**מיכליס (מקס) אויבה** (בהולנדית: **Machgielis (Max) Euwe**;‏ 20 במאי 1901 – 26 בנובמבר 1981) היה שחמטאי בדרגת רב-אמן, מחבר ספרי שחמט רבים ומתמטיקאי הולנדי, אלוף העולם החמישי בשחמט (1935–1937). הוא חבר בהיכל התהילה העולמי של השחמט (אנ').

חייו
----

מקס אויבה נולד בווטרגרסמיר שליד אמסטרדם. בגיל 12 הצטרף למועדון השחמט באמסטרדם. ב-1919 שיחק לראשונה באליפות השחמט בהולנד וזכה בה לראשונה ב-1921. מאז ועד 1952 זכה בסך הכל 12 פעמים בתואר אלוף הולנד בשחמט, 6 פעמים מתוכן ברציפות.
הוא למד מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת אמסטרדם וסיים את עבודת הדוקטורט שלו בשנת 1926. הוא לימד מתמטיקה, תחילה ברוטרדם ולאחר מכן, עד שנת 1940 בתיכון לבנות באמסטרדם. לאחר מכן ניהל מפעל למוצרי מזון ועבד כסטטיסטיקאי בחברת ביטוח.

### בשיא היכולת

בשנת 1928 זכה אויבה בתואר אלוף העולם בשחמט לחובבים בתחרות שנערכה בהאג.
בגלל העובדה שהיה בעל משפחה ועבד כמורה נמנעה ממנו ההשתתפות בטורנירים בינלאומיים רבים מתחילת שנות ה-20 ועד אמצע שנות ה-30 (הוא הופיע ושיחק רק בחופשות של בית הספר).

ב-15 בדצמבר 1935, לאחר 30 משחקים ב-13 ערים שונות ובמשך 80 יום, ניצח אויבה את אלכין וזכה בתואר אלוף העולם החמישי.
זכייה זו הייתה הפתעה לרבים. אולם כמה אלופי עולם שניתחו את המשחקים וסילי סמיסלוב, בוריס ספאסקי, אנטולי קרפוב, גארי קספרוב וולדימיר קראמניק) טענו שאויבה ניצח בזכות כישוריו ולא בגלל בעיות האלכוהול של אלכין.
זכייתו בתואר הפכה את השחמט למאוד פופולרי בהולנד.

בתחרות השחמט בנוטינגהאם 1936, הנחשבת עד היום לאחת התחרויות החשובות שהתקיימו אי פעם הגיע למקום השלישי אחרי מיכאל בוטביניק וקפבלנקה ולפני אלכין.

בשנת 1937 הפסיד אויבה בדו-קרב גומלין לאלכין. אף על פי שפתיחת הדו-קרב הייתה טובה מבחינתו, הוא נשבר לקראת הסוף.
שני הדו קרבות של אויבה נגד אלכין נחשבים כשיא הקריירה שלו. מסיכום הנקודות של כל המשחקים בהם התמודדו זה נגד זה ניתן לראות שרמת היכולת שלהם הייתה דומה.

בתחרות אוורו שנערכה בהולנד ב-1938, בה השתתפו שמונת השחמטאים הטובים בעולם, סיים אויבה במקום הרביעי יחד עם שמואל רשבסקי ואלכין.
הוא זכה ארבע פעמים בקורוס (ויק אן-זהה) (1940,1942,1952,1958).

משחקי מופת
----------

לבן: הנס יונר שחור: מקס אויבה



כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.

[Event "Zurich"]
[Site "Zurich SUI"]
[Date "1934.07.28"]
[Round "15"]
[White "Hans Johner"]
[Black "Max Euwe"]
[Result "0-1"]
[ECO "C83"]
[PlyCount "90"]
[EventDate "1934.07.14"]
[FirstMove "14d"]
1. e4 e5 2. Nf3 Nc6 3. Bb5 a6 4. Ba4 Nf6 5. O-O Nxe4 6. d4 b5 7. Bb3 d5 8. dxe5
Be6 9. c3 Be7 10. Re1 O-O 11. Nbd2 Nc5 12. Bc2 d4 13. cxd4 Nxd4 14. Nxd4 Qxd4
15. Qe2 Rfd8 16. Nf3 Qc4 17. Qxc4 Bxc4 18. Be3 Ne6 19. Be4 Bd5 20. Bxd5 Rxd5
21. Red1 Rad8 22. Rxd5 Rxd5 23. Kf1 Kf8 24. Rc1 c5 25. Ke2 Ke8 26. Rd1 Rxd1 27.
Kxd1 Kd7 28. Nd2 g5 29. f3 Kc6 30. g3 Kd5 31. f4 gxf4 32. gxf4 Nd4 33. Nf1 Ke4
34. Kd2 Nf5 35. Ng3+ Nxg3 36. hxg3 Kf3 37. Kd3 Kxg3 38. f5 h5 39. Bh6 h4 40. f6
Bd8 41. e6 fxe6 42. f7 Be7 43. f8=Q Bxf8 44. Bxf8 h3 45. Bxc5 e5 0-1

משחק זה הגיע לעמדה זהה כמו המשחק שמוצג בערך זיגברט\_טאראש, וגם כאן השחור הגיע ליתרון שהפך לברור לאחר המסע ה-22. שלושת הרגלים השחורים עדיפים משמעותית על שני הלבנים, ויתרון הרגלים של הלבן באגף המלך לא ניתן למימוש. ניתן אף להגיד שהרגלי הלבן ב-ה5 מהווה חולשה, שכן יש צורך תמידי להגן עליו. במשחק עצמו השחור מימש את היתרון בקלות יחסית.

### דו-קרבות

במהלך הקריירה הוא השתתף במספר דו-קרבות:

| שנה | מיקום | המתמודד השני | תוצאה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1926/27 | אמסטרדם | אלכסנדר אלכין | 2+ 3- 5= | 4.5 | הפסד |
| 1928 | האג | יפים בוגוליובוב | 2+ 3- 5= | 4.5 | הפסד |
| 1928/29 | האג | יפים בוגוליובוב | 1+ 2- 7= | 4.5 | הפסד |
| 1931 | הייסטינגס | חוזה ראול קפבלנקה | 0+ 2- 8= | 4 | הפסד |
| 1932 | אמסטרדם, קרלסבד | סאלו פלור | 3+ 3- 10= | 8 | תיקו |
| 1935 | הולנד | אלכסנדר אלכין | 9+ 8- 13= | 15.5 | זכייה באליפות עולם |
| 1937 | הולנד | אלכסנדר אלכין | 4+ 10- 11= | 9.5 | הפסד תואר אליפות עולם |
| 1939/40 | הולנד | פאול קרס | 5+ 6- 3= | 6.5 | הפסד |
|

במלחמת העולם השנייה עזר אויבה להציל שחמטאים יהודים, הבכיר מביניהם הוא האמן הבינלאומי פרינס, מבכירי השחמטאים של הולנד בשנות החמישים. כמו כן נמנע מלהשתתף בטורנירים במינכן ובגנרלגוברנמן אליהם הוזמן בטענה שעיסוקו בהוראה אינו מאפשר לו זאת.
ב-1945 חזר ללמד בתיכון לבנות באמסטרדם.
הטורניר האחרון בו שיחק היה בציריך, ב-1953 בו סיים במקום הלפני-אחרון.
ב-1954 החל לעבוד כפרופסור בדיסציפלינה חדשה, קיברנטיקה, בשתי אוניברסיטאות - רוטרדם וטילברך.
ב-1957 נסע לארצות הברית ללימודים בתחום מדעי המחשב. במהלך שהייתו שם שיחק בניו יורק שני משחקים לא-רשמיים נגד בובי פישר - באחד ניצח והשני הסתיים בתיקו.
ב-1959 התמנה למנהל מרכז המחקר ההולנדי למיכון ועיבוד מידע.
בשנת 1971 פרש ממשרתו באוניברסיטה לגמלאות.

### נשיא פיד"ה

כיכר אויבה באמסטרדם
בשנת 1970, בגיל 69, התמנה אויבה ליו"ר האיגוד הבינלאומי לשחמט, פיד"ה ונשאר בתפקידו עד 1978.
בגלל בחירתו לפעול לפי מה שנראה לו מוסרי ולא לפי הרוח הפוליטית הרווחת הסתכסך לעיתים קרובות עם הסובייטים, שמימנו חלק ניכר מתקציבה של פיד"ה לאחר מלחמת העולם השנייה. מן הראוי להזכיר כמה עימותים בולטים:

* בעקבות מעבר של גנאדי סוסונקו להולנד ב-1972 (קיבל אישור מהשלטונות הסובייטים לעבור לישראל), דרשו הסובייטים את איסור השתתפותו בכל טורניר מקצועני. בעקבות סירובו של אויבה והשתתפותו של סוסונקו בטורניר שנערך בהולנד ב-1974 החרימו הסובייטים אירוע זה.
* הוא פירש את תקנות ההשתתפות בטורניר ב-1971 בגמישות רבה, ובכך איפשר לבובי פישר להשתתף בו. בזכות השתתפותו של פישר בטורניר הוא הצליח להעפיל לאליפות העולם ב-1972 ובה ניצח את ספאסקי ובכך הפך לאלוף העולם הראשון שאינו סובייטי מאז תום מלחמת העולם השנייה.
* בשנת 1976 ערק רב האמן ויקטור קורצ'נוי למערב ואויבה הבטיח לו שיותר לו להמשיך ולהשתתף בטורנירים למרות העריקה. בשנת 1978 ניסו הסובייטים ולא הצליחו למנוע מקורצ'נוי להתמודד על תואר אלוף העולם נגד אנטולי קרפוב.
* עמדתו הבלתי מתפשרת הביאה לקיום אולימפיאדת השחמט בחיפה בשנת 1976, למרות התנגדותו הנחרצת של הגוש הקומוניסטי.

בסך כל הקריירה שלו ניצח ב-102 טורנירים וייצג את הולנד ב-7 אולימפיאדות.
אויבה היה גם סופר שחמט פורה וכתב כ-70 ספרי שחמט, יותר מכל אלוף עולם אחר.
אויבה נפטר באמסטרדם מהתקף לב בשנת 1981 והוא בן 80 בהותירו אחריו שלושה ילדים. הוא היה דמות מוכרת והוערך רבות בעולם השחמט בזכות פעילותו הרבה לקידום השחמט בעולם.

במרכז אמסטרדם נקראה כיכר על שמו ולידה מרכז לשחמט.

הופעות באולימפיאדות השחמט
-------------------------

מקס אויבה השתתף בנבחרתה האולימפית של הולנד בשבע אולימפיאדות.

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
| 1927 |  | 10.5 מ-15 | 7+ 7= 1- | 70 | 4 קבוצתי, 6 אישי |
| 1937 | 1 | 9.5 מ-13 | 8+ 3= 2- | 73.1 | 6 קבוצתי, 2 אישי |
| 1950 | 1 | 8 מ-12 | 5+ 6= 1- | 66.7 | 5 קבוצתי |
| 1954 | 1 | 7.5 מ-13 | 4+ 7= 2- | 57.7 | 8 קבוצתי |
| 1958 | 1 | 8.5 מ-11 | 7+ 3= 1- | 77.3 | 14 קבוצתי, 2 אישי |
| 1960 | 1 | 6.5 מ-16 | 3+ 7= 6- | 40.6 | 10 קבוצתי |
| 1962 | 1 | 4 מ-7 | 1+ 6= 0- | 57.1 | 11 קבוצתי |
|

מבחר תחרויות נוספות בהן השתתף
-----------------------------

* תחרות ניו יורק 1931
* תחרות השחמט הייסטינגס 1934–1935
* תחרות השחמט בנוטינגהאם 1936

לקריאה נוספת
------------

* גארי קספרוב, **על קודמי הגדולים** כרך שני, עמ' 9–116, מקור תקשורת, 2008.
* שיקול דעת ותכנון בשחמט, מקס אויבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקס אויבה** בוויקישיתוף

* מקס אויבה, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* מקס אויבה, באתר MacTutor (באנגלית)
* מקס אויבה, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* ביוגרפיה ומשחקים מנותחים של מקס אויבה באתר השחמט הישראלי ICHESS
* צילומים מטקס הפתיחה והסיום של אליפות העולם
* תחבולות של מקס אויבה, באתר wtharvey.com (באנגלית)
* מקס אויבה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Max Euwe, Judgment and Planning in Chess,

|  |  |
| --- | --- |
| פורטלפורטל | לעוד מידע על שחמט ראו: פורטל שחמט |

| אלופי העולם בשחמט |
| --- |
| עד הקמת פיד"ה | 1886, 1889, 1891, 1892 (וילהלם שטייניץ) • 1894, 1897, 1907, 1908, 1910 (ינואר-פברואר), 1910 (נובמבר-דצמבר) (עמנואל לסקר) • 1921 (חוסה ראול קפבלנקה) • 1927, 1929, 1934 (אלכסנדר אלכין) • 1935 (מקס אויבה) • 1937 (אלכסנדר אלכין) |  |
| לאחר הקמת פיד"ה | 1948, 1951, 1954 (מיכאל בוטביניק) • 1957 (וסילי סמיסלוב) • 1958 (מיכאל בוטביניק) • 1960 (מיכאל טל) • 1961 (מיכאל בוטביניק) • 1963, 1966 (טיגראן פטרוסיאן) • 1969 (בוריס ספאסקי) • 1972 (בובי פישר) • ~~1975~~, 1978, 1981, 1984 (אנטולי קרפוב) • 1985, 1986, 1987, 1990 (גארי קספרוב) |
| תקופת הפילוג | 

|  |  |
| --- | --- |
| גרסת איגוד השחמטאים | 1993, 1995 (גארי קספרוב) • 2000, 2004 (ולדימיר קראמניק) |
| גרסת פיד"ה | 1993, 1996, 1998 (אנטולי קרפוב) • 1999 (אלכסנדר חליפמן) • 2000 (וישוואנתן אנאנד) • 2002 (רוסלן פונומריוב) • 2004 (רוסטם קסימג'אנוב) • 2005 (וסלין טופאלוב) |

 |
| לאחר האיחוד תחת פיד"ה | 2006 (ולדימיר קראמניק) • 2007, 2008, 2010, 2012 (וישוואנתן אנאנד) • 2013, 2014, 2016, 2018, 2021 (מגנוס קרלסן) • 2023 (דינג לירן) |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260950005171
* BIBSYS: 90056530
* BNE: XX919781
* BnF: cb119020110 (data)
* BPN: 63351242
* GND: 118685554
* ISNI: 0000 0001 1052 8157
* LCCN: n50043343
* LNB: 000158925
* MGP: 61173
* NKC: mzk2003209248
* NLA: 36549848
* NLP: A2048401X
* NTA: 068500874
* SELIBR: 185727
* SNAC: w66v5x3q
* SUDOC: 026854856
* Trove: 1286734
* VIAF: 34456307
* WorldCat: lccn-n50043343

 |