recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
סלט אוליבייה
סלט אוליבייה במסעדה
**סלט אוליבייה** (ברוסית: **Салат Оливье**) הוא סלט תפוחי אדמה רוסי אשר ידוע בעולם על שמו של הטבח לוסיאן אוליבייה, שהיה גם הבעלים והשף של מסעדת הרמיטאז', אחת המסעדות המפורסמות ביותר במוסקבה בשעתה.

לוסיאן הציג מנה זו לראשונה במהלך המאה ה-19 (1860-1861) כאשר הגרסה המקורית הכילה מלפפונים טריים, דגים, וחלקי סרטנים. הגרסאות הסובייטיות מכילות מיונז, תפוחי אדמה, אפונה, ביצים, גזר מבושל, מלפפונים חמוצים, עוף או נקניקיות מבושלות וחתוכות. הכל נחתך לקוביות ומעורבב היטב ומושאר במקרר למספר שעות בכלי סגור. המתכון המוקדם ביותר לסלט זה פורסם במגזין Наша пища (בתרגום לעברית: המזון שלנו) בשנת 1897.

הגרסה הרומנית היא סלט דה בף והספרדית, שפופולרית במיוחד במסעדות הטאפאס של מדריד ואנדלוסיה קרויה אנסלאדייה רוסה וכוללת טונה בשמן, שמפורקת ומשמשת כחלק מרוטב הסלט.

סלט מיונז
---------

**סלט מיונז** או **סלט רוסי** הוא סלט ישראלי שמקורו במטבח האשכנזי, והוא גרסה של סלט המוכר בעולם כסלט רוסי מסורתי, **אוליבייה**. מרכיביו הבסיסיים הם תפוחי אדמה, גזר ואפונה מבושלים, חתוכים לקוביות, שלאחר שהתקררו מעורבים עם מיונז. יש המוסיפים גם ביצה קשה קצוצה. אצל יהודי רומניה מוסיפים לו בשר עוף מבושל קצוץ ומלפפון חמוץ קצוץ, מחליקים את פני הסלט, מורחים שכבת מיונז עליונה ומקשטים מעליה בפלחי ביצה קשה ובגמבה. הסלט מוגש קר.

גרסה פשוטה שלו - **סלט תפוחי אדמה** - מכילה רק תפוחי אדמה, בצל יבש או ירוק (או שניהם) ומיונז.

לסלט רוסי המוגש במדינות אחרות מוסיפים לעיתים בשרים קרים נוספים, כגון לשון כבושה, שינקן, נקניקים שונים, לובסטר. מעטרים אותו לעיתים בצלפים ופילטים של אנשובי.

עובדות נוספות
-------------

בשנת 2009 החלו בעיתונות הרוסית להתייחס ל"מדד אוליבייה" שמכיל מרכיבי מזון בסיסי לתקופה הזאת המהווה מדד בלתי פורמלי לשווי כוח הקנייה של מטבעות, וגם מדד להערכת שערי חליפין ועלויות סחורה במדינה, בדומה למדד ביג מק.

ראו גם
------

* סלט תפוחי אדמה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סלט אוליבייה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  רועי ירושלמי, סלט אוליבייה - היסטוריה ומתכון, באתר Rex.co.il

סלט רוסי
**חטיבה 320** הייתה חטיבת שריון מילואים, אחת ממספר חטיבות שהפעילו טנקי שלל. החטיבה הוקמה בסוף שנות ה-70, מקים החטיבה והמח"ט הראשון היה עמי מורג. אחריו כיהן כמפקד החטיבה נתן בן ארי.

החטיבה הייתה קיימת 13 שנה, בין השנים 1977–1990. לא השתתפה בקרבות כלשהם.

מבנה החטיבה
-----------

החטיבה הייתה מורכבת מ-3 גדודים שכללו טנקי שלל ממלחמת יום הכיפורים: שני גדודים על בסיס טירן 6 - טנקי T-62, עם תותח 115 מ"מ וכמעט ללא שינוי מהטנק המקורי. גדוד שלישי התבסס על טנק טירן 5 - טנקי T-55 עם תותח שריר 105 מ"מ.

במתכונת דומה לאוגדה 440 ("אוגדת הטירן") בה בוצעו ההכשרות וההסבות על ידי פלוגה סדירה (פלוגה 141 שישבה בניר יצחק), גם בחטיבה 320 הוקמה מחלקה סדירה אשר ביצעה הכשרות והסבות לטנק טירן 6. מרבית המוסבים היו בוגרי חטיבות 7 ו- 188. ההסבות בוצעו במהלך 1977–1978 במחנה קטן שהוקם ליד פלוגת הצמ"פ של גדוד 77 (נפח תחתון).

במלחמת שלום הגליל היה גדוד הטירן 5 (הורכב רובו מחיילי נח"ל שהוסבו לשריון לפני ואחרי מלחמת יום הכיפורים ) עתודה פיקודית, בין היתר לטובת מבצע שתוכנן מצפון לבירות (לא בוצע בסופו של דבר).

קישורים חיצוניים
----------------

* שאילתא על החטיבה בפורום צבא וביטחון באתר פרש
**אינס מארי לטיסיה אגלאנטין דה סנייאר דה לה פרסאנז'** (בצרפתית: **Inès Marie Lætitia Églantine Isabelle de Seignard de la Fressange**; נולדה ב-11 באוגוסט 1957), היא דוגמנית, 

מעצבת אופנה ובשמים צרפתיה.

ביוגרפיה
--------

דה לה פרסאנז' נולדה בגאסן, ואר, צרפת, בתם של אנדרה דה סנייאר דה לה פרסאנז' (נולד ב-1932) (מרקיז), סוכן מניות צרפתי, וססיליה סאנצ'ס סירס, דוגמנית ארגנטינאית. היא גדלה בסמוך לטחנת קמח מהמאה ה-18 מחוץ לפריז עם שלושת אחיה. סבתה הייתה מאדאם סימון ז'קינו, יורשת משפחת הבנקאות לאזאר.

בשנות השמונים היא הייתה הדוגמנית הראשונה שחתמה על חוזה דוגמנות בלעדי עם בית האופנה העילית, שאנל, לה עיצב קרל לגרפלד, והיא נהפכה למוזה שלו.
אולם, ב-1989, לגרפלד ודה פרסאנז' נקלעו לריב ועזבו את החברה. ייתכן שהוויכוח היה, לפחות בחלקו, בשל החלטתה להשאיל את דמותה למריאן, סמלה של הרפובליקה הצרפתית. נמסר שלגרפלד גינה את החלטתה, באומרו שמריאן היא התגלמות של "כל מה שמשעמם, בורגני, ופרובינציאלי" ושהוא לא ילביש מונומנטים היסטוריים.

בשנות התשעים היא נישאה ללואיג'י ד'אורזו.

(נפטר ב-23 במרץ 2006), מנהל רכבת איטלקי, שממנו יש לה שתי בנות. 

נכון לשנת 2009, דה לה פרסאנז' אינה מדגמנת עוד לעיתים קרובות. כיום היא אשת עסקים שבבעלותה רשת של בוטיקים לבגדים, מעצבת אופנה ויועצת לז'אן-פול גוטייה. היא הציגה בגד של גוטייה עבור קולקציית אביב/קיץ 2009 בשבוע האופנה העילית בפריז והלכה על המסלול במהלך האירוע בגיל 51.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אינס דה לה פרסאנז'** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אינס דה לה פרסאנז'
* אינס דה לה פרסאנז', ברשת החברתית פייסבוק

* אינס דה לה פרסאנז', ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אינס דה לה פרסאנז', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אינס דה לה פרסאנז' ב-Fashion Model Directory
* גבי לוין, מפאריס באהבה, באתר הארץ, 19 במאי 2011

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Colchester, Max (2009-01-28), 
"Gaultier’s 51-Year-Old Runway Star: Inès de la Fressange"
Wall Street Journal
2. ↑  Greenhouse, Steven (1989-08-18), 
"PARIS JOURNAL; After Bastille Day: Liberty, Equality and Royalty"
, New York Times
3. ↑  Tomasson, Robert (1990-06-09), 
"Chronicle",
New York Times,
4. ↑  WWD Staff (2006-03-30), 
"Obituary: Luigi d'Urso Dies at 52"
Women's Wear Daily

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007413640205171
* BNE: XX5559811
* BnF: cb14428558f (data)
* GND: 1056522631
* ISNI: 0000 0001 1947 5311
* LCCN: no2011081403
* NDL: 00914628
* NKC: xx0147317
* NLP: a0000002591078
* NTA: 34327647X
* SUDOC: 080873030
* VIAF: 22359656
* WorldCat: lccn-no2011081403

 |
**סקוט א. האוול** (באנגלית: **Scott A. Howell**; נולד ב-27 בינואר 1965) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כמפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים.

ביוגרפיה
--------

האוול גדל בקדיז שבקנטקי, אחד משלושה ילדים של ג'י. די. וקרוליין. ב-1983 סיים את לימודיו בתיכון המחוזי טריג.

ב-1987 סיים תואר ראשון בניהול מאקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית. לאחר גיוסו לחיל האוויר, סיים קורס טייסי מסוקים בפורט ראקר שבאלבמה.

שירת כטייס UH-1 בטייסת החילוץ ה-37, בדיוויזיה המשוריינת השנייה ובדיוויזיית הפרשים הראשונה. לאחר הסבה למטוסי MH-53 שירת ברגימנט הריינג'רס ה-75, בטייסת המבצעים המיוחדים ה-20, וכן בטייסת המבצעים המיוחדים ה-21 שהוצבה באנגליה.

שירת כראש ענף קצינים בכירים בתחום המסוקים במחלקת כוח אדם של פיקוד המבצעים המיוחדים של חיל האוויר.

באוגוסט 2004 מונה לקצין המבצעים של טייסת המבצעים המיוחדים ה-20 וביוני 2005 מונה למפקד הטייסת. בינואר 2007 מונה לסגן קצין אג"ם בפיקוד המבצעים המיוחדים של חיל האוויר.

ביוני 2008 מונה למפקד להק מבצעים מיוחדים מסווג (Aviation Tactics Evaluation Group) הפועל תחת פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים, וכן שימש מפקד מפקד כוח בראבו בפיקוד המבצעים המיוחדים של חיל האוויר שפעל בעיראק ובאפגניסטן. ביוני 2010 מונה לעוזרו של מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית. ביוני 2012 מונה לסגן מפקד כוח המשימה המשותף תחת פיקוד המבצעים המיוחדים של נאט"ו באפגניסטן.

במאי 2013 מונה לראש אגף המבצעים המיוחדים והלוחמה בטרור במטות המשולבים והועלה לדרגת בריגדיר גנרל. ביולי 2015 מונה לקצין אג"ם של פיקוד המבצעים המיוחדים של חיל האוויר.

ביוני 2016 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של נאט"ו באפגניסטן. ביולי 2017 הועלה לוטננט גנרל ומונה לסגן מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים. ביולי 2018 מונה למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים. באוגוסט 2021 פרש משירותו הצבאי.

במהלך שירותו צבר הוואל כ-2,600 שעות טיסה על מסוקי בל UH-1 אירוקוי, ‏TH-53, ‏MH-53, ‏MH-6 ליטל בירד, CH-47 צ'ינוק. הוא פעל במשימות חילוץ ומבצעים מיוחדים בין השאר בג'יבוטי, כווית, מוזמביק, עיראק, בוסניה, קוסובו, האיטי ואפגניסטן.

האוול בעל תואר שני ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת טרוי, הוא בוגר המכללה לפיקוד ומטה של חיל האוויר, בוגר מכללת המלחמה של חיל האוויר ובעל תואר שני באסטרטגיית ביטחון לאומי ממכללת המלחמה הלאומית. נשוי לסוזאן ואב לילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סקוט האוול** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר חיל האוויר של ארצות הברית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Cadiz native nominated for brigadier general, ‏kentuckynewera.com
2. ↑  Air Force Lt. Gen. Howell named as next head of JSOC, ‏fayobserver.com, ‏9 במאי 2018
**הילופיטס** או **הילופיטים** (ביוונית: χυλοπίτες) הן פסטה יוונית מסורתית העשויה מקמח, ביצים, חלב ומלח. הם לובשים צורה של ריבועים קטנים או, באזורים מסוימים, רצועות דקות ארוכות (בדרך כלל נקראות בשמות שונים) הדומות לפטוצ'יני האיטלקי.

הפסטה מיוצרת באופן מסורתי על ידי רידוד הבצק לעלה דק, מקומח (בקמח) וחתוך פעמיים: תחילה לרצועות (כמו) פטוצ'יני דקות, ואז שוב חיתוך ב-90 מעלות לריבועים קטנים. בעוד שההילופיטס המיוצרים באופן מסחרי הם בדרך כלל בסביבות 1 ס"מ ריבוע הילופיטס תוצרת בית המסורתיים נעשים הרבה יותר גדולים.

שמות אזוריים אחרים לפסטה זו כולליםτουτουμάκια (toutoumákia) באזורים מסוימים של פלופונסוס, ו-τουμάτσιαtoumátsia ) בקפריסין.

כמה מאכלים נפוצים שנעשו עם הילופיטס הם מרקי אטריות עוף, עוף אפוי ברוטב אדום, או מנת פסטה מבושלת פשוטה עם שמן וגבינה.

ראו גם
------

* פלומריה {פסטה)
* קרוזט דה סבואה
* לזנקי
* רשימה של פסטות

הערות שוליים
------------

1. ↑  Eugenia Pantahos, *Greek Life: Family, Culture, Food*, p. 230
2. ↑  "Cyprus Food Virtual Museum - Τουμάτσια". *foodmuseum.cs.ucy.ac.cy*. נבדק ב-2020-04-06.
**נלי ולדימירובנה קים** (באנגלית: **Nellie Vladimirovna Kim** ; ברוסית: **Нелли Владимировна Ким**; נולדה ב-29 ביולי 1957) היא מתעמלת עבר מברית המועצות. היא אלופה אולימפית משתי אולימפיאדות, בעלת 6 מדליות מהן 5 זהב, אלופת עולם בעלת 11 מדליות מהן 5 זהב ואלופת אירופה. 

כיום, קים מאמנת ושופטת התעמלות.

ביוגרפיה
--------

קים נולדה בשוראב, שבטג'יקיסטן (באותה תקופה, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הטג'יקית) לאב ממוצא קוריאני - ולדימיר ולאמא ממוצא טטרי - אלפיה.

באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בווארנה בולגריה בשנת 1974 זכתה קים בשתי מדליות, מדליית זהב בתחרות הקבוצתית ומדליית ארד בתרגיל על הקורה.

### אלופה אולימפית

באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכתה קים ב-4 מדליות מהן שלוש מדליות זהב. מדליות זהב בתחרות הקבוצתית לפני רומניה ומזרח גרמניה, בתרגיל על סוס הקפיצות ובתרגיל הקרקע בניקוד המושלם 10. מדליית כסף בתחרות הקרב רב (78.675 נקודות) אחרי נדיה קומנץ' מרומניה (79.275 נקודות) ולפני בת ארצה לודמילה טורישצ'בה (78.625 נקודות), במהלך תחרות הקרב רב היא זכתה בניקוד המושלם 10 בתרגיל על סוס הקפיצות ובכך הייתה האישה הראשונה בהיסטוריה האולימפית שזכתה בציון זה על תרגיל זה.

באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בשטרסבורג צרפת בשנת 1978 זכתה קים ב-4 מדליות מהן 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב בתחרות הקבוצתית, בתרגיל על סוס הקפיצות (19.625 נקודות) ובתרגיל הקרקע (19.775 נקודות) בצוותא עם בת ארצה ילנה מוחינה. מדליית כסף בתחרות הקרב רב אחרי מוחינה ולפני נטליה שפושניקובה אף היא מברית המועצות.

באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בפורט וורת' ארצות הברית בשנת 1979 זכתה קים ב-5 מדליות מהן 1 זהב, 3 כסף ו-1 ארד. מדליית זהב בתחרות הקרב רב, (78.650 נקודות) לפני מקסי גנאוק ממזרח גרמניה (78.375 נקודות) ומליטה רון מרומניה (78.325 נקודות), מדליות כסף בתחרות הקבוצתית, בתרגיל על הקורה ובתרגיל הקרקע ומדליית ארד בתרגיל על סוס הקפיצות.

באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכתה קים בשתי מדליות זהב בתחרות הקבוצתית, לפני רומניה ומזרח גרמניה ובתרגיל הקרקע בצוותא עם קומנצ'י (19.875 נקודות) לפני שפושניקובה וגנאוק (19.825 נקודות) ובכך הגנה על תוארה. 

קים עבדה תקופה ארוכה כמאמנת, אימנה מספר נבחרות לאומיות, ושפטה בתחרויות בינלאומיות רבות. 

כנשיאת הוועדה הטכנית של התעמלות הנשים האמנותית (Women's Artistic Gymnastics Technical Committee), קים מפקחת על קביעתם של כללים חדשים בהתעמלות הנשים, בכללם מערכת חדשה של ניקוד (Code of Points) אותה פיתחה הפדרציה הבינלאומית להתעמלות (Fédération Internationale de Gymnastique) בשנים 2004–2005 ומיושמת החל מ-2006.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נלי קים** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נלי קים

* נלי קים, באתר olympedia.org

* נלי קים, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית
* תצלום חתום ורשימת הישגים ספורטיביים
* תיאור סרט אודות קים

 נלי קים, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1160195196
* LCCN: nr92040605
* VIAF: 78646227
* WorldCat: lccn-nr92040605

 |
**הדיוויזיה ה-96** הייתה דיוויזיה של צבא ארצות הברית, אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה, וקיימת כיום כ**חטיבת הסיוע ה-96**.

היסטוריה
--------

### מלחמת העולם הראשונה

הדיוויזיה הוקמה ב-20 באוקטובר 1918, אולם בשל סיום המלחמה לא נשלחה לצרפת, וב-7 בינואר 1919 פורקה הדיוויזיה..

### מלחמת העולם השנייה

בשנת 1921 הוקמה הדיוויזיה מחדש כדיוויזיית מילואים, וב-15 באוגוסט 1942 היא הופעלה מחדש. הדיוויזיה לחמה בקרב לייטה, ולאחר מכן לחמה בפיליפינים עד פברואר 1945. באפריל 1945 נחתה הדיוויזיה באוקינאווה, שם הוחלפה מאוחר יותר על ידי הדיוויזיה ה-77, ולחמה בקרבות הקשים לכיבוש האי, יחד עם דיוויזיית הנחתים הראשונה. לאחר מכן היא נשלחה לפיליפינים, על מנת להתכונן לפלישה ליפן, ובינואר 1946 פורקה הדיוויזיה. בספטמבר 2008 אורגנה הדיוויזיה מחדש כ**חטיבת הסיוע ה-96**.

### המלחמה הקרה

בדצמבר 1946 הוקמה הדיוויזיה מחדש כדיוויזיית מילואים, והיא השתתפה בהתערבות נאט"ו בבוסניה והרצגובינה, ונטלה חלק בכמה סבבים באפגניסטן ובעיראק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הדיוויזיה ה-96** בוויקישיתוף
* אתר המוקדש לדיוויזיה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n95057534
* VIAF: 159605583
* WorldCat: lccn-n95057534

 |
**חוסה רמירו פונס מורי** (בספרדית: **José Ramiro Funes Mori**; נולד ב-5 במרץ 1991) הוא כדורגלן ארגנטינאי, המשחק בעמדת הבלם בריבר פלייט.

קריירה
------

פונס מורי נולד במנדוסה שבארגנטינה ובגיל 10 היגר עם משפחתו לארצות הברית. אביו, מיגל, הוא כדורגלן עבר. בשנת 2008 הצטרף לקבוצת הנוער של דאלאס. כעבור חצי שנה, עבר פונס מורי, יחד עם אחיו רוחליו, למחלקת הנוער של ריבר פלייט, בה שיחק שלוש שנים. בקבוצה הבוגרת של ריבר, שיחק ארבע שנים וזכה עם הקבוצה בשישה תארים. בסך הכל, פונס מורי רשם 108 הופעות וכבש שערים בכל המסגרות, כולל שער ניצחון מול בוקה ג'וניורס בבונבוניירה במסגרת הליגה בטורניר פינאל 2014 ושער בגמר גביע ליברטדורס 2015, שני טורנירים בהן זכתה הקבוצה לבסוף.

ב-1 בספטמבר 2015 פונס מורי חתם באברטון מהפרמייר ליג תמורת 9.5 מיליון אירו. ב-12 בספטמבר, פונס מורי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–3 נגד צ'לסי. בנובמבר 2015, פונס מורי כבש את שערו הראשון בקבוצה בתיקו 3-3 נגד בורנמות'. באפריל 2016 הורחק בעקבות עימות עם דיבוק אוריגי בהפסד 0–4 לליברפול, ובעקבות העימות הורחק לשלושה משחקים. במרץ 2017 פונס מורי קרע את המיניסקוס ועקב כך נעדר לתקופה ארוכה שנמשכה כשנה.

ב-21 ביוני 2018, פונס מורי חתם בוויאריאל מליגת העל הספרדית.

ב-26 במאי 2021 זכה עם ויאריאל בליגת האירופית לאחר שקבוצתו ניצחה בפנדלים את מנצ'סטר יונייטד.

ב-22 ביולי 2021 חתם פונס מורי בא-נסר הסעודית.

ב-4 באוגוסט 2022 חתם פונס מורי בקרוס אסול המקסיקנית.

ביולי 2023 שב לקבוצת נעוריו, ריבר פלייט, בה חתם עד לסוף שנת 2026.

קריירה בינלאומית
----------------

במרץ 2015, פונס מורי ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ארגנטינה במשחק ידידות אל סלוודור. ב-6 באוקטובר 2016, פונס מורי הבקיע את הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 2-2 נגד פרו.

פונס מורי, נכלל בסגל הנבחרת בקופה אמריקה 2016 וקופה אמריקה 2019, ואף נכלל בסגל הרחב לקראת מונדיאל 2018, אך לא בסופי.

תארים
-----

ריבר פלייט
* ליגת העל הארגנטינאית: פינאל 2014
* קופה קמפאונאטו: 2013/14
* קופה סודאמריקנה: 2014
* רקופה סודאמריקנה: 2015
* קופה ליברטדורס: 2015
* גביע סורוגה בנק: 2015

ויאריאל
* הליגה האירופית: 2020/2021

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רמירו פונס מורי** בוויקישיתוף
* רמירו פונס מורי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------



| **נבחרת ארגנטינה – קופה אמריקה 2016 (מקום שני)** |
| --- |
| 1 רומרו • 
2 מאידנה • 
3 רונקגליה • 
4 מרקאדו • 
5 קראנביטר • 
6 ביגליה • 
7 די מריה • 
8 פרננדס • 
9 היגוואין • 
10 מסי • 
11 אגוארו • 
12 גוסמאן •
13 פונס מורי • 
14 מסצ'ראנו •
15 קואסטה •
16 רוחו •
17 אוטמנדי •
18 לאמלה •
19 באנגה •
20 גייטן •
21 פסטורה •
22 לאבסי •
23 אנדוחר •
מאמן: מרטינו | ארגנטינהארגנטינה |

| **נבחרת ארגנטינה – קופה אמריקה 2019 (מקום שלישי)** |
| --- |
| 1 ארמני • 
2 פוית • 
3 טגליאפיקו • 
4 סראביה • 
5 פארדס • 
6 פסלה • 
7 פריירה • 
8 אקוניה • 
9 אגוארו • 
10 מסי • 
11 די מריה • 
12 מרצ'סין •
13 פונס מורי • 
14 קאסקו •
15 פיסארו •
16 דה פול •
17 אוטמנדי •
18 רודריגס •
19 סוארס •
20 לו סלסו •
21 דיבאלה •
22 מרטינס •
23 מוסו •
מאמן: סקאלוני | ארגנטינהארגנטינה |
**אמברגו נפט** ננקט ב-6 ביוני 1967, היום השני למלחמת ששת הימים, עם החלטה ערבית משותפת להרתיע מדינות כלשהן לתמוך צבאית במדינת ישראל במהלך המלחמה בין ישראל למדינות ערב. בסופו של דבר כמה מדינות במזרח התיכון הגבילו את משלוחי הנפט שלהן למדינות המערב, חלקן נקטו בצעדים אלו רק כלפי ארצות הברית והממלכה המאוחדת ואילו אחרות החליטו להטיל איסור מוחלט על ייצוא נפט לכל מדינה שתסייע צבאית לישראל. האמברגו לא צמצמם באופן משמעותי את כמות הנפט הזמינה בארצות הברית, מאחר שלאמריקאים הייתה באותה תקופה רזרבות נפט גדולות שיכלו למלא את מקומו של הנפט הערבי.

האמברגו הסתיים למעשה רק 3 חודשים לאחר המלחמה, ב-1 בספטמבר, במהלך כינוסה של ועידת ח'רטום.

ועידת שרי הנפט
--------------

במהלך ועידת שרי הנפט שנערכה בין התאריכים 9–18 ביוני בבגדאד שבעיראק הוציאו כמה מדינות ערביות הודעה לעיתונות, בהודעה פורסם כי בוועידה התקבלו שתי החלטות פה אחד: הראשונה היא לא לאפשר לנפט הערבי להגיע במישרין או בעקיפין למדינות תוקפניות או למדינות שלוקחות חלק במתקפה על ריבונותה של מדינה ערבית כלשהי או על מימיה הטריטוריאליים, במיוחד מפרץ עקבה; השנייה היא שמעורבתה של כל מדינה במישרין או בעקיפין בתקיפה כנגד מדינות ערב, תהפוך את הנכסים וה"נתינים" שלה שבשטחי מדינות ערב לכפופים לדיני מלחמה.

המשתתפים היו מצרים, סוריה, כווית, לוב, ערב הסעודית, אלג'יריה, בחריין, איחוד האמירויות הערביות וקטר. העיראקים שלחו את עותקי ההחלטה לשגרירויות איראן ואינדונזיה ואף ביקשה את תמיכתה של ונצואלה.

האמברגו
-------

ההחלטות שנקבעו במהלך הועידה היו חשובות עוד בתחילה המלחמה מכיוון שמצרים טענה כי ארצות הברית שלחה מטוסים אמריקאים ב-6 ביוני לאזור, אם כי עיראק הייתה המדינה הראשונה שהגבילה את משלוחי הנפט שלי ובכך והגבילה את ארצות הברית ובריטניה ועשה זאת כבר ב-6 ביוני. בסופו של יום, עיראק, כווית, אלג'יריה ובחריין הגבילו את ארצות הברית ובריטניה בלבד, סוריה עצרה את כל ייצוא הנפט שלה.

ארצות הברית החליטה לכנס לישיבת חירום את הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי ותמכה בהקמה מועצה בינלאומית שתייעץ בנושאים של ענף הנפט, מועצה שכזו עלולה לייתר את אמברגו הנפט מכיוון שלא הייתה החלטה בוועידה לגבי החרמת מדינות ספיצפיות, וחשוב מכך נפט שהיה נשלח למדינה אירופאית מסוימת היה מועבר בקלות לאחת מהמדינות עליהן הוטל האמברגו.

החלטת ועידת ח'רטום
------------------

ההחלטות שהתקבלו במהלך ועידת ח'רטום התקבלו ב-1 בספטמבר, ההחלטה המרכזית איפשרה למדינות המפיקות נפט ברמה "בינונית" (כווית, ערב הסעודית ולוב) לחדש את יצוא הנפט ולהשיב את מקור ההכנסה הקריטי למדינות אלו. בתמורה, מדינות אלה הסכימו להעניק סיוע שנתי ל"קורבנות התוקפנות הציונית", כלומר מצרים וירדן (266 מיליון דולר ו -112 מיליון דולר בהתאמה).

ב-9 בינואר 1968, בעקבות תוצאות מלחמת ששת הימים וחרם הנפט שהוכרז במהלכה, התכנסו בביירות נציגי שלוש מבין מדינות ערב השמרניות, גם הפעם אלו היו ערב הסעודית, כווית ולוב. מדינות אלו החליטו לייסד את אועפ"ק, כדי לנצל את כוח הנפט בסכסוך הישראלי-ערבי.

אמברגו הנפט ב -1967 היה הסיבה העיקרית להקמת אועפ"ק, אשר ישמש בשנים שלאחר מכן כפורום בו ידונו מדינות ערביות על שימוש פוליטי בנפט, לאמברגו הבא של הארגון הייתה השפעה חזקה בהרבה, שהגיעה עד לפרוץ משבר האנרגיה העולמי שפרץ ב-1973, בימי מלחמת יום הכיפורים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  U.S. Department of State, *Foreign Relations of the United States*, 1964–1968, Vol. XXXIV: Energy Diplomacy and Global Issues (Washington: GPO, 1986), Document 232.
רבי **אלחנן אשכנזי** (תע"ד, 1713 - כ"ב באלול ה'תק"מ, ספטמבר 1780) היה רבה של העיר דנציג, פולין, נודע על שם ספרו **סדרי טהרה**.

ביוגרפיה
--------

נולד בשנת תע"ד והתחנך אצל אביו הרב שמואל זאנוויל, שהיה רבם של הערים בון, קלן (נקראה גם קולוניה), מינסטר וארנסברג בגרמניה.

לאחר מכן למד בהלברשטאדט בישיבתו של רבי צבי הירש חריף מחבר "כוס ישועות" ובבפפד"מ בישיבתו של רבי יעקב פופרש (כ"ץ, מחבר ספר 'שב יעקב'). בספרו "סדרי טהרה" מרבה רבי אלחנן להביא את דברי רבו זה, ולעיתים חולק עליו.

בשנת 1731 נתמנה לכהן כרבה של פארדאן, (הסמוכה לפוזנן שבפולין). משם עבר להתיישב בעיירה שוטלנד הסמוכה לדנציג, ונתמנה לאב"ד של איגוד הקהילות 'שו"ל' (בזמן איסור ישיבת היהודים בעיר דנציג, ישבו היהודים בעיירות הסמוכות שוטלנד, וינברג ולנגפור, אשר הרכיבו יחדיו את קהילת 'שו"ל').

מצבתו המחודשת של הרב אלחנן אשכנזי בגדנסק
בשנת 1767 עם פטירת אביו, נתבקש למלא את מקומו ברבנות בגרמניה. אך אשתו השנייה לא רצתה לעזוב את מקומה בפולין, לאחר שכבר שלח את ספריו, ויצא לדרכו, באמסטרדם, שב למקומו הראשון, אולם בגלל התחייבות ראשי קהילת בון לאביו המנוח על מינויו לאב"ד, כינוהו בשם זה למרות שלא כיהן בפועל בתפקיד. אולם, בפרשת הגט מקליווא, נאלץ ליטול את מעמדו כאב"ד בון מקום מגורי הכלה, וצידד בכשרות הגט, כנגד רבני פרנקפורט.

נפטר בכ"ב באלול ה'תק"מ (1780). נקבר בבית הקברות היהודי בדנציג, לידו קבורים ממלא מקומו רבי מאיר פוזנר מחבר הספר 'בית מאיר', ורבי ישראל ליפשיץ מחבר פירוש תפארת ישראל.

בשנת 2009, נמצאו שברי המצבות של קברו וקבר רבי מאיר פוזנר וחודשו על ידי הוועד להצלת בתי עלמין באירופה וארגון אבותינו, ולצידם הונחו מצבות חדשות.

בניו היו: משה, נפטר בחייו כבן 28, את שמו כלל ברמז, בשם ספרו. יהודה לייב, מוציא לאור של כתבי אביו, יואל ושמואל זאנוויל. נכדו היה הרב אלחנן רוזנשטיין מברלין.

ספריו
-----

* **סדרי טהרה** על שולחן ערוך הלכות נדה. נדפס בפעם הראשונה בברלין, 1783 על ידי בנו, רבי יהודה לייב אשכנזי, עם הסכמות מרבני ברלין, פוזנן וברוד והסכמה מאת רבי פנחס הורוביץ רבה של פרנקפורט.

החיבור נדפס ברוב מהדורות השולחן ערוך, וספרים רבים נכתבו על מנת ללמוד אותו ולסכם את שיטותיו בהלכה, בהם ספרו של רבי מרדכי בנט[דרושה הבהרה], מראשי רבני צ'כיה וספרו של רבי ישראל הגר (אהבת ישראל) מויז'ניץ[דרושה הבהרה].
* **שיורי טהרה**, על שולחן ערוך הלכות חציצה וטבילה, כהמשך לספר סדרי טהרה.
* **חידוד הלכות**, חידושים במסכת נדה - חידושים על הגמרא במקביל ל'סדרי טהרה' על השו"ע.
* **שיורי לקט**, על שולחן ערוך חלק אורח חיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלחנן אשכנזי** בוויקישיתוף
* אודות שיפוץ המצבה.
* מאמר לתולדותיו מגיליון עלים לתרופה
* מאמר המשך לתולדותיו מגיליון עלים לתרופה
* מאמר לתולדותיו בגיליון בית יוסף להבה(הקישור אינו פעיל)
* אלחנן בן שמואל זנויל אשכנזי, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310326305171
* GND: 133139093
* ISNI: 0000 0000 5221 0422
* LCCN: nr2002013302
* NTA: 26326887X
* VIAF: 6114283
* WorldCat: lccn-nr2002013302

 |
**יואל שמחאי** (באנגלית: **Joel Simkhai**; נולד ב-1976) הוא איש עסקים ישראלי-אמריקאי ויזם היי-טק. הוא מייסדה ומנכ"לה לשעבר של אפליקציות ההכרויות מבוססות המיקום גריינדר ו"בלנדר". מטרתו המקורית בהקמת גריינדר הייתה שאנשים עם תחומי עניין דומים ימצאו חברים חדשים בקרבת מקום.

חיים וקריירה
------------

שמחאי נולד בתל אביב-יפו. אמו עסקה במכירת תכשיטים ואביו היה סוחר יהלומים. כשהיה בן שלוש משפחתו עברה להתגורר בניו יורק. הוא סיים תואר ראשון ביחסים בינלאומיים וכלכלה באוניברסיטת טאפטס במאי 1998. לאחר תחילת הלימודים בקולג' הוא יצא מהארון כהומו. יש לו עוד שני אחים וגם הם הומואים.

אחרי תקופת הלימודים בקולג' עסק ברכישות ומיזוגים.

את הקריירה העסקית שלו התחיל שמחאי עם מעט כסף, והוא מעולם לא ציפה שגריינדר תהפוך לאפליקציה בינלאומית. הוא הפך למנכ"ל מולטי מיליונר של אפליקציה עם מיליוני משתמשים ברחבי העולם. בינואר 2018 הוא עזב את גריינדר לאחר שהחברה נמכרה לבייג'ינג קונלון טק תמורת 93 מיליון דולר עבור 60% מהחברה.

בבעלות שמחאי כמה נכסים, אשר עיקרם באזור לוס אנג'לס שבקליפורניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יואל שמחאי** בוויקישיתוף
* רועי לטקה, היכרות מבוססת מיקום / ריאיון עם מנכ"ל ומייסד גריינדר, אתר Geektime, תאריך: 11 ביולי 2011
* אתר למנויים בלבד דורון חלוץ, מין מזדמן והיפר־קפיטליזם - ראיון עם יואל שמחאי, מייסד אפליקציית גריינדר, באתר הארץ, 18 ביוני 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  הסינים רוכשים את גריינדר - אפליקציית הגייז הגדולה בעולם, באתר הארץ, 12 בינואר 2016
**עידן שמש** (נולד ב-6 באוגוסט 1990) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת החלוץ באיחוד בני שפרעם.

קריירה
------

שמש החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל ראשון לציון, וכשהיה בן 18 חתם במכבי תל אביב ושיחק עונה אחת בקבוצת הנוער של המועדון. בקיץ 2009 הושאל להפועל מרמורק מהליגה הלאומית, וב-4 בספטמבר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0–0 נגד מכבי באר שבע במסגרת גביע הטוטו. ב-5 בינואר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 2–1 על קבוצת נעוריו הפועל ראשון לציון במסגרת גביע המדינה, אך בליגה לא כבש ועד תום העונה ערך שמונה הופעות ושוחרר מהמועדון לאחר שהקבוצה ירדה לליגה א'. לאחר שאת עונת 2010/2011 התחיל ללא קבוצה, בדצמבר 2011 חזר לסגל הפועל מרמורק, הפך לשחקן הרכב ועזר לקבוצתו להישאר בליגה א'. את עונת 2011/2012 סיים כמלך שערי המועדון עם שבעה שערי ליגה.

בקיץ 2012 חתם בהפועל קטמון ירושלים, ובמדיה כבש 16 שערים בליגה א' והיה מלך שערי הקבוצה, שבתום העונה העפילה לליגה הלאומית. בעונת 2013/2014 כבש 11 שערים בליגה הלאומית. ב-7 ביולי 2014 חתם במכבי פתח תקווה מליגת העל. ב-10 בספטמבר 2014 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, במשחק מול הפועל חיפה במסגרת גביע הטוטו. את שער הבכורה שלו בליגת העל כבש ב-10 בינואר 2015, בניצחון 3–0 על עירוני קריית שמונה, ואת עונת 2015/2016 סיים עם שלושה שערי ליגה ושני שערים בגביע המדינה. בעונת 2015/2016 כבש שני שערי ליגה.

ב-4 בספטמבר 2016 חתם שמש בבני סכנין. ב-24 בספטמבר כבש את שער הבכורה שלו במועדון, במשחק מול עירוני קריית שמונה, ובסך הכל בעונת 2016/2017 כבש שישה שערים בליגת העל. בעונת 2017/2018 כבש שלושה שערים.

ב-9 באוגוסט 2018 חתם שמש בסקציה נס ציונה, במדיה ערך 15 הופעות בליגה הלאומית וכבש ארבעה שערים. ב-24 בינואר 2019 חזר לליגת העל וחתם בהפועל חיפה. יומיים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, במשחק מול עירוני קריית שמונה, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-72 של המשחק וכעבור דקה כבש את שער הבכורה שלו במועדון. בסך הכל כבש שני שערים ב-10 הופעות במדי הפועל חיפה עד תום עונת 2018/2019.

ב-27 באוגוסט 2019 חתם שמש בהפועל רעננה. ב-26 באוקטובר 2019 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 לעירוני קריית שמונה. במדי הקבוצה כבש שני שערים ב-19 הופעות ליגה.

ב-31 ביולי 2020 חתם שמש בהפועל ירושלים. ב-3 בפברואר 2022 שוחרר מהמועדון וחתם בהפועל אום אל-פחם. ב-6 ביוני חתם בהפועל פתח תקווה, לה סייע באותה העונה להעפיל לליגת העל לאחר שסיימה במקום השני בליגה. ב-14 ביולי 2023 חתם באיחוד בני שפרעם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עידן שמש** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway

הערות שוליים
------------

1. ↑  רותם רוזנסקי, ‏עידן שמש חתם במכבי פ"ת: מועדון עם מסורת, באתר ONE‏, 7 ביולי 2014
2. ↑  דורון בן דור, ‏סכנין בדילמה לגבי ז'אורז'יניו, שמש חתם לעונה, באתר ONE‏, 4 בספטמבר 2016
3. ↑  מיכאל וייסרמן, עידן שמש חתם בסקציה נס ציונה, באתר דאבל פס, 9 באוגוסט 2018
4. ↑  תום נחום, ‏הרכש השמיני: עידן שמש חתם רשמית ברעננה, באתר ONE‏, 27 באוגוסט 2019
5. ↑  מיכאל וייסרמן, עידן שמש חתם בהפועל קטמון, באתר דאבל פס, 31 ביולי 2020
6. ↑  תומר חבז, ‏יתאחד עם טסלפפה: עידן שמש חתם בהפועל פ"ת, באתר ONE‏, 6 ביוני 2022
**ראבי מטונדו** (באנגלית: **Rabbi Matondo**; נולד ב-12 ביולי 2000) הוא כדורגלן וולשי, המשחק בעמדת הקיצוני בגלאזגו ריינג'רס ובנבחרת ויילס.

קריירה
------

מטונדו נולד בליברפול שבאנגליה, אך עבר לדרום מזרח ויילס בילדותו. הוא גדל באזור טרמורפה בקארדיף. אביו דאדא שיחק כדורגל במולדתו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. שניים מאחיו, סדריק וג'פת, שיחקו גם הם כדורגל בנערותם.

מטונדו החל את הקריירה שלו כשחקן נוער בקארדיף סיטי. בשנת 2016 הוא עבר למנצ'סטר סיטי.

ב-30 בינואר 2019 חתם בשאלקה 04 מהבונדסליגה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו שלושה ימים לאחר מכן, בהפסד 2–0 לבורוסיה מנשנגלדבך. ב-28 בספטמבר 2019 הוא הבקיע את שערו הראשון עבור שאלקה בניצחון 1–3 על ר.ב. לייפציג.

ב-7 בינואר 2021, חתם מטונדו בסטוק סיטי בהשאלה עד לתום העונה. הוא שיחק 11 פעמים, וכבש פעם אחת בתיקו 1–1 נגד נוטינגהאם פורסט ב-24 באפריל.

ב-9 באוגוסט 2021 הושאל לעונה אחת לסרקל ברוז'. ב-11 בספטמבר ערך הופעת בכורה בניצחון 2–4 על זולטה ורכם. ב-27 בנובמבר כבש שער בכורה בניצחון 1–3 על מכלן.

ב-12 ביולי 2022, הודיעה גלאזגו ריינג'רס על החתמתו של מטונדו ל-4 שנים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון מול רויאל אוניון סן-ז'ילואז הבלגית בהפסד 0–2 במוקדמות ליגת האלופות ב-2 באוגוסט. ארבעה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה בליגה בניצחון 0–2 על קילמרנוק.

### קריירה בינלאומית

מונטדו זכאי היה לייצג את הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, ויילס או אנגליה. הוא ייצג את אנגליה בנבחרות עד גיל 15 לפני שהחליף והחל לייצג את ויילס בנבחרת עד גיל 17. הוא רשם 10 הופעות בנבחרת עד גיל 17. לאחר מכן שיחק שמונה משחקים בנבחרת עד גיל 21.

הוא ערך את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו בנבחרת הבוגרת של ויילס ב-20 בנובמבר 2018, בהפסד 0–1 לאלבניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראבי מטונדו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
**אדילסון אנז'ל אבראו דה אלמיידה גומש** (בפורטוגזית: **Adilson Angel Abreu de Almeida Gomes**; נולד ב-31 באוגוסט 2000 בלונדון שבאנגליה) הוא כדורגלן אנגלי ממוצא אנגולי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת ליל מליגת העל הצרפתית.

קריירת מועדונים
---------------

גומש גדל במחלקת הנוער של מנצ'סטר יונייטד. ב-21 במאי 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על קריסטל פאלאס במסגרת המחזור האחרון בפרמייר ליג לעונת 2016/2017. בסך הכל ערך חמש הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-4 באוגוסט 2020 חתם גומש על חוזה לחמש עונות בליל מליגת העל הצרפתית, והושאל מיד לבואבישטה מליגת העל הפורטוגלית. ב-19 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בבואבישטה, בתיקו 3-3 נגד נסיונל מדיירה במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2020/2021. ב-2 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד מוריירנסה במסגרת המחזור השלישי בליגה. בסך הכל ערך 30 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ששה שערים.

לקראת עונת 2021/2022 חזר גומש לליל. ב-21 באוגוסט 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד סנט אטיין במסגרת המחזור השלישי בליגה. ב-8 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-1 על וולפסבורג במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות. ב-6 במאי 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בהפסד 2-1 למונקו במסגרת המחזור ה-36 בליגה. בסך הכל ערך 24 הופעות ליגה במדי המועדון בעונת 2021/2022, בהן הבקיע שער אחד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנז'ל גומש** בוויקישיתוף
* אנז'ל גומש, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  Angel Gomes signs for Lille after leaving Manchester United, loaned to Boavista באתר סקיי ספורטס, 9 באוגוסט 2020 (באנגלית)
**אנטון דוסטלר** (בגרמנית: **Anton Dostler**;‏ 10 במאי 1891 – 1 בדצמבר 1945) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

דוסטלר נולד ב-10 במאי 1891 במינכן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1910 התגייס דוסטלר לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים הבווארי ה-6 (הקיסר וילהלם, מלך פרוסיה). במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם דוסטלר ביחידות שונות, וב-14 בינואר 1916 הועלה לדרגת אובר לוטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף דוסטלר לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 במרץ 1935 הועלה דוסטלר לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה לקצין אג"ם בקבוצת הארמייה הרביעית. ב-1 באוגוסט 1937 הועלה לדרגת אוברסט, וב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-42.

### מלחמת העולם השנייה ואחריתו

דוסטלר לפני הוצאתו להורג
עם פרוץ המלחמה לחם דוסטלר עם הרגימנט שבפיקודו במהלך הפלישה לפולין, כחלק מהדיוויזיה ה-46 במסגרת הקורפוס ה-4. ב-5 בפברואר 1940 מונה דוסטלר לראש מטה הקורפוס ה-25, והשתתף עמו במהלך הקרב על צרפת, כחלק מהארמייה השביעית במסגרת קבוצת ארמיות C. ב-1 בספטמבר 1941 הועלה דוסטלר לדרגת גנרל מיור, וב-26 בספטמבר מונה למפקד הדיוויזיה ה-57, שהייתה חלק מהקורפוס ה-55 במסגרת הארמייה ה-17, ולחם עמה בקרב חרקוב הראשון. ב-30 ביוני 1942 מונה דוסטלר למפקד הדיוויזיה ה-163, שהייתה חלק מהקורפוס ההררי ה-36 במסגרת הארמייה ההררית ה-20, ולחם עמה בקרבות בפינלנד. ב-1 בינואר 1943 הועלה דוסטלר לדרגת גנרל לוטננט, וב-22 ביוני 1943 מונה למפקד הקורפוס ה-42, שהיה חלק מפלגת הארמייה קמפף במסגרת קבוצת ארמיות דרום. ב-1 באוגוסט 1943 הועלה דוסטלר לדרגת גנרל חיל הרגלים, וב-15 בינואר 1944 מונה למפקד הקורפוס ה-75, שהיה חלק מקבוצת ארמיות C באיטליה. ב-22 במרץ 1944 נחת כוח אמריקני קטן 100 ק"מ צפונית לעיר הנמל לה ספציה, שמשימתם הייתה להשמיד מנהרה של רכבת בין לה ספציה וג'נובה, וב-24 במרץ 1944 נלכד הכוח על ידי לוחמים מדיוויזיית הביצורים ה-135. לאחר חקירתם הורה קסלרינג לדוסטלר להוציאם להורג, מכיוון שלא היו עם מדים, ובשל כך לא חלה עליהם אמנת ז'נבה, ואכן דוסטלר פקד על הוצאתם להורג. ב-25 בנובמבר 1944 מונה דוסטלר למפקד הקורפוס ה-73, שהיה חלק מהארמייה העשירית, ופיקד עליו עד סוף המלחמה.

דוסטלר לאחר הוצאתו להורג
עם סיום המלחמה, נפל דוסטלר בשבי האמריקני. דוסטלר נשפט בקזרטה על חלקו בהוצאתם להורג של חיילי הקומנדו האמריקנים, וב-12 באוקטובר 1945 נגזר עליו עונש מוות. ב-1 בדצמבר 1945 הוצא דוסטלר להורג באברסה על ידי כיתת יורים, תוך שהריגתו מוסרטת ומתועדת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטון דוסטלר** בוויקישיתוף
* אנטון דוסטלר באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
* סרטון הוצאתו להורג של דוסטלר ביוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1024387860
* ISNI: 0000 0000 6894 8704
* LCCN: no2009121901
* NARA: 10597720
* SNAC: w6jm2rs5
* VIAF: 96825314
* WorldCat: lccn-no2009121901

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בהוצאה לאור. אם התכוונתם לכתב העת "מערכות", ראו מערכות (כתב עת).

**מערכות** הוא בית ההוצאה לאור של צה"ל. הוצאת ספרים זו נוסדה בשנת 1939, לפני קום מדינת ישראל וייסוד צה"ל. ההוצאה שימשה כמרכז ידע לתורת לחימה שיובאה מצבאות זרים וכמרכז מחקרי של ההיסטוריה הצבאית, בעיקר זו של מלחמת העצמאות. בית ההוצאה לאור ישב בקריה בתל אביב עד לתחילת פרויקט פינוי דרום הקריה. כיום יושבת ההוצאה במחנה דיין שבגלילות.

היסטוריה
--------

מייסד הוצאת "מערכות" הוא אל"ם אלעזר גלילי, שגם פיקד עליה במשך 28 שנים. עם חברי המערכת בשנותיה הראשונות נמנו גרשון ריבלין, אברהם טמיר (לימים אלוף), שלמה גזית (לימים אלוף) ואברהם אילון (לימים תא"ל וראש מחלקת ההיסטוריה של צה"ל). בין מפקדי בית ההוצאה לאור היו אל"ם יעקב זיסקינד, אל"ם הילל בן מאיר, אל"ם אורי דרומי וסא"ל חגי גולן.

הוצאת "מערכות" התמקדה בהוצאתם לאור של ספרי הגות צבאית מקורית ומתורגמת, היסטוריה צבאית של ישראל ושל מלחמות העולם. בהוצאה ראו אור עם השנים אלפי כותרים, חלקם הגדול עוסק בענייני צבא וביטחון. ההוצאה מוציאה לאור, מאז הקמתה, גם כתב עת בשם "מערכות", המהווה את ביטאונם הרשמי של קציני צה"ל. במקביל יצאו גם קונטרסים נושאיים כמו "ציקלון" שעסקו בנושאים מתחום תורת הלחימה וההיסטוריה הצבאית ובהם לוחמת גרעין, לוחמה אורבנית ולוחמה בשטח הררי. חלק מהספרים של הוצאת "מערכות" יצאו לאור בשיתוף פעולה עם משרד הביטחון – ההוצאה לאור, שהוקמה בשנת 1958.

בנוסף לכתב העת הכלל צה"לי "מערכות" יצאו לאור כתבי עת חיליים: "מערכות ים", "מערכות הפלס", "מערכות שריון", "מערכות חימוש" ו"קשר ואלקטרוניקה".

בעקבות שינויים מפליגים בפעילות משרד הביטחון – ההוצאה לאור בסוף שנת 2008 הוחלט על שיתוף פעולה עם הוצאה אזרחית. כיום מנוהלת הדפסת והפצת ספרי "מערכות" באמצעות הוצאת "מודן".

מפקדי הוצאת "מערכות" ועורכיה הראשיים
------------------------------------

| שם | שנים |
| --- | --- |
| אלעזר גלילי ואליעזר ליבנה | 1939–1941 |
| אל"ם אלעזר גלילי | 1941–1967 |
| אל"ם גרשון ריבלין | 1967–1973 |
| סא"ל משה ברימר | 1974 |
| אל"ם יצחק זיו | 1974–1975 |
| אל"ם יצחק גולן | 1975–1977 |
| אל"ם יעקב זיסקינד | 1977–1981 |
| אל"ם הלל בן מאיר | 1981–1984 |
| אל"ם אורי דרומי | 1984–1990 |
| סא"ל ישי קורדובה | 1990–1993 |
| סא"ל רחל רוז׳נסקי | 1993–1997 |
| סא"ל חגי גולן | 1997–2016 |
| סא"ל (מיל') אפי מלצר | 2017–2018 |
| ד"ר אמיר גילת | 2018- כיום |

סדרות ספרים
-----------

הוצאת מערכות הוציאה לאור במשך השנים מספר סדרות ספרים העוסקים בהגות צבאית, היסטוריה של הלוחמה וביטחון לאומי. בין הסדרות ניתן למנות את:

1. סדרת **מרקם** – בימת מערכות לליבון סוגיות ביטחון לאומי
2. **מרכז כובד** – בימת מערכות לעיונים צבאיים
3. סדרת **קלע** – היסטוריה של המלחמה, פרשיות ריגול ומודיעין
4. סדרת **מלחמת העולם השנייה** – אסופת ספרים ומחקרים על מלחמת העולם השנייה

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מערכות
* ד"ר ישראל בן-דור, ‏70 שנות "מערכות", **מערכות** 428-427, אוקטובר 2009, עמ' 90-99
* הספרים של מערכות, באתר "סימניה"
* 
* נולד במחתרת גדל בצה"ל, דבר, 18 במאי 1956
* משה דור, 40 שנות צבאיות עברית, מעריב, 30 בנובמבר 1979
* קטלוג ספרי מערכות, באתר צה"ל
**סרגיי ריז'יקוב** (ברוסית:**Сергей Николаевич Рыжиков** ‏, נולד ב-19 באוגוסט 1974 בבוגולמה) הוא קוסמונאוט רוסי. הוא השתתף טיסות לתחנת החלל הבין-לאומית והיה חבר בכמה משלחות.

ביוגרפיה
--------

סרגיי ריז'יקוב נולד בעיר בוגולמה שבטטרסטן למשפחה רוסית. בשנת 1975 המשפחה עברה לניז'ני וארטובסק שבמחוז טיומן. בעיר זו הוא סיים לימודי בית ספר והיה פעיל במועדון טיס. בשנת 1991 הוא התחיל לימודים בבית ספר לטיס של חיל האוויר הרוסי וסיים את הליימודים בשנת 1996 עם קבלת הסמכה "טייס-מהנדס".

ריז'יקוב שירת ביחידות שונות של החיל והיה טייס של מיג 29.

בפברואר 2007 ריז'יקוב החל קורס במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. לאחר סיומו הוא היה חבר ביחידת הקוסמונאוטים. הוא היה חבר בצוות גיבוי של מספר משימות.

באוקטובר 2016 ריז'יקוב היה מפקד טיסה של סויוז MS-02 שהביאה לתחנת החלל את חברי משלחת מס' 49 לתחנת החלל הבין-לאומית החדשים (אנטולי איוואנישין היה מפקד המשלחת). לאחר סיום עבודת המשלחתריז'יקוב עבר למשלחת מס' 50 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד של רוברט קימברו. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 173 ימים בחלל.

באוקטובר 2020 ריז'יקוב היה מפקד טיסה סויוז MS-17 שהביאה לתחנת החלל את חברי משלחת מס' 63 לתחנת החלל הבין-לאומית החדשים (כריסטופר קסידי היה מפקד המשלחת). לאחר סיום עבודת המשלחת ריז'יקוב עבר למשלחת מס' 64 לתחנת החלל הבין-לאומית והיה מפקד המשלחת. במהלך שהות בחלל הוא ביצע פעילות חוץ רכבית באורך של כ-7 שעות. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 184 ימים בחלל.

ריז'יקוב מתגורר בעיר הכוכבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרגיי ריז'יקוב** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה
* ביוגרפיה באתר הכנת הקוסמונאוטים הרוסי
**כרכן הקרינים** (שם מדעי: *Elaphe sauromates*) הוא מין במשפחת הזעמניים, הוא הנחש הגדול באירופה ועב-הגוף ביותר בישראל.

מאפיינים
--------

גופו של כרכן הקרינים שרירי ועבה, ואורכו עד 2.2 מטרים. על קשקשי גופו מצויים קרינים חדים והם המקור לשמו. צבעו שחור ומרושת בצהוב או אפור. כל קשקש מוקף הילה צהובה. הגחון צהוב, צבע הצעיר אפור.

כרכן הקרינים מטפס על עצים ושיחים ולעיתים גם נע על פני הקרקע. מזונו העיקרי הוא מכרסמים, ציפורים, ביצים וזוחלים. הוא לוכד את טרפו על ידי נשיכת הטרף ולפיתתו בכריכת גופו מסביבו ולכן קרוי כרכן. לאחר המתת הטרף, הוא בולע אותו בשלמותו. הנקבה מטילה ביצים בחודשי הקיץ, 5–15 ביצים לתטולה. הצאצאים בוקעים לאחר חודשיים באורך של כ-20 ס"מ.

הוא נתגלה בשנת 1971 בהר החרמון. זהו נחש איטי שאינו חושש מהאדם ואינו נס מפניו, ולכן קל ללכדו. הוא אינו ארסי ולא נושך אם נוטלים אותו בזהירות. 

תפוצתו בדרום אירופה, דרום-מערב אסיה ובגולן.

קריאה נוספת
-----------

* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, **זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה**, מהדורה שלישית 2022. מסת"ב 978-965-91880-2-4, עמודים: 204-205

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כרכן הקרינים** בוויקישיתוף
* כרכן הקרינים, באתר ITIS (באנגלית)
* כרכן הקרינים, באתר NCBI (באנגלית)
* כרכן הקרינים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* כרכן הקרינים, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* כרכן הקרינים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* כרכן הקרינים, באתר GBIF (באנגלית)

כרכן קרינים באתר עמותת מן השדה

הערות שוליים
------------

1. ↑  כרכן הקרינים באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  Reptile Academy, כרכן הקרינים-הפצה ואקולוגיה של בית הגידול של Elaphe sauromates: סקירה מקיפה, באתר מוקד לוכדי נחשים, ‏2023-12-17

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1052093663

 |
**עיר הגברים** הוא מחזמר ישראלי משנת 1970, המבוסס על סיפוריו של דיימון ראניון.

המחזמר נכתב על ידי אליעזר כרמי שתירגם לעברית רבים מסיפוריו של ראניון, ובוים על ידי דני ליטאי. הוא הוצג על ידי "תיאטרון דגן" של המפיק והאמרגן דני דגן.

מילות השירים נכתבו על ידי דן אלמגור, והשירים הולחנו ועובדו על ידי מתי כספי. שלמה גרוניך, שהיה אז עדיין אלמוני, ניגן בפסנתר במחזמר בעקבות מבחני במה שערך כספי, וכתוצאה ממנו נוצר שיתוף פעולה אמנותי ארוך שנים בין כספי וגרוניך.

מבין שירי המחזמר, התפרסם השיר "פנקס הקטן" שביצע ששי קשת, בהשתתפותם של אבירמה גולן וראובן שנער. השיר נכלל גם באלבומו הראשון של קשת, והפך לאחד המזוהים איתו.

משתתפי המחזמר
-------------

* ששי קשת
* אבירמה גולן
* מנחם זילברמן (בתפקיד המספר/דיימון ראניון)
* רחל חנוך
* ראובן שנער
* דורי בן זאב
* צלילה שטרן
* אילנה פרידמן
* איציק וייס

רשימת השירים
------------

כפי שהופיעה באלבום שירי המחזמר שיצא בשנת 1971.

* עיר הגברים - הלהקה
* דו רה מי - ששי קשת והבנות
* עגבניות - רחל חנוך, אבירמה גולן, צלילה שטרן
* פנקס הקטן - ששי קשת
* שביתת שלום - ששי קשת, מנחם זילברמן, ראובן שנער, דורי בן זאב
* ג'ו הבדחן - הלהקה
* מקסי אוהב סוסים - ששי קשת ורחל חנוך
* אני רוצה לחזור - מנחם זילברמן
* מיהו הגנגסטר האמיתי - הלהקה
המצבה על קברו של רבי אברהם גרינבורג
**הרב אברהם גרינבורג** (1839–1918) היה רב העיירה קז'מארוק (אנ') בסלובקיה במשך 44 שנים, ייסד ישיבה בעיר ושימש כראש הישיבה.

ביוגרפיה
--------

כתב ידו של ר' אברהם גרינבורג
נולד בשנת ת"ר (1839) להוריו צבי זאב ויטל. למד אצל רבי יהודה אסאד, אצל הכתב סופר ואצל רבי אפרים מטשאבא.
בשנת תרכ"ט התמנה לדיין בעיר מישקולץ,
בשנת תרל"ה התמנה להיות רב העיירה קז'מארוק, ושימש בתפקיד 44 שנים. רבי אברהם הקים בעיר ישיבה ובה למדו תלמידים מבני הקהילה ומקהילות נוספות. מתלמידיו בישיבה היה רבי משה סופר מערלוי.

עמד בקשרי מכתבים עם גדולי רבני הונגריה, כמו רבי יהודה אסאד, המהר"ם שיק ורבי מרדכי וינקלר. כמו כן נתן הסכמות לספרים רבים, והיה חתום על מכתבים רבים שנתפרסמו על ידי רבני הונגריה בזמן הקרע ביהדות הונגריה.

נפטר בי"ח בטבת תרע"ט (21 בדצמבר 1918). מצבתו נשתמרה עד ימינו אנו, ועל מצבתו הוקם אוהל.

הרב אברהם שטרן כתב עליו "היה עניו ושונא מתנות, אף שהיה בעל ייסורין שם לילות כימים בתורת ה', והיה מפורסם לגאון, לעמקן נפלא ובעל הוראה גדול, וכמעט לא הסתכל חוץ לד' אמותיו".

היה נשוי לרבקה, בתו המאומצת של רבו רבי אפרים מטשאבא, והיו להם עשרה ילדים. בנו רבי שמחה נתן גרינבורג מילא את מקומו ברבנות העיר קז'מארוק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אברהם גרינבורג** בוויקישיתוף
* בנימין לנדאו, **תולדות רבי אברהם גרינבורג**, באתר היברובוקס
* קהילת יהודי קז'מארוק בבית התפוצות (הקישור אינו פעיל, 31 בדצמבר 2022) (ארכיון)
* היסטוריה, באתר steiner-goldman (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שו"ת "יהודה יעלה" חלק ב', סימן רמ"ה
2. ↑  שו"ת מהר"ם שיק, אורח חיים, תשובה ר"צ
3. ↑  שו"ת לבושי מרדכי, אה"ע וחו"מ, סימן א'
4. ↑  רבי אברהם שטרן, **מליצי אש, ח"ג, עמ' 100**, באתר היברובוקס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007309757905171
* ISNI: 0000 0000 6795 829X
* VIAF: 97574947
* WorldCat: viaf-97574947

 |
**קתדרלת השילוש הקדוש** טביליסי (בגאורגית: **წმიდა სამების საკათედრო ტაძარი**) הידועה גם בשם **סַמֶבָּה** (בגאורגית: **სამება**) שפירושה השילוש הקדוש, היא הקתדרלה הראשית של הכנסייה הגאורגית האפוסטלית-אורתודוקסית ומקום מושבו של הפטריארך הגאורגי, הממוקמת בטביליסי בירת גאורגיה. הקתדרלה נבנתה בין השנים 1995 ו-2004, והוא המבנה הדתי הגדול ביותר בגאורגיה ובכל עבר הקווקז, ונמנית בין הכנסיות האורתודוקסיות הגדולות בעולם.

היסטוריה
--------

הרעיון לבנות קתדרלה המנציחה 1,500 שנה של לאוטוקפליה של הכנסייה הגאורגית האותודוקסית ואלפיים שנה מיום הולדתו של ישו, הופיע בשנת 1989, שנה קריטית לתחייה הלאומית של הרפובליקה הסובייטית של גאורגיה, על ידי איש העסקים הגאורגי בידזינה איוואנישווילי. במאי 1989, הודיעו, הפטריארכיה של הכנסייה הגאורגית ורשויות העיר טביליסי, על תחרות בינלאומית לפרויקט "קתדרלת השילוש הקדוש". אף על פי שהוגשו מאות הצעות לא נבחר אף זוכה בסיבוב הראשון. בסופו של דבר זכה פרויקט של הארכיטקט, ארצ'יל מינדיאשווילי. השנים הסוערות שבאו לאחר מכן, תקופת מלחמת האזרחים הגאורגית, הביאו לדחיית הפרויקט בשש שנים, ורק ב-23 בנובמבר 1995, הונח בסופו של דבר הבסיס של הקתדרלה. 

מבנה הקתדרלה כ"סמל התחייה הרוחנית של העם הגאורגי" ממומן מתרומות של אנשי עסקים אנונימיים בעיקר ותושבים אחרים. ב-23 בנובמבר 2004, ביום גיאורגי הקדוש, קודשה הקתדרלה על ידי הפטריארך הקתולי של גאורגיה, איליה השני ונציג רם מעלה מהכנסייה האורתודוקסית. בטקס נכחו גם מנהיגי כל הדתות וכתות נוצריות אחרות בגאורגיה, וכן גם מנהיגים פוליטיים.

ארכיטקטורה
----------

קתדרלת סמבה נבנתה על תל אליהו, שנמצא על הגדה השמאלית של נהר הקורה על יד הרובע ההיסטורי אוואלברי שבטביליסי העתיקה, והיא בולטת על פני השטח בגובה ובשטח שהמתחם שלה מכסה. הארכיטקטורה שלה מייצגת את המיזוג בין הסגנון האדריכלי המסורתי של הכנסיות הגאורגיות משנים שונות ומספר חידושים. 

קתדרלת סמבה היא כנסייה דמוית צלב ובראשה כיפה מצולבת, התלויה על שמונה עמודים ויוצרת את המרכז. באותו הזמן, חלקים של הכיפה חופשיים מהאפסיס, המקנים לכיפה ולמבנה בכלל מראה מונומנטלי יותר. על הכיפה ניצב צלב מצופה זהב בגובה 7.5 מטר. 

תשע הקפלות המרכיבות את הקתדרלה הם: קפלת המלאך הראשי, קפלת יוחנן המטביל, קפלת נינו הקדושה, קפלת גאורגיוס הקדוש, קפלת ניקולאוס הקדוש, קפלת שנים עשר השליחים וקפלת כל הקדושים. חמש מתוך הקפלות ממוקמות באולמות תת-קרקעיים רחבים. השטח הכולל של הקתדרלה, כולל אכסדרת הכנסייה, הוא 5,000 מ"ר ונפחה 137 מ"ק. ההיקף הפנימי של הקתדרלה הוא 56 X ‏44 מטר. גובה הקתדרלה מהקרקע ועד לנקודה הגבוה ביותר הוא 84 מטר (77 מטר ללא הצלב המוזהב בראש). עומק החלק התת-קרקעי שלה הוא 13 מטר שיטחו 70 X ‏64 מטר. 

רצפת הקתדרלה בנויה ממרצפות אבן דמויות שיש. והמזבח מעוטר אף הוא בפסיפס. הפרסקאות צוירו בידי קבותה ציירים בראשות אמירן גוגולידזה. 

קומפלקס קתדרלת סמבה, שבנייתו טרם נסתיימה, כולל את הכנסייה הראשית, מבנה נפרד של מגדל פעמונים, מקום מושבו של הפטריארך, מנזר, סמינר קלירקלי ואקדמיה תאולוגית, מספר בתי מלאכה, מקומות מנוחה ועוד. 

### תבליטים ועיטורים

* 
* 
* 
* 
* 
* 

פנים הקתדרלה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קתדרלת סמבה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קתדרלת סמבה

הערות שוליים
------------

1. ↑  **אוטוקפליה** - כנסייה היררכית עצמאית, במיוחד בכנסייה המזרחית. בראש ההיררכיה הכנסייתית עומד בישוף.
**עזרא ינוב** (**ינקוביץ**; נולד ב-1935) הוא איש תקשורת ותיירות ישראלי, פעיל ציבורי, מנהל אתר האינטרנט 'תיירות דרום', עיתונאי, כתב רדיו וצלם עיתונות. פליט השואה ברומניה.

ביוגרפיה
--------

עזרא ינוביץ נולד ברומניה ונדד עם עוד 500 יתומים באירופה עד להולנד, שם למד עברית, השכלה כללית ומסורת יהודית. עלה לישראל ב-1948 והתחנך בקיבוץ דברת. ב-1949 פגש אותו דוד בן-גוריון בתל אביב ושינה את שם משפחתו לינוב. הוריו ואחיו עלו לישראל בנפרד, והמשפחה התאחדה ב-1950 באשקלון.

בשנת 1953 התגייס לצה"ל ומיד לאחר שחרורו החל לעבוד כטרקטוריסט. מאוחר יותר זכה במכרז עיריית אשקלון להקמת המחלקה לתרבות נוער וספורט בעיר. בין השנים 1957- 1960 הקים באשקלון את מערכות התרבות, הנוער, הספורט והתיירות בעיר. בשנים 1960- 1992 היה עיתונאי וצלם ב"מעריב" ובמקביל שידר ב- "קול ישראל", ב"גלי צה"ל" ובשידור הערבי בטלוויזיה הישראלית. ב-1992 החל ינוב לעסוק בתיירות באשדוד ובאשקלון. הוא הפעיל קמפיינים ופסטיבלים רבים לעידוד התיירות בשתי הערים. מאוחר יותר הקים את אתר האינטרנט 'תיירות דרום', אותו הוא מנהל מאז הקמתו.

פעילות ציבורית
--------------

כדובר עיריית אשדוד, סייע בהקמת החברה לקידום התיירות באשדוד "חופית", והיה חבר הנהלת החברה בראשית דרכה. בשנים 1995- 1999 יזם ניהל את קמפיין התיירות "אשקלון ויש בה המון". במסגרת הקמפיין ניהל פסטיבלים וירידי אשקלון שתרם רבות לקידום העיר אשקלון. בקמפיין הושקע מדי שנה תקציב של למעלה ממיליון ש"ח מכספי המשתתפים.

מאז 2010 מקדם ינוב מקדם מהלך מול עירית אשקלון להכרזה על אשקלון כעיר תיירות בזכות ההיסטוריה העשירה שלה, האקלים הנוח, מוקדי הבילוי וחוף הים הייחודי.

ספרים ופרסומים
--------------

ינוב פרסם ספרים וחוברות בתחום התיירות המקומית. ביניהם הספר 'האור שבחוף- סיפורה של עיר', שאותו כתב יחד עם הסופר אריה קרישק, 'אשקלון לנופשים ולתיירים' וחוברת על המרינות בישראל. בנוסף, אייר ינוב את מפות אשקלון בעברית, אנגלית, צרפתית רוסית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עזרא ינוב** בוויקישיתוף
* עזרא ינוב (1936-), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  JoelSen (2017-10-13), *עברית: ראיון אישי עם עזרא ינוב* (PDF), נבדק ב-2018-02-04
2. 1 2  האתר הרשמי - תיירות דרום, באתר www.tayarutdarom.co.il

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007391827405171
* LCCN: no93002357
* VIAF: 38945590
* WorldCat (עם VIAF): 38945590

 |