recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "איאן דיורי".

**מייקל איאן אולמו** (באנגלית: **MIchael Ian Olmo**; נולד ב-25 במרץ 1999), הידוע בשם הבמה **איאן דיור** (**iann dior**), הוא ראפר, זמר ופזמונאי פוארטו ריקני-אמריקאי. הוא התפרסם בשנת 2019, בזכות שיריו "Emotions" ו-"Gone Girl", מתוך אלבום הבכורה שלו, *Industry Plant*. בשנת 2020, התארח בשירו של 24kGoldn,‏ "Mood", שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100.

ביוגרפיה
--------

מייקל איאן אולמו נולד ב-25 במרץ 1999 באזור ארסיבו שבפוארטו ריקו. הוא עבר לקורפוס כריסטי שבטקסס בגיל צעיר, שם בילה את רוב חייו המוקדמים.

דיור החל ליצור מוזיקה תחת שם הבמה "אולמו" (Olmo). מאוחר יותר בתחילת שנת 2019, לאחר שהתגלה על ידי המפיקים המוזיקליים ניק מירה (אנ') וטאז טיילור (אנ') מהלייבל אינטרנט מאני (אנ'), הוא שינה את שמו לאיאן דיור. הוא צבר פופולריות במהרה, כשהוציא רצועות כמו "Emotions", שצברו מאות אלפי השמעות ב-SoundCloud תוך מספר שבועות.

לאחר מכן, המשיכו שיריו של דיור לצבור הצלחה, והוא חתם על חוזה תקליטים עם החברות אינטרנט מאני (אנ'), TenThousand פרוג'קטס (אנ') וקרוליין רקורדס (אנ'). מספר חודשים לאחר מכן, הוא הוציא את הלהיט "Gone Girl", בשיתוף עם הראפר טריפי רד, שצבר למעלה מ-100 מיליון השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי. במאי 2019, הוא הוציא את מיקסטייפ הבכורה שלו, *Nothings Ever Good Enough*, ולאחר מכן באותה השנה את אלבום הבכורה שלו, *Industry Plant*. ביוני 2020, הוציא את המיני-אלבום *I'm Gone*. ביולי של אותה השנה, התארח בשירו של הראפר 24kGoldn,‏ "Mood", שהיה ללהיט, תוך שזכה להצלחה בפלטפורמת שיתוף הווידאו טיקטוק, ואף הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100.

דיור נכלל ברשימת פורבס 30Under30 לשנת 2022.

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומי אולפן

* 2019: *Industry Plant*

### מיקסטייפים

* 2019: *Nothings Ever Good Enough*

### מיני-אלבומים

* 2020: *I'm Gone*
* 2021: *Still Here*

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של איאן דיור (באנגלית)
* איאן דיור, ברשת החברתית פייסבוק

* איאן דיור, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* איאן דיור, ברשת החברתית אינסטגרם

* איאן דיור, ברשת החברתית טיקטוק

* איאן דיור, סרטונים בערוץ היוטיוב

* איאן דיור, באתר אייטונס (באנגלית)

* איאן דיור, באתר ספוטיפיי

* איאן דיור, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)

* איאן דיור, באתר Last.fm (באנגלית)

* איאן דיור, באתר AllMusic (באנגלית)

* איאן דיור, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* איאן דיור, באתר דיזר

* איאן דיור, באתר Discogs (באנגלית)

* איאן דיור, באתר Songkick (באנגלית)

* איאן דיור, באתר Genius

* איאן דיור, באתר טיידל (באנגלית)

* איאן דיור, באתר אמזון מיוזיק

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "Elliot Grainge's 10K Projects Signs Texas Rapper Iann Dior: Exclusive". *Billboard*.
2. ↑  Seabrook III, Robby (14 בנובמבר 2019). "The Break Presents: Iann Dior". *XXL*. נבדק ב-29 במאי 2020. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  "gone girl" – via open.spotify.com.
4. ↑  "I'm Gone by iann dior on Apple Music". נבדק ב-22 במאי 2020 – via אפל מיוזיק. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  Forbes 30 Under 30 2022: Music, Forbes (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2020035217
* MusicBrainz: dd3b6e5b-de67-4d4d-aef2-3ad425444c80
* VIAF: 18158428044306062355
* WorldCat: lccn-no2020035217

 |
**צ'איאן** (בספרדית: **Chayanne**; נולד בשם **אלמר פיגוארוה-ארסה**, **Elmer Figueroa Arce** ב-28 ביוני 1968) הוא זמר פופ לטיני פורטוריקני.

ביוגרפיה
--------

צ'איאן נולד בריו פידרס, סן חואן, פוארטו ריקו. כשהיה תינוק עברה משפחתו לסן לורנזו, פוארטו ריקו. יש לו ארבעה אחים: קלרה, קני, נואל ואליוט. הוא התחיל להשתמש בכינוי "צ'איאן" (Chayanne) עוד שהיה ילד קטן.

### קריירה מוזיקלית

ב-1979, החל צ'איאן את הקריירה שלו כשהיה בן 11, כשהצטרף ללהקת הבנים הפורטוריקנית los chicos. במסגרת הלהקה היה צ'איאן אחד משחקני הסרט conexion caribe(1984), וסדרה פוארטו-ריקנית שבועית. לוס צ'יקוס הוציאה 5 אלבומים.

מיד לאחר שצולם הסרט, צ'איאן החל בקריירת סולו והוציא את הדיסקים "chayanne es mi nombre(1984)", "sangre latina(1986)" 
אבל רק עם אלבומיו שהוציא ב-1988 ו-1989, בחברת סוני החלה הקריירה שלו להצליח ואף הקנו לו זכייה בפרס גראמי כהופעה הלטינית הטובה ביותר. 
להיטים רבים כמו "פיאסטה אן אמריקה" הוקלטו שנית בפורטוגזית, ואז זכה צ'איאן להצלחה גם בברזיל. 
ב-1989 צ'איאן חתם על חוזה בחברת פפסי והשתתף כדובר בפרסומת הראשונה שיצאה בספרדית בטלוויזיה בארצות הברית. בשנת 2001, השתתף בשיר "El Ultimo Adios (The Last Goodbye)". 

מאז הוציא צ'איאן אלבומים שזכו להיות להיטים באמריקה הדרומית, ומאוחר יותר גם בארצות הברית ובאירופה:

* 2010: *No Hay Imposibles*
* 2008: *Chayanne: Vivo*
* 2007: *Mi Tiempo*
* 2005: *Cautivo*
* 2005: *Desde Siempre*
* 2003: *Sincero*
* 2002: *Grandes Éxitos*
* 2000: *Simplemente*
* 1998: *Atado a Tu Amor*
* 1996: *Volver a Nacer*
* 1994: *Influencias*
* 1992: *Provócame*
* 1990: *Tiempo de Vals*

בנוסף לקריירת השירה שלו, צ'איאן ידוע גם כרקדן וכשחקן (כיכב בסרט "תרקוד איתי" לצידה של ונסה ויליאמס, השתתף וזכה להצלחה בישראל בטלנובלה הפיתוי (provocame).

### חייו האישיים

צ'איאן נשוי לדוגמנית הוונצואלנית מריליסה מרונסה מאז 1992, והם נפגשו ב-1989. להם שני ילדים וולנטינו לורנזו (נולד ב-1997), ואיסדורה סופיה (נולדה ב-2000). המשפחה מתגוררת במיאמי, פלורידה.

ב-2004, אובחנה אמו של צ'איאן כחולת סרטן. דבר זה גרם לו להשתתף באירועי צדקה רבים כדי להעלות את המודעות למחלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'איאן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של צ'איאן
* צ'איאן, ברשת החברתית פייסבוק

* צ'איאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* צ'איאן, ברשת החברתית אינסטגרם

* צ'איאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* צ'איאן, באתר AllMovie (באנגלית)

* צ'איאן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* צ'איאן, באתר אייטונס (באנגלית)

* צ'איאן, באתר ספוטיפיי

* צ'איאן, באתר Last.fm (באנגלית)

* צ'איאן, באתר AllMusic (באנגלית)

* צ'איאן, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* צ'איאן, באתר Discogs (באנגלית)

* צ'איאן, באתר Songkick (באנגלית)

* צ'איאן, באתר בילבורד (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1469458
* BnF: cb14030173t (data)
* GND: 135180961
* ISNI: 0000 0000 5935 2968
* LCCN: n92108859
* MusicBrainz: 327e24c0-95b4-4754-b509-108dc7f8abfa
* NTA: 260528579
* VIAF: 22341644
* WorldCat: lccn-n92108859

 |
**גרציאנו פלה** (באיטלקית: **Graziano Pellè**; נולד ב-15 ביולי 1985) הוא כדורגלן איטלקי לשעבר המשחק בעמדת החלוץ.

קריירת מועדונים
---------------

פלה נולד בנפת לצ'ה באיטליה. בילדותו זכה באליפות איטליה בריקודים סלוניים מתחת לגיל 12 יחד עם אחותו. ב-2001 החל לשחק במועדון הנוער של לצ'ה, ויחד עם המועדון זכה באליפות איטליה לקבוצות נוער, בשנים 2002 ו-2003.

בתחילת 2005, הושאל פלה לקטניה מסרייה ב', שם שיחק במשך קרוב לשנה. בתחילת 2006, הושאל פעם נוספת, לקרוטונה, גם היא מסרייה ב', שם שיחק במשך קרוב לשנה. בעונת 2006–2007, הושאל לצ'זנה, ובמהלך העונה הבקיע עשרה שערים.

ביולי 2007, עזב פלה את לצ'ה וחתם במועדון ההולנדי א.ז. אלקמאר, ובעונתו הראשונה הבקיע שלושה שערים ב-27 משחקים בהם שיחק.

ב-2011 חתם על חוזה דו שנתי עם מועדון הכדורגל פארמה, שם הבקיע רק שער אחד בכל משחקיו.

ב-31 בינואר 2012 הושאל לסמפדוריה, בה הבקיע ארבעה שערים ב-16 משחקים.

בעונת 2012–2013, הושאל למועדון הכדורגל פיינורד, בו הבקיע 11 שערים בעשרת משחקיו הראשונים. ב-5 בינואר 2013, חתם על חוזה לארבע שנים במועדון פיינורד.

ביולי 2014 חתם לשלוש שנים בסאות'המפטון מהפרמייר ליג. ב-11 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 1–2 לליברפול. ב-26 באוגוסט הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 0–2 על מילוול בגביע הליגה. ב-29 באוגוסט הבקיע את שערו הראשון בפרמייר ליג בניצחון 1–3 על ווסטהאם יונייטד.

ב-11 ביולי 2016 חתם פלה בשאנדונג לוננג הסינית.

ב-5 בפברואר 2021 חזר לפארמה וחתם עד לסוף העונה.

נבחרת לאומית
------------

בשנת 2005 הגיע פלה לרבע גמר אליפות העולם בכדורגל עד גיל 20 עם נבחרת איטליה, ובמהלך הטורניר הבקיע ארבעה שערים.

פלה זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת לקראת משחקי מוקדמות יורו 2016 נגד אזרבייג'ן ומלטה. ב-13 באוקטובר 2014 ערך את הופעת הבכורה בנבחרת והבקיע את שער הניצחון בניצחון 0–1 על מלטה. במוקדמות יורו 2016 פלה הפך לשחקן הרכב במדי הנבחרת, במהלך המוקדמות הבקיע שלושה שערים.

ביורו 2016 הגיע עם נבחרתו לרבע הגמר, והבקיע שני שערים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרציאנו פלה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של גרציאנו פלה

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר WorldFootball.net

* פרופיל, באתר National Football Teams

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* דף השחקן, באתר סאות'האמפטון

| **נבחרת איטליה – יורו 2016** |
| --- |
| 1 בופון • 
2 דה שיליו • 
3 קייליני • 
4 דרמיאן • 
5 אוגבונה • 
6 קאנדרבה • 
7 זאזה • 
8 פלורנצי • 
9 פלה • 
10 מוטה • 
11 אימובילה • 
12 סיריגו •
13 מרקטי • 
14 סטורארו •
15 ברצאלי •
16 דה רוסי •
17 אדר •
18 פרולו •
19 בונוצ'י •
20 אינסינייה •
21 ברנרדסקי •
22 שעראווי •
23 ג'אקריני •
מאמן: קונטה | איטליהאיטליה |
הימה מהחלל
**ימת ואן** (בטורקית: **Van Gölü**, בארמנית: **Վանա լիճ**, בכורדית: **Gola Wanê**) היא ימה ממקור געשי במזרח טורקיה בין נפת ואן ונפת ביטליס. שמה של הימה התפתח ככל הנראה מהמילה ביאינילי (Biainili) שהיה שמה של ממלכת אוררטו באוררטית.

גאוגרפיה
--------

שטחה של הימה, שהיא הגדולה במדינה, הוא 3,755 קמ"ר, והיא שוכנת בגובה של 1,648 מטרים מעל פני הים. אורכה המרבי 120 ק"מ ורוחבה 80 ק"מ. הימה ניזונה ממספר נחלים קטנים הזורמים מן ההרים המקיפים אותה, עומקה המרבי הוא 451 מטרים ועומקה הממוצע 171 מטרים.

הימה נעדרת ניקוז; היא נוצרה כאשר מוצאה נחסם בשלב כלשהו בתקופת הפליסטוקן על ידי לבה שזרמה מהר נמרוט לעבר מישור מוש שממערב לה. ימת ואן חשופה לשינויים קיצוניים במפלס מימיה. בסמוך לעיר טאטואן (Tatvan) על חופה המערבי של הימה, נצפה בשנת 1901 קו חוף גבוה באופן משמעותי ממפלסה של הימה באותה עת. מאידך, במשך שנות התשעים של המאה ה-20 עלה מפלס מימי הימה בשלושה מטרים לפחות, תוך שהוא גורם להצפת שטח חקלאי ניכר. לאחר תקופה של יציבות במפלס שבו מימי הימה ונסוגו, ונראה כי לאחרונה חודשה מגמת העלייה.

מימי הימה מתאפיינים בערך הגבה גבוה (בסיסי) ועשירים במלחים כדוגמת נתרן פחמתי, המשמשים כחומרי חיטוי וניקוי (ניתן לכבס בגדים במימי הימה ללא צורך בסבון). בשל המליחות הגבוהה של המים, רק מין אחד של דג המליח מסוגל לשרוד בהם, והפריטים מתרכזים בסמוך לשפכי הנחלים המזינים את הימה.

המעבורת בימת ואן
הימה שנשלטה בעבר על ידי הארמנים, הייתה אחת מ"שלוש הימות של ארמניה" (שתי האחרות היו ימת סוואן בארמניה וימת אורמיה באיראן). הארמנים בנו כנסיות ומנזרים רבים לאורך חופי הימה ועל חלק מהאיים שבה. המבנה שהשתמר באופן הטוב ביותר הוא כנסיית "הצלב הקדוש" מתחילת המאה ה-10 לספירה על האי אקדאמאר. אתר היסטורי חשוב נוסף הוא מצודת ואן (Van Kalesi) הניצבת סמוך לעיר ואן, על שרידי העיר טושפה, בירת ממלכת אוררטו.

הימה שוכנת במרכז אזור חקלאי והגידולים העיקריים הם פירות ודגנים. האזור ידוע בגזע חתולים ייחודי (בעל פרוות גוף לבנה וזנב וראש בצבע אחר) שמקורו בסביבת הימה והמכונה ואן טורקי (Van kedesi).

קו הרכבת המקשר את טורקיה ואיראן נבנה בשנת 1970 והוא "חוצה" את הימה באמצעות מעבורת בין הערים טאטואן וואן. פרויקט זה היה חלק ממסילת הברזל הטרנס-אסיאתית. לאורך הקו פועלות רכבות במסגרת "אקספרס ימת ואן" (Van Gölü Ekspresi) המגיע עד איסטנבול.

מאז 1995 לערך נפוצו עדויות על מפלצת באורך של כ-15 מטרים המתגוררת לכאורה במימי הימה, ואשר זכתה לכינוי "המפלצת של ימת ואן" (Van Canavarı). עוזר הוראה מאוניברסיטת ואן אסף למעלה מאלף עדויות בנושא וקיבץ אותן לספר.

ראו גם
------

* נפת ואן
* נפת ביטליס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ימת ואן** בוויקישיתוף
* גלריית תמונות של ימת ואן
* ימת ואן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb122366475 (data)
* GND: 4078735-7
* VIAF: 237712718
* WorldCat (עם VIAF): 237712718

 |
**מניפסט ראסל-איינשטיין** פורסם בלונדון ב-9 ביולי 1955 על ידי הפילוסוף ברטראנד ראסל בעיצומה של המלחמה הקרה. המניפסט הדגיש את הסכנות בשימוש בנשק גרעיני וקרא למנהיגי העולם לחפש פתרונות שלום לסכסוכים בינלאומיים.
על המניפסט חתמו 11 מדענים אינטלקטואליים, ביניהם אלברט איינשטיין, שחתם על המניפסט מספר ימים לפני מותו ב-18 באפריל 1955.

הרקע לכתיבת המניפסט
-------------------

השימוש הראשון בנשק גרעיני נעשה ב-16 ביולי 1945 במדבר ניו מקסיקו. באוגוסט אותה שנה הטילה ארצות הברית את פצצות האטום על הירושימה ועל נגסאקי. יותר מ-100,000 בני אדם נהרגו בשתי ההפצצות.

ב-18 באוגוסט 1945 פרסם ברטראנד ראסל מאמר דעה בעיתון נגד הנשק הגרעיני, אותו החל לכתוב ביום בו נגסאקי הופצצה. חלק מהדברים שכתב הופיעו מאוחר יותר במניפסט. 

יוסף רוטבלט, שעבד כמדען בפרויקט מנהטן לפיתוח נשק גרעיני, הצטרף אף הוא לפעילותו של ראסל לאחר ההפצצות ביפן, והיה למדען היחיד שעזב את הפרויקט מטעמי מצפון.

במהלך השנים שלאחר מכן ראסל ורוטבלט עבדו יחד במאמץ משותף לרסן את הפצת הנשק הגרעיני, בשיתוף פעולה עם אלברט איינשטיין ומדענים נוספים כדי לחבר את מה שנודע לאחר מכן כמניפסט ראסל-איינשטיין.

תקציר
-----

המניפסט קרא למדענים מכל העולם להתכנס ולמחות כנגד הסכנות הנשקפות לאנושות בעקבות השימוש בנשק להשמדה המונית. מחברי המניפסט טוענים כי למרות חילוקי הדעות הפוליטיים, הבאים לידי ביטוי במלחמה, על האנושות להבין כי המשך המלחמה באמצעים הטכנולוגיים החדישים עלול להביא לסופה של האנושות. 
מחברי המניפסט קוראים לממשלות העולם להתעלות מעל חילוקי הדעות והאינטרסים הפוליטיים, ולנסות להביא ליישוב הסכסוכים בדרכי שלום.

החתומים על המניפסט
------------------

* מקס בורן
* פרסי ברידג'מן
* אלברט איינשטיין
* לאופולד אינפלד
* פרדריק ז'וליו-קירי
* הרמן מולר
* לינוס פאולינג
* ססיל פאוול
* יוסף רוטבלט
* ברטרנד ראסל
* הידקי יוקאווה

קישורים חיצוניים
----------------

* נוסח המניפסט (באנגלית)
* מאמר מאת ג'ון לנץ על המניפסט והרקע לכתיבתו (באנגלית)
פירוש נוסף ערך זה עוסק במונח מוזיקלי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו בלו נוט (פירושונים).
**בלו נוט** (מאנגלית: **Blue Note** בתרגום מילולי **תו עצוב**) מתייחס לרוב לתו המתווסף לסולם פנטטוני, בבלוז, ג'אז ורוק. התו הוא הנמכה של כל אחת הדרגות, בכל סולם, אך ברוב המוחלט של המקרים השם בלו נוט מתייחס לדרגה החמישית המונמכת של סולם מינורי, שהיא הדרגה הרביעית המוגבהת בסולם מינור פנטטוני.

הרמוניה
-------

כאמור, עקרונית בלו נוט הוא רק הנמכה של חצי טון, אך השם מתייחס לרוב לדרגה הרביעית של סולם פנטטוני מינורי, שהיא הדרגה החמישית של סולם מינורי טבעי. למשל בדו מינור פנטטוני, הבלו נוט הוא סול במול וגם בדו מינור טבעי, הבלו נוט הוא סול במול. הבלו נוט הוא מה שמבדיל בין סולם מינור פנטטוני לבין סולם הבלוז (סולם המשמש גם לג'אז ורוק).

מבחינה הרמונית הבלו נוט הוא טון דיסוננטי, שכן המרווח בינו לבין טון הבסיס של הסולם הוא טריטון. נוסף על כן, בסולם פנטטוני אין אף מרווח של חצי טון, ואילו בסולם בלוז, המרווח בין הבלו נוט לשתי הדרגות הסמוכות לו הוא חצי טון (הדרגה השלישית והרביעית). תכונה זו היא המאפשרת את הבלוז, שדיסהרמוניה היא ממאפייניו הבולטים.

### הבלו נוט כתו רפאים

הבלו נוט הוא תוספת לא רשמית לסולם, כלומר לעיתים רבות הוא לא לחלוטין שייך לסולם, והשימוש בו ספונטני יותר (ראו פרק שימוש). כיוון שכך יש לו מעמד מיוחד של תו רפאים, או דרגת רפאים, דרגה שאינה באמת חלק מן הסולם אך היא חשובה מאוד בו.

שימוש
-----

השימוש המקורי של הבלו נוט הוא בבלוז, אך יש בו שימוש גם בג'אז, ברוק ולעיתים בסגנונות נוספים. לבלו נוט יש חשיבות אדירה בבלוז, כיוון שכאמור הוא התו היחיד בסולם המאפשר דיסוננסים. כמו כן, ברצף האקורדים של הבלוז (שבנוי על הסולם הטבעי, ולא על סולם הבלוז), יש חשיבות לשלוש דרגות מרכזיות, שהן תו הבס בשלושת האקורדים, הראשונה הרביעית וההחמישית. המרווח בין הבלו נוט לכל אחת מהדרגות הללו הוא דיסוננסי, על כן כשהוא מנוגן על כל אחד מן האקורדים, הוא מודגש.

בגלל אופיו הייחודי, ומשום שהוא מה שהופך מלודיה לבלוזית, יש בו שימוש רב מאוד בעיקר בבלוז ובג'אז. הבלו נוט מככב לרוב באלתורים, אך מופיע לפעמים גם ביצירה כתובה. בגלל היותו "תו רפאים" שאינו לחלוטין חלק מהסולם הוא מנוגן הרבה באופ ביט, ומשתמשים בו באלתור בקטע סולו ומחוץ לו.

מקור השם
--------

מקור שמו של הבלו נוט, הוא מהבלוז (בלו = עצוב באנגלית), בו הוא מרכזי מאוד. כמו כן כיוון שהתו העצוב הוא שמאפשר דיסהרמוניות, והוא שמבדיל בין סולם פנטטוני לסולם בלוז, הוא התו הכי "בלוזי" בסולם.

### בלו נוט כמקור לשמות

בגלל המשמעות האדירה שלו, והשם הפיקנטי שלו, ישנם דברים שונים בתעשיית הג'אז והבלוז שנקראים על שמו. יצירות רבות משתמשות בשם הזה וכו'. שני הדברים הבולטים ביותר שלקחו את שמם מהתו הכחול הם:

* בלו נוט (מועדוני ג'אז) - רשת חשובה של מועדוני ג'אז.
* בלו נוט (חברת תקליטים) - מחברות התקליטים הגדולות ביותר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  לדוגמה בבלוז בסול מדובר על סול - דרגה ראשונה, דו - דרגה רביעית ורה - דרגה חמישית.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7852500-7

 |
**חוגלה טיבטית** (שם מדעי: *Tetraogallus tibetanus*) היא מין חוגלה החיה בהרי ההימלאיה ובטיבט ומכאן קיבלה את שמה.

זוהי חוגלה אפורה עם בטן לבנה מפוספסת וראש אפור כהה עם לחיים בהירות ומקור אדום. החזה אפור והכנפיים והעורף חומים בהירים. הזנב בצבע חום אדמוני. הרגליים אדומות. היא מגושמת מעט ומעופפת חלשה עם כנפיים מעוגלות. אורכה 50–60 ס"מ והזכרים גדולים מהנקבות. היא דומה מאוד לחוגלת ההימלאיה (*Tetraogallus himalayensis*) החיה באותם אזורים, אך בעלת עיניים אדומות ומצויה באזורים גבוהים יותר.

החוגלה חיה ברמות ההימלאיה וכן ברמת טיבט. היא משוטטת בין ההרים ומעדיפה אזורי מצוקים בהם קשה לטורפים להתקרב. תפוצתה העיקרית היא במישורי עשבים וכרים על הרמות הגבוהות וכן באזורי סלעים.

החוגלה מאויימת על ידי יונקים טורפים ועופות דורסים. 
אם היא מבחינה בטורף המתקרב אליה היא מתעופפת במורד הצוקים. אם מדובר בעוף דורס, היא מנסה להתחבא בין שיחים או סלעים. 
בין טורפיה ניתן למנות זאב, נמר שלג, שועל וחתול פאלאס.
לחוגלות אלה יש קריאת אזהרה רמה שמטרתה להזהיר זו את זו מפני נוכחות של טורף.

הן מקננות על הקרקע ברמות הגבוהות. זהו מין מונוגמי והנקבה מטילה 4–6 ביצים.

מצב השימור של מין זה הוא ללא חשש

**תת-מינים**:

* *T. t. tibetanus*
* *T. t. tschimenensis*
* *T. t. centralis*
* *T. t. przewalskii*
* *T. t. henrici*
* *T. t. aquilonifer*
* *T. t. yunnanensis*

ראו גם
------

* חוגלת שלג
* שכווי השלג
* פסיון הדם

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חוגלה טיבטית** בוויקישיתוף
* חוגלה טיבטית, באתר ITIS (באנגלית)
* חוגלה טיבטית, באתר NCBI (באנגלית)
* חוגלה טיבטית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* חוגלה טיבטית, באתר GBIF (באנגלית)
* חוגלה טיבטית ב-birdlife

* 
*

הערות שוליים
------------

1. ↑  חוגלה טיבטית באתר הרשימה האדומה של IUCN
מפה המציגה את הגבולות האפשריים של ברית המועצות המחולקת, אזורים מוצללים הם האזורים שהנאצים דרשו לעצמם בהצעה האלטרנטיבית   שטחים שיועדו להיות תחת שלטון גרמניה הנאצית לאחר המלחמה /שטחים שיהווה מרחב מחיה  שטחים שיועדו להיות תחת שלטון ממלכת איטליה  שטחים שיועדו להיות חתת שלטון האימפריה היפנית/חלק ממרחב השגשוג המשותף
  אחרות (חלק מהמדינות באפור לא מצוינות מסיבות לא ברורות (טורקיה, ערב הסעודית וצפון תימן) וחלקן בגלל הצטרפותן להסכם התלת-צדדי או לחימתן לצד מדינות הציר (בולגריה, רומניה, הונגריה ופינלנד)
**המשא ומתן של מדינות הציר על חלוקת אסיה** התחיל לאחר שמדינות הציר (גרמניה הנאצית, ממלכת איטליה והאימפריה היפנית) ביססו את בריתן הצבאית וחיזקו את הסכם הציר בכך שהכריזו מלחמה הדדית נגד ארצות הברית ב-11 בדצמבר 1941, היפנים הציעו הסכם טריטוריאלי ברור בינם לבין איטליה וגרמניה בנוגע ליבשת אסיה.

היסטוריה
--------

ב-15 בדצמבר 1941 הציעה יפן לגרמניה אמנת גבול לפיה אסיה תחולק לשני חלקים נפרדים שיהיו תחת ממשל צבאי (החלק היפני יהיה ממזרח לקו האורך 70 והחלק הגרמני והאיטלקי יהיה ממערב לקו האורך 70), הגבול צפוי להתחיל בצפון בשפך נהר אוב ולהסתיים באזור שנמצא מערבית להודו ולגדות האוקיינוס ההודי. השטח שמזרחית לקו הגבול יהיה חלק ממרחב שגשוג משותף של מזרח אסיה רבתי שישלט על ידי האימפריה היפנית. לעומת זאת גרמניה תקבל מספיק שטחים לממש את רעיון "מרחב מחיה" שאימצו לחיקם ומטרתו היא להרחיב את שטחי הרייך השלישי בעזרת השגת שטחים נוספים למען האומה הגרמנית באזורי פולין ומאוחר יותר בברית המועצות. מנגד, איטליה תקבל את אזור צפון אפריקה ואת דרום חצי האי ערב. חלוקה זו הייתה אמורה להתבצע לאחר תבוסה סופית של ברית המועצות.

עם זאת, גרמניה הסתייגה בתחילה מן ההצעה. דיפלומטים בכירים בגרמניה הנאצית חששו שהסכם גבולות כזה יהווה תקדים להסכמים נוספים מהסוג הזה, בנוסף לכך גרמניה התאכזבה מסירובה של יפן להיכנס למלחמה נגד ברית המועצות יחד עם גרמניה (במסגרת החזית המזרחית של המלחמה או לכל הפחות שיפן תבטיח לעצור משלוחי אספקת נשק לארצות הברית דרך הנמל החופשי של ולדיווסטוק).

גם מחלקת הכלכלה הצבאית של הוורמאכט הביעה ביקורת על ההצעה היפנית והעלתה הצעת חלוקה אחרת לאסיה, על פיה גבול החלוקה בין האימפריה היפנית לבין גרמניה הנאצית וממלכת איטליה יעקוב אחר הגבולות הבינלאומיים הקיימים: על פי הצעה זו הגבול יתחיל באזור הגבול המזרחי של איראן, יעשה "פנייה מזרחה" לאזור ח'וסת ומשם ימשיך עד נהר ייניסיי שלגדות האוקיינוס הארקטי. על אף שההצעה הזו בעצם מעבירה את אפגניסטן ופקיסטן לידי יפן, גרמניה תקבל הרבה יותר שטחים באזורים המערביים של סין ומרכז ברית המועצות. על אף התנגדות הוורמכט, הפיהרר אדולף היטלר קיבל בברכה את ההצעה היפנית ואישר אותה במלואה, יש הסוברים שהחליט לקבלה לאחר שחשש כי גרמניה לא תצליח לכבוש שטחים סובייטים מעבר להרי אורל.

ראו גם
------

* המגעים לצירוף ברית המועצות למדינות הציר
* התוכנית הנאצית להרי אורל

הערות שוליים
------------

1. ↑  Rich, Norman (1973). *Hitler's War Aims: Ideology, the Nazi State, and the Course of Expansion*. W.W. Norton & Company Inc. p. 235
2. ↑  Weinberg, Gerhard L. *Visions of Victory: The Hopes of Eight World War II Leaders* Cambridge, England, United Kingdom:2005--Cambridge University Press
**יונדאי באיון** (באנגלית: **Hyundai Bayon**) היא מכונית משפחתית במרכב קרוסאובר בעלת חמש דלתות, שמיוצרת על ידי יונדאי מוטור לשוק האירופי משנת 2021. היא הוצגה במרץ 2021 והגיעה לישראל ב-1 באוגוסט 2022. הבאיון היא הקרוסאובר הקטן ביותר של יונדאי וממוקמת מתחת ליונדאי קונה והיונדאי וניו. היא מבוססת בעיקרה על היונדאי i20.

הבאיון מחליף את הוניו שלא שווק בשוק הארופי ומשווק בישראל עם הבאיון.

במבחן הבטיחות שערך היורו NCAP קיבלה הבאיון מקסימום של חמישה כוכבי בטיחות.

עיצוב
-----

העיצוב מבוסס בעיקרו על היונדאי i20 דור שלישי שהוצגה במרץ 2020, היא הוגבהה מעט מה-i20 כדי שייווצר מרכב קרוסאובר.

מפרט טכני
---------

הבאיון משווקת עם מנועי בנזין בנפחי 1.2 ליטר המספק 84 כ"ס, 1.0 ליטר טורבו המספק 100 כ"ס, 1.0 ליטר טורבו 120 כ"ס. למנוע ה-1.2 ליטר תיבת הילוכים ידנית בעלת חמישה הילוכים, למנוע ה-1.0 ליטר טורבו תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים או כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים, למנוע ה-1.0 ליטר טורבו תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. את מנועי ה-1.0 ליטר טורבו ניתן לקבל עם מערכת מיקרו-היברידית המפחיתה את צריכת הדלק.

גלריה
-----

* מבט לפגוש הקדמימבט לפגוש הקדמי
* מבט לפגוש האחורימבט לפגוש האחורי
* מבט לצדמבט לצד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יונדאי באיון** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של יונדאי באיון
* אתר האינטרנט הרשמי של יונדאי באיון (בעברית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  קרוסאובר חדש ליונדאי: 2021 יונדאי באיון נחשף, באתר קארטיוב, ‏02 במרץ 2021
2. ↑  cartube, יונדאי באיון 2022 בישראל - מחיר החל מ-123,900 שקל, באתר cartube
3. ↑  אלדד מנורי, יונדאי באיון החדש 2021 נחשף, באתר פורטל הרכב גיר, ‏02 במרץ 2021
4. ↑  2021 Hyundai Bayon Teased As Tiny Crossover For Europe, באתר מוטור 1, ‏25 בנובמבר 2020
5. ↑  cartube, מבחן ריסוק NCAP לאיוניק 5 החשמלית, יאריס קרוס ולטוסון החדש, באתר cartube
**גוסטב באומן** (באנגלית: **Gustave Baumann** ‏;  27 ביוני 1881 – 8 באוקטובר 1971) היה דפס וצייר אמריקאי, ואחת הדמויות המובילות של תחיית חיתוך עץ צבעוני באמריקה. הוא מוכר גם בזכות תפקידו בשנות השלושים כרכז שטח של פרויקט עבודות האמנות הציבוריות בתקופת השפל הכלכלי.

ביוגרפיה
--------

גוסטב באומן נולד במגדבורג שבגרמניה ועבר לארצות הברית בשנת 1891 עם משפחתו. בגיל 17 עבד בחריטה בזמן שהשתתף בשיעורי לילה במכון לאמנות בשיקגו. הוא חזר לגרמניה בשנת 1904 כדי ללמוד במינכן, שם למד גילוף עץ ולמד את הטכניקות של הדפסי גושי עץ. לאחר שחזר לארצות הברית, החל לייצר חיתוכי עץ צבעוניים כבר בשנת 1908, והתפרנס כגרפיקאי.

הוא בילה במחוז בראון שבאינדיאנה כחבר במושבת האמנות של מחוז בראון, ופיתח את טכניקת ההדפסה שלו. הוא פעל לפי השיטה האירופית המסורתית להדפסת צבעים באמצעות דיו על בסיס שמן והדפסת הבלוקים שלו עם מכבש גדול. שיטת עבודתו הייתה בניגוד למגמה של אמנים אמריקאים רבים שהשתמשו בהדפסי עץ משופשפים בסגנון מסורתי יפני.

ההדפסים שלו הוצגו בתערוכה הבינלאומית של פנמה-פסיפיק בשנת 1915, שם זכה באומן במדליית הזהב על חיתוך עץ צבעוני. בשנת 1918, הוא פנה לדרום מערב כדי להכיר את מושבת האמנים טאוס, ניו מקסיקו. אבל הוא נוכח כי המקום צפוף מדי, והוא עלה על הרכבת וירד בסנטה פה. מוזיאון האמנות בסנטה פה נפתח בשנה הקודמת והאוצר שלו, פול ווטר, שכנע את באומן להישאר בסנטה פה.

בסנטה פה התיידד באומן עם אמנים מקומיים רבים לרבות אלברט הנרי קרביאל והשתתף באירועים קהילתיים שונים. הוא היה חבר באגודה לאמנים גרפיים אמריקאים ובאגודת האמנים של טאוס.

באומן התחתן עם ג'יין דברו הנדרסון ב-25 ביוני 1925. בתם, אן, נולדה ב-31 ביולי 1927.

הוא שהה בסנטה פה יותר מחמישים שנה עד מותו שם בשנת 1971.

גלריה
-----

* פריחת התפוח, חיתוך עץפריחת התפוח, חיתוך עץ
* הנהר האדום, חיתוך עץהנהר האדום, חיתוך עץ
* סאן ג'רמינו, חיתוך עץסאן ג'רמינו, חיתוך עץ
* ספטמבר, חיתוך עץספטמבר, חיתוך עץ
* בוקר במקסיקו, חיתוך עץבוקר במקסיקו, חיתוך עץ
* קיץ, חיתוך עץקיץ, חיתוך עץ

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גוסטב באומן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  NYPL, Prints With/Out Pressure: American Relief Prints from the 1940s through the 1960s, web-static.nypl.org
2. ↑  HistoryWired: A Few of Our Favorite Things, National Museum of American History, ‏2012-03-16 (באנגלית)
3. ↑  New Mexico Museum of Art - Introduction to "Pulling Strings", archive.ph, ‏2013-04-15
4. ↑  "Ann Baumann; Her Life in a Home Full of Art"
5. ↑  Acton, David (1996). Hand of A Craftsman: The Woodcut Technique of Gustave Baumann. Museum of New Mexico Press

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007271674805171
* BnF: cb14969148z (data)
* GND: 1169595170
* ICCU: CFIV202556
* ISNI: 0000 0000 6664 1063
* LCCN: n86873203
* NGV: 4857
* NTA: 189761113
* RKD: 442029
* SNAC: w6749rwj
* ULAN: 500033111
* VIAF: 74124554
* WorldCat: lccn-n86873203

 |
**זאורורניתולסט** (שם מדעי: ***Saurornitholestes***; מילולית: "לטאת-עוף שודדת") הוא סוג של דינוזאור טורף ממשפחת הדרומאוזאוריים אשר חי לפני כ-69–77 מיליון שנה בתור הקרטיקון. בסוג זה נמצאו 2 מינים: Saurornitholestes langstoni, אשר התגלה ב-1978 ו-Saurornitholestes sullivani אשר התגלה ב-2015.

דינוזאור זה דמה במראהו לולוצירפטור או לדיינוניכוס וייתכן שהיה מכוסה בנוצות על גופו. הוא היה טורף דר-רגלי בעל טפרים דמויי-סכינים שנשלפו מרגליו. מראהו הזכיר מעט עוף ומכאן שמו. הוא הגיע לאורך 0.6 מטר, לאורך 1.8 מטר ולמשקל 10 ק"ג, קטן ביחס לקרוביו. בעבר סברו שהוא היה שייך למשפחת הטרודוניים, הקרובה לרפטורים. כיום הוא משויך לתת-משפחה Saurornitholestinae לצד האטרוסירפטור והבמבירפטור (Bambiraptor).

זה היה דינוזאור צייד שחי בלהקות והתבסס על חוש הריח כדי למצוא את טרפו. המאובנים שלו נמצאו ברחבי אמריקה הצפונית מאלברטה עד ניו מקסיקו. חלק ממאובנים אלה השתמרו בצורה שלמה כמעט לגמרי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זאורורניתולסט** בוויקישיתוף
* זאורורניתולסט, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* זאורורניתולסט, באתר GBIF (באנגלית)
בקבוק משקה של Yoo-hoo
**Yoo-hoo** הוא מותג אמריקאי של משקה בטעם שוקולד שהומצא על ידי נטה אוליביירי בגארפילד בשנת 1928. כיום, המשקה מיוצר על ידי חברת קיוריג-ד"ר פפר. נכון ל-2019, הוא מורכב בעיקר ממים, מי גבינה וסירופ תירס עשיר בפרוקטוז.

היסטוריה
--------

נטה אוליביירי החל לבקבק משקאות פירות מוגזים באמצע שנות ה-20. עם זאת, כשניסה לעשות דבר דומה במשקה שוקולד, גילה אוליביירי שהוא מתקלקל במהירות. אחרי שראה את אשתו משמרת פירות וירקות, ביקש ממנה להשתמש בטכניקת עיבוד חום דומה במשקה השוקולד שלו. הוא החל לבקבק את משקה השוקולד המפוסטר וקרא לו בשם Yoo-hoo. בשנות ה-40, פתח תומאס ג'ירזי מפעל בקבוקים בבייטסבורג שבקרוליינה הדרומית להפצה של Yoo-hoo. בשנות ה-60 החל קמפיין להצגת המשקה לקהל הבוגר, והציג את יוגי ברה וחבריו לניו יורק יאנקיז שותים את המשקה.

בשנות ה-50, BBC Industries רכשה את הזכויות על המשקה ושמרה אותן עד 1976, אז הן נמכרו ל-Iroquois Brands. ב-1981 נמכרו שוב הזכויות לקבוצת משקיעים פרטיים שבתורם העבירו את הזכות לייצור לקונגלומרט הצרפתי Pernod Ricard.

ב-2001 נמכרו הזכויות ל-Cadbury Schweppes, כשהאחריות לייצור נפלה על קבוצת Mott והאחריות לשיווק על Snapple. בשנים אלו הצליחו שתי החברות להעלות את המודעות למשקה שהיה בעבר פופולרי.

קופסאות לשתייה של Yoo-hoo
מטה חברת המשקאות נמצא בטאריטאון שבניו יורק לצד מפעלים נוספים בניו ג'רזי ובפנסילבניה. מפעל נוסף בלואיזיאנה נסגר בשנת 2009. בתקופה מסוימת כלל המותג גם מותגי חלב שוקולד אחרים.

במאי 2008 התפצלה Cadbury Schweppes לחברת הממתקים Cadbury ולחברת המשקאות הקלים Dr. Pepper Snapple Group, כשהאחרונה לקחה על עצמה את האחריות ל-Yoo-hoo. החל משנת 2018 המשקה מיצור על ידי Keurig Dr Pepper.

ב-2010 הוגשה תביעה משפטית נגד ד"ר פפר בניו יורק בטענה כי הקבוצה עסקה בפרסום מטעה לגבי המשקה. במסמכים שהוגשו לבית המשפט, נטען כי המשקה מכיל "שמן מסוכן, לא בריא ולא מזין". בנוסף, הוצהר כי המשקה "אינו מכיל חלב ובמקום זאת הוא בעיקר מים, סוכרים, תוצרי לוואי של חלב וכימיקלים". עם זאת, החברה טענה שהמשקה מכיל "שבעה ויטמינים ומינרלים ללא חומרים משמרים".

כתבה ב-ABC דיווחה כי בעת ביקור האפיפיור בדנוור, ביקש יוחנן פאולוס השני להעלות למטוס כמה משקאות של Yoo-hoo. מכיוון שנאסר על האפיפיור לפרסם מותג כלשהו, בוותיקן הכחישו כי יש לאפיפיור העדפה כלשהי בין מותגי המשקאות האמריקאיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Yoo-hoo** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Dahl v. Mott's LLP et al, Justia Dockets & Filings (באנגלית)
2. ↑  admin, New York - Man Sues Yoo-Hoo Over Chocolate Drink Advertising, VINnews, ‏2 ביולי 2010
3. ↑  A. B. C. News, Papal Pradas, Cats and 'That American Chocolate Drink', ABC News
**ראיין ג'ון ג'יילס** (נולד ב-26 בינואר 2000), הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת המגן שמאלי בלוטון טאון.

קריירה
------

ג'יילס נולד בטלפורד, שרופשייר, גדל בסנט ג'ורג' ולמד בבית הספר ווקוורדין ווד. הוא התקדם במחלקת הנוער של וולברהמפטון וונדררס, וזכה בפרס שחקן האקדמיה של השנה עבור עונת 2017/2018. הקשר היה אחד מקבוצת שחקנים צעירים שהצטרפו לסבב ההכנה עם הקבוצה הבוגרת בקיץ 2018. הוא ישב על הספסל מספר פעמים בגביע הפוטבול ליג, לפני שחתם על חוזה ל-4 שנים שישאיר אותו בוולבס עד קיץ 2022.
ב-24 במרץ 2018, הוא הושאל למועדון עיר הולדתו טלפורד יונייטד עד סוף העונה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו באותו יום בתיקו 0-0 בבית נגד דרלינגטון כמחליף בדקה ה-82 עבור ג'ורדן לאסי. הוא ערך בסך הכל 9 הופעות ובישל 7 שערים כשהבאקס נמנעו מירידה, והבקיע בניצחונות ביתיים וחוץ נגד ספנימור טאון באפריל.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בוולבס ב-26 בינואר 2019, ביום הולדתו ה-19 במשחק הגביע האנגלי נגד שרוסברי טאון. המשחק הסתיים בתיקו 2-2.
ב-28 ביולי 2023, העולה הטרייה לפרמייר ליג לוטון טאון, הודיעה על רכישתו של ג'יילס, דווח כי סכום ההעברה עמד על כ-4.5 מיליון ליש"ט.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway

הערות שוליים
------------

1. ↑  Luton Town Announce Sixth Signing Of The Summer, vitalfootball

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007590810405171
* GND: 141665866
* ISNI: 0000 0001 1695 1108
* LCCN: no2009193483
* ORCID: 0000-0003-3424-9624
* VIAF: 102850664
* WorldCat (עם VIAF): 102850664

 |
**רוטור-וולגוגרד** הוא מועדון כדורגל חופים רוסי מהעיר וולגוגרד, שנוסד בשנת 2012 וחדל להתקיים בשנת 2015. הוא התמודד באליפות רוסיה בכדורגל חופים והישג השיא הוא זכייה באליפות 2014.

היסטוריה
--------

המועדון הוקם על בסיס מועדון כדורגל החופים "דלתא" מסראטוב. על פי תוצאות העונה הראשונה, המועדון מגדות הוולגה סיים במקום החמישי.

בעונת 2013, רוטור סיימה כסגנית האלופה, לאחר שלאורך כל העונה, רוטור-וולגוגרד הייתה הקבוצה היחידה שהגיעה לגמר הן באליפות והן בגביע. אך הקבוצה הפסידה לקריסטל סנקט פטרבורג.

בעונת 2014 זכתה לראשונה באליפות המדינה ובגביע.

ב-24 באפריל 2015 נודע כי "רוטור" לא תשחק במשחק הסופרקאפ 2015 בגלל בעיות כלכליות. את מקומה של "רוטור" קיבלה צסק"א, שהעפילה לליגת העל עונה קודם.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של רוטור וולגוגרד
* פרופיל המועדון באתר פדרציית כדורגל חופים של רוסיה
* פרופיל המועדון באתר beachsoccer.ru

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ротор" не сыграет в Суперлиге-2015
2. ↑  "Чемпион России досрочно сложил свои полномочия". אורכב מ-המקור ב-2015-04-24. נבדק ב-2015-04-24.
תל שדוד מבט מכיוון צפון
**תל שַדוּד** (או **תל שריד**) הוא תל קדום הממוקם בחלקו הצפוני של עמק יזרעאל, סמוך לקיבוץ שריד הנקרא על שמו. התל מזוהה על ידי החוקרים עם **שָׂרִיד** המקראית.

שלל הממצאים הארכאולוגיים אשר נחשפו על גבי התל מעידים על התיישבות קבועה ורציפה במקום החל מתקופת הברונזה המאוחרת (המאה ה-16 לפנה"ס) ועד לסוף התקופה הרומית.

בתנ"ך מוזכרת העיר בהקשר לסיפור התנחלות השבטים. שריד נכללה בתחומו של שבט זבולון והייתה לעיר גבול, כפי שכתוב בספר יהושע: "וַיַּעַל הַגּוֹרָל הַשְּׁלִישִׁי לִבְנֵי זְבוּלֻן לְמִשְׁפְּחׁתָם וַיְהִי גְבוּל נַחֲלָתָם עַד שָׂרִיד." (ספר יהושע, פרק י"ט, פסוק י')

קרבתה של שריד לאחת מהדרכים המרכזיות בעת העתיקה, אשר חיברה את שימרון ומגידו עם ערי הגליל, העניקה לעיר חשיבות אסטרטגית וכלכלית כאחד. עובדה זו באה לידי ביטוי בממדיו של התל המעידים על גודלו של היישוב שככל הנראה הכפיל עצמו במהלך התקופה הישראלית.

גילוי אבני המיל שאת מרביתן ניתן לראות כיום בסמוך לתל ואף בתחומי הקיבוץ עצמו מעידות על השימוש הנרחב שעשו הרומאים באותה הדרך, שבתקופתם חיברה את מגידו לציפורי הנמצאת בגליל.

בשנת 1868 ניסתה קבוצת צליינים נוצרים ממוצא גרמני להתיישב במקום, אולם הקשיים הפיזיים הרבים בהם נתקלו ומחלת המלריה אילצו את הקבוצה לוותר על רעיון ההתיישבות. 

בחפירות ארכאולוגיות שהתקיימו בשנת 2014 התגלו בבית קברות למרגלות התל ארון קבורה אנתרופואידי עתיק וחרפושית חותם עם שמו של פרעה סתי הראשון מהמאה ה-13 לפנה"ס.

לקריאה נוספת
------------

* איתן אבניאון, **המילון האנציקלופדי של המקרא**, הוצאת איתאב-בית הוצאה לאור, 2003.
* **כל מקום ואתר**, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2000.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תל שדוד** בוויקישיתוף
* תמונה של תל שדוד באתר עידן התנ"ך.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מדהים: ארון קבורה עתיק וטבעת מימי פרעה בצפון, 9 באפריל 2014

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007385536705171

 |
**אלפיים - כתב עת רב-תחומי לעיון, הגות וספרות** היה כתב עת שיצא לאור מדי כחצי שנה, החל משנת 1989 ועד 2009 בהוצאת עם עובד. בכתב העת התפרסמו מאמרים בתחומי מדעי החברה ומדעי הרוח, מאמרים בתחומי דעת נוספים, וכן שירה.

עורכו הראשון של כתב העת, אהוביה מלכין, הציג את יעדיו בפתח הגיליון הראשון:

> 
> 'אלפיים' אמור להיות כתב עת בינתחומי לא רק במובן זה שיכלול דברי ספרות, עיון והגות בכפיפה אחת, אלא אף משום שקשת הנושאים והבעיות שידונו בו תקיף את מרב התחומים - חברה וכלכלה, מדיניות ומשטר, מדע ותרבות - ומשום שיהיה פתוח לניסיונות לחרוג מן התחומים המקצועיים המוגדרים ולטוות חוט מחשבה חדשני. ממילא מובן שיכוון לא אל איש המקצוע אלא אל הקורא בעל העניין הרחב.
> 
> 
> 
> 

החל מגיליון 7 ערכה את כתב העת ניצה דרורי-פרמן. הגיליון האחרון שיצא היה מספר 34.

קישורים חיצוניים
----------------

* רשימת הגיליונות של "אלפיים" ותוכן העניינים שלהם, באתר של הוצאת "עם עובד"
* אביעד קליינברג, אף פעם לא שחור ולבן, באתר הארץ, 12 בפברואר 2007, על גיליון 30 של "אלפיים"
* מאיר בוזגלו, חידה אחת על הר סיני פורסם בגיליון 21
* דורון קורן, לחנך את המחנכים, באתר ynet, 24 בדצמבר 2009
הרב **הלל ויטקינד** (תרנ"ט, 1899 - י"ט באלול תשל"ד, 6 בספטמבר 1974) היה ממייסדי סניפי ישיבת בית יוסף-נובהרדוק במספר ערים בפולין ובמיוחד בוורשא שהוא הקים בה הישיבה, והיה מקורב מאוד לרבו הסבא מונובהרדוק, כפי שהעיד על עצמו שיצקתי על ידו שש שנים, ולאחר עלותו ארצה מייסד וראש ישיבת ישיבת בית יוסף-נובהרדוק בתל אביב.

ביוגרפיה
--------

נולד בשנת ה'תרנ"ט לרב חיים אהרן ויטקינד. בעיר אמדור שבפלך גרודנה, למד בסטוצ'ין אצל הרב רפאל אלתר שמואלביץ, חתנו של "הסבא מנובהרדוק", ומשם עבר לסלובודקה. בשנת תרע"ד, לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, נסע להומל, שם למד מפי הסבא מנובהרדוק.

עם פרוץ המהפכה הקומוניסטית נמנה עם תלמידי ישיבת נובהרדוק שנדדו בערי מזרח אירופה להפיץ תורה. בבחרותו גויס לצבא הרוסי, והשתחרר מיד לאחר פטירת אביו.

בין השנים תרע"ח (1918)-תר"פ (1920) סייע בהקמה ובניהול סניפי הישיבה במוהלוב, ז'יטומיר, קוריסטשוב וקורסטן, ובשנת תרפ"א ייסד וניהל את הסניפים בוורשה, מלבה, וולוצלבק, פלוצק, פולטוסק, אוסטרובצה, וולודבה וקילצה.

נישא לשיינא אסתר (-כ' בטבת תרפ"ב, 1922), בת הרב דוד יצחק מגן מירושלים. לאחר נישואיהם התגוררו בוורשה, שם כיהן בראשות הישיבה המקומית של נובהרדוק. בשנת תרפ"ט (1929) עלה לארץ ישראל עם גיסו הרב אהרן ווינשטיין (חמיו של הרב משה שמואל שפירא).

זמן קצר לאחר עלותו ארצה הקים יחד עם גיסו הרב וינשטיין את ישיבת בית יוסף בתל אביב, והם עמדו בראשות הישיבה עד לפטירתם. 

לאחר פטירתו בשנת תשל"ד מונה תחתיו לראשות הישיבה חתנו הרב מרדכי מן, שכיהן עד אז כר"מ בישיבה. הרב מן העביר את הישיבה לבני ברק וקראה על שמו "ישיבת בית הלל", במשך השנים הפכה הישיבה לכולל אברכים ומאז פטירת הרב מן עומד הכולל בראשות בנו הרב יוסף יעקב מן.

ספרו **מוסר התורה** נדפס בירושלים בשנת תש"ד, ובו שיעוריו ודברי מוסר. כמו כן ערך את החוברות "אור המוסר". כתביו נערכו ויצאו לאור על ידי נינו הרב הלל מן מירושלים.

בנותיו
------

* צפורה, אשת הרב צבי שרגא גרוסברד - יו"ר החינוך העצמאי, שימש כעשור כר"מ בישיבת חותנו בתל אביב. נפטרה בשבט תשס"ב, 2002.
* מרים, אשת הרב מרדכי מן - ראש הכולל בית הלל בבני ברק וחבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה. נפטרה ב-1981.
* חנה, אשת הרב דוד פינקל - ר"מ בישיבת חברון - כנסת ישראל ובנו של הרב משה פינקל. היא נפטרה בכסלו תשע"ח, נובמבר 2017, 60 שנה לאחר פטירת בעלה.
* רחל, אשת הרב יחיאל צוקרוב - מגיד שיעור בישיבת חותנו, ולאחר מכן בישיבת תפארת ציון, ישיבת באבוב בבת ים, וראש ישיבת אהל משה בבני ברק. נפטרה חשון תשפ"ג בבני ברק.

לקריאה נוספת
------------

* דוד זריצקי, **טיפת דם קדוש, נשמה מן האצילות שבעולם**, נדפסו בשנית בתוך ספרו: **זכרונם לברכה: גאוני הדורות ואישי סגולה**, עמ' 337–346

קישורים חיצוניים
----------------

* אשר זלקא ראנד (עורך), "הרב ר' הלל וויטקין שליט"א", **תולדות אנשי שם** ח"א, ניו יורק, תש"י, עמ' 41, באתר היברובוקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  אשר זלקא ראנד (עורך), "הרב ר' הלל וויטקין שליט"א", **תולדות אנשי שם** ח"א, ניו יורק, תש"י, עמ' 41, באתר היברובוקס
2. ↑  שמואל זיינויל ז'רסקי,**אנשי שם**, ירושלים-ת"א ה'תש"א, עמ' 18

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007309912205171
* ISNI: 0000 0001 0852 8254
* LCCN: no2003034488
* VIAF: 161055266
* WorldCat (עם VIAF): 161055266

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בארוחה בחיק הטבע. אם התכוונתם לאי בשם זה, ראו האי פיקניק.
פיקניק
ארוחת בוקר על הדשא - ציורו של אדואר מאנה משנת 1862
שולחנות פיקניק בהר הרוח
**פיקניק** היא ארוחה הנאכלת בחיק הטבע או במקום פתוח (פארק ציבורי) בקרב בני המשפחה או חברים. ארוחה זו מוכנת מראש (בניגוד לברביקיו המוכן בסמוך למועד האכילה) ומובאת למקום עריכת הפיקניק בצידנית או ב"סל פיקניק". הארוחה נאכלת לרוב בישיבה על הקרקע על גבי מחצלת או שמיכה.

היסטוריה
--------

מקורה של המילה "פיקניק" במילה הצרפתית pique-nique, שהופיעה בשנת 1692 בספר *Origines de la Langue Françoise* מאת ז'יל מנאז' (Ménage). מצרפתית עברה המילה לשפה האנגלית לצורה "picnic" (יש הסבורים שהמילה הגיעה לשפה האנגלית דרך הגרמנית - Picknick). בראשית המאה ה-20 חדרה המילה גם ללשון העברית. בעבר הוצעה המילה "טוּזִיג" (מארמית) כתחליף העברי ל"פיקניק", אולם לא השתרשה.

לאחר המהפכה הצרפתית נפתחו לציבור הצרפתי הפארקים המלכותיים להם הכניסה הייתה אסורה לפשוטי העם. הבילוי של הצרפתים בפארקים כלל ארוחות שהתפתחו לאירוע הפיקניק המוכר בימינו.

בראשית המאה ה-19 הוקם בלונדון מועדון הפיקניק (Picnic Society) שהביא לאנגליה את הנוהג הצרפתי לאכול בפארקים בליווי משחקי בידור או נגינה.

הפיקניק בתרבות
--------------

הפיקניק הפך למנהג מקובל בתרבות המערבית ומופיע רבות הן באמנות והן בקולנוע. ציור הפיקניק הידוע ביותר הוא יצירתו של האמן הצרפתי אדואר מאנה משנת 1862 - ארוחת בוקר על הדשא.

הסרט "פיקניק" משנת 1955 שעלילתו מתרחשת בעת ארוחת פיקניק, זכה בשני פרסי אוסקר.

ראו גם
------

* קומזיץ

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פיקניק** |

ציור של פיקניק בחיק הטבע משנת 1876
* צביקה בורג, מדריך לאתרי פיקניק, באתר ynet, 16 באפריל 2002
* פיקניק, באתר על השולחן
* הצעות לפיקניק, באתר ynet
* 15 אתרי הפיקניק הטובים בישראל, באתר וואלה!‏, 13 באוקטובר 2011
* אתר למנויים בלבד משה גלעד, עונת הפיקניקים נפתחה, ואפילו לא צריך להרחיק, באתר הארץ, 2 באפריל 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרדכי מישור, טוּזיג או לא טוּזיג – זו השאלה, **לשוננו לעם**, מו, ב (תשנ"ה), עמ' 71–74, באתר האקדמיה ללשון העברית.

| ארוחות |
| --- |
| בוקר | ארוחת בוקר (ישראלית • אנגלית • קונטיננטלית) • ארוחת עשר |  |
| צהריים | בוהריים • ארוחת צהריים • שעת התה |
| ערב | ארוחת ערב • ארוחת לילה |
| ראו גם | ארוחת ביניים • ארוחת טלוויזיה • ארוחת טיסה • גורמה • מזנון • פיקניק |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4046027-7

 |
**קברדינים** (בצ'רקסית: **Къэбэртайхэр-адыгэ**; ברוסית: **Кабарди́ны**) הם קבוצה אתנית השוכנת בצפון הקווקז, במיוחד ברפובליקת קברדינו-בלקריה. מקורם של הקברדינים (יחד עם השבט הבסלני) הוא בענף של חבר שבטים הצ'רקסים מזרחי חצי-נוודי. הקברדינים עצמם עדיין רואים עצמם כשבט אדיגי.

רוב הקברדינים, כ-520,000 איש, מתגוררים ברוסיה, בעיקר ברפובליקת קברדינו-בלקריה, שם הם מהווים כ-65% מאוכלוסיית הרפובליקה. רק 10%-15% מתוכם מתגוררים ביישובים עירוניים. אוכלוסייה ניכרת של קברדינים ניתן למצוא גם בטורקיה ובגאורגיה. ישנה גם קהילה של קברדינים בארצות הברית. כפרי הקברדינים בטורקיה מרוכזים ברמת אוזוניאילה שבנפת קייסרי.

דתם של רוב הקברדינים היא מוסלמית-סונית. עם זאת, קברדינים המתגוררים במחוז מוזדוק שבצפון אוסטיה הם נוצרים אורתודוקסים.

שפתם של הקברדינים היא קברדינית, שהיא שפה קווקזית ממשפחת השפות הקווקזיות הצפון-מערביות המייצגת את הנקודה המזרחית ביותר של משפחת השפות הצ'רקסיות (האדיגית והקברדינית).

ראו גם
------

* המערך החברתי הצ'רקסי
* סוס קברדיני

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קברדינים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  מפקד האוכלוסין ברוסיה 2002 (ברוסית)
2. ↑  אתנולוג

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007538510005171
* BnF: cb136095454 (data)
* LCCN: sh85071218

 |
**הסמינר האמריקאי ע"ש אלכסנדר מוס** (AMHSI או HSI) היא תוכנית אקדמית אמריקאית המציעה סמסטר בחו"ל – בישראל. התוכנית היא אקדמית, המציעה נקודות זכות כלליות של אוניברסיטת מיאמי. תוכנית הלימודים משלבת סיורים בישראל וביקור באתרים היסטוריים. התוכנית פעילה לאורך כל השנה, והיא נמשכת מ-6 שבועות עד 18 שבועות.

הסמינר ממוקם בהוד השרון, בשטחי כפר הנוער מוסינזון.

היסטוריה
--------

הסמינר נוסד בשנת 1972 על ידי הרב מוריס קיפר בשיתוף עם הפדרציה היהודית של מיאמי. הרעיון של הוראת היסטוריה במקום בו ההיסטוריה התרחשה היא הזדמנות חינוכית לחבר את התלמידים להיסטוריה והתרבות של ישראל.
 בהמשך גדל הפרויקט מעבר לפלורידה והפך לפרויקט ארצי, ומקדם בברכה תלמידים מכל רחבי צפון אמריקה, אוסטרליה, ואירופה.

בוגרים בולטים
-------------

* מתיסיהו
* שריל סנדברג – סמנכ"ל תפעול של Facebook
* לורן וייסברגר – מחברת הספר "השטן לובשת פראדה".
* ברט רטנר – במאי קולנוע
* שי שדה - כדורגלנית

הערות שוליים
------------

1. ↑  "First Group of Semester Program Students Begin Year at AMHSI in Negev". *Ejewishphilanthropy.com*. 2012-09-19. נבדק ב-2017-01-05.
2. ↑  "Israel high school programs – AMHSI". *Amhsi.org*. נבדק ב-2017-01-05.
**יהודה אבן וירגה** היה היסטוריון, אסטרונום, מתמטיקאי ומקובל ספרדי. נולד בסביליה במאה ה-15. יהודה היה ככל הנראה סבו או אביו של שלמה אבן וירגה מחבר הספר 'שבט יהודה', שנשענה על עבודתו המוקדמת של יהודה (ואף נקראה על שמו). חלק ניכר מן הפרטים הביוגרפיים אודותיו ידועים לנו מן החיבור המאוחר הזה.

חשוב להבחין בין יהודה אבן וירגה איש המאה ה-15, לבין אדם אחר בעל שם זהה, איש המאה ה-16 שהתכתב עם ר' יוסף קארו (אבקת רוכל, סימנים צט-ק).

חייו
----

בספר "שבט יהודה" (אות לח) מציין שבעת שהיהודים בני כפר הסמוך לסביליה הואשמו כי חטפו את גופתו של יהודי שהמיר דתו לנצרות על מנת לקוברו בבית עלמין יהודי, ויהודה אבן וירגה נחלץ לעזרתם והצליח לשכנע את מושל אנדלוסיה כי כמרים נוצריים העלילו עליהם שקר. יהודה אבן וירגה היה פעיל בתיווך בין האנוסים לבין היהודים שנשארו ביהדותם. כאשר האינקוויזיציה ביקשה לדלות מפיו מידע על אנוסים השומרים על יהדותם, נמלט לליסבון, שם התגורר ככל הנראה מספר שנים עד שנתפס בידי האינקוויזיציה והומת בידיהם בייסורים (שבט יהודה, אות סב).

חיבוריו
-------

יהודה אבן וירגה כתב את קורות רדיפות היהודים בספרד, בהשענו על החיבור המוקדם יותר, 'זיכרון השמדות' מאת בעל 'האפודי', פרופייט דוראן. חיבורו של יהודה אבן וירגה שימש בסיס לחיבור 'שבט יהודה' שנכתב על ידי שלמה אבן וירגה. בדרך כלל מקובל לזהות את יהודה אבן וירגה של 'שבט יהודה' כאותו יהודה אבן וירגה המופיע כמחברם של החיבורים הבאים, חלקם מתועדים לשנת 1457 בליסבון (ומאוגדים יחדיו בכתב יד, הספרייה הלאומית של צרפת):

* "קיצור המספר" - חיבור קצר באריתמטיקה
* "כלי האופקי" - תיאור של המצאתו: כלי עזר לתצפית ותחשיב אסטרונומי של מעגל המרידיאן בין שני קטביה של השמש.
* שיטה לחישובי גובה
* חיבור קצר באסטרונומיה, המבוסס על תצפיות אישיות שביצע.

בנוסף, יהודה אבן וירגה חיבר (סביב שנת 1480) פירוש לעיבודו המקוצר של האסטרונום הפרסי אל-פרע'אני לספרו של האסטרונום היווני תלמי, ספר אלמגסט.

קישורים חיצוניים
----------------

* יהודה אבן וירגה, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
**אולוואטוסין "טוסין" אייגון** (באנגלית: **Oluwatosin "Tosin" Aiyegun**; נולד ב-26 ביוני 1998 בלאגוס שבניגריה) הוא כדורגלן בניני-ניגרי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת לוריאן מליגת העל הצרפתית ובנבחרת בנין.

קריירת מועדונים
---------------

אייגון גדל במחלקת הנוער של ריאל סאפייר הניגרית. ב-3 במרץ 2017 חתם בוונטספילס מליגת העל הלטבית. הוא ערך 72 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 33 שערים.

ב-2 בספטמבר 2019 חתם אייגון על חוזה לארבע שנים בפ.צ. ציריך מליגת העל השווייצרית. הוא ערך 91 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 31 שערים.

ב-25 ביולי 2023 חתם אייגון על חוזה לארבע שנים בלוריאן מליגת העל הצרפתית.

קריירה בינלאומית
----------------

אייגון נולד בניגריה לאב ניגרי ולאם בנינית. ב-24 במרץ 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בנין, בניצחון 4-0 על נבחרת ליבריה במשחק ידידות. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.

תארים
-----

ונטספילס
* הגביע הלטבי (1): 2016/2017

פ.צ. ציריך
* אליפות שווייץ (1): 2021/2022

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Der FC Zürich verpflichtet Offensivspieler Tosin Aiyegun באתר הרשמי של פ.צ. ציריך, 2 בספטמבר 2019 (בגרמנית)
2. ↑  Aiyegun Tosin s'engage avec les Merlus באתר הרשמי של לוריאן, 25 ביולי 2023 (בצרפתית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"טוסין אייגון"**.
מפת הרפובליקה. הקווים השחורים מסמלים את הגבולות החדשים של המדינות השכנות, לאחר חלוקת החבל ביניהן.
**הרפובליקה של באנאט** (ברומנית: Republica bănăţeană, בסרבית: Банатска република, בהונגרית: Bánáti köztársaság) הייתה ישות מדינית קצרת-ימים שהוכרזה בטימישוארה ב-1 בנובמבר 1918 וחולקה בין המדינות הסובבות אותה - רומניה, יוגוסלביה והונגריה ביוני 1919.

היסטוריה
--------

במהלך מלחמת העולם הראשונה הבטיחו מדינת ההסכמה לרומניה ולסרביה בהבנות חשאיות חלקים מהבאנאט בתמורה להצטרפותן של אלה ללחימה נגד האימפריה האוסטרו-הונגרית. בעקבות התפרקותה של אוסטרו-הונגריה ב-31 באוקטובר 1918, הקים כל אחד מהלאומים בחבל (הרומנים, הסרבים, ההונגרים, הגרמנים והיהודים) מועצה צבאית. נעשה ניסיון לשמר את הרב-לאומיות של הבאנאט ולמנוע את חלוקתו של החבל. ב-1 בנובמבר התכנסו נציגי הלאומים השונים לישיבה מכוננת בבית העירייה של טימישוארה, נבחרה מועצה לאומית ודוקטור אוטו רוט, פוליטיקאי סוציאל-דמוקרטי, הכריז על עצמאותה של הרפובליקה. רוט נבחר באותה ישיבה כראש המועצה, ואלברט בארתה נבחר כממונה על הביטחון. 

ב-4 בנובמבר הוקמו יחידות צבאיות ומשמר אזרחי במטרה להשיג שליטה בחבל.

המועצה הלאומית לא יכלה לתפקד כי הרפובליקה לא קיבלה הכרה בינלאומית, והרוב הרומני בה שאף לאיחוד החבל עם רומניה.

מאחר שגם לסרביה היו דרישות טריטוריאליות בחבל, פלש הצבא הסרבי לבאנאט ב-15 בנובמבר 1918. המועצה הלאומית פורקה על ידי הסרבים ב-21 בפברואר 1919. לאחר החלטת אלבה-יוליה ברומניה והחלטת הפרלמנט בנובי סאד ביוגוסלביה חולק הבאנאט למעשה ב-21 ביוני 1919 באופן הבא:

* 18.945 קמ"ר לרומניה
* 9.307 קמ"ר ליוגוסלביה
* 217 קמ"ר להונגריה

חלוקה זו אושרה באופן פורמלי בחוזה טריאנון ב-4 ביוני 1920.

ב-16 באפריל 1920 הגישו תושבי הבאנאט הגרמנים לועידת השלום בפריז בקשה להקמה מחודשת של הרפובליקה. ההצעה רצתה לצרף לרפובליקה גם את חבל באצ'קה הסרבי ולחלק את החבל לקאנטונים לאומיים. ועידת השלום דחתה הצעה זו.

הרכב האוכלוסייה
---------------

האוכלוסייה הכוללת, על פי מניין האוכלוסין של 1910, מנתה 1.582.133 נפש ונחלקה ללאומים הבאים:

* 592,049 רומנים - 37.42%
* 387,545 גרמנים (שוואבים באנאטים)- 24.50%
* 284,329 סרבים - 17.97%
* 242,152 הונגרים - 15.31%

מיעוטים נוספים שנמנו בחבל היו הצ'כים, הסלובקים, הקרואטים והאוקראינים.
האוכלוסייה התחלקה בין הדתות באופן הבא:

* 54.10% אורתודוקסים
* 37.38% קתולים

קבוצות קטנות יותר כללו קלוויניסטים, לותרנים ויהודים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרפובליקה של באנאט** בוויקישיתוף

| מדינות עצמאיות "בלתי מוכרות" |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אבחזיהאבחזיה אבחזיה • דרום אוסטיהדרום אוסטיה דרום אוסטיה • טאיוואןטאיוואן טאיוואן • טרנסניסטריהטרנסניסטריה טרנסניסטריה • נגורנו קרבאךנגורנו קרבאך נגורנו קרבאך • סהרה המערביתסהרה המערבית סהרה המערבית • סומלילנדסומלילנד סומלילנד • הרשות הפלסטיניתהרשות הפלסטינית פלסטין • קוסובוקוסובו קוסובו • צפון קפריסיןצפון קפריסין צפון קפריסין |

 |