recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אלפר גזראווג'י** (בלועזית: **Alper Gezeravcı** נולד ב-2 בדצמבר 1979) הוא טייס צבאי והאסטרונאוט הטורקי הראשון. הוא טס לתחנת החלל הבינלאומית ב-18 בינואר 2024 עם משימת Axiom Mission 3 (או Ax-3).

ביוגרפיה
--------

גזראווג'י נולד בסיליפקה, מרסין, טורקיה למשפחה ממוצא יורוקי, עם של נוודים.

לאחר שסיים את לימודיו לתואר ראשון בהנדסת אלקטרוניקה באקדמיה של חיל האוויר הטורקי באיסטנבול בשנת 2001, סיים את התואר השני שלו במכון הטכנולוגי של חיל האוויר בבסיס חיל האוויר רייט-פטרסון בדייטון, אוהיו, ארצות הברית.

גזראווג'י שירת כטייס קרב בחיל האוויר הטורקי. הוא הטיס מטוסים רבים כולל T-41, SF-260, T-37, T-38, F-5, KC-135 ו- F-16 במשך 15 שנים. הוא גם עבד כקפטן בטורקיש איירליינס במשך שבע שנים. גזראווג'י שימש כמפקד האגף האקדמי של טייסת התקינה וצוות אחראי ביחידת פיקוד הבסיס ה-10 באדנה.

גזראווג'י היה טייס בדרגת קולונל בצבא הטורקי. הוא היה בין החיילים שגורשו מהצבא הטורקי (TSK) בשנת 2012 כחלק מהחקירה על קונספירציית הריגול באיזמיר. הוא זוכה בשנת 2020, ולאחר מכן חזר לצבא הטורקי. 

גזראווג'י נבחר לאסטרונאוט הטורקי הראשון מתוך 36,000 מועמדים. מינויו לאסטרונאוט הוכרז בסוף אפריל 2023 על ידי רג'פ טאיפ ארדואן. הוא קיבל הכשרה במשך 8 חודשים למסע בחלל, ונכנס לתקופת הסגר של שבועיים בפלורידה לפני שיגור עם צוות Ax-3. 

 המראה של חללית פלקון 9 הנושאת את הצוות
 החללית דרגון פרידום הנושאת את הצוות מתקרבת לתחנת החלל הבינלאומית
הוא המריא לחלל עם שיגור משימת Axiom Mission 3 של חברת אקסיום ספייס ב-19 בינואר 2024 ממתחם השיגור 39 של מרכז החלל קנדי בפלורידה על סיפון דרגון 2 של SpaceX ששוגרה באמצעות טיל פאלקון 9.

גזראווג'י הביא איתו את הדגל הטורקי, תמונות משפחתיות וכמה פריטים הקשורים לתרבות היורוק.

בנאומו הרשמי בחלל אמר (תרגום חופשי):

|  |
| --- |
| אני רוצה להתחיל את הרגע הזה במילותיו של אבינו הגדול, כשהטורקי הראשון נכנס לחלל למשימת החלל המאוישת הראשונה של טורקיה. האמירה הגאונית של מוסטפא כמאל אטאטורק, מייסד הרפובליקה של טורקיה : "העתיד בשחקים!" |

יחד איתו בחלל היו האסטרונאוטים מייקל לופז-אלגריה, ולטר וילדיי ומרקוס ואנדט. הצוות בילה 18 ימים בתחנת החלל הבינלאומית, כאשר הטיסה חזרה נדחתה פעמיים. גזראווג'י עבד על 13 ניסויים מדעיים בתקופה זו. גזראווג'י שהה 21 ימים בחלל ונחת ב-9 בפברואר 2024. עם חזרתו לארצו בטיסה מארצות הברית התקבל בכבוד רב בשדה התעופה.

ב- 13 בפברואר 2024, הוא מונה כחבר מועצת המנהלים של סוכנות החלל הטורקית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלפר גזראווג'י** בוויקישיתוף
* אלפר גזראווג'י, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Silifke'de heyecan dorukta: Yörük çocuğu uzaya gidiyor". *www.ntv.com.tr* (בטורקית). נבדק ב-2024-01-19.
2. ↑  "İlk Türk astronot Alper Gezeravcı, kumpas davasında TSK'dan ihraç edilmiş". *VeryansınTV* (בטורקית). 2024-01-18. נבדק ב-2024-01-19.
3. ↑  "Alper Gezeravcı: Türkiye'nin ilk insanlı uzay görevi hakkında neler biliniyor?". *BBC News Türkçe* (בטורקית). 2024-01-16. נבדק ב-2024-01-19.
4. ↑  "Gezeravcı'nın uzaydaki ilk sözü: İstikbal göklerdedir". *www.trthaber.com* (בטורקית). 2024-01-19. נבדק ב-2024-01-19.
**אירנה דגוטיינה** (בליטאית: **Irena Degutienė** נולדה ב-1 ביוני 1949) היא רופאה ופוליטיקאית ליטאית אשר חברה במפלגת איחוד המולדת השמרנית. כיום מכהנת כדוברת הפרלמנט הליטאי. היא כיהנה פעמיים ראש ממשלת ליטא בפועל, תחילה בין ה-4 במאי 1999 ל-18 במאי 1999 ולאחר מכן בין ה-27 באוקטובר 1999 ל-3 בנובמבר 1999. היא הייתה גם שרה לביטוח לאומי ולעבודה מ-1996 עד 2000. בשנת 1978 סיימה את לימודיה ברפואה באוניברסיטת וילנה. היא עבדה בבית החולים של הצלב האדום בווילנה קרוב לעשרים שנה לפני שהפכה למזכירה במשרד הבריאות ב-1994. היא האישה הראשונה אשר כיהנה כיו"ר הפרלמנט הליטאי בתולדות ליטא.

שערוריית השוחד
--------------

סקנדל השוחד שמערב את אירנה דגוטיינה ותאגיד MG Baltic עוסק בחשדות לשחיתות פוליטית. דגוטיינה, חברת הפרלמנט של ליטא ודמות בכירה בחיים הפוליטיים של ליטא, הוזמנה להעיד בתיק המתייחס לחברת MG Baltic. התיק עוסק בניסיונות להשפיע על החלטות פוליטיות ועל תיקוני חוק, במיוחד לגבי חוק האשראי לצרכנים.

לפי עדותה של דגוטיינה, היועץ שלה באותה עת, לאורינס קשציונס, פנה אליה בשם שרונס גוסטיניס, שדחף לתיקונים בחוק האשראי לצרכנים. הנחה היא שהתיקונים האלה הגיעו ישירות מריימונדס קורליאנסקיס, סגן נשיא חברת MG Baltic. דגוטיינה טענה שהיא לא הכירה את קורליאנסקיס מעבר לקשר שלו לתיק והכירה את חברי הפרלמנט המעורבים כקולגות לשעבר. היא הזכירה שקשציונס התעניין בתיקונים מתוך רקעו במדע המדינה וביקש לעיתים קרובות את דעתה על נושאי חקיקה שונים שנדונו בסיימא. עם זאת, היא הדגישה את נוהלה שלא לפגוש עם אנשי עסקים בנוגע לענייני חקיקה, והעדיפה ערוצי תקשורת רשמיים דרך הפלגים במקום.

דגוטיינה סיפרה גם על מקרה בו קשציונס הציע לה לפגוש עם קורליאנסקיס לדון בחוק, הצעה שהיא יעצה לו להימנע ממנה, והדגישה את סירובה להשתתף בפגישות כאלו. היא הדגישה את מחויבותה לשמירה על מוניטין בקריירה הפוליטית שלה, והדגישה את חשיבות ההתנהגות באופן שלא יכנס לפעילויות מוטעות. למרות זאת, נרשמו סתירות בין עדותה בבית המשפט לבין ההצהרות שנתנה במהלך החקירה. היא טענה קודם שקשציונס ביקש ממנה להצביע בעד התיקון, בקשה שדחתה. הסתירה בדבריה והבהרתה המאוחרת בבית המשפט העלו שאלות לגבי פרטי התערבותה וידיעתה בנוגע לתיק. 

22 באוקטובר 2010. אירנה דגוטיינה, יושבת ראש הפרלמנט של ליטא, נואמת לקהל.

פרסים
-----

* **הצלב הגדול של מסדר ויטאוטס הגדול** (6 ביולי 2019)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אירנה דגוטיינה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  I.Degutienė išrinkta Seimo pirmininke. retrieved on 2009-09-17
2. ↑  Irena Degutienė „MG Baltic" bylos teisme liudijo kiek kitaip, nei per apklausą pareigūnams, 15min.lt (בליטאית)
3. ↑  Degutienė „MG Baltic" byloje: iš Kasčiūno gavo pasiūlymą susitikti su Kurlianskiu, tv3.lt (בליטאית)
4. ↑  „MG Baltic" byloje liudijusi Degutienė: siūlė susitikti su Kurlianskiu, bet aš iš karto atsisakiau, Delfi (בליטאית)
5. ↑  "Iš Grybauskaitės – paskutinieji valstybiniai apdovanojimai".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1222168707
* VIAF: 5464154260701324480006
* WorldCat (עם VIAF): 5464154260701324480006

 |
**עמר לחמנוביץ** (נולד בח' בסיוון ה'תשל"ט, 3 ביוני 1979) הוא עיתונאי ומבקר ספרות ישראלי, המשמש כעורך הראשי של העיתון "ישראל היום".

ביוגרפיה
--------

לחמנוביץ נולד בראשון לציון להרצל ושרה לחמנוביץ, משפחה דתית לאומית. למד בבית הספר ממ"ד סיני בראשון לציון, ובתיכון למד באמי"ת גוש דן. בוגר מכינה קדם-צבאית יתיר. שירת בצה"ל כלוחם שריון בחטיבה 7.

החל את דרכו בתקשורת בישראל ב-2003, כמבקר אמנות בעיתון "מקור ראשון", ונמנה עם הצוות המייסד של מוסף הספורט בעיתון. לאחר מכן שימש חבר מערכת בחינמון שנפתח באותה תקופה ״ישראלי״, שם שימש עורך מדור הספורט ועורך מדור הספרים. עם סגירת "ישראלי" והקמת החינמון "ישראל היום" בשנת 2007, הצטרף לצוות העיתון, תחילה שובץ במדור הספורט, ולאחר מכן בצוות המוסף "ישראל השבוע". בהמשך ייסד את מדור הספרים של העיתון.

ב-2014 החל לשמש כעורך מוסף "ישראל השבוע".

ב-2013 זכה בפרס ברנשטיין על ביקורת ספרותית בעיתונות יומית.

ב-2016 החל לשמש יזם ומנהל אמנותי של פרס רמת גן למצוינות ספרותית.

בין הישגיו העיתונאים של לחמנוביץ: התחקיר על השיתוק בספריות הציבוריות בישראל, בו מנהלי ספריות טענו לחוסר שקיפות תקציבית לכאורה מצד המחלקה לספריות במשרד התרבות והעומד בראשה בועז דהן. חשיפה על הליך מינויו של שי ניצן לרקטור הספרייה הלאומית. כתבת שטח תחקירית על הבסיסים הנטושים ברמת הגולן.

ב-1 בפברואר 2022 עם פרישתו של בועז ביסמוט מתפקיד העורך הראשי של ״ישראל היום". מונה לממלא מקום העורך, ובהמשך החודש מונה לעורך הראשי.

הוא בוגר בהצטיינות של בית הספר לאמנות קמרה אובסקורה.

שימש כחבר המדור לספרות במועצה לתרבות ואמנות של משרד התרבות, חבר ועדת השופטים לפרס ע"ש דבורה עומר לספרות ילדים לשנת 2014, חבר ועדת השופטים של פרס ספיר לספרות לשנת 2015.

חיים אישיים
-----------

לחמנוביץ נשוי לאורית, מנהלת הדרכה ברשת "ישרוטל", ואב לשלושה{ אביתר, ליבי ועברי }. מתגורר במודיעין. אחותו היא שופטת השלום באשדוד עדי איזדורפר.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **עמר לחמנוביץ** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **עמר לחמנוביץ** |

* מבחן התולעת עם עמר לחמנוביץ, באתר "שימו לב", 11 בדצמבר 2018
* אתר למנויים בלבד איתי שטרן, לאן יוביל הנסיך החדש של "ישראל היום" את העיתון הנפוץ במדינה?, באתר הארץ, 4 באפריל 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיה סלע, הסופר אסף גברון, המשוררת שירה סתיו והעיתונאי עמר לחמנוביץ' הם זוכי פרס ברנשטיין לשנת 2013, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2013
2. ↑  עמר לחמנוביץ, תחקיר "ישראל היום": שיתוק בספריות הציבוריות בישראל, באתר ישראל היום, 4 ביוני 2020
3. ↑  עמר לחמנוביץ, תסמונת שטוקהולם של הספרות הישראלית, באתר ישראל היום, 29 בנובמבר 2021
4. ↑  עמר לחמנוביץ, זמן בסיס: מסע במחנות צה"ל הנטושים ברמת הגולן, באתר ישראל היום, 14 בספטמבר 2021
5. ↑  מערכת ישראל היום, בועז ביסמוט פורש מתפקידו כעורך "ישראל היום", באתר ישראל היום, 31 בינואר 2022
6. ↑  מערכת ישראל היום, עמר לחמנוביץ מונה לתפקיד העורך הראשי של "ישראל היום", באתר ישראל היום, 23 בפברואר 2022

| עורכי העיתון ישראל היום |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| עמוס רגב • בועז ביסמוט • עמר לחמנוביץ |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007402877805171
* VIAF: 77156674900433580384
* WorldCat (עם VIAF): 77156674900433580384

 |
**דוד אזולאי** הוא ראש המועצה המקומית מטולה, המכהן בתפקידו מאז 2015.

ביוגרפיה
--------

נולד בקריית שמונה ב-1967 בערך. מתגורר במטולה מאז 1999.

שירת בצה"ל במשך 25 שנה. התשחרר משירות קבע בשנת 2010, והגיע לדרגת סגן אלוף. בתפקידו האחרון במילואים היה קצין ההנדסה של אוגדה 91.

בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2013 התמודד על ראשות מועצת מטולה, והפסיד לראש המועצה המכהן הרצל בוקר ב-35 קולות בלבד. הוא כיהן כחבר מועצה וכראש האופוזיציה. במאי 2015 נפטר בוקר, וביולי נערכו בחירות לראשות המועצה, שבהן נבחר לתפקיד. בבחירות לרשויות המקומיות בישראל בשנת 2018 נבחר שנית ברוב של 67%, וגבר על רוית סנדלר-יפה וליאור בז. בבחירות לרשויות המקומיות ב-2024 היה אזולאי מועמד יחיד, ואף סיעתו איחדה תחתיה את כל הרשימות, ולא התקיימו כלל בחירות במטולה.

היה חבר הליכוד, ותמך בגדעון סער בבחירות לראשות המפלגה. לאחר פרישתו של סער מהליכוד עבר לתמוך בתקווה חדשה.

נשוי ואב לארבעה.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד אזולאי - מטולה אחת, ברשת החברתית פייסבוק
* דוד אזולאי, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  אבנר לוטן, קצין הנדסה בכיר: חזבאללה לא צריך מנהרות, באתר mynet‏ העמק, 11 באוגוסט 2018
2. ↑  ישראל חבר, ראש מועצת מטולה דוד אזולאי: תומך בגדעון סער, אתר "כל הזמן", 1 בדצמבר 2019
3. ↑  ליאת רון,
כבר שמעתי שזרקו אותי מתנועת הליכוד אחרי התמיכה בסער", באתר 104.5FM רדיו צפון, 3 בפברואר 2021
**יגאל כרמל** (נולד ב-10 במרץ 1970) הוא מוזיקאי ישראלי.

ביוגרפיה
--------

יגאל כרמל נולד בפריז ב-1970. ב-1976 עלה עם משפחתו לישראל והתגורר באור עקיבא. שמונה שנים לאחר מכן עבר לפנימייה של תיכון כצנלסון בכפר סבא, שם גם החל לכתוב שירים ולנגן על גיטרה. הושפע מדייוויד בואי, לאונרד כהן, סרז' גינסבורג, ז'אק ברל ושרל אזנבור.

בראשית שנות התשעים עבר לתל אביב והשלים לימודים חלקיים ברימון ובבית הספר למשחק של יורם לווינשטיין. ב-1995 הוחתם ב-אן אם סי. שנה לאחר מכן יצא אלבומו הראשון, שנשא את שמו, בהפקת אלי ניסן מלהקת פורטרט. שניים משירי האלבום, "שיר אהבה" ו"הכל הסתדר", עובדו לקליפים בבימויו של אחיו מרקו כרמל, האחרון אף נבחר לאוסף "נמס בגשם" בעריכתו של יואב קוטנר.

ב-2003, שבע שנים לאחר צאת אלבומו הראשון, השלים כרמל את אלבומו השני, "מכתבים לסילביה", בהפקת אמיר צורף, שזכה להצלחה יפה הן ברדיו והן בערוץ 24 הצעיר, בעיקר בזכות השירים הבולטים: "מלנה", "רק אל תשקרי", "שיר צרפתי" ו"מכתבים לסילביה". את הקליפים שנלוו לשני השירים הראשונים ביים איתי לב ואת השניים הנוספים – מרקו כרמל.

ב-2005 חיבר כרמל פסקול לשני סרטים דוקומנטריים שביים מרקו כרמל: "שניות של תהילה" ו"שאלה של זמן", כמו כן השתתף בסדרה "ילדי הים האדום" אותה ביים. שנה לאחר מכן ניגן והיה שותף בהפקת אלבומה האחרון של סיון שביט, וניל, ואחר כך הקליט עם יובל גורביץ' שיר שנכלל באלבום השני שלו, עורב, וניגן באלבום הבכורה של מוטי ביקובסקי שיצא ב-2009.

בשנת 2010 הוציא את אלבום הסולו השלישי שלו, "אהבות זמניות", בהפקת עובד אפרת. בין המשתתפים באלבום: רונה קינן, ורד קלפטר וסיון שביט.

יגאל כרמל הוא אחיו הצעיר של הבמאי והתסריטאי מרקו כרמל. השניים הרבו לשתף פעולה, כאשר יגאל יצר את הפסקול של הסדרות שביים מרקו.

דיסקוגרפיה
----------

* יגאל כרמל (1996)
* מכתבים לסילביה (2003)

### פסקול

* "שניות של תהילה", מרקו כרמל, 2005
* "שאלה של זמן", מרקו כרמל, 2005

קישורים חיצוניים
----------------

הערות שוליים
------------

1. ↑  תימורה לסינגר, שוחה היטב בים המוזיקה, באתר ynet, 3 ביוני 2010

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007296747005171
* VIAF: 299030001
* WorldCat (עם VIAF): 299030001

 |
**מנהטן רקורדס** (באנגלית: **Manhattan Records**) היא חברת תקליטים אמריקאית, בבעלות יוניברסל מיוזיק גרופ ופועלת כסניף של קפיטול מיוזיק גרופ (אנ').

תולדות החברה
------------

מנהטן רקורדס הוקמה בשנת 1984 על ידי ברוס לונדוול, ולאחר מכן שונה שמה ל-**EMI מנהטן רקורדס** (**EMI Manhattan Records**). חברת התקליטים שימשה להוצאה מחודשת של קטלוג המוזיקה השייך לקפיטול רקורדס וחברות תקליטים אחרות בבעלות EMI כגון יונייטד ארטיסטס רקורדס (אנ') וליברטי רקורדס. עסקאות עם CBS רקורדס אירעו בהמשך לכך.

בין האמנים החתומים ב-EMI מנהטן היו קני רוג'רס, ריצ'רד מרקס, נטלי קול, רד הוט צ'ילי פפרז ו-Queensrÿche.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מנהטן רקורדס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kennedy, Gary (2002). Kernfeld, Barry (ed.). The New Grove Dictionary of Jazz. Vol. 2 (2nd ed.). New York: Grove's Dictionaries Inc. p. 172. ISBN 1-56159-284-6.
2. ↑  Home, Manhaton Records (באנגלית בריטית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 7b076dce-d513-44b9-b9ae-7e6e938da605

 |
סמואל הנטינגטון טען בעבר בספרו "התנגשות הציביליזציות" כי לאחר סיום המלחמה הקרה, ההבדלים התרבותיים בין העולם המערבי (מדינות המסומנות במפה בכחול כהה) לבין הציוויליזציות האחרות יהוו את המקור העיקרי לסכסוכים בעולם.
**אנטי-מערביות** (באנגלית: **Anti-Western sentiment**), מתייחס למערך רחב של גישות ואמונות המאופיינים בהתנגדות או עוינות כלפי האוכלוסייה, התרבות או המדיניות של מדינות העולם המערבי. האנטי-מערביות יכולה להתבטא בצורות שונות, החל מביקורת על מדיניות ופעולות של מדינות מערביות ועד לדחייה מוחלטת של הערכים והנורמות המערביים.

אנטי מערביות מתבטאת בעת המודרנית לעיתים רבות במחאות, הפגנות ואף מעשי אלימות נגד מטרות מערביות. לדוגמה, ארגוני טרור כמו אל-קאעידה ודאעש תקפו לאורך השנים אוכלוסייה אזרחית ממדינות המערב כנקמה על מה שהם מכנים "אימפריאליזם מערבי" והמעורבות של העולם המערבי בעולם המוסלמי.

מדען המדינה האמריקאי סמואל הנטינגטון טען בעבר כי לאחר סיום המלחמה הקרה, הסכסוכים המרכזיים בעולם סביב האידאולוגיה הכלכלית של מדינות העולם יוחלפו בסכסוכים סביב הבדלי התרבות. בספרו "התנגשות הציביליזציות" טען הנטינגטון שהצמיחה הניכרת של האוכלוסייה המוסלמית בעולם, אשר מתקיימת מקביל לצמיחה בקנאות האסלאמית, תוביל לדחייה נרחבת של תהליך ההתמערבות.

רקע היסטורי
-----------

המקור לסנטימנטים האנטי-מערביים נובע בפעמים רבות מהאינטראקציות שהתקיימו לאורך ההיסטוריה בין העולם המערבי לציוויליזציות אחרות ברחבי העולם. מעצמות קולוניאליות כמו בריטניה, צרפת, ספרד ופורטוגל הרחיבו את האימפריות שלהן באמצעות כיבוש וניצול של אזורים שונים ברחבי העולם, ולעיתים קרובות כפו את התרבות והפוליטיקה שלהם על אוכלוסיות הילידים באותם האזורים. בשל כך קיים כעס וחוסר אמון בקרב אנשים רבים מאותן המדינות כלפי מדינות המערב.

בעת המודרנית
------------

בעידן המודרני הסנטימנטים האנטי מערביים קשורים לעיתים רבות להתנגדות למדיניות החוץ של מדינות מערביות מסוימות בהווה, ובמיוחד כאשר אותה המדיניות נתפסת כניסיון של אותן המדינות המערביות לפעול בצורה אימפריאליסטית. דוגמאות בולטות למקרים הללו כוללים מקרים של התנגדות נרחבת בקרב אוכלוסיות מסוימות בעולם להתערבויות צבאיות של מדינות מערבית במזרח התיכון, באפריקה ובאסיה, וכן לביקורת על התמיכה של מדינות מערביות מסוימות במשטרים אוטוריטריים על מנת לקדם אינטרסים גאופוליטיים.

במזרח התיכון הפאן-ערביות והאסלאמיזם תרמו לאורך השנים לכך שהאנטי-מערביות הפכה נפוצה בעיקר בקרב האוכלוסייה המוסלמית. גם במדינות רבות באמריקה הלטינית האנטי-מערביות גברה לאורך השנים בקרב הציבור בשל הביקורת של רבים על המעורבות האמריקאית והאירופית באמריקה הלטינית לאורך ההיסטוריה. מאז שנות ה-90 ואילך האנטי-מערביות גם התעצמה באסיה, ובמיוחד בסין, בין היתר בשל האימפריאליזם של המעצמות המערביות באסיה במאה ה-19 ובמאה ה-20. בנוסף לכך לאורך השנים האנטי-מערביות גם התעצמה ברוסיה לאחר שהמנהיגים הרוסים דחו באופן את הליברליזם המערבי אשר נתפס על ידי כאיום על ההגמוניה הרוסית במזרח אירופה.

האנטי מערביות נוטה להתעצם לעיתים רבות בעקבות אירועים אקטואליים שונים. בעשורים האחרונים, הסנטימנטים האנטי-מערביים הועצמו בין היתר כתוצאה מהתפתחות של אירועים בולטים כמו מלחמת עיראק, כתוצאה מהתמיכה של מדינות מערביות שונות בישראל וכתוצאה מהסנקציות שהוטלו על ידי מדינות המערב נגד מדינות כמו איראן.

ראו גם
------

* אנטי-אמריקניזם
* אנטי-נצרות
* התנגשות הציביליזציות
* מערבנות
* נאו קולוניאליזם
* פופוליזם שמאלי
* גזענות
* פופוליזם ימני

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטי-מערביות** בוויקישיתוף
"**Watching the Wheels**" הוא סינגל של ג'ון לנון שיצא לאור לאחר מותו בשנת 1981, לאחר הירצחו. הבי-סייד כולל את "Yes, I'm Your Angel" של יוקו אונו. זה היה הסינגל השלישי והאחרון שיצא מהאלבום Double Fantasy של לנון ואונו, והגיע למקום ה-10 בארצות הברית בבילבורד הוט 100 ולמקום ה-7 בקאש בוקס טופ 100. השיר הגיע למקום ה-30 בבריטניה.

כתיבה והקלטה
------------

ב-"Watching the Wheels" פונה לנון לאלה שהתבלבלו משנות "בעל הבית" שלו, 1975-1980, שבמהלכן פרש מתעשיית המוזיקה כדי להתרכז בגידול בנו שון עם אונו. השיר כולל דולצימר פטיש (Hammered dulcimer) המלווה את הפסנתר המוביל. אף על פי שרוב הנגנים באלבום היו נגני סשן ידועים ומוקלטים, את הדולצימר ניגן מתיו קנינגהם. לנון ביקש מהמפיק ג'ק דאגלס לתת לשיר צליל "מעגלי", שדאגלס קישר עם הדולצימר, אך איגוד המוזיקאים לא רשם נגני דולצימר. דאגלס הזמין את קנינגהם לפגישה לאחר ששמע אותו מנגן ברחובות ניו יורק עם הדולצימר.

קבלה
----

רקורד וורלד כינה את השיר כ"הצהרה חזקה של עצמאות וביטחון עצמי שלעולם לא מזדקן".

עטיפה
-----

התמונה על העטיפה צולמה על ידי פול גורש, מעריץ של לנון שגם צילם את התמונה הידועה לשמצה של לנון חותם על עותק של Double Fantasy השייך למארק דייוויד צ'פמן זמן קצר לפני שצ'פמן רצח את לנון. שתי התמונות צולמו באותו מקום, מול בניין דקוטה, שבו בוצע הירי שלו ב-1980. מאוחר יותר, צ'פמן הוקלט במעצר משטרתי כשהוא מדקלם את השורה "People say I'm crazy" מתוך השיר ומאוחר יותר סומפל לשימוש על ידי להקת EMF בשיר "Lies" מאלבומם Schubert Dip משנת 1991. עם זאת, בעקבות מחאה מיידית של יוקו אונו הדגימה הוסרה בלחיצות הבאות.

משתתפים
-------

* ג'ון לנון - שירה, פסנתר
* ארל סליק, יו מקראקן - גיטרות
* טוני לוין - גיטרה בס
* ג'ורג' סמול - פנדר רודס
* אריק טרויר - Prophet-5
* אנדי ניומארק - תופים
* מתיו קנינגהם - דולצימר
* ארתור ג'נקינס - כלי הקשה
* מישל סימפסון, קסנדרה ווטן, שריל מייסון ג'קס, אריק טרוייר - קולות רקע

קישורים חיצוניים
----------------

הערות שוליים
------------
**ג'ק אייקינס** (באנגלית: **Jack Aikins**; נולד ב-11 באוקטובר 2002) הוא שחיין אמריקאי, אלוף עולם (דוחה 2024) במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב ואלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים (סנטיאגו 2023) במשחה ל-200 מטר גב.

ביוגרפיה
--------

אייקינס נולד וגדל באטלנטה, ג'ורג'יה, בנם של מורין ובראד אייקינס. יש לו שתי אחיות שחייניות מצטיינות. מתאמן באוניברסיטת וירג'יניה. 

### 2023

#### אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסנטיאגו, צ'ילה בסוף אוקטובר 2023 זכה ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחה ל-200 מטר גב בשיא משחקים חדש של 1:56.58 דקות, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב לאחר ששחה בשלב המוקדמות. מדליית כסף במשחה 4x100 מטר חופשי.

### 2024

באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר בפברואר הוא זכה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 ארד. מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב לאחר ששחה בשלב המוקדמות, כשחיין ראשון הוא קבע בגב תוצאה של 53.49 שניות ומדליות ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ו-4x100 מטר חופשי משולב לאחר ששחה גם בשניהם בשלב המוקדמות. נוסף לכף, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:56.21 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 54.50 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 53.72 שניות.

שיאים אישיים
------------

### בריכה אולימפית

* 50 מטר גב: 24.81 שניות (2022)
* 100 מטר גב: 53.45 שניות (2023)
* 200 מטר גב: 1:56.04 דקות (2023)

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'ק אייקינס, באתר Swimrankings
* ג'ק אייקינס, באתר Swimrankings
**מגי וילנסקי** (נולדה ב-24 בפברואר 1985) היא עיתונאית, מפיקת טלוויזיה ישראלית ילידת-רוסיה הסובייטית. הבעלים והמנכ"ל של חברת ההפקה MVM - "מגי וילנסקי מדיה בע"מ", המפיקה בין היתר את רצועות האקטואליה היומיות בערוץ רשת 13.

ביוגרפיה
--------

וילנסקי נולדה וגדלה בסברדלובסק, רוסיה הסובייטית שבברית המועצות לשעבר (כיום יקטרינבורג, רוסיה), לסשה וילנסקי, עורך תוכן בעיתונות ומרינה וילנסקי, במאית סרטי תעודה. בשנת 1991, בהיותה בת 6, משפחתה עלתה עמה לישראל. הם התיישבו בקריית שמונה.

קריירה
------

וילנסקי החלה לעסוק בהפקה בהיותה בת 18, בתחילת דרכה עבדה בחברת "קודה תקשורת", שם הפיקה את התכנית "אישי" עם גיל ריבה עבור חברת הכבלים "HOT", ואת "שליש מהחיים" עם רינה מצליח עבור זכיינית ערוץ 2 "קשת". לאחר מכן עברה לחברת "טו-שוט" שם הפיקה את "שתולים" עם אורלי וילנאי עבור "קשת", "אנדרנלין" עם ענת גורן עבור "רשת" וסרטי וסדרות תעודה נוספים בשעות הפריים טיים עבור הזכייניות "רשת" ו"קשת".

בשנת 2010, מונתה למפיקה הראשית של הערוץ הים תיכוני. וילנסקי הייתה שותפה להקמת הערוץ, ניהלה את הפקת תוכניות המקור, רכש התוכניות, והייתה אחראית על תקציב הערוץ כולו.

בשנת 2012 עברה לזכיינית הטלוויזיה של ערוץ 2, "רשת", שם מונתה לתפקיד מפיקה אחראית, הכפופה למפיקה הראשית של "רשת" ולמנהל התוכניות, והייתה המפיקה האחראית של כל התוכניות היומיות וכן של משדרים מיוחדים. בין היתר הפיקה את התוכניות "העולם הבוקר", "למה לא סיפרת לי", הסיפור", "הבסטה של שגב", "בא לחדש לכם", "שעה בריאה", "יום בחיי ראש הממשלה", "אספת הורים", "סלבריישן", "כידון ובן סימון", "מדברים על זה", "בוקר ישראלי", "שאלה משפטית", "כושר ברשת", "שיחת היום" ועוד.

### MVM - מגי וילנסקי מדיה בע"מ

בשנת 2017 הקימה וילנסקי חברת הפקות עצמאית, "מגי וילנסקי מדיה בע"מ", המספקת שירותי הפקה עריכה ותוכן בנושאי תרבות ואקטואליה. מאז הקמת החברה היא מפיקה עבור רשת 13 את רצועות האקטואליה היומיות בהן וילנסקי משמשת גם כעורכת-אחראית. בין התוכניות: "הכול כלול", "לפני החדשות", "מאחורי הכסף", "חמש עם שרון גל" ו"הצינור". האחרונה זכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה שנתיים ברציפות בשנים 2018–2019 ובנוסף בשנת 2021 זכתה בפרס כד החלב ע"ש מוטי קירשנבאום ז"ל על קידום תכנים חברתיים ואקטואליים.

בנוסף יוצרת החברה סדרות וסרטי תעודה עבור רשת 13.

נכון ל-2022, מועסקים בחברה כמאה עובדים.

חיים אישיים
-----------

נשואה לעורך הטלוויזיה רן אביטל. מתגוררים ברמת גן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגי וילנסקי** בוויקישיתוף
* מגי וילנסקי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* מגי וילנסקי, ברשת החברתית LinkedIn
* מגי וילנסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
מחסני חשמל - סניף אור יהודה
**מחסני חשמל בע"מ** היא רשת חנויות מוצרי חשמל, אלקטרוניקה, סלולר ומחשבים ישראלית, בבעלות חברת אלקטרה מוצרי צריכה.

נכון למרץ 2023 מונה הרשת 56 סניפים הפרוסים ברחבי ישראל. ברשת מועסקים יותר מ-600 עובדים.

רקע
---

סניף מחסני חשמל, ביג קריות
מחסני חשמל הוקמה בשנת 1991 על ידי ממי גולן, שמואל מנדזיצקי, רפי אביטל ויצחק דותן, והפעילה תחילה חנות אחת ביפו, ולאחר מכן נפתחו סניפים בחיפה, ירושלים ואשדוד.

הייחוד של החנות, ולאחר מכן הרשת, היה תפיסת המחיר הנמוך והחדרת הקונספט הצרכני של "שלם וקח", שלא היה עדיין נפוץ בישראל בשנות ה-90 של המאה ה-20, ואפשר לקונים לשלם ולקבל את המוצר כבר במעמד הרכישה.

כדי להדגיש את תפיסת המחיר הנמוך, בחרו המייסדים לשלב בשם הרשת את המילה "מחסנים", שיוצרת תחושה של מרכז סיטונאי מוזל. הבחירה הזו היתה ראשונה בישראל ושימשה אחר-כך השראה לרשתות קמעונאיות מוזלות אחרות; בנוסף, המיתוג הויזואלי, שכלל מודעות מכירה בעיתונות ולוגו פשוט, יצר גם הוא תחושה של מכירה סיטונאית מוזלת. בסניפים הראשונים של הרשת אף הונחו אריזות קרטון ריקות של מוצרים על הרצפה, כדי לחזק את תחושת הביקור במחסן ורכישה במחיר מוזל.

ב-2007 נרכשה הרשת וסניפיה על ידי חברת "אלקטרה מוצרי צריכה" תמורת 200 מיליון ש"ח. בדצמבר 2015 השיקה הרשת אתר סחר.

המוצרים בסניפי הרשת מחולקים למחלקות: מחלקת מוצרים גדולים, מחלקת סטריאו ומחלקת מוצרי מחשוב ואלקטרוניקה. בכל סניף פועלת מחלקת שירות פנימית ובה אנשי שירות המסייעים ללקוח, המחלקה אחראית להחלפת מוצרים מיידית ללא צורך בהגעה עד ליצרן או לחברה שמשווקת את המוצר.

הרשת ידועה בפרסומת החוזרת שלה המבוססת על השיר של דני סנדרסון ''הכיסא נמוך מדיי'' (בפרסומת שונה ל:המחיר נמוך מדיי) קריין הפרסומות הוא מלאכי חזקיה

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מחסני חשמל

הערות שוליים
------------

1. ↑  גולדשטיין, תני (2007-01-07). "אלקטרה רכשה את מחסני חשמל ב-200 מיליון שקל". *Ynet*. נבדק ב-2022-02-19.
2. ↑  חיות, אילנית (2015-12-21). "אלקטרה משיקה אתר סחר מקוון לרשת מחסני חשמל". *Globes*. נבדק ב-2022-02-19.
**ויליאם מייוויל** (באנגלית: **.William C. Mayville, Jr**) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית. כיהן כסגן מפקד פיקוד הסייבר של ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

מייוויל סיים ב-1982 את לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא. 

שירת כמפקד מחלקת סיוע, מפקד מחלקה רובאית וסגן מפקד פלוגה בגדוד הראשון של רגימנט הריינג'רס ה-75. לאחר שסיים קורס קציני חי"ר מתקדם שירת כמפקד פלוגה בגדוד הממוכן הראשון ברגימנט החי"ר השביעי של דיוויזיית החי"ר השלישית. שימש שלישי בחטיבה השלישית של הדיוויזיה המוטסת ה-82, וקצין מבצעים של הגדוד השלישי ברגימנט החי"ר המוצנח ה-505 השייך לדיוויזיה. שירת כקצין לוגיסטיקה וסגן מפקד רגימנט הריינג'רס ה-75. פיקד על הגדוד הראשון ברגימנט החי"ר המוצנח ה-504 ולאחר מכן שירת כראש ענף תכנון ואימונים במטה פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים.

ביוני 2002 מונה למפקד חטיבת הצנחנים ה-173 ופיקד עליה במהלך מלחמת עיראק בה ביצעה צניחה מבצעית בצפון עיראק במרץ 2003 והשתתפה בכיבוש כירכוכ. על פועלו עוטר בכוכב הארד עם אות V לאומץ לב. בתפקידו הבא שירת כראש מטה פיקוד דרום אירופה של הצבא, ושל כוח המשימה המשותף 76 במהלך מלחמת אפגניסטן. 

שימש סגן מפקד הדיוויזיה המוטסת ה-82 וסגן מפקד כוח המשימה המשותף 82 במהלך הצבתה באפגניסטן, שימש קצין אג"ם של כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי במדינה. שירת כסגן קצין אג"ם וראש ענף תכנון בפיקוד אירופה של ארצות הברית. 

בשנים 2011–2013 פיקד על דיוויזיית החי"ר הראשונה. בתקופת פיקודו הוצבה הדיוויזיה באפגניסטן והופקדה על הגזרה המזרחית האחראית על 14 ממחוזות אפגניסטן.

ב-2014 מונה לקצין אג"ם של המטות המשולבים. ב-2015 מונה למנהל המטות המשולבים ושירת בתפקיד עד יולי 2017. בינואר 2018 מונה לסגן מפקד לענייני מבצעים של פיקוד הסייבר של ארצות הברית. בתום השנה פרש מהשירות הצבאי.

לאחר שחרורו הצטרף לחברת הייעוץ "Korn Ferry".

מייוויל בוגר המכללה לפיקוד ומטה של הכוחות המזוינים, בעל תואר שני ממכללת המלחמה של הצי ותואר שני מהמכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה. הוא נשוי לשאנד והם הורים לשני בנים ובת. שני הבנים משרתים אף הם כקצינים בצבא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויליאם מייוויל** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה

הערות שוליים
------------

1. ↑  'The family business': Division's first lady offers advice to mothers of deployed Soldiers, אתר צבא ארצות הברית, 8 בנובמבר 2011
**חנופה** היא הפעולה של מתן מחמאות, או התנהגות המיטיבה בצורה מוגזמת, בדרך כלל על מנת להיטיב למתחנף באמצעות הנמען - מושא החנופה.

שימושי החנופה
-------------

מבחינה היסטורית, חנופה שימשה מאז ומתמיד כצורת הפניה המקובלת של נתין אל בן אצולה.
בתקופת הרנסאנס, היה זה מנהג נפוץ בקרב סופרים להחניף למלך המכהן בספריהם ושיריהם. ניתן לראות, לדוגמה, את המחמאות שמחלק המשורר אדמונד ספנסר למלכה אליזבת הראשונה בשירו "המלכה הנאווה", את המחמאות שמחלק ויליאם שייקספיר למלך ג'יימס הראשון במחזה מקבת' ואת המחמאות שמרעיף ניקולו מקיאוולי על לורנזו די פיירה דה מדיצ'י השני, שליט פירנצה ודוכס אורבינו, ב"הנסיך".

חנופה גם משמשת במשפטי חיזור, כחלק מניסיון ליזום חיזור רומנטי.

המושג חנופה, נתפס על פי רוב, במובן שלילי. תיאורים שליליים ומגוונים של חנופה ניתן למצוא לאורך ההיסטוריה, לפחות מאז כתיבת התנ"ך.
בפואמה "הקומדיה האלוהית", דנטה אליגיירי מתאר חנפנים מדשדשים בצואת אדם, ומביע בעזרת תיאור זה את דעתו כי דבריהם של החנפנים שווי ערך לצואה בחוג השמיני של הגהנום.
החנפן חסר הכנות, הוא דמות נלעגת המופיעה ביצירות ספרותיות רבות. דוגמאות לכך ניתן למצוא בדמות גרימא אלקין (לשון-תולעת) ב"שר הטבעות" של ג'.ר.ר. טולקין, גונריל ורגן מ"המלך ליר" ויאגו מאותלו של שייקספיר.

מילת התואר "מחמיא", לעומת זאת, היא בדרך כלל חיובית. היא משמשת בהתייחסות ליצירת אמנות או בגד, למשל, שגורמים לנושא או ללובש להיראות מושכים יותר.
דוגמאות לשימוש במילת תואר זו: "המלך היה מרוצה מהדיוקן, מכיוון שהוא הציג את היקפו באופן מחמיא" או "נראה לי שאלבש את השמלה הירוקה כי היא מחמיאה לעיניי".

ראו גם
------

* הסתמכות על החנופה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **חנופה** |

* חנופה, באתר "עולמות"
* ציטוטים הנוגעים לחנופה (באנגלית)
* הערך "חנופה", במיקרופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph536918

 |
**נחמן מנדל** (1941 – 2 בנובמבר 2017) היה כדורגלן, ששיחק בעמדת החלוץ במכבי פתח תקווה. מנדל שימש במשך מעל ל-40 שנה כיו"ר המועדון ואגודת מכבי פתח תקווה.

קורות חייו
----------

מנדל נולד בשנת 1941 ברומניה ועלה בגיל 10 לישראל לאחר שהוא והוריו שרדו את השואה במחנה ריכוז שהוקם באזור מגוריהם. המשפחה התיישבה בפתח תקווה ואת השכלתו רכש נחמן במוסדות חינוך בעיר. הוא החל את פעילותו במכבי פתח תקווה כנער מחזיר כדורים לשוער מכבי פתח תקווה, חיים בוך, אבל עד מהרה הוצע לו להצטרף כשחקן לקבוצת הילדים, וכבר בגיל נוער הועלה לקבוצה הבוגרת.

בקריירה שלו ככדורגלן שיחק מנדל בעמדת החלוץ במדי המועדון. אחד האירועים הזכורים בכדורגל הישראלי קרה ב-1963, במחזור ה-12 של עונת הכדורגל, כאשר הגיעה מכבי פתח תקווה למשחק מול הפועל תל אביב, ובדקה -80 נפסק בעיטת עונשין לזכותה של פתח תקווה. מנדל ניגש לבעוט, ולטענתו אחד משחקני הפועל תל אביב דני בורסוק זרק אבן שהזיזה את הכדור מעט, וגרם למנדל להחמיץ את הבעיטה אותה הוא בעט לרקיע. לאחר 5 דקות הבקיע השחקן דניאל דניאלי את שער הניצחון לזכות הפועל תל אביב. מאז נודע מנדל על אירוע החמצה זה, ואף הוזכר בשירם של התרנגולים, "שיר השכונה", במילות השיר "תסתכל עליו על מנדל, לא מכניס אפילו פנדל".

אחרי עשר שנים בבוגרים, בגיל 28, פרש מנדל מהכדורגל, משום שהיה צריך לעבוד לפרנסתו כפקיד בקופת החולים "עממית" (כיום קופת חולים מאוחדת) ובשל קשייו לשלב בין השניים, בחר נחמן להפסיק לשחק כדורגל.

בתוך זמן קצר שב לאגודה והפעם לצוות הניהול משם המשיך למשרת היו"ר בה החזיק למעלה מארבעים שנה אותה פיתח והרחיב רבות. עם פרישתו מניהול מכבי פתח תקווה מנתה האגודה אלפי ספורטאים בגילאים השונים הפעילים בענפי הספורט כדורגל, כדורסל, כדוריד, סיף, טאקוונדו וטניס. בעבר גם עסקו במלאבס בענפים כמו טניס שולחן, כדורעף וקריקט.

מנדל כיהן במהלך שנות ה-70 גם כחבר מועצת העיר פתח תקווה, במשך כקדנציה וחצי וזאת במקביל לפעילותו באגודה. בנוסף כיהן כחבר הנהלת אגודת מכבי ישראל, חבר הנהלת איגוד ההתעמלות, חבר הנהלת החברה לקידום הספורט והכדוריד, חבר הנהלת ההתאחדות לכדורגל ועוד. מנדל פעל בפתח תקווה גם בתחום העסקי והמסחרי, כאשר בנה חמש תחנות דלק, עשרות בנייני מגורים ובתי עסק. בשנת 2015 נבחר מנדל להיות יקיר העיר פתח תקווה, ופרש מתפקידו.

בשלושת השנים האחרונות לחייו נלחם מנדל במחלה קשה, וב-2 בנובמבר 2017 נפטר בגיל 76, כאשר הוא הותיר אחריו אישה, בן ושני נכדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* "נחמן לימד אותי מכביזם מהו", אור בוקר, מלאבס ספורט, 10 בנובמבר 2017
* אורי קידר, אבל במשפחת מכבי פ"ת – נחמן מנדל הלך לעולמו, באתר mynet‏ פתח תקוה, 3 בנובמבר 2017

הערות שוליים
------------
מרבד כלניות אדומות נרחב ביער שוקדה, שוקדה, 5 בפברואר 2012.
**פסטיבל "דרום אדום"** הוא אירוע המתקיים מדי שנה בצפון הנגב במהלך חודשי פריחת הכלניות. הוא מתרחש מאמצע ינואר ועד סוף פברואר. זהו פסטיבל המתבסס ברובו על תיירות כפרית באזור. הפסטיבל יוצר חיבורים בין חקלאות לתיירות ומציע לקהל המבקרים טיולים בחיק הטבע, סיורים חקלאיים, שוקי איכרים ולינה כפרית. המשתתפים בפסטיבל יכולים לטייל באזור, לצפות בהופעות ולהשתתף בפעילויות לכל המשפחה. זהו פסטיבל הטבע הגדול בארץ המושך אליו מידי שנה עשרות אלפי מבקרים.

על הפסטיבל אחראית עמותת התיירות האזורית "שקמה בשור".

הפסטיבל נולד בפורום יזמים של שער הנגב בהובלה של ורד ואופיר ליבשטין מכפר עזה, לבנת גינזבורג רכזת התיירות ובשיתוף תושבי האזור.

היסטוריה
--------

משפחה מטיילת בין מרבדי הכלניות האדומים שליד אור הנר, הנגב הצפון-מערבי, 2007.
משפחות מטיילות בין מרבדי הכלניות של שמורת פורה, הנגב הצפון-מערבי, פסטיבל דרום אדום 2011.
בשנת 2007 נולד הרעיון לפסטיבל, מאחר שתושבי האזור הבינו כי מטיילים רבים המגיעים לצפון הנגב בשל פריחת הכלניות, אינם מודעים למקומות הרבים באזור שאפשר לטייל בהם, וכן לפעילויות הרבות שמציע המקום.

הפסטיבל נקרא "דרום אדום" בגלל צבע פרח הכלנית האדום הפורח באזור, ומכסה שטחים נרחבים בצבע זה.
הפסטיבל מתקיים מאמצע ינואר ועד סוף פברואר, מכיוון שבתקופה זו פריחת הכלניות האדומות נמצאת בשיאה.

תיאור המקום
-----------

מרבד כלניות ביער רוחמה, פסטיבל דרום אדום ה'תשפ"א 2021
המקומות שבהם יש פריחה רבה של כלניות הם: באר מרווה, יער דבירה, יער שוקדה (ליד שוקדה), יער בארי, יער רעים, אור הנר, בתרונות רוחמה, שמורת פורה, ועוד. בתקופת הפריחה ניתן לראות במקומות אלו מרבדים גדולים של כלנית מצויה, המתפרשים על כל האזור. 

הכלנית המצויה מאופיינת בגדילה במהלך החודשים דצמבר ועד מרץ, ומשך חייה של כלנית בודדה הוא מספר שבועות. צמח זה שכיח מאוד ברחבי הארץ ובא במגוון צבעים כמו ורוד, לבן, סגול וכחול, אך השכיח מכולם הוא הצבע האדום.

לצד הכלניות פורחים גם ציפורני-חתול מצויות ובסוף פברואר גם חרצית עטורה וחרדל השדה.

קישורים חיצוניים
----------------

* | מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **פסטיבל דרום אדום** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פסטיבל דרום אדום** |
* אתר האינטרנט הרשמי של פסטיבל דרום אדום
* פסטיבל דרום אדום, ברשת החברתית פייסבוק
* גלית וקנין, הדרום אדום: איפה רואים פריחת כלניות?, באתר הארץ, 30 בינואר 2020
* פסטיבל דרום אדום, ברשת החברתית פייסבוק

1. ↑  עופר אדרת, איש בשבוע: אופיר ליבשטיין - מיוזמי הפסטיבל "דרום-אדום", באתר הארץ, 3 במרץ 2011
**פסח יעקבסון** (1904 – 1979) היה מראשוני מורי הספורט בארץ, ממייסדי ומראשי אגודת מכבי רמת גן.

חייו האישיים
------------

פסח יעקבסון נולד בשנת 1904 בעיר פוניבז' בליטא, בן יחיד לאביו אברהם יצחק ולאימו פרל.

עד גיל 10 למד בחדר ולאחר מכן בגימנסיה ובאוניברסיטת קובנה.

בשנת 1932 נישא לרוזקה (שושנה) לבית אורלינסקי ובשנת 1933 נולד בנו היחיד שמואל.

המשפחה עלתה לארץ בשנת 1934 בעזרת סרטיפיקט שנשלח להם על ידי "נשיאות ההסתדרות הארצית להתעמלות ולספורט של ההסתדרות העולמית מכבי גליל ארץ ישראל" והתיישבה ברמת גן.

הוריו והורי אשתו נשארו בליטא ונספו בשואה.

פסח יעקובסון נפטר בשנת 1979 ברמת גן.

פעילותו בליטא
-------------

עם הקמת אגודת הספורט מכבי בליטא (אנ') בשנת 1920 ופתיחת הסניפים שלה בערים הגדולות בליטא הוא הצטרף כחניך לקבוצת ההתעמלות בסניף פוניבד'.

בשנת 1925 נבחר לייצג את העיר פוניבז' בוועידת מכבי הארצית (ליטא) שהתקיימה בקובנה.

בשנת 1927 נרשם ללימודים באוניברסיטה של קובנה (אנ') שם הצטרף לאיגוד הסטודנטים הרוויזיוניסטים "ירדניה"

בשנת 1928, במקביל ללימודיו באוניברסיטה, התחיל לעבוד בתור מורה לחינוך גופני בגימנסיון העברי במריאמפולה ולאחר מכן בגימנסיה העברית לבנים של הרשת הציונית דתית "יבנה" בקובנה וכמדריך להתעמלות בסניפי מכבי בפוניבד', בקובנה ובמריאמפולה.

בשנת 1930 נבחר כחבר מרכז המכבי בליטא ונמסר לו תיק "מכבי הצעיר". בשנת 1933 היה חבר מרכז מכבי, יושב ראש סניף מכבי במריאמפולה וחבר בהנהלה הארצית של מכבי בליטא.

פעילותו בארץ
------------

### בתחום הספורט

לאחר עלייתו לארץ התיישב ברמת גן והתחיל ללמד חינוך גופני בבית הספר העממי היחיד ביישוב, שהיה ממוקם ברחוב ביאליק (הרחוב הלבן) בסמוך לכיכר רמב"ם (העמק). במקביל הדריך בקורסים להכשרת מורי התעמלות וניהל קורס מדריכי ספורט עם דגש על הגנה עצמית.

בשנת 1935, פסח יעקובסון, יחד עם פצובסקי, שולמית קריניצי, רות הלר ונחום לויטה הקימו את אגודת מכבי רמת-גן.

הוא השתתף בוועדות ספורט שונות כנציג מכבי הארצית והיה יו"ר ועדת האתלטיקה הקלה של ההתאחדות לספורט, רכז החינוך הגופני במחלקה לחינוך של עירית רמת-גן ועמד בראש משלחות ארגון מכבי אשר ייצגו את מדינת ישראל באירועי ספורט שונים.

### בתחום הפוליטי

פסח יעקובסון נמנה עם מייסדי סניף הציונים הכלליים ברמת-גן. עם הקמת המפלגה הליברלית הישראלית, לאחר איחוד הציונים הכלליים עם המפלגה הפרוגרסיבית בשנת 1961, מילא בה מספר תפקידים כגון יושב ראש מזכירות תנועת העבודה הליבראלית, ויושב ראש ארגון העובדים של המפלגה הליבראלית ברמת גן וחבר בהנהלת המפלגה הליברלית הארצית. השתתף כנציג המפלגה הליברלית בקונגרס האינטרנציונל הליברלי בשנים 1976 ו־1978.

לקריאה נוספת
------------

* חוברת לזכרו של פסח יעקובסון בארכיון בית אברהם קריניצי, פריט 2161

קישורים חיצוניים
----------------

* עופר אידלס, הייתכן לכנות את ההתעמלות בשם ספור? ראשיתה של התחרות הספורטיבית ביישוב העברי ומגבלותיו של התיקוף הציוני
* היסטוריה של מכבי ישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lot #268 - world war two OTHER WAR RELATED | Negev Holy Land Stamps, negev.stampcircuit.com
2. ↑  דוד תדהר, אנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו - פסח יעקובסון, כרך 12, עמוד 3993
3. ↑  התנועה הציונית בווילנה בין שתי מלחמות העולם, באתר www.yadvashem.org
4. ↑  מרכז מכבי בליטה, אישור לגבי פעילותו של פסח יעקובסון במסגרת מכבי ליטא, באתר www.rubylane.com
5. ↑  חוברת לזכרו של פסח יעקובסון בארכיון בית אברהם קריניצי (פריט 2161)
השיר **Death, Come Near Me** הוא שיר דום-דת' גותי (תת-סוגה של מטאל המשלבת דום מטאל ומטאל גותי) אפי של להקת המטאל השוודית Draconian. השיר נכתב במקור עבור הדמו Dark Oceans We Cry, אך עובד מחדש באופן מקצועי יותר והופיע באלבום Arcane Rain Fell. זהו שירה הארוך ביותר של Draconian ואורכו הוא כ-15 דקות ו-22 שניות.

שיר זה עמד במוקד שערורייה, כאשר אמא שלחה ללהקה מכתב ובו טענה שבנה התאבד בעקבות האזנה לשירי הלהקה ובפרט לשיר Death, Come Near Me. בתגובה הביע הסולן אנדרס יאקובסון צער, אך דחה את הטענה שהילד התאבד בגלל המוזיקה.

מבחינה מוזיקלית מדובר בשיר דום-דת' גותי במקצב איטי, שבו משולבים בשירת היפה והחייה הגרואלינג של אנדרס יאקובסון והסופרן של ליסה יוהנסון. השיר נפתח בקטע אקוסטי שקט אך קודר, ובהמשך מצטרפות הגיטרות החשמליות הכבדות. כעבור 3 דקות בערך, מדקלם הסולן "By Day I Sleep, At Night I Weep" (בעברית: "ביום אני ישן, בלילה אני מתייפח") ואז מתחילים קטעי השירה. מילות השיר עוסקות בכמיהה למוות ומתארות כיצד הדובר נכשל בחייו, ומבקש את המוות כמפלט שייתן לו אהבה ומרגוע לנפשו הדואבת. השיר מסתיים בשורה "Oh Death, Come Near Us, And Give Us Life" (בעברית: "הו, מוות, התקרב נא אלינו, והענק לנו חיים").

הערות שוליים
------------

1. ↑  ריאיון עם אנדרס יאקובסון, סולן דרקוניאן, 2007.
**סם ומקס** (באנגלית: **Sam & Max**) היא סדרת קומיקס סאטירית אמריקנית מאת סטיב פורסל שפורסמה לראשונה בשנת 1987.

סטיב פורסל ביסס את הסדרה על פי קונספט אותו פיתח אחיו הצעיר בילדותו. הוא פרסם מספר רצועות קומיקס של הסדרה לאורך שנות השמונים בעיתונים שונים בארצות הברית. רוב רצועות הקומיקס הללו לוקטו בהמשך למהדורה מיוחדת בשם "The Collected Sam & Max: Surfin' The Highway" שיצאה לאור בשנת 1995.

בעקבות הצלחת סדרת הקומיקס הופקו לאורך השנים גם סדרה מצוירת וסדרת משחקי מחשב אשר עלילתם התבססה על עלילת סדרת הקומיקס.

תקציר העלילה
------------

עלילת הקומיקס מתמקדת בצמד הבלשים הפרילנסרים סם ומקס, כלב וארנב דמויי אדם. הצמד גר ועובד בעיר ניו יורק, אך לעיתים קרובות מרבה לנסוע למקומות אקזוטיים שונים בארצות הברית ובעולם כמו ניו אורלינס, מצרים, ישראל ואפילו לירח. הצמד נוהג במכונית מסוג "DeSoto Adventurer" מודל 1960 בה הם נוסעים לכל מקום (כולל לירח). הטכניקות בהם הצמד משתמש לצורך מאבק בפשע כרוכות לעיתים רבות בשימוש באלימות קיצונית.

הדמויות הראשיות
---------------

* **סם** - כלב דמוי אדם קר רוח וגבוה אשר עובד כבלש פרטי. סם לובש חליפה כחולה וכובע פדורה. סם נוטה לאבד את קור רוחו רק לעיתים רחוקות ומסוגל להגיב במצבים קיצוניים בדרך כלל באופן רגוע ושקול. אף על פי כן, כאשר הוא כן מתרגז, סם נוטה להגיב באופן אלים למדי. במקרים הללו, מקס יהיה זה אשר בדרך כלל ינסה להרגיע אותו ולמנוע ממנו לפעול מתוך כעס.
* **מקס** - ארנב דמוי אדם נמוך קומה, היפראקטיבי ופסיכוטי אשר עובד כבלש פרטי. מקס מפיק הנאה רבה מאלימות ונוטה בדרך כלל להעדיף שימוש באלימות על מנת לפתור בעיות.

מדיות נוספות בזיכיון
--------------------

### משחקי וידאו

* 1993: סם ומקס מתגלגלים בדרכים - משחק הרפתקאות מבית לוקאס ארטס.
* 2006: Sam & Max Save the World - סדרת משחקי הרפתקאות מבית Telltale Games.
* 2007: Sam & Max Beyond Time and Space - סדרת משחקי הרפתקאות מבית Telltale Games.
* 2010: Sam & Max The Devil's PlayHouse - סדרת משחקי הרפתקאות מבית Telltale Games.
* 2021: Sam & Max: This Time It's Virtual

### סדרת הטלוויזיה

בשנת 1997 עובדה סדרת הקומיקס לסדרת אנימציה עבור רשת פוקס. את 24 פרקי הסדרה הפיקו אולפני האנימציה הקנדיים "Nelvana". כל פרק היה באורך עשר דקות בערך, ולעיתים שודרו שני פרקים ברצף. הפרק הראשון בסדרה שודר ב-4 באוקטובר 1997. הפרק האחרון בסדרה שודר ב-25 באפריל 1998. במרץ 2008 יצאה הסדרה במארז DVD.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סם ומקס** בוויקישיתוף
**פרנק רומרו** (באנגלית: **Frank Romero**; נולד ב-11 ביולי 1941) הוא אמן אמריקאי הנחשב לחלוץ בתנועת האמנות צ'יקאנו.  הציורים וציורי הקיר של רומרו מתעדים את האיקונוגרפיה של הצ'יקאנו ולוס אנג'לס, לעיתים קרובות כוללים עצי דקל וצבעים בהירים.

ביוגרפיה
--------

פרנק רומרו נולד ב-11 ביולי 1941 בשכונת בויל הייטס בלוס אנג'לס, קליפורניה. הוא היה הבכור מבין שלושה ילדים במשפחה מהמעמד הבינוני, הוריו היו דליה ג'ורדו ואדוארדו רומרו. רומרו הוא בעל מורשת ספרדית ומקסיקני. כשגדלו הם דיברו אנגלית בבית ורומרו למד לדבר ספרדית מאוחר יותר בחייו.

הוא השתתף בתוכנית הקיץ של אוטיס קולג' לאמנות ועיצוב ובשנות ה-50 נרשם לאוניברסיטת קליפורניה סטייט, לוס אנג'לס) שם התיידד עם קרלוס אלמארז. רומרו למד אצל ריקו לברון והרברט ג'פסון. בשנות ה-60 הוא עבד בעיצוב גרפי באולפן צ'ארלס וריי אימס ולאחר מכן ב-A&M רקורדס. בשנים 1968–1969 התגורר רומרו בניו יורק עם קרלוס אלמרז.

בשנות ה-70, רומרו, אלמארז, רוברטו דה לה רושה וגילברט לוג'אן הקימו את קולקטיב האמנות לוס פור. בשנת 1974, לוס פור היו האמנים הראשונים של אמנות צ'יקאנו שהוצגה במוזיאון לאמנות של מחוז לוס אנג'לס.

הציור הידוע ביותר שלו הוא מותו של רובן סלזאר (1986), שהיה אחד מסדרות הציורים על "האכזריות המשטרתיות" שלו. 

### חיים אישיים

נישואיו הראשונים של רומרו היו ב-1969 לדיאן מארי האמפרי בעיר ניו יורק.

בשנת 1980, רומרו נישא לננסי וויל בלוס אנג'לס, קליפורניה. הוריה של ננסי היו האמנית אדית ר. וויל ופרנק ס. וויל, המייסדים המשותפים של מוזיאון היצירה והאמנות העממית בלוס אנג'לס. יחד נולדה להם בת, סוניה רומרו.

פרנק רומרו נשוי כעת לאמנית שרון ליר דבני.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Frank Romero (American, b.1941), McNay Art Museum (באנגלית)
2. 1 2 3  Chicano art pioneer Frank Romero is still painting, still loves cars and still defends ugly palm trees, Los Angeles Times, ‏2017-03-09 (באנגלית אמריקאית)
3. ↑  Oral history interview with Frank Romero, 1997 January 17-March 2 | Archives of American Art, Smithsonian Institution, www.aaa.si.edu (באנגלית)
4. ↑  Eric Avila, East Side Stories: Freeways and Their Portraits in Chicano Los Angeles, **Landscape Journal** 26, 2007, עמ' 83–97
5. 1 2  Kristin G. Congdon, Kara Kelley Hallmark, **Artists from Latin American Cultures: A Biographical Dictionary**, Bloomsbury Academic, 2002-10-30, ISBN 978-0-313-31544-2. (באנגלית)
6. ↑  Frank Romero | Smithsonian American Art Museum, americanart.si.edu (באנגלית)
7. ↑  "Sonia Romero"

קישורים חיצוניים
----------------

* פרנק רומרו, ברשת החברתית אינסטגרם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0003 7342 1319
* LCCN: n79071846
* ULAN: 500016554
* VIAF: 95782600
* WorldCat: lccn-n79071846

 |
**אנדרו אקסום (**באנגלית: **Andrew Exum** נולד ב־1978) הוא חוקר אמריקאי של המזרח התיכון, סופר וקצין לשעבר בצבא ארצות הברית. הוא השתתף בסקירה של גנרל סטנלי מק'קריסטל על האסטרטגיה האמריקאית באפגניסטן.

ביוגרפיה
--------

אקסום נולד בצ'טנוגה, טנסי אביו גם הוא היה עיתנאי ומורה לאנגלית.

בשנת 1996 סיים את לימודיו בבית הספר מקאלי בצ'טנוגה, טנסי ולאחר מכן המשיך ללימודים של 4 שנים באוניברסיטת פנסילבניה, שם היה בעל טור *ב"דיילי פנסילבניה"*, חבר באחוות סיגמא נו וחבר באגודת הספינקס הבכירה. אקסום, קצין בצבא ארצות הברית, הוביל מחלקה של חי"ר קל באפגניסטן בעקבות פיגועי 11 בספטמבר ובעקבות כך הוביל מחלקה של ריינג'רים של הצבא כחלק מכוחות המשימה למבצעים מיוחדים בכווית ובאפגניסטן בדרגת קפטן. הוא הוזמן כקצין דרך תוכנית ה-ROTC של הצבא של אוניברסיטת פנסילבניה, אליה הצטרף בתחילה כאמצעי למימון השכלתו שם. הוא סיים בשנת 2000 תואר ראשון בלימודים קלאסיים ובספרות אנגלית. 

לטענתו לימודים אלו עיצבו את תפיסותיו בנוגע לחיי הצבא וניכרים בדרכים שהוא כותב על מה שעשה והרגיש, עם ציטוטים תכופים ורמזים לספרות יוונית עתיקה ולרומנים אמריקאים מודרניים. בראיון אמר כי הוא "נוטה לחשוב היסטורית".

הוא השתתף ונלחם במבצע אנקונדה. לאחר מכן סיים תואר שני בלימודי המזרח התיכון באוניברסיטה האמריקאית של ביירות שם למד גם את השפה הערבית. בשנים 2006–2007, אקסום היה עמית במכון וושינגטון למדיניות המזרח הקרוב. מאוחר יותר למד לקראת דוקטורט מהמחלקה ללימודי מלחמה, קינגס קולג' בלונדון. 

בלייק הונשל מ-*Foreign Policy* מכנה את אקסום, "אחד האנליסטים החדים ביותר במזרח התיכון בסביבה". 

בעודו בשירות פעיל, וסובל מפציעה לא קרבית בברך, כתב אקסום את ספרו הראשון, *"צבא האיש הזה: סיפור חייל מהקווים הקדמיים של המלחמה בטרור".*

דעותיו
------

אקסום מתח ביקורת על כמה מרכיבים אסטרטגיים של המלחמה בטרור. בפרט, הוא מבקר את ההסתמכות של ממשלת ארצות הברית על תאגידים צבאיים פרטיים בעיראק ובאפגניסטן, כמו גם על מה שהוא רואה כשימוש לרעה במזל"טים בחיסול מטרות טרור.

ספריו
-----

* *This Man's Army: A Soldier's Story from the Front Lines of the War on Terrorism*

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  Exum, Andrew 1978– | Encyclopedia.com, www.encyclopedia.com
2. ↑  *Biography*, Center for a New American Security, אורכב מ-המקור ב-28 בספטמבר 2013, נבדק ב-7 באפריל 2017 `{{citation}}`:  (עזרה)
3. ↑  Washington Independent on Stanley McChrystal's advisors (אורכב 17.10.2009 בארכיון Wayback Machine)
4. ↑  For Some Soldiers The War Never Ends – New York Times
5. ↑  » Andrew Exum Middle East Strategy at Harvard
6. ↑  What you need to know about Lebanon's latest car bomb | FP Passport
7. 1 2  Gazette | Interview: Andrew Exum
8. ↑  "CNN.com - Transcripts".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007431587705171
* GND: 1149281871
* ISNI: 0000 0000 4443 3052
* LCCN: no2004060076
* NKC: xx0037422
* VIAF: 61257562
* WorldCat: lccn-no2004060076

 |
**מריו מייקל לופז הבן** (באנגלית: **Mario Michael Lopez, Jr.**; נולד ב-10 באוקטובר 1973 בסן דייגו) הוא דוגמן, מנחה ושחקן טלוויזיה וקולנוע אמריקאי.

קריירה
------

לופז החל את קריירת המשחק שלו בגיל 11, כשהשתתף בסדרת טלוויזיה של רשת ABC. הוא השתתף בעוד מספר סדרות וסרטים, לפני שפרץ לתודעה בסדרה "הצלצול הגואל" (1989). בסדרה זו גילם את דמותו של איי.סי סלייטר השרירן, שהתחרה על לבן של בנות כיתתו עם זאק מוריס (מארק פול גוסלאר), שהפך מאוחר יותר לחברו הטוב.

לאחר ירידת הסדרה, בשנת 1993, המשיך לופז לגלם את דמותו של סלייטר בסדרת-בת "הצלצול הגואל: שנת קולג'", למשך עונה אחת. לאחר מכן החל להנחות שעשועונים בערוצים שונים, החל ב-ESPN וכלה ב-Animal Planet. במקביל, המשיך בקריירת המשחק שלו. הוא גילם את דמותו של גרג לוגניס בסרט ביוגרפי אודותיו, וכן שיחק בסרט הטלוויזיה של NBC "להרוג את מר גריפין" (1997) לצד מישל ויליאמס.

השתתף בסדרת המשטרה פסיפיק בלו, בה גילם את דמותו של השוטר בובי קרוז (1998-2000). בשנת 2002 שיחק בסרט "המלך ריקי" לצד ג'ון סדה.

בשנת 2006 השתתף במספר פרקים של אופרת הסבון "היפים והאמיצים", ושיחק בסרט "כל הטיסות בוטלו", וכן השתתף בכמה מעונות סדרת הדרמה "ניפ/טאק". במקביל, השתתף בגרסה האמריקאית של רוקדים עם כוכבים, והגיע עד לשלב הגמר בו סיים במקום השני. ב-2009 השתתף לופז באיחוד מיוחד של סדרת הטלוויזיה "הצלצול הגואל", במלאת 20 שנה לעליית התוכנית.

ב-2008 שיחק לראשונה בתיאטרון, בהפקה מחודשת של "שורת המקהלה" בברודוויי, בה גילם את דמותו של הבמאי, זאק.

ב-2012 החל להנחות את העונה השנייה של התוכנית "אקס פקטור" בגרסתה האמריקאית בשיתוף עם קלואי קרדשיאן. בעונה השלישית המשיך להנחות את התוכנית לבדו. לופז הנחה בשנים 2007, 2009 ו-2010 את תחרות מיס אמריקה וב-2007 הנחה את תחרות מיס תבל.

בשנת 2014 שיחק בסרט הילדים "The Dog Who Saved Easter" לצדם של דין קיין וטיפאני ת'ורנטון.

ב-2020 יצר את סדרת הסיטקום "אשלי גרסיה: גאונה מאוהבת" לשירות נטפליקס, בה הוא גם שיחק בתפקיד אורח. באותה השנה חזר על תפקידו של סלייטר בחידוש הסדרה "הצלצול הגואל". בשנת 2021 שיחק בסרט הטלוויזיה של ערוץ לייפטיים "Holiday in Santa Fe" לצדם של איימי גרסיה ואמרוד טוביה.

בשנת 2024 ביצע הופעת אורח בסדרה הקומית "בנות לנצח" בשירות של נטפליקס; לאחר שעונותיה הקודמות שודרו בשירות הסטרימינג של Peacock.

חיים אישיים
-----------

לופז היה נשוי לדוגמנית אלי לנדרי במשך שבועיים בשנת 2004. כנער היה מתאבק, וגם למד מחול ונגינה על תופים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **מריו לופז** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מריו לופז** |

* אתר האינטרנט הרשמי של מריו לופז
* מריו לופז, ברשת החברתית פייסבוק

* מריו לופז, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* מריו לופז, ברשת החברתית אינסטגרם

* מריו לופז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* מריו לופז, באתר AllMovie (באנגלית)

* מריו לופז, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* מריו לופז, באתר MusicBrainz (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 2818 4578
* LCCN: n91068429
* MusicBrainz: 9f7bd41e-2449-4d70-9524-2a78704b17dc
* VIAF: 11485906
* WorldCat: lccn-n91068429

 |