מכריכת המחזה
**בית ספר לנשים** (בצרפתית: **L'École des femmes**) היא קומדיה שנכתבה על ידי המחזאי מולייר והועלתה על הבמה ב־1662.

סיכום קריאת המחזה
-----------------

### מערכה ראשונה

ארנולף וידידו כריזאלד משוחחים על כך שארנולף נהנה לגלות שחיי משפחה נהרסים וללעוג לאיד לצרתו של גבר שאשתו בוגדת בו. כריזאלד אומר לו שהוא (ארנולף), יום אחד עלול ליפול בפח התמימות ולהיות מושא לצחוק ולעג. אגנס (הגייה בצרפתית: אַַנְיֵיס), האישה שחיה אצל ארנולף, היא אישה תמימה, צנועה, כנועה שכל חוכמתה היא במטבח, הוא מעדיף שתהיה ישרה ושלא תהיה משכילה ויפה וכך לא יחזרו אחריה, הוא מפחד שתבגוד בו עם גבר אחר, ולכן השכלה ויופי לא נחוצים לה.

הוא מספר שמסר אותה למנזר כדי שתקבל שם חינוך סגפני, ושם עשו ממנה אישה פשוטה ותמימה להפליא. מאחר שבביתו יוצאים ונכנסים כל הזמן אנשים רבים הוא סגר אותה בחדר מבודד והפקיד עליה שומרים כדי שלא תוכל לראות איש וחלילה תסור מדרך הישר, ארנולף טוען שמעתה הוא רוצה שיקראו לו מר "דה לה סוש", ארנולף חוזר לביתו לאחר שנעדר ממנו 10 ימים, שני המשרתים שלו: ג'ורג'ט ואלן מקדמים את פניו, אגנס, מספרת לארנולף שתפרה עבורו צעיף, גלימה וכיפה. היא מגלמת את שיא התמימות והפשטות של אישה בעיניו.

ארנולף פוגש בידידו הוראס לאחר שלא נתראו שנים רבות, אביו של הוראס (אורנוט) הוא גם חברו של ארנולף, הוא כותב מכתב לארנולף בו הוא אומר שהוא עתיד להגיע בלווית אדם נוסף, אנריק, גיסו של ארנולף, הוראס מספר לו שהוא מאוהב באגנס וששמע שמישהו רשע בשם מר "די לה סוש" כולא אותה באכזריות, הוא לא יודע שזהו ארנולף, הוא מבקש ממנו 100 מטבעות זהב כדי שיוכל להערים על שומריו ולשחד אותם שיתנו לו להתראות עם אהובתו, ארנולף לא מגלה לו שזה הוא ואומר לעצמו שימשיך לעקוב אחר תוכניותיו בחשאי.

### מערכה שנייה

הפקה של תיאטרון חיפה ותיאטרון הקאמרי בהשתתפות אלברט אילוז, אלי גורנשטיין, רמי ברוך, עזרא דגן ושחקנים נוספים
ארנולף תוהה איך נכנס גבר זר לביתו (הוראס) וריחרח אודות אגנס, המשרתים שלו תוהים מדוע הוא כולא בחשאי את אגנס, הם חושבים שהוא פשוט אדם קנאי, ארנולף מנהל שיחה עם אגנס ומברר עמה מה פשר הקשר שיש לה עם הוראס, היא מספרת לו שבסה"כ הוא נהג לבוא אליה מדי יום בעודה יושבת ורוקמת כהרגלה על המרפסת, הוא הגיע מלמטה ודיבר אליה מילים יפות - מברך אותה בשלום והיא כדרך הנימוס עונה לו, הוא אומר לה שכאשר היא לא מתייחסת אליו, הוא נעשה חולה והיא נבהלה מכך, ואישה זקנה אמרה לה שליבו שייך לה - ומאז היא מחזירה לו חיוכים וברכות. היא מוסיפה שהיה נוהג מלבד דברי החן לנשק את ידיה, ארנולף אומר לה שזה חטא להתנהג כך, הוא אומר לה שרק אם הייתה נשואה היה יאה הדבר, היא חשבה שהוא מחתן אותה עם הוראס והוא חשב שהיא מתכוונת להתחתן עמו, הוא מבהיר לה את העניין, מזהיר אותה ואוסר עליה להיפגש עמו.

### מערכה שלישית

ארנולף מתכנן לשאת לאישה את אגנס וכך לפתור את הבעיה שנוצרה, הוא נואם בפניה כי היא בת מזל על שהצליחה בכלל להיות ראויה לגבר נערץ שכמותו, הוא הפך אותה מבת איכרים נבערת ועשה ממנה גברת, מבהיר לה כי הוא הקובע בבית ועליה להשפיל מבט אליו, וכי כל אישה שבוגדת - גיהנום צפוי לה. הוא נותן לה לקרוא גיליון, כללים לחיי הנישואין שלהם ואומר לה לשנן את הסעיפים בגיליון:

* סעיף 1: הוא מקיים עמה יחסי מין רק לצרכיו שלו,
* סעיף 2: את היופי תטפח רק כשהוא יחליט שיש צורך בכך,
* סעיף 3: התמרוקים והבשמים הם רעל, כי היא עלולה לחשוב על אחר בגללם,
* סעיף 4: עליה להתבייש ביופייה וללבוש צעיף שיסתיר את פניה,
* סעיף 5: אסור לה להכניס איש לביתה, רק את ידידיו של בעלה,
* סעיף 6: אין עליה לקבל מתנות מאיש,
* סעיף 7: לא לכתוב מכתבים,
* סעיף 8: אסור לה לצאת לנשפים לבל תתפתה ותסטה מדרך הישר,
* סעיף 9: אין לשחק קלפים - לבל תפסיד והדבר יגרום לבגידה,
* סעיף 10: אין לערוך מפגשים בחיק טבע - כי הבעל יצטרך לשלם על ההוצאות.

הוראס נפגש עם ארנולף ומספר שלצערו בעל הבית של אגנס אהובתו חזר והוא אוסר עליה להיפגש עמו, מספר שהשומרים שלה לא נותנים לו ליצור עמה שוב קשר והיא (למראית עין בלבד) זרק עליו אבן מלמעלה, שאליה היה מחובר מכתב בו היא הביעה את רגשותיה העזים כלפיו. הוא צוחק על ארנולף - על שרצה כל כך לעשות מהנערה נבערת, אך היא הערימה עליו, הגלגל מתהפך, בתחילה כאמור, היה ארנולף זה שצחק על אותם גברים שהנשים שלהם מצליחות לשטות בהם! הוראס קורא לארנולף ממכתבה של אגנס שאומרת לו שהיא עצובה להיפרד ממנו והיא משתוקקת אליו, היא מסרבת להאמין למה שאדונה משנן לה יום- יום כי כל הגברים הצעירים הם רמאים ונוכלים. ארנולף תוהה בינו לבין עצמו כיצד דווקא הוא הצליח ליפול בפח, הוא שתכנן הכול בקפידה...

### מערכה רביעית

ארנולף מאוכזב, שהרי 12 שנה הוא גידל אותה בביתו וכעת צעיר ממנו גונב את מבטה- הוא לא מתכוון לוותר, הנוטריון (עורך דין) מדקלם פניו את דיני הנישואין, הירושה, וארנולף לא מקשיב לו כלל- הוא אומר לו ללכת, שכרגע כל עניין החתונה נדחה ושהוא יקרא לו שנית אם יזדקק לו. הנוטריון חושב שהוא שוטה גמור, ארנולף עושה עם המשרתים ג'ורג'ט ואלן חזרות על מקרים בהם הוראס עלול להופיע ולדרוש בחנופה לראות את אגנס, הם מדמים תגובות טיפוסיות ונראים מאומנים להפליא: מגרשים אותו על פי בקשתו של ארנולף, ארנולף מתכנן לשים לאגנס מרגל (את הסנדלר) שישמור עליה, ומתכנן שאף אדם/ אישה שטנית לא ייכנס לביתם, הוראס מספר לארנולף שכאשר אגנס ישבה במרפסתה וראתה אותו, היא מיד נתנה לו סימן והכניסה אותו דרך חור פרצה בגן, אך כאשר שמעו את האדון קרב ובא, היא מיהרה להסתיר אותו בתוך הארון- וכאשר הוא יצא- היא מיהרה להבריח אותו בחזרה החוצה, הם קבעו סימן: בלילה, כאשר הוא ישתעל 3 פעמים- היא תציב לו סולם והוא יכנס לחדרה, ארנולף מנהל בשנית שיחה עם כריזאלד חברו שאומר לו שיפסיק כבר להתעסק כל הזמן עם עניין הבגידות- יש דברים נוראים יותר מזה, ארנולף מתעצבן ממנו, ארנולף מספר למשרתיו שהלילה הוראס הולך להתקין סולם על חלונה של אגנס. הוא מבקש מהם שיכו אותו כאשר יעשה זאת.

### מערכה חמישית

הוראס מספר לארנולף כי באותו לילה השמועה כנראה הגיעה לאוזנו של האדון משום מה, מספר ששני עוזריו הכו אותו, וכאשר האדון הגיע- הוא חשב שהוא מת מעוצמת הנפילה מהחלון- אך הוא למעשה עשה את עצמו כמת ושמע את שלושתם מדברים מפוחדים, רעדו מעצם המחשבה שרצחו אותו, הוא מבקש ממנו שיסכים לשכן אותה אצלו בבית ל-3 או 4 ימים כדי להסתיר אותה מרודפה (מארנולף עצמו...), הוא מסכים לשכן אותה במקום אפל/ חשוך כדי שהיא למעשה לא תגלה את זהותו. כאשר ארנולף מוביל אותה כביכול למקום בטוח, הוראס מרגיע אותה ואומר לה שהיא נמצאת בידיים נאמנות, ארנולף מסיר את כיסוי עיניו, הוא חושף את פניו לפניה וקורא לה: "כפוית- טובה, בת בלי מוסר, בוגדת!" (96), היא אומרת לו שהוראס הוא הגבר שעמו היא מעוניינת להתחתן: "האיש הלה הולם יותר את טעמי, ברית נישואין איתך גרועה היא מבור שחת, תארת לפני תמונה של חיל ופחד, אך הוא תענוגות ואושר לי יתן, אתו- ממש קצרה רוחי להתחתן" (96), הוא מנסה להתחנף אליה, אומר לה שהוא אוהב אותה, שיעשה הכול בשבילה, יקנה לה תכשיטים- אך היא אומרת לו שאיננה אוהבת אותו, הוא מתרגז ואומר שיגלה אותה למנזר מרוחק שישמש לה כצינוק, הוראס מספר לארנולף שאביו מגיע הלילה לעיר כדי לחתן אותו עם ביתו של אנריק (גיסו של ארנולף), הוא מבקש ממנו שלא יאמר לאביב- ידידו, אף מילה עליו ועל אגנס, כאשר ארנולף נפגש עם אביו- הוא אומר לו שימהר לחתן את בנו עם ביתו של אנריק, הוראס קורא לו בוגד וכריזאלד אומר לו שהרי מעתה בכלל קוראים לו: מר "די לה סוש", הוראס מבין הכול עתה- אותו מר סוש ששמע עליו, מסתבר שזה ארנולף הנוכל הבוגדני, אורנוט-אביו של הוראס, מספר לארנולף כי לכריזאלד (ידידו) הייתה אחות שהייתה נשואה לאנריק, היא ילדה לו בת, ולאחר שהילדה הייתה בת 4 ולא היה לה כסף לגדלה- היא מסרה אותה לידי איכרה. אביה- הנריק מצא אותה- וכעת הוא מחתן אותה עם הוראס, כולם שמחים כאשר הדברים מתבהרים לכולם וארנולף יוצא זעוף ונסער.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **בית ספר לנשים** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **בית ספר לנשים** |

* רשימת מחזותיו מאתר המוקדש לו.
* עליס בליטנטל, "בית ספר לנשים" בתיאטרון הקאמרי, באתר News1 מחלקה ראשונה‏, 31 במאי 2012
* מיכאל הנדלזלץ, הצגה || "בית ספר לנשים": מלאכותי באופן טבעי, באתר הארץ, 5 ביוני 2012
* בית ספר לנשים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| מבחר ממחזותיו של מולייר |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| הענוגות הנלעגות (1659) • בית ספר לנשים (1662) • טרטיף (1664) • שונא הבריות (1666)הקמצן (1668) • גם הוא באצילים (1670) • תעלולי סקפן (1671) • החולה המדומה (1673) |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007599347705171
* BnF: cb11965800h (data)
* GND: 4232246-7
* LCCN: no2013078703
* SUDOC: 027664139
* VIAF: 242177359
* WorldCat (עם VIAF): 242177359

 |