recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מדינות העולם החתומות על הצהרת טרזין (בירוק). הכס הקדוש וסרביה חתמו על ההצהרה במעמד משקיף בלבד (בצהוב)
**הצהרת טרזין** (**Terezin Declaration**) היא אמנה בינלאומית העוסקת בהשבת נכסים אשר הוחרמו בתקופת מלחמת העולם השנייה על ידי גרמניה הנאצית ומדינות אחרות וכן ברווחת ניצולי שואה. 

האמנה נחתמה ב-30 ביוני 2009 באתר מחנה הריכוז טרזין, על ידי נציגיהן הרשמיים של 46 מדינות, בראשות ראש ממשלת הרפובליקה הצ'כית יאן פישר. ב-9 ביוני 2010 חתמו 43 מדינות על מסמך "הנחיות ונהלים מועדפים להשבה ולפיצוי של נִכְסֵי דְלָא נָיְדֵי" (מקרקעין) אשר הוחרמו או נתפסו באופן לא חוקי על ידי הנאצים, הפשיסטים ומשתפי הפעולה עימם בתקופת השואה בין השנים 1933-1945, כולל תקופת מלחמת העולם השנייה" (באנגלית:Guidelines and Best Practices for the Restitution and Compensation of Immovable (Real) Property Confiscated or Otherwise Wrongfully Seized by the Nazis, Fascists and Their Collaborators during the Holocaust (Shoah) Era between 1933-1945, Including the Period of World War II). 

אף שמסמך זה אינו מחייב מבחינה משפטית את המדינות החותמות, הרי שהוא כולל המלצות מעשיות, הנגזרות מהצהרת טרזין, באשר לנהלים הרצויים בתביעות השבת רכוש במדינות החותמות. הנהלים קובעים כי תביעות השבת רכוש שהוחרם, או נתפס, בתקופת השואה צריכות להתנהל באופן הנגיש לכל, בשקיפות, בפשטות, במהירות, באופן שאינו מפלה, ובדרך המתגברת על מחסומים של אזרחות ותושבות של היורשים החוקיים של הרכוש. הנהלים קובעים כי יש לאפשר למבקשים את השבת רכוש משפחתם גישה חופשית לארכיונים לאומיים, אזוריים ומקומיים, כולל במדינות זרות, כדי להקל על הוכחת זכויות הקניין של המבקשים. הנהלים אף קובעים כי יש להכריע בבקשות השבה במהירות ובליווי הסבר ממצה של ההכרעה. השבת נדל"ן חייבת להיות האפשרות המועדפת, כולל רישום הבעלים החוקיים בספרי האחוזה וזכות השימוש בקרקע, רק לחלופין, יש לפצות את הבעלים החוקיים בפיצוי מלא והוגן. הנהלים קוראים לכל המדינות החותמות לבסס נוהלי השבה על יסוד עקרונות אלה.

בין המדינות החותמות על הצהרת טרזין ומסמך נוהלי ההשבה המומלצים נמנית אף מדינת ישראל. רכוש רב הוחרם בארץ ישראל על ידי הממונה על רכוש אויב מטעם המנדט הבריטי בתקופת מלחמת העולם השנייה, בתוכו רכוש של יהודים אשר הוכרזו "אויב" בהיותם נתיני גרמניה הנאצית ומדינות שהיו תחת שליטת גרמניה הנאצית. חלק ניכר מבעלי רכוש זה היו יהודים שנספו בשואה. עם הקמת מדינת ישראל עבר הרכוש לניהול הממונה על רכוש אויב בממשלת ישראל ובשנות ה-60 הועבר לידי האפוטרופוס הכללי.

קישורים חיצוניים
----------------

* נוסח הצהרת טרזין (באנגלית)
* ישראל שבעת רצון מתוצאות "הועידה לטיפול בנכסים מתקופת השואה" שננעלה בפראג. אתר משרד החוץ, 30 ביוני 2009
* תרגום עברי של הצהרת טרזין. אתר בית טרזין
* ועידת פראג והצהרת טרזין. אתר מרכז הארגונים של ניצולי השואה בישראל
* הנחיות ונהלים מועדפים להשבה ולפיצוי של נִכְסֵי דְלָא נָיְדֵי (מקרקעין) אשר הוחרמו או נתפסו באופן לא חוקי על ידי הנאצים, הפשיסטים ומשתפי הפעולה עימם בתקופת השואה (באנגלית)
**סדרת צוללות נובמבר** (קוד דיווח נאט"ו; בברית המועצות נקראה הסדרה **"פרויקט 627"**) היא סדרת צוללות גרעיניות ראשונה של ברית המועצות שנבנתה בשנים 1957 -1963. התכנון בוצע במשרד תכנון "מלחיט" שבלנינגרד. בסך הכול נבנו בסדרה זו 13 צוללות על ידי מספנת הצי הסובייטי סבמאש. צוללת אחת טבעה בשנת 1970, היתר הוצאו משרות בהדרגה במהלך שנות ה-90.

היסטוריה
--------

ב-12 בספטמבר 1952 יוסיף סטלין חתם על צו לתחילת עבודות תכנון צוללת גרעינית. המנהל המדעי של הפרויקט היה אנטולי אלכסנדרוב ומתכנן ראשי של המתקן הגרעיני היה ניקולאי דולז'אל. בשלבים הראשונים של הפרויקט הצי הסובייטי לא היה שותף לתכנון. בהתאם לרעיון הראשוני תוכנן לצייד את הצוללת בטורפדו גרעיני שמשקלו 40 טון. בשנת 1954 התוכנית הועברה לעיון מומחי הצי. ההערות העיקריות של מומחי הצי התייחסו לאי-ישימות של ניצול צוללת עם טורפדו גרעיני כה גדול וללא אמצעי הגנה מתאימים לצוללת עצמה. לאור הערות מפקדי הצי הפרויקט הוחזר למתכנן כלא ישים. במהלך תכנון מחדש הוחלט על שינוי עקרוני בחימוש. ביוני 1955 התכנון הושלם והחלה בניית הצוללת הראשונה. כבר בשנת 1956 התברר שיש צורך בשינויים משמעותיים בתכנון. 

בשנת 1958 הצוללת נכנסה לשירות מבצעי. לראשונה בברית המועצות היה ניתן לבצע ירי מעומק של עד 100 מ'. הצוללות היו בשרות במשך כ-30 שנים בצי הצפוני ובצי האוקיינוס השקט. בצוללות היו תקלות רבות ורבים מהימאים נפגעו מקרינה. צוללת אחת נפגעה בשנת 1970 וטבעה במפרץ ביסקאיה. הצוללות החלו לצאת מהשרות בשנת 1987 והיום אין בשרות מבצעי צוללת מפרויקט זה.

צוללות מדגם זה התאפיינו ברמת רעש גבוהה יחסית ולכן היה ניתן לאתר אותן בקלות. בשנת 1962 צוללת מדגם זה הגיעה לקוטב הצפוני, הראשונה מבין הצוללות הסובייטיות. סך הכול ארבע צוללות הועברו למזרח הרחוק הסובייטי והפכו חלק של צי האוקיינוס השקט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צוללות מסדרת נובמבר** בוויקישיתוף
* תיאור מפורט של תהליך התכנון (אורכב 28.04.2012 בארכיון Wayback Machine) (ברוסית)
* תיאור של הפרויקט (באנגלית)
**קוקו** הגורילה (באנגלית: **Koko**; ‏נולדה בשבי ב-4 ביולי 1971 – 19 ביוני 2018) הייתה נקבת גורילה שהשתתפה בניסויים בלשניים בקופי אדם. על פי פרנסין פטרסון (Dr. Francine 'Penny' Patterson), וחוקרים נוספים, מאוניברסיטת סטנפורד שבקליפורניה, קוקו הבינה יותר מ-1,000 מילים בשפת הסימנים האמריקאית, והבינה כ-2,000 מילים באנגלית מדוברת. כמו בניסויי שפה נוספים עם קופי אדם, רמת השליטה של קוקו בסימנים אלו נמצאה במחלוקת ונטען שהיא למדה להשתמש במחוות מסוימות בדרך של התניה אופרנטית. קוקו נולדה בגן החיות בסן פרנסיסקו וגרה רוב חיה בוודסייד, קליפורניה. השם קוקו הוא קיצור של "הנביקו" (花火子 - "ילד זיקוקין" ביפנית), הניתן לה בגלל תאריך לידתה, 4 ביולי.

קוקו נצפתה מפגינה רגשות המיוחסים בדרך כלל לאדם. במהלך צפייה בסרט הקולנוע האהוב עליה "תה עם מוסוליני" ישנה סצנה עצובה שבה ילד קטן נפרד ממשפחתו הנוסעת ברכבת. בסוף בסצנה היא נצפתה מסמנת בשפת הסימנים את המילים: "צרות", "עצוב", "אמא" ו-"קוקו אוהבת" כאשר ישנן דמעות בעיניה.
כשהודיעו לקוקו על מותו של השחקן רובין ויליאמס, אותו היא פגשה ב-2001 ומיד נקשרה אליו, היא התעצבה מאוד ואף סימנה בשפת סימנים את המילה בכי, דבר המראה על אינטליגנציה רגשית גבוהה.

קוקו מתה ב-19 ביוני 2018.

חיות המחמד של קוקו
------------------

קוקו הייתה אחת מבעלי החיים היחידים בעולם הידועים כמי שמגדלים חיית מחמד. לכבוד חג המולד 1983, קוקו ביקשה ממטפליה מתנה חתול. כאשר נקנה לה בובת חתול, קוקו סירבה לשחק עמה והמשיכה לבקש חתול. ליום הולדתה ב-1984 קיבלה קוקו גור חתולים זכר מסוג מנקס, שנקרא אול בול ("All Ball"). קוקו טיפלה בגור בחמלה, כאילו היה צאצאה. כמה חודשים לאחר מכן, גור החתולים ברח ונדרס על ידי רכב. על פי דיווחי פטרסון, קוקו התאבלה על מותו של הגור. מאוחר יותר גידלה קוקו שני גורי חתולים נוספים, אף הם מזן מנקס.

אזכורים בתרבות
--------------

* ב-1977 נעשה עליה סרט תיעודי שנקרא "קוקו - גורילה מדברת" (Koko – A Talking Gorilla).
* בסדרת הטלוויזיה "המפץ הגדול", שלדון קופר מנסה ללמד את פני פיזיקה ומשווה את הניסיון ללימוד קוקו את שפת הסימנים. שלדון טוען שלקוקו יכולות לימוד העולות על אלו של פני.
* באחד מפרקי "סיינפלד", ג'ורג' קוסטנזה זוכה לכינוי "קוקו" על שם הגורילה, מאחר שכשהוא כועס הוא "קופץ מעלה ומטה כמו קוף".

ראו גם
------

* ניסויים בלשניים בקופי אדם

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוקו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קוקו (באנגלית)
* קוקו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* Koko Responds to a Sad Movie, סרטון באתר יוטיוב
* עדי כץ, חירות, שוויון, אחווה, באתר nrg‏, 28 באוקטובר 2005
* מצא מין את מינו, באתר nrg‏, 9 באוגוסט 2004
* ד"ר יונת אשחר, הגורילה שלמדה שפת בני אדם, במדור "חדשות מדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 26 ביוני 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  בעלי חיים - בעלי רגשות, באתר מבזקון
2. ↑  מתה הגורילה קוקו, שלמדה את שפת הסימנים, באתר ynet, 21 ביוני 2018
3. ↑  הלוס אנג'לס טיימס מדווח על המקרה.
4. ↑   "Koko, le gorille qui parle", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2015024426
* VIAF: 314907042
* WorldCat: lccn-no2015024426

 |
הכף הגדולה של יעה אופני וולוו L120E נועדה לשאת עפר בכמויות גדולות ולפרוק אותו על האדמה או למשאיות רכינה
חלקי כף הדחפור
חלקי כף המחפרון
בציוד מכני הנדסי **כף** הוא התקן הנמצא בכלים הנדסיים רבים, בהם דחפור, יעה אופני, מחפר, מחפרון ועוד. הכף הוא התקן פלדה שבצורתו מהווה שילוב בין להב (לוח ברזל ישר) ליעה. באנגלית, המונח לכף של יעה אופני וציוד דומה הוא bucket (יעה או דלי) ולכף דחפור הוא "blade" ("סכין" או "להב" בעברית). הכפות עשויות מפלדה קשה, ולעיתים כיציקת פלדה אחת, על מנת להקנות להן חוזק, קשיות וקשיחות גבוהה, כדי שיוכלו לעמוד בדרישות התובעניות של עבודות עפר בקנה מידה גדול, ועבודה עם חומרים קשים וגסים (כמו חצץ ואדמה קשה) ולהגדיל את אורך חייהן. הכפות מופעלות בדרך כלל על ידי זרועות המחוברות לבוכנות הידראוליות המבוססות על דחיסת ושאיבת נוזל כדי להפעיל כוח רב הדרוש להניע את הכפות הכבדות. הזרועות הבסיסיות מרימות או מרידות את הכף והזרועות הנוספות משנות את הזווית השלה.

תפקידה הבסיסי של הכף הוא לחפור באדמה, לגרוף עפר, להכילו בתוכה ואז לשפוך אותו למקום אחר. כפות של יעים אופניים (מעמיסים, loaders), שתפקידם העיקרי הוא לגרוף עפר, לשאת אותו ולשפוך לתוך משאיות עפר, הן רחבות ועמוקות על מנת לשאת כמה שיותר עפר ועל מנת שהעפר בכף לא יישפך החוצה. כפות אלה כוללות בדרך כלל גם "שיניים" על מנת לשפר את החפירה וגריפת העפר. למרות שכפות אלה נועדו לנשיאת עפר, אפשר להשתמש בהן גם כדי לשאת דברים אחרים, וכן לביצוע עבודות עפר נוספות.

הכפות של המחפרונים והמיני-מעמיסים קטנות יותר, אך משמשות לאותה מטרה. בחלק מהמחפרונים, תחתית הכף ניתנת לפתיחה ומאפשרת שפיכת עפר יעילה יותר לצד שימוש בכף הפתוחה כאמצעי המגרד את האדמה או הכביש, לצורכי גימור ופינוי צירים.

הכפות של המחפרים צרות יותר אך עמוקות ונועדו לחפירה.

כף הדחפור נועדה בעיקר לחפירה ודחיפת עפר, ולכן בעלת פרופיל ישר יחסית ועומקה ככף רדוד ביותר (כלומר: המרחק בין בטן הכף לסכיני הצד והציפורניים, היוצרים צורת כף מלבנית רדודה, הוא קצר). הדחפור לא מסוגל לשפוך עפר למשאיות, אך יעיל יותר בדחיפת עפר, גירוד אדמה, ניקוי מכשולים ופריצת צירים. למרות שהמונח הרשמי לכף הדחפור הוא "סכין" או "להב" (ובאנגלית גם "להב" (blade) או "בולדוזר" bulldozer) בציבור הרחב גם ה"סכין" של הדחפור נקראת כף.
**קוקה לפידות** (16 בדצמבר 1932 – 3 בינואר 1985) הייתה ציירת ישראלית.

ביוגרפיה
--------

קוקה לפידות נולדה בעיר פיטשט שברומניה. כבר בשנות ילדותה המוקדמות הפגינה כישרון רב בציור, וזכתה על כך בפרס לנין בגיל 14.

בשנת 1950 עלתה לישראל יחד עם משפחתה, והתגוררה בתל אביב ובצפת.

בשנת 1962 הצטרפה לאגודת הציירים והפסלים בישראל ובשנת 1964 לאיגוד האמנים בצפת. בצפת הציגה את עבודותיה בגלריה פרטית.

בנוסף להיותה ציירת פעילה ומציגה בתערוכות יחיד ותערוכות קבוצתיות, עבדה בהוראת ציור ואמנות.

נישאה בישראל ולה שתי בנות.

### לימודים

את לימודי הציור החלה אצל סטפן אלכסנדר ולאחר מכן למדה במשך מספר שנים במכון אבני. בין מוריה במכון אבני היו מוקדי, שטרייכמן, סטימצקי וקריזה.

בהמשך למדה הוראת אמנות, ועבדה שנים רבות כמורה לאמנות בבתי ספר ובהוראת ציור למבוגרים.

### פרסים

* פרס לנין, רומניה, 1949
* פרס ההסתדרות לאמנים צעירים, ישראל, 1964

סגנון ציור
----------

סגנון הציור של קוקה היה בתחילת הדרך פיגורטיבי ואבסטרקטי. היא הרבתה לצייר בצבע שמן על בד, וכן על ציור שמן על נייר בסגנון ייחודי לה. בהמשך ציירה באקוורל ובאקריליק. 

היא ציירה בממדים גדולים, בהשראת הנוף המרהיב של הארץ, מתוך אמונה כי האדם הוא תבנית נוף הולדתו. אמונה זו הביאה ליצירת תמונות שיש בהן שקיפות של דמויות ונוף, אותן יצרה בסגנון "הארד אדג". תקופה זו ביצירתה שפעה ביצירות אשר שאבו מסיפורי התנ"ך- בריאת העולם, סיפור המבול, דוד וגוליית ועוד.

תערוכות
-------

### תערוכות יחיד

בין השנים 1961 ל-1968 הציגה בשלוש תערוכות יחיד בתל אביב: תערוכת יחיד ראשונה בגלריה "שולמית" בתל אביב, ולאחריה תערוכות בגלריה "מבט" ובגלריה 220.

תערוכת תמונות שמן ורישומי שמן על נייר בטכניקה מיוחדת לה, התקיימה בבית שלום עליכם בשנת 1971.

כשנה לאחר מכן, בשנת 1972, הציגה בתערוכת יחיד בנושא תמונות בהשראת סיפורי התנ"ך, במוזיאון העירוני לאמנות בבת-ים.

### תערוכות קבוצתיות

תערוכה ישראלית באוסטרליה - 1966, וכן בתערוכות כלליות בצפת ובתערוכות קבוצתיות רבות בארץ.

קישורים חיצוניים
----------------

* ציורים של קיקה לפידות

הערות שוליים
------------

1. ↑  קוקה לפידות באתר מרכז המידע של מוזיאון ישראל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ICIA: 273295
* NLI: 987007517103405171
* ULAN: 500484527
* VIAF: 308267806
* WorldCat (עם VIAF): 308267806

 |
**מייקל** היא הצגה ישראלית שנכתבה ומבוצעת על ידי "אנסמבל מייקל". היא הועלתה לראשונה בשנת 2007 כעבודת הסיום של אבי דנגור בבית הספר לתיאטרון חזותי בירושלים.

ההפקה
-----

ההצגה, המוגדרת על ידי יוצריה "קומדיה טראגית לחמישה משתתפים ומזרן", נולדה בתהליך ממושך של אימפרוביזציות וניסיונות תיאטרליים. עלילת ההצגה מתארת את טקס הזיכרון השנתי שעורכת משפחת ברוש לבנם מייקל. במהלך הטקס מנסים בני המשפחה, דובי, רבקה ויסמין ברוש, יחד עם המלווה המוזיקלי פלג ושאר אורחי הטקס, לקיים אירוע מכובד שיציג את המשפחה באור תקני ונורמטיבי. אלא שבמהלך הערב מאמצי ההדחקה נכשלים והטקס מאבד שליטה.

### היוצרים

"אנסמבל מייקל" כולל את הבמאי איתי ויזר, השחקנים היוצרים אבי דנגור, הילה גולדנברג, מיטל רז, נטליה פאוסט ונדב הולנדר, המפיקה יעל בר און והתאורנית קרן דמבינסקי. המוזיקה המקורית נכתבה על ידי נדב הולנדר. בתהליך העבודה השתתפו גם נועה מלמד ועדילי ליברמן. בשנת 2012 הצטרף הקומיקאי והשחקן אסי כהן לאנסמבל ומאז התארחו בהצגותיו אמנים נוספים כגון ליאת הר לב, תום יער, מוני מושונוב ועלמה זק.

### הצלחה ופרסום

בנוסף לפרס ראש עיריית ירושלים, זכתה ההצגה בתמיכת מפעל הפיס לשנת 2009 ובשלושה פרסי "קיפוד הזהב" בקטגוריות הצגת השנה, במאי השנה ומבצע השנה. ההצגה הוצגה בהצלחה בביאנלה לאמנות בהרצליה ובפסטיבל א-ז'אנר בתל אביב. בחודש מאי 2009 הצטרפה לרפרטואר ההצגות של תיאטרון תמונע, ובמאי 2010 זכתה בשלושה פרסים בטקס פרסי הפרינג' הישראלי קיפוד הזהב, ביניהם פרס ההצגה הטובה ביותר לשנת 2009. כיום (2020), ההצגה ממשיכה לרוץ מפעם לפעם בתיאטרון צוותא. 

ב-2018 ההצגה עובדה לסדרת הטלוויזיה "מייקל" שעלתה ב-8 בספטמבר 2018 בערוץ yes Comedy.

ב-2021 עלתה העונה השנייה של הסדרה. 

בנוסף, במקביל לחייהן על הבמה, מנהלות הדמויות שגרה עצמאית חוץ-תיאטרלית. כך למשל, נוהגים חברי האנסמבל להסתובב ברחובות תל אביב כבני משפחת ברוש. בנוסף, מנהלת המשפחה דף פייסבוק פעיל, ומעלה אליו סרטונים הומוריסטיים מההווי המשפחתי.

קישורים חיצוניים
----------------

* גדעון אוקו, ‏מהמחתרת למרכז הבמה: סיפור ההצלחה של "מייקל", באתר ‏מאקו‏‏, ‏28 במרץ 2011‏
* טלי כוכבי, הערב המצחיק הכי עצוב שיש, ולהפך, ביקורת באתר רשימות
* חנה הרציג, כמה נעים לזכור את יקירנו ששוב אינו עמנו כאן, ביקורת בבלוג "מחשבות על תרבות לשון וספרות", 21 באוגוסט 2011
* מיכל בעדני בן שישו, כשההיגיון היחיד הוא חוסר היגיון, ביקורת בעכבר העיר
* צבי גורן, חינגה פראית של נונסנס, באתר "הבמה", 23 באוגוסט 2009
* נתי אורנן, מייקל: טקס יום הזיכרון האלטרנטיבי, באתר הארץ, 13 ביוני 2009
* יונית נעמן, זוכרים את מייקל בפסטיבל א-ז'אנר, באתר nrg‏, 4 בספטמבר 2008
* הבלוג של משפחת ברוש
* דף הבית של ההצגה באתר תמונע
* נועה הרשקוביץ‏, ביסלי, נרות נשמה ופיגור אנושי הופכים את ההצגה "מייקל" ללהיט מוצדק, באתר וואלה!‏, 3 ביולי 2014
* אתר למנויים בלבד איתי שטרן, יוצרי הסדרה "מייקל" מחרבים את מוסד טקסי הזיכרון כבר 11 שנה, באתר הארץ, 19 בספטמבר 2018
* חנן ברנדס, ‏עוד מעט נהפוך לקאלט, בעיתון מקור ראשון, 31 באוקטובר 2018
* עמוד הפייסבוק
* אתר למנויים בלבד חגית גינזבורג, מי שלא התאהב בטירוף של "מייקל" לא הבין כלום על החיים, באתר הארץ, 3 באוקטובר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  נדב מנוחין‏, בין צחוק למועקה: "מייקל" לא תעשה לכם חיים קלים, באתר וואלה!‏, 11 בספטמבר 2018
**מייקל ג'יימס ואיי לי** (אנגלית: Michael James Way Lee; נולד ב-10 בספטמבר 1980) הוא נגן בס אמריקאי. הוא מנגן בלהקת הרוק האמריקנית מיי כמיקל רומנס, והוא אחיו הצעיר של סולן הלהקה ג'רארד ויי.

ביוגרפיה
--------

ויי נולד וגדל בניוארק שבניו ג'רזי. אביו ממוצא סקוטי ואמו ממוצא איטלקי. מייקי הוא אחיו של ג'רארד ויי, סולן הלהקה, והוא זה שהציע את שם הלהקה מתוך הספר "Ecstasy: Three Tales of Chemical Romance", שנכתב בידי ארוין וולש.

מייקי עבד בחברת "Eyeball", חברת התקליטים של הדיסק הראשון של הלהקה "I Brought You My Bullets, You Brought Me Your Love".
בחודשים הראשונים כשהלהקה החלה להופיע נהג ויי להשתכר לפני כל הופעה "כדי לטשטש את פחד הבמה". 

ויי התחתן עם אליסיה סימונס ב-7 במרץ 2007. סימונס היא מורה לגיטרה, ניגנה ב-2005 תקופה קצרה בלהקת From First to Last. הזוג התגרש ב-2013. ב-2014 התחיל לצאת עם חברתו הנוכחית קריסטין קולבי.

בשנת 2015 הוא שיתף פעולה עם Waterparks באלבום החדש של הלהקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מייקי ויי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מייקי ויי
* מייקי ויי, ברשת החברתית טוויטר

* מייקי ויי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* מייקי ויי, באתר AllMusic (באנגלית)

* מייקי ויי, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* מייקי ויי, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 146c09f6-acfb-4a2b-9de6-fbff103927be

 |
**מייק רובינוביץ'** הוא אתלט בעבר יהודי-דרום אפריקאי, פעמיים ברציפות אלוף המכביה ושיאן המכביה (השלישית 1950 והרביעית 1953) בריצת 5000 מטר ובריצת 10000 מטר.

ביוגרפיה
--------

בתחרויות האתלטיקה של המכביה השלישית שנערכו בשנת 1950 זכה רובינוביץ' בשתי מדליות זהב, בריצת 5000 מטר בשיא מכביה חדש של 16:02.8 דקות, לפני האקר (16:13.4 דקות) וש. עמרני (16:15.6 דקות), שניהם מישראל ובריצת 10000 מטר בתוצאה של 34:03.6 דקות, לפני האקר (34:25.4 דקות) וארליך מבריטניה (35:39.5 דקות).

בתחרויות האתלטיקה של המכביה הרביעית שנערכו בשנת 1953 זכה רובינוביץ' בשתי מדליות זהב, בריצת 5000 מטר בשיא מכביה חדש של 15:46.4 דקות, לפני יוסף סלמה (15:55.6 דקות) ובנימין סאדק (16:29.5 דקות), שניהם מישראל ובריצת 10000 מטר בתוצאה של 33:10.6 דקות, לפני ישראל אסולין מישראל (34:33.4 דקות) ופרניצי מטורקיה (36:47.4 דקות) ובכך הגן על תאריו.

חייו האישיים
------------

רובינוביץ' מתגורר ביוהנסבורג ועבד כרופא שיניים.

קישורים חיצוניים
----------------

* טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965

הערות שוליים
------------

1. ↑  3 שיאי "מכבי העולמי" בתחרויות הא"ק, הבקר, 1 באוקטובר 1950
2. 1 2  דן פחטר, שיאים והישגים ב"מכביה", דבר, 2 באוקטובר 1953
3. ↑  1953: שיאים והישגים מעולים, דבר, 3 ביולי 1977
**מיר-פתאח תבריזי** או **מיר-פתה-אר'ה** (בפרסית: **میرفتاح تبریزی**; בגאורגית: **მირ ფეთეაღა**, מיר-פֶּתֶאָרָ'ה) הידוע גם כ**מוגְ'תַהֵד** (مجتهد, נפטר ב-24 באוקטובר 1892) היה איש דת תריסרי שיעי מוסלמי רם-דרג. ליתר דיוק הוא היה "מוג'תהיד" מתבריז שבאזרבייג'ן האיראנית, שהממשלה הרוסית זקפה לזכותו את נאמנות האוכלוסייה האיראנית אזרבייג'נית לשליטה הרוסית בשטחם בתקופת מלחמת רוסיה-פרס (1828-1826). 

הרוסים, מתוך מטרה לעשות שימוש בהשפעתו באזור, הציעו לו להתלוות אליהם בנסיגתם מן האזור. מיר-פתאח הסכים, וביוני 1828 הוא מונה לוועדה הקווקזית החדשה שנתגבשה, במטרה לאסוף אינפורמציה על התושבים המוסלמים של הקווקז, ולגבש המלצות על הדרך לאחד אותם לתוך המשטר הרוסי. כיועצו של איוון פסקביץ', הנציב העליון של מלכות המשנה של הקווקז, הוא התגורר בטיפליס שבפלך טביליסי (כיום גאורגיה) ושם ייסד את הפארק המפורסם על הגדה השמאלית של נהר הקורה, שנקרא על שמו, פארק מושטאידי. לאחר עזיבת פסקביץ' לוורשה, בשנת 1845, נאלץ מיר-פתאח לעזוב לתבריז בעקבות יחסיו הגרועים עם מחליפו בתפקיד, גריגורי רוזן.

מקורות
------

* Dana Sherry‏, Mosque and State in the Caucasus, 1828-1841, דף המידע על הקווקז ומרכז אסיה, עמ' 3-5, (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  **אזרבייג'ן האיראנית** (בפרסית: آذربایجان, באזרית: آذربایجان, בכורדית: آذربایجان) מחוז בצפון-מערב איראן הידוע היסטורית גם בשם "אטרופאטנה" (Atropatene).
**מירָאך** או **β באנדרומדה** (נקרא גם **מיראט**, **מיראק**, או **אל-מיזר**) הוא אחד הכוכבים הבהירים בקבוצת הכוכבים אנדרומדה. מכיוון שהוא כוכב משתנה הוא לפעמים הבהיר ביותר בקבוצה ולפעמים השני בבהירותו אחרי אלפרץ. שמו של הכוכב נגזר מהמילה הערבית **ميزر** "מיזר" שפרושו אבנט. מיקומו של מיראך הוא בערך באמצע הקשת המחברת את אלפרץ עם אלמאך (γ באנדרומדה) וניתן להיעזר בו על מנת לאתר את גלקסיית אנדרומדה ואת גלקסיית המשולש שנמצאות משני צידיו במרחקים דומים.

תכונות
------

מיראך הוא ענק אדום מסוג ספקטרלי M0 III שנמצא במרחק של כ-197 שנות אור ממערכת השמש. מסתו כ-3.7 מסות שמש, רדיוסו כ-85 רדיוסי שמש - בערך כרדיוס המסלול של כוכב חמה, והוא מאיר בעוצמה של קרוב לפי 500 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה. בשל טמפרטורת פניו הנמוכה יחסית, שמוערכת בכ-3,800 קלווין, רוב קרינתו היא בתחום התת-אדום כך שעוצמת הארתו הכוללת גדולה פי 4 ועומדת על פי 1,900 מעוצמת ההארה של השמש. בהירות נראיתו של מיראך משתנה באופן סדיר למחצה בין דרגות בהירות 2.01 ו-2.1. למרות מרחקו יש למיראך תנועה עצמית של כחמישית שניית קשת בשנה, מה שגרם להנחה שהוא קרוב יותר ולכן נכנס לקטלוג גליזה לכוכבים קרובים תחת הציון גליזה 53.3.

למיראך יש בן זוג עמום מאוד עם בהירות מדרגה 14. מדובר ככל הנראה בננס אדום המקיף את מיראך במרחק של כ-1,700 יחידות אסטרונומיות, פי 40 מהמרחק של פלוטו מהשמש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיראך** בוויקישיתוף
* מיראך באתר של ג'ים קלר
* מיראך, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  Philip M. Bagnall: The Star Atlas Companion: What you need to know about the Constellations, p. 19
2. 1 2  SIMBAD: Mirach
3. 1 2  A. Alonso, M. Salaris, S. Arribas, C. Martínez-Roger & A. Asensio Ramos: The effective temperature scale of giant stars (F0-K5). III. Stellar radii and the calibration of convection, Astronomy and Astrophysics, vol. 355, p. 1062 (2000)
4. ↑  J. Luyten: NLTT 3848, NLTT Catalogue (1979)
5. ↑  Richard H. Allen: Star Names: Their Lore and Meaning, p. 36
6. ↑  SIMBAD: Gliese 53.3
**נבחרת האנטילים ההולנדיים בכדורגל**, הייתה נבחרת הכדורגל הלאומית של מדינת האנטילים ההולנדיים שפעלה בין השנים 1958 ו-2010. הגוף שפיקח על הנבחרת הלאומית ועל הכדורגל במדינה נקרא התאחדות הכדורגל של האנטילים ההולנדיים שהייתה חברה בפיפ"א ו-CONCACAF.

משחקה הבינלאומי הראשון של הנבחרת היה בשנת 1934 תחת השם קוראסאו.
בשנת 1948 שונה שם המדינה מהטריטוריה של קורסאו להאנטילים ההולנדיים, אך הנבחרת הלאומית המשיכה להשתמש בשם קורסאו עד 1958.

בשנת 1968, נערכו דיונים בהצעה לצרף את הנבחרת כקבוצה לליגת המחוזות של התאחדות הכדורגל של אנגליה, אשר תשחק את משחקי הבית שלה בהולנד, אך הצעה זו מעולם לא הבשילה.

בשנת 1986, פרשה ארובה מן המדינה ולפיכך לא יוצגה עוד על ידי ההתאחדות והקימה התאחדות משלה. 
בשנת 2010, עם פירוקה של המדינה לישויות מדיניות שונות חדלו ההתאחדות והנבחרת הלאומית של האנטילים ההולנדיים להתקיים. נבחרת קוראסאו בכדורגל ירשה אותה כחברה בפיפ"א ואילו סנט מארטן ובונייר הקימו התאחדויות ונבחרות לאומיות, אך טרם התקבלו כחברות בפיפ"א.

כל גביעי העולם
--------------

* 1930 עד 1954 - לא נכנסה
* 1958 עד 2010 - לא העפילה

כל אליפויות CONCACAF
--------------------

* 1963 - מקום שלישי
* 1965 - מקום חמישי
* 1967 - לא העפילה
* 1969 - מקום שלישי
* 1971 - פרשה
* 1973 - מקום שישי
* 1977 - לא העפילה
* 1981 - לא העפילה
* 1985 - לא העפילה
* 1989 - לא העפילה

כל גביעי הזהב של CONCACAF
-------------------------

* 1991 - לא נכנסה
* 1993 - פרשה
* 1996 עד 2000 - לא העפילה
* 2002 - לא נכנסה
* 2003 - לא העפילה
* 2005 - פרשה
* 2007 עד 2009 - לא העפילה
**פטראשקו הטוב** (ברומנית: **Pătrașcu cel Bun**,‏ (מת ב־24 בדצמבר 1557), היה וויווד (שליט) של ולאכיה בשנים 1554–1557.

פטראשקו הוא בנו של ראדו הגדול. הוא כונה "הטוב" כי בתקופת שלטונות לא היו רדיפות נגד האצולה.

בשנת 1554 הוא קיבל מסולימאן הראשון תפקיד של וויווד של ולאכיה במקום מירצ'ה הרועה שהיה אחיו. בפקודת הטורקים בשנת 1556 הוא פלש לטרנסילבניה במטרה להחזיר לשלטון את ג'ון סיגיזמונד, מלך הונגריה. ב-28 באוקטובר 1556 הוא היה בקלוז' ובחן את מצב בשטח. מכיוון האזור לא היה שקט היה צורך בפעילות צבאית נוספת. עקב מצב בריאותו הוא לא היה יכול להצטרף לצבא ועבר לאזור סיביו ובהמשך לבוקרשט בה נפטר בדצמבר 1557. הוא נטמן במנזר דאלו בקרבת טרגובישטה.

קיימת השערה שפטראשקו הורעל על ידי מושל סוקול שבעצמו רצה להיות שליט ולאכיה. כאשר מירצ'ה הרועה קיבל את המינוי של וויווד והגיע לאזור, מושל סוקול עם בנו נמלטו לטרנסילבניה.

לפטראשקו היו מספר ילדים. לפי חלק מההיסטוריונים פטרו צ'רצ'ל היה בנו והוא כיהן כשליט ולאכיה בשנים 1583–1588. לפי מסורות אחדות, בן נוסף מחוץ לנישואים שלו היה מיכאי האמיץ, שליט ולאכיה בשנים 1593–1601. אין ודאות שהשערה זו היא נכונה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פטראשקו הטוב** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה
* נתוני משפחתו

הערות שוליים
------------

1. ↑  Studies in European History. Vol. 2. 1964. p. 10.
**רובע ווסטפורט** (בהולנדית: **Amsterdam Westpoort**) הוא אחד משמונה מחוזות של עיריית אמסטרדם, הולנד.

הרובע משתרע על שטח של 35.47 קמ"ר (מתוכם 9.46 קמ"ר מים), נחשב לאזור התעשייה של העיר, ברובע מועסקים כ-45 אלף עובדים ומעל ל-1500 חברות. 

בניגוד לרבעים אחרים באמסטרדם, ברובע זה מעט מאוד תושבים, אין לו ועדה מחוזית משלו ומקבל שירותים ממועצת העיר המרכזית. 

הרובע נחצה על ידי שני כבישים מהירים (A10, A5), שלשה קווי רכבת (אמסטרדם הארלם, אמסטרדם זנדם ואמסטרדם סכיפהול), נמל ווסטהאבן (Westhaven) ברובע מערב אמסטרדם (Amsterdam West), רובע המערב החדש (Amsterdam Nieuw West) ובים הצפוני.

היסטוריה
--------

רובע ווסטפורט הוא אחד ממחוזות אמסטרדם מאז שנת 1990 אך בניגוד לרבעים אחרים הוא מעולם לא היה רובע עצמאי עם עירייה ודירקטוריון המקבלים החלטות שונות, הרובע קיבל שירותים מהמועצת העיר המרכזית.

בתאריך 1 בינואר שנת 2015 הפך לנמל האוטונומי של אמסטרדם ובנוסף הועברו אליו מספר בתי עסק מדרום העיר.

אתרים בעלי עניין ברובע זה
-------------------------

* תחנת הרכבת סלוטרדייק (Sloterdijk)
* מועדון הגולף של אמסטרדם (Amsterdamse Golf Club)
* נמל ווסטהאבן (Westhaven)
* פארק לנגה ברטן (Lange Bretten)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וסטפורט** בוויקישיתוף
* האתר הרשמי של הרובע (באנגלית)
**וסטנד** (בגרמנית: **Westend**; מבוטא "וֶסטן") היא שכונה בברלין ברובע שרלוטנבורג-וילמרסדורף.

גאוגרפיה
--------

השכונה ממוקמת בקצה המערבי של העיר הפנימית של ברלין, על רמה בין נהרות השפרה וההאוול. בדרום ובמזרח היא גובלת בשכונות רובע שרלוטנבורג-וילמרסדורף: שרלוטנבורג ממזרח וגרונוולד מדרום (כך שקצהו הצפוני של יער גרונוולד נכלל בתחומי השכונה). ממערב היא גובלת ברובע שפנדאו.

היסטוריה
--------

עד המאה ה-19 היה המקום בלתי מיושב. ב-1806 הקים נפוליאון בונפרטה את מחנהו העיקרי באזור, כאשר הוא עצמו בחר להתגורר בארמון שרלוטנבורג הסמוך.

ב-1866 החלו להבנות באזור מבני מגורים לבורגנות העשירה, והמקום נקרא באופן שיווקי על שם הוסט אנד של לונדון. בשכונה הדלילה יחסית המשיכו להתקיים מתקנים צבאיים עד ראשית המאה ה-20 כגון מחנה דיוויית המשמר "המלכה אליזבת" (2. Garde-Infanterie-Division *Königin Elisabeth*) ומחנה מעצר בתקופת מלחמת העולם הראשונה.

במקום הוקמו מתקני ספורט רבים, בהם היפודרום למרוצי סוסים (1890), אצטדיון טניס (Mommsen Stadium, ‏1930) ומתקנים שהוקמו לקראת אולימפיאדת ברלין (1936) כגון הפארק האולימפי, האצטדיון האולימפי של ברלין, אולם הספורט Deutschlandhalle (שיכל לאכלס כ-9,000 איש ונהרס ב-2011), אמפיתיאטרון Waldbühne ואתר התערוכות Messegelände.

בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20 וראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 הוקמו בווסטנד מספר רב יחסית של מבנים בסגנון הבינלאומי ("באוהאוס"), רובם וילות פרטיות על ידי אריך מנדלסון ואחרים. בשל הדמיון המסוים בבניה למרכז תל אביב ("העיר הלבנה") כתבה לאה גולדברג ב-1935: "תל אביב עיר אירופית מאד. רועשת. נבנית. משהו בינוני בין וֶסטן של ברלין והעיר הישנה של קובנה".

תחבורה
------

את השכונה משרתים קו הרכבת הפרברי המהיר, Berlin S-Bahn וקו U2 של הרכבת התחתית של ברלין. הכביש המהיר Bundesautobahn 100, העוטף את מרכז ברלין, מהווה את גבול השכונה ממזרח והכבישים Bundesstraße 2 ו-Bundesstraße 5 עוברים דרכה (ברחובות Kaiserdamm ו-Heerstraße בהתאמה).

אתרים
-----

* מגדל הרדיו Funkturm, הוקם ב-1924
* אתר התערוכות Messegelände (הוקם ב-1936 לקראת אולימפיאדת ברלין על מנת לאכסן את תערוכת ההישגים שליוותה את האירוע)
* יחידת המגורים Unité d'Habitation בתכנון לה קורבוזיה (1957)
* מרכז הקונגרסים Internationales Congress Centrum Berlin
* בית החולים וסטנד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וסטנד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  יפעת וייס וגדעון טיקוצקי (עורכים), **נערות עבריות: מכתבי לאה גולדברג מן הפרובינציה 1935-1923**

| שכונות בברלין |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| גרונוולד • הלרסדורף • ודינג • וייסנזה • וילמרסדורף • וסטנד • טירגארטן • טמפלהוף • טרפטו • ליכטנברג • מיטה • מרצאן • נויקלן • פנקו • פרידריכסהיין • פרנצלאואר ברג • צלנדורף • קפניק • קרויצברג • רייניקנדורף • שטגליץ • שנברג • שפנדאו • שרלוטנבורג

---

**פורטל ברלין • פורטל גרמניה** | רובעי ושכונות ברלין |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7558313-6
* VIAF: 242326198
* WorldCat (עם VIAF): 242326198

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בקצין בחיל האוויר של ארצות הברית. אם התכוונתם לקצין בצבא ארצות הברית, ראו ריצ'רד ד. קלארק.

**ריצ'רד קלארק** (באנגלית: **Richard M. Clark**; נולד ב-1964) הוא קצין בדרגת לוטננט גנרל, המשרת כמפקד אקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

קלארק נולד בפרנקפורט שבגרמניה המערבית וגדל באוקלנד שבקליפורניה ובריצ'מונד שבוירג'יניה.

ב-1986 סיים לימודי תואר ראשון בניהול מאקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית. במהלך לימודיו היה חבר בנבחרת הפוטבול של המוסד וסייע לה לסיים בעונת 1985 במאזן הטוב ביותר בתולדותיה של 12–1, זכייה ראשונה באליפות הליגה וניצחון על אוניברסיטת טקסס באוסטין במשחק הבלו-בונט. בתום הלימודים נותר שנה באקדמיה כעוזר מאמן.

עבר קורס טיס בבסיס לפלין שבטקסס, שירת כטייס מטוסי בואינג EC-135 בטייסת השליטה והבקרה 2 וכמדריך טיסה וטייס B-1 לנסר בטייסת המפציצים 28.

בשנים 2002–2004 פיקד על טייסת המפציצים 34. ביוני 2005 מונה לסגן מפקד כנף האימונים 12 וביוני 2006 מונה למפקד הכנף. באפריל 2008 הוצב בעיראק כראש כוח המשימה המשותף לסוכנויות השונות של ארצות הברית במפקדת כוחות הקואליציה בבגדאד. במאי 2009 מונה לסגן מפקד חיל האוויר השמיני של ארצות הברית, ובשנים 2010–2012 שימש מפקד הצוערים באקדמיית חיל האוויר.

באוגוסט 2012 מונה לנספח צבאי במצרים. באוגוסט 2014 מונה לסגן מפקד פיקוד התקיפה הגלובלית של חיל האוויר. באפריל 2015 מונה למפקד חיל האוויר השמיני.

באוקטובר 2016 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד חיל האוויר השלישי של ארצות הברית, בבסיס רמשטיין בגרמניה. באוקטובר 2018 מונה לסגן ראש מטה חיל האוויר האחראי על ההרתעה האסטרטגית והנשק הגרעיני של ארצות הברית.

בספטמבר 2020 מונה קלארק למפקד אקדמיית חיל האוויר.

במהלך שירותו צבר 4,200 שעות טיסה בעיקר על מטוסי B-1 לנסר וכן על מטוסי T-38 טאלון, T-6 טקסאן II, ‏T-1 ג'ייהוק, ובואינג KC-135.

קלארק בעל תואר שני בניהול משאבי אנוש מאוניברסיטת ובסטר בסנט לואיס, בעל תואר שני בלימודי אסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי, בעל תואר שני בלימודי אסטרטגיית לוחמה אווירית מבית הספר ללימודים מתקדמים של תעופה וחלל בבסיס מקסוול שבאלבמה, ותואר שני בלימודי ביטחון לאומי מהמכללה הלאומית למלחמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריצ'רד מ. קלארק** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר חיל האוויר של ארצות הברית
* על העיטורים של ריצ'רד קלארק באתר valor.militarytimes.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  Baylor's Air Force ROTC Detachment to Commission Largest Class in 48 Years, אתר אוניברסיטת ביילור, 11 במאי 2007
2. ↑  FORMER FALCON STANDOUT RICHARD CLARK PROMOTED TO LIEUTENANT GENERAL, אתר אקדמיית חיל האוויר, 11 ביולי 2016
**פליפה חורחה רודריגס ואז'ה** (בספרדית: **Felipe Jorge Rodríguez Valla**; נולד ב-26 במאי 1990) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקוסקו.

קריירה
------

רודריגס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת בוסטון ריבר ממונטווידאו, במדיה ערך את הופעת הבכורה שלו ב-8 באוקטובר 2011 בתיקו 1–1 נגד דפורטיבו מלדונדו. ב-27 בדצמבר 2011 הבקיע רודריגס את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 2–0 על הורקאן. ב-16 ביולי 2012 הושאל רודריגס לסרו, וב-7 ביולי 2013 הושאל לחצי שנה לאל טנקה סיסלי, אליה חזר לחצי שנה נוספת ביולי 2014.

ב-29 בינואר 2015 הושאל רודריגס לדפנסור ספורטינג, במדיה כבש תשעה שערים והגיע עמה לרבע גמר קופה ליברטדורס. בהמשך הושאל גם לצ'יאפס המקסיקנית, קיטו מאקוודור וגודוי קרוס הארגנטינאית, וביולי 2018 שוחרר מבוסטון קלאב וחתם בקבוצת בוליבר מבוליביה, במדיה כבש שבעה שערים ב-22 הופעות. בינואר 2019 חתם רודריגס באליאנסה לימה מליגת העל הפרואנית, ובמדיה זכה בעונה זו בקלאוסורה כאשר כבש שמונה שערים ב-33 הופעות והיה סגן מלך השערים של הקבוצה.

ב-7 בינואר 2020 הגיע רודריגס לישראל וחתם לעונה וחצי בהפועל תל אביב. ב-12 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף בניצחון 2–1 על בני יהודה, ושלושה ימים לאחר מכן כבש בפנדל את שערו היחיד במדי הפועל תל אביב, בניצחון 3–0 על בני סכנין בגביע המדינה. בליגה ערך שבע הופעות עד תום עונת 2019/2020, ובסופה שוחרר מהמועדון.

ב-20 באוגוסט 2020 חתם רודריגס באלדוסיבי מליגת העל הארגנטינאית.

קישורים חיצוניים
----------------

* פליפה רודריגס, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway

הערות שוליים
------------

1. ↑  רועי גלדסטון, ‏משחק מהלב: על הקשר החדש של הפועל ת"א, באתר ערוץ הספורט, ‏7 בינואר 2020
2. ↑  מאור רחמני, ‏פליפה רודריגס חתם בהפועל תל אביב לעונה וחצי, באתר ONE‏, 7 בינואר 2020

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פליפה רודריגס"**.
חצר החאן
הסמטה המוליכה אל החאן. ברקע נראה שער הכניסה ורחוב השלשלת
**חאן אל-סולטאן** הוא החאן השוכן ברובע המוסלמי, בדיוק במרכזה של העיר העתיקה בירושלים. החאן נמצא בקצה הצפוני של סמטה מקורה, היוצאת מרחוב השלשלת צפונה, סמוך ממזרח לרחוב שוק הצורפים. 

בגג הסמטה המוליכה אל חצר החאן קבועים פתחים לאוורור ולתאורה, ומי גשם החודרים דרכם מתועלים אל בורות מים. בשער הסמטה הייתה דלת רחבה שאפשרה מעבר בהמות משא, וניתן היה לסוגרה ולבודד את החאן מהרחוב. בסמטה וסביב רחבת החאן ניצבים מבנים בני שתי קומות - בראשונה חדרים גדולים לבהמות ולסחורה, ובשנייה חדרים קטנים יותר עם מרפסות, ששימשו כאכסניה לסוחרים. 

המבנה הוקם בשנות ה-80 של המאה ה-14 בידי ברקוק, ראשון הסולטאנים הממלוכים משושלת הבורג'ית, תוך שימוש במבנים צלבנים קודמים. הבנייה הצלבנית נכרת בכרכובים אופייניים התומכים במרפסות. הסוחרים הורשו לבצע מסחר בחצר החאן, ורק בה. מוג'יר א-דין כתב כי הכנסות החאן השנתיות, בסך ארבע מאות דינר (סכום ניכר) מאספקת לינה ושירותים, היו קודש לאחזקת מסגד אל-אקצא. במאה ה-18 שופץ החאן וכתובת במקום מעידה על כך. שיפוצים נוספים במקום נערכו בידי המחלקה הטכנית של הווקף בסוף שנות השמונים של המאה ה-20, ולאחרונה על ידי עיריית ירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חאן אל-סולטאן** בוויקישיתוף
* החאן באתר העיר העתיקה
* המקום האתר All about Jerusalem


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987010356368605171

 |
מפציץ צלילה מסוג SBD דונטלס
**מפציץ צלילה** הוא מטוס מפציץ הצולל לעבר מטרתו ובכך מגביר את דיוק הפגיעה. שיטת הפצצה זו מאפשרת לטייס לשמור על קשר עין עם המטרה ולכוון את מטוסו לכדי דיוק מרבי, מה שחשוב במיוחד כאשר מדובר במטרות נעות כגון אוניה או כלי רכב. שחרור הפצצה או החימוש מתרחש בקרבה רבה יותר למטרה מה שמגביר את הסכוי לפגיעה, זאת לעומת מפציצים אשר משחררים את חימושם לרוב בגבהים רמים יותר.

מפציץ צלילה צולל בזווית תלולה (בדרך כלל בין 45 ל-70 מעלות), מה שדורש משיכה מהירה כלפי מעלה לאחר שחרור הפצצה. שינוי מיידי זה בזווית הטיסה מייצר מאמץ רב על המטוס ועל הטייס, מה שדרש פיתוח של מפציצי צלילה בעלי גוף מטוס חזק יותר מהנהוג, זאת בנוסף להכשרת הטייסים להתמודדות עם הצלילה והמשיכה כלפי מעלה. באחד ממפציצי הצלילה הנפוצים והמוכרים במלחמת העולם השנייה, היונקרס Ju 87 "שטוקה", אף נבנה מנגנון המושך את המטוס כלפי מעלה באופן אוטומטי במקרה והטייס איבד הכרה במהלך הצלילה.

מפציצי צלילה היו נפוצים במהלך מלחמת העולם הראשונה ובמיוחד במהלך מלחמת העולם השנייה, כאשר רוב הצבאות פיתחו מפציצים מסוג זה. עם הופעת פצצות גדולות יותר וחימושים מדויקים יותר בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה, ירד הצורך במפציצי צלילה באופן משמעותי. גורם נוסף שתרם משמעותית לדעיכת מפציצי הצלילה היה התגברות הדיוק ועוצמת האש של נשק נגד מטוסים, אליו היו מפציצי הצלילה פגיעים במיוחד.

מפציצי צלילה של מלחמת העולם השנייה
----------------------------------

* יונקרס Ju 87, גרמניה.יונקרס Ju 87, גרמניה.
* אאיצ'י D3A, יפן.אאיצ'י D3A, יפן.
* A-36 אפאצ'י, ארצות הברית.A-36 אפאצ'י, ארצות הברית.
* פיירי ברקודה, הממלכה המאוחדת.פיירי ברקודה, הממלכה המאוחדת.
* דאגלס SBD דונטלס, ארצות הברית.דאגלס SBD דונטלס, ארצות הברית.
* קרטיס SB2C הלדייבר, ארצות הברית.קרטיס SB2C הלדייבר, ארצות הברית.
* יוקוסוקה D4Y, יפן.יוקוסוקה D4Y, יפן.

ראו גם
------

* מפציץ טורפדו
* מטוס תקיפה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מפציץ צלילה** |

* מפציצי צלילה באתר 'מיליטרי היסטורי'.
* מפציץ הצלילה באתר 'אנציקלופדיית המלחמה באוקיינוס השקט'.
* מפציץ צלילה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4183880-4
* NKC: ph369336

 |
תרשים של האוכלוסייה הדמוגרפית של אוקראינה, המראה את הירידה באוכלוסייה מ-1993 עד 2019
**המפקד האוקראיני הבא** הוא מפקד אוכלוסין שייערך על ידי שירות הסטטיסטיקה הממלכתי של אוקראינה. המפקד האחרון (ועד כה היחיד שנערך באוקראינה העצמאית) נערך ב-2001; באופן טנטטיבי, המפקד הבא היה אמור להתקיים עשר שנים מאוחר יותר, על פי סטנדרטים שנקבעו על ידי האומות המאוחדות. עם זאת, המפקד התעכב כל הזמן מאז.

מפקד האוכלוסין של 2001 רשם את אוכלוסיית אוקראינה על 48,457,100 איש. עד מאי 2021, מספר האוכלוסייה ירד ל-41,442,615 (לא כולל קרים וסבסטופול).

היסטוריה
--------

בספטמבר 2013 ממשלת אזרוב השנייה קבעה את תאריך המפקד ב-2016. בדצמבר 2015, ממשלת יאצניוק השנייה דחתה את תאריך המפקד לשנת 2020.

באוקטובר 2019, שירות הסטטיסטיקה הממלכתי של אוקראינה אישר כי המפקד הלאומי מתוכנן להתקיים בין 10 בנובמבר ל-23 בדצמבר 2020. אבל באפריל 2020 מזכיר קבינט השרים אולה נמצ'ינוב אישר שבשנת 2020 לא יתקיים מפקד אוכלוסין באוקראינה וכנראה גם לא ב-2021 כי המפקד נחשב ל"תענוג יקר". נמצ'ינוב הצהיר בדצמבר 2020 כי המפקד הבא באוקראינה מתוכנן לשנת 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מפקד האוכלוסין באוקראינה (באוקראינית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Ukrainian population census will be held in 2020 – Cabinet decree, Interfax-Ukraine (22 December 2015)
2. 1 2  "Census of the population is transferred to 2016". *Dzerkalo Tzhnia*. 20 בספטמבר 2013. נבדק ב-7 במרץ 2014. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Main Points in Brief". *All-Ukrainian population census 2001*. State Statistics Committee of Ukraine.
4. ↑  "Population". *www.ukrstat.gov.ua*. State Statistics Service of Ukraine.
**אימות רב-שלבי** (באנגלית: **Multi-factor authentication** או בקיצור **MFA**) הוא סוג אימות אלקטרוני אשר משתמש בשתי דרכים או יותר על מנת לאפשר גישה לחשבון/מערכת, ותפקידו להגן מפני גישה של גורמים בלתי רצויים גם במידה ואחד או יותר מדרכי האימות כשלו.

הפופולרי ביותר כיום הוא האימות הדו-שלבי (2FA), שבו פרטי המשתמש (איימייל, שם משתמש או סיסמה קבועה) הם האימות הראשוני, ולאחר מכן אימות משני (על ידי סיסמה חד-פעמית שנשלחת לנייד, לאימייל, לאפליקציה או למכשיר ייעודי).

אימות רב שלבי חייב לערב את צד השרת ולא להיות תלוי אך רק בצד הלקוח, כלומר אימות נכונות הפרטים או חלקם צריך להתרחש מול גורם חיצוני נפרד (אתר/מכשיר/אפליקציה/רשת סלולרית וכדומה). לדוגמה: במכשירים סלולרים חכמים אימות עם טביעת אצבע/זיהוי פנים אינו מהווה אימות רב שלבי בשל כך שהמכשיר מאחסן את פרטי ההתחברות הבסיסיים (כמו שם משתמש וסיסמה) מקומית ותו לא, ולכן כל עוד מידע מסוים לא מגיע/מאומת מול גורם חיצוני נפרד, מדובר על לא יותר מאשר מנהל סיסמאות.

יתרונות
-------

שימוש בשיטה זו מונע משמעותית פריצה לחשבונות, שכן גם אם סיסמת המשתמש ידועה – גורם זדוני אינו מסוגל לקבל גישה לחשבון ללא הוכחה נוספת שהוא בעל החשבון.

נוסף על כך, לעיתים מדובר בנוחות, לדוגמה באתרים ממשלתיים רבים ניתן להכניס ת.ז בלבד ולקבל הודעה עם סיסמת כניסה חד פעמית למכשיר הנייד מבלי לזכור סיסמאות בעל פה.

חסרונות
-------

ראשית, המשתמש עלול להינעל מחוץ לחשבון של עצמו אם לא הכין מראש קוד גיבוי לחשבונו (לדוגמה אם איבד גישה לאיימיל או לטלפון הנייד).

שנית, הליך זה אינו מגן אם המחשב או המכשיר נפרץ וממנו מקבלים גישה לכל החשבונות הנדרשים לכניסה.

שלישית, הליך זה אינו מגן מפני הנדסה חברתית.

סוגי אימות
----------

סוגי האימות שמערכות משתמשות בכדי לאמת זהות הם:

* **משהו שאתה יודע-** כמו שם משתמש וסיסמה, קוד כניסה קבוע וכדומה.
* **משהו בבעלותך-** מכשיר פיזי כמו מכשיר סלולרי שמייצר סיסמאות חד פעמיות.
* **משהו שאתה-** אמצעים ביומטרים כגון טביעת אצבע או זיהוי פנים.

אימות רב שלבי משתמש בכמה סוגים במקביל, ואינו נשען רק על אחד מהם.

ראו גם
------

* סיסמה
* מנהל סיסמאות
**ג'ורג' אקפביו** (באנגלית: **George Akpabio**; נולד ב-16 בנובמבר 1992) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת החלוץ בריברס יונייטד.

קריירה
------

אקפביו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פלטאו יונייטד בניגריה. בעונת 2011/2012, הצטרף לקבוצה הבוגרת ועד לאמצע העונה, כבש 18 שערים.

בינואר 2012 היה קרוב לחתימה בווייקינג מנורווגיה, אך בסופו של דבר חתם באייאקס קייפטאון מדרום אפריקה. ב-2 בפברואר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו עבור אייאקס קייפטאון במשחק ידידות נגד ZESCO מזמביה.

לקראת עונת 2012/2013 הושאל לואסקו דה גאמה, ועונה לאחר מכן לצ'יפה יונייטד.

ב-5 ביוני 2014 אקפביו חתם לשנתיים וחצי בצ'יפה יונייטד.

ב-16 ביולי 2015 אקפביו חתם בייני מלטיאספור מהליגה הטורקית הראשונה.

ב-22 בינואר 2017 אקפביו הגיע לישראל וחתם בהפועל קטמון ירושלים מהליגה הלאומית. ב-12 ביולי 2018 אקפביו חתם בבני סכנין מליגת העל.

ב-19 באוקטובר 2020, אקפביו חתם באל-נוג'ום מהליגה הסעודית השנייה.

ב-31 במרץ 2022 חזר לניגריה וחתם בריברס יונייטד.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  דורון בן דור, ‏ג'ורג' אקפביו חתם לעונה אחת בבני סכנין, באתר ONE‏, 12 ביולי 2018

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ג'ורג' אקפביו"**.
**נציבות קבילות שוטרים וסוהרים** היא יחידה במשרד לביטחון הפנים שתפקידה לברר קבילות של שוטרים וסוהרים נגד מפקדיהם.

היסטוריה
--------

הנציבות הוקמה ב-1980 כשנתיים לאחר שהוועדה לבירור נושא הפשיעה בישראל (ועדת שימרון), המליצה לעשות זאת כחלק מהמלצותיה לשינויים מבניים במשטרת ישראל (״על מנת למנוע לחצים שדרגים נמוכים לא יוכלו לעמוד בהם״), וכן זמן קצר לאחר שפקודת המשטרה תוקנה ונאסר בה על התארגנות שוטרים. מבנה הנציבות ואופי פעולתה התבססו במידה רבה על נציבות קבילות החיילים שהוקמה שש שנים קודם לכן. מעמדה של הנציבות בעניין שוטרים עוגן בפקודת המשטרה, ומקביל תוקנה גם פקודת בתי הסוהר להסדרת מעמדה בעניין סוהרים. בשנת 2006 הועברו ההוראות בעניין מפקודת המשטרה לחוק המשטרה (דין משמעתי, בירור קבילות שוטרים והוראות שונות), התשס"ו-2006, תוך עריכת שינויים שונים במבנה הנציבות ודרכי פעולתה, בהתבסס על לקחים שהופקו בשנות פעילותה. בשנת 2008 בוצעו תיקונים דומים גם בפקודת בתי הסוהר.

נציב הקבילות
------------

בראש הנציבות עומד נציב הקבילות, שמתמנה בידי השר לביטחון הפנים, לאחר התייעצות עם שר המשפטים ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת. כשיר לכהן כנציב מי שכשיר להתמנות שופט מחוזי, הוא אינו שוטר או סוהר, הוא בעל ידע מקצועי, רקע או ניסיון בתחומים הקשורים למשטרה ולשירות בתי הסוהר, והוא לא הורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לכהן בתפקיד. תקופת כהונתו חמש שנים, וניתן להאריכה בשנתיים נוספות. הנציב אינו כפוף למפכ"ל המשטרה או לנציב בתי הסוהר, וכדי להבטיח את עצמאותו, קובע החוק במפורש כי "אין על נציב הקבילות מרות בענייני מילוי תפקידו... זולת מרותו של הדין".

| נציב הקבילות | תחילת כהונה | סיום כהונה | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| זאב מרגלית | 1980 | 1985 |  |
| אורי שילו | 1985 | 1995 | שתי כהונות |
| אלברט מוספיה | 1995 | 1999 |  |
| רות גדות | 1999 | 2005 |  |
| חנה קלר | 1 באפריל 2005 | 2012 | כהונתה הוארכה בשנתיים |
| חנה פסובסקי-קפלן | 2012 | 2018 |  |
| עליזה יעקבי | 1 בפברואר 2018 | 31 בינואר 2022 | התפטרה |
| מאיר פוקס | 1 פברואר 2022 | 31 באוגוסט 2022 | מילוי מקום |
| ליאורה חביליו | 1 ספטמבר 2022 |  |  |

קישורים חיצוניים
----------------

* נציבות הקבילות באתר המשרד לביטחון הפנים

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרוטוקול 238 ועדת הפנים ואיכות הסביבה | אישור מינויו של נציב קבילות שוטרים וסוהרים, באתר אתר הכנסת, ‏ב' בסיוון התשנ"ה, 31 במאי 1995
2. ↑  משה נוסבאום, ‏נציבת קבילות השוטרים והסוהרים במשרד לביטחון הפנים התפטרה מתפקידה, באתר ‏מאקו‏‏, ‏31 בינואר 2022‏
זגאטו זאל – מבט לתא הנהג
**זגאטו זאל** (באיטלקית: **Zagato Zele**) הוא רכב חשמלי מונע מצבר המוגדר כ-מכונית מיקרו, בתצורת 2 דלתות, המיועד ל-2 נוסעים (נהג+נוסע) אשר יוצר על ידי חברת עיצוב הרכב האיטלקית "Zagato Milano s.r.l". בין השנים 1974–1976. יוצרו כ-500 יחידות.

ה"זגאטו זאל 1000" הוצג כאב טיפוס בנובמבר 1972 בסלון המכוניות של טורינו.

המיתלים של דגם ה-"זגאטו זאל" נילקחו מדגמי פיאט 500 ו-פיאט 124.

בארצות הברית הדגם היה קרוי "Elcar". יבואן הדגם לארצות הברית בנה דגם נוסף, ארוך יותר, 4 מושבים, אשר שווק רק בארצות-הברית בשם "Elcar Wagonette".

ה"זגאטו זאל" יוצר ב-7 צבעים: כתום-אדום, חום, כחול כהה, כחול פסטל, לבן, ירוק, תכלת.

סוללת הרכב: 4 סוללות של 12V עד 8 סוללות של 12V.

בשנת 2015 הרכיבה חברת זאגאטו את דגם הקופה "זאגאטו מוסרו מזארטי". יוצרו 5 יחידות.

דגמי זגאטו זאל
--------------

(לפי הכח החשמלי של הרכב (נמדד בוואט)

* זגאטו זאל 1000
* זגאטו זאל 1500
* זגאטו זאל 2000

תמונות
------

* זגאטו זאלזגאטו זאל
* לוגו חברת זגאטו לוגו חברת זגאטו

ראו גם
------

* רכב חשמלי מונע מצבר
* מכונית מיקרו

לקריאה נוספת
------------

* זגאטו זאל (Abandoned Zagato Zele (Electric Microcar) - Urban Ghosts )
* זגאטו זאל  (Zagato Elcar 1000 at Motorbase)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זגאטו זאל** בוויקישיתוף
* זגאטו זאל (3:03 דקות), יו-טיוב
* זגאטו זאל (3:42 דקות), יו-טיוב
הכלל **לא מעייל איניש נפשיה לספיקא** הוא כלל הלכתי הקובע כי סברא היא שאדם ימנע מלעשות מעשים העשויים להחיל עליו דינים מכח ספק איסור מהתורה שדינו לחומרא, ולכן במקום שיש ספק בכוונתו יש לפרש אותם בצורה שאינה גורמת לו בעיות כאלו.

מחלוקת התנאים
-------------

כלל זה שנוי במחלוקת בין התנאים:

### מחלוקת רבי מאיר ורבי יוסי

במשנה במסכת נדרים מובאת כללים בהלכות נדרים, ומובאים במשנה ניסוחים שונים של נדרים: ""עד הפסח" - אסור עד שיגיע. "עד שיהא [-הפסח]", אסור עד שיצא. "עד לפני הפסח", רבי מאיר אומר אסור עד שיגיע רבי יוסי אומר אסור עד שיצא". בתלמוד פורש שלכאורה הם נחלקו האם "מעייל איניש נפשיה לספיקא", לפי רבי מאיר יש להניח שהוא לא רצה להכניס את עצמו לספק ולכן וודאי שהתכוין "עד לפני הפסח", אף רבי יוסי אינו סבור ש"לא מעייל איניש נפשיה לספיקא".

קיימת משנה אחרת הסותרת את המשנה, וממנה נראה לכאורה כי השיטה הפוכה: רבי יוסי סבור ש"לא מעייל איניש נפשיה לספיקא", ורבי מאיר חלוק עליו. המשנה עוסקת בדינו של אדם שיש לו ארבע בנות: שתיים בוגרות יותר מאשתו הראשונה (אך קטנות על פי ההלכה, ושתיים, מאשתו השנייה, קטנות יותר. לפי ההלכה אדם יכול לקדש את בתו. הוא קידש את בתו, ובשעת הקידושין אמר שהוא מקדש את בתו "הגדולה", אך לא ידוע אם הכוונה לבוגרת מבין שתי בנותיו מאשתו הראשונה, או שמא לבוגרת מבין שתי בנותיו הקטנות, או שמא לקטנה מבין שתי הבנות מאשתו הראשונה, שהיא יותר גדולה מזוג הבנות שמאשתו השנייה. "מי שיש לו שתי כיתי בנות משתי נשים, ואמר: "קדשתי את בתי הגדולה ואיני יודע אם גדולה שבגדולות אם גדולה שבקטנות, ואם קטנה שבגדולות שהיא גדולה מן הגדולה שבקטנות", כולן אסורות חוץ מן הקטנה שבקטנות, דברי רבי מאיר. רבי יוסי אומר כולן מותרות חוץ מן הגדולה שבגדולות". הגמרא מתרצת כי אכן הגרסה שבמשנה השנייה מדויקת, ואילו הגרסה שבידינו מהמשנה הראשונה מסולפת, ואכן נמצאה ברייתא שבה מובאת המחלוקת שבמשנה הראשונה בצורה הפוכה, לפיה רבי יוסי הוא זה שסבור ש"לא מעייל איניש נפשיה לספיקא".

### שיטת רבי אליעזר

שיטת רבי אליעזר היא שאדם אינו מכניס את עצמו לספק, "המקדיש חייתו ובהמתו – הקדיש את הכוי. רבי אליעזר אומר: לא הקדיש את הכוי", כלומר אדם שמקדיש חיות או לחלופין מקדיש בהמות שברשותו, יש להניח - לפי שיטת רבי אליעזר - שהתכוין בפירוש שלא לכלול בנדרו זה את הכוי, שהרי לולי כונה זו יאסר הכוי, שאינו ספק חיה או בהמה על פי ההלכה, מספק. שאר החכמים חלוקים עליו.

### מחלוקת רבי יהודה ורבי שמעון

במקום אחר תולה הגמרא את הכלל במחלוקת רבי יהודה ורבי שמעון, שנחלקו בדינו של אדם שקיבל על עצמו נזירות, ותלה אותו בדבר שלבסוף התברר שאינו יכול לדעת אם הוא היה קיים: "הריני נזיר אם יש בכרי הזה מאה כור, והלך ומצאו שנגנב או שאבד, רבי יהודה מתיר, ורבי שמעון אוסר". הם נחלקו האם דעתו של אדם היא, שאם לא יוכל לברר את הנזירות אם קיימת או לא, מוטב שלא תחול. רבא מסייג את דעת רבי יהודה ומוכיח ממקום אחר, שדעת רבי יהודה היא שאדם לא מכניס את עצמו ספק דווקא אם הדינים שיחולו עליו מחמת ספק יהיו חמורים יותר מאשר אם יודע היה שהנזירות חלה עליו. שהרי נזירותו של הנזיר נפקעת ממנו רק לאחר שהביא קרבנות, אך זה אינו יכול להביא קרבן נזיר, שהרי קיימת אפשרות שאינו נזיר, וממילא נמצא שייתכן שהוא עובר על איסור חולין בעזרה, שהרי אם אינו נזיר לא חל על קרבנו דין קרבן נזיר, והרי היא בעל חיים שאינו קרבן שאסור להכניסו לתוך תחומי העזרה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  משנה, מסכת נדרים, פרק ח', משנה א'
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת נדרים, דף ס"א, עמוד ב'.
3. ↑  תלמוד בבלי, מסכת נדרים, דף י"ח, עמוד ב'.
4. ↑  תלמוד בבלי, מסכת נדרים, דף י"ט, עמוד א'.
**מפלגת העם של גרמניה הגדולה** (Großdeutsche Volkspartei, בקיצור GDVP) הייתה מפלגה פוליטית אוסטרית, בעלת צביון לאומי-ליברלי, ששאפה לאיחוד בין אוסטריה לגרמניה ופעלה בשנים 1920–1934.

היסטוריה
--------

המפלגה הוקמה ב-8 באוגוסט 1920 על בסיס תנועת "האיחוד של גרמניה הגדולה" שאיגד פוליטיקאים בעלי אידאולוגיה גרמנית-לאומית וגרמנית-ליברלית מ-17 תנועות שונות. פקידים בכירים רבים ומורים בבתי-ספר גבוהים היוו אחוז גבוה מסך כל חברי המפלגה לאחר הקמתה.
דגלה של המפלגה הכיל את הצבעים שחור, אדום וזהב (כצבעי הדגל הגרמני הנוכחי).
התנועה, כממשיכת דרכה של "התנועה הלאומית הגרמנית", שאפה לאיחוד של כל דוברי הגרמנית תחת ישות פוליטית אחת. המפלגה ייצגה את הרוב המוחלט של האוכלוסייה באוסטריה, מבחינת רצונה לאיחוד עם גרמניה, רצון זה עמד בניגוד לחוזה סן-ז'רמן, עליו חתמה אוסטריה בתום מלחמת העולם הראשונה. למרות שעם הקמתה לא הייתה אנטישמית, התפתחו בה עם הזמן מגמות נאציות (אנטי-קלריקליות ואנטישמיות). 

בשנים 1920–1932 הייתה המפלגה חברה בממשלה והרכיבה את הקואליציה משנת 1921 יחד עם המפלגה הנוצרית סוציאלית. בשנים 1922–1927 גם מינתה את סגן הקאנצלר.

משנת 1932, לאחר שהמפלגה יצאה מהקואליציה עזבו אותה חברים רבים ועברו חלקם למפלגה הנאצית ואחרים ל"משמר המולדת" (Heimwehr).
ב-1933 יצרה המפלגה חזית מאבק משותפת עם הנאצים האוסטרים. 
ב-1934, עם ביטול הדמוקרטיה והנהגת משטר פשיסטי נאסרה פעילות המפלגה.
רוב חברי המפלגה הצטרפו למפלגה הנאצית החל מפברואר 1938 בעקבות הסכם ברכטסגאדן (שהתיר מחדש את פעילותה של המפלגה הנאצית באוסטריה), ועד לסיפוח אוסטריה בידי הנאצים (האנשלוס) כחודש לאחר מכן.

חלק מחברי המפלגה הקימו ב-1949 את "איגוד העצמאים" (Verband der Unabhängigen VdU) שממנו הוקמה מאוחר יותר מפלגת החירות האוסטרית FPÖ.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007317019005171
* GND: 410560-6
* LCCN: nr98037218
* SUDOC: 055323278
* VIAF: 158733327
* WorldCat: lccn-nr98037218

 |