recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אמנון פרידברג** (18 בספטמבר 1945 – 10 באוקטובר 2020) היה אנטומולוג ישראלי שהתמחה בזבובאים. במהלך הקריירה שלו תיאר 257 טקסונים שונים.

ביוגרפיה
--------

פרידברג נולד ב-18 בספטמבר 1945 בחיפה. אביו היה איש עסקים ובעל חנות שעלה מלטביה, ואמו הייתה עקרת בית. בילדותו התגורר בשכונת הדר הכרמל, שגבלה במדרון הר טבעי בו נהג להסתובב רבות ולהתרשם מהצמחים והחולייתנים כגון נחשים שאותם גידל בבית למגינת ליבה של אימו. הוא למד בבית הספר הריאלי בחיפה ובתיכון התוודע לשיטות מחקר מתודולוגיות כגון הכנת עשבייה ושימוש במגדיר צמחים. בתקופה זו החל לפתח את השאיפה לחקור עולם זה באופן מקצועי יותר. בשנת 1963 התגייס לצה"ל. בשנת 1965 החל ללמוד לתואר ראשון בביולוגיה בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב, שם פגש את פרופסור יהושע קוגלר, האוצר הראשון של האוסף האנטומולוגי, שהכיר לו את עולם החרקים ולקח אותו לעבוד תחתיו. פרידברג המשיך ללימודי תואר שני ודוקטורט בזואולוגיה תחת הנחייתו של קוגלר, ובשנת 1978 השלים את הדוקטורט שלו. בשנים 1979–1980 היה פוסט-דוקטורנט בסמית'סוניאן שבוושינגטון די. סי. אך ב-1980 נקרא לשוב לאוניברסיטת תל אביב על מנת לשמש כאוצר האוסף האנטומולוגי של האוניברסיטה תחת קוגלר, שפרש לגמלאות.

במשך שנים רבות (1982–1986, 1990–1998, 2005–2012) היה העורך הראשי של כתב העת המדעי Israel Journal of Entomology, לעיתים קרובות האדם היחיד שערך את העיתון ובזכותו כתב העת פרח וחוקרים מכל העולם נהגו לפרסם בו את מאמריהם.

פרידברג שימש כאוצר האוסף האנטומולוגי של האוניברסיטה עד פרישתו לגמלאות ב-2013. במקביל לעבודתו כאוצר יצא למסעות מחקר ברחבי העולם.

נפטר ב-10 באוקטובר 2020, לאחר שחלה בקורונה. בימי חייו מדענים שונים קראו על שמו 99 מינים ו-3 סוגים של חרקים לאות הערכה על פועלו.

ספרים בעברית
------------

* **מדריך לחרקי כותנה בישראל**, הוצאת המועצה לייצור ושיווק כותנה, דביר כזמן, 1989

לקריאה נוספת
------------

* Friedman, Ariel-Leib-Leonid (2019). "Dr Amnon Freidberg – 75 years". *Israel Journal of Entomology*. **49** (2): I–xl. doi:10.5281/zenodo.3872861.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Amnon Freidberg** |

* אמנון פרידברג, באתר ResearchGate
* ד"ר אמנון פרידברג, באתר אוניברסיטת תל אביב
* ד"ר אמנון פרידברג 1945-2020, באתר "מדע גדול, בקטנה"
* מיטל ליאור-גוטמן, אבל כבד: תושב הרצליה ד"ר אמנון פרידברג, מומחה עולמי לחקר חרקים, נפטר מקורונה, צומת השרון הרצליה, 13 באוקטובר 2020
* אתר למנויים בלבד עופר אדרת, מאלף לאלפיים בתוך כחודש: הגל הגדול של המתים מקורונה, באתר הארץ, 13 באוקטובר 2020
* האם זה מוסרי להרוג ג'וקים? כיצד קשורים זבובים לפענוח מקרי רצח? איך מרפאות רימות זבובים את נזקי מחלת הסוכרת? ד"ר אמנון פרידברג עונה באתר ynet
* אמנון פרידברג (1945-2020), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ariel-Leib-Leonid Friedman, Dr Amnon Freidberg – 75 years, **Israel Journal of Entomology** 49, 2019-12-31, עמ' i–xl doi: 10.5281/zenodo.3890302

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007261358705171
* CiNii: DA0138923X
* ISNI: 0000 0004 0268 4135
* LCCN: n85206467
* SUDOC: 091578000
* VIAF: 108962151
* WorldCat (עם VIAF): 108962151

 |
**ז'אן- בפטיס פיילן** (בגרמנית: **Jean-Baptist Feilen**‏; 29 במאי 1904 – 25 בדצמבר 1991) היה קומוניסט גרמני, מחסידי אומות העולם, שהציל במלחמת העולם השנייה יהודי ממוות בידי הנאצים.

קורות חיים
----------

ז'אן-בפטיס פיילן, נודע בכינויו "מטיס", היה ממתנגדי השלטון הנאצי ופעיל בשורות המפלגה הקומוניסטית הגרמנית. עקב פעילותו זו הוא נאסר מספר פעמים. בשנת 1933 נאסר על ידי הגסטפו ובשנת 1937 נשלח למחנה הריכוז בוכנוואלד.

פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
--------------------------------

בעת שהותו במחנה הריכוז, הכיר פיילן אסיר יהודי בשם אמיל אלפרין, שכונה על ידי האסירים דמיטרי והחליט להחביאו בחדר הכביסה ובמרתף במחנה. יום אחד, אחד הקצינים במחנה הבחין באמיל והחליט לחקור את פיילן האם ראה אותו, אך פיילן לא הסגיר את אמיל אלא הצליח לשכנע את הקצין, שאמיל נפצע ופונה לבית החולים ומשם לא חזר. הוא שכנע את הקצין שאכן אמיל נספה אבל מאז הפכה הסתרתו של אמיל להרבה יותר קשה. למרות זאת הצליח פיילן להחביא את אמיל עד שחרור המחנה על ידי צבא ארצות הברית ב-1 באפריל 1945. פיילן סיכן את חיו בשביל יהודי שלא הכיר. במשך כמעט שנה התמיד במאמציו להסתיר את אמיל מפני הנאצים תוך כדי שהוא משקר לקצינים. גם כשהדברים התחילו להסתבך הגביר פיילן את מאמציו להסתיר את אמיל. אסיר נוסף שסייע בהסתרתו של אמיל היה אוקראיני צעיר בשם ניקיטה וואבודה.

לאחר המלחמה
-----------

משנת 1946 עד 1958 היה פעיל בתפקידי ניהול בתחום הכלכלה בתורינגיה ובפרנקפורט. מ־1958 עד 1965 במועצת הסחר ב- Beograd / SFR יוגוסלביה. לאחר מכן עד 1973 במשרות שונות בסחר החוץ של גרמניה המזרחית והיה גם חבר בוועדה הבינלאומית למחנה בוכנוואלד. פיילן ואמיל נשארו בקשר עד למותו של פיילן ב-1 בינואר 1991.

הכרה והנצחה
-----------

ב-6 בנובמבר 2005 הוכר כחסיד אומות העולם ושמו נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד-ושם. ניקיטה וואבודה, שעזר לפיילן להציל את אמיל הוכר גם הוא כחסיד אומות העולם באותו תאריך. הטקס התקיים באוקראינה.

לקריאה נוספת
------------

.Hackett, David A. ed. *Der Buchenwald-Report: Bericht über das Konzentrationslager Buchenwald bei Weimar*. CH Beck, 2010

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Rescue Story |Feilen, Jean Baptist, באתר "יד ושם" (באנגלית)
2. ↑  [ Feilen Jean (1904 - 1991 )
Personal Information], באתר "יד ושם" (באנגלית)
3. ↑  תיק חסידי אומות העולם מס' 10465, מחלקת חסידי אומות העולם, יד ושם, ירושלים.
4. ↑  Voyevoda Nikita (1924 - ? ), באתר "יד ושם" (באנגלית)
**סולניטסטה** (בבולגרית: **Солницата**; "עבודות המלח"), היא עיר עתיקה, שנחשפה בבולגריה בחפירות ארכאולוגיות שנערכו ב-2005 סמוך לפרובדיה, עיר מודרנית השוכנת בצפון מזרח בולגריה סמוך לחופי הים השחור. לפי הממצאים שנתגלו במקום מדובר ככל הנראה בעיר העתיקה ביותר באירופה ששגשגה באזור בשנים 4700-4200 לפנה"ס. במקום נתגלו שרידיהם של מכרות מלח ומשערים שהתקיימה שם תעשיית מלח משגשגת שהתבססה בסביבות 5500 לפנה"ס, והייתה הבסיס להתפתחותו של המרכז האורבני. העיר הייתה מוקפת חומה על מנת להגן על המלח שנחשב מוצר מבוקש ויוקרתי בעת העתיקה ותרם תרומה מכרעת לשגשוגה הכלכלי של העיר.  

על אף שמספר תושביה היה נמוך אף ביחס לערים עתיקות אחרות באותה תקופה ומנה כ-350 איש בלבד גורס וסיל ניקולוב, מנהל החפירות הארכאולוגיות במקום, כי היא עונה לקריטריונים של עיר פרהיסטורית.  

ייצור המלח היה הכוח המניע מאחורי כלכלת סולניטסטה שככל הנראה שימשה כמקור המרכזי או אף הבלעדי של אספקת המלח לאזור הבלקנים. כלי החרס הרבים פריטים מנחושת ומזהב שנמצאו במקום מצביעים על התעשרותם של התושבים כתוצאה מהמסחר המשגשג במלח.  

העיר נפגעה ברעידת אדמה קשה בשנת 4,550 לפנה"ס שגרמה לחורבן והרס רב של ביצורי העיר אך ככל הנראה הצליחה להשתקם וננטשה מסיבות לא ברורות בין 4000 ל-4200 לפנה"ס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סולניטסטה** בוויקישיתוף
* AP, האם העיר העתיקה באירופה התגלתה בבולגריה, באתר ynet, 1 בנובמבר 2012
גוסטב השלישי, מלך שוודיה (1746–1792) היה נחוש להוכיח את ההשפעות הבריאותיות השליליות של קפה
**ניסוי הקפה של גוסטב השלישי מלך שוודיה** היה מחקר תאומים שנערך בהוראת גוסטב השלישי, מלך שוודיה במטרה לחקור את ההשפעות הבריאותיות של קפה. אף שקיים ספק לגבי המהימנות של האירוע, הניסוי שנערך במחצית השנייה של המאה ה-18, לא הצליח להוכיח שקפה הוא משקה מסוכן.

רקע
---

קפה הגיע לראשונה לשוודיה סביב 1674,, אבל כמעט שלא השתמשו בו עד תחילת המאה ה-18, שאז הפך לאופנתי בקרב העשירים. ב-1746 הוצא צו מלכותי כנגד קפה ותה בשל "השימוש לרעה וההפרזה של שתיית תה וקפה". על צריכת משקאות אלה הוטל מס כבד, והתחמקות מתשלום המס על החומרים גררה קנסות והחרמה של הכוסות והצלחות. מאוחר יותר נאסרה שתיית קפה לחלוטין. למרות האיסור צריכת הקפה נמשכה.

גוסטב השלישי, שראה בצריכת הקפה סכנה לבריאות הציבור, והיה נחוש להוכיח את ההשפעות הבריאותיות השליליות של המשקה, הורה לערוך ניסוי מדעי.

הניסוי
------

המלך הורה לערוך את הניסוי תוך שימוש בשני תאומים זהים. שני התאומים נשפטו בגין פשעים שביצעו ונגזר עליהם עונש מוות. גזר הדין שלהם הומתק למאסר עולם בתנאי שכל יום אחד מהתאומים ישתה שלושה קנקני קפה, והשני ישתה כמות זהה של תה, למשך שארית חייהם.

שני רופאים מונו לפקח על הניסוי ולדווח על תוצאותיו למלך. לרוע המזל, שני הרופאים נפטרו, ככל הנראה מסיבות טבעיות, לפני שהניסוי הושלם. גוסטב השלישי, שנרצח ב-1792, מת גם הוא לפני שראה את התוצאות הסופיות. הראשון משני התאומים שמת היה שותה התה שנפטר בגיל 83. תאריך מותו של התאום שותה הקפה ששרד אינו ידוע.

לאחר מעשה
---------

ב-1794 ניסתה הממשלה שוב להטיל איסור על שתיית קפה. האיסור, שחודש מספר פעמים עד שנות ה-20 של המאה ה-19, מעולם לא הצליח להפסיק את שתיית הקפה. מהרגע שהאיסור על שתיית הקפה בוטל, הפך הקפה למשקה הדומיננטי בשוודיה, שמאז היא אחת מהמדינות שבהן צריכת הקפה לנפש היא בין הגבוהות בעולם.

הניסוי היה קרוי בהלצה "הניסוי הקליני הראשון של שוודיה".

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  "Coffee – rat poison or miracle medicine?". Uppsala University.
2. 1 2 3 4 5  Weinberg, Bennett Alan; Bealer, Bonnie K. (2001). *The world of caffeine: the science and culture of the world's most popular drug*. Psychology Press. pp. 92–3. ISBN 978-0-415-92722-2.
3. 1 2  Sempler, Kaianders (15 במרץ 2006). "Gustav IIIs odödliga kaffeexperiment" [Gustav III's immortal coffee experiment] (בשוודית). Ny Teknik. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. 1 2 3  Crozier, Alan; Ashihara, Hiroshi; Tomás-Barbéran, Francisco (26 בספטמבר 2011). *Teas, Cocoa and Coffee: Plant Secondary Metabolites and Health*. John Wiley & Sons. p. 21. ISBN 978-1-4443-4706-7. `{{cite book}}`:  (עזרה)
5. ↑  Halevy, Alon Y. (2011-12-08). *The Infinite Emotions of Coffee*. Macchiatone Communications. p. 77. ISBN 978-0-9847715-1-6.
6. ↑  Herrmann, Sebastian (11 במרץ 2006). "Die Wunderbohne" [The amazing bean] (בגרמנית). Spiegel Online. `{{cite web}}`:  (עזרה)
סכמה של הניסוי
**ניסוי מיליקן** או **ניסוי טיפת השמן** הוא ניסוי פורץ דרך בפיזיקה, שערך רוברט מיליקן בשנת 1909, כדי לכמת את המטען החשמלי של אלקטרון יחיד.

מערכת הניסוי
------------

לצורך הניסוי בנה מיליקן מערכת אשר פלטה מתוך נחיר קטן טיפות שמן זעירות בגודל אחיד. מקצת הטיפות נטענו במטען חשמלי כתוצאה מהחיכוך שנוצר בעת פליטתן מהנחיר. טיפות השמן חדרו דרך חריץ קטן למרווח בין שתי אלקטרודות, שבו שרר שדה חשמלי אחיד.

הניסוי התבסס על יצירת איזון עדין בין כוח הכבידה והכוח החשמלי, אשר פעלו על טיפות השמן הטעונות במטען חשמלי באופן אשר יגרום להן לנוע במהירות קבועה, ללא תאוצה. מסתן של טיפות השמן הייתה ידועה על בסיס גודלן וצפיפותן והופעל עליהן שדה חשמלי בעוצמה ידועה גם כן, כך שניתן היה לחשב על בסיס נתונים אלו את מטענה של הטיפה בדיוק רב. הניסוי חשף כי המטען הנמדד היה תמיד כפולה של מספר קבוע ומכך הסיק מיליקן כי מספר זה הוא מטענו של אלקטרון בודד, שהוערך בניסוי כ-‎1.5924×10-19‎ קולון, דיוק של אחוז לעומת ההערכה כיום - ‎1.602×10-19‎ קולון (יחידת SI למטען חשמלי).

הניסוי היה בעל השפעה מכרעת על התפתחות מכניקת הקוונטים ופיזיקת החלקיקים. בשנת 1923 זכה מיליקן בפרס נובל לפיזיקה בעבור ניסוי זה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניסוי מיליקן** בוויקישיתוף
* ניסוי מיליקן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**סמיון שצ'דרין** (ברוסית: **Семён Фёдорович Щедри́н**; באנגלית: **Semyon Shchedrin**;‏ 1745 – 1804) היה צייר נוף רוסי, דודו ומורו של סילבסטר שצ'דרין. חבר באקדמיה הקיסרית לאמנויות.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד בסנט פטרבורג למשפחה של מציל. בשנת 1759, הוא נכנס לאקדמיה לאמנויות בסנט פטרבורג, וב-1765 סיים את לימודיו עם מדליית זהב ומענקים ללימודים באירופה. שצ'דרין נסע לפריז, ואחר כך לרומא. בפריז הוא למד את יצירותיהם של ציירים הקלאסיים. בהשפעת הרעיון של ז'אן-ז'אק רוסו, שיופי קיים לא רק בדפוסים קלאסיים של אמנויות אלא גם בחיי היומיום ובטבע, שצ'דרין עבד הרבה באוויר הפתוח והתחבר עם זרם האמנות של ציור בסביבות חיצוניות. ברומא, לעומת זאת, הוא הושפע מהקלאסיציזם, הרעיון שאמנות צריכה לשקף את יצירות העת העתיקה ובכך להאריך את הצלחותיהן.

שצ'דרין חזר לסנט פטרבורג ב-1776 והפך לפרופסור לציור נוף באקדמיה לאמנויות. אחד מתלמידיו באקדמיה היה פיודור מטבייב.  על שצ'דרין הוטלה משימה לצייר נופים של הארמונות והפארקים של קתרינה הגדולה, שהביאו לידי ביטוי עבודות כמו נוף של האי בגני צארסקוסלסקי "(1777), "מבט על חצר החווה בצארסקויה סלו" (1777). לאחר 1780 השתתף שצ'דרין גם בשחזור התמונות בארמיטאז', ובשנת 1799 עמד בראש מגמה חדשה של גרפיקת נוף.

פסגת קריירת האמנות שלו הגיעה בשנות ה-90. המפורסמות מבין יצירותיו מהתקופה ההיא הם נופי פארקים וארמונות בפבלובסק ופטרהוף.

הרכב כל יצירותיו זהה בהתאם לכללי הציור הקלאסי האקדמי.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סמיון שצ'דרין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Матвеев Федор Михайлович (in Russian). Art19.info.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* RKD: 72912
* ULAN: 500120863
* VIAF: 96572761
* WorldCat: viaf-96572761

 |
**דייגו פרננדו קלימוביץ'** (בספרדית: **Diego Fernando Klimowicz**, נולד ב-6 ביולי 1974 בקילמס שבארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק לאורך הקריירה בעמדת החלוץ בקבוצות שונות בארגנטינה, בספרד ובגרמניה.

קריירת מועדונים
---------------

קלימוביץ' החל בשנת 1993 את קריירת הבוגרים באינסטיטוטו דה קורדובה, ששיחקה אז בליגת המשנה הארגנטינאית. לקראת עונת 1996/97 נמכר קלימוביץ' למועדון הספרדי ראיו ואיקאנו, ששיחק אז בליגת העל הספרדית. בעונתו הראשונה במועדון הבקיע קלימוביץ' 11 שערים בליגה ושבעה שערים בגביע המלך שזיכו אותו בתואר מלך השערים של הגביע, אך ראיו ואיקאנו נשרה בתום עונה זו אל ליגת המשנה הספרדית. את עונת 1997/98 פתח קלימוביץ' בליגת המשנה עם ראיו ואיקאנו, אך בפגרת החורף חזר לליגה הבכירה כאשר עבר לריאל ואיאדוליד, שם הבקיע שלושה שערים עד לתום העונה, ונשאר בוויאדוליד עונה נוספת, בה הבקיע שער אחד בלבד. לקראת עונת 1999/00 חזר קלימוביץ' לארגנטינה כאשר חתם בלנוס, שם חזר להבקיע במספרים דו ספרתיים, 16 שערים בעונה הראשונה ו-17 שערים בעונה השנייה. את עונת 2001/02 החל קלימוביץ' בלנוס, והבקיע שמונה שערים עד לפגרת החורף, בה עבר לוולפסבורג מהבונדסליגה, והוסיף עוד עשרה שערים עד לתום העונה. 

קלימוביץ' נשאר בוולפסבורג עוד חמש עונות מלאות, כאשר בעונת 2003/04 הבקיע 15 שערי ליגה ובעונת 2005/06 הבקיע 12 שערי ליגה. בתום עונת 2006/07, לאחר חמש עונות וחצי בוולפסבורג, בהן הבקיע קלימוביץ' 57 שערי ליגה ב-149 הופעות, וקבוצתו הייתה לרוב בחצי העליון של הטבלה, עזב קלימוביץ' את וולפסבורג, וחתם בבורוסיה דורטמונד. בעונתו הראשונה בדורטמונד הבקיע קלימוביץ' שישה שערי ליגה וארבעה שערים בגביע הגרמני, שבו הגיעה בורוסיה דורטמונד לגמר, והפסידה 2-1 לבאיירן מינכן בהארכה, כאשר קלימוביץ' נכנס כמחליף בדקה ה-71 במקומו של אלכסנדר פריי. את עונת 2008/09 החל קלימוביץ' בדורטמונד, אך לא הבקיע כלל בחצי העונה הראשון במשחקי הליגה, ובפגרת החורף עבר לבוכום, שם הבקיע ארבעה שערים בחצי השני של העונה, וסייע לקבוצה להינצל מירידה לבונדסליגה השנייה. בעונת 2009/10 קלימוביץ' נשאר בבוכום והבקיע ארבעה שערים עד לחודש מרץ 2010, בו הודיע על פרישה ממשחק פעיל בגין פציעה חוזרת בירך. בוכום נשרה לבונדסליגה השנייה בתום עונה זו. בדצמבר 2010 חזר קלימוביץ' מהפרישה וחתם על חוזה לעונה אחת באינסטיטוטו דה קורדובה, מועדון נעוריו, שם שיחק שמונה משחקים ופרש בשנית.

קריירה בינלאומית
----------------

סבו של קלימוביץ' נולד בפולין לפני מלחמת העולם השנייה, בשטח שהיום שייך לאוקראינה. מסיבה זו, קלימוביץ' היה יכול לבחור אם לשחק בנבחרת פולין, נבחרת אוקראינה או לייצג את מולדתו בנבחרת ארגנטינה. בסופו של דבר, קלימוביץ' לא שיחק באף נבחרת לאומית.

חיים אישיים
-----------

אחיו הצעיר של דייגו קלימוביץ', חאבייר קלימוביץ', הוא כדורגלן פעיל המשחק כשוער בקבוצת אמלק מליגת העל האקוודורית, ולזכותו שתי הופעות בנבחרת אקוודור.

תארים
-----

עם ראיו ואיקאנו:

* מלך השערים של גביע המלך: 1996/97

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דייגו קלימוביץ'** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
ג'ודי דנץ', שגילמה את הדמות בשבעה סרטים.
**M** הוא דמות בדיונית בסדרת ספרי ג'יימס בונד מאת איאן פלמינג שלאחר מכן עובדה לדמות בסדרת הסרטים. M הוא ראש ה-MI6 (הסוכנות החשאית הבריטית) ומעסיקו של בונד. דמותו של M הופיעה בספריו של פלמינג ואחרים, ובכל סרטי הסדרה. בהפקות הרשמיות של הסרטים גילמו את דמותו של M ארבעה שחקנים: ברנארד לי, רוברט בראון, ג'ודי דנץ' ורייף פיינס.

רקע
---

איאן פלמינג ביסס את דמותו של M על האדמירל בצי המלכותי הבריטי ג'ון גודפרי, שהיה הממונה על פלמינג באגף המודיעין הימי במלחמת העולם השנייה. בספרו השלישי של פלמינג, מונרייקר, מתגלה שמו הפרטי של M- מיילס. בספר האחרון בסדרה אשר נכתב על ידי פלמינג, האיש בעל אקדח הזהב, מתגלה כי שמו המלא של M הוא סגן האדמירל מיילס מסרווי, והוא חבר במסדרים רבים כגון מסדר האמבט, מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש ומסדר האימפריה הבריטית. במשך ספריו, סיפק פלמינג פרטים נוספים על דמותו של M: מסרווי נכנס לתפקידו לאחר שקודמו נרצח, והוא הרוויח כ-6,500 לירות שטרלינג בשנה (125,000 לירות במונחים של שנת 2018).

גילום הדמות
-----------

השחקן הראשון אשר גילם את M היה ברנארד לי, אשר שיחק את הדמות בכ-11 סרטים משנת 1962 ועד 1979. לי מת מסרטן בינואר 1981, במהלך צילומי הסרט "לעינייך בלבד". מתוך כבוד ללי, לא נשכר שחקן חדש כדי למלא את התפקיד, ובמקום זאת התסריט נכתב מחדש, כך ש-M בחופשה במהלך העלילה. דיוקנו של לי כ-M מוצג במשרדי השירות בסרט "העולם אינו מספיק".

את לי החליף השחקן רוברט בראון אשר שיחק ב-4 סרטים. משחקו של בראון נחשב לנחמד ורך מזה של לי.

לאחר כשש שנים בין ההפקות, הוחלט להחליף את בראון בג'ודי דנץ'. דמותה של M בשנים אלו התאפיינו ביחסים קרים מאוד עם בונד. דנץ שיחקה את M ב-7 סרטים. בסרטה האחרון, M מחוסלת על ידי הנבל הראשי. לאחר מותה של M המגולמת על ידי דנץ', התפקיד עובר לידי רייף פיינס. דמותו שירתה כלוטננט קולונל בצבא הבריטי בצפון אירלנד. פיינס גילם את הדמות בשלושה סרטים: סקייפול (2012), ספקטר (2015), לא זמן למות (2021). בסקייפול, רייף גילם את הדמות בשם גארת' מלורי, יו"ר ועדת הביטחון והמודיעין עד שמונה להחליף את M כיו"ר MI6.

### הפקות לא רשמיות

בסרט הלא רשמי קזינו רויאל מ-1967, דמותו של M גולמה בתחילה על ידי ג'ון יוסטון, שהיה גם אחד הבמאים של הסרט. לאחר מכן התפקיד ניתן לג'יימס בונד עצמו, המגולם על ידי דייוויד ניבן. בסרט הלא רשמי "לעולם אל תאמר לעולם לא" מ-1983, דמותו של M גולמה על ידי השחקן אדוארד פוקס.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלי אשד, האמת על ג'יימס בונד סקירה מקיפה על פלמינג ויצירתו ותרגומיהם לעברית.
2. ↑  ד"ר נו, מרוסיה באהבה, גולדפינגר, כדור הרעם, אתה חי רק פעמיים, בשרות הוד מלכותה, יהלומים לנצח, חיה ותן למות, האיש בעל אקדח הזהב, המרגלת שאהבה אותי ומונרייקר
3. ↑  אוקטופוסי, רצח בעיניים, 007 באזור המסוכן ורישיון להרוג
4. ↑  גולדן איי, מחר לנצח, העולם אינו מספיק, למות ביום אחר, קזינו רויאל, קוונטום של נחמה וסקייפול
5. ↑  ספקטר
פסלו בסיאטל
**צ'יף סיאטל** (באנגלית: **Seattle**, תעתיק של **Si'ahl**;‏ 1780 - 7 ביוני 1866) היה צ'יף אינדיאני של אומת הדוואמיש (Duwamish) בצפון-מערב ארצות הברית. הצ'יף הגיע להסדרים ידידותיים עם המתיישבים הלבנים. העיר סיאטל במדינת וושינגטון קרויה על שמו ודמותו מופיעה על סמל העיר.

תולדות חייו
-----------

נולד וגדל בסביבות בלק איילנד בוושינגטון. כבר מגיל צעיר התבלט כלוחם ומנהיג. הוא יצר קשרי ידידות עם אחד ממיסדי העיר סיאטל, הרופא דייוויד סווינסון מיינארד (David Swinson Maynard). ב-26 בינואר 1856 הצליח לשמור את אנשי שבטו מחוץ להתקפת השבטים האינדיאנים על מתיישבי סיאטל שנודע כקרב סיאטל. 

ב-1887 ייחס לו הנרי סמית, במסגרת עיתונו ה-*Seattle Sunday Star*, נאום על חשיבותה של השמירה על האקולוגיה ועל הכבוד לזכויות האמריקאים הילידים על אדמתם, 35 שנה לאחר שסיאטל אמור היה לשאת אותו. לפיכך על אף ששמו הפך סמל לערכים אלה, כלל לא ברור אם אכן נשא את הנאום המיוחס לו.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **צ'יף סיאטל** |

* ביוגרפיה מקיפה
* צ'יף סיאטל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* צ'יף סיאטל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007267715505171
* BIBSYS: 90571509
* BNC: 000796134
* BNE: XX962298
* BnF: cb12181293w (data)
* CANTIC: a19170609
* GND: 108744051
* ISNI: 0000 0001 0598 086X
* LCCN: n84140976
* LNB: 000215194
* MusicBrainz: 0a660aa9-a35b-462c-8464-4f24a64533cf
* NDL: 00921589
* NKC: hka2011636148
* NLA: 35924990
* NLG: 77386
* NLK: KAC201600876
* NTA: 070443912
* RERO: 02-A020358728
* SNAC: w6281m75
* SUDOC: 160555353
* Trove: 1148196
* VIAF: 291201399
* WorldCat: viaf-291201399

 |
**דייגו קונטנטו** (באיטלקית: **Diego Contento**, נולד ב-1 במאי 1990 במינכן שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני ממוצא איטלקי המשחק בתפקיד המגן השמאלי.

קריירת מועדונים
---------------

### באיירן מינכן

קונטנטו שיחק בכל קבוצות הילדים והנוער של באיירן מינכן, החל מגיל חמש. בשנת 2008 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, ובשנת 2010 החל להיקרא גם לקבוצה הבכירה. באותה שנה כבר ישב על הספסל בגמר ליגת האלופות, בו הפסידה באיירן מינכן 0–2 לאינטר מילאנו. בעונות הבאות קונטנטו פתח בהרכב לעיתים מזומנות אך לא בקביעות, כאשר ברוב המקרים הועדף עליו דוד אלאבה בעמדת המגן השמאלי. קונטנטו קיבל את ההזדמנות הגדולה של הקריירה שלו בגמר ליגת האלופות 2012, עקב השעייתו של אלאבה בגין צבירת כרטיסים צהובים. קונטנטו שיחק בצורה סבירה במשך 120 דקות, אך הקבוצה הפסידה לצ'לסי בבעיטות הכרעה מ-11 מטרים.

בשנת 2013, הסתערה באיירן מינכן על כל התארים, וזכתה בטרבל עם יופ היינקס בעמדת המאמן. קונטנטו שיחק מספר משחקים בעונת הטרבל, אך המשיך לשמש בעיקר כגיבוי לאלאבה מהספסל, ולא שיחק בגמר ליגת האלופות באותה עונה. נוסף על הטרבל, קונטנטו זכה בזירה המקומית עם באיירן מינכן בעוד שני דאבלים, שני גביעי סופר קאפ. בזירה הבינלאומית זכה קונטנטו בשנת 2013 בטורניר הסופר קאפ האירופי לאחר ניצחון בגמר נגד צ'לסי, וב אליפות העולם לקבוצות שנערכה במרוקו, לאחר ניצחון בגמר על ראג'ה קזבלנקה. בשני הטורנירים לא שותף.

### בורדו

בקיץ 2014 עזב קונטנטו את באיירן מינכן לאחר 19 שנים במועדון, וחתם בבורדו מליגת העל הצרפתית בכדורגל לארבע שנים, והפך לראשונה בקריירה שלו לשחקן הרכב קבוע בקבוצה בכירה.

### פורטונה דיסלדורף

במאי 2018, לאחר שהסתיים חוזהו בבורדו, חתם קונטנטו בשורות העולה החדשה לבונדסליגה, פורטונה דיסלדורף על חוזה לשתי עונות.

קריירה בינלאומית
----------------

קונטנטו שיחק בחלק מהנבחרות הצעירות של גרמניה, אך טרם זומן לנבחרת הבוגרת.

חיים אישיים
-----------

משפחתו של קונטנטו היגרה למינכן מנאפולי שבאיטליה. אביו העריץ את דייגו ארמנדו מראדונה, שהיה כוכב גדול בקבוצת הכדורגל של נאפולי, וקרא לבנו על שמו.

אחיו של קונטנטו, וינצ'נצו ודומניקו, שיחקו גם הם בקבוצת הנוער של באיירן מינכן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דייגו קונטנטו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**פונטוליס** (שם מדעי: ***Pontolis***) הוא סוג נכחד של יונק ימי אשר השתייך למשפחת הניבתניים. סוג נכחד זה היה גדול בהרבה מהניבתן המודרני, והוא חי במהלך המיוקן והפליוקן שלפני 11.6–5.3 מיליון שנה לחופה המערבי של אמריקה הצפונית במימי האוקיינוס השקט. הסוג הוגדר ב-1905 בידי פרדריך ויליאם טרו (אנ') והוא כלל מין יחיד - *Pontolis magnus*.

הפונטוליס התגלה בחפירות בקליפורניה ובאורגון סמוך לחופים, שם הוא חי בקבוצות גדולות. הממצאים כללו שרידי לסתות ושיניים רחבות, מהם נראה שהוא היה גדול בהרבה מהניבתן המודרני והגיע לאורך 3.5 מטר ולמשקל 1,000 עד 4,000 קילוגרם בממוצע, דומה בגודלו לפיל ים, כך שהוא נחשב לגדול הניבתנים מעולם. הוא היה בנוי לאורח חיים אמפיבי עם סנפירים קצרים, גולגולת חזקה באורך 60 סנטימטרים, לסתות דומות ללסתות של כלבי ים עם חיך עמוק יחסית והוא היה בעל ניבים רחבים, אך שונים מחטי הניבתן ולא בלטו החוצה מפיו.

הוא ניזון במימי האוקיינוס השקט מרכיכות ימיות ומדגים שהוא תפס. ייתכן שהוא אף הרג חיות גדולות יותר באמצעות שיניו הרחבות. הוא עצמו היה כמעט שלא היה מאוים על ידי טורפים למעט המגלודון הענק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פונטוליס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**תיאו לוי** היה אצן ארצישראלי, אלוף ארץ ישראל הראשון (1935) בריצת 100 מטר ושיאן ארץ ישראל בריצות ל-100 מטר ול-200 מטר.

ביוגרפיה
--------

תיאו לוי זכה באליפות אוניברסיטת המבורג בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.8 שניות.

בשנת 1934 קבע לוי בריצת 200 מטר שיא ארץ ישראל בתוצאה של 23.4 שניות. שיא זה החזיק מעמד 5 שנים ונשבר בשנת 1939, על ידי סיריל אמפי (23.1 שניות).

במסגרת יריד המזרח נערכה תחרות אתלטיקה באצטדיון המכביה ב-17 במאי 1934 הוא זכה במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.9 שניות.

באליפות האתלטיקה הראשונה של ארץ ישראל, שנערכה באצטדיון ימק"א, בנובמבר 1935 לוי ב-3 מדליות, 1 זהב-2 ארד. מדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.7 שניות, לפני שלמה מרנץ ממכבי תל אביב ואריך וויל ממכבי חיפה שניהם בתוצאה של 12.0 שניות ושילוני מבר כוכבא ירושלים. מדליות ארד בריצת 200 מטר בתוצאה של 24.4 שניות, אחרי שלמה מרנץ (24.2 שניות) ואריך וויל (24.3 שניות) ובריצת שליחים 4x100 מטר אחרי מכבי תל אביב (45.6 שניות) ומכבי חיפה (47.1 שניות).

קישורים חיצוניים
----------------

* אלישע שוחט, 75 שנים לרבַּנָאות הראשונה באתלטיקה - חלק ראשון(הקישור אינו פעיל), באתר sportweb, ‏18 באוקטובר 2011
* אלישע שוחט, 75 שנים לרבַּנָאות הראשונה באתלטיקה - חלק שני, באתר sportweb, ‏18 באוקטובר 2011

הערות שוליים
------------

1. ↑  התפתחות השיא בריצת 200 מ' גברים, מעריב, 12 באפריל 1970
2. ↑  אספורט בארץ אתלטיקה קלה,  הירדן, 25 במאי 1934
**מיתוג פנים ארגוני** נועד להעביר ולהחדיר את עולם המושגים המועבר אל לקוחות החברה גם אל עובדי החברה, במטרה שיהיה מסר אחיד, נאמנות של העובדים לתהליכי השיווק ובמטרה לקדם את רמת השירות של החברה. ככל שהעובדים יזדהו עם מסרי וערכי החברה, כך הם יהיו "שגרירים" טובים יותר עם המסרים הללו מול הלקוחות, אשר מצפים לחפיפה שכזו. 

מיתוג פנים ארגוני דורש מומחיות רב תחומית, הכוללת את תחום משאבי האנוש, פסיכולוגיה ארגונית, תקשורת שיווקית, עיצוב ומחקר בכל אמצעי התקשורת העומדים לרשות הארגון מול עובדיו.

התחרות כיום בין חברות נעשית באמצעות מותגים, אשר קהלי היעד שלהם מתחברים אליהם ברמות שונות של הזדהות. בפרסום, מעוניינות החברות ליצור הזדהות ומערכת-יחסים של ממש בין הצרכן הסופי לבין המותג שהן מייצרות. כדי ליצור בידול בין המותגים והשירות הניתן להם, חייבות החברות למתג את מוצריה, מסריה, שירותיה וערכיה גם כלפי פנים, אל עובדי החברה, במערכת תקשורת פנים ארגונית. אלה יובילו נאמנות גדולה יותר מצדם של הלקוחות, מחויבות ואף רכישה חוזרת.

המטרה של המיתוג הפנים ארגוני נותן לעובדי החברה כלים לשמור על ההבטחה של המותג בכל סוג של מפגש עם הלקוח ועל ידי כך ליצור בידול בין המותג למתחריו. מדובר במתודולוגיה שיוצרת תיווך בין החזון לבין הפרט. המצב האידיאלי הוא שהעובדים יאמינו למסרים אלה ויפעלו בתוך החברה ליצירת שיח בשפת המותג, במיוחד שהמפגש של הלקוחות עם המותג נעשה באמצעות העובדים. רק עובדים שיהיו נאמנים למסרים – ימנעו את תחושת האכזבה של הלקוחות מהציפיות שיש להם מהמותג לבין השירות והחוויה שהם מקבלים ממנו בפועל, באמצעות הרכישה.

ההישגים ביצירת תהליך מיתוג פנימי נכון:

* יצירת נאמנות של עובדים;
* שירות לקוחות טוב יותר ויצירת נאמנות של לקוחות לאורך זמן;
* העובדים יכולים להתריע על חולשות של המותג לפני יציאתו לשוק (מהווים קבוצת מיקוד אמינה ונאמנה)
* הבנה של התהליכים הפנים ארגוניים לגיבוש אסטרטגיית השיווק העומדת מאחורי המותג;
* סיפוק מצדם של העובדים, המעוניינים ביחס דומה המוענק ללקוחות;
* הגדרת קוד התנהגות ומסרים לעובדים וללקוחות, במכנה משותף אחיד;
* הערכים ושפת המותג מהווים קריטריון לגיוס עובדים על-פי הגדרות אלה.

מיתוג פנים ארגוני מתאים לכל חברה שמעונינת בחיזוק בתפיסת המותג בעיני עובדיה ולקוחותיה. הדבר מועיל לחברה בכך שהמותג מקבל "חיים" באמצעות העובדים, המחזקים את הקשר הרגשי של הלקוחות לשירות/ המותג אותו הם צורכים. מחקרים מוכיחים שהדבר יוצר בידול ומאיץ תהליכי צמיחה.

כפי שנעשה קמפיין פרסום ללקוחות, כך יש לעשות קמפיין מול העובדים, שיכלול שלטים בחברה, פרסומות, ימי עיון וסדנאות, אשר יעבירו את מסרי המותג לעובדים, כאילו והם היו הלקוחות בעצמם. יש לדבר בשפת המותג ולייצר התנהגות "המאנישה" אותו. יש לדאוג לשגרה, לחזרה על המסרים והטמעה בכל המערכות התקשורתיות שיש ברשות הארגון.

יש לזכור, בעוד המיתוג החיצוני יוצר סקרנות והתעניינות לגבי המותג, המיתוג הפנימי הוא זה שיסייע בהחלטה על הרכישה במעמד המפגש עם העובד. ברגע שהעובדים יוכלו להעיד על עצמם כנאמנים למוצר וככאלה שהיו רוכשים אותו בעצמם – כך הם יוכלו להעביר מסרים אלה ולשכנע לקוחות מתלבטים ומתעניינים.
"עירום כורע", מוזיאון אילנה גור, יפו.
**חוסה חסוס פרנסיסקו סונייגה צ'וואריה** (בספרדית: **José Jesús Francisco Zúñiga Chavarría**; ‏ 26 בדצמבר 1912 – 9 באוגוסט 1998) היה פסל קוסטה ריקני ומקסיקני.

קורות חיים
----------

סונייגה נולד בקוסטה ריקה. אביו, מנואל מריה סונייגה היה פסל מקומי.

בשנת 1935 זכה סונייגה בפרס בתחרות הפיסול של קוסטה ריקה (Salón de Escultura en Costa Rica) בגין יצירתו "אמהות" (*La maternidad*). בשנת 1936 עבר להתגורר במקסיקו, בה למד אמנות ב-La Escuela de Talla Directa. בשנת 1938 החל ללמד בבית הספר לציור ופיסול "לה אסמרלדה" (Escuela Nacional de Pintura, Escultura y Grabado La Esmeralda) ולימד בבית ספר זה עד פרישתו בשנת 1970.

בשנת 1958 זכה סונייגה בפרס ראשון בפיסול מאת המכון הלאומי המקסיקני לאמנות יפה.

יצירותיו של סונייגה מוצגות במוזיאונים רבים ובהם המוזיאון לאמנות של סן דייגו, המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק, המוזיאון לאמנות מודרנית במקסיקו סיטי ובמוזיאון הירשהורן בוושינגטון די. סי..

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנסיסקו סונייגה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של פרנסיסקו סונייגה
* קורות חיים
* קורות חיים (בספרדית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007513577305171
* BNE: XX997801
* BnF: cb13338925g (data)
* CiNii: DA13202154
* GND: 123408016
* ISNI: 0000 0000 8402 515X
* LCCN: n80082346
* NTA: 073501867
* RERO: 02-A004004801
* RKD: 86640
* SNAC: w6n59716
* SUDOC: 028895398
* ULAN: 500020110
* VIAF: 95804815
* WorldCat: lccn-n80082346

 |
**תחת עץ היער** (באנגלית: **Under the Greenwood Tree**) הוא רומן של הסופר והמשורר האנגלי בן המאה ה-19 תומאס הרדי, שיצא לאור ב־1872. זהו רומן מוקדם של הארדי שפורסם בעילום שם, ובו ייסד את מחוז ווסקס (אנ') ההיסטורי־בדיוני, שהופיע ברבות מיצירותיו הבאות.

תוכן ונושאים
------------

שם הספר לקוח משירו של אמיין במחזה כטוב בעיניכם : "בצל למרגלות העץ מי לשכב איתי חפץ ..."

כותרת המשנה של הספר היא "המקהלה של מלסטוק, ציור כפרי מן האסכולה ההולנדית", ואמנם הארדי מתאר בפרטי פרטים את האזור הכפרי של דרום אנגליה, כפי שהתקיים באמצע המאה ה-19, רגע לפני המהפכה התעשייתית ועידן מסילות הברזל. ובתוך ההווי הכפרי מתייחד הסיפור למקהלה הכפרית, מוסד הבנוי משלושה דורות של נגנים וזמרים, שהולך ומתחדש ככל שעוברות השנים. הספר מתחיל בסיבוב המסורתי של המקהלה מבית לבית בערב חג המולד, ממשיך במאבק של המקהלה על מקומה בכנסייה, כנגד הכומר החדש, נציג הקידמה וחסיד האורגן, ומסתיים בסילוקה של המקהלה המסורתית מן הכנסייה. על רקע זה נפרשת גם פרשיית אהבה, שבה המורה הצעירה פאנסי דיי צריכה לבחור בין שלושה מחזרים שונים - דיק דיואי, בנו של בעל עגלות, איש תם ופשוט; שיינר האיכר העשיר והמכובד; והכומר מייבולד שיכול להבטיח לפאנסי חיים מעודנים בקרב החברה הגבוהה.

מבטו של הארדי המספר על הכפר הוא מבט נוסטלגי, אוהב, אוהד, חומל, אך גם פטרוני ואירוני כשל אדם החי כחמישים שנה לאחר התקופה המתוארת, ויודע שסילוק המקהלה הוא רק הקדמה לתמורה הענקית הממשמשת ובאה על הכפר. הקולות והמוזיקה, הממלאים את הרומן, נובעים מן הקשר ההדוק של הארדי עם מוזיקה — כילד למד לנגן בכינור, כנער השתתף בשירת מזמורי כנסייה ושירים עממיים, ואפילו בתקופת לימודיו היה מנעים את זמנו, בהפסקות, בשיר או בנגינה עם מורו לאדריכלות. אביו ודודו של הארדי השתתפו בזמנם בלהקת נגנים בכפר סטינספורד, הלוא הוא הכפר מלסטוק שבספר. מקהלה זו ניגנה בכנסייה המקומית ובשמחות מזדמנות בדיוק כמו המקהלה המתוארת בספר. שני האחים הארדי המבוגרים אספו במהלך עבודתם מאות שירים ומנגינות, ורשמו אותם בחוברות התווים שלהם, וגם הארדי הצעיר המשיך במסורת זו של תיעוד ומסירה. כך נשארו בידינו השירים והמנגינות הנושנים, וקבוצת נגנים בשם "Yetties" עורכת קונצרטים תחת הכותרת "המורשת המוזיקלית של תומאס הארדי".

תרגום לעברית
------------

הספר תורגם לעברית על ידי רון אגמון ויצא לאור ב־2020 בהוצאת אוריון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תחת עץ היער** בוויקישיתוף
* הספר בעברית בהוצאת אוריון
* הספר באנגלית בפרויקט גוטנברג
* סרט שנעשה על פי הספר
* אברהם רגלסון - סימפוניות טבעיות בפרוזה של הארדי

הערות שוליים
------------

1. ↑  המורשת המוזיקלית של תומאס הארדי, באתר Discogs
2. ↑  אתר למנויים בלבד שלומציון קינן, "תחת עץ היער": ספר בוסרי של סופר גדול, באתר הארץ, 28 בינואר 2021
**פרנסיסקו דה אוסס** (בספרדית: **Francisco de Hoces**; מת ב-1526) היה ספן ספרדי, שהצטרף בשנת 1525 למשלחת לואאיסה (Expedición de García Jofre de Loaísa) אל איי התבלינים, כמפקד האונייה "סן לסמס" (*San Lesmes*).

בינואר 1526 הדפה סופה את "סן לסמס" דרומה, מן הפתח המזרחי של מצר מגלן אל קו רוחב 56° דרום, שם סבר צוות הספינה שהם רואים את קצה היבשה. המסקנה המקובלת מכך היא, שהאנשים ראו מים פתוחים לכיוון מערב הלאה מצוק יבשתי, שיכול היה להיות הקצה הדרום-מזרחי ביותר של ארץ האש (Cabo San Diego - כף סן דייגו) או של איסלה דה לוס אסטאדוס (Isla de los Estados, כף סן חואן - Cabo San Juan). בכל אחת מן האפשרויות, ראו כמשוער נתיב מים פתוחים, המקשר בין האוקיינוס האטלנטי לאוקיינוס השקט דרומית לארץ האש, ומכאן שהקדימו את פרנסיס דרייק במסקנה לקיומו של נתיב מקשר כזה. זו הסיבה לכך שכמה היסטוריונים ספרדים, ארגנטינאים וצ'יליאנים טוענים, שמה שקרוי מעבר דרייק צריך להיקרא ים אוסס (Mar de Hoces).

אחרי שמשלחת לואאיסה הגיעה לבסוף אל האוקיינוס השקט דרך מצר מגלן, הפיצה עוד סופה את כל הצי ו"סן לסמס" נראתה בפעם האחרונה בסוף מאי 1526. אחריתה של "סן לסמס" הייתה נושא להשערות רבות, שהתבססו על אי-אילו עקבות אירופאים מן המאה ה-16, שנמצאו לאחר זמן במקומות שונים בסביבות האוקיינוס השקט. עדות אפשרית לכך שהספינה הגיעה אולי לאי חג המולד, לכל אחד מאיי הארכיפלג הפולינזי או אפילו לניו זילנד. בכל אחד ממקרים אלה מדובר על הנחיתה האירופאית הראשונה במשולש הפולינזי, אירוע המקדים את ההיסטוריה של אזור זה בכמה עשורים. הסופר האוסטרלי רוברט לנגדון (Robert Langdon) היה התומך הבולט ביותר בתאוריות אלה בספריו "The lost caravel" ו-"The lost caravel re-explored". לאחר מותו של רוברט לנגדון, שימשה התאוריה בסיס למותחן הקשר של גרג סקואן (Greg Scowen)‏, "The Spanish Helmet", שפרנסיסקו דה אוסס הוא בין הדמויות העיקריות בו.

לקריאה נוספת
------------

* Landín Carrasco, Amancio. *España en el mar. Padrón de descubridores*. Madrid: Editorial Naval מסת"ב 84-7341-078-5
* Oyarzun, Javier. *Expediciones españolas al Estrecho de Magallanes y Tierra de Fuego*. Madrid: Ediciones Cultura Hispánica מסת"ב 84-7232-130-4.
* Langdon, Robert. *The lost caravel re-explored*. Canberra: Brolga Press מסת"ב 0-9588309-1-6
* Scowen, Greg. *The Spanish Helmet*. Whare Rama Books מסת"ב 978-1-4635-5848-2
**מיתוג ריח** (ידוע גם כ**מיתוג ריחני**) הוא השימוש בריח על מנת לחזק את זהות ואהדת המותג. מיתוג ריח הופך במהירות לכלי להעברת תחושות וזיכרונות נעימים לצרכנים, תוך חיזוק משמעותי של זיכרון המותג. יכולות אלו מושגות בעיקר בגלל תכונת "זיכרון הריח" החזקה של בני האדם, ובגלל היות הריח חוש אינסטינקטיבי המפעיל רגשות חזקים.

לוגו ריח
--------

לוגו הריח הוא אחד הכלים המשמשים למיתוג ריח. לוגו ריח (הידוע גם כ"חתימת ריח מותגית") הוא ניחוח ייחודי הנבנה עבור כל מותג באופן ספציפי. תהליך בניית לוגו הריח מצריך הבנה עמוקה בהשפעות הסביבה על התנהגות צרכנית, שכן בחירת ניחוח שאינו מתאים למותג ולמסריו עלול לא להשיג את המטרות, ואפילו לגרום לדחייה רגשית. בבחירת הניחוח המתאים נלקחים בחשבון מרכיבים רבים ביניהם ערכי הליבה של המותג, מסריו ארוכי הטווח, ניתוח דמוגרפי של קהל היעד ועוד. לוגו ריח אפקטיבי בנוי בצורה כזו שיישאר חקוק בזיכרון הצרכנים כסימן היכר נוסף של המותג.

לוגו הריח צריך להוביל לתחושת אהדה וחיבה למותג, שכן ניחוח הנתפס כנעים מייצר תחושות נעימות. רתימת התחושות הנעימות הללו למותג עצמו, הן חלק ממטרות היסוד של מיתוג הריח.

**לוגו ריח-** תרגום מסרי המותג, ערכיו, האג'נדה החברתית שלו וכדומה לכדי ניחוח. 

**חתימת ריח-** "שינוי" ואדפטציה של לוגו הריח על מנת שיתיאמו למוצרים שונים מבחינה כימית, תקנים בינלאומיים ועל מנת שיריחו בצורה שונה אך עדיין יכילו את "ריחות הבסיס" של המותג. לא סתם לקוחות אומרות "זה מריח שנל" שכן מותגים כמו שנל ועוד דואגים להכניס אלמנטים ספציפיים למוצרי הקוסמטיקה והבישום שלהם.

יישום מיתוג הריח
----------------

בשנים האחרונות, בד בבד עם ההתקדמות הטכנולוגית, פותחו דרכים רבות ומגוונות להפצת לוגו הריח. למעשה, כיום ניתן להפיץ את לוגו הריח בכל מקום בו קיימת נוכחות מותגית: בחלל הקמעונאי, בהפקות דפוס, בפרסום בסוגי מדיה רבים, באירועי קידום מכירות, חסות וכיוצא בזה.

קישורים חיצוניים
----------------

* חוש הריח
* אייל מרקוס, הסניף המרכזי, באתר ynet, 24 במאי 2007
| **הנדסת תוכנה** |
| --- |
| ערך זה שייך לקטגוריית הנדסת תוכנה |
| **פעילויות** ו**שלבים** |
| דרישות • ניתוח • אפיון • ארכיטקטורה • עיצוב • תכנות • דיבוג • בדיקה • אימות • בנייה • פריסה • תפעול • תחזוקה |
| **מתודולוגיות** |
| זריזות • מפל המים • תכנת ותקן • Crystal Clear • Scrum • Unified Process • Extreme Programming • אינטגרציה רציפה • DevOps |
| **תחומים תומכים** |
| ניהול פרויקטים • ניהול תצורה • תיעוד • הבטחת איכות • Profiling |
| **כלים** |
| מהדר • מקשר • מפרש • IDE • ניהול גרסאות • אוטומציית בנייה |

**ארכיטקטורת תוכנה** היא התחום העוסק בתכנון מערכות תוכנה. המונח ארכיטקטורה בהנדסת תוכנה פירושו ייצוג היבטים שונים של התוכנה באופן מופשט. ארכיטקטורה של מערכות תוכנה היא לפיכך תכנון מופשט של ההיבטים השונים של התוכנה, היחסים בין המרכיבים השונים של התוכנה והחוקים החלים עליהם.

חשיבותה של ארכיטקטורה
---------------------

מחקרים ראשונים בתחום זה נעשו כבר בשנות ה-60 של המאה ה-20, אבל חשיבותו עלתה מאוד החל משנות ה-90 בשל הגודל והמורכבות של מערכות התוכנה (ראו גם משבר התוכנה). ארכיטקטורה של מערכת תוכנה עוסקת לעיתים גם בהגדרת מבנה התוכנה בקנה מידה בינוני וקטן, אך לרוב מתמקדת בהגדרת המבנים העיקריים, הממשקים החיצוניים והתהליכים העיקריים של התוכנה. עדיין אין הסכמה בתעשייה באשר להיבטים השונים של התוכנה הנדרשים להכלל כחלק מהארכיטקטורה, אם כי יש דרך תקנית לתיאור חלק מההיבטים באמצעות שפת המידול המאוחדת UML.

דיסצפלינות הארכיטקטורה
----------------------

* **ארכיטקטורת יישומים** היא הדיסציפלינה העוסקת במבנה הפנימי של התוכנה, תתי-המערכות והרכיבים המרכיבים אותה, היחסים השונים ביניהם והממשקים החיצוניים של התוכנה.
* **ארכיטקטורת אינטגרציה** היא הדיסציפלינה העוסקת בחיבור וקישוריות של מערכות תוכנה, הפעלה-הידודית, הגדרה ותיחום שירותים וניהול תהליכים עסקיים.
* **ארכיטקטורה ארגונית**
* **ארכיטקטורת תקשורת**
* **ארכיטקטורת אבטחת מידע**
* **ארכיטקטורה תפעולית**

סגנונות בארכיטקטורה
-------------------

* ארכיטקטורה מוכוונת שירותים (SOA).
* ארכיטקטורה רב-שכבתית

הסמכה
-----

העוסקים בתחום, נוסף על היותם מהנדסי תוכנה נקראים גם "ארכיטקטים של מערכות תוכנה". לרוב מדובר במהנדסי תוכנה בעלי ניסיון של לפחות 10 שנים בפיתוח תוכנה. הסמכה בינלאומית בתחום זה ניתנת על ידי ה-Open Group. נוסף על כך, לחברת IBM יש תוכנית הסמכה בינלאומית המוכרת על ידי ה-Open Group.

ראו גם
------

* ארכיטקט תוכנה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארכיטקטורת תוכנה** בוויקישיתוף
* תוכנית ההסמכה של ה-Open Group
* Big Ball of Mud - דיון בנושאי עיצוב וארכיטקטורת תוכנה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4121677-5

 |
**מיתוג אישי** הוא תהליך שבו האדם משווק כמותג. תהליך מסוג זה, שמפעיל האדם על עצמו, מיועד לקדמו בחייו העסקיים, המקצועיים וגם האישיים. יש המבצעים את המיתוג האישי בעצמם, ויש הנעזרים ביועצי תקשורת, יועצי תדמית, מאמנים אישיים ועוד.
בהמשכו של התהליך האדם אמור להוות מותג שיעורר רגשות וערכים מוגדרים אצל אנשים אחרים. אנשים כלפיהם מופנה המיתוג יכולים להיות לקוחות ומעסיקים פוטנציאליים, בן זוג עתידי, קולגות, מתחרים, אויבים, וגם סביבתו הרגילה של האדם.

איש השיווק האמריקאי טום פיטרס טבע את המונח "מיתוג אישי" במאמר The Brand Called You, שפרסם בשנת 1997. הוא קבע כי מיתוג אישי אינו מתבסס על שיפור עצמי, אלא על "אריזה מחדש" או "מיצוב מחדש". כלומר, המיתוג לא נועד לשפר את האדם, אלא רק את האופן בו רואים אותו אחרים.

בעוד תהליך מיתוג של חברות ומוצרים חותר ל"האנשה" של מושא המותג כדי לעורר חיבור רגשי למוצר או לחברה, מיתוג אישי נועד לתת תוקף לאיכויות של האדם הממותג. המיתוג האישי הוא תהליך טבעי הנוצר עקב הצורך להתבלט בסביבה רווית מתחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* צאלה קוטלר, ‏קידום מלמעלה: איך תמתג את עצמך במקום העבודה, באתר גלובס, 19 באוגוסט 2017
* שני אשכנזי, ‏נהל את עצמך: איך להפוך למותג בשוק העבודה של דור ה-Y?, באתר גלובס, 12 באוקטובר 2017
* Daniel J. Lair, Katie Sullivan, and George Cheney, "Marketization and the Recasting of the Professional Self", *Management Communication Quarterly* Vol. 18(3), pp. 307–343, 2005

הערות שוליים
------------

1. ↑  Tom Peters, The Brand Called You, *Fast Company Magazine*, August 1997
**פרנסיסקו אלברטו גרסיה גוטיירס** (בספרדית: **Francisco Alberto García Gutiérrez**; נולד ב-31 בדצמבר 1981) הוא כדורסלן עבר דומיניקני, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 2005–2017. ממוצעיו הכוללים לאורך 10 עונותיו בליגת ה-NBA הם 7.9 נקודות, 2.6 ריבאונדים ו-1.4 אסיסטים למשחק.

קריירת מכללות
-------------

גרסיה נולד בעיר סן פרנסיסקו דה מקוריס שברפובליקה הדומיניקנית, ובבגרותו למד בתיכון Winchendon אשר במסצ'וסטס, ארצות הברית. בין השנים 2002–2005 למד באוניברסיטת לואיוויל, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה תחת המאמן ריק פיטינו. בעונתו השלישית והאחרונה בלואיוויל, 2004/2005, הוביל את הקבוצה להעפלתה הראשונה מזה 19 שנים לפיינל פור טורניר אליפות המכללות, עם ממוצעים עונתיים של 15.7 נקודות, 4.2 ריבאונדים ו-3.9 אסיסטים למשחק. במשחק חצי הגמר מול אוניברסיטת אילינוי קלע גרסיה 4 נקודות בלבד (2 מ-10 מהשדה), וקבוצתו הפסידה בתוצאה 57–72.

קריירת משחק
-----------

בדראפט ה-NBA‏ 2005 נבחר גרסיה בבחירה ה-23, על ידי סקרמנטו קינגס. בעונת הרוקי שלו קלע 5.6 נקודות בממוצע למשחק, והעפיל עם סקרמנטו לפלייאוף ה-NBA בפעם השמינית שלה ברציפות. הקינגס הודחו מהפלייאוף כבר בסיבוב הראשון, לאחר שהפסידו מול סן אנטוניו ספרס בתוצאה 2–4. ב-21 בנובמבר 2007 קלע גרסיה שיא קריירה של 31 נקודות במשחק מול פיניקס סאנס. בעונת 2008/2009 פתח ב-36 ממשחקי קבוצתו, וקבע שיאי קריירה של 12.7 נקודות, 3.4 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים למשחק.

בפברואר 2013, לאחר כ-7 עונות וחצי בסקרמנטו, הועבר יחד עם תומאס רובינסון וטיילר האניקט ליוסטון רוקטס, בתמורה לפטריק פטרסון, טוני דאגלס וקול אולדריץ'. בשתי עונותיו ביוסטון קלע 5.9 נקודות בממוצע למשחק, ובשתיהן הודח עמה בסיבוב הפלייאוף הראשון. בדצמבר 2014, לאחר 14 משחקים בעונת 2014/2015, שוחרר מהקבוצה.

בינואר 2016 חתם גרסיה על חוזה בקבוצת "ואקוורוס דה באיאמון" מליגת העל הפוארטו ריקנית, עד לסיום עונת 2015/2016. בשנת 2017 שיחק לתקופה קצרה בקבוצת "אינדיוס דה סן פרנסיסקו" בטרם פרש ממשחק, בגיל 35.

נבחרת לאומית
------------

בין השנים 2003–2015 שיחק גרסיה עבור נבחרת פוארטו ריקו בכדורסל. בשנת 2003 זכה עם נבחרתו במדליית הכסף במשחקים הפאן-אמריקאיים, ובשנים הבאות זכה עמה גם במדליית ארד (2008) וזהב (2012) בטורניר הסנטרובאסקט, ובמדליית ארד בטורניר אליפות האמריקות בכדורסל (2011). כמו כן השתתף בגביע העולם בכדורסל 2014, בו סיימה פוארטו ריקו במקום ה-19. לאורך הטורניר הצטיין גרסיה עם ממוצע של 17.6 נקודות בממוצע למשחק, כולל תצוגה של 29 נקודות במשחק מול נבחרת ניו זילנד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנסיסקו גרסיה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטטיסטיקות הקריירה של גרסיה ב-NBA, באתר basketball-reference.com
2. ↑  סטטיסטיקות המכללות של גרסיה, באתר sports-reference.com
3. ↑  סטטיסטיקות המשחק בין לואיוויל לאילינוי, באתר sports-reference.com
4. ↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2005, באתר basketball-reference.com
5. ↑  סטטיסטיקות המשחק בין סקרמנטו לפיניקס, באתר basketball-reference.com
6. ↑  יוסטון מצרפת את גרסיה, רובינסון והאניקט, באתר הקבוצה, 20 בפברואר 2013
7. ↑  יוסטון מצרפת את ברואר ושבד, ומשחררת את גרסיה, באתר הקבוצה, 19 בדצמבר 2014
8. ↑  פרופיל של גרסיה בגביע העולם 2014, באתר פיב"א
"**ארוחת צהריים על גורד שחקים**" (באנגלית: **Lunch atop a Skyscraper**) הוא תצלום מפורסם בשחור-לבן שצולם במהלך הבנייה של בניין RCA (הקרוי כיום בניין קומקאסט) ברובע מנהטן שבניו יורק. בתצלום נראים 11 פועלים הסועדים ארוחת צהריים בנינוחות, כשהם יושבים על קורת מתכת של שלד הבניין הניצבת בגובה 256 מטרים, כשברקע נופה של ניו יורק.

התמונה צולמה ב־20 בספטמבר 1932, בקומה ה־69 של הבניין, כצעד של יחסי ציבור למרכז רוקפלר, שבניין ג'י אי הוא הבניין המרכזי בו. התמונה פורסמה לראשונה כעבור כשבועיים, ב־2 באוקטובר, בעיתון "ניו יורק הראלד טריביון". הפועלים יושבים ללא כל אמצעי בטיחות, ונכונותם להסתכן כך מיוחסת לשפל הגדול, שגרם לכך שעובדים הסכימו לקבל כל עבודה שהוצעה להם. 

הנגטיב של התמונה וזכויות היוצרים בה שייכים כיום לחברת קורביס. זהות הצלם לא הייתה ידועה אך בשנת 2003 יוחס צילום התמונה לצ'ארלס אבטס. לדברי חברת קורביס אין ודאות בכך, משום שבעת הצילום נכחו במקום צלמים נוספים. 

התצלום זכה להצלחה רבה והופיע על פוסטרים, על גלויות והודפס על חולצות. התמונה זכתה לחיקויים רבים, בהם על ידי סדרות הטלוויזיה "החבובות", "CSI: ניו יורק" ו"חברים". בישראל השתמש משרד הכלכלה בתצלום לשם פרסום תקנות חדשות לבטיחות בעבודה.

הסרט "Men at Lunch", שהופק בשנת 2012, מנסה לספר את סיפורם של הפועלים שבתמונה, בטענה שמוצאם אירי. לדברי אחרים מוצא הפועלים משוודיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארוחת צהריים על גורד שחקים** בוויקישיתוף
* אתר למנויים בלבד גליה יהב, תעלומה בת 80 שנה בשמי מנהטן, באתר הארץ, 22 ביולי 2013
* ישי פלג, ‏מחוץ לפריים: איך נוצרה אחת התמונות המפורסמות ביותר אי פעם?, בעיתון מקור ראשון, 25 במרץ 2018

* Sara Malm, The picture that proves why iconic photograph of workers eating their lunch on Rockefeller beam was all a publicity stunt, Daily Mail, 20 September 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑   התקנות החדשות של הבטיחות בעבודה, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב
2. ↑   "Men at Lunch", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)  
 Men at Lunch, קדימון הסרט באתר יוטיוב
**דייגו מריו בונאנוטה רנדה** (בספרדית: **Diego Mario Buonanotte Rende**; נולד ב-19 באפריל 1988 בטאודלינה שבפרובינציית סנטה פה, ארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בשורות אוניברסידד קאתוליקה. בונאנוטה מחזיק בדרכון איטלקי.

ביוגרפיה
--------

בונאנוטה גדל במחלקת הנוער של ריבר פלייט. הוא ערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה הבוגרת ב-9 באפריל 2006 כשהוא רק בן 17 אך עלה לכותרות לאחר שער הבכורה היפה שכבש והמשחק המצוין שהציג בניצחון על רוסאריו סנטרל ב-30 בספטמבר 2007.

תחת הדרכתו של מאמן ריבר דניאל פסארלה, החל בונאנוטה להשתלב בקבוצה הבוגרת של ריבר פלייט ועם מינויו של דייגו סימאונה כמאמן הפך בונאנוטה לשחקן הרכב חשוב. בונאנוטה היה השחקן המצטיין של הקבוצה שזכתה באליפות הקלאוסורה לשנת 2008. במהלך הטורניר כבש בונאנוטה 9 שערים והיה הכובש המצטיין של הקבוצה. ב-7 ביוני 2008, כבש בונאנוטה צמד שערים בניצחון על אולימפו שהבטיח את האליפות עבור ריבר, לראשונה מאז טורניר הקלאוסורה בשנת 2004. יכולתו במהלך קלאוסורה 2008 גרמה לרבים בארגנטינה לקרוא לזימונו לסגל הנבחרת.

בונאנוטה נמצא תחת מעקב מצידן של קבוצות באירופה. הוא מצטיין בטכניקה גבוהה ובראיית משחק מצוינת אך גובהו הנמוך (1.59 מ') ומבנה גופו הצנום מקשים עליו להתמודד מול שחקני הגנה קשוחים.

בינואר 2011 חתם על חוזה לחמש שנים במאלגה הספרדית, אשר לשורותיה עבר לאחר כחצי שנה בה הושאל לריבר פלייט. ב-31 בינואר 2013 חתם בגרנדה ל-4 וחצי שנים.

ב-28 באוגוסט 2014 הושאל לפצ'וקה. ב-30 בינואר 2015 הושאל לקילמס ובתום העונה חזר לגרנדה.

לקראת עונת 2015/2016 עבר בונאנוטה לא.א.ק. אתונה היוונית, ובאותה עונה זכה עמה בגביע היווני. בונאנוטה לא שותף בניצחון קבוצתו 2-1 בגמר על אולימפיאקוס.

### בנבחרת

בונאנוטה היה חלק מסגל הנבחרת האולימפית שזכתה במדליית זהב באולימפיאדת בייג'ינג. הוא הבקיע שער בבעיטה חופשית בשלב הבתים שעזר לנבחרתו לנצח.

תארים
-----

ריבר פלייט
* אליפות ארגנטינה: 2008 (קלאוסורה)

א.א.ק. אתונה
* הגביע היווני: 2015/2016

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דייגו בונאנוטה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* דף השחקן באתר הרשמי של ריבר פלייט (בספרדית)

| **נבחרת ארגנטינה – אולימפיאדת בייג'ינג 2008 (מדליית זהב)** |
| --- |
| 1 אוסטארי • 
2 גאראי • 
3 מונסון • 
4 סבאלטה • 
5 גאגו • 
6 פאסיו • 
7 סוסה • 
8 באנגה • 
9 לאבסי • 
10 ריקלמה • 
11 די מריה • 
12 פארחה •
13 אקוסטה • 
14 מסצ'ראנו •
15 מסי •
16 אגוארו •
17 בונאנוטה •
18 רומרו •
22 נבארו •
מאמן: בטיסטה | ארגנטינהארגנטינה |
**דייגו סבסטיאן קרוסה** (בספרדית: **Diego Sebastián Crosa**; נולד: 18 באפריל 1976) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הבלם.

קריירה
------

קרוסה נולד ברוסאריו אשר בפרובינציית סנטה פה, ארגנטינה. בראשית דרכו שיחק בקבוצת ניואל'ס אולד בויס, במדיה גם ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת בוגרים. קרוסה בלט כבלם מבטיח בזכות משחקו הנוקשה והטכני, והוא זומן לנבחרת הנוער של ארגנטינה. הוא שותף בהרכב הנבחרת במשחקי אליפות העולם שנערכה בקטר, במהלכה שבר את רגלו. הנבחרת זכתה בגביע, אך קרוסה לא שותף במשחקים המכריעים בעקבות פציעתו. חבריו לנבחרת התקדמו משמעותית בעקבות ההופעה באליפות וחלקם אף עברו לשחק באירופה, אך קרוסה הפצוע הושבת לתקופה ממושכת והמשיך לשחק בארגנטינה גם לאחר ששב לשחק.

בתום עונת 1998/99, אותה סיימה ניואל'ס כסגנית האלופה, עבר קרוסה לריאל בטיס הספרדית. קרוסה הציג יכולת טובה ברוב המשחקים, אך בגלל שתפס משבצת זר החליטה בטיס, שירדה ליגה, להשאילו לולס סארספילד. בתום העונה חזר השחקן לבטיס שכעבור ארבעה משחקים בלבד מכרה אותו לבוקה ג'וניורס. במדי בוקה שיחק קרוסה ב-51 משחקים בכל המסגרות וזכה בשלושה תארים: אליפות ארגנטינה, גביע הליברטאדורס והגביע הביניבשתי.

לקראת עונת 2004, בוצעו בבוקה חילופי משמרות במטרה להצעיר את הקבוצה, עבר קרוסה לראסינג קלוב.
אוהדי ראסינג טוענים שקרוסה לא מספיק אגרסיבי, ולא בכדי יש לו כרטיס אדום אחד בלבד בכל הקריירה. בראיון שהעניק לתקשורת בארגנטינה בשנת 2003 אמר בנוגע לסוגיה: "בכדורגל לא חייבים להיות אלימים".

בשנת 2007 הגיע קרוסה לישראל וחתם בקבוצת מכבי חיפה, לטענתו, בגלל הקשיים הכלכליים אליהם נקלעה ראסינג קלוב. בשנת 2008, לאחר עונה אחת בישראל, חתם קרוסה באתלטיקו קולון, אך לאחר 13 הופעות בלבד שוחרר מהקבוצה. לאחר מכן שיחק גם בצ'קריטה ג'וניורס ובקבוצה הצ'יליאנית סן לואיס קיוטה.

קרוסה היה בסגל נבחרת ארגנטינה באולימפיאדת אטלנטה ולזכותו רשומות שתי הופעות בנבחרת ארגנטינה בשנת 2000.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  עדי סרדס, מכבי חיפה רכשה את דייגו קרוסה, באתר ynet, 31 ביולי 2007