recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**הקורפוס השלישי** (באנגלית: **III Corps**) הוא קורפוס של צבא ארצות הברית שלחם במהלך מלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה, המלחמה הקרה ובמלחמת עיראק, ובסיסו ממוקם בפורט הוד, טקסס והוא כפוף לפיקוד כוחות צבא ארצות הברית.

היסטוריה
--------

### מלחמת העולם הראשונה

ב-16 במאי 1918 הוחלט על הקמת הקורפוס, ובמהלך הקמתו הוצב הקורפוס תחת פיקוד הארמייה הצרפתית השביעית לצורך אימוניו. לאחר מכן הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה הצרפתית העשירית, ולחם עימה במהלך הקרב השלישי על האן. בספטמבר הצטרף הקורפוס לארמייה הראשונה, ולחם תחת פיקודה במתקפת מז-ארגון עד סוף המלחמה. לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה נשאר הקורפוס כמה חודשים באירופה, ובמהלך 1919 פורק הקורפוס.

### מלחמת העולם השנייה

ב-18 בדצמבר 1927 הוקם הקורפוס מחדש כפיקוד הדרכה, ולאחר תחילת מלחמת העולם השנייה, הוא שימש במיוחד כדי להכשיר את הדיוויזיות החדשות שהוקמו,. לאחר ההתקפה היפנית על פרל הארבור (דצמבר 1941) נותר הקורפוס השלישי כדי להגן על החוף המערבי האמריקני כנגד פלישה יפנית. בספטמבר 1944 נחת הקורפוס, בפיקודו של ג'ון מיליקין, בשרבור שבצרפת, והוכפף לארמייה התשיעית. במשך שישה שבועות התארגן הקורפוס, וכן סייע למערכת אקספרס הכדור האדום, ולאחר מכן הוכפף לארמייה השלישית באזור ורדן. הקורפוס השתתף בתקיפת מבצר ז'אן ד'ארק באזור מץ, וב-13 בדצמבר כבש את המבצר.

במהלך הקרב על הבליטה הצטווה הקורפוס לנוע צפונה לעבר בסטון, וב-26 בדצמבר חבר הקורפוס שכלל את הדיוויזיות ה-26, ה-80 והמשוריינת ה-4, לכוחות שהיו נצורים בבסטון. לאחר מכן הוכפף הקורפוס לארמייה הראשונה, וב-9 במרץ 1945 כבשו כוחות מהדיוויזיה המשוריינת ה-9 שהייתה תחת פיקודו את גשר רמאגן. בשל אופיו ההססני הודח מיליקין מהפיקוד על הקורפוס, והוחלף בג'יימס ואן פליט, אשר פיקד על הקורפוס במהלך כיבוש כיס הרוהר, ולאחר מכן התקדם דרך בוואריה עד שנצטווה לעצור על הגבול האוסטרי.

### המלחמה הקרה

ב-10 באוקטובר 1946 פורק הקורפוס, אולם ב-15 במרץ 1951, במהלך מלחמת קוריאה, הוקם הקורפוס מחדש, אבל פורק שוב ב-5 במאי 1959. ב-1 בספטמבר 1961 הוקם הקורפוס מחדש, ובמהלך משבר ברלין השני הוא הוצב ככוח לפריסה מהירה, ובמהלך מלחמת וייטנאם פיקח על האימונים והפריסה של יותר מ-137 יחידות המיועדים לדרום-מזרח אסיה. יחידות מהקורפוס נשלחו לפעולות בגרנדה, פנמה והונדורס.

### לאחר מכן

במהלך מלחמת המפרץ נשלחו כמה מיחידות הקורפוס לעיראק, ובשנים שלאחר מכן נשלחו יחידות הקורפוס לפעולות בסומליה, בוסניה-הרצגובינה ובקוסובו. במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 נשלח הקורפוס לכמה סבבי שירות בעיראק ובאפגניסטן, וכיום הקורפוס מוצב בפורט הוד, טקסס.

ארגון
-----

מטה הקורפוס ממוקם בפורט הוד, טקסס, וכפופים לו היחידות הבאות:

* הדיוויזיה ה-1
* דיוויזיית הפרשים ה-1
* הדיוויזיה המשוריינת ה-1
* הדיוויזיה ה-4

קישורים חיצוניים
----------------

* הקורפוס ה-3

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n85078387
* VIAF: 148985371
* WorldCat: lccn-n85078387

 |
**פסטיבל גולדסטאר עיר הבירה חיפה** הוא פסטיבל בירה שהתקיים מדי שנה בחיפה.

עד 2007 נערך הפסטיבל בפארק צ'ארלס קלור בתל אביב, ב-2008 הועתק מיקום הפסטיבל לחוף הסטודנטים בחיפה, לאחר מכן עבר הפסטיבל למגרשי אתוס בעיר.

הפסטיבל התקיים יומיים ברצף, בימים רביעי וחמישי, והיה פתוח לקהל מעל גיל שמונה עשרה ללא תשלום.

חברת "טמפו" שיווקה בפסטיבל את מגוון מותגי הבירה אותם היא מייצגת בדגש על "גולדסטאר".

הפסטיבל משך אליו קהל של עשרות אלפי אנשים, ובעיקר צעירים, ושבר מספר שיאי גינס וביניהם "הבר הגדול בעולם" ו"הבר הגבוה בעולם".

ב-2019 הופסק קיומו של הפסטיבל.

האמנים
------

מדי שנה הופיעו בפסטיבל מגוון מוזיקאים ולהקות.

| שנה | ערב ראשון | ערב שני |
| --- | --- | --- |
| 2013 | עברי לידר, עילי בוטנר | דודו טסה, אברהם טל |
| 2017 | היהודים |  |
| 2018 | כנסיית השכל, התקווה 6 | הדג נחש |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* פסטיבל עיר הבירה

הערות שוליים
------------

1. ↑  פסטיבל (גולדסטאר) הבירה 2010 חיפה, באתר cafe.themarker.com
2. ↑  בועז כהן, עיר הנוער ועיר הבירה בוטלו במתכונתן הנוכחית, באתר כלבו – חיפה והצפון, 1 ביוני 2019
**הקורפוס השישי** (בגרמנית: **VI. Armee-Korps**) היה קורפוס בצבא הפרוסי ומאוחר יותר בצבא הקיסרות הגרמנית. הקורפוס לחם במלחמת אוסטריה–פרוסיה, מלחמת צרפת–פרוסיה ומלחמת העולם הראשונה ופורק ב-1919.

היסטוריה
--------

### מלחמת אוסטריה–פרוסיה

הקורפוס הוקם ב-15 באפריל 1815 וכמפקדו מונה פרידריך היינריך פון הינרביין. ב-1866 לחם הקורפוס במלחמת אוסטריה–פרוסיה כחלק מהארמייה השנייה בפיקוד פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה. מפקדו באותה עת היה לואיס פון מוטיוס. ב-27 ביוני הקורפוס סייע לקורפוס החמישי במהלך קרב נאחוד וקרב סקאליץ. הקורפוס השתתף בהצלחה גם בקרב קניגרץ. ב-6 באוגוסט מת מוטיוס באוסטרליץ מכולרה, ואת תפקידו מילא וילהלם פון טימפלינג עד סיום המלחמה.

### מלחמת צרפת–פרוסיה

במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה בין השנים 1870-1871, הוחזק הקורפוס בשלזיה כדי לאבטח את האזור במקרה שהאימפריה האוסטרו-הונגרית תחליט להצטרף למלחמה לקראת צרפת. רק לקראת סוף המלחמה נשלח הקורפוס לסייע במצור על פריז ובקרב שווילי. בשנים הבאות היה הקורפוס מופקד על הגנת האזור הצבאי השמיני ובסיסו היה בברסלאו.

### מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, היה הקורפוס תחת פיקוד קורט פון פריטצלוויץ. הוא נערך בחזית המערבית במסגרת הארמייה הרביעית של אלברכט, דוכס וירטמברג. בהמשך, לבקשתו של וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה, הועבר הקורפוס אל הארמייה החמישית. הקורפוס נטל חלק במערכה על הגבולות. בהמשך השתתף הקורפוס בקרב שמפאן הראשון, בקרב ארטואה השני, בקרב ארטואה השלישי ובקרב אראס. ב-7 בנובמבר 1915 פרש פריטצלוויץ מהצבא ולמחליפו מונה גאורג פון דר מרוויץ.

ב-1916, בעקבות מתקפת ברוסילוב, הועבר הקורפוס לחזית המזרחית. ב-6 באוקטובר 1916 מונה מרוויץ לעוזרו של וילהלם השני, קיסר גרמניה ובמקומו מונה יוליוס ריימן. הקורפוס המשיך להילחם בחזית המזרחית, וב-1918 כבש שטחים במדינות הבלטיות במסגרת מבצע אגרוף עד החתימה על חוזה ברסט-ליטובסק במרץ של אותה שנה. הקורפוס פורק עם סיום המלחמה.

קישורים חיצוניים
----------------

* הקורפוסים של הצבא הקיסרי במהלך מלחמת העולם הראשונה באתר Die höchsten Kommandostellen des Heeres (בגרמנית)
**מרכז פליציה בלומנטל למוזיקה** הוא מרכז תרבות בתחום המוזיקה הכולל את הספרייה למוזיקה של תל אביב. המרכז נקרא על שם פליציה בלומנטל. המרכז תוכנן על ידי האדריכלית נילי פורטוגלי.

הספרייה למוזיקה
---------------

 ערך מורחב – **הספרייה במרכז פליציה בלומנטל למוזיקה**  

הספרייה נוסדה בשנת 1951 על ידי משרד החינוך והתרבות ועיריית תל אביב-יפו כספרייה למוזיקה של תל אביב. אוספיה של הספרייה כוללים את הארכיונים של פליציה בלומנטל, אורי טפליץ, ברוניסלב הוברמן, יהויכין סטוצ'בסקי, מנשה רבינא, יצחק אדל, ורדינה שלונסקי ואחרים.

עם מותה של פליציה בלומנטל בשנת 1991 נקרא המרכז על שמה. ב-1994 נהרס הבניין הישן, ובמקומו הוקם הבניין הנוכחי. הבניין החדש תוכנן על ידי האדריכלית נילי פורטוגלי.

הספריה נסגרה לשיפוץ ב-1 בספטמבר 2021.

המרכז למוזיקה
-------------

המרכז למוזיקה ע"ש פליציה בלומנטל נפתח בשנת 1997 כפרויקט של קרן תל אביב יפו לפיתוח. בשנת 1998 הוקמה עמותה לצידו "על מנת ליזום, לארגן, לנהל ולהפיק אירועי תרבות בתחום המוזיקה, לקיים פעילות חינוכית במטרה להכשיר את דור המוזיקאים הבא, לשתף אמנים וגופים אמנותיים מישראל ואורחים מחו"ל ובעיקר להביא את אהבת המוזיקה אל קהל רחב".

אולם הקונצרטים מכיל כ-115 מקומות ישיבה ופעילות מוזיקלית שוטפת נערכת בו. האירועים מופעלים על ידי העמותה ע"ש פ. בלומנטל.

בשנת 1999 יסדה העמותה את פסטיבל פליציה בלומנטל למוזיקה במוזיאון תל אביב לאמנות. הפסטיבל מתקיים מאז מדי שנה.

ב-2016 נפסקו ההופעות באולם הקונצרטים כיוון שהבניין נוהל ללא רשיון עסק ורשיון מכבי אש. 

בשנת 2021 עברה עמותת פליציה בלומנטל למשכנה החדש ב"סטודיו אנט" בקריית המלאכה. במקום סטודיו לקונצרטים ומופעים היכול להכיל עד 90 אנשים, חדרי חזרות ומשרדי העמותה.. 

עיריית תל אביב הכריזה כי מרכז המוזיקה ברחוב ביאליק ייפתח מחדש לקהל בספטמבר 2023 כ"בית לקהילה יוצרת עבור קהילת המוזיקאים של העיר, עם אולם קונצרטים מקצועי, חדר נגינה אישי עם אפשרות הקלטה, גלריה למוזיקאים ואמני סאונד, הרצאות, הסכתים וכיתות אמן".

לקריאה נוספת
------------

* נילי פורטוגלי, **תפיסה הוליסטית באדריכלות - "מרכז למוזיקה וספריה ע"ש פליציה בלומנטל", כיכר ביאליק, תל אביב**, הוצאת עם עובד, תל אביב 2011

* Nili Portugali, **A Holistic Approach to Architecture - "The Felicja Blumenthal Music Center and Library"**, AM OVED Publishers Ltd, Tel-Aviv, 2011

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרכז פליציה בלומנטל למוזיקה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מרכז פליציה בלומנטל למוזיקה
* קטלוג הספרייה למוזיקה ע"ש פליציה בלומנטל
* אתר פסטיבל פליציה בלומנטל למוזיקה

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מרכז למוזיקה וספריה ע"ש פליציה בלומנטל, באתר עיריית תל אביב
2. ↑  טלי חרותי-סובר, "פעם היו פה 250 אירועים בשנה": איך הפך אחד הבניינים היפים בתל אביב לשומם מפעילות?, באתר TheMarker‏, 29 בינואר 2017
3. ↑  על העמותה, באתר עמותת פליציה בלומנטל
4. ↑  סטודיו אנט, באתר עמותת פליציה בלומנטל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007297995605171
* LCCN: no2012041932
* VIAF: 233126216
* WorldCat: lccn-no2012041932

 |
קבר המוני לחללי הקרב על ג'נין במלחמת העצמאות ב-1948
קבר אחים המוני לחללי הקרב על גוש עציון
קבר אחים ומצבה לזכר הנעדרים בחצי האי סיני במלחמת יום הכיפורים
**קברי אחים בהר הרצל** הם קברים או חלקות קבורה מיוחדות, בבית הקברות הצבאי בהר הרצל, שבהם נטמנים חללי מערכות ישראל, אשר היה קושי בזיהוי גופתם.

חלקות קבורה מיוחדות אלה מצויות בין החלקות השונות בבית הקברות הצבאי, ומיועדות לקברי אחים של חללים שהובאו מקרבות שהתרחשו במקומות שונים, ולעיתים אף כוללים "חללים אלמונים", שלא זוהו כלל. בנוסף, קבורים בקבר אחים בהר הרצל גם חללי המעפילים, שטבעו בניסיון לעלות לארץ ישראל בדרך הים, כגון חללי אוניית המעפילים סלבדור, שהובאו לקבר אחים המוני בחלקת המעפילים, ללא שם וללא כיתוב על מצבתם. רוב קברי האחים הללו הם מתקופת מלחמת העצמאות, ובהם גם קברים של אחים שנקברו זה לצד זה, ואף של משפחות שלמות.

בין החלקות בבית הקברות הצבאי מצויות חלקות של הנופלים בקרבות על אזור ירושלים:

* קבר אחים לחללי גבעת הרדאר.
* קבר קבוצתי לחללי המושבה נווה יעקב.
* קבר אחים לחללי קרב הקסטל.
* קבר אחים לחללי הקרבות בדרך אל ירושלים (שער הגיא).
* קבר אחים לחללי שיירת נבי דניאל.
* קבר אחים לחללי קרב לטרון.
* קבר אחים לחללי כפר עציון.

חלקות של קברי אחים שהובאו משאר חלקי הארץ:

* קבר אחים לחללי הקרב על ג'נין (1948).
* קבר אחים לחללי הקרב על ראש העין.
* קבר אחים לחללי הקרב על הכפר הערבי "כרתיה".
* קבר אחים לחללי הקרב על קיבוץ דורות.

בכניסה אל **חלקת חללי מלחמת יום כיפור** בסמוך אל חלקת גדולי האומה ישנו קבר אחים מיוחד לזכר חיילי צה"ל שנפלו בקרבות במצרים ועליו גם מצבות לזכר חיילי צה"ל שמקום קבורתם לא נודע באזור תעלת סואץ ואזור סיני.

ראו גם
------

* בית הקברות הצבאי בקריית ענבים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קברי אחים בהר הרצל** |

* מסע ההלוויה של חללי קרב גוש עציון אל הר הרצל באתר "אגודת בני גוש עציון"
**סיזלה קלונג'י** או **סיזלה** (Sizzla) הוא שם הבמה של מיגל קולינס (Miguel Collins), זמר רגאיי ג'מייקני. קולינס נולד ב-17 באפריל 1976 למשפחה רסטפארית אדוקה וחונך בקהילה סגורה (אוגוסט טאוון).

קריירה
------

בשנות ה-90 של המאה ה-20 נחשף להתפרצות של הדאנסהול במוזיקה עצמה, הכולל סמים, אלימות והמוניות. כתגובת נגד, קולינס התחזק באמונתו הרסטפארית וסיגל את אורח חייה של התנועה. באמצע שנות ה-90 הצטרף לזרם של בובו אשאנטי. 

בשנת 1995 החל סיזלה בהקלטת סינגלים עם החברה "זוגלו", והמשיך בהתחברות עם בובי 'דיגטל' דיקסון לכמה סינגלים. בנוסף יצא לסיבוב הופעות נרחב עם לוסיאנו. סיזלה משתמש במוזיקה כמכשיר להעברת האמונה הרסטפארית. 

ב-1996 החל סיזלה לעבוד עם המפיק פיליפ 'פאטיס' בארל. סדרת סינגלים שהוציא, הביאה להוצאת אלבום הבכורה של סיזלה Burning Up ואחרי שנה הוציא סיזלה את Praise Yeh Jah. בשלב הזה סיזלה כבר היה אמן ידוע ומדורג בין אמניי הרגאיי הבכירים בג'מייקה[דרוש מקור][מפני ש...].

פריצת הדרך העיקרית שלו הגיעה עם הוצאת האלבום Black Woman and Child אשר בזכותו זכה סיזלה למועמדות הראשונה שלו לפרס אמן הרגאיי הבינלאומי בטקס פרסי המובו ב-1998. כמו כן אלבומו דורג במספר מגזינים בין 1000 האלבומים הטובים ביותר. 

סיזלה לא תומך בתעשיית המוזיקה, שכן הוא מאמין שזהו מוסד מושחת ומדכא. הוא זהיר בכל מגע עם העיתונות והתקשורת בכלל והעניק רק מספר מצומצם של ראיונות עם העיתונות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סיזלה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סיזלה (באנגלית)

* סיזלה, באתר ספוטיפיי

* סיזלה, באתר AllMusic (באנגלית)

* סיזלה, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* סיזלה, באתר Discogs (באנגלית)

* סיזלה, באתר Songkick (באנגלית)

* סיזלה, באתר בילבורד (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14024317n (data)
* GND: 135356784
* ISNI: 0000 0000 5518 7184
* LCCN: n2004069259
* MusicBrainz: c8327cc0-54f3-424f-a68d-000ee7289a41
* SUDOC: 087453061
* VIAF: 59282821
* WorldCat: lccn-n2004069259

 |
**קברו של נחום הנביא**, הוא נושא שנוי במחלוקת. מקום קבורתו של נחום אינו מתואר בתנ"ך, וקיימות מספר מסורות לגביו. האחת בעיר אלקוש שבעיראק ואחרת בכפר נחום שתועדה לראשונה בכתבי יצחק חילו מהמאה ה-14, רבי חיים ויטאל מהמאה ה-16 ועוד.

הפסוק הראשון בספר נחום: "מַשָּׂא נִינְוֵה: סֵפֶר חֲזוֹן נַחוּם הָאֶלְקֹשִׁי" מזכיר את שם עירו. ישנן מספר שיטות באשר למקומה. על פי חלקן נמצאת אלקוש בארץ ישראל (ביהודה או בגליל, שם נמצא כיום מושב אלקוש), ולפי שיטה אחרת אלקוש היא עיר הנמצאת מספר ימי הליכה מנינוה שבצפון-עיראק, שם נמצאת עיר בשם זה ועל שמה נקראים רבים מיהודי האזור בשם קאשי). על פי האחרונה, היה נחום אחד מגולי עשרת השבטים.

המצבה המיוחסת כמקום קבורתו וקבורת אשתו של נחום, נמצאת באחד מבתי הכנסת האחרונים שנותרו בעיירה אלקוש בכורדיסטן העיראקית. כתובות באותיות עבריות, מתנוססות על קירות הקבר.

זיהוי הקבר
----------

קבר נחום בשנת 2014קבר נחום בשנת 2014
הארכאולוג אוסטן הנרי לייארד, שביקר בצפון עיראק בשנת 1847, דיווח כי על פי "מסורת עתיקה מאוד" הכפר מכיל את קברו של נחום הנביא. בעוד שהירונימוס איתר את מקום הולדתו של נחום בגליל. לייארד חשב שלמסורת באלקוש שבעיראק יש משקל כלשהו, למרות היעדר כתובות או שרידים עתיקים מהמאה ה-7 לפנה"ס (תקופת הזמן בה מזוהה תקופת חייו של נחום). יהודי עיראק עלו לרגל לאתר במהלך חג השבועות, ו"מי שלא עלה לרגל לקבר נחום עדיין לא ידע הנאה אמיתית", הייתה אמירה נפוצה.

בשנת 1891 טען הגאוגרף הצרפתי ויטאל קוינט, כי בשנת 1883 הועברו עצמותיו של הנביא נחום מהקבר באישון לילה, והוטמנו בתוך עמוד ליד השער המלכותי של כנסיית מאר-מיכה בעיירה אלקוש.

כאשר עלו לישראל בשנת 1950, הפקידו האפוטרופוסים היהודים, משה וסעידה ברזני, את הטיפול בבניין בידי קתולי כלדי מקומי. משפחתו שמרה על המקום מאז, אך היה בסכנה שארגון המדינה האיסלאמית יגיע למקום ויהרוס אותו, כפי שעשה באתרים דתיים אחרים בעיראק שאינם קדושים למוסלמים.

האתר ניצל מהכיבוש של המדינה האיסלאמית, אך סבל מהזנחה מתמשכת שהביאה לסכנת קריסה. ב-2018 ייוצב המבנה, ובעקבות ביקור באפריל 2019 של הממונה האמריקני על היחסים עם עיראק במתחם קבר נחום, הודיעה ארצות הברית על סיוע כספי שתעביר כחלק במאמצי השימור של המקום. בהמשך החלו עבודות שיפוץ ושחזור בשותפות עם הממשלה הכורדית, ARCH (הברית לשיקום אתרי מורשת) ובייעוץ של מוטי זקן. בשיפוץ השתתפו שני מהנדסים ישראלים, יעקב שפר ומאיר רונן, שהגיעו למקום בחסות הממשלה הכורדית. השיפוץ הושלם בקיץ 2021 בעלות של 2 מיליון דולר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  המקום אותר בשנת 2007 על ידי ועד אוהלי צדיקים
2. 1 2  טל שניידר, חשיפה - "כל העבודה הייתה נס אחרי נס" - הסיפור המלא מאחורי המבצע הנועז לשחזור קבר נחום בלב אזור הלחימה בעיראק, באתר זמן ישראל, 24 באוגוסט 2021
3. 1 2  אוריאל לוי, ‏סיפור הצלתו של קבר הנביא נחום בכורדיסטן חושף פיסה מההיסטוריה של עמי האזור, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 21 באוגוסט 2020
4. ↑  אתר למנויים בלבד שרן חאלל ומתיו ויקרי, קבר נחום הנביא בעיראק נמצא בסכנה בשל דאעש, באתר הארץ, 4 ביוני 2015
**קבר ספדרג'ונג** (באנגלית: **Safdarjung's Tomb**) הוא אחוזת קבר ומאוזוליאום הממוקם בניו דלהי שבהודו.

היסטוריה
--------

הקבר נבנה בשנת 1754 כמקום קברו של ספדרג'ונג, ראש ממשלתו של מוחמד שאה (ששלט באימפריה המוגולית בין השנים 1719–1748).
הקבר בנוי בסגנון מוגולי, ונחשב לאחרון המבנים המונומנטליים אשר נבנו בסגנון זה. סביב המאוזלאום נבנה גן בסגנון מוגולי (בהשפעת הגנים הפרסיים) ששטחו 300 מ"ר.

על שמו של המאוזלאום נקראת שדה התעופה ספדרג'ונג הסמוך.

תיאור המבנה
-----------

למבנה הקבר כיפה גדולה. מהמבנה המרכזי יוצאות ארבע תעלות מים המובילות לארבעה מבנים - למבנה השער ולארבעה ביתנים. סביב המתחם חומה, ומגדלים מתומנים בארבע קומות המתחם.

* הקבר בשנת 1870הקבר בשנת 1870
* מבנה השער של המתחםמבנה השער של המתחם
* מראה הקבר משער הכניסהמראה הקבר משער הכניסה
* מצבת הקבר בתוך המבנהמצבת הקבר בתוך המבנה
* מבנה הקברמבנה הקבר
* תמונה פנורמית של המתחםתמונה פנורמית של המתחם
* פנים המאוזוליאוםפנים המאוזוליאום

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קבר ספדרג'ונג** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קבר ספדרג'ונג (באנגלית)
* תיאור מבנה הקבר
מפת פרנס הוגנברג משנת 1572. הקבר בפתח שער יפו מודגש בצהוב
אחד משני הקברים ליד שער יפו, ערב השימור. ניתן לראות את עץ התאנה, פסולת רבה וצנרת מודרנית
**קברי המהנדסים בשער יפו** הם שני קברים טורקיים, הצמודים לשער יפו מצדה הפנימי של החומה. קברים אלה מיוחסים למהנדסיו של הסולטאן סולימאן הראשון, שעל פי האגדה הירושלמית בנו את חומת העיר.

תיאור
-----

הקברים נמצאים בשטח מוגבה בגודל של כ-3 על 3 מטרים בין החנויות במרחק של מטרים אחדים משער יפו. בשטח קטן זה צמחו (עד 2008) עצי תאנה וברוש שהתנשאו לגובה רב, ולמרגלותיהם שני קברים. העצים נעקרו כיוון שהיוו סכנה לציבור ולקברים. מצב השימור של הקבר השמאלי טוב פחות מהימני, שהשתמר במלואו. גודל הקברים הוא כמטר אורך וכחצי מטר רוחב כל אחד. הם עשויים אבן, ולראשם עיטור מסוגנן של טורבן - כובע בד טורקי. הטורבן על הקבר השמאלי לא השתמר, אך עדויות של עולי רגל במאות השנים האחרונות מלמדות על קיומו.

בינואר 2019 הפילה סופה את אחד מעצי הברוש שבמתחם הקברים על הקבר השלם, וראשו "נערף".

תארוך
-----

על פי סגנונם מתוארכים הקברים לתקופה העות'מאנית והם שייכים לגברים. עד ימינו מקובל בחלקיה המסורתיים של טורקיה לעצב בראש מצבות גברים כובעים וטורבנים (בעוד אצל נשים ייראה זר פרחים או עציץ).

זיהוי
-----

ב-1572, כלומר כשלושים שנה אחרי בניית חומת ירושלים העות'מאנית, ביקר הכרטוגרף הפלמי פרנס הוגנברג בעיר ובמפת ירושלים ששרטט בעקבות ביקורו, הוא הציג שטח ריק למדי המפריד בין שער יפו לבתי העיר, ובו קבר שייח'. אם הזיהוי נכון, הרי שיש להסיק כי הקברים היו נתונים בעבר במבנה מאוזוליאום שחרב ברבות השנים.

המקור היחיד השופך אור כלשהו על הקברים אותר על ידי הארכאולוג של הווקף הירושלמי, ד"ר יוסף אל-נתשה. על פי עדותו, ישנו מסמך אחד המתייחס לקברים אלה אשר מזהה אותם עם בני משפחה מוסלמית שהגיעה מהעיר צפת במאה ה-16, ומכאן שם משפחתם: א-ספדי, שהשטח הזה הוא וקף שלהם.

למרות זאת, מסורת שמקורה וזמנה לא ידועים מספרת כי זהו קברם של שני המנהדסים שבנו את חומת ירושלים עבור הסולטן סולימאן המפואר. על פי מסורת זו, ערף הסולטאן את ראשיהם של זוג המהנדסים מסיבות שונות: יש הטוענים שהיה זה בשל חששו שמא יגלו את סודותיה של החומה לאויב; אחרים טוענים כי החשש היה שמא יבנו חומה דומה לאויבים; דעה נוספת גורסת כי היה זה בשל זעמו על כי הותירו את הר ציון הסמוך והחולש מגבוה על העיר כולה מחוץ לחומה - דבר אשר נותן לאויב יתרון משמעותי בשעת מצור. מובן שלכל אלה אין כל ביסוס היסטורי, וספק שאכן קברים אלה קשורים בצורה כלשהי למהנדסי החומה, אך הכינוי "קברי המהנדסים" דבק בהם והם נקראים כך במדריכי טיולים רבים בכל השפות, מה שמעיד עד כמה חזקה מסורת זו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קברי המהנדסים בשער יפו** בוויקישיתוף
* אבי משיח, יובל אברהם, אייל כחו, מאיר (מארק) אברהמי ואריאל יוגב, פרויקטים, העיר העתיקה, רחבת שער יפו- שימור קברי המהנדסים, מינהל שימור, 2008

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפירוט ראו:Un-inventing the Bab al-Khalil tombs Between the magic legend and historical fact by Yusef Said al-Natsheh
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "ישראל שטרן (יזם)".

**ישראל שטרן** (יידיש: **ישראל שטערן**; 1894 אוסטרולנקה – 1942 טרבלינקה) - היה משורר יידי ומבקר ספרות.

ביוגרפיה
--------

מתוך זיכרונותיו עולה כי נולד בחג השבועות של שנת 1894, כך שאת תאריך הלידה המדויק שלו הוא לא ידע. הוא נולד למשפחה דלת אמצעים, אביו היה מלמד, הוא נפטר כשישראל היה עוד קטן. אמו נאלצה לגדל אותו ואת שני אחיו הקטנים לבד. הוא למד בחדר ויותר מאוחר למד בישיבות של לומז'ה וסלובודקה. 

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה שטרן בווינה שהייתה בירת האימפריה האוסטרו-הונגרית, הוא נאסר כאזרח מדינת אויב (האימפריה הרוסית). עם סוף המלחמה הוא הגיע לוורשה והשתקע שם והחל לפרסם שירה. את השיר הראשון שלו פרסם ביומון **דאָס פאָלק** (**העם**, ורשה, 1919). יותר מאוחר פרסם את שיריו בעיתונים, כגון **דאָס נייע וואָרט** (**המילה החדשה**) ו**צוקונפט** (**עתיד**, ניו יורק), קובצי שירה **פון פוילן** (**מפולין**, 1920), **רינגען** (**טבעות**), **אונזער האָפענונג** (**תקוותנו**).

הוא התפרסם ברבים לאחר פרסום פואמה בהמשכים בשם **שפיטאָל לידער** (**שירי בית חולים**)/**פרילינג אין שפיטאָל** (**אביב בבית חולים**) שהתפרסם לראשונה בווארשאווער אלמאנאך.

חוץ משירה פרסם שטרן גם בשם בדוי ביקורות ספרותיות בעיתונים כגון, היינט, דער מאמענט ואחרים.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ניסה שטרן להימלט לשטח ברית המועצות, אך ללא הצלחה ונאלץ לחזור לוורשה. הוא המשיך ליצור גם כשהיה בגטו ורשה, אך רוב חיבוריו מתקופה זו אבדו. ב-1942 הוא גורש למחנה ההשמדה טרבלינקה ושם נרצח באותה שנה.

לקריאה נוספת
------------

* מלך ראוויטש, **מיין לעקסיקאָן**, מאנטרעאל, עמ' 255 - 257. (ביידיש)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ישראל שטרן** בוויקישיתוף
* ישראל שטרן, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית)
* נתן כהן, ישראל שטרן, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית)
* אתר המוקדש לישראל שטרן (באנגלית)
* jewishgen (באנגלית)
* הספרייה היהודית הווירטואלית (באנגלית)
* ישראל שטערן (1894-1942), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  jewishgen.
2. ↑  נתן כהן, ישראל שטרן, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית)
3. ↑  ישראל שטרן, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007499207905171
* ISNI: 0000 0000 5393 1803
* LCCN: no99018485
* SELIBR: 239717
* VIAF: 185145304389578570416
* WorldCat: lccn-no99018485

 |
הכניסה לפרסלב
הביזנטים תוקפים את פרסלב
**וליקי פְּרֶסְלַב** (בבולגרית: **Велики Преслав**, "פרסלב הגדולה"; עד 1993 – **פרסלב**) היא עיר במחוז שׁוּמֶן שבבולגריה, אשר במהלך המאה ה-10 הייתה אחת מהערים החשובות ביותר בדרום אירופה. בין השנים 893 ל-972 הייתה פרסלב עיר הבירה השנייה של האימפריה הבולגרית הראשונה. פרסלב העתיקה היא שמורה ארכאולוגית לאומית הנמצאת ליד העיר המודרנית וליקי פרסלב.

השנים הראשונות של העיר
----------------------

מעט מאוד ידוע על ההיסטוריה של העיר פרסלב לפני המאה ה-9. שם המקום מצביע בבירור על המוצא הסלאבי של מקימיו אך נראה שעיקר פיתוח העיר, לפני הפיכה לבירה, נעשה על ידי תושביה הבולגרים במהלך המאה ה-9. בסוף המאה ה-9 נבחרה פרסלב להיות בירת ממלכת בולגריה, בעקבות מרידה שמרכזה היה בעיר הבירה הקודמת שפרצה לאחר שהנצרות האורתודוקסית התקבלה כדת המדינה. אצילי עיר הבירה הישנה, פליסקה, והחאן ולדימיר, היו פוליתאיסטים והתנגדו לקבלת הנצרות. ב-892 הם מרדו ללא הצלחה בצאר הבולגרי. כתוצאה מהמרד הצאר הנוצרי החדש, סימאון הראשון, העביר את עיר הבירה לפרסלב. בפרסלב נתקבלה הנצרות בקלות יחסית לעומת פליסקה הפוליתאיסטית וב-864 לאחר הנצרות הבולגרים, נבנו בה מספר כנסיות.

לאחר ההכרזה על פרסלב כעיר בירה, היא התפתחה במהירות והפכה למרכז פוליטי, ספרותי, אמנותי ותרבותי בבולגריה. הצאר סימאון הראשון בנה ופיתח את הבירה במשך 28 שנים והיא הגיעה לשיא התפתחותה בזמנו של הצאר פטר הראשון.

דעיכה
-----

ב-969 סוויאטוסלב, נסיך קייב, צר וכבש את פרסלב, וב-972 היא נכבשה והועלתה באש על ידי הקיסר הביזנטי יוחנן הראשון צימיסקס. הכובשים בזזו את אוצרות פרסלב, סמלי שלטון הצאר הבולגרי והספרים שבספריית הצאר סימאון הראשון. למרות ההרס הגדול, תושבי העיר הצליחו לשקם אותה, אבל קרנה של פרסלב ירד והיא איבדה את תפקידה בתור המרכז הכלכלי והפוליטי של בולגריה.

הבראת פרסלב
-----------

בשנותיה הראשונות של האימפריה הבולגרית השנייה התאוששה פרסלב מחורבנה כאשר פטר הרביעי, קיסר בולגריה מלך בעיר. במאה ה-13 המונגולים כבשו את העיר פעמיים והחריבו אותה. פליטי פרסלב הקימו יישוב חדש, שנקרא אף הוא "פרסלב" ומוקם בסמיכות לעיר העתיקה. כיום, שוכנת במקום העיר "וליקי פרסלב", שבה מתגוררים 9,237 תושבים (נכון לשנת 2010).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וליקי פרסלב** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של וליקי פרסלב (הקישור אינו פעיל, 16 במאי 2020)
* אתר השמורה וליקי פרסלב
* וליקי פרסלב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| **רשויות מקומיות וערי מחוז שומן שבבולגריה** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| שומן • וליקי פרסלב • חיטרינו • קאולינובו • קאספיצ'אן • ניקולה קוזלבו • נובי פאזאר • סמאידובו • ורביצה • ונאץ • | מחוז שומן |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548027105171
* BnF: cb119464634 (data)
* GND: 4047145-7
* LCCN: n81011182
* NKC: ge130521
* SUDOC: 027419231
* VIAF: 131354538
* WorldCat: lccn-n81011182

 |
פרופסור **ולנטין סאביץ' ביביק** (באוקראינית: **Валентин Савич Бібік**; ברוסית: **Валентин Саввич Бибик**;‏ 19 ביולי 1940 – 7 ביולי 2003) היה מלחין ומורה ישראלי ממוצא אוקראיני.

ביוגרפיה
--------

ב-1966 סיים ביביק את לימודיו באוניברסיטה הלאומית לאמנויות של חרקוב.

בין 1966 ל-1994 לימד ביבק באוניברסיטה הלאומית לאמנויות בחרקוב. החל מ-1971 עבד בה כמרצה בכיר, ומ-1990 ועד 1994 היה פרופסור וראש המחלקה להלחנה ולנגינה.

החל מ-1968 היה ביביק חבר באיגוד המלחינים הסובייטים, ובין 1989 ל-1994 היה יושב ראש איגוד חרקוב בהסתדרות המלחינים של אוקראינה.

החל מ-1994 ועד 1998, כיהן ביביק כראש המחלקה למוזיקה באוניברסיטת סנט פטרבורג למדעי הרוח וחברה לאיגודים מקצועיים (רו'), וכפרופסור באקדמיה לאמנויות שבסנט פטרסבורג.

ולנטין ביביק עלה מרוסיה לישראל ב-1998, והחל משנה זו שימש כפרופסור לקומפוזיציה באקדמיה הישראלית למוזיקה ע"ש סמואל רובין בתל אביב.

נפטר ב-2003 בתל אביב, עקב גידול סרטני במוח.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולנטין ביביק** בוויקישיתוף
* מת המלחין ולנטין ביביק, באתר הארץ, 9 ביולי 2003
* Valentin Bibik (1940-2003), earsense

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hakobian, Levon (25 נובמבר 2016). *Music of the Soviet Era: 1917-1991* (באנגלית). Taylor & Francis. p. 312. ISBN 978-1-317-09187-5.
2. ↑  Onyškevyč, Larysa M. L. Zalesʹka; Onyshkevych, Larysa M. L. Zalesʹka; Rewakowicz, Maria G.; Revakovych, Marii︠a︡ (2009). *Contemporary Ukraine on the Cultural Map of Europe* (באנגלית). M.E. Sharpe. ISBN 978-0-7656-2400-0.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007297128505171
* GND: 132681331
* ISNI: 0000 0000 2412 5968
* LCCN: n80021225
* MusicBrainz: 0263048b-da51-4a64-91ec-636d7774c73d
* VIAF: 13481752
* WorldCat: viaf-13481752

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ולנטין ביביק"**.
**קרלוס אוגוסטו ריבאס מוריו** (בספרדית: **Carlos Augusto Rivas Murillo**; נולד ב-15 באפריל 1994) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת החלוץ בז'ואן אאוריך.

קריירה
------

ריבאס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של חאמונדי, עיר הולדתו. בשנת 2009 הצטרף לקבוצת הנוער של אמריקה דה קאלי, וכעבור חצי שנה הצטרף לאונסה קלדס. בשנת 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת. ב-9 במאי 2012, כבש את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 2–3 נגד פורטלסה במסגרת הקופה קולומביה.

בשנת 2013 הצטרף לדפורטיבו קאלי. ב-14 באוגוסט 2013 ערך ריבאס את הופעת הבכורה שלו במועדון בתיקו 1-1 נגד אוניון מגדלנה. ב-18 בספטמבר 2013, ריבאס כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–2 לריאל קרטחנה. את עונת 2014, ריבאס סיים עם 15 שערים ב-42 משחקים.

ב-26 בינואר 2015 ריבאס חתם באורלנדו סיטי מה-MLS תמורת 1.5 מיליון דולר. ב-8 במרץ 2015, ריבאס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד ניו יורק סיטי. ב-17 ביוני 2015 ריבאס כבש שלושער בתיקו 4–4 נגד צ'ארלסטון באטרי במסגרת ה-US Open, כאשר את כל שעריו כבש בפנדלים. ב-30 באפריל 2016 כבש את שער הבכורה שלו ב-MLS בתיקו 2-2 נגד ניו אינגלנד רבולושן.

ב-3 בינואר 2018 ריבאס חתם בניו יורק רד בולס תמורת לכרטיס השחקן של סשה קלייסטן ו-150 אלף דולר. ב-22 בפברואר 2018 ריבאס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד אולימפיה במסגרת ליגת האלופות של ה-CONCACAF. ב-10 במרץ 2018 כבש צמד בניצחון 0–4 נגד פורטלנד טימברס.

ב-9 ביולי 2018 ריבאס הושאל לאתלטיקו נסיונל מליגת העל הקולומביאנית עד לסיום העונה, ודצמבר 2018 שוחרר מהמועדון.

ב-24 ביולי 2019, ריבאס חתם בהפועל רעננה מליגת העל.

ב-16 באוקטובר 2020, ריבאס חתם בדפורטיבו קואנקה מליגת העל האקוודורית.

בקיץ 2021, ריבאס חזר לקולומביה וחתם ביאנרוס.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  תום נחום, ‏אחמד דראושה חתם לעונה אחת בהפועל רעננה, באתר ONE‏, 24 ביולי 2019
**דשים** הם זוג רצועות בד המקופלות בחזית המקטורן או במעילים. הדשים נמצאים לרוב על חליפות ג'קטי ספורט ובלייזרים. בדרך כלל הם מיוצרים על ידי קיפול הקצוות הקדמיים של החליפה, ותפירתם לצווארון (החלק שנמצא מאוחרי הצוואר). יש שלושה סוגים שונים של דשים: דשים מחורצים (הסוג הרגיל הנפוץ ביותר), הדשים המחודדים הרשמיים יותר (לרוב בפראק וקפוטה) ודשי צעיף (לרוב בטוקסידו).

סוגי הדשים
----------

### דש מחורץ

דש מחורץדש מחורץ
הדש המחורץ נתפר לצווארון בזווית המתעקלת כלפי מטה, ויוצר מראה של חריץ בדש. הוא הדש הסטנדרטי למקטורנים בעלי טור אחד של כפתורים, מקטורן בעל שני טורי כפתורים עם דשים מחורצים הוא דבר נדיר. גודל החריץ משתנה בין חליפה לחליפה, וחריץ קטן מכונה גם "פה דג" (מאנגלית:fishmouth). דש מחורץ הוא סוג הדש הראשון שהומצא, וגם סוג הדש הנפוץ ביותר.

### דש מחודד

דש מחודדדש מחודד
הדש המחודד הוא סוג הדש הרשמי ביותר, הוא משמש במקטורנים בעלי שני טורים של כפתורים, מעילי זנבות לערב (עניבה לבנה), מעילי זנבות לבוקר (לבוש בוקר),וטוקסידו (גם עם טור אחד, וגם עם שני טורים של כפתורים). בשנות העשרים והשלושים של המאה העשרים נחשב הדש המחודד לבחירה מסוגננת. באותה תקופה עבר הדש המחודד גם לבגדי יום, בגלל הפופולריות העולה של מעילי ארוחת ערב בעלי דש מחודד. חיתוך דשים מחודדים בחליפה בעלת טור אחד של כפתורים נחשבת למשימה קשה גם אצל חייטים מנוסים.

### דש צעיף

דש צעיף.דש צעיף
דש הצעיף הוא פיסה חלקה של בד ללא חירוץ. מקורו הוא במקטורן העישון הוויקטוראני. (בגד שנועד להגן על החליפה מעשן הסיגרים) הוא משמש בטוקסידואים, מעילי ארוחת ערב וכמה מעילים צבאיים.

מעיל עישון.מקטורן עישון

תכונות של דשים
--------------

לדש השמאלי יש חור שנועד להחזיק פרח או סיכה ייעודית, וכדי להחזיק פרחים לדש יש בחלק האחורי שלו חוט שדרכו משחילים את הגבעול או את החוט של הפרח אם מדובר בפרח מלאכותי. רוחב הדש השתנה הרבה פעמים מאז המצאתו. האופנה הנוכחית היא דשים צרים. אבל כמה מעצבים טוענים שרוחב הדש צריך להיות קצת אחרי אמצע הדרך בין איפה שהצווארון המקטורן נגמר לתפר של השרוולים.

ראו גם
------

* חליפה
* טוקסידו
* פראק
* קפוטה
* סיכת דש

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דש** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Antonio, Dressing Sharp & Casual: The Comprehensive Guide for Young Men, The Art of Manliness, ‏2012-10-31 (ב־American English)
2. ↑  עניבה לבנה ולבוש בוקר הם זוג קודי הלבוש הרשמים ביותר בעולם המערבי, הראשון נלבש משש בערב והשני נלבש לפני שש בערב.
3. ↑  english cut: bespoke savile row tailors: single breasted, peaked lapel, web.archive.org, ‏2005-04-03
4. ↑  A Suitable Wardrobe: What's in Your Lapel?, web.archive.org, ‏2008-10-14
5. ↑  Grant Harris, Style Q&A: Dressing Up Casual, Wide Vs Skinny Lapels, and Tailored Recommendations, Primer, ‏2011-02-10 (ב־American English)
**אסטפול** (בנורווגית: **Østfold**) הוא אחד ממחוזות נורווגיה. למחוז גבול משותף עם המחוזות אקשהוס, הדמרק ומדינת שוודיה. אסטפול הוא המחוז ה-6 המאוכלס ביותר עם כ-284,000 תושבים. מנהל המחוז נמצא בסארפסבורג.

באזור אסטפול נמצאו תחריטי סלע רבים המעידים על יישובים היסטוריים שהיו קיימים בו. בתקופה הוויקינגית היה האזור נתון תחת שליטה שוודית במשך זמן מה.

המחוז הפך לחלק ממחוז ויקן שהוקם ב-1 בינואר 2020.

גאוגרפיה
--------

אסטפול יושב בין פיורד אוסלו לשוודיה. יש בו נוף מישורי עם הרבה יערות בצפון ולאורך הגבול השוודי, מערכת אגם מרכזית בחלק המרכזי, ואזור שפלה מאוכלס בצפיפות לאורך החוף, עם ארכיפלג גדול יחסית.

הנהר הארוך ביותר של נורווגיה, הגלומה, זורם דרך המחוז ויוצא אל פיורד אוסלו בפרדריקסטאד.

דמוגרפיה
--------

מרבית אוכלוסיית המחוז ממוקמת באזור החוף. הערים מוס, סרפסבורג, פרדריקסטאד והאלדן נמצאות כאן, יחד עם כמה נפות כפריות מאוכלסות יחסית. כולל ערי חוף אלה, לאסטפול יש גם שתי ערים נוספות, אסים ומייסן.

היסטוריה
--------

אסטפול הוא אחד האזורים העתיקים המיושבים בנורווגיה, עם פטרוגליפים (רישומי סלע) ותלוליות קבורה ברחבי האזור.

בעידן הוויקינגים, האזור היה חלק מווינגולמרק (אנ'), שבתורו היה חלק מוויקן וכלל את בוהסלן (שהוא כיום הפרובינציה השוודית שנקראת בוהוסלאן). זה היה בחלקו תחת שלטון דנמרק עד זמנו של הרלד יריד.

מאוחר יותר, כשנורווגיה הייתה בשליטת דנמרק, מלך דנמרק חילק את האזור לברונים רבים.

תחבורה
------

אסטפול מהגבול הדרומי עם שוודיה והגבול עם מחוז אקשהוס. הכביש המהיר הראשי E18 בין אוסלו לסטוקהולם עובר דרך המחוז מגבול שוודיה בכיוון דרום-מערב-מערב. הרכבת מאוסלו לגטבורג עוברת במקביל בערך ל- E6, ויש גם מסילה בין סקי לסרפסבורג המכסה את החלק הפנימי. אין שדה תעופה ציבורי במחוז. שדה התעופה מוס היה אחד אך כעת הוא סגור. שדה התעופה הראשי של אטספול הוא נמל התעופה של אוסלו, גרדרמון, עם אוכלוסייה של יותר מ -2 מיליון אנשים במרחק שעתיים.

נפות
----

לאסטפול היו 18 נפות:

|  |  |
| --- | --- |
| 1. ארמרק
2. אסקים
3. איידסברג
4. פרדריקסטאד
5. הולדן
6. הובול
7. לווייתנים
8. סַמָן
9. אֵזוֹב
10. רקסטאד
11. חזור
12. רומסקוג
13. לייעץ עצה
14. סרפסבורג
15. Skiptvet
16. ספידברג
17. טרוגסטאד
18. וולר
 |  |

קישורים חיצוניים
----------------

* | מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **אסטפולד** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אסטפול** |
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אסטפול

| מחוזות וטריטוריות בלתי נפרדות של נורווגיה |
| --- |
| רשימת מחוזות מאז 2020 | אגדר • אוסלו • ויקן • וסטלן • וסטפול וטלמרק • טרומס ופינמרק • טרנדלג • ינלנה • מרה ורומסדל • נורדלנד • רוגלנד | מפת מחוזות נורווגיה |
| מחוזות לשעבר | אופלנד • אסטפול • אקרסהוס • בוסקרוד • הדמרק • הורדלנד • וסטפול • טלמרק • טרומס • מזרח אגדר • מערב אגדר • סון או פיורנה • פינמרק |
| טריטוריות בלתי נפרדות | יאן מאיין • סבאלברד |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007564500705171
* BnF: cb133279836 (data)
* GND: 4222941-8
* LCCN: n81134034
* MusicBrainz: c65cf3eb-e577-4c5e-820c-222ac18ce621
* VIAF: 4053148997641559870007
* WorldCat: lccn-n81134034

 |
שוטה אוחז במרוט, דוד טנירס הבן (1610–1690)
**מרוט** (בצרפתית ובאנגלית Marotte), הוא אביזר בדמות שרביט, שבקצהו נמצא ראש מגולף. הוא התפתח במאה ה-14 כהמשך ישיר של אלת הכסיל, ומאוחר יותר הוחלף במראה שסימלה את האהבה העצמית של השוטה. מקורה של המילה מרוט, מהשפה הצרפתית, ומשמעותה המילולית, היא משוגע. 
המרוט נישא לרוב בידי לצים, והראש המיניאטורי משקף לעיתים קרובות את תלבושת ותחפושת הלץ הנושא אותו. על ראש המרוט הקדום יותר, הוצמדו פעמונים ולעיתים הוא היה מורכב על מספר חוליות שאפשרו לו לנוע בחופשיות לכיוונים שונים. במרוט המודרני, ניתן למצוא גם תיבת מוזיקה ואמצעים מכניים אחרים המספקים אפקטים נוספים. 

באופרה ריגולטו של ורדי, מופיע הזמר בתפקיד הראשי, עם מרוט שפרצופו מייצג לפי הצורך, ארשת טראגית או קומית.

תפקיד הלץ
---------

לץ אוחז במרוט, מתוך הספר קוסמוגרפיה, סבסטיאן מינסטר, בזל, 1552
בתקופת ימי הביניים והרנסאנס, נשכרו הלצים על ידי בעלי ממון, מלכים ובתי המשפט. תפקידם היה לבדר אותם באמצעות הומור, שנינות, משחקי מילים, חידות, חרזנות, מלל שטותי וכמו כן, כדי ליעץ בעניינים שונים ולהעביר ביקורת על סביבתם. כיוון שדיבוריהם לא נלקחו ברצינות יתרה, ניתן להם חופש דיבור מלא, שהיה לעיתים רב יותר מזה שניתן ליועצים הרשמיים, שהיוו במקרים מסוימים איום על אדוניהם. המרוט, שימש בידי הלץ ככלי עזר הומוריסטי שסייע לו להעביר את מסריו.

המרוט באמנות
------------

לצים אוחזים במרוט, הופיעו בתקופת ימי הביניים והרנסאנס, כאיורים בכתבי קודש, בציורים ובספרות המתעדת את התקופה. ספרו של סבסטיאן מינסטר, קוסמוגרפיה, הוא דוגמה מובהקת לתיאור מסורות והווי של התקופה באמצעות טקסטים וציורים, כגון ציור לץ האוחז מרוט בידו, שהופיע במהדורה של הספר בשנת 1552.

גלריית תמונות
-------------

* צרפת, 1500, יוצר בלתי ידועצרפת, 1500, יוצר בלתי ידוע
* שלושה לצים, פיטר ברויגל, 1642שלושה לצים, פיטר ברויגל, 1642
* מתוך פרויקט גוטנברג מתוך פרויקט גוטנברג
* לץ בית המשפט, סטוקהולםלץ בית המשפט, סטוקהולם

לקריאה נוספת
------------

* Heiner Meininghaus, *Narrenzepter oder Marotten*, *Weltkunst* 72. Jahrgang Nr. 13, Nov 2002, Seite 2031–2033

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מרוט** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מרוט** |

* מאמר קצר באנגלית על ההיסטוריה של הליצנים והמרוט, באתר allaboutclowns.com
* מאמר בגרמנית אודות הלץ הקדום והמרוט (תרגום המכונה לאנגלית, סביר)
* תמונות של מרוט, המופיעות גם בציורי אמנות
**אוניברסיטת ריג'יס** (באנגלית: **Regis University**) היא אוניברסיטה פרטית בדנוור, קולורדו, ארצות הברית שהוקמה על ידי הישועים בשנת 1877.

היסטוריה
--------

בשנת 1877 קבוצת מהגרים איטלקים הקימה קולג' בלאס וגאס. בשנת 1884 בישוף של דנוור הזמין את הישועים להקים קולג' חדש. בשנת 1887 הקולג'ים התאחדו והוקמה אוניברסיטת ריג'יס שנקראת על שם קדוש ז'אן פרנסואה רז'י משנת 1921.

האוניברסיטה מלמדת בעיקר בתחום הרפואה ומקצועות סמוכות, מיחשוב, מינהל עסקים ועבודה סוציאלית. בשנת 2020 האוניברסיטה דורגה במקום ה-220 בין אוניברסיטאות בארצות הברית.

הנהלת האוניברסיטה מזמינה אנשים בולטים להרצאות שנתיות. בין המרצים ניתן למנות את דזמונד טוטו (1998), אלי ויזל (2001), לך ואלנסה (2003).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוניברסיטת ריג'יס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת ריג'יס (באנגלית)
* אוניברסיטת ריג'יס, ברשת החברתית פייסבוק

* אוניברסיטת ריג'יס, ברשת החברתית טוויטר

* אוניברסיטת ריג'יס, ברשת החברתית אינסטגרם

* אוניברסיטת ריג'יס, ברשת החברתית LinkedIn

* אוניברסיטת ריג'יס, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 0395 8791
* MusicBrainz: 54b0745d-ff29-4020-b188-cf2e20714e8c
* VIAF: 138209682
* WorldCat: viaf-138209682

 |
מבנה גביש של נתרן כלורי, מלח שולחן
**סריג יוני** הוא מבנה המורכב מיונים חיוביים ושליליים הנמשכים זה לזה באמצעות קשרים יוניים, דהיינו, מכוח המשיכה בין מטעניהם המנוגדים, והוא מאפיין **חומרים יוניים**, הנקראים גם **מלחים**. היונים החיוביים הם בדרך כלל יוני מתכת, ואילו היונים השליליים הם בדרך כלל יוני אל מתכת. המטענים המנוגדים מאזנים זה את זה, ועל כן לחומרים היוניים יש מטען חשמלי כולל אפס.

חומרים יוניים
-------------

חומרים יוניים מיוצגים באמצעות נוסחה אמפירית, המביעה את היחס השלם הקטן ביותר בין היונים המרכיבים את החומר. למשל, בנתרן כלורי (מלח שולחן), היחס בין יוני הנתרן ליוני הכלור הוא 1:1 (שכן מטענם החשמלי של יוני הנתרן הוא 1+ ואילו זה של יוני הכלור הוא 1-), ועל כן נוסחתו היא NaCl. לעומת זאת, נוסחת סידן כלורי היא CaCl2, שכן מטענם החשמלי של יוני סידן (Ca) הוא 2+, ולכן, על מנת לאזן את מטענו של כל יון סידן דרושים שני יוני כלור.

חלק מן היונים מורכבים משני אטומים או יותר, ונקראים יונים מורכבים. כך, למשל, יון ההידרוקסיד, -OH שמורכב מזוג אטומים או יון האמון, +NH4.

תכונות החומרים היוניים
----------------------

הקשרים היוניים הם חזקים יחסית. על כן, דרושה אנרגיה רבה על מנת לנתקם בהתכה וברתיחה, ומשום כך טמפרטורות ההיתוך והרתיחה של חומרים יוניים גבוהות למדי, ורובם המכריע מוצקים בטמפרטורת החדר.

ככל שהרדיוסים היוניים של היונים המרכיבים את החומר היוני קטנים יותר, וכן ככל שמטענו החשמלי של כל יון גדול יותר, כך הקשרים היוניים חזקים יותר, וטמפרטורות ההתכה והרתיחה של החומר היוני גבוהות יותר.

חלק מן החומרים היוניים מסוגלים להתמוסס במים. בתהליך ההמסה במים, מתפרק החומר ליונים המרכיבים אותו, ומולקולות המים עוטפות את היונים במבנים הנקראים כדורי מיום. במבנים אלה, אטומי המימן המרכיבים את מולקולות המים, הטעונים במטען חיובי חלקי, פונים לכיוון היונים השליליים, ואטומי החמצן המרכיבים אותן, הטעונים במטען שלילי חלקי, פונים לכיוון היונים החיוביים. חומרים יוניים המתמוססים בקלות במים נקראים קלי תֶמֶס.

במצב מוצק, היונים המרכיבים את החומר היוני אינם חופשיים לנוע. עם זאת, במצב נוזל, בדומה לתמיסה מימית, מתפרק החומר היוני ליונים המרכיבים אותו, והם חופשיים לנוע. לכן, חומרים יוניים מוליכים חשמל במצב נוזל ובתמיסה מימית בתהליך של אלקטרוליזה.

חומרים יוניים אינם ניתנים לריקוע, משום שהזזת שכבה גורמת להעמדת היונים בעלי המטען החשמלי הזהה, אשר ביניהם קיימת דחייה הדדית, זה מול זה, ועל כן לשבירת החומר.

ראו גם
------

* יון
* קשר יוני
* אנרגיית סריג
* חומר מולקולרי
* סריג מתכתי
* סריג אטומרי

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **סריג יוני** |

* חומרים יוניים - מבנה ותכונות, באתר לרגו (LerGO)
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה, העוסק ברכס הרים בארץ אנדרבי שבאנטארקטיקה, עם הערך "הרי סקוט (רכס תת-מימי)", העוסק ברכס הרים תת-מימי בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה; ועם הערך הר סקוט (אנטארקטיקה) העוסק בהר בארץ גראהאם שבאנטארקטיקה.
פירוש נוסף ערך זה עוסק ברכס הרים בארץ אנדרבי שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו הרי סקוט.

**הרי סקוט** (באנגלית: **Scott Mountains**) הם מספר פסגות מבודדות, בארץ אנדרבי, במזרח אנטארקטיקה, שבאנטארקטיקה.

הפסגות מצויות מדרום למפרץ אמונדסן.

גובהם של ההרים 1,028 מטרים מעל פני הים.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי ההרים

ההרים התגלו ב-13 בינואר 1930, על ידי משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה, בפיקודו של סר דאגלס מוסון. 

### מקור השם

מוסון נתן לרכס את שמו.

מוסון קרא להרים "**רכס סקוט**" (**Scott Range**), על שמו של קפטן רוברט פלקון סקוט, מהצי המלכותי.

בשל המרחקים בין ההרים, אין מדובר ברכס רציף, ובהתאם שונה השם ל"הרי סקוט", אף שלעיתים עדיין משתמשים בשם "רכס סקוט".

לקריאה נוספת
------------

• Sue Blackhall, **Scott of the Antarctic: The Legend 100 Years On**

  

• UKról, Piotr & Kusiak, Monika & Dunkley, Daniel & Wilde, Simon & Yi, Keewook & Lee, Shinae & Whitehouse, Martin. (2020), **Differences in Crustal Ages between the Tula and Scott Mountains of Enderby Land, East Antarctica**, DOI: 10.46427/gold2020.1369

קישורים חיצוניים
----------------

* הרי סקוט באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הרי סקוט באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור הרי סקוט
* תצלום לוויין של הרי סקוט
* מפת אזור הרי סקוט
* מזג אוויר נוכחי מעודכן בהרי סקוט
	+ תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הרי סקוט
	+ נתוני מזג אוויר סטטיסטיים ונתוני מזג אוויר היסטוריים עבור הרי סקוט

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  מידע גאוגרפי והיסטורי
3. ↑  מידע גאוגרפי

| הרי סקוט |
| --- |
| רכסי הרים | מקנוטון |
| הרים | אלכסייב • ברוקלסבי • ג'ורג' • גידינגס • דבנהאם • מקלנן • סימפסון |
| נונאטאקים | נונאטאקי פרוב • נונאטאק אובלאצ'נאיה |
| גבעות ומשטחי סלע | גבעות האוורד • סלע וורד |
**מרווין פלטנהארדט** (בגרמנית: **Marvin Plattenhardt**, נולד ב-26 בינואר 1992 בפילדרשטאט שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת המגן השמאלי בהרטה ברלין ובנבחרת גרמניה.

קריירת מועדונים
---------------

פלטנהארדט החל לשחק בנוער של נירנברג בשנת 2008, כאשר היה בן 16. כעבור שנתיים החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, בשורותיה ערך 46 הופעות. במקביל, החל פלטנהארדט לשחק בהדרגה בקבוצה הבוגרת של נירנברג. פלטנהארדט ונירנברג סיימו בשלוש עונותיו הראשונות בקבוצה במרכז הטבלה. בעונת 2013/14 נשרו נירנברג ופלטנהארדט לליגת הבונדסליגה השנייה, ופלטנהארדט עזב את המועדון.

בקיץ 2014 חתם פלטנהארדט בהרטה ברלין. בעונתו הראשונה במועדון, עונת 2014/15, פלטנהארדט והרטה סיימו במקום ה-15, מרחק נקודה אחת בלבד מירידת ליגה. בעונה זו ערך פלטנהארדט 15 הופעות ליגה. בעונת 2015/16 פלטנהארדט הפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצה, כשהוא משתף פעולה בהגנה עם מיטשל וייזר, ג'ון אנתוני ברוקס ופביאן לוסטנברגר. עונה זו התחילה היטב עבור פלטנהארדט והרטה, אך הקבוצה איבדה גובה בסיבוב השני וסיימה רק שביעית בבונדסליגה. בעונת 2016/17 המשיך פלטנהארדט להציג יכולת טובה, ואף זכה לזימון לנבחרת גרמניה.

קריירה בינלאומית
----------------

פלטנהארדט שיחק בכל הנבחרות הצעירות של גרמניה, ובשנת 2009 זכה באליפות אירופה עד גיל 17 עם נבחרת גרמניה עד גיל 17, לאחר ניצחון 1–2 בהארכה על הנבחרת המקבילה של הולנד. בשנת 2017 זומן על ידי המאמן יואכים לב לסגל נבחרת גרמניה הבוגרת לגביע הקונפדרציות 2017. ביוני 2017 ערך פלטנהארדט את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה בתיקו 1-1 מול נבחרת דנמרק במשחק ידידות. פלטנהארדט החליף במשחק זה את יונאס הקטור בדקה ה-88. ביוני 2018 הוכרז כי פלטנהארדט יהיה חלק מהסגל הגרמני הסופי למונדיאל 2018. פלטנהארדט פתח בהרכב במשחק הראשון של גרמניה, בו הפסידה גרמניה 0–1 לנבחרת מקסיקו, והוחלף במשחק זה על ידי מריו גומז. פלטנהארדט לא שיחק בשני המשחקים האחרים של שלב הבתים, שבסיומו הודחה גרמניה מהמונדיאל באופן מפתיע.

תארים
-----

עם נבחרת גרמניה עד גיל 17:

* אליפות אירופה לאומות עד גיל 17 (2009): מקום ראשון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרווין פלטנהארדט** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת גרמניה – גביע הקונפדרציות 2017** |
| --- |
| 1 טראפ • 
2 מוסטפי • 
3 הקטור • 
4 גינטר • 
5 פלטנהארדט • 
6 הנריכס • 
7 דראקסלר • 
8 גורצקה • 
9 וגנר • 
10 דמירביי • 
11 ורנר • 
12 לנו •
13 שטינדל • 
14 ג'אן •
15 יונס •
16 רודיגר •
17 זולה •
18 קימיך •
20 בראנדט •
21 רודי •
22 טר שטגן •
מאמן: לב | גרמניהגרמניה |

| **נבחרת גרמניה – מונדיאל 2018** |
| --- |
| 1 נוייר • 
2 פלטנהארדט • 
3 הקטור • 
4 גינטר • 
5 הומלס • 
6 ח'דירה • 
7 דראקסלר • 
8 קרוס • 
9 ורנר • 
10 אוזיל • 
11 רויס • 
12 טראפ •
13 מילר • 
14 גורצקה •
15 זולה •
16 רודיגר •
17 בואטנג •
18 קימיך •
19 רודי •
20 בראנדט •
21 גונדואן •
22 טר שטגן •
23 גומז •
מאמן: לב | גרמניהגרמניה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1274698790
* VIAF: 5217167082546358570007
* WorldCat (עם VIAF): 5217167082546358570007

 |
תצפית על חמישה מתוך שבעת האגמים במסלול לשבעת אגמי רילה
מנזר רילה, המנזר הגדול והמרהיב ביותר בבולגריה
פסגת מליוביצה, הפסגה החמישית בגובהה בהרי רילה
**הרי רילה** (בבולגרית: **Рила**) הוא רכס הרים בדרום-מערב בולגריה, מצפון להרי פירין וכ-70 ק"מ דרומית לסופיה.

גאוגרפיה
--------

זהו רכס הרים אלפיני וגבוה (גובהו הממוצע 2,700 מטר מעל פני הים), הגבוה ביותר בבלקן. פסגתו הגבוהה ביותר, פסגת מוסלה, מתנשאת לגובה 2,925 מטרים. זהו רכס ההרים השישי בגובהו באירופה (אם מחשיבים רק את פסגתו הגבוהה ביותר של כל רכס), לאחר הרי הקווקז, הרי האלפים, הרי סיירה נבדה, הרי הפירנאים והר אטנה. 

רובו של הרכס נמצא בתחומי הפארק הלאומי רילה.

על הרכס פזורים 120 אגמים קטנים (יש הטוענים שהמספר גבוה יותר), שנוצרו על ידי קרחונים, שכיסו את הרכס בתקופת הקרח האחרונה. בזכות האגמים היפים, הפך האזור לאחד מיעדי הטיול הפופולריים ביותר בבולגריה. מסלולי טיול מסומנים ובקתות הרים רבות משרתים את המטיילים. אחד ממסלולי הטיול הפופולריים ביותר הוא המסלול ל"שבעת אגמי רילה".

כמות המשקעים השנתית הממוצעת על הרכס היא כ-2,000 מילימטרים, כמחציתם הם שלגים, המכסים אותו החל מהסתיו ועד לאביב.

שלושה נהרות גדולים מנקזים את הרכס: מריצה היוצא מהר המוסלה, איסקר (Искър) ומסטה (Места).

בהרי רילה, בגובה של 1,147 מטרים, לרגלי המאליוביצה, שוכן מנזר רילה, המנזר הגדול והמרהיב ביותר בבולגריה, שנבנה במאה ה-10 על ידי תלמידיו של איוואן רילסקי, נזיר מתבודד שחי במערה לא הרחק משם. המנזר נהרס ושוקם מספר פעמים עד ששוקם במאה ה-19 אחרי שרפה שהתרחשה בו. המנזר והמוזיאון שלידו הוכרזו כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. היישוב העתיק ביותר בהרים אלו הוא בורובץ, המהווה נקודת יציאה בקיץ למטפסי-הרים ומרכז לספורט חורף.

פסגות
-----

חמש הפסגות הגבוהות בהרי רילה הן:| מוסלה | 2,925 מטרים |
| Малка Мусала | 2,902 מטרים |
| Юрушки чал (Овчарец)‎ | 2,768 מטרים |
| Голям купен | 2,731 מטרים |
| מאליוביצה (Мальовица) | 2,729 מטרים |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרי רילה** בוויקישיתוף
* הפארק הלאומי רילה (בבולגרית ואנגלית)
* כרמית וייס, ‏טיול להרי רילה, כולל מסלול לשבעת אגמי רילה ומנזר רילה, באתר GoTravel
* הרי רילה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007538870305171
* GND: 4117020-9
* NKC: xx0103742
* VIAF: 162587184
* WorldCat: viaf-162587184

 |
במתמטיקה, **אי-שוויון 4/3 של ליטלווד**, אשר נקרא על שם ג'ון אדנזור ליטלווד, מתמטיקאי אנגלי, הוא אי-שוויון אשר מתקיים עבור כל תבנית ביליניארית בעלת ערך מרוכב מעל מרחב *c*0, מרחב בנך של סדרות המספרים הממשיים שמתכנסות לאפס. האי-שוויון טוען שלכל תבנית ביליניארית *B*:*c*0 × *c*0 → ℂ מתקיים:



(

∑

i
,
j
=
1

∞

|

B
(

e

i

,

e

j

)

|

4

/

3

)

3

/

4

≤

2

‖
B
‖
,

{\displaystyle \left(\sum \_{i,j=1}^{\infty }|B(e\_{i},e\_{j})|^{4/3}\right)^{3/4}\leq {\sqrt {2}}\|B\|,}

{\displaystyle \left(\sum _{i,j=1}^{\infty }|B(e_{i},e_{j})|^{4/3}\right)^{3/4}\leq {\sqrt {2}}\|B\|,}
כאשר



‖
B
‖
=
sup
{

|

B
(

x

1

,

x

2

)

|

:
‖

x

i

‖

∞

≤
1
}
.

{\displaystyle \|B\|=\sup\{|B(x\_{1},x\_{2})|:\|x\_{i}\|\_{\infty }\leq 1\}.}

{\displaystyle \|B\|=\sup\{|B(x_{1},x_{2})|:\|x_{i}\|_{\infty }\leq 1\}.}
קיים אי-שוויון המכליל את אי-שוויון זה עבור כל תבנית m-ליניארית (תבנית ליניארית בעל m משתנים) אשר מוגדרת מעל מרחב *c*0. אי-שוויון זה נקרא **אי-שוויון בוננבלוסט-היל**, ואומר כי לכל תבנית m-ליניארית *M*:*c*0 × ... × *c*0 → ℂ מתקיים:



(

∑

i

1

,
…
,

i

m

=
1

∞

|

M
(

e

i

1

,
…
,

e

i

m

)

|

2
m

/

(
m
+
1
)

)

(
m
+
1
)

/

(
2
m
)

≤

2

(
m
−
1
)

/

2

‖
M
‖
,

{\displaystyle \left(\sum \_{i\_{1},\ldots ,i\_{m}=1}^{\infty }|M(e\_{i\_{1}},\ldots ,e\_{i\_{m}})|^{2m/(m+1)}\right)^{(m+1)/(2m)}\leq 2^{(m-1)/2}\|M\|,}

{\displaystyle \left(\sum _{i_{1},\ldots ,i_{m}=1}^{\infty }|M(e_{i_{1}},\ldots ,e_{i_{m}})|^{2m/(m+1)}\right)^{(m+1)/(2m)}\leq 2^{(m-1)/2}\|M\|,}

| נושאים באלגברה ליניארית |
| --- |
| מושגי יסוד | שדה • מרחב וקטורי • משוואה ליניארית • מערכת משוואות ליניאריות • העתקה ליניארית • מטריצה |
| וקטורים | תלות ליניארית • צירוף ליניארי • קבוצה פורשת • בסיס • קואורדינטות |
| מטריצות | כפל מטריצות • שחלוף • דטרמיננטה • דרגה • עקבה • מטריצה מצורפת • מטריצת מעבר • מטריצה משולשית • דמיון מטריצות • ערך עצמי • פולינום אופייני • לכסון מטריצות • צורת ז'ורדן |
| העתקות | העתקה ליניארית • קואורדינטות • מטריצה מייצגת • גרעין (אלגברה) • אנדומורפיזם • איזומורפיזם • העתקה אפינית • העתקה פרויקטיבית |
| מרחבי מכפלה פנימית | מכפלה סקלרית • מכפלה וקטורית • אורתוגונליות • מטריצה סימטרית • אופרטור הרמיטי • אופרטור אוניטרי • טרנספורמציה נורמלית |
| תבניות | תבנית ביליניארית • תבנית סימטרית • תבנית הרמיטית • תבנית סימפלקטית • חפיפת מטריצות • משפט סילבסטר • תבנית מולטי-ליניארית אנטי-סימטרית • אוריינטציה • צפיפות • טנזור |