recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**רמיקס** (באנגלית: **Remix**) הוא גרסה אלטרנטיבית לשיר המתבצעת באולפן הקלטות כדי להתאים לשיר סגנון חדש או לשפר את איכות הקול, לפעמים עם תוספת של מקצבים ואפקטים חדשים. הרמיקס מיועד, בדרך כלל, להשמעה על ידי תקליטן במועדונים.

לעיתים מונח זה משמש גם כשינוי של מדיה או יצירה אחרת פרט לשירים (סרטים, ספרות וכדומה).

התקליטן משתמש בערבוב של קול כדי לחבר הקלטה חלופית לשיר, הוספה או הפחתה של אלמנטים, שינוי איזון, דינמיקה, גובה הצליל, קצב, זמן השמעה, או כמעט כל היבט אחר של המרכיבים המוזיקליים השונים.

השירים עוברים רמיקס בגלל מגוון רחב של סיבות: יצירת הזדמנות שנייה לשיר ברדיו ובמועדון, יצירת גרסת סטריאו או סראונד של השיר כאשר לא היה ניתן להפיק קודם לכן, שיפור איכותו של שיר ישן שההקלטה המקורית שלו אבדה או ניזוקה, התאמת השיר לסגנון מוזיקה מסוים או שינוי השיר למטרות אמנותיות.

אין לבלבל רמיקסים עם עריכות, אשר בדרך כלל כרוכות בקיצור השיר המקורי למטרות שיווק או שידור. הבחנה נוספת היא בין רמיקס לגרסת כיסוי. שיר רמיקס משלב מחדש חלקים מהקלטות כדי ליצור גרסה שונה של השיר. לעומתו, גרסת הכיסוי היא הקלטה מחודשת של השיר, אשר הוקלט בעבר על ידי מישהו אחר.

מאשאפ היא טכניקת רמיקס אשר משלב שני שירים באחד. המנגינה של שיר אחד משולבת לקולות של השיר השני. התוצאה היא שילוב של שני השירים.

ראו גם
------

* נייטקור

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רמיקס** בוויקישיתוף
* אתר למנויים בלבד בן שלו, אחרי שנים של הזנחה, הרמיקס מקבל מקום מרכזי בפופ המקומי, באתר הארץ, 8 במרץ 2018
* קירבי פרגוסון, הכל הוא רמיקס, ‏13 בספטמבר 2010 (באנגלית) (ארכיון)
* wikihow, איך ליצור רמיקס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007532528305171
* GND: 4700208-6
* LCCN: sh2001002573

 |
**אֶטְיוֹלוֹגְיָה** (מיוונית: **αιτιολογία**, תרגום לעברית: "תורת הסיבות". על פי האקדמיה ללשון העברית: **מערך הסיבות**) היא חקר הסיבות, הגורמים והמקורות של תופעה מסוימת. המונח משמש ברפואה, בפסיכולוגיה, בביולוגיה, בהיסטוריה, בארכאולוגיה, בתאולוגיה, בקרימינולוגיה ועוד.

בבסיס האטיולוגיה עומדת הנחת הקשר מסוֹבב-מסוּבב (או: סיבה-תוצאה). כלומר לכל תופעה בעולם קדמה סיבה שחוללה אותה. הקשר סיבה-מסוּבב היא הנחה העומדת בבסיס המחקר המדעי. החקירה האטיולוגית מנסה לגלות את הסיבה או שרשרת הסיבות שחוללו תופעה כלשהי בעולם. ברפואה, למשל, עוסק המחקר האטיולוגי בסיבות למחלות או תופעות פתולוגיות אחרות.

סיפור אטיולוגי
--------------

מיתוס אטיולוגי, או סיפור אטיולוגי, הוא סיפור שבא להסביר מנהג, מסורת, נורמה חברתית או תופעה אחרת, טבעית או חברתית. בספר בראשית, ישנן מיתולוגיות אטיולוגיות רבות, כגון צורתו של הנחש המוסברת כעונש שהוטל עליו בידי האל על שפיתה את אדם וחוה לאכול מעץ הדעת, קיומן של שפות שונות מוסברת באמצעות סיפור מגדל בבל, והקשת בענן, בעקבות המבול, היא אות אלוהי לכך שלא יהיה מבול נוסף.

סיפור אטיולוגי יכול להיות אמיתי, בדיוני או עירוב של שניהם גם יחד.

ראו גם
------

* סיבתיות
* מיתוס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אטיולוגיה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  מַעֲרַךְ הַסִּבּוֹת במילון ביולוגיה כללית (תשס"ט), 2009, באתר האקדמיה ללשון העברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: sh00005666
* LNB: 000071259
* NKC: ph520076

 |
סרן **אנה אלכסנדרובנה טימופייבה יגורובה** (ברוסית: **Анна Александровна Тимофеева-Егорова**;‏ 23 בספטמבר 1916 – 29 באוקטובר 2009) הייתה טייסת קרב בחיל האוויר הסובייטי במהלך מלחמת העולם השנייה, גיבורת ברית המועצות.

ביוגרפיה
--------

יגורובה נולדה בכפר במחוז טבר למשפחת איכרים בת שמונה ילדים (עוד שמונה מתו בילדותם). החלה ללמוד טיסה בשנת 1938 אך הורחקה מבית הספר לטיסה לאחר שאחיה הגדול נעצר במסגרת הטיהורים הגדולים. בסופו של דבר הצליחה לסיים את לימודי הטיס במקום אחר והפכה למדריכת טיסה לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה. התנדבה לשירות בחזית לאחר הפלישה הגרמנית. בין 1941–1942 ביצעה טיסות סיור ותובלה עבור יחידת הקישור האווירית ה-130 במטוס קל דו כנפי מסוג פוליקרפוב Po-2. לאחר שמטוסה הופל הועברה ב-1943 ליחידת ההתקפה האווירית ה-805 וביצעה יותר מ-270 משימות במטוס מסוג איליושין Il-2 (שטורמוביק), לרבות השתתפות בקרבות מעל חצי האי טאמאן, חצי האי קרים ופולין. 

באוגוסט 1944, במהלך התקפה כנגד כוחות גרמניים בפולין, הופל מטוסה של יגורובה על ידי אש נ"מ. המקלענית שלה נהרגה והמטוס התרסק. במהלך ניסיון לנטישת המטוס יגורובה נכוותה קשות ומכיוון שמצנחה נפתח באופן חלקי בלבד נגרמו לה שברים וחבלות פנימיות כאשר פגעה בקרקע. שוביה הגרמנים נתנו לה טיפול רפואי והיא נשלחה למחנה השבויים קיסטרין. בצבא הסובייטי הניחו שהיא נהרגה והוחלט להעניק לה את אות גיבורת ברית המועצות "לאחר מותה".

ב-31 בינואר 1945 שוחררה על ידי כוחות סובייטיים. היא נחקרה בחשד לבגידה, אך לאחר שנמסרו עדויות על הפלת מטוסה ושבייתה היא שוחררה, ועזבה את חיל האוויר מסיבות בריאותיות ב-1945. רק בשנת 1965 קיבלה בפועל את התואר "גיבור ברית המועצות" שעל הענקתו לה הוחלט שני עשורים קודם לכן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנה יגורובה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007345428805171
* GND: 140071482
* ISNI: 0000 0004 3073 7628
* LCCN: n83226966
* VIAF: 18608310
* WorldCat: lccn-n83226966

 |
**כַּסְיָת האַבּוּב** (שם מדעי: *Cassia fistula*) הוא עץ טרופי ממשפחת הקטניות (שעבר הקסאלפיניים) שמוצאו מהודו ועד מיאנמר וגדל בעיקר באזורים הטרופיים עם יובש עונתי. והתפשט לאפריקה, אמריקה הדרומית ואוסטרליה. בישראל מין זה גדל כעץ נוי. מלבלב בחודש יוני לאחר הפריחה. בישראל מין זה נשיר מותנה, כלומר הוא משיר את עליו בחורף קר בחודשים ינואר ופברואר ובחורף מתון, העלים נושרים רק בחודש מאי, סמוך לפריחה שנמשכת מיוני עד אוגוסט.

העץ ניכר בעלעלים דמויי ביצה הערוכים בזוגות ובאשכולות פרחים הבולטים בפריחתם הצהובה, ומפורסם בשל פירותיו המוארכים דמויי צינור המגיעים עד לאורך של כחצי מטר. הפרי הבשל הוא שחום ובעל ציפה מתוקה, המכיל כ-70%-60% סוכר ובעל ריח אופייני המזכיר מאוד את פירות החרוב. בשל כך, הוא נקרא בערבית בשם העממי "ח'רוב אלהנדי", דהיינו החרוב ההודי. השם הערבי התקני של כסיית האבוב הוא "ח'יאר שנבר" וכך הוא נזכר בכל המקורות הכתובים בערבית ובעברית.

מאפיינים
--------

כסיית האבוב בחצר בית
העץ מגיע בגובהו כדי 10 מ' ועלהו עד 30 ס"מ ויותר. 

הגזע קצר ומתפצל מגובה נמוך, נוף העץ מעוגל.

העלה ארוך כדי 30 ס"מ ויותר ומנוצה ל-4 עד 8 זוגות עלעלים דמויי ביצה, שאורכם 7.5 עד 20 ס"מ, מחודדים פחות או יותר אך קהים בראשם וצבעם ירוק בהיר. 

התפרחות אשכולות גדולים ודלילים, משולשים, אורכם 30 ס"מ או יותר, עוקציהם באורך 5 ס"מ.

האשכולות חיקיים ומשתלשלים כלפי מטה. הפריחה מתחילה מעוקץ האשכול, וממשיכה לכיוון קצה האשכול.  

הפרחים צהובים, קוטרם 5 ס"מ, בעלי ריח נעים. החפים חסרים.

אבקנים פוריים 10.

הפרי הוא תרמיל גלילי, אורכו לפחות 30 עד 60 ס"מ, צבעו שחור, מחלוק לחדרים חד-זרעיים.

שימושי הצמח ברפואה
------------------

בספרות ימי הביניים מופיעים שימושים רבים בכסיית האבוב בהם נפיחויות בגוף, פצעים פנימיים בגרון, דלקת פרקים וכחומר משלשל.

גידול כסיית האבוב בארץ ישראל
----------------------------

הרדב"ז (מאה ה-16) מתאר מציאות בה כסיית האבוב לא גדלה בארץ ישראל. אך, יש מקורות קדומים אליו, אם כי לא מדויקים, המתארים אפשרות בה הוא כן היה גידול המצוי בה.

כסיית האבוב הוא עץ אור מלא, רגיש לקרה ושרב, עמיד בגיר ובמליחות. גדל היטב בקרקעות קלות בשפלה ובבקעה. הריבוי באמצעות זרעים בסתיו או באביב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כסית האבוב** בוויקישיתוף
* כסית האבוב, באתר (המכון הוולקני)

* כסית האבוב, באתר ITIS (באנגלית)

* כסית האבוב, באתר NCBI (באנגלית)

* כסית האבוב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)

* כסית האבוב, באתר Tropicos (באנגלית)

* כסית האבוב, באתר GBIF (באנגלית)

* כסית האבוב, באתר The Plant List (באנגלית)

* כסית האבוב, באתר IPNI (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  כסית האבוב באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  זהר עמר, השימוש בכסית האבוב בארץ ישראל, **קורות**, יא, תשנ"ה עמ' 57-56.
3. 1 2  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, **מגדיר לצמחי התרבות בישראל**, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 190
4. ↑  זהר עמר, השימוש בכסית האבוב בארץ ישראל, **קורות**, יא, תשנ"ה עמ' 59-57.
5. ↑  זהר עמר, השימוש בכסית האבוב בארץ ישראל, **קורות**, יא, תשנ"ה עמ' 64-63.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007415985205171

 |
**אדהם הדיה** (בערבית: **أدهم هدية**; נולד ב-12 בפברואר 1985 בנצרת שבישראל) הוא כדורגלן עבר ערבי-ישראלי. המאמן את מועדון ספורט כפר קאסם.

קריירה מועדונים
---------------

במשך קריירה מקצוענית בת 14 שנים, שיחק הדיה במכבי אחי נצרת, במכבי פתח תקווה, בהכח עמידר רמת גן ובהפועל כפר סבא.

קריירה בינלאומית
----------------

הדיה שיחק בנבחרת הצעירה של ישראל עד גיל 21.

קריירת אימון
------------

לאחר פרישתו ממשחק, שימש הדיה כעוזר מאמן במכבי אחי נצרת, ובהמשך קודם להיות המאמן הראשי של הקבוצה. לאחר מכן, אימן את שמשון כפר קאסם, הפועל אכסאל, הפועל כאוכב, וחזר לקדנציה נוספת במכבי אחי נצרת.

ב-30 בדצמבר 2020 מונה הדיה למאמן מכבי בני ריינה מליגה א'. בתום עונת 2020/2021 הוא העפיל עם המועדון לליגה הלאומית, ובחלוף עונה נוספת העפיל עם המועדון לליגת העל, לראשונה בתולדות המועדון. ב-7 בספטמבר 2022 פוטר מתפקידו. ב-18 בספטמבר מונה למאמן הפועל אום אל פאחם.ב-22 בספטמבר 2023 פוטר מתפקידו.

חיים אישיים
-----------

בעל תואר ראשון מהקריה האקדמית אונו.[דרוש מקור]

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  אדהם האדיה מונה למאמן מכבי ריינה באתר ערוץ הספורט, 30 בדצמבר 2020 (בעברית)
2. ↑  תומר חבז, ‏האדיה פוטר מאום אל פאחם, קורצקי מונה במקומו, באתר ONE‏, 22 בספטמבר 2023
**מגדלי פנורמה** הם זוג גורדי שחקים הממוקמים במרכז הכרמל בחיפה. אחד המגדלים הוא מגדל דירות יוקרה בן 24 קומות המתנשא לגובה של 88 מטרים. מגדל זה הוא מגדל המגורים הגבוה ביותר בחיפה. במגדל השני נמצא מלון **דן פנורמה** בן 23 קומות השייך לרשת מלונות דן. המלון מתנשא לגובה של 85 מטרים והוא המלון הגבוה ביותר בעיר. 

המגדלים, שתוכננו על ידי האדריכלים שלמה גלעד ויחיאל קומט, נבנו בין השנים 1986-1980 בשטח שהיה עד לקום המדינה בית הארחה גרמני (שדרות הנשיא 101 דהיום), כחלק מן ה"כרמל הגרמני" (ראו גם כאן). המגדלים נחשבו עד לבניית "מגדל המפרש" בשנת 2002 לגורדי השחקים השניים בגובהם בעיר חיפה לאחר מגדל אשכול של אוניברסיטת חיפה. מיקומם של המגדלים במרכז רכס הכרמל שובר את קו הרכס וניתן להבחין בהם בימים עם ראות טובה ממרחק של כ-100 ק"מ, דבר ההופך את המגדלים לאחד מסימני ההיכר של חיפה.

בין המגדלים מרכז קניות המקושר למרכז הכרמל בגשר להולכי רגל. במרכז הקניות בתי קפה אחדים וחנויות אופנה. בעבר היו במקום בתי קולנוע אך הם נסגרו בשנת 2009. מרפסת נוף בקומה השנייה של מרכז הקניות מאפשרת תצפית על כל אזור מפרץ חיפה. מרפסת הנוף מקושרת לטיילת לואי, המובילה לעבר גני המרכז הבהאי העולמי.

המגדלים נמצאים מול גן האם ובסמוך לתחנת הכרמלית.

גלריה
-----

* מגדלי פנורמה נשקפים משכונת הדר הכרמלמגדלי פנורמה נשקפים משכונת הדר הכרמל
* מגדלי פנורמה (מימין), ומלון נוף (משמאל). ברקע - מפרץ חיפהמגדלי פנורמה (מימין), ומלון נוף (משמאל). ברקע - מפרץ חיפה
* הנוף הנשקף ממלון דן פנורמה שברובע הכרמלהנוף הנשקף ממלון דן פנורמה שברובע הכרמל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגדלי פנורמה** בוויקישיתוף
מפת האי מרגריטה.
**האי מרגריטה** (בספרדית: **Isla de Margarita**) הוא האי הגדול ביותר במדינת המשנה נואבה אספרטה שבוונצואלה. האי ממוקם צפונית-מזרחית לוונצואלה, בים הקריבי. באי ממוקמת בירת מדינת המשנה - העיר לה אסונסיון.

היסטוריה
--------

מפת האי משנת 1840 מעשה ידי אגוסטין קודאזי.
בשנת 1498 הגיע כריסטופר קולומבוס אל האי מרגריטה, והיה האירופאי הראשון שהגיע אל האי, אשר היה מיושב קודם לכן על ידי מתיישבים מקומיים משבט הגואיקרייס (Guaiqueries). סביב חופי האי גילו המתיישבים הספרדים פנינים רבות, אשר היוו שליש מההכנסות שהגיעו לממשלה הספרדית ממושבותיה ביבשת אמריקה. בשל חשיבותו הכלכלית של האי, ומחשש להתקפות שודדי ים בוצרו חופי האי.

בשנת 1675 נכבש האי לזמן קצר על ידי שודד הים רד לגס גריבס, אשר בזז את אוצרותיו.

בשנת 1814 זכה האי לעצמאות מספרד. בשנת 1816 מונה סימון בוליבר כמפקד צבא הרפובליקה השנייה של ונצואלה בהיותו באי, והחל מהאי את מסעו לשחרור ונצואלה מהשליטה הספרדית.

גאוגרפיה
--------

חוף פוארטו קרוס
האי ממוקם בים הקריבי, בין קווי האורך '10°52 צפון ו-'11°11 צפון לבין קווי הרוחב '63°48 מערב ו-'64°23 מערב.
שלושת האיים מרגריטה, קוצ'ה וקובאגואה מהווים את מדינת נואבה אספרטה.

האי מורכב משני חצאי אי המחוברים ביניהם במצר יבשה צר שאורכו 18 ק"מ.

שטחו הכולל של האי - 1,020 קמ"ר.

אקלים האי יבש, והטמפרטורה הממוצעת באי נעה בין 24 ל-37 מעלות צלזיוס.

באי מתגוררים כ-440,000 תושבים, בעיקר במזרח האי, בבירת האי לה אסונסיון (28,500 תושבים), ובערים פורלמר (85,000 תושבים) ופמפטאר (50,000 תושבים).

הנקודה הגבוהה ביותר באי - סן חואן, שגובהה 920 מטרים, ממוקמת בחצי האי פאראגואצ'ואה במזרח האי. הנקודה הגבוה ביותר במערב האי, בחצי האי מקנאו, היא פיקו דה מקנאו, שגובה 760 מטרים.

כלכלה
-----

עיקר כלכלת האי מבוססת על התיירות. האי מוגדר כאזור חופשי ממס ערך מוסף על מנת לעודד תיירות מקומית ותיירות זרה לאי.

באי כ-50 חופי רחצה, והוא מהווה אתר פופולרי לגלישת רוח.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרגריטה** בוויקישיתוף
* ניר דבורי, ‏האי האקזוטי שבו נפגשים ארגוני הטרור, באתר ‏מאקו‏, 25 באוגוסט 2022

מבט פנורמי על האי
* מרגריטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007550865905171
* BnF: cb15323349p (data)
* LCCN: sh85081048
* NKC: ge799863
* VIAF: 315526652
* WorldCat: viaf-315526652

 |
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "התאחדות אנשי הדת הלוחמים".

תבנית {{מפלגה}} ריקה מתוכן. יש להזין פרמטרים בערך או בוויקינתונים. 
**ההתאחדות של אנשי הדת הלוחמים** (בפרסית: **مجمع روحانیون مبارز**) היא מפלגה פוליטית רפורמיסטית איראנית, הנחשבת למפלגת שמאל בפוליטית האיראנית.

היסטוריה
--------

ההתאחדות של אנשי הדת הלוחמים נוסדה בשנת 1987, כאשר הפלגים השונים בהתאחדות אנשי הדת הלוחמים, שהייתה המפלגה הפוליטית הפעילה היחידה, התפצלה בין המתונים והקיצוניים יותר. האגודה הייתה במקורה רדיקלית, פופוליסטית, ולא רפורמיסטית, והעסקה ב"יצוא המהפכה" ובקריאה למונופול של המדינה על הכלכלה. החל משנת 2007, המפלגה דוגלת בהגבלות על כוח הפקידות בפוליטיקה האיראנית ובהרחבה מוגבלת של חירויות הפרט.

המפלגה טענה בעבר כי המהפכה האיראנית "סטתה ממטרותיה".

לאחר התפטרותו של מהדי כרובי מתפקיד המזכ"ל, לא היה למפלגה מזכ"ל עד סוף אוגוסט 2005, אז נבחר מוחמד מוסאווי חויניהא למזכ"ל החדש. נשיא איראן לשעבר מוחמד ח'אתמי הוא יו"ר המועצה המרכזית של ההתאחדות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מועצת אנשי הדת הלוחמים** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**

הערות שוליים
------------

1. ↑  Brumberg, Daniel, *Reinventing Khomeini: The Struggle for Reform in Iran*, University of Chicago Press, 2001, p.162
2. ↑  Mneisi, Ahmad. "The power shift within Iran's right wing". אורכב מ-המקור ב-10 בפברואר 2006. נבדק ב-19 באפריל 2006. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  [Wright, Robin, *Dreams and Shadows: The Future of the Middle East*, Penguin Press, 2008, p.300]
4. ↑  Iran's Reformist Clerics Say Revolution 'Deviated' From Goals, iranintl, ‏1 בפברואר 2022
פירוש נוסף ערך זה עוסק בנהר. אם התכוונתם לעיר, ראו דניפרו.

הדנייפר בעיר קרימנצ'וג
הדנייפר ויובליו
**דְניֶיפְּר** (ברוסית: **Днепр**; באוקראינית: **Дніпро**; בבלארוסית: **Дняпро**) הוא נהר באורך 2,290 קילומטר, הזורם מרוסיה דרך בלארוס ואוקראינה אל הים השחור. בכל המדינות בהן הוא עובר נקרא נהר הדנייפר באותו שם, בשינויי הגייה קלים.

גאוגרפיה
--------

הנהר נזכר בכתבי הרודוטוס מהמאה החמישית לפני הספירה בשם "בוריסתנס". מלומדים יוונים ורומאים מאוחרים יותר כינו אותו "דנפריס" או "דנאפר". שמו הסלאבי הקדום שהיה נהוג בתקופת ממלכת רוס הקייבית היה "סלאבוטיץ'" (הנהר הסלאבי).

הנהר זורם ממקורותיו בגבעות ואלדאי, ברום 225 מטר מעל גובה פני הים, צפונית מערבית למוסקבה וכ-320 קילומטרים מדרום מזרח לסנקט פטרבורג. 115 קילומטר מאפיקו הם גבול טבעי בין בלארוס ואוקראינה.

800 הקילומטר האחרונים של אפיקו הם שרשרת רצופה כמעט של מאגרי מים ואגמים מלאכותיים אשר הסכרים היוצרים אותם משמשים להפקת אנרגיה הידרואלקטרית, כ-10% מצריכת האנרגיה של אוקראינה. סכרים אלו פורסמו לרוב כהישגי התעשייה הסובייטית, והמפורסם מהם היה דנייפרוגס ליד העיר זאפורוז'יה שנבנה ב-1927–1932 וסיפק 558 מגה-ואט. הסכר ותחנת הכוח נהרסו כליל במלחמת העולם השנייה אך נבנו מחדש ב-1948 (בעבודת כפייה של אסירי גולאג) תוך העלאת התפוקה ל-750 מגה-ואט. תחנות כוח הידרואלקטריות נוספות שנבנו על הדנייפר הן : קרמנצ'וק (1954–1960), קייב (1960–1964), דנייפרודז'רז'ינסק (1956–1964) וקאנב (1963–1975).

הנהר היווה נקודת ציון חשובה לצבא האדום בשנת 1943, אחרי הניצחון בקרב קורסק במלחמת העולם השנייה.

הדנייפר מחובר אל נהר הבוג הדרומי באמצעות תעלת דנייפר-בוג. הנהר נשפך אל הים השחור בצורת דלתה באורך עשרים וחמישה קילומטר שמתחילה בעיר האוקראינית חרסון.

הנהר הוא נתיב תחבורה חשוב באוקראינה, ואף מקור כוח הידרואלקטרי. אוניות באורך 270 מטר וברוחב 18 מטר יכולות להגיע עד קייב. גם אוניות קיט מפליגות בנהר. במעלה הנהר מקייב נשפך אל הדנייפר נהר הפריפיאט, אשר גם מתחבר לתעלת דנייפר-בוג ומאפשר שיט לנהר הבוג המערבי (שרובו בפולין).

ערים חשובות רבות שוכנות על הנהר: סמולנסק ברוסיה; מהיליוב (מוגילב) בבלארוס; קייב, דניפרו, זאפורוז'יה, ניקופול וחרסון באוקראינה.

ביוני 2023, במסגרת מלחמת רוסיה-אוקראינה, קרס סכר נובה קחובקה שעל נהר הדנייפר. כמות המים האדירה שהחלה בבת אחת לזרום בנהר העלתה את מפלס המים וגרמה לכך שעשרות כפרים על גדות הנהר וכן חלק מהעיר חרסון הוצפו, ואספקת המים לחצי האי קרים שובשה. רוסיה ואוקראינה האשימו זו את זו באחריות להרס הסכר.

אזכורים בתרבות
--------------

רומן החניכה המונומנטלי "באמ דניעפער" (על גדות הדנייפר) של סופר היידיש דוד ברגלסון מתרחש בסביבת הדנייפר ומתייחס אליו בשמו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דנייפר** בוויקישיתוף
* דנייפר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* מידע על דנייפר"OR"דנייפרו"OR"Днепр"OR"Дніпро בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית
* אתר למנויים בלבד הניו יורק טיימס, מסע במורד הנהר הארוך ביותר באוקראינה, באתר הארץ, 17 בפברואר 2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007557797405171
* GND: 4070511-0
* LCCN: sh85038676
* NKC: ge196151
* VIAF: 244547785
* WorldCat (עם VIAF): 244547785

 |
איור רעיוני של חללית CRAF המבוססת על מארינר סימן 2
איור רעיוני משנת 1988 של חללית SOTP המבוססת על מארינר סימן 2, בהמשך עוצב מחדש לחללית קאסיני-הויגנס
**מארינר סימן 2** (באנגלית: **Mariner Mark II**) הייתה תוכנית לסדרת חלליות בלתי מאוישות לחקר מערכת השמש החיצונית, אשר הייתה אמורה להיות מפותחת ומתופעלת על ידי המעבדה להנעה סילונית בין השנים 1990-2010.

רקע
---

לאחר משימות של מיליארדי דולרים בתוכנית פלאגשיפ בשנות ה-70, נאס"א חיפשה בשנות ה-80 כיוון זול יותר לשנות ה-90 והלאה. שני פרויקטים התגבשו בשנת 1983 בוועדה לחקר מערכת השמש של נאס"א, תוכנית פלנטרי אובסרבר ומארינר סימן 2.

תוכנית אובסרבר שהחלה עם מארס אובזרבר, תוכננה כסדרה של משימות בעלות נמוכה במערכת השמש הפנימית, בהתבסס על לוויינים מסחריים המקיפים את כדור הארץ, בעוד מארינר סימן 2 הייתה תוכנית לסדרת חלליות גדולות לחקר מערכת השמש החיצונית.

חלליות במארינר סימן 2 תוכננו להשתמש בתכנון סטנדרטי וכך גם בתוכנה וחומרה, רובם ממשימות קודמות כמו תוכנית וויאג'ר וגלילאו וכן מספר טכנולוגיות חדשות, כגון גירוסקופ מתקדם, כאשר המטרה היא חיסכון בעלויות. התקווה הייתה להפחתת עלויות משימה לסביבות 400 מיליון דולר, כחצי מעלות גלילאו.

שתי המשימות הראשונות של הפרויקט היו משימה לשבתאי והירח שלו טיטאן, הגשושית שבתאי/טיטאן (בהמשך נקראה קאסיני) ו-Comet Rendezvous Asteroid Flyby אושרו על ידי הקונגרס בשנת 1990.

משימות אחרות שתוכננו לחלליות מארינר סימן 2 היו בהובלת סוכנות החלל האירופית: רוזטה וניו הורייזונס.

עם זאת, הקונגרס כפה קיצוצים בתקציבי 1992-1993 אשר גרמו לביטול משימת Comet Rendezvous Asteroid Flyby ודחייה במשימת קאסיני מאפריל 1996 לאוקטובר 1997. במטרה להציל את המשימה נאס"א ביצעה שינויים משמעותיים בעיצוב במטרה להקטין את עלויות הפרויקט תוך שמירה על תאריך השיגור באוקטובר 1997.

לאחר מכן החליפה נאס"א את תוכנית מארינר סימן 2 בתוכנית דיסקברי.

ראו גם
------

* תוכנית מארינר
* תוכנית וויאג'ר
* תוכנית פיוניר

| תוכניות נאס"א לחקר מערכת השמש |
| --- |
| פעילות | אקספלורר • וויאג'ר • חקר מאדים • משימות פלנטריות (דיסקברי • גבולות חדשים • חקר מערכת השמש) • פלאגשיפ • חקר עולמות אוקיינוס |  |
| הושלמו | פיוניר • מארינר • לונר אורביטר • ריינג'ר • סרוויור • אפולו • ויקינג • פלנטרי אובסרבר • MESUR • מרס סרוויור 98 • מארס סקאוט • מארס רובר |
| בוטלו | פלנטרי גראנד טור • וויאג'ר (מאדים) • פרומתאוס • קונסטליישן • ניו מילניום • מארינר סימן 2 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מארינר סימן 2** בוויקישיתוף
הרב **אברהם יצחק לנאל** (י' בתשרי ה'תרצ"ב, 1931 – כ"ג בשבט ה'תשע"ג, 3 בפברואר 2013) היה אב"ד רחובות ולאחר מכן חבר בית הדין הרבני הגדול.

תולדותיו
--------

נולד בירושלים במוצאי יום הכיפורים ה'תרצ"ב, בנם של באשה-רייזל ושרגא-פייבל לנאייל, שהיה ראש המלמדים בבית היתומים דיסקין. בגיל 15 זכה בפרס מצטיין ארצי במבחנים על ידיעת מסכתות בש"ס שערכה אגודת ישראל, אחר כך עבר ללמוד בישיבת עץ חיים בירושלים, ולאחר מכן בישיבת סלבודקה בבני ברק, שם היה מתלמידיו הקרובים של הרב יחזקאל אברמסקי. כעבור כמה שנים נמנה עם קבוצת תלמידים ששמעו שיעורים בקביעות מפי הרב יצחק זאב סולובייצ'יק ובנו הרב יוסף דב סולובייצ'יק, והם היוו את גרעין היסוד של ישיבת בריסק בירושלים. לאחר שנים ארוכות פנה אליו הרב יוסף דב סולובייצ'יק וביקש ממנו את המחברות שרשם את השיעורים, שהיוו אבן יסוד לספריו על קדשים.

בשנת ה'תשי"ז (1957) נישא לאיטה-דינה, בתו של הרב אברהם דוד רוזנטל, רבה של שכונת שערי חסד. גיסו היה הרב יעקב ניסן רוזנטל. לאחר נישואיו למד בכולל של ישיבת מיר בירושלים. 

בשנות ה-60 התמנה כדיין ולאחר מכן כאב"ד בבית הדין ברחובות, ובעקבות זאת עבר להתגורר בה. היה מהדמויות התורניות הבולטות ברחובות. בשנת ה'תש"ן (1990) עבר להתגורר בירושלים, וכעבור שנה התמנה כחבר בבית הדין הרבני הגדול. ביום הולדתו פרש מעבודתו בבית הדין והקדיש את זמנו ללימוד תורה. משנישא שנית עבר להתגורר בשכונת שערי חסד בירושלים, ושם נהג ללמוד בחברותא עם גיסו הרב יהושע מאיר רוזנטל, רב השכונה. בשנת ה'תשס"ג (2003) נפטרה אשתו, נישא בשנית למאטל-לאה קוטקס.

עסק בנושאי טכנולוגיה והלכה ופרסם מאמרים בתחום זה בפרסומי המכון המדעי הטכנולוגי לבעיות הלכה.

הלווייתו יצאה מבית הכנסת הגר"א בשכונת שערי חסד. בהספדו אמר גיסו, רב השכונה יהושע מאיר רוזנטל, כי אינו צריך לבקש ממנו מחילה בשם הציבור, כנהוג בהלווייה, שכן מעולם הוא לא פגע באיש ואיש לא פגע בו. נקבר בהר המנוחות בירושלים.

בשנת ה'תשע"ה הוציאו נכדיו ספר זיכרון לזכרו ולעילוי נשמתו בשם 'כאיל תערג', ובו חידושי תורה ממנו ומצאצאיו וקורות חייו.

משפחתו
------

בניו: הרב שרגא פייבל, חתנו של חיים ברילנט מראשי תנועת צא"י, והרב ישראל יוסף. חתניו: הרב אריה גולדשמידט, מהדיר ספר התרומות ומחזור ויטרי; הרב יעקב משה זק"ש, ראש ישיבת בית זבול בשכונת שערי חסד; הרב אברהם ישעיהו פפויפר, מחבר הספר "אשי ישראל" על הלכות תפילה; הרב דוד פלק, מחבר הספרים "בתורתו יהגה", "עניינו של יום" ועוד; הרב שלמה קלגסבלד, רב ומו"צ בשכונת הר נוף; והרב ניסן בן ציון תלמיד חכם בבני ברק.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007496359805171
* VIAF: 298953787
* WorldCat (עם VIAF): 298953787

 |
**שלום אדלר-רודל** (בגרמנית: **Schalom Salomon Adler-Rudel**; ‏23 ביוני 1894, צ'רנוביץ, אוסטריה-הונגריה - 14 בנובמבר 1975, ירושלים) היה פעיל חברתי, ומחלוצי ארגוני הרווחה היהודיים באוסטריה, גרמניה, בריטניה וישראל.

קורות חיים
----------

בין השנים 1915–1918 שימש אדלר-רודל כמזכיר הכללי של פועלי ציון בווינה ובשנים 1919–1934 ניהל את משרד הרווחה היהודי (Arbeiterfürsorgeamt) שפעל בברלין למען מהגרים ממזרח אירופה. ב-1930–1934 שימש כמנהל הכללי של מרכז לשכות התעסוקה *(Arbeitsgemeinschaft der Jüdischen Arbeitsnachweise)* של הקהילה היהודית בברלין, ומ-1934–1936 שימש כמזכיר הכללי של הנציגות הארצית של יהודי גרמניה, ובין 1936 ל-1945 ייצג את יהודי גרמניה בארגונים בינלאומיים וניהל את הקרן הבריטית המרכזית למען יהודי גרמניה בלונדון.

בדצמבר 1935 גורש מגרמניה, בהיותו אזרח אוסטרי.  בין השנים 1940–1942 ניהל אדלר-רודל תכתובת קצרה עם חנה ארנדט, שעסקה גם היא בעבודת סיוע למען פליטים יהודים, במיוחד במסגרת ארגון עליית הנוער.  מכתבים אלו הם בין העדויות הבודדות שנותרו משנות פליטותה של ארנדט בפריז ומתקופת בריחתה מאירופה, ומשקפים את מצבם של הפליטים היהודיים באירופה בשנות הרייך השלישי.

אדלר-רודל מצא מקלט בבריטניה, שם היה פעיל בארגוני סיוע יהודיים שונים. הוא ואשתו סיפקו סיוע ראשוני לפליטים יהודים רבים שברחו מגרמניה. ב-1946 היגר אדלר-רודל לפלשתינה. לאחר קום מדינת ישראל, בין השנים 1949–1955, ניהל את המחלקה הבינלאומית של הסוכנות היהודית. במסגרת זו היה מעורב בהסכם השילומים, ופעל כגורם המקשר בין הארגונים היהודים בחו״ל לבין ממשלת ישראל. בשנים 1958–1975 ניהל את מכון ליאו בק ירושלים.

הוא פרסם כתבים רבים על יהודי מזרח אירופה ועל סוגיות חברתיות יהודיות.

כתבים (מבחר)
------------

* *Ostjuden in Deutschland*. Philo, Berlin 1924.
* *Ostjuden in Deutschland 1880–1940*. Mohr, Tübingen 1959.
* *Jüdische Selbsthilfe unter dem Naziregime 1933–1939*. Mohr, Tübingen 1974.

קישורים חיצוניים
----------------

* ראיון עם אדלר-רודל על מאמציו להצלת יהודים מגרמניה במלחמת העולם השנייה. המדור לתיעוד בעל פה, האוניברסיטה העברית (גרמנית).
* התכתבות של אדלר-רודל עם חנה ארנדט מהשנים 1940–1942 (גרמנית).
* שלום אדלר-רודל (1894-1975), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ש. רודל גורש מגרמניה, דבר, 16 בדצמבר 1935
2. ↑  Hannah Arendt - Salomon Adler-Rudel, Briefwechsel.
3. ↑  ש.אדלר-רודל נתמנה מקשר בענין השילומים, דבר, 1 בפברואר 1952

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257571305171
* BnF: cb12808163x (data)
* CiNii: DA06978872
* GND: 116008466
* ISNI: 0000 0001 0975 6558
* LCCN: n85173458
* NTA: 15498390X
* RERO: 02-A009367899
* SELIBR: 175650
* SUDOC: 137379390
* VIAF: 57355103
* WorldCat: lccn-n85173458

 |
**פרחאבאד** ( בפרסית: **משכן השמחה**) היא עיר וארמון שנבנו על ידי עבאס שאה הראשון במאזאנדרן בצפון איראן. הם נבנו באתר טאחאן ומתחברים לעיר סארי, במרחק 27 קילומטר ממנה. השאה השתמש בהם כבירת חורף והוא נפטר בה ב-1629. 

השאה עבאס הגדול אהב את חבל מאזאנדרן , מקום הולדתה של אמו חייר אל נישא בגום. 
בניית הארמון התחילה ב-1612-1611. הוא שוכן בראש גבעה שממנה נשקפים הים והרי אלבורז. הבניין קושט בציורי קיר על ידי רזה עבאסי ועיטורי זהב מידי אומן גרמני, והוא מוקף בגנים בסגנון פרסי. 
מסביב לארמון צמחה עיר. ב-1618 הנוסע האיטלקי פייטרו דלה ואלה ביקר בפרחאבאד והשווה את אורך חומותיה לאלו של רומא או איסטנבול. העיר אוכלסה בבני עמים כבושים שהועתקו לכאן מאזורים אחרים של הממלכה. לפי דל ואלה (ששוחח עם השאה עצמו) הובאו לכאן 40,000 משפחות ארמניות, 12,000 משפחות גאורגיות, 7000 משפחות יהודיות ובנוסף 25,000 משפחות מוסלמיות מהקווקז. 
הסוחרים היהודים זכו לזכויות ייחודיות, שדמו לזכויות שקיבלו הארמנים בג'ולפה החדשה באספהאן. עבאס קיווה לקדם על ידי כך את הסחר האיראני , במיוחד הסחר במשי ובשיינות. 

  

Abbas' successors neglected Farahabad. The climate in the summer was unhealthy and malarial. A large number of the immigrant residents died of epidemics, particularly malaria. Many Armenians and Georgians abandoned the city and returned to their native lands. In 1668 the Russian rebel cossacks led by Stepan Razin sacked Farahabad. Today little remains of the town. The main remains today are the restored main mosque, built to a similar ground plan like the Masjed-e Shah in Isfahan, the ruins of the royal palace and parts of a bridge over the Tajandrud river which belonged to the royal road connecting Isfahan with the palaces of the Caspian region.[3]

Farahabad was also the name of a palace and gardens built by Shah Sultan Husayn near Isfahan.
**סטודיו סי** (באנגלית: **Studio C**) היא רשת ישראלית שהוקמה בשנת 1990 ומתמחה במגוון חוגים ופעילויות ספורטיביות לנשים בתחום החיטוב, התעמלות אחרי לידה הכושר והדיאטה.

הרשת מונה 35 סניפים בפריסה ארצית.

יו"ר החברה פיני כהן, מבעלי חברת אמריקה ישראל ושותפים נוספים מקבוצת מאיר מכוניות רכשו את הרשת בשנת 2009 עד 2019.

מנכ"לית הרשת משנת 2009 עד 2019 סמדר אשכנזי רייויט, רואת חשבון. לפני כן שימשה כסמנכ"לית הכספים של הרשת למשך 8 שנים.

ברשת מועסקות כ-600 נשים מתחומי הבריאות - דיאטניות קליניות, ההדרכה - מדריכות אירובי, פילאטיס, מורות לחינוך גופני ואדמיניסטרציה. הרשת מנצלת בין היתר שיטת "קלנטיקס" שהומצאה על ידי קלן פינקני.

בשנת 2021 נודע כי בעקבות השפעותיה של מגפת הקורונה, הרשת תיסגר לאלתר. בגלובס פורסם כי מעבר לסגירה הכוללת, נאלצה הרשת לסגור חמישה סניפים קודם לכן. בעקבות הודעת הסגירה הועלו טענות על הונאת לקוחות החברה, שבתקופה הסמוכה להודעה שווקו להן חבילות־מבצע ושוכנעו לרכוש מינוי שנתי מוזל בתשלום אחד מראש, למרות שהרשת ידעה על מצבה הפיננסי הקשה, ושלכאורה גם ידעה שלא תוכל לספק את השירות עליו גבתה כספים. באותו יום שפורסמה הידיעה, חלק מלקוחות החברה פתחו בפייסבוק קבוצת "נפגעות סטודיו סי", המיועדת למאבק משפטי מאוגד בנושא, ואליה הצטרפו מעל אלף חברות. בדיון שנערך בבית המשפט המחוזי בירושלים מספר ימים לאחר מכן, מינה השופט שני נאמנים לבחון את בקשת הרשות להגנת הצרכן להשיב את כספי המנויים שנגבו במבצע. ב-15 באוגוסט נבחרה הצעתה של רונית רפאל לרכישת הרשת.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סטודיו סי
* סמדר אשכנזי, תכירו: מנכ"לית של רשת סטודיו סי: באתר רוח נשית, 17 בינואר 2011
* יעל ולצר, "לא מתחרטת על כשלונות. הם חלק ממי שאני", באתר ynet, 8 ביולי 2016
* אמריקה ישראל(הקישור אינו פעיל) - חברת נדל"ן מבעלי השליטה ברשת סטודיו סי.
* עינת פז-פרנקל, מ"אפריקה" ל"אמריקה": פיני כהן מצטרף כשותף בגרעין השליטה של "אמריקה ישראל", באתר ביזפורטל‏, 24 ביוני 2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטודיו C תציע זכיונות הפעלה ב-150 אלף דולר, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2002
2. 1 2  מיכל רז-חיימוביץ', ‏לא התאוששה מהקורונה: רשת סטודיו C נסגרת | בלעדי, באתר גלובס, 19 ביולי 2021
3. ↑  אביבית מיסניקוב, ‏שבוע וחצי לפני הפירוק: סטודיו C עוד הציע מנויים - בתשלום אחד, באתר ‏מאקו‏, 20 ביולי 2021
4. ↑  סטודיו C, מנויות מאיימות בתביעה אישית נגד הבעלים, באתר וואלה!‏, 20 ביולי 2021
5. ↑  אתר למנויים בלבד הדר קנה, "זו יריקה בפרצוף": לקוחות סטודיו C זועמות על פירוק הרשת, באתר TheMarker‏, 20 ביולי 2021
6. ↑  קבוצת "נפגעות סטודיו סי" בפייסבוק
7. ↑  ליטל דוברוביצקי , מירב קריסטל, סטודיו סי: "הכספים שנכנסו ממבצע הרגע האחרון למנוי שנתי יועברו לנאמנים", באתר ynet, 25 ביולי 2021
8. ↑  ליטל דוברוביצקי, רונית רפאל רוכשת את סטודיו סי: התחייבה לתת חודש חינם ללקוחות עבר, באתר ynet, 15 באוגוסט 2021
באסטרונומיה, **כוכב ברזל** הוא סוג היפותטי של כוכב קומפקטי.

ללא קשר, המונח "כוכב ברזל" משמש גם עבור על-ענקים כחולים שיש להם יער של קווי FeII בהילה שלהם. הם עשויים להיות משתנים כחולים ובהירים. אטא קארינה תואר כדוגמה היפותטית.

היווצרות
--------

כוכב ברזל יכול, באופן היפותטי, להתקיים רק בעתיד הרחוק ביותר של היקום, לאחר אולי 101500 שנים.

הנחת היסוד מאחורי היווצרות כוכבי ברזל קובעת כי היתוך קר המתרחש באמצעות מנהור קוונטי יגרום לגרעיני האור בחומר רגיל להתמזג לגרעיני ברזל-56. ביקוע ודעיכת אלפא יגרמו לגרעין כבד להתפרק לברזל, והפיכת עצמים בעלי מסה כוכבית לכדורים קרים של ברזל. היווצרותם של כוכבים אלו היא אפשרית רק אם הפרוטונים אינם דועכים. אף על פי שפני השטח של כוכב נייטרונים עשויים להיות ברזל לפי תחזיות מסוימות, הוא נבדל מכוכב ברזל.

עוד 101025 שנים ועד 101076 שנים, כוכבי ברזל יקרסו לכדי כוכבי נייטרונים וחורים שחורים.

ראו גם
------

* הקיפאון הגדול
* מות החום של היקום

הערות שוליים
------------

1. ↑  Walborn, Nolan R.; Fitzpatrick, Edward L. (2000). "The OB Zoo: A Digital Atlas of Peculiar Spectra". *The Publications of the Astronomical Society of the Pacific*. **112** (767): 50. Bibcode:2000PASP..112...50W. doi:10.1086/316490.
2. ↑  Clark, J. S.; Castro, N.; Garcia, M.; Herrero, A.; Najarro, F.; Negueruela, I.; Ritchie, B. W.; Smith, K. T. (2012). "On the nature of candidate luminous blue variables in M 33". *Astronomy & Astrophysics*. **541**: A146. arXiv:1202.4409. Bibcode:2012A&A...541A.146C. doi:10.1051/0004-6361/201118440.
3. 1 2  Dyson, Freeman J. (1979). "Time without end: Physics and biology in an open universe". *Reviews of Modern Physics*. **51** (3): 447–460. Bibcode:1979RvMP...51..447D. doi:10.1103/RevModPhys.51.447.
החדר האדום - מבט לכיוון צפון מזרח.
החדר האדום - תצלום מהמאה ה-19.
**החדר האדום** (באנגלית: **Red Room**) הוא אחד מחדרי הקומה הראשונה של הבית הלבן – משכן נשיא ארצות הברית בוושינגטון שבארצות הברית.
החדר שימש בעבר כחדר הסבה. כיום החדר משמש לארוחות מצומצמות משתתפים שעורך נשיא ארצות הברית. החדר מקושט באופן מסורתי בגווני אדום, ומכאן שמו.

גודלו 8.5 על 6.85 מטרים, ולו שש דלתות הפונות אל מסדרון הצלב (Cross Hall), החדר הכחול, האכסדרה הדרומית, וחדר האוכל הממלכתי.

החדר מרוהט בסגנון אימפריאלי צרפתי, וחלק מהרהיטים יוצרו על ידי הנגר הצרפתי שהיגר למדינת ניו יורק – שארל הונרה לאנוייה (Charles-Honoré Lannuier).

קירות החדר מחופות בסטין אדום שעליו עיטורי זהב. רהיטי החדר מעוטרים במשי אדום, ומגולפים בצורות של דולפינים, ראשי אריות וספינקסים - מוטיב מצרי שהפך פופולרי בצרפת לאחר מסעו של נפוליאון בונפרטה למצרים.

השטיח משנת 1997 בצבעי בז', אדום וזהב הוא שיחזור של שטיח מהמאה ה-19 שיוצר בצרפת. הנברשת יוצרה בשנת 1805. בחדר מוצג דיוקנה של דולי מדיסון מעשי ידי הצייר גילברט סטיוארט משנת 1804 וכן כמה ציורי נוף.

היסטוריה
--------

בציור משנת 1803 של בנג'מין לטרוב של הקומה הראשונה של הבית הלבן ("הקומה הרשמית" – "the "State Floor) ניתן לראות שחדר זה שימש כחדר כניסה לספריית הנשיא שמוקמה בחדר הסמוך [דרושה הבהרה]. בתקופת כהונתו של ג'יימס מדיסון החדר הפך ל"חדר האוכל הצהוב" בו ערכה דולי מדיסון נשפים מדי יום רביעי.

רהיטי החדר, בסגנון צרפתי אימפריאלי נרכשו על ידי ג'יימס מונרו (אשר רכש אף את הרהיטים של החדר הכחול).

חדר זה נהרס לחלוטין בתקופת השיפוץ שנערך בעת כהונתו של הארי טרומן ונבנה מחדש לאחר מכן.

בשנת 1962, בתקופת כהונתו של ג'ון קנדי שופץ החדר ובשנת 2000 שופץ החדר בשנית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **החדר האדום** בוויקישיתוף
* החדר האדום באתר הבית הלבן.
* אתר מוזיאון הבית הלבן - תצלומים היסטוריים ושחזורים של החדר האדום

| משרד הבית הלבן |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| משרד החדשנות האמריקנית • משרד הקבינט של הבית הלבן • מנהל התקשורת בבית הלבן • ראש סגל הבית הלבן • יועץ בכיר לנשיא ארצות הברית • משרד דובר הבית הלבן • יועץ לנשיא ארצות הברית • משרד הגברת הראשונה של ארצות הברית • (שף הבית הלבן • קונדיטור הבית הלבן • מעצב הפרחים הראשי של הבית הלבן • המזכיר החברתי של הבית הלבן • הסדרן הראשי של הבית הלבן) • משרד הבית הלבן לעניינים בין-ממשלתיים • משרד הבית הלבן לענייני חקיקה • משרד הבית הלבן לניהול ומנהל • משרד הבית הלבן לפעולות המשרד הסגלגל • משרד הבית הלבן לעניינים פוליטיים • משרד הנשיאות • משרד הבית הלבן של מזכיר מטה הבית הלבן • משרד הבית הלבן למסחר וייצור • משרד היועץ המשפטי של הבית הלבן • משרד עמיתי הבית הלבן של הבית הלבן • המשרד הצבאי לבית הלבן • לשכת היועץ לביטחון לאומי • משרד אסטרטגיה דיגיטלית • משרד טכנולוגיית המידע • משרד התקשורת • המועצה הכלכלית הלאומית • המועצה למדיניות פנים של ארצות הברית |  |

 |
מטריושקות
**מַטריוֹשקָה** (ברוסית: ‏**Матрёшка**ⓘ‏?‏; נגזר מהשם **מטריונה** שהיה אחד מהשמות הנפוצים בתחילת המאה העשרים. בעברית מכונה גם **בבושקה**, מרוסית: **Бабушка**, **סבתא**) היא סדרה של בובות חלולות, עשויות עץ, הנתונות זו בתוך זו.

מטריושקה פתוחה
מטריושקה "יהודית"
המטריושקה החיצונית היא הבובה הגדולה ביותר, ובתוכה בובה נוספת, קטנה ממנה במקצת כך שתוכל להיכנס בתוך הבובה הגדולה. בתוך המטריושקה הקטנה יותר נמצאת בובה קטנה קצת יותר, וכן הלאה. כל אחת מן הבובות, פרט לפנימית ביותר עשויה משני חלקים: עליון ותחתון. החלק העליון מעוגל ומזכיר צורה של ראש וכתפיים, החלק התחתון שטוח ומאפשר עמידה יציבה של הבובה על השולחן. במטריושקה טיפוסית יש בין ארבע לשבע בובות הנתונות זו בתוך זו. הבובה הפנימית ביותר (שהיא גם הקטנה ביותר) אינה חלולה. המטריושקה המסורתית היא בדמות של אישה החובשת על ראשה מטפחת.

היסטוריה
--------

המטריושקה, שצורתה החיצונית מבוססת על בובה יפנית, נחשבת לסמל בעיני העם הרוסי. בשלהי המאה ה-19 החלו לייצר אותה גם ברוסיה. בובת מטריושקה הוצגה לראשונה בתערוכה העולמית בפריז בשנת 1900. במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 התגבש עיצובה הנוכחי.

מקור השם
--------

השם Матрёшка ("מטריושקה") נגזר מהשם הרוסי נשי Матрёна ("מטריונה"). מקור שם זה הוא מן המילה הלטינית «mater», שפירושה "אמא". דמות המטריושקה מעוצבת כמו אמא טובת לב, בריאה ושמנמנה.

בעברית ישראלית הבובה קרויה לעיתים "בבושקה" (סבתא ברוסית). שם זה לבובה קיים במספר שפות סלאביות כמו קרואטית, סלובנית וסרבית.

בתרבות
------

* בסדרת הטלוויזיה "החפרפרת" השתמשו היוצרים במטריושקה שהולכת ונפתחת, וכל בובה זועמת יותר מקודמתה. בכך המחישו היוצרים את מורכבות העלילה, המורכבת מהונאה על גבי הונאה על גבי הונאה.
* עלילת סדרת ההנפשה "גיבורי העיירה" עסקה בעיירה שכל תושביה היו מטריושקות.
* המשוררת דליה קווה השתמשה במילה בבושקה בשירה "שורת נשים שקטה" כדימוי לשרשרת הדורות.
* משחק הווידאו "Stacking" מתקיים בעולם בו יצורים חיים וחפצים הם מטריושקות, ומגולל את סיפורו של בן למשפחת מנקי ארובות שחיה בזמן המהפכה התעשייתית.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **בובות מטריושקה** |

* הזמר במסכה, ‏לא רק בובה: הסיפור האמיתי מאחורי הבבושקה | הזמר במסכה, באתר ‏מאקו‏, 25 באוקטובר 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553731905171
* BnF: cb125230651 (data)
* GND: 4527071-5
* LCCN: sh90002381
* NDL: 01190039

 |
**רבי משה יהושע לנדא** (ח' בניסן ה'תרפ"א, 16 באפריל 1921 – ה' באדר ה'תש"מ, 22 בפברואר 1980) היה מרבני חוג חזון איש, וראש ישיבת שאגת אריה. חיבר ספר בשם ישעות משה, וכן ספר 'דת משה ויהודית' על ענייני פאה נכרית.

ביוגרפיה
--------

משה יהושע נולד בירושלים לרבי לוי יצחק חסיד צאנז. בצעירותו למד בישיבת עץ חיים, ונישא למלכה דינה לבית פרוש (בתו של רבי עקיבה פרוש). לאחר נישואיו התגורר בשכונת שערי חסד, כשהוא נמנה עם תלמידיו של הרב מטשעבין, וכן התיידד עם רבי שלמה זלמן אוירבך. כמו כן היה מקורב לרבי יצחק זאב סולובייצ'יק, כשלאחר פטירת החזון איש, הרבה לפקוד אותו.

לנדא היה מתלמידיו הקרובים של החזון איש, והיה מקפיד לפקוד את ביתו אחת לשבוע, יחד עם תלמידים קרובים נוספים, דוגמת רבי חיים ברים, ורבי יהודה שפירא, תלמידים אלו נחשבו בעיני החזון איש שלא זכה לבנים, כבניו.

היה נוהג לחזור לביתו בשבת, כשבמשך כל השבוע היה לומד מחוץ לביתו. תקופה מסוימת קבע לימודו בישיבת מיר, כשסביבו נוצרה חבורת לימוד.

נפטר ביום ה' באדר ה'תש"מ ונקבר בהר הזיתים.

כך תיאר רבי חיים ברים את יום פטירתו:

> 
> "בעיקר מה שברצוני לספר להרבי הוא, שבליל פטירתו כבר לא היה יכול לדבר ל"ע, והוא נעשה מאוד סהרורי ושבור. ראו עליו שהוא רוצה משהו ואינו יכול לבטאו. רצו לתת לו לשתות והראה שאינו רוצה מה שרצו להציע לו. עד שעלה בדעת אחד לשואלו אולי הוא רוצה לחדש את הלבנה, והראה בנענוע ראשו שאכן זוהי כוונתו. ממש לא יאומן כי יסופר איך שהוציאו אותו על גבי מיטתו והחל לחדש את הלבנה, אמר מהחל ועד סוף הברכה 'מחדש חודשים', וכשהכניסוהו לביתו פרחה נשמתו ונסתלק, כאילו רצה לקבל פני אביהם שבשמים"…
> 
> 
> 
> — 'המבשר תורני' ויקרא תשע"א במאמרו של י' הלר
>

תפקידיו
-------

שימש כראש הכולל שבישיבת "שאגת אריה" בשכונת שערי חסד. נבחר כאחד מחברי מועצת השבעים של העדה החרדית, ואף שימש כיו"ר נאמני העדה החרדית.

פרסם מעת לעת מאמרים ושירים בעיתון קול ישראל.

משפחתו
------

אחיו, הוא הסופר בצלאל לנדוי.

בנו, רבי יעקב אהרן לנדא (נפטר בי' בטבת ה'תשע"ט).

ספרו
----

לאחר פטירתו יצאו לאור כתביו וחידושיו בספר שנקרא "ישועות משה".

קישורים חיצוניים
----------------

ספריו ומאמריו
* רבי משה יהושע לנדא, **ספר ישועות משה**, באתר אוצר החכמה
* ספר דת משה ויהודית - הגאון רבי משה יהושע לנדא
* יברוב, צבי בן משה יצחק אהרן, מאמר מהגאון רבי משה יהושע לנדא, **מעשה איש <תולדות החזון איש>**, חלק ו, באתר אוצר החכמה

אודותיו
* תיאור נדיר שנשמע מפי הגאון רבי חיים ברים זצ"ל על רעו הגאון רבי משה יהושע לנדא זצ"ל, באתר דרשו, ‏3 בינואר 2019
* מגדולי ירושלים, **הגאון הצדיק רבי משה יהושע לנדא**, מהמוסף התורני של המבשר עש"ק ויקרא תשע"א, באתר אוצר החכמה

הערות שוליים
------------

1. ↑  באתר דרשו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007524497205171
* VIAF: 315204806
* WorldCat (עם VIAF): 315204806

 |
**מבצע אתגר** היה מבצע של חיל האוויר הישראלי שנערך במלחמת ההתשה, ב-18 ביולי 1970, לשם השמדת סוללות טילי קרקע-אוויר ממערב לתעלת סואץ.

בתחילת 1970 הקימה ברית המועצות מערך הגנה אווירית צפוף, של טילי קרקע-אוויר ותותחי נ"מ, ממערב לתעלת סואץ, כמענה לעליונות האווירית של חיל האוויר הישראלי. מבצע אתגר היה מבצע גדול של חיל האוויר הישראלי לפגיעה בסוללות טילים. המבצע תוכנן נגד שבע סוללות של טילי SA-2 רגיל ומשופר. מתכנני המבצע לא ידעו שבאותו אזור הוצבו גם שלוש סוללות של טילי SA-3 המתקדמים יותר. המטוסים התוקפים צוידו בפודי לוחמה אלקטרונית (ל"א) חדישים מתוצרת ארצות הברית, שכונתה בישראל "אפונה ריחנית" ונועדה לשבש טילי קרקע-אוויר שישוגרו לעברם.

במבצע, שנערך ב-18 ביולי 1970 השתתפו 18 מטוסי F-4 פנטום, בהובלת מפקד טייסת 201, שמואל חץ, ומפקד טייסת 69, אביהו בן-נון. על היציאה לטיסה זו סיפר הנווט מנחם עיני: "רפי הר-לב, מפקד הבסיס, התנגד בתוקף שחץ ואני נטוס יחד באותו מטוס. 'כל הידע התאורטי והמבצעי של הטייסת נמצא אצלכם', הוא אמר לנו. 'מה יהיה אם יקרה לכם משהו?"

בהתאם להנחיית מומחי ל"א של חיל האוויר האמריקאי ניתנה לטייסים הוראה לטוס במבנה שנקרא "Pod Formation" - טיסה ישרה ואופקית בגובה רב ובמרחקים מדויקים בין המטוסים, גם כשנורים טילים לעברם (בניגוד לנוהל של פתיחת תמרוני התחמקות). יפתח ספקטור, מפקד טייסת 101, פקפק בסיכויי הצלחתו של נוהל זה, וניסה לשכנע את חץ, ערב המבצע, שלא להסכים למבצע זה, אך חץ לא קיבל את עצתו.

התקיפה נועדה לשעה 12:40. עם התקרבות המטוסים ליעד נורו לעברם טילי SA-3 שפגעו בשני המובילים. במטוסו של חץ הנווט מנחם עיני הצליח לפלוט עצמו ונפל בשבי כשהוא פצוע קשה, אך שמואל חץ נהרג. מטוסם של אביהו בן-נון ונווטו שאול לוי נפגע אף הוא, אך הצליח לנחות נחיתת אונס בבסיס רפידים (בח"א 3). יתר המטוסים המשיכו במשימה והצליחו לפגוע בסוללות הטילים.

התברר שמערכות הל"א שבהן צוידו המטוסים נועדו להתגוננות מפני טילי SA-2, אך לא הועילו מול טילי SA-3.

לקריאה נוספת
------------

* יצחק שטייגמן, **מוכרחים להמשיך לנגן - חיל האוויר הישראלי במלחמת יום הכיפורים**, מודן הוצאה לאור, 2023, עמ' 28–30.
* מירב הלפרין, אהרון לפידות, **חליפת לחץ - דפים בספר הטיסות של חיל האוויר**, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2000, הפרק "מול הטילים", עמ' 101–105 - סיפור המבצע מנקודת מבטו של אביהו בן-נון
* מירב הלפרין, אהרון לפידות, **חליפת לחץ - דפים בספר הטיסות של חיל האוויר**, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2000, הפרק "חץ נפל", עמ' 107–112 - סיפור המבצע מנקודת מבטו של מנחם עיני

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מבצע אתגר** בוויקישיתוף
* גילי שגיא, ‏50 שנה למבצע "אתגר", באתר חיל האוויר הישראלי, 20 ביולי 2020
* אתר למנויים בלבד גיא לרון, היום כבר אפשר לומר: מלחמת ההתשה הסלימה כי ארה"ב רצתה לנסות נשק חדש, באתר הארץ, 4 בספטמבר 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  יואב גלבר, **התשה - המלחמה שנשכחה**, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2017, עמ' 462
2. ↑  מירב הלפרין ואהרון לפידות, **חליפת לחץ - דפים בספר הטיסות של חיל-האויר**, הוצאת משרד הביטחון, תשמ"ז, עמ' 65–68.
3. ↑  אתר למנויים בלבד גיא לרון, היום כבר אפשר לומר: מלחמת ההתשה הסלימה כי ארה"ב רצתה לנסות נשק חדש, באתר הארץ, 4 בספטמבר 2019
4. ↑  הטייס שמואל חץ נהרג כנראה, הנווט נשבה - בנפול המטוס בסואץ, מעריב, 20 ביולי 1970;  
אבינעם מיסניקוב, ‏הפלת קורנס 680, באתר "מרקיע שחקים"
**קנת באוארסוקס** (בשם מלא באנגלית: **Kenneth Dwane "Sox" Bowersox**; נולד ב-14 בנובמבר 1956, פורטסמות') הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א.

ביוגרפיה
--------

קנת באוארסוקס נולד בפורטסמות' וגדל בקליפורניה. לאחר סיום לימודי בית ספר הוא למד באקדמיה הימית של ארצות הברית אותה סיים בשנת 1978 עם תואר בהנדסת אווירונאוטיקה. לאחר סיום הלימודים קנת באוארסוקס סיים קורס טיס. בשנת 1979 הוא סיים לימודי תואר שני בהנדסת מכונות באוניברסיטת קולומביה. באוארסוקס קיבל הסמכה של טייס ניסוי והיה טייס ניסוי של מטוסים "ווט A-7 קורסייר II" ו-"מקדונל דאגלס F/A-18 הורנט".

שירות בתחום החלל
----------------

בשנת 1987 באוארסוקס התקבל ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא היה חבר בצוות קרקע של מספר משימות. בשנת 1992 הוא השתתף במשימת STS-50 כטייס של מעבורת החלל קולומביה (ריצ'רד ריצ'רדס) היה מפקד צוות. המטרה העיקרית של הטיסה הייתה מחקר בתחום חוסר כבידה. במשימת STS-61 באוקטובר 1993 הוא היה טייס מעבורת החלל אנדוור (ריצ'רד קובי היה מפקד צוות). צוות ביצע עבודות תחזוקה של טלסקופ החלל האבל. בשנת 1995 הוא טס כמפקד צוות על סיפון מעבורת החלל קולומביה במשימה STS-73. במהלך הטיסה בוצעו מחקרים בתחום חוסר כבידה. במשימת STS-82 בתחילת 1997 הוא היה מפקד מעבורת החלל דיסקברי. צוות ביצע עבודות תחזוקה של טלסקופ החלל האבל.

### משלחת קבועה מס' 6 לתחנת החלל הבין-לאומית

בשנת 2002 בטיסת STS-113 (ג'ים ות'רבי היה מפקד טיסה) באוארסוקס הגיע לתחנת החלל הבין-לאומית והיה מפקד משלחת קבועה מס' 6. המשלחת כללה גם ניקולאי בודארין מרוסיה ודונלד פטיט מארצות הברית. הצוות היה מתוכנן לפעול בתחנת החלל במשך 4 חודשים. ב-2 בדצמבר 2002 משלחת מס' 5 בפיקוד של ולרי קורזון עזבה את תחנת החלל ומשלחת מס' 6 החלה לפעול לפי תוכנית. 

ב-15 בינואר 2003 באוראסוקס ופטיט ביצעו פעילות חוץ רכבית. המטרה הייתה להכין לשימוש חלק חדש של תחנת החלל - P1. הפעילות הסתיימה לאחר כ-7 שעות.

ב-1 בפברואר 2003 התרחש אסון קולומביה. כתוצאה מכך הופסקו טיסות של מעבורות חלל וסוכם על הארכת שהות המשלחת בתחנות החלל עד ל-מאי 2003.

ב-4 בפברואר לתחנת החלל הגיע חללית מסע פרוגרס M-47 עם ציוד ומצרכים לצוות התחנה.

ב-8 באפריל 2003 באוראסוקס ופטיט ביצעו פעילות חוץ רכבית נוספת. המטרה הייתה להמשיך הכנות להפעלת חלק P1 ולשנות חיבורים של כבלי פיקוד לחלקים S0 ו-P1. הפעילות הסתיימה לאחר כ-7 שעות.

ב-28 באפריל לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TMA-2 עם משלחת מס' 7 בפיקוד יורי מלנצ'נקו. לאחר העברת שליטה על תחנת החלל צוות חדש, חברי משלחת קבועה מס' 6 נכנסו לחללית סויוז TMA-2 וחזרו לכדור הארץ לאחר כ-160 ימי פעילות בחלל. בגלל בעיה טכנית הנחיתה בוצע כ-400 ק"מ מאתר המתוכנן.

במהלך שהות בתחנה בוצעו 15 ניסויים בתחומים שונים.

לאחר פרישה מנאס"א
-----------------

בשנת 2006 באוארסוקס פרש מנאס"א. הוא מונה לתפקיד ניהולי בSpaceX ופרש ממנה בשנת 2011.

בשנת 2019 הוא חזר לנאס"א ומונה לתפקיד ניהולי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קנת באוארסוקס** בוויקישיתוף
* 
* ביוגרפיה
* תיאור פעילות משלחת 6 בתחנת החלל הבין לאומית
מחוז **גומבה** (באנגלית ובסוואהילי: **Gomba**) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור המרכזי במדינת אוגנדה.

רקע
---

### היסטוריה

במקור נחשב המחוז לחלק ממחוז מפיגי. ב-1 ביולי 2010, התפצל המחוז והפך למחוז עצמאי, כחלק מתוכנית ממשלתית להקטין את המחוזות במדינה, ובכך יועברו הכספים גם לעיירות הקטנות, ולא יישארו בידיי הערים הגדולות במחוז, כפי שקרה עד אז. עוד לפני כן היה המחוז נפה בממלכת בוגנדה. 

רבים מתושבי המחוז עוסקים בחקלאות, ומגדלים מקנה לצורך עצמי.

### גאוגרפיה

המחוז גובל במחוז מיטיאנה מצפון מזרח, במחוז קסנדה מצפון, במחוז בוטמבלה ממזרח, במחוזות קלונגו, בוקומנסימבי וסאמבאבולה מדרום ובמחוז מובנדה מצפון מערב. מטה המחוז יושב בעיר הבירה של המחוז. עיר הבירה והעיר הגדולה של המחוז היא קאנוני.

### דמוגרפיה

קצב גידול האוכלוסייה הוא 1.43% בשנה. כ-90% מתושבי המחוז גרים באזורים כפריים.

| שנה | אומדן אוכלוסייה |
| --- | --- |
| 1991 | 119,600 |
| 2002 | 133,300 |
| 2014 | 160,075 |

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של גומבה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Government names 14 new districts, web.archive.org, ‏29 באוקטובר 2013 (באנגלית)
2. ↑  Gomba (District, Uganda) - Population Statistics, Charts, Map and Location, www.citypopulation.de (באנגלית)
3. ↑  Gomba District|Population and Demographic Characteristics, www.gomba.go.ug (באנגלית)
סמל קרן נסיך אסטוריאס
**פרסי נסיכת אסטוריאס** (בספרדית: **Premios Princesa de Asturias**, באסטורית: **Premios Princesa d'Asturies**) הם פרסים המוענקים מדי שנה על ידי **קרן נסיכת אסטוריאס** בהנהגת נסיך אסטוריאס, ונחשבים ליוקרתיים ביותר בספרד. הפרסים מוענקים, מאז שנת 1981, לאנשים, ארגונים או מוסדות מרחבי העולם אשר בלטו בתרומתם ובהישגים יוצאי דופן במספר קטגוריות.

הקטגוריות בהן מוענק הפרס הן: אמנויות, ספרות, מדעי החברה, תקשורת ומדעי הרוח, שיתוף פעולה בינלאומי, הבנה הדדית (concordia), מחקר מדעי וטכני וספורט. בנוסף לפרסים אלו מוענק גם עיטור מופת לאדם או קבוצת אנשים אשר תרמו תרומה משמעותית לאסטוריאס. לכל קטגוריה יש חבר שופטים המתכנס לדיונים בין חודש מאי לספטמבר, ובסופם מכריז על הזוכים בפרס. בחודש אוקטובר מתקיים טקס הענקת הפרסים באוביידו, עיר הבירה של נסיכות אסטוריאס שבצפון ספרד. בראש הטקס עומד יורש העצר הספרדי, שתוארו "נסיך אסטוריאס". לזוכי הפרסים מוענקים מענק כספי בסך 50 אלף אירו ופסלון שעוצב על ידי ז'ואן מירו.

בין הזוכים הבולטים בפרסי נסיכת אסטוריאס: ברברה הנדריקס (אמנויות 2000ׂ), פדרו אלמודובר (אמנויות, 2006), נשיונל ג'יאוגרפיק (תקשורת ומדעי הרוח, 2006), נלסון מנדלה ופרדריק וילם דה קלרק (שיתוף פעולה בינלאומי, 1992), גינטר גראס (ספרות, 1999), דוריס לסינג (ספרות, 2001), ארתור מילר (ספרות, 2002) וסוזן סונטג (ספרות, 2003), טור דה פראנס (ספורט, 2003), סטיבן הוקינג (הבנה הדדית, 1989), תמרה רוחו (אמנות 2005) יוניצ"ף (הבנה הדדית, 2006), פול אוסטר (ספרות, 2006), אל גור (שיתוף פעולה בינלאומי, 2007), בוב דילן (מוזיקה, 2007), פאקו דה לוסיה (אמנות, 2004) ומיכאל שומאכר (ספורט, 2007) מרי בירד (מדעי החברה, 2016). ב-1991 העניקה קרן נסיך אסטוריאס את פרס האמנויות ל"דור הזמרים הספרדים הליריים" - ויקטוריה דה לוס אנחלס, תרזה ברגנצה, מונסראט קאבאייה, חוסה קאררס, פלאסידו דומינגו, אלפרדו קראוס ופילאר לורנגאר.

ארבעה אישים ישראלים זכו עד כה בפרסי נסיך אסטוריאס: יצחק רבין (שיתוף פעולה בינלאומי, 1994, במשותף עם יאסר ערפאת), דניאל בארנבוים (הבנה הדדית, 2002, במשותף עם אדוארד סעיד) ועמוס עוז (ספרות, 2007). מוסד יד ושם זכה בפרס על הבנה הדדית ב-2007. זוכים יהודים נוספים הם קהילות יהדות ספרד (הבנה הדדית, 1990), ויהודי מנוחין (הבנה הדדית, 1997, במשותף עם מסטיסלב רוסטרופוביץ') ופרופ' ברוך מינקה מהאוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 2010 על מחקריו על תעלות הכאב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרסי נסיך אסטוריאס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פרסי נסיך אסטוריאס

הערות שוליים
------------

1. ↑  בזמנו הפרס נקרא פרס נסיך אסטוריאס (בספרדית: Premio príncipe de Asturias) כי יורש העצר היה פליפה עכשיו הפרס נקרא פרס נסיכת אסטוריאס כי יורשת העצר היא לאונור