recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**סטיוארט בינגהאם** (באנגלית: **Stuart Bingham**; נולד ב-21 במאי 1976) הוא שחקן סנוקר מקצועני אנגלי. אלוף העולם בסנוקר לשנת 2015 ואלוף טורניר המאסטרס לשנת 2020. בשיאו דורג במקום השני בעולם בדירוג שחקני הסנוקר העולמי. נכון למרץ 2024, מדורג במקום ה-27 בעולם.

ביוגרפיה והישגים
----------------

בינגהאם החל את הקריירה המקצוענית שלו בשנת 1998 כשהיה בן 22. בתחילת דרכו לא נחל הצלחות רבות, והצליח לזכות בתחרויות שוליות בלבד. הצלחתו הגדולה הגיעה לאחר זמן רב, בשלב מאוחר בקריירה, כאשר בשנת 2011, בגיל 35 זכה בטורניר גולדפילדס הפתוח של אוסטרליה (Australian Goldfields Open), שם ניצח את מארק ויליאמס בגמר מותח בתוצאה 8–9. הייתה זו הפעם הראשונה בה הגיע לגמר של טורניר דירוג, וגם הפעם הראשונה בה זכה בטורניר דירוג.

בשנת 2014 קטף את תואר הדירוג השני שלו, כשזכה בטורניר המאסטרס של שאנגחאי, שם ניצח בגמר את מארק אלן בתוצאה 3–10.

בשנת 2015, בניגוד לכל התחזיות והסיכויים בסוכנויות ההימורים, זכה באליפות העולם כשבדרך הצליח לעבור שחקנים חזקים ובכירים: בשמינית הגמר ניצח את גריים דוט, ברבע הגמר ניצח את רוני או'סאליבן, ובחצי הגמר ניצח את ג'אד טראמפ. בגמר פגש את שון מרפי וניצח בתוצאה 15–18. בעקבות זכייתו באליפות העולם, טיפס בינגהאם למקום השני בדירוג העולמי, שם שהה במשך 22 חודשים.

בשנת 2020 הגיע לגמר טורניר המאסטרס שם ניצח את אלי קרטר בתוצאה 8–10. בכך הפך לשחקן המבוגר ביותר שזכה בטורניר באותה עת, ובמקביל גם רשם זכייה שנייה בטורניר של הכתר המשולש.

עד כה זכה בינגהאם בשישה תוארי דירוג, ארבעה תוארי דירוג מינוריים, ובשמונה תארים ללא דירוג. בינגהאם השלים תשעה רצפים מקסימליים רשמיים של 147 נקודות, ומדורג רביעי בכל הזמנים בקטגוריה זו - לאחר רוני או'סאליבן (15), ג'ון היגינס (12) וסטיבן הנדרי (11). כמו כן, השלים 579 רצפים רשמיים של מאה נקודות ומעלה.

בשנת 2018 התגלה כי בינגהאם עבר על חוקי איגוד הסנוקר העולמי לפיהם חל איסור מוחלט על שחקני סנוקר פעילים להמר על משחקי סנוקר. בעקבות התקרית, נקנס בינגהאם ב-20,000 פאונד והושהה מתחרויות למשך חצי שנה. חלק מההימורים כללו משחקים בהם נטל חלק, אך לא נמצאו הוכחות להטיית משחקים.

רווחיו של בינגהאם מענף הסנוקר עומדים על מעל 3.5 מיליון פאונד.

סגנון משחק
----------

בינגהאם בעל יכולת מרשימה בבניית רצפים גבוהים והוא מדורג במקום ה-11 בכל הזמנים במספר הרצפים מעל 100 נקודות.

בעבר, היה נחשב לשחקן אפור בעל משחק עצור ונטול יצירתיות, אך כשהחל לזכות בטורנירים משמעותיים, השתפר משחקו פלאים ואף על פי שאינו מציג משחק וירטואוזי וסוחף כמו או'סאליבן וטראמפ, הוא הפך לשם מרתיע בהתמודדויות הודות לאופיו העקשני והתחרותי. הוא שחקן מאוזן בעל סגנון רציף וזורם המחשב היטב את מהלכיו ומסתמך על משחק סולידי וממושמע.

חיים אישיים
-----------

בעברו, היה שחקן גולף חובבן אשר לקח חלק במספר טורנירים. לבסוף החליט לוותר על הגולף כמעט לחלוטין ולהתמקד בקריירת הסנוקר.

נשוי ואב לשלושה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטיוארט בינגהאם** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סטיוארט בינגהאם (באנגלית)
* סטיוארט בינגהאם, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* סטיוארט בינגהאם, באתר ה-WST

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקל הקסמים: סיפור האגדה של סטיוארט בינגהאם, באתר ערוץ הספורט, 6 במאי 2015
2. ↑  , סטיוארט בינגהאם זכה במאסטרס, באתר Ynet, ‏20.1.2020
3. ↑  100+ Centuries
**לוקה ברסל** (בפלמית: **Luca Brecel**; נולד ב-8 במרץ 1995) הוא שחקן סנוקר מקצועני בלגי, אלוף העולם בסנוקר לשנת 2023, ואלוף העולם בסנוקר הראשון שאינו מגיע ממדינה דוברת אנגלית. נכון למרץ 2024, מדורג במקום הרביעי בעולם בדירוג שחקני הסנוקר העולמי. במהלך הקריירה זכה בארבעה תוארי דירוג, בתואר אחד ללא דירוג, ובתואר קבוצתי אחד. כמו כן, ביצע 214 רצפים רשמיים של מאה נקודות ומעלה, ורצף מקסימלי רשמי אחד של 147 נקודות.

ביוגרפיה
--------

ברסל נולד וגדל בדילסן-סטוקם, לימבורג (אנ'), בלגיה.

בשנת 2009 בהיותו בן 14 זכה באליפות אירופה עד גיל 19 ובשנת 2011 החל להשתתף בתחרויות למקצוענים.

באליפות העולם שנערכה בשפילד, אנגליה בתיאטרון הקרוסיבל (אנ') באפריל 2012 ברסל היה בן 17 ו-45 ימים ובכך היה לשחקן הצעיר ביותר בהיסטוריה ששיחק באליפות העולם. הוא הפסיד בסיבוב הראשון לסטיבן מגווייר (אנ') מסקוטלנד (דורג במקום 8), שהגיע עד לשלב חצי הגמר, בתוצאה של 5–10.

באליפות סין שנערכה בגואנגג'ואו באוגוסט 2017 הוא זכה בתואר לאחר שניצח במשחק הגמר את שון מרפי מאנגליה בתוצאה של 10–5. בשנה זו דורג לראשונה בין 16 השחקנים הטובים בעולם.

לראשונה בקריירה שלו הוא הגיע למשחק גמר באחד מטורנירי הכתר המשולש, באליפות בריטניה שנערכה ביורק, בתחילת דצמבר 2021. במשחק הגמר הוא הפסיד לג'או שינטונג (אנ') מסין (5–10). שבוע לאחר מכן, זכה באליפות סקוטלנד הפתוחה שנערכה בל'אנדידנו כאשר ניצח בגמר את ג'ון היגינס מסקוטלנד בתוצאה 9–5.

באליפות הליגה שנערכה בלסטר היולי 2022 הוא זכה בתואר לאחר ניצחון במשחק הגמר על לו נינג(אנ') מסין בתוצאה של 3–1.

### 2023

#### אלוף עולם

באליפות העולם בסנוקר שנערכה בשפילד בתיאטרון הקרוסיבל הוא ניצח במשחק הגמר את מארק סלבי מאנגליה (דורג 2 בטורניר) בתוצאה של 18–15. בדרך לזכייה בתואר, הוא ניצח בסיבוב השני את מארק וויליאמס מוויילס בתוצאה של 13–11, בשלב רבע הגמר הוא ניצח את אלוף העולם היוצא רוני או'סאליבן מאנגליה (דורג 1 בטורניר) בתוצאה של 13–10, לאחר שפיגר בתוצאה 6–10 וניצח בשבעה משחקונים רצופים לנצחון, ובמשחק חצי הגמר ניצח את סי ג'יאהוי (אנ') מסין 17–15, לאחר פיגור של 5–14.

הוא השחקן הראשון מאירופה היבשתית שזכה באליפות העולם בסנוקר ובתואר דירוג כלשהו.

בשל סגנון משחקו המהיר והשוטף, כינויו הרשמי בענף הוא הקליע הבלגי (Belgian Bullet).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוקה ברסל** בוויקישיתוף
* 
* לוקה ברסל, באתר ה-WST
* אליסף דעואל, בניגוד לתחזיות: לוקה ברסל זכה באליפות העולם בסנוקר, באתר ynet, 2 במאי 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  אליסף דעואל, ‏מיי ניים איז לוקה: הילד שימציא מחדש את הסנוקר, באתר ONE‏, 20 באפריל 2012
כלב תקיפה צבאי בעת אימון
**כלב תקיפה** הוא כלב אשר מאומן או משמש לתקיפה של מטרה בין אם בפקודה או על ידי מראה. כלבי תקיפה משמשים הן בקרבות כלבים והן בתפקידים משטרתיים או צבאיים.

אימונים
-------

אימון כלבי תקיפה, היא וריאציה של אילוף כלבים רק שבמקום לשים דגש על פורצים, הכלב מאולף לרדוף, לתפוס, לאחוז, לפצוע, ואף להרוג מטרה עוינת.

כלבי תקיפה מאולפים לפרש מצב, ולפעול בהתאם. בהכשרה פורמלית הכלבים נחשפים לירי אקדח, תנועת מכוניות, וגם הסחות דעת אחרות וזאת כדי להגדיל את האפקטיביות וזמן התגובה שלהם. מחקר אמריקאי משנת 1975 מראה כי לפחות 10% מכלבים אשר ביצעו נשיכות קיבלו אימוני תקיפה בשלב כלשהו.

שימושים בכלבי תקיפה
-------------------

כלבים המשמשים בקרבות בדרך כלל מקבלים אימוני הכשרת קרב כדי לעשותם אכזריים יותר, ולשפר את יכולת הלחימה שלהם. כלבים אלו, בדרך כלל מאומנים באמצעות פתיונות חיים כגון ארנבים, חתולים, וכלבים קטנים יותר. בדרך כלל משתמשים בכלבים מגזע מעורב עם כלבי תקיפה כמו פיטבול.

קבוצות צבאיות שונות אימצו את השימוש בכלבי תקיפה, בעיקר לשימושי שמירה. כלבים אלו אומנו להגן ולשמור על עמדה, ולתקוף כל פולש אפשרי. ישנם דיווחים אשר מראים על שימוש בכלבי תקיפה בעינויים פסיכולוגיים אשר מופעלים כנגד שבויי מלחמה.

### במשטרה

 ערך מורחב – **כלב משטרה**  

כמעט בכל משטרה וביחידות רבות ללוחמה בטרור עושים שימוש בכלבי תקיפה במעצרים והכנעת מטרות. הכלבים מאומנים לזהות מצבים בהם אזרחים נתונים בסכנה ולהגיב בהתאם. כלבי משטרה מאומנים לאחוז במטרות יותר מאשר לפצוע אותם.

קישורים חיצוניים
----------------

* אמיר בוחבוט‏, לסת הברזל של צה״ל, באתר וואלה!‏, 5 במרץ 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  Animal welfare improvement act of 1975, ‏20 בנובמבר 1975 (באנגלית).
2. ↑  רויטרס, "המודיעין אישר שימוש בכלבים", באתר nrg‏, 11 ביוני 2004

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4284565-8

 |
ארבעת קלפי האס שנמצאים בחפיסת קלפים
ה**אָס** (אנגלית: Ace) הוא קלף בחפיסת קלפי משחק. בכל חפיסה ארבעה אסים, כשערכם הוא אחד, לפעמים, כתלות במשחק. סמלו של האס הוא האות A.

מקור המילה
----------

מקור השם האנגלי במילה הלטינית אס (as) שמשמעותה יחידה, משמו של המטבע הרומאי הקטן. באנגלית של ימי הביניים, לפני הקלף, המילה אמרה "מזל רע", אבל כיוון שהיום בדרך כלל האס הוא דווקא הקלף הגבוה ביותר, כשאומרים באנגלית אייס מתכוונים "מעולה".

עיצוב
-----

לקלף האס בחפיסת קלפים רגילה יש סמל אחד (♠עלה, ♣תלתן, ♦יהלום או ♥לב) בדרך כלל קטן אבל לפעמים הוא מוגדל, בעיקר באס עלה, עליו בדרך כלל כתוב שמו של המדפיס. 

### אס עלה

אס העלה מיוחד בסימן העלה שעליו, שהוא גדול ומקושט במיוחד ולעיתים הוא מכונה קלף המוות (Death Card). בקסמי קלפים משתמשים לעיתים באס עלה במיוחד בגלל קישוטיו ובידולו משאר הקלפים.

ערך הקלף
--------

ברוב המשחקים כיום, האס נחשב הקלף הגבוה ביותר בחפיסה, אחרי המלך; בחלקם הנמוך ביותר (כאחד); באחדים, כמו בפוקר ובבלאק ג'ק ניתנת הבחירה אם להחשיב אותו כקלף גבוה או נמוך. במשחקים מסוימים, כשהאס גבוה העלה הופך לשובר שוויון, קרי כשיש תיקו, האס העלה מנצח.

היסטורית, האס החל כקלף נמוך, וסימנו היה הספרה 1 ולא האות A. השימוש בספרה 1 עדיין מקובל בחפיסות צרפתיות, ספרדיות, ורבות נוספות. 

המהפך של אס לקלף הנחשב הגבוה בחפיסה התרחש באופן הדרגתי. במהלך המאות ה-15 וה-16, במספר משחקים האס קיבל את המקום הגבוה ביותר מבין קלפי המספרים, אבל נמוך יותר מהדיוקנאות - כלומר, בין קלף ה-10 לנסיך. המשחק המוקדם ביותר הידוע בו האס נחשב בתור הקלף הגבוה ביותר בחשיפה הוא טרפולה, משחק קלפים שמקורו בוונציה בראשית המאה ה-16.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אס** בוויקישיתוף
**מונולוג** הוא שיחת יחיד, אשר מתרחשת כאשר אדם משוחח בלי בן זוג לשיחה. מקור הביטוי ביוונית, (**מונו** = "יחיד", **לוגוס** = "שיחה"). כאשר מצטרף משתתף נוסף לשיחה הוא הופך אותה לדו-שיח –דיאלוג.
המונולוג קשור בעיקר לתחומי הספרות הקולנוע והתיאטרון.

לעיתים גם רפליקה ארוכה, מעל שתי דקות, מכונה מונולוג, על אף שהיא מופנית לפרטנר ולא לקהל.

בספרות
------

צורת המונולוג רווחת הרבה בספרות, כאשר הדמות מביעה את תחושות לבה, או רצף רעיונות כלשהו מבלי שתופרע על ידי דמות אחרת. במונולוגים באים לעיתים לידי ביטוי מיצוי רעיונות נשגבים והתלבטויות נפשיות, שבהם מגלה מחבר היצירה את כוחו גם כפסיכולוג ופילוסוף.

ספר איוב מורכב ממונולוגים של איוב וחבריו המתייחסים לעקרון הצדק האלוהי ולמהות החטא והעונש.

ספריו של חיים הזז, "הדרשה" ו"דרבקין" הם בנויים על ספור שנושא אופי שבו הגיבור נושא מונולוג רציף אחד.

בשירה העברית ישנם שירים רבים שהם בעצם מונולוג לירי ובמיוחד מטיבה להביע רגשותיה בסוג זה של ביטוי, רחל המשוררת בשירהּ "רק על עצמי": 

> 
> רַק עַל עַצְמִי לְסַפֵּר יָדַעְתִּי.  
> צַר עוֹלָמִי כְּעוֹלַם נְמָלָה,  
> גַּם מַשָּׂאִי עָמַסְתִּי כָּמוֹהָ  
> רַב וְכָבֵד מִכְּתֵפִי הַדַּלָּה.
> 
> 
> 
>

בתיאטרון
--------

בתיאטרון, המונולוג מתבטא כאשר השחקן מדבר בלי שיופרע על ידי שחקן אחר. הדמות המדברת במונולוג מהרהרת על מצבה או משתפת את הקהל בסודה.

אחד המקרים המפורסמים בהם יש מחלוקת האם זה מונולוג או לא נמצא במחזה "המלט", המקרה הוא "להיות או לא להיות". קטע מהמחזה "המלט" של ויליאם שייקספיר. המצדדים בזה שהקטע "להיות או לא להיות" הוא מונולוג טוענים שהמלט מתוודה על ספקותיו בנוגע לדרכו (האם שווה לחיות או לא)בעוד המתנגדים טוענים כי [המלט] מדבר בעוד [אופליה] נמצאת על הבמה מה שסותר את הטענה כי זה מונולוג כי מונולוג במחזה זה כשהגיבור ניצב לבד על הבמה

> 
> להיות או לא להיות,  
> זו השאלה:  
> האם נעלה יותר להתענות בפגיעותיו ובחיציו של הגורל המתאכזר;  
> או להניף את חרבך על ים הייסורים;  
> להלחם בגליו הסוערים,  
> וכך לשים קץ גם ליסורייך.  
> למות - לישון, וסוף לכל.  
> לומר כי בשינה הזאת נשׂימה קץ לכאבי-הלב,  
> ואין-ספור המכות הנוחתות על כל בשר ודם.  
> על סוף כזה הרי חולמים כולנו  
> למות - לישון.
> 
> 
> 
> — תרגם: ט. כרמי, 1988
>

מונולוג קומי
------------

גרסה חדישה של צורת מופע מונולוג הוא הסטנד-אפ, בו שחקן נותן מופע יחיד על הבמה, משולב בקטעים מצחיקים בדרך כלל, ובשילוב עוד מרכיבים לא מילוליים כגון קסמים או שירה, מופע שהוא כביכול ללא הכנה, ומהלכו מתכוון לפי תגובות הקהל.

ראו גם
------

* אוריינות בתיאטרון
* דיאלוג
* זרם התודעה
* אגוצנטריות#דיבור אגוצנטרי

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מונולוג** |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **מונולוג** |

* מאגר מונולוגים, מתוך אתר בית צבי
* שוש אביגל, מונולוגים: לכל המחפשים, באתר ynet, 27 בפברואר 2002
* The Monologue Database (באנגלית)
* Monologue Archive (באנגלית)
* מונולוגים של שייקספיר (באנגלית)
* מונולוג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4130893-1

 |
כרטיס ברכה ליום פטריק הקדוש, 1916
כרטיס ברכה לקראת ראש השנה תרע"ד 1914

  

**כרטיס ברכה** הוא כרטיס מאויר שמכיל בדרך כלל איחולי ברכה או הבעת רגשות. כרטיסי ברכה נמסרים בדרך כלל לרגל אירועים מיוחדים כמו ימי הולדת, בר מצווה, חגים ומועדים אחרים, אך נשלחים גם כברכת 'שלום' או 'תודה'. כרטיסי ברכה נארזים בדרך כלל במעטפה, ומיוצרים במגוון סגנונות, באופן תעשייתי, או בעבודת יד, על ידי מאות חברות קטנות וגדולות.

בארצות הברית קיימת "התאחדות כרטיסי הברכה", המאגדת את יצרני כרטיסי הברכה.

היסטוריה
--------

כרטיס ברכה גרמני לרגל השנה החדשה משנת 1470 לערך
ככל הנראה, המנהג הקדום ביותר של משלוח כרטיסי ברכה היה בסין העתיקה, שם הוחלפו מסרי רצון טוב לציון ראש השנה; ובמצרים העתיקה, שם נשלחו פפירוסים עם ברכות.

החל מתחילת המאה ה-15 נשלחו באירופה כרטיסי ברכה עשויים נייר, תוצרת בית. ידוע כי הגרמנים שלחו כרטיסי ברכה שהודפסו כחיתוך עץ לכבוד השנה החדשה עוד בשנת 1400, וכרטיסי ברכה לכבוד יום ולנטיין נשלחו בתחילת-אמצע המאה ה-15 ברחבי אירופה.

עם המהפכה התעשייתית והייצור ההמוני, הפכו כרטיסי הברכה ממוצר מותרות יקר שנוצר בעבודת יד, למוצר עממי וזול. כרטיסי ברכה לרגל חג המולד הופיעו לראשונה בלונדון בשנת 1843 כשהפקיד הבכיר הנרי קול שכר את האמן ג'ון קלקוט הורסלי שיעצב בשבילו כרטיס ברכה לרגל החגים הנוצריים. בשנות ה-60 של המאה ה-19 הופיעו מספר חברות שייצרו כרטיסי ברכה. החברות העסיקו אמנים ומעצבים נודעים בזמנם, כמו קייט גרינווי ווולטר קריין.

לאחר המצאת גלויות הדואר ב-1869 נפוצו מאוד ברחבי אירופה גלויות מאיירות, חלקן עוצבו ככרטיסי ברכה, בין השאר כברכות "שנה טובה" עבור ראש השנה היהודי.

התפתחות נוספת הייתה בשנות ה-30, אז הופיעו כרטיסי ברכה מודפסים בהדפס אבן צבעוני, דבר אשר הוזיל את עלות ייצורם של כרטיסים צבעוניים וקידם את התעשייה.

כרטיסי ברכה בישראל
------------------

בשנות החמישים והשישים היה נפוץ מאוד בישראל המנהג של משלוח כרטיסי שנה טובה ובהם איחולי ברכה לכבוד ראש השנה. מנהג זה דעך, אך לא נמוג, במהלך שנות השבעים, והוחלף בברכות בטלפון. מסוף המאה ה-20 רבים משתמשים בדואר אלקטרוני וב-SMS למשלוח ברכות לראש השנה (וגם לחגים אחרים).

גלריית תמונות
-------------

* כרטיסי ברכה בתצוגה בחנותכרטיסי ברכה בתצוגה בחנות
* כרטיס ברכה לחג המולד, נורווגיה, 1917כרטיס ברכה לחג המולד, נורווגיה, 1917

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **כַּרְטִיס בְּרָכָה** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **כרטיס ברכה** |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **כרטיס ברכה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **כרטיסי ברכה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **כרטיסי ברכה בישראל** |

* נדב מן, "ביתמונה", שנות טובות מארץ ישראל, באתר ynet, 22 בספטמבר 2006
* תערוכת "שנות טובות" באתר ארכיון צה"ל
* כרטיסי ברכה, דף שער בספרייה הלאומית
* ארכיון **אסף כרטיסי ברכה**, בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  משלוח כרטיסי ברכה - מקור המנהג, באתר משרד החינוך.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007540805905171
* GND: 4157700-0
* LCCN: sh85057280
* LNB: 000264451
* NARA: 10639755
* NDL: 01158273

 |
**ריד'לין** (בוולשית: **Rhuddlan**) היא עיירה וקהילה בצפון מחוז דנבישייר שבצפון-מזרח ויילס.

לאורך השנים הייתה ריד'לן מוקד כוח חשוב על הגבול הצפוני בין ויילס לאנגליה, היא כוללת במרכזה טירה מבוצרת שחלשה על האזור, והייתה גם המקום בו נחתם חוק ריד'לן שסיפח את נסיכות ויילס לממלכת אנגליה.

היסטוריה
--------

העיירה ריד'לן נוסדה בשנת 921 על ידי אדוארד הזקן כאשר במרכזה טירת ריד'לן, היא ישבה בנקודה אסטרטגית חשובה ששלטה בקצה הצפוני של הגבול בין ממלכת וסקס האנגלו-סקסונית וממלכת גוויניד' הוולשית. הטירה והאזור סביבה נקראו תחילה בשם האנגלו-סקסוני קלדאמת'ה (Cledematha) שמשמעו שפך נהר הקלוויד', במשך השנים האזור הועבר מספר פעמים בין הוולשים לאנגלים וקיבל את השם הוולשי ריד'לן שמשמעו גדת הנהר האדומה. במהלך המאה ה-11 הייתה ריד'לן ביידי ממלכת גוויניד' ואף שימשה כבירה וכס המלכות של גריפיד' אפ ל'ואלין שמלך בשנים 1055–1063. כחלק מהפלישה הנורמנית לבריטניה, ריד'לן נכבשה ב-1083 ואף הוזכרה בספר יום הדין כעיירה קטנה במחוז צ'שייר.

ריד'לן נותרה בידי האנגלים כחלק מאדמות רוזנות צ'סטר, ב-1157 הביצורים והטירה שופצו באופן ניכר אל מול האיום הצבאי של ממלכת גוויניד', ולמרות זאת ב-1167 אווין גוויניד' כבש את ריד'לן מידי האנגלים ואף הקים בה מטבעה מלכותית שהטביעה את המטבעות הוולשיות הראשונות מאז שלטונו של הוול ד'ה. לאחר מספר שנים נפלה שוב לידי האנגלים, עד שבשנת 1220, כבש אותה נכדו של אווין, מלך גוויניד' ונסיך ויילס הראשון ל'ואלין הגדול.

בשנים 1282–1283, נבשה ויילס בידי צבאותיו של אדוארד הראשון, מלך אנגליה, וריד'לן הפכה למרכז שלטוני אנגלי חשוב. בתקופה זו נבנתה הטירה הנוכחית בעיירה והוקמו בה מוסדות אדמיניסטרטיביים, כולל מבנה פרלמנט ששימש את המלך אדוארד ובו נחתם לבסוף חוק ריד'לן (הקרוי על שם העיירה) שסיפח באופן רשמי את אדמות ויילס לאנגליה והביא לסיום נסיכות ויילס.

תחבורה
------

בשנת 1858 נחנכה תחנת הרכבת ריד'לן על מסילת הרכבת עמק קלוויד', קו שחיבר את עיירת החוף ריל מצפון לריד'לן, לאורך העמק דרומה לעיירה דנבי. תחנת הרכבת בריל שירתה גם את קו הרכבת צ'סטר - הוליהד, ותחנת הרכבת בדנבי שירתה את קו דנבי - קורוון שהתחברה למסילת הרכבת לונדון וצפון מזרח. מסילת עמק קלוויד' נסגרה לתנועת נוסעים ב-1955 ונסגרה סופית ב-1968, כך גם תחנת הרכבת בריד'לן. עם זאת, קו הרכבת צ'סטר - הוליהד המשיך לפעול (כיום הקו הראשי של צפון ויילס) ותחנת הרכבת ריל משרתת גם את תושבי ריד'לן הסמוכה.

ריד'לן ממוקמת ב-3.5 קילומטרים צפונית לחיבור עם הכביש המהיר ה-A55 הנקרא גם כביש צפון ויילס המהיר, המחבר את צ'סטר להוליהד לאורך החוף הצפוני של ויילס.

אתרים חשובים
------------

* הריסות טירת ריד'לןהריסות טירת ריד'לן
* בית בודריד'ןבית בודריד'ן
* כנסיית סנט מריכנסיית סנט מרי
* בית הפרלמנטבית הפרלמנט

ראו גם
------

* חוק ריד'לן
* טירת ריד'לן
* הספר הוולשי

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ריד'לן** |

* אתר העיירה
* תיאור העיירה משנת 1868, מתוך "The National Gazetteer of Great Britain and Ireland 1868".
* עמוד על העיירה באתר Visit Mid Wales.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007535410005171
* GND: 4357620-5
* MusicBrainz: 45742660-8bba-4ce9-bc89-4681b2d295c4
* VIAF: 147902336
* WorldCat (עם VIAF): 147902336

 |
רצח יוליוס קיסר בדקירות פגיון – ציור מאת וינצ'נזו קאמוצ'יני
**דקירה** היא נעיצה של חפץ חד בגופו של אדם או בעל חיים.

דקירה, בניגוד לחיתוך, שיסוף או פגיעת עצם קהה, גורמת לרקמות הגוף נזק נקודתי. על כן, היא מסכנת חיים רק במקרה בו היא פוגעת בריאות, בכלי דם מרכזי או בעצב מרכזי. מבחינת התוקף, דקירה עשויה להיות עדיפה על חיתוך או על שימוש בעצם קהה, משום שהיא דורשת השקעה של כוח מועט וזמן מועט – חוד הנשק מרכז את הכוח, שהתוקף משקיע ברגע אחד, בנקודה האחת – בחוד הנשק.

דקירה מהווה את עקרון הפעולה של כלי הנשק הקדומים ביותר: חנית, רומח וכידון. מדובר בנשקי מוט בעלי להב חד וצר המותקנים על מוט ארוך. אופן הפעולה של נשקי מוט אלה הוא נעיצתם בכוח באויב. כלי נשק אלו היו נפוצים מהתקופה הפרה-היסטורית, עבור בעת העתיקה וימי הביניים (לצד כלי נשק חותכים כגון גרזנים וחרבות) ועד סוף העת החדשה, אז נדחקו לטובת רובים מכודנים. הם היוו מרכיב חשוב במערכים צבאיים רבים, הידוע שבהם הוא הפלנקס.

דקירה עשויה להיות חלק מקרב פנים אל פנים, או להיעשות בהפתעה, כמו דקירת גבו של אדם שאנן. כפשע, דקירה נעשית משנאה לנדקר או כדרך אלימה להתגברות עליו, למשל בעת שוד. לדקירה ניתן להשתמש בכלים המיועדים לכך, כגון פגיון, סכין או אולר, או בכלים מאולתרים, כגון שבר זכוכית. דקירה הפוגעת באיבר חיוני עלולה לגרום למותו של הנדקר, ולהאשמת הדוקר בהריגה או ברצח. בסעיף 402 לחוק העונשין נקבע ששוד המלווה בדקירה של אדם עונשו מאסר 20 שנים (לעומת שוד שאינו מלווה בפציעה, שעונשו מאסר 14 שנים). 

בישראל ובשטחי יש"ע נפוצים פיגועי דקירה נגד ישראלים. במהלך האינתיפאדה הראשונה הפכו פיגועי דקירה לתופעה חמורה ומתמשכת. בין 2000 ל-2010 התרחשו 152 פיגועי דקירה בהם נרצחו 17 ישראלים, רובם (16) אזרחים.

דקירה שאינה פשע נעשית למטרות רפואיות: דקירה באמצעות מזרק בעת מתן זריקה, דקירה לשם בדיקת דם או תרומת דם ועוד.

ראו גם
------

* סיף

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **דקירה** |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **דקירה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **דקירה** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  נתונים על פיגועי דקירה באינתיפאדה השנייה, אתר השב"כ
**מעצב תעשייתי** הוא בעל מקצוע העוסק בעיצוב תעשייתי. לשם ביצוע עבודתו שולט המעצב התעשייתי באופן חלקי בידע הנדסי אך גם בקי בתחומים התרבותיים של האמנות הפלסטית והאדריכלות. המעצב התעשייתי הוא האחראי לאפיון החווייתי של האובייקט בכל תצורות הקיום שלו, מהאריזה ועד ההתכלות. מטרת המעצב היא לפתור בעיות וצרכים הקשורים במוצר עליו הוא עובד, אך יחד עם זו הוא גם עוסק בייצור אייקונים תרבותיים.

כישורי התפקיד הנדרשים למעצב תעשייתי הם רבים והם משתרעים על תחומים שונים מאוד באופיים. נאמר לעיתים על המעצב התעשייתי שהוא ניחן בידע שטחי אך על מגוון עצום של תחומים. הסיבה הראשונה לכך היא שלקוחותיו מגיעים מתחומי תעשייה שונים בתכלית, ועליו להיות גמיש מספיק מחשבתית ללמוד על המוצר אותו הוא הולך לעצב במהירות רבה. הסיבה השנייה היא שהמעצב הוא אינטגרטור של כל בעלי התפקידים בחברה המייצרת החל במנהל השיווק, מנהל המכירות, מנהל הפיתוח ההנדסי, מנהל התקציבים, מנהל הנדסת האנוש, וכלה במנהל הייצור.

בתחום הידע המעצב זקוק להבנה מעמיקה בתחומים הבאים:

1. טכנולוגיה - חומרים ותכונותיהם, מכניקה, פיזיקה, תהליכי ייצור ותהליכי אריזה ומשלוח.
2. חוויית המשתמש - אנתרופומטריה, אינטראקציה, תסריטי תפעול, קריאות של סמלים, פסיכולוגיה של צבעים, עוצמות ערך, זיכרון קולקטיבי וקבוצתי ועוד.
3. סוציולוגיה ואנתרופולוגיה.
4. היסטוריה של העיצוב.
5. תרבות היקפית - תולדות האומנות, תולדות האמנות, תולדות האדריכלות, תולדות הצורפות ותולדות האופנה.
6. תאוריה של העיצוב.
7. תכנון בר-קיימא, ניהול סביבה, אקולוגיה ותורת המיחזור.
8. עתידנות.
9. מתודולוגיות של חדשנות.
10. כלכלה ומנהל עסקים, תורות השיווק ומכירות.
11. קניין רוחני ופטנטים.
12. פילוסופיה.

בתחומי המיומנות המעצב צריך לפתח את הכישרון בתחומים הבאים:

* לרשום ולהמחיש באופן ויזואלי את רעיונותיו,
* לפסל בחומרים שונים את המודלים והסקיצות התלת־ממדיות,
* לפסל ולתכנן באמצעות תוכנות מחשב תלת־ממדיות,
* לשלוט באמצעי המחשה גרפיים ידניים וממוחשבים,
* להפעיל כלי עבודה ולבנות מודלים מומחשים ואבות טיפוס ועוד.

לימודי עיצוב תעשייתי בישראל
---------------------------

בישראל אורכים הלימודים לתואר אקדמי ארבע שנים ולימודים לתואר הנדסאי שלוש שנים. נכון לעשור השלישי של המאה ה-21 מתקיימים לימודי עיצוב תעשייתי בישראל במוסדות הבאים:

* בצלאל אקדמיה לאומנות ועיצוב ירושלים (B.Des, M.Des)
* שנקר – בית ספר גבוה להנדסה ולעיצוב (B.Des)
* HIT מכון טכנולוגי חולון (B.Des)
* המכללה האקדמית הדסה ירושלים (B.Des)
* סמינר הקיבוצים - תואר ראשון בחינוך ועיצוב(B.Ed.Des)
* הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל (תואר שני)

המכללות הבאות מעניקות תואר הנדסאי:

* מכללת אורט סינגאלובסקי
* המרכז האוניברסיטאי אריאל בשומרון
* המכללה הטכנולוגית באר שבע

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מעצב תעשייתי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548208705171
* GND: 4244896-7
* NKC: ph565267

 |
תלמידים מופיעים בפסטיבל ביכורים בחווה הלימודית תלמי אביב, 1970
**החווה**, או בשמה הקודם **חוות תלמי אביב**, היא מרכז פנאי בשטח של 70 דונם, השוכן בפארק הירקון בתל אביב, בין תל נפוליאון בדרום ל"פארק ראש ציפור" ולנחל הירקון מצפון, והמציע פעילות ויצירה בתחומי הטבע, החקלאות ואיכות הסביבה. החווה היא פרויקט של הרשות לפיתוח כלכלי תל אביב-יפו בע"מ שהיא תאגיד עירוני בבעלות עיריית תל אביב.

היסטוריה
--------

במקום בו שוכנת כיום החווה, שכן "פרדס גולדברג" על-שם בעליו יצחק לייב גולדברג, נדבן יהודי בימי העלייה הראשונה והשנייה. גולדברג רכש את השטח בשנת 1918 מקאפוס, אחד מתושבי המושבה שרונה (כיום הקריה בתל אביב), וצירף לו אדמות נוספות שרכש עם השנים. הפרדס נחשב למתקדם לתקופתו, ופרי ההדר שגדל בו זכה לפרסום. במקום השתמרה באר אנטיליה שבה נעשה שימוש כדי להשקות את עצי הפרדס. במותו בשנת 1935, הוריש גולדברג מחצית מרכושו לקרן הקיימת לישראל, ובכלל זה גם מחצית משטח הפרדס. השטחים שעברו לרשות העיר רמת גן, הופשרו עם השנים לבנייה, ויתר השטח נותר בתחומי תל אביב, וכולל את תל נפוליאון ואת החווה. לימים הוקם במקום בית הספר החקלאי "תלמי אביב".

פעילות
------

אל בית הספר החקלאי "תלמי אביב" הפועל במקום, מובאים כ-2,000 תלמידים מ-34 בתי ספר ברחבי העיר, כדי להתנסות בשיעורי חקלאות אחת לשבוע. בבית הספר צוות של עשרה מורים ושישה עובדים אחרים. בחווה שוכנים פינת חי, גן ירק, חממת פרפרים וחלקת צמחי רפואה ותבלינים. עוד מתוכננים לפעול במקום תחנה לחקר ציפורים ופרויקט "גינה לתושב" שבמסגרתו יוכלו תושבים הגרים בבתי קומות לטפח גינה לצרכיהם. עוד מתקיימות במקום פעילויות שונות, ובהן סיורים והדרכות לקבוצות, קייטנות ואירועים פרטיים.

פרשת התנים הזהובים
------------------

בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 החלו נצפים תנים זהובים באזור החווה, לאחר שהושמדו בידי משרד החקלאות בשנות ה-60 של המאה ה-20. מספר התנים הוערך במספר עשרות והם חיו בשטחי פארק הירקון, בין נחל איילון במערב לאזור קניון איילון במזרח. התנים ניזונים מאשפה ומבני אדם המאכילים אותם, ועל כן אוכלוסייתם גדלה. פרטים נצפו בכל רחבי הערים רמת גן וגבעתיים, אולם אלה נעלמו בחודשים מאי ויוני 2013, ואוכלוסיית התנים בפארק הירקון התדלדלה אף היא. הסתבר כי רשות הטבע והגנים פעלה ללכידת התנים ולהשמדתם, בין היתר בעקבות פניית החווה אל הרשויות. ב-10 ביולי 2013 איתרו אזרחים תנה פצועה שרגליה נלכדו בשתי מלכודות רגל, האסורות לשימוש במדינות האיחוד האירופי ובמספר מדינות בארצות הברית. התמונות פורסמו ברשת האינטרנט, והביאו לגל של מחאה ספונטנית כנגד החווה ורשות הטבע והגנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של החווה

הערות שוליים
------------

1. ↑  מפה 'אדמות מצפון לתל אביב' בתוך חוברת בהוצאת הקרן הקימת לישראל, 1928, ביידיש ובעברית עם סימון 'פרדס גולדברג' (עמוד סריקה 5). באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
2. ↑  התנים של פארק הירקון
3. ↑  "על רקע התקפת תנים על החיות שבפינת החי שבחווה, ולכאורה גם עקב סכנה למבקרים בחווה ולעובדיה"
**בן ארנון** (נולד ב-15 באוקטובר 1998) הוא מעבד מוזיקלי, מלחין, מפיק, זמר, שחקן ומחזאי ישראלי.

ביוגרפיה
--------

בן ארנון נולד ב-1998 בכפר סבא וגדל והתחנך ברעננה. כילד, למד במגמת התיאטרון של תיכון אביב, ובמגמת המוזיקה של כפר הנוער דוד רזיאל.

בשנת 2019 החל את לימודיו ברימון בית ספר למוזיקה במסלול הפקה מוזיקלית, והתמחה בכתיבה למחזות זמר תחת מסלולו של אוהד חיטמן. בסיום לימודיו, הצטרף לסגל ההוראה ומשמש עד היום כמנהל מוזיקלי ומנצח בבית הספר.

בשנת 2023 סיים את קורס המחזאות של התיאטרון הקאמרי, בהנחייתם של גור קורן ואיה קפלן.

קריירה
------

### תיאטרון

בשנת 2021, בעודו סטודנט, הצטרף לצוות המוזיקלי של המחזמר "השנה היפה בחיי" של אוהד חיטמן בתיאטרון הבימה, תחת ניהולו המוזיקלי של ליאור רונן. באותה שנה, שימש גם כעוזר במאי ליותם קושניר במחזמר "עמירם", במסגרת חג המחזמר בניהולו של אורי פסטר. בנוסף, שימש כמנהל מוזיקלי בפסטיבל תיאטרונטו לזכרו של יעקב אגמון, ויצר את המופע "הפזמון של אגמון" בו אירח את גילה אלמגור, גלית גיאת, שמעון מימרן ועוד.

בשנת 2022, השתתף בפסטיבל "פותחים במה" של תיאטרון בית ליסין, עם המחזמר המקורי "השף הרזה" אותו כתב, הלחין וניהל מוזיקלית. באותה שנה, הלחין וניהל מוזיקלית את ההצגה "המלך ככה" בתיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער. בנוסף, החל לשחק במחזמר "הפונדק" כחזי בתיאטרון הסימטה, ומאוחר יותר בתיאטרון הקאמרי.

בשנת 2023, השתתף בפסטיבל "כאן ועכשיו" של התיאטרון הקאמרי, עם המחזמר המקורי "הShotרות" אותו כתב, הלחין וניהל מוזיקלית. באותה שנה, כתב עיבודים למחזמר "סוף העולם שמאלה" של תיאטרון חיפה בשיתוף עם התיאטרון הארצי, בבימויו של אודי גוטשלק.

בשנת 2024, כתב עיבוד למחזמר "Dreamgirls" בברודווי, תחת הפרוייקט Broadway Sitzprobe Experience של סת׳ רודצקי. באותה שנה, הלחין וניהל מוזיקלית את ההצגה "אוף לי צפוף לי" בתיאטרון חיפה.

### מוזיקה

בשנת 2022 הוציא בן ארנון את סינגל הבכורה שלו ״פיטר פן״. הופעותיו של בן מאופיינות בהרכב נגנים גדול.

בשנת 2023 הפיק את השיר "Stop״ של מאיה דוידוף, לסדרה "מלאך משחית" של כאן 11 וענני הפקות.

בשנת 2024 החל להפיק לחברת Artlist יחד עם מאיה דוידוף.

קישורים חיצוניים
----------------

* בן ארנון ברשת החברתית פייסבוק
* בן ארנון ברשת החברתית אינסטגרם
* ניהול אישי, ירדנה אסולין

הערות שוליים
------------

1. ↑  ״פרוייקט מחזמר״ בניהולו המוזיקלי של בן ארנון, בית הספר רימון למוזיקה, ‏2024
2. ↑  ״השנה היפה בחיי״, הבימה, ‏2022
3. ↑  גילה אלמגור ב״פזמון של אגמון״, תיאטרונטו, ‏2021
4. ↑  ״השף הרזה״ בפסטיבל פותחים במה, תיאטרון בית ליסין, ‏2022
5. ↑  ״המלך ככה״, תיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער, ‏2022
6. ↑  ״הפונדק״, התיאטרון הקאמרי, ‏2022
7. ↑  ״סוף העולם שמאלה״, תיאטרון חיפה, ‏2023
8. ↑  "Dreamgirls", Broadway Sitzprobe Experience, ‏2024
9. ↑  ״אוף לי צפוף לי״, תיאטרון חיפה, ‏2024
10. ↑  ״פיטר פן״, YouTube, ‏2022
11. ↑  "Stop", Maya Davidoff, ‏2023
פעמוני מזחלת ככלי בתזמורת
פעמוני מזחלת המיועדים לשימוש במזחלות
**פעמוני מזחלת** (באנגלית: Jingle bells) הם פעמונים שמפיקים צליל צלול, חזק ואופייני ביותר, בעיקר במספרים גדולים: ככל שישנם פעמונים רבים יותר מקובצים על הכלי המונף, מתקבל צליל כללי חזק יותר וצלול יותר. לפעמוני המזחלת ישנם שימושים רבים ומגוונים: ככלי הקשה בתזמורות, במזחלות, ובריקודי עם עממיים שנוהגים להוסיף את פעמוני המזחלת לליווי הריקודים. לרוב, הם משמשים כתחליף זול יותר לפעמונים קטנים "קלאסיים", שנחשבים יקרים יותר.

פעמוני המזחלת הפשוטים ביותר מיוצרים מחתיכה אחת של מתכת המכופפת למספר שקעים כדוריים, הבנויים להכיל כדור קטן, עם קטע קצר של מוט מתכת נוסף שישמש כמעין מוט לאחיזה בפעמונים. שיטת ייצור זו מניבה תוצאות של 2 או 4 בתי כדורים, שבהמשך ניתן להכניס בתוכם את הפעמונים, לנענע את מוט המתכת- ובכך להפיק את צליל הפעמונים המיוחד של פעמוני המזחלת. שיטת ייצור נוספת היא לא לבנות את בתי הכדורים בצורה כזו, אלא לחבר שני חצאי מתכת קטנים לכדי צורה כדורית, שהם ישמשו כבתי הכדורים לפעמונים. זוהי שיטה פחות חסכונית מן השיטה הקודמת, אך כנראה יותר קלה מבחינה טכנית לביצוע.

פעמוני המזחלת ידועים במיוחד בשימושם בעיקר בתקופת חג המולד, וחגים נוצריים אחרים, בשל המיתוסים הנוצריים הרבים על סנטה קלאוס ומזחלת האיילים שלו, שלה יש פעמונים מצלצלים. שיר חג המולד המפורסם ביותר הוא כנראה השיר: "פעמוני מזחלת" ("Jingle bells"). לפעמוני המזחלת המשמשים בחגיגות החגים יש צורה אחרת, ודרך ייצור שונה מאשר פעמוני מזחלת המיועדים באמת למזחלות, או לפעמוני מזחלת אשר בנויים כך שישמשו ככלי הקשה בתזמורת. אחת היצירות המוכרות ביותר אשר בהן נעשה שימוש בפעמוני מזחלת ככלי תזמורתי היא הסימפוניה הרביעית של גוסטב מאהלר, שנכתבה בשנת 1901.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פעמוני מזחלת** בוויקישיתוף
**פרידריך לודוויג שרדר** (3 בנובמבר 1744 - 3 בספטמבר 1816) היה שחקן גרמני, אמרגן שחקנים, מחזאי ואחד מהבונים החופשיים הבולטים בהיסטוריה של גרמניה.

חייו ומותו
----------

### שנותיו הראשונות

שרדר נולד בשוורין. זמן קצר לאחר לידתו, נפרדה אמו, סופי שרלוט בירייקל (1714–1792), מבעלה, והצטרפה לתיאטרון, שערך סיבוב הופעות מוצלח בפולין וברוסיה. לאחר מכן, נישאה אימו לקונראד ארנסט אקרמן והופיעה עם התיאטרון שלו בערים רבות בגרמניה, ולבסוף השתקעה בהמבורג. כבר בצעירותו, שרדר הראה כישרון במספר תחומים, אך ילדותו הייתה קשה מאוד בגלל יחסו של אביו החורג כלפיו, עד שבסופו של דבר הוא ברח מהבית ולמד את מקצוע הסנדלרות. עם זאת, הוא שב והצטרף להוריו בשנת 1759, והחל בקריירת משחק.

### קריירת תיאטרון

ב-1764 הופיע עם חברת אקרמן בהמבורג, ושיחק בקומדיות מובילות, אך את אלה הוא החליף עד מהרה בתפקידים הטרגיים שבהם התפרסם. אלה כללו בין היתר את המלט ואת המלך ליר. לאחר מותו של אקרמן ב-1771 השתלטו שרדר ואמו על ניהול תיאטרון המבורג, ושרדר החל לכתוב מחזות. ב-1780, עזב שרדר את המבורג, ולאחר טיול עם אשתו, אנה כריסטינה הארט, הם התארסו בתיאטרון בווינה. בשנת 1785 שרדר שוב לקח את הניהול על התיאטרון בהמבורג והוביל אותו בהצלחה עד לפרישתו בשנת 1798. לאחר עזיבתו של שרדר, תיאטרון המבורג קרס, ושרדר זומן פעם נוספת לסייע בשיקומו, ובשנת 1811 חזר אליו לשנה אחת.

### פטירה

שרדר נפטר בשנת 1816.

נוסח שרדר
---------

נוסח שרדר (בגרמנית: Schrödersche Lehrart) הוא נוסח בבנייה החופשית הנהוג בעיקר בלשכות בגרמניה ובברזיל, ובעוד מספר מדינות אחרות. הנוסח פותח על ידי שרדר, והוצג לבונים חופשיים בכירים בהמבורג ב-29 ביולי 1801. הנוסח התקבל פה אחד ומשך אליו כמה לשכות ברחבי גרמניה ומדינות אחרות, שם נהגו על פיו בעיקר בונים חופשיים ממוצא גרמני. עד מהרה, קיבל הנוסח את שמו של מייסדו, נוסח שרדר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרידריך לודוויג שרדר** בוויקישיתוף
* פרידריך לודוויג שרדר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  About: Friedrich Ludwig Schröder, dbpedia.org
2. ↑  En: Friedrich Ludwig Schröder – Freimaurer-Wiki, freimaurer-wiki.de
3. ↑  Friedrich Ludwig Schrader - Encyclopedia, theodora.com (באנגלית)
4. ↑  summons returnable on - הַגדָרָה – מילון אנגלית | Glosbe, באתר glosbe.com
5. ↑  132 Sentences With "tragedians" | Random Sentence Generator, www.randomsentencegen.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007267755005171
* BNE: XX1428333
* BnF: cb12764774b (data)
* GND: 118610813
* ISNI: 0000 0001 0857 8761
* LCCN: n83013978
* NKC: ola2003199679
* NLP: a0000002096928
* NTA: 071183248
* SELIBR: 264288
* SNAC: w6qn6cb6
* SUDOC: 085861472
* VcBA: 495/355508
* VIAF: 59210456
* WorldCat: lccn-n83013978

 |
מודל של מסוספונדילוס
**מסוספונדילוס** (שם מדעי: ***Massospondylus***; משמעות השם: "חוליות ארוכות יותר") הוא סוג של דינוזאור הקרוב לזאורופודים הענקיים שחי בתחילת היורה לפני 183–200 מיליון שנה בדרום אפריקה וגם בלסוטו וזימבבואה. הוא קיבל את שמו ב-1854 מריצ'רד אוון, האיש שגם נתן שם לראשונה לדינוזאורים והוא מראשוני הדינוזאורים שקיבלו שם. מאובנים מארגנטינה, הודו ואריזונה ששוערו כשייכים לסוג התפצלו לסוגים נפרדים.

מאפיינים
--------

דינוזאור זה חי בתור היורה והיה מאבותיהם של הזאורופודים הגדולים, אך הוא היה קטן מהם ודמה במראו לפלטאוזאורוס. הוא הגיע לאורך 4–6 מטר ולמשקל של טון אחד. היה לו ראש קטן והצוואר הכי ארוך מבין כל הזאורופודומורפים מוקדמים ועל בהונותיו היו דרבנות חדים ששימשו להגנה. לא ברור כיצד הוא נע אך ייתכן שיכל להזדקף על שניים כדי להגיע לצמרות העצים.

דינוזאור זה היה בעל מבנה שיניים פשוט יותר משל הזאורופודים וייתכן שלא היה צמחוני אלא גיוון באכילת חיות קטנות או נבלות והיה אוכל-כול. בקיבתו נמצאו גסטרוליתים שסייעו לו לטחון את האוכל בקיבתו. אויבו העיקרי בטבע היה הדרקוונטור (*Dracovenator*).

בתרבות
------

דינוזאור זה הופיע במשחק פארק היורה 3: בניית פארק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מסוספונדילוס** בוויקישיתוף
* מסוספונדילוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* מסוספונדילוס, באתר GBIF (באנגלית)
**ניר כנען** (נולד ב-12 באפריל 2001) הוא שחקן, זמר ומלחין ישראלי.

ביוגרפיה
--------

כנען נולד ב-2001 בנס ציונה. כילד, למד במכינת הנוער של התיאטרון הקאמרי, ואת שירותו הצבאי עשה בתיאטרון צה"ל. כנען הוא רווק.

### טלוויזיה

בשנת 2018 שיחק ב"מחלקה לחפצים מיוחדים" בתפקיד רוני. בשנת 2020 החל לשחק בסדרה "הבאר" של כאן חינוכית בתפקיד עילי. בשנת 2022 החל לשחק בסדרה "מי שמע על חווה ונאווה" בתפקיד שפיץ.

### קולנוע

בשנת 2021 גילם את זיגי בסרטו של אבי נשר "תמונת הניצחון". בשנת 2022 שיחק בסרט "הסיפור שלנו" בבימויו של ירון ארזי.

### תיאטרון

בשנת 2019 החל לשחק בהצגה "שני אלה" בתיאטרון יפו, ולאחר מכן בתיאטרון אורנה פורת בשנת 2020. בנוסף, הוא הלחין את המוזיקה להצגה. על כך, זכה כנען בפרס הבמה לילדים ונוער, וההצגה עצמה אף זכתה בפרס ההצגה הטובה ביותר לנוער.

בשנת 2022 שיחק בתפקיד מרקוציו ב"רומיאו ויוליה" בתיאטרון גשר. באותה שנה החל לשחק בהצגה "ברלין" של התיאטרון העברי. בשנת 2023 החל לשחק בהצגה "התנצלויות פומביות" בתיאטרון גשר. באותה שנה, החל לשחק גם בהצגות "אל תסתכל לאחור" ו"סיראנו". משנת 2024 החל לשחק בהצגה "שלום, מלחמה" של תיאטרון גשר.

### מוזיקה

* כנען בהופעה בתיאטרון תמונע, אפריל 2024כנען בהופעה בתיאטרון תמונע, אפריל 2024

החל משנת 2023 מופיע כנען בתיאטרון תמונע עם להקתו. ביולי 2023 הוציא את שירו הראשון, "מה אני לא עושה בסדר". בפברואר 2024 יצא שירו השני, "שיר לנטע".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניר כנען** בוויקישיתוף

* ניר כנען, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  *המחלקה לחפצים מיוחדים - יום האהבה (תאטרון הבימה)*, נבדק ב-2022-10-17
2. 1 2 3  בידור - ניר כנען: "אנחנו יכולים לתקן את מה שהמבוגרים הרסו", באתר פרוגי, ‏2022-02-06
3. ↑  שני אלה, באתר תיאטרון אורנה פורת - הצגות ילדים
4. ↑  רומיאו ויוליה - תיאטרון גשר, באתר www.gesher-theatre.co.il
5. ↑  תיאטרון, באתר www.theatron-hazafon.co.il
6. ↑  אל תסתכל לאחור - תיאטרון גשר, הצגות בתל אביב, באתר www.gesher-theatre.co.il
7. ↑  סיראנו - תיאטרון גשר, הצגות בתל אביב, באתר www.gesher-theatre.co.il
8. ↑  שלום מלחמה - תיאטרון גשר, הצגות בתל אביב, באתר www.gesher-theatre.co.il
**יואב טוֹקֶר** (נולד ב-16 בנובמבר 1949) הוא עיתונאי ואיש תקשורת ישראלי, הידוע בשל תפקידו ככתב הערוץ הראשון בפריז לאורך 26 שנים.

ביוגרפיה
--------

טוקר נולד בשנת 1949 בתל אביב, בן יחיד להוריו. אביו, אלחנן טוקר, היה עורך דין יליד ליטא, ואמו, רות לבית ווֹלוֹבֶלְסקי, הייתה פסיכולוגית חינוכית ילידת שווייץ.
במהלך לימודיו בבית הספר התיכון נסע במסגרת משלחת נוער לפריז ונקשר אל העיר, התרבות והשפה הצרפתית. שירת בצה"ל ככתב העיתון "במחנה" וגלי צה"ל. לאחר שחרורו החל לעבוד ככתב בערוץ הראשון, וערך את התוכנית "מבט לחדשות". למד לתואר שני ושלישי ביחסים בינלאומיים וכלכלה בניו יורק, ובמקביל דיווח לערוץ הראשון מהאו"ם. 

ב-1978 עבר להתגורר באיל סן לואי שבפריז, ולדווח משם במקביל לעבודתו על הדוקטורט, תחילה כפרילנסר ואחר כך ככתב החוץ של הערוץ הראשון בצרפת. לאחר צמצום משרות כתבי החוץ באירופה בתחילת שנות ה-90, עבר טוקר לדווח גם מאירועים חדשותיים שהתרחשו בתקופה זו ברוסיה, גרמניה, רומניה וצ'כיה. המשפט בו נהג לסיים את דיווחיו מפריז, "כאן יואב טוקר, פריז", במבטא צרפתי קל, הפך למשפט קאלט בקרב הציבור בישראל. ב-1998 ליווה מטעם הערוץ הראשון את המשלחת הישראלית לאירוויזיון בברמינגהם בהובלתה של דנה אינטרנשיונל, והיה הראשון לראיין אותה מיד לאחר שהוכרזה כזוכה. במסגרת תוכנית הסאטירה "החמישייה הקאמרית", ששודרה בשנות ה-90, שודר מערכון ידוע בו חיקה רמי הויברגר את טוקר, הסופג תלונות על כך שהוא שוהה זמן רב בצרפת ובהמשך התחזה על ידי מיקי גבע בתוכנית הסאטירה "רק בישראל*.*

ב-2003 הסתיים תפקידו ככתב הקבוע בפריז בעקבות קיצוצים כספיים ברשות השידור. לאחר מכן עבד חצי שנה עבור ערוץ 10, ובהמשך עסק מדי פעם בדיווחים או פרשנויות לכלי תקשורת ישראלים ורשתות תקשורת זרות.

כיום מרצה טוקר בתחומי תקשורת ויחסי חוץ במכון למדע המדינה פריז (סיאנס פּוֹ) ובבית הספר האמריקאי הגבוה בפריז. בנוסף הוא משמש כפרשן בערוץ הטלוויזיה הצרפתי TV5Monde. טוקר הוא אזרח צרפתי, והוא מתגורר בסמוך למונפרנאס בפריז. 

לטוקר בן אחד בשם איתי מבת זוגו לשעבר, האמנית והפסיכואנליטיקאית פרופ' ברכה אטינגר, איתה גם גידל את בתה מנישואיה הקודמים, לנה אטינגר.

קישורים חיצוניים
----------------

* יואב טוקר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* נרי ליבנה, יואב טוקר. פאריסאי, באתר הארץ, 1 בינואר 2011
* גפי אמיר, כאן יואב טוקר. עדיין כאן. הלו?, באתר ynet, 9 באפריל 2005

הערות שוליים
------------

1. ↑  נרשמו לנשואין בתל-אביב, הצופה, 10 בנובמבר 1948.
2. ↑  רות (לבית וולובלסקי) טוקר, מעריב, מודעת אבל, 22 בינואר 1987; רות טוקר באתר חברה קדישא ת"א–יפו; אלחנן טוקר באתר "אבלים"; אלחנן טוקר באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
3. ↑  נרי ליבנה, יואב טוקר. פאריסאי, באתר הארץ, 1 בינואר 2011.
4. ↑  עדי רובינשטיין, ‏כאן יואב טוקר, ישראל: מה הביא לשקיעתם של כתבי החוץ?, באתר גלובס, 27 בספטמבר 2009.
**מיסוֹ** (ביפנית: **味噌**) הוא מוצר תיבול יפני מסורתי שמיוצר על ידי התססת פולי סויה באמצעות פטריה בשם קוג'י ומלח. צבעו נע בין צהבהב (״מיסו לבן״, ביפנית: שירומיסו, 白味噌) המאפיין מיסו מופחת מלח עם זמן תסיסה קצר שמקובל באזור קיוטו, ועד לחום (״מיסו אדום״, ביפנית: אקאמיסו, 赤味噌) עבור מיסו שעבר תסיסה ארוכה עם אחוז מלח גבוה יותר.

טעמו החזק והייחודי נוצר בתהליך ההתססה, בה מתפתחות חומצות אמינו כתוצאה מפירוק חלבוני הסויה ע״י האנזימים של הקוג׳י. 

המיסו משמש לתיבול רטבים, שימור ירקות ודגים, השריית בשר וירקות לפני אפייה, ובעיקר למרק מיסו שמלווה כל ארוחה יפנית מסורתית. היותו עשיר בחלבונים, ויטמינים ומינרלים מעניקה לו חשיבות תזונתית במטבח היפני. המיסו משמש להכנת מאכלים במטבח היפני המסורתי כמו גם בבישולים מודרניים ואף זכה להכרה עולמית. טעמו מלוח בעיקרו, אך מרכיבים וזמני תסיסה שונים, עשויים להשפיע על טעמו ועל צבעו. צבעו וטעמו של המיסו שלא עבר פסטור ממשיכים להתחזק גם כשהוא שמור במקרר.

מיסו ביפן מקוטלג לפי הדגן עליו מונבג הקוג׳י - kome לאורז, mugi לשעורה ו-mame לסויה. 

ביפן מקובלת גם החלוקה החציונית למיסו לבן לאדום.

היסטוריה
--------

שורשיו של המיסו נעוצים ככל הנראה בסין, בה מוזכר המיסו בכתבים מהמאה ה-3 לפנה"ס והוא שימש בין השאר כמרכיב עיקרי בתזונתם של הבודהיסטים הצמחוניים. במאה ה-6 הגיע המיסו ליפן יחד עם הבודהיזם, ונקרא אז "הישִיו" או "שי". עם השנים התפתחו שיטות הייצור ונוצרו סוגים שונים שנועדו למטרות שונות.
המיסו משמש גם כרכיב תרבותי חשוב בתרבות היפנית. על פי המסורת, בליל הכלולות, החתן מזמין את הכלה למרק מיסו, מה שמסמל הזמנה ליחסי מין. כיום,המנהג אינו נהוג, והוא התפתח לגרסה שונה שהעיקר בה הוא הגשת המרק בחתונות.
כיום המיסו נפוץ מאוד במטבח היפני, אך גם בארצות אסיה סמוכות כמו קוריאה וסין, ובשנים האחרונות הפך לפופולרי ברחבי העולם.

גלריה
-----

* מרק מיסומרק מיסו
* מבחר סוגי מיסו בסופרמרקט ביפן (2014)מבחר סוגי מיסו בסופרמרקט ביפן (2014)
* מיסו נמכר במיכלי פלסטיקמיסו נמכר במיכלי פלסטיק

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיסו** בוויקישיתוף
* מדריך להכנת מיסו מסורתי באתר פתיתים
* המועצה היפנית לקידום המיסו
* מיכל וקסמן, אז מה זה מיסו? המדריך המלא כולל מתכונים, באתר ynet, 6 בינואר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  History of Miso, Soybean Jiang (China), Jang (Korea), and Tauco / Taotjo (Indonesia) (200 B.C. to 2009) - SoyInfo Center
2. ↑  איריס ז'ורלט, טוקיו, מיסו, באתר ynet, 30 באוקטובר 2003

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4200820-7
* NDL: 00567721

 |
הרב משה שמואל שפירא ראש הישיבה בשנים תש"ט-תשס"ו
הרב דוד יצחק שפירא, ראש הישיבה מאז תשס"ו
**ישיבת באר יעקב** היא ישיבה חרדית בבאר יעקב שהונהגה במשך שנים רבות על ידי הרב משה שמואל שפירא, שכיהן כראש הישיבה, והרב שלמה וולבה שכיהן כמשגיח רוחני. כיום ראש הישיבה הוא הרב דוד יצחק שפירא, ומשגיח הישיבה הוא הרב משה דוד לפקוביץ.

מגידי השיעורים הם הרב שמעון שפירא, הרב יהודה אריה קסטנר, הרב דוד מונק, הרב יעקב זלושינסקי, הרב אבנר שפרלינג והרב יהושע דבורץ. שיטת הלימוד בישיבה מבוססת על דרכו של הרב משה שמואל שפירא, תלמידו של הרב יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק מבריסק.

היסטוריה
--------

תנועת עזרא ביקשה להקים ישיבה לבוגרי התנועה מחוץ לירושלים ולצורך כך קיבלה תרומה של בית אריזה ישן בבאר יעקב ששימש כפנימייה. בהמלצת החזון איש מונה לראשות הישיבה הרב אפרים בורודיאנסקי, ולמשגיח מונה הרב שלמה וולבה. לאחר כחודש ביקש הרב בורודיאנסקי להשתחרר מתפקיד ראש הישיבה, ובמקומו המליץ החזון איש על מינוי הרב משה שמואל שפירא. לאחר כשנה נפרדה הישיבה מתנועת עזרא בהסכמת שני הצדדים. הלימודים התקיימו בבית הכנסת של באר יעקב. באותה עת היו בישיבה כעשרה תלמידים. בשנת 1953 הוקמו מבנים טרומיים עבור פנימייה וחדר אוכל, על קרקע שחלקה נתרם לישיבה וחלקה הוקצה לישיבה על ידי המועצה המקומית. בשנת 1955 הוקם עבור הישיבה בית מדרש שנתרם על ידי סר יצחק וולפסון מקנדה, ולאחר מכן הוקמו שני בתים עבור ראש הישיבה והמשגיח. בליל יום כיפור תשי"ט עלה אחד ממבני הפנימייה באש. בעשר השנים הראשונות של הישיבה שימש הרב שפירא גם כרב המקומי של באר יעקב, אולם כשגדלה הישיבה הוא פרש מהתפקיד כדי להקדיש לה את זמנו. 

בי"ב בכסלו תשכ"ה (17 בנובמבר 1964) חנכה הישיבה את המבנה החדש שלה בנוכחות הרב הראשי לישראל הרב איסר יהודה אונטרמן, הרב יוסף שלמה כהנמן, הרב יחזקאל אברמסקי, שר הדתות זרח ורהפטיג ועוד. בעת חנוכת המבנה החדש למדו בישיבה כתשעים תלמידים, כשני שלישים מהם ישראלים. תלמידי חוץ לארץ נדרשו להגיע לאחר פרק זמן מינימלי בישיבה בארצות מוצאם. 

בכל שבת התקיימה שיחת מוסר על ידי המשגיח הרב וולבה. הישיבה התייחדה בכך שהשיעורים בה התקיימו בעברית ולא ביידיש, על מנת לאפשר לבני עדות המזרח ללמוד בה. 

לאחר ההתרחבות למבנה החדש, פתחה הישיבה ישיבה קטנה לצדה.

בין השנים תש"י-תש"ס הוציאה הישיבה ביטאון תורני בשם "הבאר" אשר הכיל דברי תורה של רבני הישיבה ותלמידיה ושימש גם לגיוס תרומות.

ב-1982 (תשמ"ב) עזב הרב וולבה את ישיבת באר יעקב ועבר לירושלים.

בתחילת שנות התשעים עברה הישיבה לירושלים, עקב גורל הגר"א שערך הרב שפירא. כעבור עשר שנים שבה הישיבה למבניה המקוריים בבאר יעקב.

אריה דרעי עבר את תהליך השיקום שלו בישיבה בשנת 2001.

בתחילת זמן אלול ה'תש"ע פרש הרב אריה שפירא, שהיה ר"מ בישיבה, בתיאום עם אביו הרב דוד יצחק, והקים עם דודו, הרב נפתלי צבי יהודה שפירא, את ישיבת שערי שמועות במושב בית חלקיה. בגרעין המייסד של הישיבה החדשה היו כ-20 מתלמידי ישיבת באר יעקב.

מבוגרי הישיבה
-------------

* רשימת בוגרים שיש עליהם ערך בוויקיפדיה

קישורים חיצוניים
----------------

* הרב מרדכי עמנואל, החבר ר' שמואל בֶּר ז"ל, מייסד ישיבת באר יעקב, המעיין, תמוז תשס"ח
* הבאר י"ג, עמודים 75–81
* ישיבת באר יעקב, באתר "גיידסטאר ישראל"
* ישיבת באר יעקב, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אבישי בן חיים, מהבוקר: אריה דרעי יחל בתהליך שיקום, באתר ynet, 10 באוקטובר 2001

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007311662205171
* LCCN: n96006519
* VIAF: 148288965
* WorldCat: lccn-n96006519

 |
נולדו לרקוד (סדרת טלוויזיה קנדית לנוער) הסדרה נוצרה על ידי פרנק ואן קיקן שעוקבת אחרי חברים בסטודיו לריקוד שמתאמנים ומתחרים בתחרויות שונות, ומתמודדים עם יריבים מבתי ספר אחרים לריקוד. ודרמה גם בסטודיו עצמו הסדרה מבוססת על סגנון שדומה לתוכניות ריאליטי .

הסדרה עלתה לראשונה בערוץ המשפחה ב-8 במרץ 2013, והוציאה *תוכן וירטואלי, למשלתוגניות של סיבובי הופעות עם שחקני הסדרה וגם סדרת ספין אוף.* הסדרה עברה לפלטפורמת הסטרימינג בשנת 2020 שעלתה העונה השביעית הסדרה משודרת גם בעולם, בכל מיני ערוצים כמו CBBC בבריטניה, ו- Universal Kids בארצות הברית — שנהייתה חלק מהפקה בעונה השישית. באפריל 2022 הוכרז שתצא עונה השמינית על ידי הערוץ הבריטי CBBC ולאחר מכן היא עלתה בסתיו 2022.

**רשימת השחקנים** :

בריטני ריימונד - ריילי

ויקטוריה באלדסארה - מישל

טרבור טורדג'מן - ג'יימס

אייזק לופיין - אלדון

אלכסנדרה ביטון - אמילי

ברייר נולט - רישל

ג'ורדן קלארק - ג'יזל

למאר ג'ונסון - ווסט

לוגן פאברו - אמנדה

מיילס ארליק - נואה

ברנן קלוסט - דניאל

דילן רצלאף - ג'אקי

אייזיאה פק - הנרי

ברי ווסילנקו - קייט

אלכסנדרה צ'אבס - פייפר

דוון בראון - מקס

סיירה הילי - סיירה

סייג' לינדר - סאמר

ג'סיקה לורד - לולה

ברקלי רצלף - דייוויס

נואה זולפיקאר - קינגסטון

סמנתה גרקי - סטפני

טמינה פולאק-פריס - טיפני

ג'וזפה באוסיליו - אלפי

אריקה פרבוסט - סלואן

טינגלין אמרלי - קנזי

ג'וליאן לומברדי - אוזי

ג'ניפר פאפאס - צ'לו

דניאל וראיו - קלאו

שמיר אנדרסון - כריס

זאק ורן - הנטר

קייטי אורטנסיו - לילי

קרטר מוסלמן - הית'

אלי גודבן - קייסי

סקיילר הילי - סקיילר

אקיאל ג'וליאן - לטרוי

נטלי קרייל - פיבי

מיילס דובסון - ניק

ליאם מאקי - פין

מולי סאונדרס - ג'וד

רני רומולו - איזי
הרב רחמים בן עמארההרב **רחמים בן עמארה** (סביב ה'תרע"ד, 1914 - א' בתשרי ה'תשס"ב, 18 בספטמבר 2001) היה רבה של מאזאגאן, דיין בקזבלנקה, ורבה של שכונת קריית מנחם ועיר גנים בירושלים.

קורותיו
-------

נולד במקנס שבמרוקו לאביו רבי ברוך ולאימו הרבנית רבקה לבית בירדוגו. בקטנותו למד אצל ר' שלמה טולידאנו תורה שבכתב, ואחר כך למד בישיבת רבי ידידיה ורבי חביב טולידאנו ורבי משה דרעי. לאחר מכן למד במשך ארבע שנים בישיבה לתלמידי חכמים מתקדמים בראשות רבי יצחק סבאג. ובישיבת הערב בראשות רבי שלום משאש. בשנת תשט"ז התמנה לרבה של מאזאגאן בעקבות פרישת קודמו רבי שלמה הכהן אזאגורי שעלה ארצה. לאחר עשרה חודשים, התמנה לדיין בקזבלנקה בבית דינו של רבי שלום משאש, לצד חביריו רבי משה מלכה, רבי יצחק חזן ורבי חיים שושנה. עסק בין היתר בהכנת ספרים לדפוס, והשתדל בהדפסת הספר 'מטה אהרן' של רבי אהרן חסין, וספר 'קרן לדוד' של רבי דוד הכהן סקלי.

בשנת ה'תשל"ה עלה לארץ ישראל. בהמשך התמנה לרב השכונות קריית מנחם ועיר גנים בירושלים, עד שנת תשמ"ט בהגיעו לגיל פרישה.

נפטר בירושלים בא' תשרי ה'תשס"ב. לאחר פטירתו הוציאו בני משפחתו ספר 'אהבת רחמים' לזכרו.

#### פעילותו הציונית

במרוקו, לקח חלק פעיל במפעל הציוני, וכך העיד על עצמו: "ומתוך חבת הארץ הייתי מסור לכל עניני הציונות בקק"ל, בק"ה, בעלייה וכו'". בשנת תשי"א, הודות לפעילותו הציוניות, שלחו לו אנשי קק"ל אתרוג מארץ ישראל, רבי רחמים העניק את האתרוג לרבי יוסף משאש.

חיבוריו
-------

* **לעת מצוא** - ב' חלקים, דרשות.
* **תשועת צדיקים** - שבחי צדיקים ודרשות על תלמידי חכמים.
* **מדריך לאורחות חיים במשפחה** - דרשות לשמחות במעגל החיים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו רב רבנן עמ' 276.
2. ↑  ראו וייקץ שלמה דרוש פב.
3. ↑  ראו הקדמת רבי שמואל בן עמרם לספר מטה אהרן.
4. ↑  ראו: הסכמת רבי יוסף משאש לספר קרן לדוד.
5. ↑  אהבת רחמים עמ' 6.
6. ↑  אהבת רחמים עמ' 19.
7. ↑  ראו אוצר המכתבים חלק ג, סימן א'תקפג.
**אלכסנדרה ביטון** (באנגלית: **Alexandra Beaton**; נולדה ב-5 בדצמבר 1994) היא שחקנית ורקדנית קנדית, שהתפרסמה בשל תפקידה בתור אמילי בסדרת הריקודים "נולדו לרקוד".

ביוגרפיה
--------

אלכסנדרה ביטון נולדה ב-5 בדצמבר 1994 בטורונטו, אונטריו שבקנדה, וגדלה בעיירה קלרמונט, אונטריו. יש לה אחות צעירה בשם סופיה. מגיל צעיר היא רצתה להיות שחקנית והחלה לרקוד בלט בגיל שנתיים וללמוד משחק בגיל חמש. לאחר סיום בית הספר ביטון למדה מדעי המדינה באוניברסיטת גואלף אשר ממוקמת בעיר גואלף, אונטריו.

### קריירה

בשנים 2013-2020 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "נולדו לרקוד". במקביל שיחקה בסדרות אחרות דוגמת "המכשפה הטובה".

בשנת 2020 החלה לשחק בסדרת טלוויזיה "בני הרדי".

בשנת 2021, שיחקה בקומדיה הרומנטית "הרווק הנצחי‏" מבית נטפליקס.

בשנת 2022 שיחקה בסרט הנערה הכי בת-מזל בעולם.

פילמוגרפיה
----------

### קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | 300 | ילדה בכפר נשרף |  |
| 2021 | הרווק הנצחי | סופיה |  |
| 2022 | הנערה הכי בת-מזל בעולם | הילרי |  |

### טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020-2013 | נולדו לרקוד | אמילי | תפקיד ראשי (עונות 2-1, 7-5)
תפקיד חוזר (עונות 4-3) ;134 פרקים |
| 2017 | *Spiral* | אמה | סדרת רשת; 7 פרקים |
| 2019 | *The Cheerleader Escort* | קייסי טלבוט | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| המכשפה הטובה | אלה | פרק: "The Road Trip" |
| 2020 | בני הרדי | אמה | 2 פרקים |
| *For the Record* | מדיסון | פרק: "The Broken Hearts Tour" |
| 2023 | רודיאו (אנ') | ג'נין היקסון | 6 פרקים |

קישורים חיצוניים
----------------

* אלכסנדרה ביטון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  SPIRAL: Past Lives Come Back to Haunt on the New Web Series, The TV Junkies, ‏22 בספטמבר 2017 (באנגלית)