recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ליגבוינו** (שם מדעי: ***Ligabueino***) הוא סוג של דינוזאור תרופוד ממשפחת הנואזאוריים שהתקיים באמריקה הדרומית של הקרטיקון התחתון שלפני 125 מיליון שנה מזמננו. הסוג תואר ב-1996 בידי החוקר הארגנטינאי חוסה בונפרטה כשמשמעות שמו היא: "הקטן של גיאנקרלו ליגבוי (אנ')". ליגבוי היה פוליטיקאי ורופא איטלקי, אשר חפר לראשונה את עצמותיו.

הדינוזאור ידוע מדגימות מקוטעות מתצורות לה אמרגה (אנ'), במחוז נאוקן, ארגנטינה בהם התגלו מספר חוליות שכנראה השתייכו לפרט צעיר באורך 75 ס"מ. מרבית החוקרים כיום מסווגים את הדינוזאור לשייך לנואזאוריים, אשר רבים מהם התפתחו באמריקה הדרומית. עם זאת חלק רואים בו סוג קדום יותר מהעל-משפחה אבליזאורים.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Carrano, M.T. Loewen, M.A. and Sertic, J.J.W. (2011). "New Materials of Masiakasaurus knopfleri Sampson, Carrano, and Forster, 2001, and Implications for the Morphology of the Noasauridae (Theropoda: Ceratosauria). Smithsonian Contributions to Paleobiology, 95: 53pp
**פגסו** (בספרדית: **Pegaso**) הייתה יצרנית רכב, ספרדית שהוקמה בשנת 1946 ובשנת 1994 נמכרה לאיווקו.החברה בנתה משאיות, טרקטורי, מכוניות משוריינות לצבא ואף מכוניות ספורט. בסך הכל נבנו כ-350 אלף מכוניות. שנת שיא הייתה 1974 כאשר נבנו 26 אלף מכוניות. 

החברה הייתה חברת בת של חברה ממשלתית Enasa.

היסטוריה
--------

המשאית הראשון מדגם Pegaso I נבנתה בשנת 1946. בשנת 1947 החל ייצור Pegaso II שהיה מצויד במנוע דיזל בעל 125 כוח סוס.

במהלך שנות ה-50 נבנו כ-100 מכוניות ספורט מדגם Z-102. הם היו מתקדמות לתקופה והיו יכולות להגיע למהירות של 249 קמ"ש.

בשנת 1954 מנוע דיזל של החברה שודרג ל-140 כוח סוס והוצב במשאית מדגם  Pegaso Z-207. משאית זו הייתה מיוצרת עד לשנת 1959. באותה תקופה החברה נכנסה לתחום אוטובוסים וטרוליבוסים.

בשנות ה-60 בעקבות פיתוח מואץ של המדינה החברה שגשגה. משאיות שלה היו הקשר היבשתי של ספרד עם מדינות אירופה. מנועים מתוצרת החברה שולבו במכוניות של יצרנים ספרדים אחרים והוצבו ברכבות. דגם הדגל באות התקופה היה משאית סמי-טריילר Pegaso 2011/50.

בשנת 1972 החברה החלה לייצר אוטובוס מפרקי.

בשנת 1963 לראשונה נבנה משאית לצורכי צבא. הצבא הספרדי רכש יחידות רבות של משאיות מתוצרת החברה. כמו כן הם הוצבו לכבאית. בסוף שנות ה-70 נחתם לאספקת לאספקת משאיות צבאיות למיצרים. 

במהלך שנות ה-80 התחרות בשוק המשאיות באירופה הייתה קשה. בתחום ייצור טרקטורים החברה נכנסה לשותפות עם חברה בריטית. כמו כן נחתם הסכם על ייצור "מנועי פרקינס" בספרד.

בשנת 1986 משאית מתוצרת החברה זכתה בתחרות "ראלי דקר".

בשנת 1990 החברה נמכרה ל"איווקו" האיטלקית. בהדרגה הופסק ייצור דגמים מקוריים של פגסו. המשאית האחרונה יצאה מפסי הייצור בשנת 1995. מאז המפעלים עובדים ומייצרים דגמים של איווקו.

דגמי כלי רכב
------------

* Pegaso II (1951)Pegaso II (1951)
* Pegaso TronerPegaso Troner
* Pegaso Z-102Pegaso Z-102
* Pegaso 3046 4x4Pegaso 3046 4x4

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פגסו** בוויקישיתוף
* היסטוריה של פגסו
* פגסו בשנות ה-50
* תיאור החברה (בספרדית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no98119032
* VIAF: 152763153
* WorldCat: lccn-no98119032

 |
**תקופה קריטית** היא פרק זמן מוגבל שבו חלק כלשהו של אורגניזם המתפתח נמצא בשלב חשוב בהתפתחותו.
תקופות קריטיות הן פרקי זמן שרק במהלכן יכולים גירויים מסוימים להשפיע על התפתחות מערכת העצבים. לגירויים אלו לא תהיה השפעה מחוץ לתקופות אלו. 

בהתאם לכך, התקופה הקריטית היא הזמן שבו האורגניזם רגיש ביותר לתנאים הסביבתיים.

השפעה התפתחותית
---------------

התפתחות האדם מושפעת מגורמים תורשתיים וסביבתיים. האינטראקציה בין גורמים אלו היא הבסיס להבדלים בין אישיים בתחומים רבים. המטען הגנטי של האדם נקבע בשעת ההתעברות ועל פי רוב אינו נוטה לעבור שינויים. לעומת זאת, תנאי הסביבה בהם גדל האדם יכולים להשתנות מרגע לרגע. 

הפלסטיות של מערכת העצבים היא המנגנון המאפשר למידה ושינוי בהתנהגות בעקבות מפגשים עם הסביבה. מכיוון שהיא משתנה לאורך החיים, התגובה שלה לגירויים סביבתיים מסוימים יכולה להשתנות מתקופה לתקופה.
למשל, מנגנונים עצביים מסוימים מעוצבים על ידי הניסיון בשנות החיים הראשונות בלבד.

כאשר מספקים את התנאים המתאימים בתקופה הקריטית, ההתפתחות היא מהירה. עם זאת, בתקופה קריטית עלול להיגרם נזק בלתי הפיך למערכת העצבים המרכזית, אפילו בעקבות פגיעה לא חמורה.
זאת משום שאם תמנע מהאורגניזם סביבה מתאימה בתקופה זו, ייתכן ותפגע ההתפתחות של יכולות מסוימות ללא דרך חזרה.

יכולות שהתפתחותן תלויה בתקופה קריטית
------------------------------------

יכולת הסטריאואופסיס המאפשרת למוח לגבש תפיסת עומק מתוך ההבדלים בין התמונות המתקבלות על הרשתית של שתי העיניים יכולה להתפתח רק אם הפעוט התנסה במיקוד עיניו בתקופה מסוימת.

אצל חתולים קיימת תקופה קריטית בהתפתחות הראייה בגיל 3-5 שבועות. אם בתקופה זו לא מאפשרים לעין אחת לראות, קשרי עצב מרכזיים שלה משתנים, כך שהיא לא תוכל לתפקד בהמשך.

רכישה מלאה ושוטפת של שפת אם יכולה להתבצע בשנות הינקות והילדות המוקדמות בלבד. לאחר מכן תהליכי רכישת השפה הופכים להיות מאומצים ומוגבלים יותר במידת היעילות שלהם.

החתמה (או הטבעה) הוא התהליך שבו צאצא נקשר להוריו והם אליו, והיא מתרחשת מיד לאחר בקיעתו או לידתו של הצאצא. ברגעים ראשונים נמצאים החושים במצב של רגישות יתר, ויש קליטה משופרת של כל הסביבה, דרך מלוא החושים, דבר המאפשר החתמה. כיוון שהצאצא נולד כ"טאבולה ראסה", החתמה יכולה להתבצע על ידי כל מי שעונה לקריטריונים הנדרשים על ידי הצאצא במהלך התקופה הקריטית, אפילו בני מין אחר או בני אדם.

ראו גם
------

* התפתחות קוגניטיבית

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  הוארד גארדנר (1995). מוח חשיבה ויצירתיות. רעננה: ספרית פועלים.
2. 1 2  Neil R. Carlson, (2013). Physiology of Behavior. Boston: Pearson.
3. 1 2  Hensch, T. K. (2003). Controlling the critical period. Neuroscience research,47(1), 17-22.
**מועדון הכדורגל ליברפול נשים** (באנגלית: **Liverpool Football Club Women**), ובקיצור **ליברפול נשים**, הוא מועדון כדורגל נשים אנגלי מהעיר ליברפול, המשחק בצ'מפיונשיפ - ליגת המשנה האנגלית ומעונת 2022/2023 שוב בסופר ליג - ליגת העל האנגלית. המועדון נוסד בשנת 1989 בשם **מועדון כדורגל ניוטון ליידיס** (באנגלית: **Newton LFC**) ומאוחר יותר שינה שמו ל**מועדון כדורגל נואסלי יונייטד ליידיס** (באנגלית: **Knowsley United WFC**) ואחר כך ל**ליברפול ליידיס** (באנגלית: **Liverpool Ladies**). המועדון היה אחד החברים המייסדים של הסופר ליג והמועדון הראשון באנגליה שהציע לכל השחקניות בקבוצה חוזה מקצועני מלא לפני עונת 2013, דבר שהיווה פריצת דרך להפיכת כדורגל הנשים באנגליה למקצועני ולזכייה בשתי אליפויות רצופות בשנים 2013 ו-2014.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד כ**ניוטון ליידיס** בשנת 1989 ושנתיים מאוחר יותר שינה שמו ל**נואסלי יונייטד**. ב-1994 המועדון התחבר למועדון הגברים של ליברפול ושינה שמו ל**ליברפול ליידיס**. במהלך שנות ה-90 שיחקה הקבוצה בליגה הראשונה אך היעדר תמיכה ותקציב גרמה לה לרדת בתחילת שנות ה-2000 לליגה השנייה באנגליה. בשנת 2004 זכתה הקבוצה במקום הראשון של המחוז הצפוני (ליגה שנייה) ועלתה שוב לליגה הראשונה אך בתום עונה אחת ירדה שוב ליגה. הקבוצה זכתה שוב באליפות המחוז הצפוני בעונת 2006/2007 ועלתה שוב לליגה הראשונה בה החזיקה מעמד שתי עונות לפני שנשרה חזרה לליגת המשנה. גם בעונת 2009/2010 סיימה ראשונה ועלתה ליגה לקראת העונה הבאה.

בעידן החדש
----------

ליברפול הייתה אחת מ-8 הקבוצות המייסדות של הסופר ליג האנגלית לנשים באפריל 2011. בשתי העונות הראשונות של הסופר ליג סיימה הקבוצה במקום השמיני והאחרון אך כיוון שהליגה הוגדרה בתקופה זו כסגורה ולא מחוברת למערך הליגות באנגליה, נשארה הקבוצה בליגה הראשונה.

ב-2012 ביצע המועדון מהפך כשמינה את מאט בירד כמאמן, החליף 10 שחקיות בקבוצה וביצע החתמות של שחקניות משמעותיות, חתם עם כל שחקניות המועדון חוזים מקצועניים ועבר לשחק באצטדיון גדול יותר. השינויים הוכיחו את עצמם והמועדון זכה בשתי אליפויות רצופות בשנים 2013 ו-2014 ובכך עצר את השליטה המוחלטת ורצף 9 הזכיות של ארסנל בליגה הבכירה באנגליה.

בשנת 2018 שינתה הקבוצה את שמה ל**ליברפול נשים**.

בעונת 2019/2020 סיימה הקבוצה אחרונה ונשרה לליגת המשנה - הצ'מפיונשיפ לנשים. בעונה הראשונה בליגת המשנה נאבקה הקבוצה על העלייה אך סיימה לבסוף רק במקום השלישי. בעונת 2021/2022 הבטיחה הקבוצה את המקום הראשון והעפלה חזרה לסופר ליג מספר מחזורים לסיום העונה.

קבוצת ליברפול לפני משחק מול טוטנהאם ב-2019

בליגת האלופות
-------------

הקבוצה שיחקה פעמיים בשלב 32 הגדולות בליגת האלופות לנשים בעונות 2014/2015 ו-2015/2016 אך מעולם לא עברה שלב זה.

תארים והישגים
-------------

* **הסופר ליג האנגלית לנשים** - (2): 2013, 2014
* **אליפות הליגה השנייה לנשים** - (4): 2003/2004, 2006/2007, 2009/2010, 2021/2022

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליברפול** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ליברפול
* ליברפול, ברשת החברתית טוויטר

* ליברפול, ברשת החברתית אינסטגרם
גיאורגי ארוולדזה
**גיאורגי ארוולדזה** (גאורגית: **გიორგი არველაძე**, נולד ב-10 ביולי 1978 בטביליסי) היה השר לפיתוח כלכלי של גאורגיה, אשר מונה לתפקידו ב-20 בנובמבר 2006, עם התפטרות קודמו, איראקלי אוכרואשווילי, שכיהן בתפקיד במשך שבוע אחד בלבד עד ינואר 2008. 

תפקידו הקודם של ארוולדזה היה "מנהל משרד נשיא המדינה" של גאורגיה, וכן שימש כחבר פרלמנט, מזכ"ל מפלגת השלטון הגאורגית, התנועה הלאומית המאוחדת (ერთიანი ნაციონალური მოძრაობა), ראש המשלחת הפרלמנטרית הגאורגית הקבועה לאספה הפרלמנטרית של נאט"ו (NATO Parliamentary Assembly), והיה הממונה על רפורמת בתי הסוהר במשרד המשפטים (כאשר המשרד עצמו נוהל על ידי מיכאיל סאקשווילי).

כבעל ברית ותיק, וסגנו של סאקשווילי, ארוולדזה שיחק תפקיד מרכזי במהפכת הוורדים של נובמבר 2003. ארוולדזה הועמד בראש מטה הבחירות של סאקשווילי לבחירות לנשיאות גאורגיה, שהתקיימו ב-5 בינואר 2008. ראש הממשלה הנכנס של גאורגיה, לאדו גורגנידזה, החליף את ארוולדזה באקתרינה שרשידזה, צעירה אמריקאית ממוצא גאורגי בת 34. ארוולדזה עצמו פרש לעסקים פרטיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גיאורגי ארוולדזה** בוויקישיתוף
* העמוד האישי באתר ממשלת גאורגיה, בגאורגית
* אורה קורן, "אם הממשלה לא רוצה להילחם בשחיתות, העם צריך לכפות את רצונו - זו דמוקרטיה", כולל בתוכו ריאיון עם גיאורגי ארוולדזה על מיגור השחיתות בגאורגיה, דה-מרקר, 9.5.2007
* גיאורגי ארוולדזה - פרופיל אישי באתר המשרד לפיתוח כלכלי של גאורגיה, באנגלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  רויטרס, הוכרז על שר לפיתוח כלכלי חדש בגאורגיה, 20.11.2006, באתר רדיו חירות, באנגלית

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**איראקלי אוכרואשווילי** |  **שר לפיתוח כלכלי של גאורגיה** 
2006–2008 | **הבא**:**אקתרינה שרשידזה** |
**תסמונת אדמת מולדת** היא תופעה של הימצאות נגיפי אדמת בעובר עקב הידבקותה של האם בנגיף בזמן ההיריון העלולה לגרום לסיכונים שונים לעובר.

היסטוריה
--------

בשנת 1941 דיווח רופא עיניים בשם נורמן גרג על 78 מקרים של תינוקות שסבלו מקטרקט מולד, לאחר שאמם חלתה באדמת במהלך ההיריון. היה זה הדיווח הראשון על תסמונת אדמת מולדת. מאז למד העולם פרטים נוספים על מצב זה ועל הצורך במניעתו באמצעות חיסון כנגד האדמת.

בשנים 1964–1965 נרשמו בארצות הברית 12.5 מיליון מקרי אדמת, שבעקבותיהם נולדו כ-20,000 ילדים שסבלו מתסמונת אדמת מולדת. בשנת 1969 הוחל בחיסון כנגד אדמת, וכיום ירד מספר המקרים המדווח בארצות הברית לפחות מ-10 מקרים בשנה. מקרים אילו מתרחשים בעיקר בקרב אוכלוסיות מהגרים שחיסונים אינם שגורים בהם.

תסמינים
-------

נגיף האדמת הוא אחד הנגיפים המזיקים ביותר לרקמותיו של העובר. הוא משפיע על כל הרקמות וגורם למומים מולדים רבים ולעיתים קרובות למוות תוך רחמי של העובר, ללידה מוקדמת או להפלה טבעית. היקף הנזק הנגרם לעובר תלוי בשלב ההריון שבו חלתה האם: כשככל שההריון בתחילתו, כך גדלה מידת הנזק. 85% מהתינוקות שאימם חלתה ב-3 החודשים הראשונים להריון יראו סימנים של תסמונת אדמת מולדת, בעוד שהידבקות האם לאחר השבוע 20 להריון תביא לנזקים לעובר בשכיחות נמוכה מאוד.

הסימן השכיח ביותר לתסמונת אדמת מולדת הוא החרשות. לעיתים הוא עשוי להיות הסימן היחיד, בעיקר במקרי ההדבקה המתרחשים לאחר החודש הרביעי להריון. פגמים שכיחים נוספים הם בעיות עיניים שונות, כגון קטרקט, עין קטנה, יתר לחץ תוך-עיני ועוד; מומי לב שונים שיתבטאו באנטומיה לא תקינה של המחיצות בין החדרים, בשינויים במסתמים השונים, ועוד; בעיות נוירולוגיות שונות כגון ראש קטן מהמצופה, וכן הפרעות קוגניטיביות שונות. בנוסף תיתכן הופעת צהבת מולדת, הגדלה של איברי הבטן, סימנים עוריים עקב דמם כתמי, שינויים בכמות טסיות הדם, וכן בעיות בהשקעת סידן בעצמות.

אם המחלה מופיעה בחודש הראשון של ההריון, יש סיכוי של 50% שהעובר יפתח מומי לב, חירשות, פגיעה מוחית, וקטרקט בעיניים. בחודש השלישי של ההריון הסיכון פוחת לרמה של 10%, והוא ממשיך לפחות בהדרגה במהלך המשך ההריון.

טיפול מונע
----------

כטיפול מונע, מומלץ כי נשים לפני ההריון תעבורנה בדיקה יזומה שתאשר חיסון נגד נגיף האדמת ובמידת האפשר להתחסן שלושה חדשים או יותר לפני הכניסה המתוכננת להריון. יש לערוך בדיקה זו אף אם האשה כבר חוסנה בעבר, שכן בחלק מהמקרים יש ירידה ברמת הנוגדנים המגינים נגד המחלה, למרות החיסונים.

החיסון נגד נגיף האדמת מורכב מנגיף חי מוחלש. אף שאין הוכחות לנזק הנגרם לעובר כתוצאה מהחיסון, לא ניתן לשלול גרימת נזק לעובר, ועל-כן, החיסון אסור בזמן הריון, ואף בתקופה של חודש לפני תחילתו.

ראו גם
------

* אדמת

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תסמונת אדמת מולדת** בוויקישיתוף

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**ז'אן-שארל דידייה קפיי ברוסו** (בצרפתית: **Jean-Charles Didier Kpéhi Brossou**; נולד ב-23 בדצמבר 1989 בחוף השנהב) הוא כדורגלן מחוף השנהב המשחק בעמדת הקשר בקבוצת צ'יטגונג אבהאני.

קריירת מועדונים
---------------

### תחילת הקריירה

ברוסו נולד בחוף השנהב. בשנת 2007 החל לשחק במימוסאס, מועדון פאר מאביג'אן, בירת חוף השנהב. הוא שיחק במועדון במשך 7 עונות זכה עם המועדון בשתי אליפויות.

### הפועל רמת-גן גבעתיים

בשנת 2013 עזב ברוסו את מימוסאס לטובת הפועל רמת-גן גבעתיים מהליגה הלאומית. ב-1 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 33 דקות בתיקו 0-0 נגד אשטוריל במסגרת מוקדמות הליגה האירופית לעונת 2013/2014. ב-9 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הלאומית, כששיחק 81 דקות בניצחון 1–3 על מכבי אחי נצרת במסגרת המחזור הראשון. ב-28 בפברואר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-47 בניצחון 0–2 על מכבי יבנה במסגרת המחזור ה-26 בליגה. ב-3 במאי הבקיע צמד שערים בניצחון 1–3 על הפועל עפולה במסגרת המחזור הפלייאוף העליון של הליגה הלאומית. הוא סיים את עונתו הראשונה בישראל עם 30 הופעות ליגה ו-3 שערים. בעונת 2014/2015 שמר על מאזן דומה, וערך 30 הופעות ליגה, בהן הבקיע ארבעה שערים.

עונת 2015/2016 הייתה עונת השיא בקריירה של ברוסו. בתחילת חודש ינואר 2016 הורשע ברוסו בהעלבת שופט והורחק ל-3 משחקים בפועל ו-3 משחקים נוספים על תנאי. הוא סיים את העונה כמבקיע המצטיין של הפועל רמת-גן גבעתיים, עם 16 שערים ב-31 הופעות ליגה, אך קבוצתו סיימה במקום השלישי בליגה וכשלה בהעפלה לליגת העל.

### עירוני קריית שמונה

ב-22 במאי 2016 סיכם ברוסו ל-3 שנים בעירוני קריית שמונה מליגת העל.

### מכבי פתח תקווה

ב-15 במאי 2018 חתם לשנה במכבי פתח תקווה מליגת העל. בעונת 2018/2019 היה שותף בירידת הקבוצה לליגה הלאומית.

תארים
-----

מימוסאס
* אליפות חוף השנהב (2): 2009, 2010

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  איציק יצחקי‏, אלישע לוי מועמד מוביל למכבי פ"ת, דידייה ברוסו חתם לשנה, באתר וואלה!‏, 15 במאי 2018

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"דידייה ברוסו"**.
**עמק הבובות** (באנגלית: **Valley of the Dolls**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1967 המבוסס על רב-מכר בשם זה מאת ז'קלין סוזן משנת 1966 עם ברברה פרקינס, פטי דיוק, שרון טייט וסוזן הייוורד בתפקידים הראשיים.

הסרט מתאר שלוש חברות בעולם הבידור התובעני של ברודוויי והוליווד שכדי לשרוד בו הן משתמשות ב"בובות" שהיא מילת כיסוי לתרופות מרגיעות (ברביטורטים) וממריצות (אמפטמינים) ששימוש בהן גורם להתמכרות.

שיר הנושא לסרט "עמק הבובות" (מילים ולחן של דורי ואנדרה פרווין) בביצוע דיון וורוויק הגיע למקום השישי במצעד מכירות האלבומים של בילבורד.

ב-1970 הפיקה חברת פוקס המאה ה-20 פרודיה על הסרט, שנקראה "Beyond the Valley of the Dolls" ושזכתה גם היא להצלחה.

הסרט היה מועמד לפרס אוסקר על פסקול המוזיקה המקורית (ג'ון ויליאמס).

שרון טייט הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית חדשה.

הסרט זכה להצלחה קופתית למרות הביקורות השליליות.

תקציר העלילה
------------

אן וולס (ברברה פרקינס) מגיעה לניו יורק מעיירה קטנה בניו אינגלנד ומתקבלת לעבודה במשרד המייצג אמנים בעסקי השעשועים. תוך זמן קצר היא לומדת להכיר את המציאות הקשה בעולם זה. היא נפגשת עם בראשונה עם הלן לאוסון (סוזן הייוורד), כוכבת על עצבנית וולגרית המתייחסת אליה בבוז וכן אל כל השחקניות הצעירות שהיא חוששת שייתפסו את מקומה.

אחת מהצעירות האלה היא נילי או'הרה (פטי דיוק) הנזרקת מצוות ההצגה בגלל דרישת הלן. אן נפגשת אתה ובעזרת סגן מנהל המשרד ליון ברק (פול ברק) מאורגנת לה הופעה במשדר התרמה בטלוויזיה. הופעתה המצליחה של נילי מזניקה את הקריירה שלה והיא הופכת לכוכבת מבוקשת. כדי לשמר את הקריירה שלה היא נעזרת ב"בובות" בצורה של גלולות ברביטרטים ואמפטמינים בתוספת אלכוהול. כל זה גורם לה להתמוטטות עצבים. פול ואן מסדרים לה אשפוז במוסד לגמילה. לאחר האשפוז היא מנסה בעזרת פול לחזור להופעות אך נגררת שוב לתרופות.

צעירה נוספת שמכירה אן היא ג'ניפר נורת' (שרון טייט), יפהפייה חסרת כישרון שחייה רצופים כישלונות. גם היא מכורה ל"בובות". נשאת בנישואי בזק לזמר שמסתבר שסובל ממחלת הנטינגטון. מצבו מידרדר והיא נאלצת לאשפזו ובאותו זמן מחליטה גם לעבור הפלה מלאכותית.

ג'ניפר נאלצת לפרנס את אמה וגם לשלם את הוצאות האשפוז של בעלה. היא מתחילה בעל כורחה להופיע בסרטים פורנוגרפיים. לבסוף היא לוקה בסרטן השד ולפני שהיא אמורה לעבור ניתוח כריתה היא מתאבדת על ידי לקיחת כמות גדולה של "בובות" ואלכוהול.

אן מתחילה בקריירה מוצלחת של הופעות בפרסומות בטלוויזיה וגם היא מתחילה לצרוך "בובות" אך ממש לפני ההתמוטטות היא מתעשתת ומחליטה לחזור לעיירת הולדתה ולהתחיל חיים מחדש. ברק מגיע אליה אך היא דוחה את בקשתו להינשא לו ולחזור לניו יורק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עמק הבובות** בוויקישיתוף

* "עמק הבובות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "עמק הבובות", באתר נטפליקס
* "עמק הבובות", באתר AllMovie (באנגלית)
* "עמק הבובות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "עמק הבובות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* שיר הנושא של עמק הבובות בביצוע דיאן וורוויק (מילים ומנגינה), באתר יוטיוב
**ביבראקטה** (בלטינית: **Bibracte**) הייתה אופידום גאלי מבוצר, אשר היה העיר החשובה של השבט הגאלי האיידואים (Aedui). שרידיה נמצאו במחוז בורגון שבצרפת. באתר נמצאו עדויות מהתרבות החומרית לה טנה, השייכת לתקופת הברזל המאוחרת. האתר הארכאולוגי מון בווראי (Mont Beuvray) מזוהה כיום עם העיר העתיקה.

בעת מלחמת גאליה, בשנת 58 לפני הספירה, ניצחו צבאותיו של יוליוס קיסר בקרב ביבראקטה את השבטים ההלווטיים כ-25 קילומטרים מדרום למבצר. 

בשנת 52 לפני הספירה הוכרז ורקינגטוריקס בביבראקטה כמפקד הקואליציה של השבטים הגאליים אשר ניסו להדוף את הרומאים. כעבור מספר עשורים נזנחה העיר לטובת אוטן, במרחק 25 קילומטר משם. העיר לא יושבה מחדש והתגלתה על ידי ארכאולוגים באמצע המאה ה-19.

בשנת 1996 נפתח באתר "המוזיאון לציוויליזציה קלטית" (Le musée de la civilisation celtique).

בשנת 2007 הוענק לביבראקטה מעמד של אחד האתרים הגדולים של צרפת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ביבראקטה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ביבראקטה
* ביבראקטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007546681405171
* BNE: XX4822062
* BnF: cb11967823n (data)
* GND: 4080397-1
* LCCN: sh90001041
* NKC: ge755908
* SUDOC: 027689662
* VIAF: 316431653
* WorldCat (עם VIAF): 316431653

 |
**פיטר דה וינט** (באנגלית: **Peter De Wint**‏; 21 בינואר 1784 – 30 בינואר 1849) היה צייר נוף אנגלי.

ביוגרפיה
--------

דה וינט היה בנו של רופא אנגלי ממוצא הולנדי שהגיע לאנגליה מניו יורק. הוא נולד בסטון, סטפורדשייר.

בשנת 1800 נרשם פיטר דה וינט לבית הספר המלכותי של האקדמיה. משנת 1802 היה חבר של הצייר ויליאם הילטון, שלמד יחד איתו. הם למדו אצל ג'ון רפאל סמית', חרט וצייר דיוקנאות. הוא קנה את עצמאותו מסמית בשנת 1806, בתנאי שיספק 18 ציורי שמן בשנתיים שלאחר מכן.

בשנת 1806 ביקר בפעם הראשונה בלינקולן, עם חברו הצייר ויליאם הילטון, שעם אחותו הרייט הוא התחתן בשנת 1810. דה וינט והילטון גרו יחדיו ברחוב ברוד, שם התגורר גם הצייר ג'ון וארלי. וארלי העביר שיעורים בציור והציג את דה וינט לד"ר מונרו, שניהל אקדמיה בלתי פורמלית לאמנים צעירים.

דה וינט הציג לראשונה באקדמיה המלכותית לאמנויות בשנת 1807, ובשנה שלאחר מכן בגלריה של אמנים נלווים בצבעי מים. בשנת 1809 נכנס לבית הספר של האקדמיה המלכותית. הוא נבחר לחבר של החברה הוותיקה לצבעי מים בשנת 1810 והפך לחבר מלא בשנה שלאחר מכן. באותה תקופה, הוכר כמאסטר לרישום, הוא בילה את הקיץ בלימוד רישום וציור אנשים משפחות אמידות. בשנת 1812 היה חבר באגודת הציירים בצבעי מים, שם הציג שנים רבות, וכן באקדמיה.

חייו של דה וינט הוקדשו לאמנות. הוא צייר להפליא בצבעי שמן, וכן דורג כאחד מציירי המים האנגלים הראשיים. "אף אמן", טען אלפרד ויליאם ריץ', "מעולם לא התקרב לציור תמונה מושלמת יותר ממה שעשה פיטר דה וינט." הוא ביקר לעיתים קרובות בעיר הולדתו של אשתו לינקולן, ורבים מהנופים הפנורמיים שלו וסצינות החציר צוירו בלינקולנשייר. מדי פעם הוא סייר בויילס, ובשנת 1828 נסע לנורמנדי.

הוא נקבר בקבר משפחת הילטון בקפלת סבוי (שנהרסה בשריפה ב־7 ביולי 1864).

הקפלה שוחזרה בשנת 1866 ואשתו, הרייט דה וינט, הציבה מבנה זיכרון גדול חדש בתוך הקתדרלה, לזכר אחיה ויליאם הילטון ובעלה פיטר דה וינט.

גלריה
-----

* שדה תירס שדה תירס
* סנט אולבנס סנט אולבנס
* כפר ליד הנהרכפר ליד הנהר
* מפרץ אנגלי מפרץ אנגלי
* כפר ביורקשייר כפר ביורקשייר
* הקוצרים הקוצרים
* הטחנה ליד הנהר הטחנה ליד הנהר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיטר דה וינט** בוויקישיתוף
* פיטר דה וינט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Tate, Peter De Wint 1784–1849, Tate
2. ↑  David Scrase, *Drawings & Watercolours by Peter De Wint*, exhibition catalogue, Fitzwilliam Museum, Cambridge (1979)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007273958605171
* AAG: 245
* AGSA: 2738
* BnF: cb13743578n (data)
* GND: 118807587
* ISNI: 0000 0000 8118 733X
* LCCN: n83035712
* MusicBrainz: 0f4fa2f2-fef5-4a14-89f0-e1bb0a1d4680
* NGV: 3722
* NKC: hka2010586623
* NTA: 06901681X
* RKD: 84980
* SNAC: w6dz15vv
* SUDOC: 119987074
* TePapa: 24816
* Trove: 1133433
* ULAN: 500115381
* VIAF: 39554977
* WorldCat: lccn-n83035712

 |
צ'ין שה-חואנג, הקיסר הסיני הראשון, הורה על השמדה המונית של ספרים מחשש לרעיונות הקונפוציאניים שהם מכילים.
**ביבליופוביה** היא הפחד או השנאה של ספרים. פחד כזה נובע לעיתים קרובות מפחד מההשפעה שיכולה להיות לספרים על החברה או התרבות. ביבליופוביה היא סיבה נפוצה לצנזורה ולשרפת ספרים. ביבליופוביה וביבליופיליה הן מילים הופכיות.

היסטוריה
--------

בהרצאתו בקולג' בירקבק, טום שיפי (אנ') שוחח על ביבליופוביה בימי הביניים. פחד זה התעורר כאשר בעלי מקצועות קרוא וכתוב, כמו אנשי דת, היו מנצלים את כוחם ומפחידים את ההמונים האנאלפביתים על ידי שליטתם בטקסטים כמו כתבים דתיים ומסמכים משפטיים. הוא הדגים זאת בדוגמאות מהספרות האנגלו-סכסית כדוגמת הספר "סיפורו של המחלן".

ראו גם
------

* פרנהייט 451
* האינקוויזיציה הספרדית
* רשימת הספרים האסורים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Home : Oxford English Dictionary, www.oed.com (באנגלית)
2. ↑  Adam Roberts, **The History of Science Fiction**, Springer, 2016-08-04, מסת"ב 978-1-137-56957-8. (באנגלית)
3. ↑  The Pulpy Roots of ‘Fahrenheit 451’, The Russell Kirk Center, ‏2013-04-15 (ב־American English)
**קרב באש אפאראן** (בארמנית: **Բաշ Աբարանի ճակատամարտ** - באש אפאראן צ'ַקטַמַראט, בהיגוי ארמני מערבי **באש אבאראן**, בטורקית: **Baş-Abaran Muharebesi**) היה קרב, חלק מהמערכה בקווקז במלחמת העולם הראשונה שהתנהל ב-23 - 29 במאי 1918 בקרבת היישוב באש אפאראן, בימינו אפאראן בארמניה בין הצבא העות'מאני לכוחות הסדירים הארמנים. במהלך הקרב נהדפו הטורקים צפונה מבאש-אפאראן. ניצחונות הארמנים בקרבות סרדראפאט, קאראקיליסה ובאש אפאראן עצרו את הפלישה העות'מאנית לארמניה המזרחית וסללו את הדרך להקמת הרפובליקה הדמוקרטית הארמנית קצרת הימים.

במהלך הקרבות בסרדראפאט החליטה המפקדה הטורקית לשלוח לבאש-אפאראן את הדיוויזיה ה-9 בפיקודו של אסד פאשה (במסגרת הארמייה השלישית העות'מאנית בראשות הגנרל והיפ פאשה) על מנת להתקיף את העיר ירוואן מצפון וליפול בעורף הכוחות הארמנים שיצאו למתקפת נגד על בצבא הטורקי בארמביר (סרדראפאט). על מנת לשבש תוכניות אלה האיצה המפקדה הארמנית מחזית סרדראפאט אל כיוון נפת באש-אפאראן כוח של 6000 לוחמים בפיקודו של דרסטמאט קאנאיאן (דרו).

ב-17–21 במאי 1918, באווירת האימה שנוצרה מהציפייה להתקרבות הפולשים העות'מאנים, לפי הוראתו של ארם מנוקיאן, נציג המועצה הלאומית הארמנית בירוואן, ארסן טר-פוגוסיאן, סרדק ג'לליאן והכומר אובאנס טר-מינסיאן, גויסו ואומנו האיכרים המקומיים להגנה עצמית. 
ב-21 במאי 1918 10,000 חיילים עו'תמאנים בפיקודם של אסד פאשה וכזים פאשה, מלווים במיליציות כורדיות מוסלמיות ואחרות (3000 אנשים) תקפו בכיוון ירוואן. ביומיים וחצי הראשונים הם נתקלו בבאש אפאראן בהתנגדות יעילה של המקומיים. ב-22 במאי טר-פוגוסיאן הכין לחיילי האויב מארב מוצלח בגשר על יד הכפר מיראק. בינתיים הגיע לאזור הכוח הצבאי הסדיר של דרו. אחד משלושת המרכיבים של המתקפה העות'מאנית, הרגימנט 3 של הדיוויזיה הקווקזית 11 ירד מכיוון חמאמלו (ספיטאק של ימינו). בקניון באש-אפאראן, כשלוש שעות הליכה מירוואן, הוא פגש כוח ארמני נוסף של 1000 רובאים תחת פיקודו של מובסס סיליקיאן. 
אחרי שלושה ימי קרבות קשים, ב-25 במאי יצאו הארמנים בפיקודו של דרו, ובתמיכת סיליקיאן, למתקפת-נגד. ב-29 במאי נסוגו העות'מאנים צפונה אל חמאמלו. החיילים הארמנים קיבלו סיוע חשוב גם מאנשי מיליציה של כורדים יזידים בפיקודו של ג'נגיר-אגא.

קישורים חיצוניים
----------------

* Yalçın Murgul, "Baku Expedition of 1917–1918: A Study of the Ottoman Policy towards the Caucasus", Master’s Thesis, 2007, Department of History Bilkent University, p. 55
* א. סרגסיאן - הקרב באש-אראפאן באתר "רצח העם הארמני" ברוסית, המכון ללימודים ארמניים, אוניברסיטת ירוואן

הערות שוליים
------------

1. ↑  Yalçın Murgul עמוד 55

| החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה |
| --- |
| הפלישה הרוסית לפרוסיה המזרחית | קרב שטלופנן • קרב גומבינן • קרב טננברג • הקרב הראשון על האגמים המזוריים • הקרב השני על האגמים המזוריים |
| קרב גליציה | קרב קרשניק • קרב קומרוב • קרב גנילה ליפה • קרב רווה • המצור על פשמישל |
| המערכה בקווקז במלחמת העולם הראשונה | קרב סריקמיש • מתקפת ארזורום • קרב ארזינג'אן • קרב באש-אפאראן |
| קרבות נוספים | הקרב על הוויסלה • קרב לודז' • מתקפת גורליצה-טרנוב • הנסיגה הגדולה • מתקפת ברוסילוב • קרב קובל • מתקפת קרנסקי |
**ביבר הזכוכית** (באנגלית: **The Glass Menagerie**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1950 המבוסס על המחזה ביבר הזכוכית של טנסי ויליאמס שהשתתף גם בכתיבת התסריט ביחד עם פיטר ברניס. זה העיבוד הקולנועי הראשון למחזותיו של ויליאמס.

ב-1963 הופק סרט טלוויזיה ב-CBS וב-1973 ב-ABC. ב-1987 הופק רימייק בבימויו של פול ניומן (סרטו האחרון) עם ג'ואן וודוורד, ג'ון מלקוביץ וקארן אלן (אנ').

תקציר העלילה
------------

טום וינגפילד (ארתור קנדי) הוא ימאי בצי הסוחר. בעת עבודה במשמרת על האונייה הוא נזכר במשפחתו ממנה ברח, הגרה בדירה דלה בסנט לואיס, שם גר בעבר ביחד עם אימו אמנדה (גרטרוד לורנס) ואחותו הנכה והביישנית לורה (ג'יין ויימן). הוא מתחיל לדבר וסיפורו מתואר בסרט בפלשבק.

אבי המשפחה עזב את הבית לפני 16 שנים ואמנדה מתפרנסת כסוכנת מכירות לשבועון. היא מקבלת עמלה על כל מנוי ונאלצת להתחנן למנויים להמשיך את תקופת המנוי. אמנדה לא מפסיקה לספר לילדיה כמה היא הייתה יפה ומושכת כשהייתה צעירה. כמה גברים חיזרו אחריה עד שבחרה בגבר הלא נכון.

תום עובד במחסן נעליים. הוא אינו מרוצה מעבודתו וממשכורתו הדלה ובעיקר מתעצבן על אימו היורדת כל הזמן לחייו בפרטים קטנים. הוא מוצא פורקן לעצמו ביציאה לבילוי בלילות ושתיית אלכוהול למגינת ליבה של אמנדה.

לורה היא בחורה ביישנית ואימה מודאגת שתישאר בתולה זקנה. היא אוהבת להאזין לתקליטים ישנים ולשחק עם אוסף חיות זכוכית מיניאטורות שלה, בעיקר עם החד קרן. אמנדה שלחה אותה ללמוד הדפסה במכונת כתיבה אך היא נשרה משם לאחר מספר שיעורים והסתובבה בעיר בעיקר בגן החיות עד שאימה המיואשת גילתה זאת.

אמנדה מבקשת כל הזמן מטום שימצא גבר (gentelman caller) שיסכים לבוא ולהכיר את לורה.

עם טום עובד בבית החרושת בחור בשם ג'ים אוקונור (קירק דאגלס). טום מחליט להזמינו לביתו ומודיע זאת לאימו אמנדה. אמנדה מתרגשת מאוד, קונה לה וללורה שמלות מהודרות, מייפה את הדירה ומכינה ארוחת ערב מפנקת.

כשג'ים נכנס מכירה אותו לורה כמי שלמד איתה בתיכון ובתחילה מסתגרת בביתה ורק לאחר שכנוע היא מצטרפת אליהם. תום ואמנדה משאירים אותם לבד, קורית הפסקת חשמל ושינהם מתחילים לשוחח לאור נרות. ג'ים מחמיא לה על יופייה וכי נכותה לא מפריעה לו. הוא מבקש ממנה להתגבר על רגש הנחיתות שלה ומזמין אותה לרקוד איתו במועדון לילה סמוך. לורה מתחילה להתאהב בו ומזמינה אותו לבוא שוב אבל הוא מודיע לה כי הוא מאורס ועומד להתחתן בקרוב עם חברתו בטי.

אמנדה מאוכזבת ומטיחה בטום את האשמה בכך שהביא גבר העומד להתחתן. הוא אומר שלא ידע על כך, מתרגז ועוזב את הבית לצי הסוחר.

סוף הסרט שונה לעומת המחזה ופחות עצוב. רואים בו את לורה ואמנדה מחכות לגבר (gentelman caller) המתקרב לדירה כדי לפגוש בלורה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ביבר הזכוכית** בוויקישיתוף

* "ביבר הזכוכית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ביבר הזכוכית", באתר AllMovie (באנגלית)
* "ביבר הזכוכית", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "ביבר הזכוכית", באתר אידיבי
* "ביבר הזכוכית", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2010147079
* VIAF: 179326455
* WorldCat (עם VIAF): 179326455

 |
**קרב בול ראן הראשון** היה הקרב הגדול הראשון במלחמת האזרחים האמריקנית. הקרב נערך ב-21 ביולי 1861 בסמוך לנהר בול ראן (במרחק של כחמישים ק"מ מוושינגטון), והסתיים בניצחון של צבא הקונפדרציה. מכונה גם בשם "קרב מנאסס הראשון".

ההכנות לקרב
-----------

גנרל אירווין מקדואל - שמונה על ידי הנשיא אברהם לינקולן למפקד בכיר בצבא האיחוד - ניסה לדחות את מועד הקרב משום שחייליו לא היו מנוסים, אך הממשל בוושינגטון האיץ את המתקפה, במטרה לזכות בניצחון מהיר.

תוכנית הקרב של מקדואל כללה שתי התקפות דמי, שביצעו דיוויזיה בפיקודו של גנרל דניאל טיילר וחטיבה בפיקודו של קולונל תומאס דייוויס. המתקפה העיקרית בוצעה על ידי הכוחות בפיקודם של גנרל דייוויד האנטר וגנרל סמואל היינצלמן, באגף השמאלי של כוחות הקונפדרציה. למרות שתוכנית הקרב הייתה מתוחכמת ומבטיחה, כוחותיו של מקדואל לא היו מנוסים מספיק כדי לבצע אותה בהצלחה.

מהלך הקרב
---------

כוחות הדרום, בפיקודו של גנרל פ.ג.ט. בורגארד, לא היו מאורגנים וחלקם הגיעו למקום הקרב רק במהלכו. חטיבה קטנה אחת, בפיקודו של קולונל ניית'ן אוונס, בלמה למשך זמן ממושך את המתקפה העיקרית של צבא האיחוד, אך נאלצה לסגת בהמשך הקרב.

חטיבת קונפדרציה שהורכבה מחיילים ממדינת וירג'יניה, בפיקוד גנרל תומאס ג'ונתן ג'קסון, גילתה נחישות מפתיעה וסירבה לסגת מעמדתה. שאר יחידות צבא הקונפדרציה - ששאבו השראה מלחימתה של החטיבה - נצמדו אליה והצליחו לעצור את הקרב, ולגרום לכוחות האיחוד לסגת. בעקבות הקרב, הגנרל ג'קסון זכה לכינוי "סטונוול" - "חומת אבן".

יחידות הקונפדרציה בפיקוד הגנרלים ג'וזף ג'ונסטון ובורגארד תקפו את האגף המערבי של כוחות האיחוד, שלא היו מאורגנים כראוי, והצליחו לגרום להם לסגת בבהלה. הקרב הסתיים בניצחון מוחץ של כוחות הקונפדרציה.

בכירי הממשל מוושינגטון ניסו להגיע למקום הקרב, בציפייה לחזות בניצחון קל - אך הדרכים לאזור נחסמו על ידי אזרחים מבוהלים, בעקבות תבוסת כוחות האיחוד. האזרחים עצמם הגיעו מוקדם יותר, מצוידים בערכות פיקניק ויינות, כדי לחזות גם הם בהתנהלות הקרב בחשבם שיהיה ניצחון מהיר, אך אחרי כישלונו פתחו במנוסה יחד עם החיילים הנסוגים.

סיום הקרב
---------

כוחות הקונפדרציה היו תשושים מאוד בסיומו של הקרב, ולכן לא רדפו אחרי כוחות האיחוד הנסוגים.

תיעוד הקרב
----------

קרב בול ראן הראשון היה הקרב הראשון בתקופה המודרנית שהונצח בצילום משדה הקרב. הצלם מת'יו בריידי, הנחשב ממייסדי תחום צילום העיתונות, הצטרף לאזור הקרב למרות הסיכון הפיזי והכלכלי והקשיים הטכניים. הצילום באותה תקופה, שהיה בראשיתו, נעשה בתהליך קולודיון, דרש לוחות זכוכית כבדים וחדר חושך סמוך על מנת לפתח את התמונות. הצילום עצמו דרש זמן ממושך של חשיפה לאור ולא היה מיידי כמקובל בימנו. בריידי לקח עמו צוות גדול, וכן הוביל על חשבונו קרון חדר חושך, לצורך פיתוח בשדה. במהלך הקרב כמעט ונפגע מירי אויב. דבקותו של בריידי במשימה הותירה תיעוד מצולם ראשוני, ייחודי ונדיר של תמונות משדה הקרב.

בריידי עצמו לא זכה בחייו לתהילה. עד תום המלחמה לא הייתה כל דרישה לצילומים. הציבור לא חפץ לרכוש תמונות מהמלחמה וממשלת ארצות הברית סירבה אף היא לרכוש את האוסף. הוא נפטר בבית חולים למעוטי יכולת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרב בול ראן הראשון** בוויקישיתוף
* אמעריקא (דיווח על הקרב), המגיד, 22 באוגוסט 1861

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007292690305171
* BNE: XX538937
* BnF: cb135627661 (data)
* LCCN: sh85017942
* NKC: ph349166

 |
**בתי המשפט המלכותיים** (באנגלית: **Royal Courts of Justice**, בקיצור **RCJ**) הוא מתחם בתי דין הכולל את מבני בית המשפט העליון של אנגליה וויילס ובית המשפט לערעורים של אנגליה וויילס. המתחם ממוקם ברחוב סטרנד בלונדון, סמוך למקומו ההיסטורי של הטמפל בר שהיווה את הגבול בין הסיטי של לונדון לסיטי של וסטמינסטר וסמוך לאכסניות המשפט. המבנה, בסגנון התחייה הגותית הוויקטוריאנית, תוכנן על ידי האדריכל ג'ורג' אדמונד סטריט, נבנה בין השנים 1873-1882 ונחנך על ידי המלכה ויקטוריה ב-4 בדצמבר 1882. המתחם, כולל אולמות הדיון, פתוח לציבור הרחב, אלא אם הוצב על דלתות אולם הדיון שלט עם הכיתוב: "In Camera" (כלומר: "בחדר [סגור]", בלטינית).

ארכיטקטורה
----------

מעל השער הראשי מגולפת מרפסת פיסולית עם שערי ברזל. בראש השער מגולף באבן פסל של ישו ותחתיו פסליהם של שלמה המלך ואלפרד הגדול, המייצגים את השופטים. בחזית הצפונית מגולף פסלו של משה רבנו ותחתיו פסלים של כלב וחתול המייצגים את המתדיינים בבתי המשפט. כן מפוסלים לאורך החזית פסליהם של שופטים ועורכי דין נודעים. הכניסה הראשית מובילה לאולם המרכזי, המעוצב כפנים של בזיליקה עם חלונות ויטראז' ורצפת פסיפס משיש. על האולם המרכזי צופות גלריות שיש. משני צידיו של האולם המרכזי מובילים מעברים לאולמות המשפט, לשכות חבר מושבעים, תאי עדים, לשכות שופטים וחדרי המתנה ודיונים למתדיינים ובאי-כוחם.

אל המבנים המקוריים במתחם התווסף ב-1911 אגף West Green הכולל אולמות דיון לבית דין לגירושים, שהיו המבנים הראשונים שצוידו במיזוג אוויר כחלק מתכנון מקורי. ב-1968 נוסף בניין המלכה (Queen's Building) שכלל 12 אולמות נוספים לענייני משפחה ותאי מעצר, שלא נעשה בהם שימוש, כיוון שבית הדין לא שימש לדין פלילי.

בשנת 1990 התווסף למתחם גורד שחקים מודרני בן 12 קומות בשם "בניין תומאס מור" (Thomas More Building), המאכלס את בית הדין לפשיטת רגל ודיני חברות.

גלריה
-----

* הכניסה הראשית למתחם וחזית האולם המרכזיהכניסה הראשית למתחם וחזית האולם המרכזי
* בתי המשפט המלכותייםבתי המשפט המלכותיים
* פנים האולם המרכזיפנים האולם המרכזי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בתי המשפט המלכותיים** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בתי המשפט המלכותיים
* בתי המשפט המלכותיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* מאמר מאתר A view on cities (אורכב 04.03.2016 בארכיון Wayback Machine)
* סיור וירטואלי במתחם

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל לונדון** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 0436 9382
* VIAF: 237320794
* WorldCat: viaf-237320794

 |
בית הכנסת 'חסידים שול' בלבוב לאחר שנשרף בפוגרום בלבוב (1918)
יהודים מתגודדים ליד בית הכנסת 'חסידים שול' בלבוב לאחר שנשרף בפוגרום בלבוב (1918)
**בתי הכנסת של לבוב** היו מאות בתי כנסת שפעלו בלבוב למן המאה ה-15 ועד חורבן הקהילה היהודית בלבוב בשואת יהדות אירופה. שניים מהם שרדו: בית הכנסת צרי גלעד, המשמש את הקהילה כיום, ובית הכנסת 'חדשים' שמבנהו משמש כיום את חברת שלום עליכם לתרבות יהודית. בתי הכנסת היוו מרכיב חשוב בנוף העירוני של לבוב.

בית הכנסת העתיק ביותר המוכר כיום היה עשוי עץ, הוא היה קיים לפני 1441 ושרידיו, עמודי אלון עם כיתובים בעברית שעמדו במקור בקומת המרתף שלו, נמצאו בחפירות לקראת בניית בית דירות מודרני ב-1904 ברחוב בלכרסקה (כיום: רחוב פדורובה) 29 בעיר.

עד מלחמת העולם הראשונה וחורבן יהדות גליציה שימשו רבים מבתי הכנסת גם כ"חדרים" וישיבות.

בפנקסי הקהילה היהודית בלבוב היו רשומים קרוב ל-400 בתי כנסת רשמיים ובכללם כמה עשרות בתי כנסת ובתי מדרש גדולים, ועשרות רבות של בתי תפילה קטנים, "קלויזים". לפי זאב זוהר, נוסדו רוב בתי הכנסת של לבוב ביוזמתו של הרב יוסף שאול נתנזון שיזם הקמת קהילות קטנות בתוך הקהילה הגדולה, לפי משלח יד משותף של המתפללים, על בסיס דברי חז"ל במסכת סוכה. חלק מבתי כנסת אלו התפתחו וגדלו, והקטנים שבהם השתמשו תחילה במבני עץ, ולאחר שפסק השימוש במבני עץ, בחדרים ייעודיים במבנה בית הכנסת הגדול בעיר, במבנה בית הכנסת הגדול "מחוץ לעיר", ובמבני בתי המדרש הגדולים. מלבד בתי הכנסת הרשמיים התקיימו בעיר עשרות מנייני תפילה של אדמו"רים ונכדי אדמו"רים (בנש"קים).

בבתי הכנסת היה שפע גדול של ספרי תורה ותשמישי קדושה, כתרים ורימונים, פרוכות ומעילים מפוארים. ברשימה של חפצי קודש שנבזזו בפרעות ב-1664 מופיעים 72 ספרי תורה, 24 כתרים ו-60 פרוכות שנלקחו מבית הכנסת הגדול "מחוץ לעיר" ו-65 ספרי תורה, 34 כתרים, 12 פרוכות ו-136 מעילים לספר תורה מבית הכנסת של נחמנוביץ', הוא בית הכנסת "שושנת הזהב". מספרים אלו ממחישים את היקף האוצרות בבתי הכנסת בלבוב.

לקריאה נוספת
------------

* זאב זהר, **בתי כנסת ו"קלויזן"**, בתוך: ד"ר נ.מ. גלבר (עורך), אנציקלופדיה של גלויות, כרך לבוב, באתר ספריית העיר ניו יורק עמ' 451–476 (תמונה מס.56794452 ואילך)
* יעקב פינקרפלד, **ארכיטקטורה ואמנות בבתי־הכנסת**, בתוך אנציקלופדיה של גלויות, כרך לבוב, הנ"ל. עמ' 477–480 (וביבליוגרפיה מפורטת בסוף המאמר)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בתי הכנסת של לבוב** בוויקישיתוף

* Józef Gelston, **Synagogi Lwowa**, אוקטובר-נובמבר 1997 (בפולנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף נ"א, עמוד ב':"ולא היו יושבין מעורבין, אלא זהבין בפני עצמן וכספין בפני עצמן ונפחין בפני עצמן וטרסיים בפני עצמן וגרדיים בפני עצמן".
**גיורא אשכול** (1952 – מרץ 2020) היה צייר, מעצב ואנימטור ישראלי.

תולדות חייו
-----------

אשכול נולד בתל אביב, והתחנך בקיבוץ בית זרע בעמק הירדן. הוא שרת בחיל האוויר כאיש צוות קרקע ומאייר בשנים 1970–1974, מפקדו אביהו בן-נון, עודד אותו לפתח את כישרונו בציור. בשנים 1975–1976 למד בקורסים לציור ורישום במכון אבני. 

לאחר סיום לימודיו, עבד אשכול במשך שנה ב"סטודיו קופפרברג" לעיצוב טקסטיל בחולון. ב-1979 הציג תערוכת יחיד ראשונה בגלריה של דליה מרוז. 

אשכול השתתף כאיש אפקטים מיוחדים בשתי הפקות בינלאומיות שצולמו בישראל - סרטו של סמואל פולר "האדומה הגדולה ה-1" (1980), וסדרת הטלוויזיה "מצדה" (1981). כמו כן, השתתף כאיש אביזרים בסרטו של אבי נשר "דיזנגוף 99". 

אשכול למד טכניקות מתקדמות של ציור בשמן וטמפרה בהדרכת הצייר העולה מרוסיה לב שטיימן, וב-1980 השתתף בתערוכה קבוצתית של תלמידיו בבית תיאטרון הבימה בתל אביב. בשנים 1980–1984 התמחה אצל ויקטור הוניגמן, מאייר שעלה לישראל מפרו בשנות השבעים, באיור לפרסום במכחול אוויר, תוך יישום שיטת הרישום הפיגורטיבי של אנדרו לומיס,
ואייר בין היתר את אלבומו של המוזיקאי אריק רודיך "סאטאללה".

לצד לימודיו הפורמליים, רכש אשכול את רוב ידיעותיו והכשרתו בכוחות עצמו, והוא מציג את עצמו כאוטודידקט.

בשנים 1981–1984 לימד אשכול ציור בחוגים של מועצת הפועלים בגבעתיים, ובבית הספר "בוסתן" בנתניה, בניהולו של צבי מרין.

ב-1986 עבר אשכול ללוס אנג'לס, קליפורניה שם עבד כצייר ופסל כאשר בין יצירותיו ציור ריאליסטי ענק של משה ועשרת הדיברות ופסל של טרוייני במרכז הוליווד, אשכול גם למד בכוחות עצמו גרפיקה, ואנימציה ממוחשבת בתלת מימד.

ב-1994 היה אשכול בין הראשונים שהעלו אתרי אמנות לאינטרנט ב-"Earthlink", והתמחה בפיתוח גרפיקה ותכנות לאתרים.

ב-1995 התקבל כאנימטור בתלת מימד ל-"The Post Group" בהוליווד, שם עשה פרויקטים באנימציה לפרסי האמי, דיסני, מוטורולה, קרייזלר, אוניברסיטת סירקיוז ועוד.

ב-1996 החל אשכול לעשות דמויות בתלת מימד למשחקים ופרסומות. בין היתר בנה בתלת מימד את אחת הדמויות האהובות בפרסומות טלוויזיה בארצות הברית, בובת פילסברי (Pillsbury Doughboy) ב-"TSI Motion Capture Studio" בטרזנה. הוא הכין את הגרפיקה בתלת מימד לפרס גלובוס הזהב בסטודיו "Complete Post" בהוליווד, עבור חברת ההפקות של דיק קלארק. ב-1997 הכין אשכול את דמותו של ברוס וויליס למשחק הווידאו "אפוקליפסה" בפלייסטיישן, בסטודיו "House Of Moves" בוניס, עבור סוני ואקטיוויז'ן. 

בשנת 2000 חזר אשכול לישראל. ב-2001 הקים בתל אביב סטודיו להפקות אנימציה עצמאיות בשם Real-3d animation studio (אורכב 02.02.2011 בארכיון Wayback Machine). בין עבודותיו - "בובות פראמטריות" עבור Optitex ופרסומת באנימציה ל- דור-אלון. בשנים 2002–2005 לימד אנימציה תלת מימד בבית הספר לעיצוב אסכולה-מימד. ב-2009 העביר את הסטודיו למנשנגלדבך, גרמניה, שם הוא המשיך בהפקת סרטי אנימציה בתלת מימד.

נפטר במרץ 2020.

ראו גם
------

* גרפיקת תלת מימד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גיורא אשכול** בוויקישיתוף
 אתר האינטרנט הרשמי של גיורא אשכול בארכיון האינטרנט

* גיורא אשכול, ברשת החברתית פייסבוק
* גיורא אשכול, ברשת החברתית LinkedIn
* גיורא אשכול, סרטונים בערוץ היוטיוב.
* הסטודיו לאנימציה Real-3d Studio (אורכב 02.02.2011 בארכיון Wayback Machine), נוסד על ידי גיורא אשכול.
* מקבץ תמונות של גיורא אשכול.
* מיצירותיו, באתר פליקר.
* מאמר - משה רבינו - תהליך בניית הקונספט בציור של משה
**גיוֹקוּרוֹ** (ביפנית: **玉露**, "טל- אבן חן") הוא סוג מובחר של תה ירוק יפני המיוצר משיחים המוצללים לפני הקטיף. קרוב בטעמו ובדרך העיבוד לסנצ'ה.

 חליטת הגיוקורו
את רוב הגיוקורו מגדלים באוג'י שליד קיוטו, יאמֵה במחוז פוקואוקה, אוֹקָבֵּה ואסאהינָה במחוז שיזואוקה. גיוקורו מהווה רק 0.2 % מהתה המיוצר ביפן (2019).

מקורו של תה הגיוקורו הוא במחצית הראשונה של המאה ה -19, כאשר יָמאמוֹטוֹ קאהֵיי השישי, הבעלים של חברת התה יאמָמוֹטוֹיאמָה, החל בניסויים עם טכניקות הצללה, בדומה לשיטות המשמשות לייצור טֵנצָ'ה (המשמש כחומר גלם של מאצ'ה). הוא ראה שהצללת השיחים במשך 1–3 שבועות לפני הקטיף הניבה טעם רך יותר. הוא נתן לתה החדש את השם טאמָה-נוֹ-צוּיוּ (יפ. 玉の 露, "טל של אבן יקרה") ; היום תה כזה נקרא קאבּוּסֵצָ'ה. בשנת 1834 הוא פרסם את "הספר הקטן על סנצ'ה", בו תיאר את תוצאות הניסויים שלו, ובשנת 1835 התה החדש יצא לשוק. בסביבות 1841 הטכניקה שוכללה בידי מגדל התה אֵגוּצ'י שיגֵג'וּרוֹ מאוג'י, הוא גם נתן לתה את שמו הנוכחי. זמן קצר לאחר המצאת הגיוקורו תה עלים ביפן נהיה נפוץ יותר מאשר מאצ'ה. עד סוף תקופת אדו שתו את גיוקורו רק השכבות העליונות של החברה היפנית.

 שיחי תה מוצלים
הגיוקורו מיוצר מהקטיף הראשון (סוף מאי - תחילת יוני). כשלושה שבועות לפני הקטיף השיחים מוצלים ברשת (בשיטה המסורתית הרשת עשויה קש, כיום בדרך כלל סינתטית); בעשרת הימים הראשונים חוסמים כ-60% מהאור, ובזמן הנותר - עד 98% מהאור. עקב הירידה בפוטוסינתזה, תכולת הכלורופיל בעלים עולה וחילוף החומרים משתנה. תהליכים אלה מגדילים את תכולת חומצות האמינו (תיאנין) והקפאין בעלים תוך הפחתת תכולת הקטכין (היוצר את המרירות בתה), דבר היוצר טעם מתוק יותר. זמן הקטיף תלוי באזור וזן שיח התה. רק כעשרה ימים בשנה מתאימים לקטיף הגיוקורו המובחר. עבור גיוקורו רק העלים הצעירים נקטפים ידנית. עלי התה מאודים במשך 15–20 שניות על מנת לשמור על צבעם, מגולגלים ומיובשים בצורת מחטים.

טעמו של גיוקורו הוא בעל יותר אומאמי מאשר טעם הסנצ'ה. צבע החליטה הוא ירוק חיוור. כדי שלא לאבד את הריח והטעם, הוא נחלט במים בטמפרטורה של 50–60 מעלות צלזיוס. כאשר המים חמים מדי, התה מקבל טעם מריר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גיוקורו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Hattori Yukio, ed. (2017). *An Illustrated guide to Japanese Traditional Cooking and Annual Events* (באנגלית). 京都: 淡交社. p. 88. ISBN 978-4-473-04181-4.
2. 1 2 3 4 5 6  George L. van Driem (2019). *The Tale of Tea: A Comprehensive History of Tea from Prehistoric Times to the Present Day* (באנגלית). Leiden: Brill. pp. 216–219.
3. 1 2 3 4 5  Mary Lou Heiss; Robert J. Heiss (2011). *The Story of Tea: A Cultural History and Drinking Guide* (באנגלית). Potter/Ten Speed/Harmony/Rodale.
4. 1 2  Patricia J. Graham (1999). *Tea of the Sages: The Art of Sencha* (באנגלית). University of Hawaii Press.
5. ↑  Michael Harney (2008). *The Harney & Sons Guide to Tea* (באנגלית). Penguin.
פירוש נוסף ערך זה עוסק במרחב בעל שלושה ממדים. אם התכוונתם לאמנות גרפית ממוחשבת, ראו גרפיקת תלת-ממד. למשמעות אחרת ראו תלת-ממד (פירושונים).
 המונח "3D" מפנה לכאן. לערך העוסק במבחן ה-3D, ראו מבחן שלושת ה-D לאנטישמיות.
**מרחב תלת-ממדי** הוא מרחב מתמטי או פיזיקלי, שיש לו שלושה ממדים, למשל אורך, רוחב וגובה. בפיזיקה קלאסית משתמשים במרחב כזה לתיאור העולם המקיף אותנו. במתמטיקה, מבנים תלת-ממדיים נחקרים במסגרת הנדסת המרחב, האנליזה הווקטורית והטופולוגיה התלת-ממדית.

פיזיקה
------

 ערך מורחב – **מרחב (פיזיקה)**  

בפיזיקה הקלאסית, המרחב התלת-ממדי הוא ה"מקום" שבו מתרחשים כל האירועים הפיזיקליים. לכל מאורע פיזיקלי אפשר לתת (עד כדי עקרון אי הוודאות) מקום מסוים (כלומר: אוסף קואורדינטות) במרחב. המרחב הפיזיקלי מאופיין בתכונות שאנו רגילים אליהן מניסיוננו היומיומי: הוא רציף (לפחות באופן מעשי, אם כי רציפות המרחב היא נושא שעדיין מצוי בוויכוח מטאפיזי), הוא בעל שלושה ממדים (אורך, רוחב וגובה) יש בו מושג של מרחק (מטריקה) ואפשר לחבר בו דרכים (ליניאריות). על כן, מבחינה מתמטית נהוג למדל את המרחב הפיזיקלי כמרחב האוקלידי \ {\mathbb {R}}^{3} עם הנורמה האוקלידית ולתארו באמצעות מערכת צירים קרטזית תלת-ממדית.

בני האדם חווים את העולם כעולם תלת-ממדי. בתחילת המאה ה-20, בעיקר בזכות עבודתו של הרמן מינקובסקי ופיתוח תורת היחסות, הוברר שנוח יותר לתאר את המרחב כאילו הוא ארבע-ממדי, וכולל גם את ממד הזמן. ביסוד תורת המיתרים עומדת ההנחה שהיקום הוא בעל ממד גבוה אף יותר, כאשר הממדים הגבוהים "מכורבלים" ולא ניתן למדוד אותם ישירות. ראו גם ממד בפיזיקה.

מתמטיקה
-------

 ערך מורחב – **מרחב (מתמטיקה)**  

הנדסת המרחב עוסקת בגופים תלת-ממדיים, כגון קובייה, כדור, גליל.

באלגברה ובאנליזה, מרחב וקטורי המורכב מצירופים של שלושה וקטורי בסיס הוא מרחב תלת-ממדי. במרחב כזה, ובפרט במרחב האוקלידי התלת-ממדי, אפשר לתאר כל נקודה על ידי שלשה של מספרים, ולצרכים מעשיים מקובל להשתמש במערכת צירים קרטזית.

ישנם מרחבים שהתמונה הנשקפת בהם מכל נקודה דומה, בקירוב, לזו הנשקפת מנקודת הראשית של \ {\mathbb {R}}^{3} - ועם זאת הם אינם מציגים את אותה התנהגות במרחקים גדולים; שפת הכדור היא דוגמה למרחב כזה, בממד 2. מרחבים כאלה, שהם תלת-ממדיים "מקומית", נקראים יריעות תלת-ממדיות, ובהן עוסקת הטופולוגיה תלת-ממדית. השערת פואנקרה, ההשערה החשובה ביותר בתחום זה, נפתרה לא מכבר.

ראו גם
------

* מרחב ארבע-ממדי
* גרפיקת תלת-ממד
* הדפסה תלת-ממדית
* סרט תלת-ממד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרחב תלת-ממדי** בוויקישיתוף
* מרחב תלת-ממדי, באתר MathWorld (באנגלית)
**גיורא לוטן** (22 במרץ 1902 – 1 בינואר 1974) היה משפטן, מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי וממייסדי השירותים הסוציאליים בישראל.

חייו
----

לוטן נולד בברלין בירת הקיסרות הגרמנית בשם **גאורג לובינסקי** (**Georg Lubinsky**), בן לאליעזר ולאולריקה. למד משפטים באוניברסיטת ברלין ובאוניברסיטת פרנקפורט, ובשנת 1927 קיבל תואר דוקטור למשפטים. התמחה בברלין כעורך דין, וכיהן כשופט נוער ועבודה.

בשנים 1939-1948 ניהל את המחלקה הסוציאלית שנוסדה על ידי הנרייטה סאלד. כאשר פרצה מלחמת העולם השנייה, ואחריה במלחמת העצמאות, ניהל את האגף למשפחת החייל והנוטר, אשר מלאה את התפקידים המוטלים במדינה ריבונית, על אגף השיקום במשרד הביטחון. אחר-כך היה מנהל במחלקה לביטוח עממי במשרד העבודה. הוא ניהל את קרן ההשוואה למשרתי המילואים. אשתו, הילדא לוטן, הייתה עובדת סוציאלית ופעלה רבות גם כן לפיתוח שירותי הרווחה בישראל. 

כחבר מפא"י היה לוטן פעיל בחוגי המפלגה לענייני עולי מרכז אירופה, ונכנס לפעילות במועצה הארצית לעבודה סוציאלית ובפעילות למען מעפילים, חיילים ומשפחות חיילים. בשנת 1944 נבחר לאספת הנבחרים הרביעית, והיה חבר הוועד הלאומי.

לאחר קום המדינה שימש מנהל המחלקה לביטוח מפני זקנה במשרד העבודה, ומתוקף תפקידו ישב בוועדה הבין-משרדית לתכנון ביטוח סוציאלי ונשלח כנציג ישראל לוועדה הסוציאלית של האו"ם. במסגרת המשרד הופקד על ניהול קרן ההשוואה לתשלום תגמולים למשרתים במילואים. 
עם הקמת המוסד לביטוח לאומי מונה למנכ"ל המוסד ובין השנים 1954–1969 עמד בראשו. בשנים אלו שימש לתקופות קצרות גם מנכ"ל משרדי הסעד והעבודה.

על שמו נקרא רחוב בירושלים, וכן המרכז לתיעוד ע"ש ד"ר גיורא לוטן של המוסד לביטוח לאומי.

שנים רבות פעלה על שמו קרן לתעסוקת פנסיונרים.

חיים אישיים
-----------

נשא לאישה את הילדא (1902–1983), שעבדה בטיפול בילדים במוסדות ילדים. לשניים נולדו שני בנים. בשנת 1938 עלה עם משפחתו לארץ ישראל. בנו יהויקים הוא כלכלן העוסק בהדרכה חקלאית ובניהול פרויקטים, לשעבר מנכ"ל קרן יק"א בישראל. גיורא לוטן הלך לעולמו בשנת 1974 בירושלים.

כתביו
-----

* **הספר הלבן הבריטי והתוכניות הישראליות לפנסיות יחסיות**, ירושלים: חמו"ל, תשכ"ט.
* **עשר שנות ביטוח לאומי: רעיון והגשמתו** (נספח: עשר שנות פסיקה), ירושלים : המחלקה ליחסי ציבור של המוסד לביטוח לאומי, תשכ"ה-1964.
* **בדרך למדינת הרוחה: מדיניות סוציאלית בישראל בשנות ה-70**, תל אביב: עם עובד, תשל"ג.

קישורים חיצוניים
----------------

* ד"ר גיורא לוטן: פרטים ביוגרפים ודיוקנו, באתר ארגון יוצאי מרכז אירופה
* הילדא לוטן
* ר. אלדור, אנשים במשק: "יוזם הגמלאות" – לגמלאות, מעריב, 11 במרץ 1969
* הביטוח הלאומי: תשורה בלתי צפויה, דבר, 21 באפריל 1961
* גיורא לוטן (1902-1974), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264739105171
* GND: 1067539018
* LCCN: no2009189838
* NTA: 133192172
* VIAF: 98017507
* WorldCat: lccn-no2009189838

 |
מרחק בין נקודה לישר
**מרחק בין נקודה לישר** הוא מושג בגאומטריה אנליטית. הוא מוגדר כמרחק בין נקודה נתונה אל הנקודה הקרובה ביותר אליה שנמצאת על הישר הנתון.

נקודה, וישר שאינו מכיל אותה, מגדירים מישור. אם הנקודה נתונה על ידי הקואורדינטות הקרטזיות שלה: {\displaystyle (x\_{0},y\_{0})}, ואם הישר נתון על ידי המשוואה מהמעלה הראשונה: {\displaystyle y=mx+n}, כי אז ניתן לחשב את המרחק במישור בין הנקודה לישר באמצעות הנוסחה:

{\displaystyle d=\left|{mx\_{0}-y\_{0}+n \over {\sqrt {m^{2}+1}}}\right|}

הנוסחה מתקבלת על ידי פתרון מערכת פשוטה של שלוש משוואות המתקבלות כאשר מעבירים ישר המאונך לישר הנתון, ושעובר דרך הנקודה הנתונה.

משוואת הישר המאונך היא {\displaystyle y=-{\frac {1}{m}}x+n\_{2}}, וזאת מפני שהשיפוע של הישר המאונך שווה ל- {\displaystyle -{\frac {1}{m}}} ("הופכי ונגדי"). מהצבה של הנקודה הנתונה ושל הנקודה המבוקשת במשוואות המתאימות, מתקבלות שלוש משוואות. מפתרון המערכת מתקבלת הנוסחה למרחק בין הנקודה הנתונה לישר הנתון.

ראו גם
------

* משוואה ממעלה שנייה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרחק נקודה מישר** בוויקישיתוף