recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מתחם המעיין ואזור הפיקניקים
הבריכה העליונה בעין פוריה
**עֵין פּוֹרִיָּה** (ידוע גם בשם **עין קדש**) הוא מעיין הנובע במדרון המזרחי של רכס פוריה מתחת וכק"מ מזרחית ליישוב פוריה עילית ומצפון מערב למושבת כנרת. שביל ישראל העולה מהמושבה לכיוון רכס פוריה, עובר ליד המעיין.

המעיין
------

המעיין נובע במספר נקודות. שמו הערבי של המעיין הוא "עין אל מאלחה" שניתן לו בגלל המליחות הקלה של מימיו. מימיו זורמים במורד "נחל שלם" הנשפך לכנרת בקטע שבין מושבת כנרת וחוף צינברי. המים מובלים מהניקבות באמצעות אמות מים צרות לשתי בריכות אגירה לא גדולות, אחת מערבית במעלה הרכס, והשנייה מזרחית יותר במורד הרכס. במתחם נטועים מספר עצי דקל.

במשך שנים רבות סבל האתר מהזנחה עד ששוקם על ידי הקרן הקיימת לישראל. במסגרת פעולות השיקום והשחזור שנעשו במימון ידידי קק"ל שווייץ, נוקו הבריכות ואמות המים. נבנו שני גשרונים העוברים מעל אמות המים והותקנו שולחנות וספסלי פיקניק מבטון. האתר משקיף על הכנרת והותקנו בו שתי נקודות תצפית. נקודה אחת מצפון למתחם המעיין, כוללת שולחן פיקניק ומקורה בסככת צל. נקודת התצפית הדרומית נקראת "מצפור נעמי שמר". במקום הונחה אבן בזלת גדולה ובתוכה הוטבע לוח אבן המספר בקיצור את סיפורה של נעמי שמר. בלוח נכתב שהוא הוקדש לכבודה במקום הצופה לנוף האהוב עליה מילדות. בכניסה לדרך הגישה למעיין הונחו שני סלעי בזלת גדולים עליהם נקבעו לוחות שיש. על לוח השיש של גוש הסלע הגדול נכתב: "הד הרים צלול ועז, הד הרים עתה כאז..". על לוח השיש השני נכתב "ע"י קדש-תמר שמונים לקבוצת כנרת ט' בשבט תשנ"ד".

אתרים באזור המעיין
------------------

אזור מתחם המעיין נמצא באזור המטעים של קבוצת כנרת. מדרום למעיין ובקרבתו, התיישבה בשנות ה-20 של המאה ה-20 קבוצת הר כנרת. התיישבות זאת החלה בשנת 1920 והחזיקה מעמד עד שנת 1930. בעקבות נטישת המקום הועבר השטח לבעלות קבוצת כנרת. אל המעיין עוברת דרך עפר, סלולה בחלקה, המשמשת את חקלאי הקיבוץ. תחילתה מכביש 767 בקטע העולה מצומת מושבת כנרת לצומת אלומות. הדרך עוברת ליד המעיין וממשיכה עד כביש 7677 העולה מכביש 90 דרך יער שווייץ לכיוון פוריה עילית. לאורך הדרך נמצאים קברו הבודד של ישראל לרנר, שהיה ממתיישבי קבוצת הר כנרת ונפטר בל"ג בעומר תרפ"ב, אנדרטה שהונחה בשנת 2007 על ידי קבוצת כנרת לציין את התיישבות הר כנרת במקום ותצפית נוף המשקיפה על נופי עמק הירדן בשם "מצפה התמר", לזכרו של "נח סטולר" בן קבוצת כנרת "אשר נטע בעמק ובהר יובל שנים". בהמשך, כ-500 מטר מצפון לאזור המעיין, נמצאים שרידים של "חרבת קדש".

גלריית תמונות
-------------

|  |
| --- |
| * אמת מיםאמת מים
* מצפור נעמי שמרמצפור נעמי שמר
* נקודת התצפית הצפוניתנקודת התצפית הצפונית
* שלט הנצחה לנעמי שמרשלט הנצחה לנעמי שמר
* מחצבה מעל עין פוריהמחצבה מעל עין פוריה
 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עין פוריה** בוויקישיתוף
* גדי חגאי - קק"ל, עין פוריה: קסם על ים כנרת באתר ynet13 במאי 2009
* דובי זכאי מרפסת לכנרת: הנוף מעין פוריה באתר Nrg מעריב. 6 ביולי 2012
* עין פוריה באתר נלך
**בזיליקטה** (באיטלקית: **Basilicata**) הוא מחוז בדרום איטליה, הגובל בקמפניה במערב, פוליה במזרח ובקלבריה בדרום. למחוז שתי רצועות חוף קצרות, האחת בים הטירני והשנייה בים האיוני. המחוז משתרע על פני כ-10,000 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 597,768 תושבים.

בירת המחוז היא העיר פוטנצה.

מבחינה גאוגרפית, מאופיין המחוז בפני שטח הרריים ביותר. הנקודה הגבוהה ביותר בו היא "מונטה פולינו", הר בדרום האפנינים שגובהו 2,441 מטרים. בשל צורתו ההררית של המחוז, הייתה הגישה אליו קשה עד לתקופה המודרנית, דבר שהביא להיותו אחד המחוזות האחרונים להתפתח באיטליה.

היסטוריה
--------

בתקופה הרומית נקרא המחוז "לוקאניה" וזאת על שם העם ה"לוקאני" אשר פלש לאזור בסביבות המאה ה-5 לפנה"ס וגירש את תושביו המקוריים אל ההרים שמצפון. הפולשים התיישבו במרכז האזור, וזאת עקב היות חופי המחוז מיושבים בצפיפות על ידי קולוניות יווניות חזקות ביותר.

הלוקאנים דיברו שפה הדומה לשפת תושבי איטליה הקדומים. לפי תיאוריו של ההיסטוריון סטראבון, ניהלו הלוקאנים דמוקרטיה חוקתית. מעט הכתבים והמטבעות אשר נמצאו באזור ומתוארכים לתקופת הלוקאנים, משמשים ביוונית כשפת הכתיבה.

החל מהמאה ה-3 לפנה"ס החלו הלוקאנים סובלים מהטרדות מצד שכניהם היוונים, אשר גובו בתמיכת מדינת אפירוס. בשנת 298 לפנה"ס הקימו הלוקאנים ברית עם רומא, שמיד החלה משפיעה על התרבות הלוקאנית. אולם, הפסדים חוזרים ונשנים של רומא במגוון מלחמות אשר התנהלו בארץ המגף העמידו את הלוקאנים בצד המפסידים והמוכים, דבר שהביא לבסוף לחיכוכים עם בת בריתם. כשפירוס מלך אפירוס נחת בחופי איטליה בשנת 281 היו הלוקאנים הראשונים להודיע על תמיכתם בו, אולם כשעזב פירוס במפתיע השתעבדה לוקאניה לרומא במלחמה אשר נמשכה כ-10 שנים. האיבה לרומא, שהפכה לטבעם של הלוקנים, הביאה אותם לתמוך בצבאותיו של חניבעל במהלך המלחמה הפונית השנייה (216 לפנה"ס), תמיכה שהביאה הרס רב על המחוז מצד שני הצבאות אשר ניהלו בו את קרבותיהם. לוקאניה מעולם לא התאוששה מהאסונות שניתכו עליה במהלך המלחמה הפונית השנייה, וסדרת קרבות מול רומא בשנת 90 לפנה"ס הכריעו אותה לחלוטין. מושבות היוונים שהחלו ננטשות, והמלריה אשר החלה פושטת בדרום איטליה, הביאו את המחוז לשפל כלכלי ותרבותי אשר נמשך למעשה עד לימינו.
RADIO POTENZA CENTRALE ViaMadrid, 40, 85100 Potenza PZ

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בזיליקטה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בזיליקטה (באיטלקית)
* בזיליקטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| מחוזות איטליה |
| --- |
| אזורים רגילים | אברוצו • אומבריה • אמיליה-רומאניה • בזיליקטה • ונטו • טוסקנה • לאציו • לומברדיה • ליגוריה • מארקה • מוליזה • קלבריה • קמפניה • פוליה • פיימונטה |  |
| אזורים אוטונומיים | ואל ד'אוסטה • טרנטינו - אלטו אדיג'ה • סיציליה • סרדיניה • פריולי-ונציה ג'וליה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007564354905171
* BNE: XX455434
* BnF: cb119431507 (data)
* GND: 4004627-8
* ISNI: 0000 0001 2353 3721
* LCCN: n79063209
* MusicBrainz: 7fa7a14b-23ef-4028-bb54-0b8b544c07bd
* NKC: ge134053
* RERO: 02-A000016800
* SUDOC: 027376508
* VcBA: 497/794
* VIAF: 127244500
* WorldCat: lccn-n79063209

 |
**דניס ג'ון לייסטר** (באנגלית:  **Dennis John Leister** ;‏ 1922–1990) היה אזרח בריטי שהצטרף לחיל הבריטי החופשי, יחידה של בריטים שהתנדבו להילחם לצד הנאצים בעת מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

דניס ג'ון לייסטר נולד בלונדון בשנת 1922 כבנו של בנקאי ממוצא גרמני. מגיל שמונה גדל בבית סבו וסבתו שהיו דוברי גרמנית ולכן שלט בשפה זו. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הוא הצטרף לארגון הפציפיסטי הבריטי "איגוד המחויבות לשלום" (Peace Pledge Union‏) אשר היה למעשה זרוע של איגוד הפשיסטים הבריטי, התנגד למלחמה והטיף לנהל משא ומתן לשלום עם גרמניה הנאצית. לייסטר עבר לאי ג'רזי שבאיי התעלה, ככל הנראה במטרה להימנע מגיוס לצבא. באי פגש לייסטר את אריק פלזנטס, אף הוא איש האיגוד.

ב-15 ביוני 1940, שבעה עשר יום לפני כניעת צרפת, החליטה הממשלה הבריטית שאיי התעלה הם חסרי חשיבות אסטרטגית ולא ניתן להגן עליהם, והם נכבשו ללא קרב על ידי הגרמנים והאי גרז'י נפל בידיהם ב-1 ביולי 1940. היה זה השטח היחידי מהשטחים שתחת שלטון בריטניה שנכבש על ידי גרמניה. 

בעת הכיבוש שהה לייסטר באי ויחד עם חברו פלזנטס עסק גם בביזה של בתים נטושים באי. הם נתפסו, נשלח למחנה מעצר בצרפת ולבסוף נשלחו שניהם לגרמניה. 

בגרמניה הצטרפו לייסטר ופלזנטס ולייסטר בשנת 1944 לחיל הבריטי החופשי, יחידה של בריטים שהתנדבו להילחם לצד הנאצים. בפברואר 1945, לקראת סיום המלחמה, הוצב לייסטר לאחת מיחידות החיל, בה פגש בחורה בריטית שהייתה בזמנה חברתו לספסל הלימודים ועתה שירתה ביחידה כפקידה. הם התחתנו באפריל אותה שנה ולייסטר נשלח לחזית איטליה. הוא הגיע לעיר מילאנו וממנה נמלט עקב התקפת הפרטיזנים האיטלקים לגבעות ונשבה על ידי האמריקאים. 

בדצמבר 1945 הועמד לייסטר לדין בפני בית משפט בלונדון, ביחד עם ארבעה חברים נוספים בחיל הבריטי החופשי, באשמת סיוע לאויב. הנאשם העיקרי במשפט היה ג'ון אמרי, בוגד בריטי ששירת בשירות התעמולה של גרמניה הנאצית בעת המלחמה, שנדון למוות והוצא להורג. לייסטר עצמו הורשע ונדון ב 20 בפברואר 1946 לשלוש שנות מאסר. לא נודע על מעשיו לאחר מכן, ידוע רק כי נפטר בשנת 1990.

קישורים חיצוניים
----------------

* The PPU and the Jersey Connection בבלוג "TONY'S MUSINGS".
* ידיעה בעיתון מ-3.1.1946 על משפטו באתר העיתונות Trove.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו כאן
הרוזנת **שטפני צו גוטנברג** (נולדה בשם **שטפני פון ביסמרק שנהאוזן**, ב-24 בנובמבר 1976 במינכן), בת למשפחת האצולה הגרמנית בית ביסמרק, היא פעילה גרמנית נגד התעללות בילדים, והנשיאה לשעבר של "תמימות בסכנה", עמותה הדוגלת בצנזורה של פורנוגרפיית ילדים באינטרנט.

חייה הפרטיים
------------

שטפני צו גוטנברג היא בתם היחידה של שרלוט קינברג, אדריכלית פנים משוודיה, שניהלה חברה לעיצוב פנים, ואנדראס גראף פון ביסמרק-שנהאוזן. מצד אביה, יש לה שתי אחיות למחצה גדולות יותר. היא מצאצאיו של אוטו פון ביסמרק, הקנצלר הראשון של הקיסרות הגרמנית. בנוסף, גוטנברג נמנית עם צאצאיו של המהנדס האנגלי רוברט וויטהד, ממציא הטורפדו, ושל הדיפלומט האוסטרו-הונגרי אלכסנדר פון הויוס. 

מעבר לשפות מוצאה גרמנית ושוודית, גוטנברג דוברת אנגלית, צרפתית ואיטלקית.

היא קיבלה תואר במנהל עסקים וטקסטיל הנדסי (ניהול עסקי אופנה) מ"האקדמיה לטקסטיל ונעליים", במהלך לימודיה עבדה בחברות טקסטיל שונות.

ב-12 בפברואר 2000 נישאה לקרל-תיאודור צו גוטנברג, אותו פגשה כאשר השתתפו בפסטיבל "מצעד האהבה" בברלין בשנת 1995. לזוג שתי בנות, שנולדו בשנים 2001 ו-2002.

פעילות התנדבותית
----------------

בעברה הייתה נשיאת הסניף הגרמני של "תמימות בסכנה", ארגון הנאבק התעללות בילדים, ועוסק בשתדלנות לעידוד הצנזורה באינטרנט בנושאי פורנוגרפיית ילדים.

בספטמבר 2010 פורסם ספרה "אל תחפש רחוק! מה עלינו לעשות כדי למנוע התעללות מינית", אשר נכתב בשיתוף עם אן איב אוסטורף.

בינואר 2011, הפכה פטרונית של האגודה הגרמנית לטרשת נפוצה בבוואריה.

בדצמבר 2011 ליוותה את בעלה (כאשר כיהן בתור שר הביטחון הגרמני) בעת ביקור בכוחות הצבא הגרמני באפגניסטן, פעולה שגררה ביקורת מצד האופוזיציה בפוליטיקה הגרמנית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שטפני צו גוטנברג** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5265197
* CANTIC: a1163604x
* GND: 142310972
* ISNI: 0000 0000 8776 5575
* NLK: KAC201414314
* VIAF: 127440773
* WorldCat: viaf-127440773

 |
**בת-אל פאפורה-בורנשטיין** (נולדה ב-3 במאי 1988) היא שחקנית, מרצה ושדרנית רדיו ישראלית.

ביוגרפיה
--------

נולדה ברומניה, בת בכורה להורים ממוצא רוסי שלמדו שם רפואה. כשהייתה בת שנתיים חזרה עם הוריה לישראל, והתגוררה בקריית ים ואחר כך בקריית חיים. לפאפורה יש אכונדרופלזיה, מחלה הגורמת לגמדות - גובהה הוא 1.22 מטר - אך לפי ראיונות שנעשו עמה אין זה מפריע לה, ועל כן מתואר סיפור הצלחתה כהגשמת חלום על אף המוגבלויות.

בשנת 2000 שיחקה לראשונה במחזמר המצליח "אוליבר טוויסט" בבימויו של מנחם גולן בתיאטרון "הבימה". מיד לאחר מכן התחילה לימודים בבית הספר "רעות" לאומנויות, חיפה במגמת תיאטרון והמשיכה בתיכון "ויצו" לאומנויות. התנדבה לצה"ל - תחילה בשירות כמש"קית ת"ש במפקדת הצנחנים ולאחר מכן, כשדרנית בגלי-צה"ל וגלגלצ. עם סיום שירותה הצבאי, החלה ללמוד בסטודיו למשחק "ניסן נתיב", תל אביב. בשנים שלאחר מכן, השתתפה פאפורה במגוון הפקות, סדרות ומופעים.

בשנת 2006 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה הפיג'מות.

בין השנים 2007–2009 שידרה בגלי צה"ל וגלגלצ, בשנת 2009 שידרה ברדיו חיפה ובשנת 2011 שידרה בתחנת הרדיו "אקו 99FM".

בשנת 2010 שיחקה בסרט הקולנוע "פעם הייתי", בבימויו של אבי נשר.

בשנת 2013 הצטרפה ללהקת השחקנים של תיאטרון גשר בהצגה "הדיבוק", בבימוי יבגני אריה.

במאי 2014 כתבה והפיקה את המופע "אני בת-אל", סטנדאפ-דוקומנטרי בכיכובה. ב-2017 המופע תורגם לאנגלית והתקבל לפסטיבל התיאטרון הבינלאומי הגדול בעולם, "אדינבורו פרינג".

בשנת 2015 הצטרפה לתיאטרון הקאמרי ושיחקה בהצגה "אופרה בגרוש" בבימויו של גילעד קמחי. כמו כן השתתפה בסדרת הילדים "גאליס".

בשנת 2016 השתתפה במיזם TEDx עם הרצאתה "Bigger is Better", בה היא מספרת את סיפור חייה. הקלטת ההרצאה הגיעה למעל שני מיליון צפיות.

בשנת 2017 השתתפה בסדרה "שמחות" מבית "רשת".

ב-2019 שיחקה בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "מטומטמת" בתפקיד בת-שבע, סוחרת סמים ישראלית הפועלת במקסיקו.

בשנת 2021 שיחקה בסדרה "מקיף מילאנו" בתפקיד מנהלת בית הספר.

בשנת 2022 השתתפה במופע "פסטיגל על פסטיגל", בתור המזכירה.

### חיים אישיים

בשנת 2018 נישאה לניר בורנשטיין. בשנת 2020, נולד לזוג בן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בת-אל פאפורה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בת-אל פאפורה

* בת-אל פאפורה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

* בת-אל פאפורה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* בת-אל פאפורה, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* נופר סיני, בגובה 1.30 מ': בת אל רוצה לכבוש את העולם, 5 באוקטובר 2009
* עדי לרנר, כוכבת על: בת אל פאפורה מתכוונת להצליח בגדול, באתר nrg‏, 21 ביולי 2010
* שני שחם, השחקנית בת-אל פאפורה, 1.30 מ': "אני חייבת להיות פנומנאלית", באתר Xnet‏, 28 במאי 2014
* יעקב בר-און, ‏על הגובה: בת-אל פאפורה רק רוצה שתשפטו אותה לפי הכישורים, באתר מעריב אונליין, 13 באפריל 2015
* שי פוגלמן, ינאי יחיאל, בת־אל פאפורה, באתר הארץ, 21 באפריל 2015
* אתר למנויים בלבד מיכאל הנדלזלץ, "אני בת־אל": היא גדולה, באתר הארץ, 15 בפברואר 2016
* סרטונים קובי מידן מראיין את בת-אל פאפורה, בתוכנית "חוצה ישראל" של הטלוויזיה החינוכית, באתר YouTube‏, 29 במרץ 2016
* עד 120: הדרך של בת-אל לטקס פרסי התיאטרון, באתר nrg‏, 13 במאי 2016
* ערן סויסה, היא גדולה, באתר ישראל היום, 2 בפברואר 2017
* אתר למנויים בלבד  סמדר שיר, לב ענק, באתר "ידיעות אחרונות", 16 בנובמבר 2017
* רותי זוארץ, ‏בת-אל פאפורה: "אמא שלי תמיד ראתה בי הילדה הכי יפה בעולם", באתר onlife,‏ 10 בינואר 2019
**אלי ומריאנו** הם צמד  קומיקאים וסטנדאפיסטים ישראלים, אלי פיניש ומריאנו אידלמן.

הצמד החל את דרכו בשנת 1996 כשהם מופיעים יחד בתוכנית "הראשון בבידור" של דודו טופז, במופעי חקיינות וסאטירה.

בשנת 1998 הופיעו במופע בידור לכבוד היובל למדינת ישראל ולכבודו של הקומיקאי ספי ריבלין במופע בפני הצמרת המדינית, אנשי תקשורת וידוענים. באותה שנה השתתפו בקליפ ללהיטה של להקת אתניקס, "ב.מ.וו. שחורה". משנת 1998 ועד 2000 הופיעו בארץ ובעולם בתוכנית "אלי ומריאנו עוברים על הצחוק", ומשנת 2001 בתוכנית בשם "אחלה סרט". בשנת 2002 הפיקו תקליטור די וי די עם חלק מהחומר הבידורי שנמכר ביותר מ-20,000 עותקים והופיעו יחד ולחוד בתוכנית "לא נפסיק לצחוק" בערוץ ביפ.

ב-2006 כיכבו השניים בקמפיין פרסומת לדואר ישראל
הפרסומות היו אמורות "לנער את האבק" מתדמיתו של מוסד זה, והיה אחד ההישגים שאלדד כהן, הסמנכ"ל העסקי של החברה, זקף לזכות עצמו כאשר פוטר שנתיים אחר כך. למרות הצלחתו, מסע התעמולה היה שנוי במחלוקת. הוא חטף ביקורת קשה מצד ארגוני נשים שטענו שהפרסומות סרות טעם ומשפילות אותן, אולם היו גם נשים שטענו שהצמד מציג דווקא דמות משוחררת של אישה השולטת במצבה.

הצמד השתתף בדיבוב סרט האנימציה לילדים "הורטון שומע מישהו" על פי ספרו של דוקטור סוס Horton Hears a Who בשנת 2008.

בעונה 9 של ארץ נהדרת, בשנת 2012, בנוסף לתפקידים נפרדים שיחקו השניים ביחד בסדרת מערכונים על הכור הגרעיני של איראן, מתוך מטרה ללגלג על מדיניות הממשלה ולהדגיש את הצד האנושי אפילו אצל עובדי הכור באיראן. למרות פיתוח פצצת אטום מוצהרת, ולמרות הצהרות ההמונים לגבי אמונתם בצורך להכחיד את ישראל. בשנת 2013 יצאו עם תקליטור די וי די כפול עם רבים מהמערכונים שלהם, ובשנת 2016 השיקו מופע חדש הנקרא "אלי ומריאנו 2" שאת מרביתו כתב אמן הסטנד-אפ והקומיקאי יונתן ברק, ושקיבל ביקורת צוננת.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלי ומריאנו באתר יוכלמן אשר הפקות
2. ↑  יפעת יעקובסון, פירגון של זהב, באתר ynet, 5 בנובמבר 2003
3. ↑  מופע חדש של אלי ומריאנו אתר עכבר העיר
4. ↑  אלי ומריאנו בקמפיין לדואר ישראל (אתר מעריב)
5. ↑  אמיר טייג, בלעדי: מנכ"ל בנק הדואר ברוך טפר הועבר מתפקידו, באתר כלכליסט, 8 ביולי 2008
6. ↑  עטרה בילר, כדי להשלים מהפכה לשחרור האשה - הגיע הזמן לצאת מתפקיד הקרבן, באתר אייס
7. ↑  זיו יצחקי, אלי ומריאנו בהופעה: הכי רחוק מ"ארץ נהדרת", באתר הארץ, 28 בינואר 2012
8. ↑  בעניין המלחמה הבאה: "ארץ נהדרת" מסבירים את מערכוני הכור האיראני (אתר מעריב)
9. ↑  עמי הורוביץ מראיין את שגריר איראן בסרטו יו אן מי (יוטיוב)
10. ↑  נאום חמינאי למחיקת תל וחיפה אם תותקף איראן בידי ישראל (יורוניוז, כתוביות באנגלית, אתר יוטיוב)
11. ↑  יונתן ברק (אתר דוגו - אמנים ומופעים)
12. ↑  זיו יצחקי, אלי ומריאנו בהופעה: הכי רחוק מ"ארץ נהדרת", באתר הארץ, 28 בינואר 2012

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307979905171
* VIAF: 154144558
* WorldCat: viaf-154144558

 |
**שרון עמרני** (20 באוגוסט 1970 – 10 בספטמבר 2001) היה במאי קולנוע ותסריטאי ישראלי.

ביוגרפיה
--------

שרון עמרני נולד כבן הבכור לציונה וגיורא עמרני, במשפחה מסורתית בת חמישה ילדים, בחולון.
לאחר שירותו הצבאי למד שנה בישיבת הקיבוץ הדתי עין צורים. אביו רצה לצרפו למפעל הבגדים שלו ולכן למד עמרני את מקצוע הגזרנות.

סיים בהצטיינות את לימודיו בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, ירושלים, בשנת 1998.
סרט הגמר שלו, "ל"ג בעומר", בהנחייתו של הבמאי שמי זרחין ובכיכובו של יעקב כהן, זכה בפרס הסרט המצטיין של השנה לצד הסרט "סוסי ים" של ניר ברגמן, תלמיד אותו מחזור. הסרט הוקרן בכ-30 פסטיבלים בינלאומיים, זכה בשלושה פרסים בעולם ובצל"ש פסטיבל הקולנוע ירושלים, ונכלל במארז עשרת הסרטים הנבחרים של סם שפיגל בכל הזמנים. את פסקול הסרט כתב המוזיקאי אהוד בנאי.

עמרני סומן באותה תקופה כאחת ההבטחות הגדולות של הקולנוע הישראלי.

לאחר סיום לימודיו, כתב וביים עבור הוט את הדרמה "שלום לבן דודי" (2000), שעוררה הדים רבים, עם אלון אבוטבול בתפקיד הראשי. אחר כך הוזמן על ידי אודי לאון, יוצר הסדרה "מעורב ירושלמי", לכתוב את פרק הפתיחה ולביים את הפיילוט של הסדרה, שלימים זכתה בפרס האקדמיה לקולנוע – פרס אופיר.
במקביל החל לכתוב סדרה חדשה בשם "ארבעה", העוסקת בארבעה מועדים מכוננים בחיי משפחה (מלידה ועד מוות).

כל סרטיו של עמרני עסקו באינטנסיביות במלודרמה המשפחתית, ושאבו את כוחם ועוצמתם מהביוגרפיה המשפחתית של משפחת עמרני הרחבה, יוצאת פרס. 

ב-10 בספטמבר 2001 טבע עמרני בחוף ימה של תל אביב והוא בן 31 בלבד. עמרני הותיר אחריו אשה.

בערב מיוחד לזכרו שנערך בסינמטק תל אביב, ספד לו רנן שור, מנהל בית הספר סם שפיגל, במילים: "שרון היה אמן המלודרמה המשפחתית. מלח הארץ".

קרן מקור לעידוד דרמות ישראליות החליטה להעמיד פרס שנתי על שמו של עמרני לדרמה מצטיינת בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה ופרסים נוספים מוענקים לזכרו על ידי קרן גשר ובית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה. 

בשנת 2010 יצא סרטו התיעודי של יאיר רוה "שרון עמרני: זכרו את השם", שמתחקה אחר דמותו של עמרני ואחר מקורות ההשראה של יצירתו, כאשר את בן דמותו מגלם בסרט השחקן יוגב יפת.

קישורים חיצוניים
----------------

* שרון עמרני, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* שרון עמרני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* הסרט "ל"ג בעומר" מאת שרון עמרני בערוץ היוטיוב של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007509842405171
* VIAF: 308266978
* WorldCat: viaf-308266978

 |
**משה זאב פוגל** הוא מנהל ויועץ תקשורת ישראלי, ששירת במספר תפקידים בצה"ל וכיהן כסמנכ"ל משרד המדע, התרבות והספורט, מנהל לשכת העיתונות הממשלתית ומנכ"ל הקרן לירושלים בארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

משה פוגל נולד בשנת 1954 בתל אביב למנדל והלנה. בגיל 5 עבר עם משפחתו לפיטסבורג, ארצות הברית שם גדל.

בעל תואר במדעי המדינה ובספרות אנגלית מטעם אוניברסיטת פיטסבורג.

פוגל חזר לישראל בשנת 1976, התגייס לצה"ל והחל את שירותו באגף התכנון של צה״ל. בהמשך שירת בדובר צה"ל בדרגת אלוף-משנה בשלל תפקידים ביניהם: ראש ענף קשרי ציבור, ראש ענף הסברה, וראש מערך טיפול בתקשורת בינלאומית. במסגרת תפקידו פוגל היה אחראי על תיאום ביקורים של אנשי ציבור ובעלי תפקידים בצה"ל, ואף ייצג את צה״ל בפורומים ציבוריים שונים.

בשנת 1989 סיים את לימודיו במכללה לפיקוד ומטה של צה״ל.

בזמן האינתיפאדה הראשונה, מלחמת המפרץ, מבצע שלמה ומבצע ענבי זעם שימש כנציג דובר צה"ל מול התקשורת הזרה..

ביוני 1996, הושאל מצה״ל למשרד ראש הממשלה ומונה על ידי ראש ממשלת ישראל למנהל לשכת העיתונות הממשלתית ויועץ ראש הממשלה לתקשורת הבינלאומית. בתקופת כהונתו סייע בהכנת ביקורי ראש ממשלת ישראל בחוץ לארץ וליווה את ראש ממשלת ישראל לביקורים בארץ ובחו"ל. בשנת 1997, שימש כדובר צוותי המשא ומתן בהסכם חברון. באותה שנה פוגל היה אחראי על סידורי התקשורת בעת ביקור המלך חוסיין בישראל. בנוסף, פוגל מונה לדובר וועדת צ'חנובר.

בשנת 2000 היה אחראי על הסיקור התקשורתי בעת ביקור האפיפיור יוחנן פאולוס השני בישראל. בעת פסגת שארם א-שייח בשנת 2000, הקים מרכז תקשורת בשיתוף פעולה עם משרד החוץ בו הוצגה את עמדת ישראל בהסכם לעיתונאים שהגיעו לסקר את האירוע.

בסיום תפקידו במשרד ראש הממשלה בספטמבר 2000, מונה פוגל לסמנכ"ל קשרים בינלאומיים ותקשורת במשרד המדע, התרבות והספורט.

במסגרת תפקידו, עסק בטיפול בתקשורת עבור משרד המדע, התרבות והספורט ואף עסק בקשרים הבינלאומיים עבור סוכנות החלל הישראלית מול נאס"א. בנוסף, תיאם את ביקור המשלחת הישראלית לשיגור של מעבורת החלל קולומביה ושל האסטרונאוט הישראלי הראשון אילן רמון.

### בקרן לירושלים

לאחר סיום תפקידו במשרד המדע, התרבות והספורט מונה לתפקיד מנכ"ל הקרן לירושלים בארצות הברית. במסגרת תפקידו עסק בגיוס כספים לקרן ירושלים לפרויקטים בתחומים שונים כגון: תרבות, ספורט, חינוך ועוד שלל פרויקטים למען הקהילה. בנוסף, פוגל הוביל את גיוס המשאבים להקמת פארק טדי.

בינואר 2018 עזב משה פוגל את הקרן לירושלים לאחר כ-15 שנה בתפקיד.

חיים אישיים
-----------

נשוי לרותי ולהם שני ילדים ושבעה נכדים, מתגורר בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **משה פוגל** |

* פוגל: התקשורת היא מעצמה, ויש להתמודד אתה בכליה שלה, באתר ערוץ 7
* Rich Lord, Former Spokesman for Israel Defense Forces Recalls Rabin Assassination, Pulizer center, ‏October 25,2005

הערות שוליים
------------

1. 1 2  המנכ"ל אביגדור ליברמן - מינויים (עמ' 80-84), באתר ארכיון המדינה
2. ↑  זזים, באתר גלובס, 9 באוגוסט 2000

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007524507605171
* LCCN: no2016169870
* VIAF: 147148449795215691619
* WorldCat (עם VIAF): 147148449795215691619

 |
**אוטביו אדמילסון דה סילבה מונטירו** (בפורטוגזית: **Otávio Edmilson da Silva Monteiro**; נולד ב-9 בפברואר 1995), הידוע בכינויו **אוטביו** (בפורטוגזית: **Otávio** או **Otavinho**) הוא כדורגלן פורטוגלי המשחק בעמדת הקשר או הקיצוני בא-נסר ובנבחרת פורטוגל.

אוטאביו, שנולד וגדל בברזיל, ייצג את נבחרות ברזיל עד גיל 20, אך מאוחר יותר העדיף לייצג את נבחרת פורטוגל.

קריירת מועדונים
---------------

### אינטרנסיונל

אוטביו החל את הקריירה באינטרנסיונל לאחר שהצטרף לאקדמיה של מועדון פורטו אלגרה בגיל 15. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הברזילאית רק שנתיים לאחר מכן, כשנכנס כמחליף במחצית השנייה בתיקו 0–0 מול סנטוס ב-15 ביולי. שער הליגה הראשון שלו הגיע ב-8 ביוני 2013 בתיקו 2–2 מול קרוזיירו.

### פורטו

ב-1 בספטמבר 2014 עבר אוטביו לפורטו כשחקן חופשי לאחר שאינטרנסיונל ויתרה על זכויותיו, וחתם על חוזה לחמש שנים. הוא שובץ בתחילה לקבוצת המילואים שהתחרתה בליגה הפורטוגלית השנייה.

בינואר 2015 הושאל לויטוריה דה גימארייש. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-8 בפברואר בהפסד 0–1 לבלננסש.

עסקת השאלתו של אוטביו הוארכה למשך כל עונת 2015/2016.

במהלך עונת 2019/2020 הופיע אוטביו ב-48 משחקים וכבש שני שערים, ועזר לקבוצה לזכות בדאבל.

### א-נסר

ב-22 באוגוסט 2023 חתם אוטביו בא-נסר הסעודית.

קריירת נבחרות
-------------

זמן קצר לאחר שערך את הופעת הבכורה שלו באינטרנסיונל, זומן אוטביו לנבחרת ברזיל עד גיל 20. הוא הופיע בה 4 פעמים וכבש שער אחד.

במרץ 2021 קיבל אוטביו אזרחות פורטוגלית. ב-26 באוגוסט באותה שנה, הוא זומן לנבחרת פורטוגל למשחקי מוקדמות מונדיאל 2022 נגד אירלנד ואזרבייג'ן ומשחק ידידות נגד קטר.

הוא ערך את הופעת הבכורה שלו וגם כבש שער ראשון בניצחון 3–1 על קטר.

נכלל בסגל נבחרת פורטוגל לטורניר מונדיאל 2022.

תארים
-----

**אינטרנסיונל**

* אליפות גאוצ'ו: 2013, 2014

**פורטו**

* אליפות פורטוגל: 2017/2018, 2019/2020, 2021/2022
* גביע פורטוגלי: 2019/2020, 2021/2022, 2022/2023
* הסופר קאפ הפורטוגלי: 2018, 2020, 2022

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוטביו** בוויקישיתוף
* אוטביו, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  OFICIAL: Otávio no FC Porto por cinco anos, Maisfutebol (בפורטוגזית)
2. ↑  A lista de convocados de Portugal para o Mundial 2022 באתר MaiseFutbol, ‏ 10 בנובמבר 2022 (בפורטוגזית)

| **נבחרת פורטוגל – מונדיאל 2022** |
| --- |
| 1 פטריסיו • 
2 דאלו • 
3 פפה • 
4 דיאש • 
5 גריירו • 
6 פלהיניה • 
7 רונאלדו • 
8 פרננדש • 
9 אנד. סילבה • 
10 סילבה • 
11 פליקס • 
12 סה •
13 דנילו • 
14 ויליאם •
15 ליאו •
16 ויטיניה •
17 מריו •
18 נבש •
19 מנדש •
20 קנסלו •
21 הורטה •
22 קושטה •
23 נונס •
24 אנט. סילבה •
25 אוטביו •
26 ראמוס •
מאמן: סנטוש | פורטוגלפורטוגל |
**צחי עוזיאל** (נולד ב-1972) הוא שופט ישראלי, המכהן כמנהל בתי המשפט.

ביוגרפיה
--------

עוזיאל נולד בישראל בשנת 1972. בשנת 1990 סיים את לימודיו בבית הספר קריית חינוך - יפו. בשנים 1991–1994 שירת בצה"ל.

בשנת 1997 סיים בהצטיינות לימודי משפטים באוניברסיטת קובנטרי, שבאנגליה. בשנים 1997–1998 התמחה אצל מנהל המחלקה האזרחית בפרקליטות מחוז מרכז, ד"ר עמנואל נוה. בחודש נובמבר 1998 הוסמך כעורך דין. בשנים 1998–2010 שימש פרקליט בכיר בפרקליטות מחוז מרכז וממונה על עניינים פליליים ואכיפה כלכלית.

בשנים 2002–2007 שימש כמתרגל ועוזר הוראה של השופט (בדימוס) יעקב קדמי בקורסים סדר דין פלילי ודיני ראיות, במרכז הבינתחומי הרצליה. משנת 2007 מרצה בקורס "ארגוני פשיעה בישראל - הלכה למעשה", בקריה האקדמית אונו.

בשנת 2007 סיים בהצטיינות לימודי תואר שני כפול במשפט ציבורי ובינלאומי באוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת נורת'ווסטרן, במסגרת תוכנית Executive.

בחודש דצמבר 2010 מונה לשופט בתי משפט השלום במחוז תל אביב. באוקטובר 2015 מונה לסגן נשיא בתי משפט השלום במחוז תל אביב. ב-15 ביולי 2019 מונה לנשיא בתי משפט השלום במחוז תל אביב.

ב-8 בנובמבר 2023 החליט שר המשפטים יריב לוין, בהסכמת ממלא מקום נשיא בית המשפט העליון, עוזי פוגלמן, שב-1 בינואר 2024, ימונה עוזיאל למנהל בית המשפט עד לשנת 2029.

קישורים חיצוניים
----------------

* צחי עוזיאל, באתר הרשות השופטת
* "הלכת בן חיים״ פסילת ראיות ואיזוק אלקטרוני, כבוד השופט צחי עוזיאל, סרטון בערוץ "מחוז תל אביב - לשכת עורכי הדין", באתר יוטיוב (אורך: 40:02)

הערות שוליים
------------

1. ↑  השר לוין מינה את השופט צחי עוזיאל לתפקיד מנהל בתי המשפט, באתר ynet, 8 בנובמבר 2023
**דִּיקְטָטוֹר נָאוֹר** (באנגלית: **benevolent dictator**) הוא כינוי לאדם שיש לו סמכויות של דיקטטור, אך הוא משתמש בהן לטובת הכלל ולא לטובתו האישית בלבד. זאת בניגוד לדיקטטור רגיל (לא נאור), המשתמש בסמכויותיו לטובתו האישית בלבד או לטובת מספר קטן של אנשים.

במדע המדינה יש אסכולות הרואות את אי השחיתות ואי הפלגנות של משטר דיקטטורי מוחלט כסוג של אוטופיה לניהול יעיל ביותר, בו הדעה היחידה בעלת הסמכות מונעת דיונים טרומיים ומאפשרת פעולה. עם זאת, האוקסימורון בביטוי "דיקטטור נאור" הוא שמניסיון היסטורי ניתן ללמוד שלעיתים דיקטטורים מעבירים את רוב זמנם בחיזוק וביסוס שלטונם, בניית תשתית להאדרת שמם ולהנצחתו, והענקת טובות הנאה למקורביהם, לאו דווקא לעם שאותו הם לכאורה אמורים לשרת.

בקוד פתוח המונח "דיקטטור נאור" מתאר מצב שבו אדם אחד קובע ומכתיב לאחרים כיצד ייראה המיזם. לדוגמה, חידו ואן רוסום, הוא "דיקטטור נאור לכל חייו" (אנ') של שפת פייתון. בדרך כלל סמכותו העיקרית של ה"דיקטטור" היא יכולת ההחלטה הסופית לגבי מה שיכנס לתוכנה. במקרה של תוכנה חופשית, לכל אדם אחר יש את האפשרות לקחת את הקוד הקיים ולהקים פרויקט מתחרה, לכן אותו "דיקטטור" יודע שסמכותו נובעת בעיקר מכך שיכולתו המקצועית הוכחה בעבר. לכן בפועל זו דוגמה למריטוקרטיה.

דוגמאות לדיקטטורים נאורים
-------------------------

* **מוסטפא כמאל אטאטורק,** מייסד הרפובליקה הטורקית, נחשב בעיני רבים לדיקטטור נאור.
* **אנטוניו דה אוליביירה סלזאר**, דיקטטור פורטוגל מ-1932 עד 1968.
* **לי קואן יו**, אבי האומה הסינגפורית.

יוסיפ ברוז טיטו, דיקטטור הרפובליקה הסוציאלית של יוגוסלביה

ראו גם
------

* אבסולוטיזם נאור
טומטינה 2014
**טומטינה** (בוולנסית: **Tomatina**) הוא פסטיבל שנתי המתקיים בעיר בוניול (Buñol) שבקהילה האוטונומית ולנסיה בספרד, שבמסגרתו נערכת מלחמת עגבניות בהשתתפות עשרות אלפי בני אדם.

הפסטיבל נערך כל שנה לקראת סוף חודש אוגוסט, ומלחמת העגבניות חותמת אותו, ביום רביעי האחרון בחודש. עשרות אלפי תיירים מגיעים מכל העולם לעיר כדי להשתתף במלחמה שבה איש אינו נפגע למעט פגיעות של עגבניות. הפסטיבל עצמו אורך כמה ימים, שבמהלכם מתקיימים מופעי מוזיקה, זיקוקין די-נור ותהלוכות וכן תחרות בישול מסורתית. 

בבוקר המלחמה נתלה בשר חזיר על עמוד גבוה. על המשתתפים לנסות ולהגיע בכוחות עצמם אל הבשר, כאשר הם מטפסים אחד על השני בניסיון להגיע אליו. מהרגע שבו אחד האנשים מצליח להוריד את הבשר וזוכה בו, נפתחת מלחמת העגבניות. את הנשק למלחמה מספקות עשרות משאיות המביאות יותר מ-100 טונות של עגבניות אל מרכז העיר. את פתיחת הקרב, ואת סיומו לאחר שעה בדיוק, מציינים בירי תותח.

החל משנת 2013, הכניסה לפסטיבל כרוכה בתשלום ומספר המשתתפים מוגבל, מסיבות בטיחותיות.

המסורת החלה בשנת 1945 בערך, אך מקורו של הפסטיבל אינו ברור. ייתכן כי הוא התפתחות של קרב אוכל קטן שהפך למסורת, או התפתחות של התפרעות בעקבות התהפכותה של משאית עמוסת עגבניות.

ביקורת
------

יש המבקרים את האירוע בטענה כי הוא בזבוז של אוכל, בעוד שבעולם יש מיליוני אנשים רעבים.

ראו גם
------

* הטחת עוגה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טומטינה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טומטינה
* האתר הרשמי של האירוע
* הסבר על ה"דודל" (שרבוט גוגל) שפרסמה גוגל לציון הטומטינה ה-70, באתר מנוע החיפוש "גוגל" (באנגלית)
* אתר למנויים בלבד הגרדיאן, צפו: קרב האוכל הגדול בעולם נפתח היום בספרד, באתר TheMarker‏, 26 באוגוסט 2015
**קנת' "קן" ס. וילסבאק** (באנגלית: **Kenneth "Ken" S. Wilsbach**) הוא קצין בדרגת גנרל ששירת כמפקד כוחות האוויר של ארצות הברית בגזרת האוקיינוס השקט.

ביוגרפיה
--------

וילסבאק נולד לאב ששירת בצבא וגדל במקומות שונים בהם הוצב אביו כולל באלסקה. ב-1985 סיים לימודיו באוניברסיטת פלורידה במסגרת תוכנית הכשרת קציני המילואים של חיל האוויר.

עבר קורס טיס בבסיס חיל האוויר לפלין שבטקסס. שירת כטייס ומדריך טיסה על מטוסי F-15 איגל בטייסת הקרב הטקטית 94, כמדריך טיסה ומנהל צוות ניסויים על רדאר המטוס בטייסת הניסויים 84 בבסיס טינדול שבפלורידה, וכקצין מערכות נשק וטקטיקה בטייסת הקרב 44 בבסיס קאדנה שביפן. שימש עוזר מפקד פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית. לאחר לימודים במכללת המלחמה של הצי שימש עוזר קצין אג"ם וקצין אג"ם בטייסת הקרב 19 באלסקה. בשנים 2000–2002 פיקד על הטייסת. הוא השתתף במבצעים לאכיפת אזור אסור לטיסה בעיראק.

ביולי 2003 מונה לקצין אג"ם במרכז המבצעים האוויריים של פיקוד מרכז בבסיס אל-עובייד שבקטר. בספטמבר 2004 מונה למפקד להק המבצעים 33 בבסיס אלגין בפלורידה. במאי 2006 מונה למפקד כנף 53 בבסיס המפעילה מגוון טייסות תקיפה, קרב, תובלה ומסוקים. באפריל 2008 מונה לעוזר קצין אג"ם במטה כוחות האוויר באוקיינוס השקט.

ביולי 2009 מונה למפקד כנף 18 בבסיס חיל האוויר קאדנה שביפן, באוגוסט אותה שנה קודם לדרגת בריגדיר גנרל. ביוני 2011 מונה לסגן קצין אג"ם בפיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית. באפריל 2013 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד כוח המשימה האווירי התשיעי וסגן מפקד כוחות ארצות הברית באפגניסטן. במאי 2014 מונה לקצין אג"ם של פיקוד מרכז.

באוגוסט 2016 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד חיל האוויר ה-11 של ארצות הברית, מפקד אזור אלסקה בפיקוד הגנת האוויר והחלל של צפון אמריקה ומפקד פיקוד אלסקה בפיקוד צפון של ארצות הברית. כיהן בתפקיד עד לשנת 2018 כאשר הוחלף על ידי תומאס בוסייר. באוגוסט 2018 מונה למפקד חיל האוויר השביעי של ארצות הברית, סגן מפקד פיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה, סגן מפקד פיקוד כוחות נאט"ו בקוריאה ומפקד הפיקוד המשותף לכוחות האוויר של ארצות הברית וקוריאה הדרומית. הוא שימש בתפקיד עד יוני 2020. ביולי 2020 הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקד כוחות האוויר של ארצות הברית בגזרת האוקיינוס השקט.

במהלך שירותו צבר מעל 5,000 שעות טיסה והשתתף ב-71 משימות מבצעיות. הטיס מטוסי F-15 איגל, F-16 פייטינג פלקון, F-22 ראפטור, T-37 טוויט, T-38 טאלון, ו-‏MC-12W.

וילסבאק בעל תואר ראשון בתקשורת מאוניברסיטת פלורידה, בעל תואר שני באווירונאוטיקה מאוניברסיטת האווירונאוטיקה אמברי-רידל בפלורידה, בעל תואר שני בביטחון לאומי ואסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי, תואר שני בלימודי ביטחון לאומי מהמכללה התעשייתית של הכוחות המזוינים, בוגר קורס בכירים באוניברסיטת הרווארד ובוגר קורס המנהיגות לקצינים בכירים (Capstone) באוניברסיטה לביטחון לאומי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קנת' וילסבאק** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר חיל האוויר של ארצות הברית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Meet the Commander: Alaskan Command, Eleventh Air Force, Alaskan NORAD Region,‏ youralaskalink.com, ‏4 בנובמבר 2016
**מוניטין רע** (באנגלית: **Bad Reputation**) הוא סרט סלאשר אמריקאי נכתב ובוים על ידי ג'ים המפיל.

עלילה
-----

אל מישל רוזן, תלמידת תיכון מופנמת וחסרת ביטחון, פונה בארוחת הצהריים התלמיד הפופולרי אהרון קוסלר, שמזמין את מישל למסיבה שהוא עורך. מוקסמת מאהרון, מישל הולכת למסיבה, שם היא מסתדרת עם אהרון (למורת רוחה של חברתו מפעם של אהרון דבי) ומתיידדת עם סטודנטית אחרת בשם וונדי, אשר בעברה הייתה מנודה עקב עודף משקל, וכעת היא חברה בקליקה של דבי ואהרון. עם התקדמות הלילה, אהרון ושניים מחבריו, סטיב (החבר של וונדי) וג'ייק, עולים עם מישל לעליית הגג וגורמים לה להשתכר. לאחר מכן אהרון וג'ייק הולכים לחדר שינה עם מישל שם הם אונסים אותה בעוד סטיב מנסה להשתלט על מישל. לאחר מכן דבי ו-וונדי מוצאות את מישל שלא הייתה מודעת למעשיה בעוד אהרון משכנע את וונדי ודבי שמישל ניסתה לתקוף אותו מינית. כתוצאה מכך דבי קושרת לעץ בחצר את מישל וכותבת עליה את המילים "זונה" ו"שרמוטה". היחידה שמנסה לעזור למישל היא וונדי אך הת'ר חברתו של ג'ייק מאיימת עליה שהיא תביא לחרם עליה ולכן היא נסוגה מהרעיון. בסופו של דבר מישל משתחררת והולכת הביתה שם היא לא מעוררת הזדהות עבור אימה המתעללת רגשית.

יום למחרת השמועות על מישל הולכות ומתפשטות בבית הספר והיא מתייסרת על מר גורלה. היא מנסה לקבל עזרה מיועץ בית הספר אך הוא מגלה כלפיה אדישות ומאשים אותה בבריונות שחוותה בגלל התנהגותה הפאסיב-אגרסיב. מישל מחליטה לשים סוף למר גורלה, היא מתלבשת בצורה חושפנית ומפתת את סטיב לבוא איתה אחריי הלימודים. היא לוקחת אותו לאזור מבודד שם היא דוקרת ומסרסרת אותו וגורמת לזה להיראות כך שהוא הומוסקסואל והתקיפה שלו הייתה על רקע הומופובי. לאחר מכן מישל מפתה את ג'ייק לבוא לביתה, שם היא קושרת אותו לכיסא על מנת לבצע בו פעולות מיניות אך במקום זאת היא מענה אותו, גורמת לו לדמם ומבתרת אותו.

למחרת בלילה מארגן אהרון מסיבת ליל כל הקדושים בביתו, אליה מישל מתגנבת, לבושה כג'ייסון ווורהיס. מישל גונבת משקאות מהמסיבה בהם היא מכניסה כדורי הרדמה, ואז עולה למעלה, שם אהרון בוגד בדבי עם הת'ר. כאשר אהרון עוזב את חדר השינה, מישל עורפת את ראשה של הת'ר עם מצ'טה, ולוקחת את התחפושת שלה, ומשתמשת בה כדי להתקרב לדבי, אותה היא מטביעה בשירותים במים מזוהמים. לאחר מכן מישל מפתה את אהרון, מובילה אותו לחדר שינה, מתוודה ברצח חבריו והורגת אותו בכך שהיא נושכת את איבר מינו וחותכת את גרונו. וונדי שהייתה בחוץ חוזרת למסיבה ומוצאת את כולם מעולפים בעקבות הכדורים ששמה להם מישל במשקאות. לאחר מכן מישל תוקפת את וונדי תוך כדי שגוערת בה על כך שנסוגה מהרעיון לעזור לה רק כדי שתהיה מקובלת. במהלך המאבק בין השתיים וונדי מצליחה לדקור ולהרוג את מישל אך נהרגת בעצמה תוך כדי שהיא מתמלאת חרטה על מה שעשתה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "מוניטין רע", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מוניטין רע", באתר AllMovie (באנגלית)
* "מוניטין רע", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "מוניטין רע", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Bad Reputation*, 2005-10-05, נבדק ב-2020-10-22
משכנות רות דניאל
**משכנות רות דניאל** הוא בניין בשדרות ירושלים בכיכר עיריית יפו, הניצב בצומת בו הן נפגשות עם דרך בן צבי. המבנה משמש כאחד המוסדות של היהדות הרפורמית בישראל.

היסטוריה
--------

משכנות רות דניאל הוקמו בשיתוף פעולה של משפחת דניאל, המרכז ליהדות מתקדמת "בית דניאל" בתל אביב, קרן תל אביב לפיתוח ואיגוד אכסניות הנוער. הוא מופעל על ידי "בית דניאל" ומשמש כמרכז קהילתי המתמקד בתרבות ובחינוך לפלורליזם דתי, לדמוקרטיה ולסובלנות. המרכז מקיים קורסים בתחומים מגוונים ואירועים שונים, ובהם הופעות מוזיקה, ערבי יצירה קהילתיים וקבלת שבת מדי יום שישי. במקום פועל מרכז סיורים בתל אביב וביפו, המציע סיורי היכרות עם העיר וסיורי עומק ברוח היהדות הפלורליסטית. בבית מתארחים אלפי בני נוער, בעיקר מהתפוצות, חניכי תוכניות תגלית ומסע ורבים מהם משתתפים בתוכניות חינוך וזהות יהודית שמקיים המרכז. 

המרכז פועל בבנין ייחודי הפונה אל רחבה ואל "המזרקה" ההיסטורית בצומת שדרות ירושלים ודרך בן צבי. וכך נכתב אודות התפיסה האדריכלית של הבניין:

> 
> "הארכיטקטורה של המבנה שואבת את השראתה מן השפה האדריכלית של יפו העתיקה תוך שהיא מעניקה לה עיבוד עדכני. בדרך זו המבנה נותן ביטוי הולם לכוונותיה הרוחניות של התנועה ליהדות מתקדמת בישראל שעיקרן הוקרה וכבוד של מסורת העבר תוך שילובה במסגרת החיים בת זמננו."
> 
> 
> 
> 

מגג המבנה נשקף נוף פנורמי של תל אביב ויפו. בשלוש קומותיו העליונות פועל בית הארחה ובו 63 חדרי אירוח, 6 כיתות לימוד, חדר אוכל וקפיטריה.

משנת 1952 ועד הקמת הלונה פארק תל אביב, על השטח בו הוקם הבניין היה משכנו של הלונה פארק הראשון של העיר תל אביב-יפו, "לונה פארק יפו".

קישורים חיצוניים
----------------

* משכנות רות דניאל באתר מרכז דניאל ליהדות מתקדמת
* משכנות רות דניאל באתר אכסניות נוער ובתי הארחה בישראל
* משכנות רות דניאל באתר wiki-tlv(הקישור אינו פעיל)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר בית דניאל
**בז נודד** (שם מדעי: **Falco peregrinus**) הוא מין של עוף דורס בסוג בז השייך למשפחת הבזיים.

מאפיינים
--------

אורך גופו של הזכר הוא כ-40 ס"מ ושל הנקבה כ-48 ס"מ. משקל הבוגרים הוא 580 גרם עד קילוגרם. גבו של הבז הנודד הוא בצבעי אפור-כחול, ראשו שחור, ומצידי לחייו נמשך מעין שפם כהה עד מעל הגרון. גחונו בהיר ועליו כתמים שחורים הנמשכים לרוחב הגוף. דונגית-האף של הבז הנודד צהובה, וכן גם רגליו. המקור והציפורניים שחורים. לפי מדידות אחרונות של "נשיונל גאוגרפיק", מהירות השיא של הבז הנודד (בצלילה) היא 389.46 קמ"ש, והוא היצור המגיע למהירות התנועה הגבוהה ביותר מכל בעלי החיים בעולם.

תת-מינים
--------

לבז הנודד 17–19 תת-מינים מתוכם שלושה מצויים בישראל. בנוגע לאחד מהם, הבז המדברי, קיימת מחלוקת בין המדענים אם הוא מין בפני עצמו או תת-מין של הבז הנודד.

תפוצה
-----

הבז הנודד הוא אחד מהדורסים הנפוצים בעולם, ולמעשה הוא נמצא בכל העולם מלבד באנטארקטיקה ובניו זילנד. הוא מקנן אף בערים ומשגשג מאוד בעיר ניו יורק רוויית גורדי השחקים והיונים. בישראל הבז הנודד מקנן נדיר בתל אביב.

מזון
----

מזונו של הבז הנודד מורכב בעיקר מציפורים קטנות עד בינוניות. מפעם לפעם הוא צד גם יונקים, זוחלים וחרקים. הוא צד את טרפו באוויר

רבייה
-----

זוג בזים נודדים נשארים ביחד לכל החיים, וחוזרים לאותו קן כל שנה. בז נודד נוהג לקנן על מצוקים גבוהים וגם על בניינים גבוהים. הוא מטיל כ-3 עד 5 ביצים, שמשקלן נע בין 44 ל-48 גרם. הדגירה אורכת 28 עד 30 ימים, והנקבה דוגרת רוב הזמן. הצעירים נשארים בקן כ-35 עד 40 ימים לאחר הבקיעה.

מקור השם
--------

מין זה תואר לראשונה על ידי הטקסונום האנגלי מרמדיוק טאנסטול (Tunstall) בשנת 1771. פירוש שמו הלטיני של הבז הנודד: Falco = מגל או חרמש, המציין את צורת כנפיו הפרושות בשעת תעופה, ו-peregrinus, המציין את עובדת הימצאותו כמעט בכל העולם.

בתרבות
------

עקב גודלו, חוזקו ומהירותו של הבז הנודד, הוא משמש כעוף ציד בספורט הבזיירות, ונהוג לאלף אותו לשם כך, בעיקר בארצות המפרץ הפרסי. הבז הנודד משמש כציפור הלאומית של איחוד האמירויות הערביות ושל אנגולה.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Museum specimenMuseum specimen

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בז נודד** בוויקישיתוף
* בז נודד, באתר ITIS (באנגלית)
* בז נודד, באתר NCBI (באנגלית)
* בז נודד, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* בז נודד, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* בז נודד, באתר Internet Bird Collection (באנגלית)
* בז נודד, באתר GBIF (באנגלית)
* בז נודד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אתר למנויים בלבד AP, אפילו הציפור המהירה בעולם לא מצליחה לברוח מהרעלת כספית, באתר הארץ, 22 באפריל 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  בז נודד באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  Terminal Velocity

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536194405171
* GND: 4189060-7
* LCCN: sh85099780
* NDL: 00563044
* NKC: ph436717

 |
**פארק הולנד** או **יער הולנד** הוא פארק הנמצא באילת שנשתל על ידי קק"ל ומשתרע על פני שטח של כ-350 דונם. הפארק הוא הפארק הדרומי ביותר בישראל ובו צמחיית מדבר ייחודית.

היסטוריה
--------

הפארק הוקם בשיתוף עם עיריית אילת והחברה למתנ"סים. הוא ניטע בתרומתם של ידידי קק"ל בהולנד, ומנציח בשמו אותם. נטיעת העצים בפארק החלה בט"ו בשבט 1996, בין אילת לאילות, באזור מדברי קיצוני שאינו מאפשר למעשה קיום עצים ללא תוספת השקיה. כדי לאפשר את צמיחת היער, מושקים העצים במי קולחין מאילת.

הצומח
-----

במלאכת הנטיעות הושם דגש על מיני עצים ושיחים המותאמים לתנאי המדבר הצחיח, ובעיקר מינים מקומיים כגון שיטה סלילנית, שיטה סוככנית, זקום מצרי, מורינגה רותמית, סלוודורה פרסית, שיזף מצוי וגם מינים נדירים מאוד בטבע בישראל - דום מצרי, גרויה שעירה וצלף רותמי.

בנוסף למינים המקומיים, נשתלו כאן עצי באובב, הזרים לנוף הארץ.

החי
---

שפע הצמחייה הופך את הפארק למוקד משיכה הן לציפורים והן לזוחלים ומכרסמים, שאוכלוסיותיהם נפגעו באזור.

ראו גם
------

* פארק הצפרות אילת
* ארץ החרדונים

קישורים חיצוניים
----------------

* פארק הולנד, באתר טבע ונופים בישראל
* פארק הולנד, באתר קק"ל
**מיסטצינה גדולה** (שם מדעי: ***Mystacina robusta***) הוא מין של עטלף חרקים ממשפחת המיסטציניים, החי רק בדרום ניו זילנד והוא קרובו לסוג של המין מיסטצינה קטנה, מעט גדול ממנו. עטלף זה כמעט ונכחד בטבע ויש המעריכים כי נכחד כליל, כאשר התצפית האחרונה שלו תוארה ב-1965.

עטלף זה הוא אחד משני העטלפים האנדמיים לניו זילנד והוא נפוץ הן על הקרקע והן באוויר. אורכו הממוצע 90 מילימטרים ומוטת כנפיו מגיעה ל-300 מילימטרים. הוא קטן מאוד ובעל אוזניים מחודדות המחזירות איכון הד שהוא פולט כדי לאתר חרקים. גופו חום והכנפיים שלו כהות.

העטלף חי בחללי עצים בקבוצות קטנות ובלילה יוצא לפעילות ומחפש על הקרקע ובאוויר כמה מטרים מעליה חרקים כמו זבובים, עשים, חיפושיות וחגבי ווטה גדולים. בנוסף הוא אוכל צוף מפרחים וכן פירות ואבקנים.

שימור
-----

העטלף מצוי בסכנת הכחדה חמורה בטבע ויש המעריכים כי נכחד כליל, כאשר התצפית האחרונה שלו תוארה ב-1965. אוכלוסייתו הצטמצמה עם הגעת האירופאים לניו זילנד, והוא נכחד ממרבית ניו זילנד למעט באי סטיוארט, אולם הפצת חולדות פולינזיות וחולדות שחורות לאי הקטן הובילה את אוכלוסייתו לצד אוכלוסיית עופות מקומיים (כמו הגדרון הניו זילנד *Xenicus longipes* ומין של אוכפית) לסף הכחדה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיסטצינה גדולה** בוויקישיתוף
* מיסטצינה גדולה, באתר ITIS (באנגלית)
* מיסטצינה גדולה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* מיסטצינה גדולה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* מיסטצינה גדולה, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיסטצינה גדולה באתר הרשימה האדומה של IUCN
**אוניברסיטת מחוז אמור על שם שלום עליכם** (רשמית: "אוניברסיטת מחוז אמור הממלכתית על שם שלום עליכם"; ברוסית: **Приамурский государственный университет имени Шолом-Алейхема**) הוא מוסד להשכלה גבוהה בעיר בירוביג'ן, שבמחוז האוטונומי היהודי.

היסטוריה
--------

אוניברסיטת אמור הממלכתית על שם שלום עליכם הוקמה בשנת 1989 בתור המכון הפדגוגי הממלכתי בירוביג'ן. בשנת 2005 הפכה לאקדמיה החברתית וההומניטרית של המזרח הרחוק ובשנת 2011 היא הוסמכה כ"אוניברסיטה" (ונקראה על שם שלום עליכם). הרקטור הראשון של המכון (בשנים 1989–2006) היה המועמד לפילוסופיה, פרופסור אנטולי אלכסנדרוביץ' סרנין. בשנים 2006–2014, בראש האוניברסיטה עמד פרופסור לב גרינקרוג.

האוניברסיטה מהווה למוסד להשכלה גבוהה ממלכתית הראשון והיחיד בשטח המחוז האוטונומי היהודי (באזור פועלים גם כמה סניפים של אוניברסיטאות). האוניברסיטה ממוקמת בעשרה בניינים, סטודנטים תושבי חוץ מתגוררים בארבעה מעונות ואכסניות. הבניינים והמעונות מחוברים זה לזה ברשת מידע ארגונית על בסיס קו הסיבים האופטיים שלהם. עד 2012 מכינה האוניברסיטה 89 תוכניות להשכלה מקצועית גבוהה ב-12 קבוצות התמחויות מוגדלות, הכוללות 32 תחומי הכשרה, 43 התמחויות. הכשרה לתואר שני בבית הספר לתארים מתקדמים מתבצעת ב-14 התמחויות מדעיות בעשרה ענפי מדע. ההכשרה בתחום החינוך המקצועי העל יסודי מתבצעת ב-12 תוכניות חינוך.

האוניברסיטה כוללת 7 פקולטות (כולל הפקולטה להכשרה מתקדמת), 21 מחלקות, ליציאום ושני מוסדות להשכלה מקצועית משנית: מכללה תעשייתית וכלכלית ובית ספר טכני למידע וטכנולוגיות תעשייתיות. כמו כן, במתחם האוניברסיטה פועלים המרכז למחקר וחדשנות, המכון לחינוך פתוח, מרכז מזרח הרחוק לחקר יידיש ותרבות יהודית, והוצאה לאור (מוציאה עד 100 כותרים בשנה). ישנן מספר מעבדות מחקר באוניברסיטה, כולל מעבדה לטכנולוגיית קרח, מעבדה לשיטות איכותיות, מעבדת מחקר של תחום הרווחה ועוד.

באוניברסיטה יש מפעל חדשני קטן "איגוד מפתחי טכנולוגיות המידע", לשכת עיצוב סטודנטיאלית, מרכז ליוזמות נוער ומספר ארגונים ממשלתיים לפיתוח כישרונות. בשנת 2020 נשקל פרויקט להקמת מתחם אוניברסיטאי חדש ויצירת קמפוס יחיד עם תשתית משלה כמה קילומטרים מהעיר. במסגרתו צפוי לקום בניין נפרד לפקולטה לרפואה ובית חולים אוניברסיטאי חדש בשילוב עמה. השלמת הבנייה צפויה להיות בשנת 2025, אך לטענת מומחים, בשל קשיי מימון, היא עשויה להתעכב עד שנת 2028.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת מחוז אמור על שם שלום עליכם (ברוסית)
* אוניברסיטת מחוז אמור על שם שלום עליכם, ברשת החברתית פייסבוק

* אוניברסיטת מחוז אמור על שם שלום עליכם, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* אוניברסיטת מחוז אמור על שם שלום עליכם, ביישום טלגרם

* אוניברסיטת מחוז אמור על שם שלום עליכם, ברשת החברתית אינסטגרם

* אוניברסיטת מחוז אמור על שם שלום עליכם, ברשת החברתית VK

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2013045300
* VIAF: 300075786
* WorldCat: lccn-no2013045300

 |
**תזמורת מינסוטה** (באנגלית: **Minnesota Orchestra**) היא תזמורת סימפונית אמריקאית, שייסד בשנת 1903 אמיל אופרהופר, בשם "התזמורת הסימפונית של מיניאפוליס". הופעתה הראשונה של התזמורת התקיימה ב-5 בנובמבר של אותה שנה. שם התזמורת שונה בשנת 1968, ובשנת 1974 עבר הארגון מאתר הופעותיו הקבוע בנורת'רופ ממוריאל אודיטוריום בקמפוס של אוניברסיטת מינסוטה במיניאפוליס אל אולם התזמורת באזור העסקים של העיר. 

עוד תזמורת נודעת שקבעה את מושבה במטרופולין ה"ערים התאומות" מיניאפוליס-סיינט פול היא תזמורת סיינט פול.

התזמורת התחילה להקליט בשנת 1924 והפיקה מספר ניכר של תקליטים בתקופת השפל הגדול. בשנת 1954 הוציאה הקבוצה את המכלול הראשון של הקלטות שלושת הבלטים של צ'ייקובסקי: אגם הברבורים, היפהפייה הנמה ומפצח האגוזים. באותה שנה גם הפיקה התזמורת את ההקלטה הראשונה של הפתיחה 1812 של צ'ייקובסקי, שכללה ירי תותח אמיתי. ההקלטה הזאת הייתה מונופונית, ועל כן חזרו עליה בשנת 1958 להפקה סטריאופונית. בתקופה האחרונה החלה התזמורת להקליט את מחזור הסימפוניות של בטהובן בהצלחה רבה. עד כה הוקלטו הסימפוניות הרביעית והחמישית ויצאו למכירה בשנת 2004. ב-2006 הייתה ההוצאה הבאה. 

בשנת 1980 החלה התזמורת בשתי מסורות, שהתקבלו מאז בעוד הרכבים בארצות הברית ובעולם: ראשית, הסברים קדם-קונצרט של המנצח ליצירות הערב ומלחיניהן ושנית, סדרת קונצרטים בשם "חגיגת קיץ" (במקור Sommerfest הווינאי), מאמצע יולי עד אמצע אוגוסט, לפני פתיחת העונה הרשמית בספטמבר.

מנהלים מוזיקליים
----------------

* אמיל אוברהופר (1903 - 1922)
* הנרי פרברוגן (1931 - 1923)
* יוג'ין אורמנדי (1931 - 1936)
* דימיטרי מיטרופולוס (1937 - 1941)
* אנטל דוראטי (1949 - 1960)
* סטניסלב סקרובצ'בסקי (1960 - 1980)
* נוויל מרינר (1979 - 1986)
* אדו דה וארט (1986 - 1995)
* אייג'י או (1995 - 2002)
* אוסמו ונסקה (2003 - 2022)
* תומאס סונדרגארד (2023 - ממשיך)

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של תזמורת מינסוטה (באנגלית)

* תזמורת מינסוטה, באתר ספוטיפיי

* תזמורת מינסוטה, באתר AllMusic (באנגלית)

* תזמורת מינסוטה, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* תזמורת מינסוטה, באתר Discogs (באנגלית)

* תזמורת מינסוטה, באתר Songkick (באנגלית)

* תזמורת מינסוטה, באתר בילבורד (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007604302205171
* BnF: cb139050219 (data)
* GND: 5175341-8
* ISNI: 0000 0004 1237 9265
* LCCN: n82031608
* MusicBrainz: 227b1359-4587-44d8-8616-6275816cb999
* NKC: ko2008435810
* SUDOC: 078061121
* VIAF: 924145857879423020120
* WorldCat: lccn-n82031608

 |
**סול מונייר** (בצרפתית: **Sole meunière** או **Sole à la meunière**) היא מנת דג קלאסית מהמטבח הצרפתי המורכבת מדג סול מקומח ומטוגן. המנה מוגשת עם חמאה מומסת חמה, מיץ לימון ופטרוזיליה (רוטב מונייר). מתכונים רבים מציינים דג סול דובר, אך ניתן להשתמש בטכניקה זו עם דגים שטוחים דומים אחרים.

אטימולוגיה ורקע
---------------

המונח à la meunière מתורגם מילולית כ"בסגנון אשת הטוחן". פירוש הדבר שאת התבשיל, בדרך כלל דג, מצופים תחילה בקמח ולאחר מכן מבשלים בחמאה. כל דבר שמבושל א-לה-מונייר מפזרים עליו בדרך כלל מיץ לימון ופטרוזיליה קצוצה. הגזירה היא מהמילה מולינאריוס-molinarius (טוחן) של הלטינית המאוחרת.

שיטות הכנה
----------

המנה בשם סול מונייר השתנתה במהלך השנים. בספר הבישול שלו "המחדש הגסטרונומי" משנת 1846, אלקסי סואייה השאיר את העור על הדג ומרח לתוכו מלח ובצל קצוץ, לפני שהוא צלה אותו בשלמותו ולאחר בישולו, הוסיף רוטב של חמאה מומסת עם מיץ לימון ופלפל קאיין.

השיטה הנפוצה ביותר כיום דומה לזו שניתן על ידי אוגוסט אסקופייה ב-1907: העור הכהה מוסר מכל דג הסול, לאחר מכן, הדג מצופה בקמח, מטוגן בחמאה, בוזקים מיץ לימון ופטרוזיליה קצוצה, ומוגש עם חמאה מומסת חמה מאוד שנמזגת מעליו.

יש וריאציות קלות בשיטת הבישול. חלק מהטבחים, כמו קרייג קלייבורן (אנ'), מציעים להשרות את הסול בחלב לפני הקמח והבישול. אחרים, כמו מרסל בולסטין (אנ'), מתעקשים שיש לייבש את הדג לחלוטין עם מטלית לפני הקימוח. יש בני סמכא שדורשים רק את הפילה של הסול, אבל הרוב דורשים לבשל את הדג בשלמותו (אם כי יש המציעים להסיר את הראש). אליזבת דייוויד מציינת חמאה מזוקקת לטיגון הדגים, ואסקופייה מייעץ "לדגים קטנים ניתן להשתמש בחמאה רגילה, אך עבור גדולים יותר יש להעדיף את השימוש בחמאה מזוקקת". ברי הסמכא חלוקים בשאלה האם להשתמש בחמאה מלוחה או לא מלוחה. מרקוס ורינג מעדיף לטגן את הסול בשמן, ופול בוקיז ממליץ על תערובת של שמן זית וחמאה.

חריגה בולטת יותר מהנורמה מדווחת על ידי פטרישיה וולס באוסף של מתכוני שפים פריזאים משנת 2003. השף של מסעדת הדגים הידועה קפה Le Dôme משאיר את העור הכהה על הדג (כמו שעושה סוייר) ומשמיט את הקמח.

על אף שהגרסה הקלאסית עשויה עם דג סול דובר, פליסיטי קלוק מעירה בסקר משנת 2021 של מתכוני סול, כי השיטה מתאימה לדגים שטוחים אחרים, כולל סול מגרים (אנ') וסול לימון (אנ').

ראו גם
------

* רוטב מונייר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סול מונייר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Wells, p. 171
2. ↑  "meunier, meunière", *Dictionnaire de l'Académie française*. Retrieved 6 September 2023
3. ↑  Soyer, p. 115
4. ↑  Escoffier, pp. 160 and 164
5. ↑  Claiborne, pp. 112–113
6. ↑  Boulestin, pp. 123–124
7. ↑  Bocuse, p. 184
8. ↑  Wells, p. 172
**תומר לוי** (נולד ב-25 במאי 1993) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן הימני במכבי פתח תקווה.

קריירה
------

לוי התחיל את הקריירה שלו בקבוצות הילדים והנערים של מכבי תל אביב והפועל ראשון לציון ובגיל 18 עבר לקבוצת הנוער של הפועל רמת גן. ב-12 בדצמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 0-0 נגד הפועל רמת השרון במסגרת גביע הטוטו. ב-4 במאי 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בהפסד 2-1 למ.ס. אשדוד. עונה לאחר מכן, הפך לוי לשחק הרכב בקבוצה הבוגרת כאשר הוא גם שיחק בשני המשחקים של הקבוצה במוקדמות הליגה האירופית נגד אשטוריל.

בקיץ 2017 חתם בהפועל כפר סבא מליגת העל. בעונתו הראשונה במועדון מיעט לשחק ורשם רק 7 הופעות ושנה לאחר מכן כאשר הקבוצה ירדה לליגה הלאומית הפך לשחקן הרכב ובינואר 2018 חתם בהפועל קטמון עד לסיום העונה. בקיץ 2018 חתם בהפועל אשקלון. ב-22 בפברואר 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 2-4 נגד הפועל מרמורק.

ב-7 באוגוסט 2019 חתם במכבי פתח תקווה. בעונתו הראשונה במועדון רשם 30 הופעות בליגה והיה שותף לחזרה שלו לליגת העל בסיום העונה. בעונה השנייה שלו איבד את מקומו בהרכב ורשם 14 הופעות אך עונה לאחר מכן חזר להרכב. ב-26 בפברואר 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 1-4 נגד הפועל חדרה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  גל ברקן, ‏רכש נוסף למימר: תומר לוי חתם בהפועל כפר סבא, באתר ONE‏, 11 ביולי 2016
2. ↑  אביחי דלאל, אשקלון צירפה שני מגנים לסגל, באתר דאבל פס, 16 ביולי 2018
3. ↑  שקד עמירם, ‏תומר לוי חתם במכבי פ"ת, סכנין צירפה בלם זר, באתר ONE‏, 7 באוגוסט 2019