recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ברודית** (שם מדעי: *Porzana*) הוא סוג עופות ממשפחת הרליתיים.

מאפיינים
--------

הברודיות הן עופות מים הקרובות לאגמיות ולסופיות אך קטנות יותר וחיות בעיקר על היבשה. גופן עגלגל ומקורן חרוטי וצהוב. לברודיות אין קרומי שחייה והן לא יכולות לשחות. 

הברודיות חיות בכל היבשות ובכמה מאיי האוקיינוס השקט ושלושה מינים מגיעים לישראל. הברודיות חיות בתנאים ממוזגים עד טרופיים ולא בקטבים. אתרי הקינון נמצאים בדרך כלל במקומות נסתרים בשולי המים, אך הם יכולים להיות בכל גוש צפוף של צמחייה בין מים רדודים ואדמה יבשה, כפי שהמצב דורש.

הברודיות ניזונות מיצורים קטנים כמו חרקים ורכיכות מים שהן חוטפות מהמים או מהעלים. בעת מתקפה הן מסתתרות בסבך ומסתוות בעזרת צבען החום המנומר.

כמו רוב העופות גם הברודיות הן מונוגמיות.

מינים
-----

* ברודית גדולה (*Porzana porzana*)
* *Porzana fluminea*
* *Porzana carolina*
* ברודית קטנה (*Porzana parva*)
* ברודית גמדית (*Porzana pusilla*)
* *Porzana fusca*
* *Porzana paykullii*
* *Porzana atra*
* *Porzana tabuensis*
* *Porzana spiloptera*
* *Porzana flaviventer*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברודית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
צלחת עם עלים של דקופאז'
דקופאז' על קופסה מעץ
דקופאז' על קופסת פח עגולה
**דקופּאז'** (בצרפתית: **Découpage**, פירושה לחתוך או לגזור) היא אמנות קישוט אובייקטים על ידי הדבקה של מפיות או מגזרות נייר ושילוב של אפקטים מיוחדים בצבע, עלי זהב ועוד. בדרך כלל היא משמשת עבור קישוט קופסה קטנה או פריט ריהוט המכוסה בדפי מגזין או בנייר המיוצר במיוחד עבור מטרה זו.

כל שכבה נאטמת על ידי לכה, לרוב על ידי מספר רב של שכבות, עד שהמפית נראית כאילו היא חלק מהמוצר הראשוני ומאבדת את המראה של אלמנט שהדביקו מאוחר יותר. בטכניקה המסורתית השתמשו ב30–40 שכבות של לכה שלאחר מכן שוייפה עד שהתקבל גימור מבריק. הטכניקה נודעה במאה ה-18 באנגליה בשם ג'פאנינג (Japanning) על שם מקורותיה המשוערים מיפן.

מקור
----

המקור הסביר ביותר לדקופאז' הוא אמנות הקבר המזרח סיבירית. שבטים נודדים השתמשו בלבד גזור כדי לקשט את קברי הנפטרים שלהם. מסיביר, הנוהג הגיע לסין, ועד המאה ה-12 מגזרות נייר קישטו פנסים, חלונות, קופסאות וחפצים אחרים.

במאה ה-17, איטליה, בעיקר ונציה, הייתה בחוד החנית של הסחר עם המזרח הרחוק ומקובל לחשוב כי דרך הקישורים הללו קישוטי הנייר עשו את דרכם לאירופה.

דקופאז' פלורנטיני
-----------------

אומנים בפירנצה, איטליה, יצרו חפצים דקורטיביים תוך שימוש בטכניקות מגזרת נייר, מאז המאה ה-18. הם שלבו דקופאז' עם טכניקות דקורטיביות שהיו כבר פופולריות בפירנצה, כמו שימוש בעלי זהב ועיצובי עץ מגולפים. טכניקות אלה כבר שימשו בייצור רהיטים, מסגרות של תמונות, ואפילו כריכת ספרים מעור מעובד.

שיטת הדקופאז' נוספה לשיטות של בעלי המלאכה בפירנצה על ידי הוספתה בתוך מסגרת מוזהבת מגולפת, או על ידי הוספת מגזרת נייר על לוח עץ. אומנים השתמשו ברפרודוקציות מודבקות של יצירות אמנות מפורסמות, ובהן כמעט תמיד היו תיאורים דתיים. טריפטיכוני פירנצה הציגו בעזרת הדקופאז' תמונות מסצינות מהתנ"ך, כגון צליבת ישו, שהיו מוטיב חוזר. ככל שהחברה הפכה חילונית יותר במאה ה-20, ותיירים לא קתולים החלו לקנות אמנות בפירנצה, היצירות הפכו פחות דתיות.

חומרי דקופאז'
-------------

חומרים ביתיים פשוטים יכולים לשמש אמצעי ליצירת דקופאז', בהם כלי חיתוך כדוגמת: מספריים, סכין חיתוך, סכין גילוח, דבק המדולל במים או דבק המיועד לדקופאז', וכלים לפיזורו כמו צמר גפן, מברשת צבע וספוגים. שימוש במערוך נועד להחליק קמטים. בנוסף משתמשים באלמנט שאוטם את היצירה ומגן עליה כדוגמת לכה, דבק, ספריי אקריליק, שרף אפוקסי, פוליאוריטן ועוד.

עם הכלים הללו נהוג ליצור דקופאז' על ריהוט, אלבומי תמונות, צלחות, קרמיקה, מדפים, מסגרות, מראות ועוד, זאת תוך שימוש במגזרות נייר שיכולות להגיע ממגוון רב של מקורות: עיתונים, מגזינים, קטלוגים, ספרים, פריטי אוסף תמונות מודפס, נייר אריזה, כרטיסי ברכה, בד, נייר רקמה, תחרה, מפיות נייר, ומפיות שיוצרו במיוחד עבור דקופאז'.

קישורים חיצוניים
----------------

* | מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **דקופאז'** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **דקופאז'** |
* איך ליצור דקופאז', באתר hgtv (באנגלית)
* אמנות הדקופאז', באתר של מרתה סטיוארט (באנגלית)
* דקופאז', באתר מילון מרים-ובסטר
* דקופאז', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007545611805171
* BnF: cb119655658 (data)
* LCCN: sh85036352
* NDL: 00576116
* NKC: ph139101

 |
**בנדיקוט קוצני מנזיס** או **בנדיקוט קוצני נהר-פליי** (שם מדעי: ***Echymipera echinista***) הוא מין כיסאי נדיר בסוג בנדיקוט קוצני שאנדמי למרכז גינאה החדשה. הוא התגלה ותואר מדעית בשנת 1990 על ידי ג'יימס מנזיס (James I. Menzies) וקרוי על שמו. עד שנת 2020 זוהו בוודאות רק שתי דגימות של מין זה, והמידע אודות האקולוגיה והתפוצה שלו לוטה בערפל.

מידע כללי
---------

לבנדיקוט מנזיס מבנה גוף גוצי ומקושת, ראש משולש, וחוטם מאורך וצר במיוחד. האוזניים בינוניות ועגולות. בניגוד לשאר המינים בסוגו, אצל בנדיקוט מנזיס הפרווה כולה מורכבת משיער דוקרני או זיפי, ללא שילוב של שיער רך. צבע הפרווה חדגוני, ובצידי הפנים יש שני פסים שחרחרים שנמשכים מהחוטם לאוזניים ומקיפים את העיניים. שתי הדגימות שנאספו היו ממין נקבה. אורך הראש והגוף שלהם היה 32–39 סנטימטרים, אורך הזנב 10 סנטימטרים והמשקל בסביבות קילוגרם אחד. מידות הגוף של הזכר אינן ידועות וסביר להניח שהוא גדול במעט.

בנדיקוט מנזיס אנדמי לדרום ומרכז גינאה החדשה. שתי הדגימות הידועות של המין, נאספו בשני מקומות נפרדים בצפון ובדרום אגן הניקוז של נהר פליי הנמצא בשטחה של פפואה. בית הגידול של בנדיקוט מנזיס מורכב מיערות גדותיים הנמצאים לאורך נהר פליי בשפלה הדרומית של האי. עם זאת, דגימה שלישית שעשויה להיות שייכת למין זה, נאספה ברכס במרכז גינאה בגובה 1,000 מטר מעל פנים הים.

למרות שבנדיקוט מנזיס אוכל-כל, המורפולוגיה של השיניים מצביעה על תזונה שמורכבת בעיקר מחרקים. מעבר לכך, אין מידע זמין אודות האקולוגיה והביולוגיה שלו.

מצב
---

בשל העדר מידע עדכני אודות טווח התפוצה ומצב האוכלוסייה, הרשימה האדומה של IUCN לא הצליחה לקבוע את מצב השימור של בנדיקוט מנזיס, והוא מסווג כמין **חסר נתונים** (DD). המין לא תועד בטבע מאז 1990, כנראה בשל חוסר בסקרים בבתי גידול המאוכלסים על ידו. בית הגידול בטווח התפוצה האפשרי של המין שלם ברובו, והאיום העיקרי על המין נשקף מצד כלבי בית משוטטים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בנדיקוט קוצני מנזיס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  בנדיקוט קוצני מנזיס באתר הרשימה האדומה של IUCN

| בנדיקוטאים |
| --- |
| בילביים |
| בילבי | בילבי ענק |  |
| בנדיקוטיים |
| בנדיקוט קצר-חוטם | בנדיקוט זהוב • בנדיקוט חום צפוני • בנדיקוט חום דרומי |
| בנדיקוט | בנדיקוט סרוג מערבי • בנדיקוט סרוג מזרחי • בנדיקוט חוטמני |
| בנדיקוט ניו-גינאי | בנדיקוט ענק • בנדיקוט ראפראי |
| בנדיקוט קוצני | בנדיקוט קוצני מצוי • בנדיקוט קוצני אדמוני • בנדיקוט קוצני קלרה • בנדיקוט קוצני מנזיס • בנדיקוט קוצני דוד |
| בנדיקוט ננסי | בנדיקוט ננסי מפוספס • בנדיקוט ננסי ארפקי • בנדיקוט ננסי פפואני • בנדיקוט עכברי |
| בנדיקוט סראם (סוג ומין יחיד) | בנדיקוט סראם |
*Porzana porzana*
**ברודית גדולה** (שם מדעי: *Porzana porzana*) היא מין עוף ממשפחת הרליתיים החי בביצות ומקווי מים עומדים.

למרות שמה הברודית היא עוף קטן יחסית שאורכו מגיע ל-19-22 ס"מ, מוטת כנפיו ל-37-42 ס"מ ומשקלו ל-55-145 גרם. הברודית בעלת גוף עגלגל עם ראש קטן ומקור חרוטי צבוע צהוב ומעט כתום בקצהו. לברודית אין קרומי שחייה בין אצבעות הרגליים. צבעה חום, ראשה חום בהיר יותר ועל גופה נקודות אפורות.

היא חיה בביצות ומקווי מים עומדים בסמוך לגדות המכוסות בעשבים ודגניים. היא חיה באירופה וצפון מערב אסיה ובחורף נודדת לכיוון תת-היבשת ההודית ואפריקה.

הברודית מגיעה גם לישראל והיא אחת מ-3 ברודיות המבקרות בה (יחד עם ברודית גמדית וברודית קטנה).

היא ניזונה בעיקר מחרקים ויצורים מים קטנים, שהיא חוטפת מהצמחים או מגדות המים. בעת סכנה מטורפים היא משתופפת ומנסה להסתוות בעזרת צבעיה המותאמים לצמחיית הגדה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברודית גדולה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברודית גדולה באתר הרשימה האדומה של IUCN
בנדיקט ניזה
**יורגן אנטון בנדיקט ניזה** (**Jürgen Anton Benedikt Niese**;‏ 24 בנובמבר 1849 – 1 בפברואר 1910) היה מלומד גרמני של התקופה הקלאסית.

ניזה נולד בבורג, על האי פמארן (אנ'), אז חלק מהקונפדרציה הגרמנית אולם תחת שלטונו של פרדריק השביעי, מלך דנמרק. אביו היה אמיל אוגוסט ניזה, כומר בעיירה, ואמו נולדה בשם בנדיקטה מארי מטהיסן. הוא למד בדומגימנסיום בשלזוויג והחל מ-1867 באוניברסיטת בון ואוניברסיטת קיל, שם למד אצל אלפרד פון גוטשמיד (אנ'). לאחר שהתנדב לצבא במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה, הוא קיבל דוקטורט בשנת 1872. לאחר שלימד במשך זמן קצר בבית ספר תיכון בפלנסבורג, הוא נסע לאיטליה ולצרפת. ב-1876 הוא הפך למרצה באוניברסיטת גטינגן. הוא היה פרופסור באוניברסיטת מרבורג (אנ') בין השנים 1877–1881, ולאחר מכן הפך לפרופסור לפילולוגיה קלאסית באוניברסיטת ברסלאו (אנ'). ב-1885 הוא קיבל את אותה משרה באוניברסיטת מרבורג וכיהן בה כרקטור בשנים 1900–1901. ב-1906 הוא מונה לפרופסור להיסטוריה של העת העתיקה באוניברסיטת האלה-ויטנברג, ונפטר שם בשנת 1910. ב-1881 הוא נישא לברתה צימרמן (1859–1937). בנם, האנס, נולד ב-1882. הוא הפך למרצה להיסטוריה באוניברסיטת גוטינגן (Göttingen) ונהרג בשנת 1915 במלחמת העולם הראשונה. נכדתם, אנמארי, נולדה ב-1890 ונפטרה ב-1975.

ניזה ידוע ביותר בשל "המהדורה הגדולה" שלו של ספריו של ההיסטוריון היהודי יוספוס פלאביוס, שהתבססה על מחקר מדוקדק של כתבי היד הטובים ביותר הקיימים. שיטת המספור שלו היא עדיין בשימוש הנפוץ ביותר ביחס לטקסט. עבודותיו האחרות כוללות את ההיסטוריה הרומית, מחקרים על סופרים יוונים קלאסיים, "התפתחות השירה ההומרית" ו"היסטוריה של יוון ומקדוניה מאז קרב כאירוניאה".

אחותו של בנדיקט ניזה הייתה הסופרת שרלוטה ניזה (אנ').

מחקרים
------

* De Stephani Byzantii auctoribus. Commentatio prima, etc. (מחקר על סטפנוס מביזנטיון. קיל, 1873)
* Der homerische Schiffskatalog als historische Quelle betrachtet (קטלוג הספינות (אנ') ההומרי נחשב כמקור היסטורי. קיל, 1873)
* Die Entwickelung der Homerischen Poesie (התפתחות השירה ההומרית. ברלין, 1882)
* Flavii Josephi opera (חיבורי פלאביוס יוספוס, 7 כרכים, ברלין 1885–1895)
* De Annalibus Romanis observationes (מרבורג, 1886)
* Geschichte der griechischen und makedonischen Staaten seit der Schlacht bei Chaeronea (היסטוריה של המדינות היווניות והמקדוניות מאז קרב כאירוניאה, פורסם בשלושה חלקים, 1893–1903)
* Grundriss der römischen Geschichte (שרטוטים של ההיסטוריה הרומאית, 1889–1895)
* Kritik der beiden Makkabäerbücher, nebst Beiträgen zur Geschichte der makkabäischen Erhebung (ביקורת על שני ספרי המקבים, עם תרומתם לחקר ההיסטוריה של המקבים, ברלין 1900)
* Staat und Gesellschaft der Römer (מדינה וחברה של הרומאים)
* Zur Geschichte Solons und seiner Zeit (על ההיסטוריה של סולון ותקופתו)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בנדיקט ניזה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266075905171
* BNE: XX4670250
* CiNii: DA03566347
* GND: 117016632
* ISNI: 0000 0001 0918 1408
* LCCN: n90622062
* NKC: mzk2006363674
* NLG: 139157
* NLP: A23131652
* NTA: 068326386
* SELIBR: 301524
* SUDOC: 069121192
* VcBA: 495/192785
* VIAF: 77082664
* WorldCat: lccn-n90622062

 |
יצע של Pellia epiphylla
**יצע**, או תלוס (ביוונית: **Thallus**; ברבים: **thalli**; מיוונית עתיקה: **θαλλός** ומלטינית: **thallos**, שמשמעותו ענף ירוק או זלזל) הוא הרקמה הווגטטיבית של אורגניזמים מסוימים בקבוצות מגוונות כמו אצות, פטריות, כמה טחבי כבד וחזזיות. רבים מהאורגניזמים הללו היו ידועים בעבר בתור תלופיטים, קבוצה פוליפילטית של אורגניזמים בעלי קרבה רחוקה. אורגניזם או מבנה הדומים ליצע נקראים **תלואיד**, **תלודאלי**, **תליפורמי**, **תלין** או **תאלוז** (**thallose**).

יצע הוא גוף של אורגניזם רב-תאי שאינו נייד, בו אין ארגון של רקמות התאים לאיברים.  ליצע אין חלקים מאורגנים ומובחנים - עלים, שורשים וגבעולים - כמו לצמחים וסקולריים, אך ייתכן שיש לו מערכת הובלה. למבנים אלה יש תפקוד או מבנה מקרוסקופי דומה, אך מבנה מיקרוסקופי שונה. לדוגמה, במקרים חריגים כמו Lemnoideae, שבהם המבנה של צמח וסקולרי הוא דמוי יצע, הוא מכונה בעל מבנה תלואידי, או לפעמים **תלואיד**.

יצע אינו מובחן ביותר, מבחינת האנטומיה שלו, אך יכולים להיות הבדלים נראים והבדלים תפקודיים. בקלפ, למשל, עשוי היצע להיות מחולק לשלושה אזורים. חלקים של יצע אצות כוללים חזק (עוגן), סטיפ (תומך בלהבים) ולהבים (לפוטוסינתזה). 

יצע של פטריה נקרא בדרך כלל תפטיר. המונח "יצע" משמש בדרך כלל גם לגוף הרבייה הווגטטיבית של חזזית. באצות ים, יצע נקרא לפעמים גם 'פרונד' (Frond).

הגמטופיט של כמה צמחים שאינם ליקופודים - שבטבט ושרכנים - מכונה "פרוטלוס" (Prothallus).

*

קישורים חיצוניים
----------------

* יצע, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Haupt, Arthur W. (1953). *Plant Morphology*. New York: McGraw-Hill Book company. p. 7.
2. ↑  "The term thallus is a botanical term that refers to the body of a plant that does not have leaves". *www.botany.hawaii.edu*.
**בְּרוּדִית קְטַנָּה** (שם מדעי: *Zapornia parva*) היא עוף מים קטן מאוד ממשפחת הרליתיים.

בישראל היא חולפת מצויה למדי, חורפת לא שכיחה ומקייצת נדירה ביותר. לא מוכר קינון, אמנם, אך בשל אופיה החששני וחיבתה לסביבה סבוכה, ייתכן שקיים אך טרם אותר.

טקסונומיה ואטימולוגיה
---------------------

הסוג *Zapornia* הוצג ב-1816 על ידי הזואולוג הבריטי ויליאם אלפורד לייך בקטלוג החיות של המוזיאון הבריטי. הוא כלל מין אחד שלפיכך היה המין הטיפוסי לסוג, ברודית קטנה. שם הסוג הוא אנגרמה של שם הסוג *Porzana*, שהוגדר על-ידי האורניתולוג הצרפתי לואי-פייר וייו. המינים האחרים בסוג סווגו בעבר תחת הסוגים *Porzana* ו-*Amaurornis.* שם המין הספציפי *parva* הוא מלטינית ומשמעותו "קטן".

תפוצה ובית גידול
----------------

בית הגידול הטבעי שלה הוא חישות קנים באירופה, בעיקר במזרחה, עם מעט חדירה אל תוך מערב אסיה. מין זה נודד, חורף באפריקה.

תיאור והתנהגות
--------------

עם אורך של 17–19 ס"מ היא קטנה במעט מברודית גדולה, וניתן להבדילה ממנה בקלות על ידי היעדר הפספוסים הכהים והכתמים הלבנים בצדדים. לברודית הקטנה מקור ישר וקצר, בצבע צהוב עם בסיס אדום. יש לה רגליים ירוקות בעלות אצבעות ארוכות, וזנב קצר שמתחתיו פספוסים בשחור ולבן. שלא כמו ברודיות אחרות, למין זה יש דו-צורתיות זוויגית בולטת: לזכרים בוגרים יש בעיקר חלקים עליונים חומים ופנים וחלקים תחתונים בגווני כחול-אפור. הם דומים לברודית הגמדית הסימפטרית לה, שלה צדדים מפוספסים בכבדות והיא מעט יותר קטנה. לנקבות יש חלקים תחתונים צהבהבים, ויש להן צבע אפור רק על הפנים; הן דומות יותר לברודית צהובת-חזה מהאזורים הטרופיים האמריקאיים. צעירים מהמין דומים לנקבה אך יש להם פנים וחזה לבנים. האפרוחים הפלומתיים שחורים, כמו בכל הרליתיים.

רליות אלה תרות עם מקורן בבוץ או במים רדודים, וגם קולטות מזון מראייה. הן אוכלות בעיקר חרקים וחיות מים. ברודיות קטנות מאוד חשאיות בעונת הרבייה, ואז הן בעיקר נשמעות ולא רואים אותן. קל יותר לראות אותם בנדידה, אז הן רועשות יותר, עם קריאת "*קואה"* נבחנית. הן מקננות במקום יבש בצמחיית קנים, ובתטולה 4–7 ביצים .

הברודית הקטנה היא אחד המינים עליהם חל *ההסכם לשימור עופות מים נודדים אפריקאים-אירו-אסייתים* (AEWA).

גלריה
-----

* זכר בוגרזכר בוגר
* צעיר, גילגיט-בלטיסטן, פקיסטןצעיר, גילגיט-בלטיסטן, פקיסטן
* ביצים של ברודית קטנה, אוסף מוזיאון טולוזביצים של ברודית קטנה, אוסף מוזיאון טולוז
* סרטון של ברודית קטנה מלקטת מזון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברודית קטנה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברודית קטנה, באתר אתר הצפרות הישראלי
2. ↑  Jobling, James A (2010). *The Helm Dictionary of Scientific Bird Names*. London: Christopher Helm. pp. 293, 315. ISBN 978-1-4081-2501-4.
**סופי אלטון** (באנגלית: **Sophie Elton**), הידועה בשם הבמה שלה, **דקוטה** (**Dakota**), היא זמרת-יוצרת בריטית. היא ידועה בעיקר בזכות גרסת הכיסוי שביצע יחד עם ג'ונאס בלו לסינגל "Fast Car" של טרייסי צ'פמן.

קריירה
------

ב-4 בדצמבר 2015, היא השתתפה בגרסת הכיסוי של ג'ונאס כחול לסינגל "Fast Car" של טרייסי צ'פמן. הסינגל הגיע, בשיאו, למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי, למקום הראשון במצעד הדאנס הבריטי, למקום השני במצעד הסינגלים האירי, ולמקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב.

ב-2016, היא הוציאה את הסינגל "Long Hot Summer".

ב-2017, היא הוציאה, בשיתוף עם אלכס רוס וטי-פיין, בגרסת הכיסוי לסינגל "Dreams" של גבריאלה (אנ'). גרסת הכיסוי הגיעה למקום ה-19 במצעד ה-Hitseekers האוסטרלי.

ב-20 ביולי 2018, דקוטה הוציאה את המיני-אלבום הראשון שלה, *Call Me When You Get This*.

ב-2018, היא הוציאה, בשיתוף פעולה עם Not3s (אנ'), את הסינגל "Sober". בהמשך השנה, היא הוציאה את הסינגל "Hate Loving You" ו-"Hey Mamma".

ב-2021, היא הוציאה, בשיתוף פעולה עם אלכס גאודינו (אנ'), את הסינגל "All I think of is You".

קישורים חיצוניים
----------------

* דקוטה, ברשת החברתית פייסבוק
* דקוטה, ברשת החברתית טוויטר
* דקוטה, ברשת החברתית אינסטגרם
* דקוטה, סרטונים בערוץ היוטיוב
* דקוטה, באתר אייטונס (באנגלית)
* דקוטה, באתר ספוטיפיי
* דקוטה, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)
* דקוטה, באתר AllMusic (באנגלית)
* דקוטה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* דקוטה, באתר Yandex.Music (ברוסית)
* דקוטה, באתר Discogs (באנגלית)
* דקוטה, באתר Genius
* דקוטה, באתר SecondHandSongs

הערות שוליים
------------

1. ↑  "The ARIA Report" (PDF). ARIA. 8 במאי 2017. ארכיון (PDF) מ-2019-03-22. נבדק ב-9 במאי 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 3fb5ac5a-1446-4f2a-896f-0630e1405214

 |
מפת האזור בתקופה
**ברודניקים** (ברוסית: **Бродники** "ברודניקי", גם бордники, продники, бронники, бродничи, бродници, ברומנית: **Brodnici**) הוא הכינוי של בני עם שישב מהמאה ה-10 ועד הרבע האחרון של המאה ה-13 באזורים הקרויים כעת מחוז גאלאץ, מחוז וראנצ'אה ומחוז ואסלוי, שלושת המחוזות בחבל מולדובה, ברומניה. הברודניקים סווגו כקומנים וגם הוזכרו כשכנים של הקומנים. מקורם, לפי הכרוניקות הרוסיות, מסביבות הנהר אוקה שם נלחמו בשנת 1186 לצד הקומנים ומשם הגיעו לחבלים הרומנים.ההשערה המקובלת היא שהיו קבוצה אתנית ממוצא מעורב קומני-סלאבי.

באותן מחוזות ובאותה תקופה מוזכרים גם "ברוטנים" והיסטוריונים מסוימים מניחים שמדובר באותו עם. השם ברודניקים נגזר לדעתם מהמילה המתארת מעברה (נקודת חצייה), בשפה הסלבונית Brod או מכלי השיט ששימש לחציית נחלים, שנושא את אותו שם, שם מקובל בין הסלאבים וגם בין הולאכים. יש גם הקושרים את שם הברודניקים לשמו של הנהר פרוט, ששמו העתיק היה **ברוטוס** (Brutos), הזורם באזור זה. ההיסטוריונים מניחים שהברודניקים שלטו במעברי הנחלים הרבים הזורמים בחבל זה וסיפקו את האמצעים לחצייתם. עם נוסף המוזכר באותה תקופה ובאותם אזורים הוא עם ה"ברלדניקים", כנראה על שם הנחל והעיר ברלאד. גם עם זה מזוהה על ידי מרבית ההיסטוריונים כשם נוסף של הברודניקים. ברלד מוזכרת כמקום מפלט למנהיגים רוסים גולים וגם כמקום בו הגולים האלה גייסו לוחמים למערכות שתכננו לשם חזרתם למקומותיהם. הברלדניקים הלוחמנים כבשו את "אולשיה" (Oleşia), אשר בשפך הדניסטר ובתגובה, בשנת 1160, שלח הקניאז רוסטיסלאב (Rostislav) מקייב צבא בהנהגת "גאורגה נסטרוביץ'", כדי שיעניש את הברלדניקים. הצבא נלחם בברלדניקים ליד הדנובה והנחיל להם תבוסה.

שני גאוגרפים, האחד אפגני בספר "גבולות העולם" משנת 982 והשני פרסי, בספר "תפארת ההיסטוריות" משנת 1094, תיארו את ארץ ההונגרים והזכירו עם באזור הזה וציינו שמות לא מוכרים. השמות נותחו על ידי מומחים לשוניים (למשל אמיל פטרוביץ'), שניתחו את השמות על בסיס הידע על צורת הדיבור של הסלאבים באותה תקופה וקבעו שהשם הראשון, המוזכר על ידי הגאוגרף האפגני, הוא שמם של הקרואטים ואכן ההיסטוריוגרפיה הרוסית מציינת את קיומם של הקרואטים בין הדניסטר ובין הרי הקרפטים המזרחיים בתקופה זו. קרואטים אלה נקראו "קרואטים לבנים", כלומר קרואטים חופשיים. השם השני, המוזכר על ידי הגאוגרף הפרסי, פוענח כ"ברודניקים" וההיסטוריונים משערים שמקור הברודניקים בקרואטים הלבנים.

הברודניקים מוזכרים כלוחמים לצד הרוסים ב-1223, בהיותם כפופים לנסיכות סוזדל, בקרב קלקה, תחת הנהגת הוויווד שלהם, **פלוסקינה** (Ploskina), אך במהלך הקרב עברו לצד המונגולים וגרמו למפלת הרוסים. לאחר פלישת המונגולים לטרנסדנוביה עברו לצדם חלק מהברודניקים בעוד שאחרים הקדימו ונמלטו להונגריה, שם הוקצו להם אזורי התיישבות בטרנסילבניה. בתעודה משנת 1223 מוזכרת Terra Borothnik (ארץ בורוטניק) באזור סיביו.

קישורים חיצוניים
----------------

* Nicolae Iorga, Brodnicii și Românii (ברומנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ion I. Nistor, Istoria Românilor, Editura Biblioteca Bucureştilor, 2002 יון י. ניסטור, ההיסטוריה של הרומנים, הוצאת ספריית בוקרשט, 2002 עמוד 115 (ברומנית)
2. ↑  Ion Perciun, Moldova pînă la descălecat sau despre soluţionarea enigmei lui GARDÎZÎ (ברומנית)
3. ↑  Ion I. Nistor, Istoria Românilor, Editura Biblioteca Bucureştilor, 2002 יון י. ניסטור, ההיסטוריה של הרומנים, הוצאת ספריית בוקרשט, 2002 עמוד 116 (ברומנית)
הרוזן **גוסטב הורן** (בשוודית: **Count Gustav Horn**; ‏22 באוקטובר 1592 – 10 במאי 1657) היה רוזן שוודי ששימש כמפקד צבא שוודיה במהלך מלחמת שלושים השנים. נפל בשבי במהלך קרב נורדלינגן (1634).

ביוגרפיה
--------

הורן נולד ב-22 באוקטובר 1592 למשפחת אצולה בשוודיה ולמד באוניברסיטאות שונות בגרמניה ובהולנד. התגייס לצבא והפך לאחד מחביבי המלך גוסטבוס אדולפוס. פיקד על הצבא השוודי במלחמות עם רוסיה ופולין ועם פתיחת מלחמת שלושים השנים מונה למפקד הצבא.

פלש לגרמניה יחד עם המלך ונטל חלק חשוב בקרב ברייטנפלד (1631) אולם אז נפרדו שני המצביאים וכעבור זמן מה מת המלך בקרב ליצן למרות שהקרב הסתיים בניצחון שוודי משכנע למדי. והקנצלר אקסל אוקסנסטירנה היה כעת השליט המעשי של המדינה הוראתו לגנרלים הייתה חד משמעית להמשיך להילחם.

כעת נטלו הצבאות הקיסריים את היוזמה ופלשו בשנית לסקסוניה הם כבשו את העיירה רגנסבורג והטילו מצור על נורדלינגן, בעיר חנו כוחות שוודיים תחת פיקודו של הורן וכוחות סקסוניים תחת פיקודו של ברנאר דה סקס - וויימאר. הכוחות הקתוליים היו גרמנים תחת פיקודו של פרדיננד השלישי וספרדים תחת פיקודו של פרדיננד מאוסטריה, תת-קרדינל ספרד, השוודים הבינו שעליהם להתקיף את הקתולים בטרם יתקיפו הם אולם ההתקפה נחלה כישלון חרוץ והורן נפל בשבי. מספר שנים הוא נמק בכלא הגרמני בזמן שיוהאן באנר מילא את מקומו ב-1642 הוא הוחלף תמורת שלושה גנרלים קיסריים (אחד מהם היה יוהאן פון וורת). לאחר שחרורו המשיך ללחום בצבא שוודיה ופיקד על הצבא השוודי לצד לנארט תורסטנסון במהלך מלחמת תורסטנסון נגד דנמרק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גוסטב הורן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 121217760
* HDS: 015179
* ISNI: 0000 0000 6135 4380
* LCCN: n2016000791
* SELIBR: 251300
* SUDOC: 223329533
* VcBA: 495/183057
* VIAF: 18073326
* WorldCat: lccn-n2016000791

 |
**הספרות השווייצרית** היא כינוי מכליל לכמה ספרויות בשפות שונות, הנכתבות בשווייץ. כארבע שפותיה של מדינה זו, כך ניתן לחלק את הספרות השווייצרית לספרות בשפות גרמנית, צרפתית, איטלקית ורטו-רומאנית. על אף חלוקה זו, מאוחדים כל סופריה של שווייץ באיגוד אחד.

הספרות השווייצרית בשפה הגרמנית
------------------------------

הספרות של המרחב השווייצרי הדובר גרמנית היא, בדומה לספרות האוסטרית, יותר תולדה של חלוקה גאוגרפית מאשר מרחב ספרותי עצמאי. הסופרים השווייצרים הכותבים בגרמנית משתייכים למרחב התרבותי של גרמניה ובכך גם לספרות הגרמנית. 

כבר בימי הביניים הייתה עשייה ספרותית במנזרים השונים ברחבי שווייץ. במנזר מורי נוצר בשנת 1250 מחזה חג הפסחא הראשון בשפה הגרמנית. מעט מאוחר יותר נכתב מחזה חג המולד הראשון בסנט גאלן. בציריך ובמקומות אחרים נכתבה שירה בארמונות האצילים. 

במאה השש עשרה כתב אגידיוס טשודי את הכרוניקה השווייצרית. יצירה זו שימשה למחזאי והמשורר הגרמני פרידריך שילר כבסיס למחזהו "וילהלם טל". 

אף שהספרות השווייצרית בשפה הגרמנית עמדה תמיד בצלו של המרחב הספרותי הפאן-גרמני, הרי שכמה מיצירותיה הצליחו להתפרסם בכל המרחב הדובר גרמנית, ביניהן עבודותיהם של גוטפריד קלר ("היינריך הירוק"), ירמיאס גוטהלף, פרידריך דירנמט, המשורר קונרד פרדיננד מאייר והמחזאי מקס פריש ("שטילר", "הומו פאבר"). שני סופרים שווייצרים, קרל שפיטלר והרמן הסה (שהיה גרמני-שווייצרי), היו בין הזוכים בפרס נובל לספרות. ספרי "היידי בת ההרים" מאת יוהנה ספירי מן המאה התשע עשרה הם בין הספרים הנמכרים ביותר בכל העולם בכל הזמנים, לאחר ספריה של אגתה כריסטי. 

### שפתה

בשווייץ הגרמנית דוברים רוב התושבים בעגות אלמאניות שונות, הנחשבות ביחד כגרמנית שווייצרית. אלא ששפת הכתיבה היא כמעט תמיד גרמנית תקנית, הנקראת "גרמנית שווייצרית גבוהה". 

גל ראשון של כתיבה בעגות הדיבור התרחש סביב שנת 1900 בהשפעתו של איש הספרות המשפיע אוטו פון גריירץ. גל ממושך זה התבטא מאוחר יותר גם בשימוש בעגות של גרמנית שווייצרית בקולנוע, כחלק מתפיסה לאומית מתגוננת. 

גל שני של שימוש בעגות הדיבור בעשייה התרבותית - בספרות, בשירה ובזמר הפופולרי - התחיל בשנות השישים בהשפעת זמרים פופולריים.

הספרות השווייצרית בשפה הצרפתית
------------------------------

בין היוצרים השווייצרים בשפה הצרפתית המשוררים פיליפ ז'קוטה וסופרים כמו שארל פרדינאן רמוז. ז'אן-ז'אק רוסו הוא במקור משווייץ בת ימינו. ביתה של מאדאם דה סטאל בקופה היה במאה השמונה עשרה אחד המרכזים הספרותיים של אירופה כולה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ספרות שווייצרית** בוויקישיתוף
* ספרות שווייצרית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553543105171
* BnF: cb119779594 (data)
* HDS: 011206
* LCCN: sh85131278
* NKC: ph127899

 |
גנרל חיל הרגלים **גוסטב אנטון פון ויטרסהיים** (בגרמנית: **Gustav Anton von Wietersheim**;‏ 11 בפברואר 1884 – 25 באפריל 1974), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על קורפוס פאנצר במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

פון ויטרסהיים נולד ב-11 בפברואר 1884 בברסלאו שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1902 התגייס פון ויטרסהיים לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט משמר הגרנדירים ה-4 (המלכה אוגוסטה). פון ויטרסהיים לחם במלחמת העולם הראשונה, וב-8 באוקטובר 1914 הועלה לדרגת האופטמן. בשנת 1917 הועבר פון ויטרסהיים למטה הכללי, ולאחר מכן שירת כקצין מטה בדיוויזיה ה-3 ובקורפוס המילואים ה-25.

לאחר המלחמה נשאר פון ויטרסהיים ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1924 מונה למפקד פלוגה 6 ברגימנט ה-5 (הפרוסי), ובשנת 1925 הועלה לדרגת מיור. בשנת 1929 מונה למפקד הגדוד ה-3 (יגר) ברגימנט ה-17, ובשנת 1930 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. בשנת 1932 מונה לראש מטה דיוויזיית הפרשים ה-3, והועלה לדרגת אוברסט. בשנת 1933 מונה לראש מטה הדיוויזיה ה-3 במקום ויקטור פון שבדלר. בשנת 1935 מונה לראש אגף האפסנאות, והועלה לדרגת גנרל מיור. בשנת 1936 הועלה פון ויטרסהיים לדרגת גנרל לוטננט, ומונה למפקד הדיוויזיה ה-29, שהוסבה תחת פיקודו לדיוויזיה ממונעת. בשנת 1938 הועלה פון ויטרסהיים לדרגת גנרל חיל הרגלים, ומונה למפקד הקורפוס ה-14.

### מלחמת העולם השנייה

בפרוץ המלחמה היה פון ויטרסהיים מפקד הקורפוס ה-14 שהיה חלק מהארמייה העשירית במסגרת קבוצת ארמיות דרום, ופיקד עליו בפלישה לפולין. במהלך המערכה על צרפת לחם פון ויטרסהיים עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מקבוצת הפאנצר קלייסט במסגרת קבוצת ארמיות A, ולאחר מכן נשאר כחיל כיבוש בצרפת. במהלך המערכה בבלקן לחם פון ויטרסהיים עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מקבוצת הפאנצר קלייסט, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם פון ויטרסהיים עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות דרום, והשתתף עמו בקרב קייב ובקרב חרקוב הראשון. על הצלחתו בקרבות קיבל פון ויטרסהיים ב-21 באפריל 1941 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל.

ב-21 ביוני 1942 הוסב הקורפוס ה-14 לקורפוס פאנצר, והשתתף במתקפת הקיץ הגרמנית ב-1942 כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה. באוגוסט הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השישית, ולחם עימה בקרב סטלינגרד. ב-14 בספטמבר 1942 הודח פון ויטרסהיים מתפקידו, עקב הצעתו לנסיגה חלקית לעבר נהר הדון, בעקבות האבדות הקשות שספגו כוחותיו. הוא הועבר לעתודת המילואים, ולקראת סיום המלחמה לחם כחייל פולקסשטורם בפומרניה.

### לאחר המלחמה

לאחר המלחמה העיד פון ויטרסהיים במשפטי נירנברג, וב-25 באפריל 1974 מת פון ויטרסהיים בבון והוא בן 90 שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* גוסטב אנטון פון ויטרסהיים באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 133794334
* ISNI: 0000 0000 1800 8001
* VIAF: 11045921
* WorldCat (עם VIAF): 11045921

 |
**ממלכות הטָאִיפָה** (בספרדית: Reinos de taifas, מערבית طائفة) הוא השם שניתן בהיסטוריה של ספרד לממלכות מוסלמיות קטנות שנוצרו בעקבות התפוררות הישויות הפוליטיות הגדולות.

היסטוריה
--------

תקופת הטאיפות הראשונה החלה בשנת 1031 עם התפרקות ח'ליפות קורדובה לעשרות ממלכות קטנות. הטאיפות היו נתונות במאבקי כוח בלתי פוסקים, שהביאו עד מהרה לחלוקת השטח בין חמש ממלכות עיקריות, שמרכזיהן היו בסרגוסה, בדחוס, טולדו, גרנדה וסביליה. המלחמות בין הטאיפות שיחקו לידיהן של הממלכות הנוצריות של חצי האי האיברי, שהפכו את חלקן לוסאליות והשיתו עליהן מיסים כבדים. 

חולשתם המדינית של המוסלמים בספרד הגיעה לשיאה בכיבוש טולדו בשנת 1085 בידי אלפונסו השישי (אנ') מלך קסטיליה ולאון. מאורע זה הביא לפלישתם של המוראביטון לספרד. אלה איחדו תחת שלטונם את כל החלק המוסלמי של חצי האי האיברי, ובכך הביאו לקיצה את תקופת הטאיפות הראשונה.

שקיעתו של שלטון המוראביטון באמצע המאה ה-12 הותירה חלל שלטוני, שהתמלא שוב בממלכות טאיפה. תקופת הטאיפות השנייה הסתיימה ב-1157, עם פלישת המוואחידון, שתפסו את מקומם של המוראביטון בצפון אפריקה. ממלכות הטאיפה חזרו לתקופה שלישית לאחר תבוסתם של המווחדון בקרב נבס דה טולוסה ב-1212. רוב ממלכות התקופה השלישית נכבשו עד מהרה בידי הנוצרים; הממלכה היחידה שנותרה על כנה לאורך זמן הייתה ממלכת גרנדה.

ראו גם
------

* היסטוריה של ספרד
* אל-אנדלוס
* ממלכת גרנדה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טאיפה** בוויקישיתוף
* טאיפה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גד בן דרור (2008)
**גד בן דרור** (נולד ב-10 בספטמבר 1959) הוא כדורגלן עבר ישראלי, וכיום יו"ר עמותת אדי המקדמת תרומת איברים בישראל.

ביוגרפיה
--------

גד בן דרור הוא בנם של דבורה מכנס ושמואל בן דרור, שהיה הקפטן הראשון של נבחרת ישראל בכדורגל ואף כבש את השער הראשון בתולדותיה בשנת 1948. בן דרור סיים את לימודיו בתיכון אורט סינגאלובסקי בתל אביב בשנת 1979 לאחר שלמד הנדסה במסגרת לימודי כיתות יג'-יד'. בעל תעודת הנדסאי חשמל. בשנת 1979 התגייס לחיל האוויר כהנדסאי והוכר כספורטאי מצטיין. לבן דרור תואר בכלכלה.

בן דרור הגיע ממשפחה של כדורגלנים (שהבולטים שבהם: גד ועודד מכנס, ישראל בן דרור, אמנון בן דרור ואילן בן דרור). גדל במחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה וזכה במסגרת קבוצת הנוער בגביע המדינה לנוער, ובגיל 16 צורף לקבוצת הבוגרת של המועדון. בן דרור היה שחקן מכבי פתח תקווה בין השנים 1986–1976, ועלה עמה מהליגה השנייה לליגת העל. בן דרור שימש כקפטן קבוצת מכבי פתח תקווה כמעט לאורך כל הקריירה שלו, והחל לשמש בתפקיד זה עוד בטרם מלאו לו 20 שנים.

בשנים 1981–1978 הוא נמנה עם סגל נבחרת ישראל, ובמדיה הופיע ב-2 משחקים רשמיים. בין מאמניו ניתן למנות את: משה מאירי, נחום סטלמך, זאב זלצר ויוסף מרימוביץ'. בשנת 1986 פרש מכדורגל מקצועני עקב פציעות חוזרות כשבראשן פציעה ברצועה הצולבת הקדמית, וסיים קורס מאמנים במכון וינגייט בשנת 1990. בנוסף אימן קבוצות ילדים ונוער במכבי פתח תקווה וגם שימש כמאמן בליגה למקומות עבודה.

בן דרור היה ממקימי קבוצת הוותיקים של פתח תקווה, שזכתה בגביעים רבים ובאליפות ליגת הוותיקים, והייתה לאחת מהקבוצות הדומיננטיות בשנים 1995–2005 שבהן שימש כקפטן הקבוצה.

היה ממקימי היישוב ברקן בשומרון והתגורר ביישוב בין השנים 1981 - 1994. בשנת 1994 עבר לפתח תקווה. עם הפרישה מכדורגל החל לעבוד בחקלאות בברקן ובשטחי הגידול המשפחתיים בפתח תקווה. הקים חברות לבנייה והגנה על בתים כנגד רעידות אדמה. 

בן דרור ממלא בהתנדבות משנת 2004 את תפקיד יו"ר עמותת אדי לקידום השתלת איברים בישראל. העמותה הוקמה על ידי הוריו דבורה ושמואל, בשנת 1978 על שם אחיו אהוד שנפטר באותה שנה בעודו ממתין לתרומת כליה. בצוואתו ביקש אהוד לקדם את תרומת האיברים בארץ. כמו כן פעל לקידום חקיקת "חוק מוות מוחי-נשימתי, התשס"ח-2008" שמטרתו לאפשר ולעודד לאנשים מאמינים לתרום איברים, ובנוסף פעל לקידום "חוק השתלת איברים, התשס"ח-2008" שמטרתו לקדם את תרומת האיברים בקרב כלל האוכלוסייה. 

בן דרור תורם ומארגן מדי שנה מופע התרמה במסגרת העמותה, כשהתרומות משמשות למטרות הנצחת אנשים שנפטרו ובני משפחותיהם נתנו את הסכמתם לתרומת איברים. הוא ארגן וייסד בהתנדבות בשנים 2002-2005 דואתלון בפתח תקווה ע"ש אחיו אדורם בהשתתפות אלפי בוגרים ובני נוער. הדואתלון היה הראשון שהתקיים בעיר והיווה חלק מהליגה השנתית של הטריאתלון בארץ. 

בן דרור נשוי לאמירה, אב לשלושה בנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* אתר אגודת אדי
קברו של גד אביגדורוב בחלקת השומר בבית הקברות בכפר גלעדי
**גד אביגדורוב** (1890 (ה'תרנ"א) - 9 באוגוסט 1936) היה מאנשי "השומר".

חייו
----

גד אביגדורוב בן נחמה וגדליה, נולד בשנת 1890 בברדיצ'ב שבאוקראינה (אז בתחומי האימפריה הרוסית).

בשנת 1906, בתחילת ימי העלייה השנייה, עלה לארץ ישראל והוא בן 15 בלבד. נענה לקריאתו של פרופ' בוריס שץ "לכבוש את הסתתות בירושלים", עבודה שהייתה באותה התקופה בעיקר של ערבים. יחד עם אלכסנדר זייד ומשה אינגברמן הוא החל לעבוד בסיתות, מלאכה שאותה הם למדו אצל פרופ' שץ, שזה עתה הקים את "בצלאל" ופתח בו קורס להנדסה וציור לקבוצת סתתים. בימים הם עבדו בבניין ובערבים ביקרו בשעורים ב"בצלאל". כעבור זמן הצטרפו אל החבורה אנשים נוספים שיחד איתם היוו את אחת הקומונות הראשונות בארץ ואולי הראשונה שבהן, היא קומונת "ירושלים החדשה". החבורה חייתה חיים פשוטים ומלאי אחווה. הם התגוררו בצריף עץ שעמד בחצר הגדולה של כנסיית החבשים. שם גם קיימו אספות ופגישות פועלים. החבורה התמסרה לארגון סניף מפלגת "פועלי ציון" בירושלים וארגון פועלי הבניין שמנה אז כ-70 חברים.

בשנת 1907 עבר חלק מחברי הקומונה לסג'רה (אילניה) להקים את "השומר". אביגדורוב הגיע גם הוא כעבור זמן קצר, ואחר כך הועבר לשמירה במלחמיה (מנחמיה). כעבור שנה נשלח למסחה (כפר תבור) עם קבוצת חברים, להכשרה חקלאית אצל האיכרים, זאת במטרה להתיישב בעתיד במושבות שומרים על גבולות הארץ. הם עזרו לארבעת השומרים שכבר היו במושבה ויחד איתם, בפקודת יהושע חנקין, עלו וכבשו את אדמת ה"זבּיח", היא האדמה הגובלת עם בית הספר החקלאי כדורי של היום. באחד הימים, נשלח אביגדורוב ל"כיבוש השמירה" ברחובות, ולאחר קרב עם הערבים נפצע קשה. בימי שלטון המנדט, רבים מהשומרים התגייסו למשטרה הבריטית. בשל מיומנותו ואומץ לבו היה אביגדורוב בין הראשונים שוועד "השומר" שלח לז'נדרמריה (משטרה). את שירותו עשה בגליל.

אביגדורוב שמר עוד במקומות רבים, אך כעבור זמן, בעצם ימי מלחמת העולם הראשונה, הוא חזר למסחה, המקום שבו התרכזו חברי "השומר" והתכוננו להתיישבות, ועלה יחד עם ארבע משפחות נוספות להתיישב באדמות "חמארה" שבגליל העליון, שם הקימו את קיבוץ השומרים "בר-גיורא" (כפר גלעדי).

אחרי המאורעות (1919-1920), עזב גד את כפר גלעדי (מחמת לחץ המשפחה) והתיישב במצפה. מטרתו הייתה לעבוד בה כאיכר ולקיים בה חיי משפחה. במצפה הוא גידל יחד עם אשתו רחל (1897–1984) את ארבעת ילדיו. אולם את עברו כשומר לא שכח, וכאשר הגיעו ימי מאורעות חזר לנשקו ולשמירה ושימש כמבקר השמירה במושבה. ב-9 באוגוסט 1936, תקפו ערבים את המושבה, אביגדורוב שעמד על משמרתו בעמדה הצפונית מערבית של מצפה (עד היום ניתן לראותה בקצה המושבה), נפגע מכדור שפילח את גולגולתו והוא נהרג במקום.

בנו של גד, אברהם אביגדורוב, שנלחם במלחמת העצמאות, זכה באות גיבור ישראל על גבורתו בתקיפת שיירת הנשק הערבית בקריית מוצקין.

מקורות
------

עדויות מ"קובץ השומר"

ראו גם
------

* על בנו אברהם אביגדורוב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גד אביגדורוב** בוויקישיתוף
* קורות החיים של גד אביגדורוב, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
**טורקהיים** (בצרפתית: **Turckheim**) היא קומונה במחוז או-רן בחבל גראנד אסט, צרפת. היא ידועה בעיקר בזכות כרמיה.

גאוגרפיה
--------

טורקהיים ממוקמת ברגלי הרי הווז' בכניסה לעמק הפשט, כשני קילומטרים ממערב לקולמר, בירת המחוז. העיירה נמצאת על דרך היין של אלזס (Route des vins d'Alsace).

העיר נבנתה בצורת משולש מוקף חומה בו שלושה שערים בהם ניתן להיכנס לעיר. הכניסה הראשית נמצאת מדרום לעיר ונקראת שער צרפת (Porte de France). הכניסה המזרחית נקראת שער בראן (Porte du Brand), על שם הגבעה המשקיפה על השער. השער המערבי נקרא שער מונסטר, על שם העיר מונסטר שהשער פונה לכיוונה.

היסטוריה
--------

לפי הממצאים הארכאולוגיים שנמצאו בעיר, משערים כי העיר נוסדה בתקופה הרומית. 
כשהשבטים הגרמאניים פלשו לאימפריה הרומית וחצו את הריין, הטורינגים התיישבו באזור זה. משארים כי שם העיר נובע משם השבט כאשר בתחילה נקראה העיר *Thorencohaime* ולאחר מכן *Thuringheim*. לקראת סוף ימי הביניים העיר הייתה בשליטת מנזר מונסטר.

ב-1312 קיבלה העיר מעמד של עיר קיסרית חופשית של האימפריה הרומית הקדושה, וב-1354 הצטרפה לדקאפול (Décapole), קואליציית הערים הקיסריות החופשיות של אלזס.

בעקבות שלום וסטפליה, שסיים את מלחמת שלושים השנים, ב-1648, העיר איבדה את תוארה כעיר קיסרית חופשית ועברה לשליטתה של צרפת, שקיבלה את אלזס מידי בית הבסבורג. יחד עם שאר ערי הדקאפול, העיר לא הסכימה להשלכות חוזה זה שהסיר את החופש היחסי שהיה לה והחזיר את העיר לשלטון האצילים. העיר עמדה בסירובה להצטרף לצרפת עד להסכמי ניימכן בשנת 1678. במסגרת הסירוב הזה נערך קרב טורקהיים ב-1675 בו הובסו כוחותם של לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ופרידריך וילהלם הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, בידי כוחותיו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת. 

בעת החדשה עברה העיר את התהפוכות שעברו על אלזס כולה, היא נכבשה על ידי הגרמנים במלחמת צרפת–פרוסיה וסופחה לגרמניה ב-1871 עד שבשנת 1919 נחתם חוזה ורסאי לפיו כל השטחים שנכבשו על ידי הקיסרות הגרמנית הוחזרו לצרפת (סעיף 51). בשנת 1940 נכבשה אלזס שוב על ידי גרמניה הנאצית וסופחה לרייך השלישי. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה סופחה אלזס שוב לצרפת.

טורקהיים היא אחת הערים הבודדות בצרפת שגם היום יש בה שומר לילה היוצא לסיבוב שלו כל יום ב-10 בלילה בין 1 במאי ל-31 באוקטובר וכן בחצות של ה-31 בדצמבר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טורקהיים** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טורקהיים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Encyclopédie de l'Alsace, t. 11 : Rhin-Strasbourg, Publitotal, 1985

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007567090305171
* BnF: cb15272040c (data)
* LCCN: n82153935
* MusicBrainz: 084a6fd7-0ca1-472b-84bf-3c34ac49fb71
* VIAF: 136069699
* WorldCat: lccn-n82153935

 |
מערכת השברים באזור לוח אנטוליה. ניתן לראות את העתק צפון אנטוליה
**רעידת האדמה בוואן** הכתה במזרח טורקיה, סמוך לעיר ואן ב-23 באוקטובר 2011‏. לפי פרסומים של המכון הגאולוגי של ארצות הברית, הרעידה החלה בעומק של 20 קילומטרים ואירעה בעוצמה של 7.2 בסולם מגניטודה לפי מומנט. דיווחים מקומיים מספרים שהרעידה הורגשה בעיקר באזור נפת ואן. מספר ההרוגים הוא מעל 1000. בעיר ארקיס, קרסו בניינים ומערכות הטלפונים והחשמל קרסו לחלוטין, מכך הושפעו גם ואן והערים הסמוכות, שגם בהן קרסו בניינים רבים. בעקבות פגיעה משמעותית בשדה התעופה של ואן, שהוא שדה תעופה מרכזי במזרח המדינה, הופנו טיסות לנחיתה בשדות אחרים. המוקד נמדד בעומק 16 ק"מ בעיירה טבנלי הנמצאת במזרח נפת ואן.

הנזק
----

עד כה דווח על יותר מ-4,412 פצועים ו-644 הרוגים. הרעידה הורגשה בעיראק, גאורגיה, ארמניה, איראן, אזרבייג'ן, לבנון וסוריה. כמו כן, מסר המכון הגיאולוגי לישראל כי הרעידה הורגשה אף בתל אביב.

בעיר אקריס, הקרובה לעיר ואן, נהרגו כ-45 ו-156 נפצעו ברעידה. הערכות ראשונות משערות כי מניין ההרוגים יעמוד על מספר בין 500 ל-1000. כ-15 הרוגים נוספים נמצאו בעיר ואן. המכון הגאולוגי של ארצות הברית מעריך שמספר הנפגעים יעמוד על 10000.

כעשרה מבנים גדולים קרסו בעיר אקריס ובין 25 ל-30 מבנים בעיר ואן.

9367 רעידות עוקבות ("אפטרשוק") נוספות התרחשו באזור הרעש בשעות שלאחר הרעידה.

תגובות בינלאומיות
-----------------

נשיא ארמניה סרז' סרקזיאן שלח את ניחומיו לנשיא טורקיה עבדוללה גול והציע לו סיוע.

בין המדינות הנוספות שהציעו סיוע לטורקיה בטיפול באסון נמצאות דנמרק, ישראל, אזרבייג'ן, איראן, ארצות הברית, בריטניה, פולין, הונגריה, שווייץ, סין, קוסובו, רוסיה, יפן, יוון, גאורגיה ובולגריה.

למרות הדיווחים המוקדמים מהרשויות המקומיות על כך שנדרשת עזרה, דחתה טורקיה את הצעות הסיוע שהוגשו לה.
בהמשך קיבלה טורקיה את כל הצעות הסיוע וביניהן אף של ישראל, שהתבקשה וסיפקה מבנים ואוהלים למגורי הניצולים.

ראו גם
------

* רעידת האדמה באיזמיט (1999)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רעידת האדמה בוואן** בוויקישיתוף
* רעידת האדמה בוואן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  חדשות - אירופה nrg - ...מאות הרוגים ברעש אדמה עז במזרח
2. ↑
3. ↑  Son Dakika, Milliyet (בטורקית)
4. ↑  Turkey earthquake's death toll rises to 279 – USATODAY.com
5. ↑  Report: Death toll rises to 217 after massive earthquake in Turkey - CNN.com
6. ↑  Strong Earthquake Hits Turkey - News Agency InterpressNews
7. 1 2
8. ↑  Israel offers aid to Turkey in wake of massive earthquake Israel News | Haaretz
9. ↑  TRT World, www.trt-world.com
מכונות אחדות לעיבוד נתונים מתוצרת IBM. המפעילה מחזיקה לוח קישור, ששימש למעין תכנות של המלווחת.
**ציוד לעיבוד נתונים** הוא קבוצה של מכונות אלקטרו-מכניות ששימשו לעיבוד נתונים באמצעות כרטיסים מנוקבים. מכונות אלה שימשו כלי עיקרי לעיבוד נתונים, החל מהמצאתן בשלהי המאה ה-19 ועד להחלפתן במחשבים בשנות ה-60 של המאה ה-20. היצרנית הדומיננטית של מכונות אלה הייתה חברת IBM. 

הכרטיס המנוקב כאמצעי לעיבוד נתונים הומצא בשנת 1887 על ידי האמריקאי הרמן הולרית', והוא נכנס לשימוש במפקד האוכלוסין שנערך בארצות הברית בשנת 1890.

מכונות אלה כללו:

* **ממיינת**: שימשה למיון הכרטיסים בסדר עולה או יורד, בהתאם לטורים בכרטיס שנבחרו למטרה זו.
* **מעתיקה**: שימשה להעתקה של חבילת כרטיסים מנוקבים (למשל לשם יצירת עותק גיבוי).
* **ממזגת**: מכונה שקיבלה כקלט חבילות אחדות של כרטיסים מנוקבים ממוינים לפי טורים מסוימים, ומיזגה אותם לחבילה ממוינת אחת.
* **מלווחת**: מכונה שהדפיסה את תוכנם של הכרטיסים המנוקבים, כולל אפשרות לסכם את המספרים שבחבילת הכרטיסים המנוקבים.

רכיב בסיסי בכל אחת ממכונות אלה היה תא הזנה, שבו ניתן היה לטעון בבת אחת אלפי כרטיסים, שנקראו על ידי המכונה. תוך כדי פעולת המכונה ניתן היה להזין אותה בכרטיסים נוספים. 

תהליך של עיבוד נתונים כלל הפעלה מתואמת של מכונות אחדות. דוגמה: תהליך של קליטת מתגייסים חדשים ביחידה צבאית כלל:

* מכונת ניקוב: ניקוב פרטיו של כל מתגייס בכרטיס מנוקב.
* ממיינת: מיון הכרטיסים של כל המתגייסים לפי מספר אישי עולה.
* ממזגת: מיזוג הכרטיסים של המתגייסים עם הכרטיסים של החיילים הוותיקים ביחידה, לקבלת חבילת כרטיסים של כל חיילי היחידה.
* מלווחת: הדפסת רשימה של כל חיילי היחידה.

תהליכים מורכבים כאלה תועדו באמצעות תרשימי זרימה. 

בשנות ה-50 של המאה ה-20 החלו מחשבים להחליף את הציוד לעיבוד נתונים כאמצעי לעיבוד נתונים. עם זאת, כיוון שנמשך השימוש בכרטיסים מנוקבים כאמצעי קלט למחשב (ובמידה פחותה גם כאמצעי פלט), נמשך השימוש במכונות לצד המחשב (בתקופה זו הן נקראו "ציוד קונבנציונלי"). השימוש במכונות אלה הסתיים בשנות ה-70 של המאה ה-20, עם הפסקת השימוש בכרטיסים מנוקבים (שהוחלפו על ידי התקליטון).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ציוד לעיבוד נתונים** בוויקישיתוף
* יצחק עמיהוד, **המחשב האלקטרוני ועבוד הנתונים**, הוצאת הוד-עמי, 1968, הפרק "מכונות לעבוד נתונים בשיטת הכרטיס המנוקב", עמ' 31–42.
* סרטונים מכונות IBM במשרדי אל-על, יומני גבע, 1960, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
הרב **פרג'אללה (פריג'א) דאבוש** (ה'תקע"ה, 1815 - ב' באייר ה'תר"ם, 1880) היה מקובל ואב בית הדין היהודי בטריפולי, מגדולי רבני יהדות לוב.

תולדות חייו
-----------

נולד בעיר זליתן (Zliten) שבלוב בשנת 1815, נצר למשפחת רבנים ידועי שם מהעיר טריפולי. שימש כרב העיר זליתן ובשנת 1840 עבר לטריפולי והיה חבר בבית הדין הרבני. הנוסע רבי ישראל יוסף בנימין ("בנימין השני") המבקר בטריפולי בשנת 1853 כותב בספר מסעותיו ספר מסעי ישראל: "עיר טריפולי עומדת על שפת ים התיכון... בעדת היהודים נמצאו אלף משפחות ולהם ארבעה חכמים הנקראים דיינים. הראש וראשון מהם ר' אברהם חיים אדאדי, השני ר' שלום אגב (עגיב) איש עיוור, השלישי ר' ראובן (ר' יוסף רובין) והרביעי ר' פרעאדיעה (ר' פרג'אללה דאבוש), לכולם יד ושם בידיעת התלמוד והפוסקים". בשנת 1865 מונה לתפקיד אב בית הדין בטריפולי ושימש גם כראש ישיבה בעיר. במסורת יהודי לוב נקשרו לשמו אגדות עממיות רבות, ובהם גילוי אליהו. 

הרב דאבוש נפטר בטריפולי בשנת 1880, הותיר אחריו בנים רבים ובהם הרב רפאל דאבוש (שהיה גם הוא אב בית הדין היהודי בטריפולי) והרב חיים דאבוש שהיה מפקח על הישיבות בלוב.

לקריאה נוספת
------------

* ח' מקובר, **חכמי לוב: מסכת חייהם המופלאים של מאורי האומה שחיו בלוב**, בהוצאת ישיבת ״הוד יוסף״, 1992
* **יהדות לוב: מאמרים ורשימות על חיי היהודים בלוב**, ועד קהילות לוב בישראל, 1960
ציוני באייר של הכוכבים בחגורת אוריון כפי שהופיעו באטלס הכוכבים אורנומטריה של יוהאן באייר
**ציון באייר** (באנגלית **Bayer designation**) הוא שיטת מתן כינויים לכוכבי השמיים שהומצאה על ידי האסטרונום יוהאן באייר בתחילת המאה ה-17 והופיעה לראשונה באטלס הכוכבים שלו "אורנומטריה". השיטה מבוססת על סימון הכוכב באות קטנה מתוך האלפבית היווני ואחריו השם בלטינית של קבוצת הכוכבים לה שייך הכוכב, בנטיית השייכות. בעברית נהוג לתרגם את שם הקבוצה ולהשתמש בתיאור מקום (לדוגמה, **α Centauri** - ‏**α בקנטאור**). הרשימה הראשונה של באייר הכילה 1564 כוכבים ועברה שינויים רבים בעקבות עדכונים במפות השמיים שכללו הוספת קבוצות, ביטול קבוצות ושינוי גבולות בין הקבוצות, כך שכוכבים שהיו בעלי ציון באייר מסוים קיבלו ציון באייר שונה.

שיטת הסימון
-----------

העיקרון המנחה של מתן השמות לכוכבי הקבוצות היה דירוגם על פי חשיבות בסדר יורד, כלומר α היה הכוכב החשוב ביותר בקבוצה, β השני בחשיבותו, וכך הלאה. עם תום 24 האותיות של האלפבית היווני השתמש באייר באותיות קטנות מהאלפבית הלטיני, ובמקרה הצורך גם באותיות גדולות מאלפבית זה. ציון כוכבים באותיות לטיניות הופיע בקבוצות גדולות עם הרבה כוכבים כגון עקרב והספינה ארגו, שפורקה לארבע קבוצות, אך רוב כוכביה נשארו עם האות הקודמת שלהם גם בקבוצה החדשה. בשנים מאוחרות יותר עם התקדמות מיפוי השמיים והצורך לסמן כוכבים נוספים, נעשה שימוש במספרים נוסף על האותיות.

חשיבות הכוכב בקבוצה חפפה לרוב את בהירותו הנראית, אך לעיתים העדיף באייר את מיקומו או את סדר הזריחה של הכוכבים מעל האופק. לדוגמה, α באוריון (ביטלג'וז) פחות בהיר מ-β באוריון (ריג'ל) אך ממוקם במרכז הקבוצה וזורח מוקדם יותר. α בתאומים (קסטור) פחות בהיר מ-β בתאומים (פולוקס) אך זורח לפניו.

סימוני משנה
-----------

כוכבים כפולים (בעיקר כפולים אופטיים) סומנו לעיתים קרובות באות יחידה עם ספרה עילית לציין את ההפרדה ביניהם (למשל, 1μ ו-2μ בעקרב), אך לפעמים סומנו בצורה זו גם כוכבים זוגיים (למשל 1α ו-2α בצלב הדרומי) או אפילו מספר כוכבים שנמצאו באותו אזור של קבוצה מסוימת (למשל ‏1π, ‏2π,‏ 3π, ‏4π, ‏5π, ו-6π באוריון).

כוכבים זוגיים (או מערכות כוכבים עם יותר משני כוכבים) מקובל לציין בציון באייר המקובל עם תוספת של אות לטינית גדולה לציון ההפרדה ביניהם (למשל α בקנטאור A ו-α בקנטאור B).

שינויים בציון באייר
-------------------

עם השנים חלו שינויים בקבוצות הכוכבים ואלו הביאו לשינויים בשמות הכוכבים כעל פי ציון באייר. לדוגמה, פרוק קבוצת הכוכבים "הספינה ארגו" לארבעה חלקים הביא לכך שהקבוצות שדרית, מפרש וירכתי הספינה חולקים ביניהם את האותיות לפי הציון המקורי של הכוכבים ולכן כל אות מופיעה רק באחת מהקבוצות.

שינויי גבולות בין שור ועגלון שינו את שם הכוכב אל-נאת' מ-γ בעגלון ל-β בשור ובאופן דומה הפך הכוכב אלפרץ מ-δ בפגסוס ל-α באנדרומדה.

ראו גם
------

* ציון פלמסטיד
**בנלי** (באיטלקית: **Benelli Q.J.**), היא חברה איטלקית לייצור אופנועים וטוסטוסים שהוקמה בעיר פזארו בשנת 1911. החל משנת 2005 היא נמצאת בשליטה של חברה סינית Qianjiang Motorcycle.

תולדות החברה
------------

החברה הוקמה בשנת 1911 על ידי משפחת בנלי. תחילה הם עסקו בתיקון אופנועים ובניית חלקי חילוף. בשנת 1919 הוצג לראשונה אופנוע מתוצרת החברה. הייצור גדל בהדרגה. בשנת 1939 אופנוע של בנלי זכה בתחרות מרוץ בינלאומית.

לאחר מלחמת העולם השנייה אחד האחים פרש והקים חברה לייצור כלי רכב נפרדת. יתר האחים המשיכו בניהול בחברה. במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 גדל ייצוא התוצרת לארצות הברית. דגם Benelli 650 Tornado אף נמכר תחילה מחוץ לאיטליה. בסוף שנות ה-60 החל משבר בתעשיית הרכב באיטליה בעקבות כניסת יצרנים מיפן ובמיוחד הונדה. בכל זאת החברה הצליחה להתאים את עצמה לתנאי השוק החדשים.

בשנת 1967 הוקמה חברת בת לייצור נשק קל.

בשנת 2000 בשטח של המפעל המקורי הוקם מוזיאון הרכב שכולל אוסף של אופנועים מתוצרת בנלי ויצרנים נוספים. עולם מיוחד מוקדש לג'וזפה בנלי היה בין משפחת מייסדים ותכנון את האופנועים הראשונים של החברה.

בשנת 2005 השליטה על החברה עברה לחברה סינית. לאחר שנים קשות החל משנת 2016 ייצור האופנועים החל לגדול.

במרוצת השנים אופנועים בתוצרת בנלי זכו מספר פעמים באליפויות העולם. טונינו בנלי, היה אלוף איטליה בשנות ה-30 של המאה ה-20 וקבע מספר שיאי עולם על האופנועים תוצרת בנלי.

גלריה
-----

* בנלי 500 (1935)בנלי 500 (1935)
* בנלי 250 (1971)בנלי 250 (1971)
* בנלי טורנדו (2003)בנלי טורנדו (2003)
* בנלי TRK ‏ (2020)בנלי TRK ‏ (2020)
* בנלי מוטורלה (1970)בנלי מוטורלה (1970)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בנלי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בנלי
* בנלי ישראל
* בנלי, ברשת החברתית פייסבוק

* בנלי, ברשת החברתית טוויטר

* בנלי, ברשת החברתית אינסטגרם
**ציון מרילי** (נולד ב-11 בפברואר 1957 בירושלים) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ישראלי, ששיחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצות הפועל ירושלים ומכבי חיפה.

קריירה
------

מרילי החל את דרכו בכדורגל במחלקת הנוער של מועדון הפועל ירושלים. ב-1974, בהיותו בן 17 בלבד, הוא קודם לקבוצה הבוגרת של ירושלים, ושיחק בה יחד עם אחיו, יצחק. אולם, בשל העובדה שאחיו שיחק גם הוא כמגן שמאלי, מרילי לא קיבל דקות משחק רבות. לאחר פציעה קשה שעבר אחיו של מרילי שהכריחה אותו לפרוש מכדורגל, הוא קיבל דקות משחק רבות יותר מהמאמן אמציה לבקוביץ'.

מרילי שיחק בהפועל ירושלים במשך כעשר שנים, והיה משחקני ההגנה הבולטים של הקבוצה. הוא כיהן כקפטן של הפועל ירושלים מאז שנת 1978. בעקבות יכולתו הטובה היה מרילי מועמד למעבר למספר מהקבוצות הבכירות בכדורגל הישראלי.

באמצע עונת 1983/1984 עבר מרילי למכבי חיפה. הגעתו של מרילי לחיפה הכניסה תנופה בקבוצה, והוא לקח חלק חשוב בזכייתה באליפות ישראל הראשונה בתולדותיה. הוא אף בישל בבעיטת קרן את שער הניצחון של משה סלקטר במשחק האחרון מול מכבי רמת עמידר, שהעניק לקבוצה את האליפות. בעונת 1984/1985 הוא זכה באליפות שנייה ברציפות. תחת המאמן שלמה שרף, היה מרילי אחד ממנהיגי הקבוצה במכבי חיפה, והיה בועט העונשין הקבוע שלה.

למרות זאת, החמצת בעיטת עונשין של מרילי מול הפועל פתח תקווה התבררה לבסוף כקריטית באובדן האליפות של חיפה ב-1986. באותה שנה עמד מרילי בפני עזיבה לקבוצת הפועל תל אביב, אך לבסוף נשאר במכבי חיפה. בעונת 1988/1989 זכה מרילי עם קבוצתו באליפות השלישית בקריירה, תוך שכבש לזכותה חמישה שערים במהלך העונה. ב-1990, לאחר שבע שנות משחק במכבי חיפה, החליט שלמה שרף לשחרר את מרילי מהקבוצה בשל גילו המבוגר, ובכך שם סוף לקריירה שלו.

בעונת 1993-1992 אימן בהפועל אשדוד.

בנבחרת הלאומית של ישראל שיחק מרילי בין השנים 1985 ו-1987. הוא השתתף עם הנבחרת בטורניר מוקדמות מונדיאל 1986, ובסך הכול ערך 6 הופעות במדי הנבחרת וכבש שער אחד.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* עמוד השחקן(הקישור אינו פעיל) באתר מכבי חיפה
קליפות בננה
**בננדין** (באנגלית: **Bananadine**) הוא חומר פסיכואקטיבי בדיוני, אותו לכאורה ניתן למצות מקליפת בננה. ידיעה כוזבת על החומר ודרכי הפקתו פורסמו בעיתון מחתרתי בארצות הברית במרץ 1967.

מידע נוסף
---------

חודשים ספורים לפני פרסום ידיעת המתיחה, הזמר דונובן פרסם את להיטו "Mellow Yellow" (בתרגום חופשי: צהוב רך). ברוח התקופה שבו התפרסם השיר, שנת 1966, הניחו שהשיר עסק בעישון של קליפות בננה. ב-6 באוגוסט 1967, זמן קצר לאחר הצלחת השיר, התפרסמה ידיעה במגזין של הניו יורק טיימס שעסקה בסמים "החמים" של התקופה.

ייעודה של הכתבה הכוזבת הייתה להעלות את השאלה על האתיות של הפקת סמים פסיכואקטיביים והעמדתם לדין של אלו שצורכים אותם ("אם בבננה פשוטה ישנם רכיבים פסיכואקטיביים, כיצד הממשל יגיב?"). ססיל אדמס, שם העט של כתב בעיתון "שיקגו רידר" הגיב לידיעה וטען כי השירותים הפדרליים בארצות הברית החלו לעקוב אחר אנשים שרכשו כמויות גדולות של בננות באותה תקופה.

האגדה על קיומו של הבננדין התפשטה לאחר שהתפרסם ספר בשם "ספר הבישול של האנרכיסט" (The Anarchist Cookbook) בשנת 1970 ובו צוין שמו המדעי הישן של הבננה (Musa sapientum Bananadine). הבננדין אפילו קיבל רפרנס תרבותי בקומיקס משנת 1971, בו נראה נער צעיר מגיש לגורילה בננות ואומר "אחי, תשאיר את הקליפות כשאתה מסיים".