**אליזבת' מ'. גילברט** (באנגלית: **Elizabeth M. Gilbert**, נולדה ב-18 ביולי 1969) היא סופרת אמריקאית. ידועה בעיקר בשל ספרה "לאכול, להתפלל, לאהוב" אשר הפך לרב מכר ואף עובד לסרט בכיכובה של ג'וליה רוברטס.

ביוגרפיה
--------

### שנותיה המוקדמות

גילברט נולדה בווטברי. אביה, ג'ון, היה מהנדס כימי ואמה הייתה עקרת בית. ב-1991 סיימה תואר ראשון במדעי המדינה באוניברסיטת ניו יורק. לאחר התואר היא עבדה כברמנית, טבחית ואף עבדה במגזין. על חוויותיה כטבחית כתבה מאוחר יותר אחד מספריה.

### קריירה

בשנת 1993 פרסם המגזין אסקווייר את סיפורה הקצר של גילברט, "הצליינים". גילברט היא הסופרת הראשונה מאז נורמן מיילר שסיפור שלה התפרסם במגזין בתור סופרת מתחילה ולא מוכרת. הפרסום הזה הוביל לעבודות יציבות יותר וגילברט עבדה במגזינים שונים כמו Travel + Leisure, GQ, והניו יורק טיימס.

ב-1997 פרסמה כתבה על חוויותיה כברמנית במועדון הקיוטי אגלי מה שמאוחר יותר הפך לתסריט הסרט חופשיות על הבר. באותה שנה יצא ספרה הראשון, הצליינים, שהיה אוסף סיפורים קצרים וזכה להצלחה. לאחר מכן פרסמה בשנת 2000 את הספר גברים קשוחים, ושנתיים מאוחר יותר את הספר "הגבר האמריקאי האחרון" (2002).

בשנת 2006 פרסמה את הספר "לאכול, להתפלל, לאהוב". הספר עוקב אחר מסעה הרוחני של אישה אחת דרך 3 מדינות שונות. את הטיול של אותה שנה מימנה באמצעות המקדמה שקיבלה לכתוב את הספר. הספר זכה להצלחה רבה והיה בראש רשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס במשך 88 שבועות. גילברט התארחה בין היתר בתוכנית של אופרה וינפרי ואף הוזמנה להרצות בארגון TED והרצאתה עד היום היא בין הנצפות בארגון. גילברט צוינה ברשימת טיים 100 כאחת מהאנשים המשפיעים בעולם. הספר עובד לסרט בשנת 2010 בכיכובה של ג'וליה רוברטס כגילברט. אם כי הסרט קיבל לרוב ביקורות שליליות.

בינואר 2010, יצא לאור ספרה החמישי של גילברט, "Committed: A Skeptic Makes Peace with Marriage", שבעברית פורסם בשם "להתחתן". הספר הוא מעניין המשך של "לאכול, להתפלל, לאהוב", בכך שהוא ממשיך את סיפור חייה של גילברט היכן שרב המכר הקודם שלה הפסיק.בספר היא גם חושפת את החלטתה להתחתן עם חוסה נונס (המכונה בספר פליפה), גבר ברזילאי שפגשה באינדונזיה. הספר הוא בחינה של מוסד הנישואים מכמה נקודות מבט היסטוריות ומודרניות - כולל אלה של אנשים, במיוחד נשים, שנרתעים מלהתחתן. בספר, גילברט כולתל גם נקודות מבט על נישואים חד-מיניים ומשווה זאת לנישואים בין-גזעיים לפני שנות ה-70.

בשנת 2012 היא פרסמה מחדש את "At Home on the Range", ספר בישול משנת 1947 שנכתב על ידי סבתא רבתא שלה, בעלת טור האוכל מרגרט יארדלי פוטר. גילברט פרסמה את הרומן השני שלה, "חותמם של הדברים כולם", ב-2013.

בשנת 2015, גילברט פרסמה את הספר "Big Magic: Creative Living Beyond Fear" (בעברית "קסם גדול"), ספר לעזרה עצמית המספק הנחיות כיצד לחיות חיים יצירתיים כמו שלה. הספר מחולק לשישה חלקים: אומץ, קסם, רשות, התמדה, אמון ואלוהות. בספר היא מתמקדת, בין היתר, בהתגברות על ספק עצמי, הימנעות מפרפקציוניזם וקביעת סדר יום. גילברט המשיכה את העבודה שהחלה בספר עם הפודקאסט שלה "שיעורי הקסם", שבו היא מראיינת אנשים מפורסמים.

בשנת 2020, גילברט פרסמה את הספר "עיר של בנות", רמון שבמרכזו גיבורה משוחררת, שבועטת במוסכמות המיניות של ניו יורק בשנות ה–40.

חיים אישים
----------

בין השנים 1994–2002 עבדה גילברט בבר "קיוטי אגלי" שם הכירה את מייקל קופר ולו נישאה מאוחר יותר.

בשנת 2007 נישאה לחוסה נונס אותו פגשה בטיול בבאלי. השניים גרו יחד בניו ג'רזי וניהלו חנות בשם "Two Buttons". בשנת 2015 החנות נמכרה.

באותה שנה מספר סופרים וביניהם גילברט ושריל סטרייד גייסו כספים עבור פליטים סורים, ובתוך 31 שעות הצליחו לגייס סכום של מיליון דולר.

ב-1 ביולי 2016 פרסמה גילברט בדף הפייסבוק שלה כי היא ובעלה נפרדים וחודשיים לאחר מכן חשפה את סיבת הפרידה, מערכת יחסים חדשה עם סופרת אחרת בשם ראיה אליאס. הרומן ביניהן נוצר על רקע היכרות ארוכת שנים. ב-6 ביוני 2017 השתיים קיימו טקס זוגיות בטקס מצומצם שכלל משפחה וחברים.

אליאס נפטרה ב-4 בינואר 2018.

ספריה
-----

* 1997: הצליינים.
* 2000: גברים קשוחים.
* 2006: לאכול, להתפלל, לאהוב.
* 2010: להתחתן.
* 2013: חותמם של הדברים כולם.
* 2015: קסם גדול
* 2019: עיר של בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליזבת גילברט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אליזבת גילברט (באנגלית)
* אליזבת גילברט, ברשת החברתית פייסבוק

* אליזבת גילברט, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* אליזבת גילברט, ברשת החברתית Goodreads
* אתר למנויים בלבד הארץ, "עיר של בנות" מאת אליזבת גילברט: פרק לקריאה, באתר הארץ, 17 במרץ 2020
* אליזבת גילברט (1969-), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מוטוקו ריץ', ניו יורק טיימס, לאכול, להתפלל, לאהוב, להתחתן, באתר הארץ, 25 באוגוסט 2009
2. ↑  אמה ברוקס, הגרדיאן, "לאכול, להתפלל, לאהוב": ועכשיו האקססוריז, באתר הארץ, 27 באוגוסט 2010
3. ↑  חן חדד, עכבר העיר, לאכול להתפלל לאהוב: ג'וליה רוברטס בסרט הגרוע ביותר של השנה, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2010  
אורי קליין, "לאכול, להתפלל, לאהוב": אגוצנטריות צרופה, שמהולה באופורטוניזם מזוכך, באתר הארץ, 18 באוקטובר 2010
4. ↑  ליאת אלקיים, "להתחתן" מאת אליזבת גילברט ו"מאושרים ללא סיבה" מאת מרסי שימוף וקרול קליין | קול כלה, באתר הארץ, 5 במאי 2010
5. ↑  אתר למנויים בלבד ורדה רזיאל-ז'קונט, "קסם גדול": חיים יצירתיים על פי אליזבת גילברט, באתר הארץ, 17 בנובמבר 2016
6. ↑  הדס ריבק, "עיר של בנות": הרצון להשתגל נשאר רוב הזמן ברמת הכותרת, באתר הארץ, 17 במרץ 2020
7. ↑  עמרי חורש, מחברת "לאכול, להתפלל, לאהוב" הכריזה: "מאוהבת בחברתי הטובה", באתר ynet, 8 בספטמבר 2016

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007311899505171
* BIBSYS: 8012527
* BNE: XX4613954
* BnF: cb156473874 (data)
* CiNii: DA1204709X
* GND: 124624839
* ICCU: MILV254145
* ISNI: 0000 0001 1591 9624
* LCCN: n97043355
* NDL: 00724808
* NKC: xx0070438
* NLK: KAC200704498
* NLP: a0000002079840
* NTA: 16405717X
* SUDOC: 122100441
* Trove: 1013692
* VIAF: 7713013
* WorldCat: lccn-n97043355

 |