recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מריה גורסקה** (בפולנית: **Andrzeja Gorska**; ‏ 2 בפברואר 1917 – 15 בדצמבר 2007), הייתה נזירה קתולית, אם מנזר "Congregation of the Ursulines of the Agonizing Heart of Jesus" (אנ').[דרוש תרגום] חסידת אומות העולם על הצלת ילדים יהודים במלחמת העולם השנייה.

פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
--------------------------------

במהלך הכיבוש הגרמני בפולין, מנזר האחיות Ursuline היה מוקד פעיל להצלת יהודים. ילדות יהודיות רבות נאלצו להסתתר במנזר תחת זהות בדויה. הילדות בטחו באם המנזר גורסקה ושיתפו אותה בסוד יהדותן, והיא התרגשה מהריסון העצמי ומהקשיים שלהן.

גורסקה עסקה באופן רשמי בניהול בית תמחוי לילדים יתומים ונטושים. באופן לא רשמי, עסקה בהברחת ילדות יהודיות מחוץ לגטו ורשה והעברתן למוסדות בפולין שהיו שייכים למנזר. היא סיפקה להן מסמכים מתאימים, הגנה עליהן והסתירה אותן כשהגרמנים פשטו על המקום.

חלק מהאחיות היהודיות במנזר בחרו להיטבל לנצרות כדי להסתתר. גורסקה הייתה גאה בכך שכמה מהאחיות שהגיעו כפליטות יהודיות החליטו להישאר כנזירות במנזר גם לאחר סיום המלחמה. לאורך כל המבצעים המסוכנים שלקחה בהם חלק, גורסקה הונעה מתוך אהבה נוצרית ותחושת מחויבות להצלת חיי אדם.

הכרה והנצחה
-----------

ב-27 באוקטובר 1997 מריה גורסקה הוכרה על ידי יד ושם כחסידת אומות העולם, על מאמציה וסיכון חייה למען הצלת יהודים.

בשנת 2007, היא זכתה ב-Commander's Cross of the Polonia Restituta, שמוענק לאזרחים בעלי הישגים יוצאים מן הכלל בתחומי החינוך, מדע, תרבות, כלכלה, עבודה סוציאלית ושירות אזרחי, וגם על העמקת קשרים טובים בין מדינות.

אחת הניצולות בזכות גורסקה, Zofia Rosenblum-Szymańska, פרסמה ספר על הימלטותה מהגטו למנזר ובו כתבה על יחסה החם של האחות גורסקה ופעולותיה בזמן המלחמה. היא תיארה בספרה את מנהגה של האחות לבקר אותה בחדרה, ולשמש לה אוזן קשבת לבעיותיה, ולדאוג לתמיכה נפשית בעת הצורך.

לקריאה נוספת
------------

1. Rosenblum-Szymańska, Zofia, "Bylam tylko lekarzem (I Was Only a Doctor)", Warsaw, 1979.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ילדי המנזר: הצלת ילדים יהודיים במנזרים בפולין בזמן השואה, מתוך אתר יד ושם, באתר יד ושם
2. ↑  דף חסיד אומות העולם של מריה גורסקה, באתר יד ושם
3. ↑  מאמר על הצלת יהודים בזמן המלחמה על ידי הכמורה הקתולית הפולנית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 6132 9847
* LCCN: n87904351
* VcBA: 495/84009
* VIAF: 55680719
* WorldCat: lccn-n87904351

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מריה גורסקה"**.
**פביאן דלף** (באנגלית: **Fabian Delph**; נולד ב-21 בנובמבר 1989) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת הקשר והמגן השמאלי.

קריירה
------

דלף נולד בברדפורד במערב יורקשייר. הוא החל לשחק כדורגל מקצועי בגיל 11 במחלקת הנוער של ברדפורד סיטי. לאחר שנה עבר למחלקת הנוער של לידס יונייטד. ב-2006 בגיל 16 חתם על חוזה מקצועי בקבוצה לשנתיים. ב-6 במאי 2007 ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 0–2 לדרבי קאונטי במחזור האחרון בליגה. ב-6 בספטמבר 2008 הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 2–5 על קרו אלכסנדרה. בעונת 2008/2009 נהפך לשחקן הרכב קבוע ושיחק 50 משחקים במשך כל העונה.

ב-3 באוגוסט 2009 חתם דלף באסטון וילה מהפרמייר ליג. ב-8 באוגוסט 2009 ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 0–1 על פיורנטינה במשחק ידידות. ב-15 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בפרמייר ליג בהפסד 0–2 לויגאן את'לטיק. ב-23 בינואר 2010 הבקיע את שערו הבכורה בקבוצה בניצחון 2–3 על ברייטון אנד הוב אלביון בגביע האנגלי. ב-17 באפריל 2010 נפצע דלף באימון ברצועה הצולבת, ונעדר במשך עשרה חודשים עד שחזר ב-26 בפברואר 2011 בניצחון 1–4 על בלקברן רוברס.

ב-20 בינואר 2012 הושאל דלף לחודש ללידס יונייטד, ב-21 בינואר ערך את הופעתו הבכורה המחודשת בלידס בניצחון 1–3 על איפסוויץ' טאון. ב-4 בדצמבר 2013 הבקיע את שערו הראשון בפרמייר ליג בניצחון 2–3 על סאות'המפטון. ב-19 באפריל 2015 הבקיע את שער הניצחון בחצי גמר הגביע האנגלי נגד ליברפול שהעלה את אסטון וילה לגמר הגביע האנגלי הראשון מ-2000. בגמר קבוצתו הפסידה 0–4 לארסנל.

ב-17 ביולי 2015 חתם לחמש שנים במנצ'סטר סיטי עבור 8 מיליון אירו. ב-24 ביולי ערך את הופעתו הבכרה בסיטי בהפסד 1–4 לריאל מדריד במשחק ידידות. ב-28 בנובמבר 2015 הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 1–3 על סאות'המפטון. בעונת 2016/2017 דלף שיחק 21 משחקי פרמייר ליג שבמרביתם הוא שיחק בעמדת המגן השמאלי, העמדה הלא טבעית שלו, בשל פציעתו של בנז'מן מנדי. בסיום אותה עונה הוא זכה עם מנצ'סטר סיטי באליפות הפרמייר ליג ובגביע הליגה.

ב-15 ביולי 2019 חתם דלף באברטון לשלוש שנים.

ב-27 בספטמבר 2022 הכריז על פרישה ממשחק פעיל.

### נבחרת אנגליה

לאחר ששיחק בנבחרות אנגליה עד גיל 19 ו-21, ב-28 באוגוסט 2014 זומן לראשונה לנבחרת אנגליה לקראת משחק הידידות נגד נורווגיה ומשחק מוקדמות יורו 2016 נגד שווייץ. ב-3 בספטמבר 2014 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת בניצחון 0–1 על נורווגיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פביאן דלף** בוויקישיתוף
* פביאן דלף, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פביאן דלף באתר הרשמי של מנצ'סטר סיטי

| **נבחרת אנגליה – מונדיאל 2018 (מקום רביעי)** |
| --- |
| 1 פיקפורד • 
2 ווקר • 
3 רוז • 
4 דייר • 
5 סטונס • 
6 מגווייר • 
7 לינגארד • 
8 הנדרסון • 
9 קיין • 
10 סטרלינג • 
11 ורדי • 
12 טריפייר •
13 באטלנד • 
14 ולבק •
15 קייהיל •
16 ג'ונס •
17 דלף •
18 יאנג •
19 רשפורד •
20 אלי •
21 לופטוס-צ'יק •
22 אלכסנדר-ארנולד •
23 פופ •
מאמן: סאות'גייט | אנגליהאנגליה |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
רבי **אלעזר ניסן טייטלבוים** (ה'תקמ"ו, 1786 - ח' בתשרי ה'תרט"ו, 1854) רבה של דרוהוביץ'.

ביוגרפיה
--------

אלעזר ניסן נולד בתמוז ה'תקמ"ו (1786) בשינאווא שבגליציה לחיה שרה ורבי משה טייטלבוים (ה"ישמח משה"). נישא לרוזא בלומא, בתו של רבי אהרן, רבה של חודרוב. בשנת ה'תקצ"ד לאחר פטירת הרב מנחם מנדל שטרן נתקבל לרב בסיגט בהמלצת אביו ובהשתדלות משפחת כהנא. אולם חסידי קוסוב בעיר שבקשו למנות את רבי יוסף שטרן לתפקיד לא הסכימו עם מינויו של רבי אלעזר ניסן, ובעקבות כך שררה מתיחות רבה בעיר, מתיחות שהובילה בשנת ה'ת"ר לחזרתו של רבי אלעזר ניסן לאוהלי עירו של אביו.

עם פטירת אביו בכ"ח בתמוז ה'תר"א (1841) בקשו למנותו כממלא מקומו באוהלי, אך הוא סירב והציע במקומו את בנו רבי יקותיאל יהודה. מאוחר יותר התמנה כרבה של דרוהוביץ' שם שימש עד פטירתו.

נפטר בשנת ה'תרט"ו ביום ח' תשרי בהיותו בן 69 ונטמן בבית הקברות היהודי של דרוהוביץ'. במהלך השואה חולל קברו על ידי הנאצים. בשנת 2011 החלה אגודה של חסידי סאטמאר להקים ציון אוהל חדש.

בנו רבי נחום צבי מילא את מקומו כרבה של דרוהוביץ'. דברי תורתו נדפסו בספר "זיכרון אלעזר".

צאצאיו
------

* רבי יקותיאל יהודה טייטלבוים **"ייטב לב"**, היה רבה ואדמו"רה של חסידות סיגט (נפטר ה'תרמ"ג).
* רבי שמואל טייטלבוים, היה רבה של גורליץ (נפטר ה'תרמ"ט).
* רבי נחום צבי טייטלבוים, היה רבה של דרוהוביץ'.
* חנה רחל, אשת רבי ישראל הכהן רפפורט, רבה של טארנה ובעל מחבר ספר "שות מהר"י הכהן".

ראו גם
------

* חסידות סאטמאר

קישורים חיצוניים
----------------

* אלעזר ניסן בן משה טיטלבוים (1786-1854), דף שער בספרייה הלאומית

* דראהביטש | מתחילים בהקמת האוהל, אהלי צדיקים
* רבי אלעזר ניסן טייטלבוים באתר אידישע וועלט פארומס
* תיאור מרתק אודות רבנותו בסיגט ובדרוהוביץ' באתר היברובוקס
* רבי אלעזר ניסן טייטלבוים מדרוהביטש, GENI
* דוד הלחמי, רבי אלעזר ניסן ברבי משה טייטלבוים אב"ד סיגט, **חכמי ישראל**, תל אביב תשי"ח, חלק א', עמ' רפ"ז, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  **קונטרס ענף עץ אבות**, באתר היברובוקס
2. 1 2 3 4  **ספר מארמארוש**, באתר היברובוקס
3. ↑  נכדי בעל הקונטרס הספיקות, שהיו בעלי כח והשפעה בעיר.
4. ↑  חתנו של רבי מנחם מנדל שטרן ששימש קודם לכן כרבה של העיר.
5. 1 2  **קונטרס ענף עץ אבות**, באתר היברובוקס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007296982505171
* LCCN: nr97002083
* VIAF: 51593058
* WorldCat (עם VIAF): 51593058

 |
**סטגוטטרבלודון** (שם מדעי: ***Stegotetrabelodon***; משמעות השם: "ארבע שיני חטים מקורות") הוא סוג נכחד של פילאי, אשר חי במשך סוף המיוקן עד תחילת הפליוקן בערבות של אפריקה ושל אירואסיה. סוג זה משויך למשפחת הפיליים לצד הממותה, הפלאולוקסודון והפילים הקיימים והוא נחשב לסוג הקדום ביותר במשפחה זו. הוא תואר לראשונה ב-1941.

הסטגוטטרבלודון היה פיל גדול מאוד, בגובה של 4 מטרים ומשקל ממוצע של 11–12 טונות (12.1–13.1 טון קצר), אצל המין *Stegotetrabelodon syrticus*. לצידו התגלו עוד 2 מינים: *Stegotetrabelodon orbus* ו-*Stegotetrabelodon lybicus*. מרבית המאובנים התגלו באפריקה, בין השאר באוגנדה וקניה אך גם באיטליה ובחלק מאסיה. ישנה מחלוקת על שרידי עקבות רחבות שהתגלו במדבר של אבו דאבי ואולי שייכות אליו. ממצאים אחרים שבעבר שויכו אליו נחשבים כיום למאובני פילאים אחרים כמו המסטודון, הסטגודון והטטרלופודון (Tetralophodon).

הוא היה בעל חדק ארוך וחטים ישרים כמו של הפלאולוקסודון שצמחו גם מלסתותיו התחתונות. חטים אלה היו ישרים וארוכים ביותר ודמו לחטי הגומפותריומיים ששימשו כנראה לחפירה, תלישת ענפים ולסינון צמחי מים וכשימוש משני להברחת טורפים. בעבר הוא נחשב לסוג במשפחת הגומפותריומיים עקב כך, אך הופרד. המבנה של השיניים רמז על תזונה מצמחייה עשבונית ויש רמזים לכך שחי בעדרים קטנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטגוטטרבלודון** בוויקישיתוף
* סטגוטטרבלודון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* סטגוטטרבלודון, באתר GBIF (באנגלית)
**זאב דורמן** (נולד ב-1947 בקיבוץ גבעת ברנר) הוא נגן בסון ומנצח ישראלי. בנו של מנחם דורמן.

קריירה
------

זאב דורמן השתלם במוזיקולוגיה ובניצוח באקדמיה הישראלית למוזיקה ע"ש רובין באוניברסיטת תל אביב ובבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה בלונדון, שם התמחה בניצוח אופרה. בשנת 1987 זכה בפרס פרנסואה שפירא בניצוח. הוא ניצח על תזמורות רבות בארץ, לרבות התזמורת הפילהרמונית הישראלית, עמה הופיע גם כסולן.

זאב דורמן היה עוזר לזובין מהטה בתזמורת הפילהרמונית הישראלית ובשנים 1988–2004 שימש כמנהל המוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה, שעליה גם ניצח בסיורי קונצרטים ופסטיבלים בגרמניה, בשווייץ, בספרד, ברוסיה ובסין. כמנצח שיתף פעולה עם גדולי הסולנים בימינו, ביניהם יו-יו מה, מישה מייסקי, מקסים ונגרוב ויוליאן רחלין. כמו כן היה מנצח ומנחה בתוכנית הטלוויזיה צלילים מן ההיכל ששודרה מהיכל התרבות בתל אביב בהפקת הטלוויזיה החינוכית הישראלית. 

למד נגינה בבסון אצל ולטר מרוז ואצל מרדכי רכטמן, שהיה נגן הבסון הראשי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית. בשנת 1963 הצטרף לתזמורת הגדנ"ע כנגן בסון ראשי והופיע עמה כסולן בארץ ובארצות הברית. לתזמורת הפילהרמונית הישראלית הצטרף בשנת 1969 ושימש כנגן הבסון הראשון בתזמורת. משנת 2004 כיהן כראש תוכנית ההכשרה התזמורתית של בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה בשיתוף עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, ובשנים 2009–2015 כיהן כראש בית הספר בדרגת פרופסור.

בנו הוא המלחין אבנר דורמן.

קישורים חיצוניים
----------------

* זאב דורמן באתר אוניברסיטת תל אביב

הערות שוליים
------------

1. ↑  יו"ר הפילהרמונית זאב דורמן יהיה ראש בית הספר למוזיקה של אוניברסיטת תל אביב. **עכבר העיר**, 23 בספטמבר 2009.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007441303005171

 |
**אֶרֶץ נוֹד** היא מקום המוזכר בספר בראשית במקרא, ושמה בא מן השורש נד"ד. 

לפי הסיפור המקראי לאחר שרצח את אחיו הבל, פנה קין לנדודים ולבסוף התיישב בארץ נוד. המקרא מציין את מיקומה ב"קדמת עדן", דהיינו מזרחית לעדן. בארץ נוד בנה קין את העיר חנוך, ששמה כשם בנו חנוך.

שם הארץ - אטימולוגיה
--------------------

לפי פירושו של רש"י ארץ נוד, היא ארץ מקלט לגולים, ונקראת כך שכן כל הגולים נדים לשם.

הגאון מווילנה מפרש כי ארץ נוד היא ארץ ישראל, ונקראת כך, על שום שעתידים ישראל לנדוד ממנה.

פרופסור זלי גורביץ' בספרו "על המקום", מציע את ההסבר, שלא מדובר בכלל בשם של מקום, אלא שהשם ניתן למצב בו נתון קין, שהנדודים הם מקום מושבו

ארץ נוד בשירה וספרות
--------------------

הביטוי ארץ נוד, שבהּ את לבם של סופרים ומשוררים, והם הרבו להשתמש בו בשירה, במסה ובסיפורת.

### שלמה אבן גבירול - כתר מלכות

> 
> ...וּזְכָר נָא, אֱלֹהַי, כִּי זֶה כַּמֶּה לְ**אֶרֶץ נוֹד** צְנַפְתַּנִי / וּבְכוּר גָּלוֹת בְחַנְתָּנִי / וּמֵרֹב רִשְׁעִי צְרַפְתָנִי. / וְיָדַעתִי כִּי לְטוֹבָתִי נִסִּיתַנִי / וֶאֱמוּנָה עִנִּיתַנִי / וּלְהַטִיב לִי בְאַחְרִיתִי בְּמִבְחַן הַתְּלָאוֹת הֲבֵאתָנִי...
> 
> 
> 
> 

### חיים נחמן ביאליק - סוּס וַעֲגָלָה

> 
> הֲיִי שָׁלוֹם, אִמָּא,   
> הֱיֵה שָׁלוֹם, אַבָּא   
>  הַיּוֹם בִּנְכֶם יוֹצֵא   
>  אֶל **אֶרֶץ נוֹד** רַבָּה.
> 
> 
> 
> 

### קלמן שולמן - בְּשׁוּבִי אֶל אָרֶץ מוֹלַדְתִּי

> 
> הן רגלי עומדות בִּקְצֵה גבול קדשי, גבול ארץ מולדתי, ארץ אשר אליה תשוקתי מעודי ב**ארץ נוֹדִי**, ונפשי כלתה גם חלתה מחלת אהבתה.
> 
> 
> 
> 

### יהודה ליב גורדון - הָקִיצָה עַמִּי

> 
> הֲכִי עָמַד הַזְּמָן וּכְנָפָיו רָפוּ   
>  מִיּוֹם אֶל כַּנְפֵי הָאָרֶץ יָצָאתָ,   
>  אוֹ שָׁנִים אֲלָפִים לֹא תָּמוּ סָפוּ   
>  תַּם חֻפְשְׁךָ וּבְ**אֶרֶץ נוֹד** בָּאתָ?
> 
> 
> 
> 

### אברהם שלום פרידברג - הַמַּאֲכֶלֶת

> 
> אני אברהם בן אליקים בן יצחק בן יקותיאל בן אליהו לבית המלוכה הכוזרית כותב את המגלה הזאת, והיתה לך, שלמה בני, למשמרת עולם לדורותינו...ויקותיאל בן אליהו, הנודע בשמו הערבי: "אבן אל חסאן", שם פעמיו לסרגוסה. שם גדל ויהי לאיש, וה' נתן את חנו בעיני המלך יחיא אבן-מונדהיר, ויהי הולך וגדול עד כי שמהו ל"שר השרים". אז הגדיל יקותיאל לעשות בעמו כחסדאי בן יצחק מלפנים, ויהי נדיב ועושה חסד לאלפים, ומכלם הכי גדל חסדו לנער עזוב ונדח ושמו שלמה בן יהודה. אבי הנער היה מפליטי קורדובה וימת ב**ארץ נודו**.
> 
> 
> 
>

הערות שוליים
------------

1. ↑  "וַיֵּצֵא קַיִן, מִלִּפְנֵי ה'; וַיֵּשֶׁב בְּאֶרֶץ-נוֹד, קִדְמַת-עֵדֶן" (ספר בראשית, פרק ד', פסוק ט"ז)
2. ↑  רש"י, בראשית פרק ד', פסוק ט"ז
3. ↑  הגאון מווילנה, **אדרת אליהו**, מהדורת ירושלים, ה'תרס"ד, עמוד 46, באתר היברובוקס
4. ↑  זלי גורביץ, **על המקום**, עמוד 113, הוצאת עם עובד, תל אביב 2007
1942, אפיקים, ישראלאראלה תלמי
**אראלה תלמי** (נולדה ב־26 באוקטובר 1942) היא מוזיקאית וסופרת ישראלית.

ביוגרפיה
--------

אראלה תלמי נולדה בקיבוץ אפיקים להורים יוצאי וינה, אוסטריה. היא החלה את דרכה כנגנית חליל צד בקיבוץ, המשיכה את לימודיה אצל חלילן התזמורת הפילהרמונית הישראלית אורי שׂהם וזכתה במלגות מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל. לאחר שירותה הצבאי בתזמורת צה"ל המשיכה את לימודי המוזיקה המתקדמים בבית הספר ג׳וליארד בניו יורק, שם למדה אצל חלילן התזמורת הפילהרמונית של ניו יורק, ג׳וליוס בייקר, בעזרת מלגה מיוחדת של קרן התרבות התרבות אמריקה-ישראל (1968-1965).

ב־1964 נישאה למנצח-מלחין יואב תלמי, איתו הרבתה להופיע ברחבי העולם כדואו חליל-פסנתר ברסיטלים ומוזיקה קאמרית. הזוג תלמי שיתף פעולה גם כסולנית ומנצח בקונצרטים שונים ובהקלטות לרדיו, לטלוויזיה ולתקליטורים.

אראלה כיהנה כחלילנית הראשונה של האנסמבל הקאמרי הישראלי עם המנצח גארי ברתיני (לימים התזמורת הקאמרית הישראלית) ואיתו הופיעה כסולנית בישראל ובסיור התזמורת בארצות הברית. לאחר פרישתה מהתזמורת התרכזה בקריירה עצמאית, בנגינת סולו עם תזמורות שונות ברחבי העולם, בהופעות ברסיטלים, במוזיקה קאמרית ובהגשת כיתות אמן. היא הקליטה תוכניות רבות לתחנות רדיו בארץ ובחו״ל והוציאה מספר רב של תקליטורים עם הרכבים שונים.

לאחר שפרשה מקריירה מוזיקלית רבת שנים עברה אראלה לכתיבת ספרים (2008). תחילה הקדישה זמן לסיפורים מחורזים לילדים וארבעת ספריה הראשונים בסדרת ״ילדי המנגינות״ - ״אל הגליל בעקבות החליל״, ״מי מנמנם פה בתוך חצוצרה?״, ״הרפתקה לילית עם פסנתר״, ״קרן היער המסתורית״ - ראו אור בהוצאת ״מבע״. בהמשך פנתה לכתיבה למבוגרים ורומן הביכורים שלה, **לראותה בלבד,** רומן היסטורי המתרחש בשנות הארבעים של המאה הקודמת, ראה אור בהוצאת "עולם חדש" בפברואר 2021.

קישורים חיצוניים
----------------

* על ״ילדי המנגינות״ מתוך הארץ-תרבות
* כתבה על ספרי הילדים באתר ׳מוטקה׳
* בית לוחמי הגטאות, הקתדרה המקוונת - פרשת מאוריציוס
* 
* 
* אראלה תלמי (1942-), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007300768505171
* BIBSYS: 7068203
* ISNI: 0000 0004 0299 4715
* LCCN: n88626822
* NSK: 000628380
* VIAF: 298902614
* WorldCat: lccn-n88626822

 |
**קרני אלדד** (נולדה ב-16 במאי 1974 בירושלים) היא מוזיקאית, מלחינה, זמרת, עיתונאית ופובליציסטית ישראלית.

ביוגרפיה
--------

אלדד, בתם של אליאורה ואריה אלדד ונכדתם של יהושע בן-ציון וישראל אלדד. אבי סב סבה היה מייסד פתח-תקווה יהושע שטמפפר. גדלה באופירה, בירושלים ובכפר אדומים.

### קריירה מוזיקלית

אלדד למדה בבית הספר למוזיקה רימון, ולאחר מכן השלימה לימודי תואר שני במוזיקה, במנצ'סטר, שבו התמחתה במוזיקה לטינית.[דרוש מקור]

בשנת 2005 הקליטה אלדד את אלבומה הראשון, "אדומה", בהוואנה שבקובה. באלבום, מוזיקה אינטימית בעברית ובספרדית. באותה שנה הפיקה גם את האוסף "ימים כתומים", הכולל ביצועים חדשים לשירי גוש קטיף, השירים המסמלים את תקופת המאבק בתוכנית ההתנתקות.

בשנת 2007 הקליטה אלדד את "שלווה בארמנותייך", אלבום סולו שני, בו היא מבצעת משירי הרב שלמה קרליבך בליווי רביעיית כלי מיתר.

אלדד כתבה את המוזיקה לסרט הקולנוע הקצר "מלחמה אחרת" (2004) ול"רגליים קרות" (2006).

בנוסף לפעילותה המוזיקלית, מדריכה אלדד טיולים בקובה ובירושלים.

ב-2013 הוציאה את אלבומה השלישי "שירי ארצי - קרני אלדד שרה ראשית הציונות".

### פעילות פוליטית

במהלך כהונתה של הכנסת השש עשרה שימשה אלדד העוזרת הפרלמנטרית של אורי אריאל, חברו של אביה לסיעת האיחוד הלאומי.

אלדד פרסמה מאמרים פובליציסטיים בעיתונים "הארץ", "ישראל היום" ו"מעריב סופהשבוע". כאשר נרכש מעריב על ידי הג'רוזלם פוסט ב-2014 והוקם כעיתון חדש בשם "מעריב השבוע" הפכה קרני גם לעיתונאית שמפרסמת גם ידיעות וכתבות, לצד מאמרי פובליציסטיקה וטור שבועי ב"מעריב סופהשבוע".

בשנת 2010 כתבה וערכה את הספר "יש"ע זה פאן" - מדריך תיירותי לאטרקציות, פינות חמד, אתרים היסטוריים, מסעדות וצימרים בשטחי יהודה ושומרון.

### חיים פרטיים

אלדד הייתה נשואה לשלמה בשן, ואם לשניים. מתגוררת בתקוע.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של קרני אלדד
* קרני אלדד, ברשת החברתית פייסבוק

* קרני אלדד, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

* קרני אלדד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* קרני אלדד, באתר Yandex.Music (ברוסית)

* קרני אלדד, דף שער בספרייה הלאומית

* קרני אלדד, באתר "שירת נשים"

* קרני אלדד, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
* ערוץ היוטיוב של קרני אלדד
* קרני אלדד באתר מעריב השבוע
* קרני אלדד, ממש כמו רוזה פארקס, באתר הארץ, 29 בדצמבר 2009
* קרני אלדד, ילדים ניסו להרוג אותי, באתר הארץ, 20 באפריל 2011
* מירב מורן, דולצ'ה ויטה ביש"ע? ספר חדש מגלה לנו שיש דבר כזה, באתר גלובס, 8 ביולי 2012
* ציון תמתי בביצוע קרני אלדד, יוטיוב
* היו לילות בביצוע קרני אלדד, יוטיוב
* קרני אלדד, ‏עדיף לברוח: מה אני הייתי עושה כחיילת בזירת הפיגוע, באתר מעריב אונליין, 10 בינואר 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301201405171
* ISNI: 0000 0000 6694 2042
* LCCN: no2003124557
* VIAF: 26765722
* WorldCat: lccn-no2003124557

 |
**דואר אלנבי** נמצא ברחוב אלנבי 132 פינת רחוב יהודה הלוי. בבניין זה פעל במשך שבעים שנה בית הדואר המרכזי של תל אביב.

היסטוריה
--------

הבניין הוקם בשנת 1930 על ידי היזם צבי סטרכילביץ' בתכנונו של יהודה מגידוביץ'. הוא נמכר למרדכי לאלו (1893–1978) ונקרא על שמו כפי שכתוב בכתובת החקוקה על קיר הבניין ברחוב דה פיג'וטו.

בית הדואר המרכזי בתל אביב פעל במשך כשבעים שנה, מתחילת שנות ה-30 עד סוף המאה ה-20. בצד הבניין עברה הרכבת לירושלים וממנה עד למלחמת העצמאות. לאחר מכן פורקה המסילה בקטע מתחנת בית הדר לתחנת הרכבת יפו. ברחבה שנוצרה פעל עד שנות ה-90 שוק שבו מכרו עולים חדשים חפצים שהביאו ארצה. השוק זכה לשם "השוק הפולני". גם חלפני כספים פעלו במקום כשלוחה של "שוק לילינבלום".

בימינו שוכנים בשתי הקומות שני מועדוני לילה.

התקפת האצ"ל
-----------

ב-18 באפריל 1947 ניסתה חוליית לוחמי אצ"ל להחרים משלוח כסף שהוצא מהבניין ויועד למחנה בית נבאלא. הפעולה נכשלה לאחר ששוטר בריטי פתח באש ופצע קשה את אחד מהלוחמים, יהושע סבן, שנפטר מפצעיו בבית החולים הדסה (תל אביב). לוחית זיכרון לפעולה זו נמצאת על קיר הבניין הפונה לרחוב אלנבי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דואר אלנבי** בוויקישיתוף
* דואר אלנבי והשוק הפולני, באתר "תל אביב 100"
**מצוות חינוך** (או **דין חינוך**) היא מצווה מדרבנן המחייבת את האב לחנך את בנו הקטן לקיים את המצוות, על מנת להרגילו לקיימם אף לכשיגדיל ויתחייב במצוות מהתורה. המילה 'חינוך' פירושה התחלה או הרגל.

מהות המצווה
-----------

### דין הקטן

 ערך מורחב – **קטן (הלכה)**  

על פי התורה, קטן שהוא פחות מגיל שלוש עשרה, פטור מלקיים מצוות, עד גיל שלוש עשרה, אז הוא נעשה בר מצווה. אף שמהתורה הקטן פטור מהמצוות, החל מגיל חינוך חלה על אביו החובה לחנך אותו לקיום מצוות.

מצווה זו המוטלת על האב צריכה להעשות במקביל להתפתחות הבנתו של הקטן, כך למשל כאשר הקטן מבין את משמעותה של השבת יש לחנך אותו שלא לעבור על איסורי שבת, כאשר הוא יכול ללבוש ציצית יש לקנות לו ציצית, הלכה זו מופיעה לראשונה במשנה "קטן היודע לנענע חייב בלולב" ובתלמוד בבלי מובאת ברייתא המרחיבה הלכה זו:

> 
> תנו רבנן: קטן היודע לנענע - **חייב בלולב**, להתעטף - **חייב בציצית**, לשמור תפילין - **אביו לוקח לו תפילין**. יודע לדבר - **אביו לומדו תורה וקריאת שמע**. תורה מאי היא? - אמר רב המנונא: תורה צוה לנו משה מורשה קהלת יעקב. קריאת שמע מאי היא? פסוק ראשון...
> 
> 
> 
> — תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף מ"ב, עמוד א'
>

החייבים במצוות חינוך
--------------------

בראשונים נחלקו על מי מוטלת מצווה זו, יש שכתבו שהאב בלבד מחיוב מצוות חינוך, אך אחרים סוברים שאף אמו חייבת במצוות חינוך, לדעת הרמב"ם אף הבן עצמו מחויב לקיים את המצוות מחמת 'מצוות חינוך'[דרוש מקור]. רבי אלחנן וסרמן בספרו קובץ שיעורים מבאר דעה זו שאף שאינו מחויב כלל במצוות, מכל מקום מוטלת עליו החובה הפשוטה 'לעשות רצון הבורא', שהוא לשמוע לדברי החכמים כמו שכתוב בתורה "ועשית ככל אשר יורוך".

מצוות שאף קטן מחיוב
-------------------

### חיוב קטן בר דעת בשבע מצוות בני נח

יש מהאחרונים שחידשו, על פי מאמר התלמוד ש"ליכא מידי דלישראל שרי ולעכו"ם אסור", שמאחר וגוי שנעשה בר דעת מתחייב בשבע מצוות בני נח, גם יהודי בר דעת מתחייב במצוות אלו, היות שאי אפשר שישראל יהיה פטור ממצווה שגוי חייב בה.

קישורים חיצוניים
----------------

* לבנברג, יהודה השל, **אמרי חן ב - חינוך הקטנים במצוות**, באתר היברובוקס
* מידע על חינוך יהודי בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  למקורה של הלכה זו ראו פירוש המיוחס לרש"י בתלמוד בבלי, מסכת נזיר, דף כ"ט, עמוד ב' ד"ה ור' יוסי. פירוש המיוחס לרש"י במשנה לאבות להלן ושו"ת הרא"ש כלל טז סימן א.
2. ↑  משנה, מסכת אבות, פרק ה', משנה כ"א. תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף מ"ב, עמוד א'
3. ↑  משנה, מסכת סוכה, פרק ג', משנה ט"ו
4. ↑  רש"י, מסכת חגיגה, דף ב', עמוד א'
5. ↑  ספר נחל יצחק סימן ז' ס"ק ד', וספר אור שמח על הרמב"ם, הלכות איסורי ביאה פ"ג ה"ב
**רמי דוידוף** (נולד ב-16 באוקטובר 1980) הוא מוזיקאי, זמר יוצר, תסריטאי ושחקן ישראלי.

יליד ירושלים ובוגר תיכון לאומנויות ירושלים ובוגר בית ספר רימון למוזיקה. רמי הוא אחיו הצעיר של הבמאי עודד דוידוף.

קריירה
------

בשנת 2006 הקים דוידוף את להקת הרוק אטלנטיקה. בהמשך "אטלנטיקה" פתחה את פסטיבל הקולנוע בבריכת הסולטן שבירושלים בהקרנת הבכורה של הסרט "מישהו לרוץ איתו".

בשנת 2007 כתב והלחין דוידוף שיר בשם "הכל דבש" בעונה ראשונה בה גם שיחק בתפקיד אורח.
בשנת 2009 יצא אלבום ראשון של להקת "אטלנטיקה", "שוב בבוקר", שנכתב והולחן באמצעות רמי דוידוף והופץ על ידי חברת "התו השמיני". מבין השירים באלבום השיר "בן המלך" נבחר לשיר נושא בפסקול הסרט "מישהו לרוץ איתו", המבוסס על ספרו של דויד גרוסמן בו שיחק בתפקיד יהונתן "הבולדוג". בשנת 2011 "תמרות עשן" עונה שנייה הקליט והפיק גרסת כיסוי לשיר של מאיר אריאל "לא יכול להוריד ממך את העיניים" כשיר סיום לעונה בה שיחק גם בתפקיד האח וויסמן.

בשנת 2015 הוציאה להקת "אטלנטיקה" את אלבומה השני "אין לי מה" שנכתב והולחן באמצעות רמי דוידוף, בהפקתו של רן שם טוב. מבין שירי האלבום "גטה פיקס", "נרקומן", "אין לי מה" ו"אף אחד לא חייב לך" שהושמעו בפסקול הסדרה אטלנטיקה בהפקת הוט 3 המגוללת את סיפורה של הלהקה האמיתי התסריט נכתב באמצעות רמי דוידוף ביחד עם חברו שגיא אזולאי.

בהמשך שנת 2016 בתום מסע הופעות ארצי חיממה להקת "אטלנטיקה" את להקת הרוק "דיפ פרפל" בפסטיבל הרוק שנערך בלייב פארק ראשון לציון.

משחק
----

את קריירת המשחק וכתיבת התסריטים, החל רמי דוידוף כתלמיד בתיכון לאומניות בירושלים. בתחילה ביים וכתב סרטים קצרים ביחד עם חברו שגיא אזולאי. ביניהם: "סוליקו עם ארמונד", "לא רוצחים בשבת" ו"שמחת זקנתי".

בשנת 2006 גילם את תפקיד "יהונתן הבולדוג" לצידו של צחי גראד בסרט "מישהו לרוץ איתו".

בשנת 2008 שיחק בסדרה "הכל דבש" בתפקיד אורח כמוזיקאי פלרטטן.

בשנת 2010 שיחק בסדרה "נבלות" - מיני דרמה בהפקת הוט 3, בתפקיד אורח. באותה השנה שיחק בסדרה "תמרות עשן" בתפקיד האח וויסמן. בשנת 2011 שיחק בעונה שנייה בתפקיד האח וויסמן.

"מרסדס" סרט גמר של מכללת תל חי גילם תפקיד ראשי לצידה של ליא קניג.

בשנת 2012 שיחק בתפקיד ראשי בסרט "הדילרים" שכתב דוידוף יחד עם שגיא אזולאי, בהפקתם של האחים אדרי ודוד מנדיל ובבימויו של אחיו עודד דוידוף. קומדיית פשע שכונתית המצולמת בשכונת רמות השכונה בה גדל. בהשתתפות יובל שרף וצחי גראד.

בשנת 2015 כתב וייצר את הסדרה "אטלנטיקה" בהפקת חברת הוט. דרמה קומית בת 12 פרקים, סדרה המגוללת את הסיפור של להקת אטלנטיקה הירושלמית, בדרכה להוצאת אלבום ראשון. בפרק הסיום של הסדרה השתתפו בהופעת אורח חברי להקת "דיפ פרפל" איאן גילן ורוג'ר גלובר אשר גילמו את הלהקה עצמה.

בשנת 2016 שיחק בסדרה "בתולות 2" בהפקת הוט 3 בתפקיד ציון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רמי דוידוף** בוויקישיתוף
* רמי דוידוף, ברשת החברתית פייסבוק
* רמי דוידוף, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* רמי דוידוף, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* רמי דוידוף, באתר MusicBrainz (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  נותנים בראש: "דיפ פרפל" בפרק סיום העונה של "אטלנטיקה", באתר mako, ‏2015-09-17

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007407961505171
* MusicBrainz: 9a23f01c-7be0-4546-915c-fe52e9749ec1

 |
מפת העיר יפו מוקפת בחומה מן השנים 1840/41
שער ירושלים בתוך חומות יפו העתיקה ומאחוריו "המצודה" באזור של רחוב יפת כיום פינת רחוב מפרץ שלמה
תותחים עות'מאניים שהוצבו מחוץ לחומות יפו לצורך הגנה מפני פשיטות בדואים מהיבשה ופיראטים מהים
**חומות יפו** הן החומות שהקיפו את יפו העתיקה במהלך התקופה העות'מאנית בארץ ישראל מתחילת המאה ה-19 עד לפירוקה בשנת 1868.

היסטוריה
--------

לאחר מינויו של מושל יפו הטורקית "מוחמד אבו נבוט" על ידי הסולטן סולימאן פאשה הוקמה **חומה מערבית** (חומת הים) לאורך הים שהקיפה את העיר (כיום טיילת יפו באזור רחוב רציף העלייה השנייה) ובצידה השני הוקמה **חומה מזרחית** לאורך היבשה ונקבע שער יחידי בחומה המזרחית, "שער ירושלים", ממנו יצאה הדרך הראשית אל ירושלים (כיום רחוב עולי ציון ואחריו דרך בן-צבי הקרוי גם "כביש 44"). מאחוריו הוקמה מצודת סידני סמית', שנבנתה בשנת 1800, בעזרת מהנדסים ומימון בריטיים, ונקראה ע"ש האדמירל הבריטי שסייע במלחמה נגד פלישת נפוליאון. בצמוד לחומה המזרחית הפונה אל היבשה נכרה "חפיר" (כיום כיכר השעון ורחוב יפת). בשאר חלקי החומה נפרצו פתחים עבור הולכי רגל.
מאחר שהיה בחומה רק שער יחיד שלא היה יכול לשאת בנפח התנועה שהגיעה אליו מערים אחרות, נפרץ פתח חדש בחלק הדרומי, "השער החדש" בשנת 1869. בשנת 1868, ובשנים שאחריה החלה להיהרס חומת העיר העתיקה. בתוואי שבו עברה החומה והחפיר החלו להיסלל כיכר השעון שנקראה אז בשם **רחוב אסכנדר עוואד (אלכסנדר הווארד)** ולאחר קום המדינה שונה שמו אל רחוב רזיאל, והמשכו הדרומי שנקרא בשם **דרך עזה** שהובילה אל העיר עזה ולאחר מכן נקראה בשם: **רחוב אל-עג'מי** על שם שכונת עג'מי שהייתה בקרבת מקום ולאחר מכן שונה שמו אל רחוב יפת לאחר קום המדינה. לאחר פירוקה של החומה הוקמו על התוואי בתים וחנויות תוך שימוש משני באבני החומה ויחד איתם נהרסו המצודות שהיו מאחורי החומה.

### כיום

כיום ניתן למצוא שרידים מן החומה בחלקו המזרחי של רחוב יפת בקטע שבין כיכר השעון עד לרחוב לואי פסטר. ישנן "**סימטאות מקורות**" כגון **רחוב רבקה ושלמה אבולעפיה** ששימשו בעבר בתור פרצה להולכי רגל.

מבנים שהוקמו על תוואי החומה
---------------------------

מבנים שהוקמו על החפיר ועל תוואי החומה: (כיום באזור של חלקו הדרומי של רחוב רזיאל וחלקו הצפוני של רחוב יפת)

* טיילת יפו
* כיכר השעון
* בית העולים
* תחנת המשטרה ביפו
* בנק אנגלו-פלשתינה
* מוזות - בית ספר תיכון לאמנויות
* בית החולים הצרפתי על שם סנט לואי ביפו

גלריה
-----

* שריד מחומת יפו ברחוב החלפנים המוביל אל שוק הפשפשיםשריד מחומת יפו ברחוב החלפנים המוביל אל שוק הפשפשים
* מעבר מקורה ששימש בעבר פרצה אל הולכי רגל (כיום רחוב רבקה ושלמה אבולעפיה)מעבר מקורה ששימש בעבר פרצה אל הולכי רגל (כיום רחוב רבקה ושלמה אבולעפיה)

פנורמה
------

חומות יפו העתיקה ולצידם הביצורים - בצד ימין שער ירושלים (יפו) ועל ידו המצודה שהייתה בסמוך אליו

חומות יפו העתיקה ולצידם הביצורים - בצד ימין שער ירושלים (יפו) ועל ידו המצודה שהייתה בסמוך אליו

ראו גם
------

* הדרך ההיסטורית יפו-ירושלים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חומות יפו** בוויקישיתוף
* שמואל גילר, אור אלכסנדרוביץ', השער החדש בחומת יפו, באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה"
תחרות מיס תבל לשנת 2008
רינה מור, מיס תבל לשנת 1976
**תחרות יופי** היא תחרות המתמקדת בשיפוט ודירוג מתמודדים לפי מראה חיצוני. 

למרות שבאופן מסורתי עוסקת תחרות יופי ביופי חיצוני, ישנן תחרויות יופי שהתפתחו עם השנים, בהן נבחנת גם אישיותם של המתמודדים, ואינטליגנציה. תחרות יופי מורכבת בדרך כלל ממספר שלבים ובהם תחרות שמלות ערב, תחרות בגדי ים, ושלב שבו מתמודדים צריכים לענות על שאלות ששופטי התחרות שואלים אותם. 

המונח תחרות יופי מתייחס לרוב לתחרות בו מתמודדות נערות ונשים צעירות. עם זאת ישנם סוגי תחרויות יופי מיוחדות כמו תחרות יופי לגברים, לנשים נשואות ועוד. זוכה בתחרויות יופי מכונה בדרך כלל "מלכת יופי". 

התחרות הראשונה נערכה בבלגיה בשנת 1888. במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 החלו להתקיים תחרויות ארציות (למשל מיס לוקסמבורג בשנת 1927).

תחרויות היופי הבינלאומיות המובילות בעולם הן מיס תבל ומיס עולם, ולאחריהן מיס אירופה. ברוב מדינות העולם נערכות תחרויות יופי, כאשר הזוכים בחלק מהתחרויות, נשלחים לייצג את מדינתם בתחרויות יופי בינלאומיות.

בישראל נערכו תחרות היופי רבות, כאשר התחרות הלאומית והמובילה היא מלכת היופי.

ביקורת
------

תחרויות יופי זכו לביקורות רבות במהלך השנים. ארגונים פמיניסטיים דיברו על כך שתחרויות יופי מחזקות את הרעיון על פיו נשים צריכות להישפט על פי מראן החיצוני וכי מהותה של האישה היא להיראות יפה ומושכת. כמו כן, יש הטוענים שתחרויות יופי גורמות לבנות להתעסק יתר על המידה בתחומים של אופנה, ביגוד וקוסמטיקה. בין הביקורות הנוספות שעולות על התחרויות אלו שהם מתיימרות לתת ציונים מדויקים על יופי שאמור להיות עניין של טעם אישי התלוי בעיני המתבונן.

שרה באנט-וייזר חקרה את הקשר בין תחרות יופי והזהות הלאומית והשפעת התחרות על התרבות.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **תחרות יופי** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **תחרות יופי** |

* נשף מיס אלגנס ותצוגת אופנה בין-לאומית, תל אביב, 1969 - משאב הוראה מאתר החינוך של הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007282405505171
* BNE: XX551971
* BnF: cb119655507 (data)
* GND: 4356550-5
* LCCN: sh85012724
* LNB: 000108888
* NARA: 10663555

 |
**חינוך בר קיימא** או **חינוך מקיים** (באנגלית: **Sustainable Education**) היא תפיסה חינוכית שמטרתה להביא לרווחה חברתית, כלכלית וסביבתית, שלושת עמודי התווך של תפיסת הקיימות, במסגרת מוסדות החינוך הפורמלי. המובן הרחב של תפיסה זו הוא היכולת של מערכת חינוך להתנהל באופן בר קיימא ולא רק לקדם חינוך לקיימות.

רקע
---

ראשיתם של בתי הספר המודרניים נעוץ במהפכה התעשייתית ובצרכים של החברה באותה העת בהשגחה על הילדים בזמן שהוריהם יוצאים לעבוד מחד, ובהכשרת הילדים לשוק העבודה בבגרותם מאידך. מרבית מערכות החינוך בעולם כולו עדיין פועלות באופן שבו נוצרו לפני כמאתיים שנה. בעידן בו קצב החיים הוא מהיר, הנגישות לידע כמעט בלתי מוגבלת, הפערים הבינדוריים גדלים וקיימת אי ודאות אדירה לגבי עולם התעסוקה העתידי, החינוך הפורמלי מצוי באתגר משמעותי. ארגונים שונים ומדינות רבות עוסקים כולם בשאלה מה צריך ללמד ילדים במאה ה-21 על מנת לצייד אותם בידע, הערכים והמיומנויות שיכינו אותם לעולם הלא נודע של המחר. החינוך לקיימות מצוי היום באופן מאוד משמעותי במערכות חינוך בעולם וישנו דגש רב על עידוד תהליכים חינוכיים בעיקר בתחום החינוך הסביבתי. עם זאת, חינוך בר קיימא מכוון להטמעת פעולות בתחומים החברתיים, הכלכליים והסביבתיים כך שיהיו חלק אינטגרלי מהאופן שבו פועלים המוסדות החינוכיים.

התחום החברתי
------------

בבסיס התפיסה של חינוך בר קיימא ישנו ערך אדיר לסביבה האנושית בתוך וסביב המוסד החינוכי. היכולת להגיע לרווחה בתחום החברתי קשורה ביחסי הגומלין המתקיימים עם סביבה זו. בין שמדובר בשיתופי פעולה עם הורים, עסקים או גופים ובין שמדובר בהתנהלות הפנים מוסדית שמאפשרת שוויון הזדמנויות בחינוך לכל ילדי המוסד ללא קשר לרקע ממנו הם באים – ההבנה כי הקהילה המרכיבה את המוסד ומקיפה אותו היא חלק בלתי נפרד ממנו והיא המפתח לרווחה חברתית.

התחום הכלכלי
------------

מרבית מוסדות החינוך בישראל נתמכים בצורה משמעותית בגיוס תרומות ופילנתרופיה. המשבר הכלכלי העולמי שהתקיים בשנת 2008 חשף את המגזר השלישי, כמו גם את כל הגופים שנתמכו בפילנתרופיה בפני בעיה, שכן היקף התורמים והכספים הצטמצם משמעותית. היכולת להפוך את מוסדות החינוך לכאלה שמקיימים את עצמם מבחינה כלכלית באמצעות יצרנות חומרית, דיגיטלית ואחרת, תביא לרווחה כלכלית גם ביכולת של המוסד החינוכי להתקיים באופן עצמאי ובלתי תלוי וגם תאפשר לילדי המוסד למידה על תחומי הכלכלה מתוך חוויה והתנסות אותנטית.

התחום הסביבתי
-------------

הצלע השלישית בתחום הקיימות עוסקת בתחומי הסביבה. במובן הזה, המוסד החינוכי יוביל תהליכים לחינוך סביבתי ויפעל באופן מעשי תוך צמצום טביעת הרגל האקולוגית שלו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חינוך בר קיימא** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Education for sustainable development | Higher Education Academy". www.heacademy.ac.uk. Retrieved 2018-07-04.
2. ↑  דר. טל גלעד, קיצור תולדות בית הספר, הד החינוך, אפריל 2010.
3. ↑  ענת זוהר, מטרות החינוך במאה ה-21 ופיתוח החשיבה במקומות שונים בעולם, קריאת ביניים גיליון מס' 19, מאי 2012.
4. ↑  ליה אטינגר, מה בין חינוך לקיימות לחינוך סביבתי, הד החינוך, אוקטובר 2008.
5. ↑  נאווה ברנר,אסנת חזן,אבישג רודיך-כהן,הלל שמיד, [ סקר קרנות פילנתרופיות
וגופי מימון בישראל], **סדרת מאמרים, חוברת 11**, 11, האוניברסיטה העברית בירושלים, 2010
6. ↑  דר. חגי כץ והילה יוגב-קרן, המגזר השלישי והמשבר הכלכלי: האם ניתן לעשות יותר עם פחות?, המרכז הישראלי לחקר המגזר השלישי, אוניברסיטת בן-גוריון, אוקטובר 2010.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 01154938

 |
**מרטין קלבה** (באנגלית: **Martin Klebba**; נולד ב-23 ביוני 1969) הוא שחקן טלוויזיה וקולנוע ופעלולן אמריקאי בעל גמדות שגובהו 1.24 מטר. ידוע בעיקר מתפקידו כמרטי בסרטי שודדי הקריביים.

ביוגרפיה
--------

קלבה נולד ב-1969 במישיגן שם למד ב"תיכון אתונה".

הוא החל לשחק ב-1992 כשהקריירה המוקדמת שלו הייתה בתוכניתו של הווארד סטרן, ""המופע של הווארד סטרן"", בתחנת הרדיו "הווארד 100".

ב-2001 הופיע לראשונה בסרט כוכב הקופים של טים ברטון בתור חיית מחמד של קופים ובתפקידים קטנים בסרטים: "Corky Romano" ו-"קיץ אחד של סוטול".

ב-2003 שיחק בסרט האקשן 2 צעדים למוות ובסרטו של גור ורבינסקי שודדי הקאריביים: קללת הפנינה השחורה בתור הפיראט מרטי, אחד מאנשי הצוות של ג'ק ספארו (ג'וני דפ). הוא שיחק בסרטים ההמשך בסדרה (למעט הרביעי) באותו תפקיד.

בהמשך הופיע במספר סרטים וסדרות טלוויזיה שונות. בנוסף הוא פעלולן מקצועי שהופיע במספר סרטים כמו: ואן הלסינג, גדול מהסרטים, פגוש את הספרטנים, מבול של צרות, סיפורים לפני השינה, ברוכים הבאים לזומבילנד, הנקוק ועולם היורה (בו גילם דימורפודון התוקף את כריס פראט).

בשנת 2021 לוהק לסרט "שלגיה" בכיכובה של גל גדות, אשר מתוכנן לצאת לאקרנים במהלך 2025.

חיים אישיים
-----------

הוא נשוי מאז 2011 למישל דילגארד ולשניהם שני ילדים - אלק ומקנזי.

קלבה הוא יו"ר הקרן ללא מטרת רווח: "Coalition for Dwarf Advocacy", התורמת 100% מההכנסות לאנשים נמוכי קומה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרטין קלבה** בוויקישיתוף

* מרטין קלבה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מרטין קלבה, באתר AllMovie (באנגלית)
* מרטין קלבה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 4738 1112
* LCCN: no2009009677
* VIAF: 68764773
* WorldCat: lccn-no2009009677

 |
תצורת מגן דוד בתחתית מיכל המים  
צולם ב-2016 לאחר סיום העבודות לשיפוץ המגדל
**מגדל המים בשכונת מונטיפיורי** הוא מגדל מים שנבנה ברחוב בית שמאי 9 בשכונת מונטיפיורי בתל אביב. האתר הוכרז כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ועבר שיפוץ בשנת 2014.

ההיסטוריה של המגדל
------------------

שכונת מונטיפיורי הוקמה ב-1925 על שטח בו גדל לפני כן פרדס מונטיפיורי (נשתל ב-1842 ונעקר ב-1923). לצורך השקיית הפרדס נחפרה במקום באר ולידה נבנה בית באר בן 2 קומות (שכונה "מכון המים"). לאחר הקמת השכונה הזינו מי הבאר באמצעות המשאבות של מכון המים את המערכת לאספקת מים של תושבי השכונה. ב-1931 החל וועד השכונה לתכנן מגדל מים כתחליף למכון המים ומתוך כוונה להרוס את מכון המים ולהשתמש באבניו. לבסוף בשנת 1935 הקים תושב השכונה, המהנדס יעקב צוואנגר את המגדל שבהתאם לתכנון ניזון מאותה באר מים ישנה. המגדל שירת את תושבי השכונה, שהייתה רשות עצמאית, עד שנת 1943 אז סופחה השכונה לתל אביב והמגדל חובר למערכת המים של העיר. לפני מלחמת העצמאות שימש המגדל לאימונים של חברי ארגון ההגנה.

לאחר שהוגדר כאתר מורשת בוצעו במגדל, ב-2014, פעולות שימור בהובלתה של האדריכלית ענת ארז ברלוביץ'.

המגדל מוזכר בספרה של לאה גולדברג ידידי מרחוב ארנון.

תיאור המבנה
-----------

גובה המגדל כ-15 מטר ובראשו מיכל בטון בקיבול של כ-110 מ"ק. המיכל נתמך על ידי 6 עמודי בטון היוצרים בחלקו התחתון תבליט של מגן דוד. הגישה לראש המגדל נעשתה על ידי סולם מצידו החיצוני.

בקרבת המגדל קיימים מספר מבנים מראשיתה של השכונה, המוגדרים גם הם כאתרי מורשת. וביניהם בית הבאר, מבנה בו שוכן סניף של ויצו ובית כנסת.

ראו גם
------

* פרשת הרצח בחולות תל נוף (על רצח יעקב צוואנגר)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגדל המים בשכונת מונטיפיורי** בוויקישיתוף
* מיכל ששון, מגדל המים בשכונת מונטיפיורי, באתר "תל אביב 100", האנציקלופדיה העירונית (אורכב)
* אילן שחורי, מחזיק מים: סיפורו של מגדל המים המעניין ביותר בת"א, באתר nrg‏, 22 בדצמבר 2010
* מגדל המים בשכונת מונטיפיורי, באתר פרויקטים בתל אביב
* אבי לוי, המגדלים הנשכחים - סיפורם של מגדלי המים בשנותיה הראשונות של העיר העברית הראשונה, באתר Xnet‏, 3 בספטמבר 2011
* מגדל המים בשכ' מונטיפיורי, באתר VTLV
* משה רימר, מגדל המים של שכונת מונטיפיורי, באתר "תפוז", 30 במרץ 2014
* תמר טוכלר, בית הבאר בשכונת מונטיפיורי, באתר News1 מחלקה ראשונה, 30 במאי 2016
* תל אביב 2014 - מגדל המים של שכונת מונטיפיורי. צולם מהצומת של דרך חיפה, החשמנאים, המסגר, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  מהנעשה בשכונת מונטיפיורי, דואר היום, 27 ביולי 1931
2. ↑  צוואנגר נרצח בשנת 1937
3. ↑  בתקופת השיפוץ שימשה ענת כמנהלת מחוז תל אביב במועצה לשימור אתרי מורשת
רבי שלמה רפאל (יעקב) יהודה (אריה) לאון "טמפלו", תחריט מאת שלום איטליה (אנ')   
למטה: איור של דגם בית המקדש

רבי **שלמה רפאל יהודה לאון טמפלו** (במקורות אחדים גם: **יעקב**, **אריה**; ה'שס"ג, 1603 – אחרי ה'תל"ה, 1675) היה מחכמי יהדות אמסטרדם במאה ה-17, יוצר דגם בית המקדש.

ביוגרפיה
--------

נולד בבוארקוס (אנ') שבפורטוגל למשפחה ממגורשי ספרד. למד באמסטרדם אצל רבה של קהילת "נוה שלום", הרב יצחק עוזיאל, שאף הסמיך אותו לכהן כרב. הוא התמנה כרב ור"מ ב"בית המדרש השישי" בעיר.

התפרסם מאוד בשל סדרת ספריו שעסקו במבנה בית המקדש, שתורגמו מספרדית להולנדית ולצרפתית מיד לאחר צאתם לאור. הוא עצמו תרגם את ספרו "תבנית היכל" לעברית ומהמהדורה העברית תורגם הספר ללטינית וממנה לגרמנית בהוראת הדוכס אאוגוסט הצעיר מבראונשווייג (אנ'). לאור הצלחת הספרים, יצר דגם של מקדש שלמה עם כלי המקדש בקנה מידה תואם. הדגם התפרסם מאוד והקנה לו בעולם המדעי האירופי של זמנו את הכינוי "טמפלו". הוא קיבל רישיון מווילם השני, נסיך אורנז' להציג את הדגם בתשלום בכל רחבי הרפובליקה ההולנדית, תוך שהוא אוסר על אחרים להעתיק את הרעיון. ב-1675 נסע עם הדגם ללונדון והתקבל בחצרו של צ'ארלס השני, מלך אנגליה.

בנו יצחק היה מדפיס באמסטרדם.

מלבד הספרים שהספיק להדפיס, הניח אחריו עוד ספר על העבודה בבית המקדש, ספר ראיות לשיטותיו בנושא בית המקדש ומידותיו, חידושים ומחקרים בדברי חז"ל בתלמוד, ואוסף ויכוחים תאולוגיים שעברו בינו לבין בכירים בכנסייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יהודה לאון טמפלו** בוויקישיתוף
* ש"י פין, ****הר"ר (יעקב) יהודה אריה ליאון המכונה טימפלו****, בספרו **כנסת ישראל**, ורשה תרמ"ז, עמ' 397, באתר היברובוקס
* "ליאון טימפלו, יעקב יהודה אריה", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק ו, עמוד 35, באתר היברובוקס
* לאון טמפלו, יעקב יהודה אריה, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
* יעקב יהודה לאון-טימפלו (1603-1675), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו עליו: חיים דב פרידברג, **תולדות הדפוס העברי באירופה** ח"ב, אמשטרדם (ז), פרק כ"א. עמ' 47–48.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264457905171
* BNE: XX1436769
* BnF: cb10473288t (data)
* GND: 124885489
* ICCU: BVEV109294
* ISNI: 0000 0000 9101 327X
* LCCN: n85089875
* NTA: 069924449
* VIAF: 87186864
* WorldCat: lccn-n85089875

 |
הרב **יהודה לייב שייאר** (פרנקפורט, ה'תצ"ג – דיסלדורף, כ"ו בשבט ה'תקפ"א, 29 בינואר 1821) היה רב גרמני. החל משנת תק"ן כיהן כרב של העיר דיסלדורף ושל הדוכסות הגדולה של ברג.

נחשב לגדול בדורו ונשלחו אליו שאלות מגדולי דורו כרבי נתן אדלר, והרב חיד"א כתב לו "נר ישראל עמוד הימיני פטיש החזק". תשובה אליו מופיעה בשו"ת הנודע ביהודה. הכשיר במשך עשרות שנים תלמידים רבים שחלקם נשאו בעול הרבנות. ידע לנהל את עירו שלו בשלום ולהוביל אותה בתקופות קשות. בחודש אדר ה'תקנ"ב חנך את בית הכנסת הניאו-קלאסי של דיסלדורף (גר'), שנבנה בה משנת ה'תק"נ.

השתתף במשלחת אנשי דת שבאה לברך את נפוליאון בונפרטה (יחד עם נציגי הזרמים בנצרות).

הרב שייאר חתום בין "גדולי אנשי שם" בהדפסת ספר הצל"ח על ידי בנו של הנודע ביהודה (פראג, תקנ"ט). רבי יהודה לייב קארלבורג (רבה של קרפלד) נשא עליו דברי הספד שנדפסו בספר "שלוש יבבות".

קישורים חיצוניים
----------------

* שייר, רבי יהודה אריה לייב, **חידושי תורה**, באתר אוצר החכמה
* ביוגרפיה של הרב ליב שייאר

הערות שוליים
------------

1. ↑  מהדורה תניינא, אבן העזר, סימן נז.
2. ↑  ראו לנדא, רבי יחזקאל בן יהודה, **ציון לנפש חיה - ביצה**, מהדורת פראג תקנ"ט, באתר היברובוקס
3. ↑  ראו קרלסבורג, רבי ליב, **שלש יבבות**, באתר היברובוקס.
**עומר קליין** (נולד ב-15 במאי 1982) הוא פסנתרן ג'אז ישראלי המתגורר בגרמניה.

ביוגרפיה
--------

נולד וגדל בנתניה. בגיל שבע החל לנגן בפסנתר. למד ג'אז בבית הספר לאמנויות תלמה ילין. בשנת 2005, בעקבות הופעתו בפסטיבל הג'אז באילת, קיבל מלגת לימודים ל"ניו אינגלנד קונסרבטוריון" בבוסטון. כעבור שנה עזב את לימודיו ועבר להתגורר בניו יורק עם בת זוגו אלמה מושונוב. הוא הופיע בהרכב של נגן הקונטרבס הישראלי עומר אביטל המתגורר בניו יורק וכן עם נגנים נוספים ובהם בן סטריט, ג'ייסון לינדנר ודוני מקאסלין. 

בשנת 2007 הוציא קליין יחד עם הבאסיסט חגי כהן מילוא אלבום משותף בשם "Duet". בשנת 2008 נישא לאלמה מושונוב. באותה שנה הוציא את אלבומו "Introducing Omer Klein", הכולל 10 יצירות מקוריות שלו. קטע הפתיחה נושא את השם "אבוטבול", כשמו המקורי של עומר אביטל, שהיה המנטור הראשון שלו בניו יורק. בשנת 2009 הוציא את אלבומו "Heart Beats", כשמו של קטע הפתיחה באלבום.

בשנת 2009, לאחר שלוש שנות מגורים בניו יורק, עבר עם אשתו לדיסלדורף שבגרמניה. במקביל לפעילותו המוזיקלית בגרמניה ובאירופה הוא מרבה להופיע בישראל.
קליין כתב את המוזיקה להצגה "עץ לימון", בבימויה של דדי ברון, שהועלתה במרץ 2011 בתיאטרון של דיסלדורף.
בינואר 2012 הופיע בפסטיבל ג'אז חורף באילת והעלה מופע עם רונה קינן. בפברואר הוא עמד בראש פסטיבל ג'אז בתל אביב והעלה מופע מחווה לחלוצי המוזיקה המזרחית בהשתתפות יהודה קיסר. כמו כן הופיע באותה שנה בסדרת הג'אז של המשכן לאמנויות הבמה בתל אביב. באוגוסט 2011 הלחין את השיר "אמי" לזמר אריק איינשטיין, למילותיו של המשורר אברהם חלפי. השיר יצא ב-2014, במסגרת ההוצאה המחודשת של האלבום "משירי אברהם חלפי".

קליין כתב את המוזיקה להצגה "פופר" של חנוך לוין בבימויו של חותנו מוני מושונוב, שעלתה בתיאטרון הקאמרי בשנת 2012. בני הזוג התגרשו בתחילת העשור השני של המאה ה-21.

בינואר 2014 יצאו שלשה סינגלים מתוך אלבום הילדים "אף על פיל", בשניים מהם שר קליין. השיר "היער בסתיו" הוא דואט עם רונה קינן, ואילו את השיר "הפרפר והזחל" שר קליין לבדו. את שני השירים הלחין שחר ברבש ותרגם מיידיש בני מר. ב-2015 יצא אלבומו "Fearless Friday".

דיסקוגרפיה
----------

* **Duet**‏ (עם חגי כהן מילוא, 2007)
* **Introducing Omer Klein**‏ (2008)
* **Heart Beats**‏ (2009)
* **Rockets on the Balcony**‏ (2010)
* **To The Unknown**‏ (2013)
* **Fearless Friday**‏ (2015)
* **Sleepwalkers**‏ (2017)
* **Radio Mediteran**‏ (2019)
* **Personal Belongings**‏ (2021)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עומר קליין** בוויקישיתוף
* עומר קליין, ברשת החברתית פייסבוק
* עומר קליין, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* עומר קליין, באתר AllMusic (באנגלית)
* עומר קליין, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* עומר קליין, באתר Discogs (באנגלית)
* עומר קליין, באתר Songkick (באנגלית)
* בן שלו, הג'זיסט עומר קליין מגיע לתיאטרון, הארץ, 19.08.2012
* ארבעה יוצרים חוגגים אלבום חדש לעומר קליין, באתר nrg‏, 9 בנובמבר 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  אף על פיל: רונה קינן ועומר קליין לילדים, באתר ynet, 23 בינואר 2014

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007419978605171
* BnF: cb16558155c (data)
* GND: 1059088029
* ISNI: 0000 0001 0759 1390
* LCCN: no2010191888
* MusicBrainz: 44b1a6e2-731e-4b94-a73b-336183fb4484
* NKC: xx0196711
* VIAF: 160243962
* WorldCat: lccn-no2010191888

 |
**משה פרוסטיג** (בכתיב יידי: **פֿראָסטיג**; 1885, ז'ולקייב – 1928, סן רימו (איטליה)) היה עיתונאי ופובליציסט, מאמריו וחיבוריו השפיעו על הכיוון הרעיוני והמדיני של התנועה הציונית בגליציה. מראשי ופעילי התנועה הציונית בגליציה, ממייסדי תנועת הנוער הגימנזיסטי "צעירי ציון", ערך יחד עם נתן צ'צקס את הירחון הציוני בשפה הפולנית "מוריה" (1907–1909). ערך את העיתון היידי של ההסתדרות הציונית "טאָגעבלאַט" (1909–1928) ולאחר מכן את היומון "דער מאָרגען" בלמברג. כיהן כחבר הסיים הפולני בין השנים 1928–1922. היה חבר הוועד המרכזי של ההסתדרות הציונית בגליציה.

תולדות חייו
-----------

משה פרוסטיג נולד בשנת 1885 בז'ולקייב שבגליציה (אז בשטח האימפריה האוסטרו-הונגרית). בהיותו תלמיד הגימנסיה הצטרף לתנועה הציונית, והיה ממייסדי תנועת הנוער הגימנזיסטי "צעירי ציון". ארגן קורסים להשתלמות התלמידים בתולדות ישראל, בשפה העברית ובתולדות ארץ ישראל והציונות, היה ממניחי היסוד לארגון הארצי של "צעירי ציון" ולוועידות הארציות שהתכנסו מדי שנה. ניסח את תקנון הארגון שהיה בתוקף עד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה.

בגימנסיה הוציא עלונים משוכפלים, הרצאות וכתבי הסברה ברוח הלאומית-הציונית. בשנים 1906–1908 עמד בראש הסתדרות "צעירי ציון" והרחיב את מסגרת פעילותה. סייר בכל ערי גליציה שבהן היו בתי ספר תיכונים וגימנסיות, הקים ארגונים חשאיים והטיף לרעיון הציוני בקרב הנוער הלומד.

בשנת 1905 ארגן את ועידת האקדמאים הציוניים ונבחר לחבר הוועד המרכזי.

בין השנים 1907–1909 ערך יחד עם נתן צ'צקס את הירחון הציוני בשפה הפולנית "מוריה", שבו פרסם מחקרים לביסוס הציונות מבחינה כלכלית, אשר הרשימו את האינטליגנציה היהודית. מחקרים אלו יצאו לאור בחוברת מיוחדת, הראשונה בספרות הציונית בשפה העברית (האקונומיה היהודית והציונית).

עם ייסוד תנועת "פועלי ציון" הצטרף אליהם וכתב בפולנית את החוברת הראשונה של התנועה.
משנת 1907 היה פעיל בהסתדרות הציונית הארצית. השתתף בכל הוועידות הארציות בהן נשא דברים על בעיות כלכליות. דרש להקדיש תשומת לב לעבודה המעשית בארץ ישראל בדגש על הפיתוח החקלאי. לחם למען הסתדרות ציונית אחידה בגליציה והתנגד להקמת הסתדרות לאומית לניהול "עבודת ההווה".
משנת 1909 עד 1928 ערך את הביטאון היידי של ההסתדרות הציונית, טאָגעבלאַט, ולאחר שנפסקה פעילותו ערך את היומון הלמברגי "דער מאָרגען" ("הבוקר").

בשנים 1910–1912 התמסר לארגון הסוחרים היהודים, והקים מוסדות כלכליים. בין היתר ארגן את המבצע המדיני נגד חיסול המוזגים היהודים.

בתחילת מלחמת העולם הראשונה היה בדרכו לארצות הברית, אולם נעצר בדרכו על ידי הבריטים, ובהיותו נתין אוסטרי נכלא באזרח מדינת אויב. בתקופה זו עבר בין מספר מחנות באנגליה ובאי מאן.

ב-1919 שב לגליציה והתמסר לעבודתו העיתונאית והציבורית. בשנת 1922 נבחר מטעם המפלגה הלאומית היהודית בפשמישל לסיים הרפובליקה הפולנית השנייה, ושימש בו עד שנת 1928, אז נפטר.

בתו עמליה (מלה) נישאה לעורך הדין יהושע רוטנשטרייך, בנו של ד"ר פישל רוטנשטרייך, אף הוא חבר הסיים הפולני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משה פרוסטיג** בוויקישיתוף
* משה פרוסטיג מת, דבר, 15 בפברואר 1928

הערות שוליים
------------
הדגמת סמוך-קום
**סמוך-קום** (באנגלית: **burpee**) הוא תרגיל כושר גופני המתבצע כחלק מסדרת אימוני כוח או פעילות אירובית.

התנועה הבסיסית מתבצעת בארבעה שלבים:

* שלב 1: מתחילים בעמידה. יורדים לעמדת שפיפה (סקוואט) כאשר הידיים מונחות על הרצפה.
* שלב 2: בועטים עם הרגליים לאחור, תוך שמירה על זרועות ישרות, ואז מבצעים שכיבת סמיכה (בחלק מהגרסאות מוותרים על שכיבת סמיכה זו).
* שלב 3: מחזירים את הרגליים למצב סקוואט.
* שלב 4: קופצים ממצב סקוואט כלפי מעלה.

מקור
----

על פי מילון אוקספורד, התרגיל נקרא על שם רופא אמריקאי בשם Royal Huddleston Burpee שפיתח בשנת 1939 מבחן כושר בשם "מבחן סמוך-קום" המבוסס על תרגיל זה. הוא קיבל תואר דוקטור בפיזיולוגיה מאוניברסיטת קולומביה בשנת 1940. עבודת הדוקטורט שלו הייתה בעיקרה דרך מהירה ופשוטה להעריך כושר גופני באמצעות תרגיל ה"סמוך-קום". התרגיל המקורי של ברפי היה פשוט יותר, ולא כלל שכיבת סמיכה וקפיצה למעלה.

התרגיל הפך לפופולרי בשנת 1942 לאחר שצבא ארצות הברית אימץ אותו על מנת להעריך את רמת הכושר של המתגייסים, לקראת כניסת הכוח האמריקאי למלחמת העולם השנייה. הבדיקה הייתה מורכבת מסדרת תרגילים המבוצעים ברצף מהיר, ונועדה לתת הערכה מהירה של זריזות, קואורדינציה וכוח.

גרסאות של התרגיל
----------------

לתרגיל זה גרסאות רבות. להלן מספר גרסאות של התרגיל:

* **סמוך-קום עם קפיצה לתיבה** - בזמן ביצוע התרגיל, קופצים על תיבה, ולא מעלה-מטה.
* **סמוך-קום עם קפיצה לרוחק** - תרגיל סמוך-קום ואחריו קפיצה לרוחק.
* **סמוך-קום עם שכיבת סמיכה** (מוכר גם בשם "bastardo") - בזמן ביצוע התרגיל, בשלב 2, מבצעים שכיבת סמיכה.
* **סמוך-קום עם משקולות** - בזמן ביצוע התרגיל מחזיקים זוג משקולות.

שיאי עולם
---------

ב-17 במאי 2014 שבר קמרון דורן בגרינווד (קרוליינה הדרומית) שני שיאי עולם במספר החזרות של תרגיל "סמוך-קום" ללא שכיבת סמיכה: הוא ביצע 5,657 חזרות ב-12 שעות, ו-10,105 חזרות ב-24 שעות.

ב-21 באוקטובר 2013 שבר לויד ווימה בפורטלנד (אורגון) שיא עולם במספר החזרות של תרגיל "סמוך-קום" עם שכיבת סמיכה: הוא ביצע 9,480 חזרות ב-72 שעות.

ב-23 ביולי 2018 שבר צ'ארלי גארד בטזמניה שיא עולם של 851 תרגילי "סמוך-קום" בשעה אחת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סמוך-קום** בוויקישיתוף
רבי **יהושע בן רבי אליהו רגולר** (כונה **רבינוביץ**, בן הרב; ה'תקע"ח, 1818 - כ"ב באדר ה'תרמ"ז, 18 במרץ 1887) היה רב ליטאי, רבן של קלצק ונעשוויז.

ביוגרפיה
--------

נולד לרבי אליהו רגולר זמן קצר לאחר נישואיו ובטרם התמנה לרבנות העיירה שאט. מילדותו היה שקדן ורכש ידיעה רחבה בתורה ובהלכה.

הוא כיהן במשך עשרות שנים כרב וכדיין בקהילות היהודיות החשובות בקלצק ובנעשוויז, והיה מקובל כבורר גם בקרב התושבים שאינם יהודים.

נפטר בכ"ב באדר ה'תרמ"ז, 18 במרץ 1887.

על מצבתו נחקקו מילותיו של יל"ג (האקרוסטיכון: יהושע בהרב אליהו מריגלה):

> 
> **י**בוא **ה**נה **ו**ינוח **ש**לום **ע**ל משכבו  
> 
> **ה**ולך נכחו ודובר אמת בלבבו  
> 
> **ש**וכני מרום כף הריעו לקראתך  
> 
> **ע**ת בא יומך אבינו לשוב אל אבותיך  
> 
> **ב**שמים רנה ובארץ בכי ואנקה  
> 
> **הרב** גאון עמו המורה לצדקה  
> 
> **א**רבעים שנה שופט בישראל היית  
> 
> **ל**עמך גם לבני נכר משפט עשית  
> 
> **י**ען ידעוך לדיָן אמת נקי כפים  
> 
> **ה**אמינו בך ותקדש שם שמים  
> 
> **ו**עתה כי לקחך אלוהים, יבך עמו באנחתו  
> 
> **מֹרִי גָלָה** ממנו, מי יביא לנו תמורתו  
> 
>   
> 
> הרב ר' **יהושע** בהרב הגאון ר' **אליהו** מראגאלי  
> 
> ושפט את ישראל עשרים שנה בקלעצק ועשרים שנה בנעשוויז  
> 
> ונאסף אל עמיו בן ששים ותשע שנים ביום כב אדר תרמ"ז
> 
> 
> 
>

קישורים חיצוניים
----------------

* אריה ליב פרומקין, ****תולדות אליהו****, בהוצאת ר' דובער לוויטין (חתנו), וילנה תר"ס. עמ' 27–28, באתר היברובוקס
* אליעזר זלמן גראיעוסקי, ****גנת אגוז****, כולל איזה דרושים... ההספד אשר נשאתי על מות ידיד נעורי... יהושע ראבינאוויץ זצלל"ה. ברלין תרמ"ז, באתר היברובוקס