recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**שאנדור ארדש** (בהונגרית: **Erdős Sándor**; נולד ב-21 באוגוסט 1947) הוא סייף יהודי-הונגרי אלוף אולימפי (מינכן 1972) ופעמיים אלוף עולם (1970 ו-1971) בדקר קבוצתי.

ביוגרפיה
--------

בשנת 1965 התגייס לצבא. בשנת 1971 סיים ארדש לימודיו באוניברסיטת קרל מרקס לכלכלה (היום אוניברסיטת קורבינוס של בודפשט) בתואר בכלכלה, בשנת 1976 סיים את האוניברסיטה לחינוך גופני בתואר מאמן אמן בסייף. לאחר שפרש מספורט, עבד כאיש עסקים.

קריירה בספורט
-------------

משנת 1960 היה סייף רומח ודקר ב-VSC בודפשט. בשנת 1965 הוא זכה במדליית זהב באליפות הונגריה לנוער בדקר והשתתף באליפות העולם לנוער ברוטרדם באותה השנה. באליפות העולם לנוער שנערכה בטהראן בשנת 1967 הוא זכה במדליית ארד בדקר אישי.

### אלוף הונגריה

בשנת 1969 זכה באליפות הונגריה בדקר קבוצתי.

### אלוף עולם קבוצתי

באליפות העולם שנערכה באנקרה בשנת 1970 הוא זכה במדליית זהב בתחרות דקר קבוצתי.

באליפות העולם שנערכה בווינה בשנת 1971 הוא זכה שוב במדליית זהב בתחרות דקר קבוצתי וסיים במקום רביעי בדקר אישי.

### אלוף אולימפי קבוצתי

באולימפיאדת מינכן (1972) הוא זכה במדליית זהב בדקר קבוצתי, לפני שווייץ וברית המועצות.

באליפות העולם שנערכה בגטבורג בשנת 1973 הוא זכה במדליית כסף בדקר קבוצתי.

באליפות העולם שנערכה בגרנובל בשנת 1974 הוא זכה במדליית ארד בדקר קבוצתי.

באליפות העולם שנערכה בבודפשט בשנת 1975 הוא זכה במדליית ארד בדקר קבוצתי.

באולימפיאדת מונטריאול (1976) הוא סיים במקום רביעי בדקר קבוצתי ובמקום שביעי בחרב קבוצתי.

באליפות העולם שנערכה בבואנוס איירס בשנת 1977 הוא סיים במקום רביעי בדקר קבוצתי.

לקריאה נוספת
------------

* המשחקים האולימפיים 1896–1976 - בודפשט, 1977 - ISBN 963253526X
* לאסלו הוואש: ספר הזהב של הספורט ההונגרי - בודפשט, 1982 - ISBN 9632535723
* מיקלוש בוצ'אק: איך האלופים האולימפיים שלנו חיים (166 אנשים ברחבי העולם) - 1998 (ללא מספר ISBN)
* הלקסיקון החדש של רוואי.
* "שאנדור ארדש, סייף, אלוף אולימפי". mzsgoregdiakok.fw.hu.
* "Fechten - Weltmeisterschaften (Herren - Degen)". *sport-komplett.de* (בגרמנית). Sport-Komplett. נבדק ב-2014-12-26.

קישורים חיצוניים
----------------

* שאנדור ארדש, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* שאנדור ארדש, באתר olympedia.org
* שאנדור ארדש, באתר הוועד האולימפי ההונגרי
**זוֹ הַדֶּרֶך** הוא שיר מאת רחל המשוררת, אשר נחתם בסוף קיץ, תרפ"ט 1929. חובר על ידי המשוררת ללא כותרת, ושמו נקבע על ידי המוציאים לאור של שירתה לאחר פטירתה. 
השיר הוכנס אל מסכת השירים שנהוג לקרוא או לשיר בטקסים חגיגיים בתקופת יישוב ולאחר הקמת המדינה.

מילות השיר
----------

|  |
| --- |
| שְׂשׂוֹנִי הַזָּעִיר... הַפֶּרַח
שֶׁטִּפַּחְתִּי בְּיָד חֲרֵדָה
בְּגִנַּת חַיַּי הַשּׁוֹמֶמֶת,
בְּאַדְמַת חַיַּי הַכְּבֵדָה.

שְׂשׂוֹנִי הַזָּעִיר! יָדַעְתִּי,
לֹא יִמּוֹט הַחֹק הָאַכְזָר:
כָּל טִפָּה שֶׁל טַל לְהָדִיחַ
בְּנִטְפֵי דְמָעוֹת אֵין מִסְפָּר.

זוֹ הַדֶּרֶך – אַחֶרֶת אֵינֶנָּה,
בָּהּ לָלֶכֶת, לָלֶכֶת עַד תֹּם;
וְלִזְכֹּר. וְלָשִׁיר, וְלִכְמֹהַּ
וְלִזְכֹּר, וְלִדֹּם... וְלִדֹּם...  |

פרקי השיר ותכניו
----------------

"זו הדרך" ביטא נאמנה את ערכי תנועת העבודה, כפי שנתפסו בתקופת היישוב: חלוציות, נחישות, עקשנות, שתיקה, געגועים והסתפקות במועט, עד להשגת היעדים: הקמת חברה יהודית עמלנית, שתפנית, חופשית וריבונית בארץ ישראל.
השיר המחורז כולל שלושה בתים. כמו בשיריה האחרים, העדיפה המשוררת גם ב"זו הדרך" להשתמש בדימויים ומטפורות מתחום החקלאות האהובה עליה; וכך, היא מדמה את אהבותיה לפרח, ואת חייה, שהנחילו לה אכזבה, לגינה שוממה, שאדמתה "כבדה", שגרגיריה דבוקים זה לזה ללא רווחים המאפשרים אוורור וניקוז ומבלעדיהם לא תיתכן צמיחה. המים המאוזכרים בשיר הם טיפות טל ודמעה המנוגדים כביכול; האחד מסמל את איתני הטבע ואת היופי שבבריאה, והשנייה, מקורה בעין האדם, היא תוצר של העצב והבכי. שני הבתים הראשונים מספרים על החוויה הנפשית הפנימית, ואילו נושאו של הבית השלישי הוא המולת כוחות הנפש בהתנהלות המתמשכת אל היעד הנשגב, התנהלות המכונה "הדרך". כמו באמרתו של יוסף טרומפלדור: טוב למות בעד ארצנו, אין מיצרים למסירות הנדרשת מן החלוץ או החלוצה במאבקם למען תחיית האומה, ובמילותיה של רחל: "אַחֶרֶת אֵינֶנָּה,/ בָּהּ לָלֶכֶת, לָלֶכֶת עַד תֹּם", כאשר התום הוא גם קץ החיים, כמחיר למאבק על היעדים או בדרך הטבע, בעת זקנה ושיבה.

לחן וביצועים לשיר
-----------------

הבית השלישי, המתחיל במילים "זו הדרך", הולחן על ידי המוזיקאי אפרים בן-חיים, מגרעין המייסדים של קבוצת קריית ענבים.

לקריאה נוספת
------------

* רחל בלובשטיין, [ששוני הזעיר ... הפרח], **שירת רחל**, תל אביב: הוצאת דבר, תרצ"ה-1935, עמ' קלה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "זו הדרך" באתר בית לזמר העברי
* מילות השיר "זו הדרך" והאזנה לו באתר זמרשת

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: מוקי צור, ביאליק, ברנר ורחל והשפעתם על תודעת תנועת העבודה, **עלי-שיח**, 25, תשמ"ח, עמ' 171-174.
2. ↑  ראו: אפרים בן-חיים, זו הדרך אחרת איננה, **זאת ארצנו**, ירושלים, 1944, עמ' ,7 באתר הספרייה הלאומית.

| שירת רחל |
| --- |
| ספיח (1927) | זמר נוגה • אל ארצי • רחל • כאן על פני אדמה • אני • כנרת • הן יצאנו בסך • כוחי הולך ודל • מיכל • פגישה, חצי פגישה • יום בשורה |
| מנגד (1930) | עקרה • ספר שירי • ואולי לא היו הדברים... • אם צו הגורל... • להקיץ ולדעת • זמר • גן נעול • העברת ידך • לא פעם, בקיץ • פשטתי יד לבקש רחמים • הוי ארצי הורתי • בלילה • שי • אקליפטוס • מנגד • זו הדרך • אני ואתה |
| נבו (1932) | אביב • רק על עצמי • הנה אקח את מבט עיניך • בגני נטעתיך • על הגורן • עם שחר • חג • מתי • כה ציפיתי ליום והגיע • ליד החלון |
| טיוטות ותרגומים | חופי ירדן • אל נא תשירי • התזכרי ליל אביב? • שיבה • אל גדר דחויה |
ציור שמן מעשה ידי פול קיין, של שבט אוג'יבווה על חופי מפרץ ג'ורגיאן על גדת ימת יורון.
**האומות הראשונות** (באנגלית: **First Nations**) הוא כינוי רשמי ומשפטי המשמש בקנדה לתיאור העמים הילידים ביבשת אמריקה המתגוררים בה, למעט האינואיטים ואנשי המטיס.

מקורו של המונח בשנות ה-80, והוא נטבע על ידי סול סנדרסון. 

המונח משמש למטרות חוקיות שונות, ולצורכי הזכויות המוענקות לשבטים האינדיאניים מכוח חוק האינדיאנים הקנדי, וכן לצורכי הגדרת הזכויות והכספים המגיעים לשבטים האינדיאנים מממשלת קנדה, וזאת תוך העדפת מונח זה על המונח "אינדיאני" אשר נחשב מעליב, שכן אין קשר בין ילידי צפון אמריקה להודו. תהליך דומה הוביל את מדינת ארצות הברית לשנות את המינוח המגדיר את תושביה הילידיים ל"Native American".

כיום מוכרים כ-600 שבטים ילידיים המוגדרים כחלק מ"האומות הראשונות".

הגוף המייצג את השבטים הוא אספת האומות הראשונות.

ראו גם
------

* שמורת האומות הראשונות
* אוניברסיטת האומות הראשונות של קנדה
* מערכת הפנימיות של האינדיאנים הקנדים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האומות הראשונות** בוויקישיתוף
* Indian Act - חוק האינדיאנים של קנדה
* אתר למנויים בלבד איאן אוסטין, הניו יורק טיימס, בדרך לפיוס עם העמים הילידים מביטה קנדה אל עברה האפל, באתר הארץ, 4 ביוני 2015
* דו"ח על מחקר רפואי שביצעו שלטונות קנדה באינדיאנים קנדיים בשנות ה-40 של המאה ה-20 (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  נאום באספת האומות הראשונות
2. ↑  מדריך מונחים של ממשלת קנדה ומקורו של המונח
פירוש נוסף ערך זה עוסק בחטיף אפוי, אשר משוזר לתוך צורה של לולאה. אם התכוונתם לספר, ראו בייגלה (ספר).

בייגלה מודרני
בייגלה
**בייגלה** (בעברית: **שְׁלוֹבִית**) הוא חטיף אפוי, אשר משוזר לתוך צורה של לולאה. הבייגלה עשוי מקמח חיטה ומשמרים, לרוב בתוספת מלח או שומשום.

היסטוריה
--------

לפי מקורות רבים, מקור הבייגלה בדרום גרמניה (שם הוא נקרא "בְּרֶצֶל"), אחרים טוענים שהוא מגיע מחבל אלזס שבגבול בין צרפת וגרמניה. יש הטוענים שמקורו בימי הביניים, אחרים - בתקופת רומא העתיקה או אפילו הקלטים. לפי הספר "היסטוריה של מדע וטכנולוגיה" המציא את הבייגלה נזיר איטלקי בשנת 610 לספירה, כפרס לילדים שלומדים תפילות. הוא קרא לרצועות הבצק האפוי, שמקופלות בצורה של ידיים שמחזיקות את החזה, פרסטיולה ("פרס קטן").

ישנם מספר סיפורים אודות מקור צורתו של הבייגלה. לפי אגדה אחת, אופה שהורשע בגנבה קיבל את ההזדמנות לבטל את גזר הדין אם יוכל ליצור לחם שדרכו ניתן לראות את השמש שלוש פעמים; האופה הפך את הבצק לבייגלה לפני האפייה. לפי סיפור אחר, הצורה מסמלת את מיקום הידיים של נזיר בתפילה, ושלושת החורים מייצגים את השילוש הקדוש בנצרות. סמל עם שלוש טבעות היה גם סמל ישן לסמן מאפייה בגרמניה, אך לא ניתן לדעת אם הסמל הופיע לאחר המצאת הבייגלה או לפניו.

במאה ה-18 מהגרים מדרום גרמניה הכירו את הבייגלה לצפון אמריקה, ובעיקר לאזור פנסילבניה. מאפיות רבות קמו בפנסילבניה ומכרו בייגלים בתוצרת בית, והפופולריות של המאפה הלכה וגדלה. בשנת 2003 מושל פנסילבניה, אד רנדל, הכריז כי 26 באפריל יהיה "יום הפרעצל הלאומי", כדי להוקיר את חשיבות הבייגלה להיסטוריית המדינה והכלכלה.

ראו גם
------

* כעך ("בייגל")
* בייגל בייגל
* כעכ

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **בייגלה** |

* ג'וליה מוסקין, הניו יורק טיימס, איך מכינים פרעצל ניו-יורקי אמיתי?, עכבר העיר, 8 ביוני 2010
* אפרת ליכטנשטט, ‏חוכמת הבייגלה: המאפה הפריך מגיע הביתה, בעיתון מקור ראשון, 22 באוקטובר 2018
* בייגלה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  במילון ספיר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536381005171
* GND: 4340797-3
* LCCN: sh85106591

 |
ה**טרנספט** (transept) הוא החלק הצבוע בחום בהיר, מקום המצלב (crossing) צבוע בחום כהה.
באדריכלות כנסיות **טרנספט** (**transept**), או בעברית: **בית הרוחב**, הוא מעבר הניצב לספינה הראשית (Nave) בכנסייה או קתדרלה ויוצר עמם צורת צלב. הטרנספט מפריד בין המקדש, האפסידות ובית המקהלה (Choir) לספינה הראשית ולמעברים המכילים מקומות ישיבה או עמידה לקהל. הטרנספט חוצה את המעברים הראשיים במקום המצלב (crossing) ועל ארבעת העמודים המרכזיים אפשר להקים צריח מרכזי, קמרון מפואר וגדול או כיפה.

לבד מן צורת הצלב הסמבולית, אשר משמעותה התעצמה במשך הדורות, משמש הטרנספט כחלל בעל תפקידים פונקציונליים. בכנסיות בהן נמצא קבר קדוש, כמו כנסיות זיכרון או כנסיות בעלות מזבח מיוחד, מאפשר הטרנספט למאמינים להתקרב אל המונומנט המקודש. בטקסים הדתיים משמש הטרנספט גם כמקום מושבם של הכמרים ושל המקהלה הכנסייתית. מאחר שבדרך כלל המזבח ממוקם במזרח הכנסייה, ואילו הטרנספט משתרע מצפון לדרום, משמשים הקיר הצפוני והדרומי בטרנספט כאמצעי להחדרת אור טבעי לכנסייה.הם מכילים בדרך כלל חלונות מקושטים בויטראז'ים, ולעיתים אף חלון רוזטה המופיע במרכז הקיר.

נדיר למצוא קתדרלות ללא טרנספט אם כי קיימות קתדרלות כאלה. לעיתים הטרנספט כה קצר עד שהוא מכיל רק שתי קפלות, אחת בכל צד. ברוב המקרים הטרנספט מתרחב מעבר לצידי המבנה, יוצר צורה ברורה של צלב. כאשר הטרנספט קצר יותר מהבניין הניצב לו נוצרת צורה הנקראת צלב לטיני. צלב יווני נוצר כאשר אורך כל הזרועות זהה, כלומר אורך הספינה הראשית שווה לאורך הטרנספט. טיפוס זה אופייני בעיקר לכנסיות ביזנטיות. כאשר שני קצות הטרנספט מסתיימות באפסיס עגול וגם קצה הספינה הראשית מסתיים באפסיס אומרים שלכנסייה יש "מבנה תלתני". במספר קתדרלות אנגליות יש יותר מבית רוחב אחד. לצורת הצלב של תוכנית הכנסייה אין משמעות איקונוגרפית מיוחדת.

כאשר בכנסייה יש רק צד של הטרנספט, זו לרוב תוצאה של הרס בשל שרפה או מלחמה לעיתים גם בשל חוסר במימון להשלים את הבנייה. למשל, בקתדרלת ויטוס הקדוש בפראג רק המקהלה וחלק מהטרנספט הדרומי הושלמו, עד הבניה מחדש במאה ה-19.

ראו גם
------

* אדריכלות כנסיות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרנספט** בוויקישיתוף
* טרנספט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  כנען-קדר, נורית, **האמנות הנוצרית בימי הביניים, מושגי יסוד**, הוצאת משרד הביטחון, תל אביב, 1990, עמ' 37.
2. ↑  כגון קתדרלת בורז' או המינסטר של אולם.
3. ↑  כגון קתדרלת קנטרברי וקתדרלת סולסברי.
**משוואת היזן ויליאמס** (באנגלית: Hazen Williams equation), היא משוואה בהידראוליקה המשמשת לחישוב מפל לחץ או מפל עומד בזרימת מים בצינור עקב החיכוך בזרימה.

משתמשים במשוואת היזן ויליאמס לחישוב מפל הלחץ במערכות זרימת מים קרים: צנרת לכיבוי אש, אספקת מים, ומערכות השקיה בחקלאות. תוצאת החישוב הן ביחידות פאונד לאינץ' מרובע (psi) ליחידת אורך של הצינור ברגל (foot). שימוש ביחידות מידה שונות ישנה את המקדם של המשוואה.

המשוואה
-------

{\displaystyle P\_{d}={\frac {4.52\quad Q^{1.85}}{C^{1.85}\quad d^{4.87}}}}
* Pd - מפל הלחץ בצינור, ליחידת אורך של הצינור psi/foot

* Q - הספיקה בגלונים בדקה

* d - קוטר פנימי של הצינור באינצ'ים

* C - מקדם החיכוך, המספר הגבוה יותר מציין צינור חלק יותר:

מקדמי חיכוך C
-------------

להלן מספר ערכים למקדם החיכוך C לצנרת מחומרים נפוצים:

140 - צינור אזבסט צמנט
100 - צינור יצקת ברזל
100 - צינור בטון
130 - צינור נחושת
100 - צינור פלדה מגולבנת
140 - צינור פוליאתילן
150 - צינור פי וי סי

לקריאה נוספת
------------

* **Turf Irrigation Manual**, 5th Ed. by James A. Watkins, published by Telsco, 1987.
* 1982 **Handbook of Hydraulics** by Ernest F. Brater and Horace Williams King.Sixsth Edition. McGraw-Hill Book Company. מסת"ב 0-07-007243-4 פרק 6.

קישורים חיצוניים
----------------

* מחשבון לחישוב מפל הלחץ לפי משוואת היזן ויליאמס, באנגלית
* משוואת היזן ויליאמס לחישוב הפסד חיכוך בזרימה, באנגלית

  


| חישוב מפל לחץ בזרימה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| משוואת דרסי-ויסבך • משוואת היזן ויליאמס • משוואת מנינג • משוואת סווימי ג'יין • משוואת קולברוק • דיאגרמת מודי • הלם מים |

 |
**יסוד** (1989) הוא פסל מאת הפסל הישראלי מיכה אולמן הניצב בשדרות רוטשילד בתל אביב-יפו. הפסל בנוי כתוכנית קרקע של דירת ארבעה חדרים, שבכל אחד מהם שקוע דימוי של כיסא.

תיאור
-----

"יסוד" הוקם על ידי מיכה אולמן בתמיכת קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב. הפסל הוקם בשטח השדרה, מול בית מס' 129. "יסוד" נבנה כיציקה של בטון בתבנית של תוכנית קרקע של דירת ארבעה חדרים או כמעין "חפירה ארכאולוגית" שלה. במרכזו של כל חדר יצק האמן דימוי של כיסא, השקוע באדמה. כל אחד מארבעת כיסאות אלו מוצב בזווית שונה.

דימוי תוכנית קרקע כבר הופיעו בעבודות קודמות של אולמן, כשהוא מייצג סמליות של בית, זיכרון ותלישות. גם דימוי הכיסא הופיע בעבר בעבודות כגון "שמים" (1983), שם שימש כביטוי מטאפיזי לקשר מורכב בין האדמה לשמיים. רונית שטינינברג תיארה את העבודה כביטוי של חדירת הכיסא לאדמה וחשיפתו. בפרשנותה הציעה לראות בה ביטוי למתח שבין בריאה ומוות; בין ארוס ותנטוס.

הערות שוליים
------------

1. ↑  למשל בעבודה "הבית ברחוב גאולים", 1974, תצלום ועיפרון על נייר. ראו: צלמונה, יגאל, **שעון חול, עבודתו של מיכה אולמן**, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2011, עמ' 377.
2. ↑  ראו: שטיינברג, רונית, "שמים", בתוך: צלמונה, יגאל, **שעון חול, עבודתו של מיכה אולמן**, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2011, עמ' 387-389.
3. ↑  ראו: שטיינברג, רונית, "יסוד", בתוך: צלמונה, יגאל, **שעון חול, עבודתו של מיכה אולמן**, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2011, עמ' 399-401.
**דואתלון** הוא תחרות ספורטיבית המשלבת ריצה ורכיבה על אופניים. התחרות מחולקת לשלושה שלבים – שלב ריצה ראשון, שלב רכיבה על אופניים ושלב הריצה השני, שמרחקה הוא מחצית מהריצה הראשונה. בישראל מתקיימים מספר דואתלונים, ובהם דואתלון אגם החולה, דואתלון פתח תקווה (חודש מרץ) ודואתלון ניצנה.

רכיבה על אופניים
----------------

שלא כמו במרוצי אופניים, בהרבה תחרויות דואתלון אסורה עדיין ההיצמדות לרוכב ("דראפטינג". איסור זה לא קיים במשחקים האולימפיים ובתחרויות המאורגנות על ידי ה־ITU). כתוצאה מכך רמת הקושי של הרכיבה בדואתלון גבוהה יותר – בדומה לתחרויות אופנים שהן מרוץ נגד השעון. בעת רכיבה בטריאתלון יעדיפו טריאתלטים רבים סיבוב מהיר יותר של הדוושות ושימוש בהילוכים נמוכים בהשוואה למקובל במרוצי אופנים, וזאת כדי להפחית את העומס על שרירי הרגלים הפעילים בריצה.

ריצה
----

שרירי הגוף עייפים מאוד עוד בטרם תחילת הריצה השנייה. ההשפעה של עייפות זו, יחד עם שינוי צורת התנועה של הגוף מהתנועה המונוטונית של רכיבה לריצה, חזקה מאוד ומתוארת לפעמים על ידי דואתלטים כיוצרת הרגשה של מעין "ריצת חלום" – תחושה שהרגלים נעות אך הגוף אינו מתקדם. תחושה זו עוברת לאחר כמה מאות מטרים של ריצה, כאשר הגוף מתרגל לתנועת הריצה. לשלב הראשון של הריצה מתווסף לפיכך גם קושי נפשי. כדי להתגבר עליו כוללים הדואתלטים באימוניהם תרגולים של מעבר זה.

ראו גם
------

* טריאתלון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דואתלון** בוויקישיתוף
**צב רך אסייתי** (שם מדעי: *Amyda cartilaginea*) הוא מין של צב רך יחידי בסוגו החי בדרום-מזרח אסיה. למרות שמו, הוא אינו הצב הר היחידי ביבשת אסיה ורוב בני משפחתו גם חיים באסיה.

מאפיינים
--------

אורכו של הצב 70-80 ס"מ, משקלו הממוצע 15-25 ק"ג אך ישנם תיאורים של צבים במשקל 105 ק"ג. הצבים הצעירים בעלי שריון קשה ומחוספס בצבע ירוק-כתום ועם נקודות צהובות לאורך הגוף. הבוגרים בעלי גוף שחור כמעט לגמרי אך בעל נקודות צהובות לאורך הצוואר והפנים. הגפיים שטוחים ובעלי קרומי שחייה והחוטם ארוך ודמוי חוטם חזיר.

צב זה מצוי הצב מצוי מהודו עד אינדונזיה (בג'אווה וקלימנטן) לאורך יערות הגשם, הביצות הטרופיות, שפלי נהרות, אגמים ובריכות במדינות חיותו. הוא אוכל כל הניזון מהחי ומהצומח ולעיתים ניזון גם מנבלות.

הצב נמצא בסיכון בטבע עקב פגיעה בביצות ונהרות בהם הוא חי וכן עקב ציד בשביל בשרו ובשביל שימוש בשריונו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צב רך אסייתי** בוויקישיתוף
* צב רך אסייתי, באתר ITIS (באנגלית)
* צב רך אסייתי, באתר NCBI (באנגלית)
* צב רך אסייתי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* צב רך אסייתי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* צב רך אסייתי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* צב רך אסייתי, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  צב רך אסייתי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**עוגה צהובה** (באנגלית: **Yellowcake**) או **אוּרניה** (**Urania**), היא אבקה מרוכזת של אורניום המופקת בתהליך של סינון מעפרות אורניום, ומשמשת בין היתר ליצור דלק גרעיני ונשק גרעיני.

זו אבקה גסה, בעלת ריח חריף, איננה מסיסה במים. 70%-90% ממנה היא תחמוצת האורניום U3O8, בעלת טמפרטורת היתוך של כ-2878°C, ומשקל סגולי של כ-9 גרם לסמ"ק - הרבה פחות מהמשקל הסגולי של המתכת אורניום.

הפקת עוגות צהובות נעשית בשיטות שונות בתלות בסוג העפרה, בדרך כלל באמצעות כתישה וטחינה וריאקציות כימיות עם חומצות מרוכזות, אלקלינים, או תמיסות פרוקסידיות. לאחר מכן ייבוש וסינון. בתהליכים מודרניים צבע האבקה הוא חום או שחור, ולא צהוב. המונח "עוגה צהובה" מקורו ממיצוי בשיטות ישנות יותר.

עוגה צהובה המופקת בתהליכים מודרניים, מכילה 70%-90% תחמוצת U3O8, וכמו כן:

* תחמוצות נוספות של אורניום UO2‏, UO3‏, UO4
* אורניל הידרוקסיד (Uranyl hydroxide) - ‏UO2(OH)2
* אורניל סולפט (Uranyl sulfate) - ‏UO2SO4
* נתרן אורנאט Sodium uranate - ‏Na2O (UO3)2·6H2O
* אורניל פרוקסיד Uranyl peroxide - ‏UO4·nH2O

עוגה צהובה משמשת כחומר גלם להעשרת אורניום. בתהליך זה, האורניום מורכב עם פלואור, ונוצר גז אורניום שש פלואורי UF6 ‏(Uranium Hexafluoride), אשר עובר תהליך העשרה. השיטה המקובלת כיום היא באמצעות צנטריפוגה גזית. כך מתקבל אורניום בעל ריכוז גבוה של האיזוטופ אורניום-235, המשמש כדלק לכורים גרעיניים ובריכוזים גבוהים יותר - לייצור נשק גרעיני.

ראו גם
------

* העשרת אורניום

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **אורניה** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **עוגה צהובה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **עוגה צהובה** |
**נַחַל עִירוֹן** הוא נחל הזורם בחבלי רמות מנשה והשרון הצפוני, לאורך 20 קילומטרים, במפגשם עם השומרון. מיובלי נחל חדרה.

ראשיתו של נחל עירון בהר אלכסנדר שליד אום אל־פחם, משם הוא יורד לאורך ואדי עארה לכיוון דרום-מערב, במקביל לקו התחום בין רכס אום אל־פחם לקער רמות מנשה. כקילומטר ממערב למחלף משמר הגבול יוצא הנחל אל מישור השרון הצפוני, ומתחבר לנחל חדרה מדרום למושב תלמי אלעזר.

השם העברי "עירון" נגזר מהשם "עַרוּנַה", שהוא שמו העתיק של ואדי עארה הידוע לנו מסיפור מלחמתו של תחותמס השלישי (1458 לפנה"ס).

בעמק הנחל ועל גדותיו מספר גדול של יישובים. בחלקו המזרחי, ההררי, היישובים הערביים (ממזרח למערב) מושריפה, מוצמוץ, עין איברהים, אום אל-פחם, ערערה, עארה וכפר קרע אום אל קוטוף, חור צקר, דאר אל חנון, אל עריאן, ביאדה, עין אבראהים וואדי אל קצב, מערבה משם, לאורך חלקו המישורי, היישובים היהודיים ברקאי, עין עירון, עין שמר, מענית, גבעת חביבה, שער מנשה ותלמי אלעזר. צמוד לאפיקו עובר כביש מספר 65, המכונה **כביש ואדי עארה**, המחבר בין מחלף משמר הגבול לצומת מגידו, ומשמש כעורק תחבורה חשוב במדינת ישראל.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 315154966
* WorldCat (עם VIAF): 315154966

 |
**99 Luftballons** (תרגום חופשי: 99 בלונים פורחים) הוא שיר מחאה של להקת הפופ רוק הגרמנית "ננה".

הפקה
----

בשנת 1982 השתתף הגיטריסט של להקת ננה, קרלוס קרגס, בהופעה של להקת הרולינג סטונז במערב גרמניה. במהלך ההופעה הבחין בבלונים ששוחררו וכאשר התרחקו מאוד, הם החלו להידמות בעיניו למטוס או לחללית, והוא תהה מה יקרה אם הם יגיעו בצורה זאת לגבול עם מזרח ברלין. השיר שכתב מספר על שני ילדים קטנים שקונים שקית בלונים בחנות צעצועים בברלין בתקופת המלחמה הקרה. הילדים משחררים את הבלונים לאוויר, אולם במהלך מעופם הצבא טועה בזיהוי הבלונים ומניח שהם כלי נשק, ולבסוף האירוע מוביל למלחמה גרעינית בין שתי המעצמות. בסוף המלחמה אחד הילדים נותר בעיר החרבה ומבחין בבלון אדום אחד.

את השיר הלחין קלידן הלהקה, אֻוֵה פאהרקרוג-פטרסן. השיר זכה להצלחה גדולה ולגרסה אנגלית בשם "Red Balloons 99" (בתרגום לעברית: "99 בלונים אדומים"), וכן לגרסאות ותרגומים לשפות אחרות. השיר זכה לתקליט פלטינה בארצות הברית.

הצלחתם של השיר ושל הזמרת ננה מחוץ לגרמניה בכלל, ובארצות הברית בפרט, מיוחסת לידוענית הגרמנית כריסטיאנה פלשרינו, מושא הרומן האוטוביוגרפי "אני, כריסטיאנה פ." וסרט הקולנוע המבוסס על הספר. באחד מביקוריה של פלשרינו בלוס אנג'לס זמן קצר אחרי יציאת הסרט שם, היא התארחה בתוכנית הרדיו של די ג'יי רודני בינגנהיימר (אנ') יחד עם הזמרת בת ארצה נינה האגן (אנ'), והביאה איתה סרט עם הקלטת השיר. כאשר נשאלה על ידי מאזינים מה סוג המוזיקה האהוב עליה, פלשרינו מסרה את ההקלטה לבינגנהיימר שהשמיע אותה. הלחן שבה את לב קהל חובבי מוזיקת הרוק, ותחנות רזיו אמריקאיות נוספות השמיעו את השיר שוב ושוב בעקבותיו של בינגנהיימר. כל זאת, ללא מסע פרסום וללא תמיכת חברת התקליטים של ננה, CBS.

בישראל שודר השיר ברדיו בשתי גרסאות, בגרמנית ובאנגלית. שם השיר באנגלית היה "99 בלונים אדומים" (99 red baloons). תחנות הרדיו של רשות השידור (כגון רשת ג') שידרו את השיר בגרסתו האנגלית בלבד, בעוד גלי צה"ל וקול השלום השמיעו את השיר גם בגרסתו הגרמנית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **99 Luftballons** בוויקישיתוף
* מידע על היצירה "99 Luftballons" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על הסינגל "99 Luftballons" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על השיר "99 Luftballons" באתר AllMusic
* מידע על היצירה "99 Luftballons" באתר Discogs
* מילות השיר "99 Luftballons" באתר Genius
* גרסאות נוספות ל"99 Luftballons" באתר SecondHandSongs
* סרטון השיר "99 Luftballons" באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  99 Luftballons und das Chaos der Gefühle. Der Spiegel, March 26, 1984. Retrieved September 23, 2020

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 5f046368-b7c8-3f4b-9c85-ef2cc5b11af7
* MusicBrainz work: 0a2fe097-6a8a-3edb-a34b-8b6d4ea76108

 |
דיים **סילביה רוז קרטרייט** (באנגלית: **Silvia Rose Cartwright**;‏ נולדה ב-7 בנובמבר 1943) הייתה המושלת הכללית של ניו זילנד בשנים 2001–2006.

ראשית חייה
----------

קרטרייט נולדה בשם סילביה רוז פולטר וגדלה בעיר אוטאגו שבניו זילנד. היא התחנכה בבית הספר התיכון לבנות של אוטאגו ובשנת 1967 היא סיימה לימודי משפטים באוניברסיטת אוטאגו והחלה לעסוק בתחום.

חיים ציבוריים
-------------

בשנת 1988 היא זכתה לפרסום ציבורי עקב מינויה ליו"ר ועדת חקירה לעניין הטיפול בסרטן צוואר הרחם ("ועדת קרטרייט") בבית החולים הממלכתי לנשים באוקלנד. בשנת 1989 מונתה קרטרייט לנשיאת בית משפט מחוזי והייתה לאישה הראשונה בתפקיד זה. בשנת 1993 היא הייתה לאישה הראשונה בהרכב בית המשפט העליון של ניו זילנד.

החל משנת 1993 הייתה קרטרייט חברה בוועדה הבינלאומית לביעור כל סוגיה האפליה כנגד נשים והיא לקחה חלק מרכזי בניסוח פרוטוקול הוועדה שהוגש ב-1999 לאו"ם. ב-2007, כאות הכרה לעבודתה המשפטית, ייסדה אגודת עורכות הדין של אוקלנד סדרת הרצאות שנקראה על שמה.

המושלת הכללית של ניו זילנד
--------------------------

בשנים 2001–2006 הייתה קרטרייט המושלת הכללית של ניו זילנד. במהלך שנות כהונתה היא ספגה ביקורת ציבורית על מעורבותה בענייני הממשל והמשפט במדינה, בין היתר בהעברת ביקורת על החוק המתיר להורים שימוש בכח לצורכי חינוך והעברת ביקורת על חוקים שהגדירו מחדש וקבעו תקופות מאסר מינימליות במדינה.

באוגוסט 2002 נשאה קרטרייט נאום בו היא תהתה עם עונשי מאסר ארוכים יותר יפחיתו את שיעור החזרה לפשע. היה זה לאחר חקיקתם של חוק העונשין וחוק החנינה באותה ששנה, חוקים שקרטרייט נתנה להם את ההסכמה המלכותית מתוקף תפקידה. החוקים קבעו עונשי חובה למורשעים והפחיתו את האפשרות לחנינה. חבר הפרלמנט מטעם מפלגת ACT New Zealand, סטפן פרנקס, מתח ביקורת על התבטאויותיה של קרטרייט, בציינו: "אינני סבור שהיא הייתה שופטת כה חשובה והיא שמה את עצמה בעמדה חוקתית בעייתית בהטלת כוח משקלה בנושא". מאידך, הגנה ראש ממשלת ניו זילנד, הלן קלארק על המושלת הכללית בציינה ש"אחד האתגרים העומדים בפנינו היא העובדה שאנו לא מהווים עוד דומיניון ושהמושלת הכללית היא בדיוק כמו המלכה. אני סבורה שעלינו לשקול כיצד תפקיד המושל הכללי יתפתח בהמשך. כפי שאני רואה את הדברים, אני סבורה שבאחד הימים יהיה נשיא שימלא את תפקידי המושל הכללי".

בשנת 2005 טענה המפלגה הלאומית של ניו זילנד שקרטרייט לא נתנה למפלגה הזדמנות ראויה להרכבת ממשלה לאחר הבחירות שנערכו באותה שנה.

לאחר סיום כהונתה מונתה קרטרייט לשופטת במשפט המיוחד שנערך בקמבודיה לאחראים על השמדת עם מתקופת השלטון של הקמר רוז'.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סילביה קרטרייט** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה רשמית באתר משרד המושל הכללי

| **המושלים והמושלים הכלליים של ניו זילנד** |
| --- |
| מושלים | הובסון • פיצרוי • גריי • גור בראון • בואן • ג'יימס פרגוסון • נורמנבי • רובינסון • המילטון גורדון • ג'רבויס • אונסלו • גלאזגו • רנרפלי • פלנקט • איזלינגטון • ליברפול |  |
| מושלים כלליים | ליברפול • ג'ליקו • צ'ארלס פרגוסון • בלדיסלאו • גולוויי • ניואול • פרייברג • נורי • קובהם • ברנרד פרגוסון • פוריט • בלנדל • הוליאוק • ביטי • ריבס • טיזרד • הרדי בויס • קרטרייט • סטיאננד • מטפארה • רדי • קירו |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2004079451
* VIAF: 29247644
* WorldCat: lccn-no2004079451

 |
**דריק ג'ייסון ויבלי** (באנגלית: **Deryck Jason Whibley**; נולד ב-21 במרץ 1980) הידוע גם כ**ביזי D**, הוא מוזיקאי ומפיק קנדי, הידוע כסולן, גיטריסט וכותב השירים בלהקת הפאנק רוק, סם 41. כמפיק, הוא אחד ממקימי ומנהלי חברת ההפקות "Bunk Rock Music".

ביוגרפיה
--------

ויבלי נולד בסקרבורו, אונטריו, אך עיר מגוריו היא באג'אקס, אונטריו.

### סם 41

ויבלי היה חבר במספר להקות לפני סם 41, עד שפגש את סטיב ג'וקס בתיכון. ויבלי וג'וקס הפכו לחברים טובים והקימו את להקת "Kaspir". בלהקה ויבלי היה הסולן, ג'וקס המתופף, מארק קוסטנזו היה הגיטריסט ומארק ספיקולוק ניגן בגיטרת בס. מאוחר יותר, חברי הלהקה העיפו את ספיקולוק בגלל שהיה מסתבך בצרות, וקוסטנזו עזב כדי להקים את להקת הפופ "Len". חברי הלהקה הנותרים הזמינו את דייב בקש לנגן בגיטרה ושינו את שמם לסם 41. 
ב-1999, הצטרף ג'ייסון מקאסלין כבסיסט קבוע של הלהקה, לאחר שהתחלפו הרבה בסיסטים במשך השנים. שירה הראשון של הלהקה נקרא "5-0 grind".

### קריירה מקצועית

בנוסף לסם 41, פיתח ויבלי קריירה מקצועית בתעשיית המוזיקה כמפיק ומנהל. הוא היה חלק מ" Bunk Rock Music", חברת הפקות וניהול מוזיקה. ב"Bunk Rock" הוא הפיק חלק מהאלבומים של להקת "Treble Charger". באלבום הלהקה, "Detox", ביצע ויבלי קולות רקע. בנוסף הוא גם הפיק אלבומים ללהקת "No Warning". מאז שנפרד מהשותפות עם ג'רג נורי, מכר ויבלי את חלקו בחברה, בתחילת 2005.

במהלך ההפסקה שלקחה סם 41 ב-2005 ו-2006, השתתף ויבלי באלבומו של טומי לי, "Tommyland: The Ride", שם הוא ניגן גיטרה וביצע קולות רקע. בנוסף הוא השתתף באלבומו של איגי פופ, "A Million in Prizes: The Anthology".

כיום, ויבלי מפיק את המיני-אלבום של להקת "The Operation M.D.", בה חבר חברו ללהקה ג'ייסון מקאסלין. זהו פרויקט צד של מקאסלין, בנוסף לעבודתו בסם 41. בנוסף הפיק ויבלי את האלבום האחרון של סם 41, "Underclass Hero" שיצא ביולי 2007.
ב-2007, עבד ויבלי על אלבום הבכורה של להקה חדשה בשם "Permanent Me". בנוסף הוא היה מעורב ביצירת שני האלבומים האחרונים של אבריל לאבין, "The Best Damn Thing" ו"Goodbye Lullaby". הוא הפיק את האלבום, ניגן בו גיטרה ובס, ביצע קולות רקע והלחין מחדש את המוזיקה לשירי הרוק והפאנק רוק.
בפברואר 2022, הוציא ויבלי בשיתוף עם סימפל פלאן סינגל בשם "Ruin My Life".

חוץ מקריירה מוזיקלית, עובד ויבלי לעיתים כשחקן. בשנת 2005, הוא שיחק את הדמות המשנית טוני בסרט אהבה מלוכלכת, וסם 41 ביצעו הופעת אורח וניגנו את שיר הפסקול בסרט ספיידרמן. בנוסף הוא ביצע תפקיד אורח בהמלך היל.

חייו האישיים
------------

ב-2003, יצא ויבלי עם פאריס הילטון.
בינואר 2004, החל ויבלי לצאת עם הזמרת הקנדית, אבריל לאבין. הם התארסו במהלך טיול בוונציה. הזוג נישא בטקס מסורתי ב-15 ביולי 2006 באחוזה פרטית במונטקיטו, קליפורניה. בסוף 2009, התגרשו השניים.

ב-30 באוגוסט 2015, נישא ויבלי לדוגמנית אריאנה קופר בלוס אנג'לס. ב-1 במרץ 2020, נולד בנם ליידון.

בשנת 2014, אושפז ויבלי עקב בעיות בכבד ובכליה עקב אלכוהוליזם ממנו סבל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דריק ויבלי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דריק ויבלי

* דריק ויבלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* דריק ויבלי, באתר AllMusic (באנגלית)

* דריק ויבלי, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* דריק ויבלי, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 6017756
* GND: 13549267X
* ISNI: 0000 0000 7375 9895
* LCCN: nb2012023500
* MusicBrainz: 9a458130-4e20-4f29-aaee-99784f29c7f5
* VIAF: 80220534
* WorldCat: lccn-nb2012023500

 |
**התחרות השווייצרית הגדולה של פיד"ה 2021** (באנגלית: **FIDE Grand Swiss Tournament 2021**) היא המהדורה השנייה של התחרות השווייצרית הגדולה של פיד"ה שהתקיימה בין 25 באוקטובר ל־8 בנובמבר 2021 בריגה, לטביה. התחרות היוותה תחרות העפלה לתחרות המועמדים 2022 ושני מועמדים הגיעו ממנה: המנצח עלי רזא פירוזג'א והמקום השני פביאנו קרואנה.

פורמט
-----

התחרות שוחקה בשיטה השווייצרית ב־11 סיבובים. כאשר בכל משחק יש לכל מועמד 100 דקות, 50 דקות נוספות לאחר המהלך ה־40, 15 דקות נוספות לאחר המהלך ה־60. ותוספת של 30 שניות לכל מהלך החל מהמהלך הראשון.

במקרה של שוויון בין מספר שחמטאים הדירוג נקבע לפי שוברי השוויון הבאים (בסדר יורד):

1. בוכהולץ 1-: ממוצע התוצאות של היריבים, לא כולל היריב עם התוצאה הנמוכה ביותר.
2. בוכהולץ: ממוצע התוצאות כל היריבים.
3. סונבורן-ברגר: סכום התוצאות של היריבים אותם ניצח + חצי מסכום התוצאות של היריבים איתם סיים בתיקו
4. תוצאות המשחקים בין השחקנים בשוויון
5. הגרלה

משתתפים
-------

בתחרות תוכנן שישתתפו 114 שחמטאים, לפי הפירוט הבא:

1. 100 שחמטאים העפילו על בסיס דירוג במהלך שנה מיולי 2020 ועד יוני 2021
2. אלופת העולם לנשים – ג'ו ונג'ון
3. 4 מועמדים יבשתיים, אחד מכל יבשת (אירופה, אסיה, אמריקה ואפריקה)
4. 4 מתמודדים לפי החלטת נשיא פיד"ה
5. 5 מתמודדים לפי החלטת המארגנים

באוגוסט 2021 פורסמה רשימה 100 השחמטאים על בסיס דירוג כולל 20 מחליפים. מספר שחמטאים החליטו שלא להשתתף, כולל 12 מ־20 המדורגים הראשונים. בספטמבר 2021 פורסמה רשימת 114 המשתתפים.

באוקטובר 2021 התפשטה מגפת הקורונה בלטביה, דבר שהוביל לסגר כללי במדינה. התחרות לא בוטלה או הוזזה, ולכן כשבוע לפני התחרות ביטלו מספר שחמטאים את השתתפותם, כולל 5 מ־10 השחמטאים מובילים: אלכסנדר גרישצ'וק, ריכרד רפורט, שחריאר ממדיארוב, היקארו נקמורה ווידיט גוג'ראתי. בעקבות זאת, התחרות התקיימה רק עם 108 שחמטאים.

פרסים
-----

בתחרות חולקו פרסים בסך כולל של 425 אלף דולר לפי הפירוט הבא:

| מיקום | שווי הפרס (בדולרים) |
| --- | --- |
| 1 | 70,000 |
| 2 | 50,000 |
| 3 | 40,000 |
| 4 | 35,000 |
| 5 | 30,000 |
| 6 | 25,000 |
| 7 | 20,000 |
| 8 | 17,000 |
| 9 | 14,000 |
| 10 | 11,500 |
| 11–15 | 8,000 כל אחד |
| 16–20 | 5,000 כל אחד |
| 21–25 | 3,000 כל אחד |
| 26–30 | 2,500 כל אחד |
| 31–40 | 2,000 כל אחד |
| סך הכול | 425,000 |

תוצאות
------

בתחרות זכה עלי רזא פירוזג'א לאחר שצבר 8 נקודות מתוך 11. פביאנו קרואנה וגריגורי אופרין (Григо́рий Опа́рин) סיימו עם 7.5 נקודות. קרואנה דורג שני בעקבות שובר השוויון הראשון (בוכהולץ 1-) בו קיבל 67 לעומת 63.5 של אופרין. 13 שחמטאים סיימו עם 7 נקודות.

בעקבות התוצאה פירוזג'א וקרואנה עלו לתחרות המועמדים 2022.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של התחרות השווייצרית הגדולה של פיד"ה 2021 (באנגלית)
* תוצאות התחרות, באתר The Week in Chess

הערות שוליים
------------

1. 1 2  תקנון התחרות
**דהול סרדינאי** (שם מדעי: ***Cynotherium sardous***) הוא מין של כלב נכחד אשר חי בתקופת הפליסטוקן, בערך לפני 11,300 שנים מהיום, באיים סרדיניה וקורסיקה (בתחומי איטליה וצרפת של ימינו, בהתאמה) שבים התיכון. הוא קרוב מאוד לדול המודרני אך היה קטן ממנו, ככל הנראה כתוצאה של גמדות איים. המשמעות של שמו: "כלב הבהמה של סרדיניה".

דהול זה היה קטן יחסית לכלב והיה קרוב לסוג או תת-הסוג הנכחד *Xenocyon*, ממנו, ככל הנראה, התפתח. אפשרויות נוספות הם שהוא קשור למין הכלב הנכחד *Canis arnensis* או לזאב הטלוא, אך לא ברור אם קרוב לדהול החי. הוא הגיע למשקל ממוצע של 10 ק"ג והיה בעל גפיים קצרות, צוואר קצר וחוטם וראש מוארכים מעט, התאמה למעקב חרישי אחרי טרף. הוא התפתח על האיים שם ניזון מטרף קטן יחסית של מכרסמים וארנבות עליהם זינק בהפתעה כמו שועל.

הדהול נכחד לאחר הגעת בני האדם הראשונים לאיים, לפני כ-11,000 מזמננו, ככל הנראה כתוצאה מציד או מהבאת מינים פולשים מתחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דהול סרדינאי** בוויקישיתוף
* דהול סרדינאי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* דהול סרדינאי, באתר GBIF (באנגלית)
יבגני פריגוז'ין (משמאל) ואוטקין (מימין) נמנו עם ההרוגים בהתרסקות המטוס
**התרסקות המטוס בטבר** התרחשה ב-23 באוגוסט 2023, כאשר מטוס מדגם אמבראר לגאסי 600 (אנ'), שטס מעל שטח רוסיה, ממוסקבה לסנקט פטרבורג, התרסק במחוז טבר, ליד היישוב קוז'נקינו (אנ'). בהתרסקות נהרגו 10 נוסעים, ביניהם ראש קבוצת וגנר יבגני פריגוז'ין ויד ימינו דמיטרי אוטקין (אנ').

רקע
---

החל משנת 2022 הייתה קבוצת וגנר, בראשות פריגוז'ין, מעורבת במלחמת אוקראינה–רוסיה. במהלך שנת 2023 החלה מתיחות הולכת וגוברת בין משרד ההגנה הרוסי לבין פריגוז'ין.

ב-23 וב-24 ביוני 2023 הכריז פריגוז'ין על מרד בממשלת רוסיה, במהלכו כוח המונה כ-25,000 איש (אך ייתכן שרק כ-8,000 השתתפו בפועל במסע) כבש את רוסטוב על הדון, עיר במחוז רוסטוב שברוסיה, הסמוכה לגבול אוקראינה–רוסיה, ופריגוז'ין אמר: "נשמיד את כל העומד בדרכנו". לאחר מכן השתלטו כוחות וגנר על רוסטוב על הדון ועל מפקדת המחוז הצבאי הדרומי בה ללא התנגדות. כוח אחר של קבוצת וגנר נע צפונה לכיוון מוסקבה.

בעקבות האירועים, נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, כינה את מעשי קבוצת וגנר "בגידה" והבטיח לדכא את המרד. כוחותיו של פריגוז'ין הגיעו, לפי דיווחים, לצפון מחוז טולה, כ-200 קילומטרים בלבד מהקרמלין. בשעות הערב הודיע נשיא בלארוס אלכסנדר לוקשנקו כי הגיע להסכמה בדבר נסיגה של פריגוז'ין, ולאחריה, פריגוז'ין הודיע כי כוחותיו יחזרו לבסיסיהם "על מנת למנוע שפיכות דמים רוסית".

ההתרסקות
--------

ב-23 באוגוסט 2023 המריא המטוס מתוצרת קונצרן האווירונאוטיקה הברזילאי אמבראר, ממוסקבה בדרכו לסנקט פטרבורג. המטוס התרסק במחוז טבר, כ-97 קילומטרים צפונית למוסקבה. אתר החדשות הרוסי Mash (אנ') דיווח מפי עדי ראייה מקומיים כי שמעו שני פיצוצים חזקים, ובהמשך נפלו הכנף ומייצב של המטוס ליד חווה נטושה.

כל הנוסעים והצוות האווירי נמצאו מתים באתר ההתרסקות. לפי סוכנות הידיעות טאס"ס, הנמצאת בשליטת ממשלת רוסיה, מייסד קבוצת וגנר ומנהיגה, יבגני פריגוז'ין, וכן יד ימינו של פריגוז'ין, דמיטרי אוטקין (אנ'), נמצאו ברשימת הנוסעים של הטיסה.

ערוץ הטלגרם המקושר לקבוצת וגנר, Grey Zone, האשים את הכוחות הרוסיים בהפלת המטוס במכוון. לפי ה"פייננשל טיימס", הדיווח אושר גם על ידי גורמים מערביים רשמיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **התרסקות המטוס בטבר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Prigozhin listed as passenger of plane crashed in Russia’s Tver region — aviation agency באתר הרשמי של טאס"ס, 23 באוגוסט 2023 (באנגלית)
2. ↑  Ten killed in private jet crash north of Moscow - Wagner leader Yevgeny Prigozhin 'on passenger list' באתר סקיי ניוז, 23 באוגוסט 2023 (באנגלית)
3. ↑  breakingmash, (ברוסית), בערוץ הטלגרם mash‏, 23 באוגוסט 2023
4. ↑  "Yevgeny Prigozhin latest: Wagner boss on passenger list of crashed plane - Russian agencies". *BBC News*. 2023-08-23. ארכיון מ-2023-08-23. נבדק ב-2023-08-23.
5. 1 2  Henry Foy וMax Seddon וPolina Ivanova וFelicia Schwartz, Yevgeny Prigozhin in fatal plane crash, Russian officials say, פייננשל טיימס, ‏3 ביולי 2023 (באנגלית)
ארטילריה הולנדית מקבוצת קרב 2014 II
חייל בלגי מקבוצת קרב 2014 II במהלך אימון בגרמניה
צלף שוודי מקבוצת הקרב הנורדית
**קבוצות הקרב של האיחוד האירופי** הן יחידות מיוחדות בצבאות המדינות החברות באיחוד האירופי הכפופות ישירות למועצת האיחוד. עקרונות הפעולה של קבוצות הקרב נקבעו במדיניות הביטחון וההגנה המשותפת. 

קבוצת קרב סטנדרטית היא גדוד בן 1,500 חיילים מתוגבר בתומכי לחימה, אולם ישנן קבוצות קרב גדולות יותר. חלק מקבוצות הקרב מורכבות מחיילים מצבא אחד בלבד, בעוד חלקן מורכבות מחיילים מצבאות רבים.

היסטוריה
--------

הרעיון הראשוני ליצור יחידות רב-לאומיות בגודל גדוד אשר יהיו כפופות ישירות למועצת האיחוד ויהיו זמינות לתגובה מהירה בכל מקום, הועלה לראשונה בפומבי בפסגת המועצה האירופית ב-10–11 בדצמבר 1999 בהלסינקי. הרעיון קיבל חיזוק לאחר מבצע ארטמיס ב-2003, אז הצליחו מדינות האיחוד האירופי להרכיב במהירות כוח רב-לאומי שסייע במשימת השכנת שלום בקונגו. בעקבות המבצע, ב-10 בפברואר 2004 פרסמו צרפת, גרמניה ובריטניה תוכנית מפורטת להקמת קבוצות קרב. בנובמבר של אותה שנה הוקמו כבר 13 קבוצות כאלה.

בשנת 2007 הוקמה קבוצת הקרב הבלקנית בהשתתפות שש מדינות. בשנת 2009 הוקמה קבוצת הקרב הצ'כית-סלובקית. בשנת 2010 הוקמה קבוצת הקרב הבריטית-הולנדית. בשנת 2013 הוקמה קבוצת הקרב ויימאר בהשתתפות פולין, גרמניה וצרפת.

אסטרטגיה
--------

מטרתן העיקרית של קבוצות הקרב היא לשמש ככוח שמירת שלום במקומות שונים ברחבי העולם, אולם נכון ל-2021 מעולם לא הופעלה קבוצת קרב מחוץ לגבולות האיחוד האירופי. קבוצות הקרב אמורות להיות מופעלות רק באישור מועצת האיחוד האירופי, והן צריכות להיות מוכנות לפעולה תוך חמישה עד עשרה ימים מהרגע שהתקבלה ההכרעה במועצה לצאת לפעולה. פעולה של קבוצת קרב אמורה להימשך 30 יום. קבוצת קרב סטנדרטית היא יחידה בגודל של גדוד מתוגבר בתומכי לחימה, בן 1,500 חיילים. עם זאת, ישנן קבוצות קרב גדולות יותר.

בסך הכל לאיחוד האירופי ישנן 18 קבוצות קרב, ובכל רגע נתון אמורות שתיים מהן להיות בכוננות. קבוצות הקרב מתחלפות בתפקיד זה מדי חצי שנה.

השתתפות
-------

הצבאות הגדולים באיחוד האירופי (צרפת, גרמניה ואיטליה) מפעילים קבוצות קרב משלהם. הצבאות הקטנים יותר משתתפים בדרך כלל בקבוצות קרב רב-לאומיות. עם זאת, בכל קבוצה כזו ישנה "מדינה מובילה" אשר אחראית על הפיקוד. כל מדינות האיחוד האירופי שולחות חיילים לקבוצת הקרב למעט מלטה ודנמרק. כמו כן, בקבוצות הקרב משתתפות גם ארבע מדינות שאינן חברות באיחוד: מקדוניה הצפונית, טורקיה, נורווגיה ואוקראינה.

קבוצות קרב פעילות
-----------------

* קבוצת הקרב הבלקנית
* קבוצת הקרב הנורדית
* קבוצת הקרב וישגראד

קבוצות קרב לא פעילות
--------------------

* קבוצת הקרב 107
* קבוצת הקרב הבריטית
* קבוצת הקרב הבריטית-הולנדית
* קבוצת הקרב הצ'כית-סלובקית
* קבוצת הקרב ויימאר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קבוצת קרב** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קבוצת קרב
* האתר הרשמי של האיחוד האירופי
* קבוצות הקרב של האיחוד האירופי באתר שירות הפעולה החיצוני האירופי
* קבוצות הקרב של האיחוד האירופי באתר מועצת האיחוד האירופי
* תוכנית קבוצות הקרב באתר הפרלמנט האירופי
* Has the EU army's time come?

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7758478-8
* NKC: kn20070410012
* VIAF: 130663805
* WorldCat: viaf-130663805

 |
**ג'ון סאת'רלנד** (באנגלית: **John Sutherland**;‏ 11 בספטמבר 1910 – 17 בפברואר 2001) היה מפיק סרטים אמריקאי.

סאת'רלנד דיבב את במבי הבוגר בסרט "במבי" משנת 1942. סאת'רלנד הפיק 45 סרטים בין השנים 1945–1973. רבים מסרטיו היו סרטי הדרכה מונפשים שהופקו עבור אוניברסיטת הארדינג המשבחים את התפיסה הסוציו-אקונומית של הקפיטליזם ומעבירים מסר פוליטי על היתרונות של חירות הן של הכלל והן של הפרט, ועל החסרונות של התערבות ממשלתית, במיוחד עם סרטי התעמולה "Make Mine Freedom" ו-"Fresh Laid Plans".

ביוגרפיה
--------

סאת'רלנד נולד ב-11 בספטמבר 1910 בוויליסטון, דקוטה הצפונית.

את הקריירה שלו הוא החל כשעבר ללוס אנג'לס, קליפורניה, כדי לעבוד בתעשיית הקולנוע. בעודו בלוס אנג'לס, סאת'רלנד נשא לאישה את פאולה וינסלו ב-16 בספטמבר 1939, לזוג נולדו ארבעה ילדים.

בני הזוג עבדו עם וולט דיסני בסרט "במבי" משנת 1942, כאשר סאת'רלנד דיבב את הדמות הראשית בגרסתה הבוגרת בעוד וינסלו דיבבה את אימו.

סאת'רלנד עזב את תעשיית הקולנוע בשנת 1973, ועבר לואן נייס, קליפורניה.

ב-17 בפברואר 2001 סאת'רלנד נפטר בביתו בואן נייס בהיותו בן 90. הותיר אחריו שני בנים ובת אחת.

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'ון סאת'רלנד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ג'ון סאת'רלנד, באתר AllMovie (באנגלית)
* ג'ון סאת'רלנד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  תבנית:IMDb name
2. ↑  *Animating Ideas*, Hogan's Alley #12
3. ↑  "John Sutherland; Acclaimed for Artistry of His Industrial Films". *Los Angeles Times*. 27 בפברואר 2001. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2009091856
* VIAF: 90545045
* WorldCat: lccn-no2009091856

 |
**דון פטרסון** (באנגלית: **Don Patterson**;‏ 26 בדצמבר 1909 – 12 בדצמבר 1998) היה מפיק, אנימטור ובמאי אמריקאי שעבד באולפנים שונים בתקופת תור הזהב של ההנפשה האמריקאית, ביניהם דיסני, פיקסאר, Silver Screen Partners IV, סרטי טאצ'סטון, Warner Bros.-Seven Arts Animation (של האחים וורנר), Metro-Goldwyn-Mayer cartoon studio (של MGM), DePatie–Freleng Enterprises, הרמן ואיזינג, Format Films, וולטר לאנץ הפקות, Famous Studios,‏ Grantray-Lawrence Animation, האנה-ברברה ו-United Productions of America. הוא היה אחיו הבכור של האנימטור ריי פטרסון.

פטרסון החל את הקריירה שלו בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20 בתור inbetweener באולפני צ'ארלס מינץ, ולאחר מכן עבר לאולפני וולטר לאנץ.

הוא החל לעבוד באולפני וולט דיסני בשנות ה-40, ותרם לחמישה סרטי קולנוע: "פינוקיו", "פנטסיה", "דמבו", "שלושת הקבלרוס" ו"הבה לי מוזיקה".

בתחילת שנות ה-50 חזר פטרסון לאולפני לאנץ והפך לאחד מארבעת האנימטורים המרכזיים של לאנץ, יחד עם ריי אברמס, לאברן הרדינג ופול סמית'.

מבקר הקולנוע ליאונרד מלטין כתב בספרו "Of Mice and Magic": "דון פטרסון היה הראשון מצוות ההנפשה של לאנץ שניסה לביים, והוא גילה כישרון רב במשימה זו. סרטיו הקצרים הם מהטובים ביותר של תחילת שנות ה-50, מציגים טיפול מיומן בדמויות ותזמון מהיר. בשנת 1952 הוא 'פיקח' על אחד מהסרטים המצוירים הטובים ביותר בכל הזמנים של וודי הנקר, 'Termites from Mars'".

בשנת 1985, פטרסון זכה בפרס הזהב בטקס Motion Pictures Screen Cartoonists Awards.

פטרסון נפטר ב-12 בדצמבר 1998 בסנטה ברברה, קליפורניה, רק 14 ימים לפני יום הולדתו ה-89.

פילמוגרפיה
----------

| שנה | כותרת | קרדיטים |
| --- | --- | --- |
| 1936 | קבוצת הפולו של מיקי | אנימטור |
| עוברים דירה |
| הקרקס של מיקי |
| 1937 | שלגיה ושבעת הגמדים |
| 1938 | בונים סירה |
| הטריילר של מיקי |
| ציידי הלווייתנים |
| חייט קטן ואמיץ |
| Mother Goose Goes Hollywood |
| 1940 | פינוקיו |
| פנטסיה | אנימטור – מקטע "לילה על הר קירח/אווה מריה" |
| 1941 | הדרקון העקש | אנימטור |
| דמבו |
| 1942 | במבי |
| סלודוס אמיגוס |
| 1944 | שלושת הקבלרוס |
| 1946 | הבה לי מוזיקה | אנימטור אפקטים |
| 1951 | עליסה בארץ הפלאות | אנימטור |
| 1973 | חוות הקסמים |

קישורים חיצוניים
----------------

* דון פטרסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Barrier, Michael (1999). *Hollywood Cartoons: American Animation in Its Golden Age*. Oxford University Press. p. 171. ISBN 978-0-19-802079-0.
2. 1 2 3  Maltin, Leonard (1987). *Of Mice and Magic: A History of American Animated Cartoons* (Revised ed.). Plume. p. 177. ISBN 0-452-25993-2.
3. ↑  Don Patterson – Awards. Internet Movie Database.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2007082031
* VIAF: 41622299
* WorldCat: lccn-no2007082031

 |
**אֶרְאֵל גרנות** (נולד בי"ב בשבט, ה'תש"ל, 19 בינואר 1970) הוא פרופסור מן המניין לאלקטרואופטיקה וטכנולוגיות קוונטיות בפקולטה להנדסה באוניברסיטת אריאל בשומרון.

ביוגרפיה
--------

גרנות נולד וגדל ברמת השרון. למד בהנדסאים תל אביב. במסגרת העתודה האקדמית, ב-1991 קיבל תואר ראשון בפיזיקה ומתמטיקה, ב-1993 תואר שני בפיזיקה של מצב מוצק בהצטיינות יתרה. בשנת 2000 קיבל דוקטורט בהולכה קוונטית תחת הנחייתו של פרופסור מרק אזבל מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 2000 השתחרר מצה"ל בדרגת סרן.
עבד כחוקר במרכז למחקר גרעיני שורק במחלקה לאלקטרואופטיקה.
ב-2002 החל לעבוד במכללת יהודה ושומרון בתור מרצה בכיר, היה מבין המקימים של המסלול לאלקטרואופטיקה. ב-2008 מונה לראש התוכנית לתואר שני, ב-2013 היה פרופסור אורח במכון קרלסרוהה לטכנולוגיה וב-2016 הפך לפרופסור מן המניין באוניברסיטת אריאל בשומרון.
ב-2020 סייע בהקמת מסלול טכנולוגיות קוונטיות ועמד בראשו.

ספריו
-----

* אראל גרנות, "מבוא לחישוב נומרי", אוניברסיטת אריאל, 2013
* אראל גרנות, "מבוא לעיבוד אותות דיגיטליים", אוניברסיטת אריאל, 2014
* אראל גרנות, "פרקים באופטיקה יישומית", אוניברסיטת אריאל, 2017

חיים אישיים
-----------

גרנות חובב סלסה ואף היה שופט בתחרות בינלאומית.

קישורים חיצוניים
----------------

* אראל גרנות, ברשת החברתית פייסבוק
* אראל גרנות, ברשת החברתית LinkedIn
* אראל גרנות, סרטונים בערוץ היוטיוב
* אראל גרנות, באתר ResearchGate
* אראל גרנות, באתר גוגל סקולר
* אראל גרנות, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  דף המרצה של אראל גרנות באתר אוניברסיטת אריאל בשומרון

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007393459205171
* ISNI: 0000 0000 6806 4108
* ORCID: 0000-0002-5313-3486
* VIAF: 44152501076210680131
* WorldCat: np-granot,%20erel

 |
"**שירו של שפשף**" הוא שיר שכתב יאיר ניצני בשנת 1985 לסרט המוזיקלי "שוברים". מאיר בנאי הלחין את השיר וביצע אותו בסרט ואף השתתף בו כשחקן. דמותו בסרט נקראה "שפשף", ומכאן שם השיר.

נושא השיר
---------

השיר עוסק במשמעות הערך "יחד". בשיר מוצגת מערכת ההפכים של יחד ולחוד.

ה"יחד" של כולם, כפי שנכתב בשיר: "כן ללכת יחד אל האור", אל מול האדם הרגיל שבשגרתו הוא חי ופועל לבד ובבדידות: "מה אני? אני רק בן אדם".

הרקע לשיר
---------

בסוף שנת 1984 פנה הבמאי אבי נשר אל יזהר אשדות כדי להפיק ולהלחין שיר לסרט המוזיקלי "שוברים". לקראת צילומי הסרט החליט אבי נשר להוסיף דמות חדשה בשם "שפשף", אותה גילם מאיר בנאי. בנאי השמיע לנשר ולאשדות מנגינה חדשה שחיבר לטובת הסרט, אשר מצאה חן בעיני אשדות והוא החל לעבד אותה. יאיר ניצני, שותפו של אשדות ללהקת תיסלם שנמנה עם מפיקי הסרט וצוות שחקניו, הכתיב לאשדות את מילות השיר. השיר זכה לתגובות חיוביות והוחלט שבנאי יבצע אותו.

פרשנות השיר
-----------

השיר "שירו של שפשף" דן בעיקר על כוחו של היחיד מול כוחו של ה"ביחד".

השיר פותח ב"אני - מה אני?", ונועד לעורר מחשבה לגבי משמעות קיומו של הפרט לפני הכלל. השורה "אני חי ועובד כמו כולם" מעבירה אף היא מסר של פשטות.

המילה "יחד" חוזרת בשיר כמה פעמים, ועולה בו בשני היבטים ומעגלים: היבט חברתי-קהילתי-לאומי, "ונַראה לעולם שביחד כולם, אז יחד, כן ללכת יחד ...", ובהיבט האישי-זוגי "ואיתך ביחד לאהוב". ה"יחד" מוצג בשיר בניגוד לשגרת חייו של אדם, שחי ביחידות ואולי בבדידות: "מה אני? אני רק בן אדם, אני חי ועובד כמו כולם...". בשיר מובעת העמדה שה"יחד" הוא כוח, הוא מסמל התאחדות המובילה לעשייה משותפת, להתגברות על קשיים ולהתקדמות משמעותית, וכן מעצימה את הפרט היחיד.

ביצועים
-------

בשנת 2017 ביצעה יובל דיין את השיר בטקס מצטיינים בבית הנשיא שנערך ביום העצמאות.

בשנת 2020 ביצעו נועה קירל, יהונתן מרגי, עדי ביטי, עדן מאירי ואחרים את השיר במשדר יום העצמאות ה־72 למדינת ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

שירו של שפשף, באוסף המוזיקה הישראלית

הערות שוליים
------------

1. 1 2  שיר של יום - ואהבת לרעך כמוך, באתר CallText
2. ↑  יזהר אשדות, מאיר בנאי והסיפור של ״שירו של שפשף״, באתר יזהר אשדות
3. ↑  *יובל דיין - שירו של שפשף*, נבדק ב-2022-02-10
4. ↑  *שירו של שפשף - משדר יום העצמאות ה-72*, נבדק ב-2022-02-10
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה, העוסק בכפר ערבי פלסטיני בנפת ירושלים, עם הערך "חורבת א-תנור", העוסק באתר מקדש נבטי בירדן.

בית חווה צלבני ליד עין מטע
**חורבת תנור** (בערבית: **خربة التنور**), הנקרא גם "עלר תחתון" ("علار السفلي"), היה כפר ערבי פלסטיני בנפת ירושלים, ליד היישוב עלר. הכפר ננטש במלחמת העצמאות ב-21 באוקטובר 1948 תחת מבצע ההר. החורבה ממוקמת כ-18.5 ק"מ ממערב לירושלים. **עין תנור** הוא מעיין ניקבה קצר המאפשר הליכה זקופה במים הרדודים לאורך כ- 20 מ' עד לחדר הנביעה. המעיין נחפר לשם הגברת זרם המים במקור.

היסטוריה
--------

### בתקופת הצלבנים

במהלך המאה ה-12 השתכן במקום מנזר כפרי הבנוי ממספר קשתות, קיר חוצץ וקפלה. הארכאולוג הבריטי דניס פרינגל (גר') טען שהמבנה הוקם בשנת 1169 והיה בית נזירים ציסטרציאנים בשם "סלואטיו" (באנגלית: "Saluatio").

נמצאו שני מסמכים המתוארכים למאה ה-13 בהם כתוב כי ההכנסה של הכפר הושקעה בבית ספר מצפון להר הבית.

### בתקופה העותמאנית

חורבת תנור מוזגה לאימפריה העות'מאנית בשנת 1517 ביחד עם פלשתינה (ארץ ישראל). ובשנת 1596 הופיעה בטאבו בשם "עלר התחתונה" באותו מחוז של ירושלים תחת אוכלוסייה של 7 משקי בית. העות'מאנים הטילו עליהם מס של 33.3% על חיטה, שעורה, זיתים ויבולי קיץ. מבקר כתב בשנת 1875 שאוכלוסיית המקום הייתה 400 איש אך המקום ננטש עד למאה ה-20.

### בתקופת המנדט הבריטי

בשנות המנדט המאוחרות המקום הוכרז ככפר. שש משפחות ערביות מבית עיטאב התיישבו בהריסות מהתקופה הצלבנית בסכסוך על מים, שטח ודרכים עם המתיישבים מעלר. הסכסוך הסתיים כשהמקום ננטש ב-1948.

### בתקופה הישראלית

המקום נכבש בשנת 1948 על ידי חטיבת הראל תחת מבצע ההר שהיה במהלך מבצע יואב. בשנת 1992 נחקר המקום ושש מתוך עשרת הבתים שהיו שם נהרסו. המקום מוזג עם עלר והישוב הקרוב ביותר כיום הוא מטע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חורבת תנור ועין תנור** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  עין מטע ועין תנור
**לטביה נטלה חלק באירוויזיון למקהלות** פעם אחת החל מתחילת התחרות ב-2017, כאשר שלחה את מקהלת "ספיגו" כנציגתה בתחרות. לטביה היא המדינה הראשונה שהגיעה למקום השלישי באירוויזיון למקהלות והמדינה הראשונה שאירחה את האירוויזיון למקהלות.

היסטוריה
--------

איגוד השידור אירופי הודיע ב-8 באוגוסט 2016 שהם הולכים ליצור תחרות חדשה שתהיה מיועדת למקהלות. קיום התחרות אושר באופן רשמי ב-30 בנובמבר 2016, כאשר לטביה נבחרה לארח את התחרות שהייתה אמורה להתקיים ב-22 ביולי 2017. ב-14 בפברואר 2017 נקבע שהתחרות תתקיים בארנה ריגה.
בתחרות לטביה הגיעה למקום השלישי.

הלהקות והשירים שייצגו את לטביה באירוויזיון למקהלות
--------------------------------------------------

 שורה בצהוב מסמלת **ניצחון** של המתמודדת באותה תחרות  

 שורה באפור מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום ה**שני**  

 שורה בחום מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום ה**שלישי**  

 שורה באדום מסמלת תחרות בה המתמודדת דורגה במקום **האחרון**  

 שורה בירוק-זית מסמלת תחרות ממנה המתמודדת פרשה או שלא השתתפה לאחר שכבר נבחר שיר


| שנה | מבצע | שירים | שפה | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | ספיגו | "Grezna saule debesīs" /"Es čigāna meita biju" | לטבית | 3 |
| 2019 | Maska | "Come, God!" | לטבית | 2 |

השדרנים מטעם לטביה
------------------

| שנה | שדרן |
| --- | --- |
| 2017 | אדגרס רג'ינסקיס |

ראו גם
------

* האירוויזיון למקהלות
חזית הכנסייה
**כנסיית סן לואיג'י דיי פראנצ'זי** (באיטלקית: San Luigi dei Francesi; בצרפתית: Saint Louis des Français) היא כנסייה קתולית ברומא, בקרבת פיאצה נבונה והפנתיאון. הכנסייה הלאומית של צרפת ברומא. הכנסייה מוקדשת למרים הבתולה, לדני הקדוש ולמלך צרפת לואי התשיעי הקדוש של הכנסייה הקתולית. הכנסייה נבנתה בשנים 1589-1518. עבודות הבניה הושלמו תודות לסיועה הכלכלי הנדיב של קטרינה דה מדיצ'י מלכת צרפת.

בכנסייה מספר פסלים וציורים של קדושים וגיבורים לאומיים המיצגים את מורשת האמונה הקתולית בצרפת: קרל הגדול, המלך כלוביס, הקדושה קלותילדה והקדושה צ'יצ'יליה.

בכנסייה נמצאות 3 יצירותיו הידועות של הצייר קראווג'ו מחייו של הקדוש מתיאו.
מרטין לותר התאכסן בכנסיית סן לואיג'י במהלך המשפט שנערך לו בקרבת מקום, בכנסיית סנטה מריה סופרה מינרווה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סן לואיג'י דיי פראנצ'זי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סן לואיג'י דיי פראנצ'זי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007605178805171
* GND: 4199094-8
* ISNI: 0000 0001 2106 1425
* LCCN: n85154782
* MusicBrainz: eb34b927-c497-425a-ba27-7fda089f79aa
* SUDOC: 204740940
* VIAF: 123865914
* WorldCat: lccn-n85154782

 |