recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
סמל שבוע החלל העולמי
**שבוע החלל העולמי** (באנגלית: **World Space Week**, בראשי תיבות: **WSW**) הוא מיזם חינוכי בינלאומי בחסות האו"ם. מטרת שבוע החלל היא העלאת המודעות לחקר החלל באמצעות קיום פעילויות רבות במועד קבוע מדי שנה, שייצרו התעניינות מצד הציבור והתקשורת. שבוע החלל העולמי מצוין מדי שנה בין ה-4 באוקטובר לבין ה-10 באוקטובר. שבוע החלל העולמי קיבל את חסות האו"ם לאחר ועידת החלל הגדולה שנערכה בשנת 1999 - UNISPACE III. החלטת העצרת הכללית של האומות המאוחדות קבעה את מועדי שבוע החלל, והחליטה כי משרד האו"ם לענייני החלל החיצון יפקח על הפעילויות ויפיק את הדו"חות השנתיים.

משמעות המועדים של שבוע החלל העולמי
----------------------------------

שבוע החלל העולמי נקבע בתאריכים רבי חשיבות להיסטוריה של חקר החלל - ה-4 באוקטובר (1957) מציין את מועד שיגורו לחלל של הלוויין הראשון, הספוטניק 1, וה-10 באוקטובר (1967) מציין את יום חתימתה של אמנת החלל החיצון, באו"ם, המסדירה את הפעילות האנושית והמחקרית בחלל.

סוגי פעילויות בשבוע החלל העולמי
-------------------------------

במסגרת שבוע החלל העולמי מתקיימות מגוון פעילויות, הכוללות הרצאות, הקרנת סרטים, תצפיות כוכבים, שיגור רקטות, תחרויות וחידונים בנושאי חלל, ימי עיון, שעורים מיוחדים באקדמיה, סיור במפעלי ומתקני חלל, ועוד. הפעילויות מאורגנות בכל מדינה על ידי מתאם לאומי, והוא מספק חומרים ורעיונות לפעילות. באחריותו לכתוב את סיכום הפעילויות שנערכו במדינתו. מדי שנה מפרסם האו"ם דו"ח שנתי המסכם את שבוע החלל העולמי.

בשנת 2007 אורגנה תחרות בין תלמידים מרחבי העולם, והזוכה טס במטוס המדמה את תנאי חוסר הכבידה השוררים בחלל.

נושא מרכזי
----------

פוסטר שבוע החלל העולמי - 2007
מדי שנה נבחר נושא מרכזי לפעילויות שבוע החלל העולמי. נושאי שבוע החלל העולמי בשנים האחרונות:

* 2000 - מילניום החלל מתחיל
* 2001 - השראה מהחלל
* 2002 - חלל וחיי היום יום
* 2003 - חלל: האופק שמעבר לכדור הארץ
* 2004 - חלל לפיתוח בר קיימא
* 2005 - תגלית ודמיון
* 2006 - חלל לשימור החיים
* 2007 - 50 שנה בחלל
* 2008 - חקירת היקום
* 2009 - חלל בשביל חינוך
* 2010 - מסתורי היקום
* 2012 - חלל למען בטיחות וביטחון האדם
* 2013 - חוקרים את מאדים - ומגלים את כדור הארץ
* 2014 - ניווט באמצעות החלל
* 2015 - תגליות
* 2016 - חישה מרחוק
* 2017 - חקר עולמות חדשים בחלל
* 2018 - החלל מאחד את העולם
* 2019 - הירח: השער לכוכבים
* 2020 - לוויינים משפרים את החיים
* 2021 - נשים בחלל

מספר המדינות הנוטלות חלק בשבוע החלל העולמי
------------------------------------------

בשבוע החלל העולמי משתתפות כמאה שלושים ושתיים מדינות מרחבי העולם. ישראל שותפה למיזם החל משנת 2003.

שותפים
------

שותפים גלובליים: יום האסטרואיד, אסטרונומים ללא גבולות (AWB), האגודה האסטרונומית של האוקיינוס השקט, Explore Mars, הפדרציה הבינלאומית לאסטרונאוטיקה, המצפה הבינלאומי להתבוננות בליל הירח, אגודת כפר הירח (MVA), התאחדות תעשיית הלוויינים (SIA), קרן החלל, המועצה המייעצת לדור החלל, SpaceRef, החלל לאנושות (S4H), חלל באפריקה, SSPI, ‏SpaceWatch.Global, האגודה הפלנטרית, משרד האו"ם לענייני החלל החיצון, מודעות ליקום (UNAWE), ‏WIA-Europe, הלילה של יורי.

שותפים אזוריים: בית הספר לאסטרונאוטים בצ'ילה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שבוע החלל העולמי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של שבוע החלל העולמי
* אתר שבוע החלל העולמי
* אירועי שבוע החלל העולמי בישראל, באתר סוכנות החלל הישראלית
* תחילת עידן החלל בישראל, בבלוג של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון
בגנטיקה, **מחסום וייסמן** הוא שם כולל לעיקרון לפיו מידע תורשתי זורם רק מתאי נבט אל תאי הגוף (תאים סומטיים), ולא בכיוון ההפוך.

לעיקרון חשיבות רבה בפתרון הסוגיות האתיות של ריפוי גני. מחסום וייסמן קובע שמוטציה של תא סומטי לא עוברת לתאי הנבט ולכן אינה יכולה לעבור לדורות הבאים. מטרת הטיפול בריפוי גני היא שינוי של אלמנטים גנטיים של התאים הסומטיים, ולכן אם המחסום היה נשבר, השינוי היה עובר אל תאי המין והיה יכול לגרום לשינוי בגנום, וכך גם לשינוי במין.

לעיקרון גם חשיבות בהבנה שלנו את עקרונות האבולוציה ואת מידת ההפרדה הקיימת בין המינים השונים. שבירת העיקרון מהווה עדות לאלמנטים של לאמארקיזם בטבע - תורשה של תכונות נרכשות.

היסטוריה
--------

העיקרון נהגה במהלך המאה ה-19 על ידי הביולוג הגרמני אוגוסט וייסמן. הוא הוכיח שאין העברה תורשתית של תכונות נרכשות, בניסוי בו חתך את הזנבות של עכברים במשך 22 דורות, הכליא עכברים כרותי-זנב, והראה שבכל הדורות לא נולד אף עכבר כרות-זנב.

השגות עדכניות על העיקרון
------------------------

רוב ההשגות על עקרון וייסמן בימינו סובבות סביב קיומו של האנזים רוורס טרנסקריפטאז, אשר מסוגל לבצע רטרושעתוק, תהליך כימי שבו DNA נוצר מ-RNA. בעולם החיידקים מצטברות עדויות רבות להעברה גנטית אופקית (*horizontal gene transfer*), שבה גנים עוברים בין יצורים שונים, לעיתים תוך שימוש בווירוסים ממשפחת הרטרווירוסים. וירוסים אלה משתלבים בגנום של המאחסן שלהם ובמהלך הכניסה והיציאה מן הכרומוזום הם עשויים להעביר חומר גנטי מתא לתא. כך מידע גנטי מסוגל לעבור בין אורגניזמים, שלא דרך מנגנוני התורשה המקובלים.

עם זאת, כמות העדויות נגד המחסום עדיין זניחה ואין עוררין על כך שהוא נשבר לעיתים רחוקות בלבד.

ראו גם
------

* אפיגנטיקה
**נחל שלף** הוא נחל איתן באזור רמות מנשה. הוא אחד מיובליו של נחל דליה. שמו של הנחל בערבית ואדי אלפואר (בתרגום לעברית: "הנחל השופע מים"). בשנת 2008 הוכרז אזור המשתרע על פני כ-800 דונם באזור נחל דליה ויובליו כשמורת טבע.

תוואי הנחל
----------

תחילתו צפונית לקיבוץ עין השופט, חיבורו לנחל דליה דרומית מזרחית ליישוב בת שלמה. שני מעיינות נובעים באזור הנחל העליון לצד כביש 672 המוביל מאליקים לקיבוץ דליה, עין דמומית ועין שלף. מימיו של הנחל אינם ראויים לשתייה.

צמחיית הנחל
-----------

את המעיינות עוטפת צמחיית סבך האופיינית לנחלים. ניתן לחזות בערבה, פטל, צבר מצוי, צפצפה, תאנה, רימון וגפן. ליד גבעה 186 פורחים כלניות, רקפות וצבעונים בעונתם.

עין מחוללים

אתרים באזור הנחל
----------------

צפונית לנחל ממוקם הכפר הערבי דאלית א-רוחה (אנ') שנחרב בשנת 1948 במלחמת העצמאות ותושבי הכפר ברחו לג'נין. דרומית מערבית למעיינות ניתן לראות שרידי טחנת קמח ואמת המים. טחנה זו שימשה את הכפר הערבי ששכן במקום. המים הגיעו אליה מהמעיינות. בהמשכו של נחל שלף נובע מעין נוסף, עין מחוללים. שמו של מעיין זה מזכיר את אסיפות המתיישבים שבהן יצאו במחולות התושבים, ליד קיבוץ דליה. מהמעיין ממשיכה "דרך המוביל". הדרך פונה לכיוון מערב ובהמשך לדרום. הדרך עוברת מעל המוביל המים הארצי. לאורכו של הנחל מסלול המסומן בצבע כחול ופונה לגבעה 186. בהמשך מובילה דרך זו אל נחל דליה. בגבעה תצפית על רמות מנשה והאזור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נחל שלף** בוויקישיתוף
* ספי בן-יוסף, נחל שלף: בצל שדרת הפטל, באתר ynet, 9 ביוני 2005
* ירמי בן עמיר,  נחל שלף 2020, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:19)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמורת נחל דליה ויובליו, טבע ונופים בישראל
2. 1 2 3  סלמאן אבו רוכן, יעקב שורר, **כרך 5: הכרמל וחופו ורמות מנשה / מדריך ישראל החדש: אנציקלופדיה, מסלולי טיול**, תל אביב, ידיעות אחרונות, 2001, ע"מ 171-170
**שכונת נחליאל** שבחדרה היא שכונה שנוסדה על ידי עולי תימן בחדרה. השכונה הוקמה על הרכס המזרחי של גבעת הכורכר בפינה הצפונית מזרחית של חדרה דאז, בסמוך לנחל חדרה.
ראשוני שכונת נחליאל עלו ארצה בשנים 1910–1912 לאחר שהמשרד הארצישראלי יזם שליחות לתימן כדי לעודד את עליית היהודים לארץ. השכונה נקראה על שם המשוררת היהודיה-אמריקנית אמה לזרוס (נחלת אמה לזרוס). 

אדמת השכונה שהשתרעה על 100 דונם נרכשה בידי הקק"ל (קרן קיימת לישראל) מוועד המושבה ביום כ"ג בתשרי תרע"ג (1912) מרכישת הקרקע עד לתחילת הבנייה עבר זמן קצר מאוד -כחודש ימים, דבר המעיד על הצורך הדחוף למצוא קורת גג לתימנים לפני שהחורף מגיע. סעדיה מסורי מראשוני נחליאל מעיד: "בקושי מצאנו רפת, שהייתה בלי חלונות ודלתות, שם ישנו הנשים והילדים. המבוגרים ישנו בחוץ, כמה חודשים ישנו בחאן, ארבע משפחות בחדר אחד במשך שנתיים עד שבנו את שכונת נחליאל". בסה"כ נבנו 20 בתים ועוד כ-25 משפחות התגוררו בצריפים. בשנת תרפ"ו (1926) לאחר מספר שנים שהמתיישבים החדשים התפללו בבתי כנסת זמניים, נבנה משכן בית הכנסת הגדול בנחליאל שפעיל עד היום ומכיל קרוב ל-200 מקומות ישיבה.

לאחר מלחמת העולם הראשונה ותחילת תקופת המנדט בשל קשיי הזמן החלו התימנים לגדל דבורים ולמכור דבש שמהר מאוד רכש לו שם טוב בשל איכותו. המתיישבים התימנים קלטו את אחיהם שעלו אחריהם.

במשך שנים רבות פעלה בשכונה קבוצת הכדורגל הפועל נחליאל, ששיחקה שנים רבות בשנות ה-60- וה-70 בליגה הארצית (אז השנייה בחשיבותה).

כיום שינתה מעט השכונה את צביונה המקורי, רוב הבתים הישנים שופצו והוגדלו, מהם שנהרסו. הלכה למעשה השכונה כיום מחוברת לשכנתה מצפון גבעת-ביל"ו שאף היא מאוכלסת ברובה ביוצאי תימן אולם היא נוסדה רק בשלהי שנות ה-40 של המאה ה-20.

קישורים חיצוניים
----------------

מישאל מסורי כספי, נחליאל - יחסי שכנים בשנותיה הראשונות, בתוך: פעמים 10, יד יצחק בן-צבי ירושלים ה'תשמ"ב

* מידע על אתר נחליאל, בארכיון המנדטורי באתר רשות העתיקות

הערות שוליים
------------

1. ↑  הכדורגל כלי ל"תיקון" אי שוויון בחברה רב תרבותית ./2010 ד"ר דליה שחף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 316602571
* WorldCat (עם VIAF): 316602571

 |
**ג'ונתן האוסמן דייוויס** (באנגלית: **Jonathan Howsmon Davis**) (נולד ב-18 בינואר 1971) הוא סולן להקת הנו-מטאל קורן.

ביוגרפיה
--------

נולד בבייקרספילד שבקליפורניה, שם הוא חי עם אביו, אמו ואחיו למחצה מארק צ'אבס, סולן לשעבר ב-adema וסולן Midnight Panic. דייוויס סבל מאסתמה בילדותו, ובגיל 5 הוא קיבל התקף קשה שגרם לאשפוזו. בנוסף, הוא גם סבל מהתעללות קשה מצד קרוב/קרובה של המשפחה שלהם, על מה שקרה לו הוא כתב את השיר Daddy של קורן. 
בילדותו, קיבל דייוויס את מערכת התופים הראשונה שלו ואז הוא התחיל להתעניין במוזיקה. הלהקה המועדפת עליו הייתה הקיור.

הקריירה המוזיקלית של דייוויס החלה עם להקה בשם סקסארט. שניים מחברי הלהקה ראו אותו שר והציעו לו להצטרף אליהם. שם הלהקה שונה ל"קורן".
דייוויס בדרך כלל נראה בהופעות ובקליפים רבים משתמש בסטנד למיקרופון שעוצב על ידי הפסל והאמן השווייצרי הנס רודי גייגר.

מנגן על חמת חלילים, גיטרה חשמלית, תופים וכלים נוספים.

חיים אישיים
-----------

דייוויס היה נשוי פעמיים. לראשונה הוא נישא ב-1998 לחברתו בתיכון רנה פרץ. לזוג נולד בן בשם נתן. הם התגרשו ב-2001. ב-5 באוקטובר 2004 הוא נישא לשחקנית הפורנו לשעבר דיוון דייוויס. ב-2005, נולד בנו השני, פירייט, וב-28 באפריל 2007, נולד בנו השלישי, זפלין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ונתן דייוויס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'ונתן דייוויס (באנגלית)
* ג'ונתן דייוויס, ברשת החברתית פייסבוק

* ג'ונתן דייוויס, ברשת החברתית טוויטר

* ג'ונתן דייוויס, ברשת החברתית אינסטגרם

* ג'ונתן דייוויס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ג'ונתן דייוויס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* ג'ונתן דייוויס, באתר אייטונס (באנגלית)

* ג'ונתן דייוויס, באתר ספוטיפיי

* ג'ונתן דייוויס, באתר AllMusic (באנגלית)

* ג'ונתן דייוויס, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* ג'ונתן דייוויס, באתר דיזר

* ג'ונתן דייוויס, באתר Discogs (באנגלית)

* ג'ונתן דייוויס, באתר Songkick (באנגלית)
* הבלוג הרשמי של ג'ונתן דייוויס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1516075
* BnF: cb14053572q (data)
* GND: 1033281239
* ISNI: 0000 0000 7825 1708
* LCCN: n2006085712
* MusicBrainz: adfa9d07-123c-4dc8-b1bb-99282b166b60
* NKC: ola2002152434
* VIAF: 172149294097280520781
* WorldCat: lccn-n2006085712

 |
סליל (באוריינציית יד-ימין) המתואר על ידי (cos(t), sin(t), t) מ t=0 ועד t=4π. החצים מסמנים כיוון גדילה של t.
**סליל** (באנגלית: **Helix**) היא צורה גאומטרית המתוארת על ידי עקומה חלקה במרחב אשר לה תכונה המגדירה שהמשיק בכל נקודה יוצר זווית קבועה עם ישר הנקרא ה"ציר".

דוגמאות נפוצות הן הצורה המוכרת ביותר של קפיץ או מסעד היד במדרגות ספירליות.

מולקולת ה-DNA מורכבת משני סלילים שזורים וכן חלבונים רבים בעלי תתי מבנים בצורת סליל הקרויים "סליל אלפא".

תיאור מתמטי
-----------

במתמטיקה, סליל הוא יריעה 1-ממדית במרחב התלת־ממדי. ניתן לתאר סליל בהרבה צורות פרמטריות, אך הפשוטה מביניהם היא:

{\displaystyle x(t)=\cos(t),\,}
{\displaystyle y(t)=\sin(t),\,}
{\displaystyle z(t)=t.\,}
או בקואורדינטות גליליות:

{\displaystyle r(t)=1,\,}
{\displaystyle \theta (t)=t,\,}
{\displaystyle h(t)=t.\,}
עבור {\displaystyle t\in [0,T]} אורך המסילה הוא {\displaystyle T\cdot {\sqrt {2}}}.

  

סליל המורכב מרכיבי סינוס בצירים X ו Y.

דוגמאות
-------

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סליל** בוויקישיתוף
* סליל, באתר MathWorld (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007538499105171
* LCCN: sh85078679

 |
**אוסקר חַאיֶיס** בגרמנית: **Oscar Chajes**; 14 בדצמבר 1873, ברודי – 28 בפברואר 1928, ניו יורק) היה שחמטאי יהודי-אוסטרי-אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

חאייס היה יהודי שנולד בברודי שבגליציה, האימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום אוקראינה). בשנת 1909 הוא זכה באליפות ארצות הברית הפתוחה באקסלסיור. בשנת 1910 הגיע למקום השני בשיקגו. בתחילת 1911 חלק מקום 3–4 בניו יורק ובקיץ אותה שנה חלק מקום 23–26 עם 8.5/25 בתחרות קרלסבד, תחרות בה השתתפו 26 שחקנים והייתה מהחזקות שבתחרויות השחמט אי פעם. 17 מתוך 25 השחמטאים המובילים בעולם נטלו חלק בתחרות זו שאותה ניצח ריצ'רד טייכמן. למרות מיקומו הנמוך זכה בתואר אמן כמו גם בשניים מפרסי היופי שחולקו בתחרות, על ניצחונותיו נגד סבלי גריגורייביץ' טרטקובר

ויוליוס פרליס.

בשנת 1913 חלק מקום 5–6 בתחרות בניו-יורק, מקום 4–5 בתחרות אחרת בניו-יורק ומקום 3 בתחרות נוספת בניו-יורק. כמו כן חלק מקום 4–5 בתחרות שהתקיימה בהוואנה, תחרות בה ניצח פרנק מרשל. בתחרות זו השתתפו שניים מעשרת החזקים בעולם, וחמישה מתוך 48 המובילים בעולם.

במהלך מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1914, חלק חאייס מקום 2–3 בתחרות ניו-יורק (ניצח: אדוארד לסקר). בשנת 1915 חלק חאייס מקום 3–4 בתחרות ניו-יורק. בתחרות לזכרו של רייס, שהתקיימה בניו-יורק בחודשים ינואר-פברואר 1916 הגיע חאייס למקום השלישי (חוסה ראול קפבלנקה ניצח). בשנת 1917 ניצח חאייס בתחרות רוצ'סטר (אליפות ניו-יורק). ביולי 1918 הגיע שני אחרי אברהם קופצ'יק בתחרות ריי-ביץ'.
בחודשים אוקטובר-נובמבר 1918 הגיע למקום הרביעי בתחרות ניו-יורק (מועדון השחמט במנהטן).

לאחר המלחמה, באוגוסט 1919 הגיע חאייס למקום השלישי בתחרות טרוי. בשנת 1920 ניצח בתחרות ניו-יורק. בשנת 1923 חלק מקום 17–18 בתחרות קרלובי וארי ומקום 7–8 בתחרות הקונגרס האמריקני התשיעי שהתקיימה בניו ג'רזי. בשנת 1924 ניצח בתחרות ניו-יורק ובשנת 1926 הגיע למקום ה-11 בתחרות שיקגו, תחרות בה ניצח מרשל.

חאייס קיים שני דו-קרבות מול דוד ינובסקי: בשנת 1913 בהוואנה שם הפסיד +0 -2 =1 ובשנת 1918 בניו-יורק שם ניצח +7 -5 =10 (שבעה ניצחונות, חמישה הפסדים ועשר תוצאות תיקו). להלן אחד המשחקים:

חאייס היה האדם האחרון שניצח את קפבלנקה, בתחרות ניו-יורק בשנת 1916, לפני פרק הזמן של שמונה שנים בו איש לא הצליח לנצח את קפבלנקה במשחק תחרותי. 

ניצחון של חאייס מול אהרון נימצוביץ':

חאייס מת בניו-יורק בשנת 1928.

קישורים חיצוניים
----------------

* אוסקר חאייס, באתר צ'סגיימס (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  זהו הכתיב הלועזי של השם העברי "חַיוּת", בהגייה אשכנזית.
2. ↑  Chess and Jews.
**אוסקר סטרוק** (בלטבית: **Oskars Stroks**;‏ 18 בינואר 1893 – 22 ביוני 1975) היה מלחין ופסנתרן יהודי לטבי, עוד בחייו הוא קיבל את התואר "מלך הטנגו".

קורות חיים
----------

סטרוק נולד בעיר דינבורג שבאימפריה הרוסית, כיום מקום זה הוא דאוגבפילס בלטביה. אביו, דוד סטרוק (1840-1920), היה מוזיקאי בצבא וניגן בפסנתר, חליל צד וקלרינט. אמו, חווה סטרוק, נולדה ביקבפילס והתיישבה עם בעלה בדינבורג בשנת 1860 לערך. לדוד וחווה סטרוק היו שמונה ילדים כאשר לייב-אוסקר היה הצעיר מבניהם. 

בגיל 10 הלחין סטרוק את הרומאנס הראשון שלו. בגיל 11 התקבל לקונסרבטוריון בסנקט פטרבורג, למד נגינה בפסנתר וסיים בהצטיינות בגיל 16. בזמן הלימודים ואחריהם, עבד כפסנתרן במסעדות וליווה בפסנתר סרטים אשר צולמו אז ללא קול. בשנת 1914 התחתן עם לואיזה פאדאנלי–שוסטר (הוריה מאוסטריה ואיטליה)ף ב-1919 נולדה להם ביתם ורה (נפטרה ב-2012). סטרוק פתח בעיר ריגה שבלטביה בית דפוס לייצור תווים. הוא היגר לפריז, וגם שם הקים בית דפוס, אך העסק בפריז לא הצליח, בית הדפוס פשט רגל וסטרוק עזב את פריז. 

את כינויו "מלך הטנגו" קיבל סטרוק בשנת 1930 לערך והחל להיות מפורסם מאוד ברחבי אירופה. השירים הפופולריים הראשונים שלו בסגנון טנגו הם "עיניים שחורות" ו"תגידו למה". ב-1935 נסע למסע הופעות בסין וביפן, זאת בזכות אחיו אשר סידר לו מקומות להופיע שם. ב-1941, עת לפני שהנאצים פלשו לריגה, סטרוק ומשפחתו הספיקו לעזוב ברכבת האחרונה אשר יצאה לקזחסטן. בזמן מלחמת העולם השנייה הופיע סטרוק לפני החיילים של הצבא האדום, והתקבל לארגון המלחינים של ברית המועצות. בסיומה של המלחמה, שרר בלטביה שלטון סובייטי. אוסקר סטרוק התיישב ועבד במוסקבה. בשנת 1948, בריגה, סטרוק גורש מן הארגון מכיוון שהשלטון החליט ששיריו לא התאימו לאידאולוגיה הסובייטית. שיריו נהיו לאסורים והוא כתב מוזיקה בלבד. כמו בצעירותו, הוא עבד בשנית כפסנתרן במסעדות.

סטרוק נפטר בגיל 82, ב-22 ביוני 1975 בריגה, עוד בזמן השליטה הסובייטית בלטביה, העיתונות והשלטון אפילו לא הזכירו את שמו על מותו. לאחר פירוק ברית המועצות, שמו של אוסקר סטרוק, הוחזר לרשימת המלחינים של לטביה. 

סטרוק כתב יותר מ-300 מנגינות. נוסף על כך, הוא כתב רומאנסים, שירים, וואלסים, פוקסטרוטים, ומנגינות לסרטים. ישנו גם שיר בעברית - "על שפת הכנרת" - בשיר זה השתמשו במוזיקה של סטרוק מהטנגו המפורסם שלו "עיניים שחורות".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוסקר סטרוק** בוויקישיתוף

* אוסקר סטרוק, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אוסקר סטרוק, דף שער בספרייה הלאומית
* קורות חיים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007463017805171
* BnF: cb141393862 (data)
* GND: 1222111373
* ISNI: 0000 0000 5086 0624
* LCCN: no2008120350
* LNB: 000037171
* MusicBrainz: e12b8ee3-b9a9-4d94-900f-34363b893359
* VIAF: 21962031
* WorldCat: lccn-no2008120350

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באחת מארבע רוחות השמים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו דרום (פירושונים), דרומי (פירושונים).

**דרום** הוא אחת מארבע רוחות השמים. הוא הפוך לצפון ונמצא בזווית ישרה למזרח ולמערב. הדרום נמצא באזימוט 180 מעלות.

הדרום האמיתי הוא הכיוון לקצה הדרומי האמיתי של ציר סיבוב כדור הארץ, המכונה הקוטב הדרומי. הקוטב הדרומי נמצא באנטארקטיקה. הקוטב הדרומי המגנטי אינו זהה לקוטב הדרומי ונמצא במרחק קטן ממנו.

המונח **הדרום** משמש לעיתים כדי להתייחס למדינות או קבוצות מתקדמות פחות מבחינה טכנולוגית ותרבותית בעולם בשל ההכללה שקובעת שרוב המדינות מסוג זה נמצאות בחצי הכדור הדרומי.

האדריכל והפילוסוף האמריקאי ריצ'רד באקמינסטר פולר פיתח את מפת דימקסיון שאחד ממאפייניה הוא העדר הטיה תרבותית בין צפון לדרום היות שבמפה זו הצפון איננו למעלה והדרום אינו למטה (יצוין שקיימות מפות, בעיקר במספר מדינות בחצי הכדור הדרומי, בו הדרום נמצא למעלה).

בארצות הברית, המונח **הדרום** משמש גם כדי להתייחס למדינות דרום-מזרח ארצות הברית שפרשו מהאיחוד במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית.

אטימולוגיה
----------

השם דרום מופיע כבר בתנ"ך, ושם ישנם גם כינויים נוספים לכיוון זה: נגב, תימן וימין.
יש אומרים שהמילה "דרום" היא הלחם בסיסים של המילים "דר" ו-"רום" משום שהשמש נמצאת ברום השמיים כאשר היא עוברת ברוח שמים זו. מאותה סיבה המזרח נקרא מזרח כי שם זורחת השמש ומערב כי שם מתערבבים היום והלילה, והצפון כי מקום זה צפוּן מאור השמש

הכינוי נגבה הוא על שם שהדרום מנוגב (מיובש וצחיח) ממים.

הכינויים: ימין ותימן/תימנה, הם מפני שהמזרח מכונה גם קדם/קדמה/קדימה והמערב אחור/אחרון. לכן כאשר פנינו קדימה למזרח, הרי שהדרום מימיננו והצפון משמאלנו. היות שהשמש נחשבה למקור חיות עלי האדמה, הנטייה התאולוגית/קלאסית הייתה להתייחס לכיוון זה כבעל חשיבות רבה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **דרום** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **דרום** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  רמב"ן, ספר שמות, פרק כ"ו, פסוק י"ח.
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת תמורה, דף ט"ז, עמוד א'.

| **רוחות השמיים** |
| --- |
| 

|  |
| --- |
|  

צפון
מזרח • מערב
דרום

**ראו גם**: שושנת הרוחות • מצפן |

 |
גנרל **קורט פון גרייף** (בגרמנית: **Kurt von Greiff**;‏ 24 בפברואר 1876 – 6 במרץ 1945), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

פון גרייף נולד ב-24 בפברואר 1876 בשטוטגרט, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, להיינריך אויגן פון גרייף (1844-1912), שהיה גנרל לויטננט בצבא ממלכת וירטמברג. בשנת 1894 התגייס פון גרייף לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-126 (וירטמברג ה-8 - פרידריך הראשון, הדוכס הגדול של באדן), וב-18 באוקטובר 1895 הוא הוסמך כקצין והועלה לדרגת לוטננט. ב-1 באוקטובר 1903 הוא החל את לימודיו באקדמיה הצבאית, שם הועלה ב-2 באפריל 1905 לדרגת אובר לויטננט. ב-1 באוקטובר 1910 הוא מונה לקצין מטה בקורפוס ה-17, ובתחילת 1912 הוא מונה למפקד פלוגה בגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-121 (וירטמברג ה-3 - וירטמברג הישנה). באביב 1914 הוא מונה לקצין אג"ם של הדיוויזיה ה-34, ואף לחם עמה בתחילת מלחמת העולם הראשונה. ב-28 בנובמבר 1914 הוא הועלה לדרגת מיור, ובסתיו 1915 הוא מונה לקצין אג"ם בקורפוס ה-6. בקיץ 1917 הוא מונה לקצין מטה בארמייה השישית, ובסוף אותה שנה הוא מונה לקצין אג"ם בקורפוס המילואים ה-25. על פעולותיו בקרבות קיבל פון גרייף את עיטורי פור לה מריט, צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר פון גרייף ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1920 הועלה פון גרייף לדרגת אוברסט לויטננט, וב-1 באפריל 1923 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באוקטובר 1923 הוא מונה לקצין מטה ברגימנט הרגלים ה-13 (וירטמברג), וב-1 באפריל 1925 הוא מונה למפקד הרגימנט. ב-1 באוקטובר 1926 הוא מונה למפקד הכוחות של וירטמברג, וב-1 בנובמבר 1927 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-28 בפברואר 1928 הוא מונה למפקח הכללי על בתי הספר לנשק, וב-1 ביוני 1929 אף הועלה לדרגת גנרל לויטננט, אולם ב-30 בספטמבר 1929 הוא פרש מהצבא.

### מלחמת העולם השנייה

ב-26 באוגוסט 1939 התגייס פון גרייף מחדש, במהלך הכוננות לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, ומונה למפקד האזור האחורי ה-592. במרץ 1940 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-45, ובמהלך המערכה על צרפת החזיק עמו עמדות בקו הגבול, כחלק מהארמייה הראשונה. ב-1 בספטמבר 1940 הועלה פון גרייף לדרגת גנרל חיל הרגלים, וב-13 בנובמבר 1940 הוא מונה למפקד הקורפוס הממונע ה-3. ב-15 בינואר 1941 חזר פון גרייף לפקד על הקורפוס ה-45, ובאפריל 1942 הועבר לעתודת המילואים. ב-31 באוגוסט 1942 פרש פון גרייף מהצבא, וב-6 במרץ 1945 הוא מת בביתו באיזני אים אלגאו.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורט פון גרייף באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ליתר דיוק - הפיקוד המיוחד הגבוה ה-45 (Höheres Kommando z.b.V. XXXXV)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1050469313
* VIAF: 308204348
* WorldCat: viaf-308204348

 |
אבן החן אלכסנדריט
**נילס גוסטף נורדנשלד** (בשוודית: **Nils Gustaf Nordenskiöld**; ‏12 באוקטובר 1792 – 2 בפברואר 1866) היה מינרלוג פיני (בן המיעוט השוודי) ומגלה ארצות. הוא היה אביו של חוקר הארצות אדולף אריק נורדנשלד.

חייו
----

נורדנשלד נולד בדרום פינלנד שהייתה אז תחת שלטון רוסי. לאחר שלמד מינרלוגיה בפינלנד ובשוודיה מונה נורדנשלד כמפקח על המכרות בפינלנד. ב-3 באוקטובר 1819 הוא מונה כחבר של האקדמיה הרוסית למדעים, מוסד שהוקם בהוראתו של הצאר, פיוטר הגדול ב-1724.

נורדנשלד גילה ותיאר מספר מינרלים שלא היו ידועים קודם בפינלנד וברוסיה. ב-1820 פרסם נורדנשלד מסה שהייתה הספר המדעי הראשון על מינרלים בפינלנד. בנוסף יצאו מאמרים פרי עטו לאור בכתבי עת זרים, שהבטיחו את פרסמו מחוץ לסקנדינביה. את האהבה לידע הקפיד נורדנשלד להעביר לבנו, אדולף אריק נורדנשלד, שברבות הימים נודע בזכות עצמו כחוקר ארצות.

נורדנשלד חזר לפינלנד ב-1823, וב-1828 מונה למפקח כללי על מועצת המכרות שאך נוסדה בהלסינגפורס (שמה הקודם של הלסינקי), משרה בה החזיק עד מותו ב-1865.

גילוי אבני החן
--------------

על פי סיפור ידוע, אבל שנוי במחלוקת, גילה נורדנשלד את האלכסנדריט ביום הולדתו ה-16 של יורש העצר הרוסי אלכסנדר ב-17 באפריל 1834 וקרא לו לכבודו של הצאר העתידי. אומנם נכון שנורדנשלד שגילה את האלכסנדריט, אבל לא ייתכן שהוא גילה את האבן ונתן לה את שמה ביום הולדתו של אלכסנדר. התגלית המקורית של נורדנשלד התרחשה כתוצאה מבחינה של דגימת מינרל חדשה שקיבל מהדוכס לב אלכסייביץ פרוֹבסקי, שבתחילה הוא זיהה בטעות כאזמרגד. הקשיות הגבוהה של האבן הפתיעה אותו והוא החליט להמשיך את מחקריו בה. מאוחר יותר באותו ערב, כשהביט בדגימה לאור הנר, הוא הופתע לראות כי צבע האבן השתנה מירוק לאדום פטל. מאוחר יותר הוא אישר את גילויו של סוג חדש של כריזובריל והציע לכנותו "דיאפניט" (מיוונית "די" – שניים ו"אפאנס" בלתי נראה או "פאן" להיראות). אבל לדוכס פרובסקי היו תוכניות משלו להשתמש בממצא הנדיר על מנת לזכות בהכרת תודה של המשפחה המלכותית על ידי הגשת האבן כשי לצאר לעתיד ולקרוא לה אלכסנדריט לכבודו ב-17 באפריל 1834, אבל רק ב-1842 התפרסם לראשונה תיאור הסוג החדש משנה הצבעים של הכריזובריל תחת השם אלכסנדריט.

ב-1849 בחן נורדנשלד אבן חן שכונתה "הכריזוליט של הרי האורל" וגילה שבעצם הייתה זו וריאציה ירוקה של אנדרדיט, סוג של גארנט. והוא הציע לאבן החן החדשה את השם דמנטואיד (דמוי יהלום) שהתקבל מאז כשם אבן החן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נילס גוסטף נורדנשלד** בוויקישיתוף
* מדריך לאספנים של אלכסנדריט, אבן הצאר
* האקדמיה הרוסית למדעים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 14068516
* GND: 117056006
* ISNI: 0000 0000 5961 8578
* LCCN: no2018111096
* NKC: jo20191060834
* SELIBR: 323207
* VIAF: 72161489
* WorldCat: lccn-no2018111096

 |
בתורת החבורות, למושג **סדר** יש שתי משמעויות שונות, אך קשורות.

סדר של חבורה
------------

הסדר של חבורה הוא העוצמה שלה, {\displaystyle |G|}, כלומר מספר האיברים אם החבורה סופית.

משפט לגראנז', שהוא בין המשפטים הבסיסיים בתורת החבורות, קובע שהסדר של חבורה סופית מתחלק בסדר של כל תת-חבורה שלה.

מהסדר של חבורה (סופית) אפשר להסיק רבות על המבנה שלה. בין המשפטים הבסיסיים בכיוון זה אפשר למנות את משפט קושי על קיומם של איברים בעלי סדר ראשוני, ואת משפטי סילו על קיומן של תת-חבורות שסדרן הוא חזקה של ראשוני.

סדר של איבר בחבורה
------------------

בהינתן חבורה G ואיבר כלשהו {\displaystyle g\in G}, הסדר של g שמסומן {\displaystyle o(g)} הוא המעריך הטבעי הקטן ביותר \,\!n שבחזקתו איבר g שווה לאיבר היחידה של החבורה, כלומר: g^{n}=e. אם לא קיים מספר שכזה, נאמר שהסדר של g הוא אינסופי, ונסמן {\displaystyle o(g)=\infty }. הסדר של איבר בחבורה הוא הסדר של החבורה הציקלית הנוצרת על ידי האיבר, ומכאן הקשר בין סדר של איבר לסדר של חבורה.

מסקנה מיידית ממשפט לגראנז' היא שהסדר של איבר בחבורה G מחלק את הסדר של G. זאת מכיוון שהחבורה הציקלית שנוצרת על ידי האיבר היא תת-חבורה של G שסדרה כסדר האיבר. לכן לפי משפט לגראנז' סדר זה מחלק את הסדר של G. 

מכאן נובעת מסקנה מיידית חשובה נוספת: בהינתן חבורה סופית G, כל איבר בחבורה בחזקת סדר החבורה שווה לאיבר היחידה. נראה זאת: יהא {\displaystyle g\in G} כלשהו, אז קיים k שלם כך ש-{\displaystyle k\cdot o(g)=|G|} (כי הסדר של g מחלק את הסדר של G). על כן: 
{\displaystyle g^{|G|}=g^{k\cdot o(g)}=\left(g^{o(g)}\right)^{k}=e^{k}=e}.

עוד מסקנה מיידית היא שחבורה מסדר שהוא מספר ראשוני היא בהכרח ציקלית, וכל איבר פרט ליחידה הוא יוצר שלה (שכן הסדר של כל איבר פרט לאיבר היחידה שווה לסדר החבורה).

דוגמה
-----

לחבורה הסימטרית {\displaystyle S\_{3}} יש את לוח הכפל הבא:


| • | *e* | *s* | *t* | *u* | *v* | *w* |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| *e* | *e* | *s* | *t* | *u* | *v* | *w* |
| *s* | *s* | *e* | *v* | *w* | *t* | *u* |
| *t* | *t* | *u* | *e* | *s* | *w* | *v* |
| *u* | *u* | *t* | *w* | *v* | *e* | *s* |
| *v* | *v* | *w* | *s* | *e* | *u* | *t* |
| *w* | *w* | *v* | *u* | *t* | *s* | *e* |

בחבורה זו יש שישה איברים, כלומר הסדר של החבורה, {\displaystyle |S\_{3}|}, הוא 6.  

לפי הגדרה, הסדר, {\displaystyle o(e)}, של איבר היחידה, e, הוא 1. הסדר של כל אחד מהאיברים {\displaystyle s,t,w} הוא 2 (מכפלת כל אחד מאיברים אלה בעצמו היא איבר היחידה), והסדר של כל אחד מהאיברים {\displaystyle u,v} הוא 3.

קישורים חיצוניים
----------------

* סדר, באתר MathWorld (באנגלית)
**אוסקר טנר** (בגרמנית: **Oscar Tenner**;‏ 5 באפריל 1880 – 24 בדצמבר 1948) היה שחמטאי יהודי-גרמני-אמריקאי.

קריירה
------

בתחילת הקריירה השחמטאית שיחק טנר במספר תחרויות בגרמניה. הוא ניצח במוקדמות והגיע למקום הרביעי בתחרות המבורג 1910, הגיע שביעי בתחרות ברלין 1911 (קארל אהוס ניצח), חלק מקום 9-10 בתחרות ורוצלב 1912 (ברנהרד גרגורי ניצח) , חלק מקום שלישי בתחרות יונגבונצלאו בשנת 1913 (קארל הרומאדקה ניצח) וחלק מקום 2-3 עם איליה רבינוביץ, אחרי המנצח הלגואה בתחרות מאנהיים 1914.

לאחר מלחמת העולם הראשונה חלק טנר מקום 6-7 בתחרות ברלין 1922 (ניצח: פרידריך זמיש) ולאחר מכן היגר לארצות הברית. שם שיחק פעמים רבות בתחרויות מועדון מנהטן ובתחרויות אחרות בניו-יורק. טנר חלק מקום 4-5 בתחרות בשנת 1922 (ניצח: מוריס שפירו), הגיע למקום החמישי בתחרות בשנת 1923 שבה ניצח אוסקר חאייס. טנר חלק מקום 7-8 בתחרות הופאטקונג בשנת 1923 (הקונגרס האמריקאי התשיעי, ניצחו אברהם קופצ'יק ופרנק מרשל .
טנר הגיע שני, אחרי חוסה ראול קפבלנקה וחלק מקום חמישי בתחרות בשנת 1924 בה ניצח אברהם קופצ'יק. בשנת 1925 חלק מקום 6-8 בתחרות בה ניצח אברהם קופצ'יק, בשנת 1926 הגיע למקום העשירי בתחרות בה ניצח גזה מארוצי וחלק מקום 8-9 בתחרות בשנת 1928 בה ניצח אלכסנדר קויץ', באותה שנה הגיע למקום השמיני בתחרות חוף בריידלי (ניצח: אברהם קופצ'יק). 

לאחר מלחמת העולם השנייה השתתף טנר באליפות הפתוחה של ארצות הברית בשנת 1948 שם הגיע למקום ה-41, זאת בהיותו בן 68. בתחרות ניצח אדמס ויוור.

קישורים חיצוניים
----------------

* אוסקר טנר, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
מעבד פנטיום 66MHz של אינטל עם באג FDIV
**באג הפנטיום** או **באג FDIV** הוא כינויו של פגם שנתגלה במעבדי פנטיום של חברת אינטל ב-1994. זהו אחד מהבאגים המפורסמים ביותר. לפי הדו"ח השנתי של אינטל לאותה שנה, עלות החלפת המעבדים הסתכמה ב-475 מיליון דולר.

מקור הבאג בתת-יחידה של המעבד העוסקת בחישובי מספרים בשיטת הנקודה הצפה (FPU). כדי לשפר את ביצועי המעבד ביחס לקודמו (486) תכננו מהנדסי אינטל את פעולת החילוק הכבדה של מספרי נקודה צפה כך שתעשה שימוש באלגוריתם בשם SRT. חלק מפעולת האלגוריתם היה העתקה של מערך בן 1066 תוצאות ביניים, אלא שחמש מתוך אלה לא הועתקו כראוי ובמקומם חושב בטעות המספר אפס. כתוצאה מהבאג הייתה תוצאת החילוק שגויה, אך אופי החישוב גרם לכך שההסתברות שהשגיאה תהיה משמעותית מספיק כדי להתגלות הייתה נמוכה. 

במספר חישובים נדירים מאוד, ניתן היה להבחין בטעות כבר בספרה הרביעית או החמישית בחשיבותה של התוצאה. דוגמה לחישוב כזה, שהוצגה במגזין BYTE ב-1995 היא המנה: {\frac {4,195,835}{3,145,727}}, ששווה בקירוב ל-1.3338, אך תוצאת החישוב השגוי הייתה 1.3337.

הבאג נחשף ב־30 באוקטובר 1994 על ידי תומאס נייסלי, פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת לינצ'בורג. לנייסלי הייתה סיבה מיוחדת לשים לב לאי דיוק, מזערי ככל שיהיה, בתוצאתן של פעולות החילוק: הוא עסק בחישוב קירוב נומרי לקבוע ברון, חישוב הכרוך בסיכום מדויק של מספר רב של מנות. 

הבאג פגע ביוקרתה של אינטל, יצרנית המיקרו־מעבדים הגדולה בעולם, במידה רבה בגלל תגובת החברה למשבר: בתחילה סרבה החברה לאשר את קיומו של הבאג. לאחר שמקורות רבים אישרו את תוצאותיו של נייסלי, היא הודתה שהוא קיים אך עמדה על כך שרובם הגדול של המשתמשים לעולם לא ישימו לב אליו ולא ייפגעו ממנו. טיעון זה היה נכון, אך הנזק התדמיתי היה רב והוא הוחמר לנוכח סירובה של החברה להחליף את סדרות המעבדים הפגומים. לבסוף הכריזה אינטל על החלפתם של כל המעבדים הפגומים. מעט מאוד מעבדים הוחלפו בפועל, משום שרוב המשתמשים לא עסקו באנליזה נומרית ולא נפגעו מהבאג כלל, ולכן לא טרחו להחליף את המעבדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של באג הפנטיום
* אתרו של פרופסור נייסלי העוסק בגילוי הבאג
* מידע טכני על הבאג
* תיאור הבאג על ידי אינטל
* "בין שני מספרים" מאת קליב מולר
* אושרי אלקסלסי, "באג הפנטיום": כיצד גילוי של מתמטיקאי מ-1919 עלה לאינטל חצי מיליארד דולר, באתר geektime,‏ 23 בינואר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  דו"ח שנת 1994, באתר אינטל
2. ↑  Dr. Thomas R. Nicely‏, Bug in the Pentium FPU,‏ 30 באוקטובר 1994, באתר Vince Emery Marketing Communications
**מריה אלכסנדרובנה קיסליובה** (ברוסית: **Мария Александровна Киселёва**; ‏נולדה ב-28 בספטמבר 1974) היא שחיינית צורנית סובייטית ורוסייה בעבר. היא אלופה אולימפית בעלת 3 מדליות זהב ואלופת עולם בעלת 2 מדליות זהב.

ביוגרפיה
--------

מריה קיסליובה נולדה למשפחת מהנדסים בעיר סמרה. עד לשנת 1978 המשפחה התגוררה בסמרה ואחר כך עברה ללנינגרד. בשנת 1980 עברה משפחתה להתגורר במוסקבה. בהיותה בת 10 החלה להתאמן בשחייה צורנית. 

בשנת 1993 זכתה קיסליובה במדליית זהב בתחרות הקבוצתית באליפות אירופה בשחייה שנערכה בשפילד שבאנגליה. בשנת 1994 היא סיימה במקום רביעי בתחרות הקבוצתית באליפות העולם בשחיה שנערכה ברומא.

באולימפיאדת אטלנטה (1996) השתתפה קיסליובה לראשונה, במשחקים האולימפיים וסיימה במקום רביעי בתחרות הקבוצתית. באותה שנה היא החלה את לימודיה באוניברסיטת מוסקבה בפקולטה לעיתונאות.

### אלופת עולם

באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת' שבאוסטרליה בשנת 1998 זכתה קיסליובה במדליית זהב, בתחרות הזוגות ביחד עם אולגה ברוסניקינה.

### אלופה אולימפית

חודשיים לפני אולימפיאדת סידני (2000) נמצאה קיסליובה חיובית לאפדרין וקיבלה הרחקה של שלושה חודשים מתחרויות. ההרחקה קוצרה לחודש אחד וכך יכלה להשתתף במשחקים האולימפיים. במשחקים עצמם היא זכתה בשתי מדליות זהב בתחרות זוגות ובתחרות הקבוצתית.

באליפות העולם בשחייה שנערכה בברצלונה בשנת 2003 זכתה קיסליובה במדליית זהב בתחרות הקבוצתית.

באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה קיסליובה במדליית זהב בתחרות הקבוצתית.

לאחר הפרישה מספורט
------------------

לאחר המשחקים האולימפיים בשנת 2000 בסידני פרשה קיסליובה מספורט תחרותי והחלה לעבוד בטלוויזיה בהנחיית מספר תוכניות. לאחר הפסקה של כשנתיים היא חזרה להתאמן

לאחר המשחקים האולימפיים בשנת 2004 פרשה קיסליובה בפעם השנייה מספורט תחרותי וחזרה לעבוד כמנחת שעשועון הטלוויזיה הפופולרי החוליה החלשה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מריה קיסליובה** בוויקישיתוף
* מריה קיסליובה, ברשת החברתית פייסבוק
* מריה קיסליובה, ביישום טלגרם
* מריה קיסליובה, ברשת החברתית אינסטגרם
* מריה קיסליובה, ברשת החברתית VK
* מריה קיסליובה, סרטונים בערוץ היוטיוב
* מריה קיסליובה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* מריה קיסליובה, באתר olympedia.org
**ג'ף לאץ** (נולד בשנת 1953), הוא שחיין אמריקאי-יהודי בעבר, אלוף ושיאן המכביה התשיעית (1973) בעל 5 מדליות, מהן 3 מדליות זהב.

ביוגרפיה
--------

לאץ סטודנט במינסוטה.

בתחרויות השחייה של המכביה התשיעית שנערכו ביולי 1973 זכה לאץ ב-5 מדליות, 3 זהב' 1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 55.4 שניות, לפני מייקל קוק מארצות הברית (55.5 שניות) ורוברטו שטראוס ממקסיקו (56.4 שניות), במשחה שלחים 4x200 מטר חופשי בשיא מכביה חדש של 8:19.5 דקות, לפני קנדה (8:30.7 דקות) ודרום אפריקה (8:30.8 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא מכביה חדש של 4:09.8 דקות, לפני ישראל (4:16.4 דקות) ודרום אפריקה (4:19.1 דקות). מדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:14.4 דקות, אחרי רוי אברמוביץ' מארצות הברית (2:11.3 דקות) וג'והן ג'ייקובסון מדרום אפריקה (2:17.4 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:00.3 דקות, אחרי חבריו לנבחרת ארצות הברית אנדי להנר (58.3 שניות) וסמואל פרנקלין (59.4 שניות).

קישורים חיצוניים
----------------

* ברוך דגון, "דגי הזהב" בבריכת השחיה "גלי גיל", דבר, 11 ביולי 1973

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמואל טל (עיתונאי), אניטה הקטנה - גדולה בבריכה, דבר, 11 ביולי 1973
2. ↑  שמואל טל (עיתונאי), יום של זהב לארצות הברית, דבר, 12 ביולי 1973
3. ↑  שמואל טל (עיתונאי), אתמול במכביה, דבר, 12 ביולי 1973
4. ↑  שמואל טל (עיתונאי), החמישית של אניטה והראשונה של ברנט, דבר, 13 ביולי 1973
|  |
| --- |
| **ברזיל** |
| סמל ברזיל |
| ערך זה הוא חלק מסדרת**ממשל ופוליטיקה של ברזיל** |
| * **חוקה**
* **נשיא**
	+ ז'איר בולסונארו
* **הקונגרס הלאומי של ברזיל**
	+ הסנאט הפדרלי, בית עליון
	+ בית הנבחרים, בית תחתון
* **בחירות אחרונות בברזיל**
	+ 2022 - 2018 - 2014 - 2010 - 2006
* **מפלגות ברזיל**
* **מדינות ברזיל**

---

**פורטל ברזיל** |

בניין הקונגרס הלאומי של ברזיל בברזיליה שתוכנן על ידי אוסקר נימאייר.
**הקונגרס הלאומי של ברזיל** (בפורטוגזית: **Congresso Nacional do Brasil**) הוא הרשות המחוקקת בברזיל והוא מורכב משני בתים - הסנאט הפדרלי של ברזיל, שהוא הבית העליון, ובית הנבחרים של ברזיל, שהוא הבית התחתון.

הסנאט הפדרלי
------------

הסנאט הפדרלי של ברזיל כולל 81 מושבים, שלושה סנטורים מייצגים כל מדינה ממדינות ברזיל ושלושה מייצגים את המחוז הפדרלי של ברזיל. הנציגים נבחרים על פי רוב הקולות במדינתם, לתקופת כהונה בת שמונה שנים. הבחירות מתקיימות אחת לארבע שנים, כאשר פעם נבחרים שליש מן הסנטורים, ולאחריה שני השליש הנותרים.

בית הנבחרים
-----------

בית הנבחרים של ברזיל כולל 513 נבחרים, הנבחרים על פי שיטת ייצוג יחסי לתקופת כהונה בת ארבע שנים. הבחירות הן מערכת מורכבת של ייצוג יחסי על פי מדינות. המושבים מוענקים על פי גודל המדינות, כאשר ישנו מספר מינימום של שמונה נציגים למדינה, ומספר מקסימום של שבעים נציגים.

מושב הקונגרס
------------

מושבם של שני הבתים הוא במבנה שנבנה לכך במיוחד, "ארמון המחוקקים" במרכז ברזיליה בתכנונו של האדריכל אוסקר נימייר. חמש עשרה מפלגות פוליטיות מיוצגות כיום בקונגרס. בברזיל נהוג כי פוליטיקאים מחליפים מפלגות, ולכן המבנה המפלגתי של הקונגרס משתנה ללא הרף.

גלריה
-----

* בניין הקונגרס הלאומיבניין הקונגרס הלאומי
* מושב בית הנבחרים Deputiesמושב בית הנבחרים Deputies
* מושב הסנאטמושב הסנאט

ראו גם
------

* מגדל אשכול באוניברסיטת חיפה
* פוליטיקה של ברזיל
* בתי מחוקקים לפי מדינה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הקונגרס הלאומי של ברזיל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הקונגרס הלאומי של ברזיל (בפורטוגזית)
תחנת צד דרך במחוז אהימה שבחבל שיקוקו.
**תחנות צדי הדרך** (ביפנית: Michi no eki **道の駅**) אלו שטחי ממשל יפניים המיועדים למנוחה ולהתרעננות, הנמצאים לאורכי דרכים וכבישים ארציים ברחבי יפן.

בנוסף לייעודם הרשמי שנועד לספק מקומות מנוחה ורגיעה, בתחנות אלו מצויים גם מגוון חנויות במטרה לקדם תיירות ומסחר מקומיים. חנויות אלו יכולות למכור תוצרת מקומית, חטיפים, מזכרות וסחורות אחרות. כל תחנות צדי הדרך מאפשרות גישה לעוברי האורח במשך 24 שעות ביממה ומספקות חנייה, שירותים ציבוריים ומתקני שיתוף מידע.

נכון למאי 2016 קיימות 1093 תחנות צדי דרך ברחבי יפן: 117 באי הוקאידו, 150 בחבל טוהוקו, 167 בחבל קאנטו, 76 בחבל הוקוריקו שבאי הונשו, 125 בחבל צ'ובו, 138 בחבל קנסאי, 101 בחבל צ'וגוקו, 84 בחבל שיקוקו ו-135 באזורי קיושו ואוקינאווה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תחנות צדי הדרך** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של תחנות צדי הדרך
* "Michi no eki - תחנות צדי הדרך" - האתר הרשמי, (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  What are "Michi-no-eki"? - Michi-no-eki official website

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 01216775

 |
**אוסקר מיגס** (בספרדית: **Óscar Míguez**;‏ 5 בדצמבר 1927 – 19 באוגוסט 2006) היה כדורגלן אורוגוואי, ששיחק בעמדת החלוץ מרכזי. זכה עם נבחרת אורוגוואי במונדיאל 1950.

ביוגרפיה
--------

מיגס נולד ב-5 בדצמבר 1972 באורוגוואי. תחילה שיחק בסוד אמריקה מהעיר מונטווידאו ב-1947, שם היה שנה אחת ושיתף פעולה עם אלסידס גיג'ה. אחר כך עבר לענקית אורוגוואי פניארול עימה זכה ב-6 תוארי אליפות והוכתר למלך שערי הליגה פעמיים בשנים 1948 ו-1949. לאחר 11 שנים בקבוצה עבר מיגס לשחק בפרו במשך חצי שנה בספורטינג קריסטל ב-1960. אחרי שעבר בשתי תחנות נוספות, רמפלה ג'וניורס וקולון, הוא סיים את הקריירה ככדורגלן.

במדים הלאומיים כבש עבור נבחרת אורוגוואי חמישה שערים בדרך לזכייה במונדיאל 1950. בסיבוב הראשון כבש שלושער נגד בוליביה ובבית הגמר כבש צמד ב-15 הדקות האחרונות במשחק נגד שוודיה. במשחק שהכריע את אלופת העולם לטורניר זה אורוגוואי היממה את ברזיל הפייבוריטית 1–2, ומיגס סיים במקום השני במלכות השערים אחרי אדמיר.

מונדיאל אחרי זה ב-1954 כבש שלוש שערים בשלב הבתים, אחד נגד צ'כוסלובקיה וצמד בניצחון 0–7 על סקוטלנד. במשחק רבע הגמר אורוגוואי ניצחה את אנגליה 2–4 אך מיגס נפצע ובכך פספס את חצי הגמר בו נבחרתו הפסידה להונגריה המצוינת.

שנתיים אחר כך מיגס היה למצטיין מבין שחקני נבחרתו בזכייתה בקופה אמריקה 1956 בו כבש שלושה שערים ונבחר לשחקן המצטיין של הטורניר. בסך הכל הוא ערך 39 הופעות במדיה וכבש 27 שערים עד לעזיבתו ממנה ב-1958.

מיגס נפטר ב-19 באוגוסט 2006 בארטיגס שבאורוגוואי בגיל 78. הוא נקבר בבית הקברות סמנטראיו דל בוסאו בבירת המדינה.

תארים
-----

פניארול
* אליפות אורוגוואי (6): 1949, 1951, 1953, 1954, 1958, 1959

נבחרת אורוגוואי
* גביע העולם: 1950
* מקום רביעי בגביע העולם: 1954
* קופה אמריקה: 1956

אישיים
* מלך השערים בליגה האורוגוואית (2): 1948, 1949
* השחקן המצטיין בקופה אמריקה: 1956

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוסקר מיגס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
**פסטיבל סרטי הנשים הבין-לאומי המטאטא המעופף** (בטורקית: **Uçan Süpürge Kadın Filmleri Festivali**, ידוע בשמו באנגלית: **Flying Broom International Women's Film Festival**) הוא פסטיבל סרטים שנתי המתרחש באנקרה, אשר מכיר בתרומות נשים לקולנוע.

הפסטיבל יוסד על ידי הלימה גונר בשנת 1997 על מנת להעלות את המודעות ולהילחם למען זכויות נשים, במסגרת פעילות הארגון הפמיניסטי הטורקי, המטאטא המעופף (Uçan Süpürge).

זהו פסטיבל סרטי הנשים היחיד המתקיים בטורקיה.

מטרות
-----

המטרה המוצהרת של הפסטיבל היא "לבחון את עולם הקולנוע מפרספקטיבה פמיניסטית, וליצור מרחב שמאפשר שיח על חוויותיהן של נשים; כמו כן, להכיר במאיות, טורקיות ומשאר העולם, לקהל הפסטיבל."

תוכן הפסטיבל
------------

הפסטיבל מקבל סרטים בקטגוריות הבאות: סרטים באורך מלא, סרטים תיעודיים (עד 60 דקות), קצרים, ואנימציה. בנוסף, בפסטיבל מתקיימים גם פאנלים ותערוכות.

פרסים כוללים:

* פרס הכבוד של המטאטא המעופף
* פרס התמה
* פרס Bilge Olgaç להישג יוצא דופן
* פרס המכשפה הצעירה

במסגרת הפסטיבל מוענק גם פרס FIPRESCI ‏(Fédération Internationale de la Presse Cinématographique) (הפדרציה הבינלאומית למבקרי קולנוע)

בכל שנה נבחרת תמה לפסטיבל. למשל, בשנת 2005, התמה הייתה "אהבה", ובפסטיבל הוקרן בין יתר הסרטים הסרט של רונית אלקבץ ושלומי אלקבץ, "ולקחת לך אישה", אשר זכה באותה השנה בפרס FIPRESCI. בשנת 2010 הייתה התמה "רשע", והוקרנו סרטים המתמקדים בבעיות העומדות בפני נשים מקבוצות מוחלשות או שוליים שונות, ביניהן עובדות מין, מהגרות, פליטות, נשים עניות ולסביות.

הפסטיבל פועל גם על פי עקרונות פמיניסטיים של הנגשה, וכדי למנוע מהתכנים להפוך לאליטיסטיים. חלק מהסרטים מוקרנים בחינם, ובמהלך הפסטיבל נוהגים המבקרים לרכוש כרטיסים נוספים כדי לאפשר למחוסרי אמצעים גם להשתתף בפסטיבל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פסטיבל סרטי הנשים הבין-לאומי המטאטא המעופף** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פסטיבל סרטי הנשים הבין-לאומי המטאטא המעופף
* פסטיבל המטאטא המעופף ה-5
* פסטיבל המטאטא המעופף ה-13
* פסטיבל המטאטא המעופף ה-17

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Ankara's Flying Broom festival against 'evil'". *Today's Zaman*. 2010-01-26. אורכב מ-המקור ב-2012-10-07. נבדק ב-2018-06-13.
2. ↑  Flying Broom International Women's Film Festival, FIPRESCI
הכניסה לאולם. תמונה מכיכר על שם הרברט פון קאריאן.
**פסטיבל זלצבורג** (בגרמנית: Salzburger Festspiele)הוא פסטיבל מוזיקה חשוב בעיר האוסטרית זלצבורג, מקום הולדתו של וולפגנג אמדיאוס מוצרט.

הפסטיבל נוסד בשנת 1877 אך הפסיק את פעולתו בשנת 1910.

בשנת 1918, בסוף מלחמת העולם הראשונה, חזר הפסטיבל לחיים בפועלם המשותף של הוגו פון הופמנסתאל, ריכרד שטראוס, הבמאי מקס ריינהרדט והמנצח פרנץ שאלק.

בשנת 1920 ארגנו הופמנסתאל וריינהרדט את הפסטיבל הראשון סביב מחזהו של הופמנסתאל "כל אדם" (Jedermann), על פי המחזה האלגורי מימי הביניים בעל אותו שם. ההצגה פתחה את הפסטיבל מדי שנה, חוץ מב-1922 ו-1924, שבהן פתח אותו מחזה אחר של הופמנסתאל, "התיאטרון העולמי" (Welttheater). ב-1938 (לאחר האנשלוס) הוצאה ההצגה "כל אדם" מן הרפרטואר.

בשנת 1927 נפתח הפסטשפילהאוז של זלצבורג, כבית אופרה; גם האקדמיה לרכיבה לשעבר הפכה לתיאטרון. הרפרטואר המוזיקלי התרכז במוצרט ושטראוס, אבל יצירות אחרות, כמו פלסטאף של ורדי ופידליו של בטהובן בוצעו גם הן.

בשנת 1936 הופיעו בפסטיבל זמרי משפחת טראפ, שסיפורם היה לאחר זמן למחזמר "צלילי המוסיקה" ולסרט קולנוע באותו השם.

משנת 1934 עד 1937, ניצח ארטורו טוסקניני על רבים מן המופעים, אולם אחרי האנשלוס דחה את ההזמנה להופיע בזלצבורג ב-1938. וילהלם פורטוונגלר הסכים למלא את מקומו והסכים לנצח על המייסטרזינגרים של וגנר, בתנאי שהזמר היהודי ולטר גרוסמן ישמש מחליף בתפקיד הנס זקס. בליל הפתיחה חלה קרל קאמן, שהיה אמור לגלם את התפקיד וגרוסמן שר במקומו.

פסטיבל זלצבורג נסגר למשך מלחמת העולם השנייה וחזר ונפתח בשנת 1946.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פסטיבל זלצבורג** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פסטיבל זלצבורג (בגרמנית ובאנגלית)
* פסטיבל זלצבורג, ברשת החברתית טוויטר

הערות שוליים
------------

1. 1 2  שאול פרידלנדר, **גרמניה הנאצית והיהודים**: שנות הרדיפות, 1939-1933; תרגמה מאנגלית עתליה זילבר; ספרית אפקים, הוצאת עם עובד, תל אביב 1997; עמ' 287.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007267681205171
* BnF: cb122686447 (data)
* CiNii: DA01741956
* GND: 1001775-6
* ISNI: 0000 0001 1092 0087
* LCCN: n50048717
* MusicBrainz: 495442f7-9988-4092-8923-95eee485e9c4
* NKC: kn20110117006
* SUDOC: 029943884
* VIAF: 154559280
* WorldCat: lccn-n50048717

 |
**נחל שפמנון** (שם בערבית: "ואדי ברבוטיה" – שפמנון בערבית) הוא נחל אכזב, אשר עובר במרכז רמת הגולן ונשפך לכנרת באזור ביצות בקעת בית צידא.

תוואי הנחל
----------

תחילתו של הנחל כשלושה קילומטרים צפונית־מזרחית למושב כנף. מאזור זה זורם הנחל לכיוון מערב. ערוצו של הנחל רדוד בשטחו ומישורו עשוי בזלת. דרומית־מערבית לשרידי הכפר הסורי הנטוש עיון חמוד, נובע מעיין קטן ללא שם ומסביבו עצי צפצפה. והסביבה משופעת בצמחייה אופיינית לאזור כנענע משובלת ופטל קדוש. מערבית למעיין חוצה תוואי תעלת ההטיה הסורית את הנחל. בצד הנחל באזור זה מוטל טרקטור סורי שנפגע מירי של טנק ישראלי במהלך פעילות צה"ל במלחמה על המים בין ישראל לסוריה בשנות ה-60 של המאה ה-20. הנחל ממשיך וזורם מערבית למושב כנף ולאחריו הוא זורם לעמק רחב ידיים. הוא ממשיך וזורם דרומית לצומת גמלא. מכאן זורם הנחל מהגולן אל בקעת בית צידא והוא ממשיך לרוחבה לכיוון דרום-מערב, בין המטעים של מושבי האזור. לאחר מכן הנחל נשפך לכנרת דרומית־מזרחית לביצות בית צידא.

| נחלי רמת הגולן |
| --- |
| נחלי איתן | נחל חרמון • נחל סער • ואדי אבו סעיד • נחל שוח • נחל גילבון • נחל משושים • נחל זוויתן • נחל יהודיה • נחל עיט • נחל גמלא • נחל בזלת • נחל דליות • נחל סמך • נחל אל על • ירמוך |
| נחלי אכזב | נחל שיאון • נחל חבושית • נחל ערער • נחל גובתה • נחל סנאים • ואדי אל-חמאם • נחל חזורי • נחל ירדינון • נחל עורבים • נחל פרש • נחל חמדל • נחל נשף • ואדי עין א-תינה • נחל יוסיפון • מסיל אל-ע'נאמה • נחל קצרין • נחל חיוויאי • נחל בתרא • נחל נשרים • נחל שפמנון • נחל כנף • נחל נוב • נחל צלצל • נחל עין גב • נחל מיצר • ואדי ברברה • ואדי סמר • נחל פרע • נחל רוקד |
יד זיכרון לפוצ'יני בעיר הולדתו הסמוכה, לוקה
**פסטיבל פוצ'יני** הוא פסטיבל אופרה שנתי, המתקיים בחודשי יולי-אוגוסט להצגת האופרות של המלחין האיטלקי ג'אקומו פוצ'יני.
הפסטיבל נערך בטורה דל לאגו, איטליה, עיר השוכנת בין לאגו די מאסאצ'וקולי והים הטירני, מרחק 4 ק"מ מחופי ויארג'ו בריביירה הטוסקנית ו-18 ק"מ מפיזה ולוקה, עיר הולדתו של פוצ'יני.

הפסטיבל, המעלה ארבע עד חמש הצגות של עד ארבע הפקות אופראיות בכל עונה, מושך כארבעים אלף צופים אל התיאטרון הפתוח שלו, "תאטרו דאי קוואטרומילה" ("תיאטרון ארבעת-אלפים", המכונה כך על שם תפוסתו, אף כי למעשה נבנו בו 3,200 מושבים), קרוב מאוד ל"וילה פוצ'יני", הבית שהמלחין בנה ב-1900 ושם חי והלחין את האופרות העיקריות שלו, עד שזיהום אוויר מן האגם אילץ אותו להעתיק ב-1921 את מושבו לויארג'ו. פוצ'יני קבור, יחד עם עוד מבני משפחתו שמתו אחריו, בקאפלה קטנה בתוך הווילה, בחדר שהוסב למאוזוליאום אחרי מותו.

ראשית הדברים
------------

פסטיבל פוצ'יני החל בשנת 1930 בעקבות הערה שאמר פוצ'יני, על פי השמועה, לידידו ג'ובאקינו פורצאנו, אחד הלברתנים שלו, בשנת 1924, ממש לפני נסיעתו למרפאה בבריסל לניתוח גרון: "אני תמיד בא הנה ושט בסירה כדי לירות בחרטומנים - אבל הייתי רוצה פעם לבוא הנה להאזין לאחת האופרות שלי תחת כיפת השמים." הסברה הייתה, שהמלחין הביע את תקוותו, שהאופרות שלו תבוצענה בחיק הטבע, בתפאורה הנפלאה של אגם מאסאצ'וקולי. מכל מקום, נכדתו, סימונטה פוצ'יני, מזימה השערה זו, בטענה, שאין כל מסמך כתוב המעיד על משאלה כזו, ואין זה מתקבל על הדעת, משום שפוצ'יני בחר בטורה דל לאגו כמקלט ומקום לנפוש בו בשלווה וברוגע, שלהם שאף אותו זמן. 

וילה פוצ'יני
אף על פי כן, ב-24 באוגוסט העלה פורצאנו, יחד עם פייטרו מסקאני, גם הוא תלמידו של פוצ'יני בעבר, את ההפקות הראשונות של אופרה מאת פוצ'יני על חוף האגם, בחזית ביתו של המאסטרו. בתיאטרון מאולתר, ה"קארו די טספי ליריקו", שהבמה שלו נבנתה על כלונסאות משוקעים בקרקע האגם, ביצעה להקת אופרה נודדת את לה בוהם בבימוי פורצאנו ובניצוח מסקאני. אותה להקה באה שוב ב-1931 כשבנימינו ג'ילי ואדלייד סאראצ'ני הופיעו ב"לה בוהם", ואילו רוזטה פמפאניני ואנג'לו מיקטי הופיעו במאדאם באטרפליי. הייתה זו ראשיתו של מה שיצמח לפסטיבל אופרה גדול.

עם זאת, בשנים שעד 1949, מחמת האקלים הפוליטי והפיננסי, התקיים במקום רק מופע אחד - בשנת 1937 - וזה היה קונצרט עם ליצ'ה אלבנזה כאחת הסולניות. בשנת 1949, לציון השנה ה-25 למות פוצ'יני, חזר הפסטיבל ונפתח ב"La fanciulla del West" ("נערה מן המערב") ונמשך אל שנות ה-50' של המאה ה-20 ברבות מיצירותיו הנודעות ביותר של המלחין.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פסטיבל פוצ'יני (באיטלקית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Karyl Charna Lynn, "Italian Opera Houses & Festivals, The Scarcrow press, 2005, p. 259
2. ↑  לין, עמ' 259
3. ↑  לין, עמ' 259
4. ↑  לין, עמ' 259
עזרת הנשים בבית הכנסת אל טרנסיטו
**אל טרנסיטו** (בספרדית: **El Tránsito**) הוא מבנה היסטורי בטולדו, ספרד שהיה בעברו בית כנסת. המקום מפורסם בעיטורי הסטוקו העשירים שלו, המושווים למצודת סביליה ולארמון אלהמברה בגרנדה.

ההיסטוריה של הבניין
-------------------

בית הכנסת הוקם על ידי שמואל אבולעפיה, גזברו של פדרו הראשון, "האכזר", מלך קסטיליה (אנ'), בערך בשנת 1356, ותכנונו מיוחס לדון מאיר אבדלי. שמואל אבולעפיה היה בן למשפחה ששירתה את מלכי קסטיליה במשך כמה דורות וכללה מקובלים ותלמידי חכמים. בית הכנסת היה קשור לביתו של שמואל אבולעפיה על ידי שער פרטי והוא התכוון להשתמש בו כבית תפילה פרטי. המלך פדרו נתן כנראה את הסכמתו לבניית בית הכנסת, כדי לפצות את יהודי טולדו על חורבן שאירע בשנת 1348, במהלך פוגרומים אנטי-יהודיים שליוו את בואו של המוות השחור לטולדו. המייסד איבד בסופו של דבר את חסדו של המלך והוצא להורג בשנת 1360. 

לאחר גירוש ספרד ב-1492 הבניין הפך לרכוש מסדר אבירי קאלאטראבה, שהפכו אותו לבית חולים והאולם הגדול לכנסייה נוצרית בשם סאן בנטיטו. מהמאה ה-16 המבנה היה לרכוש הצבא וב-1877 הוכרז אתר לאומי. מ-1964 המקום משמש כמוזיאון המוקדש לתרבות היהודית בספרד.

בקרבת המבנה נמצא בית הכנסת של סנטה מריה לה בלנקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אל טרנסיטו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אל טרנסיטו

הערות שוליים
------------

1. ↑  "'El Transito' Synagogue in Toledo, Spain". The Museum of the Jewish People at Beit Hatfutsot.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX254551
* GND: 5070777-2
* ISNI: 0000 0001 2106 2081
* LCCN: n2008036031
* SUDOC: 125460716
* VIAF: 123885714
* WorldCat: lccn-n2008036031

 |