recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק באדמו"ר השני מקופיטשניץ. אם התכוונתם לפירושים אחרים, ראו יהושע השל.

האדמו"ר מקופיטשניץ (שלישי משמאל) במעמד סיום משנה יומית בהיכל התרבות, לצד אדמו"רים ורבנים. יוני 1958
עם גיסו רבי אליעזר מוויזניץ לשמאלו
רבי **אברהם יהושע השיל** (ד' באייר תרמ"ח, 1888 – ט"ז בתמוז תשכ"ז, 1967) היה האדמו"ר השני של חסידות קופיטשניץ.

תולדותיו
--------

נולד בהוסיאטין לרבי יצחק מאיר השיל אבי חסידות קופיטשניץ, ולגיטל בתו של רבי מרדכי שרגא פרידמן, אבי חסידות הוסיאטין.

באלול תרס"ט נישא לשרה ברכה בת דודו רבי משה מרדכי השיל, האדמו"ר ממז'יבוז'-וורשה. לאחר נישואיו התגורר תקופה קצרה בוורשה, שם התוודע לאדמו"רי פולין. לאחר מכן חזר לקופיטשניץ. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ברח עם אביו ומשפחתו לווינה, שם סייע במלאכת הארגון והסיוע להמוני הפליטים. לאחר פטירת אביו בשנת תרצ"ו מונה לממלא מקומו באדמו"רות. לאחר האנשלוס עזב את וינה ונסע לארצות הברית בה הקים בשנת תרצ"ט את חצרו. בהתחלה התגורר באיסט סייד בה הקים את בית מדרשו "בית אברהם", ובשנת תשכ"ה עבר לבורו פארק. התאלמן בשנת תשי"ד.

היה מראשי אגודת ישראל, ובעיקר התמקד בפעילות למען החינוך העצמאי. כמו כן עזר רבות בגיוס כספים ותרומות לרב יוסף שלמה כהנמן לייסודה של ישיבת פוניבז' בבני ברק. עם ביקורו הראשון בארץ ישראל לאחר השואה, הקים את מוסד "בית אברהם" בפתח תקווה לבנות יתומות פליטי השואה, ובהמשך למדו שם בנות מהעליות השונות.

נפטר בשנת תשכ"ז והובא לקבורה בבית הקברות העתיק בטבריה.

ילדיו
-----

* בנו רבי ישראל
* בנו רבי משה מרדכי מילא את מקומו. בנו רבי יקותיאל זושא, החל לכהן בשנת תשע"ז כאדמו"ר מקופיטשניץ בבורו פארק.
* בנו רבי משולם זושא, בתו שושנה רייזיל בלומה נישאה לרבי נחום דב ברייאר מבויאן.
* בתו לאה רחל הורוויץ, נישאה לרב פישל הורוויץ מסטניסלב.
* בתו חוה גוראריה, אשת הרב שניאור זלמן גוראריה.
* בתו מלכה, אשת אהרן למברגר אחיו של רבי משה נתן נטע, בתם גיטל נישאה לרב מרדכי אוירבך.
* בתו בת שבע, נשאה להרב אהרן דוד פלינטנשטיין, ובנם הוא האדמו"ר מקופיטשניץ רבי יצחק מאיר פלינטנשטיין.
* בתו מירל גרטנהויז.
* בתו מאניע פינק.
* בתו פערל, אשת רבי יעקב יוסף טברסקי מאזארניץ-חאטין.

קישורים חיצוניים
----------------

* אשר זלקא ראנד (עורך), "הרב ר' אברהם יהושע העשיל העשעל שליט"א", **תולדות אנשי שם** ח"א, ניו יורק, תש"י, עמ' 39, באתר היברובוקס
* קאפיטשיניצער רבי, אדמו"ר ר' אברהם יהושע העשעל. איז נפטר געווארען אין עלטער פון 79 יאר, דער טאג, 25 יולי 1967⁩, באתר עיתונות יהודית היסטורית
* מודעה על דרשת האדמו"ר מקופיטשניץ זצוק"ל – קולומיה, תר"ץ בערך באתר בידספירט

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299558205171
* VIAF: 298728912
* WorldCat (עם VIAF): 298728912

 |
**ניקולאי לשינגר** (ברוסית: **Николай Лешингер**;‏ 22 במאי 1912 - 3 בדצמבר 2003), מהנדס מאודסה, מחסידי אומות העולם, שהציל נער יהודי במלחמת העולם השנייה וקשר את גורלו עם מדינת ישראל.

פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
--------------------------------

ניקולאי בן העיר אודסה, היה בן בכור להוריו שעבד במפעל לייצור שמן. בשנת 1939 נישא לרחל כהן, יהודייה. עם פלישת הצבא הגרמני לברית המועצות במבצע ברברוסה שלח ניקולאי את רחל עם בתם הקטנה מזרחה ועבר לגור בבית אימו טטיאנה באודסה.

אודסה נכבשה על ידי הצבא הרומני ששיתף פעולה עם גרמניה הנאצית ב-11 באוקטובר 1941. חודשיים לאחר מכן ראה ניקולאי את היהודים המגורשים מן העיר כשהם מובלים לאורך הרחוב שבו גר. ניקולאי הבחין בילד כבן 11 שנורה על ידי שוטר נאצי בזמן שניסה לברוח. הנער נפל על הקרקע ואיבד את הכרתו. לאחר שהשיירה חלפה, ניגש ניקולאי אל הנער והבחין כי הוא נפצע ברגלו. ניקולאי נשא את הילד לביתו, טיפל בו וחבש את רגלו.

לאחר שהנער חזר להכרה, סיפר לניקולאי ששמו אלכסנדר גילרמן. אלכסנדר סיפר שאמו חיה צעדה איתו בשיירת המגורשים והיא דחפה אותו כדי שימלט. ניקולאי החליט לקחת את אלכסנדר תחת חסותו והחביא אותו בבית אמו בזמן המלחמה. אלכסנדר הוחבא במזווה שהיה בדירה. המזווה היה בעל דלת מוסווית ושטיח כניסה שכיסה את פתח הכניסה אליו, ודלת המזווה נחסמה על ידי מיטת האם. ניקולאי טיפל באלכסנדר חודשים רבים עד שהבריא. כשנתיים וחצי, מדצמבר 1941 עד שחרור אודסה בידי הצבא האדום ב-10 באפריל 1944, החביא ניקולאי את אלכסנדר בתוך המזווה תוך ידיעה שאם הצבא הגרמני יגלה אותו, הם יהרגו אותו ואת משפחתו.

לאחר המלחמה
-----------

בסיום המלחמה התאחד ניקולאי עם אשתו ובתו ששהו בקזחסטן במהלך המלחמה וחזרו לאודסה. ניקולאי עבד במפעל לייצור שמן עד יציאתו לגמלאות. באוקטובר 2001, כאשר היה בן 89, הוא ומשפחתו עלו לישראל וקבעו את ביתם בבית שמש. ב-3 בדצמבר 2003, הלך ניקולאי לעולמו בגיל 92.

הכרה והנצחה
-----------

ב-30 בדצמבר 2001, ניקולאי הוכר כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם. בטקס שהתקיים לכבודו ביד ושם אמר ניקולאי: "מעולם לא חשבתי שמה שעשיתי היה כה משמעותי". במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב) אותר קברו של ניקולאי בבית העלמין בבית שמש.

לקריאה נוספת
------------

* גרשון פינצ'בסקי. חסד אחרון: סיפורים של חסידי אומות העולם בישראל, ירושלים: יד ושם, 2023, עמ' 143
* תיק חסיד אומות העולם מס' M.31.2/9600 ארכיון יד ושם

הערות שוליים
------------

1. ↑  Leschinger Nikolai, יד ושם
2. 1 2 3  ניקולאי לשינגר, באתר יד ושם
3. ↑  כתבה על מיזם "חסד אחרון", באתר רשת 13
**ריצ'רד הדסון בריאן** (באנגלית: **Richard Hudson Bryan**; נולד ב-16 ביולי 1937) הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת נבדה בשנים 1989–2001. טרם היבחרו לסנאט מטעם המפלגה הדמוקרטית, היה בריאן מושלה ה-25 של נבדה במשך שש שנים, כתובע הכללי של המדינה וכחבר הסנאט של נבדה.

ביוגרפיה
--------

בריאן נולד בוושינגטון הבירה בקיץ 1937, וסיים את לימודיו הגבוהים באוניברסיטת נבדה ברינו ב-1959, שם היה חבר באחווה אלפא טאו אומגה. הוא סיים את לימודי תואר ראשון במשפטים במכללת הסטינגס למשפטים של אוניברסיטת קליפורניה. ב-1963 התקבל ללשכת עורכי הדין של מדינת נבדה. הוא היה הסנגור הציבורי הראשון של מחוז קלארק. בשנים 1972–1978 היה חבר הסנאט של נבדה, הבית העליון של בית המחוקקים של המדינה. ב-1979 מונה לתובע הכללי של נבדה וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1983.

ב-1982 נבחר בריאן למושל נבדה, והוא כיהן בתפקיד בין השנים 1983–1989. לאחר סיום כהונתו כמושל, הצליח בריאן להיבחר אל הסנאט של ארצות הברית ובמשך 12 שנה ייצג את מדינתו בבית העליון של הקונגרס האמריקאי. במהלך כהונתו בסנאט היה בריאן חבר בוועדת הכספים, בוועדת הבנקאות, בוועדת המסחר ובוועדת המודיעין. הוא בחר שלא להתמודד בבחירות חוזרות ב-2000. הוא נמנה בין שלושת הסנאטורים הדמוקרטים שהודיעו על אי-התמודדותם ב-2000 לצד דניאל פטריק מויניהאן מניו יורק ופרנק לוטנברג מניו ג'רזי.

בריאן ידוע לשמצה בקרב חוג המדענים בשל התנגדותו השמרנית לפרויקט סט"י, ובשל העובדה שהציג תיקון לתקציב המדינה של ארצות הברית ב-1994 שהבטיח את ביטול "סקר גלי-המיקרו ברזולוציה גבוהה" והפסקת פרויקט סט"י של מנהל האווירונאוטיקה והחלל הלאומי. בנאס"א נמתחה ביקורת רבה על בריאן בשל התנגדותו לפרויקט המשתמש בקרינה אלקטרומגנטית כדי לחפש חיים תבוניים מחוץ לכדור הארץ. בין השאר נטען כי עשה זאת מתוך נקמה בנאס"א ללא כל התחשבות בהשלכות מעשיו על המחקר המדעי.

בריאן התמקד גם במניעת השימוש בהר יוּקה כאתר אחסון לטווח ארוך של פסולת גרעינית. אף על פי שמאגר הפסולת הגרעינית בהר יוקה נבנה בעת כהונתו של בריאן בסנאט, התנגדותו למיזם המשיכה להיות פעילה זמן רב גם לאחר שבריאן פרש מהסנאט, בטרם הכריז נשיא ארצות הברית ברק אובמה על הפסקת השימוש בהר יוקה כמאגר פסולת גרעינית.

בראשית דצמבר 2019 הודיע בריאן על תמיכתו בהתמודדות סגן הנשיא לשעבר ג'ו ביידן בבחירות המקדימות לנשיאות במפלגה הדמוקרטית לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריצ'רד בריאן** בוויקישיתוף
* ריצ'רד בריאן באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הלן דיוור, Bryan Announces Senate Retirement, באתר וושינגטון פוסט, 19 בפברואר 1999 (באנגלית)
2. ↑  דנקן קמפבל, במדינת האינדיאנים ייסדתי אתר פסולת גרעינית, באתר הארץ, 3 ביוני 2001
3. ↑  טלי גולדשטיין‏, בחירות בארה"ב: מי יותר ירוק?, באתר וואלה!‏, 4 בנובמבר 2008
4. ↑  מישל פרייס, Richard Bryan, ex-senator and Nevada governor, backs Biden, באתר AP‏, 5 בדצמבר 2019 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1190683288
* US Congress: B000993
* VIAF: 1245156374125007710007
* WorldCat: viaf-1245156374125007710007

 |
**בָּרַיְתָא** היא מאמר של תנאים שלא הוכנס לסדר המשניות, ולכן נותרה חיצונית להן. פירוש המילה "ברייתא" בארמית הוא "חיצונית" – "בר" הוא "חוץ".

לא קיים כתב יד מקורי המכיל את כל הברייתות. רוב הברייתות מפוזרות בתלמודים ומיעוטן מצוי בקבצים כמו התוספתא ומדרשי ההלכה.

את הברייתות המפוזרות בתלמוד הבבלי ובתלמוד הירושלמי ליקט מיכאל היגר וכינס את כולן בעבודתו **אוצר הברייתות** המקיפה עשרה כרכים.

כמו המשנה, גם הברייתא כתובה בתמציתיות, ללא פירוט, הרחבה וליבון, ולכן ברייתות רבות קשות ללימוד ללא פירוש או ידע מוקדם בנושא. ברייתות מובאות בתלמוד, בין השאר, לחיזוק או סתירה של דברי אמוראים, להבאת סתירות בין משנה לברייתא ויישובן. ברייתא יכולה גם לסייע בפרשנות של משנה קיימת, או להשלים ידע חסר במקרה שלא קיימת התייחסות של המשנה לנושא. 

לפי כללי הלימוד של חכמי התלמוד, הברייתא היא מקור תנאי שווה ערך למשנה, ובמקרה של מחלוקת אין סיבה להעדיף אחת על השנייה. עם זאת, ישנן ברייתות אשר איננו יודעים מי אמרן ומה הייתה סמכותו של האומר. כמו כן, חלק מהברייתות היו פחות מוכרות מהמשניות ולכן ניתן למצוא בתלמוד את הביטוי "ברייתא לא שמיע ליה" ובנוסחאותיהן היה יותר חשש לשיבושים, ועל כן האמוראים מעדיפים לעיתים את דברי המשנה תודה שקראתם (עכשיו ארצח אתכם).

לקריאה נוספת
------------

* ד"ר מיכאל היגער, במדרש שמואל ומדרש משלי, **תלפיות** ה, ניו יורק: ישיבה יוניברסיטי, תשי"ב, עמ' 669

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **בריתא** |
| ויקיטקסט טקסט בוויקיטקסט: **ספרי ברייתות** |

* ד"ר מיכאל היגר, **הברייתות במדרש רבה**, מתוך כתב העת "חורב", ניו-יורק, תשי"א-1951, באתר היברובוקסקובץ PDF
* הערך "ברייתא", באתר המכלול
* ברייתא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  לעיתים הגמרא דוחה את דעותיהם של אמוראים באופן מהיר וללא ניסיונות נוקשים ליישב את דעתם (כשהיא משתמשת במילים: 'תיובתא דרבי פלוני תיובתא', הכוונה שדבריו של האמורא נדחו לגמרי ואין תירוץ לקושיה נגדו). הדבר נובע מכך שהגמרא הגיעה למסקנה שאותו אמורא פשוט לא הכיר את אותה הברייתא, ולכן אמר את מה שאמר (שאם היה מכיר את הברייתא, גם הוא לא היה טוען את מה שטוען). לא כן הדבר עם המשניות, ששם הגמרא בטוחה בוודאות שהאמוראים מכירים את דברי המשנה, ולכן היא מיישבת את דברי האמוראים גם שנראים סותרים לגמרי את אותה המשנה.
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף י"ט, עמוד ב'
3. ↑  תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף צ"ט, עמוד ב'

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007286498205171

 |
**נגראקוּ** (במלאית: **Negaraku**; בתרגום לעברית: **מדינתי**) הוא ההמנון הלאומי של מלזיה.

השיר נבחר להמנון המדינה בזמן פדרציית מלאיה בשנת 1957 כשקיבלה את עצמאותה מבריטניה. שם ההמנון מיתרגם בעברית ל"ארצי" או "מדינתי".

מנגינת ההמנון, מקורה בשיר עממי פופולרי מהמאה ה-19 – טראנג בולאן (אור ירח) שככל הנראה אומצה לראשונה ב-1902 כהמנונה הלאומי של סולטנות פרק.

סולטאן עבדוללה מוחמד שאה השני של פרק (אנ'), אשר חי בגלות באיי סיישל משנת 1877 עד 1894, שמע את
השיר "לה רוזליה" שחיבר המשורר הצרפתי פייר-ז'אן דה ברנז'ה והוסיף את המנגינה למה שנקרא "טראנג בולאן" בשובו לחצי האי המלאי.

מילות השיר
----------

### מלאית

Negaraku,
Tanah tumpahnya darahku,
Rakyat hidup,
Bersatu dan maju,

Rahmat Bahagia,
Tuhan kurniakan,
Raja kita,
Selamat bertakhta.

Rahmat Bahagia,
Tuhan kurniakan,
Raja kita,
Selamat bertakhta.

### בכתב ג'אווי

نڬاراكو, تانه تومڤهڽ دارهكو

رعيت هيدوڤ, برساتو دان ماجو

رحمة بهاڬيا, توهن كورنياكن

راج كيت, سلامت برتختا

رحمة بهاڬيا, توهن كورنياكن

راج كيت, سلامت برتختا

### בתרגום חופשי לעברית

הו, ארץ מולדתי,
היכן שגדלתי,
היכן שאנשים בה חיים,
מתוך הרמוניה ושגשוג,

עם ברכות מאליפות של שמחה אשר ניתנו מידי האלוהים,
מלכנו, מלוך בשלום.

עם ברכות מאליפות של שמחה אשר ניתנו מידי האלוהים,
מלכנו, מלוך בשלום.

ראו גם
------

* דגל מלזיה
* סמל מלזיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המנון מלזיה** בוויקישיתוף

  


| המנוני מדינות אסיה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אוזבקיסטן • אזרבייג'ן • איחוד האמירויות הערביות • אינדונזיה • איראן • אפגניסטן • ארמניה • בהוטן • בחריין • בנגלדש • ברוניי • גאורגיה • הודו • המלדיביים • הפיליפינים • הרפובליקה הסינית • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • ירדן • ישראל • כווית • כורדיסטן • לאוס • לבנון • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה • נפאל • סוריה • סינגפור • סרי לנקה • עומאן • עיראק • ערב הסעודית • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קטר • קירגיזסטן • קמבודיה • קפריסין • רוסיה • תאילנד • טורקיה • תימן | אסיה |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: b90c6ef2-58a5-4326-8ad6-897cc0307287

 |
נחלות שבטי ישראל
**לִבְנָה** הייתה עיר מקראית בשפלת יהודה, הנזכרת בתנ"ך.

העיר נזכרת תחילה בכיבושי יהושע בן נון, כעיר השוכנת בין מקדה ולכיש. כך, מובא בספר יהושע: "וַיַּעֲבֹר יְהוֹשֻׁעַ וְכָל יִשְׂרָאֵל עִמּוֹ מִמַּקֵּדָה **לִבְנָה** וַיִּלָּחֶם עִם **לִבְנָה** וַיִּתֵּן ה' גַּם אוֹתָהּ בְּיַד יִשְׂרָאֵל וְאֶת מַלְכָּהּ וַיַּכֶּהָ לְפִי חֶרֶב וְאֶת כָּל הַנֶּפֶשׁ אֲשֶׁר בָּהּ לֹא הִשְׁאִיר בָּהּ שָׂרִיד וַיַּעַשׂ לְמַלְכָּהּ כַּאֲשֶׁר עָשָׂה לְמֶלֶךְ יְרִיחוֹ וַיַּעֲבֹר יְהוֹשֻׁעַ וְכָל יִשְׂרָאֵל עִמּוֹ מִ**לִּבְנָה** לָכִישָׁה".

רקע היסטורי
-----------

העיר נזכרת ברשימת 31 המלכים שהביס יהושע בן נון, לצד עדולם.

בהמשך ספר יהושע, העיר נזכרת ברשימת ערי השפלה שבנחלת שבט יהודה: "**לִבְנָה** וָעֶתֶר וְעָשָׁן וְיִפְתָּח וְאַשְׁנָה וּנְצִיב וּקְעִילָה וְאַכְזִיב וּמָרֵאשָׁה עָרִים תֵּשַׁע וְחַצְרֵיהֶן". על פי הגורל שנערך במשכן שילה על ידי יהושע בן נון ואלעזר הכהן, העיר ומגרשיה עלתה בין השלוש עשרה ערי הכהנים, ובכך שימשה גם כעיר מקלט.

עם עלייתו לשלטון של יורם (מלך יהודה), מרדה בו אדום, באותה עת גם העיר לבנה מרדה במלכותו: "בְּיָמָיו פָּשַׁע אֱדוֹם מִתַּחַת יַד יְהוּדָה וַיַּמְלִכוּ עֲלֵיהֶם מֶלֶךְ. [...] וַיִּפְשַׁע אֱדוֹם מִתַּחַת יַד יְהוּדָה עַד הַיּוֹם הַזֶּה **אָז תִּפְשַׁע לִבְנָה בָּעֵת הַהִיא**".

מאוחר יותר, מוזכרת כאחת מערי שפלת יהודה עליהן צר סנחריב מלך אשור. כמו כן מוזכר כי אמם של המלכים יהואחז וצדקיהו הייתה "חֲמוּטַל בַּת יִרְמְיָהוּ מִ**לִּבְנָה**".

זיהוי המקום
-----------

אוסביוס, בחיבורו האונומסטיקון (תחילת המאה ה-4 לספירה), ציין כי בימיו היה כפר בשם "ליבנה" באזור בית גוברין.

כיום מקובל לזהות את העיר הקדומה עם תל בורנה ("תל ברנאט" במקור), צפונית מערבית לבית גוברין. זכריה קלאי הציע בשנת תשל"א לזהות את לבנה בתל גודד. צבי אילן שיער בשנות ה-70 שלבנה נמצאת בתל עירני.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר יהושע, פרק י', פסוקים כ"ט–ל"א.
2. ↑  ספר יהושע, פרק י"ב, פסוק ט"ו.
3. ↑  ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוק מ"ב.
4. ↑  ספר יהושע, פרק כ"א, פסוק י"ג; ספר דברי הימים א', פרק ו', פסוק מ"ב.
5. ↑  ספר מלכים ב', פרק ח', פסוקים כ'–כ"ב.
6. ↑  ספר מלכים ב', פרק י"ט, פסוק ח'; ספר ישעיהו, פרק ל"ז, פסוק ח'.
7. ↑  ספר מלכים ב', פרק כ"ג, פסוק ל"א; ספר מלכים ב', פרק כ"ד, פסוק י"ח; ספר ירמיהו, פרק נ"ב, פסוק א'.
8. ↑  אונומסטיקון, 120, 25.
9. ↑  **אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו**, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ד', 421-423; דו"ח חפירות מתל בורנה: .
10. ↑  "מורשת גת: הצעת זיהוי חדשה לתל חרסים", בתוך: ש' גבעון (עורך), עונת החפירות האחת עשרה בתל חרסים (נחל ברקאי) 2000, אוניברסיטת בר־אילן, המחלקה ללימודי ארץ־ישראל ע״ש מרטין (זוס), 2002, עמ' 35-49
11. ↑  צבי אילן, מקרית גת עד שער הגיא, דבר, 5 בספטמבר 1975

| ערי הכהנים בעת בית ראשון ושני |
| --- |
| תשע ערים משבט יהודה ושמעון | חברון • לִבְנָה • יַתִּר • אֶשְׁתְּמוֹעַ • חלן • דְּבִר • עין • יֻטָּה • בית שמש |
| ארבע ערים משבט בנימין | גבעון • גבע • עֲנָתוֹת • עַלְמוֹן |
| כ"ד ערי הגליל בהן התיישבו משמרות הכהונה לאחר חורבן בית שני | מירון • ציפורי • פסוטה • עילוט • בית לחם הגלילית • יודפת • עיילבון • שדה עמודים • חירבת אירביד • כאבול • כפר כנא • צפת • תל מעון (טבריה) • שיחין • מע'אר • חרבת יבנית • כפר ממלח • נצרת • עראבה • מגדל • כוכב הירדן - כאוכב אל הווא • כפר ענאן • תל צלמון • חמי טבריה (חמת אריח) |
**בית הספר למקצועות הטכניים** של חיל האוויר הישראלי (בקיצור: **הטכני**, בראשי תיבות: **ביסל"ט**) היא יחידת הדרכה הממוקמת בבח"א 21 בחיפה.

על בית הספר מפקד קצין בדרגת סגן-אלוף.

לביסל"ט מגיעים חיילים וחיילות לאחר טירונות, בעבר היה ניתן גם לפניה, במסגרת קד"צ, לצורך הכשרה במקצועות טכניים. מקצועות אלה מתחלקים בעיקרון לשניים: מקצועות האחזקה ומקצועות האלקטרוניקה (בעבר היו קיימות שתי יחידות - בית הספר לאחזקה ובית הספר לאלקטרוניקה, אך אלה אוחדו לביסל"ט).
מקצועות האלקטרוניקה הם כל המקצועות הקשורים בתחזוקת מערכות אלקטרוניות: אוויוניקה, קשר, לוחמה אלקטרונית וכולי. מקצועות האחזקה הם כל מקצועות המכונאות, החימוש והחשמל למשל מכונאי מטוסים/ מסוקים (המכונה ממ"סניקים), חמשים (חימוש), חמ"מניקים (חשמלאי מטוסים) ועוד.

ביחידה מוכשרים אלפי טכנאים בשנה, המהווים למעלה מ-30% מכלל כוח האדם של חיל האוויר. תפקידם הוא לתחזק את כלי הטיס ואת המערכות האחרות בחיל ולהביאם למצב של זמינות תמידית. לאחר סיום הקורס הספציפי, מחולקים הטכנאים בין בסיסי חיל-האוויר שם ישרתו בשירותם הסדיר. החיילים שמשרתים במסגרת קורס קדם צבאי ממשיכים לטירונות ומשם ממשיכים לכנפות/בסיסים השונים בחיל האוויר.

החיילים מוכשרים על ידי מק"סים (מק"ס - מפקד קורס) בוגרי הקורס, שנשארים בתום קורס ההכשרה שלהם בטכני ומצטרפים לצוות ההדרכה במקום להמשיך לשירות כטכנאי במקצוע שרכשו באחד מבסיסי חיל האוויר. לאחר הקורס עובר החייל קורס פו"ח (פיקוד והדרכת חיילים) ומוצב למספר חודשים באחד מהבסיסים כדי לרכוש מעט ניסיון במקצוע. לאחר מכן משרת המק"ס בבח"א 21 בחיפה. המק"ס מזוהה בתג יחידה של בח"א 21 ובשרוך הדרכה בצבע תכלת. מק"סים מנוסים עוברים קורס פו"מ (פיקוד והדרכה מתקדם) ולאחריו הם מלווים מק"סים צעירים בפן ההדרכתי. קורס נוסף הוא קורס חניכה שבסופו המק"ס מקבל שרוך כחול כהה (מתקדם). קורס נוסף בשם פו"ב (פיקוד והדרכה בכיר), מקביל לקורס ר"צ בשטח, ובוגריו עונדים סיכת לפיד. את הקורסים הללו מעבירים מדריכים מצטיינים אשר נבחרו לפקד במכון להכשרת המדריך, ששוכן אף הוא בבח"א 21.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ביסל"ט** |

* אתר האינטרנט הרשמי של בית הספר למקצועות הטכניים
* סרטונים סרטו של נתן גרוס על בית הספר הטכני, בהשתתפות כגן ושמוליק רוזן "הנעלם הגדול", 1956, סרט בערוץ YouTube של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון
* סרטונים סרטון על הטכני, יומני כרמל פברואר 1951 (התחלה 5:06)
* תמונה פנורמית של הטכני
מנהלת העם בישיבה, 1948
**מִנְהֶלֶת העם** הייתה הקבינט של היישוב שהוקם לקראת הכרזת המדינה לנהל את ענייני היישוב והמלחמה.

מנהלת העם הוקמה על פי החלטה של הוועד הפועל הציוני ב־12 באפריל 1948 לקראת הכרזת המדינה, לשם ניהול ענייני היישוב וניהול המערכה הצבאית, בשלבים הראשונים של מלחמת העצמאות שהתחוללה באותה עת. במנהלת העם היו 13 חברים והם: דוד בן-גוריון - יושב הראש, משה שרת (אז שרתוק), אליעזר קפלן, דוד רמז, פרץ ברנשטיין, יצחק גרינבוים, מרדכי בנטוב, אהרן ציזלינג, הרב יהודה לייב מימון (אז פישמן), פנחס רוזן (אז פליכס רוזנבליט), משה שפירא, בכור-שלום שטרית, הרב יצחק מאיר לוין.

חברי מנהלת העם נבחרו מבין חברי מועצת העם בת 37 החברים שהוקמה באותו מועד לתפוס את מקומה של המועצה המלכותית, שבשמה שלטה בריטניה בארץ ישראל המנדטורית. בניגוד למועצת העם, במנהלת העם לא היו נציגים קומוניסטים או רוויזיוניסטים (עיקרון שיישומו נקרא בהמשך בלי חרות ומק"י).

הישיבה הראשונה של מנהלת העם התקיימה ב-18 באפריל 1948 בבית קק"ל בתל אביב, שם התקיימו כל ישיבות המועצה עד ה-14 במאי 1948, יום תום המנדט הבריטי. בישיבה השנייה שהתקיימה ב-26 באפריל 1948 הוחלט על חלוקת התיקים. תיקי המפתח היו: שר הביטחון - דוד בן-גוריון (בנוסף לתפקידו כיושב ראש), שר החוץ - משה שרת, שר הכספים - אליעזר קפלן.

ב-12 במאי 1948, באחד הכינוסים האחרונים של מנהלת העם בבית קק"ל, דנו בהצעתו של מזכיר המדינה האמריקאי, הגנרל ג'ורג' מרשל (שהוועד הערבי העליון דחה אותה כבר), בה הפציר בהנהגת היישוב לדחות את ההכרזה על הקמת המדינה ולהכריז על הפוגה של 3 חודשים במלחמה, לאור אזהרתו כי אם תוכרז המדינה יתקפו אותה צבאות ערב ויכריעו אותה בשל חולשת צבאות היישוב היהודי למול הצבאות הסדירים של מדינות ערב, וכן כי המצב עלול להוביל למלחמה כלל-אזורית. לבסוף נתקבלה ההכרעה על הכרזת המדינה, שתיקרא בשם "מדינת ישראל", במועד שנקבע, עם תום המנדט הבריטי ב־14 במאי. 

ההיסטוריונים חלוקים לגבי הסוגיות שעמדו להצבעה משום שהפרוטוקול אבד או הועלם ונותרו ממנו שרידים בלבד. לפי תיאור אחד, שמקורו בספרו של זאב שרף מזכיר הממשלה הזמנית, ההחלטה להכריז על המדינה עברה בעקבות לחצו של  דוד בן-גוריון, ועל חודו של קול. לעומתם יש חוקרים כדוגמת מרדכי נאור ויגאל עילם הטוענים כי ההצבעה במינהלת העם לא הייתה על עצם הכרזת המדינה אלא בנושא אחר - האם לקבוע מראש את גבולותיה על פי גבולות החלוקה, הצעה שנפלה בהצבעה וכי כול הנוכחים הסכימו על ההכרזה. 

הצעת ההפוגה נדחתה אף היא.

יום לפני הכרזת המדינה שלחה מנהלת העם הזמנות סודיות למוזמנים, בהן הם נתבקשו להגיע ביום שישי, 14 במאי 1948 בשעה 15:30 למוזיאון תל אביב לאמנות, ששכן אז בבית דיזנגוף בשדרות רוטשילד, לשם קיום טקס הכרזת העצמאות.

במגילת העצמאות שקרא דוד בן-גוריון בטקס, שהייתה מגילת היסוד של מדינת ישראל, הוכרז בין היתר כי מנהלת העם הופכת להיות לממשלה הזמנית של המדינה ומועצת העם הופכת להיות למועצת המדינה הזמנית, המוסד המחוקק של המדינה.

ראו גם
------

* הממשלה הזמנית
* ממשלת ישראל הראשונה

הערות שוליים
------------

1. ↑  זאב שרף, ***שלושה ימים***, הוצאת עם עובד, תל אביב, 1959
2. ↑  מרדכי נאור, יום רביעי הגדול, באתר הארץ, 1 במאי 2006
**בגידה** היא מעילה באמון ביחסים שבהם מתקיים אמון בין בני אדם, כלומר עשיית מעשה הנוגד את האמון שניתן בעושהו. המעילה באמון עשויה להיות הפרה של סעיף מפורש בחוזה שבין הצדדים, הפרה של תנאי מכללא בחוזה כזה, או פגיעה ביחסי אמון שאינם יחסים חוזיים. דוגמה: חבר בחבורת עבריינים, המסגיר את חבריו למשטרה, ייחשב כבוגד בהם. בוגד נודע, ששמו הפך לסמל לבגידה, הוא יהודה איש קריות, שהיה אחד משנים עשר השליחים המוזכרים בברית החדשה, ולפי הכתבים הנוצריים, בגד בישו ומסר אותו לידי השלטונות הרומאיים.

לשאלת מיקום הגבול שבין בגידה לצייתנות, אין תשובה קטגורית. כך למשל, תלמיד בכיתה שדיווח למורה כי אחד מחבריו העתיק בבחינה, ייחשב לבוגד בעיני חבריו, ואולי אף בעיני כל הכיתה, ואילו המורה עשוי לשבחו על אומץ הלב להסגיר את ה"עבריין" ולהילחם על אכיפת החוקים והתקנות כמובן שלדוגמה יש אנשים שמכחישים את הבגידה לדוגמה בן נובק לאחר בגידתו בצבא אמריקה במלחמת וייטנאם.

בגידה במולדת
------------

 ערך מורחב – **בגידה**  

יחס מחמיר במיוחד ניתן לבגידה של אדם במדינתו, באמצעות סיועו לאויב במאבקו כנגד המדינה, בימי מלחמה או בעת עימות קשה בימי שלום (כדוגמת המלחמה הקרה), או בעת סכסוך מזוין ופעולות איבה שאינם בגדר מלחמה מלאה. על בגידה כזו חל לעיתים עונש מוות (גם בישראל, בסעיפים 97–99 של חוק העונשין ובסעיף 43 של חוק השיפוט הצבאי).

בגידה במסגרת מערכת יחסים זוגית
------------------------------

 ערך מורחב – **בגידה (זוגיות)**  

לתשומת לב מיוחדת זוכה בגידה הנערכת במסגרת מערכת יחסים זוגית, שבה מצפים שני בני הזוג זה מזה לנאמנות, כלומר לא לקיים יחסים מקבילים עם בן זוג אחר. כאשר בני הזוג נשואים זה לזה, בגידה קרויה ניאוף, היא מהווה הפרה של חוזה הנישואים, ונחשבת לחטא חמור, עד כדי כך שבדתות שונות ואף בקודקסי חוקים קדומים עונשה מוות. ניאוף לא יהווה בגידה אם נעשה בהסכמת בן הזוג, אך עדיין ייחשב לחטא דתי.

הקומדיה האלוהית
---------------

בפואמה "הקומדיה האלוהית" שכתב דנטה אליגיירי בתחילת המאה ה-14, ונחשבת לפואמה השירית הגדולה ביותר בספרות האיטלקית, נחשבת הבגידה לחטא חמור ביותר. בגיהנום, המתואר ביצירה זו, נמצאים הבוגדים במעגל התשיעי, המחולק לארבעה אזורים:

* האזור הראשון קרוי "קינה" (Caina) על שם קין, ובו מוחזקים הבוגדים בקרוביהם כשהם קפואים עד גובה המותניים.
* האזור השני נקרא "אנטנורה" (Antenora), ובו נמצאים הבוגדים בעירם או בארצם כשהם קפואים עד גובה הכתפיים.
* האזור השלישי הוא "טולומאה" (Tolomea), באזור זה קפואים הבוגדים באורחיהם כשהם שקועים בקרח עד עיניהם.
* האזור הרביעי "יהודקה" (Giudecca), הוא המקום אליו נשלחים החוטאים הגדולים ביותר, הבוגדים באדוניהם, הם מוחזקים לנצח נצחים כשכל גופם שקוע במים הקפואים. במרכז האזור, שקוע עד מותניו בקרח לכוד השטן. דנטה מתאר את השטן כבעל שלושה ראשים (כניגוד לשילוש הקדוש), והוא אוכל לנצח את גופם של הבוגדים הנוראים ביותר ברוטוס וקסיוס שבגדו ביוליוס קיסר ואת ראשו של יהודה איש קריות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: ניאוף ו-לא תנאף.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007530284305171
* GND: 4191646-3
* LCCN: sh92003917
* NKC: ph467696

 |
איזומלטולוז
**איזומלטולוז** (באנגלית: **Isomaltulose**) (שם כימי: **6-0-α-D-glucopyranosyl-D-fructose**) (ידוע גם בשם המסחרי **פלטינוז** [**Palatinose**]) הוא דו-סוכר המורכב מפרוקטוז וגלוקוז, בעל קשר יציב יותר מהקשר הנמצא בסוכרוז ולכן קשה יותר לפירוק אנזימטי.

איזומלטולוז מופק מסלק סוכר ובעל מתיקות טבעית. בדומה לסוכרוז, איזומלטולוז עובר פירוק מלא במערכת העיכול ומספק ערך קלורי זהה של 4 קק"ל/גרם. עקב התפרקותו האטית (פי 5 יותר לאט) הוא מעניק אנרגיה זמינה ומתמשכת ברמת מתונה המספקת את הצרכים האנרגטיים והפיזיולוגים של גוף האדם, ובשל כך דוחה תחושת רעב.
איזומלטולוז ידידותי לשיניים, הודות לעמידותו בפני פירוק אנזימטי, אינו מתפרק על ידי החיידקים המצויים בחלל הפה, ולכן אינו גורם להתפתחות עששת.

אספקת אנרגיה אופטימלית היא נושא חשוב במחקר ובפיתוח מוצרים בהקשר הבריאותי- מניעת השמנה וביצועים גופניים וקוגניטיביים.
איזומלטולוז משמש כרכיב עיקרי במזון ובמשקאות פונקציונליים בעולם במשקאות חלב, מים פונקציונלים, חטיפי אנרגיה וכדומה.
פלטינוז זכה בפרס החדשנות בתערוכת מזון בינלאומית בשנת 2007.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איזומלטולוז** בוויקישיתוף
* פלטינוז

| סוגי פחמימות |
| --- |
| גאומטריה מולקולרית | אנומר • מוטרוטציה |
| חד-סוכרים | 

|  |  |
| --- | --- |
| פנטוזות | אלדופנטוזות (אראבינוז • ליקסוז • קסילוז • ריבוז) • קטופנטוזות (ריבולוז • קסילולוז) |
| הקסוזות | אלדוהקסוזות (אידוז • אלוז • אלטרוז • גולוז • גלוקוז • גלקטוז • טלוז • מנוז) • קטוהקסוזות (טגטוז • סורבוז • פסיקוז • פרוקטוז) |

 |
| דו-סוכרים | איזומלטוז • איזומלטולוז • טורנוז • טרהלוז • לקטוז • לקטולוז • מלטוז • סוכרוז • צלוביוז |
| אוליגו-סוכרים אחרים | מלטודקסטרין • ציקלודקסטרין |
| רב-סוכרים | אינולין • גליקוגן • המיצלולוז • כיטין • סיבים תזונתיים • עמילן (עמילוז • עמילופקטין) • פקטין • תאית |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4336310-6

 |
**דומנטאס שימקוס** (בליטאית: **Domantas Šimkus**; נולד ב-10 בפברואר 1996) הוא כדורגלן ליטאי, המשחק בעמדת הקשר בקבוצת שיאוליאי.

קריירה
------

שימקוס התחיל את הקריירה שלו באקדמיה לכדורגל של ליטא ובגיל 17 הצטרף לקבוצת הנוער של אולבורג מליגת העל הדנית.

לקראת עונת 2016 חזר לליטא וחתם באטלאנטאס. ב-5 במרץ 2016, שימקוס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0–2 נגד שטומבראס. ב-12 ביולי, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 0–2 נגד אוטניס אוטנה.

באוקטובר 2018, שימקוס חתם בז'לגיריס וילנה. ב-7 באוקטובר, שימקוס ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 1–5 נגד אטלאנטאס. באותה עונה, זכה עם הקבוצה בגביע.

ב-17 בינואר 2021, שימקוס חתם בהפועל כפר סבא מליגת העל.

ב-29 ביולי 2021, שימקוס חתם בסבאיל מליגת העל האזרית.

בקיץ 2022 הצטרף לנ.ש. מורה מליגת העל הסלובנית.

בצעירותו, שימקוס שיחק בנבחרות הצעירות של ליטא. ב-17 בנובמבר 2018, שימקוס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 0–3 לרומניה במסגרת ליגת האומות.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  דורון בן דור, ‏רשמי: שימקוס חתם לעונה וחצי בהפועל כפ"ס, באתר ONE‏, 17 בינואר 2021
**אליבלטו ריביירו דנטס** (בפורטוגזית: **Elivelto Ribeiro Dantas**; נולד ב-2 בינואר 1992) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בקלמטה בעמדת החלוץ.

קריירה
------

אליבלטו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פלמנגו, אך לא זכה להגיע לקבוצה הבוגרת. בשנת 2012 חתם באימפריאל. כעבור עונה הושאל לקאבופריינסה, ועונה לאחר מכן חזר לאימפריאל.

בעונת 2014 חתם באקרנאס מליגת העל הליטאית. בסיום העונה, הקבוצה הפסיקה את פעילותה ואליבלטו קיבל את כרטיס השחקן שלו בחזרה וחתם בז'לגיריס וילנה. בז'לגיריס, אליבלטו זכה בשתי אליפויות, שני גביעים ושני סופר קאפים.

ב-3 בינואר 2018 חתם במכבי פתח תקווה מליגת העל.

באוגוסט 2018 חתם בריגה סקולה. בינואר 2019 חתם בטראז הקזחית.

בינואר 2020, אליבלטו חתם בסוגדיאנה דז'יזק מליגת העל האוזבקית.

ב-25 באוגוסט 2020, אליבלטו חתם בפוניבז'.

בינואר 2023 חתם באנג'ניסי קרדיטסה מהליגה היוונית השנייה. ב-27 באוקטובר 2023 שוחרר מהקבוצה.

בינואר 2024 חתם בקלמטה

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  גידי ליפקין, ‏יש חיזוק: אליבלטו הברזילאי חתם במכבי פ"ת, באתר ONE‏, 3 בינואר 2018
**נורגול ישילצ'אי** (בטורקית: **Nurgül Yeşilçay**; נולדה ב-26 במרץ 1976) היא שחקנית טורקייה. היא ידועה בעיקר בשל גילום דמותה של קסם סולטאן בעונתה השנייה של הסדרה ההיסטורית "קוסם סולטן".

ביוגרפיה
--------

ישילצ'אי נולדה בעיר אפיונקאראהיסאר (המבצר השחור של אפיון, עיר שנזכרה רבות במיתולוגיה היוונית). משפחתה עברה לאחר מכן לעיר איזמיר, שם למדה בבתי הספר היסודי והתיכון. היא סיימה בשנת 2001 את לימודיה במחלקה לתיאטרון באוניברסיטת אנאדולו שבאסקישהיר, אבל עוד כשנכנסה ללמוד בשנת 1998 קיבלה את תפקידיה הראשונים בסרט קולנוע טורקי וכן בתפקיד גולסום שהיה תפקידה העיקרי הראשון בטלוויזיה, בסדרה "האביב השני". מאז שיחקה בכ-15 סדרות טלוויזיה, וקיבלה בשנים 2002, 2005, 2007 ו-2008 את התואר "השחקנית הטובה ביותר" בפסטיבלים של סרטים וסדרות טורקיים.

בנוסף, היא שיחקה ב-13 סרטים טורקיים, וזכתה למודעות בינלאומית כאשר בשנת 2007 גילמה צעירה לסבית טורקייה בסרט "קצה גן העדן" של הבמאי הטורקי-גרמני המפורסם פתיח אקין, וקיבלה יחד עם הצוות את הפרס בפסטיבל קאן על הסצנה הטובה ביותר. ב-2013 אף שיחקה בסדרה קומית בתפקיד עצמה.

ישילצ'אי שיחקה בתפקידים ראשיים גם בגרסאות טורקיות למחזות מפורסמים. לדוגמה, היא גילמה את דמותה של אופליה ב"המלט" ואת דמותה של בלאנש דבואה במחזמר "חשמלית ושמה תשוקה". כמו כן שיחקה בגרסה הטורקית של הסדרה המפורסמת "דוגמניות 90-60-90" בתפקיד דניז.

בשנת 2010 גלמה את דמותה של יסמין בסדרה הטורקית אהבה ועונש

בשנת 2014 היא מגלמת את דמותה של גולסרן בסדרה הטורקית רסיסים

החל מ-2016 היא מגלמת את דמותה של קסם סולטאן בעונה השנייה של הסדרה ההיסטורית "המאה המפוארת: קסם".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נורגול ישילצ'אי** בוויקישיתוף
* נורגול ישילצ'אי, ברשת החברתית פייסבוק
* נורגול ישילצ'אי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* נורגול ישילצ'אי, ברשת החברתית אינסטגרם
* נורגול ישילצ'אי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* נורגול ישילצ'אי, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* נורגול ישילצ'אי, באתר AllMovie (באנגלית)
* נורגול ישילצ'אי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* נורגול ישילצ'אי, באתר MusicBrainz (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007444958605171
* BnF: cb15740188d (data)
* GND: 139842853
* ISNI: 0000 0000 7251 6154
* LCCN: no2008159601
* MusicBrainz: d1efdc17-ad89-4786-a9b6-409e851f765c
* SUDOC: 14778090X
* VIAF: 78604831
* WorldCat: lccn-no2008159601

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במוזיקאי. אם התכוונתם לחידונאי, מתרגם ופעיל רוויזיוניסטי, ראו אברהם סלמן.
אברהם סלמאן
**אברהם סלמאן** (בערבית: **ابراهيم سالمان**; 1931 - 13 ביולי 2014) היה מבכירי נגני הקאנון בישראל.

קורות חיים
----------

נולד בבגדאד ב-1931. הוא התעוור בגיל שנתיים עקב מחלת הגרענת. הוא למד בבית הספר לעיוורים בבגדאד, יחד עם סלים דאוד, דאוד אכרם ויוסף רביע, שינגנו עמו מאוחר יותר בתזמורת של קול ישראל בערבית. בבית הספר למד את מקצוע השענות. סלמאן החל ללמוד מוזיקה בגיל חמש, ובגיל אחת עשרה נכבש בקסם צליליו של הקאנון. הנגינה בקאנון הייתה לעיסוק המרכזי בחייו.
כישרונו הנדיר נתגלה מיד כאשר הצטרף לתזמורת הרדיו המלכותי העיראקי. עבודתו זכתה להערכה רבה בעולם הערבי כולו, והמוניטין שיצאו לו הביאוהו ללוות זמרים ערבים מן השורה הראשונה.
עוד לפני עלותו ארצה הובטח לו שיתקבל לתזמורת קול ישראל בערבית.

סלמאן עלה לישראל עם משפחתו בשנת 1950 ועבד בתזמורת קול ישראל בערבית עד שנת 1988. הוא הפך להיות הנגן המרכזי של התזמורת, ונוכחותו, כשהוא ישוב מאחורי הקאנון, במשקפיים כהים בשל היותו עיוור, הייתה לסמל של התזמורת. 

בנוסף לפעילותו כנגן קאנון, הוא כתב מוזיקה כלית, מוזיקה לסרטים והשתתף בהקלטות של מוזיקה קלאסית מערבית. אחת החשיפות שלו לקהל, שלא הכיר את המוזיקה הערבית הייתה בשיתוף פעולה עם להקת כוורת באלבום פוגי בפיתה בקטע "לאמור א'לאבי" שהיה קטע נגינה בסגנון מזרחי שהלחין סלמאן יחד עם דני סנדרסון, באותו אלבום ניגן סלמאן גם בקטע "התמנון האיטר" יחד עם תזמורת קול ישראל בערבית. סלמאן שיתף פעולה עם סנדרסון כשניגן בשיר "יוסף מלך השטיחים" (1978) ובלהיט "מה הדאווין שלך?" (1984).

האלבום היחיד שבו מרוכז תיעוד של עבודותיו, הופיע ב-1997 בהוצאת נאדה. האלבום מכיל הקלטות ותיקות משנות ה-60, שנבחרו בקפידה על ידי המפיק אבשלום פרג'ון, ובצידן הקלטות חדשות שנעשו בשנת 1996.

סלמאן נפטר בגיל 83 בעקבות אירוע דום לב. הוא הותיר אחריו אישה ושלושה ילדים. נטמן בבית העלמין ירקון.

קישורים חיצוניים
----------------

* אברהם סלמאן, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
* הדגמות מקאמים בביצוע אברהם סלמאן, ירושלים 1980. הקלטת שמע באתר הספרייה הלאומית
* סרטון על ראיון שנערך עם אברהם סלמאן
* רן בוקר, הלך לעולמו המוזיקאי אברהם סלמאן, באתר ynet, 13 ביולי 2014
* בן שלו, מת אברהם סלמן, נגן הקאנון של תזמורת קול ישראל בערבית, באתר הארץ, 13 ביולי 2014

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304077305171
* BnF: cb16223581p (data)
* ISNI: 0000 0000 9171 7146
* LCCN: no00014580
* VIAF: 134235848
* WorldCat: viaf-134235848

 |
**הזרם הפטריוטי החופשי** (בערבית: **التيار الوطني الحر**) המכונה גם "הזרם העאוני" (التيار العوني) הוא מפלגה נוצרית לבנונית, בראשות מישל עאון, גנרל לשעבר ומפקד צבא לבנון שכיהן כראש ממשלת המעבר בסוף תקופת מלחמת האזרחים הלבנונית בשנים 1988–1990. הזרם הוכרז רשמית כמפלגה ב-8 בספטמבר 2005.

המפלגה גורפת את מירב קולותיה מקרב הציבור הנוצרי, אך זוכה לפופולריות מסוימת גם בקרב המוסלמים, בשל היותו של עאון עושה דברם של בעלי אינטרסים מוסלמיים במדינות זרות. הזרם הפטריוטי תומך בחילוניות וכן בזכותם של גולים לבנונים להשתתף בבחירות במדינה. המפלגה היא בעלת בריתה של חזבאללה, ומשתייכת לקואליציית 8 במרץ.

חזרת עאון מגלות
---------------

עאון סיים 15 שנות גלות בחזרתו ללבנון ב-7 במאי 2005, 11 ימים לאחר נסיגת הצבא הסורי מאדמת לבנון. הוא ערך מסיבת עיתונאים קצרה בשדה התעופה הבינלאומי של ביירות לפני שהמשיך עם פמלייתו לבקר בקבר החייל האלמוני של קורבנות מלחמת האזרחים. לאחר תפילה והכרת תודה לאזרחי לבנון, סר עאון לקברו של ראש ממשלת לבנון לשעבר רפיק אל-חרירי, לחלוק לו כבוד. לאחר מכן, נסע לבקר את סמיר ג'עג'ע שהיה עדיין כלוא באותו זמן. ביקורו המשיך בכיכר השהידים, שם התקבל בברכה על ידי לבנונים רבים שהגיעו לראותו מכל רחבי המדינה.

מאז הגעתו מתגורר עאון בדירה חדשה במחוז ריבייה, ושם ביקרה אותו משלחת גדולה של חברי הכוחות הלבנוניים שהיו אויביו בעבר. עאון וסיתרידה ג'עג'ע, רעייתו של סמיר ג'עג'ע הכלוא, התפייסו בפומבי ועאון קרא לשחררו מהכלא. מבקרים נוספים בימים הבאים היו דורי שמעון מנהיג המפלגה הליברלית הלאומית (לבנון), סולאנג' ג'ומאייל, נאילה מעווד (רעייתו של הנשיא המנוח רנה מעווד), וחבר הפרלמנט מהאופוזיציה בוטרוס חרב. הפטריארך נסראללה בוטרוס ספיר מהכנסייה המרונית שלח גם כן משלחת לקבל את פניו, ואפילו המפלגה השיעית חזבאללה שלחה נציגים לקבל את פניו.

הבחירות ועליית הזרם הפטריוטי החופשי
-----------------------------------

בבחירות בשנת 2005 עלה הזרם הפטריוטי עם מצע סדור שכלל רפורמות כלכליות ופוליטיות, מה שגרף את תמיכתם של נוצרים לבנונים רבים.

מזכר ההבנות בין הזרם לחזבאללה
-----------------------------

בשנת 2006 חתמה המפלגה על מזכר הבנות עם חזבאללה, המסדיר את יחסיהם ודן בתנאים לפירוקו של חזבאללה מנשקו. התנאי השני והשלישי לפירוקם היה חזרתם של אסירים לבנונים מבתי הכלא בישראל ועריכת תוכנית הגנתית להגנת המדינה מפני האיום הישראלי. ההסכם גם דן בחשיבות הגדולה של קיום יחסים תקינים עם סוריה ובקשה למידע בנושא האסירים הפוליטיים הלבנונים הכלואים בסוריה.

באופוזיציה - 2006
-----------------

תומכי המפלגה השתתפו בהפגנות המוניות במרכז ביירות, יחד עם תומכי אמל וחזבאללה ודרשו מראש הממשלה פואד סניורה להתפטר.

בממשלה - 2008
-------------

ב-11 ביולי 2008 נבחרו לממשלה חברי הזרם, סגן ראש הממשלה עיסאם אבו ג'מרה, ג'בראן באסיל שר התקשורת ומאריו עאון השר לעניינים חברתיים. הייתה זו הפעם הראשונה בה חברי הזרם נכנסו לממשלה לבנונית כלשהי.

המפלגה נחלשה מאוד בבחירות 2022 ואיבדה כמעט חצי ממושביה.

אורנג' טי-וי
------------

הזרם הפטריוטי החופשי השיק את תחנת הטלוויזיה שלו, Orange TV, ב-20 ביולי 2007, וכן השיק ב-1 ביוני 2009 תחנת רדיו שנקראת "סות אל-מדה" (קול המרחב).

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הזרם הפטריוטי החופשי
* הזרם הפטריוטי החופשי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011093320805171
* LCCN: nr2006000969
* VIAF: 127143185
* WorldCat: lccn-nr2006000969

 |
**לנה סופי אוברדורף** (בגרמנית: **Lena Sophie Oberdorf**; נולדה ב-19 בדצמבר 2001) היא כדורגלנית גרמנייה המשחקת בעמדת הקשרית בוולפסבורג מהבונדסליגה לנשים ובנבחרת גרמניה.

קריירת מועדונים
---------------

אוברדורף נולדה בגבלסברג(אנ') שבגרמניה למשפחה עם זיקה לכדורגל כשגם אחיה טים הוא כדורגלן. נחשבת לשחקנית ורסטילית בעלת יכולת לשחק בעמדות מגוונות על המגרש, אך משחקת בעיקר כקשרית מרכזית.

אוברדוף שחקה עד גיל 16 בקבוצות של גברים ואף הייתה לקפטנית של הקבוצה.

### אסן

ב-2018, בגיל 17, הצטרפה לאסן מהבונדסליגה ושיחקה בה שתי עונות, כשבעונת 2019/2020 הגיעה עם הקבוצה עד לגמר הגביע הגרמני שם הפסידה בפנדלים לוולפסבורג.

### וולפסבורג

ב-2020 עברה לשחק בוולפסבורג ולקחה חלק בזכיית הקבוצה בגביע בעונה זו. בעונת 2021/2022 זכתה עם הקבוצה בדאבל שכלל זכייה באליפות ובגביע הגרמני.

בעונת 2022/23 זכתה עם הקבוצה בגביע הגרמני ואף הגיעה לגמר ליגת האלופות לנשים בו הפסידה קבוצתה לברצלונה בתוצאה 2–3.

### באיירן מינכן

ב-15 בפברואר 2024 הודיעה קבוצת הנשים של באיירן מינכן על החתמתה של אוברדורף בחוזה מקיץ 2024.

קריירת נבחרות
-------------

### נבחרות צעירות

אוברדוף שיחקה בנבחרות הצעירות של גרמניה וזכתה באליפות אירופה לנערות עד גיל 17 בשנת 2017. בטורניר זה נבחרה לשחקנית המצטיינת.

### נבחרות בוגרות

בגיל 17 זומנה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת מונדיאל 2019, ומאז הפכה לשחקנית הרכב קבועה. אוברדורף לקחה חלק משמעותי בנבחרת ביורו 2022 כשהגיעה יחד עם הנבחרת לגמר, שם הפסידה לאנגליה. לאחר הטורניר, נבחרה אוברדורף על-ידי אופ"א לשחקנית הצעירה המצטיינת של הטורניר.

הישגים ותארים
-------------

**וולפסבורג**

* בונדסליגה (1): 2021/2022.
* הגביע הגרמני (3): 2020/2021, 2021/2022, 2022/23.

**נבחרת גרמניה**

* אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 17: 2017
* אליפות אירופה בכדורגל נשים: סגנית ב-2022

**תארים אישיים**

* מדליית פריץ ואלטר לכדורגלנית הגרמניה הצעירה: זהב ב-2020, כסף ב-2019, ארד ב-2018.
* השחקנית הטובה ביותר באליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 17<ref2017.
* השחקנית הצעירה הטובה ביותר באליפות אירופה בכדורגל נשים<ref2022.
* נבחרת הטורניר באליפות אירופה בכדורגל נשים<ref2022.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לנה אוברדורף** בוויקישיתוף
* 
* לנה אוברדורף, ברשת החברתית אינסטגרם

* פרופיל, באתר Soccerdonna (בגרמנית)

* פרופיל, באתר WorldFootball.net

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  Donald McRae, Germany’s Lena Oberdorf: ‘Parents shouted: don’t get run over by a girl’, The Guardian, ‏15 July 2023
2. ↑  לנה אוברדורף: 2028, באתר באיירן
אה"מ ונג'נס אוניית הדגל של סגן מפקד השייטת
**שייטת אוניות המערכה השביעית** הייתה שייטת של הצי המלכותי הבריטי שהורכבה לפני מלחמת העולם הראשונה, היא הוקצתה לצי השלישי והורכבה מאוניות המערכה פרה-דרדנוט, העתיקות ביותר בצי שהייתה קיימת מ-1912 עד 1914.

היסטוריה
--------

השייטת הוקמה ב-2 ביולי 1912 כאשר תת-אדמירל סר הנרי ג'קסון קיבל את הפיקוד. אדמירל משנה צ'ארלס דאנדאס מונה לסגן מפקד השייטת. השייטת צורפה לצי השלישי. ב-13 ביולי 1914 החליף תת-אדמירל סר אלכסנדר בת'ל את תת-אדמירל סר הנרי ג'קסון. ב-8 באוגוסט 1914 נקלטו אוניות השייטת השביעית בשייטת אוניות המערכה השמינית, שהורכבה מאוניות המערכה פרה-דרדנוט העתיקות ביותר של הצי המלכותי.

מפקדים
------

|  | דרגה | דגל | שם | תקופה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **פיקוד תת-אדמירל, שייטת אוניות המערכה השביעית** |
| 1 | תת-אדמירל |  | סר הנרי בי ג'קסון | 2 ביולי 1912 – יולי 1914 |
| 2 | תת-אדמירל |  | סר אלכסנדר א' בת'ל | אוגוסט – ספטמבר 1914 |
|

הערות שוליים
------------

1. ↑  Gordon, Smith. "Royal Navy ship dispositions 1914-1918: THE GRAND FLEET, 1914-1916 by Admiral Viscount Jellicoe". *www.naval-history.net*. Gordon Smith, 6 January 2015. נבדק ב-27 בדצמבר 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**אולכסדר ויקטורוביץ' נויוק** (באוקראינית: **Олександр Вікторович Нойок**; נולד ב-15 במאי 1992) הוא כדורגלן אוקראיני ממוצא צועני המשחק בעמדת הקשר באטיראו מליגת העל הקזחית.

קריירה
------

נויוק נולד בחרסון וגדל בקבוצת ילדים מקומית עד שבגיל 13 הצטרף לאקדמיה של שחטאר דונצק. בקיץ 2010 הושאל להוברלה אוז'הורוד. בהמשך שיחק גם במטאליסט חרקוב ומטאלורג דונצק.

לקראת עונת 2016 הצטרף לדינמו מינסק מליגת העל הבלארוסית. ב-1 באפריל 271 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0-3 נגד דנייפר מוהילב. במדי מינסק שיחק שנתיים וחצי שלאחריהן עבר לדינמו ברסט. בעונת 2019 היה שותף לזכייה ההיסטורית של המועדון באליפות בלארוס, אחרי 13 עונות בהן זכתה באטה בוריסוב בתואר.

בינואר 2021 חתם באורנבורג מהליגה הרוסית הראשונה. בסיום העונה חזר לבלארוס וחתם ברוך ברסט.

בינואר 2022 הצטרף לאפולון לימסול מליגת העל הקפריסאית עמה זכה באליפות ראשונה של המועדון אחרי 16 שנים.

בספטמבר 2022 חתם במכבי בני ריינה מליגת העל. בינואר שוחרר מהקבוצה.

ב-14 בפברואר 2023 חתם באטיראו מליגת העל הקזחית.

תארים
-----

דינמו ברסט
* ליגת העל הבלארוסית: 2019
* הסופר קאפ הבלארוסי: 2019, 2020

אפולון לימסול
* ליגת העל הקפריסאית: 2021/2022

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אולכסנדר נויוק** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  דורון בן דור, ‏עוד חיזוק למימר: אולכסנדר נויוק חתם בבני ריינה, באתר ONE‏, 26 בספטמבר 2022
2. ↑  אניצ'ט אבל חתם בבני ריינה עד תום העונה עם אופציה, באתר ערוץ הספורט, 23 בינואר 2023
**שרה משורר** (7 במרץ 1930 – 27 באוגוסט 2015) הייתה רבנית, פעילת ציבור ויזמת ישראלית, יקירת העיר פתח תקווה, וזוכת "פרס הציונות הדתית למנהיגות ולהגשמה". משורר עסקה בארגון שיעורי-תורה לנשים, קליטת עלייה והעצמת נשים, עולים ובני נוער. הייתה חברת מרכז המפד"ל וחברת הלשכה, וכן חברת הנהלת "אמונה - תנועת האשה הדתית לאומית".

ביוגרפיה
--------

שרה משורר נולדה בפתח תקווה בז' באדר תר"ץ (1930). הוריה היו זכריה ורומיה כוחלאני, ממייסדי שכונת מחנה יהודה. למדה בבית הספר "בית יעקב" בעיר. אביה לימד אותה קריאה בתורה ובמדרשים מגיל חמש. בשנת 1949 נישאה לרב ישעיהו משורר, ששימש אז כרב השכונה (בהמשך היה אב בית הדין הרבני בפתח תקווה וחבר בית הדין הגדול בירושלים). נולדו להם 10 ילדים.

משנת 1972 החלה משורר בפעילות ציבורית בפתח תקווה. היא פעלה בקרב עולים חדשים, ותיקים וקשישים. כן פעלה במסגרת עמותת "נש"ר – נוער שואף רחוק". על פועלה ותרומתה לפתח תקווה במשך כ-40 שנה, קיבלה את "אות יקיר העיר".

משורר הייתה הראשונה בעיר שייסדה והעבירה שיעורי תורה לנשים. היא העבירה אותם במשך כ-30 שנה, מדי יום, וכן בשבתות בבתי כנסת. היא עסקה בייעוץ בנושא השכנת שלום בית, וכן פעלה בקרב עולים חדשים מרוסיה ומאתיופיה וסייעה להם בתחומים כמו ברית מילה, התקנת מזוזות וארגון ליל הסדר.

פעלה להקמת מעון ילדים מטעם "אמונה" ומקווה טהרה בשכונת שעריה בפתח תקווה. לקראת חג הפסח עסקה במפעל "קמחא דפסחא". היא הקימה את סניף "זהב"י - זכויות המשפחה ברוכת הילדים" בעיר ושימשה יושבת ראש הסניף במשך 10 שנים; במסגרת זו דאגה לרווחת המשפחות, מיצוי זכויות כספיות, הקמת קייטנות למשפחות מרובות ילדים במסגרת תנועת "אמונה" במשך 18 שנים, וריכוז סמינרים לנשים.

נבחרה כחברת מרכז מפלגת המפד"ל וכחברת לשכת המפד"ל. כן פעלה בהתנדבות בתנועת "אמונה - תנועת האשה הדתית לאומית", נבחרה לחברת הנהלה ועמדה בראש ועדת הקליטה בפתח תקווה. על התנדבותה זכתה בתעודת הוקרה של "אמונה" ב-2009. בשנת תשנ"ח קיבלה את "פרס הציונות הדתית למנהיגות והגשמה". בהמשך קיבלה את "אות אשת החיל" מטעם האגודה לטיפוח חברה ותרבות.

נפטרה ב-2015, בגיל 85.

לקריאה נוספת
------------

* אישים ומעשים בפתח תקווה והסביבה, בעריכת מאיר אהרוני, הוצאת מקסם
* לימוד תורה לנשים - הרבנית שרה משורר. בתוך: מאמונה למעשה - שבעים שנה לתנועת אמונה, בעריכת לילך רוזנברג-פרידמן, עמ' 135–139.

קישורים חיצוניים
----------------

* אשת חיל: הרבנית שרה משורר אשת הרב ישעיהו משורר

הערות שוליים
------------

1. ↑  עורכת: לילך רוזנברג-פרידמן, **מאמונה למעשה - שבעים שנה לתנועת אמונה**, אמונה, תשס"ו 2006
2. ↑  'מאמונה למעשה', עמ' 138: "כך נפתח החוג הראשון ללימוד תורה לנשים בפתח-תקוה"
3. ↑  מתנדבים ומינויים באמונה, באתר "המגזר"
**רוי אסברי קופר** (באנגלית: **Roy Asberry Cooper**; נולד ב-13 ביוני 1957) הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית, המכהן כמושל מדינת קרוליינה הצפונית מינואר 2017. קודם לכן כיהן כתובע הכללי של המדינה.

ביוגרפיה
--------

קופר נולד במחוז נאש בקרוליינה הצפונית, אמו בוורלי הייתה מורה ואביו רוי היה חקלאי ועורך דין. הוא סיים תואר ראשון ותואר JD במשפטים באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. עבד כשותף מנהל במשרד עורכי הדין שייסד אביו.

ב-1986 נבחר לבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית וב-1991 לסנאט של המדינה. בשנת 1997 נבחר למנהיג הרוב של סיעת המפלגה הדמוקרטית בסנאט. בשנת 2000 נבחר למשרת פרקליט המדינה של קרוליינה הצפונית (התובע הכללי) והושבע לתפקיד בינואר 2001. הוא נבחר ב-2004 לתקופת כהונה שנייה, ב-2008 לתקופת כהונה שלישית וב-2012 לתקופת כהונה רביעית.

ב-2016 התמודד למשרת מושל קרוליינה הצפונית מול המושל המכהן פט מקרורי מהמפלגה הרפובליקנית. הוא נבחר ברוב זעום, לאחר שזכה ב-49.02% מקולות המצביעים לעומת 48.80% ליריבו מקרורי אשר לא השלים בתחילה עם ההפסד ורק כחודש לאחר הבחירות ומאבק משפטי, הודיע על כניעתו. ב-1 בינואר 2017 הושבע קופר לתפקיד המושל.

קופר נשוי לקריסטין, אף היא עורכת דין ואב לשלוש בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **רוי קופר** |

* אתר האינטרנט הרשמי של רוי קופר
* רוי קופר, ברשת החברתית פייסבוק

* רוי קופר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* רוי קופר, ברשת החברתית אינסטגרם

* רוי קופר, סרטונים בערוץ היוטיוב
* רוי קופר, באתר משרד המשפטים האמריקאי
* רוי קופר, באתר מושל קרוליינה הצפונית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1181736080
* LCCN: no2009101063
* VIAF: 91111821
* WorldCat: lccn-no2009101063

 |
**ולרי בלום** (באנגלית: **Valerie Bloom**;‏ נולדה בשנת 1956, ג'מייקה) היא סופרת ילדים בריטית ילידת ג'מייקה.

קריירה
------

ולרי בלום נולדה בג'מייקה למשפחה מרובת ילדים כילדה התשיעית. בשנת 1979 היא עברה לאנגליה. בלום למדה באוניברסיטת קנט בה קיבלה תואר באנגלית ובלימודי אפריקה והאיים הקריביים. בהמשך היא סיימה לימודי תואר שני.

ולרי בלום פרסמה בתחילת הקריירה הספרותית שלה מספר ספרי אוסף סיפורים במהלך שנות ה-80. בשנת 1997 היא כתבה ספר שירה לילדים Fruits שזכה בפרס נסטלה. באותה שנה הספר קיבל גם Américas Award.

בשנת 2003 היא פרסמה את רומן הראשון שלה Surprising Joy בהוצאת מקמילן ספרי ילדים. בשנת 2007 היא פרסמה באות ההוצאה לאור רומן נוסף The Tribe.

בשנת 2008 ולרי בלום התקבלה למסדר האימפריה הבריטית.

ולרי בלום ממשיכה לכתוב שירים לילדים ומוציאה ספרים מאוירים. בסך הכול היא כתבה מעל ל-10 ספרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של ולרי בלום
* ביוגרפיה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 143726935
* ISNI: 0000 0001 1598 0994
* LCCN: no2002078089
* NTA: 130499420
* SUDOC: 253930278
* VIAF: 14442855
* WorldCat: lccn-no2002078089

 |
מיצג של האמנית היפנית יאיוי קוסמה בביאנלה של שנת 2006
**הביאנלה של סינגפור** (בסינית: **新加坡 双年展**) היא תערוכת אמנות עכשווית דו-שנתית רחבת היקף הנערכת בסינגפור, שמשמשת כפלטפורמה המרכזית של המדינה לדיאלוג בינלאומי באמנות עכשווית. הביאנלה מבקשת להציג ולשקף את הפרקטיקות האמנותיות בסינגפור ובדרום-מזרח אסיה בהקשר גלובלי, ומטפחת שיתוף פעולה ומעורבות בין אמנים, ארגוני אמנות וקהילת האמנות הבינלאומית. 

הביאנלה אורגנה לראשונה בספטמבר 2006, כאירוע עוגן תרבותי לסדרת האירועים "סינגפור 2006", הביאנלות שלאחר מכן נערכו אחת לשנתיים-שלוש, ולרוב נמשכות כארבעה חודשים, כולל תוכניות מעורבות קהילתית ותוכניות חינוך הכוללות שיחות ומפגשים עם אמנים, ביקורים וסדנאות בבתי ספר וימי קהילה. 

מהדורות 2006 ו-2008 של הביאנלה בסינגפור אורגנו על ידי המועצה הלאומית לאמנויות של סינגפור. לאחר מכן הזמינה המועצה את מוזיאון האמנות בסינגפור לארגן את מהדורות 2011, 2013 ו-2016. המוזיאון לאמנות בסינגפור שימש כמארגן הביאנלה בסינגפור בשנת 2019, והוא אמור להמשיך בתפקיד לשנת 2022. נכון לשנת 2019 נערכו שש מהדורות של הביאנלה בסינגפור, כאשר השביעית מוכננת לשנת 2022.

ב-2008 השתתף בביאנלה האמן הישראלי צדוק בן דוד ויצר את המיצג "Blackfield", מיצג של אלפי פרחים וצמחים זעירים מסוג פיליגרן שגולפו מתוך פלדת אל חלד ושובצו בחול לבן. צדו האחד צבוע בצבעים עליזים, וצדו האחר שחור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הביאנלה של סינגפור** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הביאנלה של סינגפור
* הביאנלה של סינגפור, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  סוניה קולסניקוב-ג'סופ | הרולד טריביון, נס בעיירה, באתר הארץ, 7 באוקטובר 2008
**מרי-פרנס פיסיי** (בצרפתית: **Marie-France Pisier**;‏ 10 במאי 1944 – 24 באפריל 2011) הייתה שחקנית קולנוע צרפתייה.

ביוגרפיה
--------

פיסיי נולדה בדה לאט שבהודו-סין הצרפתית (בתחומי וייטנאם של ימינו) בה שימש אביה כעובד ציבור קולוניאלי. אחותה אוולין פיסיי היא מדענית מדינה אשר הייתה נשואה לפוליטיקאי ברנאר קושנר, אחיה ז'יל פיסיי הוא פרופסור וחבר באקדמיה הצרפתית למדעים, כשהייתה בת 12 עברה משפחתה לפריז.

ב-1962 היא ערכה את הופעתה הקולנועית הראשונה בסרט "Antoine and Colette" של הבמאי פרנסואה טריפו, איתו גם הייתה בקשר רומנטי, על אף שהיה נשוי. לאחר מכן הופיעה בסרטים נוספים שלו, כגון "Baisers volés" ו"אהבה במנוסה".

היא שיחקה בסרט האמריקאי "מעבר לחצות" ולאחר מכן במיני הסדרה האמריקאית "The French Atlantic Affair".

ב-1979 גילמה את שרלוט ברונטה בסרט "האחיות ברונטה".

ב-1981 גילמה את קוקו שאנל בדרמה ההיסטורית "Chanel Solitaire", בשנה זו גם שיחקה בסרטו של רוז'ה ואדים "The Hot Touch". ב-1982 גילמה אישה המגלה שבעלה בוגד בה בקומדיה "Les Nanas".

ב-1988 שיחקה בסרט "L'Œuvre au noir" המבוסס על ספר של מרגריט יורסנאר.

מנישואיה השניים נולדו לה בן ובת.

ב-24 באפריל 2011, בגיל 66, נמצאה מתה בבריכת השחייה שלה על ידי בעלה. בין הסופדים לה היה גם נשיא צרפת באותה תקופה, ניקולא סרקוזי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרי-פרנס פיסיי** בוויקישיתוף

* מרי-פרנס פיסיי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מרי-פרנס פיסיי, באתר AllMovie (באנגלית)
* מרי-פרנס פיסיי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* מרי-פרנס פיסיי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007350396905171
* BNE: XX1540399
* BnF: cb120137260 (data)
* GND: 172309263
* ISNI: 0000 0001 2124 4643
* LCCN: n88676000
* NKC: xx0183939
* NTA: 072317752
* SNAC: w6tx45qk
* SUDOC: 028265890
* VIAF: 24612334
* WorldCat: lccn-n88676000

 |