recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
שגיאות פרמטריות בתבנית:עיתון   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ תמונה ] 

**צ'ופצ'יק** הוא מגזין אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. המגזין שומר על אופי קליל וצבעוני. עורך העיתון וכן הכתבים הם סטודנטים באוניברסיטה וחלקם אף השתלבו לאחר לימודם בגופי התקשורת הגדולים בישראל. המגזין רואה אור באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

היסטוריה
--------

במהלך השנים העיתון עבר גלגולים רבים והשתנה הפורמט בו הוא יוצא לאור. כיום צ'ופצ'יק מעוצב כמגזין. צ'ופצ'יק החל לפעול בשנות ה-90 המוקדמות, ועד שנת 2002 היה ביטאון שבועי לעדכונים ופרסומים בלבד. צ'ופצ'יק של אותם שנים היה חסר צבע ודל אמצעים.

לצד דפי המידע השבועיים התעורר הצורך בעיתון עם תוכן, כזה הנותן לסטודנטים במה לביטוי, בידור והעשרה. כך בתחילת שנות ה-90 יוסד העיתון "פנים" שהיה לירחון האגודה.
בשנת 2000 הופסקה פעילותו של הירחון ואילו צ'ופצ'יק במתכונתו הנוכחית המשיך לפעול. הסטודנטים מחו על כך שאין ברשותם במה הולמת ולגיטימית להביע את דעותיהם, אמונותיהם ועמדתם ואכן באפריל 2001 הצליחו לחדש את פעילות המגזין.
בשנת 2004 נולד ירחון חדש לאגודה אשר החליף את פנים - "קומקום". השם ניתן לעיתון מתוך הרצון לזהות את הירחון כחלק המשלים את צ'ופצ'יק. שילוב העיתונים היה משחק המילים "הצ'ופצ'יק של הקומקום".

בשנת 2002 התחיל הצ'ופצ'יק לגלות סימנים של מגזין והחלה להתעצב צורתו ועיצובו לצורתו המוכרת כיום: גודלו וצבעוניותו הפכו לסימן הזיהוי של מגזין הסטודנטים ומאפיינים אלו נשמרו על ידי העורך עד היום. העיתון החל לצאת בתדירות דו שבועית (ולא שבועון) ומלבד דפי המידע פרסם העיתון כתבות של סטודנטים. כך אט אט נבנתה מערכת העיתון ולא היה עוד צורך ב"קומקום" - הצ'ופצ'יק איגד בתוכו הן את המידע על הפעילויות הקרבות והן כתבות תוכן. נראה כי השילוב שאותו מנסה לשמר המגזין הוא בין התוכן הרציני והעיתונאי לבין התוכן הסטודנטיאלי המגזיני.

בתחילת שנת הלימודים תשע"ג שונה שם העיתון ל"בין השורות", בהדגשת האותיות ב' ו-ש', מתוך רצון לקרב בין הסטודנטים לבין הסביבה בה הם חיים, העיר באר שבע (אשר את שמה נהוג לקצר לראשי התיבות "ב"ש"). למען אותה מטרה נוספו לעיתון תכנים העוסקים בעיר ובמעורבות בכלל, וגיליונות של העיתון ניתן למצוא גם בבתי עסק ברחבי העיר.

בתחילת שנת הלימוד תשע"ד שונה השם חזרה לצ'ופצ'יק לאחר שסקר שערכה אגודת הסטודנטים הראה כי מרבית הסטודנטים העדיפו את השם הישן.

צ'ופצ'יק אמנם ממומן על ידי האגודה ושייך אליה, אך למגזין אוטונומיה עיתונאית מלאה. לעיתים רחוקות לאורך היסטורית המגזין נרשמו מתחים בין האגודה למגזין לאחר שזה האחרון ביקר את פעילות האגודה.

קישורים חיצוניים
----------------

*

הערות שולייםמגזין צ'ופצ'יק באתר אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת בן-גוריון
-----------------------------------------------------------------------

1. ↑  האמור נכתב לפי הארכיון אשר שמור בידי האגודה
**פרוֹזֵן יוֹגוּרט** (מאנגלית: **Frozen yogurt**, "**יוגורט קפוא**") הוא שמו של מאכל המוגש לרוב כקינוח. מאכל זה מכיל לרוב יוגורט מוקצף ומוגש בטמפרטורה הנמוכה מנקודת הקיפאון, בדומה לגלידה. לרוב ניתנת למזמין אפשרות לבחור בין מרכיבים רבים את אלו שהוא רוצה שיוכנסו למנה. יוגרט קפוא יכול להכיל, בדומה ליוגורט, תרביות חיידקים שהיו פעילות לפני ההקפאה. בניגוד לגלידות השמנת הוא מכיל גם חומרים שעוזרים להקצפה.

הפרוזן יוגורט מיוצר מיוגורט, ממתיק, ג'לטין, סירופ סוכר וחומרי טעם וריח, המוקפאים במכונת גלידה. הפרוזן יוגורט קופא בטמפרטורה נמוכה יותר משל הגלידה, ובהתאם מפשיר באיטיות רבה יותר. 

בשנות ה-80 של המאה העשרים, הגיע הפרוזן יוגורט למדינות רבות ובכלל זה ישראל כיוגורט קפוא העשוי בעיקר מעירוב של פירות שונים. מיד צצו בכל פינה דוכנים אשר מכרו פרוזן יוגורט. ההיצע המוגזם עלה על הביקוש ותוך זמן קצר נעלמו רבים מדוכנים אלו. מאז, משמש סיפור הפרוזן יוגורט כמשל לאופנה חולפת. למרות זאת, עדיין בגלידריות רבות נמכר פרוזן יוגורט, אך לא כמוצר הבלעדי. 

בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 החל גל חדש של צריכת פרוזן יוגורט בארצות הברית ומדינות נוספות, בהשפעת הצלחתו של המוצר בקוריאה הדרומית. רשת פינקברי שנוסדה בקליפורניה ב-2005 הייתה מחלוצות התחייה של הענף בארצות הברית.

גם גלידה על בסיס יוגורט קפוא (פרוזן יוגורט) היא עתירת סוכר, יותר ממה שניתן להעריך על-פי הטעם שמיטשטש עם הקירור וההקפאה.

חלק מהיוגורט הקפוא מבוסס כמו גלידות רגילות על אבקה שמובאת לארץ מאיטליה המכילה מי גבינה ומיצבים צמחיים שהם סוגי עמילנים המהווים מרכיב חובה בתעשיית הגלידות והן שנותנות את המרקם החלקלק של המוצר במיוחד במכונות גלידה אמריקאית הנפוצות.

גלידות היוגורט למיניהן ובשמותיהם השונים יוצרות לעיתים רושם של מוצר בריאותי ולא משמין, אך כמות הסוכר בהן היא משמעותית ומגיעה לפי בדיקות מעבדה ל-22% סוכר. בעיה נוספת היא שלא כולן מכילות תוספת של יוגורט טבעי כפי שנדרש מהוראות יצרן האבקה מאיטליה, כך שמתקבלת גלידה פשוטה עם לכל היותר טעם דומה ליוגורט וללא יתרונותיו הבריאותיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרוזן יוגורט** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  שרון מרוז, הפרוזן יוגורט חוזר, nrg

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph827245

 |
תרשים: גיוס הון טיפוסי בחברת הזנק**הון ראשוני** (Seed Money או Pre-Seed Money) הוא סכום כסף ראשוני שאותו מגייסים יזמים של חברה כלכלית לצורך הקמתה. לעיתים נהוג להשתמש במושג "הון ראשוני" בעבור כל השקעה כספית שפרושה על פני מספר שנים, גם בתחומים שאינם עסקיים. לדוגמה: כדי לקנות נכס מקרקעין, הקונה צריך לצבור הון ראשוני כדי לעמוד בתנאי משכנתה מטעם הבנק. 

ההון הראשוני מגויס בשלב שבו היזמים יכולים להציג תוכנית עסקית, ובה תיאור של רמת היתכנות סבירה של רווח כלכלי מהמוצר, בדרך כלל טכנולוגי, אותו הם מתכוונים לפתח. 

יזמים פונים בדרך כלל להשגת הון ראשוני בעבור קבלת הון מניות, (Equity\_ מאנשי עסקים פרטיים (אנג'לים), חממות טכנולוגיות, קרנות הון סיכון המתמחות בהשקעה בשלבים ראשוניים, או פונים לקבלת מענקים ממשלתיים. לרוב, מימון בעזרת חוב פחות נפוץ בשלבים אלו בגלל רמת הסיכון הגבוהה בשלבים אלו, ולכן בנקים ככלל נמנעים מלתת הלוואות ליזמים בשלבים מוקדמים. 

גודל ההון המגויס תלוי בנסיבות פיתוח המוצר, ובמשאבים שתכנונו והקמתו מצריכים במקום ובזמן מוגדרים. הסכום המגויס כולל את ההון הזמין עד לשלב שבו יוצג, ייבחן או ישווק הדגם העיקרי של המוצר ללקוחות (שלב שנקרא גם בטא- Beta Site). 

לאחר שנגמר שלב הבטא והמוצר החדש משווק ללקוחות, החברה נזקקת בדרך כלל לסכומי כסף גדולים נוספים, עבור פיתוח המוצר, מוצר המשך, ובנית מערך ניהול, שיווק ויחסי ציבור, ואז נערך גיוס הון שנקרא סיבוב ראשון (First Round או A Round).

גיוס ההון הראשוני נעשה בשלבים אחדים, בהתאם לנסיבות הייצור, גודל הסכום הנדרש להשגת היעדים של החברה, רמת הסיכון של המשקיעים, והשווי שניתן לחברה.

הערכת שווי החברה
----------------

שווי החברה לפני גיוס ההון הראשוני נקרא השלב שלפני הכסף, או קדם-כסף (Pre-money). המשקיעים עשויים לערוך הסכם השקעה, וגם לכלול בו זכות להשקעה נוספת (Warrant) בחברה או במיזם החדש.

הערכת שווי החברה עשויה להיות מושפעת מגורמים אחדים.

* העניין שהמוצר שלה מעורר אצל הגורמים המממנים.
* גודל השוק ותיקופו.
* העיתוי שבו נערך גיוס ההון.
* הרקע של היזמים והביוגרפיה שלהם.
* איכות התכנית העסקית.

קישורים חיצוניים
----------------

* אסתר ברק לנדס, כך תגייסו ממשקיעים וקרנות הון סיכון כסף לסטארט-אפ שלכם, כלכליסט 8.1.13
**רכס רוונזורי** (בסוואהילי: **Safu ya Ruwenzori** – "הרי רוונזורי") הוא רכס הרים במרכז אפריקה, המצוי על הגבול בין אוגנדה לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ומתנשא עד לגובה של 5,109 מטרים. הגבוהים שבהרי רוונזורי, יחד עם הר הקילימנג'רו והר קניה, הם היחידים המכוסים שלג באופן קבוע באפריקה.

צמחייה ברכס רוונזורי
למרגלות ההרים
דרך ברכס

תיאור
-----

אורכו של הרכס 120 ק"מ ורוחבו 65 ק"מ. הוא מורכב משישה גושי הרים המופרדים על ידי גאיות עמוקים: הר בייקר, הר אמין, הר גסי, הר לואיג'י די סאבויה, הר ספיק והר סטנלי. הר סטנלי הוא הגדול ביותר ולו מספר פסגות, ומרגריטה היא הגבוהה שבהן. בהרי רוונזורי 43 קרחונים ידועים הנמצאים על שישה הרים ששטחם הכולל הוא 5 קמ"ר, כמעט מחצית מסך שטח הקרחונים באפריקה.

הרכס בנוי מסלעים מותמרים, והסברה המקובלת היא שההרים נוצרו כתוצאה מתנועת לוחות. ההרים מצויים באזור לח מאוד שלעיתים קרובות אפוף בערפל. הסלעים הללו הניבו קרקע שרמת הפוריות שלה איננה אחידה.

רכס רוונזורי משמש כמאגר מים חשוב. הוא מזין את אגמי אדוארד וג'ורג', שיש להם חשיבות כלכלית לתושבי האזור. יש הסוברים כי הם אף הרי הירח (*Montes Lunae*) שהוזכרו על ידי תלמי כמקורו של הנילוס הלבן, אם כי תיאוריו אינם ברורים דיים כדי לזהותם באופן ודאי. על כל פנים, ההערכות המקובלות גורסות כי כחצי מיליון מתושבי אוגנדה תלויים ברכס על מנת לקבל את צריכת המים שלהם, כמו גם כמגן טבעי מפני שיטפונות ואסונות טבע אחרים.

הרכס מהווה יעד תיירותי. להרים חשיבות כלכלית נוספת, שכן באזור מצויים מרבצי נחושת וקובלט.

הפארק הלאומי
------------

הפארק הלאומי הרי רוונזורי הוא אתר מורשת עולמית הנמצא ברכס רוונזורי באוגנדה. שטחו של הפארק הוא כ-1,000 קמ"ר. בשטח זה ישנם מספר מפלי מים, אגמים, קרחונים וההר השלישי בגובהו באפריקה - הר סטנלי. הנקודה השנייה בגובהה ברכס זה היא פסגת הר ספיק.

אקלים
-----

האקלים תלוי בגובה, אך הוא מושפע גם מרוחות הנושבות מכיוון מזרח וממחזוריות שנתית בעלת שתי נקודות שיא (החודשים הלחים ביותר הם מרץ עד מאי ואוגוסט עד נובמבר). רכס רוונזורי הוא מאוד לח באופן כללי, וברוב ימות השנה יורד בו גשם, כולל בחודשים היבשים.

פלורה ופאונה
------------

הפארק ידוע בזכות הפלורה שלו הכוללת מספר רב של מינים אנדמיים לאזורים הגבוהים. אופי הצמחייה תלוי במידה רבה בגובה, כאשר יש להבחין בין מספר אזורים שונים. מתחת ל-2,400 מטרים הצמחייה מוגדרת כיער גשם טרופי שבור, המורכב ממינים כגון סימפוניה גלובוליפרה ופרונוס אפריקני. באזור זה יש מעט עצים גדולים ולפיכך חופת העצים שבורה מלבד בתחתית העמקים ובפסגות ההרים, שהם המקומות שבהם מדרונות ההרים מתונים. אזור היער השבור מתמזג ליער במבוק המגיע עד לגובה 3,000 מטרים. יער הבמבוק מתחלף בקרקע ענייה המאופיינת בצמחיית שדה בור שבה גדלים בעיקר שיחים מסדרת האברשאים.

אוכלוסיית בעלי החיים בפארק כוללת פילי יער אפריקניים, כמה מיני פרימטים, ועופות אנדמיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רכס רוונזורי** בוויקישיתוף
* מידע על הרכב באתר WCMC (הקישור אינו פעיל, 21 במאי 2017)
* רכס רוונזורי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| Flag of UgandaFlag of Uganda סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית באוגנדה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| קברי מלכי בוגנדה בקסובי • הפארק הלאומי הבלתי חדיר ביווינדי • הפארק הלאומי הרי רוונזורי |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4105138-5

 |
תחנת קזלאיי
פסי רכבת עיליים
כרטיס נסיעה
**הרכבת התחתית של אנקרה** (בטורקית: **Ankara Metrosu**) היא מערכת להסעת המונים באנקרה, בירת טורקיה. נכון לשנת 2007 כוללת המערכת שני קווים - קו רכבת תחתית המכונה "מטרו" (Metro) וקו רכבת קלה המכונה "אנקראי" (Ankaray). בנוסף מקושרת הרשת לקו רכבת הפרברים במרחק הליכה קצר. אורכה הכולל של הרשת הוא 23.16 ק"מ. שלושה קווי רכבת תחתית נוספים נמצאים בשלבי הקמה וקווים נוספים נמצאים בשלב התכנון. לפי התוכניות, תשתרע הרשת לאורך של 66.4 ק"מ עד שנת 2015.

קו אנקראי
---------

קו אנקראי נבנה בין 1992 ל-1996, והוא מוביל מתחנת האוטובוסים המרכזית של אנקרה (AŞTİ, Ankara Şehirlerarası Terminal İşletmesi) שם נמצא גם הדפו, ועד לתחנת דיקימווי (Dikimevi) ממזרח למרכז העיר. אורכו של הקו הוא 8.7 ק"מ. 8 ק"מ ממנו עוברים מתחת לפני האדמה והיתר במפלס הקרקע או בתעלה פתוחה. לאורך הקו 11 תחנות ומופעלות בו 11 רכבות כשבכל אחת מהן שלושה קרונות. בכל רכבת 180 מקומות ישיבה והיא מסוגלת להוביל 600 איש. 175,000 איש עושים שימוש בקו מדי יום והוא מסוגל להוביל 16,000 איש בשעה במרווחים של 3 דקות בין רכבת לרכבת. לפי התוכניות יוארך הקו עד לאורך כולל של 22 ק"מ עד שנת 2015.

קו מטרו
-------

הקו פועל מאז 29 בדצמבר 1997 בין תחנת קיזילאיי (Kızılay) במרכז העיר, שם הוא נפגש עם קו אנקראי, ועד תחנת בטיקנט (Batıkent - "העיר המערבית") במערבה של אנקרה. אורכו הכולל של הקו 14.66 ק"מ, ולאורכו 12 תחנות. 7.1 ק"מ מהקו עוברים מתחת לאדמה, 4.1 ק"מ במפלס הקרקע והיתרה באורך של 3.4 ק"מ עוברת על גשרים. בקו מופעלים 108 קרונות תוצרת קנדה, ואלה ערוכים בקבוצות של 3 או 5 קרונות ברכבת. בשנת 2006 הוביל הקו 49,515,573 נוסעים.

הרחבת המערכת
------------

שלושה קווים נמצאים כעת בהקמה:

* קו קיזילאיי-צ'איולו (Kızılay–Çayyolu) לכיוון דרום-מערב. 18 ק"מ ו-16 תחנות.
* קו בטיקנט-סינג'ן (Batıkent–Sincan) לכיוון מערב. 18 ק"מ ו-11 תחנות.
* קו אולוס-קצ'יארן (Ulus–Keçiören) לכיוון צפון. 7.9 ק"מ ו-6 תחנות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרכבת התחתית של אנקרה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הרכבת התחתית של אנקרה
* אתר אנקראי
* ברכבת התחתית של אנקרה באתר Urbanrail
* אודות הרכבת התחתית של אנקרה
* הרשת באתר EGO (מנהל התשתית של אנקרה)
* תצלום אוויר באתר Google maps - תחנת האוטובוסים המרכזית של אנקרה, מימין לה קטע מקו אנקראי שעובר במפלס הקרקע ותחנה מקורה בכחול. מתחת לתחנה האוטובוסים המרכזית נראה הדיפו של קו אנקראי

| רכבות בטורקיה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| חברת הרכבות הלאומית של הרפובליקה הטורקית • הרכבת התחתית של איסטנבול • הרכבת התחתית של אנקרה • הרכבת התחתית של איזמיר |

 |
**שבת** (בהונגרית: **Szombat**) הוא כתב העת של איגוד התרבות היהודי-הונגרי. העורך הראשי שלה הוא הסופר היהודי-הונגרי גאבור ט. סאנטו. אתר אינטרנט של כתב העת: szombat.org.

מהות כתב העת
------------

שבת הוא עיתון ציבורי ותרבותי יהודי ללא מטרות רווח. כתב העת יוצא לאור מאז 1989, 10 פעמים בשנה. הגיליון הראשון יצא לאור בנובמבר 1989. במהדורה המקוונת, מוצעים לקוראים גם חדשות, ביקורות, מאמרים עדכניים, עיתונאות והמלצות על תוכניות.

מאז הקמתו, רצה כתב העת למלא תפקיד אינטגרטיבי ובונה קהילה והוא פתוח לכל הזרמים ביהדות. כתב העת מנסה לפנות גם לקהלים שאינם יהודים ומנסה לספק תמונה מאוזנת של חיי הציבור ההונגריים, כולל חיי הציבור היהודיים, ישראל והמזרח התיכון, להפיג דעות קדומות אנטישמיות וליצור פורום לקהילה היהודית, לסופרים ולאמנים שיש להם עניין בנושא היהודי.

כבר מההתחלה עסק כתב העת בהפצת ידע ובטיפוח מסורת. לציבור ההונגרי ואפילו לא לרוב הציבור היהודי בהונגריה, יאין ידע מעמיק על הדת והתרבות היהודית. ישנן תפיסות מוטעות וסטריאוטיפים ארוכי שנים לגבי היהדות שקמו מחדש בעקבות הרמת הראש של האנטישמיות אחרי חילופי המשטר בשנת 1990. מטרת כתב העת ליצור מרכז מידע יהודי ייחודי ולספק פורום לדיאלוג בין חברי הקהילה היהודית והחברה הרחבה באמצעות אתר szombat.org ודף הפייסבוק של כתב העת. המטרה היא להציג לא רק את הקהילה והתרבות היהודית בפני הקוראים, אלא גם כיצד כתב העת רואה אירועים מסוימים בהונגריה ובעולם בעין יהודית. ושואף כל הזמן להודיע לציבור על ההתפתחויות בעולם היהודי.

נושאים שהוצגו בהרחבה
--------------------

בשלושה או ארבעה גיליונות נושאיים של כתב העת מדי שנה, מנסה כתב העת להעמיק בנושא מסוים למשל:

* קהילות יהודיות במרכז אירופה
* חינוך יהודי בהונגריה
* נשים, יהודיות, פמיניסטיות
* היסטוריה של ישראל המודרנית
* ספרות יהודית במרכז ובמזרח אירופה
* יהדות וקומוניזם
* יהדות ושמרנות;
* סקס ודת
* טרנסילבניה ויהדות
* זכרו של חוזה טריאנון וזהות לאומית הונגרית
* היסטוריית הספורט היהודי ההונגרי
* דיאלוג יהודי-נוצרי 50 שנה לאחר הצהרת הנוסטרה אטאטה של הוותיקן.

כיוון שיש התעניינות הולכת וגוברת בנושא היהודי, מדי פעם מארגן כתב העת כנסים. למשל בשנת 1998 אורגן כנס בשם "גורלות יהודים בסרטים הונגריים", בליווי הקרנת סרטים במשך בת שלושה ימים.

ועדת המערכת
-----------

ועדת המערכת מורכבת משישה:

* גאבור דיאק
* סוניה רחל קומורוצקי
* לאסלו קוראני
* אנדראש קובאץ'
* אטילה נובאק
* גאבור שווייצר

צוות מערכת
----------

* עורך הראשי: גאבור ט. סאנטו,
* עורך: יאנוש גאדו,
* מזכירת מערכת: ז'וז'נה סאבו,
* כספים: קטינקה מגו

לקריאה נוספת
------------

* szombat.org

ראו גם
------

* mazsihisz.hu

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Digitális Szombat - zsidó politikai és kulturális folyóirat". dimag.hu.(הקישור אינו פעיל, 2020-04)
שגיאות פרמטריות בתבנית:עיתון   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ תמונה ] 

מטה העיתון בירושלים
**אל-קודס** (בערבית: **القدس**; תעתיק מדויק: אלקדס, ומילולית: **ירושלים**) הוא יומון פלסטיני ערבי, הנפוץ ביותר בשטחים, היוצא לאור בירושלים ונוסד בשנת 1967 כתוצאה ממיזוג של שני העיתונים הפלסטיניים "א-דיפאע" ו"אל-ג'יהאד". המייסד של עיתון "אל-ג'יהאד", מחמוד אבו זלף היה לבעלי העיתון הממוזג, וכן גם שימש כעורכו עד מותו בשנת 2005. כיום עורך אותו בנו, ואליד אבו זלף. העיתון יוצא בפורמט ברואדשיט ומופץ בכ-20,000 עותקים. בנוסף להפצה זו מפורסם העיתון באינטרנט בפורמט HTML ו-PDF. החל משנת 2008 מפרסם אתר האינטרנט של העיתון גם בפרסית. 

עד לשנת 1985 ביטא העיתון עמדות פרו-ירדניות, אז החל לתמוך בקו המדיני של אש"ף והפת"ח. העיתון היה נתון להשפעה ישירה של יאסר ערפאת שנהג להעביר מדי חודש תמיכה לעיתון של כ-55,000 דולר. אבו זלף עצמו שימש כיועץ תקשורת של ערפאת במהלך שנות ה-90.

הפוליטיקאי הפלסטיני, זיאד אבו זיאד הוא בעל טור בעיתון.

העיתון מתפרסם בירושלים ומשום כך הוא חייב לקבל את אישור הצנזורה הצבאית בלשכת העיתונות הממשלתית של ישראל על בסיס יומי.

לפי סקר הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה נקרא העיתון על ידי 81.1% מן הקוראים מעל גיל 18, והוא הפופולרי שבעיתונים הפלסטיניים.

באוקטובר 2016, התראיין שר הביטחון אביגדור ליברמן לעיתון, ואמר כי הוא תומך בפתרון שתי המדינות וכי ישראל תהיה מוכנה להסיר את המצור מרצועת עזה ולפעול לשיקומה, בתנאי שחמאס יוותר על התוכנית הצבאית שלו.

באפריל 2023 החל העיתון לפרסם מהדורה בעברית.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אל-קודס
* אתר למנויים בלבד קרולינה לנדסמן, איך זה להיות עיתונאי פלסטיני? ראיון עם עורך בכיר ב"אל־קודס", באתר הארץ, 8 בדצמבר 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  העיתון "א-דיפאע", באתר הספרייה הלאומית
2. ↑  "קניית השפעה" בתקשורת הפלסטינית: דיווח הביטחון המסכל אודות הקצאת 55,000 $ לחודש מלשכת ערפאת עבור מחמוד קאסם אבו זלף כתמיכה בעיתונו ("אלקדס"), המרכז למורשת המודיעין
3. ↑  בג"ץ 281/11 ראש מועצת בית איכסא ואח' נ' שר הביטחון ואח', ניתן ב־6 בספטמבר 2011, סעיף 17
4. ↑  אתר למנויים בלבד ג'קי חורי, ליברמן לעיתון פלסטיני: אם חמאס יפסיק להתחמש ולחפור מנהרות, נסכים לשדה תעופה בעזה, באתר הארץ, 24 באוקטובר 2016
5. ↑  אתר למנויים בלבד ניר חסון, העיתון הפלסטיני הפופולרי ביותר התחיל לפרסם מהדורה בשפה העברית, באתר הארץ, 17 באפריל 2023
עגורי אוריגמי
**סַדַקוֹ סַסַקִי** (ביפנית: **佐々木 禎子**; ‏7 בינואר 1943 - 25 באוקטובר 1955) הייתה מנפגעי המתקפה האטומית על הירושימה וגיבורה לאומית יפנית.

ביוגרפיה
--------

ססקי נולדה וגדלה בהירושימה שביפן. 
בהיותה בת שנתיים הייתה לאחת מנפגעי פצצת האטום "ילד קטן" שהוטלה על העיר במתקפה האטומית על הירושימה ב-6 באוגוסט 1945. 

בעקבות נזקי הקרינה הרדיואקטיביות שספגה מההפצצה, אובחנה ססקי כחולה בלוקמיה חריפה של בלוטת הלימפה ב-21 בפברואר 1955, ואושפזה כמטופלת בבית החולים של הצלב האדום בהירושימה.

לאחר שרופאיה העריכו כי נותרה לה רק שנה לחיות, החליטה ססקי לקפל אלף עגורי אוריגמי, וזאת בהתבסס על האמונה השינטואיסטית כי קיפול מספר זה של עגורים יביא להגשמת משאלת לב של המבקש. 

לפי המיתוס שהתפרסם בספר "סדקו ואלף עגורי הנייר" (Sadako and the Thousand Paper Cranes) של הסופרת אלינור קואר ונפוץ ביפן ובשאר העולם, ססקי קיפלה את העגורים מתוך משאלה לשלום עולמי אולם היא נפטרה לאחר שקיפלה רק 644 עגורים וחברותיה השלימו את מלאכת קיפול יתרת העגורים. 
במציאות הצליחה ססקי לקפל אלף עגורים, ומשראתה שמשאלתה להבריא לא מתגשמת המשיכה לקפל עגורים נוספים עד יום מותה.

סיפורה של ססקי עורר הדים רבים ועגורים מקופלים הפכו מאז לסמל של תנועות שלום רבות ברחבי העולם. 

בפארק השלום בהירושימה הוצבה אנדרטה לזכרה של ססקי.

ראו גם
------

* סדקו רוצה לחיות - ספר שנכתב על ידי הסופר האוסטרי קרל ברוקנר

לקריאה נוספת
------------

* קרל ברוקנר, **סדקו רוצה לחיות!**, מסדה, 1968.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סדקו ססקי** בוויקישיתוף
* הוראות להכנת עגור אוריגמי (באנגלית)
* סדקו ססקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  , באתר הרשמי של מוזיאון השלום בהירושימה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012124850905171
* BIBSYS: 90847523
* GND: 119042932
* ISNI: 0000 0000 4684 0276
* LCCN: nr91004639
* NDL: 01078934
* NKC: mzk20231189708
* VIAF: 52490749
* WorldCat: lccn-nr91004639

 |
**גריף ווילן** (באנגלית: **Griff Whalen**; נולד ב-1 במרץ 1990) הוא שחקן פוטבול אמריקאי בליגת ה-NFL.

קריירה
------

ווילן נולד בדטרויט וגדל בטולדו שבארצות הברית. בשנת 2008, החל לשחק פוטבול מכללות (אנ') בקבוצת Stanford Cardinal football (אנ') של אוניברסיטת סטנפורד. בשנת 2012, חתם כשחקן חופשי (אנ') בקבוצת אינדיאנפוליס קולטס ושיחק בה בעמדת התופס עד שנת 2015. בשנת 2016, שיחק בקבוצת סן דייגו צ'רג'רס. בנוסף, היה חבר גם בקבוצות מיאמי דולפינס, ניו אינגלנד פטריוטס ובולטימור רייבנס, אולם לא שיחק בפועל במסגרתן.

חיים אישיים
-----------

בשנת 2014, אימץ אורח חיים טבעוני לאחר שקרא את הספר **Thrive** של טריאטלט איש הברזל, ברנדן ברייזר (אנ'). ב-2016 אף השתתף בתשדיר לקידום תזונה מהצומח, וב-2018 בסרט התיעודי כח טבעי, העוסק ביתרונות של תזונה מהצומח לספורטאים. 

ווילן השלים תואר בהנדסה ועיצוב המוצר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גריף ווילן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של גריף ווילן
* גריף ווילן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* גריף ווילן, ברשת החברתית אינסטגרם
* גריף ווילן באתר pro-football-reference
* Rachel Wenzlaff, NFL veganism? David Carter, Griff Whalen have broken the mold, Sept. 28, 2016
* NFL Wide Receiver Griff Whalen: Eating Vegan 'Helps Me a Lot' - PETA (People for the Ethical Treatment of Animals)
* Five Questions With Griff Whalen - Miami Dolphins
* Colts' Griff Whalen in PETA ad: No Super Bowl chicken wings for me - IndyStar, Jan. 28, 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  Griff Whalen describes his vegan diet, sun-sentinel
2. ↑  Vegan NFL Star Griff Whalen Profiled by ESPN, clearlyveg, Jun 5th, 2016

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"גריף ווילן"**.
**דורית שדה** (נולדה ב-4 ביולי 1953) היא מעצבת אופנה ישראלית. בעברה הייתה זמרת, יוצאת להקת הנח"ל, בשם נעוריה **דורית פן**.

ביוגרפיה
--------

נולדה בתל אביב בשם דורית פנדריך. בנערותה למדה בגימנסיה הרצליה והייתה סולנית של להקת עיריית תל אביב והופיעה עמה במסע הופעות בעולם. שירתה בלהקת הנח"ל תחת השם דורית פן. השתתפה בתוכניתה ה-23 של להקת הנח"ל, "פלנח"ניק", שכללה את שיר הרעות, שבו הייתה אחת הסולניות.

לאחר שחרורה השתתפה בדואט עם שלמה ארצי בשיר "ארץ גלויה", שנכלל באלבום האוסף שלו "אומרים ישנה ארץ" שיצא בשנת 1973. ארצי גם כתב לה את השיר "שיר עם", שזכה להצלחה במצעדי הפזמונים.

באמצע שנות ה-70 נוצר קשר בינה לגבי שדה, שחיפש זמרת לצורך הקמת צמד. הרעיון לא יצא אל הפועל, אך בשנת 1977 נישאו השניים. לאחר שגבי שדה קיבל מלגה ללימודי אופרה עברו השניים להתגורר בלונדון. בתקופה זו נחשפה לתחום עיצוב האופנה ועם שובם לישראל החלה שדה לעצב אופנה ולשווקה. כעבור זמן החלה שדה לפתוח חנויות שנושאות את שמה. כיום לשדה 3 חנויות שנושאות את שמה בקניון רמת אביב, ברחוב דיזנגוף ובמתחם התחנה תל אביב.

בשנת 2005 העסיקה את בתה הזמרת מיקה שדה כפרזנטורית של המותג "דורית שדה" שבבעלותה. בשנת 2009 היא שיתפה בהצגת קולקציית שלה את הדוגמנית הוותיקה עדיה מאירצ'ק. בקיץ 2012 שבה והעסיקה את בתה יחד עם גיסתה, השחקנית סנדרה שדה, כפרזנטוריות של קולקציית הקיץ שלה.

בשנת 2017 עיצבה את בגדיה של גיסתה סנדרה שדה בתפקיד נעמי שמר במחזמר "סימני דרך" בתיאטרון הבימה.

דורית וגבי שדה מתגוררים בתל אביב והם הורים לזמרת מיקה שדה ולאורי, הלומד מוזיקה בלונדון, אחייניתה היא הזמרת יעל פנדריך שהתחרתה ביחד עם בתה בתוכנית "כוכב נולד".

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **דורית שדה** |

* דורית שדה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* דורית שדה, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
* טלי הרדאבל, כאן גרים בכיף: הצצה לבית של דורית שדה, באתר בניין ודיור
עין נמר זוהי אבן שעושה כל בקשתך 
בעיקר בשרשרת היא נותנת מזל וסטייל נדיר

**עין הנמר** (תרגום מקובל ל-Tiger's eye – עין הטיגריס) הוא כינויה של אבן חן, אחת מצורות המינרל קוורץ. עין הנמר שייכת לקבוצת המינרלים הטקטוסיליקטיים - (סיליקטים במבנה מרחבי), ונוסחתה הכימית הבסיסית היא בעיקר SiO2. עין הנמר היא אבן חן בגוונים של חום-אדום עד חום-צהוב, בעלת ברק משיי ובולטת בה תופעת עין החתול. עין הנמר נוצרת כתוצאה מהתמרה של קרוקידוליט (תצורה סיבית של המינרל ריבקיט הידועה גם כ"אזבסט כחול") שעובר סיליפיקציה (צירור או הצטוררות), דוגמה קלאסית של החלפה פסאודומורפית שבסיומה שומרת עין הנמר על המבנה הסיבי המקורי של הקרוקידוליט. כשתהליך הצירור אינו מושלם, נוצר סוג של עין הנמר שגונו כחול המכונה "עין הנץ" (Hawk's eye). עין הנמר הוא מינרל השייך לקבוצת הקוורץ, ותכונותיו הפיזיקליות והאופטיות זהות או כמעט זהות לקוורץ שקוף.

את אבני החן חותכים בדרך כלל בצורת קבושון במטרה להציג בצורה המיטבית את תופעת עין החתול שבה ניחנו. חימום מתון משנה את צבע האבנים לאדום. נעשה ניסיון להשתמש באבני עין הנמר בגווני דבש על מנת לחקות סימופאן, אבן חן יקרת ערך בהרבה המכונה "עין החתול", אבל התוצאה הסופית אינה משכנעת. זכוכית פיברואופטית סינתטית היא חיקוי נפוץ לעין הנמר ומיוצרת במגוון צבעים.

בימי הביניים האמינו שהאבן מעניקה הגנה בפני עין הרע וכישוף. הצלבנים וחוקרי הארצות הראשונים הקפידו לענוד תכשיט מאבן זו תמיד כדי להתגונן מסכנות.

ברזל נמר
**ברזל נמר** (Tiger iron) הוא סוג של סלע המורכב בעיקר מעין הנמר, מג'ספר אדום ומהמטיט שחור. פסי הצבע הגליים שמהם בנוי הסלע, שגונם מנוגד והם בעלי ברק משתנה, יוצרים תופעה מושכת עין, והם שהפכו את הסלע לחומר גלם פופולרי לשיבוץ בתכשיטים ולשימוש בקישוטים. עם זאת, העובדה שהסלע מורכב ממינרלים בעלי קשיות שונה מקשה על ליטוש האבן. שימושיו של ברזל נמר הם מגוונים: מיצירת חרוזים וקבושונים ועד לגילוף ניצבי פגיון. סלע זה נכרה במקביל לעין הנמר, בעיקר בדרום אפריקה ובאוסטרליה המערבית. "מארה ממבה" (Marra Mamba) הוא סוג נדיר במיוחד של ברזל נמר והוא כולל גוונים של אדום, ירוק, צהוב וכחול. את המארה ממבה נהגו לכרות באוסטרליה בסמוך להר ברוקמן (Mount Brockman). מכיוון שהכרייה באזור זה נמשכת כבר שנים רבות נראה שכל מלאי האבן נוצל ונותרה מעט מאוד מארה ממבה אמיתית.

המקורות העיקריים לעין הנמר הם כאמור דרום אפריקה ואוסטרליה. מקורות נוספים של עין הנמר הם הודו, סין, בורמה, נמיביה, קנדה, ארצות הברית וברזיל.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **עין הנמר** |

* הערה ותשובה על דרך היווצרותם של עין הנמר ועין הנץ "החברה הגאולוגית האמריקנית"
* עין הנמר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקור המידע על המארה ממבה מאתר תכשיטים מסחרי אוסטרלי.
**דני מנדס** (נולדה ב-20 ביולי 1978) היא שחקנית ודוגמנית דומיניקנית-איטלקייה.

ביוגרפיה
--------

מנדס נולדה ברפובליקה הדומיניקנית, ובגיל צעיר עברה עם אמה לאיטליה בחיפוש אחר חיים טובים יותר.

בשנת 1995 היא התמודדה בתחרות "מיס הרפובליקה הדומיניקאית" ונבחרה לסגנית שנייה. שנה לאחר מכן שוב פעם ניסתה לזכות בתואר אך גם בפעם השנייה לא זכתה. היא החליטה לחזור לאיטליה ולנסות להתמודד שם בתחרות היופי הלאומית.

בתחרות מיס איטליה 1996 היא זכתה במקום הראשון. זכייתה הובילה לשערורייה במדינה, משום שזו הייתה הפעם הראשונה בה מהגרת ולא בעלת דם איטלקי זוכה בתואר. רבים אמרו שזה הזמן שאיטליה תסגור את שעריה למהגרים. בנוסף לכך שניים מהשופטים בתחרות אמרו שהא אינה ראויה לייצג את איטליה בתחרויות יופי בינלאומיות, מנדס אף טענה בעצמה "אני יודעת שאני לא מייצגת את היופי האיטלקי אבל בחרו, אז מה אני אמורה לעשות? לפרוש?".

בתחרות מיס תבל היא עלתה לשלב שש המועמדות הסופיות.

היא דגמנה למספר בתי אופנה, והיא הופיעה במספר תוכניות טלוויזיה וקומדיות מצבים באיטליה.

היא שיחקה תפקיד קטן בסרט אושן 11.[דרוש מקור]

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דני מנדס** בוויקישיתוף

* דני מנדס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
מחוז **קלנגלה** (באנגלית, בסוואהילי: **Kalangala**; מכונה גם: **Ssesse**, בעברית: **ססה**) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור המרכזי במדינת אוגנדה. בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, קלנגלה.

רקע כללי
--------

### היסטוריה

בשנת 1989 עוד היה המחוז נפה במחוז מאסאקה. בשנת 1996 התפצל המחוז והפך למחוז עצמאי.

מחוז קלנגלה הוא ארכיפלג בצפון מערב אגם ויקטוריה. הארכיפלג מונה 84 איים הנקראים איי ססה, מתוכם רק 43 איים מיושבים. 4.8% משטח המחוז הם יבשה והשאר מכוסה מים.

מכיוון שהמחוז אינו מחובר יבשתית לשאר המדינה, קיים מערך סירות ומעבורות שמאפשר גישה בין המחוז לשאר חלקי המדינה.

### גאוגרפיה

המחוז גובל במחזות ואקיסו ומפיגי מצפון, במחוז מוקונו מצפון מזרח, בטנזניה מדרום, במחוז ראקאי מדרום מערב, במחוז מאסאקה ממערב ובמחוז קלונגו מצפון מערב. מטה המחוז יושב במחוז ואקיסו. עיר הבירה של המחוז יושבת באי הגדול ביותר במחוז, בוגלה, שגודלו 296 קמ"ר.

### כלכלה

רוב כלכלת המחוז נשענת על דיג, כאשר דייגי המחוז מהגרים אחרי התזוזות העונתיות של הדגים. ענפי כלכלה מרכזיים נוספים של תושבי המחוז הם תיירות, בזכות החופים השקטים ויערות הגשם הטרופיים של המחוז, המהווים גורם משיכה לתיירים מקומיים וזרים, וחקלאות, בדגש על סחר בעצים. המשק החי במחוז מורכב מעזים, צאן, עופות, ברווזים וחזירים.

### אקלים

במחוז קלנגלה יש מזג-אוויר לח. כמות הגשם השנתית היורדת במחוז היא בין 1,125 ל-2,250 מ"מ. עונת הגשמים מגיעה לשיאה בחודשים מרץ עד מאי, ואוקטובר עד נובמבר.

### דמוגרפיה

קצב גידול האוכלוסייה הוא 6.8% בשנה. בדומה למדינות נוספות ביבשת אפריקה, שכיחות נגיף האיידס במחוז גבוהה, וככה"נ כשליש מתושבי האי נושאים את הנגיף.

| שנה | אומדן אוכלוסייה |
| --- | --- |
| 1991 | 16,400 |
| 2002 | 34,800 |
| 2012 | 66,300 |

גלריה
-----

* רחוב במחוזרחוב במחוז
* 
* שקיעה בחופי עיר הבירה, קלנגלהשקיעה בחופי עיר הבירה, קלנגלה
* 
* סירת דיגסירת דיג
* הכנת ציוד דיגהכנת ציוד דיג
* 
* דגי כסף, מהדגים הנפוצים בשטח הימי של המחוזדגי כסף, מהדגים הנפוצים בשטח הימי של המחוז

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קלנגלה

* מחוז קלנגלה, מדריך התיירות של אוגנדה

הערות שוליים
------------

1. ↑  KALANGALA DISTRICT | Uganda Travel Guide (באנגלית)
2. ↑  Population & Culture | Kalangala District, www.kalangala.go.ug (באנגלית)
3. ↑  Kalangala | ActionAid, web.archive.org, ‏2016-03-04 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007535532705171
* LCCN: n95910177
* VIAF: 158437338
* WorldCat (עם VIAF): 158437338

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בדמות אדם המוצבת בשדה כדי להבריח ציפורים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו דחליל (פירושונים).
דחלילים בשדות אורז ביפן
דחליל בגינת צמחים
ציור של דחליל משנת 1893
**דחליל** הוא בובה שאמורה להבריח ציפורים ובעיקר עורבים משדות חקלאיים ומגינות, באמצעות מראה ו/או צליל שהיא מפיקה.

שורש השם, ד-ח-ל, גזור מארמית, ומשמעותו: לפחד (בבא בתרא כז: תוספות "בדחלולי סגי").

סוגי דחלילים
------------

בחקלאות נעשה לאורך ההיסטוריה שימושים רבים במכשירים עושי רעש שנועדו לנוע על ידי הרוח ולהבריח ציפורים.

מאחר שהציפורים נטו להתרגל לצלילים קבועים, נעשה שימוש באמצעים מגוונים יותר - החל מדמויות אדם שעושות רעש (הדחליל הקלאסי), וכלה בדמויות המחזיקות נפצי אבק שרפה שהתפוצצו באופן אקראי.

שיטה נפוצה אחרת להברחת ציפורים היא תליית ציפורים מתות על עמודים.

בניגוד לדחלילים המסורתיים, דחלילים מודרניים אינם בצורת אדם. בקליפורניה נפוצים שימושים בסרטים מבריקים הנעים ברוח (סרטים העשויים מיילאר).

הדחליל בספרות
-------------

הדחליל הוא אחד הגיבורים הראשיים של הקוסם מארץ עוץ
הדחליל הוא דמות המופיעה רבות בספרות האנגלית במאה ה-19, כאשר הידוע באזכורים הוא דמות הדחליל בספרי ל. פרנק באום - "הקוסם מארץ עוץ" בהם משמש הדחליל אחד הגיבורים העיקריים.

גם ביצירות מודרניות יותר מופיעים דחלילים, סדרת הקומיקס הפופולרית באטמן בהוצאת DC קומיקס הציגה את דמותו של "הדחליל" וכן שתי דמויות דחליל הופיעו בספרי מארוול קומיקס, הראשונה הייתה אויביהם של קפטן אמריקה, ספיידרמן, איירון מן וגוסט ריידר, והשנייה נקראה "איש הקש", ישות קסומה בין-ממדית ששמה נקשר לדוקטור סטריינג'.

ראו גם
------

* דוקרני יונים
* מבריח איילים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **דחליל** |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **דחליל** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **דחלילים** |

* דַּחְלִיל, באתר האקדמיה ללשון העברית, 29 במרץ 2011
* דחליל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007560598905171
* BnF: cb121560363 (data)
* GND: 4227960-4
* LCCN: sh85118020

 |
מחוז **נאקאפיריפירית** (באנגלית, בסוואהילי: **Nakapiripirit**) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור הצפוני במדינת אוגנדה. בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, נאקאפיריפירית.

מיקום
-----

המחוז גובל במחוז נפק מצפון, במחוז מורוטו מצפון מזרח, במחוז אמודט ממזרח, במחוז קווין מדרום מזרח, במחוז בולמבולי מדרום מערב, במחוז קומי ממערב ובמחוז קאטאווי מצפון מערב. מטה המחוז יושב בעיר הבירה של המחוז. עיר הבירה והעיר הגדולה של המחוז היא נאקאפיריפירית.

רקע כללי
--------

ילדים משבט הקרמוג'ונג
במקור נחשב המחוז לחלק ממחוז מורוטו. בשנת 2001, התפצל המחוז והפך למחוז עצמאי, כחלק מתוכנית ממשלתית להקטין את המחוזות במדינה, ובכך יועברו הכספים גם לעיירות הקטנות, ולא יישארו בידיי הערים הגדולות במחוז, כפי שקרה עד אז. 

רוב תושבי המחוז משתייכים לקבוצה האתנית קרמוג'ונג, ודוברים את שפת הקרמוג'ונג. שפה נוספת המדוברת בפי תושבי המחוז היא פוקוט.

במחוז מספר הרים שגובהם מגיע עד 3,000 מטרים. ההרים גבוהים ביותר הם הר קאדאם, לולקק ונאפאק. המחוז מחולק באופן גס לרצועה יבשה ולרצועה רטובה.
הרצועה היבשה מכסה את תת-הנפות לורו, אמודט, לורגנדווט ויורד לנאבילאטוק, לולחאט ולחלקים של לורגאה. הרצועה הרטובה מכסה בעיקר את מרגלות של הר קאדאם, בעיקר נאקאפיריפירית, נאמאלו, קאקומונגולה, קאריטה. במחוז יורדים בממוצע בין 500 ל-1,500 מ"מ משקעים.

כלכלה
-----

אחזקת משק-חי וגידול תבואה הם שתי הפעילויות הכלכליות העיקריות במחוז. דורה הוא המוצר העיקרי שמיוצר ברצועה היבשה והתירס הוא התוצר העיקרי של הרצועה הרטובה. יבולים נוספים שגדלים במחוז הם קטניות, אגוז האדמה, שומשום, חמניות, קנה הסוכר ובננות. בשנות ה-2000 התחילו לגדל גם אורז.

אוכלוסייה
---------

קצב גידול האוכלוסייה הוא 4.36% בשנה. כ-95% מתושבי המחוז גרים באזורים כפריים.

| שנה | אומדן אוכלוסייה |
| --- | --- |
| 2014 | 88,300 |
| 2020 | 113,300 |

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נאקאפיריפירית
* מחוז נאקאפיריפירית, מדריך התיירות של אוגנדה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Government names 14 new districts, web.archive.org, ‏2013-10-29 (באנגלית)
2. ↑  Nakapiripirit (District, Uganda) - Population Statistics, Charts, Map and Location, www.citypopulation.de (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2015126851
* VIAF: 46144648393352817219
* WorldCat (עם VIAF): 46144648393352817219

 |
**טירת הזהב הנצחית** (בסינית מסורתית: **億載金城**), המוכרת גם בשם **סוללת ארקונשן** או **מצודת ארקון** (בסינית מסורתית: **二鯤鯓砲台**) ובשם **מצודת אנפינג** (בסינית מסורתית: **億載金城**), היא טירה מבוצרת היסטורית בטאינאן, מחוז אנפינג (אנ'), טאיוואן.

היסטוריה
--------

הטירה נבנתה ב-1874–1876 על ידי הפקיד משושלת צ'ינג, שן באוז'ן (אנ'), במטרה להגן על החוף ולהגן על האי מפני פלישות יפניות. הטירה שומשה בפעם הראשונה במלחמת סין–צרפת ב-1884. כאשר טייוואן נמסרה לאימפריה היפנית, על ידי שושלת צ'ינג ב-1895, העם הטייוואני נלחם תחת דגל רפובליקת פורמוסה נגד ספינות הקרב היפניות הפולשות מהטירה הזאת. כאשר יפן השתלטה על הטירה, הטירה איבדה את ערכה הצבאי, והיא נאבדה לחלוטין כאשר בתקופת מלחמת רוסיה–יפן, מכרה ממשלת יפן כמה מתותחי המצודה. למרות זאת, היפנים רשמו אותה מאוחר יותר כנקודת נוף בעיר, ואז שיפצו את הטירה ושינו את גשר העץ שנכנס למבצר לגשר מבטון מעוטר בסלעים שטופות.

לאחר מלחמת העולם השנייה, אזור הטירה הכיל מבני מגורים לא חוקיים, מה שהחמיר את מצבו של הטירה. רק ב-1975, במלאת 100 שנה להקמתה הטירה, ממשלת העיר טאינאן בנתה מחדש ושחזרה חלק גדול מהטירה וחיזקה את התותחים שנמצאים בטירה.

ב-28 בדצמבר 1983, הודיע משרד הפנים של טאייואן על רשימת 15 אנדרטאות התרבות ברמה הראשונה, ביניהן נמצאה טירת הזהב הנצחית.

במאי 1997, לאחר שתוקן "החוק לשימור נכסי תרבות", הסיווג לרמות ראשונה עד שלושה בוטל. טירת הזהב הנצחית הוסבה לאנדרטה לאומית.

המבנה שוחזר פעם נוספת ב-1999, ואז נפתח מחדש. בנוסף, במהלך השיפוץ האחרון נמצאו חלק מהשרידים שנקברו מתחת לאדמה והוגנו בכיסוי זכוכית למבקרים.

גלריה
-----

* הכניסה לטירההכניסה לטירה
* החפיר שמקיף את הטירההחפיר שמקיף את הטירה
* אחד מהתותחים שנמצאים בטירהאחד מהתותחים שנמצאים בטירה
* שרידי הטירהשרידי הטירה
* אחד מהתותחים שנמצאים בטירהאחד מהתותחים שנמצאים בטירה

לקריאה נוספת
------------

* Bender, Andrew et al. (2004). *Taiwan*. San Francisco: Lonely Planet.
* Fu Chaoqing, "An Overview of Tainan's Historic Sites and Historic Buildings", Tainan City: Taiwan Architecture and Cultural Assets Press, November 2001, pp. 30-31 מסת"ב 957-30880-4-5.
* Wang Haoyi, "Storytelling at Miaokou", Taipei City: Soul Workshop Culture, August 2008 מסת"ב 978-986-6782-47-3.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טירת הזהב הנצחית** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טירת הזהב הנצחית

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Attractions > Hot Spots > Tainan City > Eternal Fortress >". Eng.taiwan.net.tw. ארכיון מ-2014-05-25. נבדק ב-2014-05-25.