recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**קנת מילטון גרימווד** (באנגלית: **Kenneth Milton Grimwood**;‏ 27 בפברואר 1944 – 6 ביוני 2003) היה שדרן רדיו וסופר אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

גרימווד ידוע גם בשם העט **אלן קוקרן** (Alan Cochran).

בספרי הפנטזיה שלו, גרימווד נהג לחבר בין מוטיבים של גלגולי נשמות ותקווה, עם קונספט מטאפיזי. מוטיבים הקיימים בספרו המוכר ביותר "בהילוך חוזר".

גרימווד התעניין במיוחד בקומיקס מסוג EC (קומיקס לשם בידור - Entertaining Comics)וכן בשדרנות רדיו, כשגדל בפנסקולה שבחוף האיזמרגד, פלורידה. הוא סיים את התיכון בשנת 1961 ואז שהה במהלך הקיץ שלאחר מכן בפריז ולמד בסורבון. הוא למד בקולג' בין השנים 1961 עד 1963. באמצע שנות השישים, עבד בתחנת הרדיו WLAK בלייקלנד, פלורידה. למד פסיכולוגיה במכללת בארד בניו יורק שם גם תרם סיפורים קצרים לעיתון המכללה, אותה סיים בשנת 1970.

מקצת מספריו המוקדמים נכתבו כאשר כיהן כעורך החדשות בתחנת הרדיו המקומית KFWB בלוס אנג'לס. ההצלחה של ספרו "*בהילוך חוזר*" אילצה אותו לעזוב את תחנת הרדיו KFWB לצורך כתיבה במשרה מלאה. גרימווד היה נשוי פעם אחת ללא ילדים.

בגיל 59, גרימווד מת מהתקף לב בביתו אשר בסנטה ברברה, קליפורניה. בתקופה שקדמה למותו, כתב תסריט עבור ספרו "*בהילוך חוזר*". שמו נמנה בין הסופרים והמוציאים לאור, במדריך האוניברסיטה של סנטה ברברה, קליפורניה. ישנו לפחות ספר אחד שלא התפרסם מכתב ידו של גרימווד, בשיתוף פעולה עם הסופר טום אטוויל (*Tom Atwill*).

ספריו באנגלית
-------------

* Breakthrough - 1976 - (פריצת דרך) סיפור על אליזבת בת ה-26. במוחה של אליזבת מושתלות אלקטרודות זעירות. היא יכולה לשלוט בהתקפי האפילפסיה שלה באמצעות לחיצות על שלט רחוק חיצוני תוך הפעלת האלקטרודות שבמוחה. תוך כדי התרגלות לחיים נורמליים, היא מוכנה לתקן את נישואיה הבעייתיים ולהתחיל מחדש את הקריירה הנטושה שלה.
* Elise - 1979 - (אליז) מותחן אימה על חיי נצח.
* Two Plus Two - 1980 - (שניים ועוד שניים) תחת שם העט "*אלן קוקרן*" - ספר נוסף על חיי נצח.
* Voice Outside - 1982 - (הקול בחוץ) סיפור מתח על אלמנטים של שליטה על מחשבות (טלקינזיס).
* **Replay** - 1986 (תורגם לעברית בשנת 1989 - "בהילוך חוזר") - הספר זיכה את גרימווד בפרס הפנטזיה העולמי של שנת 1988.
* Into the Deep - 1995 - (במעמקים) מותחן מדע בדיוני, מטפיזי.

בהילוך חוזר
-----------

 ערך מורחב – **בהילוך חוזר**  

"בהילוך חוזר"
הספר משתייך לסוגת ההיסטוריה חלופית ומסע בזמן במדע בדיוני - בשנת 1987 קיבל גיבור הספר, ג'ף וינסטון, התקף לב, והוא התעורר ממנו בשנת 1963 כסטודנט בן 18. ג'ף ניצל את הידע שלו באשר ל-25 השנים הבאות למסחר והפך לאחד מעשירי העולם. בגיל 43 מת פעם נוספת וחזר שוב לאותה שנה. הפעם התלבט האם לבחור בחיי תענוגות או לחפש את ההסבר לתופעה. כמו כן הכיר אישה שהייתה במצב דומה לשלו.

הספר תורגם מאנגלית על ידי אופירה רפן ויצא בהוצאת כנרת בתל אביב, בשנת 1989.

קישורים חיצוניים
----------------

* קן גרימווד, אתר אנציקלופדיית מדע בדיוני
* סיפור קצר מאת גרימווד, בשם "Static" בשבועון האובזרבר משנת 1969
* סיפור קצר נוסף מאת גרימווד, בשם "Feedback" בשבועון האובזרבר משנת 1969

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007425705805171
* BNE: XX1010587
* BnF: cb12077674s (data)
* GND: 114085706
* ISNI: 0000 0001 1654 9987
* LCCN: n79072945
* NDL: 00467598
* NLK: KAC200905716
* NTA: 072236167
* SUDOC: 029075580
* Trove: 843676
* VIAF: 61570480
* WorldCat: lccn-n79072945

 |
רבי **שמואל מאיר הכהן הולנדר** (כ"ח באדר ב תרמ"ט, 31 במרץ 1889 – ט"ז בטבת תשכ"ה, 21 בדצמבר 1964) היה רב ואב בית דין באמסנא שבגליציה, צ'רנוביץ ודארבאני שברומניה. לאחר עלותו לארץ ישראל שימש כרב שכונת נווה צדק ובית הכנסת "קהל חסידים" בתל אביב.

ביוגרפיה
--------

נולד במשאנה דולנהשבגליציה, שם כיהן אביו הרב נתן דוד הולנדר כרב ואב בית דין. גם סבו רבי יוסף הולנדר היה מחשובי חסידי האדמו"ר בעל ה'דברי חיים' מצאנז ובנו בעל ה'דברי יחזקאל' משינאווא, כיהן כאב בית דין אמסנא. למד בישיבת עץ חיים אצל האדמו"ר רבי שלמה הלברשטאם מבאבוב.

לאחר נישואיו כיהן כרב באמסנא. בשנת 1913 התמנה כרב ואב"ד בצ'רנוביץ וכיהן בתפקידו כשלושים שנה. הִרבה להתכתב בהלכה ובחסידות עם גדולי דורו ועם רבני אירופה. ברשותו נשמרו עשרות מכתבים תורניים שנשלחו אליו על ידי חשובי הרבנים באירופה, ובהם רבי חיים מרדכי רולר אב"ד ניאמץ, רבי יוסף לייב סופר אב"ד פאקש, רבי דוד יהודה זילברשטיין אב"ד וויצן, רבי בצלאל זאב שפרן אב"ד באקו ואחרים.

בזמן מלחמת העולם השנייה המשיך לשמש כרב בצ'רנוביץ וניצל מגירוש לטרנסניסטריה. לאחר המלחמה שימש כאב"ד דארבאני. בשנת 1947 שימש כרב בית הכנסת "שלום על ישראל" בבוקרשט.

בתקופת מלחמת העולם השנייה רכש כתבי יד של רבי שמואל קעלין בעל מחצית השקל שכללו חידושים על מסכתות בבא בתרא ועבודה זרה. בשנת 1958 הוציאם לאור, בתוספת הקדמה.

בשנת 1948 עלה לישראל ושימש כרב שכונת נווה צדק בתל אביב ובית הכנסת "קהל חסידים" בשכונה. ב-1955 היה ממובילי ההתנגדות מקרב רבני תל אביב לבחירת גולדה מאיר לראשות העיר. הוא כתב מכתב לראש העיר חיים לבנון, ובו פירט את הנימוקים ההלכתיים כנגד בחירת אישה לתפקיד.

דברים רבים הובאו בשמו בסדרת ספרי "מגדולי התורה והחסידות".

נפטר בשנת 1964 ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק, סמוך לחותנו בזיווג שני הרב שלום הגר.

משפחתו
------

הרב הולנדר היה כהן מיוחס מגזע משפחת רפופורט. האדמו"ר רבי אהרן מבעלזא אמר לחסידיו שייקחו אותו לפדיון הבן.

בזיווג ראשון נשא אישה ממשפחת פרנקל תאומים, ממנה נולדה בתם רייזל (יכט). האם נפטרה זמן קצר לאחר לידתה. רייזל יכט נישאה לרב יצחק משולם לייפר אב בית דין (אב"ד) דארבאני שברומניה.

בזיווג שני נשא את בתו של האדמו"ר רבי שלום הגר מסטרוז'ניץ, ממנה נולדו שתי בנות: שרה אסתר וחיה רייצא. שרה אסתר נישאה לדוד המאירי וחיה רייצא נישאה לד"ר צבי שפסר.

בזיווג שלישי נשא את רינא (רינה) בת ר' ישכר דב כהנא מפעסט, ממנה נולדו שני בנים: זאב יהודה ונתן דוד.

אחותו של הרב הולנדר הייתה אשת האדמו"ר רבי יצחק אייזיק רוזנבוים מזוטשקא.

ספריו
-----

* שו"ת ש"ם הכהן, ירושלים, תשי"ב
* מהרש"מ הכהן, תל אביב, תשט"ז

לקריאה נוספת
------------

* מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה, חלק ב, עמ' 96- 99

קישורים חיצוניים
----------------

* הקדמתו לספרו "שם הכהן", באתר מכללה ירושלים

* הספר "מהרש"ם הכהן", באתר אוצר החכמה

* אוסף מכתבים מגדולי הרבנים אליו, באתר קדם (בית מכירות פומביות)

* שורשי משפחתו בבלוג "תולדות ושורשים"

הערות שוליים
------------

1. ↑  כיצד גולדה מאיר כמעט ונהייתה ראש עיריית תל אביב, אתר תל אביב שלי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007311542505171
* LCCN: nr97005109
* VIAF: 299286131
* WorldCat: viaf-299286131

 |
**ג'ורג' מורל** (באנגלית: **George Morrell**) היה מאמן כדורגל סקוטי.

מורל החל לעבוד כמאמן לוולוויץ' ארסנל ביוני 1908, לאחר שקודם לכן עבד בגרינוק מורטון מסקוטלנד. למרות שבעונתו המלאה (1908/1909) הראשונה המועדון סיים במקום השישי בליגה, המצב הכלכלי החל להתדרדר כתוצאה ממיעוט צופים והמועדון נאלץ ב-1908 לשחרר מספר שחקנים מובילים כגון טים קולמן, ברט פרימן, ג'ימי שארפ, ג'ימי אשקרופט וויליאם גארבט. בעונה שלאחר מכן המועדון הצליח לסיים רק במקום ה-18 בליגה.

הנרי נוריס רכש את ארסנל ב-1910, והחליט להשאיר את מורל בתפקיד המאמן. המועדון הצליח לסיים במקום העשירי בליגה בעונת 1910/1911 ובעונת 1911/1912. מורל ניסה לקבל את משרת המאמן של לידס סיטי ב-1912, אך לבסוף החליט לא להתמודד על המשרה לאחר ששוכנע על ידי הנהלת ארסנל להישאר במועדון; הרברט צ'פמן התמנה לתפקיד המאמן בלידס, ובבוא היום הוא עתיד היה לאמן את ארסנל. בעונת 1912/1913 חלה ירידה חדה ברמת המשחק של ארסנל. המועדון סיים במקום האחרון בליגה, ומורל "זכה" להיות המאמן היחיד בהיסטוריה של ארסנל שמאמן את המועדון בזמן ירידת ליגה.

מורל נותר בארסנל למרות הירידה, והיה מעורב בהעברת המועדון לאצטדיון הייבורי. בעונת 1913/1914 המועדון סיים במקום השלישי בליגה השנייה והחמיץ את המקום השני (שממנו עולים) בגלל ממוצע שערים. בעונה שלאחר מכן המועדון סיים במקום החמישי. מיקום זה היה מספיק על מנת שהמועדון יצורף לליגה הראשונה שהורחבה ב-1919 לאחר חידוש המשחקים שהופסקו בגלל מלחמת העולם הראשונה; עם זאת, המועדונים וולבס ובארנסלי שסיימו מעל ארסנל לא צורפו לליגה הראשונה, ונטען כי הדבר היה בגלל שחיתות של הנרי נוריס. 

מורל כבר לא היה המאמן של ארסנל בתקופה זו, כיוון שהתפטר מתפקידו ב-1915 בעקבות שמועות על כך שהנהלת המועדון מתכוונת לפטרו בגלל השעיית המשחקים. לאחר חידוש המשחקים הוא לא היה בתוכניות של הנהלת ארסנל, ולא ידוע מה עלה בגורלו לאחר המלחמה.

לקריאה נוספת
------------

* מרטין טיילר ופיל סואר, The Official Illustrated History of Arsenal (עמוד 32, 39 - 40), המלין, 2005 (מסת"ב 0-600613-44-5)

קישורים חיצוניים
----------------

* מאמני ארסנל באתר הרשמי של המועדון

| מאמני ארסנל |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| הוליס (1894 - 1897) • מיטשל (1897 - 1898) • אלקוט (1898 - 1899) • ברדשו (1899 - 1904) • קלסו (1904 - 1908) • מורל (1908 - 1915) • מק'יואן (1915 - 1919) • נייטון (1919 - 1925) • צ'פמן (1925 - 1934) • *שו* (1934) • אליסון (1934 - 1947) • ויטאקר (1947 - 1956) • קרייסטון (1956 - 1958) • סווינדין (1958 - 1962) • רייט (1962 - 1966) • מיי (1966 - 1976) • ניל (1976 - 1983) • האו (1983 - 1986) • *ברטנשו* (1986) • גרהאם (1986 - 1995) • *יוסטון* (1995) • ריוק (1995 - 1996) • *יוסטון* (1996) • רייס (1996) • ונגר (1996 - 2018) • אמרי (2018 - 2019) • *יונגברי* (2019) • ארטטה (2019-) |

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בישיבה בניו יורק. אם התכוונתם לישיבה בלידא, שהוקמה על ידי הרב יצחק יעקב ריינס, ראו ישיבת לידא.
**ישיבת תורה ודעת** (או **מתיבתא תורה ודעת**) היא ישיבה חרדית הנמצאת בשכונת קנסינגטון שבברוקלין, ניו יורק, ארצות הברית. הישיבה הוקמה בשנת 1917 על ידי הרבנים בנימין וילהלם, לואיס דרשוביץ וזאב גולד, ופעלה בתחילתה כבית ספר יסודי. הרב גולד נבחר לכהן כנשיא הישיבה והוא שבחר את שמה: "ישיבת תורה ודעת", כשם ישיבתו של הרב יצחק יעקב ריינס בלידא, שבה למד בצעירותו.

בראשיתה התנהלה הישיבה ברוחה של תנועת תורה עם דרך ארץ, בהמשך הפכה לישיבה חרדית.

לאחר מספר שנים נקרא הרב שרגא פייבל מנדלוביץ' לכהן כמנהל הישיבה. תחת ניהולו הוקמה "מתיבתא", מסגרת לגילאי תיכון. בשלב מאוחר יותר הקים הרב מנדלוביץ' גם ישיבה גבוהה, לבוגרי המתיבתא ולמסיימי מסגרות חינוך על-יסודי אחרות.

במשך השנים כיהנו בראשות הישיבה הרב יעקב קנטרוביץ (למשך כשנה), הרב שלמה היימן, הרב ראובן גרוזובסקי, הרב אליהו חזן, הרב גדליה שור, הרב יעקב קמינצקי, הרב ראובן פיין, הרב אברהם יעקב פאם והרב ישראל בלסקי. ראשי הישיבה כיום הם הרב יצחק ליכטנשטיין (בנו של הרב אהרן ליכטנשטיין), הרב יוסף סביצקי והרב ישראל רייזמן.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של ישיבת תורה ודעת (באנגלית)
* סקירה על תהליך היווצרותן של הישיבות בארצות הברית, כולל ישיבת תורה ודעת, באתר "דעת".
* ישיבה ומתיבתא תורה ודעת (ברוקלין, ניו יורק), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301731705171
* LCCN: n99021677
* WorldCat (עם LCCN): n99-021677

 |
באסטרודינמיקה, **שיטת החתכים הטלואים** או **שיטת החתכים הקוניים** (באנגלית: **patched conic approximation**) היא שיטה מקורבת לחישוב מסלול בין פלנטרי של גוף בחלל בסביבה מרובה בגרמי שמיים.

השיטה
-----

לכל גרמי השמיים (השמש, כדור הארץ, ירח וכו') שדה כבידה המשפיע על סביבתו. נניח ולכל גרם שמיים קיימת מעטפת השפעה, מרחק סופי מגרם השמיים, שבתוכה, גוף קטן ממדים (לוויין, רכב חלל) מושפע בקירוב מגרם שמיים יחיד ודומיננטי.

השיטה מבוססת על חלוקת המסלול בחלל למספר חלקים, "טלאים", שנבדלים במעטפות ההשפעה.

כך למעשה מפשטים בעיה מורכבת של בעיית N הגופים על ידי כך שפותרים N פעמים את בעיית שני הגופים עבור כל חלק במסלול; לבעיה זו פתרון ידוע כאחד מחתכי חרוט לפי מסלולי קפלר: אליפסה, פרבולה או היפרבולה.

קירוב זה אינו ממדל את נקודות לגראנז'.

דוגמה
-----

איור גרפי של מסלול מכדור הארץ למאדים, בסביבת שמש
עבור תכנון מסלול של מערכת המשוגרת לחלל מכדור הארץ למאדים ובסביבת השמש:

* בשלב הראשון - נבצע מסלול היפרבולי ביחס לכדור הארץ, לבריחה משדה הכבידה של כדור הארץ.
* בשלב השני - כשאנו במעטפת ההשפעה של השמש, נבצע מסלול אליפטי או היפרבולי ביחס לשמש, על מנת להגיע למעטפת ההשפעה של מאדים.
* בשלב השלישי - נבצע תמרון על מנת לבצע מסלול אליפטי סביב מאדים.

כמו כן יש להתאים את וקטורי המיקום והמהירות בגבולות המעטפת, בין החלקים, לצורך קבלת פתרון רציף.

ראו גם
------

* בעיית שני הגופים
* בעיית שלושת הגופים
* בעיית N הגופים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Bate, R. R. D. D. Mueller, and J. E. White [1971], *Fundamentals of Astrodynamics.* Dover, New York.
2. ↑  Lagerstrom, P. A. and Kevorkian, J. [1963], *Earth-to-moon trajectories in the restricted three-body problem*, Journal de mecanique, p. 189-218.
**ברוך מאירי** (נולד ב-25 בדצמבר 1940 בבגדאד שבעיראק) הוא סופר ועיתונאי ישראלי שעבד כארבעים שנים במערכת העיתון "מעריב".

ביוגרפיה
--------

ב-1950 עלה לישראל.
הוא החל לעבוד בעיתון "מעריב", וביצע בו שורת תפקידים, החל מכתב לענייני משפט ופלילים, דרך כתב לענייני קליטה ועלייה וכן בריאות ופנים וכלה בניהול סניף ירושלים של העיתון.

בליל יום העצמאות 1990, הוצתה דלת דירתו של מאירי. ארגון הימין הרדיקלי "הסיקריקים" לקח אחריות על המעשה.

עוד ערך מאירי במשך מספר שנים את "נהרדע", ביטאונו של מרכז מורשת יהדות בבל באור יהודה, ובהמשך ערך עיתון אינטרנטי מטעם נ.צ. חינוך לדמוקרטיה וכן את הביטאון "קריה נאמנה", ביטאון ועד עדת הספרדים ועדות המזרח בירושלים. 

מאירי כתב מספר ספרים עבור מוסדות ואנשים פרטיים (ביניהם - צבי גבאי). הוא זכה במספר פרסים ובכללם: אות זכויות האדם ע"ש אמיל גרינצוויג ז"ל ב-1985, ופרס תנועת אח"י, התנועה לקידום התרבות וההשכלה של עולי עיראק. בוגר קורס מדריכי ספורט, לגיל הזהב, במכון וינגייט.

בשנים 2014-2015 זכה בארבע מדליות באליפות ישראל (מאסטרס) בשחייה: שתי מדליות כסף ושתי מדליות ארד (משחים חזה וגב למרחק של 50 מטרים). באולימפיאדת גיל הזה, השנה (2015) זכה במדליית כסף בסגנון שחייה חופשית למרחק 50 מטרים.
באליפות המאסטרס בשחייה הקיץ 2017 זכה במקום הראשון, במשחה 100 גב; במכביה ה-20 הקיץ זכה בשתי מדליות: כסף (100 גב) וארד (50 חזה). השתתף באליפות העולם בשחייה, מאסטראס, שהתקיימה בסוף חודש אוגוסט השנה בהונגריה.

ברוך מאירי נשוי, אב לארבעה ילדים.

מספריו
------

* **אילת-שורשים על חוף ים סוף**.
* **חיוך באוהל**, על החיים במעברה מנקודת מבטו של ילד; הספר נלמד בחטיבת הביניים.
* **חלום בין סורגים**, על אסירי ציון מאתיופיה.
* **מנהרות בבל לירושלים**, על יוצאי עיראק בעיראק הקודש.
* **מאספי לצפת**, העלייה ממרוקו סביב קורות חייו של אהרן-רפאל נחמיאס, לשעבר סגן יו"ר הכנסת וראש עיריית צפת.
* **קל לגדל סבא**, מחוויותיו של סבא, נכתב יחד עם מוטי רוזנבלום.
* **גרעיני אבטיח**, סיפורים ביוגרפים משמעותיים בחיי ברוך מאירי.
* **משפחת סיטון**, היסטוריה של משפחת סיטון בירושלים.
* **החיים באוהל**, סיפורים אותנטיים מהחיים במעברות בתחילת שנות ה–50, הוצאת אגודת האקדמאים יוצאי עיראק בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברוך מאירי** בוויקישיתוף
* הספרים של ברוך מאירי, באתר "סימניה"
* אחד על אחד עם ברוך מאירי, באתר "זמן מבשרת" 10 בדצמבר 2010
* ברוך מאירי, רשות השידור ומעריב - בין שתי גסיסות, באתר בית העיתונאים, 15 במרץ 2014
* אלישיב רייכנר, ‏הצד האחר של המעברה, בעיתון מקור ראשון, 7 ביוני 2018
* ברוך בן יהודה מאירי, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  המסיתים והמציתים, מעריב, 1 במאי 1990
2. ↑  רן שפירא, ספרים החדשים, באתר הארץ, 20 באוגוסט 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007265244905171
* BnF: cb13753560s (data)
* ISNI: 0000 0000 8337 2192
* LCCN: n88237645
* NTA: 230190898
* VIAF: 120739410
* WorldCat: lccn-n88237645

 |
בתורת הסיבוכיות, **שיטת הפוטנציאל** היא שיטה לחישוב עלות לשיעורין של סדרת פעולות על מבנה נתונים.

תיאור השיטה
-----------

בשיטה מגדירים "פונקציית פוטנציאל", Φ, המקבלת מצב של המבנה ומחזירה מספר חיובי שבאופן אינטואיטיבי ניתן לחשוב עליו כעל "אנרגיה פוטנציאלית" של המצב.

את העלות לשיעורין מחשבים בעזרת השינוי בפוטנציאל, יחד עם העלות האמיתית. כלומר, אם נסמן את המצבים ב-Di, את העלות האמיתית של המעבר מ-Di-1 ל-Di ב-ci ואת העלות לשיעורין ב-c'i אז מתקיים:

(c'i=ci+Φ(Di)-Φ(Di-1
את העלות לשיעורין של כל סדרת הפעולות מחשבים באמצעות טור טלסקופי:

\sum \_{{i=1}}^{n}c'\_{i}=\sum \_{{i=1}}^{n}(c\_{i}+\Phi (D\_{i})-\Phi (D\_{{i-1}}))=\sum \_{{i=1}}^{n}(c\_{i})+\Phi (D\_{n})-\Phi (D\_{0})
בהגדרת הפוטנציאל דורשים שהפוטנציאל של המצב ההתחלתי יהיה 0, ושל כל מצב אחר יהיה חיובי. בצורה כזאת מובטח לנו שמתקיים \sum \_{{i=1}}^{n}c'\_{i}\geq \sum \_{{i=1}}^{n}c\_{i}, כלומר שהניתוח יביא לנו חסם עליון על מספר הפעולות.

דוגמה
-----

נניח שנתון לנו מונה בינארי, כלומר מערך שאיבריו הם 0 או 1 כך שהם מייצגים מספר בבסיס בינארי. נרצה לחשב את העלות לשיעורין של n פעולות של הוספת אחד למונה (שמאותחל בהתחלה ל-0). ניתוח נאיבי הוא שבמקרה הגרוע פעולה תחליף את כל הביטים (מעבר מרצף אחדות לאחד ואחריו אפסים) כלומר n פעמים פעולות ב-(O(n שזה (O(n2. אלא שניתוח זה הוא לא הדוק, כיוון שרוב הפעולות דורשות זמן קצר בהרבה. נחשב בעזרת שיטת הפוטנציאל: נגדיר פונקציית פוטנציאל בצורה הבאה: הפוטנציאל של מצב יהיה מספר האחדות בו. כעת, אם נסמן את מספר האחדות בקצה המצב ה-i ב-ti, אז העלות של להוסיף אחד תהיה להפוך את כל האחדות לאפסים ואת האפס שמשמאלם להפוך ל-1, כלומר ci=ti+1. נשים לב שמצב זה הורדנו ti אחדות והוספנו אחד, כלומר הקטנו את הפוטנציאל ב-ti-1. מקבלים: c'i=ci+Φ(Di)-Φ(Di-1)=ti+1-(ti-1)=2 כלומר העלות לשיעורין של כל פעולה היא 2 ולכן העלות הממוצעת היא לא יותר מ-2, כלומר ב-(O(1.
הרב **שלמה בן סעדיה בירב מימון בירב אפרים אלחראזי** היה מגדולי חכמי תימן בסוף המאה ה-17. שימש ברבנות באחת מהקהילות בדרום תימן. 
על פי הסברה, אליו נשלחה איגרת בשנת התנ"א (1691) מרבני ירושלים ובראשם הרב משה בן חביב לבקשת סיוע כספי לחיזוק קהילת יהודי ירושלים. בפתיחת האיגרת נכתב בין היתר: "מלאים מצוות כרימון... ששים ושמחים לעשות רצון קונם באונם... בתוכם אנשים הדורים נדיבים ושועים גבירים כבירים ה"ה הנשיא המפורסם עוואץ'... עואץ' מעוצ'ה וכה"ר מסאלם היבה ועל ראשיהם [כה"ר] שלמה בן סעדיא אתה ה' [תשמרם]...".

נולד בטוילה, ולמד תורה אצל תלמידי חכמים בני מקומו, ובפרט לפני הרב נתן בירב אברהם.

הרב חראזי חיבר שירים וספרים. לו מיוחס השיר המפורסם "שמע האל ענני בתפילה". ספרו המפורסם ביותר הוא "בית תפילה". כמו כן, חראזי נודע כמעתיק ספרים טוב והעתיק חיבורים כמו ספר "היכלות", "תולעת יעקב" ו"רכב אלדים".

בית תפילה
---------

בסביבות שנת 1670 חיבר חראזי את הספר "בית תפילה", שהוא מבוא ופירוש לתפילה ובעיקר לתפילת העמידה. מלבד נושא התפילה, דן הספר במהות הנפש ובהבדל שבין נפש היהודי לנפש הגוי. הוא נוגע בנושאים אחרים ביהדות כמו חשיבות קיום המצוות, מידת הביטחון, יצר הטוב ויצר הרע, תפקיד ישראל בעולם, תחיית המתים, חישובי קץ, זהות המשיח וקיבוץ גלויות. מכל הנושאים הנזכרים, זוכים נושא הגלות ונושא הגאולה להעדפה. חראזי מרבה לחזק את קוראיו כי הגאולה תבוא מן הגלות ואין להתייאש מהמצב הקשה בו הם שרויים. בין היתר, כותב חראזי "דיין לישראל צער גלות, ואפילו בלא תשובה נגאלין". אווירת המצוקה והסבל זועקים מכל חלקי הספר, עקב ההתנכלויות השונות מצד השלטונות כלפי יהדות תימן בתקופה זו. הספר גדוש במובאות מהמקרא, מהתלמוד, מהמדרש ומספרי הקבלה והפילוסופיה. חלק ממקורות הספר לא ידועים, ורובם פרי חכמי תימן הראשונים. פעמים רבות חראזי מציג שאלות לפני ביאוריו. 
הספר יצא לאור מחדש בשנת 1992 על ידי ציון בר מעוז.
**שמואל לבן** (נולד ב-21 בינואר 1981) הוא כדורגלן עבר ישראלי-בלגי ששיחק בעמדת הבלם.

קריירה
------

לבן נולד בירושלים ובגיל צעיר עזב עם משפחתו לבלגיה. לבן התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בירסחוט ממנה עבר לזו של ליירסה.

בפברואר 2001 הצטרף לבית"ר ירושלים. ב-12 במאי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-0 למכבי חיפה. בירושלים שיחק שנה וחצי אך שיחק רק 10 משחקים.

לאחר מכן חזר לבלגיה ושיחק בדניצה, רוסלארה, רויאל אנטוורפן וברכם ספורט. כאשר שיחק באנטוורפן חווה אירוע אנטישמי במשחק ליגה נגד מכלן כאשר שחקן היריבה אמר לו: "חבל שהעבודה של הגרמנים במהלך מלחמת העולם השנייה לא הושלמה".

לבן שיחק בעברו גם נבחרת הנוער ובנבחרת הצעירה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלמה חסיד, בית"ר ירושלים: שמואל לבן יוחתם, באתר ynet, 1 בפברואר 2001
2. ↑  מעריב NRG, ‏שמואל לבן מאנטוורפן ספג גידופים אנטישמיים במשחק, בעיתון מקור ראשון, 9 בנובמבר 2005

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"שמואל לבן"**.
פורטה סאלאריה לפני הריסתו ב-1871.
**שער סלאריה** (בלטינית: **Porta Salaria** - "**פורטה סאלאריה**") היה שער בחומת אורליאנוס שברומא. השער נהרס בשנת 1871, שוקם שנתיים לאחר מכן, ונהרס בשנית בשנת 1921.

היסטוריה
--------

שער סאלאריה נבנה כחלק מחומת אורליאנוס על ידי הקיסר אורליאנוס במאה השלישית. השער, ממנו יצאה הויה סאלאריה נובה (דרך סאלאריה החדשה), כלל פתח יחיד ומשני צדדיו מגדלי שמירה בצורת מחצית עיגול. בסמוך לשער היו גני סאלוסטיוס.

במהלך המאה החמישית שוקם השער על ידי הקיסר פלביוס אוגוסטוס הונוריוס, ונפתחו מעל הפתח שלושה חלונות גדולים.

מלך הויזיגוטים, אלאריק הראשון פרץ לרומא מבעד שער זה במהלך ביזת רומא בשנת 410.

במהלך ימי הביניים המשיך השער לפעול בשמו הרומי המקורי, ולא "זכה" לשם נוצרי בדומה לשאר שערי רומא.

ב-20 בספטמבר 1870 פרצו חיילי ממלכת איטליה מבעד לחומות העיר בין השער לבין שער פיה. השער נפגע בצורה קשה מחילופי הארטילריה, ונהרס בשנת 1871 בשל הפגיעה הקשה בו.

בשנת 1873 נבנה השער מחדש על ידי האדריכל וירג'יניו וספיניאני, אולם בשנת 1921 הוחלט להרוס את השער המשוחזר ולבנות באתר כיכר על מנת להקל על תנועת כלי הרכב.

במהלך הריסת השער בשנת 1921 נערכו באתרו חפירות ארכאולוגיות במסגרתן התגלו מערות קבורה שהיו לאורכה של ויה סאלאריה במאה הראשונה לפנה"ס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שער סאלאריה** בוויקישיתוף
* סמיואל בול פלאטנר, **מילון טופוגרפי של רומא העתיקה**, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 1929, בעמ' 416.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7690885-9

 |
מאובן של אורתקנתוס.
**קסנקנתידה** (שם מדעי: Xenacanthida) היא סדרה של דמויי כריש פרהיסטוריים שהתקיימו במימי סוף הדבון ועד לסוף הטריאס לפני 380 עד 220 מיליון שנה, מה שהופך אותם לבין המינים הבודדים ששרדו את הכחדת הפרם הגדולה.

"קרניים" קטנות מעל מצחם או מעל עורפם שימשו, ככל הנראה, להגנה מטורפים. במבנה גופם הם היו דמויי צלופח, חלקם בעלי מפרש גבי בולט, וייתכן מאוד שחיו במים מתוקים. בדומה לשאר הכרישים הם היו טורפים, וניזונו בעיקר מפרוקי-רגליים וצדפות שמחצו בלסתות חזקות, בעלות בליטות מיוחדות לאורך הלסת כדי לאחוז ולמחוץ את הטרף. רובם היו קטנים יחסית אך חלקם עלו על חמישה מטרים.

סדרה זו כוללת שלוש משפחות ובתוכם שבעה סוגים בנוסף לסוג *Anodontacanthus*.

מיון
----

* + סוג ללא מקור *Anodontacanthus*
* משפחה Diplodoselachidae
	+ סוג *Diplodoselache*
	+ סוג *Dicentrodus*
	+ סוג *Hagenoselache*
* משפחה Orthacanthidae
	+ סוג אורתקנתוס (*Orthacanthus*)
* משפחה Xenacanthidae
	+ סוג *Plicatodus*
	+ סוג *Triodus*
	+ סוג קסנקנתוס (*Xenacanthus*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קסנקנתידה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
 |
שמואל כהנא
**שמואל כהנא** (נולד ב-1902; קמיאנקה בפלך פודוליה שבאוקראינה בבית חסידי לאומי - תש"ם טבת 1980; ירושלים) הוא יקיר ירושלים בתחום התרבות והאמנות בירושלים.

מאנשי "בראשית" של חיי האמנות בארץ, חלוץ האמרגנים והראשון בהם בירושלים,מיסדו ומנהלו של משרד תיאטרוני ראשון, מוקיר תרבות וחובב אמנות יהודית מקורית, אוהב ישראל וציוני נלהב משחר נעוריו, קשור לארץ ישראל ולירושלים בכל נימי נפש.

ילדותו
------

סבו היה שוחט ומוסמך לרבנות, אביו היה סוחר אמיד ויושב ראש האגודה הציונית בעיירה. בבית זה ספג אהבה לתרבות יהודית ולארץ ישראל. בן שש עשרה היה כאשר ארגן להקת חובבים שהעלתה מחזות ביידיש והוא שמש לחשן כנהוג בימים ההם. 

עם ראשוני העלייה השלישית עלה גם הוא דרך רומניה לארץ ישראל, עבד כפועל בנין בכל מיני עבודות חלוציות קשות, יסד קבוצת "אבניה" למפעלי בנין בתל אביב, השתתף בהגנת נוה שלום במאורעות תרפ"א ונפצע ביריות שוטרים ערביים, התגורר זמן מה בשכנות ליוסף חיים ברנר, שיעץ לו לעלות לירושלים ולעסוק שם בתיאטרון, שאליו נמשך בכל לבו.

פועלו התרבותי בירושלים
----------------------

בשנות ה-30 ייסד את משרד הכרטיסים הראשון בירושלים. 

התוודע אל סופרים מחזאים, אמנים ואנשי רוח, חלם על פיתוח אמנות הבמה בארץ, ארגן הצגות ומופעים והביא לירושלים גלריה מובחרת של אמנים, שחקני תיאטרון, נגנים, זמרים, חזנים שחוללו מהפכה בחיי הרוח והתרבות של היישוב העברי בארץ, שעדיין היה בחיתוליו. בין אלה שאת מופעיהם ארגן: התיאטרון של מרים ברנשטיין-כהן, התיאטרון של דוידוב, יאשה חפץ, זיגמונט טורקוב, יוסלה רוזנבלט, יאן פירס, זבולון קווארטין, מוריס שוורץ, גולינקין, האופרה עם אדיס דה פיליפ.

ממיסדי התזמורת הפילהרמונית יחד עם ברוניסלב הוברמן. על פועלו זה קבל תואר יקיר ירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* תולדות התיאטרון בישראל הרצאה עם מלכה כהנא בר יוסף, סרטון באתר יוטיוב
* אישים ומוסדות, הצופה בפברואר 1955
* שמואל כהנא אימפרסריו
**איגואנת המדבר** (שם מדעי: *Dipsosaurus dorsalis*) היא אחת הלטאות הנפוצות ביותר במדבריות סונורה ומוהאבי בדרום מערב ארצות הברית ובצפון מערב מקסיקו. צבעם אפור ושחום. איגואנת המדבר היא מסדרת הקשקשאים. איגואנת המדבר לא בסכנת הכחדה אך היא נדירה..

תיאור ומבנה
-----------

איגואנת המדבר היא לטאה בגודל בינוני, שגדלה ל-61 ס"מ, כולל הזנב צבעם נע מחום-אפור בהיר לצבע שמנת עם תבנית חומה בהירה על הגב והצדדים. אורכו של הזנב הוא בדרך כלל ארוך באחד וחצי מאשר הגוף. הבטן של איגואנת המדבר בהירה אולם, במהלך עונת הרבייה, הצדדים הופכים ורדרדים בשני המינים. איגואנה פראית חיה בממוצע 7 שנים, לעומתה איגואנה בשבי אורך חייה פי שניים יותר מהאיגואנה הפראית. כאשר טורף נושך בזנבה, הוא נושר ולאחר זמן מה גדל מחדש.

רבייה
-----

עונת הרבייה מתחילה באביב ונמשכת עד אמצע הקיץ. שיאי הגידול מתרחשים בחודשים מאי ויוני. איגואנת המדבר מתחילה בדרך כלל להטיל ביצים בתחילת הקיץ. הנקבות מטילות בדרך כלל מצמד אחד לכל עונה. אף על פי שבתנאים אופטימליים הם יכולים להטיל שני מצמדים בעונה. מצמד ביצים כולל בדרך כלל 3-8 ביצים. בעת הטלת הביצים הנקבות חופרות מאורות באדמה, ולאחר מכן הן מאמידות את עצמן מעל המאורה, ושומרות על ביציהן.

מזון
----

איגואנת המדבר היא צמחונית. היא ניזונה מעשב. נוטים לאכול בעיקר צמחים, ניצן, עלים, ופירות הכוללים עגבניות, פירות יער, תפוזים, דלעת, גרעיני חמניות שומשום ואגוזים קטנים אשר נמצאים בבתי גידול שלהם. הם נמשכים בעיקר לפרחים צהובים של הקריאוזוט (creosote). איגואנת המדבר ניזונה מחסה כמקור מים. לעיתים רחוקות במאגר מזונם נמצאים בנוסף טרמיטים, נמלים, חרקים וחיפושיות קטנות.

התנהגות ואורך היום
------------------

איגואנת המדבר פעילה גם בשעות החמות עד אמצע היום באביב בקיץ ובסתיו בטמ"פ ממוצא של 40 מעלות צלזיוס בזמן שהאיגואנות והלטאות האחרות מחפשות מקלט כדי להסתתר מהשמש והחום העז. הן מאוד מהירות וכאשר הן מבוהלות מוצאות מקום מקלט במהירות וניצלות. לאיגואנת המדבר ישנם אויבים רבים והנפוצים שבניהם הן חיות קטנות כמו חולדות, סמורים, שועלים, נחשים, וכמובן האדם. במהלך היו האיגואנות מטפסות על ענפי העץ והשיחים הקוצניים אשר במדבר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איגואנת המדבר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  איגואנת המדבר באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  Desert Iguana Care Sheet, www.reptilesmagazine.com (באנגלית)
3. ↑  DesertUSA.com, Desert Iguana - DesertUSA, www.desertusa.com

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007290977105171

 |
שמואל לופו
**שמואל לופו** (תר"כ 1860 - תש"א 1941) היה איש חינוך ואיש ציבור יהודי. כיהן כמנהל בתי הספר של כי"ח בבולגריה, בטורקיה ובארץ ישראל. היה מראשי העדה הספרדית בירושלים.

ביוגרפיה
--------

נולד ברוסג'וק שבבולגריה לעזריה לופו, ממשפחה יהודית ממוצא רומני. בילדותו התייתם מאביו. קיבל חינוך תורני אצל מנחם פרחי והרב חיים בז'רנו. השתלם בבית המדרש למורים של כי"ח בפריז.

בתום לימודיו נשלח אל העיר פיליפופולי שבבולגריה לייסד בה בית ספר מטעם כי"ח. בשנת 1883 עבר לנהל את בית הספר של כי"ח באדריאנופול שבטורקיה וכיהן בתפקיד כעשרים שנה.

בשנת 1903 עלה לארץ ישראל לנהל את בית הספר החקלאי מקוה ישראל של חברת כל ישראל חברים, וכיהן בתפקיד כעשר שנים. בתחילת מלחמת העולם הראשונה עבר לירושלים לנהל את בית הספר של כי"ח בירושלים, לאחר התפטרותו של אלברט ענתבי.

לאחר מלחמת העולם הראשונה עמד בראש העדה הספרדית בירושלים. כמו כן, כיהן כסגן נשיא הקהילה העברית המאורגנת וחבר הנשיאות של ועד העיר. בשנת 1920 נמנה בין מייסדי הסתדרות הספרדים. היה חבר אספת הנבחרים הראשונה. היה פעיל בארגונים שונים, ובהם ועד הסיוע האמריקאי בירושלים וועד היתומים שעל יד ועד הצירים.

בסוף שנות העשרים, לקראת הגיעו לגיל שבעים, פרש מתפקידיו הציבוריים ועבר להתגורר בפריז. מת בניס בשנת 1941.

לקריאה נוספת
------------

* לוסיאן זאב הרשקוביץ, "שמואל לופו ויהודי רומניה 1902-1914: מכתבים מארכיון בית הספר מקוה ישראל". דברי הקונגרס העולמי ה-11 למדעי היהדות. חטיבה ב': תולדות עם ישראל. כרך ב': העת החדשה. ירושלים, 1994, ע' 191-197

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "שמואל לופו", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 180
* מכתב לשמואל לופו, מתוך הספר "האיש על החומה"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007527115305171

 |
לוגו AAU, ארצות הברית**איגוד האתלטים החובבים** (באנגלית: **Amateur Athletic Union** או בקיצור: **AAU**) הוא אחד ארגוני הספורט הגדולים בארצות הברית שמנוהלים בהתנדבות ללא מטרת רווח. הארגון לקח על עצמו באופן בלעדי לקדם ולפתח ספורט חובבנים ותוכניות כושר גופני.

הארגון הוקם בשנת 1888 במטרה להשיג אחידות וסטנדרטים בספורט החובבני. בתחילת שנותיו היה הארגון מוביל בספורט הבינלאומי וייצג את ארצות הברית בפדרציות הספורט הבינלאומיות. הארגון פעל באופן הדוק עם התנועה האולימפית כדי להכין ספורטאים למשחקים האולימפיים.

הארגון ספג ביקורת, בעיקר מכיוון אצן המסלול סטיב פריפונטיין על החיים של אתלטים חובבנים בארגון כמו גם על החוקים הנוקשים כמו האיסור על השתתפות הנשים בתחרויות ריצה, בתגובה לביקורות מסוג זה חוקק הקונגרס האמריקאי את חוק "ספורט החובבנים" ובכך למעשה שחררה את הארגון מכל חוק ממשלתי. נכון להיום הארגון ממשיך כארגון התנדבותי המקדם בעיקר ספורטאים צעירים.

בשנת 1996 הארגון אחד כוחות עם דיסניוורלד. מאוחר יותר באותה שנה העביר הארגון את המשרד הראשי שלו לאורלנדו, פלורידה. מתחם עולם הספורט של דיסני ערך יותר מ-40 אירועים לאומיים של הארגון.

מאז שנת 1930 מעניק הארגון מדי שנה בחודש אפריל את פרס ג'יימס סאליבן, לאתלט החובב המצטיין בארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של איגוד האתלטים החובבים
* אתר האינטרנט הרשמי של האיגוד - צעירים
* איגוד האתלטים החובבים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* איגוד האתלטים החובבים, ברשת החברתית טוויטר
* אתר הבייסבול הרשמי של הארגון
* האתר הרשמי לכדורסל בנים של AUU
* האתר הרשמי לכדורסל בנות של AUU

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007314508405171
* GND: 210011-3
* ISNI: 0000 0001 1010 5832
* LCCN: n80057268
* NKC: mzk2008451560
* VIAF: 131421381
* WorldCat: lccn-n80057268

 |
**איגוד האגרוף הבין-לאומי** (באנגלית: **International Boxing Association**;‏ בראשי תיבות: **IBA**) הוא הגוף המנהל של אגרוף חובבים ברמה בינלאומית, המעניק את תואר אלוף העולם ואליפויות כפופות, מארגן קרבות אגרוף, לרבות אליפויות עולם וקרבות במשחקים האולימפיים.

האגודה נוסדה במהלך אולימפיאדת הקיץ 1920 באנטוורפן על ידי נציגי האגודות הלאומיות של אנגליה, צרפת, בלגיה, ברזיל והולנד. ב-24 באוגוסט 1920 הוקמה הפדרציה הבינלאומית לאגרוף חובבים (בצרפתית: Federation Internationale de Boxe Amateur,‏ FIBA).

FIBA פורקה בנובמבר 1946 עקב אובדן אמון בחלק ממנהיגי הארגון, עקב התנהגותם במלחמת העולם השנייה. האיגוד הבינלאומי לאגרוף חובבים נקרא להחליף אותו.

60 שנה לאחר מכן, AIBA החלה לשלוט באגרוף באולימפיאדה מבלי להשתמש במילה "חובב".

ההתאחדות כוללת 195 התאחדויות אגרוף לאומיות משש יבשות.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של איגוד האגרוף הבין-לאומי (באנגלית)
* איגוד האגרוף הבין-לאומי, ברשת החברתית פייסבוק

* איגוד האגרוף הבין-לאומי, ברשת החברתית טוויטר

* איגוד האגרוף הבין-לאומי, ברשת החברתית אינסטגרם

* איגוד האגרוף הבין-לאומי, באתר פליקר

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  Our History (ב־American English)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007576885005171
* GND: 2159549-5
* ISNI: 0000 0001 2152 1727
* LCCN: n50062028
* SUDOC: 14714471X
* VIAF: 132484288
* WorldCat: lccn-n50062028

 |
נהר קולורדו הקטן - בצבע ירקרק,   
 נהר קולורדו ויתר הפלגים שלו - בצבע תכלת
**קולורדו הקטן** (באנגלית: **Little Colorado River**) הוא נהר הזורם בשטח מדינת אריזונה שבארצות הברית, ונשפך לנהר קולורדו. אורכו כ-507 ק"מ.

תחילת מסלולו במזרח אריזונה, באזור הדרום-מזרחי של "ארץ האפאצ'ים", והוא זורם צפונה דרך מספר גאיות עמוקים. אגן הניקוז של נהר קולורדו הקטן מנקז חלק נכבד מצפון-מזרח אריזונה וחלק מהקצה המערבי של מדינת ניו מקסיקו, אזור חצי-יבש בן אלפיים קמ"ר בערך. הגובה הממוצע של האגן נע בין 1,200 מטרים בצפון ו-2,600 מטרים בדרום, עם פסגות מעל ל-3,000 מטרים בהרים הלבנים.

נהר קולורדו הקטן נשפך לנהר קולורדו בגרנד קניון. הוא מזרים כ-150 מ"ק לשנייה, והוא אחד היובלים הגדולים של נהר קולורדו. 

סכר שהוקם על הנהר נועד לצורכי השקיית אזור העיירה סנט ג'ון באריזונה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קולורדו הקטן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007533713805171
* LCCN: sh85077681
* NARA: 10038669
* VIAF: 316747051
* WorldCat (עם VIAF): 316747051

 |
**קולוסוזאוריני** (שם מדעי: **Colossosauria**; מילולית: "לטאות קולוסליות") היא קבוצה של דינוזאורים זאורופודים טיטאנוזאורים מהקבוצה ליתוסטרוטיה. הם חיו במשך הקרטיקון, לפני 101.62 עד 66 מיליון שנה, באמריקה הדרומית.

קבוצה זו כוללת את מיני הדינוזאורים הגדולים ביותר בעולם, לרבות את הארגנטינוזאורוס, הפוארטזאורוס והפטגוטיטאן שהגיעו לאורך של 30 עד 40 מטרים ומשקל של 70 עד 100 טון. היו להם עצמות תומכות עצומות, כלוב צלעות רחב מאוד, שעלה על שמונה מטרים, וגולגולת מוגבהת בעלת שיניים עבות שסייעו לתלישת עלים מהעצים. בשל גודלם הם היו איטיים מאוד ומשערים שבכל זמן נתון, היו צריכים להשאיר לפחות שלוש מרגליהם על הקרקע, כלומר יכלו להרים רק רגל אחת בכל פעם (לעומת בעלי חיים קטנים וקלים יותר, המרימים שתי רגלים בעת ההליכה, ואפילו שלוש או את כל הארבע בריצה).

הקבוצה הוגדרה ב-2019 בידי ברנרדו גונסלס-ריגה וצוותו, על סמך השוואה בין טיטנוזאורים הקרובים מעל למשפחת הסלטזאוריים, אך אינם כוללים אותה. עם זאת ישנם חוקרים שלא מסכימים עם שיוכים אלה ומצמידים את הסוגים לקבוצות אחרות, כמו האנטארקטוזאוריים, הסלטזאוריים והטיטאנוזאוריים.

הקבוצה כוללת שתי קבוצות עיקריות: רינקונזאוריה (Rinconsauria) - קבוצה בה שני סוגים: *Muyelensaurus* ו-*Rinconsaurus*, ולוגנקוזאוריה (Lognkosauria), הכוללת את הדינוזאורים הגדולים ביותר.

מיון
----

* קבוצה **קולוסוזאוריני** (Colossosauria)
	+ סוג ללא מקור אנטארקטוזאורוס (*Antarctosaurus*)
	+ סוג בוניטזאורה (*Bonitasaura*)
	+ סוג *Drusilasaura*
	+ סוג ג'יינוזאורוס (*Jainosaurus*)
	+ סוג *Nullotitan*
	+ סוג *Quetecsaurus*
	+ סוג *Vahiny*
	+ קבוצה רינקונזאוריה (Rinconsauria)
		- סוג Muyelensaurus
		- סוג Rinconsaurus
	+ קבוצה לוגנקוזאוריה (Lognkosauria)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קולוסוזאוריני** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  לעיתים משויך למשפחה אנטארקטוזאוריים שלא נחשבת לתקפה
**שווינציאן** (בליטאית: **Švenčionių rajono savivaldybė** (**שוונצ'וניס**), להאזנה (מידע • עזרה)) היא אחת מ-60 הרשויות המקומיות של ליטא, הממוקמת במזרח ליטא, במחוז וילנה. אוכלוסייתה מנתה בשנת 2011, למעלה מ-27,800 תושבים.

היא משתרעת על פני 1,692 קמ"ר המכסים 2.6% משטחה הכולל של ליטא. העיר שווינציאן היא העיר הגדולה ביותר ברשות, ומשמשת כמרכז המנהלי שלה.

היסטוריה מנהלית
---------------

מחוז-משנה שווינציאן נוסד ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הליטאית בשנת 1950 ומאז עבר שינויים שונים. ב-1995 הוקמה בו רשות מקומית.

דמוגרפיה
--------

מאז סוף שנות ה-50 של המאה ה-20 ישנה ירידה מתמדת בגודל האוכלוסייה ברשות מקומית שווינציאן: ב-1959 נספרו בו 39,829 איש; ב-1970 נמנו בו 39,633 איש; ב-1979 נמנו בו 38,157 איש; ב-1989 נמנו בו 38,004 איש; ב-2001 נמנו בו 33,135 איש; ב-2005 נמנו בו 31,130 איש; וב-2011 נמנו בו 27,868.[דרושה הבהרה]

יישובים
-------

ברשות המקומית שלוש ערים: מרכז מנהלי שווינציאן, פבראדה, ושוונצ'יונייליאי; שלוש עיירות: אדוטישקיס (היידוצישק) קלטניני (קלטוניאן) ולבנוראס; ועוד 602 כפרים קטנים יותר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שווינציאן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של שווינציאן (בליטאית)
* שווינציאן, ברשת החברתית פייסבוק

* שווינציאן, סרטונים בערוץ היוטיוב
* שמעון קאנץ (עורך), ‏ספר יזכור לקהילת **ספר זכרון לעשרים ושלוש קהילות שנחרבו באזור שוינציאן**, תל אביב: ארגון יוצאי אזור שוינציאן בישראל, תשכ"ה, 1965, בספריית העיר ניו יורק
* נתונים על רשות מקומית באתר ממשלתי ליטאי (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 0465 9099

 |
**ולדורפטור** (שם מדעי: ***Valdoraptor***; מילולית: "השודד של וולדן") הוא סוג של דינוזאור תרופוד שחי בקרטיקון התחתון שלפני 136 מיליון שנה מזמננו. הוא התגלה לחופי אנגליה בצורת מאובנים מתצורות טורברידג' וול סאנד (אנ') שבסאסקס, דרום אנגליה. מבנה העצמות שלו דמה לאלה של דמויי-אורניתומימי קדום והוא היה הקדום ביותר מבני קבוצתו.

הממצאים הראשונים של הסוג שכללו רק שלושה שרידי עצמות מסרק באורך 215 עד 240 מ"מ, התגלו בידי החוקר ריצ'רד אוון שאסף אותם למוזיאון להיסטוריה של הטבע בלונדון, כשהוא נחשב בידיו למין של הילאוזאורוס ובהמשך הועבר לסוג מגלוזאורוס ואלטיספינקס, אך אלה התבררו כשגויים וחלקם אף הכלילו שרידי עצם רביעית שהתבררה כמוטעית והסוג נחשב לטקסון מוטל בספק. בהמשך התברר שהסוג נחשב לקרוב לראשוני האורניתומימיים, אף שכמה חוקרים רואים בו בן לקבוצת הקרנוזאוריה הקרוב לנאוונאטור.

הסוג תואר בשמו הנוכחי בידי גאורג' אולשבסקי (George Olshevsky) כשהשם ניתן לכבוד "חברת וולדן" (Wealden Group) עם הסיומת: "raptor" שפירושה: "שודד" או "גנב".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולדורפטור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
לוגו התוכנית
**הגרסה הפינית של *האח הגדול*** משודרת ב-Sub (לשעבר *SubTV*) בפינלנד.

הסדרה שודרה בבכורה ב-28 באוגוסט 2005, והעונה התשיעית הסתיימה ב-13 באוקטובר 2013. מאז עונה 7, הסדרה הופקה על ידי אנדמול פינלנד בע"מ; העונות הקודמות הופקו על ידי מטרונום סרטים וטלוויזיה בע"מ. המנצח בעונה זכה ב-€50,000. בעונה העשירית המנצח יזכה ב-€100,000.

ב-5 במרץ 2013, Sub הודיעה כי העונה התשיעית תשודר בסתיו 2013, ותהיה העונה הראשונה הכוללת סלבריטאים כמתחרים. העונה התשיעית הייתה קצרה יותר מאשר העונה הקודמת, וכללה רק מגיש אחד.

תוכניות
-------

### האח הגדול

**"האח הגדול"** הוא שמה של התוכנית היומית ששודרה כל יום בשעה 22:00. בימי ראשון התוכנית נכללה ב *"האח הגדול- תוכנית האירוח"*. ה "תוכנית היומית" מכונה גם "מציאות" ו"pääohjelma" ("עיקרי התוכנית", בפינית) על ידי המגישים.

### האח גדול אקסטרה

**"האח הגדול אקסטרה"** משודרת בימים שני עד שישי. **"האח הגדול של יום ראשון אקסטרה"** שודרה בימי ראשון במהלך העונה השישית של התוכנית. הצופים יכולים לשלוח הודעות SMS בנוגע לתוכנית. המנחה גם מראיין את סגל האח הגדול, דיירים לשעבר ומתארחים נוספים. את התוכנית הגישו ואפו פימייה (עונות 1-2), יאן קטאיה (עונות 3-4), ג'אני טואיוולה (עונה 5), אלינה ויטאנן (עונות 6-7), קריסטל סנו (עונה 8), מרי סאיניו (עונה 9) וסולי קוסקינן (עונה 10–נוכחית) .

### האח הגדול- תוכנית האירוח

**"האח הגדול- תוכנית האירוח"** משודרת בימי ראשון. היא כוללת קליפים של מהשבת של המתמודדים, קליפים של השבוע האחרון, דיון על התוכנית עם אורחים משתנים (עונות 1-5) והדחה בשידור חי. את התוכנית הגישו מרי סאיניו (עונות 1-2), ואפו פימייה (עונות 3-5), סוזנה ליין (עונות 6-7), אלינה ויטאנן (עונות 6-8) ושוב סאיניו (עונה 9–נוכחית).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האח הגדול** בוויקישיתוף

* "האח הגדול", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* עירום באח הגדול: זה קורה גם בפינלנד, במאקו
* בפינלנד קשה למצוא סצנה בה כל חברי האח הגדול לבושים בדהמרקר

| האח הגדול (זיכיון) |
| --- |
| אוסטרליה | אוסטרליה (מבוגרים בלבד) | מיקומי תוכנית המציאות "האח הגדול" מסביב לעולםמיקומי התוכנית מסביב לעולם |
| אירופה | אוקראינה • בריטניה • גרמניה • דנמרק • הבלקן • פולין • פינלנד • שוודיה |
| אמריקה | ארגנטינה • ארצות הברית • ברזיל |
| אפריקה ואסיה | ישראל |
**גדרון הפיה** (שם מדעי: *Malurus cyaneus*) הוא מין של עוף אוסטרלי ממשפחת סבכיי פיות הקרובה לדבשניים. הוא איננו גדרון אמיתי.

מאפיינים
--------

אורכו של הגדרון הזכר 15 ס"מ, אורך הזנב 5.9 ס"מ ומשקלו 8–13 גרם. הזכרים גדולים יותר מהנקבות. הגדרונים בעלי גוף שחור בעל ראש ועורף כחולים בוהקים ומקור קטן וכהה, כנפיים חומות ובטן לבנה. הם בעלי זנב ארוך המופנה כלפי מעלה. הנקבות חומות בהירות בצבען עם מקור גדול יותר בצבע אדום וגם להן זנב מזדקר כלפי מעלה.

הגדרונים מעופפים בדרומה של אוסטרליה בין העצים של החורש האוסטרלי. הם ניזונים מחרקים אותם הם מחפשים על קרקע החורש או בין העלים. הם צדים חגבים, צרצרים, חיפושיות ונמלים.

הגדרונים מקימים קנים עם בני זוג קבועים אך הנקבות מזדווגות עם זכרים נוספים. התטולה היא 3–4 ביצים אך אין לדעת אם כולן מבן הזוג הקבוע. הגוזלים מטופלים לא רק על ידי ההורים אלא גם על ידי גדרונים נוספים, שחלקם יזדווגו עם האם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גדרון הפיה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  גדרון הפיה באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007556103405171
* LCCN: sh92002345

 |
**תיעדוף** (בלועזית: **פּרִיוֹריטיזציה**) היא פעילות של קביעת סדר עדיפויות לביצוען של משימות, תוך התחשבות במגבלות של המשאבים הנמצאים. תיעדוף נדרש בפעילות של ניהול.

דוגמאות לתיעדופים
-----------------

בפרויקט של תחזוקת תוכנה נדרש מנגנון לתיעדוף דרישות (אנ') לשיפורים בתוכנה.

קביעת סל הבריאות היא סוג של תיעדוף - זו פעילות תיעדוף בינארית הקובעת את התרופות שראוי לתקצב את רכישתן במסגרת תקציב המדינה. 

בטיפול באירוע רב-נפגעים לתיעדוף חשיבות קריטית - כוחות הרפואה פועלים להצלת חיי אדם רבים ככל האפשר, דבר שמשמעותו לפעמים היא החלטה מודעת להזניח את הטיפול בפצועים לא דחופים, בפצועים שסיכויי הצלתם דלים, ובפצועים שהטיפול בהם דורש משאבים רבים מדי.

שיטות תיעדוף
------------

שיטת תיעדוף בסיסית, למשימות המגיעות בזו אחר זו, היא נכנס ראשון יוצא ראשון - טיפול במשימות לפי סדר הגעתן, בלי ייחוס משקל נפרד לכל משימה. שיטה זו טובה כאשר כל המשימות שוות במהותן, ולכן אין הצדקה להבחנה ביחס הניתן להן. שיטה זו אינה טובה לחדר מיון, משום שבו נדרש תיעדוף גם לפי חומרת הבעיה הרפואית של כל אדם המגיע לחדר המיון. 

תיעדוף לפי משך הזמן הנדרש לביצוע המשימה בא להעניק עדיפות למשימות קצרות, שביצוען יצמצם במהירות את צבר המשימות הכולל. דוגמה לתיעדוף כזה ניתנת במרכול, שבו מוקצב בקופה תור נפרד ללקוחות שקנו מעט פריטים. 

תיעדוף נעשה גם באמצעות מערכות ממוחשבות. פונקציית תיעדוף במערכות הגנה אקטיביות מפני טילים מקבלת את נתוני המטרות וקובעת לכל מטרה מספר חיובי שקובע את מידת האיום שמטרה זו מהווה, ובכך מאפשרת לתת עדיפות ליירוט מטרות מסוימות על פני אחרות. 

דוגמה לתיעדוף שיטתי: מול אישה המתמודדת בתוכנית הריאליטי "הרווקה" ניצבים עשרה גברים המנסים לכבוש את לבה. לשם בחירת הראשון שיקבל הזדמנות לכך, האישה קובעת קריטריונים להתאמה, כגון יופי, השכלה, הון ומשכורת חודשית. כל קריטריון מקבל משקל, המשקף את חשיבותו בעיני האישה. לאחר הכנת תשתית זו, כל מתמודד מקבל ציון בכל אחד מהקריטריונים, והציון המשוקלל למתמודד בכל הקריטריונים קובע את מקומו בסדר העדיפויות של האישה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תיעדוף** בוויקישיתוף
* תיעדוף, באתר האקדמיה ללשון העברית
**תיק אדום לקאלן** (באנגלית: **A Red File for Callan**) הוא הספר הראשון בסדרת ספרים מאת הסופר הבריטי ג'יימס מיטשל, אודות גיבורו, איש הביון הבריטי והמתנקש דויד קאלן, המתרחש במהלך המלחמה הקרה. שם הספר נגזר משיטת תיוק במחלקה שבשירותה פועל הגיבור, לפיה תיקי המודיעין בארכיון אודות אישים מסוכנים במיוחד מסומנים באדום. הספרים, ובהם ספר זה, עובדו ל סדרת טלוויזיה. כשהתגייס יוסי כהן למוסד בראשית שנות ה־80 בחר לעצמו כהן את הכינוי המבצעי "קאלן", על שם גיבורה הקשוח של סדרת הספרים.

עלילה
-----

דויד קאלן, בעברו רב-טוראי בקומנדו הבריטי שלחם במלאיה ולאחר מכן איש הביון הבריטי ומתנקש בשירות המחלקה האחראית על סילוקם של גורמים בלתי-רצויים ב-MI5, שבראשה עומד צ'ארלס האנטר, פרש מן השירות. קאלן שפרש לאחר שמצפונו העיק עליו בשל חיסול שביצע נקרא לחזור לשירות על ידי האנטר, שמטיל עליו להתנקש בחיי שניידר, סוחר נשק גרמני הפועל מבריטניה. שניידר מכר נשק למורדים באינדונזיה שפועלים כנגד הממשלה, בניגוד לאינטרס של הממשלה הבריטית, ועל כן יש להורגו.

עיבודים לקולנוע ולטלוויזיה
--------------------------

הספרים, ובכלל זה ספר זה, עובדו לסדרת טלוויזיויה על ידי ה-Thames Television אשר שודרה ב-ITV בין השנים 1967–1972. בשנת 1974 עובד הספר לסרט קולנוע. את דמותו של קאלן, איש השירות החשאי הבריטי, בסדרה ובסרט גילם השחקן אדוארד וודוורד.

קישורים חיצוניים
----------------

* הספר "תיק אדום לקאלן", באתר "סימניה".

הערות שוליים
------------

1. ↑  רונן ברגמן, "הדוגמן" בצמרת, באתר ynet, 8 בדצמבר 2015.
2. ↑  ג’יימס מיטשל, "**תיק אדום לקאלן**", עם עובד, 1981, עמוד 15, "בתחילה, במאלאיה, היה קל להרוג. היה קל, כי היו רק שתי אפשרויות: להרוג או ליהרג; וכשזאת הברירה, קל הדבר, תמיד, לנשארים בחיים. וככל שממשיכים לחיות, קל לך יותר ויותר. קאלן היה אז רב-טוראי בקומנדו".
3. ↑  ג’יימס מיטשל, "**תיק אדום לקאלן**", עם עובד, 1981, עמוד 8.
**אשר וקנין** (נולד ב-28 ביוני 1966) הוא קצין בדימוס בדרגת גונדר, אשר כיהן כסגן נציבת בתי הסוהר. מ-1 בינואר 2019 שימש כממלא מקום נציב בתי הסוהר עד ל-1 בינואר 2021.

וקנין כיהן כסגן נציבת בתי הסוהר עפרה קלינגר וכראש אגף האסיר, וכמפקד מחוז צפון של שירות בתי הסוהר.

ביוגרפיה
--------

וקנין נולד בחצור הגלילית, החל את דרכו בחיל המשטרה הצבאית בצה"ל, התקדם בשירותו עד לפיקוד על כלא 6 וכמפקד בית הספר של המשטרה הצבאית. השתחרר בדרגת סא"ל.

ב-2006, לאחר שחרורו מצה"ל, התגייס לשירות בתי הסוהר, והתקדם עד לתפקיד סגן מפקד כלא מגידו, מפקד כלא עופר, וסגן מפקד קורס בתי הסוהר. הוא היה ראש מנהל ההדרכה הראשון בשב"ס, מפקד מחוז צפון של שירות בתי הסוהר, וראש אגף האסיר.

בסוף שנת 2016, בעקבות יציאת נציבת שב"ס עפרה קלינגר לחופשת מחלה ממושכת, מינה אותו השר לביטחון פנים, גלעד ארדן, למחליפה הזמני. הוא כיהן בתפקיד זה עד אשר חזרה לעבודתה באפריל 2017.

וקנין נחשב לקצין מוערך ורב ניסיון, אשר בין השאר סייע לסיים את שביתת הרעב של האסירים הביטחוניים במאי 2017, שהנהיג מרואן ברגותי. וקנין הורה לפרסם סרטונים אשר צולמו בתאו של ברגותי, בהם נצפה אוכל טורטית, ובכך מפר את שביתת הרעב.

בדצמבר 2018, כאשר סיימה קלינגר את כהונתה, סומן וקנין כמועמד המוביל לתפקיד הנציב. לאחר שהשר ארדן בחר להתמקד תחילה בהשלמת ההליך למינוי מפכ"ל למשטרת ישראל ולאור פיזור הכנסת העשרים לצורך הבחירות לכנסת מונה וקנין לממלא מקום הנציב.

בינואר 2021 סיים את תפקידו בשב"ס, בהם כיהן בשנתיים האחרונות לשירותו כממלא מקום נציב שב"ס, ועמד בראש הארגון, ובכך סיים 35 שנות שירות במערכת הביטחון.

השכלה וחיים אישיים
------------------

וקנין בעל תואר ראשון בהיסטוריה של עם ישראל וגאוגרפיה ותואר שני במדע המדינה עם התמחות בביטחון לאומי, שניהם מאוניברסיטת חיפה. וקנין הוא בוגר מכון גשר למנהיגות גשר, נשוי ואב לארבעה, מתגורר ביישוב טל-אל.

קישורים חיצוניים
----------------

* עוזי ברוך, המועמד המשמעותי: גונדר אשר וקנין, באתר ערוץ 7, 17 באוקטובר 2018
* אבי אשכנזי‏, מסתמן: השר ארדן יבחר באשר וקנין כממלא מקום ניצב שב"ס, באתר וואלה!‏, 25 בדצמבר 2018
* עוזי ברוך, אושר מינוי גונדר אשר וקנין למ"מ נציב שב"ס, באתר ערוץ 7, 27 בדצמבר 2018
* אבי אשכנזי‏, הממשלה אישרה: גונדר אשר וקנין מונה לממלא מקום נציב שב"ס, באתר וואלה!‏, 27 בדצמבר 2018
* אלון חכמון, ‏גונדר אשר וקנין מונה לתפקיד ממלא מקום נציב שב"ס, באתר מעריב אונליין, 27 בדצמבר 2018

הערות שוליים
------------

1. 1 2  גונדר, אשר וקנין, באתר GOV.IL(הקישור אינו פעיל)
2. ↑  עוזי ברוך, המועמד המשמעותי: גונדר אשר וקנין, באתר ערוץ 7, 17 באוקטובר 2018
3. ↑  אבי אשכנזי‏, מסתמן: השר ארדן יבחר באשר וקנין כממלא מקום ניצב שב"ס, באתר וואלה!‏, 25 בדצמבר 2018
4. ↑  עדו בן פורת, לאחר 35 שנים בשירות הביטחון - אשר וקנין נפרד משירות בתי הסוהר, באתר ערוץ 7, 1 בינואר 2021

| **נציבי בתי הסוהר** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| גרו גרא • רם סולומון • צבי חרמון • אריה ניר • חיים לוי • מרדכי ורטהיימר • רפאל סוויסה • דוד מימון • לוי שאול • גבריאל עמיר • אריה ביבי • עמוס עזאני • אורית אדטו • יעקב גנות • בני קניאק • אהרן פרנקו • עפרה קלינגר • אשר וקנין (מ"מ) • קטי פרי | נס הנציב |

 |
**המכון הבריטי ללימודי עיראק** (BISI) (בעבר נקרא **בית הספר הבריטי לארכאולוגיה בעיראק**) הוא הגוף היחיד בממלכה המאוחדת שמוקדש למחקר התרבויות והשפות העתיקות של מסופוטמיה.

היסטוריה
--------

בית הספר רשום כארגון צדקה והמשרדים שלו שוכנים באקדמיה הבריטית במבנה קרלטון האוס טראס (Carlton House Terrace) בלונדון.

בית הספר נוסד בשנת 1932 כזיכרון לחייה ועבודתה של גרטרוד בל, אזרחית בריטית שהייתה מעורבת בהקמת מדינת עיראק, וייסדה את המוזיאון הלאומי של עיראק. מטרת הקמת המוסד הייתה לעודד, לתמוך ולבצע מחקרים ארכאולוגיים בעיראק ובמדינות השכנות. המחקרים עסקו בטווח הזמן מהתקופות הקדומות ביותר ועד שנת 1700 לספירה.

מאז 1934 המוסד מפרסם כתב עת בשם **Iraq** המפורסם כעת אחת לשנה בחודשים נובמבר/דצמבר.

שנהב מנמרוד, עם מוטיב האישה בחלון
לוח שנהב מעוצב כספינקס
בית הספר ערך חפירות ארכאולוגיות בעיראק לפני מלחמת העולם השנייה. פעילותו התחדשה ב-1948 והוא המשיך להיות פעיל בחפירות עד 1990. מסיבות פוליטיות הפסיק בית הספר לבצע מחקרים באתרים בעיראק.  המוסד שמר על קשרים עם מחלקת העתיקות של עיראק, וביקורים באתרים נעשו על בסיס פרטי.

בתקופה שלאחר מלחמת עיראק שהתרחשה ב-2003, בית הספר הקדיש משאבים כספיים כדי לסייע בשיקום המורשת של עיראק. המכון מקבל מימון מממשלת בריטניה. בנוסף  מקבל מימון ממקורות פרטיים. יש לו כ-650 חברים, והגוף מנוהל על ידי מועצה שנפגשת בלונדון אחת לשנה. חבריה נבחרים אחת לשנה על פי התקנון הקיים מאז 1932.

ב-12 בדצמבר 2007, החליט המוסד לשנות את שמו לשם הנוכחי המכון הבריטי ללימודי עיראק (לזכרה של גרטרוד בל).

שנהבים אשוריים
--------------

בבעלות המכון היה אוסף של 6,000 שנהבים שנחפרו בתל נמרוד (כלח) בעיראק שתוארכו למאות ה7-9 לפנה"ס. שנהבים אלה התגלו בין השנים 1963-1949 בחפירות ארכאולוגיות שנוהלו על ידי מקס מלוואן. בשנת 2011 מכר המכון שליש מאוסף שנהבי נמרוד ( Nimrud Ivories) שהיו ברשותו. האוסף נמכר למוזיאון הבריטי תמורת סכום של 1.7 מיליון ליש"ט. שליש נוסף נתרם למוזיאון הבריטי מתוך הכרה על כך שהמוזיאון אחסן את האוסף מעל 24 שנים. השליש האחרון מתוכנן להיות מוחזר בעתיד לעיראק. מבחר מאוסף השנהבים הוצגו במוזיאון הבריטי בשנת 2011.

מנהלי המכון
-----------

* מקס מלוואן מ-1947 - ?
* דייוויד אוטס (David Oates) בין השנים 1969-1965
* ניקולס פוסטגייט (Nicholas Postgate) בין השנים 1981-1975
* רוג'ר מתיוס (Roger Matthews) בין השנים 1995-1988

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המכון הבריטי ללימודי עיראק (באנגלית ובערבית)
* המכון הבריטי ללימודי עיראק, ברשת החברתית פייסבוק
* British School of Archaeology in Iraq - A new organisation for a new era

הערות שוליים
------------

1. ↑  Christie ivories to go on show at British Museum באתר BBC בתאריך 8 במרץ 2011

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007596973805171
* ISNI: 0000 0004 4681 8035
* LCCN: nb2009006120
* VIAF: 266396238
* WorldCat: lccn-nb2009006120

 |