recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אביה גל** (נולדה ב-11 באוגוסט 1995) היא עיתונאית, עורכת ומגישת רדיו ישראלית. נכון ל-2020, היא מנהלת מחלקת הדיגיטל בגלי צה"ל ומגישה שם תוכניות תרבות ובידור.

ביוגרפיה
--------

גל נולדה בחיפה, ולמדה במרכז חינוך ליאו באק בעיר. בשנת 2013, עת סיימה את לימודיה התיכוניים, קיבלה את פרס ראש העיר על הצטיינותה בלימודים ופועלה ההתנדבותי.

בשנת 2013 התגייסה לגלי צה"ל והייתה למצטיינת קורס העיתונאים בשנה זו. במסגרת שירותה הצבאי שימשה כעורכת ומגישת תוכניות, בהן "בילוי היום" ו"רדיואקטיבי". כן ערכה את תוכניותיהם של אברי גלעד ובני בשן בתחנה. בהמשך, שימשה ככתבת תרבות וסיקרה אירועים מרכזיים בתחום. גל קיבלה את פרס מפקד גלי צה"ל על הפקת מיזם 'אלה אחים שלי', וכן זכתה לאות הצטיינות על שירותה.

עם שחרורה בשנת 2016, החלה לערוך את תוכניתה של הדר מרקס בגלגלצ "מדינה בדרך". במקביל, שימשה כמנהלת תוכן במחלקת התוכניות של גלי צה"ל וכמגישה. בשנת 2017 החלה להגיש פינות בתוכנית הבוקר של פאולה וליאון בקשת 12.

בשנת 2018 מונתה למנהלת מחלקת הדיגיטל בגלי צה"ל. במסגרת תפקידה פיתחה את תחום הרשתות החברתיות בגל"צ, והקימה לראשונה חטיבת תוכן דיגיטלי בתחנה. גל הייתה העורכת הראשית של הפודקאסט של אנה בכיכובה של אליאנה תדהר, פודקאסט שזכה למאות אלפי האזנות ולחשיפה נרחבת. בנוסף, הייתה מיוצרי תוכנית הרשת 'תורנות מטבח' שזכתה בפרס מפקד גלי צה"ל לשנת 2019.

גל היא סטודנטית למשפטים וכלכלה באוניברסיטת תל אביב. מתגוררת עם בן זוגה בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* אביה גל, ברשת החברתית פייסבוק
* אביה גל, ברשת החברתית טוויטר
* אביה גל, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  הדר מרקס מארחת את מירי מסיקה, באתר גלי צה"ל, 30 בינואר 2017
2. ↑  אביה גל, באתר גלי צה"ל
3. ↑  פאולה וליאון, איך קורה שבכל קיץ אנחנו מוצאים את עצמנו מול הארון ואין לנו מה ללבוש..?!?!, באתר סרטון פייסבוק, ‏14 ביוני 2018
4. ↑  נועה פרייס‏, גלי צה"ל: אביה גל תנהל את מחלקת הדיגיטל של התחנה, באתר וואלה!‏, 23 באפריל 2018
5. ↑  גלי צה"ל, גלי צה"ל: אביה גל תנהל את מחלקת הדיגיטל של התחנה, באתר Scooper, ‏23 באפריל 2018
6. ↑  משה בנימין, אביה גל תנהל את מחלקת הדיגיטל של גלי צה"ל וגלגלצ, באתר אייס, 23 באפריל 2018
7. ↑  מערכת mako תרבות, ‏יומנה של אנה פרנק עובד לפודקאסט חדש, באתר ‏מאקו‏‏, ‏19 באפריל 2020‏
8. ↑  גל"צ, למה אברהם טל לעולם לא יאכל קבב לפני הופעה? צפו בפרק 2 של "תורנות מטבח" אברהם טל - Avraham Tal, באתר סרטון פייסבוק, ‏11 ביוני 2019
גלוקוז-6-פוספט
גלוקוז
**גלוקוז 6-פוספטאז** הוא אנזים המשתתף במסלול הגלוקונאוגנזה (מסלול מטבולי בו נוצרת מולקולת גלוקוז מפחמימות קטנות יותר, תוך השקעת אנרגיה). אנזים זה מזרז את ריאקצית ההידרוליזה של הפוספט מגלוקוז-6-פוספט. תגובה זו מאפשרת את יציאת הגלוקוז מהתאים (בעיקר תאי כבד) באמצעות נשא גלוקוז למחזור הדם, ובכך מגדילה את כמות הגלוקוז החופשי בדם.

מיקום
-----

גלוקוז 6-פוספטאז מבוטא בכליה ובכבד ומעורב בתפקיד איברים אלו בשמירת ההומאוסטזיס של גלוקוז. הוא ממוקם על הממברנה הפנימית של הרשתית תוך-פלזמית (רתיקולום אנדופלסמתי) בכבד ובכליה. המוח והשרירים אינם מכילים גלוקוז 6-פוספטאז וכתוצאה מכך מרבית מולקולות הגלוקוז-6-פוספט הנמצאות בתאים אלה מנוצל להפקת ATP באמצעות מסלול הגליקוליזה.  

החוקרים סורהולט (Surholt) ונושלאם (Newsholme) טוענים כי ניתן למצוא פעילות של גלוקוז 6-פוספטאז גם במגוון רחב של שרירים בממלכת החי, אך טענה זאת מצויה במחלוקת.

חשיבות קלינית
-------------

מחסור בגלוקוז 6-פוספטאז כתוצאה מפגם גנטי מאפיין את מחלת פון-גירקה (von Gierke's disease), הגורמת לאגירת יתר של גליקוגן בכבד ובכליות.

ראו גם
------

* גלוקוז
* גלוקוז-6-פוספט
* גלוקונאוגנזה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גלוקוז 6-פוספטאז** בוויקישיתוף
**למה לחתולה אין חברים** הוא ספר לילדים שנכתב על ידי הסופרת ענת אומנסקי, ואויר על ידי ולדימיר סולופ. הספר יצא לאור בשנת 2000 בהוצאת ליתם.

עלילת הספר
----------

החתולה חשבה שהיא היפה ביותר, הנהדרת והחכמה מכולם. החתולה היפה שאלה מי רוצה לשחק איתה. הכלב, הצב, הקרפדה, התרנגולת הביעו נכונות, אך כיוון שהיא מושלמת, ולהם יש "פגמים" היא לא הייתה מעוניינת לשחק איתם.

החתולה הרימה את אפה וציפתה שמישהו יבוא לשחק איתה. כעבור יומיים של המתנה החלה להשתעמם והחליטה לצאת לחפש חבר מתאים לה. לשאלתה מי רוצה לשחק אתה סירבו הציפור, העכבר, החיפושית ואפילו הפרפר.

החתולה ראתה את הכלב, הצב, התרנגול והקרפדה משחקים תופסת ביחד, ואמרה שהיא לא תתעקש בגין הסירוב שלהם, ושהיא תשחק רק עם מי שרק ירצה לשחק איתה. היא שאלה שוב מי רוצה לשחק איתה. הצב, הקרפדה והתרנגול סירבו לשחק איתה, הם גאים במי שהם. על כך השיבה שממילא אף היא אינה מעוניינת לשחק אתם. החתולה הרגישה אומללה ותהתה למה לא רוצים לשחק איתה.

דמויות
------

* החתולה - חיה גאוותנית, בעלת קריטריונים גבוהים לחברים.
* הכלב, הצב, הקרפדה והתרנגולת - רצו לשחק ולהיות חברים של החתולה וניסו בדרכים שונות להתחבב עליה, והיא בכל זאת סירבה לשחק איתם.
* הפרפר, הציפור, העכבר והחיפושית - לאחר כמה ימים החתולה שאלה אותם אם היא יכולה לשחק איתם, והם סירבו.

מוסר השכל
---------

הספר עוסק בנושא חברות וכישורים חברתיים ומומלץ על יועצים חינוכיים. מוסר ההשכל העומד מאחורי הסיפור הוא לא לשפוט לפי המראה החיצוני, שהוא פרט שולי בבריות. החשוב הוא האופי. יש לשפוט לפי ההתנהגות לסביבה ולאחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* עידית ליוש, למה לחתולה אין חברים? פעילות בעקבות ספר, באתר מטח

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ענת אומנסקי, **למה לחתולה אין חברים**, ליתם, 2000

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"למה לחתולה אין חברים"**.
המבנה הכימי של גלוקוז (בצורתו הפתוחה)
**גלוקונאוגנזה** (גלוקונאוגנזיס אנגלית: **Gluconeogenesis** או **GNG**) היא מסלול מטבולי ליצירת גלוקוז בבעלי חיים, צמחים, פטריות ובחיידקים. במסלול זה מיוצר גלוקוז מתרכובות שאינן פחמימות, כגון פירובט, גליצרול או חומצות אמינו.

המילה מהווה צירוף של **גלוקוז**, **נאו** ("חדש") ו**גנזה** ("יצור") ביוונית.

הגלוקונאוגנזה אחראית על שמירת רמת גלוקוז קבועה בדם בין הארוחות, כשהגוף נתון תחת מאמץ רב או במהלך צום. באדם היא מתרחשת בעיקר בכבד ובמידה פחותה גם בכליות ובלבלב.

בתהליך הגלוקונאוגנזה מתרחשות כמה תגובות הפוכות לאלו שב**גליקוליזה**, תהליך פירוק הגלוקוז. למרות זאת, לא מהווה הגלוקונאוגנזה את התהליך ההפוך לגליקוליזה; בגלוקונאוגנזה קיים דילוג על שלושה שלבים בלתי-הפיכים בגליקוליזה. כמו כן, היא לא מייצרת אנרגיה.

רובו של התהליך מתרחש בציטופלזמה של התא; מיעוטו מתרחש במיטוכונדריה ואילו השלב הסופי, בו מיוצר הגלוקוז, מתרחש ברשתית התוך פלסמית (ER). לאחר מכן משונע הגלוקוז אל הציטוזול (נוזל הציטופלזמה) באמצעות נשאים.

ביוכימיה
--------

תהליך הגלוקונאוגנזה מתחיל עם שתי מולקולות פירובט (תרכובת תלת-פחמנית) ומסתיים במולקולת גלוקוז אחת (תרכובת שש-פחמנית). התהליך נחשב ל"יקר" מבחינה אנרגטית, ובמהלכו נצרכות 6 מולקולות ATP. בגליקוליזה, לשם השוואה, מתקבלות 2 מולקולות ATP; אם שני התהליכים מבוצעים האחד במקביל לשני, ישנו הפסד של 4 מולקולות ATP. את תהליך הגלוקונאוגנזה ניתן לסכם כך:

{\displaystyle \ \mathbf {2Pyruvate+6ATP\rightarrow Glucose+6ADP+6P\_{i}} }

בשלב הראשון מומר פירובט ל**אוקסלואצטט**, ומחומר מוצא זה ממשיך התהליך. כל חומצות האמינו, מלבד לאוצין וליזין, יכולות לשמש כחומרי מוצא לגלוקונאוגנזה במקום פירובט. חומצות האמינו יכולות להיות מומרות (בעזרת אנזימים) לאוקסלואצטט, וזוהי הסיבה שהן מסוגלות להתניע את תהליך הגלוקונאוגנזה. המשמעות הפיזיולוגית של עובדה זו היא שבשעת רעב קיצוני ומחסור בסוכרים, מסוגל הגוף לפרק **חלבונים** (המורכבים מחומצות אמינו) לשם ייצור אנרגיה.

מדוע טורח הגוף לייצר גלוקוז, רק כדי שמאוחר יותר יפרקו שוב (בתהליך הגליקוליזה) לשם הפקת אנרגיה? הסיבה לכך היא שתאים רבים בגוף (תאי מערכת העצבים המרכזית ותאי דם אדומים, למשל) מסוגלים להשתמש **אך ורק** בגלוקוז לשם הפקת אנרגיה (ולא בחלבונים או בשומנים), ועל כן נאלץ הגוף להשקיע אנרגיה רבה בתהליך הגלוקונאוגנזה על-מנת לספק את צורכי תאים חשובים אלו.

ראו גם
------

* גליקוליזה
* מעגל קרבס
* מעגל קורי

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **GNG** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **גלוקונאוגנזה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **גלוקונאוגנזה** |

* גלוקונאוגנזה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  The chemical logic behind... Gluconeogenesis, ‏2009-08-26
2. ↑  Dairy Sci, Gluconeogenesis in Cattle: Significance and Methodology, **Journal of Dairy Science** 60, 1977-01-01, עמ' 1–15 doi: 10.3168/jds.S0022-0302(77)83821-6

| מטבוליזם |
| --- |
| נשימה תאית | גליקוליזה • מעגל קרבס • זרחון חמצוני |
| מסלולים נוספים | גלוקונאוגנזה • גליקוגנזה • גליקוגנוליזה • מסלול הפנטוז פוספט • מעגל קורי • מעגל האוריאה • חמצון בטא • תסיסה  מעגל קלווין • מעגל הגליוקסילט • פוטוסינתזה • ניטריפיקציה |
| תרכובות עיקריות | גלוקוז • פירובט • NAD • כלורופיל |
| מגוון מטבולי | אורגניזם אווירני • אורגניזם אל-אווירני • הטרוטרוף • אוטוטרוף |
**פיה מיה פרז** (באנגלית: **Pia Mia Perez**; נולדה ב-19 בספטמבר 1996) היא זמרת, שחקנית ודוגמנית אמריקאית. החלה את דרכה על ידי העלאת סרטונים בהם היא שרה ליוטיוב, ומאז התחילה לככב בפרסומות וקליפי מוזיקה.

בעקבות הפופולריות לה זכתה גרסת הכיסוי שלה לשיר של דרייק מ-2013 "Hold On,Wer'e Going Home", הוחתמה לאחרונה בחברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס, איתה שחררה את המיני-אלבום *The Gift*. חלק משיריה של פיה מיה הופיעו בפסקול סרט המדע הבדיוני משנת 2014 - "מפוצלים".

חיים אישיים
-----------

פיה מיה נולדה ב-19 בספטמבר 1996 בגואם, ארצות הברית. אחת מארבעת ילדיהם של פיטר ואנג'לה פרז. פרז גרה כיום בלוס אנג'לס.

נמצאת במערכת יחסים מתוקשרת עם השחקן גארט בקסטורם מאז ספטמבר 2013.[דרוש מקור]

קריירה
------

פיה מיה החלה את הקריירה המוזיקלית שלה על ידי העלאת סרטונים שלה שרה ליוטיוב ב-2009. היא צברה למעלה מ-757 מיליון צפיות נכון לינואר 2022.

ב-23 בדצמבר 2013 העלתה את המיני-אלבום *The Gift* לרשת בחינם.

בפברואר 2014 הוחתמה פרז בחברת התקליטים האמריקאית אינטרסקופ רקורדס.

ב-4 במאי 2014, הוציאה, בשיתוף פעולה עם כריס בראון וטייגה, את הסינגל "Do It Again".

בדצמבר 2017 יצא מיני אלבום שני שלה, The Gift 2.

באפריל 2019 יצא הסרט "אחרי ש...", המבוסס על רב המכר של הסופרת אנה טוד, בו משתתפת פיה מיה בתור טריסטן, בת הזוג של סטף. בסרט מופיע השיר שלה "bitter love" בסצנה האחרונה. באותה שנה שיחקה בפרק הפיילוט של הסדרה "זוג פלוס סלב", קומדיה ברשת CBS. בשנת 2020 שבה לגלם את טריסטן בסרט ההמשך "אחרי שהתנגשנו".

דיסקוגרפיה
----------

### מיני-אלבומים

* 2014: *The Gift*
* 2017: *The Gift 2*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיה מיה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של פיה מיה
* פיה מיה, ברשת החברתית פייסבוק

* פיה מיה, ברשת החברתית טוויטר

* פיה מיה, ברשת החברתית אינסטגרם

* פיה מיה, ברשת החברתית טיקטוק

* פיה מיה, סרטונים בערוץ היוטיוב

* פיה מיה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* פיה מיה, באתר אייטונס (באנגלית)

* פיה מיה, באתר ספוטיפיי

* פיה מיה, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)

* פיה מיה, באתר Last.fm (באנגלית)

* פיה מיה, באתר AllMusic (באנגלית)

* פיה מיה, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* פיה מיה, באתר דיזר

* פיה מיה, באתר Discogs (באנגלית)

* פיה מיה, באתר Songkick (באנגלית)

* פיה מיה, באתר בילבורד (באנגלית)

* פיה מיה, באתר טיידל (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 3382 0355
* LCCN: no2014051282
* MusicBrainz: f9b857d0-3115-486a-8a87-1e8c11ad7d46
* VIAF: 308240200
* WorldCat: lccn-no2014051282

 |
**בן ציון מילר** (נולד בדצמבר 1947, במחנה עקורים בגרמניה) הוא חזן אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

מילר נולד במחנה עקורים בעיר פרנוואלד בגרמניה, זמן קצר לאחר מכן השתקעה משפחתו בארצות הברית. אביו, אהרן מילר שימש כבעל תפילה ובעל מנגן בחסידות באבוב, שהתמקמה בניו יורק. מילר עצמו החל לשיר בציבור כבר מגיל חמש, כשהוא מופיע בלווית אביו באירועים בחסידות. כנער למד בישיבות באבוב בניו יורק ובבת ים. את החזנות והזמרה ינק מילר מאביו, ובגיל 18 החל לשמש כחזן במרכז היהודי של הילסייד ניו ג'רזי. לאחר שמילא את תפקיד החזן בבית כנסת ברובע הברונקס, עבר מילר לקנדה, שם שימש כחזן במונטריאול ובטורונטו ובמקביל למד חזנות אצל החזן שמואל ברוך טאובה. בקנדה רכש מילר גם השכלה מוזיקלית מקצועית באקדמיה למוזיקה במונטריאול. בשנת 1981 הוצעה לו משרת חזנות יוקרתית - חזן ראשי בבית הכנסת "בית אל" בברוקלין ניו יורק, תפקיד אותו מילאו חזנים נודעים כברהלה חגי, מרדכי הרשמן, משה קוסביצקי ומשה שטרן. מילר מכהן במשרה זו עד היום.

קונצרטים והקלטות
----------------

מילר מופיע בקונצרטים ותפילות בכל רחבי העולם. בישראל הופיע עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים, התזמורת הסימפונית ראשון לציון והתזמורת הסימפונית חיפה. מילר הקליט מספר רב של תקליטי חזנות ושירה יהודית, בין היתר, תקליט בליווי חברי התזמורת הסימפונית של לונדון, ותקליט בליווי התזמורת הסימפונית של ברצלונה.
גם כן החזן בן ציון מילר הקליט מספר רב של תקליטים עם לחניו של מאסטרו אלי יפה מנצח על מקהלת בית הכנסת הגדול בירושלים,

קולו ושירתו
-----------

מילר ניחן בקול טנור המסוגל לעלות לטונים גבוהים במיוחד, ומאופיין בוויברציה חזקה בעיקר בצלילים מתמשכים. הקולורטורה הייחודית וההבעה העזה המלווה את שירתו, הביאה לפופולריות שלו בקרב חובבי החזנות והשירה היהודית ברחבי העולם.

קישורים חיצוניים
----------------

* בן ציון מילר, ברשת החברתית פייסבוק
* בן ציון מילר, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* בן ציון מילר, דף שער בספרייה הלאומית
* ביוגרפיה קצרה
* בן ציון מילר באתר Recorded sound archive של אונ' פלורידה
* בן ציון מילר באתר ארכיון מילקן למוזיקה יהודית (אנ') (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007302761405171
* ISNI: 0000 0003 6984 1150
* LCCN: no2004026531
* MusicBrainz: 2e0c8aab-5cd8-416f-a4cd-d712352096c1
* VIAF: 98446099
* WorldCat: lccn-no2004026531

 |
**Baltimora** הייתה להקה איטלקית שפעלה בשנות ה-80. לעיתים קרובות הם נחשבים ללהקה של להיט אחד בארצות הברית ואנגליה עקב ההצלחה שחוו עם השיר "Tarzan Boy" לעומת שיריהם האחרים. בארצות אירופאיות אחרות ובהן מולדתם איטליה הלהקה זכתה להצלחה רבה יותר.

היסטוריה
--------

בתחילת 1984, מאוריציו באסי, מפיק מוזיקלי ומוזיקאי ממילאנו, פגש את ג'ימי מקשיין, יליד דרי, צפון אירלנד. מקשיין היה טכנאי רפואי שעבד עבור הצלב האדום בצפון אירלנד. ביחד הם החליטו ליצור להקה בהובלת מקשיין אשר היה רקדן מוכשר ובעל קול טוב. באסי גייס מוזיקאים שונים כדי להקליט את האלבום הראשון של הלהקה, כולל ג'ורג'יו קוקילבו על הגיטרה וגבריאלה מלוטי על התופים. המראה של מקשיין היה מאופיין בגדים רפויים וראוותניים, ובמהרה אומץ על ידי באסי וכל שאר חברי הלהקה, שהופיעו על הבמה עם תסרוקות ראוותניות ובלבוש אדום ורפוי עם משקפיים.
כמה מקורות מציינים שמי ששר את הקולות המובילים היה מאוריציו באסי ושהקולות המשניים בוצעו על ידי מקשיין. עיקר כתיבת השירים התבצעה על ידי באסי ונעימי חאקט אך מקשיין כתב את המילים לכמה משירי הלהקה וביניהם "survivor in love"

### ההצלחה עם "Tarzan Boy"

הסינגל הראשון של בולטימורה Tarzan Boy שוחרר בקיץ של 1985 והפך להצלחה מיידית באירופה. הסינגל הגיע למקום ה6 ברשימת הסינגלים המובילים באיטליה ונכנס לרשימת חמשת הסינגלים הראשונים במדינות רבות ביניהן גרמניה, שווייץ, אוסטריה, שוודיה, צרפת, הולנד ונורווגיה. באוגוסט 1985 הגיע השיר למקום ה3 במצעד הפזמונים האנגלי.

סגנון
-----

הסגנון של בלטימורה מתואר בעיקר כ"דיסקו איטלקי" ולעיתים כחלק ממוזיקת הגל החדש.

קישורים חיצוניים
----------------

* בלטימורה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* בלטימורה, באתר אייטונס (באנגלית)
* בלטימורה, באתר ספוטיפיי
* בלטימורה, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)
* בלטימורה, באתר Last.fm (באנגלית)
* בלטימורה, באתר AllMusic (באנגלית)
* בלטימורה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* בלטימורה, באתר דיזר
* בלטימורה, באתר Discogs (באנגלית)
* בלטימורה, באתר Songkick (באנגלית)
* בלטימורה, באתר Genius
* בלטימורה, באתר SecondHandSongs
* בלטימורה, באתר בילבורד (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Baltimora". Official Charts Company. נבדק ב-31 במאי 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "60 Great Albums You Probably Haven't Heard". Vulture.com. 10 בנובמבר 2013. נבדק ב-6 ביוני 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14005873b (data)
* GND: 1068350334
* ISNI: 0000 0001 1481 0803
* LCCN: no98038289
* MusicBrainz: 15b4aace-6126-402a-96f8-131a943ce20e
* NKC: xx0157709
* NLA: 36020026
* Trove: 1188776
* VIAF: 123350217
* WorldCat: lccn-no98038289

 |
**קרל קונסטנטין היינריך שטפק** (בגרמנית: **Carl Constantin Heinrich Steffeck**‏; 4 באפריל 1818 – 11 ביולי 1890) היה צייר ואמן גרפי גרמני. הוא היה ידוע במיוחד בזכות ציוריו של סוסים וכלבים.

ביוגרפיה
--------

הוא היה בנו של "ג'נטלמן בעל אמצעים עצמאיים" שהתעניין באמנות. עוד כשהיה בגימנסיה לקח שיעורים באקדמיה הפרוסית לאמנויות. בשנת 1837 הוא נכנס לכיתת אמן של צייר הסוסים פרנץ קרוגר ומאוחר יותר עבד בסטודיו של קרל יוזף בגס. הוא נסע לפריז בשנת 1839, שם בילה חודשיים בלימודים אצל פול דלארוש והושפע מעבודתו של הוראס ורנה. בין השנים 1840 עד 1842 התגורר באיטליה.

כשחזר התמסר בעיקר לציורי ציידים ובעלי חיים. עם הזמן הוא התרכז יותר בסוסים: במנוחה, באימון, בעסקי ספורט וכו'.

בשנת 1864 המדינה הפרוסית רכשה את תמונה של סוסים עבור הגלריה הלאומית בברלין.

עם זאת הוא המשיך לצייר דיוקנאות בכל הגדלים וכן ציורים היסטוריים, ליטוגרפיות, תחריטים ואפילו כמה פסלי חיות ברונזה קטנות. תלמידו, מקס ליברמן, נזכר כיצד שטפק ייצר דיוקנאות של סוסים ורוכבים, אותם מכר שהלקוחות לקחו אותם הביתה כשהם עדיין רטובים.

מראשית שנות ה-50 של המאה ה-19 הוא התמסר יותר להוראה. בשנת 1859 הוא הפך לפרופסור באקדמיה הפרוסית, ובשנת 1880 מונה למנהל האוניברסיטה הקונסטיאקברג.

בין עבודותיו הידועות ביותר שאינן של בעלי חיים נמנים "הוצאתו להורג של רוברט בלום" בבריגיטנאו ומחזור של סצנות מההיסטוריה הפרוסית עבור גימנסיה בקוניגסברג.

הוא נפטר בפתאומיות, משבץ מוחי, ונקבר בבית הקברות הצרפתי בברלין.

מדליון הדיוקן של מצבתו נוצר על ידי הפסל פרידריך ריש, פרופסור מהאקדמיה לאמנות קניגסברג.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרל שטפק** בוויקישיתוף
* קרל שטפק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Carl Steffeck : (1818–1890); seine Kunst, sein Leben, seine Werke zur Ausstellung aus dem Nachlasse Carl Steffecks Oktober 1913, (an exhibition from his estate), by Max Liebermann, et al. Cassirer, Berlin (1913)
2. ↑  Historische Commission bei der königl. Akademie der Wissenschaften, **Allgemeine Deutsche Biographie, Bd. 35**, München/Leipzig: Duncker & Humblot, 1. 1893, Allgemeine Deutsche Biographie, עמ' 787

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* DSI: 11152
* GND: 117226092
* ISNI: 0000 0000 6676 7627
* LCCN: nr97031493
* NTA: 204475961
* RKD: 74893
* ULAN: 500008577
* VIAF: 40150319
* WorldCat: lccn-nr97031493

 |
המונח "Metro Station" מפנה לכאן. לערך העוסק באלבום הבכורה של הלהקה הנושא את שמם, ראו מטרו סטיישן (אלבום).

**מטרו סטיישן** (באנגלית: **Metro Station**) היא להקת פופ אמריקאית, שהוקמה בשנת 2006 בלוס אנג'לס, קליפורניה. ב-2006 המאוחרים, הלהקה הצטרפה לחברת התקליטים Columbia/Red Ink. הם ידועים בעיקר בזכות הלהיט שלהם במצעד הבילבורד "Shake It" מאלבום הבכורה שלהם הנושא את שמם, Metro Station. רוב הפרסום הושג דרך חבר הלהקה טרייס סיירוס, האח הגדול של כוכבת *האנה מונטנה*, מיילי סיירוס, ומסון מוסו, האח הגדול של מיטשל מוסו מהסדרה *האנה מונטנה*, הלהקה לאחרונה חוותה עלייה משמעותית במכירות התקליטים.

היסטוריה
--------

טרייס סיירוס במלבורן, אוסטרליה - פברואר 2009
ב-2006 האמהות של טרייס סיירוס ומסון מוסו הכירו אחד לשני על הסט של *האנה מונטנה*  שם מככב אח של מסון, מיטשל, ואחותו של טרייס, מיילי. השניים בעלי תחביב מוזיקה משותפים, ולכן החליטו להקים להקה. זמן קצר לאחר הפגישה הראשונה, סיירוס גייס את בלייק הילי מלהקת "סינט'טיק ג'וי" כנגן קלידים, סינתיסייזר ונגן באס. סיירוס נשאר בתפקיד זמר והגיטריסט המוביל. מוסו נהפך לזמר הראשי ולגיטריסט רית'מ. 

מטרו סטיישן משכה את תשומת לבו של אנתוני הימפרוגו, מי שאחרי זמן מה הצטרף כמתופף הלהקה, אחרי שהלהקה הוציאה לאור את השיר "Seventeen Forever", באתר MySpace. מוסו היה הזמר הראשי בשיר. הפופולריות של הלהקה גדלה בקרב מאזיני האתר ואף הגיעו לראש מצעד הלהקות הלא חתומות של האתר.

מטרו סטיישן גולתה על ידי נציג Columbia Records מתוכנית העין ההולכת, אחרי שהנציג גילה אותם דרך האתר MySpace לא עבר זמן מה עד החתימה על החוזה.

ב-2009 הלהקה נבחרה על ידי מגזין "קראנג" ללהקה הגרועה של 2009.

לקראת 2010 בלייק הילי ואנטוני אימפרוגו עזבו את הלהקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מטרו סטיישן** בוויקישיתוף
* 
* מטרו סטיישן, ברשת החברתית פייסבוק

* מטרו סטיישן, ברשת החברתית טוויטר

* מטרו סטיישן, ברשת החברתית אינסטגרם

* מטרו סטיישן, סרטונים בערוץ היוטיוב

* מטרו סטיישן, באתר AllMusic (באנגלית)

* מטרו סטיישן, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* מטרו סטיישן, באתר Discogs (באנגלית)

* מטרו סטיישן, באתר Songkick (באנגלית)

* מטרו סטיישן, באתר בילבורד (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Another Cyrus, another career
2. ↑  "Metro Station Singles Chart History". Billboard.com. ארכיון מ-2009-01-14. נבדק ב-2008-07-15.
3. ↑  "Biography - Metro Station". billboard.com. ארכיון מ-2012-07-19. נבדק ב-2007-10-01.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 0664 5369
* LCCN: no2007125206
* MusicBrainz: ab7ebf8c-059f-4071-93b1-dd3ae80d60b2
* VIAF: 137711062
* WorldCat: lccn-no2007125206

 |
**קרלו אלברטו קסטיליאנו** (איטלקית: **Carlo Alberto Castigliano**;‏ 9 בנובמבר 1847 - 25 באוקטובר 1884) היה מתמטיקאי, פיזיקאי ומהנדס איטלקי.

חייו
----

קסטיליאנו נולד בקאסטי בצפון מערב איטליה. למד במכון הטכני של טרני משנת 1866 ועבד כמורה במשך ארבע שנים אחריהם עבר ללמוד בפוליטכניון של טורינו בשנת 1870. בשנת 1873, לאחר שלוש שנים בהן הכין עבודת מחקר בשם Intorno ai sistemi elastici במטרה שתשמש חומר עזר למהנדסים, עבודה שהפכה אותו לימים למפורסם ובה כתב את התאוריה שלו הידועה כיום כחוקי קסטיליאנו.

העבודה פורסמה בספר בשנת 1875 אבל לא זכתה מיד להערכה רבה על ידי המהנדסים. בפרסום נוסף בשנת 1879 שכלל הוכחה מלאה זכתה השיטה של קסטיליאנו להכרה. הספר נערך מחדש על ידי קולניטי ותורגם לאנגלית בשנת  1919 על ידי אי אס אנדרוס. עם סיום הלימודים בטורין עבד בחברת מסילת הברזל של צפון איטליה והיה אחראי לעבודות אומנות, אחזקה ושירותים שם עבד עד יום מותו בגיל צעיר במילאנו.

קסטיליאנו ידוע בשל תרומתו לחוזק החומרים ותורת המבנים. הוא פיתח את חוקי קסטיליאנו העוסקים בתזוזות ובכוחות של מבנים המתנהגים באופן אלסטי ליניארי. חוקי קסטיליאנו עוסקים בנגזרות חלקיות של פונקציית אנרגיית המעוות של מבנים. קסטיליאנו השתמש בשיטתו כדי לפתור בעיות של מבנים ובעיקר לפתרון מסבכים בהם הכוחות פועלים בצמתים המחברים את המוטות.

קסטיליאנו פיתח בעזרת החוק הראשון שלו את עקרון העבודה המועטה (באנגלית Least Work Principle) בעזרתו ניתן לפתור מסבכים מורכבים. קסטיליאנו הכליל את השיטה לפתרון של גופים אלסטיים כלליים כדי לפתור בעיות בלתי מסוימות סטטית. בעיות בלתי מסוימות סטטית הן כאלה שאינן ניתנות לפתרון רק באמצעות
משוואות שווי משקל וזקוקים למשוואה נוספת כי יש יותר נעלמים מאשר משוואות. קסטיליאנו הוכיח את עקרון העבודה המועטה שפורסמה לראשונה על ידי Menabrea שלא הצליח להוכיחה כראוי.

לקריאה נוספת
------------

* Stephen P. Timoshenko, **History of Strength of Materials**, Dover 1983. pp 288 - 293
* Castigliano, Carlo Aberto, **Théorie de l'équilibre des systèmes élastiques et ses applications**. Nero, Turin 1879

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרלו אלברטו קסטיליאנו** בוויקישיתוף

* קרלו אלברטו קסטיליאנו, באתר MacTutor (באנגלית)
* הביוגרפיה של קרלו אלברטו קסטיליאנו
* הביוגרפיה של קרלו אלברטו קסטיליאנו
* אלברטו קסטיליאנו מהנדס מסילות ברזל, חייו וזמנו(הקישור אינו פעיל)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 4007149
* BNE: XX1112884
* GND: 1089096046
* ICCU: CFIV043751
* ISNI: 0000 0000 6361 6532
* LCCN: n86003927
* NLA: 35135069
* NTA: 130696080
* SUDOC: 136917267
* Trove: 837398
* VIAF: 279363393
* WorldCat: lccn-n86003927

 |
**מטרודורוס מלמפסקוס** (ביוונית: **Μητροδωρος Λαμψακηνος**; ‏ 330 לפנה"ס - 277 לפנה"ס בקירוב) היה פילוסוף יווני, מתלמידיו של אפיקורוס. מטרודורוס נמנה עם האסכולה האפיקוראית. מרבית כתביו לא שרדו.

ביוגרפיה
--------

מטרודורוס נולד בלמפסקוס (כיום העיר לפסקי שבקצהו הצפוני של מצר הדרדנלים בטורקיה). בצעירותו פגש בעירו את אפיקורוס, ומאז נעשה תלמידו וכמעט ולא נפרד ממנו. מטרודורוס נעשה תועמלן של שיטתו של אפיקורוס והקדיש את חייו להפצת תורתו. בהמשך עבר מטרודורוס לגור באתונה יחד עם מורהו. מטרודורוס מת בשנת 277 לפנה"ס – 7 שנים לפני מות אפיקורוס. הוא השאיר אחריו בן בשם אפיקורוס ובת שאותם אפיקורוס השאיר בצוואתו תחת השגחתם של תלמידיו אמינומאכוס, טימוקרטס והרמארכוס. במכתבו האחרון של אפיקורוס שנכתב לפני מותו לתלמידו אידומנאוס, שהיה נשוי לבאטיס, אחותו של מטרודורוס, הוא ביקש גם ממנו לדאוג לילדיו של מטרודורוס: "עתה אבקשך, כפי שדורשת החיבה שהייתה לך אליי ואל הפילוסופיה מאז ימי ילדותך, שמור נא על ילדיו של מטרודורוס."

אומרים כי לאונטיון, תלמידתו של אפיקורס, הייתה אשתו או מאהבתו של מטרודורוס.

פילוסופיה
---------

מטרודורוס לא היה הוגה דעות עצמאי, אלא פרשן של דעות אפיקורוס. בהתאם לסנקה אפיקורוס חשב כי מטרודורוס נמנה עם אלה המסתייעים בדעותיהם של אחרים כדי להגיע לחקר האמת. אולם, נראה כי הפילוסופיה של מטרודורוס הייתה מבוססת על בריאות הגוף יותר מזו של אפיקורוס. על פי קיקרו, מטרודורוס גרס שכדי להגיע אל האושר דרושים לא רק גוף בריא אלא גם ההרגשה שהוא יישאר כזה. מטרודוס גער באחיו על כי לא הסכים עם הדעה שקיבה בריאה מונחת ביסודם של חיים מאושרים.

כתביו
-----

למרות שמטרודורוס כתב בנושאים שונים, כדוגמת, "על ההון", "נגד דמוקריטוס", "נגד הסופיסטים" ו"נגד הדיאלקטיקנים", כתביו לא שרדו. שרידים מיצירתו "על ההון" נמצאו בין חורבות העיר הרומית הרקולנאום, ופורסמו לראשונה ב-1890 יחד עם עוד קטעים שונים שצוטטו ממחברים מאוחרים יותר.

דיוגנס לארטיוס ערך את הרשימה הבאה של כתבי מטרודורוס:

* נגד הפיזיקאים (בשלושה כרכים)
* על התחושה
* נגד טימוקראטס
* על אצילות הנפש
* על בריאותו הרופפת של אפיקורוס
* נגד הדיאלקטיקנים
* נגד הסופיסטים (בתשעה כרכים)
* על הדרך לחוכמה
* על ההשתנות
* על ההון
* נגד דמוקריטוס
* על אצילות מלידה

לקריאה נוספת
------------

* Tiziano Dorandi, Chapter 2: Chronology, in: Algra et al. (1999) *The Cambridge History of Hellenistic Philosophy*, page 51..

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מטרודורוס מלמפסקוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007271340705171
* BnF: cb130098797 (data)
* CiNii: DA02282173
* GND: 11878353X
* ISNI: 0000 0000 0160 7710
* LCCN: n86092955
* NTA: 06983346X
* VcBA: 495/34212
* VIAF: 37712360
* WorldCat: viaf-37712360

 |
ברז מים בבית מגורים מוציא מי ברז
**מי ברז** הם מים המסופקים דרך ברז, שהוא שסתום הנועד לווסת את זרימתו של המים. מי ברז משמשים בדרך כלל לשתייה, בישול ושטיפה. שימוש במי ברז החל להיות פופולרי במדינות מפותחות החל מהמחצית השנייה של המאה ה-19 ובמהלך המאה ה-20 החלו להשתשמש במי ברז במרבית האזורים בעולם.

במדינות רבות, מי ברז גם משמשים כמי שתייה, קיימות רשויות ממשלתיות ברחבי העולם שמתעסקות בלפקח ולפעול למען איכות מי הברז. ניתן להשתמש בשיטות רבות כדי למנוע זיהום מיקרוביאלי במים, החל משימוש במסנן מים והרתחה ועד זיקוק המים. מי ברז מקבלים אספקת מים מנהרות, אגמים, בארות ובורות מים.

לעיתים קרובות נעשית גם מלאכת הפלרת מי שתייה, בה מוסיפים הרשויות פלואוריד במטרה להפחית את שיעור העששת אצל האוכלוסייה בכלל ואצל ילדים בפרט, כיוון שילדים נוטים לפתח עששת בקלות יחסית.

טיהור מים
---------

אספקת מי ברז לאוכלוסיות עירוניות או פרבריות גדולות דורשת מערכת מורכבת שאוספת, מאחסנת ומטהרת את מי הברז, מערכתות אלו במרבית המקרים נמצאות תחת אחריות של גוף ממשלתי ייעודי.

קיים צורך ברחבי העולם לטהר את מי הברז וזאת מאחר שטיהור המים נמצא לאורך ההיסטוריה כגורם שמפחית את הסיכונים לחלות במחלות כמו כולרה או טיפוס ואף נחשב כגורם חשוב במערך בריאות הציבור ובשיפור תוחלת חיים. תנאים גאולוגיים מקומיים המשפיעים על מי תהום הם גורמים מכריעים לאופי המים ולעיתים קרובות הופכים את המים ל"מים קשים".

ומחלות הנובעות מצריכת מים מזוהמים גורמות למותם של 1.6 מיליון ילדים מדי שנה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ahuja, Satinder (2018). *Advances in Water Purification Techniques: Meeting the Needs of Developed and Developing Countries*. San Diego: Elsevier. ISBN 978-0-12-814791-7. OCLC 1078565849.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 01041571

 |
**יהודה גרשוני** (נולד ב-14 ביולי 1960) הוא רוכב אופניים ישראלי בעבר, 6 פעמים ברציפות אלוף ישראל במרוץ אופני כביש (1978 - 1983), והרוכב הישראלי הראשון שקיבל חוזה בקבוצה מקצוענית.

ביוגרפיה
--------

גרשוני נולד וגדל בנוף הגליל (נצרת עילית דאז), והתאמן בקבוצת האופניים הפועל נצרת עילית, לצידם של האחים ירון ויואל גיגי ועמוס גרי, אלופי ישראל במרוץ אופני כביש, בהדרכתו של עקיבא רזניק שהקים את הקבוצה מספר שנים קודם כשעלה מברית המועצות. במסגרת הקבוצה ניצח בתחרויות רבות ביניהם שישה ניצחונות רצופים באליפות ישראל במרוץ אופני כביש.

בשנת 1982 יצא לחו"ל כדי להשתלב בקבוצה אירופאית. הוא התחיל בקבוצת City Neuwied ממערב גרמניה, ולאחר שנה עבר לקבוצת Assos השווייצרית.

בשנת 1984 הוחתם גרשוני בקבוצת Skil הצרפתית בה רכב שון קלי שהיה אחד מבכירי הרוכבים בעולם באותה התקופה. בכך הפך לרוכב הישראלי הראשון שזוכה לחוזה בקבוצה מקצוענית. במסגרת קבוצת Skil השתתף ברבים מהמרוצים הנחשבים בעולם, ביניהם הגנט-וולחם, רונדה ון פלנדרן, לה פלש ואלון, מרוץ אמסטל גולד, קלאסיקה סן סבסטיאן ועוד. ביוני 1984 השתתף בטור דה סוויס כתחרות מבחן לקראת השתתפות בטור דה פרנס, סיים 17 בקטע הראשון והחזיק שבוע במיקום 20 כללי שהיה הקריטריון להשתתפות בטור דה פרנס, אולם חלה, סיים 60 ובכך הפסיד הזדמנות להשתתף בטור דה פרנס.

בשנת 1985 עבר גרשוני לקבוצת Foriche בה רכב שנתיים. בשנת 1987 עבר גרשוני לקבוצת Mondia השווייצרית, בשנה זו ניצח במרוץ השלבים שהתקיים במסגרת כינוס הפועל במדי נבחרת ישראל. בסוף שנת 1987 סיים את קריירת הרכיבה, שבה ניצח בשישה מרוצים בינלאומיים.

כיום מתגורר גרשוני בשווייץ עם משפחתו.

קישורים חיצוניים
----------------

* הכי קרוב שאפשר, ראיון עם יהודה גרשוני

הערות שוליים
------------

1. ↑  גרשוני - אלוף באופניים בפעם הרביעית ברציפות, דבר, 20 בספטמבר 1981
2. ↑  גרשוני - אלוף האופניים בפעם השישית ברציפות, דבר, 23 באוקטובר 1983
"קונבאייר מודל 118"
גוף המכונית "קונבאייר מודל 118" (ללא הכנפיים)
**קונבאייר מודל 118** (באנגלית : **Convair Model 118**) הוא אב טיפוס של אמצעי תחבורה, המוגדר כסוג של "מכונית מעופפת" המשלב יכולת טיסה של כלי טיס עם אפשרות לנסוע בדרכים שנבנה לאחר ייצור הדגם קונבאייר מודל 116.

דגם "קונבאייר מודל 118" תוכנן על ידי **Consolidated Vultee Aircraft** (אנ') ויוצר על ידי יצרנית כלי הטיס קונבאייר לאחר מלחמת העולם השנייה בשנת 1947.

בשנת 1943 יצרנית כלי הטיס האמריקאית "Consolidated Vultee Aircraft" אוחדה עם יצרנית כלי הטיס "קונסולידייטד איירקראפט" ו-"Vultee Aircraft" (אנ') והוקמה חברת ייצור כלי הטיס קונבאייר. שמה האחרון נוצר מקיצור שמות החברות שהתמזגו ליצירתה: Con-V-Air.

היסטוריה
--------

דגם "קונבאייר מודל 118" היא מכונית קטנה בעלת 4 מושבים, 2 דלתות קופה המונע על ידי מנוע המפיק 25 כ"ס (מנוע המניע את גוף המכונית) עם כנף נשלפת וזנב.

המטוס הונע על ידי מנוע 6 צילינדרים מתוצרת יצרנית מנועי המטוסים "Lycoming Engines" (אנ') סוג מנוע "Lycoming O-435" (אנ'), מנוע מקורר אוויר, שהפיק 191 כ"ס

אב הטיפוס הראשון יצא מכליל שימוש לאחר אירוע של שרפה. אב הטיפוס השני נבנה מחדש מחלקי המטוס הפגוע.

הגובה של "קונבאייר מודל 118" לאחר הרכבת הכנף הגיע ל-2.54 מטר.

### טיסות ניסוי

ב-1 בנובמבר 1947 בוצעה טיסת הניסוי הראשונה על ידי טייס הניסוי ראובן סנדוגרס.

את הדגם עיצבו האחים "Ted Hall" ו-"Tommy Thompson".

רישום אזרחי של דגם ה-"קונבאייר מודל 118" בוצע ב-15 בנובמבר 1947. מספר הדגם : "NX90850".

ב-18 בנובמבר בזמן טיסת הפגנה של כשעה, הטייס ביצע נחיתת נמוכה ליד סן דייגו, קליפורניה, והרס את גוף המכונית. הטייס נפצע קל. לאחר התאונה המטוס יצא מכלל שימוש.

הדגם לא הגיע לייצור סדרתי אף על פי שתוכנן לייצר 160,000 יחידות במחיר של 1,500 דולר ליחידה.

ראו גם
------

* קונבאייר מודל 116

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונבאייר מודל 118** בוויקישיתוף
* קונבאייר מודל 118, סרטון באתר יוטיוב
* קונבאייר מודל 118, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  קונבאייר aerofiles.com/\_convair
2. ↑  "קונבאייר מודל 118" 1000aircraftphotos.com/Contributions/Visschedijk
3. ↑  "קונבאייר מודל 118" reddit.com/r/WeirdWheels/comments/86n5uu/the\_convair\_model\_118
4. ↑  Wegg, John. General Dynamics Aircraft and their Predecessors. London: Putnam, 1990. מסת"ב 0-85177-833-X.
5. ↑  Bill Yenne: The World’s Worst Aircraft. Dorset Press, New York 1993, מסת"ב 0-88029-490-6.
6. ↑  דגם "קונבאייר מודל 118" vintagenewsdaily.com/historical-photos-of-convair-model-118-convaircar-a-prototype-flying-car-of-which-only-2-were-built-in-1947
**CVS** (ראשי תיבות של **Concurrent Versions System** - מערכת גרסאות מקבילית, השם המלא כמעט שאינו בשימוש) היא מערכת ניהול גרסאות מסוג שרת–לקוח שהייתה המערכת החופשית הראשונה מסוגה והפכה לפופולרית החל מראשית שנות ה-90 של המאה ה-20. כיום עדיין בשימוש נרחב אולם מוחלפת בהדרגה על ידי מערכות מתקדמות יותר כגון Subversion וגיט.

היסטוריה
--------

CVS פותחה על בסיס RCS, שהיא מערכת פשוטה לניהול גרסאות של קובץ בודד. החל משנת 1984 פיתח דיק גרון (Dick Grune) מעטפת ל-RCS שמספקת אפשרות לעבודה במקביל וכן במספר קבצים ביחד. הגרסה המקורית נכתבה כאוסף של סקריפטי Bourne Shell, ופורסמה ב-23 ביוני 1986 תחת השם CVS.

בהמשך שוכתבה CVS בשפת C על ידי בריאן ברלינר ואחרים. CVS נותרה בשימוש פנימי בעיקר של המפתחים עד שנת 1990, כשהיא הוצגה בכנס USENIX. בנובמבר 1990 שוחררה גרסה 1.0 ברישיון GPL. בשנת 1994 נוספה תמיכה בעבודה מרוחקת: התחברות דרך TCP/IP לשרת שיכול להיות במחשב אחר.

האפשרות להוסיף שרת מרוחק שיספק גישה מהירה לגרסה הנוכחית של קוד המקור של התוכנה התבררה כתכונה מועילה. פרויקטי תוכנה שונים (לדוגמה: OpenBSD) שמו שרתים ונתנו גישת CVS **אנונימית**, כלומר פתוחה לכל מי שיכול להתחבר מהאינטרנט. השימוש ב־CVS הפך לסטנדרטי בין פרויקטי תוכנה חופשית

בעיות
-----

מערכת CVS משתמשת באוסף כלים קיימים (RCS, patch), אולם היא לא הצליחה להתמודד עם מספר בעיות שנבעו מתכנונה הבסיסי. מכיוון שכל המידע על הגרסאות נאגר על כל קובץ בנפרד, אין תמיכה פשוטה בפעולת הזזת קבצים. אין גם אפשרות להבטיח שפעולת commit תצליח או תיכשל כולה (atomic commit) - יכול להיות שפעולת commit שכוללת שינויים בכמה קבצים תיכשל באמצע ותשאיר חלק מהקבצים עם השינויים החדשים וחלק עם הגרסה הישנה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של CVS (באנגלית)
* ההיסטוריה של CVS - תחילת הפרויקט

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההכרזה על CVS בקבוצת הדיון mod.sources, 23 ביולי 1986
2. ↑  Dick Grune, Concurrent Versions System, a method for independent cooperation, IR 113, Vrije Universiteit, Amsterdam, pp. 9, 1986
3. ↑  [B. Berliner, CVS II: Parallelizing Software Development, Proceedings of the USENIX Winter 1990 Technical Conference, 1990
4. ↑  קובץ ה־NEWS מהפצת CVS
5. 1 2  אריק ריימונד, הבנת מערכות בקרת תצורה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009950843105171
* BnF: cb135668548 (data)
* GND: 4597700-8
* LCCN: n99833687
* SUDOC: 052592642
* VIAF: 179955429
* WorldCat (עם VIAF): 179955429

 |
בני עם יאן ואלטייה דה-רו
**יאן ואלטייה דה-רו** (בהולנדית: **Jan de Roo**‏; דצמבר 1903 – 27 בדצמבר 1988;‏ **Aaltje de Roo**‏; 4 בנובמבר 1921 – 11 באוגוסט 1982) היו זוג הולנדים נוצרים חסידי אומות העולם שהסתירו בביתם בתקופת השואה תינוק יהודי והצילו אותו.

פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
--------------------------------

יאן ואלטייה (אלי) היו זוג הולנדים שחיו בחווה בצפון הולנד במחוז פריסלנד בכפר בלייה (Blija). לזוג לא היו ילדים. בתקופת מלחמת העולם השנייה, הזוג היה בקשר עם המחתרת ההולנדית, והסכים להחביא בביתם ילדה יהודיה. הם הסכימו להסתיר באופן זמני תינוק יהודי עד אשר יימצא לו מקום מסתור קבוע, אך כעבור מספר ימים נקשרו אליו והודיעו למחתרת שאין צורך למצוא לתינוק מקום מחבוא אחר. התינוק, בני סמואל בנדיקטוס, היה בנו של סמואל (סם) בנדיקטוס, שנעצר על ידי הנאצים באמסטרדם בפברואר 1941, נשלח לבוכנוולד, ובהמשך למאוטהאוזן - משם לא שב. אלמנתו לואיזה (לאה), שהייתה אז בהריון ילדה באוגוסט 1941 את בנה וקראה לו על שם אביו. כשגברה הסכנה, הצליחה לואיזה למצוא עבור בנה התינוק מקום מסתור בעזרת ידידה ההולנדי וחבר המחתרת וילם לודייזן, שסידר גם לאם לואיזה מקום מסתור אחר, לאחר שנאלצה להיפרד מהתינוק.

יאן ואלי טיפלו במסירות בתינוק, שהובא אליהם על ידי המחתרת בזהות בדויה בשם קרל ורסטיג מרוטרדם, על אף שידעו שהתינוק יהודי. הם נהגו לספר לאנשי הכפר שקרל הוא פליט מרוטרדם ודאגו להוסיפו לאלבום המשפחתי כבנם. אלי נהגה לסרוג לבני התינוק בגדים. מדי פעם, למרות הסכנה שבדבר, הצליחו להעביר לאמו לואיזה תמונות ומכתבים ולבשר לה ששלומו טוב בעזרת המחתרת. בני חונך חינוך נוצרי ודיבר רק את השפה המקומית הפריזית מערבית.

לאחר המלחמה
-----------

בסיום המלחמה, לואיזה (אמו הביולוגית של בני), שהסתתרה בניימכן, ביקשה להתאחד עם בנה, שהיה כמעט בן 4 שנים. היא לקחה את בני לדירתה בניימכן, אך לנוכח קשיי ההסתגלות היא החזירה אותו לשנה נוספת לבני הזוג דה-רו ונהגה להגיע לבקר אותו בחופשות. בני גדל בהולנד והתגייס לצבא ההולנדי. ב-1961 עלה לישראל לבדו ואמו לואיזה עלתה ב-1978. במשך כל השנים שמר על קשר חם עם יאן ואלי דה-רו וקרובי משפחתם.

הכרה והנצחה
-----------

תעודת הכבוד שהוענקה ב-3 במאי 2023 ליאן ואלטייה דה-רו
בעקבות עדותו של בני ביד ושם, החליטה הוועדה הציבורית לציון חסידי אומות העולם להכיר ביאן ואלטייה דה-רו כחסידי אומות העולם ב-7 בספטמבר 2020. שמם נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם, ירושלים. טקס הענקת התעודה התקיים ב-3 במאי 2023 בהולנד בנוכחות משפחת הניצול..

קישורים חיצוניים
----------------

* יאן ואלטייה דה-רו, באתר "יד ושם" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמואל ברוך דה חודה, באתר המאגר המרכזי של שמות קרבנות השואה, יד ושם
2. 1 2  תיק מס' M.31.2/13979, המחלקה לחסידי אומות העולם, יד ושם
3. ↑  PELLE NUMAN, Zo werden de Yad Vashem-onderscheidingen postuum uitgereikt aan vijf Friese echtparen in Leeuwarden. 'Heldhaftige redders die niet wegliepen van anderen', ‏3 במאי 2023
**קומלינה זקופה** (שם מדעי: *Commelina erecta*) היא מין של צמח בעל פרחים עשבוני רב שנתי. קרויה כך משום צורתה המזדקרת מהקרקע, יחסית לקומלינות דומות, כגון הקומלינה המצויה והיהודי הנודד.

מאפיינים
--------

עלי הקומלינה הזקופה ארוכים, בעלי שפה תמימה ומסורגים. מגעם דביק מעט כתוצאה מעשרות שערות דקיקות המאפשרות לעלה להיצמד לצמחים סובבים. פרחיו בעלי שלושה חפים (סוג של עלי כותרת) בעלי גוון כחול בהיר ובולט, שניים מהם בולטים וגדלים בזווית של כ-120 מעלות ביניהם, חלקם העליון חופף קלות. החף השלישי מנוון. ביניהם קבוצה של אבקנים צהובים ומתחת להם לשונות השחלה. הוא פורח אך ורק בצל, ולכן ניתן לראות את פריחתו מוקדם בבוקר. בצהריים חפיו מתכווצים והפרח הבולט נעלם לתוך תרמיל מיוחד, עד למחרת.

תפוצה
-----

המין מקומי באמריקה הצפונית והדרומית, כולל מקסיקו, ארגנטינה וארצות הברית. כמין שורד היטב, הוא התפשט בקלות ופלש לאזורים נוספים, שם הוא נחשב לעיתים כעשב שוטה.

בארץ
----

הקומלינה הזקופה היא מין פולש בארץ. נפוץ בגינות מושקות, ולרוב נחשב לטפיל. צומח פעמים רבות בסמוך לחמציצים או במדשאות, ובעל יכולת לטפס על צמחים אחרים. קרוי לעיתים בטעות "היהודי הנודד", אף על פי ששם זה שייך לקומלינה אחרת במשפחתו, בעלת שלושה עלי כותרת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קומלינה זקופה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* TPL
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

* תמונות של קומלינה בפליקר

הערות שוליים
------------

1. ↑  קומלינה זקופה באתר הרשימה האדומה של IUCN
**יאן ואן בוורן** (5 במרץ 1948 – 26 ביוני 2011) היה כדורגלן הולנדי ששיחק בעמדת השוער.

קריירת מועדונים
---------------

ואן בוורן נולד באמסטרדם, שם בילה את שנותיו הראשונות. אביו היה וויל ואן בוורן, אצן שהופיע במשחקים האולימפיים בשנת 1936.

ב-1970, כששיחק אז בספרטה רוטרדם, ואן בוורן השאפתני כיוון לשחק במועדונים גדולים יותר. מועדונים כמו אייאקס אמסטרדם, פיינורד, ריאל מדריד ופ.ס.וו. איינדהובן ניסו להחתים אותו. ריאל מדריד נאלצה לבטל את העסקה כי הליגה הספרדית נסגרה לזרים. מבין המועדונים הנותרים, רק פ.ס.וו. הצליחה לעמוד בדרישות הכלכליות של ואן בוורן, כאשר דמי העברתו עמדו על כמיליון גילדן. בעונתו הראשונה במועדון העפיל ואן בוורן עם קבוצתו לחצי גמר גביע אופ"א, אך בסופו של דבר הודחו על ידי ריאל מדריד. בשנים שחלפו, ואן בוורן ביסס את עצמו כשוערה הראשון של איינדהובן.

ב-1978, ואן בוורן ופ.ס.וו. נהנו מהעונה הטובה ביותר בהיסטוריית המועדון עד כה. באותה העונה, פ.ס.וו איינדהובן רשמו זכייה בליגה ההולנדית, בגביע ההולנדי ואף בגביע אופ"א.

בגמר גביע אופ"א לשנת 1978, ואן בוורן שמר על רשת נקייה בשני המשחקים. פ.ס.וו ניצחה 3 - 0 בסיכום, ואן בוורן הניף את הגביע האירופי הראשון והיחיד שלו.

תקרית ב-1978, הניעה את ואן בוורן לעזוב את נבחרת הולנד. סכסוך ציבורי בין ואן בוורן ליוהאן קרויף גרם לכך שהציבור צידד בשוער וראה בפרישה הבינלאומית של ואן בוורן כבגידה. כאשר התבקש להופיע בתור מומחה למשחק נבחרת הולנד במונדיאל 1978, ערוץ השידור הציבורי ההולנדי קיבל איומים רבים שכוונו כלפי ואן בוורן, רכושו ומשפחתו. הופעתו בטלוויזיה בוטלה, ובאותו לילה החליט ואן בוורן לעזוב את הולנד סופית.

אף על פי שאולימפיק מרסיי גילתה עניין קודם לכן, כמו גם ניו יורק קוסמוס, בחר ואן בוורן לשחק בפורט לודרדייל סטרייקס, חברו קור ואן דר הארט היה מאמן הסטרייקס באותה תקופה והוא שכנע אותו להצטרף למועדון.

סגנון משחק
----------

ואן בוורן היה ידוע כשוער שלעיתים רחוקות היה מתרחק מאזור השער, הוא היה סומך על הרפלקסים שלו כדי לתפוס את הכדור ברגע שהוא נבעט למטרה. העיתונאי מאטי ורקמן תיאר את סגנונו כ"אדיב ואלגנטי, אתלטי ורגוע". הרפלקסים שלו נחשבו לנקודה החזקה ביותר שלו. ואן בוורן אף הוסיף על עצמו: "אינני יכול לשחק כדורגל, נולדתי שוער. רפלקסים, קפיצות, כוח, אנשים נולדים עם זה". ואן בוורן היה יעיל באותה מידה בשתי הידיים, וגם בעט בשתי הרגליים.

תארים
-----

#### פ.ס.וו. איינדהובן

* אליפות הולנד (3): 1974/75, 1975/76, 1977/78
* הגביע ההולנדי (2): 1973/74, 1975/76
* גביע אופ"א (1): 1977/78

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יאן ואן בוורן** בוויקישיתוף
* 

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jan van Beveren, een hommage, voetbalzone

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 2065 2485
* LCCN: n2011043964
* NTA: 071126910
* VIAF: 171654641
* WorldCat: lccn-n2011043964

 |
**שבטבט גדול** (שם מדעי: *Equisetum telmateia*) הוא צמח רב-שנתי עשבוני במשפחת השבטבטיים.

צמח זה אוהב אדמת ביצות שיש בה גם כבול, ומי תהום גבוהים, והרבה צל. הצמח לא נפגע על ידי בעלי חיים, יש בו חומר צורני ומרכיבי הצמח עלולים לפגוע באוכל אותם. לאדם יש תועלת רפואית - יש טוענים שהוא מסייע לפתיחת צינורות בגוף, כמו שתן ומעברי דם. המינונים זעירים, וכדאי להשאיר זאת לרופא ולרוקח.

מרכיבי צמח זה מיובאים לארץ בשמות מסחריים שונים למטרות רפואיות. בארץ יש שני מינים, שבטבט ענף ושבטבט גדול, בעולם כ-30 מינים, שהגדול ביותר מגיע לגובה 12 מטר. קבוצת הצמחים האלו ידועה ממאובנים שנוצרו לפני 350 מיליון שנים, הרבה לפני שבאו לעולם צמחים בעלי פרחים, לכן הם נקראים צמחים ירודים הקרובים יותר למחלקת השרכים.

השבטבטים בקיבוץ הגושרים
-----------------------

בצפון הארץ, בקיבוץ הגושרים, נמצא "עמק הנהר הנעלם", ובו שמורת טבע פרטית
שהייחוד שלה הוא באלפי השבטבטים הגדלים במקום.

מחזור החיים מתחיל בסוף פברואר, עם יציאת עמודי פריחה, לא פרח כי אם עמוד גבעולי
ללא מחטים, ובראשו מרוכזים עלי שיבולת, הנבגים, תאי מין משני המינים. לאחר כ10 ימים עמוד זה נעלם לאחר שהנבגים התפזרו ונפגשו במיוחד בעזרת מים.

מיד לאחר מכן, בשבוע הראשון לחודש מרץ, עולים מהשורשים התת-קרקעיים צמחים עם גבעול שממנו יוצאים כעין מחטי אורן. הצמח בצעירותו הוא ירוק בהיר והמחטים שבו צמודים לגבעול כמו עץ אורן קטן, עם הזמן הוא גדל לגובה והמחטים נפרשים ומעט גולשים לצדדים. סוף גידולו באמצע הקיץ שאז גובהו מגיע לסביבת מטר אחד. עם תחילת החורף הגבעול מתחיל להשחיר ולקמול. אם החורף קר מאוד הוא נעלם מהר ורק השורשים התת-קרקעיים ממשיכים לשמור חיים.

השבטבט הגדול הוא צמח מוגן, והשטח הכמעט יחידי שבו הוא גדל בישראל הוא בקיבוץ הגושרים, בשמורה ליד נחל קורן (עמק הנהר הנעלם).

שבטבט גדול בעמק הנהר הנעלם בקיבוץ הגושרים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שבטבט גדול** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* TPL
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* צמחיית ישראל ברשת
* צמח השדה
* Tropicos
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  שבטבט גדול באתר הרשימה האדומה של IUCN
**ג'ויס קארול וינסנט** (באנגלית: **Joyce Carol Vincent**;‏ 19 באוקטובר 1965 - דצמבר 2003) הייתה אישה בריטית שנמצאה ללא רוח חיים בדירתה בלונדון ואיש לא הבחין בכך וחסרונה הגיע עד לשנתיים לאחר מותה. בטרם מותה, וינסנט ניתקה קשר עם כמעט כל אדם שהכיר אותה. היא התפטרה מעבודתה בשנת 2001, ועברה לגור במעון לנשים מוכות. בערך באותה תקופה היא החלה להתרחק ממשפחתה ומחבריה. היא מתה בדצמבר 2003 במיטתה, כאשר אף אחד מבני משפחתה, חבריה לעבודה או שכניה הבחינו בכך. שרידיה נמצאו ב-25 בינואר 2006, כאשר גורם המוות הוא כפי הנראה התקף אסתמה חריף או מסיבוכים שנבעו מכיב פפטי שהיה לה.

סיפור חייה ומותה היו לנושא של סרט דוקמנטרי בשם "Dreams of a Life" ("חלומת על חיים"). כמו כן, סיפורה האישי הוביל לאלבום מוזיקה בשם "Hand. Cannot. Erase" מאת סטיבן וילסון.

חייה
----

ג'ויס וינסנט נולדה בהמרסמית' ב-19 באוקטובר 1965 וגדלה במחוז בלונדון. הוריה היגרו ללונדון ממדינת האי גרנדה, אביה לורנס היה נגר בעל שורשים אפריקאיים, ואימה ליריס הייתה ממוצא הודי. בעקבות ניתוח שכשל, אימה מתה כאשר הייתה בת 11 וארבע אחיותה הגדולות ממנה לקחו עליה אפוטרופוסות. הייתה לה מערכת יחסים מתוחה עם אביה המרוחק רגשית והיה טענה שהוא מת בשנת 2001 (למעשה הוא מת בשנת 2004). היא למדה בבתי ספר ממלכתיים בלונדון, אך בגיל 16 פרשה מן הלימודים.

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'ויס וינסנט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2014057122
* VIAF: 308698236
* WorldCat: lccn-no2014057122

 |
**ניקולאי סמוקיש** (ברוסית: **Николай Самокиш**;‏ 25 באוקטובר 1860 – 18 בינואר 1944) היה מאייר ממוצא אוקראיני שהתמחה באמנות צבאית ובציור בעלי חיים. במהלך מלחמת העולם הראשונה היה סמוקיש כתב של עיתון רוסי - אחד מכתבי העת הפטריוטיים הפופולריים ביותר ברוסיה האימפריאלית. הוא היה חתן פרס סטלין ב-1941. סמוקיש היה בעלה השני של מאיירת הספרים אלנה סודקובסקיה, איתה שיתף פעולה לעיתים קרובות.

ביוגרפיה
--------

אביו היה דוור, כנראה ממוצא הונגרי. את נעוריו העביר עם משפחתו של סבו מצד אמו, שהיה קוזק. מאוחר יותר סיים את לימודיו באוניברסיטת ניז'ין. ניסיונו הראשון להירשם לאקדמיה לאמנויות בסנט פטרבורג לא צלח, אך הוא זכה בסופו של דבר לאישור כניסה לאקדמיה בעזרת מקורבו של פרופסור בוגדן וילוולדה, ולמד שם מ-1879 עד 1885 אצל מיכאיל קלודט ו-ואלרי יעקובי וגם אצל וילוולדה, וזכה במספר פרסים. ציורו "הצעדה" נקנה על ידי פאבל טרטיאקוב.

מ-1885 עד 1888 למד בפריז. כשחזר, יצא יחד עם פרנץ רובאו לקווקז, כדי לצייר כמה יצירות גדולות לפנורמה במוזיאון ההיסטוריה הצבאית של טביליסי. ב-1889 נישא למאיירת הספרים, אלנה סודקובסקיה. בשנה שלאחר מכן נבחר לאקדמאי. מ-1894 עד 1918, לימד באקדמיה, שם הפך לפרופסור ב-1913.

במהלך מלחמת רוסיה-יפן, בשנת 1904, נסע לחזית מטעם כתב העת "ניבה" והפיק אלבום ציורים. ב-1915 הקים יחד עם חלק מתלמידיו באקדמיה "חוליית אמנות" ויצאו שוב לחזית המזרחית כדי לצייר סקיצות. במהלך המהפכה הרוסית נפרד מאשתו. היא נסעה לפריז וככל הנראה מתה שם ב-1924, אם כי על פי כמה מקורות חזרה לרוסיה ומתה בוויבורג.

ב-1918, לאחר ביטול האקדמיה הישנה, עבר ליאלטה עם הכוחות הצבאיים של דרום רוסיה ואז, ב-1922, לסימפרופול, שם תמך בצעירים מוכשרים אמנותית ובסופו של דבר ארגן בית ספר לאמנות שקיבל הכרה רשמית של המדינה. בשנת 1934 קיבל את מה שהסתבר כמשימתו הגדולה ביותר: לפעול כיועץ עבור פנורמה ענקית המתארת את המצור על פרקופ. לאחר 1936 עבד במכון לאמנות בחרקוב.

בין אלפי איורי הספרים שהפיק, הבולטים ביותר הם אלו של סיפורים מאת מרקו וובצ'וק, מיקולה דז'ריה ואיוואן נצ'וי-לויצקי, "טאראס בולבה" מאת ניקולאי גוגול ו"ציד אימפריאלי ברוסיה" מאת ניקולאי קוטפוב. הוא ואשתו עבדו יחד כדי לאייר את "נשמות מתות" של ניקולאי גוגול וליצור ציורי קיר עבור תחנת הרכבת צארסקויה סלו.

זמן קצר לאחר תום מלחמת העולם השנייה, נערכה בבית המלאכה שלו בחרקוב תערוכה גדולה של עבודותיו המוקדמות. הוא היה נושא לסרט דוקומנטרי ב-1966.

גלריה
-----

* טרוייקה בדהרהטרוייקה בדהרה
* קוזקים במסבאהקוזקים במסבאה
* גנרל רבצקי בקרבגנרל רבצקי בקרב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקולאי סמוקיש** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Nikolay Samokish (25.10.1860 - 18.01.1944) - Biography, Interesting Facts, Famous Artworks, Arthive
2. ↑  Самокиш Николай Семенович « Русская живопись « Музей « Воскресный день, vsdn.ru
3. ↑  МАСЛОВКА - художники, картины, биографии, фотографии. Живопись, рисунок, скульптура. 20-й век : САМОКИШ Н. С. SAMOKISH Nikolay, www.maslovka.org
4. 1 2  Художник "Царской охоты" - Николай Самокиш, portal-slovo.ru
5. ↑  **Работы художника Е. Самокиш-Судковской**. (ברוסית)
6. ↑  Yandex, disk.yandex.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1464778
* DSI: 5183
* GND: 137767072
* ISNI: 0000 0001 0952 8627
* LCCN: n85192988
* NKC: js2017948938
* NTA: 241129591
* RKD: 69504
* SUDOC: 116063351
* ULAN: 500015638
* VIAF: 8826375
* WorldCat: lccn-n85192988

 |
**מאיה אביעזר** (נולדה ב-4 באפריל 1995), היא אתלטית ישראלית, אלופת ישראל (2015) ואלופת המכביה (2013). בריצת 100 מטר משוכות.

ביוגרפיה
--------

אביעזר מתאמנת בקבוצת מכבי תל אביב. 

בתחרויות האתלטיקה של המכביה התשע-עשרה שנערכו ביולי 2013 זכתה אביעזר כנציגת ארצות הברית במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 14.98 שניות, לפני ליהי לוי (15.63 שניות) ונועה לוי (16.20 שניות) שתיהן מישראל.

בתחרות שנערכה ב-23 במאי 2015 קבעה אביעזר בריצת 100 מטר משוכות שיא אישי חדש של 14.18 שניות.

במשחקים האירופיים (2015) שנערכו בבאקו אזרבייג'ן בסוף יוני אותה שנה סיימה אביעזר במקום חמישי בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 14.21 שניות.

### אלופת ישראל

שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי היא זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 14.25 שניות, לפני אלינה דרוזדוב מהפועל חולון (15.35 שניות) ורוזפין בואדו מאתלטי הסמטה דרום תל אביב (15.68 שניות).

שיאים אישיים
------------

* ריצת 100 מטר משוכות: 14.18 שניות (2015)

קישורים חיצוניים
----------------

* מאיה אביעזר, באתר מבט למרוץ
* סרטונים מאיה אביעזר, בערוץ ה-YouTube

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Winners and Medals
2. ↑  תחרויות האתלטיקה היוו את אליפות אירופה דרג ג', ולכן השתתפו בה רק 14 מדינות, ומרבית הספורטאים הבכירים ביבשת לא נטלו בה חלק. לא חולקו מדליות אישיות בתחרויות אלה, אלא נערכה תחרות קבוצתית בין הנבחרות, כאשר בכל מקצוע משתתף ספורטאי אחד מכל מדינה ולשלוש הנבחרות הראשונות הוענקו מדליות. ארבע הנבחרות שכלל הישגי הספורטאים שלהן היו הטובים ביותר העפילו לדרג ב'. נבחרת ישראל סיימה במקום שלישי כללי.