**לארה פביאן** (בצרפתית: **Lara Fabian**; נולדה ב-9 בינואר 1970) היא זמרת קנדית-בלגית. שרה בצרפתית, באנגלית, באיטלקית, ובספרדית. במהלך הקריירה שלה מכרה כ-12 מיליון אלבומים, ונחשבת לאחת הזמרות המצליחות ביותר בצרפת, ובאירופה בכלל.

ביוגרפיה
--------

פביאן נולדה באטרבק, במחוז בריסל שבבלגיה, בשם לארה קרוקארט (Lara Crockaert), לאב פלמי ולאם ממוצא סיציליאני. משפחתה התגוררה בעיר קטניה שבאי סיציליה, איטליה, ולכן היא דוברת איטלקית. כשהייתה בת 5 היגרה משפחתה לבריסל.

פביאן החלה לשיר, לרקוד וללמוד נגינה על פסנתר בגיל צעיר מאוד, ואף החלה ללמוד בקונסרבטוריון המלכותי בבריסל, כשהיא בת 8 בלבד, לימודים שנמשכו כ-10 שנים. בזמן לימודיה החלה לכתוב שירה, ואף הופיעה עם מספר משיריה. בשיריה הראשונים ניתן למצוא השפעות קלאסיות רבות, כנראה מלימודיה הקלאסיים בקונסרבטוריון, יחד עם השפעות מסגנון השירים של אמנים מודרניים, כמו ברברה סטרייסנד ולהקת הרוק קווין. במהלך לימודיה השתתפה פביאן במספר תחרויות אירופיות, וזכתה במספר פרסים. זכייה באחת מהתחרויות הובילה להוצאת הסינגל הראשון שלה "L'Azziza Est Un Pleurs" בשנת 1986. השיר היה מחווה לזמר המנוח דניאל בלבואן (אנ'), שאחד מלהיטיו היה "L'aziza".

בנובמבר 2007 ילדה בת.

### תחילת הקריירה

ערוץ הטלוויזיה הלוקסמבורגי RTL הציע לפביאן לייצג את לוקסמבורג בתחרות האירוויזיון ה-33, שנערכה ב-1988 בדבלין שבאירלנד. פביאן הסכימה וביצעה את השיר "Croire". ביצוע זה זיכה אותה במקום הרביעי. אף על פי שלא זכתה, "Croire" הפך ללהיט באירופה ונמכר בקרוב לחצי מיליון עותקים. לשיר הוקלטו גרסה באנגלית שנקראה "Trust", וגרסה בגרמנית שנקראה "Glaub".

עם סיום לימודיה נסעה פביאן לקנדה כדי לקדם את מכירות הסינגל השלישי שלה "Je Sais", והתאהבה בקוויבק. כך, בשנת 1991, עם שתי מזוודות ו-1,000$ בכיסה,[דרוש מקור] היגרה פביאן למונטריאול שבקנדה, ביחד עם חברה, ומי שעתיד היה להיות שותפה המוזיקלי, ריק אליסון. בקנדה היא הקימה חברת תקליטים ויחסי ציבור משלה, "Productions Clandestines".

באוגוסט 1991 יצא בקנדה אלבום הבכורה של פביאן שנקרא בפשטות "לארה פביאן". האלבום, שהוקלט בבלגיה, נמכר ביותר מ-100,000 עותקים. בשנת 1993 זכה למעמד של אלבום זהב, ובשנת 1994 זכה למעמד של אלבום פלטינה.
הסינגלים "Le Jour Où Tu Partira" ,"Les Murs" ,"Qui Pense à l'Amour" הביאו לפביאן חשיפה רבה באמצעי התקשורת, והיא הייתה מועמדת למספר פרסי ADISQ בשנת 1993.

### 1994–1996: האלבום "Carpe Diem"

בשנת 1994 הוציאה פביאן את אלבומה השני, "Carpe Diem". האלבום הגיע למעמד של אלבום זהב תוך פחות משלושה שבועות לאחר תחילת מכירותיו, וכלל שלושה להיטים: "Tu T'en Vas",‏ "Si Tu M'aimes" ו-"Leila". בשנה שלאחר מכן הגיע האלבום למעמד של פלטינה משולשת, ומסע ההופעות שלה "SRO" משך יותר מ-150,000 צופים. ההצלחה הביאה לכך שבשנת 1995 זכתה פביאן, בטקס פרסי ה-"ADISQ", בשני פרסי פליקס: המופע הטוב של השנה, וזמרת השנה - קטגוריה שבה הציבור מצביע למנצחת.

בינואר 1995 ביקש ממנה הזמר סרז' לאמה שתצטרף אליו להופעה בפריז, ותשיר איתו את השיר "Je Suis malade" שחידשה באלבום "Carpe Diem". נפעם מתגובת הקהל לדואט, הוא מיד ביקש מפביאן לשיר פעם נוספת את השיר אך הפעם לבדה, וגם ביצוע זה גרר אחריו תשואות נלהבות.
בשנת 1996 הציעו אולפני וולט דיסני לפביאן לדבב את הקול של אזמרלדה בסרט האנימציה "הגיבן מנוטרדאם", ולבצע שיר עבור הסרט. במהלך חריג של החברה החליטה דיסני לכלול את הגרסה של פביאן לשיר בפסקול הסרט, בנוסף לגרסה של בט מידלר.

### 1997–1999: האלבום "Pure"

אלבומה השלישי של פביאן, "Pure", יצא ב-1997 ונמכר ב-2 מיליון עותקים. בקנדה הגיע האלבום למעמד פלטינה תוך פחות משבועיים לאחר תחילת המכירות. פביאן זכתה בפרס הפליקס על "האלבום הפופולרי של השנה" בטקס פרסי ה-ADISQ בשנת 1997. כמו כן הייתה מועמדת לשני פרסי Juno קנדיים. הצלחת האלבום משכה את תשומת לבם של ראשי אולפני הסרטים, ומפיק הסרט "לכודים", בכיכובו של סילבסטר סטאלון, ביקש מפביאן וריק אליסון, לכתוב שיר לסרט. הם נענו לבקשה, וכתבו את השיר "Tant Qu'Il y Aura de l'Amour". הגרסה הצרפתית של השיר בוצעה על ידי דונה סאמר וברוס רוברטס.[דרוש מקור]

לאחר מכן חתמה פביאן על חוזה למספר אלבומים עם חברת התקליטים פולידור, ו-"Pure" יצא גם בצרפת. התוצאה הייתה המראת הקריירה שלה באירופה. כמיליון וחצי עותקים של האלבום נמכרו בצרפת, והוא זכה למעמד של אלבום יהלום.
הסינגלים "Tout",‏ "Je T'aime" ו-"Humana" נמכרו, כל אחד, ביותר ממיליון עותקים. בינואר 1998 שרה פביאן דואט עם ג'וני הולידיי בקונצרט צדקה בצרפת. בנוסף ערכה פביאן באותה תקופה שתי הופעות שהכרטיסים אליהן אזלו מראש, באולם "L'Olympia" בפריז. חודש לאחר מכן, באותו המקום, זכתה פביאן בפרס "תגלית השנה" בטקס היוקרתי, "Victoires de la Musique". לאחר הזכייה החליטה חברת פולידור להוציא את האלבום "Carpe Diem" בצרפת (עד אז, נמכר רק בקנדה).

פביאן ערכה שתי הופעות נוספות ב-"Paris Palais des Sports", שהכרטיסים אליהן אזלו מראש. הביקוש לפביאן גדל עוד יותר, והיא הוזמנה שוב לשיר עם ג'וני הולידיי במספר קונצרטים ב-"Stade de France", בפני קהל כולל של כ-240,000 איש. בסתיו שלאחר מכן יצאה פביאן במסע הופעות אירופי והופיעה בפני יותר מ-150,000 איש. מסע ההופעות כלל 24 ערים, בהן פריז, ליון, מרסיי, ז'נבה, ומונקו.
דוגמה לפופולריות שלה בצרפת ניתן למצוא בהחלטת מוזיאון השעווה "Grévin", ליצור בובת שעווה בדמותה, כפי שכבר עשה המוזיאון בקוויבק. כך היא הפכה פביאן לזמרת הקנדית הראשונה שזכתה לכבוד זה מהמוזיאון הצרפתי.

בנובמבר 1998 זכתה פביאן בפרס הפליקס לאמן שזה להכרה מרבית מחוץ לקוויבק, בטקס פרסי ה-ADISQ. בדצמבר נבחרה פביאן ל"תגלית השנה" של השבועון "Paris Match", שהקדיש לה את עמוד השער של הגיליון. במאי 1999 זכתה פביאן בפרס "1998 Best Selling Benelux artist of the Year", ב"פרסי המוזיקה העולמית", על האלבום "Pure", פרס שעתידה הייתה לזכות בו שוב בשנת 2001. בשנת 1998 הוציאה פביאן אלבום מהופעה חיה, "Lara Fabian Live", שנכנס היישר למקום ה-1 במצעד המכירות הצרפתי, ושהה במקום הראשון במשך ארבעה שבועות רצופים. ביולי 1999, עם מכירות של יותר מ-6 מיליון עותקים, בעקבות ביקוש רב הוציאה חברת פולידור את אלבומה הראשון מחדש, עם מספר שינויים, ביניהם הוספת השיר "Croire" ושינוי עטיפת האלבום.

### 2000–2001: האלבום הראשון באנגלית

לאחר הצלחת האלבום "Pure" קיבלה פביאן הצעות לחוזים אצל חברות תקליטים שונות, ולבסוף בחרה לחתום עם חברת "Sony Music", לאחר שנשיא החברה טומי מוטולה הבטיח לא לחסוך בהוצאות ולהשקיע כל שיידרש באלבומה החדש. בקיץ 1999 נסעה פביאן לארצות הברית כדי להקליט את אלבומה הראשון באנגלית, בניו יורק ובסן פרנסיסקו. את השירים כתבו היא עצמה, ריק אליסון, דייב פיקל, וולטר אפאנסייף, גלן בלרד ופט לאונרד.

שיר הדאנס-פופ, "I Will Love Again", שהיה גם הסינגל הראשון מהאלבום, הגיע למקום הראשון במצעד ה-"Billboard Hot Dance Music/Club Play". הוא גם הגיע למקום ה-32 ב-"Billboard Hot100" ולמקום ה-10 ב-"Adult Contemporary". האלבום עצמו נכנס היישר למקום הראשון במצעד ה-"Heatseekers". בלדת המשך, "Love By Grace", זכתה להצלחה בינונית בארצות הברית, ולהצלחה אדירה בברזיל, בעקבות החלטה לשלב את השיר בטלנובלה הברזילאית המצליחה "קשרי משפחה".

בנוסף הקליטה פביאן שירים למספר סרטים הוליוודיים, ביניהם את השיר "The Dream Within" שהיה שיר הנושא של הסרט "Final Fantasy: The Spirits Within", וגם את "For Always", עם ג'וש גרובן, לפסקול הסרט "אינטליגנציה מלאכותית". פביאן גם שיחקה תפקיד קטן בסרט "לילה ויום".

### 2001–2002: האלבום Nue

"Nue" היה האלבום הרביעי שפביאן הוציאה בצרפתית. האלבום, שיצא בסתיו 2001, בקוויבק ובצרפת, סימן את חזרתה לשיר בצרפתית.
האלבום "Nue" הוא דיוקן אישי, לדברי פביאן,[דרוש מקור] והיא וריק אליסון החליטו לקרוא לו "Nue" (ערומה). הסינגל הראשון שיצא היה "J'y Crois Encore", שנכנס לטופ 20 הצרפתי, כחודש לפני יציאת האלבום. עוד יצאו הסינגלים "Immortelle" ו-"Aimer Deja". כמו כן, יצא גם דואט עם הזמרת הבלגית מורן (Maurane), שנקרא "Tu Es Mon Autre". השיר הפך ללהיט בשנת 2002, והגיע למקום החמישי במכירות הסינגלים בצרפת.
בנוסף יצא האלבום גם בפורטוגל, ושם נכנס לעשירייה הראשונה בסתיו 2001.

לקראת סוף שנת 2002 הוציאה פביאן אלבום הופעה חיה חדש ממסע ההופעות שלה, יחד עם DVD בשם "Intime", שכלל שתי הופעות מוקלטות מדצמבר 2001. בדומה לאלבום ההופעה החיה הקודם שלה, היה זה סט כפול, שכלל את רוב השירים מ-"Nue" יחד עם השירים הישנים יותר שלה. אחת מגולות הכותרת של ה-DVD היא ההופעה של השיר "J'e T'aime" שבה החל הקהל לשיר את השיר לבדו, לכבודה, והשאיר אותה נרגשת. במקביל החלה פביאן בסדרת הופעות נוספת, אך זו הייתה אינטימית יותר וכללה גרסאות אקוסטיות של שיריה.

סדרת ההופעות נערכה ב-"Casino De Paris" במהלך ימי שני של חודש נובמבר. תוצאת ההופעות האקוסטיות האלה הייתה האלבום "En Toute Intimite".

### 2003: "En Toute Intimité"

בשנת 2003 הוציאה פביאן את ה-CD, ואת ה-DVD בעל אותו השם, "En Toute Intimite". זהו אלבום אינטימי, אקוסטי, שכולל בעיקר נגינת פסנתר, ופביאן שרה בו באנגלית, בצרפתית ובאיטלקית.

ב-DVD, שהוקלט בתיאטרון ה-"Olympia", שרה פביאן את "Pour Que tu M'aimes encore" כמחווה לסלין דיון, וכך הבהירה את תחושת הכבוד וההערכה שהיא רוחשת לה, על אף שנים של השוואות ביניהן שנערכו על ידי התקשורת. בנוסף ללהיטיה הישנים של פביאן כלל האלבום גם את השירים "Caruso" של לוצ'ו דאלה, "Calling You" של ג'בטה סטיל מהסרט "קפה בגדד", את השיר "Mistral Gagnant" של הזמר הצרפתי רנולד, וגם מחרוזת משירי המחזמר "Starmania". בגלל גודלו הקטן של האולם נוצרה אווירה אינטימית בינה ובין הקהל, ופביאן קיבלה הזדמנות להמחיז את שיריה. התוצאה, לפי הנוכחים במקום, הייתה מדהימה.[דרוש מקור]

### 2004: האלבום השני באנגלית: "A Wonderful Life"

בשנת 2004 הוציאה פביאן את אלבומה השני באנגלית, "A Wonderful Life". האלבום נחל כישלון מסחרי צורב, אבל זכה לביקורות טובות מאוד. אף על פי שלא הצליח כמו אלבומה הקודם באנגלית, סלל את המסלול לשינוי מוזיקלי שילווה את פביאן מכאן ואילך.

גולת הכותרת של האלבום, כפי שפביאן אמרה בריאיון לקראת השקת האלבום, הוא השיר "Review My Kisses", שנכתב על ידי דזמונד צ'יילד. הוא הוצע לפביאן בתחילה, והיא תכננה להקליט אותו, אבל השיר נשכח איכשהו. בשנת 2002 הקליטה ליאן ריימס את השיר לאלבומה "Twisted Angel", ולבסוף, פביאן הקליטה אותו, לאחר מכן. "The Last Goodbye" היה הסינגל הראשון מהאלבום. השיר יצא (רק לרדיו) בכל העולם למעט צרפת, כי פביאן הרגישה שהוא "אמריקני מדי" לקהל שרגיל לכתיבתה. לכן בצרפת יצא הסינגל "No Big Deal", והופק לו וידאוקליפ. למרות זאת, שני השירים לא זכו להצלחה, בעיקר בגלל החלטתה של פביאן לפרוש מהפרויקט, וגם בגלל חילוקי דעות עם "Sony Music". כך האלבום כמעט ולא קודם על ידה, ולכן בוטלה יציאתו בארצות הברית.

למרות זאת, לפחות שיר אחד זכה לעדנה כלשהי, כשמפיקי הטלנובלה הברזילאית "הגורל שלה", החליטו לכלול את השיר "I Guess I Loved You" בפסקול הטלנובלה, והשיר זכה לפופולריות גדולה מאוד שם.

שאר שנת 2004 עברה על פביאן כשהיא בבידוד כמעט מוחלט מסצנת המוזיקה הצרפתית והעולמית. עיתונים החלו לדווח על מחלה קשה שפגעה בה, עד שפביאן נדרשה להתראיין לתוכנית טלוויזיה בקוויבק, ולהסביר את הסיבות להחלטתה לפרוש מהעין הציבורית, יחד עם החלטתה לעזוב את קוויבק, שבה חיה 15 שנים, ולחזור למולדתה, בלגיה.

### 2005: "9"

פביאן חזרה לסצנת המוזיקה בצרפת, ובקנדה, עם אלבום חדש, שסימן כיוון שונה לחלוטין בחייה המוזיקליים והאישיים של פביאן.
בתחילת 2005 הוציאה את אלבומה החמישי בצרפתית, "9", שם שמסמל שינוי, לידה, סיום תקופה אחת ותחילתה של תקופה אחרת.[דרוש מקור]
פביאן שרה אחרת: בעדינות, בשלווה, ועם הרבה שמחה. היה זה שינוי גדול מאלבומיה הקודמים, הדרמטיים. מספר מבקרים שטענו שפביאן "צורחת" את השיר, או שהיא מנסה להפוך לסלין דיון נוספת, ראו שפביאן לא השתמשה יותר בעוצמת הקול שלה על מנת להתחבר עם הקהל שלה, והביקורות הפכו למחמאות. האלבום הוליד את הלהיט "La Lettre", שנכתב על ידי פביאן עצמה והולחן על ידי ז'אן פליקס לאלין, שהיה חברה באותה תקופה. הוא למעשה אחראי להפקת האלבום יחד עם פביאן עצמה.

הצלחת האלבום לוותה במסע הופעות גדול (יותר מ-60 הופעות) שנקרא "Un Regard 9", במדינות רבות, בהן צרפת, בלגיה, שווייץ, לבנון, רוסיה, קנדה, טורקיה, לוקסמבורג ומאוריציוס. פביאן גם הופיעה בפעם הראשונה בפורטוגל, שם שרה שירים מאלבומיה באנגלית, ומספר שירים בצרפתית.

### 2005–2006: "Un Regard 9"

לקראת סוף 2006 הוציאה פביאן את אלבום ההופעה החיה, "Un Regard 9", שהוקלט במרץ 2006 ב-"Zenith" בפריז. התקליטור מכיל 15 הופעות חיות, ועוד שיר חדש שנקרא "Aime", שהוקלט בסטודיו במונטריאול. השיר הוקלט בצרפתית ובאנגלית, אף על פי שרק הגרסה הצרפתית שווקה. בתחילה שרה פביאן את השיר במהלך מספר הופעות בבלגיה, כמתנה למעריציה הבלגים, אבל תגובת הקהל הנרגש הייתה גדולה, ופביאן הרגישה צורך לכלול את השיר באלבומה הבא. כאשר פביאן קידמה את האלבום בתוכניות טלוויזיה, ניתן היה לראות את הקהל משלב את ידיו בצורת לב, מחווה שהיא החוותה לקהל במהלך אחת מהופעותיה.
האלבום מכיל שירים מהאלבום "9", וכל השירים הם בגרסאות אקוסטיות. כך למשל השיר "Tout" עובד מחדש על מנת להתאים לסגנון החדש של פביאן. באלבום יש גם גרסאות לשני שירים של הזמרת ברברה סטרייסנד, שפביאן מעריכה: "A Piece of Sky" ו-"?Papa, Can You Hear Me" מהסרט "ינטל" משנת 1983. ב-DVD נמצאים בנוסף גם מספר שירים שהושמטו מה-CD, כמו "Je t'Aime", ושני שירים נוספים באנגלית: "Broken Vow" ו-"I Guess I Loved You". לדברי פביאן השירים האלו דורשים היבט חזותי חזק בנוסף לאפקט קולי, ולכן בחרה להשמיטם מה-CD. ב-DVD נמצא גם ביצוע של השיר "Humana", שגלש יותר מהצפוי, בגלל תגובת הקהל, ונמשך 10 דקות. ב-DVD ניתן לראות את הקהל שר את השיר לבדו במשך 5 דקות, תגובה שהפתיעה מאוד את פביאן, שקופצת משמחה, ומדרבנת את הקהל להמשיך ולשיר.

### 2007–2008: הסינגל באיטלקית ומסע ההופעות באירופה

בהודעה שכתבה פביאן באתר הבית שלה, האלבום החדש שלה יהיה הפרויקט האיטלקי הראשון שלה. על אף שלא נחשפו פרטים רבים, מהמעט שפביאן פרסמה, נודע כי היא עובדת עם הזמר האיטלקי ג'יג'י ד'אלסיו, שהופיע יחד איתה במספר קונצרטים של "Un Regard 9". בשנת 2007 הוציאו ד'אלסיו ופביאן סינגל מאלבומו "Made In Italy", שנקרא "Un Cuore Malato", שזכה גם לגרסה צרפתית. השקת הסינגל עזרה לקידום הקריירה של פביאן באיטליה. כך היא הופיעה עם ד'אלסיו בפסטיבל סן רמו 2007, ששודר בטלוויזיה האיטלקית. הסינגל צעד בראש המצעד האיטלקי באותה תקופה, והגיע למקום ה-16 בצרפת.

בהמשך השנה, פביאן הופיעה בקוויבק שבקנדה, ובמדינות רבות באירופה, ביניהן פורטוגל, טורקיה, יוון, אוקראינה ורוסיה. בסוף השנה היא חברה שוב לד'אלסיו והופיעו יחד בהופעה חד-פעמית בפריז. במהלך שנת 2008 עבדה פביאן על אלבומה הבא במונטריאול שבקנדה, עם הפסנתרן מארק הרשקוביץ' שהיה אחרי גם לאלבומה "Nue" מ-2002.

פביאן סירבה לפרסם פרטים על האלבום, או על הקריירה באיטליה, ושמועות רבות הסתובבו סביב האלבום הבא, בעיקר לגבי שפת השירים.

### 2009–2010: האלבום "Toutes les femmes en moi", המקביל שלו באנגלית ודיסק האוסף הראשון

בסוף שנת 2008 הסכימה לבסוף פביאן לספר לקהל מעריציה באתר הרשמי שלה על האלבום הבא, השישי במספר, שיקרא "Toutes les femmes en moi" ("כל אישה שבתוכי"), ויכלול שירי בלוז, ג'אז, כליזמר, טנגו נאו קלאסיק וסול. ב-11 במרץ 2009 יצא הסינגל הראשון מהאלבום, שנקרא "Soleil, Soleil" ("שמש, שמש"), חידוש לשירה של נאנה מוסקורי. האלבום, לפי דבריה של פביאן, מוקדש בהערכה לזמרות הגדולות שדוברות צרפתית, ביניהן דלידה, פראנס גל, סלין דיון ועוד. האלבום עצמו יצא ב-25 במאי 2009 בצרפת, ואחריו יצא גם סינגל נוסף, כשם האלבום.
בעקבות ביקורות טובות שקיבלה פביאן על הרעיון להערכת הזמרות, הוציאה אלבום באנגלית שנקרא "Every woman in me", והוא גם מוקדש לזמרות דוברות אנגלית שפביאן מעריכה ומוקירה. האלבום יצא באוקטובר של אותה שנה.

בתחילת שנת 2010 פביאן החלה במסע ההופעות שלה בעקבות האלבום (שגם נקרא באותו שם), בצרפת, שווייץ ובלגיה.
היא הופיעה גם במזרח אירופה עם שיריה באנגלית, ספרדית, איטלקית ובצרפתית, בעיקר ברוסיה ובאוקראינה, שגם בהמשך יצא כדיסק הופעה חיה וכ-DVD בחודשים אוקטובר-נובמבר 2010.
בסוף אותה שנה, היא יצאה למסע הופעות גם בקנדה שנחל הצלחה גבוהה.

ב-15 בנובמבר 2010, יצאה אלבום האוסף הראשון של פביאן, שבא במארז יחד עם DVD של סיבוב הופעות שלה ("Tout Les Femmes Font Leur Show", "כל הנשים עושות את המופע שלהן"). אלבום אוסף זה גם כולל שני שירים חדשים של פביאן.

הקשר עם מדינת ישראל
-------------------

פביאן הייתה בת זוגו של המפיק הצרפתי ממוצא יהודי ז'ראר פוליצ'ינו, ובתקופה זו הייתה קשורה לדתו ולמדה רבות אודות הדת ועל הישראלים שבמדינת ישראל.
במאי 2008, השתתפה בחגיגות 60 שנה לעצמאותה של מדינת ישראל שהתקיימו סמוך למגדל אייפל שבפריז, והדהימה את כולם כששרה את "חורשת האקליפטוס" בעברית. בסוף השיר צעקה פביאן לקהל המעריצים הנלהב "אני אוהבת אתכם ישראל, תודה רבה" בעברית.

בעקבות הופעתה, גדלה ההתעניינות בה ברחבי ישראל ובקרב היהודים בגולה. ב-29 במרץ וב-30 במרץ 2010 פביאן הופיעה פעמיים בתל אביב עם שירים מכל אלבומיה, וכמו כן היא שרה את "חורשת האקליפטוס". ב-28 בפברואר 2015 הופיעה פביאן בהיכל מנורה מבטחים בתל אביב. פביאן חזרה להופיע שוב בהיכל מנורה מבטחים ב-14 בדצמבר 2019.

חיים אישיים
-----------

החל משנת 2006 הייתה לארה פביאן בת זוגו של המפיק הצרפתי ממוצא יהודי ז'ראר פוליצ'ינו. בשנת 2007 נולדה בתם, הזוג נפרד בשנת 2012.
לארה פביאן נישאה בשנת 2013 לקוסם גבריאל די ג'ורג'יו.

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומים

#### אלבומי אולפן

* 1991: Lara Fabian
* 1994: Carpe Diem
* 1996: Pure
* 1999: Lara Fabian
* 2001: Nue
* 2004: A Wonderful Life
* 2005: 9
* 2009: Toutes les femmes en moi
* 2009: Every Woman in Me
* 2010: Mademoiselle Zhivago
* 2013: Le Secret
* 2015: Ma vie dans la tienne
* 2017: Camouflage
* 2019: Papillon

#### אלבומי הופעה חיה

* 1999: Live 1999
* 2002: Live 2002
* 2003: En Toute Intimité
* 2006: Un regard 9 Live

#### אלבומי אוסף

* 2010: Best of Lara Fabian
* 2011: Je me souviens
* 2015: Essential Lara Fabian (הופץ באיטליה ובארצות הברית בלבד)
* 2015: Selection Lara Fabian (הופץ ב-23 מדינות)

### סינגלים

| שנה | שם | מיקום במצעדים | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1986 | L'Aziza Est En Pleurs |   |   |
| 1988 | Croire |   |   |
| 1989 | Je Sais |   |   |
| 1990 | L'Amour Voyage |   | עם פרנק אוליבר |
| 1991-1993 | Je M'Arreterai Pas De T'aimer |   |   |
| 1991-1993 | Qui Pense A L'Amour |   |   |
| 1991-1993 | Reveille-Toi Brother |   |   |
| 1994-1995 | Je Suis Malade |   |   |
| 1994-1995 | Tu T'En Vas |   |   |
| 1994-1995 | Si Tu M'aimes |   |   |
| 1994-1995 | Leila |   |   |
| 1996-1998 | Tout | FR#4 |   |
| 1996-1998 | Je T'Aime | FR#6 |   |
| 1996-1998 | Si Tu M'aimes | FR#6 | הוצאה לשוק הצרפתי |
| 1996-1998 | Humana | FR#15 |   |
| 1996-1998 | La Différence | FR#10 | אחד מהמנוני האנטי-הומופוביה בצרפת |
| 1999 | Requiem Pour Un Fou | FR#9 | עם ג'וני הולידיי |
| 1999-2001 | Adagio | FR#5 | קיימת גם גרסה איטלקית |
| 1999-2001 | I Will Love Again | FR#16, US#32 | קיים בספרדית  Otro Amor Vendra |
| 1999-2001 | I Am Who I Am | FR#67 |   |
| 1999-2001 | Love By Grace | US-Adult Cont.#10 |   |
| 1999-2001 | Meu Grande Amor | POR#8 | גרסה פורטוגזית ל-Si Tu M'aimes |
| 1999-2001 | For Always |   | עם ג'וש גרובן,הפסקול לסרט"אינטליגנציה מלאכותית" |
| 1999-2001 | The Dream Within |   | פסקול הסרט "Final Fantasy" |
| 1999-2001 | Quédate |   | לשוק הדרום-אמריקאי |
| 2001-2002 | J'y Crois Encore | FR#17 |   |
| 2001-2002 | Immortelle | FR#10 |   |
| 2001-2002 | Aimer Dejá | FR#32 |   |
| 2001-2002 | Tu Es Mon Autre | FR#5,SWI#32 | עם מוראן |
| 2003 | Bambina | FR#31 | עם ז'אן פליקס לאללן |
| 2004 | The Last Goodbye |   | יצא לרדיו |
| 2004 | No Big Deal |   | יצא בצרפת בלבד |
| 2004 | I Guess I Loved You |   | להיט רדיו ברזילאי |
| 2005-2006 | La Lettre | FR#11,BEL#11,SWI#62 |   |
| 2005-2006 | Ne Lui Parlez Plus D'Elle |   | יצא לרדיו |
| 2005-2006 | Un Ave Maria |   | יצא לרדיו |
| 2005-2006 | Il Ne Manquait Que Toi |   | יצא לרדיו |
| 2005-2006 | L'Homme Qui N'Avait Pas De Maison | FR#26 |   |
| 2006 | Aime | FR#26,BEL#9 | יצאה רק הגרסה הצרפתית |
| 2007 | Un Cuore Malato | FR#16,BEL#8 | עם ג'יג'י דאלס'יו,יצא בצרפת בשםUn Coeur Blessé |
| 2009 | Soleil Soleil | BEL#39 | חידוש לננה מוסקורי |
| 2009 | Toutes les femmes en moi |  |  |
| 2009 | Amoureuse |  | חידוש לוורוניק סנסון |
| 2010 | On s'aimerait tout bas | BEL#19 |  |

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **לארה פביאן** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **לארה פביאן** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לארה פביאן (באנגלית ובצרפתית)
* לארה פביאן, ברשת החברתית פייסבוק

* לארה פביאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* לארה פביאן, ברשת החברתית אינסטגרם

* לארה פביאן, סרטונים בערוץ היוטיוב

* לארה פביאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* לארה פביאן, באתר AllMovie (באנגלית)

* לארה פביאן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* לארה פביאן, באתר אייטונס (באנגלית)

* לארה פביאן, באתר ספוטיפיי

* לארה פביאן, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)

* לארה פביאן, באתר Last.fm (באנגלית)

* לארה פביאן, באתר AllMusic (באנגלית)

* לארה פביאן, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* לארה פביאן, באתר דיזר

* לארה פביאן, באתר Yandex.Music (ברוסית)

* לארה פביאן, באתר Discogs (באנגלית)

* לארה פביאן, באתר Songkick (באנגלית)

* לארה פביאן, באתר Genius

* לארה פביאן, באתר SecondHandSongs

* לארה פביאן, באתר בילבורד (באנגלית)

* לארה פביאן, באתר טיידל (באנגלית)
* האתר הרשמי (איטלקית/צרפתית/אנגלית)
* מרב יודילוביץ', לארה פביאן מתחילה מחדש, באתר ynet, 27 במרץ 2010
* איילת קליין כהן, למה לה פוליטיקה: לארה פביאן בדרך לישראל, באתר nrg‏, 20 בפברואר 2015

הערות שוליים
------------



| לוקסמבורגלוקסמבורג לוקסמבורג באירוויזיון |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 
* **1956**: מישל ארנו (Les amants de minuit) & (Ne crois pas)‏
* **1957**: דניאל דופרה (Amours mortes (tant de peine))‏
* **1958**: סולנז' ברי (Un Grand Amour)‏
* ~~**1959**~~‏
* **1960**: קמילו פלגן (So laang we's du do bast)‏
* **1961**: ז'אן-קלוד פסקל (Nous Les Amoureux)‏
* **1962**: קמילו פלגן (Petit bonhomme)‏
* **1963**: ננה מושקורי (À force de prier)‏
* **1964**: הוגו אאופריי (Dès que le printemps revient)‏
* **1965**: פראנס גל (Poupée de cire, poupée de son)‏
* **1966**: מישל טור (Ce soir je t'attendais)‏
* **1967**: ויקי לאנדרוס (L'amour est bleu)‏
* **1968**: כריס באלדו וסופי גארל (Nous vivrons d'amour)‏
* **1969**: רומלד (Catherine)‏
* **1970**: דוד אלכסנדר וינטר (Je suis tombé du ciel)‏
* **1971**: מוניק מלסן (Pomme, Pomme, Pomme)‏
* **1972**: ויקי לאנדרוס (Après toi)‏
* **1973**: אן-מארי דוד (Tu te reconnaîtras)‏
* **1974**: איירין שיר (Bye, bye, I love you)
* **1975**: ז'רלדין (Toi)
* **1976**: יורגן מרקוס (Chansons pour ceux qui s'aiment)‏
* **1977**: אן-מארי בה (Frère Jacques)‏
* **1978**: בקארה (Parlez-Vous Francais)‏
* **1979**: ג'ין מנסון (J'ai déjà vu ça dans tes yeux)‏
* **1980**: סופי ומגאלי‏ (Papa Pingouin)‏
* **1981**: ז'אן-קלוד פסקל (C'est peut-être pas l'Amérique)‏
* **1982**: סווטלנה (Cours après le temps)
* **1983**: קורין הרמס (Si la vie est cadeau)‏
* **1984**: סופי קארלה (100% d'amour)‏
* **1985**: מרגו, פרנק אוליבר, איירין שיר, דיאן סולומון, כריס רוברטס & מלקולם רוברטס (Children, Kinder, Enfants)‏
* **1986**: שריס לורנס (L'amour de ma vie)‏
* **1987**: פלסטיק ברטרנד (Amour Amour)‏
* **1988**: לארה פביאן (Croire)‏
* **1989**: פארק קפה (Monsieur)‏
* **1990**: סלין קרזו (Quand je te rêve)‏
* **1991**: שרה בריי (Un baiser volé)‏
* **1992**: מריון ולטר וקונטיננט (Sou fräi)‏
* **1993**: מודרן טיימס (Donne-moi une chance de te dire)‏
* **~~1994 עד 2023~~**
 |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007404800105171
* BIBSYS: 1095077
* BnF: cb14003280g (data)
* GND: 134600789
* ICCU: LO1V192137
* ISNI: 0000 0001 1476 6857
* LCCN: no00027756
* LNB: 000106410
* MusicBrainz: 7a1daf7f-b972-4808-bc03-2e1e3a79dce0
* NKC: xx0059860
* NLK: KAC2018M9653
* NTA: 250646269
* SUDOC: 078076994
* VIAF: 85686447
* WorldCat: lccn-no00027756

 |