recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**קריסטין קספרסן** (בשוודית: **Kristin Kaspersen**; נולדה ב-30 בספטמבר 1969) היא מנחת טלוויזיה שוודית.

ביוגרפיה
--------

קספרסן נולדה באוסלו לאם שוודית, הזמרת והשחקנית ליל-באבס ואב נורווגי, היא גדלה בסטוקהולם עם אמה וביקרה לעיתים קרובות בנורווגיה את אביה, בגיל אחת עשרה הופיעה במחזה בילבי ולאחר מכן שיחקה במספר מחזות זמר נוספים, לאחר סיום לימודיה בתיכון היא עבדה בין היתר כמלצרית, ברמנית ודיילת. 

בתחילת שנות התשעים היא החלה לשמש תקופה כמגישת מזג האוויר בערוץ TV3 הנורווגי, היא הנחתה תקופה את תוכנית הבידור "Söndagsöppet" שמסגרתה ראיינה ידוענים כמו טום ג'ונס. ב-1995 ארגנה אירוע של ארגון "The Non-Violence Project" העוסק במניעת אלימות בקרב צעירים.

ב-2002 הנחתה את תחרות המלודיפסטיבלן ובאותה שנה מסרה את תוצאות הניקוד השוודי באירוויזיון.

מ-2003 ועד 2004 הנחתה את הגרסה השוודית של המבצר. מ-2007 היא נמנית מבין מגישות התוכנית "Nyhetsmorgon", תוכנית הבוקר הגדולה בשוודיה.

ב-2010 היא הגישה סיקור עבור ערוץ TV4 לחתונתה של ויקטוריה, נסיכת שוודיה.

בנוסף לטלוויזיה היא משמשת ככתבת קבועה במגזין סגנון החיים "חיי משפחה" (Family Living).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קריסטין קספרסן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של קריסטין קספרסן
* קריסטין קספרסן, ברשת החברתית אינסטגרם
* קריסטין קספרסן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 126325165X
* SELIBR: 387621
* VIAF: 405149066369965600788
* WorldCat: viaf-317291759

 |
**אלבארו חסטידו** (בספרדית: **Alvaro Antonio Gestido Pose**; ‏17 במאי 1907 – 18 בינואר 1957) היה כדורגלן אורוגוואי, ששיחק בעמדת הקשר אחורי.

ביוגרפיה
--------

חסטידו נולד במונטווידאו שבאורוגוואי ולמד בבית ספר צבאי בשם "אסקואלה מיליטר" משנת 1923, בו גם ככל הנראה זכה בדרגה הדומה לאלוף-משנה. אחיו, אוסקר דייגו חסטידו, היה נשיא אורוגוואי בשנת 1967. לאורך כל קריירת הקבוצות שיחק בפניארול עימה זכה ב-7 תוארי אליפות. משחקו האחרון היה ב-28 בספטמבר 1941 נגד ריבר פלייט בו חלו חגיגות 50 שנה להיווסדות פניארול.

במדי נבחרת אורוגוואי ערך 26 הופעות בסך הכל ולא כבש. באולימפיאדה ב-1928 זכה במדליית זהב ונחשב בעיני רבים לשחקן הטוב ביותר בה. שנתיים אחר כך זכה עימה במונדיאל 1930 כשהוא משתתף בכל משחקי הטורניר והיה חלק משלישיית "מסך הברזל" שהיה בקישור אורוגוואי לצד לורנסו פרנדדס וחוסה לאנדרו אנדראדה. בתום התחרות נבחר להיות בנבחרת המצטיינת.

חסטידו נפטר ב-18 בינואר 1957 בסנטה קלרה דה אולימאר בגיל 49 כתוצאה מהתקף לב.

תארים
-----

פניארול
* אליפות אורוגוואי (7): 1928, 1929, 1932, 1935, 1936, 1937, 1938

נבחרת אורוגוואי
* גביע העולם: 1930
* מדליית זהב אולימפית: 1928

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלבארו חסטידו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

| **נבחרת אורוגוואי – מונדיאל 1930 (אלופת העולם)** |
| --- |
| 1 אנדראדה • 
2 אנסלמו • 
3 בז'סטררו • 
4 קאלבו • 
5 קפוצ'יני • 
6 קסטרו • 
7 סאה • 
8 דוראדו • 
9 פרנדדס • 
10 חסטידו • 
11 איריארטה • 
12 מסקרוני •
13 מלוניו • 
14 נסאסי •
15 פטרונה •
16 פיריס •
17 רקובה •
18 ריולפו •
19 סלדומבידה •
20 סקארונה •
21 טחרה •
22 אורדינראן •
מאמן: סופיצ'י | אורוגוואיאורוגוואי |
**רכס בוצ'ג'** (ברומנית: **Munții Bucegi**) הוא רכס הרים, המהווה חלק מהקרפטים הדרומיים, נמצא במרכז רומניה בין טרנסילבניה בצפון לוולאכיה בדרום. הרכס ידוע בנופיו ומהווה אתר תיירות חשוב של רומניה. בעבר שימש הרכס כמגן טבעי של טרנסילבניה ושל ממלכת הונגריה בפני פולשים מהדרום, כאשר מעברי ההרים החוצים אותו מהווים את דרכי החדירה העיקריות.

גאוגרפיה
--------

לרכס שלושה גושים מרכזיים:

* במזרח: רכס בוצ'ג' שפסגתו היא הר אומו (Omu) 2505 מטר.
* בדרום מזרח: רכס לאוטה (Leaota) שפסגתו היא הר לאוטה 2133 מטר.
* בצפון מערב: רכס Piatra Craiului שפסגתו היא הר (Baciului) 2238 מטר.

### מעברי ההרים

מעבר **רוקאר-בראן** (אנ') מפריד בין רכס פיאטרה קראיול (Piatra Craiului) לבין רכסי בוצ'ג' ולאוטה. היה אחד המעברים האסטרטגיים בין ואלכיה לטרנסילבניה והיה מוגן על ידי מצודת בראן. הנקודה הגבוהה ביותר במעבר היא ב-1290 מטר.

מעבר **בוז'או** (אנ') עובר ברכס בוצ'ג' ומחבר בין בראשוב שבטרנסילבניה לבוזאו שבוולאכיה. היה אחד המעברים האסטרטגיים בין ואלכיה לטרנסילבניה. דרכו עברו בין השאר הפולשים הטטרים ולאחר מכן הכובשים העות'מאנים. הנקודה הגבוהה ביותר במעבר היא בגובה 642 מטר.

"פרק טבע"
---------

"פרק הטבע (אנ') של בוצ'ג'" (רומנית Parcul Natural Bucegi) הוא אזור מוגן בקטגוריה V של IUCN. שטחו 3266 קמ"ר והוא נמצא בתחומם של 3 מחוזות: בראשוב, דמבוביצה ופרחובה.

אתרים ברכס
----------

ברכס בוצ'ג', לא רחוק מפסגתו, התרסק מסוק "יסעור" של חיל האוויר הישראלי לאחר שהתנגש בהר במהלך טיסת אימון. בקרבת מקום ההתרסקות הוקמו 2 אנדרטאות זיכרון: למרגלות ההר הוקמה אנדרטה על ידי חיל האוויר. במעלה ההר, קרוב למקום ההתרסקות, נקבעה טבלת זיכרון על ידי המשפחות השכולות.

"הספינקס" (אנ') והבבל (Vârful Babele) (אנ'). "פסלים טבעיים", מעשה הגשמים והרוחות שברמת בוצ'ג', שהיא חלק מ"פארק הטבע".

גלריה
-----

* בראן הכניסה ל"פארק הטבע"בראן הכניסה ל"פארק הטבע"
* "הבבל""הבבל"
* מלון ההרים פיאטרה ארסה ברכס Piatra Craiului מלון ההרים פיאטרה ארסה ברכס Piatra Craiului
* "הספינקס" "הספינקס"
* התרסקות היסעורהתרסקות היסעור
* קניון Orzei קניון Orzei

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רכס בוצ'ג'** בוויקישיתוף
* Bucegi Natural Park/ דפדפת מידע על פארק הטבע בוצ'ג' (באנגלית)
* הגדרת פארק הטבע באתר סוכנות הסביבה האירופית (אנ')
* מפת פארק הטבע באתר protected planet
* [ אתר ההנצחה לתאונת המסוק, כולל הנחיות כיצד להגיע למקום, באתר למטייל
* רכס בוצ'ג', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4088510-0
* NKC: ge1167957
* VIAF: 315526719
* WorldCat (עם VIAF): 315526719

 |

]
**מלחמת פולין–בוהמיה** או **מלחמת פולין–צ'כיה** (בפולנית: **Wojna polsko-czeska**) הייתה מלחמה בין ממלכת בוהמיה בפיקודו של יוהאן, מלך בוהמיה לבין ממלכת פולין בפיקודו של קז'ימייז' השלישי, מלך פולין בין השנים 1345 ו-1348.לאחר לחימה בשלזיה ובפולין קטן, התקדם הצבא הבוהמי לשלזיה ולפולין קטן ב-1345, כולל לבירה הפולנית קרקוב. שביתת הנשק שנחתמה מאוחר יותר באותה שנה התקיימה עד 1348, אז התחדשו פעולות האיבה. אף על פי שלפולין היה יתרון צבאי קל, המלחמה הסתיימה עם חתימת הסכם נמיסלוב בנובמבר 1348. לא בוצעו שינויים טריטוריאליים. הפולנים ויתרו על תביעותיהם כלפי שלזיה, והבוהמים ויתרו על תביעותיהם לכס המלכות הפולני.

רקע כללי
--------

קז'ימייז' הגדול מאת לאופולד לפלר
ממלכות בוהמיה ופולין נלחמו על שטחי גבול לפני כן מאז 990 לפחות; בשנת 1327, יוהאן, מלך בוהמיה פשט על שלזיה ופולין קטן והגיע לבירת פולין קרקוב. שלזיה, במיוחד, שחולקה למספר רב של דוכסויות שלזיה בעקבות פיצול פולין, הייתה יעד להתפשטות הבוהמית. המלך הפולני קז'ימייז' הגדול כבר הכיר בשליטה הבוהמית בשלזיה בחוזה טרנשין משנת 1335. עם זאת, לא פולין וגם בוהמיה לא היו מרוצים מהסטטוס קוו, ומדי כמה שנים הגבול היה עובר עקב משא ומתן דיפלומטי או מחטף צבאי קטן.

המלחמה
------

קרל הרביעי
הסיבה המיידית למלחמה הייתה מאסרו של קרל, בנו של יוהאן, על ידי הפולנים. בזמן שהוא שוחרר זמן קצר לאחר מכן, זה נתן לבוהמים עילה להתחיל במבצע צבאי נרחב יותר נגד פולין. הצבא הפולני, בהנהגת המלך ובסיוע יחידות ליטאיות, התקדם על גבול דוכסות טרופאו וכבש את הערים פשצ'ינה וריבניק. עם זאת, יוהאן, מלך בוהמיה עמד במחנה הצבאי ליד וודז'יסלאב. מול התקפת נגד בוהמית, נסוגו הפולנים לקרקוב. הצבא הבוהמי צר ללא הצלחה על קרקוב (פו') (בסביבות 12 עד 20 ביולי 1345), וספג תבוסות נוספות בקרב ללוב (פו') ובקרב פוגון (פו'). שביתת הנשק נחתמה מאוחר יותר באותה שנה, ועד מהרה מצאו עצמם הבוהמים בעמדה חזקה הרבה יותר, שכן קרל נבחר לקיסר האימפריה הרומית הקדושה ב-1346.

הלחימה חודשה באביב/קיץ 1348, עם קרבות ליד ורוצלב (ברסלאו). מאחר שתוצאות הקרבות לא היו חד משמעיות, ואף נטו לטובת הצד הפולני, החליטו שני הצדדים ליישב את הסכסוך באמצעות דיפלומטיה, כדי להתמקד בעוד איומים אחרים (כגון, עבור פולין, זה של האבירים הטבטונים).

לאחר מכן
--------

המלחמה הסתיימה עם הסכם נמיסלוב שנחתם ב-22 בנובמבר 1348 שבו ויתרו הפולנים דה פקטו על תביעותיהם כלפי שלזיה (המסמכים אינם מכילים הצהרה ברורה לכך אך פורשו כך על ידי היסטוריונים מאוחרים יותר, מאחר שהותירה את רוב שלזיה בשליטה דה יורה של הבוהמים), והבוהמים ויתרו על תביעותיהם לכס המלכות הפולני. אולם לא התרחשו שינויים טריטוריאליים. הסכם זה חיזק את השליטה הבוהמית על רוב שלזיה.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  Clifford J. Rogers (2010). *The Oxford Encyclopedia of Medieval Warfare and Military Technology*. Oxford University Press. p. 288. ISBN 978-0-19-533403-6.
2. ↑  Sebastian Siebel-Achenbach (21 בינואר 1994). *Lower Silesia From Nazi Germany To Communist Poland 1942-49*. Palgrave Macmillan UK. p. 10. ISBN 978-1-349-23216-1. `{{cite book}}`:  (עזרה)
3. 1 2 3 4 5 6 7 8  Jamróz, Agata (2012). *Monarchia Kazimierza Wielkiego (1333-1370). Rozdz. 4, Polityka zagraniczna Kazimierza Wielkiego*. Uniwersytet Wrocławski. Wydział Prawa, Administracji i Ekonomii. pp. 93–98.
4. ↑  Janusz Kurtyka (1 בינואר 1997). *Tęczyńscy: studium z dziejów polskiej elity możnowładczej w średniowieczu*. Secesja. pp. 156, 164. ISBN 978-83-86077-83-0. `{{cite book}}`:  (עזרה)
שחזור של אמבולותריום
שחזור של פרוטיטאנופס (Protitanops)
**ברונתותריומים** (שם מדעי: Brontotheriidae) היא משפחה נכחדת מסדרת מפריטי הפרסה, שהתקיימה בתקופת האאוקן, בין 53.4 ל-33.9 מיליון שנה לפני זמננו באזור צפון אמריקה ואירואסיה. על אף הדמיון החיצוני הם אינם שייכים למשפחת הקרנפיים, אך קרובי משפחתם וכן גם של הסוסיים והטפיריים - כולם שייכים לאותה סדרה.

מאפיינים
--------

לברונתותריומים היו ארבע אצבעות ברגליים הקדמיות ושלוש ברגליים האחוריות, וניזונו מעשבים.

המינים הראשונים במשפחה, כמו האאוטיטאנופס היו קטנים יחסית, לא יותר ממטר גובהם, וללא קרניים. אולם מינים מאוחרים יותר, פיתחו גוף בעל ממדים גדולים יותר (עד 2.5 מטרים) וגולגולת בעלת צורה דמוית קרן. לדוגמה, המגצרופס הצפון אמריקני, פיתח דו-צורתיות זוויגית שלזכר קרניים גדולות מעל אפו. הדבר מרמז כי החיה חיה בקבוצה, כשהזכרים מתמודדים (בדומה להתנהגות חיות אחרות כיום) על מקומם בקבוצה.

בשונה מקרנפים, ה"קרן" עשויה מעצם המצח ולא גדלה על גבי העור, כמו כן הקרניים גדלו זו לצד זו ולא אחת לפני השנייה כמו אצל הקרנפים.

סיבת הכחדת המשפחה היא ככל הנראה חוסר הסתגלותם להופעת צמחים קשים יותר ולאקלים יבש יותר, שהיו נפוצים בתקופת האוליגוקן.

סוגים
-----

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| * *Balochititanops*
* *Pakotitanops*
* אאוטיטאנופס (*Eotitanops*)
* פלאוסיופס (*Palaeosyops*)
* *Bunobrontops*
* *Mesatirhinus*
* ספנוקואלוס (*Sphenocoelus*)
* *Desmatotitan*
* *Acrotitan*
* *Microtitan*
* *Sthenodectes*
* *Epimanteoceras*
* *Nanotitanops*
* *Fossendorhinus*
* *Metarhinus*
* *Telmatherium*
* *Metatelmatherium*
* *Wickia*
* *Qufutitan*
* *Protitan*
* *Protitanotherium*
 | * *Rhinotitan*
* *Pollyosbornia*
* *Gnathotitan*
* אקטאוטיטאן (*Aktautitan*)
* *Pygmaetitan*
* *Brachydiastematherium*
* *Metatitan*
* *Nasamplus*
* *Protembolotherium*
* אמבולותריום (*Embolotherium*)
* *Diplacodon*
* *Pachytitan*
* *Parvicornus*
* *Parabrontops*
* *Eubrontotherium*
* פרוטיטאנופס (*Protitanops*)
* *Notiotitanops*
* *Dianotitan*
* *Duchesneodus*
* מגצרופס (*Megacerops*)
* *Arctotitan* (?)
* *Mulkrajanops* (?)
* *Sivatitanops* (?)
 |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברונתותריומים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

* ברונתותריומים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**הלגיון השני ארמניקה** (בלטינית: **Legio II Armeniaca**) היה לגיון רומאי, אשר הוקם במהלך המאה השלישית והוצב במחוז ארמניה.

היסטוריה
--------

המידע על הלגיון מועט. ההערכה היא שהוא הוקם במהלך המאה השלישית, אולם לא ידוע בידי מי. הלגיון השני ארמניקה יחד עם הלגיון הראשון ארמניקה היוו את הלימיטאני שהגן על אזור ארמניה. כתובות שנמצאו מעידות על מחנה שהקימו חיילי הלגיון באזור היישוב סטאלה (בטורקיה המודרנית). עם התגברות האיום מצד האימפריה הסאסאנית במהלך המחצית השנייה של המאה השלישית, הוצב הלגיון בעיר זביידה (ג'יזרה) לצד הלגיון השני פלאביה וירטוטיס והלגיון השני פרתיקה. שלושת הלגיונות לא הצליחו למנוע את נפילת העיר לידי הסאסאנים ונלכדו בקרבות רחוב קשים. אולם הלגיון כנראה שרד את הקרב, שכן במאה החמישית הוא נזכר בנוטיטיה דיגניטטום. נראה שבשלב מאוחר יותר שודרג הלגיון מלימיטאני ללגיון עצמאי בפיקודו של המגיסטר מיליטום בעצמו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הלגיון השני ארמניקה** בוויקישיתוף
* הלגיון השני ארמניקה באתר livius.org (באנגלית)
* הלגיון השני ארמניקה באתר imperiumromanum.com (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אמיאנוס מרקלינוס, **דברי הימים**, ספר עשרים, 7.
2. ↑  נוטיטה דיגניטטום
3. ↑  בצבא הרומי המאוחר היו שני סוגי לגיונות. הלימיטאני שבדרך כלל היו מרותקים לפרובינקיה מסוימת, והלגיונות העצמאיים (comitatenses) אשר היו בדרך כלל בפיקוד בכיר ונועדו להגיב על מקרי חירום ביטחוניים. הלגיונות העצמאיים נחשבו ליוקרתיים יותר.
שולז'נקו עם מטפחת
**קלבדיה שולז'נקו** (ברוסית: **Клавдия Ивановна Шульженко**; ‏24 במרץ 1906 – 17 ביוני 1984) הייתה זמרת סובייטית ממוצא אוקראיני. היא התפרסמה במיוחד בתקופת מלחמת העולם השנייה במהלכה השתתפה במאות הופעות בקרבת חזית הלחימה.

ביוגרפיה
--------

קלבדיה שולז'נקו נולדה בעיר חרקוב. אביה, שעבד כמנהל חשבונות במשרד מסילות הרכבת, היה חובב שירה ושלח את ביתו ללמוד מוזיקה ושירה בבית הספר למוזיקה. בתחילת שנות ה-20 היא החלה בהופעות עם שירי עם. בשנת 1923 שולז'נקו התקבלה לתיאטרון המקומי בתור שחקנית ובמקביל המשיכה להופיע כזמרת.

בשנת 1928 שולז'נקו עברה ללנינגרד והמשיכה בהופעות בתור זמרת. בשנת 1931 היא השתתפה במחזמר על מוזיקה של דמיטרי שוסטקוביץ' בתיאטרון מוזיקלי בניהול של איסאק דונייבסקי. בשנת 1934 היא הצטלמה לסרט. בשנת 1936 יצא תקליט הסינגל הראשון שלה. בשנת 1939 שולז'נקו זכתה בתחרות זמר ארצית.

בשנת 1940 בלנינגרד הוקמה תזמורת ג'אז בניהול של שולז'נקו ובעלה - ולדימיר קוראלי. במהלך מלחמת העולם השנייה התזמורת נישארה בלנינגרד הנצורה. במהלך מצור לנינגרד שולז'נקו השתתפה במעל 500 קונצרטים בחזית הלחימה. בין השירים המפורסמים שלה ניתן לציין תכול המטפחת, "בו נעשן" (Давай закурим), "חברים מאותו הגדוד" (Друзья-однополчане) ורבים אחרים שהביאו לזמרת תהילה כלל ארצית. גם לאחר סיום המצור, שולז'נקו והתזמורת המשיכו להופיע ביחידות הצבא הלוחם.

לאחר סיום המלחמה, שולז'נקו המשיכה בהופעות כזמרת. בשנת 1954 היא הצטלמה לסרט נוסף וגם יצאה תקליט אריך-נגן הראשון שלה.

בשנת 1971 היא קיבלה את תואר אמן העם ובשנת 1976 הוענק לה עיטור לנין. בשנת 1976 היא הופיעה בקונצרט שסיכם את הקריירה הארוכה באחד מאולמות הקונצרטים הגדולים במוסקבה.

בשנת 1980 הוצא התקליט האחרון שלה ובשנת 1981 היא כתבה ספר על חייה.

שולז'נקו נפטרה בשנת 1984 ונטמנה בבית העלמין נובודוויצ'יה. בשנת 1996 בחרקוב נפתח מוזיאון לזכרה של הזמרת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלבדיה שולז'נקו** בוויקישיתוף
* קלבדיה שולז'נקו, סרטונים בערוץ היוטיוב
* קלבדיה שולז'נקו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* קלבדיה שולז'נקו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קלבדיה שולז'נקו, באתר אייטונס (באנגלית)
* קלבדיה שולז'נקו, באתר Last.fm (באנגלית)
* קלבדיה שולז'נקו, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* קלבדיה שולז'נקו, באתר דיזר
* קלבדיה שולז'נקו, באתר Yandex.Music (ברוסית)
* קלבדיה שולז'נקו, באתר Discogs (באנגלית)
* קלבדיה שולז'נקו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007383115305171
* BnF: cb13990222v (data)
* CiNii: DA16118564
* GND: 122173341
* ISNI: 0000 0000 0293 7738
* LCCN: n81122150
* LNB: 000058044
* MusicBrainz: 3758c649-c9bd-4aec-88b3-2ded38060965
* NLP: A28741468
* VIAF: 14967780
* WorldCat: lccn-n81122150

 |
**וולפגנג מרטיני** (בגרמנית: **Wolfgang Martini**; ‏ 20 בספטמבר 1891 – 6 בינואר 1963) היה קצין בכיר בלופטוואפה במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

מרטיני נולד וגדל בעיר ליסה, אז חלק של האימפריה הגרמנית. הוא התעניין ברדיו. בשנת 1910 הוא התגייס לצבא וקודם לדרגת לויטננט ביחידת קשר. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא קודם בדרגות וסיים את המלחמה בתפקיד קצין קשר במטה הכללי.

לאחר הסכם ורסאי מרטיני היה בין הקצינים המעטים שנותרו בצבא. הוא היה מדריך בבתי הספר של צבא. בשנים 1928–1929 הוא השתתף בהדרכות בבסיס ליפצק שבתחומי ברית המועצות. בשנים 1928–1933 הוא קודם למיור ושירת במשרד הביטחון הגרמני.

עם הקמת לופטוואפה בשנת 1933 מרטיני מונה לאחראי על ענייני קשר החיל. בשנת 1941 הוענקה לו דרגת גנרל חיל המודיעין האווירי.

במחצית שנות ה-30 חברה גרמנית החלה בפיתוח טכנולוגיית מכ"ם. מרטיני השתתף בהצגת המערכת בשנת 1938 ומייד הבין את חשיבותה לחיל. בשנת 1939 אורגנו טיסות מודיעין של LZ 130 Graf Zeppelin לאורך חופי אנגליה במטרה לגלות מערכות מכ"ם בריטיות. אמנם מערכות בריטיות השתמשו בתדרים שונים מאלו שנבדקו על ידי הגרמנים ולכן לא התגלו. בנושאים אלו מרטיני דיווח ישירות להרמן גרינג אך בינם התגלו חילוקי דעות בנוגע לחשיבות הנושא ותרומתו לפעילות החיל.

בסוף 1944 ממצאי המחקר ותוכניות הנדסיות נאספו בארגזי מתכת ואוחסנו במקום סודי. בתחילת שנות ה-50 מרטיני הצליח להגיע למקום אחסון שהיה בשטח כיבוש סובייטי ולהעביר אותם למערב.

לאחר סיום מלחמת העולם השנייה מרטיני נעצר והועבר לארצות הברית ובהמשך לבריטניה. לאחר חזרה לגרמניה הוא נתן ייעוץ לחברות פרטיות, חיל האוויר הגרמני וNATO.

בנוסף לעיטורים בתקופת גרמניה הנאצית מרטיני קיבל עיטור הכבוד של הרפובליקה הפדרלית הגרמנית בשנת 1961.

קישורים חיצוניים
----------------

* וולפגנג מרטיני (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 133600246
* VIAF: 20878625
* WorldCat (עם VIAF): 20878625

 |
שרידי קלדריום, במרחצאות רומיים שהתגלו באנגליה. ניתן לראות את העמודים, שהיו מתחת לרצפת החדר, ובינם זרם הקיטור שחימם את החדר.
תרשים מרחצאות דיוקלטיאנוס: 1- קלדריום, 2- טפידאריום, 3- פריג'ידריום, 4- נטטיו, 5-פלאסטראה, 6- כניסה מרכזית, 7- אקסדרה.
**קלדריום** (בלטינית: **Caldarium** או **calidarium**, או **cella caldaria** או **cella coctilium**) הוא חדר שהיה מצוי במרחצאות ברחבי האימפריה הרומית העתיקה.

החדר חומם באמצעות מערכת חימום תת-רצפתית, באמצעות מדורות שהוסקו על ידי עבדים ובערו במרתף הסקה סמוך, והאוויר החם זרם מתחת לרצפת החדר.

שימוש בקלדריום
--------------

החדר היה החם ביותר בסדרת חדרי הרחצה במרחצאות. הרוחצים החלו על פי רוב את רחצתם בחדר זה (לעיתים החלו בפלאקוניקום - חדר חם ויבש שהיה מעין סאונה, וממנו עברו לקלדריום), ומשם עבור לטפידריום (החדר החמים) וממנו לפריג'ידריום (חדר המים הקרים).

בהיותם בקלדריום, הרוחצים מרחו על עצמם שמן זית, אותו ניקו מגופם באמצעות סטריגיל.

ראו גם
------

* מרחצאות רומיים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קלדריומים** |

* תיאור השימוש במרחצאות רומיים (באנגלית)
* תיאור המרחצאות בהרודיון

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אופן השימוש בקלדריום - הסבר באתר יד בן צבי; הסבר על מבנה מרחצאות רומיים (באנגלית)
**איי קרוליין** (בספרדית: **Islas Carolinas**) הם ארכיפלג המורכב מאיים קטנים הנמצא במערב האוקיינוס השקט, צפונית לגינאה החדשה. מבחינה פוליטית מתחלקים האיים בין מיקרונזיה בצד המזרחי של הארכיפלג, ובין פלאו בקצה המערבי שלו. מבחינה היסטורית היה האזור תחת שליטה ספרדית, כחלק מאזור איי הודו המזרחית הספרדיים, ונוהל ממנילה שבפיליפינים.

תיאור
-----

קבוצת האיים מכילה כ-500 איי אלמוגים קטנים, מזרחית לפיליפינים. המרחק ממנילה ליאפ, אחד האיים הגדולים בקבוצה הוא 1,930 ק"מ. מרבית האיים בקבוצה הם איים נמוכים, אך ישנם מספר איים המתנשאים לגובה.

היסטוריה
--------

לאחר שחמש ספינות שונות עגנו באזור, קיבלו האיים את שמם ב-1686 על ידי הספרדי פרנסיסקו לסקאנו, שקרא להם על שם קרלוס השני, מלך ספרד, שמימן את המשלחת. 

מספר חוקרים מערביים הגיעו לאיים לאחר מכן, אך כשהחלו להגיע מיסיונרים נוצרים ב-1732 אירעו מספר תקריות אלימות כנגד הזרים. רק ב-1875 הצהירה האימפריה הספרדית על שליטה אל קבוצת האיים, וערכה ניסיונות לבסס את ריבונותה. איי קרוליין סופחו לשטחי איי הודו המזרחית הספרדיים ונשלטו מהפיליפינים. גרמניה, ששלטה באי יאפ (Yap), ערערה על ההצהרה הספרדית, והנושא הובא לבוררות אצל האפיפיור לאו השלושה עשר, שפסק לזכות ספרד, אך העניק לגרמניה זכויות מסחר חופשי. הספרדים לא כבשו אף אי מאיי קרוליין באופן רשמי עד 1886.

ב-1899, כתוצאה מתבוסתה במלחמת ארצות הברית–ספרד שנה קודם, מכרה ספרד לגרמניה את איי קרוליין בעבור 25,000,000 פזטות (כמיליון לירות שטרלינג), והאחרונה סיפחה אותם לגינאה החדשה הגרמנית.

ב-1914 כבשה האימפריה היפנית את האיים מידי הגרמנים, וב-1920 קיבלה מנדט חבר הלאומים לשליטה עליהם. במהלך מלחמת העולם השנייה הקימו היפנים בסיס גדול בלגונת טרוק, אותו שיתקו בעלות הברית במבצע כדור ברד ב-1944. לאחר המלחמה הפכו האיים לשטח נאמנות של ארצות הברית ולבסוף זכו בעצמאות (1986 במיקרונזיה ו-1994 בפלאו).

אוכלוסייה ותרבות
----------------

ילידי האיים דוברים מספר ניבים של שפות מיקרונזיות וכן פלוואנית, אך גם אנגלית נמצאת בשימוש, בעיקר במסחר. בין קבוצות שונות באוכלוסיית האיים ניתן למצוא פיליפינים ויפנים.

תושבי האיים מתבססים בעיקר על דיג וחקלאות. במספר איים נבנים בתי התושבים מחומרים מקומיים בלבד, כגון עלי דקל הקוקוס המשמשים לבניית גג.

תושבי האיים מאמינים באופן מסורתי בישות עליונה (יאלאפאר) וברוח רעה (קאן), אך הם כמעט ולא עוסקים בפולחן דתי. בעקבות פעילות מיסיונרית רחבת היקף, הנצרות היא הדת השלטת באזור זה של מיקרונזיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איי קרוליין** בוויקישיתוף
* איי קרוליין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4029739-1
* NARA: 10044690
* NDL: 00628398
* NKC: ge1083599
* VIAF: 130784954
* WorldCat: viaf-130784954

 |
**וולפגנג לואיס גוטפריד יוארג** (באנגלית: **Wolfgang Louis Gottfried Joerg**) הידוע יותר בשם **וו. ל. ג. יוארג** (באנגלית: **W. L. G. Joerg**‏ ; 6 בפברואר 1885 - 7 בינואר 1952) היה גאוגרף אמריקאי, ובפרט מומחה בגאוגרפיה של אזורי הקוטב הצפוני והקוטב הדרומי.

יוארג פעל בתפקידים רבים, והשפעתו הייתה רבה על חקר ומיפוי אזורי הקוטב. בין היתר היה הארכיבאי הראשי של ארכיון המפות של הגנזך הלאומי של ארצות הברית.

קורות חיים
----------

יוארג נולד ברובע ברוקלין בעיר ניו-יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית, למשפחה ממוצא שווייצרי - גרמני.

יוארג היה ילד מחונן, וסיים את בית הספר הפוליטכני המכין בגיל 14. הוא למד בגרמניה, בגימנזיום תומאס, ובאוניברסיטת לייפציג בין השנים 1901 ועד 1904.

לאחר מכן למד גאוגרפיה ומדידה באוניברסיטת קולומביה במשך שנה.

לאחר לימודים אלה שב לגרמניה לתקופה של חמש שנים שבהן למד באוניברסיטת גטינגן.

בשנת 1911 ג'וארג החל לעבוד באגודה הגאוגרפית האמריקאית, בה עבד עד שנת 1937; בשנה זו עבר לתפקיד מנהל חטיבת המפות והתרשימים של הגנזך הלאומי של ארצות הברית בוושינגטון, בירת ארצות הברית.

יוארג פרסם ספרים ומאמרים רבים בנושאי גאוגרפיה, ובייחוד הגאוגרפיה של אזורי הקוטב.

אף כי באופן אישי מעולם לא נסע למחוזות הקוטב, הוא נחשב למומחה הגדול בעולם לגאוגרפיה של אזורים אלה.

יוארג נפטר בגיל צעיר יחסית כתוצאה מדימום מוחי.

לקריאה נוספת
------------

• Wright, John K, **Obituary: W. L. G. Joerg 1885-1952**, Geographical Review, vol. 42, no. 3, 1952, pp. 482–488. JSTOR, www.jstor.org/stable/212101. Accessed 15 Apr. 2020

קישורים חיצוניים
----------------

* כתבי וולפגנג לואיס גוטפריד יוארג בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  ראו ב"לקריאה נוספת" בהספד לזכרו שכתב Wright, John K.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007263567105171
* BnF: cb12161822m (data)
* GND: 117149101
* ICCU: PALV045587
* ISNI: 0000 0001 1452 9405
* LCCN: n87150512
* NTA: 133265587
* SUDOC: 030143209
* Trove: 1185285
* VcBA: 495/166153
* VIAF: 97934398
* WorldCat: lccn-n87150512

 |
**סר (פרדריק) אייבור מקסה** (באנגלית: **Sir (Frederick) Ivor Maxse**;‏ 22 בדצמבר 1862 – 28 בינואר 1958) היה גנרל בצבא הבריטי, אשר פיקד על כוחות במהלך מלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### ראשית חייו

מקסה נולד ב-22 בדצמבר 1862 בלונדון, והיה הבן הגדול של האדמירל פרדריק אוגוסטוס מקסה, אחיו הצעיר היה העיתונאי המפורסם לאופולד מקסה. אייבור, כפי שהיה מכונה בדרך כלל, התחנך בבית הספר רוגבי ובאקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט, ובשנת 1882 התגייס לצבא הבריטי והצטרף לרגימנט קלעי המלך.

### קריירה צבאית

מקסה שירת בהודו תקופה ארוכה והשיג את דרגת הקפטן בגדודו לפני שעבר למשמר קולדסטרים בשנת 1891. הוא שימש כשלישו של הגנרל סר ארתור ליון פרמנטלה בשנים 1893–1894 שהיה המפקד הראשי בסקוטלנד ולאחר מכן מושל מלטה. בשנת 1897 מקסה נשלח לשרת בצבא המצרי ונטל חלק במערכה נגד המהדיסטים בסודאן. הוא שירת בדרגת Bimbashi (מייג'ור) בקרבות על אטברה ואומדורמאן ועוטר באות השירות המצוין בשנת 1898. במהלך הקרב על אום דיוואיקאראט בשנת 1899, הוא פיקד על גדוד. לאחר מכן נסע לדרום אפריקה, שם פרצה מלחמת הבורים השנייה בשנת 1899. מקסה שירת במטהו של לורד רוברטס וכמפקח משטרת פרטוריה לאחר שנפל בשבי ביוני 1900.

בסוף השנה הוא חזר לאנגליה, שם נכנס לתפקיד במשרד המלחמה, ובשנת 1903 מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט משמר קולדסטרים. בשנת 1907 הוא הפך למפקד הרגימנט, ובשנת 1910 הוא מונה למפקד החטיבה ה-1 (משמר) בפיקוד אלדרשוט.

### מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נשלח מקסה עם חטיבתו לצרפת כחלק מהדיוויזיה ה-1, ולחן עמה בקרבות מונס, המארן והאן. באוקטובר 1914, הוא הועלה לדרגת מייג'ור גנרל, ומונה למפקד הדיוויזיה ה-18 (המזרחית), אחת הדיוויזיות הראשונות בצבא קיצ'נר. במאי 1915 נשלחה הדיוויזיה לצרפת, שם היא לחמה בקרב איפר השני ובקרב לוס.

מקיץ 1916 השתתפה הדיוויזיה ה-18 בקרב על הסום בפיקודו של מקסה. היא הייתה אחת הדיוויזיות הבודדות שהשיגה את יעדיה במונטובאן-דה-פיקארדי (יחד עם הדיוויזיה ה-30) ביום הראשון של המערכה. עד לסיום המתקפה בנובמבר 1916, המשיכה הדיוויזיה לפעול כמעט ברציפות על הסום ונלחמה, בין היתר, באנקר.

בינואר 1917 הוא הועלה לדרגת לוטננט גנרל, טמונה למפקד הקורפוס ה-18, שהוקם בחזית המערבית, איתו השתתף במהלך הרדיפה לקו הינדנבורג במהלך מבצע אלבריך במרץ. מהקיץ ועד סתיו 1917 לחם הקורפוס בקרב איפר השלישי בפלנדריה כחלק מהארמייה החמישית תחת יוברט גוף. באביב 1918 לחם הקורפוס במהלך מבצע מיכאל תחת פיקודו של הנרי הורן, אולם עד מהרה מקסה הסתכסך כמו על טקטיקות, אספקה ואימונים, ולכן נשלח לתפקיד אחר.

ביוני 1918 מונה מקסה למפקח הכללי להכשרת צבאות בריטניה בצרפת. בתפקיד זה הקדיש תשומת לב רבה לטקטיקות שהציגו הגרמנים במתקפת האביב שלהם וניסה לכלול אותם בתקנות האימונים הבריטיות, שהשפיעו על מתקפת מאה הימים.

### לאחר המלחמה

לאחר תום המלחמה מונה מקסה למפקד פיקוד הצפון הבריטי ביוני 1919, לאחר שפיקד באופן זמני על הקורפוס ה-9 של ארמיית הריין הבריטית. בשנת 1926 הוא הועלה לדרגת גנרל ופרש מהצבא. בפיקוד צפון הוא היה מעורב באופן פעיל בקידום הקריירה של באזיל לידל הארט הצעיר.

לאחר מכן הוא הפך לבעלים מצליח של חברת גידול פירות. הוא סבל משבץ מוחי בשנת 1956 ובילה את שנות חייו האחרונות בבית אבות עד מותו ב-28 בינואר 1958.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אייבור מקסה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 119396351
* ISNI: 0000 0000 6319 2004
* LCCN: n95067177
* SUDOC: 174959249
* VIAF: 54957132
* WorldCat: lccn-n95067177

 |
**סנדרו שוורץ** (בגרמנית: **Sandro Schwarz**; נולד ב-17 באוקטובר 1978) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל גרמני.

קריירה כשחקן
------------

שוורץ החל את קריירת הנוער שלו בשנת 1993 בקבוצות קטנות סביב העיר מיינץ עד שבשנת 1995 הצטרף לקבוצת מיינץ 05 תחת הדרכתו של המאמן, ריינהארד זאפטיג, לראשונה במסגרת הבונדסליגה השנייה, בהפסד 0-2 לפורטונה דיסלדורף. הוא שיחק עוד 101 משחקים עם מיינץ, ועלה עם המועדון עליה היסטורית לבונדסליגה הראשונה בעונת 2003-2004.

הוא העדיף להישאר בליגה השנייה עם קבוצת רוט-וייס אסן שעלתה באותה העונה מן הליגה השלישית אך בתום עונת 2004-2005 ירד המועדון שוב לליגה השלישית.

בעונת 2005-2006 שיחק בקבוצת והן ויסבאדן (SV Wehen), שם מילא תפקיד שולי ובילה מחוץ להרכב בחלקים ניכרים של אותה עונה, אך בעונת 2006-2007 התברג כשחקן הרכב והיווה גורם משמעותי בעליה לבונדסליגה השנייה. בעונת 2007-2008 הפך לקפטן של ויסבאדן ובסך הכל שיחק שם 167 משחקים וכבש 4 שערים.

קריירה כמאמן
------------

### ווהן ויסבאדן

ב-23 במרץ 2009, אחרי פיטוריו של המאמן וולפגאנג פרנק, מונה סנדרו שוורץ למאמן/שחקן בווהן ויסבאדן, ותלה סופית את נעליו בסוף אותה עונה.

כמאמן ראשי בעונה זו, הוענק לו אישור מיוחד ממנהלת הליגה לכהן כמאמן, היות שלא הייתה ברשותו תעודת מאמן.

מסוף עונה זו, עת ירדה הקבוצה לליגה השלישית ועד לסוף עונת 2009-2010, שימש שוורץ כעוזר מאמן של והן ויסבאדן.

### אשבורן

את עונת 2012-2011 פתח כמאמן אשבורן מהליגה המקומית של הסן והוביל אותה לעלייה לליגה השלישית. בעונה זו גם השלים את לימודי המאמן שלו.

### מיינץ

בעונת 2013-2014 חזר לקבוצת נעוריו כעוזרו של המאמן מרטין שמידט בקבוצת המילואים של מיינץ ובהמשך כעוזרו של שמידט בקבוצה הבכירה של מיינץ.

ב-31 במאי 2017 מונה למאמן הראשי של מיינץ 05, וב-10 בנובמבר 2019 פוטר מתפקידו אחרי הפסד שמיני ב-11 משחקים.

### דינמו מוסקבה

באוקטובר 2020 מונה למאמן מועדון הכדורגל דינמו מוסקבה, עד סוף עונת 2021/2022.

### הרטה ברלין

ביוני 2022 חתם לשנתיים כמאמן הרטה ברלין מהבונדסליגה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנדרו שוורץ** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mainz parts ways with coach Sandro Schwarz after 8th defeat, באתר USA Today, ‏10 בנובמבר 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1142820300
* VIAF: 6651151002121530280009
* WorldCat: viaf-6651151002121530280009

 |
**ויטוריה פוצ'יני** (באיטלקית: **Vittoria Puccini**;‏ נולדה ב-18 בנובמבר 1981 בפירנצה) היא שחקנית קולנוע איטלקייה.

ביוגרפיה
--------

ויטוריה פוצ'יני נולדה בפירנצה. אביה היה פרופסור למשפטים באוניברסיטה. לאחר סיום בית הספר היא חשבה להיות משפטנית, אך כבר במהלך לימודים בשנת 2000 היא התחילה להצטלם בסרטים.

בשנת 2003 היא כיכבה בסדרת טלוויזיה "אליזה". על השתתפותה בסדרה זו היא זכתה בפרס Telegatti עבור שחקנית טובה ביותר. במהלך צילומי הסרט היא הכירה אלסנדרו פרציוזי, בן זוגה למשך תקופה ארוכה.

בשנת 2013 פוצ'יני גילמה את התפקיד הראשי במיני-סדרה "אנה קארנינה" ששודר בערוץ RAI1 האיטלקי. 

בשנת 2017 שיחקה בסרטו של פאולו ג'ינובזה, "המקום"; דרמת מתח לצד השחקן מארקו ג'אליני.

בשנת 2019 היא שיחקה בסדרה "כשאני לא הייתי" וגם שיחקה בסדרת הדרמה המשפטית "המשפט". 

בשנת 2020 היא שיחקה בסרט הדרמה "18 מתנות" בבימויו של פרנצ'סקו אמאטו. 

בשנים 2005, 2008 ו-2010 היא זכתה בפרסים בפסטיבל הסרטים של ונציה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויטוריה פוצ'יני** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ויטוריה פוצ'יני

* ויטוריה פוצ'יני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ויטוריה פוצ'יני, באתר AllMovie (באנגלית)

* ויטוריה פוצ'יני, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007349071805171
* GND: 138525692
* ICCU: RAVV329007
* ISNI: 0000 0003 8149 4841
* LCCN: no2009056620
* SUDOC: 15571743X
* VIAF: 261500146
* WorldCat: lccn-no2009056620

 |
אב טיפוס מדגם GAZ-А21R32
 אמבולנס GAZ-А21R22
 גא"זאל נקסט משרת קו עירוני.
**גא"זאל נקסט** (באנגלית: **GAZelle NEXT**) הוא גרסה משופרת של רכב הGAZelle המקורי המהווה משפחת כלי רכב של טנדרים ומשאיות בינוניות המיוצרות על ידי ענקית הרכב הרוסית GAZ. הוא מיוצר לצד GAZelle המקורי הידוע כיום בשם GAZelle Business.

הדגם הזמין הראשון מצויד במנוע טורבו דיזל בן ארבעה צילינדרים מבית Cummings, בעל 129 כוחות סוס במהירות של 3600 סיבובים לדקה, עם צריכת דלק עירונית: 10,5 ליטר / 100 ק"מ. המנוע עומד בתקני הפליטה של Euro 4 ו-Euro 5. ב-10 באפריל 2013 החל ייצור סדרתי של GAZelle Next.

ב-24 במרץ אותה שנה, החל ייצור גרסת האוטובוסים, Gazelle NEXT Cityline. במאי 2014 קיבלה GAZ אישור סוג רכב יחיד באירופה, מה שאיפשר לה למכור את הרכב גם למדינות האיחוד האירופי.

בספטמבר 2015, כללה תערוכת Comtrans במוסקבה גרסת ואן ומיניבוס של גא"זאל נקסט. מכירות הרכב התחילו באפריל 2016 והמיניבוס בנובמבר 2016.

ראו גם
------

* GAZelle - המשאיות, הטנדרים והאוטובוסים הבינוניים המקוריים שנוצרו על ידי יצרנית הרכב הרוסית GAZ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גא"זאל נקסט** בוויקישיתוף
* הדף רשמי (באנגלית)
* מאפיינים באתר הרשמי של GAZ

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Новая ГАЗель Next: фото, цена, характеристики". *AUTOMPV* (ברוסית). 16 בנובמבר 2012. נבדק ב-10 באפריל 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "На ГАЗе начато серийное производство "ГАЗели-Next"". *Rossijskaja Gaseta* (ברוסית). 10 באפריל 2013. נבדק ב-10 באפריל 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑   «Группа ГАЗ» получила сертификат на продажу автомобилей ГАЗель NEXT во всех странах Европейского Союза
**ויטושה** (בבולגרית: **Витоша**) הוא רכס הרים בפאתי סופיה, בירת בולגריה. 

ויטושה הוא אחד הסמלים התיירותיים של סופיה והאתר הקרוב ביותר לטיולים רגליים, טיפוס הרים וסקי. אל ההר ישנם קווי אוטובוס ורכבלים נוחים ההופכים את ההר לנגיש בקלות. להר ויטושה יש קווי מתאר של כיפה עצומה. השטח של ההר כולל את הפארק הלאומי ויטושה, המכיל את האזורים המוכרים והמתויירים ביותר. למרגלות ההר שוכנים רובעי הנופש של סופיה; ברובע Knyazhevo יש מעיינות מים מינרליים.

ויטושה הוא הפארק הלאומי הוותיק ביותר בבלקן. ההרים נוצרו כתוצאה של פעילות געשית ולאחר מכן עוצבו על ידי הקיפול האיטי של שכבות סלע הגרניט וסדרה של התרוממויות הדרגתיות של האזור. במבט הראשון הוא נראה ככיפה מעוצבת, אבל ההר, שאורכו 19 ק"מ ורוחבו 17 ק"מ, למעשה מורכב ממישורים חשופים קונצנטריים המונחים בשכבות אחד מעל השני. 

ויטושה מופרד לארבעה חלקים עיקריים שהראשי מביניהם מכונה Cherni Vrah ("פסגה שחורה"). זוהי הנקודה הגבוהה ביותר של ההר, המגיעה לגובה של 2290 מ', והיא אחת מתוך 10 פסגות ההר שגובהן מעל 2000 מ'.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויטושה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007539066905171
* LCCN: n2008070816
* NKC: xx0103743
* VIAF: 138602702
* WorldCat (עם VIAF): 138602702

 |
אנדרטה לזכר קרבנות השואה בעיירה.
**צ'רנווצ'יצה** (בבלארוסית: **Чарнаўчыцы**, צ'רנאוצ'יצי; בפולנית: **Czarnawczyce**) היא עיירה במחוז ברסט שבמערב בלארוס, כ-14 ק"מ צפונית לברסט, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

היסטוריה
--------

צ'רנווצ'יצה נזכרת לראשונה במאה ה-15 ככפר בבעלות פרטית, ובמשך השנים הייתה למרכז מסחר אזורי. בשנת 1718 הוענקו ליישוב זכויות עיר, ובהמשך אותה מאה היה היישוב בבעלות משפחת רדזיוויל. בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

קהילה יהודית התקיימה בעיירה מראשית המאה ה-17, וזו הייתה כפופה תחילה לקהילת בריסק. מראשית המאה ה-19 היו היהודים לרוב גדול בקרב תושבי העיירה, ובין מלחמות העולם נמנו ביישוב 428 יהודים. במהלך הכיבוש הגרמני בזמן מלחמת העולם השנייה גורשו יהודי העיירה לגטו בריסק, ושם חלקו את גורל יתר יהודי המקום, אשר נרצחו ברובם בברונה גורה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'רנווצ'יצה** בוויקישיתוף
* צרנווצ'יצה(הקישור אינו פעיל) באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* "צ'רנווצ'יצה", באתר השטעטל הווירטואלי
* "צ'רנווצ'יצה", באתר JewishGen (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"צ'רנווצ'יצה"**.
**פול ווטקינס** (באנגלית: **Paul Watkins** נולד ב-1970) הוא צ'לן ומנצח וולשי.

אחיו הוא המלחין היו ווטקינס (Huw Watkins).

ביוגרפיה
--------

ווטקינס למד נגינה בצ'לו אצל ויליאם פלית', מליסה פלפס ויוהנס גוריצקי. בשנת 1988 זכה בתחרות המוזיקאי הצעיר של השנה מטעם הבי.בי.סי. במחלקת כלי מיתר. משנת 1990 עד 1997 היה הצ'לן הראשי של תזמורת רשות השידור הבריטית.

ווטקינס הוא חבר באנסמבל נאש, שעמו ערך כמה הקלטות מסחריות. הוא היה מוזיקאי הבית של פסטיבל פישגארד בשנת 2005.

ווטקינס הופיע חמש פעמים בקונצרטי הפרומס, בהן קונצרט הלילה הראשון בשנת 2007. במרץ 2006 ניגן בביצוע בכורה קונצ'רטו מאת ריצ'רד רודני בנט עם תזמורת פילהרמוניה בסאות'בנק סנטר וחודשיים לאחר מכן גם הקליט אותו. בין הקלטותיו המסחריות ההקלטה הראשונה של הקונצ'רקטו לצ'לו מאת סיריל סקוט.

לצד הקריירה שלו כצ'לן, החל ווטקינס לעסוק בניצוח. הוא זכה בפרס ראשון ובפרס הקהל בתחרות המנצחים של לידס לשנת 2002. הופעתו הראשונה כמנצח הייתה בפברואר 2006, עם הפילהרמונית של לונדון. כמנצח, הקליט ווטקינס לחברת וורנר קלאסיקס. הוא התמנה למנצח חבר של התזמורת הקאמרית האנגלית בעונת 2007-08. ביוני 2009 מינתה התזמורת את פול ווטקינס למנהל מוזיקלי, מינוי שנכנס לתוקף בעונת 2010/2009, בחוזה התחלתי לשלוש שנים. ווטקינס כיהן כמנצח אורח ראשי של תזמורת אולסטר בעונת 2010/2009.

בעונת 2013/2012 עתיד ווטקינס להצטרף לרביעיית אמרסון, במקום הצ'לן היוצא דייוויד פינקל.

ווטקינס מנגן בצ'לו שנבנה בפריז בידי ז'אן-באטיסט ויום בשנת 1846.

קישורים חיצוניים
----------------

* פול ווטקינס, באתר ספוטיפיי
* פול ווטקינס, באתר AllMusic (באנגלית)
* פול ווטקינס, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* פול ווטקינס, באתר Discogs (באנגלית)
* פול ווטקינס, באתר Songkick (באנגלית)

* IMG Artists agency page on Paul Watkins
* Ulster Orchestra page on Paul Watkins
* (הקישור אינו פעיל)
* Nash Ensemble individual artists page
* (אורכב 15.06.2020 בארכיון Wayback Machine)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**ראלף גותוני מנצח ראשי** | **מנהל מוזיקלי, התזמורת הקאמרית האנגלית**
2009 - | **הבא**:**לא נקבע** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007330035305171
* BIBSYS: 4062029
* BnF: cb14238082s (data)
* GND: 134942655
* ISNI: 0000 0000 8398 4172
* LCCN: n96009645
* MusicBrainz: 317faee9-1ff5-4563-a8e4-89961145eb84
* NKC: xx0038732
* NLP: A26721247
* SUDOC: 092378145
* VIAF: 85542360
* WorldCat: lccn-n96009645

 |
רוזוולט, צ'רצ'יל ומקנזי קינג בעת הועידה בחברת המושל הכללי של קנדה, הרוזן מאלטון
טירת פרונטנאק- בה נערכה הוועידה.
**ועידת קוויבק** (נודעה לימים גם בשם **ועידת קוויבק הראשונה**) הייתה מפגש של מנהיגים של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה, שנערכה בעיר קוויבק שבקנדה מה-17 ועד 24 באוגוסט 1943. משתתפיה היו נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט, ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל וראש ממשלת קנדה ויליאם ליון מקנזי קינג. הוועידה נערכה במצודת קוויבק ובטירת פרונטנאק. שם הקוד שלה היה **קוודרנט** (Quadrant).

משתתפי הוועידה הסכימו לפתוח בדיונים על תכנון הפלישה לצרפת הכבושה. כמו כן נערכו שיחות בנוגע לצבירת הכוחות האמריקניים בבריטניה לקראת הפלישה ובנוגע להגברת מתקפת ההפצצות על גרמניה. בנוגע לים התיכון (זירה שלצ'רצ'יל היה עניין רב בה) הוסכם לרכז כוח רב יותר על מנת להוציא את איטליה מברית מדינות הציר ולכבוש אותה ואת האי קורסיקה. לעומת זאת הוסכם להגביל את פעילות בעלות הברית בבלקן להעברת אספקה לכוחות המחתרת הפועלים שם.

בנוגע למלחמה מול יפן הוסכם כי יש להגביר את הפעילות המלחמתית נגדה על מנת לכלות את משאביה, לנתק את נתיבי התחבורה שלה ולכבוש בסיסים קדמיים, שמהם ניתן יהיה לתקוף את איי הבית של יפן.

תוכן ההחלטות האסטרטגיות שנתקבלו בוועידה הועבר לידיעת מנהיגי ברית המועצות וסין.

בוועידה התקיימו שיחות בנוגע לשיפור התיאום בין ארצות הברית, בריטניה וקנדה בנוגע לפיתוח נשק גרעיני. רוזוולט וצ'רצ'יל חתמו בוועידה על הסכם קוויבק בין מדינותיהם בנוגע לשימוש באנרגיה גרעינית.

בנוסף גינו המנהיגים את מעשי הזוועה שביצעו הגרמנים בפולין, ופרסמו הצהרה משותפת בנוגע לארץ ישראל שתחת שלטון המנדט, במטרה להביא לרגיעה באי השקט שם.

ראו גם
------

* ועידת קוויבק (1944)

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ועידת קוויבק (1943)** |

* ועידת קוויבק הראשונה באתר האוספים הדיגיטליים של אוניברסיטת ויסקונסין
* סרט מוועידת קוויבק הראשונה באתר מוזיאון צ'רצ'יל וחדרי המלחמה של הקבינט
* ועידת קוויבק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**ויטלי זדורובצקי** (ברוסית: **Вита́лий Здорове́цкий**; נולד ב-8 במרץ 1992 במורמנסק, רוסיה), הוא יוטיובר אמריקאי-רוסי המוכר בזכות ערוץ היוטיוב שלו VitalyzdTv, שבו הוא מבצע שלל מתיחות, וניסויים חברתיים הזוכים למיליוני צפיות.

נכון ליוני 2019, לערוץ היוטיוב של זדורובצקי יש יותר מ-1,500,000,000 (מיליארד וחמש מאות מיליון) צפיות והגיע ל -10 מיליון משתמשים רשומים.

ביוגרפיה
--------

ויטלי זדורובצקי נולד וגדל במורמנסק שברוסיה, ולאחר מכן עבר לאודסה שבאוקראינה. מאוחר יותר היגרה משפחתו לפלורידה, שם למד בתיכון קהילתי "ויסטה" במשך כשנתיים.

מגיל צעיר ניסה זדורובצקי להפוך לסקייטר מקצועי ואף הפיק כמה סרטוני סקייטינג כדי למשוך ספונסרים. אך בשל פציעות שנגרמו לו בעת החלקה על סקייטבורד נאלץ לוותר על קריירה זו.

הוא מתגורר עם אמו בפלורידה.

בשנת 2016 יצא סרט שבו ויטלי כיכב כשחקן ראשי יחד עם עוד 2 כוכבי מתיחות ביוטיוב. שמו של הסרט Natural Born Pranksters.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויטלי זדורובצקי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ויטלי זדורובצקי
* ויטלי זדורובצקי, ברשת החברתית פייסבוק

* ויטלי זדורובצקי, ברשת החברתית טוויטר

* ויטלי זדורובצקי, ברשת החברתית אינסטגרם

* ויטלי זדורובצקי, סרטונים בערוץ היוטיוב
* הערוץ הרשמי של ויטלי זדורובצקי ביוטיוב
רבי **צבי הירש הכהן וולק** (ביידיש: וואָלק; תרט"ז - ד' בטבת תרס"ז, 21 בדצמבר 1906, פינסק) היה רב ליטאי, רבה של העיר פינסק, ומחבר הפירוש "כתר כהונה" על הספרי.

ביוגרפיה
--------

נולד בשנת תרט"ז לרב עזריאל הכהן וולק. בצעירותו למד בסלוצק אצל רבי יושע בער סולובייצ'יק, בעל "בית הלוי", שכיהן אז כרב העיר. נישא ליוכבד בתו של הרב מרדכי גימפל יפה רבה של העיירה רוז'ינוי שברוסיה הלבנה, ומאנשי העלייה הראשונה. גיסו, חתנו הנוסף של חמיו, היה הרב יוסף זכריה שטרן. עם פטירת חמיו בפתח תקווה בשנת תרנ"ב (1891), כתב את תולדותיו בקונטרס בשם "תכלת מרדכי". הקונטרס נדפס בירושלים לאחר יותר ממאה שנה כנספח לספרו.

בתחילת דרכו שימש כרב בעיירה קפוליה. בשנת תרנ"ד, בהיותו בן 38, התמנה כרבה של פינסק במקומו של הרב אלעזר משה הורוויץ, שהיה מגדולי יהדות ליטא. בכהונה זו החזיק שתים עשרה שנים עד פטירתו ביום שישי ד' בטבת תרס"ז והוא בן 51 שנים בלבד.

משפחתו
------

אשתו יוכבד, נפטרה בירושלים בכ"ב בשבט תשי"ג, 7 בפברואר 1953.

בניו הם הרבנים: חיים וולק, יעקב וולק, מרדכי גימפל וולק ועזריאל וולק.

חיבוריו
-------

רבי צבי הירש הכהן וולק הניח אחריו כתבים רבים במגוון תחומים תורניים, חלקים מתוכם הודפסו בידי בניו בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20, ולקראת סוף המאה, החלו נדפסים במסגרת "מפעל תורת חכמי ליטא" של מכון ירושלים.

* **כתר כהונה** - פירוש על הספרי. מהדורה מושלמת של כל כתב היד, הודפסה בירושלים, תשנ"ג.
* **כתר כהונה - סוגיות** (ירושלים תשס"ד) - שמונים פרקים בעניינים שונים בהלכה.
* **ספר המערכות** - נועד להיות חלק המשך לספר "כתר כהונה" על הספרי. כתב היד שרד, והספר בתהליכי עריכה.
* **טהרת הקדש** - ספר בענייני קדשים, שחיבר בהיותו בן 22.
* חידושים על הספרא. רוב החידושים נדפסו בתוך מהדורת הספרא של מכון אופק.
* שו"ת.
* הערות וחידושים על גליונות הספרים שבספרייתו, על כל ספרי היסוד: תלמוד בבלי, תלמוד ירושלמי, משנה תורה לרמב"ם, שולחן ערוך, וספר הזוהר.

לקריאה נוספת
------------

* הרב יעקב יהושע בוקסבוים, פתח דבר לספר "כתר כהונה" - סוגיות, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ד. עמ' 7–10.

קישורים חיצוניים
----------------

מכתב המלצה עבור פרנסת אלמנתו של הרב וולק

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007520919205171
* ISNI: 0000 0000 6696 4487
* LCCN: nr94028521
* VIAF: 317286901
* WorldCat: viaf-317286901

 |
**הומר דודג' מרטין** (**Homer Dodge Martin**;‏ 28 באוקטובר 1836 - 12 בפברואר 1897) היה אמן אמריקאי, הידוע במיוחד בזכות ציורי הנוף שלו.

ביוגרפיה
--------

מרטין נולד באלבני, ניו יורק ב־28 באוקטובר 1836, בנם הרביעי והצעיר ביותר של הומר מרטין ושרה דודג'. הוא היה תלמיד בתקופה קצרה אצל הצייר ויליאם הארט, עבודתו הייתה בסגנון אסכולת נהר ההדסון. ציירים אחרים של מאלבני שהכיר כללו את ג'ורג' בוטון ואדוארד גיי.

במהלך שנות ה -60 של המאה ה-19 הוא בילה את הקיץ בהרי אדריונדק, הקטסקיל והרים לבנים, וצייר נופים והשלים אותם באולפן שלו בבניין הסטודיו של הרחוב העשירי בעיר ניו יורק.

ב־25 ביוני 1861 התחתן עם אליזבת גילברט דייוויס, אף היא מאלבני.

מרטין נבחר כחבר האקדמיה הלאומית לעיצוב, ניו יורק, בשנת 1868, ואקדמאי מן המניין בשנת 1874. במהלך מסע לאירופה בשנת 1876, הוא התחבר לאסכולת הברביזון והאימפרסיוניסטים, ולאחר מכן סגנון הציור שלו בהדרגה נעשה כהה יותר, כבד יותר ומוברש יותר.

בשנים 1882 - 1886 התגורר בצרפת ובילה חלק ניכר מהזמן בנורמנדי, כולל שהות במושבה לאמנות אטפלס. עבודותיו שם כללו רישום טופוגרפי מרחוק של הנמל בו נבנית ספינה מעץ ונראית גם ספינת קיטור במפרץ. "הקוטג' ביער" לוכד את השפעתה של השמש בנוף הדיונות. שם צייר גם את "נבל הרוחות".

הומר מרטין, כנסייה בנורמנדי
בשנת 1887 חזר מרטין לעיר ניו יורק.

בשנת 1893, העוני ובריאותו הלקויה גרמו לו להתגורר בסנט פול, מינסוטה, שם היו לו קרובי משפחה. שם, היה כבר כמעט היה עיוור, צייר מהזיכרון את אחת מיצירותיו הידועות ביותר, "נוף אדירונדאק" (1895).

הוא נפטר ב־12 בפברואר 1897 בסנט פול.

אף על פי שמעולם לא הצליח במהלך חייו, תוך שנתיים לאחר מותו "נוף אדריאונדק" נמכר במחיר של 5500 דולר, ו"נבל הרוחות" (1895) נרכש על ידי המוזיאון המטרופוליטן לאמנות.

אוספים
------

הומר מרטין, על הסיינה
בנוסף להיות מיוצג במוזיאון המטרופוליטן לאמנות, ניתן למצוא את ציוריה של מרטין באוספים של מוזיאונים אמריקאים חשובים אחרים, כולל גלריית אדיסון לאמנות אמריקאית, מוזיאון האמנות האמריקאי סמיתסוניאן, מכון אלבני להיסטוריה ואמנות, מוזיאון קליבלנד לאמנות, מוזיאון האמנות בפורטלנד והמוזיאון לאמנויות יפות בבוסטון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הומר דודג' מרטין** בוויקישיתוף
* הומר דודג' מרטין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Martin, Homer Dodge (1836-1897), landscape painter, American National Biography (באנגלית)
2. ↑  **The National Cyclopedia of American Biography ... V.1-**, J. T. White, 1899. (באנגלית)
3. ↑  Elizabeth Gilbert Martin, **Homer Martin, a reminiscence,**, W. Macbeth, 1904. (באנגלית)
4. ↑  More Information | A Finding Aid to the James Stillman letters relating to Homer Dodge Martin, 1882-1898 | Digitized Collection, www.aaa.si.edu (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007422503605171
* GND: 1142250326
* ISNI: 0000 0000 6707 6393
* LCCN: n79114207
* NKC: xx0211731
* RKD: 52932
* SNAC: w69k4bsf
* SUDOC: 192424084
* ULAN: 500012061
* VIAF: 60364546
* WorldCat: lccn-n79114207

 |
**ועידת ספא** (באנגלית: **Spa Conference**) התקיימה בין 5 ל-16 ביולי 1920, בעיר הבלגית ספא. הוועידה דנה בפיצויים שהוטלו על גרמניה במסגרת הסכם ורסאי, ובהתמהמהותה של גרמניה להתפרק מנשקה. כמו כן נדונו גבולותיה של פולין. בוועידה השתתפו נציגים מהממלכה המאוחדת, מצרפת, מאיטליה, מבלגיה, מגרמניה, מיפן ומפולין.

נציגי המדינות
-------------

בריטניה יוצגה על ידי ראש הממשלה דייוויד לויד ג'ורג' ושר החוץ לורד קרזון. צרפת יוצגה על ידי ראש הממשלה אלכסנדר מילראן. בלגיה יוצגה על ידי ראש הממשלה לאון דלקרואה ושר החוץ פאול היימנס. איטליה יוצגה על ידי שר החוץ קרלו ספורצה. יפן יוצגה על ידי צ'ינדה סוטמי. זו הייתה הוועידה הראשונה לאחר מלחמת העולם הראשונה שבה השתתפו מדינאים גרמנים: הקנצלר פרנבאך ושר החוץ סימונס. עוד השתתף בוועידה ראש ממשלת פולין – ולדיסלב גרבסקי.

הפיצויים הגרמניים
-----------------

במרכז הדיונים עמדה התמהמהותה של גרמניה להעביר פיצויים למדינות המנצחות על פי הסכם ורסאי, וכן התמהמהותה להתפרק מנשקה, כפי שנדרשה לעשות על פי אותו הסכם. בשל כך השתתפו בוועידה גם שר האוצר הגרמני יוזף וירט, וכן שר ההגנה הגרמני אוטו גסלר (וממלא מקומו הנס פון זקט).

בוועידה הוחלט:

* לצמצם את מכסות אספקת הפחם שהוטלו על גרמניה כפיצויים על פי הסכם ורסאי.
* להקל על אספקת אמצעי מחייה עבור הכורים.
* לקבוע תאריך יעד חדש להתפרקותה של גרמניה מנשקה: 1 בינואר 1921.

מדינות ההסכמה הסכימו ביניהן באשר לחלוקה הפנימית של הפיצויים שיתקבלו מגרמניה, וזאת עוד בטרם הוחלט סופית על גובהם. לפי הסיכום תקבל צרפת 52%, בריטניה 22%, איטליה 10%, בלגיה 8%, ויתר מדינות ההסכמה 2% מסכום הפיצויים.

פולין
-----

נושא נוסף שנדון בוועידה היה גבולותיה של פולין. ראש ממשלת פולין, ולדיסלב גרבסקי, ביקש את סיוען של מדינות המערב במלחמה הפולנית-סובייטית. מדינות המערב נענו לבקשתו, אבל דרשו בתמורה שכוחותיה הצבאיים של פולין ייסוגו לקו קרזון, כפי שהוגדר קו זה בישיבת מועצת המלחמה העליונה מיום 8 בדצמבר 1919. כמו כן התבקשו הפולנים לוותר על וילנה לטובת ליטא, לוותר על השליטה בעיר דנציג, אשר הייתה חלק מן המסדרון הפולני, ולוותר על מרבית שטחה של זאולז'ה (חבל ארץ מיושב פולנים) לטובת צ'כוסלובקיה. גרבסקי הסכים לדרישות אלו.

הוויתורים של גרבסקי בוועידת ספא הביאו להתפטרות ממשלתו זמן קצר לאחר תום הוועידה, ב-24 ביולי 1920. תחתיה קמה ממשלה חדשה בראשותו של וינצנטי ויטוס.

ראו גם
------

* קו קרזון
**סטיב בונד** (נולד ב-22 באפריל 1953) הוא שחקן ודוגמן ישראלי-אמריקאי. אביה של רוכבת קפיצות הראווה אשלי בונד.

ביוגרפיה
--------

בונד נולד בחיפה בשם שלמה גולדברג לאם שעלתה מרומניה ולאב שעלה מהונגריה. כילד שיחק בסרט ההרפתקאות "טרזן ונער הג'ונגל" מסדרת סרטי טרזן.

בשנת 1969 שיחק את דמותו הצעירה של קירק דאגלס בסרט "ההסדר".

ב-1974 הופיע בפרק של הסדרה המשטרתית "McCloud".

באוקטובר 1975 הופיע בעירום מלא במגזין פלייגרל.

בשנת 1976 שיחק בסרט האימה המתרחש בבית ספר תיכון "Massacre at Central High".

ב-1979 שיחק בקומדיית הסקס "H.O.T.S." שלצידו כיכבו מספר נערות פלייבוי.

בשנת 1981 גילם עיתונאי בסרט "נס על הקרח" העוסק בנבחרת ארצות הברית בהוקי קרח במהלך אולימפיאדת לייק פלאסיד.

מ-1983 ועד 1985 שיחק תפקיד קבוע באופרת הסבון "בית חולים כללי". בשנת 1988 שיחק בתפקיד הראשי בסרט הפעולה "Picasso Trigger".

ב-1989 הצטרף לקאסט של הסדרה "סנטה ברברה". באותה שנה גם שיחק בפרק של צער גידול בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

* סטיב בונד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* סטיב בונד, באתר AllMovie (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14157288d (data)
* ISNI: 0000 0000 7748 1114
* VIAF: 107600573
* WorldCat: viaf-107600573

 |