recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**פָּאקְרָאץ** (בקרואטית: **Pakrac**) היא עיירה במזרח קרואטיה, השוכנת במחוז פוז'גה-סלאבוניה לגדות הנהר פאקרה.

היסטוריה
--------

היישוב מתועד לראשונה בכתובים מ-1237 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. ב-1542 נכבשה העיר על ידי צבאותיו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. לאחר מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) עברה העיר לחזקת ממלכת הבסבורג מתוקף הסכם קרלוביץ אשר סיים את המלחמה. בהמשך נשלט האזור על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה עברה פאקראץ לחזקת ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים אשר שינתה בהמשך את שמה לממלכת יוגוסלביה.

במקום התפתחו בהדרגה תעשיית טקסטיל ועץ, וכן הפך האזור מרכז חקלאי לגידול ענבי יין. ב-6 באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. בהמשך נמסר אזור פאקראץ לחזקת ממשלת הבובות של האוסטאשה. בשלהי 1944 שוחררה העיירה על ידי כוחות הפרטיזנים של טיטו. לאחר המלחמה נכללה פאקראץ בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה ובראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר התפרקות יוגוסלביה עברה לחזקת קרואטיה.

הקהילה היהודית
--------------

יהודים הגיעו לפאקראץ במחצית השנייה של המאה ה-19 עת נשלט האזור על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית. ב-1875 הוקמו בית עלמין ובית כנסת קהילתיים. במועד זה התגוררו בעיירה 350 יהודים. מבין יהודי העיירה נמנו סוחרים קמעונאיים וסיטונאיים וכן תעשיינים. מבין המשפחות האמידות ניתן לציין את משפחות: אדלר, פיק, דרוקר, מאוטנר ושרנקר. בשלהי מלחמת העולם הראשונה הותקפו בני הקהילה על ידי אנשי הקאדר הירוק שפרקו עול ונגרם נזק רב לרכוש אישי וקהילתי. חלק מבני הקהילה עזבו את העיירה לבלי שוב.

ב-1921 נמנו בפאקראץ 282 יהודים וב-1931 מנתה הקהילה 209 נפשות. בקרב הקהילה הייתה פעילות ציונית ענפה. המשבר הכלכלי העולמי (1929) לא פסח על יוגוסלביה ובתוכה על הקהילות היהודיות. אחת מתוצאות המשבר הייתה תנועת הגירה פנימית לקהילות גדולות ומבוססות. וכך מספר בני הקהילה הלך וירד. בפרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בפאקראץ 99 יהודים. לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית ומסירת השלטון לאוסטאשה הוחל ברדיפות יהודים. בני הקהילה גורשו למחנות ההשמדה ורובם המוחלט נרצחו. ב-1947 התגוררו בפאקראץ 2 יהודים.

ב-1941 הוחרב מבנה בית הכנסת על ידי שלטונות האוסטאשה. ב-1958 הופקע השטח על ידי השלטונות היוגוסלביים. במועד זה הופקע גם שטח בית העלמין. נכון ל-2006 עמד בית העלמין על תילו. הוא היה מגודר ולא מתוחזק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאקראץ** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פאקראץ (בקרואטית)
* "פאקראץ", באתר JewishGen (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מפקד האוכלוסין בקרואטיה (2011), באתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בקרואטיה (באנגלית).
2. 1 2 3  **הקהילה היהודית בפאקראץ**, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 274.
3. ↑  צילום בית הכנסת בפאקראץ, באתר המרכז לאמנות יהודית.
4. ↑  בית העלמין היהודי בפאקראץ, באתר Jewish Cemetery Project (באנגלית).
5. ↑  אתרי מורשת יהודית בקרואטיה (2006), באתר heritageabroad.gov, עמוד 20 (באנגלית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007540431105171
* GND: 4287859-7
* LCCN: nr96000093
* NKC: ge635073
* SUDOC: 05266368X
* VIAF: 160882283
* WorldCat: viaf-247766085

 |
**פָּנְצֶ'בוֹ** (בסרבית: **Pančevo**, ‏**Панчево**) היא עיר הממוקמת בדרום פרובינציית וויבודינה שבסרביה, כ-15 קילומטרים מזרחית לבירה בלגרד.

פנצ'בו היא העיר השביעית בגודלה בסרביה, ומשמשת כבירת מחוז דרום באנאט. נמל העיר הממוקם על גדת הנהר טימיש, הוא הגדול לכל אורך הנהר.

הכלכלה בעיר נשענת על תעשיות כבדות, תעשיות פטרוכימיות, דשנים, בית זיקוק, ומפעל המטוסים Utva.

היסטוריה
--------

קיים תיעוד ליישוב במקום החל מימי הביניים. בין המאה ה-9 למאה ה-11 שלטו ביישוב לפרקים הממלכה הבולגרית הראשונה, האימפריה הביזנטית וממלכת הונגריה. במהלך המאה ה-16 נכבש האזור על ידי האימפריה העות'מאנית וב-1716 עבר לחזקת ממלכת הבסבורג. בהמשך נכללה העיר בשטחי האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה בשטחי ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה הכניעה אותה תוך ימים אחדים. יוגוסלביה חולקה לאזורי שליטה בין מדינות הציר ואזור פנצ'בו נותר בחזקה גרמנית. לאחר המלחמה נכללה העיר בשטחי יוגוסלביה ולאחר התפרקות יוגוסלביה בשטחי סרביה.

הקהילה היהודית
--------------

ראשוני היהודים התיישבו בעיר במהלך המאה ה-18 ובהמשך הוקם במקום בית עלמין יהודי. ב-1870 הוקמה הקהילה רשמית וב-1900 מנתה 751 נפשות. ב-1909, נחנך בית הכנסת המרכזי והוקמו אגודת נשים ואגודה ציונית. המשבר הכלכלי העולמי של 1929 לא פסח על יוגוסלביה ולווה בתהליך הגירה פנימי מקהילות קטנות יחסית לקהילות גדולות ומבוססות. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בפנצ'בו 548 יהודים. לאחר הכנעת ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית החלו הגרמנים ברדיפות יהודים תוך שהם מסתייעים באוכלוסייה מקומית ממוצא גרמני (פולקסדויטשה). חלק מבני הקהילה נורו בגיא ההריגה בכפר יאבוקה הסמוך לעיר, וחלקם גורשו למחנות הריכוז סיימישטה וטופובסקה שופה. לאחר המלחמה שבו לפנצ'בו שרידי הקהילה. ב-1947, התגוררו בפנצ'בו 101 יהודים וב-1968 מנתה הקהילה היהודית 47 נפשות.

ערים תאומות
-----------

לפנצ'בו שש ערים תאומות:

* צרפתצרפת בולון ביאנקור, צרפת
* יווןיוון נאפולי, יוון
* בוסניה והרצגובינהבוסניה והרצגובינה פריידור, בוסניה והרצגובינה
* רומניהרומניה רשיצה, רומניה
* הולנדהולנד זאנסטד, הולנד
* ספרדספרד טרגונה, קטלוניה, ספרד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פנצ'בו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פנצ'בו (בסרבית)
* רשימת הנרצחים בשואה מהעיר פנצ'בו, במאגר המידע של יד ושם.

הערות שוליים
------------

1. ↑  **הקהילה היהודית בפנצ'בו**, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמודים 274-273.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12255215m (data)
* GND: 4355864-1
* MusicBrainz: 5cf4f9f3-2dfe-477f-9494-dbd724f51c9d
* NKC: xx0154442

 |
**קופשיווניצה** (בפולנית: **Koprzywnica**; ביידיש: **פאקשיווניץ**) היא עיירה במחוז סנדומייז' שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, בסמוך לשפך נהר קופשווינקה אל הויסלה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

בשנת 1185 הוקם בקופשיווניצה מנזר של נזירים ציסטרציאנים, ובשנת 1268 הוענקו ליישוב זכויות עיר. באמצע המאה ה-17 הוחרבה העיירה בידי גייסות האימפריה השוודית.

בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיירה בתחום השליטה האוסטרית. בשנת 1869 ניטל מהיישוב מעמדו העירוני, וזה הושב לו רק בשנת 2001.

יהודי קופשיווניצה
-----------------

על יהודים נאסר להתיישב בעיירה עד תקופת השלטון האוסטרי. במהלך המאה ה-19 גדלה הקהילה ביישוב, אך בסוף אותה מאה נבלמה התפתחות זו, כתוצאה ממגפת כולרה שפרצה בעיירה ומשריפה שפרצה לאחר מכן ברובע היהודי בה.

בזמן מלחמת העולם הראשונה גירשו האוסטרים מהעיירה כ-500 יהודים, ולאחר המלחמה נקלעו יהודיה למשבר כלכלי. בין מלחמות העולם התקיימה בעיירה פעילות של אגודת ישראל ושל המפלגות הציוניות. בתקופה זו נמנו בעיירה כ-810 יהודים, כשליש מתושביה. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים, תוך הצבת משמרות חרם בפתח חנויותיהם.

בעיר היו קהילות חסידיות של חסידות דז'יקוב וחסידות טריסק. רבני העיר: רבי יחיאל הורוביץ בנו של רבי מאיר מדז'יקוב (מתר"מ בערך עד תרנ"ב אז גורש מהעיר ומתרס"ט עד תרפ"ב), בנו רבי נפתלי (עד תרצ"ב) ואחריו אחיו רבי אלתר שנרצח בשואה. אח נוסף רבי אברהם כיהן אף הוא בעיר והקים בה ישיבה בשם "בית יחיאל" (נכדיו מכהנים בארצות הברית כאדמו"רים מפאקשנוויץ). במשך תקופה כיהן בעיר ברבנות רבי ניסן לייב טברסקי משושלת מקארוב.

### בשואה

עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בתחילת ספטמבר 1939, הוטלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, איסור הליכה על מדרכות, חובת תשלום סכומי כופר, איסור על קשר עם לא יהודים וחובת ביצוע עבודות כפייה מעת לעת רצחו אנשי ס"ס קבוצות יהודים בעיירה. בדצמבר 1940 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, ממנו שולחו למחנות עבודה סמוכים. בתחילת 1941 הובאו לגטו זה מאות יהודים מראדום ומווינה.

ב-27 באוגוסט 1941 הוצאו להורג כל חברי היודנרט בעיירה בידי שוטרים גרמנים ופולנים, לאחר שלא עמדו באחד מתשלומי הכופר. באוקטובר 1942 רוכזו בגטו שבעיירה יהודים נוספים מיישובי הסביבה.

ב-20 באוקטובר 1942 פשטו על הגטו שבעיירה אנשי ס"ס ושוטרים אוקראינים, ושילחו את כ-1,600 היהודים שנותרו בו למחנה ההשמדה טרבלינקה, תוך רצח חולים וקשישים במהלך האקציה.

יהודים מעטים שהצליחו להימלט מהאקציה ולהסתתר, נרצחו ברובם בידי הגרמנים ובידי פרטיזנים פולנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קופשיווניצה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קופשיווניצה
* ספר יזכור לקהילת פוקשיבניצה, בספריית העיר ניו יורק
* קופשיבניץ באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* קופשיווניצה (Koprzywnica), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* "קופשיווניצה", באתר השטעטל הווירטואלי
* סמואל פישמן ומרטין דין (אנ'), קופשיווניצה, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק A, עמ' 247–249), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4614842-5
* VIAF: 236563795
* WorldCat (עם VIAF): 236563795

 |
**קלוואריה זבז'ידובסקה** (בפולנית: **Kalwaria Zebrzydowska**) היא עיירה במחוז ודוביצה שבפרובינציית פולין קטן בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית. העיירה נודעת בשל המתחם הדתי ההיסטורי שבה.

תולדות היישוב
-------------

העיירה נוסדה באופן רשמי בשנת 1617, סביב מנזר וכנסייה שהוקמו באתרה כמה שנים קודם לכן, אשר היוו מוקד עלייה לרגל לנוצרים באזור. מהמאה ה-18 התפתחה בעיירה תעשיית נגרות ענפה.

יהודי קלוואריה זבז'ידובסקה
--------------------------

המבנה בו שכן בית הכנסת של העיירה.
בשל היותה של העיירה מרכז נוצרי, נמנעו היהודים מלהתיישב בה עד אמצע המאה ה-18. בתקופה זו נתלה במנזר שבעיירה ציור המתאר יהודים מקיזים דם מילד נוצרי. בשל גודלה הקטן יחסית של הקהילה במקום, נטמנו בניה בבתי העלמין של זאטור ושל ודוביצה. במחצית השנייה של המאה ה-19 הוקם בעיירה בית מדרש.

מסוף המאה ה-19 נטלו היהודים חלק מרכזי בתעשיית ייצור הרהיטים בעיירה. שגשוג הקהילה נבלם במידת מה כתוצאה מפרעות אנטישמיות שאירעו בעיירה ביולי 1898, במהלכן נבזזו כל חנויות היהודים ביישוב. פרעות אלה חזרו על עצמן בנובמבר 1918 ובינואר 1919. בין מלחמות העולם נמנו רוב יהודי העיירה על החסידות, והתקיימה ביישוב גם פעילות ציונית. בתקופה זו נמנו בעיירה 486 יהודים, קרוב לשליש מתושביה.

### בשואה

בפרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו רוב יהודי העיירה לערים הגדולות שבסביבתה. עם כניסת הגרמנים לעיירה, רצחו אלו מספר יהודים בה, ובזזו ביחד עם הפולנים המקומיים את בתי היהודים הנטושים, תוך החרמת עסקי היהודים. בהמשך, חולל בית המדרש שבעיירה, תוך השחתת ספרי התורה שבו. עם שובם של חלק מהפליטים היהודים לעיירה, חטפו אותם הגרמנים לעבודות כפייה מפרכות. יודנרט שמונה בעיירה בהמשך, הסדיר את התייצבות היהודים לעבודות הכפייה.

בשנים 1941-1940 הגיעו לעיירה פליטים יהודים ממערב פולין, והקהילה המקומית התגייסה לעזרתם. במחצית השנייה של שנת 1941 הוטל עוצר על יהודי העיירה, וחלק מהיהודים גורשו מבתיהם. מתקופה זו החלו הגרמנים לשלח יהודים מהעיירה למחנות עבודה, ובאוגוסט 1942 הוטל על יהודי העיירה סכום כופר גבוה, אשר נאמר להם כי בתמורה לתשלומו יימנע גירושם. עם זאת, ב-12 באוגוסט גורשו בין 600 ל-1,000 יהודי העיירה לסקאווינה. שם נערכה בהם וביתר יהודי המקום ב-30 באוגוסט 1942 אקציה, תוך רצח כ-180 קשישים וחולים בירי, ושילוח כל היתר למחנה ההשמדה בלז'ץ.

זמן מה לאחר הגירוש הוצאו להורג בקלוואריה זבז'ידובסקה 16 יהודים מקרקוב שנתפסו ביערות הסביבה, ובפברואר 1943 הוצאו להורג שלושה יהודים נוספים בעיירה - שני חברי השומר הצעיר ונערה בת 15.

מקהילת העיירה שרדו את השואה 10 יהודים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלוואריה זבז'ידובסקה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קלוואריה זבז'ידובסקה
* קאלוואריה זבז'ידובסקה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* "קלוואריה זבז'ידובסקה", באתר השטעטל הווירטואלי
* יולנטה קריימר, קלוואריה זבז'ידובסקה, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק A, עמ' 519–521), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
* קלוריה (פולין), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007559799405171
* GND: 4259086-3
* LCCN: n84200456
* MusicBrainz: db382965-6121-4143-b6de-dd4934e4da35
* NKC: xx0154367
* VIAF: 158330565
* WorldCat (עם VIAF): 158330565

 |
**קולבייל** (בפולנית: **Kołbiel**; ביידיש: **קאלביעל**) הוא כפר במחוז אוטבוצק שבפרובינציית מזוביה בפולין, עיר לשעבר, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

היישוב נזכר לראשונה בתחילת המאה ה-15, עת היה שייך למשפחת האצולה הפולנית קולבילסקי. בשנת 1532 הוענקו ליישוב זכויות עיר והיתר לקיים שוק שבועי ויריד שנתי. באמצע המאה ה-17 הוחרב היישוב בעת פלישת האימפריה השוודית.

בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכלל היישוב בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכלל בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1869 נטלו הרוסים מהיישוב את מעמדו העירוני, בעקבות מרד ינואר.

יהודי קולבייל
-------------

בית הקברות היהודי בקולבייל.
ראשית היישוב היהודי בכפר הייתה בסוף המאה ה-18, ומאמצע המאה ה-19 התקיימה במקום קהילה עצמאית. בשנים 1907 עד 1917 קבע מושבו ביישוב האדמו"ר יהושע אשר רבינוביץ'. בעשור השלישי והרביעי של המאה ה-20 כיהן רבי אריה לייב לנדא כרב העיירה.

בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-820 יהודים, שהיוו למעלה ממחצית מתושביו, והתקיימה בו פעילות של אגודת ישראל ושל המפלגות הציוניות. עקב חרם פולני על עסקיהם, עזבו את היישוב בשנות השלושים של המאה ה-20 יהודים רבים.

### בשואה

ב-1 בספטמבר 1939, פרוץ מלחמת העולם השנייה, הופצץ היישוב קשות בידי הגרמנים, תוך הרג מספר מתושביו. ב-15 בחודש נכנסו הגרמנים ליישוב, ורצחו בו 13 פולנים ויהודים, תוך שליחת אחרים למחנות עבודה.

בנובמבר 1939 מונה בכפר יודנרט, שנצטווה לספק לגרמנים עובדים יהודים לעבודות כפייה ולספק תשלומי כופר לשלטונות. כמו כן, חויבו יהודי היישוב בענידת סרט זרוע. עד סתיו 1941 הגיעו ליישוב פליטים יהודים רבים מיישובי הסביבה, אשר הקהילה המקומית התגייסה לעזרתם. בשלב זה רוכזו כ-1,100 יהודי היישוב בגטו שהוקם בו, בו השתררו רעב ומגיפות.

ב-27 בספטמבר 1942 פשטו על הגטו שבכפר חיילים גרמנים, בסיוע כוחות אוקראיניים, ושילחו את יושביו למחנה ההשמדה טרבלינקה, תוך רצח המתנגדים במקום.

כ-50 יהודים שהושארו ביישוב, וכ-100 יהודים נוספים שהסתתרו בזמן האקציה ושבו לכפר, הועסקו בעבודות כפייה, והועברו לאחר זמן מה לגטו ורשה ולגרבולין.

מקהילת קולבייל שרדו את השואה שלוש משפחות, ואלה לא שבו להתגורר ביישוב לאחר המלחמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קולבייל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קולבייל
* קולבייל באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* קולבייל (Kołbiel), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* "קולבייל", באתר השטעטל הווירטואלי
* "קולבייל", באתר JewishGen (באנגלית)
* גז'גוז' קולאץ', קולבייל, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק A, עמ' 387–389), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 10171516-X
* VIAF: 134716831
* WorldCat (עם VIAF): 134716831

 |
**האסכולה הפיזיוקרטית** (מצרפתית, Physiocratie) הייתה קבוצה של הוגים בתחום הכלכלה שסברה כי עושרן של אומות נובע בעיקרו מחקלאות. התאוריות הכלכליות של האסכולה היו פופולריות במיוחד בצרפת במחצית השנייה של המאה השמונה עשרה. הפיזיוקרטים שאפו לשנות את מדיניותו של לואי החמישה עשר ששלט בצרפת בין 1715 ו-1774 כדי להפחית את הרגולציה והמיסים על החקלאות הצרפתית, כך שצרפת תוכל לחקות את בריטניה, בה שררה מדיניות לסה פר. אחד מאבות התאוריה, פרנסואה קניי היה זה שהגה את המונח המפורסם "לסה פר, לסה פסה". התאוריה הפיזיוקרטית היא ככל הנראה התאוריה הכלכלית המפותחת הראשונה שנוצרה.

עקרונות הפיזיוקרטים נוסחו לראשונה על–ידי רישאר קנטיון, בנקאי אירי שחי בצרפת במאמרו "מסה כללית על טבעו של המסחר" שפורסמה אחרי מותו בצרפתית בשנת 1755. רעיונות האסכולה פותחו מאוחר יותר למערכת שיטתית יותר גם על ידי קניי שהגה את הטבלה הכלכלית וגם על ידי גורניי .

הפיזיוקרטים סברו כי עושרה של אומה נקבע על–ידי יצירת עודף ייצור חקלאי מעבר למה שנדרש כדי להזין את האיכרים ולהמשיך לקיים את החקלאות. פעולות כלכליות אחרות נתפשו כניצול של עודף זה לצורך הפיכתו למוצרים חדשים באמצעות הזנת הפועלים העוסקים בייצור מוצרים אלו. היצרנים ועובדים לא חקלאיים נחשבו שימושיים ומועילים, אך "עקרים" במובן זה שההכנסה שלהם נובעת בסופו של דבר לא מעבודתם אלא מעודף הייצור החקלאי.

הפיזיוקרטים התנגדו בתוקף למרקנטיליזם, ששם את הדגש על סחר במוצרים בין מדינות ועל מאזני הסחר. לפיזיוקרטים הייתה מידה של תמיכה תחת המונרכיה הצרפתית וחברי האסכולה נפגשו תכופות בורסאי. אדם סמית, שביקר בצרפת כמדריכו של בנו של הרוזן מבקליי הושפע מאוד מרעיונותיהם של הפיזיוקרטים. הוא, כמו דייוויד ריקרדו וקרל מרקס אחריהם אימצו את תורת הערך של העבודה הפיזיוקרטית.

הוגים בולטים באסכולה
--------------------

פייר סמואל דו פונט דה נמור, מאבות האסכולה הפיזיוקרטית
* רישאר קנטיון
* הנרי ג'ורג'
* פרנסואה קניי
* ז'אק קלוד מרי ונסן דה גורנה
* ויקטור דה ריקטי, המרקיז ממירבו
* הרוזן ממיראבו
* פייר סמואל דו פונט דה נמור

ראו גם
------

* הטבלה הכלכלית
* ליברליזם קלאסי
* ג'ורג'יזם
* שוק חופשי
* אגרריות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האסכולה הפיזיוקרטית** בוויקישיתוף
* האסכולה הפיזיוקרטית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* הפיזיוקראטים, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  משמעות המילה היא "שלטון הטבע" לפי צירוף המילים phýsis (טבע) ו-kràtos, כוח.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007546011205171
* BnF: cb11953280n (data)
* HDS: 026192
* LCCN: sh85101672
* NDL: 00575120
* NKC: ph456967

 |
**באריש** (באוקראינית: **Бариш**; בפולנית: **Barysz**) היא עיירה במחוז טרנופול שבמערב אוקראינה, בסמוך לבוצ'אץ', בה שכנה עד השואה קהילה יהודית.

היישוב השוכן על גדות הנהר באריש, החל ככפר בבעלות אצולה והוזכר לראשונה בכתובים ב-1454, בשנת 1559 הוענקו לו זכויות עיר. במקום התקיימו לאורך השנים שוק שבועי ויריד שנתי, ומספר פעמים נשרף היישוב על ידי הטטרים.

עד 1772 השתייך היישוב למחוז פודוליה (אנ') של האיחוד הפולני-ליטאי, לאחר חלוקת פולין לאוסטרו-הונגריה כחלק מגליציה האוסטרית, בין שתי מלחמות העולם השתייך היישוב לפולין, לאחר מלחמת העולם השנייה השתייך לברית המועצות ומ-1991 לאוקראינה.

ב-1921 מנתה אוכלוסיית העיר 3,003 פולנים, 1,562 רוסינים ו-330 יהודים. ב-1929 האוכלוסייה עלתה ל-4,795, בשנת 1939 ל-7,000.

ב-5 בפברואר 1945 ביצעו לאומנים אוקראינים מארגון UPA (אנ') טבח בפולנים תושבי העיר בו נהרגו 135 מתושבי העיר ממוצא פולני, טבח זה הצטרף למקרים אחרים בהם הרגו לאומנים אוקראינים תושבים בעיר (סה"כ נהרגו כ-200) מה שגרם לעזיבת רוב האוכלוסייה הפולנית.

יהודי באריש
-----------

התיעוד הראשון לישיבת יהודים ביישוב הוא משנת 1635. בשלהי המאה ה-19 ישבו בעיירה כ-20 עד 40 משפחות יהודיות, אשר התפרנסו ברובן מרוכלות ומפונדקאות, וניהלו קהילה עצמאית.

בשנת 1921 נמנו בעיירה 330 יהודים, ובין מלחמות העולם התפתחה במקום גם פעילות ציונית.

באוקטובר 1942 חוסל היישוב היהודי בעיירה. יהודי המקום גורשו לבוצ'אץ', ומשם שולחו להשמדה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **באריש** בוויקישיתוף
* באריש באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* "באריש", באתר JewishGen (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011345037605171

 |
אדמירל **סר ויליאם אדמונד גודאינף** GCB‏, MVO (באנגלית: **Sir William Edmund Goodenough**;‏ 2 ביוני 1867 – 30 בינואר 1945) היה קצין בכיר בצי המלכותי במלחמת העולם הראשונה. הוא היה בנו של ג'יימס גרהם גודאינף.

קריירה ימית
-----------

גודאינף נולד ב-2 ביוני 1867 בפורטסמות' והצטרף לצי המלכותי בשנת 1882. הוא מונה למפקד הקולג' המלכותי הימי בדארטמות' בשנת 1905. הוא קיבל את הפיקוד על הסיירת אה"מ קוצ'ריין ב-1910 ועל אוניית המערכה אה"מ קולוסוס ב-1911.

הוא שירת במלחמת העולם הראשונה ופיקד על שייטת הסיירות הקלות השנייה מ-1913 עד 1916, והשתתף בקרבות מפרץ הלגולנד באוגוסט 1914, שרטון דוגר בינואר 1915, וביוטלנד במאי – יוני 1916. ביום ההולדת של המלך ב-3 ביוני 1916, מונה גודאינף לעמית במסדר האמבט (CB). הוא הועלה לדרגת אדמירל משנה ב-10 ביוני.

לאחר המלחמה הוא הפך למפקח במספנת צ'טהאם ולאחר מכן, מ-1920, למפקד העליון בתחנת אפריקה. הוא הועלה לתת אדמירל ב-1923 למפקד צי המילואים ולמפקד העליון של ה-Nore ב-1924. הוא היה עוזר הצי הראשון והראשי של המלך מ-1929 עד 1930, ולאחר מכן פרש לביתו.

בפנסיה היה גודאינף נשיא החברה הגאוגרפית המלכותית מ-1930 עד 1933. הוא נפטר ב-30 בינואר 1945 בקולסדון.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  King's Collections : Archive Catalogues : Military Archives, kingscollections.org
2. ↑  History of War

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16480870q (data)
* GND: 1058692399
* ISNI: 0000 0000 5038 5827
* LCCN: no00017951
* NTA: 378129430
* SNAC: w60b19gn
* VIAF: 4470900
* WorldCat: lccn-no00017951

 |
**ריקי** (בפולנית: **Ryki**) היא עיירת מחוז בפרובינציית לובלין בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

ריקי נוסדה במאה ה-15 ככפר פרטי בבעלות אצולה, ובשנת 1553 נמנו בה 20 בתי עץ. בשנת 1782 הוענקו לריקי זכויות עיר, אולם 12 שנים לאחר מכן פרצה בה שרפה גדולה, שהביאה לשיתוקה.

בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיירה בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. בתחילת מלחמת העולם הראשונה נערכו בסביבת העיירה מספר קרבות, ורוב תושביה עזבו אותה.

יהודי ריקי
----------

יהודים נזכרים בריקי מסוף המאה ה-16, ובמאה ה-19 גדל מספרם באופן משמעותי, חרף הגבלות שהטילו הרוסים על התיישבות יהודים באזור. מסוף המאה ה-19 ועד מלחמת העולם הראשונה היוו היהודים כ-90% מתושבי ריקי.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,400 יהודים, למעלה משני שלישים מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות.

### בשואה

עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים ב-17 בספטמבר 1939, פרעו אלו ביהודיה, ובזזו את רכושם. בהמשך, נצטווה יודנרט שמונה בעיירה לספק לגרמנים מדי יום מאות עובדי כפייה יהודים.

בסוף 1940 רוכזו כ-1,800 יהודי ריקי בגטו צפוף שהוקם בה, ובחורף 1942-1941 מתו עשרות מיושביו ממגפת טיפוס הבהרות.

בליל ה-6 במאי 1942 פשטו אנשי ס"ס ושוטרים פולנים על הגטו שבעיירה, וריכזו את כל יושביו בכיכר השוק, תוך רצח קשישים וחולים במקום. יתר היהודים הוצעדו לדמבלין אירנה, תוך רצח כ-130 יהודים בדרך, בעיקר ילדים. בדמבלין נערכה ביהודי העיירה סלקציה, שלאחריה הועברו כ-200 צעירים למחנה עבודה, וכל יתר היהודים שולחו במשלוח של כ-3,000 יהודים בקרונות משא למחנה ההשמדה סוביבור.

מקהילת ריקי שרדו את השואה כ-30 יהודים, אך אלו לא שבו להתגורר בה, לאחר ש-6 מהם נרצחו בידי הפולנים המקומיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריקי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ריקי
* ספר יזכור לקהילת ריקי, בספריית העיר ניו יורק
* ריקי באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* ריקי (Ryki), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* "ריקי", באתר השטעטל הווירטואלי
* לאורה קרגו ומייקל מקונל, ריקי, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק A, עמ' 708–710), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007469591005171
* GND: 4351278-1
* LCCN: n00045668
* VIAF: 132487251
* WorldCat (עם VIAF): 132487251

 |
**ג'ון אדוארד דרו** (באנגלית: **John Edward Drew**;‏ 30 בספטמבר 1954 – 10 באפריל 2022) היה כדורסלן אמריקאי, ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1974–1984. בשנת 1984 הושעה מה-NBA בגין התמכרות מתמשכת לשימוש בקוקאין, ולא חזר לשחק בליגה. השתתף פעמיים במשחק האולסטאר של ה-NBA, וממוצעיו הכוללים היו 20.7 נקודות, 6.9 ריבאונדים ו-1.7 אסיסטים למשחק.

נעורים ומכללות
--------------

דרו נולד בעיירה ורידנברג שבאלבמה, ולמד בביאטריס הסמוכה. בשנת 1972 החל ללמוד באוניברסיטת גרדנר-וב הפרטית שבקרוליינה הצפונית, בה למד בעבר השחקן ארטיס גילמור.

קריירה מקצועית
--------------

### אטלנטה הוקס

דרו נבחר בבחירה ה-25 של דראפט ה-NBA לשנת 1974 על ידי קבוצת אטלנטה הוקס, בה שיחק בשמונה עונותיו הראשונות בליגה. כבר בעונת הרוקי שלו הציג יכולת גבוהה עם ממוצעים של 18.5 נקודות ו-10.7 ריבאונדים למשחק, ואף הוביל את כל שחקני הליגה עם ממוצע של 4.6 ריבאונדים התקפיים למשחק. בעונתו השנייה ב-NBA כבר הפך לקלע המוביל של ההוקס, בפעם הראשונה מתוך 6 עונות רצופות, כשקלע 21.6 נקודות למשחק ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר. בעונות 1979 ו-1980, במהלכה השתתף בשנית במשחק האולסטאר, הוביל את ההוקס לשלב חצי גמר המזרח, לצד דן ראונדפילד ואדי ג'ונסון.

### יוטה ג'אז

לקראת עונת 1982/1983 נשלח בטרייד ליוטה ג'אז, בתמורה לזכויות הדראפט על דומיניק וילקינס. ביוטה חבר לכוכבי הקבוצה אדריאן דאנטלי ודארל גריפית', ועזר לקבוצה בעונת 1983/1984 לעלות לפלייאוף ה-NBA לראשונה בתולדותיה, ואף להעפיל לסיבוב השני. באותה עונה קלע 17.7 נקודות למשחק כשחקן ספסל, וסיים במקום השני בהצבעות לתואר השחקן השישי של העונה (אחרי קווין מקהייל).

התמכרות לסמים
-------------

באמצע עונת 1982/1983 נעדר מ-38 משחקים בזמן שעבר תהליך גמילה משימוש בסם הקוקאין, ובמהלך עונת 1984/1985, לאחר שנמצא משתמש שוב בסם, נופה מסגל הג'אז. לאחר השחרור הודיע קומישינר ה-NBA דאז, דייוויד סטרן, על השעייתו של דרו מהליגה לפחות עד עונת 1987/1988. בשנים 1985–1986 שיחק בקבוצת "ויומינג ויילדקטרס" מליגת ה-CBA, אך בדצמבר 1986 נעצר באטלנטה בגין רכישה, מכירה והחזקה של קוקאין, ובכך הסתיימה קריירת המשחק שלו.

מותו
----

נפטר ביוסטון, טקסס ב-10 באפריל 2022 כתוצאה מגידול בעצמות.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטטיסטיקות הקריירה של דרו ב-NBA, באתר basketball-reference.com
2. ↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1974, באתר basketball-reference.com
3. ↑  מובילי עונת 1974/1975 בממוצע ריבאונדים בהתקפה, באתר basketball-reference.com
4. ↑  An Athlete, A Cocaine Addict: John Drew Fights For His Life, באתר הניו יורק טיימס, 27 בפברואר 1983
5. ↑  תוצאות ההצבעות לפרסי עונת 1983/1984, באתר basketball-reference.com
6. ↑  Drew, a Three-Time Offender, Hopes to Return, באתר לוס אנג'לס טיימס, 4 בפברואר 1986
7. ↑  John Drew Free on Bond After Another Drug-Related Arrest, באתר לוס אנג'לס טיימס, 17 בדצמבר 1986
8. ↑  Former Hawks forward John Drew dies at age 67, The Atlanta Journal-Constitution, ‏11 באפריל 2022 (באנגלית)
**מערכת המים החמישית לירושלים** היא מערכת לאספקת מים לירושלים שנחנכה בשנת 2022.

מבנה
----

המערכת כוללת קטע מערבי מחולדה לצומת אשתאול וקטע מזרחי מצומת אשתאול לעמק מוצא, שם הוא מתחבר למערכת העירונית של ירושלים. הקטע המזרחי כולל מנהרה באורך של כ-13 ק"מ וקוטר של כ-4 מטר. המערכת כוללת 4 תחנות שאיבה, במקטע המערבי "כפר אוריה" ו"חולדה" ובמקטע המזרחי "כסלון" ו"עין כרם". קוטר הצינור הוא 100 אינץ' (2.54 מטר).

המערכת כוללת צנרת, משאבות, ברכות ותחנות חשמל. עלות הפרויקט כ-2.5 מיליארד דולר, ובשיאה, המערכת אמורה לספק 65 אלף קוב מים בשעה.

היסטוריה
--------

בינואר 2007 הסמיכה הממשלה את מקורות להקים את מערכת המים החמישית לירושלים. באותה עת הוחלט להניח את הקו של הקטע המזרחי במנהרה והחלטה על הקמת המערכת נתקבלה על ידי רשות המים ביולי 2008. התכנית להקמת המקטע המערבי אושרה על ידי הוועדה לתשתיות לאומיות בשנת 2008.

הקטע המערבי הושלם עד שנת 2014.

במרץ 2020 נחנכה המנהרה של הקטע המזרחי.

המערכת נחנכה באוקטובר 2022. כושר העברת המים של המערכת בעת חניכתו היה כ-150 מיליון קוב לשנה. על פי התכנון, ניתן להגדיל את כושר העברת המים של המערכת עד לכ-420 מיליון קוב לשנה.

קישורים חיצוניים
----------------

המערכת החמישית לירושלים, באתר מקורות

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניר חסון, ירושלים של מים: הצצה לפרויקט הענק להקמת מנהרת המים הראשונה בישראל, באתר הארץ, 19 בינואר 2019
2. ↑  פרויקט מתקני חיבור מפעלי התפלה לרשת הארצית ופרויקט מערכת המים החמישית לירושלים וסביבותיה, דו"ח שנתי 65א של מבקר המדינה
3. ↑  שרון קדמי, קו המים החמישי לירושלים יבוצע במינהור עמוק, באתר TheMarker‏, 13 במרץ 2007
4. ↑  מיקי פלד, מקורות תגייס 2.5 מיליארד שקל באג"ח לטובת מערכת מים לירושלים, באתר כלכליסט, 14 ביולי 2008
5. ↑  אליה שילה, יוקם קו מים חמישי לירושלים, באתר ערוץ 7, 14 באפריל 2008
6. ↑  עמירם ברקת, ‏בג"ץ דחה את העתירה נגד קו המים החמישי לירושלים, באתר גלובס, 28 במאי 2014
7. ↑  מנהרת המים הראשונה שתוביל מים לירושלים, באתר ערוץ 7, 18 במרץ 2020
8. ↑  ליאור נוביק, ‏מערכת הולכת המים החמישית לירושלים הושלמה, באתר מעריב אונליין, 3 באוקטובר 2022
**מרקו ברנרד קילינגסוורת'** (באנגלית: **Marco Bernard Killingsworth**; נולד ב-21 בפברואר 1982 במונטגומרי, אלבמה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר.

את קריירת המכללות שלו החל קילינגסוורת' באוניברסיטת אובורן וסיים באוניברסיטת אינדיאנה, כשבעונתו האחרונה במכללה קלע 17.1 נקודות והוריד 7.8 ריבאונדים. לאחר מכן יצא לאירופה וחתם בדארושפקה הטורקית, אך לאחר חצי עונה מצוינת בה קלע 17 נקודות והוריד 8.2 ריבאונדים בממוצע למשחק עבר לק.ס.ס. אגיס מקוריאה הדרומית. בעונת 2007/2008 שיחק בסקאפטי מהסרייה א' וב-28 משחקים במדיה קלע 13.9 נקודות והוריד 6.3 ריבאונדים בממוצע למשחק. את העונה שלאחר מכן העביר בברינדיסי מהליגה האיטלקית השנייה, בה העמיד ממוצעים של 19.3 נקודות, 9 ריבאונדים ו-3.5 חטיפות למשחק.

בעונת 2009/2010 עבר קילינגסוורת' לקבוצת ברק נתניה הישראלית, במדיה הפגין יכולת שיא ויחד עם דנילו פינוק וטוני וושהאם, הוביל אותה למקום הרביעי בליגה בסיום העונה הסדירה. הוא קבע ממוצעים מצוינים של 18.4 נקודות, 8.3 ריבאונדים, 2 אסיסטים ו-1.7 חטיפות למשחק וסיים רביעי בטבלת מלך הסלים של הליגה, שלישי בטבלת מלך הריבאונדים ועשירי בחטיפות, נתונים שהקנו לו את תואר השחקן היעיל ביותר בליגה. בהמשך הוביל את נתניה לחצי גמר הפיינל פור, לאחר ניצחון 1–3 על מכבי חיפה ברבע גמר הפלייאוף. למרות היכולת המרשימה, קילינגסוורת' לא הצליח להוביל את נתניה לזכייה בתארים, לאחר שקבוצתו הפסידה בחצי הגמר למכבי תל אביב ומוקדם יותר בעונה זו נוצחה על ידי אותה מכבי גם בחצי גמר גביע המדינה.

בעונת 2010/2011 חתם קילינגסוורת' במכבי חיפה ובמרץ 2011 הועבר בטרייד להפועל גלבוע גליל תמורת טיילר ווילקרסון עד לתום העונה.

לקראת עונת 2011/2012 חתם בעירוני אשקלון, קבוצתו הרביעית בישראל. בעונת 2012/2013 חתם בברק נתניה לקדנציה שנייה במועדון.

ב-2015 חזר לקדנציה נוספת בישראל וחתם במכבי קריית גת שהפכה לקבוצתו השישית בישראל. במהלך עונתו השנייה במכבי קריית גת, 2016/2017, עבר לעירוני ר"ג, שם נפצע לאחר שלושה משחקים בפיקת הברך ב-10 בינואר 2017 ונאלץ לפרוש מכדורסל.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* סטטיסטיקות בליגת העל באתר מנהלת ליגת העל
* פרופיל באתר Draft Express

הערות שוליים
------------

1. ↑  מכבי קרית גת: מרקו קילינגסוורת' חתם, לאב ואוליבר יעזבו, באתר וואלה!‏, 7 בדצמבר 2015
2. ↑  דובי פיק, ‏עירוני ר"ג איבדה את קילינגסוורת' עד סוף העונה, באתר ONE‏, 11 בינואר 2017
**ונרד ריצ'רד הנדריקס** (באנגלית: **Venard Richard Hendrix**; נולד ב-15 בנובמבר 1986 בדיקייטר, אלבמה, ארצות הברית) הוא כדורסלן אמריקאי-מקדוני המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר .

קריירה
------

הנדריקס שיחק באוניברסיטת אלבמה בין השנים 2005–2008. כבר בעונתו הראשונה בקבוצה הוביל אותה לטורניר אליפות המכללות עם ממוצעים טובים במיוחד של 9.6 נקודות ו-8 ריבאונדים למשחק, נבחר לחמישיית הפרשמן בליגת המחוז הדרום-מזרחי. בעונה שאחריה שיפר את יכולתו בצורה ניכרת וממוצעיו עלו ל-14.6 נקודות ו-8.9 ריבאונדים למשחק, בזכותם נבחר לחמישיית העונה השנייה בליגה המחוזית. עם זאת, אלבמה הודחה מטורניר ה-NIT כבר בסיבוב הראשון לאחר הפסד 89:87 לאוניברסיטת מסצ'וסטס. בעונתו השלישית והאחרונה במכללות, הגיע הנדריקס לשיאו ועם ממוצעים של 17.8 נקודות ו-10.1 ריבאונדים, נבחר לחמישיית העונה המחוזית. לאחר עונה זו נרשם לדראפט ה-NBA ‏2008 ונבחר במקום ה-49 על ידי גולדן סטייט ווריורס.

בגולדן סטייט הנדריקס לא שותף אף לא במשחק אחד ולאחר שהתנדנד כמה שבועות בין הקבוצה הבוגרת לקבוצה הבת, בייקרספילד ג'אם, שוחרר בדצמבר 2008. לאחר מכן חתם בדקוטה ויזארדס, קבוצת הבת של ממפיס גריזליס. בדקוטה הפגין יכולת מרשימה ואף נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ליגת ה-NBDL.

בעונת 2009/2010 יצא הנדריקס לאירופה וחתם בגרנדה, ובעונה אחת במדיה הפגין יכולת מצוינת, השיג ממוצעים של 13.1 נקודות, 6.9 ריבאונדים (חמישי בליגה), 1.3 חטיפות, 1.3 חסימות (שלישי בליגה) ואסיסט אחד למשחק, הוביל את קבוצתו למקום העשירי בליגה הספרדית, ונבחר לתגלית השנה בליגה.

בעקבות יכולתו המרשימה בגרנדה הוחתם לקראת עונת 2010/2011 בקבוצת היורוליג הישראלית, מכבי תל אביב. בעונה זו הוא זכה עם מכבי באליפות הליגה ובגביע המדינה, והגיע לגמר היורוליג. הנדריקס המשיך לשחק בקבוצה גם בעונת 2011/2012, ובמהלכה הפגין יכולת טובה בהרבה מזו שהציג בעונה הראשונה שלו בקבוצה.

ביוני 2012 חתם לשנתיים בקבוצת הכדורסל האיטלקית, ארמאני ג'ינס מילאנו.

לאחר שרשם ממוצע של 3.7 נק' ו-3 ריב' ב-10 משחקי יורוליג הושאל לקבוצת לוקומוטיב קובאן. בתום העונה הושאל לשנה נוספת לקובאן.

ביולי 2015 חתם לשתי עונות בקבוצה הספרדית אוניקאחה מלאגה. ב-7 במרץ 2016 שוחרר הנדריקס ממלאגה.

ב-9 במרץ 2016 שב למכבי תל אביב לקדנציה שנייה, אולם שוחרר כעבור חצי עונה.

ב-21 באוגוסט חזר הנדריקס לספרד וחתם בגראן קנריה. ב-14 ביולי 2017 חתם הנדריקס בגלאטסראיי הטורקית.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ריצ'רד הנדריקס** |

* ריצ'רד הנדריקס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר היורוליג
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)
* האתר הרשמי של הנדריקס
* ביוגרפיה באתר DraftExpress
* שרון קביליו, הנדריקס מסכם: זו הייתה החוויה הכי טובה בחיי, באתר ONE‏, 24 במאי 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  שרון קביליו, ‏ריצ'רד הנדריקס חתם לשנתיים במכבי תל אביב, באתר ONE‏, 30 ביוני 2010
2. ↑  רועי גלדסטון, ‏ריצ'ארד הנדריקס חתם לשנתיים במילאנו, באתר ערוץ הספורט, 19 ביוני 2012

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**בראד אולסון** | **תגלית השנה בליגת ה-ACB** 2010 | **הבא**:**גוסטבו איון** |
**אוגו לגראן** (בצרפתית: **Ugo Legrand**; נולד ב-22 בינואר 1989) הוא ג'ודוקא עבר צרפתי, מדליסט ארד אולימפי מאולימפיאדת לונדון 2012 בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג. לגראן מחזיק גם בשתי מדליות מאליפויות עולם ושלוש מדליות מאליפויות אירופה.

קריירה
------

באפריל 2010, לגראן זכה במדליה המשמעותית הראשונה שלו באליפות אירופה שנערכה בווינה, מדליית ארד לאחר שניצח את זאזה קדאלשווילי הגיאורגי. בספטמבר של אותה שנה הוא התחרה באליפות העולם וסיים במקום השביעי. באליפות העולם 2011 שנערכה בפריז, זכה לגראן במדליית ארד לאחר שניצח את רינת איברגימוב מקזחסטן. 

באפריל 2012, הוא זכה במדליית זהב באליפות אירופה לאחר שגבר על וולודימיר סורוקה מאוקראינה. ב-30 ביולי התחרה לגראן באולימפיאדת לונדון וזכה במדליית הארד לאחר שניצח את ואנג גי-צ'ון הקוריאני בקרב על המדליה.

באליפות העולם 2013, הגיע לגראן עד לגמר, שם הפסיד לשוהיי אונו היפני וזכה במדליית הכסף. בשנת 2014, הוא זכה במדליית כסף באליפות אירופה אשר נערכה במונפלייה שבצרפת לאחר שניצח בחצי הגמר את רוק דראקשיץ' הסלובני והפסיד בגמר לדקס אלמונט ההולנדי.

באוקטובר 2015, בגיל 26, הודיע לגראן על פרישה מג'ודו תחרותי.

פרסים
-----

מקור:

* **המשחקים האולימפיים**:

לונדון 2012: מדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג
* **אליפות העולם**:

ריו דה ז'ניירו 2013: מדליית כסף בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג
פריז 2011: מדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג
* **תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי)**:

גראנד פרי צ'ינגדאו 2010: מדליית זהב
גראנד סלאם פריז 2011: מדליית ארד
גראנד פרי אמסטרדם 2011: מדליית ארד
גראנד פרי דיסלדורף 2012: מדליית ארד
גראנד פרי סמסון 2013: מדליית ארד
גראנד פרי מיאמי 2013: מדליית ארד
גראנד סלאם פריז 2014: מדליית ארד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוגו לגראן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אוגו לגראן (בצרפתית)
* אוגו לגראן, ברשת החברתית פייסבוק

* אוגו לגראן, ברשת החברתית אינסטגרם

* אוגו לגראן, באתר olympedia.org

* אוגו לגראן, באתר איגוד הג'ודו העולמי

* אוגו לגראן, באתר JudoInside.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
2. 1 2  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
3. ↑  "אוגו לגראן, מדליסט מאולימפיאדת 2012, פורש", 8 באוקטובר 2015,‏ *Ouest-France* (בצרפתית)
**גריפוזאורוס** (שם מדעי: ***Gryposaurus***; משמעות שמו: "לטאת גריפון") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת ההדרוזאוריים אשר חי במשך הקרטיקון העליון באמריקה הצפונית. נמצאו מספר מינים מסוג זה אשר נמצאו בתוך הפארק הפרובינציאלי דינוזאור שבאלברטה, קנדה וגם ביוטה ומונטנה בארצות הברית. הוא היה קרובו של הריינורקס ויש חוקרים שטוענים שמדובר באותו הסוג. בעבר הוא נחשב למין של הדרוזאורוס אך הופרד.

מאפיינים
--------

דינוזאור זה היה הדרוזאור דמוי-אדמונטוזאורוס שהיה בעל חלל אף גדול מאוד בצורה של אף נשרי, כמו שמתואר הגריפון בתרבות. הוא היה דינוזאור גדול מאוד באורך 8.2 מטרים ובעל רגליים ארוכות וזנב עבה ושרירי. ככל הנראה היצור יכל לעמוד זקוף כדי לנוע מהר אך ברוב הזמן נע על ארבע רגליו. הוא היה צמחוני לחלוטין והלסתות שלו היו בעלי שיניים אחוריות, איתם לעס צמחייה מהקרקע או מעצים נמוכים.

דינוזאור זה נמצא במגוון ממצאים והשתמרו גם דגימות של עורו וקשקשיו. ככל הנראה עדר גדול של צמחונים אלה ניזון במישורים שצמחו ליד הים הפנימי המערבי. עדרים אלה משכו בתורם טורפים גדולים כמו דרומאוזאוריים, טירנוזאוריים כמו האלברטוזאורוס והטראטופונאוס ומיני תנינאים כמו הדיינוסוכוס הענקי.

בתרבות
------

הגריפוזאורוס מופיע בסדרה פלאווורלד.

גלריית תמונות
-------------

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גריפוזאורוס** בוויקישיתוף
* גריפוזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* גריפוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
**פרח אדום** היא להקה ישראלית המתמחה בסגנון מוזיקת הרמבטיקו היוונית.

היסטוריה
--------

סגנון המוזיקה של הלהקה נוצר בסוף המאה ה-19 באסיה הקטנה בסמירני, איזמיר של היום והמשיך להתפתח בפיראוס, אתונה וסלוניקי. להקת פרח אדום רואה עצמה כממשיכת דרכן של הזמרת היהודיה רוזה אשכנזי, שהייתה מהגדולות בזמרות יוון (נפטרה ב-1980) והזמרת היהודיה סטלה חסקיל (1918–1954), ובדרכם של יהודי סלוניקי בעיקר צדיק וגאזוז, אשר נהגו לשיר את שירי הרמבטיקו בשפת הלדינו. תומר כץ סולן הלהקה ומנהלה המוזיקלי כתב טקסטים בעברית למנגינות רמבטיקו ויצר שירים ולחנים עבריים חדשים ומקוריים בסגנון זה, כמו כן משתתף תומר בסרט הדוקומנטרי על הזמרת היהודיה רוזה אשכנזי "קנרית מתוקה שלי" של הבמאי רועי שר. הלהקה משתפת פעולה עם אומנים יוונים, ביניהם המשורר הידוע מנוליס רסוליס הזמרת סופיה פפזוגלו ושני נגני הבוזוקי המובילים ביוון מנוליס קרנטיניס וניקוס תאתאסופולוס, וזוכה לביקורות נלהבות בארץ וכן ביוון.

ב-4 בנובמבר 2012 להקת פרח אדום ובראשה תומר כץ ארגנו את סמינר הרבטיקו הראשון מסוגו בישראל בו התארח נגן הבוזוקי היווני אדוניס חראלומבופולוס מטובי נגני הבוזוקי ביוון, הסמינר התקיים בבית הקהילה היוונית בירושלים. מאז מתקיים הסמינר כל שנה בהדרכת המוזיקאים החושבים ביותר ביוון בין היתר Dimitris Mystakidis, Evgenios Voulgaris

באוקטובר 2013 ארחה להקת פרח אדום את המוזיקאית היווניה ת'יאודורה את'נסיו למופע ראשון מסוגו בישראל, שהוקדש לשיריה של הזמרת היהודיה סטלה חסקיל
באוגוסט 2016 להקת פרח אדום אירחה למופע משותף את אחת הזמרות הגדולות ביוון הזמרת מריו.
בינואר 2016 להקת פרח אדום מעלה מופע חדש "יוון והקשר הישראלי" בו הלהקה משתפת פעולה עם האומנים הוותיקים דקלון ויהודה קיסר.

הלהקה הוציאה עד כה את האלבומים "פרח אדום בהופעה", "אש של אהבה" וכן D.V.D של הופעה חיה "בבית הקונפדרציה".

חברי הלהקה
----------

* תומר כץ - בוזוקי, עוד, בגלמה, ניהול מוזיקלי, לחנים וטקסטים
* אלעד קינר - קונטרבס
* ורה גורנשטיין - כינור
* רעות-רבקה שאבי, ענבל דדון - שירה
* אוראל תמוז, נימרוד עצמון - גיטרה
* גבריאל פיסק, עומר להב - כלי הקשה

קישורים חיצוניים
----------------

* פרח אדום, ברשת החברתית פייסבוק
* פרח אדום ומנוליס רסוליס, סרטון באתר יוטיוב
* קטע משותף (של תומר כץ עם אדוניס חראלומבופולוס), סרטון באתר יוטיוב
* פרח אדום עם סופיה פפזוגלו, מנוליס קראדיניס וקורט דאשו, סרטון באתר יוטיוב
* על פרח אדום בפורטל "הבמה"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007583721705171
* VIAF: 215144782722073870759
* WorldCat: viaf-215144782722073870759

 |
**חומצה הידרופלואורית** היא תמיסה חומצית, משתכת ורעילה מאוד של מימן פלואורי המומס במים. 
מימן פלואורי הנמצא במצב גז לרוב נקרא "חומצה הידרופלואורית לא ממוימת", מכיוון שאין נוכחות של מים במצב זה.
בניגוד לחומצות המימן-הלוגנים האחרים (כדוגמת חומצת מלח HCl) החומצה ההידרופלואורית היא חומצה חלשה כלומר הפירוק (דיסוציאציה) ליוני הפלואור -F והמימן +H אינו מוחלט במים.

החומצה ההידרופלואורית ידועה ביכולת להמיס זכוכית וקוורץ (צורן-חמצני SiO2) לפי התגובה הבאה:

SiO2(s) + 6HF(aq) → H2[SiF6](aq) + 2H2O(l)
כתוצאה מכך, החומצה ההידרופלואורית חייבת להיות מאוכסנת בצנצנות פוליאתילן או טפלון (פוליטטראפלואורואתילן), כיוון שהחומצה תמיס את הצנצנת העשויה מזכוכית.

החומצה הפלואורית ידועה גם ביכולת להמיס כמעט את כל תחמוצות המתכת הידועות בכימיה האנאורגנית.

הפקה
----

בתעשיית הכימיה, החומצה הפלואורית מופקת מתוך תגובה של סידן פלואורי (CaF2) וחומצה גופרתית מרוכזת. 
כאשר שני החומרים מעורבבים בטמפרטורה של 250 מעלות צלזיוס, התגובה הכימית שמתרחשת יוצרת מימן פלואורי שממנו מייצרים חומצה הידרופלואורית (בעזרת דילול עם מים ליצירת תמיסה) לפי המשוואה הבאה:

CaF2 + H2SO4 → 2HF + CaSO4
האדים אשר יוצרים מכלי התגובה הם תערובת של המימן הפלואורי, חומצה גופרתית ומעט תוצרי לוואי.
אוגרים את אדי המימן הפלואורי על ידי זיקוק.
החומצה ההידרופלואורית ידועה גם כסכנה לתפקוד המנוע, כיוון שהיא יכולה להיווצר עקב חשיפה של אטמים וצינורות לחום העולה על 400° מעלות צלזיוס, ובכך להפחית את תפקוד המנוע.
התערובת של חומצה חנקתית עם חומצה הידרופלואורית גורמת לראקציה כימית עם חומר הטיטניום כשהתערובת הזאת בריכוז מסוים אוכלת את הטיטניום וממיסה אותו בריכוזים גבוהים של התערובת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חומצה הידרופלואורית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007533741505171
* BnF: cb123062588 (data)
* GND: 4209062-3
* LCCN: sh85063411

 |
העיר ספא בבלגיה שעל שמה מכנים מרחצאות מסוימים בשם ספא
**ספא** (**spa**) הוא כינוי לטיפול במים על ידי טבילה במימי מעיינות, בבריכות מלאכותיות או באמבטיות. טיפול כזה, הנעשה במים מינרלים, מכונה גם בלנאותרפיה (Balneotherapy). בשם ספא מכונה גם אתר המציע טיפול כזה.

כיום מקובל לעשות ספא לא רק כחלק מטיפול רפואי אלא גם למטרות נופש. בנוסף לרחיצה מציעים אתרי ספא רבים טיפולים פיזיותרפיים המבוססים על מגוון של מכשירים חשמליים, סוגי עיסוי שונים, תרגילי התעמלות, הדרכה לתזונה נכונה ועוד.

מקור המונח ספא בשם העיר הבלגית ספא (Spa). הסובלים ממחלות הנגרמות מהיעדר ברזל נהגו לשתות ממי המקום מאז ימי הביניים. במים הייתה כמות מסוימת של תחמוצת ברזל (Iron oxide).

בישראל **ספא** הפך למקור בילוי לזוגות, לנשים, לגברים ולקבוצות. כיום נהוג לבלות בספא באווירה של רומנטיקה ונרות.
הליכה עם בן או עם בת הזוג למרכז ספא הפכה למתנה מקובלת לימי נישואין, לימי הולדת וכו'.

היסטוריה
--------

מאז ימי קדם, ייחסו לטבילה במימי מעיינות סגולות לריפוי מחלות ומכאובים שונים. כך למשל, בתקופה הרומית היה מקובל מאוד להתרחץ בבתי מרחץ ובמעיינות מרפא. בתקופת ימי הביניים עברו המרחצאות לשליטת הכנסייה הנוצרית, והשימוש בהם פחת.

הרעיון להשתמש באמבטיות לצורכי רפואה גרם במאה ה-16 לפריחת ערים כמו סאמרסט (Somerset) באנגליה.

בשנת 1571 גילו את סגולות המרפא של העיר יורקשייר. שם גם נבנה אתר הריפוי הראשון באנגליה - הרוגייט (Harrogate).

ראו גם
------

* מעיין חם
* ערי הספא הגדולות של אירופה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ספא** בוויקישיתוף
* ספא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* HDS: 016308

 |
**פֶּרְס בלקבורו** (באנגלית: **Perce Blackborow**;‏ 1896, ניופורט, מונמאות'שייר - 1949) היה ימאי ולשי, שהצטרף כנוסע סמוי אל המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית של שקלטון.

הקבלה ל"אנדיורנס"
-----------------

בלקבורו וחברו ויליאם בייקוול הפליגו על סיפון ה"גולדן גייט", שהתנפצה על חופי מונטווידאו. לאחר שספינתם נטרפה, נסעו החברים אל בואנוס איירס למצוא עבודה חדשה. בייקוול התקבל לעבודה כמלח כשיר באוניית המשלחת של שקלטון, ה"אנדיורנס". בלקבורו, לעומתו, לא נשכר, משום גילו הצעיר (הוא היה בן 18) וחוסר הניסיון שלו. בייקוול ווולטר האו, שחששו מחסר בכוח אדם ב"אנדריורנס", עזרו לבלקבורו להתגנב אל הספינה והסתירו אותו בתא אחסון. הוא התגלה ביום השלישי להפלגה. רגליו לא נשאו אותו והוא נאלץ לשבת על כיסא בפגישתו הראשונה עם שקלטון.

שקלטון, אחוז חמת זעם אמיתית, המטיר על הנוסע הסמוי שטף חרפות וגערות חריף ומפיל אימה לפני הצוות כולו. הנאום חוצב הלהבות השיג את שלו ותגובותיהם של שני השותפים למעשה היו גלויות דיין להסגירם.

שקלטון סיים את ההופעה באמרו לבלקבורו, "אתה יודע, שבמשלחות האלה קורה לעיתים קרובות שאנחנו נעשים רעבים מאוד, ואם יש נוסע סמוי זמין, הוא הראשון להיאכל?" על כך ענה בלקבורו, "הם ימצאו הרבה יותר בשר אצלך, אדוני." שקלטון הסתיר חיוך ואחרי שיחה עם אחד מחברי הצוות אמר, "הביאו אותו קודם כל אל הטבח."

בלקבורו התגלה כנכס לספינה כעוזר כללי ולאחר זמן הוחתם כחבר בצוות.

הנחיתה על אי הפיל
-----------------

אחרי שה"אנדיורנס" נלכדה בקרח ים דחוס והתנפצה, עשה הצוות את דרכו בשלוש סירות הצלה קטנות, בהפלגת אימים, רצופת סכנות-חיים, רעב וקיפאון אל אי הפיל, שם התמקמו מחדש. עם הגיעם אל האי, חשב שקלטון לתת לבלקבורו, הצעיר בצוות, את הכבוד לדרוך על אדמת האי, מתוך ששכח כי רגליו נפגעו קשות בכוויית קור. בלקבורו עבר בעזרת חבריו מעל לזבזת הסירה, אך נפל אל תוך המים הרדודים ונישא במהירות אל החוף.

נמק
---

ב-14 באפריל יצאה קבוצת החילוץ בג'יימס קיירד אל ג'ורג'יה הדרומית, בתקווה לחזור תוך כמה שבועות. שאר הצוות השלימו עם הכורח להמתין. כמעט כולם היו במצב בריאותי ירוד ומדוכדכים. בלקבורו פיתח נמק בשתי רגליו והיה נושא דאגתו הרפואית העיקרית של אלכסנדר מקלין, רופא הספינה.

ב-15 ביוני, חודשיים לאחר הפלגת שקלטון ואנשיו, ביצע ג'יימס מק אילרוי, בעזרת מקלין, את ניתוח הכריתה ההכרחי. הרגל הימנית התאוששה במידת מה, אך ברגל השמאלית לא הייתה ברירה אלא לכרות את האצבעות המתות. הניתוח בוצע בהצלחה, באמצעות שרידי הכלורופורם שנשארו להם, ולאחר פחות משעה הסתיים התהליך ובלקבורו שב להכרתו וביקש סיגריה.

לאחר החזרה
----------

בלקבורו חזר לחיות בניופורט, דרום ויילס וקיבל את מדליית הקוטב מארד על שירותו במסע המשלחת. הוא מת בשנת 1949 מדלקת סימפונות כרונית ומבעיית לב, בגיל 54.

הרפתקותיו של בלקבורו באנטארקטיקה הן נושא לסיפור מעשה בדיוני, "הנוסע הסמוי של שקלטון" מאת ויקטוריה מקקרמן (מסת"ב 0-440-41984-0).

קישורים חיצוניים
----------------

* פרס בלקבורו - ביוגרפיה

הערות שוליים
------------

1. ↑  האנטפורד, "שקלטון" עמ' 384, קרול וגראף 1998
2. ↑  אלפרד לנסינג, "אנדיורנס", ידיעות אחרונות 2011, עמ' 170
3. ↑  "אנדיורנס", עמ' 181
4. ↑  "אנדיורנס", עמ' 211-209

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2004027483
* SNAC: w6mb5cmc
* VIAF: 46151041
* WorldCat: lccn-n2004027483

 |
**סמואל "סם" לייסי** (באנגלית: **Samuel "Sam" Lacey**; ‏8 במרץ 1948 – 14 במרץ 2014) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1970–1983. ממוצעיו הכוללים לאורך הקריירה הם 10.3 נקודות, 9.7 ריבאונדים, 3.7 אסיסטים, 1.5 חסימות ו-1.3 חטיפות למשחק.

לאחר פרישתו ממשחק הופרשה גופייתו, עם המספר "44", על ידי קבוצת סקרמנטו קינגס.

קריירת מכללות
-------------

לייסי נולד בעיר אינדיאנולה שבמיסיסיפי, ובין השנים 1967–1970 למד באוניברסיטת המדינה של ניו מקסיקו. בעונות 1968 ו-1969 העפיל עם קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות ("NCAA Sweet Sixteen"), ובעונת 1970 הוביל אותה לשלב הפיינל פור, לראשונה בתולדותיה. במשחק חצי הגמר הפסידה ניו מקסיקו מול האלופה שבדרך, אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA), בתוצאה 77–93. בשלוש עונותיו בליגת המכללות העמיד לייסי ממוצעים של 16.3 נקודות ו-14.2 ריבאונדים למשחק.

קריירת משחק
-----------

בדראפט ה-NBA‏ 1970 נלקח לייסי בבחירה החמישית, על ידי קבוצת סינסינטי רויאלס (אשר הפכה בשנת 1972 ל"קנזס סיטי קינגס"). בכל 11 עונותיו בקבוצה שימש כסנטר הפותח שלה, ורשם ממוצעים של 11.1 נקודות, 10.5 ריבאונדים ו-4.0 אסיסטים למשחק. בעונת 1974/1975 השתתף בפעם היחידה בקריירה במשחק האולסטאר של ה-NBA, לצד חברו לקבוצה נייט ארצ'יבלד. בעונת 1980/1981 העפיל עם קנזס סיטי לשלב גמר האזור המערבי של הפלייאוף, בו הפסידה מול יוסטון רוקטס (1–4).

בעת עזיבתו את הקבוצה בשנת 1981 הוביל לייסי את שחקני מועדון הרויאלס/קינגס בסך משחקים (888), ריבאונדים (9,353), חסימות (1,098) וחטיפות (950) בקבוצה, וניצב במקום השני באסיסטים (3,563) ובמקום הרביעי בנקודות (9,895).

בנובמבר 1981, לאחר שני משחקים בעונת 1981/1982, הועבר לייסי בטרייד לניו ג'רזי נטס בתמורה למייק וודסון. בעונה העוקבת שיחק עבור קליבלנד קאבלירס, ובסיומה פרש ממשחק.

מותו
----

ב-14 במרץ 2014, שישה ימים לאחר יום הולדתו ה-66, נפטר לייסי בביתו שבקנזס סיטי, מיזורי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סם לייסי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* סם לייסי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטטיסטיקות הקריירה של לייסי, באתר basketball-reference.com
2. ↑  פרופיל, באתר סקרמנטו קינגס
3. ↑  ממוצעי המכללות של לייסי, באתר sports-reference.com
4. ↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1970, באתר basketball-reference.com
5. ↑  לייסי נשלח בטרייד לניו ג'רזי, באתר הניו יורק טיימס, 13 בנובמבר 1981
6. ↑  ההודעה על פטירתו של לייסי, באתר kansascity.com,‏ 15 במרץ 2014
**גוז'קוב** (בפולנית: **Gorzków**) הוא כפר במחוז קרסניסטב שבפרובינציית לובלין בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

היישוב נזכר לראשונה במאה ה-14 כיישוב בבעלות אצילים, ובשנת 1689 הוענקו לו זכויות עיר, ונקבעו בו ימי שוק וירידים שנתיים. במחצית השנייה של המאה ה-19 הוחזר היישוב למעמד כפרי.

יהודי גוז'קוב
-------------

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בכפר הוא מראשית המאה ה-19, ויהודי המקום השתייכו לקהילת קרסניסטב. בין מלחמות העולם עזבו את היישוב רבים מיהודיו, בשל מעשי אנטישמיות. בתקופה זו חיו ביישוב בין 300 ל-400 יהודים, כמחצית מתושביו.

עם כניסת הגרמנים לכפר בספטמבר 1939, החלו חטיפות של יהודים בו לעבודות כפייה. בתקופה בת שבועיים בה נכנס לכפר הצבא האדום נמלטו חלק מיהודי הכפר מזרחה. עם חזרת הגרמנים לכפר לאחר הסכם ריבנטרופ מולוטוב, הוקם בכפר יודנרט, בראשו עמד ישראל אדלשטיין, אשר נצטווה לספק לגרמנים עובדים יהודים מדי יום. באביב 1940 שולחו עובדים יהודים מהכפר למחנה בלז'ץ, ועל הקהילה בכפר הוטל תשלום כופר. בתחילת 1942 נשלחה קבוצת עובדים נוספת מהכפר לבלז'ץ.

בנובמבר 1942 רוכזו יהודי גוז'קוב והכפרים הסמוכים בכיכר השוק במקום, והוצעדו ממנה כ-12 ק"מ אל גטו איזביצה. משם שולחו יהודי הכפר יחד עם יתר יושבי הגטו למחנה ההשמדה בלז'ץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גוז'קוב** בוויקישיתוף
* גוז'קוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* "גוז'קוב", באתר השטעטל הווירטואלי