדונים
---------------

תמימי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של האמרבי. ב-19 בספטמבר 2013 תמימי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1-3 נגד גאיס. תמימי שיחק 7 משחקים בקבוצה הבוגרת של האמרבי.

ב-9 במרץ 2015 תמימי חתם לשלוש עונות בינשפין סדרה (אנ'). תמימי היה שותף ב-18 משחקי ליגה ועלה עם הקבוצה לליגת העל השוודית. ב-8 במאי 2016 תמימי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה בשוודיה בהפסד 2-0 לנורשפין, בו גם הורחק לראשונה בקריירה אחרי שקיבל כרטיס צהוב שני.

ב-11 בפברואר 2018 חתם בסונדסוואל. ב-30 בנובמבר 2019, תמימי שוחרר מהמועדון.

ב-11 ביוני 2020, תמימי חתם במייאלבי.

ב-18 בפברואר 2021, תמימי חתם בדגרפורס.

ב-17 בפברואר 2022 חתם בברגה.

במרץ 2024 חתם באל-חוסיין (אירביד) מליגת העל הירדנית.

קריירה בינלאומית
----------------

תמימי, נולד בשוודיה להורים ממוצא ירדני, לכן היה יכול לייצג את שתי המדינות בזירה הבינלאומית.

ב-25 בדצמבר 2017 תמימי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ירדן בתיקו 1-1 נגד לוב.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
גבינת **נסאל** (ברומנית: **Năsal (caș)**; בהונגרית: **Noszolyi sajt**) היא גבינה רומנית מסורתית הנושאת אותו שם כמו הכפר שבו היא מיוצרת בנפת Țaga, במחוז קלוז'.

מאפיינים
--------

זוהי גבינה מיושנת חצי רכה העשויה מחלב פרה. נאסל מיוצרת על ידי חברת מחלבות Napolact, במערה טבעית המשמשת באופן מסורתי בתהליך ייצור הגבינה עוד מימי הביניים. מאפייניו וטעמו מוענקים מהתנאים המיקרוביולוגיים הייחודיים שבהם הוא מיוצר. סלע המערה וחיידקי ה-Brevibacterium linens שהתפתחו בה, הטמפרטורה והלחות הקבועים, פועלים על הגבינות המיוצרות שם.

מצעי Brevibacterium נמצאים בכל מקום על העור האנושי, שם הם גורמים לריח כף הרגל. אותו חיידק משמש גם לתסיסת מספר גבינות כמו לימבורגר, פור סאלו וכאמור נסאל. ריחו מושך גם יתושים.

מקור
----

יאנוש שילינג, אדריכל הונגרי (כל האזור של טרנסילבניה היה תחת שלטון הונגרי במשך כ-900 שנה עד סוף מלחמת העולם הראשונה), רכש חווה בנסאל באמצע המאה ה-19. הוא או בנו, אוטו שילינג, החלו לייצר גבינה במרתפי החווה במאה ה-19. הגבינה התפרסמה בטרנסילבניה, וזכתה במדליית זהב בתערוכה העולמית של פריז (1900). החווה הולאמה ב-1948 וב-1954 נבנה מפעל גבינות קטן יותר בכפר.

אגדה
----

כפי שמספרת האגדה, הכפר נסאל היה בבעלותו של רוזן עשיר ואכזר. יום אחד התעלמו כמה איכרים ממצוות האציל ולקחו כמה חתיכות מהגבינה שלו עבור ילדיהם. הם החביאו את הגבינה במערה ליד הכפר נסאל, ולא מיהרו ללכת לקחת אותה. שבועות חלפו, ויום אחד נכנס כפרי למערה, משוכנע שימצא את הגבינה רקובה. להפתעתו, הוא מצא אותה במצב טוב. הגבינה שינתה את צבעה לצהוב אדמדם, אבל הטעם היה טוב מאוד, על אף הריח שלה. לבסוף גילה הרוזן והעניש את האיכרים. עם זאת, שמר את הגבינה מהמערה, והחל להגיש אותה לכל אורחיו האצילים, גאה בטעמה המעולה וזמן קצר לאחר מכן החל לאחסן את הגבינות שלו במערה.

לקריאה נוספת
------------

* נפולקט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נסאל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Bernard Dixon (27 באפריל 1996). "Cheese, toes, and mosquitoes". *British Medical Journal*. **312**: 1105. doi:10.1136/bmj.312.7038.1105. ארכיון מ-2015-09-24. נבדק ב-2012-02-24. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Noszolyi-e, vagy cegei? (Is it from Năsal or Țaga?)". *Szabadság*. 15 באפריל 2008. ארכיון מ-2014-10-27. נבדק ב-2013-05-10. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Article". *www.napolact.ro*. אורכב מ-המקור ב-2014-10-27. נבדק ב-26 באוקטובר 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**נועם יעקב** (הגבר מלך של העולם)(בדנית: **Noam Yaacov**; נולד ב-20 באוקטובר 2004) הוא כדורסלן ישראלי-דני, המשחק בעמדות הרכז והקלע בקבוצת וילרבאן.

ביוגרפיה
--------

יעקב נולד וגדל בווירום שבדנמרק, לאב יהודי-ישראלי (יונתן) ולאמא דנית-נוצרייה (סידסל).

אביו של יעקב היה מאמן כדורסל, כך שכבר מגיל 4 הוא התחיל להתאמן בענף ספורט זה. יעקב שיחק בקבוצות של שנתונים בוגרים ממנו והיה מרבה לצאת לטורנירים ברחבי אירופה. במקביל לאימונים במסגרת הקבוצות בהן שיחק, יעקב היה עושה אימונים אישיים עם אביו.

ביולי 2018, כשהיה בן 13, יעקב עלה לישראל לבדו, והתגורר אצל סבו וסבתו בקיבוץ העוגן.

יעקב שיחק במחלקת הנוער של הקבוצה המקומית, הפועל עמק חפר, שם התאמן תחת כדורסלן העבר הישראלי, יהוא אורלנד.

זוכה פרס השחקן המצטיין של ליגת העל לנוער ע"ש תנחום כהן-מינץ ז"ל 2020/21

קריירת מועדונים
---------------

### הפועל עמק חפר

עונת 2020/2021 הייתה עונת הפריצה של יעקב בנוער, כשבסופה הוא נבחר לשחקן המצטיין של העונה. ב-16 ביוני 2021, בגמר ליגת העל לנוער, יעקב הוביל את קבוצתו עם 27 נקודות, 8 ריבאונדים ו-5 אסיסטים לזכייה באליפות המדינה, לאחר ניצחון 92–97 על הנוער של מכבי ראשון לציון. חמישה ימים לאחר מכן, יעקב נפגש שוב מול מכבי ראשון לציון במעמד גמר גביע המדינה לנוער, בו זכתה עמק חפר והשלימה דאבל לאחר ניצחון 60–81, כשיעקב קלע 10 נקודות. יעקב התאמן ושיחק לסירוגין גם בקבוצה הבוגרת של עמק חפר אשר שיחקה בליגה הארצית.

### אסוול ליון-וילרבאן

ב-5 ביולי 2021, חתם יעקב לשנתיים עם אופציה לשנתיים נוספות בקבוצת אסוול ליון-וילרבאן מהליגה הצרפתית והיורוליג. בינואר 2023 הושאל להפועל ירושלים עד לסיום העונה. במשחק חצי-גמר גביע המדינה נגד הפועל חיפה, באותה עונה, הצטיין יעקב כשקלע 11 נקודות, לרבות 9/9 מקו העונשין, וסייע לקבוצתו להעפיל לגמר הגביע. ב-16 בפברואר 2023 זכה בתואר הראשון בקריירת הבוגרים שלו, לאחר שהפועל ירושלים גברה על מכבי תל אביב 67-61 בגמר גביע המדינה.

קריירת נבחרות
-------------

ב-2023 יעקב זומן לסגל נבחרת ישראל בכדורסל במוקדמות גביע העולם בכדורסל 2023. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערך ב-24 בפברואר 2023 במשחק נגד נבחרת פינלנד, שבו הוא קלע 12 נקודות ומסר 2 אסיסטים.. ב-16 ביולי 2023 הוא הוביל את נבחרת ישראל עד גיל 20 להישג מרשים ביותר: משחק גמר אליפות אירופה מול צרפת, בו הוא קלע 31 נקודות. במשחק זה ישראל הפסידה 89:79 לצרפת, לאחר הארכה, וזכתה במדליית הכסף.

קישורים חיצוניים
----------------

* נועם יעקב, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* נועם יעקב, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר eurobasket

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Rising star Noam Yaakov leads Emek Hefer to double titles". *The Jerusalem Post*.
2. ↑  אפרת עמורבן, ריאיון מיוחד | הכישרון הגדול של הכדורסל הישראלי: "המטרה שלי היא להגיע ל-NBA", באתר ynet, 14 באוגוסט 2022
3. ↑  אפרת עמורבן, ריאיון מיוחד | הכישרון הגדול של הכדורסל הישראלי: "המטרה שלי היא להגיע ל-NBA", באתר ynet, 14 באוגוסט 2022
4. ↑  "Noam Yaacov".
5. ↑  הפועל עמק חפר זכתה באליפות ליגת העל לנוער, באתר איגוד הכדורסל בישראל, ‏16 ביוני 2021
6. ↑  השלימה דאבל: עמק חפר מחזיקת גביע המדינה לנוער, באתר ynet, 21 ביוני 2021
7. ↑  נציג חדש ביורוליג: נועם יעקוב חתם בווילרבאן, באתר ONE‏, 6 ביולי 2021
8. ↑  משה ברדה, ‏רשמי: נועם יעקב הושאל לירושלים עד סוף העונה, באתר ONE‏, 4 בינואר 2023
9. ↑  שכרון מעמקים: ישראל נכנעה לפינלנד בהארכה, באתר ערוץ הספורט, 24 בפברואר 2023
באלגברה, **שדה מושלם** (באנגלית: **Perfect field**) הוא שדה אשר כל הרחבת שדות סופית שלו היא הרחבה ספרבילית. תכונה זו באה לידי ביטוי במשפטים רבים בתורת השדות ובתורת גלואה, בהם מסתמכים על היות שדה הבסיס מושלם. רוב השדות שנבחנים בתורות אלו הם שדות מושלמים.

תכונות
------

על פי ההגדרה, בכל שדה מושלם כל איבר הוא ספרבילי - הפולינום המינימלי שלו מתפרק לגורמים שונים (מעל סגור אלגברי של השדה), שמספרם הוא כדרגת הפולינום. הסגור הספרבילי של שדה מושלם הוא גם סגור אלגברית.

כל שדה ממאפיין 0 הוא מושלם. שדה ממאפיין ראשוני {\displaystyle p>0} הוא מושלם אם ורק אם כל איבר בו שווה לחזקה {\displaystyle p} של איבר אחר, כלומר הומומורפיזם פרובניוס שלו מהווה אוטומורפיזם של השדה. תכונה זו מהווה למעשה את ההגדרה כללית יותר למושלמות עבור אובייקט אלגברי - חוג ממאפיין {\displaystyle p>0} נקרא **חוג מושלם** אם הומומורפיזם פרוביניוס שלו הוא איזומורפיזם חוגים.

כל שדה לא מושלם הוא טרנסצנדנטי מעל תת-השדה המינימלי שלו.

דוגמאות
-------

* כאמור לעיל, כל השדות ממאפיין אפס, דוגמת המספרים הרציונליים והממשיים (וכל הרחבה אלגברית שלהם) הם שדות מושלמים.
* כל השדות הסופיים {\displaystyle \mathbb {Z} /p} וההרחבות הסופיות שלהם הם שדות מושלמים.
* השדה {\displaystyle \mathbb {Z} \_{p}(X)}, שדה הפונקציות הרציונליות מעל השדה {\displaystyle \mathbb {Z} /p}, הוא שדה לא מושלם.

לקריאה נוספת
------------

* Cohn, P.M. (2003), Basic Algebra: Groups, Rings and Fields

קישורים חיצוניים
----------------

* שדה מושלם, באתר MathWorld (באנגלית)
**אורג מסכה אפריקני** (שם מדעי: *Ploceus velatus*), מין של ציפור לא-נודדת הנפוצה בדרומה של יבשת אפריקה. אורג זה נפוץ מאוד בבתי גידול רבים כגון: סוואנה, כרי דשא, חורש פתוח, אזורי ביצה פנימיים ואזורים סמי מדבריים. הציפור נפוצה גם בגנים ובפארקים בפרברי ערים.

תיאור
-----

אורכו של האורג נע בין 11 ל-14.5 ס"מ. מקורו השחור חרוטי בצורתו, והוא קצר וחזק. רגליו חומות-ורדרדות. בעונת הרבייה פני הזכר וצווארו מכוסים בנוצות שחורות. עיניו אדומות, ראשו וגופו התחתון בצבע צהוב בהיר, ואילו גבו מכוסה בנוצות ירוקות צהבהבות.

לנקבת האורג מקור חום ורדרד, עיניה בצבע חום או חום אדמדם. ראשה וגבה העליון מכוסים בפסים בצבע ירוק צהבהב. צבע הנוצות באזור הגרון צהבהב שהופך בהדרגה ללבן מלוכלך באזור הבטן. זנבה צהוב. הזכר בתקופות שאינן עונות הרבייה דומה לנקבה, אך עיניו נשארות אדומות. הצעירים דומים לנקבות.

רבייה
-----

אורג מסכה אפריקני מקנן במושבות בעיקר בין החודשים ספטמבר וינואר. לכל זכר יש מספר בנות זוג. הוא בונה מספר קנים רב, בדרך-כלל כ-25 קנים בעונה. כמו אורגים אחרים הוא טווה את הקן מקנים, מדקלים ומעשבים. הנקבה מרפדת את הקנים בעשב רך ובנוצות. רוב הקנים מוקמים על עצים ליד ומעל אזורי מים ובתוך צמח הקנה, וכן באזורי פרוורי הערים.

אסטרטגיה נגד קוקיות
-------------------

אורג המסכה האפריקני סובל במיוחד מקוקיות המטילות ביצים בקינו, אך מתמודד נגדן בצורה יפה - כל נקבה מטילה ביצים בצבע שונה. מכיוון שהחור של הקן קטן, הקוקייה לא יכולה לראות איזה גוון של ביצה יש לאורג, ורוב הסיכויים שהביצה שתטיל תזוהה כיוצאת דופן ותושלך מהקן.

תזונה
-----

אורג המסכה האפריקני נצפה לעיתים קרובות ביחידים או בקבוצות קטנות, אבל ניתן גם לראותו בלהקות גדולות יותר. הוא אוכל זרעים וחרקים ואף יונק צוף. הוא גם מגיע אל שולחנות אכילה כאשר הם בנמצא.

מצב שימור
---------

מצב שימור המין הוא ללא חשש.

גלריית תמונות
-------------

* 
* 
* אורג מסכה אפריקני עומד על קן בנוי אורג מסכה אפריקני עומד על קן בנוי
* אורג בונה קן בגן ביוהנסבורגאורג בונה קן בגן ביוהנסבורג
* אורג מסכה בקרב מול בולבול אפריקניאורג מסכה בקרב מול בולבול אפריקני

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אורג מסכה אפריקני** בוויקישיתוף
* אורג מסכה אפריקני, באתר ITIS (באנגלית)
* אורג מסכה אפריקני, באתר NCBI (באנגלית)
* אורג מסכה אפריקני, באתר GBIF (באנגלית)
* אורג מסכה אפריקני באתר SASOL

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורג מסכה אפריקני באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  על בסיס ספר "חיי הציפורים", מאת דייוויד אטנבורו. מודן, 2003.
**סך מוצקים מומסים** הוא מדד של איכות מים המייצג את הסך הכולל של חומרים אורגניים ותרכובת אי-אורגנית במים, בצורה מולקולרית, מיוננת או מיקרו-גרגירית. מכיוון שסך המוצקים המומסים כולל את כלל החומרים הזרים במים, בין אם הם גורמים הפוגעים בבריאות האדם ובין אם לאו, סך המוצקים המומסים הוא מדד אורגנולפטי של המים ולא מדד בריאותי. על כן, בישראל, מדידת סך מוצקים מומסים של מקורות מים נדרשת בישראל רק פעם בחמש שנים.

חומרים עיקריים
--------------

סך המוצקים המומסים מודד בעיקר מלחים אי-אורגניים, מבוססי סידן, מגנזיום, נתרן ואשלגן, וכן קרבונט, מימן קרבונט, אניוני כלוריד, סולפט וחנקה. כן כלולים בסך המוצקים המומסים חומרים אורגניים שלרוב מהווים מיעוט בסך הכולל.

סולם ערכים
----------

מאמרים שונים ממשתמשים ברמות שונות, כמו 1,000 ו-1500 מ"ג לליטר, של סך מוצקים מומסים כסף של תקינות מים. טיוטת תקן ישראלי למערכות מים מגדיר ערכים של 200–1500 מ"ג לליטר כסבירים.

מסמך של ארגון הבריאות העולמי משנת 1996 קבע את הציונים הבאים לערכי סך מוצקים מומסים של מים, בעקבות מבחני טעימה:

* מצוין - עד 300 מ"ג לליטר
* טוב - בין 300-600 מ"ג לליטר
* סביר - בין 600-900 מ"ג לליטר
* ירוד - בין 900-1200 מ"ג לליטר
* פסול - מעל 1200 מ"ג לליטר

מדידה
-----

השיטה העיקרית המשמשת למדידת סך המוצקים המומסים היא על ידי מדידת מוליכות חשמלית והמרת הערכים לערכי סך מוצקים מומסים בעזרת טבלת המרה המבוססת על סוג המים. שיטה נוספת למדידת סך המוצקים המומסים היא על ידי מדידת כל חומר בנפרד וחיבור כלל הערכים הנמדדים.

שינוי
-----

ניתן להוריד את סך המוצקים המומסים במים בשיטות שונות של התפלה. אפשר להשיג מים ברמה רצוייה של סך מוצקים מומסים על ידי מיהול של מים ברמות שונות של סך מוצקים מומסים. שיטות לריכוך מים קשים אינן מורידות את סך המוצקים המומסים במים אלא רק משנות את סוג המוצקים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סך מוצקים מומסים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  תקנות בריאות העם (איכותם התברואית של מי־שתיה ומיתקני מי שתיה), התשע"ג-2013
2. 1 2 3  Total dissolved solids in Drinking-water, WHO, 2003
3. ↑  Mayla, Yousef Salah Abu, and Salem Saleem Abu Amr. "Chemical and microbiological quality of drinking water in Gaza Strip, Palestine." Cell 970.599 (2010): 832708.
4. ↑  Heen, Zeyad H. Abu, and Sami H. Lubbad, "Assessment of groundwater quality in Gaza city (south of Palestine) during the period (1994-2004).", Ninth International Water Technology Conference, Sharm Al-Sheikh, Egypt.
5. ↑  מערכות לטיפול במי שתייה: מערכות, למעט מערכות אוסמוזה הפוכה, טיוטה לתקן ישראלי ת"י 1505 חלק 1, מאי 2023
6. ↑  Ahmed Sharjeel, Design, Development and Performance of Optimum Water Softener, Earth Sciences Pakistan (ESP), Zibeline International Publishing, vol. 3(1), pages 18-22, February.
**עמנואל דרור פרג'ון** (נולד ב-29 באפריל 1944) הוא פרופסור אמריטוס למתמטיקה באוניברסיטה העברית ופעיל שמאל. מחקריו עוסקים בטופולוגיה אלגברית ובתורת ההומוטופיה.

אודות
-----

פרג'ון נולד ב-1944 לנחמה ומאיר פרג'ון, וגדל בחיפה. הצטרף לגרעין "אלה" של השומר הצעיר ולאחר שרות צבאי קצר עבר לקיבוץ חצור. במסגרת מאבקו נגד מלחמת וייטנאם הצליח למנוע את בקורי הספרייה הניידת של שגרירות ארצות הברית בחצור. עזב את הקבוץ לאחר מלחמת ששת הימים בעקבות התנגדותו למלחמה והתחיל את לימודיו בארצות הברית. עשה את לימודיו לדוקטורט במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס אצל דניאל קאן והוא סיים אותו בשנת 1971. כיום הוא פרופסור אמריטוס במכון איינשטיין למתמטיקה באוניברסיטה העברית, ובנוסף משמש כעמית מחקר במחלקה למתמטיקה ב-MIT.

מנעוריו החזיק בדעות שמאליות והיה חבר בארגון מצפן. כשלמד לדוקטורט ב-MIT הוא התחבר עם כנעאן מקייה, מתנגד משטר עיראקי. בשנת 1983 הוא כתב עם משה מחובר את הספר "חוקי הכאוס: גישה הסתברותית לכלכלה פוליטית". פרג'ון חבר בהנהלת הוועד הציבורי נגד עינויים בישראל וגורס כי חמאס אינו ארגון טרור. הוא חתם על עצומה התומכת בחיילים המסרבים לשרת בשטחים והיה בין הישראלים הבודדים העובדים ומתפרנסים מהאקדמיה הישראלית שהשתתפו בקריאות להחרים את האקדמיה הישראלית.

נשוי לעליזה דרור פרג'ון, עובדת סוציאלית, ולהם שני בנים ובת. מתגורר בירושלים.

מספריו
------

* **Laws of Chaos: a probabilistic approach to political economy** (עם משה מחובר). Verso, 1983.
* **Cellular spaces, null spaces, and homotopy localization**. Lecture notes in mathematics, Springer-Verlag, 1996.
* **How Labor Powers the Global Economy: A Labor Theory of Capitalism** (עם משה מחובר ודייוויד זכריה). Springer, 2022.

קישורים חיצוניים
----------------

* עמנואל פרג'ון, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* דף אישי באתר האוניברסיטה העברית
* הלאומיות הערבית והפלסטינים, מאמר בעיתון מצפן

הערות שוליים
------------

1. ↑  דני קושמרו, ‏הישראלים שקוראים לעולם להחרים אותנו, באתר ‏מאקו‏, 12 ביוני 2010
2. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007434386305171
* BIBSYS: 90057239
* CiNii: DA03498305
* GND: 172071631
* ISNI: 0000 0001 0996 1738
* LCCN: n85110269
* MGP: 26886
* NKC: xx0048102
* NTA: 129753920
* RERO: 02-A003231715
* SUDOC: 107963655
* VIAF: 267548627
* WorldCat: lccn-n85110269

 |
**רולטת הרשת** היא טקס חניכה ומשחק שהיה נהוג בחיל האוויר הישראלי למסיימי קורס פקחי טיסה. דבר קיומו של הטקס נודע ברבים ב-1992 לאחר שחייל נהרג בעת ביצועו.

מהותו של הטקס הייתה מעין "מבחן אומץ" במסגרתו שוכב החייל בגבו על הרצפה ואוחז, מלמטה, ברשת ביטחון שנועדה לבלום מטוסים נוחתים, שבעת שחרורה היא מתרוממת במהירות גבוהה ביותר. מבנה הרשת אמור לבלום את החייל.

ב-21 ביולי 1992 נפצעו קשה החייל אמיר מלט והחיילת לילך בר-נתן בבסיס חצרים, כאשר הפעלת הרשת הדפה אותם לעבר מסלול הנחיתה, עליו התרסקו. כעבור חמישה ימים נפטר מלט מפצעיו. בגרסת צה"ל לאירוע "נפגע החייל אנושות מכבל לבלימת מטוסים, במהלך שיעור הדרכה במתקן, מתוך רשלנות הקצינים במקום". לאחר האסון הועמדו לדין שלושה קצינים בדרגת סגן. אחד מהם זוכה ואילו השניים האחרים, סגן נועה טרנר וסגן ירון נעים, הורשעו בגרימת מותו של רב"ט אמיר מלט ובפציעתה של טוראית לילך בר נתן ונשפטו למאסר בפועל ולהורדה בדרגה.

בעקבות המקרה עלתה לסדר היום הציבורי הדרישה להוציא אל מחוץ לצה"ל את חקירת תאונות האימונים בעיקר הודות לפעולתה של שולמית מלט, אמו של החייל ההרוג, וביתר שאת לאחר התאבדותה ב-6 בפברואר 1994. מחאתה של שולמית מלט כללה דרישה להעמיד לדין את מפקד הבסיס ומפקד הטייסת, החרמה של טקס הזיכרון לחללי חיל האוויר, מחאה במהלך משפטם של טרנר ונעים, ובכלל זה השלכת ביצה לעבר התובע במשפט, לאחר שטען שנעים הועמד לדין כבעל הדרגה הבכירה ביותר שידע על משחק רולטת הרשת.

בהשפעת האירוע כתבה הסופרת בתיה גור את הרומן "אבן תחת אבן".

קישורים חיצוניים
----------------

* שחר גולדמן, חורים ברשת, באתר העין השביעית, 1 במרץ 1999
* חדשות nana10, וידוי על רולטת הרשת: לילך בר נתן מדברת אחרי 16 שנים, באתר nana10‏, 23 בדצמבר 2008
* סגן ירין כהן, פרשת "רולטת הרשת", באתר צה"ל (הקישור אינו פעיל)

הערות שוליים
------------

1. ↑  לתיאור ה"משחק" ראו במראות המשטרה גיליון 174, עמוד 25.
2. ↑  תיאור נסיבות מותו של החייל אמיר מלט באתר "נזכור את כולם".
3. 1 2  ניקול קראו, נעה טרנר וידון נעים – לכלא, חדשות, 27 ביולי 1993
4. ↑  עמוס הראל, המפקדים בצה"ל כבר לא חוששים לצאת לפעולות בלי עורך דין, באתר הארץ, 11 באוקטובר 2003
5. ↑  ליטל לוין, 6.2.1994 / התאבדה אם שכולה שלחמה בתאונות בצה"ל, באתר הארץ, 5 בפברואר 2011.
6. ↑  משה טוב־אל, שולה מלט: לשפוט קצינים בכירים האחראים למות בני, חדשות, 9 במרץ 1993;  
משה טוב־אל, אם החייל שנהרג ברולטת הרשת: האשמים האמיתיים לא הועמדו לדין, חדשות, 8 ביוני 1993
7. ↑  משה טוב־אל, "בהרגשת בחילה קיבלנו את הזמנתך לעצרת הזיכרון", חדשות, 9 באפריל 1993
8. ↑  ניקול קראו, "מיטב הנוער היה בני ולא טרנר" צעקה האם השכולה על הסנגור, חדשות, 13 ביולי 1993
9. ↑  גלית ברונשטיין, כולם היו בנינו? שיח שכולים ושיקולי השכול, **המשפט**, ח', תשס"ג, עמ' 183–238;  
אסא כשר, "האמון הציבורי בצבא", עמ' 17
**מחוז א-ריאן** (בערבית: **الريان**; בתעתיק מדויק: **אלריאן**) הוא מחוז בקטר, שטחו הוא 2,450 קילומטרים, כשמינית משטח מדינת ישראל. מחוז א-ריאן גבל בכל מחוז בקטר מלבד מחוז א-שמאל עד לקריעה של שנת 2015.

דמוגרפיה
--------

להלן גרף התפתחות האוכלוסייה במחוז:

 לא ניתן להציג את הגרף באופן זמני –   
ההרחבה `Graph` להצגת תרשימים מושבתת כרגע.

היסטוריה
--------

מחוז א-ריאן נוסד בשנת 1972 על ידי המשרד לעניינים עירוניים, אשר קבע בנוסף שמועצת המחוז תורכב מארבעה אנשים לפחות והם יחליטו את ההחלטות החשובות במחוז. השנה החשובה והדרמטית ביותר למחוז היא שנת 2004, אז נקרעו ממנו שטחים רבים אך גם נוספו אליו שטחים. היו אף עיירות עצמאיות שחולקו בידי מחוזות הענק א-ריאן ואל-וכרה.

ב-2015 נקרעו מהמחוז שטחי ענק במזרח המדינה וצמצמו אותו לחצי משטחו - מ-5,814 ק"מ ל-2,450 ק"מ. בשטחים אלה נוצר מחוז חדש בשם "א-שחנייה".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מחוז א-ריאן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר מפקד האוכלוסין בקטאר
2. ↑  אתר העירייה

| מחוזות קטר |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| מחוז דוחה • מחוז אל-ח'ור • מחוז אל-וכרה • מחוז א-ריאן • מחוז א-שמאל • מחוז אום סלאל • מחוז א-דעאין • מחוז א-שחנייה |  |

 |
אלפקות ואווזים בגן
אווז כף ברן בגן החיות
**גן החיות פארק פרוספקט** (באנגלית: **Prospect Park Zoo** ) הוא גן חיות הממוקם בפארק פרוספקט שברובע ברוקלין, בעיר ניו יורק שבמדינת ניו יורק שבארצות הברית.
גן החיות הוקם בשנת 1890 ונקרא "הביבר". הגן הורחב בשנות ה-30 של המאה ה-20, ונפתח מחדש ב-3 ביולי 1983 בשמו הנוכחי.
הגן שופץ בשנות ה-80 ונפתח מחדש ב-5 באוקטובר 1993.

הביבר
-----

במקום בו נמצא גן החיות כיום, הוקם באביב 1890 ה"ביבר" (the Menagerie). ראש מחלקת הפארקים של ניו יורק, ג'ורג' ו. בראונר, תרם במאי 1890, זמן קצר לאחר מינויו, שלושה דובים צעירים ממין דוב שחור אמריקני לעיר ניו יורק. בעקבותיו תרם גזבר המדינה הארי אדמס שלושה איילים לבנים, ובאוקטובר אותה שנה נתרמו שני דובים נוספים ושועל. ב-1893 כבר נמנו בביבר שבעה כלבי ים, ביזון אחד מעזבונו של סמיואל ב. דורייה, שלושה שועלים אדומים, שלושה דובים, פרה קדושה הודית, שני איילים לבנים, חמישה איילים אדומים, שבעה כלבי ים ובין 12 ל-15 טווסים.

כל בעלי החיים הוחזקו במכלאות שהוקמו קודם לכן, בשנות ה-60 של המאה ה-19, במטרה להחזיק בהן כבשים. עד סוף המאה נתרמו חיות רבות נוספות לביבר.

הקמת גן החיות
-------------

בשנת 1935, לאחר השגת מימון ממינהל קידום העבודות (Works Progress Administration) מנהל הפארקים של העיר רוברט מוזס הרס את המחלבה, מכלאת הכבשים והביבר, על מנת לפנות מקום להקמת גן חיות. האדריכל איימר אמבורי השני תכנן חצי סהר של בנייני אבן, הבנויים סביב בריכה המיועדת לחיות ים. הבניינים הציגו תרחישים מספרו של רודיארד קיפלינג - **ספר הג'ונגל**.

הגן נפתח ב-3 ביולי 1935 ונחשב באותה עת לגן מודרני ומתקדם.

לאחר שהוקם סבל הגן מתקציב פיתוח דל ועם השנים מצבו התדרדר. כמו כן התפתחה עם השנים הגישה שתנאי האחזקה של בעלי החיים צריכים להיות אנושיים ככל האפשר ועל כן הוחלט בשנות ה-80 לשפץ את גן החיות.

שיפוץ גן החיות
--------------

שיפוץ גן החיות החל באוגוסט 1989 ועלה כ-37 מיליון דולרים. במהלך השיפוץ שומרו הקירות החיצוניים של המבנים שתכנן איימר אמבורי, אולם פנים המבנים נהרס ונבנה מחדש, במטרה ליצור תנאים יותר הומניים לבעלי החיים.

כיום
----

בגן החיות מוצגות שלוש תֶמות: הבניין הדרומי מכיל את "עולם בעלי החיים" - תערוכה המציגה את הרבגוניות של בעלי החיים על פני כדור הארץ. הבניין האמצעי, שהיה בעבר ביתם של הפילים, מציג כיום "אורחות (בעלי) חיים" - תערוכה המציגה בעלי חיים בעלי אורח חיים יוצא דופן וכיצד הם משתלבים בסביבתם ומגיבים אליה. הבניין הצפוני מציג את התערוכה "בעלי החיים בחיינו" - תערוכה המתארת כיצד משפיעים בעלי חיים על החיים ה"יומיומיים" של האדם (חיי המסחר והתרבות).

מטרת התערוכות היא לעורר בקרב ילדים עניין ומודעות סביבתית. במסגרת תערוכת "עולם החיות" ישנו נתיב שבו הולכים המבקרים ורואים כלבי דינגו, קיפודים, וולאבים, מונטיאק הציצית, ופנדות אדומות בשחזור של סביבתם הטבעית.

חיות מבויתות מוצגות בתעורכת "בעלי החיים בחיינו" והילדים יכולים ללטפן.

נכון לשנת 2006 מצויים בגן החיות כ-400 בעלי חיים מ-80 מינים שונים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גן החיות פארק פרוספקט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של גן החיות פארק פרוספקט (באנגלית)
* גן החיות פארק פרוספקט, ברשת החברתית פייסבוק

* גן החיות פארק פרוספקט, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* גן החיות פארק פרוספקט, ברשת החברתית אינסטגרם
* תיאור גן החיות
**יונדאי i10** (באנגלית: **Hyundai i10**) היא מכונית האצ'בק 5 דלתות מיני מבית היוצר של יונדאי מוטור בדרום קוריאה. הדגם מיוצר מ-2007 ומיועד לנהיגה עירונית בשל היותו קטן באופן יחסי לדגמים אחרים של יונדאי.

היסטוריה וגרסאות
----------------

הדגם תוכנן והושק כמחליף מרווח ונמוך יותר לדגם יונדאי אטוס. עד כה יוצרו שני דורות של יונדאי i10, הדור הראשון הורכב בהודו ומלזיה, ויוצר ונמכר בין השנים 2007-2013, והדור השני מורכב בטורקיה, הודו ומוזמביק, ומיוצר ונמכר מאז 2013 ועד היום.

הדור הראשון הושק בהודו ב-31 באוקטובר 2007 בעקבות הצלחת דגמי האצ'באק קומפקטיים במדינה במדינה, והוא נמכר בהודו בתשע גרסאות שונות. ב-2010 עבר הדגם מתיחת פנים עיצובית שהעניקה לו מראה ספורטיבי ועדכני יותר. הדגם יוצר עם חמישה סוגי מנועים – 1.1 ליטר, 1.1 ליטר דיזל, מנוע חשמלי בגרסת בלו און (blue on) ומנוע 1.2 ליטר.

הדור השני מיוצר מ-2013 והוצג לראשונה בתצוגת המכוניות בפרנקפורט, גרמניה. הוא פותח בהודו ובראש צוות העיצוב שלו עמד תומאס בורק. יש גרסאות מעט רחבות יותר לדגם שמיוצרות במיוחד עבור הקהל ההודי והאסיאתי שנקראות יונדאי i10 גרנד.

נפח מנוע ונתונים טכניים
-----------------------

בדור השני של יונדאי i10 יש אפשרות בחירה בין שלושה סוגי מנועים: 1.0 ליטר, 1.0 ליטר b-fuel ו-1.2 ליטר.

לדגם יש תיבת הילוכים אוטומטית של חמישה הילוכים, וגרסה ידנית עם שישה הילוכים. מהירותו המרבית היא 163 קמ"ש וצריכת הדלק היא 15.3 קילומטרים לליטר.

חוות דעת
--------

הגרסאות החדשות זכו לביקורות חיוביות. במגזין What Car? יונדאי i10 קיבלה דירוג של חמישה כוכבים. במגזין Top Gear הדגם קיבל דירוג של 8 מתוך 10. במגזין Autocar הוא קיבל דירוג של 4.5 כוכבים.

גרסת הגרנד זכתה בפרס ההגה המוזהב בקטגוריית ההאצ'בק בהודו ב-2014. היא זכתה בפרס מכונית המיני של השנה מידי קבוצת פרסי המכוניות בפיליפינים ל-2014-2015.

יונדאי i10 בישראל
-----------------

נכון ל-2015 נמסרו בישראל 7720 מכוניות מדגם יונדאי i10, מספר שממקם אותה במקום החמישי ברשימת הדגמים הנמכרים ביותר לאותה שנה.

בטיחות ודרגת זיהום אוויר
------------------------

גרסאות הדור השני של יונדאי i10 מצוידות בשש כריות אוויר, במערכת בקרת יציבות (ESP) ובמערכת התראה על בלימה פתאומית עבור הנהגים האחרים על הכביש.

על פי אתר יונדאי ישראל דרגת זיהום האוויר של הדגם נמוכה: דרגה 3 בגרסאות עם מנוע 1.0 ידני ודרגה 4 בגרסאות עם מנוע 1.0 או 1.25 אוטומט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יונדאי i10** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יונדאי i10
* דגם i10, באתר יונדאי העולמית
* דגם i10, באתר יונדאי בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hyundai has Introduced the 2014 i10 at the Frankfurt Motor Show
2. ↑  תומאס בורק באתר יונדאי הבינלאומי
3. ↑  הלל פוסק, אודי עציון, ניר בן זקן, מבחן מכוניות מיני אוט': יונדאי i10 - קיה פיקנטו - שברולט ספארק, באתר ynet, 29 בפברואר 2016
4. ↑  ביקורת יונדאי i10 באתר ?What Car
5. ↑  ביקורת יונדאי i10 באתר Top Gear
6. ↑  ביקורת יונדאי i10 באתר Autocar
7. ↑  זכיית יונדאי i10 בפרס ההגה המוזהב 2014 בהודו
8. ↑  זכיית יונדאי i10 בפרס מכונית המיני של השנה 2014-2015
9. ↑  סיקור הדגמים הנמכרים ביותר בישראל ב-2015 באתר Cartube
10. ↑  פירוט מפרט הבטיחות של יונדאי i10 בביקורת באתר ?What Car
לוגו פילקו בארצות הברית
לוגו פילקו באירופה
**פילקו** (באנגלית: **Philco**; ראשי תיבות של Philadelphia Storage Battery Company כלומר: חברת הסוללות של פילדלפיה) הייתה חברת אלקטרוניקה חלוצית בתחומי ייצור מקלטי הרדיו, הטלוויזיה והמחשוב וייצרה גם מוצרי חשמל ולוויינים.

סוללות ומקלטי רדיו
------------------

מקלט רדיו פילקו 90 "קתדרלה", משנת 1931
החברה נוסדה ב-1892 כחברת הליוס לייצור סוללות ומצברים. בין השנים 1920 ועד 1927 הופעלו מקלטי הרדיו באמצעות סוללות בלבד. ב-1927, עם המצאת מיישר הזרם, התאפשרה הפעלת מקלטי הרדיו באמצעות זרם חילופין (הזנה מהשקע בקיר) וקברניטי פילקו הבינו שעליהם לפתח תחומי התמחות נוספים, בשל הירידה הצפויה במכירות הסוללות.

מ-1928 החלה פילקו לייצר מקלטי רדיו ובין השנים 1930–1950 מכרה יותר מקלטי רדיו מכל חברה אחרת. עיצוב מכשירי הרדיו שלה הפך לסמל "ימי הרדיו". החברה הפכה את הייצור למתכונת של פס ייצור במקום העבודה הידנית שהייתה נהוגה עד אז. פילקו גם הייתה בין הראשונות ששילבו טרנזיסטורים בייצור מקלטי רדיו והציעה כבר בשנות החמישים מכשירי רדיו המופעלים על ידי שלט רחוק (עם כבל). ב-1930 החלה פילקו לייצר מכשירי רדיו לכלי רכב.

מכשירים נוספים: ממכונות כביסה עד לווייני תקשורת
-----------------------------------------------

פילקו הרחיבה את עסקיה לייצור מכשירי חשמל נוספים, בהם מיזוג אוויר (1938), מקררים (1939), מקלטי טלוויזיה ביתיים (1947), מכונות כביסה ומייבשי כביסה (1954) ועוד.

פילקו נמנתה עם חלוצי המחשבים מבוססי הטרנזיסטורים. לאחר שפיתחה בשנת 1953 טרנזיסטור מתקדם, שהיה מהיר משמעותית מקודמיו, זכתה במכרזי פיתוח מחשבים של הצבא והממשל בארצות הברית. נגזרות מסחריות של אחדים ממחשבים אלה זכו להצלחה כמחשבים לשימושים עסקיים ומדעיים. בשנת 1962 ייצרה פילקו מחשב טרנזיסטורי (פילקו S-2000 Transac), המחשב שאיפשר רמת חישוב זהה למחשבי יבמ הגדולים של אותה עת, אך בגודל קטן יותר, נבחר על ידי פיקוד הגנת האוויר והחלל של צפון אמריקה למתקן איתור הירי של טילים ביניבשתיים בהר צ'ייני. בעקבות בחירה זו נבחרו מחשבי פילקו על ידי ארגונים רבים אחרים, בהם וסטינגהאוס, ג'נרל אלקטריק, נאס"א ואף ממר"ם, מרכז המחשבים של צה"ל. בממר"ם פעלו שני מחשבי פילקו: פילקו 1000 ומחשב גדול ומהיר יותר פילקו 2000.

פילקו-פורד פיתחה וייצרה לווייני תקשורת ולוויינים מטאורולוגיים. כן פיתחה עבור נאס"א את מערכת המעקב הקרקעית הגלובלית של תוכנית מרקורי. חברת ייצור לווייני התקשורת לוראל (Space Systems/Loral) ממשיכה את קו ייצור הלוויינים של פילקו.

רכישות ומיזוגים
---------------

בדצמבר 1961 רכשה חברת פורד את פילקו ובמשך זמן מה נקראה החברה פילקו-פורד. ב-1974 נמכרה פילקו על ידי פורד לתאגיד GTE. ב-1981 נרכשה פילקו על ידי פיליפס ההולנדית, על מנת להחדיר את המותג "פיליפס" לארצות הברית, השם הדומה והלוגו הדומה סייעו לביצוע רכישה זו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פילקו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פילקו (באנגלית)
* היסטוריה של פילקו (באנגלית)
* מידע לאספנים על מכשירי הרדיו הקלאסיים של פילקו (באנגלית)
* מידע לאספנים על מכשירי הרדיו הקלאסיים של פילקו (באנגלית)
**שלמה זלמן וייספיש** (1908 – 17 ביולי 1965) היה מלחין וזמר ישראלי.

ביוגרפיה
--------

וייספיש נולד בירושלים, דור רביעי בארץ. אביו, יוסף זאב וייספיש, היה חזן בעיר העתיקה בירושלים.

למד עד גיל 13 במאה שערים, ומשהתייתם מאביו עבר ללמוד בבית הספר "מקווה ישראל", ומאוחר יותר שימש שם כחזן.

נסע לגרמניה ללמוד קומפוזיציה וסיים את לימודיו בקונסרבטוריון, אך נאלץ לשוב לארץ בעקבות עליית הנאציזם.

למד אצל החזן שלמה זלמן ריבלין ואצל המלחין והמוזיקאי שלמה רוזובסקי. הופיע כסוליסט במקהלת צעירי ירושלים שהקים ירוחם ורדימון.

שימש כחזן בבית הכנסת "אמת ואמונה" ו"אוהל שם" בירושלים.

בשנת 1935 נסע למצרים כדי להופיע בתוכנית ברדיו קהיר, ונעצר לאחר ששר בשידור את "התקווה".

נפטר ב-17 ביולי 1965 לאחר מחלה קשה. נטמן בבית העלמין בקריית שאול.

יצירותיו
--------

הלחין למעלה מ-100 שירים, הידועים בהם השיר "עדרים" שכתב אסף הלוי וביצעו, בין היתר, ברלה חגי, חנה זמיר, ברכה צפירה ושושנה דמארי והשיר "סימונה מדימונה" שחיבר חיים שלמוני וביצעו ריקה זראי, ישראל יצחקי, דקלון, עופר לוי, חיים משה והגבעטרון.

סיפר וייספיש: "השיר הראשון אותו הלחנתי היה עדרים של אסף הלוי. זוכרני תחילה שרתיו לפני אמא ז"ל, והיא ייסרה אותי בדברה על ליבי: 'זה באמת יפה, אך למה לך להיות משוגע? האם לא מוטב שתהיה חזן?'".

מלחניו המוכרים:

* הורה מולדת (מילים: אשר זליג פוסק)
* אחר הגשם (מילים: משה דפנא)
* אל ניפולה (מילים: יעקב רימון)
* בערבות לכיש (מילים: אברהם בר-עוז)
* גמלת (מילים: יוסף ריקארדי)
* הורה אילת (מילים: יחיאל מוהר)
* ירושלים גאון מולדת (מילים: נחום לוי)
* נגני מפוחית (מילים: בנימין אביגל)
* נפט זורם בחוליקאת (מלים: חיים שלמוני)
* שוב הגעתי לכנרת (מילים: אברהם ברוידס)
* שם רחוק בהרים (מילים: כנרה מוזיקנטסקי)
* תוף מרים (מילים: בנימין אביגל)
* סלע בודד (מילים: שלמה מונין)
* בדרך התבור (מילים: בנימין אביגל)
* שדה בקר (מילים: שלמה דרורי).

וייספיש ביצע את מרבית השירים שהלחין, וכן ביצע שירים רבים נוספים, בין היתר את שיר הגמל (מילים ולחן: ידידיה אדמון) ושיר למשמרת (מילים: נ. הלוי).

הלחין וביצע את "שיר העשור" הידוע גם בשם "לעשור המדינה" יחד עם להקת סמדר. השיר נכתב לחגיגות עשר שנים לעצמאות ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* שלמה וייספיש באתר זמרשת
* שלמה וייספיש באתר שירונט
* וייספיש שלמה באתר הספרייה הלאומית של ישראל
* שלמה ויספיש (1908-1965), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2  דוד תדהר, שלמה (זלמן) וייספיש, באתר אנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו
2. ↑  הזמר שלמה וייספיש - למנוחות, באתר הבקר, ‏19 יולי 1965
3. ↑  לזכר נעדרים - שלמה וייספיש, באתר על המשמר, ‏20 יולי 1966
4. 1 2  מת הזמר והמלחין שלמה וייספיש, באתר מעריב, ‏18 יולי 1965
5. ↑  תפילה באוהל שם, באתר דבר, ‏6 ספטמבר 1935
6. ↑  זמר ירושלמי ברדיו קהיר, באתר הירדן, ‏11 ינואר 1935
7. ↑  שלמה וייספיש, באתר זמרשת
8. ↑  מודעות אבל - שלמה וייספיש
9. ↑  עדרים, באתר זמרשת
10. ↑  ד"ר ציפי פלישר, **התפתחותו ההסטורית של שיר העם העברי**, 1964, עמ' 315
11. ↑  שיר העשור, באתר הספרייה הלאומית של ישראל, ביצוע מוקלט, רשות השידור
12. ↑  המלחין שלמה וייספיש, באתר על המשמר, ‏7 פברואר 1958
13. ↑  שדה תרבות, באתר למרחב, ‏11 פברואר 1958

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007289977505171
* BnF: cb16554799p (data)
* ISNI: 0000 0003 8237 4227
* LCCN: n2006013235
* VIAF: 264390234
* WorldCat: lccn-n2006013235

 |
אנ.אס.יו Ro 80, שנת 1974
 אנ.אס.יו Ro 80
מנוע ונקל, אנ.אס.יו Ro 80
אנ.אס.יו Ro 80, מבט מבפנים
 אנ.אס.יו Ro 80
סמל אנ.אס.יו על קדמת Ro 80
**NSU Ro-80**) **NSU Ro 80**) היא מכונית מנהלים גרמנית, 4 דלתות, שיוצרה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית NSU (בין השנים 1967-1969), ובהמשך על ידי חברת אאודי. ייצור המכונית הסתכם מאוקטובר 1967 עד אפריל 1977.

יוצרו 37,398 יחידות.

NSU Ro 80 זכתה בפרס מכונית השנה באירופה בשנת 1968.

ייחודה של המכונית היה במנוע הונקל.

היסטוריה
--------

ההשראה שהובילה לפיתוחם של דגמים חדשים נבעה מיצירת הקשר בין NSU לבין המהנדס פליקס ונקל, שהביא לפיתוחו של מנוע רוטארי חדש המכונה כיום מנוע ונקל. **מנוע ונקל**, הנקרא גם **מנוע רוטורי** הוא מנוע בעירה פנימית סיבובי. המנוע פותח בשנות ה-50 של המאה ה-20, והוצע לראשונה במכונית NSU Ro 80 של חברת NSU.

גם אז הצליחה חברת NSU לייצר רק שני דגמים אשר צוידו במנועי הונקל, דגם ה-NSU ספיידר וה-Ro80, לפני שנקלעה שוב לקשיים ונמכרה בסופו של דבר לחברת פולקסווגן הגרמנית בשנת 1969. פולקסווגן החליטה למזג את NSU עם חברה אחרת שרכשה בשם 'אוטו יוניון' ולבסוף למכור את המכוניות תחת מותג של אחד מתתי החברות של 'אוטו יוניון' ששמו היה אאודי. מפעל נקרסולם המקורי של NSU משמש כיום את אאודי בייצור מכוניות היוקרה שלה.

מפרט טכני
---------

* מנוע 995 סמ"ק, מנוע ונקל המפתח 85 כ"ס ו-113 כ"ס
* הנעה קדמית
* תמסורת ידנית 3 מהירויות (פיכטל אנד סאקס), ידנית מחוברת עם מצמד אוטומטי (גיר חצי אוטומטי)
* בלמי דיסק
* אורך הרכב - 4,780 מ"מ
* רוחב - 1,760 מ"מ
* גובה - 1,410 מ"מ
* משקל - 1,258 - 1,292 ק"ג

מכירות NSU Ro 80 (לפי שנים)
---------------------------

 לא ניתן להציג את הגרף באופן זמני –   
ההרחבה `Graph` להצגת תרשימים מושבתת כרגע.

ראו גם
------

* NSU
* אאודי
* מנוע ונקל
* פליקס ונקל
* NSU ספיידר
* סיטרואן m35
* סיטרואן GS בי רוטור
* פולקסווגן K70

לקריאה נוספת
------------

* אלי שאולי, הוואנקל חוזר. או, געגועי לפליקס, באתר ynet, 5 באוקטובר 2003
* אנ.אס.יו - רו 80  (5:34 דקות), יו-טיוב
* אנ.אס.יו - רו 80  (5:33 דקות), יו-טיוב
* אנ.אס.יו - רו 80  (2:05 דקות), יו-טיוב
* אנ.אס.יו - רו 80  (7:44 דקות), יו-טיוב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **NSU Ro 80** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "אנ.אס.יו" הייתה חברה גרמנית ליצור אופנועים ומכוניות שנוסדה בשנת 1873. נרכשה על ידי קבוצת פולקסווגן בשנת 1969. פולקסווגן מיזגה את אנ.אס.יו עם "אוטו יוניון" ויצרה את אאודי. בשנת 1955 הייתה אנ.אס.יו יצרנית האופנועים הגדולה בעולם. בשנת 1957 נכנסה לשוק המכוניות.
**תמר מרום** (נולדה ב-10 בדצמבר 1970 בשם **תמר מרכוס**) היא שדרנית רדיו, כותבת ותסריטאית ישראלית, זוכת פרס האקדמיה לטלוויזיה.

ביוגרפיה
--------

תמר מרום החלה את הקריירה התקשורתית שלה בגלי צה"ל, שם שירתה כעורכת מוזיקלית ועורכת תוכניות. בין התוכניות שערכה: "נכון לעכשיו", "תוכנית הצהריים של מרב מיכאלי", "קשה בבוקר". הנחתה יחד עם רונית כפיר את התוכנית "לילה טוב", עם מיכל ניב את התוכנית "היפות והאמיצות" בעונתה הראשונה ברדיו תל אביב, ואת התוכנית "ציפורי לילה מתקשות" עם ארז טל.

בשנת 1993 ערכה את עונתה הראשונה של תוכנית הטלוויזיה "שישי חי" בזכיינית "קשת". בשנת 1996 כתבה את התוכנית "העולם המופלא" ששודרה בערוץ 2. בשנת 1998 החלה לכתוב, יחד עם אורי גרוס, את התסריט לתוכנית הבידור "רק בישראל", אותה הנחו ארז טל ואורנה בנאי.

השתתפה בכתיבת התוכניות "שוטטות", "פלורנטין" ו"השיר שלנו". בשנת 2001 ביימה, יחד עם רם נהרי, את הסרט "כוכב זורח מעל הלב".

בשנת 2005 כתבה את תוכנית הדרמה "אמא'לה", בכיכובה של אורנה בנאי. על תוכנית זו זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה - התסריט הטוב ביותר בסדרה קומית-דרמטית.

בשנת 2011 הייתה התסריטאית של סדרת האינטרנט "עד הבאזזר".

בשנת 2013 כתבה ויצרה את סדרת הטלוויזיה "מקימי" לפי ספרה של נועה ירון-דיין באותו השם.

באפריל 2015 מונתה למנהלת מחלקת הדרמה של "רשת".

חיים אישיים
-----------

תמר מרום גרה בתל אביב עם בן זוגה ושלושת ילדיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* תמר מרום, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אתר למנויים בלבד איילת שני, שיחה עם תמר מרום - לסלק את הגזענות שבפנים, באתר הארץ, 14 בדצמבר 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד אברהם‏, תמר מרום מונתה למנהלת מחלקת הדרמה ברשת, באתר וואלה!‏, 26 באפריל 2015

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**2005 - אין, קטגוריה חדשה** | **פרס האקדמיה לטלוויזיה - התסריט הטוב ביותר בסדרה קומית-דרמטית 2006 - תמר מרום ("אמא'לה")** | **הבא**:**2007 - אסף הראל, דוד ליפשיץ, איתי רייכר, בני בשן, דניאל נקסטרנד וערן זרחוביץ' ("מסודרים")** |
**תרצה יובל אלחנתי** (3 במרץ 1943 – 27 בדצמבר 2000) הייתה עורכת האוניברסיטה המשודרת בגלי צה"ל, שלאחר מותה נקראה על שמה. על מפעל זה הייתה מועמדת לקבלת פרס ישראל.

חייה
----

נולדה ליוליוס ולפאני וגשל בתל אביב, במשפחה בת שלושה ילדים. למדה בבית הספר העממי "מוריה" ובתיכון צייטלין. הייתה חברה בתנועת בני עקיבא, במסגרתה הצטרפה לגרעין מרחבים והייתה בהכשרה בעין צורים, בנח"ל ובהיאחזות בבארותיים.

היא עברתה את שמה ליובל ולאחר שנישאה למשה אלחנתי הוסיפה את שמו לשמה.

עבדה בחברת ההפקות "במות" של יעקב אגמון וכך הגיעה לגלי צה"ל. עד מהרה נקלטה בתחנה וערכה שורה ארוכה של תוכניות אומר נחשבות. בין השאר ערכה את סדרת התוכניות "עולמם של...", ועל אחת מתוכניות אלה, "עולמה של יולדת" קיבלה את פרס רשות השידור. בשנת 1977 שכנע אותה מרדכי נאור לקחת על עצמה את הפקת ועריכת תוכניות האוניברסיטה המשודרת, אותן הובילה מאז באופן עצמאי ולפי החלטותיה.

יחד עם תמר לוטן מהטלוויזיה החינוכית הישראלית גיבשה את תוכניות "אסכולה" למדע פופולרי.

תרצה יובל נפטרה ממחלת הסרטן ונטמנה בבית עלמין ירקון. הותירה את בעלה ושני בנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* נפטרה תרצה יובל, באתר וואלה!‏, 28 בדצמבר 2000
* תרצה יובל אלחנתי, באתר Geni

הערות שוליים
------------

1. ↑  יובל, תרצה, באתר העין השביעית, 10 בנובמבר 2010
2. ↑  אתר גרעין מרחבים
3. ↑  יובל, תרצה, באתר העין השביעית, 10 בנובמבר 2010
4. ↑  ד"ר מרדכי נאור
5. ↑  על אסכולה באתר הטלוויזיה החינוכית הישראלית.
**אביב פרנקל** (נולד ב-11 באפריל 1978) הוא יזם הייטק, עיתונאי, במאי סרטים דוקומנטריים ומגיש טלוויזיה. בעבר הגיש את התוכניות "גאדג'ט-טים" ו"הצינור", והיה בעל פינת ביקורת הרכב "לילה גלגלי" בתוכנית "לילה כלכלי" בערוץ 10.

ביוגרפיה
--------

אביב נולד בחיפה לחיים (מהנדס בנמל חיפה) ומיה (מורה להנחלת הלשון העברית) פרנקל. לאביב שני אחים ואחות, עומר דגן וחגית.
את ילדותו עשה עם משפחתו בחוף השנהב ובניגריה, שם עבד אביו בניהול פרויקטים הנדסיים. אביב למד בבית הספר הריאלי העברי בחיפה.

שירות צבאי
----------

ב-1996 התגייס אביב לגלי צה"ל שם שימש כקריין ושדרן. בין השאר שידר את התוכניות "בוקר טוב צה"ל", "צה"ל יוצא שבת", "לא רוצים לישון" ו"לא על הלוף לבדו" בגל"צ ואת "שתיקת הכבישים" בגלגלצ.
בשנת 1997 היה אביב לחייל הראשון בגלי צה"ל שענד כנפי צניחה אחרי ששידר תוך כדי צניחה צבאית. פרויקט השידור בצניחה נעשה במסגרת סדרת כתבות על חיילי חטיבת הצנחנים, אותם ליווה בתוכנית "קולה של אמא".

קריירה בתקשורת
--------------

לאחר השירות הצבאי, הצטרף אביב לרדיו תל אביב בה שידר את תוכנית הצהריים של התחנה.
בשנת 2003 הצטרף אביב לערוץ 10, תחילה כמגיש ועורך של מבזקי חדשות ובהמשך ככתב הספורט של הערוץ וכמגיש.

בשנים האחרונות שימש פרנקל ככתב הטכנולוגיה והרכב של חדשות 10 וכמגיש. במהלך הקריירה ביים מאות כתבות דוקומנטריות למהדורה המרכזית של הערוץ ולתוכניות המגזין של חברת החדשות.
לאביב פינת ביקורת רכב "לילה גלגלי" בתוכנית לילה כלכלי.
הוא היה הבמאי והתסריטאי של סרטי התעודה: "ראלי הפרעונים" ו"צילום פראי" ששודרו בערוץ 10.

אביב כותב במגזינים שונים בענייני רכב וטכנולוגיה והוא מרצה על תחומי הטכנולוגיה, העתידנות והחדשנות ופשעים ברשת. ממרץ 2017 מגיש יחד עם נבות וולק פודקאסט על תעשיית ההיי-טק בשם "**30 דקות או פחות**".

קריירה בהייטק
-------------

בשנת 2016 פרנקל עזב את תפקידו כמגיש וככתב הרכב והטכנולוגיה של ערוץ 10 לטובת הקמה והובלת חברת הסטארט אפ ENROUTE, זאת לאחר שנים שסקר את תעשיית היזמות וההייטק בישראל.

כתבות עיתונאיות
---------------

* אתר למנויים בלבד נתי טוקר, אביב פרנקל יגיש מגזין טכנולוגיה בערוץ 10, באתר TheMarker‏, 17 באפריל 2013
* לי-אור אברבך, ‏אביב פרנקל יגיש מגזין לייט-נייט שבועי חדש בערוץ 10, באתר גלובס, 17 באפריל 2013

קישורים חיצוניים
----------------

* TimeOut Tel Aviv "פסק זמן" - אביב פרנקל
* קטע מההרצאה "ברוכים הבאים לעתיד" - אביב פרנקל, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  נועה פרייס‏, עזיבה נוספת בערוץ 10: אביב פרנקל מקים סטארט אפ, באתר וואלה!‏, 7 ביולי 2016
2. ↑  אביב פרנקל, Aviv Frenkel, לינקדאין
**מסכת המוות האדום** (באנגלית: **Masque of the Red Death**) הוא סיפור קצר שנכתב על ידי אדגר אלן פו בשנת 1842.

הסיפור מספר על מגפה קטלנית, כשהאדם היחיד החסין ממנה אוסף את כל אנשיו אל ארמונו המבוצר במטרה שלא תגיע אליהם. הסיפור עובד לסרט בכיכובו של וינסנט פרייס בשנת 1964.

עלילת הסיפור
------------

מגפה מתפשטת בעולם. מגפה הגורמת למי שנדבק בה - והיא מועברת במהירות מאדם לאדם - להתחיל לדמם במהירות, ולמות תוך חצי שעה.
אך הנסיך פרוספרו, שנדמה שלמחלה אין השפעה עליו, אוסף את אנשיו ואמצעים שישעשעו אותם בזמן שהותם, ונועל אותם (ואת עצמו) בטירתו. אך לאחר מספר חודשים מתחילים להשתעמם הדיירים, והנסיך מחליט לקיים נשף מסיכות שכמוהו לא נראה, ובו יוכלו המסובים להיכנס גם לחדריו הפרטיים של הנסיך, שאותם תכנן בעצמו: החדר הראשון צבוע כולו בכחול, הקירות וזכוכית החלון גם יחד; החדר השני ארגמני; השלישי ירוק; הרביעי כתום, החמישי לבן; והשישי סגול. השביעי היה צבוע כולו בשחור, מלבד מסגרת החלון - היא הייתה אדומה מדם. בחדר עמד שעון מטוטלת ענק, שהשמיע בכל שעה עגולה צלצול מחריש אוזניים. האורחים הורשו להתחפש כאוות נפשם, במגבלה אחת - התחפשות למוות האדום אסורה.

ביום המסיבה, אליה התכוננו האורחים במשך ימים רבים, צפה הנסיך בהנאה בכל אורחיו המחופשים והחוגגים.
אך באמצע המסיבה הופרעה שלוות הנוכחים - הופיע אדם עטוף בתכריכי קבורה, ולובש מסכה המדמה את פניו של אדם שנפל קורבן למוות האדום. הנסיך הזועם ממהר לרדוף אחריו במטרה להורגו, ונעצר בחדר השחור, האחרון. הוא שולף את סכינו ומנסה לתקוף את הפולש, אך נופל מת רגע לאחר מכן. החוגגים מתנפלים על האדם המחופש ומסירים ממנו את המסיכה. באותו רגע הם נופלים ומדממים למוות, מבינים שהמוות האדום עצמו הוא שפלש אל הנשף.

פרשנויות
--------

יש הטוענים כי הסיפור מנסה להביע את עניין החיים והמוות - כל חדר צבוע בצבע אחר, המבטא שלב בחיים (החדרים גם מסודרים ממזרח למערב, וידוע שמזרח מזוהה עם התחלה) עד החדר השחור המסמל מוות. גם השעון, שבצלצולו עוצר את החגיגות, מקושר לדימוי של הזמן החולף.
המגפה מתבססת באופן עקיף על מגפת הדבר, שנקראה "המוות השחור". גם היא הייתה ידועה בהתפשטותה המהירה והבלתי ניתנת לעצירה, באירופה של ימי הביניים.

אזכורים בתרבות
--------------

* הסיפור עובד לסרט בשנת 1964, ורימייק בשנת 1989.
* נוצר מחזה בהשראת הסיפור, והוא רץ מאוקטובר 2007 עד אפריל 2008.
* בספר פנטום האופרה, אריק מגיע לנשף המסיכות כשהוא לבוש כמו המוות האדום. תחפושת זו חזרה על עצמה גם בסרטים מ-1925 ו-2004, ובמחזמר של אנדרו לויד ובר.
* בסרט האנימציה **סיפורים שלא יאמנו** (Extraordinary tales) (2015), הסיפור הזה הוא אחד מחמשת הסיפורים המופיעים. מסופר בקולו של רוג'ר קורמן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מסיכת המוות האדום** בוויקישיתוף
* הסיפור המקורי (באנגלית)
* מסיכת המוות האדום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* נשף המסכות של המוות האדום - אדגר אלן פו בתרגום אבי גולדברג

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Masque of the Red Death Analysis | Shmoop, www.shmoop.com
2. ↑   "סיפורים שלא יאומנו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007603717905171
* BNE: XX3226106
* GND: 1199878898
* MusicBrainz work: 2800bc9f-0d2e-44bf-9877-75c7719accef
* VIAF: 177620548
* WorldCat (עם VIAF): 177620548

 |
**מצחֶתָה מתיאנֶתי** (בגאורגית: **მცხეთა-მთიანეთი**) הוא מחוז במזרח גאורגיה. המחוז גובל מצפון ברוסיה, ממזרח בקאחתי, ממערב בכארתלי הפנימית ומדרום הוא גובל בכארתלי תחתית ובטביליסי רבתי. המחוז הוא חלק מהמחוז ההיסטורי כארתלי, והוא מחולק לחמש נפות: נפת אחלגורי, נפת דושתי, נפת תיאנתי, נפת מצחתה, נפת קאזבגי.

גאוגרפיה
--------

שושנת העמקים הקווקזית בגאורגיה
האזור עשיר ומגוון מבחינת החי והצומח. בשטח המחוז נכללים שמורות הטבע שמורת הטבע של קאזבגי ושמורת הטבע של סאגוראמו. החלק הקדמי של ההרים מכוסה בעיקר בתערובת של שיחים קוצניים ועצים. עצי אלה לבנה ואלון נמצאים בעיקר בחלקים הנמוכים של ההרים כשעצי האשור בחלקים הגבוהים. ניתן גם למצוא סוגים שונים של עצים מחטניים יחד עם עצי אורן במחוז. שדות אלפיניים ותת-אלפיניים מעל לאזור המיוער של ההרים. שושנת העמקים הקווקזית ניתן למצוא בדרך כלל במדרונות הצפוניים של ההרים כאשר את הערער גדל על המדרונות הדרומיים. בחלקים מסוימים ניתן למצוא עצי שדר וצפצפות בכמויות קטנות כמו גם גבתונים צהובים וסוגים שונים של תבואה. בתוך היער מכוסה הקרע במספר סוגי מרבדי פרחים, בהם פעמוניות, ורדים ועוד.

שיחי היפופיאה נמצאים בעיקר בחורשת תרגי. החי במזרח המחוז כולל: יעלים קווקזיים הנמצאים בעיקר בחבסורתי. בחלק התחתון של אזור היערות ניתן עדיין למצוא איילים וכן טורפים כמו דוב חום, זאבים, שועלים, דלקים (ממשפחת הסמוריים), גיריות, סמורים ושונרים (במקרים נדירים). תנים, ארנבים וסנאים ניתן למצוא בעיקר ביערות שבחזית ההרים כשבערבות ניתן למצוא מספר רב של עכברים ונברנים.

ישנם מספר סוגי דגי מים מתוקים במחוז שנמצאים בנהרות המחוז. ביניהם: טרוטות, קרפיונים ואחרים.

היסטוריה
--------

עד להכרזת העצמאות של גאורגיה, בשנת 1991, היה המחוז חלק מהמחוז ההיסטורי כארתלי. 

בשטח המחוז נכללים את המחוזות ההיסטוריים:

* כארתלי הפנימית
* חבסורתי
* ארצו-תיאנתי
* פשאבי
* מתיאולתי
* גודאמקארי
* כניסחבי

חלוקת יישובים לפי גודל
----------------------

מרחב הר קזבק והכפר קזבגי-סטפנצמינדה בצפון המחוז במבט ממלון רומס-הוטל
* ערים: 2 (מצחתה,דושתי)
* עיירות: 7 (זאהֶסי, אחלגורי, ז'ינוואלי, פאסנאורי, תיאנתי, סיוני, סטפנצמינדה)
* כפרים: 606. ביניהם 45 כפרים לא מיושבים, 77 יישובים הכוללים 10 תושבים ופחות, ישוב אחד שכולל כ-5000 תושבים ועוד 483 כפרין מאוכלסים.

מושלי המחוז
-----------

1998 – קוֹבָּה בּוּצ'וּקוּרי  

2002 – ארמָז שָמַנאוּרי  

2004 - דוד בָּשאלישווילי  

2004 – גיאורגי חאצ'ידזֶה  

2005 – ואסיל מאר'לָפֶּרידזֶה  

2008 - צֶזאר צ'וֹצֶ'לי

אתרים
-----

* ארמאזי
* עיר-מוזאון מצחתה
* מנזר אנאנורי
* מנזר זדאזני
* קומפלקס המנזרים לרגוויסי
* מנזר שיומע'וימי
* שאטילי
* כנסיית גרגטי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מצחתה מתיאנתי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מצחתה מתיאנתי

| נפות מצחתה מתיאנתי |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| נפת אחלגורי • נפת דושתי • נפת תיאנתי • נפת מצחתה • נפת קאזבגי | גאורגיה |

 |

| מחוזות גאורגיה |
| --- |
| רפובליקות אוטונומיות | אבחזיה • אג'ריה | מפת מחוזת גאורגיה |
| מחוזות | גוריה • אימרתי • קאחתי • כארתלי תחתית • מצחתה מתיאנתי • רצ'ה-לצ'חומי וסוואנתי תחתית • סמגרלו וסוואנתי עילית • סאמצחה-ג'אוואחתי • כארתלי הפנימית |
| עיר בעלת מעמד מיוחד | טביליסי רבתי |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: ab05b0f3-1324-46af-a638-dcb60c194ecf

 |