**אלינה מאראטובנה קבייבה** (רוסית: **Алина Маратовна Кабаева**, טטרית: **Әлинә Марат кызы Кабаева**; ‏‏נולדה ב־12 במאי 1983) היא מתעמלת אמנותית רוסייה לשעבר, דוגמנית, פוליטיקאית ואשת תקשורת.

עם 2 מדליות אולימפיות (זהב וארד), 14 מדליות באליפויות עולם (9 זהב) ו-21 מדליות אישיות (15 זהב) באליפויות אירופה. בשנת 2001 נמצאה חיובית למשתן פורוסמיד והמדליות בהן זכתה באליפות העולם (6) באותה שנה ובמשחקי הרצון הטוב (5) נשללו.

משנת 2007 ועד 2014 כיהנה כחברת פרלמנט בדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית מטעם מפלגת רוסיה המאוחדת.

בספטמבר 2014 מונתה ליושבת ראש מועצת המנהלים של חברת National Media Group, חברת החזקות תקשורת האחראית לניהול מספר אמצעי תקשורת ממשלתיים לרבות עיתון איזבסטיה וערוצי הטלוויזיה REN TV, ספורט אקספרס, ערוץ 5 וערוץ 1.

חייה
----

קבייבה נולדה בטשקנט לאב ממוצא טטרי, מאראט קבייב, כדורגלן לשעבר, כיום מאמן ומתגורר בטשקנט ולאמא ממוצא רוסי, לובוב קבייבה, בנעוריה הייתה כדורסלנית, מתגוררת במוסקבה. אלינה התחילה את דרכה בגיל 4 ב-1987 אצל המאמנת אירינה וינר שמאמנת הרבה אלופות עולם. בהתחלה אמה חיפשה מאמנת אבל כולן אמרו שהיא כבדה ולא מתאימה להתעמלות אמנותית אך לבסוף מצאה במוסקבה את אירינה וינר אשר אמרה שהיא גמישה והיא תאמן אותה. אלינה התחילה להתאמן וכבר בגיל 10 הפכה לילדה הכי טובה בקבוצה, השיגה מקומות ראשונים באליפות רוסיה לנוער ובגיל 13 נסעה לאליפות אירופה וחזרה עם מדליות וגביעים ותואר אלופת אירופה. האימונים נמשכו כל יום 8 עד 10 שעות ביום, וכוללים עבודה על גמישות, אלמנטים, תרגילים, בלט וכושר גופני.

בשנת 2000 השתתפה באולימפיאדת סידני וזכתה במקום 3 בגלל נפילת החישוק. בשנת 2004 באולימפיאדת אתונה זכתה במקום הראשון ובתואר אלופה אולימפית. מספר ימים לפני הטיסה לאולימפיאדת אתונה היא התנצרה (לפני כן הייתה מוסלמית). לאחר האולימפיאדה החליטה שהגיעה לשיא ופרשה ב-2005. ב-2006 חזרה מפרישתה. ב-2006 השתתפה בגרנד פרי בחולון.

בשנים 2006 ו-2007 הייתה קבייבה חברה בלשכה הציבורית של רוסיה, גוף ממשלתי הממונה על ידי הנשיא, שמטרתו לבחון את החקיקה ודרכי פעולות הממשלה בסובייקטים הפדרליים המרכיבים את הפדרציה הרוסית. בשנת 2007 היא נבחרה לפרלמנט הרוסי - הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית ומטפלת בנושאים הקשורים עם הנוער.

באפריל 2008 דיווח עיתון מוסקבאי בשם Moskovsky Korrespondent כי ראש ממשלת רוסיה ולדימיר פוטין התגרש בחשאי מאשתו ונישא לקבייבה. פוטין הכחיש את השמועות, ואילו העיתון נסגר ובעליו עבר להשקיע בעיתון נובאיה גאזטה. ייתכן ובשנת 2009 הרתה קבייבה וילדה בן מאב בלתי ידוע שרבים מאמינים שהוא פוטין.

ב-2009 אלינה ארגנה את "פסטיבל אלינה קבייבה" שהשתתפו בו רק בנות מרוסיה, ב-2010 השתתפו בנות מארצות חברות בחבר המדינות ב-2011 השתתפו בנות מארצות נוספות - ישראל, גרמניה, קובה, ועוד.

בשנים 2007–2014 כיהנה כחברת פרלמנט בדומה, הבית התחתון בפרלמנט הרוסי, מטעם מפלגת השלטון רוסיה המאוחדת.

בספטמבר 2014 מונתה לכהן כיושבת ראש מועצת המנהלים של חברת National Media Group, חברת החזקות תקשורת שבבעלותה מספר אמצעי תקשורת ממשלתיים לרבות עיתון איזבסטיה, מגזין ספורט אקספרס וערוצי הטלוויזיה REN TV, ערוץ 5 (רוסיה) וערוץ 1 הרוסי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלינה קבייבה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אלינה קבייבה (ברוסית)

* אלינה קבייבה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי

* אלינה קבייבה, באתר olympedia.org

* אלינה קבייבה, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית
* ynet, בן ראשון לפוטין? "המאהבת" ילדה את דמיטרי, באתר ynet, 17 בדצמבר 2009
* חדשות nana10, אחרי הגירושים: ה"חברה" של פוטין שוברת שתיקה, באתר של "רשת 13", 29 ביוני 2013 (במקור, מאתר "nana10")

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Alina Kabaeva". *ESPN*. נבדק ב-17 באפריל 2008. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Alina Kabaeva Photo Gallery". Celebs-Place. 6 באפריל 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Alina Kabaeva News". Huffington Post, USA. 6 באפריל 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Vladamir Putin's Mistress Has Some Moves (22 Photos)". *theCHIVE*. Resignation Media, LLC. 16 במרץ 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  NMG Public Council. nm-g.ru
6. ↑  Алина Кабаева станет председателем совета директоров "Национальной Медиа Группы". Itar-tass. 15 September 2014
7. ↑  New York Post, New York Post (באנגלית אמריקאית)

|  אלופות אולימפיות בהתעמלות אמנותית – קרב רב אישי |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| (1984): לורי פאנג קנדהקנדה • (1988): מרינה לובאץ' ברית המועצותברית המועצות • (1992): אלכסנדרה טימושנקו  • (1996): קטרינה סרבריאנסקה אוקראינהאוקראינה • (2000): יוליה ברסוקובה רוסיהרוסיה • (2004): אלינה קבייבה רוסיהרוסיה • (2008): יבגניה קנייבה רוסיהרוסיה • (2012): יבגניה קנייבה רוסיהרוסיה • (2016): מרגריטה מאמון רוסיהרוסיה • (2020): לינוי אשרם ישראלישראל |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 5842 339X
* NKC: js20081201012
* VIAF: 82151776797418011218
* WorldCat (עם VIAF): 82151776797418011218

 |