recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
תבנית:מאכל המאכל הכי מגעיל בעולם

**רגל קרושה** (במקור **גאַלע** או **גאַחחחלללער** גם **כאָלאָדעץ** מרוסית: **Холодец**) היא מאכל יהודי מזרח-אירופי, העשוי מרגל בקר או מרגלי תרנגולות.

בתקופות מחסור, משפחות בעיירות במזרח אירופה ניצלו עד תום את כל חלקי הבשר, וכך נוצרו מאכלים כמו השמאלץ, הכבד הקצוץ והרגל הקרושה.

להכנת הרגל הקרושה כמה גרסאות: יש המשתמשים בעצמות רגלי כבש, פרה, עוף ואחרים בעצמות הברך. הסחוס, מכל מקום, ממלא תפקיד חשוב בהכנה. העצמות הנבחרות מבושלות במשך שעות (כשבמטבח הרוסי נהוג להוסיף לבישול סלרי, גזר, בצל ופטרוזיליה), ומתובלות בתבלינים שונים כגון פלפל שחור, מלח בישול, עלי דפנה ושום. לאחר שהעצמות מתרככות, הן נטחנות ומרוסקות. במהלך הקירור, נקרש הרסק, עד להפיכתו לג'ל. לפני הגשתה, יש המקשטים את הרגל הקרושה בשמיר או בפרוסות ביצה קשה.

הרגל הקרושה עשירה בחלבונים ובכולסטרול.

בספרה של רות סירקיס מהמטבח באהבה, מכונה המאכל בשם העברי **קריש עוף**. 

* 
*

ראו גם
------

* ג'לטין

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **רגל קרושה** |
| ויקיספר ספר לימוד בוויקיספר: **מתכון לרגל קרושה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **רגל קרושה** |

* מתכון לרגל קרושה, פורום יידיש באתר תפוז
* מירב קריסטל, הנקמה האשכנזית: מי מוכר רגל קרושה בסופר?, באתר ynet, 3 בפברואר 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  Encyclopedia of Jewish Food ,Wiley, 2010
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים ריקים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**דני ועליזה** (באנגלית: **Deadline for Danny**) הוא סרט קצר ישראלי משנת 1953 בבימויו והפקתו של ברוך דינר לפי הזמנה מקרן היסוד.

הסרט דובר אנגלית ונועד להשיג תרומות מיהדות התפוצות בהציגו את המצב הקשה בישראל בתקופת הצנע. שם הסרט באנגלית מבטא את עלילתו - הילד דני רוצה להציל את פרתו עליזה לפני שיגיע המועד האחרון לשחיטתה.

את צילומי הסטילס צילם רודי ויסנשטין שמופיע בתפקיד קטן בסרט. את המוזיקה חיבר מרק לברי.

הסרט נבחר בידי מועצת הסרט הבינלאומית בניו יורק כ"סרט הטוב ביותר על עניין יהודי בשנת 1955".

תקציר העלילה
------------

דני ארנון (אברהם טנא) הוא ילד בן תשע, יתום מאם, שגר במושב עם אביו שמוליק (זלמן לביוש), סבתו, אחיו ואחותו.

הוא קשור לפרה עליזה אותה הוא מלווה מאז היוולדה, חולב אותה ומחלל לפניה.

במושב נערכת תחרות הפרה המצטיינת. דני מביא את עליזה אך השופט חמור הסבר (רפאל קלצ'קין) מסלק אותם מהתחרות.

יש חוסר במזון לפרה והיא מפסיקה לתת חלב. דני מנסה להעביר מזון מהגדי לעליזה אך נתפס על ידי אביו שמוליק (זלמן לביוש). מזכיר המושב (רודי ויסנשטיין) אומר לשמוליק כי יש לשחוט את עליזה. שמוליק מזמין את השוחט וקובע כי יגיע מחר בבוקר לקחת את עליזה לשחיטה.

דני נוסע לירושלים במאמץ להציל את עליזה ורואה שבאטליזים תלויות הודעות שאין בשר.

הוא מנסה להתקבל במשרדי ראש הממשלה, הביטחון, המסחר, הבריאות ועוד אך מכולם הוא נדחה עם ערימת טפסים שעליו למלא. לבסוף הוא מתפרץ עם הטפסים לישיבה של משרד החקלאות. שר החקלאות (מיכאל גור) משוחח איתו ומסביר את המצב הכלכלי הקשה בארץ וכי חובה לשחוט את הפרה שאינה מניבה חלב.

דני חוזר למשק במשאית עמוסה שקי גרעינים ביחד עם אברהם (נתן כוגן) ממשרד החקלאות. החקלאים במושב מתנפלים על המשאית ועל אברהם שמודיע להם שכמות הגרעינים קוצצה בגלל המצב. דני מצליח להגניב גרעינים לעליזה, הוא יודע שזמנה קצוב וכי השוחט עומד להגיע ומשמיע לה בחליל מנגינה עצובה. להפתעתו עליזה מתחילה לתת חלב. עליזה ניצלה ולקול צהלתו של דני מתקהלת המשפחה סביב הפרה והסבתא אומרת כי עליזה היא פרה יהודייה ולכן אוהבת מנגינות עצובות....

קישורים חיצוניים
----------------

* דני ועליזה באתר פייסבוק
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים ריקים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**דייוויד קופרפילד** (באנגלית: David Copperfield) הוא סרט טלוויזיה משנת 2000 בהפקה אמריקאית ואירית, עיבוד לרומן "דייוויד קופרפילד" מאת צ'ארלס דיקנס. צילומי הסרט נערכו באירלנד והוא שודר ב-10 וב-11 בדצמבר 2000 בערוץ הטלוויזיה TNT כהפקה של הולמרק אנטרטיינמנט.

העלילה נאמנה למדי למקור הספרותי, למרות שבסרט מערכת היחסים שבין סטירפורת' ואמילי והקשרים עם בני משפחת פגוטי אינם נראים כמעט על המסך, בדומה לעיבוד של הספר משנת 1935. כמו כן סצנת "הסערה" המפורסמת הושמטה לחלוטין. הסרט שם דגש על קו עלילה אחר שבו מופיעים האח והאחות לבת מורדסטון לאורך כל הסיפור, כך שדייוויד מתענה מנוכחותם כמעט כל חייו. לקראת הסוף הוא מתעמת איתם בסצנה שאינה לקוחה מתוך הרומן. קווי עלילה אחרים הפכו לפשוטים יותר מאשר בספר כמו למשל, המעילה המורכבת והערמומית שמתכנן אוריה היפ ברומן הופכת בסרט לגנבה פשוטה של יהלומים. עם זאת, בסרט מודגשת מערכת היחסים שבית דייוויד, אגנס ואוריה היפ יותר מאשר בעיבודים הקודמים.

הסרט התקבל באהדה אצל הצופים והמבקרים גם יחד. ב-IMDb זכה הסרט ל-7 כוכבים (מתוך 10), למרות שחלק מהצופים לא אהבו את הסטיות מהעלילה המקורית, מבקרים אחדים תיארו את הופעתו של יו דאנסי כחלשה. ביקורת רבה נבעה מהבחירה של השחקנים האמריקאים סאלי פילד ומייקל ריצ'רדס כבטסי טרוטווד ווילקינס מיקובר בהתאמה. סאלי פילדס לוהקה לתפקיד ברגע האחרון כמחליפה לאנג'לה לאנסברי.

צוות השחקנים
------------

* יו דנסי - דייוויד קופרפילד
* מקס דולבי - דייוויד קופרפילד הצעיר
* סאלי פילד - בטסי טרוטווד
* מייקל ריצ'רדס - וילקינס מיקובר
* פול בטאני - ג'יימס סטירפורת'
* איילין אטקינס - ג'יין מורדסטון
* אנתוני אנדרוס - אדוארד מורדסטון
* פרק מק'קסקר - אוריה היפ
* אמילי המילטון - אגנס ויקפילד
* אדוארד הרדוויק - מר ויקפילד
* ג'וליה קוקס - דורה ספנלו
* אוליבר פורד דייוויס - מר ג'ורקינס
* נייג'ל דוונפורט - דן פגוטי
* ג'ודי קורנוול - קלרה פגוטי
* פרדי ג'ונס - בארקיס
* שרה פארוקי - אמילי
* אנה מגוויר - אמילי הצעירה
* דאדלי סאטון - מר דיק
* שרה סמארט - קלרה קופרפילד
* סיימון דילייני - תומאס טראדיס
* פיטר וודתרופ - מר קריקל
* טרנס אור - טונגאי
* לזלי מנוויל - גברת מיקובר

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של דייוויד קופרפילד

* "דייוויד קופרפילד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "דייוויד קופרפילד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**האדם האמפיבי** (ברוסית: **Человек-амфибия**) הוא סרט סובייטי שהופק על ידי אולפני הסרטים לנפילם ב-1961. הוא הפך לשובר קופות בברית המועצות (למעלה מ-65 מיליון צופים). הסרט מבוסס על רומן של אלכסנדר בלייב באותו שם. הפופולריות של הסרט הפכה אותו לסרט סובייטי קלאסי, שמוקרן גם 50 שנה לאחר הפקתו.

לצילום הסרט היה צורך בצילומים תת-מימיים רבים והיו ספקות לגבי היכולת הטכנית לבצע אותם. התסריט הוכן כבר בסוף שנות ה-40 אך אף במאי קולנוע לא היה מוכן לגשת ליישומו. גם בארצות הברית היה רעיון לצלם את הסרט אך גם הוא לא מומש. בסוף שנות ה-50, לאחר התייעצות עם המומחים והספורטאים הוחלט להתחיל בצילומים. הצילומים התת-מימיים בוצעו בים השחור לחופי חצי האי קרים. השחקנים הראשיים עברו קורס צלילה וביצעו רוב הסצנות בעצמם.

ראשי תעשיית הקולנוע הסובייטית לא האמינו בהצלחת הסרט, אך לאחר תחילת ההקרנות התברר שהוא זכה להצלחה גדולה.

עלילה
-----

דייגים ומחפשי פנינים בבואנוס איירס מפחדים מ"שד הים" - ייצור בדמות אדם שיכול לשהות מתחת לפני הים במשך תקופה ארוכה. איש העסקים פדרו זוריטה (מיכאיל קוזקוב) מעוניין ללכוד את היצור ולאלף אותו למציאת פנינים גדולות. "שד ים" זה הוא בחור צעיר שבילדותו עבר ניתוח מסובך להשתלת זימים של כריש. הוא לא מכיר את העיר ורוב הזמן מבלה בים או בבית של הרופא המנתח שלו, סלבטור. במהלך שחייה בים הבחור מציל בחורה צעירה בשם גוטיארה (אנסטסיה ורטינסקי שהייתה בת 17 וזו היה התפקיד הראשון שלה בקולנוע) ומתאהב בה, אך אביה לוחץ שהיא תתחתן דווקא עם זוריטה. לאחר מספר ניסיונות, זוריטה מצליח ללכוד את הבחור ושם אותו בחבית עם מים מזוהמים. גוטיארה מצילה אותו, אך יכולתו לנשום באוויר נפגעה והוא חייב מעתה לשהות במים בלבד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האדם האמפיבי** בוויקישיתוף

* "האדם האמפיבי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "האדם האמפיבי", באתר נטפליקס
* "האדם האמפיבי", באתר AllMovie (באנגלית)
* "האדם האמפיבי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "האדם האמפיבי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* סרט (עם כתוביות באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: unn2008491240

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**לרדת מהעץ** הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2013 בבימויו של גור בנטביץ', עם גל תורן, שרה אדלר ומאיה קניג בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי גור בנטביץ' בהשראת המאבק הממושך שניהלו תושבים נגד תוכניות להקמת מגדלי מגורים וחניון במתחם קרית ספר בתל אביב.

הסרט היה מועמד לחמישה פרסי אופיר בטקס פרסי אופיר לשנת 2012:

* פרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר – גל תורן
* פרס אופיר לתסריט המקורי הטוב ביותר – גור בנטביץ'
* פרס אופיר לעריכה הטובה ביותר – מאיה קניג
* פרס אופיר לצילום הטוב ביותר – שרון מאיר
* פרס אופיר לליהוק הטוב ביותר – גלית אשכול

תקציר העלילה
------------

ניצן "ניצ" (גל תורן) חוזר משהייה ממושכת באוסטרליה בתקווה להשיב אליו את חברתו קסם (שרה אדלר) וכלבו האהוב "זורבה". קסם לא רוצה לפגוש אותו לאחר שעזב אותה בפתאומיות. ניצ מתמקם במגרש מול ביתה של קסם ופוגש שם את להב (גור בנטביץ') פעיל חברתי שמנהיג את תושבי המקום למנוע את הפיכת המגרש לחניון במקום לפארק לרווחת התושבים. ניצ מתנגד להצטרף למאבק. בעזרת חברו ערן (יובל שפרמן) הוא מקבל את מפתחות דירתה של קסם, נפגש עם כלבו האהוב זורבה ומוציא אותו מידי בוקר וערב. קסם מסכימה למצב בתנאי שלא ישכון בדירה.

עם הזמן נפגש ניצ עם הבלוגרית תדי (מאיה קניג) שמצלמת סרטונים על מאבק התושבים. הוא נפגש גם עם השכנה גברת נחומי (טליה פישמן) שמתמחה בגלגול נשמות ונשואה לעו"ד נחומי (נתן ברנד) שמלווה משפטית את המאבק. הזוג נחומי רבים כל הזמן וצעקותיהם נשמעות למרחוק.

ניצ נפגש עם השומר זוהר (זוהר דינר) ששומר על המקום מטעם כריש הנדל"ן צמח (דורון צברי). היחסים עם קסם משתפרים לאחר ששניהם מטפלים בכלב החולה ומביאים אותו לווטרינר להמתת חסד. לאחר מכן הם רבים והיא מנתקת איתו את היחסים למרות כל הפצרותיו.

ניצ עובר לגור באוהל במגרש, מצטרף לתנועה המחאה ומופיע בסרטונים של תדי. הוא שורף את הבודקה שהעמיד צמח, נעצר על ידי שוטר ובורח.

המאבק הציבורי נכשל, כולם עוזבים, רק ניצ נשאר בשטח ומתגורר על עץ. מדי פעם הוא יורד לאכול במזנון של שם טוב (סשה אבשלום אגרונוב) שנמצא בתהליך חזרה בתשובה.

למגרש מגיע צמח עם דחפורים ושוטרי יס"מ כדי לפנות את ניצ שמתמקם על עץ פיקוס ומאיים להתאבד.

לבסוף רואים שבמקום יש חניון עם בודקה, המאבק נכשל.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| גל תורן | ניצן "ניצ" |  |
| שרה אדלר | קסם |  |
| מאיה קניג | תדי | בלוגרית |
| גור בנטביץ' | להב | פעיל חברתי |
| דורון צברי | צמח | קבלן |
| זאב טנא |  | שוטר |
| יובל שפרמן | ערן |  |
| סשה אבשלום אגרונוב | יום טוב | בעל מסעדה |
|  נתן ברנד | נחומי | עורך דין |
| טליה פישמן | גברת נחומי |  |
| זוהר דינר | זוהר | שומר |

קישורים חיצוניים
----------------

* "לרדת מהעץ", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "לרדת מהעץ", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "לרדת מהעץ", באתר אידיבי
* "לרדת מהעץ", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* לרדת מהעץ, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* קדימון לרדת מהעץ, באתר יוטיוב
* על לרדת מהעץ, באתר יוטיוב
* לרדת מהעץ - הבאזז, באתר יוטיוב
* לרדת מהעץ, באתר ספר הקולנוע הישראלי
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**האיש האפור** (באנגלית: **The Gray Man**) הוא סרט אמריקאי מסוג מותחן ואקשן בכיכובם של ראיין גוסלינג, אנה דה ארמס, רגה ז'אן פייג', ואגנר מורה וכריס אוונס.

מהווה עיבוד קולנועי לספרו של מארק גריני, "האיש האפור". בוים על ידי האחים אנתוני רוסו וג'ו רוסו.

הסרט הופץ בפלטפורמות של נטפליקס ב-22 ביולי 2022.

תקציר עלילת הסרט
----------------

קורט ג'נטרי, סוכן CIA ותיק, נבגד על ידי הסוכנות שלו, מה שמאלץ אותו להימלט. לויד הנסן, עמיתו לשעבר בסוכנות, נשלח לצוד אותו.

שחקנים
------

* ראיין גוסלינג – **קורט ג'נטרי**
* כריס אוונס – **לויד הנסן**
* אנה דה ארמס – **דני מירנדה**
* ג'סיקה הנוויק - **סוזן ברואר**
* רגה ז'אן פייג' - **קר'מייקל**
* ואגנר מורה - **לזלו סוזה**
* ג'וליה באטרס – **קלייר פיצ'רוי**
* דהאנוש – **אוויק סאן**
* אלפרה וודארד – **מוריס קאהיל**
* בילי בוב תורנטון – **דונלד פיצ'רוי**
* קאלן מאלווי - סיירה 4
* רוברט קזינסקי – **פריני**
* אמה איקווקר – **מר פליקס**
* סם לרנר
* דאוביה אופארי

הפקה
----

### פיתוח

הסרט בהתחלה היה מיועד לחברת ההפקה "**New Regency**" עם ג'יימס גריי על הבימוי על פי תסריט של אדם קוזד בינואר 2011. בראד פיט היה אמור לככב בסרט אבל כבר באוקטובר 2015 הוא וג'יימס גריי כבר לא היו מעורבים בסרט.

שרליז ת'רון התכנסה גם היא בכדי לככב בסרט בגרסתה של "Sony Pictures" עם אנתוני וג'ו רוסו על כתיבת התסריט.

ביולי 2020 הוכרז כי אנתוני וג'ו רוסו יהיו על בימוי הסרט ואילו צמד התסריטאים כריסטופר מרקוס וסטיבן מק'פילי יהיו אחראים על התסריט לסרט בעבור "נטפליקס".

### ליהוק

ראיין גוסלינג וכריס אוונס לוהקו לסרט. בדצמבר 2020 הוכרזו ליהוקם של אנה דה ארמס, ג'סיקה הנוויק, ואגנר מורה, דהאנוש וג'וליה באטרס.

רגה ז'אן פייג', בילי בוב תורנטון, אלפרה וודארד, אמה איקווקר וסקוט הייז לוהקו לסרט במרץ 2021. במאי 2021 הוכרז על ליהוקו של דאוביה אופארי לסרט.

### צילומים

צילומי הסרט נועדו לקרות ב-18 בינואר 2021 אך נדחו ל-1 במרץ. הצילומים הסתיימו ב-31 ביולי 2021.

הפצה
----

הסרט הופץ בנטפליקס בתאריך 22 ביולי 2022. הטריילר הרשמי לסרט יצא בתאריך 24 במאי 2022.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האיש האפור** בוויקישיתוף

* "האיש האפור", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "האיש האפור", באתר נטפליקס
* "האיש האפור", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "האיש האפור", באתר Metacritic (באנגלית)
* "האיש האפור", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* האיש האפור - טריילר רשמי, באתר יוטיוב
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**דן מדען: הסרט** (באנגלית: **Sid the Science Kid: The Movie**, "סיד ילד המדעים: הסרט") הוא סרט הנפשה ממוחשבת טלווזיוני לילדים משנת 2013, מסוגת הרפתקאות, מדע בדיוני וקומדיה. הסרט מבוסס על סדרת ההנפשה הממוחשבת האמריקאית "דן מדען", ששודרה לראשונה בשנת 2008 והופצה ברחבי העולם. הסרט בוים על ידי קירק אר טאצ'ר, נכתב על ידי בראדלי צווייג, והולחן על ידי מייק הימלסטיין ובראט פרי. הפקת הסרט נעשתה על ידי חברת ג'ים הנסון. 

הסרט עוקב אחר דן ומיכאלה, אשר משתתפים בתחרות וזוכים עם עוד זוג ילדים לבקר במוזיאון המדע המודרני והחדש, לפני פתיחתו לציבור. במהלך הביקור הם פוגשים חברים חדשים ומטפלים בבעיות שקוראות במוזיאון בשביל שיפתח בזמן. 

הסרט שודר לראשונה בארצות הברית ב-25 במרץ 2013 בדיבוב לאנגלית. בישראל הסרט שודר לראשונה בערוץ לוגי ב-8 באוקטובר 2014 בדיבוב לעברית. אורך הסרט הוא כ-75 דקות.

תקציר העלילה
------------

הסרט עוקב אחר דן ומיכאלה, אשר משתתפים בתחרות וזוכים עם עוד זוג ילדים לבקר במוזיאון המדע המודרני והחדש, לפני פתיחתו לציבור. בביקור דן ומיכאלה פוגשים חברים חדשים, ביניהם יאנגיאנג, ניוניו ובוביבוט. במהלך הביקור, באחד הרובוטים של המוזיאון נהייתה תקלה, דבר שגרם להרס במוזיאון. בסרט רואים איך החברים מנסים לטפל בבעיות במוזיאון בשביל שיוכל להיפתח בזמן.

דמויות ומדבבים
--------------

במאי הדיבוב של הסרט בעברית היה דן שצברג, ומפיקת הדיבוב הייתה יעל אללוף.

| שם הדמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| דן | דרו מאסי | מיכאל עינב |
| דניאלה | אליס דינין | ענבל שכנר |
| מאיה | ג'וליאן בוצ'ר | אלונה אלכסנדר |
| מאו הו | אליס דינין |
| גלעד | ויקטור יריד | עמית יוסוביץ' |
| המורה סוזי | דונה קימבל | רונה בקרמן |
| אמא של דניאלה |  |
| כרוז המוזיאון |  |
| רוז | ג'וליאן בוצ'ר | נורית בנאי קורן |
| אליס | אליס דינין |
| מורט | ויקטור יריד | דדי זהר |
| יאנגיאנג | אלן טראוטמן | דניאל מגון |
| ניוניו | ג'וליאן בוצ'ר | עינת אזולאי |
| ד"ר בונאבודון | כריסטופר לויד | גדי לוי |
| בוביבוט | ברוס לנויל | דן שצברג |

הפקה
----

ב-26 במרץ 2012, הודיעה חברת ג'ים הנסון על יצירת הסרט ושכריסטופר לויד, כוכב טרילוגיית הסרטים "בחזרה לעתיד", ידבב בסרט את ד"ר בונאבודון. כמו בסדרה, גם כאן השתמשו בתהליך לכידת תנועה. הסרט משמש כסיום הסדרה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "דן מדען: הסרט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "דן מדען: הסרט", באתר Hulu סרטים (באנגלית)
* "דן מדען: הסרט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "דן מדען: הסרט", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרסום שידור הסרט, באתר פייסבוק
2. ↑  SID THE SCIENCE KID: THE MOVIE, באתר Behind The Voice Actors
3. ↑  Henson announces "Sid the Science Kid: The Movie" in 3-D,‏ 26 במרץ 2012
**לאו אדלר** (בגרמנית: **Leo Adler**‏; 8 באוקטובר 1891 – 6 באוגוסט 1962) היה תאורטיקן ומבקר אדריכלות, אדריכל ומחבר, חבר ורקבונד ואיגוד האדריכלים הגרמני.

היה אחד מ-450 האדריכלים, שחוקי נירברג אסרו עליו לעבוד.

חייו
----

לאו אדלר, שמשפחתו הגיע מקונינגסברג (היום קלינינגרד ברוסיה), גדל והתחנך בקרץ' בחצי האי קרים. ב-1910 החל ללמוד אדריכלות באוניברסיטה הטכנית של ברלין, כאשר בסוף 1912 המשיך את לימודיו באוניברסיטה הטכנית של מינכן. לארח סיום לימודיו לחם במלחמת העולם הראשונה ונפצע קשות בורדן. לאחר השתקמות המשיך לדוקטורט אותו סיים ב-1920 תחת קורנליוס גורליט באוניברסיטה הטכנית של דרזדן בנושא "תרומות להיסטוריה של התפתחות האדריכלות". לאחר מכן עבד כתאורטיקן אדריכלי ומבקר, כעובד במרכז הרייך למחקר של השפעות הכלכלה של מבנים ודיור, מ-1926 ועד 1930 הוא עבד כעורך של מילון האדריכלות של הווסמוט (ערכים 1–4) בברלין ולאחר מכן ב-1932 הקים את מגזין אדריכלות Architectura, העסק בהיסטוריה ואסתטיקה של האדריכלות. באחד הפרקים, כעורך המגזין כתב: "זאת עובדה מעניינת שאין כיום מגזין המוקדש אך ורק להיסטוריה ותאוריה של האדריכלות. עובדה מוזרה שכיום אין מגזין המוקדש אך ורק להיסטוריה ותאוריה של האדריכלות. הדהוד החזק שתוכנית המגזין מצא בקרב מומחים הראה כי לרוב מצער על פער זה בכתבי האדריכלות".

ב-1933 ברח, יחד עם אשתו בתו ובנו, מהנאצים והשתקע בתל אביב, שם עבד כאדריכל וניסה כעורך מגזין האדריכלות "חבינאן במשראך הכרוב", כתב עת לארכיטקטורה, להמשיך את לימודיו באדריכלות. הוא פיתח את תאוריית הבנייה מנקודת מבט ללא נקודה מוגז (הנקודה אליה מתכנסים קווים מקבילים ויוצרים אשליית עומק). בשנת 1952 עבר ליאו אדלר מתל אביב לבתו ורה בקיבוץ עין חרוד, שם התגורר עד מותו בשנת 1962. משנת 1952 עד 1958 היה מורה לציור בבית ספר עין חרוד ומשנת 1955 עד 1958 מהנדס ראשי של אזור הגלבוע.

עבודותיו
--------

### בניינים

* בית רומנוב, תל אביב, 1924
* בית שלגמן, תל אביב, 1936
* מפעל שיני חרסינה, תל אביב
* 2-3 בנייני דירות, תל אביב

### מאמרים

* האופרה הממלכתית של ברלין ל 2500 במקום 1600 צופים, במגזין (The urbanism (1926, גיליון 6, עמ' 88, פסקה 6
* יחד עם ורנר הגמן: אזהרה מפני "אקדמיזם" ו"קלאסיזם ". כתבי העת החודשיים של ווסמוט לאדריכלות, נושא 11, 1927, עמ' 1–10
* דירות נטולות קומות. האדריכל אלכסנדר קליין, ברלין. המגזינים החודשיים של Wasmuth לארכיטקטורה 12 (1928),נושא 10, עמ' 454 23 איור

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאו אדלר** בוויקישיתוף
* פרופ' אדריכלית ניצה סמוק, בית רומנוב, באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה"

הערות שוליים
------------

1. ↑  דייוויד מקאלו, **1776**, עמ' 49: "על-פי לוח השנה הישן", 11 בפברואר 1732

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007370869105171
* GND: 118165356
* ISNI: 0000 0001 0971 952X
* LCCN: n95007457
* NKC: xx0031564
* NTA: 070140502
* SUDOC: 060986921
* ULAN: 500230413
* VIAF: 52479226
* WorldCat: lccn-n95007457

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**האביב הרומאי של גב' סטון** (באנגלית: **The Roman Spring of Mrs. Stone**) הוא סרט רומנטי בריטי משנת 1961, בבימויו של חוסה קווינטרו, עם ויויאן לי (בסרטה לפני האחרון) ווורן בייטי (בסרטו השני) ולוטה לניה בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על רומן בשם זה מאת טנסי ויליאמס משנת 1950. הסרט צולם ברומא שם מתרחשת העלילה. שחקנית אמריקאית אלמנה, מתקשרת עם ג'יגולו איטלקי צעיר ויפה תואר ומשלה את עצמה שהוא אכן מאוהב בה.

לוטה לניה הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע.

ב-2003 הופק סרט טלוויזיה באותו שם (אנ') עם הלן מירן בתפקיד הראשי.

תקציר העלילה
------------

קארן סטון (ויוויאן לי) היא שחקנית תיאטרון מפורסמת בארצות הברית. היא בת 50 ומשחקת את תפקיד רוזלינד הצעירה בכטוב בעיניכם של ויליאם שייקספיר. למרות תשואות הקהל היא מרגישה שאינה מתאימה לתפקיד זה ומבקשת מבעלה המליונר לטוס ביחד לחופשה ברומא. בעת הטיסה מתמוטט הבעל במטוס ומת. קארן מגיעה לרומא ומחליטה להישאר שם.

היא מפתחת שם חוג ידידים שנמשכים לכספה ובעיקר יוצרת קשר עם "קונטסה" (רוזנת) גונזלס (לוטה לניה). הקונטסה היא למעשה סרסורית של גברים צעירים לנשים מבוגרות. הגברים מתפקדים כג'יגולו ומתחלקים באתנן עם הקונטסה.

הקונטסה מכירה לקארן את פאולו (וורן בייטי), גבר צעיר, מטופח ויפה שיודע להתחבר לנשים שמסופקות על ידי הקונטסה ולקבל מהן כסף ומתנות.

קארן הבודדה מתחילה להתאהב בו ומתחילה לפרוח. במקום לתת לו כסף היא קונה לו בגדים יקרים ומתנות. זה לא מוצא חן בעיניו ובעיני הקונטסה שלא מקבלת את חלקה. פאולו ממשיך בינתיים בחיזורים אחרי נשים אחרות והקונטסה מכירה לו את השחקנית ברברה בינגהם (ג'יל סנט ג'ון) למורת רוחה של קארן. במשך כל אותה תקופה יש גבר צעיר שעוקב אחריה ולא משמיע מילה.

כולם עוזבים אותה פרט לידידה מג (קורל ברון) שמעמידה אותה על טעותה.

קארן מחליטה לחזור לארצות הברית. בלילה לפני הטיסה היא רואה שוב את הגבר האלמוני, זורקת לו את מפתחות הדירה, נשכבת על המיטה ומחכה לו כשהוא פותח את הדלת ונכנס לדירה...

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ויוויאן לי | קארן סטון | שחקנית |
| וורן בייטי | פאולו | ג'יגולו |
| לוטה לניה | קונסטה מגדה גונזלס | סרסורית |
| ג'יל סנט ג'ון | ברברה בינגהם | שחקנית |
| קורל ברון | מג | ידידה של קארן |

קישורים חיצוניים
----------------

* "האביב הרומאי של גב' סטון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "האביב הרומאי של גב' סטון", באתר נטפליקס
* "האביב הרומאי של גב' סטון", באתר AllMovie (באנגלית)
* "האביב הרומאי של גב' סטון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "האביב הרומאי של גב' סטון", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "האביב הרומאי של גב' סטון", באתר אידיבי
* "האביב הרומאי של גב' סטון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לאביב הרומאי של גב' סטון, באתר יוטיוב
* האביב הרומאי של גב' סטון, באתר TCM
**חזרת** או **חְרֶיין** (מיידיש: **כריין**, מן השפות הסלאביות כדוגמת רוסית: **Хрен**) הוא מטבל פיקנטי העשוי מגרידה של חזרת הגינה, המטבל נפוץ במטבח היהודי האשכנזי כתוספת למנות בשר או דגים. מצוי גם במטבחים הגרמני, הפולני, הרומני ובמזרח אירופה בכלל.

לחזרת יש שתי צורות עיקריות:

* **חזרת אדומה** – מגורדת בתוספת שורש סלק (מבושל או חי) מגורר, סוכר, מלח ומיץ לימון
* **חזרת לבנה** – מגורדת עם חומץ, ולעיתים סוכר ומלח

המטבל הוא תוספת למאכלי בשר או דגים, אך בן לווייתו הידוע ביותר הוא הגעפילטע פיש. בצורתו הגולמית הוא מוכר במיוחד כמרור. במטבחי מזרח אירופה החזרת מוגשת לצד מנות דגים ובשרים, לרוב לצד לשון בקר או מתאבני דגים.

החזרת היא מאכל ידוע ומוכר בקרב הקהילות האשכנזיות במשך זמן רב ומוזכר בכתבים עוד מהמאה ה-12.

מחוץ למטבח האשכנזי, את החזרת מכינים עם גבינה או מוצרי חלב, כך למשל במטבח הרוסי נהוג להכין את החזרת עם שמנת חמוצה. לפי מתכונים אחרים ניתן להכין חזרת עם תפוחים, חמוציות או תפוזים.

* מטבל חזרת לבןמטבל חזרת לבן
* מטבל חזרת אדוםמטבל חזרת אדום
* מטבל חזרת אדום מעל געפליטע פישמטבל חזרת אדום מעל געפליטע פיש
* מנת בשר עם מטבל חזרת לבן (מימין) וחרדל (משמאל)מנת בשר עם מטבל חזרת לבן (מימין) וחרדל (משמאל)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חזרת** בוויקישיתוף
**הוצאת אוניברסיטת קליפורניה** (באנגלית: **University of California Press**) היא בית הוצאה לאור השייך לאוניברסיטת קליפורניה ומפרסם מאמרים אקדמיים.

על ההוצאה לאור
--------------

ההוצאה לאור נוסדה ב-1893. ייעודה היה לפרסם מאמרים מדעיים שפרסמה הפקולטה של אוניברסיטת קליפורניה, שנוסדה ב-1868. מאז היווסדה, שכנו מוסדותיה של ההוצאה לאור בקמפוס הראשי של האוניברסיטה, בברקלי.

הוצאת אוניברסיטת קליפורניה מפרסמת בנושאים הבאים: לימודים הקשורים ליבשות שונות, כגון אפריקה, אמריקה ואסיה, וכן אזורים גאוגרפיים כגון אמריקה הלטינית והמזרח התיכון, העת העתיקה, אנתרופולוגיה, אמנות, תקשורת, קרימינולוגיה ומשפט פלילי, כלכלה, לימודי סביבה, לימודי קולנוע ומדיה, אוכל ויין, מגדר ומיניות, לימודים גלובליים, בריאות, היסטוריה, שפה, ספרות ושירה, מוזיקה, פילוסופיה, פוליטיקה, פסיכולוגיה, דת, מדעים וסוציולוגיה.

המשרד האדמיניסטרטיבי של ההוצאה לאור ממוקם במרכז העיר אוקלנד שבקליפורניה. ההוצאה מחזיקה בסניף עריכה בלוס אנג'לס ובמשרד מכירות בניו יורק. היא מפיצה את פרסומיה באמצעות משרדי שיווק בבריטניה, אסיה, אוסטרליה ואמריקה הלטינית. מועצת המנהלים המורכבת מפקידים בכירים של אוניברסיטת קליפורניה, שהמטה שלה נמצא בברקלי, נושאת באחריות לפעולות העיתונות, ומאשרת את כל כתבי היד לפרסום. ועדת העורכים מורכבת מחברי סגל מכובדים המייצגים את תשעת הקמפוסים של האוניברסיטה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הוצאת אוניברסיטת קליפורניה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הוצאת אוניברסיטת קליפורניה (באנגלית)
* הוצאת אוניברסיטת קליפורניה, ברשת החברתית פייסבוק

* הוצאת אוניברסיטת קליפורניה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* הוצאת אוניברסיטת קליפורניה, ברשת החברתית אינסטגרם

* הוצאת אוניברסיטת קליפורניה, ברשת החברתית LinkedIn

* הוצאת אוניברסיטת קליפורניה, סרטונים בערוץ היוטיוב

* הוצאת אוניברסיטת קליפורניה, הבלוג הרשמי

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jeffrey M. Camhi, **A Dam in the River: Releasing the Flow of University Ideas**, Algora, 2013, p. 149

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007601484405171
* BnF: cb13510262r (data)
* CiNii: DA12005759
* GND: 5087401-9
* ISNI: 0000 0001 1957 4686
* LCCN: n82118305
* NKC: ko2003183577
* NLA: 35576034
* SUDOC: 050326139
* Trove: 1001351
* VIAF: 148948307
* WorldCat: lccn-n82118305

 |
ערן דורון
**ערן דורון** (13 במאי 1972 - 4 באפריל 2016) היה שחיין ישראלי, אלוף ישראל בשחייה במשחה ל-100 מטר חזה.

ביוגרפיה
--------

דורון התאמן בקבוצת הפועל מרכז וייסגל רחובות בהדרכתה של שוש בילדרמן ובהמשך שחה בקבוצת מכבי תל אביב. 

באליפות ישראל לילדים שנערכה במכון וינגייט באוגוסט 1983 הוא זכה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:26.68 דקות ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:10.04 דקות.

במשחה נועם שנערך בנהריה בדצמבר 1985 קבע דורון במשחה ל-100 מטר חזה שיא ישראלי חדש לגילאי 13 של 1:15.76 דקות ובמשחה ל-200 מטר חזה שיא ישראלי חדש לגילאי 13 של 2:45.83 דקות.

### 1987

באליפות החורף של הפועל שנערכה בחולון בינואר 1987 זכה דורון במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חזה בשיא ישראלי חדש לגילאי 15 של 33.41 שניות, אחרי עופר ברגר (32.61 שניות) ושגיא שטיגמן (32.65 שניות).

#### אלוף ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט ביולי 1987 זכה דורון במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 2:40.44 דקות, לפני אילון כהן ממכבי ירושלים (2:43.02 דקות).

### 1988

באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1988 הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:09.52 דקות, אחרי גלעד חן מהפועל גלבוע (1:08.51 דקות) ולפני כרמל לויתן (1:10.21 דקות)

### 1989

באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט בסוף אוגוסט 1989 זכה דורון במדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:09.59 דקות, אחרי אייל שטיגמן חברו לאגודה (1:07.04 דקות) ולפני כרמל לויתן מהפועל יזרעאל (1:09.97 דקות). בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 1:08.92 דקות.

### 1990

באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט באמצע יולי 1990 קבע דורון בשלב המוקדמות במשחה ל-100 מטר חזה שיא גילאי 18 חדש של 1:07.84 דקות.

חייו האישיים
------------

דורון התגורר במודיעין. היה אב לשני בנים ועבד כיועץ שיווק בחברת נסיקה עסקית. הוא נפטר באופן פתאומי וללא סיבה ידועה.

קישורים חיצוניים
----------------

* יואל תמנליס, הנעדר ממודיעין נמצא ללא רוח חיים, באתר מקומונט מודיעין והסביבה, 5 באפריל 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  4 מדליות זהב לשחיינית בת 11 ממכבי נהריה, דבר, 14 באוגוסט 1983
2. ↑  שחייני גש"ם שיפרו שיא שליחים בבריכת נהריה, מעריב, 29 בדצמבר 1985
3. ↑  ברוריה ביגמן, שחייה, מעריב, 25 בינואר 1987
4. ↑  אלכס פרלסמן, השחיין ערן גרומי - מגדלור במים עכורים, מעריב, 30 באוגוסט 1987
5. ↑  אליפות ישראל בשחייה: יום אמין למיכל, מעריב, 18 באוגוסט 1988
6. ↑  אלכס פרלסמן, הברק של הדס ורוית, מעריב, 20 באוגוסט 1989
7. ↑  אלכס פרלסמן, גלעד חן ועוד 3 שיאי סוף שבוע, מעריב, 22 ביולי 1990
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**הבית באגם** (באנגלית: **The Lake House**) הוא סרט דרמה רומנטי אמריקאי משנת 2006, שביים אלחנדרו אגרסטי, בכיכובם של קיאנו ריבס, סנדרה בולוק, שוהרה אע'דאשלו, דילן וולש וכריסטופר פלאמר. הסרט מבוסס על סרט קוריאני בשם "Il Mare" משנת 2000.

עלילה
-----

ב-2006, ד"ר קייט פורסטר עוזבת בית ליד אגם בוויסקונסין לטובת שיקגו. היא משאירה פתק בתיבת הדואר לדייר הבא, בו היא מספרת שטביעות כפות הרגליים על גבי השביל המוביל לבית, היו לפני שהיא הגיעה. ב-2004, שנתיים קודם לכן, האדריכל אלכס ויילר מגיע לבית באגם ומוצא את מכתבה של קייט. הבית אמנם מוזנח, אך אין שום טביעות רגליים בנמצא. בעוד הוא משפץ את הבית, מגיח כלב ומשאיר טביעות על השביל אותו צבע, בדיוק היכן שתיארה קייט. אלכס משאיר בעצמו פתק בתיבת הדואר, בו הוא שואל את קייט כיצד ידעה על טביעות הרגל. 
קייט ואלכס ממשיכים להתכתב. פעם אחת הם מחליטים להפגש אך אלכס לא מופיע לפגישה. קייט מחליטה להפסיק את הקשר עקב המקרה. שנתיים מאוחר יותר היא מגלה שאלכס נהרג בתאונת דרכים שהיא הייתה עדה לה, ולכן לא הגיע לפגישה שלהם. קייט חוזרת לבית באגם ושולחת מכתב לאלכס שבו היא מבקשת ממנו שיחכה שנתיים ורק אז יבוא לבית, והוא אכן מגיע.

שחקנים
------

* קיאנו ריבס - אלכס ויילר
* סנדרה בולוק - קייט פורסטר
* שוהרה אע'דאשלו - ד"ר אנה קלאניסקי
* דילן וולש - מורגן פרייס
* כריסטופר פלאמר - סיימון ג'יי ויילר
* אבאן מוס-בכרך - הנרי ויילר
* לין קולינס - מונה

ביקורות והכנסות
---------------

הביקורות על הסרט היו בעיקר חיוביות. אך רבים מהמבקרים ביקרו את הסרט על ליקויים בעלילה. למרות זאת בולוק קיבלה את פרס נבחרי הנוער (Teen Choice Award). הסרט עלה לאקרנים ב-16 ביוני 2006. בשבוע הראשון לצאתו של הסרט הוא גרף כ-13.6 מיליון דולר, מה שדירג אותו במקום הרביעי באותו שבוע. בסיכום הכנסותיו של הסרט הוא גרף רק כ-52,330,111 מיליון דולר בארצות הברית וכ-62,500,000 מיליון דולר בחו"ל.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של הבית באגם (באנגלית)

* "הבית באגם", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "הבית באגם", באתר נטפליקס

* "הבית באגם", באתר AllMovie (באנגלית)

* "הבית באגם", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "הבית באגם", באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* "הבית באגם", באתר Metacritic (באנגלית)

* "הבית באגם", באתר אידיבי

* "הבית באגם", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: fa89c272-b68c-33c3-b2ee-ce4ab154bc16

 |
**מוחמד ואנה - האומץ להציל** (באנגלית: **Mohamed and Anna: In Plain Sight**) הוא סרט תיעודי של הבמאית והמפיקה טליה פינקל. הסרט מספר את סיפורו של ד"ר מוחמד חלמי, רופא מצרי שהוכר על ידי יד ושם כחסיד אומות העולם. חלמי המצרי היה יוצא דופן בברלין בתקופת המלחמה בשל מוצאו וחזותו, ונרדף בעצמו על ידי הגסטפו, ומצד שני זכה להגנה מסוימת בזכות הקשרים שהיטלר שאף לפתח עם ארצות האסלאם. חלמי עבד בבית חולים שרוב הרופאים בו היו יהודים, וראה איך כולם מגורשים בין יום ליעד לא ידוע, ורופאים נאצים תופסים את מקומם. הוא בז לנאציזם והביע את סלידתו מהשלטון בצורה גלויה, ופוטר גם הוא בשל כך מבית החולים. הוא פתח יחד עם אשתו מרפאה פרטית שטיפלה בעיקר ביהודים, והצליח בתחבולות שונות להציל ילדה יהודייה, אנה בורוס, תוך הצגתה לעיני כל כאחייניתו המוסלמית ולאחר מכן גם כאסיסטנטית במרפאתו.

בסרט שלושה מרואיינים: העיתונאי הגרמני רונן שטיינקה(גר') שכתב ספר על הסיפור ההיסטורי של מוחמד חלמי, והוא מגולל את הפרטים ההיסטוריים; ד"ר אירנה שטיינפלד - ראש אגף חסידי אומות העולם ביד ושם, מספרת על חסידי אומות העולם וייחודיותו של מוחמד חלמי בנוף זה; וצבי אברהמזון אבירם, שהיה ילד בברלין בזמן המלחמה והוא מתאר מגוף ראשון את הצד הפסיכולוגי של ילד לבדו שצריך להסתיר את זהותו תחת המשטר הנאצי.

הצילומים נעשו בחורף בלוקיישנים האותנטיים בברלין של היום, כשהרחובות ריקים ומהדהדים את ההיסטוריה המורכבת של העיר. הסרט שזור בתמונות וקטעי ארכיון נדירים שלא נראו עד כה.

את התחקיר לסרט עשתה טליה פינקל שגם ביימה והפיקה אותו עבור הערוץ הראשון. הסרט שודר לראשונה בערב יום השואה ב-26 באפריל 2017 והיה בין ההפקות האחרונות של רשות השידור בטרם סגירתה במאי 2017.

הסרט דובב לגרמנית ונכלל בתוכנית הלימודים בבתי הספר התיכונים הממלכתיים במדינה. הסרט זכה בפרס גרשון קליין בפסטיבל הסרטים היהודיים בברלין בשנת 2018.

כעבור מספר שנים מצאת הסרט פינקל ביימה סרט נוסף בנושא חלמי, בשם "אנה והרופא המצרי". הסרט הזה שם דגש גדול יותר על המפגש בין קרוב משפחתו של חלמי ד"ר נאסר קוטבי לבין בתה של בורוס ועל המהלך בו קיבל קוטבי את אות חסיד אומות העולם בשם חלמי.

קישורים חיצוניים
----------------

* קדימון של הסרט מוחמד ואנה - האומץ להציל
* על הסרט באתר האינטרנט של המפיקה
* Mohamed and Anna: In Plain Sigh, על הסרט באתר IMDb
* כתבה על הסרט בערוץ כאן, 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  על הסרט באתר הגרמני Die Deutsche Gesellschaft e. V
2. ↑  אתר פרס גרשון קליין
3. ↑   כאן דוקו | אנה והרופא המצרי - סרט מיוחד ליום השואה הבין-לאומי, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 54:44)
**האיטלקים באים** הוא סרט קולנוע, קופרודוקציה ישראלית - איטלקית מסוגת דרמה רומנטית וסרט ספורט משנת 1996 בבימויו של אייל חלפון שכתב גם את התסריט.

עלילת הסרט היא משולש אהבה רומנטי על רקע מפגש בין נבחרת כדורמים כושלת של קיבוץ גבעת השלושה לבין קבוצה אלופה מאיטליה, בתקופה בה נמצא הקיבוץ במשבר כלכלי וחברתי קשה על רקע משבר הקיבוצים.

בסרט משתתפים שחקני קולנוע איטלקיים כשחקני כדורמים בקבוצה האיטלקית, ובהתאם לכך, הדיאלוגים בסרט מתנהלים בעברית, איטלקית ואנגלית.

תקציר העלילה
------------

עמוס יזרעאלי (אשר צרפתי) הוא שחקן כדור מים ותיק ומאמן את קבוצת כדור המים של גבעת השלושה שצוברת הפסדים ועומדת לרדת ליגה. הוא נשוי למרים (מירי פביאן), אשה פסיבית שסלחה לו על קיום יחסים עם דריה טננבאום (יונה אליאן) מהם נולד נדב (גור יערי) המשמש כשוער של הקבוצה.

דריה עזבה את הקיבוץ ולמדה מנהל עסקים. כאשר הקיבוץ נקלע לקשיים בעקבות משבר הקיבוצים היא נקראה לחזור לקיבוץ להוציא אותו מהמשבר ולייעל אותו. בעבודתה היא נתקלת בהתנגדות מחברי הקיבוץ ובעיקר מלוצקי (אברהם סלקטר) המסרב ומתקשה לקבל את הוראות ההפרטה. עליה לתמרן בין הקיבוץ ונציג הבנק (דורון צפריר) כדי שהמשק ומפעל הנעליים ימשיכו לפעול.

לקיבוץ מגיעה אלופת הליגה האיטלקית בכדור מים בראשות המאמן לואיג'י ונטורה (פרנקו נרו) כדי לעבור שם אימונים לקראת משחק מכריע באיטליה. לואיג'י הוא מכר ותיק של עמוס מתחרויות קודמות. כמו כן הוא בעל דעות קומוניסטיות ונמשך לאידיאל השיתופי של הקיבוץ. הוא רווק ועיניו נמשכות לדריה למורת רוחו של עמוס.

קנאתו של עמוס לדריה הולכת ומתעצמת ובחגיגת חג השבועות הוא מחליף איתו מהלומות שמתפתחות לתגרה המונית בקיבוץ.

לואיג'י וקבוצתו עוזבים את הקיבוץ בכעס וחברי הקיבוץ מתכנסים בחדר האוכל לישיבה כדי להחליט אם להפסיק את התמיכה בקבוצה ולפרק אותה.

כאשר מתחיל בבריכה הקרב המכריע על הישארות בליגה וחברי המשק עומדים להצביע, מגיע פתאום לואיג'י לחדר האוכל ומצליח לשכנע את החברים לתמוך בקבוצה. כולם יוצאים לעודד את הקבוצה ועמוס מצטרף לקבוצה ומבקיע את שער הניצחון.

שחקנים
------

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
| אשר צרפתי | עמוס יזרעאלי |
| יונה אליאן | דריה טננבאום |
| פרנקו נרו | לואיג'י, מאמן הקבוצה האיטלקית |
| גור יערי | נדב טננבאום |
| מירי פביאן | מרים יזרעאלי |
| אברהם מור | גמל, עוזר מאמן |
| אברהם סלקטר | לוצקי, חבר קיבוץ |
| שרון רג'יניאנו | מסימו, שחקן איטלקי |
| מרים גבריאלי | גננית הקיבוץ |
| אביתר לזר | יובל, ראש הקבוצה הישראלית |
| ויצ'נזו קרוצ'יטי | עוזר מאמן הקבוצה האיטלקית |
| דורון צפריר | רושקו, נציג הבנק |

קישורים חיצוניים
----------------

* "האיטלקים באים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "האיטלקים באים", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "האיטלקים באים", באתר אידיבי
* "האיטלקים באים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* האיטלקים באים, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים ריקים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**האמון** (באנגלית: **The Trust**) הוא סרט פעולה אמריקאי שהוצא לאקרנים ב-13 במרץ 2016. הסרט מבוים בידי בנג'מין ברוור ואלכס ברוור ומככבים בו ניקולס קייג' ואלייג'ה ווד לצד אנסמבל שחקנים. הסרט מגלם בפני הצופה את הרציונל שמאחורי עולם הפשע ועל השלכותיה ההרסניות.

עלילות הסרט
-----------

הסרט מתאר צמד בלשים מלאס וגאס, אשר מאסו בעיסוקם. בהמשך, נתקל אחד מהצמד בסיטואציה שעוררה את תשומת לבו: פושע מתחיל ששוחרר בדמי ערבות גדולים, יחסית, בסך 20,000 דולר. דבר שגרם לו לחשוד. בניסיון להתחקות לפשר דבר זה הוא פנה לעמיתו במטרה לפענח תעלומה זו. בהמשך מתואר כי הצמד מגלים האנגר מסתורי בפאתי לאס וגאס, מתחת לדירת מגורים, שם הם בטוחים שנמצאת כספת מלאה כסף. הם מתחילים בתכנון השוד הזה, כאשר בהמשך המאורעות העניינים מסתבכים.

קישורים חיצוניים
----------------

* "האמון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "האמון", באתר AllMovie (באנגלית)
* "האמון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "האמון", באתר Metacritic (באנגלית)
* "האמון", באתר אידיבי
* "האמון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**האספן** (באנגלית: **The Collector**) הוא סרט מותחן פסיכולוגי אמריקאי משנת 1965 בבימויו של ויליאם ויילר, עם טרנס סטמפ וסמנתה אגר בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על רב המכר "האספן" של ג'ון פאולס (1963).

תקציר העלילה
------------

פרדריק קלג (טרנס סטמפ) הוא פקיד בנק מתוסכל וסובל מתסביך נחיתות. הוא אנטמולוג חובב ואספן פרפרים כפייתי. פקידי הבנק לועגים לו עד שהוא זוכה בסכום גבוה בהימורי ספורט. הוא רוכש לו בית עתיק בסביבה כפרית עם מרתף, מעביר לשם את אוסף הפרפרים שלו ומצייד אותו לקראת מזימת חטיפה.

הוא מסתובב בלונדון ועוקב אחרי סטודנטית יפהפייה לציור בשם מירנדה גריי (סמנתה אגר). הוא יודע שאף פעם אינו יכול לגרום שתתאהב בו ומחליט לחטוף אותה. הוא מצליח לחטוף אותה באמצע היום בעזרת הרדמה בכלורופורם ונועל אותה במרתף. מירנדה חושבת שנחטפה בגלל כופר אבל הוא מרגיע אותה ואמר שתשהה במקום ארבעה שבועות ותלמד להכיר אותו ולהתאהב בו. לאחר ניסיון בריחה שכשל היא מחליטה לשתף פעולה. פרדריק מביא אותה לבית ומראה לה את אוסף הפרפרים שלו והיא נתקפת חרדה ומטיחה בו שהיא למעשה גם פרפר באוסף שלו.

לאחר ארבעה שבועות הוא מביא אותה שוב לביתו ומכין לה ארוחת פרידה. לאחר שמתברר לה שהוא אינו מתכוון לשחרר אותה היא מנסה לברוח והוא תופס אותה בכוח ומרדים אותה שוב בכלורופורם. היא נרדמת והוא נשכב צמוד אליה אבל לא שוכב איתה.

כשהיא מתעוררת, הוא מוביל אותה כפותה למרתף בגשם שוטף. בדרך היא מוצאת את חפירה ופוגעת בראשו. הוא נופל שטוף דם אך מצליח לגבור עליה, ולהכניסה למרתף. הוא נוסע לבית חולים וחוזר כעבור שלושה ימים אך מוצא אותה מתה לאחר שלקתה בדלקת ריאות. הוא קובר אותה ליד הבית ויוצא שוב ללונדון לחטוף בחורה שיש לה פחות דרישות.

### פרסים

סמנתה אגר זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה ובפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן והייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר.

ויליאם ויילר היה מועמד לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה.

טרנס סטמפ זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן.

הסרט זכה גם בפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר.

קישורים חיצוניים
----------------

* "האספן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "האספן", באתר נטפליקס
* "האספן", באתר AllMovie (באנגלית)
* "האספן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "האספן", באתר אידיבי
* "האספן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט האספן, באתר יוטיוב
**דוּרי שַמְעוּן** (בערבית: **دوري شمعون**; נולד ב-8 בנובמבר 1931) הוא מדינאי נוצרי מרוני לבנוני. הוא עומד בראש המפלגה ליבראלית-לאומית, אותה יסד אביו כמיל שמעון בשנת 1958. כמו כן משמש שמעון כחבר בארגון קורנת שהוואן (**قرنة شهوان**), איחוד מדינאים, אנשי רוח ואנשי עסקים לבנונים, ברובם נוצרים, המתנגדים לאג'נדה הפרו-סורית של נשיא לבנון, אמיל לחוד. דורי שמעון מכהן כראש העיר של דיר אל-קמר.

ביוגרפיה
--------

דורי שמעון הוא בנו הבכור של נשיא לבנון בשנים 1952-1958, כמיל שמעון. דורי עבד כמהנדס ושמר מרחק מהזירה הפוליטית. אך כשנרצח אחיו הצעיר, דני שמעון, שעמד בראש מיליציית "הנמרים" וירש את אביו בראשות מפלגתו, לקח דורי את הפיקוד ועמד בראשות המפלגה הליברלית-לאומית. מאז, סייר דורי שמעון בקהילות הלבנוניות בארצות רבות, ביניהם ארצות הברית, קנדה, צרפת וניו זילנד. במסעותיו אלה הוא עסק בתעמולת-נגד לנוכחות הסורית בלבנון ולמשטר הבובות שלה. אין דורי מאמין שהנחלה הלבנונית תגיע מבחוץ. אין בו אימון לרצון האמריקני והצרפתי לעזור לעם הלבנוני. דורי שמעון צוטט כאומר כי הוא מאוכזב קשות מהמדיניות הישראלית כלפי נוצריי לבנון, אותם היא נטשה בשעת-מבחנם הקשה ביותר. אין ספק שדורי מתכוון ליציאה הפתאומית מדרום לבנון ולעובדה שאחיו נרצח תחת עיניה הפקוחות של ישראל וזאת לאחר שאביו חפש את הקשר הישראלי.

כראש המפלגה הליבראלית לאומית, דורי שמעון החרים את הבחירות לפרלמנט הלבנוני בשנים 1992, 1996 ו-2000 משום שטען כי התוצאות נקבעו מראש, זאת בדומה לפוליטיקאים נוצרים רבים אחרים. דורי לקח חלק מרכזי במהפכת הארזים, אותו גל מהפכני לבנוני לאומי שקם עם רצח רפיק אל-חרירי שקרא ליציאה המיידית של הכוחות הסורים מלבנון.

בנו הצעיר של דורי נרצח גם הוא בהתנקשות. בנו הבכור, כמיל שמעון ג'וניור, עוסק בפוליטיקה. הוא לא הצליח לזכות במושב בפרלמנט בבחירות ב-2005.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1155418611
* VIAF: 6560152331612803260004
* WorldCat (עם VIAF): 6560152331612803260004

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים ריקים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**הג'וקר הוא פראי** הוא סרט דרמה שהופק באולפני סרטי פרמאונט בשנת 1957. את הסרט ביים צ'ארלס וידור והפיקו סמואל בריסקין וצ'ארלס וידור. הסרט מספר את סיפור של ג'ו לואיס (פרנק סינטרה), זמר וקומיקאי פופולרי משנות העשרים ועד תחילת שנות החמישים. הסרט מבוסס על ספרו של ארט כהן, "הג'וקר הוא פראי: סיפורו של ג'ו .אי. לואיס", שאותו קרא סינטרה וקנה את זכויות ההסרטה שלו. את הספר רצו להסריט גם אולפני MGM, והציעו לכהן 150,000 דולר, אך הוא דחה הצעה זאת.

עלילה
-----

בשיקגו של סוף שנות העשרים, ג'ו לואיס (פרנק סינטרה) הוא זמר פופולרי שמושך קהל רב. לואיס מושך בנוסף את תשומת לבם של מספר מאפיונרים. אלו רוצים שהוא יעזוב את המועדון בו הוא מופיע, ויופיע אצלם. לואיס מסרב בנימוס, אך אל קפונה (אחד המאפיונרים), לא אוהב את סירובו, והמאפיונרים תוקפים אותו וחותכים את גרונו. מיתרי קולו נפגעים בצורה כל-כך קשה שהוא לא יכול לשיר יותר. לואיס שוקע בדיכאון ומפתח חוש הומור ציני. חברו, אוסטין מק (אדי אלברט), מציע שיתחיל לעבוד כקומיקאי. לואיס, שרואה שאין לו מה להפסיד, ובעידוד הבדרנית המפורסמת סופי טאקר (שמופיעה בתפקיד עצמה), נהיה קומיקאי והופך לכוכב.

לואיס מפתח מערכת יחסים עם נערת מקהלה בשם מרתה סטיוארט, ועם אשת החברה הגבוהה לטי פייג'. בסופו של דבר, מתחתן לואיס עם מרתה, אך לא מצליח לשכוח את לטי. המשולש הרומנטי בו הוא נמצא והלחץ של הצלחתו כבדרן גורמים לו להתמכר לאלכוהול. תוך זמן קצר הופך לואיס הופך לשתיין מריר שעומד לאבד את הקריירה המצליחה שלו. אשתו דורשת ממנו גירושין, ובסערת רוחות הוא מכה את חברו, אוסטין. הוא מבין שיש חיים מעבר לעבודתו כקומיקאי ומעבר לשתייה, מחליט להגמל ולמצוא הנאה בחיים שהוא יבנה לעצמו.

שחקנים
------

* פרנק סינטרה - ג'ו לואיס
* מיטצי גיינור - מרתה סטיוארט
* ג'ין קארין - לטי פייג'
* אדי אלברט - אוסטין מאק

קישורים חיצוניים
----------------

* "הג'וקר הוא פראי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הג'וקר הוא פראי", באתר נטפליקס
* "הג'וקר הוא פראי", באתר AllMovie (באנגלית)
* "הג'וקר הוא פראי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "הג'וקר הוא פראי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* על הסרט, באתר TCM
* הג'וקר הוא פראי(הקישור אינו פעיל) ביקורת על הסרט במגזין וראייטי
**הבן האובד** הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1968 בבימויו של יוסף שלחין. התסריט נכתב לפי סיפור של שלחין שיש בו יסודות אוטוביוגרפיים.

בתפקיד הראשי משחק שאול שלחין, בנו של הבמאי ששיחק בסרט קודם ומצליח של שלחין, הילד מעבר לרחוב.

חלק מהצילומים נעשו בבית החולים הצרפתי על שם סנט לואי ביפו ובמקוה ישראל.

המוזיקה נכתבה על ידי סשה ארגוב. לנעימת הנושא חיבר מאוחר יותר יעקב שבתאי מילים, והשיר "לפנות ערב", שבוצע על ידי עדנה גורן, זכה להצלחה גדולה ומושמע עד היום.

תקציר העלילה
------------

בשנת 1932 גרה במושבה באר יעקב משפחת פרידמן - האב דוד (יצחק שילה), האם לוסי (נינט דינר), הבן יוסף (שאול שלחין) והבת בקי (דורית שור). המשפחה קשת יום, האב עובד בפרדס ומתפרנס בקושי.

יוסף לומד בחדר ולא מסתדר עם שיטות הלימוד של המלמד המחמיר (אלברט כהן). הוא מסרב ללכת לחדר ואביו חסר האמצעים רושם אותו לפנימייה של המיסיון הצרפתי.

המצב מסתבך כשהאם (נינט דינר) חולה בטיפוס ומתאשפזת בבית חולים. המצב הכלכלי מידרדר, יוסף ואחותו בקי מועברים לדוד משה (יעקב אלפרין) והדודה רבקה (דבורה קידר).

יוסף מרגיש שהוא לא רצוי שם. אביו מגיע, לוקח אותו לתל אביב ומנסה למצוא לו עבודה אצל סנדלר (זישא גולד) אבל זה מסרב. לבסוף בעלת מסעדה (אסתר גרינברג) מסכימה לקבל אותו לעבודה בתור עוזר תמורת אוכל ולינה בלבד. יוסף משרת גם את בתה המפונקת לאה (דסי הדרי). האב דוד עובר לעבוד במפעלי ים המלח.

כאשר לאה מגלה שחסר לה כסף, מאשימה אימה את יוסף בגנבה. הוא מכחיש ובורח. בלילה הוא ישן על עגלה של העגלון אהרל'ה (שלמה בר-שביט) שלוקח אותו למסע בין הפרדסים. בדרך עולה על העגלה עבריין נמלט. השוטרים עוצרים אותם באשמת שיתוף פעולה. יוסף נחקר על ידי שוטר (יהודה ברקן), שומע תלונות של גנב שטוען שהוא חף מפשע (מוסקו אלקלעי) ואישה (דבורה קסטלניץ) שמתלוננת על שכן. לבסוף הוא משוחרר. הוא משוטט בשדות ומתגלה על ידי תלמידים במקוה ישראל.

התלמידים והמדריך רוצים שיישאר איתם אבל מנהל המוסד (יהודה פוקס) ממאן. בינתיים מחלימה האם והאב מגיע למקוה ישראל לקחת את יוסף. המשפחה מתאחדת שוב אך יוסף מחליט לחזור ולהמשיך את לימודיו במקוה ישראל והתלמידים מקבלים אותו באהבה.

שחקנים
------

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
| שאול שלחין | יוסף |
| יצחק מיכאל שילה | דוד פרידמן |
| נינט דינר | לוסי פרידמן |
| דורית שור | בקי פרידמן |
| דסי הדרי | לאה |
| אלברט כהן | מורה ב"חדר" |
| יהודה אפרוני | יעקובי, ראש הוועד |
| אסתר גרינברג | בעלת מסעדה |
| שלמה בר-שביט | אהרל'ה, עגלון |
| יהודה בארקן | שוטר |
| מוסקו אלקלעי | גנב |
| דודיק סמדר | שוטר |
| יהודה פוקס | מנהל מקוה ישראל |
| יעקב אלפרין | הדוד משה |
| דבורה קידר | הדודה רבקה |
| ליאו פילר | מנהל המיסיון |

קישורים חיצוניים
----------------

* "הבן האובד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הבן האובד", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "הבן האובד", באתר אידיבי
* "הבן האובד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* הבן האובד, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* לפנות ערב בביצוע עדנה גורן, באתר יוטיוב
* תמר אבידר, הבן משחק את אבא, מעריב, 4 באוקטובר 1968
* עזריה רפפורט, הבן האובד יהיה - עובד (פסקה במאמר: אויבו הגדול ביותר של האדם), מעריב, 10 באוקטובר 1968
* זאב רב נוף, מימסד הקיטש הישראלי, דבר, 22 באוקטובר 1968
**אמירספָּסלַר** (בגאורגית: **ამირსპასალარი**; בפרסית: **امیر سپه سالار**) היה תוארו של המפקד העליון בצבא הגאורגי בימי הביניים ואחד מנושאי המשרה הבכירים בממלכת גאורגיה. מתואר בדרך כלל כ"לורד הניצב העליון" (אנ') באנגליה ובסקוטלנד. (ולפעמים גם לתואר גנרליסימו). המילה מורכבת אמיר שמשמעותה בערבית: 'מפקד', 'מושל' או 'נסיך'. ו'סיפאהסלר' (אנ') שמשמעותה בפרסית 'מפקד הצבא' (מילה דומה היא ספאהבד (אנ') בפרסית עתיקה - ראש האבירים/פרשים).

אמירספסלר היה המפקד העליון של הצבא המלכותי בתקופת מלחמה ונושא דגל הממלכה. בתקופת שלטונה של תמר, מלכת גאורגיה היה התואר השלישי בחשיבותו לאחר התואר אטבג. תקנות חצר המלכות, קודקס החוקים הגאורגי מתקופת שלטונו של גאורגי החמישי המזהיר (אנ') (1314-1346), הגדיר את התואר "הווזיר (وزير) המכובד וראש הצבא". 

התואר אמירספסלר נזכר לראשונה בתקופת שלטונו של גיאורגי השלישי (1156-1184), אולם הוכנס לראשונה לשימוש על ידי סבו דוד הבנאי (1089-1125), שהנהיג רפורמות מרחיקות לכת בצבא הגאורגי ובמנהל האזרחי של הממלכה הגאורגית המאוחדת. בתחילת המאה ה-12, נבחר האמירספסלר מבית אורבליאני; אולם בשנת 1155, מרד דוד, בנו של דמטרה הראשון באביו, וניסה לרסן את השפעת האורבליאנים על ידי הדחתם והעברת תפקידם לטירקש אבולטיסדזה. לאחר שדמטרה חזר לשלטון חזרו האורבליאנים להחזיק בתפקיד עד למרידתם כנגד גיאורגי השלישי בשנת 7/‏1176, והתפקיד הועבר לקובאסאר שהיה ממוצא קיפצ'קי. בשנת 1184 העבירה תמר, מלכת גאורגיה את קובאסאר מתפקידו ומינתה במקומו נציג ממשפחת גמרקלי. מאז עבר התפקיד בירושה במשפחת זקרידיס שאותה ירשה משפחת ג'קלי. 

התפקיד למעשה בוטל עם התפוררותה של הממלכה הגאורגית בסוף המאה ה-15.

מקורות
------

* ג'וזף רייסה סטרייר (1983), מילון ימי הבינים, עמ' 235, ISBN 0684167603, (באנגלית)
תקופת הגרעין בימיו הטובים - וקסי (מיכה סלקטר) במרכז, מימינו נוקי (אורנה כץ), ומשמאלו רותי (שרון מלכי-שמש)
הגרעין בימיו האחרונים, אחרי הפירוק - מימין: שמר (אייל נחמיאס) שר שיר לנעמה/נוקי (אורנה כץ), שנמצאת מאחור בתוך הקרוון מבלי שהוא מודע לכך, משמאלו וקסי (מיכה סלקטר)
 הגרעין בימיו הטובים: ארז (רועי ששון) על ברכיה של נוקי (אורנה כץ), מולם יושבת ילה (אירית סוקי)
**הגרעין הקשה** הוא סרטו של הבמאי ענר פרמינגר מ-1999.

תיאור העלילה
------------

העלילה מתחילה בליל ה-13 בספטמבר 1993 (הלילה בו מתרחשת לחיצת היד בין רבין לערפאת במסגרת הסכם וושינגטון). על הר חזון שבגליל התחתון מפוזרים שרידיה של היאחזות נח"ל בה ישב גרעין בעל שאיפות חברתיות בתחילת שנות ה-80. נועם וקס (וקסי - מיכה סלקטר), מנהיג הגרעין הכריזמטי, מזעיק את חבריו מאז, בחזרה אל ההר, בדרכים מפתיעות ומניפולטיביות המגרות את סקרנותם. הוא עושה זאת כדי להשלים סרט דוקומנטרי על הגרעין שהתפרק, ובאמצעותו להתגבר על הטראומות והצלקות שהשאירו בו הימים ההם. זהו הקשר הראשון שנועם יוצר עם חבריו לאחר עשר שנות שתיקה, בהן לא ידעו היכן הוא ומה עלה בגורלו. ששת החברים שמגיעים בבהילות אל המקום נאלצים להתמודד עם תחושת הבגידה האישית והרעיונית שנועם נושא עמו מאז נפרדו. במקביל מתמודד כל אחד מהם עם משבר חייו בהווה ובזיקה הקיימת בינו לבין בעיות לא פתורות מתקופת הגרעין. ליל המפגש הופך לחשבון נפש נוקב, שמבטא גם את הטלטלה שעברה החברה הישראלית בעשור שבין מלחמת לבנון הראשונה והסכמי אוסלו, והוא מסתיים באופן מפתיע וטראגי.

הסרט עוסק בהחמצה הן במישור האישי והן בלאומי. פירוקו של הגרעין בעל החזון החברתי שהפך למרכז חייהם של חבריו, מהווה עבורם נטישה של חלומות גדולים ביחס לעצמם, לחבריהם וליכולתם לשנות ולהשפיע.

תפקידים
-------

* מיכה סלקטר - נועם וקס (וקסי)
* שרון מלכי-שמש - רותי
* רועי ששון - פקד ארז בר-און
* יגאל זקס - מתי (מקס)
* אירית סוקי - ילה (איילה)
* אורנה כץ - נוקי (נעמה)
* אייל נחמיאס - שמר
* בתפקיד אורח: אברהם סלקטר – אל"ם מיל' דן וקס (אביו של נועם וקס)

פסטיבלים
--------

בשנים 2002-1999 השתתף הסרט "הגרעין הקשה" בפסטיבלים הבינלאומיים הבאים

* חיפה 1999
* ניו-יורק 2000
* וושינגטון די.סי. 2000;
* סיאטל וושינגטון, 2001;
* פיפטל, ביאריץ, צרפת, 2001;
* קונטרה קוסטה, ארצות הברית 2002.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הגרעין הקשה** בוויקישיתוף

* "הגרעין הקשה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הגרעין הקשה", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "הגרעין הקשה", באתר אידיבי
* "הגרעין הקשה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* עמוד הסרט "הגרעין הקשה"(הקישור אינו פעיל), באתר של ענר פרמינגר

הערות שוליים
------------

1. ↑  אברהם כרמלי, זהר שביט, קולנוע בישראל, סיכום פעילות שנתית 1999–2001, **המרכז למידע ולמחקרי תרבות**, ספטמבר 2003, עמ' 17
2. ↑  אברהם כרמלי, זהר שביט, קולנוע בישראל, סיכום פעילות שנתית 1999–2001, **המרכז למידע ולמחקרי תרבות**, ספטמבר 2003, עמ' 30