recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**צ'ארלס הנרי "צ'אק" מוזלי השלישי** (אנגלית: **Charles Henry "Chuck" Mosley III**; ‏26 בדצמבר 1959 - 9 בנובמבר 2017) היה זמר אפרו-אמריקאי, הסולן המקורי של להקת פיית' נו מור.

הוא שר באלבום הבכורה של הלהקה We Care a Lot ובאלבום השני Introduce Yourself.

חייו
----

מוזלי נולד בהוליווד, קליפורניה וגדל בשכונת סאות' סנטרל הענייה של לוס אנג'לס. שם התיידד עם הבסיסט בילי גולד והקים עמו להקת חובבנים. לאחר התפרקות צמד זה הקים גולד את פיית' נו מור, ומוזלי חבר ללהקת Haircuts that Kill. בין 1984 ו 1985 הוא עזב להקה זו וירש את קורטני לאב בתפקיד הזמר של פיית' נו מור.

בשנת 1988 פוטר מהלהקה בשל התמכרותו החמורה לסמים והתנהגותו הבעייתית, שהידרדרה לחילופי מהלומות עם הגיטריסט "ביג" ג'ים מרטין. כמו כן, העלו חברי הלהקה טענות על יכולתו הקולית המוגבלת ועל כך שבזבז את הכסף שניתן לו בעבור שיעורי פיתוח קול על מתאדון. החליף אותו בלהקה מייק פאטון.

לאחר עזיבתו את פיית' נו מור, הוא היה זמר וגיטריסט בלהקת Cement ולהקות שוליים אחרות. לאחר מכן עבד כטבח בקליבלנד, אוהיו. בנובמבר 2017 נפטר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'אק מוזלי** בוויקישיתוף
* צ'אק מוזלי, ברשת החברתית פייסבוק
* צ'אק מוזלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* צ'אק מוזלי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* צ'אק מוזלי, אמן באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית)
* צ'אק מוזלי, באתר Yandex.Music (ברוסית)
* צ'אק מוזלי, באתר Discogs (באנגלית)
* צ'אק מוזלי, באתר Songkick (באנגלית)
* צ'אק מוזלי, באתר בנדקמפ
* צ'אק מוזלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

  

* עמי פרידמן, סולן פיית' נו מור המקורי הלך לעולמו בגיל 57, באתר ynet, 11 בנובמבר 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 9d2e1cba-9440-452f-bd00-999ecf1eb030

 |
**הבחירות הכלליות בבריטניה** (הממלכה המאוחדת) התקיימו ב-11 ביוני 1987.

ראש הממשלה מרגרט תאצ'ר התמודדה על כהונה שלישית בתפקיד, מול מנהיג מפלגת הלייבור ניל קינוק.

הקמפיין של השמרנים הדגיש את מצבה הטוב של הכלכלה, ואחוזי האבטלה שהגיעו לשפל של שני עשורים. המפלגה זכתה לתמיכה רחבה מצד התקשורת.

מלבד ההתמודדות מול תאצ'ר, נאלצה מפלגת הלייבור להתמודד מול איום מצד המפלגה הסוציאליסטית (שהתאחדה עם המפלגה הליברלית), שהתחזקה ואיימה להפוך למפלגה השנייה בגודלה והאופוזיציה העיקרית לשמרנים. לצורך כך, החל תהליך "התמרכזות" של מדיניות הלייבור (תהליך שהגיע לשיאו עם מיתוגו מחדש כ"לייבור חדש" ב-1997).

הבחירות הסתיימו בניצחון סוחף לשמרנים (אם כי ברוב מופחת מהבחירות הקודמות), ותאצ'ר נבחרה בפעם השלישית ברציפות לראשות הממשלה. הלייבור נכשלו בהחלפת השלטון, אך הצליחו לדחוק את האיחוד הסוציאליסטי-ליברלי, שהניב תוצאות נמוכות משל סך חלקיו. בעקבות התוצאה המאכזבת, התמזגו שתי המפלגות המרכיבות את האיחוד באופן רשמי, והפכו למפלגה הליברל-דמוקרטית.

ראו גם
------

* הבחירות הכלליות בבריטניה (1992)

| בריטניהבריטניה מערכות בחירות בבריטניה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 1802 
• 1806 
• 1807 
• 1812 
• 1818
• 1820 
• 1826 
• 1830 
• 1831 
• 1832
• 1835 
• 1837 
• 1841 
• 1847 
• 1852 
• 1857 
• 1859 
• 1865 
• 1868 
• 1874 
• 1880 
• 1885 
• 1886 
• 1892 
• 1895 
• 1900 
• 1906 
• 1910 (ינו')
• 1910 (דצמ') 
• 1918 
• 1922 
• 1923 
• 1924 
• 1929 
• 1931 
• 1935 
• 1945 
• 1950 
• 1951 
• 1955 
• 1959 
• 1964 
• 1966 
• 1970 
• 1974 (פבר')
• 1974 (אוק')
• 1979 
• 1983 
• 1987 
• 1992 
• 1997 
• 2001 
• 2005 
• 2010 
• 2015 
• 2017 
• 2019 |

 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הבחירות הכלליות בבריטניה 1987** בוויקישיתוף
**נאווית הפסים** (שם מדעי: *Aphanius fasciatus*) הוא דג שוכן קרקעית אנדמי לשפכי נחלים לאורך חופי האגן המזרחי של הים התיכון באזורים בעלי מליחות משתנה.

מאפיינים
--------

אורכו כ-60 מ"מ גופו אפור מפוספס בפסים בהירים, אצל הזכרים הזנב מפוספס בפסים שחורים. בעונת הרבייה נוצרים זיווגים זמניים בין זכר אחד השומר על נחלתו לבין נקבות אחדות המטילות ביצים בודדות או אשכולות ביצים המודבקות לאבנים ולצמחייה התת-המימית.

תזונתה של נאווית הפסים מורכבת מזחלים של חרקי מים, סרטנים, ושאר יצורים ימיים זעירים ולעיתים ניזונה גם מצמחייה תת-מימית. הדג בדרך כלל אינו מתרחק ממקום משכנו ולפיכך נוצרה פרגמנטציה של אוכלוסיות דגים מבודדות לאורך החופים. נראה כי המגע בין אוכלוסיית הדגים המבודדות מתרחש באקראי בעקבות גשמים מרובים או שיטפונות הגורמות להיסחפותם של הדגים לשפכי נחלים סמוכים. בישראל נמצאת בסכנת הכחדה חמורה.

לקריאה נוספת
------------

* Maltagliati Ferruccio, 1999. Genetic divergence in natural population of the Mediterranean brackish-water Killfish Aphanius fasciatus. Mar Ecol Prog Ser. 179: 155-162

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נאווית הפסים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* נאווית הפסים בלקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל, 1994.

הערות שוליים
------------

1. ↑  נאווית הפסים באתר הרשימה האדומה של IUCN
**הבחירות הכלליות בגרמניה המערבית** התקיימו ב-3 באוקטובר 1976 לבחירת חברי הבונדסטאג (הבית התחתון של הפרלמנט הגרמני) השמיני מאז הקמתה של גרמניה המערבית. לקראת הבחירות, כל מנהיגי המפלגות הגדולות התחלפו. קודם הבחירות התקיימה בגרמניה קואליציה צרה של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה (SPD) והמפלגה הדמוקרטית החופשית (FDP). האיחוד של המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית (CDU) והמפלגה הנוצרית-סוציאלית בבוואריה (CSU) הרכיב את האופוזיציה בבונדסטאג.

ב-1974, פרשיית ריגול הובילה להתפטרותו של הקנצלר המכהן, וילי ברנדט, והחלפתו בהלמוט שמידט. ברנדט המשיך בהנהגת ה-SPD אם כי שמידט היה למועמדה למשרת הקנצלר. ביולי אותה השנה, מנהיג ה-FDP, ולטר של, התמודד וניצח בבחירות לנשיאות גרמניה המערבית, והוחלף בהנהגת מפלגתו בהנס-דיטריך גנשר. לאחר ההפסד המר בבחירות 1972, העמיד האיחוד CDU\CSU את הלמוט קוהל כמועמד מטעמו למשרת הקנצלר במקום ריינר ברצל.

בעקבות הבחירות איבדה ה-SPD את מעמדה כסיעה הגדולה ביותר בבונדסטאג, תואר ששב לאיחוד של ה-CDU\CSU. עם זאת, לאיחוד עדיין לא היה רוב נדרש בבונדסטאג, והקנצלר שמידט המשיך לכהן בראשות ממשלה צרה דרך שימור הקואליציה של ה-SPD וה-FDP. קודם הבחירות הרכב הבונדסטאג, על 518 חבריו, היה כזה:

* SPD - 230
* CDU\CSU - 225
* FDP - 41

בעקבות הבחירות, השתנה הרכב הבונדסטאג לכדי:

* CDU\CSU - 243
* SPD - 214
* FDP - 39

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הבחירות הכלליות בגרמניה המערבית 1976** בוויקישיתוף
* בחירות 1976 לבונדסטאג, באתר הבונדסטאג
* מערכת הבחירות הכלליות בגרמניה המערבית 1976, הוצאות אוניברסיטת שיקגו

הערות שוליים
------------

1. ↑  עם מינויו לנשיא גרמניה, היה על ולטר של להתפטר מכל משרותיו המפלגתיות, מכיוון שעל נשיא גרמניה להיות בהכרח א-פוליטי וחסר השתייכות מפלגתית.

| גרמניהגרמניה מערכות בחירות בגרמניה |
| --- |
| רפובליקת ויימאררפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר וגרמניה הנאציתגרמניה הנאצית גרמניה הנאצית | 1932 (יולי) • 1932 (נובמבר) • 1933 (מרץ) 1933 (נובמבר) • 1936 • 1938 |
| גרמניה המערביתגרמניה המערבית גרמניה המערבית | 1969 • 1972 • 1976 • 1980 • 1983 • 1987 |
| גרמניהגרמניה גרמניה | 1990 • 1994 • 1998 • 2002 • 2005 • 2009 • 2013 • 2017 • 2021 |
**פז בש** (נולדה ב-28 ביוני 1983) היא רוכבת אופניים ישראלית. 5 פעמים ברציפות אלופת ישראל במרוץ נגד השעון (2012–2016) ופעמיים ברציפות אלופת ישראל במרוץ כביש (2013–2014). ב-2014 רכבה במסגרת קבוצת הנשים המקצועית הבלגית - טופספורט פלנדרן. ‏ב-2016, רכבה בקבוצה הבלגית Autoglass Wetteren-Group Solar. היא רוכבת (נכון ל-2019) בקבוצה הישראלית IGP.

ביוגרפיה
--------

נולדה וגדלה בקיבוץ ראש הנקרה. בצעירותה התחרתה בשחייה. בגיל 25 החלה לרכוב באופן תחרותי באופניים, לאחר שאחותה, אורת בש משכה אותה לתחום.

מרוץ ערד 2016
-------------

בש נחשבה כמועמדת מובילה לייצוג ישראל באופני כביש באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). כרוכבת בנבחרת ישראל, נטלה בש חלק במרוץ ערד שנערך במרץ 2016. במרוץ הראשון בסדרת שלושת המרוצים החד-יומיים ניצחה שני בלוך ובעקבות ניצחון זה הורה הצוות המקצועי של הנבחרת הישראלית לכל שאר הרוכבות הישראליות, לעבוד עבור שני בלוך בשני המרוצים שנותרו. במרוץ השני סיימה פז בש שנייה (לאחר רוכבת מקפריסין שניצחה במרוץ) ושני בלוך סיימה שלישית. הצוות המקצועי של נבחרת ישראל הישעה את פז בש מהנבחרת בסיום המרוץ בשל אי-ציותה להוראותיו (שפגע בסיכוי להביא רוכבת ישראלית לאולימפיאדה) ובכך בא לסיומו ניסיונה להגיע למשחקים האולימפיים.

הישגים בולטים
-------------

* 2011 - מקום שלישי באליפות ישראל במרוץ כביש (רמות נפתלי)
* 2012 - אלופת ישראל במרוץ נגד השעון
* 2013 - אלופת ישראל במרוץ נגד השעון, (אורים)
* 2013 - אלופת ישראל במרוץ כביש (עפולה)
* 2014 - אלופת ישראל במרוץ נגד השעון, (כביש 9)
* 2014 - אלופת ישראל במרוץ כביש (בית גוברין)
* 2016 - אלופת ישראל במרוץ נגד השעון (עתלית).

קישורים חיצוניים
----------------

* פז בש, באתר Cycling Archives
* פז בש ב-Cycling Archives.
* פז בש באתר procyclingstats
* אייבי גילת, פז בש, לא יורדת מהפודיום, מגזין MBA, ‏8 במאי 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  פז בש, באתר cyclingfever.com
2. 1 2  תומר רונא, פז בש רוכבת "רק למקום הראשון", באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 12 ביוני 2012
3. ↑  דני אסקרוב, נבחרת ישראל נשים בדרך לריו – דרמה במעלה עקרבים, באתר bikepanel.com, ‏5 במרץ 2016
4. ↑  אור דיין, אביב יחזקאל ופז בש מנצחים באליפות ישראל נגד השעון 2016, באתר bikepanel.com, ‏18 ביוני 2016
**סרג'י פלוקארי** (באיטלקית: **Sergio Floccari**; נולד ב-12 בנובמבר 1981) הוא כדורגלן איטלקי-סן מרינזי המשחק בעמדת החלוץ.

קריירת מועדונים
---------------

פלוקארי התחיל את הקריירה שלו בקבוצות מהליגות הנמוכות באיטליה ובהן: אווצאנו, מונטבלונה, מסטרה ופאנצה.

בקיץ 2002 חתם בגנואה מהסרייה ב'. בגנואה, פלוקארי התקשה לבסס את מעמדו ובתום העונה חתם ברימיני מהסרייה ג'. בינואר 2006 מסינה ואטאלנטה רכשו חצי מכרטיס השחקן שלו כל אחת, ופלוקארי עבר לשחק במסינה. את העונה מסינה סיימה במקום ה-18 שמוביל לירידת ליגה, אך עקב פרשת הטיית המשחקים בסרייה א' מסינה נשארה בליגה כאשר יובנטוס הורדה לליגה השנייה. ביוני 2006 מסינה רכשה את החצי השני של כרטיס השחקן של פלוקארי ממסינה.

בקיץ 2007 פלוקארי חתם באטאלנטה תמורת 1.675 מיליון אירו וכרטיס השחקן של מריאנו סטנדארדו שעשה את הדרך ההפוכה. את שער הבכורה שלו, פלוקארי כבש נגד האלופה אינטר מילאנו. עד סיום העונה הוא כבש שמונה שערי ליגה בסך הכל. בעונת 2008/2009, פלוקארי כבש 12 שערי ליגה.

ב-1 ביולי 2009 פלוקארי חתם לקדנציה שנייה בגנואה ששילמה עבורו 9.1 מיליון אירו. ב-1 באוקטובר 2009, פלוקארי ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת אירופית בהפסד 2–3 לולנסיה, בה גם הבקיע את שער הבכורה שלו בזירה האירופית.

בינואר 2010 פלוקארי הושאל ללאציו עד לסיום העונה. בלאציו, פלוקארי כבש 8 שערי ליגה ב-17 משחקים והיה אחד השחקנים הבולטים בה בדרך להישארות בסרייה א'. בתום העונה חתם בלאציו ל-4 שנים תמורת 8.5 מיליון אירו.

ב-31 באוגוסט 2011 פלוקארי חתם בפארמה ובסיום העונה חזר ללאציו עמה זכה בקופה איטליה בעונת 2012/2013.

ב-30 בינואר 2014 חתם בססואולו.

ב-11 בינואר 2016 חתם בבולוניה.

ב-19 בינואר 2017 פלוקארי חתם בספאל מהסרייה ב', אחרי ששיחק 11 שנים בסרייה א'. פלוקארי כבש 7 שערי ליגה בדרך לחזרה של ספאל לסרייה א' אחרי 49 שנים.

קריירה בינלאומית
----------------

באוקטובר 2010, פלוקארי זומן לראשונה לסגל נבחרת איטליה לקראת צד המשחקים נגד צפון אירלנד וסרביה במסגרת מוקדמות יורו 2012, אך עדיין לא רשם דקות משחק במדי הנבחרת. פלוקארי נשוי למריה אליסה קנטי, מיס סן מרינו בעבר ולכן יש לו אזרחות סן מרינזית המאפשרת לו לשחק גם בנבחרת סן מרינו.

תארים
-----

לאציו
* קופה איטליה: 2012/2013

ספאל
* סרייה ב': 2016/2017

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרג'ו פלוקארי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סרג'ו פלוקארי

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר WorldFootball.net

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

* פרופיל, באתר ESPN
**נאוויד** (בפרסית: **نويد**, תעתיק מדויק: **נויד**, "נושא בשורות טובות"), הוא שמו של לוויין מפיתוח איראני עצמאי. הלוויין הוצג פומבית ביום תעשיות החלל של איראן, ב-3 בפברואר 2010. דוברים איראנים שונים התייחסו ללוויין כאל "לוויין סטודנטים", שמטרותיו הן חישה מרחוק של כדור הארץ למשימות מחקר. הלוויין שוגר לחלל ב - 3 בפברואר 2012, כחלק מהאירועים המציינים את "ימי השחר", החגיגות המאורגנות על ידי המשטר מדי שנה לציון המהפכה האיסלמית של 1979. הלוויין נשרף באטמוספירה של כדור הארץ ב-19 במרץ 2012.

מבנה הלוויין
------------

הלוויין בנוי בצורת קובייה שאורך פאתה 50 ס"מ. הוא מזכיר בתצורתו את הלוויין האיראני הראשון מפיתוח עצמי, אומיד, אולם הוא גדול ממנו מעט ובניגוד אליו הוא מכוסה במשטחי תאים פוטו-וולטאיים לייצור חשמל.

יישומים
-------

על פי הפרסומים האיראניים, הלוויין כולל מצלמה שנועדה לצלם את כדור הארץ לשם יישומים מחקריים שונים ובהם מיפוי כדור הארץ, מעקב אחר צמחייה ותהליכי מידבור, סיוע בעת רעידות אדמה (הערכת נזקים) וכן ניטור ימים. הרזולוציה המוצהרת של צילומים מלוויין זה היא 400 מטר והיא נעדרת ערך צבאי-מודיעיני.
**ניצול משאבים מקומיים** (באנגלית: **In-situ resource utilization**) הוא מונח במדעי החלל המתאר את השימוש והניצול של משאבים הנמצאים או מיוצרים על גבי גרם שמים כלשהו (הירח, מאדים, אסטרואיד וכו').
ניתן להפיק ממשאבים מקומיים חומרים לתמיכה בחיי האסטרונאוטים (למשל חמצן), דלק, חומרי בנייה, ואנרגיה.

כיום, ניצול משאבים מקומיים מתבטא בעיקר בניצול של חלליות רבות את קרינת השמש על מנת ליצור אנרגיה סולארית. מעבר לכך, לא היה שימוש בשיטה זו עד היום.

שיטה זו, של ניצול משאבים מקומיים, נתפסת כיום כאמצעי יעיל על מנת להפחית בצורה משמעותית את כמות ומשקל המטען והחומרים שנדרשים לשיגור ולהטסה מכדור הארץ לגרם שמים אחר וממנו חזרה לכדור הארץ. דוגמה לניצול משאבים מקומיים היא אחת השיטות שהוצעו על מנת לחסוך בדלק שישוגר מכדור הארץ במשימה מאוישת למאדים. לפי שיטה זאת, הדלק לשיגור חזרה ממאדים יופק באמצעות תגובה כימית פשוטה ומוכחת שנקראת תגובת סבטייה, בין מימן (שיסופק מכדור הארץ) ובין פחמן דו־חמצני שיילקח מהאטמוספירה של מאדים. 

כחלק מההכנות לקראת פיתוח טכנולוגיות מסוג זה, נאס"א תכננה להוסיף לרובר משימת מארס 2020, אשר יהיה דומה לרובר קיוריוסיטי, מכשיר ניסויי בשם MOXIE (אנ') שיפיק חמצן מהפחמן הדו־חמצני שבאטמוספירת מאדים. ב־20 באפריל 2021, ייצר מכשיר ה־MOXIE שבתוך הרובר פרסווירנס, חמצן מפחמן דו־חמצני באמצעות אלקטרוליזה (אנ'). זה היה הניסוי הראשון של הפקת משאב טבע בכוכב לכת אחר לשימוש האדם.

ראו גם
------

* משימות מאוישות למאדים
* תוכנית מאדים של SpaceX

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניצול משאבים מקומיים** בוויקישיתוף
* משימות עתידיות ודרישות ניצול משאבים מקומיים (ISRU), הרצאה בערוץ "KISSCaltech", באתר יוטיוב (אורך: 23:07), 15 באוגוסט 2013 (באנגלית)
* ארבע הרצאות - ניצול משאבים מקומיים על מאדים, המכון הטכנולוגי של קליפורניה, 28 ביוני 2016 (באנגלית)
* אתר האינטרנט הרשמי של מכשיר הניסויי MOXIE (באנגלית)
* JSC Engineering: HSF Exploration Systems Development

הערות שוליים
------------

1. ↑  Bob Granath, NASA's Kennedy Space Center, Pioneering Space Requires Living Off the Land in the Solar System, nasa.gov, Sep 30, 2016.
2. ↑  Loura Hall, Overview: In-Situ Resource Utilization, nasa.gov, Apr 3, 2020.
3. ↑  Andrew Good, Jet Propulsion Laboratory, MOXIE Could Help Future Rockets Launch Off Mars, jpl.nasa.gov, Nov 24, 2020.
4. ↑  Andrew Good, Jet Propulsion Laboratory, NASA’s Perseverance Mars Rover Extracts First Oxygen from Red Planet, nasa.gov, Apr 21, 2021.
**הקדוש נָאוּם מפרסלב** (או Sveti Naum, הקדוש נאום מאוחריד) (830 לערך – 23 בדצמבר 910) היה מלומד בולגרי שחי בתקופת ימי הביניים, סופר ומורה. אין כמעט מידע על חייו לפני שחזר ממורביה הגדולה (אנ') לבולגריה. לפי ההגיוגרפיה של הקדושים קירילוס ומתודיוס שנכתבה על ידי קלמנט מאוחריד, נאום השתתף במשלחת שלהם למורביה הגדולה וב-867 או 868 הפך לכומר ברומא.

בשנת 885 גורש נאום ממורביה הגדולה, לאחר ששהה זמן מה בכלא בגלל התנגדותו לכמורה הגרמנית ששלטה במקום. באותה שנה, או בזו שלאחריה, נאום הגיע לפליסקה ביחד עם קלמנט מאוחריד, אנגלריוס וייתכן שגם גוראזד (לפי מקורות אחרים, בתקופה הזאת גוראזד היה מת).

נאום היה אחד מהמייסדים של בית הספר לספרות של פליסקה (אנ') (שמאוחר יותר נודע בשם בית הספר לספרות של פרסלב), ועבד שם בין 886 ל-893. לאחר שקלמנט התמנה לתפקיד הארכיבישוף של דרמבינקה (וליקה) ב-893, נאום המשיך בעבודתו של קלמנט בבית הספר לספרות של אוחריד. ב-905 נאום ייסד את המנזר באגם אוחריד, ולאחר מותו שונה שם המנזר והוא נקרא על שמו.

נאום נפטר ב-23 בדצמבר 910, בעיר אוחריד שבאימפריה הבולגרית (כיום במקדוניה הצפונית).

פסגת הקדוש נאום באי ליווינגסטון שבאיי שטלנד הדרומיים, אנטארקטיקה, נקראת על שם נאום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נאום** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 119463393
* ISNI: 0000 0000 7859 2844
* LCCN: nr91036484
* NKC: jn20000701298
* VIAF: 7249009
* WorldCat: lccn-nr91036484

 |
מאונט אלברט על גבי גלויה משנת 1910
**מאונט אלברט** (באנגלית: **Mount Albert**) הוא שמו של הר געש ואזור פרוורי בעיר אוקלנד שבניו זילנד. פרוור זה היה השני בהקמתו בעיר אוקלנד לאחר הפרוור הראשון רמורה, ובעיקר היה מיושב על ידי משפחות אמידות בסוף המאה ה-19, צמיחה משמעותית בפרוור זה התרחשה בין מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה.

שיאו של הר הגעש בחלק זה של הפארק שבאוקלנד הוא 135 מטר, גילו של ההר אינו ידוע.

מיקומו של אזור מגורים זה במאונט אלברט ממוקם כ 7 ק"מ דרום מערב למרכז אוקלנד, ומוקף בפרוורים שכנים כגון אוואירקה, סנדרינגהם, מורנינגסייד, פוינט שבלייה, וווטר ויו. ונוף למים.

המכון הטכנולוגי יוניטק ממוקם בחלקו בצפוני של האזור מאונט אלברט, המכון הטכנולוגי הוקם במקור על ידי ה D.S.I.R
הבריטי (באנגלית - Department of Scientific and Industrial Research - המחלקה למחקר מדעי ותעשייתי).

מאונט אלברט מנוהל על ידי מועצת העיר אוקלנד בין השנים 1989-2010, ועל ידי מועצת מחוז אוקלנד משנת 2010.

גוף שלטון מקומי ראשוני פעל במאונט אלברט כבר בשנת 1866 על גבולות כביש המחוז הראשי, והפך למועצת מאונט אלברט על כל סביבות האזור בשנת 1883.

בשנת 1946 הפך מאונט אלברט להיות כחלק פרלמנטרי ציבורי.

אישים ציבוריים בני המקום
------------------------

* ראש ממשלת ניו זילנד לשעבר הלן קלארק
* שחקנית הסרטים לוסי לולס
* שחקן הרוגבי סוני ביל ויליאמס
* מומחה לעיצוב אקוסטיקה הרולד מרשל

ספורט
-----

למאונט אלברט שתי קבוצות רוגבי ידועות, ה"מריסט סיינטס" וה"מאונט אלברט ליונס", אשר מתחרות ברמה הגבוהה ביותר של "ליגת הרוגבי של אוקלנד".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאונט אלברט** בוויקישיתוף
**צ'ארלס מריון "צ'אק" אדוארדס** (באנגלית: **Charles Marion Edwards**; נולד ב-13 בספטמבר 1960) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-11 של מדינת קרוליינה הצפונית. אדוארדס, חבר המפלגה הרפובליקנית, ייצג טרם היבחרו לקונגרס את מחוז הבחירה ה-48 בסנאט של קרוליינה הצפונית בין השנים 2016–2023.

ביוגרפיה
--------

אדוארדס נולד בוויינסוויל (Waynesville) שבמערב קרוליינה הצפונית. בשנת 1997 השלים את לימודיו התיכוניים בתיכון וסט הנדרסון, ולאחר מכן למד מנהל עסקים, חשבונאות ושיווק במכללה הקהילתית בלו רידג'.

בשנת 1989 הצטרף אדוארדס למקדונלד'ס. עד 1991 עבד כמנהל תפעול, בשנים 1991–1996 היה יועץ עסקי בכיר, ועד 1998 היה רכז פיתוח בתאגיד. בנוסף עבד כסגן נשיא ב"שותפי מחוז הנדרסון לקדמה כלכלית". ב-2013 התמנה לחבר במועצת המנהלים של התאגיד הפיננסי "אנטגרה". בשנת 2020, אנטרגה התמזגה עם "First Citizens BancShares" השוכנת בראלי.

באוגוסט 2016 מונה אדוארדס לסנאט של קרוליינה הצפונית בעקבות התפטרותו של טום אפודאקה. הוא ייצג את מחוז הבחירה ה-48 מ-19 באוגוסט 2016, ונבחר מחדש בבחירות 2018 ובבחירות 2020.

ב-30 בנובמבר 2021 הכריז אדוארדס על התמודדותו לייצוג מחוז הקונגרס ה-11 של קרוליינה הצפונית בבית הנבחרים של ארצות הברית. את המחוז ייצג חבר הקונגרס מדיסון קות'ורן בכהונתו הראשונה; מעל קות'ורן ריחפה עננת שערוריות רבות, בעיקר כשהצהיר הצהרות שנויות במחלוקת, וספג ביקורת מצד אדוארדס על היותו מחוקק לא יעיל. אדוארדס זכה בבחירות המקדימות לתמיכתו של הסנאטור תום טיליס, ובסופו של דבר גבר על קות'ורן ביום הפריימריז עם 33.4% מקולות הבוחרים.

אדוארדס הושבע לתפקידו בראשית ינואר 2023. בקונגרס ה-118 הוא חבר בוועדת הפיקוח והרפורמה, בוועדת התקציב ובוועדת התחבורה והתשתיות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'אק אדוארדס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של צ'אק אדוארדס בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית)
* צ'אק אדוארדס, ברשת החברתית פייסבוק

* צ'אק אדוארדס, ברשת החברתית טוויטר

* צ'אק אדוארדס, ברשת החברתית אינסטגרם

* צ'אק אדוארדס, ברשת החברתית LinkedIn

* צ'אק אדוארדס, סרטונים בערוץ היוטיוב
* צ'אק אדוארדס באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chuck Edwards, באתר Ballotpedia (באנגלית)
2. ↑  דונה קינג, Edwards to announce run for Congress, Carolina Journal reports, באתר Hendersonville Lightning‏, 1 בדצמבר 2021 (באנגלית)
3. ↑  סוכנויות הידיעות, ועכשיו – סרטון בעירום: ההסתבכות החדשה של הכוכב הרפובליקני, באתר ynet, 8 במאי 2022
4. ↑  קמילה דקאלוס, Rep. Madison Cawthorn's primary challenger Chuck Edwards wants to focus on results for North Carolina — not his opponent's many scandals, באתר Business Insider‏, 6 במאי 2022 (באנגלית)
5. ↑  Chuck Edwards, באתר Clerk of the House (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* US Congress: E000246

 |
**הנהר מאולה** (בספרדית: **Río Maule**) הוא נהר הזורם במחוז מאולה, הקרוי על שמו, בצ'ילה, ונחשב לאחד מהנהרות החשובים ביותר של מדינה זו. הנהר קשור לתקופות הפרה-היספניות של המדינה, לכיבוש המדינה, לתקופה הקולוניאלית, למלחמות העצמאות, להיסטוריה המודרנית, לחקלאות (יין (אנ'), גידולים מסורתיים), לתרבות (ספרות, שירה, פולקלור), דת, כלכלה ופוליטיקה. המאולה היה כנראה אתר הקרב בין האינקה למפוצ'ה (קרב מאולה (אנ')) בסוף המאה ה-15 שקבע את הנהר כגבולה הדרומי של אימפריית האינקה. גברים ונשים מפורסמים רבים בהיסטוריה של צ'ילה נולדו במחוז מאולה הקרוי על שם הנהר. הנהר גם השאיל את שמו לאחד מאזורי גידול הגפנים של המדינה (המכונה גם אפלאסיון), עמק מאולה (Valle del Maule), תת-אזור של העמק המרכזי של צ'ילה.

מסלול
-----

### החלק העליון

אורכו של הנהר 240 קילומטרים ואגן הניקוז שלו משתרע על פני כ-20,295 קמ"ר. שלושים אחוז מהאגן נמצאים ברכס הרי האנדים. מוצא הנהר באגם לגונה דל מאולה (אנ') בפרובינציה טלקה, בגובה של 2,165 מטרים בסביבת הגבול עם ארגנטינה. מאותה נקודה הנהר זורם מערבה ועד מהרה מצטרף אליו בגדה השמאלית אחד מיובליו העיקריים, הנהר מלדו (אנ'), שמוצאו בלגונה דיאל (Laguna Dial), בפרובינציה לינארס. בהמשך, ועדיין בחלקו העליון, מצטרפים למאולה, הפעם בגדה הימנית הנהרות קולורדו (Colorado), קלארו (Claro), פואלצ'ה (Puelche) וסיפרסס (Cipreses).

### החלק האמצעי

לפני שהוא מגיע לעמק המרכזי של צ'ילה, המאולה נסכר על ידי סכר קולבון (Colbún) היוצר את אגם קולבון שמזין את תחנת הכוח ההידרואלקטרית באותו השם.

בהמשך, מצטרפים למאולה גם הקלארו (עוד נהר בשם קלארו) והלונקומייה (אנ'). האחרון זורם מדרום ומקבל את מימיהם של כמה יובלים: הפוטגאן (Putagán), מערכת אצ'יבואנו - אנקואה (Achibueno - Ancoa), הפרקילאוקן (Perquilauquén), הפוראפל (Purapel) והקאוקנס (Cauquenes).

### החלק התחתון

בחלקו התחתון, הנהר מקבל את מימיו של רק יובל צנוע אחד, אסטרו דה לוס פוארקוס (Estero de los Puercos), ולאחר שהמאולה זורם במשך קרוב ל-250 קילומטרים, הוא נשפך לאוקיינוס השקט, צפונית לעיר קונסטיטוסיון (אנ').

אקולוגיה
--------

באגן נהר המאולה יש מספר מינים משמעותיים של בעלי חיים וצמחייה. מבחינה היסטורית דקל היין הצ'יליאני (*Jubaea chilensis*), גדל באגן הנהר מאולה. אולם עקב התרחבות האוכלוסייה האנושית באזור זה, לעץ זה המוגדר בסכנת הכחדה יש תחום מוגבל יותר שעדיין כולל חלק מהחלק הצפוני של מחוז מאולה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאולה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Silva Galdames, Osvaldo (1983). "¿Detuvo la batalla del Maule la expansión inca hacia el sur de Chile?". *Cuadernos de Historia* (בספרדית). **3**: 7–25.
2. ↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2009-11-18. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Singularidad hispana de Linares | Diario La Prensa". אורכב מ-המקור ב-2016-03-04.
4. ↑  CUENCA DEL RIO MAULE - Ministerio del Medio Ambiente

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 315147693
* WorldCat (עם VIAF): 315147693

 |
**פרנץ רולו** (בגרמנית: **Franz Reuleaux**; ‏30 בספטמבר 1829 – 20 באוגוסט 1905) היה מהנדס מכונות וטכנולוג גרמני אשר התמחה בניתוח ופיתוח מנגנונים מכניים. כמהנדס פורץ דרך בתחומו, רולו שאף להפוך את תחום ההתקנים המכניים למדע. ספריו הביאו לידי ביטוי גישה חדשה לנושא התיכון ההנדסי והשפיעו רבות על הקהילה ההנדסית בכל רחבי אירופה, ומאוחר יותר גם בארצות הברית.

קורות חיים
----------

נולד באשוויילר כבן למשפחה בעלת היסטוריה של עיסוק בתחום ההנדסה. אביו וסבו היו בוני מכונות ידועים, והיו בין ראשוני החלוצים שבנו מנועי קיטור באירופה.
את השכלתו ההנדסית הראשונית רכש בפוליטכניק בקרלסרוהה. בהמשך דרכו כיהן בתפקידים בכירים בפוליטכניק של ציריך ובבית הספר התעשייתי בברלין, אותו ניהל.

עיקרי גישתו
-----------

רולו היה הומניסט בגישתו הפילוסופית, והאמין שהעידן הטכנולוגי יביא לשחרור האנושות מעבדות, ולהרחבת האופקים והאפשרויות של מעמד האיכרים הפשוט.
בניגוד להשקפה שרווחה בתקופתו אשר שמה דגש על כישרונם הייחודי של המתכננים מחד, ועל מציאת פתרונות בדרך של ניסוי וטעייה מאידך, סבר רולו שעבודת התיכון אינה בהכרח נחלתם של יחידי סגולה, ושיש להשתית אותה על עולם הידע המדעי–מתמטי במסגרת תהליך מתמשך, שנבנה ומתפתח מדור לדור. 
רולו סבר שיש להכניס סטנדרטיזציה לעולם התיכון. במסגרת השקפתו זו יצר סדרה של 800 מנגנונים מכניים שונים, שראה בהם מעין אבני יסוד שניתן להשתמש בהן בצרופים שונים לצורך יצירת מכונות שיוכלו לשרת כל תכלית. 220 מנגנונים מתוך סדרה זו מוצגים כיום באוניברסיטת קורנל בארצות-הברית.

עיקר מומחיותו של רולו היה בתחום הקינמטיקה תחום שהתפתח מאוד עם פיתוח מנוע הקיטור, וביתר שאת עם פיתוח מנוע הבעירה הפנימית, אשר לרולו הייתה תרומה לפיתוחו. רולו טען שכל מכונה ניתנת לתיאור כ"שרשרת קינמטית" (kinematic chain) של חוליות המחוברות זו לזו, והמאלצות זו את תנועתה של זו. ביסודה של כל שרשרת כזו נמצאים ה"צמדים הקינמטיים" (kinematic pairs), שתי חוליות המחוברות זו לזו, שצורתן ואופן החיבור ביניהן מעניק להן תנועה ייחודית.

מספריו (רשימה חלקית)
--------------------

* **המתכנן** (Der Constructeur)
* **קינמטיקה של מכונות** (Kinematics of Machinery)

ראו גם
------

* משולש רולו

לקריאה נוספת
------------

* Francis C. Moon: Franz Reuleaux: Contributions to 19th C. Kinematics and Theory of Machines. Sibley School of Mechanical and Aerospace Engineering. Cornell University
* Francis C. Moon: The Machines of Leonardo Da Vinci and Franz Reuleaux. Springer

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנץ רולו** בוויקישיתוף

* פרנץ רולו, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* Kinematics of Machinery *(1875). ebook  *KMODDL - Kinematic Models for Design Digital Library**
* The Constructor *(1861) ebook  *KMODDL - Kinematic Models for Design Digital Library**
* אוסף רולו באוניברסיטת קורנל.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007280245705171
* BNE: XX1415085
* BnF: cb15568714h (data)
* CANTIC: a11340630
* GND: 118599933
* HDS: 031634
* ISNI: 0000 0001 0902 9836
* LCCN: n89639314
* MGP: 136715
* NKC: xx0173376
* NLA: 36591436
* NLG: 152599
* NLP: A18951673
* NTA: 146854357
* SELIBR: 311487
* SNAC: w6pk1bh4
* SUDOC: 130250368
* Trove: 1309792
* VcBA: 495/242008
* VIAF: 54464655
* WorldCat: lccn-n89639314

 |
**טרר קיירי** (בוולשית: **Tre'r Ceiri**; "עיירת הענקים") היא פסגה ומבצר גבעה מתקופת הברזל בחצי האי ל'ין שבמחוז גוויניד', צפון-מערב ויילס. מבצר הגבעה טרר קיירי נחשב לאחד ממבצרי הגבעה המרשימים והשמורים ברחבי האיים הבריטים, הוא הוקם בתקופת הברזל המאוחרת סביב אתר קבורה קדום יותר ובמהלך השלטון הרומאי בוויילס גדל לכדי התיישבות ניכרת עם 150 בתים ואוכלוסייה של כ-400.

מבצר הגבעה שוכן על פסגת טרר קיירי הקרויה כך על שם האתר (*טרר* - עיירה; *קיירי* מ-Cawr - ענק), פסגה בגובה 485 מטר אחת משלוש הפסגות של רכס איר אייפל (גארן גאנול בגובה 566 מטר וגארן פור בגובה 444 מטר). האתר מכיל רוגם קבורה מתקופת הברונזה בקצהו הצפון-מזרחי ששולב לתוך ההתיישבות הממוגנת שהוקמה במהלך תקופת הברזל. על פי סקירת המבנים באתר, נראה כי מבצר הגבעה היה בשימוש סביב תקופת הכיבוש הרומאי של ויילס ועד לשנת 400 לערך, נראה כי האתר התרחב באופן משמעותי בתקופה הרומאית ובשיאו הגיעה ההתיישבות בטרר קיירי לכדי כ-400 איש.

המבצר כולל מערך מרשים של ביצורים עם חומת אבן היקפית שמגיעה באזורים מסוימים לגובה 3.5 מטר ומספר חומות משניות במורד הגבעה, בנוסף לחומות אבן ששימשו כנראה לחלקות חקלאיות או גידול חיות משק סביב המבצר המרכזי. בתוך חומות המבצר הוקמו כ-150 בתי אבן במספר תקופות, כאשר בתקופות מוקדמות הבתים היו עגולים ובהמשך החלו להיבנות מבנים מלבניים לצד הבתים העגולים. טרר קיירי שוכנת בתחומי שבט הגנגני הקלטי, שייתכן וקשור לשבט קלטי בעל אותו השם באירלנד הסמוכה.

תמונות
------

* תרשים מבנה המבצר כפי שהתגלהתרשים מבנה המבצר כפי שהתגלה
* קירות בית מגוריםקירות בית מגורים
* אחד משערי הכניסה למתחםאחד משערי הכניסה למתחם
* הכניסה הראשית למתחםהכניסה הראשית למתחם

ראו גם
------

* גארן בודיאן

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **טרר קיירי** |

* טרר קיירי מתוך אתר מוזיאון ויילס.
* אודות המבצר באתר 'ארכיון האתרים הלאומי של ויילס'.
יצחק זקסנברג בצעירותו בזמן ציור
הטקסט המקורי המופיע בתחתית פסל "היוצק" פסל "היוצק" במקום בו עמד בית היציקה זקסנברג ברח' אבא הלל 15 ברמת גן
אב הטיפוס הראשון של מסחטת זקסנברג.
ציור כפרי פרי מכחולו של יצחק זקסנברג עם הקדשה לנכדו
**יצחק זקסנברג** (1880 – 28 ביולי 1953) היה תעשיין וממציא ישראלי ממוצא פולני.

ביוגרפיה
--------

בצעירותו שימש מורה ומנהל בבית ספר "אורט" בוורשה, שם נודע כחרש ברזל, אמן, צייר ויוצק. בבית היציקה שלו בפולין, יצר בין השאר פסלים, פעמונים ופריטים נוספים.

בשנת 1924, בימי העלייה הרביעית, עלה זקסנברג לארץ ישראל עם משפחתו מפולין, ועם עלייתו פתח, בסיוע הסוכנות היהודית, בית יציקה ברחוב סלמה ביפו.

בארץ ישראל הייתה באותה העת תנופת בנייה, ובהיעדר תעשייה מקומית מרבית חומרי הגלם יובאו מחוץ לארץ. זקסנברג ניסה לייצר ברזים וחלקים למשאבות מים להשקיית פרדסים וחלקי מתכת לבנייה כדי להחליף את חומרי הייבוא בתוצרת עברית. 

בשנת 1929, החלו "המאורעות" ביפו ובתל אביב. בית החרושת של זקסנברג נרתם לעשייה הביטחונית, ובהסוואה של ייצור ברזים וחלקי חרושת לבנייה, עסק בייצור חלקים לכלי נשק, למוקשים, ובשלב מאוחר יותר בשריון כלי הרכב לפריצת הדרך לירושלים. 

בד בבד עם ייצור הנשק המציא זקסנברג את מסחטת ההדרים העברית הראשונה, שנודעה מאז גם כ"מסחטת זקנסברג". תהליך ההמצאה הארוך כלל ייצור דגמים רבים, ובסופו נרשם פטנט על המוצר בשנת 1931. תוך זמן קצר, התברר כי מסחטת ההדרים של זקסנברג בולטת בטיבה ובעלת תכונות מובחרות, ומאז נודעה כהמצאה ישראלית בולטת בתחום המכניקה. לאחר מותו המשיכה משפחתו בייצור ובשיווק המסחטה שהמציא. זקסנברג גם נודע בממטרות שלו. בשנת 1936 זקסנברג היה פעיל בהתאחדות הממציאים, התארגנות קצרת מועד של בעלי הפטנטים בארץ ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יצחק זקסנברג** בוויקישיתוף
* אתר מסחטות זקסנברג
* מסחטות זקסנברג באתר מזון

הערות שוליים
------------

1. ↑  יצחק זקסנברג, דבר, 30 ביולי 1953
2. ↑  בי"ח זקסנברג, דבר, 11 בינואר 1932
3. ↑  פטנט ארצישראלי שקדם לאמריקאי, דבר, 12 בדצמבר 1939
4. ↑  מיצלי, מעריב, 7 בפברואר 1960
5. ↑  יצחק זקסנברג, דבר, 7 בספטמבר 1953
6. ↑  בהתאחדות הממציאים, דואר היום, 26 בפברואר 1936
ההיכל ביתי בזמן משחק
**פלנקסטרו וירטוס רומא** (מוכר יותר בשם הספונסר שלו **לוטומטיקה רומא**) הוא מועדון כדורסל איטלקי מעיר הבירה, רומא, המשתתף בליגת העל האיטלקית וביורוקאפ.

המועדון הוקם בשנת 1960 כתוצאה מאיחוד של שתי קבוצות מקומיות: "סן סאבה" ו"בורג'יו קבאלגרי". המועדון החדש נקרא וירטוס אאורליה, אך כעבור זמן קצר מהיווסדו שמו שונה פעמים רבות, על פי שם מממן הקבוצה עד לשמו הנוכחי - לוטומטיקה רומא.

הישג השיא של המועדון הוא הזכייה בגביע אירופה לאלופות בשנת 1984.

בשנת 1994 נשרה הקבוצה בפעם הראשונה בתולדותיה לליגה השנייה אך למרות הירידה הצליחה רומא להישאר בכל זאת בליגה הראשונה בגלל שאחת הקבוצות שעלתה לליגה הראשונה באיטליה ויתרה על עלייתה עקב אי יכולתה להעמיד תקציב ראוי והולם לליגה הראשונה והיא העדיפה להישאר בליגה השנייה.

בינואר 2011 פוטר מאמן הקבוצה מתאו בוניצ'יולי בשל ההפסדים הרבים של הקבוצה בפתיחת העונה בליגת העל האיטלקית.

אולם הבית של המועדון שהוקם בשנת 1960, הוא "ארמון פיאזאלה", אך בעקבות הסכם חסות שונה שמו לפאלאלוטומטיקה, המכיל 12,200 מקומות ישיבה.

תארים והישגים
-------------

* **הליגה האיטלקית:**
	+ אליפות (1): 1983
	+ סגנות: 2008, 2013
* **הגביע האיטלקי**:
	+ גמר: 1990, 2006
* **הסופרקאפ האיטלקי:**
	+ זכייה (1): 2000
* **גביע אירופה לאלופות:**
	+ זכייה (1): 1984
* **גביע קוראץ':**
	+ זכייה (2): 1986, 1992
	+ גמר: 1993
* **הגביע הבין יבשתי:**
	+ זכייה (1): 1984

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלקנסטרו וירטוס רומא** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של פלקנסטרו וירטוס רומא
* אתר סטטיסטיקה ואינפורמציה על הקבוצה
פירוש נוסף ערך זה עוסק בפוליטיקאי. אם התכוונתם לאיש עסקים, ראו פרנץ קורין (איש עסקים).

קברו של פרנץ קורין
ד"ר **פרנץ קורין** (במקור **חורין**, בהונגרית: **Chorin Ferenc**; ארד, 11 במאי 1842 – בודפשט, 20 בינואר 1925) היה עורך דין, פוליטיקאי, איש עסקים, יהודי-הונגרי, חבר האספה הלאומית של הונגריה (חבר פרלמנט), חבר הבית העליון של בית הנבחרים ההונגרי, נשיא האיגוד הלאומי של התעשיינים ההונגרים, יועץ הבנק הלאומי של הונגריה. בנו היה אחד מאנשי העסקים המשפיעים ביותר בתקופת עוצר ממלכת הונגריה מיקלוש הורטי.

קורות חיים
----------

קורין בא ממשפחה יהודית. אביו היה קארל זכריה קורין ( 1794–1868 ) ואמו אנה גוטליב. סבו, אהרון חורין, היה רב מפורסם בעיר ארד. פרנץ קורין למד משפטים בחו"ל ובבודפשט. לאחר סיום לימודיו וקבלת רישיונו כעורך דין התיישב בארד, שם עבד מטעם האופוזיציה וערך את העיתון הפוליטי "מישור" ועסק גם במשפטים. כחסיד המרכז-שמאל נבחר כחבר לפרלמנט ההונגרי בשנת 1867, והשתתף באופן פעיל בדיוני הבית, בעיקר בעניינים המשפטיים. הוא היה חבר בוועדות להתקנת תקנות בחוק התעשייה ותקנות הביניים לפרוצדורה הפלילית. משנת 1872 היה חבר פרלמנט לסירוגין במרכז-שמאל ובמפלגה הליברלית. משנת 1884 היה יו"ר ועדת החסינות בפרלמנט. לקראת סוף המאה ה-19 התנצר ונבחר לחבר בבית העליון של הפרלמנט ההונגרי לכל ימי חייו.

הוא היה המייסד ויו"ר חברת "כריית הפחם של שלגוטארין" משנת 1903 עד מותו. בשנת 1902 הקים את האיגוד הלאומי של התעשיינים ההונגריים (GYOSZ). בשנת 1903 הגיע שוב לבית הנבחרים כשייצג את האינטרסים של התעשייה ההונגרית במרץ ובמומחיות יוצאי דופן. בנו פרנץ קורין הפך לתעשיין.

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון יהודי הונגרי - הערך קורין*Magyar zsidó lexikon*. Szerk. Ujvári Péter. Budapest: Magyar Zsidó Lexikon. 1929. 171. o. Online elérés

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנץ קורין** בוויקישיתוף
* פרנץ קורין בלקסיקון ההונגרי לקורות חיים. Chorin Ferenc a Magyar életrajzi lexikonban
* פרנץ קורין באלמנך הפרלמנט ההונגרי Chorin Ferenc a Sturm féle Magyar Országgyűlési Almanach 1910-1915-ben
* *Dorogi lexikon A–Zs.* Szerk. Solymár Judit, Kovács Lajos. Dorog: Dorogi Közművelődési Közhasznú Társaság. 2000. מסת"ב 963-00-4973-2
* פרנץ קורין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  הספרייה הלאומית סצ'ני הודעת פטירה
**יצחק טַאוּבּ** (17 בינואר 1927 – 17 בינואר 2014) היה עיתונאי, כלכלן ומנהל ישראלי. שימש פרשן כלכלי וכתב בנושאי כלכלה במספר כלי תקשורת בהם קול ישראל, "על המשמר" ו"דבר". היה דוברו ומזכירו הכללי של בנק ישראל, יו"ר רשות ניירות ערך ומנהל מוסד ביאליק.

קורות חיים
----------

יצחק טאוב נולד בשנת 1927 בעיר ברטיסלאבה שבצ'כוסלובקיה (כיום בירת סלובקיה). ב-1939 עלה לארץ ישראל. בשנת 1944, כשהיה בן 17, התגייס לפלמ"ח ושירת במסגרת פלוגות ו' וי"א בהכשרת החושלים (גבע, 1945). בוגר החוג כלכלה ומוסמך במשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים.

טאוב היה כתב ופרשן לענייני כלכלה בעיתונים "על המשמר" ו"דבר". במשך שנים רבות הגיש ביחד עם העיתונאים יצחק טישלר, צבי קסלר ואחרים את תוכנית הרדיו היומית לענייני כלכלה ומשק "על מספרים ואנשים" בקול ישראל.

בראשית שנות ה-60, בתקופת כהונתו של דוד הורוביץ כנגיד בנק ישראל, החל טאוב לשמש בתפקיד דובר הבנק ולאחר מכן עוזר לנגיד. החל באמצע אותו עשור כיהן כמזכירו הכללי של הבנק עד 1972, לאחר שזנבר החליף את הורוביץ כנגיד הבנק.

ב-1972 מונה לעמוד בראש **הוועדה לריסון ולייעול ההוצאות בתחום ההסברה והפרסומים** (ועדת טאוב) שהסדירה את תחום ההסברה לציבור הישראלי, קבעה כללים לפרסום חומרים בידי משרדי הממשלה, קבעה את תפקידם של מרכז ההסברה ושירות הסרטים הישראלי בהקשר זה, והמליצה על סיום הופעתו של שנתון הממשלה. על אף שלא כל מסקנות הוודעה מומשו בפועל נודע לה חשיבות רבה בעיצוב תחום ההסברה בעשורים הבאים. 

בין השנים 1974–1979 כיהן בתפקיד יו"ר רשות ניירות ערך.

בשנת 1974 מונה לעורך "רבעון לכלכלה", כתב עת מדעי ישראלי לנושאי כלכלה, וערך אותו במשך שנים רבות.

החל מתחילת שנות ה-80 כיהן טאוב במשך שנים רבות בתפקיד מנכ"ל "מוסד ביאליק", וגם לאחר פרישתו מתפקיד זה המשיך לשמש חבר בדירקטוריון המוסד. בנוסף, היה חבר בהנהלותיהם של ארגוני תרבות וחינוך, בהן מליאת מועצת העיתונות, אגודת העיתונאים בירושלים, יו"ר הנהלת תיאטרון החאן, הנהלת התאחדות הוצאות הספרים בישראל, חבר בחבר הנאמנים ובוועד המנהל של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, חבר הנהלת המכון לתרגום ספרות עברית וחבר מועצת המנהלים של הוצאת עם עובד.

טאוב התגורר במושב בית זית ונמנה עם ותיקיו. נפטר בבוקר יום הולדתו ה-87, בינואר 2014. נקבר בבית העלמין של מושבו. הותיר אשה, מרית, ושלושה ילדים: גדי טאוב (עיתונאי וסופר), הגר (עובדת סוציאלית) ונועה (מפיקה).

קישורים חיצוניים
----------------

* אלי אלון, העיתונאי יצחק טאוב מת בגיל 87, באתר News1 מחלקה ראשונה‏, 18 בינואר 2014

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  'Taub, Yitzhak Julius,' in: Itzhak Ben, *Who's Who in Israel and in the Work for Israel Abroad*, 1972, p. 345.
2. ↑  תמר אבידר, מסך ומסכה | החאן הירושלמי ער – הירושלמים ישנים, מעריב, טור 1, 4 במרץ 1969.
3. ↑  יצחק טאוב, באתר "אבלים".
**אליפות אירופה בראלי** (באנגלית: **European Rally Championship** או בקיצור **ERC**) היא סבב מרוצי מכוניות שנתי המאורגנת על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). האליפות מתקיימת מאז שנת 1953 במגוון מדינות ברחבי אירופה. התחרויות מתקיימות במסלולי עפר ואספלט. בשנת 2003 התאחדה האליפות עם האינטרקונטנינטל ראלי צ'אלנג' (IRC)(אנ').

היסטוריה
--------

אליפות אירופה בראלי נוסדה בשנת 1953 והיא אליפות הראלי הבינארצית הראשונה והותיקה ביותר. עם הצגת אליפות העולם בראלי בשנת 1973 ובמיוחד עם הופעת אליפות הנהגים בשנת 1977 חשיבותה של האליפות החלה לרדת.

במשך השנים הראשונות עונה טיפוסית באליפות כללה כ-40 מרוצים. משנת 1974 דורגו המרוצים למקדמים שונים בין 1 ל-4. מספר הנקודות במרוץ הוכפל במקדם בהתאם לדירוג של המרוץ. הדבר הפך את חישוב הנקודות לתהליך מייגע, שהקשה לעקוב אחרי האליפות. שינוי המקדמים ל-2, 5, 10 ו-20 לא שינה את המצב. בעקבות כך הפכה האליפות למעניינת עבור המארגנים והקבוצות המתחרות, אך לא עבור הצופים.

שיפור משמעותי במצבה של האליפות החל בשנת 2004 בה צומצם מספר המדינות והמרוצים רק למרוצים שהיו עם מקדם של 20. שאר המרוצים הפכו לחלק ממסגרת של תחרויות מקומיות. עונה במבנה החדש כוללת בין 10 ל-12 מרוצים בשיטת ניקוד אחידה.

מאז שנת 2013 משמש ערוץ יורוספורט כאמרגן של התחרות ומשדר את המרוצים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליפות אירופה בראלי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אליפות אירופה בראלי
**מפלגת המונרכיה של רוסיה** (ברוסית: **Монархическая партия России**) הייתה מפלגה פוליטית ברוסיה, שנודעה בתקופת הצאר בשם המפלגה המונרכית הרוסית (Русская монархическая партия) והייתה תנועת ימין רדיקלי.

היסטוריה
--------

סמל המפלגה ההיסטורי
המפלגה המונרכית הוקמה לראשונה בשנת 1905 על ידי ולדימיר גרינגמוט. ב-1907 הפכה לאיחוד המונארכיסטי הרוסי ( Ру́сский монархи́ческий сою́з) והתקיימה עד פרוץ מהפכת אוקטובר בשנת 1917.

בתקופת הצאר פעלה התנועה כמפלגת שנתמכה על ידי השלטון וחתרה למען שלטון מקומי עצמי, שאיפה לחינוך ציבורי, חופש העיתונות ושיפור מצב הפועלים. התנועה הייתה חברה בדומה הממלכתית של האימפריה הרוסית ומתחריה היו מפלגת הקדטים, הסוציאליסטים, המהפכנים האנרכיסטים ותנועת הבונד.

המפלגה המודרנית
---------------

ביולי 2012 הוקמה המפלגה מחדש בשם המפלגה המונרכית של רוסיה (או מפלגת המונרכיה). בראש המפלגה עומד אנטון באקוב, איש עסקים וחבר פרלמנט מטעם מפלגת התחייה הרוסית וברית כוחות הימין. האידאולוגיה המפלגתית נשענת על רעיונות פטריוטיים רוסיים ושאיפה להשבת המונרכיה לרוסיה. מצע המפלגה מתמקד בהקמתה מחדש של האימפריה הרוסית ושמירה על הכנסייה הפרבוסלבית. זו המפלגה הראשונה ברוסיה שרשומה באופן רשמי כמפלגה בעלת מצע מונרכי, לראשונה מאז פרוץ מהפכת אוקטובר.

המפלגה תומכת בהשבת המונרכיה לרוסיה והפיכתה למונרכיה חוקתית "בדרכי שלום ובאופן חוקתי, בהסתמך על תהליכים דמוקרטיים מעוגנים בחוק" כך על פי מצע המפלגה. במפלגה חברים כאלף איש והמטה המרכזי שוכן במחוז סברדלובסק. למפלגה 43 סניפים ברחבי רוסיה.

המפלגה מבקשת להמליך אחד מהטוענים לראשות שושלת רומנוב כקיסר רוסיה ובעיקר את קרל אמיך, נסיך ליינינגן, בשמו הפרבוסלבי ניקולאי קירילוביץ' רומנוב המכונה **ניקולאי השלישי**. הוא נכדה של מריה קירילובה, בתו הבכורה של קיריל ולדימירוביץ'.

בפברואר 2020, בית המשפט העליון של רוסיה פסק לפרק את המפלגה בעקבות אי עמידה בתנאי רישוי מפלגות.

ראו גם
------

* המאות השחורות
* ברית העם הרוסי
* הכס האימפריאלי

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מפלגת המונרכיה של רוסיה (ברוסית)
* קרן הארמון הקיסרית מיזם מפלגתי
* האימפריה הרוסית מיזם מדינה וירטואלית
* מפלגת המונרכיה של רוסיה, ברשת החברתית פייסבוק

* מפלגת המונרכיה של רוסיה, ברשת החברתית VK

הערות שוליים
------------

1. ↑  מצע מפלגת המונרכיה של רוסיה (doc 59.5Kb) באתר משרד המשפטים הרוסי
2. ↑  Банк документов Верховного суда РФ
**עבדוללה יאמין עבדול גיום** (בדיבהי: **އަބްދުﷲ ޔާމީން އަބްދުލް ގައްޔޫމް**, נולד ב-21 במאי 1959) הוא פוליטיקאי מלדיבי שכיהן כנשיא האיים המלדיביים בין השנים 2013–2018 הוא אחיו למחצה של נשיא המדינה לשעבר מאומון עבדול גאיום.

חייו
----

לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים, יאמין למד תואר ראשון במנהל עסקים באוניברסיטה האמריקנית בביירות. לאחר מכן למד בקליפורניה שבארצות הברית תואר שני במדיניות ציבורית. בנובמבר 1993 התמנה יאמין לשר המסחר והתעשייה. לאחר מכן הוא שימש גם כשר התעסוקה, האקדמיה והביטחון הסוציאלי. הוא כיהן כשר התיירות בקבינט של אחיו גאיום.

בשנים 1993–2013 היה יאמין חבר בפרלמנט של המלדיביים. בשנת 2010 הצטרף למפלגה הפרוגרסיבית. בבחירות לנשיאות שהתקיימו בשנת 2013, יאמין קיבל כ-45.45% מהקולות, וניצח בסיבוב השני עם כ-51.39% מהקולות. האופוזיציה המקומית ביקרה את הבחירות בסבב השני ועתרה לבית המשפט העליון לביטולן - עתירה שלא הצליחה.

בשנת 2015 הסתבך יאמין בפרשת הלבנת הון ביחד עם איש עסקים מסינגפור. יאמין נשוי ויש לו שלושה ילדים.

בשנת 2018 הפסיד בבחירות לנשיאות לאיברהים מוחמד סוליך וסיים את כהונתו כנשיא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עבדולה יאמין** בוויקישיתוף

| נשיאי האיים המלדיביים |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| מוחמד אמין דידי • איברהים מוחמד דידי • מוחמד פריד דידי • איברהים נסיר • מאומון עבדול גאיום • מוחמד נשיד • מוחמד ועיד חסן • עבדולה יאמין • איברהים מוחמד סוליך |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1168896851
* VIAF: 4145152140034311100003
* WorldCat: viaf-4145152140034311100003

 |
**אִיבִּיס שְׁחֹר רֹאשׁ** או **מגלן שחור-ראש**[דרוש מקור] (שם מדעי: ***Threskiornis melanocephalus***) הוא מין של עוף מים מתת-משפחת המגלנים החי בדרום אסיה ודרום-מזרח אסיה, מזרחה עד יפן, הפיליפינים ואינדונזיה. חלק מהאוכלוסיות נודדות למרחק קצר. הוא חי באזור הטרופי והסובטרופי של אסיה באזורי ביצות, אגמים, בריכות, שדות אורז וחופים ולעיתים הוא חי בקרבה למגורי האדם.

מגלן זה דומה למין מגלן קדוש אפריקני וכמותו שייך לאותו סוג - מגלן קדוש. צבעו לבן למעט הרגליים, הצוואר, הראש והקצוות של הכנפיים והזנב השחורים וברוב האזורים גם החשופים מנוצות. בעונת הרבייה העורף של הזכרים הופך לוורוד עד אדום. המגלן בעל רגליים ארוכות בעלות קרומי שחייה ובעל מקור מכופף וארוך אפור-כהה עד שחור שמיועד לחיטוט בבוץ.

המגלנים מקננים רק בעונת הגשמים, ולעיתים גם בתקופת המונסון הטרופי. הקן נבנה על ענפים נמוכים ומיוצר מענפים בתוספת עשב וחוטים. המגלנים מקננים בקבוצות גדולות, שלעיתים מקננות בצמוד לאנפות. המגלנים ניזונים בתנועת סינון מהירה וחוטפים מהמים סרטנים, דגים, צפרדעים וחרקים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגלן שחור-ראש** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מגלן שחור-ראש באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  איביס שחור ראש במילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
**מגלנאוזאורוס** (שם מדעי: *Megalneusaurus*; מילולית: "לטאה שוחה גדולה") הוא סוג של זוחל ימי גדול ממשפחת הפליוזאוריים שהתקיים לחופי אמריקה הצפונית של היורה העליון שלפני 156.2 עד 152 מיליון שנה מזמננו. הסוג תואר למדע ב-1898 בידי החוקר W. C. Knight.

ממצאי הזוחל הימי התגלו ב-1895 בתצורות סונדנס (Sundance Formation) שבויומינג וכללו שרידי חוליות, צלעות וחלל חזה שטוח. תחילה אלה נחשב למין של ליופלרודון, אך בהמשך התברר שהיו גדולים בהרבה (אף שהליופלירודון תואר כגדול בהרבה ממה שמעריכים כיום) בעוד ממצאים קטנים יותר שלו התגלו באלסקה. כיום ישנו רק מין אחד בסוג – **Megalneusaurus rex** (שפירושו: "מלך").

הוא היה זוחל עצום באורך של 7.5 עד 9.2 מטרים ולפי מספר הערכות עלה על 11 מטרים, מה שהופך אותו לאחד מהגדולים שבבני משפחתו, אך עדיין קטן מהפליוזאורוס. טורף זה התקיים במים החמימים של הים הקדום "Sundance Sea", בהם הוא צד זוחלים ימיים אחרים ובעיקר איכתיוזאורים וקריפטולידיים, אותם נשך בעוצמה חזקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגלנאוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**מגלן לבן-פנים** (שם מדעי: *Plegadis chihi*) הוא מין של מגלן, שמצוי בקנדה, ארצות הברית, מרכז אמריקה ובחצי הדרומי של דרום אמריקה. בתי הגידול המועדפים עליהם הן ביצות. בלבוש הרבייה של המגלן, יש לו פנים ורודות שמכוסות בנוצות לבנות (ומכאן שמו), מקור חום ורגליים אדומות. ללא לבוש רבייה, פניו החשופות של המגלן כחולות, ורגליו פחות אדומות. המגלן לבן-הפנים דומה בלבוש הרגיל שלו למגלן החום. גודל אוכלוסייתו של המגלן לבן-הפנים כיום הוערך כ-1.2 מיליון פרטים, ואוכלוסייתו גדלה. הוא הוכרז על ידי IUCN כנמצא במצב שימור "ללא חשש".

אורכו של המגלן כ-46 עד 56 ס"מ, ומשקלו כ-450 עד 525 גרם. המגלן לבן-הפנים ניזון מעלוקות, חרקים, חלזונות ושלשולים; אך גם מבעלי חוליות, כגון דגים, סרטן הנהרות, סלמנדרות וצפרדעים. הוא מחפש אוכל בדרך כלל על ידי חיטוט בעזרת מקורו. 

המגלן מקנן בלהקות בביצות. הקן מוקם בדרך כלל על שיחים או על עצים נמוכים, ועשוי מענפים. הנקבה מטילה בדרך כלל 3–4 ביצים ירוקות-כחולות. 

בטבע, תוחלת החיים של המגלן עומדת בדרך כלל על 9 שנים, ובשבי על כ-14; תועד מגלן בטבע שהגיע לגיל 14 שנים ושישה חודשים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגלן לבן-פנים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

* מגלן לבן-פנים, אתר הצפרות של אוניברסיטת קורנל

הערות שוליים
------------

1. ↑  מגלן לבן-פנים באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007544684105171

 |
**משה טייף** (ברוסית: **Моисей Соломонович Тейф**;‏ 9 באפריל 1904 מינסק – 23 בדצמבר 1966 מוסקבה) היה סופר ומתרגם יהודי-סובייטי, כתב ביידיש.

קורות חיים
----------

אביו של טייף עבד בחנות, הוא הקנה לבנו את האהבה לספרות. למד בחדר, אך נאלץ לעזוב את הלימודים. החל מגיל 13 הוא עבד במפעל, היה חבר בקומסומול. למד בבית הספר של נוער עובד. היה חבר מערכת עיתון דער יונגער ארבעטער, שם הוא גם פרסם את השיר הראשון שלו. באמצע שנות העשרים עבר למוסקבה, שם עבד בעיתון דער עמעס. הוא החל לפרסם את חיבוריו בעיתונות יהודית של מינסק, מוסקבה וחרקוב. ב-1928 הוא התחיל ללמוד יידיש וספרות יידיש באוניברסיטה הפדגוגית של מוסקבה, הוא סיים את לימודיו ב-1933.

ב-1938 נעצר ונאסר. ב-1941 הוא שוחרר ונשלח לחזית. הוא השתתף במלחמה כולה והצליח לשרוד, אך אמו ובנו נרצחו בשואה. אחרי מלחמה הוא היה פעיל מאוד, הוא כתב, תרגם, שיתף פעולה עם הוועד היהודי האנטי-פאשיסטי. ב-1951 הוא נעצר שוב ונאסר באשמת לאומנות, קיבל 8 שנים במחנות פרך. הוא שוחרר ב-1956 וחוזר למוסקבה, הוא המשיך בכתיבה.

הוא השתתף במערכת סאוועטיש היימלאנד, הוא פרסם בעיתון זה חלק מחיבוריו. חלק מחיבוריו תורגמו לרוסית. בשנותיו האחרונות רצה לתרגם ליידיש את שיר השירים, אך נפטר טרם הספיק לסיים את המלאכה.

הוא נפטר ב-23 בדצמבר 1966 במוסקבה מהתקף לב.

קישורים חיצוניים
----------------

* משה טייף, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית)
* משה טיף (1904-1966), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007311815605171
* GND: 1055777059
* ISNI: 0000 0000 6693 7550
* LCCN: nr95047149
* VIAF: 7285577
* WorldCat: lccn-nr95047149

 |
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "יהודה לייב שפירא".
הרב **משה יהודה לייב שפירא** (תרי"ג, 1853 - ב' בחשוון תרע"ז, 1916) כיהן ברבנות ואדמו"רות בבייטש, סאסוב וסטריז'וב. בנו של רבי שלמה שפירא, אבי חסידות מונקאטש.

תולדותיו
--------

נולד בסטריז'וב לרבי שלמה ולחיה פרומא רבקה בתו של רבי יקותיאל שמלקה ערבליך בנו של רבי משה לייב מסאסוב. סבו רבי אלעזר שפירא ואחריו אביו כיהנו ברבנות העיר סטריז'וב. בשנת תרל"ב (1872) נישא לחנה בתו של רבי ברוך מגורליץ ולאחר חתונתו אכל קעסט אצל אבי חותנו, רבי חיים מצאנז. היה מרבה בסיגופים.

כיהן ברבנות בייטש, ולאחר מכן עבר לכהן ברבנות סאסוב. בזמן שהותו בסאסוב עזב אביו, שלא היה מרוצה מהקהילה, את סטריז'וב ועבר למונקאץ' שם הקים את חצרו. בני הקהילה ניסו להציע את התפקיד לרב משה לייב אך הוא סרב. עקב זאת פנו בני סטריז'וב אל הרב אלתר זאב הורוביץ (צאצא לאדמו"רי מעליץ), נינו של הרב נפתלי צבי מרופשיץ שכיהן ברבנות העיר, לכהן ברבנות העיר. הרב אלתר זאב קיבל את התפקיד אך לאחר מספר שנים הגיע הרב משה לייב לעיירה. אוהדיו של רבי שלמה שפירא רצו שרבי משה לייב יכהן ברבנות ופנו לדין תורה בנושא. למעשה לא נעשתה הכרעה והרבנים נשארו חלוקים בדעותיהם. השלטונות הכירו ברבי אלתר זאב, ולרבי משה לייב היה בית כנסת נפרד.

בזמן מלחמת העולם הראשונה נמלט לווינה. נפטר בב' בחשוון תרע"ז. בנו וממלא מקומו רבי נחמיה הצליח להעביר את גופתו למונקאץ'.

ילדיו היו, חיה חאשע אשת הרב שלמה טייטלבוים ראב"ד ריגליץ (בן רבי יוקל מוואלווא), יוטא אשת הרב אלטר אליעזר הורוויץ מבייטש ובשנית אשת הרב נתן דוד רבינוביץ מפארציווא, מינדל אשת קרובה הרב ישראל חיים שפירא רבה של בירטש, פעסיל אשת הרב משה צבי הלוי רוטנברג מביליאן, מלכה נחמה ורבי נחמיה ממלא מקום אביו ברבנות ואדמו"רות.

על שמו נקרא רבי משה יהודה לייב רבינוביץ', האדמו"ר ממונקאטש.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלפסי-תר"י, 1850.
2. ↑  בן רבי מרדכי מבירטש, בנו של רבי צבי אלימלך מבירטש אחיו של סבה רבי שלמה.
3. ↑  ראו עליו בחסידות מונקאץ'.
**מגלן ענק** (שם מדעי: ***Thaumatibis gigantea***) הוא מין יחידי בסוגו של מגלן. מגלן זה כמעט נכחד מהעולם. הוא מצוי ביערות של צפון קמבודיה, דרום לאוס ואולי גם בווייטנאם ובמלזיה. בעבר חי גם בתאילנד. זהו המין הגדול ביותר של מגלן.

אורכו של המגלן הענק 102–106 ס"מ, גובהו כ-100 ס"מ ומשקלו כ-4.2 ק"ג. המגלן שחור בצבעו עם ראש קירח בצבע אפור, מקור מעוקל ורוד ופס לבן לאורך הצוואר. הרגליים ורודות. הכנפיים אפורות-כסופות.

המגלן חי סביב בריכות וביצות ערבות לחות ויערות נשירים בצפון קמבודיה, דרום לאוס ואולי גם בווייטנאם ובמלזיה.

המגלן שולה מהמים את טרפו, הכולל חרקים, חסרי חוליות שונים, דגים וצפרדעים. לעיתים המגלנים יעבדו בזוגות כדי לחטוף טרף. הם מקננים על העצים ומטילים שתי ביצים לעונה.

מגלן זה כמעט נכחד מהעולם עקב ניקוז וייבוש ביצות, כריתת היערות בהם הם נמצאים, ריבוי טורפים וגידול אנושי מואץ בסביבתם. נכון ל-2013 נותרו כ-100 פרטים בוגרים שלו.

מגלן ענק עם מטפלת בקמבודיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגלן ענק** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מגלן ענק באתר הרשימה האדומה של IUCN