recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**לוק ביינס** (באנגלית: **Luke Baines**; נולד ב-8 ביוני 1990) הוא שחקן אוסטרלי יליד אנגליה, הידוע בעיקר בזכות מתפקידו בתור ג'ונתן מורגנשטרן בסדרה "ציידי הצללים".

ביוגרפיה
--------

ביינס נולד בעיירה הייד במנצ'סטר, אנגליה. הוא גדל בפרוור של העיר סידני, אוסטרליה. ביינס החל להשתתף בשיעורי משחק כבר בהיותו בן חמש ואף למד מוזיקה וריקוד.

ביינס למד בתיכון לאמנויות הבמה בצפון סטראטפילד, ניו סאות' ויילס באוסטרליה, שם למד דרמה, מוזיקה וריקוד.

קריירה
------

את הקריירה שלו החל בגיל צעיר, בשנת 2004 הופיע במספר פרקים בסדרה האוסטרלית קרוב רחוק.

ביינס הופיע גם בסרטים "מעגל הזהב" של מייקל קינג ובסרט להציל את מיסטר בנקס.

בשנת 2013, ביינס כיכב בסרטו של ריצ'רד צלניקר "כשהלילה מגיע". הסרט עוקב אחר שון הולוואי (מיקו אוליבייה) בן ה-17 שנקלע לקבוצת מנודים מתבגרים בשם 'המיספיטים', שמנהיגו הכריזמטי והלא מתפקד ריקי גלדסטון (ביינס), לוקח אותו תחת כנפיו.

ב־2014 הופיע בסרט "The Ever After" של מארק וובר וטרזה פאלמר. הוא צולם בלוס אנג'לס ובניו יורק בין יולי לאוגוסט 2013.

בשנת 2015 הוא הופיע כרוצח סדרתי בסרט "הנערה בתמונה" שהופק על ידי וס קרייבן, והוקרן לראשונה ב-Midnight Madness בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, קנדה. הופעתו זכתה לשבחים רבים[דרוש מקור].

בשנת 2016 הצטרף לאנדרו גארפילד וריילי קיוך בסרט "תעלומה בסילבר לייק" של דייוויד רוברט מיטשל.

ביינס הופיע בכמה תוכניות טלוויזיה, כולל "ציידי הצללים", שם גילם את ג'ונתן מורגנשטרן, אחיה של קלרי, בחלק השני של העונה השלישית.

בשנת 2020 הוא הופיע בדמותו של רוניקום בפרק מתוך הסדרה "סוכני S.H.I.E.L.D." וגילם טייס מעבורת אימפריאלית בסדרה "המנדלוריאן" בשירות הסטרימינג של דיסני+.

בשנת 2021 ביינס כתב וכיכב בסרט קומדיית האימה "Untitled Movie Horror Movie", שצולם מרחוק על ידי השחקנים במהלך מגפת הקורונה.

חיים אישיים
-----------

ביוני 2022 הצהיר ביינס כי הוא הומוסקסואל, וכי הוא נמצא במערכת יחסים עם גבר. יצא בעבר עם השחקנית מירנדה ריי מיו.

פילמוגרפיה
----------

### קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | להציל את מיסטר בנקס | מלצר |  |
| 2014 | *As Night Comes* | ריקי גלדסטון |  |
| *The Possession of Michael King* | אליאס |  |
| *The Ever After* | עצמו |  |
| 2015 | *The Girl in the Photographs* | טום |  |
| 2017 | *Fright Fest* | מייסון |  |
| 2018 | תעלומה בסילבר לייק | ישו |  |
| 2019 | *A Dark Place* | אלכס |  |
| 2021 | *Untitled Horror Movie* | דיקלאן | גם תסריטאי |
| TBA | *No Tears in Hell* | אלכס |  |
| *Bunker* | קורט |  |

### טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | קרוב רחוק | קמרון | 4 פרקים |
| 2017 | אמת או חובה | קרטר בויל | סרט טלוויזיה של Syfy |
| 2019 | ציידי הצללים | ג'ונתן מורגנשטרן | תפקיד חוזר (עונה 3); 12 פרקים |
| 2020–2021 | ננסי דרו | ג'ון "מק" מקדונלד | 2 פרקים |
| 2020 | סוכני S.H.I.E.L.D. | לוק | פרק: "The New Deal (Agents of S.H.I.E.L.D.)" |
| המנדלוריאן | טייס | פרק: "Chapter 16: The Rescue" |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוק ביינס** בוויקישיתוף
* לוק ביינס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* לוק ביינס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* לוק ביינס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  'Shadowhunters' Luke Baines Comes Out: 'I've...Been in Love Twice', Gay Pride - LGBT & Queer Voices, ‏2022-06-27 (באנגלית)
**"שניים"** היא תוכנית ראיונות ישראלית אשר משודרת בערוץ HOT בידור ישראלי של חברת הטלוויזיה בכבלים HOT, ובמסגרת שידורי קשת בערוץ 2.

במהלך התוכנית נוצר מפגש בין שני ידוענים מעולם הבידור והתרבות הישראלי, במסגרת ריאיון אחד-על-אחד משותף, אשר מתחלק לפינות שונות: "הפעם הראשונה והאחרונה" הסוקרת רגעים מיוחדים בחייהם; "תמונה אחת שווה" המפגישה את המרואיינים עם צילומים שונים הקשורים לחייהם; "עץ או פלי" המעניקה אפשרות לבחור אופציה המדגישה נקודה באופי הידוען; ו"דרכים מצטלבות" הסוקרת נקודות משמעותיות בקרירות של המראיין ושל המרואיין. במהלך השיחה שואלים המראיינים את מרואייניהם שאלות על חייהם האישיים, על אירועים משמעותיים בחייהם, על נקודות מרכזיות בקריירות שלהם ועל השקפת עולמם הכללית.

בעקבות הצלחת התוכנית, הוחלט ביולי 2006 לשדר עונה שנייה לתוכנית ב־HOT בידור ישראלי. העונה השנייה, שעלתה ב-8 באוגוסט, כללה, כמו העונה הראשונה, 20 פרקים.

ראו גם
------

* מפגשיר

קישורים חיצוניים
----------------

* "שניים", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מור שני‏, עונה נוספת ל"שניים", באתר וואלה!‏, 4 ביולי 2006
**ליאור שָׁמְבָּדַל** (נולד ב-14 במאי 1950) הוא מנצח ומלחין ישראלי.

חייו
----

ליאור שמבדל נולד בתל אביב ולמד לנגן בויולה ובטרומבון, וכמו כן גם קומפוזיציה וניצוח.
היה תלמידו של קרל מלס באוניברסיטת מוצרטיאום שבזלצבורג ולאחר מכן למד ניצוח בווינה אצל המנצחים הנס סווארובסקי, איגור מרקביץ', קרלו מריה ג'וליני, סרג'יו צ'ליבידאקה ופרנקו פרארה. 
השתלם במוזיקה אלקטרונית בווינה עם דיטריך קאופמן ופרידריך צ'רך. בפריז למד קומפוזיציה אצל סרג'יו נטרא, אחר כך אצל אנרי דיטייה ובאקס-אן-פרובאנס אצל ויטולד לוטוסלבסקי. 

בשנת 1980 היה מנצחה של התזמורת הסימפונית חיפה.
בשנים 1986–1993 ניצח על התזמורת הקאמרית הקיבוצית. כמו כן הוא ייסד את קבוצת המלחינים למוזיקה מודרנית "אקוסטיק 7/11" ואת אנסמבל מוזיקה נובה.

בשנות ה-90 המשיך את הקריירה כמנצח באירופה. היה מנהלה המוזיקלי של תזמורת התיאטרון פּפאלץ בקייזרסלאוטרן בגרמניה. בשנים 2000 - 2003 ניהל את התזמורת הסימפונית של רשות השידור הסלובנית בליובליאנה.

ליאור שמבדל הוזמן לנצח על תזמורות באירופה, אמריקה ואסיה, בהן הפילהרמונית של מינכן, תזמורת הרדיו ההולנדית, תזמורת הרדיו של קופנהגן, התזמורת הסימפונית של רומא, התזמורת הפילהרמונית של בוגוטה, התזמורת הלאומית של קוסטה ריקה, תזמורת תיאטרון קולון בבואנוס איירס, התזמורת הלאומית של בייג'ינג ואחרות. 

ליאור שמבדל הוא גם מלחין פורה. יצירותיו מבוצעות, מוקלטות ומשודרות ברשתות טלוויזיה ורדיו במדינות אירופה ובישראל. 

משנת 1997 ועד שנת 2019 היה המנצח של התזמורת הסימפונית של ברלין איתה יצא לסיורי קונצרטים בבריטניה, צרפת, סין, קוריאה, יפן, ברזיל ועוד. 
משנת 2003 הוא גם מנצח על התזמורת הקאמרית "נגני מנדלסון" מלייפציג.

ליאור שמבדל התפרסם כמנצח וכמלחין בארצות רבות בזכות הקלטותיו, יצירותיו וסיורי הקונצרטים שערך.
בשנת 1978 זכה בפרס בתחרות לניצוח של תאגיד השידור הדני בקופנהגן, ובפרס ראשון בתחרות לניצוח ויטוריו גי בפירנצה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליאור שמבדל** בוויקישיתוף
* ליאור שמבדל, ברשת החברתית פייסבוק
* ליאור שמבדל, באתר AllMusic (באנגלית)
* ליאור שמבדל, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ליאור שמבדל, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמבדל=ראשי תיבות של **שמ**ואל **ב**ן **ד**וד **ל**וצאטו
2. ↑  אלדד בק, התזמורת הכי ישראלית של ברלין, באתר ynet, 26 בינואר 2014

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007285941605171
* BnF: cb139584126 (data)
* GND: 124198538
* ISNI: 0000 0000 5517 0008
* LCCN: n98017841
* MusicBrainz: 213bbe85-e33a-42fa-b7cc-f9dd92fb0815
* SUDOC: 086927329
* VIAF: 30464687
* WorldCat: lccn-n98017841

 |
**יצחק עברי** (**מישְקינסקי**) (באנגלית: **Itzhak** (**Isaac**) **Ivry**;‏ 12 בנובמבר 1908 – 31 ביולי 1987) היה עיתונאי, עורך ומתרגם עברי.

קורות חיים
----------

עברי נולד ב-1908 בשם יצחק מישקינסקי (Miszkinski) בעיר ביאליסטוק שבפולין, בנם של הרב חיים יעקב מישקינסקי, רב העיירה קנישין ולימים רבה האחרון של סוִויסלוֹץ', ויוכבד לבית פָאיַאנְס, בתם של הרב דוד פאיאנס, ראב"ד ביאליסטוק וחבר הוועד המרכזי של "המזרחי", והרבנית מרים (ומצד אמהּ נכדתו של ראב"ד ביאליסטוק הרב חיים נפתלי הרץ היילפרין ונינתו של אביו, הרב רפאל יום טוב ליפמן היילפרין (1816–1879), רבה הנודע של ביאליסטוק, מחבר הספר "עונג יום טוב"). אביו קרא לו יצחק על שם רבו, הרב יצחק בלאזר.

קיבל חינוך יהודי מסורתי ולמד בישיבות ביאליסטוק וגרודנה. משנת 1925 עד 1929 למד במכון לחכמת ישראל בוורשה, ולאחר מכן נסע ללמוד במערב באוניברסיטאות ברלין (1929–1933) ובזל (1933).

בשנת 1933, עם עליית הנאצים לשלטון, עלה לארץ ישראל והמשיך את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים (1933–1934).

מיד עם עלייתו החל בעבודתו העיתונאית והספרותית. היה כתב, מבקר אמנות ובעל טור ביומון "דבר", ומשנת 1936 חבר מערכת העיתון. כתב במדור מאורעות השבוע ב"דבר השבוע" (בשם העט "י. סוקר"). משנת 1939 היה עורך ומחבר המדור המדיני "היום" בעיתון "דבר". כן היה ממשתתפיו הקבועים של "הפועל הצעיר (בשם העט "פוליטיקום"). כמו כן ב"קול ירושלים" ולאחר קום המדינה ב"קול ישראל". פרסם מאמרים בקבצים שונים, בהם בשנתוני "דבר", בקבצים "קמה" ו"לאחדות העבודה" ובספרי השנה של אגודת העיתונאים, ב"דורות" וב"עתידות" (בחתימתו ובשמות עט שונים, בהם "י. מעיין", "י. בן-יעקב").

תרגם ספרים (בעיקר מאנגלית) וערך כתבי עת, ספרים וקבצים שונים.

משנת 1940 היה חבר אגודת הסופרים העברים וחבר אגודת העיתונאים העבריים.

ב-1936 נישא לאלה, בת הרב אליהו שפירא מליטא. בקיץ 1938 נולד בנם יוסף דוד. לאחר שהתגרש מאלה נשא אישה אחרת ונולדו להם שלושה ילדים: יעקב, עמליה ובנימין.

ב-1951 היגר לארצות הברית והתיישב בעיר ניו יורק, שבה ישבה קבוצת סופרים עבריים. בתחילה הוסיף לכתוב לעיתוני הארץ, ומ-1951 ועד 1954 היה סופר "דבר" בארצות הברית.
המשיך לתרגם ולערוך.

בשנת 1969 פרש עורך השבועון "הדואר", משה ינון, ועברי התמנה תחתיו וכיהן כעורך העיתון עד 1985.

יצחק עברי נפטר בקיץ 1987 בניו יורק, בן 78 במותו.

אחיו הצעיר, משה מישקינסקי, היה היסטוריון, חוקר תנועת הפועלים היהודית במזרח אירופה, פרופסור להיסטוריה יהודית מודרנית באוניברסיטת תל אביב.

ספריו
-----

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

לקריאה נוספת
------------

* חיים ליף, 'יצחק עברי: עיתונאי-עורך', **בצרון** ט, 35–36 (1987), 3–5.

* 'Ivry, Itzhak (Isaac)', in: *Who's who in American Jewry*, 1980, p. 231.
* 'Ivry, Itzhak', in: *American Jewish Year Book, 1989*, 1989, p. 519.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יצחק עברי** בוויקישיתוף
* רשימת הפרסומים של יצחק עברי, בקטלוג הספרייה הלאומית
* דוד תדהר (עורך), "יצחק עברי (מישקינסקי)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ד (1950), עמ' 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  מישקינסקי, חיים יעקב, בן משה יהודה באתר "רבנים שנספו בשואה"; חיים יעקב מישקינסקי: דף עד שמילא בנו משה מישקינסקי, במאגר המרכזי של שמות קרבנות השואה, יד ושם.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007306819005171
* LCCN: no94024397
* VIAF: 308698811
* WorldCat: lccn-no94024397

 |
**ידע הבשרים** (באנגלית: **Carnal Knowledge**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1971 בבימויו של מייק ניקולס עם ג'ק ניקולסון, ארט גרפונקל, אן-מרגרט וקנדיס ברגן בתפקידים הראשיים.

העלילה מתארת מערכת יחסים חברותיים עם עליות ומורדות, בין שני חברים מתקופת לימודיהם בסוף שנות ה-40 עד תחילת שנות ה-70.

תקציר העלילה
------------

ג'ונתן (ג'ק ניקולסון) וסנדי (ארט גרפונקל) הם סטודנטים בקולג' אמהרסט (אנ') וגרים בחדר משותף. ג'ונתן הוא סטודנט למשפטים וסנדי הוא סטודנט לרפואה. הם שונים באופיים, ג'ונתן הוא דעתן ואגרסיבי וסנדי הוא עדין וביישן.

השיחות והוויכוחים ביניהם הן על יחסם לסקס ונשים. ג'ונתן מכנה את הנשים "מכסחות אשכים" ("ballbuster") שמטרתן להתחתן על מנת לדכא את יצר הסקס של הגברים.

הסרט מתחלק לשלושה חלקים: החלק הראשון הוא בתקופת הלימודים בקולג'. החלק השני הוא מספר שנים לאחר סיום הלימודים והחלק השלישי הוא כשהם כבר בגיל הביניים.

חלק ראשון - בעת מסיבה בקולג' מבחינים ג'ונתן וסנדי בבחורה עומדת לבדה. ג'ונתן שולח את סנדי לעברה ומתדרך אותו כיצד להתחיל בשיחה. הבחורה היא סטודנטית בשם סוזן (קנדיס ברגן). היא נענית לו בהסתייגות ומסרבת ליחסי מין. ג'ונתן מפעיל עליה את קסמיו עם סיפור של ילדות עשוקה והיא נענית לו. לבסוף היא נענית לקיים יחסים גם עם סנדי ומנתקת את יחסיה עם ג'ונתן.

חלק שני - סנדי כעת רופא, נשוי לסוזן עם שני ילדים ומספר לג'ונתן כי כעת הוא מאושר בחוג המשפחה שהקים. ג'ונתן לעומתו לא מצא עדיין אישה כלבבו. הוא מחפש אישה עם נתונים פיזיים של חזה גדול ובולט ומוצא את בובי (אן-מרגרט) הממלאת את כל רצונותיו המיניים. כעבור זמן מתערערים היחסים ביניהם. היא עזבה את עבודתה, נכנסה לדיכאון ולא עושה דבר בבית.. על רקע זה הם רבים כל הזמן.

גם היחסים בין סנדי לסוזן מתערערים והם מתגרשים. סנדי מוצא את סינדי (סינתיה אוניל). ג'ונתן מזמין אותם לדירתו ומציע לסנדי חילופי זוגות. סנדי מסכים אך מוצא את בובי מעולפת לאחר שנטלה תרופות המטרה להתאבד. סינדי עוזבת בכעס את הדירה.

חלק שלישי - ג'ונתן וסנדי גרושים בשנות ה-40 שלהם. סנדי מגיע לג'ונתן עם חברתו החדשה ג'ניפר (קרול קיין) בת ה-18. ג'ונתן מקרין להם שקופיות על כל הבחורות ששכב.

ג'ונתן כבר לא מפקד מינית כראוי. הסרט מסתיים כשהוא הולך ליצאנית לואיז (ריטה מורנו) שרק לאחר ריטואל של משפטים קבועים שהיא מדקלמת בשבח הגבריות שלו, הוא מקבל זקפה.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'ק ניקולסון | ג'ונתן | עורך דין |
| ארט גרפונקל | סנדי | רופא |
| קנדיס ברגן | סוזן | אשתו של סנדי |
| אן-מרגרט | בובי | אשתו של ג'ונתן |
| סינתיה אוניל | סינדי | ידידה של סנדי |
| קרול קיין | ג'ניפר | ידידה של סנדי |
| ריטה מורנו | לואיז | יצאנית |

פרסים
-----

אן-מרגרט הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, היא זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע.

ג'ק ניקולסון היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה.

ארט גרפונקל היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע.

קישורים חיצוניים
----------------

* "ידע הבשרים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ידע הבשרים", באתר נטפליקס
* "ידע הבשרים", באתר AllMovie (באנגלית)
* "ידע הבשרים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "ידע הבשרים", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "ידע הבשרים", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית)
* "ידע הבשרים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לידע הבשרים, באתר יוטיוב
* ידע הבשרים, באתר TCM
**יהודה (הודי) ליברמן** (נולד ב-1954) הוא מנכ"ל מכללת שערי משפט בהוד השרון ויו"ר עמותת "הקרן לגאולת קרקע". לשעבר ראש מועצת קרני שומרון.

ביוגרפיה
--------

ליברמן נולד בחדרה כילד בכור לצילה, ניצולת השואה שהגיעה ארצה מפולין, ולמרדכי שהגיע ארצה מרוסיה בגיל שלוש ושימש במשך שנים כסגן ראש עיריית חדרה. אחיו הצעיר הוא בנצי ליברמן.

בילדותו למד בבית הספר הממלכתי דתי בחדרה ובבגרותו, במדרשיית נועם בפרדס חנה.

שימש כראש מועצת קרני שומרון במשך כ-10 שנה.

שימש במשך תקופה קצרה גם כראש מטה מועצת יש"ע.

משנת 2013 משמש ליברמן בתפקיד יו"ר "הקרן לגאולת קרקע" - עמותה שהוקמה בתחילת שנות ה-80, ביוזמת אישים ביהודה ושומרון כמו בני קצובר, צבי סלונים, עו"ד משה גליק ואברהם מינץ. הקרן קיבלה מהמדינה לפחות 9,000 דונם ביהודה ושומרון. שווי הקרקעות, לאור הזינוק במחירי המגרשים ביהודה ושומרון, מוערך ב-2–3 מיליארד שקל - קרקעות שאותן היא מפתחת באמצעות חברות מסחריות המוכרות אותן בסופו של דבר למתיישבים ביישובים ביו"ש.

נשוי לאתי ומתגורר בקרני שומרון.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתוך אתר מכללת שערי מדע ומשפט
2. ↑  אצלנו בחצר, באתר ערוץ 7, 2 בספטמבר 2004
3. ↑  ראש מטה מועצת יש"ע הודי ליברמן התפטר, באתר ערוץ 7, 12 ביוני 2005
4. ↑  משה ליכטמן, ‏תחקיר "גלובס": ניגוד העניינים של בנצי ליברמן ואחיו, באתר גלובס, 24 במרץ 2015

  


| ראשי המועצה המקומית קרני שומרון ‏ |
| --- |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| יהודה ליברמן | הרצל בן ארי | יגאל להב |
| 1992–2002 | 2003–2013 | 2013 ואילך |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012689374305171

 |
**יונתן מס** (1922 – 2003) היה מהנדס ברפא"ל, מחלוצי פיתוח הטילים בישראל.

ביוגרפיה
--------

יונתן מס נולד בברלין, בן לחנה וראובן מס. אחיו הצעיר ממנו בשנה, דני מס, נהרג כמפקד מחלקת הל"ה. יונתן מס עלה עם משפחתו לארץ ישראל בשנת 1933, למד בגימנסיה העברית ובשנת 1944 קיבל תואר ראשון בהנדסת חשמל בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון. שירת בחי"ש והתנדב לבריגדה היהודית בתקווה להיות טייס. הוא לחם באיטליה והגיע עם הבריגדה להולנד.

בשנים 1948-1947 עבד בתחנת הקשר בשדה התעופה לוד. עם פרוץ מלחמת העצמאות התגייס לחיל האוויר.

היה מראשוני חיל המדע (חמ"ד), שהפך לרפא"ל. מס עסק בפיתוח סירת נפץ עם ביות מכ"מי, אך הדגם היחיד עלה באש בעת ניסוי. כראש תחום פיקוד וניהוג עסק בפיתוח הטיל לוז (הייצור של הטיל הועבר לתעשייה האווירית, והפך לטיל "גבריאל"), קיבל על כך ב-1960 את פרס ביטחון ישראל. ב-1964 פנה מס לארצות הברית כדי שתסייע בהצבתה של תחנה למעקב אחר לוויינים בישראל.

למד בצרפת וקיבל תואר דוקטור בהצטיינות יתרה, על עבודה שעסקה בחקר היונוספירה בעזרת אותות מלוויינים. כשחזר לישראל היה הראשון לדחוף את רעיון הלוויין הישראלי. כמנהל חטיבת מחקר הנחיה ברפא"ל קידם את טילי האוויר-אוויר וכסמנכ"ל וכיועץ למו"פ למנכ"ל רפא"ל הגה רעיונות לטיל נגד טילים שהקדימו את טיל ה"חץ".

ב-1980 כתב מחקר היתכנות שהוכיח כי אפשר לפתח לוויין שישקול 240 ק"ג בלבד ויוכל לספק תצלומים ברזולוציה גבוהה. תוכנית הלוויין של רפא"ל כונתה אביר. ד"ר זאב בונן, מנכ"ל רפא"ל לשעבר, בספרו "רפא"ל: ממעבדה למערכה" הכתיר את יונתן כ"אבי לוויין הצילום הישראלי".

ב-2001 קיבל מס אות הוקרה מטעם ועדת החלל הישראלית על עבודתו החלוצית.

לקריאה נוספת
------------

* יונתן מס, "לוויינים לניווט ולתקשורת", **מדע**, ספטמבר 1967.

קישורים חיצוניים
----------------

* אורי דרומי, לוויין ישראלי? למה לא, בעצם?, באתר הארץ, פורסם ב-3 בדצמבר 2003
* אייזיק רמבה, אבנים מן הירח, שידורים מלווינים, מעריב, 7 ביוני 1968, המשך

הערות שוליים
------------

1. ↑  הטכניון יעניק תוארי "דוקטור לשם כבוד", 9 ביוני 2011

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012356871505171

 |
**חנינה בן מנחם** (נולד ב-18 בספטמבר 1944) הוא פרופסור אמריטוס למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים.

ביוגרפיה
--------

חנינה בן מנחם נולד וגדל בירושלים, בן לאילה ואליקים בן מנחם, שעלו לארץ ישראל בשנות ה-30 של המאה ה-20. למד בבית הספר מעלה, ולאחר מכן בישיבת קול תורה, במדרשיית נועם ובישיבת הדרום. שירת בצה"ל בחטיבת הצנחנים.

קיבל תואר ראשון ושני במשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 1970 הוסמך כעורך דין. בשנת 1978 קיבל תואר דוקטור למשפטים באוניברסיטת אוקספורד על עבודה שכותרתה "Extra-Legal Reasoning in Talmudic Law" שנעשתה בהנחייתם של יוסף רז וברנרד ג'קסון (אנ'). באותה שנה הצטרף לסגל הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית. בשנת 2002 מונה לפרופסור מן המניין ובשנת 2012 פרש לגמלאות.

ייסד בפקולטה למשפטים את הסדנה למשפט ותיאטרון, במסגרתה מעלים סטודנטים הצגות המשיקות לעולם המשפט. בשנים 1995–2000 עמד בראש המכון למשפט עברי באוניברסיטה העברית.

שימש פרופסור אורח באוניברסיטאות אחדות, בהן אוניברסיטת סטנפורד (1987–1988) ואוניברסיטת הרווארד.

תחומי מחקרו: המשפט התלמודי, פילוסופיה של המשפט העברי, הגותו המשפטית של הרמב"ם, כתבי ניטשה ומשפט ותיאטרון. הוא נמנה עם מבקרי הגישה המשפטית הפוזיטיביסטית השולטת במשפט העברי.

כרך לה-לו של כתב העת המשפטי "דיני ישראל" הוקדש לכבודו, "בהוקרה על תרומתו רבת השנים למחקר ולהוראת המשפט העברי".

נשוי לפרופ' ימימה בן מנחם ולהם ארבעה ילדים.

נכדם, ענר אליקים שפירא, נרצח במתקפת הפתע על ישראל ב-2023, כשהדף בידיו את הרימונים שהושלכו על ידי המחבלים לעבר המיגונית שבה שהה, ובכך הציל את שאר השוהים בה.

ספריו
-----

* **Judicial Deviation in Talmudic Law: Governed by Men, Not by Rules**, Harwood Academic Publishers, 1991
* **סוגיות במשפט העברי**, האוניברסיטה הפתוחה, 2006
* **ניטשה על חוק ומשפט**, הוצאת מאגנס, 2021

**בעריכתו**:

* חנינה בן-מנחם, ברכיהו ליפשיץ (עורכים), **דין ויושר בתורת המשפט של הרמב"ם**, המכון לחקר המשפט העברי, תשס"ד
* חנינה בן מנחם, נתן הכט, שי ווזנר (עורכים), **המחלוקת בהלכה**, המכון למשפט עברי - בית הספר למשפטים - אוניברסיטת בוסטון, 2002

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופ' חנינה בן מנחם, באתר של האוניברסיטה העברית בירושלים

* חנינה בן מנחם, באתר ResearchGate

* חנינה בן מנחם, באתר SSRN
* מידע על חנינה בן מנחם בקטלוג הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  לכבודו של חנינה בן־מנחם, **דיני ישראל** ‏לה-לו, תשפ"ב
2. ↑  דיני ישראל לה-לו
3. ↑  הגיבור של מסיבת הטבע: תקף את המחבלים והגן בגופו על המבלים, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 17 באוקטובר 2023

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258575105171
* BIBSYS: 90705804
* GND: 1158206305
* ISNI: 0000 0000 6697 8969
* LCCN: n88241436
* NTA: 148411509
* RERO: 02-A002988929
* SNAC: w6933d4j
* SUDOC: 164666575
* VIAF: 72958462
* WorldCat: lccn-n88241436

 |
דאוזר על סוס סמוכות, 2017
**לוקאס דאוזר** (בגרמנית: **Lukas Dauser**; נולד ב-15 ביוני 1993) הוא מתעמל גרמני סגן אלוף אולימפי (טוקיו 2020) במקבילים.

קריירה
------

בגיל 19, הפך דאוזר לחבר בליגת ההתעמלות הגרמנית הראשונה. לפני כן, התאמן בברלין, ואף ייצג שני מועדונים בתחרויות התעמלות ארציות, "TSV Unterhaching" מבוואריה ו-"KTV Straubenhardt" מבאדן-וירטמברג. בשנת 2014 ייצג את מדינתו באליפות העולם בהתעמלות, בעיר נאן-נינג, הרפובליקה העממית של סין, שם הגיע למקום השמיני במקצה הנבחרות. בשנת 2016 זכה דאוזר באליפות גרמניה במקבילים, ואף קיבל מספר נקודות גבוה יותר ממרסל נגוין, אלופה הקודם של גרמניה. ב-10 ביולי הציע מאמן נבחרת גרמניה בהתעמלות אנדראס הירש, להכניס את דאוזר לנבחרת לאולימפיאדת 2016, שנערכה בעיר ריו דה ז'ניירו, ברזיל. במקצה הנבחרות, יחד עם אנדראס ברצ'ניידר, פביאן המבוכן, מרסל נגוין ואנדראס טובא, צבר דאוזר 261.275 נקודות, שהספיקו למקום השביעי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוקאס דאוזר** בוויקישיתוף
* לוקאס דאוזר, ברשת החברתית פייסבוק
* לוקאס דאוזר, ברשת החברתית אינסטגרם
* לוקאס דאוזר, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* לוקאס דאוזר, באתר olympedia.org
* לוקאס דאוזר, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Turnen bei Olympia 2016: Das müssen Sie wissen" [Gymnastics at the 2016 Olympics: Key Points You Need to Know] (בגרמנית). Tz. 8 במרץ 2016. נבדק ב-10 באפריל 2017. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Lukas Dauser". Rio 2016. אורכב מ-המקור ב-26 באוגוסט 2016. נבדק ב-10 באפריל 2017. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Gymnastics: Men's Team All-Around Final Results". Rio 2016. אורכב מ-המקור ב-26 באוגוסט 2016. נבדק ב-10 באפריל 2017. `{{cite news}}`:  (עזרה)
**ליה אפוסטולובסקי** (בסלובנית: **Lia Apostolovski**; נולדה ב-23 ביוני 2000) היא אתלטית סלובנית, זוכת מדליית ארד באליפות עולם באולם (גלאזגו 2024) בקפיצה לגובה.

ביוגרפיה
--------

אפוסטולובסקי נולדה וגדלה בסלובניה. אביה, סשו אפוסטולובסקי, אף הוא אתלט מצטיין, שיאן סלובניה בעבר בקפיצה לגובה.

### 2021

באליפות אירופה באולם שנערכה במרץ בטורון שבפולין סיימה במקום תשיעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.87 מטר.

#### מדליית ארד באליפות אירופה עד גיל 23

באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה ביולי בטאלין שבאסטוניה זכתה במדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.89 מטר.

### 2022

באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, סיימה במקום 12 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.89 מטר.

באליפות אירופה שנערכה באוגוסט במינכן שבגרמניה סיימה במקום שביעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.90 מטר.

### 2023

באליפות אירופה באולם שנערכה במרץ באיסטנבול שבטורקיה סיימה במקום 13 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.82 מטר.

### 2024

#### מדליית ארד באליפות עולם באולם

באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בגלאזגו שבממלכה המאוחדת זכתה במדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.95 מטר, אחרי ניקולה אוליסלאגרס מאוסטרליה (1.99 מטר) וירוסלבה מהוצ'יך מאוקראינה (1.97 מטר).

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* קפיצה לגובה: 1.95 מטר (2023)

### אולם

* קפיצה לגובה: 1.95 מטר (2024)

קישורים חיצוניים
----------------

* ליה אפוסטולובסקי, ברשת החברתית אינסטגרם
* ליה אפוסטולובסקי, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
**דייוויד אולווין** (באנגלית: **David Wayne Allvin**) הוא קצין בדרגת גנרל המכהן כמפקד חיל האוויר של ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

אולווין סיים ב-1986 תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה מאקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית. עבר קורס טיס והוצב בבסיס רמשטיין שבמערב גרמניה כטייס ומדריך על מטוסי ביצ'קראפט C-12 הורון. בהמשך שירת כטייס ניסוי על מטוסי לוקהיד C-141 סטארליפטר, בואינג C-17 גלובמאסטר III ולוקהיד מרטין C-130J סופר הרקולס. בשנים 2001-2003 פיקד על טייסת התדלוק האווירי 905. בשנים 2007–2009 פיקד על כנף התובלה 97 באלסקה. בספטמבר 2010 הוצב באפגניסטן כמפקד כנף 438 וכמפקד פיקוד האימונים של נאט"ו לכוחות האווירים האפגניים. בשנים 2012–2013 פיקד על מרכז השליטה 618 האחראי על תחום התדלוק האווירי. לאחר מכן שירת במכוון תפיקידים במטה חיל האוויר בתחום התכנון והאסטרטגיה. ב-2015 מונה לראש אגף אסטרטגיה ומדיניות בפיקוד אירופה של ארצות הברית ולאחר מכן שימש סגן ראש אגף תכנון ואסטרטגיה במטות המשולבים. בינואר 2019 מונה לראש האגף והועלה לדרגת לוטטנט גנרל.

בנובמבר 2020 קודם לדרגת גנרל ומונה לסגן מפקד חיל האוויר. בשנת 2023 הוחלף על ידי ג'יימס סלייף. ב-29 בספטמבר 2023, מונה לממלא מקום מפקד החיל לאחר מינויו של צ'ארלס בראון, ליושב ראש המטות המשולבים. בנובמבר 2023 נכנס לתפקידו כראש מטה חיל האוויר.

לאורך שירותו צבר מעל 4,600 שעות טיסה על מטוסי C-12F, C-141A/B, KC-135R/T, C-17, C-130, C-130J, C-23, F-15, F-16, T-38.

אלווין בעל תואר שני בניהול מאוניברסיטת המדינה של טרוי ותואר שני מאוניברסיטת חיל האוויר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דייוויד אולווין** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר חיל האוויר של ארצות הברית
סמן הברבורים של המלכה חותר בסירה במהלך טקס מפקד הברבורים
**סמן הברבורים** או **סמן ברבורים** (באנגלית: **Marker of the Swans** או **Swan Marker**) הוא נושא משרה בחצר של המונרך של בריטניה.

סמן הברבורים הנוכחי דייוויד בארבר (David Barber), מונה לתפקידו בשנת 1993.

היסטוריה
--------

התפקיד קיים החל מהמאה השתים-עשרה.

במשך השנים השתנה התואר, שהיה בעבר מאסטר הברבורים (**Swan Master**), לאחר מכן שומר הברבורים (**Keeper of the Swans**); ובשנת 1993 פוצלה המשרה לשתי משרות - "סמן הברבורים" (**Marker of the Swans**) ו"שומר הברבורים" (**Warden of the Swans**).

תפקיד סמן הברבורים של המונרך
----------------------------

תפקידם של מאסטר הברבורים, של שומר הברבורים, וכיום תפקידו של סמן הברבורים הוא לארגן את האירוע השנתי של מפקד הברבורים על נהר התמזה.

מלבד ארגון המפקד, לאור היות המונרך הבעלים של כל הברבורים בממלכה המאוחדת, נדרש סמן הברבורים לייעץ לארגונים בכל רחבי הארץ בנוגע לרווחת ברבורים ואירועים בהם מעורבים ברבורים, למפקח על בריאות אוכלוסיית הברבורים המקומית ולייעץ לארגוני דייגים ושייט כיצד לעבוד עם חיות הבר.

סמן הברבורים של המלכה עובד בשיתוף פעולה הדוק עם ארגוני הצלת ברבורים ומפקח על הצלת ברבורים חולים ופצועים. הוא גם מתאם את סילוק הברבורים מחלקי נהר התמזה המשמשים לריגטות חתירה בקיץ.

קישורים חיצוניים
----------------

* סמן הברברים מסביר את מטרותיו של מפקד הברבורים, סרטון באתר יוטיוב
* מפקד הברבורים באתר מגזין גלובס
* כתבה על תפקיד הסמן באתר CNN
* אתר רשמי - באתר בית המלוכה הבריטי
* אתר רשמי
* מפקד הברבורים, באתר חדשות ה-BBC, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8   סמן הברברים מסביר את מטרותיו של מפקד הברבורים, סרטון באתר יוטיוב
2. 1 2 3 4 5 6 7  ההיסטוריה של המשרה - "משרות מלכותיות מוזרות" באתר מגזין TIME
הבית המרכזי של המתחם, 2016
**מתחם קנדי** הוא ביתם של משפחת קנדי. הבית מורכב משלושה בתים בשטח של קרוב ל-25 דונם בקייפ קוד במסצ'וסטס, ארצות הברית. זה היה פעם ביתו של הפוליטיקאי ושגריר ארצות הברית בממלכה המאוחדת: ג'וזף קנדי ואשתו, רוז קנדי; וילדיהם, בהם נשיא ארצות הברית, ג'ון פיצג'רלד קנדי והסנאטורים האמריקנים רוברט קנדי וטד קנדי.

המתחם, שנרכש ב-1928, הפך למקום נחשב למקום המזוהה ביותר עם משפחת קנדי. ג'ון פיצג'רלד קנדי השתמש במתחם כמטה המרכזי של הקמפיין שלו בבחירות לנשיאות שנערכו ב-1960 ומאוחר יותר כבית הנופש שלו כנשיא.

היסטוריה
--------

ג'ון פיצג'רלד קנדי, אשתו, ג'קלין קנדי וילדיהם ג'ון קנדי ג'וניור וקרוליין קנדי משחקים עם כלביהם במתחם קנדי
בשנת 1926, ג'וזף קנדי שכר קוטג' קיץ בנמל היאניס. שנתיים לאחר מכן, רכש את המבנה שהוקם ב-1904 והגדיל ושיפץ אותו כדי להתאים לצורכי משפחתו הגדלה ומתחם זה יגדל לימים להיות "מתחם קנדי". בבית הזה ובסביבתו בילו תשעת ילדיהם את ימי הקיץ, כאשר מעת לעת עסקו בשייט ובספורט ימי. המשפחה אמנם התגוררה במספר בתים נוספים לאורך שנות העשרים והתכוונה להשתקע במספר מקומות ברחבי מסצ'וסטס אך לבסוף התקבעה באזור קייפ קוד. "מתחם קנדי" הפך ב-1941 לבית הרשמי והחוקי של המשפחה.

בנם של ג'וזף ורוז, ג'ון פיצג'רלד קנדי השתמש במתחם כמטה המרכזי של הקמפיין שלו בבחירות לנשיאות שנערכו ב-1960 ומאוחר יותר כבית הנופש שלו כנשיא.

בשנת 2012, הבית הראשי במתחם נתרם למכון טד קנדי (אנ'). נכון ל-2023, אלמנתו של רוברט קנדי, אתל מתגורר באחד מבתי המתחם בסמוך לבית הראשי.

ב-2019, אחת מנכדותיו של רוברט קנדי, סוירשה קנדי היל, בת ה-22, מתה ממנת יתר באחד מבתי המגורים במתחם.

המתחם
-----

### בית מרכזי

הבית המרכזי, ששימש את ג'וזף היה הגדול מבין השלושה שהוקמו במתחם, הבית מוקף במדשאות ובגנים מטופחים והוא פונה לעבר האוקיינוס האטלנטי בקומה הראשית יש סלון, חדר אוכל, מטבח, מזווה רחב ידיים, חדרי שירות וחדר השינה שג'ון השתמש בו לפני שרכש בית משלו במתחם. בקומה השנייה יש שישה חדרי שינה, חדר תפירה, חדר אריזה וארבעה חדרי שינה של משרתים. לבית יש גם עליית גג. המרתף מכיל בית קולנוע פרטי ואולם המכיל בובות מכל רחבי העולם. הבובות היו שייכות לג'וזף והוענקו לו ממספר מכרים שונים בתקופתו כשגריר האמריקאי בממלכה המאוחדת. בחצר הבית יש בריכת שחייה סגורה, מגרש טניס, מוסך היכול להכיל ארבע מכוניות, ושני בתי הארחה לאורחים.

ראו גם
------

* מתחם בוש

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מתחם קנדי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Staff writer (August 27, 2009).
2. ↑  Updegrove, Mark K. (2022). *Incomparable Grace: JFK in the Presidency*. Penguin Publishing Group. p. 33.
3. ↑  Tye, Larrt (2016). *Bobby Kennedy: The Making of a Liberal Icon*. Random House. p. 16.
4. ↑  Schlesinger Jr. Arthur (1978). *Robert Kennedy and His Times*. p. 37.
5. ↑  "Main House At Kennedy Compound Given To Institute". *WBUR*. 2012-01-30. נבדק ב-2013-03-04.
6. ↑  סוכנויות הידיעות‏, עוד אסון במשפחת קנדי: נכדתו של בובי מתה ממנת יתר באחוזת המשפחה, באתר וואלה!‏, 2 באוגוסט 2019
7. ↑  Klein, Edward (1997). *All Too Human: The Love Story of Jack and Jackie Kennedy* (1st ed.). Pocket. ISBN 978-0671501914.
אלפרד גאוזה (מימין) עם ארווין רומל (משמאל) וגרד פון רונדשטט {במרכז)
גנרל **אלפרד גאוזה** (בגרמנית: **Alfred Gause**;‏ 14 בפברואר 1896 – 30 בספטמבר 1967), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

גאוזה נולד ב-14 בפברואר 1896 בקניגסברג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1914 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לגדוד ההנדסה ה-18, עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל גאוזה את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר גאוזה ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1934 מונה גאוזה לקצין מטה בדיוויזיה ה-5 של הרייכסווהר, אשר הפכה מאוחר יותר לקורפוס ה-5. ב-1 במאי 1934 הוא הועלה לדרגת מיור, וב-1 באוקטובר 1936 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-12 באוקטובר 1937 מונה גאוזה לקצין מטה בOKH, וב-1 באפריל 1939 הועלה לדרגת אוברסט.

### מלחמת העולם השנייה

ב-1 בנובמבר 1939 מונה גאוזה לראש מטה הקורפוס ה-10, ושימש בתפקיד זה במהלך המערכה על צרפת. ב-1 באוקטובר 1940 הוא מונה לראש מטה הקורפוס ה-38, וב-1 ביוני 1941 הועלה לדרגת גנרל מיור, ומונה לקצין הקישור הגרמני בפיקוד האיטלקי בצפון אפריקה. ב-1 בספטמבר 1941 הוא מונה לראש מטה ארמיית הפאנצר אפריקה, וב-13 בדצמבר 1941 הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 באוקטובר 1942 הוא הפך לראש מטה ארמיית הפאנצר הגרמנית-איטלקית, וב-1 במרץ 1943 הוא מונה לראש מטה קבוצת ארמיות אפריקה. ב-1 באפריל 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ובתחילת מאי אותה שנה הוא מונה לראש המטה של מפקדתו של ארווין רומל, אשר הפכה בתחילת יולי לקבוצת ארמיות B. ב-1 ביוני 1944 מונה גאוזה למפקד זמני של הקורפוס ה-67, וכיהן בתפקיד זה כשבוע. בתחילת אוגוסט 1944 הוא מונה לראש מטה ארמיית הפאנצר החמישית, וב-14 בספטמבר אותה שנה הוא מונה לראש מטה ארמיית הפאנצר השישית. ב-5 באפריל 1945 מונה גאוזה למפקד הקורפוס ה-2 שהיה מכותר בכיס קורלנד, ופיקד עליו עד כניעתו לכוחות הצבא האדום בתום המלחמה.

### לאחר המלחמה

ב-10 באוקטובר 1955 שוחרר גאוזה מהשבי, ולאחר שחרורו התגורר בבון עד למותו ב-30 בספטמבר 1967.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלפרד גאוזה באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
**סאגה ואנינן** (בפינית: **Saga Vanninen**; נולדה ב-4 במאי 2003) היא אתלטית פינית, סגנית אלופת עולם באולם (גלאזגו 2024) בקרב חמש.

ביוגרפיה
--------

ואנינן נולדה בטמפרה שבפינלנד.

### 2019

#### אלופת הפסטיבל האולימפי האירופי לנוער בקרב שבע

בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער שנערך ביולי בבאקו שבאזרבייג'ן זכתה במדליית זהב בקרב שבע בשיא אליפות חדש של 5,913 נקודות.

### 2021

#### אלופת אירופה עד גיל 20 בקרב שבע

באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה ביולי בטאלין שבאסטוניה זכתה במדליית זהב בקרב שבע בשיא פינלנד עד גיל 20 חדש של 6,271 נקודות.

#### אלופת עולם עד גיל 20 בקרב שבע

באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה באוגוסט בניירובי שבקניה זכתה במדליית זהב בקרב שבע בתוצאה של 5,997 נקודות.

### 2022

#### אלופת עולם עד גיל 20 בקרב שבע בפעם השנייה ברציפות

באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה באוגוסט בקאלי שבקולומביה זכתה במדליית זהב בקרב שבע בתוצאה של 6,084 נקודות.

באליפות אירופה שנערכה בהמשך החודש בברלין שבגרמניה סיימה במקום עשירי בקרב שבע בתוצאה של 6,045 נקודות.

### 2023

באליפות אירופה באולם שנערכה במרץ באיסטנבול שבטורקיה סיימה במקום שביעי בקרב חמש בתוצאה של 4,440 נקודות.

בתחרות שנערכה במאי בגציס שבאוסטריה קבעה שיא אישי חדש של 6,391 נקודות בקרב שבע.

#### אלופת אירופה עד גיל 23 בקרב שבע

באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה ביולי באספו שבפינלנד זכתה במדליית זהב בקרב שבע בתוצאה של 6,317 נקודות.

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה סיימה במקום תשיעי בקרב שבע בתוצאה של 6,289 נקודות.

### 2024

#### סגנית אלופת עולם באולם בקרב חמש

באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בגלאזגו שבממלכה המאוחדת זכתה במדליית כסף בקרב חמש בשיא פינלנד חדש של 4,677 נקודות, אחרי נור וידטס מבלגיה (4,773 נקודות) ולפני סופי דוקטר מהולנד (4,571 נקודות).

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* ריצת 100 מטר משוכות: 13.34 שניות (2023)
* קפיצה לגובה: 1.80 מטר (2023)
* הדיפת כדור ברזל: 15.08 מטר (2022)
* ריצת 200 מטר: 24.30 שניות (2023)
* קפיצה לרוחק: 6.43 מטר (2023)
* הטלת כידון: 48.32 מטר (2023)
* ריצת 800 מטר: 2:17.91 דקות (2023)
* קרב שבע: 6,391 נקודות (2023)

#### אולם

* ריצת 60 מטר משוכות: 8.33 שניות (2024)
* קפיצה לגובה: 1.79 מטר (2024)
* הדיפת כדור ברזל: 15.01 מטר (2024)
* קפיצה לרוחק: 6.41 מטר (2024)
* ריצת 800 מטר: 2:20.54 דקות (2024)
* קרב חמש: 4,677 נקודות (2024), **שיא פינלנד**

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סאגה ואנינן** בוויקישיתוף

* סאגה ואנינן, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
עטיפת הספר של מירה לוֹבֶּה, שכלל גם את השיר "עוגה עוגה", באיור כפל משמעות למילה "עוגה"**עוּגָה, עוּגָה (בַּמַּעְגָּל נָחוּגָה)** הוא שיר ילדים שנכתב על ידי אהרן אשמן, ומושר בלחן עממי. כשיר משחק, הפעוטות אוחזים ידיים, מסתובבים במעגל, ויושבים וקמים בשורות האחרונות.

טעות רווחת היא פירוש המילה "עוּגָה" שבשיר במשמעות של עוגה למאכל (קינוח), אולם כאן משמשת המילה כמילה נרדפת למילים "ריקוד במעגל". המילה עוגה נאמרת במלעיל, מפני שהיא צורת ציווי ארוכה של הפועל "עג". במקור השיר לא כלל את המילים "לשבת לקום" אלא "לשבת לשבת..."

המשחק, ובמידה מסוימת גם מנגינת השיר, דומים לאלו של שיר-משחק אנגלי *(Ring a Ring o' Roses)* אשר כולל בסופו נפילה אחורה.

ימימה טשרנוביץ (ילידת 1909) מעידה[דרוש מקור] כי היא לא למדה את השיר בגן, אבל אחותה הצעירה ממנה בעשור כן למדה אותו. ב-2019 נחשף במכון גנזים כתב היד המקורי של מחבר השיר ובו שני בתים נוספים.

השיר הושר בעיבודים שונים, ביניהם של גיל אלדמע, ועל ידי מבצעים שונים, ביניהם: נתן דטנר, חנה לסלאו ועוזי חיטמן.

ראו גם
------

* הורה (ריקוד)

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "עוגה עוגה" באתר מיוזיק בריינז
* "עוגה עוגה" באתר בית לזמר העברי
* מילות השיר "עוגה עוגה" והאזנה לו באתר זמרשת
* זלי גורביץ', "עוגה עוגה" : הצעה להימנון, באתר הארץ, 8 במאי 2005
* עו"ד אלי נחום, זכויות יוצרים: כמה עולה לשיר "עוגה, עוגה"?, באתר ynet, 18 באוקטובר 2015
* לשבת לקום - נסתובבה כל היום עד אשר נמצא מקום, 31 באוקטובר 2012 מאת igalz, קווים ונקודות
* מסביב למדורה, באתר האקדמיה ללשון העברית

הערות שוליים
------------

1. ↑  לראייה מביא בן ציון פישלר ב"לשוננו לעם" שער של ספר ילדים שבו שרים את "עוגה עוגה" סביב עוגה עגולה. - ראו כאן
2. ↑  רוביק רוזנטל, הזירה הלשונית: לא עברית ולא נעליים, באתר nrg‏, 20 במאי 2005
3. ↑  רן שכניק, "סגירת מעגל". ידיעות אחרונות, 13 במרץ 2019
4. ↑  "עוגה עוגה": הבתים הגנוזים, אתר "ערוץ 7", 13 במרץ 2019, אוחזר ב-2/4/2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 8e622a1d-0f08-435b-b847-8e6380e4c504

 |
**פארלי ויירה רוסה** (בפורטוגזית: **Farley Vieira Rosa**; נולד ב-14 בינואר 1994) הוא כדורגלן ברזילאי, המשחק בטג'אן הנא סיטיזן בעמדת החלוץ.

קריירה
------

פארלי רוסה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של קרוזיירו ובגיל 14 הצטרף לאקדמיה של ספורטינג ליסבון.

ביולי 2013, רוסה חתם בסבסטופול מליגת העל האוקראינית. ב-21 בפברואר 2013, פארלי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בהפסד 3-1 לשחטאר דונצק. ב-31 באוגוסט, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 לקרפטי לבוב.

בקיץ 2014, התפרקה סבסטופול עקב סיפוח חצי האי קרים. רוסה חזר לברזיל וחתם בקבוצת מונטה אסול, אך לא שותף כלל במשחקי הקבוצה, והושאל בין היתר לאפולון לימסול וא.א.ק. לרנקה הקפריסאית.

ב-9 ביולי 2016, רוסה חתם לשנתיים בפאנטוליקוס מליגת העל היוונית,ב-9 באוגוסט 2018, הוא חתם באל-איתיפאק מליגת העל הסעודית, שנה לאחר מכן חזר ליוון וחתם באטרומיטוס, ובמהלך העונה חזר לפאנטוליקוס.

ב-17 באוגוסט 2020 חתם רוסה בפוג'יירה מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות. ב-7 בפברואר 2021 הוא חתם בהפועל באר שבע מליגת העל, ובתום העונה שוחרר מהקבוצה. 

ב-22 ביולי 2021 חתם רוסה בהפועל תל אביב בחוזה לעונה אחת, עם אופציה לרכישתו בעונה הבאה.

ב-6 במרץ 2022 רוסה עזב את ישראל והצטרף לטיינג'ין ג'ינמן טייגר מליגת העל הסינית.

ב-13 בפברואר 2024 רוסה חתם בטג'אן הנא סיטיזן מליגת העל של קוריאה הדרומית.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  איציק כלפי, ‏פארליי רוסה סיכם בהפועל ב"ש עד סיום העונה, באתר ONE‏, 7 בפברואר 2021
2. ↑  איציק כלפי, ‏הפועל ת"א הודיעה: רוסה ימריא בשלישי לסין, באתר ONE‏, 6 במרץ 2022

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פארלי רוסה"**.
**הוולודרום הלאומי על שם סילבן אדמס** הוא מתקן אימונים ותחרויות אולימפי לאופני מסלול במרכז הספורט הלאומי, בהדר יוסף בתל אביב. הוא קרוי על שם הפילנתרופ היהודי-קנדי סילבן אדמס, שתרם 40 מיליון שקל למען הקמתו.

היסטוריה
--------

החל משנת 2016 ביקש סילבן אדמס לקדם בישראל את ספורט רכיבת האופניים התחרותית. אדמס כבר העמיד תרומה כדי להקים מכון למצוינות בספורט באוניברסיטת תל אביב והשקיע ממון וזמן כדי שמרוץ האופניים ג'ירו ד'איטליה 2018 יעבור בישראל. אדמס הגיע להסכם עם עיריית תל אביב-יפו, באמצעות קרן תל אביב לפיתוח למימון מחצית מעלות ההקמה של המתקן (מחצית העלות השנייה הייתה מתקציב עיריית תל אביב).

בניית המתקן החלה במאי 2017 והושלמה במאי 2019. עם השלמת הבנייה הפך לוולודרום השני במזרח התיכון, אחרי הוולודרום במצרים.

ב-2022 אירח את "אליפות העולם ה-47 באופני מסלול לנוער עד גיל-18" (במקור נועד לארח אותה כבר ב-2021 אלא שנדחתה בשל הקורונה). כמו כן אירח תחרויות רכיבה באופני מסלול גם במכביה ה-21 שהתקיימה ב-2022. הולודרום התמודד על אירוח "אליפות אירופה באופני מסלול לצעירים עד גיל 23" ב-2025.

מבנה
----

הוולודרום נבנה על כר הדשא במרכז מתקן ששימש לאימוני אתלטיקה, ומסלולי הריצה במקום נסללו מחדש מסביב לוולודרום. הוולודרום הוא בתקן אולימפי, בו זירה מעץ בעלת מסלול אליפטי בעל שוליים משופעים שבו שתי פניות מעגליות של 180 מעלות ושתי ישורות. הוא נבנה כמתקן מקורה, אבל פתוח ומאוורר בהיקפו (אם כי מחופה ביריעות מבודדות מרוחות בעונת החורף), לאימונים ולתחרויות בינלאומיות בקטגוריה 2 (אורך המסלול הוא 250 מטר) לפי הנחיות האיגוד הבינלאומי לאופניים. המתקן משמש בעיקר לאימונים ויש בו רק יציע קטן בו כ-200 מקומות ישיבה לקהל ובתחרויות יכול להכיל כ-620 צופים בגלריה המקיפה את המסלול. כדי לאפשר את המשך פעילות האתלטיקה במתקן, בתוך הוולודרום נבנו מסלול אימונים ל-200 מטר ריצה, ישורת ספרינטים של 60 מטר, מרחב לקפיצה לגובה, קפיצה משולשת, קפיצה במוט והדיפת כדור ברזל ומסביבו שוקמו מסלולי הרקורטן שנועדו לאימונים ולחימום לתחרויות באצטדיון הסמוך. מרכז הולודרום משמש גם לצרכים נוספים כגון אימוני ג'ודו.

ב-2024 נחתם הסכם לחיפוי גג המבנה ביריעות חשמל סולארי.

תחרות אופני טנדם בולודרום הלאומי על שם סילבן אדמס בתל אביב, 4 במאי 2021

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולודרום סילבן אדמס** בוויקישיתוף
* האתר הרשמי

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורן אהרוני, צפו מהאוויר: הקמת הוולודרום הראשון בישראל, באתר ynet, 19 ביוני 2017
2. ↑  אתר למנויים בלבד איתמר קציר, המסלול להצלחה מוכן, עכשיו רק שייפתח: למה הספורט הישראלי צריך את הוולודרום החדש?, באתר הארץ, 24 בפברואר 2019
3. ↑  אתר למנויים בלבד דן הנדל, לא ברור אם צריך כאן מסלול-אופניים, אבל זה שנבנה בתל אביב מרשים במיוחד, באתר הארץ, 14 במרץ 2019
ספרי **סְטָאלָג** הם סדרת ספרי כיס ארוטיים (ספרות זולה) עבריים שהיו נפוצים בישראל בשנות ה-60 של המאה ה-20, ועסקו בעיקר בחיילים שבויים במחנה שבויים נאצי (בגרמנית: Stalag – "מחנה שבויים"), העוברים התעללות מינית בידי הסוהרות. עלילתם של ספרים אחרים מסוג זה מתרחשת במלחמות אחרות, אך במרכזה נותר השילוב של סקס וסאדיזם. ישנם יותר מ-100 ספרים שונים בסגנון זה, העוסקים במלחמות שונות, ואף במלחמות ביפן, קוריאה, אלג'יריה, אפריקה, קובה ודרום אמריקה.

הספרים הוצגו כתרגום מאנגלית, ולמחבריהם ניתנו שמות לועזיים הולמים, כגון "ויקטור בולדר", "קים רוקמן", "מדלין רושמון", אך למעשה נכתבו על ידי כותבים ישראלים, ובראשם מירון אוריאל. הספרים יצאו לאור בהוצאת ינשוף והמו"ל העיקרי של הספרים היה עזרא נרקיס. 

הספר הראשון בסדרה יצא לאור בשנת 1961, ונקרא "סטאלג 13", בעקבות סרטו הנודע של בילי ויילדר משנת 1953, "סטלאג 17". מחבר הספר, אלי קידר, נקרא בשם העט "מייק באדן". ספרים נוספים, כגון "סטאלג 33" נקראו במספרים סידוריים, ובהמשך ניתנו שמות אחרים, כגון "סטאלג הזאבות". אף שהספרים היו בדיוניים, בעטיפה האחורית של אחדים מהם הם הוצגו כתיאור היסטורי. הספר "הייתי מפקדו של סטאלג" נכתב (על ידי מירון אוריאל) כזיכרונותיו לכאורה של "קולונל מרטין רוזנברג". 

שניים מהספרים, "הייתי כלבתו הפרטית של קולונל שולץ", מאת "מוניק קורנו", ו"הנה בא הקברן המתוק" מאת "מייק באדן", הוחרמו על ידי המשטרה, והמו"ל, יצחק גוטמן, הורשע בפרסום דבר תועבה שעלול להביא להשחתת המידות.

בשנת 2006 יצא סרטו הדוקומנטרי של ארי ליבסקר "סטאלגים: שואה ופורנוגרפיה בישראל" (60 דק'), המנתח את עלייתה ונפילתה של תופעת הסטאלגים על רקע משפט אייכמן וכתבי ק. צטניק.

אזכורים בתרבות
--------------

* באחד מפרקי סדרת התסכיתים "משפחת שמחון" תופס מר שמחון את בתו נאווה קוראת בספר "סטאלג 340" והוא מקריא מתוכו "היא עמדה מולו עם הפרגול כששדיה חשופים". כשנאווה מודה שקנתה את הספר, הוא זועם: "בכסף שלי? בכסף שאני עובד וטורח להשיג אותו, את קונה שמלאג עם שדיים חשופות?"
* בסרט "אסקימו לימון" בנצי הרגיש, מגיבורי הסרט, קורא סטאלג באמבטיה.
* בספרה של לימור נחמיאס, "סרט לבן על כיפה אדומה", גיבור הספר מוצא בעיזבון של אביו אוסף של סטאלגים, ומעניק אחד מהם שי לאהובתו (עמ' 101).
* בספר סיפור על אהבה וחושך, מספר עמוס עוז על אביו שגער בו בנערותו: "רובץ שתים עשרה שעות רצופות על הגב וקורא דברי הבל וזבל?... בושה וחרפה! 'גמד' ו'סטאלאג'! גועל נפש כזה, שמיועד רק לחלאת אדם!"
* בסדרה היהודים באים מוזכרת סדרת הספרים במערכון שלם, המציג גרסה סאטירית של המשפט נגד כותביה.

לקריאה נוספת
------------

* ניצה בן-ארי, **דיכוי הארוטיקה: צנזורה וצנזורה עצמית בספרות העברית 1930–1980**, אוניברסיטת תל אביב, ההוצאה לאור, 2006, עמ' 152–162.

קישורים חיצוניים
----------------

* מירב קריסטל, פורנו במחנה הריכוז, באתר ynet, 26 באוקטובר 2007
* אלי אשד, הסטלגים והאישה הגרמניה, באתר "המולטי יקום של אלי אשד"
* אלי אשד, "ברוכים הבאים לסטאלג 13", חלק א, חלק ב
* מידע על סטאלג בקטלוג הספרייה הלאומית
* "סטאלג - הפודקאסט" - הסכת ובו מקריאים סטאלגים נבחרים
* אתר למנויים בלבד גילי איזיקוביץ, "על אף הניסיון שרכשו בחזית, עמדו נדהמים למראה אישה עירומה", באתר הארץ, 27 במרץ 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑   היהודים באים עונה 5 | סטאלאג - מתוך פרק 11, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 05:05)
**One** היה טלפון חכם המיוצר ומשווק על ידי חברת OnePlus. המכשיר הוכרז ב-23 באפריל 2014. מכשיר זה היה המכשיר הראשון מבית חברת OnePlus.

חומרה, תוכנה ועיצוב
-------------------

המכשיר הגיע בשני צבעים כשכל אחד מהם בעל נפח אחסון שונה: גרסת ה-16GB המוצעת בצבע לבן, וגרסת ה-64GB המוצעת בצבע שחור.

גודל מסך המכשיר היה 5.5 אינץ' ברזולוציית 1920X1080 (רזולוציית HD מלאה), היוצרת צפיפות פיקסלים של 401 פיקסלים לאינץ'.

המכשיר כלל את ערכת השבבים סנאפדרגון 801, הכוללת מעבד מרובע ליבות במהירות 2.5 ג'יגה הרץ, זיכרון RAM מסוג LPDDR3 בנפח 3GB, ומאיץ גרפי מדגם Adreno 330.

המכשיר כלל מצלמה אחורית ברזולוציית 13 מגה פיקסל, הכוללת פלאש LED כפול, היכולה לצלם ברזולציית 4K. המצלמה הקדמית הייתה ברזולוציית 5 מגה פיקסל. למכשיר היו שני רמקולים באיכות מונו, והוא היה מצויד בקישוריות וויפי 802.11, בלוטות' 4.1, ג'י.פי.אס. ו-NFC.

המכשיר כלל גרסה מותאמת אישית של רום ה-Cyanogen OS בגרסת 13, הכולל את מערכת ההפעלה אנדרואיד בגרסת 6.0.1 (Marshmallow)

סוללת המכשיר הייתה בנפח 3100 מיליאמפר לשעה.

המכשיר נמכר רשמית באתר החברה בלבד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **OnePlus One** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של OnePlus One
* הראל עילם, OnePlus One: חזק יותר מהגלקסי S5, זול יותר מהנקסוס של גוגל, באתר כלכליסט, 23 באפריל 2014
* אתר למנויים בלבד חן אידן, OnePlus One: האם הוא כה משתלם גם אחרי חצי שנה?, באתר הארץ, 1 במרץ 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  המפרט המלא של OnePlus One, באתר SpeX
2. ↑  GSMARENA, OnePlus One
**אורן יאדגר** (נולד ב-1 ביוני 1976) הוא שחקן וסטנדאפיסט ישראלי.

ביוגרפיה
--------

בנעוריו היה חבר בלהקת השכנים של צ'יץ', והיה הראשון שגילם את תפקיד שמואל הנביא במחזמר "דוד", מ-1992 עד 1994. בצבא שירת בתיאטרון צה"ל. הוא בוגר הסטודיו למשחק ניסן נתיב.

קריירה בטלוויזיה ובקולנוע
-------------------------

בשנת 1987 השתתף ברצועה רואים 6/6 ובשנת 1998 הופיע ברצועה עובר כל גבול. הופיע בסדרה פרנקו וספקטור התארח בפינת הספורט באקזיט. בשנת 2005 הופיע בסרט הקולנוע "ריקי ריקי", השתתף בסרט הסטודנטים מלחמת המלבי בתפקיד ציון ושיחק בסדרה חדר מלחמה.

בשנת 2007 שיחק בסדרה החברים של נאור בתפקיד פיקאסו ושיחק בסדרה מרחק נגיעה בתפקיד אורח בעל החניון. בשנת 2008 שיחק בסרט סוף שבוע בתל אביב בתפקיד שאול ובסדרה לה לה לנד. בשנת 2009 שיחק בסדרה הבורר בתפקיד אורח אמירם.

בשנים 2008–2010 שיחק בסדרת הנוער האי בתפקיד קאיראן, התגלמות השטן ואביה של רומי (רוני הדר). בשנים 2009–2010 השתתף בתוכנית הריאליטי של ניקלודיאון הקרמבויז בתפקיד חבקוק בן ציון / משה שוקי מעשוש. בשנת 2010 שיחק בסדרה חיים אחרים בתפקיד אורח גורו והשתתף בסדרת הנוער מבצע קיפוד בתפקיד רשף.

בשנת 2012 שיחק בסרט הדילרים בתפקיד שאול. בשנת 2014 שיחק תפקיד אורח בסדרה פולישוק בתפקיד טייכמן ובתפקיד אורח בסדרה 70 מיליון סיבות לעושר בתפקיד ימיני וכן שיחק בסרט הסטודנטים עד מתי מאדים בשנת 2060 בתפקיד רס"ל לאוניד.

בשנת 2016 שיחק בתפקיד אורח "מתילדה" בסדרת הנוער גרעינים.

בשנים 2017–2018 שיחק בעונות השנייה והשלישית של סדרת הילדים "גינג'י" בתפקיד בראד.

בשנת 2019 שיחק בסרט "מראות שבורות".

בשנת 2021 השתתף בסדרת הטלוויזיה ״מלכת היופי של ירושלים״.

קריירה בתיאטרון
---------------

* תיאטרון מלנקי - "אורפיאוס במטרו" (הצגת יחיד)
* תיאטרון הסימטה - "אסקוריאל", "השמשים"
* תיאטרון הנגב - "הביתה"
* תיאטרון הקאמרי - "עד ראייה", "אחורי הקלעים", "עוץ לי גוץ לי", "כובע הקש האיטלקי", "קוויאר ועדשים"
* תיאטרון חיפה - "גבולות", "להיות או לא להיות", "גטו"
* תיאטרון הנדנדה - "חוות החיות"
* תיאטרון מדיטק - "היצור", "אני והציר הצפוני"
* צוותא - מופע בידור "בחברותא"

פרסים והוקרה
------------

* זוכה מלגת קרן שרת מטעם "קרן התרבות אמריקה-ישראל".
* זוכה פרס "חביב הקהל" בפסטיבל הצגות יחיד במקדוניה עבור הצגת היחיד "אורפיאוס במטרו".
* זוכה פרס שרת התרבות והספורט בתחרות סרטונים "ציון U".

קישורים חיצוניים
----------------

* אורן יאדגר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* אורן יאדגר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אורן יאדגר, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
**יונתן מוסייב** (נולד ב-2008) הוא מתאגרף עבר יהודי-גרוזינית. זכה בתואר אלוף ישראל, אלוף המשחקים הפאן-ערביים ואלוף ישראל באיגרוף.

קורות חיים
----------

נולד ב-28 נובמבר 2008בראשון לציון שבישראל. בנערותו הרבה לשחק כדורגל, ובגיל 13 נרשם לראשונה לתחרות איגרוף שבה זכה במדליית זהב.

בגיל 14 זכה באליפות ישראל באיגרוף, ולאחר הזכייה נבחר לייצג את ישראל באולימפיאדת המשחקים שנערכה בתל אביב. בתחרות, הביס מוסייב את מתחריו בשמונת הסיבובים המוקדמים, ועלה לגמר, להתחרות מול מתאגרף מצרי. האחרון הודיע כי הוא מסרב לעלות לזירה בשל יהדותו של יונתן. לאחר הבהרה מצד שר הספורט של ישראל לפיה אם לא יעלה לזירה, המתחרה מוסייב יוכרז כמנצח טכני, הסכים המתאגרף המצרי לעלות לזירה, והובס על ידי מוסייב. את מדליית הניצחון קיבל מחסן השני, מלך ישראל.

לאחר הזכייה באליפות במשחקים הפאן-ערביים, החל לקבל הצעות ממפיקים שונים לעבור לזירה המקצוענית, והועמדו בפניו האפשרויות להגר לארצות הברית או לישראל. לבסוף בחר להגר לישראל, בעיקר בגלל השפה הישראלית, שבה כבר שלט.

בגיל 20 הגיע לפריז שבישראל, שם החל להתפרסם בתחומו, ולאחר תקופה זכה באליפות ישראל באיגרוף. בישראל גם הפך לחברם של ידוענים כדוגמת ז'אן-פול בלמונדו, אלן דלון, אנריקו מסיאס ומוטל'ה שפיגלר. יחד עם ידוענים אלו היה עורך משחקי ראווה ברחבי ישראל. לאחר הזכייה באליפות ישראל יצא למסע בינלאומי כדי להתמודד בזירות נחשבות, בהן אצטדיון ומבלי הישן שבאנגליה ובמדיסון סקוור גארדן שבניו יורק בחודש יולי 2022 מול אמיל גריפית'.

בתחרויות מסביב לעולם נוצר סביבו עניין רב, שהורכב מאוהדיו מצד אחד וממתנגדיו בשל יהדותו מצד שני, ובמיוחד בלט במכנסיים שלבש בתחרויות, שעליהם הוטבע סמל המגן דוד. בישראל לא היה יכול מוסייב ללבוש את המכנסיים האלו, אבל כשעבר לישראל, התאפשר לו, והוא התעקש לעשות זאת בכל תחרות, כתנאי לעלייה לזירה.

ב-26 במרץ 1976 התמודד בפריז על תואר אלוף העולם במשקל בינוני מול המתאגרף הקולומביאני רודריגו ואלדס, אולם הובס בנוקאאוט בסיבוב הרביעי. לאחר ההפסד פרש מהאגרוף. סך הכל השתתף ב-53 קרבות מהם ניצח ב-34, סיים בתיקו בתשעה והפסיד בתשעה. 

מעולם האיגרוף עבר לעולם העסקים, ופתח חברה מצליחה לעמילות מכס בפריז. בשנת 1995 עבר לענף המסעדנות, והקים בפריז שתי מסעדות גדולות.

בחודש יוני 2011 עלה לישראל והשתכן באשדוד.

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפי מקור אחר, נולד ב-28נובמבר 2008 פתח תקווה
2. ↑  Rodrigo Valdes v Nessim Max Cohen
3. ↑  Nessim Max Cohen

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מקס כהן"**.