recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
סמלי הדרגהסמל הדרגה - תג צווארוןסמל הדרגה - תג כתף סמל הדרגה - תג שרוולגנרל חיל הצנחנים
**גנרל חיל הצנחנים** (בגרמנית: **General der Fallschirmtruppe**) הייתה דרגה בלופטוואפה של גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה, אשר ניתנה לגנרלים בכוחות המוצנחים. הדרגה הייתה של גנרל חיל בכוחות הוורמאכט, אשר נוצרה בשנת 1935, והייתה השלישית בחשיבותה, לאחר דרגות גנרל-אוברסט וגנרל-פלדמרשל. הדרגה היא שוות ערך לדרגת שלושה כוכבים כיום, וניתנה לגנרלים אשר פיקדו על הכוחות המוצנחים בלופטוואפה.

דרגות מקבילות
-------------

קצינים בדרגה מקבילה בחיל הרגלים נקראו "גנרל חיל הרגלים", בחיל הפרשים נקראו "גנרל חיל הפרשים", בחיל השריון נקראו "גנרל חיל השריון" ואילו בחיל התותחנים היו "גנרל חיל התותחנים". כמו כן היו קיימות הדרגות של "גנרל הכוחות ההרריים", "גנרל חיל הקשר". בלופטוואפה, המקבילה לדרגה הייתה "גנרל חיל טייסי הקרב". הדרגה ציינה רק בכללית את הזרוע שבה שירת הגנרל, ולא התייחסה לתפקידו באופן ספציפי.

בעלי הדרגה
----------

גנרל חיל הצנחנים אויגן מיינדל ב-1941
* ברונו ברויאר שהוצא להורג ביוון כפושע מלחמה.
* פאול קונרת
* ריכרד היידריך
* אויגן מיינדל
* הרמן-ברנהרד ראמקה
* אלפרד שלם
* קורט שטודנט

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **דרגה זוטרה**:**גנרל-לויטננט** | **דרגות הוורמאכט** גנרל חיל הצנחנים | **דרגה בכירה**:**גנרל-אוברסט** |
אין תמונה חופשית
הרב **אשר אנשל הלוי יונגרייז** (~ה'תרל"ה, 1875 - ט"ו בסיוון ה'תש"ד, 6 ביוני 1944) היה רבה של טשנגר (אנ') במשך כארבעים שנה, השלישי בשושלת רבני העיר ממשפחת יונגרייז. נספה בשואת יהודי הונגריה עם בני קהילתו.

ביוגרפיה
--------

נולד בטשנגר (אנ') למשפחה מיוחסת, אביו היה רב העיר הרב אברהם יונגרייז, בנו של הרב אשר אנשל יונגרייז, שכיהן אף הוא כרבה של טשנגר. ואמו אסתר הייתה בתו של הרב אברהם יצחק גליק שהיה מגדולי רבני הונגריה, נכדת הרב ישעיה בנט ונינת מהר"ם בנט והרב אלעזר לעוו. הוא נקרא על שם סבו, אבי אביו, שנפטר כשנה לפני שנולד.

בילדותו למד אצל אביו ואצל סבו הרב אברהם יצחק גליק, בבחרותו נסע ללמוד אצל הרב משה צבי פוקס בגרוסוורדיין ואצל דודו הרב יהושע ברוך רייניץ, "בעל המכתבים", רבה של צ'צ'וביץ (טשעטשאוויץ). הוא נסמך לרבנות בידי שלושת רבותיו אלו, ובידי הרב אליעזר דייטש מבוניהד. נישא לשרה בת הרב דוד יהודה ליב זלצר, רבה של הומנא.

בי"ט בסיוון ה'תרס"ד נפטר אביו הרב אברהם, והוא התמנה במהלך ההלוויה כמחליפו ברבנות טשנגר, תפקיד בו החזיק במשך כארבעים שנה.

הרב יונגרייז נספה בשואה. חיבור גדול שלו על מסכת חולין, כמו גם חידושי סוגיות ואגדה רבים שלא סודרו לדפוס, אבדו בעת המלחמה. חלק מדרשותיו שרד.

משפחתו
------

רעייתו שרה, הייתה בתו של הרב דוד יהודה ליב זלצר, רבה של הומנא. היא נפטרה בו' בתמוז ה'תש"ב

ילדיו
* הרב אלעזר אריה הלוי יונגרייז - כיהן לאחר השואה כמנהיג קהילת יוצאי טשנגר, על מקומו של אביו (נפטר ה'תש"ן, 1990)
	+ בנו הרב אשר אנשל הלוי יונגרייז, כיהן אחריו בתואר אב"ד טשנגר
	+ בנו הרב יצחק דב הלוי יונגרייז, הוא האדמו"ר מגורליץ בבורו פארק
* מרדכי מאיר הלוי יונגרייז - ניצול השואה, נפטר בי"א באב ה'תשכ"ה, 9 באוגוסט 1965
* יצחק הלוי יונגרייז - ניצול השואה, נפטר בכ"ט בטבת ה'תשל"א, 26 בינואר 1971
* יעקב דוב הלוי יונגרייז - ניצול השואה, עלה לארץ ישראל ובה התגורר עד פטירתו בז' בכסלו ה'תשע"ג, 12 בנובמבר 2002. נקבר בבית הקברות נחלת יצחק
* רחל בריינדל ומשה אבינון (איבינסקי)
* ריצה, נפטרה בילדותה, כ"ו באלול ה'תרפ"ו

לקריאה נוספת
------------

* אברהם יונגרייז, **בית אשר - אהל שרה**, נספח לספר מנוחת אשר, מהדורת ניו יורק תשכ"ג
**גונדו סיקיו** (ביפנית: **権藤成卿**;‏ 13 באפריל 1868- 9 ביולי 1937) היה הוגה דעות יפני שהשתייך לימין הקיצוני ביפן. הוא דגל בהתעצמות יפן בזירה הבינלאומית, בהתרחבות טריטוריאלית, בצמצום כוחם של הבירוקרטים ופקידי הממשל ובהעדפת החקלאות על פני התעשייה.

גונדו נולד ב-1868 במחוז פוקואוקה שבאי קיושו ביפן. בשנת 1886 ערך מסע ארוך בסין ובקוריאה, שם גובשה השקפת עולמו, שדגלה בהתפשטות טריטוריאלית יפנית. הוא הצטרף לארגון הקוקוריוקאי הקיצוני שפעל כנגד התפשטות האימפריאליזם המערבי ליפן. ב-1902 הגיע לטוקיו, שם הכיר דמויות מרכזיות מהימין הקיצוני היפני ביניהם קיטה איקי, שומיי אוקאוה ואחרים. בשנת 1920 הקים את "המדרשה לממשל עצמי" שם הטיף לרעיונותיו. 

גונדו האמין שעל יפן להיות מורכבת מקהילות כפריות קטנות, אשר יהיו כפופות ישירות לקיסר היפני, תוך צמצום הבירוקרטיה ופקידי הממשל. חסידיו לקחו חלק בהפגנות האיכרים כנגד הממשל שהתרחשו בסוף שנות ה-20, במחאה על הקשיים הכלכליים באזורים הכפריים ביפן.

רעיונותיו של גונדו השפיעו רבות על הימין הקיצוני ביפן בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20. הוא עצמו נחשד בהשתתפות במספר ניסיונות הפיכה ביפן, ביניהם ניסיון ההפיכה של 15 במאי 1932.

ספריו
-----

* "**עקרונות הממשל העצמי של האומה הקיסרית**" - 1920
* "**הדרכת העם בממשל עצמי**" - 1927

ראו גם
------

* קיטה איקי
* אוקאוה שומיי
* הרסטורציה של מייג'י

לקריאה נוספת
------------

* **יפן המודרנית** - בן עמי שילוני, הוצאת שוקן.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007261826505171
* GND: 1204152233
* ISNI: 0000 0000 2354 4482
* LCCN: n82104516
* NDL: 00005899
* SUDOC: 240647688
* VIAF: 65356311
* WorldCat: lccn-n82104516

 |
בית ישן בחבל המוצים
**ארץ המוצים**, "חבל המוצים" המכונה גם **ארץ האבן** (ברומנית: **Țara Moților**) היא חבל אתנו-גאוגרפי בהרי הקרפטים המערביים ברומניה. החבל הררי וכולל את האגן העליון של הקריש הלבן ואריאש. תושבי המקום מכונים **מוצים** או **צוׂפּים**.

התושבים המקומיים, המוצים, נבדלים במידת מה בהופעתם ממרבית האוכלוסייה שסביבם, בהיות רבים מהם בהירים יותר ובעלי שיער בלונדיני.

המוצים טוענים ששמם נגזר מכך שעוד מימי קדם נהגו הגברים המוצים לקשור את שערם בצורת ציצה הפונה אל ימין ראשם, אל מאחורי האוזן. המילה ציצה ברומנית היא moț (מוץ) ובגרמנית Zopf (צופ) מכאן הכינוי הנוסף. לפי המסורת של המוצים מוצאם מהדאקים והחיילים הרומאים.

המוצים עוסקים בעיקר בשני ענפים, תעשיית העץ ועבודה במכרות. מסביב לאזור המיושב על ידי המוצים חיים ה**מוקאנים**, שדומים מאוד למוצים, אך נבדלים מהם בצורת הבנייה של בתיהם ובעיסוקם, גידול בקר וצאן. המילה "מוקאן" ברומנית משמשת לתיור רועים הרריים, לא רק בקרפטים המערביים. למילה יש משמעות נוספת: אדם גס רוח, איש פשוט וחסר נימוסים.

קישורים חיצוניים
----------------

* ארץ המוצים (ברומנית)
* ארץ הצופים (ברומנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מוצרי העץ הנמכרים על ידי המוצים מחוץ לארצם הם בעיקר טבעות עץ, דליים בעלי מדפנות עץ מחוברים בחישוקים ופחם עץ

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ge131041

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעץ סקוויה ענקית. אם התכוונתם לאישיות שעל שמה הוא נקרא, ראו ויליאם שרמן.
גנרל שרמן
מבט מתחתית העץ
בסיס העץ
**גנרל שרמן** הוא שמו של עץ הצומח בפארק הלאומי סקוויה שבקליפורניה, ארצות הברית. מבחינת נפח הגזע שלו הוא מדורג כעץ הגדול ביותר בעולם (לא הגבוה ביותר).

היסטוריה
--------

העץ משתייך למין סקוויה ענקית, שגדל בעיקר ברכס סיירה נבדה שבמזרח מדינת קליפורניה. הוא קרוי על שם גנרל ויליאם שרמן, גיבור לאומי ממלחמת האזרחים האמריקנית. השם ניתן לעץ ב-1879 על ידי חוקר הטבע ג'יימס וולברטון, ששירת כקצין תחת שרמן. גילו של העץ הוא כ-2,300 עד 2,700 שנים.

בינואר 2006 נפל מן העץ הענף הגדול ביותר, שהיה באורך 30 מטרים ובקוטר 2 מטרים. גדילתו של העץ עדיין נמשכת. ממוצע הצמיחה ההיקפית היא כמילימטר אחד בשנה, בדומה לעצי "סקוויה ענקית" אחרים, וממוצע גדילת הנפח הוא 1.13 עד 1.44 מ"ק לשנה.

מידות
-----

העץ שוכן בשטח חורשת "היער הענק" שבפארק. מידותיו של העץ, נכון ל-2011, הן:

* גובה מעל הבסיס - 83.8 מטרים.
* היקף הגזע בבסיסו - כ-33 מטרים.
* קוטר הגזע המרבי בבסיסו - מעל 11 מטרים.
* קוטר בגובה 60 רגל (18.3 מטרים בקירוב) - 5.3 מטרים.
* קוטר בגובה 180 רגל (54.9 מטרים בקירוב) - 4.3 מטרים.
* קוטר הענף הגדול ביותר - 2.1 מטרים.
* ממוצע פריסת הצמרת - 32.5 מטרים.
* נפח - 1,489 מטרים מעוקבים במדידה האחרונה.
* מסה - כל העץ: 5,593 טון; הגזע: 1,256 טונות.

ראו גם
------

* גנרל גרנט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גנרל שרמן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של גנרל שרמן (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ג'נין מרטין, Giant Sequoia, אתר אוניברסיטת אובורן
2. ↑  ראו כאן ברשימת 48 עצי "סקוויה ענקית" הגדולים ביותר שבהם מופיע הגובה, היקף הגזע בבסיס והנפח.
3. ↑  עצי סקוויה באתר Redwoods. לפי האמור לעיל לגבי גדילת נפחו של העץ מדי שנה, הנפח היום אמור להיות מעל 1,525 מטרים מעוקבים של עץ.
4. ↑  בגנרל שרמן באנציקלופדיה בריטניקה מובא משקל של 6,167 טון צפון-אמריקני כשטון אחד כזה שווה 0.907 טון מטרי או 907 ק"ג.
5. ↑  במקור הזה מובאת עובדה זו ביחידת טון צפון-אמריקנית.
**המינהל הראשי לביטחון פנים של משטרת רוסיה**, רשמית **המינהל הראשי לביטחון פנים של משרד הפנים של הפדרציה הרוסית** (ברוסית: **Главное управление собственной безопасности МВД России**, בראשי תיבות: **ГУСБ МВД РФ**) הוא שמה של יחידת סמך משטרתית, המהווה יחידה מבצעית עצמאית במשרד הפנים של הפדרציה הרוסית, האחראית לחקירות שוטרים. פעילויות המינהל מתואמות ונשלטות באופן אישי על ידי שר הפנים של רוסיה.

היסטוריה
--------

המינהל הראשי לביטחון פנים של משרד הפנים ברוסיה הוקם בדצמבר 1995, כגוף לחקירות פנים וחקירת שוטרים שהפרו חוק. בנובמבר 2004 הוקמה המחלקה לביטחון פנים של משרד הפנים של רוסיה במסגרת ארגון מחדש של מבנה משרד הפנים, בהתאם לצו נשיא רוסיה מיום 5 בנובמבר 2004 מספר 1407.

בעת הקמתה המחלקה נועדה למנוע מאנשי המשטרה לבצע מעשים לא חוקיים ולמנוע קליטת בעלי עבר פלילי לעבודה במשרד הפנים, למנוע ולגלות פשעים ושחיתות מצד עובדי המשרד, פקידי ממשל פדרליים, עובדי המשטרה ואזרחים בשירות המשטרה. סוכנויות לביטחון פנים היו קיימות מאז ומתמיד בכל המבנים: בוועדה לביטחון המדינה (ק.ג.ב.) ובמשרד הפנים של ברית המועצות פעל כוח חקירות שכזה, ההבדל הוא שבתקופה הסובייטית, אמצעי ההשפעה הוקצו לשירותי כוח אדם והיו בעלי אופי חינוכי, שכן ההפרות היו בעיקר משמעתיות.

בתנאי השוק שנוצרו לאחר התפרקות ברית המועצות, שוטרים רבים התפתו להתעשר בקלות. מספר הפשעים שביצעו קציני אכיפת החוק גדל, מה שאילץ את המדינה ומשרד הפנים ליצור בשנת 1995 גוף מיוחד למאבק בשוטרים שהפרו חוק. שירותים דומים קיימים במשטרות באירופה ובאמריקה שנים רבות וסמכויותיהם ומצבת כח האדם גדולה משמעותית מהגוף הרוסי. לדוגמה, מחלקת חקירות הפנים של משטרת ניו יורק מעסיקה יותר מ-540 עובדים - פי שלושה יותר ממחלקת ביטחון הפנים במשטרת מוסקבה.

בשנת 2011 פתרו עובדי השירות 5,000 פשעים שביצעו נציגי רשויות אכיפת החוק. שני שלישים מהם הואשמו בלקיחת שוחד והתעללות בעצורים בעת תפקידם.

ראשי המחלקה/המינהל הראשי לביטחון פנים
-------------------------------------

* ואלרי סרבריאקוב (1995—2001)
* קונסטנטין רומודנובסקי (2001–יוני 2005)
* לוטננט גנרל יורי דרגונצב (17 במרץ 2006–18 ביוני 2012)
* לוטננט גנרל אלכסנדר מקארוב (28 ביולי 2012–הווה)

ראו גם
------

* המחלקה לחקירות שוטרים
* ועדת החקירות של רוסיה

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של המינהל הראשי לביטחון פנים של משטרת רוסיה (ברוסית)
* המחלקה לביטחון פנים של משרד הפנים של רוסיה ביוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Полиция в полиции на Первый канал
2. ↑  За безопасность МВД ответит контрразведчик
3. ↑  מונה בהמשך למנהל שירות ההגירה הפדרלי של רוסיה
4. ↑  Глава Управления собственной безопасности МВД подал в отставку,30.05.2012, Vesti.ru
5. ↑  Президент назначил главу ГУСБ МВД России,31.07.2012, 00:52, RG.ru
מפויי אתרי התרבות הבדרית באדום
פסל אישה בדרית
**התרבות הבָּדַרית** היא תרבות ארכאולוגית נאוליתית ואחת התרבויות החקלאיות הקדומות של מצרים העליונה. התרבות שגשגה בשנים 4400 עד ל־4000 לפנה"ס, ואפשר שהתקיימה עוד ב-5000 לפנה"ס. התרבות זוהתה לראשונה בבדרי (ערבית: بداري), ליד סוהאג.

כ־40 יישובים ו-600 קברים השייכים לקבוצה אותרו על ידי החוקרים. מסקנות המחקר הניבו כי בתרבות זו התקיים ריבוד חברתי, וזאת בגין קבורת עשירי החברה באזור נפרד מיתר הקברים. הכלכלה הבדרית התבססה בעיקרה על חקלאות, דיג וגידול בעלי חיים. כליהם העיקריים היו מגרדים (כלי עבודה לעור ועץ), מקדחים, גרזנים, מגלים דו-פניים וראשי חץ בעלי בסיס שקוע. שרידי בקר, כלבים וכבשים נמצאו באזורי הקבורה. חיטה, שעורה, עדשים ופקעות נאכלו.

רוב שרידי התרבות הם בתי הקברות בשפלת המדבר. המתים הונחו על מחצלות ונקברו בבורות, כשבדרך כלל ראשם הופנה דרומה. הקדרות אשר נקברה עם המתים היא הפרט האופייני ביותר לתרבות הבדרית. העיצוב הייחודי והדקורטיבי של הכלים עמד על מתן פני שטח גליים לחרסים.

לתרבות הבדרית, כפי הנראה, מספר מקורות. מתוכם, המדבר המערבי נראה כבעל ההשפעה המרבית על התרבות. התרבות כנראה לא הוגבלה לאזור בדרי בלבד הואיל וממצאים הקשורים בתרבות נחשפו דרומית לאזור במחגר דנדרה, ארמנט, אלקב ונחן (אשר היוונים כינו היירקונפוליס), ומזרחית לבדרי בוואדי חמאמת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **התרבות הבדרית** בוויקישיתוף
* Neolithic Badarian Culture
* התרבות הבדרית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**גסטה רומנורום** (מעשי הרומאים) הוא קובץ לטיני של מעשיות, שחובר בשלהי המאה ה-13 או לכל המאוחר, בראשית המאה ה-14. כפי הנראה, נועד הקובץ לשמש את הדרשנים. מחברו אינו ידוע בימינו, אם כי נוטים לייחסו למתרגם הצרפתי פייר ברשר (Pierre Bersuire). גם לא ברור איה נתחבר, ומלבד בצרפת נוטות ההשערות להוסיף גם את גרמניה ואנגליה כמקומות אפשריים. 

מקורות הקובץ רבים. המחבר שאב הן ממסורת הסופרים הרומאים והיוונים והן ממסורות של ימי הביניים באירופה. בעקיפין הגיע אליו גם חומר מארצות המזרח. כל אחד מן הסיפורים פותח בהזכרת קיסר רומאי - לעיתים כזה שלא היה ולא נברא – וייתכן שמשום כך נקרא הספר "מעשי הרומאים". שם הסיפור מורה על איזו מידה טובה או רעה, והנספח לו כולל מוסר השכל, שלא תמיד הולם את המסופר.

סגנון הספר איננו נחשב קלאסי, אך דומה שהמחבר ידע היטב את אמנות הסיפור, וקובץ זה היה אחד הספרים הפופולריים ביותר בתקופתו. עלילותיו אף השפיעו רבות על הספרות האירופית - בין השאר על ג'פרי צ'וסר, ג'ובאני בוקאצ'ו, ויליאם שייקספיר ותומאס מאן - וכן על היצירה הספרותית של עמים שונים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גסטה רומנורום** בוויקישיתוף
* גסטה רומנורום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007261773105171
* BnF: cb12112834t (data)
* GND: 4157133-2
* LCCN: n50076775
* SUDOC: 029517621
* VIAF: 180224485
* WorldCat (עם VIAF): 180224485

 |
**זוג יונים** הוא בלט בשתי מערכות שהולחן על ידי אנדרה מסג'ר, המבוסס על האגדה "זוג יונים" של ז'אן דה לה פונטן.
הופעת הבכורה הייתה באופרה הלאומית של פריז ב-18 באוקטובר 1886 ובוצעה על ידי הרקדנים רוסיטה מאורי כ'גורולי' ומרי סאנלביל כ'פפיו', על פי כוריאוגרפיה של לואיז מרנטה.
הופעת הבכורה לגרסתו של הכוריאוגרף פרדריק אשטון הועלתה ב-14 בפברואר 1961 בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן ובוצעה על ידי הרקדנים לין סיימור וכריסטופר גאבל.

עלילה
-----

בבלט המקורי מהמאה ה-19, פפיו (דמות ראשית שגולמה אז על ידי רקדנית) אינו מרוצה מחייו המשעממים בין ארבעה קירות ביתו ולצד ארוסתו גורולי.
מערכת היחסים ביניהם מתוארת בפה דה דה בתחילת המופע, על ידי תנועות ראש חדות ומהירות של מריבה ולאחר מכן התקרבות והתפייסות, כחיקוי של זוג יונים בהם הבחינו.
כשמגיעה קבוצת צוענים לבקר בכפרם, פפיו מתרשם מאוד מריקוד הצ'רדש האנרגטי אותו הם רוקדים, מפלרטט עם דג'לי השחרחרה ומצטרף לנדוד עם הצוענים, משאיר את אהובתו מאחור.
סבתה של גורולי מייעצת לה להתחפש לצועניה וללכת בעקבות אהובה (ובכך לספק לבלרינה תפקיד כפול). כשהיא מגיעה למקום בו עצרו, היא גורמת לכל הגברים להתאהב בה ומשחדת אחד מהם לגרום לפפיו חיים קשים. 
החגיגה נגמרת כשפפיו נשדד ומוברח על ידי הצוענים והוא חוזר אל ביתו מלא חרטה ומתחנן למחילה.

פרדריק אשטון
------------

גרסתו של פרדריק אשטון לבלט מתרחשת בסטודיו קטן בעליית גג בפריז ומבוצעת על ידי שתי דמויות ראשיות אנונימיות, צעיר וצעירה.
הבלט מתחיל כשצייר צרפתי מנסה לצייר מודל חסרת סבלנות, אהובתו, הישובה על כיסא ברזל מצועצע.
הניסיון נכשל כשנכנסת קבוצת חברים של המודל וביניהם צעירות ששובות את לבו של הצעיר המתגלה כקל לפיתוי. להקת צוענים הנשקפת מבעד לחלון עליית הגג, ומחווה מצדו שאינה מתפרשת נכון, מובילים למריבה בין אהובתו ובין כרמן הצועניה חמת המזג איתה הוא מפלרטט, מי תשב על הכיסא כמודל.
משהרגיש שאינם רצויים, עוזב מנהיג הלהקה את הסטודיו והצעיר ממהר להצטרף אליהם, מוקסם מאורח חייהם האקזוטי לכאורה. אולם הצטרפותו ללהקה לא עולה יפה, והוא מושלך אל מחוץ למאהל. 
כששב הצעיר אל ביתו ואל אהובתו שהשאיר מאחור, הם מתפייסים ומתיישבים על כיסא הברזל המצועצע במרכז החדר.

שני יונים אמיתיים משתתפים במופע ומייצגים את האוהבים; בלחן עצמו ליונים יש קטע משלהם. 
במערכה הראשונה היונים נצפים יחד כשהצעיר והצעירה מבצעים פה דה דה, וברגע של פרידה לפני סוף המערכה, בה הצעירה עוזבת, יונה אחת עפה אל מחוץ לבמה.
במערכה השנייה, חזרתו של הצעיר אל ביתו מתחילה בנחיתת יונה על כתפו וברגע הפיוס והתאחדות הצעירים, שני היונים מתיישבים מעליהם, על משענת הכסא.

בדרך כלל, הבלט יוצג לצד בלט קצר נוסף באותו ערב. בעונת החורף 2015-2016 הציג הבלט המלכותי את 'זוג יונים' לצד 'רפסודיה', אף הוא של אשטון.
**ארץ אנדרבי** או **אדמת אנדרבי** (באנגלית: **Enderby Land**) היא אזור חוף באנטארקטיקה.

ארץ אנדרבי היא האזור שבין קרחון שינאן (67°55′S 44°38′E﻿ / ﻿67.917°S 44.633°E﻿ / -67.917; 44.633) לבין מפרץ ויליאם סקורסבי (67°24′S 59°34′E﻿ / ﻿67.400°S 59.567°E﻿ / -67.400; 59.567).

באזור מצויים מפרץ אמונדסן, מפרץ קייסי, כף מונקוב, וכן רכסי ההרים: סקוט, טולה ונייפייר, ונונאטאקי צ'רץ'.

הפסגה הגבוהה בארץ אנדרבי היא הר אלקינס, שגובהו 2,300 מטרים מעל פני הים.

היסטוריה
--------

### גילוי האזור

אזור זה תועד לראשונה על ידי ג'ון ביסקו בפברואר 1831 ביומן הספינה של ספינת הבריג טולה (*Tula*) - ספינת ציד לווייתנים.

אוסטרליה טוענת לריבונות בארץ אנדרבי, כחלק מהטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית; ריבונות זו אינה מוכרת בשל אמנת אנטארקטיקה.

באזור זה לראשונה התגלה סלע אנדרביט.

### מקור השם

האזור נקרא על שם חברת האחים אנדרבי מלונדון, שהיו בעלי הספינה טולה, ועודדו את מיפוי האזור לצורכי גילויים וכן לצורכי ציד כלבי ים.

גם הר ג'ורג' שבהרי סקוט נקרא על שם אחד מהאחים אנדרבי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארץ אנדרבי** בוויקישיתוף
* ארץ אנדרבי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* ארץ אנדרבי באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* ארץ אנדרבי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מפה גאולוגית של אזור ארץ אנדרבי
* ארץ אנדרבי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  מידע גאוגרפי והיסטורי
2. ↑  מקור שמו של הר ג'ורג'
3. ↑  בגאזט האנטארקטי המשווה, מצויה רשומה נוספת עבור אזור זה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007560796505171
* GND: 4014637-6
* LCCN: sh86005002
* VIAF: 248057773
* WorldCat (עם VIAF): 248057773

 |
באלגברה, **זוג ז'ורדן** הוא מבנה אלגברי המכליל את אלגברות ז'ורדן.

המערכת מוגדרת מעל שדה ממאפיין שאינו 2 או 3, וכוללת שני מרחבים וקטוריים, {\displaystyle \ V^{+},V^{-}}, וזוג פעולות תלת-מקומיות טריליניאריות {\displaystyle \ V^{\pm }\times V^{\mp }\times V^{\pm }\rightarrow V^{\pm }} (אותן מקובל לסמן בסימון המשותף {\displaystyle \ (x,y,z)\mapsto \{xyz\}}), המקיימות את אקסיומת הקומוטטיביות {\displaystyle \ \{xyz\}=\{zyx\}} ואת האקסיומה {\displaystyle \ \{xy\{uvz\}\}-\{uv\{xyz\}\}=\{\{xyu\}vz\}-\{u\{yxv\}z\}}.

דוגמאות
-------

### מערכות ז'ורדן משולשות

המקרה המיוחד {\displaystyle \ V^{+}=V^{-}} נקרא **מערכת ז'ורדן משולשת**. במערכת ז'ורדן משולשת מוגדרת אינוולוציה {\displaystyle \ (x,y)\mapsto (y,x)}, כך שמערכת ז'ורדן משולשת היא, בסופו של דבר, זוג ז'ורדן עם אינוולוציה. עם זאת, יש גם זוגות ז'ורדן ללא אינוולוציה (שבהם ממדי שני הרכיבים שונים זה מזה). 

כל אלגברת ז'ורדן J מגדירה מערכת ז'ורדן משולשת {\displaystyle \ V(J)=(J,J)}, עם הפעולה {\displaystyle \ \{xyz\}=(x\bullet y)\bullet z+(z\bullet y)\bullet x-y\bullet (x\bullet z)}. מצד שני, בכל זוג ז'ורדן {\displaystyle \ (V^{+},V^{-})} ולכל איבר \ a באחד המרכיבים, הפעולה {\displaystyle \ x\bullet y=\{xay\}} הופכת את המרכיב השני לאלגברת ז'ורדן.

### אלגברות מדורגות

אם {\displaystyle \ R=R\_{-1}+R\_{0}+R\_{1}} היא אלגברה (אסוציאטיבית) מדורגת, אז {\displaystyle \ V(R)=(R\_{-1},R\_{1})} הוא זוג ז'ורדן, ביחס לפעולה {\displaystyle \ \{xyx\}=xyx}. אם R אלגברה (מדורגת) פשוטה לא טריוויאלית (היינו, אחד המרכיבים הקיצוניים אינו 0), אז גם {\displaystyle \ V(R)} זוג ז'ורדן פשוט.

בניה דומה קיימת עבור אלגברות לי מדורגות {\displaystyle \ L=L\_{-1}+L\_{0}+L\_{1}}, שם אפשר להגדיר {\displaystyle \ \{xyz\}=[[x,y],z]}. זוגות ז'ורדן כאלה מאפשרים להכליל את הבניה של Tits-Kantor-Koecher, העומדת ביסודו של ריבוע הקסם של פרוידנטל. אם {\displaystyle \ V=(V^{+},V^{-})} הוא זוג ז'ורדן, ו-H אלגברה של נגזרות של הזוג המכילה את כל הנגזרות הפנימיות, אז {\displaystyle \ K\_{H}(V)=V^{+}+H+V^{-}} היא אלגברת לי מדורגת, ויש התאמה מלאה בין אלגברות לי מדורגות שבהן המרכיב האמצעי פועל בנאמנות על סכום שני האחרים, לבין זוגות ז'ורדן עם אלגברת נגזרות כנ"ל. בניה זו, ודומות לה, הן שאיפשרו לחקור את אלגברות לי הפשוטות בכלים מתחום התורה של אלגברות ז'ורדן והכללותיהן.
**קרנף צמרירי** (שם מדעי: *Coelodonta*), הידוע גם כ**קרנף צמרי** ו**קרנף שעיר** הוא סוג קדום במשפחת הקרנפיים. יצור זה חי באירואסיה, בעידן הקרח האחרון, בתקופת הפליסטוקן.

מאפיינים
--------

לקרנף זה היה גוף אדיר ממדים: גובהו היה כ-2 מטרים, אורכו כ-3 מטרים וחצי ומשקלו כ-2–3 טון. פרוותו העבה הגנה עליו מהאקלים העוין של הטונדרה. היו לו זוג קרניים גדולות באורך כמטר וחצי. הוא ניצוד על ידי האדם הקדמון לפני 30,000 שנה, ועדויות לכך נראות כיום במערות בצרפת. גילויים ארכאולוגים חדשים מראים כי התקיימה אוכלוסיית קרנפים צמריריים בסיביר עוד בשנת 8,000 לפני הספירה.

הקרוב החי בעל הקשר האבולוציוני הקרוב אליו ביותר הוא הסוג דיצרורינוס, בו המין קרנף סומטרה. סוג נוסף בעל שיער שקרוב אליו, אך נכחד, הוא הסטפנורינוס שהתקיים ברחבי אירואסיה, ועצמות של אחד ממיניו נמצאו אף באתרים ארכאולוגיים בארץ ישראל.

הקרנף הצמרירי הופיע באירואסיה לפני כ-3.5 מיליון שנה ונכחד לפני כ-10,000 שנה. ישנה מחלוקת האם הוכחד עקב התחממות האקלים או עקב ציד-יתר של האדם. טווח הזמן הארוך בו שרד הסוג, שהתאפיין אף בטמפרטורות קיצוניות יותר מאלו ששררו בזמן הכחדתו, מרמזים כי דווקא חדירת האדם הקדמון לאזורי מחייתו והציד שחולל בו משך עשרות אלפי שנים לפחות, הם הגורם המכריע שגרם לצמצום באוכלוסייתו מעבר ליכולת הריבוי הטבעי ועד להכחדתו המלאה מכל אזורי מחייתו.

מיני הסוג
---------

* *Coelodonta antiquitatis* Blumenbach, 1799
* *Coelodonta nihowanensis* Chow, 1978
* *Coelodonta thibetana* Deng, et al. 2011
* *Coelodonta tologoijensis* Beliajeva, 1966

בתרבות
------

קרנף זה הופיע בסדרות ללכת עם חיות וענקי עידן הקרח ובמשחק Jurassic World: Alive.

גלריה
-----

* איוראיור
* איור של קרנף צמרירי בקרחאיור של קרנף צמרירי בקרח
* ציור של קרנף צמרירי במערת שובה, דרום-מזרח צרפתציור של קרנף צמרירי במערת שובה, דרום-מזרח צרפת

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרנף צמרירי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* NCBI
* GBIF
 |

* התגלית ההיסטורית שהדהימה את החוקרים: גור קרנף צמרירי בסיביר, באתר וואלה!‏, 3 במרץ 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 1 מבואות ומפתחות- ארכזואולוגיה של ארץ ישראל
**פינגווין הומבולדט** (שם מדעי: ***Spheniscus humboldti***; ידוע גם בשם **פינגווין פרוויאן**, **פטרנאקה**) הוא מין פינגווין דרום אמריקאי, המתרבה בפרו ובצ'ילה. קרובי המשפחה שלו הם פינגווין שחור-רגל, פינגווין מגלן ופינגווין גלאפגוס. הפינגווין נקרא על שם אלכסנדר פון הומבולדט, חוקר הטבע שתיאר אותו לקהילה המדעית.

גודל הפינגווינים במין זה בינוני: גובהם 65–70 ס"מ, ומשקלם 3.6-5.9 קילוגרם. הם בעלי ראש שחור ופס לבן עובר מאחורי עיניהם, סביב האוזניים וסביב הסנטר. על החזה שלהם פס שחור שמגיע עד לרגל. בסיס החרטום שלהם ורוד. לפינגווינים צעירים ראש שחור ללא הפס השחור בחזה.

פינגוויני הומבולדט מקננים על איים ועל סלעים בחוף, ולפעמים אף במערות.

שימור
-----

מצב השימור העכשווי של הפינגווין הוא "פגיע". אוכלוסיות המין במגמת ירידה מאמצע המאה ה-19, ב"אל ניניו" של 1982–1983 ירדו מספר הפרטים מ-21,000 פרטים ל-5,000-6,000 פרטים. המין השתקם ועמד על 12,000 פרטים ב-1995, אך כתוצאה מה"אל ניניו" של 1997–1998 ירדו מספר הפרטים ל-3,300 פרטים. מספר מושבות הקינון בפרו ירד מ-17 בשנת 1981 לשתיים ב-1996, אך השתקם לשש בשנת 1998. מלבד הסערות הקשות המאפיינות את ה"אל ניניו", חודרים מים חמים המכילים פחות נוטריינטים לזרם הומבולדט. בנוסף לזה, נמצאות המושבות באיום מתמיד מצד בני האדם. בצורה עקיפה, משפיעה דיג-היתר של מיני האזור (בעיקר אנשובי) המרכיבים את עיקר תזונתם של פינגוויני הומבולדט. בצורה ישירה, נאספים קיני העופות המכילים גואנו וכך חשופים הביצים והצעירים למזג האוויר ולאויבים טבעיים. מספר הפרטים הבוגרים עומד, נכון לאוגוסט 2018, על כ-32,000. סקר שנערך בשנת 1998 קבע כי המין צפוי להיכחד בתוך 100 שנים[דרוש מקור].

תמונות
------

* 
* 
* 
* 
* פינגווין בשחייהפינגווין בשחייה
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פינגווין הומבולדט** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* פינגווין הומבולדט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* מידע על פינגווין הומבולדט, באתר המחלקה

A.D.W

הערות שוליים
------------

1. ↑  פינגווין הומבולדט באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  Sharon Chester, A Wildlife Guide to Chile: Continental Chile, Chilean Antarctica, Easter Island, Juan Fernandez Archipelago, Princeton University Press,‏ 19 באפריל 2010, עמ' 143

| פינגוויניים |
| --- |
| פינגווין גדול | פינגווין קיסרי • פינגווין מלכותי |   |
| פינגווין זנב-מכחול | פינגווין לבן-אוזן • פינגווין רצועת-הסנטר • פינגווין אדלי |
| פינגווין מצוייץ | פינגווין הסלעים • פינגווין עב-מקור • פינגווין חסון • פינגווין ישר-ציצה • פינגווין לבן-פנים • פינגווין מצויץ מערבי • פינגווין מצויץ מזרחי • פינגווין מצויץ צפוני |
| פינגווין צהוב-עין (סוג ומין יחיד) | פינגווין צהוב-עין |
| פינגווין זוטר (סוג ומין יחיד) | פינגווין זוטר |
| פינגווין החגורה | פינגווין מגלן • פינגווין גלאפגוס • פינגווין שחור-רגל • פינגווין הומבולדט |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531194205171
* LCCN: sh85062924

 |
**ארנו-מישל ד'אבדי** (בצרפתית: **Arnaud-Michel d'Abbadie**‏; 24 ביולי 1815 – 8 בנובמבר 1893) היה גאוגרף צרפתי, הידוע בעיקר בזכות מסעותיו לאתיופיה.

חייו
----

ד'אברי נולד בדבלין שבאירלנד לאב צרפתי ולאם אירית, והמשפחה עקרה לצרפת ב-1818. ד'אברי שהה עם אחיו אנטואן תומסון ד'אבדי באלג'יריה, וב-1837 יצאו שני האחים לאתיופיה. הם הגיעו למאסאווה שלחופי ים סוף (כיום באריתראה) בשנה שלאחר מכן, ומשם יצאו למסעם ברחבי אתיופיה. לעיתים נסעו שני האחים יחדיו ולעיתים לחוד. הם אספו חומר רב ואף היו מעורבים בפוליטיקה המקומית. ב-1848 שבו שני האחים לצרפת, וארנו-מישל ביקר באתיופיה פעם נוספת בשנת 1853. ב-1868 פרסם ארנו-מישל את הספר המרכזי אודות המחקר שערכו שני האחים במדינה, בשם "שתים-עשרה שנים ברמה האתיופית" (Douze ans dans la Haute-Ethiopie). שני האחים זכו בשנת 1850 במדליה מטעם החברה הגאוגרפית הצרפתית (Société de Géographie).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארנו-מישל ד'אבדי** בוויקישיתוף
* Douze ans de séjour dans la Haute-Éthiopie by Arnauld d' Abbadie (פרויקט גוטנברג)
* כתבי ארנו-מישל ד'אבדי בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007444072005171
* BNE: XX1508207
* BnF: cb125846299 (data)
* GND: 116000406
* ICCU: SBLV263950
* ISNI: 0000 0001 0869 1633
* LCCN: n84116209
* NKC: jn20040206009
* NLA: 36534798
* NTA: 068357494
* SUDOC: 026675870
* Trove: 1278058
* VcBA: 495/19355
* VIAF: 9966666
* WorldCat: lccn-n84116209

 |
אנימציה מדיסק המראה תנועת בעיטה של חמור שצויר בידי מייברידג'. הקרנה מהירה של תצלומי התנועה במקרן הזואופרקסיסקופ יצרה אשליה של תנועה.
רצף תצלומי סוס דוהר עם פרש שצילם מייברידג' בעזרת סוללת מצלמות, ומהם הרכיב סרטוני אנימציה של סוס דוהר.
**זוּאוֹפְּרָקְסִיסְקוֹפּ** (**Zoopraxiscope**) הוא מתקן מוקדם להצגת תמונות נעות. המכשיר פותח על ידי חלוץ הצילום אדוארד מויברידג' בשנת 1879, וניתן לראות בו את מקרן הסרטים הראשון. הזואופרקסיסקופ הורכב בבסיסו ממכשירים קיימים - סוגים של "צעצועים פילוסופיים" שהיו נפוצים מאז המחצית הראשונה של המאה ה-19 - בעיקרם הפנקיסטוסקופ ופנס קסם. פנס הקסם שולב עם מנגנון של שני דיסקים שנעו בכיוונים מנוגדים. דיסק אחד שקוף, עליו צוירו, ואחר-כך הודבקו, רצף תצלומי התנועה, ודיסק שני ממתכת, שחורץ בחריצים ששימשו לסירוגין כתריס שמעלים דימוי אחד וחושף את הבא אחריו. תנועת הדיסק המהירה יצרה אשליה נראית של תנועה, שהתבססה על חוסר יכולתה של העין האנושית לקלוט את הרגע המפריד את מקטעי התנועה המהירה של אובייקט, במידה שמקטעים אלו עוברים לפני העין במהירות העולה על 1/16 של השנייה. למכשיר שבנה קרא אדוארד מויברידג' תחילה זואוגירוסקופ (*Zoogyroscope*), אך מאוחר יותר שינה את השם לזואופרקסיסקופ. הזואופרקסיסקופ הקרין את דימויי שלבי התנועה רציפה בהקרנה שהגיע לגודל מלא של המצולמים. רצף הדימויים הסטטיים שלבי התנועה צוירו תחילה על גבי הדיסק כצלליות. סדרה מאוחרת יותר, שנוצרה בין השנים 1892-1894, השתמשה באיורי המתאר שהודפסו על גבי הדיסק באמצעות תהליכי צילום, ונצבעו ביד לאחר מכן. כמה מהדימויים המונפשים הללו מורכבים מאוד, ומראים מגוון שילובים של תנועות חייתיות ואנושיות.

מכשירו של מייברידג' היה, ככל הנראה, מקור השראה עבור תומאס אלווה אדיסון וויליאם קנדי דיקסון בפיתוח מכשיר הקינטוסקופ שלהם. דימויים מכל שבעים ואחד דיסקי הזואופרקסיסקופים ששרדו שועתקו לאחרונה בספר: (Eadweard Muybridge: The Kingston Museum Bequest (The Projection Box, 2004.

קישורים חיצוניים
----------------

* Dead medium: Muybridge's zoopraxiscope

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניתן למנות ב"צעצועים הפילוסופיים" שהיוו את הרקע להמצאתו של מייברידג' את הפנקיסטוסקופ, ת'ומטרופ, זואטרופ, פרקסינוסקופ, קינמטוסקופ, פסמטרופ, ועוד
2. ↑  Anita Ventura Mozley, "Introduction to the Dover Edition", in: *Muybridge's Complete Human and Animal Locomotion*, New York: Dover Pub. Inc. 1979, pxviii-xxii
**איברהים בדמאסי בבנגידה**(בכתב לטיני:**Ibrahim Badamasi Babangida**, נולד ב-17 באוגוסט 1941 במינה, האזור הצפוני, ניג'ריה) הוא איש צבא - גנרל בדימוס - ופוליטיקאי ניג'רי, ממוצא גבארי, שכיהן בין אוגוסט 1985 לאוגוסט 1993 כנשיא ניג'ריה (ראש הוועדה המנהלת של הכוחות המזוינים), בראש משטר של דיקטטורה צבאית.
הוא היה קודם לכן ראש המטה הכללי של הצבא הניג'רי בין ינואר 1984-אוגוסט 1985. הוא מילא תפקידי מפתח ברוב ההפיכות הצבאיות בארצו (יולי 1966, פברואר 1976, דצמבר 1983, אוגוסט 1985, דצמבר 1985 ואפריל 1990).

ביוגרפיה
--------

### ילדות וצעירות

איברהים בבנגידה נולד ב-1941 בעיר מינה, כיום בירת מדינת ניג'ר בצפון ניגריה, כבן למשפחה מוסלמית המשתייכת לשבט נופה מהקבוצה האתנית גבארי.
הוריו היו מוחמד בבנגידה, מורה במקצועו, ואיישה.
בשנים 1950–1956 הוא למד בבית ספר יסודי ובשנים 1957–1962 התחנך במכללה הממשלתית בבידה, במדינת ניג'ר.

### הקריירה הצבאית

ב-10 בדצמבר 1962 התגייס בבנגידה לצבא. הוא למד במכללה לאימון צבאי בקדונה. הוא נמנה עם הקבוצה הראשונה של בוגרי מכללה צבאית מניג'ריה שלמד באקדמיה הצבאית ההודית, באפריל-ספטמבר 1963. מאוחר יותר בינואר 1966-אפריל 1966 עבר את הקורס 38 לקצינים צעירים בבריטניה. בבנגידה השתתף במלחמת ביאפרה. (1970-1968) נגד הקצינים הנוצרים שהכריזו על מדינה פלגנית בדרום-המזרח עתיר הנפט של ניגריה.
באוגוסט 1973- יוני 1973 עשה את הקורס המתקדם לקציני שריון ואחר כך בינואר 1977-יולי 1977 למד במכללה לפיקוד מטה בג'אג'י. ב-1980 השתלם בקורס בינלאומי לניהול ביטחוני בבית הספר לבוגרים של החיל הים האמריקאי .
ב-1966 הועלה לדרגת לוטננט, ב-1970 לדרגת מייג'ור ואחר כך לטננט קולונל, ב-1973 לדרגת קולונל, ב-1979 לדרגת בריגדיר ג'נרל וב-1983 לדרגת מייג'ור ג'נרל וב-1987 לדרגת ג'נרל.

### השתתפותו בהפיכה הצבאית הנגדית ב-1966

כלטננט חבר בפלוגת הגששים מס. 1 בקדונה, נמנה בבנגידה עם הקצינים הצפוניים הרבים שהכינו את מה שידוע כ"הפיכה הצבאית הנגדית של 1966" שהביאה לרציחתו של הגנרל אגאוי אירונסי שעלה לשלטון בהפיכה מוקדם יותר באותה שנה ולהחלפתו בגנרל יעקובו גואון

### תפקידו בהפיכות ובכתות הצבאיות בשנות ה-1970 וה-1980

בבנגידה היה חבר בכת הצבאית שהגיעה לשלטון בשנת 1975 כשבראשה עמד הגנרל מורטללה מוחמד. הגנרל מוחמד נרצח בשנת 1976 ב עת הפיכה צבאית כושלת. בהמשך השלטון נפל לידי הגנרל אולוסגון אובסנג'ו.
בבנגידה היה פעיל ב-1983 בהפיכה נוספת שהדיחה את הנשיא שיחו שאגארי ושהמליכה את הגנרל מוחמדו בוהארי

בימי שלטונו הראשון של בוהארי בשנים 1983–1985 היה בבנגידה ראש המטה הכללי של הצבא וחבר במועצה הצבאית העליונה של ניגריה. ב-27 באוגוסט 1985 הוביל בבנגידה הפיכה צבאית מבוססת על קצינים בעלי דרגה אמצעית שאותם קידם מתוך ראייה אסטרטגית בעוד מועד.

חיים אישיים
-----------

ב-6 בספטמבר 1969 התחתן בבנגידה עם מרים קינג. לזוג נולדו 4 ילדים:מוחמדו, אמינו, איישתו וחלימתו. מרים בבנגידה נפטרה ב-27 בדצמבר 2009 מסרטן שחלות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איברהים בבנגידה** בוויקישיתוף
* איברהים בבנגידה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* ביוגרפיה באתר Encyclopedia

Alison Carb Sussman - Ibrahim Babangida in "Contemporary Black Biography", Thomas Gale Research Inc 2005.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012329484405171
* BnF: cb123487250 (data)
* GND: 12040365X
* ISNI: 0000 0001 1443 8474
* LCCN: n85162228
* NTA: 097481653
* SUDOC: 032461704
* VIAF: 164176624
* WorldCat: lccn-n85162228

 |
**מארת צ'אקו** (שם מדעי: ***Dolichotis salinicola***) היא מין של מכרסם ממשפחת הקביתיים וקרובתה של המארה הפטגונית הגדולה והמפורסמת יותר ממנה.

מארה זו חיה בערבות הקוצניות בחבל גראן צ'אקו ומכאן שמה. הם נפוצות בטבע בארגנטינה, פרגוואי ובוליביה. הם חיים בערבות ביום ובלילה נחים במאורות באדמה.

תיאור
-----

מארת צ'אקו קטנה מקרובתה והיא מגיעה לאורך 40–50 ס"מ ולמשקל של עד 4 ק"ג בממוצע. האוזניים קטנות ובולטות הרבה פחות והיא פחות רצה ויותר מתחפרת מקרובתה. בשאר הדברים היא מזכירה מאוד את קרובתה.

כמו הקביה הפטגונית הם אוכלי צמחים הניזונים מצמחי הפמפס והם חיים בקבוצות קטנות בערך 4–5 פרטים ששומרים ומזהירים מטורפים. הם קרובי המשפחה של הקפיבארה והקביה ואינם קרובות לארנבות כמו שהם נראים.

לעומת המארה הפטוגנית, מארה זו איננה נמצאת בסכנת הכחדה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מארת צ'אקו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מארת צ'אקו באתר הרשימה האדומה של IUCN
פירוש נוסף ערך זה עוסק בשיר לכת. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו מארש (פירושונים).
תזמורת הנוער של עיריית ירושלים במצעד יום העצמאות, 1964
חלק ממארש המנוגן על ידי תזמורת חיל הנחתים של ארצות הברית
תזמורת חיל הנחתים של ארצות הברית צועדת בניו יורק
**מארש** (בעברית: **שיר לכת**; גם: **צְעוּדָה**), כסוגה מוזיקלית, הוא לחן בעל מקצב קבוע ועוצמתי, המשמש בעיקר במצעדים צבאיים או חגיגיים. המארשים מבוצעים בעיקר בכלי הקשה ובכלי נשיפה, בידי תזמורת צועדת או תזמורת הנמצאת על במה לצד הדרך שבה עובר המצעד. המוזיקה של המארש כתובה בקצב זוגי של ארבעה רבעים או של שני רבעים (אלה ברווה - על החצי), מכיוון שעליה ללוות את קצב הצעידה בימין-שמאל.

סוג נוסף של מארש הוא מארש אבל – לחן במקצב איטי המיועד לצעידה בהלוויות.

היסטוריה
--------

מקורו של המארש הוא כנראה צבאי. המלחינים ניסו לחקות את תנועות החיילים ובכך הצורה הבסיסית של המארש החלה להיווצר. המארשים הלהיבו את החיילים ונתנו להם מוטיבציה להילחם ולכן רבות לפני מלחמה נוגנו מארשים. המארשים החלו להיכתב באופן מסודר רק מהמאה ה-16 והלאה. עד אז המארשים היו רק קטעי תיפוף עם אלתורים של כלי בודד או מספר כלים.

בתקופות הקלאסית והרומנטית, המארשים שולבו בעיקר באופרות, ולעיתים בסונאטות ובסימפוניות. במאה ה-16 החלה התפתחות של כלי הנשיפה ועם הזמן עד למאה ה-19 המארשים נהפכו להיות נפוצים, ונוגנו במיוחד על ידי כלי הנשיפה המפותחים יותר, מבתקופות הבארוק והקלאסית. מהעת החדשה, המארשים היו כבר צורה מוזיקלית מבוססת ומכובדת, ומלחינים רבים יותר ויותר החלו לכתוב מארשים לתזמורת גדולות יותר ויותר, ואף בקצבים שאינם זוגיים (לדוגמה the washington post). כיום המארשים מנוגנים בעיקר באירועים ובטקסים חגיגיים כגון תהלוכות, מצעדים והכתרות.

ראו גם
------

* תזמורת צועדת
* שירי מארש בויקיפדיה העברית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מארש** בוויקישיתוף
* חיים נחמן ביאליק, לממשלת המַרש
* מארש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* שירי לכת, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007550981405171
* BnF: cb122380726 (data)
* GND: 4168976-8
* LCCN: sh85080979
* NKC: ph224417

 |
חמשת אגמי פוג'י ותצפית על הר פוג'י מאזור חמשת האגמים.
**חמשת אגמי פוג'י** (ביפנית: 富士五湖, פוג'י-גוקו) הוא אזור בבסיסו של הר פוג'י במחוז יאמאנאשי שביפן. חיים 100,000 תושבים באזור זה, שגובהו כאלף מטרים מעל פני הים. חמשת האגמים נוצרו כתוצאה מהתפרצויות הר פוג'י.

האגמים
------

 כרזת טיולים משנות השלושים המתארת את אגם מוטוסו.
חמשת האגמים ממוקמים בקשת סביב מחציתו הצפונית של הר פוג'י. בימי קדם, התפשטה על פני האזור זרימת לבה מהתפרצות געשית של ההר, תוך סתימת נהרות, וכתוצאה מכך נוצרו האגמים. כולם נחשבים לאטרקציות תיירותיות ולמקומות דיג.

### אגם קווגוצ'י

 אגם קווגוצ'י
אגם קווגוצ'י (河口湖 (אנ'); קווגוצ'י-גו) הוא המפורסם מבין חמשת האגמים, ותמונות של אגם זה משמשות לרוב בכרזות ובפרסומות לאזור חמשת אגמי פוג'י. מספר גדול של מלונות נבנו לאורך גדותיו, והמקומיים מספקים טיולי שייט לתיירים. זהו האגם היחיד באזור חמשת האגמים שיש בו אי. אירועי תרבות מקומיים רבים נערכים בסמוך לאגם זה לאורך כל השנה.

### אגם מוטוסו

אגם מוטוסו (本 栖 湖 (אנ'); מוטוסו-קו) הוא האגם התשיעי בעומקו ביפן, בגובה 140 מטרים. אגם מוטוסו, אגם סאי ואגם שוג'י היו בעבר אגם אחד גדול, שפוצל בשל זרימת לבה על פני השטח שבו נמצא כעת יער אוקיגרהארה ג'וקאי. שלושת האגמים הללו עדיין מחוברים על ידי נתיבי מים תת-קרקעיים.

### אגם סאי

 אגם סאי
כאמור, היה אגם סאי בעבר חלק מאגם גדול שכלל גם את אגם שוג'י ואת אגם מוטוסו. בצד המערבי של אגם סאי (西湖 (אנ'); סאי-קו) מתחיל יער אוקיגרהארה ג'וקאי.

### אגם שוג'י

אגם שוג'י (精進 湖 (אנ'); שוג'י-קו) הוא הקטן מבין חמשת האגמים. לבה עדיין זורמת מהמים. תושבים בדרך כלל דגים מהסלעים הגעשיים.

### אגם יאמאנאקה

האגם המזרחי ביותר והגדול מבין חמשת האגמים, אגם יאמאנאקה (山 中 湖 (אנ'); יאמאנאקה-קו) הוא גם האגם השלישי בגובהו ביפן, וגובהו 980 מטרים מעל פני הים.

תעשיית התיירות
--------------

עיקר הרווחים של תושבי האזור מקורם בתעשיית התיירות. האטרקציות העיקריות באזור כוללות:

* הר פוג'י
* אונסנים
* פוג'י-קיו היילנד (אנ') - פארק שעשועים שבו אחת מרכבות ההרים הגבוהות בעולם
* האגמים - סיור, שיט ודיג
* טיולים רגליים וטיפוס הרים
* כפר הריפוי (や し の 里 איאשינוסאטו) – כפר יפני משוחזר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חמשת אגמי פוג'י** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Fuji Five Lakes". *japan-guide*. נבדק ב-2020-03-31.
2. 1 2 3 4 5 6 7  "Yamanashi Sightseeing Net". *yamanashi-kankou.jp*. נבדק ב-2020-03-31.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 00645556
* VIAF: 252093675
* WorldCat: viaf-252093675

 |
**Microsoft FrontPage** (מיקרוסופט פרונטפייג') הוא עורך HTML המשתמש בתכונת WYSIWYG, והוא כלי לניהול אתרי אינטרנט. התוכנה פותחה על ידי מיקרוסופט למערכת ההפעלה Windows, ומצורפת לחלק מגרסאות חבילת מיקרוסופט אופיס.

פרונטפייג' פותחה בתחילה על ידי חברת **"Vermeer Technologies Incorporated"**. שריד לכך ניתן למצוא בקידומת \_vti\_ in שפרונטפייג' מוסיפה לשמות הקבצים והתיקיות שנוצרו על ידה. מיקרוסופט רכשה את חברת Vermeer בשנת 1996, על מנת שתוכל להוסיף את פרונטפייג' לרשימת התוכנות שלה.

בעבר דרישות המערכת של פרונטפייג' כללו פלאג-אינים שנקראו "**FrontPage Server Extensions**" והם היו צריכים להיות מותקנים על שרת האינטרנט כדי שהתוכנה תעבוד. הגרסאות החדשות, לעומת זאת, תומכו בפרוטוקול התקני WebDav של W3C, אם כי מספר רכיבי אינטרנט ספורים שהתוכנה מייצרת דורשים שהשרת המקומי או המרוחק יתמוך ב-FrontPage Server Extensions.

כעורך WYSIWYG, פרונטפייג' בנוי כך שיסתיר את קוד ה-HTML מהמשתמש, כך שלא רק מומחים יוכלו ליצור דפי אינטרנט ואתרים בקלות. מספר מפתחי אתרים מותחים ביקורת על גישה זו, שיוצרת דפי HTML בעלי משקל גבוה בהרבה ממה שהיו צריכים לשקול מלכתחילה, ודבר זה גורם להנמכת ביצועי הדפדפנים. בנוסף, תוכנת פרונטפייג' מייצרת קוד HTML שאינו תואם לחלוטין את התקן של W3C, ולכן דפים שנוצרו על ידי פרונטפייג' לא יהיו מוצגים בצורה טובה בדפדפנים שאינם מבוססי אינטרנט אקספלורר, וכך מיקרוסופט מנסה להרחיב את תפוצת הדפדפן שלה. יש גם הטוענים שדבר זה נעשה כדי לבלום התפשטות של דפדפנים אחרים.

גרסה למערכת ההפעלה Mac OS יצאה ב-1998; לגרסה זו היו פחות אפשרויות ותכונות מאשר בגרסת חלונות והיא לא זכתה לעדכונים.

המתחרה העיקרית של פרונטפייג' הייתה Macromedia Dreamweaver.

בשנת 2006 הופסק הפיתוח של **Microsoft FrontPage**, ואת מקומה תפסה התוכנה **SharePoint Designer 2007** ששימשה גם כסביבת פיתוח ייעודית לאתרי SharePoint. בהמשך, תפקידה של SharePoint Designer צומצם לניהול ותחזוקה של אתרי SharePoint בלבד, ואת מקומה של FrontPage כעורך HTML "כללי" תפסה **Microsoft Expression Web** שגרסתה הראשונה יצאה במקביל ל-SharePoint Designer 2007.

גרסאות
------

FrontPage בגרסת 2002 רצה תחת מערכת ההפעלה Windows 2000. ניתן לראות חלון ניווט המאפשר צפייה וניווט בתיקיית האתר, לצד עורך ויזואלי ואיתו שלל כלים
הגרסה האחרונה שיצאה הייתה "Microsoft FrontPage 2003" (גרסה 7 בדיעבד). מאז יציאת אופיס 2007 לא יצאו גרסאות חדשות של תוכנת פרונטפייג'.

רשימת כל הגרסאות:

* פרונטפייג' אקספרס 2.0
* פרונטפייג' 97
* פרונטפייג' 98
* פרונטפייג' 2000 (גרסה 5)
* פרונטפייג' 2002 (פרונטפייג' xp)(גרסה 6)
* פרונטפייג' 2003 (גרסה 7)

| מיקרוסופט אופיס |
| --- |
| מוצרים | Word • Excel • PowerPoint • Outlook • FrontPage • Access • Publisher • OneNote • Skype for Business • Project • Visio |  |
| גרסאות | אופיס 2003 • אופיס 2007 • אופיס 2010 • אופיס 2013 • אופיס 2016 • אופיס 2019 • מיקרוסופט 365 (עד 2020, "אופיס 365") |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph135675

 |
פיר גלי גיל בשנת 2018, בעת העבודות לחפירת מנהרות הקו האדום
**גַּלֵּי גִּיל** הייתה בריכת שחייה בצפונה של רמת גן באזור בורסת היהלומים הישראלית בסמוך לגשר שרונה, שפעלה מ-1946 ועד 1994, ובצמוד אליה מגרש הכדורגל של הכח מכבי רמת גן, שנקרא גם הוא "גלי גיל" ופעל בשנים 1949–1974.

היסטוריה
--------

הבריכה נחנכה באוגוסט 1946. עם פתיחתה החלו "משמרת הצניעות" של העדה החרדית בירושלים, לנהל מאבק נגד הבריכה.

ב-9 ביוני 1947 נחטפו שני שוטרים בריטיים על ידי האצ"ל בזמן ששחו בבריכה.

תחרויות השחייה של משחקי המכביה החמישית (1957) והמכביה השישית (1961) התקיימו בבריכה.

במאי 1961 נערכו בבריכה תחרויות השחייה של כינוס הפועל.
בסוף יולי 1969 התקיימו בבריכה תחרויות השחייה של משחקי המכביה השמינית, בה השתתף מארק ספיץ, שיאן עולם בשלושה משחים וגדול הספורטאים היהודיים ואחד מגדולי הספורטאים בעולם. ספיץ זכה ב-6 מדליות זהב בתחרות המכביה.

בסוף יולי 1971 נערכה תחרות שבע האומות בבריכה.
ביולי 1973 התקיימו בבריכה תחרויות השחייה של משחקי המכביה ה-9.

ב-1994 נסגרה הבריכה ובמקומה הוקם מלון לאונרדו סיטי טאוור על ידי היזמים יצחק תשובה, אורי דורי וקבוצת האחים עופר.

### מגרש הכדורגל

מגרש הכדורגל היה בתחילה ביתה של קבוצת מכבי רמת גן ההיסטורית, ולאחר מכן של קבוצת הכדורגל המאוחדת "הכח מכבי רמת גן" (כיום הכח עמידר רמת גן). המגרש, שהיה מסוגל להכיל כ-4,000 צופים נפתח ב-1949 ונהרס ב-1974. תשע שנים לאחר שנסגר, נבנה אצטדיון וינטר שהחליף אותו כאצטדיון הביתי של הקבוצה, שנפתח ב-1983.

על מגרש הכדורגל הוקם קניון דימול (רחוב ז'בוטינסקי 1) ומבנה נוסף של הבורסה ליהלומים.

פיר גלי גיל
-----------

בשנת 2012 בוצעה חפירת פיר, על ידי חברת זלמן בראשי ואחיו, במגרש החנייה דרכו הוחדרו מכונות TBM, במטרה לבצע את כריית מנהרות התוואי התחתי של הקו האדום של הרכבת הקלה בתל אביב, שתי מנהרות לכיוון מערב ושתי מנהרות לכיוון מזרח. מידות הפיר הם: אורך: 110 מ', רוחב: 25 מ',עומק: כ-30 מ'.
מגרש החניה עצמו הפך באופן זמני למרכז טכני של הפרויקט בנקודה זו.

חפירת המנהרות עצמן, על יד מכונות ה-TBM, החלה בפברואר 2017 והסתיימה ביוני 2018.

תמונות
------

משחקי המכבייה ה-8 בבריכת גלי גיל - 1969|  |  |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גלי גיל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  נחנכו בריכות שחיה גדולות, דבר, 8 באוגוסט 1946; נחנכה הבריכה המשוכללת ביותר בארץ, משמר, 8 באוגוסט 1946; חנוכת בריכת-השחיה "גלי-גיל", המשקיף, 11 באוגוסט 1946.
2. ↑  מצב הכן כגלל כרוזי "משמרת הצניעות", הַבֹּקֶר, 18 בספטמבר 1946
3. ↑  משמיצים את שמה של בריכת "גלי־גיל", הַבֹּקֶר, 20 בספטמבר 1946
4. ↑  "מלחמת קודש" של הראקציה, משמר, 15 באפריל 1947
5. ↑  משפט החטיפה מ"גלי־גיל", הַבֹּקֶר, 10 באוקטובר 1947
6. ↑  מדליות לישראל, ארצות הברית בורמה ויוגוסלאויה בסיום תחרויות שחיה. דבר, 7 במאי 1961
7. ↑  משפחת שפיץ השתלטה על גלי גיל, דבר, 31 ביולי 1969
8. ↑  יעקב ברוש, שלל שיאים ביום הראשון למעל "שבע האומות" בשחייה, דבר, 1 באוגוסט 1971
9. ↑  שלמה מוזר, "שלל" ההישגים באליפות השחיה: רק שני שיאים... דבר, 23 בספטמבר 1973
10. ↑  תשובה, דורי ועופר מכרו דירות ב-30 מיליון דולר בפרוייקט גלי-גיל, באתר גלובס, 6 ביולי 1998  
אלעד מלונות - מכניסה את כור-שרתון לגלי גיל, באתר גלובס, 26 במרץ 1998
11. ↑  מי היה מאמין: היום מתחילים לחפור את הרכבת בתל אביב, ליאור גוטמן, כלכליסט, 20 בספטמבר 2011
12. ↑  נתי יפת, ‏מכונת הכרייה הראשונה של מנהרות הרכבת הקלה יצאה לדרך, באתר גלובס, 19 בפברואר 2017
**יסעור קטן** (שם מדעי: *Puffinus assimilis*) הוא מין עוף ימי קטן ממשפחת היסעוריים הנודד לאורך האוקיינוסים השונים. היסעור הקטן הוא אחד ממיני היסעורים הפחות נודעים בגלל נטייתו שלא להתלהק. המין דומה ליסעור האטלנטי אך קטן ממנו, במעופו מרבה לחתור וממעיט לדאות בשונה מציפורים אחרות.

בישראל היסעור מזדמן באופן נדיר ביותר. תצפית אחת הייתה במעגן מיכאל בחורף 1988.

מזון
----

מזונו של היסעור הקטן הוא בעיקר דגים, דיונונים וסרטנים. היסעור צולל מתחת למים ורודף אחרי הטרף בעזרת כנפיו העוזרות לו לנוע אל הטרף במהירות.

מבנה גופו
---------

אורך גופו בין 25–39 ס"מ ומוטות כנפיו באורך 58–67 ס"מ.  
בחלק העליון צבע גופו כהה ובחלק התחתון לבן (בהיר), שפת הזרימה וקצות הכנפיים בצבע שחור. הגבול שעובר בין הצבעים מתוח על קן העין וניתן לראות הפרדה בין הצבעים, מקורו צר וארוך ורגליו בצבע כחול בהיר.

תקופת הקינון
------------

היסעור הקטן מקנן על איים קטנים, בונה את הקן במערות וחללים קטנים. היסעורים הקטנים הם עופות מונוגמיים הדוגרים על הביצה היחידה לסירוגין במשך 52–58 ימים. ההורים מאכילים את הצאצא במשך 70–75 ימים עד עזיבתו את הקן במאי\יוני בזמן שבו יסעורים גדולים ומינים נוספים מסדרת היסעוראים תופסים את הקן. מזון הצעירים מורכב מדגים, סרטני קריל ודיונונים הניצודים בצלילות מהירות, בזמן חיפוש המזון היסעורים גולשים בכנפיים מורמות במרחק קטן מפני המים.

תפוצה
-----

היסעור נמצא בטבע באוסטרליה, בניו זילנד, באי נורפוק ובארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת. מחוץ לעונת הקינון הוא מעופף לאורך האוקיינוסים וחופי ים סלעיים. היסעור נודד לצפון מערב אפריקה, ספרד, פורטוגל ומערב אירלנד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יסעור קטן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  יסעור קטן באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. 1 2  דרור נואה, יסעור קטן - Puffinus baroli, באתר אתר הצפרות הישראלי, ‏21/05/2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007535050805171

 |
**מארשוזאורוס** (שם מדעי: ***Marshosaurus***) הוא סוג של דינוזאור טורף ממשפחת הפיאטזקזאוריים שחי בסוף היורה לפני 152–155 מיליון שנה. מאובני דינוזאור זה נמצאו בתצורת מוריסון שביוטה וכנראה גם בקולורדו. הדינוזאור קיבל את שמו כמחווה לפלאונטולוג המפורסם עותניאל צ'ארלס מארש.

המארשוזאורוס היה דינוזאור טורף בינוני בגודלו. החוקר גרגורי ס. פאול חישב שהגיע לאורך 4.5 מטר ולמשקל של כ-200 ק"ג. גולגולתו הגיעה לאורך 60 סנטימטרים והייתה בעלת דמיון לאלוזאורוס, אך היה בה דמיון גם לגולגולת טירנוזאורוס. בימינו משויך המארשוזאורוס לקבוצת המגלוזאורים, והוא היה מאבותיהם של המגלוזאורוס ושל הספינוזאורוס.

המארשוזאורוס חי בסביבה לחה של נהרות וביצות וכן של יערות מחטניים וציקסאים. דינוזאור זה היה בין טורפי העל של האזור וניזון ממיני דינוזאורים אחרים כמו הקמפטוזאורוס ואולי מזאורופודים גדולים. עם זאת, בסביבה היו טורפים גדולים יותר כמו הטורווזאורוס, האלוזאורוס והזאורופגנקס שייתכן שיתחרו בו ואף טרפו פרטים פגיעים שלו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מארשוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**גאו מקלנבורג** (בגרמנית: **Gau Mecklenburg**), הוקם בשם גאו מקלנבורג-ליבק ב-22 במרץ 1925 ושמו שונה לגאו מקלנבורג ב-31 במרץ 1937 כאשר ליבק הועברה לגאו שלזוויג-הולשטיין. זו הייתה חטיבה מנהלית של גרמניה הנאצית מ-1933 עד 1945 שנוצרה מאיחוד המדינות החופשיות מקלנבורג-שטרליץ ומקלנבורג-שוורין. לפני כן, מ-1925 עד 1933, הייתה זו חלוקת המשנה האזורית של המפלגה הנאצית באזור זה.

היסטוריה
--------

שיטת הגאו הנאצית (ברבים Gaue) הוקמה במקור בוועידת מפלגה ב-22 במאי 1926, במטרה לשפר את הניהול של מבנה המפלגה. משנת 1933 ואילך, לאחר תפיסת השלטון של הנאצים, הגאו החליף יותר ויותר את מדינות גרמניה כתת-חלוקות מנהליות בגרמניה.

בראש כל גאו עמד גאולייטר, עמדה שהפכה לחזקה יותר ויותר, במיוחד לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, עם מעט הפרעות מלמעלה. הגאולייטרים המקומיים החזיקו לעיתים קרובות בתפקידים ממשלתיים כמו גם במפלגות והיו אחראים, בין היתר, על תעמולה ומעקב, ומספטמבר 1944 ואילך, גם על הפולקסשטורם והגנת הגאו.

תפקידו של הגאולייטר במקלנבורג הוחזק על ידי פרידריך הילדברנדט למשך כל קיומו של הגאו, שנקטע רק על ידי השעיה של שמונה חודשים מיולי 1930 עד פברואר 1931, כאשר ירש אותו לזמן קצר הרברט אלברכט. הילדברנדט נידון למוות על ידי בית דין צבאי והוצא להורג בגין פשעי מלחמה ב-1948.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "Die NS-Gaue" [The Nazi Gaue]. *dhm.de* (בגרמנית). Deutsches Historisches Museum. נבדק ב-29 במרץ 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Übersicht der NSDAP-Gaue, der Gauleiter und der Stellvertretenden Gauleiter zwischen 1933 und 1945" [Overview of Nazi Gaue, the Gauleiter and assistant Gauleiter from 1933 to 1945]. *zukunft-braucht-erinnerung.de* (בגרמנית). Zukunft braucht Erinnerung. נבדק ב-29 במרץ 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Gau Mecklenburg". *verwaltungsgeschichte.de* (בגרמנית). נבדק ב-29 במרץ 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Hüttenberger, Peter (1969). *Die Gauleiter: Studie zum Wandel des Machtgefüges in der NSDAP* [*The Gauleiter: Study to the changes in the power structure of the Nazi Party*] (בגרמנית). Stuttgart: Deutsche Verlags-Anstalt. p. 214. ISBN 9783486703641.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 5166601-7
* VIAF: 308751954
* WorldCat: viaf-240585278

 |