recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**דורותי קאונטס** (באנגלית: **Dorothy Counts**; נולדה ב-1942) הייתה אחת מהתלמידים האפרו-אמריקאים הראשונים שהתקבלו לתיכון הארי הארדינג (Harry Harding High School) בשארלוט, מדינת קרוליינה הצפונית בארצות הברית. לאחר ארבעה ימים בלבד של הטרדות ואיומים על ביטחונה, נאלצו הוריה להוציא את הנערה מבית הספר.

האירוע
------

בשנת 1956 הפנו ארבעים תלמידים אפרו-אמריקאים בקשה לעבור לבתי ספר לבנים. היה זה לאחר שעברה תוכנית Pearsall Plan במדינת קרוליינה הצפונית. מטרת התוכנית הייתה לעבור רק בהדרגה לאינטגרציה בבתי הספר, כדי לא לעורר את התנגדותם התקיפה של התושבים. ארבעה תלמידים התקבלו לבתי ספר במחוז.

ב-4 בספטמבר 1957, צעדה דורותי קאונטס, שהייתה אחת מהארבעה, לעברו של בית הספר התיכון הארי הארדינג. ההצקות החלו כבר בדרך לבית הספר, כאשר קראה אשתו של מנהיג האזרחים הלבנים לעברם של הבנים: "סלקו אותה מכאן!" ועודדה את הבנות לירוק עליה. דורותי המשיכה ללכת ללא תגובה, אך סיפרה לאמצעי התקשורת שאנשים רבים גם יידו אותה באבנים שנחתו לפניה וירקו על גבה. התמונה שצילם דגלאס מרטין את הצעירה הצועדת בתוך קהל לא אוהד - זיכתה אותו בשנת 1957 בפרס על תמונת השנה.

במהלך היום נמשכו ההטרדות, כאשר אשפה הושלכה לעברה של דורותי בעת שאכלה את ארוחתה, בעוד שהמורים התעלמו מכך. למחרת התחברו איתה שתיים מבנות הכיתה, אך הן נאלצו לחזור בהן, בגלל האיומים של חברי הכיתה האחרים. הוריה גם קיבלו שיחות מאיימות בטלפון, ולאחר ארבעה ימים של הצקות בלתי פוסקות, שכללו את מכוניתם שנהרסה ותא מלתחה של קאונטס שנפרץ, החליט אביה להוציא את בתו מבית הספר. במסיבת עיתונאים הוא אמר שהוא מרחם על אנשי ארצו שהתנהגו בדרך מבישה זו. אהבת ההורים לבתם שכנעה אותם מלכתחילה להכניס את בתם, על פי בקשתה, לתיכון הרדינג, משום שהאמינו שבית הספר יוכל להגן עליה. אך אהבה זו היא שאילצה אותם גם להוציא אותה משם כדי לגונן עליה מפני נזק גופני ועלבונות בתוך כותלי בית הספר.

המשפחה עברה לפנסילבניה, שם למדה קאונטס בתיכון מעורב, ומאוחר יותר חזרה לשארלוט והשלימה את תאריה באוניברסיטה. בקריירה המקצועית שלה היא התעסקה בתחום השרות למען הילד.

ב-2008 העניק תיכון הארדינג לדורותי קאונטס תואר לשם כבוד, ובשנת 2010 היא קיבלה התנצלות פומבית מנציגי החבורה שהטרידה אותה ב-1957. תיכון הארדינג גם העניק את שמה של קאונטס לספרייה שלו, פעולה שרק לעיתים רחוקות מתבצעת עוד בחייו של אדם.

קישורים חיצוניים
----------------

* Where Are They Now?: Dorothy Counts, Charlotte Magazine. August 2010
* World press photo
* Dorothy Counts Scoggins speaks

* היסטוריה בעין המצלמה: היום הראשון ללימודים הגרוע בהיסטוריה

הערות שוליים
------------

1. ↑  North Carolina Advisory Committee on Education. The Pearsall Plan to Save Our Schools. (Raleigh, 1956.)
2. 1 2 3  Counts, Dorothy (1942), BlackPast.org
3. ↑  World press photo
**עושה מעשה זִמְרִי ומבקש שכר כְּפִינְחָס** הוא ביטוי המתאר אדם העושה מעשה נקלה אך מתהדר כאילו עשה מעשה נעלה.

מקור הביטוי
-----------

 ערך מורחב – **חטא בעל פעור**  

מקור הביטוי בסיפור המופיע בתורה, שם מסופר על זמרי בן סלוא, נשיא בית אב בשבט שמעון שבא על הנסיכה המדיינית כזבי בת צור בהתרסה, "לעיני משה ולעיני כל עדת ישראל" וגרם לעונש המגפה שבה נהרגו עשרים וארבעה אלף מבני ישראל, עד שבא פינחס בן אלעזר בן אהרן הכהן, הרג את זמרי ואת המדיינית, ובכך עצר את המגפה.

הסבר הביטוי
-----------

מעשהו של פינחס נחשב על פי פשוטו של המקרא למעשה גבורה עילאי, ואף לקידוש השם (התלמוד מתייחס למעשה באופן מורכב יותר, וממקד את ההצדקות ההלכתיות להרג), על כך קיבל שכרו לשמש מכאן ולהבא בכהונה, ועל פי התרגום יונתן בן עוזיאל והזוהר אף זכה לשכר שלא ימות לעולם ויהפך למלאך, והוא אף יבוא לבשר על הגאולה. 

לעומתו נחשב מעשהו של זמרי למעשה של טומאה, ועונשו נחשב למוצדק על ידי חכמי התורה, אף שלא הייתה קיימת הלכה מפורשת שמתוכה היו יכולים להעמידו לדין, אלא רק הלכה שבעל-פה, על פיה הבועל ארמית (גויה) - קנאים פוגעים בו.

לראשונה מופיע הביטוי בדבריו האחרונים של אלכסנדר ינאי אל אשתו שלומציון המלכה, כפי שמצטט אותם התלמוד הבבלי. בתקופה האחרונה לשלטונו לחם אלכסנדר ינאי, מגדולי המלכים לבית חשמונאי, כנגד סיעת הפרושים, ואף הרג רבים מהם. 

בימיו האחרונים הבין אלכסנדר ינאי כי שגה[דרוש מקור], וראה שאשתו שלומציון מקרבת אליה דווקא את הפרושים שבהם נלחם, ומרחיקה את בעלי בריתו הצדוקים. צוואתו לה הייתה: "אל תתיראי מן הפרושין ולא ממי שאינן פרושין, אלא מן הצבועין שדומין לפרושין, ש**מעשיהן כמעשה זמרי ומבקשין שכר כפנחס**".

מקורות נוספים למעשה זמרי
------------------------

* מדרש תנחומא ויחי סימן י'
* תלמוד ירושלמי, מסכת סנהדרין, פרק ו', הלכה ג' (דפוס וילנא: דף כ"ח, עמוד א')
* תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף מ"ד, עמוד ב'

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **עושה מעשה זמרי ומבקש שכר כפינחס** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר במדבר, פרק כ"ה
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף פ"ב, עמוד א'
3. ↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות איסורי ביאה, פרק י"ב, הלכה ד'
4. 1 2  תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף כ"ב, עמוד ב'
**יואן גופראן** (בצרפתית: **Yoan Gouffran**; נולד ב-25 במאי 1986 בולינב-סן-ג'ורג') הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת החלוץ.

קריירת המועדונים
----------------

גופראן החל את הקריירה שלו בקבוצת כדורגל מעיר הולדתו בשם הכוכב האדום פריז, וב-2001 עבר למחלקת הנוער של קן. לאחר שנתיים בקבוצת הנוער של קן, הוא קודם לקבוצה הבוגרת של המועדון בשנת 2003. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה הוא לא הרבה לקבל דקות משחק, ושותף בעשרה משחקים בלבד בשתיהן יחד.

בעונת 2005/2006 הפך גופראן לשחקן מרכזי בקבוצה הבוגרת של קון, ששיחקה בליגת המשנה, שותף במדיה 32 פעמים והבקיע את שעריו הראשונים בקריירת הבוגרים. בעונת 2006/2007 הוא הגיע לשיאו כאשר כבש 15 שערים ב-37 משחקים, והוביל את קון לעלייה לליגת העל הצרפתית. הוא זכה בתואר השחקן המצטיין של ליגת המשנה באותה עונה.

בעונת 2007/2008 הוא המשיך את הצטיינותו, כאשר כבש עשרה שערים ובישל שבעה נוספים, וסייע לקון לסיים במקום ה-11 בליגה.

בעקבות הכישרון שהפגין, עבר גופראן בפתיחת עונת 2008/2009 לקבוצת ז'ירונדן דה בורדו, שם הצטרף לחברו לנבחרת הצעירה של צרפת, יואן גורקוף. במדי בורדו הוא ערך את הופעת הבכורה בקריירה שלו בליגת האלופות. גופראן היה מהשחקנים המצטיינים בבורדו במהלך העונה, וסייע לקבוצתו לזכות באליפות צרפת על חשבונן של אולימפיק ליון ואולימפיק מרסיי. הוא אף כבש במחזור האחרון של העונה את השער שהבטיח לבורדו את האליפות, נגד קבוצתו הקודמת, קון, כאחד משני שערי ליגה שלו בעונה זו. הוא זכה עם בורדו גם בגביע הליגה הצרפתית.

בינואר 2013 חתם בניוקאסל יונייטד. ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה ב-29 בינואר נגד אסטון וילה בניצחון 1–2.

נבחרת לאומית
------------

בין השנים 2005 ו-2008 שיחק גופראן בקביעות בנבחרת הצעירה של צרפת. הוא העפיל עם הנבחרת לאליפות אירופה עד גיל 21 ב-2006, וסייע לה לעלות לחצי גמר הטורניר, תוך שהוא כובש במסגרתו שער אחד. במוקדמות אליפות אירופה של 2007 הוא העפיל עם הנבחרת עד לשלב הפלייאוף, שם היא הפסידה לנבחרת ישראל ולא העפילה לאליפות עצמה. בסך הכול ערך גופראן 22 הופעות במדי נבחרת זו וכבש שלושה שערים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יואן גופראן** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN
* דף השחקן באתר התאחדות הכדורגל הצרפתית
* פרופיל וסטטיסטיקות באתר Soccernet
**יואן הולנדר** (ברומנית: **Ioan Holender**; נולד ב-18 ביולי 1935 בטימישוארה) הוא מנהל אופרה וזמר אוסטרי, ממוצא יהודי-רומני.

ביוגרפיה
--------

אביו של הולנדר היה בעל בית חרושת למרמלדה ולחומץ בטימישוארה, שהוחרם מידיו והולאם על ידי השלטון הקומוניסטי בשנת 1948. הולנדר למד הנדסת מכונות באוניברסיטה הטכנולוגית בטימישוארה ועבד כמדריך טניס ועוזר במאי עד שהיגר עם משפחתו לווינה, שם התגוררה משפחת אמו. הוא התכוון להמשיך בלימודי ההנדסה, אבל החל להתעניין בזמרה ועבר ללימודי מוזיקה. עם סיום לימודיו התקבל לתיאטרון העירוני קלאגנפורט כבריטון אופראי וקונצרטי.

בשנת 1966 החל לעבוד בסוכנות שטארקה לאנשי תיאטרון שעברה עם הזמן לבעלותו.

בשנת 1988 מינה אברהארד וכטר את הולנדר למזכיר כללי של האופרה של וינה, מינוי שנכנס לתוקף בשנת 1991. המינוי עורר מחלוקת בגלל ניגוד האינטרסים בין משרת המזכ"ל באופרה לבין קשריו הקודמים עם סוכנות התיאטרון שלו, ובסופו של דבר ניתק הולנדר את קשריו עם סוכנות שטארקה. אחרי מות וכטר בפברואר 1992 התמנה הולנדר למנהל האופרה של וינה, החל ב-1 באפריל 1992. במקביל עמד בראש הפולקסאופר של וינה במשך ארבע שנים. החוזה של הולנדר הוארך שלוש פעמים וכהונתו הסתיימה ב-31 באוגוסט 2010, תקופת הכהונה הממושכת ביותר של מנהל כללי בתולדות האופרה של וינה.

הולנדר נשוי ואב לשני בנים ובת.

ביבליוגרפיה
-----------

* Holender, Ioan; Arnbom, Marie-Therese (2001). *Der Lebensweg des Wiener Staatsoperndirektors*. Wien: Böhlau Verlag. ISBN 3205993845.

לקריאה נוספת
------------

* "Ioan Holender, Director of Vienna State Opera". *Romania on Line*. נבדק ב-2007-08-25.
* "Künstlerische Leitung Ioan Holender". Vienna State Opera. אורכב מ-המקור ב-2007-10-29. נבדק ב-2007-08-25.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יואן הולנדר** בוויקישיתוף

* יואן הולנדר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* יואן הולנדר, באתר AllMovie (באנגלית)
* יואן הולנדר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262714105171
* BnF: cb150912920 (data)
* GND: 123285798
* ISNI: 0000 0000 6661 0312
* LCCN: nr2002024655
* NKC: jo2013740294
* VIAF: 22432935
* WorldCat: lccn-nr2002024655

 |
מוזיאון בווס בטירת ברנרד שבצפון-מזרח אנגליה
**ברבור הכסף** (באנגלית: **The Silver Swan**) הוא בובה מכנית בצורת ברבור בגודל טבעי שנבנתה בשנת 1773 על ידי הבלגי ז'אן-ז'וזף מרלן (אנ') (נקרא באנגלית ג'ון ג'וזף מרלין), שהיה ממציא ובונה שעונים וכלי נגינה, בשיתוף עם הממציא הלונדוני ג'יימס קוקס (אנ'). הברבור נמצא במוזיאון בווס (אנ') שבטירת ברנרד (אנ') בטיזדייל (אנ') שבמחוז דורהאם (אנ') בצפון-מזרח אנגליה. הוא נרכש בשנת 1872 מתכשיטן פריזאי על ידי ג'ון בווס (אנ'), מייסד המוזיאון.

המכשיר פועל באמצעות שלושה מנגנוני שעון נפרדים הכוללים תיבת נגינה. הברבור יושב בתוך "נחל" העשוי ממוטות זכוכית המדמים זרימת מים. ה"נחל" מוקף בעלי כסף, ודגי כסף קטנים "שוחים" בו. הברבור מתכופף אליהם ו"טורף" אחד מהם. יש אומרים שבמקור היה מפל מים מאחורי הברבור, שנגנב בזמן שהיצירה הייתה בסיור מחוץ למוזיאון, מה שגרם בעבר ליצירה להיות גבוהה יותר.

לאחר מתיחת הקפיץ של מנגנון השעון, תיבת הנגינה מנגנת ומוטות הזכוכית מסתובבים ויוצרים אשליה של מים זורמים. הברבור מסובב את ראשו מצד לצד וגם מסובב אותו אחורנית ומתכופף כדי "לנקות" את "נוצותיו" (אנ'). לאחר מכן הוא מתכופף קדימה כדי לתפוס ולאכול את אחד מדגי הכסף, ואז ראש הברבור חוזר למצב זקוף, בעוד הדג שתפס "מפרפר" במקורו. בכך מסתיימת פעולת הברבור, שנמשכת כ-32 שניות.

הסופר האמריקני מארק טוויין ראה את ברבור הכסף כאשר הוצג ב-1867 בתערוכה בפריז ותיאר אותו בספרו "התמימים בחוץ לארץ": "התבוננתי בברבור הכסף, שהיו לו תנועות מלאות חיים ואינטליגנציה חיה בעיניו, צפיתי בו שוחה בנינוחות ובחוסר דאגה כאילו נולד בבִּיצה ולא בבית מלאכה של תכשיטים, צפיתי בו תופס דג כסף מתחת למים, מרים את ראשו ועושה את התנועות הרגילות והמדוקדקות של בליעתו..."

קישורים חיצוניים
----------------

* ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברבור הכסף** בוויקישיתוף
* הפעלת ברבור הכסף, סרטון באתר יוטיוב
* רכיב הזיכרון והמערכת בפעולה, סרטון באתר יוטיוב
* טורף דג, סרטון באתר יוטיוב
* פירוק ושימור, סרטון באתר יוטיוב
* פעולת מוטות הזכוכית המדמים מים זורמים, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Roger Smith, James Cox’s Silver Swan, ARTEFACT, ‏2016
2. ↑  A Collection Of Treasures, The Bowes Museum
**יואל רומרו** (באנגלית: **Yoel Romero Palacio**; נולד ב-30 באפריל 1977) ידוע גם בכינוי "**חייל האלוהים**" (באנגלית: **Soldier of God**) הוא לוחם MMA קובני המתחרה בארגון ה-UFC בקטגוריית משקל בינוני (אנ'), אלוף העולם לשעבר בהיאבקות לשנת 1999, ומתאבק אולימפי בעברו שזכה במדליית כסף באולימפיאדת סידני.

קריירת היאבקות
--------------

בשנת 1999, רומרו זכה באליפות העולם בהיאבקות ובשנים 2002 ו-2005 הגיע בתחרות זו למקום השני. בשנת 2003, זכה במקום הראשון במשחקים הפאן-אמריקאיים. בשנת 2000, התחרה רומרו באולימפיאדת סידני בהיאבקות בסגנון חופשי וזכה במדליית כסף. בשנת 2004, התחרה באולימפיאדת אתונה והגיע למקום הרביעי.

קריירת MMA
----------

רומרו החל את קריירת ה-MMA המקצוענית שלו בשנת 2009. בשנת 2011 החל להילחם במסגרת ארגון סטרייקפורס (אנ'), אולם באותה השנה נפצע בצוואר והפסיק להילחם. בשנת 2013, חזר להילחם במסגרת ארגון ה-UFC. ביולי 2017, התמודד מול רוברט וויטיקר (אנ') על תואר האליפות הזמני במשקל בינוני, אולם הפסיד בהחלטת שופטים אחידה. ב-11 בפברואר 2018, נלחם נגד לוק רוקהולד (אנ') וניצח בסיבוב השלישי בנוקאאוט. ב-9 ביוני 2018, נלחם בקרב חוזר נגד רוברט וויטיקר. קרב זה צפוי היה להיות קרב על תואר האליפות, אולם רומרו לא עמד ביעדי המשקל ולכן הקרב לא היה על תואר האליפות. בקרב זה, רומרו הפסיד בהחלטת שופטים חצויה. 

נכון לאוגוסט 2019, מאזן הקרבות של רומרו עומד על 13 ניצחונות ו-4 הפסדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יואל רומרו** בוויקישיתוף
* יואל רומרו, ברשת החברתית פייסבוק
* יואל רומרו, ברשת החברתית טוויטר
* יואל רומרו, ברשת החברתית אינסטגרם
* יואל רומרו, באתר olympedia.org
* יואל רומרו, באתר United World Wrestling
* יואל רומרו, באתר אליפות הלחימה האולטימטיבית (UFC)
* יואל רומרו, באתר בלאטור
* יואל רומרו, באתר שרדוג
* סרטונים ראיון עם יואל רומרו - ערוץ היוטיוב של ה-UFC.

הערות שוליים
------------

1. ↑  רומרו - דף לוחם באתר ה-UFC
2. ↑  Yoel Romero, fightmetric
3. ↑  תחרות על תואר האליפות הזמני התקיימה משום שהאלוף הבלתי מעורער, מייקל ביספינג (אנ') לא יכול היה להגן על תוארו עקב פציעה.
**מועדון כדורגל בסה קביה** הוא מועדון כדורגל מהעיר קביה שבאלבניה. נכון לעונת 2020/2021 המועדון משחק בליגה האלבנית השנייה.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד בשנת 1925 ושיחק לראשונה בליגה הראשונה באלבניה בשנת 1933. המועדון שיחק ברציפות בליגה הראשונה עד שנת 1939. המועדון ירד לליגה השנייה וחזר לליגה הראשונה בעונת 1945/1946. המועדון שיחק לסירוגין בליגה הראשונה ובליגה השנייה עד שנת 1959. משנת 1959 המועדון שיחק ברציפות בליגה הראשונה עד עונת 1976/1977 .

בעונות 1961, 1962/1963, 1970/1971, 1971/1972 הגיע לגמר הגביע האלבני והפסיד לקבוצות פרטיזן טירנה, קיי אף טירנה, דינמו טירנה ווולאזניה שקודרה בהתאמה. בעקבות הגעתו לגמר הגביע בעונת 1971/1972 העפיל בפעם הראשונה למפעלים האירופאיים במסגרת גביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1972/1973. בסיבוב הראשון ניצח את קבוצת פרמאד אמיגר מדנמרק. בשמינית הגמר הפסיד לקבוצת היברניאן מסקוטלנד והודח מהטורניר.

בסוף עונת 1976/1977 ירד לליגה השנייה. המועדון שיחק שנתיים בליגה השנייה ועלה לליגה הראשונה. בעונת 1980/1981 הגיע לגמר הגביע האלבני והפסיד לקבוצת וולאזניה שקודרה. המועדון שיחק ברציפות בליגה הראשונה מעונת 1978/1979 ועד עונת 1984/1985 שבסופה ירד לליגה השנייה. המועדון שיחק שנתיים בליגה השנייה ועלה לליגה הראשונה.

המועדון שיחק ברציפות בליגה הראשונה מעונת 1986/1987 ועד עונת 1998/1999. בעונת 1991/1992 הגיע לגמר הגביע האלבני והפסיד לקבוצת אלבסני. בסוף עונת 1998/1999 ירד לליגה השנייה. המועדון שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגה הראשונה עד עונת 2005/2006. מעונת 2005/2006 ועד עונת 2010/2011 שיחק ברציפות בליגה הראשונה. בעונת 2006/2007 זכה בפעם הראשונה בגביע האלבני כשניצח במשחק הגמר את קבוצת טאוטה דורס. 

בעקבות הגעתו לגמר הגביע בעונת 2006/2007 העפיל בפעם הראשונה לגביע אופ"א בעונת 2007/2008. בסיבוב המוקדמות הראשון ניצח את קבוצת בז'ניה מסרביה. בסיבוב המוקדמות השני הפסיד לקבוצת ליטקס לובץ' מבולגריה והודח מהטורניר. בסוף העונה סיים את הליגה במקום השלישי והעפיל בפעם היחידה לגביע האינטרטוטו בעונת 2008/2009. בסיבוב הראשון ניצח את קבוצת אתניקוס אחנס מקפריסין. בסיבוב השני הפסיד לקבוצת גראסהופרס ציריך משווייץ והודח מהטורניר. 

בעונת 2009/2010 זכה בפעם השנייה בגביע האלבני כשניצח במשחק הגמר את קבוצת וולאזניה שקודרה. בסוף העונה סיים את הליגה במקום השני והעפיל לליגה האירופית בעונת 2010/2011. בסיבוב המוקדמות השני הפסיד לקבוצת אולימפיאקוס מיוון והודח מהטורניר. בסוף העונה ירד לליגה השנייה. המועדון שיחק עונה אחת בליגה השנייה ועלה לליגה הראשונה. המועדון שיחק בליגת העל האלבנית מעונת 2012/2013 ועד עונת 2013/2014 שבסופה ירד לליגה האלבנית השנייה.

תארים
-----

* **הגביע האלבני: (2)**
	+ (2007, 2010,)

הישגים באירופה
--------------

* **גביע אירופה למחזיקות גביע**:
	+ שמינית גמר (1): 1972/1973

שחקנים בולטים
-------------

* אלבניהאלבניה רנאטו אראפי
* קוסובוקוסובו שפטים באבאי
* אלבניהאלבניה סוקול סיקלשי
* אלבניהאלבניה פאולין דמבי
* אלבניהאלבניה אנדי לילה
* אלבניהאלבניה ארטיון פוצ'י

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בסה קביה** בוויקישיתוף
* בסה קביה, ברשת החברתית פייסבוק
**ברבורה סימנובה** (בצ'כית: **Barbora Seemanová**; נולדה ב-1 באפריל 2000) היא שחיינית צ'כית, אלופת אירופה (בודפשט 2021) במשחה ל-200 מטר חופשי.

ביוגרפיה
--------

סימנובה נולדה וגדלה בפראג.

### 2016

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה סימנובה במקום 31 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:00.26 דקות. נוסף לכך, היא השתתפה במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, אך הרביעייה פסלה.

### 2018

באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס (2018) שנערכה בבואנוס איירס, ארגנטינה באוקטובר 2018 היא זכתה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.14 שניות ובמשחה ל-100 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 54.19 שניות ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:58.25 דקות.

### 2019

באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 סיימה סימנובה במקום תשיעי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 1:57.16 דקות, כבר בשלב המוקדמות היא קבעה שיא לאומי חדש של 1:57.32 דקות ובמקום 19 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.62 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום 11 במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 3:40.78 דקות, כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 55.09 שניות.

### 2021

#### אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה במאי 2021 זכתה סימנובה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:56.27 דקות, לפני פדריקה פלגריני מאיטליה (1:56.29 דקות) ופרייה אנדרסון מבריטניה (1:56.42 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.74 שניות, בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 53.68 שניות ועלתה מהמקום החמישי לגמר, במקום שמיני במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.67 שניות ובמקום 12 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב בתוצאה של 3:48.86 דקות, כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 52.51 שניות, התוצאה השנייה בטיבה באליפות כולה.

### 2021

באולימפיאדת טוקיו (2020) סיימה סימנובה במקום שישי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 1:55.45 דקות. כבר בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא לאומי חדש של 1:56.14 דקות. נוסף לכך, היא סיימה פעמיים במקום 21 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.92 שניות ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.98 שניות.

שיאים אישיים
------------

### בריכה אולימפית

* 50 מטר חופשי: 24.67 שניות (2021)
* 100 מטר חופשי: 53.68 שניות (2021)
* 200 מטר חופשי: 1:55.45 דקות (2021), **שיא צ'כיה**
* 400 מטר חופשי: 4:08.89 דקות (2020)

### בריכת 25 מטר

* 50 מטר חופשי: 24.57 שניות (2017)
* 100 מטר חופשי: 52.46 שניות (2018)
* 200 מטר חופשי: 1:53.83 דקות (2019)
* 400 מטר חופשי: 4:03.42 דקות (2019)

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברבורה סימנובה** בוויקישיתוף

* ברבורה סימנובה, באתר olympedia.org
* ברבורה סימנובה, באתר Swimrankings
סליל טסלה היוצר ברק
תמונתו המפורסמת של ניקולה טסלה יושב וקורא לצד הציוד שלו, תוך כדי פעולת גרסה מתקדמת של סליל טסלה היוצר מתח חשמלי גבוה. זוהי תמונת יחסי ציבור משנת 1899 לערך. התמונה צולמה למעשה בשני שלבים - בראשון הסליל היה בפעולה, ורק בשלב השני בו הסליל כבוי נכנס טסלה לחדר וצולם גם הוא.
**סליל טסלה** הוא שנאי תהודה המשמש ליצירת זרם חילופין חזק במתח חשמלי גבוה. הסליל הומצא בשנת 1891 על ידי ניקולה טסלה.

עקרונות
-------

הפעולה של סליל טסלה מבוססת על תופעת התהודה באלקטרוניקה. כאשר זרם חשמלי עובר דרך סליל השראה, הוא גורם לשדה מגנטי להיווצר בסליל, ולפי חוק לנץ ייווצר כוח אלקטרו מניע בכיוון שיתנגד לשינוי השטף המגנטי. הזרם לא יגדל מיד אלא באופן מעריכי, וזמן הגידול האופייני תלוי בהשראות הסליל: עבור השראות בסדר גודל של מיקרו-הנרי זמן הגידול האופייני יהיה כמה אלפיות השנייה, ועבור השראות של כמה מיליהנרי זמן הגידול האופייני יהיה בסדר גודל של שניות. תהליך דומה קורה כאשר הזרם לסליל נפסק - הוא דועך באופן מעריכי עם אותו זמן דעיכה אופייני.

במעגל RC, קבל מתנהג בצורה דומה לסליל, אלא שכאן לא מדובר בהשראה אלקטרומגנטית אלא בטעינת לוחות הקבל במטען חשמלי, תהליך שאורך זמן אופייני שתלוי בקיבול שלו.

במעגל RLC - מעגל שמכיל גם קבל וגם סליל - מתרחשת תופעה ייחודית. הזרם שפורק את הקבל טוען את הסליל בשטף מגנטי, ולאחר מכן נפרק הסליל מהשטף המגנטי וטוען את הקבל, וחוזר חלילה. זהו למעשה מתנד הרמוני והתדירות הטבעית שלו תלויה בקיבול הקבל ובהשראות הסליל. ככל שאלו בעלי ערכים נמוכים יותר קצב שינוי הזרם מהיר יותר. כאשר מוזן למעגל זרם חילופין בתדירות הטבעית של המעגל, הוא מוגבר מאוד - ולתופעה זו קוראים תהודה.

בסליל טסלה יש צורך ליצור תדירות גבוהה מאוד - כ-2 מיליון הרץ, וכתוצאה מכך נעשה שימוש בסליל שבו כ-1,000 כריכות שנותן השראות של כמה מיקרוהנרי, וקבל גדול בצורת טורוס (הנראה בתמונה על ראש סליל הטסלה), בעל קיבול של כמה מיקרופאראד. תדירות התהודה מגיעה לכ-2 מיליון הרץ.

לסליל הטסלה מחובר מקור מתח ראשוני של 10,000 וולט (10 קילו-וולט, ק"ו). מתח זה הוא לרוב מתח בזרם ישר, ועל מנת ליצור זרם חילופין קוטמים את המעגל החשמלי הראשוני, כך שייווצר רווח בחיווט של כסנטימטר אחד בתוספת קבל וסליל. הקבל נטען למתח של כ-10 ק"ו, וכאשר השדה החשמלי מספיק חזק הוא מיינן את האוויר שבמרווח באורך הסנטימטר, וכך יוצר פריצה חשמלית באוויר. הזרם עובר באוויר במשך כמה מילישניות, והתהליך חוזר על עצמו כך שהזרם יוצא בפעימות בזמן מחזור שתלוי בגודל מרווח האוויר, בקיבול הקבל ובהשראות הסליל. מתח פועם זה מושרה על הסליל של 1,000 הכריכות וכך מתח של 10 ק"ו הופך למתח גבוה יותר של 10,000 ק"ו.

אזכורים
-------

* בסדרת משחקי המחשב Command & Conquer: Red Alert ישנם טנקים, חיילים, ומתקני טסלה היוצרים הבזק חשמלי בהתקרב דמות אויב.
* בסרטו של כריסטופר נולאן "**יוקרה**" (2006), המבוסס על ספרו הבדיוני של כריסטופר פריסט בעל אותו השם, סליל טסלה מוצג כמכונה שמשכפלת עצמים. את דמותו של טסלה שיחק בסרט הקולנוע, הזמר־אמן דייוויד בואי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סליל טסלה** בוויקישיתוף
* ד"ר אבי סאייג, שדון הברקים של טסלה, באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 21 במרץ 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4449670-9

 |
**השיטפון בים הבלטי** היה נחשול גאות אשר החריב יישובים בחופי הים הבלטי מדנמרק ועד פומרניה שבגרמניה בליל ה-12 עד 13 בנובמבר 1872. היה זה נחשול הגאות החמור ביותר בים הבלטי עד אותו מועד. מפלס המים המדוד הגבוה ביותר שיצר היה 3.3 מטרים מעל גובה פני הים. הנחשול גרם למותם של 271 איש ו-2,850 בתים חרבו או ניזוקו קשה.

הגורמים לשיטפון
---------------

בימים שלפני השיטפון התחוללה סערה מעל הים אשר הגיעה מדרום-מערב והסיעה כמויות גדולות של מימיו אל הארצות הבלטיות ופינלנד. עקב כך נגרמו שם הצפות, ובמקביל ירד מאוד מפלס מי הים בחופי דנמרק וגרמניה. ירידת המפלס איפשרה לכמויות גדולות של מי ים לזרום מן הים הצפוני אל חלקו המערבי של הים הבלטי. לאחר מכן הסופה, שהתחזקה כבר לדרגת הוריקן, שינתה כיוון והחלה לנשוב מצפון-מזרח, כשהיא מסיעה את שיפעת מי הים הבלטי לכיוון דרום-מערב. כיוון שמי הים היו מסוגלים לזרום בחזרה לים הצפוני רק באיטיות, נגדש חלקו המערבי של הים הבלטי במים, אשר חוללו הצפות פתאומיות בחופיו בלילה שבין 12 ל-13 בנובמבר.

נזקי השיטפון
------------

בחוף הגרמני נפגעה קשה מכולם העיירה אקרנפורדה (Eckernförde) שמדרום לגבול דנמרק-גרמניה. העיירה כולה הוצפה, 78 בתים חרבו, 138 בתים ניזוקו ו-112 משפחות נותרו ללא קורת גג. מצב דומה השתרר בויאק (Wieck) שליד העיר הגרמנית גרייפסוואלד, ובתים הוצפו עד למרכזה של עיר זו. העיירה פנמינדה הוצפה כולה. באיים הדנים פאלסטר (Falster) ולולנד (Lolland), שחלקים ממנו נמצאו מתחת לגובה פני הים והיו מוגנים על ידי סוללות, נגרמו נזקים כבדים ונספו עשרות אנשים.

בנוסף לנזקים בנפש וברכוש באזורי האסון הותיר השיטפון אוכלוסייה של 15 אלף איש ללא קורת גג. השיטפון חולל גם שינויים קבועים בצורת החופים במספר מקומות.

באופן סטטיסטי היה השיטפון מאורע שהיה עשוי להתרחש פעם ב-100 שנים. שיטפון מעין זה שיתרחש כיום יגרום נזקים גדולים בהרבה, שכן חופי הים הבלטי הפכו מאז 1872 למיושבים בצפיפות גדולה יותר.

**תמונות סמנים למפלס שאליו הגיעו מימי השיטפון:**
* בליבקבליבק
* במאאסהולם, שלזוויג-הולשטייןבמאאסהולם, שלזוויג-הולשטיין
* בדאהם, שלזוויג-הולשטייןבדאהם, שלזוויג-הולשטיין

ראו גם
------

* ליל הרוח הגדולה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השיטפון בים הבלטי (1872)** בוויקישיתוף
אברם ינקו - פורטרט שצייר ברבו איסקובסקו
**ברבו איסקובסקו** (רומנית: **Barbu Iscovescu**; ‏24 בנובמבר 1816 – 24 באוקטובר 1854) היה צייר, גרפיקאי ומהפכן יהודי-רומני.

קורות חיים
----------

ברבו נולד בבוקרשט בשם **ברוך יהודה** (Baruh Iehuda) כבנו של חיים איסקובסקו, המכונה "זוגרבו", צייר איקונינים. הוא יצא ללמוד ציור בווינה ולמד שם בין השנים 1835–1847. הוא למד יחד עם מישל מרטין דרולינג (Michel Martin Drolling), פרנסואה פיקו (Francois Picot) וקארול ואלנשטיין (Carol Wallenstein). מווינה יצא להמשך לימודיו בפריז, שם התחבר עם צעירים רומנים בעלי נטיות מהפכניות, ביניהם גם הצייר היהודי קונסטנטין דניאל רוזנטל והבנקאי היהודי הילל מנוח. הם שבו לרומניה ולקחו חלק במהפכת 1848 ברומניה. ברבו היה בקבוצה המנהיגה את המהפכה בבוקרשט והיה אחד משלושת השליחים שיצאו אל השליט, גאורגה ביבסקו, עם דרישות המהפכנים. על ברבו הוטל להכין את דגל המהפכה, דגל שלושת הצבעים עם הסיסמאות של המהפכנים "צדק, אחווה".

ציור של קוסטקה פטרסקו, ברבו איסקובסקו נושא את הדגל במהפכת 1848 בוולאכיה. על הדגל מופיעות המילים: **צדק – אחווה**, כשהן כתובות באותיות האלפבית הקירילי הרומני
הצבא הרוסי שדיכא את המהפכה, אילץ אותו לצאת לגלות, כמו חבריו למהפכה. יצא תחילה לפריז, עם שהות קצרה בסרביה, אך בסופו של דבר הגיע בשנת 1850 לקונסטנטינופול, שם נפטר כעבור כמה שנים ונקבר, על פי דרישתו, ליד חבריו המהפכנים, יון נגוליצ'י והכומר אטאנאסיה לוזין, בבית הקברות הנוצרי. המשורר הרומני קונסטנטין אריצ'סקו כינה את השלושה "שלישיית מרטירי החירות" ומשורר אחר, דימיטריה בולינטינאנו, כתב שיר הספד לאיסקובסקו, שיר שנחרט על מצבתו.

ברבו איסקובסקו היה מציירי הנופים הראשונים של רומניה. הוא צייר כמה פורטרטים מפורסמים ובהם אברם ינקו, מיכאי האמיץ, מאתיי בסאראב, קונסטנטין שרבאן ועוד. גם ציורי הנופים פרי מכחולו מפארים מוזיאונים רבים ובהם המוזיאונים הלאומיים לאמנות בבוקרשט ובקלוז'-נפוקה.

ציור הדגל הרומני
----------------

אין מסמכים המעידים על השתייכותו של איסקובסקו לקבוצה הסודית האחווה, אולם מעצם היותה קבוצה סודית היא נמנעה משמירת רשימות חברים. יונל ז'יאנו (Ionel Jianu), שכתב ספר ביוגרפי על ברבו איסקובסקו, סבר שאיסקובסקו היה חבר האחווה, לכן הוטל עליו לצייר את דגל המהפכה עם הסיסמה Dreptate - Frăție (צדק - אחווה), דגל שאיסקובסקו עצמו נשא בעת שההמון הקיף את ארמון השליט ביבסקו ב-11 ביולי 1848.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברבו איסקובסקו** בוויקישיתוף
* מאמר על הציירים היהודים ברומניה(הקישור אינו פעיל) (ברומנית)
* האנציקלופדיה היהודית - ביוגרפיה של ברבו איסקובסקו (ברומנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  PICTORUL REVOLUTIONAR BARBU ISCOVESCU-IONEL JIANU (ברומנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008225485805171
* RKD: 127150

 |
**השיטפון בוואל די סטאבה** התרחש בצהרי ה-19 ביולי 1985 והיה מהאסונות החמורים בתולדות איטליה המודרנית. שני מאגרי מים מלאכותיים התבקעו, ותכולתם זרמה בכוח רב במורד עמק סטאבה (Stava) שבצפון איטליה. השיטפון גרם למותם של 268 אנשים, ל-20 פצועים ולנזק כבד לרכוש.

האסון
-----

דופנות מאגרי המים שהתבקעו נבנו מחומר שנכרה במכרה סמוך. הם נמצאו בשני מפלסים שונים. הגבוה שבהם התבקע ראשון והביא לפריצת המאגר השני. מים ובוץ בנפח של 180 אלף מטרים מעוקבים געשו במורד העמק במהירות של 90 קילומטר לשעה כשהם הורסים כל מה שבדרכם וסוחפים אתם עוד 40 עד 50 אלף מטרים מעוקבים של הריסות ועצים שנעקרו ממקומם. נד המים וההריסות הרס את הכפר הקטן סטאבה ושלושה בתי מלון שהמו אדם, פגע גם ביישוב טזרו (Tesero) ועבר נתיב של 4.2 קילומטרים בסך הכל עד שנבלע בנהר אביזיו (Avisio). הוא הותיר שכבת בוץ בגובה של 20-40 סנטימטרים על פני שטח של 435 אלף מטרים מרובעים.

כ-5,000 עובדי הצלה בסיוע כלבי גישוש וציוד מיכני עסקו חילוץ ההרוגים ובחיפוש אחרי ניצולים, אך איתרו רק 20 מהם. 71 מההרוגים בשיטפון לא זוהו ונקברו כאלמונים.

בנוסף לאבדות בנפש הרס השיטפון 63 מבנים והחריב שמונה גשרים. היקף הנזק שנגרם הגיע ל-133 מיליון אירו (על פי סכום הפיצויים שנפסקו לניזוקים באסון).

חקירה ומשפט
-----------

חקירת האסון העלתה ששני מאגרי המים נבנו בצורה לקויה וללא שולי בטיחות מספיקים, ולא תוחזקו כהלכה מאז הקמתם. צינור מים ששימוש לניקוז עודפי מים מהמאגר הגבוה הלך ושקע תחת משקלם של משקעי אדמה. במקביל הוזרמו מים נוספים אל תוך המאגר, באופן שהלחץ על דופנו הלך וגבר. המים חדרו לדופן והחלישו אותה עד שנפרצה. המים והאדמה שזרמו ממנו הביאו לקריסת המאגר הנמוך יותר כעבור פחות מדקה.

ב-1992 הורשעו עשרה אנשים בעבירות שונות בקשר לבנייה ולטיפול הלקויים של המאגרים, אשר הובילו לאסון. עם זאת איש מהם לא ריצה בסופו של דבר עונש מאסר. שורה של חברות וארגונים שהיו מעורבים בבניית המאגרים, בפיקוח עליהם ובתחזוקתם חויבו בתשלום פיצויים לנפגעי האסון.

הנצחה
-----

אזור האסון שוקם והכפר סטאבה נבנה מחדש. מספר אנדרטאות ולוחות זיכרון לאסון ולקורבנותיו הוקמו בכפר ובקרבתו. בשנת 2002 הוקמה קרן זיכרון לאסון (Foundation Stava 1985) ביוזמת קרובי הנספים ורשויות מקומיות באזור האסון. הקרן הקימה מרכז תיעוד לאסון בכפר סטאבה.

האפיפיור יוחנן פאולוס השני ערך ביקור זיכרון בעמק סטאבה ובכפר סטאבה ב-17 ביולי 1988.

שלושה סרטים תיעודיים הופקו אודות האסון, ובהם סרט בהפקת נשיונל ג'יאוגרפיק וסרט בהפקת ערוץ ההיסטוריה.

ראו גם
------

* עליית נהר הארנו על גדותיו (1966)
* סכר מלפסה

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של השיטפון בוואל די סטאבה
* תיאור של האסון
* אתר קרן סטאבה 1985
* מאמר על האסון
* ג'ניפר פארמלה, "שמענו רעש ואז בא ים הבוץ ובלע מלון אחד אחר השני", מעריב, 21 ביולי 1985, באתר עיתונות יהודית היסטורית
סדק געשי ותעלת לבה
ערוץ לבה בהוואי
שורת המכתשים של לאקי
**סדק געשי** הוא סוג של התפרצות געשית קווית, שדרכה מתפרצת לבה, שבדרך כלל אינה מלווה בהתפוצצות. לרוב הסדק הוא ברוחב של כמה מטרים ועשוי להיות באורך של כמה קילומטרים. סדקים געשיים עשויים לגרום לשפכי בזלת נרחבים הזורמים תחילה בערוצים ומאוחר יותר בצינורות לבה. לאחר זמן מה ההתפרצות בונה חרוטים געשיים ועלולה להתרכז באחד מהם או בחלקם. לעיתים אולי לא ניתן להבחין בפתחי סדקים קטנים מהאוויר, אך שורות של מכתשים (ראו לאקי) או קניונים (ראו אלדגיו (אנ')) נבנו על ידי כמה מהם.

הדייקים המזינים סדקים מגיעים אל פני השטח מעומק של כמה קילומטרים ומחברות אותם למאגרי מאגמה עמוקים יותר, לרוב מתחת למרכזים געשיים. סדקים נמצאים בדרך כלל באזור בקעים וברצועת בקעים, כמו איסלנד ובקע מזרח-אפריקה (אנ'). סדקים געשיים הם לעיתים קרובות חלק מהמבנה של חרוטי מגן.

איסלנד
------

באיסלנד, נפתחים הרי געש, שיכולים להיות סדקים ארוכים, לעיתים קרובות במקביל לרצועת הבקעים בהם מתפצלים הלוחות הליתוספריים של הלוח האירואסייתי והלוח הצפון-אמריקאי, מערכת המהווה חלק מהרכס המרכז-אטלנטי. התפרצויות מחודשות מתרחשות בדרך כלל משברים מקבילים חדשים שסטו בכמה מאות עד אלפי מטרים מהסדקים הקודמים. חלוקה זו של פתחי ההתפרצות ולעיתים התפרצויות של נפח גדול של לבה בזלתית נוזלית בדרך כלל בונה משטח לבה עבה, ולא מבנה וולקני יחיד. אך ישנם גם הרי הגעש המרכזיים, הרי געש מרוכבים, לרוב עם קלדרות, שנוצרו במשך אלפי שנים, והתפרצויות עם מאגר מאגמה אחד או יותר מתחת השולטים על מערכת הסדקים שלהם.

הסדקים של לאקי, חלק ממערכת הגעשית של גרימסווטן, הפיקו את אחת ההתפרצויות השופעות הגדולות ביותר על פני כדור הארץ בתקופות היסטוריות, בצורת שטפי בזלת בנפח לבה של 12–14 קילומטרים מעוקבים בשנת 1783. במהלך התפרצות אלדגיו (אנ') בשנים 934–940 לספירה, התפרצות סדק נרחבת מאוד במערכת הגעשית של קטלה (אנ') בדרום איסלנד, נפלטו בערך 18 קילומטרים מעוקבים של לבה. בספטמבר 2014 התרחשה התפרצות מסדקים באתר שדה הלבה Holuhraun מהמאה ה-18. ההתפרצות היא חלק מסדרת התפרצויות במערכת הגעשית ברדרבונגה.

הוואי
-----

פתחי הסדקים הרדיאליים של הרי געש בהוואי מייצרים גם "וילונות אש" כאשר מזרקות לבה פורצות לאורך חלק מהסדק. פתחים געשיים אלה בונים סוללות נמוכות של התזה בזלתית משני צידי הסדק. מזרקות לבה מבודדות יותר לאורך הסדק מייצרות שורות מכתשים של חרוטים געשיים, וחרוטי אפר. השברים שיוצרים חרוט געשי הם חמים ופלסטיים מספיק כדי לעבור הלחמה יחד, ואילו השברים שיוצרים חרוט אפר נשארים נפרדים בגלל הטמפרטורה הנמוכה שלהם.

לקריאה נוספת
------------

* שלמה שובאל, **צפונות כדור הארץ**, האוניברסיטה הפתוחה, 2006, מסת"ב 965-06-0872-9 עמוד 268

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סדק געשי** בוויקישיתוף
* רשימת סדקים געשיים (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Thordarson, Thorvaldur; Höskuldsson, Ármann (2008). "Postglacial volcanism in Iceland" (PDF). *Jökull*. **58** (198): e228.
2. ↑  Institute of Earth Sciences, University of Iceland: Grímsvötn. Received 9/24, 2014.
3. ↑  Institute of Earth Sciences, University of Iceland: Katla. Received 9/24, 2014.
**ברבור קוסקורובה** (שם מדעי: *Coscoroba coscoroba*) הוא מין ברבור ממשפחת הברווזיים, אך אינו שייך לסוג ברבור (כיוון שהוא בעל מאפיינים של ברווזי צדפות ושל אווזים אחרים) אלא לסוג יחידי, **Coscoroba**. הוא מצוי בטבע בדרומה של אמריקה הדרומית בצ'ילה וארגנטינה באקלים ממוזג. המין הקרוב אליו ביותר הוא אווז כף ברן (*Cereopsis novaehollandiae*) מאוסטרליה ושני המינים נראים כמו אבות הברבורים האמיתיים.

תיאור
-----

זהו ה"ברבור" היחיד שאינו שייך לסוג ברבור אלא לסוג עצמאי. הוא גם הקטן שבברבורים, אך עדיין גדול ביותר למשפחתו. אורכו הממוצע 87.5-115 ס"מ ומוטת הכנפיים 155-160 ס"מ. הזכרים מגיעים למשקל 3.8-5.4 ק"ג והנקבות ל-3.2-4.5 ק"ג. הוא לבן לגמרי למעט המקור והרגליים הוורודים וקצות הכנפיים השחורים. הזכרים והנקבות דומים. האפרוחים חומים צהובים ומזכירים אפרוחי אווז. לברבור זה חסר גם הפס השחור ליד העין, שיש לברבורים אחרים.

תפוצת הברבור היא מדרום צ'ילה למרכז ארגנטינה ודרומה עד טיירה דל פואגו ועד איי פוקלנד. עם זאת בחורפים הוא עף צפונה למרכז צ'ילה, צפון ארגנטינה, אורוגוואי ודרום מזרח ברזיל. מספר הברבורים כיום נטמד ב-10,000-25,000 פרטים. הם נפוצים בעיקר בביצות ואזורים מוצפים ומגיעים עד לפנטנל ולריו נגרו. הם מצויים רוב הזמן במים ושולים חרקים קטנים, דגים קטנים וצמחייה מימית. הזכרים עוזרים לגדל את הצעירים ומגוננים באגרסיביות מטורפים. בטבע הם יכולים לחיות עד 20 שנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברבור קוסקורובה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברבור קוסקורובה באתר הרשימה האדומה של IUCN
**פרחִיה בֶּק** (**Pirhiya Beck**;‏ 11 במרץ 1931 – 28 באוגוסט 1998) הייתה חוקרת אמנות קדומה ופרופסור בחוג לארכאולוגיה ותרבויות המזרח הקדום באוניברסיטת תל אביב.

ביוגרפיה
--------

בק נולדה ב-11 במרץ 1931 בסוקל שבפולין וגדלה בטרטקוב (Tartakow). בגיל ארבע הגיעה עם אמה לארץ ישראל, וכעבור שנתיים עלה גם אביה והמשפחה התיישבה בהרצליה. פרחיה למדה בבית ספר יסודי בהרצליה ובתיכון חדש בתל אביב. עם סיום התיכון שירתה כחצי שנה בשירות לאומי בקיבוץ ארז. אחר כך למדה בסמינר גורדון להוראה בחיפה. בהמשך למדה לתואר שני בלימודי מקרא וארכאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים, ולפרנסתה עסקה בהוראת עברית במעברת הר טוב שליד בית שמש.

בשנת 1955 נטלה חלק בחפירות השניות שנערכו בחצור. בין השנים 1958–1960 השתתפה עם עוזה זבולון ורות עמירן בכתיבת הספר "הקראמיקה הקדומה של ארץ-ישראל" (יצא בהוצאת מוסד ביאליק). בשנת 1961 השתתפה בחפירה הראשונה שנערכה בערד. בין השנים 1962–1963 עבדה במוזיאון ארץ ישראל בתל אביב.

בשנת 1963 החלה את לימודי הארכאולוגיה באוניברסיטת שיקגו, אולם נאלצה להפסיק את לימודיה בעקבות מחלה. שנה לאחר מכן המשיכה את לימודיה באוניברסיטת קולומביה אצל אדית פורדה (Edith Porada), היסטוריונית ידועה של אמנות המזרח הקדום. בשנת 1967 סיימה שם את הדוקטורט, שכותרתו הייתה "Problems in the Glyptic Art of Palestine". עם חזרתה ארצה החלה ללמד באוניברסיטת תל אביב.

בשנות ה-70 השתתפה בחפירות תל אפק (אנטיפטריס), במתחם לביאה (ח'רבת לַוִיֶה) וב"פרויקט ארץ גשור", מיזם ארכאולוגי שנערך בראשותו של הארכאולוג משה כוכבי, מטעם אוניברסיטת תל אביב, ששם לו למטרה לחקור את ארץ  ממלכת גשור בחמישה אתרים מרכזיים מתקופות הברונזה והברזל (מתחם לביאה, גלגל רפאים, תל הדר, תל עין גב ותל סורג).

בין השנים 1985–1989 שימשה כראש החוג לארכאולוגיה. בשנת 1991 הוענק לה פרס שימל על תרומתה לארכאולוגיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* עירית ציפר, Professor Pirhiya Beck (1931-1998): in memoriam, באתר החוג לארכאולוגיה של אוניברסיטת תל אביב
* פרחיה בק (1931-1998), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מנפרד ביטאק, כשהנסיך האמורי ינכאל היה מלך באפק, באתר הארץ, 23 באוגוסט 2001
2. ↑  רן שפירא, החומות האדירות לא מנעו את הכיבוש, באתר הארץ, 6 ביולי 2004
3. ↑  דוד רפ, חתול הבר מרמת הגולן, באתר הארץ, 1 במאי 2003

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258313005171
* BnF: cb158221023 (data)
* GND: 129030945
* ISNI: 0000 0000 7988 6588
* LCCN: n82149291
* NTA: 071225404
* SUDOC: 07708019X
* VIAF: 29864790
* WorldCat: lccn-n82149291

 |
**ברבור שחור-צוואר** (שם מדעי: *Cygnus melancoryphus*) הוא מין של ברבור בעל צוואר שחור, והוא המין הגדול ביותר באמריקה הדרומית מסדרתו, אם כי הקטן ביותר בסוגו.

אורך הברבור הזכר 102–124 סנטימטרים ומשקלו 3.5–6.7 קילוגרם. מוטת הכנפיים מגיעה ל-135–177 סנטימטרים והגוף לבן עם צוואר שחור, מקור אפור ובליטה בשרנית אדומה עליו ופס לבן מאחורי העין. הרגליים ורודות והברבורונים אפורים ובעלי רגליים ומקורים שחורים. הזכרים גדולים מעט יותר הנקבות. הוא מזכיר מעט את קרובו ברבור שחור אך קטן ממנו ושקט הרבה יותר.

זהו הברבור הקטן ביותר בסוגו, אך הגדול ביותר באמריקה הדרומית, גדול גם מברבור קוסקורובה. 

הוא מצוי בטבע בביצות, ביצות עשב, לגונות ואגמים בקצה הדרומי של אמריקה הדרומית, בעיקר בצ'ילה וארגנטינה. הוא מצוי במערב צ'ילה, בחבל פטגוניה ובארץ האש ומדרים עד איי פוקלנד. בחורף הוא נודד צפונה לפרגוואי ולדרום ברזיל. הברבורים מתאספים גם בנהרות ליד הרי געש.

הברבורים חיים בזוגות במים ושולים חרקים, רכיכות, דגיגים וחומר צמחי. כמו רוב הברבורים שני המינים מרכיבים את צאצאיהם על גבם בעודם שטים.

הברבור נפוץ ואיננו קרוב לסכנה בטבע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברבור שחור-צוואר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

גלריה
-----

* 
* 
* Museum specimenMuseum specimen

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברבור שחור-צוואר באתר הרשימה האדומה של IUCN
**סדקזו טאניגקי** (ביפנית: **谷垣 禎一**;‏ נולד ב-7 במרץ 1945) הוא פוליטיקאי יפני ששימש שר אוצר בממשלתו של ג'וניצ'ירו קואיזומי בין השנים 2003 ו-2006. טאניגקי גם שימש שר הבינוי והתחבורה בממשלתו של יאסואו פוקודה, והא חבר בבית הנבחרים של יפן, שם הוא מייצג את הרובע החמישי של קיוטו. הוא נבחר לנשיאות המפלגה הליברלית-דמוקרטית ב-28 בספטמבר 2009, לאחר תבוסתה בבחירות הכלליות של אותה שנה. הוא מנהיג המפלגה הליברלית-דמוקרטית השני בלבד שלא כיהן במקביל בתפקיד ראש ממשלת יפן.

ראשית חייו
----------

טאניגקי נולד בעיר פוקוצ'יאמה שבמחוז קיוטו. הוא סיים את לימודי המשפטים שלו, עם התמחות במסים, באוניברסיטת טוקיו ב-1974, ועבד כמזכירו של אביו, שהיה שר החינוך של יפן.

קריירה פוליטית
--------------

לאחר מותו של אביו ב-1983, החליט טאניגקי לוותר על קריירה במשפטים, ותחת זאת התמודד על מושבו של אביו בבית הנבחרים בתור נציג המחוז השני של קיוטו.

תחת קויזומי, כיהן טאנגקי במספר תפקידים, בהם חבר בוועדה לשיקום כלכלי, חבר בוועדה הלאומית לביטחון הציבור, ובסופו של דבר, שר האוצר מ-22 בספטמבר 2003 עד 26 בספטמבר 2006. החל ב-2002 הוביל טאניגקי את סיעת קוצ'יקאי במפלגה הליברלית-דמוקרטית, שמנתה ארבעה חברים בבית היועצים ואחד עשר חברים בבית הנבחרים.

טאניגקי הכריז על התמודדותו על נשיאות המפלגה ב-28 ביולי 2006, אך סיים את ההתמודדות במקום השלישי, אחרי שינזו אבה וטארו אסו. טאניגקי נחשב למועמד מתון בשל השקפותיו בנושא מדיניות החוץ: בניגוד למתחרים האחרים, הוא הכריז שאם יבחר לרשות הממשלה לא יבקר במקדש יסוקוני.

טאניגקי התמנה לקובע המדיניות של המפלגה הליברלית-דמוקרטית ב-24 בספטמבר 2007, על ידי נשיא המפלגה דאז, יאסואו פוקודה. כעבור שנה הוא קיבל את תפקיד שר הבינוי והתחבורה ולאחר התפטרותו של אסו, נבחר טאניגקי למנהיג המפלגה ב-28 בספטמבר 2009.

על אף הצהרותיו הקודמות, ביקר טאניגקי במקדש יסוקוני ב-19 באוקטובר 2009. המקדש, בייחוד בתקופת כהונתו של קויזומי, הפך לסלע מחלוקת מכיוון שבו מונצחות ומקודשות נשמותיהם של חיילי האימפריה היפנית - רבים מהם הורשעו בביצוע פשעי מלחמה. סין וקוריאה הדרומית מוחות תכופות על ביקורים רשמיים של מדינאים יפנים במקדש זה.

טאניגקי הכריז על מחויבותו להימנע משיחות רב-מפלגתיות בנושאי רווחה חברתית ורפורמות מס עם מפלגות האופוזיציה. הוא אף ביקר את המפלגה הדמוקרטית על תמיכתה בהעלאת מס הקנייה על אף הגירעון התקציבי בו שקועה המדינה.

על מנת ליצור קואליציה בהנהגת המפלגה הליברלית-דמוקרטית, ולאחר שסירב להצעת ממשלת אחדות לאומית, ניסה טאניגקי לערוך הצעת אי אמון בראש הממשלה דאז נאוטו קאן ביוני 2011, אך הניסיון נכשל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סדקזו טאניגקי** בוויקישיתוף
* סדקזו טאניגקי, ברשת החברתית טוויטר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0003 7880 8694
* NDL: 00923784
* VIAF: 257027964
* WorldCat: viaf-257027964

 |
**בסוף הדרך...** (באנגלית: **The Final Cut**) הוא סרט מדע בדיוני משנת 2004, בכיכובם של רובין ויליאמס, מירה סורבינו וג'יימס קאביזל. הסרט נכתב ובוים על ידי עומאר נעים. הסרט זכה בפרס התסריט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים השנתי של דוביל והיה מועמד לפרסים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ובפסטיבל הסרטים שבסיטג'ס, ספרד.

עלילה
-----

הסרט מבוסס על פיתוח טכנולוגי של שבבי זיכרון המושתלים לגופם של אנשים ומתעדים את כל חייהם. אלן הקמן (רובין ויליאמס) הוא עורך סרטים המתמחה בעריכת הזכרונות לכדי סרט בשבחו של האדם, שנהוג להקרין בהלוויות.

מבוא קצר מציג את ה"עורכים", שתפקידם ליצור סרטי הלוויות על בסיס הסרטה מלאה של חיי הנפטר. קוד אתי אוסר עליהם להשתמש בהסרטה או בשתל המקליט, למעט לצורך עבודתם.

הסרט מתחיל בהצגת אלן הקמן כילד, בזמן חופשה משפחתית הוא מתחבר לילד בשם לואי. הם משוטטים במפעל נטוש ולואי נופל מקורה גבוהה. אלן נבהל ובורח מהמפעל בלי לספר לאף אחד על לואי. באותו יום משפחתו עוזבת את העיר.

לאחר מכן מוצג הקמן כעורך מקצועי של סרטי לוויות עבור נפטרים לא הגונים.

פלצ'ר, עורך לשעבר, מציע לו חצי מיליון דולר עבור ההסרטה של הלקוח האחרון של אלן, צ'ארלס בניסטר, אך הקמן מסרב. בפגישה נוספת ביניהם פלצ'ר דורש את ההקלטות של בניסטר שכן הוא חושד שבניסטר התעלל מינית בילדים. הקמן מתחיל לחשוש לחייו וסוחט עבריין, בעזרת ידע מההסרטות, כדי להשיג אקדח.

במהלך צפייה בהסרטות של בניסטר, הקמן נתקל בסצנה המפלילה את בניסטר בהתעללות בבתו, וללא מילים מוחק את הסצנה וממשיך הלאה. הוא מזהה בסרט את לואי וקובע פגישה עם משפחתו של בניסטר במטרה לאתר אותו. בתו של בניסטר טוענת שהוא מורה בשם לואי האנט ושלאחרונה נהרג בתאונת דרכים. הקמן מחפש את לואי במאגרים של ההסרטות, הוא לא מוצא דבר על לואי אך הוא מגלה קובץ על עצמו. הקובץ מתעד את הוריו רוכשים עבורו שתל הסרטה. הקמן נלחץ ופונה לבת זוגו, דלילה. הוא מציג לה את ציוד העבודה שלו ומשאיר אותה בדירתו. כשהוא חוזר דלילה כועסת עליו, לאחר שמצאה סרטים המציגים קשרים קודמים שלה. בכעסה היא שוברת את מציג הסרטים שלו, מה שגורם גם לקבצים של בניסטר להיפגע.

פלצ'ר ושותפו פורצים לדירתו של הקמן אך לא מוצאים דבר.

הקמן מדווח לרעייתו של בניסטר שקרתה תאונה והקבצים אבדו, היא מעמידה פנים שהיא מאוכזבת אך למעשה היא שמחה שסודותיו של בעלה נשארו שמורים.

הקמן עולה לקברו של לואי ושם מוצאים אותו פלצ'ר ושותפו. לאחר מרדף פלצ'ר מהסס ונוטה לתת לו ללכת אך אז שותפו הורג את הקמן.

בסצנה האחרונה פלצ'ר מתחיל לצפות בהסרטה של חייו של הקמן.

שחקנים
------

* רובין ויליאמס - אלן הקמן
* מירה סורבינו - דלילה
* ג'יימס קאביזל- פלצ'ר
* מימי קוזיק - תלמה
* סטפני רומנוב - ג'ניפר בניסטר
* ברנדן פלצ'ר - מייקל
* ז'נביב ביכנר - איזבל בניסטר (הבת)

קישורים חיצוניים
----------------

* "בסוף הדרך...", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "בסוף הדרך...", באתר נטפליקס
* "בסוף הדרך...", באתר AllMovie (באנגלית)
* "בסוף הדרך...", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "בסוף הדרך...", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "בסוף הדרך...", באתר Metacritic (באנגלית)
* "בסוף הדרך...", באתר אידיבי
* "בסוף הדרך...", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* בסוף הדרך... (אורכב 31.03.2020 בארכיון Wayback Machine), באתר וואלה! סרטים
**סגן נשיא ברזיל** (בפורטוגזית: **Vice-presidente do Brasil**), רשמית נקרא **סגן נשיא הרפובליקה הפדרלית של ברזיל** (Vice Presidente da República Federativa do Brasil) או פשוט **סגן נשיא הרפובליקה** (Vice Presidente da República) הוא המשרה הפוליטית השנייה בחשיבותה ברשות המבצעת ובקבינט של ברזיל, לאחר נשיא הרפובליקה. תפקידו המרכזי של סגן הנשיא הוא למלא את מקומו של הנשיא במקרה שנפטר, התפטר או הודח, או להשתלט באופן זמני על הסמכויות והחובות הנשיאותיים, בעוד הנשיא נמצא מחוץ למדינתו או אחרת או שבאופן זמני הנשיא אינו יכול למלא את חובותיו. סגן הנשיא נבחר יחד עם הנשיא כעמית למרוץ.

תפקיד זה היה קיים מאז הכרזת הרפובליקה בשנת 1889, אם כי הוסדר רשמית רק הוקמה בחוקת 1891. התפקיד מולא לאורך כל ההיסטוריה של ברזיל, עד שבוטל למשך חמש עשרה שנים בתקופת הפופוליזם ו"המדינה החדשה" (1930–1945).

דרישות
------

הדרישות להתמודדות לתפקיד סגן הנשיא זהות לדרישות להתמודדות לתפקיד הנשיא. בנוסף לדרישות הרגילות להתמודדות לתפקידים פוליטיים בברזיל, על פי סעיף 14 של החוקה, מועמד לסגן הנשיאות חייב להיות אזרח ברזיל שנולד בברזיל (אשר במקרים מסוימים עשוי להיות צאצא של אחד משני הורים ברזילאים שחיים מחוץ לברזיל) ולהיות לפחות בן 35.

בחירות וכהונה
-------------

הנשיא וסגן הנשיא נבחרים באותו פתק הצבעה לתקופת כהונה בת 4 שנים, ומושבעים לתפקידם ב-1 בינואר של השנה שלאחר הבחירות. שניהם עשויים להיבחר מחדש לתקופת כהונה נוספת לאחר מכן.

אם סגן הנשיא יצליח לרשת בדרך כזו או אחרת את תפקידו של הנשיא, הוא יוכל להיבחר מחדש לתקופת כהונה נוספת. עם זאת, הוא אינו זכאי להתמודד לתקופת כהונה שנייה מלאה, זאת במסגרת החוק הברזילאי הקובע כי כל תקופת כהונה חלקית שווה לשתי תקופות כהונה רצופות. הגבלה זו חלה בכל פעם שסגן הנשיא מכהן כנשיא דה פקטו כאשר הנשיא נבצר מלמלא את תפקידו.

מקום עבודה ומעון מגורים
-----------------------

סגן הנשיא עובד באגף המוקדש בשבילו ובשביל אנשיו בבניין משרדיו הרשמיים של נשיא ברזיל, פלאסיו דו פלנלטו ("ארמון המישור"). מעון מגוריו של סגן הנשיא הוא פלאסיו דו ג'בורו, שנחנך בשנת 1977.

סגני נשיאים שהחליפו את הנשיא
----------------------------

מאז ייסודה של הרפובליקה הברזילאית ב-1889 הוזמנו שמונה סגני נשיאים להחליף את הנשיא: ארבעה עקב מותו של הנשיא המכהן (נילו פסניה, דלפים מוריירה, קפה פיליו וז'וזה סרניי), שניים עקב פרישה (פלוריאנו פיישוטו וז'ואאו גולאר), ושניים עקב הדחת הנשיא המכהן(איתמר פרנקו ומישל טמר).

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל ברזיל** |

* אתר האינטרנט הרשמי של סגן נשיא ברזיל (בפורטוגזית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הנשיא פרננדו קולור הועמד לדין בידי בית הנבחרים, אך התפטר מתפקידו בטרם הורשע בסנאט, והביא לכך שאיתמר פרנקו יתמנה לנשיא בעוד משפטו נמשך (שבסופו של דבר הביא להרשעה ולפסילתו ממשרה ציבורית במשך שמונה שנים).
**אופל גרנדלנד** (באנגלית: **Opel Grandland**) היא מכונית קומפקטית במרכב קרוסאובר בעלת חמישה מקומות, שמיוצרת על ידי אופל משנת 2017. היא הוצגה באפריל 2017 והגיעה לישראל במרץ 2018.

מפרט טכני
---------

הגרנדנלד כוללת שני מנועי בנזין ושני מנועי דיזל.

מנועי הבנזין בנפחי 1.2 ליטר טורבו עם 130 כ"ס, 1.6 ליטר טורבו עם 180 כ"ס. מנועי הדיזל בנפחי 1.5 ליטר טורבו עם 130 כ"ס, 1.6 ליטר עם 120 כ"ס. לכל המנועים תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים.

אופל גרנדלנד היברידי פלאג-אין
-----------------------------

במאי 2019 הציגה אופל את הגרסה היברידית פלאג-אין לגרנדלנד. גרסת הפלאג-אין כוללת מערכת הנעה היברידית המשלבת בין מנוע בנזין בנפח 1.6 ליטר טורבו המספק כ-200 כ"ס ב-6,000 סל"ד עם שני מנועים חשמליים המספקים יחד 223 כ"ס. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 13.2 קוט"ש המספקת טווח נסיעה חשמלי של 50 ק"מ. את הסוללה ניתן לטעון באמצעות מטען ביתי מ-0 ל-100 אחוז בתוך 6 שעות וממטען חיצוני מהיר בקיבולת 3.7 קילוואט בתוך 4 שעות.

בדצמבר 2019 הציגה אופל גרסה חלשה יותר עם הנעה קדמית, הכוללת מערכת הנעה היברידית המשלבת בין מנוע בנזין 1.6 ליטר טורבו המספק כ-180 כ"ס במקום 200 כ"ס עם מנוע חשמלי אחד ולא שניים המספק כ-110 כ"ס. סוללת ליתיום יון בקיבולת 13.2 קוט"ש המספקת טווח נסיעה חשמלי של 57 ק"מ ולא 50 ק"מ, שיפור של 7 ק"מ מהגרסה החזקה. טעינה של הסוללה באמצעות מטען ביתי בהספק של 7.4 קילוואט דורשת המתנה של שעתיים לטעינה מלאה.

מתיחת פנים שנת 2021
-------------------

ביוני 2021 הציגה אופל מתיחת פנים לגרנדלנד. עם מתיחת הפנים הסירה אופל את ה-"X" משמו של הגרנדלנד. מתיחת הפנים שינתה לגמרי את העיצוב החיצוני וכעת הוא מאוד דומה לעיצובו החיצוני של האופל מוקה, בפנים המכונית העיצוב גם שונה בעיקר בדשבורד כדי להוסיף את מסך המגע החדש של אופל, מסך המגע מציג תחת מסגרת אחת את המולטימדיה ואת לוח המחוונים הדיגיטלי, מסך המגע בקוטר 22.3 אינץ' (10 למולטימדיה ו-12.3 ללוח מחוונים).

מכירות
------

להלן נתוני המכירות באירופה וישראל.

| שנה | אירופה | ישראל |
| --- | --- | --- |
| 2017 | 8,971 | - |
| 2018 | 77,859 | 106 |
| 2019 | 91,575 | 268 |
| 2020 | 71,680 | 494 |

גלריה
-----

* הגרסה הרגילההגרסה הרגילה
* הגרסה היברידית פלאג-איןהגרסה היברידית פלאג-אין
* שקע הטעינה בגרסה היברידית פלאג-איןשקע הטעינה בגרסה היברידית פלאג-אין

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אופל גרנדלנד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אופל גרנדלנד

* אלדד מנורי, אופל גרנדלנד X PHEV במבחן, באתר פורטל הרכב גיר, 23 באוגוסט 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  אופל חושפת את הגרנדלנד X – קרוסאובר קומפקטי חדש, באתר קארטיוב, ‏19 באפריל 2017
2. ↑  2018 אופל גרנדלנד X בישראל – מחיר החל מ- 139,900 שקל, באתר קארטיוב, ‏26 במרץ 2018
3. ↑  מנוע 1.6 טורבו 180 כ״ס לאופל גרנדלנד X, באתר קארטיוב, ‏12 בספטמבר 2018
4. ↑  אופל חושפת: גרנדלנד X היברידי פלאג-אין, באתר קארטיוב, ‏13 במאי 2019
5. ↑  אופל גרנדלנד X פלאג-אין - גם עם הנעה קדמית, באתר קארטיוב, ‏14 בדצמבר 2019
6. ↑  חשיפה ראשונה: 2022 אופל גרנדלנד החדש, באתר קארטיוב, ‏09 ביוני 2021
7. ↑  Opel Grandland restyling, meno "X" e più stile e tecnologia, באתר מוטור 1, ‏09 ביוני 2021
8. ↑  מתיחת הפנים של אופל גרנדלנד 2022 נחשפה בשינויים מהותיים, באתר מוטור 1, ‏09 ביוני 2021
9. ↑  אופל גרנדלנד X - נתוני מכירות באירופה, באתר carsalesbase
10. ↑  אופל גרנדלנד X - נתוני מכירות בישראל, באתר קארזון