recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מנחם לנדאו, 2012
**מנחם לנדאו** (נולד ב-1948) הוא פעיל ציבור ישראלי, יו"ר עמותת גבעת התחמושת, לשעבר ראש אגף בשירות הביטחון הכללי.

ביוגרפיה
--------

לנדאו גדל בפתח תקווה, למד בישיבת "מרום ציון" בירושלים ובתיכון ישורון בפתח תקווה. שירת בחטיבת הצנחנים. בוגר החוג למדעי המדינה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטת חיפה.

במשך 32 שנים שירת בשב"כ בתפקידים מגוונים. בהתחלה בארכיון, אחר­ כך הועבר למגזר הערבי, היה אנליסט במרחב ירושלים והתקדם במערך המבצעי. בהמשך עבר למגזר היהודי, טיפס והגיע לתפקיד ראש החטיבה היהודית (עוד לפני שהייתה חטיבה). בתקופת מלחמת לבנון הראשונה היה ממונה על הלוגיסטיקה של השב"כ, אחר­ כך מונה כאחראי על כוח ­האדם בשירות. כמו כן עמד בראש מערך האבטחה הישראלי באירופה ובראש האגף לסיוע ביטחוני ומינהלת סייענים ומשת"פים וסיים את השירות בתפקיד ראש אגף ביטחון ומבצעי­ קרקע. ב-2001 פרש מהשירות.

לאחר פרישתו הקים יחד עם אפי איתם את "עמותת מים" לזהות יהודית. שימש כחבר בדירקטוריון עמידר, חבר בוועד המנהל של המזרחי העולמי. עמית יועץ של המכון לאסטרטגיה ציונית. חבר בוועדת ביטחון, משק לשעת חירום ופס"ח בעיריית ירושלים. חבר בוועד המנהל של העמותה הבינלאומית להקמת כפרי ילדים בסיכון אס.או.אס וחבר עמותת "מלח הארץ-עשיה חינוכית". משמש גם כנציג ראש העיר ירושלים בוועד המנהל של הקרן למורשת הכותל. מ-2012 מכהן כיו"ר עמותת גבעת התחמושת. הוביל את המאבק למניעת סגירת אתר גבעת התחמושת מחוסר תקציב והפיכתו לאתר מורשת לאומי.

לנדאו תושב ירושלים, נשוי ואב לארבעה.

מעורבות פוליטית
---------------

בבחירות המוניציפליות 2003 לעיריית ירושלים, ריכז את מטה הבחירות של המפד"ל.

ב-2006 הוזכר שמו בין אישי הציבור מקרב הציונות הדתית שהביעו תמיכה במפלגת קדימה.

ב-2008 היה חבר במפלגת אח"י.

בבחירות המוניציפליות 2008 לעיריית ירושלים היה במקום השמיני בסיעתו של ראש העיר הנבחר ניר ברקת אשר זכתה בבחירות אלה ל-6 מנדטים. לנדאו ריכז בהתנדבות את מטה יום הבחירות של הסיעה.

ב-2012 בעקבות הודעת מטה אורלב על התפקדותו של לנדאו למפלגת הבית היהודי ותמיכתו במועמדותו של זבולון אורלב ליו"ר המפלגה, הבהיר לנדאו כי הוא בכלל לא התפקד למפלגה, אין לו כוונה לעשות זאת בעתיד ואין בכוונתו להיכנס למפלגה כלשהי.

מעת לעת מרואיין לנדאו בנושאים הקשורים לביטחון מסכל, במסגרת זו התראיין גם כלפי פעולות תג מחיר וכלפי פגיעה בצה"ל על ידי גורמי ימין קיצוני. כך למשל טען באפריל 2014, שיש לטפל באלימות ביצהר כמו בטרור הערבי, "מטילים עוצר, שמים מחסומים ועוברים מבית לבית".

קישורים חיצוניים
----------------

* בן כספית, "צריך לנטרל את כל מי שמוגדר כמפגע או כשולח. טרוריסט צריך להיות מטופל כטרוריסט", באתר nrg‏, 25 באפריל 2001
* ירעם נתניהו, שליפות עם מנחם לנדאו, באתר nrg‏, 6 בדצמבר 2005
* בני טוקר, מנחם לנדאו: הפתרון - עוצר ומחסומים, באתר ערוץ 7, 11 באפריל 2014
* מרדכי חיימוביץ, ‏מנחם לנדאו משחזר ומבקר: "השב"כ הוא הגוף הכי נורמלי במדינה המטורללת הזאת":, באתר מעריב אונליין, 2 בפברואר 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקימת המכינה הקדם צבאית לנוער בקיבוץ עין גדי.
2. ↑  רוני סופר, בכירים בציונות הדתית מתגייסים לקדימה, באתר ynet, ‏15 במרץ 2006
3. ↑  עפרה לקס, נשארים על הגדר, באתר ערוץ 7, 30 באוקטובר 2008
4. ↑  אורי פולק, מנחם לנדאו: בכלל לא התפקדתי ל"בית היהודי" 31/05/12 באתר כיפה
5. ↑  בני טוקר, מנחם לנדאו: הפתרון - עוצר ומחסומים" 11/04/14 באתר ערוץ שבע
**עבדאללה אבן מסעוד** (בערבית: **عبد الله بن مسعود**, 594–653) היה סחאבי.

לפני שהנביא מוחמד נכנס לדאר אלארקאם, עבדאללה אבן מסעוד כבר הכריז על אמונתו בו. הוא היה השישי שנכנס לאסלאם והלך אחרי מוחמד. נחשב לאיש סודו של מוחמד.

לפני התאסלמותו, היה לו פחד במה. אך לאחר שהוא קיבל את האסלאם, הוא היה מסוגל לצעוד בבטחה אל הכעבה, שם היו מתאספים אנשי שבט קורייש, והוא היה נעמד מולם וקורא באוזניהם את הקוראן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עבדאללה אבן מסעוד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Green Lane Masjid (2017-03-16), *The Life of Abdullah Ibn Masud - Shaykh Aqeel Mahmood*, נבדק ב-2018-04-05
2. ↑  admin@inter-islam.org, The Life of Abdullah Ibn Masood (R.A.), www.inter-islam.org
3. ↑  Abdullah ibn Masud, islamknowledge.faithweb.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007303342105171
* GND: 118897470
* ISNI: 0000 0000 9518 7816
* LCCN: n88174145
* NTA: 308239539
* SELIBR: 232523
* TDVİA: abdullah-b-mesud
* VIAF: 35254789
* WorldCat: lccn-n88174145

 |
שלט בכניסה למערת הקבורה שבה קבור הרב חכים
הרב **יוסף יהודה (יאודה) חכים** (ה'תק"ף, 1820 - י"ח בכסלו ה'תרנ"ז, 23 בנובמבר 1896) היה רב ומקובל, שכיהן במשרת החכם באשי של איזמיר לתקופה קצרה ולאחר מכן היה חכם באשי בצפת ורבה הראשי של העדה הספרדית בעיר.

תולדות חייו
-----------

נולד בשנת ה'תק"ף (1820) בטורקיה. הרב חיים פלאג'י מינה אותו ליורשו במשרת החכם באשי של איזמיר, ואכן בשנת ה'תרכ"ח (1868), לאחר פטירת הרב פלאג'י הוא התמנה לתפקיד, מינוי שהוכר על ידי הסולטאן אבדילאזיז. אולם, הרב חכים פרש מתפקידו זמן קצר לאחר מכן, משום שהתנגד לשורת רפורמות בהנהגת הקהילה שביקש לבצע מושל המחוז ביד אחת עם ראשי הקהילה, בהם הכנסת לימודי שפות לבתי הספר היהודיים. הוא עלה עם משפחתו לארץ ישראל, והתיישב בצפת. על פי המסופר, בתחילה התבודד במרתף בית הכנסת בנאה ועסק בתורה, ובהמשך התמנה לרב ראשי של העדה הספרדית וחכם באשי, עד לפטירתו בי"ח בכסלו ה'תרנ"ז, 23 בנובמבר 1896. נקבר בבית הקברות היהודי העתיק בצפת, במערת רבי משה אלשיך.

משפחתו
------

נשא את גרסיא. בסמיכות לקברו בצפת נתגלתה מצבה של אשה בשם גרסיא, אשר תוארה כ"רבנית" ו"מסתופפת בצל הרב". משפחת חכים זיהתה אותה עם גרסיא חכים, ואף ציינה זאת במצבה חדשה שהקימה לצד המצבה הקדומה. אמנם, ניתוח פלאוגרפי של הכיתוב שעל גבי המצבה וכן מיקומו של הקבר בבית העלמין מלמדים כי המצבה קדומה יותר, ככל הנראה מהמאה ה-16. לאור זאת, מספר חוקרים הציעו שזו מצבתה של אשת הרב יוסף מטראני, שנטמן בסמוך.

בנו רבי שלמה, שכיהן בחייו כדיין בבית הדין בצפת, התמנה לממלא מקומו. נהרג בתאונת רכבת במצרים בשנת 1907.

לקריאה נוספת
------------

* שמעון ואנונו, **אנציקלופדיה לחכמי טורקיה**, ירושלים, ה'תשס"ו, עמ' 327–328.

קישורים חיצוניים
----------------

* עמנואל פדהצור, אחרי 120 שנה. ההספד על החכם באשי יוסף יהודה חכים. ועל ימים אחרים בצפת
* ענת קורול-גורדון, כאן סקרנים - תעלומת האשה מצפת, סרטון על קברה של גרסיא בצפת.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הוא התכתב עם הרב פלאג'י: חיים ושלום חלק ב' סימן נה; ולב חיים אורח חיים חלק ב' סימן צח. שני מכתבים אלו נכתבו ממגניסיה.
2. ↑  יוסף סטפנסקי ואליהו בן טובים, **בית הקברות היהודי העתיק בצפת** בתוך: ציונה גרוסמרק ואחרים (עורכים), **מחקרים חדשים של הגליל** ספר שני, זכרון יעקב 2016, עמ' 241-240.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012364673205171

 |
**PPAD** ‏(**Polynomial Parity Arguments on Directed graphs**) היא מחלקת סיבוכיות המהווה תת-מחלקה של מחלקת הסיבוכיות TFNP. יחס בינארי שייך ל-PPAD אם ניתן להראות שהוא שייך ל-TFNP באמצעות הוכחה על דרגות הצמתים בגרף מכוון. המחלקה הוצגה לראשונה על ידי פרופסור קריסטוס פאפאדימיטריו מאוניברסיטת ברקלי בשנת 1994. חשיבותה של המחלקה נובעת מכך שניתן להראות שבעיית חישוב שיווי משקל נאש (אפילו לשני שחקנים) שלמה תחת מחלקה זו.

הגדרת הבעיה
-----------

יהי {\displaystyle G(V,E)} גרף מכוון. נאמר ש-v\in V הוא צומת לא מאוזן אם מספר הקשתות הנכנסות שונה ממספר הקשתות היוצאות. **טיעון הזוגיות** מראה כי בגרף מסוג זה מספר הצמתים הלא-מאוזנים הוא זוגי. בעיית החיפוש המתאימה מקבלת גרף מכוון G וצומת לא-מאוזן v ומחזירה צומת לא מאוזן v' כך ש-{\displaystyle v\neq v'}.

לקריאה נוספת
------------

* The Complexity of Computing a Nash Equilibrium. Constantinos Daskalakis, Paul W. Goldberg, Christos H. Papadimitriou,
* Algorithmic Game Theory. Edited by Noam Nisan, Tim Roughgarden, Eva Tardos, Vijay V. Vazirani, Cambridge University Press

קישורים חיצוניים
----------------

* "A Compendium of PPAD-complete problems". אורכב מ-המקור ב-2013-01-03. נבדק ב-2012-12-28.
* "Computational Complexity, What is PPAD?".
* "Introduction to PPAD".
* "Christos Papadimitriou's home page".
**שבתאי הקיקיון** (שם מדעי: *Samia cynthia ricini*) הוא תת-מין פרפראי ממשפחת השבתאיים שמוצאו ביבשת הודו. זהו העש המתורבת היחידי מלבד טוואי המשי שמשמש לייצור משי מסחרי.

מאפיינים
--------

שבתאי הקיקיון הוא עש גדול יחסית, בעל מוטת כנפיים של כ-115 מ"מ. הכנף בעלת גוני חום ומעוטרת בדגמים דמויי ירח ונקודה דמוית עין בחלקה העליון. הנקבה מטילה ביצים לבנות על צמחי קיקיון מצוי, והן בוקעות לאחר כ-10 ימים. הזחלים בצבע לבן ניזונים מהעלים במשך כ-35 יום ומגיעים עד לאורך של כ-7 ס"מ. שלב הגולם אורך כ-3 שבועות. הפרפרים הבוגרים חיים כ-5 עד 8 ימים.

בניגוד למין Samia cynthia, תת-המין שבתאי הקיקיון הוא עש מתורבת המשמש לייצור משי אֵרי (Eri silk). משי זה עמיד יותר מהמשי שמייצר טוואי המשי, אך תהליך הפקתו מהפקעות קשה יותר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שבתאי הקיקיון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

ביאורים
-------

1. ↑  זאת בניגוד למין הבר Samia cynthia, שמטיל את ביציו אך ורק על צמחי אילנתה בלוטית.
**רודולף קרל פרידריך ארנסט פון נורמן** (בגרמנית: **Rudolf Carl Friedrich Ernst von Normann**‏;  2 במאי 1806 – 18 ביוני 1882) היה צייר, שרטט, ליתוגרף ומעצב תפאורה גרמני. הוא נחשב לנציג ציור הנוף הרומנטי של בית הספר דיסלדורף.

ביוגרפיה
--------

קרל פרידריך רודולף ארנסט פון נורמן, צאצא למשפחת האצילים פומרניאן-רוגישן פון נורמן, היה בנם של הסגן הפרוסי קרל וילהלם פון נורמן (נפטר 1806) ואשתו פרידריקה לואיזה פון אוויסטין (1784–1847)

שינוי מיקום חיל המצב הביא לכך שהמשפחה עברה מברלין לדיסלדורף על הריין בשנת 1817. בשנת הלימודים 1823/1824 הוא נרשם לתיכון המלכותי בקובלנץ. בסתיו 1827 הוא הצטרף לגדוד הקיסר פרנץ גרד בברלין. ב־16 במאי 1832 הוא הפך לסגן שני וב־13 במאי 1845 הוא מונה לסגן ראשון בגדוד חי"ר של משמרות לנדוור בדיסלדורף.

במקביל לשירותו הצבאי, ממנו התפטר ב 26- במאי 1847, פנה לאמנויות היפות בדיסלדורף. בין השנים 1834 עד 1843 הוא למד באוניברסיטת קונסטאקדמיה של דיסלדורף, לאחר שלמד בימי ראשון בבית הספר לציור כסטודנט של קרל פרידריך שפר, ארנסט קרל תלוט ולמברט קורנליוס. הוא לקח בעיקר את שיעורי הנוף של יוהאן וילהלם שירמר. בשנת 1843 לימד אותו וילהלם פרידריך שדו בכיתת המאסטר שלו.

יחד עם וילהלם קמפהאוזן, הנרי ריטר, רודולף יורדן, הנס גודה, פרדריק ניקולאי ינסן וגוסטב ייקוב קנטון, ייסד פון נורמן את הקבוצה הדמוקרטית והבקורתית בשנת 1844, ששמה מורכב מאותיותיהם הראשונות של שמות החברים. הוא גם היה חבר באגודת האמנים מלכסטן.

תחומי העניין שלו היו גם בתיאטרון ובמוזיקה, שעקב אחריהם בביקורים תכופים בתיאטרון דיסלדורף, שם הציג קרל אימרמן קטעים ופליקס מנדלסון-ברתולדי ניהל את האופרה.

הנסיך קרל אנטון פון הוהנצולרן בדיסלדורף, חברו הקרוב, המליץ על נורמן לדוכס אנהלט-דסאו, שמינה אותו למנהל תיאטרון החצר בשנת 1866 ולבמאי בשנת 1867. בשנת 1874 עבד פון נורמן גם על הארכיטקטורה של ארמון המגורים דסאו.

גלריה
-----

* בית בנוף הררי בית בנוף הררי
* נוף שווצרי נוף שווצרי
* נוף הררי נוף הררי
* רודולף יורדן רודולף יורדן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רודולף פון נורמן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Andreas Andresen, J. E. (Joseph Edward) Wessely, **Die deutschen Maler-Radirer (Peintres-Graveurs) des neunzehnten Jahrhunderts nach ihren Leben u. Werken**, Leipzig : A. Danz, 1878
2. ↑  Franz Nicolaus Klein: *Publicam Lustrationem Discipulorum Gymnasii Regii Catholicorum Confluentini*. Koblenz 1824, S. 38
3. ↑  Bettina Baumgärtel (Hrsg.): Die Düsseldorfer Malerschule und ihre internationale Ausstrahlung 1819−1918. Michael Imhof Verlag, Petersberg 2011, מסת"ב 978-3-86568-702-9, Band 1, S. 31

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 117057215
* RKD: 228165
* VIAF: 20447197
* WorldCat: viaf-20447197

 |
**הכחשת היריון** היא הפרעה פסיכיאטרית המתרחשת כאשר אשה הרה, אך מכחישה ומסרבת להאמין בכך. מדובר במצב פסיכיאטרי רגיש המעלה שאלות רבות בנוגע ליכולת של האם לשאת היריון, ולטפל בילד אחר כך.

שכיחות
------

מחקרים הראו כי עד השבוע ה-20 השכיחות להכחשה היא 1 מתוך 475. בשבוע ה-40 השכיחות יורדת ל-1 מתוך 25,000. לא זוהו גורמי סיכון המעלים את האפשרות למצב זה. כל אשה בגיל הפוריות עלולה ללקות בה.

תסמינים
-------

היריון הוא תהליך המאתגר נשים פיזית ונפשית כאחד. הכחשת היריון עלולה להתרחש כאשר האישה לא מצליחה להתמודד עם האתגר. הכחשת היריון באה לידי ביטוי בטווח של התנהגויות – מהכחשה מוחלטת של ההיריון ועד למצב שבו יש מודעות להיריון, אבל יש צורך בהסתרתו. נשים הסובלות מהתופעה מוגדרות כלוקות בסוג של מחשבת שווא. הן מתעלמות מן השינויים בגופן או מייחסות אותם למשהו אחר, כמו ייחוס תנועות עובר לתנועות מעיים. דוגמה אחרת היא מחשבות על מחלות ממאירות במקום על היריון. הכחשת היריון מסכנת מאוד את העובר, למשל בגלל שימוש בחומרים אסורים בזמן ההיריון, חוסר מעקב היריון תקין, ובמצב קיצוני אפילו הרג העובר או רצח התינוק עם היוולדו. במצבים חריפים הכחשת היריון עלולה להימשך גם מעבר להיריון עצמו ולהוביל להדחקה מוחלטת של הלידה והתינוק – לדוגמה, אישה החושבת שהתינוק הבוכה שייך לאישה אחרת.

סוגים נפוצים של הכחשת היריון
----------------------------

הכחשת היריון כוללת טווח שלם של התנהגויות. אולם אפשר למפות מהן שלושה סוגי הכחשה מרכזיים:

* הכחשה אפקטיבית- מצב שבו האם מודעת לכך שהיא בהיריון, אבל לא חווה שום רגש או מחשבה שנלווים לתהליך. האם לא מתנהלת בצורה שונה ביום יום, לא הולכת לבדיקות, לא נקשרת לתינוק, או לא מתכננת את העתיד.
* הכחשה הימנעותית- מצב שבו האם מסרבת להאמין כי היא בהיריון. מקרים כאלה יכולים להתרחש לאחר אובדן של היריון קודם, כסוג של מנגנון הגנה. לרבות מהנשים הסובלות ממצב זה יש מעט תסמיני היריון, אם בכלל. את מעט התסמינים הן מסתירות. מנגנון ההסתרה שלהן טוב כל כך עד כי אפילו בני זוגם לא רואים את ההיריון.
* הכחשה פסיכוטית- מצב חמור יותר שבו אישה לא רק מכחישה את הריונה, היא ממציאה לעצמה כל מני תרחישים אחרים אפשריים, כמו סרטן, או מחלות אחרות. מצבים אלה יכולים להתלוות למצבים פסיכיאטריים חמורים אחרים (כמו פוסט טראומה, מאניה דפרסיה, או סכיזופרניה). הכחשה מסוג זה יכולה להיעלם באמצע ההיריון, ואז לחזור (כמו סוגים אחרים של פסיכוזה). נשים הסובלות מהכחשה כזאת לא טורחות להסתיר את ההיריון.

ראו גם
------

* היריון מדומה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Denial pf pregnancy, Journal of the Royal society of Medicine 2011
2. ↑  דינה פלר. הכחשת היריון מתוך אתר כיכר השבת דצמבר 2012
3. ↑  Infancide: Psychosocial and legal perspectives on mothers that kill Chapter 5 Denial of pregnancy
**רודולף השני, דוכס אוסטריה** (1270 – 10 במאי 1290), חבר בבית הבסבורג, היה דוכס אוסטריה ושטיריה בשנים 1282–1283, יחד עם אחיו הבכור אלברכט הראשון, מלך גרמניה, שירש אותו.

ביוגרפיה
--------

רודולף השני נולד בריינפלדן, שוואביה, בנו הצעיר של הרוזן רודולף מהבסבורג ואשתו הראשונה גרטרוד מהוהנברג. בשנת 1273 אביו נבחר למלך גרמניה, הראשון מהשושלת ההבסבורגית, ולאחר מכן הוא תפס את דוכסויות אוסטריה, שטיריה וקרינתיה מאוטוקאר השני, מלך בוהמיה לאחר שהמלך אוטוקאר הובס ונהרג בקרב מרכפלד בשנת 1278, המלך רודולף בדצמבר 1282 מסר לבניו אלברכט ורודולף את הדוכסויות האוסטרית והשטירית. עם זאת, בחוזה ריינפלדן ב-1 ביוני 1283 רודולף נאלץ לוותר על חלקו לטובת אחיו הבכור אלברכט.

כפיצוי רודולף הוגדר כמלך לעתיד ואביו מינה אותו ל"דוכס שוואביה" - תואר פחות מכובד, שכן דוכסות הגזע לשעבר נקלעה לאי סדר לאורך זמן לאחר שהדוכס האחרון מבית הוהנשטאופן, קונדרין, נהרג בשנת 1268. בשוואביה החזיקו הרוזנים לבית הבסבורג רק שטחים ביתיים קטנים יותר, שהוגדרו מאוחר יותר כאוסטריה הנוספת, בהם רודולף מעולם לא תפס אחיזה.

במהלך תהליך ההתפייסות עם שושלת פשמישל הבוהמית, רודולף בשנת 1289 התחתן עם אגנס (1269–1296), בתו של המלך אוטוקאר השני. רודולף מת בפתאומיות בגיל 20 בפראג, שם שהה בחצרו של גיסו המלך ואצלב השני. באותה שנה נולד בנו, יוהאן רוצח האב. כישלון אחיו להבטיח כי רודולף יפוצה כראוי על ויתור על טענתו על כס המלכות גרם למריבות בשושלת הבסבורג, מה שהוביל לרצח אלברכט על ידי בנו של רודולף, יוהאן, ב-1308.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רודולף השני, דוכס אוסטריה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 137797877
* VIAF: 85980157
* WorldCat: viaf-85980157

 |
**רודולף סצ'ינסקי** (גרמנית: **Rudolf Sieczyński**;‏ 23 בפברואר 1879 - 5 במאי 1952) היה מלחין ותמלילן אוסטרי ממוצא פולני. ידוע בעיקר בגלל שירו "וינה, עיר חלומותי".

ביוגרפיה
--------

סצ'ינסקי נולד בתקופת הזוהר של האימפריה האוסטרו-הונגרית בכלל ווינה בפרט. יוהאן שטראוס (הבן) שלט במוזיקה הווינאית וסצ'ינסקי הושפע ממנו. הוא החל ללמוד נגינה בפסנתר מאימו אך לא ראה במוזיקה את עיקר עיסוקו. הוא נרשם ללימודי משפטים באוניברסיטה, הגיע לתואר דוקטור למשפטים ועבד בשירות הממשלה. הוא כתב והלחין שירים וינאיים שהתפרסמו רק באוסטריה וכתב מספר מחקרים על השירים הווינאים העממיים ומספר מלודרמות בהשראת שירים של משוררים אוסטרים הוא היה חבר בהתאחדות המלחינים האוסטרים ובמשך 25 שנים היה סגן נשיא החברה האוסטרית למלחינים, סופרים ומולי"ם למוזיקה. ב-1948 קבל את הפרס היוקרתי של טבעת הכבוד של וינה.

וינה, עיר חלומותיי
------------------

סצ'ינסקי היה נשאר ידוע רק באוסטריה לולא כתב והלחין את השיר "וינה, עיר חלומותי" (בגרמנית - Wien, du Stadt meiner Träume) בשנת 1913, ערב מלחמת העולם הראשונה. הוא קיטלג אתו כאופוס 1. המילים המתארות את וינה באופן אידילי ונוסטלגי בליווי המוזיקה המושכת בקצב ואלס איטי גרמו להצלחה בינלאומית של השיר המתרפק על עברה המזהיר של וינה. סצ'ינסקי נמצא ברשימה ארוכה של מלחינים שהתפרסמו בגלל יצירה אחת. 

השיר זכה עד היום לביצועים רבים כמו של אליזבת שוורצקופף, ריכרד טאובר, אנדרה ריו, הטנורים פלסידו דומינגו, חוסה קארראס, לוצ'אנו פאבארוטי, בוורלי סילס, בירגיט נילסון ועוד.

השיר שובץ בסרטים ובסדרות טלוויזיה בעיקר אוסטריות. הבמאי סטנלי קובריק שילב קטע קצר ממנו בפס הקול של סרטו האחרון עיניים עצומות לרווחה ופול מזורסקי שיבץ אותו בסרטו אני אוהב את גרושתי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רודולף סצ'ינסקי** בוויקישיתוף

* רודולף סצ'ינסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* רודולף סצ'ינסקי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* רודולף סצ'ינסקי, באתר Discogs (באנגלית)
* וינה, עיר חלומותיי בביצוע סוליסטים ותזמורתו של אנדרה ריו, באתר יוטיוב
* מילות השיר "וינה עיר חלומותי" בגרמנית ואנגלית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007441588905171
* BNE: XX1473367
* BnF: cb139799069 (data)
* CiNii: DA11202313
* GND: 134521927
* ISNI: 0000 0000 8384 9528
* LCCN: nr89004964
* MusicBrainz: 62bd99ed-a51f-4ae2-a43f-fbd808a0cedd
* NKC: pna2012700878
* Trove: 1535055
* VIAF: 56804510
* WorldCat: lccn-nr89004964

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"רודולף סצ'ינסקי"**.
**ריצ'רד א. בראון** (באנגלית: **Richard A. Brown**) הוא קצין בדימוס בדרגת תת-אדמירל בצי ארצות הברית. כיהן כמפקד כוח האוניות של הצי.

ביוגרפיה
--------

בראון נולד בלוול שבמסצ'וסטס, בנם של פטרישה וארתור. ב-1985 סיים תואר ראשון במתמטיקה מהאקדמיה הימית של ארצות הברית והתגייס לצי ארצות הברית.

שירת כקצין ניווט במשחתת הטילים המונחים "USS Charles F. Adams". שירת בקבוצת המשחתות-סיירות ה-12, כקצין מבצעים במשחתת "USS O'Bannon" ובסיירת הטילים המונחים "USS Leyte Gulf". שימש סגן מפקד המשחתת "USS Mahan".

בראון פיקד על המשחתת "(USS The Sullivans (DDG 68" ועל המשחתת "(USS Gettysburg (CG 64", ביולי 2015 מונה למפקד קבוצת התקיפה ה-11 ושירת בתפקיד עד ספטמבר 2016.

תפקידי המטה שלו ביבשה כללו מזכיר למפקד הפיקוד המשותף של ארצות הברית, ראש ענף בפיקוד כוח האדם של הצי, ראש כנף אסטרטגיה ומדיניות במשרד ראש המבצעים הימיים, עוזר בלשכת מזכיר הצי של ארצות הברית, מפקד בית הספר ללחימה ימית, מפקד פיקוד האימונים של הצי ומפקד פיקוד כוח האדם של הצי. במסגרת זו מונה על ידי מפקד הצי לעמוד בראש ועדת החקירה לתאונה ב-2017 בין המשחתת "USS John S. McCain" למכלית ליברית שגבתה חייהם של 10 מלחים.

בינואר 2018 קודם לדרגת תת-אדמירל ומונה למפקד כוח האוניות של הצי. באוגוסט 2020 פרש מהשירות בצי.

בראון בוגר תואר שני בחקר ביצועים מבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים ותואר שני בביטחון לאומי ואסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריצ'רד בראון** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר הצי
* Lowell native Richard Brown nominated to become vice admiral, ‏lowellsun.com, ‏24 בדצמבר 2017

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ריצ'רד בראון"**.
לוח המשחק "ארבע בשורה" עם אסימונים בשני צבעים
הדמית משחק "ארבע בשורה" בו האדום מנצח
**ארבע בשורה** הוא משחק חשיבה לשני שחקנים. לכל שחקן אסימונים בצבע אחד, וכל שחקן בתורו מפיל אסימון לתוך הלוח המורכב משבע עמודות ושש שורות. מטרת המשחק היא לחבר ארבעה אסימונים מצבע זהה ברצף מאונך, מאוזן או באלכסון - לפני שהיריב עושה זאת. המשחק מבוסס על המשחק העתיק Gomoku בו השתמשו בחמש אבנים במקום ארבע.

בתורת המשחקים
-------------

מבחינת תורת המשחקים, ארבע בשורה הוא משחק פתור. אם השחקן הפותח ישחק משחק מושלם, הוא ינצח במשחק. המשחק נפתר על ידי ג'יימס ד. אלן (1 באוקטובר 1988) ובאופן בלתי תלוי (בהוכחה באמצעות מחשב) על ידי ויקטור אליס (16 באוקטובר 1988). ההוכחה מספקת מספר נקודות מעניינות:

* אם השחקן הפותח ישים אסימון בעמודה המרכזית – הוא יכול להבטיח ניצחון על ידי משחק מושלם.
* אם יפתח על ידי הנחת אסימונים בשתי העמודות הצמודות למרכזית – משחק מושלם של השחקן השני יאפשר לו להשיג תוצאת תיקו (אפילו אם השחקן הפותח ימשיך במשחק מושלם משלו).
* על ידי פתיחה בהנחת אסימונים באחת מארבע העמודות החיצוניות – משחק מושלם של השחקן השני יאפשר לו לנצח במשחק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארבע בשורה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007592926205171
* LCCN: sh2010012010

 |
במכניקה של גוף קשיח, מוט שמצדי הציר שלו פועלים מומנטים מנוגדים בכיוונים (אחד עם כיוון השעון והשני נגד), הוא מוט העומד ל**פיתול**. **מאמץ פיתול** מתקיים כאשר בקצות המוט פועלים שני מומנטים מנוגדים בכיוונם ומופעלים סביב הציר.

פיתול
-----

תמונת מוט העמוס ל**פיתול**
חתך מוט העמוס ל**פיתול**
תרשים של חתך מוט עגול חלול
במוט עגול הנתון לפיתול והעשוי מחומר אלסטי ומקיים את חוק הוק, מתקיים:

{\displaystyle {\phi }={\frac {Tl}{GJ}}}
* **{\displaystyle T}** - מומנט פיתול [Nm]
* **{\displaystyle l}** - אורך המוט [mm]
* **{\displaystyle G}** - מודול הגזירה [Gpa]
* **{\displaystyle J}** - מומנט אינרציה פולרי של השטח [mm^4]
* \phi  - זווית הפיתול [Rad]

המכפלה {\displaystyle GJ} היא הקשיחות של המוט לפיתול.

מאמץ הפיתול
-----------

מאמץ הפיתול במרחק {\displaystyle {\rho }} מהציר של המוט העגול הוא:

{\displaystyle {\tau }={\frac {T\rho }{J}}}
מאמץ הפיתול המרבי הוא על מעטפת המוט במרחק הגדול ביותר מציר המוט

{\displaystyle {\tau \_{m}}={\frac {Tr}{J}}}
* {\displaystyle r} - רדיוס המוט
* {\displaystyle \tau \_{m}} - מאמץ הפיתול המרבי במוט

בחתך מלבני
----------

מאמץ הפיתול המרבי בחתך מלבני ברוחב {\displaystyle w} ובעובי {\displaystyle t} לפי טימושנקו:

{\displaystyle {\tau \_{m}}={\frac {T}{wt^{2}}}(3+1.8{\frac {t}{w}})}

מומנט התמד (אינרציה) פולרי
--------------------------

 ערך מורחב – **מומנט התמד פולרי של השטח**  

מומנט האינרציה הפולרי {\displaystyle J} למוט עגול בקוטר {\displaystyle d}:

{\displaystyle J={\frac {\pi d^{4}}{32}}}
ובמוט עגול חלול:

{\displaystyle J={\frac {\pi (d^{4}-d\_{i}^{4})}{32}}}
* {\displaystyle d} - קוטר חיצוני
* {\displaystyle d\_{i}} - קוטר פנימי

אם מחלקים את מומנט האינרציה הפולרי ברדיוס מקבלים את {\displaystyle Z\_{p}} מומנט ההתנגדות הפולרי אותו ניתן למצוא בלוחות טכניים לחתכים שונים.

{\displaystyle {\mathbb {Z} \_{p}}={\frac {J}{r}}}
* {\displaystyle r} - רדיוס המוט
* {\displaystyle Z\_{p}} - מומנט ההתנגדות הפולרי של השטח אותו נתן למצוא בלוחות טכניים.

המאמץ המותר לפיתול הוא 0.5 - 0.7 מהמאמץ המותר למתיחה.

ראו גם
------

* מומנט כוח (מומנט הסיבוב)

לקריאה נוספת
------------

* McGraw-Hill Encyclopedia of Engineering, Sybil P. Parker Editor in Chieh. McGraw Hill Book Company 1983, מסת"ב 0-0704-5486-8
* Mechanical Engineering Design, Joseph E. Shigley, Larry D. Mitchell, 4th Edition 1983. מסת"ב 0-07-056888-x

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאמץ פיתול** בוויקישיתוף
* פיתול, באנגלית באתר Answers.com

| מאמץ (הנדסה) |
| --- |
| מאמצים | מאמץ • מאמץ גזירה • מאמץ כפיפה • מאמץ לחיצה • מאמץ מתיחה • מאמץ פיתול • מאמץ קריסה • עייפות החומר |
| נושאי עזר | מומנט כפיפה • מומנט כוח • אלסטיות • מעוות • חוק הוק • עקומת מאמץ-מעוות • כניעה (הנדסה) |
| מודולי האלסטיות | מודול האלסטיות • מודול הגזירה • מקדם פואסון • קבועי לאמה • מודול הנפח |
| שטחים ונפחים | שטח • מומנט התמד • מומנט ההתמד של השטח • מומנט התמד פולרי של השטח • משפט שטיינר-הויגנס • טנזור התמד • טבלת טנזורי התמד • מומנט ראשון של שטח |
| נושאים משלימים | חוזק חומרים • טנזור מאמצים • מאמצים ראשיים • מעגל מור • היפותזות חוזק • שיטות אנרגיה • חוקי קסטיליאנו |
**אטיין ריינן** (בהולנדית: **Etiënne Reijnen**; נולד ב-5 באפריל 1987) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת הבלם בזוולה מליגת העל ההולנדית.

קריירה
------

ריינן התחיל לשחק כדורגל בקבוצות כדורגל חובבניות עד שהגיע למחלקת הנוער של ויטסה ארנהם.

בקיץ 2005/2006 הצטרף לזוולה בה שיחק 5 וחצי עונות.

בינואר 2011 חתם באלקמאר מליגת העל ההולנדית. ב-13 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בהפסד 2-0 לטוונטה. ב-2 בדצמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה ההולנדית בהפסד 2-1 לאוטרכט.

ב-23 במאי 2014 חתם בקמבור.

ב-13 באוגוסט 2015 חתם בחרונינגן.

ב-31 בינואר 2018 חתם במכבי חיפה מליגת העל, שהיא גם קבוצתו הראשונה מחוץ להולנד. ב-17 במרץ 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי חיפה בניצחון 4-0 על הפועל עכו באצטדיון סמי עופר. ב-27 במאי 2019 שוחרר מהקבוצה.

ב-21 ביוני 2019 הודיע על חזרתו לזוולה מליגת העל ההולנדית, בה שיחק בשנים 2005–2011.

ב-20 במאי 2020 הודיע על פרישתו ממשחק פעיל ומונה לסקאוט בזוולה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  דורון בן דור, ‏הרכש של אלאך: אטיין ריינן חתם במכבי חיפה, באתר ONE‏, 31 בינואר 2018
2. ↑  שלמה וייס‏, מכבי חיפה הודיעה על שחרורו של אטיין ריינן, באתר וואלה!‏, 27 במאי 2019
3. ↑  שמעון אלבז, ריינן: "ההחלטה לשחרר אותי משונה, לא מקצועית", באתר ynet, 28 במאי 2019
4. ↑  אתר ערוץ הספורט – sport5.co.il, באתר m.sport5.co.il
טלסקופ אופטי
**טלסקופ אופטי** הוא מכשיר לצפייה בעצמים רחוקים. טלסקופ אופטי אוסף ומרכז אור בעיקר מהתחום הנראה של הספקטרום האלקטרומגנטי, ישנם טלסקופים שעובדים בתחום התת-אדום והעל סגול, בצורתו הפשוטה ביותר הטלסקופ הוא צינור שבכל אחד מקצותיו עדשה מרכזת. טלסקופים עובדים בכל אורכי הגל של הקרינה האלקטרומגנטית (למשל: רדיו טלסקופ).

סוגי טלסקופים אופטיים
---------------------

טלסקופים אופטיים נחלקים לשלושה סוגים:טלסקופ קטדיופטרי עובד באמצעות שילוב של עדשות ומראות. טלסקופ מחזיר-אור עובד באמצעות סידור של מראות. סוג זה קל מהאחרים לבנייה בגודל גדול, ולכן הוא היחיד המשמש בטלסקופים אסטרונומיים גדולים. טלסקופ שובר-אור עובד באמצעות סידור של כמה עדשות.

חלקי הטלסקופ האופטי
-------------------

* **עינית** - העדשה או מכלול העדשות הקרובים לעין הצופה.
* **בלט עין** - המרחק בין העינית לאישון היציאה.
* **עדשה מיישרת** - עדשה שמציבים בתוך הטלסקופ כדי לקבל תמונה ישרה.
* **הפרדה קווית** - המרחק המינימלי בו ניתן להבחין בין שתי נקודות במישור הדמות.
* **עדשת שדה** - עדשה המוצבת במוקד המשותף של העצמית והעינית על מנת להגדיל את זווית השדה (אינה משנה את ההגדלה).
* **הפרדה זוויתית** - הזווית המינימלית בה ניתן להבחין בין שתי נקודות.
* **עצמית** - העדשה הקרובה לעצם הנצפה.
* **מנסרת היפוך** - מנסרת Porro או שתי מנסרות ישרות זווית המודבקות זו לזו וההופכות את הדמות.
* **הגדלה קווית** - ההגדלה בטלסקופ אסטרונומי רגיל שווה ל:

1. גודל הדמות חלקי גודל העצם.
2. אורך מוקד העצמית חלקי אורך מוקד העינית.
3. קוטר אישון הכניסה חלקי קוטר אישון היציאה.

שימושים במילה טלסקופ
--------------------

המילה טלסקופ במקור שימשה לתיאור כלי הנועד לצפייה בתחום האור הנראה באמצעות העין האנושית ומטרתו הייתה להגדיל זוויתית את העצם או העצמים שעליו אנו צופים ובכך להפוך אותם לגדולים (זוויתית).בנוסף, נעשה שימוש במילה טלסקופ בשביל לתאר מכשירים הצופים בקרינה חלקיקית (למשל טלסקופ ניוטרינו).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טלסקופ אופטי** בוויקישיתוף
* הערך "טלסקופ", באתר אסטרופדיה - רוב הערך מדבר על טלסקופ אופטי
* טלסקופ אופטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**אלברט (אברהם) ארויו** (4 בינואר 1931, איסטנבול, טורקיה – 25 בינואר 2011, תל אביב יפו, ישראל) היה כדורגלן ישראלי, אשר שיחק לרוב בעמדת הקיצוני הימני בקבוצת מכבי יפו.

קורות חייו
----------

אלברט ארויו נולד באיסטנבול לליאון-יהודה ולליזה-לאה לבית היווה. ב-1948 במהלך העלייה ההמונית עלתה המשפחה לישראל והתיישבה בשכונת תל כביר. ב-1950 מספר חדשים לאחר הקמת קבוצת מכבי יפו הצטרף לשורותיה, שיחק בתפקיד הקיצוני הימני וכונה "טוּרְקוֹ" (Turko, מלאדינו: "הטורקי") על ידי חבריו השחקנים. בסיום עונת 1954/1955 עלה עם הקבוצה לאחר משחקי מבחן, מליגה ב' שהייתה השנייה בישראל לליגה הלאומית בכדורגל, שנקראה בעונות הקודמות ליגה א' והייתה הליגה הבכירה בישראל. ב-1955 זומן על ידי המאמן ג'ק גיבונס לסגל נבחרת ישראל בכדורגל, נכלל בסגל המורחב אך לא הופיע במשחקים רשמיים. בעונת 1955/1956 בליגה הלאומית השתתף במשחקי הקבוצה והיא הצליחה להישאר בליגה לאחר משחקי מבחן. ב-6 ביולי 1957 השתתף במשחק גמר גביע המדינה בכדורגל 1956/1957 בו הפסידה מכבי יפו להפועל פתח תקווה 1–2.

את עונת 1956/1957 בליגה הלאומית סיימה מכבי יפו במקום האחרון עם 10 נקודות ליגה. עם זאת, בשל ההחלטה להגדיל את מספר הקבוצות בליגה הראשונה ל-12 קבוצות, בשילוב אי סדרים שהתגלו במשחקי הליגה שנייה לא ירדה מכבי יפו ליגה, ושובצה למשחקי מבחן מול הכח תל אביב. את שני המשחקים שנערכו בשלהי נובמבר 1957 ניצחה מכבי יפו, ובכל אחד מהם הבקיע ארויו שער. ארויו שיחק בשורות מכבי יפו עד לסיום עונת 1958/1959 בליגה הלאומית ומשחק הליגה האחרון שלו נערך ב-31 בינואר 1959 מול הפועל חיפה בקריית אליעזר. בסך הכל הופיע ב-38 משחקים בליגה הראשונה ובהם כבש 8 שערים.

במהלך שנות החמישים עבד ארויו כשוטר במשטרת ישראל במקביל לקריירה ככדורגלן, אך פוטר מתפקידו לאור השקעתו בקבוצה שבאה על חשבון עבודתו במשטרה. ב-1960, לאחר שפרש ממשחק פעיל עבד כשכיר במספר מקומות עבודה. במהלך מלחמת ששת הימים נקרא ארויו לשירות מילואים ונפצע קשה בחזית המצרית. הוא אושפז בבית החולים סורוקה ונזקק לתקופת שיקום ארוכה. בהמשך עבד בעיריית תל אביב-יפו עד לפרישתו לגמלאות. ארויו היה נשוי לרחל, הם התגוררו בשכונת תל כביר בתל אביב, היו הורים ל-2 ילדים וסבים לנכדים ונינות. אלברט ארויו הלך לעולמו ב-2011 והוא בן 80 והובא למנוחות בבית העלמין ירקון.

הישגים
------

מכבי יפו
* סגנית מחזיקת הגביע: 1956/1957

לקריאה נוספת
------------

* ברוך פורמן, **היידה בי-היידה בו** - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלברט ארויו** בוויקישיתוף
* אלברט ארויו באתר GRAVEZ
* בית"ר ירושלים מתבססת בראש ליגה ב', חרות, 6 בדצמבר 1953
* שלושה שערים בארבע דקות, מעריב, 20 באוקטובר 1957

הערות שוליים
------------

1. ↑  33 כדורגלנים ישתתפו באימוני סגל הנבחרת הישראלית הלאומית, דבר, 5 באוקטובר 1955.
2. ↑  הפועל פ"ת זכה בגביע ישראל, חרות, 7 ביולי 1957.
3. ↑  מכבי יפו ניצח את הכח ת"א 0:2 במשחק המבחן הראשון, הארץ, 24 בנובמבר 1957.
4. ↑  מכבי יפו נשאר בליגה הלאומית, קול העם, 3 בדצמבר 1957.
5. ↑  ברוך פורמן, **היידה בי-היידה בו** - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020, עמודים 59, 237. נתונים היסטוריים: ירון משעל.
**תאודור אדמס** (1915–1984) היה רב ודוקטור אמריקאי, נשיא הסתדרות הרבנים דאמריקה.

חייו
----

נולד ב-1915 בעיר בנגור שבמיין להוריו שהיו מהגרים מאירופה. הלך ללמוד בישיבת תורה ודעת בניו יורק והמשיך ללימודי תואר ראשון בישיבה יוניברסיטי עד ל-1936. לאחר מכן, נסמך לרבנות בישיבת רבי יצחק אלחנן בשנת 1938.

בשנת 1950 שימש יו"ר כינוס רבני אמריקה שנערך בשיקגו.

בשנים 1952–1954 שימש כנשיא הסתדרות הרבנים דאמריקה. כיהן גם כנשיא מועצת בתי הכנסת של אמריקה (אנ'). בשנת 1957 בעודו נשיא מועצת בתי הכנסת פתחה המועצה בהנהגתו בקמפיין שנועד להלחם במידע שגוי על שחיטה יהודית ולהציג את העובדות בפני העם האמריקאי.

בשנותיו המאוחרות קיבל תואר דוקטור בחינוך יהודי והצטרף לצוות של אוניברסיטת טורו.

ספרו
----

ערך בשנת 1949 יחד עם הרב אשר סירב מדריך למנהגים בחגים שהופץ בשם הסתדרות הרבנים דאמריקה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  LIFE - Hosted by Google, images.google.com
2. ↑  הודעה וראיון עם הרב אדמס על הכינוס בעיתון ⁨"⁨The Sentinel⁩"⁩, ‏1 ביוני 1950
3. ↑  August 02, 1957 - Image 6, The Detroit Jewish News Digital Archives (באנגלית)
4. ↑  **The Rabbinical Council Manual of Holiday Sermons -- 5710-1949**, Rabbinical Council Press, 1949-01-01
בית הספר הניסויי של ברטראנד ראסל.
**בית ספר ניסויי** הוא בית ספר חדשני - מוסד העוסק ברציפות ובהתמדה בחדשנות חינוכית פדגוגית וארגונית. הוא עושה זאת על ידי מיקוד וחידוד של כיווני עשייה לא שגרתיים לשיפור היעילות הארגונית, כלומר, למיצוי מיטבי של הייעוד ושל החזון הארגוני והפדגוגי. מתלוות לכך תצפיות לבדיקה שיטתית, העומדת בקריטריונים של מחקר מדעי.

מאפייני בתי הספר הניסוייים
--------------------------

בתי הספר הניסוייים מטרתם יצירת ידע וגיבושו למודלים יישומיים של חדשנות חינוכית לשם הפצתם במערכת החינוך. בתי ספר אלה פועלים כולם על פי רציונל ומסגרת תאורטית העומדים במבחן קבלה למסגרת זו. במהלך חמש שנים מקבל בית הספר הדרכה ותמיכה במאמץ להפעלת הניסוי, הוא שייך לרשת תומכת ומלווה, ובתום חמש שנים מתאפשר לו להפיץ את המודל שפיתח. כל בית ספר מנהל תיעוד של הניסוי ומאפשר העברה והטמעה של הרעיונות החדשניים של המודל.

לצד ההוראה מתקיימות פעילויות חברתיות וחינוכית ענפות. בית הספר חייב לשקף במהותו תפיסות חברתיות בנות התקופה.

תרומתם של בתי הספר הניסוייים
----------------------------

בתי הספר הניסוייים מעודדים בתלמידים שיקום ביטחון עצמי ונוטעים בהם דימוי עצמי חיובי. הם מקרינים אווירה חיובית לסביבה ויוצרים סטנדרט חדש, שמעודד את בתי הספר האחרים לנסות ולעשות דברים חדשים. המהפך שנוצר בבתי הספר הביא להישגים מרשימים בקרב התלמידים, בתחום הלימודי, האישי, הרגשי והחברתי.

ניסוי מיטבי משפר את היעילות ואת האיכות הארגונית-פדגוגית ומסייע לארגון לממש את ייעודו ואת חזונו.

ראו גם
------

* חינוך פתוח
* חינוך דמוקרטי
* בית הספר הניסויי ירושלים

קישורים חיצוניים
----------------

* דוגמות לבתי ספר ניסויים - אגף ניסויים ויזמות - משרד החינוך

הערות שוליים
------------

1. 1 2  חן, 2006
2. 1 2 3  ויינשטיין, 2006
3. 1 2  זמרן, 1990
**אוטוויק** (באנגלית: **Autoweek**) הוא דבר דפוס בנושא תרבות מכוניות היוצא לאור בדטרויט, שבמישיגן. הוא החל את דרכו בפרסום כתב עת ב-1958, ומאז 1977 היא בבעלות ההוצאה לאור Crain Communications מדטרויט. המגזין יצא לאור פעמיים בחודש והתמקד בספורט מוטורי, ביקורות על מכוניות חדשות, ומכוניות ישנות, אירועים ותכשיטים DIY.

מאז נובמבר 2019 הופסקה הדפסת המגזין והתוכן זמין דיגיטלית באתר אינטרנט ובאפליקציות כדוגמת אייפון ו־אייפד. כחלק מהמהלך נחתמה עסקת רישוי רב שנתית עם חברת מגזיני Hearst להפעלת העסקים הדיגיטליים והחווייתיים של אוטוויק.

חברת האם של אוטוויק מוציאה לאור כתבי עת נוספים בתחום התעשייה והמסחר, כדוגמת Advertising Age ו-Automotive News.

היסטוריה
--------

אוטוויק החלה לפרסם בשנת 1958 כעלון דו שבועי שעוסק בחדשות ספורט מוטורי, בשם Competition Press. אחד העורכים שעסקו ביצירת המגזין היה נהג המרוצים המקצועי דניס מקלאגג'. בשנת 1964 שונתה תפוצת העיתון לפעם בשבוע, הכותרת שונתה לתחרות Press & אוטוויק ונכללו בו גם ביקורות רכב וחדשות בענף. השם קוצר לאוטוויק בשנת 1975.

בשנת 1977 נרכש העיתון על ידי Crain Communications, Inc. ובסופו של דבר הוא שונה למגזין בשנת 1986. בשנת 1988 מונה לאון מנדל למו"ל, תפקיד אותו מילא עד נובמבר 2001. בנו של ליאון, דאץ' מנדל, הצטרף לאוטוויק בשנת 1997 בתפקידים בכירים שהגיעו לשיאו עם זמנו כמו"ל. בשנת 2016 עזב מנדל את אוטוויק ורורי קרול הפכה למו"ל זמנית ובהמשך גם למו"ל. בשנת 2019 הפך פטריק קארון למנהל עריכה.

תוכן
----

עם השקתו, אוטוויק (שאז נקרא Competition Press) כיוון לספק מידע לחובבי מכוניות ומרוצים שלא היה ניתן להשיג דרך כלי תקשורת אחרים. הפרסום העניק סקירה יסודית של מרוצים גדולים ומינוריים, כמו גם תערוכות רכב. סיקור מרוץ מכוניות שכלל מפות מלאות, זמני העפלה, מהירויות וצמיגים, למרוצים חובבניים ומקצועיים כאחד. כשהטלוויזיה והכבלים החלו להגדיל את סיקור הספורט המוטורי במהלך שנות השבעים, השמונים והתשעים של המאה העשרים, אוטוויק החל להתמקד באופן בולט יותר בחובבי הרכב. החל משנת 2012, בנוסף לסיקור מרוצי מכוניות ותערוכות רכב, אוטוויק מסקר טרנדים בעולם הרכב, ביקורות וסיפורי אורח חיים של מכוניות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אוטוויק
* אוטוויק, ברשת החברתית פייסבוק

* אוטוויק, ברשת החברתית טוויטר

* אוטוויק, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  O'Leary, Noreen. "The App Flap". Adweek. נבדק ב-28 בפברואר 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Autoweek To Be 'Operated' By Hearst, Ends Print Magazine". *Jalopnik* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-11-10.
3. ↑  Stone, Matt. "The Fastest Woman on Four Wheels". Road and Travel Magazine. נבדק ב-24 בפברואר 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Neff, John. "AutoWeek going b-weekly, won't change name to AutoBiWeekly". autoblog. נבדק ב-24 בפברואר 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  "Autoweek Covers 1974-1975". doctoc.com. נבדק ב-27 בפברואר 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  Pace, Eric (8 במרץ 2002). "Leon Mandel, 73, Former Publisher of AutoWeek, Dies". *New York Times*. נבדק ב-24 בפברואר 2012. `{{cite news}}`:  (עזרה)
7. ↑  "Dutch Mandel - Autoweek Magazine". WJR. אורכב מ-המקור ב-2007-08-24. נבדק ב-24 בפברואר 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
8. ↑  MacQueen, Jim. "Red Eyes For A Jaundiced Eye". נבדק ב-6 במרץ 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
9. ↑  "Autoweek Press Room". Autoweek. נבדק ב-6 במרץ 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**אטיין דמרטו** (בצרפתית: **Étienne Desmarteau**; ‏4 בפברואר 1873 - 29 באוקטובר 1905) היה אתלט קנדי, אלוף זריקת משקולות באולימפיאדת סנט לואיס (1904).

חייו
----

דמרטו נולד בבוצ'רוויל, קוויבק, והיה חבר מועדון האתלטיקה במונטריאול, והיה אחד המתמודדים המובילים בזריקת משקולות במשקל של 25.4 קילוגרם (56 ליברות), שכיום כבר אינה ספורט אולימפי. ב-1902 הוא הביס את ג'ון פלנגן, שובר שיא העולם, וזכה באליפות הAAU האמריקאית.

כדי להתחרות באולימפיאדה, דמרטו, שהיה שוטר במשטרת מונטריאול, נאלץ לבקש אישור היעדרות מעבודה על מנת שיוכל לטוס לסנט לואיס, אך הממונה עליו סירב לאשר לו. למרות זאת הוא החליט לטוס, דבר שגרם לפיטוריו. באולימפיאדה זריקתו הראשונה הייתה למרחק של 10.46 מטרים (34 רגל ו4 אינצ'ים), רגל יותר מפלנגן שזרק (רק) 10.16 מטר.

דמרטו זכה לקבלת פנים של גיבור כשחזר למונטריאול כמנצח, והוחזר לתפקידו כשוטר. שנה לאחר מכן הוא מת, ככל הנראה כתוצאה מטיפואיד.

מחוז עירוני (district), פארק וזירת ספורט במונטריאול נקראו על שמו. מרכז אטיין דמרטו שימש למשחקי כדורסל באולימפיאדת מונטריאול (1976). המחוז העירוני דה-אטיין דמרטו הוא חלק מרובע הרוזמונט-לה פטיט-פטרי (אנ'). 

יש הטוענים כי ניצחונו של דמרטו הוא האליפות האולימפית הראשונה בה ניצח קנדי. אולם האלוף ג'ורג' אורטון מאולימפיאדת פריז (1900), שאמנם רץ עבור אוניברסיטה אמריקאית, היה גם הוא קנדי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אטיין דמרטו** בוויקישיתוף

* אטיין דמרטו, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* אטיין דמרטו, באתר olympedia.org

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6  Sanfaçon, Gaétan (2000). "DESMARTEAU, ÉTIENNE". *Dictionary of Canadian Biography Online*. University of Toronto/Université Laval. נבדק ב-17 באוגוסט 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. 1 2 3  Leyshon, Glynn (1994). "Étienne Desmarteau. Canada's First Olympic Gold Medallist" (PDF). *Journal of Olympic History*. **2** (1): 21–25. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2012-06-14. נבדק ב-2016-01-26.
**בית ספורצה** (באיטלקית: **Sforza**, מילולית: כוח) הוא בית אצולה איטלקי. בין 1450 ל-1535 שלטו בני המשפחה בדוכסות מילאנו ובלומברדיה. אחת המשפחות החשובות של הרנסאנס; לודוביקו ספורצה, למשל, היה פטרונו של לאונרדו דה וינצ'י בעת שהותו של האחרון במילאנו.

תולדות המשפחה
-------------

אבי המשפחה היה מוציו אטנדולו (Muzio Attendolo ;1369–1424), מצביא רומאניה ששירת את מלכי ממלכת נאפולי מבית ולואה-אנז'ו, והיה הראשון שנטל לעצמו את הכינוי "ספורצה". 

בנו (הבלתי חוקי) **פרנצ'סקו ספורצה** היה לאחד המצביאים המקצועיים הנודעים של תקופתו והוביל לסירוגין את צבאותיהן של הרפובליקה של ונציה, מדינת האפיפיור ודוכסות מילאנו. ב-1450 הוזמן לשמש כדוכס מילאנו על ידי הסנאט של הרפובליקה האמברוזית שהתארגנה במילאנו לאחר מות דוכס העיר, פיליפו מריה ויסקונטי ללא יורשים. זכותו של ספורצה לדוכסות נבעה מכך שנשא לאשה את בתו של ויסקונטי, ביאנקה מריה. פרנצ'סקו היה לאחד הפוליטיקאים החשובים של זמנו והראשון שביקש לאחד את ממלכות חצי האי האיטלקי. הוא הוכר כדיפלומט ומדינאי מהמדרגה הראשונה גם על ידי הפילוסוף המדיני ניקולו מקיאוולי, שמזכיר את שיקול דעתו לטובה מספר פעמים בחיבורו, "הנסיך". חצרו הייתה מרכז לתרבות ומדע. במקביל, בפירנצה, שלט קוזימו דה מדיצ'י והשניים היו לידידים. המורשת הרנסאנסית של אימוץ אנשי מדע ואמנות המשיכה לאפיין את בית ספורצה במילאנו כמו את בני בית מדיצ'י בפירנצה. בין צאצאיו של פרנצ'סקו על כס דוכסות מילאנו בלטו **לודוביקו ספורצה** ובנו, **פרנצ'סקו ספורצה השני**.

בן אחר של מוציו אטנדולו, אלסנדרו, ייסד שושלת של בית ספורצה ששלטה בפזארו, פלג זה של המשפחה שלט בעיר בין השנים 1445-1512. אחד מצאצאי שושלת זו, ג'ובאני ספורצה, נישא ללוקרציה בורג'ה ב-1492.

שלט האצולה
----------

שלט האצולה של בית ספורצה, הזהה לדגל דוכסות מילאנו, מורכב מסמל בית ויסקונטי, ה-*biscione*, נחש בולע נער ו-*capo dell'impero*: נשר אימפריאלי גרמני שחור על רקע מוזהב המסמל זיקה לאימפריה הרומית הקדושה ולמפלגה הגיבלינית.

קישורים חיצוניים
----------------

* | מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **בית ספורצה** |
* בית ספורצה באתר קליאו (עצי משפחה מפורטים ויצירות אמנות)
* בית ספורצה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

עץ משפחת ספורצה (לחצו להגדלה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* HDS: 025583
* NKC: jo2018982063
* VIAF: 65152023615103310193
* WorldCat (עם VIAF): 65152023615103310193

 |
**Bombtrack** (בעברית: **שיר פצצה**) הוא השיר הפותח של האלבום "Rage Against the Machine" מאת Rage Against the Machine. זהו שיר רוק כבד וראפ מטאל מחאתי.

רקע
---

השיר נכתב על ידי כל חברי Rage Against the Machine יחד: זאק דה לה רוחה, טים קומרפורד, טום מורלו ובראד וילק. השיר הופיע לראשונה באלבום הבכורה של הלהקה כרצועה הפותחת שלו. השיר זכה להצלחה מרובה ויצא לאור ב־20 ביולי 1993 כסינגל נפרד. השיר הולחן על ידי בסיסט הלהקה טים קומפורד, והוא השיר אחד משלושה שירים באלבום הכתובים על סולם F# (בתווים: פה דיאז). שם השיר מתייחס לשיר עצמו כשנכתב "שיר פצצה" (Bombtrack) מכיוון שבעולם ההיפ הופ המילה פצצה פירושה לרוב "הטוב ביותר" - כך שם השיר הוא גם משחק מילים מכיוון שהשיר נקרא "השיר הטוב ביותר" ובנוסף מדבר על פצצות ומלחמות.

בשנת 1993 פורסם קליפ (סרטון מוזיקה) לשיר, ובו רואים את חברי הלהקה לצד הפגנות ואירועים מטעם המפלגה הפרואנית השנויה במחלוקת סנדרו לומינו, ומנהיגה אבימה גוזמן. הקליפ אמנם לא יצא לאור עד שנת 2003 כחלק מהאלבום החי שלהם, "האולימפיאדה הגדולה" (בהתייחסות לאולימפיאדת אתונה 2004).

שינויים בהופעות חיות
--------------------

השיר נוגן בפעם הראשונה בהופעה חיה ב־8 במרץ 1992 בהופעת ענק בסן לואיס אוביספו בקליפורניה. לשיר יצאה גרסה אקוסטית בשלב מאוחר יותר, אך היא נוגנה בהופעה חיה רק פעם אחת בהופעת ליל חג המולד של KROQ ב־12 בדצמבר 1993. מילות השיר המקוריות "קו קשה, קו אחר קו!" ("Hardline, hardline after hardline!") משתנים בהופעות חיות ל- "קו קשה אחרי הקו הקשה של 'Mr. Muthafuckin' eXquire'!" (בהתייחסות לראפר Mr. Muthafuckin' eXquire (אנ'). כמו כן, גם השורה במהלך הפזמון, "שרוף! שרוף, כן, אתה הולך לשרוף!" משתנה בהופעות ל- "שרוף! פאקינג, לשרוף!" כאשר הוקלט לראשונה באולפן, ובמהלך הופעות חיות, הבסיסט טים קומרפורד שר את הפזמון עם דה לה רוחה.

בתרבות הפופולרית
----------------

השיר הוכנס למשחק "Rock Band 3" הקונסולי, ב־8 במאי 2012. לאחר מכן הוכנס גם למשחק גיטאר הירו כשמהלכי הגיטרה המיוחדים של טום מורלו הם שלב בפני עצמו.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Bombtrack
* מידע על היצירה "Bombtrack" באתר מיוזיק בריינז

* מידע על הסינגל "Bombtrack" באתר מיוזיק בריינז

* מידע על היצירה "Bombtrack" באתר Discogs

* סרטון השיר "Bombtrack" באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lista de Personas y Grupos Terroristas, web.archive.org, ‏2006-02-13

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 3acff9c6-fe2c-35b8-b692-1417ccc06a04
* MusicBrainz work: ad766dd3-58b5-39a0-9020-8be72ec1a59f

 |
בית ספנסר, בשנת 1800 לערך
**בית ספנסר** (באנגלית: **Spencer House**) הוא בית אחוזה באזור סנט ג'יימס ברובע וסטמינסטר של העיר לונדון בירת הממלכה המאוחדת.

היסטוריה
--------

המבנה הוקם ביוזמת ג'ון ספנסר, הארל הראשון מספנסר בשנת 1756. ספנסר החליט להקים בית אחוזה גדול בקרבת ארמון בית המלוכה על מנת להפגין את עושרו ומעמדו. ספנסר בחר את האדריכל ג'ון וארדי על מנת לתכנן את המבנה. וארדי תכנן מספר תוכניות אולם הוחלף בשנת 1758 על ידי ג'יימס סטיוארט ששינה את התוכניות והקים מבנה בסגנון נאו קלאסי בהשפעה יוונית.

המבנה שימש את משפחת ספנסר עד שנת 1895, שהמבנה הושכר לדוכס ממלבורו. בראשית המאה ה-20, בשנת 1910 שבו בני המשפחה להתגורר במבנה לזמן קצר, ואף שיפצו אותו בשנת 1926, אולם בשנת 1927 הושכר שוב המבנה ושימש כמועדון חברתי של נשות הצבא והצי (Ladies' Army and Navy Club) אשר פעל במקום עד שנת 1943. 

במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה הוסרו מהמבנה אלמנטים עיטוריים רבים במטרה להגן עליהם.

בשנת 1948 הושכר המבנה לכריסטיז אשר מבניה בסיטי נפגעו במהלך הבליץ. בשנת 1956 הושכר המבנה לחברת החמצן הבריטית (British Oxygen Company), ובשנת 1958 עברה למבנה יחידת המודיעין הכלכלי (Economist Intelligence Unit) אשר פעלה במקום עד שנת 1985, עת חכר את המבנה הלורד ג'ייקוב רוטשילד, אשר שיפץ את המבנה. כיום המבנה פתוח לציבור, ונערכים בו אירועים חברתיים.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **פורטל לונדון** |
|  | **האדריכלות** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית ספנסר** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של בית ספנסר
טקס "שריפת הדאגה"
**Bohemian Grove** הוא שטח בבעלות מועדון גברים סגור הידוע גם בשם "**מועדון בוהמיית גרוב**", שחבריו נאמנים זה לזה. המועדון שוכן בשדרת בוהמיה 20601, במונטה ריו שבקליפורניה, ופועל רשמית החל משנת 1872. המועדון מתכנס אחת לשנה באמצע חודש יולי וכולל אישים בעלי השפעה, כולל רבים מנשיאי ארצות הברית (הן רפובליקנים והן דמוקרטים), כלכלני מפתח ומנכל"י תאגידים, משפטנים בכירים, ועוד.

הקדמה
-----

המועדון הוא עבור גברים בלבד וכולל ראשי ממשלה, פוליטיקאים, בעלי עסקים ובכירים נוספים. חברי המועדון רשאים להזמין חברים למועדון, אך אלו רשאים להיכנס אליו רק לאחר בדיקה. מתחם המועדון מנוטר על ידי מאבטחים ומרושת במצלמות אבטחה. חברי המועדון רשאים לזמן פגישת מועדון בכל יום בשנה, אך מנועים מלהזמין נשים לפגישות אלו. חבר מועדון בעל ותק של 40 שנה מקבל זכות ישיבה בכנסים יומיים בין כמרי המועדון.

סמלים וטקסים
------------

סמל המועדון הוא ינשוף. מתחם המועדון כולל פסל ינשוף אשר מהווה מעין במה להופעות שונות הנערכות במפגשי אמצע יולי. 
ב-2000 תועדה אחת מהופעות המוצגות במועדון על ידי אלכס ג'ונס. הטקס שהוצג נקרא בשם "שריפת הדאגה". הטקס (Cremation of Care) הוא טקס עתיק יומין ובוצע לראשונה ב-1881. בטקס רוח ה"דאגה" מתווכחת עם כמרי המועדון ולבסוף נשרפת על ידם. טקס השריפה מבוצע מול מזבח הינשוף.

מזבח הינשוף

חברי המועדון
------------

רשימת חברי המועדון אמנם מפורסמת מעת לעת, אך מרבית מחבריה נכללים ברשימה סודית וזהותם אינה נחשפת, פרט לתיעודים במצלמות נסתרות וסרטים דוקומנטריים שונים. בין חברי המועדון הגלויים, נמנים ויליאם רנדולף הרסט, ריצ'רד ניקסון בכירים בתעשיות צבאיות, בפדרל ריזרב (הבנק הפדרלי), ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Bohemian Grove** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Bohemian Grove (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  כנס אישים
2. ↑  דו"חות, בוהמיית גרוב
3. ↑  מאמר בנושא
4. ↑  מאמר בנושא
5. ↑  תיעוד טקס "שריפת הדאגה"
6. ↑  מאמר בנושא
7. ↑  חברי מועדון

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NARA: 10042908

 |
קטר Bo-Bo מדגם JT 42BW של רכבת ישראל עומד בתחנת הרכבת נתב"ג התפעולית
**Bo-Bo** במושגי האיחוד הבינלאומי לתחבורת רכבת (UIC - Union Internationale des Chemins de fer) הוא תיאור לקטר בעל סידור גלגלים שבו שני חוגונים שבכל אחד מהם ארבעה גלגלים המסודרים בזוגות, ואשר כל זוג מונע באמצעות מנוע נפרד. סידור גלגלים Bo-Bo מתאים בדרך כלל לקטרים בינוניים ולקטרים ברכבות נוסעים מהירות, וכשלושה רבעים מהקטרים הנמצאים בשימוש כיום שייכים לקבוצה זו או לקבוצת 'B'-B.

קטרי Bo-Bo בשימוש רכבת ישראל
----------------------------

נכון לשנת 2009 נמצאים בשרות רכבת ישראל 46 קטרי Bo-Bo מדגם JT 42BW של חברת אלסטום המשמשים בעיקר לרכבות נוסעים, אך גם לרכבות משא.

כמו כן נמצאים בשירות 13 קטרי Bo-Bo מדגם G12 של חברת אלקטרו-מוטיב דיזל. דגם זה נכנס לשימוש בישראל בשנת 1954 ושימש להפעלת רכבות נוסעים ומשא, כיום הוא משמש להפעלת רכבות משא ולעיתוק רכבות בלבד.
גם קטרי העיתוק מהדגמים GA-DE 900 (שלושה קטרים) ו-T44 (קטר יחיד) הם קטרי Bo-Bo.

ראו גם
------

* סידור גלגלים
* Co-Co
* חטיבת קטרי הדיזל של ג'נרל מוטורס בוויקיפדיה האנגלית

קישורים חיצוניים
----------------
**ספוריוס לוקרטיוס טריקיפיטינוס** (בלטינית: **Spurius Lucretius Tricipitinus**) היה
אציל רומאי בן המאה ה-6 לפנה"ס, אשר יחד עם לוקיוס יוניוס ברוטוס סייע בביטול המלוכה הרומית ובהקמת הרפובליקה הרומית. לוקרטיוס התפרסם בעיקר כאביה של לוקרטיה, וכמי ששימש כקונסול סופקטוס הראשון של הרפובליקה. במחקר המודרני הוא נחשב (יחד עם רבים מבני דורו) לדמות אגדית למחצה.

ביוגרפיה
--------

 ערך מורחב – **ייסוד הרפובליקה הרומית**  

מעט מאוד ידוע על תחילת דרכו של לוקרטיוס. הוא השיא את בתו לוקרטיה לאציל בשם לוקיוס טארקוויניוס קולאטינוס. בשנת 509 לפנה"ס סייע לוקרטיוס בייסוד הרפובליקה הרומית. על פי הגרסה המקובלת להשתלשלות המאורעות, קולאטינוס הוצב במחנה צבא באזור ארדיה בחברתו של סקסטוס טארקוויניוס, בנו של המלך לוקיוס טארקוויניוס סופרבוס. באחד הלילות, דיבר קולאטינוס בשבח אשתו בנוכחות סקסטוס. השניים, בחברת ידידים נוספים, רכבו במהירות אל רומא, כדי להיווכח במו עיניהם ביופייה של לוקרטיה. סקסטוס כה התפעל מלוקרטיה, עד שכאשר קולאטינוס לא היה בבית, התגנב ואנס את לוקרטיה. לאחר המעשה, ביקשה לוקרטיה מאביה ומבעלה לבוא לביתה בחברת ידידים נאמנים. לוקרטיוס ביקש מפובליוס ולריוס לבוא עמו, וקולאטינוס הביא עמו את לוקיוס יוניוס ברוטוס. לוקרטיה התאבדה לנגד עיניהם, ובעקבות כך, פתחו הארבעה במרד כנגד השלטון המלוכני. המלך טארקוויניוס סופרבוס נמלט, והארבעה הכריזו על ביטול המלוכה הרומית וייסודה של הרפובליקה הרומית.

בעקבות הדחת המלך, הכריז ברוטוס על ייסוד משרה חדשה - קונסול. ברוטוס וקולאטינוס נבחרו כקונסולים הראשונים. בהמשך אותה שנה נחשף ניסיון לקשר להשבת המלוכה לרומא. קולאטינוס ניסה לנהוג ביד קלה מדי עם הקושרים, ולפיכך דרש ממנו ברוטוס במפגיע שיתפטר. קולאטינוס סירב בתחילה, אולם אז הצטרף לוקרטיוס אל הבקשה וקולאטינוס הסכים ועזב את העיר. ולריוס נבחר לקונסול במקומו. עוד באותה שנה נהרג ברוטוס בקרב סילבה ארסיה, וולריוס מינה את לוקרטיוס כ"קונסול סופקטוס" - קונסול מחליף עד הבחירות הבאות. עם זאת, לוקרטיוס נפטר מזקנה כמה ימים לאחר מכן. ולריוס מינה את מרקוס הורטיוס פלביוס למחליפו עד הבחירות של שנה הבאה. כך קרה שכבר בשנתה הראשונה של הרפובליקה הרומית, כיהנו בה חמישה קונסולים.

גרסה זו של מהלך האירועים, מופיעה בכל המקורות העתיקים, אם כי היסטוריונים מודרניים מפקפקים באמינות הסיפור. לא ניתן לדעת בוודאות מה קרה בשנת 509 לפנה"ס, כך שמרבית האירועים והאישים המתוארים בהקשר זה נחשבים לאגדיים או אגדיים למחצה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  טיטוס ליוויוס, ספר ראשון, 58.
2. ↑  פלוטרכוס, "**חיי פובליקולה**", 3-7.
3. ↑  ישראל שצמן, **תולדות הרפובליקה הרומית**, ירושלים: הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, 1989 עמ' 46.
4. ↑  William E. Dunstan, **Ancient Rome**, Rowman & Littlefield Publishers, 2011. p. 41

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2023046575
* WorldCat (עם LCCN): no2023-046575

 |