recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
בית משהיוף מכיוון דרום מזרח, 2021
בית הכנסת הראשון בבית משהיוף שנבנה על ידי מישאל בנו של שמחה בשנת 1928
**בית משהיוף**, הוא הגדול בבתי שכונת הבוכרים (כחמישה דונם), ומהגדולים בבתיה הפרטיים של ירושלים.

היסטוריה
--------

בית משהיוף, הממוקם בשכונת הבוכרים בירושלים ברחובות דוד חזן, רחובות הבוכרים ואדוניה הכהן, נבנה על ידי שלושה אחים אשר נמנו עם נכבדי ומנהיגי העדה הבוכרית - שמחה משהיוף, נשיא קהילת יהודי העיר טורקיסטן, בנימין (אמין-באי) משהיוף ויצחק משהיוף. בפינתו הדרום מזרחית של הבית, משני צדדיו, חקוק השם "רחוב משהיוף".

בשנת 1890 רכשו האחים משהיוף את הקרקע לבניית ביתם והיא נרשמה על שמו של האח שמחה משהיוף. בנייתו של הבית הושלמה בסוף שנת 1905 ואף על אחת מאבני הראשה בקשתות הפנימיות בחצר המזרחית של הבית, נחקקה השנה בה נחנך הבית - "תרס"ו". 
בית משהיוף הוא מהגדולים בבתי שכונת הבוכרים ומהגדולים בבתיה הפרטיים של ירושלים. שטחו הכולל הוא למעלה מחמישה דונם.

במתחם זה התגוררו דמויות חשובות כיצחק בן-צבי, רחל ינאית בן-צבי, פרופ' יוסף קלוזנר ועוד ומשום כך כונה הבית "בית הפקידים". 
בשנת 1928 הוסב אחד האגפים במבנה לשמש כבית כנסת אשר נקרא "בית כנסת משהיוף" או "בית כנסת נעם שיח". בשנות השלושים הוקם במבנה תלמוד התורה "נזר אהרן".

כיום השתמרו רק קירותיו החיצוניים של המבנה ובמבנה שוכנת ישיבת קמניץ.

לקריאה נוספת
------------

* דרור ורמן, **הבוכארים ושכונתם בירושלים**, ירושלים תשנ"ב, עמ' 83-84.
* ייטב פנחסוב, **דברי פרידה: תולדות משפחות קולנגי ומשהיוף כפי שסופרו מפיה של פרידה פנחסוף, בתוספת הרחבה ודברים שנאמרו לזכרה**, תשע"ו.
**חום מוחש** הוא חום המתקבל או נפלט על ידי גוף או מערכת תרמודינמית שבה התהליך משנה את הטמפרטורה של הגוף או המערכת, וכמה משתנים מקרוסקופיים של הגוף או המערכת, אך מותיר ללא שינוי כמה משתנים מקרוסקופיים אחרים של הגוף או המערכת, כגון כנפח או לחץ.    

 

זאת בניגוד לחום הכמוס, המבטא את האנרגיה הנדרשת לשינוי מצב הצבירה של חומר ללא שינוי הטמפרטורה שלו. לדוגמה, במהלך שינוי מצב צבירה כמו הפשרת קרח, הטמפרטורה של המערכת המכילה את הקרח והנוזל קבועה עד שכל הקרח נמס. 

ניתן לחשב את החום המוחש של תהליך תרמודינמי כמכפלה של מסת הגוף ( *m* ) עם קיבולת החום הספציפית שלו ( *c* ) והשינוי בטמפרטורה ( {\displaystyle \Delta T} ):

{\displaystyle Q\_{sensible}=mc\Delta T\,.}
 ג'ול תיאר חום מוחש כאנרגיה הנמדדת על ידי מדחום
*חום מוחש* וחום *כמוס* אינם צורות מיוחדות של אנרגיה, אלא חילופי חום בתנאים שצוינו במונחים של השפעתם על חומר או מערכת תרמודינמית.

במטאורולוגיה, המונח 'שטף חום מוחש' פירושו שטף החום המוליך אנרגיה מפני השטח של כדור הארץ לאטמוספירה.  זהו מרכיב חשוב בתקציב האנרגיה של כדור הארץ. שטף חום מוחש נמדד בדרך כלל בשיטת eddy covariance .

1. ↑  Partington, J.R. (1949). *An Advanced Treatise on Physical Chemistry*, Volume 1, *Fundamental Principles. The Properties of Gases*, Longmans, Green, and Co. London, pages 155-157.
2. ↑  Prigogine, I. Defay, R. (1950/1954). *Chemical Thermodynamics*, Longmans, Green & Co, London, pages 22-23.
3. ↑  Adkins, C.J. (1975). *Equilibrium Thermodynamics*, second edition, McGraw-Hill, London, מסת"ב 0-07-084057-1, Section 3.6, pages 43-46.
4. ↑  Landsberg, P.T. (1978). *Thermodynamics and Statistical Mechanics*, Oxford University Press, Oxford, מסת"ב 0-19-851142-6, page 11.
5. ↑  Stull, R.B. (2000). *Meteorology for Scientists and Engineers*, second edition, Brooks/Cole, Belmont CA, מסת"ב 978-0-534-37214-9, page 57.
הרב **יהודה קסטל (קאשטיל**; 1871–1936) היה אמן ואיש חינוך, משורר ומלחין, מחלוצי שיטת הלימוד עברית בעברית, וממייסדי שכונות הבוכרים, זיכרון משה ורוחמה בירושלים. כמורה לחזנות, פעל לשמר את מסורת הפיוט הספרדית והמזרחית, והכשיר לשם כך חזנים.

ביוגרפיה
--------

נולד בחברון בשנת 1871 (ה'תרל"א) לשרה ולרב אלעזר קאשטיל, שהיה סוחר, ולפי מסורת המשפחה היה מצאצאי רבי יהודה הלוי, ממשפחת מגורשי קסטיליה שהתיישבה בעזה לאחר הגירוש, ומשם עברה בחלקה לחברון בשנת 1799.

בצעירותו למד בתלמוד תורה ובישיבה של הרב אליהו מני בחברון, והתמחה שם ברבנות, בשחיטה, בחזנות ובהוראה. בסיום לימודיו נישא לרחל בת יוסף אנכונה, ובשנת 1889 לערך החל לשמש כמורה בקהילה היהודית בעזה למשך מספר שנים, ובמקביל שימש שם כבעל הסמכות הדתית - כחזן וכשוחט.

לאחר מספר שנים חזר לחברון, ומשם עבר לירושלים, לשמש כמורה בתלמוד תורה של העדה המערבית בעיר העתיקה. עם תלמידיו בתקופה זו נמנה אברהם אלמליח. בהמשך ייסד תלמוד תורה לספרדים בשכונת נחלת שבעה, ובתקופה זו נמנה עם מייסדי שכונת הבוכרים, שכונת זיכרון משה ורוחמה, ואף בנה לעצמו דירה בכל שכונה.

עם פתיחת תלמוד תורה בשכונת הבוכרים, החל לשמש בו כמנהל המוסד וכמורה הראשי ללימודים עבריים, ורבים מתלמידיו בתקופה זו החשיבו אותו לדמות המרכזית בחינוכם. בתקופה זו התגורר בשכונת הבוכרים, ופעילותו עשתה רושם על קבוצת יהודים מבוכרה שביקרו בירושלים, והם הזמינו אותו לארצם, לכהן במשרות חינוכיות. בשנת 1900 (ה'תר"ס) נסע לבוכרה, והחל לנהל מספר תלמודי תורה בבוכרה, בקוקנד ובסמרקנד. במוסדות אלו לימד תנ"ך, תלמוד, דקדוק ותולדות עם ישראל. בשנים אלו רכש שליטה בשפה הרוסית.

בשנת 1913 (ה'תרע"ג) חזר לירושלים, והחל משנת 1918 (ה'תרע"ח) שימש כאחד מהמורים הראשיים בבית המדרש דורש ציון בעיר, ולימד בו תנ"ך, דקדוק וחזנות ספרדית.

בפעילותו התמסר גם לשירה המזרחית, אסף פיוטים ולחנים עתיקים, וייסד והדריך מקהלות שהכשירו חזנים. את אוסף שיריו שכתב בעצמו, יחד עם לחניו, הוציא לאור בשנת 1904 (ה'תרס"ד) בספר "קול זמרה". בהמשך פרסם ספר פיוטים נוסף, ואף שימש כמורהו הפרטי של המוזיקולוג אברהם צבי אידלסון.

נמנה עם חלוצי המורים שהנהיגו את שיטת הלימוד עברית בעברית, וכידידו של אליעזר בן יהודה, נהג לייעץ לו בנושאי לשון ודקדוק. נודע גם כאמן באיור אורנמנטיקה דתית על מפות ופרוכות, ובכתיבת ספרי תורה, מזוזות ומגילות.

הלך לעולמו בירושלים ב-5 ביולי 1936 (ט"ו בתמוז ה'תרצ"ו) ונקבר בית הקברות היהודי בהר הזיתים.

### משפחתו

ילדיו הבולטים: יוסף חיים קסטל ומשה קסטל.

אחיו: הרב מאיר שמואל קסטל מראשי קהילת חברון אשר נרצח בה במאורעות תרפ"ט.

חיבוריו
-------

* **קול זמרה** - שירים ופיוטים שכתב והלחין, ירושלים ה'תרס"ד
* **דרכי נועם** - הנהגת התלמוד תורה של עדת הבוכרים, ירושלים 1905

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "יהודה קסטל", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1517
* משה דוד גאון, "יהודה קסטל", **יהודי המזרח בארץ ישראל** ח"ב, ירושלים, תרצ"ח, עמ' 604–605, באתר היברובוקס
* דרור ורמן, הבוכארים ושכונתם בירושלים, עמ' 53–56, באתר יד יצחק בן צבי

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפי משה דוד גאון, נקרא אליעזר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 308281052
* WorldCat (עם VIAF): 308281052

 |
אברהם חסידוף, 1966.
**אברהם חסידוף** (14 באפריל 1898 - 2 ביוני 1979) היה יזם מקרקעין בירושלים ובנקאי, ממקימי בנק דיסקונט לישראל ומראשוני מנהליו.

משפחתו וראשית דרכו
------------------

בן למשפחה מגאורגיה. סבו וסבתו (הורי אימו) עלו ברגל מטיפליס ב-1870, בהוראת הרב המקומי, לאחר שלא הצליחו להוליד ילדים. אמו (יוכבד לבית מיקא) גדלה בפרוטקטוראט הצארי בעיר העתיקה בירושלים. אביו, דניאל חסידאשווילי (ხასიდაშვილი), עלה לירושלים עם משפחתו מאחלציחה בגאורגיה ב- 1883. 

חסידוף נולד בירושלים ב-1898 בשכונת הגורג'ים, מול שער שכם ליד שכונת ניסן ב"ק, גדל בזיכרון משה – יגיע כפיים; למד בירושלים - תחילה בחדר, ולאחר מכן בגימנסיה העברית שפעלה אז בבית אהרן מאיר מזי"א בזיכרון משה (לא סיים); בתקופת מלחמת העולם הראשונה גויס לצבא הטורקי, ובתחילת שנות העשרים התחיל בקריירה של סוחר קרקעות, שאת צעדיו הראשונים עשה אצל משפחת שלוש בתל אביב.

ייזום ובנייה בירושלים
---------------------

חסידוף הפך עצמאי באמצע שנות העשרים, וכיזם וקבלן רכש קרקעות ובנה בתים ושכונות מגורים בירושלים. בין השאר הקים את שכונת גאולה (שנקראת על שם בתו הבכורה - כיום גאולה שמואלי), בניין העמודים, שיכוני חסידוף, בניין מצפה, בתי מגורים בתל ארזה (שיכוני חסידוף), בתים בכרם אברהם, מקור ברוך ועוד (רכש שטחים גדולים מבית היתומים שנלר לצורך בניית השכונות הסובבות אותו). 

עיקר הצלחתו בא מראייה נכונה של כיוון התפתחות העיר, רכישת קרקעות בפריפריה העירונית, שיווק דירות לפני תחילת בנייתן, והקמת שיכונים זולים למחוסרי יכולת, תוך הצעת פתרונות מימון במשכנתה שניתנה על ידו.

בנק דיסקונט
-----------

באמצע שנות השלושים הציע לו ליאון רקנאטי להקים ולנהל סניף של בנק דיסקונט בירושלים, והוא עבר לעסקי בנקאות בבנק דיסקונט, שם עבד כמנהל אזור ירושלים וחבר דירקטוריון הבנק, עד פרישתו ב-1975. הביא לבנק את מומחיותו במקרקעין ובנייה, הקים את החברה לנכסים ובניין מקבוצת IDB, היה מעורב בהשקעות בחברת נטיעות הדרום (אשר ייבאה לישראל לראשונה שתילי גפנים לענבי סולטנינה וגידלה אותם בחבל לכיש), בחברת איזראל אינווסטמנט, ובעסקי קרקעות וחקלאות בקפריסין, עבר הירדן ומצרים.

פעילות ציבורית
--------------

הקים בית כנסת הנושא את שמו ברחביה; כיהן כנשיא עדת הגורג'ים בישראל; יו"ר התאחדות בעלי בתים; קונסול כבוד של פנמה בירושלים; זכה ב-1970 לעיטור יקיר ירושלים. על שמו רחוב בשכונת גבעת משואה בירושלים, ומרכז ההדרכה והמתנדבים של מגן דוד אדום בירושלים.

היה נשוי לגרסיה לבית הדאייה, ואב ל-5 ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "אברהם חסידוף", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ו (1955), עמ' 2626
* שלמה פרנקל ושמשון ביכלר, המיוחסים אצולת-ההון של ישראל, הוצאת כדים תל אביב, עמ' 26-22

הערות שוליים
------------

1. ↑  עטור "יקיר ירושלים" ל-19 מותיקי הבירה, מעריב, 22 ביוני 1970.
**אגנש קון** (במקור **קוהן-כהן**, בהונגרית: **Kun Ágnes**; ברוסית: **Агнесса (Агнеш) Кун**; נאג'אנד, 21 בינואר 1915 – בודפשט, 19 באוקטובר 1990) הייתה מתרגמת יהודייה-הונגרייה, עורכת, בתם של בלה קון (מנהיג הרפובליקה הסובייטית ההונגרית) ושל אירן גאל. אגנש קון הייתה אשתו השנייה של המשורר וסופר היהודי-הונגרי אנטל הידאש.

ביוגרפיה
--------

ביום נפילת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, היא ואמה צעדו לתחנת הרכבת קלנפולד ונסעו ברכבת לאוסטריה ברכבת של קרובי משפחתם של קומסרי העם (למעשה שרי ממשלת הונגריה הסובייטית) של הרפובליקה. משם המשיכה עם אמה לאיטליה. שם נולד אחיה הצעיר, שהפך לרופא מיקלוש קון (1920–1996), שנולד בבולוניה.

בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20 הם נסעו לברית המועצות, שם הצטרפו לראש המשפחה לבלה קון. אגנש נרשמה לאוניברסיטת מוסקבה, שם למדה היסטוריה, ספרות ופילוסופיה, והכירה את הספרות הרוסית. הוא התחתנה עם אנטל הידאש בברית המועצות. אגנש קון החלה את עבודתו הרצינית כמתרגמת בשנות ה-40 של המאה ה-20 תחת השם הבדוי "אנה קרסנובה". היא תרגמה לרוסית את ספרו המפורסם של גזה גארדוני כוכבי אגר, אבל תרגמה גם יצירות מאת שנדור פטפי, ז'יגמונד מוריץ, אנטל הידאש. עבודות התרגום הספרותיות שלה כוללות את העובדה שבתרגומיה של כמה משוררים הונגרים (מיהאי פזקש, מיהאי ורשמארטי, יאנוש אראן, אנדרה אדי, אטילה יוז'ף, מיקלוש רדנוטי) לרוסית היא פנתה לכמה משוררים רוסיים וביקשה מהם "לשפץ" את התרגום שלה לגרסה רוסית איכותית (פסטרנק, צ'וקובסקי, מרטינוב, סמוילוב ועוד). אתגר גדול יותר היו הדרמות צ'ונגור וטינדה של מיהאי ורשמארטי, או הדרמה של אימרה מדאץ' טרגדיית האדם.

היא הורשתה לחזור להונגריה בשנת 1959 והייתה אחד ממכיני ציון יובל המאה להולדתו של אביה, בלה קון. מאוחר יותר עבדה בעריכה לדפוס של כמה מכתבי בעלה.

לקריאה נוספת
------------

* Magyar életrajzi lexikon I. (A–K). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967. ((לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש - אגנש קון)
* Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניה בקטלוג המוזיאון הספרותי פטפי)
* לקסיקון ספרותי הונגרי. עורך ראשי. בנדק מרסל, 1965-1963.
* הלקסיקון החדש של רוואי. עורך ראשי. סקסארד, באביץ', 1996.
* לקסיקון חדש לספרות הונגרית. עורך ראשי. פטר לאסלו. 1994.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אגנש קון** בוויקישיתוף
* אגנש קון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kun Béláné: *Kun Béla*. Emlékezések. Bp. 1969, 223. p.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007441962405171
* ISNI: 0000 0001 1347 5898
* LCCN: nr90005548
* LNB: 000179440
* NTA: 212428616
* VIAF: 165751218
* WorldCat: viaf-165751218

 |
הרב **יוסף הכהן כוג'יהנוף** (1840 – 1924) היה איש ציבור, רב העיר סמרקנד שבאוזבקיסטן, ממנהיגי יהדות טורקסטן והפעיל המרכזי בייסוד שכונת הבוכרים בירושלים יחד עם הרב שלמה מוסיוף.

קורות חיים
----------

נולד בח'אנות קוקנד שבבוכרה בשנת 1840 (ה'ת"ר) לרב יצחק כוג'הין שהיה נכדו של הרב מרדכי אבלייא. בצעירותו התחנך בתלמוד תורה וישיבה מקומיים, וכשהגיע לעירו השד"ר הירושלמי הרב יהושע שושן, למד אצלו תלמוד במשך ימי השבוע לצד הרב שלמה מוסיוף והרב אברהם אמינוף.

בשנת 1885 (ה'תרמ"ה) עבר להתגורר בסמרקנד, שם פעל בקרב הקהילה היהודית, ובשנת 1905 (ה'תרס"ה) מונה לשמש כרב העיר קרוב ל-20 שנים.

לאחר שהגה רעיון להקמת תנועה לעידוד העלייה מטורקסטן לישראל, ושם להקים עבורם מוסדות השכלה, עלה לשם כך לישראל בין השנים 1887–1888 (ה'תרמ"ז - ה'תרמ"ח) והתיישב בעיר העתיקה בירושלים.

בראותו את צפיפות הבתים בעיר העתיקה, בעצת הרב יעקב מאיר החל לפעול עם הרב שלמה מוסאיוף לרכישת חלקת אדמה מחוץ לשכונה. בחודש מאי 1890 (סיוון ה'תר"ן) ייסד עם הרב שלמה מוסיוף את הוועד לייסוד שכונת הבוכרים, ושימש בו כחבר. בשנת 1891 (ה'תרנ"א) רכש יחד עם הרב מוסיוף מכספם האישי שטח אדמה שנקרא "כרם ג'יזאל" בגודל 65 דונמים, עליו ייסדו יחד את שכונת הבוכרים, ונמנו עם ראשוני בוני הבתים בשכונה. לאחר הרכישה פרסמו קול קורא לאנשי העדה הבוכרית לרכוש חלקות ולבנות בהן את בתיהם, ואט אט התרחבה השכונה.

בשנת 1901 (ה'תרס"א) חזר לסמרקנד, בשל רצונו לייסד שם תלמוד תורה, ולהכניס את בניו שנולדו בישראל לעסקי המסחר שמהם התפרנס גם הוא. בסמרקנד המשיך בפעילותו, ייסד תלמוד תורה בו הכשיר תלמידים לשמש כאנשי דת בערי ובכפרי הסביבה, והיה עובר מעיר לעיר להפיץ את רעיון תקומת עם ישראל בארצו.

בשנת 1922 (ה'תרפ"ב) חזר לישראל, יחד עם הרב משה יצחקוף הכהן והרב יוסף חיים שלומוף. בשובו לישראל הגה ויישם תוכניות להמשך פיתוח שכונת רחובות הבוכרים, אך עם זאת רצה לחזק את ההתיישבות החקלאית בישראל, ולשם כך קנה קרקעות בחדרה. בשל היכרותו עם תחום החקלאות, בחדרה עבד באדמותיו עד ליומו האחרון, לצד עולים נוספים מבני עדתו שהיו בקיאים בגידול צמר גפן, תולעי משי וקרקולים.

הלך לעולמו ב-25 בפברואר 1924 (כ' באדר א' ה'תרפ"ד) ונקבר בהר הזיתים.

בנו בן ציון היה יו"ר הקהילה הבוכרית בישראל. תלמידיו היו הרב דוד אמינוף, הרב יעקב קייקוב והרב ידידיה עלהיוף שהנהיגו את הקהילה בסמרקנד לאחר עלייתו לישראל. על שמו הוקם "בית הכנסת מהרי"ך" בדרום תל אביב.

לקריאה נוספת
------------

* גדעון גילקרוב, **האיר המזרח** - לדמותם של רבותינו הספרדים בדורות האחרונים, ירושלים ה'תשס"ב, חלק א' (עמ' 141 - 142)

קישורים חיצוניים
----------------

* משה דוד גאון, "יוסף בן יצחק כוגהין", **יהודי המזרח בארץ ישראל** ח"ב, ירושלים, תרצ"ח, עמ' 305, באתר היברובוקס
* הרב יוסף הכהן כוג׳הינוף זצ״ל, בביטאון קול סיני, באתר HebrewBooks
* דרור ורמן, הבוכארים ושכונתם בירושלים, באתר יד יצחק בן-צבי

הערות שוליים
------------

1. ↑  לעיתים "כוג'הין", "כוגהין" או "כוהינוף"
**בן כהן** (נולד ב-5 נובמבר 1985) הוא פוליטיקאי ישראלי, ראש מועצה אזורית באר טוביה.

ביוגרפיה
--------

כהן נולד וגדל במושב תלמי יחיאל שירת כלוחם בחיל התותחנים ולאחר השחרור מצה"ל למד לתואר ראשון במנהל עסקים וכלכלה. במהלך לימודיו לכלכלה ומנהל עסקים, עבודת הגמר שלו זכתה בפרס הצטיינות מנגיד בנק ישראל דאז סטנלי פישר. 

במקביל החל לעבוד במשק המשפחתי בגידול רימונים והקים בית אריזה ליצוא רימונים.

ב-2011 הקים את חברת המיון והשיווק החקלאי **BCA**. ומייצאת תוצרים למדינות רבות ברחבי אירופה, ארצות הברית ודרום אפריקה.

ב-2013 נבחר ליושב ראש איגוד מגדלי הרימונים בישראל ובהמשך הפך ליושב ראש האגודה החקלאית במושב אביגדור בו הוא מתגורר.

ב-2021 נבחר בשנית, ליו"ר האגודה החקלאית באביגדור. 

ב-2022 שימש יו"ר הנהגת ההורים בבית הספר היסודי שדות. 

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2024 התמודד לראשות המועצה וזכה בסיבוב הראשון ב-34% מן הקולות. ועלה לסיבוב השני מול ראש המועצה לשעבר דרור שור. שהודיע על פרישתו מהמירוץ ושלא יתמודד בסיבוב השני ובכך כהן נותר מועמד יחיד ונבחר לכהן כראש המועצה האזורית באר טוביה.

נשוי לשירן אב לשלושה. מתגורר באביגדור.

קישורים חיצוניים
----------------

* בן כהן, ברשת החברתית פייסבוק
* חן מור אטיאס, "ילדיי שמעו בביה"ס שאני עבריין סוחר סמים": ראיון עם בן כהן, ראש המועצה הנכנס של באר טוביה, כאן דרום - אשקלון, 15 במרץ 2024

| ראשי המועצה האזורית באר טוביה ‏  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| מרדכי גובר • אברהם הלפון • חנן חסיד • דרור שור • קובי אביבי • בן כהן |

 |
הרב יוסף שרגא רב מקדים לרב עובדיה יוסף בבית כנסת היזדים
הרב **יוסף שרגא** (נולד בט' בטבת תש"ז, 30 בינואר 1947) הוא רבה של עדת היזדים בארץ ישראל ורב בית כנסת היזדים (תפארת ירושלים) וראש כולל במקום.

ביוגרפיה
--------

נולד ביזד שבאיראן, דור שביעי למקובל "מולא אור שרגא". בגיל 6 עלה עם משפחתו לישראל והמשפחה התיישבה בשכונת הבוכרים בירושלים. למד בתלמוד תורה בני ציון הישן בשכונת הבוכרים ולאחר מכן בישיבת פורת יוסף אצל הרב בן ציון אבא שאול, הרב עזרא עטייה, והרב יהודה מועלם.

לאחר חתונתו למד דיינות והתמנה כרבה של עדת היזדים ורב בית כנסת היזדים (תפארת ירושלים) וראש הכולל. את הפסיקה ההלכתית שלו הוא רכש מרבו הרב בן ציון אבא שאול.

במשך שנים למד בחברותא עם הרב יהודה צדקה בערב שבת, ולאחר פטירתו המשיך ללמוד בחברותא עם בנו הרב משה צדקה המשמש כראש ישיבת פורת יוסף כיום.

בין השנים 1993–2008 היה מפקח גמרא בתלמוד תורה בני ציון.

במשך 40 שנה מסר נשיא מועצת החכמים של תנועת ש"ס הרב עובדיה יוסף את שיעורו השבועי מבית כנסת היזדים, לאחר פטירתו של הרב עובדיה יוסף ז"ל פנה הרב יוסף שרגא לבנו של הרב עובדיה ז"ל, הראשון לציון הרב יצחק יוסף ע"מ שימלא את מקום אביו במסירת השיעור השבועי בבית כנסת היזדים, הרב יצחק יוסף נעתר לבקשתו והחל מחודש כסליו תשע"ד החל למסור את השיעורים במקום אביו בבית כנסת היזדים בשכונת הבוכרים.

הרב יוסף שרגא נשוי ואב לשמונה ילדים.

ספריו
-----

* **מיזד לארץ הקודש** - סיפורם של יהודי יזד ועלייתם לארץ ישראל (תשמ"ז)
* **ויחי יוסף** (תשס"ח)
* **עדת היזדים בתפארתה**- על מנהגי יהודי יזד בארץ ישראל ובחו"ל ועל פעילות בית כנסת היזדים (ובו פרק על השיעור השבועי של הרב עובדיה יוסף) (תשע"ד)

ראו גם
------

* אור שרגא
* בית כנסת היזדים
* הרב יצחק יוסף: "לעדה הפרסית טבע נוח שמכבד חכמים"
* הרב יוסף שרגא רב מקדים לרב עובדיה יוסף ביזדים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007309836105171
* LCCN: no91023712
* VIAF: 53714656
* WorldCat (עם VIAF): 53714656

 |
בטופולוגיה, **איזומטרייה** היא פונקציה משמרת מרחק ממרחב מטרי אחד על מרחב מטרי אחר. מרחבים שיש ביניהם איזומטרייה הם **איזומטריים**, ויש להם אותן תכונות מטריות.

כל איזומטרייה היא חד-חד-ערכית (מהגדרת המטריקה כאי-שלילית), ולכן איזומטריות הן האיזומורפיזמים של מרחבים מטריים.

הגדרה פורמלית
-------------

איזומטרייה ממרחב מטרי {\displaystyle (X,d\_{X})} למרחב מטרי {\displaystyle (Y,d\_{Y})} היא פונקציה {\displaystyle f\colon X\to Y} המקיימת

{\displaystyle d\_{Y}(f(x\_{1}),f(x\_{2}))=d\_{X}(x\_{1},x\_{2})}

לכל {\displaystyle x\_{1},x\_{2}\in X}. כאמור לעיל, איזומטרייה היא תמיד חד-חד-ערכית (אחרת, לו שתי נקודות שונות ב- {\displaystyle X} היו ממופות לאותה נקודה ב- {\displaystyle Y}, מהגדרת האיזומטרייה המרחק ביניהן היה אפס, כלומר הן אותה הנקודה בסתירה). **איזומטרייה גלובלית** היא איזומטרייה שהיא גם על, ועל כן היא הפיכה, וגם ההופכית לה היא איזומטרייה.

איזומטריות שומרות על מסילות גאודזיות.

איזומטריות במישור האוקלידי
--------------------------

איזומטריות של המישור שומרות על אורכי קטעים, ולכן (לפי משפט החפיפה צלע-צלע-צלע) הן שומרות זוויות. התכונה הבסיסית של איזומטריות של המישור היא שהן מוכרחות לשמור על הקווים הישרים (כלומר, קו ישר תמיד יעבור לקו ישר). בהתאם לכך, יש שלושה סוגים בסיסיים של איזומטריות: שיקוף, סיבוב, והזזה. בעזרת פעולות אלה אפשר לתאר את כל האיזומטריות (הלא טריוויאליות), השייכות לאחת מבין ארבע משפחות:

* **הזזה** - ישנו כיוון יחיד שכל הנקודות מוזזות בו. אין נקודות שבת. הישרים שבכיוון ההזזה נשמרים. שתי איזומטריות שיקוף אשר קוי השיקוף שלהן מקבילים יוצרות הזזה.
* **שיקוף** - ישר קבוע מתפקד כציר סימטריה; כל נקודה עוברת למקבילה לה מצידו השני, כלומר, ציר השיקוף הוא האנך האמצעי לקטע בין נקודה לתמונתה. כאן ציר השיקוף מהווה את אוסף נקודות השבת; הישרים המאונכים לציר נשמרים.
* **סיבוב** - מסובבים את המישור בזווית נתונה (לא טריוויאלית) סביב נקודה קבועה, שהיא נקודת השבת היחידה. אף ישר אינו נשמר תחת סיבוב. שני שיקופים שקוי השיקוף שלהם חותכים זה את זה יוצרים סיבוב.
* **החלקה (או שיקוף מוזז)** - זוהי הרכבה של שיקוף ושל הזזה בכיוון ציר השיקוף. שתי העתקות כנ"ל מתחלפות בכפל, כלומר לא משנה איזו מהן מבוצעת קודם. אין נקודות שבת.

אחרי שקובעים את הראשית, אפשר לכתוב כל איזומטרייה בצורה {\displaystyle T(p)=Ap+v} כאשר {\displaystyle A} היא מטריצה אורתוגונלית ו-{\displaystyle v} הוא וקטור ההזזה. כאן {\displaystyle A} היא איזומטרייה שמשמרת את הראשית. לכן ניתן לחשוב על איזומטרייה כאיבר ב- {\displaystyle O(2)\times \mathbb {R} ^{2}} ({\displaystyle O(2)} היא חבורת המטריצות האורתוגונליות)

במכפלה הזו, המרכיב {\displaystyle O(2)} פועל על המישור לפי פעולת המטריצות. ביתר פירוט, אם {\displaystyle T\_{i}(p)=A\_{i}p+v\_{i}} עבור {\displaystyle i=1,2}, אז {\displaystyle T\_{2}\cdot T\_{1}(p)=A\_{2}A\_{1}p+A\_{2}v\_{1}+v\_{2}}.

פרוש הדבר הוא שחבורת האיזומטריות של המישור היא מכפלה חצי ישרה של {\displaystyle O(2)} ושל {\displaystyle \mathbb {R} ^{2}}.

ראו גם
------

* קוואזי-איזומטרייה
* אופרטור אוניטרי

קישורים חיצוניים
----------------
הרב **נעים בן אליהו** (ד' בחשון תרפ"ד 14 באוקטובר 1923 - ו' באלול תשע"ד 1 בספטמבר 2014) היה רב בשכונת הבוכרים בירושלים וראש ישיבת בן איש חי.

קורות חייו
----------

נולד בד' בחשון תרפ"ד בעיר העתיקה בירושלים לרב סלמאן אליהו, מקובל שעלה מבגדאד לפי הוראת רבו ה"בן איש חי", ולמזל לבית צדקה, אחותו של הרב יהודה צדקה ונכדת אחותו של הרב יוסף חיים (ה"בן איש חי"). העוני בביתם היה רב ובגיל שש עשרה נפטר אביו.

בילדותו למד בתלמוד תורה בני ציון, ולאחר מכן בישיבת פורת יוסף אצל הרב עזרא עטיה והרב צדקא חוציין, יחד עם ידידיו הרב עובדיה יוסף והרב בן ציון אבא שאול.

בראשית דרכו, ובדומה לאחיו הרב מרדכי אליהו וחכם שמעון בן אליהו, בחר בשם נעים בן אליהו.

היה לוחם בהגנה ואף נפצע בקרבות מלחמת העצמאות, נישא לרחל, כיהן כמורה בסמינר הישן בירושלים והקים בית ספר בשכונת קטמונים בירושלים.

שימש במשך שנים כרב בשכונת הבוכרים בירושלים. היה מקורב לרב עובדיה יוסף.

נפטר בו' באלול תשע"ד ונקבר בהר המנוחות, בחלקת המשפחה והבבלים לסמיכות לרב יצחק כדורי ועוד מקובלים רבים בחלקה הקרובה לאחיו הרב מרדכי אליהו.

אילן יוחסין
-----------

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | הרב סלמאן אליהו |   | מזל |   |  |  |  |
|   |   |
|  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |  |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
| הרב שמעון בן אליהו |  | הרב נעים בן אליהו |  | הרב מרדכי אליהו |   | הרבנית צביה אליהו |
|   |   |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|  | שלמה בן אליהו |  | הרב שמואל אליהו |  | הרב יוסף אליהו |  | מירב עמור |   |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* הרב אפרים בן פורת נפרדים מהרב נעים בן אליהו - יום ליום באתר הידברות.
* שיעור מהרב, באתר ערוץ מאיר
* דמותו של הרש"ש מפי הרב המקובל נעים בן אליהו, באתר קול ישראל
* נעים בן אליהו, באתר "החכם היומי"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007500791705171
* VIAF: 308275742
* WorldCat (עם VIAF): 308275742

 |
הרב שלמה משיח יחד עם הרב עובדיה יוסף בטקס בר מצווה
הרב **שלמה משיח** (1872 - 24 ביוני 1956) היה רבם של קהילת אנוסי משהד בירושלים מקובל ומחבר פיוטי תפילה.

ביוגרפיה
--------

נולד בשנת ה'תרל"ב לאסתר ולמשיח, בעיר משהד לקהילת אנוסי משהד את ידיעותיו התורניות קבל מאביו ומרבני הקהילה.

בשנת תרס"ו ביקר לצורך מסחרו ברוסיה ומשם עלה לארץ ישראל, בהגיעו לארץ התגורר בשכונת הבוכרים ולמד בישיבת המקובלים רחובות הנהר לפני חכם שאול הכהן דוויק, ואף ערך את כתביו, לאחר מכן עבר לגור בשכונת גאולה ולמד בבית כנסת "זיכרון שמעון", הרב סלמאן מוצפי שחפץ ללמוד קבלה ואת תורת השד"ה למד אצל הרב שלמה משיח.

מנהגו היה למסור בכל יום שעור לבעלי בתים לפני תפילת מנחה, ולאחר ערבית היה מלמד את צעירי עדתו, בבית הכנסת חאג'י אדוניה.

כמו כן ארגן בכל ערב ראש חודש סדר תיקון כרת וסעודת מצווה.

כתביו
-----

בשנת עלייתו לארץ חיבר פיוט על תולדות אנוסי משהד אשר הוכנס לסידור של רבו – מולא מרדכי אקלר עולת שבת, הפיוט הוא על פי סדר האלף בית.

> 
> ... גם בערי פרס ומהם עיר משהד והיא רבתי עם. גלו שם בימי נאדר שאה מקזון מדלת העם. גרים שם עד היום והם נדיבי עם. אמונים נוצר ה'.  
> דמעת אלו העשוקים ראית שנאנסו להמיר. דת האמת בשנת ה'תקצ"ט לשית ושמיר. דרכו קשתם לכלות הכרם בניסן בעת הזמיר. כי הם כרם חמר ה'.  
> העל אלה תתאפק האם בבני ציון גאלה נפשך. הורידו בעפר כבודם בהיתמרם שלא כרצונך. הם עודם במסתרים תבכה נפשם ואוהבי שמך. איה חסדך ה'...
> 
> 
> 
> 

לאחר פטירת רבו השד"ה תלמידיו רצו להוציא את כתביו לאור והוא כתבם מזכרונו.

כמו כן כתב תפילה לערב ראש חודש, התפילה נדפסה בשם זאת התפילה, ותפילת "לשם יחוד" לאומרה לפני התפילה.

הנצחתו
------

על שמו הוקמה בירושלים ישיבה קטנה ליתומים, לאחר מכן הישיבה נהפכה לישיבה לבני עדות המזרח בשם תפארת שלמה בשכונת הבוכרים, הישיבה נפתחה על ידי הרב זילברמן והרב בצלאל אלישיוב תלמיד הרב יעקב מוצפי, מי שקידם את הישיבה לרמה גבוהה הוא הרב עזרא ניסן פיתח את מוסדות אלו ומהם קמו תלמוד תורה מסילת ישרים וישיבת רינת התורה הנמצאים כיום בשכונת מקור ברוך רחוב מלכי ישראל ירושלים.

לקריאה נוספת
------------

* אביאל חיים חורי **בוכרים של מעלה** מוסף מיוחד על קורות השכונה נקודות ציון בהווי השכונה ותיעוד הסטורי. עיתון הדרך גיליון 86 פסח תשע"ט, בערכו.

קישורים חיצוניים
----------------

* מכתב הקהילה לשר הדתות בו אומרים שהוא רבם היחיד
* אליהו משיח (בן ר' שלמה), **אחד מרבבה**, עמ' 17, באתר אוצר החכמה
* מאור אקלר "שירה למאורעות אנוסי משה מאת רבי שלמה משיח" כולל מבוא לתולדותיו, ירחון האוצר נד, עמ' 30 - 39, תמוז תשפ"א.
* אודותיו באתר משפחתו
* רבי שלמה משיח מקהילת אנוסי משהד, **כתב עת בית יעקב**, 113–114 ע' 27, באתר אוצר החכמה

הערות שוליים
------------

1. ↑  בתוך:הרב מרדכי אקלר, **סדור תפילה ליום השבת עולת שבת**, ירושלים תשל"ו, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
2. ↑  משיח, שלמה, **זאת התפלה**, ירושלים חש"ד, באתר אוצר החכמה
3. ↑  רבי שלמה משיח באתר מי צדיק
4. ↑  תפארת שלמה, באתר "גיידסטאר ישראל"
5. ↑  נכתב שם בטעות ר' שלום וצריך לומר ר' שלמה כמו שנכתב בגוף הכתבה
6. ↑  **"הרה"ץ ר' שלמה משיח זצ"ל רבם האחרון של אנוסי משהד (ט"ו שנים לפטירתו)"**, בתוך קול סיני 74 עמוד 33, באתר אוצר החכמה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 97445422
* WorldCat (עם VIAF): 97445422

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מבנה   
פרמטרים [ מיקום ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**מנהרת אייקסונד** (בנורווגית: **Eiksundtunnellen**) היא מנהרה תת-ימית במחוז מרה ורומסדל, נורווגיה. המנהרה באורך 7,765 מטרים ומגיעה לעומק של 287- מטר, המזכים אותה בתואר המנהרה התת-מימית העמוקה ביותר בעולם.

המנהרה נחפרה מתחת לוארטדאלספג'ורדאן ומחברת את העיריות ורסטה ואלסטאין. המנהרה נבנתה כחלק מפרויקט גדול הכולל 3 מנהרות וגשר המחברים מספר איים ליבשת. הפרויקט הגדול משרת את העיריות הארוי, סאנדה, האראיד אלסטאין, ורסטה ו-וולדה המאגדים מעל 40,000 תושבים.

טקס הפתיחה, 23 בפברואר 2008
גשר אייקסונד מצטרף את האי האראידלאנדאט והכפר אייקסונד עם האי הסמוך איקה. מנהרת אייקסונד מתחילה בקצה הדרומי של הגשר (על האי איקה) ממשיכה מתחת לוארטדאלספג'ורדאן ומתחברת ליבשת ליד הכפר ורסטה.

במנהרה קיימים שלושה נתיבי תנועה. התנועה היומית הממוצעת במנהרת אייקסונד הייתה צפויה להיות 1,000 כלי רכב. הורדת סף התשלום עבור החציה של הפיורד, עם זאת, הגבירה במהירות את התנועה הממוצעת היומית ל-2,200 כלי רכב. כאשר המנהרה מומנה במלואה לאחר שש שנים בלבד והשימוש בה נהפך לחינם, התנועה הממוצעת היומית קפצה שוב ל-2,880 כלי רכב.

עלות הבנייה הכוללת של המנהרה היא כ-800,000,000 קרונות נורווגית. המנהרה נפתחה לתנועה ב-23 בפברואר 2008. במקור המנהרה הייתה אמורה להיפתח לציבור ביולי 2007, אך עיכובים רבים דחו את התאריך לדצמבר 2007 ובסופו של דבר ל-2008.

גשר אייקסונד באורך 405 מטר ומנהרת האלגאהורן באורך 1,160 מטרים נבנו ביחד עם המנהרה. שתי המנהרות והגשר הם חלק מהכביש המחוזי 653, כביש המקשר את הכביש המחוזי 61 בין אלסטאין והארוי לכביש האירופי E39 המחבר בין ורסטה ו-וולדה.

ב-28 ביוני 2009, התרחשה תאונת דרכים חמורה במנהרה שהובילה למותם של חמישה אנשים. צעיר נהג במהירות מופרזת סביב 150–200 קמ"ש ופגע בצד השני של המנהרה. מכוניתו התהפכה והתנגשה במכונית אשר הגיעה מולו בה נסעו אב ושלושת בניו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מנהרת אייקסונד** בוויקישיתוף
* טכנולוגית כבישים - המנהרה התת-ימית אייקסונד
**קוסן דה ליון** (בצרפתית: Coussin de Lyon; מילולית **כרית של ליון**) הוא התמחות מתוקה של ליון, צרפת, המורכבת משוקולד ומרציפן ונוצר על ידי Voisin, שוקולטייר צרפתי. יצירת הקונדיטוריה היא חתיכת מרציפן ירוק בהיר, עם פס ירוק כהה, במילוי גנאש שוקולד בטעם ליקר קוראסאו.

היסטוריה
--------

במהלך מגיפת הדבר ב-1643, נשבעו חברי מועצת העיר של ליון לארגן תהלוכה בפורבייר (Fourvière), אחד הרבעים של ליון כדי להפציר במרים, אם ישו להציל את העיר. הם נשאו נר שעווה של 3.2 ק"ג וכתר זהב על כרית משי. זה נתן לשוקולטייר Voisin, שבסיסו בליון מאז 1897, את הרעיון להשתמש בצורת הכרית כדי ליצור את הממתק הזה ב-1960. הוא הפך לממתק הצרפתי הפופולרי ביותר המכיל גנאש שוקולד.

 חתך של קוסן
המעדן הזה הפך לפופולרי מאוד. אפשר לקנות את ה"כריות" בנפרד, וגם בקופסאות קטיפה שמזכירות את הצורה המקורית של כרית משי.

למשפחת בוקו יש מונופול בשיווק הקוסן, שהיא מייצרת ברשת החנויות הקמעונאיות שלה ברחבי אזור רון-אלפ ובמרסיי. בשנת 2010, מנהל החברה פול בוקו אמר כי Voisin ייצרה 94 טון של קוסן דה ליון מדי שנה וכי הייצור גדל ב-10% משנה לשנה. המשפחה אינה משתמשת בקמעונאים גדולים כדי לשווק את המוצר שלה.

לקריאה נוספת
------------

* מטבח ליונז
* רשימת מאפים

הערות שוליים
------------

קישורים חיצוניים
----------------

* האתר הרשמי של חברת Voisin


1. ↑  "Le Coussin de Lyon". Cuisine Lyonnaise. 13 באפריל 2007. אורכב מ-המקור ב-15 באוגוסט 2010. נבדק ב-27 במאי 2010. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Chocolat Voisin monopolise les coussins de Lyon" (בצרפתית). Le Journal du Net. נבדק ב-27 בינואר 2010. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**נחל המערה** הוא נחל במערב הרי יהודה בשמורת הטבע של נחל דולב, והוא אחד מיובליו של נחל זנוח. הוא נמצא בתחום פארק ה-200 שהוקם לכבוד יום העצמאות ה-200 של ארצות הברית. בתחום הפארק מערת שורק והר יעלה.

תוואי הנחל וצמחייה
------------------

הנחל מתחתר בסלעי גיר קשה ודולומיט. תחילתו של הנחל בצפון היישוב בר גיורא ומסביבו בוסתן עצי פרי. בחלקו הצפוני של הנחל מעיין קטן הנובע בנקודה זו. מכאן ממשיך ערוצו של הנחל לכיוון מערב. בסביבות הנחל נמצאים שרידיו של הכפר בית עיטאב ומסביבו עצי אורן ומטעים. בשני צדדיו של הנחל צמחיית חורש ים-תיכוני. בינות הגדה הצפונית גדלים צומחים אלון מצוי וחרוב מצוי ובין הסלעים בקרבתם נובע עין סיפלה בתוך מערה ומעליו חורבות הכפר הנטוש א-סופלה שנכבש בשנת 1948 במבצע ההר. מכאן מתחתר הנחל מערבה בתוך חורש ים-תיכוני והמצוקו הצפוני מערת התאומים. מכאן ממשיך אפיקו של הנחל מערבה וממשיך עד שנשפך אל נחל זנוח בתוך עמק תלם בשפלה.

קישורים חיצוניים
----------------

* נחל מערה וחורבת בית עיטאב, סרטון בערוץ "הלייכטים", באתר יוטיוב (אורך: 02:20)

הערות שוליים
------------

1. ↑  **מדריך ישראל החדש: הרי ירושלים**, כתר, ירושלים, 2001, ע"מ 180-179
**שוקט** (בצרפתית: Chouquette או **Petit choux**) הם פחזניות קטנות וממכרות עם סוכר גבישי, חתיכות קטנות של פטיסרי צרפתי המורכבות מכדורים קטנים של בצק רבוך, מסוכר ואפוי. המונח היה ידוע במאה ה-16, והוא יושם במקור על כדורים מלוחים קטנים. מאז סוף המאה ה-17 השוקטים היו מתוקים.

היסטוריה
--------

במילון "המלווה של אוקספורד לאוכל" ( The Oxford Companion to Food), אלן דוידסון ( (Alan Davidson (food writer)) ) כותב שהמונח הוא ותיק: "זעקת רוכלי הרחוב במאה ה-16 הייתה 'Choux, petits choux, tout chauds' (שו, שו קטן, הכל חם).  לפי Le Thresor de santé (אוצר הבריאות), שפורסם על ידי ז'אן-אנטואן איגטאן ב-1607:
*את הפטיט שו של פריז מכינים על ידי ערבוב גבינה שמנה וחיטה רכה עם מעט ביצים, אליהן מוסיפים קמח כדי שהתערובת תהיה יציבה. מקציפים אותו היטב ואז יוצרים צורות עגולות גדולות או קטנות, כמו תפוח, ומכניסים לתנור. כשהם אפויים למחצה, יוצרים חתכים בצורת צלב על החלק העליון שלהם ומחזירים אותם לתנור עד שהם נאפים*
מילון הלשונות הצרפתיות והאנגליות של רנדל קוטגרייב (1611) נותן את שם לפריט אוכל זה כ-"tichous" - "עוגות קטנות עשויות מביצים ופרחים עם מעט חמאה" (ולפעמים גבינה ביניהם) הנאכלות בדרך כלל עם סוכר ומי ורדים.

דוידסון מתאר את השוקטים כאחד מהפריזאיות הפופולריות ביותר - "אוכלים בשעת תה כשהם חמים ורכים, יבשים למחצה בזמנים אחרים". לפעמים בונים מהם עוגות חתונה, כמו קרוקמבוש, עם קרם פטיסייר בפנים.

הערות שוליים
------------

לקריאה נוספת
------------

* Cotgrave, Randle (1611). *A Dictionarie of the French and English Tongues*. London: A. Islip. OCLC 1044380136.
* Davidson, Alan (1999). *The Oxford Companion to Food*. Oxford: Oxford University Press. ISBN 978-0-19-211579-9.
* Huguetan, Jean-Antoine (1607). *Le Thresor de santé*. Lyon: Huguetan. OCLC 1349588711.

1. 1 2 3  Davidson, p. 182
2. ↑  Cotgrave, p. 918
**יופקה** או **לחם סאג'** (בערביתː خبز صاج; בטורקיתː 

**yufka** או **saç ekmeği**; בהינדי तवा रोटी) הוא לחם שטוח מאוד ללא שמרים במטבחי המזרח התיכון ודרום אסיה.

מאפיינים

הוא דומה במידת מה לבצק פילו ונאפה על מחבת מתכת, הנקרא בערבית סאג' ובשם טאווה בתת היבשת ההודית (גם בפקיסטן).

סוגים
-----

### המזרח התיכון

#### לחם ממולא

לחם יופקה (yufka ekmeği) הוא השם הטורקי של דף לחם דק מאוד גדול (60 ס"מ) לחם שטוח, לחם שנאפה ללא התפחה במטבח הטורקי, הידוע גם בשמות שונים במטבח הערבי, אפוי על מחבת מתכת קמורה, הנקרא בערבית סאג' כאמור וסאץ' (saç) בטורקית.  

לחם סאג' ערבי דומה במקצת למרקוק שרק (Markook (bread)), אבל הוא דק יותר וגדול יותר.

בארץ ישראל, לחם הסאג' נקרא בפשטות **shrake**, בשונה מהמרקוק, שנאפה בתנור חימר (tannur).

בקפריסין, הלחם ידוע בשם פיתה סאג'י. הוא נאכל כחטיף. הבצק ממותק קלות בדבש ובקינמון.

#### לחם

בטורקיה מכינים מיופקה את ה-Su Börek שהןא מין בורקס גדול של שכבות יופקה ובין השכבות גבינות פטה וקשקבל שמעורבבות בחמאה ממוסת וביצה ונאפה בתבנית עגולה בתנור.

גזלמה הוא לחם שטוח ממולא טורקי רך ומתובל, מבושל על הסאץ' הקמור. 

### תת היבשת ההודית

#### *לחם* טווה רוטי

טאווה רוטי הוא רוטי אפוי על טאווה.

גלריה
-----

* Kurdish bread (Iran)לחם כורדי (איראן)
* Qurasah (Sudan)קוראסה (סודאן)
* Roti (India) רוטי (הודו)
* Shrāke (Palestine)שרקה (ארץ ישראל)
* Yufka bread (Turkey)לחם יופקה (טורקיה)

לקריאה נוספת
------------

* מרקוק, לחם אחר שנקרא "לחם סאג'"
* צ'פאטי
* רשימת לחמים שטוחים

הערות שוליים
------------

קישורים חיצוניים
----------------

* יופקה, בביצוע Tutorial: How to make Saj Bread, סרטון באתר יוטיוב (Arabic)



1. ↑  "Kitchen Secrets / Some Saj' Advice". Haaretz.
2. ↑  Türk Dil Kurumu, *Büyük Türkçe Sözlük* search form (אורכב 15.05.2015 בארכיון Wayback Machine)
3. ↑  Pitta tis Satzis
4. 1 2  Dalman, Gustaf (1964). *Arbeit und Sitte in Palästina* [*Work and Customs in Palestine*] (בגרמנית). Vol. 4 (Bread, oil and wine) (reprint ed.). Hildesheim. OCLC 312676221. Photographic illustration no. 30 "Dreizehn Brotarten", 'Thirteen bread types'.
5. ↑
6. ↑  Koz, M. Sabri (2002). *Yemek kitabı: tarih, halkbilimi, edebiyat*. Kitabevi. ISBN 978-975-7321-74-3.
7. ↑  Halıcı, Feyzi (1993). *Dördüncü Milletlerarası Yemek Kongresi: Türkiye, 3-6 Eylül 1992*. Konya Kültür ve Turizm Vakfı.
**דיאן אקרמן** (באנגלית: **Diane Ackerman**;‏ 7 באוקטובר 1948, ווקיגן, אילינוי) היא סופרת, משוררת, מסאית חוקרת ומתעדת טבע אמריקאית. ידועה בעיקר בזכות ספריה "מסע אל החושים" ואשתו של שומר גן החיות שהיווה בסיס לסרט אשתו של שומר גן החיות, לו גם כתבה את התסריט.

קורות חייה
----------

אקרמן נולדה בווקיגן שבאילינוי, ב-7 באוקטובר 1948. בגיל 8 עברה עם משפחתה לאלנטאון שבפנסילבניה.

נישאה ב-1970 לסופר פאול ווסט (אנ'). לזוג אין ילדים.

השכלה ומסלול מקצועי
-------------------

לאקרמן תואר ראשון באמנויות ואנגלית מאוניברסיטת המדינה של פנסילבניה (1970). תואר שני (MFA) (1973), תואר שני נוסף (MA) (1976) ודוקטורט (1978) כולם מאוניברסיטת קורנל.

אקרמן לימדה במשך השנים במספר אוניברסיטאות, ביניהן קורנל, קולומביה. אוניברסיטת פיטסבורג ואוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס.

ב-1986 הייתה מועמדת למשימת "עיתונאי בחלל" (Journalist-in-Space) של נאס"א תוכנית שבוטלה לאחר אסון מעבורת החלל צ'לנג'ר.

פעילותה המדעית
--------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
בין השאר עסקה ב:

* חקר קופים ממין טמרין רעמתי זהוב בברזיל.
* חקר הלווייתנים מסוג אובלנה דרומית בפטגוניה.
* חקר לווייתנים גדולי-סנפיר בהוואי.
* חקר כלבי ים נזיריים בהוואי.
* חקר אלבטרוס שטלר ביפן.

פעילותה הספרותית
----------------

שירים משלה התפרסמו לראשונה ב-1973. ספר השירה הראשון שלה "שלווה קוסמית" (A Cosmic Pastoral) יצא ב-1976. ספר הפרוזה ראשון שלה "דמדומים של הטירון" (Twilight of the Tenderfoot) יצא ב-1980.

היצירה הכי מפורסמת שלה, הספר "מסע אל החושים" (A Natural History of the Senses) יצא ב-1990. בעברית, בהוצאת מטר, ב-1991. הספר עובד לסדרת טלוויזיה בת 5 פרקים.

ספרה "אשתו של מנהל גן החיות", שיצא ב-2007, עוסק בתקופת השואה בוורשה. הספר מבוסס על זכרונותיה של חסידת אומות העולם הפולניה אנטונינה ז'בנסקי.

מסות ומאמרים משלה הופיעו, בין השאר בניו יורק טיימס, בניו יורקר ובנשיונל ג'יאוגרפיק.

ארכיונה הספרותי (The Diane Ackerman Papers, 1971-1997) שמור בספריית אוניברסיטת קורנל.

תפקידים ואותות הוקרה
--------------------

* עמיתת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים - 2016.
* עמיתת המכון הניו יורקי למדעי הרוח (אנ').
* זוכת מלגת גוגנהיים - 2003.
* דיאנקרון (dianeackerone) - פרומון של תנינאים נקרא על שמה.
* הפרס הלאומי לספרי טבע (National Outdoor Book Award) (אנ') - .2015
* Orion Book Award (אנ') עבור ספרה אשת שומר גן החיות - 2008.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיאן אקרמן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של דיאן אקרמן (באנגלית)
* דיאן אקרמן, ברשת החברתית פייסבוק

* דיאן אקרמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* דיאן אקרמן, ברשת החברתית Goodreads
* ריאיון עם אקרמן 1999 (באנגלית)
* קדימון לסרט "אשתו של מנהל הגן החיות"
* דיאן אקרמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תיאור הפרומון דיאנקרון (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007309767005171
* BIBSYS: 90195240
* BNE: XX845961
* BnF: cb120330223 (data)
* CiNii: DA04472861
* GND: 123680972
* ISNI: 0000 0003 6850 4689
* LCCN: n79132003
* NDL: 00462012
* NKC: xx0188691
* NLA: 35000773
* NLG: 188115
* NLK: KAC200305224
* NLP: a0000001162281
* NSK: 000607189
* NTA: 069199469
* RERO: 02-A002906869
* SNAC: w6hq6593
* SUDOC: 028508033
* VIAF: 111103332
* WorldCat: lccn-n79132003

 |
הנימפאיום בג'רש, ירדן.
נימפאיום מודרני בדרזדן, גרמניה.
**נימפאיום** (ביוונית עתיקה **νυμφαίον**; בלטינית **nymphaeum**) הוא מבנה מקדש שהוקם ביוון העתיקה וברומא העתיקה לפולחן הנימפות. 

בתקופות קדומות שימשו אתרי טבע בסמוך למעיינות, או בצוקי סלע שלרגלייהם מעיינות, אשר היוונים והרומים האמינו שהתגוררו באזורם נימפות, כמקדשים עבור הנימפות. בהמשך נבנו מבנים מלאכותיים ובהם מזרקות מים על מנת לשמש כמקדשים.

בין הדוגמאות הידועות למבנים מסוג זה ניתן למנות את הנימפאיום שהתגלה בג'רש שבעבר הירדן, אשר נבנה בשנת 191. מבנה זה הוקם סביב מעיין, כאשר הקומה התחתונה צופתה בשיש, הקומה השנייה בטיח צבוע ומעל המבנה הייתה כיפה. 

עוד בתקופת האימפריה הרומית הפך מבנה הנימפאיום ממבנה מקודש למבנה חילוני שנבנה לצורכי נוי בבתי העשירים. דוגמאות למבנים אלו התגלו בפומפיי, הרקולנאום ובאוסטיה, וכן בוילה אדריאנה שבטיבולי שבאיטליה. שרידיהם של כ-20 מבנים מעין אלו התגלו בעיר רומא.

השימוש בנימפאיום כמבנה נוי ופנאי נמשך גם בתקופת הרנסאנס ודוגמה למבנה מסוג זה הוא הנימפאיום שנבנה בוילה ג'וליה שברומא על ידי ברתולומאו אמאנאטי בין השנים 1550–1553.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נימפאיום** בוויקישיתוף
* סמיואל בול פלאטנר, **מילון טופוגרפי של רומא עתיקה**, מבני נימפאיום ברומא העתיקה (באנגלית)
* נימפאיום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007530153705171
* LCCN: sh92004203

 |
**אלן אלטינוגלו** (בצרפתית: **Alain Altinoglu**; נולד ב-9 באוקטובר 1975) הוא מנצח צרפתי ממוצא ארמני.

ביוגרפיה
--------

אלטינוגלו, שנולד בפריז, למשפחה ארמנית שמקורה באיסטנבול, למד מוזיקה בקונסרבטואר של פריז. לאחר שסיים את לימודיו בקונסרבטוריון, הצטרף לסגל בית הספר והיה למנהל כיתת הניצוח שם ב-2014.

אלן אלטינוגלו הוא אחד המנצחים הראשונים שניצחו על הפקה המורכבת כולה או חלקית ממוזיקה אלקטרונית. בשנת 2006 הוא ניצח על התזמורת הסימפונית של מונטפלייה שהופיעה עם מפיק הטכנו הנודע ג'ף מילס. הופעה זו נחשבת להופעה יוצאת דופן, שבה משולבים מוזיקה קלאסית ומוזיקה אלקטרונית מודרנית בביצוע תזמורתי קצבי.

אלטינוגלו הופיע לראשונה כמנצח אורח בתיאטרון לה מונה שבבריסל בשנת 2011, וניצח על הפקה של סנדריון של ז'יל מאסנה. בספטמבר 2015, תיאטרון לה מונה הכריז על מינויו של אלטינוגלו למנהל המוזיקלי הבא שלו, החל מינואר 2016. בדצמבר 2019, תיאטרון לה מונה הודיע על הארכת החוזה של אלטינוגלו עד 2025.

באוגוסט 2019, אלטינוגלו ניצח לראשונה על תזמורת הרדיו של פרנקפורט. בדצמבר 2019, התזמורת הודיעה על מינויו של אלטינוגלו למנצח הראשי הבא שלה, החל בעונת 2021–2022, עם חוזה ראשוני של 3 עונות.

אלטינוגלו נשוי לזמרת המצו סופרן נורה גוביש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלן אלטינוגלו** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אלן אלטינוגלו

* אלן אלטינוגלו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* אלן אלטינוגלו, באתר ספוטיפיי

* אלן אלטינוגלו, באתר AllMusic (באנגלית)

* אלן אלטינוגלו, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* אלן אלטינוגלו, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007605661605171
* BIBSYS: 9032058
* BNE: XX5328986
* BnF: cb14149384k (data)
* CiNii: DA16130934
* GND: 130643696
* ISNI: 0000 0000 7989 430X
* LCCN: no2005079856
* MusicBrainz: 5ef167c1-fa2a-4260-9ed0-2988838b55ad
* NKC: xx0196186
* NTA: 408191465
* RERO: 02-A011482170
* SUDOC: 085649872
* VIAF: 32206452
* WorldCat: lccn-no2005079856

 |
**גריגור דימיטרוב דימיטרוב** (בבולגרית: **Григор Димитров**; נולד ב-16 במאי 1991 בחאסקובו שבבולגריה) הוא טניסאי בולגרי מקצועני. דירוג השיא שלו היה המקום השלישי בעולם (נובמבר 2017) בדירוג סבב ה-ATP, ונכון לינואר 2024, מדורג במקום ה-13. הוא הטניסאי הבולגרי המצליח בכל הזמנים.

הישגי השיא של דימיטרוב הם זכייה באליפות סבב המאסטרס העולמי ב-2017 והגעה פעמיים לשלב חצי הגמר בטורנירי גראנד סלאם, באליפות וימבלדון 2014 ובאליפות אוסטרליה הפתוחה 2017.

ביוגרפיה
--------

דימיטרוב נולד וגדל בחאסקובו למשפחת ספורטאים. אביו, דימיטר, מאמן טניס, ואמו, מריה, מורה לחינוך גופני ושחקנית כדורעף. בגיל 5 הוא החל להתאמן בטניס מדי יום. בשנת 2007 הצטרף לאקדמיה לטניס של סנצז קסל בספרד. שנה לאחר מכן, הוא עזב לפריז להתאמן באקדמיה לטניס של פטריק מורטוגלו. שם התאמן במשך כ-4 עונות.

### 2006

בשנת 2006 זכה דימיטרוב בטורניר אוראנג'-בול לנוער עד גיל 16.

### 2007

בשנת 2007 הגיע דימיטרוב לגמר טורניר אוראנג'-בול לנוער עד גיל 18.

### 2008

#### שני תוארי גראנד סלאם לנוער

בשנת 2008 זכה דימיטרוב באליפות וימבלדון לנוער ובאליפות ארצות הברית הפתוחה לנוער. ב-8 בספטמבר הוא דורג במקום ראשון בעולם לנוער.

### 2014

באליפות וימבלדון שנערכה ביולי 2014 הגיע דימיטרוב לשלב חצי הגמר. בתחילת הטורניר דורג במקום 11 בעולם. בשלב רבע הגמר ניצח את אנדי מארי מבריטניה (3 בעולם) ב-3 מערכות (1-6, 6-7, 2-6) ובשלב חצי הגמר הוא הפסיד לנובאק ג'וקוביץ' מסרביה (1 בעולם) ב-4 מערכות (4-6, 6-3, 7-6, 7-6) שלבסוף אף זכה בתואר.

### 2017

באליפות בריזביין שנערכה בתחילת ינואר 2017 זכה דימיטרוב בתואר ראשון מאז 2014. בשלב רבע הגמר הוא ניצח את דומיניק תים מאוסטריה (8 בעולם) ב-3 מערכות (3-6, 6-4, 3-6), בשלב חצי גמר הוא ניצח את מילוש ראוניץ' מקנדה (3 בעולם) בשתי מערכות (6-7, 2-6) ובגמר הוא ניצח את קיי נישיקורי מיפן (5 בעולם) ב-3 מערכות (2-6, 6-2, 3-6). שבועיים לאחר מכן, באליפות אוסטרליה הפתוחה הוא הגיע לשלב חצי הגמר. בתחילת הטורניר הוא דורג במקום 15 בעולם. בסיבוב השלישי הוא ניצח את רישאר גאסקה מצרפת (18 בעולם) ב-3 מערכות (3-6, 2-6, 4-6), בסיבוב הרביעי ניצח את דניס איסטומין ב-4 מערכות (6-2, 6-7, 2-6, 1-6) שהדיח את נובאק ג'וקוביץ' כבר בסיבוב השני, מה שנחשב להפתעת האליפות. בשלב רבע הגמר ניצח את דויד גופין מבלגיה (11 בעולם) ב-3 מערכות (3-6, 2-6, 4-6), ובשלב חצי הגמר הפסיד לרפאל נדאל (9 בעולם) ב-5 מערכות (6-3, 5-7, 7-6, 6-7, 6-4) במשחק שערך כ-5 שעות.

### 2024

באפריל 2024 הפסיד בגמר המאסטרס במיאמי ליאניק סינר, בתוצאה 3:6, 1:6. עם הגעתו לגמר, עלה מהמקום ה-12 בעולם למקום התשיעי

חייו האישיים
------------

בשנת 2013 אישר דימיטרוב את חברותו למריה שרפובה. ביולי 2015 הוא נפרד ממנה. ב-2016 החל לצאת עם הזמרת ניקול שרזינגר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גריגור דימיטרוב** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של גריגור דימיטרוב (בבולגרית ובאנגלית)
* גריגור דימיטרוב, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* גריגור דימיטרוב, ברשת החברתית אינסטגרם

* גריגור דימיטרוב, באתר olympedia.org

* גריגור דימיטרוב, באתר ה-ATP

* גריגור דימיטרוב, באתר ה-ITF

* גריגור דימיטרוב, באתר גביע דייוויס
* סער גיט, עכשיו תורי / "נקודות משחק", באתר ynet, 27 באוגוסט 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Rankings Singles". *ATP Tour*.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2018051626
* VIAF: 20153651647255780973
* WorldCat (עם VIAF): 20153651647255780973

 |
**אבישי גורדון** (נולד ב-15 בספטמבר 1977 בכפר בלום) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקלע וכיום עוזר המאמן בקבוצת הפועל גליל עליון מליגת העל. גובהו 1.92 מטר.

ביוגרפיה
--------

גורדון התחיל לשחק בקבוצת הילדים והנוער של הפועל גליל עליון. בשנת 1996 הצטרף לקבוצת הבוגרים של המועדון הוא שיחק בקבוצה הבוגרת שלה במשך 6 עונות: משנת 1996 עד שנת 2002.
ב-2002 עבר לשחק במכבי ראשון לציון לאחר שתי עונות חזר לגליל ושימש כקפטן הקבוצה, לאחר שעודד קטש החל לאמן את הקבוצה.

בשנת 2007 חתם בהפועל חולון, עמה זכה באליפות המדינה בשנת 2008. לאחר מכן חזר לגליל, שהתאחדה עם הפועל גלבוע לקבוצת הפועל גלבוע גליל. עם קבוצה זו זכה באליפות המדינה בפעם השנייה, בשנת 2010. גורדון יחד עם גוני יזרעאלי, ששיחק לצידו הן בחולון והן בגליל, וגל מקל הם הכדורסלנים הישראלים היחידים שזכו באליפות המדינה בכדורסל במדיהן של שתי קבוצות שונות שאף אחת מהן אינה מכבי תל אביב. לאחר האליפות בחולון חזר גורדון להפועל גלבוע גליל למשך ארבע שנים. בעונת 2011/2012 זכה עם הקבוצה באליפות הליגה הבלקנית.

בשנת 2013 חזר לשחק בגליל עליון, בליגה הלאומית. בעונת 2015/2016 עבר לאמן את קבוצת הנשים של גליל עליון בליגה הלאומית, ושיחק בעמק יזרעאל, שסיימה במקום השני בליגה הארצית והודחה בגמר הפלייאוף באותה שנה על ידי הפועל חיפה.

גורדון ידוע במיוחד באחוזי הקליעה הגבוהים שלו מטווח 3 הנקודות. בעונת 2008/2009 היה קלע השלשות הטוב בליגת העל, עם ממוצע של 53.3%.

במקביל למשחק, עוסק גורדון גם באימון ילדים.

הפרישה ממשחק פעיל והעיסוק באימון
--------------------------------

אבישי גורדון בתפקיד מאמן גליל עליון 2017
בסוף עונת 2014/15 עזב את גליל עליון ועבר לשחק באופן חובבני בעמק יזרעאל מהליגה הארצית, במקביל מונה למאמן קבוצת הנשים של הפועל גליל עליון מהליגה הלאומית בסיום אותה עונה סימה קבוצה הנשים במקום החמישי.
ביולי 2016 מונה למאמנה של הפועל גליל עליון-קריית שמונה מהליגה הלאומית, בסיום עונת 2016/17 סיימה גליל עליון במקום ה-12 כחלק מהפליאוף התחתון אך הייתה רחוקה כחמישה משחקים מהיורדות לליגה הארצית.

בעונתו השנייה במועדון הוביל גורדון את הגליל אל הפלייאוף העליון לאחר שהקבוצה סיימה את משחקי הליגה הסדירה של עונת 2017/2018 במקום ה-6, במשחקי רבע הגמר הודחה הקבוצה לאחר שהפסידה להפועל באר שבע בני שמעון 2-1 בסיכום של שלושה משחקים.

בעונתו השלישית בגליל העליון הוביל גורדון את הקבוצה לסיים במקום ה-3 בעונה הסדירה ולגמר הפלייאוף בו הפסידה 1 - 3 למכבי חיפה.

לאחר 4 עונות בגליל עליון עזב גורדון את הקבוצה בסיום עונת 2019/20

במהלך עונת 2020/21 מונה למאמנה של הפועל גלבוע גליל מליגת העל כמחליפו של ליאור ליובין, תחת גורדון העפילה הקבוצה לראשונה מזה עשור לגמר הפלייאוף בו הפסידה 1–2 למכבי תל אביב.
בתחילת עונת 2021/2022 שב גורדון אל הפועל גליל עליון ומונה לתפקיד עוזר המאמן של ברק פלג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אבישי גורדון** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר היורוליג
* "מאמן העתיד", כתבת וידאו באתר מנהלת ליגת העל

הערות שוליים
------------

1. ↑  כפיר אדר, ‏גורדון עוזב את גליל עליון, ברק פלג יחליפו, באתר ONE‏, 25 ביוני 2020
2. ↑  אבישי גורדון מונה לעוזר מאמן בגליל עליון
**סטראפטסאדה** (ביוונית: **Στραπατσάδα**) הוא מאכל פופולרי באזורים רבים של יוון, במיוחד באיים היוניים.

מאפיינים
--------

המנה פופולרית בשל הזמינות והעלות הנמוכה של מרכיביו (עגבניות טריות, ביצים ושמן זית). לרוב מכינים אותו "במקום" ומגישים אותו לארוחת צהריים או לנשנוש קל. עם זאת, ניתן גם להגישו קר. המנה ידועה גם בשם Kagianas,  Koskosela או Menenei.

הכנה
----

הכנת הסטראפטסאדה היא מהירה וקלה: העגבניות הקצוצות או המרוסקות מבושלות במחבת עם שמן זית ופלפל שחור עד שהן הופכות לרוטב סמיך. לאחר מכן מוסיפים את הביצים הטרופות ומערבבים עד לרתיחה. ניתן להוסיף גבינת פטה אופציונלית ממש לפני שמכבים את האש (לרוב אין צורך במלח אם משתמשים בפטה). אורגנו, טימין או עשבי תיבול יבשים אחרים יכולים לשמש כתיבול.

המנה פופולרית במיוחד בקיץ, כאשר העגבניות הטריות בשפע. השם בא מהמילה האיטלקית "strapazzare" שפירושה לשבור ביצה ולערבב הכל תוך כדי הבישול.

לקריאה נוספת
------------

* שקשוקה
* ביצים מקושקשות
* פיפראדֶה
* מנמן (מאכל)
* ביצים בסגנון חוואים

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Kagianas or Strapatsada", *Kopiaste*, November 2007. Retrieved September 3, 2016.
2. ↑  GREEK FRESH TOMATO AND FETA EGG SCRAMBLE (KAGIANA OR STRAPATSADA)
3. ↑  Fotinatou-Kabitsi, Niovi. *Traditional Kefalonian Recipes*, Dekka Publications, Argostoli 2001.
**פרי עץ חיים** היה כתב העת העברי הראשון, כתב עת תורני, שכלל שאלות ותשובות. החל לצאת לאור באמסטרדם בשנת ה'תנ"א - 1691 וגיליונו האחרון יצא לאור בשנת ה'תקס"ז - 1807.

כתב העת
-------

חברי בית המדרש הספרדי הגדול "עץ חיים", שבאמסטרדם החליטו במחצית השנייה של המאה ה-17 להוציא לאור את תשובותיהם לשאלות שנשאלו על ידי יהודים מכל העולם במסגרת "שאלות ותשובות". תוכניתם הייתה להוציא שבועון עברי שכזה, שאלה ותשובה, חתומה על ידי מחברה, אחת לשבוע. הגיליון הראשון יצא לאור ב-1691, כאשר בצוק העתים הפך השבועון לירחון ולעיתים קרובות ההפסקות בין גיליון לגיליון היו ארוכות אף יותר.

בסך הכל הופיעו כ-950 שו"ת, במשך 116 שנים עד 1807, ב-13 כרכים. רק 8 מהכרכים הללו נמצאים כיום בספרייה הלאומית. בנוסף לכרכים עצמם קיימים בספרייה הלאומית גם מפתח ותמצית בגרמנית (Frucht von baum des lebens) של כל התשובות. המפתח נכתב ב-1936 על ידי מנקו מקס (מנחם הלוי) הירש (M. Hirsch) (1896–1951).

ראו גם
------

* המאסף
* עץ חיים (ספר)

קישורים חיצוניים
----------------

* יחיאל לימור, **עיתונאות: איסוף מידע, כתיבה ועריכה**, עמ' 36

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר שאלות ותשובות פרי עץ חיים, הספרייה הלאומית
2. ↑  סיון רהב מאיר טוענת שכתב העת החל לצאת לאור כבר ב-1686
3. ↑  נמצא בספרייה הלאומית בסימן 39B492
4. ↑  המפתח בגרמנית
5. ↑  על המפתח בעברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012239171005171

 |