recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
"**מזרח**" (1910) מאת משה בן יצחק מזרחי.
**מזרח** הוא קישוט לבית יהודי המציין את כיוון המזרח, אליו יש לפנות בשעת התפילה, כך שגם המתפלל יחידי יוכל למצוא כיוון זה בקלות. "מזרח" הוא קישוט מקובל לסוכה.

הקישוט עשוי בד רקום או מגזרת נייר ועליו מופיעה המילה "מזרח" באותיות גדולות, וסביבה קישוטים שונים. לעיתים נכללת כתובת עם הפסוק "מִמִּזְרַח שֶׁמֶשׁ עַד מְבוֹאוֹ מְהֻלָּל שֵׁם ה'" (תהילים קי"ג, ג) לעיתים נכללת הכתובת "מצד זה רוח חיים", שראשי התיבות של מילותיה הן "מזרח". 

בסיפורו של ש"י עגנון "בדמי ימיה" מתואר "מזרח" המשמש קישוט לסוכה, שבו נכללה הכתובת "אשרי איש שלא ישכחך ובן אדם יתאמץ בך", שמקורה בתפילת מוסף של ראש השנה. בסיפורו "אגדת הסופר" נותן עגנון תיאור מפורט יותר של "מזרח" מעשה רקמה: "וצורת גן שזור בו מחוטי משי מלא עצי כל פרי מאכל, וארמון בתוך הגן ושני אריות שומרים את הגן. ופני האחד מוסבים אל פני השני, אריה מול אריה ולשון מול לשון, ומלשון אל לשון נמשך והולך כתב זהב באותיות גדולות לה' הארץ ומלואה כשאגה אחת גדולה. ובכל ארבע פינות המזרח תיבה, תיבה בכל פנה, שויתי ה' לנגדי תמיד."

יש המכנים בשם "מזרח" את לוח ה"שיוויתי".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מזרח** בוויקישיתוף
* מנחם הכהן, "מקדש מעט" - בית הכנסת וכליו, באתר "דעת"
* מזרח באוסף שטיגליץ של מוזיאון ישראל
* סדרת בולי מועדים ה'תש"ן כללה שלושה בולים המציגים מגזרות נייר של "מזרח"
* אוסף מזרח בספרייה הלאומית
**פארק סטארבד רוק** או **שמורת סטארבד רוק** (באנגלית: **Starved Rock State Park**) הוא פארק במדינת אילינוי שבארצות הברית.

גאוגרפיה
--------

הפארק משתרע על כ-10.6 קמ"ר של קניונים וממוקם דרום מזרחית לכפר צפון אוטיקה במחוז לה-סאל על גדות נהר אילינוי. לפני 14,000-17,000 הכו באזור שיטפונות עצומים אשר הקוות מימיהם יצרו את הקניונים ואת צורות הסלע השונות בפארק. הטבע בפארק מתאפיין בצמחיית יער ובמגוון חיות בר. כשני מיליון מבקרים מגיעים לפארק מדי שנה ודייג מהווה את אחת האטרקציות המרכזיות בפארק.

בטרם הגיעו האירופאים לאמריקה, האזור היווה בית ומסתור לשבט הקסקסקיה הילידי שבנה את "הכפר הגדול של אילינוי" מעבר לנהר.

לואי ז'ולייה וז'אק מארקט היו האירופאים הראשונים בהיסטוריה המוכרת אשר חקרו את האזור. ב-1683 סיימו הצרפתים להקים את מבצר סנט לואיס על גבעת אבן חול הצופה על הנהר. מאוחר יותר, במאה ה-18, על פי תורה שבעל פה, קבוצת ילידים מפדרציית האיליני התבצרו על הגבעה לאחר שנסוגו אליה בקרבות מול שבטי האוטווה והפוטווטומי. השבטים צרו על הגבעה ויושביה עד שאלו גוועו ברעב והגבעה קיבלה את שמה - סטארבד רוק - הסלע הגווע.

בשלהי המאה ה-19 השטח פותח כחלק מאתר נופש. האתר נקנה על ידי מדינת אילינוי ב-1911 כדי להפכו לפארק בחסות המדינה. בשנות השלושים של המאה ה-20 נבנו באזור מתקני הפארק על ידי חיל השימור האזרחי במסגרת הניו דיל. מתקנים אלו מהווים כיום חלק נוסף בחשיבותו ההיסטורית הלאומית של הפארק. בשנת 1960 הוכרזה הגבעה כאתר היסטורי לאומי. בשטח הפארק נערכו מספר מחקרים ארכאולוגיים אשר בחנו פעילות ילידית ואירופאית באזור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פארק סטארבד רוק** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007532249505171
* LCCN: sh90003518
* NARA: 10046133
* VIAF: 315527370
* WorldCat: viaf-315527370

 |
**פשמיסלאב טיטון** (בפולנית: **Przemysław Tytoń**, נולד ב-4 בינואר 1987 בזמושץ' שבפולין) הוא כדורגלן פולני המשחק בטוונטה בעמדת השוער.

קריירת מועדונים
---------------

טיטון החל לשחק בגורניק לנצ'נה מליגת העל הפולנית בשנת 2005. בקיץ 2007 ביקש טיטון להתיר את חוזהו, מאחר שהמועדון הורד ליגה בגין עבירות שחיתות שונות, וטיטון שוחרר לרודה מליגת העל ההולנדית, שם חתם על חוזה לחמש שנים. בינואר 2010 טיטון החל ללבוש את אפודת השוער הראשון ברודה. בתום עונת 2010/11 נבחר טיטון כשוער השני הטוב ביותר בהולנד, לאחר מארטן סטקלנבורג. בתום עונה זו חתם טיטון בפ.ס.וו. איינדהובן, תחילה על חוזה לשנה, ולאחר מכן הוארך החוזה לחמש שנים. באיינדהובן זכה טיטון בשנת 2012 בגביע ההולנדי ובמגן יוהאן קרויף, כאשר בדרך לזכייה בגביע עצר פנדל של באס דוסט בחצי הגמר מול הירנביין. עצירת פנדל זו ועוד רבות הקנו לטיטון מוניטין של "הורג הפנדלים", כפי שכונה על ידי אוהדי איינדהובן. את עונת 2012/13 החל טיטון כשוער הראשון באיינדהובן, אך הורד לספסל על ידי המאמן החדש דיק אדבוקאט כבר בתחילת העונה, כאשר הועדף על פניו שוער הרכש החדש בוי וטרמן. ביוני 2014 הושאל טיטון לאלצ'ה מהלה ליגה הספרדית. טיטון ואלצ'ה נשארו בליגה, אך הקבוצה הורדה לליגה הספרדית השנייה עקב עבירות תקציב. 

בתחילת עונת 2015/16 חתם טיטון בשטוטגרט, שהייתה זקוקה לשוער עקב עזיבתו של סוון אולרייך לבאיירן מינכן. טיטון הפך עד מהרה לשוער הבכיר בקבוצה, אך נשר עמה בתום העונה אל הבונדסליגה השנייה.

ב-30 ביוני 2016 חתם לשלוש שנים בדפורטיבו לה קורוניה הספרדית. טיטון שימש בעיקר שוער משנה. בתום עונת 2017/18 נשרו טיטון ולה קורוניה לליגת המשנה הספרדית.

ב-13 בדצמבר 2018, טיטון חתם בסינסינטי מה-MLS.

קריירה בינלאומית
----------------

במאי 2010 ערך טיטון את הבכורה שלו בנבחרת פולין, בתיקו 0-0 מול נבחרת פינלנד. טיטון זומן לסגל של נבחרת פולין ליורו 2012 על ידי המאמן פרנסישק סמודה, במטרה להיות השוער השני בהייררכיה לאחר וויצ'ך שצ'נסני. השוער השני היה אמור להיות לוקאש פביאנסקי, אך זה נפצע לפני הטורניר. במשחק הפתיחה של יורו 2012, הורחק ש'צנסני בכרטיס אדום וגרם לפנדל בתיקו 1-1 נגד נבחרת יוון בכדורגל. טיטון נכנס כמחליף והדף את הפנדל של גיורגוס קראגוניס, ונשאר בשער הפולני גם בשני המשחקים שנותרו על אף ששצ'נסני סיים את השעייתו והיה יכול לחזור למשחק השלישי, אך פולין הודחה בשלב הבתים בטורניר היורו שאירחה, עם שתי נקודות בלבד. בהדיפת פנדל זו, טיטון הפך לשוער הראשון בתולדות אליפויות אירופה בכדורגל שעוצר פנדל לאחר שנכנס כמחליף.

תארים
-----

פ.ס.וו. איינדהובן
* הגביע ההולנדי: 2011/12
* מגן יוהאן קרויף: 2012

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פשמיסלאב טיטון** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת פולין – יורו 2012** |
| --- |
| 1 שצ'נסני • 
2 בניש • 
3 וויטקוביאק • 
4 קמינסקי • 
5 דודקה • 
6 מאטושצ'יק • 
7 פולנסקי • 
8 ריבוס • 
9 לבנדובסקי • 
10 אוברניאק • 
11 מורבסקי • 
12 סנדומירסקי •
13 וסילבסקי • 
14 ורז'ניאק •
15 פרקי •
16 בלשצ'יקובסקי •
17 סובייך •
18 מירז'ייבסקי •
19 וולסקי •
20 פישצ'ק •
21 גרוסיצקי •
22 טיטון •
23 ברוזק •
מאמן: סמודה | פוליןפולין |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLP: A35546062
* VIAF: 2232147967349884200008
* WorldCat: viaf-2232147967349884200008

 |
**קרלוס, נסיך אסטוריאס** (ספרדית: **Carlos de Austria, príncipe de Asturias**;‏ 8 ביולי 1545 - 24 ביולי 1568), היה בנו של פליפה השני, מלך ספרד ונסיך אסטוריאס. קרלוס נכלא על ידי אביו לאחר שמרד בו, ומת בכלא כעבור זמן קצר.

ביוגרפיה
--------

קרלוס נולד ב-8 ביולי 1545 בוואיאדוליד, לפליפה, נסיך ספרד ולמריה מנואלה, נסיכת פורטוגל, בתם של ז'ואאו השלישי, מלך פורטוגל וקתרינה מאוסטריה, מלכת פורטוגל. כעבור 4 ימים מתה אמו, כתוצאה משטף דם, שהתרחש כתוצאה מהלידה. קרלוס היה בעל עיוותים במראהו, וסבל מאי יציבות נפשית.

בצעירותו היה מועמד קרלוס להתחתן עם אליזבת דה ולואה, נסיכת צרפת, אולם לבסוף בשל סיבות פוליטיות אביו התחתן עמה. לאחר מכן הציעו לקרלוס את מרגריט דה ולואה, נסיכת צרפת, מרי, מלכת הסקוטים ואנה, ארכידוכסית אוסטריה, ולבסוף הוחלט בשנת 1564 שיתחתן עם אנה, ארכידוכסית אוסטריה.

בשנת 1562 נפל קרלוס במדרגות וסבל מפגיעת ראש חמורה, אולם חייו ניצלו על ידי טרפנטציה שנעשה על ידי אנדריאס וסאליוס. לאחר החלמתו מהנפילה, הפך קרלוס לפרוע ובלתי צפוי בהתנהגותו. קרלוס שנא את הדוכס מאלבה שמונה למפקד הצבא הספרדי בארצות השפלה, תפקיד שהובטח קודם לכן לקרלוס. קרלוס יצר קשר עם למורל, רוזן אחמונט, שהיה ממנהיגי המרד נגד הספרדים, ובסתיו 1567 תכנן לברוח להולנד. אולם, חואן מאוסטריה שקרלוס שיתפו בתוכניותיו, גילה את התוכנית לפליפה השני, מלך ספרד, וב-17 בינואר 1568 עצר פליפה השני את קרלוס ושם אותו בכלא. ב-24 ביולי 1568 מת קרלוס בכלא, והועלו טענות שהורעל על ידי אביו, אך כיום סוברים החוקרים שהוא מת באופן טבעי.

אילן יוחסין
-----------

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | פליפה הראשון, מלך קסטיליה |   | חואנה הראשונה, מלכת קסטיליה |  | מנואל הראשון, מלך פורטוגל |   | מריה מאראגון, מלכת פורטוגל |
|   |   |   |   |
|  |  |  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
| קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה |   | איזבלה, נסיכת פורטוגל |   | ז'ואאו השלישי, מלך פורטוגל |   | קתרינה מאוסטריה, מלכת פורטוגל |   |
|   |   |   |   |
|  |  |  |   |   |  |  |  |  |  |  |  |   |   |
|
|   |   | פליפה השני, מלך ספרד |   |   |   |   |   | מריה מנואלה, נסיכת פורטוגל |
|   |   |   |   |   |   |
|  |  |  |  |  |  |  |   |   |
|
|  |  |  |  |  |  | **קרלוס, נסיך אסטוריאס** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרלוס, נסיך אסטוריאס** בוויקישיתוף
* קרלוס, נסיך אסטוריאס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* קרלוס, נסיך אסטוריאס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007273237805171
* BNE: XX908936
* BnF: cb166618283 (data)
* GND: 118519123
* ISNI: 0000 0001 0780 3007
* LCCN: n82228736
* NDL: 00620459
* NKC: js20020117015
* NLP: A19264306
* NTA: 071804676
* SNAC: w6hm69pn
* SUDOC: 102551936
* VcBA: 495/81716
* VIAF: 42628982
* WorldCat: lccn-n82228736

 |
**מדליית האוויר** (באנגלית: **Air Medal**) היא עיטור של הכוחות המזוינים של ארצות הברית המוענק לחיילים עבור השתתפות בפעילות אווירית מבצעית תחת אש, תחת סיכון או היקף פעילויות אוויריות משמעותי.

העיטור אושר בצו נשיאותי של פרנקלין דלאנו רוזוולט מה-11 במאי 1942. המדליה עשויה מארד וכוללת את שושנת הרוחות שבמרכזה עיטם לבן-ראש בתנוחת תקיפה כשבטופריו אוחז בשני ברקים. בחלקה העליון של המדליה פלר דה ליס המחבר את המדליה לטבעת הסרט. 

המדליה מוענקת על ידי חיל האוויר של ארצות הברית, חיל הנחתים, הצי, הצבא ומשמר החופים. הקריטריונים למתן המדליה שונים מזרוע לזרוע. המדליה יכולה להיות מלווה בסימון אות V לגבורה. 

סימון על המדליה בחיל הנחתים ובצי המציינים עיטורים נוספים קבוצתיים או אישים, וכן אות V לגבורה.
בחיל האוויר ובצבא ארצות הברית מוענקת המדליה כציון למעשה בודד במהלך קרב אווירי או לציון תקופת שירות באזור קרב. עיטורים נוספים מאותו סוג מסומנים בעלי אלון על האות. 

בצי ארצות הברית ובחיל הנחתים קיימים שני סוגי מדליית אוויר: מדליה קבוצתית (Strike/Flight), המוענקת למי שהיה חלק ממערכה אווירית ממושכת, ומדליה אישית על פעילות אישית ראויה לשבח. עיטורים נוספים מאותו הסוג מסומנים במספר על סרט המדליה ועל האות עצמו, בצד ימין של האות תוצג ספרה המציינת את כמות המדליות הקבוצתיות ומצד שמאל ספרה המייצגת את מספר המדליות אישיות. 

במשמר החופים מוענקת מדליה אישית בלבד, עיטורים נוספים מסומנים בכוכבי זהב זעירים על האות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מדליית האוויר** בוויקישיתוף
* מדליית האוויר באתר חיל האוויר של ארצות הברית
**מדינה אנדרייבנה טאימזובה** (ברוסית: **Мадина Андреевна Таймазова**; נולדה ב-30 ביוני 1999) היא ג'ודוקא רוסייה ממוצא אתני אוסטי, המתחרה בקטגוריית המשקל עד 70 ק"ג. טאימזובה מחזיקה במדליית ארד מאולימפיאדת טוקיו 2020 ובשתי מדליות ארד מאליפויות אירופה (2020 ו-2021).

קריירה
------

בשנת 2018 היא זכתה במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 70 ק"ג באליפות אירופה לג'ודו עד גיל 23, שנערכה בגיור, הונגריה.

באליפות אירופה 2020 אשר נערכה בפראג, זכתה טאימזובה במדליית ארד לאחר שניצחה בווזארי את אליס בלאנדי מאיטליה. באליפות אירופה שנה לאחר מכן היא זכתה שוב במדליית הארד כאשר בקרב על המדליה היא זכתה לניצחון טכני, לאחר שיריבתה ההולנדית קים פולינג לא יכלה להופיע עקב פציעה.

עוד בשנת 2021 היא זכתה במדליית כסף בטורניר המאסטרס היוקרתי שנערך באותה השנה בדוחא שבקטאר ובמדליית זהב בגראנד סלאם קאזאן שברוסיה.

באולימפיאדת טוקיו 2020, זכתה טאימזובה במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 70 ק"ג. היא החלה את דרכה בסיבוב הראשון בו ניצחה בווזארי את מריה ברנבאו הספרדייה. בשמינית הגמר היא ניצחה באיפון את מריה פורטלה הברזילאית לאחר 14:57 דקות של קרב, וברבע הגמר ניצחה בתוך 21 שניות את אליסווט תלצידו היווניה. בחצי הגמר היא הפסידה באיפון ליפנית צ'יזורו אראי לאחר 16:37 דקות של קרב ונשרה לקרב על מדליית הארד בו ניצחה בווזארי את ברברה מטיץ' הקרואטית דקה ו-17 שניות בתוך זמן ניקוד זהב.

קישורים חיצוניים
----------------

* מדינה טאימזובה, ברשת החברתית אינסטגרם
* מדינה טאימזובה, ברשת החברתית טיקטוק
* מדינה טאימזובה, באתר olympedia.org
* מדינה טאימזובה, באתר איגוד הג'ודו העולמי
* מדינה טאימזובה, באתר JudoInside.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Мадина Таймазова выиграла кубок Европы по дзюдо". *15-Й РЕГИОН* (ברוסית). 2019-05-20. נבדק ב-2021-07-28.
2. ↑  "Results" (PDF). *2018 European U23 Judo Championships*. אורכב מ-המקור (PDF) ב-28 בנובמבר 2020. נבדק ב-28 בנובמבר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "2021 Judo World Masters". *International Judo Federation*. נבדק ב-11 בינואר 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**רחבי-מקור** (שם מדעי: Eurylaimidae) היא משפחה של ציפורי שיר השוכנות באזורים הטרופיים של דרום-מזרח אסיה, עם מינים ספורים החיים גם באפריקה.

מאפיינים
--------

לרחבי-המקור גוף בינוני-קטן וראש גדול בעל מקור רחב. הם ניכרים בצבעיהם הבוהקים, בגווני ירוק, כחול ואדום. עם זאת, הם שוכנים בעיקר ביערות גשם בעיקר בצמרות העצים, כך שלמרות צבעיהם הבולטים קשה לצפות בהם.
הם ניזונים מפירות ומחרקים אותם הם תופסים באוויר.

מעט ידוע על הרגלי הרבייה של רחבי מקור. משערים כי חלקם מונוגמיים וחלקם פוליגמיים. בשעת חיזור ובתצוגות ראווה, הם משמיעים קולות גבוהים שנשמעים למרחק רב. מרבית המינים חברותיים.

מיון
----

* משפחה רחבי-מקור (Eurylaimidae)
	+ תת-משפחה Smithornithinae
		- סוג *Smithornis* - בו רחב-מקור אפריקני
	+ תת-משפחה Pseudocalyptomeninae
		- סוג ומין יחיד *Pseudocalyptomena graueri*
	+ תת-משפחה Calyptomeninae - לעיתים מופרדת למשפחה עצמאית
		- סוג *Calyptomena* - בו המין רחב-מקור ירוק
	+ תת-משפחה Eurylaiminae
		- סוג *Sapayoa*
		- סוג מין יחיד *Corydon sumatranus*
		- סוג ומין יחיד *Cymbirhynchus macrorhynchos*
		- סוג *Eurylaimus*
		- סוג *Sarcophanops*
		- סוג ומין יחיד *Psarisomus dalhousiae*
		- סוג ומין יחיד *Serilophus lunatus*

בעבר היו שייכים למשפחה גם המין ספיואה רחב-מקור (*Sapayoa aenigma*) שכיום שייך למשפחה עצמאית - ספיואות (Sapayoidae) וכן המשפחה צווחני מדגסקר (Philepittidae).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רחבי-מקור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* רחבי-מקור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

זוג מהמין *Corydon sumatranus*

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph589558

 |
פדרו ברוגדה
**פדרו ברוגדה טראדליאס** (בקטלאנית וספרדית: **Pedro Brugada Terradellas** , נולד ב-11 באוגוסט 1952 בז'ירונה) הוא רופא קרדיולוג ספרדי קטלאני החי ופועל בבלגיה. הוא הצטיין בתחום האלקטרופיזיולוגיה הקרדיולוגית. יחד עם אחיו ז'וזפ ברוגדה תיאר את תסמונת ברוגדה, הפרעה לרוב מולדת של תעלות היון בלב הגורמת לדום לב פתאומי אצל אנשים בריאים לכאורה, לעיתים קרובות בגיל צעיר.

ביוגרפיה
--------

פדרו ברוגדה נולד בשנת 1952 בעיר ז'ירונה בקטלוניה בממלכת ספרד בבן הבכור מבין 4 ילדיהם של רמון ברוגדה (1999-1925), בעל חווה לגידול עופות, ושל פפיטה לבית טראדליאס. בשנים 1975-1969 הוא למד בהצטיינות רפואה באוניברסיטת ברצלונה והתמחה ברפואה פנימית בבית החולים בן פבלו אי סנטה טקלה בטרגונה, אחר כך עבד במסגרת הרפואה הציבורית והתמחה בקרדיולוגית בבית החולים הקליני (Hospital Clinico) של אוניברסיטת ברצלונה. בשנים 1980-1979 עבד כחוקר אורח בתחום האלקטרופיזיולוגיה קרדיולוגית באוניברסיטת לימבורג במאסטריכט בהולנד. בשנת 1982 סיים שם דוקטורט באלקטרופיזיולוגיה קרדיולוגית.
בשנים 1990-1982 ניהל ברוגדה את המעבדה לאלקטרופיזיולוגיה של בית החולים האוניברסיטאי במאסטריכט. ב-1991 הוא עבר לעבוד באלסט בבלגיה וניהל שם עד שנת 2006 את המחלקה לאלקטרופיזיולוגיה של בית החולים הקתולי "גבירתנו" (Onze-Lieve-Vrouwziekenhuis) 
החל משנת 2006 הוא מנהל את המרכז לטיפול בהפרעות קצב הלב של בית החולים האוניברסיטאי בבריסל, ללא סימנים קליניים אחרים של מחלת לב.

### פעילותו. תסמונת ברוגדה

בשנת 1992 תיארו האחים ברוגדה שמונה מטופלים שאחרי דום לב עברו החייאה בהצלחה ושלכולם נתגלה תרשים אלקטרוקרדיוגרפי אופייני של חסם צרור הולכה ימני.
פדרו ברוגדה פרסם בעיתון New England Journal of Medicine מחקר שבו איתר לראשונה את מיקום היווצרות פרפור פרוזדורים. יחד עם שני אחיו, ז'וזפ ורמון וחוקרים אחרים גילו את האופי הגנטי של תסמונת ברוגדה במאמר שפורסם בכתב העת Nature.

ברוגדה פעיל במפלגה הליברלית הדמוקרטית הפלמית.

פרסים ואותות הוקרה
------------------

* 25 באוגוסט 2012 - מדליית הזהב של החברה האירופית לקרדיולוגיה
* 2018 - אות הצטיינות מטעם הקהילייה הפלמית בבלגיה

לקריאה נוספת
------------

* Ingrid Torjesen: Pioneers in Cardiology: Pedro Brugada, MD, PhD. In: Circulation. 117, 2008, S. 137–142, doi:10.1161/CIRCULATIONAHA.107.188513.
* J. Brugada, P. Brugada, R. Brugada: *The syndrome of right bundle branch block ST segment elevation in V1 to V3 and sudden death–the Brugada syndrome.* In: Europace. Band 1, Nummer 3, Juli 1999, S. 156–166, ISSN 1099-5129. doi:10.1053/eupc.1999.0033. PMID 11225790. .

קישורים חיצוניים
----------------

* תסמונת ברוגדה - Who named it
* פדרו ברוגדה באתר healthcare belgium

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007324502505171
* BnF: cb123928909 (data)
* ISNI: 0000 0001 1566 6102
* LCCN: n86014290
* NDL: 001115689
* NKC: xx0273155
* NTA: 072781920
* ORCID: 0000-0003-3172-6106
* SUDOC: 033019479
* VIAF: 34541609
* WorldCat: lccn-n86014290

 |
**פדרו סאה** (בספרדית: **José Pedro Cea**; נולד ב-1 בספטמבר 1900 במונטווידאו שבאורוגוואי) היה כדורגלן ומאמן אורוגוואי, ששיחק בעמדת הקשר התקפי בקבוצת נסיונל ובנבחרת אורוגוואי.

ביוגרפיה
--------

סאה נולד ב-1 בספטמבר 1900 במונטווידאו שבאורוגוואי. הוא שיחק את כל הקריירה שלו בקבוצה נסיונל האורוגוואית וזכה עימה במספר אליפויות.

סאה ערך את הופעת הבכורה בנבחרת אורוגוואי בנובמבר 1923. הוא זכה עימה בשני טורנירי קופה אמריקה בשנים 1923 ו-1924, וגם בשתי מדליות זהב אולימפיות באולימפיאדות 1924 ו-1928.
במונדיאל 1930, המונדיאל הראשון בהיסטוריה שנערך באורוגוואי, סאה היה הכובש הפורה ביותר משחקני נבחרתו. הוא כבש שלושער בחצי הגמר נגד יוגוסלביה, וגם כבש בגמר נגד ארגנטינה את שער השוויון. אורוגוואי ניצחה בסוף המשחק 2–4 וזכתה במונדיאל. בסיום הטורניר זכה סאה בנעל הכסף ונבחר להיות בנבחרת המצטיינת. 

בתור מאמן אימן סאה את נבחרת אורוגוואי ואת משחקו הראשון ערך ב-12 במרץ 1940, בניצחון 2–3 על צ'ילה במשחק ידידות. אימן אותה בשני טורנירי קופה אמריקה ב-1941 ו-1942, כשבאחרון מביניהם הוא הוביל אותה לזכייה. בסוף מרץ 1943 הוחלף בתפקיד בטורניר הקופה מינאבורו על ידי חברו לנבחרת בעבר, הקטור קסטרו, אך הוא שב לאמן את אותה במסגרת הקופה ניוטון של 1945. סאה נפטר ב-18 בספטמבר 1970 בגיל 70.

תארים
-----

### כשחקן

נסיונל
* אליפות אורוגוואי: 1934

נבחרת אורוגוואי
* גביע העולם: 1930
* קופה אמריקה (2): 1923, 1924
* מדליית זהב אולימפית (2): 1924, 1928

### כמאמן

נבחרת אורוגוואי
* קופה אמריקה: 1942

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פדרו סאה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* 27 הופעות בנבחרת אורוגוואי

| **נבחרת אורוגוואי – מונדיאל 1930 (אלופת העולם)** |
| --- |
| 1 אנדראדה • 
2 אנסלמו • 
3 בז'סטררו • 
4 קאלבו • 
5 קפוצ'יני • 
6 קסטרו • 
7 סאה • 
8 דוראדו • 
9 פרנדדס • 
10 חסטידו • 
11 איריארטה • 
12 מסקרוני •
13 מלוניו • 
14 נסאסי •
15 פטרונה •
16 פיריס •
17 רקובה •
18 ריולפו •
19 סלדומבידה •
20 סקארונה •
21 טחרה •
22 אורדינראן •
מאמן: סופיצ'י | אורוגוואיאורוגוואי |
**רחב זנב** המכונה **קרייט ימי** (שם מדעי: *Laticauda*) הוא סוג של נחש ארסיים ממשפחת הפתניים החיים ברחבי הימים הטרופיים של האזור האינדו-פסיפי. הם שייכים לתת-ממשפחת נחשי ים אבל חלק מהחוקרים מגדירים אותם כתת-משפחה עצמאית (Laticaudinae). בניגוד לשאר נחשי הים הם מטילי ביצים ביבשה ועל כן עולים לחוף בעונת הרבייה.

נחשים אלו נפוצים בסמוך לחופי דרום-מזרח אסיה מהודו במערב עד לאיי פיג'י במזרח ומצפינים עד ליפן.

צבעם אפור-שחור עם זנב רחב שנתן לו את שמו. הם בעלי ריאות גדולות העוזרות להם לנשום ובעלי נחיריים גדולים הממוקמים גבוה ובעלי קשקשים רחבים. אורכם יכול להגיע ל-1.5 מ'. הם פעילים בלילות בין השוניות ומחפשים דגים, צלופחים דיונונים וסרטנים אותם הם הורגים עם ארסם הקטלני. בכמה איים הם צדים בחבורות גדולות ביחד עם כמה דגים ממשפחת הצניניתיים והמוליתיים.

הם יכולים להרוג גם אנשים שלא נזהרים. הם לא תוקפניים ורוב הנפגעים מהם הם דייגים המעלים אותם מרשתות בטעות.

מינים
-----

* רחב זנב צהוב-שפה (*Laticauda colubrina*)
* *Laticauda crockeri*
* *Laticauda frontalis*
* *Laticauda guineai*
* *Laticauda laticaudata*
* *Laticauda saintgironsi*
* רחב זנב ניואה (*Laticauda schistorhynchus*)
* רחב זנב שחור-רצועות (*Laticauda semifasciata*)

המינים *L. schistorhynchus* ו-*L. semifasciata* לעיתים מסווגים בסוג *Pseudolaticauda*.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רחב זנב** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
דוגמה מופשטת של הריף האוריינטלי
הריף האוריינטלי, בו מוספת הקווינטה של כל צליל בהיפוך
**הריף האוריינטלי** הוא ריף המופיע בקטעים מוזיקליים רבים העוסקים בתרבות המזרח הרחוק, בסין, ביפן ובשאר המדינות והארצות הנמצאות באזור המזרח הרחוק. הריף ידוע גם בשמות "מלודיה סינית", "הלחן האסייתי", "Chinese Girl" וכדומה.

כיום, לא ידוע אם מקורו האמיתי של הריף הוא באזור המזרח הרחוק או שהוא המצאה מערבית שנועדה לייצג את המזרח הרחוק. המלודיה כתובה בסולם הפנטטוני, סולם המאפיין (בין היתר) מוזיקה אוריינטלית.

שימושים במוזיקה פופולרית
------------------------

הריף האוריינטלי כלול במספר רב של קטעים מוזיקליים מוערכים. הקטע המפורסם ביותר, קרוב לוודאי, בו משתמשים בריף האוריינטלי, הוא "Kung Fu Fightning" שנכתב על ידי קארל דאגלס. בנוסף, הריף מנוגן בשירים מוכרים אחרים, כגון "A passage to Bangkok" של להקת Rush ומנגינה הפותחת את השיר "סיני או יפני" של להקת הפסולייה של דייזי.

להקת הבילויים השתמשה בריף האוריינטלי כמוטיב מרכזי בשיר "מה שלום הזקן של צ'ין קו צ'ן"

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריף אוריינטלי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: c2c3a587-25cb-45fd-b619-7789527b4c5f

 |
**התאחדות הכדורגל של ויילס** (בולשית: **Cymdeithas Bêl-droed Cymru**, באנגלית: **Football Association of Wales**; ידועה גם כ-**FAW**) היא הגוף האחראי על הכדורגל בוויילס. ההתאחדות חברה בפיפ"א מאז 1910 ובאופ"א מאז 1954.

ההתאחדות הוקמה ב-1876 בוורקסהאם, והיא התאחדות הכדורגל השלישית הוותיקה בעולם, וכמו כן היא אחת מארבע התאחדויות (לצד התאחדות הכדורגל האנגלית, התאחדות הכדורגל הסקוטית, התאחדות הכדורגל האירית ופיפ"א) שהקימו את ועדת הכדורגל הבינלאומית (IFAB), האחראית על קביעת חוקת משחק הכדורגל.

ההתאחדות אחראית על מנהל הכדורגל בוויילס, ומפעילה את שש הנבחרות הלאומיות: הקרויות "A" (הנבחרת הבוגרת), "עד גיל 21", "עד גיל 18", "עד גיל 16", "נשים" ו"בנות עד גיל 16".

התאחדות הכדורגל של ויילס אחראית גם על כל הפעולות המשמעתיות כנגד שחקנים בקבוצות החברות בהתאחדות. הן כוללות את הקבוצות הוולשיות המשחקות במערכת הליגות באנגליה, ולגביהן ההתאחדות של ויילס מחליפה את מערכת המשמעת של התאחדות הכדורגל האנגלית.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של התאחדות הכדורגל של ויילס

| כדורגל בוויילס ויילסויילס |
| --- |
| ניהול | התאחדות הכדורגל של ויילס • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות |
| תחרויות ליגה | ליגת העל הוולשית • קיימו אליאנס • הפוטבול ליג הוולשית • ליגות אזוריות • מבנה הליגות |
| תחרויות גביע | הגביע הוולשי • גביע ההתאחדות הוולשית • גביע הליגה הוולשית |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה • נבחרת הנשים |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2001038560
* VIAF: 167797292
* WorldCat: lccn-no2001038560

 |
**סימון איזוטופים יציבים של חומצות אמינו בתרביות תאים** (**Stable isotope labeling by amino acids in cell culture** או **SILAC**) היא שיטה המבוססת על ספקטרומטר מסה המזהה הבדלים בכמות החלבונים בדוגמאות שונות באמצעות סימון עם איזוטופים שאינם רדיואקטיביים. שיטה זו פופולרית ביותר בתחום הפרוטאומיקה הכמותית.

בשיטה זו מגדלים שתי אוכלוסיות של תאים בתרבית תאים. אחת האוכלוסיות מגודלת על מצע מזון המכיל חומצות אמינו רגילות, בעוד שהאוכלוסייה השנייה מגודלת במצע מזון המכיל חומצות אמינו המסומנות באמצעות איזוטופים כבדים (ושאינם רדיואקטיביים). דוגמה לכך עשויה להיות מצע מזון המכיל ארגינין המסומן עם 6 אטומי פחמן-13, במקום פחמן-12. כאשר התאים גדלים במצע זה הם עושים שימוש בארגינין כבד בחלבונים שאותם הם מייצרים, ובהשוואה לחלבונים רגילים חלבונים אלו כבדים ב-6 Da על כל ארגינין המצוי בהם. בהמשך ניתן לנתח את החלבונים משתי אוכלוסיות התאים יחד באמצעות ספקטרומטר מסה. זוגות של פפטידים זהים כימית המורכבים מאיזוטופים שונים הם בעלי תכונות כימיות זהות, אך ניתן לזהותם באמצעות ספקטרומטר מסה. היחס בין השיאים של הקריאות של ספקטרומטר המסה ביחס לזוגות חלבונים כאלו מעיד על כמות החלבונים באוכלוסייה הנבדקת.

בשיטה זו נעשה בין היתר שימוש כדי ללמוד על האיתות תאי, שינויים אחרי תרגום שמתרחשים בחלבונים (כדוגמת פוספורילציה), קשרי חלבון-חלבון ובקרה של ביטוי גנים.

לקריאה נוספת
------------

* Ong SE, Mann M (2007). "Stable isotope labeling by amino acids in cell culture for quantitative proteomics". *Methods in Molecular Biology*. **359**: 37–52. doi:10.1007/978-1-59745-255-7\_3. PMID 17484109.
**התאחדות ההתעמלות הבין־לאומית** (באנגלית: **International Federation of Gymnastics**; בצרפתית: **Fédération Internationale de Gymnastique**; בראשי תיבות: **FIG**) היא הפדרציה הבין־לאומית של ענף ההתעמלות התחרותית הבין־לאומית. מטה ההתאחדות נמצא בלוזאן, שווייץ. ההתאחדות נוסדה ב-23 ביולי 1881 בליאז', בלגיה מה שהופך אותה לארגון הספורט הבין־לאומי הוותיק ביותר. במקור היא נקראה "הפדרציה האירופית להתעמלות" ועד לשנת 1921 היו בה שלוש חברות - בלגיה, צרפת והולנד, אולם כאשר קבוצות לא אירופאיות הצטרפו אליה, שונה שמה לזה הנוכחי, וכיום מסונפות תחתיה 128 פדרציות וארבעה איגודים יבשתיים.

ההתאחדות או הפדרציה כותבת את הכללים הקובעים את ניקוד הביצוע של המתעמלים בשבעה תחומים: התעמלות אמנותית, התעמלות מכשירים, טרמפולינה, התעמלות אירובית, התעמלות אקרובטית, פס אקרובטיקה, ופארקור.

בנוסף, הפדרציה היא הרשות האחראית לקבוע אם מתעמלים מבוגרים מספיק כדי להשתתף באולימפיאדה, זאת במטרה להגן על מתעמלים צעירים.

המוסדות המרכזיים של הפדרציה הם הנשיא וסגן הנשיא, הקונגרס, שנערך כל שנתיים, הוועד הפועל, המועצה ושבע ועדות טכניות - עבור כל אחד מהדיסציפלינות.

הסמליל של הפדרציה עוצב בשלושה צבעים - לבן, כחול וכתום - בצורת עיגול, במטרה לסמל את אחדות בעולם תוך ייצוג אחדות הזמן והמקום, כל אלה מצביעים על אופיו האוניברסלי של הספורט וההתאחדות.

מטה ההתאחדות בלוזאן, שווייץ

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית (באנגלית)
* התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית, ברשת החברתית פייסבוק

* התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית, ברשת החברתית טוויטר

* התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית, ברשת החברתית אינסטגרם

* התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית, ברשת החברתית LinkedIn

* התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית, סרטונים בערוץ היוטיוב
* תקנות ההתאחדות ההתעמלות הבין־לאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ציוני דרך בהיסטוריה, באתר About (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 90932502
* BNE: XX94987
* BnF: cb10155863p (data)
* CiNii: DA07511347
* GND: 2016234-0
* ISNI: 0000 0001 2174 6870
* LCCN: n80089804
* NLA: 35066033
* SUDOC: 059555408
* VIAF: 143752033
* WorldCat: lccn-n80089804

 |
**רונה ישראל-קולת** היא זמרת סופרן ישראלית בעלת קריירה בינלאומית, מוזיקולוגית ומנהלת המאסטרקלאס והתחרות ע"ש ז'מבוקי לשירה אומנותית, ירושלים.

קורות חיים
----------

רונה ישראל-קולת נולדה בלונדון, אנגליה ועלתה לישראל בגיל 8. 

למדה בתיכון תלמה ילין במגמת אמנות פלסטית. בעלת תואר ראשון בביצוע מטריניטי קולג' אוף מיוזיק, לונדון, ותואר שני (אמן) מהקולג' המלכותי למוזיקה, לונדון. את תואר רב-אמן (קונצרט-אקזמין) רכשה באוניברסיטת מיינץ.

לאחר לימודיה הייתה סולנית בבתי אופרה במיינץ, גיסן, דסאו, המבורג ועוד. השתתפה בין היתר בפסטיבל האביב בהיידלברג, פסטיבל היידן באייזנשטדט, פסטיבל האופרה הקאמרית של ריינסברג, בריטן פירס, פסטיבלי אבו–גוש ופסטיבל שלזויג–הולשטיין. הופיעה במגוון תפקידים אופראיים וקונצרטים עם תזמורות בישראל ומחוצה לה, ביניהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, תזמורת הרדיו של פרנקפורט, התזמורת הפילהרמונית של ריינלנד פפלץ. הופעותיה ברדיו ובטלוויזיה כוללות הקלטות ל"קול המוסיקה" במסגרות "אתנחתא", עם אנסמבל המאה ה-21, רסיטל אמן, ופורטרט אישי ברשת הטלוויזיה הגרמנית מ.ד.ר. (MDR).

בין היצירות שנכתבו עבורה והושמעו על ידה בהופעות בכורה: "נעימות שחורות" למילותיה של אלזה לסקר שילר (הגרסה לקול גבוה) "לא ילמדו עוד מלחמה" ו"תפילה חדשה" מאת רחל גלעין, יצירות משל הגר קדימה, יחזקאל בראון, אייל באט ועוד.

מייסדת ומנהלת המאסטרקלאס הבינלאומי לשירה אמנותית, ירושלים (IMVAJ), וחברת פורום המלחינות בישראל. בשנת 2020 החלה להגיש פינה שבועית בנושאי שירה וחברה בתוכנית "שלושה שיודעים" ברשת כאן תרבות של תאגיד השידור הישראלי.

רונה קולת מרצה בנושאי שירה ומוזיקה. מלמדת פיתוח קול ופדגוגיה ווקאלית במכללת לוינסקי ומנהלת את הסטודיו הישראלי להפקה קולית נכונה.

עבודה אקדמית
------------

דוקטורנטית בפקולטה למוזיקה באוניברסיטה העברית בהנחייתה של פרופסור רוני גרנות. בעלת תואר מוסמך (מחקרי) במוזיקולוגיה במסגרת התוכנית למדעי הקוגניציה באוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת המחקר שלה מתמקדת בזייפנות ("הזייפנות כתופעה דינמית") בהפקה קולית נכונה וצמצום הפער בין אימון לביצוע. עבודת המאסטר הוצגה במספר כנסים בינלאומיים וזכתה לציטוטים רבים.[דרוש מקור]

חיים אישיים
-----------

מתגוררת בזכרון יעקב עם משפחתה.

פרסים
-----

* פרס טריניטי קולג' אוף מיוזיק לשירת הליד הגרמני
* פרס רויאל קולג' אוף מיוסיק לשירת הליד הגרמני
* כלת המלגה לאופרה קאמרית בריינסברג, גרמניה.
* פרס על שם הופמן בתחרות בתי ספר למוזיקה בגרמניה.
* 1997-2001 כלת המלגה על שם אנני אייזלר-להמן במיינץ, גרמניה.
* 2000 פרס ביירוית של אגודת ריכארד ואגנר בוויסבאדן, גרמניה.
* 2002 זוכה בתחרות הבינלאומית לשירה אופראית על שם אריקה קוט, גרמניה.

קישורים חיצוניים
----------------

* רונה ישראל קולת, באתר Discogs (באנגלית)
* רונה ישראל קולת, דף שער בספרייה הלאומית
* נירית שפאץ, "כשאמן שלימדתי מצליח בחו"ל אני כמו אמא גאה", באתר חדשות חדרה, ‏13 בספטמבר 2017


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007462314705171
* LCCN: no2015121722
* VIAF: 308261881
* WorldCat: lccn-no2015121722

 |
**התאחדות הכדורגל האוסטרית** (בגרמנית: **Österreichischer Fußball-Bund** ובקיצור **ÖFB**) היא הגוף המנהל את הכדורגל באוסטריה. היא מנהלת את כל תחרויות הכדורגל באוסטריה בהם גם: הבונדסליגה האוסטרית, הגביע האוסטרי ונבחרת אוסטריה בכדורגל, כמו גם את נבחרת הנשים האוסטרית. מטה ההתאחדות נמצא בעיר הבירה וינה.

היסטוריה
--------

בשנת 1894, פירסט וינה, קבוצת הכדורגל הראשונה באוסטריה, שנוסדה בווינה. מגרעין זה, התאחדות הכדורגל האוסטרית הוקמה בשנת 1904. שנה אחת לאחר ההקמה, אוסטריה הפכה לחברה בפדרציית הכדורגל הבינלאומית פיפ"א ואירחה את קונגרס פיפ"א החמישי בשנת 1908.

אבן דרך בהיסטורית הפדרציה וכדורגל העבר היו השנים 1934, 1954 ולאחר מכן שנת 1958 וכן 1978, 1982, 1990 ו-1998, בהם השתתפה אוסטריה בגביע העולם.

הוגו מייזל היה אחד האישים הידועים ביותר בשנים הראשונות של התאחדות הכדורגל האוסטרית, הוא היה מאמנה של נבחרת אוסטריה משנת 1919, ובשנת 1927 הוא גם הפך למזכ"ל התאחדות הכדורגל האוסטרית. באולימפיאדת ברלין בשנת 1936, נבחרת אוסטריה בהנהגתו זכתה במדליית כסף לאחר שהפסידה 2-1 לאיטליה בגמר, זה הגמר הבינלאומי היחיד של אוסטריה. נבחרתו של מייזל, שזכתה לכינוי "נבחרת הפלא", נותרה ללא הפסד מ-12 באפריל 1931 עד 23 באוקטובר 1932, במשך 14 משחקים רצופים. רגעי השיא של סדרה זו היו בניצחונות 0-6 (בברלין) ו0-5 (בווינה) על גרמניה.

בשנות ה-50, הם ראו יותר הישגים עם גדולי הכדורגלנים הידועים שלהם כגון: ארנסט אוקווירק (פעמיים הקפטן של קבוצת העולם שבחרה פיפ"א), ארנסט האפל, גרהרד הנפי וולטר זמאן. מונדיאל 1954 מדורג להיות בין המוצלחים ביותר בהיסטוריה של התאחדות הכדורגל האוסטרית. עשרים שנה לאחר המקום ה-4 במונדיאל 1934 שנערך באיטליה, אוסטריה חזרה למעגל הנבחרות הטובות שוב.

נשיאי ההתאחדות בעבר ובהווה
--------------------------

נשיא ההתאחדות מאז 2009: ליאו ווינדטנר
* 1906 - 1904: סטרבלוב
* 1907 - 1906: איגנץ אבלס
* 1914 - 1907: אדולף ואלנר
* 1922 - 1914: איגנץ אבלס
* 1926 - 1922: קרל ולקרט
* 1938 - 1926: ריצ'רד אברסטלר
* 1955 - 1945: ג'וזף גרו
* 1969 - 1955: הנס וולץ
* 1976 - 1970: היינץ גרו
* 1982 - 1976: קרל סקנינה
* 1984 - 1982: הרברט רגאץ והיינץ גרו (זמני)
* 2002 - 1984: ג'וזף "בפו" מאהרט
* 2008 - 2002: פרידריך סטיקלר
* 2009 - 2008: קורט ארנברגר (זמני)
* הווה - 2009: ליאו ווינדטנר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **התאחדות הכדורגל האוסטרית** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של התאחדות הכדורגל האוסטרית
* התאחדות הכדורגל האוסטרית, ברשת החברתית טוויטר

* התאחדות הכדורגל האוסטרית, ברשת החברתית אינסטגרם

* התאחדות הכדורגל האוסטרית, ברשת החברתית LinkedIn

* התאחדות הכדורגל האוסטרית, סרטונים בערוץ היוטיוב
* האתר הרשמי (בגרמנית) (באנגלית)

| כדורגל באוסטריה אוסטריהאוסטריה |
| --- |
| ניהול | התאחדות הכדורגל האוסטרית • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות |
| תחרויות ליגה | הבונדסליגה האוסטרית • הליגה האוסטרית השנייה • הליגה האוסטרית האזורית • מבנה הליגות |
| תחרויות גביע | הגביע האוסטרי • הסופר קאפ האוסטרי |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה • נבחרת הנשים |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 210150-6
* LCCN: n91022149
* VIAF: 262449140
* WorldCat: lccn-n91022149

 |
**יונחן הרביעי** (בלטינית: **Ioannes IV**; נפטר ב-12 באוקטובר 642) כיהן כאפיפיור מ-24 בדצמבר 640 ועד פטירתו.

ביוגרפיה
--------

יוחנן נולד בדלמטיה, ככל הנראה בעיר סלונה והיה בנו של עורך דין בשם ונאנטיוס (Venantius).

יוחנן החל לכהן לאחר אינטרגנום של כארבעה חודשים. בעת שנבחר כיהן כארכידיאקון של הכנסייה הקתולית. בשל מהירות כניסתו לתפקיד לאחר בחירתו - ככל הנראה אושרה הבחירה על ידי שליט רוונה ולא על ידי קיסר האימפריה הביזנטית בקונסטנטינופול.

בתקופת כהונתו פלשו עמים סלאבים לדלמטיה מולדתו. יוחנן שלח את הנזיר מרטין לדלמטיה ואיסטריה עם סכומי כסף גדולים במטרה לפדות שבויים ולהציל שרידים מקודשים מהכנסיות שנהרסו ולהביאם לרומא. במקביל ניסה יוחנן להביא לניצורם של הסלאבים שפלשו לדלמטיה ואיסטריה.

יוחנן כתב להגמוני הכנסייה בצפון אירלנד להזהיר אותם כי הם חוגגים את חג הפסחא במועד שגוי, וכן שיבח אותם בהתנגדותם למינות הפלגיאנית. כמו כן הוא הכריז על המונותליטיזם כעל מינות. על פי המסורת, פעל לייסוד הכנסייה הקתולית בקרואטיה.

יוחנן נפטר ב-12 באוקטובר 642 ונקבר בבזיליקת פטרוס הקדוש שברומא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוחנן הרביעי** בוויקישיתוף
* קורות חיים
* קרדינלים של הכנסייה הקתולית
* יוחנן הרביעי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**סוורינוס** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**תאודורוס הראשון** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007397567705171
* GND: 100950035
* ISNI: 0000 0000 7973 3354
* LCCN: no2007032729
* NKC: kup19980000044837
* NSK: 000055996
* ULAN: 500355742
* VcBA: 495/45844
* VIAF: 34810721
* WorldCat: lccn-no2007032729

 |
**שארל-מארי קונדה** (בצרפתית: **Charles-Marie Condé**;‏ 25 בפברואר 1876 – 13 באוקטובר 1945) היה גנרל צרפתי במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

קונדה נולד בסן אומר ב-25 בפברואר 1876, ובשנת 1913 התגייס לצבא צרפת ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה הוא נותר בצבא, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-2 ביוני 1928 הועלה קונדה לדרגת ז'נרל דה בריגדה, ומה-20 במאי 1928 עד ה-16 בספטמבר 1931, הוא היה מפקד הארטילריה הטקטית של אזור מץ. ב-1 בנובמבר 1931 הוא הועלה לדרגת גנרל דה דיוויזיה, וב-16 בספטמבר 1931 מונה למפקד הארטילריה של האזור הצבאי השביעי. ב-6 במאי 1932 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-1, וב-6 במרץ 1935, הוא הועלה לדרגת ז'נרל דה קורפוס ומונה למפקד האזור הצבאי ה-20. ב-17 בנובמבר 1936 הוא הועלה לדרגת ז'נרל ד'ארמה ומונה לחבר במועצת המלחמה העליונה, ובנוסף הוא מונה למפקח הכללי של חיל התותחים.

### מלחמת העולם השנייה ואחריתו

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, ב-2 בספטמבר 1939 הוא מונה למפקד הארמייה הצרפתית השלישית, ופיקד עליה במהלך הפלישה הגרמנית לצרפת. בין ה-17 ל-20 ביוני 1940, הוא פיקד גם על קבוצת הארמיות השנייה. 

הוא היה שבוי מלחמה בין ה-20 ביוני 1940 ל-11 במאי 1945. לאחר שחרורו הוא חזר לצרפת, אולם מת זמן קצר לאחר מכן ב-13 באוקטובר 1945.

קישורים חיצוניים
----------------

* שארל-מארי קונדה
*"מעצרו של ישו"* (היצירה בערך משנת 1500), נמצא במוזיאון אבורה בפורטוגל (Museu de Évora), המציג את ישו המרפא את אוזנו של עבד הכוהן הגדול במהלך מעצר.ו
**ריפוי אוזנו של עבד הכוהן הגדול** הוא אחד מהנסים של ישו, המופיע בבשורות הברית החדשה אף על פי שאירוע כריתת אוזנו של עבד הכוהן הגדול מתועד בכל ארבע הבשורות: בשורת מתי כו:51, בשורת מרקוס יד:47, בשורת לוקס כב:51 ובשורת יוחנן יח:11-10, שמות המעורבים היחידים, מלכוס עבד הכוהן, ושמעון פטרוס תלמידו ובכיר שליחיו של ישו מוזכרים בבשורת יוחנן בלבד. ורק בשורת לוקס מציינת שישו ריפא את אוזנו של מלכוס עבד הכוהן.

בשורת לוקס (כב: 51-49) מתארת כיצד ישו מרפא את אוזנו של עבד הכוהן הגדול במהלך מעצרו של ישו בידי שליחי הכוהן הגדול, על מנת להביאו למשפט, לאחר שאחד מחסידיו של ישו, שמעון פטרוס כרת את אוזנו הימנית של העבד הכוהן ושליחו לעצור את ישו:

> 
> 49 וְהָאֲנָשִׁים אֲשֶׁר אִתּוֹ רָאוּ אֵת אֲשֶׁר יִהְיֶה וַיֹּאמְרוּ אֵלָיו אֲדֹנֵינוּ הֲנַכֶּה בֶחָרֶב׃ 50 וַיַּךְ אֶחָד מֵהֶם אֶת־עֶבֶד הַכֹּהֵן הַגָּדוֹל וַיְקַצֵּץ אֶת־אָזְנוֹ הַיְמָנִית׃ 51 וַיַּעַן יֵשׁוּעַ וַיֹּאמֶר רַב עַתָּה הַרְפּוּ וַיִּגַּע בְּאָזְנוֹ וַיִּרְפָּאֵהוּ׃
> 
> 
> 
> — הבשורה על-פי לוקאס, פרק כ"ב, פסוקים 49–51, בתרגום דליטש
> 

במילים אחרות, כאשר חסידיו של ישוע ראו מה עומד לקרות, הם אמרו, "אדוני, האם עלינו להכות בחרבות שלנו?" ואחד מהם, שמעון פטרוס, הכה בחרבו את משרתו של הכהן הגדול, וכרת בכך את אוזנו הימנית. אבלא שישו ענה, "לא עוד, הרפו!" והוא נגע באוזנו של האיש ורפא אותו.

מאורע הריפוי הזה מתועד בבשורה מיד לאחר האירוע שבו נשק יהודה איש קריות את ישו, ועל ידי כך לפי אות מוסכם מראש, הסגיר אותו לידי המשלחת מאת מנהיגי הכוהנים שבאה לעצור את ישו (בשורת לוקס כ"ב 48-47). זהו הנס האחרון שביצע ישו, שדווח עליו בבשורות הקנוניות לפני צליבתו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריפוי אוזנו של עבד הכוהן הגדול** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Bauckham, Richard (2006). *Jesus and the Eyewitnesses: The Gospels as Eyewitness Testimony*. Wm. B. Eerdmans Publishing. p. 195. מסת"ב 0-8028-3162-1
2. ↑  יוסף עמנואל לנדסמן, עינויי ישוע המשיח, **קורות חיי ישוע המשיח**, ירושלים: בית הוצאה לאור ינץ בע"מ,, עמ' 193-192
3. ↑  פ. לבר-טוב, ט' - סוף, **בן האדם, חיי ישוע ופועלו**, ירושלים: דולפין, שניה, 1968
**יוחנן השבעה-עשר**, שנולד בשם **ג'ובאני סֶקוֹ** (באיטלקית: **Giovanni Secco**;‏ 945 – 6 בנובמבר 1003), היה אפיפיור ברומא בשנת 1003.

ביוגרפיה
--------

סקו נולד בשנת 945 ברומא, כבן למשפחת אצולה רומאית, אשר כמה מבניה היו כמרים, בישופים ואנשי דת. בצעירותו פנה ללימודי כמורה, וב-1 ביוני 996 מונה לקרדינל על ידי האפיפיור גרגוריוס החמישי.

לאחר מותו של קודמו סילבסטר השני מונה סקו לאפיפיור ב-16 במאי 1003, על ידי ג'ובאני קרסנציו, ממשפחת קרסנטי, ששלט ברומא למעשה. תקופת כהונתו הייתה מלווה במלחמות בעקבות הסכסוך בין היינריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לבין ארדואינו מאיבראה, שהכתיר את עצמו כמלך איטליה לאחר מותו של אוטו השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. כהונתו הייתה קצרה, וב-6 בנובמבר אותה שנה מת יוחנן השבעה-עשר, ובמקומו מונה כאפיפיור יוחנן השמונה עשר.

משפחתו
------

לפני שהתחיל יוחנן השבעה-עשר את לימודי הדת, הוא היה נשוי, ואף נולדו לו 3 בנים. אחד נהיה בישוף בפלסטרינה, אחד נהיה לדיאקון, והשלישי היה נוטריון בשירות הכמורה.

הבלבול בנוגע לשמו
-----------------

למעשה, יוחנן השבעה-עשר היה יוחנן ה-16 ברשימה, אולם חל בלבול בעקבות שלטונו של האנטי-אפיפיור יוחנן השישה עשר, ומשום כך הוא קיבל את השם "יוחנן השבעה-עשר".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוחנן השבעה-עשר** בוויקישיתוף
* ערך באנציקלופדיה הקתולית (באנגלית)
* יוחנן השבעה-עשר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  השם שנטל לעצמו, ושבו מוכר לעיתים היה **יוחנן השישה עשר**, שאת כיוון שמי שכיהן בשם יוחנן השישה עשר (אנטי-אפיפיור) לא היה אפיפיור לגיטימי

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**סילבסטר השני** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**יוחנן השמונה עשר** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 100950159
* ISNI: 0000 0000 0218 035X
* VcBA: 495/45993
* VIAF: 52047169
* WorldCat: viaf-52047169

 |
**קאבולי פלאו** (בפרסית: **کابلی پلو**) (ידוע גם כ**כאבילי פלאו**) הוא מאכל שמוצאו מאפגניסטן, מאזור העיר קאבול ממנה נגזר שמו. הקאבולי פלאו ידוע באופן מסורתי כמאכל הלאומי של אפגניסטן, ואוכלים אותו בצורות שונות בכל דרום אסיה ומרכז אסיה. מאכל זה, כמו מאכלים אפגניים אחרים, קיבל עם הזמן השפעה הודית וזאת בעיקר באופן תיבולו (הוספת גאראם מסאלה וציפורן).

המאכל דומה מבחינת מרכיביו ותהליך ההכנה שלו למאכל אחר שמוצאו בעמים טורקיים במרכז אסיה, הפילאף, הידוע בשפה העברית בשם "אושפלאו" (או "פלוב") ונפוץ במדינת ישראל בעיקר בקרב היהודים בני העדה הבוכרית. מרכיביו העיקריים של המאכל הם אורז בסמטי, צימוקים, בשר טלה וגזרים. קיימות גם גרסאות של המאכל עם בשר עוף ובשר בקר במקום בשר הטלה. נהוג להוסיף למאכל בצל, כמון, קינמון, פלפל שחור, שמן, חמאה ומלח בישול אך ישנן גם גרסאות אחרות של תיבול התבשיל.

לקאבולי פלאו קיימת גם גרסה צמחונית/טבעונית שלא כוללת בשר טלה, עוף או בקר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קאבולי פלאו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  שושנה לי, Kabuli Pulao with Raisins and Carrots, טייסט דיפיינד, 3 בנובמבר 2009
2. ↑  Afghan lamb pilaf (Kabuli pulao), אתר רשות השידור האוסטרלית
3. ↑  Qaubili Pilau, המתכונים הבינלאומיים של מרגריטה
4. ↑  מישל קספר, KABULI PALAU, אתר "אוכל"
5. 1 2  זל אלן, Camels and Caravans, אתר המשאבים הצמחוניים
גלויה, כיכר המייסדים במושבה ראשון לציון, ראשית שנות ה-20 של המאה ה-20
צד ימין של גלויה, רחוב אלנבי בסמוך לים
בית הכנסת "החורבה"
**גלויות האחים אליהו** הן סדרות גלויות, שהוציאו לאור האחים מתתיהו אליהו ויוסף אליהו בארץ ישראל המנדטורית, מראשית שנות העשרים עד 1939. 

הסדרות כללו כאלף דימויים; רובם של נופי ארץ ישראל ומיעוטם של מנהיגי התנועה הציונית והיישוב.

תולדות
------

מתתיהו ויוסף אליהו נולדו בעיר קורפו למלכה (לבית בללי) ולאברהם אליה (Elia), פעיל התנועה הציונית בקורפו, אחים ל: מטילדה, מזל, ישעיהו, משה, שבתאי, דוד ולאסתר. הם עלו בשנת תרע"ד 1914, והתיישבו עם משפחתם בסמוך לנווה צדק, ועבדו בבית דפוס בבעלותם בעיר יפו. במלחמת העולם הראשונה, בשנת 1917, הם גורשו מתל אביב, יחד עם תושביה, ובהיותם נתינים זרים, שלא התעתמנו, ובמיוחד נתיני יוון - מדינת אויב לטורקיה, הם נרדפו, ונשלחו עם מאות יהודים לעיר חמה שבסוריה, ואחר כך לקושטא. 

בתום המלחמה חזרו לארץ ועברתו את שמם ל-אליהו. הם הקימו חנות למכשירי כתיבה ברחוב בוסטרוס ביפו, ואחר ברחוב נחלת בנימין בתל אביב, ועברה לרחוב הרצל. הם היו ליבואנים של מוצרי חברת פרקר Parker הבריטית, ובהם: דיו, סוגי עט נובע, ועזרים נוספים, על היבוא והמסחר הייתה פרנסתם; ובמקביל, פתחו במפעל הגלויות שנועד להציג את מראות ארץ ישראל המסורתיים כמו הכותל המערבי וקבר רחל ואת מפעל ההתיישבות הציוני החדש, במושבות כגון פתח תקווה וחדרה, בקיבוצים כגון דגניה ועין חרוד ובערים כגון ירושלים וחיפה. מחצית מדימויי הנוף היו מתל אביב; "וגם פורטרטים של אישים - מנהיגים ציונים ודמויות חשובות ליישוב היהודי בארץ, ביניהם הרצל, נורדאו, סוקולוב, אחד-העם, ביאליק, דיזנגוף, הברון אדמונד דה-רוטשילד, טרומפלדור", וז'בוטינסקי. ד"ר דליה לוי, החוקרת את מפעלם כתבה כי "בשנים 1939-1920 הם היו המפיקים הגדולים ביותר של גלויות ארץ-ישראל".

צלמים וצילום
------------

בסדרת הגלויות שולבו צילומים פרי עבודתם של צלמי ארץ ישראל באותה תקופה, חלקם שעבודתם מומנה על ידי הקק"ל, כגון אברהם סוסקין וזולטן קלוגר.

|  |
| --- |
| * גמלים וספינה על חוף ים המלחגמלים וספינה על חוף ים המלח
* קבר רחלקבר רחל
 |

ארבע גלויות בהוצאת האחים אליהו ותמונת שני נערים, באיגרת לשנה טובה שהודפסה על נייר צילום, תרפ"ח 1927

לקריאה נוספת
------------

* דוד תדהר (עורך), "מתתיהו (מיכאל) אליהו", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ח (1957), עמ' 3115
* דוד תדהר (עורך), "יוסף אליהו", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ח (1957), עמ' 3116
* דוד תדהר, **בשירות המולדת [1960-1912], זכרונות, דמויות, תעודות ותמונות**, תל אביב 1960-1961, עמ' 177.
* שלמה שבא, הגלויות של האחים אליהו, **עת־מול**, ט', 6 (56), אב תשמ"ד אוגוסט 1984, עמ' 13-12.
* דליה לוי, "תוציא את ז'. מהוויטרינה - ציווה האופיצר האנגלי", **האומה**, 178, קיץ תש"ע-2010, עמ' 86-82.
* דליה לוי-אליהו, **גלויות האחים אליהו, מראות ארץ-ישראל 1940-1920**, תל אביב תשע"ד 2014.
* ״האחים אליהו״ בתוך: ורד נבון, השדרה - שדרות ירושלים בעיני הצלמים, הוצאת ורד נבון, מהדורה שנייה, אוגוסט 2021, עמ׳ 21, 25, 27-26.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גלויות האחים אליהו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  דליה לוי, "תוציא את ז'. מהוויטרינה - ציווה האופיצר האנגלי", **האומה**, 178, קיץ תש"ע-2010, עמ' 82.
2. ↑  דליה לוי, שם, עמ' 82.
מצפה הכוכבים בשטרסבורג, 1 במאי 2007
**SIMBAD** (ראשי תיבות **S**et of **I**dentifications, **M**easurements and **B**ibliography for **A**stronomical **D**ata) הוא בסיס נתונים דינמי של גרמי שמיים מעבר למערכת השמש. הוא מתוחזק על ידי מרכז נתוני האסטרונומיה בשטרסבורג (CDS) של אוניברסיטת שטרסבורג שבצרפת ומעודכן בתדירות יומית.

בסיס הנתונים SIMBAD מספק את הביבליוגרפיה, כמו גם מידע בסיסי זמין כגון אופי האובייקט, הקואורדינטות שלו, גודל, היסט, מהירות / הסחה לאדום, סיווג ספקטרלי או מורפולוגי, וכמות השמות (מזהים) המופיעים בספרות. צוות מרכז נתוני האסטרונומיה של שטרסבורג מבצע גם זיהוי צולב על סמך תאימות של מספר פרמטרים, בגבול של אסטרומטריה טובה למדי.
SIMBAD הוא אוסף מטא (אנ') הבנוי ממה שמתפרסם בספרות, וממומחיות בנושא זיהויים צולבים. המידע מאוד לא הומוגני מכיוון שהנתונים מגיעים מכל סוג של מכשירים בכל אורכי הגל עם כל רזולוציה ואסטרומטריה, ושמות שונים מפרסום אחד למשנהו.
SIMBAD אינו קטלוג, ואין להשתמש בו כקטלוג. מרכז הנתונים האסטרונומי של שטרסבורג מספק גם את מסד הנתונים VizieR המכיל רשימות אובייקטים שפורסמו, כמו גם סקרים גדולים מאוד. הרעיון כעת הוא להשתמש ב־SIMBAD וגם ב־VizieR ככלי מחקר משלים.

בסיס הנתונים SIMBAD נוצר בשנת 1979 על ידי מיזוג של הקטלוג לאפיון כוכבים (אנ') ‏ (CSI)
עם ה־Bibliographic Star Index ומאז הורחב עם עוד קטלוגים ממקורות נוספים. הגרסה הראשונה הזמינה באינטרנט, גרסה 2, יצאה בשנת 1981. גרסה 3 שפותחה בשפת C עבור מערכת ההפעלה UNIX יצאה לאור בשנת 1990 ונמצאת במצפה של שטרסבורג (אנ').
בשנת 2000 יצאה גרסה 4, הכתובה בשפת ג'אווה והמידע מאוחסן במערכת לניהול הנתונים PostgreSQL.

נכון ליוני 2020,‏ SIMBAD מכיל מידע על כ־5,800,000 כוכבים ועוד 5,500,000 גופים שמימיים נוספים (גלקסיות, ערפיליות, צבירי כוכבים, נובות, סופר נובות ועוד)

כוכב הלכת המינורי 4692 SIMBAD נקרא על שם בסיס הנתונים הזה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של SIMBAD (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Egret, D. (במרץ 1983). "SIMBAD Story - a Description of the Database of the Strasbourg Stellar Data Center". *Bulletin d'Information du Centre de Donnees Stellaires*. **24**: 109. `{{cite journal}}`:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link)
2. ↑  "The SIMBAD astronomical database" (PDF). *ASTRONOMY & ASTROPHYSICS* (143): 9-22. 1 באפריל 2000. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
3. 1 2  "what is SIMBAD". SIMBAD. נבדק ב-8 בינואר 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Schmadel, Lutz D. (2003). "(4692) Simbad". *Dictionary of Minor Planet Names – (4692) SIMBAD*. Springer Berlin Heidelberg. p. 404. doi:10.1007/978-3-540-29925-7\_4607. ISBN 978-3-540-29925-7.
נוסחת שלד של גלוטתיון
מודל תלת-ממדי של גלוטתיון
**גְלוּטָתיון** (באנגלית: **Glutathione**) הוא פפטיד קצר ונוגד חימצון חשוב. שמו הכימי, לפי מונחון IUPAC, הוא   
 2-amino-5-{[2-[(carboxymethyl)amino]- 1-(mercaptomethyl)-2-oxoethyl]amino}-5-oxopentanoic acid  

גלוטתיון בנוי משלוש חומצות אמינו - גלוטמט, ציסטאין וגליצין - ומכיל קשר פפטידי יוצא דופן בין קבוצת האמין של הציסטאין לבין קבוצת הקרבוקסיל שעל שרשרת הצד של הגלוטמט.

הגלוטתיון יכול להמצא במצב מחוזר, **GSH**, שבו קבוצת התיול (SH) יכולה להגיב עם רעלנים כדוגמת רדיקלים חופשיים, ולנטרל אותם על ידי העברת אלקטרון. עם מסירת האלקטרון עובר הגלוטתיון למצב מחומצן, **GSSG**, בו שתי מולקולות נקשרות זו לזו בקשר דיסולפידי. האנזים **גלוטתיון רדוקטאז** אחראי על חיזור גלוטתיון ממצבו המחומצן חזרה ל-GSH, שהוא המצב בו נמצא הגלוטתיון רוב הזמן.

בתאים של בעלי חיים הגלוטתיון המחוזר מצוי, במצב פיזיולוגי תקין (כשאין הרעלה), בריכוז של כ-5 מילימולר.

פעילות ביולוגית
---------------

גלוטתיון משתתף בתהליך סינתזת לויקוטרין (leukotriene), מתווך חשוב בתהליכי אלרגיה ודלקת. הוא קו-פקטור של האנזים גלוטתיון פראוקסידאז. הוא מוצמד לרעלנים ולפסולת שומנית כקבוצה הידרופילית בתהליך ההמרה (ביוטרנפורמציה) לחומצות מרה בכבד. גלוטתיון משמש גם לניטרול (דהטוקסיפיקציה) של מתילגליוקסאל (methylglyoxal), תוצר לוואי רעיל של תהליכים מטבוליים. תהליך זה נעשה על ידי מערכת הגליאוקסלאז.

גלוטתיון משמש כמצע בתגובות אנזימטיות, הן בתגובות קוניוגציה (הצמדה לשומנים) והן בתגובות חיזור, המתרחשות במיקרוזומים ובמיטוכונדריה.

גלוטתיון ופרצטמול
-----------------

בנוסף לתגובות אנזימטיות, ניתן למצוא את הגלוטתיון משתתף בתגובות קוניוגציה לא אנזימטיות, למשל עם n-acetyl-p-benzoquinone imine, תוצר מטבוליזם של פרצטמול (אקמול). במקרים של הרעלת פרצטמול, רמת התוצר עולה על הרמה שביכולתו של הגלוטתיון לנטרל, והוא הופך רעיל לתאי הכבד, עד לכדי הרעלת כבד ומוות. הטיפול המקובל להרעלת פרצטמול, בעיקר בעקבות ניסיון התאבדות, הוא בהזרקה של אן-אצטילציסטאין (N-acetylcysteine), המשמש לחידוש מלאי הגלוטתיון המחוזר בגוף.

גלוטתיון במוח
-------------

שחרור פתולוגי של עודף גלוטמט לסינפסות, למשל במקרים של נזק מוחי עקב פציעה, עלול למנוע ספיגה של ציסטאין, אבן הבניין העיקרית של גלוטתיון. עקב החוסר הנוצר בגלוטתיון נמנעת הפעילות המגינה האנטי-חמצונית שלו, דבר המוביל לפגיעה בתאים ואפילו למות התא.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **גלוטתיון** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **גלוטתיון** |

* גלוטתיון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531217805171
* BnF: cb12267310v (data)
* LCCN: sh85055385
* NDL: 00933851

 |