recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק במסגרת הארגונית הראשונה של תנועת בית"ר בארץ ישראל. אם התכוונתם לקבוצת ביטוח ופיננסים ישראלית, ראו קבוצת מנורה מבטחים.
**קבוצת "מנורה"** הייתה המסגרת הארגונית הראשונה של תנועת בית"ר בארץ ישראל, אליה הצטרפו ראשוני העולים מבית"ר לטביה.

הקמת קבוצת מנורה
----------------

העולים הראשונים מבני תנועת בית"ר שהגיעו אל ארץ ישראל הגיעו כבודדים. הגרעין הראשון (שכונה גם "העלייה הראשונה") היה של שלושה חברים: גרשון שץ, צבי בן-יעקב ודוד (דולקה) ראפאפורט שהגיעו לארץ בסוף שנת 1925. בהמשך הצטרפו אל הקבוצה גם צבי אביעזר, דוב הרלב והלל צור. באותה תקופה שרר בארץ משבר כלכלי חמור, שהוחרף בשל התחרות הקשה מצד הפועלים הערבים.

על מנת לשפר את סיכויי מציאת העבודה של העולים, הוקמה מסגרת ארגונית שקיבלה את השם **קבוצת מנורה**. הקבוצה קראה לעצמה קבוצת מנורה משום שהשם הראשון בו בחרו, קבוצת טרומפלדור היה כבר תפוס על ידי קבוצה קטנה של בני החלוץ פולין שפעלה באזור פתח תקווה. הקבוצה של החלוץ התמזגה בסופו של דבר לתוך קבוצת מנורה, אך השם הפנימי הישן נשתמר.

פעילות באזור פתח תקווה
----------------------

קבוצת מנורה החלה את פעילותה בחודש יולי 1926 באזור פתח תקווה בהנהגתו של גרשון שץ. הקבוצה קיבלה שטח ואוהלים מן המרכז החקלאי. הקבוצה סרבה לקבל תמיכה כלכלית מהמוסדות בארץ או מהבית, ובחרה במשטר צנע קשוח, כאשר רק עובד שיצא ליום עבודה קיבל תוספת מזון. כדי להרגיע את משפחותיהם שנשארו בחו"ל, הצטלמו אנשי הקבוצה עם פרות ממשק בפתח תקווה, ואת התמונות שלחו הביתה כאילו הכל בסדר, והם חיים במשק מסודר.

פעילות באזור בנימינה
--------------------

ביוני 1927 עברה אל בנימינה לעבודה בייבוש ביצות כבארה מאחר שרוב העובדים סירבו להגיע לאזור בשל מחלת המלריה. באותה תקופה קיבלה הקבוצה את הכינוי "קבוצת הבוידעם" כיוון שגרו בעליית גג של רפת בבנימינה, שחציה היה מלא בחציר וחציה פונה למגורים. מאחר שלא היו בקבוצה בחורות, לא היה מי שיבשל להם, והם נאלצו לאכול במסעדת הפועלים המקומית. לבסוף הצטרפה אליהם בחורה מנוער בית אלפא, והיא יסדה את המטבח העצמאי. כשהגיעו בחורות בית"ריות נוספות, שכרה הקבוצה צריף והחלה חיי קבוצה סדירים. 

בהמשך לקחה קבוצת מנורה חלק בהקמת המושב רמת טיומקין שלימים התמזג לתוך העיר נתניה.

לקריאה נוספת
------------

* ח' בן ירוחם, **ספר בית"ר**, הוצאת מכון ז'בוטינסקי בישראל, כרך א', תשכ"ט; כרך ב', תשל"ג; חלק שני, תשל"ו.

קישורים חיצוניים
----------------

* רמת טיומקין - סיפורו של מושב שנעלם, באתר אירוס

הערות שוליים
------------

1. ↑  עדותו של הלל צור, 11 באוגוסט 1958
**סטפני פראפר** (בצרפתית: **Stéphanie Frappart**; נולדה ב-14 בדצמבר 1983) היא שופטת כדורגל צרפתייה. משמשת כשופטת במשחקים מקומיים בצרפת, וכן במסגרות משחקים של אופ"א ופיפ"א. נמצאת ברשימת שופטי פיפ"א משנת 2009, שפטה בגמר גביע העולם בכדורגל נשים 2019 וכן במספר משחקים חשובים נוספים. פראפר היא האישה הראשונה ששפטה משחקי כדורגל גברים בליגות הבכירות בצרפת, ואף הייתה לאישה הראשונה ששפטה משחק כדורגל גברים בעל חשיבות גבוהה במסגרת אופ"א, כאשר שימשה כשופטת הראשית במשחק הסופר קאפ האירופי לשנת 2019.

בשנת 2011 החלה לשפוט לראשונה במשחקי כדורגל גברים, כאשר ניהלה משחקים בליגה הצרפתית השלישית. בשנת 2014 נהפכה לאישה הראשונה ששופטת במשחקי ליגת המשנה הצרפתית. שפטה לראשונה במשחקי גביע העולם בכדורגל נשים בשנת 2015.

באפריל 2019 הוכרז כי פראפר תהיה לאישה הראשונה שתשפוט במשחקי ליגת העל הצרפתית. ב-28 באפריל שפטה במשחק בין אמיין לשטרסבורג.

פראפר נבחרה לסגל השופטים בגביע העולם בכדורגל נשים 2019 שנערך בצרפת, ואף שפטה במשחק הגמר, בו גברה נבחרת ארצות הברית על נבחרת הולנד.

ב-14 באוגוסט 2019 שפטה פראפר במשחק הסופר קאפ האירופי בו התמודדו ליברפול וצ'לסי.

ב-2020 הייתה פראפר האישה הראשונה ששפטה משחק בליגת האלופות (בין יובנטוס ודינמו קייב). ב-2021 הייתה האישה הראשונה ששפטה משחק במוקדמות המונדיאל, וב-2022 הייתה האישה הראשונה ששפטה משחק בטורניר הגמר של גביע העולם בכדורגל, בין נבחרות גרמניה וקוסטה ריקה (מוקדם יותר שימשה גם כשופטת רביעית במשחקים בין מקסיקו לפולין ובין פורטוגל וגאנה).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטפני פראפר** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל השופטת, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ben Church CNN, First female to referee major UEFA men's showpiece, CNN
2. ↑  ליאור ברטל, ‏היסטוריה: שופטת הכדורגל סטפני פרפרט תשפוט בגמר הסופר-קאפ גברים, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 3 באוגוסט 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1222548623
* VIAF: 546160728516510380001
* WorldCat (עם VIAF): 546160728516510380001

 |
**מועדון כדורגל קארפי 1909** הוא מועדון כדורגל מהעיר קארפי שנוסד ב-1909. המועדון משחק בסרייה ד'.

היסטוריה
--------

### A.C. קארפי (1909-2000)

המועדון הוקם בקיץ 1909 על ידי הסטודנט המקומי אדולפו פנקוני כ-Jucunditas (בלטינית "עליצות"). השם שונה ל-Associazione Calcio קארפי כמה שנים מאוחר יותר. המועדון שיחק שלוש עונות באליפות הכדורגל האיטלקית, אשר קדמה לסרייה א', מעונת 1919-1920 עד 1921-1922. החל מ-1930, הם שיחקו בעיקר בין סרייה ג' לסרייה ד'. המועדון השיג את התוצאה הטובה ביותר בשנת 1997, אז סיים במקום השלישי תחת המאמן לואיג'י דה קאניו בזכותו שיחקו בפלייאוף קידום לסרייה ב', אך המועדון הפסיד למונצה. המועדון פורק בשנת 2000 בעקבות ירידה לסרייה ד' ופשיטת רגל שלאחר מכן.

### מועדון כדורגל קארפי 1909 (2000-הווה)

לאחר פשיטת הרגל הוקם מועדון חדש בשם קלסיאו קארפי, לאחר שעלו לסרייה ד' והתמזגו עם קבוצתה השנייה של העיר, דורנדו פיאטרי קארפי, שזה עתה עלתה לסרייה ד' אף היא. המועדון שינה את שמו לשם הנוכחי בשנת 2002.

בסוף עונת 2009-10, בשל קשיים כספיים של מספר קבוצות, המועדון ירד ל-סרייה ד'. בעונת 2010-11, המטרה הייתה לשוב ל-סרייה ג'. בעונת 2011-12, כתוצאה מהעבודה שנעשתה באצטדיון שלהם, סנדרו קאבסי, הקבוצה שיחקה באצטדיון סיטה דל טריקולור.

### סרייה ב' (2013)

בעונת 2012-13 המועדון עלה מ-סרייה ג' לסרייה ב' בפעם הראשונה אי-פעם בתולדותיו, כאשר ניצח את לצ'ה בגמר הפלייאוף 2-1 במצטבר. זו הייתה העלייה השלישית של המועדון בארבע עונות.

המשחק הראשון אי-פעם של קארפי בסרייה ב' הסתיים בהפסד 1-0 בחוץ לטרננה קלצ'ו ב-24 באוגוסט 2013. הניצחון הראשון של המועדון בסרייה ב' היה 2-0 על ספציה. בסיום העונה הראשונה של קארפי בסרייה ב' המועדון סיים במקום ה-13.

### עלייה לסריה א' (2015)

בעונת 2014-15 מאמן הקבוצה היה פבריציו קסטורי, המועדון סיים את המחצית הראשונה של העונה במקום הראשון עם 43 נקודות ויתרון של תשע נקודות מהמקום השני. ב-28 באפריל 2015 קרפי עלתה לסרייה א' לראשונה בתולדותיה לאחר 0-0 עם בארי ארבעה מחזורים לפני סיום העונה.

ב-3 באוקטובר קארפי ניצחה בפעם הראשונה בתולדותיה בליגה הבכירה לאחר שניצחה את טורינו 1-2.

תארים
-----

**אליפות הסרייה ב': (1)**

* 2015

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קארפי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של קארפי
* תומר יצחק‏, האדמה שוב רועדת: קארפי בדרך לעלייה סנסציונית באיטליה, באתר וואלה!‏, 24 באפריל 2015

* פרופיל, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  צפו בניצחון הראשון של קארפי בליגה הבכירה, באתר ערוץ הספורט, 3 באוקטובר 2015
**קולטורל ודפורטיבה לאונסה** (בספרדית: **Cultural y Deportiva Leonesa S.A.D**), הידועה בקיצור **קולטורל לאונסה**, היא קבוצת כדורגל ספרדית מהעיר לאון שבקסטיליה ולאון. הקבוצה משחקת באצטדיון ריינו דה לאון המכיל 13,500 מקומות ישיבה.

היסטוריה
--------

קולטורל לאונסה נוסדה ב-5 באוגוסט 1923. בשנת 1926, זכתה הקבוצה באליפות האזורית. בשנת 1929 שיחקה קולטורל לאונסה בליגה הספרדית השלישית, והעפילה לסגונדה. ב-1931 הופסקה פעילותו של המועדון, ומספר קבוצות נוסדו בעיר במטרה להחלפו, אך לאחר מלחמת האזרחים בספרד חזר המועדון לפעילות.

בשנת 1955, העפילה קולטורל לאונסה לראשונה בתולדותיה ובפעם היחידה עד כה ללה ליגה, אולם כעבור עונה היא נשרה בחזרה לליגת המשנה.

בשנת 2011, המועדון הורד להליגה הספרדית הרביעית עקב אי תשלום משכורות לשחקנים, וכעבור שנתיים שבה הקבוצה לליגה השלישית.

לקראת עונת 2014/2015, הציג המועדון מדים הנראים כמו חליפת טוקסידו. המדים, אשר משכו תשומת לב רבה באתרי התקשורת וברשתות החברתיות, הוצגה לראשונה במשחק צדקה לפני תחילת העונה לתמיכה במשפחות מקומיות.

בשנת 2015 רכשה אקדמיית הספורט הקטרית "אספיר אקאדמי" 99% ממניות המועדון, ובכך נמנע המועדון מפירוק.

ב-28 במאי 2017, העפילה קולטורל לאונסה לליגת המשנה לראשונה אחרי 42 שנות היעדרות, לאחר שניצחה את ברצלונה אתלטיק בפלייאוף העלייה.

עונות
-----

* לה ליגה: **1** עונות.
* הליגה הספרדית השנייה: **15** עונות.
* הליגה הספרדית השלישית: **35** עונות.
* הליגה הספרדית הרביעית: **29** עונות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קולטורל לאונסה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של קולטורל לאונסה (בספרדית)
* קולטורל לאונסה, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  Doce equipos descienden por impagos a futbolistas‏, 30 ביוני 2011
2. ↑  חן ששון, ‏מדי הכדורגל המוזרים ביותר שייצא לכם לראות, באתר ONE‏, 23 ביולי 2014
3. ↑  Aspire compra la Cultural Leonesa y evita su desaparición, באתר אס‏, 16 בספטמבר 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n82007798
* VIAF: 143083660
* WorldCat: lccn-n82007798

 |
**ההוריקן הגדול של 1780** נחשב להוריקן האטלנטי הקטלני ביותר בכל הזמנים. כ-22,000 איש מתו כשהסופה שטפה את האיים מרטיניק, סנט אוסטטיוס וברבדוס בין 10 באוקטובר ל-16 באוקטובר. ועוד רבים נהרגו בסירות שטבעו בסופה.

הסופה
-----

הסופה פגעה בים הקריבי באמצע מלחמת העצמאות האמריקנית וגבתה מחיר כבד מהציים של בריטניה וצרפת שהתמודדו על שליטה באזור. הצי הבריטי בפיקודו של תת-האדמירל הבריטי ג'ורג' ברידג'ס רודני שהפליג מניו יורק לאיי הודו המערבית התפזר וניזוק בסופה. בהגיעו לברבדוס גילה אדמירל רודני כי שמונה מתוך 12 הספינות שהפליגו עמו ניזוקו ללא תקנה ורוב אנשי הצוות טבעו.

סייר בריטי שנשלח לאמוד את הנזק דיווח כי הסופה שהתה בסמוך לברבדוס במשך יומיים. ההרס היה כה גדול שהסייר חשב בטעות כי לסופה התלוותה רעידת אדמה. האי נחרב כמעט עד היסוד. עשרות ספינות דיג לא חזרו לנמלן. כמעט כל משפחה באי איבדה בסופה בן משפחה.

עונת ההוריקנים של שנת 1780 באוקיינוס האטלנטי הייתה יוצאת דופן בכך שאירעו במהלכה שלושה הוריקנים שכל אחד מהם גרם למותם של לפחות 1,000 איש. כל השלושה התרחשו באוקטובר.

סופות נוספות שהתרחשו באוקיינוס האטלנטי וגרמו לאבדות רבות בנפש כוללות את הוריקן מיץ' ואת ההוריקן של גלבסטון מ-1900. לשם השוואה, הוריקן קתרינה גרם למותם של פחות מ-2,000 איש.

קישורים חיצוניים
----------------

* ההוריקן הגדול של 1780, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* הציקלונים האטלנטיים הטרופיים הקטלניים ביותר, 1492 – 1996 מאת אדוארד רפפורט וחוזה פרננדס-פארטאגס (אנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אדוארד נ'רפפורט וחוזה פרננדס-פרטגס, "The Deadliest Atlantic Tropical Cyclones, 1492-1996",‏ 28 במאי 1995. באתר NHC.
**אדם סילבר** (באנגלית: **Adam Silver**; נולד ב-25 באפריל 1962) הוא עורך דין יהודי-אמריקאי, ונציב (קומישינר) של ליגת ה-NBA. הוא נכנס לתפקידו במקום דייוויד סטרן ב-1 בפברואר 2014.

קורות חיים
----------

סילבר נולד בניו יורק למשפחה יהודית, לאב עורך דין, שותף בחברת עורכי דין בינלאומית, "Proskauer Rose". בשנת 1984 סיים את לימודיו באוניברסיטת דיוק. בשנים 1984–1985 הוא עבד כעוזרו של חבר הקונגרס, לס אוקיין. בשנת 1988 קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת שיקגו. לאחר מכן עבד בחברת עורכי דין בניו יורק, וגם שימש כעוזר משפטי של שופט בבית משפט בניו יורק.

קריירה ב-NBA
------------

סילבר החל לעבוד ב-NBA בשנת 1992, בהתאם להצעה שקיבל מדייוויד סטרן. הוא עבד בכמה תפקידים, עוזר של הקומישנר, היה סגן ולאחר מכן מנהל של NBA Entertainment. בשנת 2003 הופיע סילבר ברשימת האנשים המשפיעים של "טיים מגזין" ושל "CNN". סילבר הופיע כמה פעמים ברשימת 100 האנשים בספורט של "Sporting News".

סילבר יזם את השימוש הנרחב בהילוכים חוזרים בסופי משחקים, ואת שינוי הפורמט של סדרת הגמר מ-2-3-2 ל-2-2-1-1-1, כמו בסדרות פלייאוף אחרות. סילבר גם ניהל משא ומתן עם ארגון השחקנים שהוביל לחתימת הסכם עבודה, והיה מעורב בחתימת הסכמי שידורי טלוויזיה.

ב-25 באוקטובר 2012 בחרה הנהלת הליגה פה אחד בסילבר, בהמלצת סטרן, להחליף את סטרן במועד פרישתו, ב-1 פברואר 2014.

ב-29 באפריל 2014 החליט סילבר להשעות לצמיתות את דונלד סטרלינג, הבעלים של לוס אנג'לס קליפרס, בשל התבטאויותיו הגזעניות. החלטה זו זכתה לשבחים רבים. מג'יק ג'ונסון אמר שסילבר הפגין יכולת מנהיגות נהדרת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדם סילבר** בוויקישיתוף
* אדם סילבר, ברשת החברתית אינסטגרם
* שגיא רפאל‏, היורש: אדם סילבר, הקומישינר החדש של ה-NBA, באתר וואלה!‏, 1 בפברואר 2014
* סמי זליקסון, אגף כוח אדם: אדם סילבר מגיע לתפקיד הכי חשוב ב-NBA, באתר nrg‏, 28 בינואר 2014
* אדם סילבר: נבדוק אפשרות להביא משחק NBA לישראל, באתר ערוץ הספורט, 15 בפברואר 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  ynet ספורט, דונלד סטרלינג הורחק מה-NBA לכל ימי חייו, באתר ynet, 29 באפריל 2014
2. ↑  אלון שאול, ‏לברון: תודה ששמרת על הליגה הגדולה והיפה שלנו, באתר ONE‏, 30 באפריל 2014
3. ↑  שרון דוידוביץ', הגיבור החדש של אמריקה / פרשת סטרלינג, באתר ynet, 30 באפריל 2014

| נציבי ליגת ה-NBA |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| מוריס פודולוף (1946–1963) • ג'יי. וולטר קנדי (1963–1975) • לארי אובריאן (1975–1984) • דייוויד סטרן (1984–2014) • אדם סילבר (2014–הווה) |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 4885 3571
* LCCN: no2013055788
* VIAF: 303300839
* WorldCat: lccn-no2013055788

 |
**אליהו רבי** (נולד ב-18 בינואר 1968) הוא מאמן כדורסל ישראלי.

ביוגרפיה
--------

אלי, גדל בשכונת יד אליהו בתל אביב-יפו, למד בבית ספר תיכון - עירוני ט'. בילדותו היה שחקן כדורגל באגודת בני יהודה תל אביב ובשלב מאוחר יותר החל לשחק כדורסל במרכז קהילתי "בית דני" בשכונת התקווה.

קריירה
------

רבי החל את קריירת האימון באגודת בני יהודה, שם שימש כמאמן קבוצת הנשים למשך 9 עונות, ובעונת 1998/1999 העפילה הקבוצה לגמר הפלייאוף ולגמר גביע המדינה בכדורסל נשים.

לאחר שעזב את אגודת בני יהודה עבר רבי לאמן את קבוצת מכבי רמת חן, אותה אימן למשך 4 עונות, ובשתיים מהן העפילה לגמר הפלייאוף.

במהלך עונת 2005/2006, עבר לאמן את אליצור רמלה, ששיחקה אז בליגה לאומית, ובסופה של עונה זו העפילה הקבוצה לליגה הבכירה. בעונת 2006/07 ו-2007/2008, זכה עם קבוצתו אליצור רמלה בשני דאבלים רצופים (שתי אליפויות ושני גביעים) ובנוסף, העפיל עם הקבוצה לחצי גמר היורוקאפ.

בעונת 2009/2010 רבי עבר לאמן בליגת העל לגברים את קבוצת הפועל עפולה. שנה לאחר מכן, בפברואר 2011, אימן תקופה קצרה בעירוני אשקלון.

בין השנים 2005–2013 שימש רבי כמנהל האגף המקצועי באיגוד הכדורסל וכמאמן נבחרת ישראל נשים עימה העפיל לגמר אליפות אירופה מן המקום הראשון, 3 פעמים ברציפות בשנים 2007, 2009, 2011.

בתחילת עונת 2013/2014 חתם בקבוצת מ.ס. בנות אשדוד מליגת העל נשים וזכו בשתי אליפויות רצופות. כמו כן, העפיל עם הקבוצה לחצי גמר הירוקאפ.

בסיום עונת 2014/15 מונה למנהל מקצועי במועדון הכדורסל מכבי גני תקווה.

במהלך עונת 2016/17 חזר לאימון ומונה כמאמן קבוצת הפועל פתח תקווה שאיתה הגיע לחצי גמר גביע המדינה בכדורסל.

בקיץ 2017 לאחר עליית אליצור רמלה בחזרה לליגת העל לנשים, רבי שב לקדנציה שנייה כמאמן הקבוצה ובעונת 2018/19 שוב זכה איתה בדאבל (אליפות וגביע).

בקיץ 2019 מונה לקדנציה שנייה כמאמן נבחרת ישראל בכדורסל נשים

באוגוסט 2020, קיבל על עצמו את האחריות לניהול מועדון הכדורסל לנשים א.ס רמת השרון שם משמש כמנהל המקצועי עד היום.

פעילות ציבורית
--------------

ביולי 2023 הודיע רבי שיתמודד על ראשות גני תקווה בבחירות המוניציפליות הקרובות בנובמבר 2023.

חיים אישיים
-----------

בשנת 1991 אלי נישא לאריאנה, שהייתה שחקנית כדורסל בליגת העל באותה תקופה. לאלי ואריאנה שלוש בנות. הם מתגוררים ביישוב גני תקווה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר אליצור רמלה - הצוות המקצועי
* אלי רבי, באתר ONE

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלי רבי חוזר לקדנציה שנייה כמאמן נבחרת ישראל בכדורסל נשים, באתר וואלה!‏, 14 באוגוסט 2019
2. ↑  יאיר צוקר, ‏מאמן הכדורסל אלי רבי יחזיק בזכויות הניהול של קבוצת ל.כ.ן רמת השרון, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 25 באוגוסט 2020
3. ↑  אלי רבי עובר לפוליטיקה: יתמודד בבחירות למועצת גני תקווה, באתר ynet, 14 ביולי 2023
שרשיר כדורים נותבים ומציתים 0.5 אינץ' מוזנים למקלע כבד. הקליעים הנותבים מסומנים בצבע אדום
תמונה בחשיפה ארוכה של ירי צרורות במטווח לצורכי תרגול ואיפוס הנשק. בצה"ל זכה לשם "נוהל שמיים אדומים".
תמונה מהצד, בחשיפה ארוכה, של מעוף קליע נותב
**קליע נותב** (באנגלית: **Tracer**) הוא סוג מיוחד של קליע, המכיל חומר בעירה הניצת ברגע הירי ויוצר להבה קטנה בחלקו האחורי של הקליע (בדרך כלל להבה בעלת צבע אדום). להבה קטנה זו בוערת לאורך כל מעופו של הקליע למטרה ולעיתים גם למשך זמן קצר לאחר שהקליע פגע במטרתו. עקב מהירות המעוף הגבוהה של הקליע, מתווה הלהבה "קו" בהיר בין היורה למטרה, שאותו לוחמים רבים בסביבה יכולים לראות אם הירי נעשה בלילה (מכאן שמו של הקליע: "נותב" מלשון "מתווה נתיב"). למעשה, זאת מטרת השימוש העיקרית בקליע נותב, היורה מסמן לכוחות אחרים הסמוכים אליו היכן המטרה עליה הוא יורה.

סוג זה של תחמושת נכנס לשימוש נרחב במכונות ירייה בתקופת מלחמת העולם הראשונה, והוא משמש את צבאות העולם עד היום.

הסבר
----

קליע נותב הוא חלול ולתוכו מוכנסים חומרים הגורמים לנתיבה, כגון תערובת של סטרונציום ומגנזיום, הגורמים לנתיבה בצבע אדום.

התחמושת הסטנדרטית של ארצות הברית וברית נאט"ו זוהרת בדרך כלל באור אדום, בעוד תחמושת סינית ורוסית זוהרת לרוב בצבע ירוק, כתוצאה משימוש בבריום.

ישנם כמה סוגים עיקריים של תחמושת נותבת, ביניהם התחמושת הסטנדרטית הנדלקת מיד כשהיא נורית, תחמושת הנדלקת רק לאחר מרחק מסוים על מנת שלא לחשוף את היורה ותחמושת שהזוהר שהיא מפיקה עמום מאוד, כך שניתן לראותו רק באמצעות מכשירי ראיית לילה.

שימושי התחמושת הנותבת
---------------------

* כוונון ירי - היורה שרואה את נתיב הקליע מתקן את כוונון הנשק תוך כדי הירי. כוונון בירי נותב יעיל בעיקר בעת ירי בחשיכה.
* אינדיקציה לכמות התחמושת הנותרת - כדורים נותבים מסודרים אחרונים במחסנית או בשרשיר ומסמנים ליורה כי בנשק עומדת לאזול התחמושת. בשרשיר תחמושת של הנשק מאג מסודרים הכדורים כך שכל כדור עשירי הוא נותב, מה שעוזר לאמוד את כמות התחמושת הנותרת.
* סימון מיקומם של מטרות ויעדים.
* סינוור של אמצעי ראיית לילה.
* איתות במקרים של סכנה לכוחות סמוכים.

חסרונות
-------

* הכדורים הנותבים אינם מדויקים, מכיוון שמבנם ומשקלם שונים מאלה של הכדורים הרגילים. מסיבה זו, היורה אינו יכול לראות לאן הוא יורה בצורה מדויקת. בטווחים ארוכים, מסלולם של הכדורים הרגילים ושל הכדורים הנותבים נפרדים לגמרי.
* כדור נותב מהסוג הנדלק מיד עלול לחשוף את היורה לעיני האויב.
* כתוצאה מהחומרים הדליקים הגורמים לנתיבת הכדור, כדורים נותבים גורמים בקלות לשריפות לא רצויות אם הם פוגעים בחומרים הניצתים בקלות, כגון קוצים יבשים. יכולת זו מהווה גם יתרון והיא יכולה לפעול לטובת שני הצדדים.[דרושה הבהרה]
* תוצרי שריפת המגנזיום והסטרונציום עלולים ליצור משקעים בקנה, דבר שעלול להזיק לסלילים.

ראו גם
------

* דחף
* נתז
* רתע
* הדף

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קליע נותב** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NARA: 10664356

 |
**יואל גמליאל** (נולד ב-31 ביולי 1963) הוא פוליטיקאי ישראלי, שכיהן בשנים 2024-2008 כראש המועצה ה-7 של גדרה.

ביוגרפיה
--------

גמליאל נולד בכפר אוריאל שבגדרה, לעליזה שעלתה מלוב וליוסף גמליאל שעלה מתימן. ילד שני מבין שישה אחים.

בשנת 2003 התמודד גמליאל על ראשות מועצת גדרה מטעם הליכוד נגד ירון בן נון, אך הפסיד וכיהן כסגן ראש המועצה. בבחירות למועצה ב־2008 שב גמליאל להתמודד על ראשות המועצה, הפעם מטעם רשימה עצמאית בתמיכת הליכוד וניצח.

במהלך כהונתו הוביל גמליאל שורה של צעדים לפיתוח המושבה, הכוללים בניית שכונה חדשה במזרח העיר בשם "שכונת גולדה"; בניית קאנטרי קלאב במרכז המסחרי של המושבה; והוצאה לפועל של מספר מיזמים בתחום התחבורה כגון בניית תחנת רכבת בגדרה וחיבור של "שכונת גולדה" לכביש 7. מנגד, לא פעם נמתחה ביקורת על ניהולו את המועצה; בדצמבר 2021 פורסמה כתבה בכאן חדשות על אודות התנהלותו הכוללת שלילת תקציבים מעיתונות מקומית שביקרה אותו ומניעה של מבקר המועצה ממידע וממקום עבודה הולם.

בבחירות 2013 זכה גמליאל בכהונה נוספת בראשות העירייה. בבחירות המקומיות ב-2018 נבחר לכהן קדנציה נוספת. בשלהי 2018 פורסם כי נחקר במשטרה בחשד לשיבוש הליכי חקירה ובקשירת קשר לביצוע פשע ושוחרר באותו היום, בנוגע לסכסוך אישי מתמשך עם חבר מועצה אחר.

הבחירות המקומיות ב-2024 התמודד לתקופת כהונה רביעית מול יו"ר האופוזיציה במועצה המקומית סהר פינטו. גמליאל הפסיד לפינטו, כשהוא מקבל 34.6% מהקולות לעומת 47.2% לפינטו. ב-19 במרץ 2024 יצא מתפקידו באופן רשמי.

מכהן כיו"ר אשכול רשויות שורק דרומי.

משפחה
-----

אחותו הצעירה היא הפוליטיקאית גילה גמליאל.

גמליאל נשוי לתמר ואב לשני ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יואל גמליאל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  נתנאל אלדה, תחנת הרכבת בגדרה יוצאת לדרך!, באתר גדרה נט, 2 בינואר 2024
2. ↑   האיש ששולט בגדרה: מאחורי החלונות הסגורים של ראש המועצה, סרטון בערוץ "כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 12:45)
3. ↑  אבי אשכנזי‏, איימו להפיץ תיעוד מיני מבית כנסת: ראש מועצת גדרה נחקר ושוחרר, באתר וואלה!‏, 27 בדצמבר 2021
4. ↑  מאיר תורג'מן, מהפך בגדרה: איש "תקווה חדשה" ניצח את ראש המועצה הוותיק מהליכוד, באתר ynet, 28 בפברואר 2024
בית שלום עליכם, אפריל 2008
**אוריאל כהנא** (1 ביוני 1903 – 2 בספטמבר 1965) היה אדריכל, צייר-מאייר ומעצב תעשייתי ישראלי.

ביוגרפיה
--------

כהנא נולד בעיר קייב שבדרום-מערב רוסיה (אוקראינה), בנם הבכור של חנה בת ר' יעקב שפטל מברדיצ'ב והסופר והחוקר אברהם כהנא, מתרגם הספרים החיצוניים. קיבל חינוך עברי, והחל לצייר בגיל צעיר.
בשנת 1921, לאחר המלחמה הפולנית-סובייטית, עברה המשפחה לפולין, וכהנא הצטרף לוועד אמני הגרפיקה היהודים בוורשה הבירה. בשנת 1922 הוזמן לאייר את ספר הילדים "ארבעה תישים" לבנציון רסקין בהוצאת "תרבות". רישומיו הופיעו גם במקראה "לשון וספר" מאת יעקב פיכמן.

בשנת 1923 עלתה משפחתו לארץ ישראל והתיישבה בתל אביב. כהנא נסע ללמוד אדריכלות באירופה: למד בבית הספר הממלכתי הגבוה לאדריכלות ברומא (1925–1927), בפקולטה להנדסה בפוליטכניקום הגרמני בפראג (1928) ובאוניברסיטת לונדון, שם הוסמך לאדריכלות בשנת 1933 והיה חבר המכון המלכותי לאדריכלים בריטים (Royal Institute of British Architects,‏ RIBA). הוא החל לעסוק במקצועו בלונדון בטובי המשרדים.
ב-1925 השתתף בתערוכת האמנים העבריים במגדל דוד בירושלים.

לאחר מכן עבד במשרדו של האדריכל הנודע אריך מנדלסון בירושלים באמצע שנות ה-30, עד 1938, אז פרש והקים משרד פרטי בתל אביב.

היה נשוי לתמרה ברקוביץ, בתו היחידה של הסופר והמתרגם יצחק דב ברקוביץ ונכדתו של שלום עליכם.

אוריאל כהנא נפטר בתל אביב בסוף קיץ 1965, בגיל 62. נקבר בבית העלמין קריית שאול.

פרויקטים נבחרים
---------------

* בית שלום עליכם, תל אביב (1965).
* בית פילץ, רח' הירקון 81, תל אביב.
* בית היבנר, פינת הרחובות אחד העם-בלפור, תל אביב.

לקריאה נוספת
------------

* **מאחרוני הדור: אוריאל כהנא – אדריכל, צייר, מעצב**: תערוכה במרכז באוהאוס תל אביב, 20 במרץ 2003 עד 9 במאי 2003; אוצרות שמואל יבין ונירית שלו-כליפא, רעננה: ב"צ כהנא, תשס"ג 2003. ("הספר יוצא לאור במלאת מאה שנה להולדתו של אוריאל כהנא".)
	+ שמואל יבין, 'עבודתו האדריכלית של אוריאל כהנא', עמ' 12–17.
	+ נירית שלו-כליפא, 'יד אמן', עמ' 18–26.
* אילה גורדון, **איורים עבריים: הספר העברי המאויר לילדים, העידן הבינלאומי 1900–1925**, תל אביב: מוזיאון נחום גוטמן, 2005, עמ' 175.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "אדריכל אוריאל כהנא", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יח (1969), עמ' 5411
* אוריאל כהנא, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל

מפרי עטו:

* **ארבעה תישים**, ורשה: תרבות, תרפ"ג-1922, במאגר הספרים הסרוקים של הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  דף הנפטר באתר חברה קדישא ת"א–יפו והמחוז.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ICIA: 279855
* NLI: 987007504292605171
* BnF: cb18019689w (data)
* GND: 1242068392
* ISNI: 0000 0000 6699 4934
* LCCN: nr2003028794
* SUDOC: 155473670
* ULAN: 500481629
* VIAF: 73799825
* WorldCat: lccn-nr2003028794

 |
**אטומוקסטין** (שם מסחר: **סטרטרה**,  **אטומיק**) היא תרופה ממשפחת ה-NRI המשמשת לטיפול בהפרעת קשב.
היא איננה שייכת לקבוצת החמרים הממריצים.

שימוש רפואי
-----------

התרופה משמשת לטיפול בהפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות. סטרטרה מאושר לשימוש עבור מבוגרים, בני נוער וילדים. יעילותה של סטרטרה לא נבדקה אצל ילדים הקטנים מגיל שש.

יתרונו העיקרי של סטרטרה ביחס לתרופות אחרות לטיפול בהפרעת קשב הוא שאין בו סכנה של התמכרות. סטרטרה הוכח כתרופה יעילה להורדת סימפטומים של היפראקטיביות, שליטה מוטורית, הסחות וזיכרון עבודה, אך יעילותה במתן מוטיבציה להתחיל משימות וכן בריכוז פחותה מאשר תרופות ממריצות. במחקר שנעשה, כ-40% שנטלו את התרופה דיווחו כי הם חוו ירידה משמעותית בסימפטומים של הפרעת קשב. להשפעה של התרופה לוקח בין 2–4 שבועות להפוך לבולטת ועוד 2–4 שבועות כדי להגיע להשפעה מלאה.

בנסיבות מסוימות תרופה זו גם ניתנת למטופלים עם תת לחץ דם תנוחתי שלא הגיב לטיפולים אחרים[דרוש מקור].

מינון
-----

טווח המינון התחלתי הוא: 0.5 מ"ג עבור כל ק"ג משקל גוף, כאשר המינון עולה בהדרגה עד ל-1.2 מ"ג לק"ג משקל גוף. המינון המרבי היומי הוא 100 מ"ג.

בארץ קיימים המינונים: 10, 18, 25, 40, 60, 80, 100. ב-06/2017 נרשם בארץ סטרטרה 4 מ"ג / מ"ל תמיסה לשתייה.

### דיכאון קליני

ישנם מחקרים שמראים כי סטרטרה יכול לשמש לטיפול בחרדות ובדיכאון קליני, במיוחד במקרים בהם הבעיה נובעת מהפרעת קשב.

תופעות לוואי נפוצות
-------------------

בחילה (26%), פה יבש (20%), אובדן תיאבון (16%), עייפות (10%), עצירות (8%), סחרחורת (8%), אין-אונות (8%), כאב בטן (7%), אצירת שתן (6%), אוץ לב (5-10%), לחץ דם גבוה (5-10%) ונדודי שינה (7%, לעומת 40% בתרופות הממריצות).

כדי למנוע תופעות לוואי ניתן לקחת מחצית מינון בבוקר ומחצית מינון בערב.

היסטוריה
--------

בראשיתו הופק האטומוקסטין כתרופה כנוגד דיכאון, אך מהר מאוד נמצא כי הוא יעיל בטיפול בבעיות קשב. הוא אושר בידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי ב-2002 לטיפול בבעיות קשב. הוא נשאר תחת הפטנט של ממציאו, חברת התרופות אלי לילי, עד שנת 2017.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אטומוקסטין** בוויקישיתוף
* סטרטרה נרשם בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  Thomas J. Spencer, Stephen V. Faraone, David Michelson, Lenard A. Adler, Fred W. Reimherr, Stephen J. Glatt, Joseph Biederman, Atomoxetine and Adult Attention-Deficit/Hyperactivity Disorder: The Effects of Comorbidity. **The Journal of Clinical Psychiatry** 67, 2006-03-15, עמ' 0–0

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
התפתחותה של הדוכסות
**דוכסות נורמנדיה** הייתה תוצר של פלישות ויקינגיות לצפון מערב צרפת במאה ה-8. בשנת 911 המלך שארל העניק פייף לרולו, מנהיג הוויקינגים, בתמורה לנאמנותו כווסאל. נורמנדי קיבלה את שמה מאנשיו של רולו, הנקראו **אנשי הצפון** (נורסמן, או **Normanni** בלטינית).

בשיאה שלטה הדוכסות על אזור נויסטריה וחלק מברטאן וכן על איי התעלה. כיום אזור נורמנדיה ההיסטורי מחולק לשני חבלים נורמנדי עילית, ונורמנדי תחתית. איי התעלה נחשבים כיום לנסיכויות כתר בריטיות, ומלך אנגליה עדיין נחשב שם ל**דוכס נורמנדיה**.

כשמתיישבים דוברי נורדית עתיקה הגיעו לאזור הם אימצו את התרבות והשפה הגאלו-רומאית של האוכלוסייה המקומית, כפי שמאוחר יותר אימצו הכובשים הנורמנים את השפה המקומית באנגליה. השפה הנורמנית שנוצרה בנורמנדי אימצה מילים רבות מהנורדית.

היסטוריה
--------

השטחים שקיבל רולו מהמלך כבר נכבשו למעשה בידי הוויקינגים, והיו מיושבים על ידם כבר זמן מה. בירת הדוכסות הייתה רואן, וכשהיא התרחבה מערבה נוספה בירה מערבית בעיר קן. במהלך המאה ה-10 הגדילו הדוכסים את שטחם עד שהדוכסות הגיעה לשיאה ב-1050.

בשנת 1066 הביס ויליאם דוכס נורמנדיה, שנודע מאוחר יותר כוויליאם הכובש, את המלך האנגלי הרולד גודווינסון בקרב הייסטינגס, והוכתר כמלך אנגליה במערכה שנקראה הכיבוש הנורמני של אנגליה. היחסים בין האנגלו-נורמנים לצרפתים הפכו למורכבים יותר לאחר הכיבוש הנורמני, שכן הדוכסים הנורמנים קיבלו את תארם ושטחיהם בתמורה לנאמנות וסאלית למלך צרפת, אולם כעת היו שווי ערך למלך כמלכי אנגליה. במאה ה-12, עם יסודה של השושלת האנגווינית, שלטו הנורמנים במחצית מצרפת ובכל אנגליה, אולם עדיין נחשבו טכנית לווסאלים של צרפת.

המלכים הנורמנים הזניחו את שטחיהם בנורמנדיה עצמה, שם חבו את נאמנותם למלך צרפת, והעדיפו לגבש את כוחם בממלכת אנגליה החדשה. עושרם הרב שימש לבניית קתדרלות, טירות וביסוס המשטר באנגליה ולא להגנת נורמנדיה, וכך הם ניכרו את האוכלוסייה המקומית והחלישו את הדוכסות בעוד כוחם של מלכי צרפת גדל. הדוכסות נשלטה כחלק מהממלכה האנגלו-נורמנית עד 1204 אז פיליפ השני, מלך צרפת כבש את כל שטחי הדוכסות מלבד איי התעלה.

במהלך מלחמת מאה השנים כבשו האנגלים מספר פעמים את נורמנדיה, אך ב-1468 החזיקו בה הצרפתים באופן סופי. המהפכה הצרפתית ב-1789 סימנה את קיצן של זכויותיה ההיסטוריות של הדוכסות, וב-1790 חולק השטח לחמישה מחוזות.

כיום ג'רזי וגרנזי מהווים את דוכסות נורמנדיה המודרנית. באיים אלו צ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת מוכר כ"דוכס נורמנדיה".

דוכסי נורמנדיה
--------------

* רולו (911-927)
* גיום הראשון (927-942)
* רישאר הראשון (942-996)
* רישאר השני (996-1027)
* רישאר השלישי (1027-1028)
* רובר הראשון (1028-1035)
* גיום השני (1035-1087)
* רובר השני (1087-1106)
* אנרי הראשון (1106-1135)
* סטפן (1135-1144)
* ז'ופרואה (1144-1150)
* אנרי השני (1150-1189)
* רישאר הרביעי (1189-1199)
* ז'אן (1199-1216), איבד את השליטה בנורמנדי היבשתית ב-1204.
* אנרי השלישי (1216-1259), הכיר בשליטה הצרפתית בנורמנדי היבשתית וויתר על תביעות המלוכה האנגלית לתואר "דוכס נורמנדי" חוץ מבאיי התעלה.

ראו גם
------

* היסטוריה של נורמנדי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוכסות נורמנדיה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007554913005171
* BNE: XX5092294
* BnF: cb119451694 (data)
* LCCN: n80104479
* SUDOC: 027401677
* VIAF: 132859230
* WorldCat: lccn-n80104479

 |
**איוואן טרוטנב** (ברוסית: **Ива́н Тру́тнев**‏; 1827 – 18 בפברואר 1912) היה צייר ומורה לאמנות רוסי.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד למשפחת איכרים, אבל ב-1845 הצליח להתקבל לאוניברסיטה הממלכתית לאמנויות של סטרוגנוב במוסקבה. ארבע שנים לאחר מכן סיים את לימודיו עם תעודת הוראת באמנות. מ-1851 עד 1858, הוא המשיך את לימודיו באקדמיה הקיסרית לאמנויות[ אצל בוגדן וילוולדה.

בתערוכה בשנת 1854, אחד מציוריו נרכש על ידי הצאר ניקולאי הראשון, אז נקשר גם לפטרון איש העסקים והפילנתרופ ואסילי קוקורב.

תהלוכת הצלב בכפר, 1858
יצירת הסיום שלו, "תהלוכת הצלב בכפר" זכתה במדליית זהב. בנוסף זכה במלגה ללימודים בחו"ל עד שש שנים. מ-1860 עד 1865, הוא נדד ברחבי אירופה, ביקר בווינה, פריז, דרזדן ואמסטרדם, תוך כדי שליחויות עבור אספן האמנות המפורסם פאבל טרטיאקוב. הוא בילה שנתיים ברומא, ואחריהן חזר הביתה.

הזמנה לווילנה
-------------

בשנת 1866 הפך למורה לרישום וקליגרפיה בגימנסיה בויטבסק. אולם מאוחר יותר באותה שנה פנו אליו נאמני מחוז בית הספר של וילנה והוא הוזמן לארגן שם בית ספר לאמנות. כמעט היה בלתי אפשרי למצוא ציירים טובים ומקומיים שיכינו אייקונים וציורי קיר לכנסייה האורתודוקסית המזרחית מאז שאוניברסיטת וילנה נסגרה ב-1831. הוא עבר לווילנה ומיד החל ללמד מגוון רחב של נושאים הקשורים לאמנות במספר בתי ספר. באותה תקופה החל להשתתף גם בתערוכות שערכו הנודדים. ב-1868 הוא הפך לאקדמאי.

במהלך השנים הבאות, בנוסף להוראה, יצר יצירות דתיות ודיוקנאות רבים של אקדמאים ופוליטיקאים ידועים, יחד עם מבחר רחב של סצנות ז'אנר.

ב-1897 הוא שיתף פעולה עם הפסל מטווי צ'יז'וב וההיסטוריון האדריכלי וסילי גריאזנוב כדי ליצור אנדרטה למיכאיל מוראביוב בווילנה. הוא גם יצר מספר רב של אייקונים לאזורים סמוכים, וכן מינסק, לובלין וורשה.

עד מותו, למדו אצלו בבית הספר לאמנות כמעט 4,000 תלמידים. 193 מהם סיימו את לימודיהם והמשיכו לאקדמיה הקיסרית או למוסדות אחרים ברוסיה ומחוצה לה. הוא גם היה פעיל בעניינים תרבותיים ופילנתרופיים וזכה בפרסים ממלכתיים רבים, כגון מסדרי סנט ולדימיר וסנט אנה.

הוא צייר מעט מאוד בשנותיו האחרונות, עקב ראייה כושלת.

גלריה
-----

* יהודים בתפילה בטראנוביהודים בתפילה בטראנוב
* טברנה בווילנהטברנה בווילנה
* ביקור הצאר בווילנהביקור הצאר בווילנה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איוואן טרוטנב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Русские художники. Трутнев Иван Петрович. www.artsait.ru
2. ↑  Brief biography

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* DSI: 7853
* GND: 117637173
* VIAF: 47544837
* WorldCat (עם VIAF): 47544837

 |
**איתן לידור** הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, שירת כקצין הנדסה קרבית ראשי.

ביוגרפיה
--------

לידור התגייס לצה"ל ב-1969 ושירת כלוחם וכקצין בחיל ההנדסה הקרבית. במלחמת יום הכיפורים שירת כקצין הנדסה בגדוד בפיקוד המרכז. ה-1975 השתחרר משירות הקבע אך חזר לאחר שנתיים. ב-1981 מונה למפקד גדוד 605 ופיקד עליו במהלך מלחמת לבנון הראשונה ועד 1983. בהמשך שירת במפקדת חילות השדה וכמפקד בית הספר להנדסה צבאית. לאחר לימודים במכללה לביטחון לאומי שירת במרכז לאימוני יבשה. ב-1992 מונה לקצין הנדסה קרבי ראשי וכיהן בתפקיד עד 1995. 

לאחר שחרורו כיהן כמנכ"ל חברת ההנדסה "רולידר". ב-2006 הקים את חברת איתן לידור פרויקטים, העוסקת בניהול פרויקטים בתחומי הנדסה אזרחית, פינוי מוקשים וסילוק פצצות. 

לידור בעל תואר ראשון בכלכלה, בוגר הקורס לפיקוד ומטה המשותף לכוחות המזוינים של ארצות הברית, בוגר המכללה לביטחון לאומי, ובעל תואר שני בביטחון לאומי מאוניברסיטת חיפה. היה חבר בוועדת זוהר לבדיקת הפגיעה באח"י חנית.

נשוי לזיוה. אחד מבניו, סגן אלוף עמית לידור, היה מפקד סיירת צנחנים במלחמת לבנון השנייה ועובד כר׳ תחום קטלניות החי״ר באלביט מערכות.

קישורים חיצוניים
----------------

* תא"ל איתן לידור באתר עמותת חיל ההנדסה הקרבית
* איתן לידור באתר חברת איתן לידור פרויקטים

| קציני הנדסה ראשיים  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| עמנואל שחר • אפרים להב • הלל אל דאג • אלחנן קליין • ירחמיאל דורי • יצחק בן דב • אריה גולן • אבישי כ"ץ • יהודה כהן • יוסף איל • ישי דותן • איתן לידור • אלי טולדנו • אברהם בן דוד • שמעון (שימי) דניאל • משה שלי • יוסי מורלי • אושרי לוגסי • אילן סבג • עידו מזרחי • יואב טורחאנסקי |

 |
**דרו יובנקס** (באנגלית: **Drew Eubanks**; נולד ב-1 בפברואר 1997) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת פיניקס סאנס מליגת ה-NBA בעמדת הסנטר.

קריירת מכללות
-------------

יובנקס נולד בסטארקוויל שבמיסיסיפי, וגדל בעיר טרודייל שבאורגון. בין השנים 2015–2018 למד באוניברסיטת המדינה של אורגון, ולאורך 3 העונות בקבוצת הכדורסל שלה העמיד ממוצעים של 11.7 נקודות, 6.6 ריבאונדים ו-1.7 חסימות למשחק.

קריירה ב-NBA
------------

### סן אנטוניו ספרס

יובנקס לא נבחר כלל בדראפט ה-NBA‏ 2018, אולם זכה לחוזה כפול בסן אנטוניו ספרס. בנובמבר 2020, לאחר שנתיים עם הספרס, חתם בקבוצה על חוזה NBA סטנדרטי. בפברואר 2022 הועבר בטרייד לטורונטו ראפטורס, אשר מיד שחררה אותו מהסגל. לאורך 3 וחצי עונותיו בסן אנטוניו רשם יובנקס ממוצעים של 4.6 נקודות ו-3.8 ריבאונדים למשחק.

### פורטלנד טרייל בלייזרס

כשבועיים לאחר שחרורו מהראפטורס חתם על חוזה בפורטלנד טרייל בלייזרס. עד לסיום עונת 2021/2022 שותף ב-22 משחקים במדי הבלייזרס, וקבע שיאי קריירה של 14.5 נקודות ו-8.5 ריבאונדים בממוצע למשחק.

### פיניקס סאנס

ביולי 2023 חתם יובנקס על חוזה בפיניקס סאנס. במהלך משחק נגד דטרויט פיסטונס הוא הותקף על ידי שחקן היריבה אייזאה סטיוארט שחבט בו בפניו.

סטטיסטיקות הקריירה
------------------

### בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018/2019 | סן אנטוניו | 23 | 0 | 4.9 | 0.577 | 0.000 | 0.846 | 1.5 | 0.3 | 0.1 | 0.2 | 1.8 |
| 2019/2020 | סן אנטוניו | 22 | 3 | 12.4 | 0.642 | 1.000 | 0.769 | 3.9 | 0.7 | 0.2 | 0.8 | 4.9 |
| 2020/2021 | סן אנטוניו | 54 | 3 | 14.0 | 0.566 | 1.000 | 0.726 | 4.5 | 0.8 | 0.3 | 0.9 | 5.8 |
| 2021/2022 | סן אנטוניו | 49 | 9 | 12.1 | 0.528 | 0.125 | 0.747 | 4.0 | 1.0 | 0.3 | 0.6 | 4.7 |
| 2021/2022 | פורטלנד | 22 | 22 | 29.5 | 0.646 | 0.267 | 0.784 | 8.5 | 1.6 | 0.8 | 0.5 | 14.5 |
| 2022/2023 | פורטלנד | 78 | 28 | 20.3 | 0.641 | 0.389 | 0.664 | 5.4 | 1.3 | 0.5 | 1.3 | 6.6 |
| **קריירה** |  | 248 | 65 | 16.0 | 0.607 | 0.341 | 0.725 | 4.7 | 1.0 | 0.4 | 0.9 | 6.1 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דרו יובנקס** בוויקישיתוף
* דרו יובנקס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  סערה ב-NBA: שחקן דטרויט הכה את יריבו ונעצר על ידי המשטרה, באתר ynet, 15 בפברואר 2024
הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין זהו שם סיני; שם המשפחה הוא ואנג. 
**ואנג ג'ג'ה** (בסינית פשוטה: **王治郅**, בפין-יין: **Wáng Zhìzhì**; נולד ב-8 ביולי 1977 בבייג'ינג) הוא כדורסלן עבר ומאמן סיני המאמן כיום את קבוצת באיי רוקטס. וואנג המתנשא לגובה של 2.13 מטר שיחק בעמדת הסנטר, בעיקר בליגות בסין. אך בעברו שיחק אף ב-NBA.

קריירה
------

ואנג הצטרף למועדוני צבא השחרור העממי של סין בשנת 1994. כאשר ליגת ה-CBA הסינית הוקמה בשנת 1995, הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת באיי רוקטס מליגה זו, והיה אחד מהשחקנים הצעירים ביותר בליגה. אף על פי גילו הצעיר, הוא נכלל בחמישייה של באיי רוקטס כבר לאחר זמן קצר. הוא זכה עם קבוצתו באליפות הליגה בכל עונותיו במדיה עד עונת 2000/2001. עזיבתו לאחר מכן השפיעה על באיי רוקטס, שאיבדה את האליפות לשאנגחאי שארקס במדיה שיחק יאו מינג.

ואנג נבחר במקום ה-36 בדראפט ה-NBA ‏1999 על ידי קבוצת דאלאס מאבריקס, לאחר שנרשם לדראפט להפתעתם של פרשני ספורט רבים. עם זאת, השלטונות ומשרדי הפנים בסין הקשו על מעברו, והוא היה צריך להשיג אישורים מיוחדים למעבר ל-NBA. לאחר שנתיים הסתיים תהליך העברתו, והוא עבר לשחק בדאלאס בעונת 2000/2001 ובכך הפך לשחקן הסיני הראשון ב-NBA.‏

בעונתו הראשונה ב-NBA במדי דאלאס מאבריקס, וואנג התקשה להשתלב בשיטת המשחק בארצות הברית, אף על פי שהיה שחקן מוביל ב-CBA. הוא נכלל בסגל הקבוצה למשחקי הפלייאוף של שנת 2002. בעונה שלאחר מכן עבר וואנג ללוס אנג'לס קליפרס, ולאחר מכן עבר למיאמי היט. הוא לא זכה ב-NBA לדקות משחק רבות, ובחמש עונותיו בליגה קבע ממוצעים של 4.4 נקודות ב-9.9 דקות בממוצע למשחק.

בשנת 2006 ואנג חזר לשחק בליגת ה-CBA בקבוצת באיי רוקטס. במרץ 2007 הוא זכה עם קבוצתו באליפות הליגה לעונת 2006/2007, לאחר ניצחון על גואנגדונג סאות'רן טייגרס בסדרת הגמר, בה נבחר גם ל-MVP. עונות 2007/2008 ו-2008/2009 היו מוצלחות פחות, לאחר שבאיי רוקטס לא הצליחה להעפיל לגמר.

לאורך הקריירה שלו שיחק ואנג בכל הנבחרות השונות של סין, והוא נכלל בנבחרת המצטיינים של אליפות העולם לנוער ב-1995. הוא השתתף עם הנבחרת הבוגרת של סין בשלוש אולימפיאדות: אטלנטה 1996, סידני 2000 ובייג'ינג 2008. הוא היה שחקן מוביל בנבחרת בכל אחד מהטורנירים, ובאולימפיאדת בייג'ינג אף היה שותף להעפלתה השלישית בהיסטוריה לרבע גמר הטורניר האולימפי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ואנג ג'ג'ה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* סטטיסטיקות באתר Basketball-reference

הערות שוליים
------------

1. ↑  אמיר בוגן, יאו מינג: חומה ומגדל, באתר ynet, 13 באפריל 2001
**פיטר ג'וזף קאריל** (באנגלית: **Peter Joseph Carril**;‏ 10 ביולי 1930 - 15 באוגוסט 2022) היה מאמן כדורסל אמריקאי אשר ידוע בעיקר כמאמן ראשי של אוניברסיטת פרינסטון במשך 30 שנה ובשל המצאת התקפת פרינסטון(אנ'). הוא אימן באוניברסיטת להיי וגם שימש כעוזר מאמן בסקרמנטו קינגס מליגת ה-NBA.

ביוגרפיה
--------

קאריל נולד בבית לחם שבפנסילבניה (אנ'), ב-10 ביולי 1930. אביו, מהגר מספרד, הועסק כעובד בבית לחם סטיל במשך ארבעה עשורים וגידל את בנו כאב יחיד.
קאריל למד בבית הספר התיכון "ליברטי" בעיר הולדתו. לאחר מכן למד באוניברסיטת לאפייט. הוא שיחק כדורסל באוניברסיטת לאפייט תחת המאמן בוץ' ואן ברדה קוף. לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטה, שירת זמן קצר בצבא ארצות הברית. בשנת 1959 השיג תואר שני במינהל חינוכי מאוניברסיטת להיי בבית לחם.

קריירת אימון
------------

### אוניבריסטת להיי

בעונת 1966–1967, קאריל היה מאמן ראשי באוניברסיטת ליהי בבית לחם, פנסילבניה.

### אוניברסיטת פרינסטון

במהלך כהונתו כמאמן ראשי של פרינסטון (1967–1996), קאריל רשם מאזן שיא של 514 ניצחונות לעומת 261 הפסדים, אחוז ניצחון של 65.8%. קבוצתו זכתה ב-13 אליפויות ליגת הקיסוס במהלך 29 שנות כהונתו, וקיבלו 11 הצעות לטורניר NCAA. פרינסטון זכתה בתואר ה-NIT ב-1975. הניצחון הגדול ביותר של קאריל היה ניצחון 43 - 41 על אוניברסיטת UCLA אלופת ה-NCAA ב-1995. הוא גם המאמן היחיד שניצח 500 משחקים ללא הטבות של מלגות לשחקניו. לאוניבריסטת פרינסטון תחת המאמן קאריל, הייתה ההגנה החזקה ביותר בליגה.

### סקרמנטו קינגס

לאחר פרישתו מפרינסטון ב-1996, קאריל שימש כעוזר מאמן בסקרמנטו קינגס מליגת ה-nba עד 2006. במהלך תקופתו בסקרמנטו, קאריל היה לעוזרו של ריק אדלמן, שהפך למאמן הראשי של הקינגס ב-1999. מטרת עבודתו הייתה ללמד את הקבוצה את התקפת הפרינסטון. קאריל חזר לסקרמנטו במהלך עונת 2008/2009 כעוזר מאמן.

חיים אישיים
-----------

קאריל היה נשוי לדולורס הלטמן, ולהם נולדו פיטר וליסה. קאריל לקה בהתקף לב בשנת 2000, מה שגרם לו להפסיק לעשן.
ב-15 באוגוסט 2022 לקה בשבץ מוחי ומת זמן קצר לאחר מכן בבית החולים של אוניברסיטת פנסילבניה בפילדלפיה. הוא היה בן 92 במותו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  רונן דורפן, בגיל 70 פיט קאריל ממשיך להפתיע, באתר הארץ, 29 בינואר 2002
2. ↑  Pete Carril Coaching Record, College Basketball at Sports-Reference.com (באנגלית)
3. ↑  NBA.com Pete Carril, web.archive.org, ‏2011-07-11
4. ↑  Mike McDaniel, Legendary Princeton Coach Pete Carril Dies at 92, Sports Illustrated News, ‏2022-08-15 (באנגלית אמריקאית)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר היכל התהילה של הכדורסל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 2197 1253
* LCCN: n77010160
* SNAC: w6d81xzd
* VIAF: 77561527
* WorldCat: lccn-n77010160

 |
**בצלאל רביב** (נולד: 21 ביולי 1979 בטבריה), הוא זמר פופ-אתני, פזמונאי, ומלחין, אשר שירו "תוניסיה", זכה להערכה בעולם הערבי, והגרסה באנגלית של השיר, הפכה להמנון צעירי המהפכה בתוניסיה.

ביוגרפיה
--------

בצלאל נולד להורים עולי תוניסיה, כבן זקונים, אח ל-11 אחים ואחיות. התחנך בטבריה, ראשית בבית הספר היסודי תחכמוני שבשכונת קריית שמואל שבעיר, ולאחר מכן בישיבה התיכונית טבריה (המשתייכת כיום לרשת אורט).

בשנת 1989, כאשר היה בצלאל בן 10, הגיעה לבית הספר נציגה מטעם מקהלת פרחי ירושלים, במטרה לאתר כישרונות חדשים למקהלה, הילד בצלאל, עמד בבחינות ונבחר לשיר במקהלה. המקהלה שרה באירועים שונים (כגון: חידון התנ"ך), ואף נסעה להופיע בפני קהילות יהודיות בחו"ל. הקהל הפגין חיבה לזמרים הצעירים, דבר שגרם לבצלאל להתאהב בבימה ובקהל, ולראות בעצמו זמר.

בגיל די צעיר, התחלף קולו של בצלאל, והוא נאלץ לעזוב את המקהלה. מאחר שלמד אנגלית באמצעות האזנה לשירים, והושפע מזמרים אמריקאים, התמסר מאז, לכתיבת שירים (מילים ומנגינה) בשפה זאת. חלומו מאז היותו נער צעיר, היה לפתח קריירה של זמר בארצות הברית, ובאפריל 2001 בגיל 21, לאחר שירותו הצבאי, נסע לחפש את מזלו בניו יורק. כמעט ללא מזומנים, כשהוא לבוש בגדים שאינם הולמים את מזג האוויר בניו יורק בעונה, הגיע לצ'לסי שבמנהטן, וכדי לממן את שהותו באכסניה מקומית זולה, הצטרף כחופף שיער, לצוות העובדים במספרת לימיטון שבשדרה השביעית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בצלאל רביב** בוויקישיתוף
* בצלאל רביב, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  זמר ישראלי מעורר הדים בתוניסיה, באתר ynet, 27 בפברואר 2011
2. ↑  השיר תוניסיה בצינור לילה עם גיא לרר
**היחידה לאכיפה סביבתית** (בראשי תיבות: **היל"ס**) הוקמה ביוני 2021 כיחידה משותפת לאשכל רשויות נגב מזרחי ואשכול רשויות נגב מערבי. היחידה הוקמה מתוך דרישה של הרשויות המקומיות בנגב לתת מענה למשבר השלכת הפסולת המתרחש באזורם
. עם הקמת היחידה נמנו בשורותיה 7 פקחים המוסמכים לאכיפה סביבתית. היחידה זכתה למימון מחלק מהרשויות בנגב, משרד הפנים ובהמשך מהמשרד להגנת הסביבה.

תחומי אחריות
------------

היחידה אחראית על אכיפת השלכות פסולת שנעשית על ידי קבלנים ותושבים בנגב. ההתמקדות של היחידה היא בהשלכת פסולת מסוגי פסולת בניין, פסולת חיות, פסדים, פגרים, גזם, פסולת נוזלית ופסולת גושית.

פעולות
------

תורת העבודה של היחידה כוללת שיתופי פעולה עם גופי אכיפה נוספים על מנת לייצר הרתעה אצל העבריינים אשר פוגעים בסביבה .
אחת מפעילויות השיא של היחידה הייתה חקירה נגד מפעל בטון ששפך שאריות בטון במשך תקופה ארוכה מאוד לנחל שובל בנגב. נגד המפעל הוגש כתב אישום והוחרמו 7 משאיות וטרקטור שופל אחד. בהמשך נתפסה משאית נוספת של אותו מפעל אשר המשיך בפעילות העבריינית. כמו כן פועלת היחידה נגד מפגע שריפות הפסולת אשר שכיח בדרום.

היחידה יזמה פעילות ראשונה מסוגה כנגד קבלנים המזייפים תעודות הטמנה. בזכות פעילות היחידה נעצרו אנשים והוחרמו 10 כלים של אותו קבלן.

הערות שוליים
------------

1. ↑  
כתבה על הקמת היחידה לאכיפה סביבתית (היל״ס)
2. ↑  כתבה מידיעות הנגב על הקמת היחידה לאכיפה סביבתית
3. ↑  דו"ח מבקר המדינה
4. ↑  רשות המסים מחלקת שורה של קנסות: מי הסתבכו בענק?, באתר אייס, 26 באוגוסט 2022
5. ↑  שפיכת בטון וזיהום הסביבה: נתפסו משאיות ושופל בשווי מיליונים
6. ↑  פעילות היחידה לאכיפה סביבתית נגד שריפות פסולת
7. ↑  מעצר חשודים בזיוף תעודות הטמנה
תבנית {{סרט}} ריקה מתוכן. יש להזין פרמטרים בערך או בוויקינתונים. 
**הקץ לנשק** (באנגלית: **A Farewell to Arms**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1957 בכיכובו של רוק הדסון ובבימויו של צ'ארלס וידור על פי תסריט של בן הכט. הסרט מבוסס בחלקו על עיבוד למחזה משנת 1930, שאותו כתב לורנס סטולינגס, עבור הרומן האוטוביוגרפי למחצה "הקץ לנשק" של ארנסט המינגוויי משנת 1929.

תקציר העלילה
------------

פרדריק הנרי הוא אמריקאי המשרת כנהג אמבולנס בצבא האיטלקי במלחמת העולם הראשונה. במהלך תקופת החלמתו מפציעה בבית חולים הוא פוגש באחות קתרין בארקלי ומתאהב בה.

חברו של הנרי, הרופא, משכנע את שלטונות הצבא כי פציעתו חמורה, ולאחר זמן קצר הוא מתחתן עם האחות בארקלי ולא חוזר לחזית. האחות הראשית מגלה כי בארקלי הבריחה אלכוהול לבית החולים עבור הנרי, ובתגובה מפרידה ביניהם ומדווחת לממונים כי הנרי כשיר לחזור לשירות פעיל. בארקלי משוכנעת כי הנרי נטש אותה כשהיא בהריון.

הנרי משתתף בקרב קפורטו ומסייע לאזרחים להימלט מפני הצבא הגרמני הפולש. מפקדיו חושבים שערק ביחד עם חברו האיטלקי, אשר מוצא להורג, בעוד הוא בורח ונעלם. הנרי נמלט, מסתתר מן האיטלקים המחפשים אחריו ומגיע לשווייץ, שם הוא נפגש עם האחות בארקלי. השניים מתחזים לתיירים וזוכים למקלט במדינה. התנאים הקשים והמתח הנפשי שבו היא נתונה פוגעים בהריונה של בארקלי והיא מפילה את עוברה ומתה זמן קצר לאחר מכן. הנרי, המום ומוכה, הופך לנווד אומלל.

הפקה וביקורת
------------

הסרט צולם באתרים שונים באיטליה ובהרי האלפים בתקציב של כ-4.3 מיליון דולר והכניס כ-11 מיליון דולר מהקרנות בארצות הברית ו-14 מיליון דולר נוספים מהקרנות נוספות ברחבי העולם. עם יציאתו ספג הסרט ביקורות שליליות מצד מבקרי הקולנוע, נחשב לכישלון כלכלי גם בקופות,[דרוש מקור] ונשכח לחלוטין בשנים שלאחר מכן. עיקר הביקורת נמתחה על ההתמקדות של הבמאי בסיפור האהבה תוך ניתוק ההקשר שלו מן הזמן והמקום שבו הוא מתרחש כלומר הסביבה המלחמתית. ביקורת נמתחה גם על השחקנים אשר לא התאימו לתפקידם ו"שיחקו" אותו, במקום לחוות את התפקיד וכך להעבירו אל הצופים.

קישורים חיצוניים
----------------
**פלטקאקה** (באיסלנדית: **Flatkaka**; מילולית "עוגה שטוחה") או **Flatbrauð** (מילולית "לחם שטוח") הוא אכן לחם שיפון שטוח איסלנדי. פלטקאקה הוא רך, עגול, דק וכהה ומהווה דוגמה אופיינית מהמחבת המקומי.

מאפיינים

באופן מסורתי, פלטקאקה נאפה על אבנים חמות או ישר על גחלת האש, מאוחר יותר על מחבתות ברזל יצוק קטנות אך כבדות, וכיום, כשמכינים פלטקאקה בבית, אנשים אופים אותן ישירות על פלטה חשמלית כדי לקבל את הרצוי. תוֹצָאָה. בדרך כלל יש הבדל בין פלקאקה תוצרת בית לבין הזנים הנמכרים בחנויות, כשהאחרונים מעט סמיכים ויבשים יותר בגלל תוספת קמח חיטה.

היסטוריה

ההנחה היא שהמסורת האיסלנדית של אפיית לחם שטוח חוזרת לישוב איסלנד במאה ה-9. מבחינה היסטורית, אזוב איסלנד (Cetraria islandica) שימש לעתים כתוספת בגלל מחסור בדגנים באי.

פלטקאקה מוגש בדרך כלל חתוך לחצאים או לרבעים, עם תוספת של חמאה או פאטה בשר כבש, עם האנגיקיוט, סלמון מעושן או אפילו דג מלוח כבוש.

ראו גם
------

* לחם שיפון
* רוגבראוד
* 
* 
* קישורים חיצוניים
* רשימת לחמים

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Arnarsdóttir, Eygló Svala (2011-01-17). "Traditional Icelandic Flatbread". *Iceland Review* (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-2018-11-25. נבדק ב-2017-03-27.
פירוש נוסף ערך זה עוסק במגיד בצלאל צדיקוב. אם התכוונתם לנכדו תא"ל (מיל.) בצלאל אמיר (צדיקוב), ראו בצלאל אמיר.

ר' **שלום בצלאל צָדיקוֹב** (כונה: **המגיד צדיקוב**; בכתיב יידי: **צדיקאָוו**; תרי"ג, 1853 - תרע"ח, 1918) היה מגיד בליטא ובארץ ישראל, שהטיף לחיבת ציון ולעלייה לארץ ישראל.

תולדותיו
--------

שלום בצלאל צדיקוב נולד בעיירה הקטנה פושלאט, במחוז פוניבז' שבפלך קובנה בליטא (בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית), לחיים צבי צדיקוב. בצעירותו קיבל חינוך תורני והתחנך בישיבות ליטא. לאחר נישואיו היה מלמד דרדקי, וכן מסר שיעורי תורה ל'בעלי בתים'. עם הזמן גילה את כושר הנאום והחל לדרוש ברבים בבתי כנסת בקהילות שונות, כשהוא מתמקד בהטפה לחיבת ציון. לאחר יסוד "המזרחי" נשלח על ידי הרב יצחק יעקב ריינס לשאת דרשות תעמולה בערי תחום המושב למען הציונות הדתית.

בשנת 1906, בהיותו כבן 53, עלה לארץ ישראל, ויחד עמו הביא גם את בניו הבוגרים. בהיותו בארץ ישראל המשיך לדרוש ברבים ולהטיף לחלוציות וליישוב הארץ. את דרשותיו נשא בבית המדרש של בעלי המלאכה בנוה שלום שביפו (משם צמח ארגון מרכז בעלי מלאכה). כשנודע לו שמת בנו החלוץ, אליעזר, שעבד בשמירה בגליל העליון, כינס את הקהל בבית הכנסת ודרש בפניהם בהתלהבות על מיתת בנו למען הארץ, ולבסוף בירך ברכת "שהחיינו".

לפני מלחמת העולם הראשונה נסע לרוסיה לסבב של דרשות על עלייה לארץ ישראל וחיבת ציון, אך בשל המלחמה נבצר ממנו לשוב ארצה. נפטר במינסק בשנת תרע"ח (1918).

משפחתו
------

היה נשוי לעדה, בת נתן סגל (נפטרה בתל אביב בשנת 1921). בנו אליעזר מת בחייו. בנו חיים צדיקוב היה ממייסדי דגניה א' (ובנו שלו, בצלאל אמיר, היה קצין חינוך ראשי בצה"ל). בתו רבקה נישאה לנתן שיפריס, ממתיישבי עין גנים וממייסדי "הפועל הצעיר".

ספריו
-----

* **צדה לדרך: יכלכל שני דרושים ... לחג הנרות ולחג המצות**, בולטימור: דפוס מ’ זילבערמאן, תרנ"ו.
* **ספר מהות היהדות**, וילנה: ש"פ גארבער, תרע"ג 1913. (הגיונותיו והטפותיו במשך 30 שנה)

לקריאה נוספת
------------

* חיים ליפשיץ, 'לתולדות הדרשה וההטפה לחיבת־ציון ברוסיה', **העבר'** (רבעון לדברי ימי היהודים והיהדות ברוסיה) י (תשכ"ג), 170–176.
* שמואל בן-מתתיהו, 'שלום בצלאל צדיקוב', **העבר** (רבעון לדברי ימי היהודים והיהדות ברוסיה) יא (תשכ"ד), עמ' 106–111.
* חיים ראובן רבינוביץ, 'המטיפים לציון: הרב שלום בצלאל צדיקוב (תרי"ג-תרע"ז); הרב יהודה יבזירוב (תרי"ד-תרצ"ה); הרב חיים זונדיל מכבי (המגיד מקמניץ) (תרט"ו-תרע"ו); הרב צבי אורליאנסקי (תרכ"ד-ת"ש); הרב מאיר הכט (תרי"א-תשי"ג); הרב פסח פינפר (תקצ"ח-תרע"ג); הרב איש שלום (תרל"ה-תש"ד)', בתוך: יצחק רפאל, ש. ז. שרגאי (עורכים), **הציונות הדתית: עיונים, מאמרים, רשימות, תעודות**, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשל"ז, כרך א, עמ' 474–489.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "המגיד בצלאל צדיקוב", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ח (1957), עמ' 3155
* **דער מזרחי מגיד צודיקאוו**, דיא וואַרהייט, 27/10/1918 (לכתבה מצורפת תמונתו)
* שלום בצלאל צדיקוב, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007462550605171
* VIAF: 29165701
* WorldCat (עם VIAF): 29165701

 |