recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**קריסטה אוֹיַסַאר** (באסטונית: **Krista Ojasaar**; נולדה ב-1975) היא משוררת וחוקרת ספרות אסטונית.

ביוגרפיה
--------

אויסאר נולדה במחוז לאנה-וירו שבצפון אסטוניה בהמשך עברה לעיר טרטו שבמזרח ארצה, עיר שבאוניברסיטה שלה למדה ספרות אסטונית וניהול מיזמי תרבות. במקביל ללימודי ספרות אסטונית לתואר שלישי ולעבודת הדוקטור שלה, מחקר המתמקד באגודות הספרות שפעלו באסטוניה בין השנים 1930 ל-1940, היא שותפה בהוצאת ספרים ועובדת כמנהלת משאבי האנוש במוזיאון הסִפרוּת של טרטו.

נכון ל-2021, אויסאר פרסמה ארבעה ספרי שירה: "חלומות בוקר" (2006), "מוזיקת שינה" (2008), "ערים חשוכות" (2010) ו"אוקיינוס אוויר" (2018). שמונה משיריה התפרסמו בתרגום לעברית בספר "כובעים וכפפות", אסופה לשירה אסטונית שערך ותרגם רמי סערי. אנתולוגיה זאת ראתה אור בהוצאת כרמל בשנת 2021.

לקריאה נוספת
------------

* (האוויר הוא) שיר מאת קריסטה אויסאר בתרגום רמי סערי מאסטונית לעברית
* רמי סערי (עורך ומתרגם), **כובעים וכפפות – אסופת משוררים אסטונים צעירים**, הוצאת כרמל, 2021, עמודים 37–48.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קריסטה אויסאר** בוויקישיתוף
* קורות חיים באסטונית
* קורות חיים באנגלית
* Ojasaar, Krista, Young Poets - Vakxikon.gr Media & Publishing Group, ‏2 בנובמבר 2019
פירוש נוסף ערך זה עוסק בבניין משרדים בוושינגטון. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו בניין פורד.

**בניין המשרדים של בית הנבחרים פורד** או **בניין המשרדים פורד** או **בניין פורד** (באנגלית: **Ford House Office Building**) הוא אחד מארבעת בנייני המשרדים המשמשים את עובדי בית הנבחרים של ארצות הברית הבניין ממוקם על גבעת הקפיטול בוושינגטון די. סי. בירת ארצות הברית.

בניין המשרדים פורד הוא בניין המשרדים היחיד של בית הנבחרים שאינו מחובר מתחת לאדמה (באמצעות הרכבת התחתית של קפיטול ארצות הברית) לאחד מבנייני המשרדים האחרים או לקפיטול עצמו, ובניין המשרדים היחיד של בית הנבחרים שאינו מכיל משרדים של חברי בית הנבחרים של ארצות הברית. הבניין משמש בעיקר את צוותי ועדות בית הנבחרים של ארצות הברית, וכן את משרדו של אדריכל הקפיטול, את משרד התקציב של קונגרס ארצות הברית, ואת הוועדה לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה של בית הנבחרים.

היסטוריה
--------

לפני בנייתו של בניין פורד היו ממוקמים באתר זה "בית הספר בל" (Bell School) ו"כנסיית ציון ווסלי" (Zion Wesley Chapel). בנייתו החלה בשנת 1939 במסגרת תוכנית מנהל פרויקטי העבודה של ארצות הברית, והוא היה לבניין המשרדים הפדרלי הראשון שנבנה בוושינגטון. בתכנון, נועד המבנה לתת שירותי אחסון למשרדים אחרים שהוקמו ברחבי הבירה, מתוך כוונה שהקמתו תהיה מהירה וזולה (בזמן שבנייני משרדים מפוארים ויקרים יותר נבנים במקביל).

בראשיתו שימש המבנה את לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנים 1942–1940.
לאחר מכן, שימש הבניין את יחידת ההדפסה הסמויה של ה-FBI. בבניין אוחסנו אלפי רשומות טביעות אצבע שבאותה עת, בהיעדר טכנולוגיות מתקדמות, הצריכו טכניקות חיפוש ידניות כדי למצוא התאמה. יחידה זו של ה-FBI הייתה בין היחידות הראשונות שעברו לבניין ג'יי אדגר הובר עם השלמת בנייתו ב -1974.

לאחר עזיבת ה-FBI את המבנה, הוא נרכש על ידי אדריכל הקפיטול ושמו שונה ל-"אגף 2 של בית הנבחרים" (House Annex-2).

בסוף שנות השמונים, הורשו המפלגות הדמוקרטיות והרפובליקניות לשנות את שמו של הבניין. הרפובליקנים, אז במיעוט, בחרו לשנות את שמו של הבניין לשמו הנוכחי - "בניין פורד", על שם נשיא ארצות הברית לשעבר ג'רלד פורד, ואילו הדמוקרטים במקביל בחרו לשנות את שם "אגף 1 של בית הנבחרים" (House Annex-1) ל"בניין אוניל" על שם יושב ראש בית הנבחרים טיפ או'ניל.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בניין המשרדים של בית הנבחרים פורד
* תולדות גבעת הקפיטול, כולל סרטון אנימציה של בניית מבני קומפלקס הקפיטול
* מפה אינטראקטיבית של קומפלקס הקפיטול

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  ההיסטוריה של בניין פורד
**שליו ניו זילנדי** (שם מדעי: *Coturnix novaezelandiae*; במאורית: **koreke**) הוא מין של עוף קטן עד בינוני, ממשפחת הפסיוניים, (סוג: *Coturnix*), שהיה אנדמי לניו זילנד ונכחד מאז שנת 1875. החוקר הראשון שתיאר מין זה, בשנת 1769, היה ג'וזף בנקס, כשהשתתף במסעו הראשון של קפטן ג'יימס קוק סביב העולם. הפרט הראשון נאסף בשנת 1827 על ידי החוקר ז'אן רנה קונסטאן קואה שהשתתף במסעו של האדמירל ז'ול דומון ד'אורוויל.

כיום נערך מחקר באוניברסיטת מאסי כדי לבדוק האם מין שליו שנמצא באי טיריטירי מטנגי הוא למעשה שליו ניו זילנדי ששרד. סברה נוספת שנבדקת היא ששליו זה הוא בן כלאיים של שליו ניו זילנדי ושליו חום.

מבנה
----

* גובה: 17-22 ס"מ.
* משקל: כ- 200 גרם.
* אורך הכנפיים: 118-122 מ"מ, לזכרים. 119 מ"מ לנקבות.
* אורך הזנב: 45-47 מ"מ, לזכרים. 42-43 מ"מ לנקבות.
* צבעים - הזכר: הראש חום כהה, הפנים מגוונות בחלקן העליון חום אדמדם ומתחת חום עם פסים בצבע שחור ולבן. הצוואר נמוך מנומר שחור לבן, צידי הגוף אדמדם חום, הבטן לבנה, המקור שחור, והרגליים בצבע ורוד חיוור דמוי בשר. הנקבה - דומה לזכר רק צבעיה בהירים יותר.

הסיבות להיעלמות המין
--------------------

עד ראשית המאה ה-19, היה השליו הניו זילנדי נפוץ בכל ניו זילנד. במאה זאת החלה כמותו להידלדל, עד לשנת 1875, בה נכחד כליל. הכחדתו נבעה מכמה סיבות: הראשונה הייתה דחיקתו בתחרות על המזון מול חיות משק, שהובאו לאי על ידי המתיישבים האירופים, בעיקר כבשים. כמו כן, טריפתו על ידי מינים פולשים ובהם כלבים חתולים וחולדות. סיבה נוספת הייתה שרפות יער, אשר צמצמו את שטחי המחיה שלו, ולבסוף ציד בלתי מבוקר, שנועד לשם אכילתו ולשם ספורט.

ראו גם
------

* שליו
* שליו נודד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שליו ניו זילנדי** בוויקישיתוף
* שליו ניו זילנדי, באתר ITIS (באנגלית)
* שליו ניו זילנדי, באתר NCBI (באנגלית)
* שליו ניו זילנדי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* שליו ניו זילנדי, באתר GBIF (באנגלית)
* **Janice Pappas**, Coturnix novaezelandiae-New Zealand quail, University of Mishigan Museum of Zoology
* Koreke, the New Zealand quail, nzbirds

הערות שוליים
------------

1. ↑  שליו ניו זילנדי באתר הרשימה האדומה של IUCN
רבי **יחיאל ברבי אורי** (ד'תתק"ע, 1210 - כ"א בתשרי ה'כ"ד, 26 בספטמבר 1263) היה רב מגדולי יהדות אשכנז, פוסק הלכה ומקובל בסגנון חסידי אשכנז, שנודע במיוחד כאביו של הרא"ש.

אודותיו
-------

לא נותרו אודותיו פרטים רבים, אך ידוע שהיה רבו הראשון של בנו רבי אשר בן יחיאל (הרא"ש), שנודע לימים כאחד מגדולי פרשני התלמוד והפוסקים וכבעל השפעה מכרעת על עיצוב ההלכה היהודית.

הרא"ש מספר כי הוא צאצא של הראב"ן. בשל כך, כתב החיד"א כי ייתכן שרבי יחיאל היה חתנו של הראב"ן למרות פער השנים ביניהם, אך הדעה המקובלת היא שהיה חתן של אחד מצאצאיו. לדעת אביגדור אפטוביצר כלל אין מדובר בראב"ן זה.

הוא עמד בקשרי מכתבים בהלכה עם כל גדולי דורו, ומהם עם בעלי התוספות: רשב"ם, ריב"ם ורבנו תם.

בשמו נקשרו אגדות מופת, חלקן לוקטו בידי חיד"א בספרו "שם הגדולים".

על שמו נקרא נכדו רבי יחיאל בן הרא"ש.

משפחתו
------

שלושת בניו של רבי יחיאל, היו רבנים גדולי תורה:

* רבי חיים בן יחיאל - רבו של אחיו הרא"ש, וחברו של מהר"ם מרוטנבורג
* רבי אשר בן יחיאל - הרא"ש
* רבי אליעזר בן יחיאל

* חתנו הוא רבי אלעזר הכהן אביו של רבי משה מחבר 'ספר חסידים - המשכיל'
* בן נוסף נפטר בחיי אביו, בהיותו ילד.

חיבוריו
-------

כתב ספר "על עסק התורה".

לקריאה נוספת
------------

* דוד הלחמי, **רבי יחיאל ברבי אורי (אבי הרא"ש)**, בתוך: **חכמי ישראל**, תל אביב תשי"ח, עמ' ג.
* רפאל הלפרין, **אטלס עץ חיים**, ה, תשל"ח, פריט 1965

קישורים חיצוניים
----------------

* יחיאל בן אורי (1210-1263), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפי מכתב נכדו רבי יהודה בן הרא"ש, מצוטט אצל חיד"א, שם הגדולים, א, קצט. ערך ראב"ן.
2. ↑  שם הגדולים, א, קצט. ערך ראב"ן.
3. ↑  שלום אלבק, הקדמה לראב"ן.
4. ↑  מבוא לספר הראבי"ה עמ' 51.
5. ↑  רפאל הלפרין, **אטלס עץ חיים**, ה, תשל"ח, פריט 2026.
6. ↑  הוא נפטר בגיל צעיר, ואחיינו רבי יהודה בן הרא"ש כתב שהיה גדול בתורה כמו שני אחיו הגדולים. ראו: רפאל הלפרין, **אטלס עץ חיים**, ה, תשל"ח, פריט 2006.
7. ↑  שו"ת הרא"ש כלל כז סימן א.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007298505505171
* LCCN: no2012021412
* WorldCat (עם LCCN): no2012-021412

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בהר בארץ מרי בירד באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו סיפל.

**הר סיפל** (באנגלית: **Mount Siple**) הוא הר געש רדום מסוג חרוט מגן, המצוי בחלק הצפון מערבי של האי סיפל, המצוי למול חוף באקוטיס (מדף הקרח גץ מפריד בין חוף באקוטיס לבין האי סיפל), בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה. 

ההר מתנשא לגובה לגובה של 3,110 מטרים מעל פני הים. הר סיפל הוא ההר השלישי בהתנשאותו באנטארקטיקה; וההר ה-78 בהתנשאותו בעולם.

ככל הנראה ההר התפרץ לאחרונה בתקופת ההולוקן. 

להר פסגת קלדרה (שאורכה 5 קילומטרים ורוחבה 4 קילומטרים), ומורדות ההר הן חרוט געשי. 

לרגלי ההר מושבה גדולה של פינגווינים מסוג אדלי.

היסטוריה
--------

### גילוי ההר ומקור שמו

ההר נקרא על שמו של פול א. סיפל (Paul Siple), חוקר אנטארקטיקה וגאוגרף אמריקאי, שהשתתף בשש משלחות חקר לאנטארקטיקה, ובהן שתי משלחות בירד (בשנים 1930–1928 ו- 1935–1933). 

סיפל פיקד על בסיס אמריקה הקטנה של השירות האנטארקטי האמריקאי, והיה הנווט בכל טיסות החקר העיקריות של הבסיס - כולל הטיסה בה התגלה הר סיפל. 

### הטיפוס על ההר

אין תיעוד על טיפוס על ההר, והוא אחד ההרים הגבוהים בעולם שטרם טיפסו עליהם.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **הר סיפל** |

* הר סיפל באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר סיפל באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* הר סיפל באתר peakbagger
* הר סיפל באתר skimountaineer
* הר סיפל באתר המידע הוולקני של מכון הסמית'סוניאן

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי
2. ↑  הר אנטארקטיקה לפי התנשאותם
3. ↑  רשימת 100 ההרים המתנשאים בעולם
4. ↑  Tarek Bazley, Penguins on the move in a warming world
5. ↑  מידע על הטיפוס על הר סיפל
**המופע של אופרה וינפרי** (באנגלית: **The Oprah Winfrey Show**) הייתה תוכנית אירוח אמריקנית מצליחה בהנחייתה והפקתה של אופרה וינפרי. זוהי תוכנית האירוח הנצפית ביותר בתולדות הטלוויזיה האמריקנית. מאז שידור פרק הבכורה של התוכנית ב-8 בספטמבר 1986 ועד 2021 הופקו קרוב ל-5,000 פרקים במשך 25 עונות. לתוכנית היו בין 15 עד 20 מיליון צופים מדי יום בארצות הברית בלבד, והיא משודרת ב-132 מדינות.

לתוכנית ישנה השפעה רבה על צופיה ובמיוחד על הקהל הנשי כאשר חלק מהנושאים אשר נידונו בעבר בהרחבה בתוכנית חדרו בעקבות כך לתודעה הציבור האמריקאי ולתרבות הפופ האמריקאית. בעוד שהעונות הראשונות של התוכנית עסקו לרוב בסוגיות חברתיות סנסציוניות, בהמשך הוחלט כי התוכנית תתמקד בנושאים חיוביים יותר בהם, סקירות של ספרים חדשים, ראיונות עם סלבריטאים, פינות העוסקות בשיפור עצמי וראיונות עם פילנתרופים שונים.
חלק מהראיונות של אופרה וינפרי זכו אף לסיקור נרחב בכלי התקשורת ברחבי העולם, בהם הראיון של וינפרי עם טום קרוז אשר במהלכו קרוז קיפץ על הספה כאשר הכריז על אהבתו לחברתו החדשה קייטי הולמס, הפרק בו השחקנית והמארחת אלן דג'נרס יצאה מהארון באופן פומבי לראשונה והפרק בו העניקה לכל קהל הצופים באולפן מכוניות פונטיאק מדגם G6.

לאורך השנים התוכנית ספגה ביקורת על כך שהיא משתמשת בפופולריות ובכוח הרב שיש לה באופן לא אחראי כדי לקדם מוצרים שונים אשר אינם מוצגים תמיד באופן ביקורתי, ואשר הופכים כמעט תמיד לרבי מכר בעקבות החשיפה העצומה לה זכו בתוכנית.

הפרק האחרון שודר ב-25 במאי 2021.

במשך שנתיים נייט ברקוס היה מנחה של תוכנית טלוויזיה שהייתה נחשבת לספין אוף של מופע אופרה וינפרי.

לקריאה נוספת
------------

* Eva Illouz, **The Oprah Winfrey and the Glamour of Misery: An Essay on Popular Culture**, Columbia University Press, 2003.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **תוכניתה של אופרה וינפרי** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המופע של אופרה וינפרי

* "המופע של אופרה וינפרי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "המופע של אופרה וינפרי", באתר Metacritic (באנגלית)

* "המופע של אופרה וינפרי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ערן בר-און, מבצעי סופעונה: אופרה ווינפרי סוגרת את הבסטה, באתר ynet, 25 במאי 2011
* יעל ביר-כץ, ‏אופרה ווינפרי: הראיונות הגדולים באמת, באתר onlife,‏ 20 בינואר 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  Forbes article Retrieved Jan 1, 2011
2. ↑  Stelter, Brian; Carter, Bill (2009-11-19). "Oprah Winfrey to End Her Talk Show". New York Times. נבדק ב-2009-11-19.
3. ↑  "Oprah Winfrey Show" to End in 2011, *MSNBC*, November 19, 2009

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007289705205171

 |
**ז'אן פרואסאר** (בצרפתית: **Jean Froissart**; ‏1337 – 1405 בערך) היה היסטוריון ומשורר צרפתי.

פרואסאר היה אחד ההיסטוריונים החשובים של צרפת בימי הביניים. במשך מאות בשנים ספרו "דברי הימים" זכה להכרה כמבטאה העיקרי של תחיית האבירות בממלכות אנגליה וצרפת במאה ה-14. ספרו זה הוא גם אחד המקורות החשובים המתארים את מחציתה הראשונה של מלחמת מאה השנים.

קורות חייו
----------

פרואסאר נולד בדוכסות אינו בעיר ואלנסיין (כיום בצפון צרפת), לאב שעסק בעיצוב מעילי אבירים. הוא עבד כסוחר ואחר כך הוסמך ככומר. בשנת 1361, מצויד במכתב המלצה ממלך בוהמיה, נסע ללונדון כדי לתת לפליפה אֵיְנו, אשתו של אדוארד השלישי מלך אנגליה, שיר שכתב אודות קרב פואטייה. היא מינתה אותו למשורר ולכותב דברי הימים בחצרה. ב-1367 ליווה את יורש העצר של אנגליה "הנסיך השחור" במסעו לעיר בורדו שהייתה בשליטת האנגלים. ב-1368 ליווה את הדוכס קלארנס מאנגליה במסעו אל העיר מילאנו שבאיטליה לטקס נישואיו של הדוכס עם בתו של דוכס מילאנו גלאצו ויסקונטי השני. ב-1369 חזר לעיר מולדתו ואלנסיין, שם נודע לו על מותה של פליפה מאינו. הוא הפך לבן חסותה של יוהנה דוכסית ברבנט.

פסל בדמותו של ז'אן פרואסאר
בשנת 1381 קיבל פרואסאר משרת כמורה בדוכסות אינו בעיר שימה (כיום בבלגיה), וזכה להכנסה מאחוזות הכנסייה, דבר שאפשר לו להמשיך במסעותיו כדי ללקט חומר לכתיבת ספרו "דברי הימים" שבו הוא מתאר את ההיסטוריה של אירופה המערבית מ-1325 עד 1400. בין השנים 1390 ו-1391 כתב היסטוריה של ואלנסיין עיר מולדתו. ב-1392 היה בפריז וב-1395 נסע שוב לאנגליה כדי לתת עותק של שיריו לריצ'רד השני מלך אנגליה, אך התאכזב מן השינויים שחלו באנגליה מאז שעזב את הממלכה. הוא ראה שינויים אלה כסופה של תקופת האבירות. בגלל מריבה עם גי מבלואה, שהיה שליטה הפיאודלי של העיר שימה, הפך פרואסאר לבן חסותו של פיליפ השני דוכס בורגונדיה. הוא בילה את שנותיו האחרונות בדוכסות אינו ומת בשנת 1405.

ההיסטוריונית האמריקאית ברברה טוכמן ציטטה רבות מכתביו של פרואסאר, בספרה ראי רחוק שעוסק במאה ה-14.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פרואסאר** |

* ז'אן פרואסאר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי ז'אן פרואסאר בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007261443705171
* BnF: cb11903661f (data)
* CANTIC: a1121188x
* CiNii: DA01078706
* GND: 118536370
* ICCU: RAVV058056
* ISNI: 0000 0001 1821 9033
* LCCN: n50023448
* LNB: 000083512
* MusicBrainz: ed00ee10-68db-4f0c-adaa-89f9503215cc
* NKC: skuk0000436
* NLA: 35105465
* NLG: 147681
* NLP: a0000001148002
* NSK: 000107359
* NTA: 069354677
* RERO: 02-A000066721
* SELIBR: 187596
* SUDOC: 026875896
* Trove: 828119
* VcBA: 495/14837
* VIAF: 100178580
* WorldCat: lccn-n50023448

 |
**מרגוט קלסטיל לפלר** (בגרמנית: **Margot Klestil-Löffler**; נולדה ב-4 במרץ 1954) היא דיפלומטית אוסטרית.

ביוגרפיה
--------

לפלר נולדה באוסטריה תחתית לזוג הורים חוואים. היא עבדה כדיפלומטית במוסקבה ולאחר מכן החלה לעבוד במשרדו של תומאס קלסטיל. היא ניהלה את קמפיין הבחירות של קלסטיל לנשיאות אוסטריה בשנת 1992, שהסתיים בניצחון.

במהלך כהונתו הראשונה של קלסטיל כנשיא אוסטריה, פורסם בתקשורת שהוא מנהל רומן עם לפלר. לאחר מכן התגרש מאשתו, וב-1998 הם נישאו.

היא החלה לשמש כגברת הראשונה של אוסטריה, אך המשיכה את עבודתה במשרד החוץ, היא חדלה מלהיות הגברת הראשונה ב-2004 עם מות בעלה סמוך לפני מועד סיום הקדנציה השנייה שלו.

באותה שנה החלה לשמש כשגרירת אוסטריה בצ'כיה. ב-2009 נכנסה לתפקיד של שגרירת אוסטריה ברוסיה, במסגרת תפקידה פתחה ספרייה אוסטרית באוניברסיטה בניז'ני נובגורוד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרגוט קלסטיל לפלר** בוויקישיתוף
*

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Ambassador of Austria to Russia, Dr. Margot Klestil-L�ffler, opened an Austrian Library at the HSE, www.hse.ru (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 123757592
* ISNI: 0000 0001 1494 385X
* LCCN: n2003040121
* NKC: js20051031010
* VIAF: 84241272
* WorldCat: lccn-n2003040121

 |
**בנק אינטרנטי** או "**בנק ישיר**", (באנגלית: **Direct Bank**) הוא בנק המקיים את התקשורת עם לקוחותיו בעיקר באמצעות האינטרנט והטלפון. לחלק מהבנקים האינטרנטיים יש גם סניפים פיזיים אך מספרם קטן בהרבה ביחס לבנקים רגילים. בנק אינטרנטי מתאפיין בהוצאות תפעול נמוכות יותר שמאפשרות לו להעניק תנאים טובים יותר ללקוחותיו.

שוני ביחס לבנק רגיל
-------------------

יתרונו העיקרי של הבנק האינטרנטי הוא בעלויות התפעול הנמוכות – הוצאות נמוכות בהרבה על מבנים וכוח אדם. מתוך כך הוא יכול להציע שירותי בנקאות כמו הלוואות, פיקדונות, חשבונות עו"ש ופעולות שונות בחשבון במחירים נמוכים יותר.

חסרונו של הבנק האינטרנטי הוא בהיעדר הקשר פנים אל פנים בין עובדי הבנק ובין הלקוחות. לקשר זה חשיבות בתחושת השייכות והאמון של הלקוח וגם ביכולת הבנק להעריך את סיכוני האשראי בהלוואה ללקוח.

בנקים אינטרנטיים בעולם
----------------------

הבנק הראשון שהציע בנקאות ישירה באמצעות הטלפון וללא סניפים היה "First Direct" הבריטי באוקטובר 1989. בתוך שנתיים שירת הבנק כ-100,000 לקוחות ובתוך חמש שנים הגיע לאיזון כלכלי תוך שהוא משרת מעל חצי מיליון לקוחות. כיום משרת הבנק מעל מיליון לקוחות.

בנקים בולטים נוספים בתחום הבנקאות האינטרנטית הם ING Direct (שבהמשך שינה את שמו ל-Capital One) הבנקים Discover Bank ו-Ally Bank שפועלים באמריקה הצפונית ו-Rabodirect מקבוצת Rabobank שפועל באירלנד, אוסטרליה, גרמניה וניו זילנד, N26, Starling bank ו-Monzo הבריטים, Nubank מברזיל ו- Bunq ההולנדי.

מגפת הקורונה העצימה את כניסתם של הבנקים האינטרנטיים למגרש התחרותי, כאשר הסגרים שהוטלו במדינות ברחבי העולם הקשו על הלקוחות להגיע לסניפי הבנק והגבירו את הצורך בפתרונות אינטרנטיים.

בנק אינטרנטי בישראל
-------------------

"הבנק הישיר הראשון" הוקם על ידי בנק לאומי ב-1994 כבנק ישיר (למעשה סניף של בנק לאומי). ב-2001 הושק אתר האינטרנט של הבנק ועיקר פעילותו התבצעה בערוץ זה. הבנק הגיע לרווחיות תוך 3 שנים ול-100 אלף לקוחות תוך קצת יותר מ-5 שנים אך בשלב זה ירדה מאוד הנוכחות התקשורתית שלו והוא הפסיק להתרחב. 

משנת 2007 פועלת קבוצת יזמים בראשות שלמה פיוטרקובסקי, מנכ"ל הבנק הבינלאומי הראשון לשעבר, להקמת בנק אינטרנטי והיא עובדת עם הרגולטורים השונים להסרה הדרגתית של החסמים הרלוונטיים. במסגרת דו"ח הועדה להגברת התחרותיות בין הבנקים ממליצה הוועדה להקים בנק אינטרנטי ולדו"ח אף מצורף תהליך ההקמה מול הפיקוח על הבנקים.

ב-2017 הבנק הדיגיטלי Pepper הוקם על ידי בנק לאומי כבנק ישיר.

בשנת 2019 אישר בנק ישראל את הקמת "הבנק הדיגיטלי הראשון" (לימים ONE ZERO) על ידי מריוס נכט ואמנון שעשוע.

בשנת 2022 אישר בנק ישראל את הקמת "בנק אש ישראל" על ידי ניר צוק, יובל אלוני, אלכס ליברנט ואלון שיין.

קישורים חיצוניים
----------------

* שרון שפורר, מתחת לבלטה הווירטואלית: מהפכת האינטרנט עוד לא כאן, באתר הארץ, 7 באפריל 2012
* Rabodirect Australia
* Discover Bank - USA
* Capital One

הערות שוליים
------------

1. ↑  הישיר הראשון הופך לבנק אינטרנט: מאפשר צ'ט עם יועצי השקעות, 24 שעות ביממה - גלובס
2. ↑  נתונים פנימיים בלאומי: הכנסות הישיר הראשון בשנת 2000 - 55.1 מיליון שקל - גלובס
3. ↑
4. ↑  העתק דו"ח הוועדה
5. ↑  "הבנק הדיגיטלי PEPPER של לאומי זמין מהבוקר לכלל הציבור". *כלכליסט - www.calcalist.co.il*. 2017-06-26. נבדק ב-2017-07-04.
6. ↑  הודעות לעיתונות - בנק ישראל אישר הקמה של בנק חדש, באתר בנק ישראל
7. ↑  בנק ישראל אישר הקמה של בנק חדש נוסף: בנק אש ישראל, ‏25 בדצמבר 2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4562274-7

 |
**מָרִי וַלִּיסוֹ** (באסטונית: Mari Vallisoo;‏ 12 בנובמבר 1950 - 4 באוגוסט 2013) הייתה משוררת אסטונית.

חייה
----

מרי וליסו נולדה במשפחה כפרית במזרח מחוז ייגבה באסטוניה. בשנת 1973 סיימה לימודי תכנות במכללה הטכנית של טאלין ועבדה במכון למדעי המחשב בטרטו. עם היבחרה לאגודת הסופרים האסטונים ב-1983, נטשה את עיסוקה בתכנות והתמסרה לכתיבה. 
וליסו חיה בצניעות, לא השתתפה באירועים פומביים ונמנעה מראיונות בתקשורת. 
מרי וליסו נפטרה בטרטו כתוצאה מתאונת דרכים, כאשר מכונית פגעה בה במעבר חציה.

יצירתה
------

וליסו פרסמה שמונה ספרי שירה ואוסף אחד:

* כְּלָבִים אֲהוּבִים (*Kallid koerad*)‏, 1979
* מְדַבֶּרֶת אִתְּךָ בְּחֹדֶש הָאָבִיב (*Kõnelen sinuga kevadekuul*)‏, 1980
* צִפֳּרִים נוֹדְדוֹת בַּחֶדֶר הַסָּמוּךְ (Rändlinnud kõrvaltoas'**)‏, 1983**
* מְדַבְּרוֹת וְעָפוֹת (*Kõnelevad ja lendavad*)‏, 1986
* מִלּוֹת חַיִּים וּבְשׂוֹרוֹת מָוֶת (*Sünnisõnad ja surmasõnumid*)‏, 1991
* הוֹוֶה הַיָּחִיד (*Ainsuse olevik*)‏, 2000
* מילות הנחשים (*Ussisõnad*)‏, 2001
* מבחר מן השנים 1979-2000 (*Tabamatu toalävel*)‏, 2011
* מחברת כוכב השחר (*Koidutäht koolivihikus*)‏, 2011

וליסו זכתה ב-4 פרסים על יצירתה:

* הפרס השנתי של אגודת הסופרים האסטונים, 1992
* פרס יוהאן ליב, 1995
* פרס יוהאן ליב, 2001
* פרס התרבות הממלכתי, 2012

שירתה משלבת בין מסורת וחדשנות – תערובת של היסטוריה ומיתוס, אמת ובדיה, קדושה וחול. בשיריה היא משתמשת ביסודות הלקוחים מהשירה העממית של אסטוניה. השירים כוללים לא פעם תעלומה מבודחת ומציאות חידתית, שבדרך כלל לא מציעות פתרונות, אך מאפשרות לקורא לקבל תמונה של עולם שלם מבעד לשברים ורסיסים. לפי תפיסתה של וליסו, היא יועדה לתפקיד זה, ומתמסרת לו רוב יומה. לפיכך היא עסוקה בשיריה בהכנת אוכל, בכביסה, בניקיון ובטיפול בחיות - מיתוסים ישנים עוזרים לה לטפח את ביתה הרוחני בתקופה שהיא תופסת כנדודים פוסט-מודרניים, אובדן דרך וניכור. 

אחדים משירי מָרִי וַלִּיסוֹ תורגמו לעברית וראו אור בכתב-העת שְׁבוֹ.

קישורים חיצוניים
----------------

* "לא בונה", שיר מאת מרי וליסו בתרגום לעברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1129905144
* ISNI: 0000 0000 2500 9133
* LCCN: n80151750
* MusicBrainz: d317da47-67c1-462b-869e-f14abc1aceaa
* SUDOC: 069638721
* VIAF: 45611199
* WorldCat: lccn-n80151750

 |
**בית וואלה!** שנודע בשנות ה-50 של המאה ה-20 כ**מלון קסטל** הוא בניין משרדים בפינת הרחובות אבן גבירול ופנקס בתל אביב, המשמש את משרדי חברת וואלה! תקשורת שמפעילה את אתר האינטרנט וואלה! NEWS. הבניין כולל ארבע קומות של משרדים, ובקומת הקרקע שלו נעשה שימוש מסחרי.

היסטוריה
--------

הבניין הוקם כבית מלון בשם קסטל, שנחנך בספטמבר 1953. המלון נבנה בהשקעה של 700 אלף לירות ישראליות (כ-11.8 מיליון שקלים חדשים בערכי 2015), וכלל 100 חדרים. הוא נסגר כעבור שנתיים בלבד, בשל סכסוך בין הבעלים. אף שפעל זמן קצר, שמו של המלון, קסטל, ניתן גם לשני בתי עסק שהוקמו מעברו השני של רחוב אבן גבירול, משרד כרטיסים ותחנת מוניות, הפועלים גם כיום. במבנה משרד הכרטיסים שוכן בית קפה המכונה גם הוא "קפה קסטל".

לאחר סגירת המלון ב-1955, רכשה אותו תנועת הפועל המזרחי תמורת חצי מיליון לירות, והעבירה לשם את משרדיה, ששכנו עד אז ברחוב אחד העם. לאחר איחודה עם תנועת המזרחי והקמת המפד"ל, שימש הבניין את משרדיה הראשיים של מפלגה זו. בשל עובדה זו, שינתה עיריית תל אביב-יפו את שם הרחוב שנקרא עד אז אהבת ציון לרחוב פנקס. ניסיונות של גורמים עסקיים לרכוש את הבניין ולהחזירו לשימושו המקורי, נכשלו.

בשנות ה-90 החליטה המפד"ל להעביר את משרדיה לירושלים ומכרה אותו. מאז 2001 משמש הבניין את משרדיה של חברת וואלה! תקשורת ואת מערכת אתר האינטרנט שלה. הבניין בבעלות חברת א.ר.ל השקעות.

בשנת 2012 דחתה הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה תוכנית להקים במקום הבניין מגדל בן 40 קומות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית וואלה!** בוויקישיתוף
* new\_north/kstl, קסטל/בית וואלה! בית וואלה!, באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה"

הערות שוליים
------------

1. ↑  יגנו על זכויות עובדי מלון "קסטל", דבר, 11 באוגוסט 1955.
2. ↑  הפוה"מ מסרב למכור את מלון "קסטל", דבר, 12 ביוני 1957; מלון "קסטל" אינו מפעל מאושר, דבר, 5 באוגוסט 1957.
3. ↑  שלומית צור, עיריית ת"א נגד הקמת רב קומות במקום בית וואלה, באתר nrg‏, 28 באוקטובר 2012
4. ↑  דותן לוי, לא למגדלים: נדחתה תוכנית להקמת מגדל בן 40 קומות על בית וואלה, באתר כלכליסט, 8 בנובמבר 2012
**פרס סיוורסטן לחקר הסרטן** הוא פרס ישראלי המוענק עבור עבודת מחקר מצטיינת המתמקדת ביישום לחקר הסרטן ובפרט סרטן בילדים.
בשיקולים בבחירת המועמדים לפרס ניתנת עדיפות למחקרים בעלי חדשנות בחקר הסרטן היכולים להוביל, בבוא העת, לפיתוח טיפולים או אמצעי אבחנה הניתנים ליישום מעשי. **"מטרת הפרס היא לקדם הישגים מחקריים עם חדשנות גבוהה בתחום חקר הסרטן, וסרטן ילדים בפרט"**.

הפרס, הנקרא **"פרס ג'יימס סיוורסטן לחקר הסרטן – The James Sivartsen Prize in Cancer Research"**, נוסד ב-2009 בתרומתם של משפחת דנסן מניו ג'רזי, ארצות הברית, לזכר חברם ג'יימס סיוורסטן שנפטר בשנת 2003. משפחת דנסן תומכים שנים רבות במרכז לאוטנברג לאימונולוגיה וחקר הסרטן באוניברסיטה העברית.
גובה הפרס נקבע מדי שנה על ידי התורמים. הפרס כולל מענק בסכום של כ-5,000$ המועברים על ידי התורם ומוענק בטקס באוניברסיטה העברית בו החוקר שזכה בפרס מרצה על מחקרו במסגרת כנס של המכון.
ועדת הפרס היא ועדת פרסי מחקר של האוניברסיטה העברית, והפרס אף מוענק באוניברסיטה העברית.

מיכאל קורץ ופרופ' יפה-נוף מעניקים את הפרס לשנת 2017 לד"ר עומר

בין הזוכים בפרס
---------------

* ד"ר נעם שטרן גינוסר
* ד"ר חמוטל גור
* ד"ר משה שדה
* ד"ר עשהאל לובוצקי

פרופ' איתן יפה נוף מעניק את הפרס לשנת 2019 לד"ר עשהאל לובוצקי

ראו גם
------

* פרס יולודן
* פרס קפלן (רפואה)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרס סיוורסטן לחקר הסרטן** בוויקישיתוף
* The James Sivartsen Prize in Pediatric Cancer Research(הקישור אינו פעיל), באתר האוניברסיטה העברית

הערות שוליים
------------

1. ↑  The James Sivartsen Prize in Cancer Research, 2019, The Lautenberg center for immunology and cancer research
**בית מגדלור** הוא בניין משרדים ובית מלון בשכונת לב תל אביב שבתל אביב-יפו. הבניין תוכנן בשנת 1977 על ידי האדריכלים אריה אלחנני וניסן כנען כחלק מפעילות חידוש בניינים בחלקי העיר. בניית הבניין הסתיימה בשנת 1985. בשנים 2016 עד 2018, בית מגדלור עבר שיקום וחידוש לאחר תקופה ארוכה בה הצטברו במבנה נזקים.

היסטוריה
--------

"בית מגדלור" קרוי על שם "קולנוע מגדלור" ההיסטורי אשר הוקם בשנת 1935 באותו מקום, והיה הקולנוע הממוזג הראשון בישראל. בשנת 1964 בית הקולנוע נהרס, בשנת 1972 הוקם המבנה המסחרי שכיום מהווה את בסיס המגדל, ובשנת 1977 תכננו האדריכלים אריה אלחנני וניסן כנען את "בית מגדלור" בתצורתו הנוכחית, עם מגדל משרדים מעל המבנה המסחרי, שבנייתו הסתיימה בשנת 1985.

בשנת 2016 החלה קבוצת רשף לשקם ולחדש את בית מגדלור. העבודה הסתיימה בשנת 2018.

מבנה הבניין
-----------

הבניין בן 16 קומות וגובהו 58 מטר. הוא נבנה בסגנון המודרניזם. הוא עשוי מבטון, וצבע חזיתו לבן בשילוב חום בהיר. בצד המערבי של הבניין יש מעלית חיצונית מהירה המגיעה לראשו. בית מגדלור משמש כבניין משרדים ורוב המשרדים בו מושכרים על ידי חברות מסחריות. חלק מהחדרים מאוכלסים על ידי המחלקות של שגרירות צרפת והקונסוליה של רוסיה. רשת מלונות בראון מפעילה בחלק מהמגדל את מלון "לייטהאוס" (Lighthouse, "מגדלור" באנגלית), ובקומת הקרקע את מלון הכמוסות "WOM אלנבי".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית מגדלור** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Migdalor House - Lighthouse Hotel, Emporis
2. ↑  התפוז הגדול - בלוג סובב תל אביב, באתר התפוז הגדול
3. ↑  דני רכט, mugrabi\_sqr/קולנוע-מגדלור-בית-מגדלור, מגדלור / בית מגדלור בית מגדלור, באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה"
4. ↑  פרויקטי דגל - בר קיימא - רשף גרופ
**יוננלנגיים** (שם מדעי: **Unenlagiidae**) היא משפחה מוצעת של דינוזאורים קלורוזאורים הקרובים לדרומזאוריים, ולדעת חוקרים רבים נחשבים לחלק מהמשפחה. הם התקיימו רק בסוף הקרטיקון שלפני 94 עד 70 מיליון שנה ברחבי מרבית היבשות, שכללו את גונדוונה ואת לאוראסיה. המשפחה הוגדרה ב-1999 בידי החוקר חוסה בונפרטה (אנ'), על שם הסוג יוננלנגיה מארגנטינה.

המשפחה נחשבת לקבוצה בסיסית יחסית בקבוצה דיינוניכוזאוריה, בה הטרודוניים והדרומזאוריים וכן הדינוזאורים שהתפתחו לעופות וכנראה שהיו דינוזאורים מנוצים, אך חסרי יכולת תעופה. חלקם היו בעלי מאפיינים אמפיביים כמו ההלצ'קרפטור.

מינים אלה היו מגוונים בגודלם וצורתם, אך לרבים מהם היו חרטומים מוארכים עם לסתות בעלות שיניים מחודדות, רגליים ארוכות וחזקות וגפיים קדמיות בעלות טפרים מעוקלים. הגדולים שבהם היו האוסטרורפטור והדקוטרפטור.

מיון
----

* תת-משפחה Halszkaraptorinae
	+ סוג הלצ'קרפטור (*Halszkaraptor*)
	+ סוג *Mahakala*
	+ סוג *Hulsanpes*
* תת-משפחה Unenlagiinae
	+ סוג אוסטרורפטור (*Austroraptor*)
	+ סוג בויטררפטור (*Buitreraptor*)
	+ סוג דקוטרפטור (*Dakotaraptor*)?
	+ סוג נאוקנרפטור (*Neuquenraptor*)
	+ סוג אורניתודסמוס (*Ornithodesmus*)?
	+ סוג *Pamparaptor*?
	+ סוג פירורפטור (*Pyroraptor*)?
	+ סוג רהונאביס (*Rahonavis*)?
	+ סוג יוננלנגיה (*Unenlagia*)
	+ סוג יונקוילוזאורוס (*Unquillosaurus*)?
**מפל ברלין** (באפריקאנס: **Berlynwaterval**) הוא מפל במפומלנגה שבדרום אפריקה.

הוא נמצא בקניון נהר בלייד בקרבת מפל ליסבון הגבוה ממנו.

מפל ברלין הוא אחד מהמפלים שנמצאים באזור סאבי - מפלים נוספים באזור הם: מפלי הפרסה, מפלי לון קריק, מפלי ברידל וויל ומפלי מק-מק, והמפל הגבוה ביותר במפומלנגה, מפל ליסבון, שגובהו 90 מטר.

המבקרים במפל ברלין יכולים לחקור את האזור ברגל, ליהנות מפיקניק סביב המפל, ואפילו לטבול בבריכה בבסיס המפל.

חובבי צפרות ייהנו גם ממיני העופות הרבים שנמצאים באזור זה של מדרגת מפומלנגה.

אטימולוגיה
----------

המפל נקרא על ידי כורים גרמנים במהלך הבהלה לזהב, שקראו מקומות על שם עיירות ומקומות במדינת מולדתם. מפל ברלין נקראים על שם בירת גרמניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מפל ברלין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "Mpumalanga Attraction - Berlin Falls". Mpumalanga Tourism and Parks Agency. אורכב מ-המקור ב-27 בספטמבר 2011. נבדק ב-27 באוגוסט 2011. `{{cite web}}`:  (עזרה)

Berlin Falls | Natural Feature in Graskop | Kwenda Travel, web.archive.org, ‏2016-03-07

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מפל ברלין"**.
**חואן אנטוניו ביונה** הידוע כ-**ח. א. ביונה** ( **Juan Antonio García Bayona** או **J. A. Bayona** נולד ב-9 במאי 1975, ברצלונה, ספרד) הוא במאי קולנוע ספרדי. ידוע בעיקר בזכות סרט האימה "בית היתומים" (2007), סרט האסונות "הבלתי אפשרי" (2012), סרט הפנטזיה "7 דקות אחרי חצות" (2016) ו"עולם היורה: נפילת הממלכה" (2018). כמו כן ביים מספר פרסומות וקליפים.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד במאי 1975 בברצלונה ויש לו אח אחד, קרלוס ביונה, ששיחק כנציב בחלק מסרטיו. הוא למד בבית הספר הקולנועי ESCAC. בגיל 19 פגש בפסטיבל סרטים את הבמאי המקסיקני גיירמו דל טורו שהתנדב לסייע לו לביים סרטים.

לאחר שסיים את לימודיו החל לביים מספר פרסומות וסרטונים. בגיל 20 החל להפיק סרטוני וידאו ללהקות ספרדיות קטנות ובהמשך גם לכמה זמרות כמו פסטורה סולר, ננה, אנריקו בנברי, ג'ינט ויצר קלטת וידאו ללהקה קיו.

ב-1999 יצא סרטו הראשון My Holidays וב-2002 יצא סרטו The Spongeman.

ביים את הסרט "בית היתומים" (The Orphanage) שיצא ב-2007 ממנו הרוויח 8.3 מיליון דולר וזכה ב-7 קטגוריות פרסי גויה. באותה שנה חתם על חוזה עם סרטי יוניברסל לכתיבת הסרט Hater. ביונה היה מהבמאים המועמדים לתפקיד יצירת הסרט דמדומים 3 מ-2010.

ב-2012 הוציא את סרט האסונות הספרדי (אך דובר האנגלית) הבלתי אפשרי עליו קיבל ביקורות חיוביות שגרף 8.3 מיליון דולר, גרף 5 פרסים ושבר את שיא הפתיחה בקולנוע הספרדי.

ביים את 2 הפרקים הראשונים של סדרת האימה הבריטית פני דרדפול שיצאה במאי 2014 עבור רשת השידור "Showtime".

בשנת-2016 יצא הסרט בבימויו 7 דקות אחרי חצות (A Monster Calls) המבוסס על ספר הפנטזיה 7 דקות אחרי חצות.

ביים את סרט החמישי בסדרת סרטי פארק היורה: עולם היורה: נפילת הממלכה שיצא לאקרנים ביוני 2018 והיה לסרטו הרווחי ביותר, עם מעל מיליארד ו-300 מיליון דולר.

ב-2019 נשכר להפיק ולביים את שני הפרקים הראשונים של סדרת הטלוויזיה "שר הטבעות" שתשודר במהלך 2022 בשירות הזרמת המדיה פריים וידאו.

בשנת 2023 ביים וכתב עבור נטפליקס את מותחן ההישרדות "אחוות השלג".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חואן אנטוניו ביונה** בוויקישיתוף

* חואן אנטוניו ביונה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* חואן אנטוניו ביונה, באתר AllMovie (באנגלית)
* חואן אנטוניו ביונה, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* חואן אנטוניו ביונה, באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* חואן אנטוניו ביונה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* חואן אנטוניו ביונה, באתר MusicBrainz (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 9017299
* BNE: XX1499232
* BnF: cb158478406 (data)
* CANTIC: a19342275
* CiNii: DA1944990X
* GND: 13400633X
* ISNI: 0000 0000 7824 9317
* LCCN: n2008023475
* MusicBrainz: d185bcdb-4669-4039-8a6d-5dc8ccb7f5e8
* NKC: xx0171785
* NLA: 53210052
* NLK: KAC201518488
* NLP: a0000002664271
* NTA: 314772014
* RERO: 02-A016446684
* SUDOC: 128567945
* Trove: 1534131
* VIAF: 62752964
* WorldCat: lccn-n2008023475

 |
**חוק הצהרת ויתור על כס המלוכה של הוד מעלתו (1936)** (באנגלית: **His Majesty's Declaration of Abdication Act**) היה חוק של הפרלמנט של הממלכה המאוחדת שהכיר ואשרר את התפטרותו של המלך אדוארד השמיני מכס המלכות, עקב רצונו להינשא לווליס סימפסון, שהייתה גרושה ולפיכך לא יכלה להינשא לו. החוק העביר את כס המלוכה לאחיו של אדוארד, ג'ורג' השישי, ונישל צאצאים עתידיים של אדוארד מהזכות לרשת את כס המלוכה בעתיד.

רקע משפטי
---------

היה צורך בחקיקת החוק משתי סיבות. ראשית: עד אז לא הייתה דרך חוקית בממלכה המאוחדת המאפשרת למלך לוותר על תפקידו, ולכן הפרלמנט היה צריך להעביר חוק מיוחד שיאפשר לבצע את הפעולה הזו. לאחר מכן היה על המלך לאשר את החוק כדי שהוא יוכל להיכנס לתוקף. על התהליך הזה נאלצו לחזור גם בקנדה ודרום אפריקה, משום שהן חוקקו את חוק וסטמינסטר (1931), המסדיר את היחסים בין ממלכות חבר העם הבריטי והמלוכה הבריטית. שנית, החוק הבטיח שצאצאיו של אדוארד לא יזכו לרשת את כס המלוכה בבוא היום ושחוק הנישואים המלכותיים (1772) לא יחול עליהם.

ראו גם
------

* אדוארד השמיני, מלך הממלכה המאוחדת

לקריאה נוספת
------------

* Williams, Susan (2003). *The People's King: The True Story of the Abdication*. London: Allen Lane. מסת"ב 978-0-7139-9573-2.
* Ziegler, Philip (1991). *King Edward VIII: The official biography*. New York: Alfred A. Knopf. מסת"ב 0-394-57730-2.

קישורים חיצוניים
----------------

* קטע קול קטע קול יובל מלחי, פרק 86: "דקות היסטוריות" - המלך שוויתר על כסאו, באתר "קטעים בהיסטוריה", 12 בדצמבר 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑   טקסט החוק כפי שהוא בתוקף כיום

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* UKPARL: p74yPP9g

 |
**מדרחוב התקווה** בבאר שבע הוא מדרחוב בשכונת המרכז האזרחי המחבר בין בניין עיריית באר שבע בצפון לתחנת הרכבת באר שבע – מרכז בדרום. לאורך המדרחוב נמצאים מוסדות השלטון העיקריים בבאר שבע, ובימות חול מהווה המדרחוב את אחד המרחבים הציבוריים הומי האדם ביותר בבאר שבע.

מבנה
----

המדרחוב משתרע מ**כיכר אליהו נאווי** בדרום ועד ל**כיכר מנחם בגין** בצפון. במרכזו נחצה המדרחוב על ידי **שדרות הנרייטה סולד**, אך למעט חציה זו אין מעבר רכבים לאורכו. אורכו הכולל כ-650 מטר.

כיכר נאווי מהווה את קצהו הדרומי של המדרחוב. הכיכר מוקפת במבני מסחר ומשרדים, ובפינתה הדרום-מערבית נמצאות תחנת הרכבת והתחנה המרכזית של באר שבע. הכיכר, שמשתרעת על שטח של כ-10 דונם, כוללת אזורי ישיבה מוצלים, גינת נוי ומזרקה.

קטע המדרחוב שבין כיכר נאווי לשדרות סולד כולל בחלקו הדרומי מגדלי מגורים ומסחר, ובחלקו הצפוני מצידו המזרחי קניון "קריית הממשלה" - מבנה המאכלס מרכז מסחרי, מרפאת מכבי, ואת קריית הממשלה באר שבע - לשכות של משרדי ממשלה שונים: פנים, בריאות, חינוך, עבודה ורווחה, משפטים ועוד. מצידו המערבי של המדרחוב נמצאים בניין המוסד לביטוח לאומי ובית המשפט המחוזי בבאר שבע.

מצפון לשדרות סולד עובר המדרחוב בין מרכזי מסחר ומשרדים, בחלקו הצפון מזרחי מתחם מגורים ומסחר משולב - מגדלי קרן (מתחם קולנוע קרן לשעבר).

כיכר מנחם בגין, המהווה את קצהו הצפוני של המדרחוב, מוקפת במבני ציבור: בדרום מערב היכל התרבות באר שבע, מצפון מערב יד לבנים, ומצפון מזרח בניין עיריית באר שבע.

סביב המדרחוב חניונים רבים בתשלום, חלקם בתוך מבני המגורים והמסחר, עיליים ותת קרקעיים, ובחלקו הצפוני חניונים פתוחים.

אווירה
------

לרוב אורך המדרחוב קיימות חלקות צמחייה, עצים או סככות הצללה וספסלי ישיבה. המסחר ברחוב כולל מקומות הסעדה רבים ובתי עסק ססגוניים המציעים את מרכולתם גם בשטח הרחוב. לאורך חלקים מהרחוב יש קולונדות מצידו האחד או משני צדדיו.

בימות החול ובשעות העבודה המדרחוב הומה אדם, אולם עם תום יום העבודה מתדלדלת התנועה משמעותית והמסעדות ובתי הקפה הנמצאים בחלק הדרומי מסיימים פעילותם. המסעדות בחלקו הצפוני של המדרחוב ממשיכות את פעילותן עד לשעות הלילה המאוחרות. בשבתות וחגים סגורים העסקים כולם, כולל מקומות הבילוי, והמדרחוב מתרוקן לחלוטין מאדם.

ברחבה שבין בית המשפט לקריית הממשלה נערכות מדי פעם הפגנות. בחלקו הדרומי של המדרחוב ובעיקר בכיכר נאווי מופיעים באופן קבוע זמרי רחוב.
**נסיכות הלברשטאדט** (בגרמנית: **Fürstentum Halberstadt**) הייתה מדינה של האימפריה הרומית הקדושה שנשלטה על ידי ברנדנבורג-פרוסיה. היא החליפה את בישופות הלברשטאדט לאחר החילון ב-1648. בירתה הייתה הלברשטאדט. בשנת 1807 הפכה הנסיכות לבירת מדינה אזורית של ממלכת וסטפאליה. בשנת 1813, השליטה בנסיכות הוחזרה לממלכת פרוסיה.

היסטוריה
--------

על פי שלום וסטפאליה משנת 1648, הנסיכות-בישופות לשעבר חולנה כנסיכות הלברשטאדט ויחד עם מגדבורג, מינדן וקאמין ניתנה לפרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג כפיצוי על מערב פומרניה, אשר לאחר מכן בסכסוך ברנדנבורג-פומרניה הוא נאלץ לוותר עליה לשוודיה. את הסכם זה ניהל נציגו של פרידריך וילהלם יואכים פרידריך פון בלומנטל, שבתגמול מונה למושל החילוני הראשון של הלברשטט.

 הלברשטאדט, דומפרושטיין
הנסיכות החדשה של הלברשטאדט כללה את השטח סביב העיירות ההיסטוריות אוסטרוויק והלברשטאדט, הנסיכות לשעבר של אנהלט-אשרסלבן, רוזנות רגנשטיין לשעבר, כולל טירת היימבורג ורוזנות פלקנשטיין. לורדות דרנבורג נוספה ב-1701, האסרודה נרכשה מ- Stolberg-Wernigerode ב-1714 ולאחר קונגרס וינה ב-1815, השיגה נסיכות הלברשטאדט את הברונות של שאון ואת הלורדות של הסנרודה. שטחים אבודים כללו את וופרלינגן, שהמלך פרידריך הראשון העביר ב-1703 לבן דודו כריסטיאן היינריך מברנדנבורג-ביירוית-קולמבך, תת-חלוקה של רוזנות הוהנשטיין בערך באותו זמן ושטאפלבורג נמסרה לשטולברג-ורניגרודה ב-1727.

נסיכות הלברשטאדט פורקה על פי חוזה טילזיט משנת 1807 בעקבות תבוסתה של פרוסיה במלחמת הקואליציה הרביעית. שטחה הפך לחלק מממלכת וסטפאליה, מדינת לוויין של נפוליאון תחת אחיו הצעיר ז'רום. לאחר התבוסה הצרפתית בווטרלו, הנסיכות הוחזרה לפרוסיה ב-1815 ושולבה בפרובינציית סקסוניה החדשה ב-1817. המלכים הפרוסיים של בית הוהנצולרן המשיכו להגדיר את עצמם כ"נסיכי [.. . ] הלברשטאדט" עד 1918.

הערות שוליים
------------

1. ↑  וילהלם השני, קיסר גרמניה באתר regiments.org
**אברהם אופנהיים** (בגרמנית: **Abraham Oppenheim**; מאז 1868: **אברהם פרייהר פון אופנהיים**; 24 במאי 1804, קלן – 9 באוקטובר 1878, קלן) היה בנקאי יהודי-גרמני.

קורות חיים
----------

אופנהיים היה בנם השני מבין שנים עשר ילדיהם של הבנקאי סלומון אופנהיים הבן ואשתו תרזה שטיין (1775–1842). שטיין, (המכונה גם דייגן לוי) הייתה בתו של איש עסקים מדולמן.

בנו הבכור של סלומון אופנהיים הבן, סיימון (גר'), הצטרף לבית הבנקאות של אביו בשנת 1821. אברהם הצטרף באותה שנה, ואמם תרזה אופנהיים קיבלה כוח חתימה.

בשנת 1826 סלומון אופנהיים העניק לבניו סימון ואברהם ייפוי כוח כללי להמשיך בעסקי הבנקאות. בשנת 1828 אברהם התמנה לשותף. האחים הפכו את בית ההלוואות והחלפת המטבע של אביהם לבנק פרטי גדול. דרך נישואיו של אברהם בשנת 1834 לשרלוט בייפוס (גר'), משפחת אופנהיים הפכה לקרובי משפחה של משפחת הבנקאות רוטשילד.

אברהם אופנהיים התגלה בצורה בולטת במימון מערכת הרכבות הגרמנית, ענף הביטוח ותעשיית ההנדסה והכותנה. בשנת 1868 הוא הפך ליהודי הלא מומר הראשון שקיבל תואר אצולה בפרוסיה, בהיותו פרייהר התקבל למעגל הפנימי של הקיסר וילהלם הראשון. יחד עם גרשון בלייכרדר ובנקאים אחרים הוא ייעץ למלך במימון מלחמת אוסטריה–פרוסיה בשנת 1866 באמצעות אג"ח ממשלתיות. המלך הפרוסי דחה את תוכניתם של אופנהיים ובלייכרדר, בה תמך אוטו פון ביסמרק, למימון המלחמה על ידי הפרטת מכרות ממשלתיים בסאר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אברהם אופנהיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 117742147
* VIAF: 42622798
* WorldCat: viaf-42622798

 |
**30 Hudson Street**, הידוע גם כ**מגדל גולדמן זאקס**, הוא מגדל בגובה 238 מטרים בן 42 קומות בג'רזי סיטי, ניו ג'רזי. זהו הבניין השני בגובהו בניו ג'רזי. גורד השחקים הושלם בשנת 2004, המגדל תוכנן על ידי האדריכל הארגנטינאי סזאר פלי, והיה הבניין הגבוה ביותר במדינה במשך 14 שנים. הוא מכיל משרדים, קפיטריה, יחידת בריאות ומכון כושר בשירות מלא הכולל מרפאה לפיזיותרפיה.

הבניין נמצא באזור מתחם המסחר של ג'רזי סיטי קרוב לתחנת PATH ונגיש באמצעות הרכבת הקלה של Hudson-Bergen בתחנת רחוב אסקס והמתחם.

המגדל נמצא על קו המים של נהר הדסון ומשקיף על מנהטן תחתית ונראה מכל חמשת הרבעים של ניו יורק. ביום בהיר, הבניין עשוי להיות גלוי מדרום ניו ג'רזי.

במקור המגדל נועד להיות ייעודי עבור יחידות הביניים והמשרד האחורי של גולדמן זקס, רמת כוח אדם נמוכה מהצפוי בבנק בעקבות המשבר הפיננסי העולמי אילצה את גולדמן לבקש אכלוס מדיירים אחרים כדי להימנע מהכנסות משכירות. רויאל בנק אוף קנדה חולק את השטח עם המגדל.

היסטוריה
--------

המגדל נועד להוות מרכז קמפוס שלם של גולדמן זאקס שהיה אמור לכלול מרכז הדרכה, אוניברסיטה ומתחם מלונאות גדול. רבים מסוחרי המניות של החברה במנהטן סירבו להתרחק מוול סטריט, מה שעיכב את האכלוס של 13 הקומות העליונות של הבניין, שנותרו פנויות עד תחילת 2008 ממש לפני המשבר הכלכלי העולמי של אותה השנה.
הבניין שימש את הקמפיין הנשיאותי של ברני סנדרס בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 כדי לסמל את הקשרים של גולדמן סאקס והילרי קלינטון עם החברה.

ניתן לראות את הבניין בקצרה בסרט "הנוקמים" כאשר איירון מן מונע מניו יורק להיפגע מטיל, וב"ספיידרמן: השיבה הביתה", כאשר טוני סטארק עומד לבטל את חליפת ספיידרמן של פיטר פרקר.

גלריה
-----

* 
* 
*

ראו גם
------

* ג'רזי סיטי
* נהר ההדסון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רחוב הדסון 30** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Bernie Sanders Ad Attacks Goldman Sachs, Wall Street Contributions". *RealClearPolitics*. 29 בינואר 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**מיהאי סנדראי** (במקור **שטרסנוף**, בהונגרית: **Szendrey Mihály**; מאטסלקה, 26 במרץ 1866 – בודפשט, 7 באוקטובר 1956) היה שחקן יהודי-הונגרי, במאי תיאטרון, מחזאי, כותב ביוגרפיות. הוא אחיו של הנוכל האגדי איגנץ שטרסנוף.

ביוגרפיה
--------

מיהאי שטרסנוף נולד במשפחה יהודית זעיר בורגנית, אביו היה מור שטרסנוף, אמו הייתה רוז'ה גולדשטיין. המשפחה שינתה את שמה לסנדראי בשנת 1902, רק אחיו הצעיר איגנץ נשאר עם שם משפחתו המקורי. מיהאי למד באקדמיה לאמנויות הבמה (כיום שמה האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע), שם היה תלמידו של גרגיי צ'יקי. ב-1886, לאחר שסיים את לימודיו באקדמיה לאמנויות הבמה עלה לבמה לראשונה בסקשפהרוואר. ב-1899 הפך למנהל התיאטרון של קושיצה. מ-1903 עד 1905 סייר בתיאטראות רייקה - ברטיסלאבה - שופרון (אז כולם בהונגריה כחלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית). בשנת 1905 עבר לארד כמזכיר ולאחר מכן כמנהל התיאטרון. הוא הקים את מחלקות האופרה, האופרטה והדרמה של התיאטרון. סנדראי חגג שם בארד את יובל ה-25 שלו כשחקן ב-30 בנובמבר 1911 וגם את יום השנה ה-40 שלו כעלייתו לבמה כשחקן ב-27 בינואר 1926. בהזדמנות זו הופיע במחזהו של פרנץ מולנר "ברבור" בתפקיד הכומר יאצינט. הוא היה יועץ איגוד המשחק הלאומי במשך כמה שנים. אחרי ארד עד 1940 ניהל תיאטראות בערים אחרות בטרנסילבניה; ב: טארגו מורש, סיביו, סאטו מארה, טימישוארה ואוראדיה.

הוא עצמו כתב מחזה בשם "האב יאנוש"*,* וכן כתב את זיכרונותיו מהתיאטראות (חמישים שנות משחק. ארד, 1932). מיהאי סנדראי היה גם יועץ של איגוד השחקנים הלאומי. הוא בילה את שנותיו האחרונות לפני מותו בבית אבות לשחקנים על שם מרי יאסאי בבודפשט.

ראו גם
------

* Romániai magyar irodalmi lexikon :לקסיקון ספרות הונגרית ברומניה ספרות, כתיבה ציבורית, ספרות מדעית, תרבות ו' (ס – ז).
* יוז'ף קטה: אוסף של סיפורים לתועלת הציבור. שחקנים בטרנסילבניה (1940-1919). קולוז'וואר, פוליס, 2009.
* לקסיקון ביוגרפי חדש הונגרי. עורך ראשי. לאסלו מרקו. בודפשט, מועדון הספר ההונגרי.

לקריאה נוספת
------------

* Magyar életrajzi lexikon II. (L – Z). (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1969. עמוד 748)
* Magyar színházművészeti lexikon. (לקסיקון אמנות הבמה ההונגרי. 1994. ISBN 963-05-635-4)
* אוטו פנזש: באמצע העולם העגול: סיפורים אמיתיים על הגיבורים והאמנים לשעבר של מאטסלקה
* לקסיקון משחק הונגרי, כרך 4, עמ' 206.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיהאי סנדראי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 1272 8531
* VIAF: 164370358
* WorldCat (עם VIAF): 164370358

 |
וינקה (שם מדעי: *Vinca*) היא סוג צמח במשפחת ההרדופיים הכולל 5 מינים. המין וִינְקָה עֶשְׂבּוֹנִית (שם מדעי: *Vinca herbacea*) הוא היחיד שגדל בר בארץ. המינים פלורה גדולה (*Flora major*) ופלורה קטנה (*Flora minor*) הם צמחי תרבות נפוצים.

תיאור ותפוצה
------------

הווינקה היא לרוב צמח עשבוני משתרע ולעיתים בן שיח ירוק עד רב שנתי ומקורה באירופה, צפון-מערב אפריקה ודרום-מערב אסיה. שני מינים, בהם הווינקה העשבונית, הם בני חלוף (החלק שמעל הקרקע מת בחורף).
גבעולי הווינקה דקים ומשתרעים באורך של מטר עד שניים ומסתעפים לשלוחות של 20 עד 70 סנטימטרים.
העלים מנוגדים, אזמליים עד ביצתיים בצורתם, שפתם תמימה, 9–1 סנטימטרים באורכם, 6–0.5 סנטימטרים ברוחבם.
הפריחה מופיעה ברוב ימות השנה, פשוטה בצורתה, ברוחב של 7–2.5 סנטימטרים. חמשת עלי הכותרת, לרוב סגולים (ולעיתים לבנים) מחוברים בבסיסם ויוצרים מעין צינור. 
המפוחית (הפרי) מכילה זוג זרעים. כאשר המפוחית בשלה היא נפתחת לאורך התפר המצוי בצד אחד לשם פליטת הזרעים. בעקבות השבחה קיימים זנים רבים של וינקה גדולה וקטנה בצבעי פריחה ועלווה שונים. 

הווינקה צומחת בתנאי שמש מלאה עד צל מלא, עמידה ביובש ובקור ואינה רגישה לעודף השקיה.
ניתן להרבות את הווינקה על ידי ייחורים המשרישים בקלות במים.

המינים וינקה גדולה ווינקה קטנה נחשבים באזורים רבים, אליהם הובאה הווינקה כצמח נוי, כעשבים שוטים וכצמח פולש. זאת בשל הצמיחה וההתפשטות המהירה החונקת לעיתים צמחי-בר מקומיים. המדובר בעיקר בחלקים מאוסטרליה, ניו זילנד ובחוף קליפורניה שבארצות הברית.
במקרים אחרים נחשבת הווינקה כאמצעי יעיל לעיכוב שריפות.

שימושים רפואיים
---------------

מיני הווינקה השונים מכילים לפחות 86 אלקלואידים, לכן הם נחשבים כרעילים.
המין וינקה ורודה מגודל באופן תעשייתי, לשם הפקת התרופות **וינקריסטין** (Vincristin) ו**וינבלאסטין** (Vinblastin) המשמשות לריפוי מחלות לוקמיה ומחלות סרטן אחרות. 

* וינקה עשבונית בהונגריהוינקה עשבונית בהונגריה
* וינקה גדולהוינקה גדולה
* וינקה קטנהוינקה קטנה
* שיח וינקה ורודהשיח וינקה ורודה
* השוואת גודלם וצורתם של עלי הוינקה הגדולה והקטנההשוואת גודלם וצורתם של עלי הוינקה הגדולה והקטנה
* וינקה ורודהוינקה ורודה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **וינקה** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Vinca** |

* וינקה, באתר ITIS (באנגלית)
* וינקה, באתר NCBI (באנגלית)
* וינקה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* וינקה, באתר Tropicos (באנגלית)
* וינקה, באתר GBIF (באנגלית)
* וינקה, באתר IPNI (באנגלית)
* וינקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* וינקה בגאמנון צמחים ומרפא
* וינקה באתר האוניברסיטה העברית(הקישור אינו פעיל)

הערות שוליים
------------

1. ↑  vinca L. World Flora Online

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007539084005171

 |
**קורינה בראון** (באנגלית: **Corinna Brown**; נולדה ב-24 בדצמבר 1998) היא שחקנית אנגליה. היא ידועה בתפקידה כטארה ג'ונס בסדרת הטלוויזיה "עוצר נשימה" המשודרת בנטפליקס.

חיים מוקדמים וקריירה
--------------------

בראון נולדה בוולת'אם פורסט. היא החלה להופיע בילדותה, נרשמה לשיעורי ריקוד ולאחר מכן גם לשיעורי תיאטרון בבית הספר המקומי לתיאטרון ולקולנוע אנה פיורנטיני. באמצעות זה, היא הופיעה במופעים מגוונים ב-Hackney Empire והייתה חתומה על הסוכנות שלהם. בראון הופיעה גם עם חברת הנוער של האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. היא שיחקה בפרסומות ועשתה את הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה בסרט ה-BBC Three מ-2012, "My Murder" עם ג'ון בויגה. היא גם הופיעה בספין-אוף של ערוץ דיסני, "אפילו יותר אברמור".

בראון נרשמה לבית הספר למשחק East 15, וסיימה את לימודיה ב-2020. היא התמחתה במשחק ובקרב במה. לאחר שלמדה ב-East 15, היא הוחתמה ל-MacFarlane Chard.

לאחר שסיימה את בית הספר לדרמה, בראון גילמה את סוואנהילד בקופליה בתיאטרון ניו ויק. לאחר מכן חזרה לטלוויזיה וגילמה את טארה ג'ונס בסדרת הטלוויזיה של נטפליקס, "עוצר נשימה", שעונתה הראשונה שודרה ב-2022 ועונתה השנייה ב-2023. היא גם הופיעה בתפקיד אורח בתור צ'לסי קרייג בפרק של אופרת הסבון הרפואית הבריטית "רופאים".

פילמוגרפיה
----------

| שנה | פרויקט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | "My Murdar" | נאשאונה | סרט טלוויזיה |
| 2017 | "Daphne" | בחורה באוטובוס |  |
| 2020 | "The Show Must Go Online" | מסלה | פרק אחד |
| 2022 | "רופאים" | צ'לסי קרייג | פרק אחד |
| 2022–הווה | "עוצר נשימה" | טארה ג'ונס | תפקיד ראשי |

במה
---

| שנה | פרויקט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2022 | "קופליה" | סוואנדהילד | תיאטרון ניו ויק, ניוקאסל אנדר ליים |

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Arthur, Jordan. "Corinna Brown". *ReVamp*. ארכיון מ-2023-08-12. נבדק ב-2023-08-12.
2. 1 2  Edwards, Jordan. "Corinna Brown: Netflix and beyond!". *SCTR*. ארכיון מ-2023-03-19. נבדק ב-2023-08-12.
3. ↑  James, Alastair (12 באוגוסט 2023). "Heartstopper's Kizzy Edgell and Corinna Brown on their emotional S2 finale scene". *Attitude*. נבדק ב-12 באוגוסט 2023. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Timblick, Simon. "Doctors spoilers: Steph Ashdown has a SHOCK SECRET!". *What to Watch*. (Future plc). ארכיון מ-2 במרץ 2023. נבדק ב-3 בספטמבר 2022. `{{cite news}}`:  (עזרה)

קישורים חיצוניים
----------------