recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אושקוש** (באנגלית: **Oshkosh**) היא חברה לייצור כלי רכב כבדים שמקום מושבה בעיר בשם זה במדינת ויסקונסין, ארצות הברית. החברה מתמחה ביצור משאיות וכלי רכב מיוחדים לשימוש צבאי ואזרחי. הנהלת החברה ממוקמת בעיר אושקוש, ומפעלי הייצור שלה פרוסים בשמונה מדינות בארצות הברית וכן באוסטרליה, בלגיה, קנדה, סין, צרפת, רומניה ושותפויות ייצור במקסיקו ובברזיל. כלי הרכב של החברה נמכרים ב-130 מדינות ברחבי העולם.

פעילות
------

החברה הוקמה בשנת 1917 במטרה לפתח ולייצר כלי רכב כבדים ומיוחדים בעלי הנעה כפולה. לאחר ייצור האבטיפוס הראשוני שזכה להצלחה גדולה, החלה החברה להתפתח במהירות. בשנת 1996 החלה לנהל מדיניות עסקית של צמיחה באמצעות רכישת חברות העוסקות בתחומי פעילות משיקים או משלימים לתחום עיסוקה העיקרי ושילובן לצורך יצירת הצעות בעלות ערך רב יותר ללקוחותיה. משנה זו רכשה אושקוש 15 חברות העוסקות בייצור מנופים, ציוד כיבוי, מערבלי בטון, רכבי חילוץ והצלה ועוד.

חברת אושקוש מתמחה בייצור משאיות קלות וכבדות בעלות הנעה לכל הגלגלים (כולל הנעת שש על שש, 8×8 וגם 10×10) לשימושים צבאיים כגון סיור, תובלה וחילוץ. חלקן מיוצרות גם בדגמים ממוגנים נגד מטענים, ירי ישיר, ומוקשים. בנוסף לכך מייצרת החברה מכליות, כבאיות ורכבי חילוץ והצלה המיועדים לפעול בשטחים בעלי קשיי עבירות, וכן מנופים ובמות הרמה מיוחדות המותקנים על כלי הרכב השונים.

באוגוסט 2015 הודיעה החברה כי זכתה במכרז של מחלקת ההגנה האמריקאית לייצור כלי הרכב הקרבי הטקטי החדש אשר יחליף את הרכב הנוכחי מסוג HMMWV, שנקרא JLTV. המדובר בחוזה ענק בשווי של כ-53 מיליארד דולר, למשך שנים רבות, לייצור מעל 50,000 כלי רכב.

כלי רכב מתוצרת החברה
--------------------

* סמי טריילר Oshkosh M911סמי טריילר Oshkosh M911
* כבאיתכבאית
* רכב משורייןרכב משוריין
* רכב סיוררכב סיור

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אושקוש** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אושקוש (באנגלית)
* אושקוש, ברשת החברתית פייסבוק

* אושקוש, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* אושקוש, ברשת החברתית אינסטגרם

* אושקוש, סרטונים בערוץ היוטיוב
* ניר בן זקן, אושקוש מנצח האמר - כי העולם שייך לצעירים, באתר ynet, 28 באוגוסט 2015 סרטונים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 9570 3147
* LCCN: n92073832
* VIAF: 136186750
* WorldCat: lccn-n92073832

 |
**ארצ'יבלד מקסוול גברד** (באנגלית: **Archibald Maxwell Gubbrud**;‏ 31 בדצמבר 1910 – 26 באפריל 1987) היה פוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הדרומית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל דקוטה הדרומית ה-22 בשנים 1961–1965.

ראשית חייו
----------

ארצ'י גברד נולד בעיירה נורווי (Norway, קרויה על שמה של נורווגיה, שחלק גדול מתושבי דקוטה הדרומית ומדינות סמוכות הם צאצאים של מהגרים ממנה) שבמחוז לינקולן שבדקוטה הדרומית. הוא היה אחד מארבעת ילדיהם של טורוול מריוס ואלה (לבית רומריאם) גברד. בשנים 1911–1914 כיהן סבו של גברד, אנדרו רומריאם, כחבר בית הנבחרים של דקוטה הדרומית, והיה ידידו של מושל המדינה, פיטר נורבק. ב-1929 סיים גברד את לימודיו באקדמיית אגוסטנה שבקנטון, דקוטה הדרומית. לאחר מות אביו ב-1934, הפך גברד לאחראי על החווה המשפחתית ועשה חייל בפועלו. הוא נשא לאישה את פלורנס דקסטר, ולשניים נולדו שני ילדים.

קריירה פוליטית
--------------

הקריירה הפוליטית של גברד החלה כאשר הוא היה לפקיד במועצת העיירה נורווי. בשנים 1947–1952 הוא שימש כיושב ראש בית הספר אלמווד. ב-1948 הוא נבחר כנציג מחוז לינקולן בוועידת המפלגה הרפובליקנית של דקוטה הדרומית. ב-1950 נבחר גברד כחבר בית הנבחרים של דקוטה הדרומית, וכיהן בתפקיד בשנים 1951–1960, כשבשנתיים האחרונות לכהונתו הוא כיהן כיושב ראש הבית. ב-1951 הוא זכה בפרס שימור הקרקע של אגודת עמק המיסיסיפי. הוא גם היה יושב ראש מועצת המנהלים של מועצת המחקר החקיקתי.

ב-1960 התמודד גברד על משרת מושל דקוטה הדרומית, ונבחר לאחר שהביס את המושל המכהן, ראלף הרסת' בהפרש של 4,435 קולות בלבד. ב-1962 הוא נבחר לתקופת כהונתו השנייה כמושל לאחר שניצח שוב את הרסת' בהפרש של 31,000 קולות. במהלך תקופת כהונתו, הוכפל הסיוע המדינתי לחינוך. בית החולים המדינתי קאסטר ומשרד התקציב המדינתי החלו את פעולתם בהמלצתו. ב-1965 סיים גברד את כהונתו כמושל ושב לחוותו. ב-1968 התמודד גברד באי-רצון על מושב בסנאט של ארצות הברית לאחר ששוכנע לעשות כן על ידי מפלגתו, אך הובס על ידי הסנאטור המכהן ג'ורג' מקגוורן.

ב-1969 מינה הנשיא ריצ'רד ניקסון את גברד כמנהל של מנהלת החוואים (אנ') (יורשתה של מנהלת החקלאות האמריקאית), תפקיד בו הוא שימש עד 1977.

מותו
----

ארצ'י גברד נפטר בסו פולס ב-26 באפריל 1987 מסרטן הריאה. הוא נטמן בבית הקברות הלותרני שבהדסון, מחוז לינקולן.

לקריאה נוספת
------------

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1459-1460.

קישורים חיצוניים
----------------

* ארצ'י גברד באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית)
* ארצ'י גברד באתר The Political Graveyard (באנגלית)
* ארצ'י גברד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

| מושלי דקוטה הדרומית דקוטה הדרומיתדקוטה הדרומית |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| ארתור מלט • צ'ארלס שלדון • אנדרו לי • צ'ארלס הרייד • סמואל אלרוד • קו קרופורד • רוברט וסי • פרנק ביירן • פיטר נורבק • ויליאם מקמסטר • קארל גנדרסון • ויליאם בולו • וורן גרין • טום ברי • לסלי ג'נסן • הרלן בושפילד • מרל שרפ • ג'ורג' ת. מייקלסון • סיגרד אנדרסון • ג'ו פוס • ראלף הרסת' • ארצ'י גברד • נילס בו • פרנק פאראר • ריצ'רד קניפ • הארווי וולמן • ביל ג'נקלו • ג'ורג' ס. מייקלסון • וולטר דייל מילר • ביל ג'נקלו • מייק ראונדס • דניס דוגארד • קריסטי נואם |  |

 |


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1193089832
* ISNI: 0000 0000 4275 8363
* LCCN: no2005100630
* SNAC: w6wt01z4
* VIAF: 12047469
* WorldCat: lccn-no2005100630

 |
**משב של תקווה** (באנגלית: **Hope Floats**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1998 בבימויו של פורסט ויטאקר, עם סנדרה בולוק, הארי קוניק ג'וניור, ג'ינה רולנדס ומיי ויטמן בתפקידים הראשיים.

העלילה היא על אם צעירה שנאלצת לחזור לעיירת הולדתה ביחד עם בתה ולהתחיל שם חיים חדשים לאחר שבעלה בגד בה.

תקציר העלילה
------------

בירדי פרויט (סנדרה בולוק) מוזמנת לתכנית אירוח בטלוויזיה בשיקגו בנוסח ריקי לייק שם היא מופגשת עם חברתה הטובה קוני (רוזנה ארקט) שמגלה לה כי היא מקיימת יחסים עם בעלה ביל ומקווה גם להתחתן אתו. הבעל ביל (מייקל פארה) נכנס ומודה קבל עם ועדה כי הוא אכן מנהל רומן עם קוני.

בירדי עוזבת את שיקגו יחד עם בתה ברניס (מיי ויטמן) בת העשר ומגיעה לבית הוריה בעיירה סמית'וויל בטקסס. מקבלים אותם האם רמונה (ג'ינה רולנדס) שמגדלת בביתה גם את טראוויס (קמרון פינלי) בנה של בתה שנמצאת רוב הזמן בקליפורניה. האב הארי (ג'יימס הארל) נמצא במוסד בגלל מחלת אלצהיימר.

לבירדי קשה להסתגל לחיים בעיירה. פעם היא הייתה מלכת היופי המקומית וכיום כולם יודעים על בגידת בעלה ששודרה לרחבי ארצות הברית ומזלזלים בה. היא מוצאת לבסוף עבודה בחנות צילום. היא פוגשת בג'אסטין מאטיס (הארי קוניק ג'וניור) חבר מהעבר שהגיע לבצע עבודות שיפוץ בבית רמונה. ג'אסטין מחבב את את בירדי ומתחיל לחזר אחריה במרץ בעידודה של רמונה אך היא דוחה אותו מדי פעם.

ברניס חווה קושי בהתאקלמות עם הילדים בבית הספר והסבתא רמונה מעודדת ומנחמת אותה.

רמונה מתה באופן פתאומי מהתקף לב וביל מגיע ללוויה. ברניס רוצה להצטרף אליו ולגור אצלו אך הוא דוחה אותה למרות בכייה. נוצר חלל בחיי המשפחה וג'אסטין מוכן למלא אותו ולשמש אבא לטראוויס וברניס בהסכמתה של בירדי.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| סנדרה בולוק | בירדי פרואיט |  |
| הארי קוניק ג'וניור | ג'אסטין מאטיס |  |
| ג'ינה רולנדס | רמונה קאלברט |  |
| מיי ויטמן | ברניס פרואיט |  |
| מייקל פארה | סטיב פרואיט | ארוס של ליב |
| קמרון פינלי | טראוויס |  |
| רוזנה ארקט | קוני |  |
| ביל קובס |  | אח במוסד |
| ג'יימס הארל | הארי קאלברט | כלה |
| נומן בנט | מר דייוויס | צלם |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* קדימון למשב של תקווה, באתר יוטיוב
* סצנת הבגידה בתכנית הטלוויזיה, באתר יוטיוב
* סצנת הריקוד של בירדי וג'אסטין, באתר יוטיוב
* סצנת הפרידה בין ברניס לאביה, באתר יוטיוב
* ביקורת על משב של תקווה, באתר דיאלוג 50 פלוס
טיל שגר ושכח PARS 3 LR של הצבא הגרמני
**שגר וּשכח** היא הטכנולוגיה של רקטות או נשק מונחה הפועלים עצמאית לאחר השיגור.

חימוש שגר ושכח כולל בתוכו מערכת ניווט אינרציאלית או GPS, המנחים אותו אל המטרה לאחר שיגורו, כך שהמפעיל חופשי לעזוב את עמדת השיגור או לבצע שיגור נוסף. טילים מסוימים יכולים אף לאתר עצמאית את המטרה, גם אם היורה מעולם לא היה איתה בקשר עין, באמצעות רב"ת.

כמו כן, ישנם כטב"מים שניתן להפעיל בשיטת שגר ושכח, כמו הפוטרוס האיראני.

אפשרות לעדכן את מסלול מעוף הנשק לאחר השיגור, באמצעים בעלי יכולת שגר ושכח, נקראת "שגר ועדכן".

לעיתים הביטוי "שגר ושכח" מתייחס לאמצעים פחות מתקדמים, שאינם בעלי יכולת שליטה מרחוק, כמו ברקטות ובטילי אוויר-אוויר מונחי חום, בהם אין למשגר או לטייס בהתאמה, יכולת להשפיע על מעוף הטיל לאחר שיגורו.

בעברית מודרנית מקובל להשתמש בצירוף זה בהשאלה, כאשר מייחסים תכונה לאדם, למכונה או למנגנון ממוחשב המשלים נאמנה את כל המשימות שמוטלות עליו, מבלי שמפעיליו יצטרכו לעקוב אחריו ולוודא את ביצוע המשימה[דרוש מקור]. עוד מקובל להשתמש בביטוי שגר ושכח בניהול תיק השקעות שמשמעותו קנה והחזק או קניה לזמן מרובה שלא מצריכה התערבות בניהול[דרוש מקור].

דוגמאות
-------

דוגמאות לטילי שגר ושכח מונחי אינפרה אדום ומונחי מכ"ם:

* AGM-114 הלפייר
* AGM-65 מאבריק
* ספייק
* הרפון
* PARS 3 LR
* נאג
* מיקה
* Kh-29
* 3M-54 Klub
* יאחונט
* 9M123 כריזנטמה
* וימפל R-77
* וימפל R-73
* וימפל R-27
* SM-6
* FIM-92 סטינגר
* איריס-טי
* FGM-148 ג'אוולין
* אקסוסט
* ברימסטון
* AIM-9 סיידוויינדר
* AIM-120 אמראם
**מועדון הספורט מכבי ליטא** הוא אחד ממועדוני הספורט הרבים  של מכבי בעולם. הוא הוקמה ב-19 בספטמבר 1920 בקובנה' חדל להתקיים בתקופת השואה בליטא והוקם מחדש בשנת 1989 במהלך הפרסטרויקה **ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הליטאית**. 

המועדון משתתף במשחקי המכביה. ב-1990 היו בה כ-500 חברים וכ-200 בשנת 2000. לשנת 2014, המועדון תמך בתשעה ענפי ספורט (כדורגל, שחמט, כדורסל, טניס שולחן, טניס, שחייה, בדמינטון, היאבקות, קליעה והתעמלות אומנותית).

התקופה שבין שתי מלחמות העולם
----------------------------

בשנת 1926 היו במועדון 83 סניפים בהם כ- 4,000  חברים. קבוצת הכדורגל של מועדון מכבי קובנה שיחקה 12 עונות בליגה א' וזכתה במקום השלישי בשנת 1926, רוכב האופניים איסקאס אנוליקאס ייצג את ליטא באולימפיאדות 1924 ו -1928, מתאגרפים (כמה חברים הפכו לאלופי ליטא), שחקני שחמט (אלכסנדרס מאכט ואיסקאס ויסטנקיס ייצגו את ליטא באולימפיאדות שחמט, אולגה גורביצ'יטה זכתה במקום ראשון  באליפות העולם במכביה שנערכה בפראג בשנת 1933. בסך הכל תמך המועדון ב-21 קבוצות שונות. הוא השתתף במשחקי המכביה בשנים 1932 ו-1935.

התקופה הפוסט-סובייטית
---------------------

  

פחות מחודש לאחר הקמתו מחדש של הוועד האולימפי הלאומי של ליטא, הוקם מחדש מועדון מכבי ב-8 בינואר 1989 (יושב ראש סמיונאס פינקלשטיינאס) עם סניפים בקובנה, שאוולי וקלייפדה. שלח משלחת בת 25 חברים למשחקי המכביה של 1989,  שם הם התחרו לא תחת דגל ברית המועצות, אלא תחת דגל ליטא.במשחקים, המתאבק גריגוריוס צ'אז'ינריס זכה בכסף, אמן השחמט אדוארדאס רוזנטליס זכה בארד, ונבחרת הקטרגל זכתה במקום החמישי.המועדון הקים קבוצת כדורגל משלו, מכבי וילנה, שזכתה בליגה השנייה בשנת 1991 ובמקום השישי בליגה א' בעונת 1991/92. היא גם זכתה בגביע הכדורגל הליטאי בשנת 1992 והדיחה את האלופה FK ז'לגיריס וילנה. בעונה שלאחר מכן היא נודעה בשם FK Neris Vilnius.

נכון לשנת 2014 השתתף המועדון ב-7 משחקי מכביה וב-5 משחקי מכבי אירופיים וזכה ב-11 מדליות זהב, 20 מדליות כסף ו-14 מדליות ארד. זה כולל 2 מדליות זהב ו-3 מדליות כסף של נבחרת הקט-רגל; 2 מדליות זהב, 7 מדליות כסף, 3 ארד של השחיינית אלה פבינסקיינה; ו-4 מדליות זהב, 1 כסף ו-2 ארד של השחיין אנדריי פאדייב במשחקי מכבי אירופה 2011 בווינה.
נתן רועי מעביר סיור בבניין המוסדות הלאומיים, לאליעזר שקדי ונתן שרנסקי
**נתן רועי** (נולד ב-22 באוגוסט 1957) הוא עיתונאי, עורך, סופר, מורה ומדריך להיסטוריה, ספרות וארץ ישראל.

ביוגרפיה
--------

נולד ביפו כ**נתן שוורץ - זומפף**. שירת בצה"ל בחיל התותחנים. לחם במבצע ליטני כרב-סמל סוללת תותחים. הדריך תותחנות שדה בבית הספר לתותחנות שדה והוכתר כמדריך מצטיין.

רועי הוא בוגר האוניברסיטה הפתוחה במדעי הרוח והחברה, מוסמך בהצטיינות במחשבת ישראל במכון שכטר בירושלים ובעל תואר LLB במשפטים ממכללת שערי משפט בהוד השרון.

רועי החל את דרכו כעיתונאי בשנת 1979 במקביל ללימודיו האקדמיים. היה ממייסדי המגזינים "יומן השבוע" "רחוב ראשי" (רשת מקומונים) ו"עולם האישה" ובמקביל עבד בעיתונים בישראל ומחוצה לה.

בשנים 1991 - 1993 היה דובר ההסתדרות הכללית.

היה מרצה אורח בחוג לתקשורת באוניברסיטה העברית בקורסים של משה נגבי ואבי ווינברג. היה חבר במשלחות של עיתונאים לקהילות יהודיות בצפון אמריקה מטעם איחוד הקהילות היהודיות בצפון אמריקה והוועד היהודי אמריקני וליווה משלחות יהודיות מצפון אמריקה.

היה עורך יומנים בגלי צה"ל כפרילנסר.

במלחמת לבנון הראשונה (יוני 1982) ביחד עם הצלם צביקי עשת, נלכד בווילה שבה נהרגו האלוף יקותיאל אדם ואל"ם חיים סלע, בדוחא שליד ביירות. הכתבה שלו על האירוע, ביחד עם הצילום של צביקי עשת פורסמו ב"ידיעות אחרונות" וב"במחנה".

כתבתו ב"דבר השבוע" על "הפולני הטוב", סטפן רצ'ינסקי (נובמבר 1985), וסדרת הכתבות בעקבותיו הוביל לחשיפת מצבם העגום של חסידי אומות העולם שהצילו יהודים וחיו במצב כלכלי קשה וללא זכויות ותיקון חוק הביטוח הלאומי. סייעה לחשיפה זו כתבה חשובה ב"כלבוטק" בעריכתו של רפי גינת.

ערך ושידר סדרה של כתבות הן ביומן גלי צה"ל והן ב"דבר השבוע" מאתיופיה, לשם יצא עם צעירים וצעירות שעלו לישראל במבצע משה. הסדרה פורסמה ב"דבר" ושודרה בגלי צה"ל בשנת 1995.

שידר וכתב בעת המלחמה בגאורגיה, בסיועו של השליח הראשון של הסוכנות היהודית בגאורגיה, איציק משה (אנ').

בשנים 2002–2019 ניהל את אתר האינטרנט של הסוכנות היהודית בשפה העברית.

כתביו
-----

ב-1996 כתב רועי את המסמך הבסיסי של תוכנית "תגלית" ביוזמתו של ד"ר יוסי ביילין וסיועו של דן אברמס.

רועי כתב, השתתף וערך 5 מהכרכים של האנציקלופדיה לצבא ולביטחון "צה"ל בחילו" (רביבים – הוצאה לאור, מהדורת ספרית "מעריב")

כמו כן, חיבר את הספרים:

* **עולם תחתון ופשע מאורגן בישראל** (הוצאת אביבים)
* **לקסיקון שוטרים וגנבים** (הוצאת משכל, ידיעות אחרונות) ביחד עם ראובן שפירא
* **פעם תותחן תמיד תותחן**, הוצאת אביבים

בנוסף, כתב רועי ביוגרפיות כסופר צללים והשתתף בכתיבה לאלבומים:

* **ספר המופת**, בעריכת מיכאל בר-זוהר (פרופיל של מאיר מרדור, מייסד רפא"ל)
* **שיקום למופת**, בעריכת יהודה חשאי
* סיפורו הקצר "**לגיון הזרים של מאליק**" זכה לציון מיוחד (מומלץ) של תחרות הסיפור העברי הקצר של עיתון "הארץ".

פרסים
-----

* פרס יד ושם על כתיבת עבודה שנתית, 1975
* פרס תנועת סובלנות (ציון מיוחד) לשנת 1987, על פעלו למען חסידי אומות העולם

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נתן רועי** בוויקישיתוף
* נתן רועי מדריך בבית הכנסת פדובה בירושלים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313686205171
* GND: 1158424655
* ISNI: 0000 0000 5288 8874
* LCCN: nr93016125
* VIAF: 31867828
* WorldCat: lccn-nr93016125

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"נתן רועי"**.
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
הרב **יחיאל יצחק פֶּאר** (קרי: **פְּר**; לעיתים נכתב: **פער**; באנגלית: **Yechiel Yitzchok Perr**; נולד ב־1935) הוא ראש ישיבה חרדי-אמריקאי. מייסד וראש ישיבת פאר רוקאוואי.

ביוגרפיה
--------

נולד וגדל בדרום אוזון פארק (אנ') שבקווינס, ניו יורק, לרב מנחם מנדל פאר שכיהן כרב האזור במשך למעלה מ-50 שנה.

בתיכון למד במתיבתא של ישיבת רבנו חיים ברלין, בהמשך למד בישיבת פילדלפיה ואחר כך בין השנים 1944–1956 בישיבת לייקווד שבה היה לתלמידו המובהק של הרב אהרן קוטלר.

בשנת 1961 (ה'תשכ"ב) נישא לשושנה נקריץ בתו של הרב יהודה לייב נקריץ נכדתו של רבי אברהם יפהן חתנו של הסבא מנובהרדוק. נישואיו הביאו אותו במגע עם המסורת של נובהרדוק, הוא המשיך ללמוד בישיבת "בית יוסף" נובהרדוק בברוקלין ובישיבת קמניץ בעיר.

ב-1969 (ה'תשכ"ט) יסד את ישיבת פאר רוקאוואי, בשם הרשמי "ישיבה דרך איתן" על שם ספרו של הרב יפהן, הישיבה מתנהלת בסגנון ישיבות ליטא וקיים בה גם מסלול השכלה תיכונית.

כתביו ושיחותיו
--------------

שיחות המוסר שלו מתוארות בספריו של יוצר הקולנוע והאנתרופולוג אלן מוריניס (אנ'), ‏"Climbing Jacob's Ladder" (ברודוויי, 2002) ו"Everyday Holiness: The Jewish Spiritual Path of Mussar" ‏(2007). חלק מהשיחות נערך ונדפס בספר "מָשְכֵנִי אחריך" בידי תלמידיו.

חידושי תורתו מתפרסמים מעת לעת בכתבי עת תורניים כמו "עם התורה" ו"מוריה".

קישורים חיצוניים
----------------

ממאמריו המוסריים
* א. נייהוז, **מבעד לעדשת המוסר... - מאמר א בסדרה**, מוסף שבת קודש - יתד נאמן, פרשת שופטים (50) תשע"ד. עמ' 15–17, באתר אוצר החכמה
	+ א. נייהוז, **מבעד לעדשת המוסר... - מאמר ב בסדרה**, מוסף שבת קודש - יתד נאמן, פרשת כי תצא (51) תשע"ד. עמ' 26–29, באתר אוצר החכמה
	+ א. נייהוז, **מבעד לעדשת המוסר... - מאמר ג בסדרה**, מוסף שבת קודש - יתד נאמן, פרשת כי תבא (52) תשע"ד. עמ' 22–23, באתר אוצר החכמה
	+ א. נייהוז, **מבעד לעדשת המוסר... - מאמר ד בסדרה**, מוסף שבת קודש - יתד נאמן, פרשת נח (03) תשע"ה. עמ' 24–25, 30, באתר אוצר החכמה

הערות שוליים
------------

1. ↑  הפרדס, שנה לו, גיליון ג', עמ' 4.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007376687805171
* VIAF: 33150170577100011905
* WorldCat (עם VIAF): 33150170577100011905

 |
**אסטרמה פולמינאה** (באנגלית: **Estrema Fulminea**) היא מכונית-על חשמלית במרכב קופה, שתיוצר בייצור מוגבל (61 יחידות) על ידי אוטומובילי אסטרמה משנת 2023. היא הוצגה במוזיאון המכוניות של טורינו במאי 2021.

מפרט טכני
---------

הפולמינאה כוללת ארבעה מנועים חשמליים המספקים כ-2040 כוחות סוס. יש לה קבל-על המסוגל לאגור מטען גדול של אנרגיה חשמלית, להיטען מחדש במהירות הרבה פעמים וגם לפרוק את המטען הזה במהירות. סוללת הרכב היא סוללה מוצקה בקיבולת 100 קילוואט שעה המספקת טווח נסיעה חשמלי של 520 קילומטרים. היא מאיצה מ-0 ל-100 בתוך 1.9 שניות ומ-0 ל-320 בתוך 9.9 שניות, לעומת הבוגאטי שירון, המאיצה מ-0 ל-320 בתוך 14 שניות. החברה אינה מספקת כרגע את מהירותה של הפולמינאה.

ראו גם
------

* פינינפארינה בטיסטה
* רימאק נברה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אסטרמה פולמינאה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אסטרמה פולמינאה

הערות שוליים
------------

1. ↑  עם 2040 כ"ס וסוללות מצב מוצק: אסטרמה פולמינאה, באתר קארטיוב, ‏14 במאי 2021

| אוטומובילי אסטרמה |
| --- |
| אישיים | ג'אנפרנקו פיזוטו - מייסד ומנכ"ל החברה • רוברטו אוליבו - מנהל בכיר • אלכסנדר קלאט - מעצב החברה |
| כלי רכב | אסטרמה פולמינאה |
**אייל בלום** (1974) הוא פוליטיקאי ובוטנאי ישראלי שכיהן כראש המועצה האזורית הערבה התיכונה משנת 2012 ועד התפטרותו ב-2021.

ביוגרפיה
--------

אייל בלום נולד בשנת 1974 במושב חצבה שבערבה תיכונה להורים ממייסדי המושב אשר הגיעו מעין גב ומחדרה. 
בצעירותו למד בבית הספר האזורי "שיטים" ושימש כמדריך בשנת שירות מטעם תנועת המושבים. במסגרת השירות הצבאי שירת כלוחם בסיירת צנחנים ולימים בצוות הראשון שהקים את יחידת אגוז. כמו כן לחם במלחמת לבנון השנייה ועדיין מתנדב לשירות מילואים.

לאחר השירות הצבאי השלים קורס מדריכי ידיעת הארץ בחברה להגנת הטבע וכן לימודים לתעודת מדריך מוסמך. כשהשלים את לימודיו שימש כמדריך בבית ספר שדה חצבה.

השכלה
-----

אייל בלום, בעל תואר ראשון במדעי החיים מטעם האוניברסיטה הפתוחה, השלים בהצטיינות לימודי תואר שני בביוטכנולוגיה מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים ומכון וולקני כשנושא המחקר היה גנטיקה של תכונות כמותיות בצמחים. בשנת 2007 השלים את לימודי הדוקטורט במכון ויצמן למדע בנושא גנטיקה התפתחותית של הצמח. במהלך שנת 2008, לאחר פוסט דוקטורט במרכז לביוטכנולוגיה- הפקולטה לחקלאות באוניברסיטה העברית, נקרא לשוב לערבה למלא תפקיד ציבורי כמרכז משק מושב חצבה. בהמשך, לאחר שכיהן כמרכז משק מונה למנכ"ל החברה לפיתוח ובניין בערבה (החברה הכלכלית).

פעילות ציבורית
--------------

במערכת הבחירות שנערכו בערבה התיכונה ב-4 בדצמבר 2012, זכה ברוב של 41.4% מקולות המצביעים ונבחר לראש המועצה האזורית ערבה תיכונה וסממן מרכזי של "מהפך דורי"- בלום הוא הראשון מבני הערבה שגדלו והתחנכו במקום שנבחר לראש הרשות. בלום החליט לעזוב את הפעילות המחקרית לטובת עשייה ציבורית למען פיתוח וקידום הערבה התיכונה ואנשיה. אייל נשוי לניבה ואב לשלושה ילדים, מתגורר במושב עידן בערבה תיכונה.

בהמשך השלים לימודי תעודה באוניברסיטת תל אביב - להב לדירקטורים ונושאי משרה בכירים בתאגידים, וכן השלים תואר שני נוסף - בממשל, בהתמחות במדיניות ומנהל ציבורי, במרכז הבינתחומי הרצליה. בשנת 2013 זכתה משפחת בלום המורחבת בפרס יגאל אלון ל"מעשה מופת חלוצי". הפרס מוענק מדי שנה מאז 1982 מטעם עמותת דור הפלמ"ח ליחיד, לגוף או לארגון על מפעל או מעשה שהם מופת למעשה חלוצי ותרומה ליצירה ולחברה בישראל.

בראשית דרכו כראש המועצה נאלץ בלום להתמודד עם משבר משמעותי בערבה- 'משבר הפלפלים' - הגידול המרכזי בערבה, שנבע מהתרסקות הרובל הרוסי והנפילה בשער החליפין של היורו ביחס לשקל. כשהשוק הרוסי ריכז 70% מהיצוא החקלאישל הערבה. יחד עם הוועדה החקלאית בערבה ומו"פ (מחקר ופיתוח) ערבה תיכונה וצפונית, קידם בלום תוכנית להרחבת סל הגידולים בערבה והשנה (2017) חל לראשונה מאז תחילת המשבר גידול בשטחי גידול הפלפלים בערבה.

בתקופת כהונתו כאיש ציבור הביא יחד עם JNF ארצות הברית להקמת ההרחבות הקהילתיות הראשונות בערבה תיכונה. 

במקביל לפעולות להרחבת שבעה היישובים הקיימים בערבה, מקדם בלום את הקמת היישוב השמיני בערבה תיכונה- עיר אובות, כחלק מחזון הרחבת ההתיישבות בערבה תיכונה.

בנוסף, פעל ראש המועצה אייל בלום להקמת מפעלי התעשייה הראשונים באזור התעשייה המתרחב בספיר, בו פועלים בימים אלו : חברת 'אמורפיקל' בבעלות  יוסי בן מערבה תיכונה לייצור סידן אמורפי שחתמה בתחילת השנה על הסכם יצוא ראשון מישראל לסין של תרופות, מפעל 'גלבוע תעשיות' -שלוחה דרומית למפעל המשגשג מהגלבוע ליצור ועיבוד שבבי, מפעל ד"ר גרין לייצור תושבי תזונה טבעיים, משרדים פרטיים וכדומה.

בלום הוא ממקימי המכינות הקדם צבאיות למנהיגות בערבה - בחצבה, בפארן ובעין יהב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אייל בלום** בוויקישיתוף
* אתר המועצה האזורית
* מו"פ ערבה תיכונה וצפונית - תמר
{{אישיות
| שם בשפת המקור = Ranan Hartman
| תמונה = רנן הרטמן.jpg
| כיתוב = רנן הרטמן, 2008
| תאריך לידה = 9 באוקטובר 1969
| מקום לידה = קנדה
| ידוע בשל = מייסד ומנכ"ל של הקריה האקדמית אונו 
| בת זוג = ריבה הרטמן

  

מימין - מייסד ומנכ"ל הקריה האקדמית אונו רנן הרטמן, שר החינוך לשעבר גדעון סער, נשיא המדינה ראובן (רובי) ריבלין וראש העיר קריית אונו ישראל גל, בוועידת "חינוך עכשיו". 22 באוגוסט 2017.
**רנן הרטמן** (נולד ב-9 באוקטובר 1969) הוא מקים הקריה האקדמית אונו והמנהל הכללי שלה.

ביוגרפיה
--------

רנן הרטמן נולד בקנדה, בנם הצעיר של פרופ' דוד הרטמן וברברה הרטמן. לרנן הרטמן ארבעה אחים: הרב ד"ר דניאל הרטמן, נשיא מכון שלום הרטמן, פרופ' טובה הרטמן, דבורה כץ ופרופ' עדינה מאיר הרטמן, ראש החוג לריפוי בעיסוק באוניברסיטה העברית בירושלים.

בשנת 1971 עלה הרטמן עם משפחתו לישראל והיא התיישבה בירושלים. שירת כקצין בחיל השריון. בגיל 25 קיבל תואר בוגר במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן.

בשנת 1995, בהיותו בן 26, הקים הרטמן את הקריה האקדמית אונו, המכללה הלא מתוקצבת הגדולה בישראל, שבה לומדים למעלה מ-15 אלף סטודנטים בחמישה קמפוסים (חיפה, ירושלים, אור יהודה, קריית אונו ונתניה), בתחומי המשפט, מנהל עסקים מקצועות בריאות, חינוך מדעי הרוח, ספורטתרפיה ומוזיקה. מאז הקמתה הוא משמש כמנכ"ל המכללה.

הרטמן יזם הקמת קמפוס ראשון בישראל למגזר החרדי באור יהודה ובירושלים, בו למדו למעלה מ-3,000 בוגרים. הקמפוס החרדי זכה ב"אות גלובס".

בשנת 2014 נחקר באזהרה ברשות המסים, בחשד לרישום כוזב של העסקת עובדת במכללה. בעקבות זאת הוטל עליו תשלום כופר בסך 55,000 ש"ח, בנימוק ש"סייע לאחר ללא הצדק סביר לקבל שכר כוזב בשנים 2010 – 2012 בסך של כ-550,000 ש"ח".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רנן הרטמן** בוויקישיתוף
* מנכ"ל הקריה האקדמית רנן הרטמן - ביוגרפיה, באתר הקריה האקדמית אונו, 3 בפברואר 2016
* אלאן רוזנבאום, ‏What is Ono Academic College's secret to success?, באתר Jerusalem Post, ‏13 בינואר 2022.
* נתי טוקר, מייסד הקריה האקדמית אונו: "האליטה של גוש דן לא רוצה את החלשים", באתר TheMarker‏, 24 בדצמבר 2010
* רנן הרטמן - מייסד ומנכ"ל האקדמית אונו, בארוץ יוטיוב של רדיו חיפה

**מכּתביו**:

* מדינה רב תרבותית חייבת לשמור על קמפוסים חרדיים, באתר ynet, 15 ביוני 2016
* חשבון נפש ישראלי לשנה החדשה, באתר ynet, 22 בספטמבר 2015
* מיהו ישראלי, ידיעות אחרונות, 7 במרץ 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑   רנן הרטמן- דברי פתיחה ביקור הרמטכ"ל בקמפוס החרדי, סרטון באתר יוטיוב
2. ↑  ספיר פרץ, ‏הזוכה ב"אות גלובס": הקריה האקדמית אונו-הקמפוס החרדי, באתר גלובס, 7 ביוני 2010
3. ↑  גור מגידו ושי ניב, ‏הפקולטה למדעי הפיקציה?, באתר גלובס, 26 במרץ 2015
4. ↑  החלטות ועדות הכופר ברשות המיסים שנת 2019, באתר רשות המיסים, 10 במרץ 2019
**דוד אנדלמן** (נולד ב-17 באוקטובר 1955) הוא פיזיקאי ישראלי ופרופסור אמריטוס באוניברסיטת תל אביב. ידוע בזכות תרומותיו המחקריות בנושאי חומר רך וביופיזיקה.

ביוגרפיה
--------

אנדלמן נולד בבוקרשט, רומניה. סיים את לימודיו לתואר ראשון בפיזיקה, מתמטיקה ומדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב ב-1975. לאחר מכן עבר לאוניברסיטת ברנדייס, שם סיים את לימודי התואר השני ב-1979. ב-1984 סיים את לימודי הדוקטורט במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, בהנחייתו של הפיזיקאי הטורקי פרופ' ניהאט ברקר.

בשנים 1985–1984 שימש כעמית מחקר ז'וליו-קירי בקולז' דה פראנס בפריז בהנחייתו של פייר ז'יל דה-ז'ן, לימים חתן פרס נובל לפיזיקה. בשנים 1987–1985 כעמית מחקר בחברת אקסון מוביל בקלינטון, ניו ג'רזי.

ב-1987 שב לישראל מונה למרצה בכיר בבית הספר לפיזיקה ואסטרונומיה באוניברסיטת תל אביב. ב-1989 היה לפרופסור חבר וב-1995 לפרופסור מן המניין. ב-2021 יצא לגמלאות.

בשנת 2006 הופקד על הקתדרה לפיזיקה סטטיסטית ע"ש מואיז נוסנצוייג, בה מחזיק עד היום.

בין השנים 2015–2011 כיהן כראש בית הספר לפיזיקה ולאסטרונומיה. הוא פרופסור נלווה במחלקה למדע ולהנדסת חומרים באוניברסיטת תל אביב.

לאורך השנים כיהן כמדען אורח וכפרופסור אורח בכ-18 מוסדות בישראל ובשאר העולם.

מתלמידיו לאורך השנים: פרופ' חיים דימנט מאוניברסיטת תל אביב ופרופ' יורם בורק מהאוניברסיטת העברית.

אנדלמן הוא דודו של כדורגלן העבר יובל שפונגין.

מחקר
----

אנדלמן משתמש בתאוריות ובמודלים פיזיקליים על מנת ללמוד חומר רך דחוס (soft condensed matter) ומערכות ביופיזיקליות בסקאלות מולקולריות.

בשנים האחרונות, עיקר מרצו הוקדש להבנת אפקטים אלקטרוסטטיים בחומר רך וביולוגי: תמיסות יוניות (אלקטרוליטים), פולימרי מטען (פוליאלקטרוליטים) וביו-ממברנות טעונות. כמו כן, עוסק אנדלמן בהרכבה עצמית מוכוונת של פולימרי-בלוק, התבניות שלהם ויישומיהם בננוליתוגרפיה.

אנדלמן כיהן במועצות העורכים של מספר כתבי עת מדעיים וכן כעורך-שותף של סדרות ספרים אחדות בנושאי חומר רך וביולוגי.

פרסים והוקרה
------------

* עמית יאמאדה (1991)
* עמית הנרי דה-רוטשילד מטעם מכון קירי בפריז (1993)
* עמית JSPS (החברה היפנית לקידום המדע) (1997, 2002)
* פרס הומבולדט (2002)
* פרס בורק מטעם החברה המלכותית לכימיה (2003)
* חבר החברה האמריקאית לפיזיקה (2004)

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דוד אנדלמן
* 

* דוד אנדלמן, ברשת החברתית LinkedIn

* דוד אנדלמן, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה

* דוד אנדלמן, באתר ResearchGate

* דוד אנדלמן, באתר גוגל סקולר
* דף אישי באתר אוניברסיטת תל אביב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007438788005171
* BnF: cb16048812z (data)
* ISNI: 0000 0001 2021 9702
* LCCN: no2006014166
* MGP: 171538
* ORCID: 0000-0003-3185-8475
* ResearcherID: C-5557-2012
* SUDOC: 096653094
* VIAF: 19425088
* WorldCat: lccn-no2006014166

 |
**המעורבות האיראנית במלחמת חרבות ברזל** מתארת את הלחימה הישירה והעקיפה שבין ישראל לאיראן במסגרת מלחמת חרבות ברזל ומהווה גם חלק מהסכסוך האיראני-ישראלי. 

המעורבות החלה על ידי כוחות הפרוקסי של איראן בלבנון, סוריה ותימן, והגיעה לשיאה בתקיפה האיראנית על ישראל בה נשלחו מאיראן מאות טילים וכטב"מים ששוגרו מאדמת איראן על ישראל.

רקע
---

בבוקר 7 באוקטובר 2023, יום שבת, שמחת תורה, כ"ב בתשרי ה'תשפ"ד, פתחו ארגוני הטרור חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני במתקפת פתע על ישראל. בחסות שיגור אלפי רקטות, חדרו כ־3,500 מחבלים מרצועת עזה לעשרות יישובים ישראליים ומתקנים צבאיים באזור עוטף עזה ובסביבתו, תוך ניהול קרבות ירי נגד כוחות ביטחון מעטים. המחבלים ביצעו מעשי טבח ואונס, רצחו והרגו 1,150 בני אדם, מתוכם טבחו ב-779 אזרחים, וחטפו לרצועת עזה כ־253 אנשים, ובהם נשים, קשישים ותינוקות. בשעות הראשונות נלחמו נגדם כיתות הכוננות, שוטרי משטרת ישראל, לוחמי הימ"מ וחיילי צה"ל כשהם בנחיתות מספרית. בקרבות נהרגו כ־1,550 מחבלים בשטח ישראל, ובצד הישראלי נהרגו 301 חיילים, 55 שוטרים ו־10 אנשי שירות הביטחון הכללי.

במלחמה בא לידי ביטוי ציר ההתנגדות בהובלת איראן וישראל התמודדה בנוסף לזירה העזתית גם עם איומים מכיוון לבנון, סוריה וכן לראשונה נאלצה להתמודד גם עם איומים מכיוון תימן ע"י החות'ים.
שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] 

**פורטר בע"מ** (באנגלית: **Forter**) היא חברת פינטק ישראלית העוסקת במניעת הונאות בתשלום במסחר מקוון.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה בפברואר 2013 על ידי מיכאל רייטבלט, מנכ"ל החברה ומנהל הפעילות בארצות הברית, לירון דמרי, נשיא החברה ומנהל הפעילות בישראל, ואלון שמש, שפרש מהחברה. מטה החברה ומרכז הפיתוח שלה שוכנים בתל אביב, ולה משרדי מכירות בערים אחדות בעולם. בספטמבר 2021 העסיקה החברה 320 עובדים.

החברה מספקת תוכנה כשירות (SaaS) למניעת הונאה בתשלום במסחר מקוון. בעת רכישה דרך האינטרנט מועברים פרטי אמצעי התשלום למחשבי החברה, הנותנים מיידית אישור או דחייה לתשלום. תוכנת החברה מבוססת על בינה מלאכותית וניתוח עסקאות עבר, וזיהוי הונאה בה מתקבל בכלים אוטומטיים בלבד (בניגוד לחלופות שבהן יש מעורבות אנושית בהחלטה זו). במקרה של הונאה שלא זוהתה, החברה אינה מפצה את הלקוח על הנזק, ובזכות זאת העמלה שהיא גובה על שירותיה נמוכה יותר. עם לקוחות החברה נמנות החברות אסוס, מנולו בלאניק, שיין, Fiverr ועוד.

### גיוס הון

בסבב גיוס ראשון גייסה החברה כ-3.5 מיליון דולר מקרן סקויה קפיטל. בנובמבר 2014 גייסה החברה 15 מיליון דולר. בפברואר 2016 גייסה החברה 32 מיליון דולר. בספטמבר 2018 גייסה החברה 50 מיליון דולר. בנובמבר 2020 גייסה החברה 125 מיליון דולר, לפי שווי של 1.3 מיליארד דולר, והפכה לחד-קרן. במאי 2021 גייסה החברה 300 מיליון דולר, לפי שווי של 3 מיליארד דולר.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של פורטר
* פורטר, ברשת החברתית פייסבוק

* פורטר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* פורטר, ברשת החברתית LinkedIn
* סופי שולמן, ראיון"בעוד עשר שנים נרוויח מיליארד דולר בשנה", באתר כלכליסט, 23 בספטמבר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  האזינו: כיצד גייסה פורטר 3.5 מיליון דולר מסקויה באמצעות מצגת בלבד, באתר Geektime‏, 24 בנובמבר 2014
2. ↑  חן אידן, ‏Forter מגייסת 15 מיליון דולר, תדע לזהות רוכשים פקטיביים, באתר Geektime‏, 11 בנובמבר 2014
3. ↑  הילה חיימוביץ', ‏Forter הישראלית מגייסת 32 מיליון דולר, מזהה גנבים פוטנציאלים ברשת, באתר Geektime‏, 21 באפריל 2016
4. ↑  הילה חיימוביץ', ‏הסטארטאפ Forter מגייס 50 מיליון דולר כדי להילחם בהונאות, באתר Geektime‏, 26 בספטמבר 2018
5. ↑  מאיר אורבך, פורטר הישראלית גייסה 125 מיליון דולר, לפי שווי של 1.3 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 19 בנובמבר 2020
6. ↑  מאיר אורבך, חברת Forter גייסה 300 מיליון דולר - לפי שווי של 3 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 25 במאי 2021
**טומאסו פובגה** (נולד ב-15 ביולי 1999) הוא כדורגלן איטלקי שמשחק בעמדת הקשר במילאן ובנבחרת איטליה.

קריירה
------

טומאסו פובגה הופיע במשחקי ידידות עם הקבוצה הבוגרת של מילאן לקראת עונת 2016/2017.

ב-23 באוגוסט 2018, פובגה הצטרף למועדון טרנאנה מהסרייה ג', בהשאלה לעונת 2018/2019.

ב-15 ביולי 2019, פובגה הצטרף בהשאלה לפורדנונה מהסרייה ב'. ב-11 באוגוסט 2019, ערך פובגה את הופעת הבכורה שלו במועדון ואף כבש את השער הראשון שלו עבור הקבוצה בדקה ה-44 בהפסד 2-1 מול פרלפי סאלו בסיבוב השני של הקופה איטליה.

ב-24 באוגוסט 2020, פובגה חתם על חוזה חדש עם מילאן עד ל-30 ביוני 2025. ב-23 בספטמבר 2020, פובגה הצטרף בהשאלה לעולה החדשה בסרייה א' באותה תקופה, ספציה. ב-27 בספטמבר 2020, פובגה ערך את הופעת הבכורה שלו עם ספציה בהפסד 4-1 מול ססואולו. ב-1 בנובמבר 2020, כבש את שערו הראשון בסרייה א' בהפסד 4-1 מול יובנטוס.

פובגה חזר למילאן לעונת 2021/2022. הוא ערך את הופעתו הראשונה עם הקבוצה הבוגרת ב-17 ביולי 2021, בניצחון 0-6 על פרו ססטו במשחק ידידות.

ב-5 באוגוסט 2022, פובגה האריך את חוזהו עד ל-30 ביוני 2027. פובגה כבש את שערו הראשון במדי מילאן ב-14 בספטמבר 2022, נגד דינמו זאגרב במסגרת שלב הבתים בליגת האלופות.

נבחרת לאומית
------------

ב-5 בנובמבר 2021, פובגה זומן לראשונה לנבחרת איטליה, עבור צמד המשחקים נגד נבחרת שווייץ ונבחרת צפון אירלנד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תומאזו פובגה** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**

הערות שוליים
------------

1. ↑  COMUNICATO UFFICIALE: TOMMASO POBEGA, acmilan
2. ↑  OFFICIAL STATEMENT: TOMMASO POBEGA, acmilan
**ז'ופרואה החמישי, רוזן אנז'ו** המכונה "היפה" ו"פלאנטז'אנה" (בצרפתית: **Geoffroy V d'Anjou**;‏ 24 באוגוסט 1113 - 7 בספטמבר 1151) היה רוזן אנז'ו, טורן ומן ואבי בית פלנטג'נט.

חייו
----

ז'ופרואה היה בנם של פולק החמישי מאנז'ו וארמנגרד ממן. בגיל חמש-עשרה הוענק לו ברואן תואר אביר על ידי הנרי הראשון, מלך אנגליה והוא נישא לבתו מתילדה הקיסרית, נישואין שנועדו לחזק את הקשר בין מלך אנגליה ודוכס נורמנדיה לבין רוזנות אנז'ו. מתילדה הייתה אלמנתו של היינריך החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומבוגרת מז'ופרואה ב-11 שנים. הם חיו בנפרד תקופות ארוכות, אבל נולדו להם שלושה ילדים: הנרי השני, מלך אנגליה, ז'ופראה, רוזן נאנט וויליאם העשירי, רוזן פואטו. בנוסף, נולדו לז'ופראה שלושה ילדים מחוץ לנישואין.

שנה לאחר נישואי ז'ופרואה, עזב אביו את אנז'ו, נסע לירושלים, בה התמנה למלך ונשא לאישה את מליסנדה, מלכת ירושלים וז'ופרואה התמנה לרוזן במקומו. ב-1135 מת הנרי הראשון, מלך אנגליה ומתילדה שהייתה היורשת, יצאה לנורמנדיה כדי לתבוע את השלטון. בעוד בנורמנדיה היא התקבלה כשליטה, באנגליה עצמה תמכו בבן דודה סטפן, מלך אנגליה ובעקבות כך, נורמנדיה הלכה בעקבותיה. במסגרת הניסיונות להרחיב את שליטת אנז'ו לנורמנדיה בכוח, העניק ז'ופרואה שלוש ערים לשליט מאיין בתמורה לעזרתו הצבאית. ב-1139 הגיעה מתילדה לאנגליה עם 140 אבירים, אך נאלצה להתבצר בטירת ארתור, שם צר עליה סטפן. בעקבות האנרכיה שהתפתחה, נתפס סטפן בלינקולן ונכלא בבריסטול, אך שוחרר משם בהמשך ומתילדה חזרה לצרפת. במהלך 1142–1143 כבש ז'ופרואה את רובה של נורמנדיה והגיע עד שרבור. ב-1144 חצה את הסן ותפס את רואן, בירת הדוכסות. בקיץ של אותה שנה הכתיר עצמו לדוכס נורמנדיה. כמו כן, בנה מנזר אוגוסטיני באותה שנה. ב-1149 העביר ז'ופראה את תואר הדוכס לבנו, הנרי קצר הגלימה, כשלואי השביעי, מלך צרפת עצמו נוכח בטקס ומאשר אותו.

במהלך שנות שלטונו נאלץ ז'ופראה לדכא שלוש מרידות שפרצו נגדו מצד הברונים באנז'ו, ב-1129, ב-1135 ובין 1145 ל-1151. מרידות אלו האטו את התקדמותו בנורמנדיה וגרמו לכך שלא יוכל להתערב לטובת אשתו באנגליה.
ב-1153 נחתם הסכם לפיו סטפן יישאר מלך אנגליה עד מותו, ואחריו ימלוך בנם של ז'ופראה ומתילדה - הנרי השני.

ז'ופראה מת ממחלה ב-7 בספטמבר 1151 בדרכו מוועידה מלכותית לאנז'ו, ונקבר בקתדרלת לה-מאן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'ופרואה החמישי, רוזן אנז'ו** בוויקישיתוף
* ז'ופרואה החמישי, רוזן אנז'ו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* ז'ופרואה החמישי, רוזן אנז'ו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb15051738r (data)
* GND: 1076787428
* ISNI: 0000 0003 5570 2299
* LCCN: n90697027
* NLP: a0000003525797
* NTA: 21699358X
* SUDOC: 078611520
* VcBA: 495/63423
* VIAF: 268196411
* WorldCat: lccn-n90697027

 |
תיבה להחזרת ספרים בספריית הרצליה
תיבה להחזרת ספרים ברחוב הראשי בעיר סנץ, סלובקיה. תיבה זו ממוקמת לא בצמוד למבנה, אלא ברחוב
תיבה להחזרת ספרים בספריה האזורית עמק הירדן, בבית גבריאל
**תיבה להחזרת ספרים** היא מתקן המאפשר קליטה של ספרים מוחזרים גם מחוץ לשעות הפעילות של הספרייה. הדבר מאפשר גם קיצור של משך ההשאלה של הספר.

את התיבה נהוג להתקין בפתח הספרייה, אך ניתן להתקינה גם במקום מרכזי, כמו מרכז קניות או תחנת רכבת.

בתיבה פתח להחדרת ספרים ודלת ננעלת להוצאתם בידי הספרנים. תיבות משוכללות כוללות קורא ברקוד לאורך נתיב הכניסה של הספר המיועד לזיכוי אוטומטי של השואל וגם מנפקות קבלה עם שמות הספרים שהוחזרו. קיימות תיבות הכוללות ריפוד וקפיצים כדי למנוע גרימת נזק לספרים המוכנסים לתוכן.

עמידה בתנאי סביבה
-----------------

הצורך בעמידה בתנאי הסביבה מהווה סעיף בעל חשיבות ראשונית באפיון הטכני של התיבה. התיבה צריכה לעמוד בפני פגעי טבע כגון: גשם וברד, ככל מוצר אחר שעומד חשוף לתנאי הסביבה. כמו כן, עליה לעמוד כנגד פגיעות הנגרמות בידי אדם כתוצאה משימוש לא תקין או בזדון.

ישנם המזהירים מהנזק לספרים מהשימוש בתיבות להחזרת ספרים וממליצים שלא להשתמש בהם כלל, או לפחות לנעול אותה בזמן שהספרייה פתוחה כדי שספרים יוחזרו אז בספרייה ולא בתיבה.

יש המזהירים מפני תיבות בקיר הספרייה המאפשרות הכנסת מזיקים, כגון חרקים וחומרים דליקים, אל תוך הספרייה. אחרים מעדיפים תיבות בקיר הספרייה על פני תיבות חיצוניות המשאירות את הספרים לפגעי מזג האוויר.

התיבות המיוצרות כיום מתאימות לתקנים מחמירים אשר למעשה מבטלים מראש את סכנת ההיפגעות או הבלאי המואץ הנגרם על ידי מזג אוויר או מעשה ידי אדם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תיבה להחזרת ספרים** בוויקישיתוף
* Principles of Bibliobox Use - עקרונות שימוש בתיבה להחזרת ספרים (באנגלית)
* סרטונים Matt Schroeder‏, Cedarburg Library Book Drop, באתר YouTube‏, 31 באוגוסט 2014 (באנגלית) - סרטון הדגמה של שימוש בתיבה להחזרת ספרים

הערות שוליים
------------

1. ↑  פטנט ארצות הברית 5,082,171
2. 1 2  The Preservation Program Blueprint, page 44
3. ↑  Planning for Preservation, page 10

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph909384

 |
קטע מן הוולגטה, מן המאה העשירית
**כתב קרולינגי** (בלטינית: **minuscula carolina**) הוא גופן כתב יד שפותח והופץ במהלך המאה ה-8 לספירה ככתב תקני לכתיבה והעתקה של ספרי קודש נוצריים וספרי חוקים ותקנות, באופן שיהיו קריאים על ידי מלומדים בכל רחבי אירופה. זאת בניגוד למצב ששרר קודם לכן, כאשר לכל אזור היה כתב יד שונה, לעיתים בלתי-קריא על ידי אלו שלא התחנכו באותו מקום. פיתוח הכתב מיוחס למלך הפרנקי קרל הגדול, במסגרת הרנסאנס הקרולינגי והוא מבוסס על כתבי יד מאירלנד וגאליה. הכתב שימש ככתב תקני באימפריה הרומית הקדושה בין 800 ל-1200 לערך. כיוון שספרים עתיקים הועתקו בכתב זה סברו ראשוני הרנסאנס באיטליה שזה היה הכתב המקורי של האימפריה הרומית ולפיכך ייחסו לו כבוד רב.

מקור הכתב
---------

לפי איינהרד, הביוגרף של קרל הגדול, הוא זימן לבירתו באאכן את אלקווין - ראש המנזר של יורק, אנגליה - במטרה ליצור תקן לכתיבה מסוגננת. אלקווין ביצע רוויזיה גדולה בכל סגנונות הכתיבה והטקסטים ובסופה, בין 782 ל-796, פיתח **יד** (hand - ביטוי שמשמעותו סגנון קליגרפי) חדשה וקרא לה על שם פטרונו. עם זאת, ניסיונות לבצע האחדה בין כתבי יד מרובינגים, גרמאנים ואחרים, קדמו למהלך זה.

הדוגמה המוקדמת ביותר לשימוש נרחב בכתב הקרולינגי מצויה בספר הבשורות הכרוך מסוף המאה ה-8 הנקרא "האוונגליון של אדה" (אנ') (Ada), משום שהוא מוקדש לאחותו של קרל הגדול, אדה מטריר.

בעוד שכתבים בלטינית החלו להכתב מאז בכתב הקרולינגי בכל רחבי האימפריה הפרנקית, הרי שכתבים בשפות אחרות המשיכו להכתב בכתבי יד מקומיים (כגון באלפבית גותי, אנגלו-סקסוני או סלאבי). עם זאת, במהלך מאות השנים הבאות עברו יותר ויותר שפות מקומיות לכתיבה ב"אות לטינית" כלומר באותיות הכתב הקרולינגי.

מאפיינים
--------

המאפיין העיקרי של הכתב הוא בהירות וקריאות. האותיות שוות בגודלן וכוללות מבנים המבוססים על קשתות-מעגל וקווים ישרים ואלכסוניים בזווית של 45 מעלות. בכתב זה הוסדר השימוש באות גדולה והונהגו רווחים בגודל קבוע בין המילים. הכתב כלל מעט ליגטורות (צירופי אותיות ליחידה גרפית), עם יוצאים מן הכלל בולטים - הסימן & כקיצור ל-et והליגטורה הנפוצה æ. באופן כללי, צורת האותיות מזכירה מאוד את צורת האות המודרנית, כולל נטייה לויתור על S ארוכה לטובת S רגילה ושימוש ב-V מחודדת במקום באות דמוית U. עם זאת, כמה אותיות נראות שונות מהאות המודרנית. הכתב כולל "e פתוחה" לציון "אפסילון לטיני", Rr בצורה המזכירה לעיתים את כתיב המספר 2 Ꝛꝛ, ו-y המזכירה את האות גמא.

הכתב הציג לראשונה את סימן השאלה בצורתו המוכרת (?) ואת האות W.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כתב קרולינגי** בוויקישיתוף
* הסברים על האותיות
* Carolingian minuscule at Dr. Dianne Tillotson’s website devoted to medieval writing
* מדריך לכתיבה בכתב קרולינגי
* כתב קרולינגי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb124517052 (data)
* GND: 4163346-5
* NKC: ph475708

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:להשלים   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


  
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


**הקהילה הבין-לאומית** הוא מונח המשמש לעיתים קרובות בעיתונות ובדיפלומטיה בהתייחס למגעים המתנהלים בין מדינות העולם בפורומים דיפלומטיים שונים, ולהחלטות המתקבלות בפורומים האלה. למונח אין הגדרה משפטית או אקדמית ברורה, ומשמעותו עשויה להשתנות על-פי ההקשר שבו משתמשים בו. יש המשתמשים במונח במשמעות של כלל מדינות העולם. משמעויות אחרות שעשויות להיות למונח הן כלל המעצמות או הארגונים הבין-לאומיים הגדולים.

במילון האנגלי של קיימברידג' המונח מוגדר כך: **מדינות העולם המגבשות דעה או פועלות יחד כקבוצה.** לדוגמה, "חטיפת בני ערובה אינה מקובלת והקהילה הבין-לאומית חייבת להתנגד לכך בתוקף."

הביטוי "הקהילה הבין-לאומית" משקף תפיסה שעל-פיה לכל מדינה בעולם יש חובות וזכויות הבאות לידי ביטוי ביחסיה עם מדינות אחרות, וכי ארגונים בין-לאומיים הם מעין רשויות להסדרת היחסים בין המדינות. למעשה, נובע מהתפיסה הזאת כי מדינות העולם מתייחסות זו לזו באופן דומה לאזרחים בתוך מדינה מסוימת, וכי הארגונים הבין-לאומיים הם המקבילה לרשויות השלטון במדינה. השקפה זו נעשתה נפוצה לאחר מלחמת העולם הראשונה, והתבטאה בהקמת חבר הלאומים, ובהתערערות שיטת הבריתות הצבאיות שהייתה נפוצה באירופה לפני המלחמה (ותרמה במידה רבה לפריצתה). ניצנים ראשונים להשקפה הזאת הופיעו עוד קודם לכן עם הקמת הצלב האדום ב-1864.

בשנת 1999 כתב המזכיר הכללי של האומות המאוחדות, קופי אנאן, מסה בשם "משמעות הקהילה הבין-לאומית" בה פרש את השקפתו בנושא זה. בין השאר כתב: "מה מחבר את כולנו לקהילה בין-לאומית? במובן הרחב ביותר זהו חזון משותף של עולם טוב יותר עבור כל האנושות, כפי שנקבע, למשל, במגילת האומות המאוחדות. יש תחושה רווחת של פגיעוּת לנוכח ההתחממות הגלובלית, והאיום הנשקף מהתפשטותו של נשק להשמדה המונית. ישנם כללי מסגרת למשפט בין-לאומי פומבי, יש את אמנות ז'נבה והסכמים אחרים בנושאי זכויות האדם. באותה מידה קיימת תחושה שיש הזדמנויות המשותפות לכולנו, ולכן אנו בונים שווקים משותפים ומוסדות בין-לאומיים כמו האו"ם. ביחד אנחנו חזקים יותר."

הערות שוליים
------------

1. ↑  the international community meaning in the Cambridge English Dictionary, באתר מילון קיימברידג'. (באנגלית)
2. ↑  קופי אנאן, "The Meaning of International Community", במאגר המידע של האו"ם. ‏30 בדצמבר 1999 (באנגלית)
הערבה הגדולה במונגוליה.
ערבת עשב בנבדה.
ערבת עשב בברזיל
**ערבה** היא מונח גאוגרפי-אקלימי המתאר אזור מישורי או גבעתי המכוסה בצמחייה עשבונית. ערבות מצויות באזורים המשתרעים לאורך קווי הרוחב הבינוניים של כדור הארץ, וכן בשטחים שבשולי המדבריות הסובטרופים, כגון האזור הגובל במדבר סהרה שבאפריקה. סוגים מיוחדים של ערבה הם הסוואנה, ערבה מנוקדת בעצים המשתרעת באזורי קו המשווה, והטונדרה שבקטבים ובאזורים הרריים ("טונדרה הררית").

עונות הגשמים בערבה מתרחשות בקיץ ושיאן בחודש יולי. הערבה מאופיינת בצמחייה עשבונית רבה (לעשב כושר רבייה והתחדשות גבוה מאוד) ולכן מהווה כר מרעה מצוין לבעלי חיים ובעיקר לפרסתנים כגון פריים וסוסים. השטח הרחב שלה, הנקי ממכשולים, תומך בקיום עדרים גדולים של בעלי חיים. בשל ריבוי בעלי החיים הרועים בערבות, הן מושכות גם טורפים כגון זאבים וחתולים גדולים.

לערבות מסוימות הוענקו שמות שונים: הערבה האירואסייתית מכונה סְטֶפָּה (אנ') (מרוסית: степь), ואילו זו שבהונגריה מכונה הפוסטהּ. ערבות אמריקה הצפונית מכונות פרריות, הערבות הפוריות של מרכז ארגנטינה מכונות פמפס ואילו הערבות הטרופיות שבצפונה של אמריקה הדרומית, בשטחי ונצואלה וקולומביה, מכונות ייאנוס (llano).

גלריה
-----

* ביזון אמריקאיביזון אמריקאי
* זאב אפורזאב אפור
* סוסי פרז'וואלסקיסוסי פרז'וואלסקי
* קנגורו אדוםקנגורו אדום
* גואנקוגואנקו
* ננדו מצויננדו מצוי
* מרמיטה צפון אמריקאיתמרמיטה צפון אמריקאית

ראו גם
------

* הערבה האירואסייתית
* סוואנה
* טונדרה
* טייגה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ערבה** בוויקישיתוף
* ערבה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| גאוגרפיה פיזית |
| --- |
| תחומים | גאוגרפיה סביבתית • גאומורפולוגיה • הידרולוגיה והידרוגרפיה • חקר קרחונים • מדעי האטמוספירה • מטאורולוגיה • קלימטולוגיה • פלאוקלימטולוגיה • אוקיינוגרפיה • אוקיינוגרפיה פיזיקלית • אוקיינוגרפיה כימית • אוקיינוגרפיה ביולוגית • אוקיינוגרפיה מטאורולוגית |  |
| מונחים יבשתיים | קרקע • טקטוניקת הלוחות • יבשת • מצר יבשה • ארכיפלג • אי • חצי אי • אטול • מדבר • נווה מדבר • חולות נודדים • חולית • ערבה • סוואנה |
| מונחים ימיים | אוקיינוס • ים • זרם ים • אגם • מעיין • נהר • נחל • דלתה • מפרץ • מפרצון • מצר ים • יובל |
| ראו גם גאוגרפיה פיזית – מונחים |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007538563605171
* LCCN: sh85056528
* NARA: 10638949
* NDL: 01025306
* NKC: ph126724

 |
**הסימפוניה מס' 1 ברה מז'ור, אופ. 25** המכונה גם **"הקלאסית"** היא הסימפוניה הראשונה של סרגיי פרוקופייב. הוא התחיל להלחין את הסימפוניה בשנת 1916 וסיים להלחין אותה ב-10 בספטמבר 1917. הכינוי של הסימפוניה: '**הקלאסית'** הוענק על ידי פרוקופייב עצמו. הופעת הבכורה של הסימפוניה התקיימה ב-21 באפריל 1918 בפטרבורג, בניצוחו של פרוקופייב.

סרגי פרוקופייב

רקע
---

הסימפוניה היא בסגנון הלחנה הדומה לסימפוניות של היידן ומוצרט, אך אינה כך בדיוק. רק חלקים ממנה דומים לסגנון של שני המלחינים הללו. אף על פי שהיצירה תוארה לעיתים קרובות כ"נאו-קלאסית" וזו שמבשרת אותה, פרוקופייב הכחיש זאת. היצירה נוצרה בהשראת לימודי הניצוח שלו בקונסרבטוריון של סנט פטרבורג, שם המורה, ניקולאי צ'רפנין, לימד את תלמידיו על ניצוח בשיטתו של היידן, בין השאר. הסימפוניה מוקדשת לבוריס אספייב (אנ').

מבנה
----

לסימפוניה ארבעה פרקים והיא נמשכת כ-16 דקות פחות או יותר.

1. אלגרו.
2. לרגטו.
3. גבוט.
4. מולטו ויוואקה.

היסטוריה
--------

במאי 1917 פרוקופייב קיבל את ההחלטה: להלחין את הסימפוניה ללא סיוע של פסנתר. "במשך זמן מה," כתב, "שקלתי להלחין את הסימפוניה הקלאסית שלי מהפסנתר, וכל העבודה שעשיתי עד כה על כך עשיתי בראש. עכשיו החלטתי לסיים את זה. זה נראה לי שהלחנה עם או בלי פסנתר הייתה עניין של הרגל בלבד, וזה יהיה טוב לצבור ניסיון רב יותר ביצירה לא פשוטה כמו הסימפוניה הזו." באותו חודש המשיך להלחין את המבנה של הסימפוניה. בסוף קיץ 1917 כתב פרוקופייב כי סוף סוף התחיל לתזמר את הסימפוניה, אך העבודה תחילה נעה באיטיות בגלל חוסר היכרותו עם סגנון המוזיקה הנאו-קלאסי.

במקור, הופעת הבכורה של הסימפוניה בפטרבורג נקבעה ל-4 בנובמבר 1917 יחד עם הופעת הבכורה של הקונצ'רטו לכינור מספר 1 מאת פרוקופייב. עם זאת, הדבר נדחה. משום שב־18 בינואר 1918 אימצה רוסיה את לוח השנה הגרגוריאני. פירוש הדבר הוא שהתאריך היה למעשה 18 באפריל, שהוא התאריך שהתקיימה בו הופעת הבכורה לסימפוניה הקלאסית.

תזמור
-----

הסימפוניה זוכה לתזמור בגודל סימפוניה בתקופה הקלאסית המורכבת משני חלילים, שני אבובים, שני קלרינטים, שני בסונים, שתי קרנות יער, שתי חצוצרות, טימפני וכלי מיתר.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "הסימפוניה הראשונה של פרוקופייב" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על הקומפוזיציה "הסימפוניה הראשונה של פרוקופייב" באתר AllMusic
* הסימפוניה מס' 1 מאת פרוקופייב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Symphony No.1, Op.25 (Prokofiev, Sergey)
2. ↑  PROKOFIEV: SYMPHONY NO. 1, "CLASSICAL"
3. ↑  Concert Library

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007444220505171
* GND: 300121458
* LCCN: n83177435
* MusicBrainz work: 5983b48e-59ce-40d4-a4df-e3c1667655db
* VIAF: 176205808
* WorldCat (עם VIAF): 176205808

 |
**רעות רטיג-וייס** (נולדה ב-1984) היא קצינת צה"ל בדרגת אלוף-משנה שמונתה למפקדת חטיבת האש 990 בעוצבת הבזק ולמפקדת מרכז האש במרכז הלאומי לאימונים ביבשה.

ביוגרפיה
--------

רטיג-וייס נולדה וגדלה בראשון לציון. באוגוסט 2002 התגייסה לחיל התותחנים ושרתה בגדוד 334 כלוחמת "מנתץ". לאחר קורס מפקדים וקורס קצינים שובצה כקצינת סיור בגדוד 334 ולאחר מכן מפקדת פלגה בביסל"ת. ב-2005 מונתה למפקדת צוות בהשלמה החילית של קורס קציני תותחנים. בתקופת מלחמת לבנון השנייה הייתה בקורס מ"פים ובמינוי חירום שימשה קצינת ניהול אש בגדוד 334. בסוף 2006 מונתה למפקדת סוללה בגדוד 334. ב-2008 עברה קורס מפעילי כטב"ם בחיל האוויר, שימשה מפקדת פלגה ביחידת זיק וכראש מדור כטב"ם במפקדת קצין תותחנים ראשי. במבצע צוק איתן שימשה מפקדת תא תקיפה באוגדת עזה. לאחר לימודי תואר ראשון מונתה לקצינת אג"ם מרכז האש בפיקוד הדרום.

בשנים 2017–2019 פיקדה על יחידת רוכב שמיים ובכך הייתה האישה הראשונה שפיקדה על יחידה זו. בטקס שבו מונתה לתפקיד אמרה כי "לפני כמעט שבע שנים נכחתי בטקס ההקמה של יחידת רוכב שמיים, ולא דמיינתי בחלומותיי הגדולים ביותר שיום יבוא ואעמוד בראשה. זו זכות יוצאת דופן ושליחות אדירה". לאחר מכן שימשה כמפקדת ענף קצינים בחיל התותחנים.

ביוני 2022 מונתה למפקדת חטיבת האש בעוצבת הבזק ולמפקדת מרכז האש במרכז הלאומי לאימונים ביבשה, והועלתה לדרגת אלוף־משנה. היא האישה הראשונה בתולדות צה"ל שמונתה למפקדת חטיבה. היא גם הקצינה הלוחמת הראשונה שהגיעה לדרגת אלוף־משנה בחיל התותחנים.

חיים אישים
----------

רטיג-וייס מתגוררת במודיעין. גם בן זוגה עמרי היה מפקד גדוד בחיל התותחנים, ולהם שלוש בנות. היא בוגרת המכללה לפיקוד ולמטה ובעלת תואר ראשון במדע המדינה והיסטוריה של עם ישראל מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני בדיפלומטיה וביטחון מטעם אוניברסיטת תל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* המח"טית הראשונה בצה"ל: "מקווה שאני נותנת לילדות שלי השראה", סרטון בערוץ "חדשות 13", באתר יוטיוב (אורך: 07:24)

הערות שוליים
------------

1. ↑  היסטוריה בצה"ל: הכירו את המח"טית הראשונה בצבא, באתר מעריב אונליין, 16 ביוני 2022
2. 1 2   הרמטכ"ל העניק דרגות אל"ם לרעות רטיג-וויס, באתר צה"ל, 16 ביוני 2022
3. ↑  אריה יואלי, ‏בפעם הראשונה בצה"ל: אישה מונתה למפקדת חטיבה לוחמת, באתר "סרוגים", 16 ביוני 2022
4. ↑  יואב זיתון, לראשונה בצה"ל: אישה תפקד על חטיבה קרבית, באתר ynet, 16 ביוני 2022
5. ↑  פרסום המינוי בדף הפייסבוק של עוצבת הבזק
6. ↑   נא להכיר: מפקדת "רוכב שמיים" הראשונה, באתר צה"ל, 16 בינואר 2017