recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
ארנו ברקר
**ארנו ברקר** (**Arno Breker**; ‏ 19 ביולי 1900 – 13 בפברואר 1991) היה ארכיטקט ופסל גרמני, אשר מזוהה בעיקר עם עבודתו בתקופת הנאצים. המשטר הנאצי תמך ביצירה של ברקר, אשר נחשבה בעיניהם כ"אמנות גרמנית", שהייתה אנטיתזה לאמנות המודרנית, שבה הנאצים ראו אמנות מנוונת.

ביוגרפיה
--------

ברקר נולד באלברפלד שבמערב גרמניה. הוא למד ארכיטקטורה, אנטומיה וסיתות באבן. בגיל 20 החל ללמוד באקדמיה לאמנות בדיסלדורף. הוא התמקד בפיסול, ולמד תחת וילהלם קרייס והברט נטזר.  
 
בשנת 1924 נסע לפריז, שם נפגש עם פבלו פיקאסו, ז'אן קוקטו, ז'אן רנואר ודניאל הנרי קאנווילר.  
 
בשנת 1927 עבר לפריז, והחל להתבסס בעולם האמנות. בשנת 1932 זכה בפרס מטעם משרד התרבות של פרוסיה, אשר איפשר לו להתגורר במשך שנה ברומא.   

בשנת 1934, חזר לגרמניה, בעצתו של הפסל מקס ליברמן. באותה תקופה טרם זכה להערכתם של הנאצים, ויצירתו אף הוזכרה על ידי אלפרד רוזנברג, עורך העיתון הנאצי פלקישר באובכטר, כ"אמנות מנוונת".  

בשנת 1937 נישא לדוגמנית היווניה דמטרה מסלה. באותה שנה הצטרף רשמית למפלגה הנאצית, מונה על ידי היטלר כ"פסל הרשמי" של גרמניה, ולצורך עבודתו קיבל סטודיו, מימון וכ-43 עוזרים ושוליות.  

עד לנפילת המשטר הנאצי שימש כפרופסור לאמנות בברלין. בשנת 1948 התיישב בדיסלדורף, שם התגורר עד סוף ימיו, ועסק בארכיטקטורה ובפיסול.

יצירתו
------

הפסלים של ברקר התאפיינו בסגנון נאו-קלאסי, והתאימו לקו השולט בארכיטקטורה הנאצית של אותה תקופה. ברקר הוגדר כאחד מרשימת המבורכים ובשל כך זכה לקבל שחרור מהגיוס לצבא. לאחר סיום המלחמה, כ-90% מפסליו הציבוריים נהרסו על ידי בעלות הברית.

בשנת 1985 נפתח מוזיאון ארנו ברקר, אשר נבנה במימון פרטי של משפחת בודנשטיין.

ראו גם
------

פסלו של היינריך היינה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארנו ברקר** בוויקישיתוף
* מוזיאון ארנו ברקר
* ארנו ברקר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

  

* פסל היינריך היינה של ברקר בנורדרנאיפסל היינריך היינה של ברקר בנורדרנאי
* פסל "המפלגה"פסל "המפלגה"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007502420705171
* BNE: XX865639
* BnF: cb12177941t (data)
* CANTIC: a16317580
* CiNii: DA13658849
* GND: 118514938
* ISNI: 0000 0001 1444 8533
* LCCN: n81108368
* NDL: 01240524
* NKC: jn20010525363
* NLA: 66254876
* NLP: a0000002739774
* NSK: 000640777
* NTA: 069738815
* RERO: 02-A003040845
* RKD: 131609
* SELIBR: 207667
* SNAC: w69897cm
* SUDOC: 030344891
* Trove: 1808523
* ULAN: 500096044
* VIAF: 56583257
* WorldCat: lccn-n81108368

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בטיל בליסטי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו בורכאן.

**בורכאן 2** (בערבית: **بركان ٢**, שפירושו הר געש; בתעתיק מדויק: ברכאן 2), שמכונה לעיתים גם "**בורכאן H-2**" ו"**בורכאן 2H**", הוא טיל בליסטי נייד לטווח בינוני, מבוסס דלק נוזלי, המשמש את החות'ים בתימן.

פיתוח
-----

לאחר סיום פיתוח הטיל "בורכאן 1", החות'ים החלו בפיתוח הטיל "בורכאן 2", שהוצג לראשונה ב-2 בספטמבר 2016.

בורכאן 2 מגיע לטווח של מעל 1,000 ק"מ, ויש המעריכים שהוא יכול להגיע להגיע טווח של עד 1,400 ק"מ (870 מייל), ושהוא מבוסס על משפחת טילי הסקאד. לטענת ערב הסעודית, הטיל פותח בעזרת התעשייה האיראנית.

מבצעיות
-------

בורכאן 2 בשירות מבצעי מפברואר 2017, ונחשף בעת שיגור של הטיל על ידי הכוחות החות'ים לעבר ערב הסעודית.

שיגור נוסף תועד במאי 2017 לעבר סעודיה, שעות לפני ביקור נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ במדינה. הטיל יורט על ידי מערכת פטריוט ובתגובה לירי תקפו מטוסי הקואליציה הערבית, שמובילה סעודיה בתימן, יעדים באזור בירת תימן - צנעא.

ב-22 ביולי 2017 שוגר טיל מאותו הדגם לעבר העיר ינבוע שבערב הסעודית.

ב-5 בנובמבר 2017 שוגר טיל נוסף לעבר ריאד, בירת ערב הסעודית. הטיל יורט על ידי מערכת פטריוט ורסיסיו נפלו ליד נמל התעופה הבינלאומי ריאד המלך ח'אלד שבפאתים הצפוניים של העיר ולא גרם לנפגעים. בתגובה לירי סעודיה טענה כי זו "פעולה מלחמתית והכרזת מלחמה".
בנוסף האשימה ערב הסעודית את איראן בתמיכה בתקיפה, בהעברת הטילים ושהטיל שוגר על ידי כוחות חזבאללה. זו הפעם הראשונה שטיל מתימן פגע בבירה הסעודית, אם כי לא הטיל הראשון ששוגר לעבר שטח סעודי.

ב-19 בדצמבר 2017 שוגר טיל נוסף לעבר ריאד. הטיל יורט.

ראו גם
------

* בדר 1
* בדר 3

הערות שוליים
------------

1. ↑  Yemen's Houthis fire ballistic missile at Riyadh. Edroos F. Al Jazeera. November 5, 2017
2. ↑  Retaliatory missile launched at Riyadh airport was Borkan H2, Yemen says. November 5, 2017
3. ↑  Saudi Arabia intercepts ballistic missile over capital. Lister T, Albadran A, Al-Masmari H, Sirgany SE, Levenson E. CNN. November 4, 2017
4. ↑  ערב הסעודית: המורדים מתימן שיגרו טיל לעבר מכה, באתר וואלה!‏, 28 באוקטובר 2016
5. ↑  Yemen unviels Borkan-2 (Volcano-2) Ballistic missile
6. ↑  Gulf of Aden Security Review
7. ↑  רועי קייס, צפו: טיל שוגר מתימן לריאד לפני נחיתת טראמפ, באתר ynet, 21 במאי 2017
8. ↑  Yemen targets Saudi oil refinery with ballistic missile,‏ yemen press,‏ 23 ביולי 2017
9. ↑  בהלה בסעודיה: טיל בליסטי שוגר לעבר שדה התעופה של ריאד, 5 בנובמבר 2017
10. 1 2  סעודיה: "חימוש התימנים בטילים איראנים - התגרות צבאית", באתר ישראל היום, 6 בנובמבר 2017
11. ↑  Yemen rebel ballistic missile 'intercepted over Riyadh',‏ BBC, 19 בדצמבר 2017
**החלטת מועצת הביטחון של האו"ם 2216** היא החלטה של מועצת הביטחון שעסקה במלחמת האזרחים בתימן, ההחלטה, שהתקבלה ב-14 באפריל 2015, קוראת להפסיק את האלימות ולהימנע מפעולות חד-צדדיות נוספות מצד כל המפלגות התימניות, בפרט החות'ים.

בהחלטה תמכו 14 מתוך 15 המדינות החברות במועצת הביטחון, בעוד שרק רוסיה נמנעה.

ההחלטה
------

ההחלטה הטילה "סנקציות על יחידים המערערים את יציבות תימן, וקראו לכל המפלגות התימניות, בפרט החות'ים, להפסיק את האלימות ולהימנע מפעולות חד-צדדיות נוספות שאיימו על המעבר הפוליטי".

המועצה דרשה כי "החות'ים ייסוגו מכל האזורים שנתפסו במהלך הסכסוך האחרון, לוותר על נשק שנתפס ממוסדות צבא וביטחון, לחדול מכל הפעולות הנופלות בלעדית בסמכותה של ממשלת תימן הלגיטימית וליישם באופן מלא את החלטות המועצה הקודמות".

קישורים חיצוניים
----------------

* ההחלטה ב-undocs.org

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "Security Council Demands End to Yemen Violence, Adopting Resolution 2216 (2015), with Russian Federation Abstaining | UN Press". *press.un.org*. נבדק ב-16 בנובמבר 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)
מראה העיר צנעא, 2015
**הפצצת ההלוויה בצנעא** התרחשה ב-8 באוקטובר 2016, במהלך מלחמת האזרחים בתימן. מטוסים תקפו מבנה בצנעא בירת תימן, שבו התקיים טקס אשכבה אזרחי. עקב הפגיעה בבניין נהרגו כ-150 אנשים ולמעלה מ-500 נפצעו. היה זה האירוע הבודד הקטלני ביותר עד אותו מועד במלחמה.

האסון התרחש בשעות אחר הצהריים, במהלך טקס אשכבה רב משתתפים שנערך באולם אל-קוברה בעיר, לאביו של שר הפנים התימני לשעבר, ג'לאל אל-ראווישאן. ההתקפה בוצעה על ידי מטוסי קרב שפעלו במסגרת הקואליציה של מדינות ערב בהובלת ערב הסעודית, שהתערבה במלחמת האזרחים. שתי התקפות אוויר הונחתו על הבניין בהפרש של שבע או שמונה דקות זו מזו. טיל או פצצה פגעו ישירות בבניין וטיל או פצצה אחרים נחתו בקרבתו. מספר ההרוגים באירוע לפי דיווחים שונים נע בין 143 ל-155. מספר הפצועים היה 525 ויותר. במקום נראו מחזות זוועה.

בין ההרוגים היה גם מושל צנעא, עבד אל קאדר הילאל. השר לשעבר, שאביו נפטר, הוא מתומכי המורדים החות'ים, ובהלוויה נכחו כנראה רבים מאנשיהם.

ערב הסעודית הכחישה בתחילה את אחריות הקואליציה להתקפה, ולאחר מכן חזרה בה וטענה שהיא נערכה עקב מידע מוטעה, שקיבלה מגורם אחר על הימצאותם של חמושים באתר שבו נערכה ההלוויה. צוות שהוקם על ידי הקואליציה הערבית לחקירת האסון חזר על טענה זו. במכתב ששיגרה ערב הסעודית למועצת הביטחון של האו"ם היא הביעה צער על ההתקפה, והודיעה שתפרסם את תוצאות החקירה, שתיערך אודות האירוע.

למחרת ההתקפה נערכה בעיר הפגנת מחאה על ההתקפה והזדהות עם קרבנותיה בהשתתפות אלפי תושבים.

קישורים חיצוניים
----------------

* Yemen's rebel funeral hall attack 'kills scores', באתר ה-BBC‏, 9 באוקטובר 2016
* תימן: יותר מ-300 בני אדם נפגעו בהפצצה, ישראל היום, 8 באוקטובר 2016
* ניו יורק טיימס, לפחות 90 הרוגים בתקיפה אווירית בצנעא; תימן מאשימה את סעודיה, באתר הארץ, 8 באוקטובר 2016
* ערן זינגר, תימן: עשרות הרוגים בתקיפה אווירית נגד המורדים השיעים, אתר רשת ב' של קול ישראל, 8 באוקטובר 2016
* במהלך ההלוויה: 140 הרוגים בהפצצת הקואליציה בתימן, באתר ynet, 9 באוקטובר 2016
* האו"ם: 140 הרוגים ויותר מ-500 פצועים בתקיפה סעודית בבירת תימן, באתר וואלה!‏, 9 באוקטובר 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Saudis probe 'heinous' airstrike that kills 140 mourners in Yemen". Sky News. 9 באוקטובר 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Top military brass among those killed in Yemen funeral strike". Middle East Eye. 12 באוקטובר 2016. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**אליזבטה לוין** (נולדה ב-1955) היא סופרת, פיזיקאית ומרצה בעלת תואר שלישי מטעם הפקולטה למדע והנדסה של חומרים בטכניון.

ביוגרפיה
--------

אליזבטה לוין נולדה בקייב שבברית המועצות והתחילה שם את לימודיה במגמת הפיזיקה במכון הפוליטכני. בשנת 1974 עלתה לישראל עם משפחתה והמשיכה את הלימודים בפקולטה לפיזיקה בטכניון בחיפה. היא השלימה את התואר הראשון ב-1977. את התואר השני והשלישי עשתה בפקולטה להנדסת החומרים בהנחייתו של פרופסור אלעזר גוטמנאס.

במשך כ-30 שנה מתמקדת בחקר הזמן ופועלת למען אינטגרציה בין המדעים המדויקים לבין מדעי החיים ומדעי הרוח. מ-2017 היא חברה בחברה הבינלאומית לחקר הזמן (ISST).

ב-2018 בראיון שלה בתוכניתה של לאה שקלאר "שניים יחדיו" ברדיו ירושלים היא תיארה נושאים עיקריים בהם עוסקת טמפורולוגיה (חקר הזמן):

> 
> בתור טמפורולוגית אני חוקרת גם הגדרות של הזמן, וגם עיתוי, וגם מחזוריות, וכל מה שקשור בנושא הזה. בעיקר עכשיו אני מדברת יותר על איך הזמן מתבטא בחיינו. הרי מהלך החיים שלנו, החל מהלידה ועד יום מותנו, הוא בא עם השינויים בגיל, בהתפתחות וברמה השכלית, הנפשית והרגשית שלנו. וכל זה מתפתח בזמן. ואיך זה מתפתח? האם יש לזה חוקיות מסוימת, או אין לזה חוקיות? ואם יש, איך אפשר לדבר על זה, איך אפשר ליישם את זה
> 
> 
> 
> — 
> 

תוצאות ביניים של מחקריה סוכמו בעשרות מאמרים אקדמיים וב-5 ספרים ב-3 שפות. בעברית פורסמו שניים מספריה – "**תאומים שמיימיים**" ו"**שעון הפניקס**".

ספרים בעברית
------------

* **תאומים שמימיים**, הוצאת השראה, 2009.
* **שעון הפניקס**, הוצאת משכל, ידיעות אחרונות, 2014.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליזבטה לוין** בוויקישיתוף
* אליזבטה לוין, ברשת החברתית פייסבוק
* אליזבטה לוין, ברשת החברתית LinkedIn
* אליזבטה לוין, באתר ResearchGate
* דף אישי באתר של החברה בינלאומית לחקר המן

* Integrative Research Institute. Temporology.

* דף באתר "כרונוס" של אוניברסיטת מוסקבה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Eds. Jon RG Turner, Troya GN Turner & Olga Gouni. Prenatal Psychology – 100 Years, Athens: Cosmoanelixis, 2018, p. 623. DOI: 10.24946/IJPLS.
2. ↑  Eds. Jon RG Turner, Troya GN Turner & Olga Gouni. Change-Birthing & Parenting at Times of Crisis, 2021, p. 390.
3. ↑  KronoScope, Brill Academic Publishers,18, Issue 2, p. 111, DOI: 10.1163/15685241-12341414
4. ↑  שניים יחדיו (27.6.2018)- לאה שקלר ואורחים מדברים על יהדות, תרבות, אומנות ואופנה אחרת.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007308568705171
* VIAF: 299465770
* WorldCat (עם VIAF): 299465770

 |
**גוטלוב כריסטוף יונתן הופמן** (בגרמנית: **Gottlob Christoph Jonathan Hoffmann**;‏ 2 בדצמבר 1815 – 8 בדצמבר 1885) היה תאולוג גרמני, ממייסדי תנועת הטמפלרים.

חייו
----

בצעירותו למד באוניברסיטת טיבינגן תאולוגיה, וב-1848 נבחר כנציג האוניברסיטה באספה הלאומית של פרנקפורט, לאחר שניצח את המועמד הנגדי דוד שטראוס.

לאחר שנכזב מחוסר יכולתו להשפיע על אופייה הדתי של המדינה באמצעות פוליטיקה, החליט הופמן להקדיש את חייו להקמת "ממלכת האל" בארץ ישראל. הוא הצטרף לקבוצת מאמינים, אשר התפרסמה ב-1854 בשם "ידידי ירושלים", ומאוחר יותר, ביוני 1861, התאגדה באופן רשמי ככנסייה עצמאית בשם "Deutscher Tempel" ("המקדש הגרמני"). חברי הקבוצה כינו עצמם בכינוי "טמפלרים".

ב-1868 התיישבו הטמפלרים, והופמן בהם, בארץ ישראל. הם קנו בתים ואדמות ביפו מידי ההתיישבות הכושלת של ג'ורג' אדמס האמריקני, והקימו את המושבה הטמפלרית הראשונה בארץ. 

ב-1880 הציע הופמן לד"ר קרל לורץ' לנהל את בית החולים הגרמני ביפו.
.

הופמן מת ב-8 בדצמבר 1885 במושבה הגרמנית בעמק רפאים.

ספרו האוטוביוגרפי למחצה "**Mein Weg nach Jerusalem**" ("דרכי לירושלים", נדפס ב-1884) מתאר את התלאות שעבר בדרך להגשמת החזון למציאות.
בנו, כריסטוף הופמן השני (1911-1847), שימש כיושב הראש של אגודת הטמפלרים משנת 1890 ועד פטירתו.

הרחוב הראשי במושבה הטמפלרית שרונה נקרא על שמו של הופמן, אך כיום זהו רחוב דוד אלעזר בקריה.

קברו של כריסטוף הופמן בבית הקברות הטמפלרי. על קברו הפסוק מיוחנן 11 פסוק 25 – "אני התחיה והחיים. המאמין בי יחיה גם אם ימות".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כריסטוף הופמן** בוויקישיתוף
* כריסטוף הופמן במהדורה המקוונת של הביוגרפיה הגרמנית החדשה (בגרמנית)
* כריסטוף הופמן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", נסים לוי, יעל לוי, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, מהדורה שנייה, ערך: לורץ, קרל עמוד 263

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262723305171
* BnF: cb10501864q (data)
* GND: 116936967
* ISNI: 0000 0000 6641 5306
* LCCN: no99004314
* SUDOC: 224270990
* Trove: 938791
* VIAF: 44289116
* WorldCat: lccn-no99004314

 |
**ניקולאי פיודורוביץ' ואטוטין** (רוסית: **Николай Федорович Ватутин**‏; 16 בדצמבר 1901 – 15 באפריל 1944) היה מפקד צבאי סובייטי במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

ואטוטין נולד למשפחת איכרים, ובשנת 1920 גויס לצבא האדום ונלחם כנגד אנשי נסטור מאכנו. בשנה שלאחר מכן הצטרף אל המפלגה הקומוניסטית וקיבל עמדות פיקוד בצבא. בעשור שהחל בשנת 1926 שילב לימודים במכללה הצבאית בפרונזה, ובאקדמיה של המטה הכללי, עם עמדות פיקוד בכירות בצבא. בין 1937 ל-1938, בזמן הטיהורים הגדולים הצליח לשרוד, כפי הנראה בשל פעילותו הנמרצת בשורות המפלגה, ואף להתקדם בתפקידיו. ב-1938 מונה לראש המטה של האזור הצבאי של קייב.

בשנת 1939 מונה לראש מטה החזית הדרומית של הצבא האדום, והיה בין מתכנני הפעולות הצבאיות לחלוקת פולין על פי הסכם ריבנטרופ מולוטוב. בשנת 1940, תחת פיקודו של גאורגי ז'וקוב, כבשה החזית הדרומית את אזור בסרביה מרומניה. לאור הצטיינותו בפעולות אלו העניק סטלין לוואטוטין בשנת 1940 את דרגת לייטננט גנרל, ומינה אותו לראש אגף מבצעים במטה הכללי. על אף שישנם הסבורים כי תפקיד זה היה מעבר לכישוריו, היה ואטוטין לאחד מחביביו של סטלין, בזכות מוצאו הכפרי, גילו הצעיר, וקנאותו לאידאולוגיה הקומוניסטית. ואטוטין, וכמוהו כל הצמרת הצבאית של הצבא האדום, נכשל בהכנת הצבא למבצע ברברוסה, הפלישה הגרמנית לרוסיה ב-22 ביוני 1941.

### מלחמת העולם השנייה ואחריתו

ב-30 ביוני מונה לראש המטה הכללי של החזית הצפון-מערבית, תפקיד שהלם את כישוריו - רצון חזק, אופטימיות, ויחס הולם לפיקודיו. בידיו הופקדה הגנתה של לנינגרד אל מול קבוצת ארמיות צפון של הוורמאכט בשורותיה פעל אחד מהמפקדים המוכשרים של הוורמאכט, הגנרל אריך פון מאנשטיין. ואטוטין הוביל את כוחותיו להתקפות נגד, והצליח לעצור את המתקפה הגרמנית. הוורמאכט לא הצליח לכבוש את לנינגרד בטרם הגיע החורף, ובסופו של דבר, על אף מצור כבד שגבה מיליוני קורבנות, עמדה העיר.

באוקטובר 1942 קיבל ואטוטין את הפיקוד על החזית הדרום-מערבית, אשר השתתפה בקרב סטלינגרד. ב-1943 מונה ואטוטין למפקד חזית וורונז'. החזית הפכה ביולי 1943 לחזית המרכזית במלחמה, כאשר לחמה נגד כוחות השריון של קבוצת ארמיות דרום, בראשותו של אריך פון מנשטיין, בקרב קורסק. הקרב היה לניצחון סובייטי מכריע, שיש הרואים בו את הניצחון המכריע במלחמה מבחינה צבאית.

לאחר הניצחון בקרב שונה שמה של החזית לחזית האוקראינית הראשונה. בנובמבר 1943 הוביל ואטוטין את חייליו לכיבוש קייב. ב-28 בפברואר 1944 נפגע קשה במארב של לאומנים אוקראינים, בנסיעה בעורף החזית. ב-15 באפריל 1944 מת מפצעיו. (על פי מקורות מסוימים נפגע ב-29 בפברואר ומת ב-14 באפריל.)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקולאי ואטוטין** בוויקישיתוף
* ניקולאי ואטוטין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 124769454
* ISNI: 0000 0000 7868 6357
* LCCN: n85331177
* NKC: pna2012688821
* NLP: a0000001930672
* VIAF: 60541288
* WorldCat: lccn-n85331177

 |
תמונתו של גריגורי בוגורד על קברו
**גְרִיגוֹרִי אַבְּרָמוֹבִיץ' בוֹגוֹרַד** או **בוֹגוֹרַאד** (ברוסית: **Григорий Абрамович Богорад**; ‏20 ביולי 1914 – 9 בנובמבר 1996). ישראלי יליד האימפריה הרוסית. עוטר בשלוש הדרגות של עיטור התהילה על פעולותיו במהלך מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד בויטבסק ועבר לבירוביג'ן בשנת 1932 שם התחיל לעבוד במפעל לחיתוך עצים.

בשנת 1937 גויס לצבא האדום שם קיבל הסמכת חבלן. בתחילת המלחמה גויס להשתתף בקרבות של החזית הדרום-מערבית ובהמשך השתתף בקרב סטלינגרד. בינואר 1944 עם החזית האוקראינית השנייה במהלך מבצע קירובוגרד לקח בשבי קצין וחייל גרמניים ועל כך עוטר בעיטור התהילה מדרגה שלישית. באוגוסט אותה השנה במהלך מבצע יאשי-קישינב על פירוק פצצות בכניסה לעיר טרגו פרומוס הוא קיבל את העיטור בדרגה השנייה ועל הובלת צליחת נהר טיסה במהלך קרב דברצן הוא נהיה למעוטר בכל שלוש הדרגות של עיטור התהילה. התקדם עם החזית בהונגריה ואוסטריה וסיים את המלחמה בצ'כוסלובקיה.

בשנת 1945 שוחרר מן הצבא וחזר לבירוביג'ן שם עבד במפעל רהיטים וכסגן מנהל אספקה בחנות לדברי מזון בהמשך. לאחר שיצא לגמלאות מ-1976 התגורר בחמלניצקי. עלה לישראל והתגורר במגדל העמק שם גם נפטר ב-1996.

משפחתו
------

אשתו שרה נפטרה ב-1993, לזוג היו שתי בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

* סיפורי חיילים יהודיים בצבאות הלוחמים בנאצים - באתר יד ושם

הערות שוליים
------------

1. ↑  צילום האינסטגרם של העיתון *ביראבידזשאנער שטערן* במהלך אירוע פתיחת השדרה ב-7 במאי 2015

.
**עמוס גזית** (נולד ב-22 ביולי 1936) הוא הנשיא והמייסד של חברת עמוס גזית בע"מ, המתמחה ביבוא ושיווק של ציוד רפואי וציוד בטיחות בישראל משנת 1958. בשנת 2019 קיבל תעודת חבר של כבוד מטעם האיגוד הישראלי לאורתופדיה. במסגרת פעילותו הבינלאומית וקשריו הענפים בעולם הביא לישראל טכנולוגיות חדשניות כמו תאי לחץ, שתלים אורתופדים, מכונות הנשמה ושאר ציוד מיגון ורפואה מציל חיים.

קורות חיים
----------

נולד בשנת 1936 בתל אביב, לסוניה ואברהם למברגר. האב היה בעליה ומנהלה של חנות מכולת קטנה ברחוב נחלת בנימין, דבר שהשפיע רבות על דרכו של עמוס כאיש עסקים מצליח בישראל ומחוצה לה. לעמוס שתי אחיות ואח, הוא בן הזקונים.

למד במספר בתי-ספר בישראל, ביניהם בי"ס בילו, הגימנסיה העברית "הרצליה", בית ספר חקלאי עיינות ובית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה.

במסגרת שירותו הצבאי שימש כפקיד ציוד ראשי במפקדת חיל האוויר ברמלה, ולקח חלק במבצע קדש. לאחר שירותו הצבאי והקמת העסק, וכדי לקבל היתר לסחור עם משרד הביטחון נדרש לשנות את שם משפחתו הלועזי לשם עברי ושינה את השם ל״גזית״.

בשנת 1958 הקים את חברת "עמוס אקויפמנט קומפני", שהפכה לימים לחברת "עמוס גזית בע"מ", במטרה לקדם את תחום הרפואה והבטיחות בישראל ובשלהי אותה שנה החל לייבא לראשונה מוצרים של חברת דרגר הגרמנית (Dräger) שאותם הוא ממשיך ליבא ולייצג בישראל עד היום.

בשנת 1964 הביא לראשונה לישראל טכנולוגיה חדישה של ניתוחים אורתופדיים שלא היו קיימים באותה תקופה (נכון לאותה העת היה מקובל לגבס במקום לנתח). טכנולוגיה זו נקלטה בצורה מהפכנית בקרב כלל הרופאים בישראל, ונחשבת לחלק אינטגרלי באורתופדיה עד היום.

בשנת 1968 ייבא לראשונה בישראל מכונות לב-ריאה חדישות ומהפכניות ששינו את אופן העבודה בחדרי הניתוח בצורה משמעותית.

בשנת 1992 לאחר מלחמת המפרץ הקים יחד עם חברת דרגר הגרמנית והתעשייה הצבאית מפעל במצפה רמון שייצר מיליוני פילטרים למסכות גז, שמרטפים וברדסים להגנת ילדים.

בשנת 1999 פרש גזית לגמלאות ומאז ממשיך בפועלו הייצוגי בחברה.

בשנת 2020 ייבאה החברה שהקים ומכרה בישראל ציוד מציל חיים שהובא במיוחד מאירופה כגון מסכות מגן, מכונות הנשמה, סרבלים ושאר ציוד בטיחות ורפואה שהיה הכרחי לישראל בתקופת מגפת הקורונה.

כתב שני ספרים אוטוביוגרפיים על אודותיו ועל אודות החברה – ״עמוס גזית האיש מאחורי השם״ (הוצאת קווים אישיים 2008) ו״חזון, השראה ומה שביניהם״ (הוצאת עודדה יערי 2020).

חיים אישיים
-----------

בסוף שנת 1963 הכיר עמוס את עדנה גזית (1944–2018), אז עדנה מאירהוף, והשניים נישאו ב-1964.

לעמוס ולעדנה שלושה ילדים, שתי בנות ובן.

כיום ילדיו של עמוס מנהלים את העסק אותו הקים וממשיכים את הפעילות הענפה בתחומי הרפואה והבטיחות.

לעמוס שבעה נכדים, שניים מהם מתנדבי מגן דוד אדום בכירים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  דף הבית, באתר עמוס גזית
**פסח יעקבסון** (1904 – 1979) היה מראשוני מורי הספורט בארץ וממייסדי ומראשי אגודת מכבי רמת גן.

חייו האישיים
------------

פסח יעקבסון נולד בשנת 1904 בעיר פוניבז' בליטא, בן יחיד לאביו אברהם יצחק ולאימו פרל.

עד גיל 10 למד בחדר ולאחר מכן בגימנסיה בפוניבז' ובאוניברסיטת קובנה.

בשנת 1932 נישא לרוזקה (שושנה) לבית אורלינסקי ובשנת 1933 נולד בנם היחיד שמואל.

המשפחה עלתה לארץ בשנת 1934 בעזרת סרטיפיקט שנשלח להם על ידי "נשיאות ההסתדרות הארצית להתעמלות ולספורט של ההסתדרות העולמית מכבי גליל ארץ ישראל" והתיישבה ברמת גן.

הוריו והורי אשתו נשארו בליטא ונספו בשואה.

פסח יעקובסון נפטר בשנת 1979 ברמת גן.

פעילותו בליטא
-------------

עם הקמת מועדון הספורט מכבי בליטא בשנת 1920 ופתיחת הסניפים שלה בערים הגדולות בליטא הוא הצטרף כחניך לקבוצת ההתעמלות בסניף פוניבד'.

בשנת 1925 נבחר לייצג את העיר פוניבז' בוועידת מכבי הארצית (ליטא) שהתקיימה בקובנה.

בשנת 1927 נרשם ללימודים באוניברסיטה של קובנה, שם הצטרף לאיגוד הסטודנטים הרוויזיוניסטים "ירדניה"

בשנת 1928, במקביל ללימודיו באוניברסיטה, התחיל לעבוד בתור מורה לחינוך גופני בגימנסיון העברי במריאמפולה ולאחר מכן בגימנסיה העברית לבנים של הרשת הציונית דתית "יבנה" בקובנה וכמדריך להתעמלות בסניפי מכבי בפוניבז', בקובנה ובמריאמפולה.

בשנת 1930 נבחר כחבר מרכז מכבי בליטא קיבל אחריות על תיק "מכבי הצעיר". בשנת 1933 היה חבר מרכז מכבי, יושב ראש סניף מכבי במריאמפולה וחבר בהנהלה הארצית של מכבי בליטא.

פעילותו בארץ
------------

### בתחום הספורט

לאחר עלייתו לארץ התיישב ברמת גן והתחיל ללמד חינוך גופני בבית הספר העממי היחיד ביישוב, שהיה ממוקם ברחוב ביאליק (הרחוב הלבן) בסמוך לכיכר רמב"ם (העמק). במקביל הדריך בקורסים להכשרת מורי התעמלות וניהל קורס מדריכי ספורט עם דגש על הגנה עצמית.

בשנת 1935, פסח יעקובסון, יחד עם פצובסקי, שולמית קריניצי, רות הלר ונחום לויטה הקימו את אגודת מכבי רמת-גן.

הוא השתתף בוועדות ספורט שונות כנציג מכבי הארצית והיה יו"ר ועדת האתלטיקה הקלה של ההתאחדות לספורט, רכז החינוך הגופני במחלקה לחינוך של עירית רמת-גן ועמד בראש משלחות ארגון מכבי אשר ייצגו את מדינת ישראל באירועי ספורט שונים.

### בתחום הפוליטי

פסח יעקובסון נמנה עם מייסדי סניף הציונים הכלליים ברמת-גן. עם הקמת המפלגה הליברלית הישראלית, לאחר איחוד הציונים הכלליים עם המפלגה הפרוגרסיבית בשנת 1961, מילא בה מספר תפקידים כגון יושב ראש מזכירות תנועת העבודה הליבראלית, יושב ראש ארגון העובדים של המפלגה הליבראלית ברמת גן וחבר בהנהלת המפלגה הליברלית הארצית. השתתף כנציג המפלגה הליברלית בקונגרס האינטרנציונל הליברלי בשנים 1976 ו־1978.

לקריאה נוספת
------------

* חוברת לזכרו של פסח יעקובסון בארכיון בית אברהם קריניצי, פריט 2161

קישורים חיצוניים
----------------

* עופר אידלס, הייתכן לכנות את ההתעמלות בשם ספור? ראשיתה של התחרות הספורטיבית ביישוב העברי ומגבלותיו של התיקוף הציוני
* היסטוריה של מכבי ישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lot #268 - world war two OTHER WAR RELATED | Negev Holy Land Stamps, negev.stampcircuit.com
2. ↑  דוד תדהר, אנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו - פסח יעקובסון, כרך 12, עמוד 3993
3. ↑  התנועה הציונית בווילנה בין שתי מלחמות העולם, באתר www.yadvashem.org
4. ↑  מרכז מכבי בליטה, אישור לגבי פעילותו של פסח יעקובסון במסגרת מכבי ליטא, באתר www.rubylane.com
5. ↑  חוברת לזכרו של פסח יעקובסון בארכיון בית אברהם קריניצי (פריט 2161)
**סאנגם** (**Sangam**; בתרגום חופשי: "מפגש") הוא סרט הודי קלאסי בכיכובם של ראג' קאפור שגם ביים וכתב וראג'נדרה קומאר. הסרט יצא לאקרנים בשנת 1964 ונחל הצלחה גדולה באסיה, רוסיה וישראל. משמעות המונח סאנגם היא אהבה וידידות חזקה בין שני חברים.

על-בסיס סרט זה יצר בני תורתי את הסרט "כיכר החלומות" בשנת 2001.

עלילה
-----

בסרט מסופר על סונדאר (ראג' קאפור), בחור פשוט ויתום אשר גדל בחיק משפחתו של חברו הטוב גופאל (ראג'נדרה קומאר). גופאל הוא האדם החשוב ביותר בחייו של סונדאר.

גם סונדאר וגם גופאל מאוהבים נואשות ברדהא, ידידת ילדות שלהם. רדהא עצמה מאוהבת בגופאל ולא בסונדאר. כשגופאל מגלה לראשונה שסונדאר מאוהב ברדהא, הוא מחליט לשכוח ממנה. היות שהוריה של רדהא סבורים שסונדאר אינו ראוי לבתם, מחליט סונדאר להפוך לקצין בצבא, שם לכאורה הוא מת מות גיבורים לאחר שמטוסו מופל מעל קשמיר בקרב נגד אויבי המדינה.

אחרי "מותו" של סונדאר מתחילים גופאל ורדהא לממש את אהבתם אחד כלפי השנייה. אולם באופן מפתיע חוזר סונדאר בריא ושלם אל ידידיו. גופאל מוותר שוב על אהבתו ומבקש מרדהא לשכוח אותו. הוריה של רדהא, שעתה מתרשמים לטובה מסונדאר, מסכימים שתינשא לו. רדהא גם היא מחליטה לשכוח מגופאל ולהתחיל חיים חדשים עם סונדאר.

זמן מה לאחר נישואיהם של רדהא וסונדאר, מגלה סונדאר מכתב אהבה שקיבלה רדהא בזמנו מגופאל, מבלי לדעת שמכתב זה נכתב על ידי חברו הטוב. לבסוף מתגלה מי כתב את המכתב וגופאל שם קץ לחייו. סונדאר מבין כי מה שהיה חסר בחייו הוא סאנגם, מפני שעל אף ויתורו של גופאל על אהבתו לטובת חברו, גופאל לא הבין שסונדאר גם אהב אותו מאוד והוא זה שהיה צריך לוותר על אהבתו לטובת אהבתם ההדדית של גופאל ורדהא.

קישורים חיצוניים
----------------

* "סאנגם", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "סאנגם", באתר נטפליקס
* "סאנגם", באתר AllMovie (באנגלית)
* "סאנגם", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "סאנגם", באתר אידיבי
* "סאנגם", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 480582c9-bbdb-4c8d-83e1-89d91d3f0666

 |
**מישמיש העכביש** (באנגלית: **Woolly and Tig**, "וולי וטיג") היא סדרת טלוויזיה בריטית קומית לילדים, אשר נוצרה על ידי בריאן ג'יימסון והופקה על ידי Tattiemoon. הסדרה עוקבת אחר הילדה שיר (במקור "טיג") שבכל פרק נעזרת במישמיש (במקור "וולי"), צעצוע העכביש הכחול שלה, בפתרון בעיות שהיא חווה.

הסדרה שודרה במקור בבריטניה בערוץ CBeebies, כאשר פרק הבכורה שודר ב-12 במרץ 2012. הסדרה הסתיימה במקור בשנת 2014 לאחר שתי עונות ו-55 פרקים באורך 5 דקות, כאשר הופקו לה גם עשרה פרקי ספיישל באורך 10 דקות. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב לעברית בערוץ לולי בשנת 2013.

תקציר העלילה
------------

כל פרק מציג את שיר (במקור "טיג") בת החמש במצב שונה, כמו פחד מרעמים או להתרחק מהבית, כאשר מישמיש (במקור "וולי"), צעצוע העכביש הכחול שלה, עוזר לה להתמודד איתו ולהתגבר עליו. בסוף כל פרק האיש האחר שהיה בתוכנית כשהוא עושה את עבודתו יראה את הבובה ויפחד אבל שיר תגיד שהוא רק בובה.

צוות השחקנים והמדבבים בעברית
----------------------------

הדיבוב העברי בוים על ידי דן שצברג, והופק על ידי יעל אללוף.

| שם הדמות | שחקן/ית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| שיר | בטסי מקרדי | הללי היבש |
| מישמיש | ג'יימי אורם | איה יגול |
| אבא | קולין מקרדי | דן שצברג |
| אמא | ג'ני ראיין | אורנה כץ |

הפקה
----

בדצמבר 2011 הוכרז ליהוק הסדרה, אשר כולל בתפקיד האבא את קולין מקרדי, שמוכר בזכות תפקידו בסדרה "Taggart". עוד נודע שאת שיר (במקור "טיג"), ביתו בסדרה, תגלם ביתו הביולוגית, בטסי מקרדי. כמו כן פורסם שאת תפקיד האם בסדרה תגלם ג'ני ראיין, גיסתו של קולין מקרדי. עוד באותו חודש פורסם שהסדרה תעלה לשידור במרץ 2012 בערוץ CBeebies בבריטניה.

בהשראת הסדרה נמכרו ספרים, מדבקות, DVD ועוד שלל מוצרים. בובת צעצוע של מישמיש (במקור "וולי") גם נמכרה, כאשר בישראל היא שווקה על ידי צעצועי אילנית החל מיוני 2014.

קישורים חיצוניים
----------------

* מישמיש העכביש, סרטונים בערוץ היוטיוב
* "מישמיש העכביש", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מישמיש העכביש, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  פול אינגליש, Taggart star Colin McCredie swaps cops for daughters in new Cbeebies role from Balamory creators, באתר Daily Record‏, 22 בדצמבר 2011
2. ↑  פרסום הבובה, בעמוד הפייסבוק של ערוץ לולי, 8 ביוני 2014
3. ↑  בובה חדשה לאהוב: מישמיש העכביש מ"לולי", באתר ynet, 30 ביולי 2014
**מושיקו בן-יוחנה** (נולד ב-12 בפברואר 1975) הוא בסיסט, זמר, פזמונאי ומלחין ישראלי.

ביוגרפיה
--------

בן-יוחנה נולד ברחובות, וגדל באילת ובהרצליה. בן לאשר וציפורה ולו שלושה אחים. בילדותו למד פסנתר, גיטרה וגיטרה בס. בזמן שלמד בתיכון היובל בהרצליה ייסד ביחד עם חבריו, שגיא שובל, מירון ספוז'ניקוב ואורן לוין את להקת "הספנתעיר" שזכתה בתחרות להקות צעירות והופיעה רבות במועדון הרוקXן. בתום לימודי התיכון הקליטה הלהקה את אלבומה הראשון שנקרא "אולי ההר הוא קצת יותר מידי צחיח והמישור ירוק ורך". בשירותו הצבאי היה חובש קרבי בגדוד 931 של חטיבת הנח"ל. לאחר שירותו הצבאי החל ללמוד מוזיקה בבית הספר רימון, שם התרכז בעיקר בלימודי ג'אז. בסיום לימודיו ברימון החל לימודי קונטרבס אצל המורה ניר קונפורטי והחל לנגן בהרכבי ג'אז שונים.

לצד התפתחותו כמוזיקאי החל ללמד במרכז המוזיקה רעננה כמורה לבס, רכז הרכבים ובהמשך מונה לסגן מנהל המרכז ואחראי בו על לימודי מוזיקה בת זמנינו. בשנת 2010 הקים שתי מגמות מוזיקה ברעננה ומשמש כרכז בהן עד היום. בשנת 2011 שיתף פעולה עם הסופר אשכול נבו והלחין שיר מתוך סיפרו "ארבעה בתים וגעגוע".

מאוחר יותר יצרו השניים ערב המשלב בין סיפוריו של אשכול לשיריו של בן-יוחנה, איתו הם מופעים מאז.

ב-2015 הוציא בן-יוחנה את אלבום הבכורה שכתב והלחין, "אתה ואני ומיטל" בהפקתו של עמיר לב, איתו הופיע ברחבי ישראל וכן בפסטיבלי סולם יעקב, יערות מנשה ואינדינגב.

ב-2016 פגש את שדרן הרדיו והפסנתרן בועז כהן. יחד בנו מופע המשלב בין סיפוריו של כהן לשיריו של בן-יוחנה, איתו הופיעו ברחבי ישראל.

ב-2019 החל את הקלטת אלבומו השני, מתוכו פורסם הסינגל הראשון "שבוע" בהפקת אבי ליבוביץ' והסינגל השני "את בצבעים" בהפקתו של גיל סמטנה.

נשוי לתמר ולהם שלושה ילדים.

דיסקוגרפיה
----------

* "אתה ואני ומיטל" – 2015 – אלבום בהפקה מוזיקלית של עמיר לב.
* "שבוע" – סינגל ראשון מתוך האלבום השני – 2019 – מפיק אבי ליבוביץ'.
* "את בצבעים" – סינגל שני מתוך האלבום השני – 2020 – מפיק גיל סמטנה.

קישורים חיצוניים
----------------

* משה בן-יוחנה, משה בן־יוחנה שר מכל הלב, באתר כלכליסט, 15 בדצמבר 2016.
* משה בן-יוחנה ביוטיוב.
* משה בן-יוחנה בבנדקאמפ.

הערות שוליים
------------

1. ↑   הספנתעיר – אולי ההר הוא קצת יותר מדי צחיח והמישור יותר ירוק ורך?, סרטון באתר יוטיוב
**מיליארד** (1,000,000,000) הוא מספר טבעי השווה לאלף מיליונים. 

בשיטת הספירה האמריקאית משמשת המילה ביליון במקום המילה "מיליארד".

* בכתיב מדעי, מיליארד נכתב 109.
* קידומת ה-SI למיליארד היא "גיגה". לדוגמה, גיגה-הרץ שווה ל-1,000 מגה-הרץ שהם 1,000,000,000 הרץ.

מהמילה "מיליארד" נגזר הכינוי "מיליארדר" לאדם עשיר מאוד (מילולית: בעל יותר ממיליארד יחידות מטבע בארצו).

נהוג להשתמש במספר מיליארד פעמים רבות להצגה "עגולה" של נתונים, כגון שווי חברות (למשל, שווי השוק של חברת אפל, נכון לספטמבר 2020, עומד על כ-2290 מיליארדי דולרים).

מקובל להתייחס למדינות שאוכלוסייתן עולה על מיליארד בני אדם כאל נקודת ציון של גודל. נכון ל-19 בנובמבר 2020, רק שתי מדינות עברו נקודה זו: הרפובליקה העממית של סין והודו; בקרב היבשות רק אסיה ואפריקה חצו נקודה זו.

ראו גם
------

* שמות מספרים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מיליארד** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מיליארד** |

* מיליארד, באתר MathWorld (באנגלית)

|  |
| --- |
| **מספרים טבעיים** |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |
| 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 |
| 30 | 31 | 32 | 33 | 34 | 35 | 36 | 37 | 38 | 39 |
| 40 | 41 | 42 | 43 | 44 | 45 | 46 | 47 | 48 | 49 |
| 50 | 51 | 52 | 53 | 54 |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 60 | 70 | 80 | 90 | 100 | 200 | 300 | 400 | 500 |

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1,000 | 2,000 | 10,000 | 100,000 | 600,000 | 1,000,000 |

 |
| **אחרים** |
| שמות מספרים | ...0.999 | 666 | 1089 | 1729 | קבוע קפרקר | גוגול | גוגולפלקס | מספר גרהאם |
רוני קולמן - 2009
**רוני דין "ביג רון" קולמן** (באנגלית: **Ronnie Dean "Big Ron" Coleman**; נולד ב-13 במאי 1964 מונרו, לואיזיאנה) הוא מפתח גוף אמריקאי. נכון ל-2007 מתגורר קולמן בארלינגטון שבטקסס. קולמן זכה 8 פעמים בתחרות מר אולימפיה ומחזיק בשיא של מספר הזכיות הרב ביותר במר אולימפיה יחד עם לי הייני שזכה מספר פעמים זהה. ידוע גם בכינויו **המלך** (**The King**).

בתחום פיתוח הגוף
----------------

משקלו בעת התחרות עומד על 150 ק"ג - המתחרה הכבד ביותר אי פעם. משקלו של קולמן ב"אוף סיזן" (התקופה שבמהלכה מפתחי הגוף מפתחים מסת שריר גבוהה ועולים במשקל) עומד על כ-169 ק"ג. ב-7 באפריל 1990 השתתף לראשונה בתחרות. הייתה זו תחרות "מר טקסס", ובה זכה בקטגוריית משקל כבד ואלוף האלופים הכללי, אז היה משקלו 214 פאונד (כ-97 ק"ג).

  

ב-1998 זכה קולמן לראשונה בתואר מר אולימפיה (התואר הנחשב ביותר למפתחי הגוף בעולם) כשגבר על פלקס ווילר וקווין לברוני, שהיו המועמדים העיקריים לזכייה. מאז זכה בתואר שמונה פעמים ברציפות, עד שהפסיד לג'יי קאטלר בשנת 2006. קולמן השתתף בפעם האחרונה במר אולימפיה בשנת 2007, בניסיון לזכות בתואר בפעם התשיעית ובכך לשבור את השיא של לי הייני, אך הפעם הגיע למקום הרביעי בלבד, בעוד שיריבו ג'יי קאטלר זכה בפעם השנייה ברציפות. לאחר התחרות, בנאום מרגש שנשא בפני העיתונות, הצהיר רוני קולמן כי הוא פורש מתחרויות.

ב -30 ביוני 2009 קולמן הצהיר ברדיו MuscleSport כי הוא יתחרה במר אולימפיה 2010. קולמן גם ציין כי הוא לא ישתתף בתחרות מר אולימפיה 2009 עקב מחסור בזמן לאימון. ב-2010 בסופו של דבר לא השתתף, ויריבו ג'יי קאטלר זכה שוב בתואר "מר אולימפיה". שיא משקל ההרמה של קולמן בתרגיל "סקוואט" כ- 380 קילוגרם.
גובהו של רוני קולמן הוא 1.80

חיים אישים
----------

בנוסף לעיסוקו בפיתוח גוף, קולמן מקפיד לבקר בכנסייה בכל יום ראשון, ועובד במשרה חלקית כשוטר במחלקת משטרת התנועה. כמו כן, הוא חתום על חוזה פרסום גדול עם BSN, חברת תוספי תזונה.
קולמן נישא בפעם הראשונה בגיל 43 לרואידה בדצמבר 2007, ונולדו לו שתי בנות, ולנסיה ודניאל.

ראו גם
------

* מר אולימפיה
* פיתוח גוף

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **רוני קולמן** |

* אתר האינטרנט הרשמי של רוני קולמן
* https://www.instagram.com/ronniecoleman8/, ברשת החברתית פייסבוק

* https://www.instagram.com/ronniecoleman8/, ברשת החברתית אינסטגרם

* https://www.instagram.com/ronniecoleman8/, ברשת החברתית LinkedIn

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* CiNii: DA19755611
* LCCN: no2008124162
* VIAF: 44118336
* WorldCat: lccn-no2008124162

 |
**זינוביי (זלמן) סמואילוביץ' גורליק** (ברוסית: **Семён (Зальман) Самуилович Горелик**; ‏1904 – 1968) היה יהודי סובייטי, שעוטר בעיטור גיבור ברית המועצות במלחמת העולם השנייה, מפקד פלוגת סיור של גדוד סיור מס' 568 באוגדת סיור מס' 149 בארמייה ה-65 של החזית המרכזית בדרגת סטרשי לייטננט (מקבילה לסגן בצה"ל).

קורות חיים
----------

נולד במשפחתו של פועל. סיים את לימודיו בבית ספר ומוסד להשכלה גבוהה בסימפרופול. עבד בוועדה המחוזית של המפלגה הקומוניסטית בעיר סימפרופול. נהיה חבר במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות ב-1927.

שירת בצבא האדום בשנים 1926–1928 ומאז יוני 1941. בשנת 1943 סיים קורסים קצינים מזורז.

בקרבות מגננה סמוך לעיר סטלינו נפצע קשה. שוחרר מבית החולים רק בקיץ 1942 ונשלח כמפקד מחלקת סיור לסטלינגרד. מחלקתו הגנה על אזור מפעל הטרקטורים ושמר על עמדתיה במאמץ רב. על פעולות צבאיות מוצלחות בקרב סטלינגרד הוענק לו עיטור המלחמה הפטריוטית בדרגה ראשונה.

ב-16 באוקטובר 1943 , בראש פלוגה רובאית צלח גורליק את נהר הדנייפר ליד הכפר ש'יטצי, נפת לויאו, מחוז גומל ברפובליקה הבלארוסית. הפלוגה חטפה אש תופת , כל קציני הפלוגה, מלבד גורליק נהרגו. רבים מהחיילים נפצעו. הוא אישית תפעל מקלע והצליח להשמיד עמדות מקלעים של האוייב. בהמשך הוביל את פלוגתו להתקפת נגד. הגרמנים נאלצו לסגת, תוך שהם נוטשים שני תותחים. חייליו של גורליק סובבו את התותחים ופתחו מהם באש על הכפר ש'יטצי. בתוך הכפר היו עמדות מבוצרות של הגמנים, מהן הם שלטו על הגדה של הנהר. אש הפגזים הכריחה את הגרמנים לסגת מהכפר מערבה. חייליו של גורליק נכנסו לכפר והשתלטו עליו.

בקרב הזה נפצע זלמן גורליק. למרות הפציעה התעקש להמשיך להילחם יחד עם אנשיו. למחרת, בקרב על הרחבת ראש הגשר שנתפס, נפצע שוב באופן קשה יותר ונשלח לבית החולים. שם קיבל על פעולותיו עיטור "גיבור ברית המועצות מידי גנרל החזית קונסטנטין רוקוסובסקי עצמו. 

בשנת 1945 פרש גורליק מן השירות הצבאי. הוא התיישב בעיר סימפרופול ועבד בה עד מותו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפי הלוח היוליאני
2. ↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
3. ↑  דף על שמו באתר "גיבורי המדינה" (ברוסית)
**ויקטור יעקובלביץ' חסין** (ברוסית: **Виктор Яковлевич Хасин**) ‏ (20 ביוני 1915 – 14 בינואר 1944) היה טייס ואלוף הפלות (לזכותו 10 הפלות אישיות של מטוסי אויב) יהודי בצבא האדום במלחמת העולם השנייה, גיבור ברית המועצות.

קורות חיים
----------

ויקטור חסין נולד בעיר ויניצה (אז בתחומי האימפריה הרוסית וכיום באוקראינה) במשפחה יהודית. למד בבית ספר יסודי ולאחר מכן בבית הספר מקצועי. עבד כמסגר במפעל כימי בויניצה, בשעות הפנאי היה חבר במועדון טיס ולמד להטיס מטוסים קלים. בשנת 1939 התגייס לצבא האדום. הוכשר כטייס בבית ספר לתעופה צבאית בעיר אודסה. בסיום הלימודים הוצב ביחידת מטוסי יירוט מדגם "פוליקרפוב I-153".

מהיום הראשון של הפלישה הנאצית לברית המועצות נטל חלק בלחימה. הוא לחם בדרום מזרח אוקראינה. בדצמבר 1941 הועבר ליחידה, אשר לחמה באזור חרקוב. עבר הסבה למטוסי יאק 1. נטל חלק בקרב חרקוב השני. לאחר הכישלון בקרב נסוג עם יחידתו לסטלינגרד. באוקטובר 1942 עבר הסבה למטוסי יאק-7. בסוף 1942 מונה למפקד טייסת. לאחר קרב סטלינגרד הועברה היחידה, בה שירת חסין, לחזית המרכז. לחם באזור העיר דמיאנסק שבמחוז נובגורוד. ב-27 בפברואר 1943 נפצע קשה בקרב אווירי ונאלץ לנטוש את מטוסו. במשך 3 ימים הוא זחל בשלג עד שהגיע אל קווי הצבא האדום.

מיוני 1941 עד פברואר 1943 ביצע ויקטור חסין 659 גיחות מבצעיות, השתתף ב-257 קרבות אוויר, במהלכן הפיל 10 מטוסי אויב באופן אישי ועוד 5 מטוסים ביחד עם טייסים אחרים. על כך עוטר במאי 1943 בתואר גיבור ברית המועצות.

לאחר שהחלים מפציעתו הועבר לשרת ביחידת ניסוי מנועי מטוסים במוסקבה. ב-14 בינואר 1944 נספה בתאונה. נקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה.

בשנת 2008 הוצבה אנדרטה לזכרו בעיר הולדתו ויניצה.

הפלות
-----

* 659 גיחות מבצעיות
* 257 קרבות אוויר
* 10 הפלות מטוסי אויב רשמיות, 5 נוספות יחד עם טייסים אחרים.

| דגם מטוס אויב | מספר הפלות |
| --- | --- |
| מסרשמיט Bf 109 | 7 |
| פוקה-וולף Fw 190 | 2 |
| יונקרס Ju 88 | 1 |

.

קישורים חיצוניים
----------------

* ויקטור חסין באתר המוקדש לגיבורי ברית המועצות.
**רז שטיין** (נולד ב-23 בפברואר 1994) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בעמדת החלוץ בהפועל פתח תקווה.

קריירה
------

שטיין גדל בראשון לציון והחל לשחק כדורגל בגיל תשע בקבוצות הילדים של מכבי תל אביב. בגיל 15 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי חיפה וחתם על "חוזה טאלנט" לשמונה שנים במועדון. שטיין שיחק בכל נבחרות הנערים של ישראל, ובשנת 2012 ערך שתי הופעות במדי נבחרת הנוער. בשנת 2013 זכה עם קבוצת הנוער של מכבי חיפה בדאבל, ולאחר מכן הושאל לקבוצת הפועל קטמון ירושלים ששיחקה בליגה הלאומית. ב-8 בספטמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקריירה, במשחק מול הפועל פתח תקווה, ושבוע לאחר מכן כבש את שער הבכורה שלו, בניצחון 1–0 על הפועל נצרת עילית אשר בסופו גם הורחק בכרטיס אדום. בסך הכל בעונת 2013/2014 כבש שטיין תשעה שערי ליגה, ובסופה ירדה הקבוצה לליגה א'.

בעונת 2014/2015 הושאל שטיין להפועל עכו מליגת העל, וב-13 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק מול מכבי חיפה בגביע הטוטו. ב-20 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף במשחק מול בני סכנין. את שערו הראשון בליגת העל כבש ב-13 בדצמבר 2014, במשחק מול עירוני קריית שמונה שהסתיים בתיקו 2–2, ובסך הכול כבש שער אחד בעשר הופעות במדי הפועל עכו עד תום העונה.

באוגוסט 2015 חזר שטיין להפועל קטמון ירושלים, לאחר שחזרה לליגה הלאומית, ושיחק במדיה שנתיים נוספות. בעונת 2017/2018 שיחק במכבי הרצליה, וכבש במדיה שמונה שערים בליגה הלאומית. באוגוסט 2018 חתם שטיין בסקציה נס ציונה, ובעונת 2018/2019 כבש 12 שערים ונבחר לשחקן המצטיין בליגה הלאומית לאחר שהעפיל עם הקבוצה לליגת העל. בעונת 2019/2020 כבש שטיין תשעה שערים בליגת העל, אך בסופה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית.

ב-20 ביולי 2020 חתם שטיין בהפועל חיפה. את שערו הראשון במועדון הבקיע ב-2 בינואר 2021, במשחק מול בית"ר ירושלים שהסתיים בתיקו 3–3, ובסך הכול כבש שני שערים ב-15 הופעות בליגת העל במדי הקבוצה. ב-2 בפברואר 2021 שוחרר לבקשתו מהמועדון, וחתם לעונה וחצי בהפועל תל אביב. ב-7 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף במשחק מול הפועל חדרה שהסתיים בתיקו 1–1. בסיום אותה העונה העפיל עם הקבוצה לגמר גביע המדינה, בו עלה כמחליף במהלך ההארכה בהפסד הפועל 1–2 למכבי תל אביב.

ב-18 ביולי 2021 חתם שטיין לעונה אחת בבני סכנין.

ב-22 במאי 2022 חתם לשנתיים בהפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית, והיה שותף להעפלתה לליגת העל לראשונה אחרי שמונה שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רז שטיין** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* רז שטיין בראיון לערוץ 5 על תקופת הקורונה, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורן יוסיפוביץ‏, הגול האחרון של אבא, באתר וואלה!‏, 12 בדצמבר 2019
2. ↑  פרויקט "דור העתיד" פרק 10, באתר jsport‏, 10 בפברואר 2015
3. ↑  תומר לוי, ‏חיפה תשאיל את רז שטיין לעונה בהפועל עכו, באתר ערוץ הספורט, 18 ביוני 2014
4. ↑  דורון בן דור, ‏חיזוק מרשים: רז שטיין חתם בהפועל חיפה, באתר ONE‏, 20 ביולי 2020
5. ↑  דורון בן דור, ‏שטיין ביקש לעזוב את הפועל חיפה ונענה בחיוב, באתר ONE‏, 2 בפברואר 2021
6. ↑  נדב צנציפר ואיתן גליקמן, רז שטיין חתם בהפועל תל אביב, באתר ynet, 2 בפברואר 2021
7. ↑  יורד ללאומית: רז שטיין חתם בהפועל פתח תקוה, באתר וואלה!‏, 22 במאי 2022
**ניקו אנטוניץ'** (באוסטרית: **Nico Antonitsch**; נולד ב-30 בספטמבר 1991 בווינה שבאוסטריה) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת הפועל פתח תקווה מליגת העל.

קריירת מועדונים
---------------

אנטוניץ' גדל במחלקות הנוער של ASV הוהנאו, SV גרסטן ו-AKA לינץ. קבוצתו המקצוענית הראשונה הייתה אוניון סנקט פלוריאן מהליגה האוסטרית השלישית, במדיה ערך 57 הופעות ליגה והבקיע חמישה שערים.

בחודש יולי 2012 חתם בקפפנברג מהליגה האוסטרית השנייה. הוא ערך שש הופעות ליגה במדי המועדון.

בחודש יולי 2013 חתם בהורן, גם היא מהליגה האוסטרית השנייה. הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 65 הופעות ליגה והבקיע חמישה שערים.

ב-26 ביוני 2015 חתם אנטוניץ' על חוזה לשנה אחת בריד מהבונדסליגה האוסטרית. הוא ערך 19 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.

בחודש יולי 2017 חתם בג'וניורס פאשינג מהליגהה האוסטרית השלישית, במדיה ערך שבע הופעות ליגה.

ב-31 באוגוסט 2017 חתם אנטוניץ' בפ.ס.וו. צוויקאו הליגה הגרמנית השלישית. הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 62 הופעות ליגה והבקיע ששה שערים.

ב-29 באוגוסט 2019 חתם אנטוניץ' על חוזה לשנתיים באינגולשטאדט 04 מהליגה הגרמנית השלישית. בתום עונת 2020/2021 העפיל עם המועדון לבונדסליגה השנייה, אולם בתום עונה אחת נשר עם המועדון בחזרה לליגה הגרמנית השלישית.

ב-5 בינואר 2023 חתם על חוזה לשנה וחצי באלברסברג מהליגה הגרמנית השלישית. בתום עונת 2022/2023 העפיל עם המועדון לבונדסליגה השנייה.בינואר 2024 חתם בהפועל פתח תקווה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקו אנטוניץ'** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Antonitsch von Horn nach Ried באתר derstandard, ‏ 26 ביוני 2015 (בגרמנית)
2. ↑  SV Ried verpflichtet Nico Antonitsch באתר meinbezirk, ‏ 29 ביוני 2015 (בגרמנית)
3. ↑  ANTONITSCH HATTE ANGEBOTE AUS DEM AUSLAND, ENTSCHIED SICH ABER FÜR ZWICKAU באתר tag24, ‏ 6 בספטמבר 2017 (בגרמנית)
4. ↑  Nico Antonitsch verteidigt künftig auf der Schanz באתר הרשמי של אינגולשטאדט 04, 29 באוגוסט 2019 (בגרמנית)
5. ↑  Verteidiger Nico Antonitsch wechselt nach Elversberg באתר הרשמי של אלברסברג, 5 בינואר 2023 (בגרמנית)
מועדון שדה "אל בוסקו" בפרו
מועדון שדה בנשר, ישראל
**קאנטרי קלאב** (בעברית: **מועדון שדה**) הוא מועדון ספורט ששוכן בדרך־כלל מחוץ למרכזי הערים, ובו מתקני ספורט שונים. מתקני הספורט שונים ממועדון למועדון, כשבין המתקנים המקובלים הם בריכת שחייה, מגרש טניס, מגרש גולף, מועדון פולו, מועדון רכיבה על סוסים, מגרש כדורגל וחדר כושר. מקור הרעיון בארצות הברית, ומועדונים כאלה גם נפוצים בבריטניה, באוסטרליה ובמדינות נוספות. על פי רוב פועלים מועדוני שדה כמועדוני חברים המעודדים חברות על בסיס שנתי.

במועדוני שדה רבים בארצות הברית היו מקובלים בעבר כללים נוקשים של קבלה למועדון, כאשר לא התאפשר לבני מיעוטים אתניים או דתיים (כגון שחורים, היספאנים או יהודים) להתקבל לחברות במועדון – אך כיום בחלק גדול מהמועדונים האמריקאיים המצב השתנה, בין השאר בזכות חקיקת חוקים נגד אפליית מיעוטים.

בישראל
------

הקאנטרי קלאב הראשון בישראל הוקם בתל אביב ב-1965 בסמוך לצומת גלילות. המועדון התפרש על שטח של 11 דונם והציע בין השאר מקפצה ובריכה אולימפית, 11 מגרשי טניס ו-600 מקומות חנייה. הוא פעל ברציפות עד שנת 2004. בשנות ה-70 הקימה ההסתדרות באמצעות חברת העובדים והפועל רשת מתקני קאנטרי.. כיום רוב הערים הגדלות מפעילות קאנטרי עירוני לרווחת התושבים.

בישראל קאנטרי קלאב הוא מתחם המיועד לפעילות ספורטיבית שיכלול בריכת שחייה פתוחה ומקורה, חדר כושר, מגרשי טניס, מגרשי כדורסל, מגרשי קטרגל ומתחם טניס שולחן. וכן מתקנים התומכים בכך כגון קפיטריה, מלתחות, לוקרים, סאונה, וסטודיו לחוגי כושר כגון מחול אירובי, יוגה, פילאטיס, ספינינג, זומבה ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **קאנטרי קלאב** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קאנטרי קלאב** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מוֹעֲדוֹן שָׂדֶה במילון שימוש כללי (תשנ"ג), באתר האקדמיה ללשון העברית
2. ↑  מתקני ספורט ונופש לכל בני המשפחה, דבר, 22 בספטמבר 1965
3. ↑  אודות הרשת - רשת הקאנטרי, באתר רשת הקאנטרי, ‏1 באוגוסט 2016
**ז'ואאו מיגל מאקדו סילבה** (בפורטוגזית: **João Miguel Macedo Silva**; נולד ב-7 באפריל 1995) הוא כדורגלן פורטוגלי המשחק בעמדת השוער בבית"ר ירושלים מליגת העל.

קריירת מועדונים
---------------

סילבה נולד בגימארייש שבפורטוגל. גדל במחלקות הנוער של ויזלה ושל ויטוריה דה גימארייש. בשנת 2015 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של ויטוריה דה גימארייש במסגרת ליגת העל הפורטוגלית, וערך 60 הופעות ליגה.

ב-6 ביולי 2020 חתם סילבה באפואל ניקוסיה מליגת העל הקפריסאית. ב-31 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2–2 נגד קרמיוטיסה במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2020/2021. הוא שיחק במועדון במשך עונה אחת, בה ערך 21 הופעות ליגה.

ב-29 ביוני 2021 חתם סילבה על חוזה לשלוש שנים במאריטימו מליגת העל הפורטוגלית. הוא שיחק במועדון במשך עונה וחצי, בהן שימש כשוער משנה, וערך 12 הופעות ליגה בלבד.

ב-28 בינואר 2023 חתם סילבה על חוזה עם בית"ר ירושלים מליגת העל הישראלית. באותה העונה היה שותף סילבה לזכייתה של הקבוצה בגביע המדינה לאחר ניצחון בתוצאה 3-0 על מכבי נתניה במשחק הגמר.

קריירה בינלאומית
----------------

סילבה היה חלק מסגל נבחרות פורטוגל הצעירה עד גיל 21 והאולימפית עד גיל 23(אנ'), אם כי בעיקר כשחקן ספסל.

תארים
-----

בית"ר ירושלים
* גביע המדינה: 2022/2023

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Miguel Silva deixa o Vitória de Guimarães e muda-se para o באתר O Jogo, ‏ 6 ביולי 2020 (בפורטוגזית)
2. ↑  Marítimo oficializa contratação do guarda-redes Miguel Silva באתר Mais Futebol, ‏ 29 ביוני 2021 (בפורטוגזית)
3. ↑  מערכת אתר ערוץ הספורט (צלם: אלן שיבר), בפעם ה-8 בתולדותיה: בית"ר ירושלים זכתה בגביע המדינה, באתר ערוץ הספורט, ‏24 במאי 2023
**גריגורי בוריסוביץ' דרנובסקי** ברוסית: **Григорий Борисович Дерновский**‏; 13 בספטמבר 1910 - 19 בינואר 1974 ) משתתף מלחמהעולם השנייה, מפקד אגד תותחי נ"מ מס' 1181 של אוגדת התותחים החמישית בארמיית המשמר השביעית בחזית הערבות, שקיבל עיטור גיבור ברית המועצות, אלוף-משנה. .

ביוגרפיה
--------

נולד בכפר קולבו, כיום נפת נבלסקי שבמחוז פסקוב, במשפחת איכרים יהודית. קיבל השכלה תיכונית לא שלמה. עבד כמכונאי במפעל בלנינגרד. למד ברבפק באקדמיה למכונאות יערות .

בצבא האדום מאז 1933. בשנת 1936 סיים את לימודיו בבית הספר הצבאי לחשמלאות-טכני, וב-1942 - קורסים באקדמיה הצבאית על שמו של דזרז'ינסקי. חבר במפלגה הקומוניסטית מאז 1937.

עם תחילת הפלישה הגרמנית לברית המועצות היה בחזית. מפקד אגד תותחי נ"מ מס' 1181 (האוגדה החמישית לארטילריה נגד מטוסים, תחילה בארמייה ה-40 שבהמשך הועברה לארמיית המשמר השביעית, חזית הערבות), בדרגת מאיור התארגן וסיפק הגנה אווירית ליחידות של ארמיית המשמר השביעית בקרב קורסק ובצליחת דנייפר.

ב-5 ביולי - 24 בספטמבר 1943, אגד תותחי נ"מ בפיקודו הפיל תשע עשרה מטוסי לופטוואפה, ובצליחת נהר דנייפר ליד הכפר בורודאייבקה שבנפת ורחנדנייפרובסקי במחוז דנייפרופטרובסק הפיל שישה כלִי טיס נוספים.

היה בין הראשונים בין יחידות התקפיות שחצו דנייפר, לקח חלק בהדפת תקיפות נגד של חי"ר וטנקים במובלעת שייצרו בגדה הימנית של הנהר. בסך הכל, במהלך שנות המלחמה, אגד תותחי נ"מ מס' 1181 בפיקודו הפיל ארבעים ושישה מטוסים לרגע הענקת עיטור גיבור ברית המועצות ובהמשך בהענקת עיטור מלחמת המולדת צוינו עוד שתי הפלות בלחימה על מחוז באקאו שברומניה ובקבלת עיטור הכוכב האדום (שהומר מעיטור אלכסנדר נבסקי) צוינו עוד 11 מטוסים שהופלו בפיקודו בקרבות על שטחה של הונגריה עד להגעת האגד צפונית-מזרחית לבודפשט: סך הכל במהלך המלחמה חמישים ותשעה מטוסי לופטוואפה לכל הפחות.

לאחר המלחמה המשיך לשרת בצבא הסובייטי. בשנת 1954 סיים את לימודיו בקורסים האקדמיים הגבוהים. מאז 1958, פולקובניק (דרגה מקבילה לאלוף-משנה בצה"ל) שוחרר מהצבא הסדיר לכוחות המילואים.

התגורר בטאלין, אז בירת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אסטוניה. משנת 1959 עבד במפעל "דוויגטל" ("מנוע") במחלקת ניהול הדיור והשירותים הקהילתיים ובמחלקת כוח אדם. מאז 1964 - ראש ההגנה האזרחית במפעל, בהמשך עבד בוועדת המפעל ל- DOSAAF (בפעילותה גדנ"ע הסובייטית).

נפטר ונקב בטאלין בבי הקברות מטסאקאלמיסטו (בתרגום "שביער").

הערות שוליים
------------

1. ↑  דף על שמו באתר "גיבורי המדינה" (ברוסית)
2. 1 2  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
3. ↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
4. ↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
5. ↑  דף רשימת הענקות העיטורים בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
6. ↑  דף רשימת הענקות העיטורים בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
7. ↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
8. ↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
9. ↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
10. ↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
11. ↑  דף רשימת העיטורים בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
12. ↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)