recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**סיגריד מריה אליזבת ראוסינג** (נולדה ב-29 בינואר 1962) היא פילנתרופית שוודית, העוסקת גם באנתרופולוגיה ובהוצאה לאור. בשנת 2019 הייתה האישה העשירה ביותר בבריטניה. היא המייסדת של **קרן סיגריד ראוסינג**, אחד המוסדות הפילנתרופיים הגדולים ביותר בבריטניה, וכן הבעלים של כתב העת גרנטה והוצאת הספרים Granta Books.

קורות חייה
----------

סיגריד ראוסינג היא בת למשפחת ראוסינג (אנ'), בעלת התאגיד הבינלאומי טטרה פאק.

היא גדלה בלונד, שוודיה ובשנים 1983 עד 1986 למדה היסטוריה באוניברסיטת יורק. בעלת תואר שני ושלישי באנתרופולוגיה חברתית מיוניברסיטי קולג' לונדון. לצורך עבודת הדוקטורט היא התגוררה בשנים 1993–1994 בחווה שיתופית, דמוית קיבוץ, באסטוניה. על תקופה זו כתבה מספר מאמרים מחקריים ושני ספרים.

ראוסינג פרסמה מאמרים בנושאי זכויות אדם בניו סטייטסמן, בגרדיאן ובסאנדיי טיימס.

בשנת 2005 רכשה, יחד עם בעלה אריק אברהם, את כתב העת הספרותי גרנטה ואת הוצאת הספרים שלו.

בשנת 2013 הופיעה ברשימת מאה הנשים החזקות ביותר בבריטניה לפי ה-BBC.

נדבנות
------

בשנת 1988 ראוסינג הקימה ארגון צדקה בשם Sea Foundation. בשנת 2003 שונה שם הקרן ל-Sigrid Rausing Trust. הקרן תורמת כ-200 מיליון ליש"ט מדי שנה לארגוני זכויות אדם ברחבי העולם. אחד הארגונים המרכזיים הנתמכים על ידי הקרן הוא "Hope not Hate (אנ')", הפועל בבריטניה נגד גילויי גזענות ופשיזם וערך קמפיינים נגד ארגוני אסלאם קיצוני ונגד אנטישמיות. בין השאר תרמה הקרן לפליטים מבורמה, לקורבנות תעשיית המין באלבניה, לדיירי שכונות עוני בקניה ולקורבנות אלימות נגד נשים בבריטניה. כמו כן תרמה הקרן לארגוני זכויות האדם בישראל, בהם המוקד להגנת הפרט והאגודה לזכויות האזרח בישראל.

לראוסינג הוענקו מספר פרסים על פעילותה לקידום זכויות האדם בעולם.

בין השאר היא חברת דירקטוריון ב"מסדר הכפית", ארגון שוודי הפועל נגד קיצוניות פוליטית ודתית ובעד סובלנות, ששמו מבוסס על דברים שנשא עמוס עוז.

בשנים 2009 ו-2010 הייתה חברת ועדת השופטים שהמליצה על פרסי אמנסטי אינטרנשיונל בתחומי המדיה. מכהנת בוועדה המייעצת לבית הדין הפלילי הבינלאומי, וחברת כבוד במועצה הבינלאומית של Human Rights Watch.

חיים אישיים
-----------

ראוסינג נשואה לאריק אברהם, מפיק טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון שנולד בדרום אפריקה. הם מתגוררים בלונדון, ובבעלותם גם אחוזה בסקוטלנד.

ספריה
-----

* Rausing, Sigrid (2004). *History, Memory, and Identity in Post-Soviet Estonia: The End of a Collective Farm*. Oxford University Press. ISBN 978-0-19-926318-9.
* Rausing, Sigrid (14 במרץ 2014). *Everything is Wonderful: Memories of a Collective Farm in Estonia*. Grove/Atlantic, Incorporated. ISBN 978-0-8021-9281-3. `{{cite book}}`:  (עזרה)
* Rausing, Sigrid (2017). *Mayhem : a memoir*. Hamish Hamilton. ISBN 978-0-241-25926-9.

קישורים חיצוניים
----------------

* סיגריד ראוסינג, כתיבה אמריקאית חדשה, באתר כתב העת גרנטה

הערות שוליים
------------

1. ↑  סאנדיי טיימס: עידן עופר וטדי שגיא בין 50 עשירי בריטניה, באתר כלכליסט, 12 במאי 2019.
2. ↑  סטיוארט ג'פריז, השלדים של אצולת קרטוני החלב נחשפים, באתר הארץ, 20 ביולי 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007429600605171
* BIBSYS: 4039105
* BnF: cb145593896 (data)
* GND: 1043693661
* ISNI: 0000 0001 1588 4636
* LCCN: n2004026909
* LNB: 000050270
* NKC: xx0235818
* NTA: 416257313
* RERO: 02-A003729403
* SELIBR: 374569
* SUDOC: 088051951
* VIAF: 5172732
* WorldCat: lccn-n2004026909

 |
"מספרת קופים", פרדיננד ואן קאסל
**פרדיננד ואן קאסל** (בהולנדית: **Ferdinand van Kessel**;‏ 1648 – 1696) היה צייר בארוק פלמי הידוע בציורי נוף, טבע דומם וסדרת ציורי קופים.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד באנטוורפן ליאן ואן קאסל האב, שהיה נכדו של יאן ברויגל האב. אביו החל בשנת 1663 ללמדו ציור. הוא עבר לברדה שם היה המורה של יאקוב קמפו ויירמן ולואי דה מוי, ושם גם נפטר.

יצירתו
------

לדברי ויירמן, אביו של פרדיננד היה מוכר מאוד בימיו ושאב השראה מהתמות בציוריו של יאן ברויגל האב שהיה "עוף החול של ציורי נוף הכוללים בעלי חיים וציפורים". אף על פי שפרדיננד מעולם לא הגיע לרמתו של אביו, הוא היה נאמן לשם המשפחה של ואן קסל-ברויגל, ואחרי שיאן ברויגל הבן נפטר, הוא היה הצייר היחיד באנטוורפן שהמשיך את המסורת המשפחתית.

פרדיננד ואן קאסל ופטר קסטייל, אלגוריה של חוש הטעם.
הוא התגלה על ידי מר מולו, נציג המלך הפולני יאן סובייסקי, ששלח כמה עבודות שלו לפולין. כשאלה התקבלו יפה, הוא הזמין את ואן קאסל לבוא לברדה כדי להכין ציורים שיקשטו חדר שלם בארמון וילאנוב.

פרדיננד ואן קאסל, מסדרת ארבעת היסודות - אדמה
לאחר מכן עבר ואן קאסל לברדה כדי להשלים עבודה זו, לפי טעמו של מלך פולין. הוא התחיל בציור סצינות של "ארבעת היסודות" על דפי נחושת ברוחב של מטר. ארבעת היסודות הוצגו כל אחד על ידי כרובים, והציור הראשון היה של ילד שיושב על נשר המייצג את "האוויר", מוקף בציפורים. "הארץ" הייתה מיוצגת על ידי ילד שהניח את זרועו על גבי אריה, מוקף בעשבים, פירות ופרחים. "האש" הייתה מיוצגת על ידי נער שמתבונן בכלי מלחמה עם רתמות משובצות זהב וכסף, ולצדו תופים, כאשר קוף קטן מעשן מקטרת ושותה מכוס. "המים" היו מיוצגים על ידי נער שנשען על כלי חרס המסמל את מקור המים האלוהי בשולי נהר מוקף ים, דגים, פנינים, אלמוגים וצדפים בחוף. הציור השלם היה ממוסגר בשולי זהב ומוקף בארבעה עשר או חמישה עשר סמלים של היסודות.

יצירה זו התקבלה בצורה טובה מאוד, עד כי ואן קאסל הוזמן לצייר סדרה נוספת למלך פולין בנושא "ארבע היבשות". ואן קאסל המשיך לצייר עבורו ציורים מביתו בברדה וסירב להזמנה לעבוד בחצר המלכות הפולנית. כששריפה פגעה בציוריו בפולין, הוא הציע במהרה לצבוע מחדש את החלקים שנפגעו מיצירותיו. הוא המשיך לקבל הזמנות מפולין ולציירן כשאת חלק מהעבודה העביר לציירים אחרים באנטוורפן. קשריו אלה עם מלך פולין נמשכו עד מות המלך בשנת 1696. מר מולו סירב לשלם עבור הזמנות שכבר החלו אך לא הושלמו.

ואן קאסל צייר גם ציור תקרה לארמונו של ויליאם השלישי מאורנז' בברדה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרדיננד ואן קאסל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Discover painter, court painter, draftsman Ferdinand van Kessel (I), rkd.nl (באנגלית)
2. 1 2 3 4 5  Jacob Campo Weyerman, **De levens-beschryvingen der Nederlandsche konst-schilders en konst-schilderessen, met een uytbreyding over de schilder-konst der ouden**, by de Wed. E. Boucquet, H. Scheurleer, F. Boucquet, en J. de Jongh, 1729. (בהולנדית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BPN: 81641674
* GND: 138882398
* ISNI: 0000 0000 6902 7181
* RKD: 44089
* ULAN: 500030696
* VIAF: 95497640
* WorldCat: viaf-95497640

 |
**פרדיננד יוליוס כהן** (בגרמנית: **Ferdinand Julius Cohn**;‏ 24 בינואר 1828 – 25 ביוני 1898) היה ביולוג גרמני ממוצא יהודי. ממייסדי הבקטריולוגיה והמיקרוביולוגיה המודרניים.

קורות חיים
----------

כהן נולד ברובע היהודי של ברסלאו בפרובינציית שלזיה בפרוסיה (כיום ורוצלב, פולין). אביו, אייזיק כהן, היה סוחר ויצרן מצליח. בגיל 10 פרדיננד סבל מירידה בשמיעה מסיבה לא ידועה. החל מגיל 16 למד בוטניקה אצל היינריך גופרט באוניברסיטת ברסלאו. בשל הרקע היהודי של כהן נמנע ממנו מלהיבחן בבחינות התואר האחרונות בברסלאו. לאחר מכן עבר לאוניברסיטת הומבולדט של ברלין. בגיל 19, בשנת 1847, קיבל תואר בבוטניקה בברלין. הוא המשיך ללמוד בוטניקה בברלין עוד שנתיים, שם בא במגע עם רבים מבכירי המדענים של זמנו.

בשנת 1849 חזר לאוניברסיטת ברסלאו שם נשאר למשך שארית דרכו כמורה וחוקר. כאשר חזר לברסלאו בתחילת שנות העשרים לחייו, אביו קנה לו מיקרוסקופ גדול ויקר מתוצרת סיימון פלוסל. מיקרוסקופ זה, שלא היה קיים באוניברסיטת ברסלאו ובמרבית האוניברסיטאות, היה כלי המחקר העיקרי של פרדיננד כהן בשנות ה-50 של ה-19. בתקופה זו הוא חקר את הגדילה והחלוקה של תאי הצמח. בשנת 1855 הוא פרסם חיבורים בנושא המיניות של אצות ירוקות מסוג *Sphaeroplea annulina* ומאוחר יותר *globator Volvox*. 
בשנות ה-60 של המאה ה-19 הרחיב את השכלתו בפיזיולוגיה של צמחים. משנת 1870 ואילך הוא למד בעיקר על חיידקים. 

כהן ביסס את השימוש בתרביות סטריליות וגילה מחדש את הגן הבוטני של לורנץ שולץ פון רוזנאו בברסלאו. הוא פרסם למעלה מ-150 דוחות מחקר במהלך חייו. אוניברסיטת ברסלאו הפכה למרכז חדשני לפיזיולוגיה של צמחים ולמיקרוביולוגיה בזמן שהותו בה.

כהן היה הראשון שסיווג אצות כצמחים, והגדיר מה מבדיל אותם מצמחים ירוקים. סיווג החיידקים שלו לארבע קבוצות על פי צורה (כדורים, מוטות קצרים, חוטים וספירלות) נמצא בשימוש עד היום. בין השאר כהן היה הראשון שהראה ש*בצילוס* יכול לעבור למצב נבג כאשר הוא נתון לסביבה מזיקה.

בשנת 1885 זכה במדליית לוונהוק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרדיננד כהן** בוויקישיתוף
* הערך אודות פרדיננד כהן, באנציקלופדיה היהודית
* פרדיננד כהן, באנציקלופדיה לביוגרפיה עולמית, הוצאת קבוצת גייל (2010).
* פרדיננד כהן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* פרדיננד כהן (1828-1898), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chung, King-Thom. Ferdinand Julius Cohn (1828-1898): Pioneer of Bacteriology. Department of Microbiology and Molecular Cell Sciences, The University of Memphis.
2. ↑  Drews, Gerhart (1999). "Ferdinand Cohn, a founder of modern microbiology" (PDF). *ASM News*. **65** (8): 547–552. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2017-07-13.
3. ↑  Ferdinand Cohn Facts. Biography.yourdictionary.com (2014-06-20). Retrieved on 2014-06-29.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007259960705171
* BIBSYS: 98031973
* BnF: cb146262992 (data)
* Botanist: Cohn
* CiNii: DA14490043
* DSI: 1586
* GND: 116629207
* ISNI: 0000 0001 0979 3199
* LCCN: n87147074
* NKC: ola2002158989
* NLA: 35254601
* NLG: 341102
* NLP: A18795687
* NTA: 140570411
* RERO: 02-A012582005
* SNAC: w68k96m4
* SUDOC: 073441783
* Trove: 883894
* VIAF: 61803207
* WorldCat: lccn-n87147074

 |
שלט האצולה לבית ביסמרק
הנסיך **פרדיננד פון ביסמרק** (בגרמנית: **Ferdinand von Bismarck**;‏ 22 בנובמבר 1930 – 23 ביולי 2019) היה פוליטיקאי גרמני, ונסיך בית האצולה ביסמרק משנת 1975 ועד למותו.

מוצאו
-----

פרדיננד שהיה שייך לשושלת בית ביסמרק הידועה, נולד בלונדון שבבריטניה לדיפלומט אוטו כריסטיאן ארכיבלד פון ביסמרק, והיה נינו של אוטו פון ביסמרק ה"קאנצלר הראשון של האימפריה הגרמנית". פרדיננד גדל בלונדון, ברומא ובשוודיה, ולמד בבית הספר היוקרתי "שולה שלוס" (Schule Schloss) בזאלם (Salem) שבגרמניה.

פרדיננד החזיק בתואר רוזן עד לשנת 1975, ולאחר מות אביו קיבל את התואר נסיך ביסמרק.

לימודיו ועיסוקו
---------------

עם הזמן אחרי כמה שנים בברזיל בתחילת שנות החמישים שם עבד בלשכת המסחר הברזילאית גרמנית, למד פרדיננד משפטים וסיים את התואר בחוק ומשפט בשנת 1956.

פרדיננד הועסק בנציבות האירופית במשך כמה שנים, ומשנת 1967 עבד כמשפטן בהמבורג.

נישואיו ומשפחתו
---------------

בשנת 1960 התחתן פרדיננד עם הרוזנת הבלגית אליזבת ליפנס, להם נולדו ארבעה ילדים: הרוזן גוטפריד פון ביסמרק (19 בספטמבר 1962 - 30 ביוני 2007), הרוזנת ונסה פון ביסמרק (נולדה ב-26 במרץ 1971) אשר ידועה כדמות ציבורית בחברת יחסי ציבור בארצות הברית, הרוזן קרל אדוארד פון ביסמרק (נולד ב-16 בפברואר 1961) הידוע כפוליטיקאי גרמני וחבר פרלמנט בבונדסטאג, וגריגור פון ביסמרק (נולד בשנת 1964).

נפטר ב-23 ביולי 2019.

פוליטיקה
--------

בגיל 30 נכנס פרדיננד לפוליטיקה עם הצטרפותו למפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית, ועם הזמן כיהן כיושב ראש במפלגה מקומית בעיר אאומיוהל אשר נמצאת במרחק 21 ק"מ מהעיר המבורג.

ראו גם
------

* בית ביסמרק
* אוטו פון ביסמרק

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007570917505171
* GND: 120631261
* ISNI: 0000 0000 4457 6926
* LCCN: no00011148
* VIAF: 64842573
* WorldCat: lccn-no00011148

 |
**NPO 3** (עד 2014 נקרא **Nederland 3**), הוא ערוץ הטלוויזיה הציבורי השלישי מבין ערוצי הטלוויזיה הארציים המופעלים על ידי השידור הציבורי ההולנדי. הערוץ מתמקד בקהל הילדים והנוער.

היסטוריה
--------

NPO 3 הושק ב-4 באפריל 1988 תחת השם 'Nederland 3', ובמקור התכנון היה שהערוץ יהיה מיזם משותף יחד עם השידור הציבורי הפלמי, VRT, ושהערוץ ישדר תוכניות בלגיות-הולנדיות. רעיון זה נכשל, אך כשהשיקו שני המשדרים הציבוריים בהולנד, NPO ו-RNW את BVN כמותג 'Zomer TV' בשנת 1996 וכל תוכניות המקור של הערוץ הגיעו מהולנד, החל VRT להזרים כסף לערוץ, וסייע לו גם מבחינת הפקת לוח השידורים. עקב הירתמות VRT לסיוע לפעילות הערוץ, הוחלט לשנות את ייעוד הערוץ כך שיתחיל לשדר גם תוכניות הולנדיות-בלגיות משותפות (כפי שהוזכר בתחילה).

במקום התכנון המקורי, החל הערוץ לשדר תוכניות אקטואליה, הכוללות דיונים בנושאים שונים, כגון תרבות, אקטואליה ובטלוויזיה החדשה, לצד שידור תוכניות לילדים.

בספטמבר 2006 השתנה מעט אופי ערוצי NPO. כיום הערוץ עדיין משדר תוכניות לילדים במהלך היום, ובערב שואף הערוץ להגיע לקהל הרחב, עם שידור תוכניות חדשניות, חינוכיות, ולעיתים גם אירועי ספורט.

ב-15 בספטמבר 2007 עברו כל ערוצי NPO לפורמט מסך רחב. עוד לפני כן רוב התוכניות שודרו בפורמט זה.

ב-4 ביולי 2009 שלושת ערוצי NPO החלו בשידורי ניסיון ב-(full HD (1080p. עוד טרם השקת השידורים הקבועים בפורמט HD, גרסה ניסיונית של HD עבור ערוץ Nederland 1 הייתה זמינה מ-2 ביוני עד 24 באוגוסט 2008 על מנת לשדר את טורניר יורו 2008, מרוץ הטור דה פראנס שנערך באותה שנה ואת אולימפיאדת בייג'ינג.

ב-12 במרץ 2013 הודיע ארגון NPO כי שמות ערוצים Nederland 1,2,3 ישונו ל-NPO 1,2,3 בהתאמה. השינוי נומק ברצון להפוך את הערוצים למזוהים יותר. תהליך המיתוג מחדש הושלם ב-19 באוגוסט 2014.

תוכניות
-------

כיום, בין השעות 6:00 ל-19:30 משדרים NPO Zapp ו-NPO Zapplien בערוץ תוכניות לילדים. שידורים אלה כוללים גם את שידורי טלוויזיה חינוכית, דוגמת SchoolTV אשר משדר ארגון NTR.

לאחר 19:30 מתחילים שידורי התוכניות לקהל הצעיר. כך למשל בין השנים 2005 ל-2013 שודרה התוכנית "העולם מעבר לדלת", אך לאחר מכן היא הועברה לשידור ב-NPO 1. התוכניות שמשדר הערוץ כוללות סרטים, דרמות וקומדיות וכן תוכניות מקור מוצלחות. בנוסף הערוץ שידר בעברו גם כדורגל אירופי, כמו עונת 2015/2016 בליגת האלופות, אשר זכויות השידור שלה בהולנד עברו ל-SBS 6.

גלריה
-----

* סמליל הערוץ בין השנים 1988–1994סמליל הערוץ בין השנים 1988–1994
* סמליל הערוץ בין השנים 2003–2006סמליל הערוץ בין השנים 2003–2006
* סמליל הערוץ בין השנים 2006–2013סמליל הערוץ בין השנים 2006–2013
* סמליל גרסת שידורי ה-HD של הערוץ בין השנים 2009–2013סמליל גרסת שידורי ה-HD של הערוץ בין השנים 2009–2013
* סמליל הערוץ בין השנים 2013–2014סמליל הערוץ בין השנים 2013–2014
* סמליל הערוץ מאז 2014סמליל הערוץ מאז 2014

ראו גם
------

* RTL 5
* RTL 7
* SBS 9

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **NPO 3** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של NPO 3

הערות שוליים
------------

1. ↑  "NPO wil namen publieke tv- en radiozenders wijzigen" (בהולנדית). נבדק ב-2018-06-19.
2. ↑  "Dutch pubcasters rename all radio and TV channels". *Broadband TV News* (באנגלית בריטית). 2014-07-14. נבדק ב-2018-06-19.
**ג'ון תומאס סיטון** (באנגלית: **John Thomas Seton**‏; בערך 1738 – 1806), היה צייר סקוטי.

קורות חייו
----------

ג'ון תומאס סיטון, "סיר ג'יימס מוריי-פולטני עם סיר ג'ון מוריי"
סיטון היה בנו של כריסטופר סיטון, חרט פנינים בלונדון. הוא היה תלמידו של פרנסיס היימן, ולמד באקדמיה של סנט מרטין ליין. הוא יצא לסיור הגדול לאיטליה, שם שהה ברומא ב־1758/9, התגורר בסטרדה דלה קרוצ'ה והיה מעורב בקהילת האמנים הגולים. הוא סייע בפירוק ענייניו של הצייר הצעיר ג'ונתן סקלטון שמת שם.

הוא היה אמן מוכשר יותר בשובו לבריטניה, והציג בשנת 1761 באגודת האמנים וקיבל עבודות על דיוקנאות מקהל לקוחות מכובד וגבוה למדי. לאחר כמה שנים הוא התיישב באדינבורו, ודיוקנאותיו של החברה הגבוהה הסקוטית הם מההטובים ביותר בדורו. הוא בילה עשור בהודו (1776–1785) שם נהג לצייר גם תמונות דיוקן טובות וחזר לסקוטלנד שם תועד באדינבורו בשנת 1806. עבודתו מופיעה לעיתים קרובות במכירה פומבית בסותביס ובכריסטי.

ג'ון תומאס סיטון, סיר יו פאטרסון
באפריל 2008 הציבה שרת התרבות הבריטית מרגרט הודג'בר וטו על ייצוא הדיוקן הנדיר של "אלכסנדר דאלרימפל", מאת ג'ון תומאס סיטון. דאלרימפל היה ההידרולוג הראשון באדמירליות, שבעבודתו החלוצית יצר את מפות נתיבי הים. הוא היה דמות מרכזית בהתפתחות התחבורה הימית העולמית כמו גם האימפריה הבריטית".

נעשה ניסיון לגייס כספים לרכישת הדיוקן במחיר המומלץ של 137,500 לירות שטרלינג, ולבסוף הוא נרכש על ידי המוזיאון הלאומי של סקוטלנד, שם מוצג הדיוקן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון תומאס סיטון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Concise Dictionary of Scottish Painters, Paul Harris Publishing 1976
2. ↑  Portrait of Alexander Dalrymple, web.archive.org, ‏2015-04-02

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1043841334
* ISNI: 0000 0000 7015 5033
* RKD: 71699
* ULAN: 500101956
* VIAF: 96437579
* WorldCat: viaf-96437579

 |
**אלינה אלכסנדרה דומיטרו** (ברומנית: **Alina Alexandra Dumitru**; נולדה ב-30 באוגוסט 1982) היא ג'ודוקא עבר רומנייה, האלופה האולימפית מבייג'ינג 2008 וזוכת מדליית הכסף מלונדון 2012. דומיטרו מחזיקה בשלוש מדליות ארד מאליפויות העולם וב-10 מדליות מאליפויות אירופה (8 זהב ו-2 ארד).

קריירה
------

בפברואר 2001, כאשר הייתה בת 18, זכתה דומיטרו במדליה המשמעותית הראשונה שלה בקריירה המקצועית כאשר זכתה במדליית ארד בטורניר פריז (כיום גראנד סלאם פריז). באליפות אירופה בשנת 2002, זכתה דומיטרו במדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 52 ק"ג. בהמשך הקריירה, דומיטרו הספיקה לזכות בעוד 9 מדליות מאליפויות אירופה (8 זהב ו-1 ארד).

באולימפיאדת אתונה 2004, דומיטרו התחרתה בקטגוריית המשקל עד 48 ק"ג וסיימה במקום החמישי כאשר הגיעה עד שלב חצי הגמר בו הפסידה ליפנית ריוקו טאני ונשרה לקרב על הארד בו הפסידה לגאו פאנג הסינית.

באליפות העולם בשנת 2005, דומיטרו זכתה במדליית הארד אחרי שניצחה את פאק אוק-סונג הצפון-קוריאנית בקרב על הארד. באליפות העולם הבאה שנערכה בשנת 2007 בריו דה ז'ניירו, היא זכתה שוב במדליית הארד כאשר הפסידה בשלב חצי הגמר לריוקו טאני היפנית אך ניצחה את קים יאנג-רן הדרום-קוריאנית בקרב על הארד.

באולימפיאדת בייג'ינג 2008, דומיטרו זכתה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל עד 48 ק"ג והפכה לג'ודוקא הראשונה מרומניה שזוכה בזהב אולימפי. בקרב הראשון בשלב שמינית הגמר היא ניצחה בניקוד ווזארי וקוקה את אווה צ'רנוביצקי ההונגרייה וברבע הגמר היא ניצחה באיפון את קים יאנג-ראן הדרום-קוריאנית. בחצי הגמר היא התמודדה מול ריוקו טאני היפנית, אשר הייתה בלתי מנוצחת בתחרויות הגדולות במשך 12 שנים, והצליחה לנצח אותה בזכות עונשים מאחר שהייתה יותר פעילה ויוזמת. בגמר היא פגשה את יאנט אקוסטה הקובנית. כ-40 שניות מהפתיחה היא השיגה ניקוד ווזארי ולאחר 40 שניות נוספות השיגה איפון וניצחה.

באליפות העולם בשנת 2010 שנערכה בטוקיו, דומיטרו זכתה בפעם השלישית במדליית הארד לאחר שהפסידה באיפון בחצי הגמר להרונה אסמי היפנית וניצחה באיפון בקרב על הארד את צ'ונג ג'ונג-יון הדרום-קוריאנית.

באולימפיאדת לונדון 2012, דומיטרו זכתה במדליית הכסף. בקרב הראשון בשלב שמינית הגמר היא ניצחה באיפון את דיאריס אלווארז הקובנית לאחר דקה ו-13 שניות, ברבע הגמר היא ניצחה בווזארי את אורנצצג מונקבט המונגולית בניקוד זהב ובחצי הגמר היא ניצחה את המדורגת ראשונה בעולם, טוקומו פוקומי היפנית בניקוד ווזארי לאחר תרגיל קוסוטו-גארי. בגמר היא פגשה את שרה מנזס הברזילאית וכ-55 שניות לסיום הברזילאית ביצעה תרגיל טומו-נאגי שהעניק לה יוקו. כ-12 שניות לסיום הברזילאית קיבלה ניקוד ווזארי לאחר תרגיל סיאו-נאגי, דומיטרו לא הצליחה להשיג ניקוד והפסידה.

פרסים
-----

בשנת 2008 דומיטרו קיבלה עיטור כבוד מנשיא רומניה, טראיאן בססקו, כאשר קיבלה את מדליית הכבוד הספורטיבית ("Meritul Sportiv").

באותה השנה דומיטרו קיבלה גם את פרס תושבת הכבוד מעיר הולדתה פלוישט.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלינה דומיטרו, ברשת החברתית פייסבוק
* אלינה דומיטרו, ברשת החברתית אינסטגרם
* אלינה דומיטרו, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* אלינה דומיטרו, באתר olympedia.org
* אלינה דומיטרו, באתר איגוד הג'ודו העולמי
* אלינה דומיטרו, באתר JudoInside.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
2. ↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
3. ↑  דארן אברסון, "הפתעות בקנה מידה אולימפי", 15 באוגוסט 2008, וול סטריט ג'ורנל
4. ↑  ‏ "Alina Dumitru a devenit cetăţean de onoare al oraşului Ploieşti", ‏ 30 בספטמבר 2008, 'Gazeta Sporturilor' (ברומנית)
**OpenSSH**‏ (Open Secure Shell) היא חבילת תוכנות מחשב המספקות גישה מרוחקת מאובטחת ומוצפנת על גבי רשת מחשבים על בסיס פרוטוקול SSH.

התוכנות מפותחות בקוד פתוח כאלטרנטיבה חופשית לתוכנה הקניינית SSH ולשירותים הלא מאובטחים Telnet ו-FTP. התוכנה פותחה במקור למערכת OpenBSD, אך הותאמה גם למערכות הפעלה אחרות.

הלקוח המתקשר לשרת ה-OpenSSH מאמת את זהותו באמצעות שם משתמש וסיסמה שניתנו לו במעמד ההרשמה לשרת. התעבורה בין הלקוח לבין השרת מוצפנת בשיטת RSA על ידי מפתח ציבורי (או טביעת אצבע ציבורית) ומפתח פרטי. ישנם מספר תוכנות ליישום הלקוח של ה-openSSH המאפשרות חיבור SSH גם ממערכות הפעלה אחרות. כברירת מחדל משמש פורט 22 לתעבורה של פרוטוקול SSH.

OpenSSH כולל בתוכו את האפשרות ליצור מנהור (tunneling) בין הלקוח והשרת, ולתעל תעבורה של חבילות TCP מהלקוח, היוצאות דרך אחד מהפורטים בשרת. אחד השימושים העיקריים בתוכנה זו הוא בגישה מרוחקת מאובטחת למעטפת (shell) של מערכות יוניקס, לינוקס ו-BSD, אך ישנן גם תוכנות המתבססות על אפשרות זו של מנהור והצפנת תעבורה לצורך העברת סוגים שונים של מידע בין מחשבים באופן מאובטח ומוצפן.

Portable OpenSSH
----------------

השם "OpenSSH" כשלעצמו משמש רק לגרסה של OpenSSH אשר מפותחת כחלק ממערכת ההפעלה OpenBSD. מערכות הפעלה אחרות משתמשות בגרסה מענף פיתוח שונה של התוכנה, שנקראת Portable OpenSSH מכיוון שהיא יבילה (portable) למערכות הפעלה רבות אחרות. מספרי הגרסה של OpenSSH הם מהצורה A.B ואילו מספר הגרסה של Portable OpenSSH הוא מהצורה A.BpC, כלומר גרסת Portable מס' C המבוססת על OpenSSH בגרסה A.B.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **OpenSSH** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של OpenSSH (באנגלית)
* הסבר על השימוש ב־OpenSSH, חלק א', חלק ב' (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  על Portable OpenSSH באתר OpenSSH
**פלטפורמת Onshape** (בעברית: **אונשייפ**) היא תוכנת תיב"ם (CAD) (תכנון בעזרת מחשב) תלת־ממדי בטכנולוגית סוליד בענן אשר מחברת את כל שרשרת התכנון בסביבת עבודה אחת מאוחדת ומאובטחת, ומאפשרת לצוות פיתוח המוצרים להקדיש זמן רב יותר ולחסוך את כאב הראש הכרוך בעבודה עם מערכות מבוססי קבצים. הפלטפומה מסופקת במודל של "תוכנה כשירות" (SAAS) ועושה שימוש בטכנולוגית ענן

Onshape אינו דורש הורדות או התקנות. ניתן לגשת לפלטפורמה מבוססת הענן של Onshape עם כל דפדפן אינטרנט מודרני מכל מחשב או טאבלט שמריצים ווינדוס, macOS או לינוקס. מנהלים יכולים להזמין ולהוסיף באופן מידי משתמשים כדי להגדיל את צוות התכנון שלהם ולענות על הצרכים העסקיים המשתנים. בקרת גרסאות מובנית מבטלת את הצורך במערכות PDM עם שרתים ייעודיים ותשתית רשת, שדרוג תוכנה ורישוי. Onshape משחררת את צוות ה-IT מתחזוקת CAD ו-PDM ומאפשרת למהנדסים להקדיש זמן רב יותר לתכנון ופחות זמן לטיפול בבעיות תוכנה, קבצים נעולים וסוגי קבצים שאינם תואמים.

מבט פיצוץ והוספת בלונים בהרכבה

היסטוריה
--------

Onshape נוסדה בשנת 2012 על ידי צוות שכלל ברובו את אותם המהנדסים שעמדו מאחורי ההצלחה של תוכנת SolidWorks, כולל שני המנכ"לים הראשונים של SolidWorks D ג'ון הרשטיק וג'ון מקאלני.

בנובמבר 2019 נרכשה Onshape על ידי חברת התוכנה PTC בסכום שיא של 470 מיליון דולר.

בישראל Onshape מופצת על ידי חברת מטריקס מוצרי תוכנה אשר מפיצה גם את מוצרי PTC.

תיאור
-----

Onshape היא הפלטפורמה היחידה לפיתוח מוצרים שניתנת לשימוש באופן מידי בכל מחשב או מכשיר נייד, מה שמאפשר לצוותים לעבוד יחד ומהר, מכל מקום ובכל אתר.
מתכננים יכולים להתנסות בחלופות עיצוב ביחד או באופן עצמאי מבלי להשפיע או להפריע לעבודתה השוטפת. ניתן לבצע ביקורות על התכנון בזמן אמת עם מתן ערות ועריכה בו זמנית מאפשרות זרימת עבודה משותפת והשלמה של מספר סבבי תכנון במקביל. לאחר האישור, ניתן למזג את האלמנטים הטובים ביותר לתכנון הסופי ולשתף מפרט ושרטוטים באופן מידי עם שרשרת האספקה והייצור כדי להשיג את המוצר הטוב ביותר האפשרי לשוק בזמן הקצר ביותר.

Onshape בישראל
--------------

אונשייפ מציעה מודל שימוש חינמי לחובבים, סטודנטים ומוסדות אקדמאים. היכולת לרוץ על כל חומרה יחד עם יכולות השיתוף והמודל החינמי הפכו את אונשייפ לאחת מתוכנות התלת־ממד האהובות על קהילת המורים, בונים וחובבים ( Makers). בשנת 2020 קבוצה של מחנכים הקימה אתר בעברית להעברת ושיתוף ידע לשימוש בתוכנה ככלי לתכנון תלת־ממדי ושרטוט

באוקטובר 2020 קבלה חברת מטריקס, נציגת PTC, את השיווק בישראל של תוכנת Onshape במטרה להקים גוף תמיכה והדרכה מקומי לקידום התוכנה ופתרונות משלימים בתחומים שונים

פתרונות משלימים
---------------

ל Onshape חנות אפליקציות והיא מזמינה מפתחי פתרונות שונים להוסיף ערך לתוכנה על ידי פתרונות משלימים.

הפתרונות מחולקים לקטגוריות כגון: סימולציה, ניהול מידע, ספריות ועוד..

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Onshape (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של Onshape (בגרמנית)

* אתר האינטרנט הרשמי של Onshape (באיטלקית)

* אתר האינטרנט הרשמי של Onshape (בצרפתית)
* גל רז, מבוא לתוכנות תלת־ממד, תכנון והדפסה בתלת־ממד

הערות שוליים
------------

1. ↑  PTC רכשה את אונשייפ
2. ↑  אונשייפ ישראל - אתר לשיתוף בתוכן דיגיטלי
3. ↑  גל רז, Onshape Israel, (הקישור אינו פעיל)
4. ↑  גל רז, חנות אפליקציות, באתר
**סאטירה מניפאית** היא סוג של יצירה ספרותית המתאפיינת בריבוי מובאות, ציטטות וסימוכין כדי ליצור מראית עין של כתיבה אקדמית או אינטלקטואלית אך למעשה מגחיכה את תוכן הדברים.
הסוגה נקראת על שמו של הפילוסוף היווני מניפוס (אנ') בן המאה ה-3 לפנה"ס שיצירותיו אבדו אך שמו הונצח על ידי וארו הרומי.

נורת'רופ פריי, חוקר התרבות הקנדי, התייחס לסאטירה המניפאית בספרו **אנטומיה של ביקורת**, שם הדגיש את האלמנטים המשלבים של סוגה זו, המערבבת מגוון סוגות ספרותיות כדי ליצור הזרה ולשבור מוסכמות חברתיות, ואת מוטיב הרשימה והקטלוג. חוקר הספרות מיכאיל בכטין התווה קווים לדמותה של הסאטירה המניפאית, ביניהם שימוש מודגש באלמנטים פנטסטיים והרפתקניים לשם העצמת רעיונות, הגזמה של הממד הקומי, שימוש באי-גיון והתעלמות מחוקי הטבע, תיאור התנהגויות לא מקובלות ואף שערורייתיות, דיבור שאינו בהתאם לכללים הנהוגים ושימוש בנקודת מבט לא שגרתית המציגה אלמנטים רגילים באור זר ומשונה. הסאטירה המניפאית מתאפיינת גם בכך שהיא רלוונטית למקום או לתקופה מסוימים.
הדמויות המוצגות בסאטירה המניפאית מועצמות עד כדי גיחוך וניתן לראות בהן קריקטורה של מעמדות, מקצועות או מאפיינים אחרים, דבר היוצר תחושת קרניבליות וניתוק מן המציאות. שימוש בדמויות היסטוריות או קאנוניות לצד דמויות מופרכות מבליט את האלמנט המגוחך והפנטסטי.

יצירות בולטות
-------------

* ארסמוס מרוטרדם, **שבחי הסכלות**
* פרנסואה רבלה, **גרגנטואה ופנטגרואל**
* רוברט ברטון, **אנטומיה של מלנכוליה**
* וולטר, **קנדיד**
* לואיס קרול, **הרפתקאות אליס בארץ הפלאות**
* טרי גיליאם, **ברזיל (סרט)**

לקריאה נוספת
------------

* באחטין, מיכאיל. **סוגיות הפואטיקה של דוסטויבסקי**. תרגום: מרים בוסגנג. ספרית פועלים, 1978.
* Musgrave, David. **Grotesque Anatomies: Menippean Satire since the Renaissance**. Cambridge Scholars Publishing, 2014.
* Weinbrot, Howard D. **Menippean Satire Reconsidered: From Antiquity to the Eighteenth Century**. JHU Press, 2005.

קישורים חיצוניים
----------------

* סאטירה מניפאית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסף גייגר, **אהלי יפת: חכמי יוון בארץ ישראל**, ירושלים 2012, עמ' 36, 246-7.
2. ↑  פריי, **אנטומיה של ביקורת**,
3. ↑  באחטין, **סוגיות הפואטיקה של דוסטויבסקי**,
4. ↑  יעל מונק, **גולים בגבולם: הקולנוע הישראלי המפנה האלף**, רעננה 2012, עמ' 74-75.
**אלינה פוגוסטקינה** (ברוסית: **Али́на Алекса́ндровна Пого́сткина**, נולדה ב-18 בנובמבר 1983 בלנינגרד) היא כנרת גרמנית ילידת רוסיה. נחשבת לאחת הכנרות המבוקשות ביותר בעולם.

ביוגרפיה
--------

פוגוסטקינה נולדה בלנינגרד כבת להורים כנרים. החלה לנגן בגיל 4. את הופעתה הראשונה עשתה בגיל 5.

בהיותה בת 9, עברה משפחתה של פוגוסטקינה להיידלברג, שם נאלצה המשפחה להתקיים מנגינה ברחוב. על אותה עת אמרה ברבות הימים: "אני חושבת על עברי בהכרת תודה גדולה. במיוחד בתקופה זו בחיי, כאשר לא נהנינו מתחושת ביטחון, זכינו לכל כך הרבה נדיבות מאנשים זרים לגמרי. לקחו אותנו הביתה, העניקו מקום לישון ולעיתים אף אפשרו לגור תקופת-מה תחת קורת הגג שלהם. בתקופה ההיא למדתי לתת אמון באנשים..."

פוגוסטקינה התמודדה בהצלחה רבה בכמה תחרויות בינלאומיות, בהן ב-1997 בה זכתה בתחרות ע"ש שפור, וב-2005 קיבלה את הפרס הראשון בתחרות התשיעית הבינלאומית ע"ש יאן סיבליוס בהלסינקי. בתחרות זו היא אף קיבלה פרס מיוחד לפרשנות הטובה ביותר של הקונצ'רטו של סיבליוס לכינור. עת זכתה בתחרות, למדה פוגוסטקינה באקדמיה למוזיקה ע"ש הנס אייסלר בברלין אצל אנטייה וייטהאס.

פוגוסטקינה ניגנה עם תזמורות רבות ברחבי העולם ושיתפה פעולה עם בכירי המנצחים בזמננו ובהם ולדימיר אשכנזי, גוסטאבו דודמל, פארבו יארבי, מיכאל זנדרלינג. הכנרת מרבה לנגן גם בהרכבים קמריים ובמסגרת זו איחדה כוחות עם סטיבן איסרליס, יורי בשמט, גדעון קרמר, כריסטוף אשנבך, ג'ושוע בל ואחרים. מאז 2013, מנגנת פוגוסטקינה על כינור סטרדיווריוס ססרנו (1717), שהעניקה לה קרן ניפון למוזיקה (Nippon Music Foundation).

מעבר לעיסוקה במוזיקה הקלאסית, פוגוסטקינה מתעניינת בפילוסופיה ובודהיזם, ורוקדת טנגו.

פוגוסטקינה מתגוררת בברלין והיא אם לבת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלינה פוגוסטקינה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אלינה פוגוסטקינה

* אלינה פוגוסטקינה, באתר AllMusic (באנגלית)

* אלינה פוגוסטקינה, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* אלינה פוגוסטקינה, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ""What makes art moving is authenticity" - interview with Alina Pogostkina" (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-2018-02-19. נבדק ב-2018-02-18.
2. ↑  Alina Pogostkina - offizielle Webseite der Violinistin, www.alinapogostkina.de
3. ↑  Alina Pogostkina: Finding her own musical personality, Violinist.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 135449235
* ISNI: 0000 0003 7192 1408
* LCCN: no2012097854
* MusicBrainz: 260b025d-f8ce-40c9-8230-f86cf9222b86
* VIAF: 261463286
* WorldCat: lccn-no2012097854

 |
פרופסור **ג'ון שיין** (באנגלית: **John Shine**‏; נולד ב-3 ביולי 1946) הוא ביוכימאי אוסטרלי שגילה את רצף הנוקלאוטידים הנקרא רצף שיין דלגרנו שחיוני בתחילת התהליך של סינתזת חלבונים בחיידקים. כיום הוא מנהל את מוסד גרוון למחקר רפואי בסידני.

ביוגרפיה
--------

שיין נולד בבריסבן ב-1946 ואחיו הוא הביולוג ריצ'רד שיין (אנ'). הוא השלים את לימודיו באוניברסיטה הלאומית האוסטרלית בקנברה לתואר ראשון במדעים בהצטיינות ב-1972 ואת הדוקטורט שלו ב-1975. במהלך לימודיו הוא גילה את רצף ה-RNA הנחוץ לקשירת ריבוזומים ותחילת התהליך של סינתזת חלבונים בחיידק *Escherichia coli*. הרצף נקרא רצף שיין דלגרנו. זאת הייתה תגלית מפתח האפשרה פיתוח נוסף בביולוגיה מולקולרית, במיוחד בהנדסה גנטית, וזאת הייתה גם תגלית חשובה להבנת ביטוי ובקרת גנים.

שיין החל מחקר לאחר הדוקטורט במחלקת הביוכימיה וביופיזיקה באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו. במהלך תקופה זו הוא היה הראשון ששיבט גן המקודד להורמון אנושי והיה דמות מרכזית בשיבוט גנים המקודדים לאינסולין ולהורמון גדילה. הוא גם גילה את הרצף האחראי להעתקת וירוס האחראי לסרטן.

עם חזרתו לאוסטרליה ולאוניברסיטה הלאומית האוסטרלית ב-1978, הוא שיבט את הגנים האנושיים המקודדים לרנין ולאנדורפין, והוכיח שגנים הורמונליים אנושיים ששובטו בחיידקים יכולים להתבטא בצורה ביולוגית אקטיבית. הוא גם ייסד את המרכז לחקר DNA ריקומביננטי באוניברסיטה הלאומית האוסטרלית. ב-1982 הוענק לו פרס גוטשאלק בידי האקדמיה האוסטרלית למדעים.

שיין חזר לארצות הברית ב-1984, ולקח תפקיד באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו וניהל חברת הביוטכנולוגיה ביוטכנולוגית קלפורניה בע"מ (California Biotechnology Inc.). הוא היה גורם משמעותי בפיתוח ובגידול של ביוטכנולוגית קליפורניה, הנקרא כיום סקיוס (Scios). החברה נמכרה לג'ונסון אנד ג'ונסון ב-2003 תמורת 3.5 מיליארד דולר.

הוא חזר לאוסטרליה שוב ב-1987 והיה פרופסור של ביולוגיה מולקולרית באוניברסיטת ניו סאות' ויילס ונהיה הסגן מנהל של מוסד גרוון.

ב-1994 שיין נהיה חבר באקדמיה האוסטרלית למדעים. האקדמיה קראה לענף שלהם בקנברה על שמו. ב-2000 שיין תרם מיליון דולר כדי לשפץ את הכיפה.

שיין נהיה קצין מסדר אוסטרליה ב-1996.

קישורים חיצוניים
----------------

* מוסד גרוון
* חברת סקיוס(הקישור אינו פעיל)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLA: 43077261
* VIAF: 95130184
* WorldCat: viaf-95130184

 |
**ג'ון ריילי** (באנגלית: **John Riley**‏; 1646 – מרץ 1691) היה צייר פורטרטים אנגלי. הוא צייר דיוקנאות של מלכי אנגליה צ'ארלס השני וג'יימס השני, והיה צייר החצר של ויליאם השלישי ומרי השנייה. אחד מתלמידיו היה ג'ונתן ריצ'רדסון.

ביוגרפיה וקריירה
----------------

ריילי נולד בלונדון, אחד מבניו של ויליאם ריילי, שומר הרשומות במצודת לונדון ועסק בשירות המלוכה והאצולה. בן אחר, תומאס ריילי, היה שחקן.

ריילי למד ציור אצל אייזיק פולר וג'רארד סוסט, ומהאחרון הוא למד סגנון ציור פורטרטים באופן ישיר שהפך את דיוקנאותיו לראויים לציון.

ריילי לא זכה להתבלט עד למותו של סר פיטר לילי. כאשר הוא צייר את הפקיד המלכותי תומאס צ'יפינץ', שהיה מרוצה מתוצאת דיוקנו, והראה זאת למלך. לאחר מכן צ'ארלס השני נתן לריילי כמה עבודות, ובסופו של דבר ישב אצלו לציור דיוקן.

ריילי צייר גם את ג'יימס השני ומרי ממודנה, יחד עם ויליאם השלישי ומרי השנייה. הוא מונה לצייר הראשי של החצר המלכותית, יחד עם סר גודפרי נלר.

נאמר על ריילי שהוא אדם שקט וצנוע ודיוקנאותיו נראים אמיתיים וחיים. עם ביטחון עצמי רב יותר הוא יכול היה להגיע לעמדה של לילי או נלר.

יצירותיו המצליחות ביותר הן שלושה פורטרטים יוצאי דופן של משרתים. הוא צייר דיוקן באורך מלא של בריג'ט הולמס בשנת 1686, הנמצא באוסף המלכותי. היא הייתה דמות משרתת בולטת בחצר המלוכה שתפקידיה כללו ניקוי הדירות המלכותיות. היא כיהנה בתקופת שלטונם של צ'ארלס הראשון, צ'ארלס השני, ג'יימס השני, ויליאם השלישי ומרי השנייה. שני דיוקנאות אחרים, קטנים יותר, של משרתים הם קתרין אליוט (באוסף במלכותי) ו"סקאליון" בגלריית כריסטצ'רץ' באוקספורד.

הוא נעזר בציור התלבושות והאביזרים על ידי ג'ון קלוסטרמן, שסיים כמה מתמונותיו של ריילי לאחר מותו.

ריילי נפטר במרץ 1691, ונקבר בכנסיית סנט בוטולף, בישופסגייט.

בין תלמידיו של ריילי היה ג'ונתן ריצ'רדסון (1667–1745), שהתחתן עם אחייניתו של ריילי, ובהיותו בעצמו המורה של תומאס הדסון (שהיה בתורו המורה של סר ג'ושוע ריינולדס), העבירו מסורת של סגנון בריטי באמנות ובציור דיוקנאות.

גלריה
-----

* המשרתת ברידג'ט הולמס המשרתת ברידג'ט הולמס
* העלמה ורנון העלמה ורנון
* הנסיך ג'ורג' מדנמרק הנסיך ג'ורג' מדנמרק
* ג'מימה קראו ג'מימה קראו
* רוברט אייר רוברט אייר
* המלך צ'ארלס השני המלך צ'ארלס השני
* מרי לייק מרי לייק
* ברברה בלאסיס ברברה בלאסיס
* אליאס אשמול אליאס אשמול

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון ריילי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Riley, John". *Dictionary of National Biography*. London: Smith, Elder & Co. 1885–1900
2. ↑  Ian Chilvers, **The Oxford Dictionary of Art and Artists**, Oxford University Press, 2009, מסת"ב 978-0-19-953294-0. (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5439454
* GND: 118788884
* ISNI: 0000 0000 8129 1233
* KulturNav: 4a3ce9a5-3759-43ce-9c50-2ef64db5ee1a
* LCCN: nr95028171
* RKD: 67051
* ULAN: 500008099
* VcBA: 495/158219
* VIAF: 50021453
* WorldCat: lccn-nr95028171

 |
השחקן לנרד נימוי מדגים **הצדעה וולקנית**
**הצדעה וולקנית** היא מחווה גופנית המתבצעת באמצעות היד. היד (אחת משתי הידיים או שתיהן ביחד) מורמת כלפי מעלה, כף היד פרושה לפנים, באופן שנוצר רווח גדול ככל האפשר בין האמה (אצבע) לקמיצה, וכאשר האגודל פרוש לצד. בתרבות המערבית, לרוב נלווית להצדעה הקריאה: "**חיים ארוכים ופוריים!**", בהשראת סדרת הטלוויזיה מסע בין כוכבים מסוף שנות השישים, שם נוצרה המחווה על ידי דמותו של הוולקן ספוק, בגילומו של השחקן לנרד נימוי.

הולדת ההצדעה
------------

ההצדעה הופיעה לראשונה בשנת 1967, בפרק הפתיחה של העונה השנייה של **מסע בין כוכבים**. ההצדעה נחשבה בין השחקנים כקשה לביצוע ללא אימון מוקדם, או הפרדה של האמה מהקמיצה לפני ביצוע ההצדעה; וחלק מהשחקנים נאלצו להכין את היד להצדעה בהחבא, בעזרת היד השנייה, לפני שהניפו את היד המצדיעה מול המצלמה. כפי הנראה, הבעיה נובעת מהצורך במוטוריקה עדינה לביצוע ההצדעה. בסרט מסע בין כוכבים: המפגש נעשית פרודיה על העניין, כאשר דמותו של זפרם קוקרן פוגשת וולקן בפעם הראשונה, ומפאת הקושי לבצע את ההצדעה, קוקרן פשוט לוחץ את ידו של הוולקן.

צורת הידיים בעת ברכת הכהנים בבית הכנסת היהודי
באוטוביוגרפיה שלו, **אינני ספוק**, מספר נימוי שהרעיון להצדעה נולד אצלו כשהלך עם סבו לבית כנסת, שם ראה ברכת כהנים. בעת הברכה מפסקים הכהנים את אצבעות שתי ידיהם העטופות בטלית, כך שהאצבעות יוצרות את צורת האות **ש**, המסמלת את המילה **שדי**. נימוי הקטן התרשם מאוד, ונצר את המראה עד בגרותו.

### הברכה הנלווית להצדעה

נוסח הברכה "חיים ארוכים ופוריים!" (אנגלית: "!Live Long and Prosper") הופיע גם הוא באותו פרק של **מסע בין כוכבים** (ובסרט מסע בין כוכבים: הסרט היא נאמרה בשפת הוולקנים: "Dif-tor heh smusma"). פחות ידועה היא התשובה לברכה: "שלום וחיים ארוכים" (אנגלית: "Peace and Long Life"), הדומה לברכות עתיקות שמקורן במזרח התיכון, 
כמו בערבית: **السلام عليكم**, או "שלום עליכם" בעברית, והתשובה: "עליכם שלום".

ראו גם
------

* מספריים, נייר, אבן, לטאה, ספוק בערך אבן נייר ומספריים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **הצדעה וולקנית** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **הצדעה וולקנית** |
**ג'ון וויליאם שווב השלישי** (באנגלית: **John William Schwab III**;‏ נולד ב-15 בספטמבר 1972) הוא שחקן קולנוע, מדבב, מפיק ומוזיקאי אמריקאי שמתגורר כיום בלונדון.

ביוגרפיה
--------

שווב נולד בספטמבר 1972 בפנסקולה שבפלורידה לג'ון וויליאם שווב השני, חייל בחיל הנחתים כבן השלישי מתוך ארבעה. הוא למד באוקינאווה שביפן ובסיאול בקוריאה הדרומית. לאחר מכן היגר ללונדון. 

שווב בוגר לימודי תואר ראשון בספרות אנגלית מאוניברסיטת דרהאם (1996-93); שם הכיר את אשתו לעתיד - טמסין. יש להם שני ילדים יחדיו: סמי וג'ק.

קריירה
------

שווב החל להשתתף בסרטים ובסדרות בשנת 1997, בה דיבב את אחד הרמקולים בדיבוב האמריקאי של סדרת הטלוויזיה הבריטית לפעוטות "טלטאביז", והחל להופיע בתפקידים משניים.

בשנת 2005 הופיע בסדרה "דוקטור הו" ובאותה שנה דיבב דמויות בסדרה "רובוטריקים סייברטרון". לאחר שנתיים שיחק בסדרה הבריטית "מלון בבילון" בתור קליף בארנס. בשנה שאחריה דיבב בסדרת האנימציה "זורו".

בשנת 2012 דיבב את דמותו של טימו בסרט האנימציה "היפה והגלדיאטור" והשתתף בסרט הפוליטי "כוננות עם שחר" של קתרין ביגלו. לאחר שנה השתתף בסרט הפעולה הקומי "קיק אס 2" בתפקיד בלש. כעבור שנה השתתף בסרט "ג'ק ראיין: גיוס הצללים" של קנת בראנה.

בשנת 2013 ניסה שווב להתקבל לתפקיד הקריין בדיבוב האמריקאי של הסדרה "תומס הקטר וחברים", אבל מארק מורגן קיבל את תפקידו בגרסאות הבריטית והאמריקאית. כעבור שלוש שנים הצטרף לצוות המדבבים של הסדרה, ודיבב את סטנלי ואת ויני. בנוסף דיבב בסרט "חסידודס". 

בשנת 2017 דיבב בסדרה "השריף קאלי במערב הפרוע" את דמותו של קיילב. בשנת 2018 שיחק טכנאי צוללת בסרט "עולם היורה: נפילת הממלכה" של הבמאי חואן אנטוניו ביונה.

בנוסף על משחק ודיבוב הוא גם מוזיקאי וגם היה שותף בהפקה של הסרט המוצלח "The Hide" משנת 2008.

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'ון שווב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ג'ון שווב, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ג'ון שווב, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb146019710 (data)
* ISNI: 0000 0000 0887 941X
* MusicBrainz: 70f1de87-7786-4ee8-8b40-6443a31bc937
* SUDOC: 187669783
* VIAF: 2720405
* WorldCat: viaf-2720405

 |
**אלינה סורסקו** (ברומנית: **Alina Sorescu**; נולדה ב-14 ביולי 1986) היא זמרת ומנחת טלוויזיה רומנייה.

ביוגרפיה
--------

סורסקו נולדה בבוקרשט.

ב-1994 היא זכתה במקום הראשון בפסטיבל מוזיקת הילדים בבוקרשט ולאחר שנתיים זכתה בפסטיבל בשנית.

ב-1997 בגיל אחת עשרה הוציאה את אלבומה הראשון הנקרא "אני אהיה כוכבת" (Voi fi o stea).

ב-1999 היא ביצעה סיבוב הופעות ברחבי אירופה שבמסגרתו הופיעה בקונצרטים בצרפת, איטליה, בלגיה והולנד.

היא למדה פיתוח קול ולאחר מכן היא גם למדה סוציולוגיה באוניברסיטת בוקרשט. 

ב-2001 זכתה בפרס בראבו אוטו (Bravo Otto) הגרמני לאומנית פופ נוער הטובה ביותר.

ב-2002 השתתפה בתחרות סלקציה נציונלה בה נבחר הנציג הרומני לאירוויזיון בה הגיע למקום השמיני, בשנה זו גם זכתה בפרס ב-MTV לווידאו הטוב ביותר לזמרת רומנייה.

היא משמשת כמנחה בטלוויזיה הרומנית, היא הנחתה בין היתר את "Ploaia de stele", תוכנית תחרות מוזיקה בערוץ "TVR1", את תחרות היופי "מיס החוף", ב-2008 הנחתה את פסטיבל איל הזהב, היא הנחתה מספר שנים את התחרות לבחירת נציג רומניה לאירוויזיון הילדים. ב-2009 הנחתה את תחרות סלקציה נציונלה ובאירוויזיון 2008 ו2009 הגישה את תוצאות הניקוד הרומני. 

היא פעילה בקרן הלאומית הרומנית ליזמות נוער.

דיסקוגרפיה
----------

* 1997: אני אהיה כוכבת
* 2000: אלינה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלינה סורסקו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אלינה סורסקו
* אלינה סורסקו, ברשת החברתית פייסבוק

* אלינה סורסקו, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אלינה סורסקו באתר evz.ro

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 1e3fdb97-d7be-486b-8fed-f444ccfc5b7a

 |
**הרצח** (אנגלית: The Murder) היא יצירה מוזיקלית מאת ברנרד הרמן שנכללה בפסקול הסרט "פסיכו" בבימויו של אלפרד היצ'קוק. "הרצח" נחשבת לאחת היצירות המוזיקליות המפורסמות ביותר שהולחנו לקולנוע. במקור נכתבה היצירה לתזמורת של כלי מיתר. "הרצח" מנוגנת במהלך "סצנת המקלחת" המפורסמת ב"פסיכו", שבה מריון קריין, המגולמת בידי ג'נט לי, נדקרת למוות בעת מקלחת ובטוויסט המפתיע שבו נחשף כי הרוצח הוא נורמן בייטס עצמו, לבוש בבגדי אמו. היצ'קוק רצה במקור שהסרט "פסיכו" לא ילווה במוזיקה, אולם משראה שהמוזיקה מגבירה את אפקט האימה, שקל בחיוב להכפיל את משכורתו של הרמן.

השימוש ב"הרצח" ב"פסיכו"
-----------------------

"הרצח" מורכבת מצליל מסולסל, קצוב וחורק לפרקים, בלא זרימה מלודית ישירה. ג'ון ויליאמס עשה שימוש בטכניקה זו כעבור 15 שנה בפסקול "מלתעות" של סטיבן ספילברג. כינור ראשון נותן את האות להגברת הצלילים הצווחניים והצורמניים, ואליו מצטרפים שאר כלי המיתר. דפוס זה חוזר על עצמו כמה פעמים, בשימוש מחושב מאוד באלתורים שיבואו בין המעברים. לקראת הסיום, התזמורת יורדת לאקורד הנמוך ביותר. צ'לו וקונטרבס משמיעים צלילים קצובים, ארוכים וחורקים, שדועכים בהדרגה, ונותנים את האות לתום הרצח.

בתרבות
------

ה"רצח" הפך לחלק בלתי נפרד מהתרבות האמריקאית, ובסרטים ובסדרות טלוויזיה נעשה בו שימוש לעיתים קרובות, אם בצורה פארודית, אם כמחווה. בין היתר, נעשה שימוש במוזיקה ב"משפחת סימפסון", ב"מוצאים את נמו", ב"לוני טונס: חוזרים לאקשן", וב"מומיות".

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "הרצח" באתר מיוזיק בריינז

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: fd03b83b-3cf7-48b3-8040-b574c05c23b0

 |
המונח "ברקס" מפנה לכאן. לערך העוסק בכפר בהונגריה, ראו ברקס (כפר).
בלם דיסק באופנוע
בלם דיסק מאוורר במכונית
בלם תוף מפורק. בצד שמאל ניתן לראות התוף ומצד ימין את הרפידות
**בֶּלֶם** (בעגה: **בְּרֵקְס**; מאנגלית: **brakes**) הוא מכשיר הנועד להאט או לעצור תנועה של מכונה כלשהי, ולמנוע ממנה לזוז. האנרגיה הקינטית המתבזבזת כתוצאה מכך מתורגמת לרוב לאנרגיית חום באמצעות חיכוך. בלמים מותקנים על רוב כלי הרכב בעלי גלגלים, לרבות מכוניות, אופניים, רכבות ואופנועים.

סוגי בלמים
----------

* **בלם אוויר**: בלם אוויר מורכב בדרך כלל על משאיות שלהן יש מערכת מיכלי אוויר בלחץ.

האוויר שמשתחרר מהמכלים הללו (באמצעות לחיצה על דוושת הבלם), עובר אל תאי בלימה (בוסטרים) שמפעילים כוח מכני (מוט דחיף) על בלמי תופים או בלמים דיסקיים.
* **בלם דיסק**: בלם דיסק היא מערכת של רפידות, בוכנות הידראוליות ודיסקי-בילום.

לחיצה על דוושת הבלם מפעילה כח על גבי בוכנות שלוחצות רפידות אל דיסק הבילום. הרפידות עשויות חומר שנשחק במהירות גבוהה יותר כך שהרפידות הן החלק היחיד שצריך להחליף (תחת שימוש נכון). בעבר נהוג היה לייצר את רפידות הבלם מאזבסט, אך עקב גילוי השפעותיו המזיקות על מערכת הנשימה הופסק השימוש בו.
דיסק הבילום קיים במספר תצורות וגדלים. הגדלת הדיסק מגדילה את שטח הפנים שלו וכך את שטח המגע האפשרי בין הדיסק לרפידה ויוצרת כח בילום גדול יותר. דיסקי-בילום קדמיים במכונית יהיו גדולים יותר מהאחוריים או לחלופין הרפידות האחוריות יהיו קטנות יותר. הסיבה נעוצה ביציבות בבלימה. במידה וגלגלי מכונית ננעלים בבלימה, עדיפה נעילתם של הגלגלים הקדמיים, כיוון שנעילת גלגלים אחוריים לפני קדמיים מובילה לסחרור כלי הרכב.
ישנם דיסקים (בדרך כלל קדמיים) שנקראים "דיסקים מאווררים". זהו דיסק בעל שני משטחי בילום שבינם ישנו מרווח המאפשר זרימת אוויר לקירור הדיסק ובכך שיפור יעילותו ויעילות הבלימה. אפקט דומה ניתן להשיג גם על ידי חירוץ וחירור הדיסקים, תכנון המאפיין כלי רכב ספורטיביים.
* **בלם תוף**: שיטת בלימה ותיקה יותר מבלם דיסק, ונפוצה עדיין בסרנים אחוריים של מכוניות נוסעים ובכלים כבדים. בלם תוף מורכב מתוף מתכתי הצמוד לסרן, ובתוכו סנדלי בילום הנעים בעת הבלימה לעבר היקף התוף מצידו הפנימי ומתחככים בו. לתוף יתרונות על פני הדיסק מבחינת מחירו הזול, שטח פני הרפידות הגדול יותר ואי פיזור אבק הרפידות. חסרונו הגדול הוא פיזור חום גרוע יותר מאשר בבלם דיסק.
* **בלם אלקטרומגנטי**: פועל באמצעות יצירת השראה אלקטרומגנטית על גל הינע בכיוון הפוך לכיוון סיבובו. נפוץ בעיקר במשאיות.
* **בלם מתחדש**
* **בלם ואקום**

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **בלמים** |

* בלם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283697705171
* BnF: cb11936387n (data)
* GND: 4008148-5
* LCCN: sh85016379
* LNB: 000190104
* NDL: 00561068
* NKC: ph166215

 |
**אלימלך כנר** (ז' בתשרי תר"ץ, 11 באוקטובר 1929 - ג' בטבת תש"ע, 20 בדצמבר 2009) היה איש חינוך ופעיל חברתי ישראלי, סגן ראש עיריית פתח תקווה בשנים 1978 עד 1989. כנר היה ניצול שואה, מקבוצת ילדי טהראן. ספר המבוסס על יומנו מאותה תקופה פורסם ב-1996 בהוצאת יד ושם.

חייו
----

כנר נולד לציפורה ופנחס, בפרוחניק שבפולין, וגדל בסטריז'וב. אמו נפטרה ב-1938. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ברח עם סבתו מזרחה, לאזור הסובייטי. ב-1943, בגיל 14, אחרי נדודים דרך בוכרה, סיביר ואיראן, הגיע לארץ ישראל בקבוצת ילדי טהראן, והתגורר אצל דודתו.

כנר עשה את שרותו הצבאי בחיל הקשר, ומאמצע שנות ה-50' התגורר בפתח תקווה. בשנים 1958–1973 היה מנהלו הראשון של בית הספר "יד לבנים", ובהמשך - ראש מחלקת גני הילדים בעירייה. בשנים 1978 עד 1989 היה סגנו של ראש העירייה דב תבורי, והממונה על תיק החינוך, הנוער ושיקום השכונות. היה חבר מועצת העיר עד 1996.

ב-1996 יצא בהוצאת יד ושם הספר **לא הספקתי להיות עצוב - סיפורו של מיילך קנר מילדי טהרן**, מאת נעמי מורגנשטרן, המבוסס על יומנו של כנר מתקופת השואה. הספר משמש בסיס לערכת לימוד המיועדת לתלמידי בתי ספר יסודיים.

כנר עסק בהנחלת זכר השואה בהרצאות לבני נוער, ובמסגרת עמותת ילדי טהראן ועמותת "זעקה".

כנר נישא ב-1954 לאורה לבית קרמפל, והיה אב לשלוש בנות. אחת מהן היא דרורית גור אריה, אוצרת מוזיאון לאומנות בפתח תקווה. ב-2001 הוענק לו עיטור יקיר העיר פתח תקווה, וב-2008 - תואר יקיר ההסתדרות. 

כנר נפטר ב-2009.

הנצחה
-----

בית הספר היסודי בשכונת כפר גנים ג', שנוסד בשנת הלימודים תשע"א, נקרא על שמו.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר הנצחה לאלימלך כנר.
* קורות חייו של אלימלך כנר, באתר של בית הספר אלימלך כנר
* מסמכי אלימלך ואורה כנר באתר הארכיון לתולדות פתח תקווה

הערות שוליים
------------

1. ↑  דבורה תאט (פייט) באתר האינטרנט של מושב בית יהושע
2. ↑  על הספר באתר בית לוחמי הגטאות
3. ↑  ערכת הלימוד בקטלוג יד ושם
פירוש נוסף ערך זה עוסק בנייר עמדה שעסק בשינוי אופייה של האימפריה הבריטית. אם התכוונתם להצהרה מ-1917 על תמיכת ממשלת בריטניה בשאיפות התנועה הציונית, ראו הצהרת בלפור.
**הצהרת בלפור** הוא שמו של נייר עמדה משנת 1926 הקרוי על שם הלורד ארתור ג'יימס בלפור. ההצהרה התבססה על מסקנות הוועידה הקיסרית של האימפריה הבריטית שהתכנסה באותה שנה בלונדון ואשר הלורד בלפור עמד בראשה.

ההצהרה קובעת כי כל אחד והאחד מהדומיניונים של האימפריה הבריטית הוא שווה במעמדו לממלכה המאוחדת וכי הממלכה המאוחדת אינה מעל הדומיניונים האחרים, אף שכל הדומיניונים מאוחדים בנאמנותם לכתר הבריטי. עוד קובעת ההצהרה שלכל דומיניון אוטונומיה מוחלטת בענייני הפנים והחוץ שלו, וכי הדומיניונים הם חברים מרצון בחבר העמים הבריטי. ועדה זו התכנסה ביוזמתם של ראש ממשלת דרום אפריקה ג'יימס ברי מוניק הרצוג וראש ממשלת קנדה באותה עת ויליאם ליון מקנזי קינג.

ההצהרה אושרה על ידי ראשי הממשלה של הדומיניונים ב-15 בנובמבר באותה שנה.

ההצהרה הייתה צעד נוסף ומשמעותי לעצמאות הדומיניונים מהאימפריה הבריטית ושלטון ממשלת הממלכה המאוחדת - עצמאות שהחלה והתרחבה מאז תרומת הדומיניונים לניצחון מדינות ההסכמה במלחמת העולם הראשונה.

בעקבות ההצהרה מונו נציבים עליונים לדומיניונים - שלמעשה היו בעלי תפקיד המקביל לשגריר של הממלכה המאוחדת בדומיניון. הראשון שמונה היה הנציב העליון הבריטי לאוטווה בשנת 1928.

מסקנות הוועידה נוסחו מחדש בשנת 1930 והובילו לחוק וסטמינסטר, 1931.

קישורים חיצוניים
----------------

* נוסח ההצהרה (באנגלית)

| חבר העמים הבריטי |
| --- |
| מדינות חברות | 

|  |  |
| --- | --- |
| **ממלכות חבר העמים** | אנטיגואה וברבודה • אוסטרליה • איי שלמה • איי בהאמה • בליז • ג'מייקה • גרנדה • הממלכה המאוחדת • טובאלו • ניו זילנד • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פפואה גינאה החדשה • קנדה |
| אחרות | אוגנדה • אסוואטיני • בוטסואנה • בנגלדש • ברוניי • ברבדוס • גאנה • גיאנה • דומיניקה • דרום אפריקה • הודו • ונואטו • זמביה • טונגה • טנזניה • טרינידד וטובגו • לסוטו • מאוריציוס • מוזמביק • מלאווי • מלזיה • מלטה • נאורו • ניגריה • נמיביה • סיירה לאון • סיישל • סינגפור • סמואה • סרי לנקה • פיג'י • פקיסטן • קיריבטי • קמרון • קניה • קפריסין • רואנדה |

 |  |
| חברות לשעבר | אירלנד • גמביה • המלדיביים • ניופאונדלנד • זימבבואה |
| נושאי משרה | צ'ארלס השלישי, ראש חבר העמים • מושל כללי |
| אירועים וסמלים | משחקי חבר העמים • דגל חבר העמים • יום חבר העמים |
| מסמכי יסוד | הצהרת בלפור (1926) • חוק וסטמינסטר • הצהרת לונדון • הצהרת סינגפור • הצהרת לוסקה • הצהרת לאנגקאווי • הצהרת הארארה • הצהרת אדינבורו |
פוסטרים במבואה בכנס האירופאי לביולוגיה חישובית בבזל (2012)
**הצגת פוסטרים** היא חלק אפשרי אך לא מחייב, מאירועי כנס מדעי. בהצגת פוסטרים חוקרים רבים מציגים את תמצית ממצאי מחקרם, באותו אולם, בו זמנית, בעזרת כרזות המודפסות בעותק אחד גדול ושאר באי הכנס משוטטים בין כרזות אלה. כל אחד מהחוקרים המציג את ממצאיו (או את ממצאי קבוצת החוקרים לה הוא שייך) ניצב ליד כרזתו ועונה לשאר באי הכנס על שאלותיהם לגבי מחקרו.

מלבד הצגת הפוסטרים, כנסים מדעיים מכילים גם הרצאות הניתנות על ידי מדענים. כדי להציג פוסטר בכנס מדעי, כמו גם כדי להרצות בו, יש על פי רוב לשלוח מראש את תקציר החומר המוצג אל מארגני הכנס ולקבל את אישורם. בחלק מהכנסים יש צורך גם בשליחת הסבר בדבר הקשר בין החומר המוצג, לבין נושא הכנס, או לחשיבות החומר המוצג לנושא הכנס. החומר המוצג בפוסטרים, כמו גם החומר המוצג בהרצאות, הוא על פי רוב חומר שעבר ביקורת עמיתים ופורסם זה עתה במאמרים מדעיים או שעומד להתפרסם במאמר כזה בקרוב. אולם, בניגוד למאמרים, ההרצאות והפוסטרים עצמם אינם עוברים, על פי רוב, ביקורת עמיתים.

בראשית המאה העשרים ואחת, הצגת פוסטר בכינוס מדעי נחשבת לאמצעי השלישי בחשיבותו להפצת מידע מחקרי בין מדענים, כאשר מתן הרצאה בכינוס מדעי נחשב לאמצעי השני בחשיבותו, ופרסום מאמר מדעי נחשב לאמצעי החשוב ביותר. על כן, במקרה בו מדענים מאותה מעבדה מציגים בכנס גם הרצאה וגם פוסטר או מספר פוסטרים, ראש המעבדה יעביר את ההרצאה, שתכיל סיכום של ממצאי מספר מאמרים, וכל אחד מהפוסטרים יוצג על ידי סטודנט אחר שלו, שיסביר על תרומתו שלו למחקר הקבוצתי - על הדרך להשגת ממצאיו שלו ועל משמעותם.

אמצעים אחרים להעברת מידע מדעי בין מדענים, מלבד הפוסטר, ההרצאה והמאמר המדעי הם כתיבת פרק בספר מקצועי או באנציקלופדיה וכתיבת תזה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **הצגת פוסטרים** |

* הנחיות להכנת פוסטר מדעי, אורט

* Writing Guide: Poster Sessions, Writing@CSU
* Career Development Providing Poster Sessions (19 links), New Jersey's university of the health sciences


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LNB: 000322186

 |