recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**תומאס פ. קלי** (באנגלית: **Thomas F. Kelly**; נולד ב-16 באפריל 1952) הוא מוזיקאי אמריקאי, הידוע בעיקר בזכות שותפותו לכתיבת שירים עם הפזמונאי האמריקאי בילי סטיינברג. סטיינברג וקלי כתבו יחד שירים רבים עבור אמני מוזיקה פופולרית, כולל חמישה סינגלים שדורגו במקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 בשנות ה-80.

ביוגרפיה וקריירה
----------------

במקור מאינדיאנה, קלי התגורר באפינגהם, אילינוי מ-1963 עד 1966, לפני שעבר חזרה לווסט לאפייט (אנ'), אינדיאנה, שם סיים את לימודיו בתיכון וסט לאפייט ב-1967. קלי למד באוניברסיטת מזרח אילינוי, אוניברסיטת דרום אילינוי קרבונדייל ואוניברסיטת פרדו, אך לבסוף החליט לעזוב כדי להמשיך בקריירה המוזיקלית שלו. הוא ניגן בגיטרה בס והצטרף לכמה להקות ברחבי אילינוי ואינדיאנה בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70, כולל ה-טריפאריס, דה גייפינג האגרס, דה ואן אייד ג'אקס ודה גילד.

בשנת 1974 עבר קלי ללוס אנג'לס עם אשתו הראשונה, קיי קלי, ושני ילדיו, בארי ודניס. הוא הצטרף ללהקתו של דן פוגלברג, "פולס גולד", יחד הוציאו שני אלבומים ב-1976 ו-1977. קלי זכה להצלחה בעסקי המוזיקה בלוס אנג'לס, כשביצע קולות רקע עבור אמנים רבים. הוא הופיע עם להקת טוטו בסיבוב ההופעות העולמי שלה ב-1979 כזמר רקע וגיטריסט, וביצע קולות רקע בשלושה מאלבומיה. ב-1981 הוא כתב את הלהיט הראשון שלו, "Fire and Ice" (אנ'), עם פט בנאטר לאלבומה, *Precious Time*.

בהמשך הקריירה שלו, כתב את הלהיט הבין-לאומי "Like a Virgin" של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, הלקוח מאלבומה השני, *Like a Virgin*.

חיים אישיים
-----------

קלי כתב את "In My Dreams", שהוקלט על ידי REO Speedwagon עם קווין קרונין (אנ'), אבל קלי חדל מלכתוב שירים החל מאמצע שנות התשעים, ויצא לחצי פרישה ב-1998. הוא התחתן בשנית ונולדו לו שני ילדים נוספים, ספנסר וטייסון קלי, עם אשתו השנייה, פולי קלי. בנו, טייסון, המשיך את דרכו ככותב שירים וכמוזיקאי. נכון לשנת 2011, הוא מתגורר בת'אוזנד אוקס, קליפורניה ליד שרווד קאנטרי קלאב (אנ').

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טום קלי** בוויקישיתוף

* טום קלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* טום קלי, באתר AllMusic (באנגלית)
* טום קלי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* טום קלי, באתר Discogs (באנגלית)
* טום קלי, באתר Songkick (באנגלית)
* טום קלי, באתר SecondHandSongs

הערות שוליים
------------

1. ↑  Brouk, Tim (June 30, 2011). "Hitmaking West Lafayette grad honored for songwriting". Journal & Courier.
2. 1 2 3  "Into the Hall of Fame"
3. ↑  Champaign - Part Two, www.hollywoodhangover.com
4. ↑  *Pat Benatar – Fire and Ice*, נבדק ב-2022-12-25
5. ↑  Song "Like a Virgin" - MusicBrainz, musicbrainz.org
6. ↑  *Madonna – Like a Virgin*, נבדק ב-2022-12-25

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5005195
* GND: 1137488964
* LCCN: nb2015017456
* MusicBrainz: 3ecdd624-0fa0-4dfe-9498-5a4801724d3b
* NKC: xx0181266
* WorldCat (עם LCCN): nb2015-017456

 |
**שאול קרקובר** (נולד ב-17 באוקטובר 1947, ג' בחשוון תש"ח) הוא גאוגרף ישראלי, פרופסור אמריטוס במחלקה לגאוגרפיה ופיתוח סביבתי באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. הוא חבר סגל המחלקה מאז 1982 ועמד בראשה שתי קדנציות במשך 6 שנים. כיהן כדקאן בקמפוס אוניברסיטת בן-גוריון באילת בין השנים 2006–2010 וכנשיא האגודה הגאוגרפית הישראלית בין השנים 2000 – 2002. ייסד את המכון למחקר אזורי קטיף ועמד בראשו בשנים 1985–1985. מאז 2007 הוא מכהן כיו"ר הוועד המנהל של מרכז מדע ים המלח והערבה. היה שותף בכיר בעריכת תוכניות פיתוח רבות עבור רשויות מקומיות בישראל בהן: התוכנית לפיתוח באר שבע (1989), תוכנית מתאר לעיר אשקלון (1991), ותוכניות לפיתוח מוסדות חינוך ברשויות מקומיות. משנת 2016 מכהן כנשיא המכללה האקדמית לחינוך חמדת הדרום.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיירה הורנה סליבי (אנ') שבסלובקיה בשנת 1947 לנפתלי צבי ורבקה קרקובר. בשנת 1949 עלה לישראל עם הוריו ואחיו הצעיר יעקב באונייה "גלילה" והתגורר תחילה במגדל-גד, לימים - העיר אשקלון. למד בבית הספר הממ"ד ע"ש הרב שמחה אסף בעיר, ולאחר מכן בישיבת פוניבז' לצעירים ובישיבת פוניבז' הגבוהה בבני ברק. השלים בגרות אקסטרנית בטרם החל לימודיו באוניברסיטת הנגב. בשירותו הצבאי לחם בחזית סיני במלחמת ששת הימים.

החל משנת תשכ"ז נשוי למזל לבית גבאי. לזוג ארבעה בנים. בנם השני, הרב אוהד קרקובר, מכהן כרב היישוב כוכב השחר. בעבר התגורר הזוג בנתיבות ועסק בהוראה. לאחר מכן התגוררו שנים רבות ביישוב מיתר, שם התמודד מספר פעמים על מקום במליאת המועצה המקומית מיתר מטעם סיעת "שורשים". כיום מתגורר בירושלים.

### קריירה אקדמית

בשנת 1972 השלים את לימודי התואר הראשון בכלכלה וגאוגרפיה באוניברסיטת בן-גוריון (שנקראה אז אוניברסיטת הנגב), ובשנת 1978 קיבל בה תואר שני בגאוגרפיה, על עבודה שכותרתה "חסרונות לגודל ביישובים עירוניים קטנים : בהדגמה - אופקים, נתיבות ושדרות".

השלים את לימודי הדוקטורט שלו בגאוגרפיה אורבנית באוניברסיטת מרילנד שבארצות הברית בשנת 1981, ועשה שנת פוסט-דוקטורט באוניברסיטת אוהיו. שימש מרצה אורח באוניברסיטת אינסברוק שבאוסטריה (1999), באוניברסיטת וויקאטו שבניו זילנד (2000), באוניברסיטת ריו גרנדה דה סול שבברזיל (2004) ובאוניברסיטת מרכז פלורידה, ארצות הברית (2005).

השלים את לימודי המאסטר באוניברסיטה העברית בגאוגרפיה אורבנית בהנחייתו של פרופ' אריה שחר בשנת 1999. באותה שנה קבל גם תעודת מתכנן ערים ואזורים מהמכון ללימודים עירוניים ואזוריים באוניברסיטה העברית.

משנת 2016 מכהן כנשיא המכללה האקדמית לחינוך חמדת הדרום.

פרסם ספרים אחדים ועשרות מאמרים בכתבי עת בארץ ובעולם. משמש כעורך-שותף של כתב העת הבינלאומי Tourism Geographies מאז היווסדו, כמייסד וכעורך ראשי של כתב העת האינטרנטי 'הרשת הגאוגרפית' וכחבר מערכת בכתבי עת אחדים בארץ ובעולם. תחומי מחקריו מתמקדים בפיתוח עיר ואזור מהיבטים אחדים:

* פיתוח אזורי פריפריה בארץ ובעולם
* דינמיקה מרחבית של התפתחות מטרופולינית
* ענף התיירות כאמצעי לפיתוח אזורי-כלכלי
* פיתוח תיירות מורשת יהודית באירופה

קישורים חיצוניים
----------------

* שאול קרקובר, באתר אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
* מאמרי שאול קרקובר, באתר News1
* שאול קרקובר, השתקפות מגמות פיזור האוכלוסייה בהתפלגות גודלי הערים בישראל
* רשימת הפרסומים של שאול קרקובר, בקטלוג הספרייה הלאומית
* שאול קרקובר (1947-), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  נשיא חדש בחמדת הדרום, באתר ערוץ 7

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264147205171
* LCCN: n92108787
* WorldCat (עם LCCN): n92-108787

 |
גנרל **קרל וייזנברגר** (בגרמנית: **Karl Weisenberger**; 29 בספטמבר 1890 – 28 במרץ 1952) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

וייזנברגר נולד ב-29 בספטמבר 1890 בווירצבורג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1909 התגייס וייזנברגר לצבא האימפריה הגרמנית, והצטרף לרגימנט הרגלים הבווארי ה-9 (קרל פון ורדה), ובשנת 1911 הועבר לרגימנט הרגלים הבווארי ה-20 (הנסיך פרנץ). במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם וייזנברגר עם יחידתו, וב-18 באפריל 1917 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל וייזנברגר את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף וייזנברגר לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1932 הועלה וייזנברגר לדרגת אוברסט לויטננט, וב-1 באפריל 1934 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-21. ב-1 בספטמבר 1934 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 בינואר 1938 הועלה לדרגת גנרל מיור.

### מלחמת העולם השנייה

ב-15 באוקטובר 1939 מונה וייזנברגר למפקד הדיוויזיה ה-71, וב-1 בינואר 1940 הועלה לדרגת גנרל לויטננט. במהלך המערכה על צרפת לחם וייזנברגר עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-40 במסגרת הארמייה ה-16, וב-29 ביוני 1940 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-21 בפברואר 1941 מונה וייזנברגר למפקד הקורפוס ה-53, וב-1 באפריל 1941 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. במהלך מבצע ברברוסה לחם וייזנברגר עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ובמהלך הקרב על מוסקבה לחם עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה השנייה. ב-30 בנובמבר 1941 מונה וייזנברגר למפקד הקורפוס ההררי ה-36 בפינלנד, וב-13 באוגוסט 1944 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-15 באוגוסט מונה למפקד המחוז הצבאי ה-13, עליו פיקד עד סוף המלחמה.

### לאחר המלחמה

לאחר המלחמה התגורר וייזנברגר בקאמפטן, עד למותו ב-28 במרץ 1952.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרל וייזנברגר** בוויקישיתוף
* קרל וייזנברגר באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 117277592
* ISNI: 0000 0000 2010 035X
* NKC: pna2012712370
* VIAF: 785900
* WorldCat: viaf-785900

 |
**קרל וניג** (ברוסית: **Карл Вениг**; ‏  26 בפברואר 1830 - 6 בפברואר 1908) היה צייר בלטי-גרמני של סצנות היסטוריות ודתיות. במשך שנים רבות היה פרופסור באקדמיה האימפריאלית לאמנויות.

ביוגרפיה
--------

אביו, גוטליב (1804-1874), היה מורה למוזיקה ונגן עוגב בכנסיית סנט ניקולס. אמו, אגתה (1808–1895), הייתה אמנית חובבת ודודתו של פטר קארל פברג'ה.  מ-1844 עד 1853 וניג למד באקדמיה הקיסרית לאמנויות אצל פיודור ברוני. במהלך שהותו שם זכה במספר מדליות, ביניהן מדליית זהב על הציור "אסתר ואחשוורוש".  עם סיום לימודיו הוענקה לו מלגה שאפשרה לו להמשיך את לימודיו ברומא, שם שהה שש שנים.

בשנת 1860 הוענק לו התואר "אקדמאי" על ציורו "הקבר". שנתיים לאחר מכן, הוא הוכר כאמן ציור היסטורי בזכות תיאורו של "שני מלאכים המכריזים על הרס סדום". הוא החל ללמד ציור באקדמיה באותה שנה.

בשנת 1869 הוא הפך לפרופסור חבר וקודם לפרופסור מלא בשנת 1876. לאחר 1871, כיהן כחבר במועצת המנהלים של האקדמיה. בנוסף לבדי הקנבס שלו, הוא יצר כמה ציורי קיר ואייקונים דקורטיביים בקתדרלת ישו המושיע.

גם אחיו, בוגדן וניג ופיוטר וניג (1849–1888) הפכו לציירים.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרל וניג** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Directory of the Imperial Academy of Arts 1915, p. 36.
2. ↑  Biographical notes Archived 2019-10-08 at the Wayback Machine @ RusArtNet.
3. ↑  Вениг Карл Богданович - Биография, www.biografija.ru

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1168823145
* RKD: 83590
* ULAN: 500087106
* VIAF: 96312297
* WorldCat: viaf-96312297

 |
**היכל הכדורסל מוסקבה** (ברוסית: **Баскет холл Москва**, עד 2020 נקרא בשם "היכל הספורט קרילאטסקויה", Дворец спорта в Крылатском) הוא מתחם ספורט רב תכליתי במוסקבה, רוסיה.

היסטוריה
--------

ההיכל נפתח ב-30 באוגוסט 2006 ומשמש כיום את קבוצת כדורסל הנשים של דינמו מוסקבה. בעבר שימש את מועדון הכדורסל לגברים. היכל הספורט משמש כזירה ביתית למועדון כדורסל הנשים דינמו מוסקבה, אשר מתמודד בליגת העל ומשמש גם כמגרש הבית לקבוצת הקטרגל "דינמו" שאף היא משחקת בליגת על. בעבר שימש את קבוצת מועדון כדורסל הגברים של דינמו וגם אירח את משחק הגמר של גביע אופ"א בקטרגל בעונת 2007/08. בשנת 2020 שונה שמו להיכל הכדורסל מוסקבה.

השטח הכולל של המתחם, הוא 35 אלף מטרים רבועים ובנייתו בוצעה בשנים 2005-2006. אגודת "דינמו" מימנה את הבנייה וזו שהשקיעה בבנייתו. עיצובו דומה לצלחת מעופפת: מבנה עגול ומסיבי בעל כיפת זכוכית, בטון וריצוף, שכולם הובאו משווייץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היכל הכדורסל מוסקבה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של היכל הכדורסל מוסקבה
* היכל הכדורסל מוסקבה, ברשת החברתית פייסבוק

* היכל הכדורסל מוסקבה, ברשת החברתית אינסטגרם
אזור מגורים בחוף ג'ומיירה וחוף הים
**מגדלי המגורים של ג'ומיירה** (ידוע גם בשם **JBR**) בנויים באורך 1.7 קילומטרים, ובשטח 2 קילומטרים רבועים ובנויה על חוף המפרץ הפרסי במרינה של דובאי. זהו פיתוח למגורים ומכיל 40 מגדלים (35 הם למגורים ו-5 הם בתי מלון). JBR יכולה להכיל כ-15,000 איש, המתגוררים בדירותיה ובחדרי המלון. בפרויקט 6,917 דירות, בממוצע גודל של 84 מטרים רבועים לדירה. מתחם המגורים ניתן להגיע באמצעות המטרו של דובאי והחשמלית של דובאי.

הטיילת
------

למגדלי חוף ג'ומיירה יש טיילת באורך 1.7 קילומטרים שהושלמה בשנת 2008.

החוף
----

המתחם הוא מתחם קמעונאי שנבנה על החוף האמיתי מול JBR על ידי חברה בבעלות השייח' מוחמד בן ראשיד אל מכתום, סגן נשיא וראש ממשלת איחוד האמירויות ואמיר דובאי. הפיתוח, הכולל ארבע רחבות נפרדות, תופס את החלק הארי של חוף הים בין מלונות הילטון ושרתון ומכיל מספר רמות חניה וכן שבעים חנויות קמעונאיות ומזון ומשקאות, לצד מתקני בילוי.

אי Bluewaters
-------------

האי Bluewaters הוא אי מלאכותי שנבנה מול מתחם ג'ומיירה, הפיתוח כולל בתי מלון, דירות, וילות, מתקני אוכל ובידור, והעין של דובאי, שהוא גלגל הענק הגבוה בעולם בגובה 250 מטרים.  האי מקושר על ידי כביש E 11 וגשר להולכי רגל למתחם המגורים.

ראו גם
------

* חוף ג'ומיירה
* המרינה של דובאי

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מגדלי חוף ג'ומיירה

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגדלי חוף ג'ומיירה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Meraas Development – The Beach". Meraas website. אורכב מ-המקור ב-11 בינואר 2013. נבדק ב-24 בינואר 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Dubai eyes world's tallest observation wheel, CNN Travel.
**איחוד האדריכלים הבין-לאומי** (בצרפתית: **Union internationale des Architectes**, בראשי תיבות: **UIA**, באנגלית: The **International Union of Architects**) הוא ארגון בין-לאומי לא ממשלתי המייצג יותר ממיליון אדריכלים ב-124 מדינות. הארגון נוסד בלוזאן, שווייץ, בשנת 1948. המזכירות הכללית של הארגון ממוקמת בפריז, צרפת והיא מוכרת על ידי רוב סוכנויות האומות המאוחדות כאגודה היחידה בתחומה, לרבות אונסקו, UNCHS, ESOSOC, UNIDO, ואת ארגון הבריאות העולמי, כמו גם לארגון הסחר העולמי. נכון ל-2020 נשיא הארגון הוא תומאס וונייר (2020-2017) מארצות הברית.

האיחוד מנהל תחרויות בין-לאומיות ומקיים קונגרסים לאדריכלות שבהם נבחרים חברי המועצה של הארגון. הקונגרס האחרון התקיים בקופנהגן ביולי 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איחוד האדריכלים הבין-לאומי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של איחוד האדריכלים הבין-לאומי
* מאגר נתונים על איחוד האדריכלים הבין-לאומי באתר המכון האמריקאי לאדריכלות (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד אסתר זנדברג, בקונגרס איגוד האדריכלות הבינלאומי ספגה ישראל מכה פוליטית, באתר הארץ, 18 ביולי 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007601471705171
* BnF: cb11878862t (data)
* GND: 2014806-9
* ISNI: 0000 0001 2187 7926
* LCCN: n50065364
* NDL: 00732141
* NKC: ko2003171902
* SUDOC: 026565188
* VIAF: 153040189
* WorldCat: lccn-n50065364

 |
שחור-זנב בשדה בוקר
**שְׁחוֹר-זָנָב** (שם מדעי: *Oenanthe melanura*) הוא ציפור שיר מדברית, החיה בעיקר באזורים מדבריים בצפון אפריקה, המזרח התיכון (לרבות ישראל) וחצי-האי ערב. בתי-הגידול המועדפים עליה הם מדבריות סלעיים ומדרונות הרים. בישראל היא מצויה בעיקר בסוואנות שיש בהם עצי שיטה רבים.

מאפיינים
--------

אורכו של שחור-הזנב כ-14 ס"מ. הוא קרוי על-שם זנבו השחור, בעזרתו הוא מצנן את עצמו. שאר גופו אפור-כחלחל (באוכלוסיית המזרח התיכון) או אפור-חום (באוכלוסיית צפון אפריקה). הזכר והנקבה זהים זה לזה במראם. השיר אותו משמיע שחור-הזנב הוא מעין "**צ'ור**לי... טרו**לו**... **צ'ור**לי... **טרו**לו..." מלנכולי, וקריאתו היא גרסה מקוצרת של שיר זה.

שחור-הזנב ניזון בעיקר מחרקים, אותם הוא תופס על הקרקע, ומפירות. זהו מין שלא חושש מהאדם. בישראל הציפור נפוצה בעיקר באזורי הערבה והנגב. אלו אזורים צחיחים, ותנאי האקלים בהם מתאימים לשחורי-הזנב.

שחורי-הזנב מונוגמיים, והזוגות נשארים בטריטוריית הרבייה שלהם לאורך כל השנה. הקן נבנה על ידי הנקבה בלבד, ועשוי להיות ממוקם בין סלעים גדולים, בחריץ ביניהם או במחילה נטושה. הקן עשוי מעשב, עלים ושערות שנשזר לצורה דמוית-כוס. הנקבה בדרך כלל מקיפה את הקן בחלוקי נחל קטנים. היא מטילה 3–4 ביצים מנוקדות בנקודות אדומות-חומות, בעוד כל ביצה מוטלת בהפרש של כיום מהאחרת. אורך הביצים כ-19.6 מ"מ על 14.7 מ"מ, ומשקלן כ-2.26 ג'. הנקבה דוגרת עליהן במשך כ-13 עד 14 ימים עד בקיעתן. שני ההורים מאכילים את הגוזלים, שפורחים מהקן כ-14 ימים לאחר בקיעתם. בדרך כלל, זוג יכול לגדל רק 3 גוזלים בשנה.

לפי מחקר שבוצע באזור הערבה, הסיבה העיקרית לנטישת הקינים היא טריפת הגוזלים על ידי קוצנים זהובים ומצויים.

בעבר, המין הוגדר בסוג נפרד - *Cercomela*, אך מחקרים אחרונים איחדו אותו עם הסוג סלעית.

תיאור ותת-מינים
---------------

אורכו של שחור-הזנב הוא כ-14 ס"מ בממוצע, ומוטת כנפיו נעה בין 23 ל-27 ס"מ. משקלו כ-15 גרם. גבו ועורפו של תת-המין השלט (*melanura*) אפורים בהירים-כחלחלים, בעוד כנפיו כהות יותר והביב והזנב שחורים. הבטן וחלקן התחתון של הכנפיים לבנים-אפרפרי, בעוד המקור והרגליים שחורים. צבע נוצותיהם של תת-המינים האפריקניים *lypura* ו-*airensis* בעל גוון חום, בשונה מהשאר.

ישנם שישה תת-מינים:

* *O. m. melanura* - צפון-מזרח מצרים, ישראל, ירדן ומרכז ערב הסעודית.
* *O. m. neumanni* - דרום-מערב ערב הסעודית, תימן ועומאן.
* *O. m. lypura* - מצפון-מרכז סודאן לאריתריאה.
* *O. m. aussae* - צפון-מזרח אתיופיה, ג'יבוטי וצפון סומליה.
* *O. m. airensis* - מצפון ניז'ר לדרום סודאן.
* *O. m. ultima* - מזרח מאלי ומערב ניז'ר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שחור-זנב** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ITIS
* GBIF
 |

* שחור-הזנב - אגדות ומידע מפורט מתוך האתר טיולי - טיולים מסלולי טיול

הערות שוליים
------------

1. ↑  שחור-זנב באתר הרשימה האדומה של IUCN
**הנריקוס (הנק) הפנר** (בהולנדית: **Henricus Josef Anthonius Henk Huffener**; 1923 – 2006), היה צייר הולנדי ומחסידי אומות עולם, שפעל מאז גיל 19 בשורות המחתרת ההולנדית שפעלה כנגד הנאצים אשר שלטו בהולנד. עיקר עזרתו הייתה בהברחת יהודים מהולנד, לשווייץ ולספרד.

הפעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
---------------------------------

הפנר מאוד הושפע מקיס בואקה (בלועזית: Kees Boeke) (מקים בית הספר שבו למד הפנר, אדם שדגל בשוויון ופציפיזם) ומ יופ ווסטרוויל (בלועזית: Joop Westerwee), ממנהיגי המחתרת ההולנדית במלחמת העולם השנייה.

בהשפעתם, החליט הפנר להצטרף כפעיל למחתרת. עד סוף המלחמה, הוא נסע ברחבי הולנד, על מנת לחפש מקומות מסתור להסתרת יהודים, ליווה את היהודים אל המקומות שמצא, דאג למצבם הבריאותי. כך למשל הוביל ילד יהודי שהיה זקוק לניתוח בעגלה ודאג שיקבל את הטיפול המתאים ולאחר מכן סיפק להם תעודות זהות מזויפות שאפשרו להם לנהל חיים חדשים בזהות שאולה.

מבין המשפחות היהודיות שהציל הפנר היו משפחת 'דה קוסטא', 'בפ' ו'מאני אלסבל', ששהו לפרק זמן קצר בבית הוריו.

במרץ 1943, הפנר נעצר בתחנת רכבת באמסטרדם בגלל פעולותיו למען יהודים. לאחר שחוקריו נואשו מלדלות ממנו מידע, הוחלט כעבור כמה שבועות לשולחו לגרמניה. בזמן המסע לגרמניה, הוא הצליח להימלט אך נתפס ונשלח למחנה ריכוז.

מאוחר יותר ב-1943 שוחרר הפנר מהמחנה בשל חוסר ראיות נגדו, חולה וסובל מתת-תזונה. למרות הקשיים, הוא רצה לחזור לפעילות המחתרתית באמסטרדם. חברים מסרו לו מפתח לדירתם באמסטרדם בה מצא זוג יהודים שהחליטו להתאבד מרוב יאוש- למרות שהפנר הבטיח לסייע להם ולדאוג לכל צורכיהם, הם התאבדו והפנר מצא את גופותיהם למחרת בדירה. האירוע גרם להפנר זעזוע נפשי ורופא הורה לו להישאר בבית על מנת להחלים. הפנר חי במסתור שכן הגרמנים חפשו אותו ובקשו להמשיך לעקוב אחר פעילותו.

אחרי המלחמה
-----------

הפנר נישא למרגרט ובשנת 1950 עברו בני הזוג הפנר לגילדפורד, אנגליה, לאחר שקיבלו אזרחות בריטית. בבריטניה הפך הפנר לצייר ולסוחר עתיקות

הכרה והנצחה
-----------

בשנות ה-60, כמה מבני משפחת דה-קוסטא שאותם הוא הציל עלו לישראל ושתלו לכבודו ולכבוד אביו של הפנר עצים

ב-23 ביולי 1998 יד ושם הכיר בהפנר בתור חסיד אומות העולם

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  The Righteous Among The Nations - Huffener Henricus, באתר "יד ושם" (באנגלית)
2. 1 2  The Righteous Among The Nations - Huffener Family, באתר "יד ושם" (באנגלית)
3. 1 2  Rothenberg, Ruth, Recognition as 'righteous' hero for Dutchman who helped rescue jews, **The Jewish Chronicle**
4. ↑  Black, Heidi, The Remarkable Stories of Britains Heroes of the Holocaust, The Telegraph, ‏10.3.2010
5. ↑  Lipman, Jennifer, Resistance fighter's curious collection for sale, The Jewish Chronicle, ‏10.12.2010

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"הנריקוס הנק הפנר"**.
**היוצא מן הכלל** (באנגלית: **The Exception**) הוא סרט בריטי-אמריקני אשר הופץ בישראל בשם **הנשיקה האחרונה של הקיסר** (**The Kaiser's Last Kiss**). הסרט עוסק בשנותיו האחרונות של וילהלם השני, קיסר גרמניה, כגולה בארמון דורן שבהולנד.

עלילת הסרט מבוססת על ספרו של אלן ג'וד "הנשיקה האחרונה של הקיסר". אף על פי שהעלילה מתרחשת בהולנד, הוא צולם בבלגיה במהלך שישה שבועות בשנת 2015. הקרנת הבכורה שלו הייתה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו ב-12 בספטמבר 2016.

עלילה
-----

בשנות מלחמת העולם השנייה, שטפן ברנדט (ג'יי קורטני) הוא האופטמן בוורמאכט אשר נפצע במהלך המערכה בפולין. הוא פטריוט גרמני ומאמין ברוחו של הוורמאכט, אך סולד מפשעי המלחמה הגרמניים. מאז פציעתו הוא ממלא עבור הצבא עבודות משרדיות. ב-1940, בעקבות הקרב על הולנד, הוא מקבל משימה מיוחדת. הוא אמור לפקד על קבוצת חיילים שתדאג לביטחונו של וילהלם השני, קיסר גרמניה הגולה שנמצא כבר למעלה מעשרים שנה באחוזת דורן שבהולנד, אולם עדיין מהווה סמל לאומי בעיני גרמנים רבים. ברנדט מגיע לאחוזה ומתוודע שם לקיסר הזקן (כריסטופר פלאמר), לרעייתו הרמינה, נסיכת רויס-גרייץ (ג'נט מק'תיר), ולמנהל משק הבית הקיסרי אוברסט זיגורד פון אילזמן (בן דניאלס). הוא נפגש עם מפקד הגסטאפו המקומי שמודיע לו כי יש חשש שסוכן בריטי חדר לאחוזה על מנת להתנקש בקיסר. ברנדט נפגש גם עם מיקה דה יונג (לילי ג'יימס) הולנדית העובדת כמשרתת באחוזה, והם מתאהבים. מיקה מספרת לברנדט שהיא יהודייה אולם הוא משיב שזה לא מעניין אותו. עם זאת, ברנדט מגלה שמיקה נפגשת בחשאי עם הכומר המקומי של העיירה.

אשתו של הקיסר מקווה להשתמש בשלטון הנאצי במטרה להחזיר את משפחתה לשלטון בגרמניה. היא מארגנת ביקור באחוזה של היינריך הימלר (אדי מארסן) אשר נפגש עם הקיסר ומודיע לו שהיטלר החליט לאפשר לו לחזור לשלטון בגרמניה בתור מונרך חוקתי. לאחר מכן נפגש הימלר עם ברנדט ומספר לו שההצעה של היטלר היא למעשה תרמית שנועדה לחשוף את אחרוני המלוכנים הגרמנים. במקביל, אנשי הגסטאפו מגלים שהכומר המקומי מעביר תשדורות לבריטים, ומבין שמיקה היא למעשה המרגלת שחדרה לאחוזה. הוא מתעמת אתה אולם מחליט שלא להסגיר אותה. לאחר מכן מתקיימת אוכל הימלר ארוחת ערב עם המשפחה הקיסרית, ומספר בהנאה על השמדת יהודים ובעלי מוגבלויות. הקיסר מזדעזע, אולם לא אומר דבר.

לאחר ארוחת הערב יוצא הקיסר לבדו אל היער, ומיקה פוגשת אותו ומוסרת לו הצעה מווינסטון צ'רצ'יל לחזור לשלטון בגרמניה לאחר המלחמה אם יעבור לשתף פעולה עם בעלות הברית. הקיסר חוטף התקף לב ומיקה רצה לחפש עזרה. במקביל, הכומר נשבר בחקירת הגסטאפו ומספר להם שמיקה היא המרגלת. אנשי הגסטאפו נכנסים לאחוזה במטרה לחפש את מיקה, אולם ברנדט מסתיר אותה בתוך הטנדר שעליו הוא מעמיס גם את הקיסר החולה במטרה להבריח אותו לבית החולים. הקיסר משתף פעולה עם התרמית ולא חושף את מיקה. כשהם מתרחקים מהאחוזה, מיקה נמלטת ואומרת לברנדט לחפש אותה לאחר המלחמה. בסוף הסרט מקבל ברנדט מסר ממיקה דרך הצלב האדום, ומגלה שהיא הגיעה בשלום ללונדון. לאחר מכן מראית מיקה עצמה ממתינה לפגישה עם צ'רצ'יל, ומתגלה כי היא בהריון.

קישורים חיצוניים
----------------

* "הנשיקה האחרונה של הקיסר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הנשיקה האחרונה של הקיסר", באתר AllMovie (באנגלית)
* "הנשיקה האחרונה של הקיסר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "הנשיקה האחרונה של הקיסר", באתר Metacritic (באנגלית)
* "הנשיקה האחרונה של הקיסר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**לואיס הארי פלדמן** (29 באוקטובר 1926 - 25 במרץ 2017) היה פרופסור אמריקאי ללימודים קלאסיים ולספרות. לימד ב"ישיבה יוניברסיטי" מאז 1955.

פלדמן התמחה בעיקר בתרבות ההלניסטית, במיוחד בעבודתו של יוספוס פלביוס. עבודתו זכתה להתייחסות ולכבוד רב על ידי שאר חוקרי זמננו.

ביוגרפיה.
---------

פלדמן קיבל את התואר הראשון שלו (בהצטיינות) מטריניטי קולג', הרטפורד, בשנת 1946 שלו ואת התואר שני בשנה שלאחר מכן. בשנת 1951 הוא קיבל תואר דוקטור בפילולוגיה מאוניברסיטת הרווארד עבור עבודת המחקר שלו על ההיסטוריוגרפיה אודות קיקרו. הוא חזר לטריניטי קולג' כעמית הוראה ובסופו של דבר שימש כמרצה לקלאסיקות.
פלדמן החל ללמד ב"ישיבה יוניברסיטי" בתור מדריך ב-1955, והפך לעוזר פרופסור בשנת 1956, לפרופסור ב-1961 וב-1966 פרופסור מתמחה לספרות קלאסית. ב-1993 הוא מונה לפרופסור ב"ישיבה יוניברסיטי".

כחלק מהאקדמיה האמריקאית לחקר היהדות הוא קיבל מלגות ופרסים רבים. בתוך כך, מלגת קרן פורד (1951-1952), מלגת גוגנהיים (1963), מלגה מטעם קרן הזיכרון לתרבות יהודית (1969), וכן מענק מן האגודה האמריקאית לפילוסופיות (1972). הוא היה עמית בכיר במועצה האמריקאית למלומדות ב-1971, עמית במכון ללימודים מתקדמים ב-1994. וב-1981 הוא קיבל את פרס "מצוינות בהוראה לקלאסיקה". בנוסף, פלדמן נבחרה לנהל סמינרים במכללה למורים של הקרן הלאומית למדעי הרוח.

דעות וכתבים
-----------

פלדמן עסק במחקר של תחומים רבים. רוברט א. ואן Voorst התייחס לפלדמן כ"דיקן של המומחים ליוספוס", ופול אנג' מאייר התייחס לפלדמן כ "מדורג ראשון בהבנת יוספוס".

בתור היסטוריון, פלדמן עסקו בעיקר עם כתביו של יוסף בן מתתיהו, שלהם תפקיד בתוך מסגרת גדולה יותר של התרבות היהודית במהלך תקופת הבית השני. עבודתו של פלדמן על יוספוס נע בין דיונים על הדיוק ההיסטורי של יוסף בן מתתיהו לבין פרשנותו על המקרא. בסך הכל, פלדמן ראה ביוספוס בתור המפתח להבנת החיים היהודיים והאינטראקציות עם התרבות ההלניסטית במהלך העידן הגרקו-רומי. בנוסף לעבודתו על יוספוס, פלדמן פרסם מספר רב של עבודות על כתביו של פילון, כמו גם עבודות להתמודדות ישירה עם טבעו של החיים היהודיים בעת העתיקה.

עבודותיו של פלדמן זכו ב*מלגה לטובת עבודתו על פילון ויוספוס, 1937-1962* (1963), מלגה למחקר על *יוסף בן מתתיהו ווהמודרניות, 1937-1980* (1984), *יהודים וגויים בעולם העתיק: עמדות, ואינטראקציות מאלכסנדר עד יוסטיניאנוס* (1993), *מחקרים במדעי היהדות ההלניסטית* (1998), פרשנות *יוסף בן מתתיהו על התנ"ך.* (1998).
פלדמן גם תרגם כמה כרכים של המהדורה הביקורתית על עתיקות יהודיות. ותרם בהרחבה כתבי עת בתחום תוך כתיבת כ-170 מאמרים אקדמיים.
הוא גם שימש עורך במחלקת הספרות ההלניסטית עבור המהדורה הראשונה של *אנציקלופדיה יודאיקה* וכן ל*אנציקלופדיה בריטניקה*.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לואיס פלדמן** בוויקישיתוף
* **אנציקלופדיה יודאיקה** מהדורה שנייה, כרך 6,

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Henoch* Volumes 29–30, 2007, page 376

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260896805171
* BIBSYS: 90513703
* BNE: XX887618
* BnF: cb12032857q (data)
* CiNii: DA00253414
* GND: 110091728
* ISNI: 0000 0001 1803 7870
* LCCN: n82240395
* NDL: 00439351
* NKC: zmp20191037072
* NLA: 35079673
* NSK: 000205316
* NTA: 067923003
* RERO: 02-A003236619
* SNAC: w6s3220k
* SUDOC: 028505999
* Trove: 820423
* VcBA: 495/203875
* VIAF: 108191682
* WorldCat: lccn-n82240395

 |
המעבדה של דקסטר. מסרט סטודנטים לסדרה מצליחה.
 **גנאדי בוריסוביץ' טרטקובסקי** (ברוסית: **Геннадий Борисович Тартаковский**; באנגלית: **Gennady Borisovich Tartakovsky**; נולד ב-17 בינואר 1970) הוא אנימטור ובמאי יהודי. עבודתו מושפעת בעיקר מקומיקס אמריקאי ומאנימה.

טרטקובסקי נולד במוסקבה שבברית המועצות למשפחה יהודית. אביו בוריס עבד כרופא שיניים עבור משרדים ממשלתיים ועבור נבחרת ברית המועצות בהוקי קרח, ואמו, מרים, הייתה עוזרת מנהל בבית ספר. לפני שהיגרו לארצות הברית חיו באיטליה, ובהיותו בן 7 עברו לארצות הברית בשל גילויי אנטישמיות.
טרטקובסקי למד קולנוע בקולג' קולומביה בשיקגו, ובמכון האמנויות בקליפורניה.
קריירת האנימציה המוקדמת שלו הורכבה מעבודותיו בסדרות אנימציה שונות, כמו באטמן: הסדרה המצוירת והמבקר. מאוחר יותר, הוא התקבל לעבודת ציורי לוחות-עלילתיים (storyboards) בשביל תוכניתה של האנה-ברברה, שני כלבים טיפשים.

עבודות עיקריות
--------------

טרטקובסקי ידוע בעיקר בזכות יצירת, כתיבת ובימוי הסדרות המצוירות המעבדה של דקסטר וג'ק הסמוראי שזכו להצלחה רבה. המעבדה של דקסטר התפתחה מסרט סטודנטים הנשא את אותו השם, אשר הופק על ידו בזמן שהוא למד במכון האומניות בקליפורניה. בנוסף, הוא עזר להפיק את הסדרה בנות הפאוור פאף, בה ביים פרקים רבים, ושימש כמנהל האנימציה של גרסת הסרט. הוא גם ביים את מלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים, סדרת טלוויזיה מצליחה ביקום מלחמת הכוכבים, המבוססת על עלילות מלחמת המשובטים.

בשנת 2021 עבד על התסריט של הסרט "מפלצת של מלון: הפוך על הפוך" שביים דרק דריימון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גנאדי טרטקובסקי** בוויקישיתוף

* גנאדי טרטקובסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* גנאדי טרטקובסקי, באתר AllMovie (באנגלית)
* גנאדי טרטקובסקי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* גנאדי טרטקובסקי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* גנאדי טרטקובסקי, באתר Discogs (באנגלית)
* אבנר שביט, קאן‏, "קראו לי רוסי מלוכלך": במאי "מפלצת של מלון 3" על הילדים שגרמו לו להרגיש כמו מפלצת, באתר וואלה!‏, 09 ביולי 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 4102764
* BNE: XX1603448
* BnF: cb14140277v (data)
* GND: 1032137908
* ISNI: 0000 0000 3799 9648
* LCCN: n2004024267
* MusicBrainz: c919ab72-653c-4d7a-89c6-f7358031fa2f
* NKC: xx0203636
* NLK: KAC201618650
* NLP: A26937864
* NTA: 197297536
* RERO: 02-A021584792
* SUDOC: 193867788
* VIAF: 28919933
* WorldCat: lccn-n2004024267

 |
ד"ר **גנאדי קרפיינקו** (17 בספטמבר 1949 - 6 באפריל 1999) היה מדען בלארוסי ופוליטיקאי, שנודע בהתנגדות לנשיא אלכסנדר לוקשנקו.

ביוגרפיה
--------

נולד במינסק. בשנת 1987 היה מנהל מפעל המטלורגיה של מלדזייצ'נה.

קרפיינקו היה מחברם של 50 המצאות, שיושמו ב-15 מדינות. בשנת 1994 הוא נבחר כחבר מן המניין באקדמיה הלאומית למדעים של בלארוס ונחשב למדען מוערך בארצו. קרפיינקו שימש כסגן יושב ראש הפרלמנט הבלארוסי, עמד בראש ועדת המדע והטכנולוגיה. הוא גם היה חבר ואחד ממנהיגי מפלגת האזרחים המאוחדת של בלארוס.

בשנת 1992 הוא התמנה לראש עיריית מלדזייצ'נה. תוך שנתיים מאז התמנה לראשות העיר, הציג קרפיינקו כמה רפורמות כלכליות מקומיות, הקים פסטיבלים מוזיקליים ותיאטרליים, הקים מועדון כדורגל מקומי וביצע דה-סובייטיזציה קיצונית של שמות הרחובות בעיר. בשנת 1996 הוביל יוזמה להדחת הנשיא לוקשנק, אם כי יוזמה זו לא צברה תמיכה משמעותית. בשנת 1998 היה ראש הוועד המנהל הארצי, ממשלת צל אופוזיציונית. הוא נחשב כמנהיג האופוזיציה בבלארוס וכמועמד האופוזיציוני הסביר ביותר להתמודד בחירות לנשיאות.

נסיבות מוות לא ברורות
---------------------

ב-31 במרץ 1999 נלקח קרפיינקו לבית החולים העירוני התשיעי במינסק עם דימום מוחי לכאורה. ב-1 באפריל הוא נותח, אך לא חזר להכרה. הוא מת ב-6 באפריל בשבע בבוקר. מותו היה מאוד לא צפוי, לא הייתה היסטוריה של בעיות בריאותיות כאלה. חודש לאחר מותו של קריפנקה נחטף יורי זכרנקו, אחד מחבריו ועמיתיו הקרובים. תוך 6 חודשים אותו דבר קרה לעמיתו הקרוב השני של קרפיינקו, ויקטור גונצ'ר. חלק מהאופוזיציה בבלארוס, כולל משפחתו של קרפיינקו סבורים כי האירועים קשורים זה בזה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אנחנו זוכרים... גנאדי קרפיינקו
* מנהיג מפלגת האזרחים המאוחדת נותן כבוד לפוליטיקאי האופוזיציה המנוח קרפיינקו
* הסרט "פלושצ'ה" מזכיר את היעלמות קרפיינקו בשעה 1:00:00

הערות שוליים
------------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 12433105X
* ISNI: 0000 0000 2383 5474
* SUDOC: 126494770
* VIAF: 943486
* WorldCat: viaf-943486

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**מיכל (מיקי) ויצמן** היא קפטן אס"א תל אביב ברוגבי לשעבר, קפטן נבחרת הנשים של ישראל ברוגבי לשעבר, ומאמנת רוגבי.

ויצמן שיחקה במדי אס"א תל אביב מאז הקמתה של ליגת הנשים בשנת 2001, ולמרות ממדיה הקטנים נחשבה לאחת השחקניות הבולטות בליגה, ושימשה כקפטן קבוצתה. היא ידועה כשחקנית זריזה מאוד ובעלת יכולת טכנית ברמה גבוהה. משחק ההגנה שלה ייחודי, כיוון שהיא נוהגת לתפוס את השחקנית היריבה ולא לאפשר לה להתקדם או למסור במקום להפיל אותה.
ויצמן שימשה כקפטן הנבחרת בשנים 2008-2007, והובילה אותה להעפלה לטורניר הגמר של אליפות אירופה 2008, הישג השיא של הרוגבי הישראלי (נכון לשנת 2010). בשנת 2010 היא שימשה כסגנית קפטן הנבחרת.

בעונת 2010/2009 היא שימשה כמאמנת קבוצת הנוער של רמת השרון.

היום בשנת 2023 היא מאמנת את קבוצת רוגבי הנוער של תל אביב "תל אביב ספרטנס" מאמנת עד 16 ועד 18 והובילה את העד 18 לאליפות המדינה ברוגבי שביעיות 

כיום מורה לספורט בבית ספר יסודי ברמת גן.

קישורים חיצוניים
----------------

* איגוד הרוגבי הישראלי

הערות שוליים
------------

1. ↑  ויצמן זוכה בתואר שחקנית השבוע בפעם השנייה לעונת 2009/2010
2. ↑  רשימת מנהלי קבוצות הרוגבי בארץ
**אליזבת "בפ" פוסקאול** (בהולנדית: **Elisabeth "Bep" Voskuijl**;‏ 5 ביולי 1919 – 6 במאי 1983) הייתה אזרחית הולנדית שסייעה להסתיר את אנה פרנק ומשפחתה בזמן הכיבוש הגרמני של הולנד בעת מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

פוסקאול נולדה באמסטרדם, בת למשפחה בת שמונה ילדים בשנת 1937 היא נתקבלה לעבודה בסניף ההולנדי של החברה הגרמנית אופקטה בניהולו של אוטו פרנק ובשנת 1942 הפכה למנהלת האדמיניסטרטיבית של החברה.

ב-6 ביולי 1942 עברה משפחת פרנק למחבוא (בהולנדית: Achterhuis), שנודע כ"האגף הסודי" בתרגומים לאנגלית של "יומנה של אנה פרנק", מחשש לחייהם מידי הגסטפו ומשתפי הפעולה ההולנדיים עושי דברם. המחבוא היה חלל בן שלוש קומות שהכניסה אליו הייתה ממבואה בקומה העליונה של משרדי החברה. בקומה הראשונה של החלל היו שני חדרים קטנים ובצמוד אליהם חדר אמבטיה ושירותים. בקומה השנייה היה חדר גדול ואליו צמוד חדר קטן, ממנו הוביל סולם לעליית הגג. הכניסה למחבוא הוסתרה, זמן מה לאחר כניסת המשפחה, בארון ספרים.

היא סייעה למשפחה ולנלווים אליה במחבוא והייתה חברה קרובה לאנה פרנק. אביה יוהאן פוסקאול בנה את ארון הספרים שהסתיר את הכניסה למחבוא.

בבוקר 4 באוגוסט 1944 פרצו למחבוא שוטרים ממשטרת הסדר הגרמנית (Ordnungspolizei) שפעלו על סמך הלשנה של אדם שנותר אלמוני עד היום. בראש הכוח עמד נגד אס אס קרל זילברבאואר מהאס דה ועמו שלושה קציני משטרה נוספים. משפחת פרנק ושאר דיירי המחבוא נלקחו למטה הגסטפו ומשם הועברו, לאחר חקירה, לבית מעצר בו שהו יומיים ולאחר מכן הועברו למחנה המעבר המשטרתי ליהודים וֶסְטֶרְבּוֹרְק.

בפ פוסקאול הצליחה להימלט מהפשיטה ועבדה בחברה עד לנישואיה בשנת 1946. בתה אנה-מרי שנולדה בשנת 1960 נקראה על שם אנה פרנק. היא התרחקה מפרסום אך שמרה על קשר עם אוטו פרנק עד ליום מותו.

בשנת 1972 הוכרה פוסקאול על ידי יד ושם בתור חסידת אומות העולם.

קישורים חיצוניים
----------------

* ריאיון עם בפ פוסקאול (באנגלית) (בהולנדית)
* בפ פוסקאול, באתר "יד ושם" (באנגלית)

| יומנה של אנה פרנק |
| --- |
| מתחבאים | אנה פרנק • אוטו פרנק • אדית פרנק • מרגוט פרנק • משפחת ואן-פלס • פרידריך פפר |  |
| מסייעים | מיפ חיס ויאן חיס • ויקטור קוגלר • יוהנס קליימן • בפ פוסקאול |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009165584205171
* BPN: 22517401
* GND: 1072314959
* ISNI: 0000 0004 4997 4658
* LCCN: no2015117662
* NTA: 392139812
* VIAF: 316389255
* WorldCat: lccn-no2015117662

 |
הבפטיסטריום של פירנצה
באדריכלות כנסייתית, **בפטיסטריום** (בלטינית: **baptisterium**) הוא מבנה המיועד לקיום טקסי הטבלה בנצרות. צורתו האופיינית של המבנה (צורה מעגלית או צורת מצולע - לרוב מתומן) התפתחה עקב שימושו של המבנה ובנייתו סביב אגן הטבלה מרכזי.
הבפטיסטריום יכול להיות חלק ממבנה של כנסייה או קתדרלה, או מבנה נפרד הנבנה סמוך אליהם. 

הפאר של מבנים אלה שנבנו באירופה בימי הביניים ותקופת הרנסאנס מראה את חשיבות טקס ההטבלה בנצרות הקתולית.

היסטוריה
--------

המבנה הראשון שנבנה במטרה לשמש כבפטיסטריום הוא הבפטיסטריום של הלטראנו בארמון הלטראנו שברומא. מבנה זה היה מתומן, והיווה השראה למבנים מאוחרים יותר שנבנו. במרכז המבנה היה אגן ההטבלה, בו טבלו המוטבלים שלוש פעמים. שלוש מדרגות הובילו מרצפת המבנה אל רצפת אגן ההטבלה.
מבני אגן ההטבלה עוטרו לרוב באיורים או פסיפסים המתארים את חייו של יוחנן המטביל.

הבפטיסטריום של ארמון הלטרן ניזון מאגם תת-קרקעי סמוך, ושימש את האפיפיור. בהשפעת מבנה זה נבנו בפטיסטריומים רבים בשלהי האימפריה הרומית וראשית ימי הביניים באתר מעיינות טבעיים (שהיו לרוב אתרי פולחן פגניים, ושימוש זה אפשר ניצול של "קדושת" האגם בקרב תושבי המקום מחד, ו"חיסולו" של אתר פגני מתחרה מאידך).

בשלהי האימפריה הרומית, טקסי הטבילה נערכו בנוכחות קהל רב אשר נדרש להיטבל לאחר התנצרותם - וזאת בשל הנוהג לערוך את הטבילה שלוש פעמים בשנה בלבד, בנוכחות הבישוף. רק במאה ה-9 התרבו טקסי טבילת תינוקות (לעומת טקסי הבוגרים) ופחת מספר הבפטיסטריומים שנבנו.

הבפטיסטריום של ארמון הלטראנו
בתקופה שבין אירוע טבילה אחד למשנהו, נהגו לחתום את דלתות המבנה בחותם הבישוף, וכך לפקח על הטקסים שנערכו (ואשר לרוב נדרש תשלום עבורם).

חלק מהבפטיסטריומים נבנו בחלוקה לאגף גברים ואגף נשים.

בניגוד לכנסיות בה נערכו טקסי קבורה, מועצת אוקסר אסרה בשנת 578 על קבורה בתוך בפטסטריומים, אף שבפועל נערכו קבורות כאלה - ארכיבישופים רבים מקנטרברי נקברו בבפטיסטריום שבעיר.

ראו גם
------

* אדריכלות רנסאנס
* אדריכלות ימי הביניים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בפטיסטריום** בוויקישיתוף
* בפטיסטריום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283151105171
* BnF: cb11981812z (data)
* GND: 4144027-4
* LCCN: sh85011738
* NKC: ph1121302

 |
כרזת שירות היערות האמריקאי משנת 1985. בכרזה נראה קמיע השירות, הוא דמות הדוב "Smokey Bear", כשלצידו הכיתוב "רק אתה" המאזכר את אמרתו הידועה כי "רק אתה יכול למנוע שריפות יער"
**Smokey Bear** (סמוקי הדוב; מקור הכינוי במילה "Smoke" - "עשן") הוא דמותג או קמיע של שירות היערות האמריקאי שנוצר כאמצעי מחנך לציבור האמריקאי על הסכנות שבשרפת יער.

מסע הפרסום של סמוקי נוצר בשנת 1944 עם הסיסמה: "סמוקי אומר - זהירות תמנע 9 מתוך 10 שריפות יער". בשנת 1947 מועצת המודעות שינתה את הסלוגן ל-"זכור ... רק אתה יכול למנוע שריפות יער". ובאפריל 2001, המסר עודכן ל"רק אתה יכול למנוע שריפות בטבע". על פי נתוני מועצת המודעות, סמוקי הדוב והמסר שלו מוכרים ל-95% מהמבוגרים ו-77% מהילדים בארצות הברית.

דמות הדוב
---------

בשנות ה-50 סמוקי הפך לחלק מרכזי בתרבות הפופולרית האמריקאית הוא הופיע בתוכניות רדיו, בקומיקס וגם בסרטים מצוירים. כמו כן, דמות הדוב סמוקי הופיע בסדרות אנימציה: משפחת סימפסון, המעבדה של דקסטר ווודי הנקר.

בשנת 1952, לאחר שסמוקי עורר עניין מסחרי רב, נחקק חוק בקונגרס במטרה להוציא את דמותו מרשות הציבור ולהעבירה לשליטת מזכיר החקלאות, הפעולה הובילה להעברת תמלוגים לחינוך והסברה בנושא מניעות שריפות יער. 

בובת סמוקי הדוב הפכה לאחד הצעצועים האידיאלים בתחילת 1952, עם הבובה הגיע גלויה למשלוח בדואר דרכה ילדים יכלו להרשם ולהפוך לשומרי יערות צעירים. בתוך 3 שנים נרשמו כחצי מיליון ילדים.

בשנת 1955 יצא לאור ספר הילדים הראשון של סמוקי, ואחריו חוברות צביעה, צעצועים ופרטי אספנות נוספים.

### הדוב סמוקי

סמוקי הדוב האמיתי
סמוקי הדוב הפך לבעל חיים אמיתי כאשר דוב שחור אמריקני נלכד במהלך שרפת יער בפארק לינקולן בניו מקסיקו ביוני 1950.

במהלך השריפה טיפס סמוקי על עץ כדי לברוח מהלהבות, אולם כפות רגליו האחוריות נשרפו. הדוב, שהיה אז גור, ניצל וקראו לו סמוקי, על שם המותג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Smokey Bear** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של Smokey Bear (באנגלית)
* Smokey Bear, ברשת החברתית טוויטר
* האבולוציה של הדוב סמוקי, באתר מועצת המודעות (באנגלית)
* כרזות של סמוקי הדוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  נתוני המודעות לסמוקי הדוב בארצות הברית (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: b0f49465-646b-4b96-9a52-9b31f24745b1
* NARA: 10643577

 |
**אלפירק** או **β (בטא) בקפאוס** (בלטינית **β Cephei**) הוא כוכב משתנה בקבוצת הכוכבים קפאוס, שנתן את שמו למשפחה של כוכבים משתנים בעלי תכונות דומות - משתני בטא בקפאוס. 

כוכבים אלו הם בעלי מסה של 10 - 15 מסות שמש ונמצאים בשלבי יציאה מהסדרה הראשית תוך שהם הופכים לתת-ענקים או לענקים כחולים. במצב זה פני השטח שלהם פועמים באופן מחזורי ועוצמת ההארה שלהם משתנה במחזוריות של מספר שעות כך שבהירות נראיתם משתנה בין מאית למספר עשיריות של דרגת בהירות. שינוי זה קטן מכדי להראות בעין ודרושים מכשירי מדידת אור כדי להבחין בו. כוכבים בהירים מסוג זה הם β בכלב גדול שבהירותו משתנה בכרבע דרגת בהירות ולפחות אחד מכוכבי המערכת β בקנטאור שבהירותו משתנה בפחות מעשירית של דרגת בהירות.

מאפיינים
--------

β בקפאוס הוא למעשה מערכת בת שלושה כוכבים במרחק של כ-600 שנות אור, המורכבת מתת-ענק כחול שהוא הכוכב המשתנה ומשני כוכבי הסדרה הראשית לבנים קטנים ועמומים יותר.

β בקפאוס A הוא בעל מסה של כ-12 מסות שמש ורדיוס של כ-5 פעמים רדיוס השמש, שבדומה לבני מינו, נמצא לקראת סיום היתוך המימן שבליבתו להליום ובתהליך יציאה מהסדרה הראשית. תהליכי הסעת החום אל שכבותיו החיצוניות אינם יציבים ומשתנים במחזוריות של 4.57 שעות וגורמים לעוצמת הקרינה הנפלטת מפני השטח להשתנות. זהו כוכב חם במיוחד - טמפרטורת פני השטח שלו היא כ-26,700 קלווין כך שאף על פי שבאור נראה הוא מאיר רק פי 1,500 מהשמש, בתוספת הקרינה העל-סגולה הוא קורן פי 14,600 ממנה.

### מאפייני β בקפאוס B ו-C

β בקפאוס B ו-C הם כוכבי הסדרה הראשית לבנים. הקרוב מבין השניים מקיף את β בקפאוס A במרחק של כ-45 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של כ-90 שנים. הרחוק יותר נמצא במרחק של כ-2,400 יחידות אסטרונומיות וזמן ההקפה שלו הוא לפחות 30,000 שנים. בהירותו הנראית היא מדרגה 7.9 וניתן לראותו באמצעות טלסקופ חובבים.

ראו גם
------

* δ בקפאוס
* משתנה קפאידי

קישורים חיצוניים
----------------

* אלפירק באתר של ג'ים קלר
* β בקפאוס בכוכבים גדולים
**דאנקן אלכסנדר גודהיו, חבר** (באנגלית: **Duncan Alexander Goodhew, MBE**; נולד ב-27 במאי 1957) הוא שחיין בריטי בעבר, אלוף אולימפי (מוסקבה 1980) במשחה ל-100 מטר חזה. נוסף לכך, השתתף בנבחרת בריטניה בבובסלי (מזחלות) באליפות אירופה בשנת 1981.

ביוגרפיה
--------

גודהיו נולד במרילבון. הוא למד בפנימיות וינדלשהם שליד וושינגטון מערב סאסקס ובמילפילד שבסטריט, סאמרסט. בגיל 10 לאחר שנפל מעץ איבד באחת את כל שערות גופו. בשל האלופציה אוניברסליס (Alopecia universalis; היעדר מוחלט של שיער בכל חלקי הגוף) בה לקה, ראשו הקירח הפך לסימן היכר שלו. חוסר השיער בגופו נתן לו יתרון הידרודינמי כאשר שחה. הוא למד ושחה באוניברסיטה של מדינת צפון קרולינה בהדרכתו של דייוויד האלר.

באולימפיאדת מונטריאול (1976) סיים גודהיו במקום שביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.66 דקות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 1:04.59 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב לאחר ששחה בשלב המוקדמות וקבע ב"זינוק שליחים" בסגנון החזה תוצאה של 1:03.79 דקות. 

באליפות אירופה בשחייה שנערכה בינקפינג, שוודיה בשנת 1977 זכה גודהיו במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:51.05 דקות, אחרי מערב גרמניה (3:48.73 דקות) ומזרח גרמניה (3:49.42 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בשמחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.25 דקות ובמקום שישי במשחה ל-200 מטר לחזה בתוצאה של 2:22.90 דקות.

### מדליית ארד באליפות עולם

במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באדמונטון, קנדה בתחילת אוגוסט 1978 זכה גודהיו בשלוש מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.24 דקות, אחרי גרהם סמית' מקנדה (1:03.81 דקות), במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:21.92 דקות, שוב אחרי סמית' (2:20.86 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:50.22 דקות, אחרי קנדה (3:49.76 דקות). שבועיים לאחר מכן, באליפות העולם בשחייה שנערכה בברלין, אז מערב גרמניה בסוף אוגוסט הוא זכה במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של. נוסף לכך, הוא סיים פעמיים במקום רביעי הן במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.77 דקות והן במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:20.49 דקות.

### אלוף אולימפי

באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכה גודהיו בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.34 דקות, לפני ארסנס מיסקרובס מברית המועצות (1:03.82 דקות) ופיטר אוונס מאוסטרליה (1:03.96 דקות) ומדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:47.71 דקות, אחרי אוסטרליה (3:45.70 דקות) וברית המועצות (3:45.92 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:20.92 דקות.

בשנת 1981 השתתף בנבחרת בריטניה באליפות אירופה בבובסלי.

קישורים חיצוניים
----------------

* דאנקן גודהיו, באתר olympedia.org
* דאנקן גודהיו, באתר Swimrankings
* תוצאות במשחה ל-100 מטר חזה
* תוצאות במשחה ל-200 מטר חזה

|  אלופים אולימפיים - משחה ל-100 מטר חזה (גברים) |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 1968: דון מקנזי ארצות הבריתארצות הברית • 
1972: נובוטאקה טאגוצ'י יפןיפן • 
1976: ג'ון הנקן ארצות הבריתארצות הברית • 
1980: דאנקן גודהיו בריטניהבריטניה • 
1984: סטיב לנדקוויסט ארצות הבריתארצות הברית •
1988: אדריאן מורהאוז בריטניהבריטניה • 
1992: נלסון דיבל ארצות הבריתארצות הברית • 
1996: פרד דבורגרייב בלגיהבלגיה • 
2000: דומניקו פיורבנטי איטליהאיטליה • 
2004: קוסוקה קיטאג'ימה יפןיפן • 
2008: קוסוקה קיטאג'ימה יפןיפן • 
2012: קמרון ואן דר בורג דרום אפריקהדרום אפריקה • 
2016: אדם פיטי בריטניהבריטניה • 
2020: אדם פיטי בריטניהבריטניה |

 |
**דאנקן השני** (באנגלית: **Duncan II**, בגאלית סקוטית: **דונכד מק מל קולם** - **Donnchad mac Maíl Coluim** באיות עתיק, **Donnchadh mac Mhaoil Chaluim** באיות מודרני, כלומר "דאנקן בנו של מלקולם";‏ 1060 לערך - 12 בנובמבר 1094) היה מלך סקוטלנד.

קורות חיים
----------

דאנקן היה בנם של מלקולם השלישי מלך סקוטלנד ושל רעייתו הראשונה אינגיביורג פינסדוטר (אלמנתו של תורפין דיגורדון, רוזן אורקני).

בשנת 1072 הועבר דאנקן לידיו של ויליאם הראשון, מלך אנגליה כבן ערובה, והתגורר שנים רבות בחצר בית המלוכה של ממלכת אנגליה, ושם למד להכיר את התרבות הנורמנית. אביו לא פעל לשחרר את דאנקן, ובתקופת מלכותו של ויליאם השני בממלכת אנגליה שהה בחצר המלוכה כאחד מאצילי המלך, ואף קיבל מהמלך האנגלי תואר אבירות.

לאחר מותו של מלקולם השלישי, ומות יורשו אדוארד (אחיו למחצה של דאנקן) בשנת 1093 במהלך פלישה צבאית של סקוטלנד לנורת'מבריה, ירש דונלד את כס המלוכה הסקוטי.

ככל הנראה בשנה זו או בשנת 1094 התחתן דאנקן עם אוכטרדה מנורת'מבריה, בתו של גוספטריק, רוזן נורת'מבריה ודנבר. לדנקן ולאוכטרדה נולד בן אחד - ויליאם פיץ דאנקן.

דאנקן טען לכתר סקוטלנד, ובסיוע של ויליאם השני פלש לסקוטלנד (הסיוע של ויליאם השני לא כלל סיוע צבאי ישיר, מאחר שבאותה עת תכנן ויליאם את פלישתו לנורמנדי). דאנקן פלש לסקוטלנד (בתמיכת בניו האחרים של מלקולם השלישי) בקיץ 1094, והביס את דונלד השלישי. בעקבות הניצחון הומלך דאנקן כמלך סקוטלנד, אולם לא זכה לתמיכת תושבי סקוטלנד, ואלה מרדו נגדו בשלהי 1094, ורצחו את דאנקן.

דאנקן נקבר במנזר דנפרמליין, מקום קבורתם המסורתי של מלכי סקוטלנד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דאנקן השני, מלך סקוטלנד** בוויקישיתוף
* דאנקן השני, מלך סקוטלנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* דאנקן השני, מלך סקוטלנד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

| מלכי סקוטלנדבית אלפין ← **בית דאנקלד** ← בית מוריי ← **בית דאנקלד** ← בית באליול |
| --- |
| דאנקן הראשון | מלקולם השלישי | דונלד השלישי | דאנקן השני | דונלד השלישי | אדגר |
| 1034–1040 | 1058–1093 | 1093–1094 | 1094–1094 | 1094–1097 | 1097–1107 |
| אלכסנדר הראשון | דייוויד הראשון | מלקולם הרביעי | ויליאם הראשון | אלכסנדר השני | אלכסנדר השלישי |
| 1107–1124 | 1124–1153 | 1153–1165 | 1165–1214 | 1214–1249 | 1249–1286 |


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1023272652
* VIAF: 316739285
* WorldCat (עם VIAF): 316739285

 |
**דאס פרייע ווארט** היה עיתון אנרכיסטי שיצא במשך זמן קצר בליברפול ב-1898 על ידי רודולף רוקר.

ב-1898 שכנע מוריס יגר (Morris Jeger), אנרכיסט יהודי מליברפול ובעליו של בית דפוס קטן, את רודולף רוקר והידועה בציבור שלו מילי ויטקופ לעבור לשם אחרי שרוקר לא היה יכול למצוא עבודה בלונדון. הוא גם שכנע אותו לערוך את העיתון ביידיש דאס נייע ווארט. רוקר התנגד בנימוק שאינו יודע את השפה וגם שאין לו ידע מספיק על התנועה האנרכיסטית היהודית באנגליה למרות ששהה זמן מה בוייטצ'אפל עם האנרכיסטים היהודים שם. יגר הציע לתרגם את מאמריו של רוקר מגרמנית.

דאס נייע ווארט הכיל ארבעה עמודים בכל גיליון ותפוצתו הייתה כמה מאות עותקים. הוא יצא לאור לראשונה בסוף יולי 1898 והיה לכתב העת האנרכיסטי היחיד ביידיש משום שארבייטער פריינד פסק להופיע בשל מחסור בכסף. העיתון התקבל יפה על ידי האנרכיסטים היהודים הבריטים אבל רוקר לא היה מרוצה ממנו. חלק מאי שביעות הרצון הייתה מכך שיגר הגניב רבים מרעיונותיו בזמן שתרגם את מאמריו של רוקר. אחרי ארבעה או חמישה גיליונות קיבל רוקר הזמנה מתומס אייגס (Thomas Eyges) מזכיר ועדת הארבייטער פריינד, שהתרשם מעבודתו של רוקר בעיתון בליברפול, לחזור ללונדון ולהיות עורכו של ארבייטער פריינד המתחדש. רוקר לא היה יכול לדחות את ההצעה וכך הגיליון האחרון של דאס נייע ווארט הופיע ב-17 בספטמבר 1898.

לקריאה נוספת
------------

* Fishman, William J. (1974). Jewish Radicals: from Czarist stetl to London ghetto. New York: Pantheon Books. מסת"ב 0-394-49764-3
* Wienand, Peter (1981). Der "geborene" Rebell: Rudolf Rocker - Leben und Werk (in German). Berlin: Karin Kramer Verlag. מסת"ב 3-87956-106-0
**דאף 66** (בהולנדית: **DAF 66**), היא מכונית משפחתית קטנה, 2 דלתות, 5 מקומות ישיבה, שיוצרה בהולנד על ידי יצרנית הרכב **דאף**, (ראשי התיבות שלה: "מפעל המכוניות של דורן" – Doorne’s Automobiel Fabrieken), בין השנים 1972–1975.

מאפיינים
--------

דגם ה-"דאף 66" יוצר בגרסת הילוכים אוטומטים בלבד מסוג "Variomatic".

מנועי "דאף 66" נלקחו ברישיון, מיצרנית הרכב **רנו** הצרפתית, מדגמי רנו R8 (מנוע 1,108 סמ"ק), רנו 10 (מנוע 1,289 כ"ס).

יוצרו 101,961 יחידות.

תצורות
------

* 2 דלתות - סדאן
* 2 דלתות - קופה
* 3 דלתות - סטיישן

היסטוריה
--------

 ערך מורחב – **דאף (יצרן רכב)**  

דאף ידועה כמפעל המייצר משאיות, אבל משנת 1958 עד שנת 1975 ייצרה כלי רכב משפחתיים קטנים. בין הרכבים שייצרה : דאף 600, דאף דאפפודיל, דאף 30, דאף 33, דאף 44, דאף 45, דאף 46 ודאף 68. בשנת 1967 פיתחה את ה"דאף 55", עם מנוע מקורר מים, 4 צילינדרים 1,108 סמ"ק. מעצב המכוניות של דאף היה ג'ובאני מיקולטי, שעיצב מספר עצום של אבות־טיפוס.

בדצמבר 1972 יצרנית הרכב **וולוו** צברה נתח של 33 אחוזים מ- DAF, ובמאי 1975 עם השתלטות השוודים על דאף, נעלם השם דאף והפך לוולוו.

דאף ייצרה 816,000 מכוניות נוסעים.

תמונות
------

* דאף 66 סטיישן דאף 66 סטיישן
* דאף 66 סטיישן דאף 66 סטיישן
* דאף 66 סטיישן דאף 66 סטיישן
* דאף 66 קופה, שנת 1976 דאף 66 קופה, שנת 1976
* דאף 66 קופה דאף 66 קופה
* דאף 66 קופה, שנת 1975 דאף 66 קופה, שנת 1975
* דאף 66 סדאן דאף 66 סדאן
* דאף 66 סדאן שנת 1976 דאף 66 סדאן שנת 1976
* דאף 66 סדאן שנת 1976 דאף 66 סדאן שנת 1976

ראו גם
------

* דאף (יצרן רכב)
* דאף YA-66
* דאף 30
* דאף 44
* דאף 46
* דאף 55
* דאף 600
* דאף פוני
* דאף A10
* דאף קאלמר
* דאף 2600

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דאף 66** בוויקישיתוף
* דאף 66 קופה (0:26), יו-טיוב
* דאף 66 - תמונות

הערות שוליים
------------

1. ↑  דאף66DAF 66: Description of the model, photo gallery
2. ↑  דאף 55, דאף 66 dafownersclub
במשפט העברי, **תרעומת** הוא מונח בו משתמשים חז"ל בכמה מקומות לתאר את ההשלכות המשפטיות של פעולה שאינה גורמת נזק ממוני אך גורמת לעוגמת נפש.

ההשלכות המשפטיות של דין זה אינן ברורות, חז"ל אינם טורחים לפרש את המשמעות המשפטית של המונח תרעומת, אך מצד שני הם טורחים לברר באילו מקרים חל דין זה. רבי ישראל מסלנט מפרש שמשמעות המונח תרעומת הוא שישנה חובת פיוס של הפוגע על המתרעם, הרב יהודה סילמן פוסק להלכה שלמתרעם מותר להוציא דיבה על הפוגע.

הנידון התלמודי
--------------

במשנה נאמר: "השוכר את האומנין והטעו זה את זה אין להם זה על זה אלא תרעומות". כלומר, במקרה זה, התרעמות חלה כאשר בעל הבית או הפועלים מבצעים הפרת אמון ומבטלים את ההסכם ביניהם. 

בתלמוד מוסבר כי מהמילים "והטעו זה את זה" מופנות כלפי שני פועלים המטעים זה את זה, כלומר - שליח של בעל הבית המטעה את הפועלים. 
הגמרא מציעה ארבע אפשרויות מהו המקרה המדובר:

**אפשרות ראשונה:** בעל הבית מבקש מהשליח לשכור פועלים בשלושה זוזים והשליח אומר לפועלים שבעל הבית רוצה לשכור אותם בארבעה זוזים, הפועלים מתרעמים כי הם חשבו שהם מקבלים ארבעה זוזים אך לבסוף הם קיבלו שלושה, הם יכולים לטעון שאילו ידעו שבעל הבית משלם שלושה הם היו טורחים ומוצאים עבודה ששכרה ארבעה זוזים.

**אפשרות שנייה:** לפועלים יש שדה משלהם והם טוענים שאילו היו יודעים שבעל הבית משלם רק שלושה זוזים הם היו מעדיפים לעבוד בשדה שלהם. 

**אפשרות שלישית:** מכיוון שהפועלים חשבו שהם מקבלים ארבעה זוזים הם עבדו עבודה ששווה ארבעה זוזים, הם מתרעמים כי אילו ידעו שבעל הבית משלם שלושה, הם לא היו עובדים עבודה באיכות של ארבעה זוזים. 

**אפשרות רביעית:** מדובר במקרה שבעל הבית ביקש מן השליח לשכור פועלים בארבעה זוזים, והשליח שכר פועלים בשלושה זוזים, לכאורה לפועלים לא אמורה להיות תרעומת, מכיוון שהם הסכימו לקבל שלושה זוזים, אך בכל זאת הגמרא מצטטת את הפסוק "אַל תִּמְנַע טוֹב מִבְּעָלָיו". כלומר למרות שהם הסכימו לקבל שלושה זוזים, מגיע להם לקבל את הזוז הרביעי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  'אור ישראל', נתיבות אור, עמ' 210
2. ↑  דרכי חושן, ח"א עמ' ש
3. ↑  משנה, מסכת בבא מציעא, פרק ו', משנה א'.
4. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ע"ו, עמוד ב'
5. ↑  מדובר במקרה שהשליח אומר "שכרכם על בעל הבית", במידה והוא אומר "שכרכם עלי" השליח נדרש לשלם את ההפרש
6. ↑  ספר משלי, פרק ג', פסוק כ"ז