recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Rainier Fog** (בתרגום חופשי לעברית: "ערפל גשמי" או "ערפל ריינייר") הוא אלבום האולפן השישי של להקת הגראנג' אליס אין צ'יינס אשר יצא לשווקים לראשונה ב-24 באוגוסט 2018 בארצות הברית. זהו האלבום השלישי של הלהקה לאחר האיחוד ב-2005 עם הסולן החדש ויליאם דובאל, אשר החליף את ליין סטאלי. האלבום יצא בחברת התקליטים BMG איתה עבדו לראשונה חברי הלהקה.

שם האלבום הוא בהשראת הר ריינייר, שהוא למעשה הר געש המשקיף על אזור המטרופוליני של סיאטל, ושיר הנושא "Rainier Fog" (השיר השני באלבום) מוקדש לסצנת המוזיקה בסיאטל. זהו האלבום הראשון מזה 22 שנים אותו הלהקה מקליטה בסיאטל, עיר המקור בה התחילה הלהקה את דרכה והקליטה את האלבומים הראשונים שלה.

זהו האלבום השלישי בו משתפת הלהקה פעולה בהפקת האלבום עם ניק ראסקולינץ'.
הרצועות "The One You Know", "So Far Under", "Never Fade" ו-"Rainier Fog" שוחררו לפני יציאת האלבום כסינגלים על מנת לקדמו. סדרת מדע בדיוני ב-10 פרקים בשם "Black Antenna" המבוססת על כמה משירי הלהקה, שוחררה על ידי הלהקה ברשת האינטרנט ב-2019 על מנת לקדם את האלבום לאחר יציאתו. בנוסף הוכרז על יציאתו של סרט באורך מלא על אותו שם שאמור לצאת ב-2020, אבל תאריך יציאתו של הסרט לא הוכרז עדיין.

האלבום דורג במקום ה-12 במצעד ה"בילבורד 200" בארצות הברית, ובמקום הראשון במצעד אלבומי הרוק, האלבומים האלטרנטיביים, ואלבומי ההארד רוק. האלבום הגיע גם לעשיריית האלבומים הטובים ביותר במצעד הלאומי של בריטניה (במקום התשיעי), והיה מועמד לפרס גראמי לאלבום הרוק הטוב ביותר לשנת 2019. הוא זכה בפרס האלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר לשנת 2018 בתחרות של חברת "Metal Storm".

רשימת השירים
------------

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי ג'רי קאנטרל (למעט היכן שמצוין אחרת). 

| Rainier Fog |
| --- |
| מס' | שם | מילים | לחן | משך |
| 1. | The One You Know |   |   | 4:49 |
| 2. | Rainier Fog |   |   | 5:01 |
| 3. | Red Giant |   | קאנטרל, מייק אינז, שון קיני | 5:25 |
| 4. | Fly |   | קאנטרל, קיני | 5:18 |
| 5. | Drone |   | קאנטרל, אינז, קיני | 6:30 |
| 6. | Deaf Ears Blind Eyes |   |   | 4:44 |
| 7. | Maybe |   |   | 5:36 |
| 8. | So Far Under | ויליאם דובאל | דובאל | 4:33 |
| 9. | Never Fade | דובאל, קנטראל |   | 4:40 |
| 10. | All I Am |   |   | 7:15 |
| **משך כולל:** | **53:21** |

קישורים חיצוניים
----------------

* YouTube Rainier Fog באתר YouTube
* אפל מיוזיק Rainier Fog באתר אפל מיוזיק
* MusicBrainz Rainier Fog באתר MusicBrainz

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 66a00e64-afa2-409f-a5b0-8b5eaaa3f14b

 |
**אודיסיאה** היא הוצאת ספרים ישראלית שהוקמה בשנת 2001, ונסגרה בפברואר 2014.

אודיסיאה הוצאה לאור בע"מ מנוהלת על ידי אורי סנדץ' אשר ייסד את ההוצאה בשנת 2001.

ההוצאה הפיקה שני קווי הוצאה לאור של ספרים – הקו הקרוי "אודיסיאה" במסגרתו יצאו לאור ספרים בתחום המדע הבדיוני והפנטזיה, והקו הקרוי "גמא", במסגרתו יוצאים ספרי מתח, רומנים, ספרי מדע פופולרי וספרות יפה. 
מרבית ספרי ההוצאה הם ספרים מתורגמים מסוגות מדע בדיוני, פנטזיה וספרי מתח. ההוצאה אף חידשה את תרגומם של כמה ספרים שיצאו בעבר בעברית, תוך תרגום ועריכה מחודשים שלהם לשפה עכשווית ("גיזת הזהב" מאת רוברט גרייבס, "המנון לליבוביץ" מאת וולטר מ' מילר הבן, ואחרים).

מאז הקמתה, הוציאה אודיסיאה עשרות ספרים, רובם מתורגמים, ובהם ספרים רבים אשר זכו בפרסי הוגו ונבולה ופרסי ספרות בינלאומיים אחרים, כגון ספרים של אייזיק אסימוב ("האלים עצמם" וספרים נוספים), ארתור סי. קלארק ("מזרקות גן העדן" וספרים נוספים), ג'ון קראולי ("קטן, גדול", זוכה בפרס הפנטזיה העולמי), ויליאם גאדיס ("אגפה פעורת פה"), ריי ברדבורי ("פרנהייט 451"), ועוד רבים אחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

*
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכינוי למיזם בעל זרם קבוע של הכנסה עם מעט תחזוקה. אם התכוונתם לפרה המשמשת להפקת חלב, ראו בקר לחלב.
 אייפוד למכירה בסבן אילבן ביפן. 48% מההכנסות של אפל ברבעון הראשון של 2007 היו ממכירות אייפודים.
בז'רגון העסקי, **פָּרָה חוֹלֶבֶת** או **פרת מזומנים** הוא מיזם שמייצר תשואה קבועה של הכנסות העולה בהרבה על ההוצאה הנדרשת לקיומו. עסקים רבים מנסים ליצור או לרכוש מיזמים כאלה, מכיוון שהם יכולים לשמש להגברת ההכנסה הכוללת של החברה ולתמוך במאמצים פחות רווחיים.

המונח פרה חולבת הוא מטפורה לפרה חולבת המשמשת בחווה לייצור חלב.

פרות חולבות הן מוצרים או שירותים שהשיגו מעמד של מוביל שוק, מספקים תזרימי מזומנים חיוביים ותשואה על הנכסים העולה על קצב הצמיחה בשוק. הרעיון הוא שמוצרים כאלה מייצרים רווחים גם הרבה אחרי שההשקעה הראשונית הוחזרה. על ידי יצירת זרמי הכנסה קבועים, פרות חולבות עוזרות לממן את הצמיחה הכוללת של החברה, וההשפעות החיוביות שלהן זולגות ליחידות עסקיות אחרות שלא קשורות באופן ישיר למוצר. יתר על כן, חברות יכולות להשתמש בהן כמנוף פיננסי להרחבות עתידיות, שכן המלווים מוכנים יותר להלוות כסף בידיעה שהחוב יוחזר.

פרות חולבות משמשות גם לרכישת מניות שכבר נמצאות בשוק או להגדיל את הדיבידנדים המשולמים לבעלי המניות. פרות חולבות בדרך כלל מניבות רווחים במשך שנים, עד שטכנולוגיה חדשה או העדפות שוק משתנות הופכות אותם למיושנים.

חסרונות
-------

פרות חולבות עשויות להוות חסמי כניסה לשוק של מוצרים חדשים, שכן מצטרפים צריכים להשקיע רבות על מנת להשיג את המודעות הנדרשת למותג כדי לכבוש נתח שוק משמעותי הרחק מהשחקנים הדומיננטיים. שיעור תשלום גבוה יותר של רווחים בצורה של רכישה עצמית או דיבידנד במזומן או במניות עשוי גם להגביר את הסיכון לקיצוץ עתידי בדיבידנדים ומהווה אינדיקציה לחוסר הזדמנות לצמיחה.

מכיוון שהיחידה העסקית יכולה לשמור על רווחים עם מעט תחזוקה או השקעה, פרה חולבת משמשת לפעמים גם לתיאור חברה או יחידה רווחית אך שאננה.

בספרו "דילמת החדשן" (The Innovator's Dilemma) טוען קלייטון כריסטנסן כי הקשבה לחששות של לקוחות קיימים יכולה למנוע מעסק מצליח מאוד לחדש, וכתוצאה מכך מתחרים קטנים יותר מייצרים בסופו של דבר חידושים משבשים. הסנטימנט הזה מתבטא באפוריזם העסקי "אילו הייתי שואל אנשים מה הם רוצים, הם היו אומרים סוסים מהירים יותר", אשר מיוחס בטעות להנרי פורד, מחלוצי תעשיית הרכב.

דוגמאות
-------

מוצרים מוצלחים הנחשבים לפרות חולבות כוללים: פורד טרנזיט והטנדרים של פורד, הקורנפלקס של קלוגס, קוקה-קולה, יוטיוב של גוגל ומוצרי האייפוד והאייפון של אפל.

ראו גם
------

* מטריצת צמיחה-נתח שוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  Apple Reports First Quarter Results (אורכב 21.05.2011 בארכיון Wayback Machine), *Apple Inc.*, 17 January 2007. Retrieved on 2007-02-17.
2. ↑  Merriam Webster ()
3. ↑  "Cash Cow in Marketing: Definition, Matrix & Examples". *Study.com*. נבדק ב-19 באוגוסט 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Henry Ford, Innovation, and That "Faster Horse" Quote
**אודרי דה ווס** (באנגלית: **Audrey de Vos**‏; 24 בינואר 1900 – 7 במאי 1983) הייתה מורה אנגלייה לבלט אשר לימדה בלונדון במשך כ-40 שנה, בעלת גישה חדשנית בתחום הוראת הבלט.

ביוגרפיה
--------

בהיותה כבת 15 החלה ללמד בלט בלונדון, עיר הולדתה. החל משנת 1930 היא לימדה בסטודיו משלה. היא הייתה תלמידתם של סרפימה אסטפייבה ולברנטי נוביקוב. בתחילת המאה העשרים עבדה גם עם בלט רוס (Ballet Russ de Monte Carlo). בתקופת מלחמת העולם השנייה נאלצה להפסיק ללמד והייתה לנהגת אמבולנס.

גישתה להוראת הבלט הייתה שונה מדרך ההוראה המקובלת באותה תקופה, והיא נחשבה למהפכנית. הרעיון שהוביל אותה היה, שאין מי שאינו יכול לרקוד בלט. כל דבר אפשרי, אך יש לצאת מנקודת המוצא של היכולות או המגבלות של התלמיד, וליישם את הטכניקה לפי המצב האישי של כל אדם. לא היה לה עניין להביא את הרקדן להתאים עצמו לרעיונות שלה, אלא לחשוב מנקודת המבט שלו, כיצד יוכל ליישם את הבלט הקלאסי לטובתו ולהתקדמותו האישית. כל תלמיד קיבל תיקונים אישיים ושונים באופיים, והערות לפי צרכיו המידיים. ולאורך שנות הלימוד התחלפו הערותיה והתיקונים שהציעה, לאור התקדמותו של הרקדן. אודרי דה ווס סלדה מהמונח "שיטה" (Method), וטענה שההוראה חייבת להיות תהליך מתמשך של השתנות והתפתחות, לפי צורך אינדיבידואלי של הרוקד. היא דימתה את הגוף לתזמורת על חלקיה השונים, והוואריאציות המופקות ממנו הן בעלות עוצמות שונות בשרירים ובאופן ההבעה. היא שילבה במערכת ההוראה שלה גם שיעורי מחול מודרני, שיצרה ולימדה, כדי לגוון ולהעשיר את איכויות הרקדן/תלמיד.

דרכה המיוחדת של דה ווס אפשרה לתלמידים בעלי מוגבלויות פיזיות, להגיע לביצועים ברמה גבוהה של הטכניקה, מתוך כוח רצון עז ואמונה ביכולתם. תלמידים שנפלטו מבתי-ספר ממוסדים לבלט, בשל היותם גבוהים מדי, שמנים מדי, או בלתי "מתאימים" במובנים אחרים, מצאו את דרכם אל דה ווס, שם הגיעו להישגים מרשימים ביותר. השיעורים התבססו על בעיה מסוימת שיש צורך לעבוד עליה, בתוך הסדר הקבוע והמסורתי של תרגילי הבלט.
הייחוד של תרגילים שבנתה, יחד עם תיקונים והנחיות ביצוע ספציפיות לכל רקדן ורקדנית, העלו את היכולת וההבנה של תלמידיה לרמה גבוהה. תלמידיה נקלטו בלהקות בעלות סגנונות שונים, וחלק כסולנים בלהקות ידועות כגון בריל גריי (Beryl Grey) מלהקת הסדלרס וויילס (Saddlers wales), דורין ויילס (Doreen Wells), איבון קרטייה (Yvonne Cartier), דייוויד ווהן (David Vaughan), מגי בלק (Maggie Black) ועוד. תלמידיה הישראלים היו דומי רייטר סופר, אמירה מרוז, דינה שמואלי חינקיס ודליה אלטמן.

קישורים חיצוניים
----------------

* Audrey De Vos, 1900-1983
* Jessica Zeller, Teaching through Time: Tracing Ballet's Pedagogical Lineage in the Work of Maggie Black, Journal

Dance Chronicle, 19 Feb 2009 (באנגלית)

* BALLET The amazing archive of AUDREY DE VOS in two slip cases letters galore etc (באנגלית)
* Audrey de Vos: A unique teacher – and her legacy. באתר danceuk

הערות שוליים
------------

1. ↑  Audrey De Vos, באתר Oxford Reference (באנגלית)
2. ↑  BALLET The amazing archive of AUDREY DE VOS in two slip cases letters galore etc (באנגלית)
3. ↑  Elusive Garden "Domy Reiter Soffer dedicated his Elusive Garden to British teacher, Audrey de Vos

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 306146634368541931302
* WorldCat: lccn-no2016069573

 |
**הרי הסיירה הגבוהים** (באנגלית: **High Sierra**) הוא סרט פשע אפל אמריקאי משנת 1941 בבימויו של ראול וולש עם המפרי בוגרט ואידה לופינו בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי ג'ון יוסטון והוא מבוסס על רומן של W. R. Burnett משנת 1940 שהשתתף עם יוסטון בכתיבתו.

הסרט סימן נקודת מפנה בקריירה של בוגרט ממשחק בתפקידים משניים לתפקידים ראשיים.

חלק מהסרט צולם בהרי הסיירה הגבוהים. סצנת הסיום של המרדף וקרב היריות צולמה באזור הסלעי במעלה הר ויטני, הפסגה הגבוהה ביותר בארצות הברית היבשתית.

תקציר העלילה
------------

רוי ארל (המפרי בוגרט) עבריין מורשע על שוד, משתחרר על תנאי לאחר שמונה שנות מאסר. את השחרור משיג לו העבריין ביג מק (ריצ'רד מקברייד) המתכנן שוד גדול בבית מלון באתר הנופש טרופיקו ספרינגס (שם פיקטיבי) בקליפורניה. הוא מקבל מכונית וכסף הוראה להיפגש עם משתתפים נוספים בשוד שנמצאים באתר קמפינג בהרי הסיירה הגבוהים.

בדרך הוא נתקל ברכב ובו בחורה צעירה ונאה בשם ולמה (ג'ואן לסלי) הנוסעת עם סבה וסבתה להוריה בלוס אנג'לס.

ולמה מוצאת חן בעיני רוי למרות הפרש הגילים. היא סובלת מצליעה בגלל רגל קלוטה ורוי ממן לה את הניתוח.

רוי מגיע לאתר הנופש ונפגד עם שאר המשתתפים, "בייב" (אלן קרטיס), "רד" (ארתור קנדי) ומנדוזה (קורנל ויילד). מנדוסה עובד כפקיד קבלה במלון. הוא מוסר את תוכנית המלון וכי יפתח את דלת הכספת שבה יש תכשיטים יקרים של אורחי המלון העשירים.

אתם נמצאת מארי ג'קסון (אידה לופינו), חברתו של בייב שהביא אותה מלוס אנג'לס שם הייתה רקדנית בארים. בייב מתעלל בה ומאיים להחזירה ללוס אנג'לס. רוי מגן עליה והיא מתאהבת בו. ביתיים ולמה מחלימה מהניתוח ברגלה אך דוחה את הצעתו של רוי להינשא כי היא כבר מאורסת לאחר ואינה אוהבת אותו.

השוד משתבש לאחר ששומר מגיע למקום ורוי פותח באש. הם נמלטים בשני רכבים. הרכב של בייב רד ומנדוזה מתהפך ועולה באש. בייב ורד נהרגים ומנדוזה נתפס ומוסר את כל הפרטים על השוד.

רוי מביא את השלל לביג מק אך מתברר שהוא מת. במקום נמצא סגנו קנמר (ברטון מקלין) שדורש את השלל ורוי הורג אותו.

רוי מוסר את התכשיטים לסוחר ברכוש גנוב ומורה למארי להישאר בלוס אנג'לס בעוד הוא ממשיך להרי סיירה הגבוהים אך תמונתו מתפרסמת בעיתונים ומתחיל מרדף אחריו בדרכים הצרות והמסוכנות של הרי הסיירה הגבוהים.

השוטרים, סוגרים על רוי שמתבצר מאחורי סלעים בהר ויטני ויורה בתת-מקלע.

למקום מגיעה גם מארי והכלב פארד שמתפרץ ומתחיל לנבוח. רוי יוצא ממחבואו קורא למארי אך אז הוא נחשף וצלף פוגע בו והורג אותו. הוא נופל ומתגלגל עד למארי הבוכה.

קישורים חיצוניים
----------------

* הרי הסיירה הגבוהים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* "הרי הסיירה הגבוהים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "הרי הסיירה הגבוהים", באתר נטפליקס

* "הרי הסיירה הגבוהים", באתר AllMovie (באנגלית)

* "הרי הסיירה הגבוהים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "הרי הסיירה הגבוהים", באתר אידיבי

* "הרי הסיירה הגבוהים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון להרי הסיירה הגבוהים, באתר יוטיוב
* הרי הסיירה הגבוהים, באתר TCM
**מרדכי ברתנא (ברטינסקי)** (12 בנובמבר 1909 – 10 באפריל 1986) היה משורר ישראלי שכתב בעברית וביידיש, והיה מוכר יותר בשם העט שלו **ב. מרדכי**.

ביוגרפיה
--------

ברתנא נולד בעיירה פודברודז', בקרבת וילנה, התחנך בחדר, בישיבה, ובגימנסיה עברית בווילנה. בבגרותו עבר לוורשה, שם למד בבית המדרש "תחכמוני" ובסמינר היהודי למורים.

ברתנא עלה ארצה בשנת 1935 ולמד מספר שנים באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר מכן עסק בהוראה ועם קום המדינה שימש מפקח על בתי הספר מטעם משרד החינוך.

בנו הוא המשורר וחוקר הספרות אורציון ברתנא.

### יצירתו

בראשית דרכו כתב ברתנא שירים ביידיש, אולם עם עלייתו ארצה עבר לכתוב עברית. בסך הכל פרסם 14 ספרי שירה וארבעה ספרי לימוד, וכן ערך ותרגם מספר ספרים.

בשנת 2009 פורסם מבחר משיריו תחת הכותרת "**שואל כאדם ועונה כיהודי: מבחר שירים 1931-1974**" בהוצאות כרמל ועמדה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מרדכי ברתנא, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"

הערות שוליים
------------

1. ↑  שואל כאדם ועונה כיהודי, באתר אתר הוצאת כרמל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007312691205171
* GND: 12400072X
* LCCN: n84098909
* SUDOC: 262024543
* VIAF: 97249585
* WorldCat: lccn-n84098909

 |
**אודליה יקיר** (נולדה ב-5 ביולי 1978) היא מנטורית להעצמה אישית, שחקנית, עיתונאית, תסריטאית ויוצרת טלוויזיה ישראלית.

ביוגרפיה
--------

נולדה בזכרון יעקב וגדלה שם עד גיל 12. לאחר מכן, עברה עם משפחתה לחדרה. את שירותה הצבאי סיימה אודליה בדרגת סגן, כקצינת כושר קרבי וקליעה. עם שחרורה מצה"ל, ובמקביל להדרכת קבוצות תיירים יהודים מארצות הברית מטעם הסוכנות היהודית, החלה בלימודי תואר ראשון במנהל עסקים ותקשורת באוניברסיטה העברית.

בשנים 2003-2005 עבדה כדיילת אוויר בחברת אל-על.

בשנת 2006 החלה אודליה ללמוד בבית הספר לאומנויות הבמה "בית צבי", במקביל לעבודתה כעיתונאית כושר במגזין הבריאות "מנטה".

### קריירה עיתונאית

החלה את הקריירה העיתונאית שלה בשנת 2000 ככתבת הכושר והבריאות של מגזין "מנטה".

בשנים 2006–2007 כתבה טור בשם "יומנה של דיילת" באתר נענע10. בשנת 2008 כתבה טור בשם "יומנה של שחקנית" באתר Mako.

מאז 2014, היא כותבת את המדור "אודליה בדרכים" בבמוסף "שישבת" של "ישראל היום" ובנוסף, משמשת פובליציסטית במדור הדעות היומי של העיתון.

### על הבמה ובטלוויזיה

עוד במהלך לימודיה בבית הספר למשחק השתתפה במספר רב של פרסומות: בין היתר לסנו ושופרסל.

בשנת 2006 שיחקה בסרט "עג'מי" שהיה מועמד לאוסקר הזר, כמו גם בסרט "דמעות של חול" שהיה מיועד למגזר הדתי-חרדי.

בשנת 2012 הגישה פינת סטנד-אפ בתוכנית של רשת "שישי עד הגג" ומיד לאחר מכן הצטרפה כחברת פאנל לתוכנית הבידור "צחוק מעבודה". בנוסף, כיכבה בתוכנית-הבת של "צחוק מעבודה" "הכיתה הטיפולית".

בשנת 2013 הגישה פינת אקטואליה קומית בתוכנית "מדברים על זה" בהנחיית שי גולדן.

משנת 2007 ועד שנת 2015 הופיעה במופעי סטנד-אפ ואף הייתה שייכת ל"צוות הבית" של מועדון הקאמל קומדי קלאב.

יקיר הופיעה גם באנגלית, בפני קהילות יהודיות ואמריקאיות, במועדוני סטנד-אפ בניו יורק ובאולמות תיאטרון בלוס אנג'לס, מיאמי וטורונטו. במקביל, הנחתה כנסים שונים בשילוב הומור.

החל משנת 2016 יקיר מלמדת שימוש אפקטיבי בהומור לצורך השגת מטרות בחיים, לצד הדרכת העברת מצגות ונאומים, תוך התגברות על פחד קהל.

  
מתגוררת בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אודליה יקיר
* "אודליה בדרכים", באתר "ישראל היום"
* חגית גינזבורג, אודליה יקיר: "חלק מוכרים חולצות, אני מוכרת סטנד-אפ", באתר "Insider - מגזין העצמאים בישראל", 12 במאי 2015
* אודליה יקיר, ברשת החברתית אינסטגרם

* אודליה יקיר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

* אודליה יקיר, באתר ספר הקולנוע הישראלי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008114490405171
* VIAF: 1445158309883406690008
* WorldCat (עם VIAF): 1445158309883406690008

 |
**Ralf-Stetysz** היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת חברת ההנדסה הפולנית **K. Rudzki i S-ka** (אנ') (שם רשמי: **Konstanty Rudzki & Co. Ltd**) בשיתוף "Automobiles Ralf Stetysz" אשר יוצרה בין השנים 1924 - 1929 בפולין. בסך הכול נבנו כ-200 מכוניות.

Ralf-Stetysz
------------

בשנת 1924 החל סטפן טישקביץ' הקים חברה בה תכנן את הדגם "Ralf-Stetysz" במפעל "Automobiles Ralf Stetysz" (מוקם בעיר "Boulogne-Billancourt" (אנ') ליד פריז). שם המפעל היה ראשי תיבות של (בפולנית: "Rolniczo Automobilowo-Lotnicza Fabryka Stefana Tyszkiewicza". לאחר שמספר אבות טיפוס הוצגו בתערוכת המכוניות בפריז (אנ'), בשנת 1926 ובשנת 1927 הוחל בשיתוף פעולה עם חברת ההנדסה הפולנית **K. Rudzki i S-ka** (אנ'). את גוף הרכב ייצרה חברת המטוסים "Plage i Laśkiewicz" (אנ') מלובלין.

למכונית היו 4 דלטות. מנוע בנזין היה ממוקם בקדמת האוטו.

בשנת 1929 השתתף דגם "Ralf-Stetysz" בראלי מונטה קרלו.

בשנת 1929 מפעל בפולין בו בוצע הרכבת המכונית נשרף כליל כולל מכוניות שעוד לא מנסרו ללקוחות. בעלי מניות לא הסכימו להשקיע סכומים לשיקום המפעל וחברה נסגרה.

### דגמים

* "Stetysz TA" - הורכב מנוע 4 צילינדרים.
* "Stetysz TC" - הורכב מנוע 6 צילינדרים.

תמונות
------

* דגם "Ralf-Stetysz", בתמונה מעצב הדגם Stefan Tyszkiewicz (אנ') דגם "Ralf-Stetysz", בתמונה מעצב הדגם Stefan Tyszkiewicz (אנ')
* דגם "Ralf-Stetysz" בפרסומת של היצרן (ינואר 1928) דגם "Ralf-Stetysz" בפרסומת של היצרן (ינואר 1928)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Ralf-Stetysz** בוויקישיתוף
* Ralf-Stetysz, סרטון באתר יוטיוב
* Ralf-Stetysz, סרטון באתר יוטיוב
* תיאור המכונית

הערות שוליים
------------

1. ↑  דגם "Ralf-Stetysz" web.archive.org/web/20160807202016
**אנטואן וסטרמן** (בצרפתית: **Antoine Westermann**) (נולד ב-4 באפריל 1946) הוא שף צרפתי.

ביוגרפיה
--------

אביו היה בעל חברה לצבעות. וסטרמן שאף להיות טבח כבר מגיל שמונה. בתחילה עבד במזנון תחנת הרכבת של שטרסבורג, בשירותו הצבאי בישל למושל שטרסבורג, אחר-כך עבד בכמה מלונות ולבסוף במסעדה פריזאית בת כוכב במדריך מישלן. וסטרמן ניסה להתקבל לעבודה אצל גדולי השפים של צרפת, אבל נענה בשלילה.

ב-1970 מצא וסטרמן בשטרסבורג את הבית שהפך למסעדתו, שמה הוא "בוריהיזל" (Buerehiesel). בתחילה הגיש מטבח צרפתי עממי. מדי חצי שנה נסע וסעד על שולחנם של גדולי השפים בצרפת, על מנת לקבל השראה וללמוד לבשל טוב יותר. ב-1975 זכה בכוכב הראשון במישלן, ב-1985 בכוכב השני, ב-1994 זכה בשלושה כוכבים במישלן. היה אחד משמונת טבחי המילניום בהם בחר מדרך הגו מיו בשנת 2000.

ב-2006 עזב וסטרמן את מסעדתו, הפקידה בידי בנו הצעיר אריק ועבר לפריז, שם נהפך לשף מסעדת "דרואן" (Drouant) ברובע השני, שהיא מקום בו מתכנס חבר השופטים של פרס גונקור לישיבות לקראת החלטה על זוכי הפרס. בעקבות עזיבתו, הוריד המישלן את מסעדת "בוריהיזל" לכוכב אחד.

כיהן כנשיא איגוד השפים של המטבח העילי הצרפתי.

לקריאה נוספת
------------

* אביטל ענבר, **אווז בנוסח אשכנז - זכרונות מאלזאס**, הוצאת המחבר, 2011, עמ' 33, 38, 40, 42, 83-78, 84, 86.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטואן וסטרמן** בוויקישיתוף
* אתר מסעדת בוריהיזל
* אתר מסעדת דרואן
* סרטוני בישול עם וסטרמן
* ריאיון עם אנטואן וסטרמן, 14 ביולי 2008

  



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb13085307p (data)
* ISNI: 0000 0000 7321 4879
* NKC: jo20201090741
* NTA: 298158531
* SUDOC: 057431191
* VIAF: 102391606
* WorldCat: viaf-102391606

 |
"**Rainmaker**" (**מוריד הגשם** בתרגום חופשי) הוא שיר של הזמרת הדנית אמילי דה פורסט. השיר יצא לאור ב-24 בפברואר 2014. "Rainmaker" הוא השיר הרשמי של אירוויזיון 2014 שבקופנהגן. השיר נכתב על ידי אמילי דה פורסט, ג'אקוב שאק גלסנר, פרדריק סונפורס.

רקע
---

כשנשאלה על השיר ענתה דה פורסט, "השיר מדבר על שבט שמתאגד ביחד בשביל לקרוא ל'מוריד הגשם' שיחזיר את הפריחה לאדמותיהם שוב. אבל מבחינה כללית יותר, "מוריד הגשם" יכול להיות כל דבר או כל אחד- זה פשוט להתאגד ביחד ולעזור אחד לשני". היא גם דיברה על הנאתה מההצלחה לאחר ניצחונה באירוויזיון 2013, "אני מסתובבת ברחבי אירופה ומופיעה עם השירים שלי, הוצאתי את אלבום הבכורה שלי, וכתבתי הרבה מאוד שירים- למען האמת, אני חייה את החלום שלי!"

השיר היה ללהיט גדול בדנמרק כשהגיע למקום הראשון במצעדי המוזיקה והוא אף הפך למיני להיט באירופה, כשהחמיץ בקושי את הtop 20 בשוודיה ונכנס למקום ה23 ואף הצליח להיכנס לtop 75 במצעד הבריטי. זו הייתה הפעם השנייה בה שיר של דה פורסט הגיע למעמד כזה, אחרי "Only teardrops" שזכה באירוויזיון 2013.

הופעה חיה
---------

במאי 2014, דה פורסט הופיעה עם השיר במהלך גמר האירוויזיון באצטדיון "B&W Hallerne" שבבירת דנמרק, קופנהגן.

רשימת רצועות
------------


| גרסה רגילה |
| --- |
| מס' | שם | כותב(ים) | משך |
| 1. | Rainmaker | אמילי דה פורסט, ג'אקוב שאק גלסנר, פרדריק סונפורס | 3:43 |

היסטוריית הוצאה לאור
--------------------

| מדינה | תאריך | פורמט | חברת תקליטים |
| --- | --- | --- | --- |
| דנמרק | 21 בפברואר 2014 | הורדה דיגיטלית | יוניברסל מיוזיק גרופ דנמרק |
|

הערות שוליים
------------

1. ↑  iTunes - Music - Rainmaker - Single by Emmelie de Forest

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 2f0d5f04-7f0c-4645-a0eb-44bdfa866455

 |
**אנטואן פרנסואה מרמונטל** (בצרפתית: **Antoine François Marmontel**‏; 16 ביולי 1816 – 16 בינואר 1898) היה פסנתרן, מורה ומוזיקוגרף צרפתי.

קורות חייו
----------

מרמונטל, יליד קלרמון-פראן, נכנס לקוטנסרבטואר של פריז ב-1827. מוריו היו פייר צימרמן בפסנתר, ויקטור דורלה בהרמוניה, ז'אק פרומנטל הלוי בפוגה וז'אן פרנסואה לזואה בהלחנה. הוא קיבל פרסים ראשונים בתאוריה של המוזיקה ובפסנתר. בשנת 1837 התמנה לאסיסטנט בתאוריה של המוזיקה בקונסרבטואר. ב-1848 החליף את צימרמן כפרופסור לכלי מקלדת בקונסרבטואר. בתחרות להשגת משרה זו ניצח את מורו לשעבר, שארל-ולנטן אלקאן, מהלך שהביא לסיום הקריירה של אלקאן. עם זאת, זכרונותיו מעמיתו לשעבר בספרו "Les pianistes célèbres" הם מהמקורות החשובים ביותר לביוגרפיה של אלקאן.

מרמונטל עשה לו שם כמורה יעיל ורב-דמיון. בין תלמידיו הרבים היו ז'ורז' ביזה, ונסן ד'אנדי, תאודור דובואה, ארנסט ז'ירו, אמיל פאלאדיל, אדוארד מקדואל, גבריאל פירנה, לואי דיאמה, פרנסיס פלאנטה, מרגריט לונג וקלוד דביסי.

הקריירה של מרמונטל זרועה ציוני דרך של יצירות פדגוגיות רבות (יותר מ-200 מספרי אופוס) כמו גם נוקטורנים, רומנסות ועוד יצירות רבות. מפרסומיו הראויים לציון: "אמנות הפיענוח" (100 תרגילים קלים); לימודי יסוד של מכניזם וסגנון" (24 תרגילים) בשנת 1847; "לימודי מכניזם"; "5 תרגילים סלוניים"; "אמנות הפיענוח לארבע ידיים" בשנת 1847; "הוראת פסנתר מתקדמת ורציונלית" בשנת 1887.

כתביו המוזיקוגרפיים של מרמונטל הם בין המקורות הטובים ביותר לתולדות הפסנתר והפסנתרנים, בייחוד למאה ה-19. הם כוללים את "מלחיני סימפוניות ווירטואוזים" משנת 1880; "פסנתרנים מפורסמים" משנת 1878; "וירטואוזים בני זמננו" משנת 1882; "יסודות האסתטיקה של המוזיקה ומחשבות על היופי באמנויות" משנת 1884; ו"תולדות הפסנתר ומקורותיו" משנת 1885.

בנו של מרמונטל, אנטואן אמיל לואי קורבאז מרמונטל (24 באפריל 1850 – 23 ביולי 1907) היה גם הוא מורה לפסנתר בקונסרבטואר ואף חיבר יצירות סלוניות רבות.

אנטואן מרמונטל נפטר בשנת 1898 בפריז.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטואן מרמונטל** בוויקישיתוף

* אנטואן מרמונטל, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* כתבי אנטואן מרמונטל בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
* אנטואן מרמונטל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007336999805171
* BNE: XX1319423
* BnF: cb13990512c (data)
* CANTIC: a10412219
* GND: 116785063
* ISNI: 0000 0001 2121 1147
* LCCN: no2001091907
* The Léonore id LH//1747/40 is not valid.
* MusicBrainz: 86a5b82c-33b6-4206-b7c7-b29d665c33d6
* NDL: 001227375
* NKC: mzk2013769374
* NLA: 35999901
* NTA: 109741382
* SNAC: w6280k6x
* SUDOC: 078531799
* Trove: 1528177
* VIAF: 12571151
* WorldCat: lccn-no2001091907

 |
**Rakkaudesta lajiin** (בעברית: **אוהבת בשביל הספורט**) הוא סינגל הבכורה של הזמרת הפינית אוולינה, בשיתוף הראפר הפיני אוויל סטו. הסינגל יצא לאור ב-22 במאי 2015, תחת חסותן של חברות התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ ואם-אייזי מיוזיק, כסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה שלה, 24K.

הסינגל יצא לאור באותו תאריך ביחד עם סינגל נוסף, "Vuoristorataa". את שני הסינגלים איגדה אוולינה לסינגל אחד תחת שני השמות של שניהם, ושניהם יצאו כסינגל הבכורה שלה.

שני הסינגלים לא הצליחו להיכנס למצעד הפיני הרשמי, והפכו ליחידים של אוולינה שלא הצליחו לעשות זאת.

רקע וכתיבה
----------

את השיר כתבה אוולינה עם טומי לייקה, והוא הופק על ידי אנרי לאנץ. כיוון שיצא עם סינגל נוסף באותו תאריך, החליטה אוולינה לאגד את השניים בעטיפה ובשם אחד. בעטיפה ניתן לראות את שני שמות הסינגלים, כאשר מאחוריהם אוולינה מופיעה בצבעים דהויים.

וידאו קליפ
----------

הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ ה-Vevo של אוולינה כבר ביום שהוכרז כסינגל רשמי ביחד עם, "Vuoristorataa". בקליפ אוולינה רוקדת בחדרים חשוכים, ובין לבין ניתן לראותה חובשת מסיכה שחורה שמכסה את כל פרצופה ומדי פעם מנצנצת בגלל התאורה שבאותו חדר. לבסוף, ניתן לראות את אוויל סטו חובש כובע גרב שחור, שר את השיר, כשהוא יושב על כיסא.

מונה הצפיות של הווידאו קליפ נכון לאוקטובר 2017, עולה על למעלה ממיליון צפיות, דבר אשר הופך אותו לחמישי הנצפה ביותר של אוולינה.

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר Rakkaudesta Lajiin באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Steffen Hung, finnishcharts.com - Discography Evelina, www.finnishcharts.com
2. ↑  Evelina - Rakkaudesta lajiin ft. Eevil Stöö, YouTube
3. ↑  EvelinaVEVO, YouTube

| אוולינה |
| --- |
| דיסקוגרפיה |
| אלבומי אולפן | *24K* • *SOS* • *III* |
| ערכים קשורים | יוניברסל מיוזיק גרופ • JVG |

| אוולינה – סינגלים |
| --- |
| *24K* | "Rakkaudesta lajiin" • "Vuoristorataa" • "Honey" • "Sireenit" • "Sushi" • "Ei filtterii" • "Fuulaa" |
| *SOS* | "Kylmii Väreitä" • "Tornado" • "Katri Helena" • "Sun Vika" • "Vielä kerran" • "Nostalgiaa" • "Miks" |
| *III* | "Hitaasti" |
| השתתפות בסינגלים | "Himalaja" • "Takajeejee" • "Kultakehykset" • "Kombo" |
**אנדרדוגס** היא קומדיה ישראלית, המתארת מציאות שבה כלבים יודעים לדבר ומתנהלים כבני אדם.

התכנית עוקבת אחרי בכר, רג'י וצביקה במסעם לרכוש דירה בישראל. הסדרה הופקה עבור yes על ידי אולפני הרצליה ועלתה לשידור בשנת 2020. הסדרה באה להציג את האנשים החלשים בחברה הישראלית ואיך הם לעולם לא יגיעו בכוחות עצמם לדירה[דרוש מקור].

פרקים
-----

הסדרה עוקבת אחר חייהם של שלושה כלבים - בכר, רג'י וצביקה, אשר מחליטים יום אחד שהם מאסו במגורים עם בעליהם (או ברחוב במקרה של צביקה) ושהם מעוניים להיות הכלבים הראשונים בעלי דירה בישראל. במהלך הסדרה הכלבים מתמודדים עם רגולציה ובירקורטיה אשר מציבה להם המדינה ומנסים להגיע לדירה בכל דרך.

### עונה 1

**פרק 1 -** בעליו של רג'י מבשרים לו שהם עוברים לגור בחו"ל בלעדיו. לאחר שנאלץ לגור עם חתול, רג'י יוצא עם 2 חבריו צביקה, כלב רחוב ובכר, דני ענק וכוכב פרסומות, לחפש לשלושתם בית חדש.

**פרק 2 -** הכלבים מנסים לבדוק פרויקט מגורים חדש ולנסות להיות הכלבים הראשונים עם בית. הם יוצאים לעבוד כדי לחסוך לדירה, אבל מגלים שהדרך עוד ארוכה מאוד.

**פרק 3 -** הכלבים פוגשים בכלביה העירונית את אהוד, כלב מבוגר מהניינטיז שנותן להם קצת פרספקטיבה. ענת מחליטה להעניש את רג'י שברח מהבית, בכר מתקשה להיפטר מחיידק הבמה וכולם מנסים להציל את צביקה מהרדמה.

**פרק 4 -** הכלבים מבינים שכדי להצליח להגיע לבית הם צריכים כסף, והרבה. בכר מנסה לגייס סוכנת חדשה, ורג'י, שעדיין קשור באזיקים לג'פרי, חושב על תוכנית המאה.

**פרק 5 -** לאחר שהשיגו סכום נכבד למשכנתא, על הכלבים להשיג את רישיון הכלב שלהם כדי להתחיל את ההליך. רג'י ובכר צריכים להתמודד כל אחד עם עברם, בעוד צביקה מוצא דרכים יצירתיות להשיג רישיון.

**פרק 6 -** שר האוצר מפתיע את צוות המכירות של "מחיר למתכלב" ושולח את הכלבים לעבור קורס אילוף מופרע במיוחד. העלילה מסתבכת כאשר כלב חדש מגיע לאילוף וטורף את כל הקלפים.

**פרק 7 -** רג'י הולך בעקבות האהבה ומחליט להציע לטופי להתצטרף אל הכלבים לדירה. הפה הגדול של צביקה מסבך את הכלבים בקרב על כל הקופה בעוד שבכר רק רוצה שהבנאדם שלו יענה לו.

**פרק 8 -** ערב ההגרלה על הדירה – בכר מנסה קריירה חדשה, רג'י מנסה להתרגל לרעיון הזוגי החדש וצביקה מנסה שוב להציל את יחזקאל מגורלו.

**פרק 9 -** בפרק האחרון לעונה הכלבים יצטרכו להתמודד כל אחד עם עברו ולהכריע לגבי עתידם. על הדרך הם יצטרכו להוכיח שנאמנות היא לא סתם עוד תכונה הקיימת בהם.

דמויות
------

### דמויות ראשיות

* **בכר** (אלון חמאווי) - כלב שהוא שחקן ודוגמן ומנסה להשיג קמפיינים אך בכל פרק משהו חדש מכשיל אותו. מסוג דני ענק
* **רג'י** (יניב הלפגוט) - כלב שבעליו נוסעים לחו"ל ומשאירים אותו בארץ. מסוג בורדר קולי.
* **צביקה** (מוטי וסרמן) - כלב הומלס
* **ג'פרי** (איתי זבולון) - חתול הומוסקסואל אשר מתגורר עם רג'י
* **טופי** (ליז רביאן) - כלבה נוספת בשכונה, אשר רג'י מנסה למצוא חן בעיניה
* **רענן** (אמיר הילל) - כלב נוסף בעסקי הבידור המתחרה בבכר
* **שירלי** (רותי אסרסאי) - הסוכנת של בכר.

### דמויות משניות ואורחים

**פרוספר** (יניב סוויסה) - מאפיונר נכה שמסתובב בשכונה ומהלך אימים על צביקה

**ופל** (מעיין בלום) - הכלב של שר האוצר

**צ'רלי** (אלון גאווי) - הכלב של פרוספר מסוג רוטווילר

קישורים חיצוניים
----------------

* 
* התכנית באתר יס
* התכנית באתר EDB
* אתר למנויים בלבד איתי שטרן, "אנדרדוגס": איתי זבולון גונב את ההצגה בתפקיד חתול חרמן, באתר הארץ, 1 בספטמבר 2020
אפרים יצחק (עם כובע) בסעודה. שני מימין היילה גבריסלאסי.
**אפרים יצחק** (באנגלית: **Ephraim Isaac**; נולד ב-29 במאי 1936) הוא היסטוריון ובלשן יהודי אמריקאי ממוצא אתיופי. פרופסור באוניברסיטת פרינסטון וקודם לכן באוניברסיטת הרווארד. מומחה לשפות אפרו-אסיאתיות ולהיסטוריה של אתיופיה.

קורות חיים
----------

יצחק נולד לאב ממוצא יהודי-תימני שהשתקע בעיר דירה דאווה ולאם אתיופית נוצרייה שהתגיירה. בנערותו למד וידע געז, אורומו, אמהרית, אנגלית ועברית. סיים את התיכון בהצטיינות יתרה ואף קיבל פרס מהקיסר היילה סלאסי ולאחר מכן לימד באוניברסיטת אדיס אבבה, קיבל מלגה ללמוד בלבנון אך העדיף להגר וללמוד בארצות הברית, והחל ללמוד שם מוזיקה, פילוסופיה, כימיה וביולוגיה. לאחר סיום התואר הראשון שב לאתיופיה ולימד מוזיקה. לאחר מכן שב יצחק לארצות הברית, וב-1959 הפך לנשיא "התאחדות הסטודנטים האתיופים של צפון אמריקה" והקים יחד עם סטודנטים נוספים ארגון למען ביעור הבערות באתיופיה – ארגון שפעל יחד עם הממשל האתיופיה, וזכה להערכה רבה. לאחר מכן התקבל ללימודים באוניברסיטת הרווארד, הפעם בתאולוגיה. ב-1969 סיים את לימודיו במקצוע חדש שרכש: שפות שמיות עתיקות. באותה השנה פתחה האוניברסיטה מחלקה ללימודי אפריקה, והזמינה אותו ללמד בה, וכך הפך להיות הפרופסור הראשון בוגר המחלקה החדשה. ב-1973 הגיע יצחק לאוניברסיטה העברית בירושלים על מנת ללמד בלשנות, ולבקר את הוריו, שעלו לישראל ב-1970 והתגוררו באליכין. כיום עומד יצחק בראש ארגון שלום למען אתיופיה ולאיחודה מחדשה של אריתריאה, מכהן כדיקן ללימודים שמיים באוניברסיטת פרינסטון, עומד בראש "הפדרציה היהודית-תימנית של אמריקה" וכמו כן חבר באגודה למדעי יהדות אתיופיה.

כיום כולל תחום מחקרו ספרות רבנית, ספרות אתיופית-דתית, היסטוריה אתיופית, היסטוריה יהודית והיסטוריה של יהדות תימן ואתיופיה.

סימן ההיכר של יצחק הוא כובע תימני-מסורתי ותלבושת אתיופית-מסורתית.

ראו גם
------

* אולגה קפליוק
* נעמי שמואל

לקריאה נוספת
------------

* Ephraim Isaac, **The Falasha: Black Jews of Ethiopia**, Dillard University Scholar, 1974
* Ephraim Isaac, **The Ethiopian Church**, H. N. Sawyer Co. 1968

קישורים חיצוניים
----------------

* אפרים יצחק, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007303734205171
* ISNI: 0000 0000 6702 7946
* LCCN: no00022043
* SUDOC: 166392588
* VIAF: 73393075
* WorldCat: lccn-no00022043

 |
**אריאל קארו** (נולד באוקטובר 1965), תת-אלוף בצה"ל במילואים, בתפקידו האחרון כיהן כקצין מודיעין ראשי (קמנ"ר) בשנים 2009–2013.

קורות חייו
----------

אריאל קארו נולד ב-1965. לאחר לימודים בפנימייה הצבאית לפיקוד בתל אביב, התגייס באוקטובר 1983 לצה"ל ושירת כלוחם בחיל השריון. לאחר פציעה עבר לחיל המודיעין. ב-1995 מונה לקצין המודיעין של אוגדת אזור יהודה ושומרון. לאחר שנתיים עבר לחטיבת המחקר בחיל המודיעין לתפקיד ראש ענף. בשנת 2000 היה מפקד קורס קציני המודיעין.

בשנים 2001–2003 היה קצין המודיעין של פיקוד מרכז, במהלך הלחימה בתקופת האינתיפאדה השנייה ובמבצע חומת מגן. לאחר מכן מונה לסגן ראש החטיבה האסטרטגית באגף התכנון. משנת 2005 היה ראש מחלקת עיצוב המערכה באגף מבצעים, תפקיד אותו מילא גם במהלך מלחמת לבנון השנייה. בשנת 2007 עבר לתפקיד קצין מודיעין שדה ראשי, במהלך מבצע עופרת יצוקה. לאורך התפקיד פעל קארו להחזרת מודיעין השדה לאחריות אמ"ן, מתוך הבנה כי הניתוק אשר אירע בתחילת שנות ה-2000 היה לנתק המרכזי בזרימת המודיעין לדרגי השטח. במקביל פעל קארו לביסוס האיסוף הקרבי כמערך מקצועי בזרוע היבשה, אשר לימים הפך לחיל הגנת הגבולות.

במאי 2009 מונה לקצין מודיעין ראשי (מפקד חיל המודיעין) וכיהן בתפקיד עד מרץ 2013.

קארו הוא בוגר המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. למד במכללה לביטחון לאומי בין השנים 2003–2004. הוא בעל תואר ראשון בהצטיינות בלימודי המזרח התיכון ומדעי המדינה מאוניברסיטת תל אביב ובעל תואר שני בהצטיינות במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה.

קארו היה בין הקצינים הבכירים הבודדים בצה"ל שאינם בוגרי בה"ד 1.

לאחר שחרורו מונה לראש מינהלת מודיעין וסייבר בחברת רפאל - מערכות לחימה מתקדמות, ובשנת 2019 התקדם לתפקיד סמנכ"ל בכיר לפיתוח עסקי ושיווק ברפאל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריאל קארו** בוויקישיתוף
* בשדה של קארו, באתר דובר צה"ל
* הצופה עובר שדה, על המעבר לתפקיד קמנ"ר, באתר זרוע היבשה של צה"ל
* רותם פסו, אתר צה"ל, קצין המודיעין הראשי: פעילות המודיעין הפכה מבצעית ומהירה יותר, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 9 במאי 2012
* עמיר רפפורט, קצין המודיעין הראשי מודה: לא יודעים הכל, באתר nrg‏, 23 במרץ 2013
* עמיר רפפורט, ‏הסייבר הוא מימד לחימה לכל דבר, באתר "IsraelDefense"‏, 21 במרץ 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  קארו - ראש מנהלת מודיעין וסייבר ברפאל, "ישראל דיפנס", ‏ 29.12.2013.
2. ↑  אריאל קארו, באתר "בהשקט ובבטחה".

| קציני הגנת גבולות ראשיים סמל החיל |
| --- |
| קציני איסוף קרבי ראשיים  | אמנון סופרין • יובל חלמיש • גיא ליפקין • אריאל קארו • אלי פולק • גיא בר-לב • מרדכי כהנא |
| קציני איסוף קרבי ראשיים  ומפקדי מערך הגנת הגבולות | מרדכי כהנא • דן נוימן (ממלא מקום) • אמיר אבשטיין |
| קציני הגנת גבולות ראשיים סמל החיל | אמיר אבשטיין • עמית ימין |

| קציני מודיעין ראשיים  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| דב תמרי • חיים בנימיני • צבי שילר • אריה בן טוב • גיורא זורע • אורן שחור • דורון תמיר • חיים יפרח • דודו צור • משה שחורי • יובל חלמיש • אריאל קארו • אלי בן-מאיר • משה שנייד • יובל שמעוני • אבי קינן |

 |
**יַזְדְגֶרְד השני** - מלך האימפריה הסאסאנית בין השנים 438–457, בנו ויורשו של בהראם החמישי. 

בתחילת שלטונו פתח יזדגרד במלחמה נגד האימפריה הביזנטית לאחר שהקימה ביצורים על שטח פרסי סמוך לחרן. הוא הצליח להפתיע את הביזנטים, אך נתקל בשיטפון שמנע ממנו להתקדם לעומק שטחה של האימפריה. הקיסר הביזנטי שנגדו נלחם יזדגרד, תאודוסיוס השני, היה מעוניין לסיים את המלחמה, ושלח את מפקד הצבא שלו לפתוח במשא ומתן עם יזדגרד. בסופו של המשא ומתן הוחלט ששתי האימפריות לא תבנינה ביצורים על שטחי הספר שלהן.

בעיצומו של המשא ומתן עם האימפריה הביזנטית תקפה ממלכת קידאריט את האימפריה הסאסאנית. יזדגרד השיב מלחמה שערה והצליח לדחוק את הקידאריטים אל מעבר לנהר אמו דריה (450). באחרית ימיו נלחם שנית עם הקידאריטים והדף התקפה מחודשת שלהם.

יזדגרד, שבימיו בא לידי ביטוי הכלל "דינא דמלכותא דינא" ("Cujus regio, ejus religio"), פעל בקנאות כלפי המיעוטים הדתיים, ובפרט נגד הנוצרים; הוא רדף את הנוצרים, הורה לסלק אותם משורות הצבא ודרש מהנוצרים שבארמניה להמיר את דתם, באמרו "צריך שדת אדוניכם תהא דתכם, כי עלינו לתת לאלוהים דין וחשבון על אודותיכם". כשהתקוממו נגדו הארמנים בראשות ורטן, דיכא את המרד והגלה את ראשי המדינה לפרס.

את היהודים רדף יזדגרד במידה פחותה; הוא אסר על אמירת קריאת שמע בפומבי, מפני שיש בה ייחוד השם, ועל שמירת השבת (455). מחלק מהגזרות הצליחו היהודים להתחמק בתחבולות שונות. על פי דברי רב שרירא גאון לאחר שיזדגרד גזר על השבת "בקשו חכמים רחמים מן השמים ובא תנין ובלע את המלך יזדגרד בבית משכבו ובטלה הגזרה"

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יזדגרד השני** בוויקישיתוף
* יזדגרד השני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  היסטוריה של היהודים, פול ג'ונסון, עמוד 159
פירוש משנה אחרונה על ששה סדרי משנה
רבי **אפרים יצחק מפרמיסלה** (ה'תקכ"ב, 1761 - כ"ז בתשרי ה'תר"ג, 1 באוקטובר 1842) היה רב ודיין במאה ה-19, מפרשני המשנה. מחבר הפירושים **משנה ראשונה** ו**משנה אחרונה**.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיר דוברומיל לרבי לייבוש אב"ד שצ'ז'ץ, אמו הייתה בתו של רבי יצחק חיות[דרושה הבהרה], הרב של פראג ומחבר הספר "זרע יצחק" על המשנה.

בצעירותו כיהן כדיין בעיר לסקו שבפולין. בהמשך מונה לדיין בבית דינו של רבי יוסף אשר עהרנברג בפשמישל, ולאחר פטירתו של רבי יוסף אשר, התמנה תחתיו כראש בית הדין, תפקיד בו נשא במשך עשר שנים עד לפטירתו. 

רבי אפרים יצחק היה תלמיד של דודו (בעל אחות אביו) רבי שמעון (דייטש) אשכנזי, שהיה אב"ד בעיר הולדתו דוברומיל ומחבר הספר "נחלת שמעון". למד גם מפי רבי אלימלך מליז'נסק.

רבי אפרים יצחק נפטר בעירו פשמישל בכ"ז בתשרי ה'תר"ג ובה נקבר.

חיבוריו
-------

* "משנה ראשונה" על סדר זרעים.
* "משנה אחרונה" על סדר טהרות.

הפירוש "משנה אחרונה" נדפס לראשונה בפשמישל, בשנת ה'תרמ"ג, על מסכת כלים בלבד. מאוחר יותר, בשנת ה'תרפ"ט, הודפסו כל שני חיבוריו (עם מהדורה מעודכנת יותר של פירושו על מסכת כלים) בהדפסת המשנה על ידי דפוס וילנא.

חיבוריו נדפסו עם הסכמתם של כמה מגדולי התקופה, בהם: רבי יעקב משולם אורנשטיין, רבה של לבוב ובעל הספר "ישועות יעקב"; רבי יוסף שאול נתנזון, בעל השו"ת "שואל ומשיב"; רבי יחזקאל שרגא הלברשטאם, בנו של ה"דברי חיים" מצאנז; רבי יצחק יהודה שמלקיש ראש אב"ד לבוב ומחבר השו"ת "בית יצחק".

קישורים חיצוניים
----------------

* הפירוש "משנה אחרונה" על מסכת כלים

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו סיפור בשמו על תקופת לימודיו אצל רבי אלימלך בספר **עשר צחצחות** (אות כ).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007527276405171
* VIAF: 308275356
* WorldCat: viaf-308275356

 |
**מחמוד בן אל-חסין בן מחמד אל-כאשע'רי** (1005–1102) היה מלומד מוסלמי ממוצא טורקי, שחי במאה החמישית להג'רה. נודע בעיקר בזכות המילון המקיף שחיבר על השפות הטורקיות.

חייו של אל-כאשע'רי
------------------

### מוצאו של אל-כאשע'רי

המידע הביוגרפי המועט על חייו של אל-כאשע'רי, שאוב מהמילון שחיבר על השפות הטורקיות. מהעדויות החלקיות במילון אנו למדים, שאל כאשע'רי בא ממשפחה בעלת ייחוס, שככל הנראה השתייכה על השושלת הקרא-ח'אנית. אל-כאשע'רי נולד במחצית הראשונה של המאה האחת עשרה בעיר ברסע'אן לא רחוק מקאשגאר שבסין של היום. עיר זו שימשה כתחנת מסחר חשובה על אחד מהנתיבים של דרך המשי. אביו של אל-כאש'ערי, אל-חסין בן מחמד, היה האמיר של המחוז בו שכנה עיר זו. המזרחן קליפורד בוסוורת' סובר שאל-כאשע'רי היה ככל הנראה נכדו של מחמד בן יוסף קדר ח'אן, אחד מהח'אנים הגדולים של השושלת הקרא-ח'אנית המזרחית.

### פועלו העיוני של אל-כאשע'רי

כמעט אין שום ספק שאת השכלתו הדתית והעיונית קיבל אל-כאשע'רי בעיר קאשגאר, ומשמה אף נגזרה הנסבה שלו וזאת למרות שנולד בברסע'אן. אל-כאשע'רי רכש השכלה איסלאמית קלאסית ומלבד טורקית, שפת האם שלו, למד גם את השפה הערבית ורכש בקיאות גם בתרבות האיסלאמית של אותה תקופה. מההקדמה, שחיבר למילונו, אנו למדים שאל-כאשע'רי אף נהג לערוך מסעות על מנת ללמוד ניבים שונים של טורקית. מצויד בכל הידע שרכש בקאשגאר ושהפיק ממסעותיו בארצות התרכים, היגר אל-כאשע'רי מהממלכה הקרא-ח'אנית לבגדאד, עיר הבירה של הח'ליפות העבאסית.

מפת העולם הלקוחה מספרו של אל-כאשע'ארי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מחמוד אל-כאשע'רי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007277333705171
* BnF: cb12363846f (data)
* CiNii: DA03289779
* GND: 119543257
* ISNI: 0000 0000 8989 6173
* LCCN: n84037230
* NTA: 069046859
* SUDOC: 127644962
* TDVİA: kasgarli-mahmud
* VIAF: 71468975
* WorldCat: lccn-n84037230

 |
**אנטואן קומבוארה** (בצרפתית: **Antoine Kombouaré**; נולד ב-16 בנובמבר 1963) הוא כדורגלן עבר צרפתי, ששיחק בעמדת הבלם.

קריירה
------

קומבוארה נולד בנומאה, בירת קלדוניה החדשה. הוא התחיל את לשחק כדורגל בקבוצת הנוער המקומית, פלום נומאה. בשנת 1983, קומבוארה חתם בנאנט. בשנת 1990, קומבוארה חתם בפריז סן-ז'רמן. תקופתו של קומבוארה, ידועה בעיקר בשל השערים המכריעים עליהם היה חתום. לדוגמה: ב-18 במרץ 1993, קומבוארה הבקיע את בדקה ה-96 את השער הרביעי של פריז בניצחון 1-4 נגד ריאל מדריד, שהעניק לקבוצתו את הכרטיס לחצי גמר גביע אופ"א וכן כבש את שער השוויון סיבוב קודם לכן, שהעניק לפריז עלייה לרבע הגמר בזכות שערי חוץ, על חשבונה של אנדרלכט.

בשנת 1995, קומבוארה חתם בסיון מליגת העל השווייצרית וכעבור שנה חתם באברדין תמורת 300 אלף פאונד. בקיץ 1998, חזר לקדנציה שנייה בפריז וכעבור עונה פרש מכדורגל.

קריירה כמאמן
------------

עם פרישתו, קומבוארה מונה למאמן קבוצת המילואים של פריז סן-ז'רמן. בשנת 2003, מונה למאמנה של שטרסבורג, בה אימן עד אוקטובר 2004.

ביולי 2005, קומבוארה מונה למאמנה של ואלנסיין, ששיחקה אז בליגה השנייה. בסיום עונתו הראשונה במועדון, העפילה הקבוצה לליגה הראשונה בצרפת, ממנה נעדרה מאז שנת 1993.

במאי 2009, קומבוארה חזר לפריז סן-ז'רמן כמאמן הקבוצה הבוגרת, בה חתם לשלוש שנים. עונתו הראשונה במועדון, הייתה מתחת לציפיות ועל אף הרכש המאסיבי שעשתה הקבוצה היא סיימה במרכז הטבלה, אך היא זכתה בגביע הצרפתי. ב-29 בדצמבר 2011, קומבוארה פוטר מתפקידו כמאמן פריז, על אף שהקבוצה הייתה אז במקום הראשון.

ב-27 ביוני 2012, קומבוארה מונה למאמנה של אל-הילאל מליגת העל הסעודית. ב-31 בינואר 2013, סיים את תפקידו בקבוצה.

ב-18 ביוני 2013, מונה למאמנה של לאנס, עמה רשם בסיום העונה, עליית ליגה נוספת לליגה הראשונה. בלאנס, אימן שלוש עונות.

ב-30 במאי 2016, קומבוארה חתם בגנגאן, בה אימון עד ה-6 בנובמבר 2018.

ב-10 בינואר 2019, מונה למאמנה של דיז'ון, בה אימן עד לסיום העונה.

ב-14 באוקטובר 2019, קומבוארה מונה למאמנה של טולוז. בטולוז, קומבוארה רשם את המאזן השלילי ביותר שלו כמאמן ראשי, כאשר הפסיד ב-11 מתוך 13 המשחקים בהם אימן את המועדון. יומיים לאחר ההפסד בגביע לסנט פריווה מהליגה הרביעית, פוטר מתפקידו.

ב-11 בפברואר 2021, חתם בנאנט.

תארים
-----

### שחקן

פריז סן-ז'רמן
* ליגת העל הצרפתית: 1993/1994
* קופה דה פראנס: 1992/1993, 1994/1995
* גביע הליגה הצרפתית: 1994/1995

פ.צ. סיון
* הגביע השווייצרי: 1995/1996

### מאמן

ואלנסיין
* הליגה הצרפתית השנייה: 2005/2006

אישיים
* מאמן השנה בליגה הצרפתית השנייה: 2005/2006

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטואן קומבוארה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb17837621f (data)
* ISNI: 0000 0004 4762 5921
* SUDOC: 184452287
* VIAF: 315253345
* WorldCat: viaf-315253345

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באחד מחלוצי העלייה הראשונה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו מרדכי ברנשטיין.
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
לוח הזיכרון על גדר האבן של בית ברנשטיין בראש פינה
**מרדכי** (**מוטל**) **ברנשטיין** (תרכ"ב, 1862 – כ"ז בסיון תרצ"ד, 1934) היה איכר וחלוץ ממייסדי ראש פינה, ממייסדי סינדיקט מגדלי הטבק, ממייסדי בית משפט השלום העברי, ראש ועד המושבה ושופט בתקופת המנדט הבריטי.

קורות חייו
----------

הוריו של מרדכי (מוטל) ברנשטיין נולדו באימפריה הרוסית. כשהגיע אביו של מרדכי, דוד ברנשטיין, לגיל בר מצווה חיתנו אותו עם רעייתו ובני הזוג הועברו מעבר לגבול, לרומניה, כדי למנוע סכנת חטיפה לצבא הרוסי, כפי שנהגו באותה תקופה. הם התיישבו במוינשט, שם נעשו לחסידיו של הרבי מבוהוש. שם נולדו ילדיהם ובהם מוטל (מרדכי). מוטל למד בחדר ובהמשך בישיבה והיה ידען גדול בתורה. הוא הצטרף לחיבת ציון ולארגון צעירי ציון, שהקים גיסו לעתיד, דוד שוב. הוא נשא לאישה את עדה (אקה), אחותו של דוד שוב. מרדכי היה פעיל בתנועה לארגון העלייה ובשנת 1882 עלה עם משפחתו מרומניה לארץ ישראל והיה בין מייסדי המושבה ראש פינה.

בשנת 1883 הקימו את ביתם, בית שהיה מקום כינוס, דיונים וקבלת החלטות של אנשי המושבה. במשך שנים רבות היה ברנשטיין חבר ועד המושבה ואף עמד בראש ועד המושבה. מרדכי היה גם החזן הראשון של המושבה ובהיעדר רב ביישוב, נהגו לקבל את דעתו בנושאי הלכה, כי היה ידוע כתלמיד חכם. 

מרדכי נקבר בבית העלמין של ראש פינה. ביתו, הנמצא ברחוב החלוצים מול הסופרמרקט המקומי, נושא לוח זיכרון גדול שהציבה המועצה. צאצאי משפחת ברנשטיין התגוררו בבית שבנו אבותיהם עד שנת 1992. בנו, יהודה ברנשטיין, היה חבר המועצה הראשונה של המושבה ראש המועצה הראשון של המושבה ובעל עיטור לוחמי המדינה.

בספר "גיא אוני" של שולמית לפיד מופיעה בת-זקוניו של רב מוטל, מלכה ברנשטיין הקטנה. השנה היא 1885, וידוע כי לאחר בת-הזקונים הזו נולד למרדכי ברנשטיין בנו, יהודה, בשנת 1901. יהודה בנו היה לימים ראש המועצה הראשון של ראש פינה. מרדכי ברנשטיין היה דודו של אלווין ברנשטיין.

* קברו של מרדכי ברנשטיין בבית העלמין של ראש פינהקברו של מרדכי ברנשטיין בבית העלמין של ראש פינה
* בית ברנשטייןבית ברנשטיין

ראו גם
------

ראש פינה - זכרונות רבקה גרבובסקי

לקריאה נוספת
------------

* **שולמית לפיד**, גיא אוני, הוצאת כתר.
* **יהושע בר יוסף**, "עיר קסומה", הוצאת הקיבוץ המאוחד.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "מרדכי ברנשטיין", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 260
* מנחם תלמי, בת השמונים, מעריב, 4 במאי 1962
* גלילי, בישוב - ראש פינה, דואר היום, 17 ביוני 1934
* אבי אורה, דור הולך, דואר היום, 17 ביוני 1934

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראש פנה בחירות ועד, דואר היום, 11 באוקטובר 1923
2. ↑  הברון והברונית רוטשילד בגליל העליון, דואר היום, 15 באפריל 1921
3. ↑  תוצאות הבחירות בשבי ציון ובראש־פינה, קול העם, יום שישי, נובמבר 25, 1949; עמוד 8
4. ↑  ראו השלט שבתמונה משמאל
5. ↑  עמ' 163 במהדורת 1982, 198 במהדורת 2011
**מחמאה** היא ביטוי לשבח או חנופה. מישהו יכול להחמיא לאדם אחר – מילולית או לא מילולית – כהבעת הערכה על הישג. מחמאה יכולה לתפקד כחיזוק חיובי, ולאחר מכן משמשת תמריץ לחזור על ההתנהגות המיועדת. למחמאה יכולה להיות השפעה הפוכה, למשל כאשר מחמיאים למישהו על משימה שנחשבת לו קלה או מובנת מאליה.

דוגמה למחמאה מילולית היא החיווי "טוב!", שנאמר כאשר מישהו סיים בהצלחה משימה. מחיאות כפיים או אגודל למעלה, הן דוגמאות למחמאה לא מילולית.

גיזרון
------

מקור המילה בהבנה מוטעית של הפסוק: "חָלְקוּ '''מ-חְמָאֹת''' פִּיו, וּקְרָב־לִבּוֹ; רַכּוּ דְבָרָיו מִשֶּׁמֶן, וְהֵמָּה פְתִחוֹת". - תהלים נה, כב. למעשה ה־מ' כאן היא מ' היתרון, וכוונת הפסוק היא: 'דבריו רכים משמן וחלקים מֵחמאה (=חֲמָאוֹת בלשון רבים), אך בלבו הוא מתכנן קרב (פְּתִחוֹת הן כנראה חרבות או כיוצא בזה)'. ניקוד המילה מַחְמָאוֹת במקום מֵחֲמָאוֹת חריג. הפתח במ"ם מקורו אולי בהשפעת החי"ת הגרונית. אכן יש המבארים את הפסוק "חלקו מחמאות פיו וקרב לבו", שמחמאות קרוים על שם חמאה הרכה ומרכת, כך אדם נותן מחמאה לחבירו, מרככו מהעמדה היותר איתנה בה היה נמצא. וראו ספר השורשים לרד"ק וספר השורשים לר' אבן ג'אנח.

יום המחמאות
-----------

מאז 2003, יום המחמאות הלאומי מתקיים מדי שנה ב-1 במרץ בהולנד, בו מעודדים אנשים לתת מחמאה אחד לשני. בעקבות היוזמה ההולנדית, אורגן מאוחר יותר יום מחמאות גם בפלנדריה ובנורווגיה. מאז 2011 מתקיים גם "יום המחמאה העולמי".

קישורים חיצוניים
----------------

* ויקימילון ערך מילוני בנושא **מחמאה,**  בוויקימילון
**הרקולס יושב על שור**, שנות ה-30 של המאה ה-19 (המוזיאון הלאומי, ורשה)
**תזאוס והמינוטאור**, 1843 (מוזיאון בולטימור לאמנות)
**סוס טורקי, מס' 2**, 1844 (מוזיאון וולטרס לאמנות)
**אנטואן לואי בארי** (בצרפתית: **Antoine-Louis Barye**;‏ 24 בספטמבר 1796 – 25 ביוני 1875) היה פסל צרפתי הנודע בהתמחותו בפיסול פסלי בעלי חיים.

קורות חיים
----------

בארי נולד בפריז שבצרפת ולמד להיות צורף זהב. בראשית דרכו עבד עם אביו, בשנת 1808, בהיותו בן 13, הצטרף למחלקת הצורפות של צבא צרפת ובשנת 1810 עבר לעבוד תחת הצורף גיום מרטין בייניי - שהיה הצורף האישי של נפוליאון בונפרטה. בתקופת מלחמות נפוליאון שירת במחלקת המפות של הצבא.

בשנת 1816 עבר ללמוד תחת הפסל פרנסואה ג'וזף בוסיו והצייר אנטואן ז'אן גרוס, וב-1818 התקבל בארי לבית הספר לאמנות יפה בפריז. בשנת 1823 ביקר בז'רדן דה פלאנט והחל לצייר בעלי חיים וצמחים. בהמשך החל לפסל בעלי חיים על בסיס רישומיו. בתקופה זו המשיך לעבוד כצורף לפרנסתו.

בשנת 1819, במהלך לימודיו, בארי פיסל מדליון שנקרא "מילו מקורטנה, נטרפת בידי אריה", שזכה בתחרות של בית הספר באות כבוד.

בשנת 1820 פיסל בארי את היצירה "הרקולס עם החזיר מהר ארימנתוס".

בשנת 1823 פיסל בארי את היצירה "צעיר עם כובע בארט" בברונזה ובשנת 1827 את "דיוקנו של רישאר". ב-1829 פיסל את היצירה "צבי ניצב".

בשנת 1831 פיסל לראשונה פסל רחב ממדים "טיגריס טורף קרוקודיל" העשויה גבס, שזכה לפופולריות רבה ולפרסים, ואת "אריה דורס נחש" העשויה ברונזה.

בארי המשיך לפסל בעלי חיים הן כיצירות קטנות ממדים והן יצירות גדלות המתארות תמות מיתולוגיות ורומנטיות, כגון פסלי אריות וטיגריסים בגני ארמון הטווילרי, וכן קבוצות הפסלים "מלחמה, שלום, כוח וסדר" בשנת 1854.

בשנת 1855 זכו פסליו שהוצגו בתערוכה העולמית בפרסים, ובארי קיבל את אות לגיון הכבוד.

בשנת 1854 הוצע לבארי ללמד ציור בעלי חיים במוזיאון לזואולוגיה. בארי נשאר בתפקיד זה עד פטירתו בשנת 1875.

בשנת 1868 התקבל בארי כחבר באקדמיה הצרפתית.

בשנת 1870 עבר בארי לתקופה קצרה לעיר שרבורג, בעקבות ההרס שנגרם במלחמת פרוסיה צרפת, אולם שנה לאחר מכן שב לפריז.

בארי נפטר ב-29 ביוני 1875.

כיכר באיל סן לואי נקראת על שמו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטואן לואי בארי** בוויקישיתוף
* יצירות אנטואן לואי בארי במוזיאון היל-סטד, קונטיקט
* קורות חיים
* קורות חיים
* יצירותיו, באתר מוזיאון אילנה גור
* אנטואן לואי בארי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* אנטואן לואי בארי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007275606305171
* AGSA: 4269
* BNE: XX1183740
* BnF: cb11995263c (data)
* CiNii: DA11952594
* DSI: 262
* GND: 118657437
* ISNI: 0000 0000 8077 7274
* KulturNav: 15aeadb4-eeb2-4a06-800e-aba65f592563
* LCCN: n83192887
* The Léonore id LH//129/44 is not valid.
* NGV: 632
* NKC: xx0008637
* NLA: 35479420
* NTA: 070254990
* RKD: 4831
* SNAC: w6jd5hhr
* SUDOC: 028036417
* Trove: 967856
* ULAN: 500007044
* VIAF: 71400631
* WorldCat: lccn-n83192887

 |
**הכנסייה הבוסנית** הייתה פלג של האמונה הבוגומילית והריטואל שלה היה הריטואל השולט בשטחי בוסניה והרצגובינה מהמאה ה-12 עד תקופת ההתאסלמות במאה ה-15.

בכנסייה הבוסנית הונהג נוסח קיצוני במיוחד של האמונה הבוגומילית, נוסח שכונה בשם **דרגוציה** (DRAGUCIA). הכנסייה הבוסנית קיבלה חיזוק מיוחד בימיו של הבאן קולין שעבר לאמונה הבוגומילית יחד עם מרבית בני משפחתו. מאוחר יותר עבר הבאן קולין לקתוליות, אך רק למראית עין והחל מאותה תקופה מרבית שליטי בוסניה נהו אחר האמונה הבוגומילית, עד הכיבוש העות'מאני. לאחר הכיבוש העות'מאני הצמרת השלטונית התאסלמה וגם העם הלך בעקבותיה.

לקריאה נוספת
------------

* John Van Antwerp Fine, **The Bosnian Church, A New Interpretation: A Study of the Bosnian Church and Its Place in State and Society from the 13th to the 15th Century**, Boulder, Colorado: East European Quarterly, 1975.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הכנסייה הבוסנית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4740017-1
* LCCN: n87890836
* NKC: ko2007387832
* VIAF: 264454259
* WorldCat: lccn-n87890836

 |