recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
תוואי החומה והשערים המובילים אליה מצפון
חומת העיר לונדון ולפניה פסלו של הקיסר טראיאנוס על גבעת טאוור
**חומת לונדון** נבנתה על ידי הרומאים במאה השנייה סביב לונדיניום, בסביבות שנת 200 לספירה, עד ככל הנראה שנת 220, על מנת להגן על העיר הרומאית. היא המשיכה להגן על היישוב במשך כ-1000 שנים, הרבה אחרי שהרומאים גורשו בשנת 410. בשנת 457 החומה הזו הגנה על לונדון מהתקפת הסקסונים. בחומה היו מספר שערים ממזרח למערב:

* לדגייט
* ניוגייט
* אלדרסגייט
* קריפלגייט
* בישופסגייט
* אלדגייט

כיום שמות שערים אלה הם שמות של רחובות או אזורים בלונדון שבהם עמדו השערים.

בימי הביניים חוזקה החומה ונוספו לה שערים וביצורים. בימי הביניים חיזקו אנשי לונדון את החומה והיא המשיכה למלא את תפקידה בהגנה על העיר. בשריפה הגדולה של לונדון, בשנת 1666, הושמדה כמעט כל העיר שבתוך החומה. בשיקום העיר נשכחה החומה ונעלמה, לאחר שבנו את הבתים החדשים משני צידיה. במאות ה-18 וה-19 נהרסו מרבית חלקי החומה או שולבו לתוך מבנים, ואלה שנותרו נהרסו ברובם במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה. שרידים של החומה נותרו בקרבת מצודת לונדון על גבעת טאוור וברחוב "חומת לונדון" בחצר מוזיאון העיר לונדון.

החומה הקיפה שטח של 1.3 קילומטר רבוע. רוחבה היה כ-3 מטרים וגובהה כ-5 מטרים.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל לונדון** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חומת לונדון** בוויקישיתוף
* מוזיאון העיר לונדון

הערות שוליים
------------

1. ↑  guidol.co.il, חומת לונדון הרומית - London Wall (ארכיון)
**שארל מנז'ן** (בצרפתית: **Charles Emmanuel Marie Mangin**;‏ 6 ביולי 1866 – 12 במאי 1925) היה מצביא צרפתי במלחמת העולם הראשונה שפיקד על הארמיות השישית והעשירית.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

שארל מנז'ן נולד ב-6 ביולי 1866 בסארבור. לאחר התבוסה הצרפתית במלחמת צרפת–פרוסיה, וסיפוח אלזס-לורן לגרמניה, עברו הוריו לגור בפריז. בשנת 1885 התגייס מנז'ן לצבא הצרפתי והצטרף לרגימנט הרגלים ה-77. בשנת 1888 הצטרף מנז'ן לרגימנט הנחתים ה-1, ונשלח לסודאן, ולאחר מכן לצפון אפריקה הצרפתית, שם נפצע 3 פעמים, ובשנת 1892 חזר לצרפת. בשנת 1898 הצטרף מנז'ן למשלחת שיצאה לפשודה, ולאחר מכן מילא תפקידים שונים בצבא הקולוניאלי.

### מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ המלחמה מונה מנז'ן למפקד החטיבה ה-8, ופיקד עליה במהלך קרב שרלרואה. לאחר מכן מונה למפקד הדיוויזיה ה-5, ופיקד עליה במהלך הקרב על המארן. בהמשך לחם מנז'ן עם הדיוויזיה שבפיקודו בקרב ארטואה השני ובקרב ורדן. ב-4 ביוני 1916 מונה מנז'ן למפקד הקורפוס ה-11, וב-19 בדצמבר 1916 מונה מנז'ן למפקד הארמייה השישית, עימה לחם במהלך מתקפת ניוול. בעקבות האבדות הקשות שספגו הכוחות במהלך המתקפה פרצו מרידות בצבא הצרפתי, ובעקבות כך הודח מנז'ן מתפקידו ב-4 במאי 1917, ורק בדצמבר 1917 מונה למפקד קורפוס. ב-10 ביוני 1918 מונה מנז'ן למפקד הארמייה העשירית ופיקד עליה במהלך מתקפת מאה הימים והדף את הכוחות הגרמניים שהיו מוצבים מולו.

### לאחר המלחמה

בלאחר כניעת גרמניה בנובמבר 1918, הייתה הארמייה העשירית חלק מצבא הכיבוש הצרפתי בריינלנד. ב-21 באוקטובר 1919 התמזגה הארמייה יחד עם הארמייה השמינית לארמיית הריין הצרפתית. לאחר מכן מונה מנז'ן לחבר במועצת המלחמה, ולמפקח הכללי של הכוחות הקולוניאליים הצרפתים.

ב-9 במאי 1925 חלה מנז'ן באורח פתאומי, מצבו הידרדר במהירות, וב-12 במאי מת מנז'ן בביתו שבפריז.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שרל מנז'ן** |

* שארל מנז'ן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* כתבי שארל מנז'ן בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007272105605171
* BIBSYS: 90740862
* BNE: XX1190341
* BnF: cb12459824j (data)
* CiNii: DA16952660
* GND: 119061007
* ISNI: 0000 0001 0914 0761
* LCCN: n87817736
* Léonore: 245227
* NARA: 10571195
* NKC: skuk0000823
* NLA: 36038855
* NLP: a0000001826888
* NTA: 070166587
* RERO: 02-A003556701
* SELIBR: 321416
* SNAC: w6ns359w
* SUDOC: 033765456
* Trove: 1196860
* VcBA: 495/3927
* VIAF: 71488897
* WorldCat: lccn-n87817736

 |
**מוניבה מזארי** (באורדו: **منیبہ مزاری**; נולדה ב-3 במרץ 1987) היא אמנית, דוגמנית, פעילה חברתית, דוברת מוטיבציה, זמרת, ומארחת טלוויזיה פקיסטנית. היא משתמשת בכיסא גלגלים בשל פציעות שנגרמו בתאונת דרכים כשהייתה בת 21, והיא הדוגמנית הפקיסטנית הראשונה בכיסא גלגלים. היא גם השגרירה הלאומית של ארגון האו"ם לקידום נשים - פקיסטן.

תחילת דרכה
----------

מזארי היא ממוצא בלוצ'י. ב-2007, היא הייתה בתאונת דרכים, בה ספגה פציעות מרובות, כולל פגיעה לחוט השדרה אשר הותירה אותה משותקת. מזארי המשיכה בקריירה שלה בדוגמנות גם אחרי פציעתה, ובנוסף לפעילות החברתית והפילנתרופית שהיא משקיעה בה, היא הקימה מותג  אמנותי בשם *Muniba's Canvas*, אשר ססמתו היא "תנו לקירות ללבוש צבע".

קריירה
------

מזארי משרתת כשגרירת פקיסטן בארגון האו"ם לקידום והעצמת נשים, וגם משמשת כדוברת להעלאת מוטיבציה בכנסים ופורומים. הביקוש לדוברות שלה פרח לאחר שנבחרה כאחת הנואמות באירוע TEDx איסלאמאבאד. היא הייתה אחת משתי פקיסטניות שנכללו ברשימת "100 הנשים מעוררות ההשראה" של ה-BBC לשנת 2015. היא לעיתים משמשת כמגישת חדשות בערוץ PTV. בנוסף, היא הדוגמנית-דוברת של חברת הספרות ותכשירי השיער Toni&Guy בפקיסטן. היא נכללה ברשימת פורבס "30 מתחת ל-30" ב-2016.

מחלוקות
-------

מזארי מצאה עצמה במרכז מחלוקת ציבורית, לאחר שהואשמה בגנבת קניין רוחני של אמנית אחרת, ליילה באיג.

תנועת זכויות הנכים של פקיסטן הרחיקה עצמה ממזארי, שהייתה פעילה בה. על פי מוחמד אטיף שייח', הנשיא ארגון STEP (לקידום אנשים עם מוגבלויות), "מוניבה מציגה דוגמה אמפתית כשגרירה. אנחנו לא רוצים לציין שמות או לעכב את מאמציה, אבל היא לא עושה שום דבר עבור תנועת הנכות, היא רק צוברת הון סימבולי בשל נכותה. היא מנסה למשוך תשומת לב באמצעות מודל הצדקה של נכות, שזה לגמרי לא נכון, ולא מה שנציג נכים צריך לעשות. היא לא צריכה להיות שגרירה של כל ארגון נכות, כי שגרירים שלנו צריכים לקדם את זכויותינו על בסיס שוויון, ולא על סמך רחמים. נכות היא חלק מאורח חיים מגוון, לא מאבק אמיץ."

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוניבה מזארי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מוניבה מזארי

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Muniba Mazari – Courageous and hopeful in the face of disability". ARY News.tv.
2. ↑  Hasan, Rabia; Haq, Farah. "Muniba Mazari, Unbroken". *FUCHSIA*. אורכב מ-המקור ב-2015-11-04. But, you know what?I am a Baloch girl, living in a country with no awareness on disability, a single mother
3. ↑  "Inspiration on a wheelchair". *The Frontier Post.com*. 29 ביוני 2015. אורכב מ-המקור ב-2015-10-27. נבדק ב-2018-07-01. `{{cite news}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Up Close and Artsy with Muniba Mazari". Times of Youth.com. 3 באפריל 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  "Muniba Mazari accused of plagiarising another artist's work".
6. ↑  "Disability Movement in Pakistan disassociates themselves from Muniba Mazari - The Express Tribune". *The Express Tribune* (באנגלית אמריקאית). 2017-12-10.

  

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מוניבה מזארי"**.
**יורם לב-רן** הוא קצין בצה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, שפיקד על עוצבת אדירים במילואים ושימש כסגן ראש רשות חירום לאומית.

שירותו הצבאי
------------

עם גיוסו לצה"ל שובץ בחיל התותחנים, סיים את מסלול ההכשרה ללוחמים, השלים קורס קצינים ולקח חלק בלחימה בדרום לבנון כמפקד סוללה. בהמשך שימש כמפקד גדוד 405 וכמפקד עוצבת אדירים במילואים. לאחר מכן עבר לשירות בפיקוד העורף ושימש כמפקד מחוז ירושלים של פיקוד העורף דאז. בשנים 2010–2013 שימש כמפקד בה"ד 16 (בית הספר הלאומי לחילוץ והצלה של פיקוד העורף אשר זכה לתואר לאומי כחלק מתפקידו בהכשרת חיילי וקציני פקע"ר).

במהלך שירותו, לב-רן הוביל תרגילי התגוננות לעורף האזרחי וכן פיקד על מאמצי חילוץ והצלה נרחבים בהם פיקוד על חילוץ נפגעים כתוצאה מפיצוץ הגז בנתניה, קריסת מבנה כתוצאה מרע"ד ועוד."שיחת היום | "יורם לב-רן, העורף מוכן לתרחיש הנורא ביותר?"". *הארץ*. נבדק ב-2022-12-06.

לאחר שחרורו מצה"ל שימש לב-רן כסגן ראש רשות חירום לאומית. הוביל בנייה והובלה של פרויקטים לאומיים של משרדים ממשלתיים כדוגמת משרד הבריאות וכיום משמש כמכשיר גופים אזרחיים רבים בתחומים הנוגעים להגנה על העורף האזרחי בארץ ובחו"ל.

בשנת 2020 הצטרף לתנועת "הביטחוניסטים", שקוראת לסיפוח יהודה ושומרון.

קישורים חיצוניים
----------------

* אחיקם משה דוד, הפיצוץ בנתניה: נמשכים המאמצים לאתר לכודים בבניין, באתר nrg‏, 17 ביוני 2011.
* אתר למנויים בלבד יניב קובוביץ, בכירים במערכת הביטחון: לצה"ל חסרים הידע והיכולת הנדרשים לניהול המשבר, באתר הארץ, 16 באפריל 2020, ‏ 16 באפריל 2020.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנשיל פפר, "יורם לב-רן, העורף מוכן לתרחיש הנורא ביותר?", באתר הארץ, 19 ביוני 2011.
2. ↑  "ortal.ron", שנלר - מבנה בית יתומים בשנת 1861 ועד מלחה"ע השנייה, לאחר מכן הפך למחנה בריטי ולאחר מכן מחנה ההגנה לימים מחוז ירושלים של פיקוד העורף.
3. ↑  קובי פינקלר, החל תרגיל החירום הגדול מכולם, באתר ערוץ 7, 20 במרץ 2007.
4. ↑  גילי כהן, סוללת כיפת ברזל תוצב לראשונה במרכז הארץ, באתר הארץ, 19 בפברואר 2012.
5. ↑  נעם פרל, להיות מוכנים כל הזמן: האפקליציות שיעזרו לכם במצב חירום, באתר ynet, 26 בדצמבר 2017.
6. ↑  מי אנחנו, באתר הביטחוניסטים
**מערכת הצתה:**  
**S** – המצת, **P** – הבוכנה, **R** – הטלטל, **C** – גל הארכובה.
במנוע בעירה פנימית משמשת **מערכת ההצתה** ליצירת ניצוץ חשמלי בכל אחד מהצילינדרים, שמחמם את תערובת הבנזין והאוויר שבתוכם וגורם להתלקחותם. גזי השריפה דוחפים את הבוכנה כלפי מטה ובכך יוצרים תנועה של הבוכנה בתוך הצילינדר. הניצוץ צריך להיוצר סמוך להגעת הצילינדר ל"נקודה המתה העליונה", היא הנקודה הגבוהה ביותר שאליה מגיעה הבוכנה בתנועתה בתוך הצילינדר. במונח "סמוך" הכוונה למספר מעלות מדויק לפני או אחרי הנקודה המתה עליונה, מספר שנקבע על ידי יצרן המנוע.

תנועת הבוכנה בצילנדר היא תנועה קווית (אורכית) שהופכת בעזרת גל ארכובה וטלטלים לתנועה סיבובית שמועברת (דרך תמסורת) לגלגלי הרכב.

רגע ההצתה בכל צילינדר חייב להיות מכוון כך שכל הצילינדרים יעבדו בתיאום; תזמון הניצוצות נעשה על ידי מפלג (Distributor) שמעביר לכל צילינדר מתח חשמלי ברגע הנכון. כיוון התזמון של הניצוצות מכונה "כיוון הצתה". כיוון לא נכון גורם ליצירת ניצוץ בזמן לא אופטימלי, והתוצאה מכך היא ניצולת נמוכה ו"צלצולים במנוע", שהם למעשה הצתה מוקדמת מדי של התערובת, בטרם סיימה הבוכנה את תנועתה מעלה.

המרכיבים העיקריים של מערכת הצתה
-------------------------------

תרשים של מערכת ההצתה
* **מצת** ("פלאג") – רכיב חשמלי קרמי שבקצהו שתי אלקטרודות והוא מוברג לתוך כל אחד מהצילינדרים במנוע. ברגע ההצתה המצת מקבל מתח גבוה מאוד (אלפי וולטים) מסליל ההצתה ואז נוצר הניצוץ בין האלקטרודות והתערובת בצילינדר ניצתת.
* **סליל הצתה** ("קויל") – רכיב חשמלי שמקבל את מתח המצבר (12 וולט בדרך כלל) ומייצר מתח גבוה.
* **מפלג** ("דיסטריביוטר") – מחלק את המתח הגבוה שמגיע מהסליל לכל אחד מהמצתים, כל מצת בתורו.

ראו גם
------

* מגנטו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מערכת הצתה** בוויקישיתוף
* אתר באנגלית המסביר את פעולת מערכת ההצתה
* מערכת הצתה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 00572830

 |
צמתים ומפגשי חריצים
**מיסרח אר איל-קביר** (מלטית **Misraħ Għar il-Kbir**) הוא אתר פרהיסטורי ממזרח לצוקי דינגלי שבדרום-מערב האי מלטה, הידוע בשורות חריצי הסלע שבו. גילו המדויק של האתר ומטרת הקמתו עדיין שנויים במחלוקת, אך רוב החוקרים גורסים כי הוא הוקם לפני כ-4000 שנים, בעת שמתיישבים חדשים הגיעו למלטה, לאחר שקיעתה של תרבות בניית המקדשים המגליתיים באי, ועם תחילתה של תקופת הברונזה. 

ברחבי האיים מספר אתרים נוספים דומים. החריצים בסלע באתרים מגיעים לעומק של עד 60 ס"מ, והם חצובים במרחקים הנעים בין 110 ל-140 ס"מ. חלקם חוצים את זה ואחרים יוצרים צמתים בצורות ובזוויות שונות. התופעה מכונה באופן רשמי בשם "חריצי המרכבות" (Cart Ruts), והאתר הספציפי במיסרח אר איל-קביר קרוי באופן עממי בשם "צומת קלאפהאם" (Clapham Junction), כינוי שהעניק לו אנגלי על-שמו של מפגש רכבות בלונדון.

ההשערות בדבר תפקיד החריצים
--------------------------

קיימות מספר השערות באשר לשימוש האפשרי שלשמו נחרטו החריצים בסלע. לפי הסברה המקובלת הם נוצרו כתוצאה מהסעת מטען על ידי מזחלות או על ידי מרכבות, אלא שבתאוריה זו כמה בעיות לא פתורות. אם אכן שונעו מזחלות במקום, משאן היה חייב להיות כבד מאוד כדי ליצור חריצים כה עמוקים, ולא ברור איזה כוח יכול היה לספק אנרגיה לדחיפתן, בהתחשב בממדיו של האי ושל אוכלוסייתו לפני 4000 שנים. אם דובר במרכבות, הרי שכדי לחרוץ חריצים בסלע בעומק של עד 60 ס"מ, על גלגליהן היה להיות בקוטר ניכר של 140 ס"מ לפחות. ייתכן כי החריצים שמשו להעברת מסעות דווקא במעלה הגבעות, והוצע כי אדמה חקלאית הועברה באמצעותם אל צוקי אבן הגיר החשופים באיים. 

תאוריה אחת מתארכת את החריצים לתקופת בניית המקדשים במלטה, היינו כ-1500 שנים קודם לתקופת הברונזה, אלא שאין קשר גאוגרפי בין מיקומם של החריצים למיקום המקדשים שהוקמו בתקופה זו, והם סמוכים למקומות היישוב בתקופת הברונזה. אחרים סוברים כי נחצבו על ידי הפיניקים, היינו, החל במאה ה-7 לפנה"ס. 

נתונים נוספים המקשים על תאוריית השינוע מצויים בעובדות שבאתרים מסוימים החריצים נפסקים בקצה מצוקים, ובאחרים הם צוללים אל תוך הים, ממשיכים מתחת לפני המים ולעיתים מגיחים שוב מצידו האחר של מפרץ. סמוך לחוף ובתוך הים משתנה רוחבם של החריצים והם ערוכים בדוגמת שתי וערב. במספר אתרים, ובמיוחד במיסרח אר איל-קביר נראות צורות גאולוגיות של משולשים ומרובעים ליד החריצים. 

לפי הסברה השלישית שנשקלה, החריצים שמשו כמערכת השקיה, וסברה רביעית, לפחות באזור החופים ובים גורסת כי מדובר בתופעה של העתקים טבעיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיסרח אר איל-קביר** בוויקישיתוף
* אודות המקום
* תמונות מהאתר
* תמונות האתר
* המקום באתר לשכת התיירות של מלטה
**משחק ילדים 2** (באנגלית: **Child's Play 2**) הוא סרט אימה-סלאשר, שצולם בין 1989 - 1990. 

עלה לאקרנים ב-9 נובמבר 1990. 

הסרט מהווה סרט המשך ישיר לסרט "משחק ילדים", משנת 1988. הסרט נכתב על ידי דון מנסיני, והוא בוים על ידי ג'ון לאפיה (1957–2020), שביים סרטים נוספים בסדרת הסרטים.

החברה המפיקה והמפיצה של הסרט הייתה סרטי יוניברסל.

רקע
---

שנתיים לאחר תבוסתו של צ'אקי (מהסרט הראשון: "משחק ילדים"), שרידי הבובה משוחזרים ומורכבים מחדש על ידי תאגיד "פליי פאלס" (play pals), היצרנים של בובות ה-"גוד גאי".

המהלך קרה בעקבות ניסיונות להשיב את בובות ה-"גוד גאי" למדפים בשביל להפריך את השמועות שנוצרו אודות בובה מדגם זה שרדופה והחלה לרצוח (שכן הם הנפיקו סכומי כסף רבים מייצור בובות אלה). במהלך תהליך השחזור, נפצע קשה (וכנראה אחר כך גם מת) אחד מהטכנאים בעקבות התחשמלות בזמן ניסיון התקנת העיניים לבובה המשוחזרת, מול העיניים של מנכ"ל החברה: מר סאליבן (Mr Sullivan) (ככל הנראה תכסיס של צ'אקי- שהם למעשה הקימו בטעות לתחייה בעקבות קללה הקשורה להרכבה מחדש שנגועה בו).

בהמשך הסרט, צ'אקי חוזר לחיים מחדש, רוצח את אחד מעוזריו של מר סאליבן, מאטסון, וחוזר לרדוף את אנדי בארקלי בן השמונה. 

על הדרך- צ'אקי גם רוצח בדרכים ברוטליות כמה מהדמויות שבסביבת אנדי באותו סרט (בין היתר המורה שהייתה לו באותו סרט- שתמונה מפחידה ידועה של צ'אקי היא מהסצנה הזו), ובלי קשר ישיר אליו גם דמויות מעטות יותר שבאזור בעת זממו (דוגמה טובה זו סצנת הטכנאי במפעל בובות שבא לתקן תקלה בפס ייצור- וצ'אקי עושה לו מארב שגורמת לאותו עובד פציעה קשה וכנראה גם ל-מות העובד) .

לבסוף, צ'אקי מובס בכך שנתקע במפעל וארבו לו עם שפיכת חומר פלסטי במצב מותך בטמפרטורה גבוהה במיוחד, ואחר כך גם תקיעת צינור עם לחץ אוויר חזק בפיו שגורם לראשו להתנפח ולהתפוצץ.

בסרט זה, אמו של אנדי, קארן, לא איתו- היות ששלחו אותה למוסד פסיכיאטרי, לאחר התקריות מהסרט הראשון בהן היא דיווחה על כך שראתה בובה בשם צ'אקי ושהוא רוצח, מה שגרם לרשויות לאשפז אותה בכפייה במוסד.

הצלחה מסחרית
------------

עלות הסרט הייתה 13 מיליון דולר, תוך שהרווחים שלו עמדו על 35.8 מיליון דולר. בעקבות הצלחתו המסחרית, הוחלט להמשיך בצילומי הסרטים, מה שהוביל לצילומי הסרט "משחק ילדים 3", שיצא לאור שנה אחת לאחר צאת הסרט הזה.

הסרט נחשב לסרט השלישי הרווחי יותר שיצאו במהלך סדרת הסרטים "משחק ילדים", שכן "משחק ילדים" ו-"כלתו של צ'אקי", ניצבים מעליו.

קישורים חיצוניים
----------------

* "משחק ילדים 2", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "משחק ילדים 2", באתר נטפליקס
* "משחק ילדים 2", באתר AllMovie (באנגלית)
* "משחק ילדים 2", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "משחק ילדים 2", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "משחק ילדים 2", באתר Metacritic (באנגלית)
* "משחק ילדים 2", באתר אידיבי
* "משחק ילדים 2", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2
2. ↑  Child's Play 2, Box Office Mojo
3. ↑  AFI|Catalog, catalog.afi.com (באנגלית)
4. ↑  Child's Play 2 (1990) - Financial Information, The Numbers
5. ↑  Child's Play 2, Box Office Mojo
6. ↑  AFI|Catalog, catalog.afi.com

| משחק ילדים |
| --- |
| סרטים | משחק ילדים (1988) • משחק ילדים 2 • משחק ילדים 3 • כלתו של צ'אקי • היורש של צ'אקי • קללתו של צ'אקי • הכת של צ'אקי • משחק ילדים (2019) |
| דמויות | צ'אקי • אנדי ברקלי • טיפני ולנטיין • ניקה פירס • קיילי |
| ערכים קשורים | Chucky: Slash & Dash • צ'אקי |
**תאוריית השוק היעיל** או **השערת השוק היעיל** גורסת שמחירים של ניירות ערך, כגון מניות הנסחרות בבורסה, מגלמים בתוכם את כל המידע הקיים והניתן להשגה על החברות או על הנכסים הסחירים. משמעות הדבר שאין טעם לנסות לבחור ניירות ערך שנראים כזולים, משום שהשוק מתמחר במלואם את כל הסיכונים והסיכויים הגלומים בכל נייר ונייר.

את התאוריה והמושגים ניסח לראשונה יוג'ין פאמה במאמרו Random Walks In Stock Market Prices מ-1965.

הנחות
-----

ישנן מספר הנחות הדרושות לקיומו של שוק יעיל:

1. מספר רב של משקיעים.
2. מידע חדש מתפרסם באופן אקראי ועצמאי, ונודע לכל השחקנים בשוק בעת ובעונה אחת.
3. התאמה מהירה מאוד של מחירים למידע חדש.

התאוריה מתיישבת עם המציאות במידה שבה מידע זמין לכולם ועלותו אפסית.

גרסאות
------

לתאוריית השוק היעיל מספר גרסאות: חלשה, חצי-חזקה, וחזקה.

### יעילות חלשה

הנחת יעילות חלשה היא כי מחיר נייר הערך משקף את כל המידע ההיסטורי על המסחר במנייה, לרבות מחירי עבר והיקפי המסחר הקודמים. (ולכן, תחת הנחה זו ניתוח טכני לבדו לא יכול להשיג תשואה עודפת **לאורך זמן**). דרך נוספת לפרש את הטענה היא שללא מידע נוסף על הנכס, ניתן לראות את מחירי הנייר כהילוך מקרי תחת התפלגות לא ידועה כלשהי.

### יעילות חצי-חזקה

**הצורה החצי חזקה** טוענת כי מחיר נייר הערך משקף את כל המידע הציבורי, עד אותה עת, והוא מתעדכן באופן מיידי ומדויק עם כל קבלת מידע ציבורי חדש (למשל, עם פרסום הודעות של החברה בבורסה).

### יעילות חזקה

**הצורה החזקה** טוענת כי מחיר נייר הערך משקף את כל המידע ביחס לנייר, לרבות מידע שטרם נחשף לציבור (כלומר, אין ערך להחזקת מידע פנים).

תקפות ההשערה
------------

קיים מספר לא רב של משקיעים, כגון וורן באפט, ביל מילר, ביל גרוס, פיטר לינץ' שהצליחו לאורך זמן ובאופן מובהק להשיג תשואה עודפת על השוק. על כן לא ניתן לקבוע שההשערה נכונה לגמרי, ודאי שלא בצורתה החזקה. כמו כן קיימות בשוק אנומליות, תופעות שמתרחשות בניגוד לתאוריית השוק היעיל וקשה להסבירן.

עם זאת אין ספק שבעידן אוטוסטרדת המידע, מידע הפך להיות זמין ליותר ויותר שחקנים בשוק, בזמן קצר יותר ובעלות נמוכה יותר מאי פעם בעבר. כתוצאה מכך קשה יותר מבעבר לאתר אי-יעילות בשווקים הפיננסיים.

תופעת אפקט ינואר סותרת את תאוריית השוק היעיל.

פרדוקס גרוסמן-שטיגליץ
---------------------

פרדוקס גרוסמן שטיגליץ מפריך את ההנחה שהשוק יכול להיות יעיל באופן מושלם בהנתן רציונאליות של המשקיעים. לפי הפרדוקס, אם השוק היה יעיל, לא הייתה שום תמורה להשקעה אקטיבית ותמחור מחדש של מניות לפי מידע חדש שנכנס לשוק, וממילא פעילות כזו הייתה פוסקת, מה שהיה גורם למחירי המניות לא לשקף את המידע החדש, מה ששוב היה הופך את השוק ללא יעיל.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007533503805171
* BnF: cb12387112k (data)
* LCCN: sh85041197

 |
**אהרן אלפרד בּוֹנְדִי** (Aron A. Bondi;‏ 16 בפברואר 1906, וינה – 1997, ירושלים) היה כימאי ישראלי, פרופסור לכימיה באוניברסיטה העברית בירושלים, שחקר תזונת בעלי חיים. חתן פרס ישראל לחקר החקלאות לשנת 1984.

ביוגרפיה
--------

בונדי נולד בשנת 1906 בווינה בירת אוסטריה, בנם של מרתה לבית גוּמפֶּרץ והוגו בונדי. למד כימיה ופיזיקה באוניברסיטאות וינה וברלין, תחת הנחייתם של הפרופסורים פריץ פייגל וארנסט דוד ברגמן. בשנת 1929 הוסמך כדוקטור והחל לעסוק במחקר בכימיה אורגנית וכימיה אי-אורגנית באוניברסיטת ברלין, שבו המשיך לעסוק עם שובו לווינה בשנת 1932. לתחומי מחקרו נוספה כימיה אנליטית ושיוך תצמידים אורגניים לזיהוי מתכות. בתקופה זו הוא עסק בשיתוף עם מורו פרופ' פייגל בכתיבת אנציקלופדיה לכימיה אנליטית, אשר הודפסה לאחר עלייתו לארץ ישראל וללא מתן קרדיט בשל היותו יהודי.

בשנת 1934 עלה בונדי לארץ ישראל, בהזמנת תחנת הניסיונות לחקר החקלאות. עיקר עבודתו נגעה לתחום תזונת בעלי חיים. מחקרו הראשון, בשיתוף חנן מאיר, עסק בהרכב צמחי המספוא לבקר ודרכי התעכלותם. עבודה זו הייתה הראשונה בנושא, לאור ייחודיות ההתעניינות בה בישראל, ונערך במסגרתה מחקר מעמיק על הרכב התאית והליגנין. מחקר אחר שערך באותה תקופה, עסק בעריכת סקר תזונתי של מזון לבקר חלב, ובו נבדקו השפעת חומרי החיטוי וההדברה על פעילויות האנזימים מפרקי החלבון בבעלי החיים. מחקר ההתעכלות שערך בדג הקרפיון היה הראשון מסוגו. בין המחקרים הנוספים שהוביל: אפיון תכונות הדבש, שימור צמחי מספוא ואפיון חומרים פעילים בצמחי מרפא.

עבודתו של בונדי במחלקה לתזונאות וכימיה חקלאית נמשכה בין השנים 1934–1960. במקביל הוא מונה בשנת 1946 לחבר סגל בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית. שטחי הוראתו הורחבו לביוכימיה. בשנת 1949 קודם בונדי לדרגת מרצה בכיר, בשנת 1954 לפרופסור חבר ובשנת 1961 לפרופסור מן המניין. עבודתו זכתה להכרה וצוותי המחקר שבראשם עמד מומנו, בין היתר, על ידי משרד החקלאות של ארצות הברית ואוניברסיטת קיימברידג'. משנת 1960 עמד בראש המעבדה למזונות. בשנת 1976 פרש לגמלאות.
לאחר פרישתו הקדיש את זמנו לכתיבת ספרו "הזנת בעלי חיים".

בונדי הוא חתן פרס רוטשילד לחקלאות (1966) ופרס ישראל לחקר החקלאות (1984). בנוסף למחקריו, הדריך סטודנטים ובהם את שלום זאב אפלבום, לימים זוכה פרס רוטשילד לחקלאות, ואת יהודית בירק, לימים כלת פרס ישראל גם כן.

נפטר בירושלים בשנת 1997.

היה נשוי לחוה (אווה) לבית מֶרקין.
בתו פרופ' מרגלית שילה היא חוקרת היישוב היהודי בארץ ישראל בעת החדשה (ואלמנתו של המשפטן פרופ' שמואל שילה).

פרסומיו
-------

* **הזנת בעלי חיים**, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשמ"ב. (מהדורה ב מורחבת: תשנ"ב)

לקריאה נוספת
------------

* 'Bondi, Aron (Alfred),' in: *Who's Who in Israel*, 1961, p. 145.
* 'Bondi, Aron A.' in: *Who's Who in World Jewry*, 1972, p. 120.

קישורים חיצוניים
----------------

* אהרן בונדי באתר WorldCat Identities
* רשימת הפרסומים של אהרן בונדי, בקטלוג הספרייה הלאומית
* אהרן בונדי באתר מרכז וולקני
* קורות חיים
* אהרן אלפרד בונדי (1906-1997), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258946705171
* BIBSYS: 7003858
* CiNii: DA01236567
* ISNI: 0000 0000 3459 723X
* LCCN: n85104643
* VIAF: 1439921
* WorldCat: lccn-n85104643

 |
**גיא מזרחי** (נולד ב-30 במרץ 2001) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן הימני במכבי נתניה

קריירה
------

מזרחי התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הפועל פתח תקווה ובגיל 12 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי תל אביב. בקיץ 2020 הושאל לבית"ר תל אביב בת ים מהליגה הלאומית במדיה שיחק 34 משחקי ליגה ו-5 נוספים בגביע המדינה בו הגיעה קבוצתו לחצי הגמר.

בתחילת עונת 2021/2022 חזר למכבי תל אביב. ב-13 בספטמבר 2021 הושאל לעירוני קריית שמונה מליגת העל עד לסיום העונה. 6 ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–1 להפועל חיפה. ב-17 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0–2 נגד צעירי טייבה.

באוגוסט 2022 הושאל להפועל חיפה. ב-21 בינואר 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 0–1 נגד עירוני קריית שמונה.

בתחילת עונת 2023/2024 חזר למכבי תל אביב, אך ב-20 בספטמבר שוחרר וחתם במכבי נתניה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway

הערות שוליים
------------

1. ↑  יגאל גולדשטיין, ‏רשמי: גיא מזרחי הושאל לעירוני ק"ש, באתר ערוץ הספורט, 13 בספטמבר 2021
2. ↑  תומר חבז, ‏בחר בה: גיא מזרחי חתם רשמית במכבי נתניה, באתר ONE‏, 20 בספטמבר 2023
**חומצה אוקסלית (חומצה אתאנדיואית)** היא תרכובת כימית שנוסחתה H2C2O4. חומצה אוקסלית היא חומצה דו-קרבוקסילית HOOC-COOH, כלומר מכילה שתי קבוצות חומציות, כמודגם באיור משמאל. חומצה אוקסלית היא חומצה חזקה בהשוואה לחומצות אורגניות אחרות; ערכו של קבוע דיסוציאציה של הקבוצה החומצית הראשונה, {\displaystyle pKa\_{1}}, הוא 1.23, בהשוואה ל-4.8 בחומצה אצטית (חומצת חומץ). קבוע הדיסוציאציה עבור הקבוצה החומצית השנייה, {\displaystyle pKa\_{2}}, הוא 4.19.

תכונות
------

חומצה אוקסלית נקייה מופיעה כגבישים לבנים.

* המסה המולרית 90.03 גרם/מול
* הצפיפות 1.9 גרם/סמ"ק (עבור ההידרט {\displaystyle C\_{2}H\_{2}O\_{4}\bullet 2H\_{2}O} הצפיפות 1.653 גרם/ סמ"ק).
* המסיסות במים:
	+ 9.5 גרם ל-100 סמ"ק מים ב 15°C,
	+ 14.3 גרם ל-100 סמ"ק מים ב 25°C,
	+ 120 גרם ל-100 סמ"ק מים ב 100°C.
* מסיסות באתנול - 237 גרם בליטר (ב 15°C)
* טמפ' התכה 101-102°C
* מספר CAS - 144-62-7

האניון אוקסלט {\displaystyle C\_{2}O\_{4}^{-2}} הוא ליגנד בי-דנטטי ליוני מתכת בתמיסה, כלומר הוא תורם 2 זוגות אלקטרונים לא קושרים ליצירת 2 קשרים קואורדינטיבים עם אותו יון, כך שמתקבלת טבעת מחומשת שקודקודיה הם יון המתכת, אטום חמצן של האוקסלט, 2 אטומי פחמן ואטום חמצן מהקבוצה החומצית השנייה. ליון האוקסלט נטייה ליצור מלחים קשי תמס עם יוני מתכת דו-ערכיים. כך נוצרים בגוף גבישים של סידן-אוקסלאט, ברזל אוקסלאט או מגנזיום אוקסלאט, ששוקעים כאבני כליה. בשל הקישור היעיל של החומר ליוני סידן, צריכה גבוהה של חומצה אוקסלית במזון עשויה להביא לחוסר סידן. 

"אבנים" עשויות סידן אוקסלט משלפוחית שתן של כלב
השימוש בחומצה אוקסלית נפוץ בתכשירי ניקוי, משום שיון האוקסלאט יוצר קומפלקס מסיס עם ברזל וכך מוסרים כתמי חלודה, דם ודיו.

הכנה
----

ניתן לייצר חומצה אוקסלית על ידי חמצון של סוכרוז בעזרת חומצה חנקתית בנוכחות הזרז ונדיום פנטה-אוקסיד. בתעשייה, מייצרים חומצה אוקסלית כמלח (כימיה) נתרן אוקסלאט, על ידי ספיחה של פחמן חד-חמצני (CO) בלחץ לנתרן הידרוקסיד (NaOH).

חומצה אוקסלית בטבע
------------------

חומצה אוקסלית מצויה בריכוז גבוה בחמציצים, ששמה של החומצה נגזר משמם Oxalis. בארץ נפוץ מאוד החמציץ הנטוי (*Oxalis pes-caprae*), בעל הפרחים הצהובים. חומצה אוקסלית מצויה גם בחומעה, טארו, מנגולד, אגוזים, פלפל שחור, קרמבולה, פטרוזיליה, גפנית מחומשת, פרג, תרד, קקאו (ושוקולד) וקטניות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חומצה אוקסלית** בוויקישיתוף
* חומצה אוקסלית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו, למשל, שימוש בחומצה אוקסלית להסרת כתמי חלודה ב>פטנט אמריקני 6,297,208  ובפטנט אמריקני 4,828,743

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555737005171
* BnF: cb12266424k (data)
* GND: 4173006-9
* LCCN: sh85096288

 |
**מקס כריסטיאנסן** (בגרמנית: **Max Christiansen**, נולד ב-25 בספטמבר 1996) הוא כדורגלן גרמני המשחק בהנובר 96 בעמדת הקשר.

קריירת מועדונים
---------------

כריסטיאנסן נולד בעיר פלנסבורג שבמדינת שלזוויג-הולשטיין שבגרמניה, ובנעוריו שיחק במועדונים במדינה זו, שהבכיר שבהם היה הולשטיין קיל. בשנת 2011 החל כריסטיאנסן לשחק בקבוצת הנוער של הנזה רוסטוק. במרץ 2014, עת היה בן 17, החל כריסטיאנסן לשחק בקבוצה הבכירה של המועדון ששיחקה בליגה הגרמנית השלישית, וערך את הבכורה במשחק ליגה מול שטוטגרטר קיקרס. כריסטיאנסן הציג יכולת טובה בעקביות ועניין קבוצות מליגות גבוהות יותר.

בפגרת החורף של עונת 2014/15 נמכר כריסטיאנסן מהנזה רוסטוק, שסבלה מקשיים כלכליים, לאינגולשטאדט 04, ששיחקה אז בבונדסליגה השנייה, והתמודדה על עלייה לבונדסליגה. כריסטיאנסן ערך ארבע הופעות באינגולשטאט עד לתום העונה, שבסיומה העפיל עם הקבוצה לבונדסליגה, והיה חלק מעונת בכורה מוצלחת של המועדון בעונת 2015/2016 בבונדסליגה, בה סיימה הקבוצה במקום ה-11 המפתיע, כשכריסטיאנסן משתף פעולה בקישור עם אלמוג כהן, אלפרדו מוראלס ומת'יו לקי. בזכות יכולתו הטובה זכה כריסטיאנסן לזימון לסגל הגרמני לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). בעונת 2016/2017 נשרו אינגולשטאט וכריסטיאנסן אל הבונדסליגה השנייה. בעונת 2017/18 כשלו כריסטיאנסן ואינגולשטאט לשוב אל הבונדסליגה.

בקיץ 2018 חתם כריסטיאנסן בארמיניה בילפלד מהבונדסליגה השנייה.

קריירה בינלאומית
----------------

כריסטיאנסן שיחק בכל נבחרות גרמניה הצעירות, ואף שימש קפטן בנבחרת גרמניה עד גיל 20. בשנת 2016 כריסטיאנסן היה חלק מהסגל של גרמניה לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). כריסטיאנסן ערך שתי הופעות בטורניר זה, שתיהן בשלב הבתים. ההופעה הראשונה הייתה בתיקו 2-2 מול נבחרת מקסיקו, כאשר החליף בדקה ה-89 את מקס מאייר. במשחק האחרון בשלב הבתים, בו הביסה גרמניה את נבחרת פיג'י בתוצאה 0–10, פתח כריסטיאנסן בהרכב, והוחלף בדקה ה-67 על ידי גרישה פרומל במצב של 0–9. זו הייתה הופעתו האחרונה של כריסטיאנסן בטורניר זה, בו זכתה גרמניה במדליית כסף אולימפית, לאחר הפסד בפנדלים בגמר לנבחרת האולימפית של ברזיל.

תארים
-----

עם נבחרת גרמניה האולימפית:

* אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016): מדליית כסף

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקס כריסטיאנסן** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת גרמניה – אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)** |
| --- |
| 1 הורן • 
2 טוליאן • 
3 קלוסטרמן • 
4 גינטר • 
5 זולה • 
6 סוון בנדר • 
7 מאייר • 
8 לארס בנדר • 
9 זלקה • 
10 גורצקה • 
11 בראנדט • 
12 הות •
13 מקס • 
14 באואר •
15 כריסטיאנסן •
16 פרומל •
17 גנאברי •
18 פטרסן •
22 אולשלאגל •
מאמן: רובש | גרמניהגרמניה |
**קובי רכט** הוא אלבום של הזמר קובי רכט משנת 1995. האלבום יצא שנתיים אחרי אלבומו הקודם, במסגרת צמד "ההוא" עם יושי שדה, "נגד הלב".

הפקה
----

חלק הארי של האלבום הוקלט באולפנו הביתי של רכט בצהלה, כשאת רכט מלווה המעבד והמפיק המוזיקלי משה לוי. לאחר מכן הוקלטו משתתפי האלבום האחרים - ז'אן פול זימבריס (תופים) ואריאל אביזוב (גיטרות), באולפני "סיגמא".

האלבום הופץ על ידי חברת הד ארצי. מתוך האלבום יצאו הסינגלים "שנה ושבוע", "דברים שלא רוצים לזכור", "לך איתה" (גרסת כיסוי לשיר שכתב רכט בשנת 1971, ושהתפרסם בביצועה של אילנה רובינא), "קרוב לאהבתך", "הכי חופשי" ו"ואחרי הכל".

ייחודו של אלבום זה היה שהוא יצא במקור בפורמט CD-ROM: כלומר, הדיסק יועד להתנגן במחשב, וכלל וידאו קליפים, תפריטים ושאר תוספות, שאינן נהוגות באלבומי מוזיקה בפורמט מסורתי. כך למשל צולמו קליפים לשירים "לך איתה" (בימוי: רמי סיגאווי ואהרון כהן; בהשתתפות טל מן) ו"ובינתיים" (בימוי: אלון ויינשטיין; בהשתתפות הילה רז).

רשימת השירים
------------

(כל המילים והלחנים - קובי רכט, אלא אם מצוין אחרת)

1. שנה ושבוע
2. דברים שלא רוצים לזכור
3. לך איתה (לחן: קובי רכט וקובי אשרת)
4. קרוב לאהבתך
5. בתמונה הגדולה
6. זר מאוהב
7. בגללך (מילים: הילה רז)
8. הכי חופשי
9. ואחרי הכל (מילים: קובי רכט והילה רז)
10. ובינתיים (מילים: הילה רז)

קרדיטים
-------

* קובי רכט - שירה, גיטרות, פסנתר, עיבודים והפקה מוזיקלית
* משה לוי - גיטרות, בס, קלידים, כלי הקשה, קולות, עיבודים והפקה מוזיקלית
* אריאל אביזוב - גיטרות
* ז'אן פול זימבריס - תופים

הערות שוליים
------------

1. ↑  תיעוד יוצרים של מפעל הפיס עם יואב קוטנר - קובי רכט, דקה 72
2. ↑   הפרלמנט של זומביט - פרק 279, סרטון בערוץ "כאן חינוכית", באתר יוטיוב, דקה 21:13
3. ↑   לך איתה, בביצוע קובי רכט, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב
4. ↑   ובינתיים, בביצוע קובי רכט, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב
**ליאו נויגבאוור** (בגרמנית: **Leo Neugebauer**; נולד ב-28 במאי 2000) הוא אתלט גרמני המתחרה בקרב רב.

ביוגרפיה
--------

נויגבאוור נולד בגרליץ שבגרמניה, בנו של שחקן כדורגל מקמרון. ב-2017 זכה במדליית ארד בקרב עשר באליפות העולם לנוער שנערכה בקניה. ב-2019 זכה באליפות גרמניה עד גיל 20 בקרב עשר וסיים רביעי באליפות אירופה עד גיל 20. באותה שנה החל ללמוד כלכלה באוניברסיטת טקסס באוסטין ולהתאמן בנבחרת האתלטיקה של האוניברסיטה.

באליפות העולם באתלטיקה 2022 סיים במקום העשירי בתוצאה של 8,182 נקודות. ביוני 2023 זכה באליפות המכללות בקרב עשר, בשיא מכללות ושיא גרמניה של 8,836 נקודות.

שיאים אישיים
------------

**אצטדיון:**

* קרב עשר: 8,836 נקודות (2023), שיא גרמניה
* ריצת 100 מטר: 10.61 שניות (2023)
* קפיצה לרוחק: 8.00 מטר (2023)
* הדיפת כדור ברזל: 17.04 מטר (2023)
* קפיצה לגובה: 2.17 מטר (2022)
* ריצת 400 מטר: 47.08 שניות (2023)
* ריצת 110 מטר משוכות: 14.33 שניות (2023)
* זריקת דיסקוס: 55.06 מטר (2023)
* קפיצה במוט: 5.01 מטר (2023)
* הטלת כידון: 57.95 מטר (2023)
* ריצת 1500 מטר: 4:42.68 דקות (2022)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליאו נויגבאוור** בוויקישיתוף
* ליאו נויגבאוור, ברשת החברתית אינסטגרם
* ליאו נויגבאוור, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* פרופיל באוניברסיטת טקסס באוסטין

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 14739745

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ליאו נויגבאוור"**.
**אלכסנדר רושה** (באנגלית: **Alexander Roche**;‏ 17 באוגוסט 1861 – 10 במרץ 1921) היה אמן סקוטי בסוף המאה ה-19 ודמות חשובה ב"נערי גלאזגו".

ביוגרפיה
--------

הוא נולד בגאלוגייט בגלאזגו, בנו של טוחן. הוא למד באקדמיית סנט מונגו בברידג'טון, גלאזגו.

הוא הוכשר במקור כאדריכל, אך לאחר מכן עבר לאמנות, למד בבית הספר לאמנות של גלאזגו (GSA) ומשנת 1881 בבית הספר לאמנויות יפות
בפריז. כאן הוא למד אצל גוסטב בולאנז'ה וז'אן לאון ז'רום.

בתקופתו בפריז הוא התיידד עם ויליאם קנדי, ג'ון לאברי, תומאס מילי דאו וויליאם סטוט. בתחילת שנות ה-80 הוא הצטרף למושבה של אמנים סקוטים בגרז-סור-לוינג דרומית לפונטנבלו.

בשובו לסקוטלנד ב-1885 הוא הצטרף ל"נערי גלאזגו" בעבודה על ציורי קיר עבור התערוכה הבינלאומית למדע, אמנות ותעשייה של 1888. ב-1888 הוא נסע לקאפרי, שם התיידד עם פאביו פאבי והרולד ספיד. בשנים הבאות הוא ביקר גם בוונציה ובפירנצה, והתחתן עם בחורה איטלקייה. נישואים אלו היו קצרי מועד והם נפרדו. מכיוון ששניהם היו קתולים, ייתכן שמעולם לא היו גירושים.

ב-1896 הוא עבר מגלאזגו לאדינבורו והחל להתרחק מאסכולת גלאזגו. עבודתו עברה מציורי נוף בעיקר לפורטרטים.

ב-1906 הוא נישא בשנית לז'אן אלכסנדר, בתו של רוברט אלכסנדר. בתקופה זו הם נהנו מהידידות של ג'וזף קרוהול.

בסביבות 1910 הוא עבר דימום מוחי שגרם לאובדן השימוש ביד ימין והוא נאלץ להתאמן מחדש כדי לצייר ביד שמאל.

הוא נפטר ונקבר בבית הקברות דין באדינבורו.

גלריה
-----

* פלורה סטבנסוןפלורה סטבנסון
* הדייג הזקןהדייג הזקן
* אשת הדייגאשת הדייג
* הנמל בסנט מונשהנמל בסנט מונש

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר רושה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Billcliffe, Roger (2002): The Glasgow Boys: The Glasgow School of Painting 1875–1895
2. ↑  "Calton Gallery - Alexander Ignatius Roche RSA NEAC RP (1861–1921)". Archived from the original
3. ↑  Calton Gallery: A I Roche

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* AAG: 643
* GND: 1139479156
* RKD: 67463
* TePapa: 45336
* ULAN: 500005266
* VIAF: 95712891
* WorldCat: viaf-95712891

 |
**מרגלית גפני** (נולדה בדצמבר -1959 ) היא חלילנית ישראלית המשמשת כחלילנית הראשית של התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, מיום הקמתה.

ביוגרפיה
--------

גפני נולדה בשנת 1959 בקיבוץ גזית. אביה נגן גיטרה חובב ואמה הייתה מורה למוזיקה. החלה לנגן בחלילית בכיתה ב' ובגיל 12 עברה לחליל צד. למדה לנגן בכלי זה בעפולה ומשם לטבעון, בהדרכתו של רענן אילון. שלוש שנים לאחר מכן החלה ללמוד אצל אורי שוהם, החלילן הראשון בתזמורת הפילהרמונית הישראלית. בגיל 16 הופיעה לראשונה כסולנית בתזמורת הסימפונית ירושלים. הופיעה כסולנית עם התזמורת הקאמרית הקיבוצית בניצוחו של נעם שריף, בקונצרטים בישראל ומחוצה לה. הייתה הזוכה הראשונה בפרס פרנסואה שפירא, הפרס החשוב ביותר במוזיקה הניתן לאמנים ישראלים בישראל. ומאז סיירה פעמים רבות באירופה ובהצלחה רבה בקרב הקהל ואצל המבקרים כאחד. כן זכתה בפרס רשות השידור לאמן מבצע ופרס ארמסטרונג של רשות השידור הציבורית בארצות הברית.

גפני למדה באקדמיה הישראלית למוזיקה בירושלים, באוניברסיטת ייל, בבית הספר ג'וליארד ובאוניברסיטת אינדיאנה שם זכתה בתואר אמן.

גפני הופיעה בצפון אמריקה ובדרומה, הופעתה שודרה בערוץ הרדיו הציבורי של ארצות הברית, וכן ברשת הטלוויזיה של גרמניה המערבית, עוד הופיעה כסולנית עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוח זובין מהטה, בקונצרט שהוקלט ושודר בארצות רבות בעולם. היא הופיעה בקונצרטים קאמריים בדרום אמריקה, בצפון אמריקה ובישראל. בין היתר הופיעה בפסטיבלים רבים בקנדה, פורטוגל, ארצות הברית, גרמניה ועוד.

בשנת 1987 יסדה וניגנה בהרכב "אופוס 3" הכולל חליל, צ'לו ופסנתר. ההרכב הופיע רבות בניו יורק ואוהיו, והמשיך בפעילותו עד 2008.

בשנת 1989, כששבה לישראל, היא הקימה שלישייה המופיע בישראל ובארצות אחרות. בנוסף להופעות עם ההרכב מרבה גפני להופיע בהרכבים קאמריים שונים, הוזמנה ללמד בכיתות אמן בארצות הברית, בספרד ובארגנטינה.

### בתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון

החל משנת 1989 גפני היא החלילנית הראשונה בתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון. בנוסף לתפקידה זה, היא מרבה להופיע כסולנית בתזמורת, במגוון יצירות לחליל סולו ותזמורת.

ב 2018 ניגנה בבכורה עולמית את הקונצ'רטו מס 2 לחליל ולתזמורת מאת עודד זהבי. היצירה, המבקשת לקחת את המאזינים למסע רגשי במרחב הזמן דרך השיח בין החליל והתזמורת, נכתבה עבור גפני והמנצח דן אטינגר.

גפני היא אם לשתי בנות העוסקות באומנות. היא מתגוררת בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מרגלית גפני

הערות שוליים
------------

1. ↑  אוליה זילברמן, התזמורת הקאמרית הקיבוצית, מעריב, 10 בנובמבר 1977
2. 1 2 3 4  Bio, gafni
3. ↑  הקהל באירופה הריע לתזמורת הקיבוצית, מעריב, 29 בנובמבר 1979
4. ↑  אוליה זילברמן, גאוות התזמורת, מעריב, 2 ביולי 1980
5. ↑  זאב רב נוף, גפני: הצעד הראשון של חלילני העתיד מרגלית גפני: הצעד הראשון של חלילני העתיד, באתר www.jpress.nli.org.il
6. ↑  התזמורת הקמריוז הקיבוצית - מסע הצלחה באירופה, באתר www.jpress.nli.org.il
7. 1 2  קלאסי - סימפונית ראשל"צ תבצע ברוקנר וזהבי, באתר www.habama.co.il
8. 1 2  חגי חיטרון, שיבוץ נועז ונכונות להתמזג עם המוזיקה, באתר הארץ, 25 ביוני 2018
**דיטר איילטס** (בגרמנית: **Dieter Eilts**, נולד ב-13 בדצמבר 1964) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בוורדר ברמן ובנבחרת גרמניה בעמדת הקשר. נכון לשנת 2015, איילטס הוא מנהל אקדמיית הכדורגל של ורדר ברמן.

איילטס זכה עם נבחרת גרמניה ביורו 1996 ונבחר לנבחרת מצטייני הטורניר של אופ"א.

קריירת מועדונים
---------------

איילטס, יליד באופגנט-שוט שבגרמניה המערבית, שיחק לאורך כל הקריירה שלו בוורדר ברמן. תחילה במועדון הנוער, ממנו עלה לקבוצת המילואים בשנת 1984. בשנת 1985 ערך איילטס את הופעת הבכורה בקבוצה הבכירה לאחר שכישרונו התגלה על ידי המאמן אוטו ריהאגל, ועד שנת 1988 שיחק בקבוצה הבכירה ובקבוצת המילואים לסירוגין, ובשנת 1988 הפך לשחקן קבוע בקבוצה הבכירה, בה שיחק עד לשנת 2002. איילטס צבר 390 הופעות בבונדסליגה במדי ורדר ברמן, בהן כבש שבעה שערים, והוא ממוקם במקום השלישי בטבלת שיאני ההופעות של ורדר ברמן בכל הזמנים, אחרי דיטר בורדנסקי והורסט-דיטר הוטגס. בשנותיו האחרונות בקבוצה שימש איילטס קפטן, עד לפרישתו בשנת 2002.

איילטס זכה עם ורדר ברמן בשתי אליפויות הבונדסליגה, הראשונה בשנת 1988 והשנייה בשנת 1993. כמו כן, זכה איילטס עם ורדר ברמן בשלושה גביעים מקומיים, ואף זכה פעם אחת עם הקבוצה בגביע אירופה למחזיקות גביע בשנת 1992, לאחר ניצחון 2-0 במשחק הגמר מול מונקו, בו שיחק 90 דקות.

קריירה בינלאומית
----------------

הצלחתו של איילטס בוורדר ברמן, מסירותו לקבוצה, עוצמתו הפיזית וראיית המשחק שלו, הקנו לו מקום בסגל נבחרת גרמניה ליורו 1996. בטורניר זה פתח בהרכב נבחרתו בכל משחקיה, ובכולם אף השלים את מלוא הדקות, למעט משחק הגמר מול נבחרת צ'כיה, בו נפצע איילטס והוחלף במחצית על ידי חברו לוורדר ברמן, מרקו בודה. במשחק זה ניצחה גרמניה בתוצאה 2-1 מצמד של אוליבר בירהוף, וזכתה בגביע. איילטס הצטיין לאורך כל הטורניר ונבחר לנבחרת מצטייני היורו של אופ"א. למרות הצלחתו של איילטס בטורניר זה, הוא לא זומן לטורנירים גדולים נוספים, והופעתו האחרונה בנבחרת נערכה בשנת 1997. איילטס צבר בסך הכל 31 הופעות במדי הנבחרת, בהן לא הבקיע.

לאחר הפרישה
-----------

איילטס אימן לאחר פרישתו את קבוצת הנוער עד גיל 19 של ורדר ברמן, ולאחר מכן את נבחרות גרמניה הצעירות השונות. בעונת 2008/09 אימן את הנזה רוסטוק, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה, אך פוטר בחודש מרץ באותה עונה בגין תוצאות דלות. 

החל מחודש מרץ 2012, איילטס מנהל את אקדמיית הכדורגל של ורדר ברמן.

תארים
-----

עם ורדר ברמן:

* אליפות הבונדסליגה (2): 1988, 1993
* הגביע הגרמני (3): 1991, 1994, 1999
* גביע אירופה למחזיקות גביע: 1992

עם נבחרת גרמניה: 

* אליפות אירופה בכדורגל: 1996

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  טבלת שיאני ההופעות של ורדר ברמן באתר הרשמי של הקבוצה

| **נבחרת גרמניה – אלופת אירופה 1996 (תואר שלישי)** |
| --- |
| 1 קפקה • 
2 רויטר • 
3 בודה • 
4 פרוינד • 
5 הלמר • 
6 זאמר • 
7 מולר • 
8 שול • 
9 בוביץ' • 
10 הסלר • 
11 קונץ • 
12 קאן •
13 באסלר • 
14 באבל •
15 קולר •
16 שניידר •
17 ציגה •
18 קלינסמן •
19 שטרונץ •
20 בירהוף •
21 איילטס •
22 רק •
23 טוט •
מאמן: פוגטס | גרמניהגרמניה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1034719459
* ISNI: 0000 0004 0916 8758
* VIAF: 302272196
* WorldCat (עם VIAF): 302272196

 |
**חיים כרמון** (1927 – 11 במרץ 2009) היה המלמ"ב (הממונה על הביטחון במשרד הביטחון) הראשון.

ביוגרפיה
--------

כרמון נולד בשם חיים וינריך בלודז' שבפולין ב-1927. כנער לחם במרד גטו ורשה. הוא שרד את מחנה ההשמדה מיידנק ועלה ארצה בשנת 1946. הוא עבד בתעשיית היהלומנות ובמקביל הצטרף לש"י בהגנה. במלחמת העצמאות, כרמון שירת בחטיבת קרייתי כחבלן.

לאחר שחרורו מצה"ל בשנת 1949 הצטרף כרמון למחלקה לתפקידים מיוחדים ובשנת 1950 עבר ליחידת החקירות ובדיקת מהימנות עובדים בשב"כ. משם עבר ליחידת האבטחה של הארגון והיה במשך שנים אחדות מאבטחו של ראש הממשלה דוד בן-גוריון. כשפרש בן-גוריון מראשות הממשלה ועבר לקיבוץ שדה בוקר, חזר כרמון לשב"כ.

בשנת 1954 פרצה מחלוקת בשאלה איזה גוף יהיה האחראי על הביטחון במשרד הביטחון - האם תהיה זו מחלקת ביטחון שדה של אמ"ן או שמא השב"כ. הוחלט שהשב"כ ישא באחריות ועל כן מונה אברהם ניב לתפקיד קצין הביטחון של משרד הביטחון, וכרמון מונה להיות עוזרו. בשנת 1955 פרש ניב, וכרמון מונה לתפקיד.

כרמון כיהן בתפקיד זה במשך כעשור, כאשר מתוקף תפקידו ליווה את כל המפעלים הרגישים של מערכת הביטחון, ובראשם בניית הכורים הגרעיניים בנחל שורק ובדימונה, כמו גם אבטחתם. הוא היה כפוף מקצועית לבנימין בלומברג, שהיה אז ראש אגף האבטחה בשב"כ. כרמון זכה בתפקידים אלו בהוראת שמעון פרס במטרה למדר את ראש המוסד איסר הראל מסוד הקמת הכור בדימונה.

כאשר אירע הפילוג במפא"י ובן-גוריון הקים את רפ"י, הצטרף כרמון אל הפורשים. אולם כישלונם בבחירות של שנת 1965 ועליית כוחו של ראש הממשלה לוי אשכול הביאה לירידת קרנו והייתה, ככל הנראה, הסיבה לכך שנשלח ל"גלות" במשלחת משרד הביטחון בארצות הברית. כאשר שב ארצה מילא תפקידים נוספים במערך האבטחה והביטחון של המשרד. לאחר מלחמת יום הכיפורים ובעקבות שינויים מבניים, מונה כרמון להיות אחראי על הביטחון בכל מערכת הביטחון, מה שהוביל ליצירת תפקיד המלמ"ב - הממונה על הביטחון במערכת הביטחון.

גם בתפקיד זה היה כרמון כפוף לבלומברג, אך הדחתו של הלה ומינוי רפי איתן במקומו הרחיבו את כר הפעולה של כרמון, שכן איתן נשא בכפל תפקידים - גם ראש הלק"ם וגם יועץ ראש הממשלה ללוחמה בטרור. תפקידו והוותק שלו הפכו את כרמון לאחד האנשים החזקים והמשפיעים ביותר במערכת הביטחון, ולאלה נוספה גם היכרותו וידידותו עם ראש השב"כ דאז אברהם שלום.

בשנת 1986 פרש כרמון והוחלף על ידי יחיאל חורב.

קישורים חיצוניים
----------------

* מערכת "הארץ", המלמ"ב הראשון, באתר הארץ, 15 במרץ 2005
* בכיר מערכת הביטחון חיים כרמון הלך לעולמו, באתר גלי צה"ל

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסי מלמן, ממציא הממל"ב, באתר הארץ, 19 במרץ 2009

| הממונים על הביטחון במערכת הביטחון  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| חיים כרמון • יחיאל חורב • אמיר קין • ניר בן משה • גיל בן עמי (מ"מ) • יובל שמעוני |

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעיירה בהונגריה. אם התכוונתם למחוז שבו העיר נמצאת, ראו טולנה (מחוז). אם התכוונתם לעיירה באוקראינה, ערש חסידות טולנה, ראו טאלנה.

**טולנה** (בהונגרית: **Tolna**) היא עיירה במחוז טולנה בחלקה הדרום-מערבי של הונגריה, כ-10 ק"מ מצפון מזרח לסקסארד.

היסטוריה
--------

האזור היה מיושב ככל הנראה עוד בתקופת האימפריה הרומית. במאה התשיעית נכלל האזור בתחומי ההתיישבות הראשונה של המדיארים במרכז אירופה ומאוחר יותר נכלל בתחום שלטונו של אישטוון הראשון, מלך הונגריה ובתחום שלטונם של צאצאיו. בתקופת שלטונו של אישטוון נבנתה ככל הידוע טירת טולנה. במאה ה-11 נוסד במקום מנזר בנדיקטיני וכתב הזכות של הנזירים (אנ') הוא המסמך העתיק ביותר הידוע בו רשומות מילים בשפה ההונגרית.

במאה ה-15 הייתה טולנה עיירת שוק, מרכז שלטוני הונגרי ואחד מבסיסי המערכה נגד האימפריה העות'מאנית. בקרב מוהאץ' ב-1526 נכבשה העיר על ידי הטורקים ורבים מתושביה עזבוה. בסוף המאה ה-17 נותרו בעיר ככל הנראה עשרות משפחות בלבד, אך בהדרגה החלו להגיע אל העיר משפחות שהיגרו מגרמניה. משפחות אלה רכשו אדמות וקיבלו זכויות להקמת שווקים.

בתחילת המאה ה-18 שבה והשתלטה האימפריה הרומית הקדושה על העיר. ב-1745 נפגעה העיר קשות בשרפה, אך שיקומה היה מהיר והתפתחותה הואטה רק במעט. בעיר התפתחו תעשיית הדיג והמטוויות, שנעזרו בטחנות המים שנבנו בעיר.

יהודים
------

יהודים ראשונים התיישבו באזור במאה ה-16 לפי יוסף שפיצר יהודים אלו עזבו עם הצבא הטורקי, והקהילה התחדשה שוב בשנת 1735 אז התיישבה באזור משפחה אחת והקהילה החלה להתפתח עד לשנת 1861 אז הוקמה רשמית ובשנת 1864 היו במקום כבר בית כנסת וחברה קדישא.

בשנת 1939 גויסו גברים יהודים מהעיר לשירות העבודה של הצבא ההונגרי. בתקופה זו היו בעיר כ-200 יהודים שהשתייכו לקהילה הנאולוגית. בשנת 1942 גויסו גברים יהודים נוספים מהעיר לפלוגות העבודה, ורבים מהם נספו בחזית אוקראינה.
במרס 1944 כבשו הגרמנים את הונגריה, ובמאי 1944 הוקם גטו בטולנה. בגטו רוכזו יהודי טולנה ומאות יהודים נוספים, פליטים. ביוני או יולי 1944 הועברו תושבי הגטו לפקש וביולי גורשו משם לאושוויץ.

ילידי המקום
-----------

* **מור גרינוולד** (1851 – 1912) היה רופא מיילד-גינקולוג, בלנאולוג, "יועץ מלכותי", בעל בית הבראה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טולנה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טולנה
* טולנה (Tolna), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"

הערות שוליים
------------

1. ↑  "קהילות הונגריה" עמוד 170

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007530922505171
* GND: 4203796-7
* LCCN: n93031237
* MusicBrainz: a544f624-00d6-4312-8a16-6a46cf4f7a1d
* VIAF: 133152284
* WorldCat (עם VIAF): 133152284

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**ברוך שוחטמן** (ט' בשבט ה'תר"ן, 1890 – כ' בתשרי ה'תשי"ז, 1956) היה חוקר ספרות וביבליוגרף עברי. חבר ועדת הארכיון הציוני, מעורכי קרית ספר ועורך המדור הביבליוגרפי של שנתוני הממשלה. נרצח על ידי חיילי הלגיון הירדני בפיגוע ברמת רחל.

ביוגרפיה
--------

ברוך שלום שוחטמן נולד בעיר באלטה, אוקראינה, בנם של יוסף ושינה זלטא, בת הרב מרדכי שניאורסון. אבי סבו, שעל שמו נקרא, היה הרב ברוך שלום שניאורסון, רבה של עדת החסידים בוויטבסק, בנו של האדמו"ר מנחם מנדל שניאורסון מלובביץ', בעל ה"צמח צדק".

קיבל חינוך עברי וכללי. בשנת 1910 נסע ללמוד היסטוריה, פילוסופיה וספרות באוניברסיטת היידלברג בגרמניה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה שב לרוסיה ולמד באוניברסיטאות בקייב, סנט פטרבורג ואודסה. בשנת 1920 סיים את לימודיו בהיסטוריה פילולוגית. הצטיין בלימודיו ונשאר כמרצה בקתדרה להיסטוריה כללית, אך בעקבות השינויים שהתחוללו בחינוך הגבוה בברית המועצות והרדיפות של הפעילים הציונים, נאלץ להפסיק את עבודתו באוניברסיטה.

מצעירותו היה פעיל בפעילות ציונית. היה סגן יושב-ראש ההסתדרות הציונית בבאלטה. היה פעיל בוועדת התרבות של הסתדרות הסטודנטים "החבר" באודסה, ופעל רבות כיו"ר ב"החלוץ" ובהתאחדות "צעירי ציון". בשנת 1917 השתתף כציר בוועידה הציונית השביעית בסנט פטרבורג. בשנת 1918 נבחר לציר הוועידה הכללית של יהודי רוסיה, שלא התכנסה עקב המצב הפנימי ברוסיה. בשנת 1922 השתתף כציר בוועידה של "צעירי ציון" באודסה. נאסר לזמן קצר על ידי השלטונות הסובייטיים על פעילותו הציונית.

במשך שנה עסק בספריה הממלכתית הגדולה באודסה בעבודה ביבליוגרפית.

בחנוכה שנת תרפ"ו, 1925, עלה לארץ ישראל. סמוך לעלייתו החל ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים במחלקה למדעי הרוח, ובשנת 1933 סיים את לימודיו.

עוד כסטודנט החל לעבוד כביבליוגרף בבית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי, ונשאר בעבודתו עד יומו האחרון. נחשב בקי גדול בספרות העברית ובעל זיכרון פנומנלי. היה מעורכי קרית ספר – הרבעון הביבליוגרפי של בית הספרים הלאומי. היה עורך המדור הביבליוגרפי של שנתוני הממשלה ומעורכי "העבר". היה חבר ועדת הארכיון הציוני.

שוחטמן ערך את התערוכות הספרותיות של דובנוב, ברנר, יל"ג, בן יהודה וביאליק. יחד עם יצחק רפאל ערך את תערוכת רש"י. עסק במחקר של כתבי אחד העם ופרסם חומר רב מארכיונו עם ביאורים מפורטים. פרסם עבודות ביבליוגרפיות על יל"ג, י. ל. פינסקר ופרופסור יוסף קלוזנר.

פרסם מחקרים ספרותיים וביבליוגרפיים ומאמרי ביקורת הספרים, כתבי עת ועיתונים רבים, ובהם: בהארץ, דבר, "העולם", מאזנים, "גליונות", "קריית ספר" ו"ביתר". כתב ערכים רבים באנציקלופדיה העברית, ב"אשכול" וב"אנציקלופדיה לציונות". כתב את המונוגרפיה על העיר אודסה בסדרת הספרים "ערים ואמהות בישראל" שיצא על ידי מוסד הרב קוק.

בי"ח בתשרי, חול המועד סוכות תשי"ז, במהלך סיור באתרים ברמת רחל במסגרת כינוס החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה, פתח חייל ירדני באש לעבר המשתתפים בכנס. שלושה אנשים נהרגו במקום. שוחטמן נפצע קשה, וכעבור יומיים, בכ' בתשרי, מת מפצעיו בית חולים. נקבר בהר המנוחות בירושלים.

על שמו כיכר במרכז ירושלים, סמוך למבנה הישן של "בצלאל".

קישורים חיצוניים
----------------

* ברוך שוחטמן, תדהר
* חללי פעולות איבה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268006305171
* GND: 1089134657
* ISNI: 0000 0000 7911 3710
* LCCN: nr96008672
* NTA: 306699559
* RERO: 02-A011596865
* VIAF: 14666264
* WorldCat (עם VIAF): 14666264

 |
**דקוואן ג'ונס** (באנגלית: **DeQuan Jones**; נולד ב-20 ביוני 1990) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הסמול פורוורד והקלעי בנישינומיה סטורקס.

קריירת מכללות
-------------

בכל ארבע השנים בהם שיחק ג'ונס באוניברסיטת מיאמי, רשם ג'ונס נתונים של 508 נקודות 268 ריבאונדים, 53 אסיסטים, 52 חטיפות ו-51 בלוקים ב-111 משחקים. ב-25 בנובמבר 2009, הוא רשם את שיא הקריירה שלו במכללות כאשר קלע 16 נקודות נגד חוף המפרץ פלורידה.

ב-20 בדצמבר 2011, ג'ונס קיבל אישור לחזור לליגה לאחר שסיים את העונה הראשונה שלו עם 10 משחקים בלבד עקב חוסר ראיות בחקירה של ה-NCAA. ב-29 במרץ 2012, הוא השתתף בתחרות ה-24 במכללות של הטבעות ושלשות.

קריירה מקצועית
--------------

### אורלנדו מג'יק

לאחר שלא נבחר בדראפט 2012, ג'ונס הצטרף לאורלנדו מג'יק בליגת הקיץ של ה-NBA. ב-29 בספטמבר 2012, הוא חתם באורלנדו מג'יק. ב-27 במרץ 2013, עשה ג'ונס את משחקו הטוב ביותר באותה עונה כאשר קלע 13 נקודות בהפסד 108-114 לשרלוט הורנטס.

בחודש יולי 2013, ג 'ונס חזר לליגת הקיץ במדי אורלנדו מג'יק. ב-29 בספטמבר 2013, הוא חתם ב-סקרמנטו קינגס. למרות זאת, ב-15 באוקטובר 2013, הוא נחתך מהקבוצה לאחר ששיחק במשחק אחד בלבד.

### סטוקטון קינגס

בנובמבר 2013 עבר ג'ונס לסטוקטון קינגס מ-ליגת הפיתוח של ה-NBA.

### פלקנסטרו קאנטו

בחודש יולי 2014,שיחק ג'ונס בליגת הקיץ של אורלנדו במדי אינדיאנה פייסרס] ושיחק בניו אורלינס פלניקס בליגת הקיץ של ה-NBA. ב-27 ביולי חתם ג'ונס לעונה פלקנסטרו קאנטו. ב-8 בינואר 2015, הוא השתתף בתחרות ההטבעות של הליגה. הוא היה גם חלק ממשחק הכוכבים של הליגה שנערך ב-17 בינואר, ג'ונס קלע 26 נקודות והוביל את נבחרתו לניצחון במשחק, 146-143. בליגה ג'ונס העמיד ממוצעים של 8.2 נקודות ו-3.3 ריבאונדים ב-35 משחקים. הוא גם ממוצעים 8.2 נקודות ו-4.3 ריבאונדים ב-17 משחקים ביורוקאפ.

### צ'יבה ג'טס פונאבאשי

ב-25 בספטמבר 2015, חתם ג'ונס באטלנטה הוקס. עם זאת, ב-24 באוקטובר נחתך מהקבוצה. ב-29 בנובמבר הוא חתם בצ'יבה ג'טס פונאבאשי היפנית.

### ליל מטרופול

ב-15 בספטמבר 2016, ג'ונס חתם בליל מטרופול הצרפתית.

### פורט ויין מאד אנטס

ב-7 בספטמבר 2017, ג'ונס חתם באינדיאנה פייסרס. הוא היה נחתך מהסגל ב-14 באוקטובר. הוא חתם בפורט ויין מאד אנטס ובסיום העונה זכה בתואר השחקן המשתפר.

### אנחוי ווני

ב-5 במאי חתם ג'ונס באנחוי ווני הסינית.

### הפועל חולון

ב-31 ביולי 2018 חתם ג'ונס בקבוצה הישראלית הפועל חולון לעונה עם אופציה לאחת נוספת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דקוואן ג'ונס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  חולון החתימה את הסמול פורוורד דקוואן ג'ונס, באתר ONE‏, 31 ביולי 2018