recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**שכווי חד-זנב** (שם מדעי: *Tympanuchus phasianellus*) הוא מין של שכווי בינוני ממשפחת הפסיוניים המצוי בערבות אמריקה הצפונית.

מאפיינים
--------

אורכו של השכווי 38-48 ס"מ ומשקלו 950 גרם בזכרים ו-815 גרם בנקבות הקטנות והחיוורות יותר. הזכרים בעלי נוצות אפורות מנומרות בלבן ובעלי גבות צהובות בולטות, עור חשוף סגול על צווארם, עורף שחור וזנב לבן צר הנוטה כלפי מעלה. הזכרים מנופחים וגדולים יותר מהנקבות ובעלי גרון חזק וקולני.

הזכירם מתקבצים בעונת הרבייה בזירות לק במדינות ארצות הברית: בקליפורניה, קנזס, אילינוי, איווה, נבדה וגם בניו מקסיקו. הם חיים באזורים ערבות שופעות, בהם קל להתקבץ ולאסוף נקבות. הזכרים נלחמים אחד בשני בדורבנות רגליהם ועלולים לפצוע קשה אחד את השני. לאחר מכן הם מבליטים את חזם, פורשים את כנפיהם אל מול הנקבות ומושכים אותם לעברם. שכווי שהצליח להזדווג אינו מתערב כלל בגידול הצאצאים. הנקבות דואגות להם לבדם.

הם ניזונים מזרעים, פירות יער, עשבים וגם מחרקים - בעיקר חגבים המצוים בקיץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שכווי חד-זנב** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  שכווי חד-זנב באתר הרשימה האדומה של IUCN

2 שכווים חדי-זנב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536436605171

 |
ג'יימס והנרי, בניו של הנשיא גרפילד לאחר מותו
**ג'יימס רודולף גרפילד** (באנגלית: **James Rudolph Garfield**‏; ‏17 באוקטובר 1865 – 24 במרץ 1950), פוליטיקאי אמריקני ובנו של נשיא ארצות הברית ג'יימס גרפילד.

ביוגרפיה
--------

גרפילד נולד בעיר חירם שבמדינת אוהיו, השלישי מבין שמונת ילדיהם של בני הזוג ג'יימס ולוקרישיה גרפילד. בטרם נבחר אביו לנשיא ארצות הברית למד בבית הספר סנט פול בקונקורד שבמדינת ניו המפשייר. בהיותו בן 15 היה עד להתנקשות באביו בתחנת רכבת בוושינגטון על ידי צ'ארלס גיטו. השניים היו בדרכם למכללת ויליאמסטון במסצ'וסטס, שאליה התקבל גרפילד הצעיר, ובה החל ללמוד לאחר מותו של אביו. הוא סיים את לימודיו בשנת 1885, ואז עבר ללמוד משפטים באוניברסיטת קולומביה. ב-1888 סיים את לימודיו, התקבל ללשכת עורכי הדין של אוהיו, ופתח בקליבלנד את משרד "גרפילד את גרפילד" עם אחיו הארי אוגוסטוס גרפילד. משנת 1890 ועד מותה ב-1930 היה גרפילד נשוי להלן ניואל. נכדם של השניים, ניואל גרפילד, נישא לימים לג'יין הריסון ווקר, נכדתו של הנשיא בנג'מין הריסון.

בשנים 1896-1899 כיהן גרפילד בסנאט של מדינת אוהיו. הוא היה יועץ בכיר לנשיא תאודור רוזוולט, ושירת בנציבות שירות המדינה בשנים 1902-1903, אז התמנה לנציב החברות במשרד המסחר והעבודה, תפקיד בו שימש עד 1907. בתפקידו זה היה אחראי על חקירות בענפי הדלק, הפלדה, הרכבות ואריזת הבשר. לאחר שסיים את כהונתו שימש במשך שנתיים כמזכיר הפנים של ארצות הברית בממשלו של תיאודור רוזוולט, והטיף לחיסכון בניצול משאבי הטבע של המדינה. במהלך הבחירות לנשיאות של שנת 1912 היה תומך נלהב למען כהונה שלישית של רוזוולט. ב-1914 נכשל גרפילד במירוץ לתפקיד סגן המושל של מדינת אוהיו מטעם המפלגה הפרוגרסיבית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יימס רודולף גרפילד** בוויקישיתוף
* ג'יימס רודולף גרפילד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

| מזכירי הפנים של ארצות הברית |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| יואינג • מק'קנן • סטיוארט • מקללנד • תומפסון • קיילב סמית' • אשר • הרלן • בראונינג • קוקס • דלאנו • צ'נדלר • שורץ • קירקווד • טלר • למאר • וילאס • נובל • מ. הוק סמית' • פרנסיס • בליס • היצ'קוק • גרפילד • בלינג'ר • פישר • ליין • פיין • פול • וורק • וסט • וילבור • איקס • קרוג • צ'פמן • מקיי • סיטון • יודול • היקל • מורטון • האת'אווי • קלפ • אנדרוס • ואט • קלארק • הודל • לוחאן • בביט • נורטון • קמפת'ורן • סלזאר • ג'וול • זינקי • ברנהרדט • האלנד | החותם של מחלקת הפנים של ארצות הברית |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007357223205171
* ISNI: 0000 0000 2876 6682
* LCCN: n88679726
* NARA: 10570734
* SNAC: w63b5xdn
* VIAF: 36040444
* WorldCat: lccn-n88679726

 |
**סווטלאן סטואב** (בבולגרית: **Светлан Стоев**;‏ נולד ב-30 באוגוסט 1960, סופיה, הרפובליקה העממית של בולגריה) הוא פוליטיקאי, דיפלומט וכלכלן בולגרי אשר כיהן ממאי ועד דצמבר 2021 כשר החוץ של בולגריה בממשלת המעבר של סטפן יאנב.

ביוגרפיה
--------

סטואב נולד ב-1960 בסופיה בירת בולגריה. סיים תואר ראשון ביחסים בינלאומיים באוניברסיטה לכלכלה לאומית ועולמית, ותואר מוסמך אוניברסיטה ביחסים בינלאומיים בהתמחות ביחסים כלכליים, מהאקדמיה לדיפלומטיה של משרד החוץ של הפדרציה הרוסית,(אנ') ותואר שני מהמכון האירופי למדיניות, באקדמיה לדיפלומטיה על שם גוסטב שטרזמן בבון.

ב-1985 הצטרף סטואב למשרד החוץ הבולגרי ובו כיהן בשורה ארוכה של תפקידים: נספח לענייני עיתונות, נספח בשגרירות בולגריה בארצות הברית, נספח לענייני משפט בינלאומי בשגרירות בולגריה בטורקיה, מזכיר ראשון בשגרירות בולגריה בניגריה, קונסול דיפלומטי בשגרירות בולגריה בדנמרק, שגריר בולגריה בגרמניה, מזכיר מנהלי של משרד החוץ הבולגרי ושגריר מיוחד לשוודיה ובהמשך לדנמרק.

בין מאי לדצמבר 2021, כיהן כשר החוץ של בולגריה בממשלת המעבר של סטפן יאנב.

חייו האישיים
------------

סטואב נשוי לאמיליה ואב לבת (חריסטינה) ובן (ונציסלאב). הוא שולט בבולגריה, רוסית וגרמנית. הוא בעל עיטור הכבוד של הרפובליקה הפדרלית הגרמנית (1988), ומסדר ההצטיינות הלאומי של צרפת (1989).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סווטלאן סטואב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  סווטלאן סטואב - ביוגרפיה, באתר משרד החוץ של בולגריה (בבולגרית).

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**אקטרינה זכרייבה** | **שר החוץ של בולגריה** 12 במאי 2021 – 13 בדצמבר 2021 | **הבא**:**תאודורה גנצ'ובסקה** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1233494686
* VIAF: 4916162118007802320000
* WorldCat (עם VIAF): 4916162118007802320000

 |
**סמל הסן** (בגרמנית: **Landeswappen Hessens**) הוא סמלה הרשמי של המדינה הגרמנית הסן. הסמל נכנס לשימוש ב-1949, עם הקמת המדינה לאחר מלחמת העולם השנייה.  

הסמל מעוצב ממגן כחול שבו מוטען אריה זקוף, צבוע בעשרה פסים אדומים ולבנים לסירוגין שטפריו זהובים. מעל המגן מוצג כתר זהב מעוטר בפירות כחולים.

בדומה לסמל תורינגיה, יורש הסמל את מקורו מסמלו של דוכס תורינגיה מהמאה ה-13, ששלט גם על מחוזות שנמצאים כיום בתחומה של הסן. כמו כן, היו בעברה של המדינה תקופות בהן השתמשו בסמלים בעיצוב זהה או דומה כגון בשנים 1918–1945.

על פי חוקת המדינה, מותר רק למוסדותיה הרשמיים להשתמש בסמל, ועל כן עוצב גם סמל לשימוש אזרחי שכולל רק את האריה בצבע אדום או לבן בלבד.

* הסמל האזרחי באדוםהסמל האזרחי באדום
* סמל דוכס תורינגיה מ-1265סמל דוכס תורינגיה מ-1265

ראו גם
------

* דגל הסן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סמל הסן** בוויקישיתוף
* הסמל באתר המדינה (בגרמנית)
* סמל הסן באתר סמלי העולם (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בעיתון Frankfurter Rundschau (בגרמנית)
2. ↑  באתר המדינה

| סמלי גרמניה |
| --- |
| גרמניה | הסמל הלאומי |  |
| סמלי המדינות | באדן-וירטמברג • בוואריה • ברלין • ברנדנבורג • ברמן • המבורג • הסן • חבל הסאר • מקלנבורג-מערב פומרניה • נורדריין-וסטפאליה • סקסוניה • סקסוניה-אנהלט • סקסוניה התחתונה • ריינלנד-פאלץ • שלזוויג-הולשטיין • תורינגיה |
| סמלים היסטוריים | סמל באדן • סמל פרוסיה • סמל גרמניה המזרחית |
**ג'יימס א. קראפט ג'וניור** (באנגלית: **.James E. Kraft, Jr**) הוא קצין בדימוס בדרגת מייג'ור גנרל בצבא ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כסגן מפקד הקורפוס המוטס ה-18.

ביוגרפיה
--------

קראפט גדל בבולטימור שבמרילנד. ב-1986 סיים תואר ראשון באוניברסיטת טאוסון במסגרת תוכנית הכשרת קציני המילואים של צבא ארצות הברית. 

שירת כמפקד מחלקה רובאית, מפקד מחלקת סיור וסגן מפקד פלוגה בגדוד הראשון רגימנט החי"ר ה-27 בהוואי. עם יחידתו הוצב באוסטרליה, יפן, קוריאה הדרומית, תאילנד והפיליפינים. ב-1991 השלים הכשרתו בכוחות המיוחדים ומונה למפקד פלגה בקבוצת הכוחות המיוחדים השביעית, בהמשך מילא תפקידי פיקוד נוספים בקבוצה, בהם מפקד פלוגות כוחות מיוחדים, מפקד פלוגה מסייעת, מפקד הגדוד השלישי ומפקד הקבוצה ממאי 2009 עד יולי 2011. במהלך שירותו השתתף במשימות מבצעים מיוחדים וסיוע לכוחות הצבאיים של מדינות במרכז ובדרום אמריקה, ופעמיים כמפקד כוח משימה למבצעים מיוחדים במלחמת אפגניסטן. 

תפקידים נוספים אותו מילא הם עוזר לסגן ראש מטה צבא ארצות הברית, קצין אג"ם וראש מטה פיקוד המבצעים המיוחדים של הצבא, עוזר למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית ועוזר למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים. 

באוגוסט 2015 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד פיקוד הכוחות המיוחדים הראשון, הפיקוד הגדול ביותר במסגרת פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית שאורגן במאי 2014 והפך למבצעי במהלך כהונתו של קראפט.

ביולי 2017 מונה למפקד כוח המשימה של המבצעים המיוחדים במבצע נחישות טבועה, בספטמבר אותה שנה מונה לסגן מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של הצבא. באוקטובר 2018 מונה לקצין המבצעים של פיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה. בנובמבר 2019 מונה לסגן מפקד הקורפוס המוטס ה-18.

קראפט בעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי ותואר שני בתכנון ואסטרטגיה צבאית מהמכללה לפיקוד ומטה של הכוחות המשולבים. נשוי לקלי והם הורים לארבע בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יימס קראפט** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית
* ריאיון עם קראפט בתוכנית 60 דקות

הערות שוליים
------------

1. ↑  1st Special Forces Command gets new leader, ‏ fayobserver.com, ‏28 ביולי 2017
2. ↑  הודעה על מינויו, אתר מחלקת ההגנה של ארצות הברית, 20 במרץ 2017
**ג'יימס רוברט בייקר** (באנגלית: **James Robert Baker**; ‏18 באוקטובר 1946 - 5 בנובמבר 1997) היה סופר אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

נולד בשנת 1946 בלונג ביץ', קליפורניה. בשנותיו כנער, החל להיות מודע לנטיותיו ההומוסקסואליות, אך חי בארון, מתוך חשש לתגובה שלילית מאביו. בשנים אלו החל להשתמש בסמים ולשתות אלכוהול.

למד קולנוע באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. בתחילת שנות ה-80 עבד כתסריטאי בהוליווד, אך לא הרגיש סיפוק מעבודתו. בשנים שלאחר מכן החל לכתוב ספרים (בתחילה תחת שם עט) שבעיקר עסקו בהומוסקסואליות, אך גם בנושאים חברתיים כמו תעשיית הבידור האמריקאית. ספריו מכרו כמות מכובדת של עותקים, אך לא היו רבי מכר והם קיבלו ביקורות מעורבות. יש שהאשימו אותו בגזענות נגד אפרו-אמריקאים ולטינים סדרך הצגת דמויות שכאלו, אך הוא דחה טענות אלו.

לקראת אחרית ימיו, התקשה בייקר למצוא הוצאת ספרים שתהיה מוכנה להוציא את ספריו, ומצבו הכלכלי היה רעוע. הוא התאבד במוסך שלו בשנת 1997.

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'יימס רוברט בייקר, ברשת החברתית Goodreads

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007399303505171
* BnF: cb171203921 (data)
* GND: 123434181
* ISNI: 0000 0000 6681 9108
* LCCN: n85128799
* NDL: 00511848
* SNAC: w63g2279
* Trove: 1154810
* ULAN: 500353377
* VIAF: 35887298
* WorldCat: lccn-n85128799

 |
**ג'יימס רמזי** (באנגלית: **James Ramsay**‏; 1789 – 23 ביוני 1854) היה צייר דיוקנאות בריטי, שעבד בצבעי שמן.

ביוגרפיה
--------

רמזי נולד בשפילד, אביו רוברט רמזי היה אומן וסוחר, שקיבל את פרנסיס צ'נטרי כשוליה בשנת 1797. רוברט רמזי פרסם גם כמה תחריטים של ג'ון רפאל סמית'. בעודו צעיר, ג'יימס רמזי צייר באופן מקצועי בעסק המשפחתי, והציג בגיל 17.

ג'יימס רמזי נפטר, לאחר מחלה ממושכת, ברחוב בלקט 40, ניוקאסל על הטיין ב-23 ביוני 1854, בהיותו בן 68.

### יצירות

שמו של רמזי הופיע לראשונה בקטלוג של תערוכת האקדמיה המלכותית לשנת 1803, כאשר שלח דיוקן עצמי. שלוש שנים מאוחר יותר הוא הציג דיוקן של הנרי גרטן, ובשנת 1810 של ג'ון טאונלי. ב-1811 תרומותיו כללו דיוקנאות של הרוזן ממוארה ושל לורד קוקרן, וב-1813 את זה של הלורד בראוהם, שאותו צייר שוב ב-1818.

בשנת 1814 שלח רמזי לאקדמיה שני נושאים מכתבי הקודש, "פיטר מכחיש את ישו" ואת "החזרה בתשובה של פיטר", וב-1819 תצוגות של "מנזר טיינמות' "ושל מגני הצפון והדרום", אך יצירותיו היו בעיקר פורטרטים. דיוקן של צ'ארלס גריי, הארל גריי השני, שצויר עבור האגודה הספרותית והפילוסופית של ניוקאסל-על-טיין, ולאחר מכן היה בבית העירייה של ניוקאסל, הוצג ב-1837, יחד עם זה של ד"ר תומאס אליוטסון, שהוצג בקולג' המלכותי לרופאים. דיוקנו של הנרי גרטן, שעבר במשפחת גרטן, נחקק במצוטינט על ידי צ'ארלס טרנר, ועותק שלו מאת סר תומאס אלפרד ג'ונס הועבר לגלריה הלאומית של אירלנד.

רמזי גם הציג נושאים מכתבי קודש, היסטוריים במוסד הבריטי, כולל "יצחק מברך את יעקב", ב-1813, "משפטו של המלך צ'ארלס הראשון", ב-1829, ו"כניסת הנסיך השחור ללונדון", ב-1841; וגם כמה דיוקנאות באגודת האמנים הבריטיים.

בערך ב-1847 עזב רמזי את לונדון לניוקאסל-על-טיין, אבל הוא המשיך להציג באקדמיה המלכותית, שם היה לו דיוקן נוסף ב-1849.

הוא זכה להצלחה, וצייר פורטרטים של בני משפחות הלורד קליפורד, ג'יימס נורת'קוט, דיוניסיוס לרדנר ורבים אחרים.

גלריה
-----

* דיוקן ג'יימס לאשדיוקן ג'יימס לאש
* דיוקן הנרי הווארדדיוקן הנרי הווארד
* דיוקן ריצ'רד גרינגרדיוקן ריצ'רד גרינגר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יימס רמזי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Art UK | Search Search, artuk.org (באנגלית)
2. ↑  Hall, Marshall. "Ramsay, James". Oxford Dictionary of National Biography (online ed.). Oxford University Press.
3. 1 2  Lee, Sidney, ed. (1896). "Ramsay, James (1786-1854)". Dictionary of National Biography. Vol. 47. London: Smith, Elder & Co.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb149724249 (data)
* DSI: 4665
* GND: 132588099
* ISNI: 0000 0001 1628 9652
* RKD: 65560
* ULAN: 500011210
* VIAF: 42113965
* WorldCat: viaf-42113965

 |
**ג'יימס קמפבל נובל** (באנגלית: **James Campbell Noble**‏; 22 ביולי 1845 – 25 בספטמבר 1913) היה צייר סקוטי.

ביוגרפיה
--------

ג'יימס קמפבל נובל נולד באדינבורו ב-22 ביולי 1845, בנם של ג'יימס נובל ורייצ'ל קמפבל.

שלושה מבני דודיו היו גם אמנים: רוברט נובל (1857–1917), ג'יימס אינגליס נובל (1853-1912), ודייוויד נובל (1865–1890). ג'יימס קמפל נובל למד אצל רוברט נובל ב-1871  ואולי הוא לימד גם את שני בני הדודים האחרים. הוא למד בבתי הספר של האקדמיה המלכותית הסקוטית בהדרכת ויליאם מקטאגרט וג'ורג' פול צ'למרס.

הוא נסע ברחבי אירופה לצייר - הולנד ואיטליה היו אהובות במיוחד. היה לו סטודיו בפיקארדי פלייס והיה מורה בשיעור האמנות של האקדמיה המלכותית הסקוטית  ובאקדמיית הנאמנים בפיקארדי פלייס. בין תלמידיו היו רוברט ג'מל האצ'יסון. 

ג'יימס נובל, נמל דורדרכט, הולנד
בתחילה הוא התחיל לצייר בז'אנר כפרי כמו הקוטג'ים המקומיים והחיים בכפר. ואז כשהפך לחבר ב-ARSA ב-1879 ובאקדמיה הסקוטית המלכותית ב-1892, הוא זנח את הנושא הכפרי והפך לצייר של נוף יבשתי וימי וציורים ימיים של נהרות ונמלים. הוא צייר את הנוף בקלייד, הסן, טיין, מרוויד, והריין.

במשך חלק מחייו הוא חי בהולנד, שם נראה היה שהנמל האהוב עליו לציור היה דורדרכט, דורט בקיצור. יש מספר לא מבוטל מציורי השמן שלו שצוירו בנמל זה, שנראה שגם משך ציירים אחרים. עם זאת הוא צייר גם במקומות אחרים. בתחילת שנות ה-80 הוא צייר את סצנות החוף הסלעיות של ברוויקשייר בזמן שחי בקולדינגהם. עם זאת, הוא חזר להולנד בשנת 1900 וצייר שוב את נתיבי המים ההולנדים.

לקראת סוף חייו הוא חי שוב בסקוטלנד, שם התגורר בדאמפריס וגאלווי. דיוקנו צויר על ידי ציירים ידועים, כמו ג'ון פטי ומוצג בגלריה הלאומית לפורטרטים הסקוטית באדינבורו.

הוא מת ב-25 בספטמבר 1913, ונקבר בבית הקברות רוזבנק באדינבורו. בן דודו רוברט נובל, קבור לצדו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'יימס קמפבל נובל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Dictionary of British Artists 1880-1940, compiled by J.Johnson and A. Greutzner, Antique Collectors Club, 1976, Baron Publishing, Woodbridge, Suffolk
2. ↑  The Dictionary of Victorian Painters, 2nd Edition, by Christopher Wood, 1978
3. ↑  Oxford Dictionary of National Biography: Robert Gemmell Hutchison

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NGV: 1142
* RKD: 59739
* ULAN: 500021795
* VIAF: 95815586
* WorldCat: viaf-95815586

 |
**מורטון בטס** (באנגלית: **Morton Betts**;‏ 30 באוגוסט 1847 – 19 באפריל 1914) היה כדורגלן אנגלי, ששיחק בעמדת הקשר האחורי/שוער. הוא הבקיע את השער הראשון אי פעם בגמר גביע ה-FA, כאשר עשה זאת עם וונדררס נגד רויאל אנג'ינירס בעונת 1871/72.

ביוגרפיה
--------

בטס נולד בבלומסברי שבאנגליה בשנת 1847. אביו, אדוארד לאד בטס, היה מהנדס רכבות שהתחתן עם אחותו של יזם הרכבות הידוע סמואל מורטון פטו. בטס קיבל את שמו המלא משניהם. הוא התחנך בבית הספר המוכר הארו ובהמשך למד להיות מהנדס אזרחי.

בטס שיחק בעיקר כדורגל חובבני. הרגע הבולט בקריירה שלו היה הבקעת השער הראשון אי פעם בגמר גביע ה-FA. הוא ניצח עבור וונדררס את המשחק עם   
 0–1 על רויאל אנג'ינירס בעונת 1871/72. תפקידו במגרש היה בדרך כלל כמגן אחורי אם כי הופעתו היחידה בנבחרת אנגליה בשנת 1877 הייתה בכלל כשוער. לאחר שפרש ממשחק היה לשופט וגם היה חבר הנהלה בהתאחדות הכדורגל האנגלית למשך 20 שנה.

בקריירה הספורטיבית שלו שיחק גם בתחום הקריקט ובין השנים 1890–1887 היה מזכיר אסקס לפני שהתפטר ועבד בתפקיד מזכיר בהתאחדות הבייסבול הבריטית שזה עתה הוקמה.

בטס התחתן פעמיים. בנישואיו הראשונים עם ג'יין בוש ב-1879 ובשניים עם ג'יין מורגן ב-1901. במהלך שנות חייו האחרונות התגורר בצרפת ונפטר שם במנטון כשהוא בן 66, זמן קצר לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
**יו האווי** (באנגלית: **Hugh C. Howey**;‏ נולד ב-23 ביוני 1975) הוא סופר אמריקאי שכותב ספרים בסוגה מדע בדיוני.

ביוגרפיה
--------

יו האווי נולד בשנת 1975 בשארלוט וגדל במונרו. לאחר סיום בית הספר הוא עבד בחנות ספרים, כספן, טכנאי קול ועבודות שונות נוספות.

בשנת 2011 הוא כתב את סיפור קצר ראשון Wool. הספר הופץ באמזון תוך שימוש במערכת Kindle. לאור ההצלחה, האווי המשיך לכתוב סיפורים נוספים שהפכו לסדרה Silo. בשנת 2013 אוסף סיפורים מסדרה זו תורגמו לעברית ופורסמו בספר 144 קומות.

בשנת 2012 הוא עשה עסקה עם הוצאה לאור גדולה להפצת ספרים שלו. במקביל הוא נתן רשות לסופרים נוספים לכתוב ספרים לסדרה זו.

בנוסף לסדרת Silo יו האווי כתב יצירות שניתן לאגד לסדרות נוספות.

בשנת 2015 יו האווי עזב את ביתו בפלורידה ועבר לדרום אפריקה. הוא בנה יאכטה ובכוונתו לגור בה תוך מעבר ממקום למקום וכתיבת ספרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יו האווי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יו האווי (באנגלית)
* יו האווי, ברשת החברתית טוויטר
* נתונים אישיים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007390836605171
* BIBSYS: 13051453
* BNE: XX5325034
* BnF: cb16720964b (data)
* CANTIC: a11718274
* GND: 1032630175
* ISNI: 0000 0003 7699 952X
* LCCN: no2012093228
* LNB: 000200934
* NDL: 001149549
* NKC: xx0186263
* NLK: KAC201327571
* NLP: A34377426
* NSK: 000612251
* NTA: 356260755
* SUDOC: 174435894
* VIAF: 253736246
* WorldCat: lccn-no2012093228

 |
**מבנה ההכבדה** בברלין (בגרמנית: **Schwerbelastungskörper** בתרגום חופשי: "גוף הכבדה") הוא מבנה העשוי מבטון מזוין בצורת גליל, הממוקם ברחוב גנרל פפה, בצפון מערב רובע טמפלהוף בברלין, גרמניה.

המבנה
-----

גובהו של הגליל כ-18 מטר ומשקלו כ-12,650 טון. קוטר הגליל כ-21 מטר והוא מונח על "רגל" בסיס בקוטר כ-3.5 מטר. המבנה יוצר לחץ ישיר על הקרקע של כ-12.65 ק"ג לסמ"ר.

המבנה הוצב לצורך בדיקת היתכנות של חוזק הקרקע בשטח שעליו תוכנן להיבנות שער הניצחון עצום הממדים, כחלק מתוכנית הבנייה הנאצית "בירת העולם גרמאניה" לחידוש פניה של ברלין. בתוך חלל פנימי הותקנו מכשירי מדידה שונים. בדיקת ההיתכנות דרשה כי המבנה ישקע בפחות מ-6 ס"מ כהוכחה לעמידות הקרקע החולית המאפיינת את ברלין, בפני משקל המבנים המתוכננים לקום בברלין. בפועל, שקע המבנה ב-18 ס"מ.

עם תום מלחמת העולם השנייה תוכנן להרוס את המבנה, אולם עקב קרבתם של מבני מגורים לא יצאה התוכנית אל הפועל בשל הסכנה הכרוכה בתהליך ההריסה, והוא הושאר על מכונו ומשמש כאתר הנצחה למפעלי הבנייה המתוכננים, המגלומניים, של הנאצים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מבנה ההכבדה** בוויקישיתוף
* תמונות נוספות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 245440660
* WorldCat (עם VIAF): 245440660

 |
**מורטימר דורמר לגט** ( 19 באפריל 1821 – 6 בינואר 1896) היה עורך-דין, מנהל בית ספר, פרופסור וגנרל בצבא האיחוד בזמן מלחמת האזרחים האמריקאית.

ביוגרפיה
--------

לגט נולד ב-19 באפריל 1821 באית'קה, ניו יורק. בגיל 15 עברה משפחתו למחוז גאוגה (geauga), אוהיו. לאחר שעזר לאביו להקים חווה במדבר, למד לגט רפואה ולאחר מכן את משפטים. בסופו של דבר הקים פרקטיקה פרטית באקרון, אוהיו.

כדי לעזור להשלים את הכנסותיו מהפרקטיקה המשפטית שלו, לימד לגט בבית ספר בוורן, אוהיו. שם הוא עזר לבסס את היסודות של מה שאנו מכירים בימינו בשם "מערכת החינוך היסודי". בשנת 1855 שימש בתפקיד פרופסור לנושא כתיבת "כתבי טענות" ופרקטיקה במכללת אוהיו למשפטים. הוא כיהן בתפקיד עד 1858. בשנת 1858 התמנה למפקח על בתי ספר בזנסוויל, אוהיו.

מלחמת האזרחים
-------------

עם פרץ מלחמת האזרחים האמריקנית, הצטרף לגט לצבא האיחוד, ושירת תחילה בצוותו של חברו האלוף ג'ורג' ב. מקללן בויריג'ניה המערבית. לגט עזר להקים את חיל הרגלים המתנדב ה-78 של אוהיו ומונה להיות קולונל ביחידה. הוא הוביל את היחידה בכמה קרבות מלחמת האזרחים, ביניהם קרב פורט דונלסון, קרב שילה, ובמצור על קורינת'.

בשנת 1862 הועלה לדרגת בריגדיר גנרל ביחידת המתנדבים והשתתף בקמפיין ויקסבורג. במהלך המערכה הוא נפצע ונאלץ להתפנות לצורך החלמה.. כשחזר קיבל פיקוד על הדיוויזיה השלישית של חיל ה-XVII במהלך המערכה באטלנטה ו"הצעדה אל הים" של גנרל ויליאם שרמן. הוא הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ביחידה בשנת 1864 וקיבל את הפיקוד בהמשך אותה שנה.

קריירה לאחר המלחמה
------------------

לאחר המלחמה חזר לגט לזנסוויל לזמן קצר והמשיך בקריירה משפטית. הנשיא יוליסס ס. גרנט מינה אותו לממונה על משרדהפטנטים של ארצות הברית בשנת 1871; לגט מילא את התפקיד עד 1881, אז התפטר, שב לאוהיו כדי לחדש את העיסוק הפרטי שלו. בשנת 1884 הקים לגט חברה מצליחה שהפכה מאוחר יותר לחלק מחברת ג'נרל אלקטריק.

משפחתו
------

בנו של לגט, מורטימר מ. לגט, נהרג בשנת 1873 במהלך טקס החניכה של אחוות "אלפא קאפה" באוניברסיטת קורנל. בנו של לגט היה מכוסה עיניים והלך על פסי רכבת עם חניכים אחרים, הוא מעד ונפגע בראשו. לגט הצעיר זכור כאדם הידוע הראשון שמת במהלך טקס חניכה לאחווה במכללה.

דיוקן של לגט בפארק הצבאי הלאומי בויקסבורג
מורטימור דורמר לגט נפטר ב-6 בינואר 1896 בקליבלנד אוהיו, ונקבר בבית העלמין "לייק וויו" ( Lake View Cemetery).

לגט היה אח בלשכת -Amity מס' 5, של הבונים החופשים בזנסוויל, אוהיו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מורטימר דורמר לגט** בוויקישיתוף
* רשימת גנרלים אמריקאים במלחמת האזרחים
* מידע על אנשי צבא ומקומות
* מורטימר גט, אנציקלופדיה להיסטוריה של קליבלנד
* מורטימר דורמר לגט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Today in Masonic History - Mortimer Dormer Leggett is Born, www.masonrytoday.com
2. ↑  Ratna Ghosh, John T. Hubbell, **Biographical Dictionary of the Union: Northern Leaders of the Civil War**, Greenwood Publishing Group, 1995, מסת"ב 978-0-313-20920-8. (באנגלית)
3. ↑  "THE DEATH OF MORTIMER M. LEGGETT.; INVESTIGATION INTO THE CAUSE OF THE ACCIDENT DIVIDED OPINIONS ON THE MATTER". *The New York Times* (באנגלית אמריקאית). 1873-10-14. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-05-23.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 3523 6970
* LCCN: n96026069
* SNAC: w61554gp
* VIAF: 23860076
* WorldCat: lccn-n96026069

 |
**מיטנוואלד** (בגרמנית: **Mittenwald**) היא עיירה בת כ-7,000 תושבים, הממוקמת למרגלות הרי האלפים בחלקו העליון של עמק נהר האיזר, במחוז גארמיש פרטנקירשן שבמדינת בוואריה, גרמניה.

היסטוריה
--------

הרחוב הראשי בעיר העתיקה
בתקופה הרומית עברה באזור "הדרך הרטית" (Via Raetia) בכיוון מעבר ברנר. במהלך המאה השנייה בתקופת שלטון הקיסר ספטימוס סוורוס התחברה גם באמצעות "דרך קלאודיה אוגוסטה" (Via Claudia Augusta) אל הערים הגדולות אאוגסבורג ובולצנו של ימינו.

האזכור הראשון לקיומו של יישוב במקום הוא משנת 1096, ובשנת 1305 הוכרה כעיר שוק. ההתפתחות הראשונית של מיטנוואלד (בתרגום חופשי-"לב היער") התבססה על היערות הסובבים את העיר אשר נכרתו והושטו על דוברות במורד הנהר. העיר הפכה לנקודת מעבר חשובה בדרך המסחר בין טירול ובוואריה.

בשנת 1294 נרכש שטחה של מיטנוואלד על ידי הנסיך-בישוף של פרייזינג אשר החזיק בו עד "החילון" של שנת 1802 שבו סופחה לבעלות ממלכת בוואריה. עד היום מופיע סמל הבישופות (המלך השחור) כחלק מסמל העיר.

בימי הביניים עברה במיטנוואלד דרך מסחר חשובה במיוחד אשר קישרה בין המרכזים המסחריים הגדולים של ונציה, נירנברג ואוגוסבורג משני עברי האלפים. חשיבותה התחזקה עוד יותר כתוצאה ממצב המלחמה מול ממלכת ונציה מסוף המאה ה-15. מיקומה על "הדרך האימפריאלית" (Via Imperii) אפשרה את התרחבות הסחר עם עיר השוק הגדולה בבולצאנו כתחליף. בסוף המאה ה-17 הפכה מיטנוואלד למוקד חשוב של סחר במשי ותעשיית כלי נגינה ובעיקר כינורות וכלי קשת אחרים.

בתחילת המאה העשרים עם סלילת קו הרכבת בין אינסברוק וגרמיש-פרטנקירכן החלה התפתחות של העיר גם בתחום התיירות.

משנות ה-30 ועד היום משמשת העיר כמרכז אימונים לחיילי היחידות האלפיניות (גבירגסייגר) של הצבא הגרמני. לאחר מלחמת העולם השנייה הוקמו בה מחנות למגורי פליטים יהודים ואוקראינים.

גאוגרפיה
--------

מיטנוואלד ממוקמת בגובה 920 מטרים מעל פני הים באזור אוברלנד. בקרבת העיר שני אגמים הרריים: לאוטרזה (Lautersee) ופרכנזה (Ferchensee) ורכס הרי וטרשטיין. במזרחה זורם נהר האיזר. כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 1,437 מ"מ, בין הגבוהות בגרמניה. החודש הגשום ביותר הוא יולי והיבש ביותר הוא פברואר.

כלכלה
-----

מבנה מעוטר בציורי קיר בסגנון אלפיני - מסורת מפותחת על הקירות החיצוניים בעיר.
הענף החשוב ביותר מבחינה כלכלית בעיר הוא התיירות. בעיר כ-600 בתי הארחה ובהם כ-5,400 מיטות. התשתית העירונית מפותחת מאד.

המסורת התרבותית היא חלק חשוב במיוחד של ענף התיירות ובעיר מתקיימים פסטיבלים שנתיים במגוון נושאים. העיר נחשבת כמרכז תעשיית כלי המיתר בגרמניה ובעלת מסורת של 300 שנים בתחום זה. מיטנוואלד מפורסמת במיוחד גם בזכות מסורת ציורי הקיר האלפינית המפותחת והמרשימה המעטרת את קירות הבתים ומוסדות הציבור שבה.

התחבורה לעיר נוחה ומתאפשרת באמצעות כביש סלול וקווי רכבת ואוטובוס סדירים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיטנוואלד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מיטנוואלד
* מיטנוואלד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007557722405171
* GND: 4039732-4
* LCCN: n85308096
* MusicBrainz: 997beeb2-2fc2-4935-a1c5-268c89e8f271
* NKC: ge940590
* VIAF: 124970159
* WorldCat: lccn-n85308096

 |
**שאנדור גומבוש** (בהונגרית: **Gombos Sándor**;‏ 4 בדצמבר 1895 – 27 בינואר 1968) היה סייף הונגרי-יהודי. אלוף אולימפי ואלוף עולם בעל 4 מדליות זהב.

ביוגרפיה
--------

גומבוש נולד בסומבור שבסרביה. בשנת 1921 סיים את לימודי הרפואה באוניברסיטת בודפשט. (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד)

### אלוף עולם

גומבוש זכה פעמיים ברציפות במדליית זהב בתחרות חרב אישי באליפות העולם בסיף, בבודפשט בשנת 1926 ובווישי שבצרפת בשנת 1927.

### אלוף אולימפי

באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכה גומבוש במדליית זהב בתחרות חרב קבוצתית, בין חברי הנבחרת היו עוד שני סייפים יהודים, יאנוש גאראי ואטילה פטשאואר. הנבחרת ההונגרית הייתה בלתי מנוצחת בטורניר האולימפי. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בטורניר חרב אישי לאחר שניצח ב-8 קרבות מתוך 11.

באליפות העולם בסיף שנערכה בנאפולי שבאיטליה בשנת 1929 סיים גומבוש במקום שישי בתחרות חרב אישי.

גומבוש זכה פעמיים ברציפות במדליית זהב בתחרות חרב קבוצתי באליפות העולם בסיף, בלייז' שבבלגיה בשנת 1930 ובווינה שבאוסטריה בשנת 1931 וסיים במקום רביעי בתחרות חרב אישי בשנת 1930.

גומבוש פרש מספורט תחרותי בשנת 1932. אחרי מלחמת העולם השנייה כיהן בתפקיד נשיא איגוד הסיף של הונגריה.

בשנת 1968 נפטר גומבוש בבודפשט.

תארים והישגים
-------------

* בשנת 1997 נבחר גומבוש להיכל התהילה של הספורט היהודי.

קישורים חיצוניים
----------------

* שנדור גומבוש, באתר olympedia.org
* שנדור גומבוש יד לאיש הספורט היהודי (באנגלית)
**הרקוויאם ברה מינור של דבוז'אק** (אופוס 89), היא יצירה פרי עטו של המלחין הצ'כי אנטונין דבוז'אק לטקסט הרקוויאם הקתולי. היצירה מיועדת לתזמורת מלאה, מקהלה ולארבעה סולנים: בס, טנור, אלט וסופרן. הרקוויאם הולחן בשנת 1890.

חיבור היצירה
------------

היצירה הוזמנה מדבוז'אק לפסטיבל המוזיקה בברמינגהאם בשנת 1888, אולם בשל העובדה שדבוז'אק היה עסוק באותה עת ביצירות אחרות הוא כתב את הרקוויאם רק שנתיים מאוחר יותר. היצירה הועלתה על במה לראשונה ב-9 באוקטובר 1891 בברמינגהאם, בניצוחו של המלחין עצמו. 

היצירה כבר בהלחנתה נועדה לאולמות הקונצרטים ולא לכנסיות, ואכן ממעטים להשמיע אותה במיסות בכנסיות, אך היא מושמעת רבות בקונצרטים קלאסיים.

הרכב ומבנה
----------

היצירה נכתבה לתזמורת גדולה הכוללת: 

* כלי קשת - כינורות ראשונים ושניים, ויולות, צ'לים וקונטרבסים.
* כלי נשיפה - פיקולו, שני חלילים, שני אבובים, שני קלרינטים, קלרינט בס, קרן אנגלית, שני בסונים, קונטרבסון, ארבע קרנות יער, ארבע חצוצרות, שלושה טרומבונים (שני טנור ואחד בס) וטובה אחת.
* כלי הקשה - טימפני, טם טם ופעמון.
* עוגב.
* נבל (באופרטוריום ובהוסטיאס בלבד).

בנוסף כוללת היצירה מקהלה בת ארבע קולות (בס, טנור, אלט וסופרן) וארבעה סולנים: בס, טנור, אלט וסופרן. 

אורך היצירה בביצוע סטנדרטי הוא קצת יותר משעה וחצי.

סדר הפרקים
----------

* Requiem aeternam
* Graduale
* Dies irae
* Tuba mirum
* Quid sum miser
* Recordare, Jesu pie
* Confutatis maledictis
* Lacrimosa
* Offertorium
* Hostias
* Sanctus
* Pie Jesu
* Agnus Dei

לקריאה נוספת
------------

* עדה ברודסקי (עורכת), **ספר הליטורגיקה**, (מילים לצלילים חלק ד'), ירושלים: הוצאת כרמל, תשע"ג, עמ' 204-211.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb13907898k (data)
* GND: 300047894
* MusicBrainz work: 13a54c2c-4075-47a4-aba8-ed399e1c2578
* VIAF: 177006806
* WorldCat (עם VIAF): 177006806

 |
**מיגל לופס** (בפורטוגזית: **Hugo Miguel Almeida Costa Lopes**; נולד ב-19 בדצמבר 1986) הוא שחקן כדורגל פורטוגזי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת קייסריספור, ולשעבר בנבחרת פורטוגל.

קריירה
------

לופס נולד בליסבון, לאחר 10 שנים במועדוני הנוער השונים, החל את הקריירה המקצועית בקבוצת המילואים של בנפיקה ליסבון, ב-2006 עבר לסי. די. אופרריו מהליגה הפורטוגזית השנייה. 

בעונת 2007/2008 חתם בקבוצת ריו אבה, לאחר שנתיים בהן בלט במועדון התגלה בו התעניינות מצד קבוצות אחרות, בינואר 2009 חתם בפורטו לארבע שנים. באוגוסט 2010 נחשב לשחקן מיותר בקבוצה והושאל לקבוצה הספרדית ריאל בטיס. 

בחלקה הראשון של עונת 2010/2011 לא שיחק בשום מועדון עד שהושאל בחלון העברות בינואר על ידי ספורטינג בראגה יחד איתה העפיל לשלב הבית של ליגת האלופות שם סיימו במקום השלישי. 

בעונת 2012/2013 חזר לופס לפורטו לאחר שתי ההשאלות, בינואר 2013 עזב סופית את הקבוצה וחתם בספורטינג ליסבון, ביולי 2013 הושאל לקבוצה הצרפתית ליון אולימפיק לעונה אחת, בסיום עונת 2013/2014 עזב את המועדון. ב-6 באוגוסט 2015 הושאל לעונה אחת לגרנדה. עונה אחר כך הושאל לאחאיסר בלדייספור מהליגה הטורקית. ב-7 ביולי 2017 חתם באופן קבוע בקבוצה.

### נבחרת פורטוגל

בשל יכולתו של לופס לשחק בעמדה ימנית ושמאלית זומן על ידי מאמן הנבחרת, פאולו בנטו, למוקדמות יורו 2012. ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הלאומית ב-2 ביוני 2012 במשחק ידידות נגד טורקיה בהפסד 3-1. לופס השתתף בכמה משחקים במוקדמות מונדיאל 2014 אך לא נמנה עם סגל הנבחרת במונדיאל 2014.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיגל לופס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת פורטוגל – יורו 2012** |
| --- |
| 1 אדוארדו • 
2 אלווש • 
3 פפה • 
4 ולוזו • 
5 קונטראו • 
6 קוסטודיו קסטרו • 
7 רונאלדו • 
8 מאוטיניו • 
9 אלמיידה • 
10 קווארסמה • 
11 אוליביירה • 
12 פטריסיו •
13 קושטה • 
14 רולאנדו •
15 מיקאל •
16 מיירלש •
17 נאני •
18 וארלה •
19 לופס •
20 ויאנה •
21 פריירה •
22 בטו •
23 פושטיגה •
מאמן: בנטו | פורטוגלפורטוגל |
**שנדור טאקאץ'** (בהונגרית: **Takács Sándor**;‏ 10 בפברואר 1893 - 22 באפריל 1932) היה שחמטאי הונגרי.

קריירה
------

בשנת 1922 הגיע טאקאץ' למקום ה-13 בתחרות וינה (ניצח: עקיבא רובינשטיין). בשנת 1924 הגיע למקום השישי בתחרות מראן (ניצח: ארנסט גרינפלד). בשנת 1925 ניצח בתחרות בודפשט, בהקדימו את לאיוש שטיינר. 

בשנת 1926 חלק טאקאץ' מקום 3–5 בתחרות בודפשט (התחרות הראשונה שפיד"ה ארגנה, ניצחו: ארנסט גרינפלד ומריו מונטיצ'לי). בשנת 1927 הגיע למקום השמיני בתחרות וינה (ניצח: ארנסט גרינפלד) והגיע למקום החמישי בתחרות קסקמט (ניצח: אלכסנדר אלכין). בשנת 1928 חלק מקום ראשון שני עם ארנסט גרינפלד בתחרות וינה. 

בתחרות הייסטינגס בשנת 1928/29 חלק טאקאץ' מקום 1–3 עם פרנק מרשל ואדגר קול. בשנת 1929 חלק מקום 3–5 בתחרות רוגשקה סלטינה (ניצח: עקיבא רובינשטיין). בשנת 1929/30 חלק מקום 4–7 בתחרות הייסטינגס (ניצח: חוסה ראול קפבלנקה). בשנת 1930 חלק מקום 2–3 בתחרות רוטרדם עם דניאל נוטבום, אחרי המנצח סבלי גריגורייביץ' טרטקובר. באותה שנה חלק מקום 2–3 בתחרות אנטורפן עם ארטור דונקלבלום אחרי המנצח סאלו פלור. 

טאקאץ' ייצג את הונגריה על גבי הלוח השני באולימפיאדת השחמט 1930, אולימפיאדת השחמט השלישית שאורגנה על ידי פיד"ה שהתקיימה בהמבורג בין 13 ביולי לבין 27 ביולי 1930. טאקאץ' ניצח בשישה משחקים, סיים חמישה בתיקו והפסיד בשלושה. ההישג הקבוצתי זיכה אותו במדליית כסף.

קישורים חיצוניים
----------------

* שנדור טאקאץ', באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* משחקי השחמט של שנדור טאקאץ'

הערות שוליים
------------

1. ↑  3rd Chess Olympiad: Hamburg 1930, Hungary, באתר OlimpBase

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0003 9527 1681
* NTA: 306032775
* VIAF: 289927873
* WorldCat: viaf-289927873

 |
**מבלוט ארדינץ'** (בטורקית: **Mevlüt Erdinç**; נולד ב-25 בפברואר 1987) הוא כדורגלן טורקי המשחק באומראניספור.

קריירת מועדונים
---------------

ארדינץ' התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של סושו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בעונת 2005/2006 בניצחון 0–1 נגד אז'אקסיו. בעונת 2007/2008 הצליח לבסס את מקומו בהרכב הקבוצה, כאשר כבש 11 שערים בעונה זו. בעונת 2008/2009 סיים כמלך השערים של המועדון עם 12 שערים.

ב-28 ביוני 2009 חתם לארבע שנים בפריז סן-ז'רמן תמורת 9 מיליון אירו. ב-29 ביולי 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו במשחק ידידות נגד פיורנטינה. ארגינג הבקיע את שער הבכורה שלו בפריז בניצחון 1–3 נגד לה מאן. באוגוסט 2009 נבחר לשחקן החודש בצרפת. את עונת 2009/2010 סיים ארדינץ' כמלך השערים של קבוצתו עם 15 שערים, ואף נבחר לשחקן העונה בקבוצתו. בעונת 2010/2011 חלה ירידה ביכולת של השחקן עקב פציעות שונות והוא כבש רק 8 שערים בליגה. בקיץ 2011 רכש שייח' נאסר אל חלאפי את המועדון ובעקבות הגעתם של שחקנים רבים התערער מעמדו של השחקן במועדון.

ב-25 בינואר 2012 חתם בסטאד רן ל-3 וחצי שנים תמורת 7.5. מיליון אירו.

ב-17 ביולי 2015 חתם לשלוש שנים בהנובר 96 עבור 3.5 מיליון יורו.

ב-7 בינואר 2016 הושאל לגנגאן עד לסוף העונה.

ב-10 ביוני 2016 הושאל למץ.

קריירה בינלאומית
----------------

ארדינץ' נולד בצרפת להורים טורקים והיה יכול לשחק בשתי הנבחרות, אך הוא בחר בטורקיה. ב-26 במרץ 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 2-2 נגד בלארוס. ארדינץ' נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2008, והגיע עם הנבחרת לחצי הגמר.

תארים
-----

**סושו**

* הגביע הצרפתי: 2007

**פריז סן-ז'רמן**

* הגביע הצרפתי: 2010

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מבלוט ארדינץ'** בוויקישיתוף
* מבלוט ארדינץ', ברשת החברתית טוויטר
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

| **נבחרת טורקיה – יורו 2008** |
| --- |
| 1 רושטו • 
2 סרבט • 
3 בלטה • 
4 זאן • 
5 אמרה בלוזוגלו • 
6 טופאל • 
7 אאורליו • 
8 ניהאט • 
9 שנטורק • 
10 קרדניז • 
11 מטין • 
12 זנגין •
13 אמרה גונגור • 
14 טוראן •
15 אמרה אשיק •
16 בורל •
17 טונג'אי •
18 קאזים •
19 אקמן •
20 סריאוגלו •
21 ארדינץ' •
22 אלטינטופ •
23 דמירל •
מאמן: טרים | טורקיהטורקיה |
**הרקוויאם של אוקכם** היא רקוויאם שהולחן על ידי יוהנס אוקכם במחצית השנייה של המאה ה-15. יצירה זו היא הרקוויאם המוקדם ביותר המולחן בסגנון פוליפוני ואחד מהרקוויאמים הקדומים ביותר ששרדו עד היום. זוהי אחת היצירות הידועות של אוקכם והיא ממשיכה להיות מושמעת גם היום.

היצירה
------

זמן חיבור היצירה המדויק אינו ידוע. יש המשערים שהוא הולחן בשנת 1461, שנת מותו של שארל השביעי, שהיטיב עם אוקכם, והיצירה מבטאת אבל עליו. לעומתם יש המאחרים את זמן חיבור היצירה ל-1483 שנת מותו של לואי האחד עשר, ואף לזמן מאוחר מכך, קרוב למותו של אוקכם עצמו. 

טקסט הרקוויאם הזה שונה מהטקסט הרגיל של הרקוויאם הקתולי. המזמור דיאס אירה נעדר, ובמקומו מופיעים שני מזמורים אחרים. מכיוון שהסנקטוס, האגנוס דאי והטקס לא מופיעים ביצירה, רווחת הסברה שהרקוויאם לא גמור. מקומות ריקים שנשארו בקודקס בו הופיעה היצירה מסוף המאה ה-15, יכולים להעיד שברקוויאם היו חלקים נוספים שלא היו בפני המעתיק או שהיו במצב לא קריא, בכל מקרה, חלקים אלו אם היו - אבדו. 

היצירה הולחנה לארבע קולות ויש בה חמישה פרקים. הסגנון של היצירה הוא צנוע, כנראה בשל התפיסה שכך יאה למיסת אבל. כל אחד מהפרקים הולחן במנגינה שונה, ובכך שונה המיסה הזו ממיסות אחרות שהלחין אוקכם. כל אחד מהפרקים משתמש בווריאציה על מנגינת המזמור הגרגוריאני המוכר למזמור זה, גם זה חריג ביחס ליצירות אחרות של אוקכם.

סדר הפרקים
----------

* Introitus: Requiem aeternam
* Kyrie
* Graduale: Si ambulem
* Tractus: Sicut cervus desiderat
* Offertorium: Domine Jesu Christe

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "רקוויאם" באתר מיוזיק בריינז

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: df89bc59-1bb3-4708-bc44-3150b487dc9a

 |
**שנדון הארקים בפטיסט** (באנגלית: **Shandon Harkeem Baptiste**; נולד ב-8 באפריל 1998 בגרנדה) הוא כדורגלן גרנדי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ברנטפורד מהפרמייר ליג.

קריירת מועדונים
---------------

### תחילת הקריירה

בפטיסט גדל במחלקת הנוער של רדינג, ולאחר שחרורו מהמועדון עבר למחלקת הנוער של אוקספורד יונייטד. הוא ערך במדי המועדון 26 הופעות במסגרת הפוטבול ליג הראשונה, בהן הבקיע שער אחד. בעונת 2017/2018 הושאל להמפטון אנד ריצ'מונד בורו מהנשיונל ליג דרום, במדיה ערך 18 הופעות ליגה.

### ברנטפורד

ב-31 בינואר 2020 חתם בפטיסט על חוזה לארבע עונות וחצי בברנפורד מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. הוא ערך 13 הופעות ליגה במועדון בעונת 2019/2020, ובשל פציעה ערך הופעת ליגה אחת בלבד בעונת 2020/2021, בסופה עלתה ברנטפורד לפרמייר ליג.

ב-28 באוגוסט 2021 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג, בתיקו 1-1 נגד אסטון וילה במסגרת המחזור השלישי לעונת 2021/2022.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-24 באוקטובר 2017 ערך בפטיסט את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרנדה, בהפסד 0–5 לנבחרת פנמה במשחק ידידות. ב-12 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 2-2 נגד נבחרת טרינידד וטובגו במשחק ידידות. לאחר שערך שלוש הופעות במדי נבחרת גרנדה במשחקי ידידות, הוא זומן למשחקי מוקדמות ליגת האומות של CONCACAF לעונת 2019/2020 בחודש ספטמבר 2020, אך מאוחר יותר סירב לזימון על-מנת להשאיר לעצמו את האפשרות לייצג את נבחרת אנגליה בעתיד.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Shandon Signs New Contract באתר הרשמי של אוקספורד יונייטד, 22 בדצמבר 2017 (באנגלית)
2. ↑  SHANDON BAPTISTE COMPLETES MOVE TO BRENTFORD FROM OXFORD באתר הרשמי של ברנטפורד, 31 בינואר 2020 (באנגלית)
3. ↑  Shandon's Call Up באתר הרשמי של אוקספורד יונייטד, 23 בספטמבר 2019 (באנגלית)
4. ↑  Oxford United's Shandon Baptiste turns down Grenada to keep England options open באתר Oxpord Mail, ‏ 8 באוקטובר 2019 (באנגלית)
**מרסל אשאר** (בצרפתית: **Marcel Achard**;‏ 5 ביולי 1899 – 4 בספטמבר 1974), מחזאי צרפתי.

קורות חייו
----------

מרסל אשאר הוטבל כמרסל אוגוסטן פראול בסן-פואה-לה-ליון (כיום פרבר של העיר ליון) במחוז רון שבצרפת. הוא אימץ לעצמו את שם העט מרסל אשאר כאשר החל לפרסם את מחזותיו אחרי מלחמת העולם הראשונה.

הצלחתו הראשונה היה המחזה "התרצי לשחק אתי?" שהוצג בפריז ב-1923, קומדיה רגשנית על אודות הקרקס והליצנים. מחזה זה שימש כדגם למחזותיו הבאים שרובם נחשבים לשחזור של מצבים שמקורם בקומדיה האיטלקית בהשתתפות דמויות כמו פיירו וקולומבין הגורמות לצופים לצחוק ולבכות בעת ובעונה אחת.

הפופולריות שלו והצלחותיו הגדולות הגיעו לשיאן בין שתי מלחמות העולם, כאשר המבקרים השוו את מחזותיו עם אלה של פייר דה מאריבו ושל אלפרד דה מיסה. שני מחזותיו הפופולריים ביותר בתקופה זו היו "ז'אן החולמני" (1929) ו-"דומינו" (1932).

הביקורת שלאחר מלחמת העולם השנייה לא היטיבה עמו ותיארה אותו כ"מומחה לאהבה". אך למרות ביקורת זו הוא המשיך לכתוב מחזות ובהם: "מחלת האהבה" (1955) ו-"האידיוטית" (1960) - מחזה שעליו התבסס המחזה הבא "ירייה באפלה" (1961).

מרסל אשאר נבחר לחבר האקדמיה הצרפתית ב-1959.

ארבעה ממחזותיו של מרסל אשאר הוצגו בתיאטראות של ברודוויי בעיר ניו יורק. הצגת המחזה "דומינו" הופסקה אחרי שבע הופעות בלבד (1932), אך המחזה "לפני הבלונדינית שלי" שנכתב מחדש בשם "אני מכיר את אהובתי" זכה ב-247 הופעות בתיאטרון שוברט בניו יורק (1949–1950). הצגת המחזה "פאטאט" הופסקה גם היא לאחר שבע הופעות (1958 ) אך המחזה "ירייה באפלה" הוצג בניו יורק 389 פעמים (1961 -1962).

רבים ממחזותיו של מרסל אשאר עובדו לקולנוע ובהם: "מאיירלינג" (1936), "סופת רעמים" (1938) "פליסי נאנטיי" (1942), "שני הביישנים" (1943), "ולס בפריז" (1949) ו-"ז'אן החולמני" (1949).

מרסל אשאר מת בפריז ב-1974.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **מרסל אשאר** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מרסל אשאר** |

* מרסל אשר (1899-1974), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307592205171
* BIBSYS: 2050632
* BNE: XX1171631
* BnF: cb11930175n (data)
* CiNii: DA04830495
* GND: 118643630
* ICCU: SBLV239995
* ISNI: 0000 0003 6865 1558
* LCCN: n50036875
* Léonore: 19800035/1230/41876
* MusicBrainz: 25fd90b0-e391-48dc-bce5-7b2f3d18f955
* NDL: 00519430
* NKC: jn20000600065
* NLA: 35000708
* NLG: 131399
* NLP: A22848642
* NTA: 070223688
* SELIBR: 300286
* SNAC: w6x647b5
* SUDOC: 027210014
* Trove: 784632
* VIAF: 64013553
* WorldCat: lccn-n50036875

 |
הונגריההונגריה
זהו שם הונגרי; שם המשפחה הוא בירו. 

**שנדור בירו** (בהונגרית: **Bíró Sándor**; ‏19 באוגוסט 1911 – 7 באוקטובר 1988) היה כדורגלן הונגרי, ששיחק בעמדת הבלם.

ביוגרפיה
--------

בירו נולד ב-19 באוגוסט 1911 בהונגריה והחל את דרכו ככדורגלן בקרולטי TVE מהמחוז השלישי בבודפשט. בסוף שנות ה-20 של המאה העשרים ותחילת שנות ה-30 הקבוצה נשארה במחצית הטבלה והוא זכה עימה בגביע ההונגרי של 1931 לאחר שהביסו את פרנצווארוש 1–4 בגמר. נקודות החוזק של בירו כללו את המהירות והמיומנות הטכנית שלו שהפכו אותו לאחד המגנים ההונגרים הטובים בדורו. 

ב-1933 עבר למ.ט.ק הונגריה שם שיחק לצד גיולה מאנדי המנוסה. הוא זכה עימה פעמיים בליגה ההונגרית ב-1936 ו-1937 ונבחר לשחקן השנה בהונגריה ב-1940, שנה שגם הייתה לאחרונה שלו במועדון זה. משם עבר ל-BKV אלור ואויפשט לפני שחזר שנית למ.ט.ק הונגריה לאחר תום מלחמת העולם השנייה. בניגוד לפעם הראשונה בירו וקבוצתו לא הצליחו לשחזר את אותה הצלחה ובעונתו האחרונה בקריירה חזר לקרולטי TVE וערך בסך 450 משחקי ליגה עד 1949.

במדים הלאומיים ערך בירו את הופעת הבכורה בנבחרת ההונגרית בניצחון 1–2 על גרמניה באוקטובר 1932. הוא ולאגוס קוראניי הפכו במהרה לצמד המגנים הבכירים בנבחרת, עד שהקריירה של קוראניי נקטעה עקב שבר ברגל. מאז בירו שיחק עם שותפים אחרים עד שזה חזר לשחק ב-1937. במונדיאל 1938 הגיע לגמר איתה בו הפסידו 4–2 לאיטליה. גם לאחר המלחמה חזר בירו לשחק עוד חמישה משחקים עד לפרישתו ממנה ב-1946 לאחר 54 משחקים בה.

תארים
-----

קרולטי TVE
* הגביע ההונגרי: 1931

מ.ט.ק. בודפשט
* אליפות הונגריה (2): 1936, 1937

נבחרת הונגריה
* סגנית גביע העולם: 1938

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* שנדור בירו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בהונגרית מופיע שם המשפחה לפני השם הפרטי

| **נבחרת הונגריה – מונדיאל 1938 (מקום שני)** |
| --- |
| 1 באלוך • 
2 מיהאי בירו • 
3 שנדור בירו • 
4 צ'ה • 
5 דודס • 
6 הדה • 
7 קוהוט • 
8 קוראניי • 
9 לזאר • 
10 פלינקאס • 
11 פולגאר • 
12 בלה שארושי •
13 ג'רג' שארושי • 
14 שאש •
15 סאבו •
16 סלאי •
17 סוץ' •
18 ז'נגלר •
19 טיטקוש •
20 טולדי •
21 טוראי •
22 וינצה •
מאמן: שאפר | הונגריההונגריה |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במונח בלתי פורמלי. אם התכוונתם למונח פורמלי בלוגיקה מתמטית, ראו מבנה (לוגיקה מתמטית).
במתמטיקה, **מבנה** הוא מונח לא פורמלי המציין יחסים לא טריוויאליים (שאינם מתקיימים תמיד) בין איבריה של קבוצה. המבנה של קבוצה נותן לה משמעות וחשיבות, ובמידה מסוימת ניתן להגדיר את המתמטיקה כולה כתורה של חקר מבנים.

בלוגיקה מתמטית מפרמלים את המונח **מבנה** כדי שניתן יהיה לעסוק בו באופן ריגורוזי.

מבנים בתחומים שונים במתמטיקה
----------------------------

ניתן לאפיין את תחומי המתמטיקה השונים על פי סוג המבנים הנחקרים בהם. האלגברה עוסקת בחקר מבנים אלגבריים, מבנים בהם מוגדרת פעולה בין איברים; אנליזה מתמטית עוסקת בעיקר בחקר מרחבים מטריים, מבנים בהם מוגדר מרחק בין איברים; טופולוגיה עוסקת בחקר מרחבים טופולוגיים הכלליים יותר, בהם יש מובן לקרבה בין איברים; ואילו תורת המספרים מוקדשת ברובה לחקירתו של מבנה אחד ויחיד – חוג המספרים השלמים. תורת הקטגוריות ותורת הקבוצות עוסקות בחקר מבנים כלליים באשר הם.

דוגמה מוכרת למבנה היא קבוצת המספרים הטבעיים, לה מבנה עשיר המתבטא בפעולת החיבור והכפל והסדר הטוב המוגדרים על איבריה. אפשרי שעל קבוצה מסוימת יוגדר יותר ממבנה אחד בעל עניין ובתחומים שונים יבחרו להתרכז במבנים שונים של אותה קבוצה. למשל על קבוצת המספרים הממשיים ניתן לחשוב בין השאר כעל שדה (באלגברה מופשטת), כעל ישר (בגאומטריה), כעל מרחב מטרי שלם (בטופולוגיה) או כעל יריעה חלקה (בגאומטריה דיפרנציאלית). לעיתים מבנה מעניין של קבוצות מסוימות מהווה תמריץ למציאת קבוצות נוספות בעלות מבנה דומה. כך למשל המבנה "מרחב וקטורי", הנחקר במסגרת האלגברה הליניארית, מוגדר על ידי חיקוי תכונותיו המוצלחות של המרחב האוקלידי, שבעצמו מוגדר על ידי חיקוי תכונותיהם של המישור הדו-ממדי ושל המרחב תלת-ממדי.

מבנה המזכיר במידה מסוימת (לעיתים באופן קלוש מאוד) את החלל התלת-ממדי נקרא מרחב. זהו הבדל סמנטי בלבד ואין לו משמעות מתמטית פורמלית.

הומומרפיזמים בין מבנים
----------------------

 ערכים מורחבים – **הומומורפיזם, תורת הקטגוריות**  

בהינתן שתי קבוצות בעלות מבנה מאותו סוג (לדוגמה שתי חבורות) ניתן (בדרך כלל) להגדיר את מושג ההומומורפיזם ביניהם. הומומורפיזם היא העתקה בין הקבוצות, המכבדת את המבנים במובן מסוים. מכאן שאוסף כל הקבוצות המצוידות במבנה מסוג מסוים מהווה קטגוריה.

בפרט התאמה בין שתי קבוצות המראה שיש להן אותו מבנה נקראת איזומורפיזם. כאשר מבנה אחד מוכל בתוך מבנה אחר מאותו הסוג הוא נקרא תת-מבנה (למשל תת-חבורה).

ראו גם
------

* מבנה (לוגיקה מתמטית)
* מבנה אלגברי
* תורת הקטגוריות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מבנה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4183783-6

 |
צילום בחשיפה ארוכה של ירי מספר כדורים נותבים שפגיעתם במטרה מתיזה נתזים (הקצה האדום)
**נֶתֶז** (או **רִיקוֹשֵט**, מצרפתית: **Ricochet**) הוא עצם שניתז כתוצאה מפגיעת קליע או פגז או כתוצאה מהתפוצצות פצצה. כמו כן, לעיתים הקליע עצמו סוטה ממסלולו לאחר הפגיעה במשטח. נתז שנוצר כתוצאה מירי מורכב בדרך כלל מהחומר שממנו עשוי העצם שבו פגע הקליע או הפגז. במקרים מסוימים עשוי הנתז להיווצר מחלקי הקליע עצמו שהתפרק לאחר שפגע במטרה קשיחה ושחלקיו שינו את כיוון תנועתם. על פי חוק שימור האנרגיה, סך האנרגיה הקינטית של כל הנתזים שנוצרו כתוצאה מירי אחד יהיה נמוך מהאנרגיה שהייתה בקליע טרם פגיעתו. הפרש האנרגיה הקינטית הוא החום שנוצר בעת הפגיעה. צורתם וגודלם של הנתזים משתנה בהתאם למשתנים רבים ובהם זווית הפגיעה, מהירות הפגיעה, החומר ממנו עשוי הנתז, טמפרטורה ועוד. לעיתים לנתז צורה פחוסה שמשפיעה על המסלול הבליסטי של הנתז.

גורמים המשפיעים על היווצרות נתזים
---------------------------------

* החומר ממנו עשוי הקליע (או הפגז) הנורה. קליעים מחומר רך אינם חודרים לעומק ובעלי סבירות גבוהה יותר להתפרק וליצור בהתפרקותם נתזים.
* החומר ממנו עשויה המטרה. הסיכויים להתזה גדלים בעת פגיעה במשטחים קשיחים ושטוחים כגון קירות, בטון ופלדה. לעומת זאת חומרים אלסטיים סופגים את האנרגיה ועוצרים את הקליע לאחר שחדר לתוכם. פגיעת קליע בנוזל תביא לבליעה מהירה של האנרגיה עם הסתברות נמוכה לנתזים שיכולים להיווצר רק מהחומר של הקליע עצמו.
* כמות האנרגיה שבקליע הפרופורציונית למכפלת ריבוע המהירות במסה של הגוף הפוגע. ככל שהאנרגיה גבוהה יותר כך ההסתברות לפרוק או תלישה של חלקים מהחומר תגדל.
* זווית הפגיעה. זווית פגיעה חדה יכולה להביא לתלישה של חלקי חומר ולהיווצרות נתזים גם מחומרים רכים ואלסטיים יחסית.

אמצעי זהירות
------------

חיילת אמריקנית מתמגנת כנדרש לפני ירי במק"כ
בצבאות רבים נהוג לנקוט באמצעי זהירות על מנת למזער את סיכויי ההיפגעות מנתז. דוגמאות;   

* הרכבת משקפי מגן
* לבישת אפוד מגן
* שימוש במטרות קרטון (שנחדרות על ידי הקליע מבלי שיתפרק)
* ירי לעבר חומת מפגע העשויה חול או אדמה שסופגים אנרגיה ביעילות
* שמירת מרחקי בטיחות מן המטרה עליה יורים.

קירות מבנים שמיועדים לאימוני לוחמת שטח בנוי מצופים לרוב בקולטי נתזים (יריעות גומי דחוס לקליטת הקליעים) שמאפשרים תרגול ירי בתוך מבנה, תוך הקטנה בסיכון ליצירת נתזים.

ראו גם
------

* רתע
* מטווח
* הדף
* קליעה
* בליסטיקה

קישורים חיצוניים
----------------

* נתז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**נווה קיץ** (אנגלית: **A Summer Place**) הוא סרט מלודרמה רומנטית אמריקאי משנת 1959.

התסריט מבוסס על ספר בשם זה מאת סלואן וילסון שפורסם ב-1958. הסרט הצליח מאוד בזמנו בעיקר אצל צעירים היות שעסק בבעיית יחסי מין אצל מתבגרים ובתפקידים הראשיים שיחקו שני צעירים יפים ובלונדינים שהיו אז מושא להערצה - סנדרה די וטרוי דונהיו.

נעימת הנושא של הסרט זכתה לפרסום רב בביצוע של תזמורתו של פרסי פיית' והייתה במשך תשעה שבועות בראש הבילבורד הוט 100 בשנת 1959.

תקציר העלילה
------------

בארט הנטר (ארתור קנדי) הוא בעל אחוזה ב"אי האורנים" בחוף מיין. בעבר הייתה משפחתו אמידה אבל לאחר מות אביו הוא נסחף לאלכוהוליזם ומצבו הכלכלי הידרדר עד שנאלץ להשכיר חלק מחדרי האחוזה לנופשים בחודשי הקיץ. אתו גרים במקום אשתו סילביה (דורותי מקגוויר) ובנו ג'ון (טרוי דונהיו).

משפחת יורגנסון מגיעה למקום בקיץ לחופשה. אב המשפחה הוא קן יורגנסון (ריצ'רד איגן), אשתו הלן (קונסטנס פורד) ובתם מולי (סנדרה די).

קן מכיר את המקום. הוא עבד שם לפני עשרים שנה כמציל כדי לממן את לימודיו. כבר אז הכיר את סילביה והתחרה על ליבה מול בארט הנטר, אבל משפחתה של סילביה לחצה עליה שתעדיף את בארט העשיר על קן העני. קן עזב את המקום הפך למיליונר בתעשייה הכימית, נישא להלן והוליד את מולי.

חיי הנישואים של קן והלן אינם טובים. הם ישנים בחדרים נפרדים ורבים כל הזמן בעיקר בעניין התנהגותה של מולי עם בחורים שאינה מוצאת חן בעיני אמה.

גם היחסים בן סילביה ובארט הנטר הם גרועים בעיקר בגלל שתיינותו של בארט. כשסילביה נפגשת בקן נדלקת שוב האהבה ביניהם, עובדה שלא נעלמת מעיניה הבולשות של הלן.

ג'ון ומולי יוצאים לשיט בסירה ונקלעים לסערה. סירתם מתהפכת והם נחלצים בקושי, מגיעים לחוף ומתגלים בבוקר על ידי משמר החופים. הלן מכריחה את מולי לעבור בדיקה גניקולוגית לראות שהיא עדיין בתולה. היא מתקיפה את קן ואומרת לו שהכל בגלל הדם השוודי שלו הזורם בעורקיה של מולי כי בשוודיה מתרחצים עירומים זכרים ונקבות.

קן משיב בחזרה כי כעת היא הכניסה את השוודים לרשימה של אנשים שהיא שונאת הכוללת יהודים, כושים, קתולים, היספנים, איטלקים, פולנים, ילדים קטנים ועוד.

בתגובה מגלה הלן לכולם את הרומן בין קן וסילביה. הדבר מסתיים בגירושים צורמים. מולי וג'ון נשלחים לקולג'ים המרוחקים זה מזה.

קן וסילביה חוזרים לאי האורנים כזוג נשוי ומזמינים את מולי וג'ון. הזוג הצעיר מתייחד ומולי נכנסת להריון. הם מבקשים להתחתן ובית המשפט מאשר זאת לבסוף למרות גילם הצעיר. הזוג הצעיר חוזר לירח דבש לבית החוף של קן וסילביה באי האורנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* "נווה קיץ", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "נווה קיץ", באתר נטפליקס
* "נווה קיץ", באתר AllMovie (באנגלית)
* "נווה קיץ", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "נווה קיץ", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "נווה קיץ", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט נווה קיץ, באתר יוטיוב
* נעימת הנושא מהסרט נווה קיץ בביצוע תזמורתו של פרסי פיית', באתר "יוטיוב"