recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
המונח "חולה" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו חולה (פירושונים).
רופאה מודדת לחץ דם לחולה
**מטופל** או **חולה** (בלעז: **פציינט**) הוא אדם הסובל ממחלה או מטראומה (פציעה, כווייה, חנק וכדומה) ונזקק בשל כך לטיפול רפואי.

הטיפול בחולה נעשה בדרך כלל במרפאה או בבית חולים, שבהם נמצאים הצוות הרפואי והציוד הנחוצים לטיפול. לעיתים מגיע צוות רפואי לטפל בחולה בביתו.

בחוקי מדינת ישראל
-----------------

**חוק ביטוח בריאות ממלכתי**, התשנ"ד-1994, מסדיר מתן שירותי בריאות לתושבי ישראל באמצעות קופות החולים. מכלול השירותים הרפואיים והתרופות הניתנים על פי חוק זה קרוי סל הבריאות. על מנת לקבל סיוע במימוש זכויות הפרט במערכת הבריאות, ניתן לקבל סיוע באמצעות האגודה לזכויות החולה.

**חוק זכויות החולה**, התשנ"ו-1996, "מטרתו לקבוע את זכויות האדם המבקש טיפול רפואי או המקבל טיפול רפואי ולהגן על כבודו ועל פרטיותו" (סעיף 1 לחוק). החוק קובע כי:

* "מטופל זכאי לקבל טיפול רפואי נאות, הן מבחינת הרמה המקצועית והאיכות הרפואית, והן מבחינת יחסי האנוש" (סעיף 5).
* "מטופל זכאי למידע בדבר זהותו ותפקידו של כל אדם שמטפל בו" (סעיף 6).
* "מטופל זכאי להשיג מיוזמתו דעה נוספת לעניין הטיפול בו" (סעיף 7).
* "מטפל, כל מי שעובד בפיקוחו של המטפל וכן כל עובד אחר של המוסד הרפואי ישמרו על כבודו ועל פרטיותו של המטופל בכל שלבי הטיפול הרפואי" (סעיף 10).
* "לא יינתן טיפול רפואי למטופל אלא אם כן נתן לכך המטופל הסכמה מדעת" (סעיף 13).

**חוק החולה הנוטה למות**, התשס"ו-2005, מסדיר את זכויותיו של החולה הנוטה למות, כולל הזכות לדרוש טיפול רפואי, להימנע מקבלת טיפול רפואי ולהפסיק מתן טיפול רפואי אשר החל. במהותו מאפשר לאדם להורות כי בנסיבות מסוימות תיערך לו המתת חסד.

**חוק דמי מחלה**, התשל"ו-1976, מתיר לעובד חולה להיעדר מעבודתו ולקבל חלק משכרו בתקופת היעדרותו. חוקים נוספים מאפשרים לעובד להיעדר בתשלום לשם טיפול בבן משפחתו החולה.

בהלכה
-----

 ערך מורחב – **חולה (הלכה)**  

מצוות ביקור חולים נכללת בגמילות חסדים, ועניינה לבקר אצל החולה, להשתתף בצערו, לעודד אותו מורלית ולראות אם יש צורך שהוא נזקק לו. חז"ל הפליגו בחשיבות מצווה זו, ואמרו שכל המבקר את החולה נוטל אחד משישים מחוליו.

### רפואה בשבת

 ערך מורחב – **רפואה בשבת**  

חולה שיש בו סכנה, מצווה לחלל עליו את השבת, משום פיקוח נפש.

חולה שאין בו סכנה, אין מחללים עליו את השבת במלאכות האסורות מהתורה, אך הותרה לגביו אמירה לנוכרי שיעשה בעבורו מלאכה האסורה מהתורה, דבר האסור מדרבנן (לדוגמה, אמירה לגוי להדלקת נר לצורך החולה).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מטופל** בוויקישיתוף
* חוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ"ד-1994, בספר החוקים הפתוח
* חוק זכויות החולה, התשנ"ו-1996, בספר החוקים הפתוח
* חוק החולה הנוטה למות, התשס"ו-2005, בספר החוקים הפתוח

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529573105171
* GND: 4044903-8
* LCCN: sh00006930
* LNB: 000071256
* NDL: 00565016
* NKC: ph123901

 |
**רוברטאס פושקוס** (בליטאית: **Robertas Poškus**; נולד ב-5 במאי 1979) הוא כדורגלן עבר ליטאי ומאמן כדורגל בהווה.

קריירת מועדונים
---------------

פושקוס התחיל את הקריירה שלו באטלאנטאס, בה שיחק עונה אחת וכעבור שנה חתם בקבוצת המילואים של המבורג ובסיום העונה חזר לקארדה קובנה, עמה זכה בגביע.

בינואר 1999, פושקוס חתם בז'לגיריס וילנה, ממנה הושאל לווידז' לודז' בסיום העונה. בינואר 2001, פושקוס חתם בפולוניה ורשה.

בשנת 2002, פושקוס חתם בקריליה סובייטוב סמרה הרוסית, בה שיחק שלוש וחצי עונות. ברוסיה, פושקוס שיחק גם בזניט סנקט פטרבורג, דינמו מוסקבה ורוסטוב.

ב-19 בספטמבר 2008, פושקוס חתם בבני סכנין מליגת העל. ב-27 בספטמבר, פושקוס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2–3 למכבי תל אביב, בו גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה.

בינואר 2009, פושקוס חזר לרוסיה וחתם באוראל.

בהמשך הקריירה, פושקוס שיחק באינטר באקו, סימורק זאקאטאלה, סיביר נובוסיבירסק וקלייפדוס גרניטס.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-24 ביוני 1999, פושקוס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליטא, בניצחון 0–1 נגד ערב הסעודית. שבוע לאחר מכן, הבקיע צמד בתיקו 2-2 נגד אינדונזיה.

לזכותו של פושקוס 8 שערים בנבחרת עם 48 הופעות, והוא מדורג שביעי בטבלת כובשי השערים המצטיינים בתולדות הנבחרת, ביחד עם 3 שחקנים נוספים.

קריירת אימון
------------

בשנת 2013, פושקוס הצטרף לקלייפדוס גרינטס כמאמן-שחקן.

ב-27 בפברואר 2016, פושקוס מונה למאמנה של לייטא יונאבה, ושימש בתפקיד זה עד סיום העונה.

ב-27 ביוני 2017, פושקוס מונה למאמנה של הקבוצה הצעירה של אמקאר פרם.

תארים
-----

קארדה
* הגביע הליטאי: 1999

פולוניה ורשה
* הגביע הפולני: 2001

אינטר באקו
* ליגת העל האזרית: 2009/2010

אישיים
* הכדורגלן הליטאי של השנה: 2003

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  דורון בן דור וחן מישל, ‏רוברטס פוסקאוס חתם לעונה בבני סכנין, באתר ONE‏, 20 בספטמבר 2008

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**ריימונדס ז'וטאוטאס** | **הכדורגלן הליטאי של השנה** 2003 | **הבא**:**אדגראס יאנאוסקאס** |
**החברה הפסיכואנליטית בישראל** היא עמותה הפועלת בישראל לטיפוחה, קידומה, והפצתה של הפסיכואנליזה כתאוריה וכשיטת טיפול.

היסטוריה
--------

החברה הפסיכואנליטית נוסדה באמצע 1933 על ידי מקס אייטינגון, אחד מתלמידיו של זיגמונד פרויד שעלה לארץ מגרמניה בעקבות עליית הנאצים לשלטון. אייטינגון ניסה להגשים את חזונו של פרויד להקים קתדרה לפסיכואנליזה באוניברסיטת העברית, ומשלא הצליח, הקים את המכון, שפעל בראשית דרכו ברחוב החבשים בירושלים, בטרם עבר לשכונת טלביה (למבנה המכונה "מכון ישראלי לפסיכואנליזה" - אף שאין זה שמה של העמותה).

בראשיתה, נקראה החברה בשם החברה הפסיכואנליטית לפלשתינה (Palestinian Psychoanalytical Society). בעת ייסודה מנתה החברה ארבעה חברים נוספים: משה וולף, אנה-חנה סמילנסקי, איליה שליט, וואלטר קלוגה. ב-1934 התקבלה החברה לשורות ההתאחדות הפסיכואנליטית הבינלאומית. עם הקמת מדינת ישראל שינתה שמה להחברה הפסיכואנליטית בישראל (Israel Psychoanalytical Society). 

במכון נערכו קורסים והשתלמויות בתחום הפסיכואנליזה, בנוסף להכשרת פסיכואנליטיקאים מעביר המכון קורס לפסיכותרפיה דינמית, ומיועד לפסיכולוגים, פסיכיאטרים ועובדים סוציאליים קליניים ומטפלים באמנויות בעלי תואר שני. כמו כן, נערכים במכון טיפולים לציבור הרחב ולמטפלים.

בעקבות פעולת המכון, וניסיונו הרב בטיפול בנפגעי הלם קרב לאחר מלחמת יום הכיפורים, נבחר המכון לארח את הכנס הפסיכואנליטי הבינלאומי בשנת 1977 - הייתה זו הפעם הראשונה שבה הכנס נערך מחוץ לאירופה. רק בשנה זו, ובעקבות הכנס, הוקמה קתדרה לפסיכואנליזה באוניברסיטה העברית, אשר נקראה על שם פרויד. בהמשך הוקם גם מכון מחקר לפסיכואנליזה במסגרת האוניברסיטה.

האגודה נרשמה כעמותה ב- 1982.

לקריאה נוספת
------------

* ערן רולניק, **עושי הנפשות: עם פרויד לא"י 1918–1948**, עם עובד, 2007
* גידו ליברמן, **פסיכואנליזה בארץ ישראל 1948-1918**, הוצאת כרמל, 2016

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של החברה הפסיכואנליטית בישראל
* אתר למנויים בלבד ערן רולניק, למה גם היום מתעלמת הפסיכואנליזה משאלת הסכסוך והכיבוש, באתר הארץ, 18 ביוני 2014
* אתר למנויים בלבד תדהר ניר, קיצור תולדות הפסיכואנליזה בארץ, באתר הארץ, 1 בספטמבר 2016
* החברה הפסיכואנליטית בישראל, באתר "גיידסטאר ישראל"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 29151431614756302222
* WorldCat: viaf-29151431614756302222

 |
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה, העוסק בפילוסוף מהמאה החמישית, עם הערך "פלוטרכוס", העוסק בפילוסוף מהמאה הראשונה.

**פלוטרכוס מאתונה** (ביוונית: **Πλούταρχος ὁ Ἀθηναῖος**; סביבות 350 – 430 לספירה) היה פילוסוף ונאופלאטוניסט יווני שלימד באתונה בראשית המאה ה-5. הוא הקים שם מחדש את האקדמיה האפלטונית והפך למנהיגה. הוא כתב פרשנויות על אריסטו ואפלטון, והדגיש את התורות שהיו להם במשותף.

חייו
----

פלוטרכוס היה בנו של נסטוריוס ואביהם של הייריוס (אנ') ואסקלפיגנייה, שהיו עמיתיו בבית הספר. מקורו של הנאופלאטוניזם באתונה אינו ידוע, אך בדרך כלל רואים את פלוטארכוס כאדם שהקים מחדש את האקדמיה של אפלטון במתכונתו הנאופלאטוניסטית.
פלוטרכוס וחסידיו ("השושלת האפלטונית") טענו שהם תלמידיו של יאמבליכוס, ודרכו, גם של פורפיריוס ופלוטינוס. בין תלמידיו היו סיריאנוס, שהחליף אותו כראש בית הספר, ופרוקלוס.

הפילוסוף דמאסקיוס, בחיבורו "חיי איסודורוס", דן בשאלת דבקותו של אדם במנהג אבותיו, ומביא סיפור על הפילוסופים פלוטרכוס ודומנינוס, שלשניהם נקבעה בחלום במקדש אסקלפיוס (אל הרפואה) אותה התרופה: "לאכול לשבעה בשר חזיר". אולם "פלוטרכוס, למרות שמנהגי אבותיו לא אסרו עליו את הדבר, לא יכול היה לשאת תרופה כזאת, ולכן הזדקף, ובהשעינו את המרפק על ערסלו ובהביטו בפסל של אסקלפיוס, שכן הוא ישן באותה עת בפרוזדור של המקדש, קרא: 'אלי, מה היית פוקד על יהודי לו לקה במחלה זו? הרי ברור שלא היית דוחק בו למלא כרסו בבשר חזיר?'. כך הוא אמר, והנה מיד בקעה מן הפסל בת־קול ערבה מאת אסקלפיוס, שהציע מזור אחר למחלה".

פילוסופיה
---------

העיקרון העיקרי של פלוטרכוס היה שלימוד אריסטו חייב להקדים את לימוד אפלטון, וכמו הפלטאוניסטים האמצעיים (אנ'), האמין בהמשכיות בין שני הסופרים. במטרה זו הוא כתב פרשנות לספרו של אריסטו "על הנשמה" (De Anima), שהייתה התרומה החשובה ביותר לספרות האריסטוטלית מאז תקופתו של אלכסנדר מאפרודיסיאס; ופרשנות ל"טימאיוס" של אפלטון.
כדוגמתו עשו גם סיריאנוס ואחרים מבית הספר. הרוח הביקורתית הגיעה לשיאה הגדול ביותר בפרוקלוס, המפרש המוכשר ביותר של תקופה מאוחרת זו של סינקרטיזם.

פלוטרכוס היה בקיא בכל המסורות התאורגיות של בית הספר, והאמין, יחד עם יאמבליכוס, באפשרות להגיע לחיי קודש עם האלוהות באמצעות המדיום של הטקסים התאורגיים. שלא כמו האלכסנדריסטים וסופרי הרנסאנס המוקדמים, הוא טען כי הנשמה הכרוכה בגוף על ידי קשרי הדמיון והתחושה אינה מתה עם אמצעי התחושה החומריים.

בפסיכולוגיה, בעודו הוא מאמין שההיגיון הוא הבסיס והיסוד של כל תודעה, הוא הציב בין תחושה למחשבה את יכולת הדמיון, אשר, בהיותה נבדלת משניהם, היא פעילות הנפש תחת גירוי של תחושה בלתי פוסקת. במילים אחרות, היא מספק את חומר הגלם להפעלת התבונה. התבונה קיימת אצל ילדים כיכולת לא-מתופעלת, אצל מבוגרים כפועלת על פי נתוני התחושה והדמיון, ובפעילותה הטהורה היא האינטליגנציה הטרנסצנדנטלית או הטהורה של האל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלוטרכוס מאתונה** בוויקישיתוף
* פלוטרכוס מאתונה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Plutarch (philosopher), המהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה, בויקיטקסט באנגלית
2. ↑  *Vita Isidori*, apud: Suda, s.v. Domninos; תרגום מאנגלית (להד לזר) בתוך: פטר שפר, **יודופוביה**, עמ' 107–108.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118792598
* LCCN: n93005890
* NLG: 274477
* VIAF: 77111951
* WorldCat: viaf-77111951

 |
**כיכר אומיה** (בערבית: **ساحة الأمويين**, תעתיק מדויק: **סאחת אלאֻמַוִיִין**) היא כיכר מרכזית וחשובה בחלקה הצפון-מערבי של דמשק, בירת סוריה. הכיכר מחברת מספר רחובות וכבישים חשובים. היא קרויה על שם ח'ליפות אומיה, שדמשק הייתה בירתה.

כיכר אומיה מחברת מצפון ועם כיוון השעון את הרחובות הבאים: רחוב עדנאן אל-מלכי, רחוב מהדי בן ברקה, רחוב שוכרי אל-קוותלי (המהווה המשך לכביש הישן לכיוון ביירות), רחוב באסל אל-אסד, רחוב פאיז מנצור (אשר מגיע לנמל התעופה ומתחבר לכביש 7 המהיר), לכביש ביירות-דמשק ורחוב ג'ווהרלל נהרו. הכיכר כוללת שני מפלסים, וחלק מהכבישים עוברים מתחת לכיכר עצמה, בהם החיבור בין כביש ביירות, רחוב פאיז מנצור ורחוב שוכרי אל-קוותלי.

מדרום לכיכר ובצמוד לה עובר נהר הברדה, העובר לאורך כביש ביירות וממשיך לרחוב שוכרי אל-קוותלי. הכיכר כוללת מספר מבנים ואתרים חשובים סביבה, בהם בית האופרה של דמשק, בניין הטלוויזיה הסורית, בניין המטה הכללי של סוריה, הספרייה הלאומית אל-אסד, משרד ההגנה ומלון שרתון דמשק. בנוסף, מכיוון מערב משתרע פארק תשרין (בו עובר נהר הטורה), ומצפון פארק אומיה. מכיוון דרום-מזרח מזדקר פסל "חרב אומיה", אשר נבנה בשנת 1954 לציון ח'ליפות אומיה.

הכיכר ממוקמת בלב האזור האמיד של דמשק, ובסביבתה משרדי ממשלה רבים ומבנים השייכים לאוניברסיטת דמשק. במהלך החודשים הראשונים של מלחמת האזרחים בסוריה נערכו בכיכר מספר הפגנות בדומה לכיכרות מרכזיות בערים נוספות ברחבי סוריה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כיכר אומיה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  על שם הטיס פאיז מנצור שהופל על ידי חיל האוויר הישראלי בשנת 1970.
כיכר אל-מנארה, 2015
**כיכר אל-מנארה** (הכתיב הרווח בעברית: **כיכר מנרה**; בערבית: **ميدان المنارة**) היא כיכר עירונית במרכז העיר רמאללה, מרכזה השלטוני והבירה בפועל של הרשות הפלסטינית. נחשבת לאחד השטחים הציבוריים המפורסמים ביותר בשטחי הרשות, ומשמשת גם להפגנות ואירועים.

היסטוריה
--------

השטח שבו ממוקמת כיכר אל-מנארה היה עד סוף המאה ה-19 חלק מדרך העפר שבין רמאללה לאל-בירה הסמוכה. בראשית המאה ה-20, עם עליית חשיבותה של העיר בעקבות הפיכתה בידי השלטון העות'מאני למרכז מנהלי מקומי בשנת 1902, עברה הדרך החדשה שחיברה את שכם עם ירושלים דרך כיכר אל-מנארה, ובניין הסראיה הוקם בקרבת מקום לכיכר.

ב-1918 הגדיר המנדט הבריטי את רמאללה כבירת אזור מנהלי משלה. ב-1935 חוברו רמאללה ואל-בירה לרשת החשמל, והשנאי הראשי שהונח על הדרך המחברת את שתי הערים כונה 'אל-מנארה', המגדלור.

במהלך המרד הערבי (1936–1939) בנו הבריטים את המוקטעה ובית כלא במרחק כ-800 מטרים מן הכיכר. הכבישים המובילים לכיכר הורחבו כך שיתאימו למוקטעה והתשתיות שופרו.

ב-1951 תחת השלטון הירדני, הוחלף עמוד החשמל, 'המגדלור', באנדרטה ובה חמישה אריות על עמוד אבן, האריות נועדו לייצג את חמש המשפחות המייסדות של רמאללה, כולן צאצאי משפחת ראשיד אל-חדאדין שנדדה לרמאללה מירדן במאה ה-16.

מיד לאחר כיבוש רמאללה במלחמת ששת הימים (1967) הדיחה ישראל את חברי העירייה וענייני המחוז כולו הוכפפו לפיקוח הממשל הצבאי. ב-1982, צו של משה ביטון, ששימש ראש עיריית רמאללה, הורה להרוס את הכיכר, והאנדרטה אוחסנה במחסני העירייה.

במהלך האינתיפאדה הראשונה ועד לסוף הממשל הצבאי הישראלי ביהודה ושומרון וחבל עזה. ב-1993 במסגרת הסכמי אוסלו, שימשה הכיכר מוקד להפגנות ולחיכוך בין האוכלוסייה לחיילי צה"ל.

לאחר כינון הרשות הפלסטינית נבנתה הכיכר מחדש, והאנדרטה הושבה על מעגל תנועה במרכז הכיכר. במשך השנים גדלה תנועת הרכבים ברמאללה והכיכר שופצה מספר פעמים. ב-1999 מינתה עיריית רמאללה אדריכל בריטי לבנות את האנדרטה מחדש ברוח התכנון המקורי, כך שתייצג שלוש משפחות נוספות. בראש האנדרטה הוצב זרקור המכוון לשמים ואורו עשוי להגיע לכ-10 קילומטרים. העבודה על האנדרטה הסתיימה ביולי 2000 והיא הוצבה במקומה.

הכיכר ממשיכה לשמש מוקד להפגנות, הן כנגד ישראל והן כנגד ההנהגה הפלסטינית. בתקופת האינתיפאדה השנייה הוצא להורג בירייה חשוד בשיתוף פעולה עם ישראל במרכז הכיכר. כמו כן התרחשו בה אירועי טרור, כשאחד הבולטים היה התעללות בגופות חיילי צה"ל שנרצחו בלינץ'. המשטרה הפלסטינית מפזרת לעיתים את ההפגנות בכיכר (כך בתקופת ועידת אנאפוליס), ולעיתים תוחמת אותן כך שיתרכזו בכיכר ולא יגלשו למקומות אחרים (כך בתקופת מבצע צוק איתן).

ב-2021, שני ישראלים תושבי שילה ואלעד נקלעו לרמאללה תוך כדי שהוטעו בניווטם (יעדם היה חשמונאים ) ולבסוף חולצו על ידי מנגנוני הביטחון הפלסטיניים והועברו לידי צה"ל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כיכר אל-מנארה** בוויקישיתוף

* Adania Shibli, Al-Manara Square: Monumental Architecture and Power, The Jerusalem Quarterly, Spring, 2006.

הערות שוליים
------------

1. ↑  כותרת ראשית, 12 בינואר 1983 עמ' 16.
**אִינְדִי רוק** (באנגלית: **Indie rock**) הוא סוגה של מוזיקת הרוק האלטרנטיבי, שראשיתה בשנות ה-80 בבריטניה ובארצות הברית. השם מציין אמני רוק אשר חתומים בחברות תקליטים עצמאיות ("אינדי", מן המילה האנגלית independent עצמאי, בלתי תלוי), ובדרך כלל קשורים לסוגת הרוק האלטרנטיבי. עם תחיית להקות הגראנג' והפאנק בארצות הברית ולהקות הבריטפופ בבריטניה, אשר פרצו למיינסטרים בשנות ה-90, שימש המושג לזהות את אותם הרכבים ששמרו על נקודת ראות מוזיקלית "מחתרתית" ונבדלת מהשאר. אמנים בוחרים להישאר בחברות עצמאיות מסיבות שונות: חלקם סבורים שכך תהיה להם שליטה גדולה יותר על החומר; חלקם נאמנים לתרבות "עשה זאת בעצמך", שממנה צמחו החבָרות העצמאיות, או שהם תומכים באידאולוגיה אנטי-ממסדית.

בשנות ה-2000, בשל שינויים בתעשיית ובעיתונות המוזיקה וחשיבותה הגוברת של המרשתת בקידום אמנים ומוזיקה, החלו כמה מהרכבי האינדי רוק ליהנות מהצלחה מסחרית. המינוח "אינדי רוק" החל לאבד ממשמעותו המקורית והמסורתית, והוא שימש כדי לציין גם אמני רוק אלטרנטיבי שאינם עצמאיים בהכרח במעמדם העסקי (וחתומים בחברות הפצה גדולות).

אמנים נבחרים בז'אנר
-------------------

* ארקטיק מאנקיז
* הסטרוקס
* Twenty One Pilots
* Imagine Dragons
* אינטרפול
* אלט ג'יי
* ביפי קליירו
* אר.אי.אם
* ארקייד פייר
* Cage The Elephant
* בלוק פארטי
* ג'וי דיוויז'ן
* גוסיפ
* דה טינג טינגס
* הקילרס
* הווייט סטרייפס
* ומפייר ויקנד
* טרוויס
* London Grammar
* הסמית'ס
* פוסטר דה פיפל
* פייבמנט
* פלורנס אנד דה מאשין
* פרנץ פרדיננד
* הקוקס
* קייזר צ'יפס
* רייזורלייט
* The Antlers
* דה נשיונל
* בון איבר
* Foals
* Wild Beasts
* Future Islands
* פאן
* Wallows
* לנה דל ריי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אינדי רוק** בוויקישיתוף
**כרזות קרן קיימת לישראל** הן כרזות שנועדו להעביר מסרים תרבותיים בעודן מתחזות ככרזות צבעוניות ובולטות.

כרזה של קק"ל- קרן קיימת לישראל משנות ה-40
קק"ל נוסדה ב-29 בדצמבר בשנה 1901 ומטרתה ההתחלתית הייתה לאסוף כספים ואיתם לקנות שטחים בארץ ישראל וליישב בהם יהודים. לאורך השנים קק"ל התפתחה ליותר מכך ומנהיגה הבינו שעליהם לא רק לגייס כספים אלא גם ואולי בעיקר לשנות רוח של אומה שלמה. אחד הדברים הבולטים שעשתה היה יצירת כרזות צבעוניות במיוחד שמאחורן מסר שניסו להעביר מנהיגי קק"ל.

מטרת הכרזות וההיסטוריה שמאחוריהן
--------------------------------

בנוסף למטרתן להעביר מסרים, הכרזות נועדו להציג הישגים ולהחדיר אמונה והתלהבות לבניית המולדת הישנה-חדשה.

לפני יצירת הכרזות קק"ל ניסו להעביר מסרים בעוד דרכים כמו; בולים - שהופצו כ-30 מיליון מהם, סרטי קולנוע - הממחישים ליהודי התפוצות את מה שמתחולל בארץ, ועוד. בשנות העשרים של המאה ה-20 תפקדה קק"ל, בנוסף על שאר תפקידיה, כגוף חינוכי מרכזי ביישוב העברי. מנהל הגימנסיה העברית של ירושלים ד"ר שלמה שילר חיפש דרך לקרב את התלמידים לחקלאות ולטבע בארץ ישראל. בהמשך הוא יזם את הקמת תנועת המורים למען קק"ל, מתוך כוונה לשנות ולשפר את החינוך העברי ביחד עם קק"ל. השנים האלו היו השנים שבהן החלה קק"ל להפיק מגוון רחב של כרזות.

המסר שמאחורי הכרזות
-------------------

הכרזות שימשו כלי הסברה יעיל בפני קק"ל, ורבות מהן נועדו למערכת החינוך של היישוב. כמעט בכל כיתה הייתה כזו כרזה. הכרזות הוכחו ככלי יעיל לחינוך ועד מהרה הגיעו גם לתנועות נוער ולארגונים ציוניים בחו"ל. המסר של הכרזות היה פשוט וקצר אך זה לא אומר שהוא לא היה מתוכחם, להפך זו הייתה מהותו. לדוגמה:כרזה המצויר בה מגדל מים לא באמת מתייחסת אל מגדל המים אלא אל אחד מסמלי הציונות המציינות את ההתיישבות.

מאיירי ומעצבי הכרזות
--------------------

את כרזות קק"ל ציירו ועיצבו מיטב האמנים והמעצבים, וביניהם רבים. כמו:

כרזהכרזה של קק"ל קרן קיימת לישראל 14 במאי 1948
* אוטה וליש שעיצב רבים מהבולים והמטבעות הראשונים של מדינת ישראל ובנוסף הוא היה אחראי גם לקליגרפיה של מגילת העצמאות.
* הסטודיו של רוטשילד-ליפמן שהוקם ופעל על ידי: גרלד רוטשילד וזאב ליפמן שהיו אחראיים להרבה מכרזות צה"ל ולמודעות פרסומת ידועות.
* פרנץ קראוס
* דוד זיק
* שולמית ארן
* שמואל כץ
* צבי ברגר
* רפאל וטישטין
* שולמית כרמי
* רות לוין

ורבים אחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* מנחה נופה, עכבר העיר, נוסטלגיה ארצישראלית: מסע אל העבר דרך כרזות קק"ל, באתר הארץ, 10 בפברואר 2017
* תערוכת כרזות היסטוריות - נוסטלגיה ארצישראלית כתבה של קרן קיימת לישראל בשנה 2017
* היסטוריה של קק"ל לפי עשורים כתבה של קרן קיימת לישראל בשנה 2020
**פרנצ'סקו דוראנטה** (באיטלקית: Francesco Durante; ‏31 במרץ 1684 - 30 בספטמבר 1755) היה מלחין איטלקי.

חייו
----

דוראנטה נולד בפראטאמאג'ורה, בממלכת שתי הסיציליות ובגיל צעיר נכנס לקונסרבטוריו דאי פוברי די ג'זו כריסטו בנאפולי, שם למד אצל **גאטנו גרקו**. בהמשך היה לתלמידו של אלסנדרו סקרלטי בקונסרבטוריו די סאנט'אונופריו. משערים שלמד גם אצל ברנרדו פאסקוויני וג'וזפה אוטאביו פיטוני ברומא, אבל אין ראיות מתועדות לכך. נאמר עליו, שהחליף את סקרלטי בשנת 1725 בסאנט'אונופריו ונשאר שם עד 1742, אז החליף את ניקולא פורפורה כראש הקונסרבטוריו די סנטה מריה די לורטו, גם הוא בנאפולי. במשרה זו כיהן במשך שלוש-עשרה שנים, עד למותו בנאפולי. 

המוניטין שלו כמורה היו נכבדים ובין תלמידיו היו ניקולו יומלי, ג'ובאני פאיזיילו, פרגולזי, ניקולו פיצ'יני, ניקולא לוגרושינו ולאונרדו וינצ'י. כמורה עמד על הצורך בציות לחוקים ללא שיקול דעת, בניגוד לסקרלטי, שהתייחס לכל תלמידיו כפרטים, כל אחד לעצמו. אוסף של יצירות דוראנטה, שכמעט כולו מוזיקת קודש בלבד, נמסר על ידי סלוואג'י, אספן אמנות נאפוליטני, לספרייה של פריז. קטלוג אפשר למצוא ב-Fétis's Biographie universelle. גם בספריה הקיסרית בווינה שמור אוסף יקר-ערך של כתבי יד מאת דוראנטה. שני רקוויאם, מיסות אחדות (אחת מהן, יצירה מקורית ביותר, היא "המיסה הפסטורלית" לארבעה קולות) ו"קינות הנביא ירמיהו" הן בין היצירות החשובות ביותר שכתב לטקסטים דתיים.

העובדה שדוראנטה לא כתב מעולם לבימה הקנתה לו מוניטין מופרזים של מלחין מוזיקת קודש. למרות שהיה אחד ממלחיני הכנסייה המעולים של סגנונו ותקופתו, היום סבורים שהוא נופל בערכו הן מלאונרדו לאו והן מאלסנדרו סקרלטי ונראה שייסד של האסכולה הסנטימנטלית במוזיקה הכנסייתית של איטליה. סוג זה של מוזיקה אופייני לדוראנטה האיש: לא אינטלקטואל, אך אדוק בדתו ומאמין בלב שלם. האסה מחה כנגד הגדרת דוראנטה כגדול הבקיאים בהרמוניה באיטליה, תואר בו הכתיר את אלסנדרו סקרלטי.

מקורות
------

(לערך האנגלי)
**ס. סיידי** (עורך) (1980), מילון גרוב החדש למוזיקה ומוזיקאים, כרך חמישי.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פרנצ'סקו דוראנטה (באנגלית)

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנצ'סקו דוראנטה** בוויקישיתוף

* פרנצ'סקו דוראנטה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* פרנצ'סקו דוראנטה, באתר ספוטיפיי
* פרנצ'סקו דוראנטה, באתר AllMusic (באנגלית)
* פרנצ'סקו דוראנטה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* פרנצ'סקו דוראנטה, באתר Discogs (באנגלית)
* פרנצ'סקו דוראנטה, באתר Songkick (באנגלית)
* Durante on IMSLP
* מלחניו של דוראנטה, תווים
* פרנצ'סקו דוראנטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* פרנצ'סקו דוראנטה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283668805171
* BNE: XX1169423
* BnF: cb13893530v (data)
* CiNii: DA08512403
* GND: 118901753
* ICCU: CFIV155180
* ISNI: 0000 0001 1065 7629
* LCCN: n82066810
* LNB: 000049858
* MusicBrainz: 84056e0c-9959-40d7-9162-d6eb44aaa487
* NKC: ola2002161231
* NLK: KAC2018N3701
* NLP: A20427827
* NTA: 096200219
* SELIBR: 216328
* SNAC: w64b35rk
* SUDOC: 080006957
* VcBA: 495/86353
* VIAF: 61731627
* WorldCat: lccn-n82066810

 |
**שאנדור פירסט** (בהונגרית: **Fürst Sándor**; רום, 27 בנובמבר 1903 – בודפשט, 29 ביולי 1932) היה פוליטיקאי קומוניסטי יהודי-הונגרי, אחד הקומוניסטים שהואשמו והוצאו להורג חפים מפשע בשל ההתנקשות בביאטורבאדי (זה קרה ב-13 בספטמבר 1931, כאשר סילבסטר מטושקה (סוחר ופושע הונגרי בווינה) פוצץ חלק ממסילת הרכבת של ויאדוקט הרכבת ביאטורבדי. הפיצוץ גבה 22 הרוגים).

ביוגרפיה
--------

שאנדור פירסט נולד במשפחה יהודית כבנם של מור פירסט ושל רוזליה ויטמן. הוא היה פקיד במפעל רודיאנטה בבודפשט וחבר באיגוד הפקידים של הונגריה. הוא הצטרף למפלגת הקומוניסטים של הונגריה (KMP) בשנת 1926, בשל כך הוא נעצר פעם אחר פעם באופן סדרתי משנת 1928, ומכיוון שלא הצליחו להוכיח דבר נגדו הוא שוחרר, אך איבד את מקום עבודתו. בשנת 1930 הפך לחבר הנהגת המפלגה ולכן נעצר במהרה מחדש. בשנת 1932 התגורר ברחוב קֶנְדֶה 27, בבודה ברובע 1 של בודפשט.

לגבי ביצוע ההתנקשות הביאטורבדי, הממשלה האשימה את הקומוניסטים (האשמת שווא) בביצוע הפיצוץ ואחר כך הכריזה על ממשל צבאי. במשפט גזר בית המשפט עונש מוות על פירסט יחד עם אימרה שלאי במקור: הולנדר (שניהם היו קומוניסטים יהודים הונגרים). הסיוע האדום ההונגרי פתח בקמפיין לעזור להם, אך ניסיונם לא הצליח. לשווא מחו המשוררים אטילה יוז'ף וג'ולה אייש על ההחלטה בעלון בשנת 1932. שאלאי ופירסט נתלו ב-29 ביולי. הטקסט ההונגרי של שיר התנועה ששמו "אנו בחזית המאבק" - במקור גרמני של התנועה הקומוניסטית - משמש לזכרם. חמש השורות האחרונות של השיר:המשמר מוכן למלחמת המעמדות,

*"לא מפחיד אותנו ממשל צבאי ומוות.*

*ייסורינו הסתיימו, לא נתמקח יותר,*

*זכרו את שלאי ופירסט, פרולטריון!*

*זכרו את שלאי ופירסט, פרולטריון!"*

לקריאה נוספת
------------

* ביוגרפיה של שאנדור פירסט, בלקסיקון הביוגרפי ההונגרי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שאנדור פירסט** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Születése bejegyezve Rum állami akv. 78/1903. folyószám alatt.
2. ↑  HU BFL VII.5.c 8593/1932

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n82263729
* VIAF: 50591262
* WorldCat: lccn-n82263729

 |
הכניסה לשוק
**מֵרְקַט דֵּה לַה בּוֹקֶרִיַה** (בקטלאנית: **Mercat de la Boqueria**) הוא שוק מזון גדול ומטופח בברצלונה עם כניסה משדרת לה רמבלה. השוק שנחשב בעיני רבים כאחד משוקי האוכל הטובים בעולם (בשנת 2010 הוא נבחר על ידי המגזין טיים אאוט כשוק האוכל הטוב באירופה). נקרא גם **מרקט דה סנט ז'וספ** (Mercat de Sant Josep) על שם מנזר שהיה באזור ונהרס תוך כדי תהליך החילון שעברה העיר ברצלונה.

פעילות
------

השוק מתמחה במוצרי מזון טריים באיכות גבוהה, ומהווה אטרקציה תיירותית בשל צבעוניותו המרשימה וההיצע המגוון. דוכני השוק שונים מאוד מהמקובל בשווקים ישראליים. קירות הדוכנים מחופים אריחי קרמיקה, משטחי התצוגה מנירוסטה בוהקת. בדוכנים רבים המוצרים מוצגים מאחורי זכוכית. גם בדוכנים בהם הסחורה מוצגת ללא חציצה, כמו דוכני פירות וירקות רבים, אין הקונים בוחרים בעצמם את פריטי המזון אלא מבקשים מהמוכר והוא בוחר עבורם, שוקל ואורז.

דוכני הפירות מציעים לרוב למכירה גם כוסות של מיצי פרי שהוכנו במקום, ומוצגות על גבי קרח.
כמו כן מוצעים פירות קלופים ופרוסים, חלקם בעיצובים מיוחדים, הנמכרים לאכילה מיידית, בליווי מזלג חד-פעמי.

דוכני הבשר מציגים בשר חתוך לנתחים ומוכן לטיפול הטבח, או פורסים נתחים, לבקשת הלקוח. בדוכני הדגים ופירות הים ניתן לרכוש חלק מהמוצרים כשהם עדיין חיים. דוכני הנקניקים ודוכני הגבינות מגוונים מאוד, ובדוכני מאפה נמכרים לחם ומאפים הנאפים במקום. דוכנים אחרים מתמחים בממתקים, בפירות יבשים, בתבלינים ובבקבוקי משקה, אף הם בגיוון עצום ובעיצוב מושקע.

את השוק מנהלת עמותה מסודרת הדואגת לסדר וארגון שבו בנוסף היא מקיימת בו סיורים, הדרכות וסדנאות בישול קאטלוניות למבוגרים ולצעירים.

גלריה
-----

* דוכן נקניקים וגבינותדוכן נקניקים וגבינות
* דוכן פירות יםדוכן פירות ים
* בקדמת התמונה דוכן ממתקים, מאחור דוכן פירות יבשים, מיני פיצוחים ובקבוקי משקהבקדמת התמונה דוכן ממתקים, מאחור דוכן פירות יבשים, מיני פיצוחים ובקבוקי משקה
* דוכן פירות, בקדמתו פירות פרוסים, ארוזים עם מזלג חד-פעמידוכן פירות, בקדמתו פירות פרוסים, ארוזים עם מזלג חד-פעמי
* הכניסה לשוק משדרת לה רמבלההכניסה לשוק משדרת לה רמבלה
* דוכן פירות וירקות במרקט דה לה בוקריהדוכן פירות וירקות במרקט דה לה בוקריה
* דוכן בשרדוכן בשר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לה בוקריה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של לה בוקריה
* שוק לה בוקריה דף מידע בעברית

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2005052250
* VIAF: 133903160
* WorldCat: lccn-n2005052250

 |
אן הייד, דיוקן מעשה ידי פיטר ללי, שנת 1670 לערך.
שלט האצולה של אן הייד.
ליידי **אן הייד** (באנגלית: **Lady Anne Hyde**; ‏ 22 במרץ 1638 - 31 במרץ 1671) הייתה רעייתו הראשונה של ג'יימס, דוכס יורק (לימים ג'יימס השני מלך אנגליה שכונה גם ג'יימס השביעי, מלך סקוטלנד), ואימם של שתיים ממלכות אנגליה: מרי השנייה והמלכה אן.

קורות חיים
----------

אן נולדה ב-12 במרץ 1637 (על פי הלוח היוליאני) או ב-22 במרץ (על פי הלוח הגרגוריאני) בווינדזור שבברקשייר לפרנסס הייד, דוכסית קלארנדון ולסר אדוארד הייד, רוזן קלארנדון.

בשנת 1659 נישאה אן לג'יימס, דוכס יורק, בברדה שבהולנד בטקס חשאי. באותה עת שהה ג'יימס בגלות בשל מלחמת האזרחים האנגלית. אביה של אן שימש כיועצו של צ'ארלס השני, אחיו הבכור של ג'יימס ששהה בגלות וטען לכתר האנגלי. 

אן הייתה העוזרת האישית של מרי הנרייטה, הנסיכה המלכותית, אחותם של צ'ארלס וג'יימס. אן לא הייתה יפה. סמיואל פיפס מציין ביומנו כי היה לה מראה פשוט ביותר, אולם הייתה חכמה ושנונה - שגריר צרפת בלונדון באותה עת מתאר אותה כ"אמיצה, חכמה ואנרגטית, הראויה להיות בת משפחת מלוכה".

לאחר השבת המלוכה, נערך ב-3 בספטמבר 1660 טקס נישואין רשמי בלונדון בין ג'יימס לאן.

חודשיים לאחר טקס הנישואים הרשמי נולד צ'ארלס, בנם הראשון של ג'יימס ואן שנפטר בינקותו. חמישה בנים ובנות נוספים נפטרו בינקותם, ורק שתי בנות הגיעו לבגרות:

* מרי (נולדה ב-30 באפריל 1662);
* אן (נולדה ב-6 בפברואר 1665).

אן נפטרה, ככל הנראה מסרטן שד, בארמון סנט ג'יימס זמן קצר לאחר לידתה השמינית, ונקברה במנזר וסטמינסטר.

### ההמרה לקתוליות

בשנות חייה המאוחרות המירה אן את דתה לקתוליות, על אף מוצאה ממשפחה אנגליקנית. לאחר מותה גם בעלה, ג'יימס, המיר את דתו לקתוליות. בנותיהם גודלו במסגרת האמונה האנגליקנית על פי הוראתו המפורשת של המלך צ'ארלס שהבין שהציבור האנגלי והפרלמנט לא יסתכלו בעין יפה על הפיכת שושלת המלוכה לשושלת קתולית.

בשנת 1688 הודח ג'יימס במהלך המהפכה המהוללת בשל הקתוליות שלו, ומרי, בתם עלתה לשלטון לצד בעלה ויליאם מאורנג'.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אן הייד** בוויקישיתוף
* אן הייד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5429294
* BnF: cb16296770r (data)
* GND: 100484638
* ISNI: 0000 0000 6315 4403
* LCCN: n84184536
* NLA: 35436741
* NTA: 072050691
* RERO: 02-A023246773
* SNAC: w64b5jv7
* SUDOC: 166362700
* Trove: 952425
* VIAF: 66813736
* WorldCat: lccn-n84184536

 |
**חוק הביטחון הלאומי בהונג קונג** או בשמו המלא **החוק של הרפובליקה העממית של סין להגנת הביטחון הלאומי של האזור האדמיניסטרטיבי המיוחד של הונג קונג** היא חקיקה ביטחונית שהועברה ביוני 2020 על ידי הוועדה הקבועה של הקונגרס העממי הלאומי במקום המועצה המחוקקת של הונג קונג. חוק כזה נדרש בסעיף 23 של חוק היסוד של הונג קונג אך ניסיונות עבר להעבירו כשלו בשל התגובות הציבוריות שהיו שליליות במיוחד.

החוק הנוכחי שהועבר על ידי המפלגה הקומוניסטית עוקף את סמכות המועצה המחוקקת של הונג קונג ומקנה משמעות פליליות לפעולות של "בדלנות, חתרנות, טרור והשפעה חיצונית בהונג קונג". החוק מקנה סמכויות נרחבות לשירותי ביטחון לאומי של הרפובליקה העממית להקים נציגויות בהונג קונג; לעצור, לחקור ולהעמיד לדין אנשים החשודים בפעולות שנמנו להלן הן בהונג קונג, הן על ידי שופטים שיבחרו במיוחד על ידי ראש הרשות המבצעת של הונג קונג, והן על ידי בית משפט של הרפובליקה העממית, כאשר החוק מתיר להעביר מואשמים דרך מעברי הגבול ליבשת ללא הליך הסגרה. סעיף 38 של החוק מגדיר שהחוק חל על כל אדם, גם כזה שלא נמצא או מתגורר בהונג קונג.

נמתחה ביקורת חריפה על החוק בטענה שהגדרותיו הן מעורפלות בכוונה בשביל להוות תירוץ לשירותי הביטחון ולאפשר להם לעצור כמעט כל אחד אף על עברות מינוריות דוגמת הקראה של סיסמאות מחאה, הדפסה והצגת שלטים, גרפיטי וכדומה, מה שרומס את חופש הביטוי של תושבי העיר. ביקורת נמתחה גם על אי הקניית אפשרות הוגנת להגנה בבית משפט – שכן השופטים בהונג קונג ייבחרו במיוחד, ואלה בסין רבתי מתגאים באחוזי הרשעה של למעלה מ-99 אחוז. כמו כן ביקורת הוטחה בממשלה הסינית שהפרה את עקרון מדינה אחת, שתי שיטות שבוסס במסגרת ההצהרה המשותפת בריטניה-סין (1997) בה סין התחייבה לאפשר להונג קונג ותושביה ליהנות מזכויות נוספות למשך 50 שנים.

בריטניה, טאיוואן ואוסטרליה הבטיחו לאפשר למליונים מתושבי הונג קונג להוציא דרכונים שלהן ואף להגר אליהן. עם זאת ארצות הברית הצהירה שלאור החוק אין היא יכולה להתייחס להונג קונג כאזור ממשל מיוחד והסירה את זכויות הסחר המיוחד של הונג קונג במסגרתו הונג קונג לא נכללה בהרבה מהגבלות הסחר עם סין אשר הושמו לאור מלחמת הסחר בין המדינות. בנוסף, השעו בריטניה, אוסטרליה וקנדה את הסכמי ההסגרה עם הונג קונג בשל החוק.

לאחר חקיקת החוק אחד המלונות בהונג קונג הוסב למשכן של משרדי הביטחון הלאומי של הממשלה הסינית.

כמו כן, בעקבות חקיקת החוק הרשת החברתית טיקטוק הודיעה כי היא תפסיק לפעול בהונג קונג כחלק ממגבלות הצנזורה בסין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חוק הביטחון הלאומי בהונג קונג** בוויקישיתוף
* רויטרס, החוק הסיני נכנס לתוקף בהונג קונג, הפרטים נחשפים, באתר ynet, 30 ביוני 2020
* סין אישרה את "חוק הביטחון הלאומי" המחזק את שליטתה בהונג קונג, מתוך אתר הארץ.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד רויטרסו אי-פי, סין הקימה משרד של סוכנות ביטחון בהונג קונג, סמוך לאחד מאתרי המחאה, באתר הארץ, 8 ביולי 2020
2. ↑  בריטניה השעתה את הסכם ההסגרה עם הונג קונג בשל חוק הביטחון של סין, באתר וואלה! NEWS, ‏20 ביולי 2020
3. ↑  רויטרס‏, סין הפכה מלון בהונג קונג למטה הביון החדש שלה: "רגע היסטורי", באתר וואלה!‏, 08 ביולי 2020
4. ↑  יסמין יבלונקו, ‏בעקבות חוק הביטחון הלאומי החדש בסין: טיקטוק תצא מפעילות בהונג קונג, באתר גלובס, 7 ביולי 2020

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 122293194X
* LCCN: n2021067159
* VIAF: 8083160791846402860004
* WorldCat (עם VIAF): 8083160791846402860004

 |
**זולו** (**isiZulu**) היא שפה ממשפחת שפות הבנטו, לשונם של בני הזולו החיים בדרום אפריקה, ולה כ-10 מיליון דוברים. זוהי השפה הנפוצה ביותר כשפת אם בדרום אפריקה, כשקרוב לרבע מאוכלוסיית המדינה דוברים אותה כשפה ראשונה ועוד למעלה ממחצית מהאוכלוסייה מבינים אותה. השפה, המדוברת בעיקר במזרחה של הרפובליקה, נמנית בין אחת עשרה השפות הרשמיות של המדינה מאז 1994.

מחקר וחלוקה
-----------

זולו משתייכת לענף הדרום-מזרחי של שפות בנטו (נגוני), וכרבות מאחיותיה למשפחת השפות היא נכתבת באלפבית הלטיני. קרובתה המובהקת ביותר היא שפת הקוסה, ודוברי שתי השפות נחשבים כמבינים אלה את אלה. מלבד החבלים קוואזולו-נטאל, מפומלנגה וחאוטנג – בהם היא שפה עיקרית, מדוברת הזולו בחבלים השכנים - המדינה החופשית, הפרובינציה הצפון מערבית ואחרים סמוכים, וקהילות נודדות לקחו אותה אף אל ארצות שכנות ובראשן זימבבואה (שם היא קרויה נדבלה צפונית).

מרכזיה העירוניים הראשיים של שפת הזולו הם הערים דרבן ויוהנסבורג.

כיתר קרובותיה ממשפחת שפות-הבנטו, הטמיעה הזולו עם היווצרה צלילים רבים שהגיעו מהקבוצות הילידיות המוקדמות ביותר שאכלסו את דרום אפריקה – עובדה זו מתבטאת בשימור עיצורים מצוצים ("קליקים") ייחודיים (בקוסה הם אף נפוצים יותר). בדומה לשפות אפריקניות אחרות התקיימה גם הזולו כשפה שבעל-פה עד למפגש עם מיסיונרים אירופים בזמן החדש, וספר הדקדוק הראשון בשפת הזולו פורסם בנורווגיה ב-1850. ב-1883 הופיע ספר התנ"ך בזולו, והיה למסמך הראשון שנכתב בשפה זו. ב-1901 יצר ג'ון לנגליבללה דובה, איש רוח מנטאל, את המכון החינוכי-הילידי הראשון במדינה, ובשנת 1933 נכתב על ידו הרומן הראשון בזולו, כשבעקבותיו באו סופרים נוספים.

במאה ה-20 נוצרה שפת פידג'ין בשם פאנאגלו שרוב אוצר המילים שלה מורכב מאוצר המילים של שפת הזולו. השפה הייתה שימושית בעיקר בקרב עובדי מכרות.

בעוד שעד לביטול האפרטהייד ב-1994 לא היה לזולו כל מעמד חוקי בציבוריות ובמינהל הדרום אפריקניים, הרי שבבנטוסטן של קוואזולו השפה שימשה בהיקף נרחב, ומאז תום האפרטהייד היא נהנית מפריחה. החל משנות ה-80 הטלוויזיה של דרום אפריקה מגישה תוכניות מגוונות בשפת זולו, כמו כן הרדיו בשפה זו נהנה מפופולריות ועיתונים שונים יוצאים לאור בזולו, אם כי בעיקר ביוהנסבורג ובנטאל.

השפה האנגלית (ובעקבותיה גם עברית) קלטה לתוכה מספר מילים מזולו, ובהן ממבה ואימפלה, ואנגלית דרום אפריקנית ספגה מילים רבות אחרות - בהן "אובונטו", שמשמעה חמלה, אנושיות - ושהושאלה על ידי יוצרי מערכת הפצת הלינוקס הפופולרית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זולו** בוויקישיתוף
* מילון אנגלי-זולו
* זולו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536538205171
* BnF: cb121255923 (data)
* GND: 4120405-0
* LCCN: sh85150044
* LNB: 000312347
* NKC: ph241116
* SUDOC: 029684730

 |
שלט "יאנקים לכו הביתה" בליברפול
גרפיטי "go home ami" על קיר מבנה במערב-ברלין
הסיסמה על לוח כתיבה בגן ילדים במזרח-גרמניה
**!Ami – go home** או !**Yankee go home** (‏ami הוא קיצור ל-amerikaner, אמריקאי בגרמנית. בעברית: "אמריקאים לכו הביתה!") היא סיסמה פוליטית אנטי-אמריקאית שהייתה נפוצה במדינות מערב אירופה, הגוש המזרחי ובעיקר בגרמניה המזרחית בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה. הסיסמה נועדה לבטא את ההתנגדות לדריסת הרגל של צבא ארצות הברית במהלך תקופת הכיבוש וכן לאורך כל קיומן של גרמניה המערבית והמאוחדת (גם כיום). היא זכתה לפופולריות במהלך שנותיה הראשונות של המלחמה הקרה בשל שילובה בשירו בעל אותו שם של הזמר המזרח-גרמני, ארנסט בוש, כמו כן עקב שימושה בתעמולה המזרח-גרמנית בשלביה הראשונים.

היסטוריה
--------

שלט "Yankee, Go home" במהלך מצעד ארגון הפיונרים על שם ארנסט תלמאן, 1950.
הסיסמה הייתה בשימוש אצל מספר מפלגות קומוניסטיות אירופאיות ותומכיהן כבר משנות ה-50: לדוגמה, בשנת 1951 נהגו תומכי ה-SED וה-FDJ להדביק סיסמאות מסוג זה בתחנות רכבת במערב ברלין.

לצד מזרח גרמניה, הייתה בשימוש נפוץ במדינות בהן היו תנועות שמאל חזקות שהתנגדו לנוכחות האמריקאית ולנאט"ו כגון צרפת (עד 1966) ואיטליה.

בשנות ה-60, שימשה הסיסמה את "האופוזיציה החוץ פרלמנטרית" (מחאה פוליטית נגד מלחמת וייטנאם במערב-גרמניה (אנ')) בתגובה למלחמת וייטנאם ונשארה רלוונטית בעידן תנועת השלום של שנות ה-70. לאחר מכן, נשכחה יותר ויותר מעיני הציבור, אך בנימה אירונית הפכה לחלק מהשפה היומיומית. מלחמת עיראק חידשה את הפופולריות מ-2003 ואילך.

הופעות בתרבות
-------------

הסיסמה הופיעה בסרט אחת, שתיים, שלוש בבימויו של בילי ויילדר המתרחש בתקופת המלחמה הקרה. וריאציות של הסיסמה מופיעות במערכון הקומי של מונטי פייתון, בריאן כוכב עליון - "Romani ite domum" "רומאים לכו הביתה" וכן בסרט אפוקליפסה עכשיו בבימויו של פרנסיס פורד קופולה העוסק במלחמת וייטנאם "!Ami, geh' zum Teufel" (אמריקאים, לכו לעזאזאל). בספרות הסיסמה היא שמם של 5 כותרים.

שירו של ארנסט בוש
-----------------

את השיר "!Ami go Home" כתב והלחין בוש. השיר יצא לאור בשנת 1952 בפורמט תקליט יחד עם "In allen Sprachen". בשיר ניכר טונו האנטי-אמריקאי האופייני של בוש שמופיע בשירים אחרים, לדוגמה בגרסתו המחודשת לשיר Wenn die Soldaten.

להלן פזמון השיר:

| עברית | גרמנית |
| --- | --- |
| לכו הביתה אמים, אמים לכו הביתה!
תפרזו את האטום למען השלום.
אמרו: גוד ביי לאבא ריין.
אל תגעו בילדתו הקטנה –
לורליי – כל עוד את שרה,
תתקיים גרמניה! | Go home, Ami! Ami, go home!
Spalte für den Frieden dein Atom.
Sag: Good bye dem Vater Rhein.
Rühr nicht an sein Töchterlein –
Lorelei – solang du singst,
Wird Deutschland sein!
 |

ראו גם
------

* אוסי ווסי
* אנטי-אמריקניזם

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Ami go home** בוויקישיתוף
* Ami, Go Home! - ביצוע השיר ביוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוגמה לכותרת שער העיתון דר שפיגל מ-2012.
2. ↑  Schallplatte "Ami go Home".
**pip** היא מערכת ניהול חבילות הכתובה בפייתון, ומשמשת להתקנה ולניהול של חבילות תוכנה. המערכת מחוברת למאגר מקוון של חבילות ציבוריות, הנקרא Python Package Index (אנ').

רוב ההפצות של פייתון מכילות pip שהותקן בתוכן מראש. החל מגרסת פייתון 2.7.9 (בסדרת פייתון 2), והחל מגרסת פייתון 3.4, pip כלול כברירת מחדל.

היסטוריה
--------

pip הוצגה לראשונה בשנת 2008 כמערכת בשם pyinstall. המערכת פותחה על ידי איאן בקינג (היוצר של חבילת virtualenv), כחלופה ל-EasyInstall. השם החדש, pip, נבחר מבין ההצעות שקיבל היוצר בפוסט בבלוג שלו. לפי בקינג עצמו, השם הוא ראשי תיבות רקורסיביים של "pip Installs Packages".

בשנת 2011 הוקמה PyPA - סמכות החבילות של Python שתפקידה לקחת אחריות על התחזוקה של pip ושל virtualenv.

בשנת 2014, עם שחרור גרסה 6.0 של pip, תהליך בחירת מספר הגרסה שונה לפורמט X.Y, והספרה המקדימה "1" הושמטה.

ממשק שורת פקודה
---------------

ממשק שורת הפקודה של pip משמש להתקנת חבילות לוקאליות על המכונה המריצה את הקוד. על פי רוב, התקנה של חבילות תוכנה תבוצע על ידי הפקודה `install` והסרה של חבילות תבוצע באמצעות פקודת `uninstall`. כך לדוגמה, עבור חבילה בשם `package-name` ניתן להשתמש בפקודה `pip install package-name` כדי להתקין את החבילה, ובפקודה `pip uninstall some-package-name` כדי להסיר את החבילה.

ניהול רשימת חבילות
------------------

pip מאפשר לנהל את רשימת החבילות ואת מספרי הגרסאות הדרושות להרצת פרויקט נתון. הכלי משתמש בקובץ "דרישות" (מאנגלית: requirements) שמפורטות בו החבילות השונות הדרושות לפרויקט, בצירוף הגרסה הנדרשת לכל חבילה. הכלי מאפשר גם להתקין את החבילות בסביבה וירטואלית, ובכך להבדיל בין גרסאות של חבילות הדרושות לפרויקט אחד מאלו הדרושות לאחר.

ראו גם
------

* אנקונדה (מנהל חבילות תוכנה)

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Pip
* pipenv באתר pypi

הערות שוליים
------------

1. ↑  18 Aug 2020 László Kiss Kollár Feed 256up 11 comments, Managing Python packages the right way, Opensource.com (באנגלית)
2. ↑  PEP 503 -- Simple Repository API, Python.org (באנגלית)
3. ↑  pip install - pip documentation v21.3.1, pip.pypa.io
4. ↑  Topp Engineering » pyinstall: A New Hope, web.archive.org, ‏2008-09-27
5. ↑  Packaging History — PyPA documentation, www.pypa.io
6. ↑  pyinstall pybundles, www.ianbicking.org
7. ↑  pyinstall is dead, long live pip!, www.ianbicking.org
8. ↑  pip documentation v21.3.1, pip.pypa.io
**TLV Fashion Mall** הידוע בשם "**קניון טי. אל. וי**." הוא מרכז קניות מקורה אשר נמצא במתחם השוק הסיטונאי לשעבר בתל אביב כחלק מקומפלקס גינדי TLV.

היסטוריה
--------

קניון טי אל וי הוא חלק ממתחם השוק הסיטונאי לשעבר אשר הוקם בשיתוף פעולה של "רבוע כחול נדל"ן", "משה ויגאל גינדי" ו"גינדי השקעות". בנוסף לקניון המתחם כולל ארבעה מגדלי מגורים בני 48 קומות, מספר בנייני מגורים בני 12 קומות, אשכול גנים, בית ספר יסודי וקאנטרי עירוני אשר הגישה ממנו נעשית מהקניון עצמו.
במסגרת הקמת הקניון הוקמה חברה בשם "קניון העיר תל אביב בע"מ" אשר הייתה בבעלות משותפת של "רבוע כחול נדל"ן" ו"משה ויגאל גינדי" אשר משמשת כחברת הניהול של הקניון ושאר מתחם השוק הסיטונאי.

במרץ 2017 כשבועיים לפני פתיחת הקניון נערך במקום שבוע האופנה 2017 אשר במסגרתו גינדי נתנה חסות.

הקניון נפתח לציבור באפריל 2017.
בספטמבר 2018 נודע שהקניון צובר הפסדים כספיים אז פתיחתו.

בספטמבר 2019 תבעה קבוצת פוקס את הקניון בטענה על גביית דמי שכירות כפולים במחשכים.

בדצמבר 2019 מכרה גינדי את חלקה בחברת "קניון העיר תל אביב בע"מ" ל"רבוע כחול נדל"ן" ובכך הקניון עבר לבעלות מלאה של רבוע כחול. עם מכירת החברה גינדי ויתרה על זכויותה במרבית המתחם בו כלול הקניון אך ארבעת המגדלים בני ה-48 קומות אינם כלולים בעסקה ונשארים בבעלות גינדי.

מבנה הקניון
-----------

הקניון כולל שתי קומות מסחר בשטח של כ־32.5 אלף מ"ר, כאשר מפלס הרחוב הוא הקומה העליונה.

לקניון שתי כניסות – אחת בכל רחוב (חשמונאים וקרליבך) והקניון עצמו בנוי בשתי שדרות חנויות כאשר האחת ישרה וכוללת תאורת סקיילייט והשנייה מעוגלת.

בקניון אין אזור מזון ייעודי ומרבית המסעדות במתחם נמצאות מחוץ לקניון, על דפנותיו, פרט למספר מסעדות אשר נמצאות בתוך הקניון עצמו.

מתחת לקניון ישנו חניון תת־קרקעי ענק בתשלום המתפרס על שתי קומות וכולל כ־1,560 מקומות חניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **TLV Fashion Mall** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של TLV Fashion Mall (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  גולן חזני, קניון TLV ייצר הפסדים של 140 מיליון שקל מפתיחתו, באתר כלכליסט, 2 בספטמבר 2018
2. ↑  אתר למנויים בלבד הדר קנה, פוקס נגד קניון TLV: "גבייה כפולה של דמי הניהול - שנעשתה במחשכים", באתר TheMarker‏, 11 בספטמבר 2019
3. ↑  גיא בן סימון, ‏משפחת גינדי יוצאת מקניון TLV בהפסד של עשרות מיליוני שקלים על השקעותיה בפרויקט, באתר גלובס, 23 בדצמבר 2019
**גרנט-לאון ראנוס** (בארמנית: **Հրանտ-Լեոն Ռանոս**, בגרמנית: **Grant-Leon Ranos**; נולד ב-20 ביולי 2003 בגהרדן שבגרמניה) הוא כדורגלן ארמני-גרמני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת בורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה ובנבחרת ארמניה.

קריירת מועדונים
---------------

ראנוס גדל במחלקות הנוער של פ.צ. בנינגסן, הנובר 96, בורוסיה דורטמונד ובאיירן מינכן. בשנת 2022 החל לשחק בקבוצת המילואים של באיירן מינכן, במדיה ערך 43 הופעות ליגה והבקיע 20 שערים.

ב-24 במאי 2023 חתם ראנוס על חוזה לארבע שנים בבורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה. ב-11 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 7-0 על ברזנביק במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע הגרמני לעונת 2023/2024. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-28 במרץ 2023 ערך ראנוס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארמניה, בתיקו 2-2 נגד נבחרת קפריסין במשחק ידידות. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. ב-16 ביוני 2023, בניצחון 2–4 על נבחרת ויילס במסגרת מוקדמות יורו 2024, שהיה הופעתו השנייה במדי הנבחרת, הבקיע ראנוס צמד שערים נוספים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  BORUSSIA VERPFLICHTET GRANT-LEON RANOS באתר הרשמי של בורוסיה מנשנגלדבך, 24 במאי 2023 (בגרמנית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"גרנט-לאון ראנוס"**.
מעונו של שגריר ארצות הברית באומות המאוחדות שוכן בקומה ה-42 של מלון וולדורף אסטוריה. תצלום מ-2012.
**מעון שגריר ארצות הברית באומות המאוחדות** היה ממוקם עד שנת 2015 בסוויטה השוכנת בקומה ה-42 של מלון וולדורף אסטוריה שבניו יורק, שהושכרה על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית. המעון מתואר בדיווחים בעיתונות כ"מפואר", והקמתו של הבית הנוכחי ב-1947 סימנה את הפעם הראשונה בהיסטוריה בה שוכנו מגורי שגריר בבית מלון.

ב-2015, לאחר שחברת ביטוח סינית רכשה את מלון וולדורף אסטוריה, עלו חששות לאבטחה ובטחון המידע ומחלקת המדינה האמריקאית שכרה פנטאוז בקומה 40 בבניין מגורים, הנמצא בסמוך לבניין האו"ם בעלות של $58,000 לחודש. ניקי היילי הייתה השגרירה האמריקאית הראשונה שהתגוררה במעון החדש. 

בשנת 2019 רכשה מחלקת המדינה דירה בקומה ה-37 באותו הבניין בעלות של 15.85 מליון דולר והפכה אותה לדירת המעון הרשמית.

היסטוריה
--------

ב-1947, זמן קצר לאחר ייסוד מזכירות האומות המאוחדות בניו יורק, קיבלה מחלקת המדינה של ארצות הברית חוזה שכירות ארוך-טווח עבור תפוסת מערכת חדרים בעבור שגרירה של ארצות הברית מטעם מלון וולדורף אסטוריה, מלון יוקרה שנבנה ב-1931. הקמת בית השגריר בוולדורף אסטוריה הפכה אותו למלון הראשון בהיסטוריה ששיכן בתוכו מגורי שגריר. בשנת 1960, בית עירוני במנהטן, שהוקם במקור על ידי ג'יי. פי. מורגן בשנת 1921, נתרם לממשלת ארצות הברית על ידי הבעלים דאז ארתור יוטון (Houghton) בכוונה שישמש כמעונו של השגריר האמריקאי לאו"ם. עם זאת, השגריר עדלי סטיבנסון קבע כי הבית לא לטעמו ומלון וולדורף אסטוריה ימשיך להיות מעון השגריר. בית עירוני זה, "סאטון פלייס", הוענק מחדש על ידי ארצות הברית לאו"ם וכיום משמש כמקום מגוריו הרשמי של המזכיר הכללי של האומות המאוחדות.

ב-1978 דיווח כתב העת "אבוני" כי אנדרו יאנג ומשפחתו בדקו את האפשרות לצאת מהסוויטה בוולדורף אסטוריה ולהיכנס לבית מגורים נורמטיבי במקום. יאנג, שהיה השגריר הראשון שהתגורר בסוויטה עם ילדים צעירים, אמר כי "המעון בוולדורף נחמד מאוד, ונוח, אבל פשוט יש לי בעיה לנסות לגדל ילד קטן בבית מלון". עם זאת, החיפוש "הפך לסוגיה מרכזית באמצעי התקשורת" ויאנג בחר להישאר בסוויטה.

החל מ-1999, מחלקת המדינה משלמת 360,000 דולר אמריקני בשנה לחכירת הסוויטה על בסיס נע; החוזה מתחדש מדי עשר שנים עם הארכה אופציונלית אחת או שנתיים לטווח קצר.

מדליין אולברייט, ג'ורג' הרברט ווקר בוש, צ'ארלס יוסט, עדלי סטיבנסון, סמנתה פאוור וביל ריצ'רדסון נמנים בין דיירי הסוויטה. במהלך כהונתו כשגריר, העדיף ריצ'רד הולברוק לא להתגורר במלון, ובמקום זאת בחר להשתכן בביתו הפרטי במנהטן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מעון שגריר ארצות הברית באומות המאוחדות** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Midtown Shuffle, באתר הניו יורקר, 2 באוקטובר 2015
2. ↑  New U.N. ambassador's perk: A NYC penthouse, באתר CBS‏, 5 ביוני 2013
3. ↑  U.N. to Renovate Secretary General's Residence, באתר וושינגטון פוסט, 8 בדצמבר 2006
4. ↑  הדיווח, באתר גוגל ספרים (באנגלית)
5. ↑  US taking 'close look' at Waldorf Astoria hotel sale to Chinese company, באתר הגרדיאן, 13 באוקטובר 2014
**לאדרו אנטונטי לופס** (בספרדית: **Leandro Antonetti López**; נולד ב-13 בינואר 2003) הוא כדורגלן פוארטוריקני בעל אזרחות ספרדית המשחק בדפורטיבו לוגו.

קריירת מועדונים
---------------

אנטונטי נולד במורסיה בעת שאביו שיחק בספרד בליגת הכדורעף המקומית. אנטונטי התחיל לשחק כדורגל בקאוגס באירואה בפוארטו ריקו. בהמשך שיחק גם בפוארטו ריקו סורף, צ'ובנטודה אורוסו ובקיץ 2019 הצטרף למחלקת הנוער של דפורטיבו לוגו.

באוקטובר 2021 הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון ובעונתו הראשונה כבש 11 שערים ב-25 משחקי ליגה. ב-20 במאי 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1-0 לריאל סרגוסה.

קריירה בינלאומית
----------------

אנטונטי משחק כיום בנבחרת הנוער של פוארטו ריקו.

ב-9 ביוני 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 0-3 נגד איי קיימן. ב-23 במרץ 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 1-3 נגד איי הבתולה הבריטיים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר National Football Teams

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"לאנדרו אנטונטי"**.
**שרבל מכלוף** המוכר במסורת הנוצרית כ**שרבל הקדוש** (בערבית: **مار شربل** ; 8 במאי 1828 – 24 בדצמבר 1898) היה נזיר מרוני אשר נחשב לקדוש בנצרות הקתולית.

חייו
----

שרבל נולד ב־8 במאי בשנת 1828 בבקא כפרא שבצפון לבנון תחת השם **יוסף אנטון מכלוף** (يوسف أنطون مخلوف) לבריגיט ואנטון מכלוף, ולו ארבעה אחים. הוא הוטבל לנצרות ב־16 במאי 1828. אביו נפטר כאשר שרבל היה בן שלוש בלבד והוא גדל עם דודו. בילדותו, להבדיל מבני גילו נהג שרבל להתבודד רבות, גילה התעניינות רבה בדת ונהג להתפלל.

בגיל עשרים ושלוש הצטרף שרבל למסדר הנזירים על שם מרון הקדוש במנזר הכפר ענאיא (عنايا) בהר הלבנון, ושינה את שמו מיוסף לשרבל, על שם קדוש אנטיוכי בן המאה השנייה. שרבל נדר את נדריו הסופיים בשנת 1853 ומונה לכומר לאחר שש שנים. בדומה למרון הקדוש, גם שרבל התגורר במנזר מאז שנת 1875 עד למותו בשנת 1898. שרבל היה ידוע בצניעותו והסתפקותו במעט, ונהג לבצע כל המוטל עליו ללא מענות. כמו כן, הוא נודע באדיקותו לביצוע הסקרמנטים.

שרבל נודע ככומר אהוד בקהילתו, אנשים רבים היו מגיעים אליו לקבלת ברכות ואזכורים בתפילותיו, והוא אף הוזמן לפקח על טקסים דתיים בכפר שכן.

מותו ואחריו
-----------

בעת המיסה, ב־16 בדצמבר 1898 חלה שרבל ותשעה ימים לאחר מכן, בערב חג המולד נפטר, בהיותו בן 70. הוא נקבר בבית הקברות של מנזר מרון הקדוש באנאיה. מספר חודשים לאחר מכן, העידו אנשים כי ראו הילה מעל קברו. לאחר עדויות אלה הוחלט לפתוח את הקבר, לאחר פתיחתו התגלתה גופתו כשהיא בשלמותה ודם עדיין זורם בגופו. כמו כן, נראו סימני זיעה על גופתו. לאחר מקרה זה, הועברה גופתו לארון קבורה אחר, במתחם שהוכן עבורו. מקום קבורתו הפך למוקד עלייה לרגל לנוצרים (בעיקר המרונים שבהם). אם כי, ישנם גם בני דתות אחרות אשר מגיעים לבקר במקום.

בשנת 1925 הציע האפיפיור פיוס השנים־עשר להכריז על שרבל כקדוש של הכנסייה הקתולית. בשנת 1950 יצאה ללבנון משלחת שכללה אנשי דת ורופאים במטרה לבדוק את גופתו של שרבל. בשנה זאת, נפתח קברו בפעם השנייה. גופתו, התגלתה בשלמותה ובריאה לחלוטין וזאת כעבור 52 שנה לאחר מותו. שמועות על האירוע יצאו למרחוק, והמונים נהרו אל המנזר בו נקבר כדי לברר את שהתגלה. 

בשנת 1954 חתם האפיפיור פיוס השנים־עשר על צו המאשר את בירוכו (המעלה אותו למעמד של "מבורך", שהוא שלב אחד לפני מעמד של "קדוש"), וב־5 בדצמבר 1965 נערך הטקס על ידי האפיפיור פאולוס השישי בוותיקן. שנה לאחר מכן, ב־1976 חתם פאולוס השישי על צו המאשר את הקדשתו של שרבל, והטקס עצמו נערך ב־9 באוקטובר 1977 בוותיקן.

לאחר מותו, מאמינים הנוצרים כי שרבל ביצע ניסים רבים בהם ריפא אנשים חולים. הממסד הכנסייתי, בחר להזכיר שלושה מהם בטקסי הבירוך וההקדשה של שרבל; שניים בטקס הבירוך, ואחד בטקס ההקדשה. גם לאחר זמן רב עוד היו אנשים שהעידו על ניסים ששרבל, כביכול, עשה למענם.

חגו של שרבל הקדוש חל מדי שנה ביום ראשון הרביעי של חודש יולי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שרבל הקדוש** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של שרבל הקדוש
* אתר מידע בארבע שפות
* אתר מידע באנגלית
* שרבל הקדוש, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007278509905171
* BNE: XX1302180
* BnF: cb11952607f (data)
* GND: 118575791
* ISNI: 0000 0001 0858 5312
* LCCN: n84089312
* NKC: jo2008446864
* NLP: A19433906
* NTA: 085336572
* SUDOC: 02749991X
* VIAF: 72186196
* WorldCat: lccn-n84089312

 |