recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**פאול גוסטב פישר** (בדנית: **Paul Gustav Fischer**;‏ 22 ביולי 1860 – 1 במאי 1934) היה צייר ריאליסטי יהודי-דני.

קורות חיים
----------

פאול פישר נולד בקופנהגן, דנמרק. הוא היה דור הרביעי למשפחה יהודית שמקורה מפולין. הוא היה בנם של פיליפ אוגוסט פישר (1817–1907) וגוסטפה אלברטינה סוודגרן (1827–1883). המשפחה הייתה מהמעמד הבינוני הגבוה. אביו החל כצייר, אך מאוחר יותר החל לעסוק בייצור צבעים.

השכלתו האמנותית הפורמלית נמשכה זמן קצר בלבד באמצע שנות העשרה שלו, כשלמד שנתיים באקדמיה הדנית המלכותית לאמנות בקופנהגן. פישר החל לצייר עוד כשהיה צעיר, בהדרכת אביו. הוא עבד בשנים 1878–1888 במפעל של האב, והציג באופן קבוע בתערוכת האביב של שרלוטנבורג בשנים 1884–1902.

הודות לציור שפרסם ב-"Ude og Hjemme", החל להתפרסם, ואז בא במגע עם ציירי טבע דניים צעירים. ציוריו הקודמים מתארים את חיי העיר. מסיבה זו הוא נקרא "הצייר של קופנהגן" ("Københavns maler").

לאחר שהות בפריז בשנים 1891–1895, נעשו ציוריו עשירים ובהירים יותר. לא עבר זמן עד שפישר זכה לתהילה כצייר של ערים, לא רק קופנהגן, אלא גם נופים וערים בסקנדינביה, איטליה וגרמניה.

מצעד יום הולדתו של המלך 1925
בערך בתקופה זו, הוא צייר גם סצינות רחצה בהירות ושטופות שמש, חלקן עם נשים עירומות, ופיתח עניין בציור פוסטרים, בהשראת תאופיל שטיינלן ואנרי דה טולוז-לוטרק.

בתקופה בה צייר באופן פעיל, נשלטה סצנת האמנות הדנית על ידי הצייר לוריטס טוקסין. למרות היעדר ההכרה של פישר במהלך חייו, אמנותו נמכרה היטב. אירוע מרכזי אחד שבו הוא הצליח מעל טוקסן, היה כאשר שוודיה העבירה את הריבונות בחזרה לנורווגיה – היה זה פישר, ולא טוקסן קיבל את העמלה ממלך נורווגיה על ציור תמונת האירוע.

חיים אישיים
-----------

פישר התחתן לראשונה בשנת 1886 עם דגניי גרוננברג (1867–1920) הנישואין הסתיימו. הוא התחתן בפעם השנייה בשנת 1914 עם זמרת מרתה וילהלמינה ג'נסן (1888–1966). הוא נפטר בגנטופטה בשנת 1934.

גלריה
-----

* ערב בתיאטרון המלכותי (1887–1888)ערב בתיאטרון המלכותי (1887–1888)
* שיזוף בדיונות (1916) שיזוף בדיונות (1916)
* סצנה מקניפלסברו (1924)סצנה מקניפלסברו (1924)
* כיכר העירייה בקופנהגן (1900)כיכר העירייה בקופנהגן (1900)
* העיר (1900)העיר (1900)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאול גוסטב פישר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Sigurd Schultz. "Paul Fischer". Dansk Biografisk Leksikon, Gyldendal. נבדק ב-1 באפריל 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Paul Fischer (Danish, 1860–1934)". artnet.com. נבדק ב-1 באפריל 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Paul Fischer from Obro Gallery. Retrieved 16 December 2008.
4. ↑   Erik Mortensen. Paul Fischer Kunstindeks Danmark & Weilbach Kunstnerleksikon. Retrieved 16 December 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb124541650 (data)
* GND: 132656221
* ISNI: 0000 0001 0888 3109
* KulturNav: 213c8bad-1a48-406d-9d93-2ab85d70df5d
* LCCN: n85238340
* MusicBrainz: eb0ed8c0-8747-4880-a568-c4c33e2c045d
* RKD: 28125
* SUDOC: 033701121
* ULAN: 500004334
* VIAF: 37013319
* WorldCat: lccn-n85238340

 |
**הכשרה תוך כדי עבודה** (לעיתים גם: **OJT**; ראשי תיבות של **On-the-Job Training**) היא שיטת לימוד, אימון והסמכה בתחום מסוים, תוך כדי העבודה במקצוע עצמו. לעיתים קרובות ההכשרה תוך כדי העבודה מתבצעת בצורה של הדרכה על ידי חפיפה עם עובד ותיק ומיומן יותר.

מאפיינים
--------

בשיטה זו ניתן להתמחות במהירות בתהליכים המעשיים בתחום, אך התחום התאורטי מוזנח. כפועל יוצא מכך, עובד שהוכשר תוך כדי עבודה יידע בדרך כלל לתפקד במצב רגיל ביעילות רבה מבוגר לימודים עיוניים[דרוש מקור], אך ייתכן שייכשל בתפעול מצבים ייחודיים, בעוד הבוגר העיוני יוכל לנצל את הידע התאורטי לטובתו.

על מנת לאזן בין הקיצוניות השונות, נהוג לשלב הסמכות שטח או שלבי חפיפה גם בלימודים עיוניים-סדירים, כגון תקופת התמחות לאחר לימודי משפטים, שבה מחויב עורך דין על מנת לקבל הרשאה לעיסוק כעו"ד.

שימושים
-------

הסמכת OJT מקובלת לצורך הכשרה מהירה של כוח אדם איכותי במצבי קיצון. כך למשל בזמן חירום (כגון מלחמה) נהוג בחיל האוויר הישראלי להסמיך במהלך העבודה כוח אדם זמין לצורך תגבור העבודה הנצרכת במהלך הלחימה, כגון חימוש מטוסי קרב לפני תקיפה.

בישראל הנהיג משרד הכלכלה תמריץ כספי למעסיקים לעידוד הכשרה תוך כדי עבודה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מהי הכשרה OJT?, באתר התאחדות התעשיינים בישראל
2. ↑  בקשה להשתתפות במסלול הכשרה בעבודה (OJT- On The Job Training), באתר gov.il עבודה ותעסוקה הכשרה מקצועית
3. ↑  מסלול הכשרה במקום העבודה של עובדים ישראליים
רבי **יואל משה סג"ל לנדא מיאברוב** (ה'תקע"ז, 1816 - ג' בטבת ה'תרנ"ד, 1893) היה רב בערים ליז'ענסק מאגרוב ויאברוב, תלמיד אביו רבי מרדכי זיסקינד מסטריא ורבי שלום רוקח מבלז.

ביוגרפיה
--------

יואל משה נולד בשנת ה'תקע"ז לרבי מרדכי זיסקינד לנדא. בנעוריו למד תורה אצל אביו. בהגיעו לפרקו נישא לבת אחד מרבני העיר זאלקווא ועבר לגור שם. שם נשא ונתן בדברי תורה עם רבי שלמה קלוגר, ועם רב העיר רבי צבי הירש חיות.

בתחילה כיהן ברבנות העיר מאגרוב, בשנת תרכ"ה עבר לכהן ברבנות ליז'ענסק, ובשנת תרל"ה נתמנה לרב בעיר יאברוב, בעיר זו תיקן הרבה פרצות בענייני הדת, כן מינה לראשי הקהל רבנים אשר היו מעורים בין העם ומתריעים בפניו על כל הצריך תיקון. כאביו המשיך אף הוא להילחם בעוז נגד המשכילים, וחתם על קול קורא נגד הרפורמה וההשכלה יחד עם גדולי גליציה, כמו כן פרסם מכתב הקורא להתרחק מעליהם. עד בואו לעיר היו מתפללים בכל בתי הכנסת בנוסח אשכנז, והוא הנהיג להתפלל בנוסח ספרד.

בעת אשר החלו משתמשים בטכנולוגיות המבוססות על חשמל, נוצר פולמוס בין גדולי ישראל האם עשייה על ידי מכונה חשמלית נחשבת כעשייה 'לשמה' או לא, נידון זה היה בעיקר לגבי מצות מכונה וטויית ציצית לשמה. רבי יחזקאל משינוואה שנשא ונתן בעניין שלח את דעתו לאביו רבי חיים מצאנז, ששלח את השאלה לרבי יואל משה אשר הכריע לאיסור, ומכח זה פסק רבי חיים מצאנז בספרו שו"ת דברי חיים, לאסור.

בנו מספר כי היה לומד תורה בקדושה, והיה יודע על חידושי תורה שנאמרו לפניו, האם המחדש הוא יהודי ירא שמים אם לאו, אף שאותו אדם לא היה לפניו.

נפטר במוצאי חנוכה ג' בטבת תרנ"ד ונקבר בבית הקברות העתיק בעיר יאברוב.

משפחתו
------

* בנו, רבי נפתלי הירץ סג"ל לנדא מסטרליסק מחבר הספרים אהבת ציון וחקר הלכה.
* חתנו, רבי דוד מנחם מאניש באב"ד רבה של טרונופול מחבר שו"ת חבצלת השרון.
* חתנו, רבי משה הורשובסקי.
* חתנו, רבי דוד רוטמן.
* חתנו, רבי עזריאל זושא הלוי קארענרייך.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראה שו"ת נדרי זריזין, וכינויי נדרים
2. ↑  עיתון מחזיקי הדת - גאליציה.
3. ↑  ראה קובץ נחלת מאיר - נארול
4. ↑  הקדמת ספר אהבת ציון - לבנו רבי נפתלי הירץ מסטרעליסק.
**קנסטרה** (בפורטוגזית: **Canastra**) היא סוג של גבינה מפורסמת מברזיל. שמה בא מהאזור שבו היא מיוצרת, רמה המכונה Serra da Canastra, הממוקמת באזור הדרום-מערבי של מדינת מינאס ז'ראיס. האקלים, הגובה, המרעה והמים של אזור זה הם ספציפיים לייצורה ומסיבה זו המעדן הזה מיוצר רק בקומץ ערים, תחת ייצור מפוקח. בשנת 2008 גבינת קנסטרה נחשבה לחלק מהמורשת תרבותית בלתי מוחשית של ברזיל.

מאפיינים
--------

גבינת הקנסטרה מיוצרת מחלב פרה גולמי (לא מפוסטר) והיא בעלת טעם מתובל עדין ובעלת גוף מלא. היא נצרכת בשלושה סוגים של התיישנות: טריה, חצי מיושנת ומיושנת לחלוטין. השלב הטרי פירושו תקופה של ארבעה ימים וההתיישנות המלאה ארבעים יום.

באופן מסורתי, קנסטרה מתבגרת למשך 21 יום (חצי מיושנת), אך חלק מהיצרנים משאירים אותה להתבגרות ארוכה עוד יותר (כאמור מלאה), עד 40 יום, כאשר הטעם שלה בהתיישנות זו דומה לזה של גרנה פדנו. בעבר, הגבינה נעשתה לאירועים מיוחדים כמו ביקורים של בני מלוכה וראשי מדינה.

צריכה
-----

מומלץ לשלב אותה עם יין אדום, בירה כהה וממרח גויאבה. בשנת 2008, הגבינה הזו הוכרזה כמורשת תרבותית בלתי מוחשית של ברזיל.

ראו גם
------

* רשימת גבינות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קנסטרה** בוויקישיתוף
* Queijos no Brasil - Queijo Canastra

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Queijo da Serra da Canastra - Slow Food Brasil". *Slow Food Brasil* (בBrazilian Portuguese). נבדק ב-2017-04-21.
2. ↑  "Bens Culturais Registrados". *portal.iphan.gov.br*. נבדק ב-2017-04-21.
**גבינת טראפיסטה** (באנגלית: **Trappista cheese**) היא גבינה מסורתית חצי קשה מחלב פרה המיוצרת במדינות: צרפת, בלגיה, בוסניה והרצגובינה והונגריה. היא נוצרה על ידי הנזירים הטראפיסטים של מנזר פורט-דו-סאלו (Port-du-Salut Abbey) בצרפת.

היסטוריה
--------

ניתן לאתר את מקורות הגבינה אצל נזירים מהמאה ה-18 של המנזר הצרפתי פורט-דו-סאלו. המתכון הסודי מצא את דרכו לבוסניה והרצגובינה עם הגעתם של הטראפיסטים הציסטרציאנים והקמת מנזר מריאסטרן, באניה לוקה (Mariastern Abbey, Banja Luka) ב-1869. הנזירים השאירו שם את שם המסדר שלהם, וכן מורשת בולטת באזור באמצעות ייצור הגבינה המפורסמת הזו וגם ייצור בירה.

ייצור ומאפיין
-------------

הטראפיסטה מבוססת על מתכון סודי, אך מיוצרת גם בקנה מידה תעשייתי. הגבינה נמסה בקלות ובעלת טעם עדין. יש לה צבע צהבהב חיוור עם חורים מפוזרים בדלילות של 5–3 מ"מ. היא ארוזה בדרך כלל בנייר כסף אדום. חבילות טיפוסיות כוללות 1.5 ק"ג גדול ו-1/2 ק"ג קטן של "גלגלים" או "כיכרות", כמו גם פרוסות ובלוקים שונים. המתכון הצרפתי המקורי מיוצר עד היום בצרפת, תחת השם המסחרי של Port-Salut או השם הנפוץ של Saint-Paulin.

פופולריות וצריכה
----------------

הטראפיסטה פופולרית מאוד בהונגריה ובסרביה, כמו גם בבוסניה והרצגובינה השכנה. גבינה זו עדיף לצרוך עם פירות, יין, או כתוספת מותכת על מאכלים חמים.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "Marija-Zvijezda". Ordo Cisterciensis Strictioris Observantiae. נבדק ב-14 באוקטובר 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. 1 2  Gavranović, Berislav (1964). *The Trappists' Arrival in Delibašino selo near Banja Luke and their activities*.
3. ↑  Ćosić, Anto (1994). *125th Anniversary of the Mariastern Trappist Abbey in Banja Luka*.
**אילאיל שחר** (נולדה ב-15 באפריל 1975) היא עיתונאית ישראלית ששימשה כראש מחלקת החדשות בגלי צה"ל והכתבת המדינית. במרץ 2020 הצטרפה שחר לכאן 11 כסגנית מנהל חטיבת החדשות של התאגיד, ברוך שי.

ביוגרפיה
--------

שחר נולדה בירושלים וגדלה בכפר סבא. שחר החלה את דרכה בתקשורת בחטיבת דובר צה"ל. עם שחרורה מהצבא למדה תואר ראשון בכלכלה ותקשורת ותואר שני בייעוץ ארגוני ואסטרטגיה במסגרת לימודי מנהל עסקים באוניברסיטה העברית.

בשנת 1999 הצטרפה למקומון הירושלמי "כל הזמן", השייך לרשת מקומוני מעריב, בתפקיד כתבת חינוך. שנה לאחר מכן הצטרפה לעיתון היומי של מעריב, ככתבת חינוך ובשנת 2002 החלה בתפקידה ככתבת המדינית של העיתון.

בשנת 2006 עברה לגלי צה"ל, שם היא מונתה לתפקיד הכתבת המדינית. לקראת הבחירות של שנת 2015 היא החלה לכתוב טורים באתר nrg. לדברי אלעד טנא שהיה עורך nrg, שחר צורפה למעריב כחלק ממהלך שמטרתו לגוון את השיח ולהעניק ייצוג רחב יותר לנשים באתר.

בנוסף משמשת כפרשנית בערוצים השונים, ומפרסמת טורי דעה בבמות תקשורתיות שונות. בינואר 2017 מונתה שחר לראש מחלקת החדשות בגלי צה"ל.

במרץ 2020 הצטרפה שחר לכאן 11 כסגנית מנהל חטיבת החדשות של התאגיד. כמו כן מגישה בכאן את התוכנית הבוקר הזה.

שחר מתגוררת בשכונת עין חמד במבשרת ציון, נשואה לעיתונאי יהונתן ליס ואם לשני בנים.

על השם אילאיל
-------------

השם אילאיל הוא חידוש שמגיע משירו של המשורר שאול טשרניחובסקי מהמחרוזת "שירים לאילאיל": 

בֵּינֵינוּ לְבֵין עַצְמֵנוּ לָהּ אֶקְרָא אִילְאִיל… 

וְאִם אָמוּת אָנֹכִי – וְיַחֲלֹף כָּלִיל; 

שׁוּב לֹא יִקְרָא לְעוֹלָם גֶּבֶר לְאִשָּׁה – אִילְאִיל. אִילְאִיל…!

בהרחבה על השם אילאיל ראה: שירים לאילאיל.

קישורים חיצוניים
----------------

* אילאיל שחר, ברשת החברתית פייסבוק
* אילאיל שחר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אילאיל שחר באתר גלי צה"ל
* אילאיל שחר, הסית או לא? נתניהו שוב יצא נשכר מהוויכוח סביב רצח רבין, באתר nrg
* אריאל שנבל, ‏אראל סג"ל, עירית לינור ונתניהו: ראש מחלקת החדשות בגל"צ מדברת לראשונה, בעיתון מקור ראשון, 27 במרץ 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  עומר חימי, אילאיל שחר עוברת לגלי צה"ל, באתר nrg‏, 22 בנובמבר 2005
2. ↑  אלכסנדר כץ, נערכים לבחירות: הכתבת המדינית של גל"צ אילאיל שחר תכתוב גם עבור NRG, באתר אייס, 21 בדצמבר 2014
3. ↑  יערית אלבז, ‏הכירו: נשות התקשורת המשפיעות ביותר, באתר כיכר השבת
4. ↑  אילאיל שחר עוזבת את גלי צה"ל ועוברת לתאגיד "כאן" - כלכלה, באתר ערוץ 7 חדשות, פוליטיקה, תרבות, יהדות ועוד
5. ↑  הבוקר הזה\_אילאיל שחר, באתר www.kan.org.il/radio
6. ↑  אילאיל שחר ליס, באתר מעוז.

| art=Kan11 תאגיד השידור הישראלי |
| --- |
| ערוצי טלוויזיה | כאן 11 • כאן חינוכית • מכאן 33 |
| תחנות רדיו | VoisFarsi • כאן 88 • כאן ב • כאן גימל • כאן מורשת • כאן קול המוזיקה • כאן תרבות • כאן רק"ע • רדיו מכאן |
| אחר | חוק השידור הציבורי הישראלי • כאן חדשות • כאן דיגיטל • תוכניות וסדרות |
| סגל | 

|  |  |
| --- | --- |
| סגל הנהלה ודיגיטל | אלדד קובלנץ (מנכ"ל) • ברוך שי • צ'יקו מנשה • אילאיל שחר • עומר בן-רובי |
| סגל כאן חדשות |  |

 |
**טושונקה** (ברוסית: **тушёнка**, מ-тушение, "סופה") הוא בשר מבושל משומר פופולרי במיוחד ברוסיה ובמדינות אחרות של הגוש המזרחי לשעבר.

מאפיינים
--------

המאכל הפך לשם נפוץ לסוגים שונים של בשר מבושל משומר, שלא כולם תואמים את תקני GOST (ברוסית: **ГОСТ** - תקן לאומי של ברית המועצות) המחמירים.

ניתן להשתמש בטושונקה ולשמר במצבים קיצוניים, ולכן הוא חלק מאספקת המזון הצבאי בחבר המדינות. עבור אנשי ברית המועצות בזמנו, טושונקה היה חלק מאספקת מזון של הכוחות המזוינים של ברית המועצות וגם של התיירות. בתקופות קיצוניות מסוימות ניתן היה לקנות אותו רק עם תלושי מזון.

המאכל
-----

בניגוד למוצרי בשר משומר מערביים רבים, לטושונקה יש חתיכות נפרדות, נתחי בשר. הוא מעורבב עם שומן חזיר וג'לי. זה קרוב יותר ל־holodets, ולא ל-hash או ל-bully beef או ללוף.

התווית тушёнка (טושונקה) נפוצה לסוגים זולים יותר של שימורי בשר, מלאים בג'לי ואולי משתמשים בהם בחלקי פנים במקום בבשר. ניתן למצוא טושונקה באיכות גבוהה כפחיות של התוויות govyadina ("בקר") או סווינינה ("חזיר"). בטושונקה הממוצעת, היחס בין בשר לשומן חזיר+ג'לי קרוב ל-50:50.

מנות עם טושונקה
---------------

מתכונים רוסיים מודרניים פשוטים לטושונקה כוללים וריאציה של מקרוני פו-פלוטסקי ("פסטה בסגנון חיל הים"). הוא מורכב מפסטה ומכל סוג של טושונקה, מעורבב ביחס של 1:1.

לקריאה נוספת
------------

* האש

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טושונקה** בוויקישיתוף
* טושונקה: טיפוח הטעם הסובייטי שלאחר המלחמה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Gordon Rottman - *Soviet Rifleman 1941-45* 2007 Page 42 "Much of the field ration was bread, canned meats, and fresh and preserved vegetables. Dried peas were issued in packaged blocks. Black rye bread was baked in regimental bakeries. Tinned meats included tushonka (stewed pork or beef- ..."
2. ↑  Grover J. Sims -Meat and meat animals in World War II 1951 - Page 80 "The CCC also bought beef Tushonka for lend-lease shipment to Russia. Purchases, however, did not begin until 1944. Contracts let in that year totaled 34 million pounds; in 1945 purchases were slightly less. Beef Tushonka is prepared in the ..."
**סדרת צוללות התקיפה הגרעיניות הסובייטיות/רוסיות מדגם סיירה** הן צוללות תקיפה גרעיניות, שנבנו עבור הצי הסובייטי ועדיין נמצאות בשירות הצי הרוסי. ניתנו להן כינויי נאט"ו סיירה-I וסיירה-II (בברית המועצות נקראו פרויקט 945-ברקודה ופרויקט 945A-קונדור בהתאמה).

יחודיות הדגם הוא במשקלו הנמוך ובחוזק גוף הצוללת העשוי מטיטניום ברובו, המאפשר צלילה לעומק רב, הפחתת קרינת רעשים, והתנגדות טובה יותר לפגיעות טורפדו. הצוללת מונעת באמצעות כור לחץ מים (אנ') מדגם OK-650 (אנ').

הדגם המשופר, סיירה II, פותח לצורכי איתור ותקיפת צוללות גרעין אמריקאיות. יש לו רדיוס פנייה קטן יותר מכל צוללת מודרנית וכן מהירות ועומק צלילה טובים ממקביליו האמריקאים. כמו כן יש לו מערכת השתקה ומערכת מכ"ם טובות יותר.

צוללת מדגם סיירה בדרכה בים הצפוני

דגמים
-----

### פרויקט 945 - ברקודה

הצוללת הראשונה נבנתה החל משנת 1979 במספנת גורקי והושקה באוגוסט 1983 לפני שהועברה לעיר סברודווינסק להתקנת מערכות. הצוללת הושבתה בשנת 1997. הבאה שנבנתה כונתה בשם קוסטרומה K-276 שנבנתה החל מיוני 1986 והושקה בספטמבר 1987. צוללת זו הועלתה למבדוק יבש לאחר שהתנגשה בצוללת האמריקאית באטון-רוג' בתאריך 11 פברואר 1992 בים ברנץ ליד האי קילדין. הצוללת עברה תיקונים עד לתאריך 3 יוני 1992 וניתן לה שם חדש: קראב ב-6 אפריל 1993. בשנת 1996 קיבלה בחזרה את שמה המקורי והיא עדיין בשירות בצי הצפוני של רוסיה.
צוללות מדגם זה צוידו גם בפוד מילוט לצוות בשחרור מהיר. הפוד מכוסה בזיווד בצורת V בצידה השמאלי של הצוללת.

* צוללת מדגם 945-ברקודה (סיירה I)צוללת מדגם 945-ברקודה (סיירה I)
* צוללת מדגם 954A-קונדור (סיירה II)צוללת מדגם 954A-קונדור (סיירה II)

### פרויקט 945A - קונדור

צוללת זו בעלת גשר ארוך בכ-5 מ' מדגם 945. התרנים הוסטו בצד ימין כדי לאפשר מיקום שני תאי מילוט בגשר הפיקוד. בצידה הימני מוקם חיישן סביבתי 10-נקודות בזוויות ישרות לצד הקדמי של הגשר.

בסנפיר האחורי ישנו פוד גדול יותר מאשר בדגם 945. בפוד נמצא מערך סונר פסיבי נגרר SKAT3 בתדר נמוך מאוד.

בחודש אוקטובר 2012 צוללת מדגם סיירה II הוצבה בצפון האוקיינוס האטלנטי למשימות סיור לאורך החוף המזרחי של ארצות הברית.

מתוך שתי הצוללות הפעילות מדגם זה, הצוללת פסקוב עברה שיפוץ כללי בין השנים 2011–2015, זאת על פי אתר רוסי. מכאן שהצוללת בצפון האוקיינוס האטלנטי בשנת 2012 היא הניז'ני-נובגרוד.

שתי הצוללות השתתפו בתרגיל נרחב שבוצע בשנת 2019.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סיירה** בוויקישיתוף
* צוללות בצי הרוסי, באתר אודות כלי שיט תת-ימיים
* sierra class submarine מהאתר military-today
* דו"ח מיוחד אודות לוחמה נגד צוללות דו"ח הוועדה הפרלמנטרית של נאט"ו
* דו"ח אודות תאונות כלי שיט גרעיניים דו"ח מכון המחקר לבטיחות גרעין של דנמרק (משנת 1996)
S1S
S1-11a Pitts Special
**פיטס ספשל** (אנגלית: Pitts Special) הוא שמו של מטוס אירובטיקה דו-כנפי חד מנועי מונע מדחף, בעל יכולות וביצועים אווירודינמיים גבוהים תחת תאוצת כובד גבוהה. משמש לספורט אווירי ולאימונים ותחרויות ספורט אווירי, בארצות ספורות משמש גם לשימושים צבאיים.

כיום מיוצר המטוס על ידי חברת Aviat מאפטון, ויומינג בדגם S1 חד מושבי עם מנוע בוקסר לייקומינג 4-צילינדרי בן 200 כוחות סוס, או דגם S2 דו מושבי עם מנוע בוקסר 6-צילינדרי (260 כ"ס) וכנף מוגדלת.

היסטוריה
--------

המטוס נבנה ותוכנן על ידי פועל רכבות בשם קרטיס פיטס. משנת בנייתו ב-1944 זכה המטוס בתחרויות אירובטיקה יותר מכל מטוס אחר, בשנות ה-60 הוכרז המטוס כמטוס ראוי מבחינה טכנית לתחרויות בינלאומיות. גם לאחר 62 שנות וותק אווירי (נכון לשנת 2006), המטוס נחשב ל"שועל קרבות" אווירובטיים ולקנה המידה לפיו נמדדים מטוסים אווירובטיים בביצועיהם. מספר אלופי אירובטיקה משתמשים במטוס זה, המפורסם מביניהם הוא שון טאקר.

המטוס בישראל
------------

בעבר היה מספר מועט ביותר של מטוסים מסוג זה בישראל. מתוך המטוסים שפעלו בעשור האחרון מטוס 
אחד התרסק במהלך מופע אווירי והשני נמכר ונשלח לחו"ל. כיום אין מטוסים פעילים מסוג זה בארץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיטס ספשל** בוויקישיתוף

  


| מטוסי אווירובטיקה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אקסטרה 300 • אקסטרה 230 • Zivko Edge 540 • Sukhoi Su-26 • MX2 • CAP 232 • Pitts Special • סוחוי Su-26 • סוחוי Su-31 •  וולוקס Rev 1 |

 |
**ג'וזף "ג'ו" תומאסון הבן** (באנגלית: **Joseph "Joe" Thomasson Jr.**; נולד ב-16 באוגוסט 1993) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הקלע בבאסקט מנרסה.

קריירת תיכונים ומכללות
----------------------

תומאסון נולד דייטון שבאוהיו. הוריו הם ג'וזף תומאסון ואוטומן בראיינט.

תומאסון למד ושיחק כדורסל בתיכון תורג'וד מרשל. בשנתו האחרונה הוא שימש כקפטן נבחרת התיכון וקלע 16 נקודות בממוצע למשחק, מה שהכניס אותו לקבוצה הראשונה של המחוז.

תומאסון החל את קריירת המכללות שלו במכללת המדינה הקהילתית. בעונתו הראשונה, הוא קלע 14.2 נקודות למשחק, ונבחר לקבוצה הראשונה של המחוז. בעונתו השנייה, הוא העמיד ממוצעים של 18 נקודות, 6 אסיסטים ו-4 ריבאונדים למשחק.

בעונתו השלישית במכללות, עבר תומאסון לאוניברסיטת רייט סטייט. בעונתו הראשונה, היה תומאסון השחקן השני בליגה עם אחוזים מהשדה, כשקלע ב-57.6 אחוז ושביעי בחסימות, עם 25. בעונתו השנייה, הוא סיים חמישי בליגה באחוזים מהעונשין עם 81.9 אחוז, שישי בליגה בריבאונד הגנה עם 167 ושביעי באסיסטים עם 117. בשנת 2016 הוא נבחר לקבוצת ההגנה של הליגה.

קריירה מקצועית
--------------

ב-11 באוגוסט 2016, לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA, חתם תומאסון בדינמו בוקרשט מהליגה הרומנית. הוא שיחק בקבוצה ארבעה משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 11.5 נקודות ו-5.7 אסיסטים למשחק.

ב-28 במרץ 2017, חתם תומאסון בלייקלנד מג'יק, קבוצת הבת של אורלנדו מג'יק מליגת הפיתוח של ה-NBA. תומאסון שיחק בקבוצה שלושה משחקים בהם העמיד ממוצעים של 6.3 נקודות ו-2.7 אסיסטים.

ב-21 ביוני 2017, חתם תומאסון בפולפארמה גדאנסק מהליגה הפולנית. תומאסון לראשונה בקריירה השלים עונה שלמה, כשהעמיד ממוצצעים של 13.3 נקודות ו-4.9 אסיסטים למשחק.

ב-30 בנובמבר 2018, חתם תומאסון בסטארט לובלין.

ב-16 במאי 2020, חתם תומאסון בהפועל גלבוע גליל מהליגה הישראלית. בקיץ 2022 הוא חתם בזניט סנקט פטרבורג.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  רכש נוסף בגן נר: ג'ו תומאסון, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, ‏16 במאי 2020
**יובל אוהב לשתות מיץ עגבניותמיץ עגבניות** הוא מיץ העשוי מעגבניות. המשמש בדרך כלל למשקה, או רכיב עיקרי בקוקטיילים כגון בלאדי מרי. בקנדה, מיץ העגבניות אינו מפוסטר ואינו מרוכז.

המיץ עשוי גם להכיל חומצת לימון, מלח ולעיתים גם סוכר או תחליף סוכר.

היסטוריה
--------

מיץ העגבניות נוצר לראשונה על ידי לואי פרין בשנת 1917 במלון פרנץ' ליק ספרינגס בדרום אינדיאנה. כאשר נגמר ללואי מיץ התפוזים, הוא חיפש תחליף מהיר. הוא שילב עגבניות סחוטות, סוכר ורוטב מיוחד. מיד המיץ זכה להצלחה רבה והיה נפוץ בעיקר אצל אנשי עסקים בשיקגו אשר הפיצו את המיץ כ"קוקטייל מיץ העגבניות". לאחר חצי שנה, המיץ נהיה מפורסם בכל רחבי אינדיאנה ויותר ויותר אנשים החלו להפיק ולמכור אותו.

הפקת המיץ
---------

לאחר שהמיץ נהיה מפורסם, יצרנים מסחריים רבים שהפיקו את מיץ העגבניות החלו להוסיף מלח למיץ. אך לעיתים קרובות, הם גם הוסיפו אבקת בצל, אבקת שום ותבלינים אחרים. בארצות הברית, מיץ העגבניות היה מיוצר בייצור המוני החל משנות העשרים, והיה נפוץ בעיקר בארוחות הבוקר. בארצות הברית, המיץ היה עשוי ברובו מרסק עגבניות. לעומת זאת, בקנדה המיץ היה עשוי מעגבניות בשלות ללא כל תוספת תעשייתית.

שימושים
-------

מיץ העגבניות לצד בלאדי מרי
במקסיקו, מיץ העגבניות מעורב בדרך כלל עם בירה, שם הוא הבסיס עבור הקוקטיילים בלאדי מרי ועוד. בארצות הברית, מיץ העגבניות נמכר כמיץ עגבניות צונן בעיקר במסעדות גורמה. מיץ העגבניות משמש לעיתים קרובות לבסיס של אריזות עגבניות משומרת המחליפות את פירה העגבניות. הסיבה העיקרית לכך היא בשל בעיות התעריף הגבוהה של הירקות לעומת הרטבים. על פי המגזין האנגלי "*Cook's Illustrated",* צורה זאת נתפסת כטעימה וטרייה בעיני הקהל.

### ערך תזונתי

מיץ העגבניות מכיל ברובו מים, כ-94.75 ג' מים. הוא בעל 0.79 ג' חלבונים, 3.47 ג' פחמימות ו-0.25 ג' שומן. מיץ העגבניות בעל 16 קלוריות בלבד. במיץ ישנם 0.111 מ"ג ויטמין B6 ו12.6 מ"ג ויטמין C. המיץ מכיל בנוסף, 0.57 מ"ג ברזל, 33 מ"ג סידן, 10 מ"ג מגנזיום, 17 מ"ג זרחן, 191 מ"ג אשלגן, 115 מ"ג ו2.4 ג' של סיבים תזונתיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיץ עגבניות** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Legislative Services Branch, Consolidated federal laws of canada, Food and Drug Regulations, laws.justice.gc.ca (באנגלית)
2. ↑  History | French Lick Springs Hotel | French Lick Resort, www.frenchlick.com (באנגלית)
3. ↑  Kathleen Morgan Drowne, Patrick Huber, **The 1920's**, Greenwood Publishing Group, 2004. (באנגלית)
4. ↑  "Heinz deal to save hundreds of jobs at Ontario plant | CBC News". *CBC* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-02-09.
5. ↑  "Taste of the '60s: The Way Things Were | Washingtonian". *Washingtonian* (באנגלית אמריקאית). 2013-11-14. נבדק ב-2018-02-09.
6. ↑  Crushed Tomatoes, www.cooksillustrated.com

| מיצים |
| --- |
| מיצי פירות | מיץ אוכמניות • מיץ אשכוליות • מיץ חמוציות • לימונדה • לימונענע • מיץ ענבים • מיץ פטל • מיץ רימונים • מיץ תפוזים • מיץ תפוחים • מיץ אננס |  |
| מיצי ירקות | מיץ גזר • מיץ מלפפונים • מיץ עגבניות |
| שונות | אוטיי • סיידר • עשב חיטה • צום מיצים • שייק |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4322578-0

 |
**עיטור ההצטיינות למען המולדת** (ברוסית: **«Орден «За заслуги перед Отечеством**) הוא עיטור של הפדרציה הרוסית.

העיטור מוענק לאזרחים על הישגים יוצאי דופן הקשורים לחיזוק הפדרציה הרוסית, ההתפתחות הסוציו-אקונומית במדינה, פעילויות מחקר, פיתוח תרבות ואמנות, הישגי ספורט מצטיינים, חיזוק השלום, ידידות ושיתוף פעולה בין עמים, על תרומתם המשמעותית לחיזוק ביטחון המדינה.

משנת 1994 ועד לכינונו של עיטור אנדריי הקדוש בשנת 1998, היה זה העיטור הגבוה ביותר של הפדרציה הרוסית.

דרגות העיטור
------------

* דרגה ראשונהדרגה ראשונה
* דרגה שנייהדרגה שנייה
* דרגה שלישיתדרגה שלישית
* דרגה רביעיתדרגה רביעית

בין מקבלי כל דרגות העיטור
-------------------------

פוליטיקאים: ויקטור צ'רנומירדין, ויקטור זובקוב, סרגיי איוואנוב, סרגיי לברוב, ולנטינה מטוויינקו, יורי לוז'קוב, ניקולאי פטרושב, אלכסנדר בורטניקוב, ראשיד נורגאלייב, סרגיי צ'מזוב, ויאצ'סלב לבדב, יורי צ'ייקה, ולדימיר ז'ירינובסקי, ולדימיר רסין, סרגיי סטפאשין, ולנטינה טרשקובה, מינטימר שאימייב (אנ'), אמן טולייב (אנ'), מוחו אלייב (אנ'), בוריס גרומוב (אנ'), גאורגי פולטאבצ'נקו, ויאצ'סלב וולודין.

אמנים: איליה גלזונוב, מאיה פליסצקאיה, ניקיטה מיכאלקוב, זוראב צרטלי, יורי טמירקאנוב, אולג טבקוב, מארק זכארוב,גלינה וישנבסקאיה, גנאדי חזנוב, גנאדי רוז'דסטוונסקי, לב לשצ'נקו, ולדימיר אטוש, אינה צ'וריקובה, טטיאנה דורונינה, רודיון שצ'דרין, ולדימיר ספיבקוב, ולדימיר זלדין (אנ'), יורי סולומין (אנ'), ולדימיר פדוסייב (אנ'), ולדימיר אנדרייב (אנ'), ולרי פוקין (אנ'), בוריס אייפמן (אנ'), ולדימיר וינוקור (אנ').

מדענים: ז'ורס אלפרוב, יורי אוסיפוב (אנ'), יבגני וליחוב (אנ'), ולדימיר פורטוב (אנ'), ויקטור סדובניצ'י (אנ'), יבגני צ'זוב (אנ'), לודמילה ורביצקאיה (אנ'), ליילה אדמיאן (אנ').

אחרים: אולג דוברודייב, ויקטור סביניך, קונסטנטין ארנסט, אנדריי קוסטין, אלכסנדר מסליאקוב, ואגיט אלקפרוב, ולרי זורקין (אנ'), ניקולאי טוקרב (אנ'), אירינה וינר (אנ').

ראו גם
------

* עיטורים, מדליות ותוארי כבוד של הפדרציה הרוסית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עיטור ההצטיינות למען המולדת** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
**בעקבות המילים האבודות** הוא משחק מחשב לילדים מאת קומפדיה משנת 1995, אשר במהלכו מלקטים מילים שונות על-מנת להשלים סיפור אשר נשמט בו חלק מן הטקסט. המשחק זמין גם באנגלית, בשם "In Search of the Lost Words".

עלילה
-----

לאורך המשחק מלווה את השחקן יצור קטן וכחול בעל אנטנה המבצבצת מראשו. על יצור זה להציל את העולם ממלך רשע בשם פונדוס. פונדוס, מלכה של ממלכה קדומה בשם ארקוניה, השיג בעורמה את הביצה ממנה היצור בקע. ביצה זו הוא קיבל במשלוח על ידי מרכבת-אש מן הכוכב הכחול. פונדוס לא התכוון לתת ליצור לצאת ממנה ועל-כן נעזר במכשף החצר שלו. בניגוד למטרתו של היצור הכחול - הבאת שלום לעולם, השתמש פונדוס בכוחות שבביצה לכיבוש-העולם. ב"אי הפרפרים" הוא הקים מקדש מכושף, שם הוא ציווה שתהיה גופתו החנוטה, ולאחר 3000 שנים ממותו - יקום המלך לתחייה ומלאכת כיבוש-העולם שלו תימשך.

בעלילת הסיפור מתגלה שביצת היצור נמצאה בתוך תיבת עץ ישנה על מצע של קש, וכשלפתע בקעה הביצה, היא גרמה לרעידת אדמה בתוך הבית. מתוך מרתף הבית יוצא היצור למסע כשהוא תר אחר שלושה דברים: תבוסת פונדוס והבאה לשלום העולם, השתקת מצפונו ושיבה בחזרה לכוכבו.

לאחר שהוא מגיע אל אי הפרפרים, הוא מלקט אבקת פרחים אדומים המהווה סוג של כישוף-נגד שמונע מפונדוס את תחייתו. לבסוף, כשהוא מפזר את האבקה מעל לקברו של פונדוס, מצליח היצור להגשים של שלושת יעדיו.

מהלך המשחק
----------

את מרבית המילים הנחוצות להשלמת הסיפור מקבלים על ידי הקלקה על חפצים שונים בסביבת המשחק, ואת חלקם מקבלים לאחר שפותרים חידות שונות. לא כל המילים נחוצות להשלמת הטקסט בסיפור.

המשחק מתרחש במספר מקומות, שהאחרון בהם הוא אי הפרפרים, שם יש לענות על שאלון טריוויה כדי לסיים את המשחק.

המשחק מלווה בקריינותו של השחקן אלכס אנסקי, שמקריא את הסיפור שאותו משלים השחקן. כמו כן, מקריא אנסקי את המילים שמייצגות את העצמים שעליהם לחץ השחקן, במידה והם לחיצים.

לעיתים, ניתן להבחין בדמותו של היצור הכחול (המדובב על ידי אסף קורמן) צצה לרגע על המסך ואומרת "כדי להמשיך בדרככם, השלימו את הפרק בסיפור". פירוש הדבר הוא שלא ניתן להתקדם לרקע הבא (או להמשכו של הרקע הנוכחי) בטרם הובאו כל המילים לפרק.

גורדי, דמות נוספת של "קומפדיה", מופיעה בהופעת אורח בשלב מתקדם יחסית של המשחק.

ראו גם
------

1. ↑  המשחק בעקבות המילים האבודות

| קומפדיה |
| --- |
| משחקי גורדי | 

|  |  |
| --- | --- |
| סדרת גורדי החדשה | גורדי בהרפתקה מהסרטים • בא בחשבון • קרב בחשבון • חושבים בגדול • גורדי בגן הפלאים |
| סדרת גורדי קלאסיק | גורדי הרפתקה בטירה • גורדי משחקי חשיבה • גורדי משחקי חשיבה 2 |

 |
| סדרת משחקי איתמר | איתמר מטייל על הקירות (משחק מחשב) • איתמר צייד החלומות (משחק מחשב) • יום הולדת לאיתמר • איתמר מציל את הים • מתחילים שנה עם איתמר • איתמר בהרפתקה בספארי • איתמר וסודות הקוסמים • איתמר בעולם האנגלית • איתמר בעולם המדע |
| סדרת חשיבה מצאתית | 

|  |  |
| --- | --- |
| חשיבה המצאתית | חשיבה המצאתית (משחק מחשב) • חשיבה המצאתית לילדים |
| ג'וליה גולשת בזמן | ג'וליה ילדי הפרחים • ג'וליה תעלומה בפריז |

 |
| משחקים נוספים | ורדית (משחקי מחשב) • בעקבות המילים האבודות |
| דמויות | גורדי • איתמר (דמות ממשחקי מחשב) |
| ]] |
**טרזה ברנדל** (בגרמנית: **Therese Brandl**;‏ 1 בפברואר 1902 – 28 בינואר 1948) הייתה שומרת במחנות הריכוז של הנאצים. במרץ 1942 הייתה ברנדל אחת מקומץ של נשות אס אס שהוצבו במחנה אושוויץ I. תפקידה במחנה היה להשגיח על האסירות בביתני המיון וניתנה לה דרגת אס אס "רפורט-אאופזהרין" (דרגת האס אס הנמוכה ביותר שניתנה לנשים על מנת שיוכלו לפקח על האסירות במחנות). באוקטובר 1942 היא הועברה לאזור אחר במחנה, אושוויץ-בירקנאו, שהיה "מפעל המוות" של אושוויץ. היא הורשעה בפשעים נגד האנושות לאחר המלחמה במשפט אושוויץ הראשון והוצאה להורג.

פועלה בשירות הנאצים
-------------------

היא נולדה בעיירה קטנה במחוז בוואריה. החלה לשרת במחנה ראוונסבריק במרץ 1940 תחת פיקודה של אשת האס אס "אובר-אאופזהרין" (בגרמנית: שומרת בכירה) מריה מנדל. במהרה עלתה בסולם הדרגות. במחנה היה תפקידה לספור את הנשים במסדרי הבוקר ולחלק עונשים. גם במחנה אושוויץ עלתה בזריזות בדרגות והייתה ל-"ארסט-אאופזהרין" (שומרת ראשונה) יחד עם אירמה גרזה ומרגוט דרקסלר. בקיץ 1943 זכתה למדליה מהרייך השלישי בגין "התנהלותה הטובה" במחנות. 

בנובמבר 1944, עם התקדמות הצבא האדום לעבר גרמניה, היא נשלחה ליער מוהלדורף שם ניצב תת-מחנה של דכאו, ביחד עם מריה מנדל, והיא הורדה בדרגה ל"אאופזהרין" (שומרת זוטרה). לא נמצאו הרבה דו"חות על פעילותה במוהלדורף. לבסוף היא נמלטה מתת-המחנה מוהלדורף ב-27 באפריל 1945, שבועות ספורים לפני הגעתם של חיילי צבא ארצות הברית לאזור.

ב-29 באוגוסט 1945 עצר אותה הצבא האמריקאי בהרי בוואריה ושלח אותה למחנה מעצר לצורך חקירה. בנובמבר 1947 היא נשפטה על ידי רשויות פולין יחד עם מריה מנדל, הילדגרד לכרט ואליס אורלובסקי במשפט אושוויץ הראשון, שנערך בקרקוב. ב-22 בדצמבר 1947, ברנדל נמצאה אשמה בסלקציית אסירים שנשלחו למוות. היא הוצאה להורג בתלייה בכלא מונטלופיך ב-28 בינואר 1948.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרזה ברנדל** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1042045038
* VIAF: 315522968
* WorldCat (עם VIAF): 315522968

 |
**דין ארתור הלר** (באנגלית: **Dean Arthur Heller**; נולד ב-10 במאי 1960) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית. הלר כיהן כסנאטור מטעם מדינת נבדה משנת 2011 עד 2019. קודם לכן כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

הלר נולד בקאסטרו וואלי שבמחוז אלמידה, קליפורניה, ובגיל צעיר עבר להתגורר עם משפחתו בקרסון סיטי שבנבדה. הוא סיים את לימודיו התיכוניים ב-1978 והמשיך ללימודי תואר ראשון במנהל עסקים באוניברסיטת דרום קליפורניה ב-1985, והתמחה באנליזה ביטחונית ופיננסית. בשנים 1983–1988 עבד כסוכן מניות בבורסה בסן פרנסיסקו.

ב-1990 נבחר הלר לבית המחוקקים של נבדה. לאחר מכן נבחר ב-1994 למזכיר המדינה של נבדה, ושירת בתפקיד זה עד שנת 2007. בשנים 2007 - 2011 שירת בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז השני של נבדה.

במאי 2011 מונה על ידי המושל בריאן סנדובל לרשת את מושבו של הסנאטור הפורש ג'ון אנסיין. ב-2012 הוא נבחר לכהונה מלאה, ושירת את נבדה יחד עם הסנאטור הבכיר הארי ריד. כחבר סנאט תמך ביוזמתו של נשיא ארצות הברית ברק אובמה, שעליה הכריז בדצמבר 2014, לנרמול היחסים הדיפלומטיים בין קובה לארצו, ואף היה חבר במשלחת של הקונגרס לקובה, בה נכחו גם הסנאטורים פטריק ליהי ובן קרדין.

בבחירות לסנאט ב-2018 התמודד הלר מול המועמדת הדמוקרטית ג'קי רוזן, חברת בית הנבחרים, לה הפסיד בבחירות הכלליות בפער של 45.4% מול 50.4%.

הלר נשוי ואב לארבעה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דין הלר** בוויקישיתוף
* דין הלר, ברשת החברתית פייסבוק
* דין הלר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* דין הלר, סרטונים בערוץ היוטיוב
* דין הלר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* דין הלר, באתר הסנאט
* דין הלר באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  U.S. senators visit Cuba, hope Congress will ease restrictions, רויטרס, 27 ביוני 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 3786 855X
* LCCN: n98056401
* US Congress: H001041
* VIAF: 26379666
* WorldCat: lccn-n98056401

 |
**אולג יאנקובסקי** (ברוסית: **Олег Янковский**; ‏ 23 בפברואר 1944 - 20 במאי 2009) היה שחקן ובמאי תיאטרון וקולנוע רוסי וסובייטי. הוא זכה בפרס ברית המועצות ובשנת 1987 ופעמיים בפרס הפדרציה הרוסית (בשנים 1996 ו-2002). בשנת 1991 הוענק לו תואר אמן העם של ברית המועצות. על פעילותו בתחום התיאטרון והקולנוע הוא קיבל מספר עיטורים.

חייו
----

אולג יאנקובסקי נולד בעיר ג'זקזגן (אז בברית המועצות, היום בקזחסטן) למשפחה בעלת שורשים פולנים-בלארוסים. אביו היה קצין בצבא האימפריה הרוסית ונפצע במהלך מלחמת העולם הראשונה. הוא שירת לצד מיכאיל טוכאצ'בסקי. בתחילת שנות ה-30 נעצר ושוחרר. בשנת 1937 נעצר שנית ושוחרר תוך זמן קצר. בשנת 1953 הוא נפטר בעקבות פציעה ישנה.

בשנת 1951 המשפחה עברה לעיר סראטוב. בשנת 1957 אולג הצעיר עבר לאחיו שהיה שחקן בתיאטרון העירוני במינסק. לאחר מספר שנים אולג יאנקובסקי חזר לאימו לסראטוב. לאחר סיום לימודי בית הספר הוא התקבל ללימודי משחק בבית הספר למשחק העירוני. בהיותו בשנת הלימודים השנייה אולג יאנקובסקי נישא לסטודנטית למשחק. לאחר סיום הלימודים הזוג הצעיר התקבל לתיאטרון העירוני. אשתו זכתה לפופולריות גדולה על במת התיאטרון העירוני, בעוד שהוא שיחק במספר הצגות ללא הצלחה יתרה.

### קריירה בברית המועצות

בסוף שנות ה-60 יאנקובסקי הוזמן לראשונה לשחק בקולנוע. הוא התקבל לתפקיד ראשי בסרט המגן והחרב על פעילות המודיעין הסובייטי במהלך מלחמת העולם השנייה. הסרט זכה לפופולריות רבה, ולאחריו השתתף במספר סרטים נוספים. באחד הסרטים הוא הצטלם לצד יבגני לאונוב. בהמלצת יבגני לאונוב הוא התקבל לתיאטרון לנקום במוסקבה בו מארק זכארוב היה הבמאי הראשי. במקביל לעבודה בתיאטרון, ינקובסקי המשיך להשתתף בסרטים. בתחילת שנות ה-70 השתתף בסרטו של אנדריי טרקובסקי "המראה". בשנת 1979 הוא שיחק בתפקיד הראשי בסרט על ברון מינכהאוזן, תפקיד זה נחשב לאחד הטובים של השחקן.

בשנת 1982 יאנקובסקי שיחק תפקיד ראשי בסרט של אנדריי טרקובסקי "נוסטלגיה". אחרי שסרט לא זכה בפרס בפסטיבל הקולנוע בקאן, אנדריי טרקובסקי לא חזר לברית המועצות וסרט נאסר להקרנה במדינה.

### קריירה לאחר התפרקות ברית המועצות

בשנת 1991 יאנקובסקי שיחק בסרט על הריגת הצאר ניקולאי השני. בשנת 1991 הוא נסע לצרפת ועבד שם מספר שנים. בהיותו בצרפת ליאנקובסקי הוענק תואר אמן העם של ברית המועצות, בין האחרונים. בשנת 1992 יאנקובסקי חזר לרוסיה והמשיך לשחק בקולנוע ובתיאטרון במוסקבה בו התחיל את הקריירה שלו אצל במאי מארק זכארוב.

בשנת 2008 יאנקובסקי חלה ותוך זמן קצר התברר כי הוא סובל מסרטן. למרות כל המאמצים כולל ביצוע ניתוחים בגרמניה, השחקן נפטר ב-20 במאי 2009 במוסקבה. הוא הוטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה במוסקבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אולג יאנקובסקי** בוויקישיתוף
* אולג יאנקובסקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

* אולג יאנקובסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* אולג יאנקובסקי, באתר AllMovie (באנגלית)

* אולג יאנקובסקי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* אולג יאנקובסקי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007342386405171
* BNE: XX1738412
* BnF: cb140463522 (data)
* GND: 119119358
* ISNI: 0000 0001 2121 7813
* LCCN: n92039668
* NKC: xx0142306
* NTA: 121180336
* RSL: 000120622
* SUDOC: 168709929
* VIAF: 14974421
* WorldCat: lccn-n92039668

 |
**החבורה העליזה** (באנגלית: **The Funny Company**) היא סדרת אנימציה שהופקה בארצות הברית בשנות ה-60. שידורי הסדרה החלו ב-1963, היא כללה 260 פרקים בני 6 דקות, והיא שודרה בתחנות טלוויזיה רבות במקביל, אליהן נמכרה בסינדיקציה, ובדרך כלל שולבה כפינה בתוכנית אחרת. גם בישראל שודרה כך התוכנית, במסגרת מה פתאום? וציפיטפוט. פרקי העונה הראשונה צולמו בשחור-לבן, ופרקי העונות הבאות צולמו בצבעים.

כל פרק כלל כשתי דקות של סרטון אנימציה בהשתתפות החבורה, ולאחר מכן סרטון חינוכי שקשור בעלילה. החבורה העליזה הייתה קבוצת ילדים שהתארגנה כדי לבצע מעשים טובים. סיסמת החבורה הייתה "keep smiling" ("חייכו תמיד"). החבורה כללה דמויות שונות, בהן מנהיג החבורה באזר בל, ג'ספר פארק הממציא, פולי פלאם המזכירה, מרי טוויטר השמנמנה, וסיגלית המתכווצת. החבורה הסתייעה בסופר צ'יף, אינדיאני שקולו היה קול של צופר, ושבנו, נוצה שבורה, שימש לו כמתורגמן. מבוגר נוסף שסייע להם היה פרופסור טוד גודהארט. לחבורה היה גם יריב מושבע, בלי לגונה המרושע, שניסה לסכל את תוכניותיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "החבורה העליזה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* החבורה העליזה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* החבורה העליזה באתר הסדרות הקלאסיות TV Classic
מפת קווי שביתת הנשק בסיומה של מלחמת העצמאות. במסגרת הסכם שביתת הנשק ביניהן מסרה ירדן לישראל את השטחים המסומנים במפה בתכלת ממערב לשומרון
**המותניים הצרים של ישראל** הוא הכינוי שניתן לשטח מדינת ישראל מחדרה ועד לאזור שמצפון לתל אביב בשנים 1949–1967. שטח זה היה תחום על ידי חוף הים התיכון ממערב לבין הגבול בין ישראל לבין השומרון שהיה מוחזק על ידי ירדן ממזרח. רוחבו של השטח לא עלה על 20 קילומטר ובאזור שמול קלקיליה הצטמצם ל-14 קילומטר. ממדים צרים אלו בהשוואה למרחק בין גבולותיה של ישראל ממזרח למערב בחלקים אחרים של המדינה הקנו לאזור את כינויו.

רוחבו הקטן של השטח המתואר נחשב כסיכון אסטרטגי לישראל, שכן הוא העמיד אותה מול אפשרות שכוח צבאי עוין הממוקם בשומרון יפרוץ לרוחב המותניים הצרים, יגיע במהירות אל חוף הים ועל ידי כך ינתק את הקשר היבשתי בין צפונה של ישראל לבין מרכזה ודרומה. בנוסף, באזור זה התקיים מרחק קטן בין הגבול לבין ריכוזי האוכלוסייה הישראלית באזור המרכז והשרון.

רוחב השטח שבין חדרה לתל אביב בין מלחמת העצמאות למלחמת ששת הימים נקבע בהשפעת ההישגים הצבאיים של ישראל באזור זה במהלך מלחמת העצמאות ותוצאות הסכם שביתת הנשק בינה לבין ירדן. בפועל לא הספיק כוחה הצבאי של ישראל לדחוק את צבאות ירדן ועיראק במהלך המלחמה ממאחזיהם במערב השומרון. רוחב הרצועה שהייתה בידי ישראל מחדרה ועד תל אביב ערב הסכם שביתת הנשק בינה לבין ירדן היה אף צר יותר. עם זאת, במסגרת ההסכם מסרה ירדן בידי ישראל שטחים שהיו בשליטתה ובשליטת צבא עיראק מצפון לכביש ואדי עארה ועד לכפר קאסם בדרום, ובכך גדל רוחב השטח שבידי ישראל באזור זה.

ביומה הראשון של מלחמת ששת הימים הומחש עד כמה צרים המותניים, כאשר תותחים ירדנים שהוצבו בקלקיליה הפגיזו את תל אביב.

בביטוי "המותניים הצרים" נעשה שימוש בישראל לאחר מלחמת ששת הימים גם בהקשר של התנגדות להסכם קבע בין ישראל לפלסטינים שבו תפנה ישראל את שטח השומרון.

לקריאה נוספת
------------

* רפי מן, **לא יעלה על הדעת – ציטוטים, ביטויים, כינויים ומטבעות לשון**, הד ארצי הוצאה לאור, 1998, הערך "(ה)מותניים הצרים", עמ' 167

קישורים חיצוניים
----------------

* המותניים הצרים של המדינה 1948–1967, תוכנית יום עיון, 5 בפברואר 2018, באתר עיריית נתניה
* How To Secure Borders, מאמר מערכת בכתב העת "Washington Report on Middle East Affairs", ‏18 באוקטובר 1982 (באנגלית).

הערות שוליים
------------

1. ↑  כל עוד לא החילה ישראל את המשפט שלה על השומרון או חלק ממנו מוסיף גבולה לעבור בתוואי זה עד היום.
2. ↑  המרחק המקסימלי בין הגבולות ממערב למזרח הגיע לכ-100 קילומטר בין גבול רצועת עזה לבין חלקו הדרומי של ים המלח.
3. ↑  דנה ירקצי‏, כשתל אביב הופגזה, באתר וואלה!‏, 28 במאי 2017
**קארל ארנסט מקל** (בגרמנית: **Karl Ernst Möckel** 9 בינואר 1901 – 28 בינואר 1948) היה קצין נאצי בדרגת אובר-שטורמבנפיהרר (דרגה מקבילה לסגן-אלוף) ששימש כמנהל אדמיניסטרטיבי במחנה ההשמדה אושוויץ. הוא הועמד לדין במסגרת משפט אושוויץ הראשון, נמצא אשם ונידון למוות בתלייה.

ביוגרפיה
--------

מקל נולד בקלינגנתל שבגרמניה, למד והתפרנס מראיית חשבון. בשנת 1926 הצטרף לשורות המפלגה הנאצית ולאס אס. בין השנים 1933–1941 עבד במשרדים של המטה המרכזי של האס האס, ה-WVHA (בגרמנית SS-Wirtschafts- und Verwaltungshauptamt "המשרד הראשי למנהל וכלכלה של האס אס"). בשנת 1941 הצטרף לוואפן אס אס ושירת בגדוד מילואים. באביב 1943 הגיע למחנה הריכוז וההשמדה אושוויץ, שם נהיה למנהל אדמיניסטרטיבי.

### באושוויץ

מקל שירת במחנה עד לפינוי האסירים וצעדת המוות ממנו בינואר 1945. תפקידו במחנה כלל אחריות על תקצוב מזון וביגוד לאסירים וכן רישום ומעקב על רכושם. כמו כן, האגף עליו מקל פיקד היה אחראי על ספירת ושליחת רכושם של הנרצחים, תחזוקת המחנה ובכללם אספקת הגז למשרפות ולקרמטוריום, כך שמקל הואשם גם בביצוע רצח וסיוע לפשע השואה.

בשל השלל הרב שנגזל מן האסירים (בעיקר תכשיטים ושעונים מזהב וממתכות יקרות אחרות), אנשי האס אס עמלו קשה כדי לרשום את כל הפריטים, לאמוד את שוויים ולמיין אותם. מקל הצהיר שמדי רבעון בין 15 ל-20 ארגזים נשלחו למטה המרכזי של האס אס.

### משפט

מקל נשפט בפני בית הדין העליון בקרקוב, נמצא אשם בפשעי מלחמה ונידון למוות. גזר דינו בוצע בכלא מונטלופיך ב-28 בינואר 1948 והוא נתלה למוות.

בתור קצין שהחזיק בדרגת ס.ס אובר-שטורמבנפיהרר (דרגתו של מפקד מחנה אושוויץ, רודולף הס), הוא היה מהנשפטים בעלי הדרגה הגבוהה ביותר במשפט אושוויץ, יחד עם מפקדו הנוסף של המחנה ארתור ליבהנשל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קארל מקל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 12190718X
* VIAF: 10714529
* WorldCat (עם VIAF): 10714529

 |
**גרדה שטיינהוף** (בגרמנית: **Gerda Steinhoff**;‏ 29 בינואר 1922 – 4 ביולי 1946) הייתה פושעת מלחמה נאצית ששימשה כשומרת במחנות ריכוז בעקבות פלישת גרמניה הנאצית לפולין בשנת 1939.

ביוגרפיה
--------

שטיינהוף נולדה בגדנסק שהייתה אז תחת שליטת העיר החופשית דנציג. בנעוריה עבדה בתור עוזרת בית בחווה בעיריית טיגנהגן שבקרבת גדנסק. בשנת 1939 החלה לעבוד במאפייה בגדנסק ולאחר מכן עבדה בתור נהגת חשמלית.

בשנת 1941 נישאה ונולד לה ילדה הראשון. עוד באותה השנה עקב דרישה מוגברת של גרמניה הנאצית לשומרים במחנות הריכוז השונים היא גויסה לסגל מחנה הריכוז שטוטהוף.

### שמירה במחנות ריכוז

ב-1 באוקטובר 1941 היא מונתה לתפקיד שומרת (SS-Aufseherin) במחנה הנשים בשטוטהוף, שם לקחה חלק פעיל בסלקציות ובשילוח אסירים לתאי הגזים. עוד ב-31 באוקטובר באותה שנה מונתה להיות המפקחת הראשית (SS-Oberaufseherin) של מחנה משני (בפולנית: Danzig Holm) בשטוטהוף.

ב-1 בדצמבר הוצבה במחנה הנשים של שטוטהוף, שהיה ממוקם כ-170 קילומטרים דרומית לגדנסק בעיר בידגושץ'. במסגרת פועלה במחנה זכתה בעיטור על נאמנותה לרייך השלישי. שטיינהוף הייתה ידועה כמסורה לעבודתה, ונחשבה לחסרת רחמים על ידי אסירי המחנה.

מעט לפני סיום המלחמה נמלטה לעיר הולדתה, שם נעצרה ב-25 במאי 1945 ונכלאה למשך כשנה בבית כלא בעיר גדנסק.

### לאחר המלחמה

שטיינהוף (ראשונה משמאל) תלויה
ב-25 במאי 1945 נעצרה בידי כוחות שיטור פולניים, נכלאה והועמדה לדין במסגרת משפט שטוטהוף (אנ') יחד עם נשות אס אס נוספות ומספר אנשי קאפו.

על פי עדויות הנוכחים באולם היא ישבה על ספסל הנאשמים כאשר מסביבה יושבות אליזבת בקר ונדה קלאף וג'ני-ונדה ברקמן ואלה מחליפות מבטים ומצחקקות בזמן הקראת העדויות על מעלליהן במחנה.
היא נאשמה על חלקה בסלקציות ועל התעללות ממניעים סדיסטיים באסירים ונגזר עליה עונש מוות.

### הוצאה להורג

ב-4 ביולי 1946 הוצאה להורג בהוצאה פומבית להורג בתליה. לצדה הוצאו להורג עשרה מורשעים נוספים במשפט שטוטהוף. בין היתר, אליזבת בקר, ונדה קלאף וג'ני-ונדה ברקמן.

ראו גם
------

* מחנה הריכוז שטוטהוף
* נשים בשורות הנאצים

לקריאה נוספת
------------

* Transcript for NMT 4: Pohl Case

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרדה שטיינהוף** בוויקישיתוף
* כתבה על ההוצאה הפומבית להורג שנערכה לנאשמי המשפט, באתר Executed today

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  Transcript for NMT 4: Pohl Case
3. ↑
**עיסא ח'ליל אל-נשאר** (בערבית: **عيسا خليل النشار**; נולד ב-1954) הוא ממייסדי ארגון הטרור הפלסטיני חמאס. משמש כיום כראש עיריית רפיח.

ביוגרפיה
--------

עיסא ח'ליל אל-נשאר נולד בשנת 1954 ברפיח שברצועת עזה. בשנות ה-70 יצא למצרים ולמד הנדסה עירונית באוניברסיטת עין שמס. בחזרתו לרצועה הועסק בידי אונר"א. במקביל התוודע לתורת האחים המוסלמים שאותם הנהיג ברצועה השיח' אחמד יאסין, ואל-נשאר החל להשתתף בפעילויות הדעוה של התנועה ברצועה. הוא לקח חלק בפעילות המוג'מע האסלאמי שהוקם בשנת 1973. בראשית שנות ה-80 עבד בעיריית ח'אן יונס, ובשנת 1986 מונה לחבר מועצה בעיריית רפיח.

בעקבות פרוץ האינתיפאדה הראשונה, נכח אל-נשאר בפגישה שנערכה ב-10 בדצמבר 1987 בביתו של אחמד יאסין, שבה הוחלט על הקמת ארגון הטרור חמאס. עם הקמת הארגון הוטל על אל-נשאר לרכז את פעילות התנועה באזור רפיח. בעקבות פעילות זו נעצר אל-נשאר בספטמבר 1988, במסגרת גל המעצרים הגדול הראשון נגד חמאס, ונידון לתקופת מאסר קצרה. בדצמבר 1992, בעקבות רצח החייל הישראלי נסים טולדנו, היה אל-נשאר ממגורשי חמאס ללבנון.

בחזרתו לרצועה השתלב אל-נשאר בזרוע המדינית של חמאס. בנובמבר 1995 לקח חלק בהקמתה של "מפלגת ההצלה הלאומית האסלאמית" (חלאס) שהייתה אמורה להשתתף בבחירות לרשות הפלסטינית מטעם חמאס. בשנת 2005 עמד בראש מפלגת "הרפורמה והשינוי" שהתמודדה מטעם חמאס בבחירות לרשויות המקומיות. אל-נשאר התמודד מטעם המפלגה בבחירות העירוניות ברפיח, נבחר למקום הראשון ובעקבות זאת התמנה לנציג של המפלגה במועצת העיר. אף שהיה אמור להתמנות לראש העירייה בעקבות הבחירות, ערעור של ראשי פת"ח שטען לזיוף הבחירות המוניציפליות הוביל לדרישה לקיום בחירות מחודשות. בחירות אלו מעולם לא התקיימו בעקבות השתלטות חמאס על רצועת עזה ביוני 2007, בעקבותיה התמנה אל-נשאר רשמית לראש עיריית רפיח.

חיים אישיים
-----------

אחד מבניו של אל-נשאר, עלי, היה מחבל בגדודי עז א-דין אל-קסאם, הזרוע הצבאית של חמאס, ונהרג בספטמבר 2006 בעקבות סיכול ממוקד מן האוויר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  גיא אביעד, **לקסיקון חמאס**, עמ' 162
2. ↑  גיא אביעד, **לקסיקון חמאס**, עמ' 162 - 163
3. 1 2  גיא אביעד, **לקסיקון חמאס**, עמ' 163
4. ↑  מיכאל מילשטיין, **המהפכה הירוקה: דיוקנה החברתי של תנועת החמאס**, עמ' 177
**מדבר נפוד** (בערבית: **صحراء النفود**) הוא מדבר בחלק הצפוני של חצי האי ערב, המשתרע לאורך של כ-290 ק"מ ורוחב של כ-225 ק"מ, עם שטח של כ-103,600 קמ"ר.

הנפוד הוא למעשה ימת חול (ארג), אזור מדברי הממוקם בצפון-מרכז ערב הסעודית. הוא ידוע ברוחות העזות הפתאומיות שלו, אשר מייצרות את החוליות העצומות בצורת חצי סהר. החול בנפוד בגוון אדמדם. גשם יורד בו פעם או פעמיים בשנה. באזורים מסוימים בשפלת הנפוד, כלומר אלה הסמוכים להרי חג'אז, יש נווה מדבר שבהם מגדלים תמרים, ירקות, שעורה ופירות. הנפוד מחובר לא-רובע אל-ח'אלי על ידי הדהנה, מסדרון מישורי ארוך של חצץ ודיונות חול המשתרע לאורך של 1,287 קילומטרים ובעל רוחב משתנה של 15–50 ק"מ.

במהלך המרד הערבי בשנת 1917, כוחות בראשות אודה איבו טאיי תקפו את עיירת החוף עקבה (שבידי טורקיה בזמנו) על אגפה המזרחי המוחלש. הגישה הייתה דרך מסלול מדברי ארוך ורחב, העובר קרוב לשפת הנפוד. קולונל תומאס לורנס ביקש מאודה איבו טאיי לאפשר לקבוצתם לסטות ממסלולם אל הנפוד. אודה סירב בטענה שזה מיותר. המעבר הקשה שלהם לא כלל כניסה לנפוד, כפי שמתואר בסרט "לורנס של ערב".

הגילוי של אצבע אנושית מאובנת בת תארוך של 85,000 שנה באן-נפוד בשנת 2016 על ידי ד"ר מתיו דובאל מאוניברסיטת גריפית' סיפקה את העדות המוקדמת ביותר לבני אדם מודרניים מחוץ לאפריקה וללבנט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מדבר נפוד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Wright, John W. ed. (2006). *The New York Times Almanac* (2007 ed.). New York, New York: Penguin Books. p. 67. ISBN 0-14-303820-6.
2. ↑  Lawrence, T. E. (1926). *Seven Pillars of Wisdom: A Triumph* (1991 ed.). New York: Anchor Books. p. 250. ISBN 978-0-385-41895-9.
3. ↑  Toumi, Habib (14 במאי 2018). "85,000-year-old footprints found in kingdom". *Gulf News*. נבדק ב-27 ביולי 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**קנה מידה** הוא היחס בין גודל המיוצג במפה, בתוכנית אדריכלית, בשרטוט טכני או באמצעי אחר להדמיה, לבין גודלו במציאות. למשל, במיפוי גאוגרפי, בשרטוט או בבניית דגמים, קנה המידה הוא היחס בין מרחק מסוים במפה לגודלו האמיתי בשטח. על כן, קנה מידה נכתב כיחס בין שני מספרים.

לדוגמה, נתון קנה מידה של אמצעי הדמיה, המתאר יחס של 10,000 יחידות מידה במציאות. בהתאם לכך, כל יחידת מידה שבאמצעי ההדמיה תיכתב באופן זה: 1/10,000 או 1:10,000. משמעות נוספת ליחס זה עשויה להיות שכל סנטימטר במפה שווה ל-10,000 סנטימטרים בשטח.

קנה המידה הגדול ביותר הוא זה שמבחינה מספרית הערך שלו קטן יותר - במפה שנתון בה קנה מידה קטן, ניתן לראות יותר שטח ופחות פרוט.

סרגל קנ"מ (קנה מידה) קווי טיפוסי במפה טופוגרפית
אם יחס ההקטנה של מערכת כדור הארץ-הירח היה עומד על 1:42,000,000, כי אז קוטר כדור הארץ היה כ-30 ס"מ (גודל של דגם תקני), וגודל הירח היה כגודלו של כדור בסיס (כ-7 ס"מ קוטר), והמרחק ביניהם היה כ-9 מטרים. ממרחק כזה לאיש העומד היכן שדגם כדור הארץ, הירח היה נראה כגודל מחק בקצה עיפרון. 

המחשת המרחק בין כדור הארץ לירח והיחס בינו לבין גודלם של גרמי השמים (התמונה היא בקנה מידה נכון. כל פיקסל בגודלה המקורי של התמונה מייצג כ-100 קילומטר. בתצוגה זו כל פיקסל מייצג כ-500 קילומטר). למעשה רוב תמונות מערכת השמש, לא מצוירות נכון בקנה מידה של המרחק.

במפות בישראל
------------

שלושה סוגי קנה מידה נפוצים במפות בישראל, ודוגמה לשימוש בהם, הם:

1. קנה מידה גדול (1:12,500). לדוגמה, מפות עירוניות.
2. קנה מידה בינוני (1:50,000 ו-1:100,000). לדוגמה, מפות טופוגרפיות.
3. קנה מידה קטן (1:250,000 ו-1:500,000). לדוגמה, מפות ארציות.

באדריכלות ובהנדסה
-----------------

בתחומי האדריכלות וההנדסה משתמשים בקני מידה גדולים יותר. קנה המידה תלוי בהקשר אך לרוב משתמשים בקני מידה אלו:

* 1:1250, היא מידה בתכנון עירוני
* 1:250, 1:100 - תוכניות אדריכליות
* 1:50 - תוכניות עבודה לבנייה
* 1:20 - תוכניות לעיצוב פנים
* 1:10 עד 1:1 - פרטי תכנון

מקור השם
--------

בחקלאות שלחין מסורתית היה צורך לחלק את מי המעיין בצורה שווה לחלקות השונות. זקן הכפר היה מודד את מפלס מי הבריכה בעזרת ענף מצמח הקנה. ולפי הסימנים על הקנה היה קובע את מידת המים לכל חלקה. מכאן מקור הביטוי "קנה מידה"

בדגמים
------

מספר דגמים של נגמ"ש M-113 בקנ"מ שונה החל מ 1:250 (מימין) ועד 1:16 (משמאל) ביצוע הדגמים: מה-טוב פתרונות המחשה.מספר דגמים של נגמ"ש M-113 בקנ"מ שונה החל מ 1:250 (מימין) ועד 1:16 (משמאל) ביצוע הדגמים: מה-טוב פתרונות המחשה. 
חלקי דגמים להרכבה עצמית: דגמי מטוסים, דגמי רכבות, דגמי אוניות וכדומה. בדגמים אלה ישנם קני מידה מקובלים אחדים. 

* דגם רכבת בקנה מידה 1:8דגם רכבת בקנה מידה 1:8
* יחסי הגודל בין קני מידה שונים של דגמי רכבותיחסי הגודל בין קני מידה שונים של דגמי רכבות

ראו גם
------

* סקאלה לוגריתמית
* סקאלה ליניארית
* סרגל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קנה מידה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרסום מידע תעופתי פנים ארצי (פמ"ת) המפורסם על ידי מנהל התעופה האזרחית מכח הוראות תקנות הטיס (הפעלת כלי טיס וכללי טיסה), התשמ"ב-1981. מפות נתיבי טיסה (נתיבי התובלה הנמוכים ו- ATS) מהוות חלק בלתי נפרד מהפמ"ת
2. ↑   Earth-Moon Scale Model, סרטון בערוץ "Geoff Holt", באתר יוטיוב (אורך: 05:40)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4237157-0

 |