recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**יאק-40** (קוד דיווח נאט"ו: Codling) הוא מטוס נוסעים תלת-מנועי לטווח בינוני וקצר מתוצרת ברית המועצות. זה היה מטוס הנוסעים התלת סילוני הראשון בעולם.

רקע לבנייתו
-----------

בשנת 1960 חברת איירופלוט הוציאה דרישה לפיתוח מטוס חדש במקום מטוסי איליושין Il-12 ו-איליושין Il-14 שהיו בשרות החל משנות ה-50. הפיתוח בוצע על ידי חברת תכנון יאקובלב והסתיים בשנת 1964. הטיסה הראשונה בוצע ב-21 באוקטובר 1966. כבר בשנת 1967 החל ייצור סדרתי של המטוס במפעל לייצור מטוסים בעיר סראטוב. הגרסה הראשונה הותאמה ל-24 נוסעים. תוך זמן קצר מספר נוסעים הוגדל ל-32. לקראת שנת 1972 מטוסים מדגם זה כבר העבירו 7 מיליון נוסעים.

כניסה ויציאת הנוסעים מהמטוס בוצע באמצעות פתח בחלק האחורי של המטוס, כמו במטוסי מטען. למטוס לא היה תא מיוחד למטען הנוסעים והמטען הוחזק בתא הנוסעים. במהלך שנות ייצור נבנו דגמים שונים שנכנסו לשירות מבצעי כמטוסי ביון. כמו כן מספר דגמים הותאמו למטוסי מחקר ואימון.

זה היה המטוס הסובייטי הראשון שקיבל הסמכה באיטליה וגרמניה ונמכר לחברות תעופה של מדינות אלו. במסגרת זו נמכרו 6 מטוסים. אומנם תוך מספר שנים מסיבות שונות הם הוחזרו לברית המועצות. בסך הכול המטוס בשנים שונות היה בשימוש ב-19 מדינות העולם. בסך הכול מחוץ לגבולות ברית המועצות נמכרו כ-130 מטוסים.

ייצור סדרתי של המטוס הופסק בשנת 1981, עד אז נבנו מעל ל-1000 יחידות. בסוף שנות ה-80 החלה הוצאת המטוסים משרות. בשנות ה-90 בוצעו עבודות לשדרוג מטוסים קיימים ובחלקם הם הוסבו למטוסי מנהלים. היו תוכניות להחלפת מנועי המטוס למנוע מתקדם וחסכוני יותר, אך הם לא מומשו. בשנות ה-2000 החלה מחדש הוצאת מסיבית משימוש. נכון לאוגוסט 2013 רק 45 מטוסים נותרו בשרות מהם כמחצית מחוץ לגבולות רוסיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יאק-40** בוויקישיתוף
* רשימת תאונות בהם היה מעורב מטוס יאק-40

| מטוסים מתוצרת אירקוט ויאקובלב |
| --- |
| מטוסי נוסעים | יאק-40 • יאק-42 • יאק-142 • יאק-242 • גאלפסטרים G200‏ • MC-21 |  |
| מטוסי קרב, אימון וכטב"מים | יאק-1 • יאק-3 • יאק-4 • יאק-7 • יאק-9 • יאק-11 • יאק-15 • יאק-17 • יאק-23 • יאק-25 • יאק-26 • יאק-27 • יאק-28 • יאק-38 יאק-130 • יאק-141 • יאק-152 • פצ'לה • פרוריב • אירקוט-200 |
| קטגוריה: אירקוט |
*Otus scops*
**שעיר מצוי** (שם מדעי: *Otus scops*) הוא דורס לילה ממשפחת הינשופיים. הוא הקטן בדורסי הלילה בארץ.

מידות ותפוצה
------------

אורך גופו הוא בין 18 ל-19.5 סנטימטרים, מוטת כנפיו בין 53 ל-60 סנטימטרים. רגליו חזקות בעלות ארבע אצבעות, האצבע הרביעית יכולה להיות לפנים או אחור כדי לסייע באחיזת הטרף.
השעיר נודד בחורף למרכז אפריקה ומקייץ בדרום אירופה, במרכז אסיה ובצפון אפריקה. לפי חלק מהחוקרים שעיר קפריסאי מהווה תת-מין של שעיר מצוי.

בישראל השעיר הוא חולף שכיח בדרכו מאירופה לאפריקה וחזרה. הוא גם מקייץ שכיח למדי ברוב חלקי הארץ, בעיקר בעמקים שבחבל הים תיכוני (בקעת כינרות, עמק בית שאן ועמק החולה). לעיתים גם חורף בדרום הארץ. בשנים האחרונות נצפה השעיר המצוי בשרון ובעמק חפר, לאורך כל השנה.

מקום חיות ותזונה
----------------

השעיר חי בשטחים פתוחים שפזורים בהם עצים בודדים, ביערות דלילים, בכרמי זית, במטעי דקל ואף בתחומי יישובים כפריים.

הוא צד את טרפו בלילה וניזון בעיקר מחרקים המהווים 95% מתפריטו. שאר מזונו כולל ציפורים, יונקים, דו-חיים וזוחלים.

בשעות הערב והלילה, משמיע השעיר קולות קצרים, גבוהים ונוקבים הנשמעים למרחוק במשך שעות רבות וללא הפסקה. הקולות, אשר מורכבים מצליל אחד חזק וקצר, ומצליל דומה נוסף שקט יותר במרווחים שווים, נשמעים כמו צלילי מכ"ם, ומשמשים כהכרזה טריטוריאלית.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שעיר מצוי** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Otus scops** |

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* פרטים על השעיר ובולים בהם הוא מופיע(הקישור אינו פעיל) (בעברית), (באנגלית)
* שעיר מצוי, באתר החברה להגנת הטבע

הערות שוליים
------------

1. ↑  שעיר מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007563097905171
* LCCN: sh85118774
* NDL: 00650101

 |
שעיר האלון - צולם בטוסקנה, איטליה
**שְׂעִיר הָאַלּוֹן** (שם קודם: **כחליל האלון**, שם מדעי: *Satyrium ilicis*) הוא פרפר יום המשתייך למשפחת הכחליליים.

מאפיינים
--------

הפרפר מעופף מחודש מאי ועד סוף יוני, בקרבת הצמחים הפונדקאים שלו - מיני אלוניים באזורי יער וחורש הרריים.
בישראל מעופף תת-המין: *Satyrium ilicis bischoffi* במגדיר של פרפרי ארץ ישראל מאת דובי בנימיני מופיע בשם: Nordmannia ilicis bischoffi.

שם הסוג *Satyrium* על שם הסטירים מהמיתולוגיה היוונית בשל אזור מגורי הפרפר ביערות ובחורשים בדומה לסטירים המיתולוגיים. שם המין *ilicis* רומז לצמח הפונדקאי של הפרפר באירופה - אלון הגלעין (*Quercus ilex*).

חלקן התחתון של כנפיו בצבע חום ומעוטר בפס לבן לכל אורכו, בקצה הכנף התחתון ישנם כתמים כתומים. הכנף בחלקה התחתון מסתיימת בזנבות כמעין מחושים מדומים, זאת כדי להשלות טורפים פוטנציאלים אשר ינסו לתפוס חלק זה של הפרפר - זה האחרון ינוס במהרה ויינצל, לא פעם תוך אובדן חלק מכנפו.

תפוצתו: ברחבי אירופה - שוודיה ואסטוניה בצפון, מפורטוגל במערב, צרפת, איטליה ועד ליוון והבלקן במזרח (למעט בריטניה וחלקיה הצפוניים יותר של אירופה), בלבנון, ישראל וטורקיה. בישראל ניתן לראותו בהר החרמון, ברמת הגולן, בכרמל, בגליל ובהרי ירושלים המהווים גבול תפוצתו הדרומי.

שעיר האלון מעופף לעיתים קרובות ליד שְׂעִיר הָאֶשְׁחָר.

שלבי התפתחות
------------

### הביצה

הנקבה מטילה את הביצים על ענפיי האלון. הביצים נכנסות לדיאפאוזה של כעשרה חודשים.

### הזחל

הזחלים בוקעים עם ראשית האביב, בחודש מרץ. גופו ירוק ושעיר.

### הגולם

מתגלם על ענפי האלון, צבעו חום כהה. תקופת הגולם בין 14 יום ל-21 ימים.

לקריאה נוספת
------------

* דובי בנימיני, **מדריך הפרפרים בישראל**, כתר, 2002, מהדורה שישית 2010, עמ' 158–159.
* **Butterflies of Europe** - Princeton field guide by Tom Tolman - p 68
* **Buterflies of Britain and Europe** - Kimmo Saarinen Pekka jalainen Hannu Aarinio Tari Haahtela – p 124

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שעיר האלון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NCBI
* GBIF
 |

* תצפיות פרפרים - אתר דיווח ומידע

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  "מדריך הפרפרים" מאת דובי בנימיני, הוצאת "כתר" הדפסה שישית מעודכנת, 2010 עמ' 159-158
2. ↑  ביטאון אגודת חובבי הפרפרים בישראל, כרך 26 מאי 2009 - מאמר של אופיר תומר על "סיסטמטיקה, נומנקלטורה ואטימולוגיה, ופרפרים"
3. ↑  (עמ' 68) Princeton field guide by Tom Tolman - Butterflies of Europe
4. ↑  Kimmo Saarinen Pekka jalainen Hannu Aarinio Tari Haahtela p. 124 Buterflies of Britain and Europe
5. 1 2 3 4  פרפרי ארץ ישראל - האתר של עוז בן יהודה
ה**יאקובלב יאק-38** (ברוסית: Яковлев Як-38; קוד נאט"ו: "Forger") היה מטוס הקרב המבצעי הראשון והיחיד בעל טכנולוגית דחף וקטורי של חיל הים הסובייטי, ובנוסף המטוס הראשון בעל כנף קבועה שלה. היא פותחה במיוחד עבור נושאות המטוסים מסדרת קייב.

עיצוב ופיתוח
------------

תרשים המציג את כוח העילוי של היאק
יאק-38 נוחת על סיפון *נובורוסיסק* בשנת 1984
עוצב על ידי איי. אס. יאקובלב עיצוב הלשכה JSC, הציורים הראשונים הראו מטוס על-קולי שמזכיר את ההוקר סידלי הרייר שהיה בפיתוח בבריטניה. אבל עם שני מנועי R27-300 רוסים. מטוס על קולי היה קשה לפיתוח, ולכן הוחלט בסופו של דבר לפתח מטוס פשוט יחסית בעל מהירות מוגבלת של 0.95 מאך. אף על פי שהיאק-28 והיאק-38M פותחו על בסיס היאקובלב בלה-36, לא היה כמעט שום דבר במשותף ביניהם.

פיתוח אב הטיפוס VM-01 הסתיים ב-14 באפריל 1970.

תכונה מתקדמת של היאק-38 היה כסא מפלט אוטומטי. שכאשר אחד המנועים נכשל בהמראה, כשהמטוס הגיע לכיוון של 60 מעלות הטייס היה נפלט באופן אוטומטי מן המטוס.

היסטוריה מבצעית
---------------

כאשר נושאת המטוסים מינסק, נושאת המטוסים השנייה מסדרת קייב, נכנסה לשירות בפברואר 1978 היא ציודה במטוסי יאק-38.

ראו גם
------

* הוקר סידלי הרייר

| מטוסים מתוצרת אירקוט ויאקובלב |
| --- |
| מטוסי נוסעים | יאק-40 • יאק-42 • יאק-142 • יאק-242 • גאלפסטרים G200‏ • MC-21 |  |
| מטוסי קרב, אימון וכטב"מים | יאק-1 • יאק-3 • יאק-4 • יאק-7 • יאק-9 • יאק-11 • יאק-15 • יאק-17 • יאק-23 • יאק-25 • יאק-26 • יאק-27 • יאק-28 • יאק-38 יאק-130 • יאק-141 • יאק-152 • פצ'לה • פרוריב • אירקוט-200 |
| קטגוריה: אירקוט |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יאק-38** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007566650905171
* LCCN: sh2008007299

 |
בחוק הישראלי, **בר רשות** או **בר רשות במקרקעין** הוא בעל רשות להשתמש במקרקעין שלא על פי אחת מחמש הדרכים המנויות בחוק המקרקעין. זכויות בר הרשות אינן מוסדרות בחקיקה אלא רק בפסיקה.

מהות הזכות
----------

בר רשות הוא בעל רשות להשתמש במקרקעין, באופן המבדיל אותו מפולש, המשתמש במקרקעין שלא ברשות. בכך, מעמד בר רשות מגן על המחזיק במקרקעין מטענות של הסגת גבול. 

לרוב, הרשות במקרקעין היא הדירה, ועל כן בעל המקרקעין יכול לפנות את בר הרשות מהמקרקעין בכל עת, והגשת תביעה נגד בר הרשות נחשבת להודעה על סיום הרשות להשתמש במקרקעין. על פי חלק מהדעות, במקרים יוצאי דופן, יכולה הרשות במקרקעין להיות "בלתי הדירה" (בלתי חוזרת), כאשר בר הרשות קיבל מבעל המקרקעין הבטחה שלא יפונה מהמקרקעין. במקרים אלו, בעל הקרקע אינו רשאי לפנות את בר הרשות מן המקרקעין. עם זאת, על פי חלק מהדעות, מעמד של בר רשות מעניק למחזיק במקרקעין, משיקולי צדק, את הזכות להמשיך להחזיק במקרקעין עד קבלת פיצוי או לתקופה הנדרשת לצורך התארגנות. השופט אנגלרד פסק שמתן הפיצוי אינו מהווה תנאי לפינוי.
לעומת זאת, קבע השופט צבי זילברטל:

> 
> בפסיקה נקבע, כי יש להכפיף ביטולו של רישיון במקרקעין לעקרונות של צדק, בהתחשב בעיקר בציפייה הסבירה שנטע בעל המקרקעין אצל פלוני ובהסתמכותו על כך, וזאת לרוב באמצעות קביעה כי רשות שניתנה התגבשה לכדי רשות מכוח השתק, ולכן אינה ניתנת לביטול חד-צדדי. במקרים המתאימים, יבחן בית המשפט בהתאם לנסיבות כל מקרה ובהתבסס על שיקולי צדק, האם ראוי להקנות סעד לבר-הרשות, כאשר באמתחתו מגוון של סעדים – החל מהתניית ביטול הרישיון בתשלום פיצוי כספי בעבור השבחת המקרקעין וכלה בקביעה כי הרשות בלתי-הדירה ואינה ניתנת לביטול
> 
> 
> 
> 

מתוקף ההבדל בין בר רשות לפולש, אם בר הרשות השקיע בהשבחת המקרקעין, על בעל הקרקע לפצותו על השקעותיו במקרקעין. בר הרשות אינו זכאי לפיצויים על עצם הפינוי או על הוותק שלו בנכס.

מקור הזכות
----------

בר רשות במקרקעין מקבל את זכותו להשתמש במקרקעין מבעל הקרקע. זכות זו יכולה להינתן מפורשות בהסכם בכתב או בעל פה, או להינתן מכללא (באופן עקיף), כאשר בר הרשות משתמש שנים רבות בקרקע בידיעת בעל הקרקע, ללא שבעל הקרקע מוחה על כך. לדוגמה, בעלי הזיכיון להפעיל את החוף השקט בשכונת בת גלים בחיפה, הקימו חניון על חלקת קרקע שנוצרה ליד החוף מהצטברות סחף. בית המשפט קבע שבעלי הקרקע העניקו לבעלי הזיכיון רשות במקרקעין מכללא, מכיוון שלא מחו על הקמת החניון.

רבים מאלו שקבלו מעמד של בר רשות מכללא עשו זאת בקרקעות של המדינה מתוקף שימוש בקרקע במשך שנים רבות. קבוצה שנייה של ברי רשות היא אגודות שיתופיות המקבלות זכויות בר רשות מרשות מקרקעי ישראל. קבוצה שלישית של ברי רשות מתקבלת בנכסים פרטיים, למשל כאשר הורים מרשים לילד שלהם להתגורר במגרש הסמוך לביתם.

קישורים חיצוניים
----------------

* צבי שוב, בין בר רשות לבר רשות בלתי הדירה, באתר News1 מחלקה ראשונה‏, 3 ביולי 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  דן הלפרט, "בר רשות במקרקעין", באתר הארץ, 6 במאי 2008
2. ↑  בר רשות מכללא במקרקעין, באתר גלובס, 24 בפברואר 2002
3. 1 2  ע"א 7242/00 רשות הנמלים והרכבות נ' יוסף כדורי, ניתן ב־25 בנובמבר 2002
4. ↑  ע"א 6757/13 מרים אביטסם נחום נ' מדינת ישראל - רשות הפיתוח, ניתן ב־19 באוגוסט 2015
5. ↑  ע"א 618/05 גדליהו דיאמנשטיין נ' מחלקת עבודות ציבוריות-מדינת ישראל, ניתן ב־21 במרץ 2007, גדליהו דיאמנשטיין נגד מחלקת עבודות ציבוריות – מדינת ישראל
6. ↑  בע"מ 1894/16 פלוני נ' פלוני, ניתן ב־10 במאי 2017

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
סמל מועצת הירקות
**מועצת הירקות** הייתה מועצת ייצור שאיגדה את מגדלי הירקות בישראל. המועצה הוקמה בשנת 1958 ומוזגה לתוך מועצת הצמחים בשנת 2003.

דיונים על הקמת מועצת הירקות התקיימו כבר בשנת 1952 סביב הצעת חוק שהובאה לכנסת על ידי שר החקלאות. ביוני 1954 עלו קריאות להחיש את הקמת המועצה בגלל עודפי ירקות בשוק שגרמו לירידת מחירים. באוקטובר 1956 קיימה משרד החקלאות דיונים עם נציגי ארגונים העוסקים בגידול ושיווק ירקות במטרה לסיים את חקיקת החוק באותה שנה. משהליכי החקיקה לא הסתיימו, הוחלט להקים את המועצה עוד לפני חקיקת החוק וישיבה ראשונה של המועצה התקיימה ביוני 1957. חוק מועצת הירקות חוקק לבסוף בקיץ 1959.

המועצה פעלה לעידוד צריכת ירקות במבצעים שונים ובאריזת ירקות בשקים.

המועצה אוחדה בשנת 2003 עם מועצת הפירות, מועצת הפרחים והמועצה לשיווק פרי הדר להקמת מועצת הצמחים, והייתה לענף הירקות במועצה זו.

קישורים חיצוניים
----------------

* ענף הירקות, באתר מועצת הצמחים

הערות שוליים
------------

1. ↑  הסקסור הפרטי יגבש עמדתו לגבי הוק מועצת הירקות, הַבֹּקֶר, 15 ביולי 1952
2. ↑  תוחש הקמתה של מועצת הירקות, דבר, 14 ביוני 1954
3. ↑  הצעת חוק ל"מועצת הירקות" תוגש בקרוב לדיון בממשלה, דבר, 9 באוקטובר 1956
4. ↑  המועצה לשיווק ירקות תחל בקרוב בפעולה, על המשמר, 17 במאי 1957
5. ↑  יוטל פיקוח על עגבניות, מעריב, 7 ביוני 1957
6. ↑  א. אבשלום, האם ימנע החוק יצירת עודפי ירקות, שערים, 20 באוגוסט 1959
7. ↑  ילד חיבר 34 אלף מלים מהאותיות "אין כמיץ עגבניות", דבר, 20 באוגוסט 1957
8. ↑  תפו"א באריזת שקי־רשת, דבר, 1 באוגוסט 1958
**גטאצ'וו מקוריה** (באמהרית: **ጌታቸው መኩሪያ**; ‏ 14 במרץ 1935 - 4 באפריל 2016) היה סקסופוניסט ג'אז אתיופי.

קריירה
------

מקוריה החל את לימודי המוזיקה שלו על כלי נגינה אתיופיים מסורתיים. מאוחר יותר עבר לסקסופון ולקלרינט. בקריירה מקצועית פצח מקוריה בשנת 1949, כחבר בלהקתה העירונית של אדיס אבבה. בשנת 1955 הצטרף ללהקת בית ספר לתיאטרון על שם היילה סלאסי, ובשנת 1965 הצטרף לתזמורת המשטרה האתיופית.

מקוריה היה בין המוזיקאים הראשונים לשיר בז'אנר הסללה, ז'אנר שהתפתח באתיופיה. בשנת 1970 הוציא מקוריה אלבום ביחד עם התאגיד ההולנדי, פיליפס. מקוריה הגיע לקהל הבינלאומי כאשר אלבומו Negus of Ethiopian Sax פורסם מחדש בידי חברת התקליטים Ethiopiques. אלבום זה תפס את תשומת לבה של להקת הפאנק האוונגרדית 'The EX', שהזמינה אותו לנגן בסקסופון במופע יום השנה שלה באמסטרדם.
כיום מתגורר מקוריה באדיס אבבה.

נפטר ב-4 באפריל 2016.

דיסקוגרפיה
----------

* Shellela 45 יצא ב 1950.
* Ethiopiques Volume 14: Negus of Ethiopian Sax יצא ב 1970.
* Ethiopiques Volume 20: Either/Orchestra Live in Addis Mekuria appears on the track יצא ב 2004.
* Moa Anbessa יצא ב 2006.
* Getatchew Mekurya and The Ex יצא ב 2007

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גטאצ'וו מקוריה** בוויקישיתוף

* גטאצ'וו מקוריה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* גטאצ'וו מקוריה, באתר Discogs (באנגלית)
* גטאצ'וו מקוריה, באתר Songkick (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987010984261905171
* BnF: cb166107303 (data)
* GND: 1100391339
* ISNI: 0000 0000 3651 1540
* LCCN: n2006033458
* MusicBrainz: d4938195-6548-479f-9f11-a4e22d915770
* SUDOC: 117839213
* VIAF: 185149294391880522497
* WorldCat: lccn-n2006033458

 |
משטרת גשר
האנדרטה לחיילי גח"ל
מראה החצר הפנימית של המשטרה (צילום מראש המגדל הצפון מזרחי)
**משטרת גשר** היא מבנה משטרה שנבנה על ידי הבריטים, בתקופת המנדט, לפי מודל מצודות טגארט. המשטרה נמצאת ליד קיבוץ גשר ונועדה לשמור על תחנת הרכבת של גשר (שהייתה חלק מרכבת העמק) ועל הגשרים שעל הירדן בג'יסר אל מג'מעה. בתקופת מלחמת העצמאות נערכו במקום קרבות קשים נגד הלגיון הערבי וחיל המשלוח העיראקי.

ההיסטוריה של האתר
-----------------

### הקמת האתר

בעקבות מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט (1936-1939) החליטה ההנהגה הבריטית בארץ לחזק את ביטחון התושבים. לשם כך הוזמן צ'ארלס טגארט לייעוץ והוא הציע להקים מבני משטרה, מדגמים שונים, ברחבי הארץ. אחד המקומות בהם הוחלט להקים משטרה היה ליד גשר הישנה וזאת על מנת לשמור על נקודות אסטרטגיות באזור שכללו 2 גשרים שחצו את הירדן (לרכבת ולרכב), תחנת רכבת וקרנטינה. המשטרה נבנתה בין השנים 1940–1943 והוחזקה על ידי כח בריטי.

### הקרב על המשטרה

 ערך מורחב – **הקרב על קיבוץ גשר**  

ב-27 באפריל 1948 ראו מגיני הקיבוץ שהבריטים מפנים את המשטרה ומייד נשלח כח שתפס את המשטרה. מספר שעות לאחר מכן החלו כוחות הלגיון הירדני לתקוף את הקיבוץ ואת המשטרה. למרות המאמצים נהדפו התוקפים. בהמשך הצטרף חיל המשלוח העיראקי למאמץ הערבי ותקף גם הוא את הקיבוץ והמשטרה. בסיוע כוחות שריון הצליחו העיראקים לפרוץ לחצר המשטרה אולם לבסוף נהדפו. הקרבות באזור הסתיימו ב-22 במאי 1948.

### מעורבות גח"ל בקרבות

בין מגיני המשטרה היו גם אנשי גיוס חוץ לארץ (גח"ל) וחלקם אף נהרג על הגנת המקום. כחלק משימור זכרם של לוחמי גח"ל שנפלו במקום ושל כלל לוחמי גח"ל, הקים הפסל נעם רבינוביץ פסל בצמוד למבנה המשטרה. הפסל עשוי מתכת והוא כולל כתובת הנצחה וחלונות הצצה לרשומות שהותירו אותם לוחמים על קירות המבנה.

### לאחר מלחמת העצמאות

מייד לאחר המלחמה הפעיל הקיבוץ במשטרה בית אריזה לעגבניות. בשנות ה-60 עבר המבנה לרשות כוחות הביטחון ושימש כמתקן אימוני לש"ב של צה"ל. עם הקמת מתקן אדם בשנות ה-90 הועברו האימונים לשם והמבנה ננטש והוזנח. המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל הכריזה על המקום כאתר מורשת אולם נכון ל-2016 המקום שומם ולא נעשו צעדים לשימור המקום.

מבנה המשטרה
-----------

במסגרת הקמת משטרות הטגארט הוגדרו 6 דגמים של מבנה. משטרת גשר נבנתה לפי דגם של "תחנה כפרית (2nd Class Police Station)". המשטרה בנויה כחצר הקפית סגורה כשהחלק הצפוני של המבנה ההיקפי בן 2 קומות. בשתי הפינות הנגדיות של החצר נבנו מגדלי שמירה. החלונות ההקפיים בקו הקרקע קטנים על מנת למנוע פגיעה בשוהים במבנה ועל מנת לשמש כחרכי ירי למגיני המקום. חלק מחלונות אלו מוגנים על ידי לוחות ברזל. החלונות בקומה השנייה רחבים יותר ומאפשרים תצפית. החצר הפנימית מחולקת למספר חצרות קטנות על ידי מבנים בני קומה אחת דבר שאיפשר שימוש יעיל יותר במרחב הפנימי. על הקירות החיצוניים של המבנה ניתן עדיין להבחין בפגיעות הכדורים שנורו על המבנה במהלך הקרבות ב-1948.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משטרת גשר** בוויקישיתוף
* גשר - הקרב על מעברות הירדן, מעריב, 26 באפריל 1955

הערות שוליים
------------

1. ↑  הצד הצפוני של המשטרה פונה לכוון גשרי הירדן לכן היה צורך בתצפית משופרת מהמשטרה צפונה
2. ↑  ברוב המשטרות נוצל חלקם העליון של המגדלים לאחסון מיכלי מים
**עיקר וטפל** הוא כלל בהלכות ברכות הנהנין שמקורו במשנה במסכת ברכות, לפיו האוכל שני מאכלים, האחד עיקרי והשני טפל לו, מברך על העיקר ופוטר את הטפל מברכה.

מקור הכלל
---------

נאמר במשנה: "הביאו לפניו מליח בתחלה ופת עמו, מברך על המליח ופוטר את הפת, שהפת טפלה לו. זה הכלל, כל שהוא עקר ועמו טפלה, מברך על העקר ופוטר את הטפלה" (מסכת ברכות, פרק ו', משנה ז') מכאן שכל האוכל מאכל עיקרי ומאכל משני נדרש לברך רק על המאכל העיקר את הברכה המתאימה לו, ובכך פוטר את המאכל המשני מברכה.

הגדרת המושג טפל
---------------

נוסף על הדוגמה של המשנה, שמאכל נפרד נאכל למטרת הפגת טעם שחוזקו אינו רצוי, מביא הרמב"ם שכל דבר שמעורב במאכל ויש לו מטרה של עיצוב מרקם המאכל או נתינת ריח בו, או נתינת צבע בו, נחשב טפל למאכל, ויברכו על המאכל את הברכה של המרכיב העיקרי שבו: "שכל דבר שמערבין אותו לדבק או כדי ליתן ריח או כדי לצבוע את התבשיל הרי זו טפלה" ( הלכות ברכות, פרק ג', הלכה ו').

המגן אברהם כתב שהמרכיב שממנו נעשה רוב המאכל נחשב עיקר המאכל. החיי אדם אמר שכששני המאכלים נפרדים (לדוגמה בסלט ירקות שיש בו זיתים או בסלט פירות שיש בו בננות או מלון, יש לברך על כל אחד מהם את הברכה המתאימה לו, אך בביאור הלכה כתב שמחמת ספק ברכות יש לברך רק על המרכיב העיקרי.

כשאוכל את הטפל תחילה
--------------------

בדוגמה המובאת במשנה המדובר הוא שאכל את המליח, שהוא העיקר, תחילה, ואת הפת. לגבי הדין במקרה שאוכל את הטפל ראשון כתב הרמ"א על פי התרומת הדשן שיברך על הטפל שהכל: "הא דמברכין על העיקר ופוטר את הטפילה היינו שאוכלן ביחד או שאוכל העיקר תחלה, אבל אם אוכל הטפל תחלה כגון שרוצה לשתות ורוצה לאכול תחלה כדי שלא ישתה אליבא ריקנא; או שאוכל גרעיני גודגדניות למתק השתייה, מברך על האוכל תחלה אף על פי שהוא טפל לשתייה, ואינו מברך עליו רק שהכל הואיל והוא טפל לדבר אחר" (שולחן ערוך סימן ריב סעיף א). אמנם האחרונים פקפקו על פסק זה של הרמ"א.

בברכה אחרונה
------------

הבית יוסף הביא את דברי הכלבו, שהסתפק האם כלל זה נוהג רק לגבי ברכה ראשונה או גם לגבי ברכה אחרונה, והבית יוסף עצמו כתב שדבר פשוט הוא שכלל זה נכון גם לגבי ברכה אחרונה.

האם הטפל אינו חייב בברכה או שנפטר בברכת העיקר
---------------------------------------------

האחרונים דנו האם הטפל אינו חייב בברכה כלל, משום שאין זו דרך אכילה חשובה, או שהוא חייב בברכה אלא שברכת העיקר פוטרתו, ולכן כשלא כיון על הטפל כשבירך על העיקר, או שהעיקר אינו חייב ברכה כלל כגון שהוא מזיק, יתחייב הטפל בברכה בפני עצמו. הדעה הרווחת היא שהטפל חייב בברכה אלא שברכת העיקר פוטרתו.

האם כלל זה הוא מדאורייתא או מדרבנן
----------------------------------

הדוגמה המובאת במשנה היא של האוכל פת, שחיוב הברכה עליה (ברכת המזון) הוא מן התורה, ומכאן שכלל זה שאמרו חכמים הוא בעל תוקף מדאורייתא.

קישורים חיצוניים
----------------

* אסופת מאמרים בנושא עיקר וטפל, באתר ספריית אסיף
* כללי עיקר וטפל, הרב אליעזר מלמד, באתר פניני הלכה

הערות שוליים
------------

1. ↑  סימן ריב סעיף קטן א
2. ↑  ביאור הלכה סימן ריב ד"ה אם העיקר
3. ↑  ראו משנה ברורה סימן ריב סעיף קטן י ובשער הציון שם סעיף קטן כד
4. ↑  בית יוסף סימן ריב
5. ↑  ראו ברמ"א הנ"ל, שהאוכל את הטפל תחילה מברך עליו, משמע שהטפל חייב בברכה. וכן נקט גם החזון אי"ש אורח חיים סימן כז סעיף קטן ט.
בר סלטים בבית מלון
**בר סלטים** (מאנגלית: **salad bar**) הוא מזנון המכיל רכיבי סלט. סוג מזנון זה מקובל במסעדות ובתי מלון ומאפשר לאוכלים לבחור את רכיבי הסלט ואת רטביו. מרבית ברי הסלטים כוללים חסה, עגבניות, מלפפונים וכן רטבים כגון רוטב אלף האיים, רוטב איטלקי, שמן זית ומיץ לימון. יש ברי סלטים הכוללים גבינות, פסטה וסוגי סלטים מוכנים (כגון סלט ביצים, או סלט רוסי או סלט תירס).

היסטוריה
--------

מקורו של בר הסלטים אינו ידוע. מספר מסעדות טוענות לכתר המצאת מושג זה. מסעדה בשם "הצוקים" (**The Cliffs**) בספרינגפילד פרסמה בראשית שנות ה-50 על קיומו של בר סלטים. מסעדה אחרת מהוואי - "**Chuck's Steak House**" - בית הסטיקים של צ'אק - טוענת כי היא המציאה את המושג בשנות ה-60. המושג הפך נפוץ ופופולרי בארצות הברית בשנות ה-70 ובמהלך שנות ה-80 התפשט ברחבי העולם. בסוף שנות ה-80 הפך פופולרי גם בישראל.

מילון מריאם ובסטר מציין כי המונח הפך נפוץ ומקובל בשפה האנגלית בשנת 1973.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בר סלטים** בוויקישיתוף
* ההיסטוריה של בר הסלטים (באנגלית)
* משחק המדגים את הערכים התזונתיים של רכיבי בר הסלטים (באנגלית)
עיקול פרסת הסוס כפי שנראה מהתצפית (2016)עיקול פרסת הסוס כפי שנראה מהתצפית (2015)
**עיקול פרסת הסוס** (באנגלית: **Horseshoe Bend**) הוא נפתול של נהר קולורדו בצורת פרסת סוס, בסמוך לעיר פייג', באריזונה שבארצות הברית.

עיקול פרסת הסוס נמצא כ-8 קילומטרים במורד הזרם מסכר קניון גלן ואגם פאוול בתוך אזור הנופש הלאומי קניון גלן, וכ-4.4 קילומטרים מדרום-מזרח לפייג'.

המקום נגיש באמצעות הליכה רגלית של כ-2.4 קילומטרים ממתחם חניה הסמוך לכביש 89 בדרום-מזרח פייג', ניתן לצפות בעיקול גם ממצוק תלול שעליו.

התצפית היא כ-1,300 מטר מעל פני הים, בעוד שהנהר זורם בגובה של 980 מטר, כלומר תצפית מגובה של 300 מטר.

לאחר הפניות למיקום ברשתות החברתיות בשנת 2018, גדל מספר המבקרים במקום באופן משמעותי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עיקול פרסת הסוס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של עיקול פרסת הסוס (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  "Horseshoe Bend Hiking Guide" (PDF). National Park Service. באוקטובר 2007. אורכב מ-המקור (PDF) ב-9 בפברואר 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Horseshoe Band". yourhikeguide.com. 11 ביוני 2015. ארכיון מ-6 ביוני 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. 1 2  "Horseshoe Bend". visitarizona.com. ארכיון מ-11 באפריל 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Craven, Scott (9 באוגוסט 2018). "How Horseshoe Bend Went Viral and What's Being Done to Manage the Crowds". *The Arizona Republic*. `{{cite news}}`:  (עזרה)
**דין פריס** (באנגלית: **Dean Farris**; נולד בשנת 1997) הוא שחיין אמריקאי, אלוף המכללות במשחה ל-100 יארד חופשי (2019) ובמשחה ל-100 יארד גב (2019) ושיאן העולם (2019) במשחה ל-200 יארד חופשי.

ביוגרפיה
--------

פריס גדל באטלנטה, ג'ורג'יה והתאמן בהדרכתו של מייק נורמנט. הוא לומד ושוחה באוניברסיטת הרווארד.

### 2017

באליפות המכללות שנערכה באינדיאנפוליס טקסס בסוף מרץ 2017 סיים פריס רביעי במשחה ל-200 יארד חופשי 1:32.25 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 14 במשחה ל-200 יארד גב בתוצאה של 1:40.89 דקות

### 2018

באליפות המכללות שנערכה במינסוטה מיניאפוליס בסוף מרץ 2018 קבע פריס במשחה ל-200 יארד חופשי, כשחיין ראשון במשחה שליחים 4x200 יארד חופשי, שיא אישי חדש של 1:30.55 דקות. במשחה ל-200 יארד חופשי הוא סיים שישי בתוצאה של 1:32.12 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-200 יארד גב בתוצאה של 1:40.37 דקות.

באליפות ארצות הברית שנערכה באירוויין, קליפורניה בסוף יולי אותה שנה הוא סיים במקום שישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 54.21 שניות, במקום 14 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 25.84 שניות, במקום 14 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.62 שניות, במקום 16 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.08 שניות ובמקום 17 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:48.27 דקות.

### 2019

באליפות המכללות שנערכה באוסטין טקסס בסוף מרץ 2019 זכה פריס בשתי מדליות זהב, במחשהל-100 יארד חופשי בתוצאה של 40.80 שניות, התוצאה השלישית בטיבה בהיסטוריה אחרי קיילב דרסל (39.90 שניות) וולדימיר מורוזוב (40.76 שניות) ובמשחה ל-100 יארד גב בתוצאה של 43.66 שניות, התוצאה השנייה בטיבה בהיסטוריה אחרי שיא העולם של ראיין מרפי (43.49 שניות). הוא קבע ביום הראשון של האליפות במשחה ל-200 יארד חופשי, כשחיין ראשון במשחה שליחים 4x200 יארד חופשי, שיא עולם חדש של 1:29.15 דקות, שיפור לשיאו בן השנה של טאונלי האס (1:29.50 דקות). נוסף לכך, האו סיים במקום שישי במשחה ל-50 יארד חופשי בתוצאה של 19.02 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 18.92 שניות.

שיאים אישיים
------------

### בריכה אולימפית

* 50 מטר חופשי: 22.62 שניות (2018)
* 100 מטר חופשי: 48.52 שניות (2018)
* 200 מטר חופשי: 1:47.94 דקות (2018)
* 50 מטר גב: 25.70 שניות (2018)
* 100 מטר גב: 54.21 שניות (2018)
* 200 מטר גב: 2:02.91 דקות (2018)

### בריכת 25 יארד

* 50 יארד חופשי: 18.92 שניות (2019)
* 100 יארד חופשי: 40.80 שניות (2019)
* 200 יארד חופשי: 1:29.15 דקות (2019) **שיא עולם**
* 100 יארד גב: 43.66 שניות (2019)
* 200 יארד גב: 1:38.99 דקות (2018)

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

קישורים חיצוניים
----------------

* דין פריס, באתר SwimSwam (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sutherland, James, "Dean Farris Shatters American, NCAA Records in 200 Freestlye-1:29.15", Swimswam, March 27, 2019 (באנגלית)
דוקט זהב אוסטרי
ה**דוקט** (**Ducat**) היה מטבע זהב ששימש בעבר כאמצעי תשלום באירופה.

הדוקט הוטבע לראשונה ברפובליקת ונציה בשנת 1248 תחת שלטונו של הדוג'ה ג'ובאני דאנדולו. על פני הדוקט הוונציאני הופיעה דמותו של הדוג'ה כשהוא כורע ברך בפני מרקוס המבשר ובצידו השני של המטבע הופיעה דמותו של ישו. 

הדוקט היה ההילך החוקי ברוב חלקי איטליה והיה בעל ערך זהה לזה של הפלורין של פירנצה שהחליף אותו במהלך המאה ה-16 כהילך החוקי המקובל באיטליה. בוונציה נמשך השימוש בדוקט עד לנפילת הרפובליקה בשנת 1797.

הדוקט הוטבע מאז על ידי מדינות וישויות מדיניות רבות, בהן אוסטריה ומדינות גרמניות רבות והיה זמין כמטבע עובר לסוחר עד תחילת המאה ה-20. דוקטים יוצרו גם לאחר מלחמת העולם הראשונה כמטבעות סחר. גם כיום ישנן מטבעות המייצרות דוקטי זהב, שאותם מוכרים בנקים למשקיעים.

על פי מילון בן יהודה - שם המטבע בעברית "אָדוּם".

ראו גם
------

* פלורין
* קיפר אונד ויפר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוקט** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אדום במילון אליעזר בן יהודה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7577068-4
* HDS: 013676

 |
**מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית** (באנגלית **Australian National Kennel Council**, ראשי תיבות **ANKC**) היא מועדון כלבים הקיים באוסטרליה. מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית אחראית לקידום הרבעה, תצוגות, מבחנים, משמעת ונושאים אחרים הקשורים לכלבנות, והיא אחראית לבריאותם הגופנית והמנטלית של כלבים גזעיים הנמצאים בבעלות אנשים פרטיים ברחבי אוסטרליה. המועצה הוקמה בסידני בשנת 1949, והיא מקיימת כנסי גזעי כלבים לאומיים שנתיים.

נשיא מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית מאז 1998 הוא יו ג'נט (Hugh Gent). נשיאים קודמים היו אדון א. האווי (A. Howie) ‏ (1959-1986) ואדון ג'י. ג'י. ו. האד (J. G. W. Head) ‏ (1986-1997).

מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית היא הארגון האוסטרלי היחיד שהוכר כחבר בפדרציה הבינלאומית לכלבנות.

גזעים
-----

מועצת הכלבנות האוסטרלית מחלקת את גזעי הכלבים לשבע קבוצות, כשכל קבוצת גזעים מבוססת על נושא אחר, כגון מראה, שימוש או תכונה. קבוצות מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית זהות לקבוצות מועדון הכלבים של ניו זילנד, ודומות לרוב הקבוצות של מועדוני כלבים ברחבי העולם. שבע הקבוצות הן:

1. כלבי טוי
2. טריירים
3. כלבי מציאה
4. כלבי ציד
5. כלבי עבודה
6. כלבים שימושיים
7. כלבים לא ספורטיביים

בכל קבוצה הגזעים מסודרים לפי סדר אלפביתי.

גופים ממלכתיים החברים במועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
------------------------------------------------------

מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית מייצגת את הגופים הממלכתיים הבאים:

* אגודת הכלבנות הדרום אוסטרלית
* אגודת הכלבנות הוויקטוריאנית
* אגודת הכלבנות הטסמנית
* אגודת הכלבנות המערב אוסטרלית
* אגודת הכלבנות הצפון אוסטרלית
* אגודת הכלבנות של שטחי בירת אוסטרליה
* מועצת הכלבנות המלכותית של ניו סאות' ויילס
* מועצת הכלבנות המפקחת (קווינסלנד)

ראו גם
------

* מועדון כלבים
* הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
**דין שניידר** (באנגלית: **Dean Schneider**) הוא מפעיל פארק חיות בר שווייצרי ואושיית רשת שחי בדרום אפריקה.

שניידר למד כלכלה, ובגיל 21 הפך ליזם וייסד חברת תכנון פיננסי משלו. אחרי שלוש שנים, היו לו חמישים עובדים. שניידר היה בנקאי ויועץ פיננסי בשווייץ לפני שעבר לדרום אפריקה בשנת 2017 על מנת להקים מרכז מחסה ושיקום לחיות בר בשם "האקונה מיפאקה" (Hakuna Mipaka; מסוהילית: "ללא גבולות"). זוהי אחוזה של 400 דונם לאריות שנולדו בשבי. אזור נפרד מארח זברות, אימפלות, קודו, צבועים ובבונים.[דרוש מקור] לפני שעבר להתגורר בדרום אפריקה, שניידר טס לאפריקה יותר מתריסר פעמים כדי לבקר שם, ליצור קשרים, לחפש ספונסרים, ולפתח תוכנית ניהול בת 70 עמודים, בזמן שממתין לקבלת מימון. שניידר משתף במדיה החברתית אינטראקציות עם חיות הבר בתמיכת עוזר אישי ומנהל תוכן. נכון לסוף חודש מאי 2020, לשניידר יש 10.1 מיליון עוקבים באינסטגרם. הוא מבלה עד שבע שעות ביום באינסטגרם, בהן משיב בערך 800 תגובות ומפרסם בשפות שונות. שניידר מקבל השראה מסטיב ארווין כדי לעזור לאנשים להתחבר לחיות בר.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דין שניידר (באנגלית)
* דין שניידר, ברשת החברתית פייסבוק

* דין שניידר, ברשת החברתית אינסטגרם

* דין שניידר, ברשת החברתית טיקטוק
* סרטונים בערוץ של דין שניידר, באתר יוטיוב
* דין שניידר, ברשת החברתית טיקטוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lopez, Elena Martin (2019-03-31). "Las personas protegen lo que aman". *Las Provincias* (בספרדית). אורכב מ-המקור ב-2019-04-01. נבדק ב-2019-07-10.
2. ↑  Pelerin, Juliette (2019-08-30). "Dean Schneider, rencontre avec l'homme qui danse avec les lions". *Paris Match* (בצרפתית). נבדק ב-2020-04-21.
3. ↑  De Santi, Katja Fischer (2019-03-28). "Dean Schneider, der Schweizer Instagram-Star, der mit Löwen kuschelt". *Aargauer Zeitung* (בגרמנית (שוויץ)). נבדק ב-2019-07-10.
4. ↑  Krähenbühl, D. (2018-12-10). "Schweizer Löwenflüsterer wird zum Instagram-Star". *20 Minuten* (בגרמנית). נבדק ב-2019-07-10.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"דין שניידר"**.
תחנת משטרת החופים בגבעת אולגה (2007)
משטרת אולגה ב-1947 - בסיס אימונים של הפלמ"ח
**משטרת גבעת אולגה** הוא מבנה של משטרת המנדט, ששימש למאבק נגד העלייה הבלתי לגלית. בשנת 1968 עבר לשמש כמתקן נופש לחיילי צה"ל.

היסטוריה
--------

מבנה משטרת גבעת אולגה הוקם עבור משטרת החופים הבריטית להגנה מפני צבא גרמניה הנאצית. לקראת סוף מלחמת העולם השנייה שימש לחיפוש אחר ספינות מעפילים של ההעפלה. בנובמבר 1945 פוצצו לוחמי ההגנה מטען ליד המבנה וגרמו לו לנזק. כדי לתפוס את המתקיפים ביצעו שלטונות המנדט הבריטי את המצור על גבעת חיים. ב-20 בינואר 1946 פוצצו כוחות ההגנה בשנית את מבנה המשטרה.

באוקטובר 1946 פונו השוטרים הערבים מהתחנה, והיא אוישה בידי שוטרים יהודיים. ב-1947 שימשה בסיס אימונים של הפלמ"ח. ב-10 במאי 1948 הועבר המבנה לידי מועצת חדרה.

בשנת 1968 נחנך במקום מתקן נופש לחיילי צה"ל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משטרת גבעת אולגה** בוויקישיתוף
* גבעת אולגה(הקישור אינו פעיל), אתר ההגנה
* כפר הנופש אולגה באתר האגודה למען החייל

הערות שוליים
------------

1. ↑  מצור על גבעת חיים, שפיים ורשפון, משמר, 26 בנובמבר 1945
2. ↑  2000 גברים זוהו בחיפוש בחדרה, משמר, 23 בינואר 1946
3. ↑  משטרת גבעת אולגה - יהודית, המשקיף, 7 באוקטובר 1946
4. ↑  משטרת גבעת אולגה למועצת חדרה, דבר, 11 במאי 1948
5. ↑  נחנך מחנה נופש לחילים בגבעת אולגה, דבר, 11 ביוני 1968
**משטרת הביטחון** (**זִיכֶרְהַייטְסְפּוֹלִיצַיי**, **זיפו**; בגרמנית: **Sicherheitspolizei**, **SiPo**) הייתה סוכנות משולבת לחקירות ביטחוניות-פוליטיות ופליליות בגרמניה הנאצית, אשר כללה את הגסטפו, "משטרת המדינה החשאית" (Geheime Staatspolizei) והקריפו, המשטרה הפלילית (Kriminalpolizei). בשנת 1939 מוזגה משטרת הביטחון עם סוכנות המודיעין של המפלגה הנאצית, אס דה (Sicherheitsdienst) ליצירת המשרד הראשי לביטחון הרייך (RSHA - Reichssicherheitshauptamt). עם זאת, המונח "משטרת הביטחון" המשיך לשמש את סוכני הגסטפו והאס דה עד סוף מלחמת העולם השנייה.

הקמה והתפתחות
-------------

ביוני 1936 מינה אדולף היטלר את היינריך הימלר, מפקד האס אס לראש המשטרה הגרמנית כולה בתואר ריכספיהרר-אס אס וראש המשטרה הגרמנית (Reichsführer-SS und Chef der Deutschen Polizei). הדבר איפשר להימלר להתחיל בתהליך ארגון המערכת המשטרתית מתוך עצמאות מלאה והכפפה למעשה של הארגון המדינתי (המשטרה) לארגון מפלגתי (האס-אס). בתחילה גיבש הימלר שתי זרועות עיקריות של כוח המשטרה, משטרת הסדר ו**משטרת הביטחון**. השר האחראי על הארגון להלכה היה שר הפנים וילהלם פריק, אף שהשליטה בפועל הייתה של הימלר והיטלר. בראש זיפו הופקד ריינהרד היידריך.

בעקבות האנשלוס (השתלטות גרמניה הנאצית על אוסטריה ב-1938) הקים היידריך יחידות מבצעיות מיוחדות (Einsatzkommando) שמטרתן הגנה על מבני ממשל באוסטריה ובחבל הסודטים. היה זה הכוח היחיד שהיה כפוף ישירות למטה משטרת הביטחון ולא לאחת משתי זרועותיו (הגסטפו או הקריפו). יחידות אלה התפתחו לכדי יחידות עילית אליהן גויסו מתנדבים מהגסטפו, האס דה, הקריפו והאס אס והוכפפו ישירות להיידריך. עם הפלישה לפולין נעו יחידות אלה, אשר נקראו עתה איינזצגרופן ("קבוצות משימה") והורכבו ממספר רב של יחידות חיסול ממונעות, אחרי הצבא הפולש בחזית המזרחית, השתתפו לעיתים בלחימה, וביצעו מעשי רצח של יהודים, פולנים, וקומוניסטים רוסים.

לקריאה נוספת
------------

* יעקב לזוביק, **הביורוקרטיה של היטלר: משטרת הביטחון הנאצית והבנאליות של הרשע**, ירושלים, תשס"א

* Gordon Williamson, **World War II German Police Units**, Osprey Publishing, 2006 מסת"ב 978-1846030680

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משטרת הביטחון** בוויקישיתוף
* מבנה המשטרה בגרמניה הנאצית, היסטוריית הציר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 6512314-1
* VIAF: 151110256
* WorldCat (עם VIAF): 151110256

 |
**דוקטור ג'ון א. זוידברג** (אנגלית: Doctor John A. Zoidberg) הוא דמות בדיונית משנית בסדרת הטלוויזיה המונפשת פיוצ'רמה. דמותו של זוידברג בסדרה היא של רופא חייזר דמוי לובסטר, וקולו מדובב על ידי השחקן בילי וסט.

תיאור הדמות
-----------

מוצאו של זוידברג מהכוכב "דקפוד 10", בו מינו האמפיבי הוא השולט. לאחר שנגוז חלומו להיות שחקן החל לעבוד כרופא בחברת המשלוחים הבין-כוכבית "פלנט אקספרס", בה עובדים שאר גיבורי הסדרה. זוידברג מתואר פעם אחר פעם כשרלטן ורופא לא מוצלח, וכן כעני רעב ללחם וחסר כישורים חברתיים וביטחון עצמי.

מנהגו של זוידברג לדבר על עצמו בגוף שלישי, ובנוסף הוא מפגין מאפיינים המתאימים במידה מסוימת לסטריאוטיפ היהודי - דבר המביא לקונפליקט עם היותו חיה לא כשרה.

במהלך הסדרה זוידברג משמש פעמים רבות כמקור לבדיחות על חשבונו שלו - בעודו מבכה את מר גורלו או מבצע מעשים טפשיים. בין הבדיחות החוזרות הנפוצות בסדרה ניתן למנות את נטייתו לאכול כל דבר, גם אם מדובר בזבל או אוכל שנפל על הרצפה, וכן רצון עז להשתלב ולהתקבל על עמיתיו לעבודה עד כדי השפלה או אשליה עצמית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוקטור זוידברג** בוויקישיתוף

| פיוצ'רמה |
| --- |
| יוצר | מאט גריינינג |
| מדבבים | בילי וסט • קייטי סגל • ג'ון דימאג'יו • פיל למאר • פרנק ולקר • מוריס למארץ' • טרס מק'ניל |
| דמויות | פיליפ ג'יי פריי • טורנגה לילה • בנדר • פרופסור פארנסוורת' • דוקטור זוידברג • הרמס קונרד • איימי וונג • ניבלר • מאמ • קיף קרוקר |
| שונות | פיוצ'רמה קומיקס • משפט פיוצ'רמה • FOX • קומדי סנטרל |
**יוסף כשדן** (1910 – 1955) היה אדריכל ארץ-ישראלי–אמריקאי, מאדריכלי הסגנון הבין-לאומי בארץ ישראל בשנות ה-30. מרבית עבודתו נעשתה בשותפות עם המהנדס אלישע שמשוני. יחד ניהלו משרד עד סוף שנות ה-30[1]. בסוף שנות ה-30 היגר למסצ'וסטס, ארצות הברית, שם החל לעבוד ב-1946 במשרד Kelly & Gruzen Architects.

קורות חיים
----------

כשדן נולד ביפו בשנת 1910. את השכלתו רכש בטכניון בחיפה, ותואר באדריכלות קיבל בבית ספר MOORE בביירות, לבנון. הוא סיים בשנת 1931 את בית הספר לעיצוב של הבאוהאוס בדסאו, גרמניה.

לאחר שסיים את לימודיו, שב כשדן לארץ ישראל והשתקע בתל אביב בה פתח משרד יחד עם המהנדס אלישע שמשוני.

בשנת 1940 היגר לארצות הברית, שם המשיך בעבודתו כאדריכל. במהלך מלחמת העולם השנייה, עבד עבור חברת קלוג ותכנן עבורם מפעלי תעשייה ובתי זיקוק. בשנת 1946 הצטרף כשדן למשרד אדריכלים בניו יורק בשם Kelly and Gruzen. הוא שימש בחברה זו כראש מחלקת תכנון והיה ממונה בין היתר על מספר פרויקטים גדולים כגון תכנון ועיצוב של הקולג' לרפואה על שם אלברט איינשטיין בישיבה יוניברסיטי בניו יורק, תכנון ועיצוב של בית חולים צבאי בפנסילבניה ועוד.

בשנות ה-50, ביקר כשדן מספר פעמים בישראל, ובין היתר פיקח ישירות על מספר פרויקטים גדולים שבהם היה משרדו מעורב עם מדינת ישראל.

סגנון אדריכלי
-------------

כשדן שלמד תקופה בבית ספר באוהאוס, תכנן ברוח הסגנון הבינלאומי תוך התאמה מסוימת לאקלים החם בארץ ישראל.

ממאפייניי הסגנון של יוסף כשדן:

* המרפסות המנדלסוניות, מרפסות חזיתיות שבחלקן מתעגלות.
* שכפול הקומות ושילובן עם המרפסות המייצרות הדגשה אופקית.
* על גבי מרבית הפרויקטים ישנם מעקות ברזל בעל פרזול ייחודי, שיחד עם המרפסות שואבים השראה מכלי שיט וזאת בהתאם לרוח הסגנון הבינלאומי.

מאפיינים אלה ועוד חיזקו את רוח הסגנון הבינלאומי ותרמו לפיתוח האדריכלות המודרנית בארץ ישראל.

פרטים אישים
-----------

יוסף כשדן היה בעל אוצר מילים רחב בשפות: אנגלית, עברית, גרמנית וערבית.

אחיו חיים כשדן היה אדריכל והמהנדס הראשי של משרד החינוך בשנות ה-50. האחים לא הרבו לעבוד יחדיו למעט בית גסר הנמצא ברח׳ גוטליב 12 בתל אביב עליו חתומים שניהם.

כשדן נפטר ממחלת הסרטן ב-1955 והותיר אחריו בן.

פרויקטים נבחרים
---------------

* רחוב בן יהודה 136, תל אביב
* בית גסר, רחוב גוטליב 12, תל אביב
* רחוב הרצל 8, תל אביב
* רחוב הרצל 10, תל אביב
* בית גברילוביץ', רחוב דרך פתח תקווה 27, תל אביב
* רחוב העלייה 41, תל אביב
* רחוב דיזנגוף 91, תל אביב
* רחוב אמיל זולה 8 פינת ז'אן ז'ורס 14, תל אביב
* בית שמואל קפלן, רחוב ארלוזורוב 79, רמה״ג

לקריאה נוספת
------------

* ניצה סמוק, **Dwelling on The Dunes TEL AVIV Modern Movement And Bauhaus Ideals**, Éditions de L'éclat, 1994
* ניצה סמוק, **בתים מן החול, אדריכלות הסגנון הבינלאומי 1931-1948**, תל אביב: משרד הביטחון, ההוצאה לאור, 1994
* מיכאל יעקובסון: סיבוב בבית פרידשטיין באמיל זולא 8 פינת ז'אן ז'ורס 14 בתל אביב, באתר 'חלון אחורי', 2 בספטמבר 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניצה סמוק, טכניון ישראל, באתר ארכיון ניצה סמוק, ‏2018
2. ↑  ניצה סמוק, **Dwelling on The Dunes TEL AVIV Modern Movement And Bauhaus Ideals**, ישראל: Éditions de L'éclat, 1994, 1994
3. ↑  מעריב, נפטר חיים כשדו הצלב האדום, באתר Jpress, ‏23/02/1958

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"יוסף כשדן"**.
**משטרת הבונדסטאג הגרמני** (בגרמנית: **Polizei beim Deutschen Bundestag**) הידוע גם בכינוי "**משטרת הפרלמנט**" (Parlamentspolizei), הוא כוח משטרה גרמני האחראי על אכיפת החוק ושמירת הסדר במתחם הבונדסטאג - הבית התחתון של הפרלמנט הגרמני. הכוח כפוף לנשיא הבונדסטאג באופן אישי.

היסטוריה
--------

מיד עם הקמת מתחם הבונדסטאג בבון ב-1949, הופעלו מספר בלשים אשר היו כפופים לנשיא הבונדסטאג במטרה לשמור על הסדר בדיוני הבית. באפריל 1950 הוחלט להקים כוח גדול יותר בעל סמכויות רשמיות, ולשם כך הוקם "שירות אבטחת הבית" (Hausordnungsdienst). אנשי השירות לבשו בגדים רגילים עם סרט ירוק שעליו נכתב "שירות אבטחת הבית". אנשי השירות היו אחראים על משימות אבטחה ושימשו גם כסדרנים בדיוני הבונדסטאג, אולם שאר הפעולות המשטרתיות בתחומי הבונדסטאג היו באחריותה של המשטרה הפדרלית. ב-31 בדצמבר 1960 עוגנו סמכויותיו של שירות אבטחת הבית ב"חוק השוטרים הפדרליים", וסמכויותיו הורחבו. ב-1969 שונה שמו ל"פיקוח הבית" (Hausinspektion). סמכויות הכוח הורחבו בשנות ה-70 לנוכח פעולות הטרור של סיעת הצבא האדום. ב-1975 הוענקו לו סמכויות לעצור אנשים ולהחרים ראיות.

ב-1989 שינתה נשיאת הבונדסטאג ריטה זיסמוט את שם הכוח באופן רשמי ל"שירות המשטרה וביטחון בבונדסטאג הגרמני". במסגרת שינוי זה, גם הוענקו לכוח כל הסמכויות והזכויות מהן נהנים כוחות המשטרה הרגילים בגרמניה. ב-1994 הועבר הבונדסטאג מבון לברלין ומאז פועלת היחידה שם.

סמכויות
-------

היחידה פועלת מתוקף סעיף 40, 2 של חוקת גרמניה, אשר מכפיפה אותה ישירות לנשיא הבונדסטאג. עם זאת, סמכויות היחידה, דרגותיה והמבנה שלה אינם מעוגנים בחוק ונתונים לשיקול דעתו של הנשיא. המשטרה אחראית על הגנת מתחם הבונדסטאג מפני סכנות לשלום הציבור והפרעה לעובדי המתחם במילוי תפקידם. הם אחראים גם על הסדר במהלך דיוני הבונדסטאג. אנשי היחידה אינם לובשים מדים, אולם עונדים תג המזהה אותם כאנשי משטרה.

בניגוד לשאר כוחות המשטרה בגרמניה, לאנשי משטרת הבונדסטאג נאסר להשתתף בחקירות פליליות של הפרקליטות, אלא באישור מפורש מנשיא הבונדסטאג.

ראו גם
------

* משטרת ברלין
* משמר הכנסת

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של משטרת הבונדסטאג

* אתר האינטרנט הרשמי של משטרת הבונדסטאג
* מידע באתר הבונדסטאג
* הנחיות נשיא הבונדסטאג למשטרה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1127355171

 |
**משטרת הלסינקי** (בפינית: **poliisilaitos Helsingin**) היא מחלקה במשטרת פינלנד מעיר הבירה הלסינקי. אחריותה כוללת אכיפת החוק ושירותי אבטחה לעיר. במשטרת הלסינקי עובדים קרוב ל-1,600 איש. בשל מעמדה של הלסינקי כבירת המדינה, משטרת הלסינקי היא הגדולה והבולטת במדינה.

היסטוריה
--------

המשטרה הוקמה בשנת 1826 בהוראת בכירים באכיפת החוק בדוכסות הגדולה של פינלנד, שהייתה ממשלה אוטונומית פינית של האימפריה הרוסית. במרץ 1882, המשטרה מומנה באופן זמני והיו רק ארבעה סוסים פנויים לסיורים קבועים.

כמה שנים מאוחר יותר, אלכסנדר השלישי ביקר בהלסינקי בביקור רשמי שהעניק למשטרה יותר משני סוסים. כח המשטרה גדל בסופו של דבר לאט. בתחילת המאה העשרים, למשטרת העיר הייתה יכולת לסייר בעיר כולה, כולל שטחי הפארק והיער הנרחבים של שכונת Tölö.

בשנות העשרים של המאה העשרים היו לפחות 100 איש בכח המשטרה שכלל וטרינרים, חיילים, קצינים ואנשי מיליציות שהשתתפו בעבודות המשטרה. המשטרה לקחה חלק בהתערבויות ובסכסוכים רבים בתולדותיה, כמו ההפגנות בבירה נגד הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה באוגוסט 1968.

המשטרה גם סיפקה אבטחה לאירועים רבים, כגון הפסטיבל העולמי השמיני של נוער וסטודנטים בשנת 1962 ופסגת הלסינקי בשנת 2018.

תזמורת משטרת הלסינקי

ראו גם
------

* משטרת פינלנד
* משטרת סנקט פטרבורג
* משטרת מחוז סטוקהולם

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של משטרת הלסינקי
* משטרת הלסינקי, ברשת החברתית פייסבוק

* משטרת הלסינקי, ברשת החברתית טוויטר

* משטרת הלסינקי, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Poliisi - Helsinki Police Department". *www.poliisi.fi*.
2. ↑  Devroe, Elke; Edwards, Adam; Ponsaers, Paul (3 בפברואר 2017). "Policing European Metropolises: The Politics of Security in City-Regions". Taylor & Francis. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "My Helsinki". *www.myhelsinki.fi*.
4. ↑  "Helsinki police create security zone near Trump's hotel". *tass.com*.
5. ↑  "Poliisi - Helsingin poliisilaitos: Ratsupoliisitoimintaa Helsingissä jo vuodesta 1882". *www.poliisi.fi*.
**קריסטבל אנני קוקרל** (באנגלית: **Christabel Annie Cockerell**‏; הוטבלה ב־21 באוקטובר 1864 – 18 במרץ 1951) הייתה ציירת בריטית לילדים, פורטרטים ונופים. היא נישאה לפסל סר ג'ורג' פרמפטון, והפכה לליידי פרמפטון, אך המשיכה להציג את אמנותה תוך שימוש בשם הנעורים שלה.

ביוגרפיה
--------

היא נולדה בשנת 1863, בתו של ג'ורג' ראסל קוקרל מלונדון, והוכשרה בבתי הספר המלכותיים של האקדמיה משנת 1882, שם הכירה את בעלה לעתיד, הפסל ג'ורג' פרמפטון. הם התחתנו באפריל 1893 ובנם מרדית פרמפטון נולד ב־17 במרץ 1894. היא הציגה עבודות באקדמיה המלכותית משנת 1885 והמשיכה עד 1910, תמיד תחת שם נעוריה.

בעלה קיבל תואר אבירות בשנת 1908 ובשנת 1910 הם עברו לבית חדש שתוכנן על ידו בסנט ג'ון ווד, לונדון, שכלל סטודיו לכל אחד מהם. הסטודיו שלה בבית תואר כ"חדר ציור מושלם שבו משולבים ביעילות נוחות ותועלת", עם תמונות רבות על הקירות ושטיח מהסטודיו של לייטון. הבית הוצג במאמר משנת 1910 "עיצובים אחרונים בארכיטקטורה ביתית" במגזין "סטודיו", עם תצלומים, כולל אחד מחללי הפנים של הסטודיו של קוקרל. החלק החיצוני של הבית נשאר כמעט ללא שינוי.

קוקרל דגמנה מדי פעם לבעלה: בפסל "אם וילד" מראים אותה עם בנם התינוק מרדית, שהוצג בביאנלה בוונציה בשנת 1897 ובתערוכה העולמית בפריז בשנת 1900. בעלה הוצג גם בעבודתה: אחד מציוריה הקטנים מראה אותו יושב ליד חלון, עובד על פסלו, ובנו הצעיר צופה בו.

קיסטבל קוקורל, פעמוניות
בעלה נפטר ב-21 במאי 1928, ובשנת 1930 העניקה לזכרו מספר פסלי ארד לגלריה לאמנות של מועצת העיר קמברוול בורו, לונדון, בגלל חיבתה למקום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קריסטבל קוקרל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Christabel Annie Cockerell in the England, Select Births and Christenings, 1538-1975", www.ancestry.com
2. ↑  "England & Wales, National Probate Calendar (Index of Wills and Administrations), 1858-1966, 1973-1995 for Dame Christabel Annie Frampton", www.ancestry.com
3. ↑  Barbican art gallery (Londres), Kenneth McConkey, Anna Gruetzner Robins, Barbican Art Gallery, **Impressionism in Britain**, Yale University Press, 1995, מסת"ב 978-0-300-06334-9. (באנגלית)
4. ↑  Frampton, Sir George James (1860–1928), sculptor and craftsman, Oxford Dictionary of National Biography (באנגלית)
5. ↑  **Studio international**, London, Cory, Adams & Mackay [etc.], 1893
6. ↑  Mother and Child | Frampton, George James Sir | V&A Search the Collections, V and A Collections, ‏2020-11-08 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* RKD: 17422
* ULAN: 500019688
* VIAF: 95802239
* WorldCat (עם VIAF): 95802239

 |
סוגים נפוצים של אוקונומיאקי
טבח מכין אוקונומיאקי במסעדה בהירושימה
**אוקונומיאקי** (ביפנית: **お好み焼き**) הוא חביתית יפנית מתובלת. המאכל מקובל ברחבי יפן ונפוץ בעיקר באזורי קנסאי והירושימה. התוספות, והבלילה נוטות להשתנות בהתאם לאזור בו הוא מוגש. לדוגמה, אוקונומיאקי בטוקיו הוא בדרך כלל קטן מאוקונומיאקי בהירושימה או בקנסאי.

אוקונומיאקי בקנסאי
------------------

סגנון הבישול של האוקונומיאקי באזור קנסאי הוא הסגנון המוביל של בישול אוקונומיאקי במטבח היפני. תערובת האפייה של הגרסה עשויה מקמח, בטטה מגורדת, מי דאשי, ביצים וכרוב מגורר. לעיתים מכילה תערובת האפייה מרכיבים נוספים כגון: בשר, בצל ירוק, תמנונים, דיונונים, שרימפסים, ירקות שונים, קימצ'י, מוצ'י או גבינות אחרות. אוקונומיאקי נחשב כאוכל הנשמה של אוסקה, העיר המרכזית בקנסאי.

אוקונומיאקי בהירושימה
---------------------

באזור הירושימה, המרכיבים מרובדים באוקונומיאקי ולא מעורבבים. הרבדים בדרך כלל עשויים מכרוב וחזיר ומעוד מרכיבים פוטנציאליים כמו תמנון, דיונון וגבינה. אטריות (אודון, יאקיסובה ועוד) הן תוספות נפוצות לאוקונומיאקי, לצד ביצת עין ורוטב אוקונומיאקי. 
כמות הכרוב בה משתמשים בדרך כלל גדולה יותר פי ארבעה או שלושה מן כמות הכרוב בה נהוג להשתמש באוקונומיאקי בסגנון קנסאי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוקונומיאקי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 01116108

 |
**אוצרות תוכן** (content curation) היא מעשה של איסוף, זיהוי, בחירה ושיתוף התוכן המקוון הרלוונטי ביותר מהאינטרנט וממשאבים מקוונים אחרים (מאמרים, פוסטים בבלוגים, סרטוני וידאו, תמונות, טוויטים) על נושא מסוים כדי להתאים לצרכים של קהל יעד ספציפי. יש הסבורים כי אוצר תוכן טוב מוסיף תוכן מקורי שלו: מחשבות, יצירות, פתרונות וכדומה.

מקור
----

הפעולה של אצירת תוכן כוללת ניהול וקידום השימוש של הנתון מנקודת יצירתו, כדי לוודא שהוא מתאים למטרה עכשווית, וזמין למציאה ושימוש חוזר. תפקידיו של אוצר תוכן יכולים להיות מוסברים בדרך הברורה ביותר דרך השוואה לתפקיד הקלאסי של אוצרים – לדוגמה, אוצרים במוזיאונים. בדרך כלל, האוצר הוא מומחה תוכן האחראי על איסוף התוכן בשביל המוסד. במסגרת תפקידו כאחראי על האוסף, מחובתו לשמר וגם לשפר את הערך שלו ולחלוק את התוכן עם הציבור.

בשנים האחרונות, ההגדרה של אוצרות תוכן התרחבה, ככל שהמידע עבר לפורמט דיגיטלי. מכיוון שישנה כמות אדירה של מידע דיגיטלי זמין, נהייה יותר ויותר מאתגר למצוא את המידע הספציפי שבו אתם מתעניינים. במקום ליצור תוכן חדש, ישנם אתרים לעריכת תוכן המאפשרים למשתמשים לקטלג ולארגן תכנים שנוצרו בידי אחרים. אוצרות בעולם הדיגיטלי אינה מותרות, אלא צורך אמיתי. אוצרות תוכן היא נושא חדש למדי שמתחיל להתגלות בקרב אנשי תקשורת וחוקרים.

רשתות חברתיות ואוצרות תוכן
--------------------------

לרשתות חברתיות ומנועי חיפוש כמו פייסבוק, טוויטר וגוגל, יש תפקיד גדול בארגון המידע בפלטפורמות שלהם. משלב התכנון ועד האלגוריתם, האינטרנט חלק ממלחמות כוח שמתעסקות בגישה למידע, שליטה על תוכן, ומערכת היחסים בין הפצה וקליטה. עם זאת, למשתמש יש היום יותר גמישות באינטראקציה עם ארגון עצמי ובאצירת מידע בשפע. ארגון תוכן גורם לערך אישי עבור הפרט ובנוסף מאפשר ערך חברתי - מכיוון שתקשורת מסורתית (טלוויזיה, רדיו) אינם יכולים לפרסם תמונות וסרטונים במהירות כמו רשתות חברתיות, אנשים ומקורות חדשותיים רבים פונים אליהן כדי להשיג מידע נוסף.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Nikki D. Robertson, Content Curation and the School Librarian, **Knowledge Quest, 41 (2)**, עמ' E1, E2
2. ↑  Palmer, Carole, et al. Foundations of Data Curation: The Pedagogy and Practice of" Purposeful Work" with Research Data. **Archive Journal, Issue 3**
3. ↑  .Zhong, Changtao, et al, Sharing the Loves: Understanding the How and Why of Online Content Curation, **ICWSM**, עמ' 1
4. ↑  Stephen Dale, Content curation: The future of relevance, **Business Information Review, 31(4),**, עמ' 199
5. ↑  Stanoevska-Slabeva, Katarina, et al. Content Curation: a new form of gatewatching for social media, **Content Curation: a new form of gatewatching for social media**, עמ' 12
6. ↑  Mihailidis, Paul, et al. Exploring curation as a core competency in digital and media literacy education, **Journal of Interactive Media in Education, 2013(1)**