recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
שגיאות פרמטריות בתבנית:עיתון   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ תמונה ] 

**ג'רוזלם פוסט לייט** (באנגלית **The Jerusalem Post lite**) הוא שבועון ישראלי הנכתב באנגלית קלה ומיועד לסייע לקוראיו בשיפור הקריאה והבנת הנקרא. הגיליון הראשון יצא ב-16 ביולי 2009 וכיום נחשף לעשרות אלפי קוראים.

שער דוגמה לג'רוזלם פוסט לייט

מטרה וקהל יעד
-------------

קהל היעד הראשוני של העיתון הוא אנשי עסקים שעובדים עם מדינות דוברות אנגלית, סטודנטים ותלמידים. קהל יעד נוסף מורכב מאנשים מכל הגילאים המעוניינים לשפר את האנגלית שלהם. מטרת העיתון - לסייע בשיפור הקריאה והבנת הנקרא על ידי חשיפה לתכנים יומיומיים הכתובים באנגלית קלה וגבוהה. הוא מרגיל את השימוש בשפה ומרחיב את אוצר המילים, משפר את הדקדוק והתחביר.

תוכן
----

הג'רוזלם פוסט לייט מונה 32 עמודים המכילים שמונה עמודי חדשות וכלכלה, ושאר העמודים בנוים כמו מגזין המכיל תוכן בנושאי משפחה, עובדות, בריאות, טיולים, ספרים, טכנולוגיה, ספורט, ראיונות, ביקורות מוצרים ועוד. בסוף העיתון יש תרגילים ותשחצים באנגלית.

התרגום לא מתבצע מילה במילה, אלא על פי ההקשר של אותה מילה במשפט או בסיפור.

כל עמוד מדורג על ידי כוכבים לסימון רמת האנגלית. כוכב אחד לרמה קלה ועד שלושה כוכבים לרמה גבוהה. כמו כן, בכל כתבה מילון עם תרגום לעברית וגם תרגום פונטי מנוקד להבנת ההגייה של המילה.

התוכן מורכב מתוכן מקורי שנכתב על ידי כתבים ועורכים של השבועון, ומתוכן ערוך במיוחד לרמה של הלייט ומגיע מהעיתון היומי הג'רוזלם פוסט.

צוות
----

הג'רוזלם פוסט לייט הוא חלק מקבוצת הג'רוזלם פוסט. הצוות בנוי מאנשי תוכן ואנשי הוראת אנגלית.

העורכת הראשית משנת 2018 של קבוצת מגזיני שיפור אנגלית, הכוללת את הג'רוזלם פוסט לייט, היא יעל רגב.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'רוזלם פוסט לייט (באנגלית)
עטיפת הספר **האיש שידע לעופף** מאת קארל צ'אפק
**האיש שידע לעופף, סיפורים והומורסקות** הוא ספר הכולל מבחר סיפורים הומוריסטיים קצרים מאת הסופר הצ'כי הנודע קארל צ'אפק, שזכה לפרסום רב בין שתי מלחמות העולם. הסיפורים קובצו יחד על ידי המתרגם דב קוסטלר. הספר ראה אור לראשונה בעברית בשנת 1977 בהוצאת דביר, ושמו ניתן לו מהסיפור "האיש שידע לעופף" המופיע בקובץ אגדות וסיפורי משנה בספר.

הקבצים המופיעים בספר
--------------------

* **סיפורים מן הכיס הראשון**

בקובץ זה מופיעים חמישה סיפורי בלשים ומשטרה קצרים והם: המשורר, על תנאי, עקבות, הפשע בבקתה והפשע בסניף הדואר.
* **סיפורים מן הכיס השני**

בקובץ זה מופיעים שבעה סיפורי בלשים ומשטרה קצרים והם: צ`ינטמנים וציפרים, פרשת התינוק, הרצח הגנוב, סיפורו של המנצח קאלינה, הקאקטוס הגנוב, אוסף בולים והמחט.
* **ספר האפוקריפים**

בקובץ זה מופיעים שמונה סיפורים קצרים והם: אופיר, ניתוץ פסילים, אלכסנדר הגדול, נפוליאון, אגאתון או על החכמה, מעשה בחמש כיכרות לחם, וידויו של דון חואן ומותו של ארכימדס.
* **אגדות וסיפורי משנה**

בקובץ זה מופיעים שמונה סיפורים קצרים והם: ההולל, האורח הראשון, מקרה יורידי, האיש שידע לעופף, עשרה סנטאווט, הראיון, ההילה, ואגדות נושים על הבארון ביהארי.
* **אחרית דבר**

קארל צ`אפק, חייו ויצירתו

לקריאה נוספת
------------

* קארל צ`אפק, **האיש שידע לעופף**. תרגום דב קוסטלר. הוצאת דביר 1996. 164 עמודים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פאר פרידמן, "מקרה מקרופולוס" - "הלא ייאמן פשוט ישנו": גרסה מלאה של רשימה על הספר שפורסמה באתר נענע10
* תלמה אדמון, עדיין מצחיקים: על "האיש שידע לעופף", באתר nrg‏, 19 באפריל 2011
"איזק קאזובון", מאת אמן לא ידוע
**פרשת ג'ייקוב בארנט** התרחשה בשנת 1612 כאשר ג'ייקוב בארנט, מורה יהודי, נעצר ונכלא על ידי פקידי אוניברסיטת אוקספורד בגין שינוי דעתו לגבי הטבילה לנצרות.

רקע
---

במהלך ימי הביניים ועד לשנות ה-50 של המאה ה-20, דרשה אוניברסיטת אוקספורד מכל הסטודנטים וצוות הפקולטה להיות נוצרים. בעקבות הרפורמציה האנגלית, הם נדרשו להיות חברים בכנסייה האנגליקנית. בנוסף, האיסור של אדוארד הראשון על יהודים החיים באנגליה נותר בתוקף עד שקרומוול ביטל אותו. עם זאת, כמה מורים אורחים יהודים לעברית לימדו סטודנטים באוניברסיטה באופן פרטי, או עבדו בספריית בודליאן על כתבי יד עבריים.

בשנת 1609, המלומד ההוגנוטי הצרפתי איזק קזובון הזמין את יעקב ברנט, יהודי איטלקי, לביתו בדורי ליין, לונדון. במהלך שהותם יחד דנו בטקסטים יהודיים בנושאים שונים, וברנט הוכיח בפני קאזובון כי ישו נקבר בנוהג קבורה יהודי סטנדרטי ולא (כפי שטען הקרדינל ברוניו) בשיטה חדשה שהפכה לשיטת הקבורה הקתולית. לאחר מכן העסיק קאזובון את ברנט כמזכירו, ובשנת 1610 הגיעו שניהם לאוקספורד.

אוקספורד
--------

התכונות האישיות של ברנט, כמו גם ההשכלה שלו, הביאו לכך שהיה אהוב ומכובד על ידי חוקרים באוניברסיטה. בהיותו באוקספורד, החליט להיטבל כנוצרי, וסיפר לקאזובון על החלטתו; קאסובון אמר לסגן הקנצלר, שבדומה לשאר חברי האוניברסיטה מרוצה מהחלטת ברנט. נערכו הכנות להטבלת ברנט בטקס דתי מפואר בכנסיית אוניברסיטת סנט מרי הבתולה.

דלת תא בכלא בוקארדו
ברנט, לא השתתף בטקס, לאחר שהחליט שלא להמיר את דתו. עזב את אוקספורד ברגל. על פי אנתוני ווד האנטיקוואר של אוקספורד במאה ה-17, ארתור לייק, סוהר ניו קולג' באוקספורד, שלח מרדף רגלי ורכוב אחרי בארנט; לייק היה אחד ה"רופאים המלומדים" של האוניברסיטה שלדבריו ווד הולך שולל בגלל ה"טריקים" של ברנט. בארנט נתפס והוחזר לאוקספורד, שם סירב להיטבל. לאחר מכן נעצר בתנאים לא נוחים של בכלא בוקארדו. בינתיים, ויליאם טוויס, שהיה אמור להטיף באותו יום, שינה את דרשתו כדי להתייחס לשינוי ליבו של ברנט, והדגים (על פי ווד) "שיפוטו הצדיק של אלוהים על אותו עם ועם סוטה, שיש לו חוש נחרץ. ניתן לחוש אפילו עד עצם היום הזה."

אחרית דבר
---------

קאזובון נחרד מהטיפול בברנט ורואה בכך "הפרה של האתיקה הנוצרית". מאוחר יותר אמר כי הוא לא חושב ששינוי דעתו בנושא דת כזה הוא עניין פלילי. הוא פנה בשם ברנט למלך ג'יימס הראשון, שהוציא צו לשחרורו. כמה חודשים לאחר מעצרו הוא הועלה על ספינה לצרפת והוגלה. מאוחר יותר, בארנט היה יועץ בבית המשפט הצרפתי בענייני יהודים.

קישורים חיצוניים
----------------

* The strange story of jacob barnet - C - Stories - Oxford - Trails - Anglo-Jewish History - JTrails.org.uk, www.jtrails.org.uk

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פרשת ג'ייקוב בארנט"**.
קוריאהקוריאה זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא קים. 
**קים ג'ונג-צ'ול** (הנגול: 김정철; ‏‏נולד ב־25 בספטמבר 1981) הוא בנו השני של קים ג'ונג-איל, מנהיג קוריאה הצפונית לשעבר, ושל רעייתו קו יונג-הי.

חייו
----

קים ג'ונג-צ'ול הוא בנה הבכור של קו יונג-הי, ובנו השני של קים ג'ונג-איל (קים ג'ונג נאם, בנו הבכור של קים ג'ונג איל, נולד לו מרעייתו הראשונה).

עד שנת 2001 סברו חוקרים ברחבי העולם כי יורשו של קים ג'ונג-איל יהיה בנו הבכור, קים ג'ונג-נאם. במאי 2001 נעצר ג'ונג-נאם ביפן באשמת נשיאת דרכון מזויף. בעקבות אירוע זה גורש קים ג'ונג-נאם לסין ומשם לקוריאה הצפונית, אולם האירוע גרם למתח בינלאומי ולירידת קרנו של קים ג'ונג-נאם, אשר עבר למקאו.

בעקבות אירועים אלו החל צבא קוריאה הצפונית בפרסומים המהללים את "האם המכובדת הנאמנה ביותר למנהיג האהוב" – קו יונג-הי, אמו של קים ג'ונג-צ'ול.

בשנת 2007 מונה קים ג'ונג-צ'ול כסגן היושב ראש של מחלקת ההנהגה של מפלגת הפועלים של קוריאה, המפלגה השלטת בקוריאה הצפונית. מינוי זה פורש בקרב מומחים ברחבי העולם כמצביע על כך שקים ג'ונג-צ'ול יהיה יורשו של קים ג'ונג-איל, עד שביוני 2009 פנה קים ג'ונג-איל למפלגה השלטת וביקש את אישורה למינוי בנו הצעיר, קים ג'ונג-און, כיורשו.

קישורים חיצוניים
----------------

* קים ג'ונג-צ'ול כתבה באתר GlobalSecurity.org.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1153227967
* VIAF: 3897151965247300470001
* WorldCat: viaf-3897151965247300470001

 |
**רפרטי (ראף) ג'ליקו פרוסט לאו** (שם מלא באנגלית: **Rafferty Jellicoe Frost Law** נולד: 6 באוקטובר 1996) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה, דוגמן ומפיק אנגלי.

ביוגרפיה
--------

לאו נולד בשנת 1996 לשחקן ג'וד לאו לדוגמנית לשעבר ולמעצבת האופנה סיידי פרוסט. הוריו, נפרדו בשנת 2003. הוא אח בכור לרודי, איריס, עדה וסופי.

קריירה
------

### דוגמנות

לאו ערך את הופעתו הראשונה על מסלול הדוגמנות ביוני 2014 בתצוגת בגדי הגברים של DKNY. לאחר מכן דיגמן עבור חברת האופנה אפרה לונדון. הוא דיגמן גם עבור חברת האופנה ברברי ונבחר לגבר המתלבש הטוב ביותר לשנת 2016 על ידי מגזין GQ. בשנת 2017 צעד על מסלול תצוגת האופנה של דולצ'ה וגבאנה והשתתף בקמפיין האופנה לגברים של החברה. הוא מיוצג על ידי סוכנות הדוגמנים "Select Model Management".

### מוזיקה

לאו הוא הסולן והגיטריסט של להקת "Outer Stella Overdrive". הוא הכיר את חבר הלהקה קלווין בואנו כשזה היה בן זוגה של אחותו הדוגמנית והשחקנית איריס. הלהקה הוציאה כמה סינגלים. יציאת האלבום נדחתה עקב מגפת הקורונה. בלהקה חברים בואנו, רודי אלברן ויאמין אמין.

משחק
----

לאו שיחק לראשונה בשנת 2010 בסרט המעקלים לצד אביו. בסרט הוא גילם את הדמות שגילם אביו בצעירותו.

בשנת 2019 הפיק ושיחק בסרט הקצר "הכובע". בסרט השתתף גם אביו. הסרט היה מועמד בקטגוריית הסרט הקצר הבריטי הטוב ביותר לשנת 2020 ב-"Raindance Film Festival". באותה שנה שיחק בסרט הקצר "Contact".

בשנת 2021 שיחק בתפקיד ראשי לצד מייקל קיין, לנה הידי וריטה אורה בסרט הקולנוע טויסט.

באפריל 2021 לוהק לאו לתפקיד ראשי בסדרה אדוני האוויר בהפקת סטיבן ספילברג וטום הנקס.

בשנת 2022 הופיע בקליפ "Are You Entertained" של אמן היפי הופ ראס שמארח את אד שירן בקליפ מופיע גם השחקן טום פלטון.

פילמוגרפיה
----------

קולנוע וטלוויזיה| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | המעקלים | רמי הצעיר | סרט קולנוע |
| 2019 | Running Man | פרד לאב | סרט קצר |
| 2020 | Contact | רולף | סרט קצר |
| 2020 | הכובע | בחור צעיר | סרט קצר, שחקן, מפיק |
| 2021 | טוויסט | טוויסט | סרט קולנוע, תפקיד ראשי |
| 2024 | אדוני האוויר | סמל קן למונס | סדרת טלוויזיה, תפקיד ראשי |

קישורים חיצוניים
----------------

* ראף לאו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ראף לאו, ברשת החברתית אינסטגרם
* ראף לאו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ראף לאו, באתר ספוטיפיי
* ראף לאו, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Bonnie Bennett, Rafferty Law, Biography Mask, ‏5 באוגוסט 2021
2. ↑  Claire Hodgson, Jude Law's son stars in new Dolce & Gabbana campaign alongside a load of other sons-of-famous-people, Cosmopolitan, ‏5 בundefined 2017
3. ↑  New Noise: Outer Stella Overdrive release debut single State Your Name, Wonderland, ‏5 באוקטובר 2018
4. ↑  Raff Law: "No carbs, no alcohol, no cigarettes – I quit all of it", British GQ, ‏1 בינואר 2020
5. ↑  'The Hat' starring Jude Law and Raff Law - The Who, The Who, ‏2 באוגוסט 2020
6. ↑  Jen Juneau, Jude Law's Son Rafferty Makes Film Debut in Twist Alongside Michael Caine, Lena Headey: Trailer, PEOPLE.com, ‏4 במאי 2021
7. ↑  Andreas Wiseman, Deadline, Deadline, ‏2 במרץ 2021
8. ↑  From Simon Boyle's Bizarre column, Ed Sheeran records tribute song for tragic Jamal Edwards and shoots video starring his family and... The US Sun, ‏4 במרץ 2022
**ניל אל-עינווי** (בצרפתית: **Neil El Aynaoui**, בערבית: **نيل العينوي**, בתעתיק מדויק: **ניל אלעינוי**; נולד ב-2 ביולי 2001 בנאנסי שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי-מרוקאי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת לאנס מליגת העל הצרפתית.

קריירת מועדונים
---------------

אל-עינווי גדל במחלקת הנוער של נאנסי. בשנת 2018 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, ובשנת 2021 החל לשחק בקבוצה הראשונה של המועדון במסגרת ליגת המשנה הצרפתית. הוא ערך 57 הופעות ליגה במדי המועדון במסגרת ליגת המשנה הצרפתית והליגה הצרפתית השלישית, בהן הבקיע ששה שערים.

ב-29 ביוני 2023 חתם אל-עינווי על חוזה לארבע שנים בלאנס מליגת העל הצרפתית. ב-24 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על טולוז במסגרת המחזור השישי בליגה לעונת 2023/2024. ב-28 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 4-0 על נאנט במסגרת המחזור העשירי בליגה. ב-8 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בהפסד 1-0 לפ.ס.וו. איינדהובן במסגרת שלב הבתים לעונת 2023/2024.

קישורים חיצוניים
----------------

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mercato : Neil El Aynaoui (Nancy) rejoint Lens באתר הרשמי של ל'אקיפ, 29 ביוני 2023 (בצרפתית)
גן סיפור "האוצר של צ'מבלו" בחולון
גן סיפור "האוצר של צ'מבלו" בחולון
**רוני חפר** (נולד ב-15 באוקטובר 1965) הוא סופר ילדים ומאייר ישראלי.

ביוגרפיה
--------

רוני חפר נולד בתל אביב בשנת 1965. למד בבית החינוך ע"ש א"ד גורדון בעירו, ובתיכון למד במגמת אדריכלות בבית הספר אורט טכניקום גבעתיים. כל ילדותו התבלט בכישרון הציור שלו ונמשך במיוחד לתחום הקריקטורה והאיור ההומוריסטי. בצבא שירת כלוחם קרבי בחיל התותחנים, ולאחר שחרורו למד עיצוב גרפי באקדמיה "בצלאל" בירושלים.

עם סיום לימודיו החל לעבוד כארט דירקטור במשרד הפרסום בינג ליניאל (עם הקופירייטרים אז והסופרים היום אשכול נבו ואורי לברון) ובהמשך עבד במשרדי פרסום נוספים, ביניהם אריאלי פובליסיס. בשנת 2002 עזב את תחום הפרסום והחל לעבוד כמעצב גרפי עצמאי, ובמקביל הוציא לאור את ספרו הראשון "האוצר של צ'מבלו". בשנת 2010 עזב את תחום העיצוב והחל להתמסר לכתיבה ואיור של ספרי ילדים ולמפגשי סופר בבתי ספר, גנים וספריות ברחבי הארץ.

מקיים מפגשי סופר בבתי ספר, גני ילדים וספריות ברחבי הארץ. ספרו הראשון, "האוצר של צ'מבלו", זכה אף לגינת סיפור בחולון ולאפליקציה בהוצאת "עברית".

חיים אישיים
-----------

חפר נשוי למיכל ואב לשניים, ומתגורר במושב זיתן שבסמוך לנתב"ג.

ספריו
-----

ספריו (כולם בהוצאת כתר):

* האוצר של צ'מבלו (2003)
* סיפורי חייזרים (2004)
* פומי - סיפור על טפיר (2005)
* משעמם לי! (2010)
* מתי מגיעים? (2011)
* בא לי (2014)

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של רוני חפר
* סרטונים רוני חפר, במיזם "סופרים קוראים" של המרכז לספריות וספרות בישראל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007309960205171
* ISNI: 0000 0004 0217 9219
* VIAF: 297346757
* WorldCat (עם VIAF): 297346757

 |
"**המלחמה**" (1812–1815), מאת גויה, תצריב ואקווטינטה, 158 על 208 מ"מ.
**אקווטינטה** או **אקווטינט** (**Aquatint**) היא טכניקת הדפס מפועלת בצורה של דפוס שקע.

הטכניקה פותחה לראשונה במהלך המאה ה-17 ושוכללה במאה ה-18 על ידי מדפיסים כגון ז'אן-בטיסט לה פרנס (Jean Baptiste Le Prince). האמן הראשון שהשתמש בטכניקה בצורה עקבית היה הצייר הספרדי פרנסיסקו דה גויה, שעשה שימוש באווירה הדרמטית הנוצרת על ידי השימוש בטכניקה זו.

בתהליך יצירת ההדפס מצפים את לוח ההדפסה באבקה של גרגירי קולופוניום (המיוצר משרף) טחון בעזרת קופסה מיוחדת הנקראת "ארגז אקווטינטה" או בצורה ידנית. בשלב השני מחממים את לוח ההדפסה כך שגרגירי השרף נמסים ונדבקים אל לוח המתכת. לאחר מכן צורבים את לוח ההדפסה באמבט של חומצה המאכלת את השטח שבין הגרגירים. בדרך זו נוצר משטח בעל מראה גרגירי. האמן יכול לבחור את כהות המשטח על יד שליטה במשך הזמן שבו הלוח נצרב. בדרך כלל משמשת האקווטינטה כטכניקה נלוות לאחד מטכניקות התצריב האחרות.

ראו גם
------

* אקווטינטת סוכר

לקריאה נוספת
------------

* אליק מישורי, **תולדות האמנות: מבוא כללי**, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, תל אביב, 2000, עמ' 333–336
* קריגר, דן, **גרפיקה אמנותית: תחריט - תצריב וטכניקות נילוות**, ידיעות אחרונות, תל אביב, 2000/1999, עמ' 81–87

* Fordham, Douglas, **Aquatint Worlds: Travel, Print, and Empire, 1770–1820** (Paul Mellon Centre for Studies in British Art), 2019 מסת"ב 978-1913107048

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אקווטינטה** בוויקישיתוף
* אקווטינטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

\* Mayor, Hyatt A. **Prints and People**, Metropolitan Museum of Art/Princeton, 1971
\* Prideaux, S. T. **Aquatint engraving**; a chapter in the history of book illustration, Duckworth & Co: London, 1909
**יונוס אקגון** (בטורקית: **Yunus Akgün**; נולד ב-7 ביולי 2000 בקוצ'קוצ'קמג'ה שבטורקיה) הוא כדורגלן טורקי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת לסטר סיטי ובנבחרת טורקיה.

קריירת מועדונים
---------------

אקגון גדל במחלקת הנוער של גלאטסראיי. ב-27 באוגוסט 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 6-0 על אלניהספור במסגרת המחזור השלישי בליגת העל הטורקית לעונת 2018/2019.

ב-25 בספמטבר 2020 הושאל אקגון לאדנה דמירספור מליגת המשנה הטורקית. הוא ערך 28 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע חמישה שערים, וסייע למועדון להעפיל לליגת העל הטורקית. ב-6 בספטמבר 2021 הושאל למועדון לעונה נוספת. במהלך עונת 2021/2022 הוא ערך 28 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע חמישה שערים.

בתום תקופת ההשאלה חזר אקגון לגלאטסראיי.

ב-27 באוגוסט 2023 הושאל ללסטר סיטי.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-4 ביוני 2022 ערך אקגון את הופעת הבכורה שלו בנבחרת טורקיה, בניצחון 4-0 על נבחרת איי פארו במסגרת ליגת האומות 2022/2023. ב-7 ביוני 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 6-0 על נבחרת ליטא במסגרת ליגת האומות 2022/2023.

תארים
-----

גלאטסראיי
* ליגת העל הטורקית (2): 2018/2019, 2022/2023
* הגביע הטורקי (1): 2018/2019
* הסופר קאפ הטורקי (1): 2019

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יונוס אקגון** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Yunus Akgün'ün Adana Demirspor'a geçici transferi hakkında באתר הרשמי של גלאטסראיי, 6 בספטמבר 2021 (בטורקית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"יונוס אקגון"**.
**קרים פריי** (בטורקית: **Kerim Frei**; נולד ב-19 בנובמבר 1993) הוא כדורגלן טורקי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת מניסה.

קריירת מועדונים
---------------

פריי נולד בפלדקירך שבאוסטריה לאב טורקי ואם מרוקאית ובגיל צעיר היגר עם משפחתו לשווייץ.

פריי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של גראסהופרס ציריך וממנה הצטרף לפולהאם. ב-7 ביולי 2011, פריי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 0-0 נגד NSI רונאביק הפארואזית במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. ב-10 בדצמבר 2011 פריי ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג במשחק הליגה נגד סוונסי סיטי. ב-16 במרץ 2012 פריי חתם על חוזה לשלוש שנים וחצי.

ב-6 בספטמבר 2013 פריי חתם לחמש עונות בבשיקטש מליגת העל הטורקית. ב-22 בספטמבר פריי ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 0–3 לגלאטסראיי. עונה לאחר מכן, פריי הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2–3 לארג'ייספור.

ב-20 בינואר 2017 פריי חזר לאנגליה וחתם לשלוש עונות וחצי בברמינגהאם סיטי תמורת כ-3 מיליון אירו.

ב-21 ביולי 2017 פריי חתם לארבע עונות באיסטנבול בשאקשהיר.

ב-1 בפברואר 2019 פריי הושאל למכבי חיפה עד לסיום העונה. שלושה ימים לאחר מכן, פריי ערך את הופעת הבכורה שלו במדי מכבי חיפה בניצחון קבוצתו 2–3 על הפועל תל אביב.

ב-17 בפברואר 2019 כבש פריי שער בכורה בניצחון קבוצתו 1–3 על הפועל חדרה.

קריירה בינלאומית
----------------

פריי שיחק בצעירותו בנבחרות הנוער של שווייץ ובגיל 20 החליט לייצג את טורקיה, עמה השתתף בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20.

ב-14 בנובמבר 2012 פריי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת טורקיה בתיקו 1-1 נגד דנמרק.

תארים
-----

בשיקטש
* ליגת העל הטורקית: 2015/2016

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרים פריי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  דורון בן דור, ‏ממשיכה לעבוד: קרים פריי חתם במכבי חיפה, באתר ONE‏, 1 בפברואר 2019
**כנדלנו** היה מלך בבל בין השנים 627-648 לפנה"ס.

תקופת מלוכתו
------------

כנדלו מונה לתפקיד מלך בבל על ידי המלך האשורי אשורבניפל. המלכתו נעשתה לאחר שאשורבניפל הצליח לדכא את המרד של אחיו שמש-שום-אוכין שהיה מלך בבל במשך 20 שנה, וטען שהוא היורש האמיתי של מלכי האימפריה המסופוטמית. באותה עת בבל הייתה מדינה וסאלית של אשור. שטח שליטתו לא כלל את העיר ניפור שנשלטה ישירות על ידי אשורבניפל.

המקורות ההיסטוריים מתקופה זאת הם מעטים. אין מידע מי היה אביו. שמו מופיע ברשימת מלכי אורוכ. ייתכן והוא היה בן נוסף של אסרחדון, או אציל בבלי שנשאר נאמן לאשור בתקופת המרד של שמש-שום-אוכין. כנדלנו המשיך למלוך על בבל גם לאחר מותו של אשורבניפל, בכל תקופת מלוכתו של יורשו אשור-אתיל-אילני. הוא מלך 21 שנים ומת בשנת 627 לפנה"ס. 

סוף תקופת מלכותו על בבל הייתה בימיה האחרונים של שליטת אשור על בבל. בשנת 626 לפנה"ס נכבשה בבל למשך תקופה של 3 חודשים על ידי סין-שום-לישיר, שהיה רב-סריס בתקופתם של אשורבניפל ואשור-אתיל-אילני. הוא כבש את הערים בבל וניפור ומלך שלושה חודשים בבבל עד שהובס על ידי צבאו של סין-שר-אישכון מלך אשור. האנרכיה שהשתררה באשור נוצלה על ידי הממלכות, שהיו מדינות וסאליות של אשור, להשתחרר מעולה של אשור, ולעלייתו של נבופלאסר הכשדי לשלטון בבבל ותחילת תקופת האימפריה הנאו-בבלית בבבל.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Uruk King List באתר ליוויוס

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**שמש-שום-אוכין 668–648 לפנה"ס** | **מלך ממלכי בבל בתקופת השושלת העשירית האשורית  627-648 לפנה"ס** | **הבא**:**סין-שום-לישיר626 לפנה"ס** |
שגיאות פרמטריות בתבנית:עיתון   
שימוש בפרמטרים מיושנים ריקים [ תמונה ] 

**Aviation Week & Space Technology** (תעתיק: אוויאיישן ויק אנד ספייס טכנולוג'י; תרגום לא רשמי: שבוע התעופה וטכנולוגיות החלל) הוא כתב עת שבועי העוסק בנושאי תעופה וחלל, הנמצא בבעלות מקגרו-היל. המידע העובדתי עליו מדווח כתב העת נחשב למדויק באופן כללי. כתב העת כולל גם ניתוח רב שנעשה בידי מומחים בתחום, שהוא מטבעו ספקולטיבי. כתב העת מפרסם מדי שנה את "Aviation Sourcebook", המציג את הסטטוס של ציי המטוסים של חברות התעופה הגדולות, חילות אוויר/חילות ים, ומפעילי לוויינים. המתחרות העיקריות של אוויאיישן ויק הן ג'יינס דיפנס ויקלי ופלייט אינטרנשיונל.

בעבר רכש כתב העת לעצמו מוניטין בעבור קשריו בתוך הפנטגון, קשרים שהניבו פרסומים בלעדיים של מיזמים שחורים, אבות טיפוס עתידיים וכדומה, ובעטיים זכה לכינוי "Aviation Leak" (ליק, מאנגלית: הדלפה).

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Aviation Week & Space Technology
* Aviation Week & Space Technology, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אוויאיישן ויק אנד ספייס טכנולוג'י, האתר הרשמי
ה**לוקהיד מרטין X-44** (באנגלית: **Lockheed Martin X-44**) המכונה גם **MANTA** (ראשי תיבות של: Multi-Axis No-Tail Aircraft) היה עיצוב מוצע למטוס של חברת לוקהיד מרטין שנבחן על ידי נאס"א וחיל האוויר האמריקאי. המטוס יועד לבחון את האפשרות לבניית מטוס בעל יכולות טיסה מלאות ללא מייצבי זנב (אנכיים או אופקיים). היכולת להפנות את האף מעלה או מטה הייתה מושגת באמצעות הנעה וקטורית. עיצובו הכללי של המטוס התבסס על ה-F-22 ראפטור אך עם כנף דלתא וללא כנפי זנב.

עיצוב ופיתוח
------------

ה-X-44 תוכנן על מנת לבחון את האפשרות לבניית מטוס בעל יכולת שליטה המבוססת על הנעה וקטורית בלבד. חתך המכ"ם של המטוס הוקטן משמעותית בגלל הסרת הכנפיים והמייצבים האחוריים, שאת מקומם ימלאו מנועים בעלי יכולת הנעה וקטורית.

עיצוב ה-X-44 היה מבוסס על ה-F-22, אך עם כנף דלתא מלאה וללא הכנפיים האחוריות. אם היה המטוס נבנה והופך למבצעי יכולת נשיאת הנשק שלו הייתה גדולה מזו של ה-F-22 בגלל כנף הדלתא הגדולה שלו. ה-X-44 תוכנן כך שיצמצם בבעיות המכניות, יגביר את יעילות הדלק ויהיה זריז יותר. המימון לפרויקט ה-X-44 בוטל בשנת 2000.

ראו גם
------

* F-22 ראפטור
* מטוסי ה-X

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **X-44** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  "American X-Vehicles: An Inventory, X-1 to X-50"
2. ↑

| מטוסי ה-X האמריקניים |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| X-1 • ‏X-2 • ‏X-3 • ‏X-4 • ‏X-5 • ‏X-6 • ‏X-7 • ‏X-8 • ‏X-9 • ‏X-10 • ‏X-11 • ‏X-12 • ‏X-13 • ‏X-14 • ‏X-15 • ‏X-16 • ‏X-17 • ‏X-18 • ‏X-19 • ‏X-20 • ‏X-21 • ‏X-22 • ‏X-23 • ‏X-24 • ‏X-25 • ‏X-26 • ‏X-27 • ‏X-28 • ‏X-29 • ‏X-30 • ‏X-31 • ‏X-32 • ‏X-33 • ‏X-34 • ‏X-35 • ‏X-36 • ‏X-37 • ‏X-38 • ‏X-39 • ‏X-40 • ‏X-41 • ‏X-42 • ‏X-43 • ‏X-44 • ‏X-45 • ‏X-46 • ‏X-47 • ‏X-48 • ‏X-49 • ‏X-50 • ‏X-51 • ‏X-53 • ‏X-54 • ‏X-55 • ‏X-56 |

 |
**אמסאעיל קויבאשי** (בטורקית: **İsmail Köybaşı**; נולד ב-10 ביולי 1989) הוא כדורגלן טורקי המשחק בעמדת המגן השמאלי בגזטפה.

קריירת מועדונים
---------------

קויבאשי התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של איסכנדרונספור ובגיל 17 הצטרף לקבוצת הנוער של גזיאנטפספור. ב-6 במאי 2008 חתם על חוזה בקבוצה הבוגרת במדיה שיחק שנה אחת.

משחק בשיקטאש - דיארבאקירספור (2009)בקיץ 2009 חתם לחמש שנים בבשיקטש תמורת 6.5 מיליון אירו. ב-2 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 2-0 לפנרבחצ'ה במסגרת הסופר קאפ הטורקי. בנובמבר 2009 בישל לרודריגו טלו בניצחון 0-1 נגד מנצ'סטר יונייטד שהיה ההפסד הראשון של יונייטד באצטדיון בזירה האירופית מאז 2005. בדצמבר 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון נגד אנקרגוצ'ו. בספטמבר 2011 בישל פעמיים לקראת דקות הסיום בניצחון 1-2 נגד בורסאספור.

בעונתו השלישית בבשיקטש, החל לשחק ברציפות לאחר שקפטן הקבוצה איברהים אוזולמז פרש מהקבוצה. באותה שנה, הוא נבחר בין 11 שחקני הכדורגל המבטיחים של 2011 על ידי עיתון הספורט המפורסם של ספרד "MARCA".

ב-14 ביולי 2016 חתם לשלוש שנים בפנרבחצ'ה.

ב-29 באוגוסט 2019 חתם לעונה בגרנדה מליגת העל הספרדית.

קריירה בינלאומית
----------------

בצעירותו שיחק בנבחרות הצעירות של טורקיה.

ב-12 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 0-3 נגד אוקראינה.

נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2016.

תארים
-----

בשיקטש
* ליגת העל הטורקית: 2015/2016
* הגביע הטורקי: 2010/2011

טרבזונספור
* ליגת העל הטורקית: 2021/2022

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אסמאעיל קויבאשי** בוויקישיתוף
* אסמאעיל קויבאשי, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת טורקיה – יורו 2016** |
| --- |
| 1 באבאדז'אן • 
2 סמיח • 
3 בלטה • 
4 צ'אליק • 
5 נורי • 
6 צ'להאנולו • 
7 גקהאן • 
8 סלצ'וק • 
9 קנק • 
10 ארדה • 
11 שאהן • 
12 אונור •
13 קויבאשי • 
14 אוגוזהאן •
15 טופאל •
16 אוזאן •
17 בוראק •
18 ג'אנר •
19 יונוס •
20 שאן •
21 מור •
22 שאנר •
23 הארון •
מאמן: טרים | טורקיהטורקיה |
מגפי טימברלנד
**טימברלנד** (באנגלית: **The Timberland Company**) היא יצרנית וקמעונאית אופנה אמריקאית, המתמקדת בהנעלה. בשנת 2007, טימברלנד צוינה כחברת ההעסקה הטובה ה-78 במספר בארצות הברית, ברשימת התוכנית. לטענת החברה, היא תומכת באחריות תאגידית. היא מציעה חבילות על מוצריה, הזמינות לעובדיה ולקוחותיה.

מטה חברת טימברלנד ממוקם בדרום-מזרח מדינת ניו המפשייר, והיא פועלת גם ממשרדים אחרים ברחבי העולם. בישראל המותג נמצא בבעלות קבוצת סקאל, המפעילה 21 סניפים שלו ברחבי הארץ.

היסטוריה
--------

מייסד החברה טימברלנד, נתן שוורץ, החל את קריירת ההנעלה שלו כתופר מתלמד בבוסטון בשנת 1918. בשנת 1952 קנה מחצית מנכסי חברת ההנעלה "Abington Shoe Company" שבדרום בוסטון. שלוש שנים מאוחר יותר קנה את יתר הנכסים והכניס את בניו, סידני והרמן, לעסק. יחדיו, במשך עשר שנים, הם הכינו נעליים עבור יצרנים מובילים.

בשנת 1973, שם המותג "טימברלנד" הוצג עבור מגפי עור עמידים למים, הראשונים מסוגם, אשר יוצרו על ידי החברה. הואיל ודגם המגפיים הצליח וגרף פופולריות רבה, שם החברה שונה באופן רשמי ל"חברת טימברלנד" ב-1978. בהמשך נוספו גם נעלי נשים, בגדים לגברים, נשים וילדים ומוצרים נלווים כמו שעוני גב, תרמיל גב והלבשת ילדים ותיקים לקו המוצרים של החברה. 

ג'פרי שוורץ, נכדו של המייסד נתן שוורץ, הצטרף לחברה ב-1986. בשנה שלאחר מכן המשפחה הנפיקה את החברה בבורסה של ניו יורק. הרמן שוורץ, בנו של המייסד הוביל את החברה עד שפרש ב-1986. בנוסף החלה את התרחבותה בשוק הבינלאומי. הוא הוחלף כמנכ"ל על ידי אחיו סידני, שפרש ב-1998. ג'פרי שוורץ ירש אותו להיות מנכ"ל החברה. בתקופה זו מחזור המעירות של החברה גדל מהיקף מכירות של כ-150 מיליון דולר בשנה, למחזור מכירות של למעלה מ-1.3 מיליארד דולר בשנת 2002.

בשנת 2007 טימברלנד היייתה החברה הראשונה בארצות הברית שמציגה את תוויות על מדפי החנויות המציינת כמה גזי חממה השתחררו לאטמוספרה בתהליך ייצור, כמענה למודעות הגוברת בקרב הצרכנים בקשר לשינויי האקלים.

בשנת 2011 התמזגה החברה עם קונצרן הענק VF Corporation.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טימברלנד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טימברלנד (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של טימברלנד (בגרמנית)
* אתר החברה בישראל
* טימברלנד, ברשת החברתית פייסבוק

* טימברלנד, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* טימברלנד, ברשת החברתית אינסטגרם

* טימברלנד, באתר פינטרסט
* המגפיים הצהובים שלי. פרויקט טימברלנד ושנקר, באתר מגפון, 13 במרץ 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  100 Best Companies to Work For 2007 באתר CNN
2. 1 2 3  הארץ, מנכ"ל טימברלנד: "בוא נודה בזה, אנחנו מייצרים מוצרים שאנשים לא צריכים", באתר הארץ, 16 ביוני 2005
3. ↑  נתן שבע, התרומה של שייטת 13 למניית טימברלנד, באתר TheMarker‏, 14 בנובמבר 2010
4. ↑  אשר שכטר, ג'פרי שוורץ מכר את טימברלנד ב-2 מיליארד דולר - והחליט לעלות לישראל ולקדם צדק חברתי, באתר TheMarker‏, 17 במרץ 2012
5. ↑  ענת ביין, ‏נשיא טימברלנד העולמית, ג'ף שוורץ, משקיע משאבים רבים בקהילה כחלק מהמיצוב של המותג שלו - על שיווק חברתי, באתר גלובס, 10 במרץ 2003
6. ↑  הניו יורק טיימס, יצרנית הנעליים טימברלנד מספקת מידע על פליטת הפחמן הדו חמצני, באתר TheMarker‏, 2 באוקטובר 2007
**אצטדיון אשטון גייט** הוא אצטדיון הממוקם בבריסטול, אנגליה. זהו המגרש הביתי של מועדון הכדורגל בריסטול סיטי, שמשחק בצ'מפיונשיפ האנגלית, ושל מועדון הרוגבי בריסטול ברס (אנ'). לאצטדיון קיבולת של 27,000 מקומות, מה שהופך אותו לאצטדיון הגדול ביותר בבריסטול.

האצטדיון נבנה במקור בשנת 1887, כאשר המשחק הראשון שנערך על המגרש התקיים ב-3 בספטמבר של אותה שנה. לאצטדיון המקורי היה קיבולת של כ-20,000 מקומות, עם יציעים בכל ארבעת צידי המגרש. בתחילת המאה ה-20 עבר האצטדיון מספר שיפוצים, כולל הוספת יציע מרכזי חדש ב-1906 והרחבת היציע המזרחי בשנות ה-30.

בשנות ה-90 עבר האצטדיון שיפוץ גדול, עם בנייתו של יציע דרומי חדש הכולל מקומות ישיבה ושיפוץ שלושת היציעים האחרים. שיפוץ זה הגדיל את קיבולת האצטדיון לגודלו הנוכחי. בשנת 2016 הושלמה בניית יציע מערבי חדש. היציע החדש כולל מספר שירותים לאוהדים, כגון חנויות מזון ומשקאות, שטחי מסחר ואזורי אירוח.

בנוסף לאירוח משחקי כדורגל, אצטדיון אשטון גייט שימש גם למגוון אירועים אחרים, כולל קונצרטים, הופעות, משחקי רוגבי ומשחקי אגרוף. כמה אירועים בולטים שהתרחשו באצטדיון כוללים קונצרט של U2 ב-2001, משחק גביע העולם ברוגבי בין אנגליה לסמואה ב-2015 והופעת להקת הספייס גירלז ב-Spice World – 2019 Tour.

מועדון הכדורגל של בריסטול סיטי, שנוסד בשנת 1897, שיחק באצטדיון אשטון גייט החל מ-1904 ובמשך רוב שנות קיומו, למעט תקופה קצרה באמצע המאה ה-20.

מועדון הרוגבי בריסטול ברס נוסד בשנת 1888, ושיחקו באצטדיון אשטון גייט מאז שנת 2014.

בנוסף לאירוח משחקי כדורגל ורוגבי, אצטדיון אשטון גייט הוא גם ביתו של מוזיאון הספורט בריסטול, המציג תערוכות על ההיסטוריה של מועדון הכדורגל בריסטול סיטי והבריסטול ברס, כמו גם קבוצות ספורט וספורטאים אחרים מאזור בריסטול. המוזיאון פתוח לקהל הרחב וממוקם ביציע הדרומי של האצטדיון.

האצטדיון ממוקם באזור אשטון בבריסטול, במרחק קצר ממרכז העיר. האצטדיון נגיש לתחבורה ציבורית, כשיש תחנות אוטובוס ורכבת בקרבת מקום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אצטדיון אשטון גייט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אצטדיון אשטון גייט (באנגלית)
* אצטדיון אשטון גייט, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Why does Bristol never build anything?". *BBC News* (באנגלית). 2014-01-16. נבדק ב-2022-12-22.
2. ↑  New West Stand Named The Lansdown Stand | Bristol Sport, web.archive.org, ‏8 באוגוסט 2016
**ענת כרם** (נולדה ב-1964) היא ביוכימאית ודוגמנית-עבר ישראלית.

ביוגרפיה
--------

כרם נולדה בחיפה לאבנר ויהודית כרם ולה אחות.

ב-1982 השתתפה בתחרות מלכת היופי של ישראל וקיבלה את התואר "נערת השנה" לאחר שהגיעה למקום השני. בהמשך לכך, ייצגה את ישראל בתחרות "מיס עולם". לאחר מכן החלה בקריירת דוגמנות.

היא הופיעה במסע פרסום של מועצת הפירות.

לאחר סיום קריירת הדוגמנות, עשתה דוקטורט בביוכימיה באוניברסיטת תל אביב, לאחר מכן למדה לימודי פוסט-דוקטורט במכון ויצמן. היא עוסקת בטיפול בגישת ביוסינתזה.

ב-2008 השתתפה בתצוגה של המעצב ירון מינקובסקי. ב-2012 הופיעה בתצוגת אופנה של "גולברי" במסגרת מחווה לדוגמניות עבר.

נשואה לאודי אנג'ל ואם לשניים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **ענת כרם** |

* תחיה ברק, ‏מה גורם לאנשים מצליחים לעזוב הכול ולהתחיל מחדש?, באתר גלובס, 9 בינואר 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  מלכת הכיתה ונערת התפוח, מעריב, 28 במרץ 1990
2. ↑  עוד לא תמו כל פלאייך: גולברי במחווה לדוגמניות העבר, באתר nrg‏, 8 בפברואר 2012
שגיאות פרמטריות בתבנית:עיתון   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ תמונה ] 

***The A.V. Club*** הוא עיתון מקוון אמריקאי, ואתר בידור הכולל ביקורות, ראיונות ומאמרים העוסקים בנושאים כדוגמת: סרטים, מוזיקה, טלוויזיה, ספרים, משחקים ואלמנטים אחרים של התרבות הפופולרית. *The A.V. Club* נוסד בשנת 1993 כתוספת ל-*The Onion*. במרוצת השנים הפך *The A.V. Club* לפופולרי יותר מאשר *The Onion*.

בשנת 2005, לאחר שינוי מהותי באתר האינטרנט של *The A.V. Club*, הוא הפך לפופולרי יותר מ-*The Onion* ולאחד מאתרי המוזיקה הפופולריים ביותר באותה העת. בניגוד ל-*The Onion*,‏ *The A.V. Club* ואתרים אחרים בבעלות G/O Media אינם סאטיריים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **The A.V. Club** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של The A.V. Club (באנגלית)
* The A.V. Club, ברשת החברתית פייסבוק

* The A.V. Club, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* The A.V. Club, ברשת החברתית אינסטגרם

* The A.V. Club, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  This Photo Is The Perfect Example Of What Internet Will Look Like If Net Neutrality Loses - Inquisitr, www.inquisitr.com
2. ↑  The A. V. Club, About The A.V. Club, The A.V. Club (באנגלית אמריקאית)
**ג'ון דיק** (באנגלית: **John Dick**;‏ 29 בינואר 1877, איגלשם, רנפרושייר, סקוטלנד – 14 בספטמבר 1932, ולינג) היה כדורגלן סקוטי.

ביוגרפיה
--------

המועדון הראשון שעבורו שיחק דיק היה איירדריאוניאנס, וב-1898 הוא חתם בוולוויץ' ארסנל הלונדוני כחלק מקבוצת השחקנים שהובאו על ידי המאמן ג'ורג' אלקוט, כאשר תמורתו שוחרר החלוץ ג'יימס דוולין. דיק היה קשר מרכזי חזק, וערך את הופעת הבכורה שלו במדי ארסנל ב-3 בספטמבר 1898, במשחק הראשון של העונה נגד לוטון טאון. באותה עונה דיק החמיץ ארבעה משחקים בלבד.

דיק היה ידוע בזכות הסיבולת הגבוהה שלו, כיוון שהיה גם רץ מצטיין למרחקים ארוכים, והיה שחקן קבוע בהרכב של ארסנל בשש העונות שלאחר הצטרפותו; הוא החמיץ משחק אחד בלבד בעונת 1899/1900, ולמרות שלא היה מבקיע שערים מצטיין הוא הצליח לכבוש צמד בניצחון 12 - 0 של ארסנל נגד לובורו ב-12 במרץ 1900, שהיה הניצחון הגדול ביותר של ארסנל במסגרת תחרותית כלשהי.

לאחר הגעתו של פרסי סנדס ב-1903 דיק הועבר לצד הימני של המגרש, והמשיך לשחק בארסנל כאשר המועדון העפיל לליגה הבכירה בעונת 1903/1904. בתקופה זו הוא התמנה גם לקפטן המועדון, אך כאשר המועדון החל לשחק בפועל בליגה הבכירה הוא הוחלף על ידי ג'ימי ג'קסון. דיק שיחק כקשר ימני בעונה הראשונה של ארסנל בליגה הבכירה, בה היה לאחד מהשחקנים הראשונים בהיסטוריה של ארסנל שהופיעו בלמעלה מ-200 משחקים במדי המועדון. אולם, בתחילת עונת 1905/1906 הוא איבד את מקומו בהרכב לטובת ג'ון ביגדן, ועבר לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. בחמש השנים הבאות הוא שותף באופן לא סדיר במשחקי הקבוצה הבוגרת של המועדון, אך לא הצליח לתפוס מקום קבוע בהרכב. בסך הכל הוא שיחק ב-266 משחקים עבור ארסנל בליגה ובגביע ה-FA, וב-30 משחקים אחרים.

בקיץ 1912 הוא עזב את ארסנל על מנת לאמן בפראג, והפך לאחד מאנשי הכדורגל הראשונים שפעלו בצ'כוסלובקיה. לא ידוע מה עלה בגורלו לאחר מכן.

לקריאה נוספת
------------

* Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. מסת"ב 1-899429-03-4.
* Joy, Bernard (1952). Forward Arsenal!, Phoenix House.


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: xx0309338

 |
**קרן הקולנוע הרוסי** (רשמית: **הקרן הפדרלית לתמיכה כלכלית וחברתית בקולנוע הרוסי**; ברוסית: **Федера́льный фонд социа́льной и экономи́ческой подде́ржки оте́чественной кинематогра́фии,** ידוע בקצרה כ**קרן הקולנוע**, **Фонд** **кино́**‏) היא קרן ממשלתית לאומית שנוסדה על ידי משרד התרבות של רוסיה כגוף לעידוד ותמיכה בסרטי קולנוע ובאולפני קולנוע רוסיים.

הקרן הוקמה בהחלטת ממשלת הפדרציה הרוסית במלאת 101 שנה לקולנוע הרוסי ב¯16 בינואר 1995.

יחד עם משרד התרבות הרוסי, הקרן מהווה לאחד הרגולטורים הממשלתיים החשובים ביותר בתחום הפקות הקולנוע ברוסיה. הקרן ידועה בעריכת אירועי גיוס כספים עבור אולפני הקולנוע ברוסיה שבמסגרתם האולפנים מציגים לבכירי הקרן את הפרויקטים שלהם לשנים הקרובות בעוד בכירי הקרן בוחרים האם הפרויקטים יזכו למימון ממשלתי או לא.

משנת 2015 הקרן מפעילה את מאגר המידע האוטומטי הפדרלי המאוחד על נתוני הכנסות מהקרנת סרטים בבתי הקולנוע (ЕАИС).

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של קרן הקולנוע הרוסי
* מאגר הנתונים הפדרלי על הכנסות בתי הקולנוע מסרטים, שמופעל על ידי קרן הקולנוע

הערות שוליים
------------

1. ↑  «Фонд кино». — Официальный сайт Федерального фонда социальной и экономической поддержки отечественной кинематографии. // fond-kino.ru
2. ↑  «Фонд кино». История, цели и задачи. Официальный сайт Федерального фонда социальной и экономической поддержки отечественной кинематографии // fond-kino.ru
גנרל אדמס, מפקד דיוויזיה גרמנית בקרב ברנוביץ' - לאבוסי במרץ 1917
**מתקפת ברנוביץ'** הייתה מתקפה שנערך בחזית המזרחית במהלך מלחמת העולם הראשונה בין צבא רוסיה לכוחות גרמניה ואוסטריה-הונגריה ביולי 1916.

רקע כללי
--------

במקביל למתקפה של החזית הדרום-מערבית הרוסית, הייתה אמורה החזית המערבית הרוסית לפתוח במתקפה לכיוון וילנה. עם זאת, תוכנית ההתקפה שונתה - במקום התקפה על וילנה, המתקפה הייתה לכיוון אזור ברנוביץ'. שינוי כיוון זה בא בעקבות פקודות מלמעלה, שתווך בחזון לגריגורי רספוטין, והתקבל על ידי הצאר כמפקד העליון. בתחילת יוני 1916 החלו חיילי החזית הדרום-מערבית במתקפה, תוך שהם השיגו פריצות דרך נגד הצבא האוסטרו-הונגרי והתקדמו לגליציה. עם זאת, גנרל אלכסיי אברט, מפקד החזית המערבית הרוסית, דחה פעמיים את המתקפה המתוכננת לעבר ברנוביץ', תחילה ב-31 במאי, אחר כך ב-4 ביוני, ולאחר מכן ניסה לבטל את המבצע לחלוטין. בפקודת המפקדה העליונה הרוסית, גנרל אוברט נאלץ "לתקוף את האויב בחזית - נובוגרודק - ברנוביץ'" ב-3 ביוני.

הקרב
----

הארמייה הרביעית הרוסית פתחה במתקפה הראשונה ב-2 ביולי עם שלושה קורפוסים, אך נעצרה עד למחרת. הרוסים חידשו את המתקפה ב-4 ביולי אך שוב נעצרו לאחר יומיים בלבד של לחימה. בחסות הלילה ב-8 ביולי, הרוסים פתחו במתקפה שלישית אך כל ההתקפות הרוסיות נהדפו עד סוף היום שלאחר מכן. ב-14 ביולי, הצבא הגרמני פתח במתקפת נגד והחזיר את כל הקרקע האבודה. ניסיון רוסי אחרון נעשה מ-25 ביולי עד 29 ביולי, אך שוב נכשל.

תוצאות
------

למרות חודשים של היערכות ויתרון של פי שישה בכוח אדם ובתותחים, הרוסים לא הצליחו לפרוץ את העמדות הגרמניות המבוצרות, ותפסו רק את הקו המבוצר הראשון באזורים מסוימים של המתקפה שאבדו לאחר מכן להתקפות נגד גרמניות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מתקפת ברנוביץ'** בוויקישיתוף
**ב.מ.וו X6** הוא רכב פנאי שטח ספורטיבי יוקרתי המיוצר על ידי חברת ב.מ.וו מאז שנת 2008.

רכב ה-X6 מוגדר על ידי ב.מ.וו באופן רשמי כ'רכב קופה פנאי-ספורטיבי', כאשר הוא משלב תכונות של רכב פנאי בהן גובה הרכב מן הקרקע וגלגלים גדולים, הנעה כפולה ויכולות בתנאי מזג אוויר שונים, לצד עיצוב רכב קופה כגון גג אחורי משופע באופן בולט.

רקע
---

מכונית הקונספט הוצגה בתערוכת המכוניות בפרנקפורט בשנת 2007 כאשר דגם הייצור הרשמי הוצג בתערוכת הרכב של דטרויט בשנת 2008. 

מכונית ה-X6 מיוצרת בעיר גריר בדרום קרוליינה ארצות הברית לצד הב.מ.וו X5 אשר לה פלטפורמה זהה ומשותפת. ה-X6 ארוכה ורחבה יותר מדגם הב.מ.וו X5, אך גם נמוכה יותר באופן משמעותי. בתחילה עוצבה המכונית להכיל ארבעה נוסעים כאשר החל משנת 2011 ניתנת אפשרות גם לחמישה.

בשנת 2009 בתערוכת הרכב הבינלאומית של ניו יורק הוצגה גרסת ה-M ל-X6 אשר נקראת X6M, גרסה קיצונית בעלת ביצועים גבוהים לדגם ה-X6. בנוסף בתערוכת פרנקפורט בשנת 2009 הוצגה ה-ActiveHybridX6, גרסת הנעה היברידית לצד הסדרה 7 היבריד. גרסת הדיזל הוצגה באפריל 2009.

גרסאות
------

### בנזין

מבט מאחור
פנים המכונית
הדגמים הראשונים שיוצרו היו שני דגמי בנזין, דגם ה-xDrive35i אשר לו מנוע 6 צילינדרים טורי בנפח 3.0 ליטרים עם מגדש טורבו כפול אשר הספקו 302 כ"ס. מנוע זה נמצא גם בשימוש סדרות 1, 3 ו-5 של החברה. דגם הבנזין הנוסף הוא דגם ה-xDrive50i הבכיר, אשר לו מנוע V8 חדש עם שני מגדשי טורבו בנפח 4.4 ליטרים אשר הספקו 402 כ"ס. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-5.4 שניות ומהירותה המרבית מוגבלת אלקטרונית ל-250 קמ"ש. 

### X6 M

גרסת הקצה של הב.מ.וו X6, לה מנוע V8 עם שני מגדשי טורבו בנפח 4.4 ליטרים אשר הספקו 547 כ"ס ב-6000 סל"ד. תיבת ההילוכים של הרכב היא תיבת 6 הילוכים רובוטית כאשר מנופי העברת הילוכים עשויים אלומיניום ונמצאים מאחרי ההגה. לרכב מערכת מיתלים דינמיים וחישוקי סגסוגת בגודל 20 אינץ'. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-4.7 שניות ומהירותה המרבית מוגבלת אלקטרונית ל-250 קמ"ש.

מכונית ה-X6 M שימשה בשנים 2010-2009 כרכב הבטיחות (Safety Car) של מרוצי אופנועי הגרנד פרי.

### דיזל

למכונית ה-X6 שלוש גרסאות מנוע טורבו דיזל בנפח 3 ליטרים. גרסת ה-xDrive30d אשר לה הספק של 231 כ"ס. גרסת ה-xDrive35d לה הספק של 282 כ"ס, וגרסת ה-xDrive40d לה הספק של 301 כ"ס.

### היבריד

ל-X6 היבריד מנוע V8 כפול מגדשי טורבו בנפח 4.4 ליטרים אשר הספקו 407 כ"ס, לצד שני מנועים חשמליים, כאשר בסה"כ הספק המכונית הוא 485 כ"ס. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-5.6 שניות ומהירותה המרבית מוגבלת אלקטרונית ל-250 קמ"ש.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של ב.מ.וו X6

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ב.מ.וו X6** בוויקישיתוף
* אתר היבואן בישראל
**קבוצת הקרב הבריטית** הייתה קבוצת קרב של האיחוד האירופי שכללה חיילים מהממלכה המאוחדת בלבד, בתקופה בה בריטניה הייתה חברה באיחוד האירופי.

קבוצת הקרב הייתה פעילה במהלך שני פרקי זמן שונים, בין ה-1 וה-30 ביוני 2005 ובין ה-1 ביולי - 31 בדצמבר 2008.

רקע כללי
--------

בריטניה, כמדינה חברה באיחוד האירופי, לקחה חלק ביוזמת קבוצות הקרב של האיחוד האירופי. יוזמה זו מעמידה לרשות המועצה האירופית קבוצות קרב בהן חברים חיילים ממדינה חברה אחת או יותר לשם ביצוע משימות צבאיות נדרשות ולשמירה על יציבות האיחוד.

כאחת מהחברות הגדולות באיחוד האירופי, הממלכה המאוחדת לקחה חלק בשתי קבוצות קרב שונות: **קבוצת הקרב הבריטית,** שכללה כוחות בריטיים בלבד, וכן קבוצת הקרב הבריטית-הולנדית, אותה הממלכה המאוחדת הובילה בשיתוף עם כוחות צבאיים מהולנד.

בעקבות פרישת הממלכה המאוחדת מהאיחוד האירופי בתחילת שנת 2020, הסתיים שיתוף הפעולה הבריטי עם יוזמת קבוצות הקרב של האיחוד האירופי.

מבנה קבוצת הקרב
---------------

שתי קבוצות הקרב הבריטיות התבססו על כוחות צבא ששירתו במקור כחלק מכוח התגובה המהירה של בריטניה, בעיקר משתי יחידות העילית בצבא הבריטי המשלבות פעילות קומנדו וצנחנים: חטיבת הקומנדו ה-3 וצוות קרב חטיבת התקיפה האווירית ה-16

ראו גם
------

* קבוצת קרב (האיחוד האירופי)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Bonaiuti, Chiara; Lodovisi, Achille (2010). *Sicurezza, controllo e finanza. Le nuove dimensioni del mercato degli armamenti* (באיטלקית). Milan: Editoriale Jaca Book. p. 273. ISBN 978-8816409279. נבדק ב-9 ביולי 2015. `{{cite book}}`:  (עזרה)
2. 1 2  John Reid (27 January 2006). "Lessons Identified from Battlegroups Initial Operational Capability". *Hansard*. House of Commons of the United Kingdom. Retrieved 9 July 2015.
3. ↑  Volpi, Valerio (2011).
4. ↑  Landstrom, Gustav (February 2007).
5. ↑  Joint Rapid Reaction Force (JRRF): armedforces.co.uk
**פאוזי אל-כותוב** ( מערבית: فوزي نامق القطب 1917 -1988), מחבל ערבי-מוסלמי ששימש כקצין חבלה ראשי במפקדתו של עבד אל-קאדר אל-חוסייני במהלך מלחמת 1948. הכין מטעני נפץ רבים, בין השאר את המטענים שגרמו לפיצוץ ברחוב בן יהודה בו נרצחו 58 בני אדם.

ביוגרפיה
--------

נולד בירושלים ב-1917. בצעירותו עבד כחלבן, ומכר חלב בשכונות ירושלים, ביניהן גם בשכונות יהודיות כגון משכנות שאננים. בימי המרד הערבי הגדול, השתתף במספר פעולות התקפה כלפי שיירות יהודיות.

בסוף שנות השלושים למד חבלה בגרמניה הנאצית ובנוסף עבר קורס קומנדו מטעם האס. אס בהולנד. במהלך הקורס סירב למילוי פקודה ובעקבות כך נכלא במחנה ריכוז ליד העיר ברסלאו בגרמניה. בעקבות קשריו של המופתי הירושלמי, חאג' אמין אל-חוסייני עם צמרת ההנהגה הנאצית, שוחרר אל-כותוב ממאסרו. לאחר מכן, חזר לארץ ישראל ועם פרוץ המלחמה באזור, מונה לקצין החבלה הראשי במפקדתו של עבד אל-קאדר אל-חוסייני שחנתה בביר זית.

הפיגוע ברחוב הסולל, 2 בפברואר 1948
הפיגוע ברחוב בן-יהודה, 22 בפברואר 1948
### פעולות חבלה בולטות

לפי ההיסטוריון הצבאי אורי מילשטיין, אל כותוב היה האחראי לפיגוע במשרדי העיתון ה"פלסטיין פוסט" (כיום- ג'רוזלם פוסט). הוא הכין את מטען החבלה והרכיב אותו על משאית של הצבא הבריטי. המשאית הובאה על ידי שני חיילים בריטים שערקו מהצבא. בלילה שבין ה-1 ל-2 בפברואר 1948, התפוצצה משאית התופת ברחוב הסולל שבמרכז העיר. מהפיצוץ נהרגו ארבעה אנשים ונפצעו כשלושים. נזק כבד נגרם למבני משרדים ובתי מגורים הסמוכים לפיצוץ.

#### הפיגוע ברחוב בן יהודה

 ערך מורחב – **הפיצוץ ברחוב בן יהודה**  

עשרים ימים לאחר הפיגוע ברחוב הסולל, בוצע הפיגוע ברחוב בן יהודה. אל כותוב היה אחראי על הכנת חומר הנפץ והרכבתו על משאיות. עריקים מהצבא הבריטי הביאו לאל-כותוב שלוש משאיות צבאיות. אחת המכילה שלוש טונות, ושתיים המכילות טונה וחצי כל אחת. אל כותוב העמיס עליהן יותר מטונה טי.אן.טי, מאה קילוגרם תערובת של אשלג ואלומיניום – על מנת להעלות את הטמפרטורה, וכן בקבוקי מולוטוב שפיצוצם יסייע להגדלת טווח הפגיעה על עבר הבתים שבסביבה. ב-22 בפברואר 1948, התפוצצו שלוש משאיות התופת ברחוב בן יהודה בירושלים. מהפיצוץ נהרגו 58 אנשים ונפצעו כ-140 נוספים. שלושה בניינים נהרסו לחלוטין.

### אחרית חייו

ב-1967 היגר לדמשק שם פתח משרד לתרגום הודות לשליטתו בשפות רבות ביניהן- אנגלית, גרמנית, טורקית ואיטלקית. מת ב-8 באוגוסט 1988 ונקבר בדמשק.

קישורים חיצוניים
----------------

* אורי מילשטיין, האמת על מלחמת העצמאות: פלישת צבא ההצלה - פרק 7- מכוניות תופת בירושלים
* ויקיפדיה של האחים המוסלמים, enciclopedia palestina (בערבית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפי ההיסטוריון עארף אל-עארף הוא נולד ב-1921.
2. ↑  אורי מילשטיין, [**מכוניות תופת בירושלים** ]
3. ↑  פצצה לבנין "פ. פוסט" בירושלים, דבר, 3 בפברואר 1948;  
פיצוץ בנין "פ. פוסט" - כמעשה פאראן, דבר, 3 בפברואר 1948;  
 דליקה בבניין פלסטיין פוסט, בארכיון הסרטונים של Associated Press‏, פברואר 1948 ;  
סרטונים דליקה בבניין פלסטיין פוסט, 1948, בארכיון הסרטונים של British Pathé
| NXT TakeOver: Tampa Bay |
| --- |
| מידע |
| **ארגון** | WWE |
| **מותג** | NXT |
| **תאריך** | 4 באפריל 2020 (בוטל) |
| **עיר** | טמפה, פלורידה |
| **אולם** | אמאלי ארנה |

**NXT TakeOver: Tampa Bay** היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, השייך לארגון הפיתוח שלהם, NXT אשר היה אמור להיות משודר בערוץ של ה-WWE Network. במקור, האירוע היה אמור להיערך ב-4 באפריל 2020, באמאלי ארנה שבטמפה, פלורידה ולכלול קרבות בין המתאבקים של המותג NXT עקב העלילות, שנבעו ביניהן במהלך התקופה עד לקיום האירוע בנוסף להיותו האירוע ה-29 בסדרת אירועי NXT TakeOver. לבסוף, האירוע בוטל עקב התפרצות מגפת הקורונה. מנגד, הקרבות אשר היו אמורים להתקיים באירוע, התקיימו לאורך הפרקים של התוכנית השבועית NXT החל מ-1 באפריל.

עלילות
------

האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות שהתקיימו במהלך התוכנית של NXT. סדרת אירועי NXT TakeOver החלה ב-29 במאי 2014, כחלק מאירועי השלם וצפה של NXT, המשמשת כליגת הפיתוח של ה-WWE, כשערכה את האירוע השני שלה שהועבר בערוץ ה-WWE Network בשם NXT TakeOver. בחודשים שלאחר מכן, הביטוי "TakeOver" הפך למותג המייצג את כל אירועי השלם וצפה של NXT. האירוע היה אמור להיות אירוע השלם וצפה השני של NXT בשנת 2020.

לפני ביטול האירוע, רק קרב אחד הוכרז לאירוע בטמפה. ב-26 בפברואר בפרק של התוכנית NXT, הג'נרל מנג'ר של התוכנית, ויליאם ריגל, הודיע על קיומו של קרב סולם משושה אשר יקבע את הטוענת לכתר לאליפות הנשים של NXT. בנוסף, הוא חשף שהמתמודדות לקרב זה יקבעו על ידי קיום סדרת קרבות יחידים במשך השבועות הבאים. צ'לסי גרין, מיה יים וטיגן נוקס העפילו לקרב הסולם המשושה לאחר שניצחו את שוטצי בלאקהארט, דקוטה קאי ודיאונה פוראזו, בהתאמה. לאחר ביטול האירוע, המשתתפות בקרב הסולם המשיכו להיקבע בפרקים של התוכנית השבועית של NXT.

ראו גם
------

* NXT - ליגת הפיתוח של ה-WWE

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של NXT

הערות שוליים
------------

1. ↑  טמפה תארח את אירוע הטייקאובר של NXT במהלך סוף השבוע של רסלמניה
2. ↑  אירוע הטייקאובר של NXT וטקס היכל התהילה של ה-WWE לא יתקיימו במהלך שבוע הרסלמניה
3. ↑  קרבות האירוע ישודרו החל מ-1 באפריל בתוכנית השבועית של NXT
**הדר פרידמן** (נולדה ב-18 ביולי 2006) היא מתעמלת אומנותית ישראלית.

קריירה
------

בשנת 2023 נכללה פרידמן בנבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית יחד עם ליזה בנצ'וק, דיאנה סברצוב, אופיר שחם, רומי פריצקי, ושני בקנוב. בחודש מרץ היא השתתפה בתחרות סבב גביע העולם באתונה שביוון, בה זכתה הנבחרת במדליות זהב בתחרויות הקרב-רב ו-5 חישוקים, ובמדליית כסף בתחרות 3 סרטים ו-2 כדורים. בתחרות שנערכה בחודשים מרץ-אפריל בסופיה שבבולגריה ובתחרות שנערכה בחודש אפריל בבאקו שבאזרבייג'ן הן זכו במדליית כסף בתחרות הקרב-רב, ובמדליות זהב בתחרויות 5 חישוקים ו-3 סרטים ו-2 כדורים.

באליפות אירופה בהתעמלות אמנותית שנערכה בחודש מאי בבאקו שבאזרבייג'ן זכתה הנבחרת במדליית ארד בתחרות הצוותית יחד עם עדי כץ ודניאלה מוניץ, במדליות כסף בתחרויות הקרב-רב ו-3 סרטים ו-2 כדורים, ובמדליית זהב בתחרות 5 חישוקים.

בתחרות סבב גביע העולם שנערכה בחודש יולי במילאנו שבאיטליה זכתה יחד עם הנבחרת במדליות כסף בתחרויות הקרב-רב ו-3 סרטים ו-2 כדורים, ובמדליית זהב בתחרות 5 חישוקים.

באליפות העולם בהתעמלות אמנותית שנערכה בחודש אוגוסט בולנסיה שבספרד זכתה הנבחרת במדליות זהב בתחרות הקרב-רב בתוצאה של 70.800 נקודות ובתחרות 3 סרטים ושני כדורים בתוצאה של 34.800 נקודות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הדר פרידמן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Gymnastics - World Cup Rhythmic Gymnastics - Athens 2023 - Results באתר The Sports (באנגלית)
2. ↑  Gymnastics - World Cup Rhythmic Gymnastics - Sofia 2023 - Results באתר The Sports (באנגלית)
3. ↑  Gymnastics - World Cup Rhythmic Gymnastics - Baku 2023 - Results באתר The Sports (באנגלית)
4. ↑  2023 Team Results,‏ 20 במאי 2023 (באנגלית)
5. ↑  2023 Groups All-Around,‏ 20 במאי 2023 (באנגלית)
6. ↑  Gymnastics - Milan - 2023 - Detailed results באתר The Sports (באנגלית)
7. ↑  רותם פלדברג, ‏היסטוריה: זהב לנבחרת ההתעמלות האמנותית, באתר ערוץ הספורט, 25 באוגוסט 2023
8. ↑  רותם פלדברג, ‏ענקיות: זהב לישראל בתרגיל המשולב באליפות העולם, באתר ערוץ הספורט, 27 באוגוסט 2023
שגיאות פרמטריות בתבנית:עיתון   
שימוש בפרמטרים מיושנים ריקים [ תמונה ] 

**אל-קודס אל-ערבי** (בערבית: **القدس العربي**; משמעות: ירושלים הערבית) הוא עיתון עצמאי יומי ערבי היוצא לאור בלונדון מאז 1989. העיתון ממומן על ידי אילי הון סעודיים, ומופץ לציבור הערבי בלונדון ובעולם הערבי כולו. רוב קוראי העיתון הם גולים ערבים הנמצאים בחו"ל והשפעתו במדינות ערב אינה משמעותית. 

כמו עיתונים נוספים היוצאים לאור בלונדון, נחשב גם 'אל-קודס אל-ערבי' כנקי מצנזורה באופן יחסי וזוכה לאמינות ולמוניטין ברחבי העולם, אם כי על פי פרופ' אייל זיסר "בעולם הערבי אין עיתון מהימן, נקי-כפיים וחסר-אג'נדה דוגמת ה'ניו יורק טיימס'".

העיתון נחשב כפרו-ערבי ופרו-פלסטיני באופן מובהק יותר משאר העיתונים הבין-ערביים הפופולריים, ומוביל קו תקיף נגד ישראל וארצות הברית. עורך העיתון מאז היווסדו ועד 2013 היה עבד אלבארי עטוואן, הידוע כבעל עמדות חריפות כנגד מדינת ישראל. בשנת 2013 הודיע עטוואן על עזיבתו, ורמז שהודח מעריכת העיתון.

בעבר שימש העיתון במה להצהרות של לקיחת אחריות על אירועי טרור ופרסומים שונים של קבוצות אסלאמיות הקשורות באל-קאעידה. באפריל 2009 פורסמה בעיתון קריקטורה המציגה את בנימין נתניהו ואביגדור ליברמן כחזירים וכסוג של מגפה עולמית. מדי יום ביומו מוקדש עמוד שלם בעיתון לתרגום (לערבית) של מבחר מאמרי דעות שהתפרסמו ביום האתמול בעיתונות הישראלית.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אל-קודס אל-ערבי (הממלכה המאוחדת)
* אל-קודס אל-ערבי, ברשת החברתית פייסבוק

* אל-קודס אל-ערבי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניר יהב‏, איך לקרוא את העיתונים הערבים?, באתר וואלה!‏, 26 באוקטובר 2007
2. 1 2  קריקטורה בעיתון ערבי: נתניהו וליברמן - מקור שפעת החזירים , רשת, ערוץ 2, 30 באפריל 2009
3. ↑  ניר יהב, פוטר וצייץ, באתר העין השביעית, 15 ביולי 2013
4. ↑  עיתון ערבי בלונדון: קיבלנו אימייל מבן לאדן, באתר של "רשת 13", 31 במרץ 2002 (במקור, מאתר "nana10")  
 ספרד: אט"א מכחישה מעורבות בפיגועים, באתר ynet, 13 במרץ 2004

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 127567126
* WorldCat (עם VIAF): 127567126

 |