recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**וינר ספורט קלוב** (בגרמנית: **Wiener Sport-Club**), הוא מועדון כדורגל בעיר וינה שבאוסטריה. המועדון הוקם ב-1883, והוא נחשב לאחד ממועדוני הכדורגל העתיקים ביותר באוסטריה. המועדון שיחק בין היתר גם בליגת העל האוסטרית (כיום הבונדסליגה האוסטרית), וזכה ב-3 אליפויות המדינה, בגביע מדינה אוסטרי.

היסטוריה
--------

תרשים היסטורי של מיקומי הליגה של וינר ספורט קלוב לאורך השנים
מועדון הספורט וינה הוקם ב-1883, ובמהלך ההיסטוריה שלו החזיק בין היתר, מעבר למחלקת הכדורגל, מחלקות לסיף, איגרוף, היאבקות, רכיבה על אופניים, כדוריד, אתלטיקה, הוקי שדה, טניס, סקווש וכדורמים.

המגרש הביתי של המועדון הוא ספורטקלוב סטאדיום (או "וינר ספורט-קלאב פלאץ" בגרמנית) הוקם בשנת 1904 ונחשב למגרש הכדורגל העתיק ביותר באוסטריה שעדיין בשימוש פעיל. השחקן והמאמן אריך הוף ידוע בתור אגדת המועדון.

קבוצת הכדורגל וינר ספורט קלוב הוכתרה לסגנית אלופת אוסטריה עוד בעונת הכדורגל הראשונה תחת ההתאחדות האוסטרית ב-1911/1912. בעונת 1922/1923 זכתה בגביע האוסטרי. בהמשך זכתה להצלחה באליפות אוסטריה הלאומית ב-1922, 1958 ו-1959. עונת 1958 כללה ניצחון מרשים 0–7 על יובנטוס בגביע אירופה לאלופות. בשנים הסמוכות בשנות ה-50 ה-60 וה-70 הקבוצה זכתה להצלחה נוספת והתמודדה על אליפות הליגה, ועל גביע המדינה האוסטרי, בהם סיימה הקבוצה כסגנית הזוכה שבע פעמים.

עם הקמת הבונדסליגה האוסטרית ב-1976 ותחילת העידן המקצועני בכדורגל האוסטרי, הקבוצה החלה להתדרדר. שתי פשיטות רגל בשנות ה-90 הובילו בסופו של דבר את הקבוצה להתדרדר לליגות הנמוכות.

בשנת 2001, מחלקת הכדורגל התפצלה עקב צרות כלכליות והשתלב מחדש ב-WSC בשנת 2017. הקבוצה הראשונה משחקת כיום בליגה האזורית האוסטרית מזרח (הליגה השלישית באוסטריה).

תארים והישגים
-------------

* **אלופת אוסטריה**:

**זוכה באליפות (3)**: 1921/1922, 1957/1958, 1958/1959
סגנית אלופה (7): 1911/1912, 1937/1938, 1954/1955, 1959/1960, 1968/1969, 1969/1970, 1978/1979
* **הגביע האוסטרי**:

**זוכה (1):** 1922/1923
סגנית (7)**:** 1918/1919, 1920/1921, 1936/1937, 1937/1938, 1968/1969, 1971/1972, 1976/1977

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של וינר ספורט קלוב (בגרמנית)
* וינר ספורט קלוב, ברשת החברתית פייסבוק

* וינר ספורט קלוב, ברשת החברתית טוויטר

* וינר ספורט קלוב, סרטונים בערוץ היוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 16206854-2
* VIAF: 188847356
* WorldCat (עם VIAF): 188847356

 |
**ארהרד יורגן קרל קביסטגארד** (בדנית: **Erhard Jørgen Carl Qvistgaard**;‏ 11 במאי 1898 - 8 במאי 1980) היה אדמירל דני אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא דנמרק בין השנים 1950–1962. במקביל שימש גם כיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו בין השנים 1953–1954.

ביוגרפיה
--------

קביסטגארד נולד ברורופ ב-11 במאי 1898. ב-1919 הוא התגייס לצי המלכותי הדני ועבר הכשרה בבית ספר לקציני ים. ב-1928 הוא הועלה לדרגת קפטן-לויטננט, וב-1931 החל ללמד בבית הספר לקציני ים. בין השנים 1935–1938 שימש כמפקד צוללות בצי המלכותי, ולאחר מכן שימש כשלישו הצבאי של כריסטיאן העשירי, מלך דנמרק עד 1945. ב-1946 הוא נשלח ללונדון כנספח לענייני אוויר וים בשגרירות הדנית. ב-1949 הוא נשלח למלא תפקיד דומה בוושינגטון די סי, ובמקביל שימש גם כראש המשלחת הצבאית הדנית שהשתתפה בהסכמים להקמת נאט"ו.

ב-1 באוקטובר 1950 יצר משרד ההגנה הדני את תפקיד ראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) וקיבסטגארד נבחר להיות הראשון בתפקיד. במסגרת זו היה עליו לגרום לפיקודים השונים של הצבא, הצי וחיל האוויר להכפיף את עצמם לפיקוד ההגנה. הוא כיהן בתפקיד עד 30 בספטמבר 1962 - התקופה הארוכה ביותר בתולדות התפקיד עד עתה. לאחר פרישתו החליף אותו האדמירל קורט רמברג.

עם פרישתו, פנה קביסטגארד לעולם העסקים וכיהן בדירקטוריון של הסניף הדני של חברת IBM עד שנת 1974 הוא נפטר בקופנהגן ב-8 במאי 1980.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארהרד קביסטגארד** בוויקישיתוף
* ארהרד קביסטגארד באתר gravsted.dk
* אהרד קביסטגארד באתר נאט"ו
**קפטן פריגטה** היא דרגה ימית בכוחות הימיים של כמה מדינות. קפטן קורבט היא דרגה מתחת לקפטן פריגטה.

הדרגה בדרך כלל, שוות ערך לדרגת קומנדר של חבר העמים הבריטי / הצי האמריקני.

מדינות בהם הדרגה בשימוש: ארגנטינה, קולומביה וספרד *capitán de fragata*, בצרפת *capitaine de frégate*, בבלגיה *fregatkapitein*, באיטליה *capitano di fregata*, בברזיל ופורטוגל *capitão de fragata*, בקרואטיה *kapetan fregate* בגרמניה *Fregattenkapitä*, בצי המלכותי הקנדי, *Capitaine de frégate*.

קוד הדרגה בנאט"ו הוא OF-4.

המקבילה הרוסית / סובייטית היא "קפטן בדרג שני" (*капитан 2-го ранга*).

* סמל של קפיטנה דה פרגייט בצי הצרפתיסמל של *קפיטנה דה פרגייט* בצי הצרפתי
* סמלי capitano di fregata בצי האיטלקי*סמלי capitano di fregata* בצי האיטלקי
* סמלי capitán de fragata בצי הספרדי*סמלי capitán de fragata* בצי הספרדי
* סמל של capitão de fragata של חיל הים הברזילאיסמל של *capitão de fragata* של חיל הים הברזילאי
* סמל של capitão de fragata של הצי הפורטוגליסמל של *capitão de fragata* של הצי הפורטוגלי
* סמל של הצי הסובייטי בדרגה 2 של קפיטןסמל של הצי הסובייטי בדרגה 2 של קפיטן
* סמל של קפטן פריגטה (קירילית: капетан фрегате) של נהר משט הצבא הסרביסמל של קפטן פריגטה (קירילית: *капетан фрегате*) של נהר משט הצבא הסרבי

בגרמניה
-------

*Fregattenkapitän* הוא קצין בחיל הים הגרמני בדרגת OF-4 המקביל לאוברסטלוטננט (סגן אלוף) בצבא הגרמני ובחיל האוויר הגרמני.

המשמעות של *Fregattenkapitän* בגרמנית ו-*capitán de fragata* בצרפתית הוא "מפקד בדרג בכיר".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קפטן פריגטה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  NATO STANAG 2116 of 25 February 2010
**לורה לייטון** (באנגלית: **Laura Leighton**; נולדה ב-24 ביולי 1968) היא שחקנית אמריקאית.

ביוגרפיה
--------

לייטון נולדה באיווה סיטי. ב-1993 היא החלה לשחק את תפקידה של סדני אנדרוז בסדרת הטלוויזיה מלרוז פלייס שבה התפרסמה.
ב-1994 הופיעה על שער רולינג סטון ביחד עם הת'ר לוקליר. 

ב-1997 הפסיקה לשחק במלרוז פלייס, ולאחר מכן הופיעה במספר פרקים של בוורלי הילס 90210 כשחקנית מתחילה המנהלת רומן עם דייוויד סילבר, שגולם על ידי בריאן אוסטין גרין.

היא שיחקה בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה בגבולות המסתורין ובוסטון ליגל. 

בשנת 2000 שיחקה בקומדיה "השמיים נופלים" לצד שון אסטין. בשנת 2003 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "Skin" של רשת FOX, לייטון גילמה את סינתיה פטרסון בסדרה שירדה משידור לאחר עונה אחת.   

בשנת 2005 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "עיניים", דרמת פשע מבית ABC, בו גילמה את לסלי טאון. בסדרה שלא צלחה ושידרה רק 4 פרקים (תוך 12), כיכבו בין היתר טים דיילי ואריק מביוס. 

ב-2009 הופיעה בגרסה המחודשת של מלרוז פלייס, וב-2010 החלה לשחק את אמה של האנה בסדרה שקרניות קטנות ויפות.

ב-1998 נישאה לשחקן דאג סאוואנט ולהם נולדו שני ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **לורה לייטון** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **לורה לייטון** |

* לורה לייטון, ברשת החברתית אינסטגרם
* לורה לייטון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* לורה לייטון, באתר AllMovie (באנגלית)
* לורה לייטון, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* לורה לייטון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* שי ארזואן, לא רע לייטון: לורה לייטון עדיין ג'ינג'ית ועדיין לוהטת, באתר nrg‏, 7 בפברואר 2012

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1260088
* BnF: cb14198231h (data)
* ISNI: 0000 0001 1449 8581
* LCCN: no2009041106
* NLP: A1752992X
* NTA: 340943076
* VIAF: 83605717
* WorldCat: lccn-no2009041106

 |
**לורה סאן ג'אקומו** (באנגלית: **Laura San Giacomo**; נולדה ב-14 בנובמבר 1962) היא שחקנית אמריקאית. התפרסמה בזכות תפקידה בסרטים "סקס, שקרים ווידאוטייפ" ו"אישה יפה" ובסדרה "תהרוג אותי וזהו", הייתה מועמדת לשני פרסי גלובוס הזהב ולפרס באפט"א.

ביוגרפיה
--------

סאן ג'אקומו היא אמריקאית ממוצא איטלקי שנולדה בעיירה ווסט אורנג' שבניו ג'רזי, למריג'ו ולג'ון סאן ג'אקומו. היא גילתה את אהבתה למשחק כשלמדה בתיכון, ולאחר שסיימה לימודי תואר באמנות, עברה להתגורר בניו יורק. סאן ג'אקומו החלה את דרכה בתיאטרון, והופיעה במחזות בניו יורק ובלוס אנג'לס.

היא נחשפה לראשונה למצלמות בתפקידי אורח שעשתה בסדרות "מיאמי וייס" ו"כל ילדיי".
ב-1989 עשתה ס,אן ג'אקומו את הופעת הבכורה הקולנועית שלה בסרט הדרמה העצמאי "סקס, שקרים ווידאוטייפ" בתור סינתיה אחותה הברמנית של אן מולאני (אנדי מקדואל).
סאן ג'אקומו זכתה בפרס אינדפנדנט ספיריט לשחקנית המשנה הטובה ביותר והועמדה לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס באפט"א.

ב-1990 התפרסמה סאן ג'אקומו בקנה מידה עולמי בקומדיה "אישה יפה" בה שיחקה את קיט דה לוקה, חברתה הפרוצה של ויוויאן וורד (ג'וליה רוברטס). הופעותיה הידועות הנוספות בקולנוע היו גם במערבון "אקדח אישה ו...נשיקה" לצידו של טום סלק, ובסרטי הפשע "להתגרות במוות" ו"משחקי גנגסטה".

ב-1993 שיחקה סאן ג'אקומו בסרט הדרמה הטלוויזיוני "לטובתם האישית" לצדה של אליזבת פרקינס. ב-1994 היא השתתפה בסדרת האימה "עמדה", בהפקתו של סטיבן קינג, על פי תסריטו. ב-1997 היא נבחרה להוביל את צוות השחקנים של הסיטקום "תהרוג אותי וזהו", סאן ג'אקומו גילמה בסדרה במשך שבע עונות את העיתונאית הצדקנית בעלת הפתיל הקצר מאיה גאלו, תפקיד עליו הועמדה לפרס גלובוס הזהב. ב-2001 שיחקה בקומדיה הטלוויזיונית של רשת Showtime "הנזירה מריה מסבירה הכל" בכיכובה של דיאן קיטון.

היא שיחקה בשלוש עונות הדרמה המשטרתית "להציל את גרייס" את השוטרת המיוחדת לזיהוי פלילי ריטה רודריגז חברתה הטובה של הדמות הראשית הבלשית גרייס האנהדארקו (הולי האנטר).

בשנת 2022 ביצעה הופעת אורח בסדרה הקומית "סנטה במשרה חלקית – ההרפתקה ממשיכה" מבית שירות "דיסני+".

חיים אישיים
-----------

סאן ג'אקומו היא אמא לבן הסובל משיתוק מוחין מנישואיה הראשונים לשחקן קמרון דיי.
בשנת 2000 התחתנה עם השחקן מאט אדלר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לורה סאן ג'אקומו** בוויקישיתוף

* לורה סאן ג'אקומו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* לורה סאן ג'אקומו, באתר AllMovie (באנגלית)
* לורה סאן ג'אקומו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007434611105171
* BIBSYS: 3116147
* BNE: XX1297373
* BnF: cb14039464v (data)
* GND: 1062341511
* ISNI: 0000 0000 8186 9736
* LCCN: no96058680
* NKC: pna2010578131
* SNAC: w60p5kck
* SUDOC: 119104202
* VIAF: 117895990
* WorldCat: lccn-no96058680

 |
ויסלה הונגריויסלה הונגרי
**ויסלה** (בהונגרית: **Magyar Vizsla**, מבוטא כ-"ויז'לה") הוא גזע של תת המין כלב הבית.

הוויסלה הוא כלב הלאום ההונגרי, ופירוש השם בהונגרית הוא עירני.

היסטוריית הוויסלה
-----------------

במאה ה-9 הגיעו לאירופה שבטי המגיארים, שלימים הפכו לעם ההונגרי, מלווים בכלביהם.

כלבי הציד שלהם הוכלאו עם הכלבים המקומיים, וצאצאיהם היוו את הבסיס לפיתוח הוויסלה.

בעלי האחוזות ההונגריים, שפיתחו את הצייד כתחביב, גילו שהוויסלה עונה על כל צורכיהם והמשיכו לטפח ולשמר את גזע הוויסלה.

ניתן למצוא ציורים, ותחריטים של ויסלה באומנות העתיקה של העם ההונגרי כבר במאה העשירית.

הוויסלה היה מוזכר גם בכתבי יד במאה ה-14, בהם הוא מתואר כעוזרו האישי של הבזייר (בזיירות היא אמנות השימוש בבזים או בדורסי יום חזקים אחרים לציד עופות ויונקים).

במלחמת העולם הראשונה כלבי הוויסלה השתתפו בתור מעבירי מידע- הם היו מעבירים חבילות, מודעות ומכתבים מהחיילים בקו האש למפקדים בבסיסי הפיקוד.

משפחות אצולה הונגריות שנמלטו מפני הכיבוש הרוסי ב-1945 לארצות אחרות באירופה ובאמריקה, הבריחו איתן את כלביהן וכך הצילו את הגזע מהכחדה והכירו אותו לעולם.

בשנת 54׳ הוקם מועדון הגזע הראשון בארה״ב ובשנת 1960 הוא הוכר כמועדון הגזע הרשמי.

הגידול והטיפוח של הגזע בארץ החל רק בשנות ה-70 ויותר מאוחר אף החלו להשתמש בו ככלב הצלה בזכות חוש הריח המפותח שלו ואהבתו לבני אדם.

מבנה כללי
---------

לכלב זה אין ריח גוף, גם לאחר מקלחת. הוא משיר שיער. רגיש לרעשים חזקים וגם בעבר קצצו את זנבו למניעת פציעתו בשדה בשעת הציד. תופעת נטילת ידי אדם בפה מוכרת בגזע, משמעותה נתינת "נשיקה".

מבנה גזע הוויסלה אתלטי, שרירי, רזה ואנרגטי והגזע מתמיד להרשים את בעליו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויסלה** בוויקישיתוף
* ויסלה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4821675-6
* NKC: ph543037

 |
**הנסיך רנדיאן** (באנגלית: **Prince Randian**;‏ 12 באוקטובר 1871 - 19 בדצמבר 1934) או **רנדיון** (**Randion**), שנודע גם בשמות "איש הנחש", "הטורסו האנושי", "הזחל האנושי" ומגוון שמות אחרים, היה אמן קרקס פופולרי ללא גפיים שהופיע בראשית המאה ה-20. הוא נודע בעיקר בשל יכולתו לגלגל סיגריות בעזרת שפתיו. נאמר כי הובא לארצות הברית על ידי פי. טי. ברנום ב-1889, ובמשך 45 שנה היה אטרקציה פופולרית במופעי קרקס ובמופעי שוליים. בשנת 1932 הופיע בסרט פריקס.

חיים אישיים
-----------

רנדיאן (ששמו מלידה אינו ידוע) נולד ללא ידיים וללא רגליים בדמררה, גיאנה הבריטית. הוא היה בן דת ההינדואיזם ודיבר הינדי, אנגלית, צרפתית וגרמנית. אשתו נודעה בשם הנסיכה שרה, ונולדו להם ארבע בנות ובן אחד. הוא ואשתו התגוררו ברחוב ווטר 174 בפטרסון, ניו ג'רזי, עד מותו.

המופע שלו
---------

במופע שלו, לבש רנדיאן בגד כותנה שהיה צמוד לגופו, ושיווה לו מראה של זחל או נחש; הוא התנייע על הבמה על ידי הזזת מותניו וכתפיו, כבתנועת נחש. כישרונו הידוע ביותר היה הדלקת סיגריות וגלגולן בפיו בעזרת שפתיו בלבד, אך הוא ידע גם לצייר ולכתוב על ידי החזקת מברשת או עט חרט (סטיילוס) בשפתיו, ולהתגלח על ידי החזקת סכין גילוח בתוך קופסת עץ. את כל אביזרי המופע שמר בקופסת עץ שנאמר כי הוא בנה אותה, צבע אותה והתקין לה את המנעול.

בסרט "פריקס" של MGM מוצג טריק גלגול הסיגריה שלו.

מותו
----

ב-19 בדצמבר 1934 מת רנדיאן, זמן קצר לאחר הופעה ב-Sam Wagner's 14th Street Museum. הוא היה בן 63 במותו.

ראו גם
------

* ניק וויצ'יץ'

קישורים חיצוניים
----------------

* הנסיך רנדיאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* קטע וידאו (באתר YouTube) ובו הסצנה מהסרט "פריקס" שבה מדליק הנסיך רנדיאן סיגריה, סרטון באתר יוטיוב
* הנסיך רנדיאן, באתר Sideshow Wiki (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Prince Randian". *Freaks of Nature*.
2. ↑  Frederick, Drimmer (1973). *Very Special People*. Bantam Books. p. 103. ISBN 0-8065-1253-9.
**המשלחת הסובייטית השלישית לאנטארקטיקה** יצאה לדרכה בסוף שנת 1957 ונמשכה עד סוף שנת 1958.

המשלחת הימית הובלה בידי יבגני טולסטיקוב. היא כללה שתי אוניות: "אוב" (שהשתתפה בשתי המשלחות הקודמות) ו"קופריצה" (אשר השתתפה במשלחת הקודמת). ה"קופריצה" שימשה בעיקר כספינת תובלה. צוות המשלחת כלל בסך הכל 445 אנשים. התלווה אליו גם האסטרונום הצ'כוסלובקי אנטונין מרקוס. המשלחת נועדה לסיים את משימותיה של המשלחת השנייה ומחקרים מדעיים במסגרת השנה הגאופיזית הבינלאומית. כמו כן היא הייתה אמורה לארגן מחדש את תחנת המחקר סובטסקאיה, לערוך מסלולי טרקטור בפנים הארץ, עבודה אוקיינוגרפית באוקיינוס הדרומי וקרטוגרפיה של החוף מתחנת מירני ועד ים בלינגהאוזן. לרשות אנשי המשלחת הועמדו 6 תחנות מחקר סובייטיות: ווסטוק, מירני, סובסטקאיה, אואזיס, פיונירסקאיה וקומסומולסקאיה).

הטרקטורים הראשונים התקדמו אל פנים הארץ ב-26 בדצמבר, עם 32 אנשים. ב-2 בינואר 1958 הגיעה הקבוצה לפיונרסקאיה, והמשיכה הלאה ממנה ב-8 בחודש. ב-17 בו הם הגיעו לקומסומולסקאיה; תנאי הנסיעה היו קשים. חלק מכלי הרכב (7 טרקטורים ומזחלות) חזרו ב-20 בחודש לווסטוק, אליה הגיעו ב-27, כדי לאסוף למעלה מ-100 טון מטען. ב-28 לחודש הם נסעו חזרה לקומסומולסקאיה, והגיעו אליה ב-31 בחודש. ב-3 בפברואר עזבה הקבוצה שנותרה בסובטסקאיה והמשיכה להתקדם. הם הגיעו אל 78 ° 24 'S, 87 ° 35' E. הם בנו במקום תחנה ועזבו את המקום ב-18 בחודש. הם הגיעו למירני ב-4 במרץ, לאחר שסיימו נסיעת הלוך ושוב של 4,000 ק"מ.

לאחר שבילו את החורף באנטארקטיקה במירני, המשלחת ביצעה סדרה שנייה של מסעי טרקטורים החל מספטמבר 1958. צוות אחד הגיע לאזור הלא-נגיש באנטארקטיקה, והקים את התחנה הלא-נגישה ב-14 בדצמבר. תקופה מסוימת המשלחת פעלה במקביל להמשלחת הסובייטית הרביעית לאנטארקטיקה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע ברוסית על המשלחת
* הספר "אנטארקטיקה אהוי!" אשר נכתב בידי עיתונאי אסטוני שהתלווה למשלחת

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2015141146
* VIAF: 432144782717689957551
* WorldCat (עם VIAF): 432144782717689957551

 |
**שירלי ארדל מייסון** (25 בינואר 1923 - 26 בפברואר 1998) הייתה אישה שסבלה מפיצול אישיות, הפרעה נפשית הקרויה כיום הפרעת זהות דיסוציאטיבית. סיפור חייה עובד לספר בו העלילה שונתה כדי לטשטש את זהותה האמיתית, הספר פורסם בשנת 1973 ונקרא סיביל. שני סרטים הופקו בעקבות הספר, האחד בשנת 1976 והשני בשנת 2007. הן בספר והן בסרטים, הדמות הראשית נקראה "סיביל איזבל דורסט" כדי להגן על זהותה האמיתית, אם כי בכתוביות בסופו של הסרט משנת 2007 מוצג שמה המלא.

ביוגרפיה
--------

מייסון נולדה וגדלה בדודג' סנטר, עיר במינסוטה, בתם היחידה של וולטר וינגפילד מייסון (נגר וארכיטקט) ומרטה אליס "מייטי" אטקינסון. אימה של שירלי שכונתה בספר "הייטי", תוארה על ידי תושבי העיר כ"מוזרה", לדברי בטי כריסטנסן שהייתה שכנתם. "היה לה צחוק כמו של מכשפה, היא לא נהגה לצחוק הרבה, אך כאשר היא צחקה הדבר נשמע כמו חריקה". בטי אף סיפרה שמרטה נהגה לשוטט ברחוב בשעות מאוחרות ולהביט בחלונות הבתים. בשלב מסוים בחייה היא אובחנה כפי הנראה כסובלת מסכיזופרניה.

מייסון סיימה את לימודיה התיכוניים בשנת 1941, והחלה ללמוד אומנות באוניברסיטת מינסוטה. בתחילת שנות החמישים מייסון עבדה כמורה מחליפה והחלה ללמוד באוניברסיטת קולומביה. במשך תקופה ארוכה סבלה מאמנזיה ומהתמוטטות רגשית, עד שהחלה בטיפולי פסיכותרפיה אצל קורנליה ווילבור. השיחות ביניהן מהוות את עיקר הספר. מהשנים 1968 עד 1973 לימדה אומנות במכללת ריו גרנדה.

כמה אנשים מעיר הולדתה שקראו את הספר סיביל, זיהו מיד את הקשר בין הדמות הספרותית לבין שירלי. באותה התקופה מייסון פתרה את הבעיות מעברה ועברה לגור במערב וירג'יניה. זמן מה לאחר מכן עברה לגור בלקסינגטון קנטקי בה חייתה בשכנות לווילבור. היא לימדה אומנות במכללה הקהילתית בעיר והציגה את עבודותיה מחוץ לביתה במשך מספר שנים.

ווילבור אובחנה כבעלת סרטן השד בשנת 1990 אך סירבה לקבל טיפול רפואי. הגידול שלה היה שפיר ונעלם. בשנה שלאחר מכן לקתה במחלת פרקינסון. מייסון עברה לגור עימה כדי לסעוד אותה עד למותה של ווילבור בשנת 1992. מייסון נפטרה בעצמה מסרטן השד ב-26 בפברואר 1998.

סיביל
-----

ספרה של פלורה רת'ה שרייבר, סיביל - "סיפורה האמיתי של האישה בעלת 16 הזהויות", מבוסס על סיפור חייה של מייסון ובו שמות הדמויות ופרטים נוספים שונו כדי להגן על פרטיותה. לפי הספר מייסון סבלה מפיצול אישיות חריף בעקבות התעללות מינית בהיותה ילדה מצד אימה, שלפי ווילבור הייתה ככל הנראה סכיזופרנית.

הספר עובד לסרט קולנוע מצליח בו כיכבו סאלי פילד וג'ואן וודוורד בשנת 1976. הסרט קיבל גרסה מחודשת בשנת 2007 בכיכובן של ג'סיקה לאנג ותמי בלאנשרד.

מחלוקת
------

אנשי מקצוע שונים ביקרו את מצבה הנפשי של שירלי ואת הטיפול שקיבלה מווילבור. הפסיכיאטר הרברט שפיגל נפגש עם שירלי כאשר ויילבור הייתה בחופשה, וטען כי זו האחרונה מנצלת את שירלי לטובת רווח כספי. לדבריו, שירלי הייתה היסטרית וווילבור היא זו שגרמה לה להאמין שהיא סובלת מהפרעת פיצול אישיות.

מבקרים אחרים טענו כי שירלי סבלה מאנמיה ממארת או מהפרעה פסיכוגנית. חלקם טענו ששירלי וווילבור הונו את הציבור ועשו הון מתעשייה המושתת על זיכרון מודחק. מנגד, היו עיתונאים שהשיגו את הקלטות הטיפול בין שירלי לבין ווילבור, ניתחו אותם ואמרו שאין בהן שום מרמה וששירלי אכן התגברה על ההפרעה שלה.

קישורים חיצוניים
----------------

* שירלי ארדל מייסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007447526705171
* ISNI: 0000 0000 8004 4126
* LCCN: no2006069427
* NTA: 352785470
* VIAF: 78535141
* WorldCat: lccn-no2006069427

 |
**הנסיך רניירי, דוכס קסטרו** (באיטלקית: **Ranieri di Borbone-Due Sicilie**;‏ 3 בדצמבר 1883 - 13 בינואר 1973), היה אחיינו של פרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות והטוען לכתר ממלכת שתי הסיציליות בין השנים 1960–1973.

ביוגרפיה
--------

רניירי נולד ב-3 בדצמבר 1883 בקאן, לנסיך אלפונסו, רוזן קזרטה ולמריה אנטונייטה, נסיכת שתי הסיציליות, בתם של פרנצ'סקו, רוזן טראפאני ומריה איזבלה, ארכידוכסית אוסטריה. ב-12 בספטמבר 1923 התחתן רניירי בוויז'נה רוזבאצ'י, צ'כוסלובקיה עם מריה קרולינה זאמויסקה, בתם של אנדז'יי פשמישלאב זמויסקי ומריה קרולינה, נסיכת שתי הסיציליות, ממנה נולדו לו שני ילדים.

ב-14 בדצמבר 1900 קודם חתונתו עם מרסדס, נסיכת אסטוריאס, ויתר אחיו קרלוס, נסיך בורבון-שתי הסיציליות על טענתו לכתר ממלכת שתי הסיציליות. בשנת 1960 מת אחיהם הגדול של קרלוס ורניירי - הנסיך פרננדו פיו, דוכס קלבריה ללא בנים, ובנו של קרלוס - אלפונסו, דוכס קלבריה טען לזכותו על התארים. מנגד רניירי טען שקרלוס ויתר על התארים, ומשום כך הוא יורש אותם. המחלוקת עדיין לא נפתרה, ובעוד רוב בתי המלוכה באירופה מכירים בצאצאי רניירי כטוענים לכתר, בית המלוכה הספרדי מכיר ביורשיו של אלפונסו כטוענים לכתר.

בשנת 1966 העביר רניירי חלק מסמכויותיו לבנו פרדיננדו, וב-13 בינואר 1973 הוא מת ברוקבורן סור-ארז'ן, ובנו הנסיך פרדיננדו, דוכס קסטרו ירש את תאריו.

משפחתו
------

ב-12 בספטמבר 1923 התחתן רניירי עם מריה קרולינה זאמויסקה, בתם של אנדז'יי פשמישלאב זמויסקי ומריה קרולינה, נסיכת שתי הסיציליות, ממנה נולדו לו שני ילדים:

* מריה דל כרמן, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות (נולדה ב-1924)
* הנסיך פרדיננדו, דוכס קסטרו (1926–2008)

אילן יוחסין
-----------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הארכידוכס קרל, דוכס טשן |   | הנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג |   | פרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות |   | מריה איזבלה מספרד |   | לאופולד השני, הדוכס הגדול של טוסקנה |   | מריה אנטוניה, נסיכת שתי הסיציליות |
|   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |
|   |   | מריה תרזה, ארכידוכסית אוסטריה |   |   |   | פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות |   | פרנצ'סקו, רוזן טראפאני |   |   |   | מריה איזבלה, ארכידוכסית אוסטריה |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   | הנסיך אלפונסו, רוזן קזרטה |   |   |   |   |   |   |   | מריה אנטונייטה, נסיכת שתי הסיציליות |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | **הנסיך רניירי, דוכס קסטרו** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנסיך רניירי, דוכס קסטרו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 1631 7934
* VcBA: 495/131977
* VIAF: 304915504
* WorldCat (עם VIAF): 304915504

 |
**מייקל קתל פאלון** (באנגלית: **Michael Cathel Fallon**; נולד ב-14 במאי 1952) הוא פוליטיקאי בריטי חבר המפלגה השמרנית, לשעבר שר ההגנה של הממלכה המאוחדת בשנים 2014–2017 וחבר במועצה לביטחון לאומי, ונציג מחוז סבנאוקס בפרלמנט הבריטי תחת ראשת ממשלת בריטניה תרזה מיי. פאלון כיהן בעבר כסגן יו"ר המפלגה השמרנית (2010–2012), השר לענייני עסקים וארגונים (2012–2014), שר המדינה לענייני אנרגיה (2013–2014), ושר המדינה לענייני פורטסמות' (2014).

ב-1 בנובמבר 2017 התפטר מתפקידו כשר הגנה בשל טענות על התנהגות מינית בלתי-הולמת ב-2002.

ביוגרפיה
--------

פאלון נולד בפרת' שבסקוטלנד, הוא למד בבית הספר הפרטי אפסום קולג' בסארי וסיים תואר שני בהצטיינות בלימודים קלאסיים ובלימודי העולם העתיק באוניברסיטת סנט אנדרוז.

ב-1983 נבחר לפרלמנט הבריטי כנציג מחוז דרלינגטון שבמחוז דרהאם בצפון-מזרח אנגליה. הוא שימש עוזר מצליף השמרנים וכיהן כסגן שר במשרד החינוך והמדע בשנים 1990 עד 1992. בבחירות ב-1992 הפסיד את מושבו למועמד מפלגת הלייבור אלן מירבון. הוא שימש דירקטור ברשת מכוני כושר, בתי אבות ומכוני בריאות. 

ב-1997 נבחר שוב לפרלמנט הבריטי, הפעם כנציג מחוז סבנאוקס שבקנט בדרום-מזרח אנגליה. הוא שימש חבר בוועדת הכספים של הפרלמנט בשנים 1999 עד 2012 ובשנים 2010 עד 2012 שימש סגן יושב ראש המפלגה השמרנית. ב-2012 מונה לשר זוטר לענייני עסקים ויזמות, ב-2013 לשר זוטר לענייני אנרגיה.

בתחילת 2014 מונה על ידי ראש הממשלה דייוויד קמרון לשר זוטר לענייני העיר פורטסמות', זאת בעקבות משבר שפקד את העיר בשל קיצוץ נרחב בעובדים שהועסקו בבסיס הצי המלכותי בעיר. ביולי 2014 מונה לשר ההגנה וחבר קבינט ממשלת בריטניה. הוא המשיך לכהן בתפקיד זה גם תחת ראש הממשלה תרזה מיי, עד התפטרותו בנובמבר 2017 על רקע חשדות להטרדה מינית של עיתונאית ב-2002. 

פאלון נשוי לוונדי ואב לשני בנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מייקל פאלון** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מייקל פאלון
* מייקל פאלון, ברשת החברתית פייסבוק
* מייקל פאלון, באתר ממשלת בריטניה
* מייקל פאלון, באתר הפרלמנט הבריטי

הערות שוליים
------------

1. ↑  רויטרס‏, שר ההגנה הבריטי התפטר - בשל טענות להטרדה מינית לפני 15 שנה, באתר וואלה!‏, 2 בנובמבר 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16529277k (data)
* GND: 1144918731
* ISNI: 0000 0000 2360 1547
* LCCN: n82141316
* NTA: 073544671
* UKPARL: 5vldGphZ
* VIAF: 67820364
* WorldCat: lccn-n82141316

 |
בראדלי ויגינס לובש את החולצה הצהובה, 2012.
**החולצה הצהובה** היא חולצת רכיבה בצבע צהוב, המוענקת למוביל בדרוג הכללי במרוץ האופניים, הטור דה פראנס. המוביל בדרוג הכללי במרוץ הוא הרוכב בעל הזמן המהיר ביותר, כאשר מחוברות תוצאות כל הקטעים היומיים, ומובאות בחשבון שניות בונוס שנצברו בסיומים ובמאוצי ביניים בקטעים היומיים. גם במרוצי הקטעים האחרים, דוגמת פריז - ניס ודופינה ליברה, שמארגנת חברת ASO, בעלת הטור דה פראנס, לובש המוביל בדרוג הכללי חולצה צהובה.

בשנותיו הראשונות של המרוץ לא לבש המוביל חולצה צהובה. ידוע בוודאות, כי ב-1919 המנצח קיבל חולצה צהובה. לפי הסברה המקובלת, הצבע הצהוב נבחר בגלל העיתון הפופולרי ל'אקיפ שסיקר את הטור, ואשר דפיו היו צהובים. לפי סברה אחרת, הצבע הצהוב נבחר בגלל היותו לא פופולרי, והוא היה צבע הבד היחיד שהיה ניתן להוציא בהתראה קצרה.

בג'ירו ד'איטליה חולצת המוביל היא החולצה הוורודה. כפי שסבור שבצרפת נקבע צבע החולצה על פי צבע דפי העיתון היומי שהוא המממן הראשי של המרוץ, כך גם באיטליה; הצבע הוורוד הוא צבע דפיו של עיתון הספורט הגדול במדינה, לה גזטה דלו ספורט, שמשמש כמממן הראשי של המרוץ מראשיתו. הנוהג של הענקת החולצה הוורודה החל ב-1931. בתחרות וולטה אספניה המוביל לובש חולצה אדומה. 

בסיום כל קטע יומי במרוץ, נערך בנקודת הסיום טקס הענקת הפרסים והחולצות. הענקת החולצה הצהובה למוביל בדרוג הכללי היא השנייה בסדר הענקת הפרסים (לאחר מתן הפרס למנצח הקטע היומי) ובמעמד זה לובש הרוכב המוביל את החולצה. במהלך הקטעים היומיים לובש המוביל את החולצה הצהובה ובצורה זו הוא זוכה גם לכבוד וגם מזוהה ביתר קלות על ידי שאר הרוכבים ועל ידי אמצעי התקשורת בכלל וצופי השידורים החיים בפרט. 

בדבוקת הרוכבים קיים נוהג בלתי כתוב, האומר כי יש לשמור על קצב אחיד במרוץ, בשעה שלובש החולצה הצהובה (או לובש חולצת המוביל במרוצי קטעים אחרים) נקלע לבעיה שאינה קשורה לכושרו הספורטיבי; אם בשל עצירה ל"שירותים" ואם בשל מעורבות שלו בנפילה או בשל תקלה טכנית. עם זאת, מאז תחילת שנות ה-2000, ובמיוחד בעשור האחרון, היו מקרים לא מעטים בהם לא נשמר נוהג ג'נטלמני זה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **החולצה הצהובה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  לדוגמה, בקטע 16 בג'ירו ד'איטליה 2017, עצר המוביל, טום דימולן ל"שירותים" ומיד לאחר מכן החל ניסיון בריחה בדבוקה.Nibali wins queen stage of Giro d'Italia Dumoulin loses time after comfort break before Umbrailpass, ראו הפסקה האחרונה וסקר הקוראים בשאלה"האם היה צריך לחכות למוביל?", באתר cyclingnews.com‏, 23 במאי 2017
**הנסיך מוריס ויקטור דונלד מבאטנברג** (באנגלית: **Prince Maurice Victor Donald of Battenberg**; ‏3 באוקטובר 1891 – 27 באוקטובר 1914) היה בן משפחת המלוכה הבריטית ונכדה הצעיר של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת. הוא שירת כקצין בצבא הבריטי ונהרג בקרב בבלגיה בתחילתה של מלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

הנסיך מוריס נולד בטירת בלמורל, הצעיר מבין ארבעה ילדים. הוא היה בנם של הנסיכה ביאטריס, בת הזקונים של המלכה ויקטוריה, ושל הנסיך הגרמני הנרי למשפחת באטנברג. משפחתו חיה בבריטניה. אביו מת כשהיה בן ארבע. מוריס היה הבן החביב ביותר על אמו. הנסיך ואחיו לאופולד היו חולי המופיליה, מחלה שהועברה במשפחתם בתורשה, אך נראה שהוא לא הניח למחלה להגביל את תפקודו. אחותו הגדולה ויקטוריה נישאה לאלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד.

הנסיך למד בפנימיית קולג' ולינגטון (אנ') בברקשייר. בגיל 21 הצטרף לארגון הבונים החופשיים. הוא נודע בחיבתו למכוניות מהירות. 

הנסיך למד במכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט (1910-‏1911), התגייס לצבא הבריטי ושירת כקצין בגדוד הראשון של רגימנט חיל הרובאים של המלך (King's Royal Rifle Corps) (אנ'). הוא בחר ברגימנט לכבוד בן דודו, הנסיך כריסטיאן ויקטור משלזוויג-הולשטיין (אנ'), ששירת בו. גם אחיו של מוריס, הנסיך לאופולד, שירת ברגימנט זה. ב-1911 מונה הנסיך מוריס לאביר מפקד במסדר הוויקטוריאני המלכותי.

ב-1917, על רקע רגשות אנטי גרמניים בציבור הבריטי, שינה שינה המלך ג'ורג' החמישי את שמו של בית המלוכה הבריטי מהשם הגרמני בית סקסה-קובורג-גותה לבית וינדזור. בעקבות זאת החליף גם הנסיך לודוויג פון באטנברג את שם משפחת מבאטנברג למאונטבאטן. השינוי פסח על הנסיך מוריס כיוון שהוא מת לפני שהתרחש.

### במלחמה

מצבת הנסיך בעיר איפר
לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, והוא קצין בדרגת סגן, השתתף הנסיך עם הרגימנט בקרבות הראשונים במערב אירופה, ניצל ממוות מספר פעמים וזכה לציון לשבח. 

ב-27 באוקטובר 1914 התקדמה יחידתו ליד הכפר זונבקה (Zonnebeke), מצפון מזרח לעיר איפר שבבלגיה. אז נחת לידו פגז גרמני. הוא נפצע קשה מהתפוצצות הפגז ומת מפצעיו לאחר זמן קצר. 

הידיעה על מות הנסיך הועברה במעלה שרשרת הפיקוד אל משרד המלחמה הבריטי וממנו אל משפחת המלוכה. אמו הנסיכה ביאטריס דחתה את הצעת שר המלחמה קיצ'נר להשיב את גופתו לבריטניה וביקשה שייקבר עם חייליו. הנסיך נקבר ב-31 באוקטובר בבית הקברות האזרחי של איפר. טקס זיכרון לנסיך נערך בקפלה המלכותית בארמון סנט ג'יימס בלונדון.

לוחית זיכרון לנסיך מוריס ולנסיך לאופולד (מת ב-1922) קבועה בקתדרלת וינצ'סטר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנסיך מוריס מבאטנברג** בוויקישיתוף
* הנסיך מוריס מבאטנברג, באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה
* Death of a Prince, באתר הארכיונים הלאומיים של בריטניה
* A Royal Sacrifice - Prince Maurice of Battenberg, בבלוג Picturing the Great War, ‏27 באוקטובר 2014
* Prince Maurice and Prince Leopold of Battenberg: Heroism and Haemophilia in World War I, באתר History Answers
* הנסיך מוריס מבאטנברג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקור: Prince Maurice and Prince Leopold of Battenberg: Heroism and Haemophilia in World War I.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb149784958 (data)
* CWGC: 446206
* VIAF: 316737206
* WorldCat: viaf-316737206

 |
**מייקל פולאני** (בהונגרית: **Polányi Mihály**;‏ 11 במרץ 1891, בודפשט – 2 בפברואר 1976, נורת'האמפטון, אנגליה) היה רופא ומדען רב-תחומי הונגרי יהודי, שהתנצר. הוא פעל מספר שנים בגרמניה ואחר כך באנגליה ומחקריו והגותו היו בתחומי הכימיה הפיזיקלית, הכלכלה והפילוסופיה. הוא כיהן כפרופסור באוניברסיטת מנצ'סטר.

קורות חיים
----------

פולאני נולד למשפחה יהודית בבודפשט (משפחת פולאני). אביו היה מהנדס ויזם מסילות ברזל. אמו ניהלה סלון ספרותי שהיה ידוע בחוגים האינטלקטואליים של בודפשט. אחיו קרל פולאני היה כלכלן פוליטי ידוע.

פולאני סיים לימודי רפואה באוניברסיטת בודפשט ב-1913. לאחר מכן החל בלימודי כימיה באוניברסיטה הטכנית של קרלסרוהה. לימודים אלו הופסקו עם גיוסו כרופא צבאי בצבא האוסטרו-הונגרי במהלך מלחמת העולם הראשונה. עם שחרורו המשיך את לימודיו באוניברסיטת בודפשט; תיזת הדוקטורט, שאותה סיים ב-1917, הייתה בכימיה פיזיקלית.

לאחר תקופת הוראה בבודפשט חזר לקרלסרוהה. ב-1920 עבר לברלין, שם קיבל את ניהול המחלקה לכימיה של סיבים במכון המחקר על שם הקיסר וילהלם (Kaiser Wilhelm Institut). ב-1923 עבר למכון למחקר הכימיה הפיזיקלית ואלקטרוכימיה על שם הקיסר וילהלם.

בשנת 1933, בעקבות עליית הנאצים לשלטון, היגר פולאני לאנגליה. הוא הוזמן על ידי אוניברסיטת מנצ'סטר לכהן כראש המחלקה לכימיה פיזיקלית, תפקיד בו כיהן עד 1948. במהלך השנים שינה פולני את תחומי התעניינותו מכימיה לכלכלה ולפילוסופיה, ולכן בשנת 1948 הקימה אוניברסיטת מנצ'סטר, במיוחד למענו, קתדרה למדעי החברה, בה כיהן עד 1958. בשנת 1958 הוא פרסם ספר פילוסופי תוך שיתוף פעולה עם מרג'ורי גרנה

ב-1921 נישא למגדה קמני, כימאית הונגרייה. הנישואין היו בטקס נוצרי-קתולי, לאחר שפולאני הוטבל לדת הקתולית. לזוג נולדו שני בנים: ג'ורג' (יליד 1922), כלכלן, וג'ון (יליד 1929), חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1986.

פולאני הוא דודה של אמנית הקרמיקה אווה צייזל.

פרסים וכיבודים
--------------

* 1944 - חבר בחברה המלכותית של לונדון
* 1958 - חבר כבוד של קולג' מרטון באוקספורד (Honorary Fellow of Merton College-Oxford)
* 1962 - חבר כבוד של האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מייקל פולאני** בוויקישיתוף

* מייקל פולאני, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* ביוגרפיה מאת Mary Joe Nye (באנגלית)
* מיכאל פולני (1891-1976), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Michael Polanyi and Jewish Identity", ספטמבר 2005
2. ↑  "John Polanyi Biography"
3. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007302205805171
* BNE: XX956433
* BnF: cb12021728d (data)
* CiNii: DA00211571
* GND: 118741349
* ICCU: CFIV112223
* ISNI: 0000 0001 2282 0235
* LCCN: n50020446
* MGP: 79750
* NDL: 00453026
* NKC: jx20070711016
* NLA: 35247151
* NLK: KAC201507015
* NLP: A12070191
* NTA: 068223552
* SELIBR: 249776
* SNAC: w6bz6dd6
* SUDOC: 028367391
* Trove: 880932
* VIAF: 76329237
* WorldCat: lccn-n50020446

 |
מפת מדינות "החומה הכחולה" אשר הצביעו עבור המועמד לנשיאות הדמוקרטית בכל בחירות בין השנים 1992 עד ל-2020, למעט 2016.
**החומה הכחולה** הוא מונח בפוליטיקה האמריקאית המשמש את המומחים הפוליטיים כאשר הם מתייחסים לכ-18 מדינות בארצות הברית ולמחוז קולומביה בהן זכתה המפלגה הדמוקרטית באופן עקבי בבחירות לנשיאות ארצות הברית בין הבחירות לנשיאות שנערכו ב-1992 לבחירות לנשיאות שנערכו ב-2012 (לאורך כל תקופה זו נשיאי ארצות הברית היו מטעם המפלגה הדמוקרטית, למעט ג'ורג' ווקר בוש שניצח בבחירות שנערכו ב-2000 ובאלו שנערכו ב-2004 וזאת בזכות זכייה של מדינות שאינן חלק ממדינות החומה הכחולה).

המונח מייחס את הצבע הכחול למפלגה הדמוקרטית כחלק מהמושג הכולל של מדינות כחולות ומדינות אדומות.

שימוש במושג
-----------

העיתונאי והאנליסט היהודי-אמריקאי רונלד ברונשטיין (אנ') טוען כי טבע את המושג ב-2009, לאחר הבחירות לנשיאות שנערכו ב-2012 תיאר איש התקשורת פול שטיינהאוזר מערוץ NH1 (כיום ידוע כ-"**WWJE-DT**") את החומה הכחולה כ"אשכול של מדינות המערב התיכון ומדינות החוף המערבי שבאופן מסורתי מצביעות לדמוקרטים".

הבלוגר הרפובליקני, כריס לאד כתב בנובמבר 2014 כי הניצחון של הרפובליקנים בבחירות האמצע ב-2014 מעיד על מגמת קריסה דמוגרפית וגאוגרפית באומה האמריקאית.

לאחר הבחירות לנשיאות 2012
-------------------------

במהלך הבחירות לנשיאות של 2016, שיערו מומחים פוליטיים רבים כי "החומה הכחולה" יכולה לעזור למועמדת הדמוקרטית, הילרי קלינטון לזכות בהצבעת חבר האלקטורים. עם זאת, איש העסקים המועמד הרפובליקני, דונלד טראמפ הצליח לנצח ב-3 מדינות מהחומה הכחולה, מישיגן, פנסילבניה וויסקונסין וגם באלקטור ממיין. כתוצאה מכך הוא הצליח לנצח בהצבעת חבר האלקטורים בזכות רוב של כ-306 אלקטורים.

בבחירות לנשיאות ארצות הברית שנערכו ב-2020, ניצח המועמד הדמוקרטי וסגן הנשיא לשעבר, ג'ו ביידן את הנשיא המכהן טראמפ, לאחר שהחזיר למפלגתו את מישיגן, פנסילבניה וויסקונסין, עם זאת, שמר טראמפ על ניצחונו במיין, שם זכה בשנית באלקטור יחיד.

קישורים חיצוניים
----------------

* ynet והסוכנויות, ספרינט אחרון: "החומה הדמוקרטית" תקום מחדש?, באתר ynet, 30 באוקטובר 2020
* אתר למנויים בלבד חיים לוינסון, ביקור במחוז שעשוי להכריע את הבחירות, באתר הארץ, 8 בנובמבר 2016
* יואב קרני, ‏לקחי בריטניה: איך נפלו החומה האדומה והחומה הכחולה, באתר גלובס, 15 בדצמבר 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Clinton's Campaign Is Focused on Battleground States She Doesn't Really Need – The Atlantic". *www.theatlantic.com*.
2. ↑  Steinhauser, Paul. "Holding Democratic 'blue wall' was crucial for Obama victory - CNNPolitics.com". *CNN*.
3. ↑  "'The Last Word with Lawrence O'Donnell' for Monday, November 17th, 2014". *News*. NBC. נבדק ב-2014-11-17.
4. ↑  Seitz-Wald, Alex (2016-05-06). "Analysis: 'Blue Wall' Gives Trump Little Room for Error". NBC News. נבדק ב-2019-02-17.
5. ↑  Goldmacher, Shane; Karni, Annie. "Hillary Clinton's path to victory". *Politico*. נבדק ב-2019-02-17.
6. ↑  "'It's Such a Relief': Biden Voters Rebuild a Wall That Trump Smashed". The New York Times. נבדק ב-8 בנובמבר 2020. `{{cite news}}`:  (עזרה)
7. ↑
**ארפד בלודי** (בגרמנית: **Arpad Blödy**; ‏8 באפריל 1907 - 20 ביוני 1984) הוא אתלט אוסטרי-יהודי. סגן אלוף המכביה הראשונה (1932) בריצת 1500 מטר ואלוף אוסטריה בריצות בינוניות ובריצות ארוכות, זכה ב-14 תוארי אליפות אוסטריה.

ביוגרפיה
--------

בלודי התאמן בקבוצת הכח וינה.

באליפות אוסטריה שנערכה בווינה ב-6 באוגוסט 1927 זכה בלודי במדליית זהב בריצת 5000 מטר בתוצאה של 16:10.8 דקות.

באליפות אוסטריה שנערכה בשנת 1929 זכה ארפד במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:59.8 דקות.

במכביה האירופית הראשונה שנערכה באוסטרבה צ'כיה ב-29 - 30 ביוני 1929 זכה בלודי בשתי מדליות זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:06.1 דקות, לפני ולטר פרנקל מצ'כיה (2:08.0 דקות) וטישלר מאוסטריה בריצת שליחים 3x1000 מטר עם הכח וינה א' בתוצאה של 8:32.9 דקות ולפני בר כוכבא ברלין (8:47.6 דקות) והכח וינה ב'.

באליפות אוסטריה שנערכה בשנת 1931 זכה ארפד במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:06.4 דקות.

במכביה הראשונה שנערכה בשנת 1932 זכה בלודי בשתי מדליות כסף, בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:22.1 דקות, אחרי לסלי פלקסמן מארצות הברית (4:19.7 דקות) ולפני מוחמד סעיד ממצרים (4:26 דקות) ובריצת שליחים 3x1000 מטר ביחד עם פולק ופריץ דויטשר, אחרי צ'כוסלובקיה עם רוברט גולדשמיט, אדה שוורץ וולטר פרנקל בתוצאה של 8:52.7 דקות ולפני ארץ ישראל.
 באליפות אוסטריה שנערכה באותה שנה הוא הגן על תוארו לאחר שזכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:10.0 דקות. 

באליפות אוסטריה שנערכה בשנת 1934 הוא זכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:11 דקות.

במכביה השנייה שנערכה בשנת 1935 זכה בלודי במדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:25.4 דקות, אחרי אברהם רוזנקרנץ מארצות הברית (4:19.2 דקות) ושמואל רפופורט מצרפת (4:25.2 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בריצת 5000 מטר.

שיאים אישים
-----------

* ריצת 1500 מטר: 4:06.2 דקות, שיא מכבי עולמי
* ריצת 3000 מטר: 6:56.8 דקות

קישורים חיצוניים
----------------

* ארפד בלודי, Aus den Sammlungen des Jüdischen Museums Berlin (בגרמנית)
* המנצחים במכביה הראשונה והישגיהם, דואר היום, 2 באפריל 1935
* טובי האטלטים הקלים באירופה, דואר היום, 15 במאי 1936
* Österr. Leichtathletik Meister u. Staatsmeister (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  National Outdoor 5000m Championships for Austria, באתר *arrs* (באנגלית)
2. ↑  Maccabiah Games before World War II (באנגלית)
3. ↑  מדור הספורט - תוצאות ההתחרויות במכביה, דואר היום, 8 באפריל 1932
4. ↑  טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965
5. ↑  המנצחים במכביה הראשונה והישגיהם, דואר היום, 2 באפריל 1935
6. ↑  בספורט, באתר הארץ, 12 באוקטובר 1934
7. ↑  התחרויות ב"המכביה", דבר, 5 באפריל 1935
8. ↑  הישגי המכביה השנייה (סכום שני), דואר היום, 7 במאי 1935
**מייקל פרנקן** (באנגלית: **Michael T. Franken**; נולד ב-18 בנובמבר 1957) הוא קצין בדימוס בדרגת תת-אדמירל בצי ארצות הברית, בתפקידו האחרון שירת כסגן מפקד פיקוד אפריקה של ארצות הברית. בבחירות 2022 היה פרנקן מועמד המפלגה הדמוקרטית לסנאט של ארצות הברית באיווה.

ביוגרפיה
--------

פרנקן נולד וגדל בסו סנטר שבאיווה. ב-1981 סיים תואר ראשון בהנדסה באוניברסיטת נברסקה, במהלך לימודיו הצטרף לתוכנית הכשרת קציני המילואים של צי ארצות הברית. הוא בעל תואר שני בפיזיקה מבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים, בוגר תוכנית המנהיגות של מכון ברוקינגס והמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.

שירת כקצין במשחתת הטילים המונחים מסדרת ארלי ברק "USS Barry" ובמשחתות הטילים המונחים מסדרת פרגוט "USS Dahlgren", ו-"USS King". במרץ 2001 מונה למפקדה הראשון של משחתת הטילים המונחים מסדרת ארלי ברק "וינסטון צ'רצ'יל" ופיקד עליה עד אפריל 2002. בהמשך שירותו פיקד על פלגת המשחתות 28 ובשנים 2005–2007 פיקד על כוח המשימה 152 בקבוצת התקיפה של נושאת המטוסים "דוויט אייזנהאור". 

תפקידי מטה שלו כללו בין השאר שירות כעוזר צבאי לסנאטור טד קנדי, עוזר למזכיר ההגנה של ארצות הברית, חבר כוח המשימה "Deep Blue" לתכנון המלחמה בטרור, שירת במחלקת המבצעים המשותפים במטות המשולבים, במחלקת ההערכה של הצי, במטה ראש המבצעים הימיים ובמשרד מזכיר הצי של ארצות הברית.

בשנים 2008–2011 שימש קצין תכנון, אסטרטגיה ומדיניות במטה פיקוד מרכז של ארצות הברית. בשנים 2011–2012 פיקד על כוח המשימה המשותף בקרן אפריקה. לאחר מכן שימש בתפקידי מטה בצי ובמטות המשולבים. 

ב-2015 מונה למנהלה הראשון של הסוכנות לענייני נעדרים ושבויים במחלקת ההגנה של ארצות הברית. בהמשך השנה מונה לסגן מפקד פיקוד אפריקה של ארצות הברית ושירת בתפקיד עד פרישתו באוקטובר 2017.

ב-2020 התמודד בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית באיווה לקראת הבחירות לסנאט, אך הפסיד. ב-2022 נבחר למועמד המפלגה הדמוקרטית אל הסנאט של ארצות הברית לאחר שגבר בבחירות המקדימות על אבי פינקנאוור. הוא הפסיד בבחירות הכלליות לסנאטור המכהן צ'אק גראסלי.

נשוי לג'ורדן והם הורים לשני ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מייקל פרנקן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מייקל פרנקן (באנגלית)
* מייקל פרנקן, ברשת החברתית פייסבוק

* מייקל פרנקן, ברשת החברתית טוויטר

* מייקל פרנקן, ברשת החברתית אינסטגרם

* מייקל פרנקן, ברשת החברתית LinkedIn

* מייקל פרנקן, סרטונים בערוץ היוטיוב
* ביוגרפיה, באתר צי ארצות הברית

הערות שוליים
------------

1. ↑  בריאנה פננסטיאל, Mike Franken wins Democratic US Senate primary; to take on Chuck Grassley in November, באתר Des Moines Register‏, 8 ביוני 2022 (באנגלית)
**ארפניק צ'ארנץ** (בארמנית: **Արփենիկ Չարենց**;‏ 25 ביולי 1932 בירוואן - 12 בפברואר 2008 בירוואן) הייתה סופרת ומבקרת ספרות ארמנית, וחוקרת עבודותיו של המשורר הארמני הנודע יגישה צ'ארנץ, שהיה אביה.

ביוגרפיה
--------

אביה של צ'ארנץ, המשורר יגישה צ'ארנץ, קרא לבתו על שם אשתו הראשונה, ארפניק. ארפניק מתה בשנת 1927, בעת לידה, בעוד יגישה ישב בבית הכלא הסובייטי. צ'ארנץ הייתה אחת משתי בנותיו עם אשתו השנייה, Izabella Kodabashyan.
הוריה נעצרו בשנת 1937 בתקופת הטיהורים הסטליניסטיים. אביה מת בכלא ואמה הוגלתה לסיביר. היא ואחותה עברו לגור בבית ילדים בירוואן. היא למדה פילולוגיה באוניברסיטה הלאומית בירוואן. היא הייתה מייסדת ומתכננת מרכזית של מוזיאון צ'ארנץ בירוואן, אשר הוקם בבית ילדותה, ושימשה כיו"ר המועצה האקדמית של המוסד. היא אספה וארגנה את 6,000 עבודותיו של אביה, ועסקה במחקרם ובהפצת יצירותיו הספרותיות וסיפור חייו.

בקריירה שלה בתור סופרת, היא כתבה רומנים, סיפורים קצרים ואת זכרונותיה, בעיקר בנושא ילדותה הקשה. היא הייתה חברה באיגוד הסופרים הארמני.

ספרים
-----

* בית הילדים, ירוואן, 1994
* התפילות של יגישה צ'ארנץ, ירוואן, 1999
* האוניברסיטאות שלי, ירוואן, 2000
* בלא ידוע שבתוך הידוע, ירוואן, 2005

קישורים חיצוניים
----------------

* ביוגרפיה, באתר איגוד הסופרים הארמני
* הלא ידוע בתוך הידוע: סיפורים קצרים
* הקיץ האחרון של יגישה צ'ארנץ, מאת ארפניק צ'ארנץ (ברוסית)
* מאמר בכתב העת "אניב" (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ՈՐՏԵՂ ԵՍ ՀԱՆԳՉՈՒՄ ՀԻՄԱ…, Առավոտ, Հունվար 19,2002
2. ↑  Չարենցին մինչ օրս իր ազգը լսում ու հավատում է… / Հարցազրույց ԱՐՓԵՆԻԿ ՉԱՐԵՆՑԻ հետ, Գրական Թերթ

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 2261 3378
* LCCN: n00048143
* VIAF: 23373119
* WorldCat: lccn-n00048143

 |
**בנדיקטוס הראשון** (בלטינית: **Benedictus I**; מת ב-30 ביולי 579) היה אפיפיור בין השנים 575–579.

בנדיקטוס היה בנו של בוניפצ'ה, שקרוי על-ידי היוונים בונוסוס. על מוצאו, שנת הולדתו וראשית חייו לא ידוע דבר. ידוע כי קיבל אישור מהאימפריה הביזנטית לעלות לכס האפיפיורות אחד עשר חודשים אחרי מותו של יוחנן השלישי, בשנת 575. בתקופת שלטונו עסק בעיקר בפיתוח מנזר סטפן. בשנת 579 פקד רעב את הלומברדים, ולכן הטיחו בו סיפורים המתארים אותו כאדם רע לב ושהרעב בא באשמתו. בנדיקטוס לא יכול היה להחזיק מעמד בקשיים אלו ונפטר באותה שנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בנדיקטוס הראשון** בוויקישיתוף
* בנדיקטוס הראשון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**יוחנן השלישי** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**פלגיוס השני** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1715565
* GND: 100937578
* ICCU: LO1V193069
* ISNI: 0000 0000 5492 0233
* NKC: xx0025807
* NTA: 074228617
* VcBA: 495/45832
* VIAF: 56605844
* WorldCat: viaf-56605844

 |
**ארץ אידית' רון** (באנגלית: **Edith Ronne Land**) היא אזור באנטארקטיקה.

ארץ אידית' רון גובלת בארץ פאלמר ובארץ אלזוורת' ממערב, בארץ המלכה אליזבת מדרום, ובארץ קואוטס ממזרח.

ארץ אידית' רון כללה את אזור מדף הקרח רון-פילכנר ואת האי ברקנר (האי השני בגודלו של אנטארקטיקה), כמו גם מספר איים אחרים המוקפים על ידי מדף הקרח.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי האזור

האזור התגלה על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1947–1948.

### מקור השם

שמה של ארץ אידית' רון ניתן לה על ידי צ'ילה.

האזור נקרא על שמה של אידית' רון, שהייתה האישה הראשונה שהייתה חברה מלאה במשלחת חקר אנטארקטי.

אידית' רון הייתה אשתו של קומנדר פין רון, מחיל המילואים של צי ארצות הברית, אשר הנהיג את משלחת החקר האנטארקטית רון, בין השנים 1947–1948.

#### אזורים שנקראו בעבר בשם זה

בשנת 1947 רון חקר אזור נרחב מדרום למדף הקרח שבלט לים וודל על שמה של אשתו.

עם זאת, בין השנים 1957–1958 התברר כי מדף הקרח היה גדול משחשבו, וכולל שטחים שנחשבו בעבר כ"ארץ אידית' רון".

הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים החליטה בשנת 1968 לקרוא למדף הקרח כולו על שמה של אידית' רון - הוא "מדף הקרח רון"; צ'ילה, כאמור, נתנה לאזור אחר את השם "ארץ אידית' רון".

לקריאה נוספת
------------

• Dee Molenaar, Robert A. Wharton, Jr. John Schutt, **MOUNTAINEERING IN ANTARCTICA**

קישורים חיצוניים
----------------

* ארץ אידית' רון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* קורות חייה של אידית' רון

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי
2. ↑  פועלה של רון באנטארקטיקה
3. 1 2 3  מידע היסטורי על ארץ אידית' רון ועל מדף הקרח

| אנטארקטיקה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  ארץ אדלי •  אנטארקטיקה הארגנטינאית • אוסטרליהאוסטרליה הטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית   הטריטוריה האנטארקטית הבריטית • צ'ילהצ'ילה אנטארקטיקה צ'ילנה • ניו זילנדניו זילנד שטח חסות רוס  ברזילברזיל "אזור האינטרסים" של ברזיל באנטארקטיקה • נורווגיהנורווגיה ארץ המלכה מוד ואי פטר הראשון   שוואביה החדשה (1939–1945)  ארץ מרי בירד |  |

 |
האפיפיור **בנדיקטוס התשיעי** (בלטינית: **Benedictus IX**; ‏1012 לערך – 1056) היה האדם היחיד שכיהן כאפיפיור בשלוש תקופות כהונה נפרדות (ולמעשה היחיד שכיהן יותר מפעם אחת), לאחר שהודח ושב לכסאו בזכות קשריו למשפחות בעלות עושר ועוצמה. אחד האנשים הצעירים ביותר בהיבחרם ולטענת מתנגדיו, אחד האפיפיורים המושחתים והבלתי-כשירים ביותר, עקב אורח חייו המופקר. תקופות כהונתו היו בין אוקטובר 1023 לספטמבר 1044, שנית בין אפריל למאי 1045 ופעם נוספת בין נובמבר 1047 עד יולי 1048.

ביוגרפיה
--------

נולד ברומא בשם תיאופילקטוס מטוסקולום (עיר בלאטיום, סמוך לרומא). אביו היה רוזן העיר. שניים מדודיו, בנדיקטוס השמיני ויוחנן התשעה עשר, היו אפיפיורים לפניו. באוקטובר 1032 רכש עבורו אביו את משרת האפיפיור, גילו באותה עת היה כנראה 18 או 20, לפי האנציקלופדיה הקתולית, שאף טוענת שהעטה בושה וכלימה על כסאו של פטרוס. לפי רדולפוס גלאבר היה בן 10 כאשר נבחר למשרה. דיווחים שונים מייחסים לו מעשי אונס ורצח וקיום אורגיות הומוסקסואליות בארמון האפיפיורי. [דרוש מקור]

בשנת 1036 הוגלה מרומא, אך הוחזר מיד על ידי קונרד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בספטמבר 1044 הודח, ותחתיו התמנה כאפיפיור סילבסטר השלישי. באפריל 1045 שב בנדיקטוס והדיח את סילבסטר, ולאחר כחודש הסכים למכור את הכס לסנדקו שהתמנה לאפיפיור גרגוריוס השישי, בתמורה לסכום כסף. ביולי 1046 התחרט ושב לרומא בראש צבא, אך גרגוריוס המשיך לכהן כאפיפיור. היינריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה כינס ועידה אקומנית בסוטרי. בדצמבר 1046 גינתה הוועידה הן את בנדיקטוס והן את סילבסטר השלישי והצהירה על טענתם לכס כשקרית ובטלה. הוועידה קיבלה את עדותו של האפיפיור המכהן גרגוריוס, לפיה רכש את הכהונה בכסף והאיצה בו להתפטר מתפקידו. לבסוף מינתה הוועידה לאפיפיור את קלמנס השני. 

בנדיקטוס לא קיבל את מרות הוועידה, ועם מותו של קלמנס באוקטובר 1047 שב ותפס את הארמון האפיפיורי, בו שלט מנובמבר ועד גירושו ביולי 1048 על ידי חיילי האימפריה הרומית הקדושה. במקומו מונה כאפיפיור דמסוס השני. ב-1049 נודה בנדיקטוס מן הכנסייה, לאחר שסירב לעמוד למשפט בעוון סימוניות (מכירת משרות כנסייתיות בכסף).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בנדיקטוס התשיעי** בוויקישיתוף
* בנדיקטוס התשיעי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* בנדיקטוס התשיעי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* ערך באנציקלופדיה הקתולית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שהרי אפילו האפיפיור ברומא, בנדיקטוס ה-IX, שהיה האחיין של שני אפיפיורים, בנדיקטוס ויוהנס שדמו לו, נבחר על ידי הרומאים בהיותו בן עשר שנים, באמצעות אוצרות ותשלומים. מקור-ספר 10[דרושה הבהרה] פרק 5, עמ' 49-50
2. ↑  עשרת האפיפיורים הגרועים ביותר בכל הזמנים - מקום שני

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**יוחנן התשעה עשר** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**סילבסטר השלישי** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**סילבסטר השלישי** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**גרגוריוס השישי** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**קלמנס השני** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**דמסוס השני** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007397421005171
* BNE: XX1304920
* GND: 11850889X
* ISNI: 0000 0000 4367 2457
* LCCN: nb2007019510
* NLP: A27386569
* VcBA: 495/46007
* VIAF: 38903730
* WorldCat: lccn-nb2007019510

 |
**החלילן מהמלין** (באנגלית: **The Pied Piper**) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי פרה-קוד (אנ') משנת 1933, המבוסס על סיפורו של החלילן מהמלין. הסרט הקצר הופק על ידי אולפני ההנפשה של וולט דיסני, בבימויו של וילפרד ג'קסון, והופץ ב-16 בספטמבר 1933, כחלק מסדרת סימפוניות טיפשיות.

עלילה
-----

בעיר המלין יש אוכלוסייה גדולה של חולדות שממשיכה לגדול ולאכול את כל המזון הנראה לעין. ראש העיר מציע לשלם שקית זהב למי שיכול להיפטר מהחולדות. באותו הרגע מופיע החלילן מהמלין ומציע את שירותיו. על ידי השמעת מנגינה על החליל שלו, הוא מהפנט את המכרסמים כדי שיעקבו אחריו, הרחק מהמלין. כשהם רחוקים מהמלין, הוא יצר גלגל גבינה בעזרת החליל שלו, פיתה את העכברים להיכנס לאכול אותו, וברגע שכל העכברים היו בחורי הגבינה, הוא גרם לה להיעלם.

כשהוא חוזר לעיירה, ראש העיר מסרב לשלם לו את שקית הזהב משום שהוא פשוט ניגן בחליל, ונותן לו מטבע אחד, בעוד שאר המבוגרים צוחקים עליו. כשהוא זועם, החלילן מהמלין מחליט לנקום ולהציל את הילדים מלגדול להיות גרועים כמו המבוגרים בכך שהוא לוקח אותם משם.

ראש העיר והמבוגרים לא משחררים אותו מכיוון שהם נעלו את שער העיר לאחר שהחולדות עזבו ואף אחד לא יכול לצאת. עם זאת, החלילן לא רק שמקסים את הילדים ללכת אחריו, אלא מכשף את שער העיר לפתוח את עצמו ולאפשר לילדים לעזוב, וראש העיר נותר להתמודד עם חמתם של המבוגרים על אובדן ילדיהם. החלילן מהמלין מוביל את הילדים להרים ולארץ מכושפת עם כיף ומשחקים, שם כולם חיים באושר ועושר.

מדיה ביתית
----------

* Walt Disney Cartoon Classics Limited Gold Edition II: The Disney Dream Factory: 1933–1938 (VHS) 1985
* Walt Disney's Timeless Tales Volume 1: The Prince and the Pauper/Three Little Pigs/The Tortoise and the Hare (DVD) 2005
* More Silly Symphonies (DVD) 2006
* Walt Disney Animation Collection: Classic Short Films Volume 3: The Prince and the Pauper (DVD) 2009

קישורים חיצוניים
----------------

* "החלילן מהמלין", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "החלילן מהמלין", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית)
* "החלילן מהמלין", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Merritt, Russell; Kaufman, **Walt Disney's Silly Symphonies: A Companion to the Classic Cartoon Series**, עמ' 134-135, מסת"ב 978-1-4847-5132-9