recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**דניאל סופר** (נולדה ב-14 בינואר 1988) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת בכנף ימין כמגנה וכקשרית לסירוגין, בקבוצת אס"א תל אביב שבליגת העל ובנבחרת ישראל. במשך רוב הקריירה שלה שיחקה והייתה אחד הסמלים של מכבי כישרונות חדרה.

ביוגרפיה
--------

סופר נולדה למשפחה של כדורגלנים. אביה, יוסי סופר, שחקן עבר בהפועל חדרה המיתולוגית של שנות ה-70 וכן מאמן עבר של נבחרת הנערות וקבוצת הבוגרות של מכבי כישרונות חדרה.
אחותה, טל סופר, שחקנית פעילה בליגת העל עם הופעות בנבחרת הנשים של ישראל, ואחיה, שי סופר, שחקן עבר שגדל במחלקת הנוער המצליחה של טוברוק וכשחקן בוגרים בהפועל פתח תקווה.

קריירה
------

סופר החלה לשחק כדורגל בגיל צעיר מאוד ובגיל 11 הצטרפה לקבוצת הבנים של הפועל חדרה. כעבור שנתיים עברה לקבוצת הנשים של הפועל פתח תקווה ושיחקה בה שנתיים.

בשנת 2004, הצטרפה למכבי כישרונות חדרה עם הקמתה ושיחקה בה 15 עונות רצופות במהלכן הובילה את הקבוצה לזכייה בגביע המדינה בכדורגל. בתחילת 2020 עברה עם אחותה, טל, לשחק באס"א תל אביב.

### מכללת מרטין מטודיסט קולג'

בשנת 2009 עברה סופר לארצות הברית לשחק בליגת המכללות National Association of Intercollegiate Athletics (NAIA) במחוז The TranSouth Athletic Conference (TSAC). במהלך שנים אלו במכללת מרטין מתודיסט קולג' (Martin Methodist College) בלטה מאוד ביכולותיה וזכתה עם הקבוצה ב-4 אליפויות מחוז בנוסף לתארים אישיים רבים. פתחה כמעט בכל משחקי הקבוצה (פרט לזמן בו לא שיחקה בעקבות שבר ברגל), בישלה 32 שערים והבקיעה 21 במשך ארבע עונות בקבוצה.

גם במהלך שנותיה במכללה נהגה לחזור לישראל בחופשות ולשחק במכבי כישרונות חדרה.

### נבחרת ישראל

סופר זומנה לנבחרת הנערות עד גיל 19 בשנת 2003 כשהייתה בת 15 ורשמה 12 הופעות ו-2 שערים במסגרת שלושה קמפיינים של הנבחרת משנת 2004 ועד 2006.

הצטרפה לנבחרת הבוגרת כשהייתה בת 17 ואת הופעת הבכורה שלה ערכה מול נבחרת אסטוניה ב-2005. עד כה רשמה סופר בשורות הנבחרת 41 הופעות והבקיעה 5 שערים.

השכלה
-----

לסופר תואר ראשון בניהול ספורט ממכללת מרטין מתודיסט, טנסי, ארצות הברית. כמו כן היא בעלת תואר שני בניהול ושיווק ממכללת רופין.

תארים
-----

### מרטין מתודיסט קולג'

* אליפות מחוז: 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013

### מכבי כישרונות חדרה

* גביע המדינה: 2014/2015

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דניאל סופר** בוויקישיתוף
* דניאל סופר, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Soccerdonna (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל באתר ההתאחדות הישראלית לכדורגל
* סטטיסטיקה של דניאל סופר בליגת המכללות באתר הסטטיסטיקה הרשמי של NAIA (באנגלית)
* מכורות לכדור באתר גפן מגזין המושבות, 16 ביולי 2010
* אסי קוטין, "באנו ממשפחה מיוחדת שבה כמעט כל חלום הופך למציאות", באתר בלינקר, 1 באוקטובר 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  כשאמרתי שחדרה תזכה בתארים צחקו עליי ועובדה שזכינו באתר גפן מגזין המושבות
2. ↑  דניאל סופר בסגל הקבוצה במכללה בעונת 2011/12 באתר המכללה (באנגלית)
3. ↑  דניאל סופר בסגל הקבוצה במכללה בעונת 2012/13 באתר המכללה (באנגלית)
4. ↑  WOMEN'S SOCCER: EFRAIM AMONG TRIO OF REDHAWK NAIA ALL-AMERICANS באתר המכללה (באנגלית)
5. ↑  כדורגל מנהלים 90 דקות באתר המרכז האקדמי רופין
6. ↑  מובילים גם בספורט באתר רשת מקומונים בשרון
רבי **יצחק אָבֶּנדָנָה** (**Isaac Abendana**;‏ ~‏1640–1699) היה מלומד, מומחה לעברית ולספרות רבנית ותלמוד, ורופא יהודי, ממשפחת גולי ספרד. חכם הקהילה הספרדית בלונדון לאחר פטירת אחיו הגדול, חכם יעקב אבנדנה.

ביוגרפיה
--------

נולד ליוסף אבנדנה, בנקאי נודע, יהודי ממוצא ספרדי. בראשית דרכו באמסטרדם שיתף פעולה עם אחיו החכם יעקב אבנדנה בהבאה לבית הדפוס של ספרים עבריים, כמו "מכלל יופי" של רבי שלמה אבן מלך לביאור מילים קשות בתנ"ך (אמשטרדם ה'ת"ך, 1660). על הספר קיבלו האחים את הסכמותיהם של גדולי המלומדים ההבראיסטים בני זמנו, כמו יוהאן בוקסטורף הבן ואחרים.

למד רפואה באוניברסיטת ליידן, אחר כך נסע לאוניברסיטת קיימברידג' וקיבל משרת הוראה לעברית וספרות רבנית. הוא התפרנס משיעורים פרטיים במקצועות אותם לימד, וממלגת קיום שקיבל בשנים 1664–1666 מטריניטי קולג'. בשל קשיי פרנסה נאלץ למכור ב-1671 לספריית טריניטי את תרגומו ללטינית לששה סדרי משנה, כתב היד הגיע מאוחר יותר לספריית אוקספורד. לפי ש"י פין, כנראה כולל כתב היד גם פירוש גדול של אבנדנה לשישה סדרי המשנה.

מאוחר יותר עזב את קיימברידג' ועבר לאוקספורד שם התיידד עם אחד מראשי הרטפורד קולג' (אנ') שסייע לו גם כלכלית. לידידו זה, הקדיש אבנדנה את לוחות החישוב האסטרונומיים שהוציא לאור בשנים 1695–1696. בספרו הגדול "Discourses on the Ecclesiastical and Civil Polity of the Jews" ‏(1706), הוא מסביר את שיטות החישוב שלו.

כמו אחיו, שמר אבנדנה על קשרי מחקר ענפים עם מלומדים נוצרים, אחד מידידיו הבולטים היה הפילוסוף האנגלי רלף קדוורת, מופקד הכריסט'ס קולג' (אנ') בקיימברידג'.

קישורים חיצוניים
----------------

* "אַבֶּנְדַּנַה, יצחק", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק א, עמודים 68–69, באתר היברובוקס
* שמואל יוסף פין, **הר"ר יצחק ב"ר יוסף אבנדנה**, בתוך: **כנסת ישראל**, ורשה תרמ"ז, עמ' 584, באתר היברובוקס
* גודמן ליפקינד, ‏אבנדנה, יצחק, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפי מילון אוקספורד כאן. אך לפי ה-Jewish Encyclopedia ובעקבותיה אוצר ישראל, שנת הפטירה היא 1710.
2. ↑  שלמה אבן מלך, ****מכלל יופי** עם **לקט שכחה****, אמשטרדם ה'ת"ך, 1660, באתר היברובוקס.
3. ↑  **שם, ראש הספר**, עמ' 6–7, באתר היברובוקס.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BPN: 64942464

 |
אנרי לה שטלייה, 1850-1936
**עקרון לה שטלייה** (בצרפתית: **Le principe de Le Chatelier**), הקרוי על שמו של הכימאי הצרפתי אנרי לה שטלייה, עוסק בשיווי משקל כימי ותמציתו:

> 
> "כאשר מפעילים עקה (סטרס) על מערכת המצויה בשיווי משקל דינמי, שיווי המשקל נוטה להשתנות בדרך הממזערת את השפעת העקה"
> 
> 
> 
> — אנרי לה שטלייה
> 

כלומר, המערכת תשאף למזער את השפעתן של עקות המופעלות עליה על ידי ביצוע שינויים פנימיים שמטרתם לחזור לשיווי משקל.

עקות שכיחות במערכות כימיות הן שינויי ריכוז, טמפרטורה או לחץ.

לדוגמה, אם מחממים מערכת בשיווי משקל היא תקרר את עצמה, אם מקררים אותה היא תנסה לחמם את עצמה וכן הלאה. עקרון לה שטלייה חשוב מאוד בתחום התעשייה, שכן אם מורידים את ריכוז התוצר במערכת בשיווי משקל (מוציאים אותו ממכל התגובה למשל), המערכת תתאזן על ידי הגדלת כמות התוצר. לדוגמה: בתגובת מתילציה עם מתיל-יודיד השקעת יון היודיד החופשי עם יון כסף (כלוריד, למשל) תחזיר את התגובה.

חוק איכותי זה מאפשר לחזות את שינוי שיווי המשקל של תגובה כימית. למשל: שינוי בריכוז בתגובת שיווי משקל של דו תחמוצת הגופרית וחמצן שהופכת לגופרית תלת חמצנית.

אם נגדיל את הלחץ של דו תחמוצת הגופרית אז התגובה תיטה כדי להוריד את הלחץ שלה.

דוגמה נוספת: ביצור של חומצה גופרתית, השלב השני הוא תגובה הפיכה.

כאשר הטמפרטורה עולה, כאשר במקרה זה התגובה כלפי התוצרים היא אקסותרמית והתגובה ההפוכה היא אנדותרמית, המצב החדש יצור העדפה של התגובה ההפוכה כאשר היא משתמשת באנרגיית החום, וכך נשמר שיווי המשקל על ידי הורדת החום.

קישורים חיצוניים
----------------
רבי **יצחק בן ישראל** היה ראש ישיבת בגדד ומחבר פיוטים בתקופת הראשונים, במחצית הראשונה של המאה ה-13. אחד מפיוטיו הידועים הוא אֶתְוַדֶּה עַל עֲבֵרוֹת קַלּוֹת וַחֲמוּרוֹת, שנאמר בנוסח הספרדים בסליחות.
רבי יהודה אלחריזי כתב עליו (לאחר ביקורו בבגדד, לצד דברי ביקורת על שירתו): "מבחר משורריהם רבי יצחק בר ישראל ראש הישיבה, קצת שיריו חזקים וטובים". "ממבחר חכמיהם וחסידיהם רבי יצחק. בעל נפש יקרה ודרכו דרך ישרה".

שירתו אינה בנויה במשקל השירה הספרדית. השירים שהשתמרו ממנו הם בעיקר ווידויים ותוכחות.

מהרח"ו מביא בשער הכוונות שהאר"י לא היה אומר את הווידויים שחיברו רבי יצחק בן ישראל, וגם לא את שאר הפיוטים המאוחרים (אלא רק פיוטים קדומים כגון אלה שחיבר רבי אלעזר בירבי קליר). על כך מעיר רבי שמואל ויטאל שאביו היה אומר את הווידויים האלה כשהיה שליח ציבור.

קישורים חיצוניים
----------------

* יוסף טובי, **"יצחק בן ישראל - פייטן בבלי בן המאה הי"ג"**, בתוך: צבי מלאכי (עורך), **שי להימן: מחקרים בספרות היהודית של ימי הביניים מוגשים לא"מ הברמן**, אוניברסיטת תל אביב והוצאת ראובן מס, ירושלים תשל"ז, עמ' 125–142, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום).
* אבן שוויק, יצחק בן ישראל, באתר אנו - מוזיאון העם היהודי
* "עת אהבת אוהב", באתר הספרייה הלאומית
* מחזור ליום כיפור ובו הבקשה "רבונו של עולם מבין כל נסתר ונעלם"
* ווידוי למנחה של יום כיפור, באתר היברובוקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  במקורו נועד להיות וידוי לליל יום כיפור.
2. ↑  שער הכוונות, עניין נוסח התפילה
דיוויד וודארד, מא אננד שילה וכריסטיאן קראכט קריאה ב קברט וולטר בשנת 2008
"**קברט וולטֵר**" (Cabaret Voltaire) הוא שמו של מועדון לילה אשר פעל בציריך שבשווייץ בשנת 1916, והופיעו בו קבוצת אמני הדאדא.

עם מייסדי הקברט נמנו טריסטן צארה, הצייר מרסל ינקו, ז'אן ארפ ואשתו סופי טאובר, פרנסיס פיקבייה, הוגו באל ואחרים. באל פנה אל יאן אפרים, (Jan Ephraim), בעליו של בית קפה בשם 'Holläandisch Meierei Cafe' ברחוב שפיגלגאסה מס' 1 (Spiegelgasse) בציריך, וסיכם איתו על פתיחת הקברט האוונגרדי. הקברט כונה בתחילה "פאב האמנים וולטר", אולם עד מהרה הוא נודע בשם "קברט וולטר". הקברט נקרא על שמו של וולטר, הוגה הדעות והסטיריקן בן המאה ה-18 ובו יצרו האמנים תערובת מקורית בין מופעי בידור, ערבים ספרותיים, מיצגים בעלי רוח ניהיליסטית, וגלריה לאמנות. הוגו באל מציין ביומנו מאותן שנים כי "האידיאלים של התרבות ושל האמנות בתור תוכנייה למופע בידור - זהו ה"קנדיד" שלנו כנגד הזמנים".

ה"קברט וולטר" פעל במשך כשישה חודשים. סגירתו נבעה מחוסר בכספים מספיקים להפעילו ובעיקר מדרישת המשטרה המקומית לסגור את המקומות הציבוריים עד השעה עשר. לאחר סגירתו ייסדו חברי הקבוצה ערבי דאדא אשר התקיימו באולם וואג (Waag Hall) בציריך.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קברט וולטר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קברט וולטר (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  וולטר תכנן להקים בשווייץ תיאטרון כדי להעלות את קנדיד כמחזה. Ball, Hugo, **Flight Out of Time**, University of California Press, Berkley, 1995, p. 66, VI/3/1916
2. ↑  ניומן, פרנסיס מ. "יאנקו/דאדא: ריאיון עם מארסל יאנקו", בתוך: **דאדא וסוריאליזם בצרפת**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, עמ' 145.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb15727795m (data)
* GND: 7595910-0
* ISNI: 0000 0001 0671 343X
* SUDOC: 160359066
* TLS: Cabaret\_Voltaire,\_Zürich\_ZH
* VIAF: 148607617
* WorldCat: lccn-nr2005018621

 |
הרב **יצחק סטולמן** (1980-1897) היה רב בארצות הברית, כיהן כנשיא "המזרחי" במרכז ארצות הברית.

תולדותיו
--------

נולד בשנת תרנ"ז ברובל, מאזיר (פלך מינסק, רוסיה) לר' אריה ליב סטולמן. בצעירותו התחנך אצל הרבנים ר' משה חיים הכטמן ששימש אב בית דין של רובליע ובעיר סטאכאוו. אחר כך למד בישיבות מפורסמות: רובנה, ישיבת החפץ חיים בראדין, ישיבת כנסת ישראל בקובנה, ישיבת נובהרדוק. 

הוסמך להוראה על ידי הרבנים: ר' משה מרדכי אפשטיין, ראש ישיבת סלובודקה, ר' אליעזר רבינוביץ, אב"ד מינסק, ר' שמעון שקופ, ראש ישיבת טלז בגרודנה, ר' משה מרדכי הכטמן. 

שימש ברבנות וכראש ישיבה בישיבות מאזיר, ויורעוויץ ברוסיה. משנת תרפ"א עד שנת תרפ"ד שימש כרב באזריצ'י (אנ'). בשנת תרפ"ד הגיע לארצות הברית ונתקבל לרב בקהילות בית אהרן וישראל, משכן ישראל, שערי שמים, בדטרויט, ארצות הברית.

חיבר ספר בן ארבעה חלקים, מנחת יצחק, המכיל דרשנות על התורה, לפי סדר פרשות השבוע והמועדים. הקים את ועד הרבנים בדטרויט ואת ישיבת בית יהודה בדטרויט. כמו כן היה נשיא מפלגת "המזרחי" במרכז ארצות הברית.

בשנת תשכ"ה עלה לירושלים ונפטר בה בשנת תש"מ.

הסופר אריה לב סטולמן הוא נכדו.

קישורים חיצוניים
----------------

* אשר זלקא ראנד (עורך), "הרב ר' יצחק סטאלמאן שליט"א", **תולדות אנשי שם** ח"א, ניו יורק, תש"י, עמ' 91, באתר היברובוקס
* רשימת המאמרים של יצחק סטולמן, באתר רמבי"ש
* יצחק סטאלמאן, **מנחת יצחק, חלק א'**, סנט לואיס, תרצ"ד, באתר היברובוקס
* יצחק סטאלמאן, **מנחת יצחק, חלק ב'**, סנט לואיס, תש"א, באתר היברובוקס
* יצחק סטאלמאן, **מנחת יצחק, חלק ג'**, סנט לואיס, תש"ח, באתר היברובוקס
* יצחק סטאלמאן, **מנחת יצחק, חלק ב'**, ניו יורק, תשי"ז, באתר היברובוקס
* **הרה"ג רבי יצחק סטולמן זצ"ל**, בתוך: קובץ בית אהרן וישראל, סיון-תמוז תשנ"ג, באתר היברובוקס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304072805171
* ISNI: 0000 0000 4961 7555
* LCCN: nr97012805
* VIAF: 58985968
* WorldCat: lccn-nr97012805

 |
|  |
| --- |
| **ערך מחפש מקורות** |
| רובו של ערך זה אינו כולל מקורות או הערות שוליים, וככל הנראה, הקיימים אינם מספקים. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

**גַּבָּן** הוא אדם שמקצועו הוא ייצור גבינות.

התפתחות המקצוע
--------------

בעבר היו הגבנים רובם ככולם עצמאים ובעלי עסקים זעירים, שאת תוצרתם היו משווקים לתושבי אזוריהם; זאת כתוצאה מכך שחיי המדף של הגבינות היו קצרים, וזאת מאחר שהחלב לא עבר תהליך פסטור טרם הכנתו. כיום, כשמוצרי החלב רובם ככולם עוברים תהליך פסטור וחיי המדף ארוכים, רוב הגבינות מיוצרות על ידי חברות גדולות ולכן רוב הגבנים עובדים כשכירים. אף על פי כן, ישנם גבנים עצמאים העוסקים בייצור גבינות הן כמקצוע והן כתחביב.

תפקידי הגבן
-----------

מהגבן המודרני נדרש ידע רב מבעבר, בייחוד לאור הדגש המושם על איכות הגבינות, הן מצד הרשויות הדורשות תנאי ייצור שיבטיחו את טיב המוצר והן מצד ציפיות הצרכנים לגבינה טובה יותר.
תפקיד הגבן הוא לפקח על תהליך החליבה, מאזורי המרעה, הרפת ועד למחלבה. החלב שמגיע למחלבה עובר תהליך פסטור (תהליך חימום הנועד להרוג את החיידקים שבחלב ולא פוגע בטעמו ובערכו התזונתי). לאחר הפסטור, לכל סוג של גבינה המיוצר, עובר החלב תהליך אחר.

תהליך הייצור של גבינה
---------------------

ייצור הגבינה הוא תהליך של הפיכת החלב הנוזלי למוצר מוצק על ידי החמצה, באמצעות חיידקים (חיידקי חומצת חלב או בלועזית חומצה לקטית) והגבנה באמצעות חומר מקריש הנוצר בקיבת העגל הצעיר. החיידקים הופכים את סוכר החלב- הלקטוז לחומצת חלב ומבצעים את ההקרשה הראשונית של החלב. לאחר מכן, הם נותרים פעילים גם להמשך התהליך. בשלב מתקדם יותר של תהליך ייצור הגבינה ישנם חיידקים המייצרים גז (דו־תחמוצת הפחמן) במהלך התסיסה, הגורם להיווצרות ה'חורים' בגבינה הצהובה. יש גבינות המוחמצות באמצעות חיידקי תרמופיליים סבילים לחום גבוה (45 מעלות צלזיוס) ויש גבינות המוחמצות באמצעות חיידקי מזופיליים שאוהבים טמפרטורה נמוכה יותר (20 מעלות צלזיוס). גבינות כמו קוטג' עוברות החמצה באמצעות חיידקים בלבד, לעומתן יש גבינות שדורשות יצירת גבן חזק יותר הנוצר באמצעות רנין. בעבר הרנין שימש חומר עיקרי בהפיכת נוזל החלב למוצק אך בישראל רוב המחלבות משתמשות בתחליפים צמחיים או סינתטיים להקרשת החלב.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **גבן** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **גבן (מקצוע)** |
**הרב ישראל מאיר מזרחי** (ה'ת"ן - התקי"א בערך) היה רב בירושלים, שד"ר ומחבר **שו"ת פרי הארץ**.

חייו
----

נולד בסביבות שנת ה'ת"ן (1690) לרבי יוסף, בנו של הרב אברהם מזרחי, מחבר ספר 'זיכרון לבני ישראל' על הלכות שחיטה. אביו נפטר כשהיה כבן 6, כך שגדל אצל אחיו, הראשון לציון הרב נסים חיים משה מזרחי, מחבר שו"ת אדמת קודש. למד בישיבת בית יעקב על שם רבי יעקב ישראל פירירה בירושלים, אצל רבי יהודה הכהן טנוג'י וכן מפי הראשון לציון רבי אברהם יצחקי.

בשנת התפ"ו יצא לשליחות דרבנן, יחד עם רבי יוסף טאראגאן, למען כוללות ירושלים לטורקיה ויוון, בשנת התפ"ז, במהלך מסעו הוציא לאור את חלקו הראשון של ספר השו"ת שחיבר, פרי הארץ בקושטא, בהסכמת הרב אפרים נבון, מחבר ספר מחנה אפרים, והרב יהודה רוזאניס, בעל ספר משנה למלך. בשנת הת"צ היה ביוון, שם נשא ונתן בהלכה עם רבי חיים משה אמריליו, רבה של שאלוניקי. בעוברו בקורפו ייסד ישיבה. הפיץ במהלך שליחותו את מנהג אמירת תיקון חצות על פי האר"י, ואף הוציא לאור נוסח של התיקון.

לאחר שחזר לארץ ישראל, התמנה לדיין בבית דינו של הרב אליעזר נחום ולימד בישיבת בית יעקב פירירה, מתלמידיו נמנה רבי יונה נבון, רבו של מרן החיד"א ומחבר שו"ת נחפה בכסף. נחשב לאחד מחשובי רבני ירושלים, וחתם על תקנות והסכמות לספרים רבים. התכתב בהלכה עם חכמי דורו, וביניהם רבי חיים אלפאנדרי, רבי בנימין קאזיס, רבי ישועה שבאבו והראשון לציון רבי אברהם ישראל זאבי. בסוף חייו התמנה לראש ישיבת בית יעקב בירושלים, לאחר פטירת רבי יצחק הכהן רפפורט למשך כשנה.

נפטר בסביבות שנת 1752, ונטמן בבית הקברות היהודי בהר הזיתים, לצד אחיו, רבי נסים.

אחרי מותו הדפיס בנו רבי שלמה חייא את חלק ב' של שו"ת פרי הארץ בשאלוניקי, חלק ג'.

### משפחתו

נשא לאשה את בת אחיו, רבי נסים. בניו היו רבי שלמה חייא מזרחי והרב דוד מזרחי.

ספריו
-----

פרי הארץ חלק ג'
* **שו"ת פרי הארץ** (ג' חלקים; קושטא תפ"ז, שאלוניקי תקט"ו, ירושלים תרס"ה).
* ספר גדול בכמות ואיכות מדרושים נחמדים בשם תפארת ישראל (בכת"י).
* **נר המזרחי** - באור לתוספי הרא"ם על ספר מצוות גדול בהלכות חנוכה (בכת"י).

מספר הערות וחידושים שלו על הלכות פסח ומגילה בשולחן ערוך ובפרי חדש נדפסו בקובץ בית אהרן וישראל

לקריאה נוספת
------------

* **קובץ בית אהרן וישראל** כב, שנה ד' גיליון ג', עמוד ז'.
* **שם הגדולים** מערכת גדולים אות מ [יט] מה' מאיר מזרחי.

קישורים חיצוניים
----------------

* הרב ישראל מאיר מזרחי, **פרי הארץ חלק א'**, באתר היברובוקס
* הרב ישראל מאיר מזרחי, **פרי הארץ חלק ב'**, באתר היברובוקס
* הרב ישראל מאיר מזרחי, **פרי הארץ חלק ג'**, באתר היברובוקס
* הרב ישראל מאיר מזרחי, ‏**פרי הארץ חלק ג'**, באתר הספרייה הממלכתית של רוסיה
* חכם ישראל מאיר מזרחי, באתר "החכם היומי"
* ישראל מאיר בן יוסף מזרחי, דף שער בספרייה הלאומית
* הגהות רב ישראל מאיר מזרחי על הפרי חדש בוויקיטקסט, מהד' קאשי

הערות שוליים
------------

1. ↑  כלכתה ה'תר"ד
2. ↑  שם הגדולים מערכת גדולים אות מ [יט] מה' מאיר מזרחי
3. ↑  שם הגדולים מערכת ספרים אות נ [מד] נר המזרחי
4. ↑  גיליון כ"א

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007298632005171
* ISNI: 0000 0000 6696 2078
* LCCN: nr91017406
* VIAF: 34311606
* WorldCat: lccn-nr91017406

 |
**ישיבת תורת חסד** הייתה ישיבה גדולה ליטאית בעיר בריסק בתקופה שלפני מלחמת העולם השנייה. בראשות הישיבה כיהנו הרב משה סוקולובסקי והרב שמחה זליג ריגר הדיין של בריסק.

תולדות הישיבה
-------------

הישיבה הוקמה לפני מלחמת העולם הראשונה כמסגרת לימודית לתלמידים מהקהילה היהודית בבריסק. בשנותיה הראשונות התרכזו התלמידים בבית המדרש "משמר" בעיר ולמדו בצוותא כשרב העיר שימש כראש ישיבה. לאחר מינויו של הרב חיים סולובייצ'יק לרב העיר הוא מינה את תלמידו הרב שמחה זליג ריגר לראש הישיבה, נוסף על משרת מורה הוראה ודיין בעיר.
בהמשך נתמנה הרב משה סוקולובסקי לר"מ בישיבה ולאחר תקופה העדיף הרב ריגר להתמקד במשרת ההוראה ופסק ממסירת שיעורים והרב סוקולובסקי מונה לראש הישיבה. 

המשגיח בישיבה היה הרב אברהם יעקב גורדון. תלמידי הישיבה המובחרים אף שמעו שיעורים מרב העיר, הרב יצחק זאב סולובייצ'יק, על סדר קדשים.

לאחר פטירת הרב סוקולובסקי בתרצ"א, ביקש הרב מבריסק למנות את הרב שך לראש הישיבה במקומו, הוא הגיע לבריסק לתקופת ניסיון אולם לאחר שהוברר לו שיהיה עליו לשאת בעול הכלכלי של הישיבה הוא סירב לקבלת התפקיד. במקומו מונה הרב ישראל חיים קפלן, חתנו של הרב ירוחם ליבוביץ ממיר. הרב קפלן כיהן בישיבה עד לתקופה הסמוכה לפרוץ מלחמת העולם השנייה אז הצליח לברוח ומשם לארצות הברית.

בוגרים בולטים
-------------

* הרב יהודה לייב מאשבוים
* הרב אריה פומרנצ'יק
* הרב אהרן לייב שטיינמן
* הרב יוסף דב סולובייצ'יק
* הרב משולם דוד סולובייצ'יק
* הרב משה סולובייצ'יק

לקריאה נוספת
------------

* שמעון יוסף מלר, בתוך **הרב מבריסק חלק א'**, פלדהיים, תשס"ג

קישורים חיצוניים
----------------

* יהודה לייב מאשבוים, ****זיכרון עולם****, בתוך הספר "ברכת הארץ", ורשה תרצ"ד, באתר היברובוקס
* הרב משה סוקולובסקי, **הקדמה למלאכת יום טוב**, תשט"ז, באתר היברובוקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרב מבריסק חלק א' עמוד 242
2. ↑  הרב מבריסק חלק א' עמוד 352
הרב **יששכר יחזקאל ריגייו** (באיטלקית: **Reggio**; ~ה'תקל"ד, 1774 - ליל ראש חודש אלול ה'תקצ"ז, 1837) היה רב ומדקדק עברי, מגדולי רבני יהדות איטליה בראשית המאה ה-19.

קורות חיים
----------

יליד איטליה, בן אחיו של "הקדוש האלהי כמוהר"ר אברהם ריגייו". למד מפי הרבנים חננאל ניפי ויוסף דוד באסאן. בהיותו בן למשפחה מחוסרת נכסים, פרנסו אותו אחדים מעשירי הקהילה.

הוא התפרסם בבקיאותו בהלכה, והתמנה כמלמד בישיבתו של רבו הרב יוסף דוד באסאן. לאחר פטירת רבו זה התמנה תחתיו כפוסק ההלכה של הקהילה[דרושה הבהרה], ולאחר פטירת החכם שבתי אלחנן פיסארו החליף אותו בהנהגת הקהילה היהודית-ספרדית בפרארה. נשארו ממנו מספר תקנות שתיקן בקהילת פרארה, אחת מהן עסקה בסידורי הנחת שיתופי מבואות.

לצד תפקידיו הרבניים שימש כסופר סת"ם וכתב בימי חייו עשרים וחמשה ספרי תורה. הוא התבלט גם בדקדוק עברי והשאיר אחריו ספר בדקדוק לשון הקודש שלא נדפס.

נפטר בגיל 63 בליל ראש חודש אלול ה'תקצ"ז, 1837.

קישורים חיצוניים
----------------

* מרדכי שמואל גירונדי, ****תולדות גדולי ישראל****, טריאסטה ה'תרי"ג, עמ' 153, פריט ל"ח, באתר היברובוקס
* שמואל יוסף פין, **הערך "הר"ר **יששכר יחזקאל ריגייו**"**, בתוך: **כנסת ישראל**, ורשה תרמ"ז, עמ' 704, באתר היברובוקס
* אומברטו קאסוטו ואיזידור זינגר, ‏ריגייו, יששכר יחזקאל, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
פירוש נוסף ערך זה עוסק במחבר הספר **באר היטב** (הראשון). אם התכוונתם למחבר הספר **של"ה** (שני לוחות הברית), ראו ישעיה הלוי הורוביץ.
רבי **ישעיה בן רבי אברהם הלוי** (נפטר בג' באייר ה'תפ"ג, 8 במאי 1723) היה רב ופרשן ה"שולחן ערוך". מחבר הספר **באר היטב** (הראשון) על חלק אורח חיים שבשולחן ערוך.

חייו
----

נולד למשפחת תלמידי חכמים מפורסמת בברודי. נכדו של הרב דוד הלוי סגל, בעל הטורי זהב, ונינו של רבי יואל סירקיש, בעל הבית חדש.

בשנת ה'תפ"ג ניסה לעלות לארץ ישראל עם אשתו ובתו. בג' אייר לנו באכסניה בעיירה מוהילב. במקום פרצה שרפה ושלושתם נשרפו ומתו. נספד בידי רבי מאיר איזנשטט בעל 'פנים מאירות', וההספד נכלל בספרו "כתנות אור".

ספרו
----

בשנת ה'תס"ח הודפס ספרו 'באר היטב' על חלק אורח חיים בשולחן ערוך, הידוע כ'באר היטב הראשון'. רבי ישעיה מזכיר בהקדמתו שקיים חיבור דומה על חלק יורה דעה, אך חיבור זה לא נדפס מעולם. בנוסף, הוא מסביר בה שקיבל על עצמו לכתוב את החיבור כהודאה על כך שניצל ממוות, ושסגנון החיבור קצר בשל מחסור בכסף להדפסה ומפני אהבת הקיצור:

> 
> חשבתי דרכי במה אקדם השם שעשה לי נס גדול שהציל אותי מיד הריקים ימ"ש ממש חרב חדה הייתה מונחת על צוארי ויצאתי בשלום, קבלתי עלי דבר זה לשם שמים לברר וללבן מזוקק שבעתיים פירוש על שולחן ערוך אורח חיים, עם כל דינים שנמצאו בכל השאלות ותשובות הראשונים והאחרונים, ועם מה שחנני השם כתבתי בקיצור נמרץ... ולא אוכל לצאת ולבא באריכות בפלפול ובטעמים, כי שערי דמעו"ת ממני ננעלים, והוצאת הדפוס למעלה עולים. והעיקר כמו שכתב הרמב"ם באגרת תחיית המתים, אלו היה אפשר לי לשום התלמוד כולו בפרק אחד לא הייתי משים בשני פרקים...
> 
> 
> 
> — מתוך ההקדמה לספרו
> 

רבי יהודה אשכנזי, בעל הספר באר היטב הפופולרי יותר, מזכירו לפעמים כ'באר היטב אשר לפניי'.

הספר לא זכה לתהודה רבה בקרב הפוסקים. רבי יעקב עמדין ביקר את חידושיו ותעוזתו: "וראיתי בבאר היטב העזה גדולה שכתב כאן על המגן אברהם שטעה, וזה בלי ריח טעם. והוא אחד מהחידושים שחידש בעל אותו קיצור, וגם זו חולה רעה, ליהוי עליה סהדא רבה דלא אתמחי גברא ולא קמיעא" (תרגום: זו עדות גדולה שגם הספר וגם הכותב לא מוחזקים כמומחים).

קישורים חיצוניים
----------------

* רשימת הפרסומים של ישעיה הלוי, בקטלוג הספרייה הלאומית
* הרב יונתן שטנצל, איך נשרף בשבת באר היטב הקדמון עם אשתו ובתו, שיעור לשמיעה באתר "קול הלשון" קטע קול
* א.י גולדראט, ספרי ה"באר היטב" לחלק אורח חיים, **תגים** ד, עמ' 24–39, באתר אוצר החכמה

הערות שוליים
------------

1. ↑  החיד"א, **שם הגדולים חלק א אות י** סעיף שצח
2. ↑  הרב מאיר איזנשטט, **מאורי אש**, עמ' 116, באתר היברובוקס
3. ↑  משחק מילים, על בסיס המימרא "שערי דמעה לא ננעלו". כוונת המחבר שאין לו מספיק כסף להדפסת ספר ארוך. (בארמית המילים "שערי דמעות" פירושם "שערים של מעות")
4. ↑  באר היטב הקדמון, אשכול בפורום אוצר החכמה.
5. ↑  מור וקציעה, אורח חיים סימן קנח

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007527270605171
* VIAF: 308278568
* WorldCat (עם VIAF): 308278568

 |
נחלות שבטי ישראל
הכניסה לאתר הכפר הנטוש בית ת'ול אשר יש המזהים אותו עם יִתְלָה המקראית
**יִתְלָה** הייתה עיר מקראית בנחלת שבט דן, הנזכרת פעם אחת בתנ"ך.

העיר נזכרת בספר יהושע בתיאור ערי נחלת שבט דן בשפלת יהודה: "לְמַטֵּה בְנֵי דָן לְמִשְׁפְּחֹתָם יָצָא הַגּוֹרָל הַשְּׁבִיעִי, וַיְהִי גְּבוּל נַחֲלָתָם צָרְעָה וְאֶשְׁתָּאוֹל וְעִיר שָׁמֶשׁ וְשַׁעֲלַבִּין וְאַיָּלוֹן וְ**יִתְלָה**".

יצחק גולדהאר זיהה את יתלה בח'ולדה. יש המזהים את העיר עם "ח'רבת בית ת'ול", כשני ק"מ צפונית מערבית לנווה אילן, על שלוחת הר הרוח, בשל הדמיון בשם ובשל הסמיכות היחסית לתל איילון ולתל שעלבים. 
על סמך זיהוי זה, נתנה ועדת השמות הממשלתית את השם "נחל יתלה" לנחל היוצא מאזור הר הרוח.
בחורבה שרידי מבנים קדומים, ובהם גם אבן מיל רומית.

מנגד יש המזהים את יתלה על פי כתב יד ותיקנוס B שם נכתב SILTHA, עם ח'רבת שלתא היא תל שילת אשר נמצאת ליד המושב שילת, אך בינתיים לא נמצאו באתר זה שרידים המוקדמים לתקופה הפרסית. זיהוי נוסף שהוצע הוא עם חורבת תִּתּוֹרָה שליד מודיעין, שם נמצאו חרסים מהתקופה הכנענית (ברונזה) והישראלית (ברזל), ושרידי מתקנים חקלאיים מאוחרים יותר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר יהושע, פרק י"ט, פסוקים מ'–מ"ב.
2. ↑  יצחק גולדהאר, **אדמת קודש**, ירושלים תרע"ג, עמוד 206, באתר היברובוקס
3. ↑  **אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו**, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ג', 953.
4. ↑  **מדריך ישראל - אנציקלופדיה שימושית לידיעת הארץ**, כרך יהודה, 88.
5. ↑  משה גרינברג, שמואל אחיטוב, **מקרא לישראל: יהושע**, ירושלים, הוצאת מאגנס, 1995, עמ' 322.
6. ↑  הערך על שלתא מתוך אתר הסקר הארכאולוגי של ישראל
7. ↑  עולם התנ"ך, ספר יהושע, מאת גרשון גליל ויאיר זקוביץ. "דברי הימים" הוצאה לאור בע"מ, 1999, עמ' 188.
8. ↑  הערך על חורבת תתורה מתוך אתר הסקר הארכאולוגי של ישראל
**למתודה חטאתיו** הוא פיוט הקדמה לנפילת אפיים מאת רבי משה אבן עזרא. הפיוט נאמר בחלק מקהילות הספרדים בהקדמה לנפילת אפיים בסליחות, במקום הפיוט בזכרי על משכבי.

מבנה הפיוט
----------

הפיוט בנוי בצורה של פזמון אזורי, ומכיל ארבעה בתים, כאשר בין בית לבית חוזר כפזמון הפסוק "נִפְּלָה נָּא בְּיַד ה' כִּי רַבִּים רַחֲמָיו". הבית הראשון, בן שלוש שורות, מהווה בית הקדמה, ושלושת שורותיו חורזות בחרוז החוזר של הפיוט 'מָיו'. שלושת הבתים הבאים יוצרים אקרוסטיכון של המילה "משה". שלושת הבתים כוללים ארבע שורות בכל בית, שלושת השורות הראשונות חורזות בחריזה פנימית, והשורה האחרונה חורזת בחריזה האזורית "מָיו", ומובילה אל הפזמון. נוסף לחריזה בין השורות, כל שורה בנויה משתי צלעיות, וכל צלעית ראשונה בשורה חורזת בחרוז פנימי נפרד לבית. (כך למשל, החריזה הפנימית של הבית השני היא "נִי", והחריזה של הצלעיות הראשונות היא "תִּי"). צלעיות המעבר לפזמון הן שיבוץ מקראי.

תוכן הפיוט
----------

בשני הבתים הראשונים, הפיוט מציג על צערו של האדם שחטא כל ימיו, וכעת מבין שמעשיו היו טעות. בשני הבתים הבאים, הפיוט מספר את הצרות העוברות על האדם ועל עם ישראל, ומתאר את התחושה שהקב"ה זנח אותו.

אמירת הפיוט
-----------

שורת הפזמון של הפיוט, "נִפְּלָה נָּא בְּיַד ה' כִּי רַבִּים רַחֲמָיו", משמשת כפתיחה לנוסח נפילת אפיים הנהוג כיום בקהילות אשכנז. בקהילות ספרד נהוג לומר את הפרק לְדָוִד אֵלֶיךָ ה' נַפְשִׁי אֶשָּׂא, אך יש שכתבו שכאשר אומרים את הפיוט "למתודה חטאתיו" (או את מקבילו בזכרי על משכבי, שלו פזמון זהה) יש לומר קודם "לדוד אליך ה'" את "הפסוק "נפלה נא".
  
יש קהילות שנהגו לומר במקום חציו השני של הפיוט את הבית האחרון של "בזכרי על משכבי".

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר שמואל ב', פרק כ"ד, פסוק י"ד
2. ↑  עדס, אברהם בן עזרא, **דרך אר"ץ - או"ח**, עמוד קז, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
3. ↑  עטיה, מאיר אלעזר, **מחזור אבותינו <נוסח מרוקו> - תיקון חצות וסליחות**, עמוד 100, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
**ישראל טבק** (7 בדצמבר 1904, צ'רנוביץ רומניה - 17 באפריל 1991, ירושלים) היה רב אמריקאי, נשיא הסתדרות הרבנים דאמריקה, רב קהילת שערי ציון בבולטימור וממנהיגי הציונות הדתית האמריקאית.

חייו
----

נולד ב-7 בדצמבר 1904 בצרנוביץ' רומניה, למד בישיבות ברישא בפולין ובאוברוישוב בהונגריה. ובהיותו בן 20 היגר לארצות הברית. למד בסמינר לרבנים של רבי יצחק אלחנן והוסמך שם לרבנות על ידי ראשי הישיבה: הרב שמעון שקופ והרב שלמה פוליאצ'ק. בשנת 1928 סיים את לימודיו בישיבה יוניברסיטי במנהטן ובשנת 1942 קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס על עבודת הדוקטורט שלו, "השורשים הפילוסופיים של היינריך היינה בתלמוד". במהלך שנות הארבעים קיבל גם תואר דוקטור לתאולוגיה מישיבה יוניברסיטי.

בשנת 1932 הצטרף לקהילת שערי ציון בבולטימור ועד מהרה הפך לרבה של הקהילה. שימש בתפקיד זה עד עלייתו לארץ. בבולטימור פעל גם בתור יו"ר ועד החינוך של האקדמיה התלמודית בעיר.

בשנים 1948–1950 כיהן כנשיא הסתדרות הרבנים דאמריקה. לאחר בחירתו הגיע לארץ בראש משלחת רבנים מארצות הברית כדי להפגש עם הרב הראשי דאז, הרב הרצוג, על מנת לחזק את הקשרים בין ההסתדרות לבין הרבנות הראשית בארץ.

היה פעיל בתנועת המזרחי שנים רבות, מתוכן חמש שנים שימש בתור יו"ר הוועד הפועל ואף נבחר לסגן נשיא המזרחי-הפועל המזרחי. היה נציג התנועה בתור ציר בקונגרס הציוני העולמי בפראג 1932 - תרצ"ג.

בשנת 1976 עלה לארץ והתיישב בירושלים. שם, היה מראשי ארגון עולי המערב שליד המפד"ל בירושלים. כמו כן המשיך להיות פעיל בתנועת המזרחי וחיזק את מפעליה בארץ.

נישא לאשתו הראשונה, לאה (ליליאן) אוסקולסקי, בשנת 1931 (נפטרה ב-1953), ובשנת 1964 לאשתו השנייה, גרטה אופנהיים. לרב טבק יש בן ושתי בנות.

נפטר ב-17 באפריל 1991 בבית החולים שערי צדק בירושלים לאחר סיבוכים בעקבות נפילה.

ספריו
-----

* Judaic Lore in Heine: The Heritage of a Poet - 1948
* Three worlds: A Jewish odyssey - 1988

קישורים חיצוניים
----------------

* הרב ישראל טבק באתר Geni.
* רפאל, יצחק (עורך), **אנציקלופדיה של הציונות הדתית - ו**, ו, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Rabbi Israel Tabak, who led area congregation, dies, Baltimore Sun
**דניאל רודולף אנריג** (בגרמנית: **Daniel Rudolf Anrig**;‏ נולד ב-10 ביולי 1972) הוא קצין משטרה שווייצרי אשר שימש כמפקד ה-34 של המשמר השווייצרי בין 2008–2015.

ביוגרפיה
--------

ארינג נולד ב-10 ביולי 1972 בעיר ולנשטאדט בקנטון סנט גאלן שבשווייץ. הוא בנם של רודולף גוסטב אנריג וסילביה מריה לבית בנץ. ב-1992 הוא התגייס למשמר השווייצרי אולם ב-1994 פרש ממנו. לאחר מכן החל ללמוד משפטים באוניברסיטת פרייבורג, וסיים את לימודיו ב-1999. לאחר מכן הצטרף למשטרת שווייץ וב-2002 מונה למפקד המשטרה הפלילית בקנטון גלרוס. בשנת 2003 הוא היה אחראי על פשיטה שנויה במחלוקת על בית מהגרים בחשד להחזקת סמים וסחר בבני אדם. ארגון אמנסטי אינטרנשיונל הגיש בפני בית המשפט השווייצרי תלונה על אלימות מופרזת שנקטו השוטרים השווייצרים במהלך הפשיטה. בית המשפט קבע כי לא נמצאו ראיות לכך שבפשיטה נעשו מעשים פליליים, אולם ארינג נאלץ לשאת בחלק מהוצאות המשפט. פרשה זו לא מנעה את קידומו של ארינג בשנת 2006, לתפקיד מפקד כל משטרת קנטון גלרוס.

ב-19 באוגוסט 2008 הוא חזר למשמר השווייצרי ומונה בידי האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר למפקד המשמר במקום אלמר מדר. החל משנת 2012 החלו להגיע יותר ויותר דיווחים על חיכוכים בין ארינג לבין האפיפיור פרנציסקוס. נטען כי ארינג שולט ביד ברזל במשמר, ומנסה להפוך אותו לארגון צבאי ולוחמני יותר. כמו כן נטען שהוא מתגורר בדירת פאר על חשבון הקריה. ב-2 בדצמבר 2014 הודיע האפיפיור פרנציסקוס כי קריית הוותיקן לא תחדש את החוזה שלה עם אנריג. הוא סיים את תפקידו ב-31 בינואר 2015 וכריסטוף גראף. לאחר פרישתו חזר למשטרת שווייץ ומונה למפקח על כוחות המשטרה בנמל התעופה ציריך קלוטן. הוא סיים את תפקידו ב-2020.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דניאל אנריג** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Die dunkle Vergangenheit des neuen Garde-Chefs
2. ↑  Lesen Sie die «Schweiz am Wochenende» mit Ihrem Web E-Paper
3. ↑  Der Papst nimmt Daniel Anrig in Schutz
4. ↑  Ex-Kommandant beschäftigt Regierungsrat

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1089902611
* RERO: 02-A024871554
* VIAF: 311448568
* WorldCat: viaf-311448568

 |
**כתותי מיכתת שיעוריה** (כתות וחתוך שיעורו) הוא כלל הלכתי שמשמעותו שכל חפץ האסור בהנאה שחייב שרפה או קבורה - אי אפשר לקיים בו מצווה כאשר מתנאיה הוא שיהיה בחפץ גודל מסוים (שיעור), מאחר שהחפץ נחשב כבר כעת כאילו הוא נשרף ונקבר, ולכן הוא כאילו כתות וחתוך לחתיכות קטנות, ונמצא שאין בו את השיעור הדרוש.

מקור
----

מקור דין זה הוא מדברי המשנה במסכת סוכה, הכותבת שאין יוצאים ידי חובה בלולב ואתרוג של עיר הנדחת, ובגמרא ביארו שמפני ש"כתותי מיכתת שיעוריה" - נמצא שאין בלולב ובאתרוג שיעור מספק כדי לצאת ידי חובה במצווה זו.

דיונים נגזרים
-------------

בנוגע להדלקת נר חנוכה משמן של איסורי הנאה ישנה מחלוקת:

לדעת הפרי מגדים אי אפשר לצאת ידי חובה בשמן של איסורי הנאה מאחר שישנו חיוב בנר חנוכה לתת בו שמן בשיעור שיוכל לדלוק לכל הפחות כ'חצי שעה', ושמן זה של איסור הנאה - 'מיכתת שיעוריה', ולכן איננו כשר.

הערוך השולחן כתב שאין לאסור מטעם זה, מאחר שכתבו בתוספות בהגדרת 'כתותי מיכתת' שיש להתייחס לחפץ כאילו הוא חתוך לחתיכות ואינו שלם, אך לא כאילו הוא אינו, ולכן רק במצווה שיש חיוב לחפץ שלם ישנו חסרון זה, אך לעניין שמן של נר חנוכה אין חסרון בכך שהחפץ חתוך, מאחר שיש בו את השיעור הדרוש.

רא"ש טויבש כתב שאין לאסור מטעם זה מכיוון שחז"ל רק קבעו זמן מסוים ולא נתנו שיעור לכמות השמן או לעובי הפתילה ולכן אין חיסרון של מיכתת שיעורא.

בציץ אליעזר כתב שמאחר וכל עניין הדלקת נר חנוכה הוא לצורך פרסום הנס - אין סיבה לפסול משום דין זה של כתותי מיכתת.

במשנה ברורה פסק שאין להדליק נר חנוכה משמן של איסורי הנאה.

לקריאה נוספת
------------

* עמיאל, משה אביגדור, 1883–1945, ****מדות לחקר ההלכה חלק ג'** -**, באתר היברובוקס
* קניבסקי, יעקב ישראל בן חיים פרץ, 1899–1985, ****קהלות יעקב****, באתר היברובוקס

קישורים חיצוניים
----------------

* הערך "כתותי מכתת שיעוריה", באתר ויקישיבה

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף ל"א, עמוד א'.
2. ↑  באשל אברהם תרעג א.
3. ↑  אורח חיים תרעג ה.
4. ↑  ראו תוספות עירובין פ ב ד"ה אבל.
5. ↑  מסכת שבת כא.
6. ↑  ח"א סימן כ יב, בשם שו"ת שב יעקב ח"א נ.
7. ↑  אורח חיים תרעג ב.
כירופרקט בעבודתו
**כירופרקט** או **כירופרקטור** הוא אדם שהוסמך על ידי מוסד אקדמי מוכר לעסוק בכירופרקטיקה, ואושר על ידי רשות בריאותית מוכרת לעסוק בכירופרקטיקה. רבים מהכירופרקטים הם בעלי תואר אקדמי שני לפחות בלימודי כירופרקטיקה.

רישוי בישראל
------------

בישראל, על פי חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, "**כירופרקט**" מוגדר כמי שהוסמך במוסד אקדמי מוכר מחוץ לישראל לתואר שני בכירופרקטיקה (M.C), או, לתואר ד"ר בכירופרקטיקה (D.C), ואושר על ידי משרד הבריאות הישראלי כמורשה לעסוק בכירופרקטיקה. בישראל פעילים כ-140 כירופרקטים, שכמחציתם מאוגדים במסגרת **האגודה הישראלית לכירופרקטיקה**.

כירופרקט אינו מוכר כרופא בישראל (וברוב ככל מדינות העולם), ולכן על פי כלל הוא אינו נותן אבחנה רפואית, מנפיק מרשמים לתרופות, או מבצע ניתוחים; הוא נותן אבחנות כירופרקטיות ספציפיות במערכת העצבית שריר-שלד (Neuromusculoskeletal system) בלבד ומטפל בבעיות במערכת זו בטיפול כירופרקטי, אשר ייתכן ורופא המטפל בעמוד השדרה (כגון רופא מומחה לאורתופדיה או נוירולוגיה) המליץ על טיפול כירופרקטי בהן.

רישוי בארצות הברית
------------------

מעבר לרישוי הבסיסי ככירופרקט, קיימים בארצות הברית שני רישיונות נוספים אשר כדי לקבלם נדרש מהפרט, בדרך כלל, להיות בעל תואר ד"ר בכירופרקטיקה (D.C): הראשון, "רופא-כירופרקט" (Chiropractic Physician) הניתן במדינות אמריקניות רבות כגון: אילינוי, וושינגטון, אוהיו, אריזונה, מיזורי, אורגון, ניו ג'רזי, צפון קרולינה, דרום דקוטה, אלסקה, פלורידה ואיידהו. רישיון זה מתיר לכירופרקט לאבחן אבחון רפואי בספקטרום רחב ומגוון, כולל הסתמכות על הדמיה, בדיקות דם ומעבדה, אך אינו מתיר לו להנפיק מרשמים לתרופות או לבצע ניתוחים. סוג הרישיון השני הניתן במדינות ניו מקסיקו ואורגון הוא "רופא-כירופרקט מומחה מתקדם מוסמך" (Certified Advanced Practice Chiropractic Physician), בו מורשה הכירופרקט, בנוסף להיתר האבחון הרפואי והגשת הטיפול הכירופרקטי המקובל, גם לרשום תרופות נוגדות דלקת או מרפות שרירים.

בארצות הברית, כירופרקט שעובר הכשרה מיוחדת ומקבל רישיון לכך, מורשה לעשות מניפולציות תחת הרדמה מלאה, לצד רופא מרדים וצוות אחיות.

ראו גם
------

* כירופרקטיקה
* רפואה אלטרנטיבית
* אוסטאופתיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כירופרקט** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Master of Chiropractic or Master in Chiropractic.
2. ↑  *WHO guidelines on basic training and safety in chiropractic* (PDF). WHO. 2005. ISBN 92-4-159371-7.
3. ↑  ככלל, תואר דוקטור בכירופרקטיקה מקיף יותר והלימוד לו אורך שנים רבות יותר. להרחבה בנושא תוכניות השכלה כירופרקטיות ראו פרקים 3 ואילך העוסקים בכך (Full Chiropractic Education), במסמך המצורף מטעם ארגון הבריאות העולמי.
4. ↑  בין אם טיפול זה מתלווה לטיפול הרפואי ובין אם פליאטיבי בלבד.
5. ↑  , www.ilga.gov
6. ↑
7. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007285626105171
* LCCN: sh85024472

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
קבר רבי לוי קרופני
הרב **לוי קְרוּפֶּנִי** (לעיתים בכתיב היידי: **קרופעני**; באנגלית: **Levi Krupenia**; ה'תרע"ו, 1916 - י"ט באדר ה'תשנ"ח, 17 במרץ 1998) היה ראש ישיבה אמריקאי. ראש ישיבת קמניץ בארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

נולד בסלונים לרב יהושע בנימין קרופני (נספה בשואה), ולמד בישיבת מיר, בזמן מלחמת העולם השנייה נמלט מווילנה יחד עם רבים מתלמידי הישיבה ברכבת הטרנס-סיבירית לאורכה של ברית המועצות, לולדיווסטוק, ממנה לקובה שביפן, ואחר כך לשאנגחאי, באמצעות אשרות הכניסה שהנפיק הקונסול היפני בקובנה, חסיד אומות העולם צ'יאונה סוגיהארה. בהמשך הגיע לארצות הברית.

בארצות הברית נישא לרחל לאה גרוזובסקי בתו של רבי ראובן גרוזובסקי שכיהן כראש ישיבת תורה ודעת בניו יורק ובית מדרש עליון במונסי. הוא יסד יחד עם רבי אריה לייב מאלין, רבי שמואל חרקובר ורבי חיים ויסוקר, ידידיו מישיבת מיר, את ישיבת "בית התלמוד" בברוקלין. בראשית שנות ה-60 ייסד ועמד בראשות ישיבת קמניץ ("תורת אמת") בברוקלין, ובהמשך הקים ישיבה גדולה נוספת בוודריג', ניו יורק (אנ').

הוא השאיר אחריו כתבים רבים, בהם חיבור בכתב-יד על ספר החינוך. קטעים מכתביו התפרסמו החל בשנות ה-40 בכתבי עת תורניים שונים. 

בנו, הרב יהושע קרופני משמש כראש הכולל של ישיבת לייקווד "בית מדרש גבוה".

קישורים חיצוניים
----------------

* ****שעשועי לוי** על מסכת יומא**, ירושלים-לייקווד, תשס"ג, באתר אוצר החכמה
* **הג"ר לוי קרופני זצ"ל**, עם התורה, תשנ"ח, מהדורא (סדרה) ד, גיליון ב, עמ' יא, באתר היברובוקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפי לייטנר, **מבצע הצלת התורה**, ירושלים תש"ן, עמ' 113; בתמונה הידועה של בני הישיבה בשאנגחי, הוא יושב שלישי מימין בשורה התשיעית.
2. ↑  **ישיבת קמניץ והמתיבתא בורו-פארק, ברוקלין נ.י.**, הפרדס, שנה ל"ז גיליון ה, עמ' 37.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007513508605171

 |
**ריקבון** הוא תהליך בו חומר ביולוגי מפורק על ידי מיקרואורגניזמים כגון חיידקים ופטריות.

ריקבון מופיע, למשל, ברקמות מתות, ברקמות של אורגניזם עם כשל חיסוני ובפירות בשלים.

ריקבון לאחר המוות
-----------------

 ערך מורחב – **ריקבון גופה**  

התהליכים הרגילים הבאים מיידית בעקבות מוות של אורגניזם כלשהו הם: אוטוליזה, התפוררות התאים והרקמות כתוצאה מפעילותם של אנזימים וכימיקלים של הגוף עצמו (במקרה של בעלי חיים), והתפוררות כתוצאה מפעילות חיידקית על אותו גוף. תהליך הריקבון מושפע ממספר גורמים, כמו: טמפרטורה, הימצאות חרקים, קבורה (בבני אדם), אלימות שמופעלת כלפיה (לעיתים, זו סיבת המוות), לחות, חניטה, או השתמרות טבעית.

ריקבון בצמחים
-------------

תיעוד של ריקבון של אפרסק, על ידי צילום תמונות כל 12 שעות, במשך 6 ימים
צמחים אשר נבלו מסיבות כמו אי חשיפה לאור או אי השקיה, מתפרקים גם הם בתהליך של פירוק חיידקי, זאת בנוסף לחשיפה לאוויר, אשר מזרזת את התהליך.

 ערך מורחב – **דשונת**  

דשונת היא סוג של זבל אשר נוצר מחומר צמחי שהתפרק וחומרי ההזנה בו הפכו לזמינים בעקבות תהליך הרקבון. כדי לגרום לפירוק מהיר ואיכותי נהוג ליצור ערמת דשונת המכילה חומרים צמחיים שונים אותם מפרקים חרקים וחיידקים אירוביים. כאשר הקומפוסט מוכן הוא מכיל בערך 60–70 אחוזים של חומר אורגני [דרושה הבהרה].

קירור של פירות וירקות למאכל מאט את הפעילות החיידקית, ומונע ריקבון זריז, אך בסופו של דבר כל הפירות, הירקות והצמחים יירקבו. ריקבון בתוצרת חקלאית מוריד את איכותה, פוגם בצורתה, במרקמה, בטעמה ובריחה.

ייבוש צמחים ושימורם בדרכים שונות מסייע לנצל את ערכם הרפואי של הצמחים וחלקיהם גם שלא בעונתם, ומונע ריקבון. לא כל התכונות הטובות שבמזון צמחי נשארות כשהיו אחרי הייבוש והשימור. הקפאה היא אחת הדרכים המומלצות לשימור צמחי תבלין.

ריקבון בבעלי חיים
-----------------

נמלים מנקות גופת נחש
תהליך התפרקות גופות בעלי חיים בטבע הוא מהיר יחסית, עקב החשיפה הרבה לחיידקים ולחרקים. התנאים בטבע מזרזים את תהליך הריקבון.

 ערך מורחב – **פגר**  

גופת בעל חיים (נקראת: פגר או נבלה) מתחילה בתהליך הריקבון מיד לאחר המוות. בגופה, מתרבים חיידקים וחרקים, וכתוצאה מכך מתפשט ריח עז ואופייני בקרבת הנבלה. בעקבות התרבות חיידקים, נבלות הן כר פורה להתרבות של מחלות שונות.

ריקבון גופה בתרבות
------------------

בסרט הקולנוע **"זד ושני אפסים"** של הבמאי פיטר גרינוויי (משנת 1985) קיים עיסוק רב של גיבור הסרט בריקבון של גופות. הגיבור נוהג לצלם בווידאו תהליכים של ריקבון גופה של בעלי חיים שונים, ולהריצם בהילוך מהיר - ואף מסיים את חייו תוך כדי כך שריקבון גופתו מתועד בווידאו.

ראו גם
------

* ריקבון גופה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **רקבון** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ריקבון** |

* סרטון תיעוד של התפרקות גופת ארנב בטבע, מתוך אתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  מדריך לטיפול בצמחים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4396373-0

 |
**מילוראד פאביץ'** (בסרבית: **Милорад Павић**; ‏15 באוקטובר 1929 - 30 בנובמבר 2009) היה סופר, מתרגם ומשורר סרבי. החל משנת 1991 היה חבר באקדמיה הסרבית למדעים ולאמנויות.

חייו
----

פאביץ' ידוע בסגנונו הייחודי המאלץ את הקורא להיהפך למשתתף פעיל בתהליך הקריאה.

קיימים למעלה מ-80 תרגומים של ספריו לשפות שונות. בנוסף עסק פאביץ' גם בכתיבת שירה, תרגום, היסטוריה של הספרות, ומחזאות. מועמדותו לפרס נובל לספרות הועלתה על ידי מומחים מרחבי העולם.

פאביץ' החל את דרכו הספרותית כמשורר. ספר שיריו הראשון יצא לאור ב-1967. מאז יצאו לאור 32 ספרים שכתב פאביץ', בהם ספרי שירה נוספים, ספרי עיון ומחקר, בעיקר על תולדות הספרות והשירה הסרביות, קובצי מסות, קובצי סיפורים ומספר יצירות פרוזה שאורכן כשל רומנים, אך קשה להגדירן במדויק.

פאביץ' הפך מיוצר אלמוני למדי, גם בארצו, לסופר בעל שם עולמי בעקבות "**מילון הכוזרים**" שיצא לאור ב-1984, ועוסק בממלכת הכוזרים. ספר זה, הבנוי במתכונת של מילון (למעשה, שלושה מילונים) נחשב לדוגמה מוקדמת בולטת של היפר-ספרות, כלומר ספרות שיכולה, ואף אמורה, להיקרא באופן לא-ליניארי, ללא התחלה או סוף מוגדרים מראש. הסופר מתווה מספר רב של מסלולים מקבילים בין חלקי הטקסט השונים. כיוון שהרומן קדם להופעת רשת האינטרנט, מומשו הקשרים בין קטעי טקסט שונים באמצעות סימונים מודפסים (הטקסט **ע"ע** או סימנים מצוירים), ואולם זה היבט טכני מעיקרו. הספר הוגדר על ידי העיתון הצרפתי פארי מאש כ"רומן הראשון של המאה ה-21", ומצוטט רבות בקרב יוצרי ספרות אלקטרונית.

"**מילון הכוזרים**" יצא לאור בעברית בהוצאת מעריב, בתרגומה של דינה קטן בן-ציון. כן תורגם הספר "**נוף מצויר בתה**" (אף הוא בהוצאת מעריב), הכתוב בחלקו כרומן ובחלקו בפרקים הערוכים כהגדרות תשבץ שניתן לקרוא לפי סדר מאוזן או מאונך.

פאביץ' נפטר בבלגרד ב-30 בנובמבר 2009.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מילוראד פאביץ'** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מילוראד פאביץ'
* מילוראד פאביץ', ברשת החברתית Goodreads

האתר הרשמי של מילוראד פאביץ' (באנגלית, סרבית או רוסית)

* מילוראד פאביץ', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266458905171
* BNE: XX1143184
* BnF: cb120799952 (data)
* GND: 119075245
* ICCU: CFIV094061
* ISNI: 0000 0001 2283 6376
* LCCN: n82063430
* NDL: 00472829
* NKC: jn20000604374
* NLK: KAC200813084
* NLP: a0000001656998
* NTA: 074768182
* SELIBR: 318235
* SUDOC: 029104467
* VIAF: 102339623
* WorldCat: lccn-n82063430

 |
השגריר מונט ביין דייוויס בפגישה עם הנשיא חיים ויצמן בפברואר 1951
**מונט ביין דייוויס** (**Monnett Bain Davis**;‏ 13 באוגוסט 1893 - 26 בדצמבר 1953) היה דיפלומט אמריקאי. בתפקידו האחרון כיהן כשגריר ארצות הברית בישראל.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד בגרינקאסל, אינדיאנה ונקרא על שם סבתו מצד אימו. במהלך מלחמת העולם הראשונה שרת בחיל המשלוח האמריקאי לאירופה. לאחר שחרורו התקבל לשירות החוץ האמריקאי ונשלח במסגרת תפקידו למספר רב של שגרירויות בעולם. הוא החל את שרותו כקונסול בפורט אליזבת בדרום אפריקה, והיה בתפקידים שונים בסטוקהולם, שאנגחאי, סינגפור, ובואנוס איירס. לאחר שמילא תפקיד מינהלי במשך שנים אחדות במזכירות המדינה בוושינגטון די. סי. נשלח להיות ציר בדנמרק ואחר כך כשגריר בפנמה (1948–1951).

בזכות יכולתו בניהול משא ומתן נבחר לתפקיד שגריר ארצות הברית בישראל. הוא החל את תפקידו בישראל בחודש ינואר 1951. השגריר דייוויס מת בשנתו בשגרירות ארצות הברית בתל אביב ב-26 בדצמבר 1953. גופתו הוטסה לארצות הברית והוא נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מונט ביין דייוויס** בוויקישיתוף
* השגריר האמריקני החדש בישראל, מעריב, 17 בינואר 1951.
* מונט ביין דייוויס באתר מזכירות המדינה של ארצות הברית
* מונט ביין דייוויס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

| שגרירי ארצות הברית בישראל |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| ג'יימס מקדונלד: 1949–1950 • מונט ביין דייוויס: 1951–1953 • אדוארד לוסון: 1954–1959 • אוגדן ריד: 1959–1961 • וולוורת ברבור: 1961–1973 • קנת קיטינג: 1973–1975 • מלקולם טון: 1975–1976 • סמואל לואיס: 1977–1985 • תומאס פיקרינג: 1985–1988 • ויליאם בראון: 1988–1992 • ויליאם הרופ: 1992–1993 • אדוארד ג'רג'יאן: 1993–1994 • מרטין אינדיק: 1995–1997 • אדוארד ווקר: 1997–1999 • מרטין אינדיק: 2000–2001 • דן קרצר: 2001–2005 • ריצ'רד ג'ונס: 2005–2008 • ג'יימס קנינגהם: 2008–2011 • דן שפירו: 2011–2017 • דייוויד פרידמן: 2017–2021 • תומאס ריצ'רד ניידס: 2021–2023 |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2008053644
* NARA: 10596264
* SNAC: w6335q7h
* VIAF: 58887859
* WorldCat: lccn-no2008053644

 |
אות **יקיר חיפה** הוא עיטור הוקרה המוענק מדי שנה על ידי ראש עיריית חיפה לנבחרים מבין ותיקי חיפה, שעסקו בפעילות ציבורית למען העיר ותושביה במהלך חייהם, כאות תודה והוקרה על תרומה ארוכת שנים לעיר ולמדינה. האות מוענק אחת לשנה, ל־12–18 אנשים שנבחרים מקרב ההמלצות והמועמדויות שהוצגו.

כל תושב או ארגון רשאי להציג המלצה למועמדות. מועמדים זכאים הם אנשים מעל לגיל 65, שעיקר פעילותם הציבורית הייתה למען החברה במדינה בכלל ובחיפה בפרט, רצוי שלא על מנת לקבל פרס. בעבר הייתה דרישה מן המועמד להתגורר בחיפה מעל 10 שנים ב־20 השנים האחרונות, אך כיום המועמד נדרש להיות תושב חיפה, או כזה שפעל מרבית חייו למען העיר חיפה. 

המועמדים נבחרים על ידי הוועדה הציבורית לבחירת יקיר חיפה, שמרכיבה רשימה של המועמדויות העומדות בקריטריונים. הוועדה מגישה את רשימת המועמדים הסופית לאישור מועצת העיר.

העיטור מוענק מדי שנה החל משנות ה-60 של המאה ה-20.

קישורים חיצוניים
----------------

* יקירי חיפה לשנת תשס"ו, באתר NHR
* יקירי חיפה לשנת תשס"ח, באתר zepo
* יקירי חיפה לשנת תש"ע(הקישור אינו פעיל), באתר חי-פה
* יקירי חיפה לשנת תשע"ג (אורכב 27.03.2018 בארכיון Wayback Machine), באתר עיריית חיפה
* יקירי חיפה לשנת תשע"ה, באתר עיריית חיפה
* יקירי חיפה לשנת תשע"ו, באתר עיריית חיפה
* יקירי חיפה לשנת תשע"ח, באתר עיריית חיפה
* יקירי חיפה לשנים תשע"ט-תש"ף , באתר עיריית חיפה
* יקירי חיפה לשנת 2020, באתר עיריית חיפה (הוענקו בשנת 2022)
* יקירי חיפה לשנת 2021, באתר עיריית חיפה (הוענקו בשנת 2023)

הערות שוליים
------------

1. ↑  קול קורא להמלצות ליקיר חיפה באתר עיריית חיפה
2. ↑  אורנה נירנפלד, בגלל הדרת נשים: טקס לכבוד יקירי חיפה בסכנת ביטול, באתר nrg‏, 10 באוגוסט 2012
**מוחמד א-שייח'** (ידוע גם בשם: **אבו עבד אללה א-שייח' מוחמד בן יחיא**. בערבית: **أبو عبد الله الشيخ محمد بن يحيى**) היה סולטאן פאס שבמרוקו בין השנים 1472–1505, הראשון בשושלת הווטאסית. הוא ידוע כמלך שהטיב עם היהודים וקיבל אותם בזרועות פתוחות לאחר גירוש ספרד.

ביוגרפיה
--------

בשנים 1459–1465, הסולטן אבו מוחמד עבד אל-חק המריני היה עדיין בשלטון. ומוחמד א-שייח', בן למשפחת ווטאס, שהייתה המשפחה החזקה והשלטת באזור הריף המזרחי, החל מהמאה ה-13, היה במנוסה מאימת השלטון. בשנת 1465 נהרג הסולטן המריני בפאס במהלך מרד עממי. באותה העת הוכרז על סולטן ממוצא אידריסי, אך סמכותו הוגבלה לאזור פאס. עם מותו של אבו מוחמד עבד אל-חק בשנת 1465, החל מוחמד א-שייח' בכיבוש מחדש של שטחה של הסולטנות המרינית. 

בשנת 1469, איבדו המוסלמים כמעט את כל שטחי אל-אנדלוס. רק הנאסרידים שמרו על גרנדה וסביבתה עד 1492. בתקופה זו נרשמה נהירה מסיבית למרוקו של מוסלמים ויהודים אנדלוסיים שנרדפו בעקבות האינקוויזיציה וההמרה הכפויה לנצרות.

בשנת 1471, הצליח מלך פורטוגל אלפונסו החמישי לקחת את טנג'יר על ידי ניצול הפרעות בפאס. הפורטוגלים כבשו את אסילה, ואז את טנג'יר שאפשרה להם לשלוט במיצר גיברלטר. מוחמד א-שייח' השתלט על פאס. דרום מרוקו, המצויה אז בשליטת הסעדים, טמוחמד שלט רק על אזור פאס, שם היה הראשון שקיבל את התואר סולטן ווטאסי בשנת 1472.

בשנת 1479 חתם מוחמד א-שייח' על אמנה עם הקסטיליאנים שהכירו בהם זכויות בלעדיות בחוף אפריקה. אשייח' לא יכול היה למנוע את התייצבותם של הפורטוגלים בחופי המדינה בסאפי (1481), ואז באזמור בשנת 1486. הפורטוגלים באמת יכבשו את שתי הערים הללו ב-1508 וב-1513.

בשנת 1492 ממלכת גרנדה, הממלכה המוסלמית האחרונה בספרד, הובסה. המלוכה הקתולית של ספרד תפסה את גרנדה ובכך חתמה את קצו של שלטון האסלם הספרדי. עם סיום הרקונקיסטה הספרדים התפשטו יותר ויותר לחוף הדרומי של הים התיכון. הם כבשו את מליליה (1497).

קבלת היהודים לאחר גירוש ספרד
----------------------------

מוחמד א-שייח' קיבל את המגורשים היהודים בזרועות פתוחות. ואלו הדברים שכתב עליו הכרוניקן רבי אברהם אדרוטיל, שהיה בעודו נער בין המגורשים מספרד, ומשפחתו התשייבה בעיר פאס: "לא אכתוב זולת מקצת הצרות שעברו על המגורשים, שנכנסו מקצתם למדינת פאס ע"י המלך הגדול, חסיד מחסידי אומות העולם, מולאי אלשיך שקיבל את היהודים בכל מלכותו ועשה עמהם טובה...". כן נתן הוראה בשנת הה'רנ"ד (1493/1494) שמי שקנה נער יהודי מהמגורשים, שסבלו אז מרעב, בעבור פת לחם - ישחרר אותו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  רבי אברהם אדרוטיל, **"סדר הקבלה לר' אברהם בר' שלמה" בתוך: נויבאואר, **סדר החכמים וקורות הימים**, חלק א עמוד 112**, באתר היברובוקס.
2. ↑  רבי יהודה אבן וירגה, ****שבט יהודה****, באתר היברובוקס.
**מלכה שפירא** (תרנ"ד, 1894 – ט"ז בחשוון תשל"ב, 1971) הייתה סופרת חרדית משושלת חסידות קוז'ניץ, אשת האדמו"ר הרב אברהם אלימלך שפירא מגרודז'יסק. חלק מספריה עוסקים בתולדותיה של שושלת משפחתה ובהווי החסידים.

ביוגרפיה
--------

נולדה בפולין, בתו של האדמו"ר רבי ירחמיאל משה הופשטיין מקוז'ניץ, מצאצאי המגיד מקוז'ניץ. נישאה לקרוב משפחתה הרב אברהם אלימלך שפירא, בנו של האדמו"ר רבי ישראל שפירא מגרודז'יסק ונינו של רבי אלימלך שפירא, אף הם מצאצאי המגיד מקוז'ניץ.

בתחילת שנת תרפ"ו (1925) עלו לארץ ישראל. במשך תקופה התגוררו בכפר חסידים, שנוסד אז על ידי אחיה, הרב ישראל אלעזר הופשטיין, האדמו"ר מקוז'ניץ. במשך שנים סירב בעלה לכהן כאדמו"ר ועבד כחשמלאי. רק לאחר השואה, כאשר נודע לו על מותם של בני משפחתו, הסכים לכהן כאדמו"ר לחסידי גרודז'יסק.

התגוררה בירושלים. פרסמה מספר ספרים, ובהם מתולדותיה של שושלת קוז'ניץ. סיפוריה ושיריה הופיעו בבמות שונות, ובהם ב"דבר" וב"מבוע".

בכ"ג בכסלו תשכ"ז נפטר בעלה האדמו"ר, ונקבר בבית הקברות סנהדריה בירושלים. חמש שנים לאחר מכן, בי"ג בחשוון תשל"ב, נפטרה מלכה שפירא, ונקברה סמוך לבעלה.

היו לה שלוש בנות, חווה לאה שנשאה לרב זאב דרייזין, דבורה סילמן שנישאה לאיסר סילמן, ורחל שנישאה לרב יהושע הוטנר. נכדתה היא הפסיכולוגית ד"ר אביגיל ינון, אשת הפסיכולוג פרופ' יואל ינון.

ספריה
-----

* **מתוך הסערה: פואמה**, 1943
* **שנינו במגינים: סיפורים**, 1952
* **בלב המסתורין: סיפורים ופואמות**, 1955
* **ילדים בגבולות: פרק משנות ההעפלה**, 1965
* **מדין לרחמים: סיפורים מחצרות האדמו"רים**, 1969
* **שירי לי בת עמי: שירים, סונטות ופואמות**, 1971

קישורים חיצוניים
----------------

* כתבי מלכה שפירא בפרויקט בן-יהודה
* נערה בחצר, מבוע, תשכ"ו
* מחזיוני מירון, מבוע, תשכ"ו
* עם קול מבשר בהרים, אתר דעת
* מלכה שפירא (1894-1971), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מלכה שפירא, זיכרון להולכים: האדמו"ר אברהם אלימלך שפירא מגרודזיסקי ז"ל (שנתיים לפטירתו), הצופה, 12 בדצמבר 1968, עמ' 3
2. ↑  חשמלאי מא"י ישמש רב בורשא, דבר, 18 בדצמבר 1934
3. ↑  **שמחה רבנית בירושלים**, הפרדס, שנה מ' חוברת א', תשכ"ה, באתר היברובוקס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007267952705171
* GND: 140625259
* ISNI: 0000 0001 1752 9144
* LCCN: n2001053113
* SUDOC: 240740122
* VIAF: 26410810
* WorldCat: lccn-n2001053113

 |