recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**קאליאס**, (ביוונית: **Καλλίας**; המאה ה-5 לפנה"ס) היה מצביא אתונאי שפיקד על הכוחות האתונאים בקרב פוטידאה.

ביוגרפיה
--------

בשנת 432 לפנה"ס, חימשה אתונה שלושים ספינות ו-1,000 הופליטים תחת פיקודו של ארכסטראטוס, ושלחה אותם אל כלקידיקי במטרה להעניש מרד של פוטידאה שפרץ בתמיכת מוקדון וקורינתוס. אולם כשהגיע אל כלקידיקי גילה ארכסטראטוס שכל ערי כלקידיקי כבר התמרדו והתאגדו נגד אתונה, ומכיוון שהיה בנחיתות מספרית תקף את מוקדון במקום. במוקדון התחברו אליו דרדאס, ופיליפוס, קרובי משפחתו של פרדיקאס השני, מלך מוקדון שמרדו בו. האתונאים מינו את קאליאס שהיה בנו של אדם בשם קאליאדס, כמפקד של 40 ספינות ו-2,000 הופליטים שיצאו לסייע לארכסטראטוס. יחד אתו פיקדו על חיל המשלוח עוד ארבעה מפקדים ששמותיהם אינם ידועים. הם התחברו עם הכוח של ארכסטראטוס שכבש את תרמי, וצר על פידנה. פרדיקאס מלך מוקדון, שידע שאתונה במצב קשה הציע לכרות הסכם שלום, בלית ברירה הסכימו האתונאים, כיוון שמצב העניינים בפוטידאה חייב אותם לחזור לכלקידיקי. אליהם הצטרפו 600 פרשים מוקדונים תחת פיקודם של פיליפוס אחיו של פרדיקאס, ושל פאוסניאס בן דודו של פרדיקאס. שניהם לפני כן היו בין המורדים בפרדיקאס, ולכן האתונאים יכלו לסמוך על נאמנותם גם במקרה שפרדיקאס יעתיק את נאמנותו. הם כבשו את העיר ברויאה, אולם נכשלו בכיבוש העיר סטרפסה. לאחר סטרפסה הם צעדו עוד שלושה ימים כשבמקביל הספינות שטו בים. כעבור שלושה ימים הגיעו לגיגונוס הסמוכה לפוטידאה. 

בינתיים, פרדיקאס שוב בגד באתונאים והגיע עם 200 פרשים מוקדונים לפוטידאה. הקורינתים, הפוטידאים, והמוקדונים, בחרו למפקד הראשי של כוחות בעלי הברית את אריסטאס. הוא הקים את מחנהו במיצר בכיוון אולינתוס. תוכניתו הייתה כדלהלן, עיקר הכוח המורכב מכלקידיקים וקורינתים יעכב את הכוח האתונאי במיצר. בזמן שפרדיקאס ופרשיו המוקדונים יחנו באולינתוס וברגע המתאים יתקפו מהעורף את האתונאים. אולם תוקידידס מספר שקאליאס חזה מראש מהלך זה והתריע בפני חבריו לפיקוד על כך. האתונאים הציבו את הפרשים המוקדונים בכיוון אולינתוס, כך שפרדיקאס היסס לתקוף וקרב פוטידאה הסתיים בניצחון אתונאי. אם כי קאליאס מת בקרב.

ראו גם
------

* קרב פוטידאה.
* הרקע למלחמה הפלופונסית.

לקריאה נוספת
------------

* תוקידידס. **תולדות מלחמת פילופוניס**. תרגם מיוונית והוסיף הערות א"א הלוי. הקדים מבוא א' פוקס. ירושלים, מוסד ביאליק, תשי"ט (1959).
* משה עמית, **תולדות יוון הקלאסית**, הוצאת מאגנס, תשס"ב (הספר בקטלוג ULI)

קישורים חיצוניים
----------------

* קאליאס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תוקידידס, ספר ראשון, 57.
2. ↑  תוקידידס, ספר ראשון, 59.
3. ↑  תוקידידס, ספר ראשון, 60.
4. ↑  תוקידידס, ספר ראשון, 61.
5. ↑  תוקידידס, ספר ראשון, 62.
6. ↑  תוקידידס, ספר ראשון, 63.
**עיזבון מקצועי** (באנגלית: **Nachlass**, בגרמנית: **Nachlaß**) מתייחס למכלול הכתבים: מאמרים, הערות, ושיתוף פעולה מכותב, שנותרים מאחור כאשר מלומד נפטר. המילה בגרמנית השגורה באקדמיה היא הרכב של "nach" פירושו אחרי, והפועל "lassen" פירושו לעזוב.

עריכה ושימור של נכלאס
---------------------

העיזבון המקצועי של מלומד חשוב ממוקם לעיתים קרובות בספריית מחקר או בארכיב סכולסטי. חוקרים אחרים בתחום התמחותו של המלומד רשאים לקבל היתר לקרוא בנכלאס, ולחפש אחר תרומות לא מפורסמות חשובות או חומר ביוגרפי. התוכן של העיזבון יכול לעבור תהליך קטלוג, עריכה, ובמקרים מסוימים פרסום בצורה של ספר.

פרסום כזה קשה יותר במקרה של נכלאס שמכיל כמות עצומה של תכנים, כמו למשל זה של גוטפריד לייבניץ. במקרים כאלה, זה עשוי להיות לא אפשרי פיננסית לפרסם את כל תוכני העיזבון. העיזבון של לודוויג ויטגנשטיין, ששומר באוניברסיטת ברגן, עבר תהליך דיגיטציה ופורסם בפורמט תקליטור.

שני חוקרים הבחינו בקונפליקט שעומד בפני עורך שצריך לבחור איזה חומרים לפרסם מעיזבון: כדי להבין מלומד (במקרה שלהם ויטגנשטיין) "כפי שהוא היה רוצה להיות מובן, עלינו להתמקד בעבודות שלו שהתקרבו קרוב ביותר לשיא הישגיו". אבל פרסום של חומרי טיוטות עשוי לעזור להשיג הבנה עמוקה יותר של גרסאות שכבר פורסמו, וגם לעזור להבין את התהליך שבו המלומד יצר את עבודותיו שלו.

נכלאסים מפורסמים
----------------

* העיזבון של המתמטיקאי ברנהרד רימן מעניין כי הוצעו בו בעיות במתמטיקה שנותרו בלתי פתורות עד היום. מרכוס דו סוטוי כותב:

> 
> רוב המתמטיקאים שחולפים במסדרונות גטינגן טורחים לבקר בספרייה כדי לבחון את השרבוטים הלא מפורסמים של רימן; הנכלאס שלו. לא רק שזוהי חוויה עמוקה, לחוש בקשר שמבעד להיסטוריה עם דמות כה חשובה בהיסטוריה של המתמטיקה, אלא שהנכלאס עדיין מכיל תעלומות בלתי פתורות רבות. תעלומות שחבויות במעמקי השרבוטים הבלתי קריאים של רימן. הנכלאס הפך לאבן רוזטה של המתמטיקה.
> 
> 
> 
> 

* קרל פרידריך גאוס, שנפטר ב-1855, השאיר אחריו נכלאס שהפתיע מתמטיקאים אחרים, שכן הוא חשף שגאוס גילה את "הגאומטריות הלא האוקלידיות".
* העיזבון של איש האשכולות והפילוסוף הגרמני גוטפריד לייבניץ, שמכיל מעל 200,000 עמודים של עבודות בפילוסופיה, תאולוגיה, היסטוריה, מתמטיקה, טכנולוגיה, מדע, פוליטיקה ופיזיקה נותר ברובו לא מפורסם.
* העיזבון של הפילוסוף האוסטרי לודוויג ויטגנשטיין, פורסם בידי אוניברסיטת ברגן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עיזבון מקצועי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4123811-4
* NKC: ph220328

 |
לוגו החברה
**ניו באלאנס** (באנגלית: **New Balance Athletic Shoe, Inc**) היא יצרנית של נעלי ספורט ואביזרי לבוש, אשר בסיסה בבוסטון שבארצות הברית. בשנת 2021 הגיעו הכנסות החברה ל-4.4 מיליארד דולר.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה בשנת 1906, ונקרא תחילה New Balance Arch Support Company. מייסדה היה ויליאם ג. ריילי, מהגר אנגלי בן 33, אשר התמקד בייצור תומכי הקשת למוצרי הנעלה לפי מרשם, על מנת להקל על כאבי רגליים של אנשים, הסובלים מבעיות רגליים. 

בשנת 1933, בעקבות המיתון הגדול בארצות הברית נכנס ארתור הייל לחברה בתור שותף.

בשנת 1938 ייצרה החברה לראשונה נעל ריצה בעבור מועדון ריצה מקומי. ולקראת שנות הארבעים של המאה ה-20, החלה לייצר נעלי ספורט מסוגים שונים. בשנת 1950 פרש ריילי מהחברה וב-1953 מוכר הייל את העסק לבתו אלינור ולבעלה, פול קיד. בשנת 1956 החברה משנה את שמה ל"ניו באלאנס מעבדה אורתופדית" ובשנת 1963 חדלה סופית מיצור תומכי קשת ונעליים אורתופדיות ועברה להתמקד אך ורק בנעלי ספורט.

בשנת 1960 ייצרה החברה את דגם ה"טראקסטר", אחת מנעלי הריצה העממיות הראשונות בעלות סוליה בולמת זעזועים. הנעלים זכו להצלחה ברחבי ארצות הברית ובעקבות ההצלחה הפכה ניו באלאנס מחברה מקומית קטנה לחברה מרכזית בתחום נעלי הספורט.

המכירות החלו לדעוך עד שנת 1972, אז ג'ים דייוויס בן ה-28 קנה את החברה. באותה תקופה, החברה העסיקה שישה אנשים שהכינו 30 זוגות של נעליים מדי יום. מכירת המוצרים נעשתה בעיקר באמצעות הזמנה בדואר בנוסף למספר קמעונאים ברחבי ארצות הברית. אזור בוסטון הפך למרכז תנופת הריצה של שנות ה-70, וקו המוצרים התרחב והמכירות צמחו במהירות.

בשנת 1978 פתחה ניו באלאנס משרד ראשון מחוץ לארצות הברית, בלונדון, ובשנת 1980 המכירות העולמיות של החברה הגיעו למאה מיליון דולר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניו באלאנס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ניו באלאנס (באנגלית)
* ניו באלאנס, ברשת החברתית פייסבוק

* ניו באלאנס, ברשת החברתית טוויטר

* ניו באלאנס, ברשת החברתית אינסטגרם

* ניו באלאנס, באתר פינטרסט
* אתר החברה בעברית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Fast times for New Balance: New Methuen plant to employ 200 by year’s end on strong demand, The Boston Glob, 28 March 2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 5904 0664
* LCCN: no2014139094
* VIAF: 312881767
* WorldCat: lccn-no2014139094

 |
**קרלוס אנחל רואה** (בספרדית: **Carlos Ángel Roa**; נולד ב-15 באוגוסט 1969 בסנטה פה, ארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי. רואה כונה **Lechuga** (חסה בספרדית) בפי חבריו בשל היותו צמחוני.

קריירה
------

רואה הצטרף בנעוריו למחלקת הנוער של ראסינג קלוב. הוא ערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה ב-6 בנובמבר 1988 בניצחון קבוצתו על ריבר פלייט. במהלך מסע משחקים של קבוצתו באפריקה חלה רואה במחלת המלריה. ב-1994 עבר רואה ללנוס ושיחק בשורותיה עד שנת 1997. במדי לנוס זכה רואה בגביע קונמבול ב-1996.

### מיורקה

ב-1997 הוחתם רואה על ידי מיורקה מהליגה הספרדית. באותן שנים נודעה הקבוצה כקבוצה קטנה, ומאמנה היה הקטור קופר. למרות זאת, הצליחה להגיע להשגים נאים. בעונת 1997/98 הגיעה מיורקה לגמר גביע המלך הספרדי בו הפסידה לברצלונה. חצי שנה מאוחר יותר ניצחה את ברצלונה, במסגרת הסופר קאפ הספרדי. זה היה התואר הראשון בתולדותיה. מיורקה הגיעה לגמר גביע המחזיקות בעונת 1998/99 אך הפסידה ללאציו. באותה עונה זכה רואה בפרס ריקרדו זאמורה המוענק לשוער המצטיין בליגה הספרדית.

רואה נחשב אז לאחד השוערים הטובים בעולם. בזכות יכולותיו הביעה מנצ'סטר יונייטד עניין בו, אך השחקן דחה את ההצעה למרות המשכורת הגבוהה שהובטחה לו. הנימוק לדחייה היה בשל חברותו של רואה בכנסיית 7 הימים האדוונטיזית שהאמינה שסוף העולם קרב ויתרחש בשנת 2000. רואה פרש מכדורגל והלך להתבודד בהרים.

לאחר שנה, חזר רואה לשחק במיורקה, אולם רצף פציעות חמורות פגעו בחזרתו. הוא נשאר בקבוצה עד 2002, אז עבר לאלבסטה. במהלך תקופתו באלבסטה, חלה רואה בסרטן האשכים ונזקק לניתוח ולטיפולי כימותרפיה שהשביתו אותו ממשחק למשך שנה.

ב-2005 חזר לארגנטינה והצטרף לאולימפו בה שיחק עונה אחת בטרם פרש ממשחק.

### במדי הנבחרת

רואה שימש כשוערה של ארגנטינה במונדיאל 1998. בשלב הבתים לא ספג שער בודד. בשמינית הגמר היה גורם מכריע בניצחון הנבחרת על נבחרת אנגליה לאחר שהדף בעיטת עונשין מכריעה בדו-קרב הפנדלים בין הנבחרות.

תארים
-----

* לנוס - גביע קונמבול - 1 1996
* מיורקה - הסופר קאפ הספרדי - 1 (1998)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt

| **נבחרת ארגנטינה – קופה אמריקה 1997** |
| --- |
| 1 באסדס • 
2 בריסו • 
3 ברטי • 
4 קלדרון • 
5 רודולפו קרדוסו • 
6 ראול קרדוסו • 
7 קרוס • 
8 דלגאדו • 
9 גז'ארדו • 
10 גונסאלס • 
11 אוסאין • 
12 לופס •
13 מרטינס • 
14 מונסראט •
15 אוחדה •
16 פלגרינו •
17 פינדה •
18 פוסה •
19 רואה •
20 רוצ'ן •
21 ויוואס •
22 ספאטה •
מאמן: פסארלה | ארגנטינהארגנטינה |

| **נבחרת ארגנטינה – מונדיאל 1998** |
| --- |
| 1 רואה • 
2 אז'אלה • 
3 צ'אמוט • 
4 פינדה • 
5 אלמיידה • 
6 סנסיני • 
7 ק. לופס • 
8 סימאונה • 
9 בטיסטוטה • 
10 אורטגה • 
11 ורון • 
12 בורגוס •
13 פאס • 
14 ויוואס •
15 אסטרדה •
16 ברטי •
17 קבאז'רו •
18 באלבו •
19 קרספו •
20 גז'ארדו •
21 דלגאדו •
22 זנטי •
מאמן: פסארלה | ארגנטינהארגנטינה |
**צינור הנפט באקו–בתומי** היה קו להובלת קרוסין (בשלב הראשון) ונפט גולמי משדות הנפט שליד העיר באקו, בירת אזרבייג'ן, דרך הקווקז, עד עיר הנמל בתומי שלחופי הים השחור בגאורגיה. כאשר הוקם ב-1907, היה הצינור שארכו 833 ק"מ, הארוך מסוגו בעולם.

צינור הקרוסין
-------------

בד בבד עם פיתוח שדות הנפט שליד באקו, בסוף המאה ה-19 הועלו רעיונות לשווקו דרך נמלי הים השחור. התוצר העיקרי באותה תקופה היה הקרוסין, ששימש למאור. ב-1880 הציע דימיטרי מנדלייב לפרוס קו צינור וארבע שנים לאחר מכן תכנן המהנדס ולדימיר שוחוב את הצינור, דרך עמק נהר קורה לטביליסי ומשם, דרך כותאיסי לבתומי. ב-1883 נסללה מסילת ברזל, במימון משפחת רוטשילד, לשינוע קרוסין בתוואי זה.

סלילת הצינור, בקוטר 200 מ"מ החלה ב-1897 והסתיימה ב-1907. הצינור כלל 16 תחנות שאיבה, לצידה של מסילת הברזל ולצידו נפרס גם קו טלפון. הצינור העביר כמיליון טון קרוסין בשנה, שיוצאו במכליות דרך הים השחור לאירופה. עם מלחמת האזרחים ברוסיה והתערערות המצב הביטחוני, הפוליטי והכלכלי באזור נפסקה תעבורת הקרוסין.

צינור הנפט
----------

ב-1924 העלתה ממשלת ברית המועצות את הצורך לייצא נפט מבאקו לאירופה. משא ומתן שהתקיים מול חברות מצרפת להקמה משותפת של צינור נפט גולמי ושיווקו לצרפת ומשם לאירופה, עלה על שרטון. ב-30 באפריל 1930 נחנך צינור הנפט, בקוטר 250 מ"מ, שהקמתו החלה ב-1928. הנפט הובל אל בתי זיקוק שהוקמו לצורך זה בבתומי וכלל 13 תחנות שאיבה לאורך הדרך. הפעילות התבצעה דרך החברה הממשלתית Azneft (אזרבייג'ן-נפט), שהוקמה כתוצאה מהלאמתן של 272 חברות נפט פרטיות שפעלו בבאקו ערב מהפכת אוקטובר. קיבולת הצינור הייתה 1.64 טון נפט בשנה.

באוגוסט 1942, תחת איום של פלישת גרמניה הנאצית והשתלטותה על צינור הנפט ושדות הנפט, פורק חלק ניכר של הצינור, לבל ייפול בידי האויב.

קו הצינור משתמש חלק מקו באקו-טביליסי-ג'ייהאן ובאקו-סופסה.

קישורים חיצוניים
----------------

* Russian pipeline transport (1860-1917)
* HISTORY OF DEVELOPMENT OF OIL INDUSTRY
* BREAKING THROUGH THE OIL BLOCKADE

הערות שוליים
------------

1. ↑  Azerbaijan's Energy Policy
2. ↑  HISTORY OF DEVELOPMENT OF OIL INDUSTRY
3. ↑  BREAKING THROUGH THE OIL BLOCKADE
**קאלימאכוס**, (ביוונית: **Καλλίμαχος**; המאה ה-5 לפנה"ס) היה מצביא אתונאי, שפיקד על הכוחות האתונאים בקרב מרתון.

ביוגרפיה
--------

בשנת 490 לפנה"ס נחת כוח פרסי תחת פיקודם של דאטיס וארטפרנס במפרץ מרתון במטרה להעניש את העיר אתונה שתמכה במרד האיוני. האתונאים מינו את קאלימאכוס ל"פולימארכוס" (אנ')‏ (ביוונית: πολέμαρχος, מושל לימי מלחמה) והוא יצא עם 10,000 לוחמים לעצור את הפרסים. יחד עמו חלקו את הפיקוד עוד 10 סטרטגוס ביניהם מילטיאדס, תמיסטוקלס, ואריסטידס. פלטיאה הקטנה שלחה לעזרת אתונה עוד 1,000 לוחמים. 

הצבא היווני חנה על צלע הר ליד המחנה הפרסי שחנה במישור. הפרסים היססו לתקוף את האתונאים כיוון שצלע ההר לא הייתה נוחה עבור הקשתים והפרשים שלהם. והאתונאים היססו לתקוף את הפרסים כיוון שהמישור היה נוח לפרשי האויב. באחד הימים התכנסו 11 המפקדים כדי להחליט מה לעשות, 5 תמכו בעמדתו של מילטיאדס שסבר שיש לתקוף, בעוד 5 אחרים גרסו שאין לעזוב את העמדה הנוחה. קאלימאכוס היה היחיד שעדיין לא הצביע, הרודוטוס מספר שמילטיאדס פנה אליו במילים הבאות:

> 
> בך הדבר תלוי קאלימאכוס, אם יהיו האתונאים עבדים או אם תזכה בהבטיחך להם את החירות בתהילת נצח, אשר כזאת לא השאירו גם הארמודיוס ואריסטוגיטון. שכן מאז היו האתונאים לעם עוד לא ריחפה עליהם סכנה כסכנה המאיימת עליהם עתה, אם ירכינו ראשם לפני בני מדי אלה, אין צורך לספר מה ירבה הסבל שיפול בחלקם, ואולם אם תהיה יד אתונה על העליונה במערכה זו, הרי שסופה להפוך לעיר הראשונה במעלה ביוון. והנה איך אפשר הדבר הזה ואיך בידך להכריע בעניינים אלה, אומר עתה מיד: בהיותנו אנחנו עשרה מצביאים, נעשו דעותינו שקולות, מהם מצווים להלחם, מהם לא. ועתה, אם לא נאסור מיד קרב על האויב, תביא איזו מזימה רעה לפרוד בין האתונאים, ובוגדים יסגירו את העיר לבני מדי ואולם אם נצא לקרב עמם, הרי בטרם יגבר רקב-הבגידה באתונה, ובתנאי שהאלים לא יאירו פניהם לצד אחד בלבד, נצא אנו מן הקרב וידנו על העליונה. אם כן כל זה בידך ותלוי בך. אם תסכים עתה לדעתי, ארצנו תהיה חפשיה והעיר הראשונה בין אלה אשר בארץ יוון. אולם אם תחזיק בדעת אלה המתנגדים לקרב, יבוא ההפך מכל הטובות שמניתי אני.
> 
> 
> 
> 

קאלימאכוס הושפע מאוד מנאום נרגש זה והצביע בעד דעתו של מילטיאדס. לפיכך הוחלט לצאת לקרב שנודע כקרב מרתון, האתונאים ניצחו ניצחון מוחץ על אף נחיתותם המספרית, אם כי קאלימאכוס שפיקד על האגף הימני היוקרתי מת בקרב בעת שהאתונאים ניסו להשתלט על הספינות של הפרסים.

האתונאים בנו לזכרו פסל בגובה 4.68 של האלה ניקה. הפסל התגלה מחדש, שוחזר, והוצג לציבור במוזיאון האקרופוליס באתונה בשנת 2010.

לקריאה נוספת
------------

* הרודוטוס. **היסטוריה**. תרגמו וכתבו מבואות: בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. פפירוס, בית ההוצאה - אוניברסיטת תל אביב, 1998.
* **כתבי הירודוטוס**. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. ירושלים, ראובן מס, תרצ"ה. העתק דיגיטלי באתר "דעת".
* משה עמית, **תולדות יוון הקלאסית**, הוצאת מאגנס, תשס"ב (הספר בקטלוג ULI)

קישורים חיצוניים
----------------

מקרב מרתון עד קרב מצדה, באתר דעת.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הגיית השם ביוונית: ק**לי**מכוס, במלעיל דמלעיל (ההטעמה בהברה השלישית מהסוף).
2. ↑  הגיית השם ביוונית: פּו**לי**מרכוס, במלעיל דמלעיל (ההטעמה בהברה השלישית מהסוף).
3. ↑  הרודוטוס, ספר שישי, 109.
4. ↑  הרודוטוס, ספר שישי, 114.
5. ↑  כתבה ביוונית
**שלומי קונפורטי** (נולד ב-15 בספטמבר 1973) הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף המכהן כראש להק הציוד במטה חיל האוויר הישראלי מאוגוסט 2022.

ביוגרפיה
--------

קונפורטי התגייס לצה"ל ב-1991 במסגרת העתודה האקדמית וב-1996 סיים לימודי הנדסה בטכניון. הוא בעל תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה וחלל מהטכניון, תואר שני במנהל עסקים, בהנדסת מכונות מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב ותואר שני במדעי המדינה וביטחון לאומי מאוניברסיטת חיפה. הוא בוגר המכללה לביטחון לאומי.

קריירה צבאית
------------

קונפורטי שירת במגוון תפקידים במערך הטכני של חיל האוויר. תחילה שירת כקצין מנועי מסוקים ובהמשך שימש כראש מדור מנועי מסוקים במחלקת מטוסים. שימש מפקד גף מנועים בבסיס פלמחים.

יצא לשליחות בארצות הברית כקצין קישור לחיל האוויר האמריקאי ועם חזרתו שימש כראש מדור קרב ג' ובהמשך שימש כראש ענף מערכות כלי טיס במחלקה הנדסת כלי טיס וכראש ענף הנעה במחלקת מטוסים במטה הטכנולוגי של חיל האוויר. בדרגת אל"ם שימש כראש מחלקת כטמ"ם מודיעין ול"א וכראש מחלקת מטוסים.

ביולי 2022 קודם לדרגת תת-אלוף וב-2 באוגוסט 2022 קיבל את הפיקוד על המערך הטכני של חיל האוויר בתפקיד ראש להק הציוד.

חיים אישיים
-----------

נשוי לליאת ולהם ארבעה ילדים. מתגורר בכפר יונה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שלומי קונפורטי** בוויקישיתוף
* ראש להק ציוד חדש בחיל: תא"ל שלומי קונפורטי, באתר חיל האוויר הישראלי

הערות שוליים
------------



| ראשי להק הציוד בחיל האוויר |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אליעזר בודנקין • הלל אל דאג • יהושע גילוץ • יהודה רבין • אריה הלל • ישראל רוט • חיים ירון • יוסף מעין • מיכה כהן • יצחק גבע • אבנר רז • רמי דותן • יצחק גת • אמנון הררי • אלון דומניס • שמעון שריד • זאב שניר • יעקב בורטמן • רן לוי • רן בשביץ • שמעון צנציפר • שלומי קונפורטי |

 |
*הדיבוק*
**הלהקה הווילנאית** (ביידיש: **די ווילנער טרופע**) הייתה להקת שחקנים חשובה שפעלה בוורשה בשפת היידיש והעלתה הצגות בסגנון הריאליזם הבימתי של מחזאים יהודים וזרים. היא נחשבה לסמן איכות תיאטרונית והצגתה המפורסמת ביותר הייתה "הדיבוק" של ש. אנ-סקי שמרים אורלסקה משחקת בתפקיד לאה, שהועלתה לראשונה בשנת 1920, לציון שלושים יום למות מחברו ש. אנ-סקי, ורק מאוחר יותר "אומצה" על ידי תיאטרון הבימה המוסקבאי.

הלהקה חבה את שמה לעובדה כי נוסדה בווילנה בשנת 1915, באמצע מלחמת העולם הראשונה, על ידי השחקנים אלכסנדר עזרו ויעקב שרמן והבמאי לב קדישזון. אך זמן קצר מאוחר יותר היא עברה לוורשה ומשם פעלה עד שנות העשרים המוקדמות.

תחילה הציגה בעיקר מחזות "יהודיים" מאת ש. אנ-סקי, שלום עליכם ושלום אש אך תוך זמן קצר החלה להציג מחזאות מתורגמת של גדולי הסופרים העולמיים: גורקי, מולייר, איבסן ועוד. הלהקה נדדה ברחבי פולין ואף מחוצה לה, בפריז, לונדון וניו יורק. בין חבריה באותם הימים בלטו זיגמונט טורקוב, ג'וזף גרין, חנה בראץ, ליובה קדישזון, יוסף בולוף, שמואל איריס ויעקב רוטבאום אשר התפרסם מאוחר יותר כבמאי תיאטרון בניו יורק.

במסגרת מסעותיה בעיירות מזרח אירופה הלהקה צירפה לשורותיה צעירים רבים והייתה מעין בית ספר נודד לדראמה. בין אלה אשר הצטרפו בתחילת שנות העשרים בלט יוסף מאורער לימים מחשובי שחקני היידיש בארגנטינה. בשנת 1923 הלהקה הוזמנה להופיע בבוקרשט שברומניה והצלחתה שם שינתה לתמיד את התיאטרון הרומני. קשיים כלכליים אילצו את חברי הלהקה להתמזג עם התיאטרון היידי בבוקרשט וכך המשיכו להופיע עד תחילת שנות השלושים, עת רוב השחקנים בחרו להגר לארצות הברית (יוסף בולוף, ליובה קדישזון) או לארגנטינה (שמואל איריס, יוסף מאורער).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הלהקה הווילנאית** בוויקישיתוף
* ווילנער טרופע, פאראייניקונג יידישע דראמאטישע ארטיסטן אין ווילנע, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007269666005171
* GND: 7670750-7
* LCCN: n92107759
* VIAF: 144393580
* WorldCat: lccn-n92107759

 |
**אוּא"ז** (ברוסית: **ОАО «Ульяновский автомобильный завод», УАЗ**) הוא מפעל רכבים באוליאנובסק ברוסיה המייצר בעיקר רכבי שטח ומיניבוסים. המפעל הוקם לאחר שהממשל הסובייטי החליט על העברת מפעל זיל ממוסקבה. מומחים ממוסקבה הגיעו לאוליאנובסק ב-30 באוקטובר 1941 והחלו בהתארגנות להקמת המפעל. המפעל שייך היום (2010) לחברת "סולרס" ו"סברסטאל-אוטו" (ОАО «Соллерс», ОАО Северсталь-авто).

ג'יפ אוא"ז פטריוטבתקופת מלחמת העולם השנייה המפעל היה שלוחה של זיל. מ-1942 המפעל החל לייצר מכוניות באופן סדיר. בשנות ה-60 של המאה ה-20 המפעל החל בייצור מודלים מתכנון עצמי. בין השנים 1947–1950 בנתה את דגם המשאית הצבאית גא"ז MM. ב-1974 המפעל ייצר את הרכב המיליון שלו.

מאז התפרקות ברית המועצות החברה שוקדת על ייצור רכבי שטח ובאוגוסט 2008 יצא מהמפעל הג'יפ החדיש ביותר של החברה, רכב השטח אוא"ז פיק-אפ.

ראו גם
------

* GAZ-69

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוא"ז** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אוא"ז
* אוא"ז, ברשת החברתית פייסבוק

* אוא"ז, ברשת החברתית אינסטגרם

* אוא"ז, ברשת החברתית VK

* אוא"ז, סרטונים בערוץ היוטיוב

* אוא"ז, באתר פליקר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n86132140
* VIAF: 134954647
* WorldCat: lccn-n86132140

 |
**רדיו פוטוניקה** או **מיקרוגל פוטוניקה** **RF/Microwave Photonics**  הוא תחום טכנולוגי השייך להנדסת חשמל המשלב את האלקטרומגנטיות בתחומי אורכי גל של רדיו ומיקרוגל, עם האופטיקה והפוטוניקה, ליצירת יישומים חדשים ומגוונים.

היישומים הם בתחומי תקשורת אופטית, האלחוטית והניידת וביישומים צבאיים כגון מכ"ם, לוחמה אלקטרונית, מערכות איכון, זיהוי, ניווט מיגון אישי ואיסוף מודיעיני אלקטרוני, Sigint מודיעין אותות ומודיעין אנושי – Humint ומודיעין לייזר – Lasint בזמן אמת בשדה הקרב.

מבוא
----

ההתפתחות הרבה בענף הפוטוניקה בעשורים האחרונים אפשרה את פיתוח תחום הרדיו-פוטוניקה. צרכים חדשים בתחומים כמו מערכות תקשורת ומכ"ם מכתיבה עלייה חדה בקצבי השידור, רוחב הפס והתחום הדינאמי. יישומים רבים מחייבים מיזעור, כוונון (Tunability) רחב וגמיש, הספק נמוך, ממדים ומשקל נמוכים והפחתה משמעותית בעלויות. השימוש בשבבים מהירים לטיפול דיגיטלי באותות המיקרוגל מאוד נפוץ אך מוגבל בקצבי פעולה ורחבי סרט גבוהים מאוד – בעיה הידועה כ "צוואר הבקבוק האלקטרוני". היכולת של רכיבים פוטונים לעיבוד אותות אופטי בתנאים אילו מהווה אלטרנטיבה מתקדמת לעיבוד אותות מיקרוגל רחבי סרט.

האינטגרציה של כל המערכות הללו להתקנים ממוזערים ויעילים יותר מהמערכות הקיימות. תחום זה עתיד להשפיע על שדה הקרב העתידי. ההגדרה של תחום זה היא רחבה מאוד ואיננה חד משמעית ומדויקת וכוללת בתוכה מספר רב של טכנולוגיות, רכיבים ויישומים המשלבים בין המיקרוגל לפוטוניקה הן ברמת רכיבי המיקרו וננו והן ברמת המערכת הכוללת.

עיבוד נתונים אופטי
------------------

עיבוד נתונים אופטי בעולם המחשוב ובעולם התקשורת, טכנולוגיות כגון AON – All Optical Networks ומחשוב אופטי קיבלו תפנית משמעותית בתחילת שנות האלפיים בעקבות התפתחות האינטרנט אך מאז 2002 חלה האטה בתחום התקשורת האופטית והדבר השפיע גם על תחום הרדיו-פוטוניקס בו יש דרישה לרכיבים רדיו-פוטונים מהירים שמחיר פיתוחם גבוה יחסית. אולם הצורך הגובר במערכות מתוחכמות לתחום הביטחוני הביא להתעניינות חוזרת בתחום זה, שבעקבותיה גדל מספר פרויקטי פיתוח והמחקר באוניברסיטאות ובגופי הביטחון השונים בארצות הברית, באירופה ובאסיה. ההתקדמות של פיתוח רכיבים פוטוניים לתקשורת אופטית כתוצאה מהתפתחות האינטרנט מחד והתגברות איומי הטרור מאידך הביאו לעניין רב ביישומים הביטחוניים השונים.

ראו גם
------

* אלקטרואופטיקה
* אופטיקה
* ננוטכנולוגיה
* ננופוטוניקה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מיקרוגל פוטוניקה** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **רדיו פוטוניקה** |

הערות שוליים
------------

1. ↑

| פוטוניקה |
| --- |
| תחומים | ביו-פוטוניקה • ננו-פוטוניקה • מיקרו-פוטוניקה • מחשוב פוטוני |
| כלים | ביו פוטון • ODPSK • אינרפרומטר השהייה • EDWA • לייזר • מרבב אופטי • הייבריד אופטי • מעגל משולב פוטוני • גביש פוטוני • סיב גביש פוטוני • מוליך גל חריץ • SDOF • סופר מנסרה • TS-ADC • העברת אנרגיה אלחוטית |
| עקרונות | מערך מוליכי גל • סריג עקיפה • סריג הולוגרפי • שיטת מונטה קרלו • מיתוג ארכי גל • קוהרנטיות אטומית • מיקרוגל פוטוניקה • שיבוט אוטומטי • מצב חשוך • דיפוסיה פוטונית |
| יישומים | רשת ניורונית אופטית • מפרש שמש • תקשורת אופטית |
| ראו גם | אופטיקה • אלקטרואופטיקה |
**קורינה אייכנברגר-וולטר** (בגרמנית: **Corina Eichenberger-Walther**, נולדה ב-14 באוקטובר 1954) היא פוליטיקאית שווייצרית, חברת הפרלמנט (המועצה הלאומית) מאז 2007, בשנים האחרונות מטעם המפלגה הליברלית הרדיקלית השווייצרית (מפלגת ימין - מרכז). מייצגת את קנטון ארגאו. יו"ר ועדת הביטחון של המועצה הלאומית, יו"ר האגודה לידידות שווייץ - ישראל ויו"ר השדולה האירופאית הפרו ישראלית EAI ("הברית האירופאית למען ישראל").

קורות חיים
----------

נולדה באראו בירת קנטון ארגאו, בו שוכנות גם לנגנאו ואנדינגן, שתי העיירות היחידות בהן הותר ליהודי שווייץ להתגורר עד האמנסיפציה של 1866. בשנים 1993–2007 הייתה צירה בפרלמנט של קנטון ארגאו, כאשר בחלק מתקופה זו אף כיהנה כיו"ר הפרלמנט הקנטונאלי. ב-21 באוקטובר 2007 נבחרה לראשונה למועצה הלאומית, ב-3 בדצמבר אותה שנה נכנסה לתפקידה ומאז וגם נכון ל-2016 היא מכהנת כצירה בפרלמנט השווייצרי.

אייכנברגר-וולטר כיהנה כנשיאת "הפורום הגרעיני השווייצרי" והיא מכהנת נכון ל-2016 כנשיאת האגודה לידידות שווייץ - ישראל (Gesellschaft Schweiz-Israel). החל ממאי 2015 היא הנשיאה הראשונה של השדולה האירופאית החדשה למען ישראל - *European Alliance for Israel*, הכוללת צירי פרלמנט מ-23 מדינות אירופאיות.

אייכנברגר-וולטר היא עורכת דין במקצועה, אלמנה, ואם לשני ילדים.

ראו גם
------

* יחסי ישראל-שווייץ

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של גרמנית
* על קורינה אייכנברגר-וולטר, באתר הפרלמנט השווייצרי (אנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  באתר תרבות יהודית בשווייץ
2. ↑  הערך על האגודה בוויקיפדיה הגרמנית
3. ↑  "Oslo: EAI – A mature European organisation", אפריל 2016
**אואורג'אן צ'אקיר** (בטורקית: **Uğurcan Çakır**; נולד ב-5 באפריל 1996 באנטליה שבטורקיה) הוא כדורגלן טורקי המשחק בעמדת השוער בקבוצת טרבזונספור מליגת העל הטורקית ובנבחרת טורקיה.

קריירת מועדונים
---------------

צ'אקיר שיחק במחלקות הנוער של צ'קמקויספור, ימנספור ו-1461 טרבזון. בשנת 2012 הגיע צ'אקיר למחלקת הנוער של טרבזונספור מליגת העל הטורקית. ב-30 ביולי 2015 ערך צ'אקיר את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 0–1 לרבוטניצ'קי סקופיה במסגרת מוקדמות הליגה האירופית 2015/16. בהמשך שיחק צ'אקיר בשלושה משחקים בגביע הטורקי, בהם שמר פעמיים על רשת נקייה, ועד לחודש ינואר ביסס את מעמדו כשוער השני של הקבוצה, כשהוא יושב על הספסל אך לא זוכה להופעת ליגה.

ב-15 בינואר 2016 הושאל צ'אקיר ל-1461 טרבזון מליגת המשנה. ב-17 בינואר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כששיחק 90 דקות בניצחון 1–2 על יני מלאטיאספור במסגרת הליגה. ב-30 ביוני, לאחר שמונה משחקי ליגה עבור 1461 טרבזון, חזר צ'אקיר לטרבזונספור. בעונת 2016/2017 צ'אקיר לא זכה לערוך הופעות במדי קבוצתו, זאת בשל תקופת ההשאלה המאכזבת שלו ב-1461 טרבזון. הוא ישב על הספסל בשני משחקי ליגה בלבד, וברוב משחקי הגביע.

ב-22 בספטמבר 2017 ערך צ'אקיר את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הטורקית, בניצחון 3–4 על אלניהספור במסגרת המחזור השישי, לאחר שנכנס כמחליף במהלך הפסקת המחצית בשל פציעת השוער הראשון של טרבזונספור, אסטבן אלבראדו. בסוף עונת 2017/2018 ערך צ'אקיר חמש הופעות ליגה נוספות. בעונת 2018/2019 ביסס צ'אקיר מחדש את מעמדו כשוער השני של הקבוצה, וב-16 בינואר 2019, לאחר פרישתו של אונור קיווראק, השוער הראשון של הקבוצה, הפך צ'אקיר לשוערה הראשון של טרבזונספור. בסך הכל ערך צ'אקיר 20 הופעות ליגה בעונה זו.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-30 במאי 2019 ערך צ'אקיר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת טורקיה, בניצחון 1–2 על נבחרת יוון במשחק ידידות.

תארים
-----

**טרבזונספור**

* גביע טורקי: 2019/2020
* הסופר קאפ הטורקי: 2020
* אליפות טורקיה: 2021/2022

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אואורג'אן צ'אקיר** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

| **נבחרת טורקיה – יורו 2020** |
| --- |
| 1 גונוק • 
2 צ'ליק • 
3 דמיראל • 
4 סויונג'ו • 
5 יוקושלו • 
6 טופאן • 
7 אינדר • 
8 טוקוז • 
9 קרמאן • 
10 צ'להאנולו • 
11 יאזיג'י • 
12 באינדיר •
13 מראש • 
14 אנטליאלי •
15 קאבאק •
16 אונאל •
17 ב. יילמאז •
18 ר. יילמאז •
19 קקצ'י •
20 אומור •
21 קהבצ'י •
22 אייהאן •
23 צ'אקיר •
24 אקטורואולו •
25 מולדור •
26 דרבישואולו •
מאמן: גונש | טורקיהטורקיה |
**מיקסוטוקסודון** (שם מדעי: **Mixotoxodon**; משמעות השם: "מעורב עם טוקסודון") הוא סוג יונק פרהיסטורי מסדרת הנוטונגולאטויים הקדומה שחי בתקופת הפליסטוקן. יונק זה חי באמריקה הדרומית, אך במהלך ההחלפה האמריקאית הגדולה היגר צפונה לאמריקה המרכזית ולדרום אמריקה הצפונית, בה נתגלו שרידיו ממקסיקו עד לדרום טקסס. זהו המין היחיד בסדרתו שהיגר צפונה.

מאובניו נתגלו ב-1957 באתרי חפירות שונים אשר הכילו בעיקר מאובני גולגולת ושיניים. בסוג היה מין אחד - *Mixotoxodon larensis*. הוא קיבל את שמו מכיוון שמאובניו דמו לאלה של קרובו המפורסם, הטוקסודון, בעל חיים דמוי-היפופוטם שחי באותו זמן. שני סוגים אלה היו מהאחרונים שבפרסתנים המקוריים של אמריקה הדרומית.

המיקסוטוקסודון היה גדול כמו קרנף חסר-קרן, דמה לו במראהו והגיע למשקל 3.8 טון, מה שהפך אותו לגדול שבבני סדרתו. הייתה לו לסת גלילית ובעלת שיניים צרות יותר מאשר לטוקסודון, כך שככל הנראה ניזון בצורה אחרת מצמחייה נוקשה יותר.

מאובניו האחרונים שנתגלו תוארכו לתקופה של לפני 12,000 שנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיקסוטוקסודון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
**קורינאוס** (באנגלית: **Corineus**) היה מלכה הראשון של קורנוול על פי ספרו של ג'פרי ממונמות' "ההיסטוריה של מלכי בריטניה". אין כל תיעוד היסטורי לקיומו והוא אחד מהמלכים האגדיים של בריטניה.

דמותו של קורינאוס בפסל שהוצב בגילדהול של לונדון
ג'פרי מספר בספרו כי קורינאוס היה אחד מפליטי מלחמת טרויה אשר התיישבו על חופי הים הטירני. לאחר שברוטוס, נכדו של איניאס הוגלה מאיטליה, הוא פגש את קורינאוס וקורינאוס ואנשיו הצטרפו אליו במסעותיו דרך גאליה. בגאליה לחם קורינאוס עם גופאריוס פיקוס, מלך אקיטן אשר רגז על כך שקורינאוס צד ביערותיו מבלי אישורו, וקורינאוס הרג 1,000 מחיילי גופאריוס בגרזנו. 

בהגיעם לבריטניה כבשו קורינאוס וברוטוס את האי מידי הענקים. קורינאוס נלחם בעצמו במלך הענקים גוגמגוג (Gogmagog), בקרב שנערך בפלימות'. קורינאוס נצח בקרב בזורקו את גוגמגוג מראש מצוק. לאחר הניצחון התיישב בקורנוול והפך למלכה הראשון ולראשון מבין הדוכסים האגדיים של קורנוול.

ברוטוס וקורינאוס אירסו את ילדיהם - לוקרינוס בנו הבכור של ברוטוס וגוונדלון בתו של קורינאוס. השנים נישאו אולם לוקרינוס לא אהב את גוונדולן, והעדיף את אסטרילדיס -נסיכה גרמניה ששחרר מהאמבר מלך ההונים. רק לאחר מותו של קורינאוס העז לוקרינוס לגרש את גוונדולן, אולם זו שבה בראש צבא מקורנוול, הביסה את לוקרינוס והרגה את אסטרילדיס וביתה האברן על ידי הטבעתן בנהר הסוורן.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורינאוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**הלודרמה ארסית** (שם מדעי: *Heloderma horridum*) היא מין של לטאה ייחודית ומבין הלטאות היחידות בעולם בעלות שיני ארס. היא קרובת משפחתה של הלודרמה מרירית ונפוצה כמותה באזורים טרופיים ומדבריים, בשטח שמשתרע ממקסיקו ועד גואטמלה.

לטאה זו נפוצה יחסית בתחומי מחייתה. מספר הפרטים של ההלודרמה פוחת בין השאר עקב ציד לא חוקי ופגיעה בבית הגידול של הלטאות.

פגיעים במיוחד הם הלטאות מתת-המין הלודרמת גואטמלה שנפוצים באזור נהר מוטגואה בגואטמלה, ומספרם נכון לתחילת המאה ה-21, פחות מ-200.

תיאור
-----

לטאה זו גדולה יותר מקרובתה (ההלודרמה המרירית) ואורכה 57–91 ס"מ בממוצע ומשקלה 2–4 ק"ג, כשהזכרים גדולים מעט מהנקבות.

להלודרמה גוף וראש שחור ולאורך צידי הגוף ישנם קשקשים גרמיים היוצרים כתמים חברבורות צהובות או כתומות בצידי הגוף, על הגפיים והזנב ועל הגב. הזנב עבה ומשמש לאגירת שומן בעתות רעב, אך איננו יכול להינתק מגופה כמו רוב הלטאות. הראש רחב ושחור לגמרי והעיניים קטנות. כמו לנחשים יש ללטאה לשון מפוצלת שחורה העוזרת בהרחה ולסתות חזקות עם שיניים אחוריות ארסיות.

אקולוגיה
--------

לטאה זו מצויה מדרום מדינת סונורה במקסיקו לאורך חוף האוקיינוס, עד לגואטמלה שבמרכז אמריקה. הן נפוצות במדבריות, ערבות, יערות פתוחים טרופיים ונשירים, חופים והרים סלעיים עד גובה 1,500 מ' ויוצאות בעיקר בשעות הלילה, בייחוד אלו החיות במדבר.

לטאה זו היא טורפת שניזונה בעיקר מביצים של עופות וזוחלים והיא מחפשת אותם על הקרקע ועל העצים. הלטאות ניזונות גם מעופות קטנים, זוחלים אחרים כמו לטאות, דוחיים, עכברים, חולדות וחרקים גדולים. כמו לטאות הכוח, הם לא יימנעו מקניבליות וההורים נוטשים את צאצאיהם הצעירים אחרי בקיעתם. בשבי הם אוכלים בעיקר בשר של יונקים כמו עכברים בתוספת ביצי עופות.

הלטאה תופסת את טרפה, מטלטלת אותו וכשנוטף דם, הארס מהשיניים מטפטף לפצע והורג את הטרף. הארס בדרך כלל לא משפיע על בני אדם, אם כי הוא גורם לנפיחות האזור, בצקת, דימום פנימי והיפותרמיה. לארס הלטאה ישנו ערך רפואי בריפוי מחלות כמו סוכרת, אלצהיימר ואפילו לסרטן. [דרוש מקור]

תת-מינים
--------

לטאה זו היא קרובתה של ההלודרמה המרירית הנפוצה באותם אזורים ושניהם המינים היחידים במשפחת ההלודרמיים, הקרובה ללטאות הכוח וקרבה רחוקה לנחשים.

להלודרמה הארסית ארבעה תת-מינים (ע"פ כמה מיונים, חלקם מינים עצמאיים):

* *Heloderma horridum alvarezi* - נפוץ במדינת צ'יאפס במקסיקו
* *Heloderma horridum charlesbogerti* - נפוץ בנהר מוטגואה בגואטמלה
* *Heloderma horridum exasperatum* - נפוץ בהרי סיירה מדרה ובנהרות פוארטה ומאיו במדינות סונורה וסינלואה, במקסיקו
* *Heloderma horridum horridum* - נפוצה במדינות אואחאקה וסינלואה במקסיקו

גלריית תמונות
-------------

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הלודרמה ארסית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* הלודרמה ארסית באתר animal-world

הערות שוליים
------------

1. ↑  הלודרמה ארסית באתר הרשימה האדומה של IUCN
המונח "אופר" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו אופר (פירושונים).
או-פר עם שלושה ילדים
**או-פר** (בצרפתית: **au pair**; בעברית נכתב לעיתים כמילה אחת: **אופר**) הוא כינוי לאדם המתארח בבית משפחה במדינה אחרת לתקופה של שנתיים לכל היותר, עוסק שם בעבודות בית ומטפל בילדי המשפחה תמורת שכר.

בנוסף לשיקול הכלכלי ולעזרה בבית, הבחירה לעבוד כאו-פר או להעסיק או-פר נובעת מרצון להכיר תרבויות אחרות. בוחרות בתפקיד זה בעיקר נשים צעירות ולא נשואות.

משמעות הצירוף au pair בצרפתית היא: "שווה ל", והוא נועד להדגיש את מעמד האו-פר במשפחה המארחת כחבר שווה זכויות לבעלי הבית המעסיקים אותו ולא כמשרת, גם אם מעמד זה ניתן לזמן מוגבל וגם האו-פר לא מתפקד בפועל כעובד משק בית העובד בתמורה לשכר.

מבחינה חוקית, העסקת האו-פר צריכה להיעשות באמצעות חוזה ויש להעניק לו זכויות כמו לעובדים אחרים באותה מדינה, בעיקר בכל הנוגע לשעות העבודה וימי החופשה. האו-פר ישן בדרך כלל בחדר נפרד. 

הקשרים הבין אישיים הראשונים מתחילים בגיל הינקות במסגרת המשפחה. דמויות מטפלות כמו שמרטף או או-פר יכולות להיות מקור שני לקשרים משמעותיים עם אנשים בוגרים עבור הילד ובכך לוקחות חלק בתהליך ההתפתחות החברתית והחיברות שלו.

ראו גם
------

* אומנת
* משרת

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **עבודה כאו-פר בחו"ל** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **או-פר** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Baron, R. A. and Byrne, D. (2000). Social psychology. Boston: Allyn and Bacon.
2. ↑  Calkins, Susan D. (Ed); Bell, Martha Ann (Ed), (2010). Child development at the intersection of emotion and cognition. Human brain development. Washington, DC, US: American Psychological Association.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536965005171
* GND: 4323164-0
* LCCN: sh89000517
* NKC: ph118664

 |
**האי או תאנט** (באנגלית: **U Thant Island**) או  **האי בלמונט** (**Belmont Island**) הוא אי מלאכותי קטן (30 על 60 מטרים) על איסט ריבר שבעיר ניו יורק.

האי מהווה חלק מרובע מנהטן והוא נמצא דרומית לאי רוזוולט ממול מטה האומות המאוחדות ברחוב 42 שבאי מנהטן.

האי הוא שמורת טבע ואתר קינון לעופות נודדים (באי מצויה מושבה של קורמורנים).

היסטוריה
--------

האי נוצר כתוצר לוואי של הקמת מנהרה מתחת לאיסט ריבר המחברת בין האי מנהטן לאזור באי קווינס שנקרא קומפני טאון - אזור שהיה בבעלות יצרן הפסנתרים ויליאם סטיינווי. המנהרה הוקמה ביוזמתו, והאי נבנה על מנת לאפשר חפירה ממרכז הנהר לשתי גדותיו. סטיינווי לא השלים את בניית המנהרה, וזו הושלמה על ידי אוגוסט בלמונט הבן. המנהרה משמשת כיום כחלק מקו 7 של הרכבת התחתית של ניו יורק, והאי נקרא רשמית על שמו.

האי לא היה בשימוש עד שנת 1977, אז אומץ על ידי עובדי האו"ם, אשר חכרו את האי וקראו לו על שם המזכיר הכללי של האומות המאוחדות או תאנט (אף שהשם אינו רשמי, האי מוכר בשם זה).

בשנת 2000 הוצע להקים במקום אובליסק ותחתיו קפסולת זמן, אולם הפרויקט לא יצא לפועל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **או תאנט** בוויקישיתוף
* ניו יורק הנשכחת
	+ אי עבור או - תמונות
	+ איי ניו יורק תמונות
	+ סטינווי, קווינס
* אתר: www.nycsubway.org
	+ מנהרות סטינווי

| איי ניו יורק |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| או תאנט • אליס איילנד • ברוד צ'אנל • גברנרז • הארט • הבלאוזז • הופמן • היי • הנטרז • וורד • טווין • לונג איילנד • ליברטי • מדוז • מיל רוק • מנהטן • נורת' ברד'ר • סאות' ברד'ר • סווינבורן • צ'ימני סוויפס • סטטן איילנד • סיטי • פרולס • קוני איילנד • רוזוולט • רט • רייקרז איילנד • רנדל • שוטרז |  |

 |
גנרל **ויליבאלד פון לנגרמן אונד ארלנקאמף** (בגרמנית: **Willibald von Langermann und Erlencamp**;‏ 29 במרץ 1890 – 3 באוקטובר 1942) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

פון לנגרמן נולד ב-29 במרץ 1890 בקרלסרוהה, שהשתייכה לקיסרות הגרמנית. בשנת 1910 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הדרגונים ה-5 (פרייהר פון מנטויפל). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הועבר פון לנגרמן לרגימנט הדרגונים במילואים ה-7, ולחם בשורותיו במהלך המלחמה. ב-25 בפברואר 1915 הועלה לדרגת אובר לויטננט, ובאוגוסט 1916 הוא מונה לקצין מטה בקורפוס המילואים ה-10. זמן קצר לאחר מכן הוא מונה לקצין מטה בדיוויזיית המילואים ה-22, וב-18 ביוני 1917 הועלה לדרגת ריטמייסטר. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר פון לנגרמן ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1927 מונה פון לנגרמן למפקד פלוגה 1 ברגימנט הפרשים ה-13 (הפרוסי), ובסתיו 1930 מונה למדריך בבית הספר לפרשים בהנובר. ב-1 בנובמבר 1930 הועלה לדרגת מיור, וב-1 במאי 1934 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט. בקיץ 1935 מונה למפקד רגימנט הפרשים ה-4 (הפרוסי), וב-1 באפריל 1936 הועלה לדרגת אוברסט. ב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקח הכללי על יחידות הפרשים והיחידות הממונעות בOKH.

### מלחמת העולם השנייה

ב-23 באוקטובר 1939 מונה פון לנגרמן למפקד הדיוויזיה ה-410 ששהתה בהמבורג, וב-1 במרץ 1940 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-29 במאי 1940 במהלך המערכה על צרפת מונה פון לנגרמן למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-29, ולחם עימה כחלק מהקורפוס הממונע ה-14 במסגרת קבוצת הפאנצר קלייסט, ובשלב השני כחלק מהקורפוס הממונע ה-39 במסגרת קבוצת הפאנצר גודריאן, ועל פעולותיו בקרבות הוא קיבל ב-15 באוגוסט 1940 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-8 בספטמבר 1940 מונה פון לנגרמן למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-4, ופיקד עליה במהלך מבצע ברברוסה כחלק מהקורפוס הממונע ה-24 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה. במהלך הקרב על מוסקבה לחם פון לנגרמן עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-24 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה, וספג אבדות כבדות במהלך הקרב על טולה.

ב-7 בינואר 1942 מונה פון לנגרמן למפקד הקורפוס הממונע ה-24, שהיה חלק מארמיית הפאנצר השנייה, וב-15 בינואר הועלה לדרגת גנרל לויטננט. ב-17 בפברואר 1942 קיבל פון לנגרמן תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 ביוני 1942 הועלה לדרגת גנרל חיל השריון. ב-21 ביוני 1942 הוסב הקורפוס הממונע ה-24 לקורפוס פאנצר, והוכפף לארמיית הפאנצר הרביעית. במהלך מתקפת הקיץ הגרמנית לחם הקורפוס בקרב על וורונז', ולאחר מכן השתתף כחלק מהארמייה השישית בקרבות באזור סטלינגרד.

ב-3 באוקטובר 1942 נהרג פון לנגרמן בשעת סיור בחזית מרימון יד שהושלך לעברו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויליבאלד פון לנגרמן אונד ארלנקאמף** בוויקישיתוף
* ויליבאלד פון לנגרמן אונד ארלנקאמף באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
* ויליבאלד פון לנגרמן אונד ארלנקאמף, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb169764147 (data)
* GND: 1019470798
* VIAF: 232096097
* WorldCat: viaf-232096097

 |
**תומאס המפרי** (באנגלית: **Thomas Humphrey**‏; 1858 – 1922) היה אמן וצלם אוסטרלי יליד סקוטלנד, שהיה קשור לאסכולת היידלברג – האימפרסיוניזם האוסטרלי.

המפרי זכה לשבחים על עבודתו מבני דורו, והוא מיוצג באוספים הקבועים של כמה מאוספי האמנות הגדולים באוסטרליה.

ביוגרפיה
--------

יליד 1858 באברדין, סקוטלנד, המפרי נדד כילד צעיר עם משפחתו לאוסטרליה, והתיישב בפרבר ריצ'מונד במלבורן. כנער, למד בגלריה הלאומית של בית הספר לאמנות בוויקטוריה ונכנס לעסקי צילום, שם עבד עם ג'ורג' פיט מוריסון ובסופו של דבר הקים סטודיו לצילום משלו עם אשתו אליס מילס.

בשנת 1885 התיידד המפרי עם הצייר טום רוברטס, שחזר מלימוד אמנות באירופה. יחד עם פרדריק מק'קבין וג'ון מאת'ר הם הקימו את מחנה האמנים של בוקס היל, והתמסרו לציור הנוף האוסטרלי בטכניקות אימפרסיוניסטיות. המפרי המשיך לצייר במחנה איגלמונט של ארתור סטריטון בשנת 1889, ובשנה שלאחר מכן עבר לצ'רטריסוויל, שם התגורר וצייר לצד עמיתים בולטים וולטר ווית'רס ולאון פול.

בשנת 1896, ציורו "נוף הנהר בשמש קיץ", שצייר שנה קודם, נרכש על ידי הגלריה הלאומית של ויקטוריה בתערוכת אגודת האמנים הוויקטוריאנית. על פי מבקר האמנות אלן מקלוד מקולוך, הציור היה "ככל הנראה העבודה האימפרסיוניסטית האוסטרלית הראשונה" שקנה המוזיאון. מאז, עבודותיו של המפרי נכנסו לאוספי הקבע של הגלריות האוסטרליות הממלכתיות והאזוריות, כולל גלריית האמנות של ניו סאות' ויילס וגלריית האמנות של בלאראט.

לאורך רוב חייו המפרי הוטרד מבעיות בריאות אשר יחד עם הדרישות להפעלת סטודיו לצילום הגבילו את יכולתו לצייר.

הוא נפטר במעונו בארמדייל בשנת 1922. תערוכת היחיד הראשון שלו נערך לאחר מותו בשנת 1925 בגלריה של האגודה לאמנות במלבורן.

בהקדמה לקטלוג התערוכה כתב רוברטס כי המפרי ביטא בעבודותיו את "רוחו האינטימית והרכה של הערבות, וכי למרות בעיותיו הבריאותיות, הוא "מצא זמן פנוי ללא הפרעות. לתקשר עם הטבע."

גלריה
-----

* טיול קיץטיול קיץ
* תחת שמש הקיץתחת שמש הקיץ
* בדרך לבית הספרבדרך לבית הספר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תום המפרי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  McCulloch, Alan (1969). The golden age of Australian painting: impressionism and the Heidelberg school. Lansdowne. p. 50.
2. ↑  Landscape, Black Rock, 1898 by Tom Humphrey, www.artgallery.nsw.gov.au
3. ↑  State Library Victoria - Viewer, State Library Victoria

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2009071781
* NGV: 1912
* Trove: 1486817
* VIAF: 88491058
* WorldCat: lccn-no2009071781

 |
**אליהו ענבל** (נולד ב-16 בפברואר 1936 בירושלים) הוא מנצח ישראלי.

קריירה
------

ענבל למד נגינה בכינור באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים וקיבל שיעורי קומפוזיציה מפאול בן-חיים. ליאונרד ברנשטיין, ששמע אותו שם, אישר לו מלגה ללימודי ניצוח ב"קונסרבטואר נסיונל סופרייר" בפריז. בנוסף, למד אצל סרג'יו צ'ליבידאקה ופרנקו פרארה בהילוורסום, הולנד. ב"נובארה" זכה בפרס ראשון בתחרות הניצוח על שם גואידו קנטלי (אנ').

רוב הופעותיו המוקדמות של ענבל התקיימו באיטליה, אבל הופעת בכורה מוצלחת בבריטניה בשנת 1965, עם התזמורת הפילהרמונית של לונדון, הובילה למספר רב של חוזי ניצוח עם תזמורות בריטיות (בהמשך קיבל אזרחות בריטית משותפת).לאחר מכן עבד עם תזמורות רבות ברחבי אירופה ובארצות הברית.

משנת 1974 עד 1990 שימש ענבל כמנצח הראשי של תזמורת הרדיו של פרנקפורט. עם תזמורת זו היה הוא הראשון להקליט את הגרסאות המקוריות של אחדות מן הסימפוניות של אנטון ברוקנר. על הקלטות אלה זכה בפרס השנה של מבקרי התקליטים הגרמנים (Jahrespreis der Deutschen Schallplattenkritik). כן הקליט את מחזור הסימפוניות השלם של גוסטב מאהלר. משנת 1984 עד 1989 היה מנצח ראשי בתזמורת לה פניצ'ה בוונציה.

משנת 2001 עד 2008 שימש ענבל כמנצח הראשי של תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין. החליף אותו בתפקיד לותאר צגרוסק. בשנת 2008 התמנה למנצח הראשי של תזמורת המטרופולין הסימפונית של טוקיו, משרה בה כיהן עד 2014. בפברואר 2008 הודיעה התזמורת הפילהרמונית הצ'כית על מינוי ענבל למנצחה הראשי הבא בעונת 2009–2010.

ענבל ניצח על מגוון רחב של יצירות. הוא נודע ביותר בפרשנויות שלו ליצירות מתקופת הרומנטיקה המאוחרת, אבל זכה לפרסום גם כמנצח אופרה וניצח על הופעות בכורה של כמה וכמה יצירות מודרניות.

באוגוסט 2019 התמנה למנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של טאיפיי שבטאיוואן. ענבל סיים את תפקידו שם בשנת 2022.

קישורים חיצוניים
----------------

* אליהו ענבל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אליהו ענבל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* אליהו ענבל, באתר ספוטיפיי
* אליהו ענבל, באתר AllMusic (באנגלית)
* אליהו ענבל, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אליהו ענבל, באתר Discogs (באנגלית)
* אליהו ענבל, באתר Songkick (באנגלית)
* אליהו ענבל ב"אופוס" - המגזין למוזיקה קלאסית (אורכב 25.07.2014 בארכיון Wayback Machine)

* Eliahu Inbal biography


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**מיכאל שונוונדט** | **מנצחים ראשיים, תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין**
2001-2006 | **הבא**:**לותאר צגרוסק** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**ג'יימס דהפריסט (מנצח קבוע)** | **(מנצח קבוע) מנצחים ראשיים, תזמורת המטרופולין הסימפונית של טוקיו**
2008- 2014 | **הבא**:**קזושי אונו** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313210705171
* BIBSYS: 3026120
* BNE: XX976574
* BnF: cb138954662 (data)
* CiNii: DA04025025
* GND: 13138645X
* ICCU: TO0V290201
* ISNI: 0000 0001 1455 1178
* LCCN: n81021939
* LNB: 000056740
* MusicBrainz: a34fb252-833a-4fee-b53a-892428ad91d7
* NKC: js20100708002
* NLA: 35807440
* NSK: 000484877
* NTA: 072023163
* RERO: 02-A003399626
* SNAC: w6b88kq5
* SUDOC: 08123354X
* Trove: 1096399
* VIAF: 110789141
* WorldCat: lccn-n81021939

 |
שלט האצולה האפיפיורי של אלכסנדר החמישי
**אלכסנדר החמישי** (בלטינית: **Alexander V**;‏ 1339 – 3 במאי 1410) היה אנטי-אפיפיור בתקופת הקרע המערבי, מה-26 ביוני 1409 עד מותו.

ביוגרפיה
--------

פטרוס פילארגיס נולד בשנת 1339 בנאפוליס, כרתים, שהייתה חלק מהרפובליקה של ונציה. הוא הצטרף למסדר הפרנציסקני, ובזכות יכולותיו נשלח ללמוד באוניברסיטאות אוקספורד ופריז. כשהיה בפריז התרחש הקרע המערבי. פילארגיס תמך באפיפיור אורבנוס השישי, שב ללומברדיה, ושם, הודות לתמיכתו של ג'אן גליאצו ויסקונטי, דוכס מילאנו, הפך לבישוף הראשון של פיאצ'נצה (1386), לבישוף ויצ'נצה (1387), לבישוף נוברה (1389) ולבסוף לארכיבישוף מילאנו (1402).

לאחר בחירתו של האפיפיור אינוקנטיוס השביעי הקדיש פילארגיס כל מרצו לאיחוד המחודש של הכנסייה, אף על פי שהיו שני אפיפיורים יריבים. הוא היה אחד היזמים של מועצת פיזה, והתמרונים הפוליטיים שלו עוררו את אי שביעות רצונו של האפיפיור גרגוריוס השנים עשר, שהורה לשלול מפילארגיס את תפקידיו, הן כארכיבישוף והן כקרדינל.

במועצת פיזה (מה-25 במרץ 1409) בחרו הקרדינלים את פילארגיס לאפיפיור, והוא הוכתר ב-26 ביוני 1409, כ**אלכסנדר החמישי**, מה שהפך אותו למעשה לאפיפיור המתחרה השלישי. בעקבות הבחירה, הכירו בו רוב המשטרים באירופה בתור האפיפיור האמיתי, למעט ממלכת אראגון וממלכת סקוטלנד, אשר נותרו נאמנות לאפיפיור באביניון, ומדינות איטלקיות שונות, אשר דבקו באפיפיור הרומאי.

בתקופת שלטונו, שנמשכה עשרה חודשים, הייתה מטרתו של אלכסנדר החמישי להרחיב את התמיכה בו בסיוע צרפת, ובמיוחד את תמיכת לואי השני, דוכס אנז'ו, שלו הוא העניק את ממלכת סיציליה, לאחר שהוציא אותה מלדיסלאו, מלך נאפולי. הוא הכריז על כמה רפורמות: נטישת זכויות "שלל" ו"הנצחות", והקמת מערכת הבחירות הקנונית בקתדרלות ובמנזרים העיקריים. הוא גם חילק טובות הנאה ביד רחבה, שממנו נהנו המנדיקנטים במיוחד.

אלכסנדר החמישי מת ב-3 במאי 1410 בפתאומיות, בעת ששהה עם הקרדינל בלדסרה קוסה בבולוניה, ובמקומו נבחר האנטי-אפיפיור יוחנן העשרים ושלושה. עד המאה ה-20 נחשבו אלכסנדר ויורשו לאפיפיורים לגיטימיים, אולם כיום הם נחשבים כאנטי-אפיפיורים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר החמישי** בוויקישיתוף
* אלכסנדר החמישי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אלכסנדר החמישי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5014285
* BnF: cb12469587t (data)
* GND: 100936032
* ICCU: SBLV193058
* ISNI: 0000 0000 7973 9959
* LCCN: no2006054561
* NLG: 44422
* NTA: 109135768
* RERO: 02-A016763627
* SUDOC: 033884374
* VcBA: 495/14874
* VIAF: 620146936846613782986
* WorldCat (עם VIAF): 620146936846613782986

 |
הרב **אליהו פראנסיס** (טבת תרל"ט, 10 בינואר 1879 – תשרי תש"ג, 25 בספטמבר 1942) היה דיין בסלוניקי ובאמסטרדם.

ביוגרפיה
--------

נולד בסלוניקי לבינוטא והרב משה, רב בעיר. בראשית דרכו היה מורה לעברית ולתלמוד בסלוניקי. בשנת 1924 מונה לדיין, וכיהן כממלא מקומו של הרב הראשי בעיר.

על אף שקיבל הצעות רבנות מיהודי מדינות רבות בחבל הבלקן ובגליפולי, סירב לעזוב את סלוניקי. הסיבה לכך הייתה מפני בקשת אימו שלא יעזוב את סלוניקי, שבה משפחתה התגוררה מדורי דורות. בשנת 1927, לאחר פטירת אימו, עלה אביו לארץ ישראל והתגורר בירושלים, תוך כדי שאמר לו שאם ברצונו לעזוב את סלוניקי, הרשות נתונה. לאור זאת ביקש לעלות, כאביו, לארץ ישראל. בשלב זה הוזמן על ידי הקהילה הספרדית של אמסטרדם לכהן אצלם כדיין, לאור זאת שבקהילת הספרדים המקומית לא היה מועמד ראוי. לאחר הפצרות, נעתר לבקשתם.

בשנת 1928 הגיע לאמסטרדם, ונבחן אצל ועדה בה היו בין היתר אברהם שמשון אונדרוויזר (רב הקהילה דאז) והרב אליעזר סרלואיס (דיין, לימים רב הקהילה). לאחר הבחינה מונה לדיין בעיר, תפקיד אותו מילא עד מותו בשואה.

באחד הטרנספורטים הובא לאושוויץ, וב-25 בספטמבר 1942 הוכנס לתאי הגזים, יחד עם שנים מבניו.

לקריאה נוספת
------------

* יוסף אונדרווייזר (תקציר ממאמרו), **הרב ר' אליהו פראנסיס**, בתוך: יצחק לוין (עורך), אלה אזכרה: אוסף תולדות קדושי ת"ש-תש"ה, כרך א, ניו יורק: המכון לחקר בעיות היהדות החרדית, תשט"ו, עמ' 92–94.