recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**שלצ'ינינקאי** (בליטאית: **Šalčininkų rajono savivaldybė** להאזנה (מידע • עזרה); בפולנית: **Gmina rejonowa Soleczniki**) היא אחת מ-60 הרשויות המקומיות של ליטא. הרשות שוכנת במחוז וילנה ואוכלוסייתה מנתה בשנת 2011, למעלה מ-34,700 תושבים. העיר שלצ'ינינקאי היא העיר הגדולה ביותר ברשות, ומשמשת כמרכז המנהלי שלה.

אוכלוסיית הרשות מתייחדת ברוב של למעלה מ-80% (לפי המפקד שנערך ב-2001) מקרב התושבים המשתייכים למיעוט האתני הפולני בליטא.

בגבולה הדרום-מזרחי של הרשות שלצ'ינינקאי, קיים מבלט ייחודי של שטח ליטא לתוך שטח בלארוס, כעין מובלעת ליטאית בתוך השטח הבלארוסי המחוברת לשטח הליטאי.

המחוז הוקם כיחידה מנהלית מוגדרת בשנת 1950 ומאז השתייך למחוזות שונים. השיוך הנוכחי של רשות מקומית זו למחוז וילנה, החל בשנת 1995.

ברשות מקומית שלוש ערים: בלטויי ווקה, איישישוק ושלצ'ינינקאי; שתי עיירות: דייוונישקס (אנ') ויאשיונאי (אנ'); ועוד כ-450 כפרים קטנים יותר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שלצ'ינינקאי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של שלצ'ינינקאי (בליטאית)
* שלצ'ינינקאי, ברשת החברתית פייסבוק

* שלצ'ינינקאי, סרטונים בערוץ היוטיוב
* נתונים על רשות מקומית באתר ממשלתי ליטאי (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 0466 1527

 |
**שֵׁשׁ-זִים אָפור** (שם מדעי: *Hexanchus griseus*; באנגלית: Bluntnose sixgill shark או cow shark - כריש הפרה), הוא מין כריש מסדרת השש זימאים והוא המין הגדול ביותר בבני הסדרה. הוא מצוי בכל האוקיינוסים אך בקרבה ליבשה.

אורכו יכול לעלות על 3–4 מטרים ובשיא יכול להגיע לאורך 8 מטרים (26 רגל) ומשקלו המרבי מגיע ל-600 ק"ג. הוא בעל גוף אפור בעל ראש מגודל וחוטם עגלגל גדול אך חסר סנפירים עליונים למעט סנפיר זנב קטן והזנב קצר. הסנפירים התחתונים מעוגלים והכריש נוטה שלא לשחות הרבה. הוא חי במצולות הים עד לעומק של עד 2,500 מטרים (2.5 קילומטרים), אך בדרך כלל באזור ה-1,100 מטר ומצוי גם במים רדודים יותר. מזונו מורכב מדגים שונים, סרטנים, רכיכות, דגי סחוס אחרים ואף מכרישים אחרים. הוא ניזון גם מנבלות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שש-זים אפור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* FB
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  שש-זים אפור באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  מילון בעלי חיים: דגי סחוס (תש"ס), 2000. האקדמיה ללשון העברית

שש-זים אפור על החוף באנקרה, טורקיה.
**תחנת הרכבת לידס** (באנגלית: **Leeds Railway Station**) היא תחנת רכבת גדולה בממלכה המאוחדת ותחנת הרכבת המרכזית והגדולה ביותר בעיר לידס. תחנת לידס היא התחנה הרביעית בעומסה בבריטניה (מחוץ ללונדון) ובשנת 2019 עברו בה מעל ל-31 מיליון נוסעים.

תחנת לידס היא מוקד חשוב ברשת הרכבות הבריטית. התחנה משמשת כתחנת מעבר והחלפה ראשית בקו הראשי של החוף המזרחי של בריטניה. (אנ') (עליו מספקת חברת הרכבת הצפון מזרחית של לונדון שירותי רכבות בין עירוניות במהירות גבוהה ללונדון כל חצי שעה) והיא מהווה תחנה חשובה בקו הבינלאומי בין סקוטלנד, מידלנדס ודרום מערב אנגליה המתחברים לערים מרכזיות כמו בירמינגהאם, גלאזגו, אדינבורו, דרבי, נוטינגהאם, רדינג, בריסטול, אקסטר, פלימות' ופנזנס. ישנם גם שירותים בין עירוניים קבועים ליעדים מרכזיים ברחבי צפון אנגליה כולל מנצ'סטר, ליברפול, ניוקאסל ושפילד. זהו גם הטרמינל של רכבות העוברות על "קו הנוף" ו"קו קרלייל". ההרחבה העתידית שמתוכננת לשנים הבאות תחבר את התחנה לרשת המסילות במהירות גבוהה 2 (HS2).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תחנת הרכבת לידס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Our stations - Network Rail, web.archive.org, ‏2014-04-10
**iptables** היא תוכנה המגיעה עם מערכות לינוקס שונות, המאפשרת למנהל מערכת הלינוקס לשנות בעזרת **פקודות** את מערכת המידע הטבלאית הליבתית (הנקראת בעצמה iptables) ואת חוקי ההתנהגות (rules) שהיא מכילה, כבסיס לפעילותה התקנית של חומת האש של מערכת הלינוקס בה השינוי נעשה.

לרוב, כלי זה מותקן מראש בהפצות לינוקס תחת הנתיב usr/sbin/iptables/ והגדרת ברירת המחדל שלו היא לאפשר את כל סוגי התעבורה הנכנסת והיוצאת עד אשר יוגדר אחרת על ידי מנהל המערכת.

בשילוב מוצרי אבטחה נוספים, כלי Iptables מהווה לרוב נדבך חשוב במערך אבטחת רשתות מחשבים.

בדומה ל-Netfilter, גם Iptables מיושמת באמצעות מודולים.

צילום מסך של הממשק הגרפי Firestarter
כדי להפעיל את כלי ה-Iptables בצורה תקינה, חייב מנהל המערכת להיות בעל הרשאות גבוהות אחרת צפויות שגיאות והכלי לא יתפקד כנדרש ממנו. לכללי ה-Iptables ישנן חלופות גרפיות (ממשק GUI) כגון: Firestarter שכדאי לעבוד איתן במיוחד בחיבור מרוחק (SSH), הקלדת פקודה שגויה יכולה לנעול את הגישה למערכת לצמיתות עד שמנהל המערכת ישחרר את הנעילה באופן ידני ופיזי.

Netfilter Iptables
בעזרת כללים שונים הנקראים שרשראות (באנגלית: **Chains**) רשאי מנהל המערכת לקבוע איזה תעבורת רשת תמשיך אל יעדה ואיזה תיחסם:

**PREROUTING** - טיפול בחבילת המידע לפני הניתוב.

**INPUT** - טיפול בחבילת המידע בעת הכניסה למערכת.

**FORWARD** טיפול בחבילות מידע המיועדות לניתוב.

**OUTPUT** - טיפול בחבילות המידע היוצאות מהישות עצמה.

**POSTROUTING** - טיפול בחבילת המידע לאחר הניתוב.

סקירה כללית
-----------

מסנן המנות היה קיים בהפצות יוניקס מאז ומתמיד, התחיל במערכת BSD שודרג והיה מוכר תחת השם ipfwadm. בשנת 1999 מתכנת בשם ראסטי ראסל כתב את מסנן המנות הראשון ברמת הקרנל, ipchains, אשר שולב בגרסת הקרנל 2.2 והוחלף על ידי מסנן המנות iptables ששולב בגרסת הקרנל 2.4, לינוקס.
הרעיון הבסיסי המקורי של ipfwadm היה רשימות של כללים, שעל כל אחד מהכללים לבדוק חלק אחר בחבילות הנתונים ולהחליט אם לסנן אותן או לאפשר להן לעבור, בהתאם לכללים שהוגדרו מראש:

**ACCEPT** - החוק יאפשר לחבילת המידע לעבור.

**DROP** - החוק יזרוק את החבילת המידע ויתעלם ממנה.

**REJECT** - החוק לא יאפשר לחבילת המידע להגיע אל יעדה ותשלח הודעת שגיאה למקור השולח.

**QUEUE** - החוק יעביר את חבילת המידע לזיכרון משני במרחב המשתמש.

**RETURN** - החוק יעביר את חבילת המידע לחוק הקודם.

בניגוד ל-ipchains, ב-iptables המערכת יודעת לפקח על מצב החיבור וקיימות אפשרויות סינון חבילות מידע נוספות. היורש של iptables הוא nftables, אשר זמין בגרסת הקרנל 3.13, לינוקס (19 בינואר 2014).

Iptables משמש גם כגורם המפנה את חבילות המידע למרכיבים ברמת הקרנל. x\_tables הוא השם של מודול הקרנל, המחזיק בתוכו חלק קוד המשותף לכל ארבעת המודולים (v4, V6, ARP, EB).

פקודות בסיסיות
--------------

* sudo iptables -L - יציג את טבלת החוקים.
* sudo iptables -L --line-numbers - יציג את טבלת החוקים בצורה ממוספרת.
* sudo iptables -f - מחיקת כל החוקים.
* iptables -I OUTPUT 6 -p icmp --icmp-type 8 -j ACCEPT - לאפשר בקשות ICMP מחומת האש.
* sudo iptables -A INPUT -j DROP - חסימת כל התעבורה הנכנסת.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Iptables (באנגלית)

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Iptables** בוויקישיתוף
* עמוד עזר (Man) בנושא Iptables (באנגלית)
* עמוד עזר בנושא Iptables (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4796978-7

 |
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "סגונדה דיוויסיון" או "הליגה הספרדית השנייה בכדורגל".
**סגונדה דיויסיון RFEF** (בספרדית: **Segunda División RFEF**) היא ליגת הכדורגל הרביעית בחשיבותה בספרד, לאחר לה ליגה, לה ליגה 2 (סגונדה דיויסיון) ופרימרה דיויסיון RFEF. הליגה הוקמה בסיום עונת 2020/21 כתוצאה מהקמת ליגה שלישית חדשה, פרימרה דיויסיון RFEF שהחליפה את הליגה השלישית הקודמת, הסגונדה דיוויסיון ב' שהפכה לליגה הרביעית הנוכחית ושמה שונה ל-סגונדה דיויסיון RFEF. הליגה הרביעית הקודמת, הטרסרה דיוויסיון (בספרדית: **Tercera División**) הפכה לליגה החמישית ושמה שונה ל-Tercera División RFEF. הליגה כוללת כמה קבוצות מילואים של קבוצות מהליגות הגבוהות יותר.

היסטוריה
--------

הליגה הרביעית הקודמת, הטרסרה דיוויסיון הוקמה בתחילה כליגה השלישית במבנה הליגות בספרד לקראת עונת 1929/1930, עונה אחת לאחר תחילת הליגות בספרד. בעונתה הראשונה של הליגה, השתתפו 33 קבוצות שהתחלקו לשמונה בתים. האלופה בכל בית השתתפה במשחקי הפלייאוף, בהם זכתה הקבוצה דפורטיבו קאסטיון כאלופה הראשונה של הליגה כשניצחה 2-3 את הקבוצה CF ברקלדו. בשנת 1936, כאשר פרצה מלחמת האזרחים בספרד, הליגה, בדומה לשאר הליגות בספרד, בוטלה. אך כאשר שאר הליגות התחדשו, הטרסרה דיוויסיון שהייתה אז הדרג השלישי במבנה הליגות הספרדי, בוטלה, ובמקומה היו ליגות אזוריות. אולם, כעבור שנתיים בעונת 1942/1943 הליגה הוקמה מחדש. הליגה המשיכה לשמש כליגה השלישית בספרד עד עונת 1977/1978, כאשר הליגה השלישית הקודמת, הסגונדה ב' הוקמה.

ב-2020 פדרציית הכדורגל הספרדית המלכותית (ה-RFEF) הודיעה על הקמה של ליגה שלישית חדשה, הפרימרה דיויסיון RFEF שהחליפה בתום עונת 2020/21 את הליגה השלישית הקודמת הסגונדה דיוויסיון ב. בעקבות ההחלטה, שמה של הסגונדה דיוויסיון ב' שונה לסגונדה דיויסיון RFEF ובתום עונת 2020/21 הסגונדה דיויסיון RFEF הפכה לליגה הרביעית בחשיבותה. הליגה הרביעית הקודמת, הטרסרה דיוויסיון, הפכה לליגה החמישית בחשיבותה ושמה שונה לטרסרה דיוויסיון RFEF.

ראו גם
------

* גביע המלך הספרדי
* הליגה הספרדית השלישית בכדורגל

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של סגונדה דיויסיון RFEF

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Segunda B-Segunda Federación" (בספרדית). RFEF. נבדק ב-22 ביולי 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)
חזית הביתן
פנים המבנה
**מקסיקו** הוא ביתן באזור "תצוגת העולם" של פארק השעשועים אפקוט באתר הנופש דיסניוורלד שבפלורידה, שמכיל אלמנטים הקשורים לתרבות המקסיקנית.

פעילות
------

הביתן נפתח עם הקמת הפארק, ב-1 באוקטובר 1982. 
ביתן מקסיקו יוצא דופן בצורתו בין ביתני המדינות, בכך שהוא מצוי כולו בתוך מבנה מקורה. לחזית המבנה צורת פירמידה אצטקית. היות הביתן כולו מקורה מאפשר יצירת תמה לילית לביתן. המבנה תוכנן על ידי האדריכל ארטורו דולזיידס.

בכניסה למבנה, מתחת הפרמידה, מצויה תערוכה הנערכת בחסות משרד התיירות המקסיקני, המציגה אמנות פיסולית מקסיקנית מתוך אוסף "Animales Fantasticos".

חלקו העיקרי של המבנה בנוי ככיכר שוק מקסיקנית טיפוסית, הנקראת "פלאזה דה לוס אמיגוס" (בספרדית: Plaza de los Amigos - כיכר החברים). בכיכר שוק טיפוסי, היורד לעבר "נהר" המהווה חלק מהמתקן "אל ריו דל טיימפו" (נהר הזמן). מעברו השני של הנהר מציגה התפאורה יערות גשם והר געש עשן.

ביתן זה (כמו גם הביתן הקנדי) היו שנים משלושת הביתנים שהוחלט על הקמתם ועל מיקומם מבלי קשר לקבלת מימון מהמדינה לצורך הקמתם (אף שמשרד התיירות של מקסיקו אכן מימן את בניית הביתן ואת תפעולו). חברת וולט דיסני החליטה שהביתן של ארצות הברית יהיה במרכז תצוגת העולם, ושתי הארצות הגובלות בה - מקסיקו וקנדה, תהיינה בשתי קצות תצוגת העולם .

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל דיסני** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקסיקו** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מקסיקו

| אפקוט |
| --- |
| עולם העתיד | ספינת החלל כדור הארץ • אינובנשונס • עולם האנרגיה • המשימה: חלל • סוארין • טסט טרק • דמיון! • האדמה • הימים החיים |  |
| גלריית מדינות העולם | מקסיקו • נורווגיה • סין • גרמניה • איטליה • ההרפתקה האמריקאית • יפן • מרוקו • צרפת • הממלכה המאוחדת • קנדה |
| מתקנים שאינם פעילים | הורייזונז • פלאי החיים • כפר המילניום • עולם התנועה |
**מקסימיליאן פון לאפרט** (בגרמנית: **Maximilian von Laffert**;‏ 10 במאי 1855 – 20 ביולי 1917), היה גנרל גרמני שפיקד על קורפוס במלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת הקריירה

פון לאפרט נולד בלינדאו ב-10 במאי 1855 לאביו קרל פון לאפרט שהיה אחראי על המכס ולאשתו קלרה לבית פון דר ונזה. בשנת 1871 התגייס פון לאפרט לצבא הגרמני הקיסרי, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1908 מונה למפקד הדיוויזיה ה-40 (הסקסונית ה-4), ובשנת 1913 מונה למפקד הקורפוס ה-19 (הסקסוני ה-2).

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון לאפרט מפקד הקורפוס ה-19 (הסקסוני ה-2) שהיה חלק מהארמייה השלישית ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרבות במערכה על הגבולות, לרבות קרב שרלרואה, וכן השתתף בקרב על המארן. באוקטובר 1914 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השישית, ולחם עימה במרוץ אל הים ובקרב איפר הראשון. ב-1 בספטמבר 1916 קיבל פון לאפרט את העיטור פור לה מריט על הצלחתו בקרבות.

ב-20 ביולי 1917 מת פון לאפרט בפרנקפורט מהתקף לב פתאומי.

עיטורים
-------

* פור לה מריט
* מסדר הכתר
* מסדר העיט אדום
* צלב הברזל

ראו גם
------

* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקסימיליאן פון לאפרט** בוויקישיתוף
* Biografische Webseite mit Foto בגרמנית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 139731210
* VIAF: 102584887
* WorldCat: viaf-102584887

 |
**מקסימיליאנו אדוארדו מסה** (בספרדית: **Maximiliano Eduardo Meza**; נולד ב-15 בדצמבר 1992) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הקשר במונטריי.

קריירת מועדונים
---------------

מסה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של חימנסיה לה פלאטה. ב-10 בדצמבר 2012, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד דפורטיבו מרלו. עונה לאחר מכן עת עלתה חימנסיה לליגת העל הארגנטינאית, הפך לשחקן הרכב בקבוצה הבוגרת. ב-8 באוקטובר 2013, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד ולז סארספילד.

ב-18 בספטמבר 2016, חתם באינדפנדיינטה. 4 ימים לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק במסגרת בשמינית גמר גביע סודאמריקנה נגד שאפקואנסה הברזילאית. בעונה שלאחר מכן, מסה היה שותף לזכייה של הקבוצה בגביע סודאמריקנה.

בשנת 2019, מסה חתם במונטריי מליגת העל המקסיקנית. בעונתו הראשונה, מסה זכה עם הקבוצה בליגת האלופות היבשתית.

קריירה בינלאומית
----------------

במרץ 2018, מסה זומן לראשונה לסגל נבחרת ארגנטינה לקראת משחקי ידידות נגד ספרד ואיטליה. ב-27 במרץ 2018, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 1–6 לספרד.

מסה, השתתף עם הנבחרת במונדיאל 2018.

תארים
-----

אינדפנדיינטה
* גביע סודאמריקנה: 2017
* גביע סורוגה בנק: 2018

מונטריי
* ליגת העל המקסיקנית: אפרטורה 2019
* לית האלופות של אמריקה הצפונית: 2019

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקסימיליאנו מסה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams

| **נבחרת ארגנטינה – מונדיאל 2018** |
| --- |
| 1 גוסמאן • 
2 מרקאדו • 
3 טגליאפיקו • 
4 אנסאלדי • 
5 ביגליה • 
6 פאסיו • 
7 באנגה • 
8 אקוניה • 
9 היגוואין • 
10 מסי • 
11 די מריה • 
12 ארמני •
13 מסה • 
14 מסצ'ראנו •
15 פרס •
16 רוחו •
17 אוטמנדי •
18 סאלביו •
19 אגוארו •
20 לו סלסו •
21 דיבאלה •
22 פאבון •
23 קבאז'רו •
מאמן: סמפאולי | ארגנטינהארגנטינה |
**Israelism** הוא סינגל, שהוקלט על ידי להקת ארמי אוף לאברז השוודית, ויצא לאור בשנת 1993.

רקע
---

השיר יצא כסינגל הראשון מתוך האלבום The Gods of Earth and Heaven. הוא נכתב על ידי אלכסנדר בראד, ז'אן פייר ברדה, דומיניקה פז'ינסקי, אנדרס וולבק ומיכאלה דה לה קור. בשיר מסומפל השיר היהודי העממי "הבאנו שלום עליכם" והוא בסגנון היורודאנס.

השיר כולל התייחסות ליהדות ולישראליות תוך שילוב מסרים מיניים. הוא מושר באנגלית אך כולל גם מספר מילים בעברית. כנגד השיר הובעה ביקורת על כך שמסריו הם אנטישמיים, על אף ששניים מחבריו היו יהודים. בשל הביקורת נאסר לשידור ברשת MTV באירופה, אך בישראל זכה להצלחה רבה.

השיר מתחיל במילים:"שוק יהלומים בגטו, מגן דוד על החזה, ביום שבת הסקס כשר, נסיכה יהודיה אצלי בקן"

בשוודיה צעד השיר ארבעה שבועות במצעד הפזמונים והגיעו בשיאו למקום העשירי. כמו כן הגיע למקום השני בישראל, למקום חמש בפינלנד, ותשע בבלגיה.

הוידאו קליפ לשיר בוים על ידי הבמאי השוודי פרדריק בוקלונד.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על הסינגל "Israelism" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על היצירה "Israelism" באתר Discogs

הערות שוליים
------------

1. ↑  תמים פרוטצ'ר,Sweden’s Outrageous ’90s Jewish Dance Band, באתר Jewish Telegraphic Aganc
2. ↑  Army of Lovers: Israelism (1993), באתר imdb

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 0355a206-5742-365a-8224-58bebaf2d077

 |
**מיאון** הוא מושג בהלכה היהודית שפירושו מחאת יתומה קטנה כנגד נישואיה מדרבנן שעל ידיו היא משתחררת מהנישואין ללא צורך בגט.

מכיוון שילדה קטנה עד גיל 12 אינה נחשבת בוגרת לעניין הכרעות משפטיות, היא אינה יכולה להחליט להנשא. על פי התורה, הזכות לחתן אותה מסורה לאביה, שיכול לקבל את קידושיה, ואז יש להם תוקף של נישואים מדין תורה. במקרה זה הבת יכולה להתגרש רק באמצעות קבלת גט. יתומה קטנה שאין לה אב, אינה יכולה להתחתן עד הגיעה לגיל בגרות (12.5), וכן קטנה שנישאה על ידי אביה, ונתגרשה, שוב אין אביה יכול להשיאה בקטנותה, עד שתהיה בת 12 (נערה), ותוכל להשיא את עצמה. 

חכמים תיקנו שאמה או אחיה של יתומה קטנה יכולים להשיאה בהסכמתה. לנישואים אלו יש תוקף מדרבנן, וכיוון שכך, כל זמן שהיתומה קטנה היא יכולה לשנות את דעתה ולהודיע שהיא אינה מעוניינת להיות נשואה לבעלה. הודעה כזו נקראת מיאון, ולאחריה הנישואין של היתומה בטלים למפרע. כך שבניגוד לאשה בוגרת הזקוקה לגט מן הבעל כדי לפרק קשר נישואים, ליתומה מספיק מיאון. הממאנת אינה נחשבת גרושה, והיא רשאית להנשא לכהן, וכן לקרוביו של בעלה, כאילו לא הייתה נשואה מעולם.

המיאון עצמו דורש שהקטנה תאמר "אי אפשי בפלוני בעלי" כלומר, איני רוצה את האיש הזה כבעל, או כל לשון מקביל. 

מקור הדין במשנה, מסכת יבמות, פרק י"ג, משנה א':

"בית שמאי אומרים: אין ממאנים אלא ארוסות.
ובית הלל אומרים: אפילו נשואות, ואפילו ביבם, ואפילו שלא בפניו ושלא בפני בית דין. לדעת בית הלל: ממאנת כשהיא קטנה אפילו ארבע וחמש פעמים.
אמרו להם בית שמאי: אין בנות ישראל הפקר. אלא ממאנת פעם אחת, וממתנת עד שתגדיל, ותמאן ותינשא לאחר."

קישורים חיצוניים
----------------

* מיאון, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת"
* יסודות דין מיאון, מאת איציק פורר, מתוך דף קשר של ישיבת הר עציון
* מאמרים בנושא מיאון, באתר ספריית אסיף
**רפי אפל** (נולד ב 23 בנובמבר 1944) הוא קצין צה"ל במיל' בדרגת תת-אלוף. שירת בתפקידים בכירים בחיל הים בהם ראש מספן המודיעין ונספח ימי בשגרירות ישראל בארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

אפל נולד בקריית מוצקין, בנם של אריה וחיה. הוא סיים את בית הספר היסודי "אחדות" בקרית מוצקין ואת שנות התיכון עשה בבית הספר לקציני ים עכו במגמת שייט. ב-1962 התגייס לצה"ל וב-1964 סיים קורס חובלים מחזור י"א.

בתפקידו הראשון היה קצין גנ"ק (גילוי, ניווט, קשר) בקורבטה אח"י נגה (ק-22). ב-1966 סיים קורס גנ"ק מתקדם ומונה למפקד ספינת טורפדו ט-206 עליה פיקד במלחמת ששת הימים ובמהלכה השתתפה בפעולת פורט סעיד. לאחר המלחמה הייתה ט-206, בפיקודו של רפי אפל, הספינה הראשונה שסייעה בחילוץ נפגעי טיבוע המשחתת אילת. לאחר מכן שירת כקצין אג"ם בזירת ים סוף וב-1969 מונה למפקד אח"י מבטח, ספינת טילים מדגם סער 1. בשנים 1971-1973 שימש סגן מפקד בית הספר לחובלים ובמלחמת יום הכיפורים פיקד על אח"י נהריה, ספינת טילים חמושה מוסווית.

ב-1974 מונה לסגן מפקד בסיס אשדוד וב-1975 מונה למפקד פלגת סטי"לים 45 בזירת ים סוף. ב-1977 מונה למפקד בית הספר לחובלים. בשנים 1979 עד 1982 שימש ראש מחלקת אמצעי לחימה במטה חיל הים, ובתפקידו זה השתתף באפיון ספינות "סער 5", "הצוללות מסדרת דולפין" וכל מערכות הלחימה הימיות החדישות.

ב-1984, לאחר סיום לימודי התואר הראשון והשני בכלכלה מונה לראש מחלקת תקציבים ובקרה של החיל, וב-1988 מונה לראש מספן המודיעין.

בשנים 1990 עד 1992 שירת כנספח ימי בשגרירות ישראל בוושינגטון. רפי אפל עוטר בתום כהונתו באות לגיון ההצטיינות האמריקאי.

לאחר שחרורו שימש מנכ"ל קניון לב המפרץ עד 1999. מאז 2014 משמש יושב ראש עמותת בוגרי בית הספר לקציני ים עכו.

אפל בעל תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בר-אילן.

קישורים חיצוניים
----------------

* רפי אפל באתר עמותת בוגרי בית הספר לקציני ים

| ראשי מספן המודיעין |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| שמעון הורן • אריה פינס • צבי קינן • חיים רפאלי • אריה ברוש • יחיאל שפירא • ראובן אשכנזי • אברהם (רמי) לונץ • אלי לוי • מיכה רם • אברהם אשור • אריה רונה • רפי אפל • ידידיה יערי • רוני איכר • שי ברוש • חזי משיטה • נעם פייג • רם רוטברג • אבי ארזוני • ירון לוי • יורם לקס • שי אלבז • אייל הראל • יובל אילון • אמיר גוטמן |  |

 |
**רפאל (רפי) ברקוביץ' (ברקו)** (נולד ב-1958) הוא ראש המרכז למחקר גרעיני שורק. קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. בשירותו הצבאי היה מפקד וטייס קרב בחיל האוויר.

ביוגרפיה
--------

ברקוביץ' נולד בישראל, בנם של חנה וארתור ברקוביץ', ניצולי השואה. למד בבית הספר אורט רמת גן במגמת מכניקה עדינה. ביולי 1976 התגייס לחיל האוויר וסיים קורס טיס ב-1978 במגמת קרב. באוקטובר 1980 נבחר להשתתף בקורס ההסבה הראשון של מטוסי ה-F-16 פייטינג פלקון שנקלטו בחיל. ב-28 באפריל 1981 רשם את הפלת הבכורה העולמית של מטוס ה-F-16, כאשר במהלך פטרול בשמי לבנון הפיל מסוק מי-8 של חיל האוויר הסורי בסמוך לשדה התעופה ריאק. במהלך מלחמת לבנון היה מדריך בבית הספר לטיסה ובהצבת חירום נלחם כטייס קרב בטייסת 117, טייסת F-16 בבסיס רמת דוד. ב-10 ביוני השתתף בקרב אוויר באזור אגם קרעון, הוא הפיל שני מטוסי מיג 23 ומטוס מיג 21 של חיל האוויר הסורי. בהמשך שירותו פיקד על טייסת 253, טייסת מטוסי F-16, כולל במהלך מלחמת המפרץ. פיקד על טייסת 69, טייסת מטוסי F-4 פנטום שעסקה במשימות צילום אוויר. תקופת פיקודו התקצרה עקב אירוע בטיחותי. לאחר מכן שירת כראש מחלקת אמצעי לחימה במטה חיל האוויר. השתחרר משירות הקבע ב-1999. הוא המשיך לשרת במילואים כטייס קרב עד 2012 ולאחר מכן כמדריך במגמת קרב בבית הספר לטיסה עד סוף 2018.

לאחר שחרורו כיהן כראש אגף במשרד הביטחון. בשנים 2007 עד 2012 כיהן כמנכ"ל חברת הצורפים. בתפקידו הבא כיהן כסמנכ"ל בכיר במטה הוועדה לאנרגיה אטומית. בנובמבר 2015 מונה למנהל המרכז למחקר גרעיני - שורק.

ברקוביץ' בעל תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה מהפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל בטכניון ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

קישורים חיצוניים
----------------

* יובל צוק, ‏הנץ ואני, באתר חיל האוויר הישראלי, אוקטובר 2010
* אהרון לפידות, ‏הראשון והאחרון, באתר ישראל היום, 16 בנובמבר 2012
* עוז רוזנברג, ‏40 שנה בשחקים והבנים שממשיכים את המורשת: טייסים נפרדים מחיל האוויר, באתר מעריב אונליין, 10 בדצמבר 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  רפי ברקוביץ מונה למנהל המרכז למחקר גרעיני שורק (ממ"ג), אתר משרד ראש הממשלה, 22 בנובמבר 2015
**ולדימיר נאומוביץ' וַפְּניק** (ברוסית: **Владимир Наумович Вапник**; ‏‏נולד ב־6 בדצמבר 1936) הוא מחשובי התאורטיקנים בתחום למידת המכונה.

קריירה
------

ופניק נולד בברית המועצות. קיבל תואר מוסמך במתמטיקה באוניברסיטה האוזבקית הלאומית ב-1958, ודוקטור בסטטיסטיקה במכון למדעי הבקרה של מוסקבה ב-1964. הוא עבד במכון זה בין השנים 1990-1961 ואף כיהן כראש המחלקה למדעי המחשב. ב-1990 עבר לארצות הברית והצטרף למחלקה לחקר מערכות לומדות של מעבדות בל. ב-2002 עבר למעבדות NEC בפרינסטון, שם הוא פועל עד היום. בנוסף הוא מכהן כפרופסור למדעי המחשב ולסטטיסטיקה באוניברסיטת לונדון מ-1995, וכפרופסור באוניברסיטת קולומביה מ-2003. ב-2006 הצטרף לאקדמיה הלאומית להנדסה וב-2008 זכה בפרס פאריס קאנלקיס. ב-2012 זכה במדליית בנג'מין פרנקלין בתחום מדעים קוגניטיביים.

לוופניק השפעה מכרעת על התאוריה המודרנית של למידה סטטיסטית מתוך דוגמאות. יחד עם צ'רבוננקיס פיתח את המדד הקרוי בשם ממד VC, האומד את הסיבוכיות של משפחת היפותזות וקובע האם היא ניתנת ללמידה ומהם גודלי המדגם הדרושים. תרומתו הבולטת השנייה הייתה בהצגת האלגוריתם והתאוריה של מכונת וקטורים תומכים, שהוא אלגוריתם הלמידה הנפוץ ביותר כיום.

קישורים חיצוניים
----------------

* ולדימיר ופניק, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* ולדימיר ופניק, באתר dblp
* ולדימיר ופניק, באתר גוגל סקולר

הערות שוליים
------------

1. ↑  ולדימיר ופניק באתר מכון פרנקלין

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007449507905171
* BnF: cb12503901v (data)
* DBLP: 31/6484
* GND: 1060237032
* ISNI: 0000 0001 0929 4031
* LCCN: n80050226
* MGP: 204970
* NKC: uk2009539234
* NTA: 069554390
* SELIBR: 315455
* SUDOC: 034266208
* Trove: 868384
* VIAF: 101595313
* WorldCat: lccn-n80050226

 |
**ויליאם ג'יימס "בילי" מק'קולו** (באנגלית: **William James "Billy" McCullough**;‏ נולד ב-27 ביולי 1935 בקאריפרגוס) הוא כדורגלן עבר צפון אירי.

ביוגרפיה
--------

מק'קולו החל את הקריירה שלו במועדון פורטאדאון, וב-1958 הוחתם על ידי ארסנל. הוא שיחק בעמדת הבלם השמאלי, וערך את הופעת הבכורה בארסנל במשחק נגד לוטון טאון ב-26 בדצמבר 1958. באותה עונה הוא שיחק רק בעשרה משחקים, מק'קולו הפך לבלם השמאלי הקבוע לאחר שלן וילס עבר לעמדת הבלם הימני בתחילת עונת 1959/1960.

מק'קולו התפרסם בזכות העקביות וכושרו הגופני. הוא לבש את החולצה מס' 3 של ארסנל במשך שש העונות הבאות, והחמיץ בהן משחקים ספורים בלבד. בעונה הראשונה של מק'קולו המועדון סיים במקום השלישי, אך בשאר העונות סיים רק במרכז הטבלה ולא הצליח להתחרות על התארים השונים.

הוא הופיע לראשונה במדי נבחרת צפון אירלנד במשחק ידידות נגד נבחרת איטליה ב-25 באפריל 1961, שהסתיים בניצחון 3 - 2 לטובת איטליה. מק'קולו הופיע במדי נבחרתו בעשרה משחקים שבהם לא כבש, והאחרון שבהם היה בהפסד 0 - 2 לנבחרת אנגליה ב-22 בדצמבר 1966.

בעונת 1965/1966 נאלץ מק'קולו להתחרות על מקומו בהרכב עם פיטר סטורי הצעיר. כאשר ברטי מיי החל לאמן את ארסנל בסיום אותה עונה הוא שאף לבנות סגל צעיר, והכניס את מק'קולו לרשימת ההעברות של ארסנל לאחר סוף העונה. מק'קולו שיחק ב-268 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 4 שערים. הוא הועבר למילוול באוגוסט 1966, ולאחר מכן שיחק תקופות קצרות בבדפורד טאון, קורק סלטיק ודרי סיטי.

לקריאה נוספת
------------

* Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. מסת"ב 1-899429-03-4

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
**בימבולנס** או **מינילנס** הוא כלי רכב חשמלי קומפקטי, אשר מופעל על ידי הארגונים מגן דוד אדום ואיחוד הצלה, ומשמש למתן עזרה ראשונה וסיוע חירום לאנשים בסכנת חיים. הארגונים מפעילים עשרות רכבים ברחבי ישראל כאשר מטרתם המרכזית היא קיצור זמן ההגעה של כונני רפואת חירום לאירוע חירום והענקת טיפול מהיר ומקצועי ללא עיכובים.

מקור שמו הוא הלחם בסיסים של המילים "בימבה" ו"אמבולנס", או מיני אמבולנס.

פרטים טכניים
------------

בימבולנס בזמן חניה וטעינת מצברים חשמלית
זהו רכב חשמלי זעיר, מתוצרת סין, המאויש בידי 2 חובשים או פרמדיקים, הרכב מיועד לשימוש של 2 נוסעים בלבד והוא מאפשר למתנדבי ההצלה להגיש עזרה ראשונית מהירה אך אינו מאפשר פינוי של חולים כמו באמבולנס או בנט"ן.

יש בו ציוד רפואי מתקדם הכולל בין היתר ציוד החייאה, דפיברילטור, מזרק אפיפן לטיפול בהתקפי אלרגיה, תרופות לשעת חירום, אלונקה, לוח גב מתקפל וציוד חבישה.

יתרונו הגדול של הרכב הוא בגודלו הקטן אשר מאפשר לו לנסוע בשוליים ולא לבזבז זמן על חיפושי חניה ועמידה בפקקים. אך חלים עליהם מספר הגבלות. לא ניתן לפנות בהם חולים ואסור להם לחצות צמתים באור אדום ואסורים לנסיעה בכבישים מהירים.

בספטמבר 2018 התקיים ערב הוקרה במד"א ירושלים אשר אליו הגיע נשיא הפיליפינים, רודריגו דוטרטה במהלכו נהג בבימבולנס.

ראו גם
------

* אמבולנס
* מגן דוד אדום
* איחוד הצלה

קישורים חיצוניים
----------------

* בריאות - אמבולנס מד"א החייאה עזרה ראשונה, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 0:58)
* הצגת הבימבולנס עם ד"ר איתי גל, בעמוד הפייסבוק של פותחים יום, 14 ביולי 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  מד"א בפיתרון יצירתי נגד הפקקים: בימבולנס – רכב חשמלי קטן מיימדים, באתר מלכת הכביש, ‏4 באפריל 2018
2. 1 2  מינילנס באתר איחוד הצלה
3. ↑  ד"ר איתי גל, צפו: כך נראה האמבולנס המיניאטורי החדש של מד"א, באתר ynet, 3 באפריל 2018
4. ↑  מירית פנחס, מד"א תפעיל רכבי בימבולנסים ברחבי הקריות, באתר mynet‏ קריות, 7 בפברואר 2018
5. ↑  חדשות 2, ‏צפו: דוטרטה נוסע על ה"בימבולנס", באתר ‏מאקו‏‏, ‏4 בספטמבר 2018‏
משקה טופח
**משקה טוֹפֵחַ אינו חיבור לא לטומאה ולא לטהרה** הוא כלל יסוד בהלכות טומאה וטהרה, ומשמעותו המילולית: טיפות משקה - נוזל לח, שמכונס בכמות שהוא "טופח" מרטיב את הנוגע בו (אך לא יותר), אין טיפות המשקה השוכנות זה ליד זה נחשבות כגוף אחד, לעניין שנגיעה בטיפה אחת תשפיע על הטיפה השנייה.

החידוש שבכלל זה הוא, למרות שכאשר מים מכונסים יחד במקווה, בשלולית או בכל מאסף מים ("אשבורן" בלשון המשנה) הם נחשבים כגוף אחד, הן לעניין טומאת משקין שהנוגע בטיפת מים אחת נטמאים כל הטיפות מים האחרות והן לעניין טהרה שכאשר מקצת מהמים מושקים למקווה נטהרים כל המים הן מטומאתם והן מפסול המים שאובים, הרי שכאשר המים מועטים כל כך עד שאין בהם אלא כדי שכבה אחת של מים שהיא "טופח" כדי להרטיב את הנוגע בה, לא ניתן להחשיב את טיפות המים שבצידם כמחוברים אליהם, כיוון שאין הם מכונסים יחד. כלל זה מופיע במסכת טהרות.

טופח על מנת להטפיח
------------------

ככלל, ההלכה מבדילה בין שתי דרגות של רטיבות מועטת: "**טופח על מנת להטפיח**", שהם מים שהנוגע בהם יכול לחזור ולהרטיב דבר אחר, ו"**טופח**" רגיל, שהמים מסוגלים להרטיב את הנוגע בהם, אך היד הנוגעת לא מסוגלת להרטיב חפץ אחר.

בתלמוד הסתפקו בקשר לכלל זה ש"הטופח אינו חיבור לא לטומאה ולא לטהרה" האם מדובר גם בטופח על מנת להטפיח או רק בטופח רגיל. אך ברור שלעניין מקוואות, טופח על מנת להטפיח חיבור, כלומר כאשר ישנן שני מאגרי מים שבאף אחת מהם אין ארבעים סאה שהוא השיעור הראוי לעשות ממנו מקווה, ובין שני מאגרי המים, ישנם טיפות מים מועטות בשיעור של "טופח על מנת להטפיח", ניתן להחשיב את שני מאגרי המים כמאגר אחד שיש בו ארבעים סאה ונחשב מהתורה ל"מקווה".

יש מהאחרונים שמסבירים, כי לעניין טומאה וטהרה אנו זקוקים שהמים יחשבו כגוף **מחובר** אחד, ועל כך טופח אינו מועיל להחשב כמחובר, מכיוון שאינו מכונס במקום אחד, אך כדי לחבר שני מקוואות די בכך שישנם ארבעים סאה במקום אחד.

לקריאה נוספת
------------

* אנציקלופדיה תלמודית כרך יט, **טופח**. גדרו; כשיעור לטומאה והכשר; כשיעור לעניין איסור; בחיבורי משקים; בחיבורי אוכלים; במשקה שקרש. טור שצג

הערות שוליים
------------

1. ↑  משנה, מסכת טהרות, פרק ח', משנה ט'.
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף ט"ז, עמוד א'

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
**אלמנד** הוא ריקוד חגיגי שמקורו בגרמניה ומכאן שמו (Allemande שפירושו בצרפתית "גרמני"). ריקוד זה שכיח מאוד במוזיקה של הבארוק והוא הריקוד הראשון המתחיל את הסוויטה, מיד בתחילתה או לאחר הקדמה. זהו ריקוד שקט, המנוגן בקצב בינוני (מודרטו) ובמשקל לרוב זוגי (למשל 4/8) אך גם 4/4.

מבחינת המבנה המוזיקלי, האלמנד מאופיין בהתחלה של 1-3 צלילים קצרים של 1/16 המכונים UPBEAT, אי שימוש בצורת הסינקופה, נושאים קצרים העוברים פיתוח ליחידות רחבות וניגודים טונליים (של סולמות) או של נושאים. במוזיקה הגרמנית (כגון באך) המבנה הוא שמרני והקטע כתוב, בדרך כלל, לקלידים. במוזיקה האיטלקית (כגון קורלי) ההתייחסות חופשית יותר בתחום הטמפו והכלים.
בסוף המאה ה-18 החלו כותבים אלמנדים בקצב משולש (למשל ובר) דבר שהקדים את הופעת הוואלס.

לקריאה נוספת
------------

* אנציקלופדיה למוזיקה, ישראל שליטא, הוצאת יהושע צ'יצ'יק תל אביב, 1965

* AN ABC OF MUSIC, IMOGEN HOLST, OXFORD UNIVERSITY PRESS, 1972

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלמנד** בוויקישיתוף
* אלמנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007293922305171
* BnF: cb13169979x (data)
* GND: 4196292-8
* LCCN: sh85003647
* NKC: ph224298

 |
**אסרט מגרסה** (באמהרית: **አስራት መገርሳ**; נולד ב-20 ביוני 1987) הוא כדורגלן אתיופי, המשחק בעמדת הקשר בקבוצת אוניברסיטת וולוואלו אדיגרט.

קריירה
------

מגרסה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת ECCPO המקומית, בה שיחק עד שנת 2013.

ב-2 ביולי 2013, מגרסה חתם בהפועל רמת השרון. ב-24 באוגוסט 2013, ערך את הופעתו היחידה בקבוצה בהפסד 0–2 להפועל חיפה, בו הורחק בדקה ה-41 לאחר שקיבל צהוב שני. ב-28 באוגוסט 2013, שוחרר מהמועדון.

לאחר תקופה כשחקן חופשי, מגרסה חתם בדשאן ביר גונדד. בהמשך הקריירה שיחק גם בדדביט אדיס אבבה ובקיץ 2018 חתם באוניברסיטת וולוואלו אדיגרט.

ב-28 במאי 2011, מגרסה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אתיופיה בהפסד 1–2 לסודאן. ב-14 ביולי 2013, מגרסה כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–1 נגד רואנדה. מגרסה, נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע אפריקה לאומות 2013.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  ליאור טימור, ‏קשר נבחרת אתיופיה חתם ל-3 שנים ברמה"ש, באתר ONE‏, 2 ביולי 2013
2. ↑  אור בוקר, רמה"ש נגד מגרסה: "לא מפסיק לעשות שטויות", באתר ynet, 26 באוגוסט 2013
3. ↑  אור בוקר, מגרסה שוחרר מעירוני רמת השרון, באתר ynet, 28 באוגוסט 2013

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אסרט מגרסה"**.
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**אברהם צארום** (1878, כסלו ה'תרל"ט – 1942, כ' באב ה'תש"ב), נשיא הכבוד של התאחדות התימנים בארץ-ישראל, חבר אספת הנבחרים והוועד הלאומי.

חייו
----

אברהם צארום נולד לסוחר סעדיה אפרים צארום בכפר עאנד שבמחוז חראז שבתימן בחודש כסלו תרל"ט (1878). בגיל 15 שלח אותו אביו ללמוד תורה מרבני העיר צנעא בירת תימן.

בשנת תרנ"ד עלה לארץ ישראל, עם כל משפחתו, דרך חוף חודידה. משפחתו התיישבה בתחילה ביפו ולאחר מכן בירושלים, שם עבד כפועל בנין. לאחר כמה חודשים עבר לראשון לציון על מנת לעבוד ביקב. התחתן עם בת-עירו שמחה, וקודם מפועל ייצור למשגיח וטועם יינות. על אף קידומו ביקב בראשון לציון עלה לירושלים על מנת לשרת את עדתו.

בירושלים בנה את ביתו בשכונת "בית ישראל". למד מר' סעדיה נהארי את מלאכת סופר סת"ם. כשפרצה "מלחמת הספרדים והתימנים" וכמה מחכמי התימנים הוכרחו להסתתר מפני רדיפות ומאסרים, מצא הרב שלום אלשיך מחסה בבית אברהם צארום, וכך הכירו חכמי העדה מקרוב את האיש ואת כישרונו והבנתו בענייני צבור, ובשנת ה'תרס"ט, כשהעדה התימנית זכתה בעצמאות, נבחר למזכיר ועד התימנים בירושלים.

הוא טרח לשחרר ראשי-משפחות שנתפסו לצבא, לספק מזון ומרפא לחולים במגפות, ליתומים ואלמנות, וכדומה. היה חבר בוועד לחלוקת הסיוע במזון ששלחו יהודי אמריקה באוניה "וולקן" והשתתף בפעולות ועד הסיוע האמריקאי המאוחד לעזרת יהודים. כמו כן הקים בית יתומים בשכונת מחניים.

אחרי כיבוש הארץ על ידי הבריטים נבחר ליו"ר ועד העדה, לחבר הוועד המרכזי של "המזרחי", לחבר המועצה של ועד העיר ליהודי ירושלים ולאספת הנבחרים כנציג התימנים. נבחר גם לאספת הנבחרים השנייה והשלישית ולחבר הוועד הלאומי. השתתף ביסוד התאחדות התימנים בארץ-ישראל ונבחר ליושב ראש הראשון שלה. יסד את שכונת "מחניים" בירושלים והיה מתושביה הראשונים. אולם כדי לבנות את ביתו בשכונה נטל הלוואות בריבית גבוהה ולבסוף פשט את הרגל וביתו נמכר בשנת 1931 כדי להחזיר את החוב.

עזר להשיג כלי-עבודה לפועלים מחוסרי אמצעים. ייסד ובנה את "תלמוד תורה לתימנים" בשכונת הבוכרים בירושלים, וכן נלחם על הכללתו ברשת החינוך הציבורית. קידם ארגון העובדים התימנים והשתדל בעד השגת עבודות לבני עדתו.

בשנותיו האחרונות נתכבד בתואר נשיא הכבוד של התאחדות התימנים בארץ-ישראל והיה פעיל בוועדות של העדה התימנית בירושלים ובמוסדות ועד הקהילה: במועצה הדתית, בוועדה הסוציאלית, בוועד השחיטה, בוועדה האדמיניסטרטיבית, בארגון להצלת ילדים מחוסרי חינוך, ועוד.

נפטר ביום כ' באב תש"ב בירושלים ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים, לצד אשתו שמחה.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "אברהם צארום", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 119
* משה דוד גאון, **יהודי המזרח בארץ ישראל**, התרצ"ח, הערך אברהם בן סעדיה צארום
* י. דמתי, ר' אברהם צארם ז"ל, הד-המזרח, 18 באוגוסט 1944

הערות שוליים
------------

1. ↑  רשימת צירי אספת הנבחרים, דבר, 30 בינואר 1931
2. ↑  הועד המרכזי החדש של התאחדות התימנים, דואר היום, 24 במרץ 1929
3. ↑  מודעה ממשרד ההוצאה לפועל ירושלים, דואר היום, 24 בפברואר 1931
**אברהם פּילְץ** (1 בספטמבר 1935 - 2 במאי 1994) היה איש עסקים, יזם וקבלן בניין שפעל בעיקר בתל אביב.

ביוגרפיה
--------

אברהם פילץ, בנו של הקבלן אריה פילץ, נולד ברחוב הירקון 81, שבו נפתח בשנת 1938 "קפה פילץ". באותו בניין נולד והתגורר חברו דב לאוטמן וכן ליאורה לבית פנחל.

אברהם פילץ היה חבר בתנועת הנוער של "המחנות העולים" והדריך בה, ואף היה קומונר שעבר במסגרת הגרעין לקיבוץ גדות, שבו התגורר עם רעייתו לעתיד מאירה פילץ לבית שר.

הוא למד כלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים ולאחר מכן הצטרף לעסקי אביו.

במשך שנים רבות היה יד ימינו של אביו. בשנות השישים והשבעים הם בנו ביחד מספר פרויקטים חדשניים, ובהם: "בית הדר דפנה" בשדרות שאול המלך (בתכנון אדריכל רם כרמי), "בית אל על" ברחוב בן-יהודה שהיה מגדל המשרדים הראשון בתל אביב (בתכנון כרמי-מלצר-כרמי), "דיזנגוף סנטר" (בתכנון עליזה טולדו ויצחק ישר) ו"התחנה המרכזית החדשה", מיזם שאותו לא הצליח לסיים (בתכנון רם כרמי).

בסוף שנות השבעים ובראשית שנות השמונים של המאה העשרים היה שותף עם אנשי העסקים אליעזר פישמן ויוסי ריגר בקרן הנאמנות "רונית", שקרסה ברעש גדול בעקבות משבר מניות הבנקים, ובחברות פרטיות שעסקו במימון כספי.

לאחר מכן הקים את מתחם הרב מכר בצומת גלילות הידוע כיום בשם "מתחם סינמה סיטי גלילות" וכן את פרויקט המשרדים "בית עוז" ברמת גן, שהחזיק לתקופה קצרה בשיא עולמי של גובה קיר המסך אשר בחזיתו.

היה חבר בוועדת הכספים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

בראשית שנות ה-90 חלה בסרטן ונפטר ב-2 במאי 1994.
**לירה** הוא שמה של יחידת מטבע, הנמצא כיום בשימוש בטורקיה, לבנון, הממלכה המאוחדת, וסוריה. בעבר היו מדינות שונות שהשתמשו בשם מטבע זה, בהן איטליה וישראל.

היסטוריה
--------

מקור השם "לירה", בדומה לפאונד ולשקל, הוא במידת משקל - ליברה אחת של כסף טהור.

הלירה שימשה מטבע עובר לסוחר בתקופת האימפריה הרומית. השימוש בשם המטבע חודש באירופה בתקופת האימפריה הפרנקית, ונמשך בימי הביניים ובעת החדשה.

במהלך המאה ה-19 אומץ שם המטבע על ידי מצרים והאימפריה העות'מאנית.

שימושים נוכחיים
---------------

השם "לירה" משמש כיום את המטבע בטורקיה, לבנון וסוריה.

השימוש בלירה טורקית החל בשנת 1844 במהלך השלטון העות'מאני. בשנת 2005 הוחלפה הלירה הטורקית הישנה בלירה טורקית חדשה, שהיא כיום המטבע של טורקיה ושל הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין.

בנוסף לטורקיה, נעשה כיום שימוש בלירה סורית בסוריה ובלירה לבנונית בלבנון.

תושבי ירדן קוראים לדינר ירדני בשם "לירה".

"לירה" מול "פאונד"
------------------

במדינות רבות נהוג מטבע מקומי בשם "פאונד", המתורגם לשם "לירה" בעברית ובמספר שפות נוספות.

לדוגמה, במצרים נהוג השימוש בלירה מצרית, בדרום סודאן נהוג השימוש בלירה דרום סודאנית, ובבריטניה נהוגה הלירה שטרלינג.

באופן דומה, הלירה הלבנונית והלירה הסורית קרויות באנגלית בשמות "Lebanese pound" ו-"Syrian pound".

שימושים בעבר
------------

צרפת השתמשה בשנים 781 עד 1794 במטבע מקומי בשם "לירה צרפתית" (Livre française).

בשנים 1812–1813 הונפקה לירה מיוחדת ששימשה את תושבי ממלכת נאפולי.

למדינת האפיפיור היה מטבע מקומי בשם "לירה" בתקופת קיומה, 1866 עד 1870. בשנת 1929 החלה קריית הוותיקן להנפיק מטבע בשם "לירת הוותיקן" שהיה צמוד ללירה האיטלקית, והיה הילך חוקי גם באיטליה ובסן מרינו. בשנת 2002 עבר הוותיקן לאירו.

בתקופת שלטון איטליה במזרח אפריקה האיטלקית הונהגו מטבעות מקומיים בשם "לירה של סומלילנד" בשנים 1925–1926, ו"לירה מזרח אפריקאית" בשנים 1938–1941.

בלוב הנפיק משטר המנדט הבריטי בשנים 1942–1951 מטבע מקומי בשם "לירה טריפוליטאית". ב-1951, כאשר זכתה לוב בעצמאות, המטבע הוחלף ב"לירה לובית", ובשנת 1971, לאחר עליית מועמר קדאפי לשלטון, הוחלפה הלירה בדינר לובי.

במספר מדינות באירופה, בהן איטליה (לירה איטלקית), קפריסין, מלטה וסן מרינו, היה נהוג מטבע מקומי בשם "לירה" עד לתחילת המאה ה-21, בה עברו מדינות אלה להשתמש באירו.

בארץ ישראל נעשה שימוש בלירה מצרית בשנים 1834 עד 1927, לירה ארץ ישראלית בשנים 1927–1950, ולירה ישראלית משנת 1950 עד 1980, אז הוחלפה בשקל ישן.

קישורים חיצוניים
----------------

* לירה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
העדות הקדומה ביותר ללירה ביזנטית. החריטה שמורה במוזיאון הלאומי ברג'לו שבפירנצה
**לירה ביזנטית** או **הלירה** (ביוונית: **λύρα**, באנגלית: **Byzantine lyra**) היא כלי נגינה מימי הביניים שפותח באימפריה הביזנטית. בצורתה הפופולרית, הלירה הייתה כלי נגינה דמוי אגס עם שלושה עד חמישה מיתרים, שהוחזקו זקופים והפיקו צליל על ידי פריטה בעזרת האצבעות או הציפורניים. התיאור הידוע הראשון של הלירה, הוא על ידי חריטה מהתקופה הביזנטית, ששמורה במוזיאון הלאומי ברג'לו שבפירנצה. גרסאות שונות של הלירה הביזנטית עדיין קיימות בכל הארצות בהן הייתה האימפריה הביזנטית: יוון, כרתים, אלבניה, מונטנגרו, סרביה, בולגריה, צפון מקדוניה, קרואטיה, איטליה וארמניה.

היסטוריה
--------

כלי הנגינה שממנו התפתחה הלירה הביזנטית, הוא כלי הנגינה פנדורה (אנ'). ההתייחסות הראשונה המתועדת בכתב ללירה הייתה במאה ה-9, על ידי הגאוגרף הפרסי אבן ח'ורדאדבה. בכתביו על כלי נגינה, הוא הזכיר את הלירה ככלי של הביזנטים יחד עם רבאב, הארדי גארדי, חמת חלילים, נבל פה וטרומבון.

הלירה עברה ונמכרה דרך נתיבי הסחר הביזנטיים שקשרו בין אירופה, אסיה ואפריקה. במאה ה-11, הלירה התפשטה ברחבי אירופה וכתוצאה מכך, כלי קשת אירופיים שונים כגון רבק (אנ') וטלהרפה (אנ') הושפעו ממנה. דוגמה בולטת היא לירה דה ברצ'יו (אנ') האיטלקית מהמאה ה-15, שנחשבת על ידי רבים כאב טיפוס של הכינור המודרני בימנו.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

ראו גם
------

* מוזיקת ימי הביניים

* לירה (כלי נגינה)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לירה ביזנטית** בוויקישיתוף
* נגינה על לירה ביזנטית, באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  מידע על הלירה הביזנטית
2. ↑  מידע על כלי קשת קדומים
3. ↑  **מדריך לכלי מיתר עתיקים**, ניו יורק: אוקספורד ניו יורק, 1992. (באנגלית)
מטבע 500 לירות של סן מרינו מ-1986
**לירה סן מרינזית** הייתה ההילך החוקי של מדינת סן מרינו עד מעברה לשימוש באירו בשנת 2002. סימנה היה **SML**.

הלירה הסן מרינזית הייתה שוות ערך ללירה האיטלקית ושערה הוצמד לזה של המטבע האיטלקי. מטבעות ושטרות של איטליה ושל לירת הוותיקן נחשבו להילך חוקי בסן מרינו. במקביל נחשבה הלירה של סן מרינו להילך חוקי באיטליה ובקריית הוותיקן.

היסטוריה
--------

הלירה הסן מרינזית נכנסה לשימוש בשנות השישים של המאה ה-19. המטבע הראשון שלה שנכנס לשימוש היה של חמישה סנטים (5/100 של לירה) מנחושת, בשנת 1864. ב-1875 נכנס לשימוש מטבע של עשרה סנט מנחושת. מטבעות של 50 סנט ושל לירה, שתי לירות וחמש לירות נכנסו לשימוש ב-1898. בשנות השלושים של המאה ה-20 הוטבעו מחדש מטבעות של חמש, עשר ועשרים לירות. לאחר מלחמת העולם השנייה הופסק השימוש במטבעות הסנט השונים.

בשנת 1972 החלה סן מרינו להכניס לשימוש מטבעות בעיצוב חדש, בערכים של 1, 2, 5, 10, 20, 50, 100 ו-500 לירות. כולם עוצבו בהתאם לעיצוב והממדים של מטבעות הלירה האיטלקית המקבילים. ב-1978 הונפק מטבע חדש של 200 לירות ומטבעות של 500 ו-1,000 לירות הונפקו ב-1982 וב-1997 בהתאמה. ב-1992 הוקטהו ממדיהם של מטבעות ה-50 וה-100 לירות.

לאחר הכנסת האירו לשימוש פסק השימוש במטבעות הלירה. לסן מרינו ניתן רישיון להטביע ולהשתמש במטבעות אירו בעיצוב משלה, והיא עושה זאת מעת לעת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מטבעות סן מרינו** בוויקישיתוף
* תמונות של מטבעות סן מרינו, באתר World Coin Gallery

| מטבעות שקדמו לאירו ומטבעות נוספים של מדינות האיחוד האירופי |
| --- |
| מטבעות לאומיים של מדינות האיחוד שהוחלפו | שילינג אוסטרי • לירה איטלקית • פונט אירי • פרנק בלגי • מארק גרמני • גילדן הולנדי • גילדן דרום גרמני • דרכמה יוונית • פרנק לוקסמבורגי • לטס לטבי • ליטאס ליטאי • לירה מלטזית • טולר סלובני • קורונה סלובקית • פזטה ספרדית • אשקודו פורטוגלי • מרק פיני • פרנק צרפתי • לירה קפריסאית • קונה קרואטית • קרון אסטוני | EU Flag |
| מטבעות אחרים שהוחלפו | יחידת מטבע אירופית (אקו) • פרנק מונוגסקי • לירה סן מרינזית • לירת הוותיקן |
| מטבעות ב-ERM II | כתר דני |
| מטבעות אחרים שלא הוחלפו | ליש"ט בריטית • קורונה צ'כית • פורינט הונגרי • זלוטי פולני • קרונה שוודית • לב בולגרי • לאו רומני |
**ליקיאון** (ביוונית: **Λύκειον**) היא חורשה שהוקדשה לאל היווני אפולו, ליד אתונה.

אחד משמותיו של אפולו היה **אפולו ליקיוס** Apollo Lyceios, כלומר אפולו מהיישוב ליקיה, והחורשה קרויה על שם כינויו זה. ליד החורשה היה גימנסיון בו לימד אריסטו את תלמידיו ומכאן נגזר שמו של בית ספר זה ל"ליקיאון".

בית ספר זה שכן במספר בניינים שהיו מוקפים בשבילים מכוסים. אריסטו נהג ללמד כשהוא מתהלך עם תלמידיו בשבילים אלה (peripatoi ביוונית), ומכאן הכינוי "פריפטטים" שדבק בתלמידיו.

הפריפטטים היו מדענים ומלומדים שהקדישו את זמנם למחקר ועסקו בזואולוגיה, בוטניקה, ביוגרפיה, היסטוריה של המדע, פילוסופיה, ספרות ומשפטים.

אחרי מות אריסטו ב-322 לפנה"ס עמד תלמידו תאופרסטוס בראש הליקיאון, ואחרי מות תאופרסטוס ב- 287 לפנה"ס, הליקיאון לא שרד זמן רב ולימוד המדעים עבר מאתונה לאלכסנדריה שבמצרים.

שימוש מודרני במושג
------------------

מהשפה היוונית התגלגלה המילה דרך הלטינית ככינוי לבית ספר גבוה. כיום משמשת בדרך כלל במשמעות של בית ספר תיכון ונעשה בה שימוש בעיקר בארצות קתוליות לשעבר, ובקרב דוברי שפות רומאניות; "ליסאו" (Liceo) בספרדית, "ליסֶה" (Lycée) בצרפתית, "ליצאום" (Lyzeum) בגרמנית (ולעיתים גם בעברית). באימפריה הרוסית נקראו בשם זה (ברוסית: Лицей) בתי ספר יוקרתיים להכשרת פקידות גבוהה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליקיאון** בוויקישיתוף
* ליקיאון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**אר'סרתן הראשון** (בגאורגית: **აღსართან I**) (נפטר ב-1084) היה מלך הממלכה המזרח גאורגית - ממלכת קאחתי-הרתי משנת 1058 ועד למותו בשנת 1084.

אר'סרתן ירש את אביו גאגיק עם מותו בשנת 1058. תקופת שלטונו חפפה לתקופת הפלישות של הסלג'וקים לגאורגיה, ונסיונותיה העקשניים של המלכים הבגרטידים להביא לאיחוד כל הממלכות הגאורגיות.

בשנת 1068, נכנע אר'סרתן לסולטאן הסלג'וקי, אלפ ארסלאן, הסכים להעלות לו מיסים, וקיבל את תמיכתם של הסלג'וקים במאבקו כנגד בגרט הרביעי, מלך הממלכה הגאורגית המאוחדת, שהשתלט על חלק גדול משיטחי קאחתי.

אר'סרתן המשיך להאבק במדיניות איחוד הממלכות הגאורגיות של המלוכה הגאורגית גם תחת יורשו של בגרט הרביעי, גיאורגי השני, וכרת ברית עם השבט המורד של הליפריטים. אולם העביר מאוחר יותר את תמיכתו לגיאורגי השני ועזר לו במסעו למיגור האופוזיציה הפיאודלית, ומאוחר יותר, בשנת 1074, להילחם כנגד הפלישה הסלג'וקית של מאליק שאח הראשון (ملكشاه).

אף על פי כן, כאשר חתם גיאורגי השני על הסכם שלום עם הסלג'וקים בתחילת שנות השמונים של המאה האחת עשרה, הכיר הסולטאן הסלג'וקי בגיאורגי השני כשליט הלגיטימי היחיד של קאחתי, והשאיר לו כוח סלג'וקי כדי שיוכל לכבוש את המחוז. גיאורגי, שעמד בראש הצבא הגאורגי-סלג'וקי המשותף, הטיל מצור על מצודת וז'יני (בקאחתי), אבל נכשל בניסיון הכיבוש ונסוג. אר'סרתן קפץ מיידית על ההזדמנות, והזדרז למאליק שאח, הבטיח לו את נאמנותו והתאסלם. בכך השיג את הגנתם של הסלג'וקים מול שאיפותיו של מלך גאורגיה.

אר'סרתן נפטר בשנת 1084 ובנו קוויריקה ירש אותו.

מקורות
------

* סיריל טואומנוף (רומא, 1976), Manuel de Généalogie et de Chronologie pour le Caucase chrétien (Arménie, Géorgie, Albanie).
* וחושטי, История царства грузинского. Возникновение и жизнь Кахети и Эрети. Ч.1

הערות שוליים
------------

1. ↑  **מאליק שאח הראשון** (ملكشاه) - מנהיג הסלג'וקים בשנים 1072-1092
**יצחק** (**איסאק**) **סָמוֹקוֹבְלִיָה** (בסרבו-קרואטית: **Isak Samokovlija**, בסרבית קירילית: **Исак Самоковлија**;‏ 3 בספטמבר 1889, גוראז'דה, בוסניה, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 15 בינואר 1955, סרייבו, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה) היה סופר ורופא יוגוסלבי ממוצא יהודי, אשר תיאר בספריו את הווי חייהם של יהודי בוסניה.

ביוגרפיה
--------

יצחק סמוקובליה נולד בגוראז'דה שבבוסניה, האימפריה האוסטרו-הונגרית למשפחה יהודית ספרדית שהיגרה מסמוקוב לבוסניה. הוא רכש השכלה תיכונית בסרייבו ולמד רפואה באוניברסיטת וינה בסיוע מלגת לימודים שקיבל מאגודת לה בנוולנצייה (La Benvolencia) אשר פעלה לקידום ההשכלה בקרב יהודי סרייבו. ב-1917, עם סיום לימודיו, שב לסרייבו והועסק כרופא בבית חולים צבאי. במקביל החל לפרסם מאמרים ושירים בעיתונות הקהילתית. ב-1927 הוציא לאור את סיפורו הקצר הראשון. לאורך שנות ה-30 הוציא לאור מספר ספרים אשר חלקם הומחזו. סיפוריו הבליטו את רובד האוכלוסייה קשת היום בקרב יהדות בוסניה, פרנסתם והווי חייהם.

במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וכינון מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה, סולק סמוקובליה ממשרתו ובהמשך נעצר. הוא הצליח לברוח ממעצרו ולחמוק ממעצר נוסף. ב-1946, הוציא לאור אסופת סיפורים קצרים ובהמשך כיהן כיושב ראש אגודת הסופרים של בוסניה והרצגובינה אשר תחת יוגוסלביה. בשנים 1948–1951 ערך את מזגין הספרות "בראזדה" (בסרבו-קרואטית: Brazda). ב-1953, ביקר סמוקובליה בישראל לרגל חגיגות יום העצמאות ונטיעת יער קדושי יוגוסלביה.

יצחק סמוקובליה הלך לעולמו בסרייבו ב-1955 והוא בן 65. נקבר בבית העלמין הספרדי הישן. הוא היה נשוי להֶדָה לבית בְּרוּנֶר ואב ל-3 ילדים.

במהלך מלחמת בוסניה עלו חלק מבני משפחתו לישראל.

ספריו בתרגום עברי
-----------------

* **עשרה סיפורים** תרגם: יעקב מאסטרו; הקדים דברי מבוא: מיכאל לוי, תל אביב: התאחדות עולי יוגוסלביה, תשכ"ט.
* **בין אביב לאביב: (סיפורים)**; תרגם והוסיף מבוא: יעקב מאסטרו; ערך: משה גיורא אלימלך, ירושלים: מורשת – ועד עדת הספרדים בירושלים והמרכז לשילוב מורשת יהדות המזרח במשרד החינוך והתרבות, תשמ"ב 1982.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יצחק סמוקובליה** בוויקישיתוף
* מֶשָה סלימוביץ', יצחק סמוקובליה, באתר spiritofbosnia, אוחזר ב-25 באוגוסט 2014 (באנגלית)
* צ. ר. מספר היהדות הבוסנית שאיננה, דבר, 26 במאי 1955 (עם מותו)

הערות שוליים
------------

1. ↑  'הקהילה היהודית בסרייבו', בתוך: צבי לוקר (עורך), **פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה**, ירושלים: יד ושם, 1988, עמ' 205.
2. 1 2  'הקהילה היהודית בסרייבו' (1988), עמ' 209.
3. ↑  ביקורת: גבריאל מוקד, יצרי מרגוע, דבר, 30 במאי 1969, המשך; מרדכי אבישי, סיפורים מחיי יהודי בוסניה, מעריב, 13 ביוני 1969.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007267587305171
* BnF: cb12067074x (data)
* GND: 119440741
* ISNI: 0000 0000 8140 4250
* LCCN: nr90007687
* NKC: jn20000701561
* NTA: 167214314
* SUDOC: 028938631
* Trove: 1210930
* VIAF: 61568366
* WorldCat: lccn-nr90007687

 |
**סרט הריסות** (בגרמנית: **Trümmerfilm**) הוא כינוי של תת-סוגה בקולנוע הגרמני, המתייחס לסרטים שנעשו בגרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה. סרטים אלו, המתארים מדינה בשיקום, מקבילים באידאולוגיה ובאסתטיקה שלהם לנאו-ריאליזם האיטלקי. 

סרטי הריסות נעשו במשך תקופה קצרה אחרי מלחמת העולם השנייה, בין השנים 1946–1949, ושיקפו את תקופת המעבר של גרמניה, מנפילת הרייך השלישי ועד לפירוקה לשתי מדינות. בתקופה זו נוצרו כ-15 סרטים שניסו לשקף את הלך הרוח במדינה המנסה להשתקם לאחר המלחמה, את ההתמודדות עם העוני, ההריסות, והטראומה בגרמניה לאחר המלחמה. הסרטים עסקו בנושאים מגוונים, כמו נוכחות הנאצים בחברה בסרט "הרוצחים שבינינו" (Die Mörder sind unter uns, וולפגנג שטאודטה, 1946), החיים תחת שלטון הנאצים ומצבה הפיזי של גרמניה בכלל וברלין בפרט, בסרט "Berkiner Ballade" (תרגום מילולי: "בלדה ברלינאית", רוברט אדולף סטמלה, 1948) והחיים בעיי החורבות והסתגלות אחרי המלחמה בסרט "Irgendwo in Berlin" (תרגום מילולי: "אי-שם בברלין", גרהרד למפרכט, 1946).

תוכן
----

סרטי ההריסות, כפי שמרמז שמם, תיארו עירוניות גרמנית בחורבות, את הריסות ההפצצות ואת השיקום וההתחדשות העירונית שעתידה לבוא על העיר. הסרטים צולמו מחוץ לאולפנים, על רקע נופה העירוני של גרמניה ההרוסה, עובדה שהקנתה לצילום איכויות של סרט דוקומנטרי. לעיתים, השחקנים בסרטים אלו, לא היו שחקנים מקצועיים (non actors).

סרטים מרכזיים כמו "גרמניה שנת אפס" משנת 1948, "הרוצחים שבינינו" משנת 1946 והסרט "אי-שם בברלין" משנת 1946, זכו להצלחה קופתית וביקורתית גדולה. עם זאת, הקהל הגרמני חש מיצוי מסרטי ההריסות, שטיפלו בבעיות החברתיות העגומות ודרשו מבט מדוקדק לאחור אל העבר הנאצי. בעקבות פינוי ההריסות ותקופת הנס הכלכלי, הקהל תבע עשייה קולנועית חדשה שתביט קדימה אל עבר עתידה הפורח כלכלית של המדינה.

### יוצרים מרכזיים

* גרהרד למפרכט (Irgendwo in Berlin)
* הלמוט קאוטנר (In Jenen Tagen)
* וולפגאנג שטאודטה (Die Mörder sind unter uns)

קישורים חיצוניים
----------------

* Lost in the Rubble

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Murderers Among Us*, נבדק ב-2018-09-06
2. ↑  קולנוע - הרוצחים בינינו, באתר www.habama.co.il
3. ↑  *The Ballad of Berlin* (באנגלית), נבדק ב-2018-09-06
4. ↑  *Somewhere in Berlin (1946)*, נבדק ב-2018-09-06

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007542574205171
* GND: 7699738-8
* LCCN: sh2008001311

 |