recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**זאנסה סכאנס** (בהולנדית: **Zaanse Schans**) היא שכונה בעיר זאנדם במחוז צפון הולנד, שבהולנד. השכונה מפורסמת בעיקר בשל המוזיאון הפתוח הנמצא בתחומה, ומכיל אוסף שמור ומתוחזק של מבנים ו-16 טחנות רוח היסטוריים אשר נאספו מרחבי האזור בין השנים 1961 ועד 1974 במטרה לשמר את המורשת ההיסטורית שלו. המבנים פורקו מיקומם המקורי, הוסעו על גבי מובילים ייעודיים והורכבו מחדש בשטח תוך ביצוע תהליך שיחזור ושימור מקיף. בשנת 1994 נחנך המוזיאון המקומי בחלקה הדרומי של השכונה.

מקור השם
--------

שמה של השכונה נגזר משמו של הנהר זאן (Zaan) שעל גדותיו היא ממוקמת, ומיעודה המקורי בעת שהוקמה בשנת 1574 על ידי וילם הראשון, נסיך אורנז', כמוצב קדמי (בהולנדית: Schans) של הכוחות ההולנדים שהגנו על האזור מפני הכוחות הספרדיים במהלך מלחמת שמונים השנה לעצמאות הולנד.

כיום
----

זאנסה סכאנס היא אחת מן האטרקציות התיירותיות המפורסמות של הולנד, ונקודה חשובה במסלול התיירות של המורשת התעשייתית האירופית (אנ'). השכונה מושכת אליה כשני מיליון תיירים בשנה והיא נגישה באמצעות נסיעה קצרה ברכבת מהתחנה המרכזית של אמסטרדם.
חלק מן המבנים ההיסטוריים בשכונה משמשים גם כמוזיאונים המציגים באופן פעיל וחוויתי מגוון של מלאכות ובעלי מקצוע האופיינים לאזור כגון: אריגה, אפיה, יצור גבינה ושמן, ויצור הנעליים ההולנדיות המסורתיות.

מכיוון שחלק מן המבנים ההיסטוריים משמשים גם למגורים, עומס התיירים והמבקרים גורם בשנים האחרונות לחילוקי דעות בקרב תושבי השכונה המבקשים לצמצם את מספרם במטרה להקטין את הצפיפות.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **זאנסה סכאנס** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **זאנסה סכאנס** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של זאנסה סכאנס
* מידע על זאנסה סכאנס, אתר מדריכי מוזה


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7615405-1
* VIAF: 238811364
* WorldCat: viaf-238811364

 |
המגנטון של בוהר| יחידות | ערך | מערכת יחידות |
| --- | --- | --- |
| J·T−1 | ‏10-24×9.27400968 | יחידות SI |
| erg·G−1 | ‏10−21×9.27400968 | יחידות cgs |
| eV·T−1 | ‏10−5×5.7883818066 | יחידות Ev |
| אין | {\displaystyle 1/2} | יחידות אטומיות |

**המגנטון של בוהר** (באנגלית: **Bohr magneton**) הוא קבוע פיזיקלי מתחום הפיזיקה האטומית המבטא את מומנט הדיפול המגנטי של אלקטרון, ומסומן {\displaystyle \mu \_{\mathrm {B} }}. קרוי על שמו של הפיזיקאי הדני נילס בוהר. 

המגנטון של בוהר מבוטא במערכת יחידות SI על ידי הנוסחה:

{\displaystyle \mu \_{\mathrm {B} }={{e\hbar } \over {2m\_{\mathrm {e} }}}}
ובמערכת יחידות cgs על ידי הנוסחה:

{\displaystyle \mu \_{\mathrm {B} }={{e\hbar } \over {2m\_{\mathrm {e} }c}}}
כאשר:

e הוא ההמטען החשמלי של אלקטרון (C‏{\displaystyle 1.6\times 10^{-19}})
\hbar  הוא קבוע פלאנק המצומצם
{\displaystyle m\_{\mathrm {e} }} היא מסת המנוחה של האלקטרון
c היא מהירות האור
1 **מגנטון של בוהר** שווה בקירוב למומנט המגנטי שנובע מספין של אלקטרון.

היסטוריה
--------

כבר בשנת 1907, עוד לפני הרעיון של המודל הפלנטרי של מבנה האטום, הבחינו מספר פיזיקאים תאורטים בכך שהמגנטון צריך להיות תלוי בקבוע פלאנק, לפי ההערכות באותה תקופה, שיערו שהיחס בין האנרגיה הקינטית של האלקטרון ותדירות האורביטל צריך להיות שווה לקבוע פלאנק, בהתאם לכך הגיע ב-1911 הפיזיקאי ריצ'אד גנס לערך הכפול מהערך של ה**מגנטון של בוהר**. באותה שנה הציג לראשונה את הערך המדויק הפיזיקאי הרומני סטפאן פרוקופיו, עקב כך שמו של המגנטון בספרות המדעית בשפה הרומנית הוא המגנטון של בוהר-פרוקופיו. הערך של המגנטון של בוהר הוא מומנט הדיפול המגנטי של סיבוב אלקטרון עם תנע זוויתי סיבובי של 1ħ. לפי מודל האטום של בוהר, זהו המצב של אנרגיית האפס, שהיא האנרגיה הנמוכה ביותר האפשרית במערכת. בוהר הציג את המודל שלו בקיץ 1913 ובו השתמש בערך זה, במקביל לפרסומו הרשמי באותו זמן של פרוקופיו. הקבוע החל לשאת את שמו של בוהר רק בשנת 1920, כאשר פרסם וולפגנג פאולי מאמר בנושא וטבע את שמו הרשמי.

ראו גם
------

* אפקט זימן
* מגנטון גרעיני

הערות שוליים
------------

1. ↑  Anant S. Mahajan, Abbas A. Rangwala (1989). *Electricity and Magnetism*. McGraw-Hill. p. 419. ISBN 978-0-07-460225-6.
2. ↑  Stephen T. Keith and Pierre Quédec (1992). "Magnetism and Magnetic Materials: The Magneton". *Out of the Crystal Maze*. pp. 384–394. ISBN 978-0-19-505329-6.
3. ↑  John Heilbron; Thomas Kuhn (1969). "The genesis of the Bohr atom". *Historical Studies in the Physical Sciences*. **1**: 232.
4. ↑  "Stefan Procopiu (1890-1972)". Stefan Procopiu Science and Technique Museum. אורכב מ-המקור ב-2010-11-18. נבדק ב-2013-06-15.
5. ↑  Marcelo Alonso, Edward Finn (1992). *Physics*. Addison-Wesley. ISBN 978-0-201-56518-8.
**פרנצ'סקו סאקראטי** (איטלקית: **Francesco Sacrati**;‏ 1605–1650) היה מלחין איטלקי מתקופת הבארוק, שמילא תפקיד חשוב בראשית תולדות האופרה. 

סאקראטי כתב ל**תיאטרו נוביסימו** בוונציה ויצא לסיורי הופעות עם האופרות שלו ברחבי איטליה. יצירתו המפורסמת ביותר היא "לה פינטה פאצה" ("המטורפת המדומה") משנת 1641, הנחשבת לאופרה הראשונה שבוצעה בצרפת (בשנת 1645). כתב היד של יצירה זו נחשב במשך שנים רבות לאבוד, אך המוזיקולוג לורנצו ביאנקוני גילה אותו מחדש בשנת 1984. חלק מן המוזיקה נושא דמיון בולט לפרטיטורה של "הכתרת פופיאה" מאת מונטוורדי וגילוי זה הביא מלומדים להשערה, כי סאקראטי היה שותף לחיבור הגרסה ששרדה לאופרה זו.

מקור
----

**מדריך ויקינג לאופרה** (בעריכת הולדן, 1993)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרנצ'סקו סאקראטי, באתר AllMusic (באנגלית)
* פרנצ'סקו סאקראטי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* פרנצ'סקו סאקראטי, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007328321705171
* BIBSYS: 3109518
* BnF: cb13968406g (data)
* GND: 1034551116
* ISNI: 0000 0000 2785 4066
* LCCN: n90664842
* MusicBrainz: 6ac250d6-992f-4371-893c-6c8264a46324
* NTA: 107874652
* RERO: 02-A018775498
* SUDOC: 075966670
* VIAF: 203769
* WorldCat: lccn-n90664842

 |
חלק מתכולת הסליק ב"בית החמרה" בנען המוצג למבקרים
**סליק "בית החמרה" בנען** היה הסליק המרכזי של קיבוץ נען שנבנה ב-1943. לאחר קום המדינה הפך הקיבוץ את המקום לאתר מורשת הפתוח לטיולים.

רקע
---

לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה החלו היישובים ברחבי הארץ להכין סליקים מאולתרים ששימשו את היישובים לאגור נשק בלתי חוקי ששימש כנשק הגנתי. ב-1925 הוקם ארגון ההגנה שפעל להקמת סליקים מרכזיים לאגירת נשק שנרכש על ידי הארגון ושימש למטרות הגנתיות והתקפיות.

קיבוץ נען היה בין היישובים הפעילים בהם ביצעה "ההגנה" רכש, יצור ואחסון של נשק ותחמושת. כבר ב-1936 החל הקיבוץ, בהובלתו של חבר הקיבוץ יצחק שיפריס, להקים קוי ייצור של נשק ותחמושת ובמקביל להקים סליקים לאחסון התוצרת.

ההיסטוריה של הסליק
------------------

ב-1943 הוחלט על הקמת סליק מרכזי גדול בקיבוץ שישמש לאחסון נשק ותחמושת. לבניית הסליק נבחר בית מגורים בשם "בית החמרה" שנקרא כך כי נבנה מבלוקים שהוכנו מאדמת החמרה הנפוצה בסביבה. הבית נבחר מכיוון שהיה בתהליך בניה ובאופן יוצא דופן כלל שירותים פרטיים. כמו כן היה האדריכל של הבית שותף לתכנון הבית והסליק. בניית הבית הסתיימה ב-1945 ומתחתיו נבנה סליק בגודל של 2.5 מטר על 2 מטר ובגובה 2.5 מטר.

הגישה אל הסליק הייתה דרך פיר שנחפר ברצפת המסדרון אל השירותים. לאחר החפירה הוסתר פתח הפיר בארגז ברזל מלא חול שהותקן על גבי מסילות כשעל חלקו העליון של הארגז הונחו אריחים שהסוו את קיומו של הארגז. מחוץ לבית נבנתה בריכת דגי נוי ובמרכזה ברז מדומה שהיה מחובר לציר בורגי שהיה מחובר לארגז בפנים הבית. סיבוב הברז הסיע את הארגז על המסילה למרחק של כ-50 ס"מ באופן שחשף את פתח הפיר.

לאחר סיום בנייתו אוחסן בסליק נשק וכן תחמושת שיוצרה בבתי המלאכה בקיבוץ ומשם נלקחה במשאית להמשך עיבוד במפעלים בתל אביב כשהיא מוסווית תחת זבל.

במהלך השבת השחורה ב-1946 חיפשו הבריטים סליקים בקיבוץ אך הסליק המרכזי לא נתגלה.

לאחר הקמת המדינה
----------------

דבר קיומו של הסליק היה ידוע רק למספר מועט של אנשים. לאחר מלחמת העצמאות המשיך הבית לשמש למגורים מבלי שהגרים בו ידעו על הסליק. רק ב-1991 הוחלט בקיבוץ להפוך את המקום למוזיאון שכולל צילומים ופריטים של ההיסטוריה של הקיבוץ והבית. כמו כן מוצע למבקרים ביקור בסליק בו מוצגים כלי נשק.

לקריאה נוספת
------------

* ד"ר רפי קיטרון, **ארץ ישראל הנסתרת - סיפורם של הסליקים ותולדותיהם**, הוצאת אריאל, 2010, עמודים 145–146

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סליק בית החמרה בנען** בוויקישיתוף
* סליק בית החמרה בנען, ברשת החברתית פייסבוק
* נען באתר ארגון "ההגנה"
* בית החמרה – נען, באתר המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  בקוי יצור אלו ייצרו מרכיבים להכנת רימונים, פצצות, נפצים ועוד
2. ↑  אדריכל הבית היה אביה של בעלת הבית

| סליקים בארץ ישראל |
| --- |
| כללי | סליק • פורטל:אתרי מורשת בישראל/סליקים | סליק "השומר" בקיבוץ כפר גלעדיסליק "השומר" בקיבוץ כפר גלעדי |
| אתרי סליקים | **צפון הארץ**: הסליק במזרע • הסליק במרחביה • סליק אבידוב בנהלל • הסליק בעין השופט • הסליק ברמת יוחנן • הסליק בטירת צבי • הסליק בעין המפרץ • הסליק בגבת (תחנת שרה) • הסליקים בבית הספר תל-חי בחיפה • סליק המחסן באיילת השחר • סליק "השומר" בכפר גלעדי • סליק "ההגנה" בכפר גלעדי • הסליק ביגור**מרכז הארץ**: סליק אלדמע (גבעתיים) • סליק ועדי (גבעתיים) • הסליק במשמר השרון • סליק בית החמרה בנען • הסליק ברשפון**דרום הארץ**: |
| אירועים | השבת השחורה |
| אישים | משה אגוזי • יקותיאל שבח • צבי בן-יעקב |
**קַרְל כְּרִיסְטִיאַן פִילִיפּ טַאוּכְנִיץ** (בגרמנית: **Carl Christian Philipp Tauchnitz**‏; 4 במרץ 1798 – 16 באפריל 1884) היה מוציא לאור, תאולוג ונדבן גרמני.

קורות חיים
----------

אתר הקבורה של טאוכניץ בבית העלמין הצפוני של לייפציג (אנ')
טאוכניץ היה בנם של המדפיס והמו"ל קרל כריסטוף טראוגוט טאוכניץ (1761–1836) ושל פרידריקה זופי לבית דיר (1770–1843), שהגיעה גם היא ממשפחת מדפיסים.

הוא למד בתיכון הפרציסקני בצרבסט (Francisceum Zerbst). לאחר מכן למד - בניגוד לבקשת אביו - תאולוגיה פרוטסטנטית באוניברסיטאות טיבינגן ובזל. טאוכניץ התגורר בלונדון ובבזל במשך זמן רב כדי להתמסר לעבודת מיסיון. נוסף על עבודתו המיסיונרית באנגליה ובשווייץ, הוא עבד והטיף למען כנסיות חופשיות בגרמניה, במיוחד עבור מנוניטים בפפאלץ (אנ'), בבאדן ובהסן.

לאחר מות אביו ויתר על הקריירה התאולוגית שלו על מנת למלא את מקומו של האב כמו"ל, מדפיס ויצרן גופנים. הוציא לאור בהוצאת קרל טאוכניץ מילונים בשפות שונות וכתבי כנסיות חופשיות. בשנים 1844–1865 מכר את החברה בהדרגה.

טאוכניץ היה חבר בלשכת בונים חופשיים בלייפציג.

טאוכניץ הקים שבע קרנות מהכנסותיו כמו"ל וממכירת החברה של אביו, שהמשיכה להתקיים זמן רב לאחר מותו:

* 1870: הקרן לדיור עובדים (Arbeiterwohnungsstiftung)
* 1877: קרן המלגות לתלמידי סמינר לכמרים (Seminaristen-Stipendien-Stiftung)
* 1881: קרן סופיה (Sophienstiftung)
* 1882: קרן אנונימית לבית החולים העירוני (Anonyme Stiftung für das städtische Krankenhaus), קרן לבית החולים למצורעים (Siechenhausstiftung) וקרן הפילנתרופ (Stiftung eines Menschenfreundes)
* 1884: קרן הפילנתרופ לבית היתומים (Stiftung eines Menschenfreundes für das Waisenhaus)

המוסד המשמעותי ביותר שהקים היה "קרן הפילנתרופ". טאוכניץ הוריש לקרן זו יותר מ-4 מיליון גולדמרק בצוואה שלו. את הקרן ניהלה העיר לייפציג והיה לה מעמד של אישיות משפטית החל משנת 1885. טאוכניץ רצה שבכסף ייעשה שימוש למטרות חבריות, וכתב כי אין לעשות בו שימוש למטרות כנסייתיות, למבני יוקרה או לתיאטראות.

קברו של טאוכניץ בבית העלמין הצפוני של לייפציג נבנה בשנת 1892 בעיצובו של הוגו ליכט. בשנת 1885 נקרא רחוב ברובע המוזיקה (גר') של לייפציג על שם טאוכניץ (גר').

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרל כריסטיאן פיליפ טאוכניץ** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009829788405171
* GND: 117247367
* ISNI: 0000 0000 2014 1899
* SUDOC: 155663976
* VIAF: 3243682
* WorldCat: viaf-3243682

 |
**קרל כריסטופר ג'ורוול** (בשוודית: **Carl Christoffer Gjörwell**;‏ 10 בפברואר 1731, לנדסקרונה - 26 באוגוסט 1811, סטוקהולם) היה עיתונאי שוודי, עורך פורה של כעשרים כתבי עת ומזמורי תהילים, שמזמוריו פורסמו במזמור המוראבי *"סיונים ניה סנגר*" ("שירי ציון חדשים") ובמקומות אחרים. שמו ניתן לחלופין כקארל כריסטופרסון ג'ורוול, קרל כריסטופר ג'ורוול או קרל קריסטופר ג'ורוול.

ג'ורוול למד באוניברסיטת לונד ובאוניברסיטת גרייפסוואלד בגרמניה לפני שהגיע לסטוקהולם כדי להיות ספרן בספרייה הלאומית של שוודיה.

ביוגרפיה
--------

ג'ורוול היה בנו הלא חוקי של לוטננט-קולונל כריסטופר דונאטסון פייף (נולד ב-1694). פייף קיבל תואר אבירות על ידי המלכה החדשה אולריקה אלאונורה בשנת 1719 תחת השם *ארנספרה* על שירותיו במערכה הנורווגית של 1716–1718. הוא היה נכדו של הסוחר המהגר הסקוטי דונלד פייף, שהקים עסקים בסטוקהולם.

הוא נרשם לאוניברסיטת לונד ועדיין לא הוכר על ידי פייף, והתייעץ עם הפרופסור להיסטוריה סוון לאגרברינג (1707–1787) באיזה שם עליו להשתמש. הפרופסור השיב: "זה אומר מעט באיזה שם אתה בוחר. עשה טוב (שוודית: *Gjör well*, עם איות מודרני *gör väl*) מה שאתה עושה, ויהיה לך שם טוב." הצעיר אהב את העצה, ומתוך שתי המילים האלה המציא את שם משפחתו.

קריירה ספרותית
--------------

לאחר מספר שנים בלונד, הוא ערך (1750-51) משלחת מדעית להולנד ולצרפת, ולאחר מכן רצה בתחילה לצאת כמיסיונר לאנשי קויחוי בדרום אפריקה או לאינדיאנים הלנאפים של פנסילבניה. מאוחר יותר הוא שינה תוכניות ובשנת 1756 החל לשרת בספרייה הלאומית של שוודיה בסטוקהולם. משנת 1755 היה העורך של *Den Svenska Mercurius*, כתב העת השוודי המשמעותי הראשון לביקורת ספרות.

ג'ורוול נשא לאישה את בריטה-נורה מילרן בשנת 1765, ונולדו להם בן ושתי בנות. הבן היה האדריכל קרל כריסטופר ג'ורוול (1766–1837). הבת בריט-לואיז נישאה לקריגסקומיסאר (קולונל) קרל גוסטב אלמקוויסט והייתה אמו של קרל ג'ונאס לאב אלמקוויסט. הבת השנייה, גוסטבה, נישאה לג'ון לינדאל מנורקופינג.

בשנת 1772 נאלץ ג'ורוול לוותר על השליטה בחנות הספרים שלו לנושיו בגלל חוב שלא שולם בסך 140,000 דאלאר. ככל הנראה היה זה מפעל ההוצאה לאור, שהיה קשור לעסקי מכירת הספרים שלו, שגרם לקטסטרופה של ג'ורוול, אך הוא בכל זאת המשיך לעבוד כעורך כתבי עת וספרים. ג'ורוול היה עסוק בעיקר בהיסטוריה ובהיסטוריה ספרותית, והתעסק במיוחד בספרות הגרמנית. למרות הטעם הציבורי המשתנה, תפניות שונות של הגורל וכל תפנית נודדת שחלה בחייו, הוא נשא את כל ההיפוכים בשלווה סטואית, מאושר במשפחתו, בהעסקתו ובחייו הדתיים באולמות התפילה של האחים המוראביים הרנהוט.

ג'ורוול נפטר בשנת 1811 ונקבר בכנסיית סולנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרל כריסטופר ג'ורוול האב** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 116634138
* ISNI: 0000 0000 9785 3894
* KulturNav: 4ba564b6-a19e-4049-bdfb-87e3816b499c
* SELIBR: 188302
* SUDOC: 12796097X
* VcBA: 495/304205
* VIAF: 45059111
* WorldCat: lccn-n2019047378

 |
**קיימן ממושקף** הקרוי גם **קיימן תניני** (שם מדעי: *Caiman crocodilus*) הוא מין קיימן ממשפחת האליגטוריים, הנפוץ באזורים נרחבים במרכז אמריקה ובדרום אמריקה.

מאפיינים
--------

בתי הגידול הטיפוסיים בהם הוא חי הם אחו לח ונמוך וסביבות של נהרות. הוא יכול לחיות במים מתוקים, כמו גם במים מלוחים. יכולת הסתגלות זו הפכה אותו לתנינאי הנפוץ ביותר. אורכו של זכר טיפוסי נע בין שניים לשניים וחצי מטרים. הנקבות קצרות יותר, ואורכן הממוצע הוא 1.4 מטר. שמו של המין נובע מקיומה של בליטה בין עיניו, המשווה לעיניו מראה כאילו מונחים על עיניו זוג משקפיים. חוטמו של הקיימן הממושקף רחב יחסית. צבעו נע בין אפור לחום-זית.

הקיימן הממושקף נפוץ באזורים נרחבים בדרום אמריקה. הוא גמיש בנוגע לבבתי הגידול בהם הוא חי, וכך הוא יכול לחיות באגמים, נהרות, ביצות ואפילו במקורות מים מלאכותיים שיצר האדם, כמו מקווי מים מלאכותיים ותעלות בצדי דרכים.

הקיימן הממושקף בונה את הקן מאדמה ומצמחייה, ובה הוא מטיל עד 40 ביצים. הקנים ממוקמים לרוב בין צמחים הקרובים לחוף, אולם לפעמים הם נמצאים בסבכי עשב או באזורים פתוחים. לנקבה חוש אימהי מגונן במיוחד. הן מגדלות את התנינים הצעירים ביחד, כאשר נקבה אחת מטפלת בצאצאיה ובצאצאי תנינים אחרים.

הקיימנים הממושקפים הצעירים ניזונים בעצמם מחסרי חוליות כמו חרקים ושבלולים, שמהווים חלק גדול גם בהמשך התפתחותם.
תנינים גדולים יותר ניזונים מדגים, דו-חיים, זוחלים ועופות מים. התנינים הבוגרים מסוגלים לטרוף יונקים כמו חזירי בר וכדומה. הקיימן הממושקף הוא טורף סתגלני, דבר שתרם לשגשוגו באזורים נרחבים. הוא אינו מזיק לבני-אדם אך עלול לנשוך אם מטרידים אותו.

* קיימן עלה מעל פני המיםקיימן עלה מעל פני המים
* קיימן ממושקף שוחהקיימן ממושקף שוחה
* קיימן ממושקף טורף דג פיראנהקיימן ממושקף טורף דג פיראנה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיימן ממושקף** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* הקיימן הממושקף באתר ה-IUCN

הערות שוליים
------------

1. ↑  קיימן ממושקף באתר הרשימה האדומה של IUCN

| תנינאים |
| --- |
| תניניים |
| תנין | תנין אמריקני • תנין אורינוקו • תנין ג'ונסטון • תנין פיליפיני • תנין מורלט • תנין היאור • תנין מערב אפריקני • תנין גינאה החדשה • תנין האלי • תנין הביצות • תנין הים • תנין קובני • תנין סיאמי • תנין בורנאו |    |
| תנין גמדי (סוג ומין יחיד) | תנין גמדי |
| תנין צר-חרטום | תנין צר-חרטום מערב-אפריקני • תנין צר-חרטום מרכז-אפריקני |
| גוויאליים |
| גוויאל הודי (סוג ומין יחיד) | גוויאל הודי |
| גוויאל חקיין (סוג ומין יחיד) | גוויאל חקיין |
| אליגטוריים |
| אליגטורים | 

|  |  |
| --- | --- |
| אליגטור              | אליגטור אמריקני • אליגטור סיני |

 |
| קיימנים | 

|  |  |
| --- | --- |
| קיימן שחור (סוג ומין יחיד) | קיימן שחור |
| קיימן | קיימן ז'קרה • קיימן ממושקף • קיימן רחב-חרטום |
| קיימן גמדי | קיימן גמדי של שניידר • קיימן גמדי של קיוויה |

 |
**תקן חשבונאות בינלאומי 2 – מלאי** הוא תקן דיווח כספי בינלאומי שאומץ על ידי המועצה הבינלאומית לתקינה בחשבונאות (IASB) כדי לספק הנחיות לגבי הערכת שווי וסיווג מלאי.

סקירה כללית
-----------

### מטרה ומאפיינים

מטרת התקן היא הגדרת מלאי כנכסים שהם:

* מוחזקים למכירה במהלך העסקים הרגיל,
* בתהליך של ייצור למכירה כזו, או
* בצורה של חומרים או אספקה שמשמשים בייצור או במתן שירותים.

### מבנה ותוכן

תקן זה דורש שאותם נכסים הנחשבים למלאי צריכים להירשם לפי הנמוך מבין העלות או שווי המימוש נטו. העלות כוללת לא רק את עלות הרכישה אלא גם את עלויות ההמרה, שהן העלויות הכרוכות בהבאת המלאי למצבו ומיקומו הנוכחיים, כגון עבודה ישירה. התקן מאפשר גם היוון של תקורה משתנית ותקורה קבועה כל עוד התקורות הקבועות מוקצות על בסיס שיטתי ועקבי ובהתייחס לרמות התפוקה הרגילות. כאשר התפוקה נמוכה מהצפוי, יש לראות את התקורה העודפת הנובעת כהוצאה ולא להוון, אך כאשר התפוקה גבוהה באופן חריג, יש להקטין את התקורה הקבועה שהוקצתה לכל יחידה כדי לא להעריך יתר על המידה את המלאי.

במקרה של מספר מוצרים המיוצרים בתהליך אחד, כגון מוצר עיקרי ותוצר לוואי, כאשר העלויות אינן מופרדות באופן ברור, יש להקצות את העלויות "על בסיס רציונלי ועקבי", כגון בהתבסס על שווי השוק של כל יחידה בזמן ששני המוצרים הופכים נפרדים.

התקן אינו מאפשר היוון של:

* העלות של רמות חריגות של פסולת,
* עלויות אחסון כאשר האחסון אינו חלק מתהליך הייצור,
* עלויות ניהול,
* עלויות מכירה.

הערכת העבודות בביצוע על חוזי בנייה ושירות אינן נכללות בתחולת תקן זה (במקום זאת חל עליהן תקן דיווח כספי בינלאומי 15); באופן דומה חלים על מכשירים פיננסיים תקן חשבונאות בינלאומי 32 ותקן דיווח כספי בינלאומי 9 ועל נכסים ביולוגיים הנובעים מפעילות חקלאית, תקן חשבונאות בינלאומי 41 חל במקום התקן הנ"ל. כמו כן, היוון עלויות אשראי במלאי מקבל התייחסות גם בתקן חשבונאות בינלאומי 23 – עלויות אשראי.

התקן מאפשר שתי שיטות תמחיר, הטכניקה הסטנדרטית והטכניקה הקמעונאית. הטכניקה הסטנדרטית דורשת שהמלאי יוערך בעלות הסטנדרטית של כל יחידה; כלומר, העלות הרגילה ליחידה ברמת התפוקה והיעילות הרגילה. הטכניקה הקמעונאית מעריכה את המלאי על ידי לקיחת ערך המכירה שלו ולאחר מכן הקטנתו בשיעור הרווח הגולמי הרלוונטי. כאשר פריטי מלאי אינם ניתנים להחלפה בדרך כלל או כאשר פריטים מסוימים מיועדים לפרויקטים ספציפיים, נדרש לזהות את העלויות הספציפיות של אותם פריטים ולהקצות את העלויות לפריטים בנפרד.

התקן דורש גם שימוש בעקרון [נכנס ראשון יוצא ראשון] (או FIFO), לפיו אותם פריטים שהיו במלאי הכי הרבה זמן נחשבים לפריטים שבהם נעשה שימוש ראשון, מה שמבטיח שאותם פריטים המוחזקים במלאי בתאריך הדיווח מוערכים לפי המחיר האחרון. כחלופה, ניתן להקצות עלויות של מלאי באמצעות נוסחת העלות הממוצעת המשוקללת.

יש לרשום את ערך המלאי לפי הנמוך בין העלות ובין שווי המימוש נטו. כאשר שווי מימוש נטו יורד מתחת לעלות המלאי, ההפסד יוכר כהוצאה בתקופה שבה מתרחשת ירידת הערך.

קישורים חיצוניים
----------------

* תקן חשבונאות בינלאומי 2 – מלאי, באתר המוסד הישראלי לתקינה בחשבונאות

הערות שוליים
------------

1. ↑  IFRS Foundation. "International Accounting Standard 2 Inventories" (PDF). *IFRS Foundation*. נבדק ב-2013-03-01.
2. ↑  PKF, IAS 2 Inventories Summary, accessed 17 December 2016
**נמל התעופה הבינלאומי פאפוס** (ביוונית: **Διεθνής Αερολιμένας Πάφου**) הוא נמל תעופה צבאי ואזרחי הממוקם 6.5 ק"מ מדרום למזרח לעיר פאפוס שבדרום-מערב קפריסין. זהו נמל התעופה השני בגודלו במדינה, אחרי נמל התעופה הבינלאומי בלרנקה. נמל התעופה פאפוס משמש בדרך כלל את התיירים במערב קפריסין, ונותן גישה לאתרי נופש פופולריים כגון קורל ביי, העיר לימסול (כ 50 ק"מ דרום מזרח) ואת פאפוס עצמה.

הנמל
----

נמל התעופה נפתח בשנת 1982 כ-6.5 קילומטרים מדרום-מזרח לפאפוס, על חוף הים. בשנת 2006 הועבר הנמל (כמו גם נמל התעופה בלרנקה) לניהולה של החברה Hermes Airports. ב-2008 נפתח בנמל התעופה טרמינל חדש בשטח של 20,000 מטר רבוע.

כיום (2018) יש בנמל טרמינל אחד, מסלול טיסה אחד, 22 רחבות חנייה למטוסים, 28 דלפקי בידוק ושבעה שערי עלייה למטוס.

הנמל משרת כ-25 חברות תעופה, מרביתן חברות תעופה זולה וחברות שכר, שהפעילה ביותר מביניהן היא ריינאייר. הן מפעילות טיסות בין הנמל ליעדים רבים בבריטניה וליעדים במערב אירופה, סקנדינביה, פולין, המדינות הבלטיות, רוסיה, רומניה, בולגריה, איטליה, יוון, וכן לישראל, מצרים, ירדן ולבנון.

תחבורה ציבורית מהנמל וממנו
--------------------------

שירות אוטובוסים סדיר זמין מנמל פאפוס ומלימסול לנמל התעופה. שירותים מצומצמים פועלים גם אל העיירות קאראבלה ופוליס.

טיסות לישראל וממנה
------------------

חברת ריינאייר מפעילה 12 טיסות שבועיות בין הנמל לתל אביב.

החל מ-15 באפריל 2021 מפעילה אל על קו בין הנמל לתל אביב במתכונת של 6 טיסות שבועיות.

חברת ישראייר מפעילה קו בין הנמל לתל אביב במתכונת של 7 טיסות שבועיות, והחל מ-22 ביוני 2023 מפעילה החברה בשיתוף עם איסתא קו בין הנמל לחיפה באמצעות מטוס טורבו פרופ קטן מסוג בומברדייה דאש 8 מדגם 100 עם 37 מושבים המותאמים להמראות ונחיתות על מסלולים קצרים יותר ובתדירות של טיסה אחד בשבוע מתוך 3 טיסות שבועיות הקו מופעל 6 ימים בשבוע ו-3 פעמים ביום, ומשך הטיסה לכל כיוון כ-50 דקות. הטיסות מופעלות בידי חברת תעופה ממלטה בשם Universal Air, הטיסות מופעלות ברצף עד לאחר חגי תשרי.

תקלות ותאונות
-------------

ב-21 בספטמבר 2011 נחת בטעות מטוס בואינג 737 של חברת ת'ומסון איירווייז על מסלול ההסעה בנמל במקום על מסלול הטיסה. למטוס לא נגרם נזק ולא היו נפגעים.

גלריה
-----

* אזור ה-Check in בנמל התעופהאזור ה-Check in בנמל התעופה
* זוג מטוסים מחברת ריינאייר בנמלזוג מטוסים מחברת ריינאייר בנמל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמל התעופה הבינלאומי פאפוס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי פאפוס
* אתר נמל התעופה
* תנועת נוסעים בנמל התעופה, באתר Hermes Airports

הערות שוליים
------------

1. ↑  אל על מעלה הילוך: תטוס לבלגרד, סופיה, פאפוס, רודוס, כרתים וסלוניקי
2. ↑  Incident: Thomson B738 at Paphos on Sep 21st 2011, landed on taxiway, avherald.com
**אמנון רופא** (נולד ב-15 ביוני 1947) הוא רופא נשים מומחה ביילוד וגינקולוגיה ישראלי. כיהן כמנכ"ל המרכז הרפואי בני ציון בין השנים 2001–2019.

ביוגרפיה
--------

רופא נולד בחיפה לרחל ומשה רופא, מזכיר העיר חיפה דאז ועוזר ראש העיר, אבא חושי.

רופא גדל בחיפה והתחנך בבית הספר "זיכרון יוסף" ותיכון עירוני "חוגים". את שירותו הצבאי עשה במפקדת מחוז חיפה של חטיבת גולני. בשנת 1967 החל ללמוד רפואה בבית הספר לרפואה בבולוניה, איטליה ובתום ארבע שנות לימוד חזר לארץ וסיים את לימודי הרפואה בפקולטה לרפואה בטכניון, כבוגר המחזור השני של הפקולטה לרפואה.

בסיום לימודיו, חזר לשירות צבאי כרופא גדודי בשריון באזור סיני. רופא התמחה במרכז הרפואי כרמל ברפואת נשים ומיילדות. בנוסף, בעל התמחות במנהל רפואי ונחשב לאחד מהאבות המייסדים של התמחות זו.

כרופא בכיר השתלב במרכז הרפואי כרמל וכיהן כסגן מנהל בית החולים בין השנים 1982–1989. בשנת 1989 נבחר לכהן כמנכ"ל בית החולים ונחשב למנהל בית החולים הצעיר ביותר בארץ בשעתו.[דרוש מקור] הוא כיהן בתפקיד עד שנת 1995.

בין השנים 1997–1999 כיהן כמנכ"ל חברה למכשור וציוד רפואי, ולאחר מכן מלא מגוון תפקידי ייעוץ לפרויקטים רפואיים שונים.

בשנת 2000 מונה למנכ"ל המרכז הרפואי בני ציון בחיפה.

### מנכ"ל המרכז הרפואי בני ציון

ביוני 2000 מונה למנהלו של המרכז הרפואי בני ציון. עם כניסתו לתפקיד החל לצד הנהלת בית החולים ביישום תוכניות הפיתוח של בית החולים, שכללו: שדרוג ושיפוץ מחלקות ויחידות: אגף ילדים, המערך הקרדיולוגי, כירורגית ילדים, פנימית ג', אורולוגיה, א.א.ג, פנימית ב' ועוד, לצד השקעה גדולה בשדרוג מכשור, ציוד וטכנולוגיות רפואיות. פרויקט הדגל אותו קידם ופיתח רופא הוא הקמת חדר מיון ממוגן ויחידת אשפוז תת-קרקעית במטרה לתת מענה הולם כנגד טילים ואיומי אב"כ ועוד. רופא גייס תרומות בעשרות מיליוני ש"ח בישראל ומחוצה לה ומתקציב משרד הבריאות.

לאחר מאבק הצליח רופא להשיג ממשרד הבריאות רישיון להפעלת מכשיר PET/CT המיועד למתן טיפול מיטבי לגידולים ממאירים, זיהומים קשים ועוד.

ביוני 2019 סיים את כהונתו כמנכ"ל המרכז הרפואי ויצא לגמלאות.

### חיים אישיים

רופא נשוי למרי, אב לשני בנים וסב לשלושה נכדים.

פעילות אקדמית
-------------

* 1995-1993 מרצה באוניברסיטת חיפה
* 1995-1992: מנהל אקדמי של תוכניות ניהול בריאות למנהלים רפואיים במדינות מתפתחות מטעם משרד החוץ בשיתוף הטכניון
* 1992–1993: חבר בוועדה המייעצת ללימודי תואר שני במנהל בריאות, אוניברסיטת חיפה

תחומי פעילות נוספים
-------------------

* ייעוץ ארגוני וייזום למוסדות רפואיים
* דירקטור במספר חברות פרטיות וציבוריות
* חבר בוועד המנהל של "בית הלוחם"
* יו"ר הוועד המנהל של עמותת "ילדותי השנייה" המסייעת לנשים מוכות וילדיהן
**פארו** (בדזונגקה: **སྤ་རོ་**) הוא כפר והמרכז האדמיניסטרטיבי של מחוז פארו בעמק פארו בבהוטן. זהו כפר עתיק ושופע באתרים היסטוריים ובבניינים מקודשים. פארו מהווה שער כניסה למדינה, שכן נמל התעופה הבינלאומי היחידי בבהוטן שוכן שם.

הבניין הגבוה ביותר במדינה – ה"טה דזונג" בגובה של 22 מטר – נמצא בפארו. לבניין שש קומות ובנייתו הושלמה ב-1649. 

נמל התעופה הממוקם בכפר הוא נמל התעופה הבינלאומי היחידי במדינה ונחשב לאחד המסוכנים בעולם.

בקרבת הכפר נמצא מנזר טאקצאנג, הנחשב לאחד מסמלי התרבות המרכזיים בבהוטן.

היסטוריה
--------

במהלך המאה ה-10, נבנה מנזר על גדות נהר הפארו צ'ה על ידי פדמה סמהווה, אך ב-1646, בנה שבדרונג נגוואנג נמגיאל (אנ') – מנהיג דתי ופוליטי ממוצא טיבטי – מנזר גדול יותר על בסיס הישן. המבנה בעל 3 הקומות שימש כמבצר אפקטיבי נגד פולשים טיבטיים.

הדזונג (כמין מבצר) נבנה מאבנים במקום טיט ונקרא מחדש – רינפונג (ערימות של תכשיטים).
בשנת 1907, פרצה שרפה אשר כילתה את אוצרות הדזונג מלבד טנגקה (אנ') אחת הידועה בשם טונגדל. הדזונג של פארו נבנה מחדש לאחר השרפה על ידי דאווה פנג'ור.
קירות הדזונג מעוטרות במסכות מקודשות ובתחפושות, חלקן בנות מאות בשנים.

בגבעה שמעל לדזונג, ניצב דזונג ישן הקרוי טה דדזונג, שבשנת 1967 הוסב למוזיאון הלאומי של בהוטן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פארו (בהוטן)** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007564430305171
* GND: 4842273-3
* LCCN: n83207400
* VIAF: 305307676
* WorldCat: lccn-n83207400

 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ynet (2008-07-30). "שדות התעופה הכי מפחידים". *Ynet*. נבדק ב-2018-11-05.
2. ↑  Williamson, Teresa Rodriguez (2007). *Fly Solo: The 50 Best Places on Earth for a Girl to Travel Alone*. Perigee. p. 170. ISBN 978-0-399-53310-5. נבדק ב-2010-03-12.
איור המראה את אספקת הדם של עורק מתלה המעי התחתון
**עוֹרֵק מִתְלֵה הַמְּעִי הַתַּחְתּוֹן** (TA: arteria mesenterica inferior), הנקרא גם בראשי התיבות באנגלית **IMA**, הוא עורק בבטן היוצא מאבי העורקים הבטני ומספק דם לחלקו המרוחק של המעי הגס ולחלקה העליון של החלחולת.

אנטומיה
-------

ראשיתו של העורק במוצאו מאבי העורקים הבטני בגובה החוליה המותנית השלישית, מתחת לנקודת ההסתעפות של עורק הכליה ומעל להתפצלות אבי העורקים לעורקי הכסל המשותפים.

### סעיפים

מעורק מתלה המעי התחתון מסתעפים עורק המעי הגס השמאלי, המספק את המעי הגס היורד ומתחבר עם עורק המעי הגס השולי, ענפי המעי העקול אל המעי העקול ועורק החלחולת העליון, שמספק את החלחולת והוא למעשה סופו של עורק מתלה המעי התחתון. כל אחד הסעיפים האלה מתפצל לקשתות המספקות דם למעי הגס במרווחים שווים.

### מבנים סמוכים

עורק מתלה המעי התחתון מלווה לאורך מהלכו בווריד מתלה המעי התחתון, המתנקז אל וריד הטחול.

התפתחות עוברית
--------------

אספקת הדם בעובר בן שישה שבועות. עורק מתלה המעי התחתון נמצא בחלקו הזנבי של העובר.
עורק מתלה המעי התחתון מספק דם למבנים שהתפתחו בעובר מהמעי האחורי.

היבטים קליניים
--------------

עורק מתלה המעי התחתון או סעיפיו נכרתים בעת כריתה של חצי המעי הגס השמאלי.

כליית פרסה, מום נפוץ של הכליות, תהיה ממוקמת מתחת לעורק.

ראו גם
------

* עורק מתלה המעי העליון

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TA98: A12.2.12.069

 |
**המרכז הארצי לַמְדַע** הוא מרכז ארצי להכשרת מורים למדע וטכנולוגיה בבית הספר היסודיים בישראל. ממוקם במרכז לחינוך מדעי וטכנולוגי בבית הספר לחינוך שבאוניברסיטת תל אביב.

המרכז הוקם בשנת 1995 על ידי ראש המרכז לחינוך מדעי וטכנולוגי, פרופ' דוד חן, במסגרת המרכז הישראלי להוראת המדעים (לימים, "המרכז הישראלי לחינוך מדעי וטכנולוגי") על שם עמוס דה-שליט.

בראשית קיומו היו למרכז ארבע זרועות:

* פיתוח חומרי למידה למורים בהוראת המדעים, בעריכתו של פרופ' דוד חן.
* הוצאה לאור של כתב עת למורים "אאוריקה", שהוקם ונערך על ידי ערן אבני ובהמשך ד"ר אלייה קוקלין.
* פיתוח סביבה מתוקשבת (אתר בית) על ידי ישע סיון; בהמשך נבנה אתר "מטר", בניהולה של ד"ר רחל מינץ.
* הכשרת מורים מובילים בניהולם של גידי זנד (1995–1996), ד"ר טוביה דרסלר (1996–2005), ד"ר מירי דרסלר (2005-2022) וגיא גרובס (2023 ועד היום).

הזרועות הללו התאחדו בהדרגה לניהול מערכתי על ידי ראש המרכז.

מטרות המרכז
-----------

מטרת העל של מרכז למדע היא להטמיע תרבות מדעית וטכנולוגית בבתי הספר היסודיים, באמצעות טיפוח מנהיגות חינוכית מובילה שניזונה ממשאבי ידע ומידע מתחדשים, תוך למידה אקדמית ועבודת שדה, וכן קיום קשרי גומלין בין כל חבריה – מורים כתלמידים.

לשם השגת מטרה זו פועל המרכז למדע כמסגרת אקדמית מקצועית לכל השואפים לקחת חלק פעיל בעיצוב וקידום החינוך המדעי והטכנולוגי בבתי-הספר היסודיים.

הפיתוח המקצועי של המנהיגות החינוכית המובילה קשור בשלושה מעגלים המשלימים זה את זה: פיתוח תפיסת עולם, פיתוח ידע בתחומי הדעת של החינוך המדעי והטכנולוגי, ופיתוח כישורי מנהיגות. פיתוח המנהיגות נועד להביא לפיתוח מקצועי של המורים למדע וטכנולוגיה בבתי-הספר היסודיים.

חזון המרכז
----------

החזון של המרכז הארצי למדע ממומש באמצעות קהילה של מנהיגות חינוכית. תפקיד הקהילה הוא לקחת על עצמה את המחויבות להצמיח בקרב המורים דפוסי פעולה מקצועיים, ולהוביל את התחדשות מקצוע ההוראה בהתאם לדרישות המשתנות של תפיסת המקצוע ובהתאם לתמורות החלות בתחום החינוך המדעי והטכנולוגי.

על פי חזון המרכז, קיימים ארבעה מרכיבים עיקריים התורמים לבנייתה של קהילת המנהיגות החינוכית: מקום, עניין, פעולה וזמן.

מימוש החזון נעשה באמצעות מודל ההכלה: "מודל לפיתוח מקצועי של מורים למדע וטכנולוגיה".

כתב העת אאוריקה
---------------

המרכז הארצי למדע מפיק את כתב העת המקצועי למורי המדע והטכנולוגיה בבתי הספר היסודיים, "אאוריקה". כתב העת מעלה לדיון סוגיות מרכזיות בחינוך המדעי והטכנולוגי. כתב העת מופק פעמיים בשנה ונשלח לכל בתי הספר היסודיים ברחבי הארץ.

אתר ברשת – מט"ר
---------------

המרכז הארצי למדע, בשיתוף עם המרכז לטכנולוגיה חינוכית – מט"ח, מפעיל ומפתח את אתר מט"ר. האתר משרת מורים, מדריכים, מפקחים, אנשי פיתוח ומחקר העוסקים בחינוך המדעי והטכנולוגי באמצעות כלים וירטואליים כמו פורומים, קבוצות דיון, מאגרי מידע, סביבות למידה ממוחשבות ועוד. כמו כן האתר מהווה במה לתחומי הפעילות המגוונים של המרכז הארצי.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר המרכז הארצי למדע, באתר מט"ר

הערות שוליים
------------

1. ↑  אאוריקה, באתר המרכז
**צ'יננדגה** (בספרדית: **Chinandega**) היא בירת מחוז צ'יננדגה בניקרגואה. העיר נמצאת במרחק של 134 קילומטרים צפון-מערבית למנגואה, בירת ניקרגואה.

היסטוריה
--------

עוד לפני בואם של הספרדים לאזור ניקרגואה במאה ה-16, צ'יננדגה הייתה כפר ילידי.

ההתיישבות הספרדית בכפר התחילה ב-1796. ב-15 במרץ 1835 צ'יננדגה קיבלה מעמד של עיירה, וב-2 בספטמבר 1839 היא קיבלה מעמד של עיר. ב-1858 ניקרגואה חולקה למחוזות וצ'יננדגה הפכה להיות בירת מחוז צ'יננדגה.

העיר נפגעה משיטפון קשה שנגרם על ידי הוריקן מיטש ב-1998.

כלכלה
-----

העיר היא מרכז כלכלי ומסחרי חשוב באזור. הדבר נובע בין היתר מקרבתה ללאון, העיר השנייה בגודלה בניקרגואה, ולקורינטו, עיר נמל חשובה.

הכלכלה המקומית מתבססת על חקלאות, הכוללת גידול קנה סוכר, גידול מקנה ותעשייה.

תחבורה
------

את העיר משרת נמל התעופה צ'יננדגה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'יננדגה** בוויקישיתוף
* צ'יננדגה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548082005171
* GND: 4287611-4
* LCCN: n79082976
* VIAF: 126658158
* WorldCat (עם VIAF): 126658158

 |
**קרויצלינגן** (בגרמנית: **Kreuzlingen**) היא רשות מקומית במחוז קרויצלינגן שבקטנון תורגאו, בצפון מזרח שווייץ. קרויצלינגן היא מקום המושב של המחוז, והיא העיר השנייה בגודלה בקנטון אחרי פראונפלד, עם כ-20,800 תושבים.

ב-1874 שונה שמה של הרשות המקומית אגלסהופן לקרויצלינגן. היא הגיעה לגודלה הנוכחי לאחר האיחוד עם קורצריקנבך ב-1927 ועם אמיסהופן ב-1928.

היסטוריה
--------

כנסיית סנט אולריך
שם הרשות המקומית נובע מהמנזר האוגוסטיני קרוצלין, ובהמשך כקריציליגן אבי. היא נוסדה ב-1125 על ידי הבישוף של אולריך. במלחמת שווייץ ומלחמת שלושים השנים לאחר המצור של קונסטנץ על ידי חיילים שוודים, המנזר האוגוסטיני נשרף על ידי אנשיו של קונסטנס, שהאשימו את הנזירים בכך שתמכו באויב. ב-1650 המנזר נבנה מחדש במקומו הנוכחי. עם תהליך החילוניות ב-1848, הפך המנזר לבית ספר למורים. הקפלה הפכה לכנסייה קתולית.

האזור היה מיושב עוד בתקופת הברונזה. מטבעות קלטים ורומיים וכלים שונים שנמצאו, העידו על התיישבות לאורך תקופות ממושכות. קורצריקנבך מוזכרת לראשונה כריהינבה ב-830, אגלשופן כאגולטשופן ב-1125 ואימשופן כאימנשובן ב-1159. שטח הרשות, למעט המנזר האוגוסטיני, היה שייך לבישוף של קונסטנס. כאשר Eidgenossen כבש את הקטנון ב-1460 ובהמשך כאשר התחוללה הרפורמציה הפרוטסטנטית, הקשרים עם הערים השכנות התרופפו.

עד תחילת המאה ה-19 קרויצלינגן עסקה בעיקר בחקלאות. ספינות הקיטור הראשונות בימת קונסטנץ החלו להופיע ב-1824. מסילת הרכבת הראשונה לרומנשורן הושלמה ב-1871, והמסילה לוגינהואזן הושלמה ב-1875. הדבר הביא סחורות ותעשייה לאזור. ב-1874 קרויצלינגן הפכה לבירת המחוז במקום גוטליבן. יחד עם זאת, עד מלחמת העולם הראשונה, קרויצלינגן הייתה מעין פרבר של קונסטנץ. רוב התעשייה הייתה בידיים גרמניות. המלחמה הפכה את קרויצלינגן לעצמאית יותר.

גאוגרפיה
--------

שטחה של קרויצלינגן הוא 11.49 קמ"ר, 3.13 מתוכם הם למטרות חקלאיות ו-3.24 קמ"ר הם יער. 4.87 קמ"ר הם שטח בנוי (כבישים או מבנים) ו-0.11 קמ"ר הם נהרות או אגמים.

עיריית קרויצלינגן
בשטח הבנוי 22.3% הם מבנים תעשייתיים, 5.7% למגורים, 0.7% לתשתית תחבורה, בעוד פארקים ומגרשי ספורט מהווים 8.4% מהשטח הבנוי.

הרשות המקומית ממוקמת במחוז קרויצלינגן, באזור הגבול עם גרמניה, בקרבת העיירה הגרמנית קונסטנץ.

כלכלה
-----

שיעור האבטלה נכון לשנת 2007 עמד על 3.54%. בשנת 2000 היו 11,275 עובדים שגרו ברשות המקומית, מתוכם 31% עבדו מחוץ לקרויצלינגן. כ-4,700 עובדים נוסעים לקרויצלינגן מבחוץ. 8.4% מהעובדים משתמשים בתחבורה ציבורית ו-48.2% עושים זאת ברכב פרטי.

בעבר, כלכלת קרויצלינגן התבססה על תעשיית היין, אך בעקבות מחלות ויבולים לא טובים, ענבי היין האחרונים גודלו ב-1938.

כיום, הכלכלה המקומית מתבססת בעיקר על מסחר וייצור.

דת
--

על פי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2000, 74.45% מהאוכלוסייה הם נוצרים, מתוכם 37% משתייכים לכנסייה הקתולית, 31% לכנסייה המתוקנת השווייצרית, 3.69% לכנסייה האורתודוקסית. 11 תושבים (כ-0.06%) הם יהודים, ו-12.06% מוסלמים. 8.95% הם אגנוסטים או אתאיסטים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרויצלינגן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קרויצלינגן

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007559910305171
* BnF: cb137706702 (data)
* GND: 4097071-1
* HDS: 001932
* MusicBrainz: b010fd00-7c1d-4523-b252-b7bda7e3475d
* VIAF: 146643813
* WorldCat: lccn-n85096183

 |
אולם בית הכנסת
המבנה הישן של בית הכנסת מרינה רושצ'ה בשנת 1960
נשיא רוסיה ולדימיר פוטין מבקר במתחם
**המרכז היהודי קהילתי במוסקבה,** מכונה "בית הכנסת במרינה רושצ'ה" (ברוסית: **Московский еврейский общинный центр**) ברובע מרינה רושצ'ה בצפון-מזרח מוסקבה בירת רוסיה, הוא המרכז היהודי ובית הכנסת המרכזי ברוסיה. בין המרכזים הקהילתיים היהודיים הגדולים באירופה והגדול ברוסיה. המבנה בן שמונה הקומות, נבנה במקום חורבות בית כנסת היסטורי שרוף שהשתייך לחסידות חב"ד שנקרא **בית הכנסת מרינה רושצ'ה** על שם השכונה בה הוא נמצא. על חורבות בית הכנסת השרוף שוכן כיום, מאחורי המרכז הקהילתי, בית כנסת לקהילה הבוכרית. 

המרכז הפך את שכונת מרינה רושצ'ה לשכונה המרכזית של יהודי מוסקבה. במרכז נמצאים בין היתר משרדי הרבנות הראשית לרוסיה ושירותי קהילה רבים.

היסטוריה
--------

 ערך מורחב – **בית הכנסת מרינה רושצ'ה**  

בה'תרפ"ו (1926) הוקם בשכונת מרינה רושצ'ה שבמחוז האדמיניסטרטיבי הדרום-מזרחי במוסקבה מבנה עץ בן שתי קומות, ששימש כבית הכנסת של קהילת חב"ד בעיר, בשטח שהוקצה לקהילה היהודית על ידי עיריית מוסקבה.

בית הכנסת היה אחד המרכזיים ברוסיה, והוא מהווה סמל היסטורי ליהדות מוסקבה, בו התבצעו רבים מהמאסרים של יהודי העיר ורובם היו מעורבים בקהילה זו. בתוכו שכן גם סניף של ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש. בה'תשנ"ד (1994) נשרף בית הכנסת כליל.

בה'תשנ"ו (1996) הונחה אבן פינה על חורבות בית הכנסת השרוף על ידי הרב ישראל מאיר לאו.

אירוע הפתיחה וחנוכת הבית התקיימה בה'תש"ס (2000) במעמד רבה הראשי של רוסיה הרב ברל לזר ונשיא רוסיה ולדימיר פוטין. לאירוע הוזמן במיוחד וכן נשא דברים בו הראשון לציון הרב מרדכי אליהו, שהעניק לנשיא פוטין שופר כמתנה.

בה'תשס"ו (2006) התבצע ניסיון פיגוע בבית הכנסת, אך הוא סוכל על ידי האבטחה.

מבנה ופעילות
------------

המבנה תוכנן על ידי האדריכל הישראלי ישראל גודוביץ ועוצב על ידי גדי אלפרין. 

הוא כולל כ-7,200 מ"ר, ובהם 7 קומות של משרדים ואולפנים, בית כנסת עם כ-2,000 מקומות ישיבה, מקווה טהרה, מסעדה בשרית ובית קפה חלבי, אולם קונצרטים, חנויות וספרייה. המבנה מאובטח 24 שעות ביממה והוא כולל שער חשמלי ועמדת בידוק.

בקומה החמישית שוכנים משרדי הרבנות הראשית לרוסיה, ובהם משרד הרב ברל לזר. המרכז מארח לעיתים קרובות אישים ידועי שם המבקרים בעיר, ומתקיימים בו אירועים ומופעים של הקהילה היהודית.

ראו גם
------

* המרכז היהודי-קהילתי בלשייא ברונייא.
* הרבנות הראשית לרוסיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המרכז היהודי-קהילתי במוסקבה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של המרכז היהודי-קהילתי במוסקבה (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007516948005171
* LCCN: n2007046542
* VIAF: 132747683
* WorldCat: lccn-n2007046542

 |
ציור מאת פיקאסו שצויר בתקופה הכחולה. ניתן לראות בציור את הקווים הבסיסיים, האווירה העצובה ובעיקר את הצבע הכחול
**התקופה הכחולה של פיקאסו** (1901–1904) הייתה תקופה בחייו של האמן פבלו פיקאסו, במהלכה יצר בעיקר ציורים שהתאפיינו בצבעים כהים וקרים, כמו כחול, ירוק כהה ושחור, המוכרים כצבעים המקנים לציור אווירה עצובה. בציורים אלו צוירו אנשים שעל פניהם הבעה עגומה או אפאטית, לרוב בפוזיציה סגורה ובמצבים אנושים עגומים. סיבות שונות הביאו את האמן לתקופה חשוכה זו, אך שתי סיבות עיקריות לתקופה זו מוכרות לנו:

* מות חברו קרלוס קסאחאמס, אשר התאבד בירייה בראשו.
* כאשר היגר פיקאסו מברצלונה לפריז ב-1901, ציוריו של פיקאסו כמעט ולא נמכרו, והוא היה רעב ללחם. רבים סבורים כי הציורים אשר הראו אנשים בודדים וחלשים היו לאות הזדהות עם האנשים שצייר.

הציורים בתקופה הכחולה מאופיינים בשימוש בקווי מתאר בסיסיים ומודגשים. בחלקם נעשה שימוש בסגנון כתמי במשיחות מכחול קצרות ונחפזות בנוסף לתיחום הצורות בקווי המתאר. השימוש בכחול מרמז על האפשרות שהתמונות צוירו בשעות הלילה, שכן אם היו מצוירות בשעות היום היה הדבר מצריך שימוש גם בסקאלת הצבעים החמים יותר. ייתכן גם שהשימוש בכחול נבע מתוך צורך אקספרסיבי של האמן. על פי תנוחות ובגדי המופיעים בתמונה, הכחול עשוי לרמז גם על תחושת קור או ניכור.

התקופה הכחולה של פיקאסו הסתיימה כאשר פגש בנערה בשם פרננדה אוליבר. עד מהרה השניים התאהבו וציוריו של פיקאסו החלו להיות עליזים יותר תוך שימוש בצבעים חמים כמו ורוד וכתום. הייתה זו תחילתה של התקופה הוורודה (1904 - 1907). בתקופה זו ציוריו של פיקאסו נעשו מלאי-חיים הרבה יותר. אלמנטים מרכזיים בתקופה הוורודה מתקשרים לאנשי קרקס וחיות.

ראו גם
------

* התקופה הוורודה של פיקאסו
* הטרגדיה (ציור)

קישורים חיצוניים
----------------

* מאמר אינטרנטי על התקופה הכחולה, באתר התיכון "אלון" ברמת השרון

| פבלו פיקאסו |
| --- |
| תקופות באמנות | התקופה הכחולה • התקופה הוורודה • מודרניזם • קוביזם • סוריאליזם |  |
| יצירות אמנות מפורסמות | העלמות מאביניון • גרניקה • הטרגדיה • נער עם מקטרת • דורה מאר עם חתול • האישה הבוכה |
| בנות זוג | אולגה קוקלובה • מארי-תרז וולטר • דורה מאר • פרנסואז ז'ילו • ז'קלין רוק |
| מוזיאונים | מוזיאון פיקאסו (פריז) • מוזיאון פיקאסו (ברצלונה) • מוזיאון פיקאסו (אנטיב) |
| בתרבות הפופולרית | תעלומת פיקאסו • אהבותיו של פיקאסו • נקמתו המתוקה של פיקאסו • מגדל פיקאסו |
לדף הקובץתמונה אינטראקטיבית (לחצו להסבר)‏תכנון של ארכיטקטורת פון נוימן

**ארכיטקטורת פון נוימן (**לעיתים גם **מכונת פון נוימן,** ובאנגלית: **von Neumann architecture)** היא מודל שהציע בשנות הארבעים המתמטיקאי ג'ון פון נוימן למבנהו של המחשב. במודל זה, זיכרון המחשב משמש הן לאחסון התוכנית שהמחשב מבצע והן לאחסון הנתונים שתוכנית זו קוראת או כותבת. התוכנית מבוצעת על ידי יחידה אריתמטית לוגית ויחידת בקרה. המחשב הראשון שנבנה על־פי מודל זה הוא מכונת IAS שנבנתה במכון למחקר מתקדם שבפרינסטון בהנחייתו של פון נוימן.

אריכטקטורה זו היוותה השראה לארכיטקטורת הרווארד (המתקדמת יותר) הנפוצה ביותר כיום, כאשר היחידה האריתמטית לוגית ויחידת הבקרה מאוחדים לכדי יחידת העיבוד המרכזית.

צוואר בקבוק פון־נוימן
---------------------

**צוואר בקבוק פון־נוימן** (מכונה גם "חומת הזיכרון"), מתייחס לקצב המוגבל של העברת הנתונים בין המעבד לבין הזיכרון, בשל הפרדתם לרכיבים שונים ואופי פעולתם. את המונח טבע ג'ון באקוס בשנת 1977 בעת קבלת פרס טיורינג.

מעבדים מודרניים פועלים בקצב הגבוה באופן משמעותי מקצב העבודה של הזיכרון, והדבר מגביל מאוד את יכולת הגידול של ארכיטקטורת פון־נוימן. במקרים בהם תוכנית מבצעת עיבוד מינימלי על כמויות גדולות של נתונים, המעבד נאלץ להמתין ללא הרף לזיכרון, עד שזה יכתוב או יקרא את הנתונים. בשנים 1980–2010 מהירות המעבדים גדלה ב־25% עד 50% לשנה, בשעה שמהירות הזיכרון גדלה רק ב־7% לשנה. בהתחשב במגמות אלה, נראה שמהירות הזיכרון תהיה צוואר הבקבוק המכריע בביצועי המחשב.

דרך להתמודדות עם בעיה זו היא באמצעות הוספת זיכרון מטמון על גבי המעבד עצמו (או בקרבתו) וניהול מדרגי של הזיכרון. עם זאת, בשיטה זו יש להתמודד עם בעיית עקביות הנתונים במערכות מרובות מעבדים.

בעיה זו נפתרה חלקית על ידי ארכיטקטורת הרווארד.

ראו גם
------

* מדרג זיכרון
* ארכיטקטורת הרווארד
* שכפול עצמי
* תוכנית מאוחסנת – עיקרון שיושם בארכיטקטורת פון נוימן

לקריאה נוספת
------------

* Pfister, Gregory (1997), **In Search of Clusters**, Prentice Hall, מסת"ב 0138997098

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארכיטקטורת פון נוימן** בוויקישיתוף

* Hitting the Memory Wall: Implications of the Obvious

הערות שוליים
------------

1. ↑  Difference Between Von Neumann and Harvard Architecture, Circuit Globe, ‏2021-06-10 (ב־American English)
2. ↑  Difference between Von Neumann and Harvard Architecture, GeeksforGeeks, ‏2020-05-13 (ב־American English)
3. ↑  דייוויד האריס, שרה האריס, ‏Digital Design and Computer Architecture, באתר גוגל ספרים
4. ↑  A Review of Von Neumann & Harvard Architectures, study.com
**סוסון עשב**[דרוש מקור] (שם מדעי: *Phyllopteryx*) הוא סוג של דגי ים ממשפחת האבובוניים בתוכו 2 מינים. בעבר היה בו סוג ומין יחיד.

2 המינים חיים סמוך לחופים הדרומיים של אוסטרליה וטסמניה במים קרירים שופעים אצות חומות גדולות. הם קרובים למין היחידי בסוגו סוסון האצה ולכמה מהאבוביים וכן לסוסוני הים המוכרים מהאזורים הטרופיים.

יצורים אלה בעלי הסוואה טובה ודומים לאצות, כך הם לא מתגלים על ידי טורפים ויכולים לארוב לסרטנים קטנים ולפלנקטון אותו הם שואבים לחרטומם המוזר במהירות. אצל דגים אלה הזכר משריץ צאצאים בכיס מיוחד אליו הנקבה מטילה ביצים ואחר כך עוזבת.

אטימולוגיה
----------

מיוונית Phyllo- עלה, -pteryx כנף או סנפיר. שם הסוג ניתן לאור איברים דמויי עלה קטן שנמצאו במין הראשון שתואר בסוג זה.

מינים
-----

| שם | שם מדעי | תמונה | אורך |
| --- | --- | --- | --- |
| סוסון עשב מצוי | *Phyllopteryx taeniolatus* |  | אורך: 45 ס"מ |
| סוסון עשב דווי | *Phyllopteryx dewysea* |  | אורך: 23 ס"מ |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סוסון עשב** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADW
* ITIS
* NCBI
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007537565505171

 |
מיקרוליתים (להבוני צור מסותתים) מאתר מזוליתי בבלגיה
**התקופה המזוליתית** (מ-Mesolithic - ביוונית: μέσος - מזוס (אמצע), λίθος - ליתוס (אבן), דהיינו תקופת האבן התיכונה), היא מושג המשמש באירופה להגדרת התקופה הארכאולוגית שבין התקופה הפלאוליתית והתקופה הנאוליתית. כלומר, זו תקופת המעבר מאורח חיים של ציידים-לקטים נוודים לאורח חיים של חקלאים, היושבים בכפרי קבע. תחילת התקופה משתנה ממקום למקום אך מקובל ליחסה לתחילת תור ההולוקן, לפני כ-11,000 שנים.

זהו מושג מקביל מבחינות מסוימות למונח התקופה האפיפלאוליתית (התקופה שאחרי הפלאוליתית) בלבנט ובארץ ישראל, ובמקומות נוספים באגן הים התיכון. עם זאת, התקופה האפיפלאוליתית התחילה כ-10,000 שנים מוקדם יותר, עדיין בתור הפליסטוקן, והמעבר לכפרי קבע קדם-חקלאיים היה מודגש יותר (למשל התרבות הנאטופית של סוף התקופה האפיפלאוליתית בארץ ישראל).

השינוי האקלימי באירופה של המעבר מהפליסטוקן להולוקן הביא לשינוי בהרגלי התזונה: בתקופה זו התפתח הדיג כדי לספק את הצרכים הגדלים של האוכלוסייה ושינוי בכמות הציד. במקביל לגיוון המזון בציד חלה התפתחות משמעותית בהסתמכות על מזון מן הצומח. לקראת סוף התקופה הזו החל האדם מביית מיני צמחים.

במרבית האזורים, התקופה המזוליתית מאופיינת בכלי צור מורכבים קטנים. ציוד דיג, קרדומי אבן, וחפצי עץ כגון סירות קאנו וקשתות נמצאו בכמה אתרים. החל ייצור כלים מורכבים בעלי ידית שבה משובצים להבוני צור מסותתים – מיקרוליתים. המיקרוליתים שולבו בכלי ציד ודיג, וכלי צור אחרים דוגמת מרצעים ומגרדים שנוצלו לעיבוד החיות שניצודו או יצירת כלים אחרים.

אתרים חשובים
------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל היסטוריה** |

עם האתרים המזוליתיים הראויים לציון נמנים:

* פרנצ'תי ביוון
* לפנסקי ויר בסרביה
* קרמונד, בית הוויק וסטאר קאר בממלכה המאוחדת

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **התקופה המזוליתית** בוויקישיתוף
* התקופה המזוליתית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אתר למנויים בלבד איאן סמפל, שן הבינה שגילתה צייד־לקט ספרדי תכול עיניים, באתר הארץ, 28 בינואר 2013

| מערכת שלוש התקופות |
| --- |
| התקופות | 

|  |  |
| --- | --- |
| תקופת האבן | התקופה הפלאוליתית • התקופה המזוליתית • התקופה הנאוליתית |
| תקופת הברונזה | ‏ |
| תקופת הברזל | ‏ |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565543305171
* BnF: cb11958892h (data)
* GND: 4169472-7
* HDS: 008011
* LCCN: sh85083941
* NKC: ph137448

 |
תמונת זברה באמנות ASCII
אותה התמונה במקור, מודפסת בשחור על נייר לבן, לפני הפיכתה לנגטיב
שטר 20 ש"ח מסדרה ב' של השקל החדש. דיוקנאות האישים בסדרה זו עוצבו מאותיות ראשי התיבות של שמם.
הדפסת תמונה על ידי תווים מיוחדים, לפני עידן מדפסות גרפיקה

  

**אמנות ASCII** היא צורת אמנות ממוחשבת, בה משתמשים בתווי ASCII כדי ליצור ציורים שונים ולהציג תמונות ופריטי גרפיקה אחרים.

את אמנות ה-ASCII, המשתמשת ב-95 התווים הדפיסים הקיימים בקוד זה, ניתן ליצור באמצעות עורך טקסט פשוט ופרימיטיבי ולשמור כקובץ טקסט. כך אכן יצרו אומני ה-ASCII הראשונים את יצירותיהם. היות שהשיטה מתבססת על אלמנט בסיסי וראשוני בתחום המחשבים (הצגת תווים על מסך), החלה אמנות ה-ASCII את דרכה ממש במקביל להתפתחות המחשבים האישיים.

השיטה מנצלת את העובדה שתווי ASCII מיוצגים לרוב בעזרת גופן ברוחב אחיד, מה שמקל על העיצוב ומאפשר אחידות של הציור בין מחשבים ומערכות שונות.

כיום זמינות תוכנות רבות המקלות על יצירת אמנות ה-ASCII, זאת באמצעות אוטומציה של בחירת ומיקום התווים השונים. תוכנות אחרות מסוגלות לעבד תמונה רגילה (מפת סיביות, Bitmap) לתמונת ASCII.

אמנות ASCII נפוצה במיוחד בחתימות הממוחשבות של משתמשים שונים באינטרנט. גולשי אינטרנט המשתמשים בפורומים, דואר אלקטרוני, צ'אטים וכדומה נוהגים ליצור לעצמם חתימה שתקל על זיהויים ותוסיף נופך אישי להודעותיהם. חתימות אלו כוללות לעיתים קרובות, לצד פרטים מזהים כגון שם וכתובת, גם ציורי ASCII. בנוסף, שימוש ב ASCII נעשה כדי ליצור אנימציות, כאשר בכל תמונה שונה, כל סימן יכול לשנות מקום או להתחלף בסימן אחר, ובכך ליצור אנימציה.

ניתן אף לשלוח יצירות אמנות ASCII באמצעות מסרון סלולרי.

דוגמאות
-------

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 
```
               (__)
               (oo)
        \-------/\
```

 \ | | 
 \* | ---- | 
```
         ~~    ~~
         פר
```
 | 
```
                 \/
                \  /
         ______\____/______
         /    \      /    \
          /  \        /  \
           /\          /\
           \/          \/
          \  /        \  /
         \____/ ____ \____/
               /    \
                /  \
                 /\
            מגן דוד
```
 |

המילה "אי!" כתובה באותיות המילה:

```
    אאא     אא       יייייי      !!!!!!!
    אא     אא        יייייי      !!!!!!!    
    אא    אאא        יייי        !!!!!
    אא   אא אא                 !!!!!   
     אאאאא  אא                  !!!
      אא    אא                        
     אא     אא                 !!!!
    אא     אאא                 !!!!
```

אנימציית ASCII

ראו גם
------

* אמנות מדיה חדשה
* TheDraw
* אמנות פיקסלים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אמנות ASCII** |

* ASCII Text Generator
* יצירת ציור ASCII על ידי טקסט ובחירת גופן
* יצירת ציור ASCII על ידי תמונה
* גלריית אמנות ה ASCII של ג'ואן סטארק