recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**פונקציית תועלת** היא מושג יסודי במיקרו-כלכלה. הפונקציה מהווה דרך נוחה מתמטית לתיאור יחס ההעדפות של מקבל החלטות. כאשר מקבל החלטות מתלבט בין אפשרויות שונות, פונקציית התועלת נותנת לכל אפשרות ערך מספרי, כאשר הערך המספרי של אפשרות א' גבוה מהערך המספרי של אפשרות ב' אם מקבל ההחלטות מעדיף ממש את אפשרות א' על פני אפשרות ב'.

הגדרה
-----

תהי O קבוצת אפשרויות ו- {\displaystyle \succsim } יחס העדפות שלם וטרנזיטיבי על O. פונקציה {\displaystyle u:{O}\rightarrow \mathbb {R} } נקראת **פונקציית תועלת** המייצגת את {\displaystyle \succsim }, 

אם לכל 
{\displaystyle {x},{y}\in {O}} מתקיים:


x

≿

y

⟺

u
(

x

)
≥
u
(

y

)

{\displaystyle {x}\succsim {y}\quad \iff \quad u({x})\geq u({y})}

{\displaystyle {x}\succsim {y}\quad \iff \quad u({x})\geq u({y})}

במילים אחרות, פונקציית תועלת {\displaystyle {u}} היא פונקציה המתאימה לכל תוצאה {\displaystyle {x}} מספר ממשי
{\displaystyle u(x)} באופן שלתוצאה עדיפה יותר מתאים מספר גדול יותר.

ייצוג יחס העדפות על ידי פונקציית תועלת
--------------------------------------

ניתן להוכיח כי כל יחס ההעדפות שמקיים שלמות, טרנזיטיביות, ורציפות ניתן לתיאור על ידי פונקציית תועלת. גם אם יחס ההעדפה איננו רציף הוא ניתן לתיאור על ידי פונקציית תועלת אם מספר האפשרויות הוא בן מניה.

במידה ומרחב האפשרויות הוא מרחב הגרלות (כלומר, מקבל ההחלטות פועל בתנאי סיכון), הרי שאם יחס ההעדפות מקיים את אקסיומות פון נוימן-מורגנשטרן ניתן לתאר אותו על ידי פונקציית תועלת מסוג "תוחלת תועלת".

אורדינליות של העדפות ופונקציות תועלת
------------------------------------

מכיוון שיחס העדפה שלם וטרנזיטיבי הוא יחס סדר על קבוצת האפשרויות, הרי שהוא ניתן לתיאור על ידי מספר רב של פונקציות תועלת. ספציפית, אם פונקציית תועלת {\displaystyle {u}} מייצגת את יחס ההעדפות {\displaystyle \succsim }, הרי שכל העתקה (טרנספורמציה) מונוטונית עולה של פונקציה זו מתארת את יחס ההעדפה גם כן.

דוגמה
-----

נניח כי: 

{\displaystyle O=\{a,b,c,d\}}

ויחס ההעדפות {\displaystyle \succsim } ,נתון על ידי
{\displaystyle {a}\succ {b}\approx {c}\succ {d}}

נשים לב שאמנם הגדרנו את היחס רק על חלק מזוגות התוצאות, אך בגלל השלמות והטרנזיטיביות נקבע היחס בין כל זוג תוצאות. למשל: {\displaystyle {a}\succ {c}}.

במקרה זה קיימות רצף של פונקציות תועלת המייצגות את היחס, שכן כל אשר {\displaystyle {u}} צריכה לקיים הוא:

{\displaystyle {\begin{aligned}u(a)>u(b)=u(c)>u(d)\\\end{aligned}}}

לדוגמה, הפונקציה {\displaystyle {u}} המוגדרת על ידי:
{\displaystyle {\begin{aligned}u(a)=22,u(b)=13,u(c)=13,u(d)=0\\\end{aligned}}}

מייצגת את {\displaystyle \succsim } המוגדר לעיל.

שימו לב כי ניתן לבנות פונקציות תועלת נוספות אשר מייצגות יחס העדפה. למשל, הפונקציה {\displaystyle v=u^{2}} מייצגת את יחס ההעדפה גם כן.

ראו גם
------

* מונחים בתורת המשחקים
* יחס העדפות

לקריאה נוספת
------------

* שמואל זמיר, מיכאל משלר, אילון סולן, **תורת המשחקים**, ירושלים: מאגנס, 2008, מסת"ב 9654932946

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פונקציית תועלת** בוויקישיתוף
* פונקציית תועלת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ר' למשל Rubinstein A. Lecture Notes in Microeconomic Theory, גרסת 2011, עמודים 14-19

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4172189-5

 |
**פורשה 936** (באנגלית: **Porsche 936**) היא מכונית מרוץ מתוצרת חברת פורשה אשר יוצרה בין השנים 1982–1976.

במהלך השנים בהן השתתפה במרוצים זכתה להצלחה רבה לאחר שזכתה 3 פעמים במרוץ 24 השעות של לה מאן ובשנת 1976 זכתה באליפות העולם למכוניות ספורט. הפורשה 936 הוחלפה בשנת 1982 על ידי מכונית הפורשה 956.

היסטוריה
--------

הפורשה 936 פותחה כמחליפת מכונית הפורשה 917 על פי תקנות הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA) כדי להתחרות בקטגוריית גרופ 6 העליונה (LMP1 כיום) באליפות העולם למכוניות ספורט ובמרוץ 24 השעות של לה מאן לעונת 1976. המכונית יוצרה במרכב ספיידר פתוח עם שני מושבים ובגרסתה המקורית הייתה מצוידת במנוע בוקסר טורבו מקורר אוויר בנפח 2.1 ליטרים שסיפק 520 כ"ס. מסגרת שלדת המכונית בוססה על דגם הפורשה 917 זאת בנוסף לרכיבים נוספים שנלקחו. במקור הייתה המכונית שטוחה אולם בחלוף מספר מרוצים הוספה מעין דבשת מאחורי ראש הנהג בה הותקנה מערכת צינון ביניים (intercooler). 

במרוץ לה מאן שנערך בשנת 1976 פורשה התמודדה בשותפות עם קבוצת מרטיני רייסינג במכונית הפורשה 936 וניצחה במרוץ על ידי הנהגים ג'קי איקס וחיס ואן לנאפ. בנוסף איקס ניצח במרוץ עם המכונית גם בשנה שלאחר מכן לצד הנהגים הארלי הייווד ויורגן בארת, וניצח פעם שלישית בשנת 1981 לצד הנהג השותף דרק בל.

הישג נוסף רשמו צמד הנהגים ג'קי איקס ויוכן מס לאחר שזכו במכונית ה-936 של קבוצת פורשה-מרטיני רייסינג באליפות העולם למכוניות ספורט בעונת 1976 לאחר שזכו ב-6 מתוך 7 המרוצים שהתקיימו. בנוסף בשנה זו פורשה זכתה גם בתחרות אליפות העולם ליצרנים המקבילה לאחר שהצוות איקס\מס ניצח 3 מרוצים במהלך העונה. הפורשה 936 הוחלפה בשנת 1982 על ידי מכונית הפורשה 956.

שימוש בקבוצות פרטיות
--------------------

בתחילה סירבה חברת פורשה למכור את מכונית ה-936 ללקוחות מאחר שרצתה כי הם ימשיכו לרכוש את מכוניות הפורשה 908 והפורשה 935 שזכתה לעדכונים ולשדרוגים, ונחלה הצלחות רבות במרוצים ששיאן היה ניצחון כללי במרוץ לה מאן 1979. אולם לקראת עונת המרוצים 1979 החלה לשווק את מכונית ה-936 אותה רכשו קבוצות מפורסמות כגון: יוסט רייסינג, מרטיני רייסינג שפעלה בשנה זו כקבוצה עצמאית וקבוצת קריימר רייסינג.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פורשה 936** |

* אתר פורשה ישראל
* אתר פורשה העולמי
**פוסה ענקית** (שם מדעי: ***Cryptoprocta spelea***) הוא מין טורף נכחד מהמשפחה טורפי מדגסקר אשר חי באי מדגסקר שבאוקיינוס ההודי ונכחד בעת החדשה. קרובו היחיד לסוג פוסה הוא המין פוסה (*Cryptoprocta ferox*) החי במדגסקר והוא הטורף הגדול ביותר בה. נמצאו תת-מאובנים שלו במערב, צפון ובדרום--מרכז מדגסקר. המין תואר בשנת 1902 בידי החוקר הצרפתי גוליאם גרנדידייר. משמעות שם המין: "spelea" הוא "מערה", עקב התגלות המאובנים במערת אנקזואדו (Ankazoabo Cave), בדרום מדגסקר.

מאפיינים
--------

הפוסה הענקית היה טורף גדול שהזכיר במראהו נמייה ענקית חומה אך הוא השתייך למשפחה שונה. הוא היה דומה מאוד למין הקיים אך היה גדול יותר והגיע על פי הערכות לאורך 2 מטר, בהתחשב באורך עצם הירך הארוכה שלו ולמשקל 17-20 ק"ג, גדול מכל מין של טורף מדגסקר. הפוסה היה בעל שיניים מחודדות בעלות ניבים גדולים ובעל שרירים גדולים מאוד. ככל הנראה הוא היה מטפס עצים מוצלח.

טורף זה חי בפאונה נכחדת שכללה עופות ענק, למורים בגודל גורילות, טנרקיים והיפופוטמים גמדיים שכנראה שימשו בחלקם מזון לטורף הגדול. עם זאת הוא נכחד כתוצאה מהגעת האדם והפגיעה בבתי גידולו סביב שנת 500 לספירה. לא נתגלו עדויות לכך שחי לצד קרובו בזמן כלשהו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פוסה ענקית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  פוסה ענקית באתר הרשימה האדומה של IUCN
פורפיריה מהלכת באוסטרליה.
**פורפיריה אוסטרלית** (שם מדעי: ***Porphyrio melanotus***) היא מין של פורפיריה ממשפחת הרליתיים החיה בטבע במזרח אינדונזיה (בקרבת איי מאלוקו ואיי ארו), גינאה החדשה, באוסטרליה ובניו זילנד. בעבר נחשבה לתת-מין של פורפיריה סגולה.

תיאור
-----

הפורפיריה מגיעה לאורך 45 עד 50 סנטימטרים כאשר שני הזוויגים דומים במראם. צבעה כחול עם מקור אדום וראש, צוואר וכנפיים שחורים. הרגליים ארוכות, צהובות ובעלות אצבעות ארוכות העוזרות לה להלך מעל צמחי מים. הפורפיריה היא מעופפת חלשה ומעדיפה לשחות או לרוץ הרחק ממקור סכנה במקום לעוף, אף שהיא יכולה לעוף.

היא חיה בקבוצות קטנות באזורים לחים כמו גדות נהר, ערבות עשב לחות וביצות. הפורפיריה היא אוכלת כל הניזונה מזרעים, פירות, חרקים, רכיכות וחולייתנים קטנים והיא גם בוזזת ביצים וגוזלים של עופות אחרים.

זוג פורפיריות מקנן על גבי הקרקע, מתחת לצמחייה כמו סוף או דגניים ומטילים ביצים בין אוגוסט לפברואר. הזוג הטריטוריאלי יתקוף כל פולש ויכול להרתיע אף עופות דורסים כמו זרון אוסטרלי מלהתקרב אל הקן. אם הם לא מצליחים להגן (למשל כאשר יונקים טורפים מתקרבים אליו) הם ינטשו את הקן.

אוכלוסיות ניו זילנד
-------------------

אוכלוסיות הפורפיריה האוסטרלית בניו זילנד מעוררות מחלוקת בין החוקרים - האם הן ילידות האיים, בדומה למיני רליתיים אחרים המצויים בניו זילנד או שהן יובאו בידי הילידים המאורים מאוסטרליה. חלק מהחוקרים משערים שפורפיריות אלה הגיעו לניו זילנד לפני פחות מ-1,000 שנה ואף פחות מ-400 שנה, מאחר שלא נמצאו מאובנים שלהן על האי.

כיום האוכלוסייה בניו זילנד נמצאת בסכנה גדולה, עקב טריפה מצד חתולים, סמוריים וחולדות שהובאו בידי האדם לאיים.

### תת-מינים

* *Porphyrio melanotus melanopterus*
* *Porphyrio melanotus pelewensis*
* *Porphyrio melanotus melanotus*
* *Porphyrio melanotus bellus*
* *Porphyrio melanotus samoensis*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פורפיריה אוסטרלית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NCBI
* GBIF
 |
**מוד אדית אלנור ווטסון** (באנגלית: **Maud Edith Eleanor Watson**; ‏9 באוקטובר 1864 - 5 ביוני 1946) הייתה טניסאית בריטית, אלופת וימבלדון הראשונה.

תולדות חייה
-----------

ווטסון, שהייתה בתו של כומר נולדה בלונדון. היא החלה לשחק טניס תחרותי עם פתיחת הענף לנשים ב-1881. למשחקים לבשו הנשים באותה עת שמלה לבנה ארוכה עם מחוך. באליפות וימבלדון 1884 הגיעה לגמר יחד עם אחותה הבכירה, ליליאן ווטסון (אנ') וניצחה אותה בשלוש מערכות 6–8, 6–3, 6–3. כך הייתה האשה הראשונה שזכתה בתואר אלופת וימבלדון. היא זכתה עם אחותה בגמר הזוגות ועם אלוף וימבלדון באותה שנה, ויליאם רנשו, בתחרות הזוגות המעורבים.

בשנה שלאחר מכן חזרה על הישגה, כאשר ניצחה בגמר את בלאנש בינגלי בשתי מערכות 6–1, 7–5. אולם, באליפות וימבלדון 1886 הפסידה ווטסון לבינגלי בגמר 6–3, 6–3. היה זה תואר אלופת וימבלדון הראשון של בינגלי שזכתה מאז בחמישה תוארי אליפות נוספים.

ב-1889 פרשה מהטניס התחרותי לאחר שכמעט טבעה בשחייה ליד האי ג'רזי ונותרה עם קשיים בריאותיים. במלחמת העולם הראשונה עבדה בהתנדבות כאחות וזכתה בעיטור מסדר האימפריה הבריטית.

הישגים
------

בטורניר וימבלדון

### זכיות

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **שנה** | **יריבה בגמר** | **תוצאה** |
| 1884 | הממלכה המאוחדתהממלכה המאוחדת ליליאן ווטסון | 6–8, 6–3, 6–3 |
| 1885 | הממלכה המאוחדתהממלכה המאוחדת בלאנש בינגלי | 6–1, 7–5 |

### הפסדים בגמר

בטורניר וימבלדון

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **שנה** | **יריבה בגמר** | **תוצאה** |
| 1886 | הממלכה המאוחדתהממלכה המאוחדת בלאנש בינגלי | 6–3, 6–3 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוד ווטסון** בוויקישיתוף

* תוצאות משחקי 1885
* תוצאות משחקי 1885
* תוצאות משחקי 1886
* Alan Little's short biography of Maud Watson, the first woman to win the women's singles title at Wimbledon
גילוח בעזרת קצף גילוח
הקצפת קצף גילוח באמצעות מברשת גילוח
**קצף גילוח** הוא תכשיר המסייע לגילוח, בעיקר של שיער פנים באמצעות סכין גילוח. מטרת קצף הגילוח היא ריכוך השיער ובכך הוא מונע כאבים ופציעות מסכין הגילוח בעת הגילוח.

מרבית קצף הגילוח נמכר במיכלי אוויר דחוס (אירוסולים), או מוקצף מג'ל גילוח. בעבר, בטרם נעשה שימוש באירוסולים, הוקצף קצף הגילוח מסבון גילוח באמצעות מברשת גילוח.

היסטוריה
--------

על פי עדויות ארכאולוגיות, השימוש הראשון בסבון למטרת גילוח נעשה בשומר באלף השלישי לפנה"ס, כאשר עץ בסיסי שולב עם שומן בעלי חיים במטרה להקל על הגילוח.

עד ראשית המאה ה-20 קצף הגילוח נוצר באמצעות הקצפת סבון גילוח בעזרת מברשת גילוח שהייתה עשויה לרוב משערות גירית. בשנות ה-40 של המאה ה-20 החלה מכירת סבון גילוח רך בשפופרות.

השימוש הראשון במיכל אוויר דחוס לצורך יצירת קצף גילוח נעשה בשנת 1949 במוצר של חבר קארטר וולס (Carter-Wallace)‏
מיכלי הגז הראשונים עשו שימוש בגז CFC (הלואלקאן) אולם בשל הנזק שגרם גז זה לשכבת האוזון בשנות ה-70 של המאה ה-20 הגבילה הסוכנות הגנת הסביבה של ארצות הברית את שימוש בגז זה והחל שימוש בגזים אחרים כגון פנטאן, פרופאן, בוטאן ואיזובוטאן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קצף גילוח** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההיסטוריה של הגילוח
2. ↑  ההיסטוריה של חברת קארטר וולס
פירוש נוסף ערך זה עוסק בציור מאת פיטר ברויגל האב. אם התכוונתם לכריתת יבולי התבואה בשדות, ראו קציר.

"**קציר התבואה**" (1565) הוא ציור שמן על לוח עץ מאת פיטר ברויגל האב. הציור מוצג כיום בטירת לובקויץ (Lobkowicz) שבצ'כיה. הציור הוא חלק מסדרה של שישה ציורים המתארים תקופות שונות במהלך השנה, מהן נשארו כיום חמישה ציורים. מקובל להניח כי היצירה קציר התבואה מאפיינת את החודשים ספטמבר אוקטובר. 

בקדמת הציור, מתוארת איכרים אשר עוסקת בפעולות שונות - נשיאת סלי פירות, נשיאת מגרפות ועוד. ברקע התמונה מופיעה קבוצת פועלים נוספת העוסקת באיסוף והעמסה של תבואה. הקומפוזיציה הפשוטה של התמונה מוליכה את העין של המתבונן אל צידו הימני של הציור, בכך תחושת העומק של הציור מועצמת.

ביצירה "קציר התבואה", כמו ביצירות אחרות של ברויגל בסדרת עונות השנה, נמצאים ברקע צוקים שאינם נמצאים בנוף הטבעי בארצות השפלה. ייתכן כי חלק מתיאורי ההרים מבוסס על רישומים שעשה ברויגל בעת ששהה באיטליה בשנת 1553, אך סביר להניח כי מקורם של נופים אלה הוא בדמיון היוצר של האמן.

ראו גם
------

* הקוצרים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קציר התבואה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7743247-2
* RKDimages ID: 54306

 |
**מוקואה** (בספרדית: **Mocoa**) היא בירת מחוז פוטומאיו בקולומביה. העיר נמצאת בצפון-מערב המחוז, בקרבת הגבולות עם מחוזות נריניו וקאוקה ובמרחק של כ-600 קילומטרים דרום-מערבית לבוגוטה, בירת קולומביה. ברשות המקומית מתגוררים 43,731 תושבים, מתוכם 36,052 בעיר עצמה (הערכה ל-2017). בהתאם לכך מוקואה היא בירת המחוז היחידה בקולומביה שאינה העיר המאוכלסת ביותר במחוז, תואר השמור לפוארטו אסיס.

היסטוריה
--------

העיר נוסדה על ידי הקפיטן גונסלו דה אבניאדו ב-1563 תחת השם "סן מיגל דה אגרדה דה מוקואה".

ב-1630 העיר סבלה מתקיפות חוזרות ונשנות של בני השבט הילידי אנדקי (Andaquí), שכמעט גרמו לחורבן מוחלט שלה. בעקבות כך הוחלט להזיז את העיר למיקומה הנוכחי, על גדות נהר מוקואה ובקרבת נהרות מולטו וסנגויאקו.

ב-1857 נוצרה טריטוריית קקטה בחלקים הדרומיים והמזרחיים של קולומביה המודרנית שהייתה חלק מרפובליקת גרנדה החדשה ומוקואה הפכה לבירת הטריטוריה. הטריטוריה המשיכה להתקיים גם כשהרפובליקה הפכה לארצות הברית של קולומביה, אלא שהיא עברה לשלטונה של המדינה הפדרטיבית קאוקה. ב-1886 ארצות הברית של קולומביה הפכה לרפובליקת קולומביה והטריטוריה בוטלה והפכה לחלק ממחוז קאוקה. ב-1912 נוצרה הקומיסריה (יחידה דומה למחוז אך במעמד פחות יותר ותחת שליטה הדוקה יותר של השלטון המרכזי) של פוטומאיו, שכללה גם שטחים ממחוז אמסונאס המודרני, שמוקואה הייתה בירתה.

בשנות ה-50 של המאה ה-20 האזור עבר לשליטת מחוז נריניו והקומיסריה בוטלה, אך כעבור כמה שנים היא חזרה להתקיים במתכונת מצומצמת שכללה רק את שטחי מחוז פוטומאיו העתידי. ב-1968 הקומיסריה קיבלה מעמד דומה יחסית של אינטנדנסיה. ב-1991 שודרג מעמד האינטנדסיה למחוז, שמוקואה המשיכה להיות בירתו.

בלילה שבין 31 במרץ ו-1 באפריל 2017, לאחר חודש גשום בצורה חריגה, הנהרות בקרבת העיר עלו על גדותיהם וגרמו למפולת בוץ קטלנית. במפולת, שהוגדרה כאחד מאסונות הטבע הקטלניים בתולדות קולומביה, נהרגו מעל ל-300 בני אדם, מאות בני אדם נוספים נפצעו או נעדרו ונגרמו נזקים כבדים לרכוש ולתשתיות.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מוקואה

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוקואה** בוויקישיתוף
* מוקואה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  תוצאות מפקד 2005 והערכות אוכלוסין לשנים 2005-2020, המחלקה הלאומית האדמיניסטרטיבית לסטטיסטיקה של קולומביה (DANE) (בספרדית).
2. ↑  Medicina Legal confirma que cifra de muertos por avalancha subió a 301, El País (Cali), Abril 05, 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 311756708
* WorldCat (עם VIAF): 311756708

 |
**מועדון הכדורגל מוגרן בודווה** (סרבית בכתב לטיני: **Fudbalski klub Mogren Budva**) הוא מועדון כדורגל מונטנגרי מהעיר בודווה. המועדון, שהוקם בשנת 1920 היה משך שנים אחד הגדולים במונטנגרו ואף שיחק מספר שנים בליגה הבכירה בסרביה ומונטנגרו אך לא זכה במשך שנים בתואר משמעותי כלשהו, עד שבעונת 2007/2008 סיים במקום השלישי בליגה הבכירה במונטנגרו וזכה בגביע המונטנגרי, דבר שזיכה את הקבוצה בהופעה בגביע אופ"א.

בעונת 1991/1992, העונה האחרונה בה התקיימה מדינת יוגוסלביה סיימה מוגרן במקום הרביעי בליגת המשנה, מקום שהיה מזכה אותה לראשונה בתולדותיה במקום בליגת היוגוסלבית הבכירה אז פורקה יוגוסלביה והקבוצה שיחקה 4 עונות בליגה הבכירה של סרביה ומונטנגרו. עם פירוק סרביה ומונטנגרו, עברה הקבוצה לשחק בליגה הבכירה של מונטנגרו, בה הפכה לאחת הקבוצות החזקות בליגה.

הופעות במפעלים האירופיים
------------------------

הקבוצה הופיעה בפעם הראשונה בתולדותיה במפעלים האירופיים בעונת 2008/2009 בגביע אופ"א, אז פגשה בשלב המוקדמות הראשון בקבוצת עירוני קריית שמונה הישראלית. המשחק הראשון, שנערך באצטדיון קריית אליעזר נגמר בתיקו 1-1 אך משחק הגומלין במונטנגרו נגמר בניצחון של קריית שמונה 3-0 ומוגרן לא המשיכה לשלב הבא.

תארים והישגים
-------------

* **הליגה המונטנגרית**:
	+ אליפות (2): 2009, 2011
* **הגביע המונטנגרי**:
	+ זכייה (1): 2008
	+ גמר: 2011

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוגרן בודווה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מוגרן בודווה

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר WorldFootball.net
**שנות ה-40 של המאה ה-10** היו העשור החמישי של המאה ה-10, החלו ב-1 בינואר 940 והסתיימו ב-31 בדצמבר 949.

אירועים בולטים בעולם
--------------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
### מלחמה ופוליטיקה

#### מלחמות

* 940 - המורים הצליחו לכבוש את מדריד מחדש.

#### סכסוכים לאומיים ואזוריים

#### אירועים פוליטיים משמעותיים

* 944 - אלג'יר מוקמת מחדש
* 944 - שיא במספר החולים שמתו בצרפת כתוצאה מאכילת מזון נגוע בפטריות ארגוט - 40,000 איש
* 945 - דוכס ונציה אוסר להעלות סוחרים יהודיים לספינותיו.
* 946 - נופלת השושלת העבאסית משליטתה במוקדי הכוח של ארצות האסלאם, ובמקומה עולה השושלת הבויהית.

כלכלה
-----

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אסונות
------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות
-------------------------------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה
--------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות פופולרית
--------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים
------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
### מנהיגי עולם בולטים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שנות ה-40 של המאה ה-10** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Interactive World History Atlas since 3000 BC, geacron

| עשורים במאה ה-10 |
| --- |
|  | << • 900–909 • 910–919 • 920–929 • 930–939 • 940–949 • 950–959 • 960–969 • 970–979 • 980–989 • 990–999 • >> |
**מוד ויניפרד קימבל שרווד** (באנגלית: **Maud Winifred Kimbell Sherwood**;‏ 22 בדצמבר 1880 – 1 בדצמבר 1956) הייתה אמנית ניו זילנדית בולטת, שהציגה באקדמיה לאמנויות יפות של ניו זילנד, באקדמיה המלכותית לאמנויות, בלונדון ובסלון פריז.

ביוגרפיה
--------

קימבל נולדה בדנידין, אוטגו, ניו זילנד ב-1880. בשנות ה-90 עברה משפחתה לולינגטון. היא למדה אמנות במכללה הטכנית של ולינגטון ולמדה אצל ג'יימס נירן, מולי טריפ ומייבל היל.

קימבל נסעה ולמדה באירופה מ-1911 עד 1913. עם עזיבתה את אירופה התיישבה באוסטרליה.

הדוגמנית
בשנת 1917 היא נישאה לאפרד צ'ארלס שרווד ממנו התגרשה בשנת 1922. בשנת 1925 היא חזרה לניו זילנד, וחזרה לאירופה בשנת 1926 שם שהתה והציגה במשך שבע שנים, כולל ותערוכה באקדמיה המלכותית לאמנויות .

שרווד חזרה לאוסטרליה ב-1933, שם זכתה במדליית ההכתרה ב-1937 ובמדליית 150 שנה לתערוכת אוסטרליה ב-1938.

היא הייתה חברה באגודת האמנים בסידני.

היא נפטרה ב-1 בדצמבר 1956 בקטומבה, אוסטרליה.

אוספים ציבוריים בניו זילנד ובאוסטרליה מחזיקים בציוריה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוד ויניפרד שרווד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "SHERWOOD, Maud Winifred née Kimbell 1880–1956 | NZETC". nzetc.victoria.ac.nz.
2. ↑  "Maud Sherwood Artist". www.creative.massey.ac.nz. College of Creative Arts Toi Rauwharangi. Archived from the original
3. ↑  Calhoun, Ann. "Maud Winifred Sherwood". Dictionary of New Zealand Biography. Ministry for Culture and Heritage.
4. 1 2  Calhoun, Ann. "Sherwood, Maud Winifred". Dictionary of New Zealand Biography.
5. ↑  "Ferner Galleries | Maud Sherwood". *www.fernergalleries.co.nz*

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* AAG: 1600
* DAAO: maud-w-sherwood
* FNZA: 13626
* NGV: 6481
* SNAC: w690235v
* TePapa: 2081
* Trove: 1486442
* ULAN: 500171890
* VIAF: 96672519
* WorldCat (עם VIAF): 96672519

 |
ספריית סינמטק תל אביב
בישראל קיימים מספר סינמטקים המקרינים לקהל הרחב, באופן סדיר, סרטים שאינם מוצגים בבתי קולנוע. בסינמטק ירושלים קיים ארכיון סרטים עצמאי, ולצד סינמטק תל אביב נמצאת הספרייה לקולנוע המשמרת סרטים, תוך שימת דגש על שימור היצירה הקולנועית הישראלית.

היסטוריה
--------

ב-1955 ייסדה ליה ון ליר בחיפה את "מועדון הסרט הטוב", שמנה 250 חברים והציע הקרנת סרטי איכות. ב-1956 ייסדה מועדוני סרטים נוספים בתל אביב ובירושלים. ב-1960 ייסדה את "ארכיון הסרטים הישראלי" שהוכר בשנת 1963 כחבר ב"פיאפ" - הפדרציה הבינלאומית לארכיוני סרטים.

בשנות ה-60 התקיימו הקרנות סרטים ישנים במסגרות של מועדונים של חובבי קולנוע או באולמות קולנוע ישנים. חובב הקולנוע ישעיהו קולר ניהל אוסף של סרטים וניסה, ללא הצלחה, לקיים הקרנות מסחריות של סרטים ישנים. יוזמה מוקדמת להקרנת סרטים תוך שימוש במושג "סינמטק" התקיימה בשנת 1970 בתיאטרון חיפה בו הוקרנו סרטים קצרים בנושאי תיאטרון לפני הצגות של התיאטרון. 

בשנת 1973 פתחה עיריית תל אביב-יפו את סינמטק תל אביב בבית עובדי העירייה ברחוב פומבדיתא. ב-1973 הקימה ון ליר את סינמטק חיפה, ומאוחר יותר באותה שנה הקימה את הסינמטק בבית אגרון בירושלים.

סינמטקים בישראל
---------------

הסינמטקים הגדולים בישראל הם:

* סינמטק הרצליה
* סינמטק חולון
* סינמטק חיפה
* סינמטק ירושלים
* סינמטק ראש פינה
* סינמטק שדרות
* סינמטק תל אביב
* סינימה קלאס - סינמטק ראשון לציון

סינמטקים אלה מקיימים הקרנות סדירות ומארחים פסטיבלי קולנוע שנתיים. מספר סינמטקים קטנים יותר פועלים בנצרת, בדימונה ובמקומות אחרים בישראל. הסינמטקים הקטנים יותר פועלים לעיתים כאולמות הקרנה בלבד.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר סינמטק שדרות
* אתר סינמטק ירושלים
* אתר סינמטק תל אביב
* אתר סינמטק חיפה
* אתר סינמטק הרצליה
* אתר סינמטק ראש פינה
* אתר סינמטק חולון
* אתר קולנוע בהיכל - סינמטק ראשון לציון

הערות שוליים
------------

1. ↑  הסרט הישראלי - לארכיון, חרות, 10 במרץ 1963
2. ↑  הסרט הישראלי - לארכיון, חרות, 10 במרץ 1963
3. ↑  אריאלה הראובני, ארכיון הסרטים הישראלי, דבר, 28 בנובמבר 1963
4. ↑  ש. שחורי, מרכז צעירים ראשון בארץ, דבר, 18 בנובמבר 1963
5. ↑  יוענק פרס עידוד לסרט הישראלי הקצר, מעריב, 21 בנובמבר 1963
6. ↑  שרגא הר-גיל, ארכיון הסרטים שנולד במקרה, מעריב, 29 ביולי 1974
7. ↑  רם עברון, הדרן, דבר, 24 בדצמבר 1971
8. ↑  חוה נובק, פיל ברחובות ונציה, דבר, 24 בספטמבר 1970
9. ↑  התיאטרון החיפאי לקראת שנת העשור שלו, דבר, 5 במאי 1970
10. ↑  ראובן בן צבי, להגביר את מעורבות הקהל בתיאטרון, מעריב, 16 באוגוסט 1970
11. ↑  כמה שאלות בעניין סינמאתק, דבר, 19 באפריל 1973
**שנות ה-30 של המאה ה-9** היו העשור הרביעי של המאה ה-9, החלו ב-1 בינואר 830 והסתיימו ב-31 בדצמבר 839.

אירועים בולטים בעולם
--------------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
### מלחמה ופוליטיקה

#### מלחמות

* 831 - העיר פלרמו נכבשה על ידי הערבים והוכרזה כבירה ומושבו של האמיר.

#### סכסוכים לאומיים ואזוריים

#### אירועים פוליטיים משמעותיים

ספינת אוסברג
* 836 - מעבר בירת מדינת בית עבאס לסאמרא.
* קיץ 834 - הספינה הוויקינגית ספינת אוסברג נקברה בתלולית ליד טנסברג (באזור בו נמצאת בעת המודרנית נורווגיה) (תאריך משוער).

כלכלה
-----

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אסונות
------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות
-------------------------------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה
--------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
* 28 בפברואר 837 - שביט היילי חולף במרחק של כ-5.1 מיליון ק"מ בלבד מכדור הארץ, ההופעה הקרובה ביותר

תרבות פופולרית
--------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים
------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
### מנהיגי עולם בולטים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שנות ה-30 של המאה ה-9** בוויקישיתוף

| עשורים במאה ה-9 |
| --- |
|  | << • 800–809 • 810–819 • 820–829 • 830–839 • 840–849 • 850–859 • 860–869 • 870–879 • 880–889 • 890–899 • >> |
ה**שפק** (באנגלית: **Shafaq**, בפרסית: شفق, משמעות השם: לפני עלות השחר) הוא מטוס קרב תת-קולי פרי פיתוח של התעשייה האווירית האיראנית שהוא ככל הידוע מטוס הקרב הרביעי שפותח על ידי איראן. לפי הנטען בתקשורת האיראנית, המטוס פותח על ידי מהנדסת.

פרויקט השפק
-----------

ה"שפק" הוא מטוס אימון ותקיפה מתקדם שפותח בפקולטה לאווירונאוטיקה באוניברסיטה הטכנולוגית מאלכ אשתר שבטהראן. בתחילת הפיתוח של המטוס לקחה רוסיה חלק פעיל מאוד אך לאחר מכן, לפי טענות האיראנים, עזבה רוסיה את הפרויקט והותירה את מרביתו בידיהם של המהנדסים האיראניים.

בחינות מנהרת רוח עבור מודל המטוס בקנה מידה של 1:7 כבר הושלמו וצילומים ששודרו בטלוויזיה האיראנית מלמדים כי נבנה מודל בגודל מלא. פרויקט הפיתוח של השפק טרם הושלם, אך על פי מקורות רשמיים באיראן אמור המטוס להיות תת קולי ובעל תכונות חמקניות מתקדמות, בשל העובדה שהוא בעל שכבת ציפוי חיצונית בעלת יכולת ספיגה גבוהה של קרינת מכ"ם. לפי אותם פרסומים, יצורו הסדרתי של המטוס אמור להתחיל בשנת 2008. האיראנים מקטלגים את ה"שפק" כמטוס קרב מהדור החמישי.

השפק מיועד להיות מטוס תקיפה ואימון דו-מושבי קל שעיצובו נשען על מטוסי מיג רוסיים מסדרות מוקדמות יותר. כיסאות המפלט של המטוס הם מתוצרת רוסית ונראה כי הפרויקט כולו הוא פרויקט איראני-רוסי משותף. לפי דיווחים נוספים אמורה התעשייה האווירית האיראנית לייצר את המטוס בשלוש גרסאות שונות: גרסת מטוס דו-מושבי (אימונים ותקיפה קלה), ושתי גרסאות נוספות של מטוס הפצצה חד-מושבי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שפק** בוויקישיתוף
* **Shafaq** (**לפני השחר**) דף המטוס ב GlobalSecurity.org (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: Shafaq, באתר GlobalSecurity.org.
**שפן הסבך** (שם מדעי: *Heterohyrax brucei*) הוא מין יחיד בסוגו של יונק קטן ממשפחת השפניים. שפן זה חי בערבות עשב וסוואנות במזרח אפריקה והוא בעל פרווה חומה-זהובה.

מאפיינים
--------

שפן זה מזכיר מעט את שפן הסלע אך יותר קטן ובעל לסתות קטנות ועגולות יותר. הוא בעל פרווה חומה מעט ובקצה הגב ישנם שערות מנומרות בחום-זהוב. הרגליים קצרות ויש לו טוחנות גדולות המזכירות ניבים בקצה הלסת. כמו לרוב השפנים הוא בעל אוזניים, אף וזנב קצרים. הרגליים קצרות וצהובות מעט. אורכו הממוצע 305-380 מ"מ ומשקלו 2.3-3.6 ק"ג.

השפנים חיים במחילות באזורי אפריקה המזרחית וחיים בחבורות בינוניות של 5-34 פרטים. הם שוכני אזורים סלעיים אך יורדים לאכול מהעצים ומבלים הרבה מהזמן בסבכים ומכאן שמם.

**מזון**: השפן בעיקר מניצנים, פרחים, עלים וזרעים של צמחים שונים ורק לעיתים נדירות אוכלים עשב. לעיתים הם גם עולים על עצים כדי למצוא מזון. הם שותים לעיתים נדירות.

**אויבים**: לשפן הקטן מגוון אויבים ביניהם חתולים גדולים כמו האריה והנמר, צבועים, תנים, עופות דורסים ונחשים גדולים. הקטנים פגיעים גם לחתולים קטנים, שועלים, נמיות, נחשים, בזים וינשופים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שפן הסבך** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

תמונות
------

* 
* 
*

הערות שוליים
------------

1. ↑  שפן הסבך באתר הרשימה האדומה של IUCN

| אפרותריה |
| --- |
| אפרואינסקטיפילים |
| שנבובאים | 

|  |  |
| --- | --- |
| שנבוב | שנבוב |

 |  |
| פיינונגולטה |
| שפנאים (שפניים) | 

|  |  |
| --- | --- |
| שפן סלע | שפן סלע |
| שפן עצים | שפן עצים מזרחי • שפן עצים מערבי • שפן עצים בניני |
| שפן הסבך | שפן הסבך |

 |
| טתיתריה | 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פילאים (פיליים) | 

|  |  |
| --- | --- |
| פיל אפריקני | פיל סוואנה אפריקני • פיל יער אפריקני |
| פיל | פיל אסייתי (תת-מינים: פיל הודי • פיל סרי לנקי • פיל סומטרי • פיל בורנאי) |

 |
| תחשאים | 

|  |  |
| --- | --- |
| תחשיים | תחש המשכן |
| תחשי הנהרות | תחש נהרות קריבי • תחש נהרות אמאזוני • תחש נהרות אפריקני • תחש גמדי |

 |

 |
| חדפי פיל • טנרקאים |
**יצחק** (**איזי**) **דורות** (8 בפברואר 1916 – 9 באפריל 1980) היה ראש השב"כ השני וסגן ראש המוסד.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיר איוואנו-פרנקיבסק בשם **איזידור רוט** (Izydor Roth) בנם של זהבה (לבית פאהן) ואלקנה, סוחר סוסים. למד בתיכון ממלכתי מקומי ועלה לארץ ישראל ב-27 בספטמבר 1936. הוא התיישב בשכונת מקור ברוך בירושלים ועבד בפרדסנות. למד לטינית ויוונית עתיקה באוניברסיטה העברית בירושלים.

ביולי 1939 הוכשר בבית הספר לנוטרים בכפר ילדים בעפולה ולאחר מכן שירת במשטרת היישובים העבריים. בדצמבר 1940 התנדב לצבא הבריטי ושירת במהלך מלחמת העולם השנייה כפקיד פלוגתי בגדוד העברי השני, שם זכה לכינוי "בריג" (קיצור של בריגדה). עם שחרורו גויס לש"י (שירות הידיעות של "ההגנה") ונודע בכינוי "דפני". בעת שירותו שם נפצע קשה בגבו בתאונת דרכים בירושלים. לפי אחת השמועות, התאונה נגרמה כתוצאה מירי בגבו של דורות, שבוצע על ידי אנשי לח"י בשעה שחקר את ההתנקשות ברוזן ברנדוט, וגרם להידרדרות הג'יפ בו נסע.

לאחר קום המדינה החל לעבוד בשב"כ. הוא שימש סגנו של ראובן שילוח בעת הקמת המוסד.

כשנדרש איזידור רוט לעברת את שם משפחתו, בהתאם להנחיות שהיו נהוגות באותה עת בשירות המדינה (לדרישת דוד בן-גוריון), הפגין את שנינותו ושינה את שמו ל"איזי דורות", וכך ציית להוראה מבלי ששמו החדש יישמע אחרת.

בשנת 1951 יצא לשליחות באירופה, ובספטמבר 1952 מונה לעמוד בראש השב"כ, תפקיד שבו כיהן במשך שנה אחת. במהלך כהונתו נתפסו שניים מאנשי שירות הביטחון שטיפלו במכשיר האזנה שהוטמן בשולחן עבודתו של מאיר יערי ממנהיגי מפ"ם. דורות ניהל את מבצע ההאזנה יחד עם איסר הראל. לטענתם, הם חששו שגורמי שמאל בתוך מפ"ם שהזדהו עם ברית המועצות יפעלו באופן חשאי למען ברית המועצות ובקשו לעקוב אחריהם. יערי, לעומת זאת, טוען שההאזנות היו ממניעים פוליטיים.

בין השנים 1963–1953 היה סגנו של ראש "המוסד", איסר הראל. בשנים אלה עסק, בין היתר, בלכידתם של סוכנים זרים שפעלו בישראל ובחקירת פרשות כגון בגידתו של אברי אלעד. עם פרישתו של הראל, בעקבות פרשת המדענים הגרמנים במצרים, פרש גם דורות, והקים חברת השקעות בשם "הרן" שעסקה בפיתוח מיזמים שונים ברחבי ישראל. 

גם לאחר פרישתו שמר בקנאות על פרטיותו, ולא התראיין מעולם. שמו לא נודע ברבים עד לפטירתו. 

איזי דורות נפטר ב-9 באפריל 1980 ונטמן בבית העלמין הדרום. הותיר אחריו אישה ושני בנים.

לקריאה נוספת
------------

* איתן הבר, אלמוני בחייו ובמותו, ידיעות אחרונות, 17 באפריל 1991.

קישורים חיצוניים
----------------

* עמוד לזכרו של איזי דורות, באתר שירות הביטחון הכללי

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  Roth Izydor, ארכיון המדינה
2. ↑  יוסי מלמן ודן רביב, "**מלחמות הצללים: המוסד וקהילת המודיעין**", הוצאת ידיעות ספרים, 2012, עמוד 55.
3. ↑  מכשיר האזנה סודי אלחוטי הותקן בחדרו של מאיר יערי, חרות, 30 בינואר 1953
4. ↑  אורי דן, החוטים הסמויים שהוליכו למיקרופון, מעריב, 15 באוגוסט 1969
5. ↑  מ. יערי דוחה טענות א. הראל בעניין הטמנת מכשיר האזנה בחדרו, דבר, 13 באוגוסט 1969

| דגל ישראלדגל ישראל ראשי שירות הביטחון הכללי (שב"כ) |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| איסר הראל • איזי דורות • עמוס מנור • יוסף הרמלין • אברהם אחיטוב • אברהם שלום • יוסף הרמלין • יעקב פרי • כרמי גילון • עמי אילון • אבי דיכטר • יובל דיסקין • יורם כהן • נדב ארגמן • רונן בר |  |

 |
**מושב לצים** הוא ביטוי מקראי המופיע במזמור הראשון בספר תהלים:  


> 
> (א) אַשְׁרֵי הָאִישׁ אֲשֶׁר לֹא הָלַךְ בַּעֲצַת רְשָׁעִים וּבְדֶרֶךְ חַטָּאִים לֹא עָמָד וּבְ**מוֹשַׁב לֵצִים** לֹא יָשָׁב. (ב) כִּי אִם בְּתוֹרַת ה' חֶפְצוֹ וּבְתוֹרָתוֹ יֶהְגֶּה יוֹמָם וָלָיְלָה.
> 
> 
> 
> — ספר תהלים, פרק א', פסוקים א'–ב'
> 

לביטוי פרשנות רחבה, שעיקרה הוא מושב משותף של אנשים שאינם עוסקים בדברי תורה וחכמה וכתוצאה מכך ישיבתם מאופיינת בקלות דעת וחוסר רצינות כלפי כל דבר ועניין, וזו תכונה שלילית בראי היהדות.

לפי המשנה במסכת אבות, על אדם להעביר את זמנו בעיסוק מהותי ומועיל, ולא להשחית את זמנו לריק בבטלה או בבדיחות הדעת. אם צריך לעבוד - יש לעבוד, אם הזמן לאכול - יש לאכול, ואם אין משהו קונקרטי שיש לבצעו, מוטב לקרוא וללמוד דברי תורה.

הגמרא במסכת קידושין מגדירה "לץ" מי שאינו עוסק במקרא, במשנה או ב"דרך ארץ" - פרנסה. כלומר: מי ש"מבלה" את זמנו, בהבלים. במסכת עבודה זרה מגדירה הגמרא כ"מושב לצים" ישיבה בתיאטראות שעיסוקם הוא להצחיק את האנשים, פעילות שכל מטרתה היא בידור והנאה רגעית. מכאן גוזרים רבים איסור על ישיבה משותפת באירועים בידוריים, צפייה בתוכניות וסרטים שאין בהם תועלת או הרחבת דעת או צפייה באירועי ספורט וכיוצא בזה.

ראו גם
------

* ליצנות (יהדות)

קישורים חיצוניים
----------------

* מושב לצים במדור 'שאל את הרב' באתר **כיפה**.

הערות שוליים
------------

1. ↑  משנה, מסכת אבות, פרק ג', משנה ב'
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף מ"א, עמוד א'
3. ↑  תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף י"ח, עמוד ב'
עטיפת תקליט האוסף מ-2009, התמונה מקורית מהמופע ב-1970. מיכל טל, רפי גרנות ואמנון ברנזון
**השטן ואשת האיכר** היה מופע בידור וזמר ישראלי מצליח משנת 1971. המופע יוחד לבלדות ושירי עמים, מתורגמים, שהיו בחלקם הגדול שירי כמיהה לחופש ומחאה כנגד דיכוי. המופע והתקליט זכו להצלחה ניכרת ולמאות הופעות ברחבי הארץ.

רקע
---

המופע "השטן ואשת האיכר" הושפע ממופע קודם, "הלוך הלכה החבריא", שעלה על הבמות בישראל בשנת 1969 וכלל שירים רוסיים בתרגומו של יעקב שבתאי ובביצוע הלהקה שכללה את ליאור ייני, דודו אלהרר, אמנון ברנזון ותמי ספיבק. לאחר שהמופע "הלוך הלכה החבריא" נקלע לקשיים, נטל אמנון ברנזון לידיו את הפקת המופע והוא זכה להצלחה רבה.

על המופע
--------

בעקבות הצלחת "הלוך הלכה החבריא" הפיק אמנון ברנזון מופע המשך, "השטן ואשת האיכר", שיוחד לבלדות ושירי עמים, מתורגמים מרוסית, אנגלית וצרפתית. חלק גדול מהשירים בטאו כמיהה לחופש ומחאה כנגד דיכוי. בין השירים הוקראו קטעי קישור שהיו סיפורי-עם מפולפלים ממקור אירי או מעובדים לפי סיפורי קנטרברי והדקמרון. 

כל השירים וקטעי הקריאה במופע תורגמו על ידי דן אלמגור ועובדו על ידי אריה לבנון. במאי המופע היה נדב לויתן והמנהל המוזיקלי היה צביקה כספי. 

השתתפו בו: אמנון ברנזון, מפיק המופע, יחד עם שני יוצאי להקות צבאיות רפי גרנות ומיכל טל. 

בין שירי המופע שהתפרסמו נמנים: "הגיטרה של פדרו", "ליושינקה", "העגורים", "האינדיאני", "אנטיה" ו"היי שלום".

בעקבות המופע יצא גם תקליט. המופע והתקליט זכו להצלחה ניכרת ולמאות הופעות ברחבי הארץ.

בשנת 1973 הועלה מופע המשך בתבנית דומה בהפקתו של ברנזון, בשם "החייט ואשת הסנדלר", עם משתתפים אחרים, בהם שלומית אהרון, אולם הופעות מופע זה נקטעו בעקבות מלחמת יום כיפור.

ב-2009 הועלה מופע מחודש של שירי "הלוך הלכה החבריא" ו"השטן ואשת האיכר", בשם "הלכה החבריא לשטן ואשת האיכר".

קישורים חיצוניים
----------------

* השטן ואשת האיכר, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
* ירון סבוראי, השטן ואשת האיכר. הקאמבק, שיחה עם אמנון ברנזון, מגזין המושבות, 8.4.2009
* השטן ואשת האיכר, בביצוע מיכל טל ואורי הרפז, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסי חרסונסקי, נערה ושמה ליושנקה, מעריב, 29 בנובמבר 1971

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008917471105171

 |
מערכת השמש. ניתן לראות את מסלוליהם ההלויוצנטריים של כל כוכבי הלכת (לא בקנה מידה).
**מסלול הליוצנטרי** (באנגלית: **Heliocentric orbit**) הוא מסלול סביב השמש (הליו - helios, ביוונית עתיקה: השמש; צנטרי - centric, ביוונית עתיקה: מרכז). כל כוכבי הלכת, השביטים והאסטרואידים במערכת השמש שלנו נמצאים במסלולים הליוצנטריים, כמו גם לא מעט גשושיות ופסולת חלל. ירחי כוכבי הלכת לעומת זאת אינם נמצאים במסלולים הליוצנטריים אלא במסלולים סביב כוכב הלכת שלהם. החריג היחיד במקרה זה הוא הירח של כדור הארץ, שהוא הירח היחיד במערכת השמש שמהירותו סביב השמש (קרוב ל-30 ק"מ בשנייה) גדולה ממהירותו סביב כוכב הלכת שלו (כדור הארץ, מעט יותר מק"מ אחד בשנייה),' כך שניתן לטעון כי מסלולו של הירח הוא קודם כל הליוצנטרי.

נקודות האפסיד במסלול הליוצנטרי נקראות אפהליון ופריהליון.

מסלול הליוצנטרי פנימי הוא מסלול הליוצנטרי הנמצא בתוך מסלולו ההליוצנטרי של כדור הארץ, לדוגמה מסלול של נוגה. מסלול הליוצנטרי חיצוני הוא מסלול הליוצנטרי הנמצא מחוץ למסלולו ההליוצנטרי של כדור הארץ, לדוגמה מסלולו של מאדים.

אף על פי שנוח לחשוב על מסלול סביב השמש, למעשה הגופים במערכת השמש, כולל השמש עצמה, מקיפים למעשה את מרכז המסה של מערכת השמש. תופעה דומה במערכות שמש רחוקות מאפשרת את זיהויים של כוכבי לכת חוץ-שמשיים על ידי שיטת המהירות הרדיאלית (Radial velocity method), דהיינו השפעת כוכב הלכת על מהירותו של כוכב האם.

ראו גם
------

* מערכת השמש
* מסלול גאוצנטרי

הערות שוליים
------------

1. ↑  How Fast is the Earth Moving?
2. ↑  Moon Facts
**כביש הרכב הפדרלי M4 "דון"** (ברוסית: **Федеральная автомобильная дорога М4 «Дон»**) הוא כביש מהיר מרכזי ברוסיה המקשר בין מוסקבה, וורונז', רוסטוב על הדון וקרסנודאר. אורכו 1,517 קילומטרים.

הדרך, ששודרגה והורחבה בעשורים בעשור הראשון והשני של המאה ה-21 לכביש מהיר, היא עורק תחבורתי המחבר בין מוסקבה לדרום רוסיה. בחודשי הקיץ סובל הכביש מעומסי תנועה כבדים הנגרמים על ידי נופשים הנוסעים לאתרי הנופש של הים השחור, כמו סוצ'י, ועל ידי משאיות המעבירות פירות מהדרום לאזורים המאוכלסים יותר של צפון ומרכז רוסיה.

נכון ל-2023, M4 הוא הכביש המהיר הארצי היחיד ברוסיה. חלקים מהכביש כרוכים באגרה.

גאוגרפיה
--------

מחסום אגרה בכביש
המסלול מתחיל בכביש הטבעת של מוסקבה ועובר דרומה, עובר ממערב לווידנויה, ממזרח לדומודדובו וממערב לקאשירה ולסטופינו. הכביש המהיר ממשיך באובלסטי טולה וליפצק, עובר דרך יילץ וזדונסק ולאחר מכן על פני מחוז וורונז'. לאחר חציית נהר הדון ליד רוסטוב ממשיכה הדרך דרומה לקרסנודאר ומסתיימת בנובורוסיסק.

קטע מוסקבה-קרסנודאר הוא חלק מהכביש האירופי E115, במקביל לכביש האירופי E119 ממוסקבה לקאשירה. קטע מוסקבה-קאשירה הוא גם חלק מ-AH8 (חלק מרשת הכבישים המהירים האסיאתית), הקטע ברוסטוב על הדון הוא חלק מכביש E50, קטע דז'ובגה-נובורוסיסק הוא חלק מכביש E97 וקטע קרסנודאר-דז'ובגה הוא חלק מהכביש האירופי E592.

היסטוריה
--------

במהלך מרד קבוצת וגנר ביוני 2023 שימש כביש ה-M4 את כוחות קבוצת וגנר בניסיונם לנוע מרוסטוב על הדון למוסקבה. השליטה בכביש המהיר הייתה שנויה במחלוקת בין קבוצת וגנר לבין הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית, ודיווחים לא מאושרים סיפרו על מסוקי קרב רוסים שירו על שיירות צבאיות של כוח וגנר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כביש M4** בוויקישיתוף
* M-4, באתר סוכנות הכבישים הפדרלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  הצבא הרוסי תוקף את המורדים של פריגוז'ין, שמתקדמים למוסקבה. קייב: מלחמת האזרחים של פוטין החלה, באתר ynet, 24 ביוני 2023
2. ↑  "Wagner uprising shows Russia's 'full-scale' weakness and chaos, says Zelenskiy – Ukraine war live". *הגרדיאן*.
שיירת טרקטורים נעה על כביש חוצה הקוטב הדרומי, יוני 2006
**כביש חוצה הקוטב הדרומי** הוא דרך על קרח מהודק באנטארקטיקה. הדרך, שאורכה 1,601 קילומטרים, מקשרת בין תחנת מקמרדו, השוכנת בחלק הדרומי של האי רוס, על חוף מצר מקמרדו, והתחנה האנטארקטית אמונדסן-סקוט בקוטב הדרומי. הדרך נסללה במשך 4 שנים, בקיץ האנטארקטי בלבד, בין 2002/03 ל-2005/06.

תחנת מקמרדו היא מקום המוצא של כל הציוד, המזון, הדלק ומתקני הבינוי המגיעים לתחנה האנטארקטית אמונדסן-סקוט בקוטב הדרומי. היה צורך לתת מענה זול וחסין מפגעי מזג האוויר לכמויות הציוד הגדלות והולכות שנדרשו בתחנה האנטארקטית אמונדסן-סקוט. לשם כך נסלל הכביש חוצה הקוטב הדרומי. הכביש הוא בעצם דרך על קרח מהודק שחריצי הקרח בו מולאו בקרח מהודק. צידי הכביש מסומנים בדגלים כדי שהטרקטורים לא יסטו מהדרך בתנאי ראות לקויה. 

הציוד בין התחנות משונע בקיץ (דצמבר - פברואר) בלבד בידי טרקטורים זחליליים הגוררים מזחלות ענקיות. התנועה נעשית בשיירות ומשך המסע בין התחנות כ-40 ימים. בדרך חזרה, כשהטרקטורים לא טעונים, המסע מהיר בהרבה.

ב-27 בדצמבר 2013 הגיעה מריה לייג'רסטם לראשונה אל הקוטב הדרומי באופניים לאחר מסע אופניים שנמשך 10 ימים, 14 שעות ו-56 דקות על כביש חוצה הקוטב הדרומי. היא הראשונה שהגיעה אל הקוטב הדרומי באופניים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כביש חוצה הקוטב הדרומי** בוויקישיתוף
* יוטיוב - סרטונים על החיים בתחנות המחקר באנטארקטיקה
**ג'יימס וילסון מוריס** (באנגלית: **James Wilson Morrice**‏; 10 באוגוסט 1865 – 23 בינואר 1924) היה צייר נוף קנדי. התגורר במשך רוב הקריירה שלו בפריז.

ביוגרפיה
--------

מוריס נולד במונטריאול שבקוויבק, בנו של סוחר עשיר, ולמד משפטים בטורונטו בין השנים 1882–1889. בשנת 1890 עזב ללמוד ציור באנגליה. בשנה שלאחר מכן הגיע לפריז, שם למד באקדמיה ז'וליאן בין השנים 1892 - 1897. באקדמיה ז'וליאן התיידד עם צ'ארלס קונדר ומוריס פרנדרגסט, ופגש גם את רוברט הנרי.

מוריס המשיך להתגורר בפריז עד מלחמת העולם הראשונה, אף שבילה את רוב חורפיו בקנדה. הוא יצר קשרים רבים בחוגים האינטלקטואליים של פריז, תוך שהוא נשאר בקשר עם עולם האמנות הקנדי - הצטרף לסלון ד'אוטומן, 1905, למועדון האמנות הקנדי, 1907, נבחר לחבר האקדמיה המלכותית הקנדית, 1913.

בתקופה זו הוא היה בקשר עם חוגי הספרות, עם אינטלקטואלים גולים אנגלים שחיו בפריז, כמו סומרסט מוהם, ארנולד בנט וקלייב בל. בחורף 12–1911 הוא חלק סטודיו עם מאטיס בטנג'יר.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, מוריס ברח למונטריאול, ואז לקובה. שם החל לשתות, והפך לאלכוהוליסט.

בקיץ 1922 נסע לאלג'יר, שם צייר עם אלברט מרקט. זו תהיה הפעם האחרונה שהוא צייר. בריאותו החלה להתדרדר במהירות. הוא נפטר, בן 58, בתוניס.

ציוריו של מוריס לפני תחילת המאה צבועים עדין וצבעים רכים בהשפעת ויסלר. לפני מלחמת העולם הראשונה הוא החל לצייר, בסגנון מלא יותר, סצינות קנדיות חורפיות שהושפעו מהאימפרסיוניסטים.

חלק מיצירותיו בתקופת הקאריביים שלו נחשבות לטובות שלו וצבועות בסגנון רופף בהשפעת הפוסט אימפרסיוניזם.

גלריה
-----

* חוף בטנג'ירחוף בטנג'יר
* בית סנט דייגובית סנט דייגו
* מראה בשוקמראה בשוק
* בשלגבשלג
* גן ליד פריזגן ליד פריז
* בוונציהבוונציה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יימס וילסון מוריס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Biography – MORRICE, JAMES WILSON – Volume XV (1921-1930) – Dictionary of Canadian Biography, www.biographi.ca
2. ↑  Reid, Dennis (1988). *A Concise History of Canadian Painting, Second Edition*. Don Mills: Oxford University Press Canada
3. ↑  Ash K. Prakash: *Impressionism in Canada. A Journey of Rediscovery.* Pref. Guy Wildenstein, introd. William H Gerdts. Arnoldsche Verlagsanstalt, Stuttgart 2014, 2. Aufl. 2015 (illustr. book, with expl

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12064482x (data)
* GND: 121290050
* ISNI: 0000 0001 1041 984X
* LCCN: n50006152
* NKC: jx20120910005
* NLA: 35363184
* RKD: 57828
* SNAC: w6jt0hp7
* SUDOC: 028906128
* Trove: 926141
* ULAN: 500031652
* VIAF: 18075040
* WorldCat: lccn-n50006152

 |
גנרל **קורט יאהן** (בגרמנית: **Kurt Jahn**;‏ 16 בפברואר 1892 – 7 בנובמבר 1966) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

יאהן נולד ב-16 בפברואר 1892 בשמלקלדן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1910 התגייס יאהן לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-30 (באדן ה-2). שם הוא הועלה לדרגה ב-18 באוגוסט 1915 הועלה לדרגת אובר לוטננט, ובקיץ 1916 מונה לשלישו של מפקד הארטילריה של הדיוויזיה ה-29. בתחילת 1917 מונה לקצין מטה בדיוויזיה ה-29, ובסוף אותה שנה הועבר לרגימנט הרגלים ה-113. באביב 1918 הועבר למטה הקורפוס ה-5, בקיץ 1918 הועבר למטה הדיוויזיה ה-42, וב-18 באוגוסט 1918 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף יאהן לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 במאי 1933 הועלה יאהן לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-5. ב-1 במאי 1935 הועלה לדרגת אוברסט, וב-6 באוקטובר 1936 מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-35. ב-12 באוקטובר 1937 מונה למפקד אגד הארטילריה ה-35, ב-1 במרץ 1938 מונה למפקד בית-הספר לתותחנות בייטרבוג, וב-1 בינואר 1939 הועלה לדרגת גנרל מיור.

### מלחמת העולם השנייה

ב-5 באוקטובר 1940 מונה יאהן למפקד הדיוויזיה ה-121, וב-1 בנובמבר 1940 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-25 במאי 1941 מונה יאהן למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-3, ובמהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-56 במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית. במהלך הקרב על מוסקבה לחמה הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-57 במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית, וב-15 במאי 1942 מונה למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-233, שהפכה ב-7 ביולי אותה שנה לדיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-233. ב-15 במרץ 1943 מונה יאהן למפקד הדיוויזיה ה-709 בצרפת, וב-1 ביולי 1943 מונה למפקד אגד הארטילריה ה-308, שהיה חלק מהארמייה השנייה. ב-14 באפריל 1944 מונה יאהן למפקד דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-18, וב-25 במאי 1944 מונה לזמן קצר למפקד הדיוויזיה ה-12. ב-8 ביולי 1944 מונה יאהן למפקד הקורפוס ה-87, וב-1 באוקטובר 1944 הועלה לדרגת גנרל חיל התותחנים. יאהן פיקד על הכוח הגרמני-איטלקי בלומברדיה, וב-1 במאי 1945 נפל בשבי הבריטי.

### לאחר המלחמה

בשנת 1948 השתחרר יאהן מהשבי. לאחר שחרורו התגורר יאהן בעיר קובורג, עד למותו ב-7 בנובמבר 1966, והוא בן 74 שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורט יאהן באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 140452893
* VIAF: 107150122
* WorldCat: viaf-107150122

 |
**נועה זומר** (נולדה ב-1974) היא קצינה בצה"ל בדרגת תת-אלוף המכהנת כמשנה לנשיאת בית הדין הצבאי לערעורים.

ביוגרפיה
--------

נועה זומר מצהירה אמונים בפני נשיא המדינה ראובן ריבלין עם מינויה לכהונת קבע כשופטת בבית הדין הצבאי לערעורים
נועה זומר מקבלת דרגת תא"ל
תא"ל זומר נולדה בישראל. התגייסה לצה"ל במסגרת העתודה האקדמית וב-1996 סיימה תואר ראשון באוניברסיטת בר-אילן והחלה בשירותה הצבאי.

היא שירתה במגוון תפקידים בפרקליטות הצבאית, בהם: תובעת פיקודית בפרקליטות פיקוד המרכז, קצינת ייעוץ במחלקת הדין הבין-לאומי ועוזרתו המשפטית של הפרקליט הצבאי הראשי.

ב-2005 סיימה לימודי תואר שני במשפטים באוניברסיטת בר-אילן.
במרץ 2006 מונתה לשופטת בבית הדין הצבאי המחוזי ביפו ולאחר מכן בבית הדין המחוזי בפיקוד דרום וזרוע היבשה.
בדצמבר 2009 מונתה לסגנית נשיא בית הדין המחוזי בפיקוד דרום וזרוע היבשה.
ביולי 2013 מונתה גם לסגנית נשיאת בית הדין הצבאי המיוחד.
בדצמבר 2015 מונתה לנשיאת בית הדין הצבאי המחוזי בפיקוד דרום וזרוע היבשה והועלתה לדרגת אל"ם.
בינואר 2017 מונתה לנשיאת בית הדין הצבאי המחוזי של פיקוד מרכז וחיל האוויר ביפו, וכן נשיאת בית הדין הצבאי המיוחד.
באוקטובר 2019 החלה לכהן כשופטת בבית הדין הצבאי לערעורים.
ב-20 בדצמבר 2021 הועלתה לדרגת תא"ל ולאחר מכן מונתה למשנה לנשיאת בית הדין הצבאי לערעורים.

נועה זומר היא מהחיילות הדתיות הראשונות שהגיעו לדרגת תת-אלוף.

משפטים בהם שפטה
---------------

במהלך שירותה שפטה חיילים וקצינים במגוון נושאים, בהם: עריקות, אלימות כלפי עצורים פלסטינים, התעללות והתנהגות שאינה הולמת, הוצאת נשק מרשות הצבא, הוצאת לשון הרע, חריגה מסמכות (ירי בכלב גוסס), שימוש בסם מסוכן וערעור על הרשעה בהטרדה מינית ובשיבוש מהלכי משפט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נועה זומר** בוויקישיתוף
* תא"ל נועה זומר, באתר צה"ל
* נועה זומר - 'כללי הפתיחה באש למעצר חשוד – במלאת שלושה עשורים להלכת אנקונינה' ספר מנחם פינקלשטיין - משפט, ביטחון וספר (שרון אפק, עופר גרוסקופף, שחר ליפשיץ, אלעד שפיגלמן עורכים, נבו, 2020), 129

הערות שוליים
------------

1. ↑   תא"ל נועה זומר, באתר צה"ל
2. ↑  לראשונה: שתי קצינות דתיות בדרגת תא"ל, באתר ערוץ 7, 20 בדצמבר 2021
3. ↑  אמיר בוחבוט, קצין שהורשע בהכאת פלסטינים לא ייענש, באתר nrg‏, 11 במרץ 2010
4. ↑  איתי בלומנטל, אושר ההסדר: חצי שנת מאסר ללוחמי נצח יהודה שהתעללו בעצורים, באתר ynet, 10 במרץ 2019
5. ↑  גילי כהן, הסדרי טיעון לשלושה מהנאשמים, באתר הארץ, 4 באפריל 2012
6. ↑  עורך דין צבאי - הוצאת נשק, באתר עורך דין צבאי, ‏6 באוגוסט 2013
7. ↑  התובע הצבאי נ' סמל ז.א
8. ↑  יואב זיתון, קצין ירה למוות בכלב גוסס - ולא יישלח לכלא, באתר ynet, 7 בפברואר 2017
9. ↑  פסק דין סמים עונש 25 ימי מאסר וחודש פסילת רשיון נהיגה
10. ↑  רב"ט ש' כ' נגד התובע הצבאי הראשי
**שָׁרְלוֹטֶה קְנוֹבְּלוֹךְ** (בגרמנית: **Charlotte Knobloch**; נולדה ב-29 באוקטובר 1932 כ**שָׂרְלוֹטֶה נוֹיִלַנְד**) הייתה נשיאת המועצה המרכזית של יהודי גרמניה בין השנים 2010–2006; סגנית-נשיא הקונגרס היהודי האירופאי מאז 2003; וסגנית-נשיא הקונגרס היהודי העולמי מאז 2005. קנובלוך הייתה ממנהיגי הקהילה היהודית של מינכן במשך שנים רבות, וכן שימשה כנשיאת הקהילה היהודית של מינכן ובוואריה עילית משנת 1985.

מלבד זאת, חברה קנובלוך בארגון הנשים הציוני הבינלאומי (ויצו) ובהתאחדות הנשים היהודיות של גרמניה (Jüdischer Frauenbund).

חייה
----

שרלוטה קנובלוך נולדה ב-29 באוקטובר 1932 במינכן למשפחת עורכי דין יהודית אמידה. אביה, פֲרִיץ נוֹיִלַנְד, היה עורך דין ידוע במינכן וחבר בפרלמנט הבווארי, ואילו אמה, מרגרטה הייתה נוצרייה במקורה אך התגיירה בעקבות נישואיה לנוילנד. הוריה התגרשו בשנת 1936, בהיותה בת ארבע. לאחר הגירושים, גדלה קנובלוך אצל סבתה אלברטינה נוילנד. 

קנובלוך היא ניצולת שואה: לאחר עליית הנאצים לשלטון, גורשה סבתה, אלברטינה, ביולי 1942 למחנה הריכוז טרזיינשטט. היא מתה שם בינואר 1944. 
בקיץ 1942, לקחה עוזרת הבית של הדוד של קנובלוך, קרסנטיה הומל, את קנובלוך לבית הוריה בחווה בפרנקוניה והצהירה עליה כבתה מחוץ לנישואים. על פועלה זכתה הומל להכרה כחסידת אומות העולם ב-2017.

בתום המלחמה, באביב 1945, חזרה עם אביה ששרד את השואה למינכן, ובשנת 1951 התחתנה עם שמואל קנובלוך, ניצול שואה מגטו קרקוב. בתחילה חשבו השניים על הגירה לארצות הברית, אך לידת ילדיהם הביאה לירידת התוכנית מהפרק. לזוג נולדו בן ושתי בנות. 
בשנת 1985 מונתה לנשיאת הקהילה היהודית של מינכן ובוואריה עילית.
אחד מהישגיה הגדולים קודם למינויה לנשיאת מועצת יהודי גרמניה הוא חנוכת המרכז היהודי (Jüdisches Zentrum) במינכן, שהתלוותה לפתיחת בית כנסת ומוזיאון המוקדש ליהדות. קנובלוך קיבלה אזרחות כבוד במינכן בשנת 2005. היא נתמנתה לנשיאת המועצה המרכזית של יהודי גרמניה עם פטירתו של קודמה בתפקיד, פאול שפיגל. בתפקידה זה פעלה בין השאר נגד האנטישמיות שהתחזקה במזרח אירופה. בקונגרס היהודי העולמי היא פועלת למען קידום קהילות היהודים דוברות הגרמנית וחיבור ביניהן לבין קהילות יהודיות בארצות אחרות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שרלוטה קנובלוך** בוויקישיתוף
* רויטרס, לראשונה: מונתה נשיאה למועצת יהודי גרמניה, באתר ynet, 8 ביוני 2006
* עופר אדרת, מנהיגה יהודית בגרמניה: אני לא בטוחה שאנחנו רצויים כאן, באתר הארץ, 6 בספטמבר 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  היהודים בגרמניה: מרגישים "כמו בשנות ה-30", באתר ynet, 18 באוקטובר 2006

|  |
| --- |
| **נשיאי המועצה המרכזית של יהודי גרמניה** |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| היינץ גלינסקי | הרברט לווין | ורנר נחום | היינץ גלינסקי | איגנץ בוביס | פאול שפיגל | שרלוטה קנובלוך | דיטר גראומן | יוסף שוסטר |
|  1954‑1963 | 1963‑1969 |  1969‑1988 | 1988‑1992 | 1992‑1999 | 2000‑2006 | 2006‑2010 | 2006‑2014 | 2014- |
|

 |


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007263941505171
* GND: 133438155
* ISNI: 0000 0000 7877 3274
* LCCN: no2007094767
* MusicBrainz: dcd5fb4b-e64e-41b9-a63e-dd31c91c4328
* SUDOC: 124509428
* VIAF: 43027593
* WorldCat: lccn-no2007094767

 |