recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
"**רקדנית צעירה בת ארבע עשרה**" הוא פסל שיצר האמן הצרפתי אדגר דגה. הפסל נוצר בשנת 1880 והוא היצירה הפיסולית היחידה שהציג דגה בימי חייו.

הפסל המקורי, בגובה של כ-99 ס"מ, מציג את דמותה של רקדנית בלט צעירה העומדת על כן נמוך העשוי עץ. גופה של הרקדנית עשוי ברונזה. בנוסף דגה בחר להוסיף לפסל פריטים נוספים ובהם חצאית בלט אמיתית, פאה וסרט לשיער שנועדו להעניק לדמות מראה אמיתי. עיניה של הרקדנית עצומות וראשה פונה למעלה. 

דגה יצר את הפסל על פי דמותה של מריה ון גותהם (Marie van Goethem), שהייתה תלמידת בלט של בית האופרה הצרפתית בפריז. ב-1881 הוצג הפסל בתערוכה השישית של הקבוצה האימפרסיוניסטית. למעשה הפסל היה מיועד לתצוגה ב"סלון" של שנת 1880, אולם דגה לא סיים את העבודה על הפסל ובחר להציג בתערוכה תיבת זכוכית ריקה ללא הפסל. מרבית המבקרים הסתייגו מן הפסל. הדבר נבע הן מן התיבה אשר בתוכה הועמד הפסל, שהעניקה לו מראה של פריט תצוגה במוזיאון לטבע, והן מעיצוב הפנים של הדמות, שכונה בידי מבקרים כ-"מכוער" או "גרוטסקי". 

בשנת 1882 נוצק הפסל בברונזה ועותקים ממנו מוצגים במספר מוזיאונים בעולם, ביניהם מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק ומרכז מ.ת. אברהם לאמנות חזותית. כהכנה ליציקה זו נוצרה יציקה בגבס, הנמצאת באוסף הגלריה הלאומית בלונדון. בנובמבר 1991 נמכר עותק השעווה המקורי של הפסל במכירה פומבית לאספן פרטי בסכום של 11.6 מיליון אירו.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **רקדנית קטנה בת ארבע עשרה** |

* רקדנית קטנה בת ארבע עשרה, באתר מוזיאון המטרופוליטן (באנגלית).
* רקדנית קטנה בת ארבע עשרה, באתר הגלריה הלאומית, לונדון {[באנגלית}}.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: "Degas at the Races: Sculpture"(הקישור אינו פעיל, 22.12.2019)
2. ↑  ראו: .

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007364304605171
* GND: 4539093-9
* VIAF: 174710313
* WorldCat (עם VIAF): 174710313

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעיירה בהונגריה. אם התכוונתם לעיר בבוסניה והרצגובינה, ראו וישגראד (בוסניה והרצגובינה).

**וישגראד** (בהונגרית: **Visegrád**) היא עיירה במחוז פשט, הונגריה הנמצאת כ-35 ק"מ מצפון לבודפשט ושוכנת על גדת נהר הדנובה. בווישגראד נמצאים שרידים של ארמון הקיץ של המלך מתיאש וכן טירה מימי הביניים. 

מקור השם "וישגראד" מסלאבית, ופירושו "הטירה העליונה". וישגראד נזכרת לראשונה במאה ה-11. ב-1325 הפך אותה המלך קארוי רוברט לבירת הונגריה, מעמד בו החזיקה עד 1405, כשהועברה החצר המלכותית לבודה. 

ב-1335 נערכה במקום פסגה של מלכי הונגריה, פולין, ובוהמיה, ובמהלכה הסכימו השליטים על שיתוף פעולה ביניהם. באופן דומה נערכה בווישגראד בשנת 1991 פגישה בין מנהיגי הונגריה, פולין וצ'כוסלובקיה במטרה ליצור שיתוף פעולה בין המדינות. בתחילה נקראה מסגרת זו "משולש וישגראד", אולם כיום שמה "קבוצת וישגראד", וחברות בה הונגריה, פולין, צ'כיה וסלובקיה.

הארמון, הניצב בעיירה עצמה, והטירה על ראש ההר מעל העיירה, שנשקף ממנה נוף מרהיב של "ברך הדנובה", הם מוקדי תיירות לטיולי יום מחוץ לבודפשט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וישגראד** בוויקישיתוףאתר העיר וישגרד (בהונגרית)

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של וישגראד

הערות שוליים
------------

1. ↑  Visegrád Visegrád, Visegrád Visegrád, www.visegrad.hu (בהונגרית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555050005171
* GND: 4063614-8
* LCCN: n81032635
* NKC: xx0041404
* VIAF: 148930408
* WorldCat: lccn-n81032635

 |
**פרידה אסקובדו** (בספרדית: **Frida Escobedo**; נולדה בשנת 1979) היא אדריכלית מקסיקנית. היא מעצבת ומשחזרת ספציפית מרחבים עירוניים: דיור, מרכזים קהילתיים, מקומות אמנות ובתי מלון. בעת היצירה, אסקובדו ממחישה את עבודותיה בתוך נושא כללי של זמן, אך לא בהקשר היסטורי אלא בהקשר חברתי. היא הקימה סטודיו אדריכלי ועיצוב משלה בשנת 2006 שנמצא כיום במקסיקו סיטי. אסקובדו ידוע ביצירת עבודות זמניות ואינטראקטיביות שיכולות להתאים למטרות רבות המיועדות.

בשנת 2018, היא הפכה לאדריכלית הצעירה ביותר שעבדה בגלריית סרפנטיין. עבודתה האדריכלית כוללת פרויקטים כמו החצר בלה טאלרה בקוארנבקה, בעוד שניתן לראות את יצירות האמנות שלה במקומות כמו Museo Experimental el Eco במקסיקו סיטי או מוזיאון ויקטוריה ואלברט בלונדון. אסקובדו נבחרה לאחת מ-30 האדריכלים המשפיעים ביותר בלונדון על ידי archdaily.com בזכות עבודתה בגלריית סרפנטיין.

### ביוגרפיה

אסקובדו למדה תואר ראשון אדריכלות באוניברסיטה האיברו-אמריקאית ותואר שני באמנות, עיצוב והתחום הציבורי בבית הספר לעיצוב לתואר שני בהרווארד. מאז 2007 היא מלמדת באוניברסיטת האיברו-אמריקאית. היא השתתפה כשופטת בבית הספר לעיצוב בוגר הרווארד, מכללת בוסטון לאדריכלות והמכון הטכנולוגי של מונטריי במקסיקו. אסקובדו לימדה שיעורים בבית הספר לתארים מתקדמים לארכיטקטורה, תכנון ושימור של אוניברסיטת קולומביה, בית הספר לעיצוב בוגר הרווארד ובית הספר לארכיטקטורה של האגודה לאדריכלות בלונדון.

בשנת 2022 הופיעה ברשימת טיים 100 נקסט של מגזין טיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרידה אסקובדו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  2022 TIME100 Next: Frida Escobedo, Time (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1131114280
* LCCN: no2018128357
* VIAF: 5476153834757464450007
* WorldCat: lccn-no2018128357

 |
**עידו סטולרו** (נולד ב-11 באוגוסט 1988) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הגארד בקבוצת הפועל חבל מודיעין מהליגה הלאומית.

ביוגרפיה
--------

סטולרו נולד וגדל בפרדס חנה. הוא החל לשחק כדורסל בכיתה א' בבית הספר לכדורסל של מכבי חדרה. בהמשך עבר לשחק במכבי פרדס חנה. בגיל הנערים שיחק בהפועל גן שמואל איתה זכה בעונת 2003/4 בסגנות נערים א' לאחר הפסד לאליצור מכבי נתניה. בענות 2005/6 זכה עם אליצור מכבי נתניה באליפות המדינה לנוער לאחר ניצחון על מכבי תל אביב. בעונה זו נבחר לחמשיית העונה בנוער.  

בתיכון למד בבית הספר שרת נתניה שם שיחק בנבחרת הכדורסל. בעונת 2005/6 זכתה באליפות הליגה לאחר ניצחון בגמר על תיכון היובל הרצליה. סטולרו בלט במשחק עם 18 נקודות. בתום השנה נבחר לשחקן העונה בליגת בתי הספר.

### בקבוצות הבוגרים

עונתו הראשונה בקבוצת בוגרים הייתה עונת 2006/7 שבמהלכה שיחק לראשונה בקבוצת הבוגרים של הפועל לב השרון מהליגה הלאומית בכדורסל. בקבוצה השלים שנתיים רצופות כאשר בעונה השנייה הוא קולע בממוצע 9.1 נקודות למשחק. בתום העונה השנייה בקבוצה עבר בעונת 2008/9 לשחק בהפועל יקנעם/מגידו. בעונה זו הוא שומר על יציבות וקולע בממוצע 8.7 נקודות למשחק. בעונת 2009/2010 פתח סטולרו באותה הקבוצה, אולם כעבור מספר חודשים עבר בחזרה לשחק עד לתום העונה בקבוצת הפועל לב השרון. בעונת 2010/11 עבר לשחק בהפועל חולון בליגת העל בכדורסל. את עונת 2011/12 פתח בהפועל טבעון וכעבור מספר משחקים עבר לשחק עד לתום העונה בשורות הפועל יקנעם/מגידו. בעונת 2012/13 שיחק במכבי הוד השרון שם קלע בממוצע 8.1 נקודות למשחק. בעונות 2013/2014 עבר לשחק בקבוצת עירוני נהריה איתה זכה בתום העונה באליפות הליגה הלאומית. בעונת 2014/15 המשיך לשחק עם הקבוצה בליגת העל. בתום השנתיים בנהריה חזר לשחק בליגה הלאומית בקבוצת א.ס. רמת השרוןשם קלע 9.4 נקודות למשחק. בעונת 2016/17 עבר לשחק בקבוצת עירוני נס ציונה אשר איתה זכה באליפות הליגה הלאומית כאשר בתום סדרת הגמר נגד הפועל באר שבע/בני שמעון עלתה לליגת העל. בעונת 2017/18 שיחק כקפטן במכבי הוד השרון, בעונה זו קלע בממוצע 10.6 נקודות למשחק. בעונת 2018/19 עבר לשחק בעירוני רעננה. בתום העונה הסדירה הקבוצה דורגה במקום הראשון אולם הקבוצה נעצרה בשלב חצי הגמר על ידי מכבי חיפה. סטולרו היה הבולט במשחק האחרון מול חיפה עם 18 נקודות. בעונת 2019/20 עבר לשחק במכבי רחובות מהליגה הארצית במטרה להעלות את הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית. עקב משבר הקורונה הופסקה הליגה כאשר רחובות ממוקמת במקום השני, מקום ממנו לא עלתה ליגה. בעונת 2020/21 לאחר מספר מחזורים מפתיחת העונה חתם בקבוצת עירוני רעננה. במרץ 2021 עזב את רעננה וחתם בהפועל חבל מודיעין, גם היא מן הליגה הלאומית

### בנבחרות הלאומיות

סטולרו שיחק בנבחרות הנוער והעתודה של ישראל.  

בקיץ 2005 היה חלק מנבחרת הטרום-נוער אשר השתתפה במשחקי המכביה השבע-עשרה. הנבחרת תחת המאמן הוד בן הרצל זכתה במדליית הזהב בתחרות.
בקיץ 2006 השתתף עם נבחרת הנוער תחת המאמן ארז ביטמן באליפות אירופה עד גיל 18 שנערכה ביוון.
בקיץ 2008 השתתף עם נבחרת העתודה תחת המאמן אריאל בית הלחמי באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה בריגה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל השחקן באתר איגוד הכדורסל
* פרופיל השחקן באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל

הערות שוליים
------------

1. ↑  דובי פיק, לא עוצרת: מקשפרד, סטולרו וסגל חתמו ברמה"ש, באתר One, ‏3 באוגוסט, 2015
2. ↑  עירוני נס ציונה גברה 68:72 על הפועל באר שבע ועלתה לליגת העל, באתר Walla, ‏12 במאי, 2017
3. ↑  כפיר חודרה, הפייבוריטית: מכבי חיפה בגמר עם סוויפ מול רעננה, באתר One, ‏3 במאי, 2019
4. ↑  דף השחקן באיגוד הכדורסל
יפןיפן
זהו שם יפני; שם המשפחה הוא Kudō. 
**מסאטו קודו** (ביפנית: **工藤 壮人**; ‏ 6 במאי 1990 – 21 באוקטובר 2022) היה כדורגלן יפני ששיחק בעמדת החלוץ.

קריירת מועדונים
---------------

קודו גדל במחלקת הנוער של קאשיווה רייסול. בשנת 2009 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל היפנית. הוא ערך 189 הופעות ליגה במדי המועדון, רובן בליגת העל היפנית וחלקן בליגת המשנה היפנית, בהן הבקיע 66 שערים.

בחודש ינואר 2016 חתם קודו בוונקובר וייטקאפס מה-MLS. הוא ערך 16 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.

ב-5 בינואר 2017 חזר קודו ליגת העל היפנית, כשחתם בסאנפרצ'ה הירושימה. הוא ערך 30 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים. ב-1 בפברואר 2019 חתם קודו ברנופה ימאגוצ'י מליגת המשנה היפנית, במדיה ערך 27 הופעות ליגה והבקיע ארבעה שערים.

ב-10 בדצמבר 2020 חתם קודו בבריזבן רואר מליגת העל האוסטרלית. הוא ערך 14 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.

ב-7 בינואר 2022 חתם קודו בטגבג'ארו מיאזאקי מהליגה היפנית השלישית. עד למותו ערך 21 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-21 ביולי 2013 ערך קודו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יפן, בתיקו 3-3 נגד נבחרת סין במסגרת אליפות מזרח אסיה 2013. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. בסך הכל ערך ארבע הופעות במדי הנבחרת, בהן הבקיע שני שערים.

חיים אישיים
-----------

ב-21 באוקטובר 2022 מת קודו כתוצאה מסיבוכי ניתוח מוח.

תארים
-----

קאשיווה רייסול
* אליפות יפן (1): 2011
* גביע הקיסר (1): 2012
* גביע הליגה היפנית (1): 2013
* הסופר קאפ היפני (1): 2022

קישורים חיצוניים
----------------

* מסאטו קודו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* מסאטו קודו, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  元日本代表FW工藤壮人が32歳で死去。水頭症の診断で手術、17日からICUで治療も帰らぬ人に באתר Goal, ‏ 21 באוקטובר 2022 (ביפנית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מסאטו קודו"**.
|  |
| --- |
| **ערך מחפש מקורות** |
| רובו של ערך זה אינו כולל מקורות או הערות שוליים, וככל הנראה, הקיימים אינם מספקים. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

**פיל סקוט** (באנגלית: **Phil Scott**; נולד ב-4 באוגוסט 1958) הוא יזם ופוליטיקאי אמריקאי מן המפלגה הרפובליקנית אשר מכהן כמושל ורמונט ה-82 מינואר 2017. משנת 2011 ועד היבחרו למושל המדינה, כיהן כסגן המושל. בין השנים 2001–2011 שימש סקוט כחבר הסנאט של ורמונט.

ביוגרפיה
--------

סקוט נולד בוורמונט ב-4 באוגוסט 1958. הוא סיים את לימודיו התיכוניים בשנת 1976 ובשנת 1980 סיים תואר ראשון בתעשייה באוניברסיטת ורמונט. לאחר סיום לימודיו, החל סקוט לעבוד בניהול חברות בניה יחד עם בן דודו. החל שנות ה-90 החל להשתתף (ואף לנצח) במרוצי מכוניות.

### קריירה פוליטית

בשנת 2000 סקוט נבחר לראשונה לסנאט של ורמונט. הוא נבחר מחדש לתפקיד כארבע פעמים (2002, 2004, 2006, 2008). במהלך עשר שנותיו בסנאט, כיהן סקוט סגן יו"ר ועדת התחבורה, יו"ר ועדת המוסדות של הסנאט וכחבר בוועדת הטבע והאנרגיה. ב-2 בנובמבר 2010 נבחר סקוט לתפקיד סגן המושל, עם כ-49% מהקולות. הוא נבחר שוב לתפקיד בשנים 2012 ו-2014. תקופתו של סקוט כחבר הסנאט וכסגן המושל התאפיינה בעידוד הסחר המקומי, והוא אף זכה לתמיכה רבה מצד פעילי המפלגה הדמוקרטית.
בספטמבר 2015 סקוט הכריז על מועמדותו לתפקיד מושל מדינת ורמונט. עוד בהתחלת הקמפיין, הסקרים הניבו לסקוט תוצאות חיוביות בפריימריז. הוא לבסוף ניצח בפריימריז (שהתקיימו ב-9 באוגוסט) עם רוב של כ-60.5%. הוא לא הכריז על תמיכה במועמד הרפובליקאי לנשיאות שהתמודד באותה השנה, דונלד טראמפ. הוא זכה בבחירות הכלליות לתפקיד המושל בנובמבר 2016 עם כ-52% מקולות הבוחרים ונכנס לתפקידו ב-5 בינואר 2017.

בתחילת כהונתו, סקוט הכריז כי ממשלו יתמקד בפיתוח הכלכלה, הפיכת המדינה לזולה יותר והגנה על החלשים. לאחר הבחירות הוא מילא את הבטחתו למכור את מניותיו בחברת הבנייה אותה הקים עם בן דודו, על מנת למנוע ניגוד עניינים. סקוט הרוויח ממכירה זו כ-2.5 מיליון דולרים.

סקוט מתנגד להעלאת מיסים, ובו זמנית גם בהשקעה נרחבת בחינוך ובדיור בר-השגה. הוא גם תומך בנישואים חד-מיניים, עידוד יוזמות והשקעות כלכליות, עזרה לעסקים קטנים והקטנת שיעורי האבטלה. הוא מתנגד במידה חלקית ללגליזציה של סמים קלים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיל סקוט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פיל סקוט
* פיל סקוט, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  About The Governor, State of Vermont, Office of the Governor
**אליצור נתניה** היא קבוצת כדורסל נשים מהעיר נתניה, המשחקת בליגה הארצית.

הקבוצה מתאמנת ומשחקת באולם הספורט של "תיכון שרת". בנוסף לכך, מפעילה הקבוצה בי"ס לכדורסל בשיתוף בי"ס יונתן בעיר. הקבוצה נוסדה בשנת 1969 ושיחקה זמן רב בליגות הנמוכות. ומספר עונות בליגה הראשונה.

בשנת 1989 התאחדה הקבוצה עם "מכבי נתניה" למועדון כדורסל אחד.
הקבוצה זכתה פעמיים ב"גביע איגוד הכדורסל" על שם אברהם פסח. בעונת 2006/07 לאחר ניצחון על מכבי תל כביר. ובעונת 2007/08.

בעונת 2007/08 העפילה הקבוצה לאחר 30 שנה, בחזרה לליגת העל.

בסיום עונת 2014/15 נשרה הקבוצה להליגה הלאומית בכדורסל נשים אך נשארה בליגת העל לאחר שקבוצת הפועל מעגן מיכאל ויתרה על העלייה לליגת העל.

במהלך חודש ספטמבר 2015 הכריזה הקבוצה באופן רשמי כי אין בכוונתה לשחק בליגת העל בכדורסל נשים עקב כך ירדה הקבוצה לליגה הלאומית.

שחקניות עבר בקבוצה
------------------

* שרה סאבו
* ולנטינה וורונבה
* אריקה וייט
* נבונדה מור
* ענבר ווקסמן
* צבייה דוד
* אסתר סמבירא
* פנינה חסן
* איריס ברדה
* אורנה לב
* טניה לויצקי
* יעל עזריה
* פטריסיה ברלינגר
* מיטל הופמן

מאמני עבר
---------

* דייוויד בלאט
* יהושע (שוקי) כץ
* חנן דובריש
* שמחה לב-צור

ראו גם
------

* ברק נתניה

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של הקבוצה
**בית אברלה** הוא מבנה דו קומתי במושבה הגרמנית של ירושלים, שנבנה בשנת 1874 על ידי משפחתו של הסוחר והיבואן פאול אברלה.

בראש המבנה, העומד ברחוב עמק רפאים 10, נמצאים עליית גג וגמלון האופייני לבנייה הטמפלרית. על משקוף הבית חקוק תרגום לגרמנית של פסוק מספר תהילים:

> 
> אֹהֵב ה' שַׁעֲרֵי צִיּוֹן מִכֹּל מִשְׁכְּנוֹת יַעֲקֹב
> 
> 
> 
> — ספר תהילים, פרק פ"ז, פסוק ב'
> 

הפסוק מופיע על הבית, כמו בבתים טמפלרים רבים בישראל, אשר קבעו עליו ציטוט מן התנ"ך ששימש כמוטו של המשפחה אשר התגוררה בבית.

בעת מלחמת העולם השנייה שימש בן המשפחה כמפקד מחנה ריכוז מילדרוף בגרמניה. אברלה קלט ותיחקר את הצנחן אנצו סרני טרם הוצאתו להורג.

אחיו של פאול, וילהלם, בנה את בית וילהלם אברלה במושבת שרונה בראשית שנות השלושים של המאה העשרים.

לקריאה נוספת
------------

* דוד קרויאנקר, **ירושלים, מבט ארכיטקטוני**, מכון ירושלים לחקר ישראל, הוצאת כתר, 1996.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית אברלה** בוויקישיתוף

| הטמפלרים בארץ ישראל |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| **מושבות:** ירושלים • חיפה • כרמלהיים • יפו • שרונה • וילהלמה (בני עטרות) • ולדהיים (אלוני אבא) • ביתלהם (בית לחם הגלילית) • נויהרדטהוף
**נושאים נוספים** |

 |
**מידטאון מנהטן** (מרכז העיר של מנהטן, או האזור האמצעי של האי מנהטן, באנגלית: **Midtown Manhattan**) הוא אזור בלב רובע מנהטן בעיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית. הרובע מכונה בפשטות "מידטאון".

הרובע הוא הגדול מבין שני מרכזי העסקים הראשיים של העיר ניו יורק, ומשכך מהווה למעשה את מרכז העסקים הגדול ביותר בארצות הברית. נמצאים בו אתרים תיירותיים ותרבותיים ידועים כגון מרכז רוקפלר, אזור התיאטראות של ברודוויי וכיכר טיימס. כמו כן נמצא ברובע בניין אמפייר סטייט שהיה הבניין הגבוה בעולם במשך שנים רבות במאה ה-20.

אזור ה"מידטאון" הוא אחד משלושת האזורים העיקריים של האי מנהטן - כאשר דרומית לו נמצא אזור ה"דאונטאון" (Downtown - העיר התחתית) וצפונית לו נמצא אזור ה"אפטאון" (העיר העליונה - Uptown) - מנהטן עילית.

גבולות האזור
------------

אזור המידטאון משתרע בין רחוב 14 (בדרום) לרחוב 59 (במרכז האי) ובין נהר ההדסון במערב ואיסט ריבר במזרח. לב האזור נחשב לאזור שבין הרחובות 31 ו-59, ובין השדרה השלישית והשדרה התשיעית, כאשר הרחובות הראשיים החוצים את האזור הם רחוב 42, ברודוויי והשדרה החמישית.

מרכז העסקים הראשי ומרכז תיירות ראשי
-----------------------------------

אזור המידטאון נחשב לאזור המע"ר של ניו יורק. באזור נמצא הריכוז הגבוה ביותר של גורדי שחקים בעיר, ועובדים בו למעלה מ-700,000 עובדים. באזור מרכזי חנויות ותיירות ואתרים תיירותיים רבים. כמו כן מהווה האזור מרכז תקשורת ובאזור שדרת מדיסון גם מרכז של תעשיית הפרסום. המידטאון מהווה את מרכז הפיננסים והבנקאות השני בחשיבותו בארצות הברית (אחרי אזור וול סטריט שנמצא במנהטן התחתית). אזור ברודוויי מהווה את מרכז התיאטראות של העיר ניו יורק, ואחד ממרכזי התיאטראות החשובים והגדולים בעולם.

קו הרקיע
--------

תמונה פנורמית חלקית של קו הרקיע של מנהטן. מבט מראש בניין GE בכיכר רוקפלר שבמרכז רוקפלר
מראה מידטאון מנהטן בלילה, כפי שנראה מניו ג'רזי

שכונות
------

מרכז רוקפלר
מלון וולדורף-אסטוריה
תחנת הרכבת התחתית של ניו יורק בכיכר קולומבוס.
גורדי שחקים לאורך השדרה השישית.
באזור המידטאון נמצאות השכונות מטבח הגיהנום, צ'לסי בחלק המערבי (ה"וסט סייד" - "West Side"), גבעת מריי, קיפס ביי, טרטל ביי וגרמרסי בצד המזרחי (ה"איסט סייד" - "East Side").

אתרים בעלי חשיבות
-----------------

באזור המידטאון, אתרים רבים בעלי חשיבות תרבותית כגון המוזיאון לאמנות מודרנית (המומה), הספרייה הציבורית של ניו יורק, אולם קרנגי, המדיסון סקוור גארדן וכיכר טיימס; אתרים בעלי חשיבות דתית כגון קתדרלת פטריק הקדוש; האתרים בעלי החשיבות התחבורתית גרנד סנטרל ותחנת פן; וכן גורדי שחקים רבים כגון: בניין קרייזלר, מגדל טראמפ העולמי, בניין ליפסטיק, ופארקים ציבוריים כגון פארק בריאנט.

כמו כן נמצא באזור מטה האומות המאוחדות.

באזור נמצאים חנויות הדגל של ברגדורף גודמן, סאקס השדרה החמישית, בלומינגדיילס, האחים ברוקס, מייסיס, נט שרמן, פול סטיוארט, וטיפאני.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **מזרח מידטאון מנהטן** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מידטאון מנהטן** |

* תמונות השכונה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: edd27a39-ff8a-4af4-8bbf-f369b0fb1899

 |
גראמרסי פארק, מאי 2007
**פארק גראמרסי** (באנגלית: **Gramercy Park**) הוא גן ציבורי פרטי ומגודר ברובע מנהטן של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית.

הפארק הוא אחד משני הפארקים הפרטיים האחרונים שנותרו בעיר ניו יורק (השני מביניהם הם גני סאניסייד שברובע קווינס).

הפארק ממוקם בין רחוב 20 מזרח לרחוב 21 מזרח, ובין השדרה השלישית לשדרה הרביעית. הפארק מהווה את קצה הדרומי של שדרת לקסינגטון.

היסטוריה
--------

בטרם נבנה הפארק, הייתה באתר בו הוא נמצא ביצה. אזור הביצה והחוות, שהיו בסמוך לו, נרכשו על ידי סמיואל ב. ראגלס מג'יימס דוויין במטרה להקים במקום שכונה יוקרתית. ראגלס תכנן במרכז השכונה פארק פרטי לתושביה, והקים שדרות גישה לשכונה מצפון (שדרת לקסינגטון) ומדרום (רחוב אירווינג). מקור שמה של השכונה מהולנדית: **krom mesje** - "הסכין הקטנה העקומה" על שם פלג שעבר בסמוך (באתר בו עובר כיום רחוב 21 מזרח). ראגלס ייבש את הביצות, ותכנן שכונה בסגנון אירופאי, ובה 66 בתי דירות יוקרתיים, שרק לדייריהם הותרה גישה לפארק.

השכונה הפכה לשכונה אריסטוקרטית יוקרתית, והתגוררו בה אמנים רבים בהם הרמן מלוויל, אוסקר ויילד, מרי מקארתי והמפרי בוגרט.

במרכז הפארק ניצב פסלו של אדווין בות' - שחקן תיאטרון ידוע באותה עת אשר אף הוא התגורר (אחיו של ג'ון וילקס בות', רוצחו של נשיא ארצות הברית, אברהם לינקולן). בות' התגורר בבית מספר 16 בכיכר.

בצדו הצפוני של הפארק נבנה לימים מלון פארק גראמסי.

בשנת 1966, הוכרז הפארק כאתר שימור היסטורי. הפארק עדיין מהווה פארק פרטי, תושבי השכונה צריכים לשלם "דמי מפתח" על מנת לקבל מפתחות לפארק. הפארק נפתח לציבור רק בערב חג המולד.

אזכורים תרבותיים
----------------

הפארק מוזכר בסרט "נוטינג היל" בהשתתפות ג'וליה רוברטס ויו גרנט, בו רוברטס מגלמת שחקנית המשתתפת בסרט שנקרא "גראמרסי פארק".
להקת הרוק הגותי "Deadsy" הוציאה בשנת 2002 שיר המתייחס לפארק.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **גראמרסי** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פארק גראמרסי** |

* ההיסטוריה של הפארק
* ההיסטוריה של הפארק באתר Citysearch NYC
* תצלומים היסטוריים של הפארק באתר מלון גראמרסי
* מיקום הפארק באתר גוגל מפות
* תצלומי הפארק

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההיסטוריה של הפארק, אתר מגזין ניו יורק

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007557502605171
* LCCN: n84023012
* VIAF: 148969253
* WorldCat: lccn-n84023012

 |
**הוגו היימן** (בהונגרית: **Haiman Hugó**; ניז'נה, 20 בנובמבר 1881 – בודפשט, 22. בפברואר 1932) היה מורה, מתרגם יהודי-הונגרי, אביו של טיפוגרף ואמן הספרים הפרופסור ג'רג' היימן. אשתו הייתה אילונה קנר, בתו של איזידור קנר.

ביוגרפיה
--------

הוגו היימן נולד במשפחה יהודית כבנם של וילמוש היימן ומריה דונר. הוא סיים את המחלקה ההונגרית-גרמנית באוניברסיטת בודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד) וקיבל תעודת הוראה לבית ספר תיכון וכן דוקטורט במדעי הרוח. משנת 1913 עבד כמורה בבודפשט. הוא היה חייל במהלך מלחמת העולם הראשונה ונפל בשבי רוסי. בהמשך כמה שנים עבר להתגורר בניקולסק-אוסוריסקי (כיום אוסוריסקי), עיר במזרח הרחוק של רוסיה על גבול סין, שם עבד כמורה לשפה במשך שנתיים ולא חזר להונגריה עד שנת 1920.

הוא השתמש בידיעותיו ברוסית ובהיכרותו עם הספרות הרוסית כמתרגם במולדתו. הוא תרגם להונגרית את יצירותיהם של סופרים קלאסיים כמו לב טולסטוי או איוון טורגנייב מהמקור, והיה הראשון שהשמיע כמה סופרי פרוזה צעירים בולטים בהונגרית. הוצאתם לאור של רבים מתרגומיו התאפשרה בשל קרבת המשפחה עם איזידור קנר. בשנים 1926–1928 פורסמו בשתי סדרות של שישה ספרים שהכילו את תרגומיו בהוצאת דפוס קנר. כמו כן פורסמה גם יצירה מקורית שלו: רומנים וסיפורים קצרים מאת פרדיננד קורנברגר (בודפשט, 1910).

מתרגומיו
--------

בסדרה הראשונה של מהדורת דפוס קנר (1927–1926):

* אלכסנדר פושקין: מנהל הדואר
* איוואן טורגנייב: מומו
* לב טולסטוי: פוליקושקה
* ולדימיר קורולנקו: המוזיקאי העיוור
* ניקולאי לסקוב: גולובן האלמותי
* וסבולוד גרשין: הפרח האדום (סיפורים קצרים)

בסדרה השנייה (1928):

* ליאוניד לאונוב: סוף האיש הקטן (רומן)
* אלכסנדר ניברוב: הארץ המובטחת (רומן)
* מיכאיל פרישווין: הערבית השחורה (שני סיפורים)
* אלכסיי רמיזוב: שיפוט. סיפורים מסתוריים
* איוון סמליוב: גביע הבתולה הקדושה (רומן)
* אלכסיי טולסטוי: יום הצאר פיוטר (שלושה סיפורים קצרים).

שאנדור בונקאלו שיבח את הסדרה הראשונה, ודיולה לאציציוס שיבח את ששת הספרים של הסדרה השנייה ואת התרגום בכתב העת הספרותי החשוב ניוגט.

מאוחר יותר תרגם הוגו היימן את הרומן האוטוביוגרפי של לב טולסטוי (רומן נעוריי I-III. ילדות, גיל ההתבגרות, נערות) וגם את הרומן הקצר "הגופה החיה". הוא תרגם, אך הוציא לאור בשם הבדוי של אנדראש הלמי את הרומן של איליה ארנבורג "אהבתה של ז'אן" (בודפשט, 1930) גם כן תחת שם בדוי, אך רומן זה נאסר לפרסום אז.

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון ביוגרפי הונגרי. 1967
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. הוגו היימן
* Bonkáló Sándor (1927). "Orosz elbeszélők". *Nyugat* (12. szám).
* Laziczius Gyula (1928). "Modern oroszok (Haiman Hugó fordításai)". *Nyugat* (24. szám).

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Halotti bejegyzése a Budapest IX. kerületi polgári halotti akv. 709/1932. folyószáma alatt".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 127810714
* ISNI: 0000 0000 7988 8647
* VIAF: 30570167
* WorldCat: viaf-30570167

 |
**מיקל מרינו סאסון** (בספרדית: **Mikel Merino Zazón**; נולד ב-22 ביוני 1996 בפמפלונה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ריאל סוסיאדד ובנבחרת ספרד.

קריירת מועדונים
---------------

### אוסאסונה

מרינו נולד בפמפלונה שבספרד. הוא החל לשחק כדורגל ב-CD אמיגו, ובהמשך עבר למחלקת הנוער של אוסאסונה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו באוסאסונה ב', קבוצת המילואים של אוסאסונה, בעונת 2013/2014.

ב-23 באוגוסט 2014 ערך מרינו את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כששיחק 88 דקות בניצחון 2:0 על ברצלונה אתלטיק במסגרת המחזור הראשון בליגה הספרדית השנייה. ב-21 בדצמבר 2014 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-68 בניצחון 2:1 על לאס פאלמס במסגרת המחזור ה-18 בליגה. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת ערך מרינו 29 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.

### בורוסיה דורטמונד

ב-15 בפברואר 2016 חתם מרינו על חוזה ל-4 שנים וחצי בבורוסיה דורטמונד מהבונדסליגה, שהחל ב-1 ביולי 2016. ב-14 באוקטובר ערך מרינו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בתיקו 1-1 נגד הרטה ברלין במסגרת המחזור השביעי בליגה.

### ניוקאסל יונייטד

ב-27 ביולי 2017 הושאל מרינו לניוקאסל יונייטד מהפרמייר ליג. ב-13 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 0–2 לטוטנהאם הוטספר. ב-13 באוקטובר 2017 נרכש על ידי ניוקאסל וחתם לחמש שנים. ב-21 באוקטובר הבקיע את שערו הראשון בניצחון 0–1 על קריסטל פאלאס.

### ריאל סוסיאדד

ב-12 ביולי 2018 חתם מורנו לחמש שנים בריאל סוסיאדד.

קריירה בינלאומית
----------------

מרינו היה חלק מנבחרת ספרד עד גיל 19 שזכתה באליפות אירופה עד גיל 19 לשנת 2015. ב-3 בספטמבר 2020 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת הבוגרת בתיקו 1-1 נגד גרמניה בליגת האומות.

תארים
-----

נבחרת ספרד עד גיל 19
* אליפות אירופה עד גיל 19: 2015

#### ריאל סוסיאדד

* גביע המלך הספרדי: 2019/2020

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיקל מרינו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת ספרד – אולימפיאדת טוקיו 2020** |
| --- |
| 1 סימון • 
2 מינגסה • 
3 קוקורייה • 
4 טורס • 
5 ואייחו • 
6 סובימנדי • 
7 אסנסיו • 
8 מרינו • 
9 מיר • 
10 סבאיוס • 
11 אויארסבאל • 
12 גרסיה •
13 פרננדס • 
14 סולר •
15 מונקאיולה •
16 פדרי •
17 פואדו •
18 א. חיל •
19 אולמו •
20 מירנדה •
21 ב. חיל •
22 וייאר •
מאמן: דה לה פואנטה | ספרדספרד |
**לימור מרמלשטיין** היא שחיינית עבר, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה. התמחתה בסגנון חזה.

ביוגרפיה
--------

מרמלשטיין גדלה במבשרת ציון בתם של ליאורה ויעקב, בת שנייה מבין ארבעה ילדים. היא התאמנה בקבוצת השחייה של הפועל ירושלים ואחר כך בקבוצה העירונית היריבה ירושלים רבתי בהדרכתם של דימה רבינסקי וברי אבנר. בשנת 2000 התגייסה לשייטת בעקבותיו של אחיה הבכור, הראל ושרתה כמדריכת כושר קרבי. אחיה, סרן הראל מרמלשטיין, קצין הקומנדו הימי נהרג בקרב סמוך לטול כרם, ב-26 בספטמבר 2002.

### 1997

בתחרות שחייה גביע חיפה הבינלאומי שנערכה במאי 1997 קבעה מרמלשטיין במשחה ל-200 מטר חזה תוצאה של 2:38.13 דקות.

בתחרויות השחייה של המכביה ה-15 שנערכו ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:15.51 דקות, אחרי אילנה קבאדלו מארצות הברית (1:15.42 דקות).

### 1998

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1998 קבעה מרמלשטיין במשחה ל-100 מטר חזה שיא ישראלי חדש של 1:13.08 דקות, שיפור לשיא הוותיק בן ה-7 שנים וחצי של נטע כהן (1:14.22 דקות). שיא זה החזיק מעמד 7 שנים עד שנישבר על ידי נסטיה קורוטקוב (1:12.24 דקות).

### 1999

באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בסוף ינואר 1999 קבעה מרמלשטיין שני שיאים ישראלים חדשים, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:12.00 דקות, שיפור לשיא בן ה-7 שנים של נטע כהן (1:12.38 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:33.98 דקות, שוב שיפור לשיא בן ה-7 שנים של נטע כהן (2:34.04 דקות).

קישורים חיצוניים
----------------

* פליקס פריש ולימור שמואל, סרן הראל מרמלשטיין: "הוא הצטיין בכל", באתר ynet‏, 26 בספטמבר 2002

הערות שוליים
------------

1. ↑  שחייה: שיא ישראלי חדש לקורוטקוב בת ה-15, באתר ynet, 3 באוגוסט 2005
|  |
| --- |
| **ערך מחפש מקורות** |
| רובו של ערך זה אינו כולל מקורות או הערות שוליים, וככל הנראה, הקיימים אינם מספקים. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

בקר קלט/פלט מסוג Winbond W83697HF על לוח אם תוצרת MSI, בשמאל התמונה. בימין התמונה - שבב BIOS תוצרת Phoenix
במחשבים, **Super I/O** הוא הכינוי לבקר קלט/פלט הנמצא על לוח האם של המחשב, ותפקידו לספק ממשק נוח להעברת נתונים בין לוח האם ויתר חלקי המחשב, לבין רכיבים היקפיים בעלי רוחב פס נמוך יחסית, במטרה להוריד את העומס מהגשר הדרומי של ערכת השבבים. רכיבים אלו הוצגו לראשונה בשנות ה-80 המאוחרות, תחילה ככרטיסי הרחבה, אך עד מהרה הוטמעו בלוחות האם עצמם.

תפקוד
-----

ברוב הלוחות המודרניים שבב ה-Super I/O מולחם ישירות על לוח האם, ומבצע תפקידים שבעבר היו מבוצעים בשבבים נפרדים רבים על לוח האם. שבב סטנדרטי שכזה, מספק פונקציונליות לרכיבים הבאים:

* בקר תקליטונים תקני.
* יציאה מקבילית תואמת תקן IEEE 1284. יציאה זו, בת 25 פינים, שימשה לאורך זמן רב כיציאה סטנדרטית עבור מדפסות.
* בקר UART עבור תקשורת טורית (חיבורי COM)
* ממשק חיבור PS/2 עבור מקלדת ועכבר.
* שעון עצר הניתן לתכנות, תואם אינטל 8254.
* השבב המאכסן את הגדרות ה-BIOS.

שבבים שנוצרו עבור לוחות אם חדישים יותר, מכילים בתוכם תכונות נוספות שכמעט ואינן דורשות משאבים, כגון:

* חיישן המודד טמפרטורה עבור רכיבים מסוימים במחשב, מודד את מהירויות המאווררים, ואת המתח החשמלי של רכיבים במחשב.
* מנגנון המתריע ל-BIOS על פתיחת מארז המחשב (Chassis intrusion), כך שלא יהיה ניתן לאתחלו כרגיל כל עוד הוא פתוח. ניתן לשנות הגדרה זו ב-BIOS Setup.
* בקר לשליטה במהירויות מאווררי המחשב.
* בקר אינפרא-אדום.
* יציאת משחק (Game port)/יציאת MIDI. יציאה זו בת 15 פינים הייתה ממוקמת סמוך לכרטיס הקול, ושימשה במשך שנים רבות התקני MIDI, ובעבר גם ג'ויסטיקים, עד להפסקת התמיכה בהם עם יציאת מערכת ההפעלה חלונות ויסטה.
* תמיכה בהתקני Plug and Play מסוג Legacy.

בעזרת הכללת מספר גדול שכזה של פונקציות פשוטות יחסית לתוך רכיב אחד, הצליחו יצרני לוחות האם להקטין את עלות הייצור בכך שכבר אין עליהם צורך להכניס התקנים רבים בנפרד לתוך הלוח.

השבבים המקוריים שיוצרו תיקשרו עם המעבד דרך אפיק ISA, ובעוד שרכיבים רבים זנחו את השימוש בממשק ה-ISA האיטי יחסית לטובת ממשקים חדישים יותר דוגמת PCI, שבבים רבים עדיין מתקשרים עם המעבד דרך ממשק ISA עקב עומס העבודה הנמוך יחסית שעובר דרך הבקר, וזאת הסיבה שממשק זה עדיין נתמך על ידי יצרניות החומרה והתוכנה.

יצרניות שבבי I/O ידועות כוללות את: Winbond (חברה טאיוואנית, שנמכרה מאוחר יותר לחברה טיוואנית אחרת בשם Nuvoton), ITE, Fintek, ו-Microchip Technology.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Super I/O** בוויקישיתוף
**דן נמט** (נולד ב-13 בדצמבר 1964) הוא רופא מומחה ברפואת ילדים והמנהל הרפואי של הוועד האולימפי בישראל. מאז 2017 ועד 2022 כולל, נבחר מדי שנה על ידי מגזין פורבס בין הרופאים הטובים ביותר בישראל, בעיקר בתחום רפואת ילדים.

ביוגרפיה
--------

בצעירותו עסק נמט בתחומי ספורט מגוונים, והיה אלוף הארץ בהדיפת כדור ברזל וביידוי פטיש. בשנים 1982 עד 1990 היה חבר נבחרת ישראל באתלטיקה, וייצג את ישראל בתחרויות בינלאומיות.

בשנת 1993 סיים נמט לימודי רפואה בפקולטה לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון. חמש שנים אחר כך, בשנת 1998, סיים בהצטיינות התמחות ברפואת ילדים, במרכז הרפואי מאיר. בשנת 2001 סיים לימודי תעודה ברפואה שיקומית וברפואת ספורט באוניברסיטת תל אביב, וב-2003 סיים התמחות ברפואת ספורט ילדים באוניברסיטת קליפורניה באירוויין. בשנת 2010 סיים תואר שני במנהל מערכות בריאות בפקולטה למינהל באוניברסיטת תל אביב.

בין השנים 2016 ו-2018, שימש נמט כסגן מנהל בית החולים מאיר, וכיום הוא משמש כמנהל מרכז הספורט והבריאות לילדים ונוער. נמט נמנה גם על צוות חטיבת הילדים במרכז הרפואי מאיר.

בשנת 2021 קיבל נמט דיפלומה ברפואת ספורט, מטעם הוועד האולימפי הבין-לאומי וב-14 במאי 2018 מונה למנהל הרפואי של הועד האולימפי בישראל. כמו כן, הוא חבר בוועדה הרפואית של הוועד האולימפי האירופאי. באולימפיאדת טוקיו, שימש כרופא במשחקים האולימפיים.

נמט הוא פרופסור מן המניין, בחוג לרפואת ילדים באוניברסיטת תל אביב, ונמנה עם הסגל האקדמי בבית הספר ללימודי המשך. כמו כן, הוא מכהן כסגן הדיקן בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב. הוא עוסק במחקר בנושא פעילות גופנית ותזונה של ילדים ונוער, והשפעתן על הבריאות. כמו כן, חוקר נמט את השפעת הפעילות גופנית על גדילה והתפתחות, על בריאות העצם, על השמנה, על הפרעות קשב וריכוז ועוד. הוא חוקר גם היבטים רפואיים של העיסוק בספורט תחרותי, ומרצה בישראל ובעולם בתחומי רפואת ילדים, פעילות גופנית, תזונה וקידום הבריאות.

נמט משרת במילואים בדרגת סגן אלוף, ושימש כרופא האחראי של יחידת החילוץ וההצלה הארצית. הוא השתתף בחילוצים באזורי אסון, רעידות אדמה, צונמי ועוד, בישראל וברחבי עולם. נמט חבר בוועדה הרפואית של האו"ם לתחום רפואת החילוץ.

חיים אישיים
-----------

דן נמט נשוי למיכל ויש להם שלושה ילדים. הזוג מתגורר בכפר סבא.

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופסור נמט ברשימת הרופאים הטובים בארץ של מגזין פורבס, באתר צומת השרון רעננה, ‏2017-06-15
2. ↑  אתלט עבר מונה לרופא האולימפי בישראל, באתר www.iaa.co.il
3. ↑  מרכז ספורט ובריאות לילדים ולנוער | מרכז רפואי מאיר, באתר hospitals.clalit.co.il
4. ↑  חטיבת הילדים | מרכז רפואי מאיר, באתר hospitals.clalit.co.il
5. ↑  הוועד האולימפי | פרופ' דני נמט מונה למנהל הרפואי של הוועד האולימפי בישראל
6. ↑  אסי ממן, כבוד: התפקיד שקיבל פרופ' דני נמט באירופה, באתר ynet, 14 בינואר 2022
7. ↑  דן נמט, ההבדל בין ילד רזה לשמן: 200 קלוריות בלבד, באתר ynet, 12 בספטמבר 2013
8. ↑  אסף לבנון בשיתוף המרכז הרפואי מאיר, "המבוגרים יכולים להשפיע על
השמנת ילדים, כאן ועכשיו", **עיתון הארץ**, עמ' דף 9
9. ↑  מרכז ספורט ובריאות לילדים ונוער מרכז רפואי מאיר, ספר של דני, באתר מרכז ספורט ובריאות לילדים ונוער מרכז רפואי מאיר
10. ↑  MEDICAL WORKING GROUP – INSARAG
זוג כוסים עם טרף
*Surnia ulula ulula*
**כוס ניצי** (שם מדעי: ***Surnia ulula***) הוא מין של דורס לילה קטן ממשפחת הינשופיים הדומה לכוס, והוא המין היחיד בסוגו. הוא חי באזור הטייגה בצפונה של אמריקה הצפונית וצפון אירואסיה, והוא יכול להדרים עד סין. מקור השם ניצי הוא מדמיונו למין נץ קופר החי ביערות אמריקה הצפונית.

מאפיינים
--------

אורכו של כוס זה 36–42.5 סנטימטר ומשקלו עד 300 גרם בזכרים. הנקבות גדולות יותר באורך 37.2–44.5 סנטימטר ומשקלן עד 340 גרם. מוטת כנפיהם הממוצעת של שני הזוויגים 45 ס"מ. הכוס בעל נוצות כנפיים חומות כהות. החלק העליון לבן ושאר הגוף לבן. החזה מפוספס בשחור והכתפיים, הצוואר וצידי הראש החיצוניים שחורים. מקור הכוס כתום והעיניים צהובות וגדולות. כמו הרבה מיני כוסים הוא יכול להפנות את צווארו לצדדים כדי לראות יותר טוב.

הכוס הוא פעיל לילה או בין הערביים. הוא מצוי ביערות הטייגה או יערות מחטניים נוספים, בהם הוא מחפש בעיקר נברנים מהסוג נברן שדות וכן מכרסמים נוספים וגורי ארנבות, בייחוד ארנבת השלג. טרף נוסף כולל סנאי אדום, עכברים, חולדות, למינגים הנפוצים בצפון, מיני עופות כמו שכווי האשוח, יונים, נקרים, דרורים, אדומי חזה, עורבנים, זרזיריים, פרושיים וגבתוניים. בחורף צד הכוס עופות גדולים יותר כמו שכווי השלג.

הכוס חי עם בן זוג קבוע והם מתרבים בחודש מרץ, לפני האביב. הנקבה מקננת בחורים טבעיים או בנויים ומטילה 3–11 ביצים. שני ההורים מביאים מזון לצאצאים עד הבגרות ותוקפים כל מסיג גבול.

תת-מינים
--------

* *Surnia ulula ulula*
* *Surnia ulula tianschanica*
* *Surnia ulula caparoch*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כוס ניצי** בוויקישיתוף
* כוס ניצי, באתר ITIS (באנגלית)
* כוס ניצי, באתר NCBI (באנגלית)
* כוס ניצי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* כוס ניצי, באתר Internet Bird Collection (באנגלית)
* כוס ניצי, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  כוס ניצי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**אהוד דקטר**, שחיין עבר, אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה. אלוף המכביה (1997) במשחה ל-200 מטר חופשי.

ביוגרפיה
--------

דקטר גדל בעומר ושחה בקבוצה הפועל המקומית. בהמשך התאמן בהדרכתו של המאמן הלאומי לאוניד קאופמן בפנימיית המחוננים בווינגייט ושחה בקבוצת הפועל ירושלים.

### 1994

באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1994 זכה דקטר בשתי מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:58.04 דקות, אחרי מורן זומרפלד ממכבי נהריה (1:56.08 דקות) ולפני דימה ריבינסקי מהפועל ירושלים (1:59.91 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:11.73 דקות, אחרי מורן זומרפלד (4:07.06 דקות) ולפני לירן אורן מהפועל נהריה.

### 1995

#### אלוף ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 1995 זכה דקטר בשתי מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:03.25 דקות, לפני מורן זומרפלד (4:06.51 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:38.30 דקות, לפני מיקי חליקה מהפועל ירושלים (16:44.19 דקות).

### 1997

בתחרויות השחייה של המכביה ה-15 שנערכו ביולי 1997 הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:54.03 דקות, לפני אלכסיי קורמקוב (1:54.13 דקות) ואלכס גרינברג (1:54.26 דקות), שניהם מארצות הברית.

### 2002

באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 2002 זכה דקטר בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית ארד אישית, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:55.99 דקות, אחרי שי לבנת ממכבי חיפה (1:54.59 דקות) וארי לימור ממכבי קריית אונו (1:55.21 דקות). מדליית זהב, במשחה שליחים 4x200 מטר, ביחד עם שילו איילון, יואב גת ומיקי חליקה בשיא ישראלי חדש של 7:39.43 דקות, שיפור לשיא הוותיק בן ה-13 שנים שנקבע במכביה ה-13 ועמד על 7:39.99 דקות.

חייו האישיים
------------

דקטר בוגר תואר ראשון בכלכלה במכללת פרדו בארצות הברית ובעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בן-גוריון. הוא עבד בבנק ההשקעות ובפועלים שוקי הון. באוגוסט 2010 הוא התמנה לסמנכ"ל מכירות ופיתוח עסקי בחברת HighView. נשוי למיטל ואב לשתי בנות. מתגורר בנס ציונה.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  רמי היפש, הפועל י-ם קבעה שיא ישראלי חדש ב-200X4 חופשי, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2002
2. ↑  עידו סולומון, אהוד דקטר מונה לסמנכ"ל מכירות ופיתוח עסקי בחברת HighView; אסנת גולן מונתה לסמנכ"ל תקשורת בשטראוס, באתר TheMarker‏, 6 באוקטובר 2010
**ריצ'רד איסאי** (באנגלית: **Richard Isay**,‏ 13 בדצמבר 1934 – 28 ביוני 2012) היה פסיכיאטר, פסיכואנליטיקאי, סופר ופעיל חברתי אמריקאי. הוא היה מרצה לפסיכיאטריה באוניברסיטת קורנל וחבר סגל במרכז להכשרה ומחקר הפסיכואנליטי באוניברסיטת קולומביה. איסאי נחשב לחלוץ ששינה את הדרך בה פסיכואנליטיקאים מתייחסים להומוסקסואליות בזכות מלחמתו כנגד מדיניות האפליה של האגודה הפסיכיאטרית האמריקאית (APA).

איסאי הוא בוגר מכללת הוורפורד בפנסילבניה ובית הספר לרפואה ורפואת שיניים של אוניברסיטת רוצ'סטר. זמן קצר לאחר שסיים את התמחותו בפסיכיאטריה באוניברסיטת ייל, הוא השלים את ההכשרה במכון הפסיכואנליטי של ניו אינגלנד המערבית. לאורך הקריירה שלו, איסאי טיפל כפסיכיאטר ופסיכואנליטיקאי בקליניקה פרטית והיה מרצה ומדריך של מטפלים, בין היתר במרפאה הפסיכיאטרית "פיין ויטני" ובמרכז הפסיכואנליטי באוניברסיטת קולומביה.

איסאי כתב על פסיכואנליזה והומוסקסואליות, בין השאר בספרו "להיות הומוסקסואל" (Being Homosexual: Gay Men and Their Development). בפרק אוטוביוגרפי של ספר אחר שכתב, "להפוך להומוסקסואל" (Becoming Gay: The Journey to Self-Acceptance) הוא מתאר את המאבק שלו בנטייה המינית שלו שנמשך 10 שנים. הוא עבר בעצמו טיפול פסיכואנליטי, במהלכו התחתן, וכשסיים את הטיפול גילה שעדיין מקננות בו תשוקות הומוסקסואליות.

במשך שנים רבות, כגבר הומוסקסואל "בארון", כתב על הומוסקסואליות בכתבי עת והרצה על נושא זה. לבסוף הוא יצא מהארון והתגרש.

בספר "להפוך להומוסקסואל" הוא כותב שבעזרת האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות הוא איים לתבוע את האגודה הפסיכיאטרית האמריקאית (APA) בעקבות מדיניות האפליה שלהם כנגד הומוסקסואלים. כתוצאה מכך, בשנת 1991 שינתה האגודה את המדיניות שלה בנוגע לקורסי ההכשרה שלה ואת עמדתה בעניין הומוסקסואליות ככלל. בשנה העוקבת אפשרו מוסדות הכשרה פסיכואנליטיים קידום מרצים ומדריכים מבלי להתחשב בנטייתם המינית.

בספרו "מחויבות וריפוי" (Commitment and Healing: Gay Men and the Need for Romantic Love) שיצא בשנת 2006, עסק איסאי בקושי של גברים הומואים להישאר זמן ממושך במערכות יחסים רומנטיות.

קישורים חיצוניים
----------------

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chris Geidner (June 29, 2012). "Dr. Richard Isay, Who Fought Illness Tag for Gays, Dies at 77". New York Times.
2. ↑  Isay, Richard (1989). Being Homosexual: Gay Men and Their Development. Farrar, Straus and Giroux. מסת"ב 0-374-11012-3.
3. ↑  Isay, Richard (1996). Becoming Gay: The Journey to Self-Acceptance. Pantheon. מסת"ב 0-307-38977-4.
4. ↑  Isay, Richard (2006). Commitment and Healing: Gay Men and the Need for Romantic Love. Wiley. מסת"ב 0-471-74049-7.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007447496405171
* BnF: cb125720158 (data)
* GND: 1023844176
* ISNI: 0000 0001 1597 4738
* LCCN: n88003298
* NTA: 074405756
* SUDOC: 261866710
* VIAF: 12958128
* WorldCat: lccn-n88003298

 |
**אילנה דורפמן** (נולדה ב-10 ביולי 2001) היא אתלטית ישראלית, אלופת ישראל בריצת 100 מטר (2023), בריצת 200 מטר (2023) ובריצת 400 מטר (2021) ושותפה לשיא ישראל בריצת שליחות 4x100 מטר.

ביוגרפיה
--------

דורפמן נולדה בחיפה לאלכסנדר ולסבטלנה דורפמן. בגיל צעיר הם עברו לחולון. היא החלה להתאמן בגיל 12 כחלק ממגמת האתלטיקה בחטיבת הביניים בהדרכתם של רפי גורדצקי ואביב דיין בהפועל חולון. היא זכתה במדליות רבות במסגרת אליפויות ישראל לקדטים ונוער.

באליפות ישראל שנערכה ביולי 2019 זכתה דורפמן במדליית ארד בריצת 200 מטר בשיא אישי חדש של 24.90 שניות, אחרי אולגה לנסקי מלידר ירושלים (23.87 שניות) וגל קדמון מאתלטי הנגב (24.10 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי בריצת 100 מטר בשיא אישי חדש של 12.13 שניות.

באליפות אירופה לאומות דרג ב' שנערכה בורזדין שבקרואטיה ב-10 באוגוסט היא סיימה במקום שלישי בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם גל קדמון, דיאנה ויסמן ואולגה לנסקי. באליפות השיגו שיא ישראלי חדש של 44.85 שניות, שיפור לשיא הקודם שעמד על 45.15 שניות.

במסגרת ליגת היהלום שנערכה בפריז ב-24 באוגוסט, סיימה במקום חמישי בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם גל קדמון, דיאנה ויסמן ואולגה לנסקי בשיא ישראלי חדש נוסף של 44.79 שניות.

באליפות הבלקן שהתקיימה בפראווץ שבבולגריה בתחילת ספטמבר 2019 (אנ') היא זכתה במדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 45.00 שניות.

בשנת 2021 זכתה בתואר אלופת ישראל בריצת ה400 מטר עם התוצאה 57.39 שניות.

בשנת 2023 זכתה בתארים אלופת ישראל בריצת 100 (11.70 שניות) ו200 מטר (24.21 שניות) ונכנסה לרשימת ה5 הטובות בכל הזמנים בשני המקצועות.

שיאים אישיים
------------

* ריצת 100 מטר: 11.70 שניות (2023)
* ריצת 200 מטר: 24.03 שניות (2023)
* ריצת 400 מטר: 57.39 שניות (2022)

קישורים חיצוניים
----------------

* רענן וייס, הכירו את אילנה דורפמן מחולון: הדבר הבא על מסלול הריצה הישראלי, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 14 באפריל 2014
* אילנה דורפמן, באתר מבט למרוץ
* שיא ישראלי חדש בריצת 4X100 נשים, באתר ישראל היום, 10 באוגוסט 2019
* סתיו איפרגן, אליפות אירופה לאומות: שיא ישראלי בריצת 4x100 מטר לנשים, ספורט 1, 10 באוגוסט 2019
* שיא ישראלי חדש בריצת 4x100 מטר נשים, באתר איגוד האתלטיקה בישראל
**איתנה טבקרו** (נולדה ב-2 בפברואר 1962) היא כדורסלנית עבר ישראלית, אשר שיחקה בעמדות הפאוור פורוורד וסנטר בנבחרת ישראל ובהפועל חיפה.

ביוגרפיה
--------

טבקרו נולדה וגדלה בחיפה ואת לימודי החטיבה והתיכון עשתה בבסמ"ת, ב-1976 כשהייתה גיל 14 הצטרפה לקבוצה הנערות של הפועל חיפה וב-1978 הייתה חלק מנבחרת הקדטיות באליפות אירופה בקוונקה שבספרד, ב-1979 הייתה חלק מנבחרת הנערות בטורניר שהתקיים בישראל ולאחר מכן בעונת 1979/1980 הצטרפה לקבוצת הבוגרות של המועדון ובעונת הבכורה במועדון זכתה עם הקבוצה בגביע המדינה לאחר ניצחון דרמטי בתוצאה 86 - 82 אל מול אליצור תל אביב/חולון שהחזיקה בגביע שלוש שנים ברציפות וזכתה באליפות הליגה שבועיים קודם לכן לאחר שהביסה את חיפה, במהלך המשחק קלעה טבקרו 32 נק' ובעקבות משחק זה זומנה לסגל נבחרת ישראל לבוגרות במסגרת אליפות אירופה בויגו שבספרד. במקביל שירתה טבקרו כקצינת ת"ש בחיל האוויר ואף השתתפה באליפות החיל.

על המשחק סיפרה טבקרו: "הייתי אז בכיתה י"ב, הגענו למשחק באוטובוס עם האוהדים. אחד מהם ישב לידי והטריף אותי במשך כל הנסיעה. עליתי לפארקט באטרף וכל מה שעשיתי נכנס. שיחקתי 40 דקות וסיימתי את המשחק באפיסת כוחות".

טבקרו המשיכה בהפועל חיפה ל-3 עונות נוספות אשר במהלכן העפילה הקבוצה לגמר גביע המדינה שלוש עונות ברציפות אך הפסידה בהן פעמים לרמת חן ופעם נוספת לאליצור תל אביב.

בעונת 1983–1984 עברה לשחק במכבי קריית מוצקין ובמדיה שיחקה כשלוש עונות.

בעונת 1986/1987 שיחקה עונה בודדת בבני יהודה ולקראת סופה עברה לאליצור תל אביב ובארבע עונות בהן שיחקה במועדון זכתה הקבוצה ב-4 אליפות וב-3 גבעים, בסיום עונת 91 החליטה לפרוש עקב ריבוי שחקניות זרות בתפקידים בהם שיחקה.

בשנת 2017 נבחרה על ידי ענת דרייגור נירקה קניון-ארבוב ושושי דמבינסקי ל"**היכל התהילה של כדורסל הנשים בישראל**".

לאחר הפרישה
-----------

טבקרו שימשה במגוון תפקידים בתחום הפיזיותרפיה ומאז 1995 היא משמשת כמנהלת שירותי הפיזיותרפיה בבית חולים לוינשטיין.

לטבקרו תואר ראשון בפיזיותרפיה ותיאר שני בניהול מערכות בריאות מאוניברסיטת בן-גוריון.

טבקרו אמא לשניים.

קישורים חיצוניים
----------------

* התהילה של איתנה, באתר מקומי רעננה
* היכל התהילה בווידאו, באתר יוטיוב
* מי זוכר מי זוכר את כדורסלניות העבר?(הקישור אינו פעיל)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ריאיון עם איתנה טבקרו לרגל כניסתה להיכל התהילה
2. ↑  השבוע לפני עיתון הארץ
3. ↑  איתנה טבקרו בהיכל התהילה של הכדורסלניות הישראליות
**תומאס ס. ונדל** (באנגלית: **Thomas S. Vandal**) (26 בינואר 1960 - 7 באוקטובר 2018) היה קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל. בתפקידו האחרון שירת כמפקד הארמייה השמינית של צבא ארצות הברית וראש מטה הפיקוד המשולב ארצות הברית-קוריאה הדרומית.

ביוגרפיה
--------

ונדל נולד ברוד איילנד. ב-1982 סיים לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא ארצות הברית. 

עבר קורס קציני ארטילריה בסיסי ושירת כקצין תותחנים במרכז אש סוללתי, סגן מפקד סוללה וקצין במרכז אש גדודי של הגדוד הראשון ברגימנט הארטילריה 17 בפורט סיל שבאוקלהומה. לאחר קורס קציני ארטילריה מתקדם הוצב בגרמניה המערבית ושירת כקצין תכנון ומפקד סוללה בגדוד הרביעי של רגימנט הארטילריה ה-29 בדיוויזיית החי"ר השמינית. סיים לימודים במכללה לפיקוד ומטה של הצבא והוצב בדיוויזיית הפרשים הראשונה. שירת כקצין אג"ם במטה בגדוד השני של רגימנט הארטילריה ה-81, וכסגן מפקד וקצין אג"ם במפקדת הארטילריה של הדיוויזיה. 

פיקד על הגדוד הראשון ברגימנט הארטילריה ה-37 של דיוויזיית החי"ר השנייה בפורט לואיס שבוושינגטון. בשנים 2004–2005 פיקד על בריגדת הארטילריה 75 ולחם עמה במלחמת עיראק בתמיכה לכוחות דיוויזיית הפרשים הראשונה. לאחר מכן שירת במשך שלוש שנים במרכז האימונים הרב-לאומי בהוהנפלס שבגרמניה. בשנים 2008–2010 שירת כסגן מפקד דיוויזיית החי"ר השלישית ובמסגרת זו השתתף במבצע שחר חדש בעיראק. באוקטובר 2011 מונה לראש ענף מבצעים, גיוס וכוננות במחלקת הצבא של ארצות הברית. 

ביוני 2013 מונה למפקד דיוויזיית הח"יר השנייה המוצבת בקוריאה הדרומית. בפברואר 2015 מונה לעוזר ראש מטה וקצין אג"ם פיקוד כוחות האו"ם וארצות הברית בקוריאה הדרומית. בפברואר 2016 מונה למפקד הארמייה השמינית בפיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה, המרכזת את כוחות צבא ארצות הברית בקוריאה הדרומית. מילא תפקיד זה עד ינואר 2018 ופרש מהצבא.

ונדל בעל תואר שני בניהול מאוניברסיטת ובסטר ובעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ממכללת המלחמה הלאומית. נשוי לדורין ואב לשלושה בנים, כולם קצינים בצבא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תומאס ונדל** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר פיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה
כיכר צ'טהאם, הפסל הוא פסלו של Lin Zexu
**כיכר צ'טהאם** (באנגלית: **Chatham Square**) היא כיכר מרכזית בשכונת צ'יינהטאון ברובע מנהטן, בעיר ניו יורק שבמדינת ניו יורק בארצות הברית. הפארק במרכז הכיכר ידועה בשם **כיכר קימלאו** (**Kimlau Square**) או **כיכר לין-זה-סו** (**Lin Ze Xu Square**)

הכיכר ממוקם במפגש שבעה רחובות ראשיים, במנהטן תחתית: באורי, רחוב איסט ברודוויי (East Broadway), סנט ג'יימס פלייס (St. James Place), רחוב מוט (Mott Street), רחוב אוליבר (Oliver Street), רחוב וורת' (Worth Street), ופארק רו (Park Row ).

היסטוריה
--------

כיכר צ'טהאם נבנתה בשלהי המאה ה-18 ונקראה על שם ויליאם פיט האב, רוזן צ'טהאם הראשון, וראש ממשלת הממלכה המאוחדת קודם למהפכה האמריקאית. על שמו נקרא גם רחוב פיט (Pitt Street) הסמוך, ורחוב פארק רו נקרא בעבר "רחוב צ'טהאם" (Chatham Street).

עד שנות ה-20 של המאה ה-19 שימשה הכיכר כשוק פתוח של בקר וסוסים. הכיכר זכתה למעמד מפוקפק ופעלו בקרבתה מכוני קעקועים, פאבים ובתי זנות. בראשית המאה ה-20 ועם תחילת "תקופת היובש" נסגרו הפאבים בכיכר.

בשנת 1962 הוקמה בכיכר אנדרטת קימלאו לזכרם של הלוחמים האמריקאים ממוצא סיני שנפלו במלחמת העולם השנייה. האנדרטה נקראת על שם סגן בנג'מין ראלף קימלאו, ולימים שונה שם הכיכר רשמית והיא נקראת על שמו (אף שלא נעשה שימוש בשם הרשמי, וממשיכים לקרוא לה בשמה המסורתי).

בצידה הדרומית של הכיכר נמצאת כיכר קונפוציוס ופרויקט הבנייה הציבורית הנרחב שלה.

תחבורה
------

מתחת לכיכר עברו עד שנת 1942, קו הרכבת העילית של השדרה השנייה וקו הרכבת העילית של השדרה השלישית בכיכר הייתה תחנה של קווים אלה. מתוכננת להיבנות בכיכר תחנה של קו השדרה השנייה של הרכבת התחתית של ניו יורק עם השלמת בנייתו של קו זה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כיכר צ'טהאם** בוויקישיתוף
**גבריאל (גבי) דוביצקי** (16 ביוני 1935 - 13 בפברואר 2023) היה טניסאי ישראלי, פעמיים אלוף ישראל בטניס (1958 ו-1961) וחבר נבחרת גביע דייוויס של ישראל.

ביוגרפיה
--------

דוביצקי נולד ברמת גן וגדל בתל אביב, בנם הצעיר של חנה (דעואל) ויצחק דוביצקי. יצחק אביו היה ספורטאי, נדבן, מארגן אירועי ספורט וחבר הנהלת איגוד הטניס בישראל. הוא התאמן במכבי תל אביב. הוא למד בבית הספר גאולה (יסודי) בתל אביב ותואר ראשון בהנדסת בניין בטכניון.

### 1950

בשנת 1950 זכה עם אלעזר דודמן בגמר גביע ליכטיג לנוער לזוגות. דוביצקי ודודמן המשיכו לשחק יחד בזוגות במשך שנים רבות, תוך שהם מתחרים זה מול זה בתחרויות ליחידים.

### 1958

#### אלוף ישראל

באליפות ישראל שנערכה באוקטובר 1958 הוא זכה בתואר לאחר ניצחון במשחק הגמר על חברו לקבוצה דוד אס ב-4 מערכות (3–6, 7–5, 6–4, 6–2).

### 1961

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1961 זכה דובצקי בתואר לאחר ניצחון במשחק הגמר על יעקב דרוקמן מחיפה.

### 1963

בשנת 1963 השיגו דוביצקי ואלעזר דודמן את הניצחון הראשון של נבחרת גביע דייוויס של ישראל על נבחרת טורקיה 1-4 באיסטנבול, והיה זה ניצחונו הראשון של דוביצקי ב"גביע דייוויס".

### לאחר הפרישה

בשנת 1996 מונה דוביצקי לנהל את בניית קניון 'דונה פלאזה' בבודפשט, הונגריה, שהיה בבעלותו של איש העסקים הישראלי מוטי זיסר. מטרת המינוי הייתה להשלים את בניית הקניון (60,000 מ"ר) תוך שלושה חודשים, על מנת להשיג את התואר "הקניון הראשון בהונגריה", ואכן דוביצקי עמד במשימה והקניון נפתח ב-14 באוקטובר אותה שנה.

מאז שנת 1974 עד לשנת 2002 היה מעורב דוביצקי במשפט שהוגדר בתקשורת כ"משפט הארוך בהיסטוריה של מדינת ישראל". דוביצקי וארז לוסטיג, כדורסלן לשעבר ושחקן הפועל תל אביב ונבחרת ישראל, היו חברים ושותפים בחברה לבנייה. השניים הסתכסכו ותבעו זה את זה בבית המשפט. במהלך המשפט לוסטיג הוציא כ-2 מיליון דולר על ניהול משפט שנמשך 29 שנה.

דוביצקי נפטר ב-13 בפברואר 2023. הותיר אחריו שלושה ילדים מאשתו הראשונה, רחל, עמה התחתן ב-1958, ילדה אחת מאשתו השנייה, ורה, עמה התחתן ב-1982, ותשעה נכדים. התגורר בפתח תקווה.

קישורים חיצוניים
----------------

* גבריאל דוביצקי, באתר ה-ATP
* גבריאל דוביצקי, באתר ה-ITF

הערות שוליים
------------

1. ↑  מילים לזכרו של יצחק דוביצקי, באתר מועדון הטניס מכבי צפון תל אביב
2. ↑  תחרויות נוער בטניס, הַבֹּקֶר, 13 באוגוסט 1950
3. ↑  דוביצקי - אלוף הטניס, למרחב, 7 באוקטובר 1958
4. ↑  סרטונים אליפות ישראל בטניס - 1961, באתר ארכיון הסרטים הישראלי
5. ↑  משה גורלי, "המשפט הארוך בתולדות המדינה הסתיים, בינתיים", הארץ, 17 במרץ 2002
6. ↑  הדס מגן, "דוביצקי נגד לוסטיג: היה היו שני חברים", גלובס, 29 ביולי 1999
7. ↑  יצחק דנון, "סיבוב נוסף בהתנצחות משפטית הנמשכת שלושים שנה בין ארז לוסטיג וגבריאל דוביצקי", גלובס, 2 בינואר 2002