recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מסע הבחירות לנשיאות, 1932
**תיאודור דיסטרברג** (בגרמנית: **Theodor Duesterberg**;‏ 19 באוקטובר 1875 – 4 בנובמבר 1950) היה קצין גרמני, מנהיג מיליציית קסדת הפלדה ברפובליקת ויימאר ומועמד הימין השמרני לנשיאות הרפובליקה ב-1932 מול פאול פון הינדנבורג ואדולף היטלר.

תולדות חייו
-----------

נולד בדרמשטאדט והצטרף לצבא הפרוסי ב-1893. ב-1900 היה חלק מחיל המשלוח למזרח אסיה והשתתף בקרבות מרד הבוקסרים בסין. לפני מלחמת העולם הראשונה נשא במשרות פיקוד שונות ובמהלך המלחמה שירת במשרד המלחמה והגיע לדרגת לויטננט קולונל. עם תום המלחמה וקבלת הסכם ורסאי, אותו ראה כהשפלה לגרמניה, התפטר מהצבא.

ב-1919 הצטרף למפלגת העם הלאומית הגרמנית אך ב-1923 פרש ממנה והצטרף להנהגת "קסדת הפלדה" כסגנו של ראש הארגון ומייסדו, פרנץ זלטה. תחת הנהגתו הפך הארגון עד ל-1930 לכוח החמוש והמאומן הגדול ביותר ברפובליקה עם 500,000 חברים. ב-1929, במסגרת הדיונים בפרלמנט על קבלת תוכנית יאנג, הנהיג דיסטרברג את חזית ההתנגדות לתוכנית ולמען משאל עם תוך יצירת ברית עם אלפרד הוגנברג והיטלר. כן היה שותף בחזית קצרת-הימים של הוגנברג, היטלר והליגה הכול-גרמנית נגד קנצלר גרמניה היינריך ברינינג ב-1931. 

בבחירות לנשיאות גרמניה שהתקיימו ב-1932 הריצו אנשי ארגון "קסדת הפלדה" והימין השמרני את דיסטרברג למשרה מול הנשיא המכהן, פון הינדנבורג הישיש, מועמד הקומוניסטים ארנסט תלמאן ומועמד המפלגה הנאצית, היטלר. דיסטרברג זכה רק ב-6.8% מהקולות, לאחר קמפיין נאצי שטען שאיננו ארי מספיק ושיש לו שורשים יהודיים.

עם עליית הנאצים לשלטון ומיזוג "קסדת הפלדה" לתוך האס אה, במסגרת תהליך ההאחדה (גְלָיְכְשָׁלְטוּנְג *Gleichschaltung*), התפטר דיסטרברג מתפקידו בארגון. ב-2 ביולי 1934 נאסר דיסרברג במסגרת "ליל הסכינים הארוכות", בו חיסל היטלר את ראשי האס אה שחשד בנאמנותם, ונשלח לזמן קצר לדכאו.

בשנת 1949 פרסם דיסטרברג את ספרו "קסדת הפלדה והיטלר" (*Der Stahlhelm und Hitler*), בו ניסה להצדיק את דרכו ולהוכיח את עצמאותה של המיליצייה מן המפלגה הנאצית וטירוף האנטישמיות שלה. כשנה לאחר מכן מת בהמלין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תיאודור דיסטרברג** בוויקישיתוף
* ציר זמן של תולדות חייו (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בחירות לנשיאות הרפובליקה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007334673205171
* CiNii: DA05278999
* GND: 116240946
* ISNI: 0000 0000 8119 5313
* LCCN: no2008024878
* SUDOC: 176581847
* VIAF: 40125014
* WorldCat: lccn-no2008024878

 |
חברי המשלחת
תג המשלחת
**משלחת מס' 6** (באנגלית: **Expedition 6**) הייתה משלחת לתחנת החלל הבין-לאומית שפעלה מ-25 בנובמבר 2002 ועד ל-3 במאי 2003. מפקד המשלחת היה קנת באוארסוקס מארצות הברית. פעילות המשלחת נמשכה 159 ימים.

בעקבות אסון מעבורת החלל קולומביה ב-1 בפברואר משך פעילות המשלחת הוארך ובוצע שינוי מתכונת פעילות המשלחות בתחנת החלל. בין היתר הרכב המשלחות צומצם ל-2 אנשים בלבד.

הרכב המשלחת
-----------

| שם | תפקיד | חללית הגעה | 3.05.2003–2.12.2002 | חללית חזרה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הבריתארצות הברית קנת באוארסוקס | מפקד | STS-113 |  | סויוז TMA-1 | מפקד משלחת מס' 6 |
| ארצות הבריתארצות הברית דונלד פטיט | מהנדסת טיסה | STS-113 |  | סויוז TMA-1 | חבר משלחת מס' 6 |
| רוסיהרוסיה ניקולאי בודארין | מהנדס טיסה | STS-113 |  | סויוז TMA-1 | חבר משלחת מס' 6 מפקד "סויוז TMA-1" |

פעילות המשלחת
-------------

חללית "סויוז TMA-1" במשך פעילות המשלחת הייתה מחוברת לתחנת החלל הבין-לאומית כ"חללית חילוץ" במקרה חרום.

ב-25 בנובמבר לתחנת החלל הגיע מעבורת החלל אנדוור בפיקוד ג'ים ות'רבי במשימה STS-113. החללית התחברה למודול Destiny. עם החללית הגיע חלק P0 של מבנה מסבח. כמו כן הגיעו חברי משלחת מס' 6 לתחנת החלל הבין-לאומית. צוות החללית ביצע 3 פעילויות חוץ רכבית להתקנת חלק P0 ושילובו במערכות תחנת החלל.

ב-7 בדצמבר מעבורת חלל אנדוור עזבה את תחנת החלל עם חברי המשלחת. אחריות על תחנת החלל הועברה למשלחת מס' 6.

ב-12 בדצמבר היה מתוכנן לבצע פעילות חוץ רכבית שבוטלה עקב מצב בריאותי של המבצעים.

ב-15 בינואר באוארסוקס ופטיט ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-7 שעות. במהלך פעילות בוצע התקנת ציוד בחלק P1 ו-S1, ניכוי יחידת עגינה של מודול Unity ובדיקת יחידה P6.

ב-1 בפברואר התרחש אסון מעבורת החלל קולומביה. בעקבות כך בוצע שינוי משמעותי בפעילות המשלחת ושהותה הוארך.

ב-1 בפברואר חללית מטען פרוגרס M1-09 נותקה מתחנת החלל ונשפרה בכניסה לאטמוספירה.

ב-2 בפברואר לתחנת החלל הגיע חללית מטען פרוגרס M-47. החללית התחברה למודול "זבזדה". על החללית היו כ-2,500 ק"ג מטען. החללית הייתה מחוברת לתחנת החלל עד אוגוסט 2003.

ב-8 באפריל באוארסוקס ופטיט ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-6.5 שעות. במהלך פעילות בוצוע פעולות תחזוקה.

ב-26 באפריל לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TMA-2 בפיקוד יורי מלנצ'נקו. החללית התחברה למודול "זריא". עם החללית הגיעו חברי משלחת מס' 7 לתחנת החלל הבין-לאומית. החל תהליך העברת אחריות על תחנת החלל לצוות החדש.

חברי המשלחת ביצעו עשרות ניסויים מדעים בתחומים שונים.

ב-7 בדצמבר חללית סויוז TMA-1 עם משלחת מס' 6 עזבו את תחנת החלל.

אחריות על תחנת החלל הועברה למשלחת מס' 7.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של משלחת מס' 6 לתחנת החלל הבין-לאומית

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משלחת מס' 6 לתחנת החלל הבין-לאומית** בוויקישיתוף
* תיאור פעילות באתר רוסקוסמוס
* דיווח של נאס"א
* פעילות משלחת מס' 6 בתחנת החלל הבין-לאומית
* תיאור פעילות חללית אספקה פרוגרס M-47
* תיאור פעילות חללית אספקה פרוגרס M1-09

| תחנת החלל הבין-לאומית - משלחות |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 • 16 • 17 • 18 • 19 • 20 • 21 • 22 • 23 • 24 • 25 • 26 • 27 • 28 • 29 • 30 • 31 • 32 • 33 • 34 • 35 • 36 • 37 • 38 • 39 • 40 • 41 • 42 • 43 • 44 • 45 • 46 • 47 • 48 • 49 • 50 • 51 • 52 • 53 • 54 • 55 • 56 • 57 • 58 • 59 • 60 • 61 • 62 • 63 • 64 • 65 • 66 • 67 • 68 • 69 • 70 |

 |
**ולדימיר אורלובסקי** (ברוסית: **Владимир Орловский**;‏ 1 בפברואר 1842 – 19 בפברואר 1914) היה צייר ריאליסטי רוסי ממוצא אוקראיני, ואקדמאי של האקדמיה לאמנויות סנקט פטרבורג. אורלובסקי צייר עבור אצולת מוסקבה וסנקט פטרבורג, ויצירותו אף נקנתה על ידי קיסר רוסיה, אלכסנדר השלישי. אורלובסקי נחשב לאחד ממייסדי ציור הנוף הריאליסטי האוקראיני.

ביוגרפיה
--------

אורלובסקי נולד בקייב בשנת 1842 למשפחת אצילים בעלת אדמות ממוצא אוקראיני. בכישרונו של האמן הצעיר האמין המורה שלו לאמנות בגימנסיה בקייב, שעזר קודם לכן לטאראס שבצ'נקו. גם מנהל הגימנסיה זיהה את כישרונו של אורלובסקי והמליץ עליו במכתב שנכתב לשבצ'נקו. וכך קרה שהחינוך לאמנות של הצייר החל במכתב המלצה מאת טאראס שבצ'נקו באקדמיה לאמנויות יפות בסנקט פטרבורג ב-1861. במהלך לימודיו של אורלובסקי באקדמיה הקיסרית לאמנויות המורה שלו היה אחד מציירי הנוף הרוסים המפורסמים ביותר של המאה ה-19 אלכסיי בוגוליובוב. על הצלחותיו המהירות קיבל אורלובסקי בסנט פטרבורג מדליית כסף גדולה באקדמיה בשנת 1863. מאוחר יותר צייר בהיותו במוסקבה, סנט פטרסבורג, קייב, צפון הקווקז, קרים ופינלנד.

עם סיום לימודיו ב-1868 זכה אורלובסקי להכרה של עמיתיו בחוגים האקדמיים ובציבור הרחב, וזכה בתואר אמן התואר הראשון. אורלובסקי קיבל מדליית זהב על ציוריו של נופי חצי האי קרים, שאפשרה לו לנסוע לאירופה בקצבה ממשלתית. כך, מ-1869 עד 1872, עבד אורלובסקי בפריז, צרפת, וכן בשווייץ, גרמניה ואיטליה.

בתוך שנתיים, ב-1874, הועלה אורלובסקי למעמד של אקדמאי, וב-1878 על ציורו "הקציר" התמנה לפרופסור. הוא נהנה מפופולריות בדומה לאיוואן אייווזובסקי, והושפע מיצירתו של ארכיפ קוינדג'י.

בשנת 1897 חלה האמן בטיפוס, ובעקבות עצת רופאיו עבר מסנט פטרבורג עם הלחות לקייב. כדי לשמור על בריאותו בילה ולדימיר אורלובסקי את שארית חייו בג'נובה, איטליה.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* Дніпро, 1882 рДніпро, 1882 р
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולדימיר אורלובסקי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Zhbankova, Olha. Klasyky i Suchasnyky Archived 2009-12-25 at the Wayback Machine. Mirror Weekly. No. 5 (450) 8–14 February 2003 (in Ukrainian).
2. ↑  Orlovsky, Volodymyr, www.encyclopediaofukraine.com
3. ↑  Spirit of Ukraine: 500 Years of Painting. Winnipeg Art Gallery. 1991, pg. 206
4. ↑  Орловский Владимир Донатович:: Артпоиск - русские художники, artpoisk.info
5. ↑  Русские художники. Орловский Владимир Донатович. www.artsait.ru

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 135791715
* LCCN: nr2003040111
* NKC: js2010613286
* RKD: 347934
* ULAN: 500121098
* VIAF: 80249949
* WorldCat: lccn-nr2003040111

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**אבי שומר** (נולד ב-21 בפברואר 1956) הוא המנכ"ל ואחד הבעלים של רשת "צומת ספרים".

ביוגרפיה
--------

שומר נולד בירושלים, גדל בשכונת בית וגן ולמד בתיכון בויאר. לאחר שירותו הצבאי למד שנתיים באוניברסיטה העברית בירושלים (יחסים בינלאומיים ומדע המדינה).

ב-1981, בגיל 25, פתח שומר את חנות הספרים הראשונה שלו, "המקור", בשכונת רמות אשכול. בהמשך פתח חנויות נוספות והקים את רשת "יריד הספרים".

בשנת 2002, כשרשת "יריד הספרים" מנתה 17 סניפים, היא התמזגה עם רשת "צומת ספרים", שמנתה 14 סניפים. ומאז שומר הוא מנכ"ל החברה המאוחדת, והפך אותה לרשת ספרים מהגדולות בישראל, עם יותר מ-90 סניפים. הרשת בניהולו בלטה במבצעים למכירת ספרים מוזלים, כגון "4 במאה" (ארבעה ספרים במאה ש"ח). מבצעי הוזלה אלה עוררו זעם בקרב חלק מהמו"לים, שחשו אנוסים להוריד את מחירי ספריהם.

על התחרות במתחרה העיקרית, רשת "סטימצקי", אמר שומר: 

"מיתגנו את הרשת, שיפרנו את התדמית, הקמנו חנויות יפות, התחלנו לקיים מפגשים עם סופרים בסניפים, פתחנו חנויות משותפות עם רשת קפה גרג שמעניקות חוויית קנייה ובילוי, התחברנו לפייסבוק והפכנו למובילי שוק. נדרשו להם 5 שנים להבין ולהגיב, וזה הפך אותם ממובילי שוק לנגררים. הרשת לא התאימה את עצמה למתרחש בשוק ואני מניח שזה בא לידי ביטוי בכל הפרמטרים העסקיים שלה".
שומר מעורב בפעילות פילנתרופית ויושב בחבר הנאמנים של  עמותת חיים - למען ילדים חולי סרטן בישראל.

שומר נבחר על ידי איגוד המפרסמים בישראל לאיש השיווק של חודש ינואר 2008.

שומר נשוי ואב לשניים.

קישורים חיצוניים
----------------

* מיה סלע, עכבר העיר אונליין, אל תספרו לו סיפורים, ריאיון עם אבי שומר, מנכ"ל צומת ספרים, באתר הארץ, 10 ביוני 2009
* חגית ברונסקי, ‏"סופר הוא טאלנט. אם הוא מוכשר ויש לו סוכן טוב, הוא ירוויח", באתר גלובס, 16 ביוני 2011
* נורית קדוש, אבי השיטה: אבי שומר מדפדף את המבקרים, באתר nrg‏, 23 בדצמבר 2011
* אתר למנויים בלבד עדי דברת-מזריץ, "ספר? המוצר הכי נמכר אצלנו הוא מטען לפלאפון ב-30 שקל", באתר TheMarker‏, 21 ביוני 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  נורית קדוש, אבי השיטה: אבי שומר מדפדף את המבקרים, באתר nrg‏, 23 בדצמבר 2011
2. ↑  משה בנימין, איש השיווק של ינואר: אבי שומר, מנכ"ל צומת ספרים, אתר ביזפורטל,‏ 27 בינואר 2008
**ילדי בית העץ** הוא מיזם מוזיקלי לילדים, במסגרתו מבצעים אמנים ישראלים רבים שירים שנכתבו על ידי סופר הילדים ואיש החינוך רן כהן אהרונוב, כאשר על הלחנים והעיבוד המוזיקלי מופקד אחיו יאיא כהן אהרונוב.

ילדי בית העץ
------------

הדיסק הראשון במיזם יצא בשנת 2015, ביחד עם איילה אינגדשט, גלעד בן ליש, ניר מנצור, אלון רדעי ויקיר ששון, שמהווים את להקת הבסיס, זאת שגם מופיעה בהופעות המיזם.

בשירה באלבום השתתפו: אברהם טל, איילה אינגדשט, הדג נחש (אשר גם מנגנים בשירים), מוקי, קרולינה ורעות יהודאי.

האלבום זכה במעמד "אלבום זהב".

### רשימת שירים

מילות השירים נכתבו על ידי רן כהן אהרונוב, המוזיקה לשירים הולחנה על ידי יאיא כהן אהרונוב.

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | אברהם טל, איילה אינגדשט, הדג נחש, יאיא, מוקי, קרולינה, רעות יהודאי - ילדי בית העץ | 03:16 |
| 2. | פופיקים | 00:33 |
| 3. | מוקי - לא מפחד | 03:11 |
| 4. | הנאום של אוניל | 00:51 |
| 5. | קרולינה - לוקה | 02:51 |
| 6. | אברהם טל - ילד לא רגיל | 03:04 |
| 7. | הדג נחש - מה שבא לי | 00:48 |
| 8. | הדג נחש - יום אחד | 02:56 |
| 9. | קרולינה - למה זה ככה | 03:12 |
| 10. | לכולם יש | 00:34 |
| 11. | יאיא - סודות | 02:37 |
| 12. | אברהם טל, איילה אינגדשט - דברים קצת משונים | 02:49 |
| 13. | רעות יהודאי - תופסת | 02:24 |
| 14. | שוקולדים | 00:50 |
| 15. | יאיא - פיית השיניים | 03:04 |
| 16. | איילה אינגדשט - חלומות | 03:46 |
| 17. | גדול מדי | 00:46 |
| **משך כולל:** | **37:39** |

ילדי בית העץ 2
--------------

"ילדי בית העץ 2" יצא ב-2016 וכולל 19 שירים בדיסק כפול.

באלבום השתתפו: שלומי שבן, קפה שחור חזק, איילה אינגדשט, גלעד בן ליש, חנן בן ארי, יאיא, התקווה 6, מוש בן ארי, מארינה מקסימיליאן, סיון טלמור, הדג נחש, גיא מזיג, נצ'י נצ', אניה בוקשטיין, נגה ארז, אקו ורעות יהודאי.

באלבום הופיעו השירים: "יומולדת", "צרות של עשירים", "אבא בלאגן", "חצי אחותי", "מלך הכיתה", "רוצה להיות ראש הממשלה" ועוד.

ילדי בית העץ 3
--------------

ב-12 בדצמבר 2017 יצא האלבום השלישי בשם "ילדי בית העץ 3", האלבום מכיל 18 שירים וגם הוא בדיסק כפול.

באלבום השתתפו האומנים האורחים הבאים: הדג נחש, קרולינה, גיא מזיג, אלון עדר, גיא ויהל, עידן עמדי, מירי מסיקה ויעל דקלבאום.

ילדי בית העץ 4
--------------

ב-15 בדצמבר 2019 יצא האלבום הרביעי בשם "ילדי בית העץ 4", האלבום מכיל 18 שירים וגם הוא בדיסק כפול.

באלבום השתתפו האומנים האורחים הבאים: איילה אינגדשט, אלון רדעי, גלעד בן ליש, דנה ברגר, הראל סקעת, יאיא כהן אהרונוב, נסרין קדרי, עלמה זהר, פלד ועידן רייכל.

סדרת טלוויזיה, הצגה ומופעים
---------------------------

לאחר צאת האלבום השני יצאה למיזם סדרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית בת 30 פרקים (כל השירים משני האלבומים) ושמה כשם המיזם: "ילדי בית העץ". בסוף שנת 2017, יצאה בחינוכית עונה שנייה לתוכנית שגם בה 30 פרקים, והעונה השלישית שודרה בכאן חינוכית, וגם היא 30 פרקים. העונות 4–5 היו 20 פרקים, עונה שישית הייתה 15 פרקים ופרק ספיישל, והעונה השביעית 16 פרקים ופרק ספיישל.

בנוסף המיזם עובד להצגה בתיאטרון המדיטק.

ההרכב של "ילדי בית העץ" מופיע במופע מוזיקלי בבמות רבות ברחבי הארץ.

קישורים חיצוניים
----------------

* יעקב בר-און, ‏"ילדי בית העץ": "דרך השירים יכולנו להתעסק בנושאים כמו השואה", באתר מעריב אונליין, 29 בינואר 2018
* ילדי בית העץ, כל הפרקים של עונות 1 ו-2, כאן חינוכית באתר כאן תאגיד השידור הישראלי

הערות שוליים
------------

1. ↑  משה גלנץ, "מרגישים שיש לנו זכות גדולה להשפיע", באתר ynet, 12 בספטמבר 2017
**זוכר כמעט הכל** הוא אלבום האולפן החמישי של הזמר עידן עמדי, אשר שוחרר ב-29 בדצמבר 2022, בסיומה של שנת העשור לקריירה.
את אלבומו החמישי כתב עמדי במהלך ארבע שנים ושחרר מתוכו לאורך הדרך סינגלים לתחנות הרדיו שצברו הצלחה גדולה והפכו במהרה ללהיטים.

הסינגלים באלבום
---------------

הסינגל הראשון באלבום, ״מה את מרגישה״, יצא בינואר 2019 בהפקתו של פטריק סבג וכבש את המצעדים הדיגיטליים ותחנות הרדיו. ביוני 2019 יצא הסינגל השני ״אני רוצה״ בהפקתו של סתיו נחמיאס. בפברואר 2020 הוציא את השיר ״מפה לשם״ בשיאן של מערכות הבחירות החוזרות ונשנות בפוליטיקה הישראלית ורגע לפני התפרצות מגפת הקורונה.

במאי 2020 הוציא את שיר הנושא של האלבום, ״זוכר כמעט הכל״, שנכתב במהלך הסגר במגפת הקורונה.
השיר אף פתח את מופע העשור שהתקיים בהיכל מנורה בפברואר 2022.

באוגוסט 2020 יצא השיר ״בקרוב יפתחו השמיים״ בהפקתם של גיא ויהל, שיר המתייחס לתקופת הקורונה. בפברואר 2021 יצא השיר ״תסתכלי לי בעיניים״ בהפקתו של סתיו נחמיאס.

בתחילת אוגוסט 2021 הוציא עמדי את הדואט ״מקום לשנינו״ עם הזמרת היווניה מאלו. השיר מהרגע הראשון כבש את צמרות כל המצעדים ורשימות ההשמעה בדיגיטל ובתחנות הרדיו והפך במהרה לאחד מהשירים המצליחים באלבום.

באפריל 2022, הוציא עמדי את ״בייבי, השיר הבא מוקדש לך״ שנכתב לזכרו של רס״ן אופק אהרון, ובאוגוסט 2022 הוציא את השיר ״ערב ערב״ לקראת הופעות הקיץ של סיבוב העשור לפעילותו. כשבועיים לפני יציאת האלבום הוציא עמדי את הסינגל האחרון, ״יבוא מחר״, שהוקדש ליום הולדתה השלישי של בתו הבכורה שנולדה תוך כדי כתיבת האלבום.

רשימת רצועות
------------

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי עידן עמדי. 

| זוכר כמעט הכל |
| --- |
| מס' | שם | משך |
| 1. | מה את מרגישה | 03:49 |
| 2. | אני רוצה | 03:30 |
| 3. | מפה לשם | 04:07 |
| 4. | זוכר כמעט הכל | 03:28 |
| 5. | בייבי, השיר הבא מוקדש לך | 03:45 |
| 6. | בקרוב יפתחו השמיים | 03:50 |
| 7. | תסתכלי לי בעיניים | 03:25 |
| 8. | מקום לשנינו | 04:06 |
| 9. | ערב ערב | 03:36 |
| 10. | יבוא מחר | 03:29 |

קישורים חיצוניים
----------------

* דיסקוגרפיה, באתר עידן עמדי

הערות שוליים
------------

1. ↑  יובל אראל‏, עידן עמדי - זוכר כמעט הכל, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 29 בדצמבר 2022
**מתיאס אלטן** (באנגלית: **Mathias Alten**; ‏  13 בפברואר 1871 - 8 במרץ 1938) היה צייר אימפרסיוניסטי גרמני-אמריקאי פעיל בגרנד ראפידס, מישיגן.

קריירה
------

אלטן, שנולד בגוזנבורג, גרמניה, עבד כאמן בין 1890 ל-1938. הוא נודע בעיקר בזכות נופי היבשה והים שלו, אבל היה גם צייר פורטרטים, פרחים ובעלי חיים. ויליאם ה. גרדטס, סמכות בולטת בתחום הציור האמריקאי, מתאר את סגנונו של אלטן כסגנון של "אימפרסיוניסט מהדור השני".

רקדנית בלט, 1914
אלטן למד בפריז באקדמיה ז'וליאן ובאקדמיה קולרוסי שם זכה במדליית זהב עבור הציור הטוב ביותר. כבר בראשית הקריירה שלו, בשנת 1905, הוזמן אלטן להציג את ציוריו בתערוכות במוזיאון. במהלך חייו, עבודותיו הוצגו באקדמיה הלאומית בניו יורק, במכון לאמנות של שיקגו, בגלריה קורקורן בוושינגטון הבירה, באקדמיה לאמנויות של פנסילבניה, במכון לאמנות בדטרויט ובמקומות קטנים יותר.

לדברי גרדטס, "בשנת 1898 נראה שאלטן הרגיש צורך בהכשרה מקצועית נוספת וחשיפה בינלאומית יותר באומנות ובאסוציאציות אמנותיות." הוא ערך מספר מסעות לאירופה; הראשון ללמוד בפריז בשנת 1899. לאחר מכן, נמשך לבית הספר לאמנים הולנדים בהאג, הוא בילה בשנים 1910-1911 בעבודה בהולנד בתוך הסביבה המועדפת על, יוזף ישראלס, וילם רולופס, ואפילו היצירה המוקדמת של וינסנט ואן גוך ופיט מונדריאן. מאוחר יותר, אלטן הושפע מעבודתו של הצייר הספרדי חואקין סורויה וביצע מספר נסיעות עבודה לספרד.

תערוכה של הציורים של אלטן משנות ה-20 התקיימה בגלריות הולט בניו יורק. התקציר הספרותי מ-12 באוקטובר 1929 הציג את עבודתו, זו הייתה אולי נקודת השיא בהכרה הלאומית של אלטן.

טחנת רוח, 1911
הקריירה של אלטן כללה נסיעות רבות; במיוחד בהתחשב בתנאים באותה תקופה – הפלגות ימיות, ושימוש בכרכרות רתומות לסוסים. הוא ביקר לעיתים קרובות במושבות אמנות ידועות בצרפת, Old Lyme, קונטיקט; טאוס, בניו מקסיקו; לגונה ביץ', קליפורניה וטרפון ספרינגס, פלורידה. אבל, אף שצייר לצד אמנים אחרים, הוא מעולם לא הפך לתושב או חבר במושבת אמנים. הוא גם לא הפך רשמית, לחסיד של "אסכולה" ספציפית כמו אסכולת אשקן של תקופת השפל הגדול.

אלטן המשיך בנסיעות העבודה שלו בארצות הברית גם בשנות השלושים של המאה הקודמת, ונסע לשני החופים, פלורידה, ובמערב מישיגן. הנושאים שלו היו מגוונים במיוחד: נופים, טבע דומם, נופי ים, חיות ודיוקנאות של מפורסמים, גם בקליפורניה ואורגון. 

במהלך השנים, ארגונים שונים מקומיים (מערב מישיגן) המזוהים עם אמנויות, העניקו לו תוארי כבוד. ארגונים אזוריים ולאומיים ביקשו את חברותו. עד 1904, הוא הצטרף לאגודת האמנים המערביים, אחד מארגוני האמנות המשפיעים ביותר בתקופה. וב-1916, הוא הוזמן להיות חבר במועדון האמנויות הלאומי בניו יורק.

אלטן מת, בגיל 67, ב-8 במרץ 1938, בגרנד ראפידס, מישיגן.

הבית רשום כעת במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מתיאס אלטן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Alten, Mathias Joseph, Benezit Dictionary of Artists (באנגלית)
2. ↑  Biography of Mathias Alten, americanartgallery.org

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 6704 0147
* LCCN: n86825276
* RKD: 1358
* SNAC: w61g0r59
* ULAN: 500028576
* VIAF: 13806298
* WorldCat: lccn-n86825276

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במושג מדעי. אם התכוונתם למשחק המחשב "ספור", ראו ספור (משחק).
**נֶבֶג** (בלועזית: "**ספורה**" – **Spore**) הוא גופיף רבייה חד־תאי או בעל תאים אחדים, הקיים באצות, צמחים, פטריות ובמינים שונים של חיידקים. הנבג הוא יחידת רבייה והפצה אל־זוויגית, שאינה תוצר של הכלאה בין פרטים. בפטריות, אצות, טחבים, שרכים וחיידקים, הנבגים משמשים להפצה, בעוד שבצמחים עילאיים הם מנוונים.

הנבגה
-----

מנבגים של טחב
**נבג** הוא תא שפעילותו מינימלית ביותר, המשמש לצורכי רבייה ושרידה בתנאים קשים. כאשר תנאי הסביבה משתפרים הנבג חוזר להיות תא פעיל (למשל בנוכחות מים). ידוע על נבגים בני עשרות ואף מאות שנים שנשמרו בסביבות קשות לקיום עד להשתפרות התנאים. ישנם נבגים המסוגלים לשרוד קרינה רדיואקטיבית, על־סגולה או לחץ אטמוספירי גבוה או נמוך במיוחד. ב־2010 נבחנו נבגים בחשיפה לחלל החיצון והראו יכולת חזרה לחיים.

הנבג נוצר בתהליך הנקרא **הנבגה**. במסגרת התהליך תא חי ופעיל מתחיל "לסגור" פעילויות תוך תאיות, ובמקביל צובר כמויות אנרגיה, חומרי מזון ותשמורת. צורת התא משתנה, והוא הופך לכדור בעל מעטפת חוץ תאית. המעטפת שומרת על הנבג מסביבה חיצונית עוינת כגון טמפרטורה קיצונית, שינויי לחץ, יובש ותנאים חיצוניים אחרים. בתוך המעטפת קיימת שכבה פנימית נוספת המעניקה הגנה ואמצעי מזון וקיום. לאחר הפשרת התנאים התא חוזר לפעילות על ידי שימוש בחומרי התשמורת ופירוק המעטפת. אחרי שהתא חוזר לחיים, מתפקד התא כתא רגיל אך צורך כמות מזון ואנרגיה מועטה מהרגיל – עד לסגירת הפער.

נבגים בצמחים
------------

בצמחים, הנבג הוא תא הפלואידי יחיד, ממנו מתפתח הגמטופיט בסדרה של חלוקות מיטוטיות. הנבג נוצר במנבג על ידי חלוקה מיוטית של תא אם. במהלך האבולוציה התפתחה דו־צורתיות מורפולוגית בנבגים, וצמחים החלו לייצר במקביל שני סוגים של נבגים: **נבגים זכריים** ו**נבגים נקביים**.

**הנבג הזכרי** (מיקרוספורה, microspore) הוא נבג הנוצר במנבג זכרי, ממנו יתפתח גמטופיט זכרי המייצר תאי זרע.

**הנבג הנקבי** (מגהספורה, megaspore) הוא נבג הנוצר במנבג נקבי, ממנו יתפתח גמטופיט נקבי המייצר ביציות.

ראו גם
------

* מנבג
* ספורוציט

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **נבג** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **נבג** |

* נבג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* נבג (spore), באתר אינפומד
* נבג, באתר מכבי שירותי בריאות

הערות שוליים
------------

1. ↑  מערכת אתר הידען, ‏האם חיידקים יכולים לשרוד בין הכוכבים?, באתר "הידען", 27 בנובמבר 2002

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007552039905171
* GND: 4182414-3
* LCCN: sh2007009669
* NDL: 00563485
* NKC: ph169371

 |
**צומת נחשון** הוא צומת מרכזי באזור השפלה, בו נפגשים כביש 3 וכביש 44. הצומת נקרא על שם מבצע נחשון (שנקרא על שם נחשון בן עמינדב) שנערך באזור במלחמת העצמאות.

היסטוריה
--------

תוואי כביש 3 באזור נסלל עוד בשנות ה־30 של המאה ה־20. תוואי כביש 44 מזרחה מהצומת נסלל כחלק מכביש הגבורה בחודשים ספטמבר–אוקטובר 1948, ומערבה בין אוקטובר 1949 לספטמבר 1950.

בשנים 2002–2003 שודרג כביש 3 מהצומת עד לצומת חטיבה שבע. הכביש, שהיה צר ומפותל, הורחב לכביש דו־נתיבי והפך למעין כביש מהיר, ללא רמזורים.

בשנים 2003–2006 שודרג קטע הכביש מהצומת עד לצומת ראם. במסגרת שדרוג זה הורחב קטע הכביש.

### פיגוע הדריסה בצומת

בבוקר ה־10 באוגוסט 1999 אירע בצומת פיגוע דריסה, בו נפצעו בסך הכול 13 בני אדם. המחבל, תושב שטחי A, נהוג בפיאט אונו בעלת לוחית רישוי ישראלית, נסע מערבה בצומת והאיץ לעבר טרמפיאדה בה עמדו שתי חיילות ופגע בהן בעוצמה. המחבל ברח במהירות לכיוון צומת ראם, אך לאחר מכן עדי ראייה העירו את תשומת ליבם של השוטרים שהגיעו למקום כי רכב המחבל נמצא שוב באזור, בטור מכוניות סמוך לצומת. על אף המחסום המשטרתי והניסיונות לעצור את המפגע, הצליח המחבל לפגוע בשנית בטרמפיאדה, בה טיפלו חיילים נוספים בשתי החיילות הפגועות. בסך הכול נפצעו 13 איש בפיגוע. השוטרים ירו לעבר המחבל, שניסה לברוח אך איבד שליטה והתנגש במשאית, ונהרג.

גאוגרפיה
--------

מצפון־מזרח לצומת ממוקם מושב בקוע, מדרום־מזרח נמצא מושב צלפון, מדרום־מערב מושב טל שחר ומצפון־מערב היישוב כרמי יוסף. הצומת מהווה גבול בין שתי מועצות אזוריות: גזר ומטה יהודה. גובה הצומת מעל פני הים הוא כ־120 מטרים.

כביש 44 לצפון־מערב מוביל לכיוון רמלה ולערי גוש דן. לדרום־מזרח, הכביש מוביל לכיוון בית שמש.

כביש 3 לצפון־מזרח מוביל לכיוון לטרון, מודיעין-מכבים-רעות וכביש 1. לדרום־מערב מוביל הכביש לכיוון אשדוד, קריית מלאכי ואשקלון.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מערכת כבישים חדשה תקצר את המרחקים, על המשמר, 20 באוקטובר 1949
2. ↑  13 פצועים בפיגוע דריסה בצומת נחשון; המחבל נהרג, באתר גלובס, 11 באוגוסט 1999
**מסדר אוסמניה** (בעות'מאנית: **Nişan-i Osmanî**) היה מסדר ועיטור הצטיינות של סולטנות האימפריה העות'מאנית.

המסדר נוסד ב-9 בדצמבר 1861, מספר חודשים לאחר עלייתו לשלטון של הסולטאן אבדילאזיז. הענקת אות המסדר נעשתה לפי ראות עיניו של הסולטאן ושלא כמו מסדרים קודמים (בהם מסדר המג'ידיה) לא הייתה הגבלה על מספר החברים בדרגות השונות של המסדר, אם כי במקור הייתה הגבלה שכזו אשר הוסרה בהדרגה. בשנותיו הראשונות הורכב המסדר משלוש דרגות עד אשר בשנת 1867 הוספה הדרגה הרביעית. בין 1915 עד לסוף מלחמת העולם הראשונה, היה ניתן להעניק את אות המסדר בתוספת שתי חרבות מוצלבים אשר רק קצוותיהם ניראות מאוחרי הכוכב. תוספת זו נועדה לציין תרומה מיוחדת וגבורה בשדה הקרב, ישנה הערכה כי סך הכל כחמישה אחוזים מההענקות בתקופה זו היו עם חרבות.

תיאור
-----

אות המסדר מורכב מכוכב בעל שבעה קודקודים עשוים אמייל בצבע ירוק, כאשר בין הקודקודים נמצאות קרנות מעוטרות. במרכז הכוכב נמצאת טבעת אמייל ירוקה אשר בתוכה עיגול אמייל בצבא אדום המכיל סהר מוזהב שמעליו הכיתוב; "בהסתמך על תמיכתו של האל הגדול, אבדילאזיז ח'אן, שליט האימפריה העות'מאנית". בצד השני של הכוכב מתואר סמל האימפריה והשנת 699, שנת ההקמה של האימפריה העות'מאנית. המדליית תלויה מסרט העיטור על ידי סהר וכוכב מוזהבים, סרט העיטור עצמו הוא בצבע ירוק בעל שני פסים אדומים באגפיו.

גרסה שנייה של אות מסדר זה היא בצורת סיכה הנענדת על החזה ולא תלויה מסרט. סיכה זו מורכבת במרכזה מאותה טבעת אמייל ירוקה המקיפה את סמל הסהר והכיתוב על רקע אמייל אדום. במקום הכוכב הירוק, סביב העיגול המרכזי ישנו כוכב בעל שבעה קודקודים מוכספים, המורכבים מקרנות מעוטרות. לסיכת הכוכב בדרגה הראשונה של המסדר באופן כללי קוטר 100 מ"מ, בעוד שלדרגה השנייה קוטר 90 מ"מ.

דרגות
-----

* דרגה ראשונה: במקור הוגבל ל-50 חברים שהוענק להם לפני כן גם אות מסדר המג'ידיה.
* דרגה שנייה: במקור הוגבל ל-200 חברים.
* דרגה שלישית: במקור הוגבל ל-1,000 חברים.
* דרגה רביעית: במקור הוגבל ל-2,000 חברים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מסדר אוסמניה** |

* עיטורים עות'מאנים באתר הארכיונים ומרכז המחקר העות'מאני.
**אלמוגים החזקות בע"מ** היא חברת בנייה ציבורית הנסחרת בבורסה, ועוסקת בנדל"ן למגורים ולמסחר ועירוב שימושים, ובנדל"ן מניב, בישראל ובחו"ל. החברה עוסקת בתכנון, ייזום, בנייה ושיווק של פרויקטי מגורים בישראל ובמזרח אירופה, וחתומה על בנייתן של 5900 יחידות דיור ב-22 ערים בישראל ומחוצה לה, שכונות מגורים ומתחמי מסחר.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה בשנת 1986 על ידי עמי בר משיח ומריו זוזל, בוגרי הפקולטה להנדסת בניין בטכניון, שהחלו את דרכם בענף הבנייה בשנות ה-80'. כל אחד מהם מחזיק בכ-38.4% מהבעלות בחברה.

החברה הוקמה תחת השם "אלמוג ב.ז. בנייה והשקעות" (על פי שמות בעלי החברה, ב-בר משיח, ז-זוזל), וקיבלה סיווג קבלני בלתי מוגבל ג'5. עד היום מדובר בחברת הביצוע של קבוצת "אלמוגים החזקות". במשך השנים הוקמו חברות נוספות, כגון "אלמוג אילת" ו"אלמוג הנדסה".

בראשית דרכה היזמית, בתחילת שנות ה-90', פעלה אלמוגים כחברה משכנת בצפון הארץ, במסגרת מפעלי הבנייה הגדולים שהביאו איתם את גלי העלייה מברית המועצות לשעבר.

בשנת 2007, במסגרת ההחלטה להנפיק את החברה לבורסה, הוקמה חברת החזקות, ושמה הנבחר, אלמוגים, מאחד את כל חברות ה"אלמוג". ההנפקה עצמה התרחשה בשנת 2010, אז החברה הפכה לציבורית, וניירות הערך שלה נסחרים בבורסה לניירות ערך בתל אביב.

פעילות
------

"אלמוגים החזקות" רשומה בהתאחדות הקבלנים הבונים והיא קבלן ראשי וחברה משכנת בהיקף בלתי מוגבל. ביצוע הפרויקטים שלה מתרחש תוך ניהול מבוקר על-פי תקן ISO, ובכפוף לבקרה תקציבית, מדידה, ותגובה בזמן אמת.

כחברה יזמית-קבלנית, אלמוגים יוזמת, מתכננת, מבצעת ומשווקת את כלל הפרויקטים שלה. לחברה פרויקטי מגורים ומסחר ברחבי הארץ, מקרית שמונה ועד אילת, הכוללים מגדלים למגורים, מיזמי פינוי-בינוי ותמ"א, מבנים מורכבים לשימור, ומתחמי מלונאות בים המלח, אילת ובחו"ל.

בין השאר בנתה אלמוגים את שכונת עמק הכרמל בנשר, כחלק מתוכנית החברה בשיתוף עיריית נשר לעידוד תנופת הפיתוח באזור, ואת "אלמוגים אילת", מתחם מגורים ונופש לצעירים העובדים וחיים בעיר, בו מתגוררים בשכירות למעלה מ-1,200 צעירים, במסגרת הסכמים ארוכי טווח של אלמוגים עם רשתות המלונאות הגדולות.

מטה החברה נמצא בטירת הכרמל. בחברה מועסקים כ-100 עובדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אלמוגים החזקות
* עופר פטרסבורג‏, חברת אלמוגים מציגה: 25% עלייה ברווח, באתר וואלה!‏, 19 במרץ 2023
* עסקת ענק: רובי קפיטל תממן פרויקט של אלמוגים ביבנה ב-739 מלש"ח, סתיו שאולוב, אתר מרכז הנדל"ן 24.5.23
* אתר למנויים בלבד יוסף חרש, "הרוכשים לא מחכים לממשלה": הכנסות אלמוגים הוכפלו ל-140 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 24 במאי 2022
* אתר למנויים בלבד שלי אפלברג, ענף הנדל"ן למגורים רותח: אלמוגים סגרה את 2021 עם שיא במכירות, באתר TheMarker‏, 4 בינואר 2022
* חברת אלמוגים תספוג את ריבית המשכנתא למשך שנתיים, דורון סולומון, אתר מיינט חיפה, 24.4.23

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלמוגים החזקות בע"מ, באתר מאיה
2. ↑  אלמוגים החזקות בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה
3. ↑  אלמוגים החזקות מתרחבת: אלו הפרויקטים שתקדם, באתר אייס, 2 במאי 2022

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אלמוגים החזקות"**.
**אנדריי גלאבינוב** (בבולגרית: **Андрей Гълъбинов**; נולד ב-27 בנובמבר 1988) הוא כדורגלן בולגרי המשחק בעמדת החלוץ.

קריירת מועדונים
---------------

גלאבינוב נולד בסופיה לאסן גלאבינוב, שחקן כדורעף בעבר ומאמן כדורעף בהווה ולאם שגם עסקה בספורט בעברה. סבו הוא יורדן פיליפוב, שוער נבחרת בולגריה בכדורגל ואלוף בולגריה 8 פעמים.

גלאבינוב התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של צסק"א סופיה ובשנת 2004 עבר עם משפחתו לקפריסין והצטרף למחלקת הנוער של אומוניה ניקוסיה. בשנת 2006 עבר עם משפחתו לאיטליה וחתם בקסטלראנו.

ביולי 2007 חתם בבולוניה מהסרייה א', אך לא הצליח לבסס את מעמדו בקבוצה והושאל לג'יאוליאנובה, ולאחר מכן לג'יאקומנסה. בקיץ 2009 חתם בלומצאנה בה הצליח לראשונה בקריירה לבסס את מעמדו כשחקן בכיר לאורך עונה שלמה. גלאבינוב שיחק בלומצאנה במשך עונה וחצי ורשם בה 45 משחקים וכבש 12 שערים.

ב-1 בפברואר 2011 גלאבינוב חתם בליבורנו מהסרייה ב'. ב-7 בפברואר גלאבינוב ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–1 לוויצ'נצה. בעונת 2011/2012 גלאבינוב הושאל לסורנטו וממנה עבר בינואר של אותה עונה לבסאנו. בקיץ 2012 הושאל לגוביו ועונה לאחר מכן לאבלינו בה רשם את עונת השיא שלו בקריירה עם 15 שערים ב-39 משחקים ובסיום העונה חזר לליבורנו.

ב-12 באוגוסט 2015 חתם בנובארה בה שיחק במשך שתי עונות וכבש בה 25 שערים ב-73 משחקים.

בקיץ 2017 חתם בגנואה מהסרייה א'. ב-20 באוגוסט 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ובליגה הבכירה באיטליה בתיקו 0-0 נגד ססואולו. ב-26 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2–4 ליובנטוס.

בקיץ 2018 גלביאנוב חתם בספציה, בעונת 2019/2020 כבש 7 שערים והוביל את ספציה למקום השלישי ולעליית ליגה בפעם הראשונה בתולדותיה לאחר שעברה את קייבו ורונה ופרוזינונה בפלייאוף העלייה.

בינואר 2024 חתם בלומצן.

קריירה בינלאומית
----------------

אחרי ההצלחה באבלינו ב-20 בפברואר 2014 גלאבינוב זומן לראשונה לסגל נבחרת בולגריה לקראת משחק הידידות נגד בלארוס. ב-5 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–2 נגד בלארוס.

ב-23 במאי 2014 גלאבינוב הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד קנדה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**מכון אורה** היא מדרשה ללימודי יהדות לבנות. המכון מיועד לבנות לא-דתיות, דתיות ובעלות תשובה. המדרשה ממוקמת בשכונת גבעת שאול בירושלים.

רוב התלמידות מגיעות למכון לאחר שירות לאומי או צבאי, בסמוך אליו, או בשלבים מאוחרים יותר.

הקמת המכון
----------

המכון הוקם לאחר מלחמת יום הכיפורים, על ידי הרב דב ביגון, חוזר בתשובה בעצמו, כמוסד אחות למכון מאיר (שהוא ישיבה לבנים) מתוך הכרה בצרכים של בעלות תשובה במסגרת התחלתית בסיסית. מכון אורה הוקם במקביל למכון מאיר, והרב ביגון עומד בראש שניהם.

ייחודה של מדרשה זו הוא שהיא מהמדרשות הבודדות שמיועדות גם לבעלות תשובה מהזרם הדתי לאומי.

מכון אורה מתבסס בעיקר על השקפתו של הרב קוק. סיסמתו היא "באהבה ובאמונה".

הלימודים במכון
--------------

הלימודים במכון עוסקים בעיקר בנושא אמונה. ישנם גם שיעורים בהלכה, עבודת מידות, זוגיות, מוסר, פרשת שבוע ועוד. המכון מקיים ימי עיון שבועיים ולפני החגים.

מלבד תוכנית מלאה מקיים המכון תוכנית אקסטרנית, תוכנית חודש אלול ותוכניות בספרדית, צרפתית ורוסית.

צוות המכון
----------

נשיא מכון מאיר ומכון אורה הוא הרב דב ביגון. החל משנת תשפ"א רבנית המכון היא הרבנית גאולה ניסים. בין המלמדים: הרב אייל ורד, הרב אורי שרקי, הרב חגי לונדין, הרב אופיר פריד, הרב ברוך סליי, הרב רונן טמיר, הרב אליעזר קשתיאל והרב יואב מלכא.

בין המלמדות: הרבנית דינה ראפ, הרבנית עדינה פריימן והרבנית שרה אליסף. עד לפטירתה ליוותה את המכון הרבנית חנה טאו. בעבר לימדה גם הרבנית עידית איצקוביץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מכון אורה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מכון אורה

הערות שוליים
------------

1. ↑  3000 השתתפו בשיעורי יהדות של "מכון מאיר", מעריב, 1 באוגוסט 1977, עמ' 18

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007311637205171

 |
**היינץ קסלר** (בגרמנית: **Heinz Keßler**‏; 26 בינואר 1920 – 2 במאי 2017) היה איש צבא ופוליטיקאי מזרח גרמני. כיהן כרמטכ"ל צבא גרמניה המזרחית בשנים 1967 - 1979 וכשר ההגנה בממשלת מזרח גרמניה בשנים 1985 - 1989.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיר לאובן שבשלזיה התחתונה (היום נמצאת העיר בתחומי פולין) למשפחת פועלים. הוריו נמנו עם תומכי המפלגה הקומוניסטית. לאחר עליית הנאצים לשלטון סולק היינץ קסלר מבית הספר בשל הדעות הפוליטיות של בני משפחתו. בשנת 1940 גויס לוורמאכט. שירת כמקלען בדיוויזיית חיל הרגלים ה-134. הדיוויזיה השתתפה בפלישה לברית המועצות ב-1941. ב-15 ביולי 1941 ערק קסלר מיחידתו ונכנע לחיילי הצבא האדום. 

במהלך שהייתו במחנה השבויים בקזחסטן החל לשתף פעולה עם שוביו. יחד עם שבויים גרמנים נוספים ערך שידורי תעמולה בחזית בהם קרא לחיילי הוורמאכט להיכנע. ביולי 1943 היה בין מייסדי הוועד הלאומי למען גרמניה החופשית. עד לסוף המלחמה עבד בתחנת הרדיו של הוועד. בשנת 1945 הצטרף אל שורות המפלגה הקומוניסטית הגרמנית.

עם תום המלחמה עבר לשטח הכיבוש הסובייטי בגרמניה. בשנת 1946 מונה ליושב ראש הסניף הברלינאי של תנועת הנוער הגרמני החופשי. בשנת 1948 נבחר למזכיר הכללי של התנועה. בשנת 1950 נבחר לפרלמנט המזרח גרמני. באותה שנה הוא התמנה לראש מטה של המשטרה הלאומית האווירית, יחידה אווירית שהוקמה במסגרת המשטרה הצבאית המזרח גרמנית (היסוד לצבא של מזרח גרמניה). בשנת 1952 מונה קסלר למפקד המשטרה האווירית. בשנת 1955 הוא נשלח ללימודים באקדמיה צבאית של חיל האוויר הסובייטי במוסקבה. בספטמבר 1956, לאחר חזרתו ממוסקבה, התמנה קסלר למפקדו הראשון של לוּפְטשְטְרַייטְקְרֶפְטֶה (חיל האוויר של צבא העם הלאומי). בשנת 1967 הועלה קסלר לדרגת גנרל-אוברסט והתמנה לראש המטה הכללי. בינואר 1971 נפצע קסלר קשה בתאונת דרכים והיה במשך יותר משנה מאושפז בבית החולים, בתקופה זו סגנו, פריץ שטרליץ תיפקד כרמטכ"ל. קסלר לא התאושש לגמרי מפציעתו, לכן ב-1979 עזב את תפקיד הרמטכ"ל והתמנה לתפקיד קצין פוליטי ראשי של הצבא. 

ב-3 בדצמבר 1985 מת באופן פתאומי היינץ הופמן, מי שהיה שר ההגנה של מזרח גרמניה במשך יותר מ-25 שנים. בעקבות מותו של הופמן מינה אריך הוניקר, מנהיג מזרח גרמניה, את קסלר לתפקיד. בנוסף לכך התקבל קסלר כחבר בפוליטבורו של מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה.

בנובמבר 1989, בעקבות נפילת חומת ברלין, פוטר היינץ קסלר מתפקידו יחד עם שאר שרי ממשלת מזרח גרמניה.

לאחר איחוד גרמניה הועמד קסלר לדין באשמת רצח אזרחים מזרח גרמנים, שניסו לברוח למערב. ב-16 בספטמבר 1993 הוא נמצא אשם באופן עקיף במות האזרחים ונידון ל-7.5 שנות מאסר. בשנת 1998, לאחר שריצה 2/3 מתקופת מאסרו הוא שוחרר מהכלא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היינץ קסלר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007458669205171
* BIBSYS: 90538373
* GND: 119196719
* ISNI: 0000 0000 7861 4476
* LCCN: n90631639
* MusicBrainz: f019f035-c6f7-4f43-9cf0-2e5e70cb5241
* SUDOC: 056853076
* VIAF: 93381287
* WorldCat: lccn-n90631639

 |
דומיניק הווארד, 2007
**דומיניק "דום" ג'יימס הווראד** (באנגלית: **Dominic "Dom" James Howard**; נולד ב-7 בדצמבר 1977) הוא מוזיקאי בריטי, מתופף להקת מיוז.

ביוגרפיה
--------

הווארד נולד בסטוקפורט, מנצ'סטר באנגליה. כשהיה בן 8 עבר עם משפחתו לטיינמות', עיר קטנה בדבון. הוא התחיל לנגן בתופים בסביבות גיל 12. 

הווארד ניגן בלהקה בשם "Carnal Mayhem" ("חבלה מהקטל") בזמן בית הספר התיכון, בתקופה זו התחבר עם מת'יו בלאמי שניגן בגיטרה. לאחר זמן מה שונה שמה של הלהקה ל-"Rocket Baby Dolls". לאחר שנתיים של בסיסטים כושלים הצטרף ללהקה כריס וולסטנהולם.

לאחר כמה שמות החליטו חברי הלהקה על השם מיוז. הווארד הוא המבוגר ביותר מחברי הלהקה.

ב-2008 קיבל יחד עם שאר חברי הלהקה מאוניברסיטת פלימות' תואר דוקטור לשם כבוד באמנות, על תרומתו למוזיקה.

שירה
----

בזמן הקלטת האלבום Absolution הוא הראה את חוסר יכולתו לשיר בהתאמה וללא זיוף עם כל הלהקה, כשכל הלהקה הייתה צריכה להקליט את השיר Blackout. הטכנאי ציין שמישהו מזייף, לאחר כמה ניסיונות כשהתוצאות היו זהות, כדי לגלות מי מזייף, הוציאו כל פעם אדם אחר מהשיר עד שגילו שזה הווארד, כתוצאה מכך לא השתמשו בו יותר להקלטת הקולות בשירים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דומיניק הווארד** בוויקישיתוף
* דומיניק הווארד, ברשת החברתית פייסבוק
* דומיניק הווארד, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* דומיניק הווארד, ברשת החברתית אינסטגרם
* דומיניק הווארד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* דומיניק הווארד, באתר Last.fm (באנגלית)
* דומיניק הווארד, באתר AllMusic (באנגלית)
* דומיניק הווארד, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* דומיניק הווארד, באתר Discogs (באנגלית)
* דומיניק הווארד, באתר בילבורד (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1207325791
* ISNI: 0000 0001 3070 9852
* MusicBrainz: 3144bf1e-4033-4de0-900f-a59726a9681f
* NKC: xx0135136
* VIAF: 229462028
* WorldCat: viaf-229462028

 |
**אלי זכריה רוזנברג** הוא איש עסקים חרדי אמריקאי-ישראלי, בעליה של חברת **כנפי נשרים תעופה** המחזיקה העיקרית במניות חברת אל על. בנו של המיליארדר קני רוזנברג.

ביוגרפיה
--------

נולד בארצות הברית בשנת 1995. במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 עלה לישראל ועבר להתגורר בשכונת רמת אשכול בירושלים.

ב-21 ביולי 2020 הקים את חברת 'כנפי נשרים תעופה', שדרכה רכש לאחר מכן 42.8% ממניות חברת אל על, תמורת 360 מיליון שקלים. בכך החליף את בעלי השליטה הקודמים – כנפיים אחזקות. ברקע העסקה היה משבר הקורונה בישראל שבעקבותיו הפסידה החברה כ-500 מיליון דולר, ויצאה להנפקה. לדברי רוזנברג את הכסף קיבל כהלוואה לטווח ארוך מאביו.

חברת 'כנפיים אחזקות' שהייתה בעלת השליטה בחברה עד אז, טענה כי הוא משמש כאיש קש של אביו לרכישה, מאחר שרק אזרחי ישראל מורשים לשלוט בחברה, ואביו לא היה באותה עת אזרח ישראל. רוזנברג הכחיש את הדברים, וב-2 באוקטובר 2020 אושרה הרכישה על ידי הרשויות בישראל.

ראו גם
------

* אל על
* קני רוזנברג

קישורים חיצוניים
----------------

* הליטאי המודרני שמתעניין ב'אל על'; פרופיל - על אביו
* אתר למנויים בלבד יורם גביזון, אלי רוזנברג, הרוכש הטרי של אל על, עלול לגלות בקרוב במה הסתבך, באתר TheMarker‏, 18 בספטמבר 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד יורם גביזון, כשצעיר אמריקאי בן 26 מקבל את השליטה באל על - מה הפלא שמשפחת רוזנברג מתחכמת?, באתר TheMarker‏, 11 במרץ 2021.
2. ↑  גולן חזני, אלי רוזנברג קיבל היתר שליטה באל על, באתר כלכליסט, 2 באוקטובר 2020
הרב **אליעזר סורוצקין** (נולד בי"ז בניסן ה'תשי"ח, 7 באפריל 1958) הוא רב שכונת רמת אפרים בנתניה, המנהל הכללי של החינוך העצמאי ושל לב לאחים וחבר הנהלת דגל התורה.

ביוגרפיה
--------

נולד בירושלים למשפחת רבנים. אביו, בן-ציון סורוצקין שהיה החשב הכללי של הקרן הקיימת לישראל, הוא בנו של הרב זלמן סורוצקין, שהיה יושב ראש מועצת גדולי התורה. אמו חנה היא בתו של הרב מאיר אריה סגל, שהיה רב בישיבת תפארת ישראל בחיפה. הוא נושא את שמו של סב אביו, הרב אליעזר גורדון, ראש ישיבת טלז. בנוסף הוא נינו של הסבא מנובהרדוק.

למד בישיבת חברון בירושלים.

בה'תשמ"ב (1982) נשא את מרים, בתו של הרב הראשי הרב ישראל מאיר לאו. לאחר נישואיו התגורר בנתניה ולמד בכולל להוראה 'אהל משה'. הוא הוסמך לרבנות והתמנה לרב שכונת רמת אפרים בעיר, ובמשך תקופה קצרה כרב מחלקת הכשרות העירונית. בשנת תשמ"ו (1986) הקים את תלמוד תורה 'עוללים' בנתניה והתמנה ליו"ר ההנהלה של תיכון 'בית יעקב' בנתניה.

בה'תשנ"ג (1993) מונה על ידי הרב אלעזר מנחם מן שך לעמוד בראש ארגון הפעילים לב לאחים שהתפלג מיד לאחים לאחר הקמת דגל התורה. מאז הוא עומד בראש הארגון.

בבחירות לכנסת העשרים הוצב כמועמד במקום הרביעי לכנסת מטעם מפלגת דגל התורה, ובמקום השמיני ברשימה המשותפת יהדות התורה. יהדות התורה זכתה בשישה מנדטים בלבד והוא לא נבחר לכנסת. בבחירות לכנסת ה-21 וה-25 הוצב באופן סמלי במקום ה־120.

החל משנת ה'תשע"ו (2016) הוא משמש במקביל כמנכ"ל החינוך העצמאי, לאחר שהארגון התנהל ללא מנכ"ל בפועל מספר שנים.

הרב סורוצקין היה ממקורבי הרב אהרן יהודה לייב שטינמן, הרב חיים קניבסקי והרב גרשון אדלשטיין.

קישורים חיצוניים
----------------

* ריאיון עם הרב סורוצקין, בערוץ הכנסת
* "הרב סורוצקין מ"יהדות התורה" מדבר כמעט על הכל אצל אהרון ויזנר", בערוץ היוטיוב של רשות השידור
* פרופיל על הרב סורוצקין באתר kooker
* כתבות על הרב סורוצקין באתר jdn

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009165356405171
* VIAF: 10160975471717281021
* WorldCat (עם VIAF): 10160975471717281021

 |
בטופולוגיה, **מרחב מטרי שלם** הוא מרחב בו לכל סדרת קושי של נקודות מתוכו קיים גבול במרחב. בצורה אינטואיטיבית, ניתן לומר כי מרחב שלם הוא מרחב שאין בו "חורים": אם יש סדרה של נקודות שהולכות ומתקרבות אחת לשנייה, הן יתקרבו לנקודה אחת מסוימת במרחב. שדה המספרים הממשיים הוא מרחב מטרי שלם, אבל מרחב המספרים הרציונליים אינו שלם, שכן סדרת מספרים רציונליים המתכנסת (בממשיים) ל-{\displaystyle {\sqrt {2}}} היא סדרת קושי שאין לה גבול רציונלי.

תנאי הכרחי ומספיק לכך שמרחב מטרי יהיה שלם מנוסח במשפט החיתוך של קנטור. מרחב מטרי שלם הוא קומפקטי אם ורק אם הוא חסום לחלוטין.

השלמה
-----

כל מרחב מטרי ניתן ל**השלמה**. בצורה אינטואיטיבית ניתן לתאר השלמה בתור "מילוי החורים" במרחב, על ידי כך שמוסיפים למרחב את כל הגבולות של כל סדרות הקושי הלא מתכנסות. אחת מהדרכים להגדיר את המספרים הממשיים היא בדרך זו: מגדירים את המספרים הממשיים בתור ההשלמה של המספרים הרציונליים - כלומר, כל מספר ממשי הוא גבול של סדרת קושי כלשהי של מספרים רציונליים.

מבחינה פורמלית, מרחב Y הוא השלמה של מרחב X אם ורק אם X איזומטרי לקבוצה צפופה במרחב Y ו-Y הוא מרחב מטרי שלם. ניתן להוכיח שכל שתי השלמות של X איזומטריות, כלומר הן זהות בכל הנוגע לתכונות המטריות שלהן.

שיטות בנייה למרחב משלים
-----------------------

ישנן שתי שיטות בנייה בסיסיות למרחב המשלים.

**שיטה ראשונה**

נעזר בטענה - כל מרחב מטרי {\displaystyle (X,d)} ניתן לשכן בתוך מרחב בנך (הסבר מפורט על כך ניתן למצוא בערך זה תחת מרחבי פונקציות). כלומר, קיים שיכון {\displaystyle f:X\hookrightarrow {L}^{\infty }(X)}, כאשר מרחב הפונקציות הוא מרחב שלם. מספיק יהיה להביט בתמונה של X בתוך מרחב הפונקציות (שכן היא איזומורפית למרחב X). כדי להשלים את {\displaystyle f(X)}, נביט בקבוצה {\displaystyle Cl(f(X))}, היא הסגור של הקבוצה. קבוצה זו אכן סגורה, ולכן משלימה את תמונת X, ולכן משלימה (איזומורפית) את X.

 **שיטה שנייה** 

השיטה השנייה היא יותר קונסטרוקטיבית, ובמידה מסוימת יותר "חסכונית".

נביט בקבוצה {\displaystyle X'} הכוללת את כל סדרות קושי במרחב X. נגדיר עליה את הפסאודו מטריקה {\displaystyle d'(\{{x}\_{n}\},\{{y}\_{n}\})=\lim \_{n\rightarrow \infty }{d(}{x}\_{n},{y}\_{n})}. פונקציה זו מוגדת היטב ומגדירה פסאודו מטריקה על {\displaystyle X'}. נגדיר יחס שקילות ~ על {\displaystyle X'} על ידי
{\displaystyle \{{x}\_{n}\}\sim \{{y}\_{n}\}\iff d'(\{{x}\_{n}\},\{{y}\_{n}\})=0\iff \lim \_{n\rightarrow \infty }{d(}{x}\_{n},{y}\_{n})=0}
ביחס שקילות זה, נביט בקבוצת מחלקות השקילות: {\displaystyle {X}\_{c}=\{[\{{x}\_{n}\}]|\{{x}\_{n}\}\in X'\}}. ראשית, קל לשכן את המרחב X למרחב {\displaystyle {X}\_{c}} על ידי {\displaystyle a\mapsto [{\{a(n)=a\}}\_{n\in N}]}. השלמת המרחב X תהיה שוב הסגור של התמונה.

מרחבים מטריים עם מבנה אלגברי
----------------------------

כאשר מדובר בשדה סדור, השלמות מתייחסת לקיום חסם עליון לכל קבוצה חסומה. זוהי תכונה שונה מהתכנסות של סדרות קושי - ראו שדה סדור שלם לפרטים.

מרחב נורמי שלם נקרא מרחב בנך ואילו מרחב מכפלה פנימית שלם נקרא מרחב הילברט.

קישורים חיצוניים
----------------

* מרחב מטרי שלם, באתר MathWorld (באנגלית)
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


במתמטיקה ובלוגיקה, **עקביות** (או **קונסיסטנטיות**, **קוהרנטיות**) של מערכת מסוימת פירושה שמערכת זו היא נטולת סתירות. בלוגיקה מתמטית, תורה **עקבית** היא כזו שלא נובעת ממנה טענה והיפוכה. בתורות לא עקביות אפשר להוכיח כל טענה (משום שמהנחות שקריות נובעת כל מסקנה שהיא), ולכן נחשבת עקביות למעלה הכרחית בכל תורה ראויה.

כדי להוכיח שמערכת היא עקבית, מספיק למצוא מודל שמקיים את כל האקסיומות של המערכת. מודל עבור תורה {\displaystyle A} הנבנה במסגרת של תורה {\displaystyle B} מוכיח **עקביות יחסית** – אם {\displaystyle B} עקבית, אז גם {\displaystyle A} כזו. מודלים כאלו ידועים עבור גאומטריות שונות (למשל, שתי הגרסאות הלא-אוקלידיות של גאומטריית המישור הן עקביות ביחס לגאומטריית המישור האוקלידית), וגם עבור מערכות אקסיומטיות שונות לתורת הקבוצות.

לכל מערכת אקסיומות עקבית יש מודל (משפט השלמות של גדל, 1930). ישנן תורות שבמסגרתן לא ניתן להראות עקביות. דוגמה לכך היא תורת המספרים. כדי להוכיח עקביות של מערכות כאלה יש להפעיל כלים מתמטיים סבוכים יותר ולהסתמך על תורות אחרות. משפט האי-שלמות השני של גדל קובע שלא ניתן להוכיח את העקביות של תורה אריתמטית אפקטיבית (שהיא עקבית), במסגרת התורה עצמה.

ראו גם
------

* תורה (לוגיקה מתמטית)

קישורים חיצוניים
----------------

* עקביות, באתר MathWorld (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4189803-5

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכדורגלנית עבר. אם התכוונתם לפוליטיקאית בגבעתיים, ראו איריס אברהם (פוליטיקאית).

**איריס אנטמן (בעבר אברהם)** (נולדה ב-28 בנובמבר 1975) היא כדורגלנית עבר ישראלית, ששיחקה בתפקיד שוערת, והיום מאמנת נבחרת הנשים של גיאורגיה בכדורגל. 

אנטמן זכתה עם מכבי חיפה בשלוש אליפויות ובשלושה גביעים ועם מכבי חולון בחמש אליפויות ובשישה גביעים, מתוכם שמונה דאבלים.

אנטמן הייתה השחקנית הבכירה בנבחרת ישראל, בה שיחקה משנת 1997 עד 2011. השתתפה ב- 40 משחקים בינלאומיים ושמשה גם כקפטנית הנבחרת כעשור .

בשנת 2010 פרשה אנטמן מכדורגל פעיל והחלה לאמן בנבחרות ישראל. בשנת 2012 נפתחה האקדמיה למצוינות הראשונה במכון ווינגייט ואיריס הייתה בה חלק מצוות המאמנים. במסגרת זו שימשה משנת 2015–2019 כמאמנת נבחרת הנערות עד גיל 16 איתה זכתה בשישה טורנירי פיתוח ובמקביל אימנה גם את נבחרת הנערות עד גיל 17 של ישראל שבפעם הראשונה העפילה לשלב העלית במוקדמות אליפות אירופה 2018. בשנת 2019 מונתה למאמנת נבחרת הנערות עד גיל 19 והובילה אותה לעליה לשלב העילית במוקדמות אליפות אירופה 2020.

היא הראשונה להיות מאמנת בעלת תעודת פרו בישראל והאישה הראשונה לאמן נבחרת בהתאחדות לכדורגל.

בשנת 2019 התקבלה לפרויקט UEFA mentor program של מאמנות מצטיינות ולוותה במשך שנתיים על ידי מאמן נבחרת הנשים של שווייץ Nils Nilsen.

  

משמשת גם כפרשנית משחקים בתוכנית "שבת של כדורגל" וברדיו חיפה.

ב-21 בספטמבר 2022, מונתה לעוזרת מאמן בהפועל נוף הגליל. ובתחילת שנת 2023 חתמה על חוזה לשנתיים כמאמנת נבחרת הנשים של גאורגיה.

חיים אישיים
-----------

אנטמן נשואה ואם לשלושה, מתגררת בישוב הקהילתי מצפה אבי"ב. היא גיסתו של שוער העבר גיורא אנטמן.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Soccerdonna (בגרמנית)
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  לירן ביטון, איריס אנטמן מונתה לעוזרת מאמן הפועל נוף הגליל, באתר ynet, 21 בספטמבר 2022
במדינות עם בחירות בשיטה היחסית, מפלגות מגישים רשימות מועמדים לבחירות. **המועמד האחרון** (בהולנדית: Lijstduwer, 'דוחף רשימות') הוא איש תרבות, לא-פוליטיקאי אחר, או פוליטיקאי לשעבר החותם את הרשימה.

בסורינאם, בהולנד ובבלגיה, המקום האחרון ננקט לעיתים קרובות על ידי לא-פוליטיקאים ידועים כמו אמנים, סלבריטאים ואנשי ספורט. הם מועמדים רשמיים, אבל הם מוצבים בסוף רשימת המפלגה. מכיוון שבדרך כלל המועמד האחרון לא יבחר, קבלת מועמדות זאת נחשבת לתמיכה של אותה מפלגה ספציפית מתוך כוונה למשוך יותר קולות למפלגה בשל המוניטין והפופולריות של המועמד האחרון בתחומו, תוך מניעת כל דאגה בנוגע לכשירות של המועמד האחרון כמחוקק. בבחירות לרשויות המקומיות, אנשים רגילים שמוכרים היטב בקהילה עשויים לשמש גם כמועמדים האחרונים.

בהתחשב בעובדה שמערכות בחירות אלו משתמשות בייצוג פרופורציונלי ברשימה פתוחה של המפלגה-רשימה, הקולות שיובאו למועמד האחרון מסתכמים למספר הכולל של הקולות, ומכאן למושבים של המפלגה. המועמד לא צפוי להיות חבר בגוף הנבחר בשל המיקום הנמוך ברשימה, ובדרך כלל דוחה את התפקיד אם הם יאספו מספיק קולות העדפה למושב מלא (שאותו הם יכולים לתבוע לפי השיטה ההולנדית). יכול להיות יותר מ'מועמד אחרון' אחד. מספר חברים ברשימה אשר נחשבים כ'מועמדים האחרונים' משתנה. בהגדרה הרחבה יותר, מועמדים הנמוכים ברשימה ממספר המושבים שצפויה מפלגה לזכות בהם, נחשבים למועמדים האחרונים.

בישראל, המשתמשת ברשימה סגורה של ייצוג יחסי ארצי, קיימת גם מסורת הבחירה בפוליטיקאים (בעיקר שרים וח"כים) לשעבר וסלבריטאים מבוגרים כמועמדים במקומות הנמוכים ברשימה. על פי חוקת הליכוד, ליו"ר המפלגה הזכות למנות את שלושת המועמדים האחרונים לכנסת.

מועמדים אחרונים בבחירות לכנסת
-----------------------------

מוצגים כאן המועמדים האחרונים המפורסמים (בעלי ערך ויקיפדיה) לכנסת ה-25. ברשימות שהגישו פחות מ-120 מועמדים מצוין מספר המועמדים.

| מפלגה | הבחירות לכנסת ה- |
| --- | --- |
| 25 |
| מפלגת העבודה הישראלית | משה שחל |
| יהדות התורה | אליעזר סורוצקין |
| בל"ד | ג'מאל זחאלקה (20) |
| הציונות הדתית | חיים דרוקמן (47) |
| המחנה הממלכתי | בני בגין |
| הליכוד | משה נסים |
| מרצ | חיים אורון |
| רע"ם | מאזן גנאים |
| יש עתיד | רוני סומק |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Robin Pascoe, Who can vote and for whom? How the Dutch electoral system works, DutchNews.nl, ‏2017-01-30 (באנגלית בריטית)
2. ↑  Augusto Soares da Silva (ע), **Pluricentricity: Language Variation and Sociocognitive Dimensions**, Berlin / Boston: Walter de Gruyter GmbH, 2014, עמ' 139, ISBN 9783110303643. (באנגלית)
3. ↑  Homepage, PvdA (ב־)
4. ↑  גלובס, צוות המשרוקית של (2021-03-23). "מי נמצא במקום ה-120 ברשימות של המפלגות לכנסת?". *Globes*. נבדק ב-2024-02-29.
5. ↑  שיקמן, איתי (2019-04-08). "עד 120: המועמדים שסוגרים את הרשימות". *Ynet*. נבדק ב-2024-02-29.
6. ↑  הס, ירון דרוקמן וסער (2015-01-30). "נשיא, שר, משורר, רב: מי במקום ה-120?". *Ynet*. נבדק ב-2024-02-29.
7. ↑  רשימות המועמדים לכנסת, באתר ועדת הבחירות המרכזית לכנסת ה-25