recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ז'וז'ו אבוטבול** (נולד ב-11 בספטמבר 1952) הוא עיתונאי, בעל טור ושדרן רדיו ישראלי. אבוטבול כותב במדור הספורט של "ידיעות אחרונות", מגיש תוכנית רדיו לילית בכאן מורשת של תאגיד השידור הציבורי, והשתתף בתוכנית "שירים ושערים" ברשת ב' של קול ישראל.

ביוגרפיה
--------

אבוטבול נולד בעיר קזבלנקה שבמרוקו. הוא עלה עם הוריו כתינוק בן שנתיים בשנת 1954 והגיע עם משפחתו לאשדוד שנוסדה באותן שנים. המשפחה התגוררה בפחון, בו גרו גם סבו וסבתו, הוריו וחמשת אחיו. השניים הקטנים נולדו אחר כך בארץ. כשהיה בן שבע, נטש אביו את המשפחה ואמו נותרה לבדה כשהיא מגדלת שבעה ילדים. עקב תנאי הדלות בבית נשר אבוטבול בילדותו מבית הספר ויצא לסייע בפרנסת המשפחה. בגיל 16 נכנס לתיכון של "הדסה נעורים" שם למד מכונאות ימית. עם סיום לימודיו המקצועיים עבד בצי הסוחר הישראלי עד גיל 17 וחצי ואז עבר לעבוד כפועל בניין.

לאחר שירותו הצבאי חזר לאשדוד ומצא שם עבודה כעוזר מציל בשפת הים. הוא זכה במכרז להפעלת שירות השכרת כיסאות-נוח ב"חוף אורנים" באשדוד ומאוחר יותר גם ברישיון קיוסק שנקרא "החוף המערבי". שבהמשך הפך לפאב ובשלב מאוחר יותר למסעדה. 

בשנת 1988 טבע בנו אורן למוות באותו החוף בו הקים את מסעדתו. כמה חודשים מאוחר יותר נקרא החוף על שם בנו: "חוף אורנים".

אבוטבול הפך לדמות תקשורתית ומקושרת לאחר שנחשף לראשונה לציבור בשנת 1990 בכתבה של מוטי קירשנבאום ל"יומן" של ערוץ 1, על חוף הים של אשדוד.

החל לכתוב טור ספורט בעיתון "ידיעות אחרונות", ממנו התפתח טור שבו הביע גם את דעותיו בענייני חברה ופוליטיקה. אבוטבול משלב משלים ובדיחות עממיות בכתיבתו ובדבריו. כשערוץ 10 החל לשדר הגיש במשך תקופה קצרה תוכנית טלוויזיה אישית בשם: "העולם על-פי ז'וז'ו'", שהגישה לקהל את המציאות הישראלית "בגובה העיניים", מנקודת מבטו האישית. מאוחר יותר החל להגיש תוכנית רדיו לילית: "שיחות לילה", בה הוא משוחח עם מאזינים, ב"רשת ב'" של "קול ישראל".

בפברואר 2012 הורשע בהעלמת מס, ונגזרו עליו קנס ועבודות שירות.

ב-27 ביולי 2012 פורסם כי זומן לבירור אצל מנהל קול ישראל, מיכאל מירו, בשל השמעת ידיעה בלתי מבוססת במהלך שידור (הידיעה הייתה שנורו יריות לעבר שיירת מזכירת המדינה האמריקאית הילרי קלינטון במהלך ביקורה בישראל).

באוקטובר 2018 ניצל אבוטבול ממוות לאחר שלקה בליבו. יותר מרבע שעה ניסה הצוות להחיות את אבוטבול כולל מתן של למעלה מעשר מכות חשמל, אך לבו לא הגיב למאמצי ההחייאה ונדם. הוא הועבר תוך כדי החייאה לצנתור שבמהלכו אובחנה חסימה באחד מעורקי הלב הראשיים. לעורק הסתום הוחדר סטנט וקצב הלב חזר לעצמו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'וז'ו אבוטבול** בוויקישיתוף
* ז'וז'ו אבוטבול, ברשת החברתית פייסבוק
* ז'וז'ו אבוטבול, ברשת החברתית טוויטר
* אתר למנויים בלבד אריאלה איילון, אני חי, באתר "ידיעות אחרונות", 6 באוקטובר 2018
* דני קושמרו, ‏ז'וז'ו אבוטבול 'חזר לחיים' ולא חוסך במילים: "העדה שלנו - לא העיפרון הכי חד", באתר ‏מאקו‏‏, ‏19 באוקטובר 2018‏

הערות שוליים
------------

1. ↑  רונן דמארי, ז'וז'ו אבוטבול ירצה עבודות שירות וישלם קנס של 80 אלף ש"ח, באתר nrg‏, 9 בפברואר 2012
2. ↑  בלעדי: ז'וז'ו אבוטבול זומן לבירור, חדשות מחלקה ראשונה, 27 ביולי 2012
שלושה סוגים שונים של אגלטים: נחושת מנוקבת כפולה, נדן פלסטיק, פליז מקופל פנימה
**אַגְלֶט** (באנגלית: **Aglet**)‏ הוא פיסת פלסטיק קטנה או נדן מתכת הנמצאים בדרך כלל בקצה של חוט, כבל או שרוך. האגלט שומר על הסיבים של החומר מחשיפה, קריעה ופרימה. הודות לאגלט, קל יותר להחזיק את השרוכים, לקשור אותם וליצור לולאות.

מקור השם
--------

המילה *aglet* או *aiglet* באה מהמילה הצרפתית העתיקה *aiguillette*, הנגזרת מהמילה *aiguille* שמשמעותה "מחט".

היסטוריה
--------

אגלטים היו במקורם עשויים מתכת, זכוכית או אבן, ורבים היו מקושטים מאוד. לאנשים עשירים בתקופה הרומית היו אגלטים שעשויים ממתכות יקרות כמו פליז או כסף. 

לפני המצאת הכפתורים נעשה בהם שימוש בקצוות הסרטים ששימשו להידוק ביגוד ביחד. לפעמים הם נוצרו לדמויות קטנות. שייקספיר מכנה דמות מסוג זה "תינוק נמרץ" במחזה "אילוף הסוררת". 

לדברי עורך ההפינגטון פוסט, ג'יימס קייב, "ההיסטוריה של האבולוציה של האגלט מעט מסובכת - מקורות רבים מעריכים כי הוא הפך פופולרי על ידי ממציא אנגלי בשם הארווי קנדי, שלדבריו הרוויח 2.5 מיליון דולר מהשרוך המודרני בשנות ה־90 של המאה ה־18."

שימוש כיום
----------

האגלטים שיוצרו בעבר מזהב וממתכות יקרות, הוחלפו באגלטים מודרניים, העשויים בעיקר מפלסטיק, אלומיניום וכסף. ניתן ליצור אגלטים תוצרת עצמית מחומרים שרובם נמצאים כמעט בכל בית: נייר דבק (סלוטייפ), שרף, שעווה, דבק, חוט ומתכת.

אגלט מפלסטיק מחובר לקצות השרוך על ידי מכונה העוטפת סרט פלסטי סביב קצות השרוך, ובאמצעות חום או כימיקלים מתיכה את הפלסטיק סביב השרוך. אגלט ממתכת מחובר באמצעות הלחמה. ניתן להלחים גם את קצות סיבי החוט של השרוך.

חברות נעליים מייצרות לעיתים קרובות שרוכי נעליים עם אגלטים משלהן, עם עדיפות לאגלטים מתכתיים. חלק מהחברות מוסיפות לוגו על גבי האגלט.

בתרבות
------

המונח זכה לפופלריות בעקבות אזכורו בסדרת הטלוויזיה האמריקאית לילדים "פיניאס ופרב", בפרק ה-28 "קצה היום", שבו הוחלט להעלות את המודעות הציבורית לאותו חלק בנעל, ולהקדיש לו שיר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אגלט** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אגלט (קצה השרוך) בעברית, באתר האקדמיה ללשון העברית, 28 במאי 2017
2. ↑  "Aglet". *Merriam-webster.com*. נבדק ב-20 בספטמבר 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. 1 2  "What Is an Aglet?". *Wonderopolis.org* (באנגלית). נבדק ב-2017-07-28.
4. ↑  Cave, James (2016-06-22). "Behold, The Aglet: That Thing On The End Of Your Shoelace". *Huffington Post* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-07-28.
הרמן ברנהרד לונדבורג
**הרמן ברנהרד לוּנדבּוֹרג** (בשוודית: **Herman Bernhard Lundborg**‏; 7 באפריל 1868 – 9 במאי 1943) היה רופא שוודי שעסק בעיקר באאוגניקה וביישום דרכים "להשבחת" המין האנושי. הוא סיים את לימודיו ברפואה במכון קרולינסקה בשנת 1895, וקיבל את הדוקטורט שלו באוניברסיטת אופסלה בשנת 1903.[דרושה הבהרה] בשנה זו גם הוּכר שם כמומחה בתחומים פסיכיאטריה ונוירולוגיה, ובשנת 1915 גם כמומחה לביולוגיה גזעית.

לעבודת הדוקטורט שלו, חקר לונדבורג מקרה גנטי של אפילפסיה מיוקלונית מתקדמת שתוּארה לראשונה על ידי היינריך אונפריכט (Heinrich Unverricht) בשנת 1891. מלבד מתן דיווח על המחלה, הוא ביצע מעקב אחרי משפחה נשאית של המחלה, אחורה עד למאה ה-18, וזו נחשבה אנליזה ייחודית לאותה תקופה.‏ הוא הסיק שהמשפחה הידרדרה מבחינה גנטית בגלל "נישואים לא חכמים".‏ המחקר תואר כ"עניין היסטורי רב חשיבות בתחום הגנטיקה של האדם".‏ בחלוף השנים, נודע סוג זה של אפילפסיה כמחלת אונפריכט-לונדבורג.

לונדבורג היה מאוד שלילי בדעותיו כלפי העם היהודי, ומעורב מאוד באידאולוגיית ההיגיינה הגזעית.
בתחילת המאה ה-20, התפתח מאוד הרעיון לפיו אאוגניקה יכולה איכשהו לשפר את החברה בכללותה. בשנת 1922, הייתה שוודיה למדינה הראשונה בעולם שייסדה סוכנות ממשלתית לאאוגניקה – "מכון המדינה לביולוגיית הגזע", שלונדבורג מוּנה להיות בראשו. תחת הנהגתו, החל המכון לאסוף שפע של נתונים סטטיסטיים ותצלומים כדי למפות את הרכב הגזע והמוצא של כ-100,000 שוודים.‏ מחקר זה הפך מאוחר יותר לאחד מיסודות תוכנית השבחת הגזע של הממשלה השוודית, שבמסגרתה בוצעו עיקור מרצון ועיקור כפוי של אנשים עם מאפיינים גנטיים שליליים. התוכנית פעלה בשוודיה משנת 1935 ועד 1975.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרמן ברנהרד לונדבורג** בוויקישיתוף
* הרמן ברנהרד לונדבורג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Enersen, Ole Daniel. Biography of Herman Bernhard Lundborg. Who Named It?.
2. ↑  Lundborg, H. B. (1903). "Die progressive Myoklonus-Epilepsie (Unverricht's Myoklonie)".
3. 1 2  Johns Hopkins University. "Myoclonic epilepsy of Unverricht and Lundborg". NCBI.
4. ↑  O'Mahony, Paul (9/1/2007). "Sweden's 'dark legacy' draws crowds to museum". thelocal.se news site.
5. ↑  מאיר כרמון, **שיגעון מחפש משמעות** (מבוא הספר, עמוד 8), דיונון הוצאה לאור, תל אביב, 2013. גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר".‏
6. ↑  "Final Statement in the Matter of Sterilisations Performed in Contravention of the Law" - Public Defender of Rights - Czech government, 29/12/2005 .

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007272716905171
* BIBSYS: 90585973
* GND: 121966704
* ISNI: 0000 0000 8137 1129
* LCCN: n87890947
* NKC: mub2018999275
* NLG: 212745
* NTA: 085463167
* SELIBR: 231090
* SUDOC: 118902865
* VcBA: 495/213349
* VIAF: 57483128
* WorldCat: lccn-n87890947

 |
**חורחה גארסיה מורסיו** (בספרדית: **Jorge García Morcillo**; נולד ב-11 במרץ 1986) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הבלם בליננסה.

קריירה
------

מורסיו הוא בוגר מחלקת הנוער של ולנסיה ומיד לאחר מכן הצטרף לפוצ'ול. בקיץ 2007 חזר לוולנסיה והצטרף לקבוצת המילואים. לאחר מכן, הושאל לריאל חאאן ובנידורם.

ביולי 2009 מורסיו עזב את ולנסיה וחתם בקורדובה מהליגה הספרדית השנייה. ב-29 בדצמבר עזב את קורדובה וחתם בדפורטיבו אלאבס מהליגה השלישית.

בקיץ 2011 מורסיו חתם באלקויאנו בה שיחק עונה אחת.

ב-2 ביולי 2012 חתם לשנתיים ברקראטיבו ולבה. בעונתו השנייה במועדון, רשם את עונת השיא בקריירה שלו כאשר הבקיע 6 שערים ב-35 הופעות.

ב-16 ביוני 2014 מורסיו חתם בראיו ואיקאנו מהלה ליגה. ב-31 באוגוסט מורסיו ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה בתיקו 2-2 נגד דפורטיבו לה קורוניה. ב-23 במאי 2015 כבש את שער הבכורה שלו בליגה הספרדית הבכירה בהפסד 4-2 לריאל סוסיאדד.

ב-4 ביולי 2015 חתם לשלוש שנים באלמריה.

ב-9 באוגוסט 2018 עזב לראשונה בחייו את ספרד וחתם בעירוני קריית שמונה מליגת העל.

ב-19 ביולי 2019 חזר לרקראטיבו ולבה. ב-31 באוגוסט 2021 חתם באקסטרמדורה.

ב-26 בינואר 2022 חתם בריאל אווילאס.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלום אלבז, ‏חורחה מורסיו חתם לשנתיים בעירוני קריית שמונה, באתר ONE‏, 9 באוגוסט 2018

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"חורחה מורסיו"**.
**ג'ורג' בה** (בצרפתית: **Georges Ba**; ‏‏נולד ב־21 בינואר 1979) הוא כדורגלן מחוף השנהב, המחזיק בנוסף גם באזרחות צרפתית, ומשחק בעמדת החלוץ.

קריירה
------

בה החל את הקריירה המקצועית שלו בעונת 1997/1998 בקבוצת פ.צ. טור הצרפתית ששיחקה באותה העונה בליגה הצרפתית השנייה. בה שיחק בקבוצה זו במשך שלוש עונות עד שעבר לקבוצת סנואה סן גרטיין, אף היא בליגת המשנה בצרפת. לאחר עונה אחת בסנט גרטיין עבר לקבוצה שלישית באותה ליגה, בזאנסון.

בעונת 2003/2004 עבר בה לקבוצת ניס ששיחקה בליגת העל הצרפתית, אך לאחר עונה אחת בליגה הבכירה ירד בה לליגת המשנה ועבר לשחק בקבוצת מונפלייה. בסוף בעונה זו הקבוצה סיימה במקום השמיני ולא עלתה לליגה הבכירה. במהלך אותה עונה עבר בה לקבוצת לה מאן, גם היא בליגת המשנה ועזר לה לעלות לליגה הבכירה. בעונת 2005/2006 שוב עבר בה לקבוצה אחרת, טרואה והמשיך בה שתי עונות עד שבסוף עונת 2006/2007 ירדה הקבוצה לליגת המשנה הצרפתית.

בעונת 2007/2008 עבר בה לשחק בקבוצת מכבי נתניה הישראלית, אך שוחרר מהקבוצה בפגרת החורף של ליגת העל בעקבות פציעה, בעונת 2008/2009 חזר לנתניה לאחר שזו חיפשה חלוץ שיחליף את אייזיק אובודו אוקוצ'ה. בסיום העונה עבר לאז'אקסיו מהליגה השנייה בצרפת, ולאחר מכן שיחק בקבוצות נוספות מהליגות הנמוכות בצרפת.

בשנת 2003 הופיע פעמיים במדי נבחרת חוף השנהב.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**אופק כהן** (נולד ב-12 באפריל 1991) הוא מפיק ושחקן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

כהן נולד וגדל בטבריה. בגיל 12 התקבל לבית הספר לקסמים של צ'יקו ודיקו בתל אביב. בגיל 13 החל להופיע לראשונה בימי הולדת ואירועים פרטיים. את השירות בצה"ל העביר כהן באוגדה 319 (אוגדת לבנון) בתפקיד רס"פ אוגדה, ובהמשך כרס"ר משמעת בחטיבת הצנחנים.

קריירה
------

בשנת 2005 קיבל כהן את התפקיד הטלוויזיוני הראשון כשחקן אורח קבוע בתוכנית הילדים החדר של חני בהנחייתה של חני נחמיאס, תפקיד שהביא לכהן תפקידים נוספים בסדרות אשר שודרו בערוצי הילדים המסחריים.

בשנת 2008 הפיק מופע אשליות שרץ במשך שנה על הבמות ברחבי אירופה.[דרוש מקור]

בשנת 2009 עלה כהן עם מופע אשליות ראשון בכיכובו.[דרוש מקור] בשנת 2016 הופיע עם קסם של ילד, מופע ילדים שהפיק וכיכב בו כאשר לצידו הופיעו כוכבי ילדים רבים. כשנה לאחר מכן הצלחתו של המופע "קסם של ילד" הוא צולם ויצא ב-DVD ראשון.

ביולי 2021 עלתה בערוץ הכוכבים הסדרה "קסם של ילד" בכיכובו של כהן בתפקיד ראשי.

בשנת 2023 - הקים כהן חברת הפקות אירועים ומופעים וייצוג אמנים , בנוסף אופק מכהן כיום כמנהלם האישי של הזמר בן אל תבורי ואמנים נוספים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אופק כהן
* 

* אופק כהן, ברשת החברתית אינסטגרם
ֿ
* טל אריאל יקיר, ‏כוכב הילדים: "אני קורא לאמנים שחוו הטרדה מינית כמוני - אל תפחדו, תתלוננו", באתר ישראל היום, 26 באוגוסט 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  גיל משעלי, ‏בן אל תבורי מוכן לקאמבק, עם מנהל חדש וחברת בוקינג חדשה, באתר ‏מאקו‏‏, ‏16 ביולי 2023‏
רבי **אשר פרלוב מסטולין** (כונה: **האדמו"ר הצעיר** וביידיש **דער יונגער רבי**; כ' בתמוז ה'תקפ"ז 1827 – ט"ו באב ה'תרל"ג 1873 בנו של רבי אהרן מקרלין בעל ה"בית אהרן" והאדמו"ר החמישי בשושלת קרלין.

ביוגרפיה
--------

רבי אשר נולד בסטולין בכ' בתמוז תקפ"ז לרבי אהרן מקרלין (**האדמו"ר הזקן מקרלין**) ולחוה בתו של רבי מרדכי מקרמניץ. כבר בחיי אביו התנהג בגינוני אדמו"רות לצד אביו, ועם פטירת אביו בי"ז בסיוון ה'תרל"ב נתמנה למלא את מקומו כאדמו"ר החמישי בשושלת.

נישא בראשונה לחיה בתו של רבי מנחם נחום טברסקי ממקארוב, ולאחר שנפטרה בעת לידתה - נשא לאשה את אחותה שיינה צביה. אחרי כ-14 שנות נישואין שבהן לא ילדה - התגרש ממנה ונישא בשלישית לשרה דבורה, בתו של רבי אלימלך שפירא מגרודז'יסק ואלמנתו של רבי יחיאל יעקב מקוז'ניץ. 

כשנה בלבד כיהן כאדמו"ר עד לפטירתו בט"ו באב ה'תרל"ג בעיר דרוהוביטש במגפה שהשתוללה אז בעיר. בנו רבי ישראל מסטולין (הינוקא מסטולין) מילא את מקומו.

בשל פטירתו בגיל צעיר, ובשל כהונתו כשנה בלבד, כונה בחסידות **דער יונגער רבי** או בעברית **האדמו"ר הצעיר**.

צאצאיו
------

מזיווגו הראשון נולדה חנה אשת רבי מרדכי טברסקי מקוזמיר, ונחמה פיגא אשת רבי ישראל שפירא מגרודזינסק. מזיווגו השלישי נולד לו בנו רבי ישראל (הינוקא) מסטולין.

לקריאה נוספת
------------

* בנימין בראון, **כספינה מיטלטלת: חסידות קרלין בין עליות למשברים**, ירושלים: מרכז זלמן שזר, 2018.

קישורים חיצוניים
----------------

* אשר בן אהרן (1827-1873), מקרלין, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  שנת פטירתו של סבו רבי אשר מסטולין (הראשון) שעל שמו נקרא.
2. ↑  בנו של המגיד מזלוטשוב

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**רבי אהרן מקרלין (השני)** | **אדמו"רי קרלין** | **הבא**:**רבי ישראל מסטולין** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310221005171
* LCCN: nr95034240
* WorldCat (עם LCCN): nr95-034240

 |
**אדם זאב** (בצרפתית: **Bisclaveret**) היא עלילה ברטונית ואחת מתריסר העלילות של מארי דה פרנס, שנכתבו ככל הנראה בסוף המאה ה-12. היא מגוללת את סיפורו של איש זאב הנלכד בצורתו החייתית בידי אשתו הבוגדנית ולאחר מכן על ידי המלך. הסיפור היה אהוד מאוד ועובד לתוך "העלילה על מליון" ("Le Lai De Melion"), וככל הנראה סר תומאס מלורי ציינו כמקור ב"מות ארתור".

תקציר העלילה
------------

ברון מחבל ברטאן בשם אדם-זאב, נהג להיעלם בכל שבוע למשך שלושה ימים שלמים מבלי שאשתו, או מי מבני ביתו, ידעו לאן שם פעמיו. לבסוף, לאחר שאשתו התחננה בפניו שיגלה לה זאת, הוא הודה בפניה שהוא אדם זאב, והוסיף שעליו להחביא את בגדיו במקום מסתור בטוח על מנת שיוכל לשוב לקדמותו בכל פעם. הוא גם סיפר לה היכן היה נוהג להחביא את בגדיו. זמן מה לאחר מכן, באחד מימי היעדרו, היא זימנה אליה אביר שרחש לה חיבה, ושלחה אותו לגנוב את בגדי בעלה ממקום המסתור. משבעלה לא שב, היא התחתנה עם האביר מקץ תקופה.

בחלוף שנה, המלך, חברו של אדם זאב, יצא למסע-ציד, וכלבי-הציד שלו כיתרו את אדם זאב במצבו החייתי. מיד כשהבחין במלך, אדם זאב רץ אליו והתחנן על חייו; הוא הסיר את הארכוף מעל רגלו של המלך ונישקה לכל אורכה. דבר זה הדהים את המלך וגרם לו להרחיק את הכלבים. בחזור משלחת-הציד עם אדם זאב כבן-לוויה, המלך שמח בפלא. כל באי הארמון אהבו אותו בשל אצילותו ועדינותו.

יום אחד הגיע לארמון בעלה האביר של אשת אדם זאב, והלה תקף אותו שוב ושוב. משום שהזאב מעולם לא נהג באלימות שכזו לפני כן, כולם היו בטוחים שהאביר ודאי פגע בו באופן כלשהו. זמן קצר לאחר מכן, המלך הלך ליער בו מצא את אדם זאב. אשת אדם זאב ניגשה אל המלך, ואדם זאב תקף אותה, ושיסע את אפה לגזרים.

אדם חכם ציין שהזאב מעולם לא נהג כך בעבר, ושהאישה הזו הייתה אשת אדם זאב, שנעלם. המלך העביר את האישה לחקירה, ובה היא התוודתה ומסרה את מיקום הבגדים הגנובים. הם הניחו את הבגדים לפני הזאב, וזה התעלם מהם; החכם יעץ להם לקחת את הזאב והבגדים אל חדר-שינה, כדי שיוכל להתלבש בפרטיות.

מששב לקדמותו, השיב המלך לאדם זאב את אדמותיו, והוציא לגלות את אשתו ואת האביר. ברבות הימים נודע שכל ילדיה של האישה נולדו מחוסרי-אף.

לקריאה נוספת
------------

* אריה סתיו, **עלילות אבירי השולחן העגול - מבחר פרקי שירה מן הסאגה הארתוריאנית**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2007.
* ברגס ובסבי (מתרגמים), **ספר העלילות של מארי דה פרנס - הגרסה האנגלית**, הוצאת ספרי פינגווין, 1986.

קישורים חיצוניים
----------------

* אדם-זאב, המקור, באתר אוניברסיטת מאניטובה
* עלילות איש הזאב נוסח עברי, באתר מס"ע
* אדם-זאב (אורכב 02.09.2006 בארכיון Wayback Machine), תרגום מחורז לאנגלית של ג'ודית פ. שואף
* אדם זאב, גרסה אנגלית של יוג'ין מייסון לספר העלילות של מארי דה פרנס, ובה גם **אדם זאב**, תחת סימן VIII, "העלילה על איש הזאב"
* "שנאת נשים ב**אדם זאב** למארי דה פרנס", ביקורת פמיניסטית על הסיפור
* "שינוי צורה והיפוכו בעלילות '**אדם זאב'** ו'מליון'", מאמר אקדמי מאת רובין א. הולמן ממכללת צ'ארלסטון
* "הזאב האינטלקטואל: **אדם זאב** למארי דה פרנס", סקירה אקדמית נוספת של קלי קירק מאוניברסיטת בויס סטייט
מפת הנקודות החמות בעולם. הנקודה החמה של אי הפסחא היא מספר 7.
**הנקודה החמה של אי הפסחא** (באנגלית: **Easter hotspot**) היא נקודה חמה געשית בדרום מזרח האוקיינוס השקט. הנקודה החמה יצרה את רכס סאלס אי גומס (Salas y Gomez Ridge), הקרוי גם רכס סאלה אי גומס (Sala y Gomez Ridge), רכס הרי געש (שרובו תת-ימי), הכולל עשרות הרי מצולה. הרכס מתחיל בהר המצולה פוקאו ואחריו הר המצולה מואי, שניהם ממערב לאי הפסחא, והוא נמשך לאורך 2,700 קילומטרים מזרחית עד לרכס נסקה. הרכס נוצר כאשר לוח נסקה, לוח טקטוני ימי, עבר מעל לנקודה החמה של אי הפסחא. התנועה של לוח נסקה ולוח פרלון, לוח טקטוני היסטורי, מעל לנקודה החמה של אי הפסחא יצרה רכס תת-מימי ארוך, שקצהו המזרחי עובר הפחתה מתחת לפרו. רק באי הפסחא והאיונים סביבו ובאי הקטן סאלס אי גומס בולט רכס סאלס אי גומס מעל פני המים.

הנקודה החמה נמצאת כיום מערבית לאי הפסחא באזור נרחב בקוטר של 200 קילומטרים, הכולל שדות געשיים תת-ימיים והרי מצולה שגילם פחות מחצי מיליון שנים. ממזרח לו השדות הגעשיים אהו (Ahu), אומו (Umu) וטופה (Tupa), השוכנים על רכס בין 2 מיליון שנים, ומזרחית להם הרי המצולה מואי ופוקאו ואי הפסחא, השוכנים על רכס בן 3 מיליון שנים.

בניגוד למחשבה המקובלת שמיקומה של נקודה חמה הוא קבוע ושרשרת הרי הגעש שהוא יוצר נובעים רק מתנועת הלוחות הטקטוניים מעליה, מצא מחקר מ-2002, שהנקודה החמה של אי הפסחא איננה קבועה וזזה מערבית יחסית לנקודה החמה של הוואי.

ייתכן שהנקודה החמה אחראית גם להתהוותם של איי טואמוטו ואיי ליין, ושרשרת הרי המצולה שביניהם, כאשר הלוח הפסיפי עבר מעל לנקודה החמה של אי הפסחא.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Magma genesis and mantle sources in the Easter Hotspot-Easter Microplate system
2. ↑  Motion of the Easter hot spot relative to Hawaii and Louisville hot spots
3. ↑  Convection Plumes in the Lower Mantle
**מהמד (מהו) קודרו** (בבוסנית: **Mehmed "Meho" Kodro**; נולד ב-12 בינואר 1967 במוסטאר) הוא כדורגלן עבר בוסני ששיחק בעמדת החלוץ, וכיום מאמן כדורגל. בנו קנאן קודרו גם הוא כדורגלן המשחק בנבחרת בוסניה והרצגובינה.

קריירה ככדורגלן
---------------

קודרו ערך את הופעת בכורתו בליגת העל היוגוסלבית ב-1985, במדי קבוצת עירו המקומית, ולז' מוסטאר. הוא עזר לקבוצה להגיע פעמיים למקום השלישי בליגה ופעם למקום השני. עם פרוץ מלחמות יוגוסלביה היגר קודרו לספרד, שם שיחק במשך רוב שנותיו. תחילה שיחק בשורות ריאל סוסיאדד, בין 1991 ל-1995, וב-1992 ערך את שתי הופעותיו היחידות במדי נבחרת יוגוסלביה. בסוסיאדד זכה להצלחה ולהערכה רבה. בעונת 1993/1994 הבקיע 23 שערים, ובעונה הבאה היה אף סגן מלך השערים של הליגה, עם 25 שערים ב-35 משחקי ליגה.

מאמן ברצלונה יוהאן קרויף החתים את קודרו לפני עונת 1995/1996. עונתו הראשונה והיחידה במועדון הייתה לא מוצלחת. כמו כן, ב-1996 הוא השתתף בראשונה מתוך 13 הופעות במדי נבחרת בוסניה והרצגובינה. הוא נפצע מספר פעמים במשך העונה, הבקיע תשעה שערים בלבד ולא עזר לקבוצתו לזכות בתואר כלשהו. פיטוריו של קרויף, שתמך בקודרו, סימנו את סופו במועדון. קודרו הצטרף לטנריפה ושיחק שם במשך שלוש עונות.

ב-1999 הצטרף לדפורטיבו אלבס שאך עלתה ללה ליגה, ועזר לה לסיים במקום השישי ולהעפיל לגביע אופ"א. לאחר עונה בודדת בקבוצה, ב-2000, עבר למכבי תל אביב הישראלית. קודרו כבש שער אחד בתשעה משחקים, ולאחר שנפצע עזב את הקבוצה באוקטובר 2000 ופרש ממשחק פעיל/

קריירה כמאמן
------------

ב-2006 מונה קודרו להיות עוזרו של מאמן ריאל סוסיאדד חוזה מריה באקרו. בינואר 2008 החל לשמש מאמנה של נבחרת בוסניה והרצגובינה. הוא היה מאמנה במשך שני משחקי ידידות, אך כשסרב להשתתף במשחק ידידות מול נבחרת איראן במאי אותה שנה, פוטר מתפקידו.

בשנת 2008 מונה למאמן קבוצת הנוער של ריאל סוסיאדד, וכעבור שנתיים מונה למאמן קבוצת המילואים של המועדון מליגת המשנה בספרד, תפקיד אותו מילא עד שנת 2013.

במהלך עונת 2014/2015 אימן את סרייבו מארץ הולדתו. בדצמבר 2016 התמנה לתפקיד מאמן סרבט ז'נבה, תפקיד אותו מילא עד למרץ 2018.

תארים ככדורגלן
--------------

ולז' מוסטאר
* הגביע היוגוסלבי: 1985/1986

מכבי תל אביב
* גביע המדינה: 2000/2001

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מהו קודרו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  מערכת וואלה! NEWS‏, מהו קודרו עוזב את הארץ, באתר וואלה!‏, 26 באוקטובר 2000
תרשים אינטראקטיבי של שורת בואן

**שורת בואן** היא מונח בגאולוגיה הבא להסביר מדוע בנויים סלעים מצרופים מסוימים של מינרלים, בעוד שסוגים אחרים של מינרלים כמעט ולא מצויים יחד.

את התאוריה הציע הפטרולוג נורמן לוי בואן ולכן היא קרויה על שמו. בואן ערך בתחילת המאה ה-20 סדרת ניסיונות בהם התיך אבקה של סלעים גרוסים, קרר את החומר המותך בהדרגה ואז בחן את סוגי המינרלים שנוצרו בו. המסקנות שאליהן הגיע מקובלות עד היום להסבר תהליך התגבשות המינרלים בהתקררות מאגמה.

בואן הראה כי בעת שהמאגמה מתקררת מתגבשים בה תחילה המינרלים שנקודת ההתכה שלהם הגבוהה ביותר. עקב כך חל שינוי בהרכב הכימי של המאגמה הנותרת. ירידה בריכוז יסוד מסוים או עלייה בריכוז יסוד אחר יגרמו בהכרח ליצירת מינרלים אחרים מהמאגמה. תהליך זה שבו חלים במאגמה שינויים מינרליים וכימיים קרוי גיבוש מפריט של המאגמה, וזו הסיבה להיווצרות סלעים שונים מאוד מבחינה כימית ומינרלוגית ממגמת־אֵם אחת.

שורת בואן מוצגת בעזרת סכמה המראה את התגבשות המינרלים במאגמה כתוצאה מירידה הדרגתית של הטמפרטורה. הסכמה מחולקת לשני ענפים. הענף הימני מייצג תהליך רציף של יצירת מינרלים בעוד שהענף השמאלי מייצג יצירה לא רצופה של מינרלים. הציר מצד שמאל מייצג את קו הטמפרטורה כאשר החלק העליון מייצג טמפרטורה גבוהה יותר. המינרלים בחלק העליון של השרטוט הם הראשונים להתגבש, כלומר נקודת ההיתוך שלהם גבוהה יותר. בהתבסס על עבודתו של בואן ועל ההרכב המינרלים המצוי בסלע מסוים ניתן לשער מה היו התנאים בעת שנוצר הסלע.

מסקנות
------

סכמה המראה כיצד נוצרים סלעים מתוך צרופי המינרלים
* השרטוט מראה כי מינרלים מסוימים שנקודות ההתכה שלהם קרובות יתגבשו יחד ולכן ניתן יהיה למצוא צרוף שלהם המרכיב סלע, לעומת זאת מינרל כדוגמת אוליבין שטמפרטורת ההתכה שלו גבוהה, לא ימצא יחד עם קוורץ שטמפרטורת ההתכה שלו נמוכה יחסית. ניתן לחלק את שורת בואן לשלושה תחומים: המינרלים המקדימים להתגבש ייצרו סלעים בסיסיים, לעומתם המינרלים המתגבשים בטמפרטורות הנמוכות ייצרו סלעים חומציים, ובנוסף מוגדר תחום ביניים. השרטוט משמאל מראה חלוקה זו.

* ניתן להשתמש בשרטוט זה גם על מנת לראות את מידת היציבות של המינרלים לבליה, כשהמינרל היציב יותר, קוורץ, מצוי בתחתית השרטוט, בעוד שהמינרל אוליבין המצוי בראש השרטוט הוא הפחות יציב מכל המינרלים. ההסבר קשור לטמפרטורה על פני כדור הארץ. ככל שהטמפרטורה בה נוצר המינרל רחוקה יותר מהטמפרטורה השוררת על פני כדור הארץ כך הוא יציב פחות. בלשון פשוטה, המינרלים שנקודת ההתכה שלהם הגבוהה ביותר ולכן התגבשו ראשונים במאגמה המתקררת הוא הפחות יציבים על פני כדור הארץ מכיוון שהתנאים על פני כדור הארץ הם השונים ביותר מהתנאים בהם נוצרו. בעוד שהמינרלים שטמפרטורת ההתכה שלהם נמוכה יותר יציבים יותר כיוון שתנאי השטח דומים יותר לתנאים בהם נוצרו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שורת בואן** בוויקישיתוף
**למורי עצלן** (שם מדעי: ***Palaeopropithecidae***) היא משפחה של למורים נכחדים אשר חיו באי מדגסקר עד העת האחרונה. בגודלם הם היו גדולים יותר מכל מין של למור מודרני והגדול שבהם - למור ענק היה גדול כמו גורילה ועלה על 240 ק"ג. קרוביה של משפחה זו הם למורי הקוף (Archaeolemuridae) הנכחדים והאינדריים, הגדולים בלמורים החיים.

למורים אלה קיבלו את שמם עקב מבנה גופם שהזכיר עצלן מודרני, אם כי אין קרבה ביניהם. הם היו בעלי זרועות ארוכות, רגליים אחוריות קצרות וכמעט ללא זנב. מבנה הלסתות מעיד שהיו צמחוניים שהתבססו על עלים ואגוזים או קליפות קשות אותם פיצחו עם לסתותיהם. למעט הלמור הענק הם היו מגושמים מאוד על הקרקע ונעו בין ענפי העצים.

כל המינים נכחדו בעת האחרונה סביב שנת 500-1,500 שנה מהספירה. לא ברור מה הסיבה המדויקת אך ייתכן מאוד שהיא קשורה להגעת האדם למדגסקר והשמדת הסביבה בה חיו.

סוגים
-----

* למור ענק (Archaeoindris)
* Babakotia
* Mesopropithecus
* פלאופרופיתקוס (Palaeopropithecus)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **למורי עצלן** בוויקישיתוף
* למורי עצלן, באתר NCBI (באנגלית)
* למורי עצלן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* למורי עצלן, באתר GBIF (באנגלית)
רקטת V-2 במוזיאון פנמינדה
הורטן 229 V3 כנף מעופפת - רפרודוקציה במוזיאון התעופה והחלל של סן דייגו
**וונדרוואפה** (בגרמנית: **Wunderwaffe**, נשק פלא) הוא מונח שהוקצה במהלך מלחמת העולם השנייה על ידי משרד התעמולה של גרמניה הנאצית לכמה "נשקי על" מהפכניים. עם זאת, רוב כלי הנשק הללו נותרו בפיתוח כאבות טיפוס, שמעולם לא הגיעו לשדה הקרב, או שאם כן, הגיעו מאוחר מדי או במספרים לא משמעותיים מכדי להשפיע צבאית.

טילי V, שפותחו קודם לכן ונפרסו באופן ניכר, במיוחד נגד לונדון ואנטוורפן, נחשבו ל"וונדרוואפה".

ככל שמצב המלחמה החמיר עבור גרמניה משנת 1942, הטענות לגבי פיתוח כלי נשק חדשים מהפכניים שיכולים להשפיע על המערכה הפכו לחלק בולט יותר ויותר מהתעמולה שהופנתה לגרמנים על ידי ממשלתם. במציאות, כלי הנשק המתקדמים בפיתוח דרשו בדרך כלל תקופות ארוכות של עבודת תכנון וניסויים ולא היה סיכוי ריאלי שהצבא הגרמני יוכל להציב אותם לפני תום המלחמה. כאשר כמה תכנונים מתקדמים, כמו טנק הפנתר וצוללת מדגם XXI, הוזנקו לייצור, הביצועים שלהם התגלו כמאכזבים לצבא ולמנהיגות הגרמנית עקב בדיקות טרום ייצור לקויות או תהליכי בנייה לקויים. ההיסטוריון מייקל ג'יי נויפלד ציין כי "התוצאה נטו של כל כלי הנשק הללו, פרוסים או אחרים, הייתה שהרייך בזבז הרבה כסף ומומחיות טכנית (והרג הרבה עובדי כפייה) בפיתוח וייצור מכשירים אקזוטיים. שהניב יתרון טקטי ואסטרטגי מועט אם לא". עם זאת, כמה כלי נשק הוכיחו את עצמם כמוצלחים והיו להם השפעה רבה בעיצובים שלאחר המלחמה.

בשפה הגרמנית, המונח Wunderwaffe מתייחס בדרך כלל לפתרון אוניברסלי הפותר את כל הבעיות הקשורות לנושא מסוים, המשמש בעיקר באופן אירוני בשל אופיו ההזוי.

רעיונות בולטים לוונדרוואפה שמעולם לא יצא לפועל היו מפציץ אמריקה והלנדקרויצר P. 1000.

ראו גם
------

* התעמולה הנאצית
* V-3
* פאנצר סימן 8
* לנדקרויצר P. 1000
* לנדקרוזר P.1500
פה האמת
**לה בוקה דלה וריטה** - פסלו של ז'ול בלנשאר בגני לוקסמבורג בפריז
**פי האמת** (באיטלקית: **La Bocca della Verità**, תעתיק: לה בוקה דלה וריטה) הוא פסל הנמצא ברומא. ככל הנראה הפסל היווה חלק ממזרקה מהתקופה הרומית או מכסה ביוב.

גילוי האמת
----------

החל מימי הביניים ייחסו לפסל יכולת לגלות את האמת - ולהוות למעשה "פוליגרף". על פי האמונה אם אדם היה משקר בעת שהיה מכניס את ידו לתוך פי האמת, הפה היה נושך את ידו של השקרן. 
הפה הוצב בכניסה לכנסיית סנטה מריה קוסמדין במאה ה-17.

אזכורים בקולנוע
---------------

האזכור המפורסם ביותר של פי האמת בקולנוע היה השימוש שנעשה בו בסרט "חופשה ברומא" משנת 1953 בהשתתפות אודרי הפבורן וגרגורי פק. בסרט, הפבורן המשחקת את הנסיכה אן, נלקחת על ידי פק, המגלם את דמותו של כתב עיתון, לסיור בעיר. במסגרת הסיור מגיעים השניים לפי האמת ופק מספר לה על האמונה. הפבורן מכניסה ידה בחשש לפה אולם לא קורה לה דבר. כאשר פק מכניס את ידו לפסל הוא צורח וכשהוא מוציא את ידו, כף ידו חסרה. האירוע לא היה בתסריט של הסרט ועל כן הפבורן צרחה באימה אמיתית עד שהוא הוציא את כף ידו משרוולו.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **רומא** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פי האמת** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של פי האמת

אודרי הפבורן, גרגורי פק ו"פי האמת"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1035571544

 |
**לואי דוּרֶה** (בצרפתית: **Louis Durey**‏; 27 במאי 1888 – 3 ביולי 1979) היה מלחין צרפתי.

קורות חייו
----------

לואי דורה נולד בפריז, לאב איש עסקים מקומי. רק כשהגיע לגיל 19 בחר בקריירה מוזיקלית, לאחר ששמע יצירה של קלוד דביסי בקונצרט. כמלחין היה בעיקר אוטודידקט. מלכתחילה, תפסה המוזיקה הכוראלית מקום חשוב ביצירתו של דורה. יצירתו הראשונה שזכתה להכרה בעולם המוזיקה הייתה "פעמונים" (Carillons), דואט לפסנתר. בקונצרט בשנת 1918 עורר הישג זה שלו את תשומת לבו של מוריס ראוול, שהמליץ עליו לפני המו"ל שלו.

דורה יצר קשר עם עמיתו, דריוס מיו, ובפעולה משותפת הביאו לאיחוד ששת המלחינים שכונו, בשנת 1920, קבוצת השישה. דורה היה החבר המבוגר בקבוצה ובתקופה הראשונה היה הרוח החיה בהרכב נודע זה של מלחינים. עם זאת, בשנת 1921, כאשר שיתפו חברי הקבוצה פעולה בכתיבת המוזיקה ליצירתו של ז'אן קוקטו, Les Mariés de la Tour Eiffel דורה לא לקח חלק במשימה, למורת רוחו של קוקטו. דורה לא חיבב את קוקטו ופרישתו מן הפרויקט המשותף שינתה את מערך הקבוצה.

אחרי תקופתו עם קבוצת השישה המשיך דורה בקריירה שלו. כיוון שלא חש מעולם צורך להשתייך לממסד המוזיקלי, נתן ביטוי גובר והולך לרעיונותיו השמאלניים, שהציבו אותו בבידוד אמנותי, אשר נמשך לכל אורך חייו.

לאחר ניתוק הקשר עם קוקטו, פרש דורה לדרום צרפת, לעבוד בבית שהיה לו בסן טרופה. נוסף למוזיקה קאמרית, כתב בסן טרופה את האופרה היחידה שלו, L’Occasion. בשנת 1929 נשא אישה ובשנה שלאחריה חזר לפריז. באמצע שנות ה-30 הצטרף למפלגה הקומוניסטית והיה פעיל ב"פדרציה למוזיקה עממית", שהוקמה אותו זמן. בשנות הכיבוש הנאצי של מלחמת העולם השנייה עבד עם המחתרת הצרפתית וחיבר שירים אנטי-פאשיסטיים. אחרי המלחמה הקצין את עמדותיו הקומוניסטיות ודעותיו הפוליטיות הבלתי-פשרניות הכשילו את הקריירה שלו. הצורך להשתכר למחייתו הביא אותו, בשנת 1950, לקבלת משרה של מבקר מוזיקה בעיתון קומוניסטי בפריז.

במהלך שנות ה-50' וראשית ה-60' המשיך להלחין, אך לא הוציא מוזיקה בעלת חשיבות של ממש. עבודתו על נושאים וייאטנמיים בשנות ה-60', שנבעה מסלידתו מחוסר הסדר שצרפת הותירה אחריה בווייאטנם (לשעבר הודו-סין הצרפתית) והמלחמה עם אמריקה, שפרצה כתוצאה מכך, הייתה אותו זמן, בפריז, כקול קורא במדבר.

לואי דורה, היה ככל הנראה, החבר הפחות-מוכר והנשכח ביותר בקבוצת השישה.

מת בסן-טרופה ב-1979.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לואי דורה** בוויקישיתוף

* לואי דורה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* לואי דורה, באתר קומפוניסטן דר גגנווארט
* לואי דורה, באתר AllMusic (באנגלית)
* לואי דורה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* לואי דורה, באתר Discogs (באנגלית)
* לואי דורה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007601413305171
* BIBSYS: 2014578
* BnF: cb13893533w (data)
* GND: 103784004
* ISNI: 0000 0000 8405 0400
* LCCN: n81033439
* MusicBrainz: 861c6d70-f614-47a7-b076-f43fe17ab7a0
* NKC: mzk2009512079
* NTA: 074926616
* SNAC: w6251vv3
* SUDOC: 080006965
* VIAF: 105153929
* WorldCat: lccn-n81033439

 |
**המלך מת, יחי המלך!** לואי החמישה עשר בן החמש, בטקס קבלת התואר, ב-1 בספטמבר 1715, יום מותו של המלך הקודם, לואי הארבעה עשר
**המלך מת, יחי המלך!** (בעברית לעיתים: **המלך מת, יחי המלך החדש!**; בצרפתית: **Le Roi est mort, vive le Roi!**) היא הכרזה מסורתית המסמלת את מעבר השלטון בין מונרך אחד ליורשו, עם מותו של הראשון וללא אינטררגנום. חלקה הראשון של ההכרזה מתייחס למלך המת, ואילו חלקה השני – למלך היורש. מקורה של ההכרזה הוא בחוק "המת מוריש לחי" (le mort saisit le vif), שלפיו העברת המלוכה מתבצעת מיד עם מות המלך הקודם.

השימוש בהכרזה נעשה לראשונה בהכתרתו של שארל השביעי, מלך צרפת, לאחר מותו של אביו, שארל השישי, בשנת 1422. באופן מסורתי, נישאה ההכרזה על ידי הדוכס מאוזה, מבכירי האצולה הצרפתית, בעת שארון הקבורה עם עצמותיו של המלך הקודם הורד לקברו מתחת לבזיליקת סן-דני.

ההכרזה תפסה את מקומה עד מהרה גם בקרב האנגלים, משום ששיקפה מסורת דומה שהייתה באנגליה, לפיה המדינה לעולם לא תהיה בלא מונרך, שקיבלה חיזוק מכך ששפתה העיקרית של האצולה האנגלית הייתה בעבר צרפתית. מקורה של מסורת זו הוא בשנת 1272, אז הלך לעולמו הנרי השלישי, מלך אנגליה, בעת שבנו, אדוארד הראשון יצא להילחם במסעי הצלב. על מנת למנוע מלחמת אזרחים בשל סדר הירושה, יצאה המועצה המלכותית בהצהרה: "כס המלוכה לעולם לא יהא ריק; המדינה לעולם לא תהא בלא מונרך". אשר על כן, אדוארד הוכרז לאלתר למלך, ומלך בהיעדרו עד אשר חזר לאנגליה בעקבות קבלת ההודעה על מות אביו. יחד עם זאת, ההכרזה איננה חלק מהטקסט הרשמי של עלייתו לשלטון של המונרך, אלא נאמרת רק מתוקף מסורת, וכך גם באשר לקריאתה בראש חוצות.

ראו גם
------

* הורשת הכתר
* מועצת העלייה
בית הכנסת העתיק לאחר שריפתו ב-1947
בית הכנסת בחלב, תצלום מ-2011
**בית הכנסת המרכזי של חלב** (בערבית:  **كنيس في حلب**) הידוע גם בשמות **בית הכנסת הגדול של חלב** ו**בית הכנסת אל-בנדרה**, נחשב לבית הכנסת המרכזי והגדול של קהילת יהודי סוריה.

היסטוריה
--------

בית הכנסת נבנה במאה ה-9, עם זאת ייתכן ששימש כבית כנסת עוד במאה ה-5. על פי המסורת, בסיס בית הכנסת נבנה על ידי יואב בן צרויה קרוב ל-950 לפנה"ס, לאחר שצבאו של דוד המלך כבש את העיר. רבים מאמינים שבית כנסת זה הוא בית הכנסת הראשון שנבנה בעולם ולכן הוא מכונה גם בית הכנסת העתיק.

בית הכנסת נבנה במאה ה-9 וניכרת בו השפעת האדריכלות האסלאמית. במאה ה-13 נפגע כתוצאה מהכיבוש המונגולי של חלב, וב-1327 הפך למסגד. ב-1400, בעת כיבושו של טימור לנג, חרב הבניין ונבנה שנית ב-1418.

הנוסע האיטלקי פייטרו דלה ואלה, שעבר בחלב בקיץ 1626 וביקר במקום, כתב: "בית הכנסת ידוע ביופיו ובעתיקותו, נכנסים אליו מבעד לדלת חסרת הדר הנמוכה בהרבה מהרחוב, שיורדים אליה במספר רב של מדרגות". דלה ואלה הוסיף שהיהודים בבית הכנסת היו "מעורבבים", נשים וגברים יחד, אך היו מחולקים לפי המוצא. "כל הצד הימני של בית הכנסת לעומת הכניסה היה צפוף ביהודים ממוצא מקומי, ואילו צד שמאל היה צפוף באירופאים, שאף שהם גרים ונישאים כאן, הרי מוצאם במערב, וכולם ספרדים ומדברים ספרדית כשפתם הטבעית".

בית הכנסת נשרף בדצמבר 1947 במהומות שאירעו נגד יהודי חלב וניזוק באופן קשה. הקהילה היהודית בחלב, שהלכה והתמעטה לאורך המחצית השנייה של המאה ה-20, המשיכה להשתמש בבית הכנסת לתפילות מפעם לפעם, עד לסוף המאה העשרים. ב-1992, שופץ בית הכנסת באופן חלקי במימון יהודי חלב שעברו לניו יורק. 

בית הכנסת חרב ב-2016, במהלך מלחמת האזרחים בסוריה.

אדריכלות ועיצוב
---------------

עד המאה ה-16, כלל המבנה אגף מערבי וחצר ששימשה לתפילה בימי הקיץ. במאה ה-16, עם הגעת הספרדים לחלב, נבנה אגף מזרחי, ששימש הן לתפילה והן כבית מדרש. בקירות האולם המערבי נמצאו שלוש קשתות שכונו "היכלות". שלושה היכלות נוספים נקבעו בקיר הדרומי של החצר.

היכל שביעי נבנה בקיר הדרומי של האגף המזרחי וסימן את הכיוון לירושלים. היכל זה כונה "היכל אליהו" או "מערת אליהו", ובו נשמרו כתבי הקודש וכתר ארם צובא. בצמוד למערת אליהו שכנה מערת הצדיקים, בה נקברו חכמי חלב ורבני קהילת ארם צובא.

ראו גם
------

* בית הכנסת עדס
* כתר ארם צובא
* יהדות סוריה
* פרעות חלב (1947)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת המרכזי של חלב** בוויקישיתוף
* 60 שנה לאחר שריפת בית הכנסת בחלב, הדף חוזר ל"כתר ארם צובא", באתר הארץ, 6 בנובמבר 2007
* חיים גיוזלי, "בית הכנסת בחלב, סוריה", באתר אנו – מוזיאון העם היהודי
* בית הכנסת הקדמון של חלב, באתר "המרכז העולמי למורשת יהדות ארם-צובא (חלב)"

הערות שוליים
------------

1. ↑  הכתובת העתיקה ביותר ששרדה באתר מתוארכת לשנת 834 לספירה
2. ↑  גדעון חרל"פ,"חלב - עירו של בן צרויה", עלוני ממרא, גיליון 123, חורף ה'תשע"א, עמוד 104–114
3. ↑  נעמה ריבה, בית הכנסת העתיק בחלב, באתר הארץ, מוסף "גלריה", 19 ביוני 2022
סר **לנדון רונלד** (נולד כ**לנדון רונלד ראסל**) (באנגלית: **Landon Ronald**‏ 7 ביוני 1873 - 14 באוגוסט 1938) היה מנצח, מלחין, פסנתרן, מורה לזמרה ומנהלן יהודי-אנגלי. רונלד היה בנו של הנרי ראסל, מלחין נודע של שירים פופולריים, ואחיו למחצה של האמרגן הנרי ראסל, מייסד להקת האופרה של בוסטון.

קורות חיים
----------

לנדון ראסל נולד בלונדון. בשנים 1884 עד 1890 למד בקולג' המלכותי למוזיקה ואחר עבד בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן והיה למנצח הלהקה הנודדת של אוגוסטוס האריס. ב-1894 סייר בארצות הברית כמלווה לנלי מלבה. משנת 1900 עבד בחברת ההקלטות "הגרמופון ומכונת הכתיבה בע"מ", קודמתה של חברת קול אדוניו HMV), תחילה כפסנתרן לליווי הקלטות מוקדמות של זמרים ידועי שם כמו צ'ארלס סאנטלי ואדלינה פאטי.

לזכותו של רונלד רשומה ההקלטה הראשונה מאז ומעולם של יצירת סולו לפסנתר: עיבוד של "ליבסטוד" מתוך טריסטן ואיזולדה של וגנר, שנעשתה בשנת 1900 על תקליט ברלינר של שבעה אינץ'.

משנת 1908 כיהן כמנצח ראשי של התזמורת הסימפונית החדשה (שנודעה כתזמורת רויאל אלברט הול בין השנים 1915 ל-1928). עם תזמורת זאת החל לערוך הקלטות בשנת 1909. כמו כן עבד עם התזמורת הסקוטית (בהמשך התזמורת הסקוטית הלאומית ובברמינגהאם, שם נודע (לדברי מבקר המוזיקה המקומי סידני גרו) בבניית תוכניות עתירות דמיון.

כמנצח יצאו לרונלד מוניטין בעיקר כמלווה קונצ'רטו; המבקר רוברט אלקין חלק לו שבח יוצא דופן כשתיאר את ארתור ניקיש כ"מלווה המעולה ביותר עד לנדן רונלד". שמו של רונלד נקשר גם עם המוזיקה של אדוארד אלגר, אך כיוון ששניהם עבדו עם אותה חברת הקלטות, הקליט רונלד רק יצירה אחת של אלגר, "מארש ההכתרה", ב-7 במרץ 1935 שנה לאחר מות אלגר. עם זאת, הוא היה הפסנתרן בביצוע הבכורה של הסונאטה לכינור ופסנתר במי מינור של אלגר בשנת 1919, עם הכנר ויליאם הנרי ריד.

רונלד חיבר יותר מ-200 שירים, בהם "סרנדה ספרדית", תיאור מסע לספרד לראות את עיר הבירה, שהטנור האיטלקי אנריקו קארוזו הקליט. שיר אנגלי, "למטה ביער", עודנו מבוצע.

רונלד קיבל תואר אבירות בשנת 1922. באותה שנה התפרסמו זיכרונותיו, "וריאציות על נושא אישי".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לנדון רונלד** בוויקישיתוף

* לנדון רונלד, באתר AllMusic (באנגלית)
* לנדון רונלד, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* לנדון רונלד, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרולד ק. שנברג, "גדולי הפסנתרנים" ("The Great Pianists") עמ' 264
2. ↑  ר. ה. אלקין, "קווינס הול", לונדון, 1944

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007289984205171
* BIBSYS: 1060041
* BNE: XX886091
* BnF: cb13899149m (data)
* GND: 134644786
* ISNI: 0000 0000 8116 148X
* LCCN: n82059381
* MusicBrainz: af6aac58-b3c8-433d-b645-9c03cc3ef88f
* NLA: 35405789
* NLP: A26214088
* NTA: 19499645X
* RERO: 02-A003758416
* SNAC: w6697z92
* SUDOC: 087451824
* Trove: 941313
* VIAF: 37103312
* WorldCat: lccn-n82059381

 |
שרירים שטחיים בחלק הקדמי של אמה שמאל

**שריר הזרוע והחישור** (TA: Musculus brachioradialis) הוא שריר הממוקם במדור האחורי של האמה. השריר נמצא בחלק הצידי ביותר של האמה ואף מהווה את הגבול הצידי של גומץ המרפק (השקע בחלקו הקדמי של המרפק).

השריר פועל בעיקר כמכופף של המרפק ומספק תנועה חזקה ומהירה במיוחד כאשר האמה במנח נייטרלי בין סיבוב כלפי מעלה לסיבוב כלפי מטה. בהתאם למנח האמה במפרקי החישור והגומד, פועל השריר כמסובב כלפי מעלה של האמה (כאשר האמה מסובבת כלפי מטה) וכמסובב מטה של האמה (כאשר האמה מסובבת כלפי מעלה).

תיאור
-----

תחילתו של שריר הזרוע והחישור ברכס הָרוּם עֶלְיִי הצידי (Crista supracondylaris lateralis) של עצם הזרוע.

חלקו המרוחק של השריר נאחז בפן הצידי המרוחק של עצם החישור בסמוך לשורש כף היד.

עצבוב
-----

שריר הזרוע והחישור מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים החמישי, השישי והשביעי (C5,C6,C7) דרך **עצב החישור** (Nervus radialis).

ראו גם
------

* אנטומיה טופוגרפית (גפה עליונה במבט אחורי)
* אנטומיה - מונחים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שריר הזרוע והחישור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TA98: A04.6.02.039

 |
סכמה של מחזור CNO
**מחזור CNO** הוא תהליך היתוך גרעיני, בו ממיר כוכב מימן להליום. תהליך זה הוא תהליך ייצור האנרגיה המרכזי בכוכבים מסיביים יותר מהשמש (1.3 מסות שמש ומעלה). שמו של התהליך נגזר מסימני היסודות המשמשים בו כזרזים: פחמן חנקן חמצן (CNO).
תהליך זה מתאפשר בטמפרטורת ליבה של 13 מיליון מעלות קלווין, והספק האנרגיה ממנו עולה במהירות עם עליית הטמפרטורה. בטמפרטורה של 17 מיליון 
מעלות הופך תהליך זה להיות הדומיננטי ביותר בכוכב, ומחליף בכך את התהליך המכונה שרשרת פרוטון-פרוטון.

התהליך מתחיל במיזוג בין איזוטופ 12C של פחמן, בעל שישה פרוטונים ושישה נייטרונים לבין פרוטון נוסף.
עקב כך הופך איזוטופ הפחמן לאיזוטופ 13N של חנקן ומשתחרר פוטון של קרינת גמא. 
איזוטופ החנקן שנוצר אינו יציב, כי יש לו מספר נמוך יותר של נייטרונים מאשר פרוטונים, ועל כן נפלטים ממנו פוזיטרון וניטרינו, ואחד הפרוטונים שלו הופך לנייטרון.
בכך חוזר איזוטופ החנקן להיות איזוטופ של פחמן, אם כי כעת בעל מספר גדול יותר של נייטרונים (13C).

כאשר איזוטופ פחמן זה פוגש בפרוטון, הוא יוצר שוב אטום חנקן אך הפעם הוא יציב יותר. כמו כן, מיזוג זה פולט פוטון נוסף של קרינת גמא.
מפגש של אטום החנקן ושל פרוטון נוסף, יוצר איזוטופ לא יציב של חמצן (15O), ופולט עוד פוטון של קרינת גמא.
איזוטופ החמצן דועך במהירות, תוך כדי פליטת חלקיקי פוזיטרון ונויטרינו, והופך לאיזוטופ נוסף של חנקן, בעל שבעה פרוטונים ושמונה נייטרונים (15N).
לבסוף, מפגש של איזוטופ זה ושל פרוטון נוסף מייצר אטום אחד של הליום, בעל שני פרוטונים ושני נייטרונים, ואטום פחמן זהה לזה שהחל את התהליך.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מחזור CNO** בוויקישיתוף
* מחזור CNO, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פירוש נוסף ערך זה עוסק בשבט ילידי אמריקאי. אם התכוונתם לשפה המדוברת על ידי בני השבט, ראו לקוטה (שפה).

**לקוטה** (פירוש מילולי: ידידותיים, מאוחדים. מוכר גם בשמות: **טטון** (נחש או אויב), **טיטונאן** (מתיישבי הערבה)) הוא שבט ילידים אמריקאי שמוצאו מהמישורים הגדולים בצפון אמריקה. הלקוטה הוא אחד משבעת הסעיפים של שבט הסו. אנשיו דוברים את שפת הלקוטה שהיא אחת משלושת הדיאלקטים המרכזיים של שפת הסו.

שבט הלקוטה מורכב משבעה תתי שבטים:

* ברולה.
* אוגללה.
* סאנס ארק.
* האנקפאפה.
* מינקונג'ו.
* סיאסאפה.
* טו קטלס.

עם בני השבט הבולטים נמנים פר רובץ וגאל משבט ההאנקפאפה וסוס משוגע משבט האוגללה.

השבט נודע בעקבות השתתפותו במערכת בלק הילס ששיאה היה בקרב ליטל ביגהורן שבו לוחמי הלקוטה יחד עם לוחמי שאיין הנחילו לצבא ארצות הברית תבוסה מחפירה.

השבט כיום
---------

### ארצות הברית

כיום חיים חברי השבט בשמורות המוכרות על ידי הממשלה במדינות דקוטה הדרומית והצפונית, מינסוטה ונברסקה. לכל שמורה יש ממשלה מקומית הנבחרת בהתאם לחוקת השמורה. חברי שמורה שמתגוררים מחוץ לשמורה רשאים להצביע בבחירות. בנוסף אנשי הלקוטה מיוצגים בקונגרס המדינתי וגם ברמה הארצית בקונגרס של ארצות הברית.

### קנדה

בקנדה חיים כיום כ-6,000 בני שבט הלקוטה. הם מרוכזים בפרובינציות מניטובה וססקצ'ואן. המשרד הממשלתי האחראי עליהם הוא **המשרד לענייני האינדיאנים ולפיתוח הצפון**. בשנת 2008 דחו האינדיאנים הצעת פיצוי בת 60 מיליון דולר מממשלת קנדה על הקרקעות שנלקחו מהם.

תנועת העצמאות
-------------

בשנת 1974 החלו פעילים משבט הלקוטה לנקוט בצעדים להתנתקות מארצות הברית על מנת להפוך לאומה עצמאית. צעדים אלו כללו את כתיבתה של 'הכרזת העצמאות של הלקוטה' ושימוש באמצעים חוקתיים בינלאומיים ומשפטיים על מנת להבטיח את דרישת העצמאות. בשנת 1980 בית המשפט העליון של ארצות הברית בתיק **ארצות הברית נגד אומת הסו** פסק פיצויים של 122 מיליון דולר לטובת שבט הלקוטה כפיצוי על שטח הגבעות השחורות שנלקח מהם על ידי הממשלה לאחר מערכת בלק הילס. בשבט הלקוטה סירבו לקבל את הפיצוי והמשיכו לדרוש את הקרקע בחזרה.

בספטמבר 2007 העביר האו"ם החלטה לא מחייבת בעניין זכויות הילידים. ארצות הברית, קנדה, אוסטרליה וניו זילנד סירבו לחתום על ההחלטה.

בדצמבר 2007 נסעו חברי **תנועת החופש של הלקוטה** לוושינגטון והודיעו על נסיגה חד צדדית של הלקוטה מכל ההסכמים עליהם השבט חתום מול הממשל האמריקאי. תנועה זו לא באה בשם ההנהגה הנבחרת הרשמית של הלקוטה. בשנת 2008 התפצלה תנועת החופש לשתי תנועות נפרדות עקב חילוקי דעות.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **לקוטה** |

* ״כוח סוס״ - פרק על חייו של סוס משוגע והילידים באמריקה בפודקאסט ״מינהר הזמן״, ״כאן״, תאגיד השידור הישראלי

הערות שוליים
------------

1. ↑  "2010 Census CPH-T-6. American Indian and Alaska Native Tribes in the United States and Puerto Rico: 2010". *census.gov.*

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007417479305171
* LCCN: sh85134175
* NKC: ph225452

 |
הרב **יוסף בן וואליד** (סביב ה'תק"ץ, 1830 - ב' תמוז ה'תרס"ו, 1906) היה פוסק הלכה בולט ודיין לא רשמי בעיר אוראן שבאלג'יריה בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20.

קורות חייו
----------

נולד בתטואן לאביו רבי יצחק, רבה של העיר. נשא את ריקא בת רבי ברוך לעסרי, אך לא זכה לילדים. למד אצל אביו רבי יצחק ואצל רבו הרב שמואל ברג'ילון. בשנת ה'תר"ל, לאחר מות אביו הרב יצחק, נדד לעיר אוראן. למד בישיבת 'וזאת ליהודה' שנתמכה על ידי הגביר הרב יהודה חסאן. החל משנת ה'תר"ס, למד שם חברותא יחד עם הרב דוד הכהן סקלי. סירב להתפרנס מהרבנות, ולפרנסתו עבד כסוחר. עם זאת, השתתף תדיר בדיוני ההלכה שהתקיימו בין דייני העיר. בין הרבנים שהתכתב עמהם, יש למנות את הרב חיים בלייח רבה של תלמסאן, הרב אברהם אנקווה רבה של אלמעסכר, והרב מרדכי בן ג'ו רבה של טנג'יר.

חיבורו
------

בלימודו כתב חידושים על התנ"ך, על התלמוד, ופסקי הלכה העוסקים בארבעת חלקי השולחן ערוך. מכתביו עולה, שהחל לכתוב את חידושיו משנת ה'תר"י לכל הפחות. לאחר פטירתו בשנת ה'תרס"ו, שלחה אשתו מרת ריקא, את כתבי בעלה לידי הרב יצחק אשכנזי, בכדי להוציאם לדפוס. רבי יצחק ריכז וסידר את כתביו לספר אחד וקרא שמו **'שמו יוסף'**. הספר זכה להסכמות מרבני ארץ ישראל וצפון אפריקה. הספר נדפס במהדורה שנייה על ידי הרב שלמה דיין, ופעם שלישית במהדורה חלקית, על ידי איחוד יהודי טיטואן.

קישורים חיצוניים
----------------

* חכם יוסף בן וואליד, באתר "החכם היומי"

הערות שוליים
------------

1. ↑  אין מידע אודות תאריך לידתו המדויק. אך מהקדמת רבי דוד הכהן סקלי עולה כי חמותו הייתה חיה עוד לאחר פטירתו בשנת ה'תרס"ו. וא"כ קשה להניח שנפטר זקן. מצד שני, רבי יוסף התחיל לכתוב תשובות הלכתיות החל משנת ה'תר"י (ראו: שמו יוסף סי' רמ"ב). וא"כ, יש להניח שנולד סביב ה'תק"ץ (1830).
2. ↑  ראו למשל: ספר שמו יוסף סימן קמ"ה.
3. ↑  ראו בהקדמת הרב דוד עובדיה למהדורה שנייה של ספר 'שמו יוסף', עמ' 26.
4. ↑  ראו בספר 'שמו יוסף' סימן רס"ה. ורוא עוד בהקדמת הרד"ך לספר 'שמו יוסף'.
5. ↑  ספר מלכי ישורון עמ' 63 בערכו.
6. ↑  הקדמת רבי שמואל ן' קיקי לספר 'שמו יוסף'.
7. ↑  ראו למשל: שמו יוסף סימן רי"ז.
8. ↑  ראו למשל בספר 'שמו יוסף' (מהדורה שנייה) סימן ר"ט.
9. ↑  ראו למשל: שו"ת רבי מרדכי בן ג'ו, יורה דעה סימנים א-ג.
10. ↑  ראו: שמו יוסף סימן קל"ב ורמ"ב. וראו בהקדמת הרב דוד עובדיה למהדורה שנייה של הספר, עמ' 26.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2022057659
* VIAF: 55165264942010192435
* WorldCat (עם VIAF): 55165264942010192435

 |
**קרל תומאס קרטיס** (באנגלית: **Carl Thomas Curtis**‏; 15 במרץ 1905 – 24 בינואר 2000) היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי שכיהן כחבר הקונגרס של ארצות הברית מטעם מדינת נברסקה בשנים 1939–1979, תחילה בבית הנבחרים ולאחר מכן בסנאט.

ביוגרפיה
--------

קרטיס נולד בחווה של משפחתו במחוז קירני שבנברסקה, בסמוך לעיר מינדן, מושב המחוז. הוא למד בבתי ספר ציבוריים ובהמשך באוניברסיטת נברסקה וסליאן (Nebraska Wesleyan University) שם היה חבר באחווה תטא צ'י. קרטיס משפטים בכוחות עצמו ללא מוסד להשכלה גבוהה ועבר את בחינת לשכת עורכי הדין של נברסקה. הוא החל לעסוק בעריכת דין במחוז קירני וכיהן כתובע המחוזי בשנים 1931–1934.

ב-1938 נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של נברסקה כשהוא מבסס את מצעו נגד הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט ומדיניות הניו דיל שהנהיג. הוא שירת בבית הנבחרים משנת 1939 עד 1954, ונבחר מחדש כל שנתיים. קרטיס התמודד לסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת נברסקה ב-1954 ובבחירות גבר על מושל נברסקה לשעבר קית' נוויל (אנ'). בעקבות התפטרותה של הסנאטורית המכהנת אווה בורינג, השבעתו לתפקיד הוקדמה ל-1 בינואר 1955, ובכך נהיה לסנאטור הבכיר של נברסקה בפער של יומיים. אגב, תקופת הכהונה החמישה-עשר בקבוצת הסנאטורים השנייה של נברסקה - שנמשכה בין 3 בינואר 1949 עד 3 בינואר 1955 - הייתה יוצאת דופן בכך ששישה סנאטורים שונים חלקו תקופת כהונה זו. קרטיס היה השישי והאחרון מבין אלה.

הוא נבחר שוב שלוש פעמים לתקופות בת שש שנים, וכהונתו הסתיימה ב-1979. הוא הצביע בעד חוק זכויות האזרח מ-1964 אותו יזם הנשיא הדמוקרטי לינדון ג'ונסון. קרטיס היה נאמן למפלגה הרפובליקנית, ובמיוחד תמך בעמדותיה האנטי-קומוניסטיות ובשמרנות פיסקלית, שכללה התנגדות לתוכניות חברתיות כמו הניו דיל ו"החברה הגדולה" (שכללה בין היתר מדיקייד ומדיקר) של הנשיא ג'ונסון.

כבן ברית קרוב של בארי גולדווטר ושל ריצ'רד ניקסון, פעל קרטיס למען זכייתו של גולדווטר במועמדות המפלגה הרפובליקנית לנשיאות במהלך כינוס הוועדה הרפובליקנית הלאומית לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1964. הוא תמך בהחלטותיו של הנשיא ניקסון להסלים את מלחמת וייטנאם ונשאר נאמן אליו גם בעיצומה של פרשת ווטרגייט, וגם כאשר ניקסון אולץ להתפטר מתפקידו. קרטיס כיהן כיושב ראש הוועידה הרפובליקנית בסנאט בין השנים 1975–1979.

אחרי שעזב את החיים הפוליטיים עבר קרטיס ללינקולן, שם חזר לעסוק בעריכת דין, כיהן כראש השדולה השמרנית "קואליציית החירות האמריקאית", ומדי פעם התראיין לעיתונות. קרטיס נפטר בלינקולן ב-24 בינואר 2000. לאחר מותו זכה לשבחים במליאת הסנאט בנאום שנשא הסנאטור סטרום ת'ורמונד, חברו של קרטיס שנבחר גם הוא לסנאט בשנת 1954.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרל קרטיס** בוויקישיתוף
* קרל קרטיס באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
* קרל קרטיס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Senator Carl T. Curtis, 94, Staunch Nixon Ally, באתר הניו יורק טיימס, 26 בינואר 2000 (באנגלית)
2. ↑  Carl T. Curtis Dies at 94, באתר וושינגטון פוסט, 26 בינואר 2000 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1177417995
* LCCN: n85057581
* NARA: 10568667
* SNAC: w6n630cv
* US Congress: C001006
* VIAF: 108793878
* WorldCat: lccn-n85057581

 |