recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**רבואלטוזאורוס** (שם מדעי: *Revueltosaurus*; מילולית: "הזזוחל של רבואלטו") הוא סוג של זוחל נכחד מקבוצת הארכוזאורים אשר התקיים במשך הטריאס העליון שלפני 225 עד 209.5 מיליון שנה מזמננו באמריקה הצפונית.

המאובנים של זוחל זה התגלו באריזונה, ניו מקסיקו ובקרוליינה הצפונית ושויכו לסוג 3 מינים שונים: *R. callenderi* מניו מקסיקו שהוא המין הראשון שתואר ועוד שני מינים: *R. olseni* ו-*R. hunti* עליהם קיימים מחלוקות מדעיות. הסוג תואר ב-1989 בידי החוקר אדריאן פ. האנט ונקרא על שם תצורת רבואלטו - "Revuelto Creek", בניו מקסיקו. משמעות השם רבואלטו מספרדית היא: "מהפכה", עקב המהפך בגילוי חולייתנים יבשתיים (זוחלים) לאורך הטריאס. המאובנים שנמצאו באתר כוללים מספר רכסי שיניים עבות ממספר סוגים. 

יצור קדום זה בעל קשר רחוק לדמויי-תנינאים והוא נחשב לאחד מדמויי-האטוזאורים, אך לא משתייך לסדרה זו, כאשר מבנה גופו מרמז על קירבה לאבות הדומים לזוחלים כמו הגרווילוסוכוס והנונדסוכוס. בעבר סברו שמבנה שיניו דומה לשיני דינוזאורים בעלי אגן דמוי עוף אך התברר משאר הגולגולת שנמצאה שהוא קרוב יותר לאטוזאורים והדימיון מבוסס על אבולוציה מתכנסת.

היצור היה אוכל צמחים על בסיס שיניו והוא הגיע לאורך של מטר אחד בקירוב. בניגוד לאטוזאורים האמיתיים לא היה לו כיסוי משוריין על גופו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רבואלטוזאורוס** בוויקישיתוף
* רבואלטוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
**בינג** (באנגלית: **Bing**) היא סדרת אנימציה בריטית לילדים המשודרת בישראל בדיבוב לעברית בערוץ לולי החל משנת 2015

הסדרה מבוססת על סדרת ספרים שנקראת "Bing Bunny" מאת טד דיוואן. את הזכויות ליצירת הסדרה רכשה חברת Acmar Films והיא פותחה עבור CBeebies.

הסדרה הייתה מועמדת למגוון פרסים בינלאומיים וזכתה בפרס הפרה-סקול הטוב ביותר בטקס האמי הבינלאומי לילדים בשנת 2016.

בארצות הברית, הסדרה החלה את שידוריה ב-13 בספטמבר 2021 בערוץ Cartoon Network תחת רצועת השידור "Cartoonito" (אנ'), עם דיבוב אמריקאי שהופק עבור הערוץ.

עלילת הסדרה
-----------

בינג הוא ארנב נמרץ, נלהב וסקרן. דרך חוויות שונות ויחד עם חבריו, הוא מגלה אודות העולם בו הוא חי. בינג לומד להתמודד ולקבל את החיים כפי שהם, לעיתים הם משמחים ומרגשים ולעיתים גם יכולים להיות מאכזבים.

בסוף כל פרק בינג מסכם במשך דקה מה ראינו, כיצד התמודד עם האתגר והאם הבעיה נפתרה. סיכום זה מהווה נקודת חוזק חשובה בסדרה שכן היא מבהירה לילד את שראה ומאפשרת לו לעבד את העלילה והסיטואציה הרגשית לפני שממשיך הלאה לקרדיטים.

מטרת הסדרה
----------

הסדרה מלמדת על דרכו של עולם ונותנת כלים להתמודדות עם מצבים לא נעימים כגון פרידה מחפץ אהוב שנשבר, למידת סבלנות, התמודדות עם פחד מרעשים חזקים ועוד.
פלופ ואמה הם לכאורה הדמויות ה"הוריות" בסדרה. בסדרה זו אין היררכיה, אין אמא ואבא ומבנה הבית והמשפחה מעט שונה ופתוח לאינטרפרטציות. פלופ ואמה הם היחידים בעלי קול של מבוגר, אך מבנה גופם כשל בובה קטנת ממדים. הם השקולים והרגועים מבין הדמויות ותמיד מציעים פתרונות, אם כי מעולם לא צוין שהם ההורים או המבוגרים. נתון זה מאפשר לילד להסיק לבד מהו תפקידם ומקומם במבנה החברתי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בינג** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בינג

* "בינג", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* בינג, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* בינג הפרקים המלאים באתר לולי
**נור כיוף** (נולדה ב-24 באוגוסט 2001) היא כדורסלנית דרוזית-ישראלית המשחקת בקבוצת הפועל ירושלים מליגת העל בכדורסל נשים. כיוף היא הדרוזית הראשונה ששיחקה אי פעם בנבחרת ישראל בכדורסל לנשים.

ביוגרפיה
--------

נור נולדה וגדלה במשפחה דרוזית מעוספיה, בעלת גישה אוהדת לספורט שתמכה ותומכת בה לכל אורך הדרך. אביה סמיח הוא מזה שנים רבות מנהל מועדון הספורט והכדורסל של עוספיה. כבר בגיל 9 היא שיחקה בליגת הילדות, ובגיל 12 עברה למועדון עמק יזרעאל ושיחקה במשך כשנתיים בקבוצות הילדות והנערות. לאחר שנתיים נוספות, בשנת 2016 עברה לקבוצת מכבי חיפה, שם שיחקה בשנה הראשונה בקבוצות נערות ב' ו-א' ובשנה השנייה, בגיל 16, שיחקה בקבוצת הנשים בליגה הלאומית.

בעונת 2019-20 היא עלתה עם הקבוצה לליגת העל, אך מיד לאחר העלייה חתמה על חוזה עם קבוצת א.ס. רמת השרון. כיוף היא שחקנית הכדורסל הדרוזית הראשונה שמשחקת בליגת העל.

בעונת 23–2022 חתמה אצל האלופה אליצור רמלה וזכתה עמה באליפות המדינה, היא העמידה ממוצעים של 4.6 נקודות ו־1.6 אסיסטים למשחק.

### נבחרת ישראל

ב-9 פברואר 2023, עלתה כיוף לראשונה על הפרקט במדי נבחרת ישראל במשחק הניצחון על נבחרת שוודיה, במסגרת מוקדמות אליפות אירופה, וקלעה את נקודותיה הראשונות בנבחרת ישראל.

### נבחרת ישראל 3x3

במאי 2023 החלה לשחק בנבחרת ישראל בכדורסל נשים 3x3.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ליאור ברטל, ‏נור כיוף, הדרוזית הראשונה בנבחרת ישראל בכדורסל: "הצלחתי להגשים חלום של אותה ילדה בת חמש", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 13 בפברואר 2023
2. ↑  מנהלת ליגת העל בכדורסל, כדורסל למען הקהילה" בשיתוף מפעל הפיס. נור כיוף, 10 יולי 2019", באתר פייסבוק
3. 1 2 3  מיקי שוורץ, הכירו את הדרוזית הראשונה בליגת העל בכדורסל, באתר ynet, 10 ביולי 2019
4. ↑  ליאור ברטל, ‏"קשה לאנשים לקבל את זה": נור כיוף היא הכדורסלנית הדרוזית הראשונה בישראל, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 22 בדצמבר 2021
5. ↑  רענן וייס, הנסיכה נור: הכדורסלנית הדרוזית הראשונה שהניפה צלחת אליפות, באתר ynet, 1 במאי 2023
**הנדריק יוהאן קרולס** (בהולנדית: **Hendrik Johan Kruls**;‏ 1 באוגוסט 1902 – 31 בדצמבר 1975) היה גנרל הולנדי אשר שימש כמפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל) של הכוחות המזוינים של הולנד בין 1945–1951.

ביוגרפיה
--------

קרולס נולד באמסטרדם ב-1 באוגוסט 1902. הוא למד באקדמיה הצבאית המלכותית ובמקביל למד משפטים באוניברסיטת אוטרכט. ב-1919 הוא התגייס לחיל התותחנים ההולנדי ולחם בשורותיו במהלך הקרב על הולנד במלחמת העולם השנייה. לאחר כניעתה של הולנד, נמלט קרולס ללונדון יחד עם ממשלת הולנד והמלכה וילהלמינה. יחד עם קצינים נוספים, הוא פעל להקמת תשתית צבאית שתוכל לתפוס את השלטון בהולנד במהירות לאחר השחרור. מיד לאחר שחרור בלגיה, הוא עזב את לונדון, והחל לפעול להקמתו מחדש של הצבא ההולנדי ולהשלטת סדר בחבלי הארץ ששוחררו בהדרגה מהכיבוש הגרמני. הוא התעלם לחלוטין מהוראות חברי הממשלה בלונדון, ונשמע אך ורק להוראות המלכה ומפקדו הישיר הנסיך ברנהרד. קרולס מינה על דעת עצמו ראשי ערים ופקידים בכירים וערך טיהורים נרחבים בשורות המשטרה והפקידות ההולנדית ודאג לסלק ולעצור משתפי פעולה עם הנאצים.

ב-13 בספטמבר 1945 הוא מונה למחליפו של הנסיך ברנהרד כמפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל) של הכוחות המזוינים של הולנד. בתפקידו זה, הוא פעל לשיקומו מחדש של הצבא ההולנדי לאחר המלחמה. ב-1 בינואר 1949 שונתה הגדרת תפקידו ל"יו"ר מטה ההגנה המאוחד". ב-5 בינואר 1951 הוא נאלץ לעזוב את הצבא בעקבות סכסוך עם הפוליטיקאים.

לאחר שעזב את הצבא פנה לעולם העסקים, ומילא תפקידים בכירים בכמה חברות גדולות, בין היתר ב-KLM.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנדריק קרולס** בוויקישיתוף
* הנדריק קרולס (בהולנדית)
* הנדריק קרולס באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**ברנהרד, נסיך ליפה-ביסטרפלד** | **ראש ההגנה ההולנדי** 1945-1951 | **הבא**:**אדזארד יאקוב ואן הולטה** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb162748181 (data)
* BPN: 19441569
* GND: 141408960
* ISNI: 0000 0001 0803 3104
* LCCN: n2010078047
* NTA: 068999437
* SUDOC: 078043719
* VIAF: 92003646
* WorldCat: lccn-n2010078047

 |
**קורנליס יעקובוס סניידרס** (בהולנדית: **Cornelis Jacobus Snijders**;‏ 29 בספטמבר 1852 – 26 במאי 1939) היה גנרל הולנדי אשר שימש כמפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל) של הכוחות המזוינים של הולנד במהלך מלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

סניידרס נולד בנווה-טונגה ב-29 בספטמבר 1852. ב-1869 התגייס לחיל ההנדסה של צבא הולנד ולמד באקדמיה הצבאית המלכותית בברדה. ב-1873 נשלח לאיי הודו המזרחיים ההולנדיים וב-1875 חזר להולנד והחל לשרת בחיל ההנדסה ההולנדי. ב-1876 הועבר לשמש כמורה באקדמיה הצבאית המלכותית עד 1880. בשנים הבאות פיקח על בניית מצודות החוף של הולנד. בין השנים 1887–1894 שימש כראש תחום ההנדסה באקדמיה המלכותית. ב-1906 מונה סניידרס לסגן ראש המטה הכללי. ב-1910 מונה לראש המטה הכללי. ב-31 ביולי 1914, לנוכח מלחמת העולם הראשונה שנערכה על גבולות הולנד, מונה סניידרס למפקד העליון של כל הכוחות המזוינים ההולנדיים. בניגוד לעמדתם של כמה פוליטיקאים הולנדים שרצו להצטרף למלחמה לצד מדינות ההסכמה, סניידרס נקט במדיניות עיקשת של נייטרליות. בשלב מסוים הוא אף הצהיר שיעדיף להצטרף למלחמה לצד מעצמות המרכז מאשר לצד מדינות ההסכמה. ראש הממשלה פיטר קורט ואן דר לינדן החליט לפטר את סניידרס, אולם המלכה וילהלמינה סרבה לאשר את הפיטורים. באווירה המתוחה ששררה בהולנד באותה תקופה, נעשה ניסיון להפיכה סוציאליסטית שנודע בכינוי "השבוע האדום". ב-9 בנובמבר 1918 פרש סניידרס מהצבא והוחלף בתפקידו בידי וילם פופ.

ב-1933 הצטרף למפלגת הברית לשיקום לאומי ונבחר מטעמה לחבר בבית הנבחרים של הולנד. עם זאת זמן קצר לאחר מכן הוא פרש מהפוליטיקה וב-26 במאי 1939 נפטר בהילברסום ונקבר בהאג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קורנליס סניידרס** בוויקישיתוף
* קורנליס סניידרס, באתר המילון הביוגרפי של הולנד

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**אין** | **ראש ההגנה ההולנדי** 1914–1918 | **הבא**:**וילם פופ** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BPN: 69806470
* GND: 105165615X
* ISNI: 0000 0000 5420 1909
* LCCN: no2008066741
* NTA: 070007985
* VIAF: 19488159
* WorldCat: lccn-no2008066741

 |
**כותר - הספרייה המקוונת של ישראל** היא ספרייה מקוונת למנויים של ספרי עיון בעברית, פרי פיתוח של המרכז לטכנולוגיה חינוכית (מט"ח) בשיתוף עם מו"לים ישראלים. ספריית כותר מציעה מאות ספרים דיגיטליים ועיון מקוון במגוון רחב של נושאים מתחום מדעי הרוח והחברה, משפט, מדעי הטבע ומדעים מדויקים ועוד. המו"לים השותפים במיזם כוללים כ-100 הוצאות ספרים אקדמיות, ציבוריות ופרטיות. הספרייה החלה לפעול בינואר 2006.

אתר "כותר" מעמיד לרשות תלמידים, סטודנטים, מורים, מרצים וכל דורש מרכז משאבים מקוון, שאוצר בתוכו מקורות מידע שפורסמו ביובל השנים האחרונות בשפה העברית.

האתר מציע את שירותיו למנויים פרטיים ולמוסדות (אוניברסיטאות ולמכללות, ספריות ציבוריות, לבתי ספר וכו'). חלק מהספרים הנמצאים בספרייה זמינים לקהל הרחב ללא צורך ברכישת מנוי.

יכולות
------

ספריית כותר מציעה נגישות מקוונת למגוון גדול של מקורות מידע. ספריית כותר מציעה עיון מקוון במבחר של מעל 3,000 כותרים (נכון למרץ 2018) של ספרי עיון ומידע והיא נמצאת בהתרחבות מתמדת.

פונקציות באתר:

* איתור מידע מהיר - מתאפשר שיטוט נוח בין אלפי עמודי תוכן, חיפוש ופריסת תוצאות מהירה.
* חיפוש פירושי מילים וביטויים בוויקיפדיה, רב מילים ובגוגל.
* הפיכת הספר לעותק אישי מוער ומודגש - כלים המאפשרים סימון קטעים חשובים (קו תחתי, מרקר), הוספת פתקיות לשם רישום הערות ושמירתן על פני העמודים הרצויים, כולל יצירת קישורים לאתרי אינטרנט אחרים.
* העתקה - אפשר להעתיק קטעי מידע נבחרים מתוך עמוד נצפה (טקסטים, תרשימים ותמונות) למסמכי Word וליישומים דיגיטליים אחרים.
* פונקציות נוספות כגון הדפסה, הגדלה והקטנת העמוד ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של כותר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007361208205171
* VIAF: 5098151433044556420009
* WorldCat (עם VIAF): 5098151433044556420009

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעיר בחצי האי סיני במצרים. אם התכוונתם לשיר של שלמה גרוניך, ראו נואיבה (שיר).

**נואיבה** (בערבית: **نويبع**, תעתיק מדויק: נֻוַיְבַּע) היא עיר תיירות במצרים השוכנת בצדו המזרחי של חצי האי סיני, לחוף מפרץ אילת, כ-65 ק"מ מדרום לאילת וכ-150 ק"מ מצפון לשארם א-שייח'. ב-2006 מנתה אוכלוסיית העיר, כולל היישובים הסמוכים אליה, כ-12,000 נפש.

היסטוריה
--------

בתקופת השלטון הישראלי בסיני, לאחר מלחמת ששת הימים, עלו יוזמות שונות לפיתוח האזור. במאי 1970 עלתה כוונה של יזמים צרפתים להקים במקום כפר נופש, אולם הכוונה סוכלה על ידי ממשלת צרפת שלא רצתה מעורבות צרפתית בהשקעות מעבר לקו הירוק. בינואר 1971 הוקם במקום בית קפה בדואי.

החטיבה להתיישבות של הסוכנות היהודית יזמה סקר קרקע במחצית השנייה של 1970 ומצא שהמקום מתאים לחקלאות. בעקבות זאת הוקם ליד נואיבה מושב נביעות.

באותן שנים הפך שמה של נואיבה למושג בישראל כאתר מפלט מהמסגרות הממסדיות, בייחוד לדור הצעיר. ב-1977 נערך במקום "פסטיבל נואיבה הראשון", וב-1978 נערך פסטיבל גדול יותר בו הופיעו מיטב אמני הפופ והרוק בישראל באותה עת. התקשורת הישראלית קשרה לפסטיבל את התואר "וודסטוק הישראלי", אולם הייתה בכך הגזמה רבה מאחר שמאפיינים חשובים של פסטיבל וודסטוק לא התקיימו בנואיבה.

לאחר החזרת השלטון בסיני למצרים הוקם בנואיבה נמל, שאותו פוקדות ספינות מעבורת המגיעות מעקבה.

אזור נואיבה מיושב בשני שבטי בדואים: תראבין בצפון ומאיזנה בדרום.

תושבי נואיבה מתפרנסים מעבודה במשרדי הממשלה והעירייה שבמקום ומשירותים לתיירים.

בחלק הדרומי של נואיבה נמצאת הדיונה הקטנה, שבה בתי מלון, בתי הארחה וחושות לתיירים, ולידה הדיונה הגדולה.

בדומה ליישובים רבים לאורך מפרץ אילת, גם נואיבה חביבה על תיירים מישראל.

מהתרבות
-------

ישנם מספר שירים הנושאים את השם "נואיבה": שלמה גרוניך הלחין שיר בשם זה למילים של נירית ירון, ומתי כספי הלחין למילים של דורי בן זאב ("חגיגה בנואיבה", 1977). חלוץ הזמר המזרחי ג'קי אלקיים הוציא גם הוא סינגל בשם זה. לאחר ביקור בסיני, הלחין שמשון מיאל שיר בשם "נואייבה נואבה" כחלק מאלבומו היחיד "פרדס הגחלים הלוחשות".

לקריאה נוספת
------------

* מתיו טיג, **סיני - חלום ושברו - מרירות המולידה טרור רוחשת בקרב שבטי הבדואים בחצי האי סיני**, נשיונל ג'יאוגרפיק, גיליון 130, מארס 2009

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **נואיבה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **נואיבה** |

* נואיבה (מצרים), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  נתוני אוכלוסייה בערי מצרים,  (הקישור אינו פעיל, 8 במרץ 2022)
2. ↑  לא נגנזה תכנית כפר הנופש בנואיבה, למרחב, 15 במאי 1970
3. ↑  ברוך מאירי, שלטונות צרפת הורו למועדון הים התיכון לא להשתתף בהקמת כפר הנופש נואייבה, מעריב, 22 במאי 1970
4. ↑  בית קפה בדואי בנוייבה, מעריב, 19 בינואר 1971
5. ↑  סקר: מים ושטחים לחקלאות מצויים בחצי האי סיני, מעריב, 17 בנובמבר 1970
6. ↑
7. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007462625905171
* MusicBrainz: c3bfeea2-d0a3-47fb-9518-da24c743c781

 |
**אַרְיֵה בְּרוֹנֶר** (נולד ב-1960) הוא זמר חסידי ישראלי.

ביוגרפיה
--------

ברונר הוא בן לניצולי שואה. אביו יצחק, שעלה ארצה מבלגיה, הוא אחיו של יעקב ברונר, מראשי פא"י. אימו יוצאת אוסטריה.

ברונר למד בצעירותו במוסדות חרדיים ובישיבות. כבר בגיל צעיר הוא החל לעסוק במוזיקה. אביו, שהיה בעל קורא וחזן, היה נקודת המפגש הראשונית שלו ושל אחיו שמואל לעולם המוזיקה.

קריירה מוזיקלית
---------------

ברונר הוציא מספר אלבומים עצמיים, ולאחר מכן הוציא יחד עם אחיו שמואל כעשרה אלבומים. אחדים מתקליטיו עיבד יצחק גרציאני, ואת האחרים עיבדו משה לאופר ואחיו.

הופיע במשך שנים עם אחיו כזמר חתונות. בשנות ה-90 החלו האחים לעבוד בנפרד ובסגנונות שונים. שמואל נשאר בסגנון החסידי המקובל, ואילו אריה פרץ כשייסד את ז'אנר הרוק בחתונות המגזר החרדי. בעקבות כך, מוכר ברונר כ"רוקיסט של המוזיקה חסידית". במאה העשרים ואחת הפסיק להופיע.

מ-2015 עד 2019 שפט בתוכנית המוזיקה "הקול הבא" ששודרה ברדיו קול חי, למציאת הזמר החרדי הבא.

בנובמבר 2019, חשוון ה'תש"פ, החל להגיש תכנית שבועית באתר כיכר השבת, הנקרא "הללוהו במינים ועוגב", בו הוא מדבר ושר על פרשת השבוע.

חיים אישיים
-----------

ברונר נשוי ומתגורר בפתח תקווה.

דיסקוגרפיה ושיתופי פעולה
------------------------

* הלב
* הנשמה לך 6
* והשב ישראל לנויהם (ביחד עם אחיו שמואל ברונר)
* וקראת לשבת עונג
* חסידיש 1
* חסידיש 3
* מעין עולם הבא
* משאלות
* משהו בשביל הלב (עם ישי לפידות)
* עשה ועושה ויעשה
* קומזיץ 1
* קומזיץ 2
* קומזיץ 3
* קומזיץ 4 - רזא דשבת
* שובה
* 30 שנה לתנועת בני תורה
* תורה וגאולה
* תורתך שעשועי
* תפילה תורה אמונה

קישורים חיצוניים
----------------

* אריה ברונר, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  "הקול הבא" - פרק הבכורה של עונה 2 – המנחה מנחם טוקר מציג את ברונר, בערוץ היוטיוב של התכנית
2. ↑  אריה ברונר, הללוהו במילים ועוגב: אריה ברונר בפינה חדשה, באתר כיכר השבת, ‏7 בנובמבר 2019
3. ↑  אריה ברונר - כיכר השבת

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 308283167
* WorldCat (עם VIAF): 308283167

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 



**חוק זכויות האזרח (1875)** המכונה לעיתים **חוק האכיפה** או **חוק הכוח**, היה חוק פדרלי של ארצות הברית שנחקק בתקופת השיקום בתגובה להפרות זכויות האזרח של אפרו-אמריקאים. הצעת החוק הועברה על ידי הקונגרס ה-43 של ארצות הברית, והחוק נחתם על ידי הנשיא ה-18, יוליסס ס. גרנט ב-1 במרץ 1875.

המעשה נועד "להגן על כל האזרחים בזכויותיהם האזרחיות והמשפטיות", תוך מתן יחס שוויוני במעונות ציבוריים ובתחבורה ציבורית ואיסור הרחקה משירות מושבעים.

במקור גויס על ידי הסנטור צ'ארלס סאמנר בשנת 1870, אך לא עבר עד זמן קצר לאחר מותו של סאמנר בשנת 1875. החוק לא נאכף ביעילות, בין היתר משום שהנשיא גרנט העדיף אמצעים שונים שיעזרו לו לדכא אלימות הקשורה בבחירות נגד שחורים ורפובליקנים בדרום.

תקופת השיקום הסתיימה בהחלטה של הבחירות לנשיאות בשנת 1876, וחוק זכויות האזרח משנת 1875 היה חוק הזכויות הפדרלי האחרון שנחקק, עד לחקיקת חוק זכויות האזרח משנת 1957. בשנת 1883 פסק בית המשפט העליון בתיקים לזכויות האזרח. כי חלקי הלינה הציבוריים של המעשה אינם חוקתיים, ואמרו כי לקונגרס לא ניתנת שליטה על אנשים פרטיים או תאגידים תחת סעיף ההגנה השווה. חלקים מחוק זכויות האזרח משנת 1875 אומצו בהמשך בחוק זכויות האזרח משנת 1964 ובחוק לזכויות האזרח משנת 1968, ושניהם ציטטו את סעיף המסחר כמקור הכוח של הקונגרס.

קישורים חיצוניים
----------------

* חוק זכויות האזרח, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7692237-6
* VIAF: 220029409
* WorldCat (עם VIAF): 220029409

 |
**ג'ון קנטלי** (באנגלית: **John Cantlie**) היה צלם בריטי שנחטף על ידי המדינה האסלאמית, במהלך מלחמת האזרחים בסוריה, והגיש סדרת סרטי הסברה בשירות הארגון.

נפילתו בשבי
-----------

קנטלי נחטף בפעם הראשונה ביולי 2012, אך שוחרר כשבוע לאחר מכן על ידי צבא סוריה החופשית. 

בנובמבר 2012 נחטף שוב, יחד עם ג'יימס פולי.

בשירות המדינה האסלאמית
----------------------

כשבוי, החל קנטלי מסקר עניינים שונים הקשורים למדינה האסלאמית ויריבותיה, בהפקת מרכז התקשורת אל-חיאת.

ב-18 בספטמבר 2014 פרסמה המדינה האסלאמית וידאו בשם "הטה אוזניך" (Lend Me Your Ears) אשר בו דן קנטלי בענייני מדיניות החוץ של בריטניה וכן בנושא חטיפתו האישית. הוא השווה בין עמדות ארצות הברית ובריטניה בנושאי משא ומתן לשחרור שבויים ביחס למדינות אחרות באירופה אשר מוכנות לשלם מחיר עבור שחרור חטופים שלהן

בסרטון טען כי הוא ראשון בסדרה של סרטים אשר ידונו במדיניות והשקפת העולם של המדינה האסלאמית.

ב-29 בספטמבר וידאו שני יצא ובו דיון בנושא התגובה הפומבית של ברק אובמה למדינה האסלאמית אשר שׂשׂה למלחמה עם ארצות הברית.

באוקטובר פורסם סרטון בשם "(Inside 'Ayn al Islam (Kobani" ובו צילומים מתוך העיר הנצורה כובאני ובו מסביר קנטלי כי בניגוד לטענות התקשורת המערבית, המדינה האסלאמית אינה בנסיגה בקרבות הנערכים בעיר אלא ההפך - הארגון מתגבר את כוחותיו וכובש עוד ועוד חלקים מהעיר.

ב-3 בינואר 2015 פורסם סרטון נוסף בשם "Inside Mosul" ובו צילומי מהעיר מוסול תחת שלטון המדינה האסלאמית.

ב-9 בפברואר 2015 פורסם סרטון בשם "Inside Aleppo" ובו נראית העיר חלב תחת שלטון הארגון. בסרטון זה ציין קנטלי כי זה יהיה הסרטון האחרון בסדרת "Inside".

קנטלי השתתף בהפקות נוספות של אל-חיאת בשנים 2015 ו-2016

הסרטים בהם השתתף כללו גם התייחסויות אגביות למעמדו כשבוי. כך הצטלם כשהוא פונה בתחינה למטוסי הקואליציה שלא ישאירו אותו מאחור וריאיין ילד שהצהיר שכשיגדל הוא יערוף את ראשו.

ביולי 2017, בעקבות שיחות עם פעילי המדינה האסלאמית שנשבו, סוכנות ידיעות עיראקית פרסמה שקנטלי נהרג.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מערכת ישראל היום, "החוטפים הוכרחו להילחם אחד בשני": פרטים חדשים על השבי האכזרי, באתר ישראל היום, 20 בספטמבר 2014
2. ↑  חטוף דאעש שוב "מדווח" מהשטח: "חאלב ממשיכה לשגשג", באתר וואלה!‏, 10 בפברואר 2015
3. ↑  ynet ורועי קייס, אחרי שנה: שבוי דאעש בסרטון חדש, באתר ynet, 19 במרץ 2016
4. ↑  רועי קייס, לקראת הקרב הגדול: השבוי הבריטי בעוד סרטון דאעש, באתר ynet, 13 ביולי 2016
5. ↑  British #ISIS captive John Cantlie is reported dead after #Mosul operations end. טוויטר, ‏28 ביולי 2017
**ברלינר גרמופון** או **חברת גרמופון האמריקאית** (באנגלית: **Berliner Gramophone** או **United States Gramophone Company**) הייתה אחת מחלוצות חברות התקליטים שייצרו תקליטים, להבדיל מגלילי פונוגרף.

היסטוריה
--------

הממציא אמיל ברלינר החל לייצר בשנת 1889 תקליטים בקוטר 5 אינץ' באירופה, ששווקו כצעצועים, באיכות הקלטה ירודה יחסית. 

ב-1892 הקים את "חברת הגרמופון של ארצות הברית" בוושינגטון הבירה. ב-1894 הוציאה החברה את תקליטה המסחרי הראשון, בקוטר 7 אינץ', שהיה עשוי מגומי קשיח ויועד להשמעת מוזיקה איכותית לבידור מבוגרים ולא כצעצוע. תקליטי החברה היו בעלי צד אחד ניתן לנגינה בלבד וללא תווית, פרט לשם האמן ותאריך ההקלטה.

ב-1900, לאחר סדרת מיזוגים ורכישות, הפכה החברה ל"ויקטור טוקינג משין" (חברת ויקטור למכונות מדברות), בעלת המותג האמריקאי של His Master's Voice. 

ב-1897 ייסד ברלינר את חברת גרמופון הבריטית, בעלת המותג הבריטי של His Master's Voice אשר הפכה ב-1931 לחלק מ-EMI. 

ב-1897 ייסד ברלינר את הענף הגרמני שהיה לחברת דויטשה גרמופון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברלינר גרמופון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 7386efaa-641b-43f0-b410-b17675ae1139

 |
**חנה צור** היא זמרת אלט ומנצחת מקהלות ישראלית.

חייה
----

בשנת 1993 ייסדה את המקהלה הקאמרית רמת גן, עליה היא מנצחת עד היום.

כזמרת הופיעה עם תזמורות ומנצחים מן הטובים בארץ, הייתה חברה במקהלת רינת ובחבורת רננים. היא בוגרת המדרשה הממלכתית למחנכים למוזיקה והחוג למוזיקולוגיה באוניברסיטת תל אביב. 

בפסטיבל אבו גוש במתכונתו הקודמת הייתה, במשך 10 שנים, מנצחת משנה לצד זיגי שטדרמן וכיום היא המנהלת המוזיקלית של הפסטיבל בדמותו החדשה.

חנה צור מופיעה בקביעות ברביעייה קולית בשם "ארבע פלוס" בכל רחבי הארץ. היא כתבה תסריטים לטלוויזיה הלימודית בנושאי מוזיקה וקיבלה תואר "מורה מצטיינת" מטעם משרד החינוך.

היא מלמדת פיתוח קול בבית הספר לשירת מקהלה במכללת לוינסקי לחינוך. ניצחה במהלך הקריירה שלה על התזמורת הקאמרית הישראלית, תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית, התזמורת הקאמרית רמת גן, האנסמבל הקאמרי הישראלי החדש בניהולו של רוברט קנטי ונגני התזמורת הפילהרמונית הישראלית.

בשנת 2018 הוענק לה תואר יקירת העיר רמת גן.

קישורים חיצוניים
----------------

* חנה צור, באתר Discogs (באנגלית)
* חנה צור, באתר "הבמה"
* חנה צור, באתר bach-cantatas

הערות שוליים
------------

1. ↑  מוזיקה שקנאים דתיים לא אוהבים, באתר Haaretz הארץ
כאן עמד בעבר קולנוע גל-אור. בניין הקולנוע נהרס ובמקומו נבנה בניין חדש.
**קולנוע לילי וקולנוע גל-אור** הם שני בתי קולנוע שהיו פעילים בשכונת רמת יצחק ברמת גן.

היסטוריה
--------

שכונת רמת יצחק היא אחת השכונות הוותיקות והגדולות ברמת גן. היא הוקמה בשנת 1933 וסופחה לרמת גן בשנת 1943. רחובה הראשי של השכונה הוא שדרות ירושלים. בשנות החמישים של המאה העשרים נפתחו בשכונת רמת יצחק שני בתי קולנוע במרחק של כ-200 מטר זה מזה: קולנוע לילי ברחוב עוזיאל 51 פינת שדרות ירושלים 41 וקולנוע גל-אור ברחוב עוזיאל 68 פינת רחוב רכסים 40. בשני בתי הקולנוע הוצגו בעיקר סרטים אירופאים. התקיימו שתי הקרנות כל ערב, באמצע השבוע וגם במוצאי שבת. אלה לא היו אולמות מפוארים, המושבים היו מעץ ובהפסקות לא נמכרו באולמות שתייה וחטיפים.

**קולנוע לילי** נפתח בשנת 1956. הקולנוע היה בבעלות חברת "קולנוע לילי בע"מ" שהתאגדה בתאריך 17 בספטמבר 1956.

הקולנוע נסגר בשנת 1992 בשל קשיים כלכליים. נכון לשנת 2023, המבנה עדיין קיים. בקומת הקרקע פועלות מספר חנויות. אין לגביו תוכניות לפיתוח עתידי.

**קולנוע גל-אור** נבנה על ידי שלמה פוגל, שעלה ארצה בשנת 1939, על קרקע שרכש מידי הכפר סלמה ג'. לצורך בניית הקולנוע והפעלתו הוקמה ב־7 במרץ 1950 חברת "קולנוע גל-אור" (ח"פ 6348) בעלת הון עצמי של 10,000 לירות ישראליות שמטרת פעילותה הייתה "לבנות לצייד, להחזיק ולנהל בתל אביב או בכל מקום אחר בישראל בית או בתי קולנוע, תיאטראות, אולמות להצגות ..."  ולאחר מכן שותפות בשם "שותפות קולנוע גל-אור" שנרשמה בפנקס השותפויות של הרשם הכללי בתאריך 1 במרץ 1952 תחת המספר ש/ 3329 בה היו שותפים שמשון פולישוק ובני משפחתו ושלמה פוגל ובני משפחתו.

ב-18 בינואר 1949 התקיימה באולם קולנוע גל-אור עצרת עם, בה נאמו מנחם בגין ויעקב מרידור.

בשנת 1981, ביוזמת השותפות, הקולנוע נהרס ובמקומו נבנה בניין מגורים. באותה השנה הוזכרו בתי הקולנוע בספר "ורק אני לא" של יהודה אטלס.

ראו גם
------

* רמת גן שכונות - רמת יצחק
* קולנוע רמה
* קולנוע אמפיתיאטרון (רמת גן)
* קולנוע אורדע

הערות שוליים
------------

1. ↑  IDEA - ALM : נטישת בתי הקולנוע בישראל - תצלומים מרמת גן, 2004
2. ↑  4101 | Encyclopedia of the Founders and Builders of Israel, www.tidhar.tourolib.org
3. ↑  רשומות, ילקוט הפרסומים מס' 86, 10 במאי 1950
4. ↑  רשומות, ילקוט הפרסומים מס' 239, ‏10 ביולי 1952
5. ↑  מכון ז'בוטינסקי | פריט
6. ↑  תכנית מס' ר"ג/579
**פאולה** (**Paola**; נולדה ב-11 בספטמבר 1937) היא מלכת בלגיה לשעבר, רעייתו של מלך בלגיה לשעבר אלברט השני ואמו של מלך בלגיה הנוכחי פיליפ.

חייה
----

נולדה בשם דונה פאולה מרגריטה מאריה אנטוניה קונסיליה רופו די קלאבריה (באיטלקית: Donna Paola Margherita Maria Antonia Consiglia Ruffo di Calabria) בשנת 1937 בחבל טוסקנה שבאיטליה. בתו השביעית של הנסיך רופו מקלבריה, הדוכס השישי של לומברדה. משפחתה של דונה פאולה קשורה למשפחות האצולה העתיקות של איטליה, אשר במשך השנים הוציאו מקרבן אפיפיורים רבים, כמשפחות אורסיני וקולונה ובנוסף היא צאצאית של המרקיז דה לה פאייט.
נישאה בשנת 1959 לנסיך אלברט מליאז', אחיו של מלך הבלגים בודואן. בתחילה תוכנן לקיים את החתונה בקריית הוותיקן כשהאפיפיור יערוך את החתונה. אולם לאחר מחאות בבלגיה על קיום הטקס הדתי, לפני טקס אזרחי, כנדרש בבלגיה, ועל קיום החתונה מחוץ לבלגיה, החתונה התקיימה בבלגיה.

לאחר מותו של בודואן, שהיה חשוך ילדים, הוכתרו אלברט השני ורעייתו פאולה למלכי בלגיה. לזוג שלושה ילדים, פיליפ, אסטריד ולורן.

בספטמבר 2018, בהיותה בת 81, עת שהתה בוונציה שבאיטליה עם בעלה, סבלה המלכה פאולה משבץ מוחי.

המלכה פאולה עומדת בראש מספר רב של ארגוני סיוע וצדקה בלגיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאולה, מלכת הבלגים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  א. ניב, קשייו של מחותן, מעריב, 21 במאי 1959
2. ↑  משבר מלכותי בבלגיה, הצופה, 1 ביוני 1959
3. ↑  בלגיה צוהלת, מעריב, 8 ביוני 1959
4. ↑  ROYAL NEWS: Queen suffers stroke - Belgium royal in health emergency, Rebecca Perring, September 26, 2018, Express

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb150780874 (data)
* GND: 132242648
* ISNI: 0000 0001 1461 460X
* LCCN: nb2003040497
* VIAF: 58590785
* WorldCat: lccn-nb2003040497

 |
**יוניברסל מוטאון רקורדס** (באנגלית: **Universal Motown Records**) הייתה חברת תקליטים אמריקאית שפעלה כחטיבה של יוניברסל מוטאון ריפבליק גרופ (אנ'). זה היה הגלגול העכשווי של הלייבל האגדי מוטאון רקורדס, והחצי ה"אורבני" של יוניברסל מיוזיק גרופ, אם כי היו גם כמה אמני רוק בלייבל (יחד עם התת-לייבלים שלו).

רקע
---

בשנת 2005, מוטאון רקורדס מוזגה עם האמנים האורבניים ביוניברסל רקורדס כדי ליצור את יוניברסל מוטאון רקורדס, בראשות המנכ"לית לשעבר של אלקטרה רקורדס סילביה רון, והושמה תחת חטיבת הגג החדשה שנוצרה ביוניברסל מוטאון ריפבליק גרופ. מוטאון רקורדס החלה לחגוג 50 שנה להיווסדה (12 בינואר 2009) בסוף 2008. החגיגה כללה את צאתו של מארז *The Complete No. 1* הכולל את להיטי המקום הראשון של מוטאון ממצעדי הפופ, R&B והדיסקו של בילבורד, הוצאות מחודשות של התקופה הקלאסית של אלבומי מוטאון בתקליטור ואירועים מתוכננים נוספים, שיצאו בשיתוף עם חטיבת הקטלוגים של יוניברסל מיוזיק גרופ.

בשנת 2011, בוצעו שינויים ביוניברסל מוטאון ריפבליק גרופ, ומוטאון רקורדס הופרדה מיוניברסל מוטאון רקורדס וחברת הגג והתמזגה לתוך איילנד דאף ג'אם מיוזיק גרופ, מה שהפך את יוניברסל ריפבליק רקורדס (כעת מקוצר לריפבליק רקורדס החל מסוף 2012) לחברה עצמאית והשבית את יוניברסל מוטאון ריפבליק גרופ.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של יוניברסל מוטאון רקורדס

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Ethiopia Habtemariam Named Senior Vice President of Motown Records". *billboard.biz*. נבדק ב-23 במרץ 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: c5cf2442-0b01-4359-8f15-9fa2d830ae15

 |
**פופ ראפ** או **היפ פופ** הוא ז'אנר פיוז'ן המשלב ראפינג ממוזיקת היפ הופ עם מלודיות ומנגינות קליטות ממוזיקת פופ. הז'אנר צבר פופולריות במיינסטרים בתחילת שנות התשעים עם אמנים כמו ונילה אייס ואם סי האמר, שקיבלו השראה מאמני היפ הופ מסוף שנות השמונים כגון ראן די אם סי, אל אל קול ג'יי, והביסטי בויז. הז'אנר המשיך בשנות האלפיים עם אמנים כמו הבלאק אייד פיז. בסוף שנות האלפיים ובשנות האלפיים-ועשר נשארה הסוגה פופולרית עם אמנים כמו דרייק, ניקי מינאז', ואיגי אזליה. מילות הראפ בבתים לרוב עליזות, כשהפזמונים דומים לאלו הנשמעים במוזיקת פופ.

מאפיינים
--------

אתר המוזיקה Allmusic מתאר את הפופ-ראפ כ"הכלאה בין ביטים מהיפ הופ וראפ עם הוקים מלודיים חזקים, שהם לרוב חלק מהכורוס המצוי במבנה שיר הפופ הסטנדרטי". שירי היפ פופ מדברים לעיתים קרובות על נושאים המצויים במוזיקת פופ, כגון אהבה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Pop-Rap Music Songs | AllMusic, AllMusic
2. ↑  Too Legit: The Neglected Legacy of Pop-Rap | Don’t Stay Up Too Late. aceterrier.com (באנגלית) (ארכיון)
3. ↑  Rap+Pop = Alt-Hip Hop - Metro Weekly, www.metroweekly.com (באנגלית) (ארכיון)
4. ↑  Wilson\_McBee. "What Is Pop Rap, And Why Do We Hate It? - Prefixmag.com". *Prefixmag.com* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-03-28.
**מוריס דה שון טיילור** (באנגלית: **Maurice De Shawn Taylor**; נולד ב-30 באוקטובר 1976) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1997–2010. ממוצעיו הכוללים לאורך 9 עונותיו בליגת ה-NBA הם 11.0 נקודות, 4.6 ריבאונדים ו-1.2 אסיסטים למשחק.

קריירת משחק
-----------

טיילור נולד וגדל בדטרויט שבמישיגן, ובין השנים 1994–1997 למד באוניברסיטת מישיגן. לאורך 3 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה ("מישיגן וולברינס") שיתף פעולה עם השחקנים טאריק עבדול-ואהד, מייסאו באסטון, רוברט טריילור ולואיס בולוק, ורשם ממוצעים כוללים של 12.9 נקודות ו-6.1 ריבאונדים למשחק.

בדראפט ה-NBA‏ 1997 נבחר טיילור על ידי לוס אנג'לס קליפרס, בבחירה ה-14. בעונתו הראשונה עם הקליפרס קלע 11.5 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. בשתי העונות הבאות היה הקלעי המוביל של קבוצתו, עם ממוצעים של 16.8 ו-17.1 נקודות למשחק, בהתאמה, אולם מאזן הקבוצה בשתי העונות עמד על 18.2% בלבד. ב-16 בפברואר 1999 אסף שיא קריירה של 20 ריבאונדים, במשחק קבוצתו מול ונקובר גריזליס.

לקראת עונת 2000/2001 חתם טיילור על חוזה ביוסטון רוקטס. באותה עונה שימש כשחקן חמישייה קבוע וקלע 13.0 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה חתם ביוסטון על הארכת חוזה ל-6 עונות נוספות, עבור כ-48 מיליון דולר. בספטמבר 2001 נפצע בגיד האכילס במהלך משחק אימון, ונאלץ להחמיץ את כל עונת 2001/2002. בשתי העונות העוקבות קלע 10.0 נקודות בממוצע למשחק, כשחקן ספסל ביוסטון.

בפברואר 2005 הועבר בטרייד לניו יורק ניקס, תמורת וין בייקר, מוצ'י נוריס ובחירת דראפט עתידית. ב-94 משחקיו עם הניקס תרם 6.4 נקודות למשחק, בטרם שוחרר בקיץ 2006.

לקראת עונת 2006/2007 חתם על חוזה בסקרמנטו קינגס, אך שוחרר ממנה כבר בינואר 2007, לאחר 12 משחקים בלבד.

בשנים 2009 ו-2010 שיחק עבור הקבוצות אולימפיה מילאנו ובנטון טרוויזו מליגת העל האיטלקית, ושאנשי ברייב ליונס מליגת העל הסינית, בטרם פרש ממשחק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוריס טיילור** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA

הערות שוליים
------------

1. ↑  הסטטיסטיקות של טיילור בליגת ה-NBA, באתר basketball-reference.com
2. ↑  הסטטיסטיקות של טיילור בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
3. ↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1997, באתר basketball-reference.com
4. ↑  סטטיסטיקות המשחק בין הקליפרס לגריזליס, באתר basketball-reference.com
5. ↑  טיילור עשוי להחמיץ את העונה כולה, באתר הניו יורק טיימס, 5 בספטמבר 2001
6. ↑  הניקס מצרפים את מוריס טיילור ומליק רוז, באתר ESPN,‏ 24 בפברואר 2005
7. ↑  סקרמנטו משחררת את טיילור, באתר chron.com,‏ 23 בינואר 2007
**מגרש פדקס** (באנגלית: **FedEx Field**) הוא אצטדיון פוטבול בלנדובר, מרילנד, ארצות הברית, המשמש את קבוצת הפוטבול וושינגטון קומנדרס מאז פתיחתו ב-1997. האצטדיון היה הגדול ביותר ב-NFL בין 2004 ל-2010, אז הכיל 91,704 מקומות. כיום תכולתו היא כ-74,000 מושבים.

היסטוריה
--------

האצטדיון הוקם ב-1997 ונקרא אצטדיון ג'ק קנת קוק לזכרו של בעל הקבוצה, קוק, שנפטר ביום פתיחת האצטדיון. אתר האצטדיון נקרא "ראלג'ון" (באנגלית: Raljon) איחוד שמות בניו של קוק, ראלף וג'ון. לפני פטירתו קוק רשם חוקית את האתר בשם ראלג'ון ברשות הדואר האמריקנית.
בכביש המהיר הסמוך לאצטדיון נבנתה יציאה מיוחדת לכיוון האצטדיון. היציאה נפתחת רק בימים שיש אירועים באצטדיון.

בשנת 1999 הועברה הבעלות על אצטדיון והקבוצה לדניאל סניידר הבעלים החדש באותה עת של הוושינגטון רדסקינס. סניידר מכר את הזכויות לשם האצטדיון לפדקס ששינתה את שמו למגרש פדקס תמורת כ-7.6 מיליון דולר בשנה .

למרות היותו האצטדיון הגדול ביותר ב-NFL, רשימת ההמתנה למנוי עונתי משתרעת על פני יותר מעשר שנים. עד כה מעולם לא נמכרו כל המושבים באצטדיון, השיא עומד על 91,665 במשחק המכללות בין קבוצות הפוטבול של וירג'יניה טק ואוניברסיטת דרום קליפורניה. שיא האוהדים במשחק של הרדסקינס הוא 90,910 אוהדים במשחק נגד הדאלאס קאובויס והוא גם שיא הקהל הגדול ביותר (במקומות ישיבה) במשחק NFL.

אירועים מיוחדים
---------------

אוהדי וושינגטון רדסקינס במגרש פדקס
מלבד משחקיה של וושינגטון רדסקינס במגרש פדקס מתקיימים אירועים מיוחדים. מגרש פדקס אירח כמה משחקי פוטבול מכללות. המוכרים שבהם: ניצחון אוניברסיטת נוטרדאם על האקדמיה הימית של ארצות הברית ואוניברסיטת דרום קליפורניה נגד וירג'יניה טק, משחק ששבר את שיא הקהל באצטדיון. 

מגרש פדקס הוא אחד משמונת האצטדיונים שאירחו את גביע העולם בכדורגל נשים 1999 שאירחה ארצות הברית. באצטדיון שוחקו כמה משחקים בשלב הבתים ושני משחקי רבע גמר.
אף על פי שדי.סי. יונייטד משחקת באצטדיון RFK שבוושינגטון הבירה, מגרש פדקס אירח שני משחקי ידידות של הקבוצה נגד הקבוצות האירופאיות צ'לסי וריאל מדריד.

ורג'ינה טק נגד אוניברסיטת דרום קליפורניה
אירועים נוספים:

* 1 ביולי 1999 : רבע גמר גביע העולם בכדורגל נשים 1999 נבחרת ארצות הברית נגד נבחרת גרמניה
* 1 ביולי 1999: רבע גמר גביע העולם בכדורגל נשים 1999 נבחרת ברזיל נגד נבחרת ניגריה
* 13 בספטמבר 2003 הופעה של ברוס ספרינגסטין במסגרת מסע ההופעות של הדיסק The Rising
* 1 באוגוסט 2009 הופעה של פול מקרטני במסגרת מסע ההופעות Summer Live '09
* 2 באוקטובר 2010 וירג'יניה טק נגד אוניברסיטת בויסי סטייט
* 20 בנובמבר 2010 אוניברסיטת אינדיאנה נגד אוניברסיטת מדינת פנסילבניה

תמונה פנורמית של מגרש פדקס

תמונה פנורמית של מגרש פדקס

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מגרש פדקס** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מגרש פדקס (באנגלית)
* אתר קבוצת וושינגטון רדסקינס
* דף הבית של פדקס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007292488305171
* LCCN: sh97008047
* MusicBrainz: 705f9a41-e5d3-4815-8fd4-6b87b08fd896

 |
**ארקס** (ביוונית: **Ἀρκάς**) היה בנם של זאוס וקליסטו במיתולוגיה היוונית.

קליסטו הייתה נימפה ידועה ביופייה, והייתה בת לוויה של ארטמיס, אלת הציד, שדרשה מהנימפות לנדור כי ישמרו על בתוליהן. זאוס (יופיטר), ראש האלים, חשק בקליסטו, אולם היא לא שעתה לחיזוריו. לכן התחפש לארטמיס, התייחד עמה במרמה ואף עיבר אותה, הבן שנולד הוא אָרְקאס. 

בנו של ארקאס מאראטו הוא אזאן.

לפי הסיודוס
-----------

לפי הסיודוס, ארטמיס אחוזת החימה, זיהתה את חברתה ושלחה בה חץ שהרג אותה, אולי בעידודה של הרה הנזעמת. זאוס חילץ את הוולד מרחמה של קליסטו וקרא לו ארקס.

זאוס מסר את הרך הנולד לנימפה מאיה, שגידלה אותו במערתה. לימים הפך ארקאס לאבי בני ארקאדיה, חבל הארץ ביוון שקרוי על שמו. את קאליסטו וגם את בנה, ארקאס, בדמות דוב, העלה אל השמים. אלו הן, כך מספרת האגדה, הדובה הגדולה והדובה הקטנה - שני מערכי כוכבים הסובבים את כוכב הצפון.

לפי אובידיוס
------------

לפי גרסת הספר השני של מטמורפוזות מאת המשורר הרומי אובידיוס, קליסטו ההריונית גורשה מחברתה של מגינתה ארטמיס וילדה את ארקאס. הרה, שידועה כאלה הנוטרת טינה, ואינה שוכחת לעולם את בגידותיו של בעלה, ניצלה את ההזדמנות והפכה את קליסטו לדובה. 

ארקאס גדל להיות צייד מוכשר ואמיץ, והיה חביב ביותר על זאוס. 

יום אחד, בעת ששוטט ביער, ראתה קליסטו את בנה ארקאס. ההתרגשות גאתה בה, והיא החלה לרוץ לקראתו במהירות, תוך שהיא שוכחת כי היא עוטה דמות דובה. ארקאס נבהל וירה בדובה, כשהוא פוצע אותה אנושות. 
זאוס, מלך האלים, שקליסטו הייתה אהובתו וארקאס היה אחד מבניו האהובים, לא היה יכול לשאת את הכאב הטרגי שבפגיעה בשני יקיריו. לכן הפך גם את ארקאס לדובה, והעלה את שניהם לשמים. הרה שזעמה על כך ביקשה מטתיס שתשמור אותם במקום קבוע בשמים כך שקבוצות הכוכבים לעולם לא תשקענה מתחת לאופק ולעולם לא יקבלו מים.

בפואמה פסטי (אנ') של אובידס מסופר כי סבו של ארקס מצד אימו, המלך ליקאון, הקריב את ארקס כקורבן לאלים ולכן זאוס הפך אותו לאדם זאב הראשון (בגרסאות אחרות של הסיפור, ליקאון הקריב את בנו ולא את נכדו).

הערות שוליים
------------

1. ↑  אהרן שבתאי, **המיתולוגיה היוונית**, תל אביב, 2000, עמ' 40.
**ג'ון אדי לונג** (באנגלית: **John Eddie Long**; נולד ב-28 באוגוסט 1956) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1978–1997. בעונת 1988/1989 זכה באליפות ליגת ה-NBA כשחקן דטרויט פיסטונס, וממוצעיו הכוללים לאורך 14 עונותיו בליגה הם 13.6 נקודות, 2.8 ריבאונדים ו-1.9 אסיסטים למשחק.

דודם של גרנט לונג וטרי מילס, אשר שיחקו גם הם בליגת ה-NBA.

קריירת מכללות
-------------

לונג נולד וגדל בעיר רומולוס שעל ידי דטרויט, מישיגן. בשנת 1974 החל ללמוד באוניברסיטת דטרויט מרסי, והצטרף לקבוצת הכדורסל שלה ("דטרויט טייטנס") יחד עם טרי טיילר. בעונת 1976/1977 הובילו לונג וטיילר את הטייטנס להעפלתם הראשונה אי פעם לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות ("NCAA Sweet Sixteen"), בו הפסידו מול אוניברסיטת מישיגן על אף 27 נקודות של לונג. לונג סיים את קריירת המכללות עם סך הנקודות הגבוה בתולדות קבוצת האוניברסיטה (2,167), ועם ממוצעים כוללים של 19.7 נקודות ו-7.4 ריבאונדים למשחק.

קריירת משחק מקצועית
-------------------

בדראפט ה-NBA‏ 1978 נבחר לונג בבחירה ה-29 על ידי דטרויט פיסטונס, אותה אימן מאמנו לשעבר בדטרויט מרסי – דיק וייטל. בעונת הרוקי שלו היה הקלעי השלישי של הפיסטונס, כשקלע 16.7 נקודות בממוצע למשחק, ובעונה העוקבת שיפר את תפוקתו ל-19.4 נקודות, 4.9 ריבאונדים ו-3.0 אסיסטים למשחק, אך קבוצתו סיימה עם המאזן הגרוע ביותר בליגה; 16–66. בעונות 1981 ו-1982 היה הקלעי המוביל של דטרויט, עם ממוצעים של 17.7 ו-21.9 נקודות למשחק, בהתאמה. ב-4 העונות הבאות נותר שחקן חמישייה בדטרויט, ותרם 13.1 נקודות בממוצע למשחק.

בקיץ 1986, לאחר 8 עונות רצופות עם הפיסטונס, הועבר בשני טריידים עוקבים לסיאטל סופרסוניקס וממנה לאינדיאנה פייסרס. במשחקו השלישי עם הפייסרס, ב-4 בנובמבר 1986, קלע שיא קריירה של 44 נקודות מול פילדלפיה 76'. בשתי עונותיו המלאות עם הפייסרס קלע 14.0 נקודות בממוצע למשחק, תחת המאמן ג'ק רמזי.

בפברואר 1989 שוחרר מהפייסרס וחתם על חוזה עם הפיסטונס. בסיום אותה עונה זכה עם הקבוצה באליפות ה-NBA, לאחר שגברה על לוס אנג'לס לייקרס בסדרת גמר ה-NBA. לאורך הפלייאוף שותף לונג בארבעה משחקים בלבד, ותרם 5 נקודות בסך הכול.

בין השנים 1989–1994 שיחק לתקופות קצרות עבור אטלנטה הוקס ודטרויט ב-NBA, וכן עבור "טור ז'ואה באסקט" הצרפתית וסו פולס סקייפורס מליגת ה-CBA.

בשנת 1996 חזר לשחק ב-NBA לאחר היעדרות של 5 שנים, בגיל 40, כשחתם על חוזה בטורונטו ראפטורס. במשחק האחרון של אותה עונה, בעת שהיה בן 40 שנה ו-235 ימים, היה השחקן החמישי הכי מבוגר בתולדות ה-NBA.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון לונג** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטטיסטיקות המשחק של לונג בליגת ה-NBA, באתר basketball-reference.com
2. ↑  סטטיסטיקות המשחק בין דטרויט מרסי למישיגן, באתר sports-reference.com
3. ↑  היכל התהילה של דטרויט מרסי - ג'ון לונג, באתר קבוצת האוניברסיטה
4. ↑  הסטטיסטיקות של לונג בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
5. ↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1978, באתר basketball-reference.com
6. ↑  לונג נשלח בטרייד לסיאטל, באתר upi.com,‏ 1 באוקטובר 1986
7. ↑  לונג נשלח בטרייד לאינדיאנה, באתר upi.com,‏ 2 באוקטובר 1986
8. ↑  סטטיסטיקות המשחק בין אינדיאנה לפילדלפיה, באתר basketball-reference.com
9. ↑  לונג חותם על חוזה בדטרויט, באתר upi.com,‏ 23 בפברואר 1989
10. ↑  לונג חותם על חוזה בטורונטו, באתר לוס אנג'לס טיימס, 30 בנובמבר 1996
11. ↑  קדמו לו נאט היקי, רוברט פאריש, כרים עבדול-ג'באר ובוב קוזי.
**אצטדיון קולומבוס קרו הישן**, שבעבר נקרא **אצטדיון קולומבוס קרו** (באנגלית: **Columbus Crew Stadium**) ו**אצטדיון מפרה** (באנגלית: **MAPFRE Stadium**, נהגה: **מַפְֿרֵה**) הוא אצטדיון כדורגל בעיר קולומבוס שבאוהיו. האצטדיון נפתח ב-15 במאי 1999 במשחק בין קבוצות הכדורגל של קולומבוס קרו לניו אינגלנד רבולושן במסגרת ליגת ה-MLS. זהו האצטדיון הייעודי לכדורגל הראשון בארצות הברית, שנבנה במיוחד לכדורגל בליגת ה-MLS. האצטדיון אירח את גמר גביע ה-MLS ב-2001, את משחקי ה-ALL STAR ב-2000 וב-2005 ואת גביע העולם בכדורגל לנשים בשנת 2003. האצטדיון מכיל 19,968 מקומות ישיבה (לאירועים והופעות התפוסה יכולה להגיע גם ל-30,000).

האצטדיון נקרא בעבר על שם חברת מפרה ביטוח הספרדית ממדריד, לאחר שהחברה חתמה על הסכם חסות עם המועדון שהוכרז ב-3 במרץ 2015. זהו הסכם החסות הראשון מאז שנפתח האצטדיון, לאחר שהמועדון חיפש אחר מכירת זכויות שם האצטדיון מאז שנפתח בשנת 1999, אך לא הצליח להגיע להסכם במשך כל השנים הללו.

כיום, האצטדיון הביתי של קבוצת קולומבוס קרו הוא Lower.com פילד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אצטדיון קולומבוס קרו הישן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אצטדיון קולומבוס קרו הישן (באנגלית)
* אצטדיון קולומבוס קרו הישן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אצטדיון קולומבוס קרו ב-StadiumGuide

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: a7e0769a-c949-42a3-9c8b-ab8b04861b31

 |
דרכונו הדיפלומטי במהלך שירותו בהונגריה
ד"ר **אדמונד וזנמאייר** (בגרמנית: **Edmund Veesenmayer**; באד קיסינגן, 12 בנובמבר 1904 – דרמשטאדט, 24 בדצמבר 1977) היה כלכלן גרמני מוביל, דיפלומט של גרמניה הנאצית, חבר בכיר במפלגה הנאצית (NSDAP) ובאס אס, ופושע מלחמה נאצי.

ביוגרפיה
--------

החל מ-1 בפברואר 1932 היה וזנמאייר חבר במפלגה הנאצית, או בשמה המלא: **מפלגת הפועלים הגרמנית הלאומית-סוציאליסטית** (NSDAP – מס' 873.780) ומיוני 1936 בשוצשטאפל (אס אס: 202.122). כמומחה כלכלי של משרד החוץ של הרייך הגרמני, הוא העריך את התנאים הכלכליים והפוליטיים במזרח, במזרח התיכון ובאירופה. בשנת 1943 ערך דו"ח ארוך על הונגריה (כולל דרום סלובקיה וטרנסילבניה כולה), ושירת באס אס עם כמה מטלות מיוחדות.

ב-19 במרץ 1944, במהלך כניסת הצבא הגרמני לממלכת הונגריה (מבצע מרגרטה), הוא מונה לשגריר ולשליחו המלא של אדולף היטלר בהונגריה מטעם גרמניה הנאצית. פירוש הדבר שהיה ממונה על כל כוחות הכיבוש למעט הוורמאכט (הוא היה ממונה לרבות, ובמיוחד, על הגסטפו). הוא מילא תפקיד במעצר אישים שהיו ידועים כאנטי-גרמנים וכן בגירוש יהודי הונגריה למחנות ההשמדה. במהלך ההפיכה של פרנץ סלשי ומפלגת צלב החץ עזר לצלב החץ להשתלט על כל מנגנוני השלטון ובכך מנע מהונגריה לצאת ממלחמת העולם השנייה.

בשנת 1945 נכנע לחיילי צבא ארצות הברית ליד זלצבורג. בשנת 1949 דן אותו בית הדין הצבאי הבינלאומי בנירנברג ל-20 שנות מאסר כפושע מלחמה. מאוחר יותר עונשו הומתק, והוא שוחרר בשנת 1951. לאחר מכן ייצג את גרמניה בחברת Pennel & Flipo, שבסיסה היה ברובה בצפון צרפת. מאז כבר לא מילא תפקיד חשוב.

וזנמאייר העיד במשפט אייכמן בשנת 1961 כעד הגנה. הוא התגורר בדרמשטאדט עד מותו בשנת 1977.

דרגותיו
-------

* 13 ספטמבר 1936 אס אס אונטר-שטורמפיהרר
* 30 ינואר 1937 אס אס אובר-שטורמפיהרר
* 9. נובמבר 1937 אס אס האופטשטורמפיהרר
* 12 מרץ 1938 אס אס שטנדרטנפיהרר
* 22 ינואר 1942 אס אס אוברפיהרר
* 15 מרץ 1944 אס אס בריגדפיהרר
* 15 מרץ 1944 שליח מחלקה 1 וממונה של הרייך הגרמני הגדול

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדמונד וזנמאייר** בוויקישיתוף
* Ungarns Juden unter deutscher Besetzung
* Analytische Skizze zu den Nürnberger Dokumenten

לקריאה נוספת
------------

* Ki kicsoda? – Veesenmayer. SZTE Klebelsberg Könyvtár (מיהו מי? וזנמאייר - בהונגרית)
* Veesenmayer jelentése Magyarországról, 1943. december 10.. SZTE Klebelsberg Könyvtár (דו"ח וזנמאייר על הונגריה בשנת 1943 - בהונגרית)
* Veesenmayer Magyarország teljhatalmú német megbízottjává történő kinevezése. SZTE Klebelsberg Könyvtár (מינוי וזנמאייר לממונה העליון בהונגריה בשנת 1944 - בהונגרית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hannah Arendt: *Eichmann in Jerusalem: A Report on the Banality of Evil*. New York : Viking, 1963, S. 260

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987010362834805171
* BnF: cb14636541s (data)
* GND: 124095534
* ISNI: 0000 0000 4311 9272
* LCCN: no2003000863
* NTA: 146755693
* SUDOC: 070238871
* VIAF: 22397907
* WorldCat: lccn-no2003000863

 |
**רוברט כריסטיאן בואס הנסן** (באנגלית: **Robert Christian Boes Hansen**; ‏ 15 בפברואר 1939 – 21 באוגוסט 2014) היה רוצח סדרתי אמריקאי שפעל בין השנים 1971–1983. הוא חטף, אנס ורצח לפחות 17 נשים. הנסן נעצר והורשע בשנת 1983, ונידון ל-461 שנות מאסר, ללא אפשרות לשחרור על תנאי. הנסן מת בגיל 75, מסיבות טבעיות.

ביוגרפיה
--------

הנסן נולד ב-15 בפברואר 1939 באסתרוויל שבאיווה, ארצות הברית, לאמא אמריקאית ואבא ממוצא דני. אימו הייתה עדנה מרגרט הנסן, ואביו כריסטיאן הנסן. לרוברט היה גם אח צעיר יותר. למשפחתו הייתה מאפייה, בה רוברט הועסק, ולכן מאוחר יותר כשהתגלו פשעיו, הוא כונה בתקשורת "האופה הקצב".

בשנת 1942, משפחתו עברה לריצ'מונד שבקליפורניה. ב-1949, הם חזרו לאיווה, והשתקעו בפוקהונטס.

בילדותו, היה הנסן ביישן, סבל מגמגום, ומאקנה שהשאיר אותו עם צלקות לשארית חייו.

ב־1957, התגייס הנסן לכוחות המילואים של ארצות הברית, ושוחרר לאחר שנה.

לאחר מכן הוא החל לעבוד כעוזר מדריך אימונים באקדמיה לשוטרים, שם הוא פגש את האישה איתה הוא התחתן בקיץ של שנת 1960. הזוג התגרש, ושנת 1963 התחתן הנסן עם אשתו השנייה, איתה הוא עבר ב-1967 לאלסקה.

הרציחות
-------

המודוס אופרנדי שלו היה לאסוף במכוניתו נשים שעסקו בזנות, לקחת אותן לביתו באיומי אקדח, שם הוא היה אונס אותן, ולאחר מכן לוקח אותן למקום מבודד, שם הוא היה "צד" אותם ולבסוף יורה בהן או דוקר אותן.

הרשויות מאמינות כי הקורבן הראשון שלו הייתה סליה בת' ואן זנטן, שנחטפה ב-22 בדצמבר 1971, וקפאה למוות לאחר שהצליחה לחמוק מהחוטף שלה. גופתה התגלתה שלושה ימים לאחרן מכן. יחד עם זאת, מעולם לא נמצאו ראיות חותכות הקושרות את הנסן למותה של ואן זנטן, והנסן הכחיש מעורבות במותה. ואן זנטן הייתה בת 18 במותה.

ביולי 1975, נעלמה מרי קטלין ת'יל בת ה-22, והנסן הודה בעתיד ברציחתה.

במאי 1980, הנסן רצח את ג'ואן מסינה, שגופתה נמצאה רק כחודשיים לאחר מכן.

ב-28 ביוני 1980, נעלמה רוקסן איסלנד בת ה-24. הנסן הודה ברציחתה, אך גופתה מעולם לא נמצאה. ב-6 בספטמבר של אותה שנה, הנסן חטף את ליסה פורטל בת ה-41. גופתה נמצאה רק ב-9 במאי 1984.

במאי 1982, רצח הנסן את סו לונה, שגופתה נמצאה רק באפריל 1984.

בין קורבנותיו הנוספים של הנסן היו מייגן אמריק בת ה-17, שרי מורו בת ה-23, רובין פלקיי בת ה-19, ואחרות. יש הגורסים כי מספר קורבנותיו של הנסן הוא למעשה 37.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Robert Hansen’s natal birth chart, kundli, horoscope, astrology forecast, relationships, important life phases and events — myAstropedia, myastro.com (באנגלית)
2. ↑  Who Is The ‘Butcher Baker,’ Alaska’s Most Notorious Serial Killer, Who Turned The State Into A Hunting Ground?, Oxygen Official Site, ‏2021-11-08 (באנגלית אמריקאית)
3. ↑  Robert Hansen | Murderpedia, the encyclopedia of murderers, murderpedia.org
4. ↑  Robert Hansen moved to Anchorage for medical treatment | Alaska Dispatch, web.archive.org, ‏2014-06-27
5. ↑  Unsolved Murder: Did Alaskan Serial Killer Robert Hansen Kill Beth van Zanten?, ‏2017-12-07 (באנגלית)
6. ↑  Robert Hansen, horoscope for birth date 15 February 1939, born in Estherville, with Astrodatabank biography - Astro-Databank, www.astro.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n94062073
* VIAF: 26293983
* WorldCat: lccn-n94062073

 |
הרב **סעדיה (סעיד) מדמוּני** (תעתיק מדויק: מצ'מוני) (? - כ' בתשרי תר"ן, 15 באוקטובר 1889) היה רב יוצא תימן, יליד העיירה חאפד, מעין פרבר של צנעא הבירה. מנהיג הגל השני בעליית יהודי תימן, "אעלה בתמר".

קורות חיים
----------

בשנת 1881 קיבל הרב סעדיה מדמוני מכתב ברכה מרבני תימן ובראשם הרב סלימאן קארה ראש בית הדין של צנעא באותה תקופה, בו הם מעודדים ותומכים בעלייה לארץ ישראל. וכך, חודשים אחדים לפני שהחלה עליית הביל"ויים שמקובל לראות בה את העלייה הציונית הראשונה, הוליך הרב מדמוני את קהילתו, כחמישים משפחות, לארץ ישראל, בגל השני של מה שמאוחר יותר נקרא עליית אעלה בתמר. שבועות ארוכים התנהלו המשפחות, בהן מספר לא קטן של ילדים ואף תינוקות, במסע רגלי מפרך אל עדן, העיר הדרומית בתימן. משם שכר הרב מספר אוניות שיעבירו את בני הקהילה למצרים. חלק מהאוניות נפלו בידי שודדי ים שהיו נפוצים בים סוף באותה תקופה, אולם אחרי תלאות הצליח הרב להעביר את כל בני הקהילה למצרים. 

חלק קטן מבני הקהילה נותר במצרים, אולם רובם הגדול המשיך לארץ ישראל באוניה מאלכסנדריה והגיע ליפו, יותר מחצי שנה לאחר שהחל מסעם. 

בהגיעו לארץ ישראל נאלץ הרב מדמוני להתמודד עם פקפוקי היישוב הישן בירושלים לגבי כשרות יהדותו ויהדותם של בני קהילתו עולי תימן. באמצעות כישוריו ובקיאותו כשוחט, הצליח הרב להוכיח את יהדותו, אך עדיין זכה רק לעזרה מינימלית מבני היישוב הישן, ספרדים ואשכנזים. אחרי שבועות של לינה מתחת לכיפת השמים התפצלה הקהילה - חלקה הקטן נותר בירושלים וחלקה, בהנהגת הרב מדמוני, עבר לגור במערות שמחוץ לחומות העיר העתיקה שהשקיפו על הכפר הערבי סילוואן. שם התפרנסו בדוחק בני הקהילה במשך חודשים מעבודות צורפות ונפחות אצל ערבים תושבי הסביבה.

כעבור כחצי שנה הצליחו הרב מדמוני וראשי הקהילה לגייס כסף לבניית בתים בפאתי הכפר סילוואן, באזור שנקרא לאחר מכן כפר התימנים בשילוח. הקהילה יצרה מעין רובע יהודי בכפר הערבי והכתה בו שורש תוך כדי יחסי שכנות טובים. הקהילה היהודית הקטנה משכה אליה מעולי תימן שהמשיכו להגיע לארץ ישראל ואף מספר משפחות ממוצא כורדי שלא הצליחו לשרוד בתנאים הקשים ובניתוק מהריכוז העיקרי של בני היישוב הישן שבירושלים.

בני הקהילה התפרנסו מעבודות צורפות, סתתות, מעט חקלאות וכן מתרומות של נדבנים, בעיקר מיהדות אשכנז, כשהבולט בהם היה רבי ישראל דב פרומקין, עורך העיתון 'החבצלת' שארגן קרן 'להצלת נדחי ישראל' על מנת לסייע להם להקים משכני קבע.

עם מותו של סעדיה מדמוני, בנו, הרב יוסף מדמוני, המשיך אותו והיה לרב הקהילה היהודית בכפר השילוח. הקהילה גורשה בעקבות הגירה של ערביי חברון העוינים לכפר השילוח במאורעות תרצ"ט, ומשם התפזרה לשכונות ירושלים ומחוצה לה.

קישורים חיצוניים
----------------

* כרוניקה על עליית "אעלה בתמר" בראשות הרב סעדיה (סעיד) מדמוני (מצ'מוני)(הקישור אינו פעיל) כפי שהביאה בנו הרב יוסף מדמוני - מהדורה מדעית של פרופסור יוסף טובי
* על התיישבות יהודי תימן בכפר השילוח, מאמרו של פרופסור יוסף טובי