recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
חתך של גזע פשתן: 1. פית (Pith)  
2. פרוטו-עצה - פרוטוקסילם  
3. עצה  
4. שיפה - פלם  
5. סקלרנכימה (Sclerenchyma, סיבי באסט)  
6. קורטקס (קליפה)  
7. אפידרמיס
בבוטניקה, ה**קורטקס** (**cortex**) הוא שכבה חיצונית של גזע או שורש בצמח וסקולרי, שכבה השוכנת מתחת לאפידרמיס אך מחוץ לצרורות הווסקולריים. הקורטקס מורכב ברובו מתאי פרנכימה (parenchyma) גדולים בעלי דופן דקה של מערכת רקמת בסיס ומציגה התמיינות מבנית מועטה. תאי הקורטקס החיצוניים מפתחים לעיתים קרובות דפנות תאים מעובות באופן לא סדיר, ונקראים תאי קולנכימה (collenchyma).

צמחים
-----

### גבעולים וענפים

במבנה התלת-ממדי של גבעולים עשבוניים, האפידרמיס, הקורטקס והקמביום (השכבה שבין העצה והשיפה) הווסקולריים יוצרים גלילים קונצנטריים סביב הליבה הגלילית הפנימית של הפית. חלק מתאי הקורטקס החיצוניים עשויים להכיל כלורופלסטים, מה שנותן להם צבע ירוק. לכן הם יכולים לייצר פחמימות פשוטות באמצעות פוטוסינתזה.

בצמחים עציים, הקורטקס ממוקם בין הקליפה לרקמה הווסקולרית (שיפה, בפרט). הוא אחראי על הובלת חומרים לתוך הגליל המרכזי של השורש באמצעות דיפוזיה ועשוי לשמש גם לאחסון מזון בצורת עמילן.

### שורשים

בשורשים של צמחים וסקולריים, הקורטקס תופס חלק גדול יותר מנפח האיבר מאשר בגבעולים עשבוניים. התאים של קליפת השורש דחוסים בצורה רופפת ומאפשרים תנועה של מים וחמצן בחללים הבין-תאיים.

אחד התפקידים העיקריים של קליפת השורש הוא אזור אחסון למזונות. השכבה הפנימית של הקורטקס בשורשים של צמחים וסקולריים היא האנדודרמיס. האנדודרמיס אחראי על אחסון עמילן וכן על ויסות הובלת מים, יונים והורמונים צמחיים.

חזזית
-----

בחזזית, הקורטקס הוא שכבת פני השטח או ה"עור" של החלק שאינו פרי. זוהי השכבה החיצונית של רקמת תלוס, המכסה את התאים הבלתי מובחנים של המדולה. לחזזיות פרוטיקוז יש קורטקס המקיף את הענפים, גם לצורות פחוסות, דמויות עלים; לחזזיות פוליוז יש קורטקס עליון ותחתון; לחזזיות קרוסטוז, פלקודואידים וחזזיות קשקשיות יש קורטקס עליון אך לא תחתון; ולחזזיות לפרוז אין קורטקס.[דרוש מקור]

קישורים חיצוניים
----------------

* קורטקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Allaby, Michael (2019). Allaby, Michael (ed.). *A Dictionary of Plant Sciences* (באנגלית). Oxford University Press. doi:10.1093/acref/9780198833338.001.0001. ISBN 9780198833338.
2. 1 2  Hine, Robert (18 באפריל 2019). Hine, Robert (ed.). *A Dictionary of Biology*. Oxford University Press. doi:10.1093/acref/9780198821489.001.0001. ISBN 9780198821489. `{{cite book}}`:  (עזרה)
3. ↑  Leroux, Olivier (בנובמבר 2012). "Collenchyma: a versatile mechanical tissue with dynamic cell walls". *Annals of Botany* (באנגלית). **110** (6): 1083–1098. doi:10.1093/aob/mcs186. ISSN 1095-8290. PMC 3478049. PMID 22933416. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
4. 1 2 3  Capon, Brian (2010). *Botany for Gardeners* (3rd ed.). Portland, Oregon: Timber Press. pp. 62, 77, 85. ISBN 978-1-60469-095-8.
5. ↑  Janice Glimn-Lacy, Peter B. Kaufman (2012). *Botany Illustrated: Introduction to Plants, Major Groups, Flowering Plant Families* (illustrated ed.). Springer Science & Business Media. p. 13. ISBN 9789400955349.
6. ↑  What is a lichen?, Australian National Botanical Garden
**פלאוטרגוס** (שם מדעי: ***Palaeotragus***; מילולית: "עז עתיקה") הוא סוג של יונק נכחד ממשפחת הג'ירפיים שחי באפריקה ואירואסיה בתקופת המיוקן. סוג קדום זה היה נמוך בהרבה מהג'ירפה המודרנית והיה בעל מראה של אוקפי, אך היה בעל קרניים על מצחו. הוא הוגדר בשנת 1961 מממצאים מפיקרמי (אנ'), יוון בידי ז'אן אלבר גודרי (אנ').

מאפיינים
--------

אורכו של הפלאוטרגוס הגיע ל-4 מטרים והוא הגיע לגובה 1.8 מטר אצל המין הקטן ביותר, *Palaeotragus germaini*, שהיה הקדום מכולם והיה חסר קרניים, אך המין  *Palaeotragus germaini* הגיע לגובה 3 מטרים, והוא נשא על מצחו קרני-ג'ירפים בולטות שהיו בעלות חלל עבה יחסית והזכירו מעט קרני אייל קורא. משקל היצור הגיע עד 650 קילוגרם. הוא היה בעל גולגולת גבוהה עם חוטם משופע ושיניים טוחנות בעלות חריצים. מבנה זה התאים ללעיסת עלים רכים יחסית. ייתכן שהייתה לו גם לשון ארוכה לתפיסת העלים. לפי מבנה הרגל החזקה וכפות רגליו הותאמו לפיזור משקלו ביעילות, הוא היה יכול לנוע במהירות במישורים המלאים בטורפים.

הפלאוטרגוס נמצא בכמה ממצאים ליד ג'ירפיים דומים מאוד. כיום נכללים בסוג 6 מינים, אך כמה חוקרים רואים בכמה מהם מינים פרפילטים שאולי שייכים לסוגים נוספים במשפחה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלאוטרגוס** בוויקישיתוף
* פלאוטרגוס, באתר GBIF (באנגלית)

  

שלד של פלאוטרגוס
רוכבת אופניים בברלין לובשת אפוד זוהר
פועלי בניין בלאגוס לובשים אפודים זוהרים בעת יציקת בטון
טכנאים בשדה תעופה לבושים בסרבלים זוהרים בעת טיפול במטוס
**אפוד זוהר** הוא בגד בצבע בולט (בדרך כלל צהוב) הנלבש על פלג הגוף העליון כדי להבטיח נראות טובה יותר של הלובש אותו, ובכך לשפר את בטיחותו. לשיפור נוסף של הנראות כולל האפוד פסים מחזירי אור. שימוש נפוץ באפוד זוהר הוא בעת עצירת חירום בשולי הדרך, לשם שיפור הנראות של הנהג היוצא מרכבו וצמצום הסיכון של פגיעה בו מרכב חולף. אנשי ביטחון המפקחים על אירוע רב משתתפים נוהגים אף הם ללבוש אפוד זוהר, כדי שיהיה קל לזהותם.

במכונית אפוד זוהר הוא חלק מערכת בטיחות הכוללת גם משולש אזהרה וערכת עזרה ראשונה. בלילה חשוך, נהג שעצר בצד הדרך נראה למרחק של 30 מטר ללא אפוד זוהר, ולמרחק של 150 מטר עם אפוד זוהר. החזקת אפוד זוהר ברכב ולבישתו בעת יציאה ממכונית שעצרה בצד דרך שאינה דרך עירונית, הפכה לחובה במדינות רבות בתחילת המאה ה-21. בישראל נקבעה חובה זו בסעיף 65ב לפקודת התעבורה, שנכנס לתוקף ב-1 בינואר 2006.

תקנות הבטיחות בעבודה (ציוד מגן אישי), התשנ"ז–1997 מחייבות לבישת אפוד זוהר בעבודות שדורשות הבחנה ברורה מרחוק של הימצאות העובדים באתר העבודה כגון: עבודות בכבישים, מדרכות ומסילות ברזל ובשוליהם – כגון סלילה ואחזקה, צביעה ופיקוח, התקנה ואחזקה של אמצעים ואבזרים; וכן עבודות פינוי אשפה, ניקיון ואיסוף אשפה, הסרת מכשולים ומטרדים אחרים בכביש והכוונת תנועה בכביש.

מאפייניו של אפוד זוהר נקבעו בתקן אירופי וגם בתקן ישראלי: ת"י 1258 חלק 4.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אפוד זוהר** בוויקישיתוף
* יובל וורגן, ‏סקירה משווה בנושא: חובת החזקה של אפוד זוהר בכלי רכב ושימוש בו, באתר מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) של הכנסת, 5 במאי 2005

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sécurité routière : comment bien rester visible à pied ou en vélo quand la nuit vient à tomber ?, Franceinfo, ‏22 באוקטובר 2015 (בצרפתית);  
Sécurité routière : 57 % des cyclistes roulent mal éclairés la nuit, PermisAPoints, 17 octobre 2018 (בצרפתית)
2. ↑  חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 69), התשס"ה-2005, ס"ח 2019 מ-8 באוגוסט 2005
3. ↑   תקנות הבטיחות בעבודה (ציוד מגן אישי), התשנ"ז–1997, בספר החוקים הפתוח
4. ↑  ת"י 1258 חלק 4 - ביגוד מגן: ביגוד בעל נראות גבוהה, באתר של מכון התקנים הישראלי
**בחדר של חני** היא תוכנית טלוויזיה יומית ששודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית בשנים 1998– 2008. 

התוכנית שודרה תחילה תחת השם "**הקיץ של חני**", והחל מה-1 בספטמבר 1998 שונה שמה ל"**בחדר של חני**". התוכנית שודרה מדי יום בטלוויזיה החינוכית בערוץ הראשון ובהמשך גם בערוץ 23. בחופשות התוכנית שודרה החל מהשעה 08:15 בבוקר ועד לשעות הצהריים. לאחר מכן היא שודרה בשידור חוזר עד לשעות אחר הצהריים. 

את התוכנית הגישה השחקנית והזמרת חני נחמיאס. בכל יום היא אירחה באולפן התוכנית ילדים מכל רחבי ישראל.

במצבים מסוימים הדורשים התייחסות מיוחדת, ניהלה נחמיאס "אולפן פתוח" בתוכנית בשידור חי. מקרים מסוג זה הם למשל: פתיחת שנת הלימודים, מלחמת לבנון השנייה וכדומה. באולפן הפתוח, חדה נחמיאס חידות רבות לצופים, והעונים מהבית התבקשו להתקשר לקו טלמסר שנפתח במיוחד עבור השידור החי.

בשנת 2000 עלתה הצגת הילדים "בחדר של חני" בעקבות התוכנית, אותה ביימה נחמיאס בעצמה והשתתפו בה בין היתר אבי יפה, אוליביה אפלבוים ורוני נדלר.

בשנת 2001 זכתה התוכנית בפרס מסך הזהב בקטגוריית התוכנית הטובה ביותר לילדים ולנוער, ונחמיאס זכתה בפרס המנחה הטובה בתחום תוכניות הילדים והנוער. 

בשנת 2001 סרטון הפתיחה של התוכנית חודש והתווסף אליו שיר אותו ביצעה נחמיאס. 

בשנת 2005 אולפן התוכנית חודש. 

בקיץ 2006, התקיים ספיישל מיוחד של חידות בחדר של חני שרובן ככולן היו בנושא חלופות למילים לועזיות. מתקפת חידות זו נועדה למעשה להעשיר את ידיעותיהם של הצופים בחידושי האקדמיה ללשון העברית.

בקיץ 2007 נפתחה בתוכנית פינה חדשה שהוקדשה לאיכות הסביבה שהועלו בה הצעות שונות לשמירה על הסביבה ולמיתון ההתחממות הגלובלית.

ב-21 בפברואר 2008 התוכנית סיימה את שידוריה אך שודרה בשידורים חוזרים עד 31 ביולי 2008.

בינואר 2009 חזרה התוכנית במתכונת של אולפן פתוח בשידור חי, עבור ילדים ובני נוער מאזור הדרום במהלך מבצע עופרת יצוקה.

פינות התוכנית
-------------

התוכנית הכילה ארבע פינות, והן:

* **פינת הבישול** – בפינה זו מזמינה נחמיאס ילדים לבשל באולפן. בכל פעם מכינים מאכל חדש והמתכון למאכל מופיע על מרקע הטלוויזיה ובאתר האינטרנט של התוכנית, עבור כל מי שמעוניין להכין את התבשיל.
* **פינת הגשמת החלומות** – בפינה זו מגשימה נחמיאס חלום של אחד מהאורחים: לפגוש אישיות מפורסמת או בעל מקצוע ולשאול אותם על עיסוקם ופועלם.
* **פינת "אלופי הטריוויה"** מאז קיץ 2000 – בפינה זו מזמינה נחמיאס שני ילדים ביחד עם עוד שני "ידי מזל" (בהתחלה ילד אחד ו"יד מזל" אחת), שתפקידם לסובב את הגלגלת ולקבוע את הפרסים בהם יזכו המתמודדים. המתמודדים נשאלים שאלות בנושאים מגוונים. לעיתים השאלות הן בנושאים קבועים (ידע כללי, ארץ ישראל, מן העבר, מוזיקה, סרטים וספורט), ולעיתים המתמודדים בוחרים נושא אישי ומיוחד עליו הם מעוניינים להיבחן בשאלות הטריוויה.
* **פינת החידה היומית** – כמעט בכל סוף תוכנית חדה נחמיאס את החידה היומית לצופים בבית. הצופים שיודעים את התשובה מתבקשים להתקשר לקו טלמסר ולענות. בכל פעם שלושה צופים עלו בגורל וזכו בפרס המובטח עבור פתרון החידה.
* **פינת הטבע** – הוגשה על ידי דנדן בולוטין בשנים 2001- 2002.

קישורים חיצוניים
----------------

* "בחדר של חני", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
**טוֹבִּי כהן** (באנגלית: **Toby Cohen**; נולד ב-1979 בלונדון) הוא צלם ישראלי.

טובי כהן, **זריחה במצדה**, צילום צבע, 2009

ביוגרפיה
--------

בתחילת הקריירה שלו היה טובי כהן אחד מצלמי הפפרצי המוכרים ביותר בלונדון. מאז, שינה את הקריירה והחל לחקור וליצור מחדש את סיפורי התנ"ך והאגדות היהודיות דרך עדשת מצלמתו. צילומיו מככבים בתערוכה נודדת באוניברסיטאות בארצות הברית ובאוסף המלכותי של ארמון בקינגהאם. 

כצלם פפראצי כבר בגיל 21, התפרסמו צילומיו על שער העיתון "דיילי אקספרס", בעיתון הלונדוני "ניוז אוף דה וורלד" וה"דיילי מייל". 

מייקל ג'קסון, קייט מוס ובני הזוג ויקטוריה ודייוויד בקהאם הם רק חלק מרשימה ארוכה של סלבריטאים שצילם. 

אחרי שתמונותיו פורסמו בצהובונים דרך קבע, החליט כהן שעליו להעמיק בעולם הצילום האמנותי והחלל ייצר סצנות מבוימות סביב היהדות כפי שהוא מדמיין וחווה אותו. "שנים שחייתי בלילות, חיפשתי אחרי מפורסמים מכל העולם שמגיעים ללונדון. היום אני שוב רודף אחרי מפורסמים אבל מסוג אחר." 

בשנת 2007 הוא החליט לזנוח את החיים הנוצצים של עולם המפורסמים, להשתקע בישראל ולהקדיש את חייו לאמנות. 

כיום, כהן חי על קו תל אביב-לונדון, נשוי ואב לתינוק. תערוכותיו הקודמות, "פרויקט אברהם" ו"כרובים ומלאכים", היוו בסיס למחקר שלו בנושא הנרטיב היהודי. 

בתחילת דרכו צילם את מראות הזוועה והמוות של תקופת הפיגועים בתחילת שנות האלפיים. לאחר מכן, התמקד בצילום דיוקנאות של חיילות מיחידות קרביות של צה"ל, ובהמשך החל לצלם צילומים פנורמיים שתיעדו זרמים שונים של היהדות האורתודוקסית. הוא התחקה אחר תורת הלחימה היהודית אבי"ר, מתיישבים ביהודה ושומרון, והתלווה אל חסידי ברסלב למסעות באומן שבאוקראינה. 

טובי כהן, **הסוכה המעופפת**, 2009
סגנון הצילום של כהן מושפע רבות מהיותו צלם שטח בעברו. ברבות מעבודות הצילום שלו הוא מביים את מצולמיו בעת ריקוד וריחוף. 

הצלם מיכה בר-עם כתב על יצירתו של כהן: "כשפגשתי את טובי כהן לראשונה לפני כמה שנים הוא עוד נהג להציג עצמו כצלם, צייד גאה מן הזן שהתקשורת מכנה פפראצי. אלא שסקרנותו הכפייתית בצד החיפוש אחר זהותו היהודית הובילו אותו במסלול מרתק: בצד ההתפעמות מנופי הארץ הוא נמשך אל הקסם הארוטי הנוצר משילוב של נעורים, מדים ועוצמה[דרוש מקור]". 

בשנת 2015 החל כהן בפרויקט שעוסק בתולדות חיוו של משה רבנו. במסגרת הפרויקט צולמו ברחבי ישראל עשר סצינות מפורסמות.

בסוף שנת 2016 הציג כהן את הפרויקט האחרון שלו, הגולם, בגלריה אנגל בתל אביב. התערוכה זכתה לסיקור נרחב בכלי התקשורת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טובי כהן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טובי כהן
* טובי כהן - אתר
* כתבה על יצירתו של טובי כהן, ג'רוזלם פוסט, יולי 2010 (באנגלית)
* הגולם, גבריאל אנגל
* הגולם בתרבות הוויזואלית המודרנית, אלי אשד
* סיקור תערוכת הגולם, ערוץ i24

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007574422805171
* LCCN: no2016059999
* VIAF: 31146331744418690214
* WorldCat: lccn-no2016059999

 |
העלייה לתל, שלט ההסבר ומגדל השמירה ברקע
**ח'רבת בית ג'ן** הוא שמו של תל ארכאולוגי בבקעת יבנאל, הנמצא כיום בתחום המושבה יבנאל.

היסטוריה
--------

בסמוך לתל הוקמה בתחילת המאה ה-20 המושבה בית-גן. באתר התגלו פריטים ארכיטקטוניים רבים, האופייניים לבתי כנסת מתקופת התלמוד שנתגלו באזור, בין היתר בחורבת ימה, בחורבת עטוש, בכפר כמא, בחורבת ציידתה, בחורבת שרונה ובחורבת סרגונה הסמוכות.

בין היתר נתגלו באתר משקופים, מזוזות ואפריזים מעוטרים, חלקם בשריגי גפנים, במנורת שבעת הקנים ובשופר, ואשר מקורם כנראה בבית הכנסת של היישוב הקדום. בשלב מאוחר נתגלו באתר גם חריטות של צלבים, המעידים כנראה על כניסת הנצרות ליישוב. בחורבה תועדה בעבר גם רצפת פסיפס, בה נמצאו מטבעות מהמאה הרביעית לספירה וכתובת יוונית המזכירה אדם בשם מתתיהו.

עד 1901 חיו במקום ערבים בדואים בחושות בוץ. ב-1902 נרכש התל ואדמות הבדואים יחד על רכישת אדמות יבנאל והבדואים נאלצו לעזוב את המקום. בקתות הבוץ שימשן את מתיישבי בית גן עד שעברו למבני האבן.

ב-1936 הוקם בראש התל מגדל תצפית מבטון בן שתי קומות ובראשו הותקן זרקאור.

לקריאה נוספת
------------

**אריאל: כתב עת לידיעת ארץ-ישראל - בתי-כנסת בגליל ובגולן**, גיליון 52, מאי 1987, עמ' 63.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ח'רבת בית ג'ן** בוויקישיתוף
**אליעזר צֶ'ריקוֹבֶר** (23 בינואר 1868, פולטבה - 8 בינואר 1928, ירושלים) היה פעיל ציוני, מראשי התנועה הציונית ברוסיה, היה מנהל של הקרן הקיימת באימפריה הרוסית, היה המוציא לאור הרשמי של העיתון העברי העם.

קורות חיים
----------

צ'ריקובר נולד ב-1868 בעיר פולטבה שבאימפריה הרוסית (כיום באוקראינה), הוא נולד למשפחה חרדית, בן לחיים וחיה ריזה. הוא קיבל חינוך מסורתי ולמד עברית וספרות עברית. לאחר שהצליח לעבור בהצלחה מבחני כניסה לאוניברסיטה הוא התקבל לאוניברסיטת סנקט פטרבורג ולמד בה משפטים, אך לאחר סיום לימודיו הוא לא הורשה לעבוד במקצוע מאחר שהיה יהודי. הוא היה פעיל בחברת מרבי השכלה ופעל למען זכויותיה של השפה העברית.

ב-1921 הוא התגורר באופן זמני בלייפציג שבגרמניה.

### פעילותו הציונית

אביו היה מראשוני חובבי ציון והשתתף בועידת דרוסקניק.

צ'ריקובר לאחר סיום לימודיו הוא השתקע במוסקבה, שם החל לעסוק בפעילות ציונית וציבורית. בהמשך מילא תפקידים חשובים בפעילות הציונית באימפריה הרוסית, היה עוזרו וחברו של יחיאל צ'לנוב. הוא השתתף בוועידה השביעית של ציוני רוסיה שבה הוא הרצה על פעולת הלשכה הראשית של הקרן הקיימת ברוסיה, בוועידה הוחלט למנות את צ'ריקובר ליושב ראש של הוועד הארצי של קרן הקיימת ברוסיה הוא שימש בתור יושב ראש הקרן במשך מספר שנים, הוא פעל להגדיל תרומות ולסדר של הארגון. לאחר מהפכת אוקטובר המרכז של ציונות רוסיה עבר מפטרבורג למוסקבה צ'ריקובר עמד בראש המרכז וריכז את כל הפעילות של הציונים ברוסיה בין השנים 1919–1921.

באפריל 1920 הוא נאסר עם שאר משתתפי הוועידה השמינית של ציוני רוסיה ושוחרר לאחר השתדלות.

ב-1925 הוא עלה לארץ ישראל והמשיך בפעילותו הציבורית ופעל בקרב הציונים הכלליים. היה אחד ממייסדי "אוצר היישוב", והיה חבר הנהלת משפט השלום העברי בתל אביב.

משפחתו
------

היה נשוי לחנה לבית חייקין (אחותו של הרב משה אביגדור חייקין). בנו אביגדור צ'ריקובר היה היסטוריון וחוקר תקופת בית שני; בנו של אביגדור, בצלאל צ'ריקובר, היה מו"ל ישראלי.

אחיו אליהו צ'ריקובר היה חוקר יהדות מזרח אירופה.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "אליעזר צ'ריקובר", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1258

הערות שוליים
------------

1. ↑  העם באתר עיתונות יהודית היסטורית
2. 1 2 3  דוד תדהר (עורך), "אליעזר צ'ריקובר", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1258
3. ↑  יצחק מאור, **התנועה הציונית ברוסיה**, ירושלים: הספרייה הציונית, הוצאת מאגנס, תשמ"ו-1986, עמ' 444.
4. ↑  יצחק מאור, **התנועה הציונית ברוסיה**, ירושלים: הספרייה הציונית, הוצאת מאגנס, תשמ"ו-1986, עמ' 450.
**דייוויד מרפי-קסים גרינווד** (באנגלית: **David Murphy-Kasim Greenwood**; נולד ב-27 במאי 1957) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1977–1991. בעונת 1989/1990 זכה באליפות ה-NBA כשחקן דטרויט פיסטונס, ולאורך 12 עונותיו בליגה העמיד ממוצעים כוללים של 10.2 נקודות, 7.9 ריבאונדים ו-2.0 אסיסטים למשחק.

קריירת מכללות
-------------

גרינווד נולד בעיר לינווד שבקליפורניה, וגדל בלוס אנג'לס הסמוכה. בשנת 1975 החל ללמוד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ולשחק בקבוצת הכדורסל שלה – "UCLA Bruins" – אותה עזב באותו הקיץ המאמן ג'ון וודן. בעונתו הראשונה בקבוצה שיתף פעולה עם שמונה שחקני NBA לעתיד, בהם מארקס ג'ונסון, והעפיל עמם לפיינל פור טורניר אליפות המכללות. במשחק חצי גמר הטורניר הפסידה UCLA מול אוניברסיטת אינדיאנה, אשר המשיכה לזכייה באליפות. בעונתו האחרונה בליגת המכללות, 1978/1979, הוליך את קלעי קבוצתו עם ממוצע של 19.9 נקודות למשחק, והוביל אותה לשלב רבע גמר טורניר המכללות (Elite Eight), לצדם של קיקי ואנדוויי וג'מאל וילקס. במשחק רבע הגמר עצמו הפסידה UCLA מול אוניברסיטת דה פול, בה שיחק מארק אגוויר, על אף משחק מצוין של גרינווד אשר קלע 37 נקודות ואסף 10 ריבאונדים. בסיום אותה עונה נבחר בפעם השנייה ברציפות לחמישיית העונה של ליגת המכללות (First-team All-American), לצדם של מג'יק ג'ונסון, לארי בירד, סידני מונקריף ומייק ג'מינסקי.

קריירת משחק מקצועית
-------------------

בדראפט ה-NBA‏ 1979 נבחר גרינווד על ידי שיקגו בולס בבחירה השנייה, אחרי מג'יק ג'ונסון שנבחר ראשון. בעונת הרוקי שלו הצטיין עם ממוצע של 16.3 נקודות למשחק, אשר בדיעבד היה שיא הקריירה שלו לעונה. ב-5 העונות הבאות המשיך להציג יכולת טובה, כשקלע 11.8 נקודות והוריד 9.0 ריבאונדים בממוצע למשחק עבור שיקגו, בה בלטו לצדו השחקנים רג'י ת'יאוס, ארטיס גילמור, אורלנדו וולרידג' וקווינטין דיילי. בעונתו האחרונה עם הבולס, 1984/1985, שיתף פעולה עם הרוקי מייקל ג'ורדן.

לקראת עונת 1985/1986 הועבר בטרייד לסן אנטוניו ספרס, בתמורה לג'ורג' גרווין. ב-3 וחצי עונותיו בסן אנטוניו פתח במרבית משחקי קבוצתו, ותרם 8.1 נקודות ו-7.1 ריבאונדים בממוצע למשחק.

בינואר 1989 הועבר עם דרווין קוק בטרייד לדנוור נאגטס, בתמורה לקלווין נאט וג'יי וינסנט.

בעונת 1989/1990 שיחק עבור דטרויט פיסטונס, וזכה עמה באליפות ה-NBA לאחר שגברה על פורטלנד טרייל בלייזרס (4–1) בסדרת הגמר. גרינווד עצמו שותף בחמישה בלבד מתוך 20 משחקי הפיסטונס בפלייאוף, ותרם 5 נקודות בסך הכול.

לקראת עונת 1990/1991 חתם על חוזה בסן אנטוניו ספרס, ובסיום אותה עונה פרש ממשחק, בגיל 33.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטטיסטיקות הקריירה של גרינווד ב-NBA, באתר basketball-reference.com
2. ↑  סטטיסטיקות המכללות של גרינווד, באתר sports-reference.com
3. ↑  סטטיסטיקות המשחק בין UCLA לדה פול, באתר sports-reference.com
4. ↑  חמישיות העונה של ליגת המכללות בין 1970–1979, באתר sports-reference.com
5. ↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1979, באתר basketball-reference.com
6. ↑  גרינווד נשלח בטרייד לסן אנטוניו, באתר הניו יורק טיימס, 25 באוקטובר 1985
7. ↑  גרינווד וקוק נשלחים בטרייד לדנוור, באתר לוס אנג'לס טיימס, 27 בינואר 1989
**אורי לחמי** (נולד ב-5 בדצמבר 1982) הוא שחקן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

לחמי נולד בירושלים למשפחה דתית, לשלמה יליד תוניסיה ולמלכה ילידת אוסטרליה, השני מבין שישה ילדים. עד כיתה י' למד בישיבת "חורב" ובכיתות י"א–י"ב למד בתיכון הרטמן במגמת תיאטרון ומוזיקה. לאחר מכן למד בישיבת מעלה גלבוע.

בשנת 2001 התגייס לצבא ושירת בבית הספר לרפואה צבאית. בתום שירותו הצבאי, בשנת 2004, יצא בשאלה.

בשנים 2005–2008 למד משחק בבית הספר למשחק "ניסן נתיב" שבירושלים. משנת 2008 מתגורר לחמי בתל אביב. באותה השנה שיחק בתפקיד ראשי בסרט "ואהבת" שביים חיים אלבום. בסרט לחמי מגלם את דמותו של אוהד, תלמיד ישיבת הסדר המתמודד עם היותו הומוסקסואל. הסרט זכה בפרס הדרמה בפסטיבל הקולנוע ירושלים לשנת 2008 ובפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל "דה לה לונה" בוולנסיה שבספרד.

בשנת 2009 הצטרף לעונה השנייה (ובהמשך גם לשלישית) של "סרוגים" בתפקיד רועי, אחיו הצעיר של נתי (אוהד קנולר), שבמהלך העונה השנייה מתחיל לצאת עם רעות (שרון פאוסטר), אך בהמשך מתגלה כהומוסקסואל, ומתייסר בקשר לזהותו המינית והאפשרויות העומדות בפניו.

בשנת 2010 שיחק בצוותא בקומדיה "לשחרר את הבננה" מאת אהוד עזריאל, לצדם של דני שטג ואביב אלוש. באותה שנה השתתף בסרט הדוקומנטרי "חיים בשאלה" בבימוי טלי בן עובדיה. הסרט הראה את תהליך החזרה בשאלה דרך עיניהם של ארבע דמויות שחצו את הקווים והפכו חילוניים.

בשנת 2011 שיחק בהצגה "פלימובלים" מאת יעל דוברין, שהועלתה במסגרת פסטיבל תיאטרון קצר בצוותא. באותה השנה הוא גם שיחק בסרט "חסימות", שביים גולן רייז, לצידם של מירב גרובר ורועי אסף, שבו הוא מגלם קצין במחסום שנאלץ להתמודד עם מציאות בה מצד אחד ילדה חולה חייבת לעבור את המחסום על מנת לקבל טיפול רפואי, ומצד שני ישנה התרעה חמה על כוונה לבצע פיגוע בגזרה. הסרט זכה בפרס הסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים לשנת 2011.

בשנים 2011–2013 שיחק בהצגה "אקסודוס" מאת צביה הוברמן ובבימויה של דדי ברון, בתיאטרון אורנה פורת.

בשנים 2014–2015 משחק בהצגה "הלב הנורמלי" מאת לארי קרמר ובבימויו של ליאור סורוקה בתיאטרון הקוביה בתל אביב.

בשנת 2016 גילם את הבן איש חי בסדרה על שמו שהפיק ערוץ מאיר לילדים.בנוסף שיחק בתפקיד שיראל נצנץ באסי וטוביה באותו ערוץ.

באוגוסט 2015, בעקבות הרצח במצעד הגאווה בירושלים, יצא מהארון, וסיפר כי הוא נשוי מזה כשנה לבן זוגו ארז.

פילמוגרפיה
----------

סרטים
* "ואהבת", 2008.
* "סיור מודרך" 2009
* "חסימות", 2011.

טלוויזיה
* "סרוגים", 2010-2012.

תיאטרון
* "לשחרר את הבננה", 2010.
* "פלימובלים", 2011.
* "אקסודוס", 2011–2013.
* "הלב הנורמלי", 2014–2015

קישורים חיצוניים
----------------

* איתי יעקב, כוכב נולד: אורי לחמי כובש את ה"סרוגים", באתר nrg‏, 17 בפברואר 2010

* אורי לחמי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* אורי לחמי, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי

* אורי לחמי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ג'ורג' אבני, ‏בעקבות פיגוע הדקירה: גל יציאות מהארון, באתר ‏מאקו‏, 4 באוגוסט 2015
**אלף**, כתב עת של תנועת "העברים הצעירים", המוכרת גם בשם "הוועד לגיבוש הנוער העברי", שזכתה לכינוי "הכנענים". כתב העת "אלף" החל את הופעתו כגיליון חד פעמי ואנונימי, בעריכתו של אהרן אמיר, שיצא לאור בסוף שנת 1948. המאמר הראשי בגיליון הראשון נכתב בידי אוריאל שלח, הוא יונתן רטוש.

בין משתתפי כתב העת נמנו, נוסף על אמיר ועל רטוש, אנשי התנועה ומקורבים אליה, כמו עדיה חורון (ע.ג. חורון), עוזי אורנן, עמוס קינן, בנימין תמוז ואחרים. כתב העת נתן ביטוי ייחודי ל"השקפתם העברית" של משתתפיו. ביניהם היו קיצוניים לדעה, מקורבי ויוצאי הלח"י, ומתונים. כתב העת עורר עליו התנגדות קשה של עיתונות תנועת העבודה וגם של העיתונות האזרחית.

אלף הופיע באורח בלתי סדיר, בין השנים 1948–1953. ומשתתפיו, אנשי רוח מוכרים בתחומים שונים, התפזרו לתחומי האקדמיה, העיתונות, המחקר, האמנות והפוליטיקה. 

יונתן רטוש חידש את ״אלף״ עם פרוץ מלחמת ששת הימים ב-1967 והמשיך לפרסמו עד 1972.

סמל אלף לקוח מדגל הכנענים, בו הופיע אלף בכתב העברי הקדום, המסמלת את **קרני** הפר, או שור הבר.

ראו גם
------

* הכנענים

קישורים חיצוניים
----------------

* הצצה לארכיון של אלף, באתר מכון גנזים של אגודת הסופרים
**ג'אדסון דונלד "ג'אד" בושלר** (באנגלית: **Judson Donald "Jud" Buechler**; נולד ב-19 ביוני 1968) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1990–2002. לאורך 12 עונותיו בליגה זכה ב-3 אליפויות כשחקן שיקגו בולס (1996–1998), וקלע 3.3 נקודות בממוצע למשחק ב-36.6% קליעה לשלוש.

מאז עונת 2018/2019 משמש כעוזר מאמן בקבוצת ניו יורק ניקס.

קריירת מכללות
-------------

בושלר נולד בסן דייגו שבקליפורניה, ובין השנים 1986–1990 למד באוניברסיטת אריזונה. בעונת 1987/1988 סייע לקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה ("אריזונה ויילדקטס") להעפיל לפיינל פור טורניר אליפות המכללות, לראשונה בתולדותיה, לצדם של שון אליוט וסטיב קר. במשחק חצי הגמר הפסידה הקבוצה מול אוניברסיטת אוקלהומה, בה שיחקו מוקי בליילוק, הארווי גרנט וסטייסי קינג, בתוצאה 78–86. בעונת 1989/1990 הציג יכולת טובה עם ממוצעים של 14.9 נקודות, 8.3 ריבאונדים ו-4.0 ריבאונדים למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית העונה של מחוז Pac-12.

קריירת משחק ב-NBA
-----------------

בדראפט ה-NBA‏ 1990 נבחר בושלר בבחירה ה-38, על ידי סיאטל סופרסוניקס, ומיד הועבר בטרייד לניו ג'רזי נטס. בנובמבר 1991 עבר לשחק בסן אנטוניו ספרס, ולאחר כחודש שוחרר וחתם בגולדן סטייט ווריורס. בעונת 1992/1993 קבע שיאי קריירה של 6.2 נקודות ו-2.8 ריבאונדים בממוצע למשחק, כשחקן הווריורס.

לקראת עונת 1994/1995 חתם על חוזה בשיקגו בולס. באותה עונה הודחו הבולס בחצי גמר האזור המזרחי, ובכל שלוש העונות העוקבות זכתה הקבוצה באליפות ה-NBA. לאורך התקופה שותף בושלר ב-61 מתוך 68 משחקי הבולס בפלייאוף, ותרם 3.0 נקודות למשחק בעונה הסדירה, ו-1.8 נקודות למשחק בפלייאוף.

בסיום עונת 1997/1998 חתם בדטרויט פיסטונס, עמה הודח פעמיים בסיבוב הפלייאוף הראשון. ביולי 2001 נשלח בטרייד לפיניקס סאנס, ולאחר שישה חודשים בפיניקס הועבר בטרייד נוסף לאורלנדו מג'יק. בסיום עונת 2001/2002 שוחרר בושלר מאורלנדו ופרש ממשחק, בגיל 33.

קריירת אימון
------------

בין השנים 2016–2018 שימש בושלר כעוזר מאמן בקבוצת לוס אנג'לס לייקרס, תחת המאמן הראשי לוק וולטון.

בקיץ 2018 מונה לעוזרו של דייוויד פיזדייל, מאמן ניו יורק ניקס.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטטיסטיקות הקריירה של בושלר ב-NBA, באתר basketball-reference.com
2. ↑  סטטיסטיקות האימון של בושלר ב-NBA, באתר basketball-reference.com
3. ↑  הסטטיסטיקות של בושלר בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
4. ↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1990, באתר basketball-reference.com
5. ↑  בושלר מצטרף לצוות האימון של הניקס, באתר lakersnation.com,‏ 7 ביוני 2018
**מרק אזבל** (ברוסית:**Марк Яковлевич Азбель**;‏ 12 במאי 1932 - 31 במרץ 2020) היה פיזיקאי יהודי שנולד בברית המועצות ופעל בישראל.

ביוגרפיה
--------

מרק אזבל נולד בפולטבה למשפחת רופאים יהודים. בשנת 1941 לאור התקדמות גרמנית בחזית המלחמה הם עברו לנובוסיבירסק. בשנת 1944 הם חזרו לחרקיב בה אזבל סיים בית הספר בשנת 1948. לאחר סיום בית הספר הוא למד פיזיקה באוניברסיטה בחרקיב ולאחר סיומה היה מורה למתמטיקה בבית ספר ערב.

בשנת 1955 אזבל סיים עבודת הדוקטורט ונקלט לעבודה במכון לחקר פיזיקה בחרקיב. בשנת 1958 הוא סיים עבודת פוסט דוקטורט בהדרכת פיוטר קפיצה ולב לנדאו (שניהם חתני פרס נובל).

אזבל התחיל לעבוד באוניברסיטת מוסקבה ולאחר מספר שנים התמנה לפרופסור. הוא המשיך במחקרים בתחום פיזיקה של מצב מוצק והתמקד במיוחד בתורת המוליכות חשמלית ומוליכות על.

בשנת 1972 אזבל ביקש לקבל אישור עליה לישראל וקיבל סירוב. הוא התחיל לערוך ירחון של סמאיזדט "יהודים בברית המועצות". לאחר מאבק שנמשך מספר שנים בתמיכה ציבורית רחבה במדינות המערב הוא קיבל אישור לעזוב את ברית המועצות. בשנת 1981 הוא פרסם ספר Refusenik: Trapped in the Soviet Union בו תיאר את פעילותו בתקופה זו.

אזבל הגיע לישראל והחל לעבוד באוניברסיטת תל אביב בה מונה לפרופסור ולאחר צאתו לגמלאות היה לפרופסור אמריטוס. בתקופה זו אזבל עשה עבודות בתחום פיזיקה קוונטית וביולוגיה.

על פעילותו המחקרית אזבל קיבל "פרס לומונוסוב" (1966, 1968), "פרס לנדאו" (1989) ו"פרס הומבולדט" (2001).

אזבל נפטר ב-2020 ברמת השרון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרק אזבל** בוויקישיתוף

* מרק אזבל, באתר ResearchGate
* פרסומים בתקופת עבודתו ברית המועצות
* פרסומים בתקופת עבודתו בישראל
* ביוגרפיה
* מרק אשבל (1932-2020), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007375556805171
* BIBSYS: 90292232
* CiNii: DA09166013
* GND: 17195646X
* ISNI: 0000 0000 5797 3859
* LCCN: n80112795
* LNB: 000279177
* NKC: uk2012688115
* NTA: 069588872
* SUDOC: 176294465
* VIAF: 80944570
* WorldCat: lccn-n80112795

 |
בימי **מלחמת העולם הראשונה** ובשנים שלאחריה התבלטו משוררים רבים, רובם גברים שהשתתפו בקרבות, שהוציאו מתחת ידם שירה אנטי מלחמתית נוקבת. יש מהם שנפלו במהלך הקרבות ולא ראו בסיומה של המלחמה. לאלה מצטרפים שירים של מי שלא היה חייל בשל גילו. יש להבדיל בין יצירות אלה ובין שירי הזמר שנוצרו באותה מלחמה. מתוך ראיה היסטורית תופעה זו הייתה אופיינית רק למלחמת העולם הראשונה ולא חזרה על עצמה באותו היקף ובאותה עוצמה במלחמת העולם השנייה.

עם קבוצת משוררים זו נמנים:

* סיגפריד ששון
* וילפרד אוון
* רוברט גרייבס
* רופרט ברוק
* איזק רוזנברג
* ג'והן מק'קרי
* איבור גורני

אחדים מן השירים הפכו לנכסי צאן ברזל של השירה האנגלית ובהם "החייל" של רופרט ברוק, "המנון לנעורים האבודים" לווילפרד אואן, בשדות פלנדריה של ג'והן מק'קרי.

אחדים מן המשוררים מונצחים בפינת המשוררים בכנסיית וסטמינסטר בלונדון.

שיריהם של משוררים אלה ואחרים הביאו ליצירת אנתולוגיות שירה רבות.

לקריאה נוספת
------------

* C. Ward, World War One British Poets, Brooke, Owen, Sassoon, Rosenberg and Others, Dover Publications, Mineola, 1997.

קישורים חיצוניים
----------------

* שירת מלחמה, דף שער בספרייה הלאומית
הרב **דוד צבי זילברשטיין** (ה' בתשרי תרנ"ח, 1 באוקטובר 1897 – י"ט בחשוון תשל"ט, 19 בנובמבר 1978) היה רב, איש חינוך ופעיל ציבור חרדי בפולין ולאחר מכן ביישוב החדש בארץ ישראל. כיהן כמזכיר מרכז חינוך התורה בארץ ישראל ומרבני תל אביב.

ביוגרפיה
--------

נולד בפולין, בנו של אביגדור זילברשטיין, מחסידי גור. קיבל חינוך תורני. בצעירותו הצטרף לפועלי אגודת ישראל בפולין והחל בפעילות ציבורית. בשנת תרפ"ג (1923) השתתף כנציג פועלי אגודת ישראל בכנסייה הגדולה הראשונה. במהלך הדיונים הוא דיווח על פעילותה של תנועת פועלי אגודת ישראל והעלה דרישה מבעלי בתי חרושת החרדים להעסיק פועלים שומרי דת. שימש כמנהל ישיבת תורת חסד בפולין. פרסם מאמרים בביטאונים האגודאיים בפולין "דרכנו" ו"דגלנו".

בשנת תרצ"ד (1934) עלה לארץ ישראל והתיישב בתל אביב. היה ממייסדי בית הספר החרדי הראשון בתל אביב "סיני" ונמנה עם צוות מחנכיו ובהם זלמן ינקלביץ ויהודה מאיר אברמוביץ. כמו כן, היה מורה בסמינר שרנסקי בתל אביב.

בשנות ה-30 ייסד הרב שמואל גריינימן את "מרכז חינוך התורה החרדי", שאיגד את מוסדות החינוך הדתיים והתורניים בארץ ישראל, מתוך מטרה לשמור על עצמאות החינוך החרדי. הרב זילברשטיין התמנה למזכיר הארגון והיה הרוח החיה בפעילותו. הוא יזם וערך בתל אביב כינוסי רבנים ואנשי ציבור והיה מהנואמים המרכזיים. בלט בכישרונו הרטורי והרבה לדרוש ברבים ועורר את הצורך לעסוק בחיזוק הדת. היה ממעוררי הרעיון של "מסע התשובה" בערים ובמושבות הארץ והיה יד ימינו של הרב הרצוג במסע זה. 

לאחר קום המדינה הוקם "הזרם הרביעי" ולאחר מכן החינוך העצמאי ופעילותו של "מרכז חינוך התורה" פסקה. עם זאת המשיך הרב זילברשטיין בפעילות ציבורית וחינוכית ענפה. הוא ארגן כינוסים שונים בנושאי חינוך, שבהם קרא להגביר את הפעילות בקרב ילדי העולים מארצות אירופה וצפון אפריקה. הוא גם פרסם מאמרים בנושא בכתבי העת החרדים של אותה תקופה, ובהם "הנאמן" ובית יעקב" ו"שערים", ובהם הציע את רעיונותיו. 

במשך כעשרים וחמש שנה כיהן כרב בתל אביב וראש מחלקת השבת ברבנות המקומית. בתקופת רבנותו המשיך לפעול לחיזוק ענייני הדת בעיר. 

נפטר בשנת תשל"ט, ונקבר בבית הקברות קריית שאול. בתו בלה נישאה ליוסף אנגל. הם היגרו לארצות הברית, שם נישאה בתם הניה לרב חיים וואלקין.

ספרו
----

* **הנאום והמאמר**, תש"כ

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר חברא קדישא תל אביב-יפו

הערות שוליים
------------

1. ↑  הסמינאריון בית יעקב בתל אביב, הצופה, 19 באוקטובר 1938

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007295897905171
* ISNI: 0000 0003 6998 2893
* VIAF: 234837162
* WorldCat (עם VIAF): 234837162

 |
**ג'ים יוסביץ'** (באנגלית: **Jim Usevitch**; נולד ב-21 באפריל 1964) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הסנטר ופאוור פורוורד.

ביוגרפיה
--------

יוסביץ' נולד וגדל בהנטינגטון ביץ' שבקליפורניה, הוא החל לשחק בקבוצת הכדורסל של תיכון אושן וייו והעמיד ממוצאים של 21 נק' ו-14 ריבונדים בממוצע למשחק בשנתו האחרונה בתיכון, לאחר סיום לימודי התיכון הצטרף לקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת בריגהאם יאנג בשורותיה שיחק כשתי עונות בהם העמיד ממוצעים של 14.8 נק' ו-7.2 ריב' לאחר שסיים את שנותיו באוניברסיטה נשלח כמסיונר מטעם הכנסייה המורמונית לניו זילנד. לאחר מכן החליט יוסביץ' לנסות את מזלו בכדורסל המקצועני והצטרף להפועל חיפה מליגת העל, בעונתו בחיפה העמיד ממוצעים של 19 נק' בעונה הסדירה ו-18 נק' בפלייאוף בו העפילה הקבוצה לחצי הגמר בו הפסידה למכבי תל אביב מסל באזר של לבן מרסר, משחק השיא של יוסביץ' היה נגד הפועל תל אביב במסגרת המחזור ה-17 בו קלע 31 נק', לאחר העונה המוצלחת בחיפה עבר יוסביץ' לשחק במדייה של א.א.ק. אתונה מהליגה היוונית במדייה שיחק עונה בודדת, לאחר עונה זו חזר לארצות הברית והצטרף לקבוצת הלוס אנג'לס קליפרס אך שוחרר טרם תחילת העונה והצטרף ל"טרי סיטי" מהליגת ה-CBA בה העמיד ממוצעים של 14.3 נק', 8.3 ריב', 2.2 חס' ו-1.8 אס' למשחק ב-56 משחקים, לאחר מכן עוד באותה העונה עבר לשחק במדי דינמו סאסארי האיטלקית במדייה שיחק 12 משחקים והעמיד ממוצעים של 17.7 נק', 7.4 ריב' ו1.8 חס' לאחר מכן חזר לישראל והצטרף להפועל גבעתיים במדי הקבוצה העמיד ממוצע של 20 נק' למשחק ב-26 משחקי ליגה. את עונתו האחרונה עשה באקלסיור בריסל מליגת העל הבלגית במדייה פרש מכדורסל.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Sports-Reference

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטטיקה מטרי סיטי
**ג'נט סקוט**, באנגלית: **Jeannette Scott** ‏ (1864–1937) הייתה ציירת אמריקאית ילידת קנדה. היא הפכה לראש המחלקה לציור באוניברסיטת סירקיוז.

ביוגרפיה
--------

סקוט נולדה בשנת 1864 בקינקרדין, מערב קנדה.  עם מות אביה, כשהייתה בת עשרים ואחת,  היא עברה לארצות הברית שם למדה בבית הספר לעיצוב לנשים בפילדלפיה, שם היו בין הפרופסורים שלה אמילי סארטיין.  היא גם למדה באקדמיה לאמנויות של פנסילבניה .

מ-1889 עד 1894, סקוט למדה בפריז באקדמיה ז'וליאן ובאקדמיה קולרוסי. מוריה בפריז כללו את ג'וזף בלאן, גוסטב-קלוד-אטיין קורטואה ואלפונס מוכה.

סקוט הציגה את עבודותיה בארמון האמנויות היפות בתערוכה העולמית של קולומביה ב-1893 בשיקגו, אילינוי.  סקוט גם הציגה את אמנותה במועדון האמנות של בוסטון ובאקדמיה הלאומית לעיצוב בניו יורק. סקוט הייתה חברה בפדרציה האמריקאית לאמנויות. היא גם עבדה עם הוועדה הבין-אמריקאית לנשים.

בשנת 1895 הפכה סקוט לפרופסור לציור במכללה לאמנויות יפות באוניברסיטת סירקיוז. בשנת 1902 הפכה לראש מחלקת הציור, לימדה שם עד 1927, אז פרשה.

סקוט מתה ב-1937 בסקנאייטלס, ניו יורק.

גלריה
-----

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'נט סקוט** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jeannette Scott". Clara database. National Museum of Women in the Arts
2. ↑  "Jeannette Scott". AskArt.
3. ↑  Jeannette Scott". Vose Galleries.
4. ↑  "Jeannette Scott". Skaneateles.
5. ↑  Nichols, K. L. "Women's Art at the World's Columbian Fair & Exposition, Chicago 1893".
**יובל קרני** (נולד ב-21 ביוני 1970) הוא עיתונאי ומגיש טלוויזיה ישראלי. משמש ככתב ב-ynet וכתב לענייני מפלגות של עיתון ידיעות אחרונות, ומגיש בערוץ כנסת.

ביוגרפיה
--------

קרני נולד וגדל בערד, למשפחה מסורתית מעדות המזרח. קרני למד בבית ספר תיכון "אורט" ערד. בצה"ל, שירת בחיל הים. במכ"ם ימי בספינת דבור בבסיס אילת ולאחר מכן במרכז השליטה היבשתי בבסיס אשדוד.

קריירה
------

כבר בגיל 16 ב-1986, הקים עם קבוצת בני נוער בערד ירחון לנוער בשם "נוערד", שיצא בשיתוף המתנ"ס המקומי אותו גם ערך. בצעירותו היה כתב נוער בתוכנית הטלוויזיה "שמיניות באוויר" של הערוץ הראשון.

בשנים 1987–1988 שימש כתב של מקומון ״כל הנגב״ של ידיעות אחרונות.

מיד עם שחרורו מהצבא ב-1991 חזר לעבוד ברשת המקומונים של "ידיעות אחרונות". תחילה בעיתון "כל הנגב" בשנים 1991–1992 ולאחר מכן במקומון "תל אביב" בשנים 1992–1995. בשנים 1995–1996 היה הכתב הפוליטי של רדיו 103 ושידר בשידור חי מכיכר רבין ומבית החולים איכילוב את הדיווחים על רצח ראש הממשלה יצחק רבין.

משנת 1997 משמש כתב וחבר מערכת ידיעות אחרונות, ומילא מגוון תפקידים בעיתון: כתב מוניציפלי, כתב תחקירים במוסף "7 ימים" וכתב השטחים בשנים 1999–2002.

בשנת 2005 מונה לכתב לענייני מפלגות של "ידיעות אחרונות" במסגרת תפקידו בעיתון סיקר את כל מערכות הבחירות מאז 1999 ברק מול נתניהו, ובהן מערכות הבחירות של 2001, 2003, 2006, 2009, 2013, 2015, אפריל 2019, ספטמבר 2019, 2020 ובחירות 2021.

בין חשיפותיו הבולטות: חשיפת פרשת "עשת-גייט" במסגרתה מנכ"ל העירייה אלי עשת מקורבו של ראש העיר שלמה להט הפעיל חוקרים פרטיים נגד שני חברי מועצה שהיו יריביו הפוליטיים של ראש העיר. ביוני 1998 פרסם במסגרת שיתוף פעולה עיתונאי עם גלי צה"ל, תחקיר על הפסיכולוג אחי יותם בו נטען שהטריד מינית מטופלים וקטינים. עוד חשף קרני כי פעיל הליכוד שלומי עוז היטה מכרז של רשות שדות התעופה לאבטחת מעברי הגבול של ישראל. במרץ 2004 עתר לבג"ץ יחד עם גידי וייץ נגד שירות בתי הסוהר ושר הביטחון[דרושה הבהרה] בדרישה להוציא צו על תנאי שיאפשר לעיתון לקיים ראיון עם פעילת השמאל הרדיקלי טלי פחימה, בג"ץ קיבל את העתירה, הראיון התקיים בכלא נווה תרצה ופורסם כמה חודשים מאוחר יותר. ערך ראיון בלעדי עם שר הביטחון לשעבר עמיר פרץ, מיד לאחר פרסום דו"ח ועדת וינוגרד למלחמת לבנון השנייה.

באוקטובר 2018 החל לשמש במקביל מגיש בערוץ כנסת, מגיש פעם בשבוע את מהדורת חדשות הערב של ערוץ הכנסת ומגיש תוכנית מגזין בשם "הספינרים" לצד מוריה קור העוסקת במאחורי הקלעים של הפוליטיקה ובמסדרונות הכנסת.

חיים אישים
----------

כיום קרני מתגורר בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* יובל קרני, ברשת החברתית פייסבוק
* יובל קרני, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  איתי רום ומתן שירם, כבוד המת, באתר העין השביעית, 1 במאי 2004
2. ↑  יהונתן ליס, המשטרה בודקת חקירה שיזם רוב נגד יריבו של בן-גור, באתר הארץ, 2 בינואר 2007
3. ↑  יהונתן ליס, עוזרים לחברים ודופקים את המתחרים? המשטרה בודקת חקירה שיזם רוב נגד יריבו של בן-גור, באתר TheMarker‏, 3 בינואר 2007
4. ↑  ענת באלינט, "ידיעות אחרונות" עתר לבג"ץ כדי לקיים ראיון עם טלי פחימה, באתר TheMarker‏, 3 בנובמבר 2004
5. ↑  גידי וייץ ויובל קרני, טלי פחימה מדברת: "השב"כ הוא ארגון טרור", באתר ynet, 16 ביוני 2005
**אריק אובראיין גרין** (באנגלית: **Erick O'Brien Green**; נולד ב-9 במאי 1991) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הקלע והרכז בהפועל חולון.

קריירה
------

גרין נולד באינגלווד, קליפורניה, אך גדל בווינצ'סטר, וירג'יניה. הוא בחר לשחק כדורסל עבור קבוצת הכדורסל של וירג'יניה טק, ובדראפט 2013 ב-NBA נבחר בבחירה ה-46 על ידי יוטה ג'אז, אך הועבר מיד בטרייד לדנוור נאגטס. הוא הצטרף לסגל הקבוצה לקראת טורניר ליגת הקיץ של ה-NBA, שם העמיד ממוצעים של 9.3 נקודות, 2.2 ריבאונדים ו-1.8 אסיסטים בשישה משחקים.

ב-26 באוגוסט 2013 חתם במונטפסקי סיינה מהסרייה א', והעמיד ממוצעים של 10.8 נקודות, 1.5 ריבאונדים ו-1.1 אסיסטים למשחק בליגה, וממוצעים של 11.1 נקודות, 1.7 ריבאונדים ואסיסט למשחק, ב-10 משחקים ששיחק ביורוליג.

ב-1 באוגוסט 2014 חתם על חוזה לשלוש שנים בשכר של 2.3 מיליון דולר עם דנוור נאגטס, לאחר שהעמיד ממוצע של 16.6 נקודות למשחק בטורניר ליגת הקיץ. ב-20 בינואר 2015 נשלח לפורט ויין מאד אנטס, שלוחתהּ של הנאגטס בליגת הפיתוח של ה-NBA, אך שב לנאגטס חמישה ימים לאחר מכן. ב-15 באפריל 2015 רשם 17 נקודות, 7 אסיסטים, 4 ריבאונדים וחטיפה אחת בהפסד לגולדן סטייט ווריורס. בסך הכל במהלך עונת 2014/2015 ב-NBA רשם גרין ממוצעים של 3.4 נקודות, 0.9 אסיסטים ו-0.7 ריבאונדים ב-9.5 דקות למשחק ב-43 משחקים בהם שיחק. בקיץ 2015 שיחק שוב עם הנאגטס בליגת הקיץ, והעמיד ממוצעים של 14.8 נקודות, 1.4 ריבאונדים, 4.0 אסיסטים ו-1.8 חטיפות בחמישה משחקים. למרות שהרשים בטורניר, ב-5 בנובמבר 2015 הוא שוחרר על ידי הנאגטס.

ב-21 בנובמבר 2015 חתם ברינו ביגהורנס מליגת הפיתוח. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הביגהורנס באותו לילה, וקלע 23 נקודות ב-35 דקות מול לוס אנג'לס די-פנדרס. ב-29 בינואר 2016 נבחר לקבוצת האולסטאר המערבית למשחק האולסטאר בליגת הפיתוח. ב-26 בינואר 2016 חתם על חוזה ל-10 ימים עם יוטה ג'אז. למחרת, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בג'אז בניצחון 102–73 על שארלוט הורנטס, ורשם ארבע נקודות ואסיסט אחד בארבע דקות משחק. ב-5 בפברואר חתם על חוזה נוסף ל-10 ימים עם הג'אז. ב-19 בפברואר, לאחר שחוזהו בג'אז לא הוארך, הוא הצטרף מחדש לביגהורן. בסיום העונה הוא נבחר לקבוצת העונה בליגת הפיתוח.

ב-15 ביולי 2016 חתם לשנתיים באולימפיאקוס. ב-2 בפברואר 2017 גרין רשם שיא עונתי של 25 נקודות, והוסיף שלושה ריבאונדים ושני אסיסטים בניצחון 90–75 על אוניקס קאזאן. גרין עזר לאולימפיאקוס להגיע לגמר היורוליג 2017, שם הפסידה לפנרבחצ'ה.

ב-21 ביולי 2017 חתם בוולנסיה, סייע לה לזכות בסופרקאפ הספרדי 2017 ונבחר ל-MVP של הטורניר לאחר שהעמיד ממוצעים של 15.5 נקודות בשני משחקים.

בעונות העוקבות שיחק בפוג'יין סטורג'נס הסינית, ריאל בטיס הספרדית, בשאקשהיר קולג'י הטורקית, א.א.ק אתונה היוונית וג'ג'יאנג גולדן בולס הסינית, וב-28 בספטמבר 2022 חתם בהפועל חולון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריק גרין** בוויקישיתוף
* אריק גרין, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר ESPN
* פרופיל, באתר היורוליג
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)
**קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי** (באנגלית: **National Trust for Places of Historic Interest or Natural Beauty**, ידוע בשם: **הקרן הלאומית**; **National Trust**) היא ארגון שימור הפועל באנגליה, בוויילס ובצפון אירלנד (הקרן איננה פועלת בסקוטלנד, שלה יש קרן עצמאית). כשהוקמה הקרן, ב-12 בינואר 1895, הייתה הראשונה מסוגה.

במקור הקרן הייתה מוסד ללא כוונת רווח, אך מאוחר יותר בסדרה של צווים (בין השנים 1907–1970) הפכה הקרן למוסד ממשלתי רשמי. הקרן ממשיכה להחשב כמלכ"ר לעניין פטורי מס לתורמים לה.

הקרן הפכה לבעלת עוצמה וחשיבות בתקופת כהונתו של ג'ון ביילי, בין השנים 1924–1931. ביילי, שהיה פובליציסט ונואם מעולה, שכנע תורמים רבים ובעלי הון והשפעה רבה לחזק את הקרן, הן בתמיכה פיננסית והן בתרומת נכסים לקרן.

היקף רווחיה של הקרן בשנת 2010 עמד על 406 מיליון לירה שטרלינג, מתוכם 125 מיליון בדמי רישום שנתיים. בנוסף, הזרוע העסקית של הקרן הרוויחה באותה שנה 54.7 מיליון ליש"ט נוספים. בנוסף הקרן מתוחזקת על ידי מתנדבים רבים, כשבאותה שנה התנדבו בקרן 3.5 מיליון שעות, בשווי מוערך של כ-29 מיליון ליש"ט נוספים.

הוצאות הקרן לעומת זאת באותה שנה עמדו 177.4 מיליון ליש"ט עבור תחזוקת נכסי הקרן, ועוד 100 מיליון בפיתוח. בקרן מועסקים (נכון ל-2010) 4,964 עובדים.

ברשות הקרן למעלה מ-200 בתי אחוזה, 12,567 ציורי שמן (כולל דיוקן עצמי של רמברנדט), 2,550 קמ"ר של שטחים פתוחים ונכסים רבים אחרים.

ראו גם
------

* אזור יופי טבעי יוצא דופן
* הפארקים הלאומיים של הממלכה המאוחדת

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי (באנגלית)
* קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי, ברשת החברתית פייסבוק

* קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי, ברשת החברתית אינסטגרם
* קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007265983205171
* BnF: cb12317140c (data)
* GND: 17978-4
* ISNI: 0000 0001 2353 7415
* LCCN: n80085261
* MusicBrainz: 1168f37e-0d7d-4188-b81d-8c281b1e9e43
* NKC: ko2004244131
* SUDOC: 032071434
* ULAN: 500205356
* VIAF: 152285425
* WorldCat: lccn-n80085261

 |
הרב **יעקב סטפנסקי** (נולד בשנת ה'תש"ך, 1960) הוא ראש ישיבת תורה בתפארתה באלעד, בעבר כיהן כראש ישיבת אמרי צבי במודיעין עילית.

ביוגרפיה
--------

נולד בארצות הברית ליששכר מאיר סטפנסקי. בצעירותו למד בישיבת פוניבז' והיה מתלמידי הרב שך. נשא את בתו של הרב שלמה זלמן אולמן רב שכונת משכנות יעקב בבני ברק, לאחר נישואיו למד בכולל פוניבז'.

בשנת תש"ס (2000) מונה לר"מ בישיבת אמרי צבי במודיעין עילית, ובשנת תשס"ג (2003) מונה לראש הישיבה. בתפקיד זה כיהן עד לסגירת הישיבה בשנת תשע"ב (2012), לאחר מכן עמד בראשות כולל אברכים במודיעין עילית.

בניסן תשע"ד (2014) מינה אותו הרב שטיינמן לראש ישיבת תורה בתפארתה שהקים. הכתרתו התקיימה בבתיהם של הרב שטיינמן והרב חיים קניבסקי. והוא ידוע בקרב תלמידיו בישיבה כאדם שקול, מבין ענין, ואינו מתפשר על קוצו של יו"ד, בחורים מספרים כי הוא ראש הישיבה הכי טוב שיכלו לקוות שיהיה להם.

במקביל למשרתו, משנות ה-90 מוסר הרב סטפנסקי מדי יום שיעור עיוני לאברכים בדף היומי בבית הכנסת הליכות חיים בבני ברק, חלק מהשיעורים יצאו לאור בספר "אמרי הדף".

גיסו הוא הרב אברהם יצחק הכהן רובין.

קישורים חיצוניים
----------------

* איצלה כץ, ‏חג מתן תורה | ראשי הישיבות שפרצו בשנים האחרונות וסחפו אלפי תלמידים, באתר כיכר השבת, 24 במאי 2023

##### מספריו

* הרב יעקב סטפנסקי, **אמרי הדף - על מסכת פסחים**, באתר אוצר החכמה
* הרב יעקב סטפנסקי, **אמרי הדף - על מסכת מגילה**, באתר אוצר החכמה
* הרב יעקב סטפנסקי, **קונטרס מכתבים בכמה עניינים במסכת נזיר**, באתר אוצר החכמה

##### שיעורים

* שיעורי הרב יעקב סטפנסקי באתר "קול הלשון"

הערות שוליים
------------

1. ↑  הכתרת ראש ישיבת תורה בתפארתה הרה"ג יעקב סטפנסקי שליט"א על ידי גדולי ישראל, שלמה זינגר באתר JDN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007516768305171
* LCCN: n81056003
* WorldCat (עם LCCN): n81-056003

 |
**מאדאם ד'אוטלינגר** או **הברונית ד'אוטלינגר** הוא כינויה של אישה שנחשבה לאחת מסוכניו של נפוליאון. השמועות סיפרו כי היה לה חלק בהפלתו של הדוכס מאנייה, ובריגול אחרי מלך שוודיה במהלך שהותו בגרמניה.

רקע
---

בין השנים 1803 - 1805, שהה מלך שוודיה, גוסטב הרביעי אדולף בגרמניה, שם התגורר עם משפחת רעייתו בקרלסרוהה, בירת דוכסות באדן. מטרתו הייתה לשהות בסביבה בה משפחתו תהיה מוגנת יותר, אך גם להכיר מקרוב את הפוליטיקה הגבוהה ולהיות קרוב יותר לגבול הצרפתי, לבחון את צעדיה של צרפת ולנסות לנהל משא ומתן עם המלוכנים הצרפתים הגולים ועם בני משפחת בורבון. בתקופה זו, התמלאה העיר במרגלים צרפתים שהקיפו את המלך, אך כנראה שהמוצלחת ביותר הייתה ד'אוטלינגר.

פעילותה
-------

השמועות סיפרו כי היה לה חלק בנפילתו של הדוכס מאנייה, שהוצא להורג על ידי נפוליאון בשנת 1804 וכי היא הייתה בשירותו של שארל-מוריס דה טלראן. בזכות יכולתה המפותחת להקסים אנשים, היא יצרה קשר עם שרלוט לואיז דה רוהן, אשר נישאה בחשאי לאנייה, והציגה את עצמה בפניה כמעריצה של הדוכס.

עם הגעתה של ד'אוטלינגר לקרלסרוהה, כתבה הרוזנת השוודית קרוליין לוונהאופט, שהתגוררה אז בשטרסבורג, לחברתה הרוזנת גילדנשטול :

> 
> "בקרוב תראי את הגעתה לקרלסרוהה של ברונית ד'אוטלינגר מסוימת, אדיבה ושנונה במידה רבה. היא תשמח את כולכם; היא תעריך את הספרות ואת האמנויות היפות כמו הרוזנת אוקסנסטירנה; היא תדבר איתך על אופנה ועניינים אחרים; היא תסובב ביופיה את ראשי אנשיך; אך היזהרו ממנה! ההנחה היא שהיא כלי בידי הדרגים הגבוהים ביותר של המשטרה. היא מסוכנת."
> 
> 
> 
> 

למרות האזהרות סביב הגעתה לקרלסרוהה, ד'אוטלינגר הצליחה לצבור פופולריות רבה בקרב החברה הגבוהה בעיר. השמועות אודותיה סיפרו כי ניהלה מערכת יחסים עם הדוכס שנרצח, והיא אכן הציגה את עצמה כצרפתייה מלוכנית גולה, מוכת יגון עקב מותו של אהובה אנייה, שאף הופיעה בפני הרוזנת גילדנסטולפה לבושה בבגדי אבל.

המלך השוודי רחש אהדה גלויה לאנייה, וזעם מאד על פשעו של נפוליאון כלפיו, כך שמי שנחזתה להיות אהובתו המתאבלת זכתה בקלות בקרבתו.

היא תוארה כיפהפייה שנונה בעלת קסם רב, וכן כבעלת ממון אותו הוציאה בראוותנות. היא אירחה קבלות פנים של האצולה, בהן הופיעה בשירת המנגינה האהובה על הדוכס מאנייה תוך כדי נגינה בנבל, כשהיא מציגה את עצמה כמלוכנית ששמרה על נאמנותה במשך כל הזמן. היא נפגשה עם המלך השוודי ועם המזכירים המלכותיים, גוסטב לאגרבילקה וקרל ארון ארנגרנט, ושני האחרונים התאהבו בה נואשות. כך עלה בידה להשיג את מסמכי המלך שפירטו את תוכניותיו בנוגע לנפוליאון, אותם העבירה לפריז.

הפעם האחרונה בה נראתה הייתה בפריז בשנת 1815, על ידי האציל השוודי דה לה גרדי. הימצאותה שם תומכת במידת מה בחשדות נגדה.

הפניות
------

* וילהלמינה סטאלברג (in Swedish)</link> : *Anteqningar om Svenska kvinnor* (הערות על נשים שוודיות)
* ברנט פון שינקל (in Swedish)</link> : Minnen Ur Sveriges Nyare Historia (זכרונות מההיסטוריה המוקדמת של שוודיה)
**מנחם רון וכסלר** (נולד ב-22 בפברואר 1934) הוא רופא ישראלי, מומחה לכירורגיה פלסטית. מייסד בנק העור בישראל. לשעבר יושב ראש החברה הישראלית לכירורגיה פלסטית, ומנהל המחלקה לכירורגיה פלסטית ואסתטית בבית החולים הדסה עין כרם בירושלים. כמו כן הוא עוסק בציור, פיסול ושירה.

ביוגרפיה
--------

מנחם רון ישראל וכסלר ("מנדוש") נולד בפרנקפורט למוני (משה) ורוני (רוזי) וכסלר. בשנת 1935, בהיותו בן שנה, עלתה משפחתו לארץ ישראל. הוא גדל בשכונת בית וגן, במשפחה שהעניקה לבניה חינוך דתי מסורתי. סיים לימודים בבית הספר חורב ובבית הספר הדתי 'מעלה' בירושלים, ולאחר מכן בישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה. לאחר שירותו הצבאי בנח"ל ובצנחנים למד בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים. התמחה בכירורגיה פלסטית בבית החולים הדסה, במחלקתו של הפרופ' צבי נוימן, וכן באוניברסיטאות מישיגן ואיובה בארצות הברית. הוא פרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית בירושלים.

במשך שנים רבות ניהל וכסלר את המחלקה לכירורגיה פלסטית ואסתטית ב"הדסה" ירושלים. היה יושב ראש החברה הישראלית לכירורגיה פלסטית, וארגן כנסים בינלאומיים שנערכו בישראל בתחום זה. ייסד את בנק העור בישראל, וכמו כן היה חלוץ הניתוחים האסתטיים לבעלי תסמונת דאון (יחד עם פרופ' ראובן פוירשטיין) וניתוחי השסע בשפה. פרסם ארבעה ספרים בתחום הכירורגיה הפלסטית, וכן מאות מאמרים בנושא בבמות מדעיות ורפואיות שונות בישראל ובעולם.

בשנת תשע"ז החליטה עיריית ירושלים להעניק לו את התואר יקיר ירושלים.

אמנות ושירה
-----------

מלבד עיסוקו הרפואי עוסק פרופ' וכסלר בתחום האמנות והשירה. בצעירותו למד גרפיקה וציור באקדמיה לאמנות בצלאל בירושלים. הוא עוסק בציור, רישום ופיסול. עד היום הציג עשר תערוכות יחיד מיצירותיו בגלריות שונות בישראל ובעולם. בין השאר, הוצגו ביד ושם תחריטי עץ שיצר בנושא השואה.

בשנת 2009 יצא ספר השירה שלו "ערפל", המכיל אוסף משיריו, ובו משולבים רישומים, תחריטים והדפסים שיצר במהלך השנים.
וכסלר זכה בפרס לייטרסדורף לאומנויות לשנת 2017.

משפחתו
------

וכסלר נשוי לדינה לבית ברבדו, ולהם ארבעה ילדים. מתגורר בירושלים. בתו היא החזאית שרון וכסלר. אחיו הם עוזיאל וכסלר, שעמד בראשות הרשות לפיתוח ירושלים ומינהל מקרקעי ישראל, עו"ד אורה זק ובנימין זאב וכסלר, שהיה סגן מנהל כללי במוסד יד בן צבי.

ספריו
-----

### רפואה

* **כירורגיה פלסטית אסתטית**
* **השמש וגידולי העור**
* **כירורגיה פלסטית משקמת בבעלי תסמונת דאון** (יחד עם פרופ' ראובן פוירשטיין)
* **שסע של השפה והחך: מן הלידה ועד לבגרות** (יחד עם ירוחם זילברמן)

### שירה

* **הערפל - שירים**, הוצאת ש. ז"ק, 2009

קישורים חיצוניים
----------------

* לרוץ בירושלים, מעריב, 6 במאי 1983
* אלעד בילו, "יכולתי רק לצייר", באתר כלכליסט, 5 במאי 2016
* מבט - שרון וכסלר מנסה להבין את משיכתו של אביה לציורי שואה, בערוץ היוטיוב של הערוץ הראשון, 5 במאי 2016
* יהודה יפרח, ביד חזקה, מקור ראשון, מוסף "שבת", 7 במאי 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלמה פיוטרקובסקי, פורסמו שמות יקירי ירושלים לשנת תשע"ז, באתר ערוץ 7, 24 בינואר 2017.
2. ↑  פייסבוק הפקולטה לרפואה, באתר האוניברסיטה העברית בירושלים, 11 ביולי 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007305540105171
* LCCN: no2009113003
* VIAF: 97218045
* WorldCat (עם VIAF): 97218045

 |