recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ארצ'יבלד ת'ורבורן** (באנגלית: **Archibald Thorburn**;‏ 31 במאי 1860 – 9 באוקטובר 1935) היה אמן סקוטי שהתמחה בחיות בר, וצייר בעיקר בצבעי מים. הוא ביקר בקביעות בסקוטלנד כדי לשרטט ציפורים בטבע, המקום האהוב עליו היה יער גאיק ליד קינגוסי באינברנשייר. תמונותיו של חיות הבר הודפסו באופן נרחב, עם הרקע הדרמטי שלהן, זוכות להערכה בהווה כפי שהיה על ידי חוקרי טבע לפני מאה שנה.

חיים ועבודה
-----------

ארצ'יבלד נולד ב-Midlothian, כבנו החמישי של רוברט ת'ורבורן (1818–1885), מיניאטוריסט של המלכה ויקטוריה. השכלתו הראשונה הייתה בדלקייט ובאדינבורו, ולאחר מכן נשלח לבית הספר לאמנות סנט ג'ון ווד שנוסד באותו הזמן בלונדון. שהותו שם הייתה קצרה בלבד, שכן עם מות אביו ביקש את הדרכתו של יוזף וולף. המשימה שלו ב-1887 להמחיש את הדמויות הצבעוניות של הציפורים של האי הבריטי עבור לורד לילפורד, שעבורו צייר כ-268 צבעי מים. יצירות אלה ביססו את המוניטין שלו. הוא אייר מספר רב של ספרי ספורט והיסטוריה של הטבע, כולל ספריו שלו. הוא לימד את אוטו מורי דיקסון ופיליפ ריקמן, ועודד את לוחם שמירת הטבע דונלד ווטסון הצעיר כשבא לבקר אותו בדאמפריס וגאלווי. ת'ורבורן היה חברם של מאיירי ציפורים בולטים אחרים, כולל ג'ורג' אדוארד לודג' וג'ון גיל מיליי, שאיתם שיתף פעולה במספר יצירות כולל ברווזי צלילה בריטיים וציפורי צייד בריטיות.

ציוריו הוצגו בקביעות באקדמיה המלכותית והוא עיצב את כרטיס חג המולד הראשון שלהם עבור החברה המלכותית להגנה על ציפורים ב-1899, נוהג שהמשיך עד 1935. הוא היה סגן נשיא החברה המלכותית להגנה על ציפורים. בשנות ה-90 של המאה ה-19 ת'ורבורן התאכזב מהמוסד הבריטי ועבודתו הוצגה במרכז לציפורים.

עם נישואיו לקונסטנס מודי, עבר ת'ורברן לאשקומבי ב-1902, שם היה אמור לבלות את שארית חייו. בשנות ה-30 סירב לעשות שימוש בתאורה חשמלית, העדיף אור טבעי לציור שלו, ועשה שימוש בנרות.

קברו נמצא בכנסיית סנט ג'ון המטביל בבוסברידג', גודלמינג.

גלריה
-----

* נשר זהובנשר זהוב
* בז זהובבז זהוב
* תנשמותתנשמות
* טווסיםטווסים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארצ'יבלד ת'ורבורן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chronology of Scottish History - 1900 to 2002, www.rampantscotland.com
2. ↑
3. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 90099757
* BnF: cb12483767q (data)
* CiNii: DA05563248
* DSI: 3728
* GND: 123652189
* ICCU: UFIV154563
* ISNI: 0000 0000 8120 6457
* LCCN: n50012231
* NLA: 35548745
* NSK: 000304367
* NTA: 07053151X
* RERO: 02-A003898916
* RKD: 77293
* SELIBR: 346030
* SNAC: w6f84bkw
* SUDOC: 034041265
* Trove: 992117
* ULAN: 500001701
* VIAF: 41942046
* WorldCat: lccn-n50012231

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ארצ'יבלד ת'ורבורן"**.
שלוש כתובת התגלו במבנה דת בתל קסילה, אחת באלפבית שומרוני ושתיים ביוונית.

רקע
---

תל קסילה הוא תל ארכאולוגי השוכן כיום בתחומו של מוזיאון ארץ ישראל ברמת אביב בצפונה של תל אביב. במקום נמצאו ממצאים שתרמו רבות לידע אודות הפלשתים, אשר ישבו בתל החל במאה ה-12 לפנה"ס ועד תחילת המאה ה-10 לפנה"ס. בתל 12 שכבות - שלוש הראשונות (12 עד 10) מקבילות לתקופת השלטון הפלשתי (שיאו של היישוב בשכבה 10), ושכבות 9 עד 1 מאוחרות לו. בתקופה הביזנטית שכן יישוב כפרי דליל סביב תל קסילה, צפונית-מזרחית לתל שכן בית כנסת שומרוני מהמאה ה-6. רצפת הפסיפס של בית כנסת זה נשתמרה והיא מוצגת בתחומי המוזיאון אין סיטו. רק שליש משטח הרצפה השתמר, ובה דגמים הנדסיים. בפסיפס נקבעו שתי כתובות. האחת בכתב השומרוני, ושתי כתובות ביוונית. האתר נחפר ופורסם לראשונה בידי חוה ריטר-קפלן.

הכתובות והדיון עליהן
--------------------

**הכתובת השומרונית**:

> 
> מכסים  
> 
> תכיר. דקר  
> 
> פרק סנה.  
> 
> תכיר. דקר
> 
> 
> 
> 

החופרת זיהתה את המקום ככנסייה שומרונית, ודמתה לראות במילים: תכיר דקר את הדרישה להכיר בישו (הדקור), ולראות במילים פרק סנה את התקווה שהאל הגדול (מכסים) ישמיד (יפרק) את השונאים.

חלק עליה זאב ספראי שטען כי הכתב השומרוני משמש כאן כאלמנט עיטורי ללא משמעות, וכי מדובר כאן בבית כנסת יהודי, כפי שהכתובת "שלום על ישראל" מצביעה על כך. 

הוסיף לדיון יורם צפריר שתמך בדעה כי לא מדובר בכנסייה ובקהילה של מינים-שומרונים כביכול כהצעת קפלן. צפריר קרא את הכתובת השומרונית באופן שונה. הוא רואה בה כתובת נדבנים שגרתית: מכסים הוא קיצור שמו של הנדבן, והמילה פרקסנה (ולא שתים כדעת קפלן) הוא צורתו הארמית של שם פרטי נוסף שצורתו היוונית המקורית היא פרוקסנוס. תכיר דקר הוא צורה שונה של יתדכיר, כלומר ייזכר (לטוב). 

הקריאה לפי צפריר: מכסימונה / ייזכר (על) שתרם / פרוקסנה / ייזכר (על) שתרם

**הכתובת הפגומה היוונית**:

> 
> ΕΠΙ ΟΥΡΒΙΚΟΥ Κ(ΟΜΗΤΟΣ) [ΤΟΥ ΔΕΙΝΟΥ]  
> 
> ΥΙΟΥ Α{Ι}ΓΑΘΕ(Ο)Σ ΠΡΟ(ΣΦΟΡΑ) ΥΠΕΡ Σ  
> 
> ΟΤΗΡΙΑ(Σ) ΤΩΝ ΑΥΤΙ ΤΕΚΩ[Ν ΤΟ ΕΡΓ]  
> 
> ΟΝ Σ(Υ)Ν [ΤΩ] ΦΩΣΙΣΤ(Η)Ρ[ΙΩ ΕΓΕΝΕΤΟ]
> 
> 
> 
> 

בזמן כהונתו של הקומס (או האדון) אורביקוס. המינחה של [פלוני] בן א(י)גאתי (ו)ס למען גאולתם של ילדיו אוהבי האלוהים. הושלמה העבודה עם אשנב התאורה. 

**הכתובת היוונית השלמה**:

> 
> ΕΥΛΟΓΙΑ  
> 
> ΚΑΙ ΗΡΗΝΗ ΤΩ(Ι)  
> 
> ΙΣΤΡΑΕΛ Κ(ΑΙ) ΤΩ(Ι) Τ  
> 
> ΟΠΟΥ ΑΜΗΝ
> 
> 
> 
> 

ברכה ושלום על ישתראל ועל המקום הזה. אמן

יש לשים לב לאופן הכתיבה של השם ישראל ("ישתראל") המצוי גם בכתבי אבות הכנסייה.

לקריאה נוספת
------------

* חיה קפלן, כנסייה שומרונית במיתחם "מוזיאון הארץ", **קדמוניות** יא, 1978, עמ' 78–80
* זאב ספראי, האמנם "כנסייה שומרונית" בתל קסילה?, **קדמוניות** יא, 1978, עמ' 129–129
* חיה קפלן, על הכנסייה השומרונית בתל קסילה תשובה על דברי זאב ספראי, **קדמוניות** יב, 1979, עמ' 30
* יורם צפריר, קריאה חדשה של הכתובת השומרונית מתל קסילה, **קדמוניות** יב, 1979, עמ' 31
* חיה קפלן, על הכנסייה השומרונית בתל קסילה הערות להצעת-הקריאה של יורם צפריר, **קדמוניות** יב, 1979, עמ' 31–32

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  חיה קפלן, כנסייה שומרונית במיתחם "מוזיאון הארץ", **קדמוניות** יא, 1978, עמ' 79
**אלכסנדר איינזלן** (באסטונית: **Aleksander Einseln**;‏ 25 באוקטובר 1931 - 16 במרץ 2017) היה איש צבא אסטוני. שרת בצבא ארצות הברית והגיע לדרגת קולונל. לאחר פירוק ברית המועצות, והקמתה מחדש של אסטוניה, הפך למפקד כוחות ההגנה של אסטוניה.

ביוגרפיה
--------

איינזלן נולד בטאלין ב-25 באוקטובר 1931. בעקבות כיבוש אסטוניה בידי הצבא האדום ב-1944, נמלטו הוא ואמו לגרמניה. ב-1949 הם היגרו לארצות הברית. ב-1950 הוא התגייס לצבא ארצות הברית ושרת כצנחן במהלך מלחמת קוריאה. ב-1955 הוא הועלה לדרגת לוטננט, וב-1964 הוא סיים קורס קצינים. הוא שירת בכוחות מיוחדים בווייטנאם בין השנים 1965–1966. ב-1968 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון, ובשנה שלאחר מכן במכללת הסגל של הצבא. בין 1971–1972 הוא חזר לשרת בווייטנאם. כמו כן הוא שרת תקופה בפיקוד האינדו-פסיפי של ארצות הברית. ב-1985 הוא פרש מהצבא האמריקאי בדרגת קולונל.

ב-1991 התפרקה ברית המועצות, ואסטוניה זכתה בעצמאות מחדש. ב-1993 הוקמו מחדש כוחות ההגנה של אסטוניה, ונשיא אסטוניה לנארט מרי ביקש מאיינזלן לחזור לאסטוניה ולפקד על כוחות ההגנה שלה. איינזלן נטה להיענות לבקשה, אולם שלטונות צבא ארצות הברית איימו להפסיק את הפנסיה שלו ואף לשלול את אזרחותו האמריקנית. עם זאת, לאחר שכמה סנאטורים הביעו תמיכה במהלך הוא קיבל אישור רשמי לצאת לאסטוניה.

איינזלן מונה למפקד כוחות ההגנה של אסטוניה. בינואר 1995, לאחר תחילת מלחמת צ'צ'ניה הראשונה, הוציא איינזלן צו הקובע כי בכל מקרה של חציית כוחות זרים את הגבול האסטוני, על כוחות ההגנה האסטוניים ליזום הגנה אקטיבית ולא להפסיק להילחם ללא צו מפורש מהנשיא. ב-2014, בעקבות תחילת הסכסוך האוקראיני-רוסי, הוציא המפקד ריהו טראס הודעה על פיה הצו של איינזלן עדיין בתוקף.

ב-4 בדצמבר 1995 הוא פרש מתפקידו בעקבות חילוקי דעות עם שר ההגנה. הוא המשיך להתגורר בטאלין עד פטירתו ב-16 במרץ 2017. האפר שלו נקבר ב-2 באפריל 2018 בבית הקברות הלאומי ארלינגטון לצד בוגרים אחרים מקוריאה ווייטנאם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר איינסלן** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
* Suri endine kaitseväe juhataja kindral Aleksander Einseln
* Foto-->
* GEN Aleksander Einseln, Memorial ID 177415779
* אלכסנדר איינסלן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
**אסתר אלכסנדר** (1929 – אפריל 2005) הייתה כלכלנית ישראלית, יועצת כלכלית למספר שרים בממשלות ישראל, בהם יצחק מודעי, משה שחל ואורה נמיר וכן שימשה שנים רבות ככלכלנית הראשית של משרד הפיתוח ומשרד האנרגיה.

ביוגרפיה
--------

אלכסנדר נולדה בהונגריה בשם ורה נוימן והתחנכה בתנועת השומר הצעיר.

בתקופת השואה הייתה אלכסנדר חברה במחתרת השומר הצעיר בבודפשט. מספר ימים לפני סוף הכיבוש הגרמני נתפסה אלכסנדר על ידי כנופיה של "צלב החץ" אך הצליחה להימלט כשכלאה התחיל להתמוטט במהלך הפצצה פרטיזנית.

לאחר עלייתה לישראל למדה כלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת בריטיש קולומביה (UBC) בוונקובר, קנדה.

עיקר מחקריה עוסק בבעיית הסטגפלציה. פיתחה את "תאוריית חלוקת ההכנסות של האינפלציה", שאינה מקובלת באסכולות הכלכליות המרכזיות.

אלכסנדר הייתה נשואה לפרופסור שלמה אלכסנדר עד למותו ב-1998 ואם לשלושה.

כוח השוויון בכלכלה - המשק הישראלי בשנות ה-80
--------------------------------------------

ספרה "כוח השוויון בכלכלה - המשק הישראלי בשנות ה-80" יצא בהוצאת הקיבוץ המאוחד בשנת 1990.

ספר זה מנתח את התהליכים הכלכליים של ישראל בשנות ה-80 בעזרת תאוריה אותה פיתחה המחברת, "תאוריית חלוקת ההכנסות של האינפלציה", המוצגת בספר.

"*יש להילחם באינפלציה, וגם בסטגפלציה – שהיא אינפלציה ואבטלה ביחד – באמצעות מדיניות של הגברת השוויוניות בחלוקת ההכנסות – כולל עליה בשכר, על חשבון ירידה ברווחים"*

ייחודו של הספר ושל התאוריה המוצגת בו, הוא בניסיון להציג ניתוח לתופעת הסטגפלציה, כינוי לאינפלציה תוך כדי מיתון ואבטלה, שהתרחשה בשנים אלו בישראל, ואותה התקשו להסביר תאוריות כלכליות קודמות.
בספר טוענת המחברת שהגורם העיקרי לסטגפלציה היא מדיניות המוניטריזם, הגורמת לחלוקת הכנסות בלתי-שוויונית. לטענתה, שוויון וצמיחה כלכלית הם תהליכים מקבילים, המשגשגים או מדרדרים יחדיו. בספר מדגישה המחברת את הצורך הכלכלי והחברתי לחזק מחדש את מדינת הרווחה הישראלית, על מנת לצמצם את הפערים הכלכליים כמו גם לחזק את הכלכלה הישראלית.

קישורים חיצוניים
----------------

* שמשון ביכלר: דיוקן לאסתר אלכסנדר ולתקופתה
* פרידה מאסתר אלכסנדר ז"ל וראיונות עמה, אתר יסו"ד
* עזרא דלומי, כלכלה בעברית מדוברת, על ספרה של אסתר אלכסנדר, "כוח השוויון בכלכלה", עם הופעת המהדורה השלישית
* תמונתה בארכיון בית לוחמי הגטאות
* קטעים מספרה "כוח השוויון בכלכלה" משנת 1990 בהוצאת הקיבוץ המאוחד.
* באתר העמותה לחקר תנועות הנוער הציוניות בהונגריה

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר "Billiongraves"
2. ↑  אביהו רונן, **הקרב על החיים**, הוצאת יד יערי, 1994
3. ↑  אסתר אלכסנדר, **כוח השוויון בכלכלה: המשק הישראלי בשנות ה-80', התמונה האמיתית**, ישראל: הקיבוץ המאוחד, 1990

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007597564705171
* LCCN: no91008845
* VIAF: 237255482
* WorldCat: lccn-no91008845

 |
**מילטון רובן יאנג** (באנגלית: **Milton Ruben Young**;‏ 6 בדצמבר 1897 – 31 במאי 1983) היה פוליטיקאי אמריקאי, מהבולטים שייצגו את דקוטה הצפונית בסנאט של ארצות הברית, בשנים 1945–1981. עת שפרש מהסנאט, היה לסנאטור הוותיק ביותר משורות המפלגה הרפובליקנית.

ביוגרפיה
--------

יאנג נולד בברלין שבדקוטה הצפונית לג'ון ורייצ'ל יאנג, אשר נולדו להורים גרמנים. יאנג סיים את לימודיו בתיכון לאמור, ולאחר מכן למד באוניברסיטת המדינה של דקוטה הצפונית בפארגו ובאוניברסיטת גרייסלנד. ב-1919, נישא יאנג ללינדה בנסון ומיסדו את קשרם בשלושה בנים. לינדה הלכה לעולמה זמן קצר לפני חתונת הזהב שלהם ב-1969 (רעייתו השנייה של יאנג הייתה פטרישיה בירן, ששימשה מזכירתו בסנאט). עם סיום לימודיו הגבוהים, שב יאנג לדקוטה הצפונית על מנת לתפעל ולתחזק את החווה החקלאית של אביו.

בימי השפל הגדול יאנג התעניין יותר ויותר בפוליטיקה. הוא היה פעיל בענייני הקהילה, התנדב במוסדות החינוך, העיירה, והמחוז של מנהל ההתאמה החקלאית שהוקם מכוח חוק ההתאמה החקלאית (Agricultural Adjustment Act). בבחירות הכלליות בדקוטה הצפונית 1932 התמודד לבית הנבחרים הארצי וניצח. לסנאט הארצי נבחר שנתיים מאוחר יותר. יאנג היה גם אחד מאנשי המפתח בהתפתחות ועדת הארגון הרפובליקנית בדקוטה הצפונית במהלך שנות ה-40 של המאה ה-20. עם מותו של הסנאטור ג'ון מוזס ב-1945, המושל פרד ג'. אנדהל מינה את יאנג למלא את המושב הפנוי של דקוטה הצפונית בסנאט של ארצות הברית, ויאנג נאלץ לוותר על ניהול החווה המשפחתית, כדי למלא את תפקידיו בוושינגטון הבירה.

יאנג הושבע לסנאט ב-12 במרץ 1945, והפך לאחד מחברי הסנאט בעלי תקופת הכהונה הארוכה ביותר בתולדותיו. תפקידיו העיקריים התבטאו בחברותו בוועדת החקלאות, התזונה והייעור ובוועדת ההקצבות בה בכיר הרפובליקנים. ב-1974, במהלך בחירות האחרונות שלו לסנאט, נעשה שימוש בגילו המופלג של יאנג על מנת להכשילו בבחירות המקדימות במפלגה הרפובליקנית. בתגובה, יאנג שבר חתיכת קרש בידיו, צייר עצמו שוב כצעיר ורענן וזכה בבחירות.

תוצאות בחירות 1980 בארצות הברית הובילו לשליטה רפובליקנית בסנאט. בתור הסנאטור הרפובליקני הוותיק ביותר, יאנג נבחר לנשיא הזמני של הסנאט. עם זאת, הוא בחר לפרוש מהחיים הפוליטיים במקום להתמודד בפעם השביעית לתקופה נוספת של שש שנים. מינויו לנשיא הזמני של הסנאט יצא דופן. לתפקיד זה נבחר על ידי הרוב הדמוקרטי בסנאט בהנהגת ממשל הנשיא ג'ימי קרטר (שהיה ברווז צולע) ב-5 בדצמבר 1980 וכיהן בתפקיד יממה אחת בלבד.

סנאטור יאנג נפטר בביתו שבסאן סיטי, אריזונה, ב-31 במאי 1983 ונקבר בברלין, עיר הולדתו. תחנת הכוח על שם מילטון ר. יאנג השוכנת במחוז אוליבר נקראה על שמו כאות הוקרה. הבניין הגבוה ביותר בעיר מינוט שבדקוטה הצפונית הוא בית דיור ציבורי הנושא את שמו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מילטון יאנג** בוויקישיתוף
* מילטון יאנג באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
* מילטון יאנג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n84125435
* NARA: 17408774
* SNAC: w6qj85px
* US Congress: Y000047
* VIAF: 62949988
* WorldCat: lccn-n84125435

 |
**פול נורמן סימור** (באנגלית: **Paul Norman Seymour**;‏ 30 בינואר 1928 – 5 במאי 1998) היה כדורסלן ומאמן כדורסל אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1947–1960, ואימן בה בין השנים 1956–1969. ממוצעיו הכוללים לאורך קריירת המשחק ב-NBA הם 9.4 נקודות, 3.1 ריבאונדים ו-3.8 אסיסטים למשחק.

במשחק השני של סדרת חצי גמר המזרח 1953, אשר נגרר ל-4 הארכות, שיחקו סימור ורד רוצ'ה מסירקיוז נשיונלס 67 דקות – ומאז הם מחזיקים יחדיו בשיא למספר דקות במשחק פלייאוף.

קריירת משחק
-----------

סימור נולד וגדל בעיר טולדו שבאוהיו, ובין השנים 1945–1946 למד באוניברסיטת טולדו.

בשנת 1946 החל לשחק כדורסל מקצועי בקבוצת "טולדו ג'יפס" מליגת ה-NBL, ושנה לאחר מכן עבר לבולטימור בולטס מליגת ה-BAA. לאחר 22 משחקים בלבד עזב את בולטימור, אשר זכתה בלעדיו באליפות הליגה, ועבר לשחק עבור סירקיוז נשיונלס אשר השתתפה אז ב-NBL, ובעונת 1949/1950 עברה ל-NBA. בעונות 1953 עד 1955 השתתף במשחק האולסטאר לצד חברו לקבוצה דולף שייס, ובעונות 1954 ו-1955 אף נבחר לחמישייה השנייה של העונה. בעונת 1954/1955 קבע שיאי קריירה של 14.6 נקודות ו-6.7 אסיסטים בממוצע למשחק, וסייע לקבוצתו לזכות באליפות ה-NBA הראשונה בתולדותיה. לאחר 4 משחקים בעונת 1959/1960, שהייתה עונתו ה-13 כשחקן בסירקיוז, פרש סימור ממשחק.

קריירת אימון
------------

לאחר 12 משחקים בעונת 1956/1957, בהיותו שחקן הקבוצה, החליף את אל סרבי כמאמן הראשי של הנשיונלס. לאחר כ-3 עונות וחצי בסירקיוז, במהלכן רשמה הקבוצה מאזן חיובי 155–124 (55.6%), פוטר סימור והוחלף על ידי אלכס האנום.

בעונת 1960/1961 עבר לאמן את סנט לואיס הוקס, והוביל אותה למאזן השני בטיבו בליגה, 51–28, ולהעפלה למעמד הגמר. בסדרת הגמר עצמה הפסידו ההוקס מול בוסטון סלטיקס בתוצאה 1–4, על אף יכולת מצוינת של קליף הייגן ובוב פטיט אשר קלעו לאורך הסדרה 29.4 ו-28.4 נקודות בממוצע למשחק, בהתאמה. לאחר שפתח את העונה העוקבת עם מאזן שלילי 5–9, פוטר סימור מתפקידו.

בעונת 1965/1966 אימן את בולטימור בולטס. בעונת 1967/1968 שימש כעוזר מאמן בדטרויט פיסטונס, ובמהלך העונה העוקבת מונה למאמן הראשי של הקבוצה והדריך אותה למאזן שלילי 22–38. מאזנן הכולל של הקבוצות אותן אימן סימור עומד על 271 ניצחונות ו-241 הפסדים (52.9%) בעונה הסדירה, ו-14 ניצחונות ו-21 הפסדים (40.0%) בשלבי הפלייאוף.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פול סימור, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטטיסטיקות קריירת המשחק של סימור ב-NBA, באתר basketball-reference.com
2. ↑  מחזיקי השיא למספר דקות במשחק פלייאוף, בדף הטוויטר של ה-NBA,‏ 3 במאי 2013
3. ↑  סיכום המשחק בין הנשיונלס לסלטיקס, באתר ספורטס אילוסטרייטד, 5 במרץ 1979
4. ↑  סטטיסטיקות המשחק בין הנשיונלס לסלטיקס, באתר basketball-reference.com
5. ↑  סטטיסטיקות האימון של סימור ב-NBA, באתר basketball-reference.com
**הרפובליקה הסובייטית הפדרלית הסוציאליסטית עבר-הקווקז** (ברוסית: **Закавказская Сове́тская Федерати́вная Социалисти́ческая Респу́блика, ЗСФСР**) הייתה רפובליקה סובייטית שהתקיימה בשנים 1922–1936, שהכילה את גאורגיה, ארמניה ואזרבייג'ן, שהיו ידועות באופן מסורתי כמדינות של עבר הקווקז, בברית המועצות. בירת הרפובליקה הייתה טביליסי.

שורשי הרפובליקה מגיעים לתקופת התפוררות האימפריה הרוסית ב-1917, בתקופת מהפכת אוקטובר, כאשר הפרובינציות של הקווקז התנתקו והקימו פדרציה משלהם שנקראה הרפובליקה הדמוקרטית הפדרטיבית של עבר-הקווקז. כשהיא מתמודדת על אינטרסים לאומיים ומלחמה כנגד טורקיה התפרקה הרפובליקה חצי שנה לאחר מכן באפריל 1918.

בשנים שלאחר מכן, שלוש המדינות עברו מלחמת אזרחים שבהן היה הצבא האדום מעורב במידה רבה. לבסוף אוחדו לרפובליקה סובייטית אחת במרץ 1922, ובדצמבר באותה השנה הייתה היא לאחת מארבע הרפובליקות המייסדות של ברית המועצות (יחדיו עם רוסיה, אוקראינה, ובלארוס). בשנת 1936 פורקה הרפובליקה לשלוש רפובליקות סובייטיות סוציאליסטיות נפרדות: גאורגיה, ארמניה ואזרבייג'ן.

בולים והיסטוריה של הדואר
------------------------

לפני 1923, כל אחת מהמדינות גאורגיה, ארמניה ואזרבייג'ן הנפיקו בולי דואר משלהן. הרפובליקה הפדרלית החלה להנפיק בולים משלה ב-15 בספטמבר 1923, והחליפה את הבולים הנפרדים שהנפיקו המדינות ב-1 באוקטובר של אותה שנה. ההנפקה הראשונה הכילה חלק מהבולים של רוסיה וארמניה, שהודפסו עם הכוכב האדום וחמש האותיות שהן ראשי התיבות של שם הרפובליקה נכללו בתוך הכוכב. אינפלציה מסיבית גרמה להנפקות חדשות של בולים, עם עיצוב חדש של הרפובליקה הפדרלית, ארבעה בולים של שדות נפט, וארבעה עם מונטז'ים של הסמלים הסובייטים על רקע הרים, ועגורנים. ערכי הבולים נעו בין 40,000 ל-500,000 רובל. הבולים, שערכם היה 40,000 ו- 75,000 רובל, עודכנו לאחר מכן ל-700,000 רובל. ב-24 באוקטובר של אותה שנה, הונפקו הבולים מחדש עם ערכים חדשים שנעו בין 1 ל-18 קופייקות זהב. החל משנת 1924, הרפובליקה הפדרלית השתמשה בבולים שהונפקו ברוסיה הסובייטית.

רוב הבולים של הרפובליקה הפדרלית אינם נדירים במיוחד כיום: בשנת 1998 מחירם נע בין דולר אחד ל-2 דולר. אף על פי כן, מחירי הבולים הארמניים שהונפקו מחדש נעים בסביבות 200 דולר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרפובליקה הסובייטית הפדרלית הסוציאליסטית עבר-הקווקז** בוויקישיתוף

| רפובליקות ברית המועצות |
| --- |
| רפובליקות סובייטיות | אוזבקיסטן • אוקראינה • אזרבייג'ן • אסטוניה • ארמניה • בלארוס • גאורגיה • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • לטביה • ליטא • מולדובה • קזחסטן • קירגיזסטן • רוסיה | סמל ברית המועצות |
| רפובליקות קצרות ימים | עבר הקווקז • קרלו-פינית • אבחזיה • המזרח הרחוק • ליטא-בלארוס |
| רפובליקות אוטונומית | אבחזיה אסס"ר • נחצ'יבאן אסס"ר |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007557549005171
* GND: 5085891-9
* LCCN: n82118539
* VIAF: 130210854
* WorldCat: lccn-n82118539

 |
**שיר אלפבית** הוא שיר ילדים שנועד ללמד את אותיות האלפבית כסדרן. שירי אלפבית קיימים בשפות שונות בהן רוסית, הונגרית, סנסקריט ועוד. שירי אלפבית עבריים קרויים **שירי אלף בית**.

אנגלית
------

תווים לשיר "The A.B.C."
שיר אלפבית בולט באנגלית הוא השיר "The A.B.C.", שבו שרים את אותיות האלפבית הלטיני כסדרן בשמותיהן באנגלית, לפי לחן צרפתי מהמאה ה-18, ובסופו באות השורות:

Now, I know my ABCs
Next time, won't you sing with me
לשיר יש גם גרסה שבה מושרות האותיות בסדר הפוך, מהאות Z לאות A.

גרסה צרפתית של השיר נלמדת בקנדה, לפי אותו לחן, למעט שינוי בסוף האלפבית, להתאמה לשם הארוך יותר בצרפתית של האות Y (אי גרק).

שיר מורכב יותר באנגלית הוא השיר 'A' You're Adorable (אנ'), שבו מוקדשת שורה לכל אחת מאותיות האלפבית. את השיר חיברו בשנת 1948 באדי קיי (Buddy Kaye) ופרד וייז (אנ') והלחין סידני ליפמן. הגרסה המפורסמת ביותר של השיר היא בביצועם של פרי קומו והאחיות פונטנה.

עברית
-----

השיר "מורנו רב חסילא" הוא שיר אלפבית עברי מאת חיים נחמן ביאליק, שהבית השלישי בו הוא:

> 
> **א** – אַיִל, **ב** – בֵּית-סֵפֶר,  
> 
> **ג** – גָּדֵר, **ד** – דָּלֶת.  
> 
> מִי שֶׁאֵינוֹ לוֹמֵד תּוֹרָה  
> 
> כְּלִמָּה הִיא לוֹ גַּם אִוֶּלֶת.
> 
> 
> 
> 

שיר אלפבית נוסף מאת ביאליק הוא שיר המשחק "אָלֶף-בֵּית".

שיר אלפבית נודע בעברית הוא השיר "אלף בית" שכתבה והלחינה נעמי שמר. הבית הראשון של השיר הוא:

> 
> אלף - אוהל, בית - זה בית  
> 
> גימל זה גמל גדול,  
> 
> מהי דלת - זוהי דלת  
> 
> שפותחת את הכל.
> 
> 
> 
> 

שירי אלפבית נוספים בעברית הם השיר "אלף בית" בביצועה של ויקטוריה חנה, שיר הא'-ב' מתוך הסרט "קוני למל בקהיר", "שיר האותיות" מתוכנית הטלוויזיה לילדים "בלי סודות" , את שיר האותיות של "ערוץ הופ" שכתבה נוגה אלגום, וכמו כן אלגום כתבה גם את שיר האותיות שהופיע ברחוב סומסום בשנת 1998 בפרק "הקוסם מארץ אוף" (ע"פ הסדרה) או מסע לארץ האותיות (כפי שנקרא בקלטת הווידאו שיצאה). 

להוראת האלפבית העברי לדוברי אנגלית משמש בארצות הברית שירה של דבי פרידמן "Alef-Bet". ואת שיר הא-ב שהופיע בסדרה "שלום סומסום", שבו מכיל את סוגי האותיות (למעט האותיות הסופיות) של כמה מאותיות הא'-ב' כגון: שין נקודה ימנית ושין נקודה שמאלית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שיר אלפבית** בוויקישיתוף
* חרוזי אלפבית, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  The ABC Song, בערוץ יוטיוב של KidsTV123
2. ↑  "A" You're Adorable, בערוץ יוטיוב של פרי קומו
3. ↑  חיים נחמן ביאליק, "מורנו רב חסילא" בפרויקט בן-יהודה
4. ↑  חיים נחמן ביאליק, "אָלֶף-בֵּית" בפרויקט בן-יהודה
5. ↑  מילות השיר "אלף בית", באתר שירונט
6. ↑  מילות השיר "אלף בית", באתר שירונט ;  
 שיר האלפבית (הושע נא), בביצוע ויקטוריה חנה, סרטון באתר יוטיוב
7. ↑   בלי סודות - שיר האותיות, סרטון באתר יוטיוב
8. ↑  Debbie Friedman, The Alef-Bet Song, AllTheLyrics.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007294889505171
* LCCN: sh85003824
* MusicBrainz work: 3a619de7-1a6d-4e4b-a414-72248480bb31

 |
**ארתאח** (בערבית: **ارتاح**) הוא שם של כפר מדרום לטולכרם, בגובה של כ-95 מטר מעל פני הים, שבתחילת 1967 הפך לשכונה הדרומית בעיר.

מקור השם
--------

על פי וילנאי מקור השם קשור באגדה הערבית כי כאן נח יעקב אבינו, באחד מנדודיו בארץ. משמעות המלה הערבית ראחה (راحة) היא - מנוחה. ראה להלן - אתרים בכפר.

היסטוריה
--------

בכפר מפוזרים רצפות פסיפס, שרידי בתים, שרידי חומות, בורות ועוד שמתוארכים לתקופה הרומית.

עד סיום סלילת הקטע של כביש 4 בין רעננה וחיפה במהלך המרד הערבי הגדול, עברה הדרך הראשית מתל אביב לחיפה בין קלקיליה לטולכרם באירתח. 

בעקבות הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות, בהן קיבלה ישראל את השטח עד המסילה המזרחית ההיסטורית, נמצאה אירתח בגדה המערבית של ממלכת ירדן קרובה מאוד לקו הירוק ולמסילת הרכבת.

בתחילת 1967 התנהל משא ומתן בין הנהגת הכפר ועיריית טולכרם שתוצאתו הייתה סיפוח הכפר לעיר וחיבור הכפר לרשת החשמל של טולכרם.

אוכלוסיה
--------

|  |
| --- |
| מפקדי אוכלוסין |
| שנה | מס' תושבים | הערות |
| 1922 | 590 |  |
| 1931 | 841 |
| 1945 | 1,060 |
| 1961 | 1,216 |

כאמור, ב 1967 הפך הכפר לחלק מהעיר טולכרם ותושביו נכללו במספר תושבי העיר.

אחת המשפחות העתיקות בכפר היא משפחת אלפאח'ורי (الفاخوري), שנקראת כך על שום עיסוקה בעבר: קדרוּת.

במפקד האוכלוסין של שנת 1931 נמנו ארבעה נוצרים בין תושבי הכפר.

אדמות, חקלאות ומים
------------------

שטח הכפר היה 2,949 דונם, מתוכם 2,539 דונם בבעלות פרטית ועוד 410 דונם במושע. 

על אף היותו פרבר של העיר טולכרם, ארתח נמצאת בשטח B בשל הסמיכות לגדר ההפרדה.

התושבים מגדלים עצי הדר, שקדים, ענבים ותאנים וכן גידולי שדה. הישוב מחובר לרשת המים של טולכרם בשנות השבעים ונבנתה בריכת אגירה , אך החקלאות נשענת עדיין על מי גשמים וכן שלוש בארות ארטזיות.

אתרים בכפר
----------

1. "**בנות יעקב**" (بنات النبي يعقوب): על פי וילנאי כאן היה מקום מנוחתו של יעקב אבינו ומדובר בשיבוש. השם המקורי היה בְּנָאיָאת יעקוב (بنايات يعقوب), כלומר הבניין של יעקב והוא השתבש לבָּנּאת יעקב (بنات يعقوب), כלומר הבנות של יעקב. מדובר במבנה עתיק בן שני חדרים גדולים, עם שתי כיפות. במבנה משובצים אבנים גדולות ולידו פזורים שרידי עמודים, בית בד, בורות מים ועוד. בעבר נהגו לחגוג במקום את "חג הנביא יעקב" והיו מגיעים אנשים מטול כרם ומהכפרים הסמוכים, לבקר במקום, להדליק נרות ולקיים נדרים.
2. **מקאם שיח' עותמאן** (مقام الشيخ عثمان): מערה ובה קברו של שיח' עותמאן. לא ידוע מיהו, אך התושבים מאמינים שהוא אחד מהצדיקים הקדושים.
3. **מקאם אל-סִת מרים** (مقام الست مريم)**:** מערה על שם אשה אלמונית. בעבר נהגו לבוא להתפלל במערה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ארתאח (בMunicipality of Tulkarm)

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארתאח** בוויקישיתוף
* עם פוקדים, דבר, 8 באוקטובר 1967

הערות שוליים
------------

1. ↑  מפה עם סימון הכפר, 1918 (באנגלית) הוכנה על ידי צבא בריטניה, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
2. 1 2  זאב וילנאי, **אריאל - אנציקלופדיה לידיעת א"י**, עם עובד, 1976, עמ' 340
3. ↑  ג. שרוני, רעמים באירתח, מעריב, 22 בספטמבר 1967
4. 1 2  Palestine Remembered, إرتاح - Irtah ארתאח, **Palestine Remembered**, 2008
5. 1 2  ابو توفيق אבו תאופיק, قرية ارتاح הכפר ארתאח, **Palestine Remembered**
**ישראל שחורי** (1 בפברואר 1913 - 22 ביולי 1948) היה מפקד העיר תל אביב והמרחב, שנהרג במלחמת העצמאות. לאחר מותו הועלה לדרגת סגן-אלוף.

קורות חייו
----------

שחורי נולד בחיפה לפסיה ויוסף טשרני, שעלו ארצה ב-1909. בשנת 1922 עיברת האב את שם המשפחה לשחורי. שחורי, בן רביעי מתוך חמישה בנים, גדל בחיפה ולאחר סיום לימודיו בבית הספר היסודי, החל לעבוד כפקיד בגלל קשיים כלכליים, והשלים את לימודיו בערבים.

שחורי הצטרף בגיל צעיר לארגון "ההגנה". שם הכינוי שניתן לו היה "יאיר" ומדריכו הראשון בנשק היה אחיו הבכור אלכסנדר. בפעילותו בחיפה הגיע לדרגת סגן מפקד פלוגה. היה פעיל בהסתדרות וב"בחרות הסוציאליסטית". ב-1938 הועבר על ידי ההגנה לתל אביב, מילא תפקידים שונים במסגרתה ובמלחמת העצמאות פיקד על חזית הדרום – החזית בין תל אביב ליפו. במסגרת תפקידו תכנן את הגנת העיר. אחרי כניעת יפו נתמנה כמפקד העיר והמרחב של צה"ל וסגן מפקד חטיבת קרייתי (החטיבה התל אביבית).

ב"קרבות עשרת הימים" השתתפו לוחמים מגדוד 2 של חטיבת קרייתי. לאחר ש"ההפוגה השנייה" נכנסה לתוקפה, קיבלה חטיבת קרייתי את האחריות להחזקתם של כמה משלטים באזור הכפר הערבי הנטוש ג'ימזו.

בסיור ממונע שערך שחורי עם הקצינים יחזקאל בן דוד ואלכסנדר (שורה) אושרוביץ (על שמו מחנה שורה) ב-20 ביולי לצורך הקמת משלטים חדשים עלה רכבם על מוקש נגד טנקים. הקצינים בן דוד ואושרוביץ נהרגו במקום. שחורי נפצע אנושות ונפטר מפצעיו ביום למחרת.

על שמם - רחוב השלושה בתל אביב.

לאחר מותו
---------

במקום נפילתם, בפאתי הכפר ג'ימזו, הוקמה אנדרטה לזכרם. שביל ישראל עובר למרגלות האנדרטה. ישראל שחורי נטמן בחלקה הצבאית בבית העלמין נחלת יצחק.

על שמו נקרא מחנה ישראל, ששימש כמחנה עולים ומעברה בשנות ה-50 צפונית ללוד, באזור בו נהרג. רחוב השלושה בתל אביב נקרא על שמו ועל שם שני הקצינים הנוספים שנפלו. כמו כן נקראה על שמו קרן ההגנה.

גלריה
-----

* ישראל שחורי במדיםישראל שחורי במדים
* אנדרטת זיכרון למפקדי ההגנה במרחב תל אביב הנמצאת ליד מושב גמזואנדרטת זיכרון למפקדי ההגנה במרחב תל אביב הנמצאת ליד מושב גמזו
* הכתובת שהוספה על אנדרטת הזיכרון למפקדי ההגנה במרחב תל אביבהכתובת שהוספה על אנדרטת הזיכרון למפקדי ההגנה במרחב תל אביב

לקריאה נוספת
------------

* יוסף אוליצקי, **ממאורעות למלחמה: פרקים בתולדות ההגנה על תל אביב**, בהוצאת מפקדת ההגנה בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* ישראל שחורי, באתר ההנצחה של חללי ישראל
הביתן המקסיקני
הר הגעש במקסיקו
**אל ריו דל טיימפו** (בספרדית: **El Rio de Tiempo**; מילולית: נהר הזמן) היה מתקן אפל שפעל בתוך ביתן מקסיקו בגלריית מדינות העולם שבפארק השעשועים אפקוט בדיסניוורלד שבפלורידה עד שנת 2007.

המבקרים נלקחו לביקור במקסיקו באמצעות בובות אודיו אנימטרוניקס, מוזיקה וסרטים.

תיאור המתקן
-----------

המבקרים נסעו בסירות מתחת לשמי הערב (המלאכותיים) דרך מקדש אצטקי וליד הר געש מעלה עשן. המבקרים צפו בסצנות המוקרנות על מסכים המהווים חלק מתפאורות המתקן. בסצנות אלה ראו המבקרים תצלומי ריקודים מקומיים, זיקוקים מעל מקסיקו סיטי ואת חופי הים של מקסיקו. בסוף המתקן עברו המבקרים בתוך סצנה של חנות בה המוכרים (המוקרנים על קירות החנות) מנסים לשכנע אותם לקנות מוצרים מקסיקנים ולהתמקח עם המבקרים.
המתקן היה היחיד ממתקני אתר הנופש דיסניוורלד המתיר שתיית משקאות חריפים במהלך הנסיעה במתקן.

באפריל 2007 הסתיים שיפוץ של המתקן והחלפת הרעיון במרכזו. מאז, נקרא המתקן "סיור הפייסטה הגדולה בכיכובם של שלושת הקבלרוס" (באנגלית: "Gran Fiesta Tour Starring The Three Caballeros").

נתוני המתקן
-----------

* **פתיחה:** 1 באוקטובר 1982 (עם פתיחת פארק השעשועים)
* **מספר מבקרים בסירה:** 16
* **מספר מבקרים במתקן:** 1656 מבקרים לשעה
* **משך המתקן:** 8:07 דקות
* **סוג המתקן:** נסיעה בסירות

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל דיסני** |

* דף המתקן באתר WDWMAGIC
ז'ולייט פיגיוארס, מיס אירופה 1949
**מיס אירופה** היא תחרות יופי בה מתמודדות נערות מכל רחבי אירופה. התחרות נוסדה ב-1927 על ידי עיתונאי צרפתי ונערכה לראשונה באופרה הלאומית של פריז. בתחרות הראשונה ניצחה סטפאני ג'וב. בין השנים 1939 ל-1947 לא נערכה התחרות עקב מלחמת העולם השנייה. התחרות חודשה ב-1948.

בשנת 1954 זכתה כריסטל שאאק הגרמנייה בתחרות, אך התואר נשלל ממנה עקב כך שהתגלה כי בעלה מת, ועל פי כללי התחרות באותה עת, לא ניתן היה להכתיר אלמנות כמלכות יופי. במקומה נבחרה דניאל ז'אנו הצרפתייה. עם זאת, כדי למנוע תקרית בינלאומית, הוכרתה שאאק בתואר "מיס אירופה של כבוד".

התחרות נערכה עד שנת 2006, ובשנת 2016 שוב חודשה התחרות.

המתמודדות בתחרות נבחרות לייצג את מדינתן לרוב לאחר שזכו במקום הראשון או באחד המקומות הראשונים בתחרות היופי הלאומית במדינה, ומשתתפות בנוסף לכך גם בתחרות מיס תבל או מיס עולם. נציגת ישראל היחידה שזכתה בתחרות היא לילך בן סימון (איט') במיס אירופה 1994. אלכסנדרה רוזנפלד, היהודייה הראשונה שנבחרה למלכת היופי של צרפת, זכתה ב-2006 גם בתחרות מיס אירופה.

הזוכות
------

| שנה | הזוכה |
| --- | --- |
| 1927 | סטפאני ג'וב |
| 1929 | בוסקה סימון |
| 1930 | אליס ביפלאקו |
| 1934 | אסתר טוייבונן |
| 1954 | כריסטל שאאק |
| 1956 | מרגיט נינקה |
| 1957 | קורינה רוטשייפר |
| 1959 | כריסטינה שפאציר |
| 1961 | אינגרון הלגרד מוקל |
| 1964 | אלי קוט |
| 1976 | ריטה וייסנן |
| 1978 | אווה דירינגר |
| 2001 | אלודי גוסיה |
| 2006 | אלכסנדרה רוזנפלד |
|

נציגות ישראל בתחרות
-------------------

 שורה בצהוב מסמלת **ניצחון** של המתמודדת מישראל   

 שורה בטורקיז מסמלת תחרות בה המתמודדת הישראלית הגיעה לשלב חצי הגמר   


| שנה | שם | מיקום בתחרות |
| --- | --- | --- |
| 1985 | ספיר קופמן |  |
| 1988 | לימור מגן | סגנית שלישית |
| 1992 | רוית כנפי |  |
| 1993 | דנה אבריש |  |
| 1994 | לילך בן סימון | זכתה בתחרות |
| 1995 | יאנה קלמן |  |
| 1996 | קים רוסליקוב |  |
| 1997 | אלכסנדרה שוורצוק |  |
| 2003 | שחר נהוראי |  |
| 2005 | קרן פרידמן |  |

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **מיס אירופה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מיס אירופה** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מיס אירופה
* מיס אירופה, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  גלויות נסתרות, חרות, 9 ביולי 1954.
**Coin Master** הוא משחק טלפון חינמי אשר נוצר על ידי החברה הישראלית מון אקטיב. היו לו למעלה מ-195 מיליון הורדות (נכון ל-2022). Coin Master הוא משחק הטלפון הרווחי ביותר בבריטניה ובגרמניה, והוא משחק הווידאו הישראלי המצליח בכל הזמנים.

משחק
----

המטרה במשחק Coin Master היא לזכות במטבעות כדי לשדרג פריטים על מנת לבנות כפרים.

ניתן למצוא את Coin Master תחת קטגוריית 'משחק הרפתקאות' בחנויות האפליקציות. על מנת לבנות כפרי משחק או לתקוף את הכפרים של שחקנים אחרים, המשתמשים חייבים לזכות במטבעות. מספר הניסיונות מוגבל לשבעה בשעה, אך ניתן לרכוש ניסיונות ופריטים נוספים על ידי סיבובים. כמו כן, יוצרי המשחק מעניקים סיבובים בחינם לאנשים הרשומים למשחק או לכאלה שמקבלים קישורים מחברים. ישנם גם אתרים רבים ויישומי צד שלישי שמעניקים סיבובים למשתמשים.

רווח
----

נכון לאוקטובר 2019, Coin Master גרס למעלה מ-508 מיליון דולר בהכנסות ברוטו. 85% מההכנסות נטו של Coin Master מגיעות מארצות הברית, בריטניה וגרמניה. ישנו גם זינוק דרמטי מכמות הרווח הנגרס מבריטניה (מאז פברואר 2019) שהביא לחברה למעלה מ-80 מיליון דולר, וגרמניה מאחורי ארצות הברית עם 52 מיליון דולר. Coin Master הפך למשחק הכי רווחי ואף עקף את קנדי קראש סאגה.

השקעה
-----

לחברה יש משקיעים מתעשיית הטכנולוגיה, אחד מהם הוא גיגי לוי-וייס, המנכ"ל לשעבר של חברת הקזינו המקוונת "888 אחזקות".

הערות שוליים
------------

1. ↑  TIMESOFINDIA COM / Oct 21, 2019, 18:58 Ist, Top trending game of the week on Android smartphones - Times of India, The Times of India (באנגלית)
2. ↑  Coin Master, SimilarWeb
3. ↑  Rainer, Anton (2019-08-09). "(S+) Gaming-App Coin Master: Wie Kinder in der Spielgeldfalle landen". *Der Spiegel* (בגרמנית). ISSN 2195-1349. נבדק ב-2022-12-23.
4. ↑  Indizierungsverfahren zu der App „Coin Master" eingeleitet, ‏2019-10-16 (ב־)
|  |  |
| --- | --- |
| פורטלפורטל | **למושגי יסוד נוספים בנושא גאולוגיה, ראו פורטל הגאולוגיה** |

מבנה כדור הארץ: 1 קרום יבשתי, 2 קרום אוקייני, 3 לוח טקטוני שוקע, 4 מעטפת עליונה, 5 הרי געש, 6 מעטפת תחתונה, 7 תימרת מעטפת, 8 גלעין חיצוני, 9 גלעין פנימי, 10 זרם ערבול, 11 אסתנוספירה, 12 ליתוספירה, 13 תחום אי הרציפות וייכרט-גוטנברג, 14 תחום אי הרציפות מוהורוביצ'יץ', ? – "גלעין עמוק"
**גאוספירה** היא אחת ממערכות כדור הארץ, המורכבת מכלל החומר הסלעי הבונה אותו על צורותיו השונות: מינרלים, סלעים, קרקעות, משקעים וסלע מותך. הגאוספירה היא מערכת דינמית סגורה, בתוכה מתקיים מחזור הסלעים המורכב מתהליכים שונים המפרקים את הסלעים ויוצרים אותם מחדש. עם זאת, מערכת זו אינה סגורה במונחים של אנרגיה, מאחר שזו מגיעה בהתמדה מקרינת השמש.

גאולוגיה היא המדע העוסק בחקר הגאוספירה, תכונותיה, מרכיביה והתהליכים השונים המתרחשים בה.

מערכות כדור הארץ
----------------

לבד מהגאוספירה קיימות בכדור הארץ מערכות חומר נוספות:

* **הידרוספירה** – כלל המים בכדור הארץ
* **אטמוספירה** – שכבת הגז העוטה את כדור הארץ
* **ביוספירה** – מערכת-על אקולוגית המוגדרת ככלל המקומות בהם מתקיימים חיים על פני כדור הארץ

בתחילת המאה ה-20 התגבשה הבנה כי כל מערכות כדור הארץ שותפות לכמה מחזורים, בהם מחזור המים, מחזור הפחמן ומחזור הסלעים. במסגרת מחזורים אלה מתקיימת השפעה הדדית של המערכות זו על זו.

מבנה הגאוספירה
--------------

תרשים אינטראקטיבי של מבנה כדור הארץ

 ערך מורחב – **מבנה כדור הארץ**  

הגאוספירה מורכבת משלושה חלקים עיקריים:

* **גלעין כדור הארץ** המורכב מגלעין פנימי ומגלעין חיצוני
* **מעטפת כדור הארץ** המורכבת ממעטפת עליונה ומעטפת תחתונה, וביניהן אזור מעבר
* **קרום כדור הארץ** הנחלק לקרום יבשתי וקרום אוקייני

הקרום וחלקה העליון של המעטפת העליונה מרכיבים את הליתוספירה, ושאר המעטפת העליונה מרכיבה את האסתנוספירה.

המעבר בין שכבה לשכבה מוגדר כתחום אי רציפות – גבול המתאפיין בשינוי מהירותם, זוויתם או עוצמתם של גלים סייסמיים.

ראו גם
------

* גאולוגיה - מונחים
* מחזור הסלעים
* גאופיזיקה
* רגולית
* ניפה
* סיאל
* סימה

לקריאה נוספת
------------

* עמנואל מזור, **גיאולוגיה בפטיש ישראלי**, האוניברסיטה הפתוחה, 1994, מסת"ב 965-06-0276-3
* שלמה שובאל, **צפונות כדור הארץ**, האוניברסיטה הפתוחה, 2006, מסת"ב 965-06-0872-9
* עקיבא פלכסר, **גיאולוגיה, יסודות ותהליכים**, אקדמון, 1992, מסת"ב 965-350-026-0

* **Encyclopedia of Geology**, Richard C. Selley, Robin Cocks, Ian Plimer (Editors), Elsevier Academic Press, First edition 2005, ISBN 0-12-636380-3

קישורים חיצוניים
----------------

* מהי גאוספירה? (אורכב 31.07.2012 בארכיון Wayback Machine)

הערות שוליים
------------

1. ↑  **Encyclopedia of Geology**, כרך 1, עמ' 431
2. ↑  **Encyclopedia of Geology**, כרך 1, עמ' 430

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph114626

 |
**קונסטנטין מקובסקי** (ברוסית: **Константи́н Мако́вский**;‏ 2 ביולי 1839 – 30 בספטמבר 1915) היה צייר רוסי.

ביוגרפיה
--------

קונסטנטין מקובסקי היה צייר ריאליסטי רוסי שהתנגד להגבלות אקדמיות שהיו קיימות בעולם האמנות באותה תקופה. אביו היה דמות מוכרת בעולם האמנות הרוסית וצייר חובב, יגור מקובסקי ואמו הייתה מלחינה. בגלל המקצוע של הוריו, מקובסקי גילה עניין מוקדם בציור ובמוזיקה. הוא נכנס לבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה בגיל 12, שם הושפע ממורים כמו ואסילי טרופינין וקארל ברולוב. לאחר שסיים את לימודיו, נסע מקובסקי לצרפת בתקווה להיות מלחין, אך לאחר סיבוב הופעות באירופה על מנת להכיר את המוזיקה העממית והקלאסית המסורתית, הוא בחר בסופו של דבר בציור.  

בשנת 1858 נכנס מקובסקי לאקדמיה האימפריאלית לאמנויות בסנט פטרסבורג, שם יצר יצירות אמנות כמו "ריפוי העיוורים" (1860) "רצח בנו של בוריס גודונוב" (1862). בשנת 1863 מקובסקי ועוד שלושה עשר סטודנטים מחו נגד החלטת האקדמיה לאפשר לצייר רק יצירות אמנות של המיתולוגיה הסקנדינבית בתחרות על מדליית הזהב הגדולה של האקדמיה. כולם עזבו את האקדמיה ללא תעודה. אירוע זה נודע מאוחר יותר בשם "מרד הארבעה עשר".  

מאוחר יותר, מקובסקי הצטרף לארטל האמנים, שהייתה אגודה שיתופית שהקים איוואן קרמסקוי, שחבריה היו אמנים ריאליסטים שדגלו בתיאורים ריאליסטיים יותר של חיי היום-יום של רוסיה הצארית. 

יצירות בולטות של מקובסקי מתקופה זו הן "האלמנה" (1865) ו"האישה" (1867). 

בשנת 1870 הוא הפך לחבר מייסד של החברה לתערוכות אמנות נודדות (הנודדים) והמשיך לעבוד על ציורים בז'אנר הריאליזם. הוא המשיך לנסוע לצפון אפריקה וסרביה באמצע שנות ה-70, מה שהביא לשינוי סגנוני משמעותי כשהחל לשים דגש רב יותר על צבעים וצורות. 

ביריד העולמי של 1889 בפריז, הוא קיבל את מדליית הזהב הגדולה על ציורו "מותו של איוון האיום". 

עד סוף המאה ה-19, מקובסקי היה אחד האמנים הרוסים המוערכים ביותר ובעלי השכר הגבוה ביותר, שנחשב על ידי כמה מבקרים כמבשר האימפרסיוניזם הרוסי. 

הוא מת בשנת 1915 בתאונת דרכים עם חשמלית ברחובות סנט פטרסבורג .

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונסטנטין מקובסקי** בוויקישיתוף
* קונסטנטין מקובסקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Andrey Somov (1890–1907). "Маковский". *Brockhaus and Efron Encyclopedic Dictionary: In 86 Volumes (82 Volumes and 4 Additional Volumes)*. St. Petersburg.
2. ↑  "Makovsky Konstantin Egorovich, artist"
3. ↑  Konstantin Makovsky Biography, Artwork, Galleries Online | BLOUIN ARTINFO, web.archive.org, ‏2019-03-06
4. ↑  2.3.1. Особенности реализма в России, web.archive.org, ‏2020-08-11

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007459751705171
* BnF: cb14966167h (data)
* GND: 133857808
* ISNI: 0000 0000 8040 1357
* LCCN: n93011871
* NKC: js20211115688
* RKD: 52086
* SELIBR: 392888
* SUDOC: 079403778
* ULAN: 500118146
* VIAF: 52889416
* WorldCat: lccn-n93011871

 |
**מערכת ניהול תוכן** (באנגלית: **Content Management System**, בקיצור: **CMS**) היא יישום מחשב אשר מיועד לניהול, עריכה ופרסום תכנים באתר אינטרנט או אינטראנט (פנים ארגוני). המערכת מאפשרת בדרך כלל הרשאות למספר משתמשים.

מטרות המערכת
------------

מערכת ניהול תוכן נועדה לפשט יצירה ותחזוקה של אתרי אינטרנט. בעזרת CMS ניתן לערוך, ליצור ולנהל תוכן, ללא יכולות טכניות מורכבות. מערכות אלה מאפשרות פרסום של דפי אינטרנט עשירים בתכנים, כגון: דפי חדשות, פוסטים, דפי וויקי, דפי מידע, רשימות, לוחות שנה דינמיים. מלבד זאת, משמשות כפלטפורמות לאתרים כגון: בלוגים, אתרי תדמית, אתרים עסקיים, חנויות, פורטפוליו וכדומה.

תכונה חשובה שיש למערכות ניהול תוכן היא האופציה להוסיף MetaData - מידע אודות המידע, נמצא "מעל" הנתונים, מתאר את התכונות של הנתונים ברמת הפשטה גבוהה.

בעזרת מטא-דאטה ניתן לתייג קבצים, דפי אינטרנט וישויות נוספות. מטא-דאטה מאפשר לנו לחפש בצורה חכמה יותר ולקטלג מידע בצורה קלה ואינטואיטיבית על ידי מילות מפתח (כמו שאנחנו עושים עם האש-טאגס ברשתות החברתיות, שהוא סוג של מטא-דאטה).

את מערכות ניהול התוכן ניתן לחלק לשתי קטגוריות: מוצרי מדף בקוד סגור (Wix, SharePoint) ומוצרי מדף בקוד פתוח (WordPress, ג'ומלה ו-Ghost).

היסטוריה
--------

אתרי אינטרנט עושים שימוש במערכות ניהול תוכן (מוצרי מדף סגורים, וכאלה אשר עושות שימוש בקוד פתוח). המערכת הכי פופולרית מבחינת כמות משתמשים היא WordPress.

בעשור השני של המאה ה-21 נעשה מאמץ להנגיש את מערכות ניהול התוכן לציבור ולפשט את תהליך בניית האתרים.

חברות מסחריות רבות לקחו על עצמן את הצורך לפשט את תהליך בניית האתרים ויצרו מערכות Drag and Drop ("גרירה") לבניית אתרים. אחת המערכות הפופולריות ביותר כיום היא Wix אשר מאפשרת בנייה של אתרים פשוטים במהירות.

מערכת ניהול תוכן שנעשה בה שימוש נרחב אצל גופים וחברות גדולות היא SharePoint המתאפיינת בפונקציונליות רבה, אינטגרציה לכלי "אופיס", רמת אבטחה גבוה ועמידה בעומסים.

מערכות נפוצות:

* דרופל
* ג'ומלה
* וורדפרס
* Google Sites
* SharePoint
* Umbraco
* מערכות ויקי כגון מדיה-ויקי

בנוסף למערכות ניהול תוכן כלליות, המאפשרות שליטה נרחבת בתוכן האתר ובעיצובו, נפוצות גם מערכות ניהול תוכן ייעודיות, לניהול בלוגים, לניהול פורומים וכדומה. מערכות ניהול תוכן מאפשרות יצירה ועריכה של דפי אינטרנט בלי להכיר את תגיות HTML שביסודן של דפים אלה, באמצעות ממשק משתמש נוח (לעיתים ממשק WYSIWYG המאפשר לערוך תוכן בצורה שבה המשתמש רואה את התוצר הסופי של איך התוכן יראה כמו בעורך תמלילים).

ראו גם
------

* בניית אתר אינטרנט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מערכת ניהול תוכן** בוויקישיתוף
* יונית רושו, איך תדעו באיזה פלטפורמה לבנות את האתר הבא שלכם, באתר הארץ, 11 בנובמבר 2012
* מערכת ניהול תוכן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4673954-3
* NKC: ph553290

 |
תיאור הלוויין
**Kanopus-V** (ברוסית:**Канопус-В** ) היא סדרת לוויינים מסוג חישה מרחוק שפותחה ברוסיה. השיגור הראשון בוצע בשנת 2012.

הלוויינים פותחו על ידי תעשיית החלל הרוסית תוך שיתוף פעולה עם חברה בריטית "Surrey Satellite Technology Limited". נתונים שמתקבלים מהלוויין מועברים לגופים ממשלתיים שונים ומנוצלים לעדכון מפות, ניטור אסונות וכו'. לצד הלוויין הראשון של הסדרה שוגר לוויין בלארוסי "BKA" זהה.

משקל הלוויין הוא 400–500 ק"ג והוא פועל במסלול מסונכרן-שמש. מצלמת שחור-לבן של הלוויין מספקת צילומי שטח בגודל 43.5 קמ"ר עם רגישות של 2.1 מ'. מצלמה צבעונית נותנת צילום שטח של 195 קמ"ר עם רגישות של 10 מטר. הלוויין מצויד בפאנל סולארי ומדחף לעדכון מסלול. במהלך יממה הלוויין יכול להעביר צילומים של עד 2 מיליון קמ"ר. הלוויינים היו מתוכננים לעבודה של כ-5 שנים. הלוויין הראשון בסדרה פעל עד לשנת 2020.

קליטת נתוני הלוויין מבוצעת ב-4 תחנות בקרה.

בשנת 2022 בוצע שיגור של לוויין זהה בהזמנת איראן.

לשנת 2025 מתוכנן שיגור לוויינים נוספים של הסדרה.

רשימת שיגורים
-------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| תאריך שיגור | חללית | אתר שיגור |
| 22 ביולי 2012 | Kanopus-V 1 | קוסמודרום בייקונור  סויוז FG |
| 14 ביולי 2017 | Kanopus-V IK | קוסמודרום בייקונור  סויוז 2.1A |
| 1 בפברואר 2018 | Kanopus-V 3Kanopus-V 4 | קוסמודרום ווסטוצ'ני  סויוז 2.1A |
| 27 בדצמבר 2018 | Kanopus-V 5Kanopus-V 6 | קוסמודרום ווסטוצ'ני  סויוז 2.1A |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Kanopus-V** בוויקישיתוף
* תיאור הלווין
* תיאור הלוויינים באתר היצרן (ברוסית)
* רשימת שיגורים
* תיאור הפרויקט

הערות שוליים
------------

1. ↑  WP сообщила о "беспрецедентных возможностях" наблюдения с помощью спутника "Хайям" - ТАСС, TACC
**ההינדואיזם בישראל** מתייחס לאוכלוסייה ההינדואית בישראל.

הינדואיזם הוא שם כולל לדת הרווחת בהודו, בה חיים 96% מההינדואים בעולם. המאמינים בהינדואיזם נקראים **הינדואים**. הזרם העיקרי בה הוא פוליתאיסטי.

בישראל מכ-17,000 עובדים זרים ממדינות תת היבשת ההודית (בעיקר הודו, נפאל וסרי לנקה) אשר דת חלקם היא הינדואיזם. עם זאת, חלק מזערי מהמקיימים אורח חייהם הינדואי בישראל הם ישראלים שאימצו את הדת כשגרו או טיילו מחוץ לישראל[דרוש מקור].

ארגון סאי בישראל הוקם רשמית בישראל בשנת 2001 ומאז[דרוש מקור] מקיים פעילויות דתיות ונסיעות להודו.

קבוצת של חסידי התנועה הבין-לאומית למען תודעת קרישנה מתגוררת בחריש[דרוש מקור] ובאריאל[דרוש מקור], לאחר שהחלה לפעול בשנות ה-70[דרושה הבהרה].  

חגיגות קרישנה ג'אנמאשטמי הן חגיגות לכבוד לידתו של האל קרישנה בחודשים אוגוסט וספטמבר. בחגיגות מועלים מחזות הנוגעים לסיפורי ילדותו של קרישנה, וכן שירה וריקודים. האירוע מלווה בסעודה גדולה[דרושה הבהרה]. חגיגות אלו החלו בישראל לפני כמספר שנים[דרושה הבהרה].

המרכז הישראלי לנפגעי כתות הזהיר כי הקבוצה בחריש היא למעשה כת המונהגת על ידי דורית לובן (נקראת גם ורשבהנבי). בשנת 2010 אף פורסמו כתבות על כך בתקשורת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הינדואיזם בישראל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ביקור עבודה מוצלח של משלחת ישראלית בינמשרדית מקצועית להודו, בהזמנת גורמי ממשל הודים, לקידום הסכם לגיוס עובדים זרים מהודו לענפי הסיעוד הביתי והבניין, באתר GOV.IL
2. ↑  sathyasaiisrael, sathyasaiisrael
3. ↑  "Sathya Sai Israel - סאתיה סאי באבא". *Satya Sai.org*. 2012-12-18. אורכב מ-המקור ב-2012-12-18. נבדק ב-2021-04-11.
4. ↑  המרכז הישראלי לנפגעי כתות (חל"צ) - הרא קרישנה בחריש, באתר www.infokatot.com
5. ↑  הצצה: איך חיים החברים בכת "יוגה של אהבה"? – חדשות 13, באתר 13news.co.il
6. ↑  N12 - "יוגה של אהבה" - או כת מסוכנת?, באתר N12, ‏2010-03-26

| הינדואיזם ומיתולוגיה הינדואית |
| --- |
| טרימורטי (האלים הראשיים) | הבורא: ברהמה • המגן והמשמר: וישנו • ההורס והבורא-מחדש: שיווה |  |
| אלים נוספים | אינדרה • גאיטרי • גנש • דנוונטרי • הנומאן • לקשמי • סראסווטי • שאקטי • פרוואטי • קאלי • קרישנה • ראמה |
| כתבים | אופנישדות • בהגווד גיטא • ודות (ריג • סמא • יג'ור • אטרווה) • מהאבהארטה • ראמאיאנה • פוראנות |
| מושגים בהינדואיזם | מנטרה (אום • הרא קרישנה) • אטמן • ארבע הווארנות • ברהמן • יוגה • פוג'ה • פרה קדושה • ודאנטה • סמסרה • מוקשה |
| חגים ומועדים | דיוואלי • הולי • מהא שיוורטרי • קומבה מלה |
| קטגוריות | אלים הינדואים • הינדואיזם • מיתולוגיה הודית |
**תסמונת קְרִי דוּ שָה** (מצרפתית: **Cri Du Chat Syndrome**) היא מחלה גנטית נדירה (שכיחות: 1 ל-20,000 - 50,000 לידות), הנובעת ממחסור של חלק מכרומוזום 5. קיימת בכל הגזעים.

בצרפתית, המשמעות המילולית של שם התסמונת היא "בכי יללת החתול", על שום הדמיון הצלילי בינו לבין בכיים של תינוקות, הסובלים מתסמונת זו.

התסמונת, שתוארה לראשונה ב-1963 על ידי ז'רום לֶזֵ'ן (Jérôme Lejeune), נפוצה יותר אצל נקבות ביחס של 3:4.

סימני המחלה
-----------

* בכי אופייני המזכיר חתול מילל - נובע מבעיות בגרון ובמערכת העצבים. בעבור כשליש מהילדים תחלוף התופעה עם הגיעם לגיל שנתיים.

### סימנים נוספים העשויים להופיע

* בעיית אכילה - הנובעת מקשיי בליעה ויניקה
* משקל לידה נמוך
* קצב גדילה איטי
* עיכוב בהתפתחות הקוגניטיבית והמוטורית
* עיכוב שפתי וקשיי דיבור
* בעיות התנהגותיות: היפראקטיביות, אגרסיביות ונטייה להתקפי זעם
* תנועות רפטטיביות, החוזרות על עצמן
* מבנה פנים ייחודי (עשוי להשתנות בחלוף הזמן)
* ריור מוגבר
* עצירות

ממצאים נוספים כוללים: היפוטוניה, ראש קטן (מיקרוצפליה), פנים עגולות עם לחיים מלאות, עיניים מלוכסנות, פזילה, היפרטלוריזם, מיקרוגנטיה (לסת קטנה), אצבעות קצרות, קו סימיאני, גשר אף שטוח ומומי לב מולדים (VSD‏, ASD,‏ PDA ,TOF).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תסמונת קרי דו שה** בוויקישיתוף
* תסמונת קרי דו שה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**חנן חסיד** (1930 – 16 ביוני 2022) היה איש ציבור שכיהן כמזכיר, חבר וגזבר מושב ניר בנים וראש המועצה האזורית באר טוביה בשנים 1976–2004.

ביוגרפיה
--------

חסיד נולד בראשון לציון. שירת בגדוד החמישי בחטיבת הראל במלחמת העצמאות כחבלן. בין היתר נטל חלק במבצע חורב בקרבות על כיבוש עוג'ה אל חפיר, קוסיימה והניסיון הכושל לכיבוש צומת רפיח.

לאחר שחרורו מצה"ל החל לגדל ירקות עם אחיו במושב חרות. לאחר כשנתיים התיישב עם גרעין בני מושבים בצור מעון (קיבוץ שננטש המצוי כיום ליד ניר עוז) במטרה להקים מושב, אך עקב דחיית הגעת צינור מים למושב על ידי המוסדות המיישבים, החליטו המתיישבים לייסד את מושב ניר בנים ועלו על הקרקע במושב החדש ב-1955.

ב-1976 נבחר חסיד כראש המועצה האזורית באר טוביה. במהלך רוב כהונתו של חסיד כראש מועצה, היישובים שבמועצה והמועצה עצמה זכו לשגשוג כלכלי. אולם לקראת סוף 28 שנות הכהונה, התגלע משבר כלכלי. השגשוג היה בזכות הצלחת היישובים וההצלחה בגביית ארנונה.[דרוש מקור] המשבר הגיע לנוכח תוכניות שתוכננו על פי צפי הכנסות, שלא לקחו בחשבון אפשרות לירידה בהכנסות, בגלל פרוץ האינתיפאדה השנייה.[דרוש מקור] בנוסף לזה, התוכניות לא לקחו בחשבון את העלות האמיתית של הפיתוח אלא עלות נמוכה בהרבה מהעלות הריאלית. בנוסף, גם ההוצאות השוטפות של המועצה גדלו.

חסיד נפטר ב-16 ביוני 2022.

הערות שוליים
------------

1. ↑  חנן חסיד, באתר הפלמ"ח
2. ↑  יום הולדתו ה–86 של חנן חסיד, אתר מועצת באר טוביה
3. ↑  טובה דדון, באר טוביה: נעצרו 2 אזרחים שהתפרעו בבניין המועצה, באתר ynet, 20 בינואר 2003
4. 1 2 3   מחירות להגשמה סיפורו של חנן חסיד, ראיון באתר יוטיוב
5. ↑  חנן חסיד - יו"ר מועצת באר טוביה, דבר, 7 בספטמבר 1976
6. ↑  מועצה אזורית - באר טוביה, מעריב, 17 בנובמבר 1987
7. ↑  יובל אזולאי, קסטינה ראתה ימים יפים יותר, באתר הארץ, 26 בספטמבר 2004
8. ↑  אלדה נתנאל, הלך לעולמו חנן חסיד תושב ניר בנים וראש המועצה לשעבר של באר טוביה, באתר יישובניק נט, ‏16 ביוני 2022

| ראשי המועצה האזורית באר טוביה ‏  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| מרדכי גובר • אברהם הלפון • חנן חסיד • דרור שור • קובי אביבי |

 |
הרב **אבינועם הורביץ** הוא ראש הישיבה התיכונית קריית ארבע וראש כולל האברכים בה.

ביוגרפיה
--------

אבינועם הורביץ נולד בשנת תשי"ט בקיבוץ שלוחות, להוריו שלום וזלדה הורביץ אשר עלו ארצה מארצות הברית מיד לאחר נישואיהם.

החל דרכו בישיבת אור עציון בה למד תורה מהרב חיים דרוקמן ראש הישיבה ומהרב בנימין אייזנר שבעקבות השפעתו עבר ללמוד תורה בישיבה לצעירים ואחר כך בשנת תשל"ד בישיבת מרכז הרב אצל הרצי"ה קוק שממנו קיבל את המטען הרוחני וההשראה לחיים של שליחות תורנית חינוכית יחד עם השליחות לבניין הארץ. מה שבא לידי ביטוי בשנת תש"מ בהקמת ישיבת שבי חברון שהיוותה שלב חשוב בתקומת היישוב היהודי בחברון.

בשנת תשמ"ט ייסד את הישיבה התיכונית בקריית ארבע וממשיך לעמוד בראשה. הישיבה מתאפיינת בשאיפתה ליצירת חידושים חינוכיים מתוך עשייה של קהילת התלמידים.

בשנת תשנ"ח ייסד יחד עם תלמידיו את תנועת ההתנדבות הגדולה 'שמיניסטים עם הפנים לכלל ישראל' המנציחה את הרב משה צבי נריה ונקראה לזכרו 'לאורו נלך'. בשנת תשס"ט נוסדה בישיבה תוכנית אליה חוזרים הבוגרים לאחר נישואיהם ומשלבים לימוד תורה ואקדמיה. אבינעם נשוי לשני שושנה, ואב לעשרה ילדים. אחיו הוא הרב הלל הורוביץ המתגורר בצפון תל אביב.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאז ועד היום, באתר ישיבת שבי חברון (ארכיון)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008749889505171
* VIAF: 7159610296540540571
* WorldCat (עם VIAF): 7159610296540540571

 |