recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**הנס-קרל פרייהר פון אזבק** (בגרמנית: **Hans-Karl Freiherr von Esebeck**;‏ 10 ביולי 1892 – 5 בינואר 1955), היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

פון אזבק נולד ב-10 ביולי 1892 בפוטסדאם, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1911 התגייס פון אזבק לצבא האימפריה הגרמנית, והצטרף לרגימנט האולנים של המשמר ה-3. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא לחם עם יחידתו, וב-6 ביוני 1916 הוא הועלה לדרגת אובר לוטננט. בשנת 1917 הוא הועבר למטה הקורפוס ה-6, ובתחילת 1918 הוא מונה לשליש בדיוויזיית הפרשים ה-3. על פעולותיו בקרבות הוא קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף פון אזבק לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 במרץ 1923 הוא הועלה לדרגת ריטמייסטר, וב-1 ביוני 1933 הוא הועלה לדרגת מיור. ב-1 בינואר 1936 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-6 באוקטובר 1936 הוא מונה למפקד רגימנט הפרשים ה-1. ב-1 ביוני 1938 הוא הועלה לדרגת אוברסט, וב-23 במרץ 1939 הוא מונה למפקד חטיבת הרובאים ה-6.

### מלחמת העולם השנייה

במהלך המערכה בפולין פיקד פון אזבק על חטיבת הרובאים ה-6, שהייתה חלק מהדיוויזיה הקלה ה-1, שהייתה חלק מהארמייה העשירית, ובמהלך המערכה על צרפת הוא פיקד עליה כחלק מהקורפוס הממונע ה-41, והשתתף עימה בצליחת נהר המז, וההתקדמות לתעלת למאנש. ב-4 ביולי 1940 הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-13 במרץ 1941 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-15. פון אזבק פיקד על הדיוויזיה במערכה במדבר המערבי, וב-13 באפריל אף הועלה לדרגת גנרל מיור, אולם הוא נפצע קשה כחודש לאחר מכן בקרב ליד טוברוק. ב-24 באוגוסט 1941 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-11, ופיקד עליה בקרבות בדרום רוסיה ובתחילת מבצע טייפון, עד אוקטובר אותה שנה. ב-17 בפברואר 1942 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-2, ופיקד עליה עד ה-1 ביוני אותה שנה. ב-1 ביולי אותה שנה הוא חזר לפקד על הדיוויזיה, ופיקד עליה עד ה-5 בספטמבר אותה שנה. ב-23 באוגוסט אותה שנה הוא קיבל על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-20 בנובמבר 1942 הוא מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-46. ב-1 בדצמבר אותה שנה הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט, וב-30 בנובמבר 1943 הוא מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-57. ב-1 בפברואר 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל השריון, ובאביב אותה שנה הוא מונה למפקד המחוז הצבאי ה-7. לאחר קשר ה-20 ביולי נעצר פון אזבק בשל השתתפותו במרד והושלך למחנה ריכוז, אולם בדרך נס הוא שרד עד סוף המלחמה.

### לאחר המלחמה

לאחר המלחמה התגורר פון אזבק בדורטמונד, עד למותו ב-5 בינואר 1955.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנס-קרל פון אזבק** בוויקישיתוף
* הנס-קרל פון אזבק באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 133326055
* ISNI: 0000 0000 1992 3770
* VIAF: 72578867
* WorldCat (עם VIAF): 72578867

 |
**אשלי צוקרמן** (באנגלית: **Ashley Zukerman**; נולד ב-31 בדצמבר 1983) הוא שחקן אוסטרלי-אמריקאי-יהודי.

קורות חיים
----------

צוקרמן נולד למשפחה יהודית בסנטה מוניקה, קליפורניה שבארצות הברית, ועבר עמה למלבורן שבאוסטרליה כשהיה בן שנתיים. עם סיום לימודיו בתיכון החל ללמוד הנדסה באוניברסיטת מונש, אך עזב כשהתקבל ללימודי תיאטרון באוניברסיטת מלבורן.

עם סיום לימודיו בשנת 2006 השתתף צוקרמן במחזה נערי ההיסטוריה שהוצג בתיאטרון מלבורן. בשנים הבאות שיחק במספר מחזות נוספים, בהם "כטוב בעיניכם", בו גילם את דמותו של אורלנדו, ו"מלאכים באמריקה", בו גילם את דמותו של ג'ו פיט.

בשנת 2008 לוהק לתפקידו הטלוויזיוני הראשון, בדרמת המשטרה "Rush" של ערוץ 10 האוסטרלי, בה גילם את דמותו של קצין המשטרה מייקל סנדרלי, במשך ארבע עונות הסדרה. על תפקידו בסדרה היה מועמד לפרס לוגי בקטגוריית הכישרון החדש הטוב ביותר, בשנת 2009. בשנת 2010 השתתף בשלושה מפרקי המיני-סדרה "הפסיפיק" של רשת HBO. ב-2011 השתתף בסדרה אמריקאית נוספת, "טרה נובה", של רשת פוקס, וב-2013 השתתף בעונה השישית של סדרת הטלוויזיה "הבטן הרכה" של ערוץ 9 האוסטרלי.

בשנת 2014 לוהק צוקרמן לאחד התפקידים הראשיים בדרמת המתח "הקוד" בהפקת תאגיד השידור האוסטרלי. הוא השתתף בשתי עונותיה של הסדרה, וגילם את דמותו של ג'סי בנקס, גאון מחשבים הסובל מבעיות נפשיות. על תפקידו בסדרה זכה בפרס AACTA בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה, והיה מועמד לפרס לוגי בקטגוריית השחקן הטוב ביותר. בהמשך השנה השתתף גם בסדרת הטלוויזיה "מנהטן" של רשת WGN אמריקה, וב-2015 השתתף במיני-סדרה "קץ הילדות", המבוססת על ספר בשם זה מאת ארתור סי. קלארק, ששודרה ברשת האמריקנית Syfy. ב-2018 שיחק בסדרה האמריקאית "יורשים" ב-HBO.

בשנת 2020 גילם את מאט במיני-סדרה "המורה" של רשת הולו, בכיכובם של קייט מארה, קמרון מולן וניק רובינסון.

בשנת 2021 כיכב בשני סרטים מתוך טרילוגיית הסרטים המבוססים על סדרת הספרים "רחוב פחד", שנכתבה על ידי הסופר ר. ל. סטיין – רחוב הפחד – חלק 1: 1994 ורחוב הפחד – חלק 3: 1666, שעלו לשירות הזרמת המדיה של נטפליקס ביולי 2021. עוד בשנת 2021 גילם את דמותו של רוברט לנגדון בסדרת הטלוויזיה של שירות הזרמת המדיה Peacock "הסמל האבוד", על פי ספר המתח של דן בראון "הסמל האבוד".

בשנת 2022 לוהק צוקרמן לדמותו של קיית' בסדרת הטלוויזיה "עיר בלהבות" המבוססת על הרומן באותו שם מאת גארת ריסק הולברג משנת 2015. הסדרה תעלה לאוויר במהלך 2023 בשירות אפל TV פלוס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אשלי צוקרמן** בוויקישיתוף
* אשלי צוקרמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אשלי צוקרמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Denise Petski, Deadline, Deadline, ‏5 באוגוסט 2019
2. ↑  בשנת 2020 שיחקה בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה מורה לצד קמרון מולן ואשלי צוקרמן.
3. ↑  Andreeva, Nellie (2 במרץ 2020). "'Langdon': Ashley Zukerman To Play Famed Symbologist In NBC Pilot Based On Dan Brown's 'Lost Symbol'". *Deadline Hollywood* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2 במרץ 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 5258 8133
* LCCN: no2020112508
* NTA: 390697281
* SUDOC: 22173564X
* VIAF: 317171784
* WorldCat: viaf-317171784

 |
**עלמה אסתר שרה בן-עמי סולודר** (1883–1957) הייתה הרופאה הראשונה במושבות הגליל העליון (1911–1919) בתקופה העות'מאנית, חלוצה במיגור המלריה.

ביוגרפיה
--------

בן-עמי נולדה בז'נבה שבשווייץ לקלרה והעסקן הציוני חיים מרדכי בן-עמי (רבינוביץ), אחות לירמיהו, למיכה ולתמר. בשנת 1886 עברה המשפחה לאודסה, שם סיימה בן-עמי תיכון רוסי. נוסף ללימודיה התיכוניים, למדה בקונסרבטוריום כולל לימוד נגינה על פסנתר. למדה רפואה במונפלייה, סיימה את לימודיה בהצטיינות. בשנת 1911 עלתה בגפה לארץ ישראל. עד שנת 1919 עבדה ופעלה בגליל העליון. עסקה במיגור המלריה במושבות עמק הירדן והגליל העליון. השתקעה ביסוד המעלה, לאחר שדודה הלל יפה התמנה למנהל עבודות התברואה ביסוד המעלה ובמשמר הירדן, בנוסף לניהולו את המשימה למיגור מחלת המלריה בזכרון יעקב ובסביבותיה, ומינה את בן-עמי לאחראית רפואית ביסוד המעלה ובמשמר-הירדן. בן-עמי עסקה מלבד לעבודתה הרפואית קלינית גם ברפואה מונעת, הדברת הביצות בהם שרצו יתושי האנופלס, וחלוקת כינין לאוכלוסייה. ביחד עם דודה הד"ר הלל יפה ארגנה הרצאות לאוכלוסייה בנושא מגור המלריה. בן עמי הייתה רוכבת על סוס בין המושבות, וטיפלה ביהודים וערבים כאחד.

בנוסף למלריה, טיפלה בחולים שנדבקו בכולרה, בדיזנטריה, בגרענת ובגזזת, ואף היא חלתה במלריה.

באוגוסט 1918 הגיעה לארץ ישראל קבוצת עזרה מדיצינית ציונית אמריקנית שהגישה עזרה רפואית לשיקום היישוב, רופאי היחידה תפשו את מקומות העבודה של רופאי היישוב הוותיקים, ובן-עמי עקרה לירושלים עם בעלה המורה והסופר אברהם סולודר ועם שני בניה.

בשנת 1919 החלה לעסוק במחקר למיגור המלריה במכון פסטר (ירושלים) ע"ש לואי פסטר, אותו הקים הד"ר אריה בהם בירושלים.

בשנת 1932, נפטר בפתאומיות בעלה אברהם שניהל בית ספר לבנים בארצות הברית. בשנת 1934 עקרה עם ילדיה לתל אביב.

בשנת 1939 עברה לקיבוץ גשר בעקבות בנה. עבדה במרפאת הקיבוץ, ובמלחמת העצמאות טיפלה בפצועים.

נפטרה בשנת 1957, ונקברה בבית העלמין בקיבוץ גשר.

משפחתה
------

* אביה מרדכי בן-עמי, סופר, עיתונאי ובעל טור ציוני יהודי-רוסי, נודע גם בשם העט "ריש גלותא" ('ראש הגולה').
* בעלה אברהם סולודר, מנהל בית ספר, סופר ומשורר.
* אחיה הד"ר מיכה בן עמי (רבינוביץ), מהרנטגנולוגים הראשונים בארץ-ישראל
* דודה, אחי אמה קלרה: הד"ר הלל יפה.

ילדיה:

* רזיאל סולודר, ממייסדי קיבוץ גשר, נישא לעדנה סולודר, בתו של יצחק כהן מראשוני משרד הביטחון, חברת כנסת מטעם מפלגת העבודה בשנים 1982–1992.
* דוד סולודר, ממיסדי קיבוץ מעוז חיים.

ראו גם
------

* מלריה

לקריאה נוספת
------------

* צפורה שחורי, הרפואה, כרך 149, חוב' 9, ספטמבר 2010, היסטוריה של הרפואה, "בן עמי סולודר: חלוצה במלריה במושבות הגליל העליון"
* נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", איתי בחור - הוצאה לאור, מהדורה שנייה, מרץ 2012, עמוד 124.
* הלל יפה, "דור מעפילים", הוצאת דביר, תל אביב, 1939.
* "עלון גשר", 245, 4 ביולי 1957

הערות שוליים
------------

1. ↑  קברה של שרה בן-עמי
2. ↑  נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", איתי בחור - הוצאה לאור, מהדורה שנייה, מרץ 2012, ערך: בן עמי מיכה, עמוד 124
בויזנברי (באנגלית: **Boysenberry**) הוא הכלאה בין הפטל האדום האירופי (Rubus idaeus), האוכמניה האירופאית (Rubus fruticosus), האוסנה אמריקאי (Rubus aboriginum), וללוגאנברי (אנ') (Rubus × loganobaccus).

זהו פרי של 0.8 גרם האחד, פרי מקובץ (פרי המתפתח ממיזוג של מספר שחלות שהופרדו בפרח אחד), עם גרגירים גדולים וצבע אדום עמוק.

היסטוריה
--------

מקורותיו המדויקים של הבויזנברי אינם ברורים, אך הרישומים המובהקים ביותר מתארים את הצמח כפי שהוא מוכר כיום עד למגדל רודולף בויסן (אנ'), שהשיג את "הורי" הבויזנברי מהחווה של אדם בשם ג'ון לובן.

בסוף שנות ה-20, ג'ורג' מ. דארו ממחלקת החקלאות של ארצות הברית (USDA) החל להתחקות אחר דיווחים על פרי יער גדול, סגול-אדמדם שגודל בחווה של בויסן באנהיים, קליפורניה. דארו נעזר בוולטר נוט, חקלאי אחר, שהיה ידוע כמומחה פירות יער. נוט מעולם לא שמע על הגרגיר החדש, אבל הוא הסכים לעזור לדארו בחיפושיו.

לדארו ולנוט נודע כי בויסן נטש את ניסויי הגידול שלו מספר שנים קודם לכן ומכר את החווה שלו. בלי להיבהל מחדשות אלה, דרו ונוט יצאו לחווה הישנה של בויסן, שבה מצאו כמה שתילים שבריריים ששרדו בשדה חנוק מעשבים שוטים. הם שתלו את הצמחים בחווה של נוט בבואנה פארק, קליפורניה, שם הוא טיפח אותם בחזרה לבריאות נושאת פירות. וולטר נוט היה הראשון שטיפח באופן מסחרי את פירות היער בדרום קליפורניה.

הוא החל למכור את פירות היער בדוכן החווה שלו ב-1932 ועד מהרה הבחין שאנשים חוזרים כל הזמן לקנות את פירות היער הגדולים והטעימים. כשנשאל איך קוראים להם, אמר נוט, "בויזנברי", על שם המקור שלהם.

עד 1940, 242,000 דונם בקליפורניה הוקדשו לבויזנברי. המספר ירד במהלך מלחמת העולם השנייה, אך הגיע לשיא שוב בשנות ה-50, עד לנקודה שבה גידולי הבויזמברי עלו על אלה של הפטל והאוכמניות שהיו הנפוצים יותר (קודם).

החל משנות ה-2000 המוקדמות, גרגרי בויזנברי טריים גודלו בדרך כלל רק על ידי חקלאים קטנים יותר בקליפורניה ונמכרו מדוכני חווה ומשווקים מקומיים. רוב הבויזנברי הגדלים באופן מסחרי, בעיקר מאורגון, מעובדים למוצרים אחרים כגון ריבה, פאי, מיץ, סירופ וגלידה. נכון לשנת 2016, ניו זילנד הפכה ליצרנית וליצואנית הגדולה בעולם של בויזנברי.

מאפיינים
--------

הבויזנברי גדלים על צמחים נמוכים ומטפסים ומתאפיינים במרקם הרך, הקליפות הדקות וטעמם המתוק. פירות בוגרים מגירים מיץ בקלות רבה ויכולים להתחיל להירקב תוך מספר ימים מהקטיף.

 בויזנברי, ג'ון - לוס אנג'לס, קליפורניה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בויזנברי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Vaughan, John Griffith; C. A. Geissler (2009). *The New Oxford Book of Food Plants*. Oxford University Press. p. 88. ISBN 978-0-19-954946-7. ארכיון מ-2014-04-16.
2. 1 2 3  Karp, David (2010-05-27). "Boysenberry, a California treasure". *Los Angeles Times*. ארכיון מ-2013-07-14. נבדק ב-2020-01-01.
3. 1 2 3  "Oregon boysenberries". Oregon Raspberry and Blackberry Commission. 2008. אורכב מ-המקור ב-2011-10-21. נבדק ב-2008-09-13.
4. ↑  Hancock, Jim F (2008). *Temperate Fruit Crop Breeding: Germplasm to Genomics (pages 91-92)*. Springer Science & Business Media. ISBN 978-1402069079. ארכיון מ-2017-12-01.
5. ↑  "Knott's Berry Farm's History". אורכב מ-המקור ב-2009-07-20. נבדק ב-2008-02-22.
6. ↑  "Welcome to Berryfruit New Zealand". Berryfruit New Zealand. 2017. ארכיון מ-1 באוגוסט 2016. נבדק ב-16 ביוני 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)
"**אמא**" הוא שיר של המוזיקאי הישראלי סטטיק, אשר יצא לאור ב-9 באפריל 2024, כרצועה השנייה מתוך אלבום האולפן השני שלו, "להרים", וכסינגל המוביל מתוכו. בדומה לשאר שירי האלבום, הוא נכתב על ידי רוסו ביחד עם רון ביטון, דור גל, ג'ורדי, איתי שמעוני והצמד Triangle והופק על ידי ג'ורדי ו-Triangle.

רקע וכתיבה
----------

בשיר מדבר סטטיק, כבן להורים מאמצים, על האמא הביולוגית שלו, ומביע כעס על כך שעזבה אותו. במקור, השיר כלל דגימה מתוך השיר "אמא" של שולה חן, אשר יצר שייקה פייקוב, אך פייקוב דחה את הבקשה להשתמש בדגימתו של השיר.

קבלה ביקורתית
-------------

עינב שיף מ-ynet ציין כי אף על פי שאופי מילות השיר הוא "חזק ונוגע ללב", עיבודו והפקתו המוזיקלית חסרי מקוריות ו"רוכבים" על השיר "Sprinter" של דייב וסנטרל סי, המזוהה עם סגנון הדריל. עם זאת, ציין: "אפשר להתנחם בכך שגם השראה צריך לדעת ממי לקבל, והלהיט הנהדר הזה בהחלט עונה על הקריטריונים".

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים (2023)** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 9 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  פופטוק: מהסימפול הגנוז של סטטיק ועד לתקליט של אודיה, באתר גלגלצ, 11 באפריל 2024
2. ↑  עינב שיף, "פרידה מהפופ"? "להרים" של סטטיק הוא מפגש ממוחזר עם אלבום הבכורה שלו, באתר ynet, 10 באפריל 2024

| סטטיק |
| --- |
| דיסקוגרפיה |
| אלבומי אולפן | לירז ‏•‏‏ להרים |
| שירים | "לירז" ‏•‏‏ "רונדלים" ‏•‏‏ "הפשע המושלם" ‏•‏‏ "להיט של שיר אחד" ‏•‏‏ "טרנטולה" ‏•‏‏ "יחד תמיד" |
| השתתפות בשירים | "בא לה לרקוד" ‏•‏‏ "דוביגל" |
| ערכים קשורים | סטטיק ובן-אל תבורי ‏•‏‏ "קטן עלינו" ‏•‏‏ לירז – הגירושים הכפולים של סטטיק |
**זואי ורייבן** (באנגלית: **Free Rein**) היא סדרת דרמה המשכית בריטית, שנוצרה על ידי ויקי לוטאס ואנה מקלירי, והופקה על ידי Lime Pictures עבור שירות הסטרימינג נטפליקס. העונה הראשונה עלתה לשירות ב-23 ביוני 2017, השנייה עלתה ב-6 ביולי 2018 והשלישית והאחרונה עלתה ב-6 ביולי 2019.

לאור הצלחת הסדרה הופקו לה שני ספיישלים, "זואי ורייבן: יש סוסים שיודעים לשיר (בחג המולד)" שעלה לשירות ב-7 בדצמבר 2018, ו"זואי ורייבן: חג האהבה" שעלה לשירות ב-1 בפברואר 2019. בינואר 2021, השחקנית סלין באקנס שגילמה את מיה הודיעה שהסדרה הסתיימה, לאחר שהופקו לה שלוש עונות ו-32 פרקים באורך 25–33 דקות.

גם בישראל הסדרה עלתה בנטפליקס, כמו כן היא דובבה לעברית בביומה של טליה ברקאי, כאשר בין המדבבים נכללים עינת אזולאי, מייה קדוש, אריאל שמיר ואורי זלצמן.

תקציר העלילה
------------

זואי, נערה אמריקאית בת 15 מלוס אנג'לס מגיעה לחופשת קיץ לאנגליה לעיירה בה נולדה וגדלה אימה. במהלך הקיץ היא יוצרת קשר מיוחד עם הסוס הפראי רייבן ומכירה חברים חדשים בני גילה.

דמויות ושחקנים
--------------

* **זואי פיליפס** (ג'יילן בארון): הדמות הראשית
* **פיטר** (פרדי קרטר): בעל סוס בשם אלביס, ילד בעייתי
* **רוזי פיליפס** (נביה רובינסון): אחותה של זואי
* **ג'ייד גיל** (מנפריט במברה): חברה של זואי
* **בקי סיידבום** (קרי אינגרם): חברה של זואי
* מיה (סלין באקנס): לאחר מספר התנגשויות בסוף מתחברת עם זואי
* **קאלום** (ג'ו אשמן): תקופה מסוימת חבר של מיה

פרסים ומועמדויות
----------------

הסדרה זכתה בפרס אמי בשנת 2018 בקטגוריה סדרה לנוער ומשפחה, והייתה מועמדת לקבלת פרס NAACP Image. בהמשך היא זכתה בפרסים נוספים.

קישורים חיצוניים
----------------

* זואי ורייבן, ברשת החברתית אינסטגרם
* "זואי ורייבן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "זואי ורייבן", באתר נטפליקס
* "זואי ורייבן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* זואי ורייבן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
שתי קופסאות של הופיה
ההופיה של Nieuwerkerk
**הופיה** או ברבים הופייס (בהולנדית: **Hopje**; מכונה גם **Haagsche Hopjes**, הופייס מהאג) הם סוג של ממתקים הולנדיים בטעם קל של קפה וקרמל שמקורם במאה ה-18.

היסטוריה
--------

ההופיה קרוי על שמו של הברון הנדריק הופ (הול') שנזכר כשליח בבריסל כאשר הצרפתים פלשו לבלגיה ב-1792. הוא עבר לדירת כמה חדרים מעל הקונדיטורייה של ואן הארן וניוורקרק. הברון היה מכור לקפה והסיפור מספר שלילה אחד השאיר את הקפה שלו עם סוכר ושמנת על התנור, שם הוא התאדה. כשטעם את החומר שהתקבל, הוא אהב את זה. הרופא שלו יעץ לו לא לשתות קפה אז הוא ביקש מהקונדיטור תיאודורוס ואן הארן להכין לו כמה "גושי קפה". לאחר כמה ניסויים, ואן הארן יצר ממתק עשוי מקפה, קרמל, שמנת וחמאה. הברון הופ הנלהב היה להוט לתת לאורחיו לנסות את ה-'Hopjes' שלו, שזכה במהירות לפופולריות. יורשו של ואן הארן בסופו של דבר אף קיבל הזמנות מחו"ל למוצר.

מאפיינים ואותנטיות
------------------

מאפיין טיפוסי להופיה הוא שהוא לא נדבק ושהוא לא מתרכך עם הזמן. J.P. Rademaker העתיק את ההופייס ושיווק אותם כ"Haagsche Hopjes האמיתיים היחידים". הוא היה הראשון שעטף את הממתקים האישיים בנייר מודפס, מה שלא היה רגיל באותה תקופה. Rademaker ו-Nieuwerkerk התדיינו במשך שנים רבות. כאשר חברת Rademaker ברוטרדם השתלטה על Nieuwerkerk ב-1949, הסכסוך המשיך בין שתי חברות Rademaker במשך 40 שנה, עד שפסיקה משנת 1989 של ועדת קוד הפרסום ההולנדית הורתה ל-Rademaker לחדול משימוש במונח "Haagsche Hopjes האמיתית היחידה". נכון לעכשיו, עטיפות Rademaker Hopjes מציגות את הביטוי "Alleen Echt Met Dit Merk" (רק אמיתי עם מותג זה).

מוזיאון
-------

בין השנים 1990 לבין 1998 היה בהאג מוזיאון בשם Museum voor het Haagsche Hopje, שהוקדש להופיה ולהיסטוריה שלו, הוא היה ממוקם בבניין המונומנטלי Oude Molstraat 30. המוזיאון נסגר מאז.

Rademaker נמצאת בבעלות RBV Leaf, חלק מקבוצת CSM, מאז 1999.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הופיה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "A short history of The Hague". *denhaag.nl*. 2011-11-28. נבדק ב-2022-12-17.
2. ↑  "The Hague Daily Photo". *thehaguedailyphoto.blogspot.com*. נבדק ב-30 באוגוסט 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Museum voor Haagsche Hopje, the Hague". אורכב מ-המקור ב-2010-07-21. נבדק ב-2010-07-24.
**פקה פקה** הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אלה לי להב. את השיר הוציאה לאור חברת התקליטים טדי הפקות ב-29 בנובמבר 2021. השיר עתיד להיכלל במיני-אלבום הראשון של הזמרת.

רקע
---

השיר יצא לאור לאחר סיקורים אינטרנטיים רבים על הפרידה שלה מבת-זוגה, מאיה ג'ריס. להב ביצעה את השיר בגמר "הכוכב הבא 2021", אך רק לאחר שלושה חודשים החליטה לפרסם אותו באופן מסחרי. מילות השיר מאדירות את הרגש הפנימי של להב על הכתבות שפורסמו עליה. לטענתה, לא אכפת לה מה אחרים כותבים עליה, ואילו אתרים פרסמו סיקורים עליה. להב ביצעה שיר זה לראשונה בלייב לאחר צאתו במהלך טקס הסיום של מרוץ הלפיד של תנועת המכבי הצעיר ב-30 בנובמבר 2021.

ביקורות
-------

דור מאיר מועלם מאתר "Mako" ציין לרעה את העיתוי בו בחרה להב להוציא את השיר. הוא טען כי סגנון הרגאטון בו מושר הסינגל מיושן. מבקר המוזיקה הישראלי יוסי חרסונסקי כתב על השיר ביקורת שלילית והעניק לו שניים וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה. לטענתו, קולה של להב לא נשמע כלל בשיר, אלא רק צלילי דאנס אלקטרוני.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "פקה פקה" באתר יוטיוב
* שגיא בן נון‏, "אני בת 18, ולא ראיתי בן אדם שצילמו אותו ודיברו עליו כל כך הרבה כמוני", באתר וואלה!‏, 29 בנובמבר 2021
* דודי פטימר, חם באוזן: אלה לי להב הודפת שמועות בשיר מקפיץ וקליט, מעריב, 10 בדצמבר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  גיל משעלי, ‏"זה שיר שאני אומרת בו שבאמת לא אכפת לי מה אומרים עליי. תגידו מה שאתם רוצים", באתר ‏מאקו‏, 29 בנובמבר 2021
2. ↑  דור מאיר מועלם, ‏זוט כבר לא אלה לי, באתר ‏מאקו‏, 9 בדצמבר 2021
3. ↑  אלה לי - פקה פקה, יוסי חרסונסקי

| אלה לי להב |
| --- |
| סינגלים | "זוט עני" • "מה אתה רוצה?" • "שימי פס" • "פקה פקה" • "ורוד מבריק" |
| השתתפות בסינגלים | "השמיים נעולים" |
| ערכים קשורים | הכוכב הבא לאירוויזיון 2020 |
**פול לרואה** (בצרפתית: **Paul Leroy**‏: 1860–1942) היה צייר צרפתי ידוע ביצירות אוריינטליות. הוא היה חבר מייסד של ״אגודת הציירים המזרחיים הצרפתיים״, ועיצב את הלוגו הראשון של החברה.

ביוגרפיה וקריירה
----------------

לרואה בילה את ילדותו באודסה, שם לאביו היה עסק. הוא חי באודסה עד גיל 17, מה שעורר בו עניין במזרח. הוא היה אזרח צרפתי, ובפריז למד בבית הספר לאמנויות יפות, והציג לראשונה בשנת 1882 וקיבל מדליה. 

בבית הספר הוא פגש את ז'ורז' לנדל (1860–1898), צייר מזרחי, והשניים הפכו לחברים לכל החיים. בשנת 1885 הוא ביקר בטורקיה ובמצרים, עם לנדל. בשנת 1886 נסע לתוניסיה ולאלג'יריה, וחזר לאזור הדרומי של המדינה מספר פעמים במהלך שנות ה-80 וה-90. בתקופה זו למד לרואה את השפה הערבית, מה שאיפשר לו להשתמש בכתב הערבי ביעילות במספר ציורים וליתוגרפיות. 

בשנת 1893, לרואה, יחד עם אמנים נוספים הפכו לחברים מייסדים של אגודת ציירי המזרח, שהייתה אגודה צרפתית. האגודה הייתה אחראית לקידום האמנות האוריינטליסטית, הגדלת מספר התערוכות ועידוד אמנים שרצו לנסוע לאוריינט. 

האגודה ניכסה לעצמה לוגו שעוצב על ידי לרואה והשתמשה בו בכל ההתכתבויות, הקטלוגים, הפוסטרים שלהם. הלוגו שילב את הסהר, מגן הדוד והיד השחורה של פאטמה. הציור מייצג צרפתים כזרים, אשר בכל זאת חולמים על אינטגרציה וסינתזה תרבותית. הליטוגרפיות של לרואה שימשו רבות גם ביצירות הגרפיות של האגודה, כולל פוסטרים וחוברות.

במהלך הקריירה שלו, לרואה צייר גם סצנות מזרחיות וגם ציורים דתיים. הוא עבד בשמן, בצבעי מים וגם עשה ליתוגרפיות.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פול לרואה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Les Peintres Orientalistes (1850-1914), Musée des beaux-arts, Pau (France). Musée des beaux-arts, Musée de Dunkerque - 1983 "Paul LEROY. (Paris 1860- 1942) Elève de Cabanel aux Beaux-Arts, dès son premier envoi au Salon en 1882 il obtient une médaille. Son enfance à Odessa lui avait donné le goût de l'Orient et, grâce à une bourse de voyage, il passe deux ..."
2. ↑  Benjamin, R. Orientalist Aesthetics: Art, Colonialism, and French North Africa, 1880-1930, University of California Press, 2003, p.73
3. ↑  Jonathan M. Bloom and Sheila Blair, The Grove Encyclopedia of Islamic Art and Architecture, Volume 2, 2009, p.5
4. ↑  Benjamin, R. Orientalist Aesthetics: Art, Colonialism, and French North Africa, 1880-1930,University of California Press, 2003, pp 73-74

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5570078
* BnF: cb12620637w (data)
* GND: 103724012X
* ISNI: 0000 0001 0896 1840
* Léonore: 231656
* NKC: xx0245408
* RKD: 49556
* SUDOC: 084718137
* ULAN: 500030783
* VIAF: 46880802
* WorldCat: viaf-46880802

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פול לרואה"**.
**קרפיון עֵשֶׂב** (נקרא גם: **אַמוּר לבן**; שם מדעי: *Ctenopharyngodon idella*) הוא מין דג צמחוני יחיד בסוגו החי במים מתוקים ונחשב מתאים ביותר לוויסות צמחייה ימית. זהו זן קרפיון הגדל באופן טבעי בסיביר ובצפון סין. מקור שמו הוא בנהר אמור, שנחשב למקום שבו הופיע המין לראשונה.

מאפיינים
--------

מבנה גופו מוארך ומלא ומזכיר בצורתו טורפדו. קצה פיו מעט אלכסוני, שפתיו נוקשות ואינן בשרניות, והוא חסר בינים. על צדו 40–42 קשקשים.

אמור בוגר ניזון אך ורק מצמחייה ימית, וקצב התפתחותו מהיר מאוד - דג באורך 20 ס"מ שהושרץ באביב, יגיע לגודל של 45 ס"מ עד הסתיו. דג בוגר יכול להגיע לאורך של עד 2 מטרים ולמשקל של 45 ק"ג.

המין הובא במכוון לארצות הברית ב-1963 לוויסות הצמחייה הימית. כמו כן הובא גם לניו זילנד, כשהפצתו נעשית בזהירות רבה כדי למנוע ממנו להפוך למפגע בעצמו. למניעת בעיה זו, נעשה לרוב שימוש בדגים עקרים, טריפלואידים (בעלי מספר כרומוזומים הגדול פי 3 מהמספר הבסיסי), שנוצרים לאחר חשיפת הביצים לחום או לחשמל.

בטבע, מתרבה האמור הלבן רק בנהרות בעלי זרימה מהירה.

הדג בשימוש בני אדם
------------------

### כדג מאכל

בשנות השמונים הוכנס האמור לגידול בבריכות הדגים בישראל. אין הוא שמן כמו הקרפיון הרגיל. הוא נחשב תחליף אידיאלי למי שמבקשים דגים רזים בעלי מעט שומן. משקלו של אמור ממוצע מגידול בריכות הוא כ-4 ק"ג.

### שימוש במאגרי מים

דג אמור
מכיוון שהאמור ניזון מצמחי מים ומאצות חוטיות גדולות, משתמשים בו בישראל לפיקוח על איכות המים במאגרי השקיה. דגי אמור מאוכלסים במאגרי השקיה כדי להתגבר על התפתחות אצות איטיות וצמחי מים בשולי המאגר ועל הקרקעית.

הדג אינו מתרבה באופן טבעי בגופי מים בישראל, וכך אין כל סכנה לחדירתו לגופי מים בלתי רצויים, או להתפתחות אוכלוסיות צפופות של דגים, או דגיגים מעבר לרצוי, דבר שהעלול לגרום נזקים לגוף המים, או למערכות ההשקיה.

### דג האמור כביטוי

הדג מפורסם בגלל הביטוי "אמור זה שם של דג", שפירושו הוא שלא לסמוך על מה ש"אמור" (נועד) להתרחש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמור לבן** בוויקישיתוף
* אמור לבן, באתר ITIS (באנגלית)
* אמור לבן, באתר NCBI (באנגלית)
* אמור לבן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* אמור לבן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* אמור לבן, באתר FishBase (באנגלית)
* אמור לבן, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אמור לבן באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  אורית סקוטלסקי, זאב לבינגר, **שיפור התפקוד האקולוגי של בריכות דגים: עקרונות לתכנון וממשק אקולוגי**, רשות הטבע והגנים, 2014, עמ' 51-50
**משב של תקווה** (באנגלית: **Hope Floats**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1998 בבימויו של פורסט ויטאקר, עם סנדרה בולוק, הארי קוניק ג'וניור, ג'ינה רולנדס ומיי ויטמן בתפקידים הראשיים.

העלילה היא על אם צעירה שנאלצת לחזור לעיירת הולדתה ביחד עם בתה ולהתחיל שם חיים חדשים לאחר שבעלה בגד בה.

תקציר העלילה
------------

בירדי פרויט (סנדרה בולוק) מוזמנת לתוכנית אירוח בטלוויזיה בשיקגו בנוסח ריקי לייק שם היא מופגשת עם חברתה הטובה קוני (רוזנה ארקט) שמגלה לה כי היא מקיימת יחסים עם בעלה ביל ומקווה גם להתחתן אתו. הבעל ביל (מייקל פארה) נכנס ומודה קבל עם ועדה כי הוא אכן מנהל רומן עם קוני.

בירדי עוזבת את שיקגו יחד עם בתה ברניס (מיי ויטמן) בת העשר ומגיעה לבית הוריה בעיירה סמית'וויל בטקסס. מקבלים אותם האם רמונה (ג'ינה רולנדס) שמגדלת בביתה גם את טראוויס (קמרון פינלי) בנה של בתה שנמצאת רוב הזמן בקליפורניה. האב הארי (ג'יימס הארל) נמצא במוסד בגלל מחלת אלצהיימר.

לבירדי קשה להסתגל לחיים בעיירה. פעם היא הייתה מלכת היופי המקומית וכיום כולם יודעים על בגידת בעלה ששודרה לרחבי ארצות הברית ומזלזלים בה. היא מוצאת לבסוף עבודה בחנות צילום. היא פוגשת בג'אסטין מאטיס (הארי קוניק ג'וניור) חבר מהעבר שהגיע לבצע עבודות שיפוץ בבית רמונה. ג'אסטין מחבב את בירדי ומתחיל לחזר אחריה במרץ בעידודה של רמונה אך היא דוחה אותו מדי פעם.

ברניס חווה קושי בהתאקלמות עם הילדים בבית הספר והסבתא רמונה מעודדת ומנחמת אותה.

רמונה מתה באופן פתאומי מהתקף לב וביל מגיע ללוויה. ברניס רוצה להצטרף אליו ולגור אצלו אך הוא דוחה אותה למרות בכייה. נוצר חלל בחיי המשפחה וג'אסטין מוכן למלא אותו ולשמש אבא לטראוויס וברניס בהסכמתה של בירדי.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| סנדרה בולוק | בירדי פרואיט |  |
| הארי קוניק ג'וניור | ג'אסטין מאטיס |  |
| ג'ינה רולנדס | רמונה קאלברט |  |
| מיי ויטמן | ברניס פרואיט |  |
| מייקל פארה | סטיב פרואיט | ארוס של ליב |
| קמרון פינלי | טראוויס |  |
| רוזנה ארקט | קוני |  |
| ביל קובס |  | אח במוסד |
| ג'יימס הארל | הארי קאלברט | כלה |
| נומן בנט | מר דייוויס | צלם |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* "משב של תקווה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "משב של תקווה", באתר נטפליקס
* "משב של תקווה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "משב של תקווה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "משב של תקווה", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "משב של תקווה", באתר Metacritic (באנגלית)
* "משב של תקווה", באתר אידיבי
* "משב של תקווה", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית)
* "משב של תקווה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון למשב של תקווה, באתר יוטיוב
* סצנת הבגידה בתכנית הטלוויזיה, באתר יוטיוב
* סצנת הריקוד של בירדי וג'אסטין, באתר יוטיוב
* סצנת הפרידה בין ברניס לאביה, באתר יוטיוב
* ביקורת על משב של תקווה, באתר דיאלוג 50 פלוס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: b8af2528-0a15-3d2f-91c3-0e957f88d9a6

 |
**אנפה לבנת-פנים** (שם מדעי: ***Egretta novaehollandiae***) היא מין של עוף מים בסוג לבנית ממשפחת האנפתיים החיה לאורך דרום-מזרח אסיה באינדונזיה, גינאה החדשה, מרבית אוסטרליה וניו זילנד. האנפה מצויה הן לאורך מים מתוקים והן במים מלוחים סמוך לחופים, כשלרוב היא לא נודדת הרחק.

אנפה זו דומה למין אנפה כחולה קטנה, אף שבעבר בלבלו בינה לבין המין אנפה לבנת-צוואר והכלילו אותה בסוג אנפה. היא תוארה ב-1770 בידי החוקר ג'ון לת'אם (אנ').

תיאור
-----

אורכה של האנפה 60 עד 70 ס"מ, קטן יחסית לסוגה ומשקלה הממוצע הוא 550 גרם. האנפה בעלת נוצות גב, בטן, חזה וכנפיים אפורים-כחולים עם רגליים צהובות עד אפורות. החלק האחורי של הראש כחול, למעט כמה ציצות לבנות, אך רובו לבן בסמוך לסנטר, למקור, ללחיים ולעיניים. האזור סביב העיניים לעיתים צהוב. בעונת הרבייה הזכרים מצמיחים מספר נוצות בצבע ורוד-ברונזה על הגרון והחזה הכחולים יחסית. מקורה של האנפה ארוך ודק בצבע אפור עם קצה שחור.

האנפה מצויה בסמוך לביצות, שדות, שפכי נהרות וחופים לאורך אוסטרליה, חלק מאיי אוקיאניה, גינאה החדשה ובכמה מאיי אינדונזיה. היא נמצאת גם בטסמניה (המין היחיד בסוגה המתרבה באי), קלדוניה החדשה, ניו זילנד ובכמה איים כמו אי חג המולד, איי קוקוס ואיי שלמה. אנפה זו היא דייגת מוצלחת הניזונה בעיקר מדגים ומסרטנים שהיא חוטפת.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנפה לבנת-פנים** בוויקישיתוף
* אנפה לבנת-פנים, באתר ITIS (באנגלית)
* אנפה לבנת-פנים, באתר NCBI (באנגלית)
* אנפה לבנת-פנים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* אנפה לבנת-פנים, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* אנפה לבנת-פנים, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנפה לבנת-פנים באתר הרשימה האדומה של IUCN
הרב **אליקים גצל פשקס** (נולד בי' באב תרצ"ד; 22 ביולי 1934) הוא ראש ישיבת גבעת שאול בירושלים.

ביוגרפיה
--------

נולד בווינה לנתן פייטל (צאצא של הרב יונגרייז בעל ה"מעדני אשר") ולחיה היינה. אביו שימש כראש הקהל של יהודי וינה. בזכות קשריו של אביו, פשקס שרד את השואה באמצעות הסתרתו אצל גויה במשך עשרה חודשים. אחרי המלחמה למד בישיבת מאקובה שבהונגריה. כיוון ששם למדו הלכות מעשיות בלבד, גבר בו הרצון לעלות לארץ ישראל כדי ללמוד בישיבה בסגנון ליטאי. בגיל חמש עשרה עלה לארץ, יחד עם אחיו ברוך, הקטן ממנו בשנה, והתקבל לישיבת פוניבז'. לאחר שלמד שם כחודש החליט, בהתייעצות עם החזון איש, לעבור לישיבת באר יעקב. בעת לימודיו בישיבה זו התקרב אל ראש הישיבה הרב משה שמואל שפירא, ואף למד עמו בחברותא במשך חמש שנים. הוא גם התקרב למשגיח הישיבה - הרב שלמה וולבה. לאחר מכן למד שלוש שנים נוספות בישיבת פוניבז'.

בגיל 25 התמנה למגיד שיעור בישיבת "באר יעקב". שלוש שנים לאחר מכן נישא לאסתר לבית דרנגר מבלגיה. לימד בישיבה במשך כ-22 שנים, עד לעזיבתו של המשגיח הרב וולבה. לאחר התייעצות עם הסטייפלר, עבר לגור בבני ברק אחר כך כיהן כר"מ בישיבת כנסת יצחק (חדרה), וכן שימש כר"מ במתיבתא תפארת ישראל של חסידות בויאן.

בחודש אלול תשנ"ד (1994) נפתחה על ידי הרב וולבה ישיבה בשכונת גבעת שאול בירושלים, שנקראה "ישיבת גבעת שאול" על שם מיקומה (כעבור זמן הועתקה הישיבה לרח' אהלי יוסף שבשכונת גבעת משה, אך שמה נשאר), והוא נקרא לשמש בה כראש הישיבה. תחילה נהג למסור שיעורים יומיים לתלמידי השנה השלישית, אך כיום הוא מוסר אחת לשבוע שיעור כללי לכל הישיבה ושיעורי "חבורה" לתלמידי ה"קיבוץ". הוא איננו נושא בעול ניהול הישיבה, דבר שמאפשר לו להקדיש את כל זמנו להרבצת תורה לתלמידיו בישיבה.

שיטתו אורחותיו
--------------

שיטתו בלימוד היא "שיטת בריסק", על פי דרכו של רבו הרב משה שמואל שפירא. הנהגותיו הן על פי שיטת החזון איש, בפסק ההלכה הוא נמשך אחר הרב יוסף שלום אלישיב. בדרכי המוסר הוא הולך בדרכו של רבו המובהק הרב שלמה וולבה, ואחר פטירת רבו נהג להתייעץ בנושאים אלו עם משגיח ישיבת כנסת חזקיהו הרב דב יפה. כמו כן היה מרבה להתייעץ עם הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן.

משפחתו
------

לרב פשקס שישה ילדים. בין חתניו הרב אברהם קירשנבאום, ר"מ בישיבת נחלת הלויים בחיפה; אברהם זורייבין, ר"מ ב"גבעת שאול"; והרב משה זאב איתן, ר"מ בישיבת נתיבות חכמה.

ספריו
-----

* **עיטורי מגילה** - על מסכת מגילה, מהדורה ה' ירושלים תשס"ז
* **עיטורי תלמוד**
* **עיטורי אמונה**
* **עיטור שנה**

קישורים חיצוניים
----------------

* **עיטורי מגילה**, באתר אוצר החכמה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007520770505171
* LCCN: n94083451
* VIAF: 315202524
* WorldCat (עם VIAF): 315202524

 |
**מרסלה קלוסטרבואר** (בספרדית: **Marcela Kloosterboer**, נולדה ב-5 ביולי 1983; ויסנטה לופס, פרובינציית בואנוס איירס, ארגנטינה), היא שחקנית ואקטיביסטית לזכויות בעלי חיים ארגנטינאית. 

קלוסטרבואר ידועה בתפקידה בעיקר בטלנובלות הארגנטינאיות "קיץ נצחי", "קטנטנות" ו"לה לולה".

ביוגרפיה
--------

בשנים 1996–1997 כיכבה בשתי עונותיה הראשונות באופרת הסבון "Mi familia es un dibujo".

בשנת 1998 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Verano del '98" ("קיץ 98'"), בה גילמה את דמותה של חוספינה לצד אגוסטינה צ'רי. על תפקידה זה זכתה בפרס "מרטין פיירו" בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר.

בשנת 1999 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית של היוצרת והמפיקה כריס מורנה, "קטנטנות", בה גילמה את דמותה של קנדלה.

בשנת 2000 שבה לשחק בטלנובלה הארגנטינאית "Verano del '98" ("קיץ 98'") את דמותה של חוספינה.

בשנת 2002 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Son amores" ("נאהבים") לצד ניקולס קברה, מריאנו מרטינז ואגוסטינה צ'רי.

בשנת 2004 שיחקה בסרט הארגנטינאי "Roma" ("רומא"). באותה שנה גילמה בסדרה "גמלאים" את דמותה פלורנסיה לצד אגוסטינה צ'רי

בשנת 2006 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "El tiempo no para" ("הזמן לא עוצר"), בה גילמה את דמותה של קרולינה.

בשנים 2007–2008 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Lalola" ("לה לולה"), בה גילמה את דמותה של רומינה, הרוצה לנקום את היעלמויותיו והתעלמויותיו של לאלו, ופונה לעזרתה של מכשפה כדי שתהפוכו, בין לילה, מגבר לאישה.

בשנים 2009–2010 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Valientes" ("אמיצים"), בה גילמה את דמותה של איסבל.

בשנים 2011–2012 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Los Únicos" ("היחידים"), בה גילמה את דמותה של וירגיניה. שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Herederos de una venganza" ("יורשי הנקמה"), בה גילמה את דמותה של אמיליה.

בשנת 2012 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Graduados" ("בוגרים"), בה גילמה את דמותה של רומינה.

בשנת 2013 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Los vecinos en guerra" ("השכנים במלחמה"), בה גילמה את דמותה של קרולינה.

בשנת 2014 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Sres. Papis" ("מר. פאפיס"), בה גילמה את דמותה של הלנה.

בשנת 2017 שיחקה בתפקיד הראשי של לוסיה אסטרז'ה בטלנובלה "5 כוכבים".

בשנת 2020 שיחקה בטלנובלה "*Separadas*" את דמותה של לוחאן, לצדם של חימנה אקרדי ואגוסטינה צ'רי.

בשנת 2022 ביצעה הופעת אורח מאחד פרקי הסדרה האנתולוגית "Dos 20".

חיים אישיים
-----------

קלוסטרבואר היא עורכת דין לענייני זכויות בעלי חיים, חברה פעילה בארגונים אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים ו-"AnimaNaturalis" וטבעונית.

בין 2004 -2007 הייתה במערכת יחסים עם הטניסאי הארגנטינאי גסטון גאודיו.

ב-2014 התחתנה עם איש העסקים הארגנטינאי ושחקן הרוגבי לשעבר, פרננדו סיילינג. ב-2016 נולדה בתה הבכורה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרסלה קלוסטרבואר** בוויקישיתוף

* מרסלה קלוסטרבואר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מרסלה קלוסטרבואר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* הדף של מרסלה קלוסטרבואר באינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 4818 804X
* LCCN: no2006082611
* VIAF: 14529226
* WorldCat: lccn-no2006082611

 |
**איגוד ערים אזור אשדוד וחבל יבנה** הוקם בשנת 1985 במטרה לנטר, לפקח ולאכוף נושאי איכות הסביבה בעיר אשדוד ובמועצות השכנות.

האיגוד מכיל שמונה רשויות מקומיות אשדוד, גדרה, גן יבנה, בני עי"ש, חבל יבנה, מועצה אזורית ברנר, מועצה אזורית גדרות ונחל שורק. אוכלוסיית האיגוד מונה כ-250,000 תושבים ומשתרעת על שטח של 200 קמ"ר.

מטה האיגוד שוכן בבית אריה קלנג, למרגלות גבעת יונה.

פעילות האיגוד
-------------

האיגוד מטפל במגוון נושאים סביבתיים ומתרכז בין היתר בנושאים הבאים:

1. זיהום סביבתי וטיפול בפסולת מוצקה וחומרים מסוכנים במסגרת פעילות מתמדת לצמצום המפגעים הסביבתיים לאורך השנה. בתחומה של העיר אשדוד פועלים מפעלים רבים וכן תחנת כוח, דבר המאלץ ניטור איכות האוויר והמים וכן הנפקת היתרים לפתיחה/תפעול לאחר בחינת עמידה בספים הנדרשים.

2. מיחזור ושיחזור שמורות טבע - פריסת פחי הפרדת פסולת והובלת תהליך הטמעה לבתי אב להפרדת הפסולת, הקמת מנהלת ייעודית לפיתוח נחל לכיש-אשדוד.

3. פעילויות חינוך והסברה להגברת המודעות בקרב תושבי האזור: במהלך שנת 2013 הוביל המשרד את הכנס הבינלאומי לקיימות באשדוד. לאורך השנה מתקיימות פעילויות חינוך והסברה בבתי ספר, גני ילדים ואירועים מרכזיים.

מנכ"ל האיגוד
------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **שם** | **תקופת כהונה** | **הערות** |
| יצחק גיל | 1988–1985 |  |
| אהרון זהר | 1994–1988 |  |
| דורון להב | 1996–1994 | ממלא מקום |
| ד"ר ענת רוזן | החל מאוקטובר 1996 | מנכ"לית האיגוד הנוכחית |

יו"ר האיגוד
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **שם** | **תקופת כהונה** | **הערות** |
| שרגא שמר | 1998–1985 |  |
| ד"ר ישראל ברוקנטל | 2001–1998 |  |
| שמשון שהרבני | 2008–2001 |  |
| יוסי קנדלשיין | 2013–2008 |  |
| עו"ד צחי אבו | החל מ-2013 | יו"ר האיגוד הנוכחי |

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של איגוד ערים לאיכות הסביבה אשדוד וחבל יבנה
* נתוני איכות אוויר בזמן אמת

הערות שוליים
------------

1. ↑  צפריר רינת, לאחר שנים של הזנחה: מים נקיים זורמים בנחל לכיש באשדוד, באתר הארץ, 8 בנובמבר 2012
2. ↑  אתר למנויים בלבד כנס אשדוד לקיימות 2013, באתר הארץ, 27 באפריל 2013
**אִינִיגוֹ מַרְטִינֶס בֶּרִידִי** (בספרדית: **Iñigo Martínez Berridi**; נולד ב-17 במאי 1991 באונדרואה שבחבל הבסקים, ספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ברצלונה. הוא בילה את רוב הקריירה שלו בריאל סוסיאדד, בה שיחק 238 משחקים ואף כבש 17 שערים בכל המסגרות לאחר שערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בגיל 20. בינואר 2018 חתם באתלטיק בילבאו, איתה זכה בגביע המלך ב-2021 וכן הגיע לשני גמרים בתחרות. ב-2023 חתם בברצלונה בהעברה חופשית, אחרי עונה טובה בבילבאו.

קריירת מועדונים
---------------

### ריאל סוסיאדד

מרטינס נולד באנדאורה שבחבל הבסקים. הוא הצטרף למחלקת הנוער של ריאל סוסיאדד מהמועדון שבמקום הולדתו, אאוררה אונדרואה. בעונת 2009/2010 ערך הופעת הבכורה בקבוצת המילואים וסייע לה להעפיל לליגה השלישית תוך שהוא כובש שער אחד ב-23 הופעות.

ב-27 באוגוסט 2011 ערך הופעת בכורה בליגה הספרדית הבכירה, כשהשלים 90 דקות בניצחון 1–2 של הבסקים בחוץ על ספורטינג חיחון באצטדיון אל מולינון. ב-2 באוקטובר כבש שער ליגה ראשון, כאשר עשה זאת מאמצע המגרש בהפסד 1–2 בדרבי הבסקי לאתלטיק בילבאו. הוא עשה זאת שוב ב-27 בנובמבר באותה שנה, כשכבש שער ניצחון בדקה ה-90 על ריאל בטיס במשחק שהסתיים בתוצאה 2–3. באותה עונה הוא קיבע את מעמדו כשחקן הרכב, ובעונה אחריה סייע לקבוצה להעפיל לליגת האלופות.

### אתלטיק בילבאו

ב-30 בינואר 2018 נרכש על ידי אתלטיק בילבאו תמורת 32 מיליון יורו, שהיה סעיף השחרור שלו בריאל סוסיאדד. המעבר עורר סערה בקרב אוהדי ריאל סוסיאדד, מכיוון שהשחקן גדל במועדון וחצה את הכביש ליריבה הגדולה. הסכום ששולם עליו הוא מחצית מהסכום שקיבלה אתלטיק בילבאו ממנצ'סטר סיטי על רכישת הבלם איימריק לאפורט באותו שבוע. ב-4 בפברואר 2018 ערך הופעת בכורה במדי קבוצתו החדשה בהפסד 0–2 לז'ירונה באצטדיון מונטיליבי.

בתקופתו באתלטיק בילבאו ערך 177 הופעות וכבש שמונה שערים.

### ברצלונה

ב-5 ביולי 2023 חתם בברצלונה לשנתיים כשחקן חופשי עם סעיף שחרור של 400 מיליון אירו.

### נבחרת ספרד

מרטינס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ספרד עד גיל 21 ב-2011. בשנה לאחר מכן זומן על ידי המאמן לואיס מייה לסגל נבחרת ספרד למשחקים האולימפיים בלונדון. במשחק הראשון, נגד יפן, הוא הורחק בכרטיס אדום.

בקיץ 2013 לקח חלק בסגל הנבחרת הצעירה שזכתה באליפות אירופה שנערכה בישראל.

את הופעת הבכורה במדי הנבחרת הבוגרת ערך ב-14 באוגוסט 2013, לאחר שנכנס כמחליף במקומו של סרחיו ראמוס בניצחון במשחק ידידות על אקוודור.

תארים
-----

אתלטיק בילבאו
* הסופר קאפ הספרדי: 2020

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איניגו מרטינס** בוויקישיתוף
* איניגו מרטינס, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* מיכאל יוכין‏, מוטב מאוחר: איניגו מרטינס סוף כל סוף מגשים את חלום ברצלונה, באתר וואלה!‏, 6 ביולי 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  העברות בעולם, 5.7: די מריה חזר לבנפיקה, איניגו מרטינס חתם בברצלונה, באתר וואלה!‏, 5 ביולי 2023

| **נבחרת ספרד – אולימפיאדת לונדון 2012** |
| --- |
| 1 דה חאה • 
2 אספיליקווטה • 
3 דומינגס • 
4 ח. מרטינס • 
5 א. מרטינס • 
6 אלבה • 
7 אדריאן • 
8 מוניאין • 
9 רודריגו • 
10 מאטה • 
11 קוקה • 
12 מונטויה •
13 בוטיה • 
14 רומאו •
15 איסקו •
16 טייו •
17 הררה •
18 מריניו •
מאמן: מייה | ספרדספרד |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בקבוצה של דגנים חשובים לחקלאות. אם התכוונתם לסוג במשפחת הדגניים, ראו דוחן (סוג).
דוחן
**דוֹחַן** הוא כינוי לקבוצה של דגנים חד-שנתיים גבוהים בעלי זרע קטן, המשמשים לגידול חקלאי כמזון לאדם וכמספוא לבהמות, באזורים בעלי תנאים קשים לגידול חקלאי. זו איננה קבוצה טקסונומית, ורוב המינים בה שייכים לתת-המשפחה Panicoideae (אנ') שבמשפחת הדגניים.

השימושים בגידולי הדוחן מגוונים: במקומות מסוימים הוא משמש כמרכיב הראשי בתזונה של בני אדם. זנים מסוימים של דוחן משמשים מזון מקובל לבני אדם בהודו, נפאל, סרי־לנקה, סודאן, תימן, קניה, אוגנדה, זמביה, זימבבואה, טנזניה, נמיביה, סין, מונגוליה, גאורגיה, ואתיופיה (את האינג'רה, הלחם האתיופי מכינים מקמח של טף, זן דוחן אתיופי).
מהדוחן מכינים מגוון של מזונות החל מדייסות ונזידים, לחמים וכלה בבירה.
דוחן גם משמש כתבואה לצורכי הזנת בעלי חיים, כמספוא, בעיקר במדינות מערביות (ארצות הברית ואירופה) וברוסיה.

את הדוחן ניתן לגדל באזורים צחיחים יחסית, בכמות משקעים נמוכה יחסית, וגם בקרקעות לא־פוריות.

המינים העיקריים שמגדלים היום הם:

* *Pennisetum glaucum - דוחן פנינה*
* *Setaria italica*
* *Panicum miliaceum* - דוחן תרבותי
* *Eleusine coracana*

יתרונות תזונתיים
----------------

מיני הדוחן השונים עשירים בזרחן, ברזל, סידן, ויטמין B2 וויטמין B3. זרעי הדוחן משמשים תחליף לחיטה (לאלרגיים לגלוטן - חולי צליאק). הזרעים מכילים לציטין, חומצה פיטית וחומצות אמינו, ועשויים להוריד את רמת הכולסטרול כמו גם לצמצם את איבוד השיער במהלך טיפולים כימותרפיים לסרטן[דרוש מקור].

הדוחן ביהדות
------------

הדוחן נזכר פעם אחת בתנ"ך, בין מרכיבי הלחם שממנו אכל הנביא יחזקאל: "וְאַתָּה קַח לְךָ חִטִּין וּשְׂעֹרִים וּפוֹל וַעֲדָשִׁים וְדֹחַן וְכֻסְּמִים" (יחזקאל, ד', ט'). כל התרגומים הקדומים זיהו את הדוחן שבמקרא עם Panicum miliaceum (אנ'), וכן רבים מפרשני ימי הביניים. כך זיהו גם את ה'דוחן' הנזכר במשנה: רש"י, הרמב"ם, רש"ס ועוד. בגמרא הדוחן נזכר כמה פעמים, אחת מהם במסכת ברכות, דף ל"ז, עמוד א'. במיוחד בקשר שלו לאורז ויש מחלוקת בין המפרשים מהו הדוחן ומהו האורז. רש"י מפרש: פנ"ץ, בצרפתית עתיקה, ואילו התוספות מפרש: מי"ל ופנ"ץ. הצעות זיהוי נוספות ל'דוחן' הם הזיפן האיטלקי (Panicum italicum) (אנ') והדורה (Sorghum bicolor) (אנ') אך לפי שעה, העדויות מהממצא הבוטני-ארכאולוגי אינן מאפשרות אימות של שתי ההצעות הללו, ובנסיבות אלו ניתנת העדפה למסורת הזיהוי הקדומה שמדובר במין הנקרא בימינו 'דוחן'.

לקריאה נוספת
------------

* A case-control study of Panicum Miliaceum in the treatment of cancer chemotherapy-induced alopecia.
* Gardani G, Cerrone R, Biella C, Galbiati B, Proserpio E, Casiraghi M, Travisi O, Meregalli M, Trabattoni P, Colombo L, Giani L, Messina G, Arnoffi J, Lissoni P.
* Minerva Med. 2007 Dec;98(6):661-4

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוחן** בוויקישיתוף
* אתר למנויים בלבד רחל טלשיר, הקינואה החדשה: דוחן, באתר הארץ, 14 בינואר 2016
* ר.ד. בייקר, תהליך יצור הדוחן לסוגיו, אוניברסיטת T&M - טקסס.
* הערך "דוחן תרבותי", ב"אנציקלופדיה הלכתית-חקלאית", באתר מכון התורה והארץ
* דוחן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* הערך "דוחן", במיקרופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה

הערות שוליים
------------

1. ↑  זהר עמר, **צמחי המקרא**, ירושלים, תשע"ב. עמ' 131-130

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536247705171
* GND: 4159957-3
* HDS: 027665
* LCCN: sh85085398

 |
**משפחת מקמהן** (באנגלית: **McMahon**) היא משפחה אירית-אמריקאית אשר ידועה בשל עיסוקה בהיאבקות מקצועית, עסקים ופוליטיקה. המשפחה מוכרת בשל שליטתה בארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE. העסק העיקרי של המשפחה הוא היאבקות מקצועית, אך בנוסף למשפחה יש עסקים נוספים הקשורים ל-WWE כמו ערוץ טלוויזיה ייחודי (ה-WWE Network), תעשיית סרטים ועוד. ארגון ההיאבקות בעל ליגת פוטבול אמריקאית מקצועית בשם XFL, שהייתה בפעילות במשך שתי תקופות שונות.

היסטוריה
--------

השושלת של המשפחה התחילה כשג'ס מקמהן (אנ') החל לקדם מופעי היאבקות בשנת 1915. בשנת 1953, הקים ביחד עם טוטס מונדט את הארגון CWC (אנ'). כשג'ס מת שנה לאחר מכן, בנו, וינסנט ג'. מקמהן (אנ'), השתלט על העסק. בהמשך שינה פעמיים את שם הארגון (בפעם הראשונה ל-WWWFׁׂ ‏ (World Wide Wrestling Federation) ובפעם השנייה ל-WWF ‏ (World Wrestling Federation). כשפרש בשנת 1982, בנו מנישואיו הראשונים, וינסנט קנדי מקמהן, רכש את העסק וכתוצאה מכך משמש כיושב ראש וככמנכ"ל של החברה, הידועה כיום בשם WWF, ‏ World Wrestling Entertainment‏ מאז ששינתה את שמה בשנת 2002.

וינסנט קנדי מקמהן נשוי ללינדה מקמהן ולזוג שני ילדים, שיין וסטפני. שיין נשוי למריסה מזולה, וסטפני נשואה לפול לווק, הידוע יותר בשם הבמה שלו, טריפל H. לסטפני ופול שלוש בנות הקרויות בשמות אורורה רוז, מרפי קליין וווהן אוולין. לשיין ומריסה שלושה בנים הקרויים בשם דקלן ג'יימס, קניון ג'ס ורוגאן הנרי. לינדה ויתרה על תפקידה בחברה כמנכ"לית לטובת ריצה להסנאט של ארצות הברית בקונטיקט. בתחילת שנת 2010, עזב שיין עזב את ה-WWE והפך ליושב ראש ולמנהל הבכיר של חברת You on Demand Inc, חברה בניו יורק, אך עסקיה הראשיים נמצאים בסין. בהמשך, בשנת 2016 חזר שיין ל-WWE, לתפקיד בעל רקע בעלילות הארגון. נכון לחודש יוני של שנת 2016, ל-WWE יש שווי שוק של מעל ל-1.38 מיליארד דולרים.

בדצמבר 2016, לינדה הועמדה לתפקיד המנהלת למנהל עסקים קטנים על ידי הנשיא דונלד טראמפ ומונתה לתפקיד באופן רשמי בשנת 2017.

אילן יוחסין
-----------

תבנית:עץ משפחת מקמהן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משפחת מקמהן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסוג מאפה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו מקרון (פירושונים).

מקרוֹן צרפתי
**מָקָרוּן** (באנגלית: **macaroon**) הוא שם כללי למגוון עוגיות אפויות שאינן מכילות קמח, חמאה, מרגרינה או שמן. הבסיס לעוגיית מקרון הוא חלבוני ביצה מוקצפים, סוכר ואגוזים, זרעים או מיני קטניות טחונים, ובמיוחד שקדים או קוקוס.

וריאציה נפוצה שניתן לראות בה סוג שונה של עוגייה היא המָקָרוֹן הצרפתי (macaron, ב-o אחת) המבוססת על שתי שכבות דקות של בצק מקרון צבעוני שביניהן שכבת קרם.

היסטוריה
--------

מקור שמה של העוגייה במילה האיטלקית maccarone שמשמעה בצק. המתכונים המוקדמים ביותר למקרון היו למעשה מבוססים על מקצפת בתוספת ממרח שקדים (מראנג אמרטי). אף שמקורה של עוגייה זו אינם ברורים, היסטוריונים אחדים טוענים שראשיתה במנזר איטלקי. הנזירים התלוו לשפים של קטרינה דה מדיצ'י שהגיעה לצרפת בשנת 1533 עם נישואיה לאנרי השני, מלך צרפת. מתכונים לעוגיות מקרון מופיעים בספרי מתכונים כבר בראשית המאה ה-18. מתכון לעוגיות על בסיס שקדים פורסם גם בספר הידוע Mrs Beeton's Book of Household Management בשנת 1861.

בתחילת המאה ה-20 נוצרה בצרפת וריאציה חדשה של עוגיות המקרון, שיש הרואים בה סוג נפרד של עוגיות. פייר דפונטן (Pierre Desfontaines) ממעדניית לאדורֶה בפריז הגה עוגייה המורכבת משתי דסקיות המבוססות על בצק מקרון וביניהן מילויים שונים המחזיקים את הדסקיות יחדיו, כגון קרם חמאה, ריבה או גנאש. עוגיית המקרון הצרפתית נחשבת לעוגייה קשה ומסובכת להכנה מכיוון שחומרי הגלם המרכיבים אותה צריכים להישקל במדויק, והבחישה וזמן האפייה צריכים להיות מדויקים מאוד אף הם.

במטבח היהודי
------------

מקרון קוקוס, פופולרי בחג הפסח
יהודי איטליה ולוב (שם הוא נקרא עבמבר) אימצו את עוגיות המקרון כממתק לחג הפסח, שכן בהיעדר קמח או חומרי התפחה כלשהם, עוגיות המקרון הן כשרות לפסח. משם נפוצו העוגיות הללו לקהילות יהודיות ברחבי אירופה. בהדרגה התפתחו וריאציות נוספות למקרון, תחילה על בסיס קוקוס ולאחר מכן על בסיס מרכיבי טעם אחרים. בישראל מקובלות בעיקר עוגיות על בסיס בוטנים, שקדים או קוקוס הנמכרות במיוחד לקראת חג הפסח.

ראו גם
------

* עוגיות קוקוס

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מקרון** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מקרון** |

* מתכון מפורט למקרון - כולל תמונות שלבי ההכנה, בבלוג "בצק אלים"
* מקרון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  The History Of Macaroons & Macarons
2. ↑  Mrs Beeton's Book of Household Management, page 151
תבנית {{אישיות}} ריקה מתוכן. יש להזין פרמטרים בערך או בוויקינתונים. 
**מרקוס שף** (אנגלית: Marcus Sheff; נולד ב-1963) הוא מנכ"ל של ארגון ישראלי-בריטי ללא מטרות רווח, מנהל תקשורת ועיתונאי לשעבר.

תחילת חייו והשכלה
-----------------

שף נולד בשנת 1963 בווייטפיל, מנצ'סטר, באנגליה למשפחה יהודית. אביו המנוח, אלן, רופא שיניים, היה נשיא הקהילה היהודית ווייטפילד. אמו, סילביה, קיבלה את אות ההוקרה, המסדר המצוין ביותר של האימפריה הבריטית, חלק ממסדר האימפריה הבריטית, והובילה קמפיין לעליית יהודי ברית המועצות, הבולט שבהם הוא נתן שרנסקי.

שף למד בבית הספר היהודי בפרסוויץ', הידוע כיום בשם Yesoiday Hatorah וכן בית ספר (Bolton) בולטון. מאוחר יותר, למד באוניברסיטת לידס וסיים תואר ראשון במדעי המדינה ויחסים בין-לאומיים. הוא מילא מספר תפקידים באיגוד הסטודנטים, כמו כן שימש כמזכ"ל של איגוד אוניברסיטת לידס ב-1984 ובוועדה נגד גזענות של NUS ב-1985.

שף נשוי לענבל.

קריירה
------

בגיל 23 עלה שף לישראל. שם, הוא נכנס לעולם הפוליטי לאחר שהצטרף ל־The Nation ככתב. מאוחר יותר, כאשר The Nation נסגר, הוא הצטרף ל"ג'רוזלם פוסט (Jerusalem Post)" ושם עבד בשנתיים הבאות כעורך.

בשנת 1990 שף ייסד את חברת התקשורת האסטרטגית, The Word Shop, ולאחר שמכר אותה עשור לאחר מכן, עבד בתקשורת אסטרטגית עבור חברות גלובליות.

משנת 2007 עד 2014 שף היה המנכ"ל של פרויקט ישראל. לפני שהצטרף לפרויקט ישראל, היה מנכ"ל אינטרמדיה.

בשנת 2020 נכלל שף ברשימת 100 היהודים המובילים של אלגעמיינער זשורנאל (כתב העת אלגמיינר).

שף הוא המנכ"ל הנוכחי של (IMPACT-se) המכון לניטור שלום וסובלנות תרבותית בחינוך בית ספרי. במהלך כהונתו, IMPACE-se הגיש דוחות נרחבים להערכת תוכנית הלימודים של ספרי הלימוד במדינות ברחבי העולם, במיוחד מדינות המזרח התיכון, כולל ערב הסעודית , איחוד האמירויות הערביות , קטאר , תימן  והרשות הפלסטינית, קרא להם לבצע רפורמה בספרי הלימוד שלהם. במקרים רבים, ההצעות התקבלו, וספרי הלימוד המדוברים עברו רפורמה ונעשו מתונים יותר.

קישורים חיצוניים
----------------

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  "Marcus Sheff". *Jewish Telegraph*.
2. ↑  "Team IMPACT". *IMPACT-se*.
3. ↑  Rudoren, Jodi (22 בנובמבר 2013). "Son of Israeli Ex-President Takes Helm of Labor Party, Urging Peace" – via NYTimes.com. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑
5. 1 2  "Marcus Sheff". *Algemeiner Journal*.
6. 1 2  "Saudi Arabia has been scrubbing its textbooks of anti-Semitic and misogynistic passages".
7. ↑  Hubbard, Ben (19 בינואר 2021). "In Saudi Arabia, Quiet Changes May Ease Tensions With Biden" – via NYTimes.com. `{{cite web}}`:  (עזרה)
8. ↑    
שגיאות פרמטריות בתבנית:קישור כללי   
פרמטרי חובה [ כותרת ] חסרים , www.israelhayom.com
9. ↑  "Qatari textbooks making slow progress on removing antisemitism". *The Jerusalem Post*.
10. ↑  "Iran using Yemen's education system to glorify jihad". *The Jerusalem Post*.
11. ↑  "Palestinian Authority's textbooks glorify terror, antisemitism". *The Jerusalem Post*.
12. ↑  "Saudi Arabia has been scrubbing its textbooks of anti-Semitic and misogynistic passages". ISSN 0190-8286. נבדק ב-2023-02-24.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מרכוס שף"**.