recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ויקטור השני** (בלטינית: **Victor II**; ‏1018 – 28 ביולי 1057) היה האפיפיור מ-13 באפריל 1055 ועד מותו. נולד כגבהארד, רוזן קלוו, טולנשטיין והירשברג (Gebhard Graf von Calw, Tollenstein und Hirschberg), היה זה האפיפיור האחרון ממוצא גרמני שמונה על ידי היינריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. כמו לאו התשיעי שכיהן לפניו וכמו אלכסנדר השני וגרגוריוס השביעי שיבואו לאחריו, היה רפורמטור שביקש לטהר את הכמורה משחיתות ולהדגיש את עליונות האפיפיור כשליט העולם הנוצרי.

תולדות חייו
-----------

נולד בקלוו (Calw) שבשוואביה, למשפחת אצולה, אביו היה נאמנו של היינריך השלישי. בגיל 24 מונה לבישוף איכשטאט ( Eichstätt) בבוואריה. בתפקיד זה היה לאחר מיועציו הקרובים של הקיסר. 

לאחר מותו של לאו התשיעי, נבחר גברהארד בספטמבר 1054 על ידי היינריך במיינץ, בהסכמתו של הילדברנד (לימים גרגוריוס השביעי). הוא הוכתר בבזיליקת פטרוס הקדוש ברומא ב-13 באפריל 1055 ונטל לעצמו את השם ויקטור השני. ביוני כינס ועידה בפירנצה, בראשות הקיסר, בה חזר על דרשותיו של קודמו בגנות השמעונות (רכישת משרות כנסייתיות בכסף) ונישואי כהני דת. שנה לאחר מכן זומן לחצר הקיסר בהרי ההארץ והיה ליד מיטת הקיסר עם מותו ב-5 באוקטובר 1056.

כפטרון של הילד היורש, היינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ויועצה של אמו, אגנס, היה בידי האפיפיור כוח שלטוני עצום. מטרתו של ויקטור השני הייתה כינון "שלום אלוהי" בין כל הנוצרים בקיסרות, תוך הדגשת עליונותו של השלטון הרוחני על זה הארצי. ביולי 1057 שב לאיטליה ומת בארצו, בדרכו לרומא, ב-28 ביולי.

הוא נקבר ברוונה, במאוזוליאום של תאודוריקוס.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ויקטור השני** |

* ערך באנציקלופדיה הקתולית (באנגלית)
* ויקטור השני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ויקטור השני, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**לאו התשיעי** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**סטפנוס התשיעי** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007397420405171
* GND: 11943492X
* ISNI: 0000 0000 4305 4667
* LCCN: nb2007019449
* NKC: skuk0005733
* VcBA: 495/46015
* VIAF: 21671671
* WorldCat: lccn-nb2007019449

 |
| á סימנים דיאקריטיים |
| --- |
| אומלאוט ( **¨** )
אפוסטרוף ( **’** )
ברווה ( **˘** )
ברווה הפוך ( **̑** )
גג ( **ˆ** )
וי קטן ( **ˇ** )
זנבון ( **˛** )
טבעת ( **˳ ˚** )
גל ( **~** )
נקודה ( **•** )
סדיליה (  **¸**  )
סימן הטעמה עילי ( **´** )
סימן הטעמה עילי כפול ( **˝** )
סימן הטעמה משני ( **`** )
סימן הטעמה משני כפול ( **̏** )
פסיק עילי ימני ( **῾** )
פסיק עילי שמאלי ( **᾿** )
קו עילי ( **¯** )
קרס ( **̡ ̢** )
קרס עילי ( **̉** ) |

**ברווה** (באנגלית: **Breve**) הוא סימן דיאקריטי **˘**, שצורתו חצי עיגול, ונכתב מעל האות. מקור השם במילה הלטינית: *brevis*, שמשמעותה "קצר", או הסימן **וְרַאכִי** (vrachy) מיוונית עתיקה. סימן דיאקריטי זה דומה במידה רבה לסימן הדיאקריטי "קַארוֹן", שהוא למעשה סימון של וי קטן מעל אות מסוימת (עיצור או תנועה), אך רק **מעוגל יותר**, כפי שניתן לראות מהשוואה של השניים:  

* Ǎ ǎ Ě ě Ǐ ǐ Ǒ ǒ Ǔ ǔ (וי קטן)
* Ă ă Ĕ ĕ Ĭ ĭ Ŏ ŏ Ŭ ŭ (ברווה)

הסימן מופיע בדרך כלל בשפות הקשורות לאלפבית הלטיני, אך קיימות גם אותיות מסוג זה באלפבית הקירילי, כדוגמת Й ו- Ў.  
רשימת השפות, אשר בהן קיים סימן הברווה, כוללת את הטורקית, האזרית, הטטרית של קרים והלאזית, אשר בארבעתן קיימת האות Ğ; באספרנטו קיימת האות ŭ; ברומנית ובוייטנאמית קיימת האות ă וכדומה.  
הסימן קיים גם ב-IPA - לציון תנועה קצרה מהרגיל. דוגמה לכך היא המילה האנגלית: *police*, אשר נהגית [pʰə̆ˈliˑs].  
 שלא במסגרת ה- IPA, משתמשים בברווה לציון תנועות קצרות בספרים אקדמאיים, כמו גם תעתיק בשפות: לטינית, יוונית עתיקה ובשפות נוספות אחרות.  

סימן הברווה מהווה סימון הפוך בייעודו הדיאקריטי לסימן הקו העילי, אשר משמש כ**מאריך תנועה**.  
בתקופה האחרונה קיימת מגמה להמעיט בשימוש של סימן הברווה לציון תנועות קצרות; כדי להבדיל בין אותיות "ארוכות" ו"קצרות", הנטייה כיום היא שימוש בקו עילי, על מנת לציין תנועות ארוכות. מכאן ניתן להסיק, כי **כל יתר התנועות, שאינן מסומנות בסימן זה- הן קצרות בהכרח**.

### צורת כתיבה במחשב

בתוכנת וורד, יש להקליד את האות הרצויה, לכתוב אחריה 0306 וללחוץ Alt+X.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברווה** בוויקישיתוף
**קווינטוס טרנטיוס קוּלֶאוֹ** (Quintus Terentius Culleo) היה מגיסטראט רומאי, בן למשפחה פלבאית, שעיקר פעילותו בעשורים הראשונים של המאה ה-2 לפנה"ס.

קולאו לחם במלחמה הפונית השנייה (218-201 לפנה"ס) ובמהלכה נפל בשבי הקרתגים. נסיבות האירוע אינן ידועות, והוא השתחרר משביו רק בסיומה של המלחמה, כחלק מתנאי השלום שכפה סקיפיו אפריקנוס על הקרתגים המנוצחים. את הוקרתו למצילו הביע קולאו בדרך מיוחדת. הוא צעד בטריומפוס של סקיפיו אחר מרכבתו כשלראשו פּילֶאוּס – "מצנפת החירות", אותו כובע לֶבֶד מחודד שחבשו עבדים משוחררים ביום בו הוענקה להם חירותם. קולאו הוסיף לחלוק כבוד רב לסקיפיו לא רק בחייו אלא גם אחרי מותו. בהלווייתו הלך לפני המיטה חבוש אותו פילאוס, וליד קברו בפּוֹרְטָה קָאפֶּנָה חילק למלווים האבלים מוּלְסוּם, יין מומתק בדבש.

ב-195 לפנה"ס היה קולאו אחד משלושה לגאטים (שליחים דיפלומטיים) שיצאו בשליחות הסנאט אל קרתגו. משימתם הייתה לבדוק אם נכונות טענות יריביו הפוליטיים של חניבעל, כי רקם קשר עם המלך אנטיוכוס לצאת במלחמה נוספת נגד רומא.

ב-187 לפנה"ס נבחר קולאו לפראיטור פרגרינוס (praetor peregrinus), המגיסטראט שפיקח על ענייני המשפט שבין אזרחים רומיים לשאר תושבי איטליה שהיו בעלי ברית לרומא. באותה שנה בחר הסנאט בקולאו לחקור האשמות לשחיתות שהעלו יריביהם הפוליטיים של הסקיפיונים, ובראשם קאטו הזקן, נגד סקיפיו אפריקנוס ונגד אחיו לוקיוס קורנליוס.

ב-185 לפנה"ס הציג קולאו את מועמדותו לקונסולאט, אך נכשל.

ב-171 לפנה"ס שוב יצא קולאו בשליחות דיפלומטית לאפריקה. הוא נשלח עם שני לגאטים נוספים אל מסיניסה ואל קרתגו, כדי לגייס פרשים נומידים ופילים לניהול המלחמה נגד פרסאוס, מלך מוקדון.

מקורות
------

* טיטוס ליוויוס. **תולדות רומא**. ספרים א, ב, כא, כב, ל. תרגמה מרומית: שרה דבורצקי. ירושלים, מוסד ביאליק, תשל"ב.

* Livius. Translated by F.G. Moore. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1919-1959 .
* *s.v.* "Culleo" (1) in: Smith, W. (editor), *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology,* 1867. Digitized copy in: Perseus.

לקריאה נוספת
------------

Cook, S.A. and others (editors). *The Cambridge Ancient History, vol. viii: Rome and the Mediterranean, 218-133 B.C.* Cambridge, Cambridge University Press, 1954. pp. 368-373.

הערות שוליים
------------

1. ↑  על מוצאו: Livius 39.32.8 .
2. ↑  שחרורו מן השבי: Livius, 30.43 .
3. ↑  Livius, 33.45, 38.55 .
4. ↑  Livius, 33.47.7 .
5. ↑  Livius, 38.42.3-6 .
6. ↑  Livius, 38.55 .
7. ↑  Livius, 39.32.8 .
8. ↑  Livius, 42.35.7 .
**יוחאי אהרוני** (נולד ב-8 ביוני 1943) הוא כדורגלן עבר ישראלי.

קריירה
------

### שחקן כדורגל

לאהרוני 5 הופעות במדי נבחרת ישראל בכדורגל. הוא הבקיע שער אחד נגד הודו בגביע אסיה בכדורגל 1964, אליפות שישראל ניצחה.

ב-30 בספטמבר 1967, כבש אהרוני את השער הראשון בתבוסה 5–2 של הפועל מחנה יהודה על הפועל רמת גן בליגה הראשונה של ישראל באותה תקופה, הליגה הלאומית. בינואר 1968 הציעה הפועל פתח תקווה להחליף את יוחאי אהרוני כנגד שלושה שחקנים משלהם. קבוצת מחנה יהודה סירבה להצעה ואהרוני נכנס להסגר כדי להשתחרר מהמועדון. בעונת 1969–70 היו לו 18 הופעות במדי הפועל פתח תקווה. בשנים 1970–1971 שיחק בבית"ר תל אביב. מיד אחר כך, פרש ממשחק פעיל בגלל פציעה.

### מאמן ומורשת

לאחר הקריירת כשחקן פעיל, יוחאי אהרוני אימן בהפועל מחנה יהודה, הפועל ג'לג'וליה, והפועל עלייה כפר סבא. הוא אימן גם בראש העין.

ב-2021 נכלל בשדרת הכוכבים של הפועל מחנה יהודה המנציחה את כוכבי תקופת הזוהר של מחנה יהודה בליגה הבכירה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  "כל משחקי הפועל רמת גן בליגה הראשונה" (PDF). הפועל רמת גן. 19: יוחאי אהרוני עט על כדור ריבאונד של זנדר. 1:0.
2. ↑  "הפועל פ"ת מציעה למחנה יהודה: 3 שחקנים נגד יוחאי אהרוני". *חדשות הספורט*. ינואר 1968 – via הפועל פתח תקווה.
3. ↑  "יוחאי אהרוני". *מוזיאון הפועל פתח תקווה*. הפועל פתח תקווה.

| **‏‏נבחרת ישראל‏ - גביע אסיה בכדורגל 1964 (אלופת אסיה)** |
| --- |
|  לוין | 
 ויסוקר | 
 בכר | 
 קלמי | 
 ליאון | 
 מתניה | 
 פרימו | 
 קצב | 
 לבקוביץ' | 
 מהלל | 
 שפיגלר | 
 סטלמך |
 טיש | 
 אהרוני |
 קליש |
 לוי |
 טלבי |
 יאנג |
מאמן: מרימוביץ'
 | ישראלישראל |
**ברווז אפריקאי שחור** (שם מדעי: ***Anas sparsa***) הוא מין של עוף מים ממשפחת הברווזיים, החי ברחבי אפריקה שמדרום לסהרה. הוא שייך לסוג ברווז וקרוב מאוד לברכיה.

ברווז זה מגיע לאורך ממוצע של 48 עד 57 סנטימטרים, כשהזכרים יותר גדולים מהנקבות, והוא בעל נוצות כהות עם כתמים לבנים לאורך הגב והכנפיים, החלק הפנימי של הכנפיים שחור עם קצוות כחולים, הראש שחור עם מקור כהה ושטוח והרגליים כתומות.

תפוצת הברווז היא לאורך אפריקה שמדרום לסהרה באגמים, ביצות או בריכות של מים מתוקים ולעיתים קבוצת ברווזים תנדוד יחדיו אחרי מים. הוא מצוי מאתיופיה ודרום סודאן בצפון עד דרום אפריקה בדרום. מספר אוכלוסיות חיות גם במערב אפריקה בדרום-מזרח ניגריה, קמרון וגבון. מספר אוכלוסיות חיות בגדות יערות גשם בין צמחי מים ובהם הם גם מקננים. הקן עשוי מצמחייה מיימית או מעשבים, ובתוכו הנקבה מטילה 4 עד 8 ביצים ודוגרת עליהם במשך 30 יום.

הברווז חי לרוב בזוגות או בקבוצות קטנות נחבאות והוא פעיל בעיקר בשעות הלילה, אז הוא מחפש צמחי מים, אצות ויצורי מים קטנים כמו חרקים, סרטנאים או דגיגים שהוא לוכד עם מקורו בשכשוך נמרץ.

הוא עצמו עלול ליפול טרף לתנינים, עופות דורסים או חתוליים. לאפרוחים הבוקעים טורפים רבים עוד יותר ומספר תטולות לא בוקעות עקב ריבוי טורפים ושודדי קינים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברווז אפריקאי שחור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברווז אפריקאי שחור באתר הרשימה האדומה של IUCN
**אינטרנט אקספלורר למקינטוש** (קרוי גם **Internet Explorer:mac** או בקיצור **IE:mac**) הוא דפדפן שפותח על ידי חברת מיקרוסופט למערכת ההפעלה מקינטוש של אפל. גרסאות ראשוניות של התוכנה פותחו על בסיס הקוד של אינטרנט אקספלורר למערכת ההפעלה חלונות. אולם בגרסאות מאוחרות יותר התפצלו שני הדפדפנים, בייחוד בגרסה 5 שהשתמשה במנוע פריסת התצוגה *Tasman* שפותח במיקרוסופט באופן ייעודי לאינטרנט אקספלורר למקינטוש, ושימש בהמשך תוכנות נוספות של מיקרוסופט לפלטפורמת מקינטוש.

הדפדפן היה דפדפן ברירת המחדל של מקינטוש בשנים 1998 עד 2003, אך ב-2003, עם הפיכת Safari לדפדפן ברירת המחדל, הפסיקה מיקרוסופט את המשך הפיתוח של הדפדפן למקינטוש.

היסטוריה
--------

הגרסה הראשונה שהוציאה מיקרוסופט הייתה גרסת בטא שיצאה ב-23 בינואר 1996 שהוצעה להורדה חופשית מהאתר של מיקרוסופט.

בתערוכת Macworld שנערכה בבוסטון ב-6 באוגוסט 1997, הודיעו סטיב ג'ובס וביל גייטס על שיתוף פעולה בין מיקרוסופט ואפל. במסגרת הסכם שיתוף הפעולה, הסכימה אפל לכלול את אינטרנט אקספלורר בגרסאות עתידיות של מקינטוש ולהפוך אותו לדפדפן ברירת המחדל במקום Netscape.

חמישה חודשים לאחר מכן, ב-6 בינואר 1998, בתערוכת Macworld בסן פרנסיסקו, הודיעה מיקרוסופט על הוצאת גרסה 4.0 של אינטרנט אקספלורר למקינטוש. באירוע זה הודיעה אפל על הוצאת Mac OS v8.1, הגרסה הראשונה של מערכת ההפעלה שכללה את אינטרנט אקספלורר כדפדפן ברירת המחדל. עם זאת, גרסה 4.0 לא הייתה מוכנה בזמן, ובגרסה זו של מערכת ההפעלה הופצה גרסה 3.01 של אינטרנט אקספלורר.

אינטרנט אקספלורר היה דפדפן ברירת המחדל למערכות Mac OS ו-Mac OS X משנת 1998 ועד 2003, אז הוחלף על ידי דפדפן Safari שפיתחה אפל, בגרסת Mac OS X v10.3 "פנתר" (Panther).

ב-13 ביוני 2003 הודיעה מיקרוסופט שהיא לא תמשיך את הפיתוח של אינטרנט אקספלורר למקינטוש, והעדכון האחרון יצא ב-11 ביולי 2003. הדפדפן לא נכלל בברירת מחדל בהתקנת Mac OS X v10.4 "טייגר" (Tiger) שיצאה ב-29 באפריל 2005. מיקרוסופט הפסיקה לחלוטין את התמיכה במוצר ב-31 בדצמבר 2005 והסירה את התוכנה מאתר ההורדות שלה למקינטוש ב-31 בינואר 2006. באותה שנה המליצה מיקרוסופט למשתמשים "לעבור להשתמש בדפדפנים חדשים יותר כמו Safari של אפל".

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אינטרנט אקספלורר למקינטוש
* אינטרנט אקספלורר למקינטוש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Internet Explorer 5 for Mac". מיקרוסופט. 25 באוקטובר 2006. ארכיון מ-2008-01-06. נבדק ב-2009-03-28. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**ארנסט לאופולד, נסיך ליינינגן** (בגרמנית: **Ernst Leopold Victor Carl August Joseph Emich, Furst zu Leiningen**;‏ 9 בנובמבר 1830 - 5 באפריל 1904) היה נסיך ליינינגן משנת 1856 ועד מותו.

ביוגרפיה
--------

ארנסט לאופולד נולד ב-9 בנובמבר 1830, והיה בנם הבכור של קרל, נסיך ליינינגן והרוזנת מריה פון קלבלסברג. אביו היה אחיה למחצה של המלכה ויקטוריה של בריטניה. בשנת 1849 הצטרף ארנסט לאופולד לצי המלכותי. בשנת 1856 מת אביו, וארנסט לאופולד ירש את תאריו. בשנת 1860 הוא הועלה לדרגת קפטן, ולאחר מכן פיקד על **HMS Magicienne** ולאחריה על **HMY Victoria and Albert II**. בשנת 1885 הוא התמנה למפקד פיקוד נור, בשנת 1887 הוא הועלה לדרגת אדמירל, ובשנת 1895 הוא פרש מהצי.

בשנת 1863 הוא מונה לאביר מסדר האמבט, ובשנת 1866 הוא קיבל את צלב האבירים של העיטור. בשנת 1887 הוא קיבל את צלב האבירים הצבאי, ומאוחר יותר באותה השנה הוא קיבל את הצלב הגדול של צלב האבירים. בשנת 1898 הוא מונה לאביר המסדר הוויקטוריאני המלכותי. ב-5 באפריל 1904 מת ארנסט לאופולד במודאו, ובנו אמיך, נסיך ליינינגן ירש את תאריו.

משפחתו
------

ב-11 בספטמבר 1858 התחתן ארנסט לאופולד בקרלסרוהה עם מריה, נסיכת באדן, בתם של לאופולד, הדוכס הגדול של באדן וסופיה, נסיכת שוודיה, ממנה היו לו שני ילדים:

* אלברטה, נסיכת ליינינגן (1863–1901)
* אמיך, נסיך ליינינגן (1866–1939)

אילן יוחסין
-----------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| קרל פרידריך וילהלם, נסיך ליינינגן |   | כריסטיאנה וילהלמינה לואיזה, רוזנת זולמס-רדלהיים ואסנהיים |   | פרנץ, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד |   | אוגוסטה, נסיכת רויס-אברסדורף |   | הרוזן פרנץ רודולף פון קלבלסברג |   | הברונית מריה אנה פון פורסטנר |   | הרוזן קסאפר פון טורבה |   | מריה אדלהייד פון טקסטור |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   | אמיך קרל, נסיך ליינינגן |   |   |   |   |   | ויקטוריה, נסיכת סקסוניה-קובורג-זאלפלד |   |   |   |   |   | הרוזן מקסימיליאן פון קלבלסברג |   |   |   |   |   | מריה אנה פון טורבה |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   | קרל, נסיך ליינינגן |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | הרוזנת מריה פון קלבלסברג |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | **ארנסט לאופולד, נסיך ליינינגן** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארנסט לאופולד, נסיך ליינינגן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  William Loney RN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 116882905
* ISNI: 0000 0000 1067 2047
* VIAF: 77079285
* WorldCat (עם VIAF): 77079285

 |
**ויקטור דנקל** (בגרמנית: **Viktor Graf Dankl von Krasnik**;‏ 18 בספטמבר 1854 – 8 בינואר 1941) היה מפקד בכיר בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

דנקל נולד בעיר אודינה בצפון מזרח איטליה, אז בתחום האימפריה האוסטרית.

בשנת 1874 התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי אוסטרו-הונגריה, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1903 הועלה לדרגת גנרל מיור, ומונה למפקד החטיבה ה-66, בשנת 1905 מונה למפקד החטיבה ה-16, בשנת 1907 הועלה לדרגת פלדמרשל-לוטננט ומונה למפקד הדיוויזיה ה-36. ב-1912 התמנה למפקד הקורפוס ה-14 וב-1913 הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים.

### מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ המלחמה מונה דנקל למפקד הארמייה הראשונה, ולחם עימה בקרב גליציה, וזכה לניצחון גדול בקרב קרשניק, אך בהמשך נאלץ לסגת עקב כישלון הארמיות האחרות. באוקטובר 1914 השתתף בקרב על הוויסלה יחד עם הארמייה הגרמנית התשיעית, אך לא הצליח להגיע לידי הישגים. לאחר מכן הוחזקה הארמייה שבפיקודו בעתודה באזור הקרפטים, ולא השתתפה בקרבות. במאי 1915 השתתף דנקל עם הארמייה שבפיקודו במתקפת גורליצה-טרנוב ובתחילה זכה להצלחה מרובה, אך בהמשך נבלם בקרב אפטא. ב-23 במאי 1915 עם הכרזת המלחמה של איטליה, נשלח דנקל לחזית האיטלקית, שם הוא קיבל את הפיקוד על הכוחות באזור טירול, ועל אף שהכוחות שבפיקודו היו חלשים ונחותים בנשק ובציוד, הצליח דנקל להחזיק את הקו עד תחילת 1916. במרץ 1916 מונה למפקד הארמייה ה-11, וב-1 במאי 1916 הועלה לדרגת גנרל-אוברסט.

ב-10 במאי 1916 תקף את האיטלקים במסגרת קרב אסיאגו, בתחילה זכתה המתקפה להצלחה מרובה, אך בהמשך האיטלקים פתחו במתקפת נגד, והוא נאלץ לחזור לקוי ההתחלה. דנקל ספג ביקורת קשה מאוד על תפקודו במהלך הקרב, ועקב כך נאלץ להתפטר ב-17 ביוני 1916 מתפקידו. לאחר שעבר ניתוח בגרונו מונה ב-21 בינואר 1917 למפקד משמר הקשתים המלכותי - מינוי כבוד. בפברואר 1918 מונה למפקד הראשי של חיל המשמר הקיסרי. ב-15 ביולי 1918 הוחלף דנקל בתפקידו על ידי קונרד פון הצנדורף, והוא חזר לשמש כמפקד משמר הקשתים המלכותי.

לאחר שביתת הנשק פרש דנקל לביתו ב-1 בדצמבר 1918.

### אחרית ימיו ומותו

ב-1925 מונה דנקל לראש המסדר של מריה תרזה, במקום קונרד פון הצנדורף שמת באותו זמן. במהלך שש השנים הבאות היה דנקל אחראי על עיטור חיילי הצבא האוסטרו-הונגרי ממלחמת העולם הראשונה וביצע משימה זו בהתלהבות רבה.

דנקל היה מלוכני מובהק והיה בעד החזרת בית הבסבורג לשלטון, ומאידך התנגד לנאצים באופן מוחלט, ואף לאחר האנשלוס המשיך להתנגד להם, ואף התנגד למלחמת העולם השנייה. 

דנקל מת באינסברוק ב-8 בינואר 1941, והוא בן 86 שנים, שלושה ימים לאחר מות אשתו. בשל היותו אנטי-נאצי מובהק, הצטווה הורמאכט שלא לכבד את הלווייתו בטקס צבאי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויקטור דנקל** בוויקישיתוף

* A biography from Brigham Young University's library
* First World War.com - Who's Who - Count Viktor Dankl von Krasnik
* Biography from austro-hungarian-army.co.uk


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 120880687
* ISNI: 0000 0001 0990 5189
* NTA: 204466385
* SUDOC: 166724645
* VIAF: 77157690
* WorldCat: viaf-77157690

 |
**מרי יוג'יניה צ'ארלס** (**Mary Eugenia Charles**;‏ 15 במאי 1919 – 6 בספטמבר 2005) הייתה ראש ממשלת דומיניקה בין השנים 1980–1995. היא הייתה האישה הראשונה בראש ממשלת דומיניקה, בראש מדינה באיים הקריביים ובראש מדינה בצפון אמריקה.

צ'ארלס נולדה בכפר הדייגים פוינט מישל שבדומיניקה. אביה, ג'ון בפטיסטה צ'ארלס, היה מייסדו של בנק שיתופי לחקלאים וכיהן כראש העיר בבירת המדינה רוזו. את השכלתה רכשה באוניברסיטאות בטורונטו ובלונדון. בשנת 1949 היא שבה לדומיניקה והייתה לאישה הראשונה במדינה לעסוק בעריכת דין.

בשנות השישים החלה לפעול בפומבי כנגד מגבלות על חופש העיתונות במדינה. בתקופה זו נמנתה בין מייסדי מפלגת החופש של דומיניקה, בראשה עמדה החל משנות השבעים ועד 1995. מטעם מפלגה זו נבחרה צ'ארלס בשנת 1970 לפרלמנט והחל משנת 1975 שימשה יו"ר האופוזיציה. בין תחומי עניינה העיקריים בשנים אלו היו רווחה, טוהר מידות וחופש ביטוי.

זמן קצר לאחר שקיבלה דומיניקה עצמאות מהממלכה המאוחדת, בשנת 1979, התמודדה צ'ארלס במערכת הבחירות בראש מפלגתה וזכתה ב-17 מבין 21 מושבי הפרלמנט. כהונתה בראשות הממשלה נמשכה 15 שנים, במהלכן היא נבחרה לראשות ארגון מדינות הקריביים המזרחיות. בראש הארגון זכתה צ'ארלס להכרה בינלאומית, בעת שתמכה במדיניות ארצות הברית בפלישתה לגרנדה בשנת 1983.

תמיכתה הבלתי מתפשרת בפלישה האמריקאית לגרנדה ועמידתה באתגרים פנימיים אחרים הובילו לכינויה "אשת הברזל של הקריביים". בין השנים 1980 – 1990 היא עמדה גם בראש משרד החוץ של דומיניקה. בשנת 1992 הוענק לה על ידי המלכה אליזבת השנייה תואר "דיים" ('גברת מפקדת') במסדר האימפריה הבריטית.

במהלך שנות כהונתה שרדה צ'ארלס שני ניסונות הפיכה. בשלהי כהונתה השלישית, בה זכתה המפלגה ביתרון של קול יחיד בפרלמנט, הודיעה בשנת 1995 על פרישתה מהחיים הפוליטיים. מפלגתה הפסידה בבחירות באותה שנה וצ'ארלס התמסרה למאמצי הפיקוח הבינלאומי על מערכות בחירות, בחסותו של ג'ימי קרטר.

צ'ארלס נותרה רווקה וחיה יחד עם אביה עד לפטירתו בשנת 1983. היא נפטרה בשנת 2005 לאחר סיבוך בניתוח ירך שעברה במרטיניק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוג'יניה צ'ארלס** בוויקישיתוף
* יוג'יניה צ'ארלס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* הודעה על פטירתה בעיתון "Guardian" (באנגלית)
* יוג'יניה צ'ארלס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 2657 1435
* LCCN: n84038739
* NTA: 301058156
* SNAC: w6vz5mch
* SUDOC: 091965683
* VIAF: 263799718
* WorldCat: lccn-n84038739

 |
**ויקטור השלישי** (בלטינית: **Victor III**;‏ 1026 – 16 בספטמבר 1087) כיהן כאפיפיור מ-24 במאי 1086 עד מותו.

ביוגרפיה
--------

### ראשית חייו

דאופריו נולד בשנת 1026 בבנוונטו, כבנו היחיד של לנדולף החמישי, נסיך בנוונטו. לאחר מות אביו בקרב מול הנורמנים, החליט להצטרף למנזר ושינה את שמו לדזידריוס, למרות התנגדות אמו, בשל העובדה כי היה היורש היחיד של אביו. בשנת 1048 הוא נכנס למנזר סנטה סופיה, ובשנת 1055 עבר באישור האפיפיור ויקטור השני למנזר במונטה קאסינו. בשנת 1058 הוא מונה לראש המנזר, במקום האפיפיור סטפנוס התשיעי. הוא הרחיב את המנזר, ובשנת 1080 אף תיווך בין האפיפיור גרגוריוס השביעי לרובר גיסקאר. לאחר מותו של גרגוריוס, גירשו תושבי רומא את האנטי-אפיפיור קלמנס השלישי, וויקטור מונה לנהל את הבחירות לאפיפיור החדש.

### שלטונו

ב-24 במאי 1086 נבחר דזידריוס לאפיפיור, ואף על פי שבתחילה הדבר היה נגד רצונו, ובעקבות כך הוא אף ברח לכמה ימים למנזר, לאחר שהגיע להסכמים עם הקרדינלים האחרים, הוא הסכים לבחירה וחזר לרומא. כעבור ארבעה ימים הוא ברח מהעיר, בשל התקרבות כוחותיו של קלמנס השלישי, ולכן נדחה טקס ההכתרה עד 9 במאי 1087. באוגוסט 1087 הוא כינס סינוד בבנוונטו, אולם לאחר ששהה בו שלושה ימים, הוא פרש למונטה קאסינו בשל מחלתו, ומת שם ב-16 בספטמבר, ולמחליפו נבחר אורבנוס השני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויקטור השלישי** בוויקישיתוף
* ויקטור השלישי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**גרגוריוס השביעי** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**אורבנוס השני** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007457749805171
* BNE: XX1467330
* BnF: cb13322391z (data)
* CANTIC: a10399616
* GND: 118971131
* ICCU: RMSV045384
* ISNI: 0000 0003 8680 8256
* LCCN: n83198138
* NKC: skuk0005734
* NLP: A2739265X
* NTA: 070558094
* RERO: 02-A000172509
* SUDOC: 027748758
* VcBA: 495/45686
* VIAF: 264988483
* WorldCat: lccn-n83198138

 |
**הקו האדום** הוא שעשועון טריוויה ששודר בערוץ כאן 11. התוכנית התבססה על השעשועון הבריטי "Rebound" בו שישה מתמודדים מתחרים זה בזה ונגד הקו האדום שמאיים להשיג אותם.

מבנה התוכנית
------------

שישה מתמודדים מתחרים זה בזה וגם נגד "הקו האדום" שמאיים להשיג אותם ונע במהירות לעברם. בגרסה הישראלית מתמודדים ארבעה מתחרים.

**למשחק חמישה שלבים:**

### כסף מהיר

כל המתמודדים עומדים בצד אחד של הבמה, ונדרשים לענות על שאלה באמצעות ארבע תשובות אפשריות המוצגות בזמן שהקו האדום נע לעברם, וככל שהקו מתקרב אליהם, כך שווי התשובה יורד עד לאפס כשהקו האדום מגיע אל המתחרים. בגרסה הישראלית השווי ההתחלתי של כל שאלה הוא 5,000₪ לעומת 1,000£ בגרסה המקורית. בשתי הגרסאות למתמודדים 10 שניות לענות על השאלה. בשלב זה נשאלים המתמודדים 5 שאלות.

### ראש בראש

לאחר השלב הראשון עוברים המתמודדים לשלב ה"ראש בראש", במהלכו המתמודד שניצח בסיבוב הראשון בוחר מתמודד שיתחרה מולו ואחת משתי קטגוריות. השניים עומדים בשני הקצוות של הבמה והקו נמצא במרכז הבמה. לאחר שהמנחה שואל שאלה, הקו מתחיל לנוע לכיוון המתמודד שנשאל, שכדי לשנות את כיוון הקו הוא נדרש לענות על השאלה נכון. כל מתמודד יכול לטעות עד 3 פעמים בטרם ייפסל (בגרסה הישראלית עד פעמיים). ברגע שהקו מגיע אל המתמודד בטרם ענה הוא מאבד מחזור חיים אחד והיריב בוחר את הקטגוריה הבאה. לאחר שאחד המתמודדים נפסל כספו עובר למנצח. בישראל נערכים שני סבבים ושני המפסידים מתחרים ראש בראש על כרטיס לשלב הבא ואילו אחד מהם נפסל, והמנצח זוכה בכספו בחזרה.

### כסף מהיר

שלושת המתמודדים שנשארו עוברים לסיבוב "כסף מהיר", בו הם נשאלים עוד 5 שאלות ויכולים להרוויח עוד כסף. בגרסה הישראלית לשעשועון השווי ההתחלתי של כל שאלה הוא 10,000₪ בסוף שלב זה המתמודד שלו פחות כסף משני המתמודדים האחרים מודח וכספו מתחלק בין השניים האחרים.

### ראש בראש

שני המנצחים מתמודדים בשלב דומה לשלב ה"ראש בראש" הקודם אך עם שינויים קלים. בגרסה הישראלית כל מתמודדים יכול לטעות עד 3 פעמים בטרם יודח. המתמודד שניצח עולה לגמר וזוכה בכסף של כל שלושת המתמודדים.

### קו הגמר

המתמודד שניצח בסיבוב הקודם עולה לגמר, בו הוא צריך לענות על 15 שאלות ולהתקדם על הבמה בהתאם למספר השאלות עליהן ענה. לאחר כל סבב של 5 שאלות יכול המתמודד לפרוש עם חלק מהסכום, שעולה בהתאם למספר השאלות, כמו גם מהירות תנועתו של הקו האדום. אם המתמודד נתפס על ידי הקו הוא מודח ולא זוכה בכסף.

הגרסה הישראלית
--------------

בישראל, נרכש השעשועון לשידור על ידי ערוץ כאן 11 ועלה ב-30 באוגוסט 2018. את השעשועון, שמופק על ידי חברת "אבוט המאירי", הנחה ירון ברובינסקי.

ראו גם
------

* המרדף
* פיצוחים
* מקבילית המוחות

קישורים חיצוניים
----------------

* נועה פרייס‏, בתאגיד מפיקים שעשועון נוסף במאות אלפי שקלים, באתר וואלה!‏, 6 במרץ 2018
תזאוס נלחם בסקירון ובפרוקרוסטוס, גביע אטי בסגנון הדמות האדומה, חתום על ידי הקדר אופרוניוס ומצויר בידי אונסימוס. 500-490 לפנה"ס. מוזיאון הלובר.
**אֶוּפרוֹניוֹס** (ביוונית: **Ευφρόνιος**) היה קדר וצייר יווני של כדים בסגנון "הדמות האדומה" (red-figure pottery), אשר פעל באתונה בשנים 520 – 470 לפנה"ס, בזמן מלחמות פרס-יוון. לבד ממה שניתן להסיק מן הכדים שבחתימתו, הידיעות אודותיו מעטות ביותר. סך הכל שרדו שמונה-עשר כדים מעשה ידיו, שמונה מהם נושאים את שמו כמי שעיטרם ושנים-עשר נושאים את שמו כקדר. אופרוניוס היה כנראה אחד מציירי-הכדים המובילים באתונה כבר בראשית דרכו, ויש הרואים בו את החשוב מבין ציירי "קבוצת החלוצים" (Pioneer Group), השם שהעניק המחקר המודרני לציירי כלי-חרס משלהי התקופה הארכאית, אשר פיתחו את טכניקת "הדמות האדומה". הוא נערץ בעיקר בשל האופן בו העניק תחושת עומק לדמויותיו. על כדיו המאוחרים חתם כקדר ולא כצייר, והם עוטרו על ידי ציירי-כדים חשובים אחרים בני זמנו. כפי הנראה היה בשנותיו המאוחרות עשיר ומצליח מספיק כדי להחזיק בית-מלאכה משל עצמו, שחתימתו הייתה סמלו המסחרי.

ראו גם
------

* קדרות יוון העתיקה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אופרוניוס** בוויקישיתוף
* אופרוניוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008729730105171
* BnF: cb122556925 (data)
* GND: 118531387
* ISNI: 0000 0004 0361 9976
* LCCN: no91001652
* NKC: jo20211114962
* NTA: 073374733
* RKD: 273427
* SELIBR: 185862
* SUDOC: 031318940
* ULAN: 500116286
* VcBA: 495/216584
* VIAF: 197340086
* WorldCat: viaf-5722202

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במונח בקבלה. אם התכוונתם לאבותיו של האדם המודרני, ראו אדם (סוג).
**אדם קדמון**, או בקיצור המקובל: **א"ק** (הוגים: aq), הוא מושג בקבלה, המתאר את הדרגה הראשונה שהשם ברא (ובלשון הקבלה - "האציל", מכיוון שעד סוף עולם האצילות נחשבו העולמות לאלקות ולא לבריאה נפרדת) לאחר הצמצום. אך אין בדרגה זו דרגה של ממש מאחר שאינה גשמית, שהיא הבריאה הראשונה שהשם ברא, וממילא היא הכי פחות גשמית מכולן. 

כמו כל העולמות - שכל אחד מהם מכיל את העולמות הבאים אחריו, גם העולם הזה מכיל את כל הבאים אחריו, וכיון שהוא הראשון, הרי שכולם באים אחריו ובעצם - הוא מכיל את כולם. הוא נקרא "אדם קדמון" משום שהוא בצורת אדם, כביכול, ו"קדמון" - כי הוא הראשון לכל הברואים.

בקבלת האר"י
-----------

על פי קבלת האר"י, אדם קדמון מקבל את חיותו ישירות מהקו הנמשך אל תוך החלל הפנוי, שנוצר לאחר הצמצום. 
ישנם מקובלים, ביניהם הרב שלמה אלישיב בעל הספר לשם שבו ואחלמה, וכן רבי ישראל סרוג בתורת המלבוש שלו, המדברים על בחינות המקשרות בין אדם קדמון לבין האין-סוף. מתוך חמשת העולמות א"ק, אצילות, בריאה, יצירה ועשיה, א"ק מקביל לפרצוף אריך אנפין. הא"ק כולל בתוכו עסמ"ב (ע"ב ס"ג מ"ה ב"ן), וכל אחד כלול מטנת"א (טעמים נקודות תגין אותיות), המאירים מגופו החוצה דרך נקביו. עולם העקודים יצא מטעמים דס"ג (דרך אח"פ), ועולם הנקודים - מנקודות דס"ג (דרך העיניים של אדם קדמון ואחר כך תשלום שם מ"ה מן המצח). מכיוון שא"ק הוא הנברא הראשון, וממילא גם - הנשגב ביותר - ממעטים ללמוד וללמד עליו, עד כדי כך שכמעט שלא נכתב בספרים דבר על אורותיו הפנימיים, אלא רק על הארות היוצאים ממנו דרך נקביו.

במחקר
-----

הסבר אחר הביא פרופ' גרשם שלום, המתאר את אדם קדמון כחיץ בין החלל הפנוי לבין אור אינסוף.

לקריאה נוספת
------------

* גרשם שלום, **פרקי יסוד בהבנת הקבלה וסמליה**, (תרגום מגרמנית: יוסף בן שלמה), ירושלים: הוצאת מוסד ביאליק, 1980

הערות שוליים
------------

1. ↑  גרשם שלום, **שבתאי צבי והתנועה השבתאית בימי חייו**, הוצאת עם עובד 1967, עמ'
איור של הטטרה הערפדית
**פאיירה**, **טטרה שנחרבית** או **טטרה ערפדית** (שם מדעי: ***Hydrolycus scomberoides***) הוא מין של דג מים מתוקים מהמשפחה טטרות ערפדיות שבסדרת החריתאים. דג זה מצוי בטבע באגן האמזונאס שבאמריקה הדרומית. זהו מין אחד מבין ארבעה מינים בסוג Hydrolycus והראשון שסווג, כבר בידי ז'ורז' קיוויה ב-1819.

מאפיינים
--------

דג זה מגיע לאורך 30 ס"מ ולעיתים עד 51 ס"מ. פרטים גדולים במיוחד הגיעו לאורך 1.15 מטר ולמשקל 17.5 ק"ג, אך נראה שמדובר בבלבול עם המין הקרוב *Hydrolycus armatus*. הטטרה הערפדית בעלת גוונים כסופים, בטן לבנה, כתם שחור מאחורי הזימים וסנפיר גב שחור והיא מזוהה בעיקר בזכות הניבים הארוכים שאורכם 10–15 ס"מ וצומחים מהלסת התחתונה שלה ופונים מעלה. העיניים גם גדולות ביותר ומשוות לה מראה מאיים. עם זאת היא אינה קטלנית לאדם ולא תתקוף ללא התגרות, רק דייגים שמוציאים אותה בחכה מותקפים.

הפאיירה משוטטת במימי האמזונאס ושם נעה במהירות אחרי דגים אחרים שהיא תופסת במלתעותיה, לרבות דגי פיראניה. הניבים המחודדים עוזרים לה לקרוע את הקורבן לחתיכות.

במקומות מסוימים מגדלים אותה באקווריום, אך רצוי לשים אותה לצד מינים דומים לה בגודלם, שאינם נחשבים עבורה לטרף.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאיירה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* FB
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  SeriouslyFish: *Hydrolycus scomberoides.* Retrieved 31 October 2015.
**פאל הירשלר** (בהונגרית: **Hirschler Pál**; נג'קניז'ה, 17 בינואר 1907 – אושוויץ, 1944) היה הרב של הקהילה היהודית בסקשפהרוואר מ-1931 עד גירושו לאושוויץ ביוני 1944, שם הוא נפטר זמן קצר לאחר הגעתו.

ביוגרפיה
--------

פאל הירשלר סיים את לימודיו בבית המדרש לרבנים בבודפשט ובפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטה מלכותית פאזמאני פטר בבודפשט (כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד). הוא היה אחד התלמידים המבטיחים ביותר של בית המדרש, תלמידו המועדף ביותר של הרב דב ברנאט הלר. ההתמקדות שלו הייתה בכתבי הקודש ובמדעי העזר שלו. הוא רכש ידע עשיר בשפות המזרחיות, בעיקר באשורית, שעל בסיסן זכה במספר פרסים כבר בתקופה שהיה עדיין רק מועמד לרבנות.

כבוגר השנה השנייה בבית המדרש, הוא היה עובד מערכת של הלקסיקון היהודי (Jüdisches Lexikon) בשפה הגרמנית. העבודה המתמשכת ביותר של עבודת חקר המקרא שלו הייתה ספרו אסתר - נחום, שיצא לאור בשנת 1930, ובו ניתח את ספר נחום ואת מגילת אסתר. הפרשנות של מגילת אסתר הייתה גם עבודת הדוקטורט שלו, שנכללה בסדרה שערך אברהם כהנא. עבודת דוקטורט זו הייתה עבודת הדוקטורט היחידה בהונגריה שנכתבה בעברית והתקבלה כתזה לדוקטורט לא רק בבית המדרש לרבנות (שזה כלל לא היה חריג), אלא גם באוניברסיטת פאזמאני פטר. סמיכה לרבנות קיבל הירשלר בשנת 1931

### פעילותו כרב

בשנים 1931–1944 היה הרב ולאחר מכן הרב הראשי של הקהילה היהודית הנאולוגית בסקשפהרוואר. בתקופת כהונתו בעיר, לנוכח הלחץ האנטישמי שהלך וגבר, פעל הרב פישלר לחזק את ההגנה העצמית הפנימית של הקהילה, למען בניית תודעה עצמית יהודית, יחד עם מנהיגי הקהילה המצוינים ורבניו האחרים של העיר. הוא פנה אל בני הנוער בתשומת לב ובאהבה מיוחדת. הוא ידע שבטרגדיה שעלולה להתרחש ישרדו רק צעירים חזקים, מודעים לעצמם, שמחויבים לדת ולתרבות היהודית. בשל כל בין השנים 1936–1943, היה גם העורך של הידיעון היהודי במחוז ה-11 של הונגריה.

### עבודת המחקר

הירשלר המשיך גם בעבודתו המדעית בסקשפהרוואר. בשנת 1942 תרגם בשם הבדוי של גרשון בן יוסף את ספרו של שמואל יוסף עגנון בלבב ימים.

הירשלר תרגם גם את ספר יחזקאל למהדורת כתבי הקודש שתכננה האגודה הספרותית היהודית-הונגרית. הוא עבד עד הרגעים האחרונים לפני הגירוש. כתב היד של תרגום ספר יחזקאל נשלח למנהל בית המדרש לרבנות בבודפשט, לרב שאנדור לווינגר, עשרה ימים לאחר כיבוש הוורמכט את הונגריה (מבצע מרגרטה).

פאל הירשלר נעצר וגורש ב-14 ביוני 1944 לאושוויץ, יחד עם יותר מ-3,000 יהודים מסקשפהרוואר וממחוז פייר, שם נרצח יחד עם אמו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאל הירשלר** בוויקישיתוף
* פאל הירשלר, באתר encyclopedia.com
* פאל הירשלר, בדפי זיכרון של אוניברסיטת אטווש לוראנד
* פאל הירשלר, באתר shofar.hu
* Gergelyanna-debrecen 2005

הערות שוליים
------------

1. ↑  Az Eszter – Nahum könyv adatainak megjelenítése. Judisztika.hu
2. ↑  "Hirschler Pál". *Sófár Portál*. 2005-09-01.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262743805171
* LCCN: nr91037543
* VIAF: 68788373
* WorldCat: lccn-nr91037543

 |
**דיונון עצום** (שם מדעי: ***Mesonychoteuthis hamiltoni***) הוא ככל הידוע בעל החיים הגדול ביותר בין חסרי החוליות. על פי ההערכות (של פריטים צעירים שנצפו), אורכו המקסימלי נע בין 12 ל-15 מטרים.

הדיונון העצום הוא המין היחיד בסוג *Mesonychoteuthis*.

מבנה הגוף
---------

ההערכות הן כי אורכו מגיע עד 12–15 מטרים (39–49 רגל) והוא כנראה גם הגדול ביותר מבין חסרי החוליות.
בניגוד לדיונון הענק, בעל זרועות הציד המכוסות בכפתורי הצמדה, ובצמוד להם גם שיניים קטנות, הרי שאצל הדיונון העצום מכוסה גם הגוף בקרסים לתפיסה, שחלקם גם מסתובבים ובעלי שלושה ראשים. גופו גדול ורחב יותר ולכן גם משקלו גדול יותר. הדגימות שנבדקו מרמזות על מרכז גוף עיקרי בעל מסה משמעותית יותר וזרועות ציד קצרות יותר מאשר אצל הדיונון הענק. התפתחות של גוף גדל-ממדים שכזה תואמת את תופעת ממדי הענק אצל שוכני המים העמוקים מאד.

תפוצה
-----

אזורי המחיה המשוערים של הדיונון העצום הם באוקיינוס הדרומי ברצועה המקיפה את אנטארקטיקה ועד האזור שגבולו הצפוני הוא דרום אפריקה, דרום אמריקה וניו זילנד.

מזון וסביבה
-----------

הדיונון העצום מתקיים ככל הנראה על טריפתם של יצורי ים שונים השוכנים במעמקי האוקיינוס, כמו דגים, תולעי ים ודיונונים אחרים השוכנים בעומקים העולים על 2,000 מטרים מתחת לפני המים.

הזכרים והנקבות של הדיונון העצום הם שונים במראם. הנקבות הבוגרות גדולות מהזכרים כמקובל אצל רבים ממשפחת חסרי החוליות.
אופן הרבייה לא הוברר במלואו, כיוון שאצל הזכרים לא נצפה איבר רבייה האופייני לבני משפחת הסילוניות, המשמש להעברת הזרע לצורך ההפריה. מעריכים כי ככל הנראה הוא מצויד בסוג של איבר מין זכרי המעביר את הזרע ישירות אל תוך גופה של הנקבה.

אויבו הטבעי העיקרי של הדיונון העצום הוא ראשתן גדול-ראש. צלקות וסימני מאבק על גופם של לווייתנים שניצודו באזור האוקיינוס הדרומי מעידים כי הדיונון העצום מהווה חלק עיקרי ממזונם. בקיבות הלווייתנים נמצאו שרידי מקור של דיונונים שנאכלו.

מחקר
----

תפיסה של הפרט הגדול ביותר של דיונון עצום בשנת 2007 על ידי דייגים ניו זילנדים בים רוס שבאנטארקטיקה
הפרט הגדול ביותר של דיונון עצום שנתפס, מוצג במוזיאון בניו זילנד
חלק של גופו של דיונון עצום נמצא לראשונה ב-1925 בקיבתו של ראשתן גדול-ראש. פרטים נוספים נמצאו בהפרשי זמן גדולים במיוחד, עובדה המקשה על מחקר רציף ומעמיק של המין. רק ב-1956 נמצא שוב חלק מגוף של דיונון עצום.

הפרט הגדול ביותר של דיונון עצום, אם כי גם הוא לא בשלמותו, נתפס בשנת 2007 על ידי דייגים מניו זילנד בים רוס שבאנטארקטיקה. הייתה זו נקבה במשקל 495 ק"ג ואורך של כעשרה מטרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיונון עצום** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  דיונון עצום באתר הרשימה האדומה של IUCN
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


**לרינץ מסארוש נאג'בוטו** (בהונגרית: **Nagybotú Mészáros Lőrinc**;‏ 5 בספטמבר 1466 – 1514) היה נזיר פרנציסקני הונגרי, אחד מסגניו של ג'רג' דוז'ה בהנהגת מרד האיכרים בראשות ג'רג' דוז'ה בטרנסילבניה והונגריה.

ביוגרפיה
--------

לרינץ מסארוש נולד בשנת 1466 במגיאסו בצפון הונגריה (כיום - במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן). היה בנו של הקצב גרגיי מסארוש (מובן שם המשפחה "מסארוש" הוא "קצב").

המסורת מספרת שלמד אצל קרוב משפחה, טמאש קצ'קש ביישוב אסלו באותו אזור. הצטרף למסדר הפרנציסקני.

בשנת 1514 הצטרף מסארוש למרד בראשות ג'רג' דוז'ה שבו נודע כ"כומר לרינץ מסארוש מצלגד" יחד עם ברבאש והדספוט הסרבי סטפאן סיליאנוביץ' עמד בראש כוחות המורדים שפעלו בצפון ובדרום הממלכה ההונגרית עם משימה לקומם למאבק את עניי האזור. השתתף במצור על טמשוואר (טימישוארה).

הגדודים ניסו להמשיך במאבק בפיקודו ונחלו כמה הצלחות בחבל ביהור אבל ביולי 1514 הצליח הארכיבישוף מקלוצ'ה פאל טומורי להפריד בין כחות המורדים השונים באמצעות הבטחות כוזבות ושכנע את חלק מהם לשוב לבתיהם. בעת המצור על מבצר ביהור (ביהריה) בסוף יולי, הובס מסארוש על ידי פאל טומורי ונפל בשבי. 3000 איכרים מורדים נהרגו. מסארוש הובא לבירת טרנסילבניה, קולוז'וואר ונענש בעינויים והוצאה להורג פומבית בכיכר העיר על ידי העלאה על שיפוד ואחר כך העלאה באש.

הנצחה
-----

* בית ספר היסודי האזורי ביישוב מגיאסו בהונגריה נושא את שמו.
* קיבלו את שמו רחוב ברובע התשעה עשר של בודפשט וכיכר ברובע השמיני (כיכר הכומר לרינץ -Lőrinc pap tér) ורחוב בעיר גיור.
* בית ספר יסודי רומי-קתולי ביישוב צגלד נקרא על שמו עד ספטמבר 2009 כששמו הוסב ל"הצלב הקדוש".

לקריאה נוספת
------------

* , C.Căzănișteanu, V.Zodian, A. Pandea - art.Gh.Doja - Comandanți militari - Dicționar, Editura științifică și enciclopedică București 1983

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לרינץ מסארוש** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר בית הספר היסודי במגיאסו, הונגריה
**לרינץ מסארוש** (בהונגרית: **Mészáros Lőrinc**; נולד ב-24 בפברואר 1966 בסקשפהרוואר) הוא איש עסקים ופוליטיקאי הונגרי. משנת 2019 הוא האדם העשיר ביותר בהונגריה ונחשב באותה שנה כשלישי ברשימת האנשים בעלי השפעה בהונגריה. החל משנות ה-2000 הונו של מסארוש עלה באופן ניכר ובמהירות בעיקר בענף הבנייה ואחר כך בענף התקשורת. בשנים 2011–2018 כיהן מסארוש כראש עיריית פלצ'וט מטעם מפלגת פידס.

המגזין "פורבס" בשנת 2018 ציין את מסארוש במקום 2,057 ברשימת האנשים העשירים ביותר בעולם עם נכסים בשווי של 467 מיליארד פורינט (1.3 מיליארד דולר).

מסארוש התמנה ליושב ראש אקדמיית פושקש לכדורגל שהוקמה בפלצ'וט מיוזמת ראש ממשלת הונגריה ויקטור אורבן.

הוא מקורב לראש הממשלה אורבן ובתקשורת ההונגרית והעולמית פורסמו דעות לפיהן עלייתו המטאורית בעושרו של מסארוש חבה הרבה לאורבן. הוא עצמו לא הכחיש כי עשה את הונו "בעזרת אלוהים, המזל וויקטור אורבן".

ביוגרפיה
--------

לרינץ מסארוש נולד בשנת 1966 בעיר סקשפהרוואר שבהונגריה, בימי השלטון הקומוניסטי ("הרפובליקה העממית ההונגרית").

בשנות ה-90 עבד בהתקנת גזים באזור היישוב פלצ'וט ובסביבה.

בשנת 2001 הוא הקים בעיר פלצ'וט, יישוב ילדותו של אורבן, חברה להתקנת צינורות גז ".Mészáros & Mészáros Ltd" שצברה בהתחלה הצלחה אולם בשנת 2007 התקשתה להיות רווחית מול מתחרים אחרים והתקרבה לפשיטת רגל.

ב-2006 הכנסתו לצורכי מס הייתה 2.4 מיליון פורינט. אחרי חזרתו לשלטון של ויקטור אורבן, ידידו מילדות, החברות שבבעלותו, שהשתתפו, בין היתר, במיזמים להתקנת צינרות גז, ציוד הגנה מפני שיטפונות, ולשיפוץ מסילות ברזל ואחרות נהנו מחוזי בנייה שמנים אותם קיבל מהממשלה ומתקציבים ציבוריים, כולל כאלה שסופקו להונגריה על ידי האיחוד האירופי.

החל מ-2013 צמחו עסקיו של מסארוש במהירות. באותה שנה הם היו שווים 6.9 מיליארד פורינט. כיום הוא שולט על אימפריה כלכלית המורכבת מבנקים, חברות בנייה, מפעלים, שטחים חקלאיים ואימפריית תקשורת הכוללת מעל 200 עיתונים מקומיים ולאומיים, ערוצי טלוויזיה ורדיו. הועלתה הטענה, לא מוכחת, כי הבעלים האמיתיים של רוב הנכסים האלה הוא ויקטור אורבן עצמו ושמסארוש הוא "איש קש" שלו.
מסארוש קנה מניות בקבוצת המדיה Mediaworks (בעלת העיתון Nemzeti Sport, היומון הפיננסי Vilaggazdaság ויומונים מקומיים רבים), את בית המדיה Opimus ‏ 20% מניות הקונצרן Konzum, בעלי ערוץ הטלוויזיה הפרטי Echo TV.

עם העיתונים והערוצים שקנה נמנו Hír TV,, Origo.hu, Bors ו-Figyelő, היומון Magyar Idők. הקניות נעשו לדבריו במטרת "חיזוק השמירה על הערכים והמסורות הלאומיים". הם נאגרו בקבוצת "טלנטיס" ונתרמו ל"קרן המדיה והעיתונות המרכז-אירופית" שהוקמה על ידי ממשלת אורבן.

חיים אישיים
-----------

לרינץ מסארוש נשוי לביאטריקס לבית קלמן ויש להם שלושה ילדים.

לקריאה נוספת
------------

* -, Ivan Szelényi, Péter Mihályi *Varieties of Post-communist Capitalism - A Comparative Analysis of Russia, Eastern Europe and China,* Brill, Leiden-Boston 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  2019-ben is Mészáros Lőrinc lett a leggazdagabb magyar26.12.2019
2. ↑  פרופיל מסארוש במגזין "פורבס"
3. ↑  באתר magyarnarancs
4. ↑  באתר hungarian spectrum 14.12.2014
5. ↑  מאמר באתר hungarian spectrum 21.1.2018
6. ↑  atlatszo 18/8/2018
7. 1 2  I.Szelényi עמ' 197
8. ↑  report 3.3.2017 reuter

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1214374468
* VIAF: 7646159613668041030006
* WorldCat (עם VIAF): 7646159613668041030006

 |
**ברווז לבן-כנף** (שם מדעי: ***Asarcornis scutulata***) הוא מין של ברווז ממשפחת הברווזיים וקרוב משפחתו של ברווז מוסקובי. בעבר גם שויך לאותו הסוג, אך כיום שייך לסוג יחידי. הוא חי בטבע בהודו ובנגלדש ולאורך דרום-מזרח אסיה עד לסומטרה וג'אווה שבאינדונזיה, והוא הציפור הלאומית של אסאם.

ברווז גדול זה דומה לברווז מוסקובי בגודלו ומגיע לאורך 66–81 ס"מ, ולמוטת כנף של 116–153 ס"מ. משקלו מגיע ל-2.94–3.6 ק"ג בזכרים ו-1.95–3 ק"ג בנקבות. הוא אפור כהה בגופו, הכנפיים והצוואר לבנים והמקור כתום כהה. העיניים צהובות, והצוואר מכוסה נקודות שחורות. הצדדים ליד הזנב כחלחלים, והרגליים כתומות. הנקבות דומות לזכרים, אך הן קטנות ומנומרות יותר עם צוואר פחות לבן.

ברווזים אלה חיים בדרום-מזרח אסיה בביצות, אגמים ונהרות איטיים וגם בקצוות יערות, והם יוצאים בלילות. הם ניזונים בשכשוך מעשב, אורז, דגנים, זרעים, צמחי מים, חלזונות, דגיגים וחרקים.

ברווז זה נעשה נדיר יותר ויותר ומצב השימור שלו מוגדר בסכנת הכחדה. הסיבות לכך הן פגיעה ביערות בהם הוא חי, זיהום הביצות והנהרות, וכן ציד וגידול אפרוחים באופן לא חוקי על ידי בני-אדם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברווז לבן-כנף** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* ברווז לבן-כנף באתר birdlife

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברווז לבן-כנף באתר הרשימה האדומה של IUCN
**ברווז סלוודורי** (שם מדעי: *Salvadorina waigiuensis*) הוא מין של עוף מים קטן החי בגינאה החדשה והוא המין היחיד בסוגו. הוא נדיר ומצוי בסכנת הכחדה בטבע. הוא קרוי על שם החוקר האיטלקי תומאזו סלוודורי (Tommaso Salvadori‏; 1835 – 1923). אין לו תת-מינים.

ברווז זה מגיע לאורך 38–43 ס"מ, מוטת כנפיים של 56–71 ס"מ ומשקל של 342 גרם, כשהזכרים גדולים יותר מהנקבות. הוא חום מפוספס בלבן לאורך הגב והכנפיים, הבטן צהבהבה והצוואר והראש כהים עם מקור צהוב. החלק הפנימי של הכנפיים ירוק והרגליים כתומות.

ברווזים אלו חיים רק ביערות, הנהרות והנחלים של הרי גינאה החדשה והם מקננים בסמוך למים, מטילים 2–4 ביצים. הם גם ניזונים במים בשכשוכים או בצלילה מצמחייה, מחרקים ומדגים קטנים. הם קרובים לברווזים המצויים מהסוג ברווז (*Anas*), אך משוייכים לתת-משפחת ברווזי צדפות (Tadorninae) יחד עם ברווזים הדומים להם בהרגליהם כמו ברווז כחול וברווז נהרות.

הברווז מצוי בסכנה בטבע עקב ציד, פגיעה בבית הגידול וטריפה בידי כלבים שפלשו לגינאה החדשה וכן עקב דיג חובבני. בטבע נותרו 9,900-2,500 פרטים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברווז סלוודורי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ARKive
* ITIS
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברווז סלוודורי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**איני נפרד** (ברוסית: **Не прощаюсь**) הוא הספר השישה עשר והאחרון של הסופר הרוסי בוריס אקונין בסדרת "הבילוש החדש". הספר מכיל תת-כותרת: "הרפתקאותיו של אראסט פנדורין במאה העשרים. חלק שני." הספר יצא לאור ברוסיה ב-8 בפברואר 2018.

הרומן פורסם ב-8 בפברואר 2018, ביום השנה העשרים לפרסום הספר הראשון בסדרה, "עזאזל". כבר ב-1 בינואר 2018, חודש לפני פרסום הספר, בוריס אקונין פרסם כמתנה לשנה החדשה עבור הקוראים את הפרק הראשון של הרומן בעמוד הפייסבוק שלו. בפרק זה, הקורא מתוודע למה שקורה עם פנדורין לאחר האירועים שתוארו בספר "העיר שחורה".

הספר מגולל את קורותיו של המשרת מאסה ואדונו פנדורין, שכבר שלוש שנים נמצא בתרדמת ובעיצומה של מלחמת האזרחים ברוסיה.

תקציר עלילת הספר
----------------

בספר מופיעות דמויות מספרים אחרים: כך למשל אלכסיי רומנוב-אוקטיאברסקי שהופיע ב"רומן ריגול" מופיע כדמות משנית בספר זה וקו העלילה שלו מגולל את פועלו כסוכן ריגול של האדומים בשורות הלבנים. 

שנת 1918. פנדורין ששרד פציעה שקיבל בבאקו (במהלך אירועי העיר השחורה) נפל לתרדמת שנמשכה 3 שנים, 8 חודשים ו-28 ימים. מאסה, משרתו היפני, דואג לו במשך כל הזמן הזה וכעת נאלץ לנסוע עם האדון לסמרה. ברכבת בדרך למוסקבה הוא נתקל באירוע שוד ולאחר ירי לא מוצלח שפוגע בפנדורין, אראסט פטרוביץ' מתעורר.

שנת 1919. לאחר שנה שלמה במנזר בצפון מחוז וולגוגרד, פנדורין מגיע לסבסטופול, שם ממתין לו מאסה. בדרך הוא פוגש נערה בשם מונה (שהיא בתה של ורוורה סובורובה, דמות שהופיעה ב"גמביט טורקי"). בחרקוב פנדורין מגיע למטה צבא המתנדבים ונאלץ לצאת למצוא מרגל קומוניסטי בשם פאבל מאקולצב. עד מהרה מגלים את החתרן ופנדורין עוזב את העיר.

שנת 1921. מאסה ומונה, אם לתינוק בן שנתיים, מגלים מי אשם במותו של פנדורין.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר בית ההוצאה לאור "זכרוב"

הערות שוליים
------------

1. ↑  Facebook borisakunin
2. 1 2  Борис Акунин (2017-10-08). "Facebook".
3. ↑  Борис Акунин (2018-01-01). "Facebook".

| ספרים מאת בוריס אקונין |
| --- |
| ספרי תיבת פנדורין | עזאזל (סרט • סדרת טלוויזיה) • גמביט טורקי (סרט) • לוויתן • מות אכילס • משימות מיוחדות (סרט) • יועץ ממלכתי (סרט) • הכתרה • אהובת המוות • אהוב המוות • מרכבת היהלום • ין ויאנג • מחרוזת הירקן • כל העולם במה • העיר השחורה • כוכב המים • איני נפרד • פשוט מאסה • בור |
| ספרים נוספים | רומן ריגול (סרט) • הרפתקאות המגיסטר • פלאגיה והבולדוג הלבן (סדרת טלוויזיה) • תולדות המדינה הרוסית |
**לאונרד זונקה** (גרמנית: **Leonhard Sohncke**‏; 22 בפברואר 1842 – 2 בנובמבר 1897) פיזיקאי גרמני שידוע כמי שהניח את היסודות לגילוי רשימת החבורות הסימטריות המרחביות המשמשות להגדרת מבנה הגביש בקריסטלוגרפיה.

ביוגרפיה
--------

לאונרד זונקה נולד בשנת 1842 בהַאלֶה על הנהר זַאלֶה (Halle an der Saale, כיום במדינת סקסוניה-אנהלט). זונקה למד בהאלה והגיש את עבודת הדוקטורט שלו ב-1866 באוניברסיטה של העיר. הוא הרצה באוניברסיטת קניגסברג וב-1871 קיבל משרת פרופסור בפוליטכניון של קארלסרוהה. אחר-כך עקר ליינה וב-1886 קיבל את תפקיד המנהל של המכון לפיזיקה (אז Physikalisches Cabinet, כיום Physikalische Institut) בבית הספר הטכני הגבוה של מינכן (Technische Hochschule München - כיום האוניברסיטה הטכנית של מינכן - Technische Universität München). בין השאר יזם זונקה את הסמינר המשותף לפיזיקאים מהאוניברסיטה הטכנית של מינכן ומאוניברסיטת מינכן, המכונה על שמו "Sohncke-Kolloquium", והמתקיים עד היום. זונקה ניהל את המכון עד מותו במינכן ב-1897.

עבודתו על חבורות סימטריות מרחביות
---------------------------------

לזכותו של זונקה נזקפת תגלית המושג חבורת סימטריות מרחבית. את הרעיון העלה זונקה ב-1867 וב-1879 יצא לאור בלייפציג ספרו "Entwicklung der Theorie einer Kristallstruktur" (התפתחותה של תאוריית מבנה הגביש), ובו פירט את 65 החבורות הסימטריות המרחביות שגילה.

עשר שנים אחר-כך מצאו המתמטיקאים ארתור מוריץ שנפליס הגרמני, ויבגראף סטפאנוביץ' פיודורוב הרוסי, שעבדו תחילה בנפרד ואחר כך שיתפו פעולה ביניהם, כי הרשימה של זונקה היא חלקית משום שלא לקח בחשבון אלמנטים של סימטריה והוסיפו עוד 165 חבורות מרחביות על הרשימה שלו על מנת לקבל את סך כל 230 חבורות הסימטריות המרחביות המוכרות כיום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאונרד זונקה** בוויקישיתוף

* לאונרד זונקה, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* ביוגרפיה קצרה על זונקה מתוך Geometric Crystallography: An Axiomatic Introduction to Crystallography מאת Peter Engel. תקציר מאתר Google Book Search.

הערות שוליים
------------

1. ↑  העיר כיבדה את זכרו בקריאת רחוב על שמו (Leonhard-Sohncke-Weg) בקמפוס של אוניברסיטת קרלסרוהה בשנת 1993 Leonhard-Sohncke-Weg.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007282506205171
* GND: 117453021
* ISNI: 0000 0000 4684 0196
* LCCN: no95017930
* MGP: 51622
* NTA: 153024585
* RERO: 02-A011754545
* SUDOC: 197387756
* VIAF: 52467532
* WorldCat: lccn-no95017930

 |
בד סארי ממשי
**הודו** היא מדינה מתפתחת בתעשיית האופנה, עם מסורת עיצוב בגדים עתיקה. למרות שקומץ של מעצבים היה קיים לפני שנות ה-80, בשנות ה-80 המאוחרות ובשנות ה-90 התקיים פרץ של צמיחה בתחום. זו הייתה תוצאה של הגדלת החשיפה לאופנה העולמית, והשגשוג הכלכלי לאחר הליברליזציה הכלכלית בכלכלה ההודית בשנת 1990. בעשורים הבאים התבססה היטב האופנה כתעשייה, ברחבי הודו.

היסטוריה
--------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
### לאחר העצמאות: תחיית האתניות ואופנת בוליווד

 בעקבות העצמאות התקיימה התמקדות על התחיה של הטקסטיל המסורתי, והובלת העיצובים לעבר עלייה של "אופנה אתנית".
ההיסטוריה של הבגדים בהודו, שתחילתה בעת העתיקה, עדיין אופנתית בתעשייה החדשה, כפי שהיו הבגדים ההודים המסורתיים עם וריאציות אזוריות, אם זה סארי, צ'ולי או דוטי, שנשארו פופולריים בעשורים הראשונים שלאחר עצמאות הודו. צורה נפוצה של האופנה ההודית מקורה מהתרבות המערבית. האופנה כוללת סדרת נצנצים וחוטי זהב על מנת למשוך לקוחות ולהחיל הצהרה לקהילת האופנה ההודית. סימן מסחרי מפורסם מהאופנה ההודית הוא רקמה, אומנות התפירה של דפוסי חוט שונים. דרך מסוימת לכלול את המראה המסורתי ובאותו הזמן ליצור הצהרה אופנתית חדשה כוללת רקמה ושימוש בשמלות, חצאיות, חולצות, מכנסיים ושונות, על מנת להראות את השפעת התרבות המערבית וגם לכלול את המסורת ההודית. כחלק מתנועת תחייה גדולה בתעשיית הטקסטיל בהודו, הדפסות המומחים מעצבי הטקסטיל המבוסס בכלכלותה, התחילו לעבוד על החייאת טכניקות הדפס היד המסורתיות בבנגל, והפכו אותן לחלק מתעשיית האופנה. 

מגמת האופנה המוקדמת הייתה בוליווד, שם מעצבי תלבושות החלו לנסות עם האופנה בסרטים ב-1960. התחילו לעבוד על תלבושות במהלך העשור, והמשיכו להציג תלבושות מגוונות במשך שנות השבעים. עם זאת, בעשורים האחרונים, עם העלייה בחשיפה למערב, בשנות ה-2000, בוליווד ממשיכה להשפיע על האופנה בקרב הודים שאינם חיים במדינה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אופנה בהודו** בוויקישיתוף
במתמטיקה, יש שימוש באות **ב׳** בייצוג עוצמות אינסופיות. השימוש באות ב׳ במתמטיקה דומה לשימוש באות א' (אָלֶף אֶפֶס), אך אינו זהה (אלא בקבלת השערת הרצף המוכללת כנכונה). בניגוד לשימוש ב־\aleph , השימוש ב־{\displaystyle \beth } לא בהכרח מכסה את כל העוצמות האינסופיות שקיימות.

הגדרה
-----

ראשית נגדיר

{\displaystyle \beth \_{0}=\aleph \_{0}}
כלומר, {\displaystyle \beth \_{0}} הוא העוצמה של כל קבוצה בת מנייה אינסופית. כעת נגדיר

{\displaystyle \beth \_{\alpha +1}=2^{\beth \_{\alpha }}}
כלומר, כל {\displaystyle \beth \_{\alpha }} הוא העוצמה של קבוצה המהווה קבוצת חזקה של קבוצה שעוצמתה היא {\displaystyle \beth \_{\alpha -1}}.

בצורה כזאת ניתן להתאים לכל מספר טבעי n עוצמה {\displaystyle \beth \_{n}}. ניתן להרחיב את ההגדרה לכל מספר סודר על ידי הגדרה לסודרים גבוליים:

{\displaystyle \beth \_{\lambda }=\sup\{\beth \_{\alpha }:\alpha <\lambda \}}
וסודרים עוקבים כמו קודם.

לפי משפט קנטור, לכל עוצמה אינסופית יש עוצמה אינסופית גדולה יותר, ואין עוצמה אינסופית גדולה ביותר. לכן לכל {\displaystyle \beth \_{\alpha }} קיים {\displaystyle \beth \_{\alpha +1}} שגדול ממנו.

קשר לשימוש ב־ℵ׳ במתמטיקה
------------------------

השערת הרצף (שלפיה עוצמת הרצף היא העוצמה האינסופית הקטנה ביותר שאינה בת מנייה) שקולה למשפט {\displaystyle \beth \_{1}=\aleph \_{1}}. השערת הרצף המוכללת שקולה למשפט {\displaystyle \beth \_{\alpha }=\aleph \_{\alpha }}.

יש המסמנים את עוצמת שדה המספרים הממשיים באות \aleph , וכך מקבלים {\displaystyle \beth \_{1}=\aleph }.