recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Sony Discman D121
**דיסקמן** היה הכינוי שחברת האלקטרוניקה היפנית סוני נתנה לנגן הדיסקים (מדיה דיגיטלית אופטית) הנייד הראשון. הדגם d-50 היה הנגן הראשון בשוק ב-1984. השם discman אומץ על ידי סוני לכל
קו מוצרי האודיו הניידים שלה, פירוש השם הוא "cd-walkman",שהוא חידוש לשם של סדרת הנגן אודיו האנלוגי הראשון שסוני הוציאה, הווקמן, שהשתמש בקלטות אודיו מגנטיות.

לפני היציאה לשוק
----------------

לפני המצאת התקליטור היו קלטות השמע הפורמט השולט בשוק לאחסון מוזיקה ומידע. בשנת 1979 חוללה סוני מהפכה בהרגלי השמיעה בכך שהכניסה את הווקמן - נגן המוזיקה הקומפקטי הראשון שהיה נוח לנשיאה. מוצר זה נקלט היטב בשוק העולמי.

עם המצאת התקליטור הבינה סוני את הפוטנציאל של פורמט זה והחלה לשווקו כמוצר מוביל בשוק ולא מוצר נישה למכורים לדבר.

התפתחות
-------

מאז נגן הדיסקים הראשון (cdp-101) סוני עמלה לשפר את עיצוב המוצר על מנת להפחית את הכוח שצרך וכמות החלקים. פרויקט זה, שנקרא "CD CD", שם לו למטרה להפוך את פורמט הדיסקים האופטים לזול וזמין יותר. אחרי שסוני הצליחה להפחית את גודל הנגן דיסקים הנייח לעשירית מגודלו המקורי ניתן היה לייצר את נגן דיסקים הנייד הראשון, שיצא בשנת 1984 תחת השם discman.

המטרה הייתה לייצר נגן נייד בגודל 4 אריזות דיסקים אחד על גבי השני, או בממדים של 13x13 סנטימטר על 4 סנטימטר עובי.

יציאה לשוק
----------

הדגם D-50 שהיה הנגן דיסקים אופטיים הראשון, יצא לשוק בנובמבר 1984, ביום שמסמל שנתיים ליציאת פורמט הדיסקים האופטיים לייצור המוני.

למרות שהיה בגודל קטן יחסית של 2 קופסאות דיסקים היחידה הציעה את אותן הפונקציות שהציע הcdp-101, אם כי ללא השלט רחוק.

היחידה עלתה 49800 ין (442 דולר) - חצי מהמחיר של cdp-101. העלות הנמוכה הביאה לפריצת דרך משמעותית במכירות של מוצרי פורמט הדיסקים האופטים.

בזכות הפופולריות הרבה לה זכה המוצר החזירה סוני את השקעה בפיתוח תוך שנה וחצי[דרוש מקור].

השפעה
-----

ההשקה של הd-50 עוררה עניין רב ותרמה להטמעת פורמט המדיה הדיגיטלית אצל הציבור ותעשיית המוזיקה.

השוק תוך זמן קצר רווה במוצרים של יצרנים אחרים שהורידו את המחיר לנגן הנייד.

תעשיית המוזיקה חוותה עלייה דרמטית במוזיקה הנמכרת באמצעות תקליטורים.

הדעיכה
------

עקב כניסתם של נגני MP3 לשוק, נדחקו הדיסקמנים ממדפי החנויות. כבר ב-2005 נכתב על הדיסקמנים: "נגנים אלה הולכים ונעלמים מהעולם ואינם מהווים תחרות אמיתית לשאר."

עם זאת יש לציין כי תקליטורי cd ממשיכים להימכר, בעיקר לשימוש ברכב או במערכת ביתית, או לשם העברת הקבצים באמצעות המחשב לנגני המדיה הניידים.

ראו גם
------

* תקליטור
* נגן MP3

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיסקמן** בוויקישיתוף
* עידו גנדל, איך זה עובד: נגן תקליטורים נייד, באתר ynet, 21 במאי 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Sony Celebrates Walkman 20th Anniversary". Sony Press Release. נבדק ב-2009-05-04.
2. ↑  ערן טל, עומרי לוי, איך לבחור נגן MP3, באתר ynet, 25 באפריל 2005
רבי **יצחק יעבץ** (נפטר ז' בטבת ה'ש"ח) היה רופא ורב בסלוניקי.

ביוגרפיה
--------

נולד לרבי יוסף יעבץ, ממגורשי ספרד ומחבר הספר "אור החיים", והיה חתנו של המקובל רבי יהוסף אבן שרגא בפדובה, אצלו גם למד תורה. היה דר בפדובה, וגם למד שם אצל המהר"י מינץ, והעיד כי ראהו מברך ברכת החמה בשנת ה'רס"ה, כבן 100 שנה. שימש כרב בשאלוניקי, ונחשב מגדולי דורו, כפי שנראה מהתשובה בעניין אמירת "ה' אלוהיכם אמת" המופיעה בספר "באר מים חיים" לרבי חיים עובדיה די בושאל, שחתם יחד עם רבני הזמן, ביניהם מהר"י בן חביב, מהר"ש שארליוו, מהר"ם עראמה ועוד.

נכדו ר' יצחק יעבץ מספר עליו בספרו **חסדי אבות**, ומובא על ידי רבי אברהם כלפון (רב) ב"מעשה צדיקים", סימן רצ, וז"ל: "מעשה בהרב יצחק יעב"ץ הזקן שהיה דן דין אחד, ובא גדול הקהל ורמז לו על הדבר וכוונתו להחניף לו, ותכף בראותו אותו כי רמז לו על הדבר חרה אפו מאד, ועם כל זה לא דן הדין אלא לאמיתו. ואמר לאנשי קהלתו, דעו לכם רבותי כי כך וכך היה המעשה, ומעתה בחרו לכם את מי ידון דינכם וירביץ תורה ביניכם ונשבע בשבועה ואמר להם כי אין חפץ באלה אשריו ואשרי יולדתו".

ב"מחזור הגדול מכל השנה", שלוניקי ש"י, דף 366, ב. כתוב: "גם האחים האומנים... שלמה .. והיקר הר’ יוסף יעבץ... בתחלת המלאכה היה עוד אביהם הזקן חי... ר’ יצחק יעבץ ... היה אבי כל תופש לוטש עט ברזל ועופרת והוא עומד עליהם ברוב חכמתו ותבונתו, אומנותו ואמונתו, היה גם המתקן ומגיה כל דבר המלאכה".

מלבד ההקדמה לספרו של אביו "חסדי ה'", חיבר מאמר בשם "קריאת שמע בדקדוק אמרותיה ואותיותיה". המאמר נדפס בחלקו תחת שמו של אביו.

צאצאיו
------

ילדיו היו רבי שלמה ורבי יוסף, שהיו מדפיסים והקימו יחד בית דפוס בשנת ה'ש"ג בשאלוניקי ומאוחר יותר הדפיסו את התלמוד הבבלי בדפוס שהקימו בקושטא.

בנו של רבי שלמה, רבי יצחק יעבץ, חיבר את הספרים: חסדי אבות (קושטא שמ"ג) – פירוש על מסכת אבות; יפק רצון (קושטא שנ"ג) – פירוש על הפטרות בנוסח ספרד ואשכנז; תורת חסד (ביל וידיר שנ"ד) – ביאור על חמש מגילות, תהלים, רות ואיוב.

נפטר ז' בטבת ש"ח, ונקבר בבית העלמין היהודי העתיק בסלוניקי.

לקריאה נוספת
------------

* ש' וואנונו, **רבנן תקיפי ארעא**, עמוד 606
* מיכאל מולכו, **בית העלמין של יהודי שאלוניקי**, עמוד 115.
* מסכת אבות, ר"י יעב"ץ, ירושלים תש"נ, מבוא עמוד 15.

הערות שוליים
------------

1. ↑  **חסדי ה'**, הקדמה
2. ↑  רבי חיים עובדיה, **באר מים חיים**, שלוניקי, ש"ו, סימן כ"ו.
3. ↑  חסדי אבות, באתר beta.hebrewbooks.org.
4. ↑  צילום כתבי יד בספרייה הלאומית: מהמאה ה־15, מהמאה ה־16.
5. ↑  "קריאת שמע בדקדוק אמרותיה ואותיותיה", **קובץ בית חיינו** ב, בני ברק: ישיבת פוניבז', תשס"ז, עמ' ז–ט, באתר אוצר החכמה.
6. ↑  ח.ד פרידברג, תולדות הדפוס העברי במדינות איטליה, אספמיה, פוטוגליה, תורגמה וארצות הקדם, אנטוורפן תרע"ד
**תהא נשמתו צרורה בצרור החיים**, או **תהא נפשו צרורה בצרור החיים** (בראשי תיבות: **תנצב"ה**), הוא נוסח בקשה יהודי על נשמות נפטרים, המופיע בכיתוב שעל גבי מצבות (בראשי תיבות, לעיתים בנקודות: **ת.נ.צ.ב.ה.**), בסוף הספד ועוד. תוכן הבקשה קשור לאמונה בחיי הנצח של הנשמות.

מקור הביטוי ופירושו
-------------------

המקור לביטוי הוא בדברי אביגיל לדוד: "וְהָיְתָה נֶפֶשׁ אֲדֹנִי צְרוּרָה בִּצְרוֹר הַחַיִּים אֵת ה' אֱלֹהֶיךָ" (ספר שמואל א', פרק כ"ה, פסוק כ"ט).

אצל חז"ל התפרשו מילים אלה כביטוי להישארות הנפש. כך מובא בספרי דברים: "אלו נפשותיהן של צדיקים שנתונות עמו באוצר, שנאמר: 'והיתה נפש אדוני צרורה בצרור החיים את ה' אלהיך'".

מאוחר יותר, הרמב"ם ראה ב"צרור החיים" את העולם הבא, שהוא השיא של השכר שהאדם יכול לזכות בו: "חיים אלו, לפי שאין עמהם מות, שאין המות אלא ממאורעות הגוף, ואין שם גוף, נקראו 'צרור החיים', שנאמר והיתה נפש אדוני צרורה בצרור החיים, וזהו השכר שאין שכר למעלה ממנו והטובה שאין אחריה טובה והיא שהתאוו לה כל הנביאים".

לדברי רבי חיים מוולוז'ין, הברכה היא שהחלק של הנפש, שהוא החלק הנמוך ברוחניותו של האדם, יהיה קשור בחלקים העליונים יותר, ודרכם יהיה דבוק כביכול באלוהים: "והבחינה העליונה של הנפש. נאחזת ומתקשרת עם הבחינה התחתונה... של בחינת הרוח. ובחינה העליונה של הרוח מתקשרת עם בחינה התחתונה של הנשמה. והנשמה גם כן מתקשרת ומתדבקת בבחינת שורש הנשמה, סוד כנסת ישראל שהיא שורש הכנסיה של כל נשמות כלל ישראל יחד. וכן על זו הדרך גם בחינת שרש הנשמה... מתקשרת למעלה מעלה ממדרגה למדרגה... וזה שאמרה אביגיל לדוד והיתה נפש אדוני צרורה בצרור החיים את ה' אלקיך, רצונה לומר שגם בחינת נפשו תתדבק כביכול בו יתברך שמו".

הראי"ה קוק רואה בביטוי זה מחשבה ורצון לקשור את כל המציאות לאחדות אחת: "הצורך של הדבקות האלוקית... מקורו הוא בההתאגדות הכללית, שצרור החיים אגוד הוא ביחד. ועל פי מדה מיוחדה הקרבה הזאת מאגדת את הנשמות של כל פרטי ישראל ביחד, ובמדה יותר מורחבת מתאגד ביחד כל צרור החיים של כל אשר נשמת רוח חיים באפיו... ובמדה המתרחבת ביותר... בא הצורך העליון לקרבת אלוקים ולדבקות עליונה..."

שימוש בביטוי
------------

ביטוי זה מופיע בצורות שונות במצבות קבורה, בנוסחי תפילות (השכבה, אל מלא רחמים, יזכור), בהקדשות לעילוי נשמה (על גבי מבנים, ספרי תורה ועוד).
אחד המופעים הקדומים של הנוסח על גבי מצבות הוא בקטקומבות היהודיות בוונוסה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספרי דברים, פרשת וזאת הברכה, סימן שמ"ד. בנוסח דומה מובא בתלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קנ"ב, עמוד ב': "תניא: רבי אליעזר אומר: נשמתן של צדיקים גנוזות תחת כסא הכבוד, שנאמר: והייתה נפש אדני צרורה בצרור החיים".
2. ↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות תשובה, פרק ח', הלכה ג'.
3. ↑  נפש החיים, שער א, פרק יז.
4. ↑  על פי לשון הפסוק בספר בראשית, פרק ז', פסוק כ"ב.
5. ↑  אורות הקודש חלק ב', צרור החיים והדבקות, עמוד שמא. וראו גם החיות האלוקית העולמית, מאת הרב עודד דוד, באתר דעת.
6. ↑  למשל בנוסח כאן
**ג'ורג' פרייס בויס** (באנגלית:**George Price Boyce**‏; 24 בספטמבר 1826 – 9 בפברואר 1897) היה צייר בריטי בצבעי מים של נופים ואדריכלות עממית בסגנון האחווה הפרה-רפאליטית. הוא היה פטרונו וידידו של דנטה גבריאל רוזטי.

ביוגרפיה
--------

בויס נולד בלונדון, והיה בנו של ג'ורג' בויס, סוחר יין שהפך לסוכן פיננסים. אחותו הייתה הציירת ג'ואנה מרי בויס. הוא למד בבית הספר באסקס, ולאחר מכן למד בפריז. באוקטובר 1843 הצטרף לאדריכל בשם ליטל, איתו נשאר ארבע שנים, ולאחר מכן נכנס למשרד האדריכלים וויאט וברנדון. הוא היה כבר מאוכזב מהארכיטקטורה פגישה עם האמן דייוויד קוקס באוגוסט 1849 שכנעה אותו לוותר על האדריכלות ולהתחיל בציור בצבעי מים.

עבודתו המוקדמת מציגה את השפעתו של קוקס שפגש אותו שוב ב-1851. בויס המשיך לפתח סגנון אמנותי משלו בהשפעת הציירים מהאחווה הפרה-רפאליטית, לאחר שפגש את תומאס סדון ורוזטי. בשנת 1853 פגש את הציירים ויליאם הולמן האנט וג'ון אוורט מיליי, בזמן שצייר בדינאן, בריטני, עם סדון. ב-1854 נסע לוונציה, שם שרטט נושאים שהמליץ לו ג'ון ראסקין.

הרבה מעבודותיו מסוף שנות ה-50 התרכזו בנופים אנגליים, שלעיתים קרובות שילבו תצפיות על אדריכלות עממית, במיוחד סביב הכפרים של עמק התמזה, בסאסקס וסארי. בשנות ה-70 הוא צייר נופים רבים של לודלו, ונמשך לנופים מרוחקים יותר.

בשנת 1861, לאחר מות אחותו, הוא נסע למצרים, שם חלק בית בגיזה עם פרנק דילון ואגרון לונדגרן עד לפברואר של השנה שלאחר מכן.

רוזטי, שלא אהב לעבוד בחוץ שאל את הסקיצות של בויס כדי לספק את הרקע לתיאור שלו בצבעי מים על החול (1858).

בויס הציג גם ציורי שמן וגם צבעי מים באקדמיה המלכותית בין 1853 ל-1861. הוא היה חבר מייסד של מועדון הוגארת'. ושל אגודת ימי הביניים, ארגון, שהוקם ברובו מאדריכלים, המוקדש לקידום העניין באמנות ובאדריכלות של ימי הביניים. הוא גם היה חבר מוביל בחברה להגנת מבנים עתיקים. הוא הציג לעיתים קרובות באגודה המלכותית לצבעי מים ונבחר כחבר ב-1878.

משנת 1871 התגורר בצ'לסי, בבית שעיצב עבורו ידידו פיליפ ווב.

הוא פרש מציור בשנת 1893 עקב בריאות לקויה ומת בביתו ב-9 בפברואר 1897.

יומנו של בויס הפך למקור מידע מרכזי על רוזטי והאחווה הפרה-רפאלית.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ורג' פרייס בויס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Newall, Christopher; Egerton, Judy (1987). George Price Boyce. Exhibition Catalogue. London: The Tate Gallery
2. ↑  George Price Boyce RWS (1826-1897), victorianweb.org
3. ↑  Staley, Alison; Newall, Christopher (2004). Pre-Raphaelite Vision: Truth to Nature. London: Tate Publishing

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14970433s (data)
* GND: 118896407
* ISNI: 0000 0000 8144 9205
* LCCN: n88603375
* NLA: 36246764
* RKD: 11766
* SNAC: w6jd53bj
* SUDOC: 233091106
* Trove: 1236147
* ULAN: 500001122
* VcBA: 495/200497
* VIAF: 64805771
* WorldCat: lccn-n88603375

 |
**מְּשׂוּרָה** היא מידה מקראית קדומה, ומוזכרת פעם אחת בתורה, בספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק ל"ה "לֹא תַעֲשׂוּ עָוֶל בַּמִּשְׁפָּט בַּמִּדָּה בַּמִּשְׁקָל וּבַמְּשׂוּרָה". בתלמוד נאמר: "ומה משורה הקפידה עליו תורה, קל וחומר להין וחצי הין... ללוג וחצי לוג". מידת המשורה מזוכרת פעמים בנביא יחזקאל (ד', ט"ז) "וַיֹּאמֶר אֵלַי בֶּן-אָדָם הִנְנִי שֹׁבֵר מַטֵּה-לֶחֶם בִּירוּשָׁלִַם וְאָכְלוּ-לֶחֶם בְּמִשְׁקָל וּבִדְאָגָה וּמַיִם בִּ**מְשׂוּרָה** וּבְשִׁמָּמוֹן יִשְׁתּוּ". וכן (ד', י"א) "וּמַיִם בִּ**מְשׂוּרָה** תִשְׁתֶּה שִׁשִּׁית הַהִין מֵעֵת עַד עֵת תִּשְׁתֶּה".

כפי הנראה מהפסוקים שימשה מידה זו למדידת נוזל, וכך כתבו החזקוני והרשב"ם בפירושם לתורה. לעומתם, רש"י בפירושו לתורה כתב בפירוש המילה 'משורה' - היא מידת הלח והיבש.

שיעור המשורה
------------

בשיעור המשורה ישנם כמה שיטות. במסכת בבא בתרא פט ב מבואר שמשורה היא אחד חלקי 36 הלוג. במקום אחר בתלמוד (בבא מציעא סא ב) מידת המשורה היא אחד חלקי 33 הלוג, אך במסורת הש"ס הגיה שם כפי הנוסח שבבבא בתרא - אחד חלקי 36 הלוג.

דעת הרמב"ם היא ששיעור המשורה הוא אחד חלקי 33 הלוג, כגרסת מסכת בבא מציעא.

דעה שלישית, קרובה לדעת הרמב"ם, הובאה בספר שיטה מקובצת בשם ספר די העובדים לרבי אברהם בן הרמב"ם, שהמשורה היא רובע שמינית הלוג, כלומר אחד חלקי 32 הלוג.

הרב שמואל שטראשון (הרש"ש) בפירושו על התלמוד, הביא דעה נוספת בשם הרד"ק שהמשורה היא אחד חלקי 30 הלוג.

שיעור המשורה במידות זמנינו
--------------------------

כפי שנתבאר לעיל שיעור המשורה נגזר משיעור הלוג. ובשיעור הלוג נחלקו הפוסקים האחרונים כמה הוא שיעורו, דעת הרב חיים נאה ששיעור הלוג הוא 345.6 מ"ל/סמ"ק, ואילו דעת החזון איש ששיעור הלוג הוא 597.2 מ"ל/סמ"ק.

אם ננקוט כפי שמבואר בתלמוד שמשורה היא אחד חלקי 36 הלוג, נמצא ששיעור המשורה הוא לדעת הרב חיים נאה 9.6 מ"ל/סמ"ק, ולדעת החזון איש שיעורו הוא 16.58 מ"ל/סמ"ק.

המשורה בימינו
-------------

כיום רגילים להשתמש במילה זו להוראה על כמות מועטת בדומה ל'קורטוב'. ואכן כבר בזמן חז"ל נהגו להשתמש בלשון זו להוראה על כמות מועטת, כפי שמופיע במשנה באבות (פרק ו משנה ד) "כָּךְ הִיא דַרְכָּהּ שֶׁל תּוֹרָה – פַּת בַּמֶּלַח תֹּאכֵל, וּמַיִם בַּ**מְּשׁוּרָה** תִּשְׁתֶּה, וְעַל הָאָרֶץ תִּישָׁן, וְחַיֵּי צַעַר תִּחְיֶה".

ראו גם
------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **משורה** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **במשורה** |

* משורה

לקריאה נוספת
------------

* פירוש הרש"ר הירש (בראשית פרק יז פסוק טו).

הערות שוליים
------------

1. ↑  בבלי, בבא בתרא פט ב, ובבא מציעא סא ב.
2. ↑  היד החזקה, הלכות גניבה פרק ח הלכה ז.

| מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה |
| --- |
| מידות אורך | אצבע • סיט • טפח • זרת • אמה • ריס • מיל • פרסה |  |
| מידות נפח | כור • לתך • איפה • סאה • הין • עשרון • קב • לוג • מלוא לוגמיו • רביעית • כביצה • ככותבת • כגרוגרת • כזית • משורה • קורטוב • כעדשה |
| מידות מטבעות | כיכר של קודש • כיכר של חול • מנה • דינר זהב • סלע • שקל • זוז (דינר כסף) • סלע מדינה (טרפעיק) • מעה • פונדיון • איסר • מסמס • קונטרק • פרוטה |
| מידות שטח | בית כור • בית לתך • בית סאה • בית קב • בית רובע |
| מידות זמן | חלק • שיתין נשמין • תוך כדי דיבור • כדי אכילת פרס • כדי הילוך • שעה זמנית • מעת לעת |
אנשים רוקדים ג'ייב באולם ריקודים בריטי, 1945
תחרות ריקוד ג'ייב בצ'כיה, 2015
**גַ'ייב** (באנגלית: **Jive**) הוא סגנון ריקוד שמקורו בארצות הברית. את שמו המציאו אפרו-אמריקאים בארצות הברית, בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20.

סגנון זה זכה לפופולריות בשנות ה־30 בזכות קאב קאלוויי, זמר ג'אז מפורסם באותה התקופה. בתחרויות ריקודים סלוניים, הג'ייב מקובץ לרוב עם ריקודים אלה בהשראת ריקודים לטיניים, אם כי שורשיו של הג'ייב מבוססים על הסווינג ולא על ריקודים לטיניים.

היסטוריה
--------

עבור נגני מוזיקת הסווינג בשנות ה-30 וה-40, "ג'ייב" היה סלנג מקצועי לדיבורים נלעגים או מטופשים.
חיילים אמריקאים הביאו את הלינדי הופ/ג'יטרבג (אנ') לאירופה בסביבות 1940, שם צבר אהדה בקרב הצעירים. בארצות הברית, הריקוד כונה "סווינג", בעוד המונח "ג'ייב" שימש בבריטניה כשם גנרי למכלול הסגנונות, כמו בוגי-ווגי וסווינג בוגי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ייב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Paul Sorene, Cab Calloway's Hepster's Dictionary: A Guide To The Language Of Jive (1938), Flashbak, ‏26 באפריל 2017 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4162750-7
* NKC: ph224374

 |
**חריסטו דימוב קאלפוב** (בבולגרית: **Христо Димов Калфов**‏; 28 באוקטובר 1883, קאלופר (אנ'), רומליה המזרחית, האימפריה העות'מאנית – 1 בפברואר 1945, סופיה, ממלכת בולגריה) היה קולונל בצבא בולגריה ופוליטיקאי בולגרי, אשר בין 1923–1926 כיהן כשר החוץ הדתות של בולגריה בממשלתו של אלכסנדר צאנקוב.

קורות חייו
----------

חריסטו קאלפוב נולד בעיירה קאלופר. ב-1908 סיים את האוניברסיטה הצבאית הלאומית ע"ש וסיל לבסקי בסופיה וב-1911 סיים את בית הספר הצבאי לאימון ופיקוד בטורינו והוצב בגדוד ארטילריה. במהלך מלחמת הבלקן הראשונה כיהן כעוזר צבאי למלך פרדיננד הראשון ובהמשך הוצב בארמון והיה חונך צבאי ליורש העצר בוריס השלישי. ב-1922 הועלה לדרגת קולונל. ב-9 ביוני 1923 התחוללה בבולגריה הפיכה צבאית ובמהלכה הודח ונרצח ראש הממשלה הנבחר אלכסנדר סטמבוליסקי. אלכסנדר צאנקוב מונה לראש הממשלה וחריסטו קאלפוב לשר החוץ והדתות וכיהן בתפקידו עד 1926. בין 1941–1944 כיהן כיושב ראש האספה הלאומית הבולגרית.

לקאלפוב היו יחסים קורקטיים עם הקהילה היהודית. לאחר מלחמת העולם הראשונה השתהה משרד החוץ והדתות במתן אישור קבוע לתקנון הקונסיסטוריה היהודית. בין השאר משום שנכתב בו כי היהדות היא גם דת וגם לאום, עניין שהיה מנוגד לחוקת טרנובו בה הוגדרה היהדות כיחידה דתית. בפברואר 1925 נפגש יושב ראש הקונסיסטוריה חיים אהרן פרחי עם קאלפוב ודן איתו בסוגיית אישור התקנון וכן במיגור תופעות אנטישמיות שאירעו בבולגריה. קאלפוב התחמק ממתן אישור לתקנון וטען שהזמן לא בשל לכך, ולעניין האנטישמיות הבטיח לנקוט בצעדים. בתקופה זו נסחטו משפחות אמידות מקרב יהודי סופיה על ידי חברים מהארגון המהפכני הפנים-מקדוני. מחאות שהגיעו דרך שגרירויות בולגריה בפריז, וושינגטון ולונדון, הובילו את השר לנקיטת פעולה נמרצת ולהפסקת מסע הסחטנות.

בשלהי 1944, לאחר הפיכת חזית המולדת של בולגריה נעצר קאלפוב והועמד לדין במסגרת "משפטי העם" בבית הדין העממי שהוקם לשפיטת בכירי הממשל הקודם ומשתפי פעולה עם הנאצים. קאלפוב נמצא אשם והוטל עליו עונש מוות. הוא הוצא להורג על ידי כיתת יורים בשטח בית הקברות המרכזי בסופיה ב-1 בפברואר 1945. ב-1996 ביטל בית המשפט העליון הבולגרי את פסק הדין של בית המשפט העממי בשל אי סדרים בהליכים המשפטיים, וזיכה את קאלפוב מכל אשמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חריסטו קאלפוב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  שרי החוץ של בולגריה, באתר משרד החוץ של בולגריה (בבולגרית).
2. ↑  אלברט רומנו, **כינוס ב"כ הקהילות-תקנון הקהילות והקונסיסטוריון**, בתוך: אנציקלופדיה של גלויות - יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 445.
3. ↑  אלברט רומנו, **תופעות אנטישמיות**, בתוך: אנציקלופדיה של גלויות - יהדות בולגריה, עמוד 510.
4. ↑  ההכנות במוסקבה למשפטי העם בסופיה, באתר desebg.com (בבולגרית).

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**אלכסנדר צאנקוב** | **שר החוץ והדתות של ממלכת בולגריה** 10 ביוני 1923 – 4 בינואר 1926 | **הבא**:**אטאנאס בורוב** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb17112816k (data)
* ISNI: 0000 0004 6003 2856
* VIAF: 4182149198370874940003
* WorldCat: viaf-4182149198370874940003

 |
שש האיטרציות הראשונות של עקומת הילברט
**עקומת הילברט** היא עקומה רציפה של מילוי חלל פרקטלי שתוארה לראשונה על ידי המתמטיקאי דויד הילברט בשנת 1891. זוהי עקומה בעלת דמיון עצמי המבקרת בכל נקודה בתוך מרחב דו-ממדי, וממלאת אותו לחלוטין מבלי לחצות את עצמה.

העקומה נבנית על ידי התחלת קטע קו ישר ולאחר מכן החלפתו באופן איטרטיבי בתבנית של ארבעה קטעים קטנים יותר המסודרים בריבוע. לאחר מכן, הדפוס חוזר על עצמו בקנה מידה קטן יותר בכל אחד מהמקטעים הללו, והתהליך נמשך ללא הגבלת זמן. התוצאה היא עקומה שמתפתלת בכל החלל, שעוברת דרך כל נקודה פעם אחת בדיוק.

שימושים
-------

לעקומות הילברט מספר תכונות שימושיות, מה שהופך אותן לפופולריות בתחומי מחקר שונים. במדעי המחשב, הם משמשים לעיתים קרובות למיפוי נתונים דו-ממדיים על מרחב חד-ממדי, המאפשרים אחסון ומניפולציה יעילה של נתונים. הם משמשים גם בקרטוגרפיה ליצירת מפות המשמרות את הקשרים הטופולוגיים בין מיקומים, ובדחיסת תמונה כדי לשפר את היעילות של אחסון ושידור נתונים.

בנוסף ליישומים המעשיים שלהם, עקומות הילברט נחקרה גם בשל התכונות האסתטיות והמתמטיות שלה. היא מהוווה דוגמה לעקומת מילוי חלל, בטופולוגיה ובגאומטריה, וגם שימשה לחקר המאפיינים של פונקציות רציפות ולחקור את מושג הממדיות.

דוגמה
-----

בנוסחה של עקומת הילברט, ישנם שני פרמטרים: n ו-p.

הפרמטר n מייצג את סדר העקומה, הקובע את קנה המידה של העקומה ומספר האיטרציות המשמשות בבנייתה. ערך גבוה יותר של n מביא לעקומה מפורטת יותר עם מספר גדול יותר של נקודות.

הפרמטר p מייצג את המיקום של נקודה על העקומה. הערך של p קובע את המיקום הספציפי של נקודה על העקומה בסולם נתון. לדוגמה, אם n הוא סדר העקומה ו-p הוא המיקום של נקודה על העקומה, אז H(n, p) מייצג את הקואורדינטות של אותה נקודה.

בנוסחה של עקומת הילברט, H(n, p) מוגדר רקורסיבי, כלומר הוא מוגדר במונחים של עצמו. באופן ספציפי, H(n,p) מוגדר במונחים של H(n-1, p) ו-H(n-1, p+2^(2n-2)), אשר בעצמם מוגדרים במונחים של H(n- 2, p) ו-H(n-2, p+2^(2(n-2)-2)), וכן הלאה. הגדרה רקורסיבית זו מאפשרת לבנות את העקומה בצורה איטרטיבית, החל מקטע קו ישר ולאחר מכן להוסיף עוד ועוד פרטים עם כל איטרציה.

דוגמה אחת לעקומת הילברט היא "עקומת הילברט בסדר n", הנבנית באמצעות התהליך הבא:

- התחל עם קטע קו ישר.

- מחלקים את הקטע לארבעה חלקים שווים, ומסדרים אותם מחדש ליצירת ריבוע, כאשר קטע הקו המקורי הוא האלכסון של הריבוע.

- חזור על התהליך בכל אחד מארבעת הקטעים, ויוצרים ריבוע קטן יותר בכל אחד.

- המשך בתהליך ללא הגבלת זמן, תוך יצירת ריבועים קטנים יותר ויותר בכל איטרציה.

- תהליך זה יכול להיות מיוצג מתמטית באמצעות הנוסחה הבאה:

H(n, p) = (H(n-1, p), H(n-1, p+2^(2n-2)))

כאשר n הוא סדר העקומה ו-p הוא מיקום הנקודה על העקומה.

לדוגמה, אם ברצוננו לבנות עקומת הילברט בסדר 2 כדי לבנות משושה, נוכל להשתמש בנוסחה לעיל כדי ליצור את הנקודות על העקומה באופן הבא:

H(2, 0) = (H(1, 0), H(1, 2)) = ((0,0), (1,0))

H(2, 1) = (H(1, 1), H(1, 3)) = ((1,0), (1,1))

H(2, 2) = (H(1, 2), H(1, 0)) = ((1,1), (0,1))

H(2, 3) = (H(1, 3), H(1, 1)) = ((0,1), (0,0))

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עקומת הילברט** בוויקישיתוף
* עקומת הילברט, באתר MathWorld (באנגלית)
"**Love Story**" (בעברית: "**סיפור אהבה**") הוא הסינגל הרביעי והאחרון של הזמרת-יוצרת הצרפתייה אינדילה מתוך אלבומה הראשון, *Mini World*. הוא יצא לאור ב-24 בנובמבר 2014, כסינגל הרביעי מתוך האלבום. את השיר כתבה אינדילה ביחד עם סקלפוביץ', שהפיק אותו גם כן.

"Love Story" כשמו, עוסק בסיפור אהבה, בו אינדלה מציגה בן אדם מבוגר שעוד בצעירותו מצא את אהבתו על יד הנמל.

לשיר יצא וידאו קליפ שממשיך את הקליפ הקודם לסינגל השלישי מן האלבום, "SOS".

וידאו קליפ
----------

הווידאו קליפ שיצא לשיר הוא המשך לקליפ שיצא לסינגל השלישי מתוך האלבום "S.O.S". הקליפ של הסינגל הקודם מסתיים בכך שניתן לראות שלט חרוך ועליו רשום את שמו של השיר הזה. דבר זה גרם לציפייה רבה מצד מבקריה ומעריציה של הזמרת שחיכו לקליפ שימשיך את הקודם.

הקליפ מספר את סיפור אהבתם של בן אדם מבוגר עם אהבת לבו מהעבר. תחילה, ניתן לראות את אינדילה עומדת על קרחונים במקום קפוא, ואז היא מתחילה לשיר. כשהיא מתחילה לשיר מתחיל הסיפור, ניתן לראות את המבוגר יוצא מביתו, חובש את כובע הצילינדר שהיה נהוג לחבוש פעם, ופונה לכיוון רחוב כלשהו. כשהוא מגיע הוא מרים ורד ומניח אותו על מצבה של אהובתו לשעבר. דבר זה נותן לצופים להבין שהוא נשאר לבד, ללא אהבתו. דבר אשר מחזק ונותן תחושת רגש בשיר.

לאורך כל הקליפ ניתן לראות את סיפורם של המבוגר כשעוד היה נער צעיר, עם אהובתו, ואת אינדילה בין לבין רוקדת על שברי הקרחונים. הקליפ צבר למעלה מ-135 מיליון צפיות.

מיקומי שיא
----------

השיר לא הצליח לשחזר את הצלחת השירים הקודמים מן האלבום, כאשר נכנס לשני מצעדים בלבד.

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 48 |
|  צרפת | SNEP | 57 |

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על השיר "Love Story" באתר AllMusic
* סרטון השיר "Love Story" באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Indila | Album Discography | AllMusic, AllMusic
2. ↑  IndilaVEVO (2014-06-27), *Indila - S.O.S*, נבדק ב-2017-10-20
3. ↑  *Mini World by Indila*, נבדק ב-2017-10-20
4. ↑  IndilaVEVO (2014-11-16), *Indila - Love Story*, נבדק ב-2017-08-11
5. ↑  LinksTheSun (2014-05-01), *Dernière danse - Indila (review)*, נבדק ב-2017-10-20

| אינדילה |
| --- |
| אלבומי אולפן | *Mini World* |
| סינגלים | "Dernière danse" • "Tourner dans le vide" • "S.O.S" • "Run Run" • "Love Story" • "Parle à ta tête" |
| שיתופי פעולה | "Thug Mariage" • "Bye Bye Sonyé" • "Dreamin'" • "Trinité" |
**פארס מוחמד מנאע** (בערבית: **فارس محمد مناع** ; נולד ב-8 בפברואר 1965) הוא פוליטיקאי תימני-חות'י, איש עסקים, וסוחר נשק.

בעברו היה בעל בריתו של נשיא תימן עלי עבדאללה סאלח וחבר במפלגת השלטון קונגרס העם הכללי (אנ'). כיהן כראש הוועדה הנשיאותית וכראש מועצה מקומית שתפקידה לתווך בהסכם שלום בין ממשלת תימן לחות'ים במהלך ההתקוממות השיעית בתימן.

ביוגרפיה
--------

פארס מנאע נולד ב-8 בפברואר 1965 בסעדה שבצפון תימן.

ב-2010 שמו הוכנס בידי מועצת הביטחון של האו"ם לרשימת סוחרי הנשק שסייעו לארגון המורדים הסומליים א-שבאב הנחשב כארגון טרור על ידי ארצות הברית. הואשם גם בתמיכה באל-קאעידה, ובקבלת מילוני דולרים משליט לוב מועמר קדאפי, ריגול למען לוב ואספקת נשק לחות'ים. ונכסיו הוקפאו על ידי משרד האוצר האמריקאי .

מנאע הכחיש את ההאשמות נגדו וטען כי הנשק נגנב על ידי החות'ים ממחסן נשק שהיה בבעלותו.

בינואר 2010 נעצר על ידי שלטונות תימן. לאחר מעצרו החלו הפגנות אלימות בסעדה על ידי ראשי השבטים ואחיו, חסן מנאע, שכיהן כמושל סעדה, התפטר מתפקידו. במאי, בעת שנלקח למשפט, נהרג נהג אוטובוס זעיר, ושוטר ואזרחית נפצעו בהפגנה בה תומכיו תקפו את המכונית בה הועבר לבית המשפט. בגין האירוע משפטו עוכב ב-25 יום. ב-4 ביוני שוחרר ממאסרו. לאחר שחרורו ניתק את קשריו עם הנשיא עלי עבדאללה סאלח.

ב-19 במרץ 2011 תקפו החות'ים את העיר סעדה (אנ'). במהלך הקרב חברו המורדים לפארס מנאע וכבשו אותה מידי שבט אל-עבדין, תומכי הממשלה. לאחר ניצחון החות'ים הם הקימו שלטון מקומי ומינו את מנאע למושל החדש. הוא משל במחוז סעדה עד דצמבר 2014.

באפריל 2023 מונה לשר בשלטון החותים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Page Not Available | United Nations Security Council, www.un.org
2. ↑  وفاق برس, وفاق برس - فضيحة من العيار الثقيل .. فارس مناع يقتحم بنك صعدة المركزي (التفاصيل), وفاق برس
3. ↑  أبها : سلمان عسكر, الحوثي يمنح قادة تهريب المخدرات مناصب وزارية, Watanksa, ‏2023-07-31 (ב־)
הנהר שחור ליד העיירה Mường Lay
**הנהר השחור** (בווייטנאמית: **Sông Đà**) הוא נהר הזורם בסין ובצפון־מערב וייטנאם. במעלה הזרם, בסין, הנהר נקרא: **לִישְׂייֵן** (Lixian).

תיאור הנהר ומהלכו
-----------------

מקורו של הנהר השחור הוא במחוז יונאן שבסין. ומשם הוא זורם, בכיוון כללי דרומית מזרחית ועובר דרך המחוזות הווייטנאמיים לאי צ'אוּ (Lai Châu), סון לה (Sơn La) והוֹאַ בִּינֶה (Hòa Bình).

הנהר השחור נשפך אל אגם הוֹאַ בִּינֶה ומשם הוא זורם צפונה לכיוון העיר וויֶיט טְרִי, במחוז טאם נונג, ושם מתמזג עם הנהר האדום והוא היובל העיקרי שלו.

אורכו הכולל של הנהר השחור הוא 910 ק"מ, מהם 427 ק"מ בסין ו-527 ק"מ בווייטנאם.

כוח הידרואלקטרי
---------------

הנהר השחור מניב כוח הידרואלקטרי משמעותי.

בסין תוכננו שבעה סכרים על הנהר, מתוכם שישה הושלמו ואחד עדיין בשלב התכנון. קיבולת הכוח המותקנת הכוללת של סדרת סכרים זו היא כ-1,300 מגה וואט.

בווייטנאם, ישנם על הנהר השחור שלושה מפעלים הידרואלקטריים גדולים. סכר הוֹאַ בִּינֶה, כ־60 ק"מ דרומית מזרחית להנוי, הושלם בשנת 1994. סכר סון לה, כ-340 ק"מ מצפון מערב להנוי, הושלם בשנת 2012 והפך ליצרן ההידרואלקטרי הגדול ביותר בדרום מזרח אסיה וסכר לאי צ'אוּ נחנך ב-20 בדצמבר 2016. קיבולת הכוח המותקנת הכוללת של שלושת הסכרים הללו היא 5,520 מגה וואט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנהר השחור** בוויקישיתוף
* הנהר השחור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  *National Geographic Atlas of China*. Washington, D.C.: National Geographic Society. 2007. p. 119. ISBN 978-1-4262-0136-3.
2. ↑    
שגיאות פרמטריות בתבנית:צ-מאמר   
פרמטרי חובה [ מחבר ] חסרים , China generator advances three hydropower projects, **hydroworld**, 28 מרץ 2008
3. ↑  Alestron, yunnan province construct series hydropower projects, **business.highbeam**, 13 נובמבר 2014
4. ↑  "Inauguration of Lai Chau hydropower project". *EVNICT*. EVN. נבדק ב-2018-05-04.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NARA: 10046420

 |
**אלברט בוניאקו** (נולד ב-29 בנובמבר 1983) הוא כדורגלן עבר קוסוברי-שווייצרי ששיחק בעמדת החלוץ.

קריירת מועדונים
---------------

בוניאקו נולד בגילאן, אז ביוגוסלביה, ובגיל שמונה עבר עם משפחתו לשווייץ בגלל עבודת אביו. בגיל 13 הצטרף לקבוצת שלייארן בה שיחק תחילה כמכן ימני ועם הזמן הפך לחלוץ. בין היתר שיחק גם במחלקות הנוער של גראסהופרס ציריך ויאנג פלאו יובנטוס.

בקיץ 2003 הצטרף לשפהאוזן מהליגה השווייצרית השנייה עימה העפיל בסיום העונה לליגת העל השווייצרית. בינואר 2006 חתם בפאדרבורן 07 מהבונדסליגה השנייה עד לסיום העונה. בקיץ 2006 חתם ברוט-וייס ארפורט מהבונדסליגה השלישית. ב-10 באוגוסט 2008 הבקיע צמד במשחק הגביע נגד באיירן מינכן מהבונדסליגה, אך למרות הצמד באיירן ניצחה 3-4. עד לאמצע עונת 2008/2009 הבקיע 11 שערים ב-18 משחקים, דבר שעורר עניין בקרב הקבוצות מהליגה השנייה.

בינואר 2009 בוניאקו חזר לבונדסליגה השנייה כאשר חתם בנירנברג תמורת 400 אלף אירו. בעונתו הראשונה בנירנברג שותף ב-7 משחקים בלבד (ב-6 מתוכם עלה כמחליף) וכבש שער אחד ובתום העונה העפילה נירנברג לבונדסליגה. בעונת 2009/2010 מעמדו של בוניאקו השתפר וסיים את העונה כמלך השערים עם 12 שערים ב-28 משחקים.

בקיץ 2012 חזר לבונדסליגה השנייה כאשר חתם בפ.צ. קייזרסלאוטרן. בקיץ 2014 שב לשווייץ כאשר חתם בסנט גאלן.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-14 בנובמבר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שווייץ בהפסד 1-0 לנורווגיה. בוניאקו השתתף עם הנבחרת גם במונדיאל 2010.

לאחר שנבחרת קוסובו קיבלה אישור מפיפ"א לערוך משחקי ידידות נגד נבחרות שחברות בה, החליט בוניאקו לייצג את נבחרת קוסובו ומונה לקפטן הנבחרת. ב-3 ביוני 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-2 נגד איי פארו. בוניאקו כיום (אוקטובר 2016) הוא מלך השערים של הנבחרת עם שלושה שערים.

תארים
-----

שפהאוזן
* הליגה השווייצרית השנייה: 2003/2004

נירנברג
* פלייאוף העלייה לבונדסליגה: 2008/2009

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלברט בוניאקו** בוויקישיתוף
* אלברט בוניאקו, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt

| **נבחרת שווייץ – מונדיאל 2010** |
| --- |
| 1 בנאליו • 
2 ליכטשטיינר • 
3 מאנין • 
4 סנדרוס • 
5 פון ברגן • 
6 הוגל • 
7 ברנטה • 
8 אינלר • 
9 פריי • 
10 נקופו • 
11 בהראמי • 
12 וולפלי •
13 גריכטינג • 
14 פאדאלינו •
15 יאקין •
16 פרננדס •
17 ציגלר •
18 בוניאקו •
19 דרדיוק •
20 שווגלר •
21 לאוני •
22 אגימן •
23 שאקירי •
מאמן: היצפלד | שווייץשווייץ |
**אנטואן אֶרקוּל רומואלד פלוראנס** (בצרפתית: **Antoine Hercule Romuald Florence**;‏ 26 בפברואר 1804, ניס – 27 במרץ 1879) היה אמן, ממציא וקרטוגרף צרפתי שחי ועבד בברזיל.

ביוגרפיה
--------

פלוראנס הגיע לברזיל עם הנטורליסט הגרמני ברון גיאורג פון לנסדורף (אנ') (1774–1852) כדי לתעד את אנשי האזור ואת סביבתם הטבעית. בתום עבודת משלחת הסיור התיישב במקום נידח בפרובינציה של סאו פאולו, שם צייר פורטרטים ונופים.

ארקול פלוראנס,  
 1875 (משוער)
בשנת 1830, בעת שניסה להוציא לאור ספר העוסק בתיווי של צלילי חיות ("*zoophonia*"), התייאש מהיעדרן של חנויות דפוס במרחק סביר, והמציא שיטות דפוס עצמאיות, שאותן כינה *polygraphie* (כתיבה מרובה). זמן קצר לאחר מכן הגה פלוראנס את המצאת הצילום, לאחר שהבחין בכך שחומרים מסוימים דוהים בעת שהם נחשפים לאור. בסיועם של רוקחים מקומיים ערך פלוראנס ניסויים עם קמרה אובסקורה, כדי לראות אם יצליח לקבע את הדימויים הנוצרים בגבה. לאחר שנכשל בניסויים אלו, פנה פלוראנס לבחון את הפוטנציאל של לוחות דפוס מזכוכית שצופו בתערובת של גומי ערבי ופיח. הוא צייר עיצובים על גבי הזכוכית ואז הניח אותה על נייר שהפך לרגיש לאור לאחר שצופה בכסף כלורי. הנייר התכהה בעת שנחשף לאור. את רגישות הנייר לאור ניתן היה לעצור בעזרת תמיסת אמוניה.

בשנת 1832 טבע פלוראנס את השם *photographie* (רישום-אור) כדי לתאר את הטכניקה שפיתח – שנים לפני שהשם הפך לכינוי המקובל של התהליך. כששיטת הצילום של לואי ז'אק מנדה דאגר פורסמה ב-1839, הבין פלוראנס ששיטתו מוצלחת פחות והצהיר: "לא אריב עם איש על המצאתו... משום ששני אנשים יכולים לחשוב על אותו רעיון".

לקריאה נוספת
------------

* *Viagem Fluvial do Tietê ao Amazonas*. Hércules Florence, Brazilian edition with translation by Francisco Álvares Machado and Vasconcellos Florence, Museu de Arte de São Paulo Assis Chateaubriand, 1977.
* Vieillard, J.: *A Zoophonia de Hercule Florence*. Editora da Universidade de Mato Grosso, Cuiabá, 1993.
* William Luret: "Les trois vies d'Hercule Florence", Éditions JC Lattès, Paris 2001.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארקול פלוראנס** בוויקישיתוף
* הרקול פלוראנס באתר תיאטרון הצילום והתמונות של ניס צרפתצרפת

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007455381705171
* BnF: cb12430618g (data)
* DSI: 2397
* GND: 119523388
* ISNI: 0000 0001 0883 3208
* KulturNav: 84b89fe9-ff43-44f4-a094-7e97b6d1f57a
* LCCN: n81042251
* NTA: 155647121
* PIC: 332968
* RKD: 375937
* SNAC: w6bp7gc6
* SUDOC: 033441073
* ULAN: 500057767
* VIAF: 29578656
* WorldCat: lccn-n81042251

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בפעולת התנגדות אזרחית טרם מלחמת העצמאות בארצות הברית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו מסיבת תה (פירושונים).
W.D. Cooper. Boston Tea Party in The History of North America. Londonו.ד קופר, מסיבת התה של בוסטון בהיסטוריה של צפון אמריקה. לונדון.
**מסיבת התה של בוסטון זה דבר לא מעניין בכלל ואינעל המורה שלי להיסטוריה** (באנגלית: Boston Tea Party) הייתה פעולה ישירה שנערכה בנמל בוסטון, בליל 16 בדצמבר 1773, ובה השליכו קבוצה של אנשים מחופשים לאינדיאנים שהתנגדו למה שכינו "העריצות הבריטית" את כל מטען התה שהיה באוניות של חברת הודו המזרחית אשר עגנו בנמל. אירוע זה נחשב בידי רבים כנקודת מפתח בציר הזמן של ההיסטוריה האמריקנית, וכאירוע שהוביל למלחמת העצמאות האמריקנית ולאחר מכן להכרזת העצמאות של ארצות הברית.

רקע
---

במהלך שנות ה-70 של המאה ה-18, החלה להתארגן בבוסטון אגודה פטריוטית אמריקנית, שמטרתה הייתה להשיג עצמאות וממשל עצמי לשלוש עשרה המושבות. אגודה זו כונתה בשם "בני החירות". בשנת 1773 הפחיתה ממשלת ממלכת בריטניה הגדולה את המס ששילמה חברת הודו המזרחית על תה, אך המשיכה לגבות את כל המיסים ללא שינוי באמריקה. "בני החירות" ורוב תושבי שלוש עשרה המושבות התנגדו לפעולה זו, אך מפני שלא היה להם נציג בפרלמנט הבריטי, הם לא יכלו לעשות דבר בנידון.

נמל בוסטון, באזור זה התרחשה מסיבת התה של בוסטון.

השלכת התה
---------

ב-16 בדצמבר 1773 הגיעו שלוש אוניות משא בריטיות לנמל בוסטון כדי לפרוק מטען רב של תה. המתנגדים למיסי התה הכבדים מנעו את פריקתם של ארגזי התה מהאוניות, אך המושל הבריטי של מסצ'וסטס, תומאס האצ'ינסון, חייב את המושבה לשלם מיסים על ארגזי התה שלא נפרקו, ובינתיים האוניות נשארו עוגנות בנמל.
"בני החירות" ועוד אנשים רבים התנגדו למיסוי זה על ארגזים שלא נפרקו, ונאבקו על כך. מאבק זה הגיע לשיאו בליל 16 בדצמבר, כאשר כמה מאזרחי בוסטון ומ"בני החירות" הגיעו לנמל בוסטון מחופשים לאינדיאנים, עלו על האוניות הבריטיות והשליכו את מטען התה היקר שלהם לים. האירוע כונה **מסיבת התה של בוסטון**.

התגובה להשלכת התה
-----------------

בתגובה לזריקת מטען התה היקר דרשה ממלכת בריטניה הגדולה פיצוי כספי רב על הארגזים שהושלכו. לאחר סירובם של אזרחי מסצ'וסטס לדרישה זו, העביר הפרלמנט הבריטי מספר חוקים שקבעו עונשים שונים על תושבי בוסטון בפרט, ומסצ'וסטס בכלל. בין השאר, כללו החוקים את סגירת נמל בוסטון לתנועת אוניות מסחר והפחתה בסמכויותיה של אספת הנבחרים של מסצ'וסטס.

ראו גם
------

* טבח בוסטון
* מלחמת העצמאות האמריקנית
* הכרזת העצמאות של ארצות הברית
* בני החירות
* היסטוריה של ארצות הברית
* אין מיסוי ללא ייצוג
* תנועת מסיבת התה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מסיבת התה של בוסטון** בוויקישיתוף
* תולדות ארצות הברית, הספרייה הווירטואלית של מטח
* מסיבת התה של בוסטון באתר:.news1
* מסיבת התה של בוסטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Man Who Named the Boston Tea Party, boston1775.blogspot.co.il
2. ↑  בני החירות עשו שימוש בסמלים אינדיאנים להמחשת שייכותם לאמריקה, להרחבה ראו Mohawk was Emerging as a Symbol of Liberty in the New Land
3. ↑  נקראים גם "חוקי הכפייה" או "החוקים הבלתי נסבלים". באנגלית בריטית: "Coercive Acts", באנגלית אמריקנית: "Intolerable Acts"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283827305171
* BnF: cb12049882t (data)
* GND: 4146401-1
* LCCN: sh85015952
* SUDOC: 02872125X

 |
**דוגית נוסעת** הוא שיר ילדים קצר ונוגה שחיבר נתן יונתן, בשנת 1943. לחן השיר הוא לחן של שיר אחר, מסרט קולנוע רוסי שיצא כמה שנים לפני כן, שהולחן על ידי לב אלכסנדרוביץ שוורץ.

מילות הבית הראשון בשיר
----------------------

דּוּגִית נוֹסַעַת, מִפְרָשֶׂיהָ שְׁנַיִם
וּמַלָּחֶיהָ נִרְדְּמוּ כֻּלָּם.
רוּחַ נוֹשֶׁבֶת עַל-פְּנֵי הַמַּיִם,
יֶלֶד פּוֹסֵעַ עַל הַחוֹף דּוּמָם.

גלגוליו של השיר והלחן
---------------------

סיפורו של השיר מתחיל ברוסיה של 1912. מקסים גורקי, סופר ומחזאי רוסי שסבתו גידלה אותו לאחר שהתייתם בגיל 9, כתב ספר אוטוביוגרפי בשם "ילדות" ("Детство". תורגם מרוסית בידי לאה גולדברג ב-1943 ולאחר מכן בידי נילי מירסקי ויצא לאור בהוצאת "עם עובד" ב-1995). בספר, המתאר את ילדותו של נער בן שתים-עשרה שסבו וסבתו אמצו אותו, מזכיר גורקי שיר שהמציאו בילדותו ילדים שהכיר, כדי להקניטו בשל כך שלא זכר את שמה של העיר בה נולד. כל שזכר גורקי היה שהעיר שכנה לגדתו של נהר הקאמה (אחד מיובליו של נהר הוולגה ברוסיה. יובל עצום, שאורכו למעלה מ-1800 ק"מ), אך בשל אורכו העצום של הנהר והיישובים הרבים הפזורים לאורכו, התקשה גורקי להיזכר במקום הולדתו.
השיר בשפת המקור, כפי שמופיע בספר:

Город на Каме,
Где — не знаем сами!
Не достать руками,
Не дойти ногами!
ובתרגומה של לאה גולדברג:

עיר על נהר קמה,
לא נדע את שמה!
ביד לא תשיגנה,
ברגל לא תבואנה!
ב-1938, כשנתיים לאחר מותו של גורקי, הופק בברית המועצות הסרט "ילדותו של גורקי" ("Детство Горького") בבימויו של מרק דונסקוי. בסרט שולב השיר מהספר, לאחר שהמילים שכתב גורקי עובדו על ידי טטיאנה סיקורסקיה, עורכת ומתרגמת שעבדה עם לב שוורץ שכתב את המוזיקה לסרט. השיר שעובד הולחן על ידי שוורץ. ייתכן שלב שוורץ שאל את הניגון ממקורות יהודיים, כי במנגינה הזאת (בשינויים קלים) שרים אנשי חב"ד את "שיר המעלות".

כחמש שנים מאוחר יותר, ב-1943 בזמן מסע רגלי מקיבוץ אילון לחוף אכזיב, שמע המשורר נתן יונתן את השיר ברוסית מפיו של חברו לפלמ"ח דן בן-אשר, עולה חדש מגרמניה. נתן יונתן חיבר מילים עבריות ללחן הרוסי והקדיש את השיר לילדי קיבוץ שפיים.

מלבד הנימה הנוגה המשותפת לשני השירים, המילים שכתב יונתן ללחן של שוורץ רחוקות מן המילים בשיר המקורי שכתב גורקי. שירו של גורקי מדבר על עיר הולדתו ש"אבדה" לו. לעומתו, שירו של יונתן מדבר על דוגית שצוותה נרדם ועקב כך ספק אם תגיע לביטחון שבחוף.

במהלך השנים שונה פה-ושם נוסח השיר המקורי שכתב יונתן, בפי אלו ששרו אותו. לדוגמה, בבית הראשון כתב יונתן במקור: "רוח **שוטפת** על-פני המים," וכיום אנו שרים "רוח **נושבת** על-פני המים," .

ברבות השנים, נוצרו ביצועים רבים לשיר זה. ביניהם ביצועים של: דני מסג (עיבוד: אפי נצר), עוזי חיטמן ("שירים קטנים"), "שלישיית שריד" (עיבוד: שלמה ורבנר), להקת "הכל עובר חביבי", דפנה דקל, אריק איינשטיין ואחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* "דוגית נוסעת" באתר בית לזמר העברי
* מילות השיר "דוגית נוסעת" והאזנה לו באתר זמרשת
* מילות השיר "דוגית נוסעת" באתר שירונט

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר "זמרשת"
2. ↑  מילות השיר באתר "זמרשת"
3. ↑  אתר "עונג שבת". "גלגולו של ניגון: מקסים גורקי נוסע בדוגית ושר אנעים זמירות"
4. ↑  אתר "זמרשת" הפרק "על השיר". על-פי מחקרו של ולדימיר לייקין
5. ↑  אתר "זמרשת". פרק "סיפור שיר"
6. ↑  אתר "זמרשת". הפרק "מילים"
7. ↑  דוגית היא סירת דיג קטנה או סירה קטנה המשמשת להובלת נוסעים ומטען קל מן הסירה הגדולה לחוף ובחזרה בהיעדר מזח נגיש.
**בית הספר סדברי ואלי** (במקור: **Sudbury Valley**) נוסד בשנת 1968 בפריימינגהאם, מסצ'וסטס, שבארצות הברית. כיום קיימים למעלה מ-40 בתי ספר המבוססים על דגם סדברי בארצות הברית, בקנדה, בדנמרק, בהולנד, באוסטרליה, בגרמניה, ובישראל. לדגם החינוכי של סדברי יש שני עמודי-תווך עיקריים: חופש חינוכי, ושלטון עצמי דמוקרטי. אספת בית הספר השבועית היא מרכזית בבתי ספר בדגם סדברי, והיא מבוססת על אסיפות העיירה המסורתיות של ניו-אינגלנד. תלמידים והצוות החינוכי כאחד מוזמנים להשתתף בניהול בית הספר, עם קול שווה לכל. כך מכריעה קהילת בית הספר לגבי כל תחומי החיים בבית הספר, לרבות ענייני תקציב, חוקים חדשים, ובחירת צוות. בבית הספר לומדים תלמידים בגילאים 4 עד 19.

הצוות
-----

אין קביעות בבית הספר סדברי ואלי. בחירות לצוות מתקיימות מדי שנה. כמה מהמייסדים המקוריים עדיין נמצאים בבית הספר, וכמה מהם כתבו רבות עליו ועל המודל החינוכי הייחודי שלו: דניאל גרינברג, חנה גרינברג ומימסי סדובסקי.

תוכנית לימודים
--------------

אין בבית הספר תוכנית לימודים או חובה על התלמידים להשתתף בשיעורים, ולמעשה אין בית הספר מתבסס על שיעורים. עם זאת, התלמידים בבית הספר חופשיים ליזום או לבקש שיעורים משלהם, ואף ליצור ולהעביר בעצמם שיעורים.

בוגרים
------

במשך שלושים וחמש השנים האחרונות, פרסם בית הספר שני מחקרים על בוגריו. התגלה, בין השאר, כי בערך 80% מהתלמידים ממשיכים ללמוד במוסדות חינוך אחרים לאחר שהשלימו את לימודיהם בסדברי ואלי. רובם התקבלו לאוניברסיטה שהייתה עבורם הרצויה ביותר.[דרוש מקור] עם זאת, ללא השוואה של נתוני רקע, אי אפשר להסיק מעובדה זו על הצלחת השיטה הלימודית של סדברי ואלי כשלעצמה.

ראו גם
------

|  |
| --- |
| 
**עיינו גם בפורטל**

**פורטל החינוך** הוא שער למגוון נושאים הקשורים בחינוך ובהשכלה, בהם מוסדות, אישים, מושגים ועוד.
 |

* דגם סדברי
* חינוך דמוקרטי
* סאדברי ירושלים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הספר סדברי ואלי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בית הספר סדברי ואלי (באנגלית)
* בית הספר סדברי ואלי, ברשת החברתית פייסבוק

* בית הספר סדברי ואלי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* רשימה בינלאומית של בתי ספר בדגם סדברי
* ההקדמה ל"חופשי סוף-סוף" מאת דניאל גרינברג
* שלשה פרקים, "חשבון", "שיעורים" ו"התמדה" מתוך הספר, "סוף סוף חופשי - בית הספר סדברי ואלי"
* The Preeminent Intelligence - Social IQ (Sudbury model of democratic education), Raymond H. Hartjen (אורכב 26.12.2017 בארכיון Wayback Machine) - see with Explorer

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד ניר חסון, בית הספר הירושלמי שיש בו חופש כל השנה, באתר הארץ, 15 ביוני 2013

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007385471905171
* ISNI: 0000 0001 2227 4115
* LCCN: no94013541
* SUDOC: 183350316
* VIAF: 149216910
* WorldCat: lccn-no94013541

 |
**אביטל הלפרין שטיין** (נולדה בשנת 1961) היא מנהלת ודירקטורית ישראלית. ד"ר להוראת מדעים, ממייסדי המכללה האקדמית להנדסה ירושלים, לשעבר מנכ"לית הטכניון ומנכ"לית המועצה להשכלה גבוהה. הייתה שחקנית נבחרת ישראל בכדורסל נשים.

ביוגרפיה
--------

אביטל הלפרין שטיין נולדה בחיפה. ניגנה 12 שנה בפסנתר. מגיל 9 עד 24 שיחקה כדורסל בקבוצות הנשים של מכבי תל אביב, הפועל חיפה ומכבי חיפה. הייתה שותפה לזכייה בגביע המדינה בכדורסל לנשים. בין השנים 1976–1979 הייתה חברת נבחרת ישראל בכדורסל נשים[דרושה הבהרה].   
 לאחר מכן התגייסה לצה"ל ושירתה כמדריכת ספורט בחיל הים. עבדה בתחומי בחקר ביצועים וניתוח מערכות.

הייתה ממייסדי המכללה האקדמית להנדסה ירושלים, ובין השנים 2009-1999 כיהנה כמנכ"לית וסגנית נשיא שלה. בשנים 2009–2012 כיהנה כמנכ"לית וסגנית נשיא הטכניון והייתה לאישה הראשונה בתפקיד זה. הייתה נציגת הטכניון במכרז שהוציא ראש עיריית ניו יורק, מייקל בלומברג, לקראת הקמת מכללה טכנולוגית חדשה באי רוזוולט. במכרז זכו הטכניון יחד עם אוניברסיטת קורנל ובכך עקפו למעלה מעשר הצעות של מוסדות אקדמיים מובילים בארצות הברית.   

בין השנים 2012–2013 כיהנה כמנכ"לית המועצה להשכלה גבוהה והוועדה לתכנון ולתקצוב. התפטרה אחרי 8 חודשים בתפקיד.

בשנת 2013 בחר בה המגזין פורבס כאחת מ-50 הנשים החזקות בישראל בכלל וכאישה החזקה ביותר בתחום החינוך בפרט.

בשנים 2016-2015 משמשת כמנטורית ב"תוכנית מנטורים" של ארגון בוגרי מנהל עסקים באוניברסיטה העברית. 

מתגוררת בכפר בן נון נשואה לעו"ד שוקי שטיין. משנת 2011 מעניקים השניים מדי שנה חמש מלגות לנשים המעוניינות ללמוד בטכניון, אך אינן יכולות בשל קשיים כלכליים. שטיין אם לארבעה. נכנסה להיכל התהילה כדורסל נשים

חברויות ציבוריות
----------------

חברויות ציבוריות בעבר ובהווה:

* דירקטורית חיצונית; מנורה מבטחים, איסתא ואלרן השקעות
* הטכניון - יו"ר ומנהלת קרן טכניון הזדמנויות השקעה שותפות מוגבלת; דירקטור, אמי"ת – מכון אלפרד מאן; חברת דירקטוריון מוסד הטכניון למחקר ולפיתוח
* חברת האספה הכללית, מוסד שמואל נאמן למחקר מדיניות לאומית
* חברת חבר נאמנים, המכללה האקדמית להנדסה ירושלים
* יו"ר ועדת החינוך, מועצה אזורית גזר
* חברת מועצת המנהלים, תיאטרון ירושלים
* חברת האספה הכללית, קרן גבריאל שרובר
* חברת המועצה הציבורית לקידום ספורט הנשים בישראל
* חברת חבר הנאמנים, בצלאל.

קישורים חיצוניים
----------------

* אביטל הלפרין שטיין בהיכל התהילה כדורסל נשים
* ד"ר אביטל שטיין, הרצאה באתר יוטיוב
* כנס המידע ליוצאים לחו"ל, ד"ר אביטל שטיין, הרצאה באתר יוטיוב
* עינב בן יהודה, אישה ריאלית, באתר הארץ, 1 במרץ 2006
* טלי חרותי-סובר, תנו לה יאסו, באתר הארץ, 10 בספטמבר 2007

הערות שוליים
------------

1. ↑  רשמית: הטכניון ואוניברסיטת קורנל יקימו קמפוס טכנולוגיה בניו יורק, באתר כלכליסט, 19 בדצמבר 2011
2. ↑  אתר למנויים בלבד ליאור דטל, אחרי שמונה חודשים בתפקיד:מנכ"לית המל"ג התפטרה, באתר TheMarker‏, 14 ביולי 2013
3. ↑  תומר ורון, דירוג 50 הנשים החזקות בישראל ב-2013: 16.אביטל שטיין, באתר "פורבס ישראל", 18 במרץ 2013

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אביטל שטיין"**.
להקת הצ'יזבטרון בספטמבר 1949. חיים חפר יושב בשורה התחתונה בין נעמי פולני לגדעון זינגר
"הן אפשר ובג'יפ שעבר שאגו בחורים כי נגמר". לוחמי חטיבת גבעתי במלחמת העצמאות
"**הן אפשר**" הוא שירו של המשורר והפזמונאי חיים חפר שנכתב בתקופת מלחמת העצמאות והולחן על ידי דוד זהבי. השיר, בביצוע סולו של רבקה קרמר, נכלל בתוכנית השלישית של הצ'יזבטרון "הפלמ"חניק מחפש את המחר" והיה אהוד בקרב לוחמי הפלמ"ח, שנהגו לשיר אותו לעיתים מזומנות, ומשם הוא התפרסם ונעשה פופולרי ביישוב ובחברה הישראלית. הוא זכה לביצועי זמרים, בהם עפרה חזה, יפה ירקוני, אריק איינשטיין ובני אמדורסקי.

תכנים ואמירות
-------------

נושאי השיר הם הגעגועים של הלוחמים בחזית הקרב, אל חיי האהבה, המשפחה והכמיהה העזה אל השלום. חפר תיאר את התודעה והוויית הנפש כפי שבוטאה אצל חברי הפלמ"ח. התיאור הפואטי של התודעה נעשה בין השאר באמצעות שימוש אחר בפועלים ושמות עצם, המשובצים בשימוש רגיל. השיר המחורז כולל חמישה בתים.

**הבית הראשון** פותח במילים מרגיעות לכאורה על אורחות הטבע שכסדרן: „בַּשַּׁלֶּכֶת נוֹשֵׁב כְּבָר הַסְּתָו" ... שמתאר לכאורה את מהלכם הסדיר של עונות השנה, כגון סתיו, וגם את שקיעת האבק שעלה בדרכים בשל התנועה הרבה בהם. רגיעה מדומה זו, מאפשרת כביכול את המבע הרגשי אל האהובה האלמונית במרחקים, שאליה פונה הדובר: „וְהַיּוֹם רַק אֵלַיִךְ נִשְׂרָף / וְחוֹלֵם עַל פְּגִישָׁה רְחוֹקָה.".

**הבית השני** מתאר את האמור להתרחש בפגישה העתידית אותה הדובר מדמיין, מהכניסה אל פנים הבית. המשורר יוצר בה שני ביטויים מקוריים, האחד של השער: „וְהַשַּׁעַר יַחֲרֹק לוֹ דּוּמָם", והשני (המובא בשורה האחרונה), אשר אומץ בספרות העברית לסוגותיה: „וְעֵינַיִךְ יִהְיוּ כֹּה טוֹבוֹת / כְּמוֹ אֵין מִלְחָמָה בָּעוֹלָם", המתאר את הכמיהה את בת הזוג בהבעה רכה על פניה, הבעה שניתן להעלותה אך בימי שלום. פרטים נוספים מהאמור להתרחש בפגישה העתידית מובאים ב**בית הרביעי**; בו הדובר מספר על חדרה של אהובתו: „חַדְרֵךְ הֶעָצוּב / מְחַכֶּה בְּחִוְרוֹן קִירוֹתָיו", וכביכול, „וְקוֹרֵא הוּא לִשְׁנֵינוּ לָשׁוּב / מִקְּרָבוֹת, מִדְּרָכִים וּמִסְּתָו".

**הבית השלישי** המכיל שש שורות (ולא ארבע כמו הבתים האחרים) מתאר את רצונם העמוק של הלוחמים כי תקופת המלחמה והקרבות האכזריים יסתיימו. חפר תיאר במילים אלו לא רק תודעה אלא דיבורים וקריאות של אנשי הפלמ"ח, כפי שתועדו במקורות שנוצרו בשנות התקופה.

"הֵן אֶפְשָׁר וּבַגִּ'יפּ שֶׁעָבַר  

שָׁאֲגוּ בַּחוּרִים כִּי נִגְמַר  

הֵן אֶפְשָׁר, הֵן אֶפְשָׁר  

שֶׁיִּהְיֶה זֶה פָּשׁוּט כְּבָר מָחָר."

ב**בית החמישי** מציע הדובר אפשרות חלופית ל"חדרה העצוב" של אהובתו, במילים:

"הֵן אֶפְשָׁר כִּי פִּתְאוֹם נִפָּגֵשׁ  

בְּמִשְׁלָט אוֹ בְּדֶרֶךְ עָפָר"

ויחד עם אפשרות אישית חליפית מדומיינת זו, הוא מביא את תקוותו הכוללת:

"הֵן אֶפְשָׁר בֵּין עָשָׁן וּבֵין אֵשׁ  

גַּם לַחֲלֹם שֶׁהַכֹּל כְּבָר נִגְמַר."

קישורים חיצוניים
----------------

* "הן אפשר" באתר בית לזמר העברי
* מילות השיר "הן אפשר" והאזנה לו באתר זמרשת
* סדרת הקלטות וביצועים של "הן אפשר", באתר הספרייה הלאומית
* השיר בביצוע יפה ירקוני, מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube
* על השיר הן אפשר באתר מוזיאון הפלמ"ח
**בשבארמק** (בקירגיזית: **бешбармак**; בבשקירית: **бишбармаҡ**; שפירושו "חמש אצבעות") היא מנה (מרק) מהמטבח המרכז אסיאתי.

מאפיינים
--------

המרק ידוע גם בשם **נארין** (אנ') בשינג'יאנג, אוזבקיסטן, קירגיזסטן וקזחסטן, בשם **טוראמה** בקאראקלפאקסטן ובצפון הקווקז, בשם **דוגראמה** בטורקמניסטן, בשם **קולאמה** בבשקורטוסטן ובטטרסטן. זה אחד המאכלים הלאומיים העיקריים של קירגיזסטן וגם של קזחסטן.

המונח בשבארמק פירושו כאמור "חמש אצבעות" מכיוון שנוודים אוכלים באופן מסורתי את המנה הזו בידיים. שם נוסף לבשבארמק בקירגיזית הוא tuuralgan et, שפירושו בשר מפורר/קצוץ. בשבארמק עשוי בדרך כלל מבשר מבושל קצוץ דק, מעורבב עם בצק (בדרך כלל אטריות ביצים) וצ'יק, שהוא רוטב בצל. הוא מוגש על פי רוב על מגש גדול, משותף לכמה אנשים מייד לאחר מרק השורפו, שהיא מנה ראשונה של מרק כבש המוגש בקערות הנקראות קֶזֶה.

ניתן לבשל בשבארמק חגיגי יחד עם קאזי וסוג'וק.

רקע היסטורי
-----------

המטבח של מרכז אסיה התפתח במגבלות של חיי נוודים, כאשר אנשים היו תלויים לחלוטין בבעלי החיים שלהם. הדבר בא לידי ביטוי במנות מרכז אסיה, העשירות במוצרי בשר ובמוצרי חלב.

טקס ההגשה
---------

ההגשה של בשבארמק ספוגה בטקסים. אם חיה, כמו כבשה, נשחטה לכבוד אורח, אז המארח מגיש ustukan, נתחי בשר שונים, לאנשים שונים, בהתאם למינם, לגילם ולדרגתם במבנה החברתי. כאות כבוד, לאנשים הוותיקים ביותר ולאורחים המכובדים ניתנים תמיד נתחי הבשר הטובים ביותר.

בשבארמק חגיגי מוגש עם נקניק קאזי
באירועים מיוחדים, אורח הכבוד, הזכר הבכור או הזכר הצעיר ביותר, מקבל את הבאש, את ראש החיה, וחותך ממנו חתיכות, כדי לחלק לאנשים אחרים. לגבי יתרת החיה הגברים המבוגרים ביותר מקבלים את עצם הירך. הנשים המבוגרות והמכובדות ביותר מקבלות את עצם הזנב. הרגליים והכתפיים ניתנות למבוגרים הצעירים יותר, והעצמות הקטנות יותר שמורות לבעלת הבית. עמוד השדרה ניתן לילדים.

הכנה
----

שורפו, מרק כבש מוגש לפני בשברמק
בגרסה הקלאסית של בשבארמק, כפי שהיא מוכנה כיום בצפון קירגיזסטן, סכין טובה וחדה נדרשת כדי לחתוך דק את כל המרכיבים לפני שהם מונחים על הדסטרחאן (אזור או אמצעי האוכל כמו שולחן נמוך רו גבוה, שטיח וכדומה). המנה דורשת גם סיר להרתיח בו את הבשר והאטריות ביחד, ומערוך לגלגל את האטריות.

בשבארמק מכינים תחילה מנתחי בשר שונים. בעונות חמות, בשבארמק נעשה בדרך כלל מבשר כבש.

בצק האטריות עשוי מקמח, מים, ביצים ומלח, ונח 40 דקות. לאחר מכן מרדדים את הבצק דק מאוד, וחותכים לאטריות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בשבארמק** בוויקישיתוף
* Besh barmak (אורכב 04.03.2016 בארכיון Wayback Machine)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  "Beshbarmak: Five Finger Food". *Edge : Kazakhstan* (באנגלית). 2015-05-26. אורכב מ-המקור ב-2022-04-08. נבדק ב-2020-01-22.
2. 1 2  "Understanding Identity and Kyrgyz Cultural Values Through Food". *National Geographic*.
3. ↑  Hays, Jeffrey. "KYRGYZ DISHES, RESTAURANTS AND SHEEP | Facts and Details". *factsanddetails.com* (באנגלית). נבדק ב-2020-01-22.
4. ↑  "Beshbarmak | Traditional Meat Dish From Kazakhstan | TasteAtlas". *www.tasteatlas.com*. נבדק ב-2020-01-22.
5. ↑  "Teorii de istorie culinară care ne dezamăgesc: borşul şi mujdeiul, singurele alimente cu adevărat româneşti. Micii inventaţi de Cocoşatu' – un mit urban". *adevarul.ro* (באנגלית). ארכיון מ-2015-07-31. נבדק ב-2021-08-26.