recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**זיזף ארך-לשון**  (שם מדעי: *Glossophaga*), הוא סוג של עטלף קטן במשפחת הזיזפיים, הכולל 5 מינים החיים ביבשת אמריקה. הסוג הוקם בשנת 1818 על ידי הזואולוג הצרפתי אטיין ז'ופרואה סנט-אילר; משמעות השם המדעי של הסוג היא ״יונק שאוכל עם הלשון״.

תיאור
-----

לזיזף ארך הלשון יש גוף גוצי ועגלגל, זנב קצרצר וראש גדול וחרטום צר וחרוטי. אוזניו קצרות ומשולשות עם צפירים זעירים ועיטור העלה האפי שלו בצורת זיז מחודד וזקוף. הסוג ידוע בלשונו הארוכה והעבה שמכוסה בגבשושיות שעירות ומותאמת לליקוק צוף ואבקנים. השפתיים עטויות יבלות ובליטות.

אורך הראש והגוף של הזיזפים ארוכי הלשון 42–61 מ״מ, אורך הזרוע 32–41 מ״מ וארוך הזנב 4–7 מ״מ; המשקל 9–16 גרם. הזכר גדול במקצת מן הנקבה.

הפרווה של הזיזף ארוך הלשון עבה ורכה. צבעה נע בין חום בהיר לחום זהוב, אדמדם, אוכרה, חום אפרורי או חום שוקולד כהה. הגחון נוטה להיות חיוור יותר והפנים בעלות גוון כהה לעיתים קרובות. החוטם, העיטור האפי ופנים האוזניים ורודים. הכנפיים שחורות-סגלגלות.

ביולוגיה
--------

זיזף ארך-לשון פאלאס.
הזיזפים ארוכי הלשון מצויים באמריקה המרכזית והדרומית. המינים בסוג מפגינים הסתגלות למגוון בתי גידול, ומצויים ביערות יבשים, כיסי סבך, יערות לחים, יערות ירוקי-עד ומטעי בננות. עם זאת, בתי גידול לחים מועדפים יותר בשל היותם שופעים בפרחים. הזיזפים מצויים הן בשפלה והן ברכסי הרים עד רום 2,600 מטר מעל פני הים.

הזיזפים פעילים בשעות הלילה. במהלך היום, הם מוצאים מחסה במערות, נקיקים וחללי עצים, לצד מבנים נטושים, גשרים ופירי כרייה. הם לנים בקבוצות קטנות בדרך כלל, אך לעיתים מתקבצים במושבות גדולות של עד 1,000 פרטים במקומות מחסה מועדפים. מושבות גדולות מורכבות לרוב בעיקר מנקבות וצאצאיהן.

הזיזפים ארוכי הלשון ניזונים בעיקר מצוף פרחים ואבקנים ומשמשים כמאביקים חשובים. הם נוטים לתור אחר מזון בסמיכות לנחלים ונהרות שבהם יש מקורות מזון מגוונים. לזיזף יש מסלול תעופה קבוע מדי לילה שאורכו 150–250 מטר ולעיתים אף ק״מ וחצי, שבו הוא מחפש את מזונו. מלבד המסלול, הזיזף מחזיק טריטוריה קבועה קטנה סביב תפרחות מועדפות (לא יותר מ-10 מטר רבוע), ומגן עליה מפני זיזפים פולשים בקולות צווחניים שנשמעים גם לאוזן אנושית. הזיזף משתמש בלשונו הארוכה והשעירה ובחוטמו המחודד כדי לתחוב את ראשו לתפרחות ולחלץ משם צוף ואבקנים באמצעות ליקוק. פירות וחרקים רכים נאכלים בעיקר כאשר הפרחים אינם זמינים.

בהתאם לזמינות המזון, הזיזפים מסוגלים להתרבות מספר פעמים בשנה. לאחר תקופת היריון של 2–3 חודשים, הזיזפית ממליטה צאצא יחיד ולעיתים נדירות תאומים שנצמדים לאם בימים הראשונים. בגיל 25–28 ימים, הזיזף הקטן מסוגל לעוף בכוחות עצמו ונגמל בהדרגה. תוחלת החיים המרבית של המין היא 10 שנים.

מינים
-----

זיזף ארך-לשון תוחב את ראשו בתפרחת של קקטוס.
בסוג זה 5 מינים:

* זיזף ארך-לשון קומיסריס (*Glossophaga commissarisi*)
* זיזף ארך-לשון אפור (*Glossophaga leachii*)
* זיזף ארך-לשון מילר (*Glossophaga longirostris*)
* זיזף ארך-לשון מערבי (*Glossophaga morenoi*)
* זיזף ארך-לשון פאלאס (*Glossophaga soricina*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זיזף ארך-לשון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007544335405171

 |
גנרל **בפטיסט קנייס** (בגרמנית: **Baptist Knieß**;‏ 17 באפריל 1885 – 10 בנובמבר 1956) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

קנייס נולד ב-17 באפריל 1885 בגרינשטדט, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1901 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים הבווארי ה-5 (ארנסט לודוויג, הדוכס הגדול של הסן), עמו לחם במלחמת העולם הראשונה, ובאביב 1917 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר קנייס ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בדצמבר 1928 הועלה קנייס לדרגת מיור, וב-1 באפריל 1930 מונה למפקד הגדוד ההדרכה של רגימנט הרגלים ה-21 (הבווארי). ב-1 באפריל 1933 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 באפריל 1934 מונה למפקד משמר הגבול ברגנסבורג. ב-1 באפריל 1935 הועלה קנייס לדרגת אוברסט, וב-15 באוקטובר 1935 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-63. ב-1 ביוני 1938 הועלה קנייס לדרגת גנרל מיור, וב-1 באפריל 1939 מונה למפקד הלנדווהר בהיילברון.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה מונה קנייס למפקד הדיוויזיה ה-215, שהייתה בעתודת הארמייה השביעית. במהלך המערכה על צרפת לחם קנייס כחלק מהקורפוס ה-37 במסגרת הארמייה הראשונה, וב-1 ביולי 1940 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. בינואר 1942 הועברה הדיוויזיה שבפיקודו תחת פיקוד הארמייה ה-16 כחלק מקורפוס הפאנצר ה-39, וב-3 באוגוסט 1942 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב.

ב-12 בנובמבר 1942 מונה קנייס למפקד קורפוס המילואים ה-66, ולאחר כיבוש צרפת של וישי, נשלח הקורפוס בפיקודו לצרפת כחיל כיבוש. ב-1 בדצמבר 1942 הועלה קנייס לדרגת גנרל חיל הרגלים, ובאוקטובר 1943 מונה למפקד הקורפוס ה-85 בדרום צרפת, כחלק מהארמייה ה-19. הקורפוס בפיקודו לחם במהלך מבצע דרגון, ובדצמבר 1944 לחם במהלך הקרב על הבליטה, כחלק מהארמייה השביעית. ב-29 במרץ 1945 פרש קנייס מתפקידו, ובסוף המלחמה נפל בשבי האמריקני.

### לאחר המלחמה

בשנת 1947 שוחרר קנייס מהשבי. לאחר שחרורו התגורר קנייס במינכן עד למותו ב-10 בנובמבר 1956.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בפטיסט קנייס** בוויקישיתוף
* בפטיסט קנייס באתר www.lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
**עמיחי "עמי" בן-דרור** (9 באוגוסט 1929 – 11 באוגוסט 2015) היה ראש מועצת קריית טבעון (1974–1989) וממייסדי "הלשכה הצעירה" בישראל וכיהן כנשיאה.

ביוגרפיה
--------

בן-דרור נולד וגדל במושב מרחביה, ילד רביעי לפניה ויחיאל. בוגר הטכניון. עבד בפיקוח בנייה ובהדרכת נוער.

בן-דרור היה ממייסדי 'הלשכה הצעירה' בישראל וכיהן כנשיאה. בסוף שנת 1961 הוא הוביל שהכינוס העולמי של הלשכה הצעירה יתקיים בישראל בשנת 1963. הוא היה חבר במפא"י ואחר כך חבר ברפ"י. כיהן כראש וועד ההורים של קריית טבעון.

ב-7 בפברואר 1974 נבחר בן-דרור ברוב קולות חברי המועצה (8–4) לראשות מועצת קריית טבעון לאחר שבבחירות לרשויות המקומיות בישראל שנערכו ב-31 בדצמבר 1973 הוא התמודד ברשימה עצמאית 'למען קריית טבעון' וניצח ברוב של חמישים אחוז מקולות הבוחרים את ראש המועצה המכהן כ-12 שנים, יצחק קלנברג שהתמודד מטעם המערך.

בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו ב-7 בנובמבר 1978 זכה בן-דרור ברוב גדול של מעל 66% מהקולות כשהתמודד ברשימת 'למען קריית טבעון'.

בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו ב-25 באוקטובר 1983 זכה בן-דרור ברוב של 50.5% מהקולות כשהתמודד ברשימת 'למען קריית טבעון'.

בפברואר 1989 בחר בן-דרור שלא להתמודד שוב לראשות המועצה.

פעילות ציבורית
--------------

* חבר ועדת השיפוט של "התנועה לארץ ישראל טובה"

ספרים
-----

* **"קמתי בבוקר"** - ביוגרפיה מאת עמיחי בן-דרור, יצא לאור 2012

חיים אישיים
-----------

בן דרור התחתן עם חנה זכריה ממושב צופית ולזוג נולדו שלושה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* עמיחי בן-דרור(הקישור אינו פעיל), באתר הספרייה ומרכז ההנצחה של קריית טבעון
* ש. שחורי, קרית טבעון ישוב ללא יומרות, דבר, 5 באוגוסט 1974
* מכון לחקר איכות ראשון מסוגו בארץ ייפתח קרית טבעון, דבר, 20 בספטמבר 1977
* אמיר גילת, תכנית מתאר של טבעון מכירה בבתים לא חוקיים שנבנו ע"י בדואים, מעריב, 22 בדצמבר 1988

הערות שוליים
------------

1. ↑  צבי אלגת, ה"לשכה" הישראלית זכתה במרוץ, מעריב, 28 בדצמבר 1961
2. ↑  עמיחי בן-דרור – ראש מועצת קרית טבעון, מעריב, 10 בפברואר 1974
3. ↑  כך הם בחרו – במועצות המקומיות, מעריב, 8 בנובמבר 1978
4. ↑  ב-29 ישובים ייערך סיבוב שני, דבר, 27 באוקטובר 1983
5. ↑  אמיר גילת, טבעון, מעריב, 21 בפברואר 1989
6. ↑  גלית פרוסט כהן, עמיחי בן דרור מוציא ביוגרפיה מרשימה, באתר ycom‏, 18 במאי 2012

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007526109205171

 |
**עֲמִיל מֶכֶס** הנקרא גם **סוכן מכס** (באנגלית: **Customs broker**), הוא איש מקצוע המוסמך לייצג בעלי עסקים מול רשויות המכס והוא בעל ניסיון בכל התהליכים הקשורים בסחר בינלאומי. המילה עָמִיל מקורה בערבית,عميل ומשמעה נציג סוכן או מתווך.

תפקידו הרשמי של עמיל המכס קשור בעיקר בפעילות מילוי הטפסים הקיימים בתהליכים השונים של יבוא ויצוא. הוא משמש שלוח ונאמן של יבואן או יצואן כלפי שלטונות המכס. עליו להכין את הניירת בהתאם לדרישות החוקיות, לגבות כסף עבור פעילותו ועבור המיסים שגובה המדינה, ולסווג את הסחורות בסיווג ממנו ייקבע המיסוי, באופן שיהיה קביל על השלטונות. בכל מסוף בו פועלות תחנות המכס, יש לעמילים עמדות וסניפים, באמצעותם הם פועלים להליכים השונים.

לרוב התקשרות עם עמיל מכס כוללת גם מרכיבים אחרים בשילוח הבינלאומי, ביניהם: הובלה ימית, הובלה יבשתית, ביטוח ימי, מחסני ערובה, ועוד. רוב החברות לעמילות מכס, עוסקות בעצמן בצדדים אחרים של הלוגיסטיקה הקשורה בשינוע סחורות ממדינה למדינה, או שהן קשורות עם חברות בארץ וכן עם גורמים ורשויות גם בחו"ל. 

בעלי עסקים בוחרים עמילי מכס בהתאם למספר קריטריונים:

* ביכולתם לבצע במהירות וביעילות את הפעילות הבירוקרטית הכרוכה בשחרור סחורות או במשלוחן ליצוא.
* בידע המקצועי שלהם. לעיתים יש מחלוקת בין נציג המכס לבין העמיל על סיווג הסחורה המיובאת. סיווג זה קריטי בקביעת גובה המס. המחלוקות נובעות מכך שבאופן היסטורי המדינה ניסתה ליצור מערכת מיסוי מורכבת בעלת עשרות אלפי סיווגים שונים. לכך נוספו הסכמים בינלאומיים שנחתמו בנפרד מול כל מדינה. יתר על כך, מדיניות הממשלה איננה עקבית והמוצרים הקיימים בשוק אינם בהכרח תואמים להגדרות המוצרים הישנות הקיימות בספרי המכס.
* ביכולתם להשיג ללקוחות שלהם חיסכון בעלויות שונות הכרוכות בשילוח, אולם החיסכון לרוב מתורגם לרווח אצל העמיל. למשל, הובלה ימית או הובלה יבשתית. עמילי מכס בעלי מוניטין, מקושרים בהסכמים מסחריים רבים ומקיפים עם חברות שונות בכל רחבי העולם.

עמילות מכס היא מקצוע בו נדרשים מקצועיות ואמינות ברמה גבוהה. המקצוע נלמד בקורסים מיוחדים, אשר בסיומם נדרשים לעבור בחינות מיוחדות וכן תקופת התמחות, רק אחריהן מקבל העמיל רישיון "סוכן מכס" מטעם רשות המסים בישראל אגף המכס והמע"מ.

קישורים חיצוניים
----------------

* שירות גלובס, ‏חשד: עמיל מכס וסבל ניסו להסתיר סחורה מהמכס באשדוד, באתר גלובס, 14 בינואר 2018
* יצחק דנון, ‏חשד: עמיל מכס סייע לסוחרים פלשתינים לעקוף בדיקות בטחוניות, באתר גלובס, 30 בדצמבר 2002

הערות שוליים
------------

1. ↑  שורש ע־מ־ל בעברית שמשמעו פעולה ומקביל לעברית. במדינות מסוימות עמיל הוא לקוֹח
2. ↑  אתר למנויים בלבד גיא כספי ושרית ליבנה, עמילות מכס: לעבור את המכס בשתי שניות, באתר TheMarker‏, 11 באוגוסט 2020
3. 1 2  לורי אוברמן, המונחים שכל יבואן ויצואן מתחיל חייב לדעת, באתר TheMarker‏, 28 באפריל 2015
**שיש מלאכותי** או **שיש סינתטי** או **אבן פולימרית** או **אבן מהונדסת** (באנגלית, "agglomerated stone",‏ "agglomerated marble" ו-"engineered stone") הם כינויים לחומר מתועש המיוצר מגרגרים מינרליים (בעיקר חול) המעורבים בדבק אפוקסי. ישנם כאלו שכוללים בקטגוריה הזו גם בטון פולימרי, למרות שתהליך היצור של הנ"ל שונה לגמרי וגם תכונותיו שונות.

בישראל המוצר הנפוץ ביותר משיש מלאכותי הוא משטחי העבודה והכיורים תוצרת "אבן קיסר", המתוארים לעיתים בטעות, בכינוי "משטחי קווארץ". השיש המלאכותי מיוצר מאז שנות החמישים של המאה ה-20 והחל להיכנס לשימוש בישראל בשנת 1963. ברחבי העולם משתמשים בשיש מלאכותי ליצירת אריחים, ריצוף ומדרגות. עם זאת, השימושים הללו מצויים בדעיכה, עקב תכונות מכניות נחותות ביחס לחומרי גלם אחרים כגון אבן טבעית וטרצו.

### הרכב נפוץ

הגרסאות המוקדמות של השיש המלאכותי היו מבוססות על תכולה של כתשעים אחוז חול בעל תכולת צורן דו-חמצני גבוהה ועשרה אחוז דבק. עם חלוף השנים נוצרו גרסאות שונות של שיש מלאכותי וכיום משתמשים גם בחצץ על בסיס אבן גיר (שמכונה בטעות בשם שיש) ובתכולה משתנה של דבקים. התקן האירופאי מגביל את תכולת הדבק לחמישים אחוז.

### תכונות עיקריות

לשיש המלאכותי חוזק מתיחה וכפיפה גבוה יותר מאשר בטון. יתרון נוסף הוא מגוון רחב של צבעים ותצורות.

החסרונות העיקריים של החומר הזה הוא רגישותו לאור שמש והתפשטות תרמית גבוהה מאוד. חסרונות אלה מגבילים את שימושו בענף הבנייה.

### תקינה ישראלית רלוונטית

1. מפרט 34 - משטחי עבודה מבטון פולימרי מזוין לארונות מטבח.
2. תקן מס' 4440 חלק 2 - משטחי עבודה מאבן: משטחים מאבן פולימרית.
3. תקן מס' 3306 חלק 1 - מערכת רצפה מאבן פולימרית: אריחים

הערות שוליים
------------

1. ↑  "סוף תקופת האבן", דבר, 1963
2. ↑  שיש סינטטי
3. ↑  לא ידוע, SM MARBLE®SPECIFICATION SHEET, santamargherita
4. ↑  BS EN 14618:2005

Agglomerated stone. Terminology and classification
במוזיקה, **נושא** או **תֶּמָה** הוא המלודיה הראשונית או היסודית ביצירה מוזיקלית. על פי ה-*Encyclopédie Fasquelle* (מישל 1958-61), "כל יסוד, מוטיב, או קטע מוזיקלי שנובעת ממנו וריאציה כזו או אחרת נעשה בכך לנושא".

הסבר
----

לאחר הצגת הנושא הראשי, עשויה להופיע מלודיה שנייה, המכונה לעיתים נושא נגדי או נושא משני.

בפוגה בשלושה קולות, הנושא הראשי מוצג שלוש פעמים בשלושה קולות שונים - סופרן, אלט ובס - או בווריאציה כזאת או אחרת של סדר זה.
בפוגה בארבעה קולות, הנושא הראשי מוצג ארבע פעמים.

מוטיב היא תבנית מלודית קצרה החוזרת שוב ושוב ועשויה לשמש לבניית נושא.

לייטמוטיב הוא מוטיב או נושא המתקשר עם אדם, מקום או רעיון. 

לשינויים ותהליכים נושאיים יש במקרים רבים חשיבות מבנית ותאורטיקאים כמו **רודולף רטי** יצרו אנליזה על סמך פרספקטיבה תמאטית טהורה.
**פרד לרדאל** מתאר יחסים תמאטיים כ"אסוציאטיביים" ומכאן מחוץ להיקף האנליזה שלו, הקוגניטיבית ביסודה.

מוזיקה ללא נושאים
-----------------

מוזיקה ללא נושאים, או ללא נושאים בני-זיהוי, חוזרים ומתפתחים, נקראת אתמאטית. דוגמאות למוזיקה כזאת כוללות את היצירות שקדמו לשיטת שנים-עשר הטונים או היצירות האטונליות המוקדמות של ארנולד שנברג, אנטון וברן ואלבן ברג. כדברי שנברג: "בשכרון התלהבותי משחרור המוזיקה מכבלי הטונאליות, חשבתי שאמצא עוד חירות ביטוי. למעשה... האמנתי, שעכשיו תוכל המוזיקה לוותר על מאפיינים מוטיביים ואף על פי כן להישאר לכידה ומובנת."

מוזיקה המבוססת על נושא אחד היא מונותמאטית ואילו מוזיקה המבוססת על נושאים אחדים היא פוליתמאטית. לדוגמה, רוב הפוגות הן מונותמאטיות ורוב היצירות הכתובות בצורת סונאטה הן פוליתמאטיות.(רנדל 2002, עמ' 429).

לקריאה נוספת
------------

* Michel, François (ed). (1958–61). *Encyclopédie de la musique*, 3 vols. Paris: Fasquelle. (Cited in Nattiez 1990.)
* Nattiez, Jean-Jacques (1990). *Music and Discourse: Toward a Semiology of Music* (*Musicologie générale et sémiologue*, 1987). Translated by Carolyn Abbate (1990). מסת"ב 0-691-02714-5.
* Randel, Don Michael (ed.) (1999). *The Harvard Concise Dictionary of Music and Musicians*. Cambridge, Mass.: Belknap Press. מסת"ב 0-674-00978-9.
* Schoenberg, Arnold (1975). "My Evolution", in *Style and Idea: Selected Writings of Arnold Schoenberg,*, edited by Leonard Stein, translated by Leo Black, 88. London: Faber. מסת"ב 0571097227

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נושא** בוויקישיתוף
**שי צור** (נולד ב-21 במאי 1983) הוא מקצוען פוקר ישראלי. צור זכה בצמיד אליפות העולם בפוקר בשנת 2017. ממייסדי האקדמיה הישראלית לפוקר. ידוע בכינוי "גאבור מרטון".

קריירה
------

צור נולד וגדל בפתח תקווה. שירת בצה"ל בחיל השריון. בשנת 2006 כשחזר מטיול בדרום אמריקה, החל צור לשחק פוקר במשחקים חבריים ביתיים על סכומים זעומים של 50 ש"ח. בהמשך, כשהיה סטודנט לפיזיקה, המשיך לשחק גם באמצעות האינטרנט וגילה שהוא מצליח להרוויח סכומים גדולים. עת ששיחק באינטרנט השתמש בכינוי "גאבור מרטון" על שם שחקן הפועל פתח תקווה, אליל ילדותו - כינוי זה דבק בו ומשמש אותו עד היום.

בשנת 2010 החל לשחק פוקר מקצועני. באותה השנה בטורניר בעיר נוטינגהאם באנגליה, סיים מקום 72 מתוך 620 שחקנים וזכה ב-1,263 דולר.

החל מ-2010 משתתף קבוע בתחרויות ב-IPC (סבב הפוקר הישראלי) - לאורך השנים זכה בסבב זה ב-5 גביעים והגיע 10 פעמים לשולחנות גמר.

בשנת 2013 סיים צור מקום 8 באירוע המרכזי של סבב WPT וזכה בסך של 20,974 דולר.

בשנת 2014 הקים צור ביחד עם שותפים את האקדמיה הישראלית לפוקר, שהוא המוסד הישראלי היחיד שמלמד תוכני פוקר, לאחר מכן שימש כמנכ"ל שלה וכיום מרצה. בהמשך פיתח אפליקציית לימוד פוקר בשם "Poker Fighter".

ב-7 ביולי 2014 סיים במקום הרביעי בטורניר בסבב אליפות העולם בפוקר וזכה ב-209,805 דולר.

בשנת 2015 סיים במקום ה-38 באירוע המרכזי של אליפות העולם (דמי כניסה בסך של 10,000 דולר) וזכה ב-164,086 דולר.

בשנת 2016 סיים צור במקום השמיני בטורניר בסבב אליפות העולם בפוקר וזכה ב-58,543 דולר.

ב-5 ביולי 2017 רשם צור את הישגו היוקרתי ביותר, כאשר גבר על 1,413 שחקנים, סיים במקום הראשון בטורניר בסבב אליפות העולם בפוקר, וזכה בסך של 223,241 דולר ובצמיד אליפות העולם בפוקר.

בשנת 2018 סיים במקום ה-11 בטורניר מסבב אליפות העולם וזכה ב-55,222 דולר.

סטטיסטיקות
----------

נכון ליולי 2022, צור זכה בסך של כמיליון דולר מטורנירי פוקר, כשמתוכם כ-770 אלף דולר בסבב אליפות העולם.

### צמידי אליפות העולם בפוקר

| שנה | טורניר | פרס |
| --- | --- | --- |
| 2017 | $1,000 No-Limit Hold'em (30 min levels) | $223,241 |

בסבב אליפות העולם הגיע 3 פעמים לשולחן הסופי וסיים 9 פעמים במיקומים שמקנים זכיות כספיות.

חיים אישיים
-----------

בעל תואר בפיזיקה. נשוי ואב לשניים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שי צור** בוויקישיתוף

* שי צור, באתר The Hendon Mob
* שי צור, באתר אליפות העולם בפוקר

הערות שוליים
------------

1. ↑  "לא שקלתי לפרוש מפוקר, זה בלתי אפשרי". השאלון, באתר ערוץ הספורט, ‏2 בנובמבר 2014
2. 1 2  שי צור (GaborMarton), באתר האקדמיה הישראלית לפוקר
3. ↑  אודות האקדמיה הישראלית לפוקר, באתר האקדמיה הישראלית לפוקר
4. ↑  יאיר קטן, שחקן הפוקר הישראלי שזכה בצמיד: "כמו זכייה בליגת האלופות", באתר ynet, 17 ביולי 2017
**שי (שלום יעקב) מאיר** (נולד ב-24 ביולי 1943) הוא איש עסקים ישראלי, מייסד מוזיאון השעווה הישראלי ומאירלנד, והמנהל של כלבו שלום שפעל במגדל שלום בתל אביב מ-1965 ועד 1989.

ביוגרפיה
--------

שי מאיר (במרכז) עם גולדה מאיר ופסל השעווה שלה.
שי מאיר נולד בשם שלום יעקב מאיר בתל אביב, בנם של רבקה ומרדכי (מוטקה) מאיר. קרוי על שם שני סביו, שלום מאיר ויעקב פרלשטיין. את שנות ילדותו העביר בבית משפחת מאיר בבת ים, שהיווה מוקד עלייה לרגל לראשי המשק, פוליטיקאים בכירים ואנשי החברה הגבוהה בישראל של אמצע המאה ה-20.

סיים את חוק לימודיו במגמה הריאלית בגימנסיה הרצליה. מושפע מאורח חייו וההיסטוריה הספורטיבית של אביו, מרדכי מאיר, ניסה שי מאיר את כוחו כספורטאי. הוא החל לשחק טניס בגיל 10, אז קנה לו אביו את ה"רקטות" (מחבטים) הראשונות, במועדון הטניס של "מלון רמת אביב". באותה עת פעלו בישראל מועדוני טניס ספורים: "מכבי תל אביב", המועדון של "מיקלוש" ממנו צמחה "הפועל תל אביב" ו"מכבי צפון". הוא שיחק במועדון כ־12 שנים. בשנת 1963 הוביל את המועדון יחד עם הטניסאים ירדן פרגמן, אמנון אריאלי ואחרים לליגה הלאומית. הוא השתתף בטורניר הזוגות הראשון של אבות ובנים בשנת 1954 והיה צעיר המתמודדים. בשנות ה-80, כשניהל את כלבו שלום, פרס את חסותו על טורניר זה וארגן 13 טורנירים כאלה, שמהם יצאו המנצחים לאליפות העולם בתחום זה.

מאיר היה גם שחקן כדוריד. יחד עם חבריו דני ירושלמי (לימים שחקן בנבחרת ישראל) ויוסי מליכסון הוביל את נבחרת גימנסיה הרצליה. בשנת 1966 שיחק בנבחרת אס"א תל אביב.

שירת בחיל המודיעין. עשה תואר ראשון בכלכלה ומדעי המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני במינהל עסקים (MBA) באוניברסיטת קולומביה בארצות הברית.

עם שובו ארצה בשנת 1969 החל לעבוד כמנהל הכספים והחשב של כלבו שלום, אחד מתוך שורה ארוכה של מפעלים ועסקים שהקים אביו יחד עם אחיו ומשקיעים נוספים. בשנת 1971 פרצה שרפה בכלבו שלום, ושי מאיר הוביל את שיפוץ הכלבו עד לפתיחתו מחדש עם מספר חידושים שיווקיים, עיצוביים ואחרים שלא נראו עד אז בישראל. בשנת 1972 התמנה למנהל ראשי (Managing Director) של הכלבו עד למכירתו בשנת 1987.

בשנת 1966 נישא לנילי ולהם 4 ילדים ו-10 נכדים.

בשנת 2009 כתב והוציא לאור את הספר "סיפורם של האחים מאיר" בהוצאת קווים.

פעילות עסקית וציבורית
---------------------

במקביל לעבודתו בכלבו שלום, הוביל שי מאיר את תכנונם והקמתם של מוזיאון השעווה הישראלי והמאירלנד במגדל שלום.

בשנת 1973 נפתח "מוזיאון השעווה הישראלי" עם תצוגה של 100 בובות שעווה. המוזיאון נוהל על ידי שי מאיר במשך 14 שנים.

בשנת 1974 פתח שי מאיר את ה"מאירלנד", פארק שעשועים שפעל בעונת הקיץ על הגג הפתוח במגדל שלום.

בשנת 1980 החל לפעול כחבר ועד בלשכת המסחר של תל אביב ולאחר הבחירות שהתקיימו בלשכה בשנת 1983 מונה לסגן נשיא הלשכה.

במהלך השנים שימש שי מאיר כדירקטור בחברות וארגונים רבים, וביניהם: בנק ירושלים, אוניברסיטת תל אביב, חברת הנפט הלאומית, חברת וולפסון קלור מאיר בע"מ, מאיר חברה להשקעות בע"מ והאגודה לקידוד המוצר בישראל.

ראו גם
------

* האחים מאיר

לקריאה נוספת
------------

* שי מאיר, **סיפורם של האחים מאיר**, קווים, 2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלי קינן, תולדות המדינה במוזיאון שעווה, דבר, 8 ביוני 1973
2. ↑  מרדכי חיימוביץ, נגע בשמיים: מה נשאר מהמיתוס של מגדל שלום?, באתר nrg‏, 11 במרץ 2011
3. ↑  שי מאיר, האחים לבית מאיר עמ' 284–285, קווים, 2009

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007443304705171

 |
כניסת החזית לתיאטרון
**תאטרו קומונאלה די פירנצה** (באיטלקית: **Teatro Comunale di Firenze**) או **תאטרו דל מאג'ו מוזיקאלה פיורנטינו** (באיטלקית: **Teatro del Maggio Musicale Fiorentino**) הוא בית אופרה בפירנצה, איטליה.

היסטוריה
--------

התאטרו נבנה במקור כאמפיתיאטרון תחת כיפת השמים, ה"פוליטאמה פיורנטינו ויטוריה עמנואלה" שנחנך ב-17 במאי 1862 בהפקה של לוצ'יה דלה מרמור של דוניצטי והיה בעל תפוסה של 6,000 איש. האמפיתיאטרון היה למוקד חיי התרבות בעיר. לאחר סגירתו עקב שרפה, נפתח מחדש באפריל 1864 וקורה בגג ב-1882. בשנת 1911 חובר הן לחשמל והן להסקה.

מראה התיאטרון מן הרחוב
בשנת 1930 השתלטו רשויות העיר על התיאטרון ושינו את שמו ל"תאטרו קומונאלה". בהפצצה בתקופת מלחמת העולם השנייה נגרמו לבניין נזקים קשים ובעיות נוספות הביאו לסגירתו למשך שלוש שנים ב-1958. לבסוף, במאי 1961, נפתח שוב התיאטרון, לאחר שיפורים ושכלולים, בדון קרלו של ורדי. הוא היה לאודיטוריום סגלגל בן 2,000 מושבים ובו מתחם תזמורת גדול, יציע תאים אחד, ושני יציעים רחבים, מעגליים למחצה, המסגירים את מקורו של הבניין כאמפיתיאטרון.

כאשר התהדק הקשר של התיאטרון עם פסטיבל המוזיקה הראשון והחשוב ביותר באיטליה, מאג'ו מוזיקלה פיורנטינו השנתי, שהחל שנת 1931 כפסטיבל תלת-שנתי ונעשה, פרט לשנות המלחמה, לשנתי לאחר 1937, השתנה שוב שמו ל"תאטרו דל מאג'ו מוזיקלה פיורנטינו".

המאג'ו מוזיקלה סבל מקשיי מימון, שאילצו את ההנהלה לבחור בין קיצוץ במספר העובדים, שהיה מביא לשביתות וטלטלות בניהולו, לבין הפחתת ההפקות במהלך העונה. הנהלת התיאטרון פנתה במגבית לציבור בחיפוש אחר תומכים חדשים, בעיקר מקרב אזרחים פרטיים. לעידוד התרומות, הובטחו לתומכים תמריצים בצורת אזכור שמותיהם בתוכנייה, מקומות טובים יותר, רכישה מוקדמת של כרטיסים ונוכחות בחזרות ובקבלות-פנים. מספר התומכים העיקריים כיום הוא כשלושים בלבד, כפועל יוצא מגודל העיר פירנצה, הקטנה יחסית לערים אחרות באיטליה, המנהלות בעצמן את בתי האופרה שלהן בתמיכה פרטית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תאטרו קומונאלה די פירנצה** בוויקישיתוף
*

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lynn, Karyl Charna, *Italian Opera Houses and Festivals*, Lanham, Maryland: Scarecrow Press, 2005, pp. 161-2. מסת"ב 0-8108-5359-0
2. 1 2 3  Lynn, p. 162.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 41fc5684-295c-4b59-8d72-92845a3ee10f

 |
**שישי חי** הייתה תוכנית טלוויזיה ישראלית ששודרה בשידורי הזכיין קשת בראשית ימי ערוץ 2 המסחרי בין השנים 1993–1995.

התוכנית שודרה בימי שישי בשעה שש ושלושים לפנות ערב ועסקה בעיקר בבידור ובאורח חיים (בישול, אופנה וכו'). בכל תוכנית התארחו אורחים מוכרים, אחד מהם הכין במטבח את ארוחת השבת שכולם התיישבו לאכול בסופה. את התוכנית הגישו שלוש מנחות, הבולטת בהן הייתה מרב מיכאלי, ולצדה הנחו בתחילה עד 1994 נועה ירון ואורלי ברבי, וב-1995 אלונה פרידמן ומיכל גוטליב. התוכנית הייתה החשיפה הטלוויזיונית הראשונה של מרבית המגישות (למעט מיכאלי) וכן של הסטנדאפיסט גיל קופטש, שהגיש בה את "פינת הסרט הערבי".

למרות ששודרה בשעה שאינה נחשבת לפריים טיים, התוכנית זכתה לאחוזי צפייה גבוהים ע"פ מדידת הרייטינג של אותה תקופה ושמרה בדרך כלל על מקום בעשר התוכניות הנצפות של השבוע. שמה המלא של התוכנית היה "שישי חי - תוכנית מבית טוב" וזאת בשל העובדה שהתוכנית שודרה בשידור חי מבית צמוד קרקע במרכז הארץ. התוכנית נחשבת לתוכנית הטלוויזיה הראשונה בישראל שבאופן קבוע לא צולמה בתוך אולפן, כמו שהיה מקובל בשנות ההגמוניה של הערוץ היחיד, והראשונה שצולמה גם ממצלמות כתף.[דרוש מקור]

קישורים חיצוניים
----------------

* "שישי חי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "שישי חי", באתר אידיבי
* "שישי חי", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
**גספרה** (אסטרואיד 951) הוא אסטרואיד מסוג s (אנ') אשר התגלה על ידי גרגורי נ. ניאוימין (אנ') בשנת 1916.
נפחו הוא כ-2,000 ק"מ מעוקב, האסטרואיד נמצא קרוב מאוד לקצה הפנימי של חגורת האסטרואידים.

הגשושית גלילאו שיצאה מכדור הארץ באוקטובר שנת 1991, הגיעה למרחק של 1,600 ק"מ ובמהירות 8 ק"מ בשנייה מהאסטרואיד.

האסטרואיד מורכב בעיקר מאוליבין, פירוקסן ומתכת טהורה[דרוש מקור] ופני השטח שלו מאופיינים באזורים שטוחים וסדקים. דונה רגיאו שממדיו 7 ק"מ על 5 ק"מ הוא דוגמה לאזור בעל טופוגרפיה שטוחה על פני האסטרואיד.
לא ברור אם אלה הם תוצאות של השפעות זרות. על פני האסטרואיד ניתן לצפות גם במכתשים, אשר נוצרו בשל הגרביטציה החלשה של גספרה, ואלו יוצרים מראה זוויתי וחד מאוד.

על פני השטח של גספרה אין מכתשים הגדולים מרדיוס האסטרואיד. סיבה סבירה לכך היא שההתנגשות שיצרה את משפחת פלורה ואת גספרה, קרתה יחסית לא מזמן בזמנים האסטרונומיים, ועל כן על פני גספרה אין מכתשים גדולים. כפי שניתוח המכתשים מרמז, גיל פני השטח של האסטרואיד הוא בין 20 ל-300 מיליוני שנים. ב-2007 הציעו שהמכתשים החדשים של גספרה נוצרו על ידי משפחת בפטיסתינה- בהיווצרות האירוע שהתרחש ליד האסטרואיד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גספרה** בוויקישיתוף
* מאמרים ותמונות של גספרה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007547404105171
* LCCN: sh2009000340

 |
**ג'רלד הרברט הולטום** (באנגלית: **Gerald Herbert Holtom**;‏ 20 בינואר 1914 – 18 בספטמבר 1985) היה מאייר בריטי מקצועי ואמן. ב- 1958 הוא אייר את הלוגו של הקבוצה הבריטית "התנועה לפירוק נשק גרעיני" שנעשה לסמל הבינלאומי לשלום.

קריירה
------

הולטום הוא בוגר של האקדמיה המלכותית לאמנויות והיה סרבן מצפוני במלחמת העולם השנייה. ב-1958 עבד עבור משרד החינוך. הוא עיצב את הלוגו של פירוק הנשק הגרעיני עבור מצעד אלדרמסטון (Aldermaston March) שאורגן על ידי "הוועדה לפעילות ישירה" נגד מלחמת גרעינית בפסחא 1958 (4–7 באפריל).

הולטום הביא את העיצוב, מבלי שהתבקש ליושב ראש המקומי של קבוצתו המתנגדת לגרעין בטוויקנהאם (Twickenham). הראו גרסאות חלופיות בטקס הפתיחה של "התנועה לפירוק הנשק הגרעיני" בלונדון. "הסימון הראשון על נייר, על פי מר הולטום, היה עיגול לבן בתוך ריבוע שחור ואחריו היו גרסאות שונות של צלב נוצרי בתוך העיגול. אבל לצלב, על פי אנשים אלה, היו יותר מדי אסוציאציות שליליות – עם מסעי הצלב, סעודות צבאיות, עם ברכה פומבית של כומר אמריקאי למטוס שטס להירושימה ובסופו של דבר הם אפשרו לזרועות של הצלב להישמט ובכך יצרו סמפור של האותיות N ו- D ובאותה עת מחווה של ייאוש אנושי על רקע כדור עגול. אריק אוסטין (Eric Austen) שהתאים את הסמל לצורה של סוכריות על מקל על דש הבגד אמר שהוא גילה שמוטיב 'מחוות הייאוש' היה קשור מזה זמן רב עם 'מותו של האדם' והעיגול עם 'הילד שעוד לא נולד'".

לא היו זכויות יוצרים ללוגו ומאוחר יותר הוא התפרסם בעולם כסמל השלום. העיצוב היווה שילוב של האותיות N (שתי זרועות מתוחות המצביעות למטה בזווית של 45 מעלות) ו- D (זרוע אחת מורמת מעל הראש) של איתות באלפבית הספמור בדגלים המייצג פירוק נשק גרעיני.

להולטום היו חמישה ילדים.

* סמל השלום שהתפתח במהלך המאה ה-20.סמל השלום שהתפתח במהלך המאה ה-20.
* סמפור האות Nסמפור האות N
* סמפור האות Dסמפור האות D

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'רלד הולטום** בוויקישיתוף
* ג'רלד הולטום, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Westcott, Kathryn (20 March 2008) "World's best-known protest symbol turns 50" *BBC.co.uk (News)* (Retrieved: 21 February 2010)
2. ↑  Roth, Richard (23 במרץ 2008). "The 50th Anniversary Of The Peace Symbol". CBS Interactive Inc. נבדק ב-20 באפריל 2008. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  Roth, Richard (20 באפריל 2008). "CBS Sunday Morning, 3/23/08, Origin of the Peace Sign (timecode 5:13)". CBS Interactive Inc. אורכב מ-המקור ב-2008-05-28. נבדק ב-20 באפריל 2008. `{{cite news}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Holtom gravestone". אורכב מ-המקור (bitmap image) ב-2008-05-28. נבדק ב-20 באפריל 2008. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. 1 2  Christopher Driver, *The Disarmers: A Study in Protest*, London: Hodder and Stoughton, 1964
6. ↑  Koch, R. *The Book of Signs*, Dover, 1955
7. ↑  "Briefings & Information: The CND logo" *CNDUK.org* (Retrieved: 21 February 2010)
8. ↑  McCarthy, Michael (15 October 2005) "Whatever happened to CND?" *Independent.co.uk* (Retrieved: 21 February 2010)
9. ↑  "Peace Education: The disarmament symbol" *CNDUK.org* (Retrieved: 21 February 2010)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 14010407
* GND: 115308998X
* ISNI: 0000 0004 8581 0984
* RKD: 370288
* ULAN: 500473344
* VIAF: 88149068350165730000
* WorldCat (עם VIAF): 88149068350165730000

 |
הדמיה באמצעות סונוגרם של עובר בן 14 שבועות
תמונה של לב בבדיקת אקו-לב באולטרה סאונד
**אוּלְטְרָה סָאוּנְד** (בעברית: **על-שמע**; באנגלית: "**Ultra sound**" או בראשי תיבות, "**US**") הוא קול בתדירות גבוהה מזו שאדם יכול לשמוע (תחום השמע של האדם הוא מ-20 הרץ עד 20 קילוהרץ כאשר תחום התדרים העליון נפגע במהלך השנים - ילדים שומעים תדרים שמבוגרים כבר אינם שומעים). כמה בעלי-חיים, כגון כלבים, דולפינים ועטלפים, יכולים לשמוע תדירויות גבוהות יותר מהאדם, ולפיכך ביכולתם לשמוע אולטרה סאונד (בתדירויות מסוימות).

שימושים
-------

### ברפואה

 ערך מורחב – **בדיקת אולטרה סאונד רפואית**  

בדיקת אולטרה סאונד משמשת לדימות של שרירים ורקמות רכות, והיא שימושית ברפואה לסריקת איברים. סורקי אולטרה סאונד טיפוסיים פועלים בתדירויות של 2 עד 10 מגהרץ. תדרים נמוכים מאוד, בתדירויות של 0.25 עד 3 מגהרץ מתאימים לטיפולים להפחתת דלקות, ריכוך רקמות גוף רכות, והפחתת כאב בשרירים (בפיזיותרפיה למשל). גלי אולטרה סאונד חזקים משמשים גם לטיפולים כגון ריסוק אבנים בכליות וטיפול בגידולים. אולטרה סאונד מונחה MRI היא שיטה בה ניתן לטפל במיומות ברחם ובהפרעות תנועה כגון רעד ראשוני ומחלת פרקינסון.

### בתעשייה

אולטרה סאונד משמש גם למכשירי ניקוי, הפועלים בדרך-כלל בתדירויות של 20 עד 40 קילוהרץ. מכשירים אלה שימושיים לניקוי תכשיטים, עדשות ורכיבים אופטיים אחרים, שעוני יד, מכשירים לרפואת שיניים, מכשירי ניתוח, ורכיבים תעשייתיים.
במעבדות ביולוגיה נקראים מכישירים אלו סוניקטורים.

ראו גם
------

* בדיקת אולטרה סאונד להיריון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אולטרה סאונד** בוויקישיתוף
* אולטרסוניקה, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007560944005171
* BnF: cb11959494b (data)
* GND: 4061555-8
* LCCN: sh85139494
* NDL: 00573658
* NKC: ph183320

 |
**זיינבה הרדגה** (בבוסנית: **Zejneba Hardaga**), היא חסידת אומות העולם בוסנית. הרדגה היא המוסלמית הראשונה שקיבלה תואר זה. את התואר קיבלה הרדגה יחד עם בעלה מוסטפא ובני משפחה נוספים על הצלת משפחות יהודיות בעיר סרייבו בזמן השואה.

משפחות קביליו היהודית והרדגה המוסלמית חיו בידידות שנים רבות לפני מלחמת העולם השנייה. בהפצצות חיל-האוויר הגרמני שקדמו לפלישת הגרמנים ליוגוסלביה באפריל 1941, נהרס ביתם של בני משפחת קביליו ובני המשפחה נמלטו להרים. בעלה של הרדגה, מוסטפא הרדגה, אשר השכיר למשפחת קביליו מבנה למפעל המשפחתי שלהם, הציע מיד לבני משפחת קביליו לבוא ולהתגורר בביתו.
בבית משפחת הרדגה (שהייתה משפחה מוסלמית אדוקה) התגוררו מוסטפא (Mustafa), אשתו זיינבה (Zayneba) ואחיו של מוסטפא, איזט (Izet) עם אשתו בשרייה (Bachriya).
אף על פי שעל קיר ביתם ששכן מול בניין הגסטפו היה שלט ענק שמצהיר שכל מי שיסתיר יהודים יוצא להורג יחד עם משפחתו, קבלה משפחת הרדגה את משפחת קביליו בזרועות פתוחות כחלק מהמשפחה. יוסף ורבקה קביליו וילדיהם בינקו וטובה, הוסתרו בכספת ענק במרתף הבית של משפחת הרדגה ובשלב מסוים של המלחמה, כשהאיום הלך וגדל, עזרו בני משפחת הרדגה לבני משפחת קביליו לברוח למקום מבטחים.

בני משפחת קביליו שרדו את השואה ועם סיום המלחמה חזרו לעיר סרייבו. משפחת הרדגה אירחה אותם בשמחה, החזירה להם את התכשיטים שהושארו אצלם למשמרת, ועזרו להם להתחיל חיים חדשים.

משפחת הרדגה שילמה מחיר כבד על הצלת יהודים. אביה של זיינבה הרדגה, אחמד סדיק (Ahmed Sadik), נתפס על ידי הנאצים, הוצא להורג ומקום קבורתו אינו ידוע.
בין שמות היהודים על מצבת זיכרון לקורבנות השואה בסרייבו, נמצא גם שמו של אחמד סדיק.

לאחר המלחמה עלו בני משפחת קביליו לארץ ישראל והשתקעו בירושלים.
בשנת 1984 בעקבות עדותה של משפחת קביליו הוכרו בני משפחת הרדגה: זיינבה, מוסטפא, איזט בשרייה ואחמד סדיק כחסידי אומות העולם. הם היו המוסלמים הראשונים שזכו להכרה כחסידי אומות העולם.
בשנת 1985 הגיעה זיינבה הרדגה לישראל נטעה עץ בשם משפחתה, וקבלה בשמם את אותות חסידי אומות העולם. היא הגשימה את חלומה לשתות קפה על המרפסת עם יוסף ורבקה קביליו.
במעמד הענקת התואר ביד ושם, התייחסה זיינבה לשאלה איך מוסלמית מאמינה, הייתה מוכנה לסכן את חייה להצלת יהודים ואמרה : "אח נשאר אח, ולא חשוב מה דתו".

כ-50 שנה לאחר מלחמת העולם השנייה התהפכו היוצרות: הניצולים נהפכו למצילים.
בשנת 1992, כששמעו בני משפחת קביליו על המלחמה ומעשי הרצח בעיר סרייבו, הם התגייסו להצלת בני משפחת הרדגה מן התופת. בסיוע ממשלת ישראל אנשי יד ושם והג'וינט, הוברחו בני משפחת הרדגה: זייניבה הרדגה, בתה אאידה (עם בעלה ברנמיר ובתה סטלה) ועלו לישראל.

לאחר כשנה בארץ נפטרה זיינבה הרדגה בישראל, והובאה לקבורה. מוסלמית ראשונה שקבורה בבית עלמין יהודי.
בתה של זיינבה, אאידה (שינתה את שמה לשרה פצ'נץ), בעלה ובתה התגיירו וקשרו את גורלם עם גורל העם היהודי בארץ ישראל.
סטלה, נכדתה של זיינבה, שרתה כקצינה בצה"ל.

סיפורה של זיינבה הרדגה סופר בסרטם של אלה אלתרמן ויהודה ביטון האשה מסרייבו.

קישורים חיצוניים
----------------

* זיינבה הרדגה, באתר "יד ושם" (באנגלית)
* סיפור משפחת הרדגה באתר יד ושם
* סיפורה של זיינבה הרדגה, בערוץ יד ושם באתר יוטיוב
* דבריה של זיינבה הרדגה ביד ושם, בעת קבלת אות חסידי אומות העולם לה ולמשפחתה
* התוכנית "עיר מקלט" ששודרה בגל"צ ביום הזיכרון לשואה ולגבורה, ומספרת את סיפורה של משפחת הארדגה, ושל משפחת קביליו, אותה הצילה.
* קטע קול יובל מלחי, פרק 196: אחי! אחותי! – ‘סיפור אחר’ לזכר שירה בנקי, באתר "קטעים בהיסטוריה", 19 ביוני 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  זיינבה הרדגה, באתר "יד ושם" (באנגלית)
**ג'רים ריצ'רדס** (באנגלית: **Jereem Richards**; נולד ב-13 בינואר 1994) הוא אתלט מטרינידד וטובגו, אלוף העולם (לונדון 2017) בריצת שליחים 4X400 מטר, בעל מדליית ארד מאליפות העולם (לונדון 2017) בריצת 200 מטר ואלוף העולם באולם (בלגרד 2022) בריצת 400 מטר.

ביוגרפיה
--------

ריצ'רדס נולד בפוינט פורטין שבטרינידד וטובגו, בנם של קורניליוס ריצ'רדס ואיבט וילסון.

ב-2011 זכה ריצ'רדס במדליית ארד עם נבחרת טרינידד וטובגו בריצת שליחים 4X400 מטר באליפות פאן-אמריקה עד גיל 19. באליפות העולם עד גיל 17 התחרה בריצת 200 מטר אך לא העפיל לגמר עם תוצאה של 21.47 שניות. ב-2012 זכה במדליית ארד בריצת שליחים 4X400 מטר באליפות העולם עד גיל 19. בריצת 200 מטר באותה אליפות קבע תוצאה של 21.14 שניות ולא העפיל לגמר. הוא נכלל בנבחרת השליחים הבוגרת של טרינידד לאליפות העולם באתלטיקה באולם 2012 וזכה עמה במדליית ארד ב-4X400 מטר.

ב-2014 החל ללמוד בקולג' הקהילתי סאות' פליינס שבטקסס. הוא זכה באליפות התאחדות המכללות הקהילתיות (NJCAA) בריצת 400 מטר באצטדיון ובאולם. לאחר שנה עבר ללמוד ולהתאמן באוניברסיטת אלבמה. ב-2017 סיים שלישי בריצת 200 מטר באליפות ה-NCAA. בעקבות הישגיו באלבמה הוא נבחר לאול-אמריקן בריצת 200 מטר ובריצת שליחים 4X400 מטר. במאי 2017 קבע שיא אישי של 19.97 שניות בריצת 200 מטר.

באליפות העולם באתלטיקה 2017 זכה במדליית ארד בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.11 שניות, לאחר המנצח רמיל גולייב (20.09 שניות) וסגנו וייד ואן ניקרק (20.11 שניות). עם נבחרת השליחים 4X400 מטר זכה במדליית זהב בתוצאה של 2:58.12 דקות. במשחקי חבר העמים 2018 זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.12 שניות. במשחקים הפאן אמריקאיים ב-2019 זכה במדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.38 שניות. באליפות העולם באתלטיקה 2019 לא העפיל לגמר ריצת 200 מטר לאחר שקבע תוצאה של 20.28 שניות בחצי הגמר. באולימפיאדת טוקיו סיים שמיני בתוצאה של 20.39 שניות. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2022 זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא אישי ושיא אליפות של 45.00 שניות. באליפות העולם באתלטיקה 2022 סיים שישי בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.08 שניות. במשחקי חבר העמים הבריטי 2022 זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בשיא אישי של 19.80 שניות.

שיאים אישים
-----------

### אצטדיון

* ריצת 200 מטר: 19.80 שניות (2022)
* ריצת 400 מטר: 44.79 שניות (2022)

### אולם

* ריצת 200 מטר: 20.31 שניות (2017)
* ריצת 400 מטר: 45.00 שניות (2022)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'רים ריצ'רדס** בוויקישיתוף

* ג'רים ריצ'רדס, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* ג'רים ריצ'רדס, באתר olympedia.org
* ג'רים ריצ'רדס, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* ג'רים ריצ'רדסון באתר אוניברסיטת אלבמה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 263495

 |
**יונה ירוקה מנוקדת** או **יונת ליברפול** (שם מדעי: *Caloenas maculata*) היא מין יונה שנכחדה אשר ידועה מדגימה אחת בלבד, המוצגת באוסף של מוזיאון העולם בליברפול. החוקרים מניחים כי הדגימה הובאה מפולינזיה הצרפתית (אולי מטהיטי) בין השנים 1783–1823.

היונה הירוקה המנוקדת הוזכרה לראשונה בספר הנקרא "תקציר כללי על ציפורים" (A General Synopsis of Birds) שנכתב בשנת 1873 על ידי ג'ון לאת'אם (John Latham). שמה המדעי ניתן לה על ידי גמלין (Johann Friedrich Gmelin) בשנת 1789.

טקסונומיה
---------

בהתבסס על נוצות הצוואר הארוכות של היונה הירוקה המנוקדת, הניח לאטמן כי יש קשר משפחתי בינה לבין יונת ניקובר ואילו וולטר רוטשילד, שבבעלותו היה האוסף הזואולוגי הגדול ביותר שבו החזיק אדם יחיד באותה עת, התייחס אליה כאל יונה חריגה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יונה ירוקה מנוקדת** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  יונה ירוקה מנוקדת באתר הרשימה האדומה של IUCN
**טרוי "מייק" שומייקר** (באנגלית: **Troy "Mike" Shoemaker**) הוא קצין בדימוס בדרגת תת-אדמירל בצי ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כמפקד כוחות האוויר של הצי.

ביוגרפיה
--------

שומייקר נולד בסיינט פיטרסברג שבפלורידה. ב-1982 סיים תואר ראשון בהצטיינות בהנדסת מערכות מהאקדמיה הימית של ארצות הברית. 

ביולי 1984 סיים הכשרתו כטייס צי. שירת בפעילות מבצעית כטייס מטוסי ווט A-7 קורסייר II בטייסת התקיפה הקלה 105 שהוצבה על נושאת המטוסים "USS Forrestal", שירת בטייסת 174, כמדריך טיסה בטייסת 122 ובטייסת 106, שירת בכנף 3 על נושאת המטוסים "ג'ון פ. קנדי", כטייס F/A-18 הורנט בטייסת 105 בעת שהוצבה על נושאת המטוסים "דוויט אייזנהאור", על נושאת המטוסים "אנטרפרייז" ועל נושאת המטוסים "הארי טרומן". 

פיקד על טייסת 105, על טייסת האימון 106 ובמאי 2006 מונה למפקד כנף 17 בעת שהוצבה על נושאת המטוסים "ג'ורג' וושינגטון". 

תפקידי המטה שלו כללו שירות כראש ענף שיבוץ קציני תעופה בפיקוד כוח האדם של הצי, כעוזר למפקד צי האוקיינוס השקט, כעוזר סגן ראש המבצעים הימיים ועוזר למפקד פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית. באוקטובר 2008 קודם לדרגת אדמירל משנה ומונה לעוזר למפקד פיקוד כוח האדם במטה הצי. 

במאי 2011 מונה למפקד קבוצת התקיפה 9 בראשות נושאת המטוסים "אברהם לינקולן". באוקטובר 2012 מונה למפקד קבוצת התקיפה 3 בראשות נושאת המטוסים "ג'ון ס. סטניס". ביוני 2013 מונה למפקד חיל האוויר האטלנטי. 

בינואר 2015 קודם לדרגת תת-אדמירל ומונה למפקד כוחות האוויר של הצי, שירת בתפקיד עד פרישתו בינואר 2018. 

במהלך שירותו עוטר שש פעמים באות לגיון ההצטיינות, במדליית השירות הראוי לשבח של משרד ההגנה, שלוש פעמים במדליית השירות הראוי לשבח של הכוחות המזוינים ושלוש פעמים במדליית האוויר, מהן אחת עם סימן V לגבורה.

הוא צבר למעלה מ-4,400 שעות טיסה בעיקר על מטוסי ווט A-7 קורסייר II ומטוסי F/A-18 הורנט, וביצע 1,066 נחיתות על נושאות מטוסים. 

שומייקר בוגר תוכנית הלימודים מרחוק של מכללת המלחמה של הצי ובוגר המכללה למטה של הכוחות המשולבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מייק שומייקר** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר הצי

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מייק שומייקר"**.
**זבלוטוב** (באוקראינית: **Заболотів**, זבולוטיב; בפולנית: **Zabłotów**; ביידיש: **זאַבלאָטאָוו**) היא עיירה במחוז איוואנו-פרנקיבסק שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

זבלוטוב נזכרת לראשונה בשנת 1455, והייתה בבעלות משפחות אצולה. בראשית המאה ה-17 נהרס היישוב מפלישת הטטרים, אך לאחר מכן השתקם, ובראשית המאה ה-18 קיבל זכויות עיר.

פרנסת העיירה לאורך השנים הייתה על גידול ועיבוד טבק, ועם חיבורה לרשת מסילת הברזל במאה ה-19, הואץ פיתוחה.

יהודי זבלוטוב
-------------

יהודים ישבו בזבלוטוב מהכרזתה כעיר. בראשית המאה ה-19 התיישב בעיירה האדמו"ר רבי דוד הגר, והדבר הביא לגידול בקהילה היהודית במקום. בשנת 1903 פרץ בעיירה פוגרום. במהלך מלחמת העולם הראשונה הייתה העיירה בחזית הלחימה זמן רב, ופרצה בה מגפת טיפוס הבהרות, שהפילה חללים רבים מקרב האוכלוסייה היהודית. לאחר המלחמה השתקמה הקהילה בעיירה בסיוע הג'וינט ויוצאי היישוב בארצות הברית.

בין מלחמות העולם התגברה בעיירה הפעילות הציונית, ופעלו בה תנועות נוער ציוניות רבות. בשנים אלה נמנו בעיירה כ-1,700 יהודים, כמחצית מתושביה. בשנות השלושים של המאה ה-20 גברו והלכו התקיפות האנטישמיות בעיירה. עם כיבוש העיירה בידי הסובייטים בספטמבר 1939, הופסקה בה הפעילות היהודית והציונית, ועסקי היהודים בה הולאמו.

### בשואה

ב-1 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכנסו לעיירה כוחות הצבא ההונגרי, והחלו בהחרמת רכוש היהודים בה, ובלקיחת היהודים לעבודות כפייה. בד בבד, ביצעו אוקראינים מקומיים מעשי התעללות ביהודי העיירה.

בספטמבר 1941 הועברה השליטה בעיירה לידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודי היישוב גזירות שונות, והגבירו את עבודות הכפייה בה.

ב-22 בדצמבר 1941 פשטו שוטרים גרמנים ואוקראינים על העיירה, וריכזו את יהודיה בשוק המקומי, תוך ירי בחולים ובתשושים במיטותיהם. במהלך האקציה הצליחו להימלט מהעיירה מספר מאות יהודים. ממקום הכינוס הוצעדו היהודים לבורות ירי בסמוך לעיירה, וכ-1,000 מהם נרצחו שם, תוך שחלקם נקברו חיים. כ-100 יהודים נוספים נרצחו בעיירה עצמה. למחרת, הוטל על היודנרט בעיירה לשלם סכום כסף גבוה עבור כיסוי עלויות הקליעים ששימשו לרצח היהודים.

ב-11 באפריל 1942 בוצעה בעיירה אקציה שנייה, בה סרקו שוטרים גרמנים ואוקראינים את בתי היישוב, ושילחו למחנה ההשמדה בלז'ץ כ-400 יהודים מהעיירה, לצד יהודים נוספים מכפרי הסביבה. בסוף אפריל-תחילת מאי 1942 הועברו אחרוני יהודי העיירה לגטו קולומיאה, תוך גזל כל רכושם. בגטו זה מתו רבים מיהודי העיירה מרעב וממחלות. כ-200 יהודים ששבו לעיירה שולחו ב-7 בספטמבר 1942 לבלז'ץ, וזבלוטוב הוכרזה רשמית כ"נקייה מיהודים".

מקהילת זבלוטוב שרדו את השואה יהודים בודדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זבלוטוב** בוויקישיתוף
* ספר יזכור לקהילת זבלוטוב, בספריית העיר ניו יורק
* זבלוטוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* "זבלוטוב", באתר השטעטל הווירטואלי
* זבלוטוב (אוקראינה), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007484885205171
* LCCN: n2001096557
* VIAF: 129196439
* WorldCat (עם VIAF): 129196439

 |
חברי הקבוצה, 2009
**אורלנדו פירטס** (באנגלית: **Orlando Pirates**) הוא מועדון כדורגל דרום אפריקאי, המשחק בליגת העל האפריקאית, ליגת PSL, ומייצג את העיר אורלנדו, המהווה חלק מאזור סווטו ליד יוהנסבורג. הקבוצה משחקת במדים שחורים במשחקי הבית ובמדים שחורים-לבנים במשחקי חוץ. המועדון מחזיק בכמות הגבוה ביותר של אליפויות דרום אפריקה, וזהו המועדון היחידי בחצי הכדור הדרומי שזכה בגביע אפריקה לאלופות, וזאת בשנת 1995, ובסופר קאפ האפריקאי שנה לאחר מכן.

בבעלותו של המועדון 51% מאצטדיון אליס פארק אשר ביוהנסבורג.

היסטוריה
--------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
המועדון הוקם בשנת 1937 והוא המועדון הוותיק ביותר בדרום אפריקה. בעיירה אורלנדו בסווטו, פרבר של יוהנסבורג.

המייסדים של המועדון הם צאצאים למהגרים שעברו לאזור מאזורים צחיחים לעבוד במכרות זהב של גואטנג. 

רק בשנת 1940 התמנה נשיא לקבוצה והחל לממן אותה כלכלית.

הדרבי של סווטו
--------------

הדרבי בין אורלנדו פירטס לקייזר צ'יפס הוא אחד המתוחים בעולם הכדורגל. כוחות משטרה ואבטחה גדולים שומרים על הסדר באצטדיון המלא עד אפס מקום. לא פעם מתרחשים אירועי אלימות קשה בין שני מחנות האוהדים.

תארים
-----

* אליפות דרום אפריקה: 1971, 1973, 1975, 1976, 1994
* גביע אפריקה לאלופות: 1995
	+ סגנות 2013
* גביע הקונפדרציה האפריקאי
	+ סגנות 2015
* הסופר קאפ האפריקאי: 1996
* גביע וודוקום: 1999, 2005
* ליגת PSL: 2000/1, 2002/3

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אורלנדו פירטס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אורלנדו פירטס
* אורלנדו פירטס, ברשת החברתית פייסבוק

* אורלנדו פירטס, ברשת החברתית טוויטר

* אורלנדו פירטס, ברשת החברתית אינסטגרם

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר WorldFootball.net

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**זברז'** (באוקראינית: **Збараж**, בפולנית: **Zbaraż**, ביידיש: **זבאריזש**) היא עיר במחוז טרנופיל במערב אוקראינה. בעיר מספר כנסיות ומנזר ברנרדיני.

היסטוריה
--------

העיר מוזכרת במסמכים בשנת 1211 כמבצר רותני ובמאה ה-14 - כמקום מושבו של הנסיך זברז'קי. חורבות המבצר נמצאות עד היום בעיבורי העיר. במאות ה-15 וה-16 הייתה העיר נתונה פעמיים תחת מצור של הטטרים. לאחר תקופה זו ובמשך תקופה מסוימת במאה ה-16 השתייכה העיר למשפחת פוטוצקי.

ב-1649, בתקופת פרעות חמלניצקי, צרו על העיר הטטרים ובעלי בריתם הקוזאקים במשך למעלה מחודש, אך העיר הייתה תחת הגנה פולנית ולא נפלה.

עם האיחוד הפולני-ליטאי הפכה זברז' לחלק מממלכת פולין-ליטא, במחוז ווהלין. לאחר חלוקת פולין הראשונה ב-1772 נתפסה העיר על ידי האימפריה האוסטרית ושויכה למחוז גליציה. לאחר מלחמת העולם הראשונה ומלחמת פולין-אוקראינה עברה זברז' לתחום שלטונה של פולין. לאחר מלחמת העולם השנייה סופחה זברז' לאוקראינה הסובייטית.

אזכורים בתרבות
--------------

זברז' היא אחד האתרים המשמשים רקע לספרו של הנריק סנקביץ **באש ובחרב** (1884), רומן בו הוא מתאר את המצור על זברז'.

יהודים
------

אנדרטה לזכר יהודי זברז' שנספו בשואה, בבית העלמין הדרום
בין רבני העיר היה רבי יעקב יצחק וואהרמן, נכדו של ה"אשל אברהם". בעיר פעלו צדיקי החסידות, רבי זאב מזברז' ורבי משולם פייבוש הלר.

המשורר היהודי ולוול זבארז'ר היה בן המקום

על פי מפקד שנערך בשנת 1931 היו בעיר כ-3,000 יהודים.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו לזברז' פליטים ומספר היהודים בעיר עלה ל-5,000. הגרמנים נכנסו לזברז' ביולי 1941, ובאוגוסט 1942 גורשו כ-560 יהודים מהעיר למחנה ההשמדה בלז'ץ. לאחר האקציה הוקם בזברז' גטו. עד דצמבר 1942 גורשו ונרצחו עוד אלפי יהודים בעיר. בדצמבר 1942 היו בגטו כ-2,000 יהודים.

באפריל וביוני 1943 נרצחו בקרבת זברז' רוב יהודי הגטו.

ילידי המקום
-----------

* אידה פינק
* רבי משולם פייבוש הלר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זברז'** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של זברז'
* זברז' (Zbaraż), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* ספר יזכור לקהילת זברז', בספריית העיר ניו יורק
* זברז' באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* "זברז'", באתר השטעטל הווירטואלי
* אלכסנדר קרוגלוב (רו') וסמואל פישמן, טרצ'ין, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק A, עמ' 846–848), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
* זברז' (אוקראינה), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007564422805171
* LCCN: n82138186
* VIAF: 155965399
* WorldCat (עם VIAF): 155965399

 |
שוק דידובה
**דידוּבֶּה** (בגאורגית: **დიდუბე**) אחד מהפרוורים העתיקים בטביליסי גאורגיה, שהפך רק בשנות ה-70 של המאה ה-19 לחלק מהעיר עצמה. הפרוור שוכן על גדת נהר הקורה מצידו הצפון-מערבי. מקור שמו הוא מהמילה "דידי דוּבֶּה" ("დიდი დუბე") שפירושה "שטח נמוך גדול" (דידי-גדול, דובה-שטח נמוך). שמו הקדום של הפרוור הוא **צחֶניס טֶרפּי** (ცხენის ტერფი, מילולית: "פרסת הסוס" או "עקב הסוס").

פלג של נהר האראגווי זורם בדידובה.

היסטוריה
--------

הייתה דידובה, במאה ה-12, בריבונות המלכה ושכן בה אחד מארמונות המלכה וכנסיית גאורגי הקדוש. לראשונה נזכר הפרוור במאה ה-12 בתקופת שלטונה של תמר המלכה כאשר היא נישאה, בשנת 1188, לדוד סוסלן. אזכור נוסף מאותה מאה היא החגיגה העממית שנערכה בדידובה לאחר ניצחון הגאורגים בקרב שמכור (1195). במאות שבאו לאחר מכן היה הפרוור בלתי מיושב.

במאה ה-17, בתקופת שלטונו של וחטנג השישי, הופיעו שוב מתיישבים בפרוור. באותה תקופה הוסט מסלולו של נחל מכפר אבצ'לה (ავჭალა) כדי שיעבור בדידובה. במאות ה-17 וה-18 נחשבה דידובה, מבחינה מנהלתית, לכפר בפאתי טביליסי, ופרנסת תושבי הכפר הייתה חקלאות, ואת תוצריה היו מוכרים בשוקי טביליסי. במפה ששרטט המדען (זואולוג ואורניתולוג - מומחה בתורת העופות) והסייר הגרמני, יוהאן אנטון גיולדנשטאדטי (Johann Anton Güldenstädt)‏ (1745–1781), משנת 1772, צוינו שרידי מצודת-דידובה.

תחנת המטרו דידובה בקו אחמטלי-ורקתילי ושוק דידובה שסמוך אליו
בתחילת המאה ה-19, זרמו בדידובה שני ערוצי נחל, האחד מגיע מכפר אבצ'לה והשני מנהר הקורה, שנקרא "ערוץ הגן" ("ბაღის არხი"). בשנת 1872, חולק שטח הפרוור לשנים עקב עבודות סלילת מסילת הברזל טביליסי-פותי. עובדי המסילה השתכנו בחלק הקרוב למסילת הברזל בדידובה ללא רשות הרשויות. אזור זה לפיכך קיבל את שמו הרוסי "נאחאלוֹדקי". ב-23 בדצמבר 1905 נכנס צבא האימפריה הרוסית לדידובה במטרה להכניע מורדים שהשתלטו על המקום. אף על פי שהמורדים זכו ביתרון בתחילה בכך שאיפשרו את כניסת הצבא ואז תקפו אותם מאחרו, המטירו הרוסים ארטילריה כבדה על האזור והשתלטו עליה.

בחפירות ארכאולוגיות שנערכו בדידיובה נתגלו ממצאים מהתקופה הקדם נאוליתית, תחילת תקופת הברונזה (סוף האלף ה-4 לפנה"ס), תקופת קורה-אראס (Kura-Araxes culture) - תרבות קדם עבר קווקזית (נמצאו בשנת 1930).

בסוף המאה ה-19 הוקם, בחצר כנסיית דידובה (დიდუბის ღვთისმშობლის ეკლესია), פנתאון דידובה, שהיה ביום הקמתו הפנתאון החשוב בגאורגיה.

לקריאה נוספת
------------

* ת. ברידזה (1971), מיקרוטופונימיה של טביליסי העתיקה (דידובה), מספר 8, גאורגית.
* ד. כּורודזה (1955), האתרים האכיאולוגיים של טביליסי, חלק 1, גאורגית.
* ת. ברידזה ופחאקאדזה (1978), האנציקלופדיה הגאורגית סובייטית, כרך 3, עמ' 543, גאורגית.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **דידובה** |
הקבוצה במשחק ביתי
**אורליאן לוארה באסקט** היא קבוצת כדורסל צרפתית מהעיר אורליאן, המתמודדת בPro B.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד בשנת 1993. בסיום עונת 2005/06, זכתה הקבוצה באליפות הליגה השנייה בצרפת והעפילה לראשונה בתולדותיה לליגת העל. באותה שנה הגיעה הקבוצה לגמר הגביע הצרפתי והפסידה בו לדיז'ון 66-58. מאז עונת 2006-07 אורליאן משחקת בליגת העל הצרפתית. בעונת 2009/10 זכתה הקבוצה בגביע הצרפתי לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת גראבלין דנקירק 69-73.

בעונת 2009/10 השתתפה הקבוצה ביורוליג לראשונה בתולדותיה. זו הפעם הראשונה בה התמודדה הקבוצה במסגרת אירופית מחוץ לצרפת. בעונת 2010/11 השתתפה הקבוצה במסגרת היורוצ'לנג'. ובעונת 2012/13 משתתפת הקבוצה במסגרת היורוקאפ.

אולמות
------

המגרש הביתי של אורליאן במשחקי הליגה הצרפתית הוא **ארמון הספורט באורליאן** המכיל 3,222 מקומות. אך במשחקים הדורשים כמות רבה יותר של צופים, כדוגמת היורוליג, מארחת הקבוצה בזניט דאורליאן המכיל 6,900 מקומות.

תארים והישגים
-------------

* **הליגה הצרפתית**:
	+ מקום שני: 2009
	+ חצי גמר: 2012
* **הגביע הצרפתי**:
	+ זכייה (1): 2010
	+ גמר: 2006

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אורליאן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אורליאן

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16547905k (data)
* VIAF: 220133463
* WorldCat: viaf-220133463

 |