recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
ביהדות, **נבל ברשות התורה** הוא ביטוי המתאר אדם המקפיד על קיום מצוות התורה מבחינה פורמלית, אך התנהלותו סותרת את רוח התורה וזרה לכוונתהּ; אדם שעושה מעשי נבלה, ולשון החוק משמשת לו כעלה תאנה מוסרי.

מקור הביטוי וכוונתו המקורית
---------------------------

הראשון שהשתמש בביטוי זה וכנראה אף טבע אותו היה הרמב"ן על פי הפסוק "קְדֹשִׁים תִּהְיוּ – כִּי קָדוֹשׁ אֲנִי" (ויקרא, י"ט, ב') ועל פי פרשנות המדרש: "כשם שאני קדוש – כך תהיו אתם קדושים. כשם שאני פרוש – כך תהיו אתם פרושים", (תורת כהנים). הפסוק עוסק בדברים שאין איסורם מפורש בתורה בצורה מפורטת, אלא כללית בלבד:

> 
> והעניין כי התורה הזהירה בעריות ובמאכלים אסורים, והתירה הביאה איש באשתו ואכילת בשר ויין, אם כן ימצא בעל התאווה מקום להיות שטוף בזימת אשתו או נשיו הרבות, ולהיות בסובאי יין ובזוללי בשר למו, וידבר כרצונו בכל הנבלות, שלא הוזכר איסור זה בתורה - והנה יהיה זה **נבל ברשות התורה**.
> 
> 
> לפיכך בא הכתוב, אחרי שפרט האיסורים שאסר אותם לגמרי, וצווה בדבר כללי שנהיה פרושים מן המותרות...
> 
> 
> 
> — פירוש הרמב"ן על התורה, ויקרא, י"ט, ב'
> 

לפי הרמב"ן, בפסוק זה למעשה באה התורה ואסרה גם התנהלות כזו: אלמלא היה בתורה הפסוק הזה, היה אותו אדם נבל ברשות התורה. אבל מאחר שהתורה כתבה זאת, העניין נאסר, והתנהלות כזו כבר אינה ברשות התורה.

דוגמאות נוספות
--------------

בעלי ראשית חכמה והיעב"ץ מצטטים את הרמב"ן ומרחיבים ומוסיפים דוגמאות אחרות.

הרב יעקב אריאל מביא דוגמה של עישון סמים בידי בעלי תשובה, שאין מקור הלכתי מפורש לאיסורו, אלא איסורו יוצא מכלל זה של נבל ברשות התורה. עוד הוא מפרט את תפיסתו של הרמב"ן, ומתאר אדם שמקפיד על הלכות כשרות ואוכל רק בשר בהשגחה הכי מהודרת, אבל כל מעייניו מושקעים באכילת בשר, או אדם שמקפיד על כשרות היין ללא כל חשש ערלה וטבל, אך עינו בכוס בלבד, והוא שותה ומשתטה, זולל וסובא.

ראו גם
------

* הערמה
* היתרי מכירה בהלכה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **נבל ברשות התורה** |

* דברי הרמב"ן המלאים בפירושו - גליונות נחמה ליבוביץ' (אמצע העמוד)
* הרב אהרון ליכטנשטיין, מוסר והלכה במסורת היהודית, באתר 'דעת'
* מאמרים בנושא נבל ברשות התורה, באתר ספריית אסיף

הערות שוליים
------------

1. ↑  פירוש הרמב"ן לספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק ב'
2. ↑  ראשית חכמה - שער הקדושה - פרק ראשון
3. ↑  אבות - פרק א משנה ה
4. ↑  "'קדושים תהיו'. בשתי מילים אלו דורשת התורה, לדעת הרמב"ן, שלא להסתפק בקיום פורמלי של המצוות, אלא לקדש את החיים כולם על פי התורה. קיום פורמלי-חיצוני בלבד, ללא הזדהות פנימית עמוקה, ללא הפנמה, ללא חתירה מתמדת לקדושה - עלול להביא את האדם להיות "נבל ברשות התורה". הוא יכול להקפיד, למשל, על הלכות כשרות, ולא להכניס לפיו אלא בשר "חלק" שנשחט ונבדק על ידי שו"ב ירא-שמים המדקדק בקלה כבחמורה; אולם כל מעייניו מושקעים באכילת בשר. זהו תוכן חייו העיקרי. אדם מגושם כזה אינו קדוש. הוא אמנם לא אכל איסור, אולם הוא החליף פרה בחמור (כמליצתו החריפה של ר' מנחם מנדל מוויטבסק). (הרב יעקב אריאל, קדושים תהיו, אתר הרב אריאל)
מטבעות של 20 ו-50 סנטאבוס לצד מטבעות של 1 ו-2 בוליביאנו
**בוליביאנו** (בספרדית: **Boliviano**; ‏ISO 4217: ‏**BOB**) הוא ההילך החוקי הנהוג בבוליביה. המטבע שפירוש שמו בספרדית הוא גם "בוליביאני", נקרא על שמו של מטבע קדום יותר שהיה בשימוש במדינה מ-1864 ומונפק על ידי הבנק המרכזי של בוליביה.

הבוליביאנו מחולק ל-100 סנטאבוס, ובמחזור מצויים מטבעות של 10, 20 ו-50 סנטאבוס, לצד 1, 2 ו-5 בוליביאנו. שטרות במחזור הם של 10, 20, 50, 100 ו-200 בוליביאנו.

המטבע סובל מחולשה יחסית למטבעות אחרים ביבשת (בוליבר ונצואלי, פסו ארגנטינאי, ריאל ברזילאי)[דרוש מקור][מפני ש...] ושחיקתו האינפלציונית השנתית עומדת על כ-4.3% בממוצע.

שערי חליפין
-----------

| שער חליפין נוכחי עבור BOB |
| --- |
| באתר Google Finance: | AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD |
| באתר Yahoo! Finance: | AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD |
| באתר XE.com: | AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD |
| באתר OANDA.com: | AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בוליביאנו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה, העוסק בכוכב בקבוצת משולש, עם הערך "בטא במשולש דרומי", העוסק בכוכב בקבוצת משולש דרומי.

**β במשולש** הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים משולש עם בהירות מדרגה 3.00. הוא מייצג את הקודקוד הצפון-מערבי של המשולש. למרות שהוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה שהוגדרה כבר בעת העתיקה על ידי תלמי, אין לו שם משלו.

תכונות
------

β במשולש הוא כוכב כפול במרחק של כ-127 שנות אור ממערכת השמש. זוג הכוכבים מקיפים זה את זה במסלול אליפטי למדי, כך שהמרחק ביניהם נע משישית של יחידה אסטרונומית ועד למעט פחות מחצי יחידה אסטרונומית, בזמן הקפה של 31 ימים, 9 שעות ו-22 דקות. בשל המרחק הקטן שבין הכוכבים, לא ניתן להפריד את קרינתם ורק ניתוח ספקטרוסקופי מאפשר למדוד את השינויים במהירות הרדיאלית של בני הזוג וכך להעריך את מסלול ההקפה שלהם ואת מסותיהם. עוצמת ההארה המשותפת לזוג היא פי 74 מעוצמת ההארה של השמש והטמפרטורה המתאימה לספקטרום המשותף היא כ-8,000 קלווין. גילה של המערכת מוערך בכ-730 מיליון שנים.

### β במשולש A

β במשולש A הוא הכוכב המסיבי והבהיר מבין השניים ואחראי לרוב הקרינה כך שניתן להעריך את תכונותיו. ככל הנראה מדובר בתת-ענק לבן מסוג ספקטרלי A5 IV (לפעמים מסווג כענק לבן מסוג ספקטרלי A5 III, אך עוצמת ההארה לא תואמת סיווג זה) עם מסה של 3.5 מסות שמש שאופיינית לתת-ענקים שהיו בעבר כוכבי הסדרה הראשית מסוג B. טמפרטורת פניו מוערכת בכ-8,250 קלווין ובהנחה שהוא אחראי ליותר מחצי עוצמת ההארה, ניתן להעריך שרדיוסו הוא 3-4 רדיוסי שמש. נראה שהוא נמצא בתהליך של התנפחות והתקררות בעקבות סיום שלב היתוך המימן שבליבתו להליום והוא צפוי להפוך לענק אדום. בשלב זה, רדיוסו יהיה גדול מהמרחק בינו ובין בן זוגו, מה שצפוי לגרום למעבר של חומר ביניהם וייתכן שתהליך זה יביא אף להתמזגותם לכוכב אחד.

### β במשולש B

β במשולש B הוא הקטן והעמום מבין בני הזוג. מסתו היא כ-1.5 מסות שמש וסביר שהוא נמצא בשלב התפתחות מוקדם יותר, כלומר הוא עדיין כוכב הסדרה הראשית, ועל פי מסתו הוא צפוי להיות מסוג ספקטרלי F3-7 V. לכוכבים מסוג זה רדיוס סביב 1.3 רדיוסי שמש וטמפרטורה סביב 6,600 קלווין, מה שנותן לו עוצמת הארה של בערך פי 4 מעוצמת ההארה של השמש, אך כל הנתונים האלה משוערים בלבד.

קישורים חיצוניים
----------------

* β במשולש באתר של ג'ים קלר
* בטא במשולש, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  SIMBAD: β Trianguli
2. 1 2 3 4 5 6  G. M. Kennedy, M. C. Wyatt, B. Sibthorpe, N. M. Phillips, B. Matthews & J. S. Greaves: Coplanar Circumbinary Debris Disks, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Volume 426, Issue 3, p. 2-3 (2012)
3. ↑  C. H. Chen, T. Mittal, M. Kuchner, W. J. Forrest, C. M. Lisse, P. Manoj, B. A. Sargent & D. M. Watson: The Spitzer Infrared Spectrograph Debris Disk Catalog. I. Continuum Analysis of Unresolved Targets, The Astrophysical Journal Supplement, Vol. 211, Iss. 2, article id. 25 (2014)
4. ↑  M. Booth, G. Kennedy, B. Sibthorpe, B. C. Matthews, M. C. Wyatt, G. Duchêne, J. J. Kavelaars, D. Rodriguez, J. S. Greaves, A. Koning, L. Vican, G. H. Rieke, K. Y. L. Su, A. Moro-Martín & P. Kalas: Resolved Debris Discs Around A Stars in the Herschel DEBRIS Survey, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 428, Iss. 2, p. 7 (2013)
5. ↑  {\displaystyle {\frac {R}{R\_{\odot }}}={\sqrt {\frac {L}{L\_{\odot }}}}\cdot \left({\frac {T\_{\odot }}{T}}\right)^{2}} :על פי הנוסחה
שער הבטאון הראשון
**בטאון חב"ד** היה כתב עת שיצא על ידי אגודת חסידי חב"ד בישראל בין השנים תשי"ב-תשל"ג (1952–1973). במשך פעילותו יצאו ארבעים ואחד גליונות.

היסטוריה
--------

הבטאון הראשון ראה אור בי"ח באלול תשי"ב. הוא התחיל לצאת כבמה לדיווח על פעילות חב"ד בישראל, וחדשות מחצרו של הרבי מלובביץ' והפצת תורתו.
הוצאת הבטאון קיבלה עידוד מהרבי, שלעיתים שלח 'דמי השתתפות'.

עד שנת תשי"ט יצאו לאור תשעה עשר גליונות. בשנת תשכ"ג, לאחר הפסקה של כארבע שנים[דרושה הבהרה] חודשה הוצאת הגיליון ובמסגרתה עבר הגיליון שינוי בתוכן הכללי, עם יותר תמונות ותצלומי כתבי-יד, ומאמרים נוספים עם כתבים חדשים.

בקיץ תשל"ב שלח הרבי מכתב אל מערכת הבטאון שלא עורכים את החומר הנדפס כפי שצריכים, וביקש שעד שלא ימצאו מישהו שיהיה אחראי על העריכה של כל החומר - יפסיקו עם הוצאת הבטאון, חברי המערכת מינו אדם שייקח אחריות על עריכת והגהת החומר בצורה קפדנית, כשנה וחצי אחר־כך בבטאון מספר ארבעים התפרסם סיפור על רבי שניאור זלמן מלאדי ללא שום מקור, בעקבות זאת שלח הרבי מכתב למערכת איך נתן העורך אישור לפרסם את הסיפור בלי שום ציון מקור או הערה, ובנוסף ציין כי אופן העריכה בכללות לא כפי שחברי המערכת הבטיחו שהבטאון יעבור הגהה.

בגיליון ארבעים ואחת פרסמה המערכת תשובה על הסיפור הנ"ל שבה מיישבים את התמיהות הללו בדרך ההלכה, במכתב תגובה הרבי דחה את דבר המערכת על־פי חסידות ועל־פי הנגלה', וענה שעד שלא ימצא אדם שיוכל להיות עורך אחראי יפסיקו עם הוצאת הבטאון.

בעקבות זאת הציע הרב ישראל לייבוב לרב יהושע מונדשיין את התפקיד, אך מונדשיין טען שהוא לא מתאים לכך והראיה, שהוא לא היה רואה שום דבר פסול בפרסום הסיפור על הש"ך ואדמו"ר הזקן.

בעקבות כך הופסקה הוצאתו לאור של הבטאון.

כתבים ומדורים
-------------

* הרב טוביה בלוי - "עיונים לאור החסידות", עריכה, תרגום, וסקירה בספרות חב"דית
* הרב חנוך גליצנשטיין - "קריאה לבני הישיבות"; "לתולדות החסידות"
* אוריאל צימר - "מבית רבינו", חדשות ודיווחים מחצר הרבי מלובביץ'
* צבי מאיר שטיינמץ (צבי יאיר) - פזמונים
* הרב אורי בן שחר - "חסידי חב"ד ותפקידם"
* הרב נחום שמריהו ששונקין, הרב שאול דוב זיסלין והרב אליעזר קרסיק -"ימי האור והקדושה", זכרונות מהעיירה ליובאוויטש
* ישראל אריה דוברוסקין - "איך מגיעים אל האמת ?"
* הרב יוסף יהודה מרטון - מדור על ניגוני חב"ד
* הרב עדין אבן ישראל
* הרב יהושע מונדשיין
* הרב זאב דב סלונים

מדור "שואל ומשיב", שו"ת במושגים בחסידות
"בכרם חב"ד", חדשות ודיווחים על פעילות צעירי חב"ד בישראל
כן הופיע כתבות מתורגמות מבטאון "די אידישע היים".

קישורים חיצוניים
----------------

* רוב גליונות בטאון חב"ד באתר ספריית חב"ד
* הרב יהושע מונדשיין, מה"אח" עד "כפר חב"ד", סקירה ומבט על עיתוני חב"ד בעבר ובהווה, באתר שטורעם

הערות שוליים
------------

1. ↑  המכתב לקריאה
2. ↑  הסיפור שנדפס בבטאון
3. ↑  המכתב לקריאה
בית הדואר המרכזי, מבט לחזית
**בית הדואר המרכזי** (באירית: **Ard-Oifig an Phoist**; באנגלית: **General Post Office**) הוא המטה של שירותי הדואר האירי ובית הדואר המרכזי של העיר דבלין. הבניין ממוקם במרכזו של רחוב או'קונל, רחובה המרכזי של העיר, והוא הבניין האחרון אשר נבנה בדבלין בסגנון ג'ורג'יאני.

המבנה
-----

אבן הפינה לבנייתו של המבנה הונחה ב-12 באוגוסט 1814 על ידי הרוזן וייטוורת', מושל אירלנד, ובנייתו ארכה ארבע שנים. הבניין נחנך ב-6 בינואר 1818 עת עבר בית הדואר, אשר שכן בבניין קטן ברחוב דיים, למשכנו החדש.

חזיתו של הבניין בעיצוב הסדר האיוני, פורטיקו באורך 67 מטרים ובגובה של כ-15 מטר, המאכלס שישה עמודים איונים בקוטר של 167 ס"מ. מעליה מופיע אפריז מקושט ובמרכזו של הגמלון הופיע שלט האצולה של הממלכה המאוחדת כטימפנון, עד שהוסר בשנות ה-20 של המאה ה-20. מעל הגמלון מוצבים שלושה פסלים מאת ג'ון סמית': מרקוריוס משמאל, אוחז בקדוקאוס; מימין האנשה של הנאמנות, ידה האחת מונחת על ירכה והשנייה אוחזת במפתח; ובמרכז היברניה - דמותה של אירלנד, אוחזת בחנית ובנבל. האנטבלטורה, למעט הארכיטרב, נמתחת לאורך חזית הבניין, ומעליה קרניז ומעקה מעוטר. למעט הפורטיקו
הבנוי מאבן גיר שאר הבניין בנוי מגרניט.

גלריה
-----

* האנשה של הנאמנותהאנשה של הנאמנות
* היברניה היברניה
* מרקוריוסמרקוריוס

היסטוריה
--------

הבניין שימש כמפקדה של מנהיגי מרידת חג הפסחא של שנת 1916 ומעל גגו של הבניין התנוסס הטריקולור המהפכני האירי – דגל תלת פסי בצבעי ירוק, לבן וכתום, דגל מהפכני אשר הונף בעת מרידת אירלנד הצעירה בשנת 1848. התקפותיהם של הבריטים אשר עשו שימוש בארטילריה פגעו קשות במבנה, והנזק תוקן שנים לאחר מכן לאחר הקמת מדינת אירלנד החופשית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הדואר המרכזי** בוויקישיתוף
* בית הדואר המרכזי באתר אדריכלות אירית (באנגלית)
* Project Gutenberg Article
* היסטוריה ומסורת - בית הדואר המרכזי
* ההתקוממות של 1916

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 108593733X
* VIAF: 315687276
* WorldCat: viaf-315687276

 |
**גיא שילון** (נולדה בשנת 1997) היא אלופת ישראל בשחיה במשחה ל-200 מטר גב (2013).

ביוגרפיה
--------

שילון התאמנה בקבוצת מכבי פארק מים רעות בהדרכתו של כרמל לויתן, בשנת 2014 עברה לקבוצת הפועל ירושלים.

### 2011

ב**אליפות קומן** (אליפות מדינות הים התיכון בשחייה לנוער) שנערכה בקפריסין ביוני 2011 זכתה שילון במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:21.93 דקות. 

בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער שנערך בטרבזון טורקיה בסוף יולי אותה שנה סיימה שילון במקום שישי במשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי לגילאי 14 ו-15 חדש של 2:19.94 דקות (הנוכחי, 2015), במקום 13 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:07.07 דקות, במקום 19 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:34.94 דקות ובמקום 20 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:08.48 דקות.

### 2012

באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט באוגוסט 2013 זכתה שילון במדליית כסף, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:20.20 דקות, אחרי אנה וולצ'קוב ממכבי חיפה (2:17.55 דקות) ולפני דר רז ממכבי קריית אונו (2:22.67 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:07.09 דקות, מקום שמיני במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 32.21 שניות ובמקום 12 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:09.57 דקות.

### 2013

באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בפוזנן, פולין ביולי 2013 סיימה שילון במקום 16 במשחה ל-200 מטר גב בשיא אישי חדש של 2:19.61 דקות, במקום 25 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:05.79 דקות ובמקום 37 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 31.29 שניות

#### אלופת ישראל

חודש לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט באוגוסט אותה שנה זכתה שילון בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר גב בשיא אישי חדש של 2:18.83 דקות, לפני שחר מנחם חברתה לקבוצה (2:21.72 דקות) וטל קידרון מכבי קריית ביאליק (2:22.75 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש נוסף של 1:04.83 דקות, אחרי עמית עברי מהפועל עמק חפר (1:03.13 דקות) ולפני מיכל ליברמן מהפועל עירוני הוד השרון (1:04.94 דקות).

### 2014

באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה במכון וינגייט בפברואר 2014, זכתה שילון במדליית כסף, במשחה ל-200 מטר גב בשיא אישי חדש של 2:14.24 דקות, אחרי עמית עברי שקבעה שיא ישראלי חדש של 2:08.51 דקות ולפני שחר מנחם (2:15.65 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:03.33 דקות ובמקום שישי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 30.17 שניות.

באליפות ישראל שנערכה באוגוסט אותה שנה זכתה שילון במדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:05.27 דקות, אחרי אנה וולצ'קוב (1:04.98 דקות) ומיכל ליברמן (1:05.09 דקות). וסיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:21.18 דקות ולא הצליחה להגן על תוארה.

באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה במכון וינגייט בדצמבר אותה שנה, סיימה שילון במקום רביעי, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:14.93 דקות, במקום חמישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:03.13 דקות, במקום חמישי במשחה ל-100 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 1:05.08 דקות ומקום שמיני במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:03.69 דקות.

קישורים חיצוניים
----------------

* גיא שילון, באתר *Swimrankings* (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שחיה: גיא שילון זכתה בזהב בקפריסין, באתר nrg‏, 25 ביוני 2011
**ב.מ.וו Z4** (באנגלית: **BMW Z4**) היא מכונית ספורט בתצורת קופה ורודסטר שמיוצרת על ידי יצרנית המכוניות הגרמנית ב.מ.וו. היא הוצגה לראשונה בשנת 2003. היא גם הדור הרביעי בסדרת Z של ב.מ.וו.

דורות
-----

### הדור הראשון E85 ו-E86

הדור הראשון של ב.מ.וו Z4 היה ידוע כ-E85 בצורת רודסטר ו-E86 בצורת קופה. הוא תוכנן על ידי מעצב ה-ב.מ.וו הדני אנדרס ווארמינג.

העיצוב של ה-Z4 התייחס לביקורות רבות על ה-Z3 הקודם, היא הייתה גדולה יותר והציגה שלדה קשיחה ומשמעותית. ה-Z4 היה זמין בתחילה כרודסטר בלבד, אך גרסת קופה הושקה רשמית בשנת 2006. הדגם האחרון יצא מקו הייצור ב-27 באוגוסט 2008 במפעל בספרטנבורג.

### הדור השני E89

הדור השני של ה-Z4 הוכרז ב-13 בדצמבר 2008 והופיע לראשונה בתערוכת הרכב של דטרויט בחודש שלאחר מכן. זהו הדגם הראשון מסדרת Z שהשתמש בכיסוי קשיח נשלף ומשמעותו שכבר לא היו גרסאות רודסטר וקופה נפרדות של המכונית. החלק העליון עשוי מעטפת אלומיניום קלה משני חלקים ונדרש 20 שניות להפעלה הגג. הייצור הועבר מספרטנבורג שבארצות הברית לרגנסבורג שבגרמניה.

### הדור השלישי G29

ה-G29 Z4 הוא הדור השלישי והנוכחי של ה- Z4 ונחשף ב-23 באוגוסט 2018. הוא עושה שימוש חוזר בגג הממיר הרך שנמצא ב-E85 Z4 במקום בקשיח, נשלף בתוך 10 שניות. ה-G29 Z4 חולק גם את הפלטפורמה שלו עם הדור החמישי של טויוטה סופרה ומיוצר באותו מפעל כמו הסופרה. בשנת 2019 היא הגיעה לישראל החל מ-359,000 שקל.

גרסאות מרוץ
-----------

לב.מ.וו Z4 יש שתי גרסאות מרוץ:

### ב.מ.וו GT3 Z4

היה מודל שיוצר בין השנים 2010–2015 בשביל מרוצים, הספק המנוע שלו מגיע ל-384 כ"ס. והוא זכה בכמה אליפויות בעולם.

### ב.מ.וו GTE Z4

יוצר בין השנים 2013–2015 כדי להתחרות בסדרת המרוצים האמריקאית לה מאן.

ראו גם
------

* ב.מ.וו
* ב.מ.וו סדרה Z

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ב.מ.וו Z4** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ב.מ.וו Z4 רודסטר שנת 2003, באתר gear, ‏2003
2. ↑  ב.מ.וו מציגה את הדור השני ל-Z4, באתר gear, ‏2008
3. ↑  ב.מ.וו מציגה את הב.מ.וו Z4 החדשה, באתר cartube, ‏23 באוגוסט 2018
4. ↑  ב.מ.וו Z4 G29 בישראל, באתר cartube, ‏17 ביוני 2019
**בַּאב אַ-שַּרְקִי** (בערבית: **الباب الشرقي**, תעתיק מדויק: **אלבאב אלשרקי**; מילולית: (שכונת) השער המזרחי) היא שכונה ישנה במזרח העיר העתיקה בבגדאד, על הגדה המערבית של נהר החידקל. כיום השכונה ממוקמת במרכז העיר המודרנית, ושווקיה מהווים את אחד המעוזים החשובים ביותר של צבא המהדי, המיליציה השיעית הגדולה בעיראק. למן הכיבוש האמריקאי של עיראק, היה לאחד מהאתרים המרכזיים של פיגועי ההתאבדות בעיר.

פיגועי ה-22 בינואר 2007
-----------------------

ב-22 בינואר 2007, ביום השני של חודש מוחרם שראשיתו מקודשת בשיעה לציון רצח האמאם חוסיין בכרבלא, שתי מכוניות התפוצצו ברחובות שוק באב א-שרקי וגרמו למותם של 88 אנשים ולפציעתם של 160 אחרים. פיגוע זה היה אחד הפיגועים העקובים ביותר בדם מאז הפלישה האמריקאית לעיראק במרץ 2003. 

הפיגועים תוזמנו במטרה לגרום לנזק מקסימלי והתרחשו בצהרי היום, הזמן העמוס ביותר בשווקים. כל אחת ממכוניות התופת נשאה כ-100 ק"ג של חומרי נפץ, והדי הפיגועים נשמעו בצידה השני של העיר מעבר לחידקל. לאחר הפיצוצים מספר גדול של גופות נערמו אחת על השנייה בארגזי עץ והועמסו על רכבי פינוי, בעוד שאחרות הושחתו ונקרעו לחתיכות קטנות מההדף. בעקבות הפיצוצים התלקחו לא פחות מתריסר מכוניות שחנו בקרבת מקום. ענני העשן הסמיכים נסחפו לתוך "האזור הירוק" של בגדאד, מרחק של כמעט קילומטר.

הפיגוע בבאב א-שרקי לא ייחודי, ומהווה דוגמה טיפוסית לפיגועי ההתאבדות שזעזעו את עיראק בשנים הראשונות לאחר הכיבוש האמריקאי. הפיגועים כוונו אל מטרות אזרחיות מתוך המאבק העדתי על השליטה בעיראק בין הסונים לשיעים. קרוב לוודאי שהפיגוע היווה מעשה נקם סוני בעקבות רציחתם של עשרות סונים בידי שיעים בשבועות הקודמים באזור זה של בגדאד.

ראו גם
------

* מלחמת עיראק

קישורים חיצוניים
----------------

* מארק סנטורה, מכוניות תופת הורגות עשרות בשווקים צפופים בבגדאד, הניו יורק טיימס
פירוש נוסף ערך זה עוסק בתופעה רפואית. אם התכוונתם לקישי בחישוב, ראו סיבוכיות.
ברפואה, **סיבוך** הוא התפתחות לרעה של מחלה, מצב בריאותי או טיפול רפואי. הסיבוך יכול להתבטא בהחמרה של המחלה, התפשטותה לאיברים אחרים בגוף, או לחלופין, בהופעת תסמינים, סימנים או ממצאים פתולוגיים בנוסף על אלה שכבר קיימים. מחלה מסוימת גם יכולה להיות סיבוך של מחלה אחרת. סיבוכים משפיעים על הפרוגנוזה של המחלה.

ההסתברות להופעת סיבוכים תלויה לעיתים בגורמים המאפיינים את המטופל עצמו, כמו גיל, מצב רפואי, תקינות מערכת החיסון ורגישות ופגיעות כללית. הידע אודות המהלך הטבעי של מחלה ועל הסיכון שבטיפולים יכולים לסייע בחיזוי היארעות הסיבוכים ובמניעתם.

דוגמה לסיבוך שהוא חלק מהמהלך הטבעי של מחלה היא סוכרת כלייתית, שהיא סיבוך שיכול להופיע בחולי סוכרת. מנגד, דוגמה לסיבוך שהוא כתוצאה מטיפול רפואי היא שברים בצלעות ובעצם החזה בעת החייאה בחולים עם דלדול עצם חמור.

ראו גם
------

* תופעת לוואי
* יאטרוגני

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סיבוך** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LNB: 000327682

 |
**להקת הגדנ"ע** הוקמה ב-1966 ופורקה באותה שנה. בזמן זה הספיקה להפיק תוכנית אחת. בתוכנית זו, שנקראה "חץ מקשת", השתתפו בין היתר דודו גולדנברג (טופז). לצידו הופיעו ארבעה בנים וארבע בנות בהן האופנאית רזיאלה גרשון. טופז שר סולו את השיר "נוח היה איש צדיק ותמים", שיר שכתב דן אלמגור ללחן עממי אמריקאי (במקור ביצעה את התרגום העברי רבקה מיכאלי), שהפך ללהיט שהושמע ברדיו וגם יצא על תקליטון אוסף של מספר להקות צבאיות. מלבד שיר זה היו בתוכנית עוד אחד עשר שירים, בהם השירים שהלחינה דרורה חבקין "חומות יריחו" ו"שיר הצעדה" שמזוהה עם ביצוע מארש של תזמורת צה"ל. רוב המנגינות היו קצביות ומבוססות על לחנים עממים אמריקאים קלים.

12 השירים שהיו בתוכנית הוקלטו לתקליט אריך-נגן בשנת 1966. תקליט חריג בתקופת המיתון בה רוב הלהקות הוציאו תקליטוני E.P. או שלא הקליטו בכלל. לצד להקת הגדנ"ע, רק להקת הנח"ל הוותיקה הוציאה אותה שנה תקליט אריך נגן.

תוכניתה זו הייתה הפעילות היחידה של הלהקה, היא פורקה באותה שנה. במשך שנים, פעלה תזמורת הגדנ"ע, אשר פעלה במקביל לתזמורת צה"ל ואף שיתפה עימה פעולה.

| להקות צבאיות בישראל |
| --- |
| מלחמת העצמאות | הצ'יזבטרון • חישטרון • הלהקה הצבאית הארצית • להקת הכרמל • להקת איילון
הרכבים קטנים: להקת אלכסנדרוני • להקת חיל הים • הצמד עדה וניניו • להקת צלילי הקסם • להקת תל ליטוינסקי |
| להקות צבאיות | להקת הנח"ל • להקת פיקוד הצפון • להקת פיקוד המרכז • להקת פיקוד הדרום • להקת חיל הים • להקת גייסות השריון |
| צוותי הווי | צוות הווי הנח"ל • צוותי הווי פיקוד מרכז • צוותי הווי פיקוד צפון • צוות הווי פיקוד דרום • להקות חיל האוויר • צוותי הווי גייסות השריון • להקת חיל התותחנים • מקהלת הרבנות הצבאית • צוות הווי הנדסה קרבית • צוות הווי פיקוד ההדרכה • להקת הגדנ"ע • להקת חינוך מיוחד • להקת קיטבג • להקת חילות השדה • להקת החמ"ניות |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 9ce67382-f9bc-41a0-8b5e-37b21be7cf53

 |
**קין** היא להקת רוק ישראלית שפעלה בשנים 1983-1992, והוציאה מלבד מספר תקליטי שדרים אלבום הופעה "כל כך הרבה זמן". הלהקה יצרה חומר מקורי בסגנון רוק מלודי.

היסטוריה
--------

מקימי הלהקה, איציק אשכנזי, נתי גלבוע ויהודה אבוטבול למדו יחד בנתניה. כילדים בשכונות הישנות של נתניה מצאו את מפלטם בנגינת רוק בעיקר בבתים של חברי הלהקה מופיעים מופע סלון עוד לפני שידעו להגדיר מהו. ב-1985 הצטרף ללהקה אורן ויינגרטן שהיה סולן וגיטריסט מוביל בהלקת "פיוז". ב-1986 הוציאו לרדיו תקליט שדרים ראשון שכתב והלחין נתי גלבוע. ההפקה המוזיקלית נעשתה על ידי מיקי גל, הבסיסט של להקת גן עדן.

באותה שנה הצטרף ללהקה יוסי כהן בפסנתר וקלידים. בסוף אותה שנה יצא לרדיו תקליט שדרים שני שכתב והלחין אורן ויינגרטן. השיר היה להיט שהצליח לא רע במצעדים. 

בקיץ 1987 שותפה הלהקה בתחרות להקות צעירות בעיר הנוער שהופק מוזיקלית על ידי דני בסן ויזהר אשדות. אשדות שסיים להפיק את התקליט של הזמר אדם צרף את הלהקה כלהקת חימום לסיבוב ההופעות של אדם באותן שנים.

מנהל ההפקה של אדם החתים את הלהקה על חוזה הופעות והלהקה הופיעה ואף החלה להקליט אלבום באולפני העוגן שלא הושלם ונגנז עם התגייסותם של חברי הלהקה לצבא.

ב-1989 שכרו חברי הלהקה בית ישן ברחוב הושע 10 בתל אביב והפכו אותו לאולפן חזרות והקלטות שבו חיו וניגנו בקומונה. מלבד עבודה על חומרים מקוריים ליוותה הלהקה מספר אומנים ביניהם הזמר גבי שושן. כמו כן הפיקו וניגנו חברי הלהקה עם הזמר מני בגר את הסקיצות של אלבומו החמישי "שנת הדובדבן". 

בשנת 1990 הרבתה הלהקה להופיעה בתל אביב בעיקר במועדון רוקסן ברמת החיל, עם שולי רמון כזמר. באותה שנה הצטרף ללהקה אייל פלד כבסיסט במקום איציק אשכנזי שפרש.

ב-1991 הצטרף ללהקה שי מיארה כמתופף במקום נתי שעבר לקדמת הבמה כסולן. 

אלובמם היחיד אשר יצא לאור, שנקרא "כל כך הרבה זמן" מורכב ברובו מהופעה חיה שהוקלטה על ידי אמנון גוזי ודורון פיקר במועדון רוקסן בשנת 1991. מלבד ההופעה כולל האלבום גם שני שירים שהוקלטו בהפקה משותפת עם איש הסאונד יואב שדמה כאשר בעמדת התופים הצטרף כאורח המתופף מישל עמר. האלבום נערך מוזיקלית (מאסטרינג) על ידי יזהר אשדות. מתוך האלבום יצאו לרדיו מספר שירים ביניהם "נר לרגלך" ו"רוצח".

על אף הצלחת ההופעות, התגברו במהלך המסע המתחים האישיים בין חברי הלהקה. למרות זאת הם הצליחו לעורר את התעניינותה של חברות התקליטים בישראל וקבעו מולן מבחני בד, בתקווה להשיג חוזה הקלטות. למרות העניין הראשוני והאהדה בקרב אנשי חברת התקליטים, המתחים בין חברי הלהקה הכריעו את גורלה לפזר את ההרכב.

לאחר פירוק הלהקה פרשו מרבית חבריה מעשייה מוזיקלית פעילה אך חזרו לשתף פעולה מפעם לפעם בעיקר להקלטות של שירים חדשים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  השמיים יכולים לחכות, אתר יוטיוב
2. ↑  במלחמה, אתר יוטיוב
3. ↑  טל פרי, שלבי הבוסר, מעריב, 2 בנובמבר 1988
4. ↑  אייל לוי, להקה, מעריב, 23 ביולי 1990
5. ↑  שולי רמון, אקורד ראשון, מעריב, 4 ביוני 1990
6. ↑  כל כך הרבה זמן, אתר יו טיוב
**עגור ברולגה** (שם מדעי: ***Grus rubicunda***) הוא מין של עגור, שמצוי בדרום-מזרח אוסטרליה, בחלקה הטרופי ובגינאה החדשה.

מאפיינים
--------

בתי הגידול המועדפים על העגור הם ביצות. רוב גופו אפור, קצוות כנפיו שחורות, ועל ראשו יש פס בצבע אדום-כתמתם.

הזכר והנקבה זהים במראם, אך הנקבה מעט קטנה יותר מהזכר. גובהו של עגור בוגר הוא בין 1.3-0.7 מטר ומוטת כנפיו כ-1.7 עד 2.4 מ'. משקלו של הזכר הוא כ-7 ק"ג, ומשקלה של הנקבה הוא כ-6 ק"ג. מראהו של עגור הברולגה דומה מאוד לזה של עגור אדום-ראש, אך הכתם האדום שעל ראשו של האחרון מתמשך גם לצוואר, בשונה מהכתם אצל עגור הברולגה, שמוגבל לראש. בנוסף לכך, תחום תפוצתו באוסטרליה של עגור אדום-הראש קטן הרבה יותר מזה של עגור הברולגה.

עגור הברולגה נפוץ מאוד בצפון-מזרח אוסטרליה, במיוחד בצפון-מזרח קווינסלנד, ומשם דרומה לוויקטוריה. בנוסף לכך, עגורי הברולגה מצויים גם בדרום גינאה החדשה, ומזדמנים גם למערב אוסטרליה.

עגורי הברולגה הם עופות חברתיים, וניתן למוצאם בדרך כלל בקבוצות זוגיות או בקבוצות משפחתיות קטנות שכוללות 3–4 פרטים, בדרך כלל ההורים עם צאצאיהם, אף על פי שישנן קבוצות עגורים שהפרטים ביניהם אינם קשורים משפחתית. מחוץ לעונת הרבייה, קבוצות אלו מתקבצות פעמים רבות ללהקה גדולה.

עגורי הברולגה הם אוכלי-כל, ומחפשים את מזונם באדמות ביצה. הם תוחבים את מקורם לתוך הבוץ בחיפושם אחר פקעות ושורשים.

עגורי הברולגה מונוגמיים. מין זה ידוע בזכות ריקודי החיזור המורכבים שלו. ריקוד החיזור מתחיל כשאחד מבני הזוג מרים עשב מהקרקע, זורק אותו לאוויר ותופס אותו במקור. לאחר מכן, העגור קופץ לגובה של כמטר מעל הקרקע כשכנפיו פרושות. המשך הריקוד מורכב ממתיחת הצוואר, התכופפות, קריאה והעלאת והורדת הראש. לעיתים, ריקודים אלה מתבצעים רק על ידי עגור אחד. לעיתים קרובות, הם מתבצעים בזוגות ולפעמים קבוצה שלמה של עגורי ברולגה עושה את ריקוד החיזור, והם מסתדרים במבנה שמזכיר שורה לפני שהם מתחילים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עגור ברולגה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  עגור ברולגה באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. 1 2 3  Johnsgard, John (1983). *Cranes of the World: Australian Crane (Grus rubicundus)*. Indiana University Press. pp. 140–148.
3. ↑  Gould, John (1865). *Handbook to The birds of Australia, Volume 2*. self. עמ' 290–92.

| עגוריים |
| --- |
| עגור | עגור אפור • עגור חן • עגור סיבירי • עגור ברולגה • עגור אדום-ראש • עגור לבן-עורף • עגור כחול • עגור הכתם • עגור שחור-צוואר • עגור יפני • עגור קנדי • עגור אמריקאי |  |
| עגור כתר | עגור כתר לבן-לחיים • עגור כתר אדום-לחיים |
| עגור כרבלתי (סוג ומין יחיד) | עגור כרבלתי |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007539782305171

 |
**עגור כתר אדום-לחיים** (שם מדעי: *Balearica pavonina*) הוא עוף במשפחת העגוריים. בעבר נקרא גם **עגור קאפיר**.

העגור מצוי בסוואנות היבשות באפריקה שמדרום לסהרה, אף על פי שהוא מקנן באזורים רטובים יותר. למין זה שני תת-מינים.

מין זה מקורב מאוד לעגור כתר לבן-לחיים שמעדיף גם הוא בתי גידול רטובים יותר לחיפוש מזון, אלה הם מיני העגור היחידים אשר מקננים בעצים. הרגל זה, הוא אחת הסיבות לכך שמיני עגור כתר, הקטנים יחסית, נחשבים דומים לאבותיהם של מיני העגורים החיים כיום. אורכו בערך מטר אחד. מוטת כנפיו 1.87 מטר, ומשקלו בערך 3.6 ק"ג.

כמו כל העגורים, עגור הכתר אדום-לחיים אוכל חרקים, זוחלים ויונקים קטנים. הוא מצוי בסכנת הכחדה, בעיקר במערב. הוא מאוים על ידי הרס בתי גידול.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עגור כתר אדום-לחיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  עגור כתר אדום-לחיים באתר הרשימה האדומה של IUCN

| עגוריים |
| --- |
| עגור | עגור אפור • עגור חן • עגור סיבירי • עגור ברולגה • עגור אדום-ראש • עגור לבן-עורף • עגור כחול • עגור הכתם • עגור שחור-צוואר • עגור יפני • עגור קנדי • עגור אמריקאי |  |
| עגור כתר | עגור כתר לבן-לחיים • עגור כתר אדום-לחיים |
| עגור כרבלתי (סוג ומין יחיד) | עגור כרבלתי |
**עגילי זהב** (באנגלית: **Golden Earrings**) הוא סרט ריגול רומנטי אמריקאי משנת 1947, בבימויו של מיטשל לייסן, עם ריי מילנד ומרלן דיטריך בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הרומן "עגילי זהב" של יולן פלדש (1945). הסיפור היא על סוכן בריטי בגרמניה לפני מלחמת העולם השנייה שנעצר ונחקר בידי האס אס בורח מהמעצר ובעזרת צועניה הונגרית, מצליח לברוח מגרמניה. הוא מסופר בסרט בצורת פלשבק.

ויקטור יאנג הלחין את פסקול הסרט ששזור בנעימות הונגריות המוכרות מהרפסודיה ההונגרית של פרנץ ליסט ושל ינה הובאי. השיר "עגילי זהב" המושר בסרט על ידי ראש הצוענים, הפך ללהיט בקולה של פגי לי וזכה לביצועים רבים של בינג קרוסבי, דינה שור, וילי נלסון, נינה סימון, בובי דארין, פרנק סינטרה ריי קוניף ועוד.

תקציר העלילה
------------

סתיו 1946, במבואה של מלון בלונדון מקבל מייג'ור ג'נרל ראלף דניסון, מעטפה ובה זוג עגילי זהב הוא מתרגש ומקרב אותם לאזניו. במבואה מתבונן בו עיתונאי אמריקאי בשם קוונטין ריינולדס (בתפקיד עצמו) ומתפלא על כך. לאחר מספר שעות שניהם מוצאים את עצמם בטיסה לפריז ולשאלתו של ריינולדס על העגילים מתחיל ראלף לגלות את סיפורו.

לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה הוא היה בשליחות חשאית בגרמניה ביחד עם צ'ארלס בירד (ברוס לסטר) כדי להגיע לפרופסור אוטו קרוסיג (ריינהולד שונצל), אנטי נאצי בחשאי שהמציא נוסחה לגז מסוכן. הם נתפסו, הושמו בתא מעצר של האס אס ונחקרו על ידי איש הגסטפו הוף (דניס הואי).

לילה אחד הם התגברו על השומרים והצליחו להימלט בבגדי אס אס הם נפרדו וקבעו להיפגש בנקודה מסוימת ליד פרייבורג. ראלף המשיך לבד ביער ונתקל בצועניה לידיה (מרלן דיטריך) ששכנעה אותו להתחפש לצועני עם עור שחום ועגילי זהב נעוצים בתנוכי אזניו. בצורה זו הם מתחמקים מהגרמנים המחפשים אחריו כשהם מתנהלים בעגלה רתומה לסוס וראלף נראה כמו צועני מלידה. לידיה מביאה אותו לשבט הצועני שלה שם הוא נאבק בראש השבט זולטן (מורבין וי) ומנצח אותו. לאחר מכן שר זולטן את "עגילי זהב".

הם ממשיכים לנקודת המפגש ורואים שבירד נתפס והוף מנסה לחקור אותו על ידי שרפה וגרימת כוויות ראלף יורה והורג אותם אך בירד מת. הם ממשיכים לבית קרוסיק שמלא באנשי צבא נאצים שצוהלים לשמע הכרזת היטלר על הפלישה לפולין. ראלף משכנע את הפרופסור לתת לו את הנוסחה ולידיה עוזרת לו לברוח ולחצות את הריין לשווייץ הוא נפרד ממנה ומחזיר לה את העגילים.

כעת, לאחר שנחת בפריז, ממשיך ראלף למקום משם נפרד מלידיה, מוצא אותה עם העגלה והסוס ושניהם ממשיכים הלאה.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ריי מילנד | ראלף דניסטון | דניסטון |
| מרלן דיטריך | לידיה | צועניה |
| ברוס לסטר | צ'ארלס בירד | סוכן בריטי |
| מורבין וי | זולטן | ראש שבט צועני |
| ריינהולד שונצל | פרופסור קרוסיג | כימאי גרמני |
| קוונטין ריינולדס | בתפקיד עצמו | עיתונאי אמריקאי |
| דניס הואי | הוף | חוקר גסטפו |

קישורים חיצוניים
----------------

* "עגילי זהב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "עגילי זהב", באתר AllMovie (באנגלית)
* "עגילי זהב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון ל"עגילי זהב", באתר יוטיוב
* פגי לי שרה "עגילי זהב", באתר יוטיוב
ביצי עגור חן אפריקאי
**עגור חן אפריקאי** (שם מדעי: *Grus paradiseus*) הקרוי גם **עגור סטנלי** או **עגור גן עדן** וכן **עגור כחול** הוא מין בסוג עגור. עגור החן האפריקאי הוא הציפור הלאומית של דרום אפריקה.

עגור החן האפריקאי קטן יחסית למיני העגורים האחרים - אורכו כ-100 עד 120 ס"מ, מוטת כפניו היא כ-180 עד 200 ס"מ, ומשקלו כ-3.6 עד 6.2 ק"ג. צבע גופו של העגור אפור-כחול, בעוד צבעם של החלק העליון של הראש, הצוואר והעורף כהה יותר. צווארו של העגור דק יותר וראשו גדול יותר ביחס למיני העגורים האחרים.

העגור החן האפריקאי מחפש מזון בעיקר באזורים יבשים, וכמעט אף פעם לא בביצות. תזונתם של העגורים מורכבת בעיקר מדשא וממיני צמחים מהמשפחה *Cyperaceae*, אך היא עלולה להשתנות לפי המזון שנמצא בסמוך למקום הקינון של העגור. הם ניזונים גם מחרקים, בעיקר ממינים גדולים יחסית כמו חגבאים. לעיתים, העגורים ניזונים גם משבלולים, לטאות, צפרדעים, עקרבים ונחשים; מזונות עשירי-חלבון כגון אלה מובאים בדרך כלל לגוזלים.

בתי הגידול המועדפים על העגור הם עמקים, גבעות ומישורים עם עשב מרעה ועצים פזורים. העגורים מעדיפים לקנן במקומות שקרובים לאזורי רמות וביצות, על אף שהם מחפשים אוכל בדרך כלל באזורים יבשים. העגורים נודדים לפי גובה: הקינון מתבצע בדרך כלל בגובה של כ-1,300 עד 2,000 מטרים מעל גובה פני הים, ובחורף העגורים נודדים לאזורים נמוכים יותר.

מכל 15 מיני העגורים, עגור החן האפריקאי הוא בעל התפוצה המוגבלת ביותר. העגור מסווג כ"פגיע" על ידי איגוד השימור העולמי (IUCN).

רבייה
-----

עונת הרבייה של העגור קבועה, ומתרחשת בין אוקטובר למרץ, בעוד קשרים זוגיים בתוך קבוצות נוצרים בדרך כלל באוקטובר, כשבני הזוג הפוטנציאליים רצים במעגלים אחד מסביב לשני. לאחר מכן, הזכר בדרך כלל מבצע "ריקוד" זריקה: זורק חפצים שונים שנמצאים בסביבתו לאוויר וקופץ. בשלב זה, הזכרים והנקבות בוחרים אחד את השני, ושני בני הזוג מבצעים את "ריקוד הזריקה". ההזדווגות מתבצעת בדרך כלל כשבועיים לאחר ריקוד החיזור.

הנקבה מטילה בדרך כלל 2 ביצים (לעיתים רחוקות 1 או 3). היא והזכר משתפים פעולה בדגירה עליהן: הזכר דוגר בדרך כלל במהלך הלילה, וביום הוא מגן על הטריטוריה. הדגירה נמשכת כ-30 יום; הגוזלים יכולים ללכת כיומיים לאחר הבקיעה, ויכולים לשחות זמן קצר לאחר מכן. עד הפריחה מהקן מתבצעת כשהגוזלים בני 3-5 חודשים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עגור חן אפריקאי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* GBIF
 |

* עגור חן אפריקאי, באתר Birdlife
* עגור חן אפריקאי, באתר העמותה הבינלאומית לעגורים

הערות שוליים
------------

1. ↑  עגור חן אפריקאי באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑

| עגוריים |
| --- |
| עגור | עגור אפור • עגור חן • עגור סיבירי • עגור ברולגה • עגור אדום-ראש • עגור לבן-עורף • עגור כחול • עגור הכתם • עגור שחור-צוואר • עגור יפני • עגור קנדי • עגור אמריקאי |  |
| עגור כתר | עגור כתר לבן-לחיים • עגור כתר אדום-לחיים |
| עגור כרבלתי (סוג ומין יחיד) | עגור כרבלתי |
**גאבור שלושינסקי** (בהונגרית: **Salusinszky Gábor**; בודפשט, 5 בדצמבר 1950 – 13 במאי 2022) היה מומחה לשפה האיטלקית, חוקר בתחום תורת התרגום והפדגוגיה של השפה ממוצא יהודי-הונגרי, היה פרופסור במחלקה לשפה וספרות איטלקית באוניברסיטת אטווש לוראנד בפקולטה למדעי הרוח במכון ללימודים רומניסטיים, מייסד ומנהל בית הספר האיטלקי בשם "סטודיו איטליה", נשיא איגוד המורים לאיטלקית בהונגריה.

ביוגרפיה
--------

אביו היה אישטוואן שלושינסקי (1918–1984), מנהל בתחומי המסחר, הכלכלה והבנקאות בהונגריה, ראש נציגות הסחר חוץ (נספח כלכלי) ההונגרי ברומא (1958-1963), והמנהל כללי לשעבר של הבנק לסחר חוץ ההונגרי (1964-1982).

גאבור שלושינסקי השלים את לימודיו באוניברסיטה בפקולטה למדעי הרוח של אוניברסיטת אטווש לוראנד, שם השיג תואר בהוראה ובפולקלור האיטלקי ב-1975, דוקטורט במדעי הרוח ב-1979 והן תואר דוקטור בבלשנות איטלקית ב-1997.

מסיום לימודיו באוניברסיטה לימד במחלקה האיטלקית של אוניברסיטת אטווש לוראנד ולאחר מכן ריכז את תחום הכשרת השפות והכשרת מורים מומחים לשפות, וכן העביר הרצאות וסמינרים בתחומים אלו. מחקריו בעשור האחרון התמקדו בשני התחומים הללו: תורת התרגום והפדגוגיה של השפה.

פעילותו בשפה האיטלקית
---------------------

שלושינסקי הקים את בית הספר האיטלקי של "סטודיו איטליה" ב-1990, שם ניהל והוביל לימודים מאז, ובנו אנדראש שלושינסקי אחראי על הניהול הכלכלי. כתוצאה מעבודת הסדנא במסגרת בית הספר לשפות, צמח דור חדש של מורים, שבזכותו מיושמת גישה מתודולוגית חדשה ומספר סוגים חדשים של קורסים בהוראת השפה האיטלקית (המתודולוגיה מיושמת גם בהוראת שפות נוספות). בשנת 2012, סטודיו איטליה וגאבור שלושינסקי קיבלו את "פרס השפה האירופית" על שיטת ההוראה החדשנית ותוכנית הכשרת המורים המוסמכת שלה. שלושינסקי קיים קשר מתמיד עם מורים לאיטלקית שעובדים בחינוך הציבורי בהונגריה, והוא גם נשיא איגוד המורים לאיטלקית בהונגריה.

מכתביו
------

* סקירה היסטורית - לדוצ'ה של איטליה מאת גאבור שלושינסקי

לקריאה נוספת
------------

* www.studioitalia.hu
* European Language Label

קישורים חיצוניים
----------------

* ELTE-Department of Italian Language and Literature
* גאבור שלושינסקי ב-WIKIWAND
* 
* 
* 
* www.studioitalia.hu
* 
*

הערות שוליים
------------

1. ↑  נפטר גאבור שלושינסקי - באתר HVG תרבות
2. ↑  Elhunyt Salusinszky Gábor italianista, Elhunyt Salusinszky Gábor italianista
3. ↑  Netpeople, Studio Italia - Minden, ami Olasz, Studio Italia (בהונגרית)
**גאבור טקאץ'-נאג'** (בהונגרית: **Takács-Nagy Gábor**; נולד ב-17 באפריל 1956 בבודפשט), הוא כנר ומנצח הונגרי.

לימודים וקריירה
---------------

הוא החל בלימודי כינור בגיל 8. הוא למד באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט, שם זכה בפרס ינה הוביי. מוריו באקדמיית ליסט כללו את פרנץ רדוש, אנדראש מיהאי וג'רג' קורטג.

ב-1975 הקימו טקאץ'-נאג', קארוי שרנץ, גאבור אורמאי ואנדראש פייר את רביעיית טאקץ'. הרביעייה הקליטה עבור חברות התקליטים הונגרוטון ודקה רקורדס. טקאץ'-נאג' עזב את האנסמבל ב-1992, לאחר שפיתח לחץ ידיים, שאילץ אותו להפסיק לנגן בכינור, ומתחים אישיים התעוררו בתוך הרביעייה לאחר הגירתם מהונגריה לארצות הברית. לאחר עזיבתו את הרביעייה, הוא עבר טיפול מוזיקלי וחזר לנגן בכינור.

בשנת 1996 הקים טקאץ'-נאג' את שלישיית הפסנתר של טקאץ' עם דנש ואריון (פסנתר) ופטר סאבו (צ'לו). הוא גם הפך לכנר ראשי של תזמורת פסטיבל בודפשט. ב-1997 הצטרף לפקולטה של הקונסרבטוריון למוזיקה של ז'נבה כפרופסור לרביעיית מיתרים. ב-1998 הקים את רביעיית המיתרים "מיקרוקוסמוס" עם זולטן טושקה (כינור שני), שנדור פאפ (ויולה) ומיקלוש פרני (צ'לו).

טקאץ'-נאג' התחיל גם לפתח עניין בניצוח. ב-2005 הקים את תזמורת המיתרים "קאמרטה בלרייב", כאנסמבל בפסטיבל דה בלרייב בז'נבה, שם שימש כמנהל שותף אמנותי. בשנת 2007, הוא הפך למנהל המוזיקלי של התזמורת הקאמרית של פסטיבל ורבייה, ואף למנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית הממלכתית ההונגרית ושל התזמורת הסימפונית של MÁV. בספטמבר 2010 הוא הפך למנצח ראשי ומנהל אמנותי של התזמורת הסימפונית של MÁV. הוא הפך למנצח אורח ראשי של תזמורת פסטיבל בודפשט החל מעונת 2012/2013.

במרץ 2010 הודיעה הקאמרטה של מנצ'סטר על מינויו של טקאץ'-נאג' למנצח הראשי החמישי שלה, החל מעונת 2011–2012, עם חוזה ראשוני ל-3 שנים. הוא הקליט עם הקאמרטה של מנצ'סטר באופן מסחרי עבור חברת התקליטים Avie. הוא הפך לשותף אמנותי ראשי של התזמורת הקאמרית האירית בינואר 2013.

טקאץ'-נאג' כיהן בקתדרה הבינלאומית למוזיקה קאמרית בקולג' המלכותי למוזיקה.

הוא התחתן עם לסלי דה סנגר (לבית טאונסון), ילידת ברנלי, בשנת 1991. יש להם שתי בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של גאבור טקאץ'-נאג'

* גאבור טקאץ'-נאג', באתר ספוטיפיי

* גאבור טקאץ'-נאג', באתר AllMusic (באנגלית)

* גאבור טקאץ'-נאג', באתר MusicBrainz (באנגלית)

* גאבור טקאץ'-נאג', באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007349418405171
* BnF: cb139683871 (data)
* GND: 128944374
* ISNI: 0000 0001 1467 1508
* LCCN: n88650957
* MusicBrainz: 27e9cdfe-4b27-4850-82c9-7318a432dd81
* NKC: jo2004249898
* SUDOC: 156838621
* VIAF: 7581456
* WorldCat: lccn-n88650957

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בהר באי רוטשילד שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו פסגת אניגמה.

**פסגת אניגמה** (באנגלית: **Enigma Peak**; מילולית: פסגת החידה) היא פסגה בהרי דסקו בקצה הדרום מזרחי של האי רוטשילד, שבאנטארקטיקה.

גובהה של הפסגה 1,000 מטרים מעל פני הים; והיא ההר ה-4,105 בגובהו באנטארקטיקה.

הפסגה מתנשאת מעל מצוק פורנייר.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי הפסגה

הפסגה התגלתה ממרחק על ידי פביאן גוטליב פון בלינגסהאוזן בשנת 1821, ועל ידי ז'אן-באטיסט שארקו בשנת 1909, וכן נצפתה על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם בשנת 1936.

הפסגה צולמה מהאוויר על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית בין השנים 1939–1941, ומופתה בעקבות תצלומים אלה. בשל עננות נמוכה, לא היה ברור במדויק, בעת הצילומים, מיקום ההר (לא היה ברור אם הוא באי רוטשילד, באי שרקו או באי דורסי).

הפסגה צולמה על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון, בשנים 1947–1948.

הפסגה מופתה בפירוט רב יותר, בשנת 1960 על ידי דרק סירל (Derek J.H. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד, על בסיס תצלומי האוויר של משלחת רון.

הרכס מופה בשנית על ידי צי ארצות הברית בהתבסס על תצלומי לווין לנדסאט שצולמו בפברואר 1975.

### מקור השם

שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.

שם זה ניתן לפסגה בשל הקושי במציאת מקומה המדויק בעת הכנת מפה של האזור.

קישורים חיצוניים
----------------

* פסגת אניגמה באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* פסגת אניגמה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* פסגת אניגמה באתר peakery
* מפת אזור פסגת אניגמה
* מחשבון מרחקים - המרחק מפסגת אניגמה לאתרים סמוכים

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14  מידע גאוגרפי והיסטורי
2. ↑  האי אנטארקטיקה לפי גובהם
3. ↑  מידע היסטורי
4. ↑  ראה לעיל הבלבול בזיהוי מקום ההר
גנרל של דיוויזיה **פייר אוגיסט רוק** (בצרפתית: **Pierre Auguste Roques**;‏ 28 בדצמבר 1856 – 26 בפברואר 1920) היה מפקד בכיר בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

רוק נולד ב-28 בדצמבר 1856 במחוז ארו שבקיסרות הצרפתית השנייה, למשפחה בעלת אמצעים מועטים. האינטליגנציה הערה שלו זיכתה אותו במענק, שאפשר לו להירשם לאקול פוליטקניק בשנת 1877. בשנת 1879 הוא התגייס לצבא צרפת כקצין הנדסה, ושרת בקולוניות שונות של האימפריה הצרפתית, ותכנן מבנים כמו מסילות רכבת כבישים וגשרים בטונקין, אלג'יריה ומדגסקר. בשנת 1906 הוא הועלה לדרגת גנרל של בריגדה. רוק היה מאבות חיל האוויר הצרפתי, והוא המציא מילים רבות עבור חיל האוויר, וחלקן עדיין בשימוש בצרפתית כיום.

ב-9 באפריל 1912 הוא קיבל פיקוד על הדיוויזיה השביעית, והוא פיקד עליה עד 18 באוגוסט 1913.

### מלחמת העולם הראשונה

 ערך מורחב – **מלחמת העולם הראשונה**  

ב-18 באוגוסט 1913 הוא קיבל פיקוד על הקורפוס ה-12, והוא פיקד עליו גם עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914. ב-5 בינואר 1915 קיבל פיקוד על הארמייה הראשונה. הוא פיקד על הארמייה עד 25 במרץ 1916, עת ידידו משכבר הימים ז'וזף ז'ופר המליץ למנותו כשר המלחמה במקום ז'וזף גליאני שפרש מסיבות בריאותיות. ב-13 בדצמבר של אותה שנה, הקים אריסטיד בריאן ממשלה חדשה, הדיח את ז'ופר, והחליף את רוק בהוברט ליאוטיי.

רוק הועבר לפקד על הארמייה הרביעית, והוא פיקד עליה עד 23 במרץ 1917. לאחר מכן מונה לתפקיד המפקח הכללי של העבודות והארגון בצבא צרפת. הוא פרש מהצבא ב-1919 בדרגת גנרל של דיוויזיה.

### אחריתו

לאחר המלחמה חי רוק בעיר סן-קלוד. הוא מת ב-26 בפברואר 1920 והוא בן 63 שנים. הוא נקבר בתחילה בעיר הולדתו, אולם בהמשך הועברה גופתו אל האינווליד בפריז.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פייר רוק** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14977607g (data)
* GND: 1038285542
* ISNI: 0000 0003 5593 7979
* The Léonore id LH//2382/14 is not valid.
* SUDOC: 136864805
* VIAF: 175904661
* WorldCat: viaf-175904661

 |
**פייר לה מואן ד'איברוויל** (בצרפתית: **Pierre Le Moyne d'Iberville**; ‏ 16 ביולי 1661 - 9 ביולי 1702) היה פריבטיר (שודד ים), מגלה ארצות, רב חובל, קולוניאליסט ומייסד לואיזיאנה הצרפתית.

תולדות חייו
-----------

נולד ב-Ville-Marie (מונטריאול), בנו השלישי (מתוך 12) של שארל דה-מואן במקור מדייפ, צרפת. 

החל את הקריירה שלו כחובל בשירות "חברת מפרץ האדסון" (Compagnie de la Baie d'Hudson), שנועדה לייצוא פרוות מקוויבק. ספינות החברה נועדו גם לסיור וניתקלו באופן אלים עם ספינות בריטיות מתחרות. ב-1686, במסגרת ריכוז מאמץ צרפתי להדרת הבריטים מצפון אמריקה (Compagnie du Nord), כבש ד'איברוויל מצודה בריטית והחזיק בה במשך שנה. ב-1688 שב לצרפת וחזר לקוויבק על סיפון ספינה משלו לצורך השתתפות במלחמת המלך ויליאם, בה נטל חלק בפשיטה על ניו יורק וטבח שנקטדי (Schenectady massacre;‏ 8 בפברואר 1690).

בהמשך, בין השנים 1692 ל-1697 ניצח על תנועת ספינות אספקה מצרפת לאקדיה, קוויבק, חסימת גישה של ספינות אספקה בריטיות לניו אינגלנד ופשיטות על חופי צפון החוף המזרחי הבריטי.

ב-1698 הטיל לואי פליפו, רוזן פונשנטרה (Louis Phélypeaux, comte de Pontchartrain), שר הימייה הצרפתי והאחראי על המושבות מעבר לים על ד'איברוויל לחקור את דלתת המיסיסיפי בשפכו למפרץ מקסיקו. המיסיסיפי אמנם נחקר כבר ב-1682 על ידי רנה-רובר קוואלייה, אדון לה-סאל, אך כיוון שהאזור נתבע על ידי ממלכת ספרד, לא חזרו מאז צרפתים לפקוד את המקום. באוקטובר יצא ד'איברוויל מנמל ברסט עם ארבע ספינות. במרץ 1699 הגיע לאזור הדלתא ורק לאחר שפגש מספר אמריקאים ילידים (אינדיאנים) שזכרו את קוואלייה היה בטוח שהגיע למיסיסיפי. הוא הקים מבצר במקום בו נמצאת כיום העיר בילוקסי, הותיר בו 81 איש ושב לצרפת. בינואר 1700 שב והקים את מבצר מיסיסיפי 40 מייל במעלה הנהר. בפברואר 1701 הקים מבצר במוביל. באפריל 1702 עזב את האזור. בשנת 1719 יסד אחיו, ז'אן-בטיסט לה מואן ד'איברוויל (Jean-Baptiste Le Moyne de Bienville) את העיר ניו אורלינס. בשנים 1699 - 1702 נשא ד'איברוויל בתואר "מושל לואיזיאנה".

במהלך מלחמת המלכה אן יצא ב-1706 עם ארבע ספינות. באפריל כבש את האי נוויס משם התקדם להוואנה, ממנה יצא להתקפה על ההתיישבות הבריטית צ'ארלסטון (קרוליינה הדרומית) במהלכה מת, ככל הנראה מקדחת צהובה.

ד'איברוויל נחשב לגיבור לאומי קנדי-צרפתי, הלוחם הראשון יליד קנדה, על שמו מקומות בקוויבק בהם Mont D'Iberville, ההר הגבוה בקוויבק ופסלו ניצב בין 14 פסלי הגיבורים באנדרטת הגיבורים באוטווה הבירה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פייר לה מואן ד'איברוויל** |

* ערך באנציקלופדיה הקתולית
* באתר גיבורי קנדה
* Pierre LeMoyne Sieur d'Iberville and the Establishment of Biloxi
* ביוגרפיה במוזיאון היסטורי של St. Charles Parish
* פייר לה מואן ד'איברוויל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פייר לה מואן ד'איברוויל באתר אנציקלופדיית בריטניקה.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007273635305171
* BNE: XX1715116
* BnF: cb11990553p (data)
* GND: 123238617
* ISNI: 0000 0000 7358 7296
* LCCN: n80070332
* NARA: 10581036
* NKC: jo20211125374
* NLA: 35207301
* NTA: 069136467
* SNAC: w6h99cmm
* SUDOC: 027615588
* Trove: 865259
* VIAF: 7399987
* WorldCat: lccn-n80070332

 |
פייר פובי דה שאבאן בפרוטומה מאת אוגוסט רודן בני קרלסברג גליפטוטק
**פייר פובי דה שאבאן** (בצרפתית: **Pierre Puvis de Chavannes**;‏ 14 בדצמבר 1824 – 24 באוקטובר 1898) היה צייר צרפתי, אשר את יצירותיו משייכים לזרם הסימבוליסטי, ממייסדי ונשיאה של האגודה הלאומית לאמנויות יפות בצרפת, ואמן משפיע בתקופתו.

ביוגרפיה
--------

נולד כפייר-ססיל פובי דה שאבאן באמיין שבצפון צרפת. אביו היה מהנדס מכרות, וצאצא למשפחת אצולה מבורגון
. פייר למד באמיין ואחר כך בתיכון יוקרתי בפריז ובבית הספר להנדסה האקול פוליטקניק. הוא תכנן ללמוד כמו אביו הנדסה, אולם מחלה קשה שיבשה את לימודיו. הוא נסע לאיטליה, שם נחשף לרעיונות חדשים וכשחזר לפריז בשנת 1844 החליט כי בכוונתו להיות צייר. הוא למד אצל אז'ן דלקרואה, תומאס קוטור ואצל הנרי שפר (Henry Scheffer).

במונמארטר ניהל רומן עם אחת מהדוגמניות שלו, סוזאן ואלאדון, אשר הפכה להיות ציירת מפורסמת בזכות עצמה. היא נשוי לדוגמנית המודל מריה קנטקוזינו.

בשנת 1890 היה ממייסדי האגודה הלאומית לאמנויות יפות בצרפת ושימש כנשיאה משנת 1891.

במותו נחשב לאחד מהציירים הגדולים ביותר של זמנו.

החל משנת 1928 מוענק לזכרו פרס לאמן (Prix Puvis de Chavannes).

יצירתו
------

בחורות צעירות על חוף הים, 1879
דה שוואן נחשב לצייר סימבוליסט ולא נהה אחר הזרמים האימפרסיוניסטים והריאליסטים שהחלו להיות מקובלים בתקופתו. עם זאת פעל כצייר עצמאי ולא היה משויך בזמנו לזרם או קבוצת אמנים מסוימת.

הוא הכין מספר ציורי קיר, אשר מוצגים כיום בעיריית פריז, בסורבון, ובפנתאון של פריז, וכן בספריה הציבורית בבוסטון.

יצירתו מוערכת על ידי הציירים מתנועת הנאבי, במיוחד מוריס דניס, וכן זכה להערכה ממשוררים סימבוליסטים כמו סטפאן מלארמה ואלפרד ז'ארי. בנוסף, יצירתו המוקדמת של פבלו פיקאסו הושפע מעבודותיו של דה שאבאן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פייר פובי דה שאבאן** בוויקישיתוף
* מיצירותיו
* פייר פובי דה שאבאן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* פייר פובי דה שאבאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007276417005171
* BNE: XX1149796
* BnF: cb12133723j (data)
* CANTIC: a11142820
* CiNii: DA08991088
* GND: 118846027
* ISNI: 0000 0000 8129 9147
* KulturNav: 8b320f42-ea9d-460a-afa2-f97c42655521
* LCCN: n50049345
* The Léonore id LH//2242/14 is not valid.
* MusicBrainz: a4e3d7ca-41c0-46ee-aad0-f70164884e5b
* NDL: 00662462
* NGV: 891
* NKC: js20020122051
* NLA: 36580577
* NLG: 218926
* NLP: A31644636
* NTA: 068453574
* RKD: 65142
* SNAC: w6vq335f
* SUDOC: 029786630
* TePapa: 1863
* Trove: 1304214
* ULAN: 500008870
* VcBA: 495/171523
* VIAF: 51724541
* WorldCat: lccn-n50049345

 |
**תאו אנתיקוס** (שם מדעי: ***Syncerus antiquus***) הוא מין נכחד של בקר שהיה קרוב לתאו האפריקני והוא התקיים במשך סוף הפליסטוקן עד להולוקן באפריקה. המאובנים שלו התגלו בצפון אלג'יריה ותוארו בידי החוקר הצרפתי גאורגס לואיס דוורנוי ב-1851 ותחילה נחשב למין של תאו הקרוב לתאו המים והתאו האסייתי. בהמשך הוחלט להעבירו לסוג פלוראוביס ומספר חוקרים העבירו אותו בהמשך לסוג סינצרוס.

תאו זה היה מהגדולים שבבני קבוצת הפרים שחיו באפריקה, והוא עלה על משקל של 1,200 עד 2,000 ק"ג אצל הזכרים הגדולים ביותר. בדומה לתאואים החיים הוא הכיל דו-צורתיות זוויגית בולטת לטובת הזכרים. לתאו זה היה מבנה קרניים מסיביות וכבדות שיכלו להגיע לאורך 3 מטרים מקצה לקצה. מבנה הקרניים דומה יחסית לזה של התאו האסייתי והוא נועד לעזור למלחמה על נקבות.

תאו זה התקיים בצפון אפריקה בין הפליסטוקן להולוקן שלפני 12,000 עד 4,000 שנה מזמננו. עדויות על כך שהגיע להולוקן לקוחות ממאובנים אפשריים וכן מכמה אמנויות סלע שיצרו ראשוני הברברים. ואולם כמה חוקרים טוענים שעדויות אלה שייכות למעשה לשורי בר או לפרים מבויתים. ככל הנראה הביזון נכחד עקב ציד אנושי, שינויי אקלים גדולים או שילוב של שני הסיבות.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Klein, Richard G. (November 1994). "The Long-Horned African Buffalo (Pelorovis antiquus) is an Extinct Species". Journal of Archaeological Science. 21 (6): 725–733. doi:10.1006/jasc.1994.1072
2. ↑  Faith, J. Tyler (2014). "Late Pleistocene and Holocene mammal extinctions on continental Africa". Earth-Science Reviews. 128: 105–121. doi:10.1016/j.earscirev.2013.10.009.
3. ↑  Camps, Gabriel (1992). "Bubalus antiquus". In Camps, Gabriel (ed.). Encyclopédie Berbère (in French). Aix-en-Provence: Edisud. pp. 1642–1647. doi:10.4000/encyclopedieberbere.1875. Archived from the original on 18 July 2020. Retrieved 31 August 2022