recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**כריסטופר סבסטיאן "כריס" באקלי** (באנגלית: **Christopher Sebastian "Chris" Buckley**‏; 9 בנובמבר 1886 - 11 בינואר 1973) היה כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדת הבלם הקדמי.

ביוגרפיה
--------

באקלי נולד בעיירה אורמסטון שבמנצ'סטר, ולמד במכללה האקסבייריאנית בעיר הולדתו ובמכללה קתולית במנצ'סטר. הוא החל את הקריירה שלו בקבוצות החובבניות ויקטוריה פארק, מנצ'סטר שיפ קאנאל וקבוצת המילואים של מנצ'סטר סיטי, וב-1905 חתם בברייטון אנד הוב אלביון מהליגה הדרומית. שנה אחת לאחר מכן חתם באסטון וילה, והשתתף ב-20 משחקים לפני ששבר את קרסולו במשחק מול מנצ'סטר יונייטד במחזור הפתיחה של עונת 1907/1908. בגלל הפציעה הזו הוא נעדר מהמגרשים למשך יותר משנה.

הוא המשיך לשחק עבור אסטון וילה לאחר שהחלים מפציעתו, וזכה עמה באליפות הליגה הראשונה בעונת 1909/1910. בשש עונותיו בווילה פארק רשם לזכותו 144 משחקי ליגה. ב-1911 זומן למבחנים של נבחרת אנגליה, אך בסופו של דבר לא זומן לסגל. באותה שנה ייצג את נבחרת העיר ברמינגהאם במשחק מול הנבחרת המקבילה מלונדון. ב-1914 עבר לארסנל מהליגה השנייה, ושיחק שם בעונה האחרונה של כדורגל תחרותי לפני השעיה המשחקים בעקבות פרוץ מלחמת העולם הראשונה. בתקופת המלחמה הוא הבקיע שער אחד ב-33 משחקים לא רשמיים במדי ארסנל, והופיע כשחקן אורח גם בברמינגהאם סיטי ובמנצ'סטר יונייטד.

הוא היה בן 31 כשחודשו תחרויות הכדורגל, ושיחק בארסנל במשך שתי עונות נוספות לפני ששבר את רגלו בעונת 1920/1921 ואיבד את מקומו בהרכב לאלכס גרהאם. בסך הכל הוא השתתף ב-59 משחקים במדי ארסנל, בהם הבקיע 3 שערים. לאחר פרישתו מכדורגל החל לעסוק בחוואות בעיירה רדיץ', והחזיק בבעלותו מחסן גדול במנצ'סטר. ב-1936 התמנה לחבר הדירקטוריון של אסטון וילה. הוא כיהן כיושב ראש המועדון בין 1955 ל-1966. הוא פרש מתפקידו כדירקטור ב-1967, ומת כעבור שש שנים.

אחיו הגדול היה פרנק באקלי, ששיחק במנצ'סטר סיטי ובדרבי קאונטי, ואימן מספר קבוצות כגון בלקפול, האל סיטי, וולסול ולידס יונייטד.

לקריאה נוספת
------------

* Tony Matthews, WHO'S WHO OF ARSENAL (Pages 48 - 49), Hamlyn, 2008 (מסת"ב 1-84596-232-X)

קישורים חיצוניים
----------------

* ביוגרפיה באתר מאגר המידע של שחקני אסטון וילה
**בית הספר בית חנה** הוא רשת של בתי חינוך לבנות הגדול והמרכזי של חסידות חב"ד בירושלים, הכולל תיכון ובית ספר יסודי ממלכתי דתי ולומדים בהם כ-860 תלמידות.

בית הספר היסודי
---------------

בית הספר הוקם לקראת שנת הלימודים תשכ"ו (1965) לזכר הרבנית חנה שניאורסון, אמו של הרבי מלובביץ', על ידי עסקני חב"ד בירושלים, הרבנים עזריאל זליג סלונים, אברהם חנוך גליצנשטיין וטוביה בלוי. מטרת הקמתו הייתה להעניק חינוך לבנות חב"ד בירושלים על פי הדגשים שחשובים לתנועה חסידית זו.

בית הספר היה כעשרים שנה בבעלות הנהלת "מוסדות חינוך חב"ד" עד שבעקבות קשיים תקציביים בשנת תשמ"ה (1985), הועבר לבעלות משרד החינוך כבית ספר ממלכתי דתי. בית הספר שכן באותן שנים בבית יהודיוף-חפץ המכונה 'הארמון של המשיח' ועם התרחבותו נוספו אליו כיתות במבנים סמוכים. בשנת תש"ע (2009) שוּכן בבניין חדש בשכונת רמת שלמה.

בית הספר משרת אוכלוסיות מכל שכונות ירושלים, ומהיישובים הסמוכים. כיום מונה בית הספר כ-600 תלמידות בכיתות א' עד ח', כשלוש כיתות בשכבה.

### צוות בית הספר

צוות ההוראה מונה כחמישים מורות, ביניהן מורות לחינוך מיוחד. בתחום בריאות הנפש, פועלת בבית הספר יועצת חינוכית ופסיכולוגית בית הספר היא שרה נתניהו.

כל הצוות רכש את מקצוע וההסמכה בהוראה ובכל תחומיו במסגרת דתית, בסמינרים במכללות ובאוניברסיטאות.

עד שנת תשנ"ח (1998) נוהל בית הספר על ידי סימה רלב"ג וכיום מתנהל על ידי רבקה בלוי.

בית הספר תיכון
--------------

בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים. 
בית הספר נפתח לקראת שנת תשל"ד (ספטמבר 1973) כחטיבה עליונה המשך לתלמידות המחזור הראשון של בוגרות בית הספר היסודי בית חנה בירושלים שנוסד 8 שנים קודם. בית הספר נוסד על ידי הרב טוביה בלוי, שמכהן כ"ראש מוסד" גם כיום.

בשנתיים הראשונות להקמת בית הספר שכנו 2 כיתות (ט'+ י') בדירה שכורה ברחוב נחום במרכז ירושלים, בשנת תשל"ו (1975) עבר בית הספר, שמנה אז 3 כיתות (ט-יא), לקומה שנייה בתוך מבנה בית כנסת חב"ד בשכונת סנהדריה. בשנה שלאחריה (תשל"ז) הקצתה עיריית ירושלים לבית הספר חצי קומה בבניין ברחוב עזרא, ובמשך הזמן קיבל גם את המחצית השנייה של הקומה (קומת קרקע). בית הספר שכן במקום זה עד שנת תשס"א. בשנת תשס"ב (2001) עבר לבניין הנוכחי ברחוב שמעון הצדיק 23 בירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר בית ספר היסודי
* אתר בית ספר התיכון

הערות שוליים
------------

1. ↑  חוברת לקט ופרט מאת הרב טוביה בלוי, חלק חמישי עמוד קצט, בהוצאת חזק ה'תשע"ט
2. ↑  בירושלים נחנך הבניין החדש של בית הספר "בית חנה", אתר שטורעם ו' טבת תש"ע
3. ↑  אתר משרד החינוך
4. ↑  נתניהו בכפר חב"ד: רעייתי עובדת בבית חנה בירושלים, באתר חב"ד אינפו, ‏2 באוקטובר 2021
5. ↑  השלמות של כל אישה – לימוד תורה, ריאיון עומק עם הרבנית סימה רלב"ג באתר בית חיה
6. ↑  חב"ד בית חנה – דבר המנהלת, באתר beit-chana.tik-tak.net
**בית הסעודות**
(למפת לונדון מוגדלת)**קנט**
**סארי**
**ברקשייר**
**בקינגהאם**
**הרטפורדשייר**
**אסקס**בית הסעודות**בית הסעודות**(למפת לונדון רגילה)**קנט**
**סארי**
**בר.**
**בקי.**
**הרטפורדשייר**
**אסקס**בית הסעודות**בית הסעודות**(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה)הפרלמנט הבריטי**הפרלמנט הבריטי**בית הסעודות**בית הסעודות**(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת)הפרלמנט הבריטי**הפרלמנט הבריטי**בית הסעודות**בית הסעודות**
בית הסעודות
**בית הסעודות** (באנגלית: **The Banqueting House**) הוא השריד היחיד של ארמון וייטהול, שהיה קיים בלונדון, שנותר בימינו. בית הסעודות מצוי בקצה הצפוני של רחוב וייטהול, בסמוך לכיכר טרפלגר, ברובע וסטמינסטר של לונדון.

היסטוריה
--------

מבנה זה הוא הגדול והמפואר מבין בתי הסעודות שהיו נפוצים באנגליה בתקופת טיודור. המבנה היווה חלק מארמון וייטהול והוא השריד היחיד שנותר מהארמון. המבנה תוכנן על ידי האדריכל איניגו ג'ונס בשנת 1619. בנייתו הושלמה בשנת 1622 בסיועו של האדריכל ג'ון וב. 

בשנת 1649 נערכה בחזית המבנה הוצאתו להורג של מלך אנגליה צ'ארלס הראשון.

המבנה הוא מבנה דו-קומתי, וסביב גגו מצוי מעקה מעוטר. אולם הסעודות במרכז המבנה עוטר על ידי הצייר פטר פאול רובנס לבקשתו של המלך צ'ארלס הראשון בשנת 1635.

המבנה בנוי בסגנון הרנסאנס האיטלקי, שהיה נדיר ביותר באנגליה בתקופה היעקובינית. חזית המבנה מעוטרת בעמודים בסגנון איוני בקומה הראשונה, ובסגנון קורינתי בקומה השנייה.

אולם בית הסעודות נועד היה להיות חלק מארמון חדש שאמור היה להיבנות במתחם של ארמון וייטהול, אולם בשל מלחמת האזרחים באנגליה ובשל שריפת ארמון וייטהול, היה המבנה היחיד שנבנה כחלק מהארמון החדש. מיקומו המבודד מיתר מבני הארמון מנע את שריפתו בעת שיתר הארמון עלה באש.

גלריית תמונות
-------------

פנים המבנה:

* אולם הסעודותאולם הסעודות
* 
* התקרה המעוטרתהתקרה המעוטרת

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **פורטל לונדון** |
|  | **האדריכלות** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הסעודות** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בית הסעודות
* בית הסעודות באתר greatbuildings
* בית הסעודות בשנת 1669

| הסיטי של וסטמינסטר |
| --- |
| שכונות | בייזווטר • בלגרביה • הוברן • הייד פארק • וסט אנד • ליסון גרוב • מיידה וייל (ונציה הקטנה) • מייפייר • מילבנק • מרילבון • נייטסברידג' • סוהו וצ'יינה טאון • סנט ג'ונס ווד • סנט ג'יימס • פדינגטון • פימליקו • פיצרוביה • קובנט גרדן • קווינז פארק |  |
| אתרים בעלי חשיבות | ארמון בקינגהאם • בית הגילדות של מידלסקס • בית הסעודות • בית קלרנס • הגלריה הלאומית • וייטהול • כיכר טרפלגר • מוזיאון טייט בריטניה • מנזר וסטמינסטר • רחבת משמר הסוסים • קתדרלת וסטמינסטר • מגרש הקריקט לורדס • בית ברלינגטון • טייברן |
| פארקים | גני קנזינגטון • הייד פארק • גרין פארק • פארק סנט ג'יימס • ריג'נטס פארק |
| אזורי בחירה | ריג'נטס פארק וקנזינגטון צפון • הסיטי של לונדון והסיטי של וסטמינסטר |
| ראו גם | אתרים נוספים בווסטמינסטר |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 0492 3435
* MusicBrainz: d669e564-9984-4b71-857c-e88bf81e12d7
* VIAF: 172807628
* WorldCat: viaf-172807628

 |
מאובן מגרמניה
**דיפלוקיינודון** (שם מדעי: *Diplocynodon*) הוא סוג של תנינאי נכחד מהקבוצה דמויי אליגטור, אשר חי במשך הפלאוגן עד לאמצע האאוקן באירופה. במראהו הוא דמה לקיימן באורך של עד מטר וחצי והוא היה מכוסה באוסטאודרם לגופו. הרגליים היו בעלי קרומי שחייה רחבים, אשר העידו שחי חלק מהזמן בתוך המים. כמו מרבית התנינים הוא היה בעל פה רחב, איתו תפס טרף מיימי או לאורך גדות הנהר. לרוב הוא ניזון מדגים או צפרדעים ואולי גם מיונקים קטנים. הצעירים ניזונו מחרקים.

מאובני הדיפלוקיינודון התגלו לאורך אירופה מגרמניה ואוסטריה עד צרפת, איטליה, בריטניה וספרד. מאובן מגרמניה שנמצא בשכבות ליגניט (שכבה תחתונה של פחם) הכיל בבטנו גסטרוליתים. מאובנים אלה נמצאו בבור מסל, שכללו ביצות ואגמים של מים מתוקים, בהם חיו חיות רבות. המאובנים התגלו גם באזורים בהם היו ביצות כבול טובעניות, בהם אולי מת התנין.

מינים
-----

* *Diplocynodon dalpiazi*
* *Diplocynodon darwini*
* *Diplocynodon elavericus*
* *Diplocynodon gervaisi*
* *Diplocynodon hantoniensis*
* *Diplocynodon muelleri*
* *Diplocynodon ratelii*
* *Diplocynodon tormis*
* *Diplocynodon ungeri*
* *Diplocynodon deponiae*?

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיפלוקיינודון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
**בית הסוהר של ארצות הברית, טרה הוט** הוא בית סוהר פדרלי בדרגת אבטחה מקסימלית ("*Top Security Prison*"), אשר ממוקם במערב מדינת אינדיאנה בארצות הברית, סמוך לגבולהּ של מדינת אילינוי. נכון ל-2017, כלואים בו כ-1,500 אסירים, לרבות 62 אסירים שנידונו לעונש מוות, או הממתינים לעונשם במסגרת מסדר מוות (אנ'). המתקן מנוהל על ידי לשכת בתי הכלא הפדרלית.

אודות בית הסוהר
---------------

### היסטוריה

תצלום איזומטרי של חזית בית הסוהר
ההחלטה על הקמת בית הסוהר התקבלה ב-1938, ובנייתו הסתיימה ב-1940. הבחירה באתר טרה הוט נבעה בחלקה ממאמצי שתדלנות של לשכת המסחר של העיר טרה הוט. טרם הקמתו של מתקן הכליאה, גייסה לשכה זו כספים- לשם רכישת הקרקע עליה עתיד היה להיות מוקם המתקן. בתחילה, תמכו תושבי העיר בהקמת בית הסוהר בקרבת מקומות מגוריהם, בתקווה שהוא יספק משרות לתושבי האזור.

בית הסוהר שהוקם נועד בתחילה לכליאת אסירים אשר ביצעו עבירות קלות יחסית. הוא היה הראשון בארצות הברית שהוקם ללא חומה, והושם בו דגש על שיקום האסיר, לרבות מתן טיפולים פסיכולוגיים ופסיכיאטריים, כמו גם הפעלת תוכנית חינוכית-דידקטית, לשם שיפור השכלת האסירים, והעלאת הסיכוי להשתלבותם המחודשת בחברה- לאחר שחרורם.

בשנת 2004, הושלמה במקום הקמת מתקן חדש בדרגת אבטחה מקסימלית, אשר נבנה דרומית למתחם הכלא המקורי. לאחר הקמתו, הועתקו מתקני הכלא המקוריים- למתקן חדש זה. במתחם שהתפנה, הוקם מתקן כליאה פדרלי בדרגת אבטחה בינונית.

### אגף הנידונים למוות

תצלום חזיתי של הכניסה  
למרכז הרפואי הפדרלי "קרסוול"  
("*Federal Medical Center, Carswell*")
בשנת 1993, החליט הממשל הפדרלי לקבוע את בית הסוהר טרה הוט כמתקן היחיד בארצות הברית, אשר נועד לשם הוצאה להורג של אסירים, לאחר פסיקת בתי משפט פדרליים על עונש מוות שנגזר עליהם. כמו כן, משמש מתקן כליאה זה כמתקן היחיד לאסירים פדרליים **גברים** שנידונו למוות, ואשר ממתינים לביצוע פסק הדין במסגרת מסדר מוות, באמצעות זריקת רעל. **אסירות** פדרליות (**נשים**) שנדונו למוות- כלואות במתקן אחר (**לא בטרה הוט**): המרכז הרפואי הפדרלי קרסוול (אנ'), אשר ממוקם בפורט וורת' שבטקסס. 

הבחירה בכלא טרה הוט לשם כליאת והמתת אסירים מסוכנים ביותר, נבעה ממיקומו הגאוגרפי והמרכזי יחסית- בארצות הברית. 

ב-1999, החלה העברת נידונים למוות אל מתקן הכליאה החדש. בין האסירים הידועים לשמצה, אשר הוצאו להורג במתקן זה, היה טימותי מקווי, שהורשע בתכנון ובביצוע הפיגוע באוקלהומה סיטי בשנת 1995, והוצא להורג באמצעות זריקת רעל ב-2001.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הסוהר של ארצות הברית, טרה הוט** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בית הסוהר של ארצות הברית, טרה הוט (באנגלית)
במוסדות אקדמיים, **נקודת זכות** (בראשי תיבות: **נ"ז** או **נק"ז**) היא מדד כמותי להתקדמותו של סטודנט לקראת השלמת לימודיו לתואר אקדמי. נקודות הזכות של הקורס נקבעות לפי היקפו, מורכבותו וחשיבותו. ההיקף הכולל הנדרש בלימודים לתואר ראשון הוא כ-120 נקודות זכות (כלומר כ-20 שעות לימוד שבועיות במשך שישה סמסטרים), בלימודי הנדסה נדרשות בדרך כלל 160 נקודות ובלימודי חינוך והוראה 180 נקודות זכות.[דרוש מקור]

במסגרת לימודים לתואר מתקיים שילוב בין קורסי חובה, שאותם חייב לקחת כל סטודנט במסלול מסוים, וקורסי רשות, שאותם בוחר הסטודנט מתוך שלל קורסים המוצעים לו. מדידת משקלם של הקורסים בנקודות זכות מאפשרת להגיע להצבת חובות אקדמיות זהות לכל הסטודנטים במסלול מסוים, בלי תלות בהרכב הקורסים שבחרו.

בנוסף לקורסים אקדמיים המקנים נקודות זכות, ניתנות נקודות זכות בהיקף מצומצם על פעילות לא אקדמית. דוגמה לכך היא חוק עידוד מעורבות סטודנטים בפעילות חברתית וקהילתית, הקובע שסטודנט יהיה זכאי לשתי נקודות זכות אקדמיות, פעם אחת במהלך לימודיו לתואר ראשון, בגין פעילות התנדבותית או שירות מילואים.

האוניברסיטה הפתוחה מציגה את דרישותיה בתחום זה:

> 
> בתכניות לתואר בוגר (BA) באוניברסיטה הפתוחה חובה לצבור לפחות 120 נ"ז. תכניות כאלה מקבילות לתכניות תלת-שנתיות באוניברסיטאות אחרות. בתכניות לתואר בוגר בהנדסה (B.Sc.) נדרשות כ-160 נ"ז. תכניות כאלה מקבילות לתכניות ארבע-שנתיות להנדסה באוניברסיטאות אחרות.
> 
> 
> 
> — דרישות לימודים כלליות לתואר ראשון באתר האוניברסיטה הפתוחה
>

ראו גם
------

* השיטה האירופית לצבירה והעברת ניקוד אקדמי

קישורים חיצוניים
----------------

* החלטת מל"ג - היקף הלימודים האקדמיים לתואר ראשון ופריסתם, באתר המועצה להשכלה גבוהה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מערכת פרוטוקול, נקודות זכות אקדמיות – מהי נקודת זכות לתואר, באתר פרוטוקול, ‏13 בדצמבר 2019
2. ↑  הכרה בהתנדבות סטודנטים כפעילות המזכה בנקודות זכות אקדמיות, פורסם על ידי מרכז המחקר והמידע של הכנסת, 2018.
3. ↑  זכויות הסטודנטים המשרתים במילואים, באתר אתר המילואים, צה"ל
4. ↑  זכויות סטודנטים בשירות מילואים, באתר אתר המועצה להשכלה גבוהה
5. ↑  דרישות הלימודים הכלליות לתואר ראשון, מתוך אתר האוניברסיטה הפתוחה
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**אברהם אברי גביש** (16 ביוני 1927 – 24 בפברואר 2007), היה מאמן שחייה בכיר ישראלי, חבר מרכז הפועל. בשנת 1976 שימש מאמן נבחרת ישראל לתחרות שמונה האומות ומספר פעמים שימש גם כמנהל המשלחת לתחרות זו.

בשנת 1995 זכה גביש בעיטור "לאיש כפועלו".

ביוגרפיה
--------

גביש נולד בבודפשט שבהונגריה בנם של לילי ויצחק. גביש התגורר בקיבוץ בית קמה עם רעייתו הגר ושני בניו, דן וניר. הוא עבד כמנהל החשבונות של הקיבוץ. בנו בכורו דן (דני), שרת בסיירת שקד ונהרג בשעת מילוי תפקידו במתקן אימונים בכרם מהר"ל ב-17 בפברואר 1969.

גביש אימן את קבוצת השחייה של הפועל בית קמה ובהמשך את קבוצת הפועל בני שמעון. בין השחיינים הבולטים שאימן גביש, נמנה השחיין האולימפי: יואב ברוק ואלופי ושיאני ישראל בשחייה: אלון אקר, רותם גרטל, זוהר וייס, ישי ורדי, יעל נתנאל, ברק עטר ורותם פורת.

גביש הוציא לאור ספר **"סיפור משפחתי"**.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

* ר. אריה, בקיבוץ בית קמה קוצרים שיאי שחייה, מעריב, 28 באוגוסט 1975
* אבי פלד, מזכירות הפועל תנסה לשכנע את קיסר לקיים את הועידה במועדה, מעריב, 20 בפברואר 1990

הערות שוליים
------------

1. ↑  הקבר של אברהם גביש בבית העלמין קריית שאול, באתר BillionGraves.
2. ↑  13 שחיינים יצאו לתחרות "שמונה האומות", דבר, 31 במאי 1976
3. ↑  אברי גביש - רשימת מקבלי עיטור "לאיש כפועלו" ו"עמית כבוד לכל חייו", באתר מרכז הפועל
המונח "שומה" מפנה לכאן. לערך העוסק במושג מתחום המיסים, ראו שומה (מיסוי).

**נקודת חן** (שומה) היא נגע עורי המופיע כאזור עור אדמדם או כהה, בעל גבול ישר, שצבעה נע בין ורוד לחום ועד לשחור. שומה היא גידול שפיר של מרכיבי עור, המייצרים תאי מלנוציטים. הצטברות הפיגמנט מלנין, האחראי על צבע העור, יוצרת את השומה, וריכוז המלנין קובע את צבעה. שומה היא ריכוז פיגמנטים של העור במקום אחד. בדרך כלל גודל השומה תלוי בצבע הפנים ובכמות הפיגמנט שהצטבר בה.

לרוב האנשים יש מספר נקודות חן (שומות) על גופם, כאשר ברוב המקרים הן שפירות. רוב השומות נרכשות (מופיעות החל מגיל שנה ועד גיל 40 שנה, כאשר רוב השומות מופיעות בגיל 10 עד 20 שנה), ומיעוטן מולדות (מופיעות בשנה הראשונה לחיים).

נקודות החן בדרך כלל קטנות ובצורה עגולה או אליפטית. כמות הנקודות שעל גופו של אדם, צורתן וצבען הם לרוב נתונים תורשתיים.

נקודות חן מסוימות הן סימן מקדים חשוב לסרטן העור.

נקודת חן המשתרעת על שטח גדול מכונה נבוס.

נקודות חן וסרטן השומה
---------------------

יש סיכון שהשומה השפירה תהפוך לגידול ממאיר כדוגמת מלנומה ממאירה, ולכן, ככל שמספר השומות גדול יותר, כך גם גדל הסיכון. במקרה שחלים שינויים באופי נקודות החן שעל הגוף נהוג לפנות לרופא עור. הסרה מוקדמת של נקודות חן סרטניות עשויה למנוע התפתחות סרטן העור. סימנים המחשידים נקודת חן כעלולה להיות ממאירה הם בין השאר: אסימטריות, צבעים שונים, גבולות לא ברורים, גודל, דימום וכל שינוי בשומה קיימת או הופעת שומה חדשה.

הסרה
----

הסרת שומה שעירה נעשית לרוב בניתוח פשוט על ידי כירורג או פלסטיקאי, בדרך כלל בהרדמה מקומית. ישנן שיטות חלופיות אחרות, כמו למשל שימוש בלייזר או בחומר הכימי סולקודרם, אך האגודה למלחמה בסרטן מזהירה משימוש בשיטות אלו, מאחר שכל שומה (גם אם היא תקינה למראה) עלולה להתגלות כמלנומה, ולכן קיימת חשיבות מרובה לבדיקה פתולוגית. לאחר ההסרה הנקודה נשלחת לבדיקה פתולוגית לקבלת אבחנה מפורטת לגביה.

הסרה של נקודת חן בניתוח תמיד משאירה צלקת מסוימת, אם כי טיפול זהיר יכול למזער אותה.

אסתטיקה
-------

נקודות החן עשויות להוסיף או להחסיר מהיופי, כאשר למספרן ומיקומן יש השפעה מכרעת. כך למשל נקודת חן גדולה על האף עשויה להתפרש כ"לא יפה", כאשר נקודת חן קטנה על הלחי או מעל לשפה (כדוגמת מרילין מונרו או מדונה) עשויה להתפרש כמושכת. יש שמוסיפים נקודות חן מזויפות כדי להעשיר את המראה האישי, דבר אשר היה פופולרי במיוחד בתקופת הרנסאנס באירופה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נקודת חן** בוויקישיתוף
* גילוי מוקדם של מלנומה - סרטן עור ממאיר, האגודה למלחמה בשומה

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
קוורטה היא המרווח המוזיקלי הרביעי (מאיטלקית Quarta, רביעית). היא מציינת מרחק בין ארבעה צלילים. קוורטה טהורה נשמעת בין שני צלילים שיחס התדירויות ביניהם הוא בקירוב 3:4.   

הקוורטה היא מרווח זך, ולכן אינה יכולה להיות גדולה או קטנה;

* קוורטה **זכה** שמרווחה הוא של שני טונים וחצי, כמו בין דו לפה.

בתיבה השנייה: קוורטה מוקטנת מסי דיאז למי (מתוך המוטיב המוזיקלי הראשי של הפוגה בדו דיאז מינור מתוך הספר הראשון של הפסנתר המושווה של י. ס. באך)
כמו כל המרווחים, גם הקוורטה יכולה להיות מוגדלת או מוקטנת;

* קוורטה **מוקטנת**, שמרווחה הוא של שני טון, כמו בין דו לפה במול.
* קוורטה **מוגדלת**, שמרווחה הוא של שלושה טון, כמו בין דו לפה דיאז. מרווח זה שווה לטריטון.

מיתרי הקונטרבס, הגיטרה ומשפחת הויולים מכוונים לפי קוורטות, מסיבות היסטוריות.
המרווח המשלים (או ה"הופכי") של הקוורטה הוא הקווינטה, שגם היא מרווח זך.

בתקופת הרנסאנס והבארוק נחשבה הקוורטה למרווח דיסוננטי כשהוא מעל קו הבאס, אך קונסוננטי בין קולות פנימיים (ראו הולכת קולות). בתקופות מאוחרות יותר התערפלה ההגדרה.

| מרווחים במוזיקה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| פרימה • סקונדה • טרצה • קוורטה • טריטון • קווינטה • סקסטה • ספטימה • אוקטבה |

 |
| **תאוריית המוזיקה** |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוורטה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4287311-3

 |
**דיפלוטומודון** (שם מדעי: ***Diplotomodon***; מילולית: "שן חותכת כפולה") הוא סוג של דינוזאור תרופוד שחי באמריקה הצפונית במשך הקרטיקון העליון לפני 70 עד 66 מיליון שנה מזמננו. כיום רואים בסוג טקסון מבוטל והמאובנים שלו נחשבים לקרובים לממצאי טירנוזאורוס. עם זאת הוא לא השתייך למשפחת הטירנוזאוריים אלא לקרוביהם - הטירנוזאורים.

הסוג ידוע רק משרידים של שן אחת באורך שלושה סנטימטרים, שהתגלתה בתצורת הורנרסטון (אנ') בניו ג'רזי. בסמוך אליו התגלו מספר יצורים ימיים, אשר התקיימו כנראה בים הפנימי המערבי.

במקור השרידים השתייכו לשרידי דג טורף קדום, ומהם קיבל הסוג את שמו בידי ג'וזף ליידי (אנ'), אשר נתן לסוג את השם *Tomodon* ב-1865. ואולם שם זה הועבר לשם של נחש מקבוצת הדיפסדידיים. השם החדש ניתן בידי ליידי ב-1868 והוא מתייחס לשן הרחבה, השטוחה והסימטרית. רק ב-1980 החוקר אדוארד דרינקר קופ העריך שהסוג הוא של דינוזאור ולא של דג.

החוקר ראלף מולנר (אנ') טען ששרידי השן יכולים להיות שייכים למוסזאורוס ולא לטירנוזאור בעוד אחרים ראו בו סוג אח של הדריפטוזאורוס, הקרוב לטירנוזאוריים. כיום רואים בסוג זה מוטל בספק עקב מיעוט הממצאים שיעידו על מקורותיו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיפלוטומודון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**הרברט ג'יימס "ברט" מונרו** (באנגלית: **Herbert James "Burt" Munro**; ‏25 במרץ 1899 - 6 בינואר 1978) היה אופנוען מרוצים ניו זילנדי שהתפרסם עקב שבירת מספר שיאי עולם בקטגוריית 1,000 סמ"ק, אחד מהם עדיין עומד על כנו.

ב-2005 יצא סרט קולנוע בכיכובו של אנתוני הופקינס בשם "החלום המהיר ביותר" (אנ') המתאר את סיפורו של מונרו.

ביוגרפיה
--------

מונרו נולד ב-25 במרץ 1889 באינברקרגיל. היה לו אח תאום שמת בלידה. מונרו גדל בחווה באדנדייל, ממזרח לאינברקרגיל.

כשפרצה מלחמת העולם הראשונה, בהיותו בן 15, רצה מונרו להצטרף לצבא, אך לבסוף נשאר בחווה המשפחתית. לאחר סוף המלחמה מכר אביו את החווה ומונרו החל לעבוד בבניית מנהרת אוטירה (אנ'), אך הוא חזר הביתה כיוון שאביו רכש חווה חדשה וקרא לו לעבוד בחווה.

לאחר עבודתו בחווה של אביו הוא החל לעסוק במרוצי אופנועים ועבד בחברת אופנועים כמוכר ומכונאי. מונרו התחרה בניו זילנד ועלה לראש הטבלה הניו זילנדית והתחרה בחוף אורטי ולאחר מכן במלבורן.

ב-1927 התחתן מונרו, ולו ולאשתו היו ארבעה ילדים.

אחרי מלחמת העולם השנייה התגרש מונרו מאשתו, ועבר לגור בצריף קטן.

מונרו התחרה עם אופנוע מדגם "אינדיאן סקאוט" שיוצר בשנות ה-20 של המאה ה-20, והמהירות המקסימלית המקורית שלו הייתה 89 קמ"ש, אך מונרו לא אהב את איטיותו של האופנוע, וב-1926 החל לשפר אותו.

בשנות החמישים והשישים נסע מונרו למשטחי המלח של בונוויל במדינת יוטה, אתר רכיבת אופנועים מוכר. מונרו ביקר בבונוויל 10 פעמים, וקבע שם שלושה שיאי עולם. אחד ב-1962, שני ב-1966 ואחרון ב-1967.

בנוסף, הצליח מונרו לנסוע במהירות גבוהה מ-380 קמ"ש (200 מייל לשעה), אך ההישג לא נרשם מכיוון שלא הייתה זו נסיעה שתועדה באופן רשמי.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ברט מונרו** |

* "ברט מונרו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ברט מונרו באתר free info society (באנגלית)
* ברט מונרו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 2022 4368
* LCCN: n2005678775
* NDL: 01086735
* NKC: xx0136418
* VIAF: 24020248
* WorldCat: lccn-n2005678775

 |
נקודת טריאנגולציה בראש גבעת חוליקאת.
נקודת טריאנגולציה בהר מצפה הימים שעל יד אמירים, בגובה 734 מטר. מסומנת על ידי משולש ובו יתד ברזל.
נקודת טריאנגולציה ב Torre del Miguelete, ולנסיה.
בקרטוגרפיה, **רשת טריאנגולציה** היא רשת של נקודות, מדודות במדויק, הפרושות בשטח קרקעי ומסייעות לאתר בו נקודות בשיטת הטריאנגולציה. הנקודות, אותן ממקמים בדיוק של סנטימטרים, מסומנות בשטח באופן בולט ועמיד, כך שלא יהרסו באקראי. בארצות גדולות נהוג ליצור סרטים של משולשי טריאנגולציה, המקיפים את השטח, ומאפשרים ליצור בתוכו נקודות טריאנגולציה משניות. בשטחה של מדינת ישראל מצויות מאות אלפי נקודות בקרה כאלה. בעת האחרונה הוחל במעבר למדידה באמצעות תחנות GPS קרקעיות, שיחליפו את רשת הטריאנגולציה.

כל נקודה ברשת הטריאנגולציה נקראת **נקודת טריאנגולציה**. ביצירת הרשת, ממקמים את הנקודות כך שמכל אחת מהן ניתן יהיה לראות לפחות שתי נקודות נוספות, כך שמודדים יוכלו לקבל את מיקומם המדויק במדידת מרחקם לשלוש הנקודות.

במפה טופוגרפית נקודת טריאנגולציה מסומנת כמשולש שבתוכו נקודה, ולידו מספר ואות המציינים את מספרו הסידורי, ומספר המציין את הגובה המוחלט שלו. משמש למדידות וגם לאימות התמצאות בשטח בניווטים.

חישוב מרחק על פי טריאנגולציה. בשרטוט, סירה יכולה לחשב את מרחקה מהחוף באמצעות מדידת זוויות לשני עצמים בולטים.

רשת הטריאנגולציה בישראל
-----------------------

רשת הטריאנגולציה בישראל משמשת לצורכי מיפוי והיא מחלקת את מדינת ישראל למשולשים בגדלים שונים שמהווים את בסיס המיפוי במדינת ישראל. משפט הסינוסים מאפשר לחשב את היחס בין האורכים של כל שני קטעים ברשת. בנוסף לכך ישנם שלושה בסיסים מדודים היטב, באורך של 3 קילומטרים, שמיקומם הוא בצמח, באורים ובבאר אורה. שני הבסיסים הראשונים נקבעו על ידי המנדט הבריטי בשנות העשרים של המאה העשרים והבסיס בבאר אורה נקבע על ידי המרכז למיפוי ישראל בשנות החמישים של המאה העשרים. 

מדינת ישראל מחולקת למשולשים בגדלים שונים:

* בדרגה הראשונה, אורך הבסיסים של המשולשים הם 20 עד 40 קילומטרים. דרגה זאת היא המדויקת ביותר. בישראל קיימים 344 משולשים מדרגה זאת.
* בדרגה השנייה, אורך הבסיסים הוא בין 10 עד 20 קילומטרים. בישראל יש 2,800 משולשים מדרגה זאת.
* בדרגה השלישית, אורך הבסיסים הוא 2 עד 10 קילומטרים. בישראל יש 30,000 משולשים מדרגה זאת.

לכל בסיס מהדרגה הראשונה לנקודות הבסיס שלו חושבו נ.צ. מדויקים, אזימוט מדויק ונקודות גובה מדויקות, ומכל נקודת בסיס ניתן לחשב כל נקודה אחרת.

* ישנם משולשים שאורך הבסיס שלהם קטן מ-2 קילומטרים, סך הכול יש בישראל מאות אלפי נקודות בקרה.
* רשת הטריאנגולציה היא רשת בקרה אופקית המספקת נתונים של קואורדינטות (נ.צ.) ונקודות טריאנגולציה, להבדיל מרשת בקרה אנכית שהנקודות הבקרה ברשת מספקות נתוני גובה ביחס לגובה פני הים, נקודות אלה נקראות נקודות קבע (BM).
* נקודות טריאנגולציה נמדדות במכשיר מדידה הנקרא תאודוליט בשיטה הטריגונומטרית.
* נקודות קבע נמדדות במכשיר מדידה הנקרא מאזנת בשיטה הגאומטרית.

כיום עובר המרכז למיפוי ישראל לתחנות GPS קרקעיות. ברשות המרכז נמצאות כבר כמה וכמה תחנות (מידע ניתן למצוא באתר המרכז למיפוי ישראל) בפריסה ארצית אשר אותן מנטר ובודק המרכז באופן קבוע.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **רשת טריאנגולציה** |

* המרכז למיפוי ישראל - אתר האינטרנט של המרכז
* הנחיות המנהל כולל עדכונים ותוספות - בעמוד 31 כתובות ההנחיות כיצד לסמן נקודות בקרה

הערות שוליים
------------

1. ↑
**דיפלומוצרס** (שם מדעי: *Diplomoceras*) הוא סוג של רכיכה נכחדת מקבוצת האמוניטים אשר התקיים במימי האוקיינוסים של הקרטיקון העליון שבין הקמפן למאסטריכט שלפני 89.3 עד 66 מיליון שנה, עד שנכחדו עם הכחדת הקרטיקון לפני 66 מיליון שנה. במראם דמו לBaculites ובעבר גם סווגו לאותו סוג, אך הועברו לסוג עצמאי בשנת 1900 בידי החוקר Hyatt.

סוג זה ידוע ממאובנים משומרים היטב במדינות שונות, בין השאר מאנטארקטיקה, ארמניה, אוסטרליה, אוסטריה, בלגיה, בולגריה, צ'ילה, דנמרק (כולל גרינלנד), יפן, מקסיקו, הולנד, רוסיה, דרום אפריקה, ספרד, תוניסיה, אוקראינה וארצות הברית.

מבנה גוף האמוניט כוסה בקונכייה באורך של עד 1.5 מטר והייתה מסולסלת בספירלה כקרן של תיש או אנטילופה. בעודו בחיים האמוניט היה דומה לנאוטילוסיים החיים וכמותם נע באמצעות הנעה סילונית. הוא לכד טרף קטן בזרועותיו ובתורו נטרף בידי דגים וזוחלים ימיים גדולים כמו מוזאזאוריים. על פי מחקרים נראה שאמוניטים מסוג זה הגיעו לתוחלת חיים של מעל 200 שנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיפלומוצרס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  F. M. Anderson. (1958). Upper Cretaceous of the Pacific Coast. Geological Society of America Memoir 71:1-378
2. ↑  Spath L. F. (1926). A Monograph of the Ammonoidea of the Gault; Part VI. Palaeontographical Society London
פירוש נוסף ערך זה עוסק במשחק לוח. אם התכוונתם לסוג של גיליון דפוס, ראו מהדורת קוורטו.
לוח קוורטו במצב ההתחלתי של המשחק
**קוורטו** הוא משחק לוח לשני שחקנים, שפותח על ידי המתמטיקאי השווייצרי בלייס מולר בשנת 1991.

כלי המשחק
---------

לוח המשחק הוא של 4X4 משבצות. במשחק יש 16 כלים ייחודיים, שלכל אחד מהם ארבעה מאפיינים, כאשר מכל מאפיין יש 2 אפשרויות:

* צורה - ריבוע או עיגול
* צבע - אדום או כחול
* גודל - גדול או קטן
* נפח - חלול או מלא

אפשרויות המאפיין עשויות להשתנות בגרסאות שונות של המשחק, לדוגמה בגרסה מסוימת למאפיין הצבע יש אפשרויות של 2 גוונים שונים של חום.

מהלך המשחק
----------

שני השחקנים משחקים לסירוגין, כאשר אין חשיבות לזהות השחקן המתחיל. בכל תור, אחד מהשחקנים בוחר את אחד מ-16 כלי המשחק ונותן אותו לשחקן היריב. השחקן שקיבל כלי, מניח את הכלי שקיבל על אחת המשבצות הפנויות שעל הלוח, לבחירתו. מטרת המשחק היא להניח את הכלי הרביעי בשורה, טור או אלכסון, כך שייווצר רצף של 4 כלים בעלי מאפיין משותף אחד לפחות. כאשר נוצר רצף כזה, המשחק נגמר והשחקן שהניח את הכלי הרביעי הוא המנצח.
לדוגמה, שחקן 1 בוחר את הכלי העגול, הכחול, המלא והקטן, ומעניק אותו לשחקן 2. שחקן 2 לוקח את הכלי ומניח אותו על המשבצת שבפינה הימנית העליונה של הלוח. שחקן 2 בוחר את הכלי המרובע, הכחול המלא והגדול, ומעניק אותו לשחקן 1. שחקן 1 לוקח את הכלי ומניח אותו על המשבצת השנייה מימין בשורה העליונה של הלוח. כעת יש אפשרות לנצח במשחק על ידי השלמת השורה העליונה בעזרת שני כלים כחולים או שני כלים מלאים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוורטו** בוויקישיתוף
* משחק קוורטו נגד המחשב (באנגלית)
* משחק קוורטו ברשת נגד שחקנים אחרים
**ברט גיר פיליפס** (באנגלית: **Bert Geer Phillips**‏; 15 ביולי 1868 - 16 ביוני 1956) היה אמן אמריקאי וחבר מייסד באגודת האמנים טאוס. הוא התיישב בטאוס, ניו מקסיקו (1898) והיה מייסד המושבה לאמנות טאוס. הוא ידוע בציוריו של הילידים האמריקנים, בניו מקסיקו ודרום מערב ארצות הברית.

ראשית חייו
----------

פיליפס נולד בהדסון, ניו יורק בשנת 1868. במהלך ילדותו הוא הושפע מסיפורי העלילות על הספר האמריקאי על הרפתקאות בהן מעורבים אינדיאנים אמריקאים, כמו בסיפורי ג'יימס פנימור קופר. בזכרונותיו מילדות הוא ציין כי תמיד אפשר היה למצוא אותו עם מכחול ביד. הוא היה אחד הראשונים שנרשמו כשג'ורג' מקינסטרי פתח סטודיו לאמנות בהדסון.

פיליפס עזב את הבית בגיל שש עשרה, עבר לעיר ניו יורק, שם למד בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק ובאקדמיה הלאומית לעיצוב. בשנת 1894 נסע לאירופה, שהה זמן קצר בלונדון לפני שעבר לפריז, שם למד באקדמיה ז'וליאן. בהיותו באקדמיה התיידד עם ארנסט בלומנשיין וג'וזף הנרי שארפ.

קריירה אמנותית
--------------

פיליפס חזר לניו יורק בשנת 1896, שם יחד עם ארנסט בלומנשיין שכרו אולפן. באביב 1898 ליווה פיליפס את בלומנשיין במסע למערב האמריקאי. התחנה הראשונה שלהם הייתה דנוור, קולורדו, שם קנו ציוד לקמפינג, עגלה, סוסים ואקדח. כך שהם היו מצוידים ויצאו בכוונה להגיע למקסיקו.

בצפון ניו מקסיקו אחד מגלגלי העגלה שלהם נשבר בגלל תנאי השטח. בלומנשיין רכב על סוס לטאוס הסמוכה, כדי לתקן את הגלגל, בעוד פיליפס המתין עם העגלה. לאחר שבלומנשיין חזר עם הגלגל המתוקן כעבור שלושה ימים, הם המשיכו לטאוס, שם מכרו את סוסם והעגלה, הקימו אולפן והחלו לצייר.

פיליפס החליט להישאר בטאוס כשבלומנשיין שב לניו יורק כעבור כמה חודשים. הוא וחבר עוררו התכתשות במהלך טקס בטאוס כאשר הם סירבו להסיר את כובעיהם. במהלך ההתכתשות נהרג השריף. התקרית הגבירה את המתיחות בין תושבי העיר ההיספאניים והאנגלים. פיליפס כתב במכתב לבלומנשיין, "התחלתי להרגיש כאילו אלו 'חיי הספר' האמיתיים, ורק הלוואי שקיט קרסון הזקן (גיבור ספרותי) היה כאן איתנו."

פיליפס התחתן עם רוז מרטין, אחותו של הרופא המקומי תומאס "דוק" מרטין, בשנת 1899. הוא הגה את הרעיון להקים מושבת אמנות בטאוס, עליה דן בהתכתבות עם בלומנשיין. בשנת 1915 החלום שלו הפך למציאות עם הקמת אגודת האמנים של טאוס, בה פיליפס היה חבר מייסד יחד עם חבריו ארנסט בלומנשיין, ג'וזף הנרי שארפ ושלושה אמנים נוספים. האגודה הוקמה בחדר האוכל של גיסי פיליפס, דוק והלן מרטין, שהייתה בעצמה אמנית בטיק.

מלבד היותו יזם בהקמת האגודה, פיליפס בילה יותר שנים בטאוס מכל חבר אחר.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ברט פיליפס

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברט פיליפס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Koshare Indian Museum :: Featured Artists, web.archive.org, ‏2010-11-03
2. ↑  Schimmel, Julie; White, Robert R. (1994). *Bert Geer Phillips and the Taos Art Colony* (1st ed.). University of New Mexico Pres
3. ↑  Taos Unlimited | Taos Art Colony & The Taos Society of Artists, colony-t.nm-unlimited.net

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 119285231
* ISNI: 0000 0000 6675 1895
* LCCN: n93050138
* RKD: 63189
* SNAC: w6z89rjz
* SUDOC: 070691444
* ULAN: 500020985
* VIAF: 13114649
* WorldCat: lccn-n93050138

 |
**רשת פרסום** היא חברה שמקשרת בין מספר רב של מפרסמים ומספר רב של בעלי אתרי אינטרנט, לשם שימוש באתרי האינטרנט להצגת פרסומות רלוונטיות למבקרים באתר. היתרון של שיטה זו הוא ביצירת היצע רחב ומגוון של שטחי פרסום (היצע שכל אחד מהאתרים לבדו אינו יכול לספק), ומכירתו למפרסמים.

סוגי רשתות
----------

רשתות מבוססות תוכן
בדרך כלל רשתות גדולות בשליטתם של מנועי חיפוש. הרשתות סורקות תוכן של אתרים, מסיקות מהתוכן על קהל היעד והקטגוריה ושותלות פרסומות רלוונטיות בשטחי הפרסום באתר.

רשתות מבוססות קטגוריה
רשתות שלא מסתמכות על תוכן אלא מבקשות מבעלי אתרים להגדיר קטגוריות וקהל יעד של האתר שלהם (לפעמים גם מאמתות את המידע), באותה דרך שואלות את המפרסמים מהו קהל היעד המועדף עליהם ובהתאם לתשובות אלה שותלת פרסומת באתרים הרלוונטיים.

רשתות Direct
שיטה חדשה יחסית שמאפשרת למפרסמים לחפש היצע של שטחי פרסום באתר מסחר, כמו eBay.

רשתות Reversed
רשתות שסומכות על בעלי אתרים שיבחרו את הפרסומות הרלוונטיות עבור קהל היעד שלהם, רשתות אלה נותנות למפרסמים לאשר כל בעל אתר שרוצה לעבוד איתם ונותנות שקיפות מלאה של סטטיסטיקות ושליטה מלאה על שטחי הפרסום. בנוסף, רשת Reversed תתאפיין בבינה מלאכותית ומערכת לומדת שמנסה להציג פרסומות רלוונטיות בשטחי פרסום רלוונטיים כאשר פרסומות שנבחרו ואושרו בצורה ידנית לא זמינות. במצב זה הרשת תשאף להציג פרסומת שדומה לפרסומות שנבחרו ידנית.

תמחור ברשתות
------------

רשתות פרסום שונות מנהלות שיטות תשלום שונות, שיטות התשלום המקובלות הן:

* CPC: מחיר על כל הקלקה
* CPM: מחיר על כל צפייה (בדרך כלל נמדד במחיר לאלף צפיות)
* CPA: מחיר על כל הנעה לפעולה (בדרך כלל מכירה)

רשתות פרסום שמוכרות פרסומות טקסט יפעלו בדרך כלל במודל של CPC, רשתות של באנרים/פלאשים יעבדו בתמחור של CPM ורשתות משולבות יציעו מודל משולב.

ראו גם
------

* Google AdSense

קישורים חיצוניים
----------------

* סיני גז, ראיון עם ינון לנדנברג על האבולוציה של הפרסום המקוון בישראל
**רובע מערב אמסטרדם** (בהולנדית: **Amsterdam West**) הוא אחד משמונה מחוזות של עיריית אמסטרדם, הולנד.

הרובע הוקם בשנת 2010 ומורכב מארבעה מחוזות, דה בארסייס (De Baarsjes), וסטרפארק (Westerpark), המערב הישן (Oud West) ובוס אן לומר (Bos en Lommer).

הרובע משתרע על שטח של 9.89 קמ"ר ונחשב לרובע הצפוף ביותר באמסטרדם.

היסטוריה
--------

רובע מערב אמסטרדם הוא הרובע הצפוף ביותר באמסטרדם וממוקם ממערב לתעלת הסינגלחראכט.

תעלת סינגלחראכט הייתה הגבול של העיר אמסטרדם מאז המאה ה-17. הורדת החומה החיצונית המקיפה את סינגלחראכט במחצית השנייה של המאה ה-19, אפשרה התפתחותם של אזורי מגורים חדשים.

כחלק מתוכנית הפיתוח (Plan West) בין השנים 1920–1940, נבנו מספר שכונות חדשות:

השכונות הראשונות שנבנו היו ספארנדאמרמבורט (Sparndammerbuurt), זאהלדנבורט (Zeeheldenbuurt), סטאטסלידנבורט (Staatsliedenbuurt), פרדריק הנדריקובורט (Frederik Hendrikbuurt), קינקרבורט (Kinkerbuurt) ואוברטומבורט (Overtoombuurt). בין השנים 1990 ל-2010, שכונות אלה יצרו את רובע וסטרפארק (Westerpark) והמערב הישן (Oud West).

השכונות סביב כיכר סורינאמספליין (Surinameplein) וכיכר מרסטואפליין (Mercatorplein) יצרו את הרובע דה בארסייס (De Baarsjes), השכונה סביב כיכר הופדורפלין הפכה להופדורפלינבורט (Hoffddorppleinbuurt)

בסוף שנות ה-30 ותחילת שנות ה-40 נבנתה שכונת בוס אן לומר הממוקמת מצפון לשכונות מערביות אלה.

בשנת 2007, סימנה, שרת השיכון והדיור הגב' אלה בוחאלנר (Ella Vogelaar), את שכונת בוס אן לומר (Boss en Lommer) כשכונה מקופחת והכריזה על תוכנית שיקום שכונות.

גלריית תמונות
-------------

* כנסיית הרדנקינגכנסיית הרדנקינג
* בניין האגודה האפוסטוליתבניין האגודה האפוסטולית
* בניין בית הספרבניין בית הספר
* רחוב זאנסטראטרחוב זאנסטראט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מערב אמסטרדם** בוויקישיתוף
* האתר הרשמי של עיריית אמסטרדם (באנגלית)
**בִּרְזָיִת** הוא שמו של יישוב מתקופת המקרא ובית שני, הנזכר בתנ"ך ובכתבי יוסף בן מתתיהו.

היישוב נזכר בתנ"ך באופן יחידאי ברשימת אבות וערי שבט אשר שבספר דברי הימים: "בְּנֵי אָשֵׁר ... חֶבֶר וּמַלְכִּיאֵל הוּא **אֲבִי ברזות (קרי - בִרְזָיִת)**".

בספרו של יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, נזכר על ידו יישוב בשם Birzetho, ללא הצבעה על מיקומו.

הצעת זיהוי אחת ליישוב קדום זה היא ב**ח'רבת בִּרְזָה** שבגליל המערבי, במעלה נחל כזיב, בין המושבים צוריאל ואלקוש. אתר זה, השוכן בנחלת שבט אשר, תועד בידי הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל, ולאחר קום המדינה ניתן לו השם הרשמי "חרבת ברזית", ולמעיין הסמוך אליו ניתן השם "עין ברזית".

הצעת זיהוי אחרת ליישוב הקדום היא בעיירה **ביר זית** הסמוכה מצפון לראמאללה. זאת, הן לאור שימור השם המושלם, והן לאור זהות שמות בין חלק מאבות שבט אשר ובין חלק מאבות שבט אפרים, שבתחום נחלתו נמצאת העיירה, ייתכן בשל התיישבותם של בני שבט אשר באזור זה בתקופה מסוימת.

הערות שוליים
------------

1. ↑  דברי הימים א, ז, ל-לא.
2. ↑  קדמוניות היהודים, יב, 397, 422.
3. ↑  אליצור י', **מקום בפרשה – גאוגרפיה ומשמעות במקרא**, הוצאת ידיעות אחרונות, 2014, 217-218.
**היפופימיים** (שם מדעי: ***Hypopomidae***) היא משפחה של דגי חשמל מהסדרה דגי-חשמל טרופיים החיים בנהרות טרופיים בפנמה וברחבי אמריקה הדרומית בכל המדינות למעט בצ'ילה. מרבית המינים חיים באגן האמזונאס הגדול אך חלק חיים גם בריו דה לה פלטה ובנהרות ואפיקים קטנים יותר.

אלו מינים קטנים מאוד שאורכם המקסימלי 5.9 ס"מ. דגים אלה קולטים את סביבתם בעיניהם וגם באמצעות שדה חשמל מאיברים המצויים מצידי גופם אך השדה אינו חזק מספיק להמם טרף קטן כמו דגים קטנים או חרקים.

הגוף שלהם מוארך ובייחוד הזנב אך הסנפירים קצרים מאוד וכמעט בלתי נראים. במקומם ישנה "רעמה" הבולטת מתחת לסנפירי החזה ועד הזנב הדק. הם בעלי ראש קטן בעל עיניים קטנוץ וחוטם ארוך דמוי-חדק חסר שיניים.

לעיתים נדירת הם מוחזקים כדגי נוי באקווריום.

סוגים
-----

2 סוגים (*Hypopygus* ו-*Steatogenys*) משויכים לעיתים למשפחה דומה - רמפיקתיים (*Rhamphichthyidae*).

* סוג ומין יחיד *Akawaio penak*
* *Brachyhypopomus*
* סוג ומין יחיד *Hypopomus artedi*
* *Hypopygus*
* *Microsternarchus*
* סוג ומין יחיד *Procerusternarchus pixuna*
* סוג ומין יחיד *Racenisia fimbriipinna*
* *Steatogenys*
* סוג ומין יחיד *Stegostenopos cryptogenes*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היפופימיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
מהפנט נחשים בהודו
מהפנטי נחשים במרוקו, סוף המאה ה-19
**היפנוט נחשים** או **אילוף נחשים** היא פעולה בה אדם מעמיד פנים כמהפנט או מאלף נחש, באמצעות נגינה בחליל, לרוב חליל פונגי (אנ'). במופע מסוג זה נפוצות גם הופעות רחוב נוספות עם הנחשים, כגון להטוטנות ומגוון פעולות הנתפסות מסוכנות יחסית, בשל ארסיותם הקטלנית של הנחשים המשמשים במופע.

מופעי היפנוט נחשים נפוצים בעיקר ברחובות ובפסטיבלים בהודו, ובמדינות אסיה נוספות כמו פקיסטן, בנגלדש, סרי לנקה, תאילנד ומלזיה. לעיתים קיימים מופעים גם במדינות צפון אפריקאיות כגון מצרים, מרוקו ותוניסיה. עם זאת, המופעים פוחתים בשנים האחרונות ברחובות, בין השאר בשל איסור של ממשלת הודו, מאז 1972, על אחזקת נחשים פרטית. לצד זאת החלו מהפנטי נחשים בהודו להתאגד כדי להגן על מקור פרנסתם.

מהפנטי הנחשים מציגים נחשים כאשר הסוג הנפוץ ביותר הם הקוברות. הנחשים נראים לקהל כ"מאולפים" או מהופנטים. הקוברה הוא נחש חירש לחלוטין לצלילי חליל הפונגי המתנגנים (הוא חסר אוזן חיצונית), או לכל היותר מסוגל לחוש בוויברציות צלילי החליל בלבד. הקוברה אינה מכישה את החלילן בשל תנועת החליל. נחש הקוברה מגיב לתנועה, והתנועה הבלתי פוסקת של החליל לצדדים גורמת לנחש לעקוב אחריו באופן בלתי פוסק, התנהגות שנראית לצופה מהצד כמעין ריקוד של הקוברה. למעשה הקוברה עומד על המשמר כפעילות הגנתית וימתין בעקשנות לנסיגת האיום. 

ככל חיות הבר גם נחש הקוברה אינו צפוי לחלוטין, ולכן במקרים רבים מהפנטי נחשים חולבים מראש את ארסו של הנחש או עוקרים את שיני הארס שלו. מהפנטי נחשים מסוימים נוקטים באמצעי זהירות נוספים, למשל הם יושבים במרחק בטוח מטווח ההכשה של הנחש, השוכב לרוב בתוך סל, ויש המשלהבים את הקהל בקרבה מעוררת אימה. יש הנוגעים בחלק העליון של ראש הקוברה הזקור ונכון להכיש, כאשר הם מנצלים את עקרון תגובת הקוברה לתנועה, והקרבה לראש הנחש נעשית באטיות שאינה מובחנת על ידי הנחש.

ראו גם
------

* אחיזת נחשים - טקס דתי שהתפתח בארצות הברית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היפנוט נחשים** בוויקישיתוף
* Cobra Dance at Negombo Beach, סרטון באתר יוטיוב
* Snakes and charmers(הקישור אינו פעיל), The Friday Times

הערות שוליים
------------

1. ↑  More trouble in store for snake charmers, Times of India
**מאצ'יי סטריקובסקי** (בפולנית: **Maciej Stryjkowski**, בליטאית: **Motiejus Strijkovskis**, בלטינית נודע כ-**Matys Strycovius** או בכינוי **Osostevitius**, ‏1547 לערך – 1593 לערך) היה כרוניקן-היסטוריון, דיפלומט, סופר ומשורר פולני, שהתיישב בליטא. מחבר "הכרוניקה של פולין, ליטא, סמוגיטיה וכל רוטניה" (1582), הנחשבת, בין היתר, הספר המודפס הראשון על ההיסטוריה של ליטא.

קורות חייו
----------

יליד סטריקוב באזור מזוביה, בווייבודט ראווה. צאצא למשפחת האצילים הפולנים אוסוסטוביץ. אביו, יאקוב, עבד, ככל הנראה כפקיד בבית משפט. סטריקובסקי למד כ-9 שנים בבית ספר בבז'זיני ובין השנים 1567-1570 באקדמיה בקרקוב. בהמשך שירת בצבא הליטאי תחת פיקודו של אלסנדרו גואניני. בין השנים 1574-1575 נשלח יחד עם א. טרנובסקי לשמש כשליח דיפלומטי באימפריה העות'מאנית.

בשנת 1579 הוסמך ככומר "קפלאן" ושרת בתפקידים כנסייתיים וקהילתיים במיידניקי ולאחר מכן בגאורגנבורג.
סטריקובסקי למד את השפות ליטאית ואת הרוטנית בת זמנו וחקר את ההיסטוריה המקומית של האזורים שבהם חי, תוך כדי ביקורי מחקר במקומות הרלוונטיים.

למרות היותו יליד פולין, ביכה את החסות הפולנית על ליטא.

ספריו
-----

* Kronika Polska, Litewska, Żmudzka i wszystkiej Rusi (כרוניקה של פולין, ליטא וכל רוסיה, פורסמה בקניגסברג 1582, הוצאה לאור שוב ב-1846).
* Goniec cnoty (קרקוב, 1574)
* Sarmatiae Europeae Descriptio ‏(1578, "תיאור אירופה וסרנטיה", ספר היסטורי-גאוגרפי, בעריכתו של אלסנדרו גואניני).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאצ'יי סטריקובסקי** בוויקישיתוף
* Kronika Polska, Litewska, Zmodzka y wszystkiej Rusi Kijowskiey, Moskiewskiey (כרוניקה של פולין, ליטא, סמוגטיה וכל הרוסיות)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268643405171
* BnF: cb15513764t (data)
* GND: 104197870
* ISNI: 0000 0000 6668 5090
* LCCN: n83059103
* NKC: js2011654288
* NTA: 07132688X
* SUDOC: 142687758
* VcBA: 495/375885
* VIAF: 294032420
* WorldCat: viaf-294032420

 |
**מערב אפריקה הבריטית** הייתה השם הקולקטיבי של מושבות בריטיות במערב אפריקה בתקופה הקולוניאלית, במובן הגאוגרפי הכללי או בגוף המינהלי הקולוניאלי הרשמי. הממלכה המאוחדת החזיקה בחלקים שונים משטחים אלה או בכל רחבי המאה ה-19. ממערב למזרח הפכו המושבות למדינות עצמאיות בגמביה, סיירה לאון, גאנה וניגריה. עד לעצמאות, גאנה כונתה חוף הזהב.

היסטוריה
--------

 סקיצה של העיירה באת'רסט שבגמביה, שפורסמה בשנת 1824
 Otoo Ababio II. Omanhene מאבורה, הוצג לנסיך מוויילס, אקרה, חוף הזהב, 1925
מערב אפריקה הבריטית כישות קולוניאלית נודעה במקור כ**מושבת סיירה לאון ותלותיה**, לאחר מכן **שטחי מערב אפריקה הבריטיים**, ולבסוף **ההתנחלויות הבריטיות במערב אפריקה**. היא התגבשה במהלך שתי תקופות (17 באוקטובר 1821, עד לפירוקה הראשון ב-13 בינואר 1850, ושוב ב-19 בפברואר 1866, עד לפירוקה הסופי ב-28 בנובמבר 1888) כישות מנהלית תחת מושל ראשי (השווה בדרגה למושל כללי), משרד הממונה על מושל סיירה לאון (בפריטאון).

המושבות האחרות שנכללו במקור בתחום השיפוט היו גמביה וחוף הזהב הבריטי (גאנה המודרנית). גם מערב ניגריה, מזרח ניגריה וצפון ניגריה נכללו באזור.

כיום האזור כולל את גאנה, סיירה לאון, גמביה, מערב ניגריה, מזרח ניגריה וצפון ניגריה. כל אחת מהמדינות והאזורים הללו קמו בתקופה הפוסטקולוניאליזם, או מה שהסופר הגנאי קוואמה אפייה מכנה את הנאו קולוניאליזם.

פיתוח מערב אפריקה הבריטית התבסס אך ורק על מודרניזציה, ומערכות חינוך אוטונומיות היו הצעד הראשון למודרניזציה של התרבות הילידית. התעלמו מתרבויות ואינטרסים של עמי הילידים. סדר חברתי חדש, כמו גם השפעות אירופיות על בתי ספר ומסורות מקומיות, עזרו לעצב את התרבות הבריטית במערב אפריקה. תוכנית הלימודים בבתי הספר הקולוניאליים של מערב אפריקה הבריטית עזרה למלא תפקיד בכך. אליטות מקומיות התפתחו, עם ערכים ופילוסופיות חדשות, ששינו את ההתפתחות התרבותית הכוללת. 

מבחינת סוגיות חברתיות עם מערב אפריקה הבריטית; מין וגזע בדרך כלל התנגשו זה בזה (קרינה אי ריי כינה זאת "בעיית האישה הלבנה"). במהלך ההיסטוריה הבריטית של מערב אפריקה, היחסים הבין-גזעיים נאסרו, וזוגות היו עשויים להיות מופלים לרעה. הייתה אפילו מדיניות מסוימת שגרשה את נשות מערכות היחסים הללו חזרה לבריטניה ומנעה מהן גישה לכל אחת מהמושבות הללו.

לאחר מכן
--------

גם לאחר פירוקו הסופי, היה בשימוש מטבע יחיד, הלירה הבריטית במערב אפריקה, בפועל בכל האזור - כולל ניגריה - בין השנים 1907–1962.

ניגריה קיבלה עצמאות בשנת 1960. סיירה לאון קיבלה ממשל עצמי ב-1958 וקיבלה עצמאות בשנת 1961. גמביה קיבלה עצמאות בשנת 1965. בשנת 1954 קיבלה חוף הזהב הבריטית מבריטניה ממשל עצמי ובשנת 1957 קיבלה חוף הזהב עצמאות מבריטניה, תחת השם גאנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מערב אפריקה הבריטית** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Sierra Leone". *WorldStatesmen.org*. נבדק ב-30 בדצמבר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Szücs, Stefan; Strömberg, Lars (2007-08-17). *Local Elites, Political Capital and Democratic Development: Governing Leaders in Seven European Countries* (באנגלית). Springer Science & Business Media. ISBN 978-3-531-90110-7.
3. ↑  "Britannica Academic". *academic.eb.com*. נבדק ב-2020-02-04.
סטריגיל ובקבוקוני שמן, המוזיאון הארכאולוגי של אולימפיה
"המגרד", נער מנקה את גופו באמצעות סטריגיל
**סטריגיל** היה כלי מתכתי קטן ומעוקל ששימש ביוון העתיקה וברומא העתיקה לקירצוף לכלוך וזיעה מהגוף, בתקופות בהן עדיין לא היו סבונים יעילים. 

ניקוי הגוף התבצע בשלבים: תחילה נמרח שמן מבושם, אחר כך גורד השמן מהגוף יחד עם הלכלוך על ידי הסטריגיל. עבור העשירים ביצעו משרתים את הפעולות הללו.

סטריגיל שימשו לעיתים קרובות אתלטים וכן במרחצאות רומיים. הכלי יוצר בגדלים שונים, עבור אברי גוף שונים. לסטריגיל נלווה "אריבלוס" - קנקן שמן קטן. יצירות אמנות בנות התקופה מציגות אתלטים עם אריבלוס וסטריגיל.

* סטריגיל ארד רומי, המאה הראשונהסטריגיל ארד רומי, המאה הראשונה
* שני אתלטים, הימני אוחז סטריגיל, השמאלי - אריבלוסשני אתלטים, הימני אוחז סטריגיל, השמאלי - אריבלוס
* אתלט מנקה את גופו באמצעות סטריגילאתלט מנקה את גופו באמצעות סטריגיל
* אתלט מתכונן לקפיצה. על הקיר תלויים ספוג, סטריגיל ואריבלוסאתלט מתכונן לקפיצה. על הקיר תלויים ספוג, סטריגיל ואריבלוס
* שלט פסיפס מבית מרחץ רומי בסברתה, מציג סנדלים רומיים וסטריגילשלט פסיפס מבית מרחץ רומי בסברתה, מציג סנדלים רומיים וסטריגיל

ראו גם
------

* מגרד גב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטריגיל** בוויקישיתוף
**לודוויג אלכסנדר פרידריך אוגוסט פיליפ פון פלקנהאוזן** (בגרמנית: **Ludwig Alexander Friedrich August Philipp Freiherr von Falkenhausen**;‏ 13 בספטמבר 1844 – 4 במאי 1936), היה גנרל גרמני, שפיקד על קורפוס ואחר כך על ארמיות בחזית המערבית.

ביוגרפיה
--------

### תחילת הקריירה

פון פלקנהאוזן נולד ב-13 בספטמבר 1844 לפרידריך וילהלם פון פלקנהאוזן (גר') שהיה גנרל לוטננט בצבא הפרוסי ולאשתו קתרין לבית רואנט, בגובן שהשתייכה לממלכת פרוסיה. ב-1862 התגייס לצבא הפרוסי ולחם בשורותיו במלחמת שלזוויג השנייה, במלחמת אוסטריה–פרוסיה ובמלחמת פרוסיה צרפת. לאחר מכן מילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה, בשנת 1895 מונה למנכ"ל משרד המלחמה, בשנת 1897 מונה למפקד דיוויזיית המשמר ה-2, ובשנת 1899 מונה למפקד הקורפוס ה-13 (וירטמברג). בשנת 1902 פרש פון פלקנהאוזן מהצבא, ועבד על מחקרי מדע צבאיים.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פון פלקנהאוזן ב-18 באוגוסט 1914 למפקד קורפוס התחלופה שהיה חלק מהארמייה השישית ולחם בחזית המערבית. ב-18 בספטמבר 1914 הפך הקורפוס שבפיקודו לפלגת הארמייה A - פלקנהאוזן, שהגנה באזור לורן, במקום הארמייה השישית שהועברה צפונה. על הצלחתו בקרבות קיבל פון פלקנהאוזן ב-23 באוגוסט 1915 את העיטור פור לה מריט, וב-15 באפריל 1916 קיבל פון פלקנהאוזן תוספת עלי אלון לעיטור הפור לה מריט. ב-17 באפריל 1916 עבר פון פלקנהאוזן לפקד על מפקדת הגנת החופים, ופיקד עליה עד ה-28 באוגוסט 1916.

ב-28 באוגוסט 1916 מונה פון פלקנהאוזן למפקד הארמייה השישית במקום רופרכט, נסיך הכתר מבוואריה שעבר לפקד על קבוצת הארמיות רופרכט. ב-9 באפריל 1917 הותקפה הארמייה השישית בידי כח בריטי-קנדי משולב בקרב רכס וימי, במהלך קרב אראס. הארמייה בפיקודו של פון פלקנהאוזן ספגה יותר מ-20,000 אבדות ונהדפה מן הרכס, אותו החזיקו הגרמנים קרוב לשלוש שנים, לאחור.

בעקבות הכישלון בקרב רכס וימי, הודח גנרל פון פלקנהאוזן מתפקידו כמפקד הארמייה, ובתחילת מאי 1917 מונה למושל הכללי של בלגיה במקום גנרל מוריץ פון ביסינג, ושימש בתפקיד זה עד לסיום המלחמה.

בנובמבר 1918 לאחר שביתת הנשק, פרש פון פלקנהאוזן משירות צבאי. פון פלקנהאוזן נפטר בגרליץ ב-4 במאי 1936 והוא בן 92 שנים.

ראו גם
------

* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הגנרל לודוויג פון פלקנהאוזן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 116433728
* ISNI: 0000 0001 2209 5301
* LCCN: n2012072075
* NLP: A21064507
* SNAC: w6fr33s4
* SUDOC: 137205147
* VIAF: 25353717
* WorldCat: lccn-n2012072075

 |
**מועדון כדורגל לוזנאק** (צרפתית: Luzenac Ariège Pyrénées) הוא מועדון כדורגל צרפתי, המשחק בעיר הקטנה לוזנאק בהרי הפירנאים שבצרפת. המועדון משחק בליגה הצרפתית השישית.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד בשנת 1936 ושיחק לאורך השנים בליגה אזורית של אזור מידי-פירנה. בשנים 1971, 1985 זכה באליפות הליגה האזורית של אזור מידי-פירנה. בשנת 1992 זכה בגביע של אזור מידי-פירנה. בסוף עונת 1999/2000 עלה מהליגה האזורית של מידי-פירנה לליגה הצרפתית החמישית.

המועדון שיחק שתי עונות בליגה החמישית ובסוף עונת 2001/2002 עלה לליגה הצרפתית הרביעית. המועדון שיחק עונה אחת בליגה הרביעית וירד לליגה החמישית. המועדון שיחק 2 עונות בליגה החמישית ובסוף עונת 2004/2005 עלה לליגה הרביעית.

בעונת 2007/2008 הגיע להישג הטוב ביותר עד כה בגביע הצרפתי סיבוב 9, שלב 64 האחרונות. בעונת 2008/2009 הגיע לסיבוב השביעי בגביע הצרפתי והפסיד לקבוצת בסטיה. בסוף העונה עלה לליגה השלישית. 

בעונת 2009/2010 ניצח בסיבוב השביעי של הגביע הצרפתי את קבוצת ארל-אביניון. בסיבוב השמיני של הגביע הפסיד לקבוצת קאן. בעונת 2012/2013 הגיע לסיבוב השביעי של הגביע הצרפתי והפסיד לקבוצת נים אולימפיק. בסוף עונת 2013/2014 עלה המועדון בפעם הראשונה בתולדותיו לליגה הצרפתית השנייה, אך לא הורשה לשחק בה מכיוון שלא עמד בתקנים הנדרשים.

בספטמבר 2014, הקבוצה הראשונה של המועדון התפרקה, וכיום קבוצת החובבנים של המועדון משחקת בליגה השישית.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לוזנאק

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu