recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אנדרטת הודו בנב-שאפל** (באנגלית: **Neuve-Chapelle Indian Memorial**) היא אנדרטה שהוקמה בצרפת לזכר חיילי הצבא ההודי שנפלו בחזית המערבית באירופה במלחמת העולם הראשונה ומקום קבורתם לא נודע. כיום מונצחים על גביה שמותיהם של 4,703 נעדרים. האנדרטה היא מהמפוארות והייחודיות באנדרטאות האימפריה הבריטית שבחזית המערבית לשעבר.

ב-2023 הוכרז אתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשם אתרי קבורה וזיכרון של מלחמת העולם הראשונה (החזית המערבית), הכולל בין היתר את האנדרטה.

האנדרטה
-------

האנדרטה ניצבת ליד הכפר נב-שאפל, כ-20 קילומטרים מדרום-מערב לעיר ליל שבמחוז נור פה דה קאלה בצפון צרפת. מיקום זה נבחר בשל התפקיד שמילאו יחידות הודיות בקרב נב-שאפל במרץ 1915.

האנדרטה היא חצר עגולה בקוטר של כ-50 מטרים. היא מוקפת חומה ועצים ומעוטרת בדשא ושיחי פרחים. שטחה נחצה לרבעים על ידי שני שבילי אבן מצטלבים. בצומת שני השבילים ניצבת אבן הזיכרון, שעליה חרותה הכתובת "Their Name Liveth for Evermore" ("שמם יחיה לדור ודור"). בשני קצותיו של אחד השבילים, ממערב וממזרח, נקבעו בחומה שני ביתנים רבי צלעות בעלי כיפה (Chhatri) שעיצובם לקוח מן הארכיטקטורה ההודית. הכניסה אל מתחם האנדרטה היא דרך הביתן המערבי.

מחציתה הצפונית של חומת המתחם, בין שני הביתנים, היא שבכת אבן ועליה תחריטי סמלים של יחידות הודיות. במרכז השבכה נקבע כותל, שעליו עמוד המתנשא לגובה של 15 מטרים. העמוד נעשה בדמותם של העמודים שנוצרו על ידי הקיסר אשוקה. בראשו נקבעו פרח הלוטוס, הכתר האימפריאלי וכוכב הודו. על גבי העמוד נחרתה באנגלית, ערבית, הינדי ופנג'אבי הכתובת **"אלוהים הוא אחד, הוא הניצחון"**. בראש הכותל, משני צידי העמוד, ניצבים שני פסלי אבן בדמות טיגריסים, המשקיפים אל צידה החיצוני של האנדרטה. על גבי צידו החיצוני של הכותל נחרתה כתובת זו:

**1914 ‏הודו‏ 1918**
על גבי צידו הפנימי של הכותל נחרתו שמות האתרים בהם לחמו היחידות ההודיות בחזית המערבית.

מחציתה הדרומית של חומת המתחם, בין שני הביתנים, היא כותל חלק. אליו צמודים 44 לוחות שעליהם נחרתו שמות הנעדרים, מהם שניים שעוטרו בעיטור צלב ויקטוריה. במרכז הכותל נחרתה כתובת זו, באנגלית ובצרפתית:

**לכבודו של צבא הודו, שלחם בצרפת ובבלגיה, 1914-1918**
**ומתוך זיכרון נצח של אלו מחלליו ששמותיהם נרשמו כאן ושמקום קבורתם לא נודע**
באנדרטה מונצחים גם שמותיהם של שישה חיילים הודים שנפלו באירופה במלחמת העולם השנייה וגופותיהם נשרפו בהתאם לאמונתם.

האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל הבריטי הרברט בייקר (Herbet Baker), שהיה ממתכנניה של ניו דלהי. עבודות הפיסול נוצרו על ידי צ'ארלס ווילר (Charles Wheeler).

האנדרטה הוקמה ומתוחזקת על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה. היא נחנכה ב-7 באוקטובר 1927 על ידי הרוזן מבירקנהד (Earl of Birkenhead), מזכיר המדינה הבריטי להודו, במעמד המרשל פרדיננד פוש.

מקורות
------

* אנדרטת הודו בנב-שאפל באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה

ראו גם
------

* צ'אטרי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדרטת הודו בנב-שאפל** בוויקישיתוף
* מראה פנורמי של האנדרטה באתר Toadyisfree.
* תמונות האנדרטה באתר
* האנדרטה באתר Your Archives
* נב-שאפל באתר World War One Battlefields
* Sikhs and the Great War in France

הערות שוליים
------------

1. ↑  תקציר מנהלים של מסמך המועמדות לאתר המורשת מ-2018, עמ' 1–12 (זמין להורדה באתר אונסק"ו (באנגלית))
2. ↑  ספר בן סירא, פרק מ"ד, פסוק י"ג.
3. ↑  ראו להרחבה כאן.
4. ↑  ראו להרחבה כאן.
פירוש נוסף ערך זה עוסק בהיסטוריון ישראלי. אם התכוונתם לסופר ומתרגם בשם זה, ראו יונתן פיין (סופר).

**יונתן דוד פיין** (25 ביולי 1958 – 21 באוגוסט 2015) היה היסטוריון, מומחה לטרור בינלאומי וסופר ישראלי.

קורות חיים
----------

נולד בתל אביב, בנם הבכור של ברנרד פיין, מהנדס שעלה לישראל משיקגו והמשוררת זרובבלה ששונקין, בתו של המשורר אלכסנדר פן מאשתו הראשונה בלה דון. הייתה לו אחות אחת, הגר. התגייס לצה"ל ב-1976, שירת בגולני והשתחרר בדרגת סרן.

ב-1989 קיבל תואר שני ביהדות במכון שכטר בירושלים וב-1990 סיים בהצטיינות תואר שני נוסף גם בהיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-2005 קיבל תואר דוקטור בהיסטוריה, גם הוא מהאוניברסיטה העברית בירושלים. נושא הדוקטורט שלו היה "הקמת מערכת הממשל הישראלית: 1947-1951" - "From Colonial Mandatory rule to a Sovereign State: The
Establishment of the Israeli Governmental System. 1947-1951". ב-2006 הוסמך כרב קונסרבטיבי במכון שכטר בירושלים.

היה נשוי לחוקרת הספרות, פרופסור (האוניברסיטה העברית) רות פיין ואב לשני בנים. התגורר בגבעה הצרפתית, בירושלים.

נפטר מדום לב במהלך מסע הרצאות באוסטרליה.

מומחה לטרור וסופר
-----------------

פיין התמחה בתופעת הפונדמנטליזם בדתות השונות ובאידאולוגיות של ארגוני טרור. שימש מרצה בבית ספר לאודר לממשל במרכז הבינתחומי הרצליה ויועץ אקדמי לתוכנית הבינלאומית ללימודי ממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה במוסד זה ובבית הספר הבינלאומי ע"ש רפאל רקנאטי. כמו כן היה עמית מחקר במכון הבינלאומי ללוחמה בטרור ומרצה בחוג להיסטוריה באוניברסיטת בן-גוריון.

את סיפוריו הראשונים פרסם ב"עיתון 77" וב"מאזנים".

כסרן במילואים השתתף במלחמת לבנון הראשונה ועלה על מטען צד, שלא התפוצץ. רבים מסיפוריו לאחר מכן נכתבו על רקע מלחמה זו.

ספריו
-----

### בעברית

* **מריו רץ רחוק: סיפורים**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2001
* **והגדולה שבהן היא האהבה, או, המנולטינה של פטיצ'יקה: רומן**, הוצאת אסטרולוג, 2003
* **על שלושה גשרים**, הוצאת כרמל, 2005
* **כך נולדה: הקמת מערכת הממשל בישראל 1947–1951**, הוצאת כרמל, 2009

### באנגלית

* Jonathan Fine, **Political Violence in Judaism, Christianity, and Islam: From Holy War to Modern Terror**, Rowman & Littlefield, 2015
* Jonathan David Fine, **A State is Born. The Establishment of the Israeli System of Government, 1947-1951**,SUNY Press, 2018

קישורים חיצוניים
----------------

* רשימת הפרסומים של יונתן פיין, בקטלוג הספרייה הלאומית
* יונתן פיין, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"
* יונתן פיין, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית"
* ירון אביטוב, רוחב היסטורי והומור מטורף, מקור ראשון, מוסף "שבת", 5 בפברואר 2016
* אתר למנויים בלבד עופר אדרת, בגיל 9 גילה יונתן שהוא הנכד של אלכסנדר פן, באתר הארץ, 15 באוקטובר 2015
* יאיר שלג, מקור ראשון, "מלחמת הדת החלה, באירופה לא מבינים את זה", באתר nrg‏, 21 בפברואר 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007309301105171
* BNE: XX6048957
* BnF: cb15001963g (data)
* GND: 1071686496
* ISNI: 0000 0000 7846 4076
* LCCN: no2002063746
* NTA: 395429293
* SUDOC: 188642579
* VIAF: 64281987
* WorldCat: lccn-no2002063746

 |
הפעולה {\displaystyle \circ } לוקחת שני איברים {\displaystyle x,y} ומחזירה איבר חדש {\displaystyle x\circ y}
**פעולה בינארית** (או **אופרטור בינארי**) היא פעולה מתמטית המתבצעת בין שני איברים בקבוצה (לא בהכרח שונים זה מזה).

הגדרה פורמלית
-------------

**פעולה בינארית** על קבוצת אברים היא פונקציה מזוגות סדורים של אברי הקבוצה אל הקבוצה, ובסימון מתמטי: עבור הקבוצה {\displaystyle S}, פעולה בינארית היא פונקציה {\displaystyle f} מהמכפלה הקרטזית של הקבוצה בעצמה, אל הקבוצה: {\displaystyle f:S\times S\to S}. לעיתים {\displaystyle f} היא פונקציה חלקית, לדוגמה: לא ניתן לחלק באפס.

פעולות בינאריות הן הבסיס למבנים אלגבריים הנחקרים במסגרת האלגברה המופשטת. מבנים העוסקים בפעולות בינאריות הם חבורה, חוג, שדה ועוד.
פעולה בינארית מסומנת פעמים רבות בין שני האיברים שעליהם היא פועלת, למשל, אופרטור החיבור {\displaystyle +} נכתב {\displaystyle a+b}, ולא בכתיב הפונקציונלי {\displaystyle +(a,b)}.
לפעולות בינאריות על קבוצות סופיות יש טבלת פעולה.

תכונות
------

פעולות בינאריות הן פעמים רבות קומוטטיביות או אסוציאטיביות. פעמים רבות יש בהן איבר אדיש ואיבר הופכי. נדגים מושגים אלה באמצעות פעולה שנסמנה {\displaystyle \star } הפועלת על קבוצה {\displaystyle S}:

* פעולה המקיימת {\displaystyle x\star y=y\star x} לכל {\displaystyle x,y\in S} נקראת פעולה חילופית (קומוטטיבית).
* פעולה המקיימת {\displaystyle (x\star y)\star z=x\star (y\star z)} לכל {\displaystyle x,y,z\in S} נקראת פעולה אסוציאטיבית (כלומר מקיימת את חוק הקיבוץ).
* אם קיים איבר {\displaystyle e\in S} אשר מקיים לכל {\displaystyle x\in S} את התנאי {\displaystyle x\star e=e\star x=x} אז הוא נקרא איבר אדיש (או נייטרלי) כלפי הפעולה. לפי ההקשר, איבר אדיש יכונה איבר יחידה או איבר האפס, ויסומן ב־{\displaystyle 1}, ב־{\displaystyle 0}, ב־{\displaystyle e} או ב־{\displaystyle I}.
* אם קיים איבר אדיש {\displaystyle e} לפעולה, אז איבר ההופכי לאיבר {\displaystyle x\in S} הוא איבר {\displaystyle y\in S} שמקיים {\displaystyle x\star y=y\star x=e}. האיבר ההופכי מסומן לרוב ב־{\displaystyle x^{-1}} או ב־{\displaystyle -x}.

דוגמאות
-------

ארבע פעולות החשבון (חיבור, חיסור, כפל וחילוק) הן פעולות בינאריות מוכרות וידועות. גם כפל מטריצות הוא פעולה בינארית. שרשור מחרוזות, כלומר פעולה שלוקחת שתי מחרוזות של תווים ומצמידה אותן זו לזו, היא דוגמה נוספת לפעולה בינארית.

ראו גם
------

* פעולה אונארית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פעולה בינארית** בוויקישיתוף
* פעולה בינארית, באתר MathWorld (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph118879

 |
**אנדרטת גדוד 54** ניצבת בצפון הנגב ומנציחה את קרבות גדוד 54 במלחמת העצמאות ואת חלליו.

רקע
---

גדוד 54 הוקם בתל אביב לאחר פרוץ מלחמת העצמאות במסגרת חטיבת גבעתי. הוא היה למעשה ממשיכו של גדוד א' של חיל השדה בתל אביב, שהוקם ב-1946. בתחילה פעל הגדוד בהגנת תל אביב והדרך לירושלים, לרבות במבצעי נחשון והראל. באפריל 1948 ירד הגדוד לחזית הדרום והשתתף בבלימת התקדמות הצבא המצרי שם. במהלך קרבות עשרת הימים כבש מספר כפרים ומשלטים. עד לתום ההפוגה השנייה השתתף הגדוד בהחזקת קו החזית בדרום. במהלך מבצע יואב באוקטובר 1948 נטל הגדוד חלק בכיבוש משלטי חוליקאת ופריצת המצור על הנגב, ובמקביל פעל באזור עמק האלה. לאחר שהשתתף במצור על כיס פלוג'ה עבר הגדוד בדצמבר 1948 לגזרת השרון ומאוחר יותר השתתף בהגנת קו החזית בפרוזדור ירושלים. מפקד הגדוד במהלך מרבית המלחמה היה צבי צור.

במהלך המלחמה נפלו 126 מחיילי הגדוד.

האנדרטה
-------

האנדרטה ניצבת באתר שדה הקרב של משלטי חוליקאת, בצד כביש 232, מדרום ליישוב כוכב מיכאל. שביל מוביל אל האנדרטה, השוכנת במרכזה של רחבה מרוצפת המוקפת חורשת עצים. האנדרטה היא עמוד גבוה הניצב על גבי בסיס מלבני. על גבי פאתו הקדמית של העמוד סותתו שלושה חיצים ארוכים המצביעים כלפי מעלה – סמלם של כוחות חזית הדרום. בתחתית העמוד צמוד אליו סמל חטיבת גבעתי. על הפאה הקדמית של הבסיס נכתבה אמרה שנוסחה על ידי אבא קובנר: **ההלך – ברדתך לנגב זכור אותנו**. משני צידי הכתובת מופיעים סמל צה"ל וסמל הגדוד.

על גבי פאותיו הצדדיות של הבסיס מופיעים שמות חללי הגדוד. על גבי פאתו האחורית נרשמו פעולות הגדוד מעת פרוץ מלחמת העצמאות ועד לסוף שנת 1949.

בפינת הרחבה ניצבים תרני דגלים וכן לאש זיכרון. בשנת 2008 הוצבו בפתח השביל המוביל אל האנדרטה שלטים בעברית ובאנגלית אודות הגדוד וקרבות חוליקאת.

האנדרטה הוקמה בשנת 1951 ביוזמת ותיקי הגדוד ובני משפחות הנופלים אולם חלו עיכובים בסיום הבניה וטקס הסרת הלוט מעל האנדרטה התקיים רק ב 26 בנובמבר 1952. האנדרטה הייתה האנדרטה הראשונה בישראל שהנציחה נופלי גדוד ספציפי. היא עוצבה על ידי האדריכל גוסטב מאירשטיין האדריכל הראשי של חברת סולל בונה. 

האנדרטה שופצה במסגרת האירועים לקראת יום העצמאות הששים למדינת ישראל.

כחצי קילומטר מדרום לאנדרטה ניצבת אנדרטת גדוד 52.

ראו גם
------

* אנדרטת גדוד 51

לקריאה נוספת
------------

* אריה יצחקי, **בעקבות לוחמים: מדריך לאתרי גבורה בישראל**, תל אביב: בר, 1988.
* **אנדרטאות תש"ח** בהוצאת המוסד לביטוח לאומי, 2009.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אנדרטת גדוד 54** |

* האנדרטה באתר יזכור
* גדוד 54 באתר גבעתי
* מעוז עזריהו, ׳ההלך - ברדתך לנגב זכור אותנו׳: האנדרטה לזכר חללי גדוד 54 של חטיבת גבעתי בחוליקאת - מחקר בהנצחת מלחמת העצמאות, **עיונים בתקומת ישראל** 5, 1995, עמ' 336-363
**אנדרטת הארטילריה** (באנגלית: Artillery Memorial) היא אנדרטה הממוקמת בקרבת הייד פארק, בלונדון שבאנגליה. היא ניצבת בקרבת קשת ולינגטון.

הקמה
----

האנדרטה נבנתה לזכר 49,000 חללי רגימנט הארטילריה המלכותי במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה. על האנדרטה מופיעה הכתובת:

'In Proud Remembrance of the  

Forty-Nine Thousand & Seventy-Six  

of all Ranks of the  

Royal Regiment of Artillery  

who Gave their Lives for King  

and Country in the Great War  

1914—1919'

תרגום:

"לזכרם של 49,076 הלוחמים בעלי כל הדרגות שמסרו את חייהם למען המלך והמולדת במלחמה הגדולה 1919 - 1914".
האנדרטה עוצבה על ידי צ'ארלס סארג'נט ג'אגר ונחנכה בשנת 1925. לאנדרטה צורת תותח הוביצר הניצב על עמוד עשוי מאבן גיר (Portland Stone). על העמוד תבליטים המתארים סצנות מלחמה.

אנדרטת הארטילריה
סביב האנדרטה ארבעה פסלי ברונזה של חיילי רגימנט הארטילריה המלכותי. אחד מהפסלים מתאר חייל המקבל מכתב מביתו, האחר מתאר חייל מת כאשר גופתו מוסתרת על ידי מעילו ולידו הכתובת מתוך המחזה הנרי החמישי של ויליאם שייקספיר:

Here was a Royal Fellowship of Death

תרגום:

"כאן שוכבת אחווה מלכותית עד המוות".
בשנת 1949 נוספו לאנדרטה שלושה לוחות ברונזה מעשה ידי הפסל דייסי בראדל המנציחים את זכרם של 29,924 חללי רגימנט הארטילריה המלכותי שנהרגו במלחמת העולם השנייה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אנדרטת הארטילריה** |

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל לונדון** |
מכינת **בית ישראל** היא מכינה קדם-צבאית בראשותו של תת-אלוף במילואים הושע פרידמן בן-שלום שהוקמה בשנת תשנ"ח (1997) בקיבוץ עירוני בית ישראל בשכונת גילה שבירושלים, מתוך רצון להתמודד עם בעיות חברתיות בישראל ולחזק את ערכי התרומה והשליחות. מכינת בית ישראל היא הראשונה המשולבת לתלמידים דתיים וחילונים. מייסד המכינה והעומד בראשה הוא תא"ל (מיל') הושע פרידמן בן שלום (בנו של ישראל פרידמן בן-שלום), זוכה פרס אבי חי. עם כניסתו של הושע לתפקידו כקצין מילואים ראשי בשנת תשע"ג, מילא את מקומו כראש מכינה רן סרלין. לאחר שהושע עזב את תפקידו הצבאי, חזר לעמוד בראש המכינה. רוב הצוות החינוכי במכינה הוא חלק מקהילת בית ישראל.

תוכנית הלימודים
---------------

למכינה מגיעים מדי שנה כ-70 צעירים וצעירות מסיימי י"ב, הדוחים את גיוסם לצה"ל בשנה. חלק מן החניכים ממשיכים לשנה ב', חצי שנה נוספת לפני גיוסם לצבא. 

הלימודים במכינה מבוססים על קורסי בחירה שנתיים במקצועות כגון פילוסופיה, גמרא, היסטוריה של עם ישראל, ספרות, ציונות, מחשבת ישראל, כלכלה ועוד, וכן סדנאות כגון כתיבה יוצרת ואמנות.

מספר פעמים בשנה מוציאה המכינה לפועל סדרות שטח שאורכן 4 - 6 ימים. סדרות אלו עוסקות בקונפליקטים בחברה הישראלית: יחסי יהודים - ערבים, א"י השלמה, מדינה יהודית דמוקרטית, השכונות ועיירות הפיתוח, מרכז ופריפריה ועוד. לפני כל סדרה מתקיימת הכנה של מספר שבועות.

פעילות התנדבותית ומסלולי המשך
-----------------------------

חברי המכינה מתנדבים מספר פעמים בשבוע בעבודה פרטנית ובקבוצות עם ילדים ונוער החל מגילאי גן ועד כיתה י"ב בגנים ובבתי הספר הסמוכים, בחונכויות אישיות עם ילדי השכונה ובפעילויות שונות ומגוונות בשיתוף תושבי בשכונה. 

בוגרי המכינה משתלבים בין היתר בפרויקט גולני - שמטרתו גיוס לגדודי החטיבה כדי להצמיח מנהיגות פיקודית המונעת מתוך מוטיבציה ערכית. חלק מבוגרות המכינה משרתות כמורות חיילות בנח"ל וכמש"קיות הוראה במחוו"ה אלון. ברוב השנים קבוצת חניכים מתגבשת כגרעין צבאי המיועד לחטיבת הנח״ל או לחיל השריון. 

לאחר שירותם הצבאי הבוגרים מוזמנים לתוכניות המשך בתוכנית **בית המדרש**, הכוללת יום וחצי בשבוע של לימודי יהדות, ולהיות שותפים בחממה לקבוצות צעירות ובפרויקטים חברתיים בשכונה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מכינה קדם-צבאית בית ישראל
* אתר קבוצת רעות
* שנת ה"ש", אתר הקרן החדשה לקולנוע ולטלוויזיה
* קצת על קהילת בית ישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  יחד עם מכינת נחשון שהוקמה באותה שנה.

| מכינות קדם-צבאיות |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| **מכינת קדם צבאיות דתיות**: אבנר עכו • אור מאופיר • אלישע • אמי"ת ראש פינה • ארזי הלבנון •  בית יתיר • בית שאן • בני דוד • חוסן • חמדת יהודה • ימין אורד • כרמי חיל • לוד • מגן שאול • משכיות • עטרת ירושלים • עצם • צהלי • קריית מלאכי • קשת יהודה • שובו אחים • תמיר

---

**מכינות קדם-צבאיות חילוניות**: אחד משלנו • בינ"ה • בני ציון • גל • גליל עליון • הירושלמית • הנגב • יפתח • כרם אל • מיצר • מלח הארץ • מנשרים קלו (מעגן מיכאל) • נחשון • ערבה • רבין • שחר (מקווה ישראל) • תבור • תל"ם (יפו)

---

**מכינות קדם-צבאיות מעורבות**: אדרת • בית ישראל • העמ"ק • חנתון • עין פרת • עמיחי • רקיע

---

**מכינות קדם-צבאיות חצי שנתיות**: דרך ארץ • שחר • ארז |  |

 |
**אנדרטת הבנדיירס**, מבט מאחור.
**אנדרטת הבנדיירס** (בפורטוגזית: **O Monumento às Bandeiras**) היא יצירה מונומנטלית של הפסל ויטור ברשרט (Brecheret) השוכנת בעיר סאו פאולו שבברזיל.

האנדרטה הוקמה בדרום העיר, בכיכר בסמוך לפארק איביראפווארה (Ibirapuera) מצד אחד, ואל מול ארמון ה-9 ביולי, מקום מושבה של האספה המחוקקת של סאו פאולו, מצד שני. האנדרטה הוזמנה על ידי ממשלת סאו פאולו בשנת 1921, ונחנכה בשנת 1954, יחד עם פארק איביראפווארה, לקראת חגיגות 400 השנה לייסוד העיר שהתקיימו בשנה שלאחר מכן.

האנדרטה עשויה גרניט, משתרעת לאורך של 50 מטרים ומתנשאת לגובה של 16 מטרים. האנדרטה מציגה את הבנדייראנטס ואת מוצאם האתני המגוון: באנדרטה מיוצגים הפורטוגלים בעלי הזקן, האפריקנים, האינדיאנים ובני התערובת בעודם מושכים אחריהם סירה, שבה נעשה שימוש במשלחות רבות. האתוס הברזילאי, ובעיקר בקרב בני סאו פאולו, רואה במשלחות החקר (הבנדיירס) שיצאו בעיקר מסאו פאולו לפנים הארץ כדי לתור אותה, לסחור, לתפוס אינדיאנים על מנת לשעבדם ולכבוש את האזור, גורם מתרבת ראשון במעלה שתרם רבות להתפשטותה של ברזיל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדרטת הבנדיירס** בוויקישיתוף
* Monumento às Bandeiras  - באתר מחלקת המורשת ההיסטורית של עיריית סאו פאולו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16181290d (data)
* LCCN: n98091635
* VIAF: 180757268
* WorldCat (עם VIAF): 180757268

 |
**שוהיי טאדה** (ביפנית: **多田 修平**; נולד ב-24 ביוני 1996) הוא אתלט יפני, פעמיים זוכה מדליית ארד באליפות עולם (לונדון 2017 ודוחה 2019) בריצת שליחים 4x100 מטר.

ביוגרפיה
--------

טאדה נולד בהיגשיאוסקה שביפן.

### 2017

#### מדליית ארד באליפות העולם

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בלונדון שבממלכה המאוחדת זכה במדליית ארד בריצת שליחים 4x100 מטר יחד עם שוטה איאיזוקה, יושיהידה קיריו וקנג'י פוג'ימיטסו בתוצאה של 38.04 שניות, אחרי נבחרות השליחים של הממלכה המאוחדת (37.47 שניות) וארצות הברית (37.52 שניות). בנוסף, סיים במקום 17 בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.26 שניות.

#### אלוף אוניברסיאדה

באוניברסיאדת טאיפיי זכה במדליית זהב בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 38.65 שניות.

### 2018

#### אלוף משחקי אסיה

במשחקי אסיה שנערכו באוגוסט בג'קרטה שבאינדונזיה זכה במדליית זהב בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 38.16 שניות.

### 2019

#### מדליית ארד באליפות העולם

באליפות העולם שנערכה באוקטובר בדוחה שבקטר זכה במדליית ארד בריצת שליחים 4x100 מטר יחד עם קירארה שירהאישי, יושיהידה קיריו ועבדול אקים סאני בראון בשיא אסיה חדש של 37.43 שניות.

### 2021

באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי-אוגוסט סיים במקום 31 בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.22 שניות. בריצת שליחים 4x100 מטר העפילה נבחרת יפן לגמר, אך לא סיימה את ריצת הגמר.

### 2022

באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בבלגרד שבסרביה נפסל בשלב חצי הגמר של ריצת 60 מטר בשל זינוק לא חוקי.

### 2024

#### סגן אלוף אסיה באולם בריצת 60 מטר

באליפות אסיה באולם שנערכה בפברואר בטהראן שבאיראן זכה במדליית כסף בריצת 60 מטר בתוצאה של 6.56 שניות. בשלב חצי הגמר השווה את שיא יפן עם תוצאה של 6.53 שניות.

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* ריצת 100 מטר: 10.01 שניות (2021)
* ריצת 200 מטר: 21.72 שניות (2021)

### אולם

* ריצת 60 מטר: 6.53 שניות (2024)
* ריצת 200 מטר: 22.42 שניות (2017)

קישורים חיצוניים
----------------

* 
* שוהיי טאדה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* שוהיי טאדה, ברשת החברתית אינסטגרם

* שוהיי טאדה, ברשת החברתית טיקטוק

* שוהיי טאדה, באתר olympedia.org

* שוהיי טאדה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 14707842

 |
**ניקיטה דימיטרייביץ' מזפין** (ברוסית: **Ники́та Дми́триевич Мазе́пин**, נולד ב-2 במרץ 1999) הוא נהג מרוצים רוסי, שהתחרה באליפות הפורמולה 1 במשך עונה אחת. בשל הפלישה הרוסית לאוקראינה בוטל חוזהו בקבוצת האס.

קריירת מרוצים
-------------

מזפין החל להתחרות במכוניות חד-מושביות בשנת 2014 כשלקח חלק בסבב המרוצים הראשון של אליפות ה-MRF צ'אלנג' פורמולה 2000. שנה לאחר מכן התחרה באליפות הפורמולה רנו יורוקאפ. בהמשך התחרה במשך 2 עונות באליפות הפורמולה 3 האירופאית, ללא הצלחה יתרה. עונת הפריצה הייתה ב-2018 בה התחרה עם קבוצת ART באליפות ה-GP3. את העונה סיים כסגנו של אנטואן הובר, חברו לקבוצה, עם ארבעה ניצחונות וארבעה פודיומים נוספים. בעונת 2019 נשאר בקבוצת ART, אבל עבר להתחרות באליפות הפורמולה 2, לצידו של ניק דה פריס. דה פריס זכה באליפות, בעוד מזפין במקום ה-18.

לקראת עונת 2020 עבר להתחרות בקבוצת הייטק גרנד פרי. הוא התחרה באליפות הפורמולה 3 האסייתית וסיים במקום השלישי.

### פורמולה 1

בדצמבר 2020 הוחתם על חוזה רב שנתי בקבוצת האס, לצידו של מיק שומאכר.

במרץ 2022 בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, בוטל חוזה החסות של הקבוצה עם הספונסר המרכזי, חברת אורלקלי הרוסית, הנמצאת בבעלות מסוימת של אביו של ניקיטה, דימיטרי מאזפין, ולפיכך שוחרר ניקיטה מהקבוצה גם כן. בהמשך הטיל האיחוד האירופי סנקציות אישיות על ניקיטה ואסר עליו להתחרות בשל הקשר של אביו לנשיא רוסיה ולדימיר פוטין. במרץ 2024 ביטל בית המשפט הכללי של האיחוד האירופאי את הסנקציות כנגד ניקיטה וקבע שאין לו קשר עסקי לעסקים של אביו.

מרוצים
------

### פורמולה 1

| שנה | קבוצה | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | מיקום | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | האס | בחרייןבחרייןפרש | איטליהאיטליה17 | פורטוגלפורטוגל19 | ספרדספרד19 | מונקומונקו17 | אזרבייג'ןאזרבייג'ן14 | צרפתצרפת20 | אוסטריהאוסטריה18 | אוסטריהאוסטריה19 | בריטניהבריטניה17 | הונגריההונגריהפרש | בלגיהבלגיה17 | הולנדהולנדפרש | איטליהאיטליהפרש | רוסיהרוסיה18 | טורקיהטורקיה20 | ארצות הבריתארצות הברית17 | מקסיקומקסיקו18 | ברזילברזיל17 | קטר (מדינה)קטר (מדינה)18 | ערב הסעודיתערב הסעודיתפרש | איחוד האמירויות הערביותאיחוד האמירויות הערביות | 21 | 0 |

1. ↑  העונה טרם הסתיימה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקיטה מזפין** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ניקיטה מזפין (באנגלית)
* ניקיטה מזפין, ברשת החברתית פייסבוק

* ניקיטה מזפין, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ניקיטה מזפין, ברשת החברתית אינסטגרם

* ניקיטה מזפין, באתר DriverDB לנהגי מרוצים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Nikita Mazepin will race for Haas F1 in 2021, Yahoo Sport, 1 December 2020
2. ↑  Haas F1 team splits with Mazepin, Uralkali after Ukraine invasion, Motorsport.com, 5 March 2022
3. ↑  Mazepin has EU sanctions lifted, Autoracing1.com, 20 March 2024
מערת המרדף
**אנדרטת המערה** מציינת מרדף בין חיילי צה"ל ומחבלים, שחדרו מירדן ב-11 במרץ 1969. בקרב נהרגו שלושה לוחמים ושבעה מחבלים.

האנדרטה נמצאת ליד מעלה אפרים. דרך עפר משולטת יוצאת מזרחה לכביש 505 כ-700 מטר מדרום לצומת מעלה אפרים ומגיעה לאחר כ-300 מטר לחורשה שבה האנדרטה. מערת המרדף נמצאת כ-200 מטר מזרחית לאנדרטה, לא רחוק ממסעף דרך העפר עם כביש 505.

רקע היסטורי
-----------

לאחר מלחמת ששת הימים נמלטו מחבלים רבים משטחי הגדה המערבית, לירדן ובראשם יאסר ערפאת והקימו שם תשתית טרור שמרכזה העיירה כראמה. הם שלחו חוליות קטנות חמושות כדי לבצע פעולות טרור בגדה ובישראל. בתחילה הגבול היה פרוץ. צה"ל הקים את חטיבת הבקעה שבראשה עמד רפאל איתן, נסללה דרך טשטוש וצה"ל החל לפתח את טכניקת המרדף. המטרה הייתה לתפוס את המחבלים לפני שהם מגיעים לגב ההר ונטמעים באוכלוסייה הפלסטינית. שיטות הלחימה שופרו ממרדף למרדף. המחבלים ניצלו את המערות הרבות בבקעה כדי להסתתר ובתחילה גרמו לצה"ל אבדות רבות אבל לאחר שפותחו שיטות לפגוע בהם מרחוק בלי להגיע לקרב מטווח קצר, פחתו האבדות. המרדפים פסקו כמעט לחלוטין לאחר שהמלך חוסיין חיסל את תשתית המחבלים בארצו בספטמבר השחור.

מרדף המערה
----------

ב-11 במרץ 1969 עם שחר, גילו גששי צה"ל סימני חדירה מירדן. מייד הוכרז נוהל מרדף והוחל בסריקת האזור בחוליות קטנות. חוליה אחת הגיעה למערה, כ-2 ק"מ דרומית לכפר מג'דל בני פדיל.

בפתח המערה ישבה בדואית נפחדת והניקה תינוק. כשנשאלה אם יש אנשים במערה השיבה בשלילה. המחבלים התחבאו בחשיכה במערה שאורכה ורוחבה מטרים ספורים. כשניסה רס"ן חנן סמסון לבדוק אם יש אנשים במערה, פתחו עליו המחבלים באש והוא נהרג במקום. רס"ן יוסי קפלן חש למקום וגם הוא נהרג וכן סמל בועז ששון. לשמע היריות הגיעו כוחות למערה ובקרב שהתפתח נהרגו שבעה מחבלים ואחד נשבה.

מרדף המערה העלה שוב את סוגיית המפקדים ההולכים בראש הכוח ומסתכנים בכך בפגיעה ואת השימוש של המחבלים באזרחים כמגן אנושי. שמות השלושה חקוקים באנדרטת הבקעה. אנדרטת המערה המקורית נותצה. ב-1 באפריל 2011 הוסר הלוט מעל האנדרטה החדשה וגם היא הושחתה מספר פעמים. על שמו של חנן סמסון נקרא מחנה חנן ביריחו, שננטש בעקבות הסכמי אוסלו. כיום משמש הבסיס בית סוהר של הרשות הפלסטינית.

קישורים חיצוניים
----------------

* ארץ המרדפים 1968-1970, באתר תיירות בקעת הירדן
* אנדרטת המערה, באתר תיירות בקעת הירדן

הערות שוליים
------------

1. ↑  הושחתה אנדרטת המערה בבקעת הירדן, באתר ערוץ 7, 3 באפריל 2013
**ארתור רוזנפלד** (בצרפתית: **Arthur Rozenfeld**; נולד ב-8 בפברואר 1995) הוא כדורסלן צרפתי יהודי, המשחק בעמדת הרכז בקבוצת מכבי חיפה.

ביוגרפיה
--------

בין השנים 2012–2015 שיחק רוזנפלד בקבוצת אסוול ליון-וילרבאן מליגת העל הצרפתית.

ב-22 ביולי 2015 חתם בקבוצת "SOMB" מהעיר בולון-סור-מר, אשר השתתפה בליגת המשנה הצרפתית.

ב-22 ביוני 2016, רוזנפלד חתם ברואן באסקט, ונבחר בסיום אותה עונה לשחקן המשתפר של העונה בליגת המשנה הצרפתית.

הוא הצטרף לאלאן שאלון בשנת 2017. ביוני 2018 הוא עזב את המועדון, והצטרף ל-"JL בורק" מהעיר בורק-אן-ברס.

ב-1 ביולי 2019, חתם בקבוצת "וישי קלרמון" מליגת המשנה.

באוגוסט 2020 חתם במכבי אשדוד מהליגה הלאומית בישראל. ב-27 באוגוסט 2021 חתם באליצור "איתו" אשקלון.

ב-17 בינואר 2022 שב למכבי אשדוד.

ב-21 במרץ 2024 חתם במכבי חיפה עד לסיום העונה .

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארתור רוזנפלד** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א

הערות שוליים
------------

1. ↑  שחר כחלון, מכבי אשדוד: ארתור רוזנפלד חוזר לקבוצה, באתר אשדוד נט, 17 בינואר 2022
פנים הקרון שאליו נדחסו כמאה אנשים
**אנדרטת הקרון בנתניה** היא אנדרטה לזכר קורבנות השואה הניצבת במתחם בית יד לבנים בנתניה. ניצב בה קרון מספר "מינכן 246 12", הדומה לעשרות אלפי קרונות רכבות משא שהובילו בשנים 1941–1945 מיליוני יהודים מכל קצות אירופה אל מחנות הריכוז, העבודה והמוות. מסביב למסע הסעת היהודים בקרונות הרכבת האלה בנה השלטון הנאצי מנגנון שיקרי ומתוחכם, אשר נועד לייצר אשליה שהיהודים מוסעים מבתיהם למזרח אירופה למטרת עבודה ויישוב מחדש. בכול קרון נדחסו כ–100 אנשים, ילדים, נשים וגברים, צעירים וזקנים. הנסיעה ארכה כיממה ולעיתים אף יותר. במשך הנסיעה, התנאים היו מחרידים: צפיפות עד כדי מחנק, רעב, צמא ואי ידיעה מהי מטרת הנסיעה. כמיליון וחצי מתוך מיליוני היהודים האלה נפטרו כבר במהלך הנסיעה, ורק מעטים מאוד הצליחו להימלט מהם. עשרות פעולות פרטיזניות התבצעו במטרה לעכב או למנוע את נסיעת הרכבות.

היסטוריה
--------

הקרון, שמשקלו 10 טון, נבנה בתחילת שנות העשרים של המאה שעברה.

היוזמה להבאת קרון שואה מקורי ארצה הייתה של טַטְיַאנָה-מַתַּנְיָה רוּגֶה מברלין ורוני מאיר דותן מתל אביב, העוסקים בהתנדבות במחקר ובהנצחה של קורבנות השואה. לאחר חודשים של חיפושים, אותר הקרון הזה במגרש גרוטאות באאכן, על גבול גרמניה–בלגיה. הקרון נבדק לאימות הזיהוי שלו. בסיוע תרומות הוא נרכש, הובל לישראל, הועמד על מקומו ושופץ. במהלך השיפוץ נתגלו שלושה מגני דוד חרוטים במקומות שונים על שלדת הקרון.

הקרון משמש לפעילויות הדרכה וחינוך בנושא השואה, בשילוב עם ניצולי שואה וסיפוריהם האישיים. הוא הוכר כאחד מ-24 קרונות שואה בעולם המשמשים להנצחת זכר השואה.

אחד מתוך שלושה מגני דוד שנמצאו חרוטים על שלדת הקרון

ראו גם
------

* טרנספורט

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אנדרטת הקרון בנתניה** |

* קרון 12246, סיפור איתורו, רכישתו והבאתו של הקרון והפעילות בו, באתר יוטיוב, 5 בפברואר 2017
* טקס פתיחת אתר קרון השואה נתניה, באתר יוטיוב, 27 בינואר 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  אודות הקרון, באתר מצגת קרון מורשת השואה
**ליידי טיטי** הוא סרט קומדיה ישראלי דובר אמהרית ועברית משנת 2018 בכתיבה ובימוי של אסתי עלמו וקסלר, עם צביקה איזיקיאס, אלזה עלמו ולירית בלבן בתפקידים הראשיים.

העלילה היא על מוזיקאי אתיופי הנאלץ להתחפש לבחורה בכדי להימלט מהשוק האפור והופך פתאום למנהיגת העצמה לנשים אתיופיות.

למרות שהסרט מוגדר כקומדיה הוא מעלה את בעיית הגזענות נגד העדה האתיופית בישראל וגם מבקר מנהגים שונים שלה.

הסרט היה מועמד לשלושה פרסי אופיר בטקס פרסי אופיר לשנת 2018 - על הפסקול, האיפור ועיצוב התלבושות.

תקציר העלילה
------------

וורקו (צביקה היזיקיאס) הוא בחור אתיופי בן 27 החולם להצליח כזמר ומפיק מוזיקלי בשם המסחרי "קאי". בעקבות ניסיונו הכושל להפיק קליפ הוא לווה כסף מהעולם התחתון ונכנס לחובות של 20.000 דולר. גובה העולם התחתון (אייל סלמה) רודף אחריו, מכה ומאיים עליו שיחזיר את החוב. וורקו מחליט לברוח לבית אמו שבשכונה אתיופית בבית שמש.

אמו זודיטו (תהילה ישעיהו) במצב כלכלי קשה. היא רוצה שוורקו יתחתן עם בחורה הגונה ויעזור לה כלכלית. וורקו לא מערב אותה בבעיותיו.

גובה החובות שנעזר בתושב השכונה גדי (בירו טשלה), מצליח לאתר את דירת האם. כאשר מבחין בהם וורקו, הוא מתחפש מהר לאישה סקסית וחצופה ומציג את עצמו לפניהם בשם טיטי והם לא מזהים אותו.

הוא/היא מגיע/ה למתנ"ס המקומי המנוהל על ידי תקווה (לירית בלבן) שמחפשת מארגנת מתאימה לסדנת "להיות אשה" לקבוצת העצמה לנשים אתיופיות. טיטי מתקבלת "בגלל שיש לה רישיון נהיגה"...

תקווה מתייחסת לעובדות הניקיון האתיופיות במתנ"ס בהתנשאות ובגזענות.

אב הבית של המתנ"ס הוא יסאייס (ביינה גטהון) שהוא דודו של וורקו. יסאייס מסכים לתת לוורקו לגור בדירתו וזאת לאחר שאשתו איילה, עזבה אותו.

לאחר קשיים וורקו/טיטי מצליח/ה לגייס נשים לסדנה ומתאהב/ת במלסצ' (אלזה עלמו, אחותה של הבמאית) היא אינה מזהה אותו כאשה וחושבת שטיטי היא לסבית.

תקווה מקימה גם להקת זמר עם ילדות אתיופיות בהדרכת סוניה (סבטלנה דמידוב) שמלמדת אותם שירים רוסיים...

לבסוף מגיע גובה החובות למתנ"ס ופוצע את וורקו/טיטי. הוא נעצר, וורקו מאושפז וסודו מתגלה.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| צביקה היזיקיאס | וורקו/טיטי |  |
| אלזה עלמו | מלסצ' |  |
| לירית בלבן | תקוה | מנהלת מתנ"ס |
| תהילה ישעיהו | זודיטו | אמא של וורקו |
| ביינה גטהון | יסאייס | דוד של וורקו |
| אייל סלמה | גובה חובות |  |
| בירו טשלה | גדי |  |
| סבטלנה דמידוב | סוניה | נגנית אורגן |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* "ליידי טיטי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ליידי טיטי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון ללידי טיטי, באתר יוטיוב
* טיטי איינהו פוגשת את ליידי טיטי, באתר יוטיוב
* ליידי טיטי, בספר הקולנוע הישראלי
* ליידי טיטי, באתר אישים
* ביקורת על ליידי טיט, באתר אידיבי
* רינה מצליח מיכל ישנוב, ‏היוצרת ששמה במרכז את בני העדה, באתר ‏מאקו‏, 5 בינואר 2019
* גל אוחובסקי, ‏אחת משלנו, באתר ‏מאקו‏, 27 בדצמבר 2018
* רון פוגל, ‏ליידי טיטי | ביקורת סרט, באתר "סרט", 27 בדצמבר 2018
* אבנר שביט‏, "חשבו שאני מנקה, קראו לי כושית, אז מה? לא צריך לשחק את הקורבן כל הזמן", באתר וואלה!‏, 25 בדצמבר 2018
* ליידי טיטי באתר "הבמה"
* ליידי טיטי באתר הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה
האנדרטה בתקופת הסתיו.
**אנדרטת וולאס הלאומית** או **האנדרטה הלאומית לזכר וולאס** (באנגלית: **National Wallace Monument**), המכונה בקיצור **אנדרטת וולאס** (**Wallace Monument**), היא מגדל הניצב בראש גבעת אבי קרייג, בסמוך לסטירלינג שבסקוטלנד, המהווה אנדרטה לזכרו של ויליאם וולאס, הגיבור הלאומי הסקוטי בן המאה ה-13.

היסטוריה
--------

המגדל הוקם במהלך המאה ה-19 מתרומות שנאספו, במטרה לעורר את המודעות הלאומית הסקוטית בתקופה זו. בין התורמים היו גם בני לאומים שונים ובהם מנהיג איטליה ג'וזפה גריבלדי.

תחרות האדריכלים לתכנון האנדרטה החלה בשנת 1859, ואבן הפינה למבנה הונחה ב-24 ביוני 1861.
המגדל הושלם בשנת 1869 על פי תוכניותיו של האדריכל ג'ון תומאס רוצ'יד, בעלות של 18,000 ליש"ט.

גובהו של המגדל 67 מטרים והוא בנוי מאבן חול בסגנון ויקטוריאני נאו-גותי. 246 מדרגות מוליכות למרפסת התצפית בראש המגדל.

המגדל ניצב בראש גבעת אבי קרייג, בסמוך למנזר קמבוסקנת', ממנו צפה ויליאם וולאס על צבאו של אדוארד הראשון, מלך אנגליה המתקרב, לקראת קרב גשר סטירלינג.

באנדרטה מוזיאון ובו מוצגים הקשורים לוולאס ובהם חרב וולאס, וכן במגדל "חדר גיבורים" בו מוצגים פסליהם של גיבורים לאומיים של סקוטלנד.

פסל "לב אמיץ"
-------------

הפסל "חירות" מעשה ידי טום צ'רץ'.
בשנת 1996 הפסל טום צ'רץ' פיסל פסל המכונה "חירות" המבוסס על הסרט "לב אמיץ" המבוסס על סיפור חייו של וולאס. דמותו של וולאס בפסל התבססה על מראהו של מל גיבסון המככב בסרט. הפסל הוצב בכניסה לאתר בשנת 1997, הושחת פעמים רבות על ידי תושבי המקום והוסר בשנת 2008.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדרטת וולאס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אנדרטת וולאס
* אנדרטת וולאס, ברשת החברתית פייסבוק

* אנדרטת וולאס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* אנדרטת וולאס, ברשת החברתית אינסטגרם
* תיאור המבנה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007535105605171
* LCCN: sh2005008682

 |
החלקים העיקריים של מנוע בוכנאי: **גל ארכובה** (אדום), בוכנות (אפור), צילינדרים (כחול) וגלגל תנופה (שחור)
גל הארכובה והחלקים הנעים של מנוע דיזל ימי מתוצרת Volvo Penta
**גַּל אַרְכֻּבָּה** (מכונה גם **קְרַנְקְשַׁפְט**, על פי האנגלית: crankshaft) הוא מכונה שהופכת תנועה קווית של בוכנות לתנועה סיבובית. המונח "ארכובה" הוא מילה נרדפת ל"ברך", וגל ארכובה נקרא כך בשל צורתו המזכירה מחזורים של ברך כפופה בזווית ישרה. גל הארכובה הוא אחד מהחלקים הנעים העיקריים של מנועי דיזל ובנזין. גל ארכובה נמצא גם במכונות בוכנאיות כמו מדחסים למיניהם, שם תפקידו להפוך את התנועה הסיבובית של המנוע החשמלי המניע את המדחס לתנועה קווית של בוכנת המדחס.

פרטי המבנה
----------

גל ארכובה אחרי חישול
גל הארכובה יצוק או מחושל מפלדה, והוא כולל מספר ארכובות. הארכובה עצמה בנויה מפין ארכובה, זוג לחיי-ארכובה וזוג צווארי גל. כל אחת מבוכנות המנוע מחוברת אל ארכובה באמצעות טלטל. במנועי V מחוברים לכל ארכובה שני טלטלים נגדיים.

לקצה האחורי של גל הארכובה מחובר בברגים גלגל תנופה ולקצהו הקדמי משכך ריטוטים פיתוליים. הצרכן, המקבל את תנועתו הסיבובית מגל הארכובה, מחובר בברגים לגלגל התנופה.

הגל נישא על מסבים ראשיים, שמספרם כמספר הארכובות ועוד אחד. המסב נושא את משקל גל הארכובה ומעביר אל גוף המנוע את העומס שמפעילה עליו הבוכנה. ברוב המנועים המסבים הראשיים הם מסבי החלקה, שכל אחד מהם נתון בתוך בית חצי עגול בבית גל הארכובה. המסב סגור ומהודק למקומו על ידי מכסה-מסב חצי עגול. במנועים קטנים מאוד המסבים הראשיים הם מסבים גליליים. משטחי המיסוב של צווארי הגל ופיני הארכובות מוקשים ומלוטשים, כדי להעניק להם עמידות גבוהה בפני שחיקה. מעברים קדוחים בגל הארכובה מזרימים שמן סיכה מהמסב הראשי אל מסב הטלטל הסמוך לו.

אל לחיי הארכובות מחוברות בברגים משקולות איזון, המאזנות את המסה האקצנטרית של כל ארכובה, ותורמות לאיזון הכוח הצנטריפוגלי הנוצר על ידי המסה הסובבת של פין הארכובה, מסב הטלטל ולחיי הארכובות.

על הקצה הקדמי של גל הארכובה מולבש בכוח גלגל שיניים, המניע דרך תמסורת של גלגלי שיניים נוספים את גל הזיזים, משאבות שמן הסיכה, משאבות קירור ואבזרי עזר נוספים. במנועים קטנים ומהירים מולבש על קצה גל הארכובה גם גלגל רצועות ראשי, המניע את משאבת המים והאלטרנטור.

חומרי ייצור
-----------

גל הארכובה נתון למאמצים גדולים, הנובעים מצורת המבנה שלו ומן הכוחות הפועלים עליו בשעת עבודת המנוע. בשל כך עליו להיות חזק באופן מיוחד. גלי ארכובה של מנועים קטנים ומהירים עשויים יצקת ברזל או מחושלים מפלדת פחמן (0.4%) כיחידה אחת. במנועים בעלי מהירות בינונית (500–1000 סיבובים לדקה) גל הארכובה מחושל מפלדת פחמן כיחידה אחת. במנועים איטיים וגדולים (100–200 סיבובים לדקה) גל הארכובה בנוי מארכובות נפרדות, המחוברות בחימום וכיווץ או בריתוך חשמלי.

המושג בעברית
------------

השם העברי גל-ארכובה ניתן על ידי נתן שיפריס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גל ארכובה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531268405171
* GND: 4166202-7
* LCCN: sh85033760

 |
**לפני מחר** הוא סרט קולנוע ישראלי בשחור-לבן משנת 1969, בבימויה של אלידע גרא.

זה סרט הקולנוע העלילתי הראשון בישראל שבויים על ידי במאית. הסרט השני היה "רגעים" של מיכל בת אדם ב-1979.

הסרט בנוי משני פרקים הדנים במהותה של האהבה: **אביב** – צעיר וצעירה מתאהבים. ההתפרקות מקדימה לבוא והם צעירים מכדי להבין מהי פרידה. **סתיו** – זוג מבוגר, בעל דוכן פלאפל מצית את סקרנותה של אלמנה ייקית והם מתקרבים זה לזה בהדרגה אף על פי שהם שונים בתרבות, מוצא ומעמד.

הסרט לא הצליח ונגנז לשנים רבות. ב-2013 הוא הוקרן בפסטיבל לסרטי במאיות ברחובות. במסגרת מחקרה של ישראלה שאער מעודד על ראשית קולנוע הנשים בישראל, נערכו שחזור והקרנת הסרט.

כלתה של הבמאית, שירה גרא, העלתה את הסרט ליוטיוב.

תקציר העלילה
------------

### אביב

זוג צעיר, בחור (ישראל פוליאקוב) ובחורה (רינה גנור) מסתובבים בארץ ומשתובבים וכמעט אינם מדברים. לבסוף הם נכנסים לטירת ליטוינסקי ומוציאים משם רהיטים ומתיישבים על רכס כורכר סמוך לספינה טרופה בחוף שפיים. הם משתכשכים בים ומקיימים יחסים ללא הפסקה.

כאשר הבחורה נותנת לבחור תפוח ורומזת לו שהיא רוצה להתיישב במקום, הוא עוזב אותה, חוזר לעיר ומתהלך שמח ועליז בגלל החופש שניתן לו.

### סתיו

עובדיה (אריה אליאס), גר לבדו בחדר קטן ויש לו סדר יום קבוע. הוא מתעורר כל בוקר לקול השעון המעורר כדי למהר לדוכן הפלאפל שלו ולהתחיל להכין מנות של פלאפל בפיתה עם תוספות לילדי השכונה. לאחר העבודה הוא מבלה בשיחה ובגילוח אצל הספר "פיגארו" (שי דנון).

גברת אלטמן (רות הריס) היא אלמנה ייקית. גם לה יש סדר יום קבוע. היא קמה בבוקר, מכינה ארוחת בוקר ואוכלת לבד. אחר כך היא הולכת לבית הקפה הקבוע שלה שם המלצר (שמעון ברון) מכיר אותה ויודע איזה תה ואיזה עוגה היא אוהבת. לאחר קניית ירקות היא חוזרת שוב לדירתה.

היא שמה לב לילדים הצובאים על דוכן הפלאפל הסמוך ונגשת לשם. עובדיה מחייך לקראתה ונותן לה מנה אך רואה שלבסוף היא זורקת אותה לסל.

למחרת הוא שולח לה מנת פלאפל לבית הקפה וזה דווקא מוצא חן בעיניה הפעם. הם מתחילים ללכת ולשוחח, הוא קורא לה גברת אלטמן והיא קוראת לו אדון עובדיה. הבדלי התרבות והמוצא שלהם הם גדולים אבל אלטמן היא בודדה, בתה גרה בארצות הברית ובנה פרופסור לארכאולוגיה שהיא מתגאה בו אך אין לו זמן להקדיש לה. עובדיה הוא היחיד שמתעניין בה ומתייחס אליה בכבוד.

פיגארו מדריך את עובדיה איך להתייחס לאישה. הם מבלים במשחק כדורגל ובחוף הים וכל אחד רואה בדמיונו עתיד מהיר.

הסרט מסתיים כששניהם נוסעים במכונית וספה קטנה, צוחקים ונהנים.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ישראל פוליאקוב | הוא |  |
| רינה גנור | היא |  |
| רות הריס | גב' אלטמן |  |
| אריה אליאס | עובדיה | מוכר פלאפל |
| שמעון ברון | מלצר |  |
| שי דנון | "פיגארו" | ספר |

קישורים חיצוניים
----------------

* "לפני מחר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "לפני מחר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* לפני מחר, באתר יוטיוב
* ציון נאנוס, ‏הכירו את הבמאית הראשונה בישראל, באתר ‏מאקו‏, 10 באוקטובר 2013
* קטעים מהסרט, בארכיון הסרטים הישראלי
* לפני מחר, באתר ספר הקולנוע הישראלי
* אתר למנויים בלבד מעין/מערבון, מדוע הושכח הסרט הראשון שביימה אישה בישראל?, באתר הארץ, 13 ביוני 2018
* Ellida Geyra, Jewish Women’s Archive
האובליסק במרכז האנדרטה. מבט מבעד לשער הראשי.
פרט של תגליף השער.
**אנדרטת המלחמה הסובייטית** (בגרמנית: **Sowjetische Ehrenmal in der Schönholzer Heide**) היא אנדרטה לחילי הצבא האדום שנפלו במהלך הקרב על ברלין באפריל ובמאי 1945.

הקמה
----

האנדרטה הוקמה בין השנים 1947–1949 ושטחה כ-30,000 מ"ר. האנדרטה ממוקמת במתחם שונהולצר היידה (Schönholzer Heide) ברובע פנקו של העיר ברלין בירת גרמניה.

במהלך המאה ה-19 היה מתחם שונהולצר היידה מתחם נופש ופנאי. במהלך מלחמת העולם השנייה הפך האזור למחנה אסירים, ובתום המלחמה החליטו השלטונות הסובייטים להקים במקום, ששימש בית קברות ל-13,200 מחללי הצבא האדם (מתוך 80,000 חללי הצבא האדום בקרב על ברלין), אנדרטה לחללי הצבא האדום (במקביל לשתי אנדרטאות נוספות: אנדרטת המלחמה הסובייטית שבטירגארטן ואנדרטת המלחמה הסובייטית שבפארק טרפטו).

סביב האנדרטה 100 לוחות ברונזה שעליהם שמות הנופלים. במרכז האנדרטה אובליסק שגובהו 33.5 מטרים, וסביבו 8 תאי קבורה שבכל אחד קבורים 1,182 חללים. באולם הכבוד שתחת האובליסק קברים של קולונלים של הצבא האדום. בקדמת האובליסק פסלה של "אמא רוסיה" לפניו מניחים זרים. בבסיס הפסל 42 לוחות ברונזה ועליהם חקוקים שמות הקצינים הנופלים.

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **ברלין** |

* אנדרטת המלחמה הסובייטית שבפארק טירגארטן
* אנדרטת המלחמה הסובייטית שבפארק טרפטו

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **ברלין** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדרטת המלחמה הסובייטית** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אנדרטת המלחמה הסובייטית (בגרמנית)
* תיאור האנדרטה (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4592376-0

 |
אנדרטת ויטוריו אמנואלה השני

**האנדרטה הלאומית לוויטוריו אמנואלה השני** (באיטלקית: **Monumento Nazionale a Vittorio Emanuele II**) המכונה גם **מזבח המולדת** (**Altare della Patria** - "אלטארה דלה פאטריה") או "**הוויטוריאנו**" (**"Il Vittoriano"** - "איל ויטוריאנו") היא אנדרטה הממוקמת במרכז העיר רומא בירת איטליה לכבודו של מלכה הראשון של איטליה המאוחדת - ויטוריו אמנואלה השני.

האנדרטה, הממוקמת בין כיכר ונציה לגבעת הקפיטולין, תוכננה על ידי ג'וזפה סאקוני, ופסליה נבנו על ידי פסלים מכל רחבי איטליה. אבן הפינה הונחה בשנת 1885 והאנדרטה הושלמה בשנת 1925.

האנדרטה בנויה שיש לבן שהובא מבוטיצ'ינו שבברשה, וכוללת גרם מדרגות רחב המוביל לראש האנדרטה, בה מבנה המוקף עמודים מהסדר הקורינתי ופסלים רבים. במרכז גרם המדרגות של האנדרטה פסל רכוב של ויטוריו אמנואלה, ובשני צדדי המבנה שני פסלים של האלה ויקטוריה בראש שתי קוודריגות.

רוחבו של המבנה 135 מטרים, גובה המבנה עצמו 70 מטרים, וגובהו הכולל של המבנה עד לראש פסלי האלה ויקטוריה - 81 מטרים.

קבר החייל האלמוני
-----------------

באנדרטה נמצא קבר החייל האלמוני של איטליה וכן אש תמיד. הקבר הוצב באנדרטה בעקבות החללים הרבים של מלחמת העולם הראשונה בהצעתו של הגנרל ג'וליו דוהט. באנדרטה נטמנה גופתו של חייל אלמוני, שנבחרה על ידי מריה ברגאמאס, אם שכולה מגררדיסקה ד'איסונזו מבין 11 גופות של חיילים אלמונים. גופת בנה היחיד של מריה, שנפל במלחמה, מעולם לא נמצאה, ומריה נבחרה לייצג את האמהות השכולות של איטליה בבחירת החלל. בטקס שנערך בנובמבר 1921 הובאה הגופה מאקוויליה ונטמנה באנדרטה.

מחלוקות סביב הקמת האנדרטה
-------------------------

הקמת האנדרטה עוררה מחלוקת ציבורית באיטליה, מאחר שלצורך הקמת האנדרטה נערכה חפירה נרחבת בגבעת הקפיטולין שהקטינה את שטח הגבעה, וכמו כן נהרס רובע שלם של העיר שנבנה בימי הביניים על מנת לפנות מקום לאנדרטה. 
מבנה האנדרטה הבולט עורר בעצמו ביקורת, בטענה שהוא פוגם באופייה של העיר רומא ובנופה (ניתן לראות את האנדרטה מכל רחבי העיר, הן בשל גודלו, והן בשל צבעו הלבן הבולט. תושבי רומא נוהגים לקרוא לאנדרטה, בשל צורתה בשם "זופה אינגלז" (מרק אנגלי), "עוגת החתונה" או "השן התותבת". חיילים אמריקאים אשר שחררו את העיר בשנת 1944 כינו את האנדרטה "מכונת הכתיבה". 

על אף הביקורת הרבה סביב צורתה, הפכה האנדרטה לאתר תיירות פופולרי.

גלריה
-----

* 
* דגם גבס של הקוודריגה, מעשה ידי קרלו פונטנה ופאולו ברטולינידגם גבס של הקוודריגה, מעשה ידי קרלו פונטנה ופאולו ברטוליני
* פסל ארד של ויטוריו אמנואלה השניפסל ארד של ויטוריו אמנואלה השני

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אנדרטת ויטוריו אמנואלה השני** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אנדרטת ויטוריו אמנואלה השני (באיטלקית)

* אתר האינטרנט הרשמי של אנדרטת ויטוריו אמנואלה השני (באנגלית)
* תצלום אוויר של האנדרטה, באתר גוגל מפות
* תצלומי האנדרטה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007604165305171
* GND: 4263204-3
* LCCN: sh90001165
* NKC: ko2015896306
* SUDOC: 110795458
* VIAF: 161358857
* WorldCat (עם VIAF): 161358857

 |
**אנדרטת ולינגטון** (באנגלית: **Wellington Monument**) היא אנדרטה אשר הוקמה לכבוד ניצחון הצבא הבריטי במלחמות הנפוליאוניות ובראשו הדוכס מוולינגטון בפארק ליין בלונדון, בריטניה.

אנדרטה ממוקמת בפינה הדרום-מזרחית של הייד פארק לצד רחוב פארק ליין אל מול שער הפארק הפונה לכיוון פינת הייד פארק. האנדרטה מוצבת כ-50 מטרים מצפון לבית אפסלי (מעונו לשעבר של ולינגטון) וכ-100 מטרים מצפון לקשת ולינגטון, כך שביחד הם יוצרים אזור המזוהה עם הנצחת מורשתו של הדוקס מוולינגטון.

עיצוב
-----

בניית האנדרטה הושלמה ב-18 ביוני 1822 בעיצובו של הפסל ריצ'רד ווסטמאקוט וממון על ידי תרומות של נשים בריטיות בסך כ-10,000 ליש"ט. האנדרטה מורכבת מפסל ברונזה אשר נוצר מתותחי אויב שצבאו של ולינגטון הביא חזרה לבריטניה ומתאר את אכילס בעירום, כאשר בידו השמאלית הוא אוחז מגן מונף ובידו הימנית חרב, לצידו מונח השריון שלו ועל כתפו השמאלית הוא לובש גלימה. גובה האנדרטה כולה כולל בסיס האבן והפסל הוא 11 מטרים (18 רגל). עם השלמת הפסל והצבתו במקומו, הוא הפך לפסל העירום הגברי הציבורי הראשון בלונדון בעת המודרנית, לכן זכה ללא מעט יחס ציבורי סביב גודל הפסל והעירום האחורי הבוטה כביכול (אזור הערווה היה מכוסה בעלה תאנה).

הפסל ניצב על גבי בסיס העשוי אבני גרניט אליהם חקוקה הכתובת:

> 
> לארתור הדוכס מוולינגטון, ושותפיו הגיבורים לקרב, פסל זה של אכילס, אשר נוצק מתותחים שנלקחו בניצחונות, בסלמנקה ויטוריה טולוז וווטרלו, אשר נחקק, על ידי נשות המדינה. הונח במקום זה, ביום ה-18 ביוני 1822, לפקודתו של, הוד מעלתו ג'ורג' השלישי.
> 
> 
> 
>

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אנדרטת ולינגטון (לונדון)** |

* אודות האנדרטה באתר 'Victorian Web'.
* אודות האנדרטה באתר 'Black Cab London'.
* אודות האנדרטה באתר 'London Remembers'.

| אנדרטאות בלונדון |
| --- |
|  | (**השרפה הגדולה של לונדון**: האנדרטה לשרפה הגדולה של לונדון • הילד המוזהב של פינת פאי) • קשת ולינגטון • אנדרטת ולינגטון | האנדטרה לשריפה הגדולה של לונדון |
| אנדרטאות מלחמה | 

|  |  |
| --- | --- |
| מלחמות שקדמו למאה ה-20 | אנדרטת מלחמת קרים |
| מלחמת הבורים |  |
| מלחמות העולם הראשונה והשנייה | 

|  |  |
| --- | --- |
| אנדטאות ראשיות | הסנוטאף • הקרב על בריטניה • גן הזיכרון שדות פלנדריה • אנדרטת גבעת מצודת לונדון (אנדרטה לנופלי צי הסוחר) • אנדרטת הטייסים הפולנים בלונדון • נשים במלחמת העולם השנייה |
| לפי יחידות | חיל האוויר המלכותי |
| אנדרטאות לזכר השואה | אנדרטת השואה |

 |
| מלחמות לאחר מלחמת העולם השנייה |  |

 |
**לשמוע את הלב** הוא סינגל שהוקלט על-ידי הזמרת הישראלית רבקה זהר. השיר יצא לאור ב-17 בפברואר 2021, מתוך אלבומה ה-11, העונה לאותו השם.

רקע וכתיבה
----------

השיר נכתב על-ידי שחר הדר, הולחן על-ידי עמרי קסטן ולירון בן שמעון והופק על-ידי אודי תורג'מן. "לשמוע את הלב" יצא לרגל ציונה של זהר יובל שנים על הבמות, וכן היה לסינגל הראשון מתוך אלבומה ה-11. זהר שיתפה כי כמעט וויתרה על המשך פעילותה כסולנית בשל רצונה להפסיק להופיע עם שיריה הקלאסיים שוב ושוב. אולם, לאחר פגישתה את תורג'מן, והתאהבותה בשירים החדשים - השלימה זהר את הקלטת האלבום, תוך תהליכי השלמה ויציאה מאזורי הנוחות שלה.

שחר הדר, שקיבלה מתורג'מן את תוכן שיחותיו עם זהר והפכה אותו לטקסטים, סיפרה כי השיר נכתב כפרץ מילים, וכי הוא מספר את דמותה של רבקה כאישה חזקה ועמוקה, מלאת עוצמה ויופי. עם צאת השיר, הפצירה זהר במאזיניו כי לעולם לא יפלו ברוחם וכי כמילות השיר, תמיד ניתן למצוא את האמת והאור בסופו של יום.

עם צאתו, התקבל השיר בחום בקרב המאזינים, זכה לשבחם של המבקרים וכן נכנס לפלייליסט של כאן גימל. מאוחר יותר, עם צאתו של האלבום המלא - נכנס השיר לפלייליסט של כאן גימל בשנית.

לאור הצלחתו וסמליותו, הפך השיר בהמשך גם לשיר הנושא של האלבום, וכן לשיר הנושא של סיבוב ההופעות שליווה אותו.

וידאו קליפ
----------

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, צולם ובוים על-ידי עומר בורין, והועלה לערוץ היוטיוב של זהר ב-17 בפברואר 2021. בקליפ ניתן לראות את זהר שרה את מילות השיר כשהיא פוסעת ביער ובחוף הים.

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "לשמוע את הלב" באתר יוטיוב
* מילות השיר "לשמוע את הלב" באתר שירונט

הערות שוליים
------------

1. ↑  "לסלוח לעצמי": רבקה זוהר חוזרת בשיר חדש ומרגש. צפו, באתר "סרוגים", 17 בפברואר 2021
2. ↑  דודי פטימר, ‏רבקה זוהר מתוודה: "לקח לי 20 שנה ללמוד להרפות", באתר מעריב אונליין, 5 במרץ 2022
3. ↑  אסף נבו, חיי רבקה: בגיל 73 - רבקה זהר יוצרת ובועטת, באתר ישראל היום, ‏30-09-2021
4. ↑  יובל אראל‏, רבקה זהר - לשמוע את הלב, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 17 בפברואר 2021
5. ↑  שגיא בן נון‏, רבקה זהר: "מתלבטת אם להתחסן נגד קורונה. מערכת החיסון חזקה ותתגבר על זה", באתר וואלה!‏, 17 בפברואר 2021
6. ↑  רבקה זוהר - לשמוע את הלב, באתר הכותל הישראלי, ‏2021-02-23 (באנגלית)
7. ↑  רבקה זהר לשמוע את הלב, באתר yosmusic.com, ‏2021-02-17
8. ↑  רבקה זהר – לשמוע את הלב, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 23 באפריל 2023
9. ↑  הזמרת הוותיקה שמוכיחה לכולם איך עושים את זה נכון, באתר כיפה, ‏2022-08-15
**אנדרטת חטיבה 99 במלחמת ששת הימים** נמצאת על גבעה מצדו המערבי של כביש 40, כקילומטר צפונית לפנייה לנאות חובב. היא מציינת את 21 לוחמי החטיבה שנפלו במלחמת ששת הימים.

חטיבה 99 היא המשכה של חטיבת הנגב, השם שונה ב-1958.

האנדרטה תוכננה מומנה והוקמה ביוזמת לוחמי החטיבה. הקבלן שבנה אותה היה דניאל נגר מבאר שבע. היא עוצבה בידי קצין בחטיבה, המעצב והאמן חובב כרובי (1930–2007), ונחנכה ב-6 ביוני 1972.

רקע
---

במלחמת ששת הימים פעלה החטיבה בפיקודו של אל"ם יקותיאל אדם במסגרת האוגדה של אריאל שרון. צוות חטיבתי שכלל שני גדודי נח"ל סדירים וגדוד חי"ר מילואים הגיע אל המתחם המצרי באום כתף במסע רגלי קשה תוך ניווט מדויק דרך הדיונות שמצפון למתחם. לאחר הרעשה ארטילרית כבדה של חיל התותחנים הישראלי, הסתערו שלושת הגדודים וחדרו לתוך תעלות הקשר של המתחם המצרי. תוך לחימה נחושה הצליחו לכבוש את התעלות ואת המתחם בקרב מורכב שנמשך כל הלילה. בכך נפתחה הדרך לשריון לנוע אל תוך המתחם והובקע המעוז העיקרי במערך המצרי בסיני. צוות חטיבתי שני כבש את אזור קוסיימה. בהמשך המלחמה פעלו כוחות החטיבה באזור אל עריש וספגו נפגעים גם שם. שישה מלוחמי החטיבה המורחבת זכו לצל"ש הרמטכ"ל על גבורתם.

תיאור האנדרטה
-------------

האנדרטה מורכבת משישה עמודים מרובעים של בטון חשוף, אפור, המונחים זה על גבי זה בצורת מניפה (מכונה גם "פסל האצבעות"). העמוד הראשון שוכב, ובצורה מדורגת שאר העמודים הולכים ומתרוממים, כשהעמוד השישי ניצב זקוף בגובה 15 מטר. שישה עמודים באנדרטה, כששת ימי הלחימה. העמוד הקורס מסמל את ההמתנה, זה שמעליו - את ימי הכוננות, והבאים - את ההתרוממות, הזינוק, הקרב והניצחון.

בבסיס יש לוח מתכת ועליו כתוב "יזכור". שמות החללים לא נמצאים במקום בגלל ונדליזם חוזר באנדרטה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדרטת חטיבה 99 במלחמת ששת הימים** בוויקישיתוף
* אנדרטת חטיבה 99, באתר "נלך"
* אנדרטה לזכר חללי חטיבה 99 במלחמת ששת הימים, כביש צומת הנגב - באר שבע, באתר "יזכור"

הערות שוליים
------------

1. ↑  עדנה שבתאי, נחנכה האנדרטה של חטיבה 99 ששיכלה 19 לוחמים במלחמת ששת הימים, דבר, 7 ביוני 1972