recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**TV 2 News** הוא ערוץ חדשות טלוויזיוני דני בבעלותה של חברת TV 2, והחל לשדר ב-1 בדצמבר 2006. זהו אחד מערוצי החדשות הראשונים המשדרים 24 שעות ביממה בדנית.

ב-31 במרץ 2008 החל הערוץ לשדר בפורמט מסך רחב ביחס מסך 16:9, יחד עם אריזה גרפית חדשה.

היסטוריה
--------

TV 2 News הוא ערוץ החדשות הארצי הראשון בדנמרק, שמשדר 24 שעות ביממה, והערוץ החמישי של חברת TV 2 הדנית. השקת הערוץ פורסמה בציבור במאי 2006. הערוץ עלה לאוויר ב-1 בדצמבר 2006 בשעה 12.00 וניתן לצפות בו דרך Viasat, YouSee, Stofa ו-Boxertv, כמו גם דרך האינטרנט. הערוץ ממומן חלקית באמצעות דמי מנוי ופרסומות.

לערוץ כ-100 עובדים בנמל הדרומי של קופנהגן. בשנה הראשונה לפעילותו, הערוץ שידר מכתובת אחרת, שם שידר באמצעות ציוד שכור.

הערוץ משווק עצמו תחת הסלוגן "ראשון. 24 שעות ביממה", כמי שתמיד ראשון בפרסום ידיעות חדשות. לערוץ היה גם בעבר מסוק, על מנת שיוכלו כתביו להגיע במהירות למוקדי ההתרחשות השונים.

הערוץ מרבה בשידורים חיים, ולעיתים קרובות מסקר אירועים פוליטיים ואחרים, כמו גם אירועים בינלאומיים, בשידור חי, למשל כאשר נשיא ארצות הברית או מזכ"ל האו"ם מכנסים מסיבות עיתונאים.

הערוץ השיק אריזה גרפית חדשה במרץ 2013, בה סמליל הערוץ, המעברונים הגרפיים והג'ינגלים חודשו.

על פי בדיקה שנערכה במאי 2018 נתפש ערוץ TV 2 News כאמין ביותר בדנמרק עם 80% שמאמינים לו, בדומה לשבע מדינות אירופאיות נוספות בהן כלי התקשורת האמין ביותר הוא השידור הציבורי.

### פריצה

הפריצה הגדולה של הערוץ הייתה במהלך שלושה לילות של התפרעויות בקופנהגן במרץ 2007. בתחילה, מדרוג הערוץ היה נמוך, אך בסוף 2007 ובחודשים הראשונים של 2008, שופר המדרוג של הערוץ. 1.2 מיליון צופים צפו בערוץ החדשות הדני בשבוע אחד, שיא לערוץ. מאז אמצע 2008 מספר הצופים בערוץ עומד על 1.2-1.4 מיליון צופים בשבוע.

תוכניות יומיות בערוץ
--------------------

הערוץ משדר בשידור ישיר בימי חול משעה 6 בבוקר ועד חצות. כמו כן משודר מגזין בסוף השבוע.

הערוץ משדר מדי יום תוכניות שבועיות בנושאים שונים:

* **"מחוץ לטירה"** (יום שני) - שני פוליטיקאים יוצאים לבדוק את ההשלכות של המדיניות שלהם.
* **"ניתוח יום שלישי"** (יום שלישי) - תוכנית ובה הדוברים לשעבר מייקל קריסטיאנסן ופיטר מוגנסן מנתחים את המגמות החשובות ביותר בפוליטיקה הדנית.
* **"חדשות-מדע"** (יום רביעי) - תוכנית ובה מפורסמות החדשות הנפלאות, המרתקות והמדהימות ביותר מעולם המדע.
* **"תרבות של חדשות"** (יום חמישי) - תוכנית ובה דנים בעולם התרבות.

בימים שני עד שישי משודרת בין השעות 23.00-00.00 מהדורת "חדשות הלילה" המתמקדת בסיכום אירועי היום ותחזית למחר.

סיקור פיננסי
------------

TV 2 News מרבה לשדר חדשות בנושאי פיננסים. במהלך היום אף משודרים שלושה מגזיני כלכלה שונים.

הסיקור הפיננסי מכי לעיתים קרובות ראיונות עם מנהלים עסקיים ופרשנים עסקיים, ואנליסטים בנקאיים משמשים לעיתים קרובות למתן פרספקטיבות וניתוחים בנושאים פיננסיים.

TV 2 News תכנן להשיק בשנת 2016 ערוץ טלוויזיה מבוסס אינטרנט שעוסק בתוכן פיננסי בלבד, בשיתוף Berlingske, שבשנת 2015 יצא מהפרויקט והשאיר אותו לערוץ בלבד.

ראו גם
------

* TV 2
* DR1
* DR2

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של TV 2 News
* TV 2 News, ברשת החברתית פייסבוק

* TV 2 News, ברשת החברתית טוויטר

הערות שוליים
------------

1. ↑  "TV 2 lancerer en ny nyhedskanal". *nyheder.tv2.dk* (בדנית). 2006-05-19. נבדק ב-2018-01-06.
2. ↑  רוב האירופאים מאמינים לכלי תקשורת ציבוריים, אולם לאלו המחזיקים בדעות פופוליסטיות פחות, באתר Pew Research Center, ‏14 במאי 2018
**ג'ון פאד** (באנגלית: **John Faed**;‏ 31 באוגוסט 1819 – 22 באוקטובר 1902) היה צייר סקוטי.

ביוגרפיה
--------

ג'ון היה בנם הבכור מבין ששת ילדיהם של ג'יימס פאד, ומרי פאד, לבית מקג'וך. שני בנים נוספים, תומאס פאד וג'יימס פאד, הפכו גם הם לאמנים, וכך גם אחותו סוזן פאד.

ג'ון החל לצייר מיניאטורות של אנשים מקומיים כשהיה רק בן תשע.

העיתון "המבקר השבועי של טירת דאגלס" ב-19 באוגוסט 1831 ציין כי בבחינה של בית הספר ג'ירטון "הוצג לקהל ספר מפות יפה ומדויק שבוצע על ידי ג'ון פאד, כדוגמה לרישומים רבים ומגוונים שלו, אשר לעיתים קרובות עוררו את הערצתם של כל מי שראה אותם".

הוא עבר לאדינבורו ב-1840 וב-1841 הציג את עבודתו הראשונה באקדמיה הסקוטית המלכותית. בשנת 1848 הוא רשום כצייר מיניאטורות באדינבורו.

פאד צייר בעיקר סצנות דתיות, ספרותיות והיסטוריות. הוא הציג באקדמיה הסקוטית המלכותית ובאקדמיה המלכותית כמעט ללא הרף. כשהיה נשיא איגוד האמנות היפה של קירקודברייטשייר ב-1899, דיוקנו של סר אייזק ניוטון הוצג בתערוכה שהתקיימה ביולי ואוגוסט באותה שנה. לפאד היו קהל עוקבים גם בארצות הברית. דיוקנו של ג'ורג' וושינגטון היה הבסיס לחריטת פסל דיוקן של ויליאם הול הצעיר ששימש להמחשת מאמר על וושינגטון במגזין ההיסטוריה האמריקאית ב-1880. ציורו המצליח ביותר "שייקספיר וחבריו בטברנת בת הים" נמכר לאמריקאי ב-1851.

את ציוריו, הפופולריים בבריטניה הוויקטוריאנית, ניתן למצוא היום באוספים פרטיים וציבוריים, כולל הגלריה הלאומית של סקוטלנד.

ב-1859 הוא עזר לג'וזף נואל פאטון להקים את חיל המתנדבים הראשון של אדינבורו מבין האמנים בעיר ושימש כסגן שלו.  הוא היה חבר פעיל בקהילה שבה הקים לבסוף את ביתו. הוא עזר להגות ולפתח מספר פרויקטים קהילתיים בניין העירייה שנפתח באוגוסט 1885 על ידי אחיו תומאס פאד, אז אקדמאי מפורסם.

פאד חלה במחלה קשה בקיץ 1902. הוא עבר התגורר עם אחותו סוזן פאד ומת שם ב-22 באוקטובר בגיל 83. הוא נקבר לצד אשתו, ג'יין מקדונלד (נפטרה 1897), בחצר הכנסייה של קהילת גירטון. סוזן נקברה לידו ב-1909.

סה"כ יצירותיו הידועות הוא 278 פריטים. מתוכם, 241 הוצגו באקדמיה המלכותית הסקוטית, עשרים מהם הוצגו באקדמיה המלכותית, ותשעה עשר הוצגו באקדמיה המלכותית בלבד, הרשימה נחשבת לא שלמה.

גלריה
-----

* גירוש אדם וחווהגירוש אדם וחווה
* שקספיר וחבריו בטברנהשקספיר וחבריו בטברנה
* ג'ורג' וושינגטון בטנטוןג'ורג' וושינגטון בטנטון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון פאד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Steel, David. "The Faeds: A Remarkable Artistic Family". Gatehouse of Fleet.
2. ↑  Scottish Post Office Directories: Office Edinburgh & Leith directory. 1848–1849. p. 39.
3. ↑  McKerrow, Mary (1982). The Faeds, A Biography. Edinburgh: Canongate Publishing Ltd. p. 34.
4. ↑  DeCosta, B. F. (August 1880). "The Traditional Washington Vindicated". The Magazine of American History. A. S. Barnes & Company. V (2): 81–102. Portrait of Washington, steel engraving, by Holl
5. ↑  Maj-Gen J.M. Grierson, Records of the Scottish Volunteer Force 1859–1908, Edinburgh: Blackwood, 1909, pp. 128–30.
6. ↑  "Susan Bell Faed". Kirkcudbright Galleries.
7. ↑  Gravestone Transcriptions: Girthon Parish". Gathouse Folk.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 1634 1684
* LCCN: nr97035182
* NLA: 35971074
* RKD: 27161
* SNAC: w66n0tvc
* Trove: 1168298
* ULAN: 500024696
* VIAF: 46670676
* WorldCat: lccn-nr97035182

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בחובל אמריקאי. אם התכוונתם לבסיסט של לד זפלין, ראו ג'ון פול ג'ונס (מוזיקאי).

ג'ון פול ג'ונס. ציור שמן על בד
ג'ון פול ג'ונס וג'ון בארי על בול אמריקאי מ-1937
**ג'ון פול ג'ונס** (באנגלית: **John Paul Jones**‏; 6 ביולי 1747 – 18 ביולי 1792) היה אחד ממייסדיו של הצי האמריקני. ממפקדי הים הבולטים של הצי במלחמת העצמאות של ארצות הברית (1775–1783).

חייו
----

נולד בסקוטלנד בשנת 1747, לאב שהיה גנן ראשי באחוזה. בגיל 13 סיים את לימודיו, והחל לעבוד בצי הסוחר הבריטי, כנער סיפון. שירת בעיקר על ספינות שהובילו עבדים. הוא הצטיין בתפקידיו וקודם במהירות: בשנת 1766 (בגיל 19) מונה לחובל ראשון (סגן מפקד הספינה) בספינת עבדים, ובשנת 1769 (בגיל 22) מונה לקפטן (מפקד ספינה). 

בשנת 1773 (בגיל 26), בעת ששירת כמפקד ספינת סוחר, נקלע לוויכוח אלים עם איש צוות מרדן, באי טובגו (מאיי הודו המערבית). איש הצוות שהרג היה מקומי, וג'ונס - שהתייעץ עם שופט מקומי שהיה חברו - החליט להימלט מאימת הדין, לאחר שהתברר לו שכנראה יעמוד למשפט על רצח. הוא ערק מהצי הבריטי, וברח לארצות הברית, שם התגורר אחיו. הבריטים הכריזו עליו "עריק ושודד-ים". 

עם פרוץ מלחמת העצמאות של ארצות הברית נגד בריטניה, בשנת 1775, התנדב לשרת בצי האמריקני. הוא שירת כקפטן (מפקד) של כמה ספינות, ובזכות היכרותו המעולה עם חופי אנגליה וסקוטלנד (שם גדל, הפליג ועבד) הצליח לערוך פשיטות מוצלחות מחופי צרפת, בת בריתה של ארצות הברית במלחמה. בהמשך המלחמה מונה למפקד כוח ימי משולב, שכלל ספינות אמריקניות וצרפתיות. ב-23 בספטמבר 1779 נערך הקרב הימי המפורסם ביותר שבו השתתף: הוא נתקל בשיירת ספינות סוחר בריטיות, אותן ליוו שתי ספינות מלחמה גדולות, שהידועה שבהן הייתה ה-Serapis. ג'ונס החליט להצמיד את ספינתו, שהייתה קטנה יותר, במקביל לספינה האנגלית. בשיאו של הקרב, שתי הספינות הצמודות ירו בתותחים אחת על השנייה, מטווח אפס. במהלך הקרב הקשה, שנמשך שלוש שעות, בערה וטבעה ספינתו של ג'ונס. בתשובה לדרישת הבריטים שייכנע, מיוחסת לג'ונס האמירה הידועה: "עדיין לא התחלתי להילחם" (I have not yet begun to fight). אולם בסופו של הקרב הבריטים נכנעו, וג'ונס השתלט על ספינתם. 

ב-1787 העניק לג'ונס הקונגרס הקונטיננטלי את מדליית הזהב של הקונגרס, העיטור האזרחי הגבוה ביותר באותה עת. 

למרות שזכה להערכה רבה בארצות הברית ובצרפת, שיקולים פוליטיים ואחרים מנעו ממנו לקבל פיקוד בכיר בצי. בשנת 1788 הוא מונה לאדמירל בצי הרוסי של הקיסרית קתרינה השנייה, והוביל את המערכה נגד הטורקים העות'מאנים בים השחור. בשנת 1790 פרש, לאחר שלא זכה לקידום משמעותי בצי הרוסי. הוא בחר להתגורר בפריז, בירת צרפת. 

בשנת 1792 מת ג'ונס ונקבר בפריז. בשנת 1905 הועברו עצמותיו לארצות הברית, ובשנת 1913 נקבר מחדש, באקדמיה הימית של ארצות הברית באנאפוליס שבמדינת מרילנד. ב-1912 נחנכה אנדרטה לזכרו במול בוושינגטון.

על שמו נקראו שתי משחתות בצי ארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון פול ג'ונס** בוויקישיתוף
* ג'ון פול ג'ונס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ג'ון פול ג'ונס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007263528105171
* BIBSYS: 2047629
* BNE: XX1326202
* BnF: cb123642101 (data)
* BPN: 06169001
* GND: 118892703
* ISNI: 0000 0000 6646 6234
* LCCN: n50041060
* NLA: 35252543
* NLG: 237798
* NLP: A31535616
* NTA: 068727267
* RERO: 02-A018919692
* SNAC: w67m0dm7
* SUDOC: 032653611
* Trove: 883011
* VIAF: 24679615
* WorldCat: lccn-n50041060

 |
**ג'ון תומאס סקופס** (באנגלית: **John Thomas Scopes**‏; 3 באוגוסט 1900 - 21 באוקטובר 1970) היה מורה לביולוגיה בעיר דייטון שבמדינת טנסי. סקופס הואשם ב-25 במאי 1925 בכך שהפר את החוק האוסר על לימוד תורת האבולוציה של דרווין בבתי הספר בטנסי, במשפט אשר נודע כ"משפט הקופים".

ביוגרפיה
--------

סקופס נולד וגדל בקנטקי אך כנער למד באילינוי, שם גם לימד לראשונה בטרם עבר ללמד בדייטון. אחרי שקיבל תואר מאוניברסיטת קנטקי, עבר סקופס לעבוד כמאמן פוטבול בבית ספר תיכון בדייטון ומדי פעם לימד שם כמורה מחליף. הסתבכותו של סקופס עם החוק, והעמדתו לדין במשפט הקופים קרו אחרי שהאיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות הודיע שהוא יממן מקרה מבחן שיאתגר את החוקתיות של החוק, אם ימצאו מורה שיסכים למלא את תפקיד הנאשם.

סקופס עצמו לא נחקר במשפט, שכן החלק העובדתי בו לא היה שנוי במחלוקת. אסטרטגיית ההגנה התבססה על ניסיון להוכיח שהחוק המדובר אינו חוקתי ודינו להתבטל. בסופו של דבר, הורשע סקופס ונקנס ב-100 דולר, אולם לאחר שהוגש ערעור בפני ערכאה גבוהה יותר זוכה סקופס בשל סיבה טכנית מהתשלום, ונפטר מן הקנס. הוא אמנם הורשע בדין, אולם המטרה העיקרית של ההגנה, הצגת תאוריית האבולוציה וביזוי החוק נגד לימוד האבולוציה, הושגה.

אחרי המשפט, עזב את ההוראה, למד גאולוגיה באוניברסיטת שיקגו והחל לעבוד בתעשיית הנפט. הוא חקר שדות גז ביוסטון שבטקסס ובשריבפורט שבלואיזיאנה עד שפרש בשנת 1963.

הוא נישא למילדרד אליזבת' ווקר (1905–1990), ולבני הזוג היו שני ילדים. הוא מת מסרטן בשנת 1970 בעיר שריבפורט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון סקופס** בוויקישיתוף
* ג'ון סקופס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007267824205171
* BnF: cb12305256b (data)
* GND: 122272005
* ISNI: 0000 0000 8417 5211
* LCCN: n79041823
* NTA: 191280933
* SNAC: w67s7n3s
* VIAF: 3748159
* WorldCat: lccn-n79041823

 |
**קונו פון שטויבן** (בגרמנית: **Kuno von Steuben**;‏ 9 באפריל 1855, אייזנך, פרוסיה – 14 בינואר 1935, ברלין, גרמניה הנאצית) היה גנרל גרמני, מפקד קורפוס בחיל הרגלים בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה ומפקד הארמייה ה-11 בחזית המקדונית.

ביוגרפיה
--------

### תחילת הקריירה

קונו היה בנו של הדוכס ברנדט פון שטויבן מושל סקסוניה וגנרל מיור בצבא הפרוסי. ב-1 במאי 1871 החל את לימודיו באקדמיה הצבאית הפרוסית וב-23 באפריל 1874 הוסמך כקצין רגלים בדרגת סגן משנה. עד לראשית המאה ה-20 שילב בין תפקידי הדרכה באקדמיה הצבאית, תפקידי מטה ופיקוד על גדודי רגלים. ב-3 בפברואר 1911 מונה למפקד הדיוויזיה ה-36 והוצב בגדנסק, ומספטמבר 1913 ועד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה פיקד על האקדמיה הצבאית הפרוסית בברלין.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פון שטויבן למפקד קורפוס המילואים ה-18 במסגרת הארמייה הרביעית הגרמנית ולחם עם כוחותיו בחזית המערבית במרוץ אל הים. פון שטויבן פיקד על כוחותיו בקרב שמפאן הראשון אשר בעקבותיו עוטר בעיטור פור לה מריט, ובהמשך בקרב ורדן שבמהלכו ספג הקורפוס שבפיקודו אבדות כבידות. ב-4 ביוני 1917 מונה פון שטויבן למפקד הארמייה ה-11 הגרמנית בחזית המקדונית.

ב-14 בספטמבר 1918 פתחו כוחות מדינות ההסכמה בפיקודו של הגנרל הצרפתי לואי פראנשה ד'אספרה במתקפת הוארדאר במטרה להכריע את החזית המקדונית. עיקר המאמץ רוכז נגד הארמייה ה-11 הגרמנית בפיקודו של פון שטויבן והארמייה הראשונה של צבא בולגריה בפיקודו של סטפן נרזוב. הבולגרים קרסו בשלבים הראשונים של המתקפה ופון שטויבן הסיג את כוחותיו עד לעיר ניש בסרביה. ב-12 באוקטובר הוכנעו הגרמנים על ידי הארמייה הסרבית ה-1 ונסוגו לכיוון בלגרד. פון שטויבן חילק את הארמייה לשני גייסות ה-61 וה-62 והם המשיכו בנסיגה מסודרת צפונה וב-11 בנובמבר הגיעו לעיר סולנוק בהונגריה והניחו את נשקם. ב-31 בינואר 1919 פרש משירות פעיל.

פון שטויבן הלך לעולמו ב-1935 והוא בן 80. הוא נקבר בבית העלמין "אינווליד" בברלין.

ראו גם
------

* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרסיליה, רוברטס מארי, "מלחמת העולם הראשונה-מתקפת הוארדאר" באתר גוגל ספרים (באנגלית).
2. ↑  נייג'ל ת'ומאס, ראמירו בוג'יירו, "הצבא הגרמני במלחמת העולם הראשונה" באתר ה-גוגל ספרים (באנגלית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1048084310
* VIAF: 306373642
* WorldCat: viaf-306373642

 |
**מִפְרְשָׂן כְּלַל-יַמִּי** (שם מדעי: *Istiophorus platypterus*) הוא מין של מפרשן שתפוצתו הטבעית באוקיינוס ההודי ובאוקיינוס השקט.

מאפיינים
--------

בחלקו העליון צבעו כחול-כהה, ובצידי גופו כחול-חום, ובתחתית הגוף צבעו כסוף-לבן. סנפיר הגב גדול ורחב, דמוי מפרש כשעליו נקודות שחורות. הלסת העליונה מאורכת בצורת חנית חדה, ומשמשת לציד. המפרשנים הכלל-ימיים הם הדגים המהירים ביותר באוקיינוס, מהירות השיא שלהם נמדדה ב-109 קמ"ש. הם ניזונים מדגי טונה וממקרל, שהם מהדגים המהירים באוקיינוס. מפרשן כלל-ימי שייך למשפחת המפרשניים.

באופן כללי, אורכו של המפרשן אינו עולה על 3 מטרים (9.8 רגל) ולעיתים נדירות שוקל מעל 90 קילוגרם (200 ליברות).

ביולוגים ימיים העלו השערה כי ה'מפרש' (סנפיר הגב) של המפרשן עשוי לצנן ולחמם את המערכת של הדג; תאוריה זו הועלתה בשל הימצאם של כלי דם רבים במפרש ובשל העובדה שזקיפת המפרש על ידי המפרשן נצפתה בסמוך לפני המים לאחר או לפני פרצי מרדפים מהירים.

דגה
---

תפיסה של מפרשן כלל-ימי (בטונות) משנת 1950 ועד 2009.
מפרשנים צעירים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מפרשן כלל-ימי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מפרשן כלל-ימי באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  מילון בעלי חיים: דגי הגרם (תשע"ב), 2012, באתר האקדמיה ללשון העברית

| מפרשניים |
| --- |
| מפרשן | מפרשן אטלנטי • מפרשן כלל-ימי |  |
| מפרשן שחור (סוג ומין יחיד) | מפרשן שחור |
| מקאירה | מקאירה כחולה • מקאירה הודו-פסיפית |
| קלען | קלען החץ • קלען קצר-מקור • קלען עגלגל • קלען ארך-מקור |
| מפרשן רצעני | מפרשן מפוספס • מפרשן לבן |
העתק של מפת ביאטוס המוצגת כיום במנזר סן-סוור שבצרפת. בחלקה העליון של המפה כיוון מזרח, ולא כיוון צפון כמקובל כיום.
**מפת ביאטוס** (**Beatus**) או **מפה ביאטנית** (**Beatine**) היא מפת עולם (מפה מונדי) מסוג אורביס טרארום אשר צוירה על ידי הנזיר הספרדי ביאטוס מליאבנה בהתבסס על כתבים של הקדוש הנוצרי איזידור מסביליה, כתביו של הגאוגרף תלמי ועל התנ"ך.

כתב היד המקורי מעשה ידי ביאטוס אבד, אולם מספר העתקים של המפה שרדו עד ימינו. המפה הופיע כחלק מההקדמה של ספרו השני של ביאטוס "הערות על חזון יוחנן" ("הערות על האפוקליפסה").

מטרתו של ביאטוס הייתה ליצור מפה מדויקת המתארת את העולם, ולהציג את מסעותיהם של השליחים בעולם.

ביאטוס התבסס בציור המפה על ספר בראשית, והניח כי העולם הוא עולם שטוח, וכי יש "מים אשר מעל לשמים" ו"מים אשר מתחת לשמים" כמתואר בספר בראשית.

איור של גן התענוגות הארציים, מעשה ידי הירונימוס בוש, המציג את העולם כדיסק בין המים אשר מעל לשמים למים אשר מתחת לשמים
העולם השטוח מכיל יבשה במרכזו המוקפת אוקיינוס, והיבשה מחולקת לשלוש יבשות: אסיה (המחצית העליונה של היבשה), אפריקה (הרביע הימני התחתון) ואירופה (הרביע השמאלי התחתון).

בין היבשות מפרידים ימים ונחלים: הים התיכון במרכז חלקה התחתון של המפה, מפריד בין אירופה לבין אפריקה, הנילוס והים האדום (הצבוע בצבע אדום) מפריד בין אפריקה לאסיה, והים האיגאי ונהר הרון מפריד בין אירופה ואסיה.
במרכז המפה ממוקמת העיר ירושלים שנחשבה לטבור העולם (*ombilicum mundi*).

ביאטוס ממקם את גן העדן בקצה העליון של המפה, בצד מזרח. מגן העדן יוצאים ארבע נהרות: חידקל, פרת, פישון וגיחון. בגן העדן מתוארים אדם וחוה כאשר חווה שולחת ידה לאכול את פרי העץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מפת ביאטוס** בוויקישיתוף
איפור חיילת תוך כדי שימוש בדם תיאטרלי במסגרת תרגיל צבאי.
**דם תיאטרלי** או **דם במה** הוא כל חומר שיכול לשמש כתחליף לדם לצרכים קולנועיים או תיאטרליים. לדוגמה, בתעשיית האפקטים המיוחדים, כאשר במאי צריך לדמות שחקן שנפגע מירי או חתך למשל, ניתן להשתמש במגוון חומרים שישמשו להצגת דם כביכול אמיתי בעיני הצופה. החומר הנפוץ ביותר בו עושים שימוש כדם מלאכותי הוא צבע מאכל אדום, בדרך כלל בתוך בלונים קטנים שמתפוצצים בעת הצורך ומתיזים את הדם לפי דרישת הבמאי. אלפרד היצ'קוק השתמש בסרטו **פסיכו** בסירופ שוקולד כתחליף לדם (השיטה הצליחה מפני שהסרט צולם בשחור-ולבן). שימושים אחרים בדם תיאטרלי הם בתחפושות ובזיהוי פלילי לצורך סרולוגיה משפטית וחקר כתמי דם.

קיימות סיבות רבות לשימוש בדם תיאטרלי ולא בדם אמיתי, בין היתר סיבות מוסריות, היגייניות וחוסר רצון לפגוע ברגשות השחקנים.

אין לבלבל בין דם תיאטרלי לבין תחליפי דם אחרים שמטרתם להחליף ביולוגית את תפקידו של הדם בגוף, ולא לצרכים ויזואליים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דם תיאטרלי** בוויקישיתוף
* מתכונים להכנת דם תיאטרלי (באנגלית)
**רשת בתי המדרש** היא התאגדות של בתי המדרש הפלורליסטיים הוותיקים והמרכזיים בישראל. הרשת הוקמה בשנת 2004 וכיום היא מאגדת כשלושים ארגונים. הרשת פעילה בתחום ההתחדשות היהודית כדי לתת ליחיד ולחברה בישראל כלים בתחום לימוד היהדות בגישה פלורליסטית, וזאת על מנת לבסס את קיומה של ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית ובמטרה לחזק את הקשר בין חלקים של העם היהודי בישראל ובתפוצות.

רקע
---

רשת בתי המדרש הוקמה בשנת 2004 על ידי כשישה בתי מדרש. הארגונים המתאגדים ראו לנכון להעמיק את שיתוף הפעולה הבין ארגוני בקידום המטרות המשותפות ובהן: העמקת החיבור בין הציבור הישראלי למורשתו היהודית, עידוד לימוד מקורות יהודיים ברוח פלורליסטית והעמקת תחושת השייכות והקהילתיות בין פלגים שונים בחברה הישראלית על ידי יצירת שפה יהודית משותפת. 

לאחר כשנה וחצי כבר היו חברים ברשת 11 ארגונים, וכיום מספר בתי המדרש החברים ברשת מתקרב ל-30. 

תפקיד היו"ר מאויש ברוטציה על ידי בתי המדרש השונים החברים ברשת, לפרק זמן של כשנתיים.

פעילות רשת בתי המדרש
--------------------

על מנת לקדם את יעדי הרשת, היא מקיימת את הפעילויות הבאות: 

### הצעת חוק בתי המדרש היהודיים - הדמוקרטיים התש"ע

ביוני 2010 הונחה על שולחן הכנסת הצעת חוק בתי המדרש היהודיים דמוקרטיים, אשר יזמה רשת בתי המדרש ומקודמת על ידי חבר הכנסת זבולון אורלב. מהות החוק היא כי משרד התרבות והספורט יכיר בבתי המדרש לצורכי תקצוב על מנת לקדם את לימוד היהדות בישראל מתוך מגמה של גישור בין השקפות העולם השונות וגיבוש זהות יהודית.

### אתר מדרשת

אתר האינטרנט "מדרשת" הוקם על מנת לאפשר לכלל הגולשים ליצור דפי לימוד בית מדרשיים ולשתף בדפי לימוד קיימים בנוחות ובקלות. כיום האתר כולל כ-500 דפי לימוד אשר נתרמו לטובת הציבור הרחב על ידי מנחי בית המדרש המובילים ברשת. כמו כן האתר כולל כלים טכנולוגיים המאפשרים לכלל הגולשים להתאים דפי לימוד קיימים לצורכי הלימוד שלהם, וכן לבנות דפי לימוד חדשים מתוך מאגר המקורות ביעילות. האתר הוקם ביוזמה ובמימון של קרן אבי חי על ידי רשת בתי המדרש, ובביצוע ותמיכה טכנולוגית של מט"ח. 

### ימי עיון והכשרה למנחי בתי מדרש

הרשת מקיימת שני ימי עיון מרוכזים מדי שנה למנחי לימוד בית מדרש. מטרת ימי העיון לשתף בידע ובניסיון אשר נצבר בבתי המדרש השונים על מנת לקדם את הכשרתם ולהעמיק את המיומנויות של מנחי בית המדרש בישראל. 

### פרשה בשניים

החל מחודש מאי 2010 עולה מדי יום חמישי סרטון באתר האינטרנט mako, ובו שניים ממנהלי בתי המדרש בישראל משוחחים על נושא מפרשת השבוע מזווית אקטואלית. בשיחתם הם יוצרים חיבור בין התנ"ך למציאות העדכנית של החברה הישראלית.

בתי המדרש החברים ברשת
---------------------

* אלול
* אסכולות
* בארי - מכון שלום הרטמן
* בינה
* גשר - מפעלים חינוכיים
* החברה למתנ"סים
* הלל ישראל
* המדרשה באורנים
* זית
* טבע עברי
* יובלים - מרכז פלורליזם וזהות יהודית במכללת תל חי
* מדרשיות שכטר
* מדרשת עיון
* מכון גנדל
* ממזרח שמש
* מעגל טוב
* מרכז יעקב הרצוג
* מכון גנדל
* מרכזי דניאל
* עלמא
* עתיד במדבר
* קהילות שרות
* קולות
* קולות בנגב
* תא שמע - מליץ
* תמורה - יהדות ישראלית

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר מדרשת
* רשת בתי מדרש בפייסבוק
* פרשה בשניים, באתר mako

הערות שוליים
------------

1. ↑  הצעת חוק בתי מדרש יהודיים דמוקרטיים התש"ע, מתוך אתר הכנסת
דוגמה לקונואיד ישר. המשטח הצהוב הוא המישור המכוון, והקו הכחול הוא ציר הקונואיד. במקרה זה, נוסף גורם מכוון נוסף, והוא המעגל האדום, שכל הקווים היוצרים של הקונואיד עוברים גם דרכו.
בגאומטריה, **קונואיד** הוא משטח ישרים שישריו, **הקווים היוצרים**, ממלאים שני תנאים:

* כל הישרים מקבילים למישור מסוים, **המישור המכוון**.
* כל הישרים נחתכים בקו קבוע משותף, ה**ציר**

קונואיד נקרא קונואיד ישר אם צירו מאונך למישור המכוון. פועל יוצא מכך הוא, שהציר מאונך גם לכל הקווים היוצרים. כל קונואיד הוא משטח קטלן, ואפשר ליצג אותו על ידי הפרמטרים:

* \mathbf x(u,v)= \mathbf c(u) + v\mathbf r(u)\ ,

כאשר c מיצג את פונקציית הישר והווקטורים r(u) הם מקבילים לישר.

דוגמאות
-------

* קונואיד ישר מעגלי בעל משוואה פרמטרית של:

 \mathbf x(u,v)=(\cos u,\sin u,0) + v (0,-\sin u,z\_0) \ ,\ 0\le u <2\pi, v\in \R
* קונואיד פרבולוידי בעל משוואה פרמטרית של:

 \mathbf x(u,v)=\left(1,u,-u^2\right)+ v\left(-1,0,u^2\right)
=\left(1-v,u,-(1-v)u^2\right)\ , u,v \in \R \ ,
* פרבולואיד היפרבולי
* מטריית וויטני
* משטח בורגי
* הקונואיד של פלוקר

* היפרבולואיד פרבולובי היפרבולואיד פרבולובי
* הקונואיד של פלוקר הקונואיד של פלוקר
* מטריית וויטנימטריית וויטני
* קונואיד פרבולי קונואיד פרבולי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונואיד** בוויקישיתוף
"**מפת ארץ ישראל עם גבול מעוין**" (1976) הוא ציור מאת האמנית הישראלית דגנית ברסט. הציור מציג צורה של מעוין בצבע כחול המצויר על מפה של ארץ ישראל.

הציור "מפת ארץ ישראל עם גבול מעוין" צויר על גבי רדי מייד של מפה, מן הסוג שהיה בשימוש בבתי ספר בישראל. זו היא מפה המודבקת על קנבס אותו אפשר לגלול. ברסט השתמשה בתרסיס צבע כחול בעזרתו יצרה צורה של מעוין כחול על גבי המפה.

עבודה זו, מהווה דוגמה לכמה עבודות שנוצרו בישראל במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 ובהן מופיע דימוי של מפה. ביניהן העבודה "מהאטלס (ים המלח)" (1976) של ברסט. לצד דיון אמנותי בשאלות של ייצוג המציאות, אותו מעלה השימוש במפה, היא מהווה חלק מדיון ביקורתי בשאלות של הזיקה לטריטוריה בישראל. ברסט עצמה יצרה בתקופה זו מספר עבודות ובהן מופיע דימוי של מפת ארץ ישראל.

הציור יוצר מעין עימות בין צורת המעוין לבין המפה, שעל גבה הוא מצויר. שני הדימויים אינם מתחברים לדימוי הומוגני, אלה נותרים זרים זה לזה. בכך הם מעלים את שאלות של ייצוג הן במסגרת הפוליטית והן במסגרת האמנותית. 

העבודה הוצגה לראשונה בתערוכת יחיד (1977) של ברסט בגלריה ג'ולי מ' בתל אביב-יפו וכן מספר תערוכות בעבר כגון "שיבת ציון – מעבר לעקרון המקום" (2002) בזמן לאמנות, "העיניים של המדינה, אמנות חזותית במדינה ללא גבולות" (1998) ו-"המזימה של הטבע" (2013) במוזיאון תל אביב לאמנות ועוד.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: שטיינלהוף, ורדה, "מיפוי: אמנות וקרטוגרפיה", בתוך: עומר, מרדכי, **גבולות השפה**, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 1998, עמ' 404-405.
2. ↑  ראו: גינתון, אלן, "**העיניים של המדינה**", **אמנות חזותית במדינה ללא גבולות**, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 1998, עמ' 46.
3. ↑  ראו: טליה רפופורט, מעברים מצורות לתכנים, דבר, 11 בנובמבר 1977
מופע טרפז מעופף בגני התערוכה. יולי 2010
חוג טרפז מעופף לילדים ב"קרקס פלורנטין"
**טרפז מעופף** (באנגלית: **Flying trapeze**) הוא מתקן המגיע מעולם הקרקס ואומנות לוליינות הטרפז. בטרפז המעופף המשתתף קופץ מבמה מוגבהת כאשר ידיו מחזיקות במקל ("בר") המחובר בשני קצותיו לחבלים תלויים.

הטרפז המעופף משמש לוליינים בביצוע מופעי אקרובטיקה. במופעים אלו הלוליינים מתנדנדים על שני טרפזים כך שהם קופצים מטרפז אחד למשנהו תוך ביצוע סלטות ומיני אקרובטיקה שונים.

בשנים האחרונות, כחלק מהמודעות הגוברת לכושר ובריאות וכמענה לחובבי האקסטרים, אומנות הטרפז המעופף נהייתה לנחלת הציבור הרחב. ישנם ברחבי העולם אלפי מתאמני טרפז מעופף שאינם לוליינים בקרקס. כדי לאבטח את האימון על הטרפז המעופף נהוג כיום לחבר את המתאמנים לחבלי בטיחות בנוסף לרשת הביטחון הקיימת בתחתית המתקן.

מתקני טרפז מעופף לציבור הרחב קיימים היום בישראל, במדינות רבות ברחבי ארצות הברית ואירופה, במלונות של רשת המלונות קלאב-מד ועוד.

בישראל קיימים שלושה מתקני טרפז מעופף פעילים: 

* "הקרקס המעופף" במתנ"ס 'תקוותינו' בנהריה
* במלון U Coral Beach Club באילת
* "הטרפז המעופף העברי" (The Hebrew Flying Trapeze) שנמצא בבית יהושע
**קְלֵאוֹ דה מֵרוֹד** (בצרפתית: **Cléo de Mérode**;‏ 27 בספטמבר 1875 – 17 באוקטובר 1966) הייתה רקדנית צרפתייה בתקופת הבל אפוק.

היא נולדה בפריז, לצייר הנוף האוסטרי קארל פון מרוד, שהיה מצאצאיה של משפחת אצולה בלגית מפורסמת. שמה המקורי היה "קלאופטרה דיאן דה מרוד" (**Cléopâtre-Diane de Mérode**). קלאופטרה, שכינויה היה קלאו, נשלחה ללמוד ריקוד באופרה של פריז כאשר הייתה בת שמונה שנים, וערכה את הופעתה הראשונה בגיל אחת עשרה שנה.

היא הייתה צעירה יפת מראה בעלת מותניים צרים, ונודעה יותר בשל יופייה מאשר בשל מיומנותה בריקוד. תמונותיה החלו להופיע על איגרות דואר ועל קלפי משחק. התסרוקת המיוחדת שלה הפכה לשם דבר בקרב נשות פריז, ובמהרה נכנסה לאופנה. הפסל אלכסנדר פַלְגִיֶיר עיצב את דמותה בפסל בשם "הרקדנית", שאותו ניתן לראות כיום במוזיאון ד'אורסה בפריז. ב- 1895 הצייר אנרי דה טולוז-לוטרק צייר את דיוקנה, והצלם פול נדאר (בנו של הצלם המפורסם פליקס נדאר) צילם אותה.

ב- 1896 לאופולד השני, מלך הבלגים היה נוכח בהופעת בלט שבה כיכבה. אומרים כי המלך בן ה-61 התאהב בה, ונפוצו שמועות כי הפכה למאהבתו. היות שלמלך היו שני ילדים מקורטיזאנה מפורסמת, נפגע שמה הטוב של קלאו דה מרוד. בכל זאת, הפכה לכוכבת בינלאומית והופיעה בכל רחבי אירופה ובארצות הברית. ב- 1900 הופיעה על הבמה בתערוכה עולמית בפריז בריקודים מקמבודיה. בשיא הפופולריות שלה בחרה להיות רקדנית בפולי ברז'ר – דבר שאותו רקדניות בלט אחרות נמנעו מלעשות.

קלאו דה מרוד המשיכה לרקוד עד תחילת שנות החמישים שלה, כאשר פרשה לעיר הקייט ביאריץ במחוז הפירנאים האטלנטיים שבחבל אקיטן. ב-1955 פרסמה את האוטוביוגרפיה שלה, "הבאלט של חיי".

קלאו דה מרוד מתה בפריז ב-1966, ונקברה בבית הקברות פֵּר לָשֵז שבצפון העיר.

דה מרוד בשלוש פוזות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלאו דה מרוד** בוויקישיתוף
* קלאו דה מרוד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 13001357
* BnF: cb12692065d (data)
* CiNii: DA17342042
* GND: 123492106
* ISNI: 0000 0000 6307 0584
* LCCN: n97873161
* NLA: 35945506
* NLP: A20286223
* NTA: 073026581
* RERO: 02-A003626081
* SNAC: w6f03t38
* SUDOC: 086692860
* Trove: 1157695
* VIAF: 32120818
* WorldCat: lccn-n97873161

 |
**מפרשן אטלנטי** (שם מדעי: *Istiophorus albicans*) הוא מין של מפרשן החי בעיקר ברחבי אוקיינוס האטלנטי וגם בים הקריבי אך לא בצפון או בדרום-מרכז האוקיינוס האטלנטי. הוא מצוי עד לעומק 200 מטר מתחת פני הים. הוא דומה מאוד למפרשן הכלל ימי.

מאפיינים
--------

אורכו של המפרשן האטלנטי עד 3.15 מטר ומשקלו מגיע ל-58.1 ק"ג. הוא בעל מפרש גבוה בצבע סגול ובעל גוף כחול וצהוב עם סנפירים כהים ולסת ארוכה דמוית-סיף העוזרת לו לשפד את טרפו. המפרשן יכול להאיץ קדימה על ידי סנפיריו הרחבים וע"י זנבו הנוקשה. מתחת לגופו שני סנפירים ירוקים-כהים דמויי נוצה.

דג זה הוא מהמהירים שביצורי הים המודרניים. בשנות ה-20 הוערך שביכולתו לנוע במהירות של 111 קמ"ש, אך הערכות מודרניות הן של 37-55 קמ"ש. מהירות זו עוזרת ללהקת מפרשנים לרכז את טרפה קרוב לפני המים ולצוד בפעולת צוות. 

זהו דג טורף הניזון מדגים קטנים יותר, בעיקר סרדינים, מקרל ואנשובי אך גם מסרטנים שונים וסילוניות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מפרשן אטלנטי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* FB
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

  


| מפרשניים |
| --- |
| מפרשן | מפרשן אטלנטי • מפרשן כלל-ימי |  |
| מפרשן שחור (סוג ומין יחיד) | מפרשן שחור |
| מקאירה | מקאירה כחולה • מקאירה הודו-פסיפית |
| קלען | קלען החץ • קלען קצר-מקור • קלען עגלגל • קלען ארך-מקור |
| מפרשן רצעני | מפרשן מפוספס • מפרשן לבן |
מפת אברהם בר יעקב - הגדת אמסטרדם
**מפת אברהם בר-יעקב** היא מפה עתיקה של ארץ ישראל, מעשה ידיו של אברהם בר יעקב הגר אשר הודפסה באמסטרדם בשנת 1695 ולאחר מכן בשנת 1712, כחלק מהגדת אמסטרדם. ככל הידוע, היא המפה העברית הראשונה המודפסת.

קיים דמיון רב בין המפה של אברהם בר יוסף לבין המפה של הקרטוגרף והתאולוג ההולנדי כריסטיאן קראוק ואן אדריכום שהודפסה בסוף המאה ה-17, אך יש בה גם אלמנטים חדשים שהוכנסו על מנת להתאימה להגדה של פסח.

בכותרת המפה מסביר אברהם בר יוסף כי: "זאת לדעת לכל בר דעת דרך המסעות ארבעים שנה במדבר והרוחב והאורך של ארץ הקדושה מנהר מצרים עד עיר דמשק ומנחל ארנן עד הים הגדול ובתוכו כל שבת ושבת חלק נחלתו כאשר עיניכם **תחזנה** במשרם והמשכילים יבינם". במילה "תחזנה" הודגשו במהדורת ההגדה משנת 1695  האותיות ת', נ' ה', רמז לשנת תנ"ה שהיא שנת 1695. במהדורה משנת 1712, שהיא השנה העברית תע"ב, השנה מצוינת על ידי הדגשת האותיות "תחזנה ב". (בגימטרייה ח+ז+נ+ה = ע).

הצד הימני של המפה מוקדש כולו לסיפור יציאת מצרים, מירידת יעקב ובניו מצרימה בהזמנתו של יוסף ועד לחזרתם של בני ישראל לארץ. הדרך בה ירדו יעקב ובניו מצרימה מתחילה בעיר חברון ומסתיימת בארץ גושן. באמצע הדרך ציור קטן של עגלה רתומה לשני סוסים, רמז לעגלות ששלח יוסף כדי להביא את משפחתו למצרים (בראשית, מ"ה).

לאורך הדרך בה הלכו בני ישראל במדבר מסומנות כל ארבעים ואחת התחנות באמצעות מספר ואוהל קטן, לצד המקום בו ירד המן, מעמד הר סיני והמזבח שהוקם ממזרח ליריחו. במקרא שבתחתית המפה רשומים שמות התחנות כפי שפורטו בספר במדבר, פרק ל"ג.

על רקע "הים הגדול" (הים התיכון) מוצגים איורים נוספים בעלי אופי סמלי: אישה ערומה רכובה על תנין המסמלת את יבשת אפריקה ואת מצרים, השלכתו של יונה הנביא מאונייה בלב ים סוער ויציאתו לחוף מבטחים, שיירה של רפסודות המביאות למלך שלמה עצי ארז מלבנון לצורך בניית בית המקדש ופרות, וכוורות דבורים עם הכיתוב חלב ודבש.

מאחר שראש המפה פונה מזרחה לכיוון ירושלים כמנהג הנוצרים בימי הביניים, נוספה למפה שושנת רוחות המראה את כיוון רוחות השמיים.

המפה חתומה על ידי אברהם בר יוסף.

ראו גם
------

* אברהם בר יעקב
* מפות ארץ הקודש

קישורים חיצוניים
----------------

* מפת אברהם בר יעקב הגר, הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  © Stanford University, Stanford, California 94305, (Holy Land) (Amsterdam Haggadah Map), Barry Lawrence Ruderman Map Collection - Spotlight at Stanford (באנגלית)
2. ↑  Map of Palestine from the Amsterdam Haggadah – Engraving by Abraham bar Jacob – Amsterdam, 1712 | kedem Auction House Ltd. www.kedem-auctions.com
3. ↑  Abraham bar Jacob (Yaaqov; Yaacov; Yaakov) (b.1650), [Map of the Holy Land. 1712 | Christie’s], onlineonly.christies.com
4. ↑  לא צריך WAZE: המפות שיקלו עליכם לצאת ממצרים, באתר The Librarians, ‏2017-04-05 (באנגלית)
**מדליית רובלינג** (באנגלית: Roebling Medal) הוא הפרס היוקרתי ביותר של החברה המינרלוגית של אמריקה (Mineralogical Society of America), וניתן עבור הצטיינות מדעית כפי שבאה לידי ביטוי בעיקר על ידי פרסומים מדעיים של מחקר מקורי בולט במינרלוגיה. כללי הפרס מדגישים את נושא המחקר המקורי. כך למשל לא יינתן הפרס בשל הצטיינות בהוראה או במנהל הקשורים למינרלוגיה. הפרס אינו מוגבל לאזרחי ארצות הברית בלבד, ואיננו מוגבל בגיל.

ההחלטה על חלוקת המדליה התקבלה ב-1929, עשר שנים לאחר הקמת החברה המינרלוגית של אמריקה, אבל רק ב-1937, משנאסף סכום מספיק, החלה חלוקה סדירה של הפרס. הפרס כולל מדליה מוזהבת וחברות לכל החיים בחברה המינרלוגית של אמריקה.

הפרס קרוי על שמו של הקולונל וושינגטון אוגוסטוס רובלינג (Washington Augustus Roebling‏ 1926-1837) שהיה מהנדס, בונה גשרים, אספן מינרלים ועמית בולט של החברה המינרלוגית של אמריקה.

זוכים בולטים
------------

|  |
| --- |
| **מקבלי הפרס** |
| שנה | שם | לאום | תחומי פעילות והישגים |
| 1947 | פאול ניגלי | שווייצרי | קריסטלוגרף ועורך |
| 1948 |  ויליאם לורנס בראג | בריטי | פיזיקאי וקריסטלוגרף. זוכה פרס נובל לפיזיקה ב-1915 בשל גילוי חוק בראג |
| 1950 | נורמן לוי בואן | אמריקאי | מינרלוג, ידוע בשל גילוי שורת בואן |
| 1967 | לינוס פאולינג | אמריקאי | כימאי וקריסטלוגרף. זוכה פרס נובל לכימיה "על מחקריו בעניין אופי הקשר הכימי" |
| 1989 | הלן מגאו | בריטית | כימאית קריסטלוגרפית. שהתמחתה בחקר גבישים אנאורגניים. |
| 2017 | אדוארד סטולפר | בארצות הברית | גאולוג. חקר התפתחות סלעי יסוד במערכת השמש |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מדליית רובלינג
שרף של עץ אורן מכיל טרפנים רבים
**טרפּנים** (באנגלית ביחיד: **Terpene**) הם קבוצה של תרכובות אורגניות.

הטרפנים הם תרכובות המורכבות מיחידות חוזרות של איזופרן (**C5H8**). כשמדובר על יחידות איזופרן טהורות הקשורות האחת לשנייה קרוי החומר טרפן; כשקיימים שינויים קלים ביחידות האיזופרן (תוספת של אטומי חמצן, למשל) קרוי החומר טרפנואיד (Terpenoid) או איזופרנואיד (Isoprenoid). טרפנים גדולים עשויים להכיל עשרות יחידות איזופרן.

כל הטרפנים מסונתזים, באמצעות מסלולים מטבוליים סבוכים, מאצטיל CoA. יחידות האצטיל מתחברות זו לזו ויוצרות בהדרגה טרפן. לעיתים נסגרות שרשראות האיזופרן לטבעת, דבר המקשה על זיהוי התרכובת כטרפן במבט ראשון. הטרפנים השונים מחולקים לקבוצות לפי מספר יחידות האיזופרן המרכיבות אותם:

* טרפן המורכב מיחידת איזופרן (ומכיל 5 אטומי פחמן) בודדת קרוי המיטרפן (Hemiterpene).
* טרפן המורכב משתי יחידות איזופרן (10 אטומי פחמן) קרוי מונוטרפן (Monoterpene).
* טרפן המורכב משלוש יחידות איזופרן (15 אטומי פחמן) קרוי ססקוויטרפן (Sesquiterpene).
* טרפן המורכב מארבע יחידות איזופרן (20 אטומי פחמן) קרוי דיטרפן (Diterpene).
* טרפן המורכב מחמש יחידות איזופרן (25 אטומי פחמן) קרוי ססטרטרפן (Sesterterpene).
* טרפן המורכב משש יחידות איזופרן (30 אטומי פחמן) קרוי טריטרפן (Triterpene).
* טרפן המורכב משמונה יחידות איזופרן (40 אטומי פחמן) קרוי טטרהטרפן (Tetraterpene).
* טרפן המורכב מלמעלה משמונה יחידות איזופרן קרוי פוליטרפן (Polyterpene).

הטרפנים מיוצרים בעיקר על ידי צמחים ומהווים מטבוליטים משניים. חומרי סיכה, ריח, הגנה וצבע רבים, וכן שמנים אתריים, הם טרפנים. טרפנים בריכוז גבוה ניתן להפיק משרף של עצים, במיוחד עצי מחט (ראו טרפנטין). גומי הוא פוליטרפן המכיל עשרות יחידות איזופרן. הקרוטנים הם קבוצה של צבענים (פיגמנטים) המורכבים משמונה יחידות איזופרן והמקנים צבעי צהוב, כתום ואדום לפירות, פרחים, עלים ולמבנים אחרים בצמח. טרפנים רבים מהווים מרכיב באלקלואידים, הקבוצה הגדולה ביותר של מטבוליטים משניים בצמחים.

המבנה הכימי של בטא-קרוטן, טטרהטרפן המקנה את הצבע הכתום לגזר

ראו גם
------

* לבוסלב רוז'יצ'קה - כימאי קרואטי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1939 על עבודתו בתחום הטרפנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרפן** בוויקישיתוף
* טרפן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* טרפן, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529779805171
* BnF: cb11979079r (data)
* GND: 4184779-9
* LCCN: sh85134045
* NDL: 00572906
* NKC: ph126610

 |
**חומרי תשמורת** הם חומרים עתירי אנרגיה המורכבים ממולקולות גדולות, אשר נוצרות בתאי צמחים ובעלי חיים, ומשמשים כמאגרי אנרגיה המגיעים לכלל שימוש בשלבים מאוחרים יותר במידת הצורך. חומר המיוצר ומפורק על ידי אותו צמח למטרת שמירת האנרגיה, נחשב כ"חומר תשמורת".

התכונות של חומרי התשמורות הן:

1. הגוף יודע לבנות אותם.
2. הגוף יודע לאגור אותם.
3. הגוף יודע לפרק אותם (זו הסיבה שתאית **אינה** חומר תשמורת בצמחים כי הצמחים אינם מסוגלים לפרק אותה).
4. מסיסותם במים נמוכה מאוד, לכן לפי כלל אוסמוזי-היפרטוני חומר התשמורת (לדוגמה בבעלי חיים גליקוגן) שפריסתו בתא אינה ניכרת, לא ייכנסו מים לתוך התא ולא ייווצר מצב של התפוצצות התא.

חומר התשמורת העיקרי בצמחים הוא עמילן. הפוטוסינתזה מייצרת גלוקוז, שממנו נבנה עמילן המצטבר בפקעות וזרעים, ובהמשך מתפרק חזרה לגלוקוז המהווה מקור אנרגיה חשוב לצמח. בבעלי חיים משמשים שומנים כחומרי תשמורת, וכן גליקוגן הנאגר בכבד ובשרירים, ומתפרק בעת הצורך לגלוקוז כדי להזין את תאי הגוף.

חשיבות נוספת לחומרי התשמורת היא בשמירה על הומיאוסטזיס של סוכר בדם, הומיאוסטזיס של סוכר משמעותו שמירה על סביבה נורמטיבית של סוכר בדם. הוא נעשה באמצעות שני הורמונים המופרשים מהלבלב - בעת מחסור בסוכר מדם מופרש ההורמון גלוקגון המעודד את חומר התשמורת גליקוגן להתפרק לפחמימה פשוטה (גלוקוז) ולצאת לדם, ובכך, אחוז הסוכר בדם חוזר לנורמה.
בעת עליית אחוז הסוכר בדם מופרש מהלבלב ההורמון אינסולין הגורם הן להכנסתם של עודפי הגלוקוז לתאי הגוף והן ליצירת חומר התשמורת גליקוגן מעודפים אלו, בכך אחוז הסוכר בדם יורד וחוזר לנורמה. 

יתרון נוסף לחומר התשמורת הוא עקרון הנועץ כי חומר התשמורת הפחמתית בבעלי חיים לדוגמה המורכבת גליקוגן היא מניעת אוסמוטיות. כלומר, אילו הגליקוגן היה מחולק למספר רב של מולקולות גלוקוז, אזי הפריסה בו תהיה נאותה באופן כזה שמעלה את ריכוז המומסים בתא, לכן לפי כלל תמיסה היפוטונית (הגורס כי בתמיסה בעלת ריכוז מומסים נמוך מאשר ריכוז המומסים בתא ייכנסו מים לתוך התא) ייכנסו מים לתוך התא, עד כי התא יתפוצץ מאחר שקרום התא לא עומד בלחצים מסוג זה, והתא לא יהיה פעיל. לכן, היתרון הוא מניעת התפוצצות התא.

יתר על כן הגליקוגן משמש גם כמאגר אנרגיה לשם זמינות (לדוגמה, שמיש בהומיאוסטזיס של סוכר בדם, כאשר כמות הסוכר בדם נמוכה, ההורמון גלוקגון מופרש מהלבלב ומעודד את הגליקוגן להתפרק ולצאת אל מחוץ התא ובכך ריכוז הסוכר בדם נשמר).
פריסה אוסמוטית היפוטונית כזו ניתנת רק במצב בו המומסים מסיסים במים, לדוגמה חומר התשמורת הנפוץ בבעלי חיים הוא גליקוגן אשר הוא רב סוכר שאין מסיס במים, לכן הפריסה שלו לקויה לחלוטין. לעומת זאת, בכדי למנוע פריסה כזו על מנת למנוע כניסה אוסמוטית היפוטונית של מים אל התא, הדו-סוכר והחד-סוכר מסיסים במים ולכן יש להם תכונת מסיסות ופריסה ניכרת, ולכן יש לאוגרם בתור חומר תשמורת שימנע ממצב כזה לקרות. 
מומס מסיס במים - (חד סוכר, דו סוכר) פריסתו תגרום לתגובה אוסמוטית. 
מומס שאינו מסיס במים - פריסתו לא תגרום לשום תגובה אוסמוטית ופריסתו לקויה לחלוטין.

קישורים חיצוניים
----------------

* מהם חומרי תשמורת ומה תפקידם? מתוך "שאלות הכנה לבגרות בביולוגיה"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4271019-4

 |
**הנפשות CSS** (באנגלית: **CSS animation**) הוא מודול בגיליונות סגנון מדורגים (CSS), המאפשר הנפשות של אלמנטי HTML, באמצעות שינוי של תכונות עיצוב (property) שלהם, על ידי שימוש ב*keyframes@* שמגדיר את השינויים המתבצעים, והוספת התכונה *animation* שמגדיר את אורך השינוי ותכונות נוספות לאלמנט המונפש. על אף היות המודול במעמד טיוטה, הוא נתמך כמעט בכל הדפדפנים המודרניים.

היסטוריה
--------

על אף השימוש ארוך השנים בפסאודו-מחלקה :hover" כדי ליצור הנפשות בסיסיות, הרחבות של טכנולוגיית CSS לתחום ההנפשות הייתה מזערית עד תום העשור הראשון של שנות ה-2000. בשנת 2007 הכריזו מפתחי מנוע WebKit על כוונתם לכלול במנוע ה-CSS שלהם הנפשות, מעברים חלקים (transitions) וטרנספורמציות (transforms), ובפברואר 2009 הודיעו על מימוש בפועל של תכונות אלו. עם הזמן הפכו הנפשות CSS לתכונה רשמית של CSS3, הטיוטה הרשמית המפותחת על ידי ארגון World Wide Web Consortium.

תמיכה על ידי דפדפנים
--------------------

נכון לדצמבר 2015, כל הדפדפנים הנפוצים, וביניהם: פיירפוקס, גוגל כרום, אינטרנט אקספלורר, מיקרוסופט אדג', כמו גם כל דפדפני המובייל (דפדפנים לסמארטפונים וטאבלטים, בעיקר) פרט לאופרה, כוללים תמיכה מלאה בהנפשות CSS.

יתרונות על פני הנפשות מבוססות JavaScript
----------------------------------------

כבר בשלבים הראשונים של פיתוח הנפשות CSS היו גורמים שהביעו ספק לגבי נחיצותן והסבירות שיחליפו הנפשות מבוססות אדובי פלאש או JavaScript. אך למרות כל אלו, להנפשות CSS מספר יתרונות משמעותיים על ההנפשות המבוססות JavaScript, שהיו נפוצות מאוד בעבר (רבות בזכות תשתיות JavaScript כדוגמת jQuery):

* ביצועים טובים יותר, הנובעים משימוש בהאצת חומרה על ידי הדפדפנים השונים.
* תחביר פשוט יותר, גם עבור הנפשות מורכבות.
* אפשרות להפעלת הנפשות גם עם פסאודו-אלמנטים, שאינם נגישים באמצעות JavaScript.
* אפשרות להפעלת הנפשות בקלות, ללא צורך בהגדרה מחדש של מאפיינים לאורך האנימציה. לגבי ערכי צבע, לדוגמה, ניתן גם להגדירם כשמות צבעים במקום ערכיהם.

קישורים חיצוניים
----------------

* ההצעה הראשונית של חברת אפל
* CSS Animations Level 1, W3C Working Draft, 11 October 2018, אתר W3C, ‏11 באוקטובר 2018 (באנגלית)
* CSS animations, באתר MDN Web Docs
* אוסף דוגמאות של אנימציות CSS3 (בעברית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  CSS at-rule: @keyframes, caniuse.com (באנגלית)
2. ↑  Kim, Arnold (2009-02-06), *CSS Animation Coming to Safari, Already in iPhone. Less Dependence on Flash?*, MacRumors.com
3. ↑  Palmer, Robert (2009-02-06), *CSS Animation to replace need for Flash in MobileSafari? Not likely*, The Unofficial Apple Weblog
4. ↑  Ferrari, Vincent (2009-02-09), *CSS Animations: A Flash Substitute?*, Apple Thoughts
5. ↑  Snook, Jonathan (2007-10-31), *CSS Animations in Safari*, Snook.ca
**טרבור פלנגן טורדג'מן** (באנגלית: **Trevor Flanagan-Torjdman**; נולד ב-22 בנובמבר 1995) הוא שחקן, רקדן, זמר, מוזיקאי, כוריאוגרף ובמאי קנדי.

ביוגרפיה
--------

טורדג'מן נולד בקיצ'נר, אונטריו, קנדה ב-22 בנובמבר 1995. יש לו שלושה אחים: ג'סטין, ניית'ן וסטיבן. הוא החל לרקוד בגיל ארבע בסטודיו של אמו, ג'ואן. טרבור למד את כל סגנונות הריקוד, אבל מעדיף היפ הופ וברייקדאנס. טרבור הופיע בקליפ של ויקטוריה דאפילד לשיר "Fever". בנוסף, הוא גם עורך סדנת ריקוד בשם "Raw Motion Dance".

בשנת 2013 טורדג'מן החל להופיע בסדרה "נולדו לרקוד" (אנ'), בתפקיד ג'יימס. בשנת 2015 הוא הופיע בסרט "Full Out" (אנ'), בתפקיד נייט.

בין השנים 2015 ל-2016, טורדג'מן השתתף בספין-אוף של "נולדו לרקוד" בשם "אולפני אבדות ומציאות" (אנ'). בסדרה הוא גילם את ג'יימס, אותה דמות מהסדרה המקורית. בשנת 2018, הוא כיכב בסרט הטלוויזיה "זומבים" של דיסני בתפקיד באקי. כמו כן שיחק בסרט ההמשך "זומבים 2" כאחד השחקנים הראשיים. מאז 2015 הוא נמצא במערכת יחסים עם השחקנית והרקדנית ג'ורדן קלארק (אנ').

פילמוגרפיה
----------

### טלוויזיה

| שנה | סדרה/סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013–2017, 2020 | נולדו לרקוד (אנ') | ג'יימס | תפקיד ראשי (עונות 1–4),תפקיד אורח (עונה 5 ו-7); 124 פרקים |
| 2015 | Full Out (אנ') | נייט | תפקיד ראשי |
| 2015–2017 | אולפני אבדות ומציאות (אנ') | ג'יימס | תפקיד משנה |
| 2018 | זומבים | באקי ביוקנן | תפקיד ראשי |
| 2020 | זומבים 2 | תפקיד משנה |
| 2021-הווה | קיקיוואקה: מחנה קיץ | פארקר פרסטון | תפקיד ראשי (עונה 5–) |
| 2022 | זומבים 3 | באקי ביוקנן |  |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* טרבור טורדג'מן, ברשת החברתית טוויטר
* טרבור טורדג'מן, ברשת החברתית אינסטגרם
* טרבור טורדג'מן, ברשת החברתית טיקטוק
* טרבור טורדג'מן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2019090913
* VIAF: 5155767401427762337
* WorldCat: lccn-no2019090913

 |
הפוסטר של הסרט "פרי מייסון בתעלומת הבישוף המגמגם"
**פרי מייסון** הוא גיבורה של סדרת ספרות בלשית אמריקאית מאת ארל סטנלי גרדנר. התבנית בסדרת פרי מייסון קבועה: לקוחות שונים פונים לעורך הדין פרי מייסון בבקשת עזרה במקרה קשה. המקרה מתדרדר לפרשת רצח שהלקוח מואשם בביצועו, ופרי מייסון מקבל על עצמו את ההגנה ומביא (ברוב המוחלט של המקרים) לזיכוי ולחשיפת הרוצח האמיתי בתום המשפט (ובסיום הספר). במהלך המשפט מבצע פרי מייסון חקירות נגדיות מרשימות, ונעזר בכל תחבולה משפטית, לעיתים לגיטימית ולעיתים פחות, אך תמיד בשרות האמת והצדק.

פרי מייסון נעזר בצוות קבוע: מזכירתו הנאמנה דלה סטריט והבלש הפרטי פול דרייק, שאמנם היה בלש במקצועו, אולם לא הוא שפתר את התעלומות, אלא רק סייע לפרי מייסון במעקבים וחקירות. ממולו פעלו חוקרי המשטרה הסמל הולקומב (השוטר הרע) והמפקח טרייג (השוטר הטוב). נגדו הופיע פרקליט המחוז הקשוח והרגזן המילטון ברגר.

עיבודים
-------

בשנת 1957 החלה סדרת הטלוויזיה המבוססת על ספרי פרי מייסון, כשאת דמותו גילם השחקן ריימונד בר (הזכור לצופי השנים הראשונות של הטלוויזיה הישראלית כ"איירונסייד", הבלש בכיסא הגלגלים). הסדרה זכתה להצלחה עצומה ונמשכה עד לשנת 1966. שנים רבות לאחר מכן, מ-1985 עד ל-1993, שודרה סדרת ההמשך שגם בה כיכב ריימונד בר.

בשנת 2020 הופקה מיני סדרה בהפקתו של רוברט דאוני ג'וניור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרי מייסון** בוויקישיתוף
* פרי מייסון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007385453005171
* GND: 119482312
* LCCN: n2017062359
* VIAF: 15150868149922070414
* WorldCat (עם VIAF): 15150868149922070414

 |
**יחי ההבדל הקטן** (באיטלקית: **Viva la libertà**, "יחי החופש") הוא סרט קולנוע קומי אשר יצא לאקרנים באיטליה בשנת 2013. הסרט הוצג בפסטיבל קרלובי וארי ובפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, במסגרתהּ זכה בפרס עוגן הזהב לסרט הטוב ביותר.

הסרט הוקרן לראשונה בהקרנת בכורה ב-2012, בעוד בישראל הוצג הסרט לראשונה ב-7 בנובמבר 2013.

תקציר עלילה
-----------

הסרט עוקב אחר אנריקו אוליברי, ראש אופוזיציה במהלך בחירות באיטליה (המגולם על ידי טוני סרווילו). בראשית הסרט סובל ראש האופוזיציה ניסיון הפיכה בתוך מפלגתו שלו, בשל ירידתו בסקרים, והוא מחליט לברוח לפריז ולתת למפלגתו להסתדר בלעדיו. ראש לשכתו, אנדריאה בוטיני, מחפש אחריו ומגיע לאחיו, השוהה בבית חולים לחולי נפש. ראש הלשכה מגלה כי האח הוא תאום זהה לראש האופוזיציה (האח מגולם אף הוא על ידי סרווילו), ומחליט (בעצה אחת עם אשתו של ראש האופוזיציה) להציג את האח התאום כאוליברי.

האח התאום פוצח בנאומים סוחפים וסיסמאות פוליטיות, ותוך זמן קצר משנה את מפת הסקרים ואף זוכה בבחירות.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* "יחי ההבדל הקטן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "יחי ההבדל הקטן", באתר AllMovie (באנגלית)

* "יחי ההבדל הקטן", באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* "יחי ההבדל הקטן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
הרשת באירופה
קטע ממפת נתיבי תובלה נמוכים (CVFR) של אזור ים המלח. הכוכבית האדומה מציינת את רשת UTM, הכוכבית השחורה מציינת את רשת ישראל הישנה, והכוכבית הצהובה מציינת קואורדינאטות גאוגרפיות
**רשת UTM** (באנגלית: **Universal Transverse Mercator**) או **רשת מר"ב** (מרקטור רוחבי בינלאומי) היא רשת קואורדינטות למיפוי כדור הארץ. כינוי נוסף לרשת הוא **הרשת הצבאית** מאחר שבמדינות רבות בעולם הצבא משתמש בה.

הרשת ממופה בהיטל מרקטור רוחבי סקנטי כלל עולמי. פני השטח של כדור הארץ מחולקים ל-60 פלחים רוחביים בין קו רוחב 80° דרום לקו רוחב 84° צפון (ולכן הרשת אינה מכילה את אזורי הקטבים) כאשר רוחב כל פלח הוא 6.5 מעלות בקו המשווה (6 מעלות + חפיפה בין פלחים). הרשת היא רשת ריבועית (Y,X) וכל קווי האורך שלה מקבילים לקו האורך (מרידיאן) המרכזי שעובר במרכז כל פלח. קו האורך המרכזי של כל פלח מקבל במפה טופוגרפית את הערך 500 קילומטר בציר Y והוא עולה לכיוון מזרח ויורד לכיוון מערב. כמו כן, על קו המשווה ערך ציר X הוא 0 קילומטר לכיוון צפון והוא עולה ככל שמצפינים. לעומת זאת, ערך קו המשווה לכיוון דרום הוא 10,000 קילומטר והוא יורד ככל שמדרימים. ערך זה ניתן על מנת שלא ייווצרו ערכים שליליים לאורך ציר X. כל נ.צ ברשת חייבת לכלול את מספר הפלח, קו אורך ב-3 ספרות (כיוון ממערב למזרח), קו רוחב ב-4 ספרות (כיוון מדרום לצפון) הנתונים מיוצגים בערכים של קילומטרים. 

לדוגמה: מדינת ישראל נמצאת בפלח 36 כאשר קו האורך המרכזי בעל אורך גאוגרפי של 33° מזרח. גבולות אזור זה הם קווי אורך 36°-30° מזרח.

מאחר שהרשת לא ממפה את הקטבים בגלל עיוותים גדולים מדי באזורים אלו קיימת רשת שהיא רשת משלימה ל UTM, והיא נקראת **רשת UPS** והיא ממפה את הקטבים בלבד.

ראו גם
------

* הרשת הגאוגרפית (רשת בינלאומית נוספת)
* רשת ישראל הישנה
* רשת ישראל החדשה
* ED50

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רשת UTM** בוויקישיתוף
* המרה מהרשת הגאוגרפית לרשת UTM
* מחשבון המרה מרשת UTM לרשת lat/lon
* הסבר על ההמרה מרשת UTM לרשת lat/lon (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרסום מידע תעופתי פנים ארצי (פמ"ת) המפורסם על ידי מנהל התעופה האזרחית מכח הוראות תקנות הטיס (הפעלת כלי טיס וכללי טיסה), התשמ"ב-1981. מפות נתיבי טיסה (נתיבי התובלה הנמוכים ו- ATS) מהוות חלק בלתי נפרד מהפמ"ת

רשת UTM העולמית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007566090105171
* GND: 4743909-9
* LCCN: sh85141077

 |
הרב **יחזקאל שלום מני** (תרי"ד; 1854 - ו' באייר ת"ש; 12 ביוני 1940). היה תלמיד חכם ושימש כשד"ר של קהילת חברון.

תולדות חייו
-----------

נולד בשנת 1854 (ה'תרי"ד) בבגדאד שבעיראק לסמרה ולרב אליהו מני. נקרא על שם סבו, יחזקאל, ועל שם הרב שלום שרעבי. לפי המסופר, לאחר שחלק אביו רבי אליהו מני בפומבי על אחד מפירושיו של הרב שלום שרעבי. תקפו אותו כאבים עזים והיה מוטל בין חיים למוות, וכך שכב במשך שלשה ימים, אז קרא לאשתו ואמר, הנה יולדת את בן וקראת שמו שלום כי נגלה אלי הרב שלום שרעבי בחלום והסכים לסלוח לי רק אם אקרא לבני בשמו.

בשנת 1856 (ה'תרט"ז) עלו עמו הוריו לארץ ישראל, והתיישבו בירושלים. בשנת 1858 (ה'תרי"ח) עבר עם משפחתו להתגורר בחברון, שם למד בישיבות בית יעקב, מזל צומח. בית גדליה, מגן דוד, ועוד.

עוד טרם הגיעו לגיל שמונה עשרה השיאו אביו לאשה את בוליסה בת אברהם בצראוי, מעולי בצרה שבעיראק.

יחזקאל שלום ניסה לעסוק במסחר, אך למרות כישרנו לא הצליח בו. מכיוון שלא הסכים לקבל עליו משרה הוכרח לפרוש מן המסחר, והתמסר ללימוד תורה בחבורת ה"חכמים" שלא נשאו משרות רבנות.

שימש כשד"ר של העיר חברון בתקופת כהונתו של אחיו רבי סלימאן מנחם מני.

הרב שלום יחזקאל הוא שהעתיק את כתבי אביו הרב אליהו מני ולפיהם הודפס הספר זכרונות אליהו.בגוף הספר נוספו גם הגהותיו.

משפחתו
------

בנו הוא ישראל מני. בתו שרה נישאה לחנינא מזרחי.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "יחזקאל שלום מני", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 910

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברכת אליהו עמוד כב
2. ↑  כתב שדרו"ת של הרב יחזקאל שלום מני
3. ↑  זכרונות אליהו באתר היברובוקס
4. ↑  ממני פריך עמוד 49

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007504665805171

 |