recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**רנה סטריקלר** (בספרדית: **Rene Strickler**; נולד ב-27 באפריל 1962) הוא שחקן ארגנטינאי.

ביוגרפיה
--------

סטריקלר נולד בארגנטינה, והגיע למקסיקו ב-1987. לפני שהתחיל בתחום המשחק הוא היה דוגמן.

קריירת משחק
-----------

בשנים 1998–1999 שיחק בטלנובלה "הזכות לאהוב" ששודרה בישראל לצדה של אדלה נורייגה בתפקיד ויקטור מנואל.

בשנת 2003–2004 שיחק בטלנובלה המקסיקנית "לילות מריאנה" בתפקיד קמילו.

בשנת 2007 שיחק בטלנובלה המקסיקנית "*שיכורה מאהבה*" את הדמות של אלונסו; הטלנובלה היא רימייק מקסיקני לטלנובלה הקולומביאנית "קפה בניחוח אישה" משנת 1994.

בשנים 2008–2009 שיחק בתפקיד אורח בטלנובלה המקסיקנית "זהירות עם המלאך".

בשנת 2012 שיחק בין התפקידים הראשיים בטלנובלה המקסיקנית "האומץ לאהוב" בתפקיד מריאנו.

בשנת 2013 שיחק בטלנובלה "לב פראי" בתפקיד מיגל נרבאס לצד אנה ברנדה קונטררס ודניאל ארנס.

בשנת 2014 שיחק בטלנובלה "El color de la pasion" ("צבע התשוקה") בתפקיד אלונסו גקסיולה. בשנת 2014 שיחק בסדרה "Sombre de pasado" ("צללים מין העבר").

בשנת 2015 שיחק בטלנובלה המקסיקנית "רק אלוהים סולח" בדמותו של ד"ר פטריסיו דוארטה; לצד השחקן מארק תאצ'ר.

בשנת 2016 שיחק בסדרה "Un camino hacia el destino" ("דרך לגורל").

בשנת 2017 שיחק בסדרה "El vuelo de la victoria" ("מעוף הניצחון") לצד אליזבת אלוורז.

בשנת 2019–2020 שיחק בסדרה "Soltero con hijas" ("פתאום אבא").

חייו האישיים
------------

בשנים 2010–2011 היה נשוי לפטריסיה רנגל. יש לו שלושה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* רנה סטריקלר, ברשת החברתית אינסטגרם
* רנה סטריקלר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 1904 137X
* LCCN: no2011056842
* VIAF: 170172038
* WorldCat: lccn-no2011056842

 |
**ליל הגנרלים** (באנגלית: **The Night of the Generals**) הוא דרמת מתח קולנועית משנת 1967 בבימויו של אנטול ליטבק, על בסיס עלילת רומן בעל שם זהה מאת הנס הלמוט קירסט. כוכבי הסרט הם השחקנים פיטר או'טול ועומר שריף.

עלילה
-----

רב-סרן גראו מן המודיעין הצבאי הגרמני פותח בחקירה פלילית בעקבות הירצחה של זונה בוורשה הכבושה בידי הנאצים בשנת 1942. הראיות מצביעות על הרוצח האפשרי כאחד מבין שלושת הגנרלים: גאבלר, קלנברג, וטאנץ. החקירה נקלעת למבוי סתום, אך מתחדשת בשנת 1944 בפריז, בה נפגשים שלושת הגנרלים על רקע הקשר להתנקש בחייו של היטלר.

טאנץ, השוהה בפריז לרגל חופשה, מורה לנהגו לזמן לו מפגש עם זונה מקומית. במהלך המפגש הוא רוצח אותה ומאיים על הנהג כי יפליל אותו אם יגלה דבר מן האירוע. למרות זאת הוא מניח לו להימלט ולהיעלם.

כאשר נודע לגראו על הרצח הנוסף של הזונה בפריז, הוא מחדש את חקירתו ועולה על עקבותיו של הגנרל טאנץ. הוא מזמן את עצמו לפגישה במשרדו של הגנרל בדיוק ביום ההתנקשות בהיטלר. טאנץ רוצח אותו, ומכריז כי גראו הוא אחד מן הקושרים נגד הפיהרר.

בשנת 1965 נרצחת זונה בהמבורג והמקרה מעורר את תשומת לבו של חוקר האינטרפול מוראן, אשר בתקופת המלחמה היה חבר המחתרת הצרפתית ושיתף פעולה עם החוקר גראו. מוראן פותח את התיקים ומחדש את חקירת הרציחות מתקופת המלחמה. הוא מאתר את נהגו לשעבר של טאנץ אשר היה עד לרצח הזונה בפריז, ומשכנע אותו להעיד נגד טאנץ. האינטרפול מבצע מעצר של טאנץ במהלך נשף של ותיקי המלחמה בו הוא משמש כאורח הכבוד. טאנץ מבין כי החוקרים עלו על עקבותיו ומעדיף להתאבד.

הפקה
----

הסרט הופק על ידי סם שפיגל והמוזיקה הולחנה על ידי מוריס ז'אר. את התסריט כתבו פול דן וג'וזף קסל אשר נעזרו גם בגור וידאל.

רוב צילומי החוץ נערכו בווארשה, אשר בתקופת המלחמה הקרה לא נחשבה כאתר צילום מועדף עבור סרטים מערביים.

דמותו של הגנרל טאנץ מבוססת על דמותו של קולונל האס אס יואכים פייפר (Joachim Peiper), אשר הורשע ברצח שבויי מלחמה אמריקנים בטבח מלמדי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליל הגנרלים** בוויקישיתוף

* "ליל הגנרלים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ליל הגנרלים", באתר נטפליקס
* "ליל הגנרלים", באתר AllMovie (באנגלית)
* "ליל הגנרלים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "ליל הגנרלים", באתר אידיבי
* "ליל הגנרלים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תרגום לעברית: עדנה קורנפלד, הוצאת שוקן, תל אביב 1966

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 45151110671337061415
* WorldCat (עם VIAF): 45151110671337061415

 |
**קינג בבון** (שם מדעי: *Pelinobius muticus*. בעבר הייתה ידועה גם בשמות *Citharischius crawshayi* ו-*Citharischius crawshagi*) היא מין של טרנטולה ממזרח אפריקה. זהו המין היחיד בסוג *Pelinobius*. הקינג בבון הבוגר הוא בעל מוטת רגליים המגיעה עד ל-20 ס"מ. מין זה גדל באיטיות. צבעה של הטרנטולה הוא לרוב חום חלודה או כתום. מין זה חי במחילות, ורגליו האחוריות עבות ומשמשות לחפירה. מין זה פופולרי בקרב מגדלים, אך עקב אופיו האגרסיבי הוא אינו מומלץ למגדלים מתחילים. ארסה של הטרנטולה חזק מאוד, אם כי אינו קטלני לבני אדם. נשיכת פרט צעיר (עד 1 ס"מ) גורמת לכאב חד והזיות. אזור הנשיכה מגרד במשך 5 ימים נוספים.

תיאור
-----

הקינג בבון הוא שוכן מחילות. העכביש טווה רשת קורים סביב המחילה על מנת לאתר תנועה. עכבישים אלו צדים בעלי חיים קטנים כגון חיפושיות, מקקים ועכבישים אחרים, אם כי הם מסוגלים להרוג גם עכברים, לטאות, נחשים וציפורים. ככל טרנטולות העולם הישן אין לקינג בבון שערות צורבות, והם אגרסיביים ביותר. כשהם חשים מותקפים הם מתרוממים על רגליהם האחוריות ומכים פעם אחר פעם בעזרת פלג גופם הקדמי. טורפיו הטבעיים של הקינג בבון הם ציפורים, קופי בבון ויונקים נוספים.

סביבת מחיה
----------

הקינג בבון חיים באזורי שיחים או עשב גבוה, שם הם חופרים את מחילותיהם.

תפוצה
-----

ניתן למצוא את הקינג בבון ברוב מזרח אפריקה, ובעיקר בקניה וטנזניה.

כחיית מחמד
----------

ניתן לגדל קינג בבון בטרריום מותאם ומאוורר היטב. יש לספק להם מצע עמוק (לפחות 25 ס"מ). אבקועים ניתן לשמור במכלים קטנים (כמו קופסאות של סרט צילום). עכבישים גדולים יותר ניתן לשמור במכלי פלסטיק לאחסון מזון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קינג בבון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* כיצד לטפל בטרנטולה קינג בבון (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Klátil, L. Sklípkani, Zlín 1998, p. 37 and 40

* Platnick, Norman I. (2009). *The world spider catalog* (version 9.5 ed.). American Museum of Natural History.
מסעדת לסר, נובמבר 2008
**רנה לאסר** (בצרפתית: **René Lasserre**; ‏12 בנובמבר 1912 - 15 במרץ 2006) היה שף ומסעדן צרפתי מפורסם, מייסד מסעדת לאסר השוכנת בלב הרובע השמיני של פריז וניבטת אל מול פאלה דה לה דקוברט.

ביוגרפיה
--------

רנה לאסר נולד בבארן בארץ הבסקים, בצדה של באיון ב-12 בנובמבר 1912. הוריו ניהלו בית קפה קטן. אביו נפטר בתאונה כשרנה לסר היה בן תשעה חודשים. הוא הגיע לפריז למשך תריסר שנים עם תעודת גמר מבית הספר בכיסו ונהיה פקיד. בהיותו בן 17 הוא היה "מטר ד'אוטל" (רב-המלצרים). הוא עבד במסעדות Armenonville Pavilion בלידו, chez Drouant וchez Prunier.

ב-1942 הוא נהפך לבעלים של ביסטרו-האנגר קטן שנבנה עבור "התערוכה הבינלאומית של האמנויות והטכנולוגיה בזמנים המודרניים" (Exposition Internationale des Arts et Techniques dans la Vie Moderne) בגן האחוזה, שהיה ממוקם בשדרת ויטוריו אמנואלה השלישי מס' 17, שדרה ששמה שונה לשדרת פרנקלין דלאנו רוזוולט, בעקבות שחרורה של צרפת במלחמת העולם השנייה.

ב-1952 הוא עיצב את הביסטרו והסב אותו למסעדת יוקרה מקורה. הוא אירח חגיגות, עם מסלולי דוגמנות, שמפניה שזרמה כמים, משתי שחיתות, שהיוו מקום מפגש לשמנה וסלתה של פריז. במהלך השנים התארחו בה סלבדור דאלי, רוברט דה נירו, לואיס מריאנו, אנדרה מאלרו (שסעד מדי יום), אודרי הפבורן, פרננדל, רוז'ה פייר וז'אן-מארק תיבו, אורסון ולס ועוד). 

מרתף היין של מסעדתו הכיל 200,000 בקבוקים, בכללם 49 בצירים של שאטו או-בריון ומאה מלצרים במסעדה שירתו מאה אורחים כל ארוחה.

ב-1949 הוא זכה בכוכב הראשון במדריך מישלן האדום, ב-1951 הוא זכה בכוכב השני וב-1962 זכה בכוכב השלישי.

ב-2001 פרש לגמלאות והעביר את המסעדה לידי סגנו ז'ראר לואי, המסעדה הורדה לשני כוכבי מישלן, בהם היא עדיין מחזיקה כיום (2010), תחת השף ז'אן לואי נומיק (שעבד לפני כן אצל אלן דיקאס ב-Juan-les-Pins שבמונטה קרלו). היא נכללת במדריך השולחנות הגדולים בעולם.

ב-2006, בהיותו בן 93, הלך לאסר לעולמו בביתו במורסאן-סיר-סן, אסון.

תבשילים מפורסמים
----------------

* פואה גרא בליווי אגסים חמים.
* יונת אנדרה מלרו (ממולאת עם פואה גרא)
* מקרוני עם כמהין שחורות ופואה גרא.
* מסקלן (סלט עלים מפרובאנס) של אמא אירמה (לזכרה של הטבחית מהלאנד שהייתה חברה טובה של אמו של לסר)

ביבליוגרפיה
-----------

* 2007: Restaurant Lasserre by Jean-Louis Nomicos - Editions Favre.

* אביטל ענבר, **התענוגות של יינות בורדו**, הוצאת כתר, ירושלים, 2005, עמ' 226, 228.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר מסעדת לסר
* מסעדת לסר באתר dininginfrance

הערות שוליים
------------

1. ↑  מסעדת לסר במדריך השולחנות הגדולים בעולם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14196744r (data)
* ISNI: 0000 0000 0142 4324
* SUDOC: 220614857
* VIAF: 74062410
* WorldCat: viaf-74062410

 |
**קינג'יקיטילה** (בגרמנית: **Kinjikitile Ngwale**) היה רופא אליל טנזני אשר התפרסם כמנהיג מרד המאג'י מאג'י נגד האימפריה הקולוניאלית הגרמנית.

ביוגרפיה
--------

קינג'יקטילה נולד בתאריך לא ידוע באזור מטומבי אשר השתייך למזרח אפריקה הגרמנית - קולוניה של הקיסרות הגרמנית באזור טנזניה המודרנית. ב-1904 נעלם קינג'יקיטילה מביתו, וחזר כעבור מספר ימים כשהוא טוען כי שוכנת בתוכו רוח בשם הונגו (Hongo) הלובשת צורה של נחש. קינג'יקיטילה טען כי באמצעות הונגו הוא הצליח ליצור קשר עם אלוהות בשם "בוקרו" (Bokero), וכי הוא ציווה עליו לסלק את הגרמנים מאפריקה. קינג'יקיטילה דרש מהשבטים להפסיק את המלחמות הפנימיות ביניהם, ולהתאחד למלחמה באויב הלבן. הוא שכנע את מאמיניו כי הקשר שלו עם הונגו מקנה לו כוחות על-טבעיים שאותה הוא יכול להעביר גם אליהם עזרת שיקוי קסמים שהכין, אותו היה עליהם למרוח על גופם, או בעזרת שתיית "מים קדושים" מהרי אולוגורו (Uluguru). השיקוי לא היה אלא תערובת של מים עם גרגרי דוחן ושמן אבל ההמונים האמינו כי משיחת החומר הנוזלי על גופם תהפוך אותם לבני אלמוות ותגרום לכדורי הגרמנים להתמוסס ולהפוך לטיפות מים. בשל כך זכתה עדת מאמיניו של קינג'יקיטליה בכינוי "מאג'י" - מים בסוואהילי.

ב-20 ביולי 1905 הניפה כת המאג'י את נס המרד, והמונים נזעמים עקרו שדה כותנה שלם. בעקבות פשיטה על ביתו של פקיד גרמני, לכדו הגרמנים את קינג'יקיטילה ותלו אותו ב-4 באוגוסט בעוון בגידה. אחיו, יחד עם רופאי אליל מקומיים נוספים, המשיך להוביל את המרד, אשר כונה מרד המאג'י מאג'י. לאחר שב-21 באוקטובר הניסו קומץ גרמנים צבא של המוני מורדים באמצעות מכונות ירייה, השליכו מאמיניו של קינגיקיטילה את בקבוקי השיקוי שנתן להם כשהם בוכים "המאג'י הוא שקר!". הגרמנים סיימו לדכא את המרד רק ב-1907, ובמהלכו נהרגו מאות אלפי מקומיים בקרבות ובמעשי טבח שנערכו בידי הגרמנים. כיום נחשב קינג'יקיטילה לגיבור לאומי בטנזניה המודרנית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Story of Africa - Religious Resistance
2. ↑  Bullets into Water: The Sorcerers of Africa
3. ↑  Mwakikagile, Godfrey (2000). **Africa and the West**. Nova Publishers. p. 70.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 124515983
* VIAF: 52624696
* WorldCat: viaf-52624696

 |
**תוכי מלכותי אוסטרלי** (שם מדעי: ***Alisterus scapularis***) הוא מין של תוכי ממשפחת התוכיים המצוי במזרח אוסטרליה. הוא מצוי מחצי האי כף יורק שבקווינסלנד ועד לדרך האוקיינוס הגדולה שבויקטוריה. תוכי זה הוא אחד משלושת המינים מהסוג *Alisterus* הקרובים לרוסלה ולדררה.

תוכי זה בעל חד-צורתיות זוויגית ומגיע לאורך 43 ס"מ ולמשקל 195-285 גרם. תת-המין *Alisterus scapularis minor* הוא קטן יותר מתת-המין *Alisterus scapularis scapularis*. התוכי בעל נוצות בצבע אדום עז, גב כחול, נוצות כנפיים וזנב ירוקים-כהים ומקור ורוד עם קצה שחור. לחלק מהתוכים ישנן נוצות כתומות בזנבם כתוצאה ממחסור במלנין.

תוכי זה נפוץ ברחבי יערות לחים מצפון לדרום ולעיתים נמצא גם בביצות, ערבות לחות ואף בערים גדולות כמו קנברה וסידני בחלק מהפרברים. הוא ניזון בעזרת מקורו הרחב והקשיח מזרעים ופירות מהעצים או מאלה שנפלו לקרקע. 

בדומה לתוכים אחרים הוא משמש חיית מחמד רגועה ובעלת יכולת לחקות קולות אחרים, אך לא קולות אנשים. עם זאת הם נחשבים למסורים למטפליהם. תוחלת החיים של תוכי זה בשבי יכולה להגיע ל-25 שנה.

### תת-מינים

לתוכי זה יש 2 תת-מינים:

* Alisterus scapularis minor
* Alisterus scapularis scapularis

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תוכי מלכותי אוסטרלי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  תוכי מלכותי אוסטרלי באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007549135605171

 |
"**שאי שלום ירושלים**", גם "**שאלו שלום ירושלם, ישליו אהביך**", הוא תבליט של הפסל הישראלי דני קרוון המכסה את הקיר הדרומי של אולם מליאת הכנסת בירושלים. בשל מיקומה, יצירת אמנות זו זוכה לחשיפה תקשורתית גדולה בישראל, בשל צילומי חדשות מאירועים המתרחשים בכנסת, ובשל שידורי ערוץ הכנסת.

היסטוריה
--------

בשנת 1964 נבחר דני קרוון על ידי דורה גד, אדריכלית הפנים של הכנסת, ליצור את התבליט שיהווה את הקיר הדרומי (המרכזי) של אולם המליאה של הכנסת. בנוסף ליצירה זו יצר קרוון את קיר העץ הקדמי של אודיטוריום הכנסת. מקור שם הפסל הוא בפסוק מספר תהילים, פרק קכ"ב, פסוק ו'. קרוון סיפר כי החליט לקרוא ליצירה בשם זה לאחר שסיים את בנייתה, אולם מאחר שלא הותר לו לחקוק על הפסל את שמות הסתתים החליט שלא לחקוק גם את שם היצירה ואת שמו שלו.

התבליט העשוי אבן מסותתת שהובאה ממחצבת דיר אל אסד שבגליל. רוחב התבליט 24 מטרים וגובהו שבעה מטרים. קרוון עיצב את היצירה כך שבמרכזה קומפוזיציה גאומטרית מופשטת הבולטת על רקע הקיר. במקור תוכננה לצד היצירה גם מרפסת ומקום מושב לנשיא המדינה, אולם קרוון שכנע את ועדת הבניין של הכנסת לוותר על הרעיון.

לאחר 50 שנה נחתמה היצירה ונרשם שמה בעברית וערבית.

חזות ומשמעות סמלית
------------------

הקיר מעוצב בסגנון מופשט גאומטרי ובנוי מאבנים אשר עליהן חקוקות צורות גאומטריות המשולבות זו בזו ויוצרות הרמוניה ויזואלית. האמן שאף לעצב יצירת אמנות חזותית בעלת משמעות צורנית שתהיה נעימה לעין ולא מסובכת, כיאה לקיר האמור להוות רקע ליושבים על בימת הכנסת. קרוון ייחס לקיר את נושא הקשר בין ירושלים של מעלה, המסמלת את הרוחניות, לירושלים של מטה, הגשמית. לפי פרשנויות מאוחרות מסוימות, הקיר מסמל את היות הכנסת מעוז הדמוקרטיה הישראלית, שכן הצורות הגאומטריות מרמזות על קשר ליוון העתיקה, בה התפתחה הגאומטריה ובאה לכדי מיצוי, אך גם מקום היוולדה של הדמוקרטיה.

בצדו השמאלי של הקיר מוצב דיוקנו של בנימין זאב הרצל צרוב בלוח אבץ כהה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מראה היצירה באתר הכנסת
* צבי אלגת, "הכותל המזרחי של משכן הכנסת", מעריב, 12 באוגוסט 1966
* עדי אנגלמן, במקום זה מוטב שלא לעשות דבר, במגזין ערב רב

הערות שוליים
------------

1. ↑  דני קרוון, "אבן מקיר לא תזעק", עיתון הארץ, גיליון יום העצמאות ה'תשס"ו, 2 במאי 2006.
2. 1 2  עיצוב פנים הבניין, באתר הכנסת
תחנת הרכבת ברלין גן החיות בשעות הערב
**תחנת הרכבת ברלין גן החיות** (בגרמנית: **Bahnhof Berlin Zoologischer Garten**; מוכר גם כ-**Bahnhof Zoo**) היא תחנת רכבת בברלין, בירת גרמניה. התחנה ממוקמת ברובע שרלוטנבורג-וילמרסדורף וסמוכה לגן החיות של ברלין ושדרת קורפירסטנדאם, שדרת הקניות והבילוי של מערב ברלין. 

בתקופת המלחמה הקרה וחומת ברלין שימשה תחנת גן החיות כמרכז התחבורתי הראשי של ברלין המערבית ובהמשך גם זמן מה לאחר איחוד העיר, עד פתיחת תחנת הרכבת המרכזית של ברלין בשנת 2006.

לבד מהרכבות הבין עירוניות והפרבריות של דויטשה באן שעוצרות בתחנה, היא משמשת גם כתחנה עבור הרכבת העירונית המהירה של ברלין (S-Bahn), עבור הרכבת התחתית של ברלין וכן כתחנת מסוף לקווי אוטובוס יומיים וליליים רבים.

היסטוריה
--------

התחנה נפתחה לראשונה לציבור ב-7 בפברואר 1882. בשנת 1902 החלה לשמש גם כתחנה בקו הרכבת התחתית הראשון בעיר. לאחר מלחמת העולם השנייה וסגירתה של תחנת אנהאלטר באנהוף נותרה תחנת גן החיות היחידה בברלין המערבית שעצרו בה רכבות בין עירוניות למזרח ומערב גרמניה וכן רכבות למדינות מערב אירופה הסמוכות. התחנה, באותה תקופה בעלת שני רציפים וארבע מסילות בלבד, התמודדה עם העומס בהצלחה יתרה. הפופולריות של התחנה צנחה לאחר שנת 2006 כשרוב הרכבות המהירות החלו לעבור דרך התחנה ללא עצירה בדרך לתחנת הרכבת המרכזית של העיר.

בתרבות
------

* בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20 הייתה תחנת הרכבת גן החיות מוקד סמים וזנות קטינים שהתמכרו להרואין, והיא ידועה כמקום ההתרחשות המרכזי באוטוביוגרפיה שיצאה לאור בשנת 1978 בשם "אנחנו הילדים מתחנת הרכבת גן החיות" (*Wir Kinder vom Bahnhof Zoo*) ומגוללת את סיפורה של כריסטיאנה פלשרינו (כריסטיאנה פ.) והתמודדותה עם ההתמכרות להרואין. הספר הפך לרב-מכר בגרמניה ובעולם, ובשנת 1981 הוא עובד לסרט קולנוע.

* השיר "Zoo Station" של להקת U2 נכתב בהשפעת התחנה, בתקופה שהלהקה שהתה בברלין לרגל הקלטת חלקו הראשון של אלבומם השביעי "Achtung Baby".

גלריה
-----

* תחנת הרכבת ברלין גן החיות בשנת 1900תחנת הרכבת ברלין גן החיות בשנת 1900
* רציפי קו U2 בתחנת הרכבת התחתיתרציפי קו U2 בתחנת הרכבת התחתית
* הכניסה העורפית לתחנה, רחוב יבנסשטראסה, 2017הכניסה העורפית לתחנה, רחוב יבנסשטראסה, 2017

ראו גם
------

* תחנת הרכבת ירושלים – גן החיות התנ"כי

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **ברלין** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תחנת הרכבת ברלין גן החיות** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של תחנת הרכבת ברלין גן החיות (בשפות מרובות)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4202678-7

 |
**תוכי כחול-בטן** (שם מדעי: *Triclaria malachitacea*) הוא מין של ציפור ממשפחת התוכיים החי ביערות הגשם הטרופיים של אמריקה הדרומית.
זהו המין היחיד בסוג *Triclaria*. הוא קרוב לסיכון עקב אובדן היערות בהם הוא חי ועקב סחר בתוכים למטרות גידול בשבי.

התוכים מגיעים לאורך 28 ס"מ עם הזנב, ובעלי גוף ירוק, ראש ירוק עם מקור לבן בולט וקצוות כנפיים כחלחלות והבטן של הזכרים כחולה-סגלגלה, מה שנתן למין את שמו. תוכים אלה אינם רועשים כמעט ובדרך כלל נחבאים מאוד.

תוכים אלה מצויים בטבע רק ביער האטלנטי ומגיעים עד לגובה 1,000 מטר. הם חיים מברזיל עד למדינת מיסיונס שבארגנטינה (אוכלוסיות קטנות חיות שם). הם מחפשים ברחבי החופות מזון כמו ניצנים, צוף, אגוזים, פירות שונים וחרקים. הם מקננים בחבורות בעונת הרבייה שבין ספטמבר לינואר ומאוד טריטוריאליים בעונה זו. 

תוכים אלה נפגעו מכריתת יערות בשביל מטעי טבק ובננה, שפגעו בכ-10% מטווח מחיית התוכי. הוא נחשב[דרוש מקור] למין מוגן שאסור לסחור בו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תוכי כחול-בטן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  תוכי כחול-בטן באתר הרשימה האדומה של IUCN
**אשלי צוקרמן** (באנגלית: **Ashley Zukerman**; נולד ב-31 בדצמבר 1983) הוא שחקן אוסטרלי-אמריקאי-יהודי.

ביוגרפיה
--------

צוקרמן נולד למשפחה יהודית בסנטה מוניקה, קליפורניה שבארצות הברית, ועבר עמה למלבורן שבאוסטרליה כשהיה בן שנתיים. עם סיום לימודיו בתיכון החל ללמוד הנדסה באוניברסיטת מונש, אך עזב כשהתקבל ללימודי תיאטרון באוניברסיטת מלבורן.

עם סיום לימודיו בשנת 2006 השתתף צוקרמן במחזה נערי ההיסטוריה שהוצג בתיאטרון מלבורן. בשנים הבאות שיחק במספר מחזות נוספים, בהם "כטוב בעיניכם", בו גילם את דמותו של אורלנדו, ו"מלאכים באמריקה", בו גילם את דמותו של ג'ו פיט.

בשנת 2008 לוהק לתפקידו הטלוויזיוני הראשון, בדרמת המשטרה "Rush" של ערוץ 10 האוסטרלי, בה גילם את דמותו של קצין המשטרה מייקל סנדרלי, במשך ארבע עונות הסדרה. על תפקידו בסדרה היה מועמד לפרס לוגי בקטגוריית הכישרון החדש הטוב ביותר, בשנת 2009. בשנת 2010 השתתף בשלושה מפרקי המיני-סדרה "הפסיפיק" של רשת HBO. ב-2011 השתתף בסדרה אמריקאית נוספת, "טרה נובה", של רשת פוקס, וב-2013 השתתף בעונה השישית של סדרת הטלוויזיה "הבטן הרכה" של ערוץ 9 האוסטרלי.

בשנת 2014 לוהק צוקרמן לאחד התפקידים הראשיים בדרמת המתח "הקוד" בהפקת תאגיד השידור האוסטרלי. הוא השתתף בשתי עונותיה של הסדרה, וגילם את דמותו של ג'סי בנקס, גאון מחשבים הסובל מבעיות נפשיות. על תפקידו בסדרה זכה בפרס AACTA בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה, והיה מועמד לפרס לוגי בקטגוריית השחקן הטוב ביותר. בהמשך השנה השתתף גם בסדרת הטלוויזיה "מנהטן" של רשת WGN אמריקה, וב-2015 השתתף במיני-סדרה "קץ הילדות", המבוססת על ספר בשם זה מאת ארתור סי. קלארק, ששודרה ברשת האמריקנית Syfy. ב-2018 שיחק בסדרה האמריקאית "יורשים" ב-HBO.

בשנת 2020 גילם את מאט במיני-סדרה "המורה" של רשת הולו, בכיכובם של קייט מארה, קמרון מולן וניק רובינסון.

בשנת 2021 כיכב בשני סרטים מתוך טרילוגיית הסרטים המבוססים על סדרת הספרים "רחוב פחד", שנכתבה על ידי הסופר ר. ל. סטיין – רחוב הפחד – חלק 1: 1994 ורחוב הפחד – חלק 3: 1666, שעלו לשירות הזרמת המדיה של נטפליקס ביולי 2021. עוד בשנת 2021 גילם את דמותו של רוברט לנגדון בסדרת הטלוויזיה של שירות הזרמת המדיה Peacock "הסמל האבוד", על פי ספר המתח של דן בראון "הסמל האבוד".

בשנת 2022 לוהק צוקרמן לדמותו של קיית' בסדרת הטלוויזיה "עיר בלהבות" המבוססת על הרומן באותו שם מאת גארת ריסק הולברג משנת 2015. הסדרה תעלה לאוויר במהלך 2023 בשירות אפל TV פלוס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אשלי צוקרמן** בוויקישיתוף
* אשלי צוקרמן, ברשת החברתית טוויטר
* אשלי צוקרמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Denise Petski, Deadline, Deadline, ‏5 באוגוסט 2019
2. ↑  בשנת 2020 שיחקה בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה מורה לצד קמרון מולן ואשלי צוקרמן.
3. ↑  Andreeva, Nellie (2 במרץ 2020). "'Langdon': Ashley Zukerman To Play Famed Symbologist In NBC Pilot Based On Dan Brown's 'Lost Symbol'". *Deadline Hollywood* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2 במרץ 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 5258 8133
* LCCN: no2020112508
* NTA: 390697281
* SUDOC: 22173564X
* VIAF: 317171784
* WorldCat: viaf-317171784

 |
**תוכי ים צהוב-מקור** (שם מדעי: *Fratercula corniculata*) הוא מין בגודל בינוני של עוף ממשפחת האלקיים, בסוג תוכי ים. מראהו דומה לזו של תוכי הים האטלנטי, אך בשונה ממנו, מעל לעינו של תוכי הים צהוב-המקור יש "קרן" שחורה, ובעונת הרבייה מקורו צהוב וקצהו אדום. זהו עוף ימי, ותזונתו מורכבת בעיקר מדגים קטנים, שאותם הוא משיג על ידי צלילה או שחייה; בנוסף לכך, תוכי הים ניזונים גם מדיונונים, תולעים ימיות וסרטנים.

עורפו וגבו של תוכי הים צהוב-המקור שחורים, רגליו כתומות, פניו ובטנו לבנים. מעל לעיניו יש "קרניים" שחורות. אורכו כ-38 ס"מ; משקלו של הזכר הוא כ-531 עד 754 גרם, והנקבה קטנה יותר - משקלה כ-499 עד 691 גרם.

בקיץ, תוכי הים מקננים בלהקות באיים סלעיים שסמוכים לחופיהן של סיביר, אלסקה וקולומביה הבריטית. הקינון מתבצע בדרך כלל בחללים בין סלעים או במחילות; תוכי הים עשויים להשתמש באותה מחילה עבור קינון כמה וכמה שנים. חלל הקינון מרופד לעיתים בדשא. הנקבה מטילה ביצה אחת, שמנוקדת בכתמים בהירים. הזכר והנקבה משתפים פעולה בדגירה עליה, שנמשכת 38-43 ימים. הגוזלים מואכלים על ידי הזכר והנקבה בעיקר בדגים. לאחר 38-44 ימים, הגוזלים פורחים מהקן.

בחורף, תוכי הים מצויים באוקיינוס, הרחק מהיבשה. המקור הצהוב גדל לקראת עונת הרבייה, ונעשה קטן יותר אחריה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תוכי ים צהוב-מקור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* תוכי ים צהוב-מקור, אתר הצפרות של אוניברסיטת קורנל
* תוכי ים צהוב-מקור, אתר מדריך אודובון לצפרות

הערות שוליים
------------

1. ↑  תוכי ים צהוב-מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007540084905171

 |
כנסיית כל הקדושים בקינגס לאנגלי.
**קינגס לאנגלי** (באנגלית: **Kings Langley**) הוא כפר הממוקם 34 ק"מ צפון מערבית ללונדון בירת הממלכה המאוחדת.
שטח הכפר מחולק בין מחוז דאקורום לבין מחוז שלושת הנהרות שבהרטפורדשייר.

בכפר היה ממוקם בעבר ארמון קינגס לאנגלי- ארמונם של מלכי אנגליה מבית פלנטג'נט. בכנסייה הקהילתית "כל הקדושים" מהמאה ה-12 הממוקמת בכפר קבור אדמונד מלאנגלי, דוכס יורק ואבי בית יורק.

היסטוריה
--------

בסמוך לכפר התגלתה וילה מהתקופה הרומית, אולם הכפר עצמו נוסד בתקופה הסקסונית. אדמותיו היו, ככל הנראה, חלק מאדמות מנזר סנט אלבנס.

לאחר הכיבוש הנורמני בשנת 1066, ניתנו אדמות הכפר לרוברט, אחיו החורג של ויליאם הכובש, והוא בנה בכפר בית אחוזה. בשנת 1276 נרכש בית האחוזה על ידי אלינור מקסטיליה, מלכת אנגליה, ובראש הגבעה הסמוכה לכפר נבנו ארמון ופארק לציד איילים. בעקבות בניית הארמון שונה שם הכפר מ"לאנגלי" ל"קינגס לאנגלי" - "לאנגלי של המלכים", והארמון הסמוך לכפר נקרא "ארמון קינגס לאנגלי".

במאה ה-14 נבנתה כנסיית כל הקדושים All Saints) (The church of באתר בו עמדה כנסייה בשם זה מהמאה ה-12 (בה נקבר אדמונד מלאנגלי, דוכס יורק הראשון ואבי בית יורק). בכנסייה זו נקבר ריצ'רד השני, מלך אנגליה לאחר הרצחו בטירת פונטפרקט בשנת 1400. לאחר מכן הועברה הגופה למנזר וסטמינסטר. בכנסייה קבור גם אדמונד מלאנגלי, בנו החמישי של אדוארד השלישי, מלך אנגליה.

בשנת 1797 נבנתה תעלת גרנד יוניון ובשנת 1838 נבנתה מסילת הברזל לונדון וברמינגהם אשר קישרו את הכפר ללונדון.

עד המאה ה-20 השתרעו בתי הכפר לאורך הדרך המובילה ללונדון, ורק בראשית המאה ה-20 התפתח הכפר לשני עברי הדרך והתרחב. עם גידול הכפר הוסטה הדרך המהירה A41 ממרכז הכפר.

באתר בו היה ממוקם הארמון, ממוקם כיום בית הספר רודלך סטיינר קינגס לאנגלי.

אזכורים ספרותיים
----------------

הסצנה הראשונה במערכה הרביעית של המחזה "ריצ'רד השני", מאת המחזאי ויליאם שייקספיר, מתרחשת בגן ארמון קינגס לאנגלי. כמו כן ספרה של אמילי סרה הולט משנת 1875, "השושנה הלבנה של לאנגלי", מתרחש בארמון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קינגס לאנגלי** בוויקישיתוף
* ההיסטוריה של קינגס לאנגלי באתר hertfordshire-genealogy
* ההיסטוריה של הכפר באתר british-history
* כנסיות קינגס לאנגלי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007559664705171
* LCCN: n79031150
* MusicBrainz: 8204dab8-ae0f-4aae-b204-1513b86d3580
* VIAF: 154755082
* WorldCat: lccn-n79031150

 |
**תוכי סנגלי** (שם מדעי: Poicephalus senegalus; ע"פ האקדמיה: **אפרור סנגלי**) הוא מין של תוכי המצוי במערב אפריקה וקרוב משפחתו של האפרור האפריקני.

מין זה מגיע לאורך 23 ס"מ ושוקל 120-170 גרם. הוא בעל ראש אפור גדול עם מקור חזק דמוי מקור עיט ועיניים צהובות עם עור שחור סביבו. החזה ירוק בהיר ובעל צורת V, הכנפיים ירוקות, הבטן צהובה והזנב קצר יחסית. שני המינים דומים במראם אך הזכרים מעט יותר גדולים.

מין מצוי במערב אפריקה ביערות פתוחים וכן בסוואנות. זהו מין הנוטה להתקיים בזוגות טריטוריאליים וקולו מכיל מגוון של קריאות ושריקות צורמות. הוא יכול לחיות 20-30 שנה בטבע כשבשבי יכול להגיע לגיל 50. מזונו העיקרי הוא פירות של דקלים שמן אותם הוא מפצח במקורו החזק. לעיתים הוא מזיק ליבולי המקומיים ועל כן צדים אותו.

ישנם 3 תת-מינים לתוכי:

* P. s. senegalus - מצוי בסנגל, דרום מאורטניה, דרום מאלי עד לגינאה והאי לובוס. הוא בעל חזה צהוב
* P. s. mesotypus - מצוי ממזרח ניגריה וקמרון עד לדרום צ'אד והוא בעל חזה כתום
* P. s. versteri - מצוי מחוף השנהב וגאנה עד למערב ניגריה. החזה שלו הוא אדום-כתום.

מין זה מגודל בשבייה אך הפצתו גרמה לאוכלוסייה הפראית להיות בסיכון והיום הוא מין מוגן ואסור לסחור בו. בישראל הוא התחיל להתפשט בשנת 2010, הוא נחשב עדיין יחסית נדיר ולא תועד קינון ודאי, אך זה ברור שהאוכלוסייה גדלה. עד היום (2023) הוא נמצא בעיקר באזור השפלה הדרומית (רחובות, מזכרת בתיה וחולדה) ובמישור החוף הדרומי באשקלון והסביבה, אך תועד גם בעמק יזרעאל, ליד הכינרת ואפילו באילת.

ראו גם
------

* תוכי אדום מצח

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תוכי סנגלי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  תוכי סנגלי באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  תוכי סנגלי - מאגר המידע הלאומי לציפורי ישראל, באתר www.birdsbase.com
3. ↑  תפוצת תוכי סנגל בebird, באתר Ebird

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007551614405171

 |
**איוב דאוד** (בסומלית: **Ayuub Daaud**, בערבית: **ايوب داؤود**; נולד ב-24 בפברואר 1990 במוגדישו שבסומליה) הוא כדורגלן סומלי המשחק בעמדת החלוץ.

קריירת מועדונים
---------------

### יובנטוס והשאלות

דאוד נולד במוגדישו שבסומליה, ובגיל 5 עבר יחד עם משפחתו לקונאו שבאיטליה. הוא החל לשחק באקדמית הנוער של קונאו המקומית, ובגיל 10 החל לשחק באקדמית הנוער של יובנטוס. ב-9 בפברואר 2009 הבקיע שני שערים במדי קבוצת הנוער של יובנטוס בניצחון 2-0 על קבוצת הנוער של מכבי חיפה במסגרת טורניר ויארג'יו (אנ'), טורניר כדורגל יוקרתי לנוער. הוא היה מלך השערים של הטורניר באותה עונה, עם 20 שערים. ב-14 במרץ 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של יובנטוס, כשהחליף את סבסטיאן ג'ובינקו בדקה ה-87 בניצחון 4-1 על בולוניה 1909 במסגרת המחזור ה-28 בסרייה א'.

ב-1 באוגוסט 2009 הושאל דאוד לקרוטונה, ששיחקה בסרייה ב'. ב-21 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 2-0 לסאסואולו במסגרת המחזור הראשון בליגה. לאחר חצי שנה ו-11 הופעות ללא שערים בקרוטונה, הושאל דאוד ללומצאנה מהליגה האיטלקית השלישית. הוא שיחק במועדון במשך חצי עונה בה הבקיע שער אחד ב-11 הופעות, וזכה עם הקבוצה בקופה איטליה סרייה C. בעונת 2010/2011 הושאל לקוסנצה, גם היא מהליגה האיטלקית השלישית, וערך 14 הופעות, בהן הבקיע 2 שערים. בחצי השני של העונה הושאל לגוביו, קבוצה נוספת מהליגה האיטלקית השלישית, ועזר לה להעפיל לסרייה ב', עם 4 שערים ב-11 הופעות.

בחודש נובמבר 2011 שוחרר דאוד מיובנטוס.

### קייאסו

לאחר שחרורו מיובנטוס חתם דאוד בקייאסו מהליגה השווייצרית השנייה. ב-22 בספטמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-71 בתיקו 0-0 נגד לוגאנו במסגרת המחזור התשיעי בליגה. הוא הורחק בכרטיס אדום בדקה ה-90 באותו משחק. ב-3 בנובמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-89 בהפסד 3-2 לויל 1900 במסגרת המחזור ה-15 בליגה. בסך הכל ערך 9 הופעות במועדון, בהן הבקיע שני שערים.

### בודפשט הונבד

ב-28 באוגוסט 2013 עבר דאוד לבודפשט הונבד מליגת העל ההונגרית בהעברה חופשית. ב-21 בספטמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-38 בהפסד 2-0 לדיושג'ר במסגרת המחזור השמיני בליגה. ב-28 בספטמבר 2013, בהופעתו השנייה בליגה, הבקיע את שערי הבכורה שלו במועדון, צמד שערים מבעיטות עונשין בניצחון 2-1 על סומבטהי האלאדס במסגרת המחזור התשיעי. ב-23 ביולי 2015 שוחרר דאוד מהמועדון.

קריירה בינלאומית
----------------

דאוד החל לשחק בנבחרת סומליה בשנת 2011.

תארים
-----

לומצאנה
* קופה איטליה סרייה ג' (1): 2009/2010

גוביו
* אליפות הליגה האיטלקית השלישית (1): 2010/2011

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**תוכי כתום-בטן** (שם מדעי: *Neophema chrysogaster*) הוא מין של תוכי ממשפחת הדרראים החי באוסטרליה ומצוי בסכנת הכחדה חמורה בטבע.

מאפיינים
--------

אורכו של תוכי זה 20 ס"מ, והוא בעל גוף ירוק בהיר עם חזה גדול צהוב, כנפיים ירוקות כהות עם צבע כחול וראש ירוק בעל כתם כחול על מצחו. המקור קטן ואפור ומתחת לבטן כתם כתום שנתן למין את שמו. תוכי זה מזכיר במראהו את התוכון אך שייך לסוג אחר.

תוכים אלה עפים בלהקות קטנות לאורך הערבות ולאורך החופים האוסטרליים, ומחפשים זרעים ומיני עשבים, עשבי ים ואצות קלפ למאכל. הם מקננים בחורי עצים. גודל התטולה הוא 4-5 ביצים.

תוכים אלה נפוצו בעבר בהמונים ברחבי דרום-מזרח אוסטרליה, אך מספרם הידלדל מאוד בטבע עקב מספר סיבות: הרחבת החקלאות, כריתת יערות ופגיעה בחופים; הבאת מיני יונקים טורפים הניזונים מהתוכים ומביציהם; הבאת עופות פולשים, כמו זרזירים וגבתונים, המתחרים עם התוכים על מזון ואתרי קינון; הפצת מחלות חדשות. 

נכון ל-2018 מספרם של התוכים האלה הוא כ-50 פרטים בוגרים בטבע, ועוד כ-300 בשבי ובמיזמי רבייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תוכי כתום-בטן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  תוכי כתום-בטן באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007407394905171
* LCCN: sh2017004189

 |
**ויליאם בונאר** (באנגלית: **Wiiiam Bonnar**;‏ 1800–1853) היה צייר דיוקנאות סקוטי.

ביוגרפיה
--------

בונאר נולד באדינבורו בשנת 1800. אביו תומאס בונאר היה צייר ומעצב פנים בעל מיומנות גבוהה. בונאר גילה כישרון מוקדם לציור, ולמד אצל אחד המעצבים המובילים באותה תקופה.

כאשר ג'ורג' הרביעי ביקר באדינבורו בשנת 1822, בונר סייע לדייוויד רוברטס בעיצוב אולם הנשף הממלכתי הגדול אשר נערך לכבוד המאורע.

זמן קצר לאחר מכן, כמה שלטים שצוירו על ידו, עוררו את תשומת לבו של קפטן באזיל הול, שחיפש ועודד את האמן הצעיר. בשנת 1824 תמונתו של מקבץ נדבות בסימטה, ביססה אותו כצייר מוכר בקרב הציבור, וזמן קצר לאחר הקמת האקדמיה המלכותית הסקוטית ב-1830 הוא נבחר לאחד מחבריה.

בונאר מת באדינבורו בשנת 1853 ונקבר בכנסיית סנט קאת'ברט בעיר. האנדרטה שלו כמעט זהה לזו של אביו בבית הקברות שמת רק כמה שנים ספורות קודם לכן, ולכן משערים שהם נעשו על ידי דייוויד ווטסון סטיבנסון. אחותו אליזבת ובתו אליזבת קבורות במקום אחר בבית הקברות.

הוא הותיר אחריו תמונות רבות, שכמה מהן נחרטו על ידי אחיו הצעיר, תומאס בונאר (1810–1873).

לבונאר מיוחס לעיתים קרובות את הפיקוח על השלמת אנדרטת סקוט בעקבות מותו בטרם עת של גיסו, ג'ורג' מייקל קמפ, שתכנן את האנדרטה ופיקח על השלמתה.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויליאם בונאר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  **From Robert Isaac Wilberforce**, Oxford University Press, 1979-06-14, עמ' 20–20
2. ↑  "Engravings and Engravers - Mezzotint Engravers, Etchers, etc"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 132334224
* ISNI: 0000 0000 7876 2030
* LCCN: no2010080529
* RKD: 10386
* ULAN: 500014126
* VIAF: 13467670
* WorldCat: lccn-no2010080529

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ויליאם בונאר"**.
**אשלי ספנסר** (באנגלית: **Ashley Spencer**, נולדה ב-8 ביוני 1993) היא אתלטית אמריקאית המתחרה בריצת 400 מטר ובריצת 400 מטר משוכות. זוכת מדליית ארד אולימפית בריצת 400 מטר משוכות (ריו דה ז'ניירו 2016). אלופת העולם לנוער (ברצלונה 2012) בריצת 400 מטר ובריצת שליחות 4x400 מטר.

קריירה
------

באליפות העולם לנוער שהתקיימה בשנת 2012 בברצלונה זכתה ספנסר בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בשיא אליפות חדש של 50.50 שניות ובריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:30.01 דקות, לפני ג'מייקה ורוסיה. בשנת 2013 סיימה שלישית בריצת ה-400 מטרים באליפות ארצות הברית באתלטיקה, הישג שהבטיח לה את המקום באליפות העולם שהתקיימה במוסקבה. באליפות היא זכתה במדליית זהב בריצת שליחות 4x400 מטר (לאחר פסילת הנבחרת הרוסית) וסיימה במקום 16 בריצת 400 מטר בתוצאה של 51.80 שניות. 

באליפות העולם באולם שהתקיימה בפורטלנד, אורוגון, ארצות הברית ב-2016 סיימה את ריצת ה-400 מטר בזמן של 51.77 שניות וזכתה במדליית הכסף. בנוסף, זכתה במדליית הזהב בריצת שליחות. במבחנים האמריקאיים לקראת אולימפיאדת ריו סיימה במקום השני בריצת 400 מטר משוכות, בשיא אישי חדש של 54.02 שניות ובכך נכללה במשלחת האמריקאית למשחקים האולימפיים. במשחקים האולימפיים עצמם, היא זכתה במדליית ארד בריצת 400 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 53.72 שניות, אחרי בת ארצה דלילה מוחמד (53.13 שניות) ושרה סלוט פטרסן מדנמרק (53.55 שניות).

ביוני 2017 קבעה שיא אישי של 53.11 שניות בריצת 400 מטר משוכות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אשלי ספנסר** בוויקישיתוף
* אשלי ספנסר, ברשת החברתית טוויטר
* אשלי ספנסר, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* אשלי ספנסר, באתר olympedia.org
* אשלי ספנסר, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* אשלי ספנסר, באתר ליגת היהלום
* אשלי ספנסר, באתר Track and Field (נשים)
* אשלי ספנסר, באתר נבחרת ארצות הברית באתלטיקה
* אשלי ספנסר באתר אוניברסיטת טקסס באוסטין

הערות שוליים
------------

1. ↑  Another track gold for Illini's Spencer, Chicago Tribune, 15 July 2012
2. ↑  Women's 400 Meter Dash Senior, 22 June 2013
3. ↑  Team USA Named for World Championships in Moscow, 27 July 2013

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 270369

 |
**תוכינון מיקרורינוס** (שם מדעי: *Chlorurus microrhinos*) הוא מין דג טרופי ממשפחת התוכינונים החי בשוניות אלמוגים ולגונות לאורך החופים הטרופיים של מזרח האוקיינוס ההודי ובאוקיינוס השקט מאיי בונין ואיי ריוקיו מצפון לעבר אינדונזיה, שונית המחסום הגדולה האוסטרלית, אי הלורד האו, קלדוניה החדשה ופולינזיה הצרפתית ועד להוואי ואי הפסחא במערב. בדרך כלל הוא נפוץ בעומק 2–50 מטרים ולא יותר עמוק והוא נותר קרוב לסלעים ולאלמוגים. הוא נחשב למין נפוץ ומצב שימורו הוא "ללא חשש".

תוכינון זה מגיע לאורך 80 ס"מ וצבעו כחול-ירקרק עם פס בחלק התחתון של הפנים, צידיים בעלי גוון צהוב עד כחול בהיר ואף לבן וסנפירים כחולים-סגולים בהירים ובקצוות צהובים. החלק העליון נוטה לירוק כהה-כחול והעיניים כתומות. דג זה בעל מקור גדול וכהה העוזר לו לשבור מזון קשה בקרבת אלמוגים וספוגים והוא בעל "בליטה" עגלגלה בין המקור למצח. הזנב רחב ובעל צורת סהר. אצל מין זה ישנם הבדלים בין אוכלוסיות החיות באזורים שונים. הפרטים הצעירים בעלי גוון שחור מוקף בפסים צהובים אופקיים לאורך גופם.

רוב הזמן התוכינון חי בקבוצות של עד 40 דגים ומחפש אצות או תולש פיסות חולות מאלמוגים. הצעירים חיים לבדם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תוכינון מיקרורינוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  תוכינון מיקרורינוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
איקונין של וינסנט הקדוש מלרין
המנזר באי לרין, הנקרא כיום האי סן אונורא, מחוז אלפים ימיים בצרפת
**וינסנט מלרין** (בצרפתית: **Vincent de Lérins**, בלטינית: **Vincentius Lerinensis** - וינקנטיוס לריננסיס, מאה ה-5, נפטר בסביבות 445–450) היה נזיר וסופר כנסייתי שפעל בגאליה הדרומית והנחשב לאחד האבות של הכנסייה. חייו נודעו הודות לספר "על אישים מפורסמים" ("De viris illustribus") מאת גנאדיוס ממסיליה (אנ').

חייו
----

וינסנט הקדוש מלרין נולד ביישוב טול, בחבל לורנה של היום, במשפחה פרנקית אריסטוקרטית. אביו נקרא אפראכיוס או איפרוכיוס הפרנקוני. בנעוריו קיבל וינסנט חינוך חילוני ובחלק הראשון של חייו היה איש צבא. אחיו נודע כ"לו הקדוש מטרואה". מאוחר יותר, להזמנתו של הונוראט הקדוש, הצטרף וינסנט למנזר לרין (בצרפתית -Lérins לרן) הנמצא בפרובאנס, באי ממול לעיר קאן.

תורתו
-----

בשנת 434, אחרי ועידת אפסוס הוא ערך, תחת שם העט "פרגרינוס" את ה"קומוניטוריום" (Commonitorium) שבו ניסח בסגנון מוקפד ומדויק את אמות המידה שלפיהן דוקטרינה נוצרית יכולה להיחשב לנוצרית טהורה או לכפירה. הספר נכתב במטרה להגן על הכנסייה מפני "כפירות" כמו זו הנסטוריאנית. הקריטריונים המוצגים בספרו הם בדיוק אלו המיושמים על ידי הכנסייה האורתודוקסית עד לימינו:

* אוניברסליות.
* עתיקות ימים
* קונצנזוס כללי

כפי שניסח בעצמו, במה שמכנים "הקאנון של וינסנט":

> 
> Magnopere curandum est ut id teneatur quod ubique, quod semper, quod ab omnibus creditum est"
> 
> 
> 
> 

(בתרגום חופשי:"צריך מעל הכל לדאוג שיישמר מה שהאמינו בכל מקום, מתמיד, כולם")
כמשקל נגד לנוקשות הקריטריונים הנ"ל, קיבל וינסנט את העיקרון שב"מדעים התאולוגיים" קיימת קדמה, אבל בהתאם לטבעם - "באותה דוגמה, באותו כיוון, באותה המחשבה".

בדומה לכמה מאבות הכנסייה הפרובנסלית, וינסנט התקומם נגד עמדותיו של אוגוסטינוס הקדוש בנוגע לחסד, אותן החשיב ל"מוגזמות". הוא הסכים עם אוגוסטינוס לגבי גינוי פלאגיוס, אולם טען כי החסד האלוהי משתף פעולה עם האדם.
עמדה זו שלו, שגונתה תחת השם "נאו-פלאגיזם" בוועידת אוראנז' משנת 529 אומצה, למעשה, על ידי הכנסייה האורתודוקסית. בנקודות מסוימות דומה השקפתו לזו של קסיאנוס ושל פאוסטוס מריאס.
וינסנט מלרין נפטר לפני שנת 450, אולי בשנת 448.

הוא הוכר כקדוש על ידי הכנסיות הקתוליות והאורתודוקסיות, החוגגות את זכרו ב-24 במאי.

קישורים חיצוניים
----------------

* ה"קומוניטוריום" במקור הלטיני עם תרגום לצרפתית
* אתר על פטריסטיקה נוצרית
* באתר נומיניס
* באנציקלופדיה הקתולית
* וינסנט מלרין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007278243705171
* BNE: XX1151267
* BnF: cb11928450v (data)
* CANTIC: a10231122
* CiNii: DA00344509
* GND: 118804685
* ISNI: 0000 0001 2280 901X
* LCCN: n50058755
* NKC: mzk2003201790
* NLA: 35749250
* NTA: 070720797
* RERO: 02-A000173102
* SELIBR: 357050
* SUDOC: 027187004
* Trove: 1069925
* VcBA: 495/23257
* VIAF: 64012982
* WorldCat: lccn-n50058755

 |
**תוכי אקלקטוס** (שם מדעי: *Eclectus roratus*) הוא מין של תוכי ממשפחת הדרראים המצוי באיי שלמה, גינאה החדשה, האי סומבה שבאינדונזיה ובכמה איים מצפון לאוסטרליה והוא המין היחיד בסוגו. אורכו 35 ס"מ בממוצע. 

תוכי זה ידוע בעיקר בגלל הדו-צורתיות זוויגית הבולטת שלו: הזכרים ירוקים ובעלי מקור כתום מגודל בעוד הנקבות אדומות-כחולות עם מקור שחור קטן. הבדל זה בולט כל כך ביחס לזני תוכים אחרים עד שחוקרים אירופאים חשבו לראשונה, ובמשך כמה עשורים, שמדובר בשני מינים שונים. מסתבר, שההבדל נוצר כתוצאה מתפקידיהם השונים של המינים. הנקבות נשארות לרוב בקנים עם הגוזלים. הזכרים יוצאים לחפש מזון, לכן הם זקוקים להסוואה שתגן עליהם מטורפים כגון הבז הנודד. מפני שבאזורי המחיה של האקלקטוסים יש מחסור במקומות המותאמים לקנים, הנקבות פיתחו צבע אדום בוהק, המסמן את בעלותן על המקום ומהווה אזהרה למתחרות. 

המערכת הזוגית של האקלקטוס מיוחדת גם היא. בעוד שזנים רבים של ציפורים הם מונוגמים, או פוליגינים, אקלקטוסים הם פוליגנאנדרים, כלומר, כל נקבה מזדווגת עם כמה זכרים, וכל זכר מזדווג עם כמה נקבות, לעיתים במרחק של עד 7 קילומטרים אלה מאלה. 

תפוצתו של התוכי יציבה במגוון איים טרופיים מצפון לאוסטרליה. הוא ניזון מפירות או מזרעים שונים ומשתמש במקורו כדי לפצח את הגלעינים והקליפות. 

תוכי זה מגודל גם כחיית מחמד פופולרית במדינות רבות.

### תת-מינים

* **Eclectus roratus aruensis**
* **Eclectus roratus biaki**
* **Eclectus roratus cornelia**
* **Eclectus roratus macgillivrayi**
* **Eclectus roratus polychloros**
* **Eclectus roratus riedeli**
* **Eclectus roratus roratus**
* Eclectus ruratus vosmari

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תוכי אקלקטוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

זכר (בירוק) ונקבה (באדום) בגן החיות של סינגפור
 *Eclectus roratus*

הערות שוליים
------------

1. ↑  תוכי אקלקטוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  Evolution of the enigmatic eclectus | GrrlScientist, the Guardian, ‏2008-07-22 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548819505171

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסוג של צמח. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו קיסוס (פירושונים).

**קיסוס** (שם מדעי: *Hedera*) הוא סוג צמח רב שנתי במשפחת הקיסוסיים, הכולל 15 מינים מטפסים בעזרת שורשי היאחזות הצומחים על גבעוליו או משתרעים על הקרקע כשטיח.

מאפיינים
--------

לקיסוס שני שלבי צימוח. השלב הראשון הנמשך עד כעשר שנים, מתאפיין בכך שהצמח מצמיח שורשי היאחזות, העלים גזורים לאונות רחבות והוא אינו פורח. בשלב השני, עלי הקיסוס תמימים, בעלי צורת ביצה, חסר שורשי היאחזות והוא פורח ומניב פירות. לעיתים קרובות ניתן לראות את שני שלבי הצימוח על צמח אחד. הפריחה היא בדרך כלל בין ספטמבר לנובמבר, הפרחים הקטנים ערוכים בסוכך, צבעם ירוק בהיר, והם בעלי חמישה עלי כותרת, חמישה אבקנים ושחלה בת חמש מגורות. הפרחים מניבים צוף רב ומואבקים בדרך כלל על ידי זבובים. הפרי המבשיל באביב הוא ענבה שחורה שקוטרה כ-7 מ"מ ובה 3-5 זרעים. הצמח מאריך חיים עשרות שנים, וידוע על קיסוס בצרפת שגילו כבר למעלה מ-450 שנה.

כאשר הקיסוס מטפס בצמוד למצע, הוא פורס את עליו לסירוגין כדי שלא יכסו אחד על השני, והצמח יקבל יותר אור. כאשר מגיע הקיסוס לגובהו המרבי של המצע, הוא מתחיל לצמוח בצורת שיח רגיל.

המנגנון הגורם לקיסוס להיצמד למצעים מאונכים, פועל בעזרת האור והמגע. לקיסוס תכונה לצמוח בניגוד לכיוון ממנו בא האור, וכן שורשי ההיצמדות צומחים על הגבעול בצדו המוצל בלבד. גם המגע של הגבעול הצעיר במצע מזרז את הופעתם של שורשי ההיצמדות בצדו של המצע. לאחר זמן, עשויים שורשי ההיצמדות לחדור לתוך המצע ולהפוך לשורשים מזינים. תופעת הפוטוטרופיזם השלילי - צימוח הקיסוס הרחק מן האור, תוארה כבר על ידי צ'ארלס דרווין, ואילו מנגנון ההיאחזות בכללותו תואר על ידי מספר בוטנאים ישראלים.

תפוצתם של חמישה עשר מיני הסוג היא באזורים ממוזגים בעולם הישן, בחצי הכדור הצפוני כולל דרום,מרכז ומערב אירופה,צפון אפריקה,מרכז אסיה ודרומה. בישראל מצוי מין אחד - קיסוס החורש (*Hedera helix*). בתרבות מקובל לגדל זנים רבים של קיסוס לנוי; בעיקר מרבים להשתמש בזנים שעליהם מגוונים.

משמעות שמו המדעי של הצמח היא "מטפס". שמו העברי, המוזכר כבר במשנה (לעיתים קיסום), הוא תיעתוק שמו היווני.

ביוון היה הקיסוס מוקדש לאל דיוניסוס, יוחסו לו תכונות רפואיות, וגבעוליו נקלעו כזרים לראשי משוררים. עלי הקיסוס נחשבו כסמל לנאמנות והם ניתנו לזוגות בטקסי חתונתם. בעבר היו נוצרים מקשטים כנסיות בעלי קיסוס לכבוד חג המולד, אך מנהג זה נפסל על ידי הכנסייה. עלי קיסוס היו חלק מסמלן של משפחות אצולה באירופה והיום הם משמשים כקישוט בסמלה של ליגת הקיסוס.

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **פלקטרנתוס** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קיסוס** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Hedera** |

קישורים חיצוניים
----------------

* קיסוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529258105171
* BnF: cb14428571n (data)
* GND: 4302728-3
* LCCN: sh85069129

 |
**תוכי המחילות** (שם מדעי: *Cyanoliseus patagonus*) הוא מין יחיד בסוגו של תוכי בעל נוצות ירוקות כהות הנפוץ בדרומה של אמריקה הדרומית. הוא קרובם הרחוק של הארה והקוניור הזהוב.

מאפיינים
--------

תוכי המחילות קטן יחסית ואורכו נע בין 43 ל-47 ס"מ. לתוכי זה נוצות ראש בצבע ירוק-זית, מצח שחור ומקור אפור קטן יחסית. צידי החזה לבנים והבטן אפורה כהה עם אחוריים אדומים ונוצות ברכיים צהובות. הכנפיים ירוקות עם קצוות שחורים וכחולים בהירים והזנב ירוק כמו הראש וארוך ביותר. הרגליים קטנות ביותר ביחס לגוף וצבעם ורוד.

הוא חי בטבע במורדות הרים ובערבות יבשות בארגנטינה ובצ'ילה וחלק מהאוכלוסיות נודדות בחורף לאורוגוואי. חלקם אפילו מצליחים לעוף עד לאיי פוקלנד. בניגוד לתוכים אחרים מין זה הוא מונוגומי וגם חי בחבורות. את קנם הם בונים בקבוצות ליד גדות נהר וחלק גם במערות. הנקבות מטילות שתי ביצים כל פעם.

תת-מינים
--------

* *C. p. andinus*
* *C. p. byroni*
* *C. p. conlara*
* *C. p. patagonus*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תוכי המחילות** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

תוכים על עמודים בצ'ילה

הערות שוליים
------------

1. ↑  תוכי המחילות באתר הרשימה האדומה של IUCN
**וינסוריזציה** (**Winsorization**) היא שינוי של סטטיסטי על ידי הגבלת הערכים הקיצוניים שיכולים להתקבל במדגם, על מנת להקטין את ההשפעה של התצפיות החריגות.

הטכניקה נקראת על שם צ'ארלס פ. וינסור (אנ') (1895–1951).

הגדרה
-----

וינסוריזציה מתבצעת בשני שלבים - בשלב הראשון מתבצעת החלטה על ערכי סף – ערך מינימום וערך מקסימום – שיגדירו את תחום התצפיות שיישמרו, ולאחר מכן החלפת הערכים הקיצוניים מערכים אלו באותם ערכי מקסימום ומינימום.

לדוגמה, בווינסוריזציה ברמה 90% מוצאים את האחוזון ה-5% בנתונים ואת האחוזון ה-95% בנתונים, ומחליפים כל תצפית שערכה קטן מהמספר הראשון במספר הראשון עצמו, וכל תצפית שערכה גבוה מהמספר השני במספר השני.

### דוגמה

נניח שהסטטיסטי בו אנו מעוניינים הוא הממוצע, ונניח שערכי המדגם הם:

{\displaystyle \{92,19,\mathbf {101} ,58,\mathbf {1053} ,91,26,78,10,13,\mathbf {-40} ,\mathbf {101} ,86,85,15,89,89,28,\mathbf {-5} ,41\}\qquad (N=20,{\text{mean}}=101.5)}
האחוזון ה-5 הוא {\displaystyle -5}, והאחוזון ה-95 הוא {\displaystyle 101}.

לכן, ערכים נמוכים מ-{\displaystyle -5} (במקרה זה, {\displaystyle -40}) ישונו ל-{\displaystyle -5}, וערכים גבוהים מ-{\displaystyle 101} (במקרה זה, {\displaystyle 1053}) ישונו ל-{\displaystyle 101}:

{\displaystyle \{92,19,\mathbf {101} ,58,\mathbf {101} ,91,26,78,10,13,\mathbf {-5} ,\mathbf {101} ,86,85,15,89,89,28,\mathbf {-5} ,41\}\qquad (N=20,{\text{mean}}=55.65)}
ניתן לראות שהווינסוריזציה שינתה את הערך של הסטטיסטי (הממוצע) מ-101.5 ל-55.65 - שינוי משמעותי מאוד. למעשה, לפני יישום השיטה הממוצע הושפע בצורה קיצונית מאוד מתצפית בודדת, ולכן הוא לא ייצג בצורה טובה את המדגם.

יתרון השיטה
-----------

המטרה העיקרית של השיטה היא ליצור סטטיסטי יותר חסין (robust).

שיטה נוספת ודומה שמאפשרת ליצור סטטיסטים חסינים יותר היא קטימה. ההבדל בין השיטות הוא שבווינסוריזציה לא משמיטים ערכים אלא רק משנים את ערכם כך שהם לא יהיו גדולים או קטנים מערכים מסוימים, בעוד בקטימה הערכים שערכם קיצוני מדי מושמטים לחלוטין.

ראו גם
------

* אומד קטום
**ראסינג פריז** הייתה קבוצת כדורסל צרפתית שבשנתה האחרונה, 2007, שיחקה בליגה העליונה בצרפת. בעקבות קשיים כלכליים היא התאחדה עם לבלואה ספורט קלאב ויצרה את קבוצת פריז לבלואה.

היסטוריה
--------

קבוצת הכדורסל של ראסינג נוסדה במושב של ארגון ראסינג צרפת בשנת 1922 תחת השם **RC France**. בשנת 1989 השתנה שם קבוצת הגברים ל**ראסינג פריז** ובשנת 1992 ל**פס"ז ראסינג** ובשנת 2000 בחזרה לראסינג פריז. קבוצת הגברים נפרדה מארגון ראסינג צרפת בשנת 1992 וקבוצת הנשים שייכת לראסינג צרפת עד היום.

בכל גלגוליה זכתה ראסינג פריז ב-4 אליפויות צרפת בשנים 1951, 1953, 1954 ו-1997 והגיע פעמיים לגמר הגביע הצרפתי ב-1956 ו-2000. 

בשנת 2007 הקבוצה התמזגה עם קבוצת לבלואה ספורט קלאב ויצרה את קבוצת פריז לבלואה שמופיע בליגה העליונה בצרפת משנת 2007/2008.

שחקני עבר
---------

* צרפתצרפת טוני פארקר
* סרביהסרביה מירסאד טורצ'אן
* אוקראינהאוקראינה אולכסיי פצ'רוב
* ישראלישראל ארז מרקוביץ'
* ישראלישראל משה מזרחי
* ישראלישראל ענת דרייגור
* ארצות הבריתארצות הברית לי ג'ונסון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראסינג פריז** בוויקישיתוף
**תעודת הוראה** היא תעודה הניתנת לאדם שלמד לעסוק בהוראה וסיים את ההכשרה העיונית וההכשרה המעשית הנחוצות. הלימודים לתעודת הוראה נעשים במכללות להכשרת מורים ובאוניברסיטאות, בשילוב עם לימודי תואר ראשון בחינוך או לאחר השלמת לימודים לתואר ראשון בתחום כלשהו, לשם הוראה בתחום זה. מסלול נוסף הוא הסבת אקדמאים להוראה. בעל תעודת הוראה נדרש להשלים שנת התמחות בהוראה בבית ספר, לשם קבלת רישיון לעיסוק בהוראה ממשרד החינוך.

ההכשרה העיונית כוללת קורסים בהיבטים שונים של החינוך, ובהם פסיכולוגיה, סוציולוגיה, תאוריות למידה, תכנון לימודים והערכה. ההכשרה המעשית כוללת התנסות בהוראה, המלווה בחקר התנסות זו.

תוכניות הלימודים לתעודת הוראה כוללים מסלולים אחדים, מבחינת מסלול ההוראה המיועד (בית ספר יסודי, בית ספר תיכון, חינוך מיוחד) ומבחינת תחום ההוראה (מדעי החברה, מתמטיקה, היסטוריה, אנגלית וכו').

הלימודים לתעודת הוראה נמשכים שנה או שנתיים.

קישורים חיצוניים
----------------

* תעודות הוראה - הסבר כללי, באתר האוניברסיטה הפתוחה
* תעודת הוראה, באתר מכללת לוינסקי לחינוך

הערות שוליים
------------

1. ↑  אגף התמחות וכניסה להוראה