recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ג'ניפר וולש** - (באנגלית: **Jennifer Walshe**; נולדה ב-1974 בדבלין, אירלנד) היא מלחינה, זמרת ואמנית אירית.

ביוגרפיה
--------

ג'ניפר וולש למדה הלחנה, תחילה אצל ג'ון מקסוול גדס (John Maxwell Geddes) באקדמיה הסקוטית המלכותית למוזיקה ודרמה, ואחר אצל קווין וולאנס ( Kevin Volans) בדבלין. ביוני 2002 השלימה תואר דוקטור בהלחנה באוניברסיטת נורת'ווסטרן באילינוי, בהדרכתם של אמנון וולמן ומייקל פיזארו.

וולש זכתה בהערכה בינלאומית כאשר נבחרה, בשנים 2003-2004, להתארח ב-en:Akademie Schloss Solitude בשטוטגרט, זכתה במלגת Daad הגרמנית, והוזמנה לכהן כמלחינת הבית במחוז דבלין הדרומית בשנים 2006-2008.

יצירותיה זכו לביצועים ברחבי העולם ובקרב אנסמבלים מובילים כגון: התזמורת הקאמרית של שטוטגרט, en:ensemble rechercheen התזמורת הקאמרית האירית, אנסמבל רזוננס, אנסמבל מוזיקה נובה, התזמורת הקאמרית הסקוטית ועוד רבים אחרים.
וולש זכתה להזמנות מתחנת הרדיו של מערב-גרמניה (WDR), הפסטיבל למוזיקה חדשה בדארמשטט, האופרה של דרזדן, התזמורת הקאמרית האירית, ועוד.

בנוסף להיותה מלחינה, ג'ניפר וולש מופיעה לעיתים רבות כאמנית קול וכמאלתרת בארצות הברית ובאירופה, והיא מתמחה בטכניקות מורחבות en:extended techniques

קישורים חיצוניים
----------------

* Contemporary Music Centre biography page
* Biography
* 'don't do PERMISSION ISN'T: the music of Jennifer Walshe' by Bob Gilmore (from the Journal of Music in Ireland, July-August 2007)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007317312105171
* BIBSYS: 12029889
* GND: 132572672
* ISNI: 0000 0000 7877 8198
* LCCN: no2005103880
* MusicBrainz: f9757ad4-44b4-460f-8d42-6c6a892c1845
* NKC: jo20181001128
* NLP: A36869004
* SUDOC: 226571300
* VIAF: 56354422
* WorldCat: lccn-no2005103880

 |
כרזה לאופרטה "המיקאדו"
ה**אופרטה** (מאיטלקית: **Operetta**) היא סוג של אמנות במה הדומה לאופרה, אך מסווג בדרך כלל כסוגת מוזיקה קלאסית קלה. היא עוסקת ברוב המקרים בעלילות קומיות והדיאלוגים בה מועברים באמצעות דיבור ללא ליווי מוזיקלי ולרוב לא באמצעות זמרה (רצ'יטטיבים כפי נהוג באופרות). 
האופרטה היא למעשה הז'אנר שממנו יצא המחזמר. בעוד שהאופרטה היא סוג של אופרה קלה המלווה במשחק, המחזמר הוא מחזה המלווה במוזיקה ובשירה. 

ז'אק אופנבך נחשב לאחד מאבות האופרטה. ידועה למשל האופרטה "הלנה היפה" שהוא יצר ב (1864).

האופרטה הווינאית
----------------

המלחין הבולט בתחום האופרטה בגרמנית היה האוסטרי יוהאן שטראוס הבן. האופרטה המפורסמת ביותר שלו היא "העטלף" (1874), שהייתה בזמנה האופרטה הפופולרית ביותר בעולם. שטראוס כתב בחייו 16 אופרטות ואופרה אחת. מילות השירים שלו היו מבוססות על קומדיה של ז'אק אופנבך. בן זמנו של שטראוס, פראנץ פון סוּפה, כתב אופרטות דומות מאוד לאלו של שטראוס, ואת מסורת האופרטות הווינאית המשיכו פרנץ להאר, אוסקר שטראוס, רוברט שטולץ, אמריך קלמן וזיגמונד רומברג. עד למאה ה-20. האופרטה הווינאית התאפיינה ברומנטיקה קלילה, בהומור ובחן.

האופרטה הצרפתית
---------------

מלחינה הבולט ביותר של האופרטה הצרפתית היה ז'אק אופנבך. האופרטה הצרפתית מיוצגת נפלא ביצירותיו "סיפורי הופמן" ו"אורפיאוס בשאול". האופרטה הצרפתית מתאפיינת במין חוצפה וסאטירה לעגנית כלפי מושגים, מציאויות שונות וכדומה. דוגמה לכך היא שכאשר מבקר ידוע ומוערך בצרפת האשים את כרמיה והלוי, לבריתני האופרה "אורפיאוס בשאול", בחילול סיפור המיתולוגיה הנערץ (בעיוות העלילה בצורה מעוררת גיחוך), הם הזכירו לו שאחד הציטוטים באופרה הוא ציטוט שלו. דבר זה הביא מיד לכך שהכרטיסים לאופרה קומיק אזלו.

האופרטה האנגלית
---------------

מייצגה הבולט של האופרטה האנגלית הוא ארתור סאליבן. יחד עם תמליליו של ויליאם שוונק גילברט (השניים ידועים כגילברט וסאליבן) הם רוממו את האופרטה האנגלית. הדבר מתאפיין בין היתר ביצירותיהם "אוניית הצי פינאפור", "יולנתה", "שודדי הים מפנזנס" ו"המיקדו".

הסגנון האנגלי משלב בין הרומנטיקה הווינאית הקלילה לבין הסגנון הצרפתי החצוף והלעגני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אופרטה** בוויקישיתוף
* אופרטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אופרטה, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548424305171
* BnF: cb119497134 (data)
* GND: 4043602-0
* LCCN: sh85095031
* NDL: 01190581
* NKC: ph123751

 |
**אופרטור סיבוב** הוא מונח באלגברה ליניארית, המהווה סוג של העתקה ליניארית. הוא מייצג את התחושה האינטואיטבית של סיבוב של וקטור במרחב וקטורי כלשהו. סיבוב שכזה אינו משנה את גודל הווקטור, רק את כיוונו.

הקדמה
-----

באלגברה ליניארית, אנחנו דנים במרחבים אוקלידיים, ובמרחבים אלו, מושג המרחק מציית למשפט פיתגורס. לפיכך, מרחק בין וקטור כלשהו לראשית (הנקרא גם נורמה), הוא שורש ריבועי של סכום רכיבי הווקטור בריבוע. כלומר, עבור וקטור:
{\displaystyle X=\left({\begin{matrix}x\_{1}\\x\_{2}\\.\\x\_{n}\end{matrix}}\right)}

המרחק מהראשית הוא: {\displaystyle {\sqrt {(}}x\_{1}^{2}+...+x\_{n}^{2})}, אשר ניתן לכתוב גם כ-{\displaystyle {\sqrt {(}}X^{T}X)}. כלומר, מכפלת וקטור השורה עם וקטור העמודה המתאים לו.

לאור, כל הנאמר לעיל, מכיוון שאופרטור סיבוב לא משנה מרחק בין שני וקטורים. כמו כן, כל העתקה ליניארית ניתן לייצג על ידי מטריצה. נניח כי A היא מטריצה שמבצעת סיבוב ונסיק:
{\displaystyle y=Ax} ו-{\displaystyle y\_{0}=Ax\_{0}}. כאשר x ו-x0 הם וקטורים כלשהם. y ו-y0 הם המכפלה של הווקטורים במטריצה A. כלומר, התמונות של הווקטורים תחת ההעתקה הליניארית שמסובבת. לכן, ההעתקה אמורה לקיים,

{\displaystyle \|x-x\_{0}\|=\|y-y\_{0}\|=y^{T}y=(Ax)^{T}(Ax)=xA^{T}Ax=\|x-x\_{0}\|}. זה קורה אם ורק אם {\displaystyle AA^{T}=I}. כלומר, אם ורק אם A היא מטריצה אורתונורמלית (הפיכה על ידי המשוחלפת שלה).

הבדל בין שיקוף לסיבוב
---------------------

יש לשים לב, כי ישנן העתקות ליניאריות אורתוגונליות שאינן סיבובים - למשל, שיקוף (או שיקוף ואחריו סיבוב או שיקוף ברכיב אחר). הדרך להבדיל בין שיקוף לסיבוב היא ללכסן את המטריצה ולראות אם ישנם איברים שליליים על האלכסון. אם ישנם, הרי שמדובר בשיקוף. אם כולם חיוביים, מדובר בסיבוב. לא ייתכן כי יהיה איבר 0 על האלכסון כי הרי הרכבה של שתי הרכבות היא הרכבה, ולכן יכולנו לסובב כל וקטור כך שרכיב שלו יהיה בדיוק על אחד מהצירים הסטנדרטיים (כלומר, במישור למשל, ניתן לסובב וקטור (קטע) עד אשר כולו על ציר ה-x) ואז ניתן להשתמש במטריצה שלנו (שיש לה איבר על האלכסון) ולאפס את אותו ערך המתאים לה. מה שיגרור, מסקנה שגויה, שלכל וקטור, וקטור ה-0 הוא סיבוב שלו, מה שאינו נכון.

הרכבה של שני שיקופים אינה בהכרח סיבוב, מאחר שייתכן כי שיקוף אחד משקף לפי ציר כלשהו ושיקוף שני לפי ציר אחר.

דוגמאות של סיבובים
------------------

למשל, העתקת היחידה, \ I, מסובבת כל וקטור בזווית של 0 מעלות, לפי כל ציר.

ההעתקה {\displaystyle \ I-} משקפת בכל רכיב.

במישור, סיבוב של וקטור בזווית \theta , ניתן לייצג כ- 
{\displaystyle \left({\begin{matrix}\cos \theta &-\sin \theta \\\sin \theta &\cos \theta \end{matrix}}\right)} בבסיס הסטנדרטי.
**חיפוש עבודה** או **חיפוש משרה** או **חיפוש תעסוקה** מתרחש מחוסר שביעות רצון ממשרה נוכחית ורצון להשיג תפקיד טוב יותר. החיפוש נעשה לעיתים במצבים של אבטלה או תת-תעסוקה (אנ') וקיימת לעיתים קרובות תחרות על משרות מתפנות.

אינטרנט
-------

יצירת קשר עם כמה שיותר אנשים היא דרך יעילה ביותר למצוא עבודה, ואינטרנט היא דרך המלך להגיע לכך. ישנן הערכות שונות לגבי מספר הודעות חיפוש העבודה באינטרנט.

על פי מקור אחד, נכון ל-2010, פחות מ-10% מהמשרות בארצות הברית הושגו באמצעות מודעות מקוונות.
לעומת זאת, בשנת 2011 התפרסמה הערכה היא כי ניתן למצוא לפחות 50% מכלל המשרות באינטרנט.

על פי סקר של Jobvite מאמצע 2011 שנעשה בקרב 800 מעסיקים בארצות הברית, מגייסי עבודה ומקבלי החלטות משתמשים יותר ויותר ברשתות החברתיות המקוונות בשביל לאסוף מידע על מועמדים פוטנציאליים לעבודה. כמו כן, מחפשי עבודה מתחילים להשתמש באתרי הרשתות החברתיות המקוונות בשביל לפרסם את כישוריהם וקורות חייהם. ב-2014, השימוש ברשתות החברתיות המקוונות הללו הביא לכך ש-1 מתוך 6 מחפשי עבודה מצאו עבודה.

מחקר שנערך על ידי מיקרוסופט מעלה כי מחפשי עבודה צריכים להתחיל לשים לב יותר למה שמעסיקים ומגייסים רוצים בזמן תהליך איסוף המידע שלהם לפני הזמנה לראיון עבודה, ולהיות מסוגלים לספק את ההיבטים השונים במהותם מכישוריהם בקורות החיים, וספציפיים לבנות תרבות ארגונית שמתאימה לתוצאות האסטרטגיות שלהם.

כלכלה
-----

כלכלנים משתמשים במונח "אבטלה חיכוכית" (אנ') בשביל לתאר אבטלה הנובעת מהזמן והמאמץ שיש להשקיע לפני שנמצאת עבודה מתאימה. סוג זה של אבטלה תמיד קיים במשק. תורת החיפוש (אנ') היא התיאוריה הכלכלית הבוחנת את ההחלטה האופטימלית של כמה זמן ומאמץ להקדיש לחיפוש. תיאוריה זו גם מציעה לקבל או לדחות את העבודה (בהקשר של חיפוש עבודה, אבל גם בהקשרים אחרים, כמו חיפוש אחר מחיר נמוך).

ראו גם
------

* מקדם תעסוקה
* עצמאי

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **חיפוש עבודה** |

* חיפוש עבודה, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hinshaw, David. "The dangers of online job hunting". *Boston Metro*, 13 September 2010, p. 16. References uncited studies.
2. ↑  Vilorio, Dennis (Spring 2011). "Focused jobseeking: A measured approach to looking for work" (PDF). *Occupational Outlook Quarterly*. אורכב מ-המקור (PDF) ב-30 בספטמבר 2017. נבדק ב-2017-09-29. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Social Recruiting Survey 2011". *Jobvite*. אורכב מ-המקור ב-19 באוקטובר 2012. נבדק ב-2012-10-22. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Schepp, Brad (2012). *How to Find a Job on LinkedIn, Facebook, Twitter and Google+* (PDF). McGraw-Hill. אורכב מ-המקור (PDF) ב-4 בספטמבר 2011. נבדק ב-2012-10-22. `{{cite book}}`:  (עזרה)
5. ↑  "Digital Job Search". *Washington State University*. אורכב מ-המקור ב-6 באוקטובר 2014. נבדק ב-30 בספטמבר 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  "Online Reputation in a Connected World" (PDF). Cross-Tab Marketing Services. 2010. אורכב מ-המקור (PDF) ב-4 בספטמבר 2011. נבדק ב-2012-10-22. `{{cite web}}`:  (עזרה)
7. ↑  "Frictional Unemployment". Investopedia. אורכב מ-המקור ב-15 ביוני 2012. נבדק ב-2012-07-25. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007533716805171
* BnF: cb11961353r (data)
* LCCN: sh85070579
* NARA: 10645608
* NDL: 01182323
* NKC: ph139114

 |
**חיפוש לעומק איטרטיבי מעמיק** (באנגלית: **Iterative deepening depth-first search**) הוא אלגוריתם חיפוש בגרף שנועד לאפשר חיפוש לרוחב בדומה לאלגוריתם חיפוש לרוחב, אך ללא דרישות הזיכרון הגבוהות שלו, על ידי שימוש חוזר במתודולוגיית אלגוריתם חיפוש לעומק לעומק גדל והולך בכל איטרציה.

חיפוש לעומק וחיפוש לרוחב
------------------------

### חיפוש לעומק

 ערך מורחב – **חיפוש לעומק**  

חיפוש לעומק הוא אלגוריתם המתחיל את החיפוש משורש בגרף ומתקדם לאורך הגרף עד אשר הוא נתקע, לאחר מכן הוא חוזר על עקבותיו עד שהוא יכול לבחור להתקדם לצומת אליו טרם הגיע. אחד מיתרונותיו הוא בכך שסיבוכיות הזיכרון בו הוא משתמש ליניארית ביחס לעומק המסלול אותו הוא בודק באותו שלב, כי הוא רק נדרש לזכור איך הגיע לכל צומת ואילו בנים של כל צומת סרק כבר. חסרונותיו הם שאף אם קיים פתרון במרחק קטן יותר מהקדקוד, אם האלגוריתם לא פנה לכיוונו בהתחלה יכול לעבור הרבה זמן אם העץ מאוד עמוק עד שהוא יימצא, ואף לא לעצור אם העומק אינסופי. כמו כן המסלול הראשון אותו מוצא האלגוריתם לעבר פתרון לא מובטח שהוא המסלול הקצר ביותר אל פתרון.

### חיפוש לרוחב

 ערך מורחב – **חיפוש לרוחב**  

האלגוריתם סורק בצורה שיטתית את העץ רמה אחרי רמה עד למציאת פתרון, וזאת על ידי הכנסת כל הבנים של כל צומת שנסרק לתור, ועל ידי כך צמתים מרמה כלשהי יסרקו לאחר שהצמתים מהדרגה שלפניה נסרקו. יתרונותיו של אלגוריתם זה הם שהאלגוריתם ימצא את המסלול הקצר ביותר אל הפתרון, בסיבוכיות זמן אופטימלית. אחד מחסרונותיו הם שסיבוכיות המקום של התור היא כמספר הצמתים שבעומק הנוכחי, שהיא אקספוננציאלית ביחס לעומק (בהנחה שיש בממוצע יותר מבן אחד לכל צומת).

אלגוריתם חיפוש לעומק איטרטיבי מעמיק
-----------------------------------

האלגוריתם עובד באיטרציות בכל איטרציה i מריצים את אלגוריתם חיפוש לעומק שיסרוק את כל העץ עד לעומק i, אם הפתרון נמצא הוא יחזיר אותו, אם לא נשארה עוד רמה לפתח הוא יחזיר שאין פתרון, אחרת הוא עובר לאיטרציה i+1.

האלגוריתם מבטיח שאם הפתרון בעומק המינימלי נמצא בעומק k הוא יימצא באיטרציה k מאחר שעד לאיטרציה זו האלגוריתם לא סורק בעומקים k ומעלה ובעומק k הצומת עם הפתרון תיסרק ותוחזר. סיבוכיות הזיכרון באיטרציה i ליניארית ב-i כי מריצים חיפוש לעומק עד עומק i. סיבוכיות הזמן פולינומית בכמות הצמתים עד עומק k.

אלגוריתם A\* איטרטיבי מעמיק
---------------------------

בדומה לאלגוריתם חיפוש לרוחב, קיים אלגוריתם A\* מקביל בעל תור עדיפויות כדי לפתור בעיות חיפוש בגרף ממושקל, שגם בו קיימת בעיה של זיכרון. כדי לפתור בעיה זו משתמשים באלגוריתם חיפוש לעומק איטרטיבי מעמיק IDA\* כשהעומק המוגדר בכל איטרציה הוא העומק הכי נמוך של בן שפותח שהיה עמוק יותר מהעומק 'המותר' באיטרציה הקודמת.
**מאנל ויק אי סאנצ'ס** (בקטלאנית-ספרדית: **Manel Vich i Sánchez**; ‏12 במרץ 1938 בברצלונה שבספרד - 29 באפריל 2016 בברצלונה) היה קריין ספרדי-קטלאני, שמ-1956 ועד 2016 היה הקריין הרשמי של קבוצת הכדורגל ברצלונה. עיקר תפקידו היה בירוך קהל האורחים, הקראת הרכבי הקבוצות והכרזה על החילופים. במשך כמעט שישה עשורים נעדר מארבעה משחקים בלבד: אחד בשל חתונת בתו, שניים בשל ניתוח בכליה והאחרון זמן קצר לפני מותו.

ביוגרפיה
--------

במקצועו המקורי היה סוחר טקסטיל. ב-7 במאי 1953 הפך לחבר מועדון (סוסיו) בברצלונה, קבוצתו האהובה. עיסוקו המשני היה שידור רדיו ומדי פעם סיקר את משחקיה של ברצלונה בתוכנית "La Veu de Catalunya" ברדיו הוספיטלט. ב-1956 הציע ריקרד גומבאס, אחד מאנשי הנהלת ברצלונה, לוויק לעבוד עבור המועדון בתפקיד הקריין באצטדיונה של ברצלונה, תחילה בלס קורטס ומאוחר יותר בקאמפ נואו. ויק נענה להצעה, ומאז ועד מותו ב-2016 אייש את תפקיד זה. ויק, שהיה תומך נלהב בשפה הקטלאנית, נאלץ במשך שנים להשתמש בשפה הספרדית, בגלל האילוצים של השלטון הפאשיסטי של הגנרל פרנקו. ב-3 בספטמבר 1972, בזמן משחק של ברצלונה מול דפורטיבו לה קורוניה, קרא לראשונה בשפה הקטלאנית במערכת הכריזה, על כך שילד שהלך לאיבוד. הדבר הכעיס את תומאס גרסיאנו גוניי, אחד מאנשי משרד הפנים שנכח במשחק. רק ב-1975, לאחר נפילת שלטונו של פרנקו, החל לקרוא בקטלאנית, מה שעשה עד סיום תפקידו ב-2016.

קישורים חיצוניים
----------------

* Manel Vich: The Voice of Barça,‏ האתר הרשמי של מועדון הכדורגל ברצלונה, 19.6.2015
* FC Barcelona mourns loss of Manel Vich, the voice of the Camp Nou,‏ האתר הרשמי של מועדון הכדורגל ברצלונה, 30.4.2016
* Mor Manel Vich, l'"speaker" del Camp Nou,‏ El Periódico,‏ 30.4.2016
* Mor Manel Vich, la veu del Camp Nou durant més de 60 anys,‏ ara.cat,‏ 30.4.2016
**הדודאים הפרברים** הוא אלבום אולפן שבו איחדו כוחות שניים מצמדי מוזיקת העם הישראלית הבולטים במחצית השנייה של המאה העשרים: הדודאים - ישראל גוריון ובני אמדורסקי, והפרברים - אורי הרפז ויוסי חורי. האלבום יצא בשנת 1985 והתלווה לו מסע הופעות ארצי שזכה להצלחה רבה.

האלבום נחשב לאחד האלבומים המצליחים של הדודאים והפרברים והוא אף זכה בגרסת דיסק כבר בשנת 1994. בין שירי האלבום כמה מהשירים שהפכו לנכסי צאן וברזל של המוזיקה הישראלית ובהם "תלבשי לבן", "צל ומי באר" ו"שי". 

בשיר "מחרוזת שירי דת כושיים" ישנה מחרוזת שירים, בסגנון גוספל (בסגנון רביעיית גולדן גייט), הכוללת את השירים: Battle of Jericho, Down by the river, Shadrach (אנ'), When the Saints Go Marching In(אנ'). בשיר When the Saints Go Marching In שינו את המילים למילים סאטיריות שהיו התבטאות פוליטית (נדירה לשני הצמדים) הקוראת לאריאל שרון לצאת מלבנון.

את האלבום הפיק קובי אשרת שהיה באותה העת אחד מהמפיקים המבוקשים ביותר בישראל בקרב זמרי אמצע הדרך, שגם עיבד חלק משירי האלבום. מוזיקאי נוסף שהשתתף בעיבודים הוא מתי כספי.

רשימת השירים
------------

1. תלבשי לבן
2. צל ומי באר
3. אל תוותרי
4. נשר נשר
5. שי
6. הנה שנה עוברת
7. מרש הדייגים
8. סבלנות
9. "ביילע"
10. מחרוזת שירי דת כושיים

משתתפים
-------

* אורי הרפז - שירה וגיטרות
* יוסי חורי - שירה וגיטרות
* ישראל גוריון - שירה וגיטרות
* בני אמדורסקי - שירה
* קובי אשרת - גיטרה בס, כלי הקשה, הפקה, ניהול מוזיקלי
* אורי נדיר - כלי הקשה
* יהודה גבאי - טכנאי הקלטה ומיקס
* דודו רודן - טכנאי הקלטה

קישורים חיצוניים
----------------

* MusicBrainz הדודאים והפרברים באתר MusicBrainz
* הדודאים והפרברים, תלבשי לבן, מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube
* הדודאים והפרברים, שי, מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: a6ed29c0-e24d-3fe1-b9b5-9588ba3f9b99

 |
**לארי דין בושון** (באנגלית: **Larry Dean Bucshon**; נולד ב-31 במאי 1962) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השמיני של מדינת אינדיאנה, מאז 2011. בושון, חבר המפלגה הרפובליקנית, מייצג את רוב דרום-מערב אינדיאנה. מנתח במקצועו.

ביוגרפיה
--------

בושון נולד בטיילורוויל (Taylorville) שבאילינוי בשלהי מאי 1962, וגדל בעיירה קינקייד הסמוכה. אביו, רונלד, היה כורה פחם, חייל בצי ארצות הברית ותומך מושבע של המפלגה הדמוקרטית ואילו אמו, ברברה, הייתה אחות. בושון רכש את השכלתו הגבוהה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, ואת התואר שלו ברפואה קיבל מאוניברסיטת אילינוי בשיקגו. בתום לימודי הרפואה שלו, התמחה בושון במכללה לרפואה של ויסקונסין, שם היה מתמחה ראשי בניתוחים ונשאר שם להשלים את תקופת ההכשרה שלו בכירורגיית לב-חזה. בנוסף, הוא הוכשר במרכז הרפואי לחיילים משוחררים במילווקי. בתוקפה זו התגייס לכוחות המילואים של הצי האמריקאי, שם שירת במשך כעשור.

במהלך קריירתו הרפואיים התמחה בכירורגיית לב-חזה (Cardiothoracic surgery) וביצע מאות נניתוחי לב. בין השנים 1995–1998 עסק ברפואה פרטית בוויצ'יטה שבקנזס. בשנת 1998 הצטרף בושון ל-"Ohio Valley HeartCare", שם כיהן כנשיא הקבוצה. הוא נבחר לרופא השנה של הצוות הרפואי בסנט מרי בשנת 2007. הוא שימש גם כראש המחלקה לכירורגיית לב-חזה ומנהל רפואי של היחידה לטיפול נמרץ בהתאוששות מניתוח לב פתוח בבית החולים סנט מרי.

בבחירות אמצע הכהונה ב-2010, התמודד בושון אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השמיני של אינדיאנה, נגד יריבו טרנט ואן האפטן. באותה העת ייצג את המחוז בראד אלסוורת' מטעם המפלגה הדמוקרטית, שעזב את בית הנבחרים לטובת מסע הבחירות שלו אל הסנאט של ארצות הברית. בושון זכה לתמיכתם של מספר קבוצות חשיבה ואישים רפובליקניים, בהם לשכת המסחר של ארצות הברית; חבר הקונגרס מייק פנס; מנהיג המיעוט בבית הנבחרים ג'ון ביינר; ומושל אינדיאנה מיץ' דניאלס. ביום הבחירות הכלליות גבר בושון על ואן האפטן בפער של כ-215, וגרף 57.55% מקולות הבוחרים אחרי שזכה בכל מחוזות אינדיאנה השוכנים בתחומי מחוז הקונגרס.

ב-3 בינואר 2011 בושון הושבע לתפקידו כחבר הקונגרס. הוא מתאר עצמו כ"חבר ארוך שנים של הפחם", והתורמים הכי משמעותיים שלו הם משפחת קוק. הוא תומך בקו צינור קיסטון ובביטול חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה. במהלך כהונתו בבית הנבחרים תמך בתנועות נגד הפלות, ופעל להקמת מסדרת משפטית לביטול פסק דין רו נגד וייד של בית המשפט העליון של ארצות הברית. במהלך שימוע שערכה ועדת המדע, הטכנולוגיה והחלל של בית הנבחרים של ארצות הברית ב-17 בספטמבר 2014, תשאל בושון את ג'ון הולדרן, מנהל משרד הבית הלבן למדיניות מדע וטכנולוגיה. כאשר הולדרן עודד את בושון לקרוא את הספרות המדעית בנושא ההתחממות העולמית, השיב בושון כי אינו מאמין בכך. בקונגרס ה-117 של ארצות הברית בושון חבר בוועדת האנרגיה והמסחר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לארי בושון** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של לארי בושון בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית)
* לארי בושון, ברשת החברתית פייסבוק

* לארי בושון, ברשת החברתית טוויטר

* לארי בושון, סרטונים בערוץ היוטיוב
* אתר האינטרנט האישי של לארי בושון (באנגלית)
* לארי בושון באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* US Congress: B001275

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**יעקב זילברג** (נולד בשנת 1942) הוא רופא ישראלי, אשר עבד שנים רבות בקופת חולים כללית וכיהן כמנהל המרכז הרפואי כרמל בחיפה וכמנהל מרכז רפואי העמק בעפולה.

ביוגרפיה
--------

יעקב זילברג נולד בקובנה שבליטא. למד בבית הספר לרפואה בעירו וסיים את לימודיו ב-1965. עד 1967 היה רופא במחלקה פנימית בבית חולים של עובדי צי הדיג הליטאי והיה רופא באוניות דייגים שבסיסן בעיר קלייפדה. ב-1967 השתלם ברפואה פנימית באוניברסיטת וילנה. היה ראש קבוצת מחקר במכון לרפואה קלינית וניסיונית באוניברסיטת וילנה (1968-‏1972).

עלה לישראל עם משפחתו בשנת 1972. עד 1973 התמחה ברפואה פנימית במרכז הרפואי כרמל. בשנים 1973-‏1975 היה רופא משפחה בעיר בית שאן ומאז ועד 1977 היה רופא אזורי בבית שאן ובעמק בית שאן וקיבל על עבודתו זו פרס של קופת חולים כללית. ב-1977 עבד במרכז הרפואי העמק במסגרת התמחות ברפואת משפחה. משנת 1976 ועד 1993 שימש כרופא משפחה בקיבוץ שדה נחום, מקום מגוריו.

בשנים 1978-‏1982 היה רופא מחוז העמק של קופת חולים כללית. במהלך תקופה זו סיים קורס ברפואה קהילתית באוניברסיטת תל אביב וקורס קציני רפואה בצה"ל וכן השתתף במשלחת רפואית שיצאה לסייע לפליטים בקמבודיה. בשנים 1982-‏1983 השתלם בחו"ל במסגרת קורס למנהלים בכירים בארגון בתי החולים הבינלאומי ובלימודים לתואר מוסמך ברפואה קהילתית באוניברסיטת לונדון. היה מנהל המחלקה לרפואה קהילתית במרכז קופת חולים בתל אביב (1983-‏1985).

בשנת 1985 מונה למנהל מרכז רפואי העמק בעפולה ולמנהל מרחב העמקים של קופת חולים כללית. כיהן בתפקידיו אלו עד 1993. ב-1991 סיים קורס במנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב. מ-1993 ועד 1997 היה סמנכ"ל רפואה של קופת חולים כללית.

בשנת 1997 מונה למנהל המרכז הרפואי כרמל בחיפה וכיהן בתפקידו עד 2007.

זילברג הוא חבר סגל ההוראה בתוכנית ללימודי תואר ראשון בניהול מערכות בריאות במכללה האקדמית נתניה. פרסם מאמרים בכתבי עת מקצועיים.

זילברג נשוי ואב לשלוש בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות חיים של יעקב זילברג, באתר News1 מחלקה ראשונה
* יוסי ארד, סיוע האגף לשעת חירום למדינות שבמצוקה בגין אסונות שהתרחשו במדינתם, באתר משרד הבריאות
* תואר ראשון בניהול מערכות בריאות, באתר המכללה האקדמית נתניה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007498712405171
* ISNI: 0000 0003 5947 3024
* LCCN: nb2011030719
* VIAF: 219209576
* WorldCat: lccn-nb2011030719

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**אדם פולהארדט** (בגרמנית: **Adam Vollhardt**)‏ (1910 – ?) היה עיתונאי גרמני שפעל בארץ ישראל בתקופה הקרובה לפרוץ מלחמת העולם השנייה במסגרת "סוכנות החדשות הגרמנית" (גר').

ראשית דרכו
----------

אדם פולהארדט נולד בגרמניה בשנת 1910. בצעירותו הפך לעיתונאי והיה כתב העיתון Deutcsher Dienst (השירות הגרמני). ביולי 1938 הגיע פולהארדט לארץ ישראל כשליח העיתון ועל מנת לסייע לפרנץ רייכרט, מי שניהל את סוכנות הידיעות הגרמנית (Deutsches Nachrichtenbüro) ושימש כסוכן של האס דה, שירות המודיעין של המפלגה הנאצית. תפקידו של פולהארדט היה לעזור לרייכרט בפעילותו בקרב הציבור הערבי בתקופת המרד הערבי הגדול.

פעילותו בארץ ישראל
------------------

בפעילות בקרב ערביי ארץ ישראל רכש פולהארדט השפעה רבה על הנהגתם. הוא קיים פגישות עם מנהיגים ערבים ובישר להם כי: "שאלת פלסטין תיושב לשביעות רצון הערבים בשבועות הקרובים" והוסיף כי "יהיה זה פטאלי לעניינם, אם בשלב זה הם יראו סימנים של חולשה או תשישות." וכן כי "גרמניה מעוניינת ביישובה של הבעיה על הבסיס של קבלת דרישותיהם המלאות של הערבים". הוא גם הבטיח להם כי "הגרמנים יכולים להמשיך ולתמוך בעניין הערבי הפלסטיני באמצעות תעמולה".

פעילות זאת לא נעלמה מעיני הבולשת הבריטית ה- CID ובתקופת המתיחות הבינלאומית שלקראת פרוץ מלחמת העולם השנייה נקטה ממשלת המנדט בצעדים נגד החתרנות הגרמנית בארץ. ב- 15 ביוני 1939, חודשיים וחצי לפני פרוץ המלחמה, נצטוו פרנץ רייכרט ואדם פולהארדט לעזוב את הארץ. על גורלו של פרנץ רייכרט לא נודע מאז דבר ואילו אדם פולהארדט המשיך לפעול בימי המלחמה במסגרת סוכנות הידיעות הגרמנית.

במלחמת העולם השנייה ומיד לאחריה
-------------------------------

לאחר שנסתיימה שליחותו בארץ ישראל שוגר פולהארדט כנציג סוכנות הידיעות הגרמנית לטוקיו בירת יפן, בעלת בריתה של גרמניה הנאצית. הוא שהה בה במשך תקופת מלחמת העולם. לאחר סיום המלחמה והוא אז בן 35 שנים, לא נזקפה לחובתו עובדת שירותו את המשטר הנאצי והוא המשיך להיות נציגה של סוכנות הידיעות הגרמנית ביפן.
כראש הסוכנות הוא היה הנציג היחיד של כתבי החוץ שנוכח בטקס הכרזת העצמאות של הפיליפינים שנערך במנילה ב 1946.

בגרמניה המערבית
---------------

בגרמניה המערבית שלאחר המלחמה המשיך פולהארדט להתקדם בקריירה שלו. הוא היה לכתב "עיתון הערב של המבורג" (Hamburger Abendblatt) ובשנים 1956 – 1957 הוא כיהן כחבר ההנהלה של ועידת העיתונות הפדרלית (Bundespressekonferenz), איגוד של עיתונאים עצמאיים המדווחים לתקשורת המערב גרמנית על חדשות הפנים. בשנות השישים הוא נתמנה לדוברו ויועצו של איל התקשורת הגרמני אקסל שפרינגר וזה היה ככל הידוע תפקידו האחרון.

לקריאה נוספת
------------

* חביב כנען, **הגיס החמישי - הגרמנים בארץ ישראל 1933-1945**, הקיבוץ המאוחד, 1968

קישורים חיצוניים
----------------

* תמונתו באירוע בשגרירות הגרמנית בטוקיו ב-1942. הראשון מימין לצידה של אשת השגריר באתר Dickinson Magazine.

קישורים חיצוניים
----------------

* על גירושם של רייכרט ופולהארדט מהארץ פלסטיין פוסט 21.6.1939.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Nazis and Arabs באתר של מארק רוזנבליט.
הלוגו הישן
**בנק אק בארס** (ברוסית: **ПАО «АК БАРС» БАНК**) הוא בנק מסחרי במניות משותפות בטטרסטן, רוסיה. נוסד בשנת 1993.

פעילות
------

המשרד הראשי ממוקם בבירה הטטרית, קאזאן. לבנק כל סוגי הרישיונות הבנקאיים הקיימים בפדרציה הרוסית ומספק יותר ממאה סוגים של שירותי בנקאות ללקוחות עסקיים ופרטיים.

בשנת 2014 הבנק הפך לבנק הראשון ברוסיה לאמץ את בנקאות השריעה. לכן הבנק מסרב לממן עסקי אלכוהול והימורים או בחברות שעוסקות בבניית חוות חזירים.

בתחילת 2018 שירת בנק אק ברס למעלה מ-3.1 מיליון אנשים ולמעלה מ-67 אלף לקוחות עסקיים. הון מורשה ששולם – 38.0 מיליארד רובל. סכום ההון החל מ-1 בינואר 2017 עמד על 71.6 מיליארד רובל.

רשת סניפים החל מ-1 במרץ 2018 – חמישה סניפים בערים הגדולות ברוסיה, 142 משרדים נוספים, 22 מסופים, 88 משרדים תפעוליים.

הבנק היה השותף הרשמי של משחקי הסטודנטים העולמיים ה-27 בקאזאן בשנת 2013, כמו גם השותף הלאומי של אליפות העולם בשחייה ה-16 בשנת 2015 שנערכה בקאזאן. בנוסף, הבנק הוא נותן החסות של מועדון ההוקי קרח אק בארס קאזאן ושל אצטדיון אק בארס ארנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בנק אק בארס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בנק אק בארס
* בנק אק בארס, ברשת החברתית פייסבוק

* בנק אק בארס, ברשת החברתית טוויטר

* בנק אק בארס, ביישום טלגרם

* בנק אק בארס, ברשת החברתית אינסטגרם

* בנק אק בארס, ברשת החברתית VK

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lossan, Alexei (17 בספטמבר 2014). "Tatarstan bank shows Sharia financing is cheaper than Eurobonds". *Russia Beyond The Headlines*. נבדק ב-30 באוגוסט 2017. `{{cite news}}`:  (עזרה)
**מחוז (אובלסט) סיליסטרה**  (בבולגרית: **Област Силистра**) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה, השוכן בחבל דרום דוברוג'ה בצפון מזרח בולגריה ובצפונו עובר תוואי נהר הדנובה. הוא גובל ברומניה ובמחוזות רוסה, שומן, ראזגרד ודובריץ'. בשטח המחוז מצויה שמורת סרברנה, אשר הוגדרה על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.

היסטוריה
--------

תחילת ההתיישבות האנושית במקום הייתה בתקופת האבן החדשה, עידן הממלכה התראקית, בהמשך נשלטה על ידי האימפריה הרומית המערבית ואחר כך המזרחית. האזור הווה את בסיס הקמתה של האימפריה הבולגרית הראשונה במאה ה-7 ובמהלך ימי הביניים החליף ידיים בין נסיכות ולאכיה לאימפריה הבולגרית השנייה. בסוף המאה ה-14 נכבש המחוז על ידי האימפריה העות'מאנית ונשאר בחזקתה, כמעט 500 שנים, עד לשחרורו במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), עת הפך חלק מנסיכות בולגריה. לאחר מלחמת הבלקן השנייה והסכם בוקרשט, הועבר האזור לשליטת רומניה. במהלך מלחמת העולם הראשונה, שימש זירת קרבות בין הרומנים לבולגרים אשר שאפו להחזיר את החבל לחזקתם. לאחר תבוסת הבולגרים במלחמה, אישר חוזה ניי את הבעלות הרומנית על החבל והוא נותר בחזקתה עד הסכם קראיובה בשנת 1940, עת הוחזר לבולגריה בלחצה של גרמניה הנאצית.

כלכלה ואקלים
------------

האקלים במחוז הוא אקלים ממוזג עם השפעה יבשתית הגורמת להבדלי טמפרטורה משמעותיים בין הקיץ לחורף, להוציא רצועה לאורך הדנובה בה יש השפעה ממתנת. באזור קיימת חקלאות משגשגת בעיקר גידולי תבואה וגידולים עונתיים של ירקות. בשטח המחוז ישנם מפעלי תעשייה בתחום המזון, (עיבוד בשר, שימורי פירות ומחלבות), מתכת, מכונות, עיבוד עץ, גומי וטקסטיל. נמל הנהר על הדנובה, בעיר סיליסטרה משמש לייבוא וייצוא סחורות וחומרי גלם לכל אירופה. דרך המחוז עובר עורק התחבורה הפאן אירופאי, מסדרון מספר 7, המקשר את מערב ומזרח אירופה בואכה טורקיה. לאורך תוואי הדנובה העובר במחוז קיימים איים, המשמשים לתיירות נופש וצייד וכן באזור שתי שמורות טבע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סיליסטרה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סיליסטרה

הערות שוליים
------------

1. ↑  "מחוז סיליסטרה ", באתר guide-bulgaria (בבולגרית).

| דגל בולגריהדגל בולגריה **מחוזות בולגריה** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| בלגואבגרד • בורגס • דובריץ' • גברובו • חאסקובו • קרדז'אלי • קיוסטנדיל • לובץ' • מונטנה • פאזארדז'יק • פרניק • פלבן • פלובדיב • ראזגרד • רוסה • שומן • סיליסטרה • סליבן • סמוליאן • סופיה • העיר סופיה • סטארה זאגורה • טרגובישטה • וארנה • וליקו טרנובו • וידין • וראצה • ימבול |  |

 |

| **רשויות מקומיות וערי מחוז סיליסטרה שבבולגריה** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אלפאטר • גלאביניצה • דולובו • טוטראקן • סיטובו • סיליסטרה • קאינארדז'ה | מחוז בורגס |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 5e8a9f85-d0db-4fd1-802c-33f4aef79e75

 |
הכניסה לבנק אשראי
**בנק אשראי** היה בנק קואופרטיבי ארץ-ישראלי שפעל כאגודה שיתופית והתקיים בין השנים 1922–1944.

בנק אשראי חברה הדדית בע"מ נוסדה ב-1922 על ידי יחיאל רבינוביץ'. בראש מוסדות הבנק עמדו ישראל רוקח כיושב ראש מועצת הבנק ומשה גרידינגר כיושב ראש ההנהלה. מאיר דיזנגוף היה בין מייסדי הבנק, נשא בתואר יושב ראש כבוד ופעילות הבנק התנהלה במשך תקופה מביתו הפרטי. קרן ההלוואות של הבנק נקראה לימים קרן דיזנגוף.

הבנק הוקם על בסיס עקרונות הבנקים ההדדיים שנפוצו בבית המועצות, על כך נכתב: "עממיות זו משכה אל הבנק חברים לרוב ובמשך הזמן התפתח ממוסד קואופרטיבי זעיר לבנק גדול ומסועף בעסקיו, הן בענייני חסכון ואשראי והן ביזמה ועזרה - למפעלי בנין ויצירה בקנה מידה גדול. נתן שרות בנקאי ועזרה ארגונית למפעלי דלת העם ולמפעלים ציבוריים ותרבותיים". במסגרת זו הקצה הבנק מסגרות אשראי לרבות מתוכניות הפיתוח העירוניות של תל אביב בשנות העשרים והשלושים, לרבות שיכוני "יעקב" ו"שלמה", הקמת "שכונת העם" ופיתוח שיכוני הפקידים והמורים.

יחד עם פנחס רוטנברג הוביל הבנק את מימון ועדת הסיוע לתעשייה, וב-1932 היה הבנק שותף בהקמתה של החברה הארץ-ישראלית לביטוח כללי.
בנק אשראי רכש מגרש גדול בפינת הרחובות לילינבלום ונחלת בנימין, שעליו עמדו בתי החלומות של פיינגולד, בעקבות פשיטת הרגל של שלמה פיינגולד ב-1930. הבתים נהרסו ובשנים 1936–1937 הוקם ביתו החדש של הבנק. הבניין, בסגנון הבינלאומי, תוכנן על יד האדריכל דב קוצ'ינסקי.
בתקופת המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה, בשנים 36–1935, והמשבר הכלכלי האזורי עם עליית הביקוש למשיכת חשבונות, הבנק עמד בפני קשיים רבים והסתייע בתמיכה כלכלית שסיפק עבורו בנק ברקליס. שלוש שנים לאחר מכן, לקראת ראשיתה של מלחמת העולם השנייה ב-1939, שוב עמד הבנק בפני בעיה דומה אך נותר ללא תמיכה של מוסד חיצוני ונאלץ לעמוד בפני פירוק.

בדצמבר 1939 קיבלו מוסדות הבנק החלטה במסגרתה לא יפורק אך יקפיא את פעילותו לתקופה של ארבע שנים להסדר חובות מול הנושים. מבנה הבנק נרכש על ידי חברת סולל בונה, קרקעות בבעלותו נרכשו על ידי חברות מסחריות והחובות הפרטיים ללקוחות צומצמו בהדרגה. ב-1944 סיים הבנק את פעילותו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד תדהר (עורך), "יחיאל רבינוביץ", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 997

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258109105171
* LCCN: no2008039212
* WorldCat (עם LCCN): no2008-039212

 |
**סילשי מקוריה סיהינה** (באנגלית: **Sileshi Mekuria Sihine**; נולד ב-29 בינואר 1983) הוא אתלט אתיופי. הוא סגן אלוף אולימפי פעמיים ברציפות וסגן אלוף עולם פעמיים ברציפות בריצת 10,000 מטר.

ביוגרפיה
--------

את הקריירה שלו כספורטאי החל סיהינה כשהיה תלמיד בבית ספר. באותם ימים, ראה בבן ארצו, היילה גברסילאסי מודל לחיקוי, ועם הזמן הפך סיהינה לשותפו בתחרויות כנציג אתיופיה.

באליפות העולם שנערכה בפריז, צרפת בשנת 2003 זכה סיהינה במדליית ארד בריצת 10000 מטר, ובכך היה שותף עם עוד שני רצים אתיופים שזכו בכל שלוש המדליות באותה תחרות יחד קנניסה בקלה והיילה גברסילאסי. באותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 10000 מטר במשחקי אפריקה שנערכו באבוג'ה, ניגריה.

באולימפיאדת אתונה (2004) זכה סיהינה במדליית כסף בריצת 10000 מטר בתוצאה של 27:09.39 דקות, אחרי בן ארצו, קנניסה בקלה שקבע שיא אולימפי חדש של 27:05.10 דקות ולפני זרסנאי טדסה מאריתריאה (27:22.57 דקות). באותה שנה זכה סיהינה במדליית ארד באליפות העולם בריצת קרוס קאנטרי.

אליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 זכה סיהינה בשתי מדליות כסף בריצת 10,000 מטר, שוב אחרי בקלה ובריצת 5,000 מטר.

בשנת 2006 זכה סיהינה במדליית כסף נוספת, הפעם במסגרת אליפות העולם בריצת קרוס קאנטרי, כשפעם נוספת מקדים אותו קנניסה בקלה.

באליפות העולם שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 זכה סיהינה במדליית כסף בריצת 10000 מטר בתוצאה של 27:09.03 דקות, אחרי בקלה (27:05.90 דקות) ולפני מרתין מת'אטי מקניה (27:12.17 דקות). 

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה סיהינה במדליית כסף בריצת 10000 מטר בתוצאה של 27:02.77 דקות, אחרי בקלה ששיפר את שיאו האולימפי והעמיד אותו על 27:01.17 דקות ולפני מיכה קוגו מקניה (27:04.11 דקות).

משפחה
-----

סילשי סיהינה נשוי לטירונש דיבאבה, האלופה האולימפית בריצות ל-5000 מטר ול-10000 מטר, אלופת עולם ושיאנית העולם הנוכחית בריצת 5000 מטר.

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* ריצת 3000 מטר: 7:29.92 דקות (2005)
* ריצת 5000 מטר: 12:47.04 דקות (2004)
* ריצת 10000 מטר: 26:39.69 דקות (2004)

### מסלול

* ריצת 10 ק"מ: 27:56 דקות (2004)
* ריצת 15 ק"מ: 41:38 דקות (2004)
* ריצת 20 ק"מ: 58:09 דקות (2005)
* ריצת חצי מרתון: 1:01:14 שעות (2005)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סילשי סיהינה** בוויקישיתוף

* סילשי סיהינה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* סילשי סיהינה, באתר olympedia.org
* סילשי סיהינה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* סילשי סיהינה, באתר ליגת היהלום
* סילשי סיהינה, באתר Track and Field (גברים)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 186987

 |
האצטדיון בדלפי בו נערכו המשחקים הפיתיים. מדרגות האבן משמאל נוספו בתקופה הרומית.
קן התחלת המרוצים באצטדיון בדלפי.
**המשחקים הפיתיים** או **המשחקים הדלפיים** היו חלק מהמשחקים הפאן-הלניים שנערכו ביוון העתיקה - והם דגם מוקדם של משחקים אולימפיים. המשחקים נערכו החל משנת 582 לפנה"ס אחת לארבע שנים במקדש אפולון בדלפי לכבודו של האל אפולון.

המשחקים נערכו מדי שנתיים: שנתיים לפני ושנתיים לאחרי כל אולימפיאדה, ובין המשחקים הנמאיים והמשחקים האיסתמיים, כחלק מהמחזור הארבע שנתי של המשחקים - האולימפיאד.

היסטוריה
--------

המשחקים החלו במאה ה-6 לפנה"ס. בניגוד למשחקים האולימפיים, המשחקים הפיתיים כללו גם תחרויות של מוזיקה ושירה. תחרויות אלה קדמו לתחרויות הספורט. תחרויות הספורט נוספו למשחקים הפיתיים בשלב מאוחר יותר, בהשפעת המשחקים האחרים. תחרויות הספורט היו זהות לאלה שנערכו במשחקים האולימפיים. תחרות המרכבות (מרכבות הרתומות לארבעה סוסים) נערכה בהיפודרום של העיר, בקרבת חוף הים.

מקדש דלפוי (או "פיתו", על שם נחש הפיתון המיתולוגי שאפולו הרגו) שכן בשטח העיר הפוקית קריסה, ולפי האגדה הקים אפולו את המקדש שהתנשא בצורת מדרגה על גבי מורד תלול מתחת לצוקי פרנסוס הזקופים. אזור זה שימש סלע מחלוקת בין תושבי דלפוי וקריסה. הראשונים הזעיקו את ערי הצפון, הקימו ברית דתית כחבר שיפרוש חסותו על המקדש ויהיה מופקד על עריכת המשחקים. אין זה הפעם היחידה שמוקד תחרותי מתמסד כתוצאה ממריבה בין כמה ערים, ובסיומה מתנהלים משחקי ספורט מקודשים המנציחים את השלום ביניהן.

המנצחים עוטרו בזר עלי דפנה.

"הרכב מדלפי" - פסל רוכב במרוץ המרכבות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המשחקים הפיתיים** בוויקישיתוף
* המשחקים הפיתיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| תרבות יוון העתיקה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| **תרבות יוון העתיקה**: מיתולוגיה | אמנות | פיסול | קדרות | הומוסקסואליות | זנות | חקלאות | כלכלה | מטבח | משפט | עבדות | פדרסטיה | רפואה | מלחמה
**פילוסופיה ביוון העתיקה**: פיתגורס | הרקליטוס | פארמנידס | פרוטגורס | אמפדוקלס | דמוקריטוס | סוקרטס | אפלטון | אריסטו | זנון מכתיון | אפיקורוס
**מתמטיקה**: ארכימדס | אוקלידס | תאלס | פיתגורס | דיופנטוס | ארטוסתנס | תלמי
**ספרות**: הומרוס | האיליאדה | האודיסאה | הסיודוס | פינדארוס | הרודוטוס | תוקידידס | קסנופון | פוליביוס
**תיאטרון**: אייסכילוס | סופוקלס | אוריפידס | אריסטופאנס | מושגים
**ספורט**: המשחקים האולימפיים | תרבות הגוף | המשחקים הפיתיים | המשחקים האיסתמיים | המשחקים הנמאיים | המשחקים הפאן-אתנאיים | גימנסיון
**אדריכלות**: מקדש יווני | הסדרים הקלאסיים | הפרתנון | מקדש ארטמיס | אקרופוליס | האגורה | מקדש זאוס באולימפיה | מקדש הפייסטוס | מקדש ארטמיס
**ראו גם: פורטל יוון העתיקה** |  |

 |
**פאל וידור** (במקור **ויינר**, בהונגרית: **Vidor Pál**; בודפשט, 22 בפברואר 1909 – מחנה הריכוז בוכנוולד, 1945) היה רב בבודה, מרצה וסופר.

ביוגרפיה
--------

וידור פאל הוא בנם של וידור (ויינר) גזה (1882–1945) עורך דין ושל ארז'בט רייך (1885–1972). הוא סיים את לימודיו בפקולטה למדעי הרוח של אוניברסיטת פאזמאני פטר (כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד) ובבית המדרש לרבנים בבודפשט. בשנת 1932 קיבל תואר דוקטור במדעי הרוח וסמיכה לרבנות במרץ 1934. בספטמבר 1935 נבחר לרב בית הכנסת בדרך ז'יגמונד (כיום בית הכנסת בדרך פרנקל לאו) בקהילת בודה. הוא שם דגש מיוחד על תוכניות לילדים ולנוער ולכן מילא תפקיד חשוב בארגון קבוצות הנוער ובתנועת הצופים של מחלקת התרבות בקהילה היהודית בודה. הוא עצמו השתתף בכמה מפגשים ושימש גם כרב מחנה. הוא ארגן אוניברסיטה פתוחה יהודית, שבמסגרתה הוא עצמו נשא הרצאות רבות. כתביו פורסמו באופן קבוע בכתב העת סקירה יהודית-הונגרית, ב"חיים יהודיים" וכתבי עת אחרים. הוא גורש לשירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים במסגרת הצבא ההונגרי) בשנת 1942 ולאחר מכן גורש למחנה הריכוז בוכנוולד, שם מצא את מותו.

לוח זיכרון נחנך לזכרו בבית הקברות היהודי של אובודה.

משפחתו
------

אשתו ז'וז'ה קלמן (1912–2003), הייתה מורה ללימודי דת ומורה בתיכון, בתו של הרב הראשי אדן קלמן, איתה התחתן ב-30 באוקטובר 1935 בבודפשט. בתם אנה וידור (1936)

כתביו
-----

* פאל וידור: ספר השבת. יבנה 8. יודאיקה
* אליהו בגלימה-1935
* ההיסטוריה של חוג האימון העצמי של בית המדרש לרבנים בבודפשט-1928

לקריאה נוספת
------------

* נתוניו בקטלוג המוזיאון הספרותי פטפי
* אבותינו הגדולים: ד"ר הרב פאל וידור (1945-1909)Mazsihisz.hu
* פאל וידור - אנדרטה (אוניברסיטת אטווש לוראנד)
* ספר השבת-With songs, pictures, extracts. Javne könyvek 3. Magyar Zsidók Pro Palesztina Szövetsége Budapest. 152 p.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Születési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári születési akv. 494/1909. folyószáma alatt".
2. ↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 248/1908. folyószáma alatt".
3. ↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest X. kerületi polgári házassági akv. 533/1935. folyószáma alatt".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007269592005171
* GND: 138206767
* ISNI: 0000 0000 7885 2968
* LCCN: no2012009584
* VcBA: 495/257200
* VIAF: 88257517
* WorldCat: lccn-no2012009584

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעיר במרוקו. אם התכוונתם לנווה המדבר, ראו נווה המדבר דאח'לה.

**דאח'לה** (בערבית: **الداخلة**, בברברית: **ⴻⴷⴷⴰⵅⵍⴰ**), לשעבר **וייה סיסנרוס** (בספרדית: **Villa Cisneros**) היא עיר בסהרה המערבית הנמצאת תחת שליטת מרוקו. העיר היא המרכז המנהלי של מחוז ואדי אל-ד'הב לכוירה (وادي الذهب لكويرة). מספר תושבי העיר עמד בשנת 2004 על 58,104 תושבים. העיר שוכנת על חצי אי צר – חצי אי "ריו דה אורו" (דהיינו, חצי אי נהר הזהב; בספרדית: Península de Río de Oro‏; בערבית: شبه جزيرة وادي الذهب) – על חוף האוקיינוס האטלנטי כ-550 ק"מ מדרום לבירת הטריטוריה לעיון.

היסטוריה
--------

האזור היה מיושב על ידי ברברים מאז העת העתיקה. דאח'לה הוקמה או לכל הפחות הורחבה על ידי המתיישבים הספרדים. האינטרס של הספרדים בחופים המערביים של מדבר סהרה היה קשור לפעילות הדיג שנוהלה מתוך המושבה הספרדית של האיים הקנריים ולאיום שנשקף מצדם של שודדי ים. הספרדים עסקו בפעילות דיג ענפה ובצייד לווייתנים בכל חופי מערב אפריקה החל מראשית המאה ה-16 ועד לאמצע המאה ה-20. ב-1884 הוקמה דאח'לה באופן רשמי ונבנה במקום מזח דיג.
בתקופה הקולוניאלית שימשה העיר כבירת המושבה ריו דה אורו שהייתה אחד משני החלקים של סהרה הספרדית (כיום סהרה המערבית). הספרדים בנו בעיר מבצר (שנהרס על ידי המרוקאים ב-2004) וכנסייה שקיימת עד היום. במקום היה גם בית כלא שפעל בעיקר בתקופת מלחמת האזרחים בספרד ונכלאו בו מתנגדי המשטר של פרנקו.

בשנות השישים בנו הספרדים בעיר נמל תעופה ובינואר 1976 המריאו ממנו אחרוני החיילים הספרדים כאשר ספרד פינתה מיוזמתה את המושבה. בין השנים 1975–1979 הייתה דאח'לה בירת המחוז הדרומי של סהרה המערבית שנשלט אז על ידי מאוריטניה. ענפי הכלכלה העיקריים של העיר הם דיג ותיירות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דאח'לה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דאח'לה
* lexicorient.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  www.citypopulation.de

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SUDOC: 050620827
* VIAF: 249408325
* WorldCat (עם VIAF): 249408325

 |
**העצם המזמרת** (בגרמנית: **Der singende Knochen**) היא מעשייה גרמנית שלוקטה על ידי האחים גרים. בספרם "מעשיות האחים גרים", היא המעשייה ה-28.

תקציר העלילה
------------

בארץ שבה חזיר בר ידוע לשמצה גרם פגע באדמות וגבה את חייהם של בני אדם ובהמות, המלך הבטיח שמי שיצליח לתפוס את החזיר, חי או מת, יישא את בתו היחידה לאישה. שני אחים יצאו למשימה - הבכור היה חכם וערמומי, והצעיר היה תמים וטוב לב, אך לא חכם במיוחד.

האחים נכנסו ליער שבו שכן חזיר הבר מכיוונים שונים. בדרכו של הצעיר, הוא פגש איש קטן שנתן לו כידון שיעזור לו להרוג את החזיר מבלי שיפגע. הוא אכן הצליח להרוג אותו, ולאחר מכן סחב את גופתו על כתפיו עד שיצא מצידו השני של היער והגיע ליד פאב, שבו שהה האח הבכור שחשב שחזיר הבר בטח יברח לו ושכדאי לו להתחיל את המסע אחרי ששתה. הבכור ראה את אחיו הקטן נושא את גופת חזיר הבר וקינא בו. הוא קרא לו להיכנס לפאב ולשתות איתו, והצעיר סיפר לאחיו על השתלשלות האירועים. האח הבכור דאג לעכב את אחיו, ובחשכת הערב יצאו שניהם ללכת ביחד.

בהגיעם לגשר שעמד מעל נחל, האח הבכור דאג שאחיו ילך לפניו, ואז הכה אותו והפיל אותו למטה. האח הצעיר מת, ואחיו קבר אותו מתחת לגשר, הביא למלך את החזיר בעצמו והתחתן עם בתו. הוא דאג לספר שחזיר הבר בטח הרג את אחיו הצעיר, וכך האמינו כולם.

שנים רבות לאחר מכן הלך רועה צאן עם העדר שלו ליד הגשר, ומצא עצם קטנה ולבנה. הוא הכין ממנה פיה לקרן שלו, וכשנשף בה, היא התחילה לשיר מעצמה:

> 
> אהה רועה צעיר  
> 
> בעצמותיי נושף אוויר  
> 
> אחי, שהרגני  
> 
> תחת הגשר קברני  
> 
> למען נבלת חזיר  
> 
> בת מלך וכבוד כביר
> 
> 
> 
> — תרגומו של שמעון לוי לשיר
> 

הרועה, נלהב מהקרן, החליט להביא אותה למלך. כששמע המלך את השיר, הוא הבין מה עומד מאחוריו וציווה לחפור באדמה שבסביבת הגשר, וכשגופת האח הצעיר נמצאה, האח הבכור לא יכול היה להכחיש את המעשים שלו. הוא הושלך למים בתוך שק תפור וכך נקבע מותו. אחרי כל השנים, האח הצעיר הובא לקבורה מכובדת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **העצם המזמרת** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4149142-7
* VIAF: 192796062
* WorldCat (עם VIAF): 192796062

 |
**בנק ה-DNA היפני** הוא מאגר מידע ביולוגי שמאוחסנים בו רצפי DNA. הוא נמצא במכון הלאומי לגנטיקה במחוז שיזואוקה שביפן. בנוסף, הוא חלק מהארגון העולמי לשיתוף מאגרי מידע של רצפי נוקליאוטידים(אנ'). הוא משתף את המאגר שלו על בסיס יומי עם המעבדה האירופית לביולוגיה מולקולרית(אנ') שנמצאת במכון האירופי לביואינפורמטיקה(אנ') ועם GenBank אשר נמצא במרכז הלאומי למידע ביוטכנולוגי (NCBI), המהווה חלק מהספרייה הלאומית לרפואה של ארצות הברית. משום כך שלושת מאגרי המידע הללו יכילו אותו מידע בכל רגע נתון.

היסטוריה
--------

בנק הדנ"א היפני החל לאסוף מידע גנומי בשנת 1987 והוא הבנק הגנומי היחיד ביבשת אסיה.

התנהלות ארגונית
---------------

אף על פי שהבנק מקבל את עיקר המידע הגנומי שלו ממחקרים יפנים, הוא יכול לקבל מידע מכל מדינה אחרת בעולם. הבנק הוקם על ידי משרד החינוך, התרבות, הספורט, המדע והטכנולוגיה היפני. לבנק יש מועצה מייעצת עולמית אשר מונה 9 אנשים בסך הכל, 3 אירופאיים, 3 יפניים ו-3 אמריקאים. מועצה זו מייעצת לבנק פעם בשנה במגוון נושאים: תחזוקה, התנהלות ותוכניות עתידיות. בנוסף עליהם, לבנק יש וועדה שיתופית עולמית לייעוץ במגוון נושאים טכנולוגיים על ידי שיתופי פעולה עולמיים עם מספר גורמים.

לקריאה נוספת
------------

* המכז הלאומי למידע ביוטכנולוגי (NCBI)
* הספרייה הלאומית לרפואה של ארצות הברית

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בנק ה-DNA היפני

הערות שוליים
------------

1. ↑  Y. Tateno, T. Imanishi, S. Miyazaki, K. Fukami-Kobayashi, N. Saitou, H. Sugawara, T. Gojobori, DNA Data Bank of Japan (DDBJ) for genome scale research in life science, **Nucleic Acids Research** 30, 2002-01-01, עמ' 27–30 doi: 10.1093/nar/30.1.27  
Eli Kaminuma, Takehide Kosuge, Yuichi Kodama, Hideo Aono, Jun Mashima, Takashi Gojobori, Hideaki Sugawara, Osamu Ogasawara, Toshihisa Takagi, Kousaku Okubo, Yasukazu Nakamura, DDBJ progress report, **Nucleic Acids Research** 39, 2011-01-01, עמ' D22–D27 doi: 10.1093/nar/gkq1041
2. ↑  Y Tateno, T Gojobori, DNA Data Bank of Japan in the age of information biology. **Nucleic Acids Research** 25, 1997-01-01, עמ' 14–17
3. ↑  Aryal Nucleotide sequences database 22 February 2019 *microbenotes.com* accessed 26 March 2021
סיליקה ג'ל
דסיקטור עם סיליקה ג'ל בתחתיתו
**סיליקה ג'ל** הוא חומר מלאכותי קשיח ונקבובי (מכיל חללים רבים) שמורכב צורן דו-חמצני (SiO2.), המיוצר מתמיסה של נתרן צורני, ומשמש בעיקר כחומר סופח לחות באריזות תעשייתיות. צורתו הבסיסית היא גרגירים שקופים חסרי ריח. 

הוא מופץ בתוך שקיות קטנות. בדרך כלל הוא נמכר בצורתו הבסיסית, או בתוספת חומר צובע שנותן מדד ויזואלי גס לגבי כמות הלחות הספוגה בחומר.

החומר אינו פעיל כימית. בתצורות רבות בו הוא נמכר כדי לצבוע אותו או על מנת להעניק לו תכונות נוספות, הוא מעורב עם רעלים, ולעיתים רחוקות יותר עם חומרים מסרטנים. בצורתו השקופה, אינו רעיל ואינו מסרטן גם לא בהיותו תחת השפעת חום.

היסטוריה ושימושים
-----------------

החומר ידוע כבר משנת 1640, אז נחשב לקוריוז מדעי. הסיליקה שימשה במסכות גז במהלך מלחמת העולם הראשונה אך בייצור בכמות תעשייתית הוחל רק ב-1919, עם רישום פטנט על תהליך היצור, על ידי פרופסור וולטר א. פטריק מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור שבמרילנד. בזמן מלחמת העולם השנייה הייתה לסיליקה ג'ל חשיבות רבה כחומר השומר על פניצילין מפני לחות. הסיליקה משמשת גם בתעשיית הדלק כזרז ליצור בנזין באוקטאן גבוה. כמו כן הסיליקה משמשת כסופח לחות בתעשיית האלקטרוניקה. במערכות שידור לווייני, שם לחות עלולה לגרום לשינויי תדר בתשדורת, משתמשים במערכת המעבירה אוויר דרך משטחי סיליקה ג'ל. הסיליקה ג'ל משמש גם במערכות קירור ודחיסה, שם לחות עלולה לגרום לפיצוצים וכשלים בצנרת.

במעבדה לכימיה, הסיליקה ג'ל משמש בצורות שונות בשיטות הכרומטוגרפיה, שיטות להפרדה וזיהוי חומרים על ידי העברתם בתוך גרגרי סיליקה ג'ל, וגרימה להפרדתם באמצעים שונים במקומות שונים על פני המצע. 

בצירוף עם מתכות שונות, ניתן לייצר מסיליקה ג'ל את חומר החיזור M-SG, שבעזרתו מפיקים מימן באופן תעשייתי.

כימיה ומבנה
-----------

שטח הפנים הגדול של הסיליקה ג'ל מאפשר לו לספוח כמות גדולה של מים, ובכך לשמש חומר סופח לחות. ניתן להחזיר לסיליקה את יכולת הספיחה על ידי חימום החומר ל־120 מעלות צלזיוס, ואידוי המים מתוכו.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **סיליקה ג'ל** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סיליקה ג'ל** |

* סיליקה ג'ל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**אנטון גינתר, רוזן אולדנבורג** (בגרמנית: **Graf Anton Günther von Oldenburg und Delmenhorst**;‏ 10 בנובמבר 1583 – 19 ביוני 1667) היה רוזן גרמני וחבר בבית אולדנבורג.

ביוגרפיה
--------

 תחריט של אנטון גינתר.
אנטון גינתר נולד ב-10 בנובמבר 1583 באולדנבורג והיה בנם של יוהאן השביעי, רוזן אולדנבורג ואליזבת משוורצבורג-בלנקנבורג. בשנת 1603 מת אביו והוא ירש את השלטון ברוזנות אולדנבורג, ובשנת 1647 מת דודנו כריסטיאן החמישי, רוזן דלמנהורסט ללא ילדים והוא ירש את נחלותיו. אנטון גינתר שמר על נייטרליות במהלך מלחמת שלושים השנים, והצליח לשמור על הרוזנות שלא תיפגע מתלאות המלחמה. כתוצאה מכך התחזקה הרוזנות והתעשרה, ואוכלוסייתה וכוחה התעצמו.

בשנת 1635 התחתן אנטון גינתר עם סופיה קתרינה משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג, בתם של אלכסנדר, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג ודורותיאה משוורצבורג-זונדרסהאוזן, אולם לא נולדו להם ילדים.

ס' ברינג-גולד מספר את האנקדוטה המעניינת הבאה על הרוזן בספרו "הישרדויות מוזרות כמה פרקים בתולדות האדם":

בשנת 1615 מצא הרוזן אנטון גינתר מאולדנבורג, בעת ביקור בדייק בתהליך בנייה, את הפועלים שעומדים לקבור תינוק תחתיו. הרוזן התערב, הציל את הילד, נזף בבוני הסכרים וכלא את האם שמכרה את התינוק שלה לצורך כך. באופן מיוחד למדי, אותו רוזן מוכרז על פי המסורת כמי שקבר ילד חי ביסודות טירתו באולדנבורג. 

אנטון גינתר מת ב-19 ביוני 1667 בראסטדה ודודנו פרדריק השלישי, מלך דנמרק ירש את נחלותיו. בהתאם לרצונו של אנטון גינתר, המלך הדני מינה את אנטון פון אולדנבורג, בנו הלא חוקי של אנטון גינתר מאליזבת פון אונגנאד, כמושל של אולדנבורג ודלמנהורסט.

Haus‏ "Graf Anton Günther"
--------------------------

**האוס "גרף אנטון גינתר"** הוא בית היסטורי במרכז אולדנבורג, משנת 1682.  הרוזן אנטון גינתר מתואר על החזית, שעוצבה מחדש בסגנון נאו-רנסאנס ב-1894. הבית שימש סוחרים ויצרני טבק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטון גינתר, רוזן אולדנבורג** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Oldenburg*, Oldenburg Tourist

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007423458305171
* GND: 118736183
* ISNI: 0000 0000 2314 5385
* LCCN: n84057793
* NTA: 172317827
* RKD: 351558
* SNAC: w6vc0gzq
* SUDOC: 11750050X
* VIAF: 47557246
* WorldCat: lccn-n84057793

 |
**מוסוודוקנאל** היא חברת המים הגדולה ברוסיה, המספקת שירותי אספקת מים ותברואה ליותר מ-15 מיליון איש, בעיקר למוסקבה ופרבריה.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה לראשונה על ידי יקטרינה הראשונה ב־28 ביוני 1779 כשחתמה על צו להשקת מערכת אספקת מים והקמת צינור המים לעיר מיטישצ'י. טקס פתיחתו נערכה ב־28 באוקטובר 1804, 25 שנים לאחר התחלת הבנייה. עם חניכת הצינור עוצבה סביבו חברת ניהול שממנה נוצרה "מוסוודוקנאל" בהמשך.

מערכת הצינורות העירונית הראשונה במוסקבה הושקה בשנת 1898 וכללה 262 קילומטרים של רשת צינורות ניקוז ומערכות מים.

בתקופה הסובייטית החברה פעלה כחלק ממחלקת המים של עיריית מוסקבה.

החל משנת 2012 החברה שהייתה חברה ממשלתית החלה בתהליך הפרטה.

בשנת 2015 החברה רכשה מהחברה האוסטרית EVN AG, מפעל לייצור נתרן היפוכלוריט תמורת 250 מיליון יורו, אותה הקימה החברה האוסטרית ברוסיה.

ראו גם
------

* רוסוודוקנאל
* וודוקנאל סנקט פטרבורג
* אספקת מים ברוסיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוסוודוקנאל** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מוסוודוקנאל (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  FinExpertiza to conduct audit for Mosvodokanal