**רַבַּן שִׁמְעוֹן בֶּן גַּמְלִיאֵל הַזָּקֵן** (רשב"ג הראשון) – (נפטר לערך בשנת 70) היה תנא בשלהי הדור הראשון של התנאים ונשיא הסנהדרין סמוך לחורבן בית שני. צאצא למשפחת הלל הזקן, ואחד מעשרת הרוגי מלכות. היה מראשי השלטון בירושלים, יחד עם הכהנים הגדולים חנן בן חנן ויהושע בן גמלא.

משפחתו
------

רבן שמעון היה נין של הלל הזקן. הוא מילא את מקומו של אביו, רבן גמליאל הזקן, כנשיא הסנהדרין.

בנו היה רבן גמליאל דיבנה. בתו, אימא שלום, נישאה לרבי אליעזר בן הורקנוס, מגדולי תלמידי רבן יוחנן בן זכאי (בבלי, בבא מציעא נט ע"ב).

שמו – **שמעון** – זהה לשם סבו, שמעון בן הלל, וגם לשם נכדו, רבן שמעון בן גמליאל (השני). בספרות התורנית נקרא "רבן שמעון בן גמליאל הזקן" או "רשב"ג הנהרג", כדי להבדילו מנכדו. עם זאת, יש שהוא מופיע גם בשם "רבן שמעון בן גמליאל" ללא תוספת, והדבר יוצר בלבול וקושי בהבחנה בינו לבין נכדו.

המנהיג והתקופה
--------------

רבן שמעון בן גמליאל נולד בירושלים. הוא נתמנה לנשיא כ-18 שנה לפני החורבן, והיה אחרון הנשיאים בתקופת בית המקדש. התלמוד (בבלי, שבת טו ע"א) מביא ברייתא בזו הלשון: "הלל ושמעון, גמליאל ו**שמעון** (הוא רשב"ג הזקן), נהגו נשיאותן בפני הבית מאה שנה."

בתקופתו מקום מושבה של הסנהדרין היה בירושלים, אבל לא במקום הטבעי, לשכת הגזית, אלא ב"גלות" הראשונה של הסנהדרין – חנויות שבהר הבית, לשם נדדה הסנהדרין בימי אביו.

יוסף בן מתתיהו מתאר אותו באוטוביוגרפיה שלו: "בן למשפחה רמת היחש מכת הפרושים... הוא היה איש חכם ונבון, וידע בחכמתו ליישר הדורים ולמצוא מוצא גם בעניינים מסובכים".

### במרד הגדול

בתקופת נשיאותו היה המרד הגדול נגד הרומאים. רבן שמעון בן גמליאל נמנה עם מחנה המתונים, יחד עם רבן יוחנן בן זכאי, והיה מקורב לממשלת המרד המתונה שהוקמה בתחילתו.
לפי יוסף בן מתתיהו, תמך רבן שמעון במרד, אף־על־פי שנמנה עם מחנה המתונים:

"והאנשים נשואי הפנים בקרב העם, גוריון בן יוסף ו**שמעון בן גמליאל**, הקהילו את כל העם לאספה והעתירו עליו דברים וגם חילו את פני כל איש ואיש להחיש נקמה בשונאי החירות ולטהר את בית המקדש משופכי הדם".
יוסף בן מתתיהו כתב את שבחיו לעיל על שמעון, אולם מיד לאחריהם הוא מספר כי שמעון פעל להדחתו מתפקידו כמושל הצבאי של הגליל מטעם ממשלת המרד. לדבריו, היו אז בינו ובין שמעון חילוקי דעות. שמעון היה "רעו ומיודעו" של יוחנן מגוש חלב, יריבו של יוסף, ושמעון נענה לבקשתו ושכנע את הכהנים הגדולים חנן בן חנן ויהושע בן גמלא ואחרים, להדיח את יוסף מתפקידו, אולם חנן החליט שאין למהר לעשות זאת ללא הוכחות. לטענת יוסף, שמעון לא ויתר על מאמצו להדיחו, והוא אף מאשים אותו במזימה: שמעון הורה לאחיו של יוחנן לשלוח מתנות לחנן וחברי סיעתו כדי שישנו את דעתם, ואלה החליטו בעקבות זאת לשלוח שליחים לגליל, ללא ידיעת הממשלה, כדי להדיח את יוסף. לטענתו, שליחת השליחים לגליל ללא ידיעת הממשלה, עוררה בירושלים זעם גדול על שמעון וחנן.
ממשלת המרד המתונה לא החזיקה מעמד זמן רב, והופלה על ידי הקנאים.

רשב"ג נהרג במהלך המרד, כפי שמובא במקורות הגאונים: "רבן גמליאל הזקן, ורבן שמעון בנו שנהרג בחורבן בית שני, ורבן יוחנן בן זכאי, כולן נשיאים".

ממעשיו המפורסמים והנהגותיו
--------------------------

במקורות נמסרו רק דברים מועטים בשמו של רבן שמעון, אך חלק מתורתו מובא כדברי "בית הלל".

### דבריו במסכת אבות

המאמר הבא במסכת אבות מיוחס לרבן שמעון:

> 
> שמעון בנו אומר: כל ימיי גדלתי בין החכמים, ולא מצאתי לגוף טוב משתיקה. ולא המדרש הוא העיקר, אלא המעשה. וכל המרבה דברים מביא חטא
> 
> 
> 
> — מסכת אבות א', ט"ז או י"ז בחלק מן המהדורות.
> 

זיהוי זה מקורו בפירוש התוספות יום טוב למשנה זו, שמדגיש כי מדובר בבנו של רבן גמליאל הזקן, להבדיל מרבן שמעון בן גמליאל השני.

### שמחת החג

מפורסמת השתתפותו של רבן שמעון בשמחת בית השואבה, שנערכה בבית המקדש בחול המועד סוכות. וכך מסופר בתלמוד:   


> 
> אמרו עליו על רבן שמעון בן גמליאל, כשהיה שמח שמחת בית השואבה - היה נוטל שמונה אבוקות של אוּר (אש), וזורק אחת ונוטל אחת, ואין נוגעות זו בזו. וכשהוא משתחווה - נועץ שני אגודליו בארץ, ושׁוחה (מתכופף) ונושק את הרצפה, וזוקֵף, ואין כל ברִייה יכולה לעשות כן.
> 
> 
> 
> — תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף נ"ג, עמוד א'
> 

### הוזלת מחיר הקינים

מן המפורסמות שבפעולותיו של רבן שמעון, הייתה הוראתו בנושא הקינים. "קן" היא זוג תורים או בני יונה, שנדרשים לקרבן של יולדת, מצורע ועוד.   

מספרת המשנה (כריתות א, ז): **מעשה שעמדו קינים בירושלים בדינרי זהב** – מחירו של כל קן (זוג עופות) היה דינר זהב, מחיר מופקע במושגים של אותם ימים (שווה ל-25 דינרי כסף).   

**אמר רבן שמעון בן גמליאל** (הזקן): **המעון הזה!** (לשון שבועה בבית המקדש), **לא אלין הלילה עד שיהו בדינרין** – לא אלך לישון עד שיהיה המחיר זול ויהיה כל קן נמכר בדינרי כסף, כלומר בזול.   

**נכנס לבית דין ולימד: האשה שיש עליה חמש לידות ודאות או חמש זיבות ודאות** (לא בספק)**, מביאה קרבן אחד** – על לידה אחת או זיבה אחת, קן שהוא עולה וחטאת, **ואוכלת בזבחים** – נטהרה ויכולה לאכול בבשר קדשים, **ואין השאר עליה חובה** – אינה חייבת להשלים קרבנותיה של ארבע לידות או זיבות. דבר זה הוא הוראה יוצאת דופן, שכן לפי הדין המקורי (שמביאה המשנה לפני המעשה) חייבת היא להשלים שאר הקרבנות. ואולם רשב"ג הקל בהוראה זו, והסתמך על הכלל – "עת לעשות לה' הפרו תורתך", כדי להביא להוזלת הקינים, וכדי למנוע מצב שבו חייבי הקרבנות יימנעו מהבאת הקרבנות לגמרי, בשל מחירם המופרז.   

(קיים פירוש אחר הגורס שלא הייתה כאן כל חריגה מההלכה, אלא הנשים טעו בתחילה בחושבן שאינן טהורות עד להקרבת כל חמשת הקרבנות. ורשב"ג עמד ופרסם את ההלכה, שלעניין טהרה מספיק קרבן אחד, "ואין השאר עליה חובה" לצורך טהרה לאכול בקדשים.)   

מסכמת המשנה: **ועמדו קינים בו ביום ברִבעתיים** – הוזלו הקינים באופן משמעותי, וכל קן נמכר עתה ברבע דינר כסף (הוזלה פי מאה) או – לפירוש אחר – בחצי דינר כסף (הוזלה פי חמישים).

הריגתו
------

על פי האגדה, ניבא שמואל הקטן בשעת פטירתו את מותו של רבן שמעון, וכה אמר: "שמעון וישמעאל לחרבא, וחברוהי לקטלא, ושאר עמא לביזא, ועקן סגיאן עתידן למיתי על עלמא." (בבלי, סוטה מח ע"ב). בתרגום לעברית, על פי פירוש רש"י: רבן שמעון בן גמליאל ורבי ישמעאל בן אלישע כהן גדול – ייהרגו בחרב, וחבריהם להריגה בשאר מיתות, ושאר העם לביזה, וצרות גדולות עתידות לבוא על העולם.

רבן שמעון הוּצא להורג, על פי המסורת, יחד עם רבי ישמעאל בן אלישע כהן גדול, בתאריך כ"ה בסיוון (טור אורח חיים סימן תקפ).

הרב אהרן הימן משער שרבן שמעון הוצא להורג על ידי הקנאים, בהיותו מתנגד לדרכם, אך אין לכך מקור בדברי חז"ל.

במסכת שמחות, מן המסכתות הקטנות (פרק ח), מסופר, שלפני הוצאתם להורג בכה האחד. שאל אותו רעהו: מפני מה אתה אתה בוכה? הרי "לשתי פסיעות אתה נתון בחלקם של צדיקים", כלומר: מרחק שתי פסיעות בלבד מבדיל בינך ובין הצדיקים שבגן עדן; ואתה בוכה?! אמר לו: אני בוכה על שאנו נהרגים כעובדי עבודה זרה, כמחללי שבתות, כמגלֵּי עריות וכשופכי דמים. אמר לו: רבי, שמא סועד היית או ישֵן, ובאה אישה לשאול על נידתה ועל טומאתה וטהרתה, ואמרת לה: המתיני עד שאישן; והתורה אמרה "כל אלמנה ויתום לא תענון אם ענה תענה אותו ... והרגתי אתכם בחרב".

במקור קדום יותר מסופרים דברים דומים: 

> 
> וכשתפשו את רבן שמעון בן גמליאל ואת רבי ישמעאל ליהרג, היה רבן שמעון בן גמליאל יושב ותוהה בדעתו ואומר: אוי לנו, שאנו נהרגין כמחללי שבתות וכעובדי עבודה זרה וכמגלי עריות וכשופכי דמים... והיו מתחננין לאספקלטור: זה אמר אני כהן בן כהן גדול, הרגני תחלה ואל אראה במיתת חברי. וזה אמר לו אני נשיא בן נשיא, הרגני תחלה ואל אראה במיתת חברי. אמר להם: הפילו גורלות. והפילו, ונפל הפור על רבן שמעון בן גמליאל. מיד נטל החרב וחתך את ראשו. נטלו רבי ישמעאל בן אלישע והניחו בחיקו, והיה בוכה וצועק: פה קדוש, פה נאמן, פה קדוש, פה נאמן, פה שמוציא סנדלפונין טובות ואבנים טובות ומרגליות, מי הטמינך בעפר, ומי מילא לשונך עפר ואפר. עליך הכתוב אומר (זכריה יג) "חרב עורי על רועי ועל גבר עמיתי". לא הספיק לגמור הדבר עד שנטלו החרב וחתכו את ראשו.
> 
> 
> 
> — אבות דרבי נתן נוסח א', פרק ל"ח, ג'
> 

השמועה על מותם הגיעה לרבי עקיבא ולרבי יהודה בן בתירא, והם חגרו מתניהם שׂק וקרעו בגדיהם ואמרו: "אחינו ישראל, אילו טובה הייתה לעולם תחילה - לא היו מקבלים (אותה) אלא רבן שמעון ורבי ישמעאל, ועכשיו - גלוי היה לפני מי שאמר והיה העולם שסוף פורענות גדול עתיד לבוא לעולם, ולפיכך נסתלקו אלו מן העולם (שלא יראו את הפורענות)."

הרומאים לא הסכימו לאפשר לבנו, רבן גמליאל, לרשת את התפקיד, ואף רצו להורגו. רבן יוחנן בן זכאי ביקש מהם להימנע מכך, ונענה בהסכמה. עם הריגתו של רבן שמעון, תפס רבן יוחנן בן זכאי את תפקיד הנשיא למשך שנים אחדות, שבהן תיקן תקנות והרים מעט את רוח העם לאחר החורבן, תוך שהוא מעביר את בירת התורה מירושלים החרבה ליבנה. לאחר מכן מסר את התפקיד לבנו של רבן שמעון, רבן גמליאל דיבנה.

קברו
----

על מסורת מאוחרת, קברו מצוי בכפר כנא, אשר בגליל. במהלך מהומות אוקטובר 2000 הוצת הקבר.

לקריאה נוספת
------------

* בנימין לאו, "רבן שמעון בן גמליאל", בספרו: **חכמים**, כרך ראשון: ימי בית שני, ידיעות ספרים, 2006, עמ' 284-281.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיטקסט טקסט בוויקיטקסט: **קטגוריה:רבן שמעון בן גמליאל הזקן** |

* הרב אהרן הימן, "רבן שמעון בן גמליאל הזקן", **תולדות תנאים ואמוראים**, לונדון, תר"ע, חלק ג, עמוד 1162, באתר היברובוקס
* רבן שמעון בן גמליאל הראשון, באנציקלופדיה יהודית "דעת".

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  יוסף בן מתתיהו, **חיי יוסף**, פרק 38, סעיפים 191–193.
2. ↑  יוסף בן מתתיהו, **תולדות מלחמת היהודים עם הרומאים**; מהד' שמחוני, ספר ד, פרק ג, פסקה ט.
3. ↑  יוסף בן מתתיהו, **חיי יוסף**, פרק 39 (ראו גם פרק 44).
4. ↑  יוסף בן מתתיהו, **חיי יוסף**, פרק 60.
5. ↑  אגרת שנית מרב שרירא גאון, מהדורת לוין, עמ' 125 - 126.
6. ↑  הרב אהרן היימאן, "רבן שמעון בן גמליאל הזקן", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע
7. ↑  מסכת שמחות פרק ח הלכה ח
8. ↑  נ.צ 32.747124,35.332949 מפת גוגל של הציון
9. ↑  דוח ועדת החקירה לבירור התנגשויות בין כוחות הביטחון לבין אזרחים ישראלים באוקטובר 2003 שער שני

| **הנשיאים משושלת הלל הזקן** |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| הלל הזקן • שמעון בן הלל • רבן גמליאל הזקן • רבן שמעון בן גמליאל הזקן • רבן גמליאל דיבנה • רבן שמעון בן גמליאל • רבי יהודה הנשיא • רבן גמליאל ברבי • רבי יהודה נשיאה • רבן גמליאל הרביעי • רבי יהודה נשיאה השני • הלל נשיאה • רבן גמליאל החמישי •רבי יהודה נשיאה השלישי • רבן גמליאל השישי |

 |

| הסנהדרין |
| --- |
| מונחים | נשיא • אב בית דין • סנהדרין גדולה • סנהדרין קטנה • בית דין • משפט עברי • שבעים הזקנים • כנסת הגדולה • סמיכת זקנים |
| נשיאי הסנהדרין | יוסי בן יועזר • יהושע בן פרחיה • יהודה בן טבאי • שמעיה • הלל הזקן • שמעון בן הלל • רבן גמליאל הזקן • רבן שמעון בן גמליאל הזקן • רבן יוחנן בן זכאי • רבן גמליאל דיבנה • (רבי אלעזר בן עזריה) • רבן שמעון בן גמליאל • רבי יהודה הנשיא • רבן גמליאל ברבי • רבי יהודה נשיאה • רבן גמליאל הרביעי • רבי יהודה נשיאה השני • הלל נשיאה • רבן גמליאל החמישי • רבי יהודה נשיאה השלישי • רבן גמליאל השישי |
| מקומות מושב הסנהדרין | לשכת הגזית • חנות • ירושלים • יבנה • אושא • יבנה • אושא • שפרעם • בית שערים • ציפורי • טבריה |
| שונות | מסכת סנהדרין (ומסכת מכות) • עדות • הענישה בהלכה • ארבע מיתות בית דין • זקן ממרא • חידוש הסנהדרין • הסנהדרין של פריז • קברי הסנהדרין שבגן הסנהדרין בשכונת סנהדריה • שביל הסנהדרין |

| **תנאים** |
| --- |
| תקופת הזוגות | שמעון הצדיק • אנטיגנוס איש סוכו • יוחנן כהן גדול • יוסי בן יועזר ויוסי בן יוחנן • יהושע בן פרחיה ונתאי הארבלי • יהודה בן טבאי ושמעון בן שטח (חוני המעגל) • שמעיה ואבטליון • בני בתירה • הלל הזקן ושמאי הזקן (מנחם) |
| דור ראשון | אדמון • רבי אליעזר בן יעקב • אבא שאול בן בטנית • אבא חלקיה • רבי אלעזר בן פרטא • רבי אלעזר בן חנניה • בבא בן בוטא • רבן גמליאל הזקן • רבי דוסא בן הרכינס • רבי זכריה בן הקצב • רבי חנינא בן דוסא • רבי חנינא סגן הכהנים • חנן בן אבישלום • חנניה בן חזקיה • רבי יוחנן בן החורני • רבי ישמעאל בן אלישע כהן גדול • רבן יוחנן בן זכאי • יונתן בן עוזיאל • רבי יונתן בן הרכינס • יועזר איש הבירה • רבי יהודה בן בתירא • נחום הלבלר • רבי פפייס • עקביא בן מהללאל • רבן שמעון בן גמליאל הזקן • שמעון בן הלל |
| דור שני | רבי אליעזר בן הורקנוס • אבא יוסי חליקופרי איש טבעון • רבי אלעזר בן ערך • רבן גמליאל דיבנה • רבי זכריה בן אבקולס • רבי יהושע בן חנניה • רבי יוחנן בן גודגדא • רבי יוסי הכהן • רבי יקים איש חדיד • רבי נחוניה בן הקנה • נחום המדי • נחמיה העמסוני • נחום איש גמזו • רבי צדוק • רבי שמעון בן נתנאל • רבי שמעון בן הסגן • שמעון הפקולי |
| דור שלישי | אבטולמוס • רבי אלעזר חסמא • אלישע בן אבויה • רבי אלעזר ברבי צדוק • רבי אלעאי • רבי אלעזר המודעי • אונקלוס • רבי אלעזר בן עזריה • רבי אלעזר בן יהודה איש ברתותא • בן זומא • בן עזאי • בן פטורי • רבי חנינא בן תרדיון • רבי חנינא בן אנטיגנוס • רבי חנינא בן חכינאי • רבי חוצפית המתורגמן • רבי חנינא בן גמליאל • חנן המצרי • רבי חלפתא • רבי חנינא איש אונו • חנניה בן אחי רבי יהושע • רבי טרפון • רבי יוחנן בן ברוקה • רבי יהודה בן בתירא השני • רבי יהודה בן בבא • רבי יהודה הנחתום • רבי יוסי בן דורמסקית • רבי ישמעאל • רבי יוחנן בן תורתא • רבי יוסי הגלילי • רבי יוחנן בן נורי • רבי יוסי בן קיסמא • רבי ישבב הסופר • רבי לויטס איש יבנה • רבי מתיא בן חרש • נחמיה איש שיחין • רבי עקיבא • עקילס הגר • שמעון בן ננס • שמעון התימני |
| דור רביעי | רבי אחא • רבי אליעזר בן יעקב (השני) • אבא גוריון איש צידן • אבא שאול • רבי אליעזר בן רבי יוסי הגלילי • רבי אלעזר בן שמוע • רבי חנינא בן רבי יוסי הגלילי • רבי חנניא בן עקביא • רבי חנניה בן עקשיא • רבי יהודה • רבי יוסי בן החוטף אפרתי • רבי יהושע הגרסי • רבי יוסי • רבי יהושע בן קרחה • רבי יוחנן הסנדלר • רבי יונתן • רבי יאשיה • רבי יצחק • רבי ינאי • רבי מאיר (ואשתו ברוריה) • רבי נהוראי • רבי נחמיה • רבי נתן • רבי פינחס בן יאיר • רבן שמעון בן גמליאל • רבי שמעון בר יוחאי • רבי שמעון שזורי |
| דור חמישי | רבי אלעזר ברבי שמעון • רבי אלעזר הקפר • אבא כהן ברדלא • אבא יוסי בן חנן • איסי בן יהודה • רבי אחי ברבי יאשיה • בר קפרא • רבי בנאה • רבי דוסתאי ברבי ינאי • רב הונא קמא בבבל • רבי זוטרא • רבי חייא • רבי יהודה הנשיא • רבי ירמיה • יהודה בן גרים • רבי יוסי ברבי יהודה • רבי ישמעאל ברבי יוסי • רבי ישמעאל בנו של רבי יוחנן בן ברוקה • רבי יוסי בן זמרה • רבי יוסי בן כיפר • ידוע הבבלי • לוי בר סיסי • רבי מנחם ברבי יוסי • סומכוס • רבי שמעון בן מנסיא • רבי שמעון בן אלעזר • רבי שמעון בן יהודה • רבי שמעון בן חלפתא • רבי שמעון בן יהוצדק • רבי שמעון בן יוסי בן לקוניא |
| זמנם לא ידוע | שמואל הקטן • יהודה בן תימא |

| עשרת הרוגי מלכות |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| רבן שמעון בן גמליאל הזקן • רבי ישמעאל בן אלישע כהן גדול • רבי חנינא בן תרדיון • רבי עקיבא • רבי יהודה בן בבא • רבי יהודה בן דמא • רבי חוצפית המתורגמן • רבי חנינא בן חכינאי • רבי ישבב הסופר • רבי אלעזר בן שמוע |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0003 9614 6495
* NTA: 30255100X
* VIAF: 290938660
* WorldCat: viaf-290938660

 |