recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**שירות הצוללות של הצי המלכותי** (באנגלית: **Royal Navy Submarine Service**) הוא אחד מחמש הזרועות הלוחמים של הצי המלכותי.

השירות אמון על כלל הצוללות של הצי המלכותי, אלו מתחלקים לצוללות תקיפה גרעיניות (SNN) המיועדים ללוחמה כנגד כלי שיט וצוללת טילים בליסטיים (SSBN) המשמשים ככוח ההרתעה הגרעינית של הממלכה המאוחדת. מפקדת השירות שוכנת בבסיס הצי המלכותי קלייד בסקוטלנד ומפקדה הוא קומודור פול דאן.

היסטוריה
--------

צה"מ סופרב (S109) לחופי גיברלטר, 1993.
צה"מ אסטיוט (S119) מגיעה לבסיס הצי המלכותי קלייד, 2012
שירות הצוללות הוקם בשנת 1901 עם קליטת הצוללות הראשונות, הולנד 1, בצי המלכותי. ערב מלחמת העולם הראשונה גדל השירות לכדי 60 צוללות ו-1,418 משרתים, במהלכה חמישה מבין 14 צלבי הוויקטוריה שניתנו למשרתי הצי המלכותי הוענקו בשירות הצוללות. בתחילת מלחמת העולם השנייה השירות כלל 60 צוללות ועוד תשעה היו בבנייה, לאורך המלחמה הוכנסו לשירות 178 צוללות נוספות סך הכל, כאשר בתקופה זו אבדו 76 צוללות, רובם בלחימה בחזית הים התיכון.

לאחר המלחמה שירות הצוללות וכן מספר כלי השיט בו צומצם משמעותית, אך עם התגברות המתיחות של המלחמה הקרה וכניסתן לשירות של הצוללות הגריעניות הראשונות בראשית שנות ה-60 הבטיחו את חשיבותו של שירות הצוללות הן ככוח הרתעה בליסטי והן ככוח לחימה ימי. ב-1968 הצוללות הבליסטיות מסדרת רזולושן הוכנסו לשירות כשהן חמושות בטילים בליסטים גרעיניים מסוג פולאריס והפכו למרכיב חשוב בכוח ההרתעה הגרעיני של בריטניה במלחמה הקרה, בהמשך עם הוצאתן משירות של מפציצי ה-V בתחילת שנות ה-80, הן הפכו לכוח ההרתעה היחיד.

בסוף המלחמה הקרה, בשנת 1989, כלל השירות 30 צוללות שהתחלקו לארבעה אסקדרונים; הראשון, השני והשלישי (צוללות צי) והעשירי (צוללות בליסטיות). בתקופה זו השירות פעל משלושה בסיסי הצי המלכותי ובפיקודו עמד אדמירל משנה פרנק גרנייר. במהלך מלחמת קוסובו, צוללות הצי שיגרו טילי שיוט BGM-109 טומהוק לעבר מטרות, כך הפכה צה"מ ספלנדיד (S106) ב-1999 לצוללת הראשונה לשגר את הטיל תוך לחימה. בתחילת המאה ה-21 צוללות מסדרת טרפלגר סייעו למהלך הפלישה במלחמת אפגניסטן (2001) ומלחמת עיראק (2003) על ידי שיגור טילי טומהוק, כך גם במהלך התקיפה הצבאית הבין-לאומית בלוב (2011).

הצוללות הגרעיניות (צוללות בלסטיות) של השירות כיום הן הצוללות מסדרת ואנגארד שהוכנסו לשירות במהלך שנות ה-90, אלו עתידות להיות מוחלפות בצוללות מסדרת דרדנוט שמתוכננות להיכנס לשירות במהלך שנות ה-30. לצידן, צוללות התקיפה (צוללות צי) כוללות את הצוללות מסדרת אסטיוט שעדיין נמצאות בשלבי קליטה והחלפה של סדרת טרפלגר הוותיקה. פרויקט ההחלפה של סדרת אסטיות מתוכנן להיות שיתוף פעולה בין בריטניה, אוסטרליה וארצות הברית, כחלק מברית ההגנה AUKUS, כאשר הסדרה החדשה מתוכננת להיכנס לשירות בשירות הצוללות לקראת סוף שנות ה-30.

צי הצוללות
----------

|  | סדרה | כמות | כניסה לשירות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|
| **צוללות צי** |
|  | סדרת טרפלגר | 1 | 1991 | צה"מ טריומף (S93) |
|  | סדרת אסטיוט | 5 | 2010-2022 | צוללות תקיפה גרעיניות (SSN) |
|
| **צוללות בליסטיות** |
|  | סדרת ואנגארד | 4 | 1993-1999 | צוללת טילים בליסטיים (SSBN) |
|

ראו גם
------

* צי פני הים של הצי המלכותי
* זרוע האוויר של הצי המלכותי
* חיל הנחתים המלכותי
* שייטת הצוללות - היחידה המקבילה בצה"ל

קישורים חיצוניים
----------------

* עמוד צי פני הים באתר הצי המלכותי הרשמי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ‏**Positive signs for Royal Navy Submarine manpower**, ‏4 ביולי, 2018, Navy Lookout.
**אוטו קוהלרמן** (בגרמנית: **Otto Kohlermann**‏; 17 בפברואר 1896 – 27 בפברואר 1984), היה גנרל בוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

קוהלרמן נולד ב-17 בפברואר 1896 במגדבורג, ובשנת 1914 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל קוהלרמן את עיטור צלב הברזל דרגה שנייה. לאחר המלחמה הצטרף קוהלרמן לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1928 הוא הועלה לדרגת האופטמן, וב-1 באוקטובר 1934 הוא מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הארטילריה ה-5. ב-1 בינואר 1935 הוא הועלה לדרגת מיור, וב-15 במרץ 1936 הוא מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הארטילריה ה-41. ב-1 באוקטובר 1936 הוא מונה למפקד גדוד התצפית ה-5, וב-1 באוקטובר 1937 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט.

### מלחמת העולם השנייה

ב-1 באוקטובר 1939 הוא מונה למפקד גדוד הניסויים של בית הספר לארטילריה, וב-1 בספטמבר 1940 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 בדצמבר אותה שנה הוא מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-4, ולחם עמו במהלך מבצע ברברוסה כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-14. ב-8 בינואר 1942 הוא מונה למפקד אגד הארטילריה ה-10, וב-22 בפברואר אותה שנה הוא קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-15 במאי 1942 מונה קוהלרמן למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-60, וב-1 ביולי אותה שנה הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור. קוהלרמן לחם עם הדיוויזיה במהלך מבצע מקרה כחול, ולאחר מכן בקרב סטלינגרד עד לנובמבר 1942.

ב-20 ביוני 1943 מונה קוהלרמן להקים את הדיוויזיה מחדש בדרום צרפת כ**דיוויזיית הפאנצרגרנדיר פלדהרנהאלה**, וב-1 ביולי אותה שנה הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט. בספטמבר 1943 נשלחה הדיוויזיה לאיטליה, וסייעה בפירוק הארמייה האיטלקית השמינית מנשקה. באוקטובר 1943 נשלחה הדיוויזיה לצפון צרפת, ובדצמבר אותה שנה נשלחה לחזית המזרחית, והועמדה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השלישית. בפברואר 1944 הוא הועבר לעתודת המילואים, וב-6 במאי אותה שנה הוא מונה למפקד פיקוד ארטילריית החופים דרום-מערב. קוהלרמן נשאר בתפקידו עד סיום המלחמה, ולאחר מכן נפל בשבי בעלות הברית.

### לאחר המלחמה

ביולי 1947 שוחרר קוהלרמן מהשבי, ולאחר שחרורו מהשבי הוא התגורר בבאד דירהיים, עד למותו ב-27 בפברואר 1984.

קישורים חיצוניים
----------------

* אוטו קוהלרמן באתר geocities (באנגלית)
**אליזבת (ליזל) עליזה צ'מפין-ילון** (בגרמנית: **Elizabeth (Liesel) Aliza Czempin-Yallon**; ‏8 במרץ 1913 – 12 באוגוסט 2004) הייתה אתלטית יהודייה, זוכת מדליית ארד במכביה השנייה (1935), בהיותה חלק ממשלחת ספורטאים יהודים שהגיעו מגרמניה הנאצית, ואלופת ארץ ישראל (1940) בהטלת כידון וסגנית אלופת ארץ-ישראל בהדיפת כדור ברזל ובזריקת דיסקוס.

ביוגרפיה
--------

צ'מפין נולדה וגדלה בברלין.

### קריירה ספורטיבית

#### 1935

במכביה השנייה, שנערכה בשנת 1935 זכתה צ'מפין במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 29.53 מטר, אחרי ליליאן קופלנד מארצות הברית האלופה האוליפית מלוס אנג'לס 1932 (36.92 מטר) ומרתה יעקב מגרמניה (31.79 מטר).

לאחר שעלתה לארץ ישראל היא התאמנה בקבוצת מכבי ירושלים ואחר כך בקבוצת מכבי חיפה.

#### 1940

באליפות ארץ ישראל שנערכה באצטדיון המכביה בתל אביב במאי 1940 היא זכתה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 26.38 מטר, לפני ספיר ממכבי תל אביב (26.13 מטר) ורות מנדלה ממכבי חיפה (23.20 מטר). מדליות כסף, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 8.84 מטר, אחרי פרידה ליכטבלאו ממכבי תל אביב (9.42 מטר) ולפני רות מנדלה (8.07 מטר) ובזריקת דיסקוס בתוצאה של 24.10 מטר, אחרי פרידה ליכטבלאו (33.80 מטר) ולפני רות מנדלה (23.11 מטר).

#### 1941

בתחרות ארצית שנערכה בחיפה ב-8 בפברואר 1941 קבעה צ'מפין בהטלת כידון תוצאה טובה יותר משיא ארץ ישראל שלא תוכר של 30.52 מטר.

קישורים חיצוניים
----------------

* אליזבט (ליזל) צ'מפין וחברים על האוניה "רומה" בדרך למכביה השנייה שהתקיימה בארץ ישראל, 1935, באתר בית התפוצות
* אליזבט (ליזל) צ'מפין, אלופת המכביה השנייה בהטלת כידון, וחברים, תל אביב, ארץ ישראל, 1935, באתר בית התפוצות
* נעמי בן גור, 'חבורה' - אגודה למתן בסתר, דבר, 4 באפריל 1973

הערות שוליים
------------

1. ↑  Elisabeth Yallon (Czempin), באתר Geni.com, (באנגלית)
2. ↑  Maccabiah Games before World War II (באנגלית)
3. ↑  התוצאות המפורטות של תחרויות הרבנאות, הַבֹּקֶר, 12 במאי 1940
4. ↑  ליפא לויתן, הקפיצות בתחרויות-הרבנאות, המשקיף, 15 במאי 1940
5. ↑  מ. פיבישביץ, בעקבות התחרויות באתלטיקה קלה בחיפה, אמר, 17 בפברואר 1941
אבן נגף לזכרה של קלרה טיש בוופרטל
**קלרה טיש** (בגרמנית: **Cläre Tisch**;‏ 14 בינואר 1907 – נובמבר 1941) הייתה כלכלנית יהודייה-גרמנייה, שנרצחה בשואה בגטו מינסק.

ביוגרפיה
--------

קלרה טיש הייתה בתם של הסוחר ליאו טיש ואשתו אדל. היא למדה תחילה בבית הספר היסודי בעיר מגוריה אלברפלד, כיום וופרטל, מאוחר יותר למדה בתיכון "Realgymnasiale" באונטרברמן. החל משנת 1926 למדה כלכלה באוניברסיטאות בבון, ז'נבה, ברלין ולבסוף שוב בבון. בבון, מוריה היו ארתור שפיטהוף, הרברט פון בקראת וג'וזף שומפטר, שבהנחייתם קיבלה את הדוקטורט שלה. התזה שלה הייתה על דיון החישוב הסוציאליסטי, שזכה לתשומת לב רבה בקהילה האקדמית. שומפטר תמך בה מאוחר יותר כשהיה פרופסור באוניברסיטת הרווארד והחליף איתה מכתבים עד לגירושה לגטו מינסק.

עבודת התזה של טיש, שהסתיימה בשנת 1932. נקראה "Economic Calculation and Distribution in the Centrally Organized Socialist Commonwealth" (גרמנית: Wirtschaftsrechnung und Verteilung im zentralistisch organisierten sozialistischen Gemeinwesen). התזה שלה בן ה-24 נחשבת ל"משפיעה "(מק'קרו) ו"הישג יוצא דופן" (הגמן), והפכה אותה למבשרת של הסוציאליזם הניאו-קלאסי כמו הנרי די דיקינסון, אוסקר לנגה ואבא לרנר. פרידריך אוגוסט האייק ציטט את עבודתה וכן את שומפטר בספרו "קפיטליזם, סוציאליזם ודמוקרטיה". עד 1933 טיש עבדה כמדענית. נוסף על כך, היא הייתה עוזרת של ארתור שפיטהוף.

בשל הרדיפות של יהודי גרמניה הנאצית, לאחר עליית הנאצים לשלטון, היא נאלצה לעזוב את האוניברסיטה. עבדה בעבודות שונות במגזר הפרטי כדי להתקיים.

בשנת 1936 הפכה למנהלת ארגון האימוץ של ארגון הנשים היהודיות בוופרטל-אלברפלד. היא דחתה הזדמנויות שונות לעזוב את גרמניה, כנראה בגלל רצונה לעזור לילדים. שומפטר סיפק עבורה תצהיר על מנת להקל על הגירתה לארצות הברית.

ב־10 בנובמבר 1941 גורשה טיש יחד עם אחיותיה מארי וגרדה, גיסה ליאו מרקוס, ואחייניתה ארנהילד מרקוס בקבוצה ביחד עם 992 אזרחים יהודים מוופרטל, דיסלדורף ואסן לגטו מינסק, שם היא נרצחה באותו חודש.

מול הבית ב-Neumarktstraße 46 בוופרטל, בו התגוררה בעבר, הוטבעה אבן נגף לזכרה. בבית הכנסת העתיק בוופרטל מוצגת תערוכת קבע ובין היתר מוקדש לה מקום בתצוגה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלרה טיש** בוויקישיתוף
* קלרה טיש, בארכיון יד ושם
* מאמר, ב"ארכיון הגלות"
* "אבן הנגף" לקלרה טיש שהוטבעה ליד ביתה באלברפלד

הערות שוליים
------------

1. ↑  According to Hans Singer, his close circle of student-colleagues at Bonn included Klara Tisch, August Lösch, Wolfgang Stolper, and Herbert Zassenhaus: "Transcript of Interview of Hans W. Singer by Richard Jolly, Sussex, 2 January 2000," United Nations Intellectual History Project, p. 42.
2. ↑  According to Allen, she was one of Schumpeter's "favorite students": Robert Loring Allen, Opening doors. The Life and Work of Joseph Schumpeter, New Brunswick 1991, Bd. 1, S. 282; S.109; similar: Thomas K. McCraw, Joseph A. Schumpeter. Eine Biographie, Hamburg 2008, S. 228 u.662.
3. ↑  C. Nishiyama/K. R. Leube (ed.), The Essence of Hayek, Stanford 1984, S. 60 (*The Impossibility of Socialist Calculation*)
4. ↑  Tübingen 2005, S. 277, in the 16. chapter ("Der sozialistische Grundplan").

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1080200983
* ISNI: 0000 0004 2597 6851
* MGP: 306678
* NTA: 249326280
* VIAF: 306228502
* WorldCat: viaf-306228502

 |
**הרצליה פיתוח** היא שכונה אמידה במערב העיר הרצליה הגובלת בין הים התיכון ממערב, לכביש החוף במזרח. בעבר רוב שטחי הרצליה פיתוח היו מכוסים בדיונות חול, בין הדיונות היו מפוזרים בוסתנים של תאנים וענבי דבוקי. השכונה הוקמה ב-1925 בשם "הרצליה ג’", כהמשך של המושבה דאז הרצליה.

השכונה
------

בהרצליה פיתוח נמצאות שכונת ריבלין, שיכון אכדיה (שיכון חיילים ועולים) ושיכון הפרוגרסיבים. כמו כן, נמצא באזור בית הכנסת האשכנזי "אוהל משה", בית הכנסת המרכזי הספרדי וחטיבת הביניים "סמדר". רחובות ראשיים של האזור: הנשיא (יצחק בן-צבי), וינגייט, רמת-ים, קרן היסוד ומדינת היהודים.

האזור נחשב לאחד מאזורי המגורים היוקרתיים בישראל, ומרבית בתי המגורים שבו הם וילות. רחוב גלי-תכלת, שצדו המערבי נמצא על המצוק הצמוד לחוף הים ומשקיף על הים, מאכלס את הבתים היקרים ביותר בישראל, ובו שכן, עד לשנת 2021, גם ביתו של שגריר ארצות הברית בישראל. שגרירים נוספים מתגוררים בהרצליה פיתוח. בשכונה דיירים נודעים רבים, שבראשם היו נשיא המדינה חיים הרצוג ושר החוץ אבא אבן (אחד הרחובות הראשיים באזור, המוביל ממזרח למערב, נקרא על שמו לאחר מותו). לפני קום המדינה התגוררה בשכונה משפחתה של גולדה מאיר, ברחוב נורדאו.

ברצועה הצמודה לחוף נמצאים בתי מלון אחדים, ובהם "השרון", "דניאל" ו"דן אכדיה". בקצה הדרומי של רצועת המלונות נמצאת המרינה של הרצליה, שעליה שוכנים שני מגדלים, האחד משמש את מלון "מלון ריץ-קרלטון" והשני משמש לדירות נופש. ברצועה זו נמצא גם בית החולים "הרצליה מדיקל סנטר". במרכז הרצליה פיתוח שכן מלון "תדמור", ששימש להוראת מקצועות המלונאות. בשכונה נמצאים גם בתי דירות יוקרתיים. בצדה הדרום-מזרחי שוכן אזור תעשייה, בו נבנו מספר מלונות.

הרצליה פיתוח מחוברת לחלקה המזרחי (העיקרי) של הרצליה ולכביש החוף בשני מחלפים: מחלף כפר שמריהו ומחלף הסירה. מכביש החוף יש גישה להרצליה פיתוח בכבישים נוספים.

אזור תעשייה
-----------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
האזור ידוע בתעשיית ההיי-טק הגדולה שבו, שבה יושבות חברות כמו מיקרוסופט ואפל, לצד מלונאות ומשרדי תקשורת ושירותים. קיימת תוכנית מתאר גדולה להרחבתו דרומה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **הרצליה פיתוח** |
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "הור ההר".
**הֹר הָהָר** - החלק ההררי של ההר, הוא שם מקום הנזכר בספר במדבר, המשמש כגבולה הצפון מערבי של ארץ ישראל.

הר ההר הצפוני מתואר כנקודת הגבול הצפונית מערבית של ארץ ישראל: "וְזֶה יִהְיֶה לָכֶם גְּבוּל צָפוֹן מִן הַיָּם הַגָּדֹל תְּתָאוּ לָכֶם **הֹר הָהָר**. מֵ**הֹר הָהָר** תְּתָאוּ לְבֹא חֲמָת וְהָיוּ תּוֹצְאֹת הַגְּבֻל צְדָדָה".

מיקום משוער
-----------

רש"י זיהה את הר ההר כ"טורי אמנון". זיהויו המדויק של ההר נתון במחלוקת. בדומה, תרגום יונתן מתרגם את הביטוי 'הר ההר' שבתורה ל'טורוס אמנוס' המזוהה עם דרום הרי הטאורוס, בדרום טורקיה, מצפון לקו רוחב 36.

הרמב"ם מזהה את הר ההר עם העיר הסורית בניאס השוכנת מעט מצפון לקו רוחב 35.

רבי אשתורי הפרחי (יצחק הכהן) קובע כי הר ההר הוא הר אל-אקרע אשר לצפון לאטאקיא וכן העיר ״עמה״ אשר לשבט אשר נמצאת בכיוון מזרח ההר, אלא שבתקופה זו קראוהו ״עים״ וכן הערים ״חלבה״ ״רחב״ ו״חמם״ אשר כולם התחלקו לשבט אשר נמצאות באזור הר זה. 

הר"ש סירילאו מזהה את הר ההר סמוך לטריפולי, באזור ההררי שמצפון לעיר בתרון.

בעל הספר 'אדמת קדש' מזהה את הר ההר באזור הכפר 'חמנה' השוכן כשלושים ק"מ ממזרח לביירות, ומהווה חלק מרכס הרי הלבנון.

החוקר חיים בר-דרומא משער כי הֹר ההר הצפוני הוא ההר הענק הר ארג'ייס שבלב אנטוליה.

ראו גם
------

* הור ההר

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר במדבר, פרק ל"ד, פסוקים ז'–ח'
2. ↑  רש"י על תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף ח', עמוד א'
3. ↑  ראו למשל אנציקלופדיה תלמודית כרך ב', ערך "ארץ ישראל", ע' רז. ופניני הלכה 'העם והארץ' פרק ג הלכה טו.
4. ↑  תשובות הרמב"ם סימן קכז.
5. ↑  ספר יהושע, פרק י"ט, פסוק ל': "וְעֻמָה וַאֲפֵק וּרְחֹב עָרִים עֶשְׂרִים וּשְׁתַּיִם וְחַצְרֵיהֶן".
6. ↑  פירוש הרש"ס על תלמוד ירושלמי מסכת שביעית פרק ו הלכה א.
7. ↑  אדמת קודש פרק א דף ה עמ' א-ב. פירוש 'קב ונקי' לתלמוד ירושלמי מסכת שביעית, עמ' רסה.
8. ↑  ח. בר-דרומא, **וזה גבול הארץ**, ירושלים: הוצאת "באר" לחקר המקרא והארץ בסיוע מוסד הרב קוק, תשי"ח–1958 (מהדורה דיגיטלית) דף קפ
גנרל **ולטר פריז** (בגרמנית: **Walter Fries**;‏ 22 באפריל 1894 – 6 באוגוסט 1982) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

פריז נולד ב-22 באפריל 1894 בגוסטרנהיים, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1912 התנדב פריז לשירות של שנה אחת בצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הרובאים ה-80 (נסיכות הבוחר מהסן - פון גרסדורף). בשנת 1913 סיים פריז את שירותו ושוחרר מהצבא. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס פריז בחזרה לצבא, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-88 (דוכסות נסאו ה-2), ולחם בשורותיו בקרב הראשון על המארן. בהמשך המלחמה נלחם פריז בחזית המזרחית, כמפקד פלוגה ברגימנט המילואים ה-253, ולאחר מכן ברגימנט הלנדווהר ה-83. על פעולותיו בקרבות קיבל פריז את עיטורי צלב הברזל דרגה שנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה פרש פריז מהצבא, והצטרף למשטרת קאסל. בשנת 1926 הוא הועבר למשטרת קלן, ובשנת 1933 הוא הועבר למשטרת פרנקפורט. באביב 1936 הצטרף פריז לוורמאכט, ומונה לקצין מטה בדיוויזיה ה-34. ב-6 באוקטובר 1936 הוא מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-15, וב-1 במרץ 1938 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט.

### מלחמת העולם השנייה

במהלך המערכה בפולין ובמהלך המערכה על צרפת לחם פריז עם גדודו כחלק מהדיוויזיה הממונעת ה-29, וב-15 בנובמבר 1940 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-87, ובעקבות כך הועלה ב-1 במרץ 1941 לדרגת אוברסט. במהלך מבצע ברברוסה לחם פריז עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה הממונעת ה-36 במסגרת הקורפוס הממונע ה-41, ובמהלך הקרב על מוסקבה לחם במסגרת הקורפוס הממונע ה-56, וב-14 בדצמבר 1941 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-9 באוקטובר 1942 קיבל פריז על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב, ובנובמבר אותה שנה מונה למפקד סגל הדרכה בבית הספר לשריון בדבריץ. ב-1 במרץ 1943 מונה פריז למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-29 שהוקמה מחדש, וב-1 ביוני אותה שנה הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-23 ביוני 1943 הפכה הדיוויזיה לדיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-29, וביולי 1943 נשלח עמה לאיטליה, שם השתתף בקרבות השונים בזירה. ב-1 בינואר 1944 הועלה פריז לדרגת גנרל לוטננט, וב-29 בינואר קיבל על פעולותיו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-11 באוגוסט 1944 קיבל פריז על פעולותיו תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 בדצמבר 1944 הועלה לדרגת גנרל חיל השריון, ומונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-46 שהיה מוצב באזור ורשה. פריז פיקד על הקורפוס במהלך מבצע ויסלה-אודר, ובמרץ 1945 הועמד למשפט על נפילת ורשה בידי הצבא האדום. למרות זיכויו במשפט לא קיבל פריז פיקוד נוסף, ובסוף המלחמה נפל בשבי.

### לאחר המלחמה

ב-30 ביוני 1947 שוחרר פריז מהשבי, ולאחר שחרורו התגורר בוויילבורג עד למותו ב-6 באוגוסט 1982.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולטר פריז** בוויקישיתוף
* ולטר פריז באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
**הפועל כאוכב** (בערבית: **هبوعيل كوكب**), נקראת גם **הפועל כאוכב אבו אל-היג'א**, היא קבוצת כדורגל ישראלית מהמועצה המקומית כאוכב אבו אל-היג'א. הקבוצה משחקת בליגה א' צפון.

היסטוריה
--------

המועדון שנוסד ב-1963 בילה את רוב שנותיו בליגה ג', למעט מספר עונות שהיה בליגה ב' שהיווה את הישג השיא שלו, אך כעבור תקופה קצרה חזר לליגה ג'. בעונת 2007/2008 הקבוצה זכתה באליפות ליגה ג' מחוז גליל ועלתה לליגה ב'. בעונת 2011/2012 סיימה הקבוצה במקום השלישי בליגה ב' - הטוב ביותר של עד אז, אבל לא השתתפה בפלייאוף העלייה לליגה א'. עונה אחת לאחר מכן סיימה הקבוצה במקום הרביעי בליגה ב' והשתתפה בפלייאוף העלייה שם ניצחה את עירוני בני כאבול ואת בני עראבה, אך הפסידה להפועל אכסאל בגמר הפלייאוף ונשארה בליגה ב'. ב-2015 סיים המועדון בקצה התחתון של הליגה, במקום ה-13, אך השתתף בפלייאוף הירידה לליגה ג', וניצח את אחווה עראבה בפלייאוף ונשארה בליגה. בעונת 2017/2018 הצליחה הקבוצה אחרי ניסיונות רבים לעלות לליגה א', אחרי שניצחה את צעירי שפרעם 1:2 בפלייאוף.

### סמלי המועדון לאורך השנים

* סמלה של הקבוצה בשנותיה הראשונותסמלה של הקבוצה בשנותיה הראשונות
* סמל הקבוצה בעברסמל הקבוצה בעבר
* סמל הקבוצה החל מ-2018סמל הקבוצה החל מ-2018

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* הפועל כאוכב באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* הפועל כאוכב, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלי לוי, לראשונה בתולדותיה: הפועל איכסל עלתה לליגה הלאומית, באתר ynet, 4 באפריל 2018

| ליגה א' צפון בכדורגל - עונת 2023/2024 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| מכבי אחי נצרת • צעירי כפר כנא • הפועל באקה אל-גרבייה • הפועל רעננה • הפועל בני זלפה • מכבי אתא ביאליק • עירוני נשר • מכבי נוג'ידאת • מ.ס. טירה • הפועל צעירי טייבה • הפועל מגדל העמק • הפועל כפר כנא • הפועל כאוכב • הפועל בועיינה • מ.ס. קריית ים • צעירי אום אל-פחם |

 |
**הפועל עירוני באקה אל-גרבייה** היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר באקה אל-גרבייה. הקבוצה משחקת בליגה א' צפון.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד בשנת 2010 על בסיס הפועל באקה אל-גרבייה שהתפרקה שמונה שנים קודם לכן. בעונתה הראשונה בליגה ג' סיימה בפסגת הטבלה והעפילה לליגה ב'. בעונת 2012–2013 סיימה במקום השני במרחק נקודה מהמקום הראשון, והפסידה במשחקי הפלייאוף. באותה עונה העפילה לראשונה בתולדותיה לסיבוב ח' בגביע המדינה אך הודחה מהגביע לאחר הפסד למכבי סקציה מעלות תרשיחא. בעונת 2014–2015 סיימה במקום הראשון בליגה ב' והעפילה לראשונה לליגה א'.

בעונת 2019/20 הפועל באקה אל גרביה הפסידה בגמר המחוזות (צפון ודרום) על הזכות לשחק בליגה הלאומית.

קישורים חיצוניים
----------------

* הפועל באקה אל-גרבייה, ברשת החברתית פייסבוק
* הפועל באקה אל-גרבייה באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

| ליגה א' צפון בכדורגל - עונת 2023/2024 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| מכבי אחי נצרת • צעירי כפר כנא • הפועל באקה אל-גרבייה • הפועל רעננה • הפועל בני זלפה • מכבי אתא ביאליק • עירוני נשר • מכבי נוג'ידאת • מ.ס. טירה • הפועל צעירי טייבה • הפועל מגדל העמק • הפועל כפר כנא • הפועל כאוכב • הפועל בועיינה • מ.ס. קריית ים • צעירי אום אל-פחם |

 |
בית מרחץ ברוטורואה, ניו זילנד משנת 1913
בית מרחץ על חוף הים, בעיירה אולד אורצ'ארד ביץ' במדינת מיין בארצות הברית, גלויה משנת 1914
**בית מרחץ** הוא מבנה המשמש לרחצה. המונח מתייחס בדרך-כלל לבתי מרחץ ציבוריים. בבתי מרחץ ציבוריים שונים יש מידה שונה של פרטיות לרוחצים. מרביתם כוללים הפרדה בין המינים, אחרים כוללים גם הפרדה בין גילאים שונים, ובמיעוטם יש חדרים המאפשרים רחצה בפרטיות מלאה.

בתרבות הרומית פותחו מאוד בתי המרחץ. הרומאים נהגו לבנות בתי מרחץ בארצות כיבושיהם. אף בארץ ישראל שבה המים מצויים בצמצום הוקמו בתי מרחץ רבים, גם אם היה צריך לשם כך לבנות אמות מים ארוכות כמו בקיסריה.

בתי המרחץ נדירים יחסית בתרבות המערבית בימינו, כיוון שמרבית בני תרבות זו משתמשים במתקני רחצה פרטיים (חדרי אמבט בבתי המגורים). בתרבויות אחרות קיימת מסורת ארוכה של שימוש בבתי מרחץ ציבוריים - למשל, הסנטוס ביפן. גם בקתות ההזעה של התרבויות האינדיאניות השונות עשויות להחשב לבתי מרחץ, למרות שהשימוש בהן אינו כרוך בטבילה במים, וכך גם הסאונה הפינית.

בתי מרחץ בתרבות המערבית כן מקובלים במקומות בהם ישנם מעיינות חמים או מעיינות שמיוחסות להם תכונות מרפא (מעיינות מרפא או "ספא"). בתי מרחץ כאלה קיימים בבאת' (Bath) שבדרום-מערב אנגליה, בבודפשט, ובמקומות רבים נוספים.

בהלכה היהודית נהוגה הטבילה במקווה אך יעודה אינו לשם רחצת הגוף, כי אם לצורך היטהרות רוחנית.

ראו גם
------

* סאונה
* חמאם
* בלן
* אשיו

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **בית מרחץ** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מרחץ** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **בית מרחץ** |

* ז'רום קארקופינו, חיי יום יום ברומא: המרחצאות, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח, מתוך: הנ"ל, **חיי יום יום ברומא**, הוצאת עם הספר, 1967 (תרגום לעברית: עודד בורלא)
* ירון צבי אליאב, ‏האם הסתייגו היהודים מבית המרחץ הציבורי בראשית הופעתו?, **קתדרה** 75, אפריל 1995, עמ' 35-3
* אשר גרוסברג, ‏'המטהרת שבמרחץ' – מקווה טהרה בבית המרחץ, **קתדרה** 99, מרץ 2001, עמ' 184-171
* עמנואל פרידהיים, ‏מעשה רבן גמליאל במרחץ של אפרודיטי בעכו – עיון בראליה ארץ-ישראלית, **קתדרה** 105, ספטמבר 2002, עמ' 7–11, 32-26
	+ ירון-צבי אליאב, ‏על עבודה זרה בבית המרחץ הרומי – שתי הערות, **קתדרה** 110, אוקטובר 2003, עמ' 180-173
	+ עמנואל פרידהיים, ‏בית המרחץ הציבורי הרומי בארץ-ישראל – דילמות מחקריות בשאלת הגדרתו כמוסד מקודש, **קתדרה** 119, מרץ 2006, עמ' 180-173
* יובל ברוך ורוני רייך, ירושלים - בתי מרחץ מהתקופה הביזאנטית, באתר רשות העתיקות
* ג.פ. מקנאלי, ביקור בבית מרחץ יפני, באתר Jade Dragon, מרץ 1998 (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  המקווה בהלכה היהודית, הרב אליעזר מלמד בספרו פניני הלכה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007284633205171
* GND: 4638381-5
* LCCN: sh85012348
* NKC: ph136956

 |
**מנואלה טרסוברס** (בספרדית: **Manuela Trasobares**‏; נולדה ב-28 באוגוסט 1962 בפיגרס, קטלוניה) היא אמנית ופוליטיקאית ספרדיה.

לאחר שנים רבות בהם עסקה בתחומי האופרה, הפיסול והציור, זנחה את האומנות ואת פעילותה למען זכויות הטרנסקסואלים לטובת הפוליטיקה. נבחרה כחברת מועצת העיר הטרנסקסואלית הראשונה בספרד.

בגיל 15, נסעה ללונדון כדי לעבור ניתוח להתאמה מגדרית, ומאותו רגע החלה במאבקה למען שוויון זכויות.

חינוך אקדמי וקריירה מקצועית
---------------------------

טרסוברס השלימה ארבע שנות לימודים אקדמיים בקונסרבטוריום של סופיה, בולגריה. באותה מדינה גם החלה את דרכה האמנותית כזמרת אופרה מצו-סופרן. היא הופיעה בערים המרכזיות של הגוש הקומוניסטי לשעבר, ובפרט בסופיה ובברטיסלאבה שבסלובקיה.

בנוסף למדה בברצלונה אומנות באוניברסיטת סנט ג'ורדי וכן ציור ופיסול ב"סטודיו מסנה" וב"סטודיו לאונרדו דה וינצ'י".

כזמרת אופרה הופיעה בבתי האופרה ליסאו (ברצלונה), לה סקאלה (מילאנו) ופלאו דה מוזיקה (ולנסיה). טרסוברס גם ביימה הופעות אופרה ובעבודותיה כציירת וכפסלת ניכרת השפעה ברורה של סוריאליזם.

החל מסוף שנות ה-80 ועד 1996, השתתפה טרסוברס בתחרויות בינלאומיות שונות בתחום השירה, בצרפת, באיטליה, ובספרד, אך במקרים רבים הודחה עקב מצבה האישי, ולמרות יכולתה המוכחת.

בשנת 1997 התארחה בערוץ 9 של הטלוויזיה הולנסיאנית
והגנה על חופש הפרט בהופעה דרמטית במיוחד, תוך שהיא מנפצת את הכוסות באולפן במחאה על דיכוי הטרנסקסואלים.

בשנת 2004 יסדה באזור מגוריה אלטו פלנסיה שבקהילה האוטונומית ולנסיה, מרכז לאירועי חברה, תרבות ואמנות ופעילויות צדקה.

פוליטיקה
--------

פעילויות התרבות והחברה הללו זיכו אותה באהדת חלק מהתושבים במקום מגוריה חלדו (מחוז קאסטיון בולנסיה), אשר האיצו בה להציע מועמדות למועצה לשנת 2007, ולייצג את התנועה הרפובליקנית הדמוקרטית הספרדית. מנואלה זכתה ב 15% מהקולות, ובמושב במועצת העיר, בכך הפכה חברת המועצה הטרנסקסואלית הראשונה בספרד.

בשנת 2008 הציגה את מועמדותה לבחירות הכלליות בספרד עבור מפלגת השמאל הרפובליקני במסגרת קואליציית השמאל המאוחד והרפובליקני, כמועמדת מספר 2 של מחוז קאסטיון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מנואלה טרסוברס** בוויקישיתוף
* 
* מנואלה טרסוברס, ברשת החברתית פייסבוק

* מנואלה טרסוברס, סרטונים בערוץ היוטיוב

* מנואלה טרסוברס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* הופעתה בטלוויזיה הולנסיאנית עם כתוביות בעברית, סרטון באתר יוטיוב
* הבלוג האישי של מנואלה טרסוברס

הערות שוליים
------------

1. ↑  Luis Pliego. "Algunas asociaciones ya me llaman traidora". El Periódico. נבדק ב-2007-06-08.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מנואלה טרסוברס"**.
**ננאד (ננו) פראליה** (בקרואטית: **Nenad Pralija**, נולד ב-11 בדצמבר 1970) הוא כדורגלן עבר קרואטי ששיחק בעמדת הקשר.

קריירה
------

את קריירת הכדורגל החל פראליה בקבוצת הנוער של היידוק ספליט, כשסיים גיל נוער עבר לשחק בשורות RNK ספליט מהליגה השלישית.
בתחילת עונת 1994\1995 חזר לשחק בקבוצת נעוריו, היידוק ספליט, שעימה זכה באליפות, דאבל, והגיע עד לרבע גמר ליגת האלופות.

בסוף עונת 1996/1995 נרכש על ידי קבוצת אספניול שם כמעט ולא זכה לשחק. לאחר ששוחרר מאספניול ללא תמורה חזר פראליה להיידוק ספליט. לאחר חצי עונה עזב, והיה על סף חתימה בהפועל חיפה, אך לבסוף החליט לחתום ברג'ינה האיטלקית, שבהרכבה פתח רק שמונה פעמים וכמחליף שיחק במספר משחקים נוספים.

בעונת 2001/2000 הגיע לישראל וחתם במכבי חיפה. פראליה היה ממצטייני העונה שבה זכתה מכבי חיפה באליפות השישית שלה.
בתחילת עונתו השנייה במכבי חיפה הצטרף לקבוצה חברו מילדות, ג'ובאני רוסו, גם בעונה זו היה מהמצטיינים. בסוף העונה, הודיע על רצונו לסיים את הקריירה במכבי חיפה והצדדים החליטו להאריך את חוזהו בעונה אחת.
העונה השלישית של פראליה במכבי חיפה התאפיינה בהפכפכות, משחקים גדולים בליגת האלופות מול פציעות טורדניות ויכולת בינונית בליגה.
בתום העונה הסתיים חוזהו ופראליה שב למולדתו ולקבוצת נעוריו היידוק ספליט. בחיפה נרשמו לזכותו 33 שערים ב-109 הופעות.

פראליה נמנה שנים רבות על סגלה של נבחרת קרואטיה, ובמדיה רשם 11 הופעות ושער אחד.

בעונת 2005 פרש ממשחק פעיל והחל בקריירת אימון.

ב-4 בינואר 2012 פורסם כי פראליה נעצר בחשד למעורבות בהטיית משחקים.

תארים
-----

היידוק ספליט
* אליפות קרואטיה: 1993/1994, 1994/1995, 2003/2004, 2004/2005
* הגביע הקרואטי: 1994/1995
* הסופר קאפ הקרואטי: 1993, 1994, 2004, 2005

מכבי חיפה
* אליפות ישראל: 2000/2001, 2001/2002
* גביע הטוטו: 2002/2003

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* עמוד השחקן באתר הרשמי של מכבי חיפה

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד עירד צפריר, ננאד פראליה: "לא אברהם גרנט התעקש עלי, אלא אשתו", באתר הארץ, 9 באוגוסט 2016
2. ↑  ‏nrg מעריב, מסתבך: ננאד פראליה נעצר בקרואטיה, באתר nrg‏, 4 בינואר 2012
ניר שעיבי (נולד ב-9 במאי 1972) הוא שחקן וזמר ישראלי.

ביוגרפיה
--------

בשנת 1997 השתתף במחזמר "חסמבה" בדמות מנשה התימני.

בשנת 1998 שיחק בסרט "לעוף מפה" בתפקיד דוד. באותה השנה שיחק בסדרה "הצל של החיוך שלך" בתפקיד קבסה.

בשנים 1999-2002 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הנוער "החבר'ה הטובים" ששודרה בערוץ הילדים במשך 3 עונות גילם את אסי לוי. באותה שנה שיחק בסדרה הקומית "משפחת עזאני" ששודרה בערוץ 2 בתפקיד הבן של אהוד.

בשנת 2004 דיבב בסדרה "ההופסים" את גרובי.

בשנת 2007 השתתף בסדרת הנוער בתפקיד מושיקו עוזרי "הנפילים" ששודרה במשך 2 עונות בערוץ הילדים.

בשנת 2009 השתתף עם הזמר והמלחין סגיב כהן בשיר "כמה טוב".

בשנת 2020 השתתף בקליפ עם אמני ישראל בשיר "שמור עלי".

בשנת 2022 שיחק בסרט "אדמה בוערת" בתפקיד יאיר המבוגר.

לשעיבי הייתה גם קריירת תיאטרון קצרה והוא שיחק בכמה הצגות כמו "החברה הטובעים", "צבע המים", "רן בדרכים", "סיפור הפרברים", "ביער ביער", "לי זה לא יקרה", ו"הבית שאני אוהב".

הוא הקים את בית הספר למשחק "Cameract", ואת "תיאטרון בזמן" לנוער בסיכון. התיאטרון מציג הצגות חינוכיות לבני נוער בשילוב קולנוע ותיאטרון.

חיים אישיים
-----------

שעיבי נשוי ואב לשלושה. מתגורר במושב אליכין בעמק חפר. ניר הוא אחיו הגדול של שי שעיבי שאיתו שיחק גם במשפחת עזאני.

נכון לשנת 2024, עובד כמתווך נדל"ן.

קישורים חיצוניים
----------------

* ניר שעיבי, ברשת החברתית פייסבוק
* ניר שעיבי, ברשת החברתית אינסטגרם
* ניר שעיבי, סרטונים בערוץ היוטיוב
* ניר שעיבי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* ניר שעיבי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ניר שעיבי, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* רן בוקר, "משפחת עזאני היתה חלוצה בטלוויזיה", באתר ynet, 8 בספטמבר 2015
**הפיכת הבעת' בסוריה** (המכונה גם "**מהפכת 8 במרץ**") התרחשה ב-8 במרץ 1963 והובילה להדחתו של הנשיא נאזים אל קודסי התחלת שלטון מפלגת הבעת' שנתמכה על ידי מצרים. ההפיכה הושפעה על ידי הפיכת הרמדאן שהתרחשה בעיראק בפברואר 1963 ובוצעה על ידי ההנהגה הצבאית של הבעת' ולא על ידי הנהגתה האזרחית. ההפיכה תוכננה ל-7 במרץ, אך נדחתה ביום מחשש מזליגת מודיעין לשלטונות.

רקע
---

 ערכים מורחבים – **הממלכה הערבית של סוריה, המנדט הצרפתי בסוריה ובלבנון, הרפובליקה הסורית הראשונה, הרפובליקה הסורית השנייה**  

סוריה הוקמה בשנת 1920 כממלכה הערבית של סוריה בהנהגת פייסל הראשון. מדינה זו תוכננה להיות ממלכה ערבית חדשה (ולא רק סורית), אשר דגלה בלאומיות ערבית. הממלכה קרסה לאחר כמספר חודשים, ונוצר המנדט הצרפתי בסוריה. בשלב זה התפחתו בסוריה תנועות שניסו ליצור זהות סורית (ובהן המפלגה הסורית הסוציאלית-לאומית) וכן תנועות קומוניסטיות או אסלאמיות. רוב הסורים בתקופה זו ראו עצמם כערבים, ולא כסורים. בתקופת המנדט נוצרה חברה מעמדית מאוד במדינה. סוריה הפכה לעצמאית עם תום המנדט ב-17 באפריל 1946 ונשלטה על ידי האליטה מתקופת המנדט. אליטה זו דעכה לאחר 1948 ועלייתו של הצבא בפוליטיקה.

בתקופה זו הוקמה מפלגת הבעת' על ידי מישל עפלק וסלאח א-דין אל-ביטאר במהלך שנות ה-40 כתנועה חילונית, לאומנית סוציאליסטית ואנטי-מערבית. בשנות החמישים המפלגה הצליחה להתבסס בקרב מעמד הביניים העירוני וכן בכפרים. בשנת 1956 ארגנה מפלגת הבעת' את מחאת העבודה הראשונה בתולדות סוריה. אחת המחלוקות המרכזיות במפלגה היו האם ועד כמה לתמוך ברעיון השותפות המדינית עם מצרים אשר פורקה בסופו של דבר ב-1961. בנוסף על כך, חלקים מן המפלגה זנחו את רעיונות הפאן ערביות, ונמשכו יותר לסוציאליזם.

בנוסף על כך, בתקופה זו נוצר חוסר שביעות עממי כנגד האליטות השולטות במדינה, וכן מירמור מצד המיעוטים (דרוזים, עלווים, אסמאעילים) שלכאורה קופחו על ידי השלטונות.

תכנון ומהלך ההפיכה
------------------

תכנון ההפיכה החל עוד בשנת 1962 על ידי הוועדה הצבאית של הבעת'. בתחילה התכנון היה להשתלט על מספר בסיסים צבאיים, על האקדמיה הצבאית בעיר חומס ועל תחנת הרדיו של דמשק. לאחר תחילת התכנון, נוצרו קשרים בין המפלגה לבין קצינים בכירים בצבא הסורי.

בלילה שבין 7–8 במרץ, טנקים ויחידות נאמנות להפיכה החלו לנוע לעבר דמשק. במקביל המורדים הצליחו להשתלט על כוחות הצבא ברמת הגולן ובא-סווידא. לאחר שהושגה שליטה באזורים אלו והחלה התנועה הצבאית לדמשק, נכבשו גם מתקנים קריטיים כמו סניף הדואר המרכזי, תחנת הרדיו ומטה משרד הביטחון. עד שעות הבוקר הסתיים כיבוש כלל מתקני הצבא והשלטון המרכזיים. במהלך העימותים נהרגו כ-820 איש.

הפעולה הראשונה של השלטון החדש הייתה הקמת המועצה הלאומית לפיקוד המהפכה, שהורכבה משנים-עשר אנשי בעת ושמונה נאצריסטים ועצמאיים.

ראו גם
------

* ההפיכה בסוריה (1966)
* מהפכת התיקונים בסוריה (1970)
* מלחמת האזרחים בסוריה (משנת 2011 ואילך)
**קרלו ברוצ'יץ'** (בקרואטית: **Karlo Bručić**; נולד ב-17 באפריל 1992) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת המגן השמאלי בוואראז'דין.

קריירה
------

ברוצ'יץ' הוא בוגר האקדמיה לכדורגל של דינמו זאגרב. בקיץ 2010 הושאל לראדינסק ססבטה מהליגות הנמוכות בקרואטיה. בינואר 2012 הושאל ללוקומוטיבה זאגרב עד לסיום העונה. ב-4 במרץ 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה שהייתה גם הופעת הבכורה שלו בליגת העל הקרואטית. בתום העונה האריך את חוזהו בלוקומוטיבה בשנתיים נוספות כשחקן מושאל. ב-20 ביולי 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–2 נגד נ.ק. זאגרב שהיה גם השער הראשון עבור לוקומוטיבה בעונת 2012/2013. בקיץ 2014 רכשה לוקומטיבה את כרטיס השחקן שלו.

ב-3 ביולי 2016 חתם לשלוש שנים במ.ס. אשדוד. בפברואר 2019 ברוצ'יץ' שוחרר מאשדוד וחתם בסגאן טוסו מליגת העל היפנית.

ב-4 בספטמבר 2019, ברוצ'יץ' חתם בסודובה מריאמפולה מליגת העל הליטאית.

ב-21 בינואר 2020, ברוצ'יץ' חתם בדינמו מינסק.

ב-15 באוקטובר 2020, ברוצ'יץ' חתם באפולון סמירני מליגת העל היוונית.

ב-7 ביולי 2021 חתם בקופר מליגת העל הסלובנית.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"קרלו ברוצ'יץ'"**.
סמל האהימסה
**אַהִימְסָה** (מסנסקריט: **अहिंसा**; לעיתים נכתב "אהינסה") הוא עיקרון דתי המופע במספר דתות שמקורן בתת-היבשת ההודית (ביניהן הינדואיזם, בודהיזם, ג'ייניזם וסיקיזם) על פיו יש לנהוג באי-אלימות במחשבה ובמעשה כלפי כל חלקי העולם.

האהימסה הוא עיקרון מוסרי רחב המחייב התנהגות ראויה כלפי כל היצורים החיים כחלק מאורח חיים כולל. דהיינו, לא די בהימנעות מאלימות חיצונית כלפי כל היצורים החיים, אלא יש לנהוג כלפיהם בחמלה ובכבוד, ולפעול למען טובתם.

מקורות האהימסה
--------------

עקרון האהימסה מוזכר בכתבים מהמאה ה-6 לפנה"ס, אולם זכה להכרה ותפוצה נרחבת רק במאה ה-3 לפנה"ס כאשר הקיסר אשוקה נהג בחייו לפי עיקרון זה, וכתוצאה מהעלאת ערך קדושת חייהם של בעלי חיים ביטל את מסעות הציד המלכותיים.

בודהה הדגיש כי החיים הם הרכוש היקר ביותר, ושיש לנהוג בחייהם של אחרים כחשובים ויקרים יותר מהחיים שלנו. העזרה לאחרים היא מטרת ההיוולדות מחדש, כלומר, יש להימנע מלפגוע ביצורים חיים אחרים. הרעיון ההוליסטי הפילוסופי של האהימסה אומר שהאל נמצא בכל מקום ומכאן גם בכל יצור חי ולאדם אסור לפגוע בתואם (הסדר ההרמוני) של העולם.

יישום האהימסה
-------------

גישת האהימסה המטפחת טוב לב וחמלה כלפי כל היצורים החיים, היא זו שהביאה להתפשטות הצמחונות בהודו. במדינות בודהיסטיות ישנה שאיפה חזקה להביא לפתרון בעיות בדרך לא אלימה.

הג'ייניזם היא דת שאימצה את האהימסה כחלק המרכזי בגישתה ודוגלת בגישה שיש להתייחס ברגש לכל יצור חי ונושם. ידוע סיפור על נזיר ג'ייני שהמתין בצד שביל עד שנמלה שהייתה עליו עברה, ובכך נמנע מפגיעה במסלולה הטבעי. בהודו הקדומה בקרב קבוצות ג'ייניסטיות מסוימות היה נהוג לפעול לפי עקרון האהימסה במיליטנטיות, עד כדי כך שהיו שמים מסכות על הפנים, במטרה להימנע מנשימת חרקים קטנים.

הבודהיזם שילב את האהימסה בכלל הראשון של כללי המוסר. נזירים בודהיסטים אימצו את עקרון האהימסה, הם הוציאו חרקים ממי השתייה שלהם, ונמנעו ממסעות בעונת הגשמים, מחשש לדרוך על מיני יצורים חסרי הגנה. אומנם זו היא דוגמה מאוד קיצונית של התנהגות לפי עקרון האהימסה, אולם, הבודהיזם באופן כללי מפרש את האהימסה באופן פחות קיצוני, ומתייחס רק ללקיחת חיים באופן מכוון. לפיכך הריגת נמלה בטעות לא תחשב למעשה שלילי שיביא לקארמה רעה, לעומתו הריגה מכוונת של אותה נמלה, תחשב לפעולה שלילית.

ישנה מחלוקת בין אלו הגורסים שאדם חייב ליישם את עקרון האהימסה גם כלפי עצמו ולכן אסור לו לסגף את גופו, לבין החושקים בהארה המאמינים שבדרך חיים של נהנתנות אי אפשר להגיע לשלווה הדרושה לשם השגת ההארה.

אהימסה בעולם המודרני
--------------------

דוגמה מודרנית המתקשרת לאהימסה היא הפעילות הלא-אלימה של מוהנדס קרמצ'נד גנדי, מנהיג תנועת השחרור ההודית, אשר ביסס את עקרון הסאטיאגרהא, המאבק הבלתי אלים שלו כנגד הקולוניאליזם הבריטי, על עקרונות האהימסה.

בעולם המערבי אימצו תנועות שלום ותנועות למען זכויות בעלי חיים את עקרון האהימסה כצו מוסרי מנחה.

במושגי המערב ניתן לתרגם את האהימסה ככבוד לכל חיים באשר הם. בקרב פילוסופים רבים, ביניהם אלברט שווייצר, זוכה פרס נובל לשלום, עיקרון זה נחשב לעיקרון האתי החשוב ביותר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אהימסה** בוויקישיתוף
* אהימסה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007294775605171

 |
**קֶסְאַלְפִּינִיִּים** (שם מדעי: **Caesalpinioideae**) היא קבוצה פאראפילטית בעלת מעמד של תת-משפחה במשפחת הקטניות. בשיטות המיון הישנות נחשבה למשפחה בפני עצמה.

מאפיינים
--------

בתת-המשפחה כ-150 סוגים וכ-2,500 מינים של צמחים בעלי פרחים. בני המשפחה הם עצים או שיחים. עליהם של רוב המינים מנוצים פעם אחת, חלקם מנוצים פעמיים, ומיעוטם תמימים. בבסיס העלה צומחים בדרך כלל שני עלי לוואי. הפרחים בלתי נכונים: בעלי חמישה עלי כותרת, כשהגדול שבהם, המכונה מפרש, עטוף בשאר עלי הכותרת, שלא כמו בפרפרניים בהם המפרש הוא העלה החיצוני. זהו ההבדל העיקרי בין הפרחים הקסאלפיניים לפרחי הפרפרניים הדומים להם מאוד. בפרחים ישנם גם חמישה עלי גביע, לרוב עשרה אבקנים - לעיתים מופרדים ולעיתים מאוחים, ושחלה הנמצאת מעל עמוד העלי. הפרי הוא תרמיל מוארך, הזרעים עשירים ביותר בחלבונים, בעיקר בעוברים.

תפוצתה של המשפחה היא באזורים הטרופיים והסובטרופיים בשני חצאי הכדור. רוב הסוגים צומחים בעולם הישן, ורק כשנים עשר סוגים צומחים בעולם החדש.

שמה של המשפחה, קרוי על שם הסוג קסאלפיניה, שקיבל את שמו לזכרו של בוטניקאי איטלקי מהמאה ה-16.

בצמחיית הבר בארץ ישראל מיוצגת המשפחה על ידי שלושה סוגים בלבד: כסיה - בה שני מינים מדבריים, נדירים יחסית בישראל, חרוב - עץ נפוץ בחורשים הים תיכוניים וכליל החורש - עץ הצומח בחורשים באזורי ההר.

לרבים מבני משפחת הקסאלפיניים נודעת חשיבות כלכלית רבה. תרמילי החרוב משמשים למספוא ולמאכל, הקסאלפיניה משמשת להפקת צבע ולשימוש בעצתה המשובחת, הכסיה, והתמרינדי משמש להכנת משקה. מינים אחרים משמשים כעצי נוי פופולריים, מהם נפוצים בגינות הנוי בישראל בוהיניה, צאלון, שלטית ועוד.

שמה של הארץ ברזיל נגזר ממין העץ *Caesalpinia echinata* הוא עץ ברזיל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קסאלפיניים** בוויקישיתוף
* קסאלפיניים, באתר NCBI (באנגלית)
* קסאלפיניים, באתר Tropicos (באנגלית)
* קסאלפיניים, באתר GBIF (באנגלית)
* קסאלפיניים, באתר IPNI (באנגלית)
**HeartCatch PreCure!** (ביפנית: **ハートキャッチプリキュア!**; בתעתיק לעברית: **הָאטוֹקְיָטְצִ'י פּוּרִיקְיוּאַה!**) היא סדרת אנימה יפנית מונפשת מז'אנר מאהו שוג'ו והסדרה השביעית בסדרת הזיכיון של **Pretty Cure** שנוצרה על ידי איזומי טודו, המציג את הדור החמישי של ה-Cures.[דרושה הבהרה] הסדרה הופקה על ידי טואי אנימציה וחברת הצעצועים Bandai, בוימה על ידי טאטסיואה נגמינה ונכתבה על ידי טאקאשי יאמדה. עיצוב הדמויות נעשה על ידי יושיהיקו אומקושי. הסדרה עלתה לשידור ב-7 בפברואר 2010 והסתיימה ב-30 בינואר 2011. HeartCatch PreCure! מהווה סדרת המשך לסדרה **Fresh Pretty Cure**. סדרה חדשה בשם **Suite Precure** עקבה אחריה.

לסדרה יש שני נושאים עיקריים. אחד מהן היא אופנה, והשנייה היא שפת הפרחים שכל פרק מרמז עליה. נושא הסדרה קשור בו-זמנית גם לפרחים וגם לטבע, תוך כדי שהם מובלטים בשמותיהם של הדמויות והחפצים, וגם בנושאי הפרקים.

עלילה
-----

לכל אדם משויך פרח לב, שהוא מחובר לעץ-לב גדול אשר שומר על כולם. אלו שמגינות על העץ הן הגיבורות בסדרה, תוך כדי שהן מגינות מפני שליחי המדבר, אשר מנסים להפוך את העולם למדבר. אחת מהן, **Cure Moonlight**, הובסה בקרב ועץ הלבבות איבד מפרחיו. לאחר מכן היא שולחת שני פיות, בשמות **סיפרה** ו**קופרט**, בכדי להחליף אותה בתור ה**Cure** הראשית. הן מוצאות נערה בשם **טצ'ובומי הנשאקי**, נערה ביישנית וחובבת פרחים אשר רק עברה לגור שם, ונותנות לה את הזכות להפוך ל**Cure Blossom**. חברה אחרת של טצ'ובומי, בשם **אריקה קורומי**, אשר לאחר מכן הופכת להיות מזוהת עם **Cure Marine**, מתאגדת עם טצ'ובומי והן נלחמות ביחד נגד שליחי המדבר שמנסים להפוך אנשים למפלצות הידועות כמדבריות. כשהן מביסות את המפלצות האלו, הן מקבלות זרעי לבבות אשר נותנות לעץ הלבבות להיות שוב בריא.

הפקה
----

### אנימה

האנימה, בבימויו של טאטסיואה נגמינה ובהפקה של טואי אנימציה, שודרה ביפן בABC ובתחנות אחרות של ANN בין ה-7 בפברואר 2010 ל-30 בינואר 2011. האנימה משתמשת בשלושה סוגים של מוזיקת רקע. מוזיקת הפתיחה באנימה היא **Alright! HeartCatch PreCure!** שנכתב על איה איקדה. מוזיקת הסגירה בין פרקים 1 ל24 קרויה **HeartCatch Paradise** שנכתב על ידי מאיו קודוו,,בתוך כדי שמוזיקת הסיום בין פרקים 25 ל49 נקראה **Tommorow Song - Ashita no Uta** ונכתבה גם כן על ידיו של מאיו קודוו.

### מאנגה

ערך מאנגה שנכתב על ידי פוטאגו קמיקיטה ופורסמה במגזין Kodansha של Nakayoshi הוצא לאור בין מרץ 2010 לפברואר 2011.

ביקורת
------

ביפן, סדרה זו היא סדרה ה-Pretty Cure הכי פופולרית וגם הסדרה הכי 'חשוכה', עם רמיזות לדרמה בין הדמויות הראשיות לרשעים. הצלחת הסדרה הביאה ליצירת כת מעריצים אשר תמכה ביצור הסדרה. מעצב הדמויות, יושיהיקו אומקושי, זכה בפרס מעצב הדמויות הטוב ביותר של טוקיו לשנת 2010 ופרס טוקיו 2011 להוגנות אנימה.

אנימה זה היה גם אחד מאלו שנבחרו לאנימה השנה לשנת 2010 של המגזין הבריטי Impact.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **HeartCatch PreCure!** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של HeartCatch PreCure! (ביפנית)

* "HeartCatch PreCure!", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* HeartCatch PreCure! (אנימה), באתר MyAnimeList (באנגלית)
* HeartCatch PreCure! (מאנגה), באתר MyAnimeList (באנגלית)
* HeartCatch PreCure! (לייט נובל), באתר MyAnimeList (באנגלית)
**תעודות נוזי** הם מסמכים עתיקים שנמצאו בחפירת נוזי (בירת מיתני), עיר מסופוטמית עתיקה מדרום-מערב לכירכוכ בעיראק, ליד נהר החידקל. לתעודות צורת לוחות בכתב יתדות והן כוללות בעיקר מסמכים משפטיים ועסקיים. התעודות שופכות אור על אורחות החיים, הסדרים החברתיים וסדרי הממשל של החורים שליטי מיתני. התעודות החלו להתגלות בסוף המאה ה-19 ועד כה נמצאו מעל 5000 תעודות, רובן מתוארכות לתקופה החורית באלף השני לפנה"ס. ניתן למצוא בתעודות מקבילות רבות לחוקים המוזכרים במקרא, בהן: אימוץ עבד כבן אם האדון חסר בנים, מנהג חליצה, והמנהג שאישה שלא ילדה ילד נותנת את שפחתה לבעלה לאישה. נעשה ניסיון להשתמש בתעודות כראיה לאמיתות ההיסטורית של המציאות המתוארת בתקופת האבות במקרא, אך כיום גישה זו פחות מקובלת במחקר, משום שמנהגים אלו נמשכו לתקופת כתיבת התורה וממילא לא בהכרח מעידים על תקופת האבות.

קישורים חיצוניים
----------------

* תעודות נוזי, מקראנט
* נוזי [תעודות], הספרייה הווירטואלית של מט"ח.
* פרשת בנות צלפחד בזיקה לתעודה חדשה מנוזי, ד"ר צפרירה בן ברק, מט"ח

הערות שוליים
------------

1. ↑  נוזי [תעודות], באתר הספרייה הוירטואלית של מט"ח
2. ↑  Kenton L Sparks (2016). "The ancient Near Eastern context". In Chapman, Steven B; Sweeney, Marvin A. (eds.). *The Cambridge Companion to the Hebrew Bible/Old Testament*. Cambridge University Press. ISBN 978-0521883207. Scholars once believed that customs reflected in Nuzi's fifteenth- and fourteenth-century Akkadian texts were similar to, and thus confirmed, the antiquity of the patriarchal stories in Genesis, but today this is widely doubted; the Nuzi texts provide only general cultural background for our understanding of ancient Israel.
**פאוואן קומאר צ'מלינג** (בדוואנגרי: **पवन कुमार चाम्लिङ**; נולד ב־22 בספטמבר 1949) הוא פוליטיקאי הודי שכיהן כראש השרים של סיקים במשך 24 שנים, מדצמבר 1994 עד מאי 2019, דבר שעשה אותו לראש השרים ההודי שכיהן בתקופה הארוכה ביותר. נשיא ומייסד החזית הדמוקרטית של סיקים וחבר האספה המחוקקת של סיקים מטעמה. כיהן כיו"ר האופוזיציה באספה מיוני עד אוגוסט 2019.

ביוגרפיה
--------

צ'מלינג נכנס לפוליטיקה ב־1973 ונבחר לראשונה לאספה המחוקקת של סיקים ב־1985. ב־1993 הקים את החזית הדמוקרטית של סיקים, ובבחירות לאספה המחוקקת של סיקים ב־1994 הפכה המפלגה למפלגת השלטון במדינה.

צ'מלינג ומפלגתו זכו בבחירות ב־1999, 2004, 2009, ו־2014. ב־1999 זכתה המפלגה ב־24 מתוך 32 מושבי האספה המחוקקת, ובשתי הבחירות לאחר מכן ב־31 ו־32 מושבים. בבחירות ב־2014 קמה לו אופוזיציה משמעותית, מפלגת סיקים קרנטיקארי מורצ'ה בראשות פרם סינג תמנג, לשעבר חבר במפלגת החזית הדמוקרטית של צ'מלינג, שזכתה ב־10 מתוך 32 המושבים.

בבחירות ב־2019 הובס צ'מלינג בידי תמנג, שמפלגתו זכתה ב־17 מושבים באספה המחוקקת, לעומת 15 לצ'מלינג.

חיים אישים
----------

לצ'מלינג ארבעה בנים וארבעה בנות משתי נשים.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Aishik Chanda, Sikkim's Pawan Chamling becomes longest serving Chief Minister, surpasses former West Bengal Chief Minister Jyoti Basu, The New Indian Express, ‏29 באוגוסט 2018
2. ↑  Chamling's record, Frontline - The Hindu, ‏28 במאי 2014
3. ↑  Pawan Kumar Chamlings five-term regime comes to an end as Sikkim Krantikari Morcha bags majority in Assembly polls, Firstpost, ‏24 במאי 2019
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**זאהר ג'בארין** (בערבית: **زاهر جبارين**; נולד ב-1968) הוא מנהיג וטרוריסט פלסטיני. ממייסדי הזרוע הצבאית של חמאס ומאז 2024 מנהיג חמאס ביהודה ושומרון.

ביוגרפיה
--------

נולד בשנת 1968 בעיירה סלפית שבהרי שומרון.

בנעוריו נעשה דתי והלך למסגד המקומי. קרא את כתביו של חסאן אל־בנה, מייסד האחים המוסלמים, תנועה פוליטית איסלמיסטית שחמאס צמח מתוכה, על פי ספר שפרסם ג'בארין. 

זאהר למד משפט איסלאמי באוניברסיטת א-נג'אח בשכם ועם הקמת תנועת החמאס ב-1987 הצטרף לשורות הארגון.

פעילותו בארגון החמאס
--------------------

במהלך האינתיפאדה הראשונה היה אחראי להפצת הכרוז הראשון של חמאס ביהודה ושומרון. מיוחס לו גיוסו של "המהנדס" יחיא עיאש לשורות חמאס. שותפות בתכנון חטיפת נסים טולדנו ורציחתו. 

אחראי גם על תכנון שורת פיגועים: ברמת אפעל, ירושלים וכפר ברוקין בשומרון. בגין כל אלו נעצר בידי שירות הביטחון הכללי ב-1993 ונשפט למאסר עולם ועוד 35 שנה.

ב-2011 שוחרר ב"עסקת שליט" וגורש לטורקיה, שם חבר לסאלח אל-עארורי. עוסק בטיפול במימון החמאס באמצעים מגוונים, לרבות הלבנת הון רחבת היקף.

ביולי 2021 נבחר לכהן כסגנו של אל-עארורי בהנהגת החמאס ביו"ש. לאחר ההתנקשות בסאלח אל-עארורי, עלתה השערה כי הוא זה שיחליפו.

קישורים חיצוניים
----------------

* יוני בן מנחם, איראן מחזקת את השפעתה על ארגון חמאס בגדה, 22 ביולי 2021
* זאהר ג'בארין, באתר "Global fight against terrorism funding" (באנגלית)
* זאהר ג'בארין, באתר OpenSanctions, המרכז מידע על אנשים וחברות שהוטלו עליהם סנקציות

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפי אתר המאבק הבינלאומי במימון הטרור (להלן "קישורים חיצוניים"), קיימים נתונים סותרים לגבי יום הולדתו: 11 בספטמבר או 9 בנובמבר
2. ↑  רורי ג'ונס, בנואה פוקו, איאן טילי ואביר איוב - כתבי The wall street journal, מאיסטנבול דרך עמותות צדקה בכל אירופה: הכירו את האיש שמימן את הטבח ב-7 באוקטובר, **גלובס**, 04 בינואר 2024
3. ↑  חלבי, עינב (2024-01-04). "המוח הכלכלי של חמאס: זה הבכיר שיחליף את סאלח אל-עארורי?". *Ynet*. נבדק ב-2024-01-06.
**סעיד חמיד סג'אדי חזאווה** (בפרסית: **سید حمید سجادی هزاوه**; נולד ב-21 במרץ 1969) הוא פוליטיקאי איראני אשר מכהן כשר הספורט והנוער של הרפובליקה האסלאמית של איראן מאוגוסט 2021. הוא היה רץ איראני למרחק ביניים ולמרחקים ארוכים. ייצג את איראן באולימפיאדת הקיץ 1992 ובאולימפיאדת הקיץ 1996.

קריירה
------

### בספורט

סאג'די רץ במרוץ 5,000 מטרים לגברים באולימפיאדת הקיץ 1992, אף על פי שהוא לא העפיל לשלב המוקדמות הוא רץ גם את 10,000 המטרים לגברים באולימפיאדת הקיץ 1996, וסיים בזמן של 29:22.65. לאורך שנות ה-90, התמחה בריצת מכשולים ל-3000 מטר בהם סיים במקום הראשון באליפות אסיה באתלטיקה ב-1991.

### באקדמיה ובפוליטיקה

לסאג'די יש דוקטורט בפיזיולוגיה והוא גם מרצה באוניברסיטת אזאדי.

שימש כמספר שתיים בארגון הספורט הלאומי האיראני, לפני שזה הפך למשרד הממשלתי לספורט ב-2010. בשלב מסוים הוצג כמועמד על ידי נשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד למשרת שר הספורט של איראן וכיהן גם כממלא מקום שר הספורט מאוקטובר עד נובמבר 2016. בקיץ 2021 מונה לשמש כשר הספורט והנוער. בפברואר 2023 היה מעורב בהתרסקות מסוק, אך ניצל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חמיד סג'אדי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל איראן** |

1. ↑  Asian Championships, www.gbrathletics.com
2. ↑  צפו בתיעוד: התרסק מסוק שהטיס את שר הספורט האיראני - וואלה! ספורט, באתר וואלה!, ‏2023-02-23

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 14198713

 |
עלי תה לבן מיובשים
שיער לבן הנוצר כחלק מתהליך הפקת התה
**תה לבן** (סינית: 白茶; פין-יין: báichá) הוא תה מחומצן קלות
הגדל ונקצר, כמעט באופן בלעדי, בסין, בעיקר במחוז פוג'יין. 

עלי תה בגילאים שונים מחוות תה בדרג'ילינג, הודו. מימין ניתן לראות את ניצן העלה מיד לאחר הקטיף.
תה לבן מגיע אך ורק מהניצנים העדינים של צמח הקמליה הסינית, בניגוד לשאר סוגי התה המכילים בעיקר עלי הצמח. בתהליך הפיכתם לעלים מוכנים, מאפשרים לניצני ועלי הצמח לקמול לאור שמש טבעי, לפני שהם מעובדים קלות כדי למנוע חמצון או תסיסה נוספים. מהלך המשמר את טעמו האופייני של התה הלבן.

השם "תה לבן" נובע מהשערות הכסופות-לבנות שעל ניצני צמח התה שלא נפתחו. המעניקות לצמח את מראהו הלבנבן.

היסטוריה
--------

מקורו של התה הלבן בסין. אולם ההיסטוריה של התה הלבן סבוכה מעט. מכיוון שמידע הועבר בעל פה, לא פשוט למצוא ציטוטים המתייחסים לתה, וחוקרים ומייצרים של התה הלבן חלוקי דעות באשר לראשית שימושו בסין. ייתכן שהתה הלבן של היום הופיע בשתי המאות האחרונות. הוא הופיע לראשונה בפרסום באנגלית בשנת 1876, ותואר כתה שחור מכיוון שבתחילה הוא לא בושל בדיוק כמו תה ירוק. כדי לבטל אנזימים וחיידקים פנימיים וחיצוניים. ובשלב הזה זיהו רק שני סוגים של תה, שחור וירוק.

סיפורים המתייחסים לתה "לבן" כמועדף על משפחת המלוכה הסינית, שם הוא הופק לראשונה במהלך שושלת טאנג (618-907 לספירה). במשך זמן מה, רק הקיסר ומלוויו היו שותים תה לבן מפני שהיה יקר ונדיר. אולם התה הופק באופן שונה מכפי שהוא מופק היום. בשלב זה היו דוחסים את העלים לעוגות. בסביבות 1200 לספירה, בזמן שושלת סונג, נקטפו ניצני העלים הכסופים בטרם עת, אודו, יובשו, ונטחנו לאבקה.

עיבוד
-----

למרות שתה שחור, ירוק ולבן מגיעים מאותו הצמח, כולם עוברים עיבוד שונה. ככל שהתה עובר תהליך עיבוד נוסף הוא נהייה כהה יותר. תה ירוק ולבן הם שני סוגי התה הפחות מעובדים. הם מאודים, בניגוד לייבוש באוויר בתהליך ששומר את העלים בדומה למצב הטבעי שלהם ועשוי לשמור על כמות נוגדי החמצון המצויה בתה טרם עיבודו.

תהליך העיבוד של התה הלבן, פשוט וקצר ביחס לתהליכים שעובר סוג תה אחר.

בריאות
------

כמו התה השחור והירוק, גם התה הלבן הוא נגזרת של הקמליה הסינית ולכן מכיל את כל התכונות הכימיות שלה. מחקר שנערך באוניברסיטת קינגסטון בשנת 2009 הראה כי התה הלבן גבוה בערכים אנטי דלקתיים, נוגדי חמצון, ועשוי להפחית את הסיכון לפתח דלקת מפרקים שגרונית, כמה סוגי סרטן, מחלות לב ולהאט את קצב תהליך ההזדקנות על ידי האטת תהליך התפרקות האלסטין והקולגן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תה לבן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  *White & Other Lightly Oxidized Teas*
2. ↑  ,Chow Kit Boey *All The Tea in China*, 1990:142 China Books
3. ↑  Pettigrew Jane, *The Tea Companion: A Connoisseur's Guide* 2004:129
4. ↑  White Tea Could Keep You Healthy And Looking Young

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7721280-0

 |