recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
קברו של אלברט מאקי בוושינגטון
**אלברט גלטין מאקי** (באנגלית: **Albert Gallatin Mackey**;‏ 12 במרץ 1807 – 20 ביוני 1881) היה היסטוריון ומדען, רופא וסופר אמריקאי, חבר מסדר הבונים החופשיים. נודע בעיקר בזכות ספריו ומאמריו הרבים על הבונים החופשיים, שעסקו בעקרונות תנועה זו, חוקתה, סמליה וטקסיה.

ביוגרפיה
--------

אלברט גאלאגן מאקי נולד בצ'ארלסטון, דרום קרוליינה. בנו של ג'ון מאקי (1765-1831), רופא, עיתונאי ומחנך בכיר, שפרסם ספר מקיף בתחום האריתמטיקה. אחיו היה אדמונד ויליאם מקגרגור מאקי, חבר בית הנבחרים של דרום קרוליינה. לאחר סיום לימודיו, מאקי לימד בבית הספר לפרנסתו למשך זמן מה.

בשנת 1832 סיים את לימודיו האקדמיים ברפואה בקולג' של דרום קרוליינה. ב-1844 פרש מתחום הרפואה.

לאורך חייו, מאקי כתב על מגוון נושאים, והתמחה בחקר שפות, מאפייני תקופת ימי הביניים ובנייה חופשית. ב-1849 ייסד מגזין בנושאי הבונים החופשיים, אותו מימן בעיקר מכספו במשך שלוש שנים. בין השנים 1858 – 1860 הוא ניהל רבעון שהוקדש לאותו נושא.

מאקי למד באופן עצמאי שפות שונות, בהן לטינית, יוונית ועברית. הוא נהג להרצות בתחום ההתפתחות האינטלקטואלית והמוסרית בתקופת ימי הביניים. בהמשך הוא התמקד בייחוד בחקר הסימבוליזם ומחקרי קבלה ותלמוד.

הוא שירת כמרצה ומזכיר בכיר בלשכה הגדולה של מסדר הבונים החופשיים בדרום קרוליינה, וכמו כן כמזכיר ראשי של הנוסח הסקוטי הקדמון והמקובל בבנייה החופשית בדרום ארצות הברית.

הוא מת במדינת וירג'יניה.

מספריו
------

* The Principles of Masonic Law by Albert Gallatin Mackey, 1856
* The Symbolism of Freemasonry, 1882

* תורגם לעברית על ידי טל ורשבסקי: "**הסמליות בבנייה החופשית**", בהוצאת הלשכה הגדולה למדינת ישראל, 2019

לקריאה נוספת
------------

* בן-ציון ח. אילון, **בין העמודים**, אוצר רב בונה, 1965.
* מרדכי צבירן, **אמת אחרת - הנוסח הסקוטי**, הוצא בחסות המועצה העליונה של הדרגה ה-33 והאחרונה של הנוסח הסקוטי הקדמון והמקובל בבנייה החופשית במדינת ישראל, 2008.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלברט ג. מאקי** בוויקישיתוף
* כתבי אלברט ג. מאקי בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007300842905171
* BIBSYS: 90332322
* CiNii: DA07237620
* GND: 107441358X
* ISNI: 0000 0001 0873 6387
* LCCN: n81079808
* NKC: zmp20221149636
* NLA: 36232407
* NTA: 170586685
* SNAC: w6qp42dz
* SUDOC: 133333604
* Trove: 1233888
* VcBA: 495/211266
* VIAF: 16094089
* WorldCat: lccn-n81079808

 |
**סרבנד** או **סרבנדה** הוא ריקוד ממוצא ספרדי.

בתקופת הרנסאנס הוא נחשב לגס ומחוספס מדי בצורתו המקורית לחברה האירופאית וכדי שיאומץ אליה היה צריך לעבור שינוי, להתאים את עצמו לתרבות האירופאית. למשל, במקור הטמפו של ריקוד זה היה מהיר אך לאחר מכן הפך לאחד הריקודים האיטיים בסוויטה. לאחר ה"עידון" שעבר הריקוד התפשט במהירות ונהיה פופולרי במהרה בעיקר בחצרות האצולה באירופה. הסרבנד הוא ריקוד בעל טמפו איטי בעל משקל משולש. ישנו דגש על הפעמה השנייה ולעיתים קרובות ניתן למצוא בה אפוג'טורות או שינויים מפתיעים בהרמוניה. המלודיה בסרבנד זורמת בשלוה בצלילים ארוכים ומעוטרים ובנימת-מה של אצילות וחשיבות. הריקוד מתחיל ללא קדמה.

הסרבנד הוא אחד הריקודים בסוויטה בסגנון הבארוק, ומהווה לרוב הפרק ה"מהורהר" שבה כמו גם דרמטי, בשל המפעם האיטי ושינויי "מצב הרוח" על ידי הניסוח ההרמוני הייחודי לו.

במאה ה-19 ובמאה ה-20 חזרו מלחינים לחבר בסוגה זו כחלק ביצירותיהם השונות, לעיתים במסגרת מה שמכונה נאו קלאסיקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרבנד** בוויקישיתוף
* סרבנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* סרבנד, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007556085705171
* BnF: cb13185716x (data)
* GND: 4391901-7
* LCCN: sh85117472
* NKC: ph224448

 |
בספרות ההלכה, **בועל ארמית** הוא יהודי המקיים יחסי מין עם גויה. קיימים איסורים מדאורייתא ומדרבנן על מעשה זה.

האיסור
------

קיימות מספר דרגות חומרה באיסור בעילת ארמית:

### איסור חיתון

 ערך מורחב – **נישואי תערובת ביהדות**  

איסור נישואין עם גוי. התורה כותבת "וְלֹא תִתְחַתֵּן בָּם, בִּתְּךָ לֹא תִתֵּן לִבְנוֹ וּבִתּוֹ לֹא תִקַּח לִבְנֶךָ". לפי חלק מהפוסקים איסור זה חל רק על שבעת העממים, ולפי הרמב"ם הוא חל על כל הגויים, בתלמוד הועלתה אפשרות שהאיסור חל רק כאשר הגוי הוא הגבר, והיהודייה צפויה להימשך אחריו. אך הרמב"ם פוסק שהאיסור קיים בשני המצבים של נישואי תערובת.

### בעילה בפרהסיא

 ערך מורחב – **קנאים פוגעים בו**  

על בעילת גויה בפרהסיא למדו חכמים בתלמוד ממעשהו של פינחס ש"קנאים פוגעין בו", אמנם אף שהיא הלכה, אין מורין כן.

### בעילה בצנעה

בעילת גויה אסורה גם בצנעה. יש הסוברים שהאיסור בצנעה הוא מדרבנן, איסור שנגזר על ידי בית הדין של החשמונאים, ויש הסוברים שהאיסור הוא מהתורה, וכך הוכיח הרב שאול מורטירה. לשיטה זו התקנה הייתה להעניש את העובר במכת מרדות. העונש על איסור זה הוא מכת מרדות. כאשר לא קיבל העובר על האיסור מלקות בידי בית דין, נאמר בתלמוד שעונשו הוא כרת, לפי הכתוב בנביא: "בָּֽגְדָ֣ה יְהוּדָ֔ה וְתוֹעֵבָ֛ה נֶעֶשְׂתָ֥ה בְיִשְׂרָאֵ֖ל וּבִירוּשָׁלָ֑͏ִם כִּ֣י ׀ חִלֵּ֣ל יְהוּדָ֗ה קֹ֤דֶשׁ ה' אֲשֶׁ֣ר אָהֵ֔ב וּבָעַ֖ל בַּת־אֵ֥ל נֵכָֽר."

טעם התקנה הוא מפני ארבע סיבות, לפי רב דימי, שסימנן נשג"א:

* נידה - הגויות אינן מקפידות על טהרתן ועל נידתן, ואם כן עלול הוא לבוא גם לידי בעילת יהודייה נידה.
* שפחה - שמא יבוא לבעול שפחה, האסורה מהתורה מדין "לא תהיה קדשה". מי שאינו מקפיד על בעילת מי שאינה יהודייה, עלול גם לבוא לידי בעילת שפחה.
* גויה - שמא מתוך קיום יחסי מין עם הגויה, יבוא גם להתחתן עימה, ולעבור בכך איסור מהתורה "ולא תתחתן בם", כדלעיל.
* אשת איש - בבעילת גויה נשואה קיים גם חשש שיבוא לבעול אשת איש יהודייה שאיסורה מדאוריתא, ודינה ביהרג ואל יעבור, למרות שאין יהודי נהרג על בעילת אשת איש גויה.

לפי רבין, הסיבה הרביעית היא "זונה" - מכיוון שיש גויות נשואות המזנות מתחת בעליהן, וכאשר הבועל הוא כהן קיים חשש שמתוך בעילת הגויה יבוא גם לבעול זונה יהודייה, האסורה לכהן מהתורה.

בעקבות איסור זה, בעילת גויה בפרהסיא אסורה ביהרג ואל יעבור, מכיוון שהיא נחשבת כאביזרייהו של גילוי עריות שהם כל איסורי יחסי מין שעונשם מיתה.

לקריאה נוספת
------------

* האנציקלופדיה התלמודית, **בועל ארמית**, כרך ג' עמ' י"ד - ט"ז

קישורים חיצוניים
----------------

"בועל ארמית", מתוך מיקרופדיה תלמודית

* הערך "בועל ארמית", במיקרופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה
* הרב דוד כוכב, איסור התורה בבועל ארמית, באתר פורטל הדף היומי
* הרב אוהד פיקסלר, חשש חתנות - נישואי תערובת, באתר ישיבת הר עציון

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר דברים, פרק ז', פסוק ג'.
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף ל"ו, עמוד ב'
3. ↑  משנה תורה לרמב"ם, הלכות איסורי ביאה, פרק י"ב, הלכה א'
4. ↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף פ"ב, עמוד א'
5. ↑  ראו למשל במגיד משנה (אישות פרק א הלכה ד), בהשגות הרמ"ך שם, ובארבעה טורים (אבן העזר טז). הרב דוד כוכב כתב שניתן לפרש את דברי המגיד משנה והטור כמתייחסים לעונש ולא לאיסור
6. ↑  ראו למשל בחידושי הר"ן לסנהדרין פב עמוד א
7. ↑  מובא בבאר הגולה לאבן העזר סימן טז
8. ↑  חידושי הר"ן סנהדרין פב עמוד א
9. ↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף פ"ב, עמוד א', מובא להלכה בדברי הרמב"ם הלכות איסורי ביאה, פרק י"ב, הלכה ו'
10. ↑  ספר מלאכי, פרק ב', פסוק י"א
11. ↑  מלחמות השם לרמב"ן על מסכת סנהדרין פב א
טונה כחולת-סנפיר אטלנטית שנפגעה בראשה מצלצל.
**טונה כחולת-סנפיר אטלנטית** (שם מדעי: ***Thunnus thynnus***; על פי האקדמיה: **טונה כחולה**) הוא מין של דג ממשפחת הקולייסיים השייך לסוג טונה.

זהו מין הדג הגדול ביותר במשפחת הקולייסיים ואחד מהגדולים שבבני סדרת הדקראים, והוא מגיע למשקל מקסימלי של 670 ק"ג ולאורך 3.5 מטר. אורכם הממוצע מגיע ל־2–2.5 מטר, והמשקל הממוצע הוא 225–250 ק"ג. דגים אלה הם בעלי סנפירים גדולים בצבע כחול, ראשים גדולים וזנבות מפוצלים המעניקים להם תנופה איתה הם יכולים לשחות במהירות. בניגוד לרוב הדגים, דגי הטונה הם בעלי דם חם, ובמיוחד מיני הטונה הכחולה, ויכולים לשחות במים קרים. יכולים להאריך ימים עד לגיל 50 שנה ואף יותר.

דגים אלה יכולים לשחות במהירות של 40 קמ"ש במים בעקבות טרפם הכולל דגי מקרל, סרדינים ועפיאן וגם מיני סרטנים, חסילונים וסילוניות. הם אף יטרפו טונות קטנות יותר.

הם נפוצים במערב ובמזרח האוקיינוס האטלנטי, בימים טרופיים וגם ממוזגים וקרירים ומצויים גם בים התיכון, אך נכחדו בים השחור. טונות רבות באות להתרבות במערב הים התיכון ליד האיים הבלאריים ואחרות מתרבות במפרץ מקסיקו. הטונות מתקבצות יחדיו לרבייה ומשריצות אלפי ביצים צפות למים.

בשרם משובח ונחשב למעדן ממנו עושים סושי וסשימי.

ראו גם
------

* טונה כחולת-סנפיר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טונה כחולת-סנפיר אטלנטית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  טונה כחולת-סנפיר אטלנטית באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph663828

 |
**אלברט בוגן-בוגאטי** (בהונגרית: **Albert Bógathy** ואימץ את השם **Albert Bogen**; ‏8 באפריל 1882 – 14 ביולי 1961) היה סייף יהודי-הונגרי-אוסטרי, בעל מדליית כסף אולימפית בחרב קבוצתי.

ביוגרפיה
--------

בוגן נולד בקיקינדה, וויבודינה, סרביה.

באולימפיאדת סטוקהולם (1912) ייצג בוגן את אוסטריה וזכה במדליית כסף בתחרות בחרב קבוצתי אחרי הונגריה ולפני הולנד. בשורות הנבחרות הזוכות במדליות סייפו חמישה סייפים יהודים נוספים: בנבחרת הונגריה דז'ו פולדס, ינה פוקס, אוסקר גרדה ולאיוש ורקנר ובנבחרתו אוסטריה אוטו הרשמן. בתחרות חרב אישי הוא ניצח בשני קרבות בסיבוב הראשון ועלה לשלב רבע הגמר, אך לא השתתף בקרבות הבאים. 

במלחמת העולם הראשונה, שימש בוגן כקצין בצבא האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר המלחמה הוא קיבל אזרחות הונגרית ושינה את שמו לבוגאטי.

באולימפיאדת אמסטרדם (1928) ייצג בוגן את הונגריה בתחרות דקר קבוצתי אך נבחרתו לא עלתה שלב.

משפחתו
------

ארנה בתו (1906–2002), הייתה אלופת עולם בסיף, בעלת מדליית ארד אולימפית, ייצגה את הונגריה ב-3 אולימפיאדות (אמסטרדם 1928, לוס אנג'לס 1932 וברלין 1936).

חתנו אלדר גרביץ' (1901–1991), בן זוגה של בתו ארנה, אחד הסיפים הגדולים בהיסטוריה, בעל 10 מדליות אולימפיות, מהן 7 מדליות זהב ובנם פאל גרביץ' זכה בשתי מדליות ארד בתחרות חרב קבוצתי באולימפיאדת מינכן (1972) ובאולימפיאדת מוסקבה (1980).

קישורים חיצוניים
----------------

* אלברט בוגן, באתר olympedia.org
יהודה שומרוני משחק שחמט עם תושבי נשר. עומד משמאל ישראל קלרטג
יהודה שומרוני עומד בישיבת הפתיחה הראשונה של המועצה המקומית נשר
**יהודה שומרוני** (16 בנובמבר 1900 – 28 בדצמבר 1962) היה ראש המועצה הראשון של המועצה המקומית נשר בין השנים 1952–1957.

חייו
----

שומרוני נולד בחבל טרנסילבניה שברומניה, שם נמנה עם מנהיגי הנוער היהודי במקום. הוא עלה לארץ ישראל בשנת 1925. בארץ עבד כפועל בייבוש ביצות חדרה, היה ממארגני קבוצת העבודה "טל" בחדרה, וכשהקבוצה התפרקה מפאת מחסור בעבודה, המשיך שומרוני בתפקידו כמדריך ומורה דרך לנוער עולה מטרנסילבניה. בעבודות סלילת כבישים בחיפה, ירושלים. בשנת 1928 החל לעבוד כפועל בבית חרושת למלט נשר, בפריקת פחם, באריזת מלט, במגרסת הגבס ועוד. בנוסף מילא תפקידים ציבוריים שונים והיה ממנהיגי השכונה לפני הקמת המדינה.

אחרי מלחמת העולם השנייה טיפל במסגרת אונרר"א (UNRRA) בעלייתם של יהודי אירופה ששהו במחנות באיטליה ופעל להעלתם ארצה במסגרת עלייה ליגלית או במסגרת ההעפלה. בשנת 1947 לאחר שובו מאיטליה, התגייס לכוחות ההגנה. לחם במלחמת השחרור ושירת במשך שנתיים בחטיבת גולני. כשנוסד "שחל" - ארגון שליחים למילוי תפקידים חלוציים ביישובי הנגב, עבר לאילת ושימש כמזכיר הראשון של מועצת פועלי אילת. השתתף בבניית נמל אילת.

במסגרת מפא"י היה בין יוזמי חוג יוצאי הונגריה ופעל לשילובם של יהודי הונגריה בהסתדרות. במסגרת מפא"י ארגן את תנועת שח"ל.

בשנת 1952 החליט משרד הפנים לאחד את השכונות נשר, גבעת נשר, תל חנן ובן-דור לרשות מקומית אחת. עד אז התנהלה כל שכונה בנפרד. לשכונת גבעת נשר ונשר כל אחת בנפרד היה ועד קהילה. שכונת תל חנן, שראשוניה התיישבו בבתיו הנטושים של הכפר הערבי בלד א-שייח', שהפכו לרכוש המדינה, הייתה בניהולה של "רשות הפתוח" ולא היה לה כל מעמד רשמי כיישוב. כנ"ל שכונת בן דור שראשוניה התיישבו בבתיה הנטושים של חוואסה בימי מלחמת העצמאות. על פי המלצת מפא"י מונה שומרוני להיות ראש המועצה המקומית נשר ולארגן את ארבע השכונות ליישוב אחד. שומרוני פרש מתפקידו בשנת 1957 מסיבות בריאותיות.

לאחר פרישתו ריכז במסגרת מפא"י את בניית בית המפלגה ב"כיכר סולל בונה" חיפה, ופעל כנציג קופת הפקיד שעסקה בביטוח פנסיוני. באזור חיפה. לזכרו נקרא הגן סביב בניין עיריית נשר "גן יהודה".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יהודה שומרוני** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  תיק עובד של מפעלי מלט פורטלנד ארץ ישראלים "נשר" בע"מ, נמצא בארכיון היסטורי של העיר נשר
2. ↑  אהרון קמינקר, "השכונה בצל ארובות העשן", בעריכת אהרון שנטל, 1978, עמוד 181
3. ↑  אהרון קמינקר, "השכונה בצל ארובות העשן", בעריכת אהרון שנטל,1978, עמוד 182

| ראשי עיריית נשר  |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **כמועצה מקומית** | יהודה שומרוני | יצחק רוט | ישראל קלרטג | ישראל קולס | שמואל ריניש | דוד עמר |
| 1952–1957 | 1957–1972 | 1972–1977 | 1977–1978 | 1978–1989 | 1989–1995 |
| **כעיר** | דוד עמר | אבי בינמו | רועי לוי |
| 1995–2013 | 2013–2018 | 2018 ואילך |

 |
**גרלין** (אנגלית: **Ghrelin**) הוא הורמון פפטידי בן 28 חומצות אמינו, שנמצא ביונקים, עופות, זוחלים ודגים. משמעות השם הוא מהיותו משחרר (relin) הורמון גדילה (GH). ההורמון נתגלה בשנת 1999 כסובסטרט לרצפטור GHSR, שהיה ידוע כגורם לשחרור הורמון גדילה, אך הופעל עד אז על ידי הקסטרופין, שהוא חומר סינתטי.
הכמות הגדולה ביותר של ההורמון מיוצרת בקיבה, ובאדם - בתאי P/D1, אך נמצא גם במוח- בהיפותלמוס ובהיפוקמפוס, בגונדות, בלבלב ועוד. ההורמון מתפקד הן באופן פראקריני, הן באופן אנדוקריני. 

לאחר חיתוך הפפטיד מתבצע עיבוד, הכולל למשל, חיבור של חומצת שומן לאחת מחומצות האמינו.

השפעות הגרלין, מלבד הפרשת הורמון הגדילה, קשורות לתיאבון, לספיגת מזון בעיכול, שינה ועוד השפעות שנחקרות.

מחקר ישראלי מצא כי חשיפה לשמש מעלה את ריכוז הגרלין ואת התיאבון אצל גברים, אך לא אצל נשים. התיאבון היה גבוה ב-22% באוגוסט לעומת ינואר. לטענת החוקרים, החשיפה לשמש מפעילה חלבון בשם p53, שגורם להפרשה מוגברת של גרלין. משערים שאצל נשים, הורמון האסטרוגן מעכב את התהליך. בנוסף נטען, כי גרלין הוא בעל תכונות אנטי-דלקתיות ומאט שחיקה של שרירי הלב. כמו כן הוא מגביר את הרגישות לאינסולין בחולי מחלות מטבוליות.

נמצא כי ההורמון אובסטטין, אשר לו השפעות הפוכות על התיאבון, נוצר מאותו הגן של הגרלין, המייצר פפטיד ארוך, שנחתך לשני ההורמונים.
ההורמון לפטין נחשב כאנטגוניסט לגרלין, לפחות בנוגע לתיאבון.

גרלין רצפטור
------------

הקולטן GHSR הוא החלבון המשמש כרצפטור לגרלין. הוא חוצה את ממברנת התא 7 פעמים, והוא מצומד לחלבון G. לגן יש גם צורת שחלוף אלטרנטיבי אשר פעילותו הביולוגית איננה ברורה.
הרצף הגנטי של הקולטן שמור יחסית באבולוציה, והשוני בין מינים שונים איננו גדול יחסית.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **גרלין** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **גרלין** |

* Parikh et al, Food-seeking behavior is triggered by skin ultraviolet exposure in males, Nature Metabolism, July 11 2022
* הערך "גרלין", באתר ויקירפואה
* גרלין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  החוקרים העלו את ההשערה, שצריכה מוגברת של קלוריות הייתה חשובה במסעות הצייד של גברים.
2. ↑  אתר למנויים בלבד עידו אפרתי, מחקר ישראלי מצא כי חשיפה לשמש מגבירה תיאבון אצל גברים, באתר הארץ, 12 ביולי 2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007539702105171
* LCCN: sh2004000537

 |
תחנה מדידת גובה המים בקוריהאשי
**נהר טוֹנֶה** (ביפנית: 利根川) הוא נהר בחבל קאנטו ביפן. אורכו 322 קילומטרים, דבר אשר הופך אותו לנהר השני באורכו ביפן, אחרי נהר שינאנו, והוא מנקז אזור בשטח של 16,840 קילומטרים רבועים, אגן הניקוז הגדול ביותר במדינה. הנהר מכונה גם "בּנדוֹ טארוֹ" (ביפנית: 坂東太郎), כאשר "בּנדוֹ" הוא כינוי מיושן לחבל קאנטו ו"טארו" הוא שם פופולרי לבן הבכור.

לעיתים מתייחסים אליו כאל אחד משלושת הנהרות הגדולים של יפן (השניים האחרים הם נהר יושינו בשיקוקו ונהר צ'יקוגו בקיושו).

גאוגרפיה
--------

מקור הנהר הוא בהר אומינקמי (大水上山), המשתרע על הגבול בין מחוזות גונמה וניאיגטה. במהלכו נשפכים אליו יובלים והוא נשפך לאוקיינוס השקט בעיר צ'ושי שבמחוז צ'יבה. הנהר אדו מתפצל מהנהר ונשפך למפרץ טוקיו. היובלים הראשיים של הנהר כוללים את הנהרות אגצומה, ואטרסה, קינוּ, אומוי וקוקאי.

היסטוריה
--------

הנהר היה ידוע פעם באופיו ההפכפך, ונתיבו השתנה בכל פעם שהתרחשו שיטפונות. כיום קשה לשרטט את נתיבו הקדום של הנהר.

במקור זרם הנהר למפרץ טוקיו, ויובלים כדוגמת הנהרות ואטרסה וקינוּ היו פעם מערכות נהרות עצמאיות. על מנת לאפשר תעבורה בנהר, ועל מנת למנוע שיטפונות, החל מפעל בנייה נרחב במאה ה-17, כשאזור קאנטו הפך למרכז הפוליטי של יפן. מסלולו הנוכחי של הנהר נקבע במהלך תקופת מייג'י. אגן הניקוז הרחב שלו הוא לכן בעיקר מלאכותי.

שימושי האדם
-----------

הנהר היה אמצעי תחבורה חשוב עד להופעת מסילת הברזל במאה ה-19. בנהר נעשה שימוש להובלת מוצרים מקומיים כמו רוטב סויה מצושי, אבל גם מוצרים מאזור טוהוקו, במטרה לחסוך זמן ולהימנע מהסיכון של שיט בים הפתוח.

כיום יש על הנהר מספר סכרים שנועדו לספק מים ליותר מ-30 מיליון התושבים באזור המטרופוליטני של טוקיו.

מינאקמי אונסן במחוז גונמה הוא מוצא הנהר טונה. במהלך תקופת הפשרת השלגים באביב, אפריל עד יוני, יש קטע בן 12 קילומטרים, הקרוי מומיג'יקיו, ובו שבעה אשדות בדרגה 3-4 (על פי סולם קושי הנהר הבינלאומי). הנהר הוא אחד האתרים הטובים ביותר ביפן לשיט קיאקים ורפטינג, והוא אירח את גביע העולם ברפטינג באביב 2007. הפשרת השלגים באביב מגבירה את כמות המים עד לדרגה קושי 4, אבל בקיץ הנהר שקט הרבה יותר ודרגת הקושי שלו יורדת ל-2.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טונה** בוויקישיתוף
* טונה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 00647734
* VIAF: 260260094
* WorldCat: viaf-260260094

 |
**איי המלכה אליזבת'** (באנגלית: **Queen Elizabeth Islands**; בצרפתית: **Îles de la Reine Élisabeth**; נקראו בעבר "איי פארי" או "ארכיפלג פארי") הם קבוצת האיים הצפוניים ביותר בארכיפלג הארקטי הקנדי, והם מחולקים בין הטריטוריות נונאווט והטריטוריות הצפון-מערביות, בצפון קנדה, הם גם המעבר הראשון שגילו בין האוקיינוס האטלנטי לבין האוקיינוס השקט.

היסטוריה
--------

הגילוי הראשון של האיים על ידי האירופיים התרחש כבר ב-1616. 

האיים לא התגלו ולא שורטטו במלואם עד למשלחות הבריטיות אל המעבר הצפון-מערבי ומאוחר יותר המגלים הנורווגים במאה התשע עשרה.

בשנת 1820 שט בין האיים מגלה הארצות באזור הארקטי סר ויליאם פארי, על סיפונה של ה-Hecla. בעקבות זאת, כונו כל האיים על שמו ארכיפלג פארי. ב-1953 עם הכתרתה של אליזבת השנייה כמלכת קנדה, כונו האיים על שמה "איי המלכה אליזבת" והשם איי פארו עבר לשמש רק את חלקו הדרומי והדרום מערבי של הארכיפלג.

גאוגרפיה
--------

שטח האיים הוא 419,061 קמ"ר. 

הארכיפלג מחולק לאזורים כדלהלן:

* האי אלסמיר – שהוא הצפוני ביותר והגדול ביותר מבין איי הארכיפלג; הוא האי העשירי בגודלו בעולם
* איי סברדרופ – האיים שממוקמים ממערב לאלסמיר ומצפון למפרץ הנורווגי;
* איי פארי – הכוללים את שאר האיים הדרומיים, המערביים יותר והצפוניים למצרים: לנקסטר (Lancaster Sound), בארו (Barrow Strait), ויקונט מלוויל (Viscount Melville Sound) ומקקלור.

מדרום למצרים (לנקסטר, ויקונט מלוויל ומקקלור) נמצאים שאר איי הארכיפלג הארקטי הקנדי.

בנוסף על האי אלסמיר כולל הארכיפלג איים נוספים מהגדולים בעולם, בהם האיים אקסל הייברג (Axel Heiberg), האי דבון (Devon isl; האי הלא-מיושב הגדול בעולם), האי מלוויל ואי הנסיך פטריק.

אוכלוסייה
---------

עם אוכלוסייה של פחות מ-400 נפש האיים קרובים להגדרה של לא מיושבים. ישנם רק שלושה מקומות של התיישבות קבועה על האיים. שניים מהם על האי קורנוואליס (Cornwallis Island) ואחד על האי אלסמיר. בנוסף ישנם עוד כמה נקודות קטנות המשמשות בעיקר כתחנות מחקר. ישנן נקודות המיושבות רק בחלק מעונות השנה וגם כאן ברוב המקרים מדובר בנקודות מחקר. בנוסף קיימת בארכיפלג תעשייה של קידוחי נפט.

מנהל
----

עד 1999 איי המלכה אליזבת' היו חלק ממחוז באפין בטריטוריות הצפון מערביות. עם הקמתה של טריטוריית נונאווט ב-1999 כל האזורים בארכיפלג שממזרח לקו אורך 110 מערב (110th meridian west) הפכו להיות חלק ממחוז קיקיקטלוק (Qikiqtaaluk Region) בטריטוריה החדשה, אזורים אלו היוו את חלקו הגדול של הארכיפלג. כל שאר האזורים נשארו בטריטוריות הצפון מערביות. האיים המרכזיים שנותרו במלואם בטריטוריות הצפון מערביות הם: אי הנסיך פטריק, אגלינטון ואמרלד. האיים מלוויל, המלך מקנזי ובורדן חולקו בין שתי הטריטוריות. 

מתחת לחלוקה לטריטוריות קיימת חלוקה אדמיניסטרטיבית לשני אזורים מוניציפליים. אזור אחד ששטחו 450 קמ"ר בלבד מהווה עשירית האחוז משטח הארכיפלג אולם הוא כולל את שני היישובים הגדולים יחסית שבאיים ולכן גם כמעט כל האוכלוסייה של האיים נכללת בתוכו. האזור השני כולל את רוב השטח אולם נכלל בו רק יישוב אחד שהוא למעשה תחנת מחקר המונה 5 אנשים בלבד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איי המלכה אליזבת** בוויקישיתוף
* איי המלכה אליזבת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4271742-5
* NKC: ge705000
* SUDOC: 179261002
* VIAF: 315144080
* WorldCat (עם VIAF): 315144080

 |
**גרגורי טאדה** (בצרפתית: **Grégory Tadé**; נולד ב-2 בספטמבר 1986) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת החלוץ.

קריירת מועדונים
---------------

טאדה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת אורבולט ספורט. בשנת 2006 חתם בפורפאר את'לטיק. ביולי 2007 חתם בסטראנר.

ב-24 בינואר 2009 חתם בקליידה מהליגה הסקוטית השנייה. בתום העונה שוחרר מהמועדון עקב בעיות כלכליות. בקיץ 2009 חתם בריית' רוברס בה היה שותף לאחת מעונות השיא של המועדון שהגיע לחצי גמר הגביע הסקוטי והעפיל לליגת העל הסקוטית.

בקיץ 2011 חתם באינברנס קלדוניאן ת'יסטל. ב-23 ביולי 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-0 למות'רוול. ב-27 באוגוסט 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-2 נגד קילמרנוק.

ביוני 2012 חתם בסט. ג'ונסטון. ב-26 ביולי 2012 ערך את הופעת הבכורה האירופית בתיקו 1-1 נגד אסקישהירספור במסגרת מוקדמות הליגה האירופית, במשחק זה גם כבש את השער לזכות קבוצתו.

ביוני 2013 עזב את סקוטלנד אחרי שבע שנים וחתם בקלוז' מליגת העל הרומנית. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש שני שערים בלבד ב-22 משחקי ליגה, אך עונת לאחר מכן כבש 18 שערים ב-27 משחקים וסיים כמלך שערי הליגה.

ב-13 ביולי 2015 טאדה חתם בסטיאווה בוקרשט תמורת חצי מיליון אירו. בסיום העונה זכה עם סטיאווה באליפות רומניה, התואר הקבוצתי הראשון בקריירה של טאדה.

ב-20 ביולי 2016 חתם בקטר מליגת העל הקטרית.

ב-14 באוגוסט 2017 חתם במכבי פתח תקווה מליגת העל. חמישה ימים לאחר מכן, טאדה ערך את הופעת הבכורה שלו בפתח תקווה בניצחון 1-2 נגד מ.ס. אשדוד. ב-16 בספטמבר 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-1 נגד עירוני קריית שמונה.

ב-12 בנובמבר 2018 חזר לרומניה וחתם בדינמו בוקרשט, אך שוחרר כעבור כחודשיים ללא ששיחק משחק ליגה אחד ונותר ללא קבוצה.

תארים
-----

סטיאווה בוקרשט
* ליגת העל הרומנית: 2015/2016

אישיים
* מלך שערי ליגת העל הרומנית: 2014/2015 (18 שערים)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  דור בלך, ‏יניב בריק וגרגורי טאדה חתמו במכבי פ"ת, באתר ערוץ הספורט, ‏14 באוגוסט 2017

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"גרגורי טאדה"**.
**סרבים** (בסרבית קירילית: **Срби**, בסרבית לטינית: **Srbi**) הם עם סלאבי דרומי, החי בעיקר בשטחי סרביה שהיא מדינת הלאום הסרבי וכן
ברפובליקה סרפסקה, חבל בעל שלטון עצמי בתוך בוסניה והרצגובינה ובמספר מדינות סמוכות שגם בהן הם נחשבים לקבוצה אוטוכטונית.

ריכוזי האוכלוסייה העיקריים הם באירופה המרכזית ובחבל הבלקן (דרום-מזרח אירופה), בין הרי הקרפטים להרי הבלקן במזרח והים האדריאטי במערב. בבלקן כולו מתגוררים כ-8.5 מיליון סרבים, מהם 6.2 מיליון בסרביה עצמה (2002).

מחוץ לבלקן קיימות קהילות גדולות של סרבים בגרמניה, שווייץ, אוסטריה, איטליה, צרפת, שוודיה וצפון אמריקה. הסרבים דוברים את השפה הסרבית שנקראה לפני פירוק יוגוסלביה בשם סרבו-קרואטית, והם בעיקרם נוצרים אורתודוקסים.

מקורם של הסרבים
---------------

מוצאם המדויק של השבטים הסרביים לפני ההגירה הגדולה של הסלאבים אינו ידוע בוודאות. שורש השם "סרבי" (Srbi) כנראה לא נובע מניב סלאבי עתיק. תאוריות שונות ניסו להסביר זאת על סמך מסמכים נדירים המעידים על נוכחות של עם באזור קווקז בתחילת המאה ה-1 לספירה, הנקרא "סרבוי". כמה חוקרים גורסים שהפרוטו-סרבים לא היו סלאבים, אלא ממקור סרמטי וקווקזי.

לפי תאוריה זו, הפרוטו-סרבים שלטו בעמים הסלאביים המקומיים לאחר הגירה מערבה, כנראה לכיוון טרנסקרפטיה (אוקראינה). במהלך זמן זה, הם "נטמעו" באוכלוסיית השבטים הסלאביים בהדרגה, עד שהשאירו רק את שמם לנתיניהם הסלאביים.

מפת ההגירות של הפרוטו-סרבים
בכל אופן, מה שבטוח, הוא שבין המאה ה-1 למאה ה-4, הפרוטו-סרבים עזבו את ארץ הסלאבים באוקראינה כדי להתיישב באזור מוראביה (היום בצ'כיה) ולוסאטיה (היום גרמניה), באזור הקרוי "סרביה הלבנה" (הלבן מסמל את המערב אצל הסלאבים). שם הם נשארו עד למאה ה-7, כאשר הקיסר הביזנטי הרקליוס גייס אותם כדי להדחיק את האווארים מחוץ לשטחי האימפריה הביזנטית, ובמהלך גיוס המוני זה הם הגיעו לארצות הבלקן וכבשו את האזור, שבו שוכנת מדינת סרביה של היום. אף-על-פי-כן, חלק מהפרוטו-סרבים נשארו ב"סרביה הלבנה", והצליחו לשמור על מורשתם עד היום כחלק מהקהילה הסורבית.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרבים** בוויקישיתוף
* סרבים, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  הלשכה המרכזית המרכזית לסטטיסטיקה של סרביה
2. ↑  CIA - The World Factbook - Bosnia and Herzegovina

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531754505171
* LCCN: sh85120206
* NARA: 10645338
* NDL: 00577267
* NKC: ph118098

 |
**גרגורי מרטנס** (בצרפתית: **Gregory Mertens**; ‏ 2 בפברואר 1991 – 30 באפריל 2015) היה כדורגלן בלגי ששיחק בעמדת הבלם בסרקל ברוז' ובלוקרן.

קריירת מועדונים
---------------

מרטנס נולד באנדרלכט שבבלגיה. בגיל 13 החל לשחק במחלקת הנוער של אנדרלכט, ובגיל 14 עבר למחלקת הנוער של דילביק ספורט. בשנת 2006 עבר למחלקת הנוער של גנט, ולקראת עונת 2011/2012 עבר למחלקת הנוער של סרקל ברוז' מליגת העל הבלגית.

ב-12 בפברואר 2011 ערך מרטנס את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-89 בהפסד 1-0 לאנדרלכט. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת ערך מרטנס 4 הופעות ליגה. ב-18 בפברואר 2012 הבקיע מרטנס את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-56 מפנדל בניצחון 3-2 על לוון במסגרת המחזור ה-26. בעונתו השנייה ערך 35 הופעות ליגה והבקיע שני שערים. בעונה וחצי הנוספות ששיחק במועדון הוסיף 34 הופעות ליגה ושני שערים.

ב-4 בינואר 2014 חתם מרטנס בלוקרן, גם היא מליגת העל הבלגית. ב-18 בינואר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-90 בניצחון 3-0 על סרקל ברוז' במסגרת המחזור ה-22 בליגה.

### מותו

ב-27 באפריל 2015 שיחק מרטנס במשחק בין קבוצות המילואים של לוקרן ושל ראסינג גנק. במהלך המשחק התמוטט כתוצאה מדום לב והובהל לבית החולים, שם שהה בתרדמת. ב-30 באפריל נפטר מרטנס.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**לשונון פסיפי** (שם מדעי: *Hippoglossus stenolepis*) הוא מין של דג מהסוג לשונון (*Hippoglossus*) ממשפחת השְׁטַחְנוּנִיִּים.

מאפיינים
--------

הלשונון הוא אחד מהסוליתאים הגדולים בעולם ויכול לעלות לעיתים על 230 ק"ג ועל אורך 2.3 מ'. גודלו של הלשונון אינו קבוע ובדרך כלל מושפע מכמות המזון שהלשונון מצליח למצוא. דג זה הוא דג מאכל מבוקש.

הוא מצוי בצפון האוקיינוס השקט במדפי החוף ובים ברינג ומגיע גם לאמריקה ממפרץ אלסקה לקנדה ובוושינגטון, אורגון וקליפורניה. דג זה מצוי בקרבה לקרקעית והוא שטוח ומסווה את עצמו בחול. שתי עיניו נמצאות מעל החול ועוזרות לו למצוא טרף ואויבים. ברגע שהוא מוצא טרף קרוב הוא שואב אותו במהירות עם הפה הענקי. הוא ניזון מדגים שונים כמו בקלאים, סרדינים, סלמון, צלופחוליים ודגים אחרים מסדרת הסוליתאים, תמנונאים, דיונונים וחסילונים שונים.

הסוליתאים מתרבים בחורף בין דצמבר לפברואר ומשריצים ביצים רבות לתוך הים בעומק 180–450 מ', שם יש פחות טורפים. עדיין מעט מאוד לשונונים צעירים מגיעים לבגרות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לשונון פסיפי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555852805171

 |


1. ↑  לשונון פסיפי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**ורוניקה** (בספרדית: **Verónica**) הוא סרט אימה על-טבעי ספרדי, אשר בוים על ידי פאקו פלאזה, הופק על ידי אנריקה לופז לאבין, הוסרט על ידי פרננדו נבארו ונערך על ידי מרטי רוקה. השחקנית הראשית בסרט היא סנדרה אסקנה, שמגלמת את דמותה של ורוניקה, עליה מתבסס הסרט.

הסרט יצא לאקרנים ב-25 באוגוסט 2017. הסרט היה זמין לצפייה בנטפליקס.

עלילה
-----

הסרט נפתח בשנת 1991 באמצע הדברים, כאשר שירותי החירום נענו לקריאה של נערה צעירה. היא נשמעת מבוהלת וצורחת על אחיה אנטוניטו עד שהשיחה מתנתקת. לאחר מכן, הסרט חוזר בזמן שלושה ימים לפני כן. ורוניקה היא ילדה בת 15 המתגוררת עם אמה ושלושת אחיה בדירה ברובע הפועלים בוולקאס, מדריד. אביהם נפטר לאחרונה ואמם עובדת שעות ארוכות בבר כדי לפרנס את המשפחה, תוך שהיא הותירה את ורוניקה כאחראית על אחיה הקטנים: התאומים לוסיה ואירן ואנטוניטו. ביום ליקוי החמה הסביר המורה של ורוניקה בבית הספר כיצד כמה תרבויות עתיקות השתמשו בליקויי החמה כדי לזמן רוחות אפלות.

בזמן שבית הספר מתכנס על הגג כדי לצפות בליקוי החמה, ורוניקה, חברתה רוזה וחברתם לכיתה דיאנה נכנסות למרתף כדי לערוך סיאנס באמצעות לוח ויג'י.

שחקנים
------

* סנדרה אסקנה – ורוניקה
* ברונה גונזלס – לוסיה
* קלאודיה פלאסר – איירין
* איבן צ'אברו – אנטוניטו
* אנה טורנט – אנה
* קונסואלו טרוחיו – הרמנה מורטה
* סוניה אלמרצ'ה
* מארו ואלדווילסו
* לטיסיה דולרה
* אנג'לה פאביאן – רוזה
* סמואל רומרו
* קרלה קמברה – דיאנה

השראה
-----

הסרט נכתב בהשראתה של אסטפניה גוטיירז לזרו (1973–1991) שסבלה על פי הדיווחים מהזיות והתקפים לאחר שביצעה את סיאנס בבית ספרה במדריד, כדי לנסות ליצור קשר עם החבר המנוח של חברתה שנפטר חצי שנה קודם לכן. סיבת המוות המדויקת שלה נותרה בגדר תעלומה. על פי החשדות, ביתה הפך לרדוף אחרי מותה על פי מגזין המוזיקה הבריטי *NME*. המגזין האמריקאי ניוזוויק, פרסם הצהרה על הסרט גם כן ולמרות שמאמין שהמקרה אמיתי, הוא השווה את האירוע לתופעה דומה ומוכרת בשם אימה באמטוויל.

קישורים חיצוניים
----------------

* "ורוניקה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ורוניקה", באתר נטפליקס
* "ורוניקה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "ורוניקה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Verónica (2017) - Financial Information, The Numbers
2. 1 2 3  ‘Veronica’: Film Review | Hollywood Reporter, www.hollywoodreporter.com
3. ↑  Veronica | Netflix, www.netflix.com (באנגלית)
4. ↑  Is Veronica a true story? The real-life inspiration behind the horror film, NME Music News, Reviews, Videos, Galleries, Tickets and Blogs | NME.COM, ‏2018-03-05 (באנגלית)
**קלווזאורוס** (שם מדעי: ***Callovosaurus***) הוא סוג של דינוזאור שחי בתקופת היורה התיכון, לפני 163 מיליון שנה. הוא התגלה בחפירות באנגליה ותואר ב-1980 בידי פטר גלטון (אנ'), כשמשמעות שמו הוא: "לטאה מהקלובאן (אנ')" - התור הראשון של היורה העליון, אליו תוארך. דינוזאור זה היה קרוב משפחה של הדריוזאורוס.

מהקלווזאורוס התגלתה רק פיסת עצם ירך באורך 28 ס"מ. על פי הערכות הגיע בעליה לאורך של 2.5 מטרים והיה יצור זריז שהשתמש ברגליו על מנת לברוח מטורפים. להערכת מספר מדענים, היה הקלווזאורוס יצור רזה שדמה לדריוזאורוס ואולי גם להיפסילופודון, שחי מאוחר יותר. מדענים אחרים חושבים שדמה לקמפטוזאורוס והיה מאבותיו של האיגואנודון. ייתכן והיו לקלווזאורוס נוצות בקצה גופו ובזנבו.

ככל הנראה היה הקלווזאורוס דינוזאור צמחוני שחי בלהקות גדולות.

בסלעים בהם נמצא המאובן המשויך לקלווזאורוס התגלו בעיקר זוחלים ימיים מקבוצת הפלזיוזאוריה, דמויי-תנינאים וכן פטרוזאורים, דינוזאורים משוריינים הקרובים לסטגוזאורוס ולאנקילוזאורוס וכמה זאורופודים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלווזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**סופוצ'קיניה** (בבלארוסית: **Сапоцкін**, ספוצקין; בפולנית: **Sopoćkinie**; ברוסית: **Сопоцкин**, סופוצקין) היא עיירה במחוז גרודנו שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

לסופוצ'קיניה הוענקו זכויות עיר בשנת 1560. בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכלל היישוב בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכלל בתחום פולין הקונגרסאית.

לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

יהודי סופוצ'קיניה
-----------------

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-900 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית ענפה. עם כיבוש האזור בידי הצבא האדום בספטמבר 1939 נאסרה פעילות זו, ובתים של יהודים ביישוב הוחרמו, תוך גירוש יהודים אמידים לסיביר. בתקופה הסובייטית הסבו השלטונות את בית המדרש בעיירה למקום בילוי.

ב-22 ביוני 1941, תחילת מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים לאחר הפצצות כבדות, בהן נהרגו יהודים רבים. בימים הראשונים לכיבוש רצחו הגרמנים את רב הקהילה, מרדכי אליהו רבינוביץ', ובכירים נוספים בקהילה, וגייסו את יהודי היישוב לעבודות כפייה. בדצמבר 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו בן בניין אחד שהוקם בה, בו הצפיפות הייתה רבה.

ב-1 בנובמבר 1942 הועברו כל יהודי העיירה למחנה קלבסין הסמוך לגרודנו, אשר ב-19 בדצמבר 1942 נרצחו אחרוני יושביו. כמה חודשים לאחר האקציה בעיירה נתגלה בה ילד יהודי כבן שבע, אשר הסתתר בין הריסות הגטו. ילד זה נכפת בידי הגרמנים בחוטי תיל, והושלך למדורה בעודו חי לעיני קהל מקומי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סופוצ'קיניה** בוויקישיתוף
* סופוצ'קיניה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* סופוצ'קיניה (Sopoćkinie), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* "סופוצ'קיניה", באתר השטעטל הווירטואלי
* לאורה קרגו, סופוצ'קיניה, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק A, עמ' 959–961), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
**דורון עזורי** (נולד ב-1961) הוא מעצב ישראלי, חבר אגודת המעצבים הגרפיים.

ביוגרפיה והשכלה
---------------

יליד תל אביב-יפו ולמד בגימנסיה הרצליה. את שירותו הצבאי עשה בחטיבת הצנחנים ובמה"ד היסטוריה. סיים בהצטיינות את המחלקה לתקשורת חזותית ב"בצלאל" (B.A). למד ב "האוניברסיטה העברית" בחוגים לפילוסופיה ולתולדות האומנות. זכה במלגת לימודים מטעם ממשלת איטליה, במסגרתה התמחה בעיצוב ורסטורציה ב - Accademia di Belle Arti di Brera וסיים תואר שני בעיצוב (M.A)[דרוש מקור].

עם חזרתו ארצה עבד במשרדי פרסום שונים, ביניהם ברוך נאה strategic design. במשרד זה עיצב יחד עם ברוך נאה, בין היתר, את האריזות לחלב "תנובה" (אריזת המשבצות) ו"זוגלובק". בהמשך, הקים וניהל את מחלקת העיצוב Btl במשרד הפרסום שלמור-אבנון-עמיחי. במסגרתה, עיצב לוגו ל"רשת גימל" עם הפיכתה לתחנה המשדרת מוזיקה ישראלית בעברית בלבד ("רק מוזיקה ישראלית"), מיתג את "סיטי בנק ישראל", "AIG" ו"לייף סטייל" לחברת "סופר-פארם".

בשנת 2002 ייסד את NewDesign Graphics Ltd, משרד לעיצוב המתמחה בתקשורת חזותית, מיתוג ואריזות ומשמש כמנהלה. במסגרתה עיצב בין היתר אריזות ל"קלגרון", מיתוג ל"וריפון", עיצובים למועדונים שונים של תשלובת "ישראכרט", "אמריקן אקספרס", התזמורת הסימפונית ראשון לציון, "ההוצאה לאור של לשכת עורכי הדין בישראל" ו"רויאלטי תכשיטים". 

כתרומה לקהילה, מעצבת NewDesign Graphics Ltd פרטי עיצוב לבית איזי שפירא בהתנדבות.

חבר "אגודת המעצבים הגרפיים בישראל" שנוסדה בשנת 1935.

גלריה מקוונת לאמנות
-------------------

דורון משמש יועץ אמנותי לאספנים, מתמחה בפורטרטים מיניאטוריים מהמאות ה-17-19 ומחזיק באוסף הגדול הידוע מעבודותיו של האמן הגרמני (Xaver Franz Milz (1765-1833.[דרוש מקור]
כמו כן, בעלים של גלריה מקוונת לאמנות - ImportantMiniatures.com הכוללת אוספי מיניאטורות נדירים שנרכשו על ידו בבתי מכירות ואוספים פרטיים ברחבי העולם וסקירה על תולדות המיניאטורות בין השנים 1450–1789.

תערוכות ופרסים
--------------

במהלך לימודיו ב"בצלאל" הוענקו לו פרסי הצטיינות שונים, ביניהם "פרס סנדברג" לשנת 1988 זכה פעמיים במלגות מטעם קרן התרבות אמריקה ישראל (1989–1988) והציג מעבודותיו ב"ביתן הלנה רובינשטיין" בתערוכה משותפת לזוכי המלגה.

### תערוכות נוספות בחו"ל

* איטליה – תערוכת יחיד בגלריה N.o.a במילאנו (1994).
* תערוכת יחיד בגלריה "Katinka Prini – "Chisel" בג'נובה (1995).
* תערוכת אמנים משותפת מטעם עיריית טורינו (1995) בגלריה Valabrega.
* מיצג משותף עם האמנית האיטלקייה Laura Fusco בטורינו (1995).
* השתתפות בתערוכה בינלאומית לאמנות, טורינו: (Artissima" - INTERNAZIONALE D'ARTE CONTEMPORANEA (1996"
* יוצג על ידי Lois de la Haba Agency, ניו יורק. עבודותיו נמכרות בתערוכות אמנות ברחבי העולם.

קידום קהילת הלהט"ב
------------------

יחד עם בן זוגו לשעבר, יואב, וחבריהם פרופ' עוזי אבן וד"ר עמית קמה, היו בין הראשונים שמיסדו את יחסיהם בחתונה בקנדה ובכך סללו את הדרך לרבים בקהילת הלהט"ב. כמו כן, שימש פעיל בקו הקשב "יש עם מי לדבר" של אגודת הלהט"ב.

קישורים חיצוניים
----------------

* "תולה שירים על חבל כביסה", בלוג של דורון עזורי, בנושא שירה עברית עכשווית
* כרטיס הביקור של דורון עזורי וכתבה עיתונאית על פועלו באתר Show My Work. Art & Design Center
* ארטיפקט - בלוג בנושא אמנות, עיצוב וארכיטקטורה
* טור בנושא אמנות באתר DE:NOISE

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר האינטרנט של "בצלאל" - מחלקות ותארים - פרס סנדברג
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכשות, צמח טפיל. אם התכוונתם לכשותנית, הצמח שהוא מרכיב בייצור הבירה, ראו כשותנית.

**כְּשׁוּת** (שם מדעי: ***Cuscuta***) הוא סוג צמחים ממשפחת החבלבליים, המונה כ-170 מינים שהם צמחים טפיליים.

השם העברי
---------

בתעשיית הבירה מבלבלים לא פעם בין ה**כְּשׁוּת** לבין ה**כְּשׁוּתָנִית** - שהם צמחים נפרדים. הכשותנית היא המשמשת כרכיב בייצור הבירה. ב-1930 האקדמיה ללשון העברית טבעה את המושג **כָּשׁוּת** לציון רכיב זה, אך ב-1998 אימצה את המונח **כְּשׁוּתָנִית**.

בספרות חז"ל מוזכר הכשות בשמו הארמי "כשותא", פעמים הכוונה ל**כְּשׁוּת** (שבת קז:) ופעמים שהכוונה ל**כְּשׁוּתָנִית** (מועד קטן יב:).

תיאור
-----

מיני הכשות הם עשבים חד-שנתיים או רב-שנתיים, חסרי כלורופיל וחסרי עלים ושורשים. לגבעולים צורה גלילית והם נכרכים על ענפי צמחים אחרים, תוך שהם מפתחים איברי מציצה המגיעים עד לשיפה של הפונדקאי ומקבלים חומרים אורגניים הדרושים לקיומם. הפרחים קטנים, ערוכים בקרקפות, דו-מיניים ולהם עטיף כפול, 4-5 עלי-גביע, כותרת דמוית פעמון שהיא בעלת 4-5 אונות, אבקנים המצויים כמספר עלי-הכותרת ושחלה בת 2 מגורות.

ההאבקה נעשית על ידי חרקים הניזונים מצוף הכשות. פרי הכשות הוא הֶלְקֵט המכיל זרע אחד עד ארבעה והוא נפתח על ידי קרע המצוי בו. הזרעים נובטים על הקרקע והם חסרי פסיג. שורשון קצר מחבר את הצמח הצעיר לאדמה והוא צומח תוך "גישוש" אחרי צמח אחר. לאחר שהוא נתקל בצמח, הוא כורך סביב הצמח את איברי-המציצה. לאחר-מכן השורשון הצעיר מתייבש והכשות מאבדת את הקשר לאדמה והופכת להיות טפילה על צמח אחר, פונדקאי.

הכשות היא צמח שעלול להזיק לגידולים חקלאיים ולגרום נזק לצמחים מסוימים. כיום נהוג לברור את זרעי הצמחים לפני שתילתם כדי למנוע הפצה של הכשות, שכן היא מוסיפה לגדול גם כאשר הפונדקאי נעקר. לכן, הדרך היחידה להפסיק את התפשטות הכשות היא באמצעות הצתת שרפה בשדה.

מינים בולטים
------------

* **כשות השדות** (*Cuscuta campestris*). מוצאה באמריקה הצפונית. לאחר מלחמת העולם הראשונה התפשטה במהירות בארץ ישראל. נחשבת למרפאת בעיות בדרכי-העיכול והשתן ברפואה הערבית העממית.
* **כשות גסה** (*Cuscuta monogyna*).
* **כשות קוטשי** (*Cuscuta kotschyana*).
* **כשות בבלית** (*Cuscuta babylonica*).
* **כשות העוקצים** (*Cuscuta pedicellata*).
* **כשות כנרות** (*Cuscuta gennesaretana*).
* **כשות ארץ-ישראלית** (*Cuscuta palaestina*).
* **כשות הגליל** (*Cuscuta approximata*).
* **כשות שטוחת פרחים** (*Cuscuta planiflora*).
* **כשות הקורנית** (*Cuscuta epithymum*). נפוצה בשטחים נטושים ולא מיושבים.
* **כשות קצרת עלי** (*Cuscuta brevistyla*). נפוצה בארץ ישראל, מזיקה קשה של צמחי-תרבות. נקראת גם **כשות אייג**
* **כשות הפשתה** (*Cuscuta epilinum*). מוצאה באירופה, התפשטה במהירות בארץ ישראל.
* **כשות התלתן** (*Cuscuta trifolii*). מזיקה קשה של צמחי-תרבות

* כשות הקורנית בפריחהכשות הקורנית בפריחה
* כשות השדותכשות השדות
* כשות שטוחת פרחיםכשות שטוחת פרחים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כשות** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* צמחיית ישראל ברשת
* Tropicos
 |

* כשות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  המונח במילוני האקדמיה | מונחי האקדמיה, באתר terms.hebrew-academy.org.il

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph361970

 |
**קלווריה** (בליטאית: **Kalvarijos savivaldybė**, להאזנה (מידע • עזרה)) הוא אחד מ-60 מחוזות משנה של ליטא. מחוז המשנה נמצא בשטח סובאלקיה ההיסטורית ומבחינה מנהלית הוא מחוז משנה של מחוז מריאמפולה. 

מחוז-משנה קלווריה משתרע על פני 1,259 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה בשנת 2014, 11,635 תושבים. העיירה קלווריה היא הגדולה ביותר במחוז-המשנה, ומשמשת כמרכז המנהלי שלו.

היסטוריה מנהלית
---------------

מחוז-משנה קלווריה הוקם בשנת 1999 במסגרת רפורמה בחלוקה המנהלית של ליטא שנערכה באותה שנה, והוא מורכב משטחים היסטוריים של מחוזות המשנה מריאמפולה ווילקובישק.

דמוגרפיה
--------

מספר תושבי מחוז-המשנה קלווריה נמצא בירידה מתמדת מאז הקמתו: ב-2001 נמנו בו 13,883 איש; ב-2005 נמנו בו 13,492 איש; ב-2011 נמנו בו 12,012 איש; ב-2012 נמנו בו 11,921 איש; ב-2013 נמנו בו 11,777 איש; וב-2014 נמנו בו 11,635 איש.

יישובים
-------

במחוז המשנה עיירה אחת: עיירת המחוז קלווריה, ו-172 כפרים קטנים וחוות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלווריה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קלווריה (בליטאית)
* נתונים על מחוז-המשנה באתר ממשלתי ליטאי (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 0381 689X

 |
**יוהנס אוקכם** (בפלמית: **Johannes Ockeghem**;‏ 1410? – 1497) היה מחשובי המלחינים בדור השני של האסכולה הפרנקו-פלמית.

אוקכם נחשב למלחין החשוב ביותר בין גיום דופאי וז'וסקן דה פרה, והיה למוזיקאי המפורסם ביותר ברחבי אירופה במחצית השנייה של המאה החמש עשרה.

ביוגרפיה
--------

תאריך לידתו שנוי במחלוקת, במקורות שונים הוא מתוארך לשנת 1410 ובאחרים עד שנת 1430.  

מחקרים אחרונים קובעים, כי אוקכם נולד בסיינט-חיסליין (כיום סן-גיסלן בוולוניה), אולם ביוגרפיות מוקדמות קובעות שנולד או בעיר שעל שמה נקרא או בדנדרמונדה, בדרום פלנדריה.  

כרוב מלחיני התקופה, החל אוקכם את דרכו המוזיקלית כנער מקהלה. התיעוד הראשון של פעילותו המוזיקלית מגיע מן הקתדרלה של אנטוורפן, שם הועסק בשנים 1443 ו-1444. בין השנים 1446 ו-1448 הועסק אוקכם על ידי שארל הראשון, דוכס בורגונדיה. בשנת 1452 עבר לפריז לכהן כמנהל מוזיקלי של מקהלת הקפלה בחצר המלכים שארל השביעי ולואי האחד עשר. הוא שב לצרפת ומת בטור, זאת לאחר שמילא משימה דיפלומטית בספרד, לארגן את חתונתה של איזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה.

מוזיקה והשפעה
-------------

אוקכם לא היה מהפכן ביצירתו, אך לא נטה גם ליתר-שמרנות והשכיל למזג התפתחויות חדשות ביצירותיו. מאפיינת אותו פרישה רחבה של המלודיות בקווים ארוכים ומרחפים, שאותם מיקם במקרים רבים בכל הקולות ולא רק בקול אחד, כפי שהיה מקובל במוטטים של המאה ה-14. כדי לקדם את זרימת הקווים עתירי הקישוטים שיצר, העדיף לכתוב לארבעה קולות במקום לשלושה, וכן הרבה להשתמש במשלב הבס, בניגוד לדופאי ובני דורו, שבחרו להרחיב את המנעד הקולי כלפי מעלה.

מעט מאוד מיצירותיו שרדו - 14 מיסות (אחת מהן רקוויאם, ראו: רקוויאם (אוקכם)), תפילת קרדו נפרדת, 5 מוטטים וכ-21 שנסונים.

אוקכם היה מפורסם מאוד באירופה בזכות המוזיקה המרשימה שלו ושליטתו הטכנית הפנומנאלית, המודגמת בבירור ב'מיסה פרולטיונום', וכן היה בעל השפעה מוזיקלית מכרעת על ז'וסקן דה פרה, שלימים כתב מוטט להנצחתו (נימפות היער).

אוקכם, שהיה מפורסם כזמר בס, נבדל משאר מלחיני האסכולה הנדרלאנדית עקב שימושו בבס אקטיבי, הן בריתמיות והן במנעד.

ראו גם
------

* נימפות היער

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוהנס אוקכם** בוויקישיתוף

* יוהנס אוקכם, באתר אייטונס (באנגלית)
* יוהנס אוקכם, באתר ספוטיפיי
* יוהנס אוקכם, באתר Last.fm (באנגלית)
* יוהנס אוקכם, באתר AllMusic (באנגלית)
* יוהנס אוקכם, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* יוהנס אוקכם, באתר דיזר
* יוהנס אוקכם, באתר Discogs (באנגלית)
* יוהנס אוקכם, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* יוהנס אוקכם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ג'ון סטנלי, "מוזיקה קלאסית", עמ' 54
2. ↑  סטנלי, שם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266164105171
* BNE: XX1090097
* BnF: cb13997568p (data)
* CANTIC: a11957190
* CiNii: DA06780172
* GND: 118735926
* ICCU: LO1V153877
* ISNI: 0000 0004 4916 2430
* LCCN: n79127798
* LNB: 000053615
* MusicBrainz: 614358f7-a30d-40c0-b9fe-659c1612410d
* NDL: 00962914
* NKC: ola2002150815
* NLA: 59899474
* NLP: A20990923
* NTA: 070857504
* RERO: 02-A003651552
* SELIBR: 212041
* SNAC: w60v9fdm
* SUDOC: 029951801
* Trove: 1037234
* VcBA: 495/196929
* VIAF: 22150988
* WorldCat: lccn-n79127798

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
הרב **יוסף יגודה** (נולד בשנת 1959) הוא אב בית דין בבית הדין הרבני בחיפה.

ביוגרפיה
--------

נולד בישראל בשנת  תש"כ. למד "במדרשית נעם" בפרדס חנה.

בשנת תשל"ח - 1978 החל ללמוד בישיבת הסדר "כרם ביבנה" ובכולל של הישיבה במסגרת ההסדר שירת בשריון והשתתף בקרב סולטן יעקוב.

למד דיינות בכולל פסגות מכון גבוה להוראה ודיינות במשך 9 שנים.

בשנים תשנ"ד - תשס"ז שימש ר"מ בישיבת ההסדר במעלות.

בשנת תשנ"ג - 1993 קיבל כושר לשמש רב עיר מהרבנות הראשית. בעל תעודת הוראה.

הקים בית דין לממונות בצפת ובמעלות-תרשיחא. מכהן כרב בית כנסת "רמב"ם" בקהילה הדתית במעלות.

ב- 29 באוקטובר 2007 התמנה לכהן כדיין בבית הדין הרבני בחיפה. כמו כן שימש כדיין גם בבתי הדין הרבניים צפת וטבריה.

ב- 25 באוקטובר 2015 התמנה לכהן כאב בית הדין הרבני בחיפה.

נשוי ומתגורר במעלות-תרשיחא.

היתר עגונה על ידי זיכוי גט
--------------------------

הרב יוסף יגודה הוא אחד מכותבי פסק הדין התקדימי בשנת 2014 שהתיר עגונה שבעלה שכב שבע שנים ללא הכרה וללא שינוי במצבו במצב 'צמח', באמצעות "זיכוי גט", שעוקף את התנאי ההכרחי בכל גט והוא ששני בני הזוג ירצו בפירוק הנישואים ביניהם מתוך מודעות ומרצונם. במקרה הזה, בית הדין שם עצמו כשליח מטעם הבעל, שאינו מודע לנעשה סביבו, והתיר לאשה להינשא לאחר, הכל בהסכמת בני משפחת הבעל. אב בית הדין באותו פסק היה הרב אוריאל לביא.

קישורים חיצוניים
----------------

* פסקי דין מבית הדין הרבני בחיפה
* פסקי דין מבית הרבני בטבריה
* פסקי דין מבית הדין הרבני בצפת

הערות שוליים
------------

1. ↑  פסק הדין היתר עגונה שבעלה צמח
השוואה בין גובה היוהרה (מוגדר כהבדל בין גובה השיא לגובה רצפת הקומה העליונה המאוישת הגבוהה ביותר) של כמה מבנים שהיו הגבוהים בעולם
**גובה היוהרה** (Vanity height) מוגדר על ידי המועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירוני (CTBUH) כהפרש הגובה בין החלק הגבוה ביותר של גורד שחקים לקומה הגבוהה ביותר הנמצאת בשימוש (לרוב מצפה כוכבים, משרד, מסעדה, קומה מסחרית/סיפון תצפית או מלון/מגורים). מכיוון ש- CTBUH מדרג את הבניינים הגבוהים בעולם לפי גובהם עד לשיא, מספר מבנים נראים גבוהים יותר בדירוג מאשר בדרך כלל בגלל צריחים ארוכים במיוחד. 

המחלוקת החלה כאשר מגדלי פטרונס הוכתרו בתואר המבנים הגבוהים בעולם בשנת 1998, אף על פי שהגג שלהם היה נמוך ב-63.4 מטרים מזה של מגדל ויליס, שאחז בתואר עד אז, כך שהם זכו בתואר הנחשק בזכות הצריחים שבראשם. האוחז בתואר הנוכחי, בורג' ח'ליפה שבדובאי, איחוד האמירויות הערביות, מתנשא רשמית לגובה של 828 מטרים, אך הקומה הגבוהה ביותר המוציה בשימוש יום-יומי ממוקמת בגובה 585 מטרים מעל פני הקרקע. לכן, גובה היוהרה שלו מוגדר להיות 244 מטר, או 29% מגובה הבניין הכולל. ללא תוספת גובה זאת, הבניין עדיין היה אוחז בתואר הגבוה בעולם, אך בהפרש של שני מטרים בלבד מהבא בתור אחריו, מגדל שאנגחאי שבסין. 

מגדל ג'דה שבסעודיה, המועמד המוביל להדחת הבורג' חליפה מתואר הבניין הגבוה בעולם, צפוי להיתמר לגובה של מעל 1,000 מטרים, אך הקומה הגבוהה ביותר שלו צפויה להיות ממוקמת בגובה של 630 מטרים מעל פני הקרקע. המשמעות היא ש 370 המטרים העליונים (שווה ערך לבניין בן 85 קומות), או 37% מגובה הבניין הכולל אינם יהיו ניתנים לשימוש. כאשר גובה היוהרה אינו נכלל, התקדמות הגובה של הבניינים הגבוהים בעולם נראית צנועה בהרבה בהשוואה.

ה-CTBUH דורש כי גובה היוהרה של המבנה יהווה פחות מ 50% מהגובה הכולל של המבנה כדי שיוגדר כ"בניין". אחרת, הוא נחשב למגדל תקשורת ואינו כשיר לדירוג.

ראו גם
------

* גורדי השחקים הגבוהים בעולם

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Vanity height: the Empty Space in Today's Tallest, Ctbuh.org(הקישור אינו פעיל, 10 במרץ 2021)
2. ↑  Warnes, Sophie (2017-02-03). "Vanity height: how much space in skyscrapers is unoccupiable?". *the Guardian* (באנגלית). נבדק ב-2018-04-04.
3. ↑
4. ↑  "Vanity Height: How Much of a Skyscraper is Usable Space?". *ArchDaily* (באנגלית אמריקאית). 2013-09-06. נבדק ב-2018-04-04.
**יוהנס הווליוס** או **יאן הווליוש** (בלטינית: **Johannes Hevelius**, בפולנית: **Jan Heweliusz‏;** 28 בינואר 1611 - 28 בינואר 1687) היה אסטרונום פולני וכן חבר מועצת העיר גדנסק, אז חלק מהאיחוד הפולני-ליטאי.

כאסטרונום נחשב הווליוס כמייסד תחום המיפוי הטופוגרפי של הירח. כמו כן עסק במיפוי שמי הלילה והגדיר 10 קבוצות כוכבים חדשות, מהן 7 נמצאות בשימוש האיגוד האסטרונומי הבינלאומי, וגילה את קיומו של מירה - הכוכב המשתנה הראשון שזוהה ככזה.

ביוגרפיה
--------

הווליוס נולד בשנת 1611 בעיר גדנסק למשפחת מבשלי בירה ממוצא בוהמי. עם סיום בית הספר בשנת 1630 הוא למד פילוסופיה של המשפט בעיר ליידן ולאחר מכן נדד באנגליה ובצרפת עד שבשנת 1634 חזר לגדנסק והשתקע בה. שנה לאחר מכן הוא התחתן עם קתרינה רבשקה שגרה בשכנות אליו ובשנה שאחריה הצטרף לגילדת מבשלי הבירה, שבראשה עמד משנת 1643. משנת 1651 היה גם חבר במועצת העיר גדנסק. בשנת 1662 נפטרה אשתו ובשנה שאחריה הוא נישא בשנית לאליזבת קופמן שנחשבת לאחת מהאסטרונומיות הראשונות וגם הוציאה לאור חלק מספריו לאחר מותו בשנת 1687.

הישגים מדעיים
-------------

החל משנת 1639 עסק הווליוס במחקר אסטרונומי. לשם כך בנה על גג ביתו מצפה שכלל טלסקופ, אותו תכנן ובנה בעצמו. בשנים 1641–1647 הוא התמקד בחקירת השמש והירח - הוא תיעד את כתמי השמש, מיפה את פני הירח וגילה את תנועת הליברציה שלו. בשנת 1647 הוא פרסם את תוצאות מחקריו על הירח בספר Selenographia, sive Lunae descriptio אותו הקדיש למלך האיחוד הפולני-ליטאי ולאדיסלב הרביעי ושהקנה לו פרסום רב בקרב מדעני התקופה.

מפת הירח של הווליוס
בשנים שלאחר מכן הוא עסק במיפוי של שמי הלילה, גילה ארבעה שביטים בשנים 1651, 1661, 1672 ו-1677 שמחישוב מסלוליהם הגיע למסקנה ששביטים יכולים לנוע במסלולים פרבוליים סביב השמש. בשל תרומתו למדע הוא צורף בשנת 1664 כחבר הפולני הראשון בחברה המלכותית ובשנת 1678 זכה לביקור מלכותי של מלך פולין יאן סובייסקי.

ב-26 בספטמבר 1679 פרצה שרפה שכילתה את מצפה הכוכבים של הווליוס על כל הציוד והספרים שהיו בו. הוא שיקם את המצפה תוך זמן קצר וקרא את קבוצת הכוכבים סקסטנט לזכר הציוד שאבד לו. חוץ מקבוצה זו, הווליוס גם הגדיר את הקבוצות כלבי ציד, לטאה, אריה קטן, לינקס, שועלון ומגן שנקרא במקור "מגן סובייסקי" לציון הניצחון של יאן סובייסקי בשנת 1683 על הטורקים בקרב וינה.

אנדרטת זיכרון ליוהנס הווליוס בגדנסק

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוהנס הווליוס** בוויקישיתוף

* יוהנס הווליוס, באתר MacTutor (באנגלית)
* יוהנס הווליוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* יוהנס הווליוס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262673805171
* BIBSYS: 2119139
* BNE: XX5477604
* BnF: cb121054498 (data)
* CANTIC: a11300097
* CiNii: DA07215173
* GND: 119431416
* ISNI: 0000 0001 1770 1928
* LCCN: n80117341
* NKC: xx0070228
* NLA: 36000095
* NLP: A11792747
* NSK: 000332017
* NTA: 070327572
* RERO: 02-A012518609
* RKD: 38188
* SELIBR: 60776
* SNAC: w69p363g
* SUDOC: 067058566
* Trove: 1179225
* ULAN: 500060423
* VcBA: 495/177421
* VIAF: 73883445
* WorldCat: lccn-n80117341

 |