recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**קרלו יאיר קוסטלי מולינה** (בספרדית: **Carlo Yaír Costly Molina**; נולד ב-18 ביולי 1982), הוא כדורגלן הונדורסי המשחק בעמדת החלוץ במרתון.

קריירה
------

### מועדונים

קוסטלי נולד בעיר סן פדרו סולה שבהונדורס. בגיל 14 הוא עבר למקסיקו סיטי וחי שם ב-11 השנים הבאות. הוא שיחק בקבוצות נוער מקסיקניות שונות לפני שחזר להונדורס. הוא התחיל את הקריירה המקצועית שלו בפלאטנסה ובשנת 2007 עבר לבלחטוב הפולנית. בינואר 2009 הוא הושאל לקבוצת הצ'מפיונשיפ ברמינגהאם סיטי עד לסיום עונת 2008/2009. בתקופתו בבלחטוב כבש 16 שערים ב-68 הופעות.

ב-24 בינואר 2010 קוסטלי נרכש על ידי וסלוי. לאחר תקופה קצרה בקבוצה הוא עבר לאטלס המקסיקנית. בשנת 2011 הושאל לקבוצת ה-MLS יוסטון דינמו. ב-2012 הוא עבר למועדון היווני וריה. ב-24 ביולי 2013 קוסטלי עבר לקבוצה הסינית גויז'ו ז'יצ'נג. ב-2 בינואר 2014 קוסטלי חזר להונדורס, לקבוצת ריאל אספניה. לאחר מונדיאל 2014 הוא חתם בקבוצת גזיאנטפספור הטורקית שם שיחק עונה אחת, בסיומה חזר לקבוצת נעוריו אולימפיה טגוסיגלפה.

### נבחרת הונדורס

קוסטלי היה חלק משמעותי בהרכב הונדורס בטורנירי גביע הזהב בשנים 2009 ו-2011, כאשר סייע לנבחרת להגיע לחצי הגמר. הוא סייע לנבחרת להעפיל למונדיאל 2010, אך הוא לא שיחק בטורניר עצמו עקב פציעה.

קוסטלי הבקיע שבעה שערים ב-13 משחקים במוקדמות מונדיאל 2014, כולל שלושער נגד קנדה. בטורניר עצמו קוסטלי כבש במשחק מול אקוודור את השער הראשון של נבחרתו בגביע העולם מאז מונדיאל 1982.

תארים
-----

### קבוצתיים

יוסטון דינמו
* אליפות MLS מזרח: 2011
* הדרבי של טקסס: 2011

### אישיים

* מלך השערים בליגת העל ההונדורסית: 2006/2007 (אפרטורה)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת הונדורס – מונדיאל 2014** |
| --- |
| 1 לופס • 
2 ע. צ'אבס • 
3 פיגורואה • 
4 מונטאס • 
5 ברננדס • 
6 ק. גארסיה • 
7 איסגירה • 
8 ו. פאלאסיוס • 
9 ג'. פאלאסיוס • 
10 מ. מרטינס • 
11 בנגטסון • 
12 דלגדו •
13 קוסטלי • 
14 א. גארסיה •
15 אספינוסה •
16 ר. מרטינס •
17 נחאר •
18 ואיאדארס •
19 גארידו •
20 קלארוס •
21 בקאלאס •
22 אסקובר •
23 צ'אבס •
מאמן: סוארס | הונדורסהונדורס |
**קרלו מריה ג'וליני** (באיטלקית: **Carlo Maria Giulini**‏; 9 במאי 1914 - 14 ביוני 2005) היה מנצח איטלקי.

קורות חייו
----------

ג'וליני' נולד בבארלטה שבאיטליה ולמד נגינה בויולה וניצוח באקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה ברומא.

ג'וליני עבד ברדיו מילאנו משנת 1946 והשיב שם לחיים כמה אופרות נשכחות, ביניהן יצירות מאת אלסנדרו סקרלטי. ארטורו טוסקניני שמע הפקה של Il Mondo della Luna מאת היידן ובעקבות זאת המליץ למנות את ג'וליני להנהלה המוזיקלית של לה סקאלה, שם נשאר מ-1953 עד 1956.

בשנת 1958 ניצח על הפקה עתירת שבחים של דון קרלוס מאת ורדי בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן, בלונדון, אבל משנת 1967 הפנה עורף לאופרה והתרכז בעיקר במוזיקה תזמורתית. הוא ניצח על הפילהרמונית של וינה, על התזמורת הסימפונית של שיקגו ועל תזמורת פילהרמוניה. משנת 1978 עד 1984 היה מנצח ראשי בתזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס. בשנת 1982 חזר לאופרה וניצח על "פלסטף" של ורדי (בהפקה מעוררת מחלוקת). 

בין הקלטותיו האגדיות "דון קרלוס" של ורדי, רקויאם של פורה, הסימפוניות השמינית והתשיעית של ברוקנר, הסימפוניה השישית (הפתטית) של צ'ייקובסקי, הסימפוניה ה-שמינית והתשיעית של שוברט, הסימפוניות הראשונה והתשיעית והשיר על הארץ של מאהלר והסימפוניות השביעית והתשיעית של דבוז'אק, אם להזכיר חלק קטן מהן.

הקלטותיו משנת 1959 עם תזמורת ומקהלת פילהרמוניה, של האופרות נישואי פיגארו ודון ג'ובאני מאת מוצרט, כמו גם ההקלטה משנת 1955 של לה טרוויאטה מאת ורדי, עם מריה קאלאס, נמנות עם המעולים ביותר בביצועי האופרה המוקלטים.

ג'וליני מת בברשה, איטליה ב-2005. הוא הותיר אחריו שלושה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרלו מריה ג'וליני** בוויקישיתוף

* קרלו מריה ג'וליני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* קרלו מריה ג'וליני, באתר ספוטיפיי
* קרלו מריה ג'וליני, באתר AllMusic (באנגלית)
* קרלו מריה ג'וליני, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* קרלו מריה ג'וליני, באתר Discogs (באנגלית)

הקלטות ברשת
* קרלו מריה ג'וליני בחזרות עם תזמורת שטוטגרט, לקראת בצוע של התשיעית של ברוקנר, ב-you tube.
* קרלו מריה ג'וליני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* קרלו מריה ג'וליני, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007275680005171
* BIBSYS: 1061707
* BNE: XX849633
* BnF: cb13894522g (data)
* CiNii: DA04024984
* GND: 119302209
* ICCU: RAVV019956
* ISNI: 0000 0001 2095 8484
* LCCN: n81055081
* LNB: 000056739
* MusicBrainz: 77d09862-c297-40a6-aea5-251a6fc34604
* NKC: js20050912001
* NLA: 36554302
* NSK: 000095358
* NTA: 06951741X
* RERO: 02-A003300227
* SELIBR: 262146
* SNAC: w6jq14x5
* SUDOC: 035382236
* Trove: 1289296
* VIAF: 29718030
* WorldCat: lccn-n81055081

 |
מגני האמה בצד השמאלי של התמונה ומגן השוק בצד הימני.
**מגן שוק** הוא מגן שנועד להגן על עצם השוק שברגל מפני שבירה. 

מגנים מסוג זה נפוצים בקרב שחקני כדורגל, במטרה למנוע את שבירת הרגל בעת התנגשויות וגליצ'ים. המגנים בכדורגל עשויים פלסטיק ונלבשים מתחת לגרב, ללא כל אמצעי המהדק אותם לגוף.

בנוסף, סוג שונה של מגנים מסוג זה נפוצים בקרב מתאמנים באמנויות לחימה. גם כדי להגן על הרגל הבועטת מפני שבירה או מכות יבשות כאשר זו תפגע בגוף היריב, זאת מכיוון שאין שומן באזור עצם השוק והיא עצם בולטת וארוכה, דבר ההופך אותה לפגיעה. כמו כן, המגן קיים כדי לרכך את המכה עבור גוף היריב.

המגנים לאמנויות לחימה מורכבים לרוב גומי או בד, ובפנים הם מלאים פלסטיק עטוף בספוג דק. המגנים נסגרים לרוב בעזרת סקוצ'ים, ולרובם יש רשת בחלק הפנימי למניעת גירוד. ישנם מגנים בצורת "גרב", הנלבשים על הרגל כמו גרב, אך אלו נפוצים פחות באופן משמעותי. מגנים עבור כדורגל עשויים פלסטיק בלבד ולרוב אינם כוללים אמצעי להידוקם אל השוק.

את המגנים ניתן לרכוש במידות שונות, והם מיוצרים על ידי מגוון רב של חברות. מחירם נע בין עשרות שקלים ועד למאות שקלים.

ראו גם
------

* מגן אמה
* מגן שיניים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגן שוק** בוויקישיתוף
**קרול רטהאוז** (באנגלית: **Karol Rathaus**;‏16 בספטמבר 1895 - 21 בנובמבר 1954) היה מלחין יהודי שפעל בגרמניה אוסטריה וארצות הברית. הלחין יצירות חשובות על נושאים יהודיים, הידועה שבהן היא הסוויטה אוריאל אקוסטה.
מוכר גם בשמות קרל לאונרד רון רטהאוז, לאונרד ברונו.

קורות חייו
----------

נולד בטרנופול, גליציה, אז בממלכה האוסטרו הונגרית, ממלכת הקיר"ה. היום אוקראינה המערבית.

קרול רטהאוז החל להלחין בגיל צעיר, ובשנים 1913 ו-1914 יצא מגליציה ולמד באקדמיה למוזיקה בווינה. לימודיו נקטעו באמצעם בשל מלחמת העולם הראשונה והוא גויס לצבא האוסטרי ושרת בו שנתיים, 1918 - 1919. עם תום המלחמה יצא אחר מורהו פרנץ שרקר להשלמת לימודיו באקדמיה למוזיקה של ברלין. יצירותיו נתפרסמו בגרמניה ואוסטריה והוא קנה לו שם של מלחין מפורסם. הוא כתב אופרות סימפוניות ויצירות נוספות.

קרול רטהאוז נתן מכוחו גם להלחנת מוזיקה לסרטים אמנותיים והיה בין המלחינים הבולטים בסוגה מוזיקלית זו. מסוף שנות העשרים ועד שנת 1933 שנת השתלטות הנאצים על גרמניה, כתב יצירות רבות שזכו לביצועים והקלטות, בסרטים ובאולמות הקונצרטים. לאחר שהוחרמו יצירותיו בגרמניה הנאצית הוא נמלט לפריז ומשם המשיך ללונדון ושהה בה משנת 1934 עד 1938. באותה שנה היגר לארצות הברית והתיישב בניו יורק. רטהאוז כיהן כפרופסור למוזיקה בקווינס קולג' והצליח הן כמורה והן כמלחין. הוא הלחין בשנותיו באמריקה עשרות יצירות לסרטים. ב-1950 הלחין את המוזיקה לסרט הישראלי "קללה לברכה. רטהאוז נפטר בשנת 1954, בפלאשינג מאדוז שבמדינת ניו יורק. הוא היה נשוי לגרטה והשאיר אחריו בן בשם רנט.

יצירתו כוללת בעיקר יצירות כליות, סימפוניות ויצירות אחרות לתזמורות, סונטות סרנדות ומוזיקה לבלט.

לקריאה נוספת
------------

* בספרייה הלאומית שמורות למעלה מעשרים מיצירותיו, תווים ותוכניות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרול רטהאוז** בוויקישיתוף

* קרול רטהאוז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* קרול רטהאוז, באתר AllMovie (באנגלית)
* קרול רטהאוז, באתר קומפוניסטן דר גנווארט
* קרול רטהאוז, באתר AllMusic (באנגלית)
* קרול רטהאוז, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* קרול רטהאוז, באתר Discogs (באנגלית)
* קרול רטהאוז, דף שער בספרייה הלאומית
* היצירה "אוריאל אקוסטה", סרטון באתר יוטיוב
* חגי חיטרון, האובססיה של קוליה לסינג, באתר הארץ, 18 בנובמבר 2012 (מאזכר גם את קרול רטהאוז)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007267084405171
* BIBSYS: 2126995
* BNE: XX5620556
* BnF: cb135628669 (data)
* CiNii: DA11687391
* GND: 122011104
* ISNI: 0000 0001 2019 8809
* LCCN: no89001725
* LNB: 000072169
* MusicBrainz: 514bcb56-d5c2-46e1-b022-8cb9fa58f9b6
* NKC: mzk2011645862
* NLP: A29875419
* NTA: 150764634
* SUDOC: 161105408
* VIAF: 2669767
* WorldCat: lccn-no89001725

 |
**קרלו סיג'יסמונדו קאפצ'ה** (באיטלקית: **Carlo Sigismondo Capece**;‏ 21 ביוני 1652, רומא – 12 במרץ 1728 בפוליסטנה, קלבריה) היה לבריתן איטלקי.

ביוגרפיה
--------

קאפצ'ה למד פילוסופיה ומשפטים בספרד. בשנות ה-90' של המאה ה-17 מונה למושל טרני ובהמשך למושל קאשה ואסיזי.
בין 1703 ל-1714 שימש "מזכיר למכתבים באיטלקית ובלטינית" אצל מריה קז'ימייז'ה, אלמנת מלך פולין יאן סובייסקי, שחיה בגלות ברומא. בשנות עבודתו בארמון המלכה הגולה כתב לבריות לשבע אופרות של דומניקו סקרלטי, שאת נושאיהן לקח מכתבי אאוריפידס, אובידיוס, אריסטו פייר קורניי וראסין, כדי לשוות לדמויותיו הכפריות והמלכותיות את האופי הרצוי לפי דרישות האקדמיה של ארקדיה ואקדמיות אחרות, שנטו לאופרה סריה של המאה ה-18. קאפצ'ה, שהיה חבר באקדמיה של ארקדיה, בשם "מטיסטו אולביאנו" שאימץ לו כמקובל בארקדיה, התאים עצמו לדרישות אלה. 

הלברית האחרונה שחיבר, בשנת 1718, הייתה לאופרה "טלמכוס" של אלסנדרו סקרלטי. נוסף ל-13 לבריות אופרה כתב גם 28 קומדיות בפרוזה, שארבע מהן כללו קטעים מושרים, וכן טקסטים לקנטטות, סרנדות ואורטוריות, בהן "התחייה" (La Resurrezione) של הנדל.

מקור
----

לוול לינדגרן, "קאפצ'ה, קרלו סיג'יסמונדו", מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007319894105171
* BNE: XX4806421
* BnF: cb120193448 (data)
* CANTIC: a11364531
* CiNii: DA10443970
* GND: 118204718
* ICCU: BVEV057092
* ISNI: 0000 0001 0889 4094
* LCCN: nr89001853
* MusicBrainz: 33ea03f6-dd5c-435e-8601-250f2983e05b
* NKC: xx0049832
* NLP: A21738440
* SUDOC: 028337344
* Trove: 1168271
* VcBA: 495/13084
* VIAF: 39389594
* WorldCat: lccn-nr89001853

 |
**וורת'הם פארק** (באנגלית: **Wrotham Park**) הוא בית אחוזה כפרי בפרברי לונדון (באזור הרטפורדשייר). זהו בית האחוזה הפרטי הגדול ביותר באזור לונדון רבתי. הבית, השוכן במרכז אחוזה בת 10 קילומטר רבוע, 27 קילומטר צפונית למארבל ארץ', נבנה בסגנון נאו פלדיאני בשנת 1754 עבור האדמירל ג'ון בינג. אולם בינג לא נהנה ממנו כיוון שהוצא להורג ב-1757, אך הוריש אותו למשפחתו. בין היתר נולד בבית והתגורר בו כילד הפילדמרשל ג'וליאן בינג, שנודע לתהילה במלחמת העולם הראשונה והיה המושל הכללי של קנדה.

בשנת 1887 התחוללה בבית שרפה שכילתה חלקים ממנו, אך הוא שופץ והוחזר למראהו המקורי.

במבנה ובאחוזה הסובבת אותו צולמו סצנות מהסרטים החברים של פיטר ופארק גוספורד וכן סדרות טלוויזיה של ה-BBC.

כמו כן משמש המקום לאירועים של ידוענים. ב-15 ביולי 2006 נערכה במקום מסיבת החתונה של הכדורגלן אשלי קול ואשתו הזמרת שריל קול. ב-3 באוקטובר אירח בבית מפיק המוזיקה סיימון קאוול את 400 אורחי מסיבת יום ההולדת ה-50 שלו, בעלות של מיליון פאונד .

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וורת'הם פארק** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של וורת'הם פארק (באנגלית)
* רשימת סרטים ופרקי סדרות שצולמו בבית האחוזה, מאתר IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 316596539
* WorldCat: viaf-316596539

 |
**קרול קיי** (נולדה 24 במרץ 1935, אוורט, וושינגטון, ארצות הברית) היא בסיסטית יהודיה-אמריקאית, אשר נמנית עם מוזיקאי האולפן הפוריים ביותר אי פעם. היא ניגנה בכ-10,000 מפגשי הקלטה לאורך קריירה בת כ-55 שנה.

כנגנית הקלטות, שימשה קיי בסיסטית ברבות מההפקות של פיל ספקטור ובריאן וילסון בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20. למשל, היא ניגנה גיטרה בלהיט La Bamba, ניגנה בס בלהיטים של סיימון וגרפונקל ובפסקולים מאת קווינסי ג'ונס ולאלו שיפרין. אולי האלבום הידוע ביותר שבו השתתפה קיי הוא Pet Sounds של הביץ' בויז.

ביוגרפיה
--------

קיי נולדה בעיר אוורט, למוזיקאים המקצוענים קלייד ודוט סמית'. היא גדלה בעוני ובגיל 14 החלה ללמד גיטרה לצורכי פרנסה. לאורך שנות ה-50, ניגנה קיי גיטרת ג'אז וביבופ בעשרות מועדונים באזור לוס אנג'לס עם להקות שונות. אחרי שניגנה עם סם קוק בשנת 1957, הפכה לנגנית אולפן מבוקשת, והתמחתה בנגינה על גיטרה בס.

לאורך שנות ה-60 ניגנה קיי בס בחלק ניכר מלהיטי מצעד הפזמונים האמריקאי בילבורד הוט 100, על אף שלא הייתה מוכרת לקהל הרחב.

קיי עבדה עם מפיקים מוזיקליים מובילים בלוס אנג'לס בעשורים הללו, ובהם מישל לגראנד, אלמר ברנסטין, דייוויד רוז, ג'ון ויליאמס, ועוד. היא ניגנה בס בכמה מלהיטי להקת המאנקיז, ועבדה על פסקולים של סטיבן ספילברג הצעיר. קווינסי ג'ונס התרשם ממנה עד כדי שכתב באוטוביוגרפיה שלו משנת 2001 כי "נשים כמו [...] נגנית הבס קרול קיי [...] יכולות לעשות כל דבר, ומשאירות את הגברים הרחק מאחוריהן."

קיי ניגנה בשירי הנושא של סדרות טלוויזיה אמריקאיות, כגון משימה בלתי אפשרית, מ.א.ש, קוג'ק, ספינת האהבה, איירונסייד, בוננזה, אשת חיל, ומשפחת קוסבי.

בשנת 1969 חיברה ספר לימוד לנגינה בגיטרה בס, בשם *How To Play The Electric Bass*, ולאחריו חיברה ספרים ותקליטורים נוספים להוראת נגינה. היא העניקה שיעורים פרטיים לאלפי תלמידים לאורך השנים.

עקב דלקת פרקים, פרשה קיי מעבודת אולפן במהלך שנות ה-70, אך לימים חזרה לפעילות באולפן, בהופעות ג'אז, ובהוראה.

באמצע שנות ה-60 ניגנה קיי בגיטרת 12 מיתרים בהקלטת האלבום Freak Out! של פרנק זאפה. היא ניגנה בכמה שירים גם באלבום שאחריו, אך סירבה להמשיך, באומרה שהיא מסתייגת מן המלים של חלק מהשירים. לימים סיפרה קיי שזאפה היה חביב וגילה הבנה להסתייגויותיה, והם נפרדו כידידים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של קרול קיי (באנגלית)

* קרול קיי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* קרול קיי, באתר AllMusic (באנגלית)

* קרול קיי, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* קרול קיי, באתר Discogs (באנגלית)

* קרול קיי, באתר Songkick (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kaye, Carol (b. 1935), www.historylink.org
2. ↑  Nate Bloom, celebrity jews, J. ‏2015-03-27 (ב־American English)
3. ↑  אזכור באתר בית הספר למוזיקה ברקלי (אנגלית)
4. ↑  מן הביוגרפיה באתר הרשמי של קיי (אנגלית)
5. ↑  כתבה על קיי (אנגלית) באתר הניו יורק טיימס, 7 ביוני 2000.
6. ↑  קווינסי ג'ונס, *Q: the autobiography of Quincy Jones*, הוצאת דאבלדיי, 2001, מסת"ב 0-385-48896-3, עמ' 126.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb13931867g (data)
* GND: 134423607
* ICCU: MILV304167
* ISNI: 0000 0000 7880 6347
* LCCN: n87825454
* MusicBrainz: c0386e58-15e8-43a8-8cf2-642e2361de5c
* NKC: js20100208001
* NTA: 074807145
* VIAF: 55670840
* WorldCat: lccn-n87825454

 |
**די-קיור - ריפוי סוכרת בישראל** היא עמותה רשומה המהווה ארגון גג לחקר מחלת הסוכרת בישראל.

די-קיור נוסדה בשנת 2004 על ידי פרופ' איתמר רז ומר בועז משעולי, מתוך מטרה להוביל את המחקר למציאת תרופה לסוכרת ולסיבוכים הנגרמים ממנה. לעמותה מספר שותפים לדרך, כאשר השותפה המרכזית היא קרן ראסל ברי (Russell Berrie Foundation). בבסיס הקמת העמותה עמדה התחושה כי קיים חסר בגופי מחקר סוכרת המתמקדים בריפוי (Cure), לעומת הדגש הקיים במרבית המוסדות על טיפול (Care).

על פי העמותה, לישראל יתרונות יחסיים המאפשרים לה התמחות בחקר ריפוי הסוכרת, ובהם: מספר רב של מדענים ומוסדות ברמה גבוהה, המתמקדים בחקר הסוכרת; תעשיית ביוטכנולוגיה פורחת; עלות מחקר נמוכה יחסית הנובעת מרמת שכר נמוכה מאשר במדינות מפותחות אחרות; וכן קרבה גאוגרפית בין המוסדות, המאפשרת שיתוף פעולה יעיל.

פעולות העמותה
-------------

העמותה פועלת לשיתוף מדענים ומוסדות מחקר בישראל בחקר המחלה, במטרה להגדיל את קצב המחקר ואת ערכו המוסף. היא יוזמת שיתופי פעולה רב-תחומיים בחקר המחלה, בארץ ובעולם, ומקיימת כנסים בינלאומיים, מפגשים וסדנאות. כן היא תומכת במחקרים רלוונטיים לנושא בכל המוסדות האקדמיים בישראל, ומשתפת פעולה עם תעשיות היי-טק בישראל למציאת פתרונות חדשניים.

יוזמות נוספות של העמותה הן הקמת מרכזים לחקר הסוכרת וליישומו הראשוני בטיפול בחולים, כגון מרכז מחקר והשתלת תאי בטא, הקמת מרכז תזונה, ייזום תוכנית למניעת גורמי סיכון לסוכרת, ושיתופי פעולה עם גורמים המוכרים כמובילים בעולם בתחום הסוכרת.

תחומי המחקר
-----------

המחקרים הנתמכים על ידי העמותה מתחלקים ל-4 תחומים: 

* גנטיקה ואפידמיולוגיה
* תאי בטא
* מניעת סוכרת
* סיבוכי סוכרת ותנגודת לאינסולין

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של די-קיור
* די-קיור, באתר "גיידסטאר ישראל"
שביל הבארות ובורות המים
**שביל הבארות ובורות המים** הוא מסלול טיול מעגלי הממוקם בתחום פארק בריטניה באזור שפלת יהודה.

היסטוריה וגאולוגיה
------------------

האזור מתנשא לגובה שבין 400 ל-300 מטר. גבעות האזור, מכוסות בשכבה קשה של קרום סלעי נארי, מתחת לשכבה זו סלע קירטון. כדי להגיע למי התהום באזור, חצבו תושבי האזור בימי קדם בורות ובארות כדי לאגור מים. הבארות נחפרו בערוץ הנמוך בקרבת מפלס מי התהום. לרוב הניחו בדפנות הבאר אבנים כדי למנוע התמוטטות. המים בבורות ובבארות נשאבו בעזרת דליים וניתן לראות סימנים של שחיקה כתוצאה משיפשוף החבלים בדפנות. הבארות שימשו את תושבי הכפר עג'ור שננטש במלחמת העצמאות.

ח'רבת א-רסם
-----------

 ערך מורחב – **ח'רבת א-רסם**  

במסלול השביל עוברים המטיילים בח'רבת א-רסם, אתר ארכאולוגי הנמצא בתחומי הפארק. האתר נמצא בראש גבעה בו עובר השביל, כקילומטר דרומית לתל עזקה, סמוך לעמק האלה ו-11 קילומטר מתל מרשה. האתר כפרי בטבעו ואינו מזוהה עם אף יישוב המוזכר במקורות. השריד העיקרי באתר הוא מבנה ריבועי גדול (30 על 30 מטר) שהוא למעשה חצר מרכזית מוקפת חדרים. מסביב למבנה נמצאו מערות, בורות, מדרגות במדרון ומבנה אבן אשר שימש כנראה כמצבה. האתר התגלה על ידי יהודה דגן במהלך סקר השפלה, ונחפר בין השנים 1997–2003. היישוב באתר התקיים לסירוגין במשך אלף שנים, מתקופת הברזל ועד התקופה הרומית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Excavations of Khirbet er-Rasm, p. 1-2
2. ↑  ח'רבת א-רסם, אתר כפרי בשפלת יהודה, עמ. 49
3. ↑  ח'רבת א-רסם, אתר כפרי בשפלת יהודה, עמ. 54
**שעת האפס** (באנגלית: **ZERØ HOUR**) היא סדרת דרמה אמריקאית, בכיכובו של אנתוני אדוארדס, הסדרה עלתה לשידור ב-14 בפברואר 2013 ברשת ABC.

הסדרה קיבלה בפרק הראשון רייטינג של 6.38 מיליון צופים בארצות הברית.

ב -1 במרץ 2013, הסדרה בוטלה והוסרה מלוח זמני השידור שלה על ידי ABC בשל דירוגים נמוכים. הפרקים הנותרים אשר הופקו, שודרו רק בקיץ באותה שנה בחודשים יוני-אוגוסט.

עלילה
-----

האנק גליסטון עוסק בהפצת מגזינים. אשתו ליילה קונה שעון ייחודי ונחטפת על ידי מחבל בשם וינסנט הלבן. האנק מבין שאשתו נחטפה בגלל השעון, מפרק את השעון, מוצא יהלום פגום בפנים, מאיר על היהלום מול הקיר ונגלית לעיניו מפה. האנק לוקח את המפה לחברו הטוב הכומר, וזה מספר לו שהמפה כתובה בשפה שמתה במאה השנייה. וינסנט הלבן מבקש מהאנק לעשות עסקת חליפין בין ליילה לשעון, והכומר מציע להאנק שילך בלי היהלום, יהלום המפה נשאר עם הכומר, וינסנט הבין את התכסיס ולקח את היהלום מהכומר בהריגה. האנק נוסע לניו ברתולומיאו עם הסוכנת ריילי. בינתיים ארון ורייצ'ל נוסעים לבוואריה לחפש את יוצרו של השעון, השען מספר להם שלא מדובר רק בשעון אחד אלא בשנים עשר שעונים, שמיועדים ל-12 שליחים נבחרים שנאספו בשנת 1938, כדי להגן על העולם השסוע מאבדון, השליחים יצרו חיי עולם חדשים ולאחר מכן התפזרו כדי להסתתר מהנאצים. האנק מוצא את ניו ברתולומיאו הממוקם על המפה, זו צוללת נאצית התקועה בקרח, ובתוכה יש כמה שליחים מתים, יחד עם אדם שדומה להאנק.

הדמויות
-------

* אנתוני אדוארדס - **האנק גליסטון**
* סקוט מייקל פוסטר - **ארון מרטין**
* אדיסון טימלין - **רייצ'ל לואיס**
* ג'סינדה בארט - **ליילה גליסטון**
* כרמן אג'וגו - **בק ריילי**
* מייקל נייקויסט - **וינסנט הלבן**
* סאם אנדרווד - **מרטין קרופ**

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של שעת האפס (באנגלית)

* "שעת האפס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "שעת האפס", באתר Metacritic (באנגלית)

* "שעת האפס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**דטרויט טייגרס** (באנגלית: **Detroit Tigers**) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר דטרויט, מישיגן. הקבוצה משחקת בבית המרכזי של האמריקן ליג.

היסטוריה
--------

הקבוצה שנוסדה ב-1894 היא אחת משמונה קבוצות מייסדות של האמריקן ליג ב-1901. קיימות מספר גרסאות למקור השם "טייגרס" (טיגריסים), שתיים מהנפוצות בהן נוגעות לצבעי המדים שלבשה הקבוצה בתחילת דרכה, פסים צהובים על רקע שחור, ולכינויה של יחידה צבאית מהעיר.

אחד מסמלי הקבוצה בראשית דרכה היה השחקן טיי קוב, שנודע במשחקו חסר הפשרות ולימים נחשב לאחד השחקנים הבולטים ביותר ששיחקו בליגה. קוב שיחק בקבוצה בין השנים 1905 ל-1926 כשמשנת 1921 שימש כמאמן-שחקן, בתקופתו העפילה הקבוצה שלוש פעמים ברצופות לוורלד סיריס בשנים 1907–1909, אך נכשלה בניסיונותיה לזכות באליפות. ב-1935 זכתה הקבוצה בתואר הראשון בתולדותיה לאחר שניצחה בוורלד סיריס את השיקגו קאבס 3-4. מאז זכתה הקבוצה שלוש פעמים נוספות בתואר, האחרונה בהן ב-1984.
שנות ה-90 ותחילת המאה ה-21 התאפיינו בכשלונות רצופים של הטייגרס, שלא הצליחו להפעיל לפלייאוף. לקראת עונת 2006 שכרו הטייגרס את שירותיו של ג'ים לילנד, מנג'ר ותיק ובעל רקורד מוכח של הצלחות, וכבר בעונתו הראשונה הוא הוביל את הקבוצה לוורלד סיריס, בה הפסידו בחמישה משחקים לסנט לואיס קרדינלס. ב-2012 העפילו הטייגרס פעם נוספת לוורלד סיריס אך הפסידו 0–4 לסן פרנסיסקו ג'איינטס

קומירקה פארק, האצטדיון הביתי של הקבוצה, בצילום מהיום הראשון של עונת 2007

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דטרויט טייגרס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דטרויט טייגרס (באנגלית)
* דטרויט טייגרס, ברשת החברתית פייסבוק

* דטרויט טייגרס, ברשת החברתית טוויטר

* דטרויט טייגרס, ברשת החברתית אינסטגרם
* דטרויט טייגרס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| קבוצות ליגת ה-MLB |
| --- |
| הליגה הלאומית | הליגה האמריקאית |
| **הבית המזרחי** | **הבית המרכזי** | **הבית המערבי** | **הבית המזרחי** | **הבית המרכזי** | **הבית המערבי** |
| אטלנטה ברייבס | שיקגו קאבס | אריזונה דיאמונדבקס | בוסטון רד סוקס | שיקגו וייט סוקס | אוקלנד אתלטיקס |
| מיאמי מארלינס | סינסינטי רדס | קולורדו רוקיס | ניו יורק יאנקיז | קליבלנד אינדיאנס | סיאטל מארינרס |
| ניו יורק מטס | מילווקי ברוארס | לוס אנג'לס דודג'רס | טמפה ביי רייס | דטרויט טייגרס | טקסס ריינג'רס |
| פילדלפיה פיליז | פיטסבורג פיירטס | סן דייגו פאדרס | טורונטו בלו ג'ייז | קנזס סיטי רויאלס | לוס אנג'לס איינג'לס |
| וושינגטון נשיונאלס | סנט לואיס קרדינלס | סן פרנסיסקו ג'איינטס | בולטימור אוריולס | מינסוטה טווינס | יוסטון אסטרוס
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299894805171
* LCCN: n50001642
* VIAF: 124267198
* WorldCat: lccn-n50001642

 |
**זְוֶונוֹ** (בבולגרית: **Звено**, מבולגרית: קישור במשמעות של חוליה בשרשרת. במקצת המקורות בעברית מתועתק גם כ: זבנו) הוא שמה של תנועה פוליטית בבולגריה, אשר נוסדה ב-1927 כחוג רעיוני על ידי אינטלקטואלים וקציני צבא בולגריים ומרבית חבריה נודעו בעמדותיהם האנטי מלוכניות. רבים מחבריה של זוונו הגיעו מהליגה הצבאית והיא שימשה כזרוע פוליטית ורעיונית לליגה. זוונו הייתה כוח פוליטי מרכזי בבולגריה בתקופה שבין שתי מלחמות העולם.

חוג זוונו נוסד ב-1927 על ידי שורת אינטלקטואלים ואנשי צבא חברי "הליגה הצבאית", אשר גרסו כי תוצאות מלחמת העולם הראשונה הן תולדה של כישלון בית המלוכה הבולגרי ובראשם פרדיננד הראשון. היחס ליורשו, בוריס השלישי היה דו-ערכי. חלק מחברי זוונו התנגדו בגלוי למלוכה אך סירבו לנקוט צעדים אלימים כנגדה, וחלקם החזיקו בעמדות אנטי-מלוכניות דה יורה אף על פי שדה פקטו היו נאמנים לשלטון ומהם נמנו בעלי תפקידים רשמיים בשכר.

מסוף שנות העשרים ועד אמצע שנות ה-30 הייתה זוונו אחד מחמשת הכוחות הפוליטיים המובילים בבולגריה.

ב-1934 חוללה הליגה הצבאית הפיכה בבולגריה. ראשי הליגה הקולונלים קימון גאורגייב ודמיאן ולצ'ב שהיו גם חברי זוונו, קיבלו את תמיכת תנועת זוונו להפיכה. הפרלמנט פוזר, נאסרה פעילות פוליטית וכן פעילותם של איגודים מקצועיים. כדי לשמור על כסאו אולץ המלך בוריס השלישי להסכים למשטר החדש ולמנות את קימון גאורגייב לראש הממשלה. בהמשך, מינה בוריס השלישי לראש הממשלה את הגנרל פנצ'ו זלאטב שהיה חבר זוונו והליגה הצבאית, אך שמר אמונים למלך בוריס השלישי. לאחר ביצור השלטון ומעמדו של המלך, פיטר בוריס השלישי את זלאטב ומינה תחתיו את אנדריי טושב. החל ממועד זה הפך שלטונו של המלך לאבסולוטי וזוונו איבדה מכוחה הפוליטי. בהמשך, פעל דמיאן ולצ'ב לביצוע הפיכה נוספת אך הוא נלכד, הועמד לדין ונדון למוות. בהמשך, זכה לחנינה.

ב-1943, הצטרפה זוונו לחזית המולדת של בולגריה ולחמה נגד השלטון המלוכני שהצטרף למדינות הציר לאחר החתימה על ההסכם התלת-צדדי. ב-9 בספטמבר 1944 חוללה חזית המולדת הפיכה ונטלה את השלטון. קימון גאורגייב מונה לראש הממשלה ודימו קזאסוב אף הוא איש זוונו מונה לשר התעמולה. בהמשך, עם ההשתלטות האלימה של הקומוניסטים על השלטון, פוטר ולצ'ב ובהמשך גלה מבולגריה. רשמית התקיימה תנועת זוונו עד 1949 כחלק מחזית המולדת, אך תפקידה היה ריק מתוכן.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניר ברוך, **הכֹּפֶר**-בולגריה ויהודיה במשך הדורות, הוצאת שבילים, תל אביב, 1990, עמודים 49, 53.
2. ↑  מיכאל בר-זוהר, **הרכבות יצאו ריקות**, הוצאת הד ארצי, אור יהודה, 1999, עמודים 29-28.
3. ↑  ניר ברוך, **הכֹּפֶר**, עמוד 59-58.
**שעת המוזיקה** (באנגלית: **Symphony Hour**) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1942, שהופק על ידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי RKO Radio Pictures. הסרט מציג את מיקי מאוס מנצח על תזמורת סימפונית בחסותו של פיט. הסרט בוים על ידי ריילי תומסון וכולל מוזיקה שהועבדה מתוך האופרטה "הפרשים הקלים" מאת המלחין האוסטרי פרנץ פון סופה. זהו הסרט הקצר ה-117 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" שיצאו לאקרנים והשני באותה השנה.

עלילה
-----

מיקי מנצח על תזמורת רדיו המבצעת את "הפרשים הקלים" (Light Cavalry Overture) של פרנץ פון סופה. נותן החסות (פיט, מופיע בסרט תחת השם סילבסטר מקרוני) אוהב את החזרה ומסכים להציג אותה בקונצרט. בליל ההופעה כולם מוכנים, חוץ מגופי כמובן, שמפיל בטעות את כל הכלים מתחת למעלית, שפוגעת בהם קשות ובכך גורם להם לא להשמיע צלילים מוזיקליים תקינים.

מיקי, שלא מודע לתקלה המצערת עד שעת העלייה לאוויר, מתחיל לנצח על הנגנים ש"מנגנים" בכלים ההרוסים. לאורך כל הקונצרט המקומם, מיקי החרד מתקשה בתפקידו בזמן שמקרוני נכנס להתקף זעם בחדר הצפייה הפרטי שלו. מקרוני מתייפח עד דמעות כשהקונצרט מסתיים, מאמין שהמוניטין שלו נהרס, אך מפסיק כשהוא שומע את מחיאות הכפיים הסוערות מהקהל. הוא רץ מיד לבמת התזמורת ומרים את מיקי ונושק לו, תוך שהקהל משליך לעברם זרי פרחים.

דמויות ומדבבים
--------------

* מיקי מאוס – וולט דיסני
* סילבסטר מקרוני – בילי בלטשר
* גופי – פינטו קולביג
* שדרן רדיו – ג'ון מקליש

לדונלד דאק, הוראס הורסקולר, קלרבל הפרה וקלרה קלאק אין דיאלוג בסרט.

הסרט דובב בגרסה העברית על ידי שפרירה זכאי.

אודות הסרט
----------

מלבד מיקי המנצח, חברי תזמורת נוספים כוללים את גופי, דונלד דאק, קלרבל הפרה, הוראס הורסקולר וקלרה קלאק, שבאופן מוזר, למרות שהיא נראית בסצנות החזרות בהתחלה, היא לא נראית בסצנות ההופעה עצמה בסוף.

סצנה בסרט מראה את דונלד, שבשלב מסוים מואס כל כך בכאוס שנגרם על ידי הכלים הפגומים, אורז את חפציו ועוזב. אך מיקי, שנחוש להמשיך בהופעה, מפנה אקדח לראשו בכדי למנוע ממנו לעזוב. סצנה זו נחתכה בכמה גרסאות בטלוויזיה.

סרט זה סימן את הופעתם הקולנועית האחרונה של הוראס הורסקולר, קלרבל הפרה וקלרה קלאק במשך למעלה מ-40 שנה, כאשר הפעם הבאה שדמויותיהם הופיעו שוב הייתה בסרט "חג שמח מיקי מאוס" משנת 1983. הסרט הוא גם הפעם האחרונה בה מיקי הופיע לצד דונלד דאק או גופי בסרט קולנוע במשך אותו פרק זמן.

הסרט נושא קווי דמיון עם הסרט "קונצרט הלהקה" משנת 1935. מבקר הקולנוע ליאונרד מלטין כינה את הסרט כ"גרסת ספייק ג'ונס ל'קונצרט הלהקה'" (ספייק ג'ונס היה מוזיקאי אמריקאי שהתמחה בעיבודים מזויפים לשירים פופולריים ומוזיקה קלאסית).

הפסקול של הגרסה ה"הרוסה" של "הפרשים הקלים" שימש בפרק של מועדון מיקי מאוס ב-22 באוקטובר 1956.

קישורים חיצוניים
----------------

* "שעת המוזיקה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "שעת המוזיקה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kaufman, J.B.; Gerstein, David (2018). *Walt Disney's Mickey Mouse: The Ultimate History*. Cologne: Taschen. ISBN 978-3-8365-5284-4.
2. ↑  Lenburg, Jeff (1999). *The Encyclopedia of Animated Cartoons*. Checkmark Books. pp. 107-109. ISBN 0-8160-3831-7. נבדק ב-6 ביוני 2020. `{{cite book}}`:  (עזרה)
3. ↑  תבנית:IMDb title
4. ↑  *Symphony Hour* at the Big Cartoon DataBase
5. ↑  *Symphony Hour* on The Encyclopedia of Animated Disney Shorts
6. ↑  "Mickey Mouse in Living Color, Volume Two"
**רארש אנדריי איליה** (ברומנית: **Rareș Andrei Ilie**; נולד ב-19 באפריל 2003 בבוקרשט שברומניה) הוא כדורגלן רומני המשחק בעמדת קשר הכנף בלוזאן מליגת העל השווייצרית.

קריירת מועדונים
---------------

איליה גדל במחלקת הנוער של ראפיד בוקרשט. ב-5 בספטמבר 2020 ערך איליה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 2-1 על פאנדורי טרגו ז'יו במסגרת המחזור השני בליגת העל הרומנית לעונת 2020/2021. ב-19 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על מועדון הכדורגל אוניברסיטת קלוז' במסגרת המחזור העשירי בליגה. בסך הכל ערך איליה 58 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע תשעה שערים.

ב-14 ביולי 2022 חתם איליה בניס מליגת העל הצרפתית.

ב-1 בפברואר 2023 הושאל לחצי עונה למכבי תל אביב.

ב-20 ביוני 2023 הושאל ללוזאן השוויצרית לעונה אחת.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  „Bomba" verii în Liga 1: „L-am vândut pe Rareș Ilie. Urmează vizita medicală" » Salariu de aproape 14 ori mai mare pentru internaționalul Rapidului באתר Gazeta Sporturilor, ‏ 14 ביולי 2022 (ברומנית)
2. ↑  רארש איליה הצטרף למכבי בהשאלה, באתר מכבי תל אביב, ‏1 בפברואר 2023

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"רארש איליה"**.
**דּוּ-שִׁינִּיִּים** (שם מדעי: Diodontidae; ידועים גם כ**קיפודגיים** ובאנגלית מכונים "דגי דורבן") הם משפחת דגי גרם מסדרת הנפוחיתאים בעלי קוצים על גופם.

מאפיינים
--------

לדו-שיניים פרצוף גדול עם מסיכה אופקית על עיניהם ופה גדול מעוגל בעל שתי שיניים גדולות, המקור לשמם. דגים אלה ניזונים מיצורי ים קטנים, מזואופלנקטון ומחסרי חוליות ודגיגים קטנים. הם חיים בימים הפתוחים וכן בשוניות ובחוליות.

הם ידועים בעיקר בצורת ההתגוננות שלהם מטורפים על ידי בליעת מים (או אוויר אם יצאו מהים) וזקירת הקוצים שעל גופם. הקוצים אמורים להרתיע את רוב הטורפים ולכמה מינים ישנם כמה חומרים כמו ציאניד המוזרקים בקוצים לרקמות העור. ואולם מספר טורפים הכוללים כרישים, קטלנים וטונות מצליחים לטרוף אותם.

מיון
----

* משפחה **דו-שיניים** (Diodontidae)
	+ סוג ומין יחיד *Allomycterus pilatus*
	+ סוג *Chilomycterus*
	+ סוג קיפודג (*Cyclichthys)*
	+ סוג ומין יחיד *Dicotylichthys punctulatus*
	+ סוג דו-שן (*Diodon)*
	+ סוג *Lophodiodon calori*
	+ סוג *Tragulichthys jaculiferus*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דו-שיניים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* דו-שיניים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מילון בעלי חיים: דגי הגרם (תשע"ב), 2012, באתר האקדמיה ללשון העברית
**די-ציאנו אצטילן** (**Dicyanoacetylene**) הוא תרכובת של פחמן וחנקן בעל הנוסחה הכימית C4N2 .

למולקולת החומר מבנה קווי מהצורה **N≡C-C≡C-C≡N** אשר לעיתים נכתבת גם כקיצור NC4N .

בטמפרטורת החדר מופיע די-ציאנו אצטילן כנוזל צלול. מכיוון שהחומר פעיל מאוד ומתאפיין בתכולת רמה גבוהה במיוחד של אנרגיה ליצירתו, הוא יכול להתפוצץ ליצירת אבקת פחמן וחנקן גזי. די-ציאנו אצטילן בוער בנוכחות חמצן בלהבה כחולה-לבנה בטמפרטורה של C° 4990. טמפרטורה זו היא טמפרטורת הלהבה הגבוהה ביותר מבין כל החומרים הכימיים. בנוכחות אוזון ובלחץ של 40 בר ניתן להגיע אף לטמפרטורת להבה של C° 6000.

החומר מיוצר על ידי הזרמת חנקן גזי על פני שכבת גרפיט בטמפרטורה של C° 2400 - °C 2700.

בגלל הקבוצות הציאנידיות שלו, משמש די-ציאנו אצטילן כראגנט (מגיב) ביצירת תגובות בכימיה אורגנית בעיקר בתגובת דילס-אלדר (Diels-Alder reaction). בתהליך זה הוא מוסיף גם את התרכובת הארומטית דורן.  
 בחומר נעשה שימוש גם כתוסף דלק וביצור חומרי נפץ.

די-ציאנו אצטילן מוצק התגלה באטמוספירה של טיטאן באמצעות ספקטרוסקופיה של תת-אדום. ריכוז החומר באטמוספירה משתנה בהתאם לעונות השנה באופן מחזורי, ומאפשר ביצוע מחקרים מטאורולוגיים באטמוספירה של הירח. ישנן הערכות כי החומר נמצא גם בחלל הבין כוכבי אולם עד כה טרם נמצאו ההוכחות לכך.

ראו גם
------

* ציאנו אצטילן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **די-ציאנו אצטילן** בוויקישיתוף
**אדוארד יוליוס פרידריך בנדמן** (בגרמנית: **Eduard Julius Friedrich Bendemann**‏; 3 בדצמבר 1811 – 27 בדצמבר 1889) היה צייר יהודי-גרמני.

ביוגרפיה
--------

בנדמן נולד בברלין. אביו, אנטון היינריך בנדמן, היה בנקאי יהודי. אמו, פאני אלאונור בנדמן, הייתה בתו של הבנקאי היהודי יואל סמואל פון האל. אביו עקב מקרוב אחר השכלתו שהייתה מובילה אותו באופן טבעי לעיסוק טכני כלשהו, אך כישרונו ונטייתו לאמנות הביאו לכך שהוא איפשר לו לעסוק בה. לאחר שסיים את בית הספר היסודי, הוא נרשם לבית הספר של וילהלם פרידריך שדו בדיסלדורף. בשנת 1828 הוא צייר דיוקן של סבתו שמשך תשומת לב מסוימת. בשנת 1830 הוא נסע ללמוד באיטליה שם שהה שנה.

לאחר סדרת עבודות, ביניהם "בועז ורות", כישרונו כאמן החל להראות, במיוחד עם ציורו הגדול מאוד משנת 1832 שכותרתו "היהודים האבלים בגלות" שהוצג בתערוכת האמנות בברלין. התמונה זכתה לתשומת לב רבה, שהייתה בין השאר בגלל התחושה העמוקה והפשוטה והרכבה האצילי של היצירה, ולבסוף עברה למוזיאון וולרף-ריצ'רץ בקלן. תמונתו השנייה של בנדמן, "שתי הבנות בבאר" (1832), נרכשה על ידי אגודת האמנות בנורדריין-וסטפאליה. זמן קצר לאחר מכן שצייר את "ירמיהו בין חורבות ירושלים" בגינה קיבל מדליה בפריז בשנת 1837. ציור זה עסק בתולדות היהודים בבבל. יצירתו הידועה ביותר היא "הקציר". פרסקו הראשון של האמן היה ייצוג סמלי של האמנות בבית חותניו בברלין.

בשנת 1838 מונה בנדמן לפרופסור באקדמיה לאמנויות יפות בדרזדן. עד מהרה הזדמן לו לצייר ציורי קיר גדולים עוד יותר. הוא הוזמן לקשט שלושה אולמות של ארמון המלוכה בדרזדן בציורי קיר: חדר הכס, חדר המגדל ואולם המגדל. בחדר הכס, משני צידי הכס, יש נציגות של דמויות שליטים ומחוקקים חשובים ממשה ועד אלברכט השלישי, דוכס סקסוניה. על הקיר הפונה לכס יש ארבעה ציורים המתארים אירועים מחייו של המלך היינריך הראשון, לכל אחד מהם מצורפות תמונות נוספות המסבירות את אחד מארבעת האירועים. עבודה מדויקת זו תפסה את רוב זמנו במשך חמש עשרה שנה.

בין השנים 1859–1867 היה מנהל האקדמיה לאמנות בדיסלדורף.

בנדמן נפטר בדיסלדורף.

משפחה
-----

ב־28 באוקטובר 1838 התחתן אדוארד בנדמן עם לידה שאדו (1821–1850), בתו של הפסל המפורסם יוהאן גוטפריד שדו ואחותו של וילהלם פרידריך שדו.

גלריה
-----

* דיוקן אשתו של האמןדיוקן אשתו של האמן
* על נהרות בבלעל נהרות בבל
* ירמיהו על חורבות ירושליםירמיהו על חורבות ירושלים
* ליד הבארליד הבאר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדוארד בנדמן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Isaac Landman, Simon Cohen, **The Universal Jewish Encyclopedia...: An Authoritative and Popular Presentation of Jews and Judaism Since the Earliest Times**, Universal Jewish Encyclopedia, Incorporated, 1943. (באנגלית)
2. ↑  The Art journal. 1865. HathiTrust (באנגלית)
3. ↑  Gilman, D. C.; Peck, H. T.; Colby, F. M. eds, Bendemann, Eduard Julius Friedrich, **The New International Encyclopædia**

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007291169905171
* BIBSYS: 14042660
* BNE: XX5881824
* BnF: cb13509045k (data)
* CiNii: DA18009570
* GND: 10223244X
* ISNI: 0000 0001 2119 683X
* LCCN: no2001091537
* MusicBrainz: 027a24a2-f6d0-48af-a3f1-c40dc754aa33
* NKC: jn20000700150
* NLG: 123793
* NLP: A12363819
* NTA: 06992483X
* RERO: 02-A012812420
* RKD: 6423
* SNAC: w6cn7fps
* SUDOC: 050291742
* ULAN: 500021705
* VIAF: 7659136
* WorldCat: lccn-no2001091537

 |
**שעת הקומדיה של קולגייט** (באנגלית: **The Colgate Comedy Hour**) הייתה תוכנית בידור חלוצית ששודרה בשידור חי ברשת NBC בטלוויזיה האמריקאית בין השנים 1950–1955 במימון חברת קולגייט-פלמוליב. ב-1951 הייתה זו תוכנית הטלוויזיה הראשונה ששודרה מחוף לחוף וב-1953 הייתה התוכנית הראשונה שצולמה ושודרה בשידור חי בצבע. בין מנחי התוכנית נמנו טובי הקומיקאים של התקופה, בהם דין מרטין וג'רי לואיס, אבוט וקוסטלו, אדי קנטור, דונלד או'קונור, בוב הופ, טוני קרטיס, ריי בולג'ר ואחרים. התוכנית שודרה מדי יום א' בין השעות שמונה עד תשע בערב.

אחד המאפיינים הזכורים של התוכנית הוא ה"פספוסים". כיוון שהתוכנית שודרה בשידור חי אמיתי ללא השהיה, נחשפו הצופים לשחקנים ששכחו את תפקידם, התבלבלו במילות השירים, נכנסו באופן שגוי או פרצו בצחוק והתגברו על השגיאה באמצעות אלתור, להנאת הצופים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שעת הקומדיה של קולגייט** בוויקישיתוף

* "שעת הקומדיה של קולגייט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "שעת הקומדיה של קולגייט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "שעת הקומדיה של קולגייט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* דף באתר הטלוויזיה הקלאסית
* דף באתר מוזיאון השידור
**סימוסתנורוס** (שם מדעי: ***Simosthenurus***; מילולית: "סתנורוס קצר") הוא סוג של יונק כיס נכחד ממשפחת הקנגוריים אשר חי בתקופת הפליוקן והפליסטוקן באוסטרליה ובאי טסמניה. קנגורו זה סווג ב-1966 ונקרא על שם הקנגורו הקרוב סתנורוס, אשר בעבר הוא נחשב לתת-סוג שלו. במקור היו שייכים לסוג רק 2 מינים: S. maddocki ו-S. occidentalis, אך בהמשך התגלו עוד כמה לאורך אוסטרליה.

קנגורו זה היה גדול יותר מהגדול שבמיני הקנגורו המודרניים, קנגורו אדום והוא הגיע לגובה 2 מטרים ולמשקל של מעל 118 ק"ג. הוא היה בעל רגליים שריריות בהם הייתה ציפורן בודדת וכפות רגליים קדמיות קצרות יותר. קנגורו זה היה בעל פנים קצרות עצמות לחיים ושיניים חזקות יותר מהקנגורו המודרני, מה שעזר לו ללעוס צמחייה קשיחה. הוא כנראה ניתר בצורה מגושמת יותר מהקנגורו המודרני ורוב הזמן ניזון מעלי העצים.

קנגורו זה הוא קרוב משפחה של הסתנורוס ושל הקנגורו הגדול ביותר מעולם - הפרוקופטודון שנראה דומה אך היה כבד יותר. כל אלה השתייכו לתת-המשפחה הנכחדת קנגורי ענק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סימוסתנורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* NCBI
* GBIF
 |
**OpenVMS** (ובקיצור **VMS**, ראשי תיבות של Virtual Memory System) היא מערכת הפעלה שמיועדת למחשבים עם מעבדי VAX‏ ,Alpha ו־Itanium. המערכת נוצרה על ידי חברת Digital Equipment Corporation (היום VSI), שגם פיתחה את מחשבי ה־VAX ו־Alpha.

VMS פותחה במקור כמערכת הפעלה למיני-מחשבים מסדרת VAX. גרסתה הראשונה יצאה בשנת 1978, יחד עם השקת הדגם הראשון של מחשב VAX‏ (VAX-11/780). העיצוב שלה התבסס על מערכות הפעלה קודמות של Digital, בפרט RSX של מחשבי PDP, אך החידוש העיקרי בה היה ניהול זיכרון וירטואלי ועבודה במצב של 32 ביט.

בשנת 1983 הוצג חידוש נוסף ב־VMS - ה־VAXCluster, שהיה ליישום המסחרי המצליח הראשון של אשכול מחשבים - רשת מחשבים שמגבים אחד את השני ומשתפים משאבי אחסון ותורי הדפסה.

VMS פעלה בכל הסוגים של מחשבי VAX - הן השרתים הגדולים והן תחנות MicroVAX‏ ,VAXstation וכו'.

בשנת 1992 השיקה חברת Digital את המעבד החדש Alpha, שפעל בטכנולוגיית RISC ויחד איתו הציגה את הגרסה החדשה של VMS שידעה לפעול גם במעבדים אלה. VMS קיבלה מספר תכונות חדשות של תמיכה בפרוטוקולים פתוחים כפי שהוגדרו על ידי POSIX ובהתאם שמה שונה ל־OpenVMS.

בשנת 2005 יצאה הגרסה הרשמית הראשונה של OpenVMS למעבדי Itanium.

בדומה ליוניקס, VMS היא מערכת הפעלה בעלת ממשק טקסטואלי ביסודה. שפת הפקודות של VMS נקראת DCL - Digital Command Language; בהשוואה לפקודות shell של יוניקס ו־DOS פקודות DCL נראות יותר כמו מילים שלמות באנגלית ופחות כמו קיצורים. בתחנות עבודה מבוססות VMS ניתן לעבוד גם בסביבה הגרפית DECwindows, גרסה של X11.

VMS תומכת במספר פרוטוקולי תקשורת. הפרוטוקול העיקרי שלה הוא DECnet, פרוטוקול קנייני של Digital‏. VMS תומכת גם בפרוטוקולי חבילת הפרוטוקולים TCP/IP ובפרוטוקול LAT לעבודה מול מסופים "טיפשים" (כגון VT).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **OpenVMS** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של OpenVMS
* האתר הרשמי של OpenVMS
* תיעוד מלא של OpenVMS
גנרל **פרידריך ברגמן** (בגרמנית: **Friedrich Bergmann**;‏ 10 במאי 1883 – 21 בדצמבר 1941), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

ברגמן נולד ב-10 במאי 1883 באינגולשטדט, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1902 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה הבווארי ה-1. בשנת 1909 הוא הועבר לרגימנט הארטילריה הבווארי ה-4, ובשנת 1913 חזר לרגימנט הארטילריה הבווארי ה-1, עמו לחם במלחמת העולם הראשונה. ב-9 באוגוסט 1915 הועלה לדרגת האופטמן, ובשנת 1917 מונה לקצין מטה במה הכללי. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף ברגמן לפרייקור, ולאחר מכן הצטרף לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1926 הוא הועלה לדרגת מיור, וב-1 בנובמבר 1930 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 במרץ 1932 הוא מונה לראש מטה אגד הארטילריה ה-4, וב-1 באפריל 1933 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-15 באוקטובר 1935 הוא מונה למפקד אגד הארטילריה ה-5, וב-1 במרץ 1936 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 בינואר 1937 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-27, וב-1 במרץ 1938 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה לחם ברגמן עם הדיוויזיה ה-27 במהלך המערכה בפולין, כחלק מהקורפוס ה-7 שהיה חלק מעתודת קבוצת ארמיות דרום, ולקחה חלק פעיל במהלך הקרבות בזאמושץ ולובלין. בסוף נובמבר של אותה שנה הועברה הדיוויזיה להגנה בהרי אייפל, ובמהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה נכללה הדיוויזיה בכוחות העתודה של הארמייה ה-12. במחצית השנייה של המערכה היא נכנסה לקרבות באופן פעיל, ולחמה באזור הסום וניי-סיר-סן. הדיוויזיה פעלה בהצלחה רבה, והשתתפה במרדף אחר הכוחות הצרפתים הנסוגים אל נהר הסן והלואר. ב-5 באוקטובר 1940 מונה ברגמן למפקד הדיוויזיה ה-137, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם עמה כחלק מהקורפוס ה-9 במסגרת הארמייה הרביעית. במהלך הקרב על מוסקבה פיקד ברגמן על הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-13 במסגרת הארמייה הרביעית, ואף קיבל על פעולותיו ב-19 בדצמבר 1941 את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וכעבור יומיים הוא נהרג בקרב בכפר סיאבקי באזור קלוגה שעל יד מוסקבה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרידריך ברגמן באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 133290557
* VIAF: 30722898
* WorldCat (עם VIAF): 30722898

 |
**Ook!‎** היא שפת תכנות אזוטרית, פארודית שמיועדת כביכול לאורנגאוטנים. השפה כוללת שלוש מילים שמורות: "Ook.‎",‏ "Ook?‎" ו־"Ook!‎" שיכולות להשתלב בשמונה צורות שונות ליצירת שפת תכנות מלאה. לדברי המעצבים, Ook!‎ נוצרה על מנת שיהיה קל לאורנגאוטנים ללמוד אותה, ולמנוע כל הזכרה של המילה קוף.

ook, בעברית "אוּק", היא המילה המרכזית של אורנגאוטנית, השפה המדוברת על ידי אורנגאוטנים ביקום של עולם הדיסק הדמיוני מאת טרי פראצ'ט - במיוחד על ידי הספרן באוניברסיטה הנעלמת.

השפה היא פארודיה על השפה Brainfuck, והפקודות שאולות ממנה. אבל מאחר ש־Brainfuck עצמה מהווה מימוש ישיר של מכונת טיורינג אוניברסלית, ברור ש־Ook!‎ שקולה למכונת טיורינג אוניברסלית.

הפקודות של Ook
--------------

| Ook | BF | משמעות |
| --- | --- | --- |
| Ook. Ook?‎ | `>` | קדם את המצביע לתא הבא. |
| Ook? Ook.‎ | `<` | החזר את המצביע תא אחד לאחור. |
| Ook. Ook.‎ | `+` | הוסף 1 לתא הנוכחי. |
| Ook! Ook!‎ | `-` | הורד 1 מהתא הנוכחי. |
| Ook! Ook.‎ | `.` | כתוב את ערך ה-ASCII של התא הנוכחי למחרוזת הפלט. |
| Ook. Ook!‎ | `,` | קרא תו ממחרוזת הקלט והכנס את ערך ה-ASCII שלו לתוך התא הנוכחי. |
| Ook! Ook?‎ | `‎[‎` | דלג קדימה לפקודה שאחרי ה-`Ook? Ook!‎` המתאים אם התא הנוכחי שווה ל-0. |
| Ook? Ook!‎ | `‎]‎` | דלג אחורה לפקודה שאחרי ה-`Ook! Ook?‎` המתאים אם התא הנוכחי שונה מ-0. |

תוכנית לדוגמה
-------------

זוהי דוגמה לתכנות ב־Ook!‎ התוכנית תדפיס את המשפט **Hello World!‎** לפלט הסטנדרטי.

```
Ook. Ook? Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook.
Ook. Ook. Ook. Ook. Ook! Ook? Ook? Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook.
Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook? Ook! Ook! Ook? Ook! Ook? Ook.
Ook! Ook. Ook. Ook? Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook.
Ook. Ook. Ook! Ook? Ook? Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook?
Ook! Ook! Ook? Ook! Ook? Ook. Ook. Ook. Ook! Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook.
Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook! Ook. Ook! Ook. Ook. Ook. Ook. Ook.
Ook. Ook. Ook! Ook. Ook. Ook? Ook. Ook? Ook. Ook? Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook.
Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook! Ook? Ook? Ook. Ook. Ook.
Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook? Ook! Ook! Ook? Ook! Ook? Ook. Ook! Ook.
Ook. Ook? Ook. Ook? Ook. Ook? Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook.
Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook! Ook? Ook? Ook. Ook. Ook.
Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook.
Ook. Ook? Ook! Ook! Ook? Ook! Ook? Ook. Ook! Ook! Ook! Ook! Ook! Ook! Ook! Ook.
Ook? Ook. Ook? Ook. Ook? Ook. Ook? Ook. Ook! Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook. Ook.
Ook! Ook. Ook! Ook! Ook! Ook! Ook! Ook! Ook! Ook! Ook! Ook! Ook! Ook! Ook! Ook.
Ook! Ook! Ook! Ook! Ook! Ook! Ook! Ook! Ook! Ook! Ook! Ook! Ook! Ook! Ook! Ook!
Ook! Ook. Ook. Ook? Ook. Ook? Ook. Ook. Ook! Ook. 

```

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר הבית של Ook!‎
**מטאו גופרילר** (באיטלקית: **Matteo Goffriller**  ‏ 1659–1742) היה בונה כלי קשת ונציאני, שנודע בעיקר באיכות הצ'לי שיצר.

ידוע שגופרילר נולד בבריקסן, אבל לא הרבה מעבר לזה ידוע על חייו לפני הגיעו לוונציה, משנת 1685 ואילך. הסברה היאף שהיה פעיל בשנים 1689 עד 1740, וייסד את "אסכולת ונציה" של בוני כלי קשת, בתקופה שבה הייתה ונציה בין החשובים ביותר במרכזי הפעילות המוזיקלית בעולם.

לפנים ייחסו בטעות את הצ'לי של גופרילר למשפחת גוארנרי, קרלו ברגונצי ואפילו אנטוניו סטרדיווארי, והוא היה אלמוני למעשה עד שנות ה-20' של המאה ה-20, כשכליו התחילו להתגלות. הצ'לו שלו משנת 1773, שהיה שייך פעם לפבלו קזאלס, יוחס במקורו לברגונצי. הכלי שזוהה כמוקדם ביותר שלו הוא ויולה דה גמבה משנת 1689.

גופרילר נשא לאישה את מאדאלנה מריה קייזר בשנת 1689, ב"מדונה דלה גראציה" בוונציה, ובמהלך 26 השנים הבאות הביאו לעולם שנים-עשר ילדים. מטאו גופרילר מת בוונציה בשנת 1742.

תוויות גופרילר
--------------

התווית הסטנדרטית לכלי נגינה של גופרילר, אם אמיתית ואם מזויפת, נושאת את הכתובית הלטינית "Mattheus Goffriller Fece in Venezia Anno (תאריך)." הכתובית הזאת מציגה את היצרן, העיר (ונציה), ו"נבנה בשנת - ", וכאן מופיעה השנה, אם בדפוס ואם בכתב יד. לאמיתו של דבר, גופרילר הדביק תוויות על אחוז קטן מכליו, בהשוואה למספר הכלים שנבנו בפועל. ההימנעות מהדבקת התווית נועדה להתחמקות מתשלום מיסיו בוונציה.

מורשת
-----

פבלו קזאלס עם צ'לו של גופרילר
פבלו קזאלס החזיק בגופרילר שהיה כלי הקונצרטים העיקרי שלו במשך רוב חייו כצ'לן מקצועי. קזאלס רכש את הצ'לו בשנת 1913 והשתמש בה עד מותו ב-1973. מאז 2000 מוקנה השימוש בכלי למשך שנתיים, לזוכה בתחרות הצ'לו הבינלאומית ע"ש פבלו קזאלס בקרונברג, גרמניה.

טרנס וייל ניגן בגופרילר שבו ניגן לפנים פאבלו קזאלס.

נגנים אחרים ידועי-שם
--------------------

* עמנואל פויירמן
* מאט חיימוביץ
* אדואר לאלו
* ג'וזף שוסטר
* ניקולו פגניני
* ז'קלין די פרה
* ליאונרד רוז
* יאנוש סטרקר

לקריאה נוספת
------------

* *Violin and Lute makers of Venice 1640 -176*  by Stefano Pio, Ed. Venice research, Venezia 2004 www.veniceresearch.com
* Journal of The Violin Society of America, VSA papers Vol. XXI, No. 1 "The Life and Work of Matteo Goffriller of Venice 1659–1742" by Stefano Pio.

קישורים חיצוניים
----------------

* "Violins, violas, cellos & double basses made by Matteo Goffriller". Cozio.com. 2008. אורכב מ-המקור ב-2006-05-06. נבדק ב-2012-10-14.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Claudio Bohórquez
2. ↑  Obituary Terence Weil "האינדיפנדנט, ויליאם ווטרהאוס, נגן בסון, 9 במרץ 1995

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1175049840
* VIAF: 4263154741645953110006
* WorldCat (עם VIAF): 4263154741645953110006

 |
**סימורידה** (שם מדעי: ***Symmoriida***) היא סדרה קטנה של דגי סחוס פרהיסטוריים הקרובים לכימראים המודרניים (מהקבוצה הקדומה כסויי זימים), אף שהמראה שלהם מזכיר כרישים. דגים אלה חיו בימים ובאוקיינוסים של עידן הפלאוזואיקון לפני 382.7–318 מיליון שנה מזמננו ואולי אף שרדו עד הקרטיקון, אך הדבר מצוי במחלוקת מדעית. הסדרה תוארה למדע בשנת 1981.

בני הסדרה היו דגים קטנים יחסית, והיו בעלי סנפירים בולטים דמויי-עוקצים מעל גבם ולעיתים גם ראשם. מבנים אלה עזרו לדגים להילחם ביריבים או שאולי שימשו להרחקת טורפים מאיימים כמו הדנקליאוסטיוס.

המאובנים של מינים אלה התגלו ברוסיה, מחוז גיפו ביפן וברחבי ארצות הברית, בין השאר במונטנה, אינדיאנה ובאלסקה, וייתכן שנמצאו גם בחלק מאירופה. המאובנים מורכבים בעיקר משרידי עצמות לסת ושיניים.

מיון
----

* משפחה סימוריים (Symmoriidae)
	+ סוג *Cobelodus*
	+ סוג *Denaea*
	+ סוג *Symmorium*
* משפחה פלקטיים (Falcatidae)
	+ סוג *Denaea*
	+ סוג פלקטוס (*Falcatus*)
	+ סוג *Ozarcus*
	+ סוג *Stethacanthulus*
	+ סוג *Cretacladoides*?
* משפחה סטתקנטיים (Stethacanthidae)
	+ סוג סטטקנטוס (*Stethacanthus*)
	+ סוג *Akmonistion*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סימורידה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
 |
**פרידריך הראשון, דוכס שוואביה** (1050 – 4 ביוני 1105) היה דוכס שוואביה משנת 1079 ועד מותו, השליט הראשון מבית הוהנשטאופן.

ביוגרפיה
--------

פרידריך היה בנו של פרידריך מבירן, רוזן בריזגאו רוזן הופלטין של שוואביה, והילדגרד מאגיסהיים - דאגבורג, אחייניתו של האפיפיור לאו התשיעי ומייסדת המנזר של אמונה הקדושה בשלטשטדט, אלזס. כשפרידריך ירש את אביו, הוא הקים את טירת הוהנשטאופן על ההר בעל השם ברכס היורה השוואבי, שהפך למושב האבות של השושלת. הוא גם ייסד מנזר בנדיקטיני באתר טירת לורך לשעבר, בערך בשנת 1100. דרך אמו הוא שלט על אחוזות אלזס גדולות סביב שלטשטדט והגנאו.

כאשר במהלך מאבק האינווסטיטורה נבחר הדוכס השוואבי רודולף מריינפלדן לאנטי-מלך להיינריך הרביעי, מלך גרמניה, פרידריך נשאר תומך נאמן של השושלת הסליאנית השלטת. בתמורה העניק לו היינריך את דוכסות שוואביה בשנת 1079 וגם נתן לו את ידה של בתו בת השבע, אגנס מווייבלינג. בנו של רודולף, ברטולד מריינפלדן וברטולד מצרינגן, התמודדו מולו, פרידריך שלט רק בחלקים הצפוניים של הדוכסות השוואבית עד לאולם ולנהר הדנובה. לבסוף בשנת 1098, הוא וברטולד מצרינגן הגיעו לפשרה, לפיה יריבו הגביל את עצמו לתואר "דוכס צרינגן".

בשנים האחרונות לשלטונו הצליח פרידריך להרחיב את שטחי הוהנשטאופן צפונה, כאשר קיבל את תפקידו של פוגט של מנזר וייסנבורג והבישוף של שפייר בפרנקוניה הריינית.

משפחתו
------

בערך ב-1086/87 נישא פרידריך לאגנס, בתו של הקיסר היינריך הרביעי. היו להם כמה בנים ובנות, ביניהם:

* פרידריך השני, דוכס שוואביה (1090–1147), ירש את מקומו כדוכס שוואביה בשנת 1105, אביו של הקיסר פרידריך ברברוסה
* קונראד השלישי, מלך גרמניה (1093–1152), נבחר למלך הרומאים ב-1138
* ברטה מבול (נפטרה לפני 1142), נישאה לאדלברט מראבנשטיין, רוזן אלכינגן, בתם ליוטגארד נישאה לקונראד, מרקיז מייסן
* הייליקה, שנישאה לפרידריך השלישי מפטנדורף-לנגנפלד-הופנשה, בתם הייליקה מפטנדורף-לנגנפלד נישאה לאוטו הרביעי, רוזן ויטלסבאך
* גרטרוד, נישאה להרמן השלישי משטאלק, רוזן פלטין של הריין
* ריכילדיס, נישאה לאיג הראשון, רוזן רוסי

לאחר מותו של פרידריך, אגנס נישאה שנית ללאופולד השלישי, מרקיז אוסטריה מבית באבנברג ב-1106. שניהם קבורים במנזר Klosterneuburg.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרידריך הראשון, דוכס שוואביה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hamel 2001, p. 466.
2. ↑  Barraclough 1984, p. 138.
3. 1 2  Weinfurter 1999, p. 162.
4. ↑  Brooke 1968, p. 140.
5. 1 2  Frederick I 2000, p. xii.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118693530
* ISNI: 0000 0000 7858 7586
* NLP: A38203108
* SUDOC: 140187138
* VIAF: 88451094
* WorldCat: viaf-88451094

 |