recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מכשירים שונים המשמשים ליצירה של אפקטים קוליים
**אפקט קולי** הוא צליל המשולב בתסכיתים, סרטי קולנוע, תוכניות טלוויזיה, הופעות חיות, משחקי מחשב ועוד, שנועד להדגיש תוכן מסוים.

היסטוריה
--------

מקורו של המונח "אפקט קולי" הוא בימי הרדיו המוקדמים בו הוקלטו לתסכיתים כדי להדגים את הפעולות בסיפור.

האפקט הראשון שהוקלט ב-16 ביולי 1890, הוא תקתוק הביג בן שהוקלט על גבי גליל שעווה חום בפונוגרף בבית אדיסון בלונדון. הקלטה זו נמצאת ברשות הציבור ואין עליה זכויות יוצרים.

סוג צלילים
----------

צלילים אלו מוקלטים באולפן ותפקידם לחקות או להחליף צליל כגון טריקת דלת, שבירת זכוכית וכו'. תפקיד זה נקרא באנגלית פולי (אנ') ומטרתו היא להפיק צליל קיים (כגון טפיפות רגליים) שישמע קרוב ככל האפשר למקור ויתאים למופיע על המרקע.
אם האפקט מבוצע בצורה מקצועית, לצופה קשה להבדיל איזה צליל הוסף באופן מלאכותי ואיזה היה קיים בפס הקול המקורי (הוקלט בסצנה).

גם במשחקי וידאו מודרניים, מוקלט פסקול ובו אפקטי סאונד, חלקו מספריית מוזיקה וחלקו נוצר במיוחד עבור המשחק. עם התפתחות הטכנולוגיה ויכולות המחשוב, התאפשרה יצירת אפקטי סאונד רבים ומורכבים יותר.

הקלטה
-----

הצליל המדויק ביותר עשוי להגיע מהמקור האמיתי, כך למשל צליל מכונת ירייה מוקלט מירי מכונות ירייה. למרות זאת, כאשר ההקלטה המקורית אינה אפשרית או לא נשמעת ריאלית, משתמש איש האפקטים בחפצים אחרים. רעש טיגון עשוי להיות ממעיכת טלפון סלולרי, וטפטוף גשם יוקלט ממלח בישול נופל על פיסת נייר אלומיניום.

חלק מהצלילים מופקים באופן דיגיטלי על ידי סינתיסייזר, או דגימה ועיוותה באמצעים דיגיטליים.

כאשר מדובר בצליל "קטן" כגון חיתוך במספריים, קריעת בגדים או צעידה, הדרך הקלה ביותר לשחזור היא באמצעות הקלטה באולפן כאשר הקלטת צלילים מסוימים אינה אפשרית כגון פיצוצים, ירי באקדח, רכב נוסע או המראת כלי טיס.

כאשר מדובר בצליל "גדול", איש האפקטים יוצר קשר עם מומחים נוספים, למשל מומחים לחומרי נפץ שמסייעים בפיצוץ מבוקר של מבנים, או מומחה להיסטוריה של כלי נשק שיוודא כי השחזור מדויק ככל האפשר.

צוות ההקלטה עשוי להיות נרחב במיוחד, כאשר למשל מוקלט ירי מתותח: מיקרופון אחד יוצב בסמוך לתותח, אחד במחצית הדרך ואחד בסמוך למקום הנפילה המשוער כדי להקליט מגוון צלילים נרחב לשימוש בקטעים שונים של הסרט או סדרת הטלוויזיה. אנשי צוות כטכנאי קול, עוזר מקליט ומפיק מוזיקלי יפעלו יחדיו ליצירת ההקלטה.

חלק מהצלילים נבנים בשכבות באמצעות תוכנת מחשב כדי ליצור צליל מגוון ומעניין יותר. ירי כדור לעבר בעל חיים, מוקלט בצורה שונה כגון לעבר פרי קשה כמלון או אבטיח המעניק לצליל גוון "דביק". בסרט מדע בדיוני מוסף אפקט "ווש" ובסרט אימה מוסף אפקט "רירב" לאפקט קלימטי ודרמטי.

הד מלאכותי מעניק תחושה של חלל גדול.

מוזיקה
------

ב-1981 יצר המלחין קלאוס דולדינגר את פסקול הסרט הצוללת שכלל מוטיב סונאר שסימל את שייט הצוללת.

מלחין סרטי ג'יימס בונד, ג'ון בארי, כלל בפסקול הסרט מונרייקר צליל ביפ שחיקה את הלווין ספוטניק 1.

ראו גם
------

* אפקטים מיוחדים
* מעבד צליל
* שקט
* צרחת וילהלם

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **אפקט** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אפקט קולי** |

* ״אפקט הפולי״ - פרק על חייו של ג'ק דונובן פולי, ממציא האפקטים הקוליים בקולנוע, בפודקאסט ״מינהר הזמן״, ״כאן״, תאגיד השידור הישראלי
* אפקט קולי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אתר אפקטים חינמי של ה-BBC, מחולק לקטגוריות ומכיל דגימות החל מתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20
* הדגמה של יצירת סאונד, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 6:32)
| אבא שלי הוא דני קושמרו |
| --- |
|  |
| אלפבית עברי |
| א | ב | ג | ד | ה | ו |
| ז | ח | ט | י | כ | ל |
| מ | נ | ס | ע | פ | צ |
| ק | ר | ש | ת |
| אותיות סופיות |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ך | ם | ן | ף | ץ |  |

 |
| סימנים נוספים |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | ﭏ | ׆ |  |

 |
| ניקוד ופיסוק |
| קמץ • פתח • צירי • סגול |
| חיריק • חולם • קובוץ ושורוק |
| שווא • חטף |
| דגש: קל • חזק • מפיק • רפה |
| קו מפריד • מקף |
| טעמי המקרא |

**ל'** היא האות השתים עשרה באלפבית העברי. שמה, **למ"ד** (**לָמֶד**), ממלמד הבקר, שתפקידו היה לזרז ולהמריץ את הבקר ללכת בכיוון מסוים. מכאן נגזר הפועל למד, שמשמעותו לימוד והתפתחות מעבר למה שהיה קיים עד כה.

בהתאם לחלוקת אותיות האלפבית העברי לחמשת מוצאי הפה, ל' נמנית עם חמש האותיות הלשוניות: דט**ל**נ"ת. היא גם אחת מאותיות השימוש (בכל"ם). מבחינה פונולוגית היא מייצגת עיצור מכתשי, מקורב צדי (/l/ ‏:IPA). 

בשפה עברית מודרנית שכיחות השימוש באות **ל'** היא כ־6.29% מכלל אותיות האלפבית העברי. ערכה של האות בגימטריה הוא 30.

* במסורה ל' מסמן מילה יחידאית.

* שלט ובו האות ל' על-גבי כלי רכב מציין שכלי רכב זה משמש תלמיד נהיגה.

* **למד הפועל** הוא כינויה של האות השלישית בשורש בן שלוש אותיות, על שם האות ל' שהיא האות השלישית במילה "פעל".

ייצוג האות ל'
-------------

האות ל' מוצגת בגופנים הבאים (מימין לשמאל): פרנק-ריהל, אריאל, דוד, כתב רש"י, כתב סת"ם, כתב, חיים
תמרור "רכב למידה"
בקוד ASCII מיוצגת האות ל' בערך EC, ובקוד Unicode היא מיוצגת בערך 05DC.

בקוד מורס מיוצגת האות ל' באמצעות הרצף (משמאל לימין): **..-.** (נקודה קו נקודה נקודה).

הוא ייצוגה של ל' בכתב ברייל.
  
  

באלפבית צלילי מיוצגת האות ל' באמצעות המילה "**לאה**".

באיתות בדגלי סמפור ל' מיוצגת על ידי דגל אחד הפונה מזרחה (ימינה) ודגל שני הפונה דרום-מערבה.

האות "ל" מופיע בתמרור "רכב למידה".

התפתחות האות ל'
---------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| פרוטו כנעני | פיניקי | ארמי |
| ל' (לַמְד) באלפבית הפרוטו כנעני | ל' באלפבית הפיניקי | ל' באלפבית הארמי |

ראו גם
------

* ل – האות **לאם** בערבית

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ל** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ל** |

* הערך "ל", במיקרופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה
מיכאל אליניקוב
מימין לשמאל: מיכאל אליניקוב, בוריס גולדברג, אברהם אידלסון
**מיכאל אָלֶיְנִיקוֹב** (לעיתים **אלייניקוב**; **Алейников**;‏ 23 באפריל 1880 – 17 באוגוסט 1938) היה עורך דין, סוחר, תעשיין ופעיל ציוני ברוסיה ובהמשך בחיפה, חבר הוועד המרכזי של ציוני רוסיה וחבר הוועד הפועל הציוני הגדול. חבר האספה המכוננת הרוסית ב-1917.

קורות חיים
----------

אליניקוב נולד בסמולנסק שברוסיה למשפחה לא-ציונית. למד משפטים באוניברסיטת חארקוב, ובעת לימודיו נתוודע לתנועה הציונית. לאחר לימודיו השתלב בתעשיית הנפט בבאקו.

מאוחר יותר עבר אליניקוב לעיר אודסה, וגם בה עסק במסחר בנפט, והשתלב בעשייה הציונית בעיר. הוא ייסד עם זאב ז'בוטינסקי ושלמה זלצמן את הוצאת "קדימה" (בהמשך "ווסטוק", 'מזרח'), אשר הוציאה עשרות ספרים ששיקפו את הרעיון הלאומי ביצירות של גדולי הציונות והופצו ברחבי רוסיה.

לאחר מכן עבר לפטרבורג, שם נלחם להגנת זכויותיהם של יהודי רוסיה ולהרחבתן, והמשיך בפעילותו ציונית. ב-1913 היה חבר המרכז הציוני ברוסיה. ב-1917 נבחר לאספת הנבחרים הזמנית ברוסיה. עד 1919 היה יו"ר מרכז הקהילות היהודיות ברוסיה.

ב-1919 נמלט מרוסיה מאימת הבולשביקים. היה חבר הוועד הפועל הציוני עד 1921. מאז ועד 1924 היה ממלא מקום המזכיר הכללי של ועד המשלחות היהודיות בפריז, ואחר כך כיהן כמנהל המועצה הכלכלית של ההסתדרות הציונית בלונדון. כן היה חבר מערכת העיתון היהודי, שנבחרה על ידי ועידת הפדרציה של ציוני רוסיה-אוקראינה בספטמבר 1922 בשפה הרוסית "ראזסווייט".

ב-1926 עלה לארץ ישראל, והשתקע בחיפה עם אשתו, מרוסיה.

בשנים 1928–1933 היה יו"ר ומנהל חברת הכשרת מפרץ חיפה, שהייתה התאחדותן של שלוש חברות (משק, קהילת ציון אמריקאית וקדם) ביוזמתו של יוסף לוי, אשר הוקמה על מנת לרכוש את אדמות מפרץ חיפה.

גולת הכותרת של פעילותו הציבורית הייתה יו"רות ועד הדר הכרמל בין השנים 1938-1932, שבמסגרתו פעל רבות לקידומה של השכונה העברית הראשונה בעיר. במקביל לעסקיו שימש גם כחבר הוועד המנהל של הטכניון.

ב-1934 היה בין מקימיו של בית החרושת ליציקה וחרושת קרמינר (לימים וולקן) במפרץ חיפה.

ב-1937 קיבל חברות במסדר האימפריה הבריטית מאת מלך בריטניה בשל פעילותו הציבורית לטובת הכלל.

נפטר בשאמוני בצרפת והובא לקבורה במתחם בתי הקברות בחיפה על ידי ועד הדר הכרמל.

על שמו רחוב בחיפה.

לקריאה נוספת
------------

* 'אליניקוב, מיכאל', בתוך: דוד קלעי, **ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי**, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 47.(הספר בקטלוג ULI)

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "מיכאל אליניקוב", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ח (1957), עמ' 3138
* אמציה פלד, רחוב מיכאל, בתוך "**מדריך רחובות חיפה**", באתר האינטרנט של עיריית חיפה
* מיכאל אלייניקוב, דבר, 19 באוגוסט 1938 (עם מותו)
* לוית מ. אלייניקוב, דבר, 11 בספטמבר 1938

הערות שוליים
------------

1. ↑  זאב ז'בוטינסקי, **הדרך אל הרוויזיוניזם הציוני**, מכון זאב ז'בוטינסקי, עמ' 15
2. ↑  אשתו קבורה בצמוד אליו.
3. ↑  חיים אהרנוביץ, **הדר הכרמל - מסכת עמל ויצירה של דור המיסדים**, בהוצאת "ועד הדר הכרמל בחיפה", 1958, עמ׳ 178
4. ↑  לפנים נקרא הרחוב "התבור", ובטקס הסרת הלוט אמר דוד הכהן שהעירייה אמנם מתנגדת להחלפת שמות רחובות שמקובלים על הציבור, אך לא יכלה להתנגד במקרה של אליניקוב, ששמו קשור להתפתחות חיפה.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007513541405171
* VIAF: 308277351
* WorldCat (עם VIAF): 308277351

 |
**פרידה מתנה בן-עמי** (נולדה ב-1967) היא פרופסור חבר לזואולוגיה, חוקרת בתחום האקולוגי ומשמשת כמרצה בכירה בבית הספר לזואולוגיה באוניברסיטת תל אביב. היא חוקרת בעיקר קשרים אקולוגיים ואבולוציוניים בין טפיל למארח בסביבת מים מתוקים. תחומי מחקרה כוללים: אבולוציה של רבייה זוויגית ואל-זוויגית, זיהומים מרובים והתפתחות הארסיות, השפעות סביבתיות, אפיגנטיות ואימהיות על חסינות המארח, כלאיים וטפילות. בנוסף בן עמי היא אוצרת רכיכות במוזיאון שטיינהרדט של אוניברסיטת תל אביב.

השכלה
-----

ב-2005 היא סיימה את עבודה הדוקטורט באבולוציה, סיסטמטיקה ואקולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים בהנחיית פרופסור יוסף הלר.

ב-2009 סיימה מחקר פוסט דוקטורט במכון לזואולוגיה באוניברסיטת בזל, בשווייץ בהנחיית פרופסור דיטר אברט.

קריירה
------

בשנת 2010 הצטרפה כמרצה לבית הספר לזואולוגיה של אוניברסיטת תל אביב, היא מונתה כמרצה בכירה בשנת 2015 וקיבלה מינוי כפרופסור חבר בשנת 2020.

תחומי מחקר
----------

בן עמי מנהלת מעבדת מחקר תחת בית הספר לזואולוגיה של האוניברסיטה.

במחקרה, היא מתייחסת לסיבות ולהשלכות של אינטראקציות מארח-טפיל תוך התמקדות באקולוגיה האבולוציונית של מערכות מים מתוקים טבעיות. לשם כך היא חוקרת שתי מערכות מודל מימי: פרעושי מים מהסוג דפניה והמיקרוטפילים שלהם, וחלזונות מים מתוקים והטרמטודות הטפיליות שלהם. היא מאמינה בנקיטת גישה רב-גונית: על ידי ביצוע ניסויי מעבדה מבוקרים ברמת הפרט; על ידי הדמיית סביבות טבעיות למחצה, לפיהן אוכלוסיות של מארחים וטפילים מקיימים אינטראקציה במסוקוסמוסים; על ידי ביצוע עבודת שטח באוכלוסיות טבעיות; ועל ידי שיתוף פעולה הדוק עם תאורטיקנים כדי להכליל מנגנונים שנחשפו במערכות שלה למערכות מחלות אחרות.

במסגרת המעבדה היא חוקרת את הקשרים האקולוגיים והאבולוציוניים בין טפיל ופונדקאי. היא מתמקדת בעיקר בחלזונות מים מתוקים ובדפניות (שהם סרטני מים קטנטנים) וטפיליהם. בנוסף המעבדה בראשותה חוקרת רבייה אל-זוויגית של חלזונות מתוך מטרה לענות על השאלה אם רבייה אל-זוויגית אפשרית, אז בשביל מה זקוקים לרבייה זוויגית? אחת התיאוריות היא, שמשום שהטפיל מתאים את עצמו לפונדקאי שלו, רבייה אל-זוויגית שבה הפרט משכפל את עצמו, תאפשר לטפיל סביבת גידול נוחה יותר, מאשר רבייה זוויגית שתערבב את הגנים ותגרום לשינויים שיפעלו לרעת הטפיל. המחקר במעבדה משלב אקולוגיה וביולוגיה אבולוציונית כדי לבחון אינטראקציות מארח-טפיל. בין השאר נחקרים דגי מים מתוקים וסרטנים כדי לחקור מגוון רחב של שאלות, כגון מדוע רבייה זוויגית מועדפת על רבייה אל-זוויגית בנוכחות טפילים? כיצד זיהום על ידי זני טפיל מרובים או מינים משפיע על התפתחות הארסיות? כיצד השפעות סביבתיות, אפיגנטיות ואמהיות משפיעות על חסינות המארח? ומה תפקידה של הטפילות בשמירה על כלאיים?

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של פרידה בן עמי

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Dr. Frida Ben-Ami, The Steinhardt Museum of Natural History (באנגלית אמריקאית)
2. ↑  מוזמנים לבקר במשרדה של פרידה בן-עמי, ראשת המדרשה לתארים מתקדמים, לשמוע ממנה על מסלולי הלימוד השונים ולבחור במסלול שמעניין אתכם. באתר Facebook
3. ↑  פרופ' פרידה מתנה בן-עמי | אוניברסיטת ת"א, באתר www.tau.ac.il

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299130405171
* ORCID: 0000-0002-1978-5659
* ResearcherID: A-6270-2010
* VIAF: 98351592
* WorldCat (עם VIAF): 98351592

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פרידה בן עמי"**.
**יחידת שלף** (מוכרת גם בשם **גף שלף**) היא יחידה סיור אוויר לוחמת משותפת לחיל האוויר הישראלי וליחידה 9900 של אגף המודיעין המפעילה את סיירי האוויר הפועלת בטייסת 100.

יחידת שלף מורכבת מסיירי אוויר ומחמ"ל מבצעי. היחידה אחראית על משימות האוויר המוטסות המאוישות.

היסטוריה
--------

היחידה הוקמה בשנת 1976 באגף המודיעין. הייתה זו הפעם הראשונה שסיירים החלו לפעול במסגרתה של יחידה עצמאית. לפני כן, נהגו מחלקות המודיעין של הפיקודים המרחביים להחזיק סיירי אוויר משלהם, שהיו כפופים לקמ"ן הפיקוד.

בתחילת שנות ה-90 הקים חיל האוויר יחידת סיירי אוויר משלו, ששולבה כגף בטייסת 100. תפקיד היחידה היה אספקת מודיעין למשימותיו של חיל האוויר.

עד תחילת המאה ה-21, לכל אחת משתי היחידות היו שיטות פעולה שונות ומסלול הכשרה שונה. עם כניסתן של מערכות תצפית חדשות, נהיה אופי העבודה דומה, ולכן הוחלט על איחוד שיטות ההכשרה של שתי היחידות.

סמל יחידת שלף
משנת 2005, מתקיים קורס סיירי האוויר המאוחד.

במאי 2023, לקחה חלק היחידה במבצע מגן וחץ כאשר סיפקה ליווי חי לתקיפות צה"ל ואספה מודיעין חזותי איכותי.

באוקטובר 2023 במלחמת חרבות ברזל, לקחה היחידה חלק בתמרון הקרקעי וסייעה לכוחות היבשה המתמרנים באמצעות איסוף ויזואלי של חוזי, צילום בזמן אמת, מתן התראה מדויקת אודות איומים בקרבת לוחמי היבשה המתמרנים, איסוף מודיעין ופענוח זירת הקרב.

מבנה
----

סיירי היחידה מתחלקים לשני גפים:

* **גף חוזי** - משתמשים הסיירים במטוסי הצופית ומשדרים וידאו בזמן אמת בעוד הם מלווים כוחות יבשה, ואוספים תמונת מצב מודיעינית מדויקת.
* **גף צילום** - משתמשים הסיירים במטוסי החופית ומשתמשים במצלמות סטילס לטובת ליווי מעצרים, הפללת מטרות, איסוף אלכסוני צבעוני וצילומי מכ"ם.

סיירי האוויר של היחידה עונדים כומתה ירוקה של חיל המודיעין.

בסיס היחידה הוא בבסיס חצור של חיל האוויר.

גלריה
-----

* סייר אוויר של יחידת שלףסייר אוויר של יחידת שלף
* סיירי אוויר של יחידת שלףסיירי אוויר של יחידת שלף
* סיירי אוויר של גף צילוםסיירי אוויר של גף צילום

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3   איה חיימוביץ', זו היחידה שרואה את שדה הקרב מלמעלה. צפו, באתר צה"ל, 27 באוקטובר 2023
2. ↑  שי לוי, ‏"שיתוף פעולה אווירי-מודיעיני": תיעוד ייחודי של תקיפות צה"ל, באתר ‏מאקו‏, 11 במאי 2023
Große Kursaal בשנת 2010
**באד בריקנאו** (בגרמנית: **Bad Brückenau**) היא עיר מרחצאות במחוז באד קיסינגן שבצפון בוואריה. היא שוכנת בעמק של הנהר זִין, בחלקם המערבי של הרי הרון, כ-30 ק"מ מדרום לפולדה. לעיר חמישה חלקים: העיר המרכזית באד בריקנאו ופרווריה **מרחצאות המדינה בריקנאו** (Staatsbad Brückenau), **ורנארץ** (Wernarz), **פולקרס** (Volkers) ו**רמרסהאג** (Römershag).

היסטוריה
--------

### באד בריקנאו

ההיסטוריה המוקדמת של באד בריקנאו אינה מתועדת היטב. בניינים ראשונים הוקמו כנראה בסמוך לגשר על הנהר זין (Sinn), ששימש בתקופתו של קרל הגדול. במאה ה-12 ההתיישבות הפכה לעיר קטנה שנקראה זין-אַאוּ (Sinn-Au). אזכור מוקדם של העיר מופיע במסמך משנת 1249, כאשר פולדה העניקה לעיר הטבות מסוימות. בשנת 1260 בנה הבישוף ארבע טירות מסביב לעיר, והעניק אותן לווסאלים. באותה תקופה גם הוקפה העיר בחומה קטנה. 

בשנת 1310 העניק המלך היינריך השביעי מעמד של עיר לזין-אאו. בשנת 1337 הגדילה מועצת העיר את חומתה וחיזקה את שעריה. בשנת 1597 קיבלה העיר את שמה הנוכחי, בריקנאו, כאשר נבנה גשר על הנהר זין. באוגוסט 1876 נהרסה העיר כמעט כליל בשרפה.

### המרחצאות

במאה ה-15 ניתן אזכור למעיין מים מרים, ארבעה ק"מ במורד העמק לכיוון דרום-מערב. כבר אז נודעו מים אלה בכוח הריפוי שלהם. בתקופתו של היינריך פון ביברה, מושל פולדה בשנים 1759–1788, נבנו בתי מלון ראשונים, והתגלו עוד שני מעיינות. 

בשנת 1816 הפכה בריקנאו לחלק מממלכת בוואריה. היא הייתה למרחצאות המועדפים על לודוויג הראשון, מלך בוואריה, שמימן שיפוץ נרחב של המרחצאות. בניין בולט מתקופה זו הוא "גרוסה קורזאל" (Große Kursaal), שנבנה בסגנון נאו-קלאסי. לאחר אביב העמים בגרמניה בשנת 1848 ופרישתו של לודוויג הראשון, הושכרו המרחצאות ליזמים פרטיים.

בעשור הראשון של המאה ה-20, לאחר שהעיר שוקמה מהשרפה, התגלו גם בה שלושה מעיינות והוקמו שני פארקים. ברפורמה המנהלית של 1970 אוחדו המרחצאות והעיר, ולבריקנאו המאוחדת נוספה רשמית הקידומת "באד".

### יהודים

בבאד בריקנאו התקיימה קהילה יהודית קטנה, ופעלו בה מלונות כשרים אחדים. אחת מסמטאות העיר קרויה עד היום "סמטת היהודים" (Judengasse). בשנות שהותו בגרמניה נפש ש"י עגנון בעיר זו פעמים אחדות. הווי הקהילה היהודית בעיר בתקופה זו מתואר בסיפורו "בין שתי ערים", שבו קרויה העיר "קצנאו". 

בית הכנסת של העיר נחנך בשנת 1913, ובשנת 1924 הוקם לידו בית ספר יהודי. בית הכנסת נשרף בליל הבדולח, ולאחר מכן נשלחו יהודי המקום למחנות ריכוז ולא שבו. בשנת 2001 נקבע במקום שלט זיכרון שבו נאמר: "במקום הזה עמד פעם בית הכנסת של יהודי באד בריקנאו. אנו זוכרים את השרפה של 9 בנובמבר 1938, וכן את הסבל של בני עירנו היהודים ויתר הקורבנות של הרייך השלישי."

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **באד בריקנאו** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של באד בריקנאו
* דן לאור, בין קצנאו לקצנאו הדרך לא ארוכה ויער גדול של ארנים נותן צל, באתר הארץ, 18 בספטמבר 2012

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4008413-9
* MusicBrainz: 8fd06f40-5506-4d68-b8dd-f6a479d6944b
* VIAF: 241411496
* WorldCat: viaf-241411496

 |
**הפילוסופים** (באיטלקית: **I filosofi**) היא טטרולוגיה של סדרת סרטים-ביוגרפיים בבימוי של במאי הקולנוע האיטלקי רוברטו רוסליני, ששודרה בשנים 1971–1974. הפילוסופיהם היא קופרודוקציה צרפתית-איטלקית, שהופקה על ידי איסטיטאטו לוצ'ה (Istituto Luce). ארבע סרטי הסדרה הם באורך מלא, ומתעדים את חייהם של פילוסופים נבחרים, יחד עם התפתחות התיאוריות שלהם בפרספקטיבה פילוסופית:

* **סוקרטס** (*Socrate*) משנת 1971 אודות סוקרטס.
* **בלז פסקל** (*Blaise Pascal*) משנת 1972 אודות בלז פסקל.
* **אוגוסטינוס מהיפו** (*Agostino d'Ippona*) משנת 1972 אודות אוגוסטינוס.
* **קרטזיוס** (*Cartesius*) משנת 1974 אודות רנה דקארט.

רקע
---

ב-1965 כתב רוסליני מניפסט על אובדן המגע בין אמנות למדע. מצד אחד, השיפור שהביא המדע לחיינו עורר "תסיסה, אלימות, אדישות, עצבנות, ייסורים, אינרציה רוחנית, השלמה פסיבית. נראה שלאנשים היום במדינות מפותחות אין עוד תחושה של עצמי או של דברים". הוא סבר שהציוויליזציה נמצאת במשבר ולחלוטין לא מוכנה להתמודד עם אתגרי העתיד. אמנות, לעומת זאת, הפכה "במאה השנים האחרונות להתרעמות. זהו ביטוי של חוסר נוחות מוסרית, אומללות, חוסר הבנה, אבל זה הכל. התרעמות זו מבוססת על סירוב לדעת את הוודאות; אנחנו מתלוננים כי אנחנו מתמודדים עם עולם שאת הארכיטקטורה שלו איננו מסוגלים לתפוס." רוסליני האמין שאין לנו עוד את האלמנטים הבסיסיים של שפה לאמנות. "האמנות" שלנו הפכה "אינפנטילית ומושחתת".

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Rossellini e a vida dos filósofos". *Lumine* (בBrazilian Portuguese). 2021-12-01. נבדק ב-2023-03-13.
2. 1 2 3 4  Gallagher, Tag. "Roberto Rossellini and Historical Neorealism". *Art Forum*. נבדק ב-2023-03-13.
**בולאוואיו** (באנגלית: **Bulawayo**) היא עיר במעמד של מחוז בדרום-מערב בזימבבואה. העיר שוכנת בחבל מטבללנד במרחק של 366 קילומטרים דרום-מערבית לבירה הארארה, בגובה 1,358 מטרים מעל פני הים. על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022 התגוררו בעיר 665,952 תושבים והיא העיר השנייה בגודלה בזימבבואה.

היסטוריה
--------

בסביבות שנות ה-40 של המאה ה-19 בני הנדבלה (Ndebele) היגרו מאזור דרום אפריקה של היום לאזור מטבללנד. כשהם הגיעו לשם מלכם מזיליקזי (Mzilikazi), או בנו לובנגולה (Lobengula), הקימו את העיר בשם קובלואוואיו (KoBulawayo) כבירתם החדשה.

ב-1893 החלה מלחמת מטבלה הראשונה, במהלכה כוחות חברת דרום אפריקה הבריטית שמרכזה היה בדרום אפריקה כבשו את קובולאוואיו, הבריחו את הנדבלה צפונה והחריבו את העיר. לאחר המלחמה ססיל רודס, ממנהיגי החברה, הורה להקים את ההתיישבות מחדש תחת השם בולאוואיו. ההתפתחות התעכבה בעקבות מצור שהטילו עליה הנדבלה במלחמת מטבלה השנייה ב-1896. בסופו של דבר הבריטים הצליחו לשחרר את בולאוואיו כעבור מספר חודשים ובהמשך הביסו את הנדבלה סופית.

בולאוואיו חזרה להתפתח כהתיישבות קולוניאלית וב-1897 היא קיבלה מעמד של עיירה. ב-1943 היא קיבלה מעמד של עיר.

כלכלה
-----

בולאוואיו הייתה המרכז התעשייתי של זימבבואה עד שבעשורים האחרונים של המאה ה-20 המחסור בתשתיות ראויות בעיר גרם למעבר של מפעלים רבים להארארה. למרות זאת התעשייה עדיין מהווה חלק חשוב בכלכלה המקומית. ענפים אחרים בכלכלה המקומית כוללים חקלאות וכרייה.

חינוך
-----

בעיר נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם אוניברסיטת המדע והטכנולוגיה של זימבבואה ואוניברסיטת סולוסי.

תחבורה
------

את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי ג'ושוע מקבוקו נקומו, הקרוי על שם המדינאי הזימבבואי ג'ושוע נקומו.

ערים תאומות
-----------

* בריטניהבריטניה אברדין, סקוטלנד, בריטניה
* דרום אפריקהדרום אפריקה דרבן, דרום אפריקה
* דרום אפריקהדרום אפריקה פולוקוואנה, דרום אפריקה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בולאוואיו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בולאוואיו
* בולאוואיו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* בולוואיו (זימבבואה), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Zimbabwe: Administrative Division (Provinces and Districts) - Population Statistics, Charts and Map

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007562267505171
* BnF: cb121586754 (data)
* GND: 4080574-8
* LCCN: n83002925
* MusicBrainz: 981188ed-b071-40ef-8388-24fe0da86342
* NARA: 10038424
* VIAF: 143100352
* WorldCat: lccn-n83002925

 |
**ערך זה נמצא כעת בעבודה. מומלץ לא ליצור אותו בלי תיאום עם העורכים שעובדים עליו כעת.**

**איחוד** הייתה אגודה פוליטית קטנה שייסד ב-1942 יהודה לייב מאגנס שתמכה בדו-לאומיות. האגודה, שנחשבת לממשיכת דרכה של ״ברית שלום״, הוקמה בתגובה לוועידת בילטמור, בה התחייבה התנועה הציונית להקמת מדינה יהודית בפלשתינה. בין חבריה הבולטים נכללו מרטין בובר, עקיבא ארנסט סימון, הנרייטה סאלד, דוד ורנר סנטור, משה סמילנסקי, חיים מרגליות קלווריסקי, והשופט יוסף משה ולירו.

"איחוד" דגלה בהקמת מדינה דו-לאומית ערבית-יהודית שמבוססת על ייצוג שקול (פריטטיות) של יהודים וערבים בשטחה הכולל של פלשתינה-א״י. "איחוד" גרסה כי יש להתיר הגירה יהודית לארץ כל עוד נשמר עקרון השוויון המספרי בין יהודים לערבים ובהתאם לכושר הקליטה הכלכלי של הארץ. האגודה דגלה בהקמת מוסדות ממשל משותפים יהודים-ערביים ובחלוקת הארץ למחוזות על בסיס קהילתי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Miller, Rory (2006). "J. L. Magnes and the Promotion of Bi-Nationalism in Palestine". *Jewish Journal of Sociology* (48 (1/2)): 50–68.
2. 1 2  "Hearings of representatives from the Ihud (Union) Association – 30th UNSCOP meeting – Verbatim Record".
פירוש נוסף ערך זה עוסק ברב ישראלי. אם התכוונתם לרב ליטאי-אנגלי, ראו אברהם אבא ורנר.
הרב **אברהם ורנר** (תר"נ, 1890 – תשל"ח, 1978) היה רבן של מושבות הגליל העליון, ולאחר מכן כיהן כרבה הראשון של נתניה.

תולדותיו
--------

נולד בירושלים לרב שמחה בונם ורנר, דיין בעדה החרדית, שהיה בנו של הרב משה מנחם מנדל ורנר, מקים שכונת בתי ורנר בירושלים. אמו הייתה בתו של הרב יהודה לייב קסטלניץ, בן אחותו של האדמו"ר הראשון של חסידות סלונים הרב אברהם וינברג, בעל "יסוד העבודה". למד בישיבת תורת חיים. היה מקורב לרידב"ז והוסמך על ידו. הרידב"ז בחר בו כחתן לנכדתו, נחמה פייגה, בת בנו הרב משה בצלאל.

לאחר נישואיו התגורר בצפת וסייע לישיבתו של הרידב"ז בעיר. כמו כן ניהל את התלמוד תורה האשכנזי בצפת. בשנת תרפ"ו (1926) התמנה לרבן של המושבות בגליל העליון, ומושבו היה בראש פינה. במשך שש שנים עסק בפיתוח וקידום ענייני הדת והחינוך הדתי במושבות האזור, היה בקשר עם נציגי הברון רוטשילד וכיהן כשליחו של הראי"ה קוק בעניינים שונים. בשנת תרצ"ב (1932) התמנה כרב בלורנס שבמדינת מסצ'וסטס, ארצות הברית. אחיו, הרב אשר זאב ורנר, כיהן אף הוא כרב בארצות הברית באותה תקופה.

בשנת תרצ"ד (1934) שב לארץ ישראל והתמנה כרבה של נתניה, שנוסדה חמש שנים לפני כן. באותה שנה שב גם אחיו, הרב אשר זאב, מארצות הברית והתמנה לרב הקהילה החרדית בטבריה. 

הרב ורנר כיהן ברבנות עשרות שנים. הוא הקים את התשתית הרוחנית והדתית בנתניה וייסד בה מוסדות דת שכללו בתי ספר, ישיבה, כולל אברכים ורשת שיעורי תורה. 

בתחילת שנות ה-50, לאחר שהוקמה מועצה דתית בנתניה, סירב הרב ורנר להיות כפוף למועצה הדתית. לאחר שכל ניסיונות הרבנות הראשית לשכנע את הרב ורנר לפעול תחת המועצה הדתית נכשלו, הם הודיעו ביוני 1957 שהוא אינו מוסמך לרשום נישואין. 

בשנת 1960, מונה הרב משה לוין לרב הראשי האשכנזי של נתניה על ידי הרב יצחק נסים. הרב ורנר המשיך להופיע בעיתונות כ"רבה של נתניה" במקביל למתן כינוי זה לרב לוין. עם השנים הוכר הרב לוין כרב העיר האשכנזי והרב ורנר הוזכר בעיתונות בלא תואר.

בשנת תשל"ג נפטרה אשתו, והיא בגיל 80.

הרב ורנר נבחר ל'יקיר נתניה'. לאחר פטירתו (בשנת תשל"ח), נקרא אחד מהרחובות בעיר על שמו.

משפחתו
------

* בנו, שלמה זאב, שימש כעוזרו הקרוב של אביו בענייני הדת בנתניה. נפטר בשנת תשכ"ט
* בתו, שושנה, נישאה לרב אליעזר יהודה ולדנברג

הערות שוליים
------------

1. ↑   ציץ אליעזר כרך י"א, בהספדו על חותנתו
2. ↑  חגיגת מילואים לכ' הרב אברהם ורנר, דואר היום, 4 בנובמבר 1926
3. ↑  מתולה, דואר היום, 28 במאי 1930
4. ↑  נתניה, דואר היום, 19 באוגוסט 1935
5. ↑  יהושע ביצור, הרב המורד של נתניה, מעריב, 1 ביולי 1957
6. ↑  נתניה - מינויים סותרים, מעריב, 15 בספטמבר 1960
7. ↑  שלמה יהושע, נכשל נסיונה של המועצה הדתית בנתניה להדיח את רב העיר, חרות, 18 בספטמבר 1960
8. ↑  ר' בנימין לוטמאן ז"ל, הצופה, 27 במאי 1962
9. ↑  הוכנסו ספרי תורה להיכל "ישיבת ראדין" שבנתניה, הצופה, 20 בדצמבר 1965
10. ↑  חולקו עיטורים ליקירי נתניה, דבר, 28 במאי 1976
**חיתוך שיפונד** (בצרפתית: **Chiffonade**) היא טכניקת חיתוך של ירקות או עשבי תיבול מגוררים או חתוכים דק המשמשים במיוחד כקישוט.

מאפיינים
--------

בחיתוך שיפונד המונח מתייחס לצורת חיתוך לרצועות ארוכות ודקות של ירקות עליים בעלי שטח פנים נרחב יחסית. המונח משמש בהקשר לחיתוך של עלים ירוקים ועשבי תיבול כמו כרוב, חסה, תרד או בזיליקום (אבל לא רק – ומתאים גם לחיתוך של רצועות קרפים וחביתות). את החיתוך שיפונד מבצעים לאחר שעורמים את העלים, ומגלגלים אותם בצורה הדוקה, ורק אחר כך חותכים בניצב לגליל העלים. זאת בשונה מהמונח ז'וליאן (Julienne) המיועד לתיאור של טכניקת חיתוך ירקות לרצועות דמויי מקלות גפרורים. ירקות ירוקים עלים כמו תרד, חומעה או מנגולד, או עשב שטוח עלים כמו בזיליקום, נחתכים לרצועות ארוכות ודקות ולא למקלות.

טכניקה זו אינה מתאימה לעלים קטנים, צרים או בעלי צורה לא סדירה כגון כוסברה, פטרוזיליה, טימין או רוזמרין. שיטת חיתוך זו דורשת שטח פנים אחיד ושטוח כדי שהסכין יצליח לבצע את הסרטים.

שיפונד בעברית פירושה סרטים קטנים כתרגום מילולי מצרפתית, הכוונה לסרטים הקטנים שנוצרים מחיתוך דק של העלים בטכניקה זו.

לקריאה נוספת
------------

* ברונואז
* לחתוך ז'וליאנים

קישורים חיצוניים
----------------

* חיתוך שיפונד
* מאמר המתאר חיתוך שיפונד של חביתה להוסיף למרק

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Chiffonade". Merriam-Webster. נבדק ב-27 בנובמבר 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Escoffier, A. (1969). *The Escoffier Cook Book; a Guide to the Fine Art of Cookery*. New York: Crown. p. 90. ISBN 0517506629.
**רוי רביבו** (נולד ב-22 במאי 2003) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן השמאלי במועדון מכבי תל אביב, בנבחרת הצעירה עד גיל 21 ובנבחרת ישראל הבוגרת.המגן שמאלי הכי טוב בארץץץץץ

קריירה
------

רביבו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של מכבי תל אביב אליה הצטרף בגיל שמונה. ב-22 באוגוסט 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק במסגרת גביע הטוטו נגד הפועל ירושלים.

בינואר 2023 הושאל להפועל ירושלים עד לסיום העונה. ב-15 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–2 למכבי חיפה.

ב-27 באוגוסט 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל במדי מכבי תל אביב נגד מ.ס. אשדוד וכבש שער במשחק שהסתיים בתוצאת 4–1 לטובת קבוצתו.

### נבחרת ישראל

החל משנת 2021 הוא משחק בנבחרת הנוער של ישראל עמה השתתף באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 - 2022 בה הגיעה לגמר האליפות. לזכותו 20 הופעות בנבחרת הנוער ושער אחד.

ביוני 2023 זומן לנבחרת ישראל הבוגרת ושיחק לראשונה ב-19 ביוני.

חיים אישיים
-----------

רביבו בנו של כדורגלן העבר חיים רביבו. דודיו, דוד רביבו ושי רביבו, הם כדורגלני עבר גם הם.

קישורים חיצוניים
----------------

* רוי רביבו, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  גיא בן זיו, ‏פרסום ראשון: רוי רביבו הושאל להפועל ירושלים, באתר ONE‏, 2 בינואר 2023
**מקוק זנב-חזיר דרומי** (שם מדעי: *Macaca nemestrina*; על פי האקדמיה ללשון: **מָקוֹק זְנַב חֲזִיר**) הוא מין של קוף מקוק ממשפחת קופים בעלי זנב המצוי בדרום-מזרח אסיה במדינות תאילנד, מלזיה, ובאינדונזיה בכמה איים כמו סומטרה ובורנאו. הם קרובים לקוף מקוק זנב-חזיר צפוני (*Macaca leonina*) ובעבר נחשבו כתת-מין שלו.

מאפיינים
--------

אורכו של מקוק זה 43-77 ס"מ ומשקלו 5-15 ק"ג. הוא בעל פרווה אפורה-זהובה עם פנים גדולות וורודות, כפות ורודות וזנב מפותל וקצר בצבע ורוד שנתן לו דימוי של זנב-חזיר. הזכרים גדולים יותר מהנקבות.

המקוקים חיים ביערות של דרום-מזרח אסיה בקבוצות משפחתיות קטנות. הם מחפשים מגוון מזונות הכוללים צמחייה, פירות ובעלי חיים קטנים.

בניגוד לפרימטים אחרים, מקוקים אלה אוהבים להתרחץ במים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקוק זנב-חזיר דרומי** בוויקישיתוף
* מקוק זנב-חזיר דרומי, באתר ITIS (באנגלית)
* מקוק זנב-חזיר דרומי, באתר NCBI (באנגלית)
* מקוק זנב-חזיר דרומי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* מקוק זנב-חזיר דרומי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* מקוק זנב-חזיר דרומי, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקוק זנב-חזיר דרומי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**יד רצחנית** (באנגלית: **Idle Hands**) הוא סרט אימה וקומדיה שחורה אמריקאי, אשר יצא ב-1999, בוים על ידי רודמן פלנדר ונכתב על ידי טרי יוז ורון מילבאואר. בסרט מככבים דבון סאווה, סת' גרין, אלדן הנסון, ג'סיקה אלבה, וויויקה איי פוקס. העלילה העיקרית עוקבת אחר חייו של נער עצלן ממוצע, בשם אנטון טוביאס (סאווה), שידו נעשית אחוזת דיבוק וועוברת מסע הרג, גם לאחר שהיא נכרתת.

הסרט נעשה בהשראת הפתגמים "ידיי סרק הם משחקי השטן" ו"השטן עושה עבודה לידי סרק".

הסרט לא זכה להצלחה כאשר גרף 4.2 מיליון דולר כנגד תקציב של 25 מיליון דולר.

עלילה
-----

הוריו של אנטון טוביאס מתים בסוף ליל כל הקדושים, וכל הרמזים מצביעים על כך שהוא הרג אותם. לאחר שהרג את חבריו הטובים ביותר, אנטון מבין שידו הימנית הפכה לדיבוק. הוא לא מצליח לשלוט בידו, הוא זורק את החתול שלו מעבר לרחוב ותוך כדי חיפוש אחריו, הוא נתקל בשכנתו מולי והשניים מתחילים מערכת יחסים. אנטון מקיים הלוויה להוריו וחבריו. עם זאת, חבריו מחליטים לא ללכת לגן עדן, חוזרים לגופם הקודם ועולים מהקבר.

בינתיים, כוהנת גדולה בשם דבי לקור צדה את הרוח האחראית להרג ברחבי הארץ. לאחר שידו הורגת שני שוטרים בסלון שלו, אנטון מנתק כורת את היד. חבריו מחפשים ערכת עזרה ראשונה בעוד אנטון שורף את היד במיקרוגל. בינתיים, דבי (עכשיו יחד עם רנדי, שכנו של אנטון) צדה את אנטון כדי לבלום את הדיבוק שביד. לאחר ששלח את מולי לבית הספר, אנטון חוזר הביתה כדי לסיים להשמיד את היד. לרוע המזל חבריו של אנטון פנוב ומיק משחררים את היד בשוגג. השלושה גונבים אחר כך את משאיתו של רנדי ופונים לבית הספר. מיק ופנוב הולכים למסיבת ליל כל הקדושים כדי להשגיח על מולי, בעוד אנטון מחפש את היד. רנדי ודבי נפגשים עם אנטון. דבי מסבירה שהיד תגרור את הנשמה של מולי לעולם התחתון. אנטון פורץ למסיבה ומנסה להזהיר את כולם מידו, אך מתעלמים ממנו.

לאחר מכן היד הורגת את סולן הלהקה שבמסיבה וגורמת לבהלה. מולי וחברתה טניה נמלטים דרך פתחי האוורור. הם מנסים לעבור דרך מאורר אותו הם עוצרים באמצעות הנעל של טניה, לאחר מכן הן מחברות חבל למאורר והשתיים יורדות מהחבל, אך בזמן שטניה יורדת מהחבל היד תוספת את טניה ומנסה למשוך אותה ובמקביל מולי מנסה להיאבק ביד ולמשוך את טניה מלמטה. בסופו של דבר היד תופסת בנעל של טניה שעצרה את המאוורר, המאורר נופל וטניה נופלת ביחד איתו אל מותה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יד רצחנית** בוויקישיתוף

* "יד רצחנית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "יד רצחנית", באתר נטפליקס
* "יד רצחנית", באתר AllMovie (באנגלית)
* "יד רצחנית", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "יד רצחנית", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "יד רצחנית", באתר Metacritic (באנגלית)
* "יד רצחנית", באתר אידיבי
* "יד רצחנית", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית)
* "יד רצחנית", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Idle Hands*, 1999-04-30, נבדק ב-2020-10-23
**לזר יוסיפוביץ' קוגן** (**Ла́зарь Ио́сифович Ко́ган**;‏ 1889 - 3 במרץ 1939) היה איש הצ'קה והנ.ק.ו.ד. של ברית המועצות, רב-סרן בביטחון המדינה (1935), ראש מערכת הגולאג (1930–1932). סגן ראש הגולאג (1932–1936). נעצר בשנת 1938 ונורה בשנת 1939 במסגרת הטיהורים הגדולים.

ביוגרפיה
--------

אביו נולד בכפר ילובקה במחוז קרסנויארסק במשפחה יהודית, אביו סחר בפרוות, היה סוחר הגילדה הראשונה.

לזר היה משתתף פעיל בתנועה המהפכנית, האנרכו-קומוניסטית. בשנת 1908, בית המשפט המחוזי הצבאי בקייב דן אותו למוות בשל חלקו בשוד מזוין, בהמשך הומר עונשו למאסר עולם, ביליזבטגרד ובחרסון. חבר המפלגה הבולשביקית מאז יולי 1918 ושירת בצבא האדום כקומיסר גדוד, מפקד בית הספר של המפלגה.

בשנת 1920 - מונה לראש האוגדה המיוחדת של הארמייה התשיעית, ראש האגף המיוחד של הצ'קה באזור טרסק ואז נשלח לצפון הקווקז - לכהן כראש הצ'קה בנובורוסייסק, מאז שנת 1923 - שימש כסגן ראש הצ'קה בדגסטאן.

מאז 1926 - היה עוזר לראש המינהל הראשי של משמר הגבול של אוגפא"ו. בשנת 1930 - עוזר לראש המשטרה החשאית.

בשנים 1930–1932 הוא היה ראש הגולאג, משנת 1932 היה סגן ראש ה-גולאג, ראש פרויקט בניית תעלת הים הלבן, ועד אוגוסט 1936 היה ראש הבנייה של תעלת מוסקבה-וולגה.

בשנים 1936–1937 - שימש כסגן הקומיסר העממי על ענף היערות של ברית המועצות.

ב-4 באוגוסט 1933 הוענק לו מסדר לנין על השתתפותו הפעילה בהנהגת בניית התעלה בים הלבן, קיבל את עיטור הדגל האדום. היה חבר הוועד המנהל המרכזי של ברית המועצות בשנים 1935–1937.

הוא נעצר ב-31 בינואר 1938 במסגרת הטיהורים הגדולים. ב-3 במרץ 1939 נורה בעקבות פסק הדין של הקולגיום הצבאי של בית המשפט העליון של ברית המועצות. שמו טוהר בשנת 1956, במסגרת תהליך הדה-סטליניזציה.

סולז'ניצין תיאר אותו כאחד מ"עוזרי סטלין ויגודה, ראש המשגיחים בבלומור" האחראי למותם של עשרות אלפי בני אדם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לזר קוגן** בוויקישיתוף
* לזר I. קוגן (1889-1939) / אנטי גיבורי במערכות הענישה בברית המועצות / אתר "פעילי זכויות אדם נגד עינויים"
* קוגן לזר יוסיפוביץ' // אתר "כרונוס"

הערות שוליים
------------

1. ↑  *Михаил Тумшис, Вадим Золотарёв*. Евреи в НКВД СССР. 1936—1938 гг. Опыт биографического словаря.
2. ↑  Постановление ЦИК СССР от 04.08.1933
3. ↑  ארכיפלג גולאג — (изд. 1978; изд. 1991)
**הנסיכות-בישופות של פרדן** (בגרמנית: **Fürstbistum Verden**‏, **Hochstift Verden** או **Stift Verden**) הייתה נסיכות כנסייתית של האימפריה הרומית הקדושה ששכנה במדינת סקסוניה התחתונה בגרמניה של ימינו. ורדן הייתה דיוקסיה של הכנסייה הקתולית מאז אמצע המאה ה-8. המדינה פורקה ב-1648. השטח נוהל על ידי לורדים חילוניים מטעם הבישוף של פרדן. כנסיכות-בישופות של האימפריה, שטחה של המדינה לא היה זהה לזה של הבישופות, אלא הייתה ממוקמת בתחומיה והיוותה כרבע משטח הבישופות. על פי תנאי שלום וסטפליה, פורקה הבישופות והוקמה ישות חדשה, דוכסות ברמן-פרדן.

מיקום
-----

שטחה של הנסיכות-בישופות של פרדן כיסה את חלקו המזרחי של מחוז פרדן הנוכחי (גבולו עבר בין לנגוודל ואטלסן), ואת החלק הדרומי של מחוז רוטנבורג (Wümme) וחלקים ממחוזות הרבורג והית (Heidekreis).

היסטוריה
--------

### הקמה

דיוקסיית פרדן נוסדה בסביבות 800 בפרדן על אלר כסופרגן במחוז הכנסייה מיינץ. כאשר דוכסות סקסוניה הישנה פורקה בשנת 1180, חלק מהשטח סביב השטורנמיגאו הוקם כמדינה חופשית אימפריאלית. הבישוף של פרדן, בנוסף לחובותיו הרוחניות, היה, בעצמו, השליט הזמני של הנסיכות-בישופות של פרדן. הנסיך-הבישוף הראשון - טמו מפרדן - שלט באזור שהיה כרבע מהיקף השטח הדיוקסי. בשנת 1195 הקים הנסיך-הבישוף רודולף הראשון את טירת רוטנבורג על וימה כמעוז נגד הנסיכות-ארכיבישופות השכנה של ברמן. מאוחר יותר קיבלה הטירה את תפקידה של מושב הנסיך.

הבישופים, ומכאן גם הנסיכים-הבישופים, נבחרו על ידי מועצת הקתדרלה. אולם האפיפיורים ניסו להשפיע על הבחירות ולעיתים הצליחו לגרום למועמדים שלהם להיבחר. מועמדים כאלה, שבדרך כלל לא היו מקומיים, לא נהנו מתמיכה מקומית ונראו זרים (גר').

מראשית המאה ה-16 הנסיכות-בישופות השתייכה לחוג הרייני-ווסטפאלי התחתון, מחוז פיסקלי וצבאי של האימפריה. פרדן שלחה את נציגיה לדיאט האימפריאלי ולחוג הקיסרי. בעוד פרדן, כמו רוזנות הויה השכנה, הייתה חברה בחוג הווסטפאלי, שטחים סמוכים אחרים, כגון דוכסות בראונשווייג-לינבורג והנסיכות-ארכיבישופות של ברמן, היו חלק מהחוג הסקסוני התחתון. לעיתים, הנסיכים-בישופים שלטו גם בנסיכות-ארכיבישופות של ברמן באיחוד אישי. כדי לשמור על שני המושבים שלהם בדיאט, מדינות ברמן ופרדן מעולם לא אוחדו רשמית באיחוד אמיתי. הדבר נכון גם לגבי דוכסות ברמן-פרדן שכללה את שתי הנסיכויות-בישופויות והוקמה ב-1648.

### הרפורמציה

משנת 1558 חל שינוי הדרגתי של ההמרה ללותרניות ברחבי דיוקסיית פרדן. בתוך הבישופות, הרפורמציה הסתיימה עם חקיקת פקודת הכנסייה על ידי המנהל אברהרד פון הולה, בשנת 1568. בשנת 1630, במהלך מלחמת שלושים השנים, השתלט שוב בישוף קתולי, פרנץ מוורטנברג, כתוצאה מצו ההשבה, אך היה מסוגל לכהן רק עד 1634. לאחר מכן, הכנסייה הקתולית הייתה מיוצגת שם רק על ידי הוויקריאט האפוסטולי של המיסיונות הצפוניים.

### פירוק

בשנת 1648, על פי תנאי שלום וסטפליה, המדינה פורקה. במקומה הוקמה נסיכות של האימפריה שנשלטה על ידי הכתר השוודי. נסיכות פרדן בוטלה בתורה ב-1712. במהלך תקופה זו, נשלטה הנסיכות באיחוד אישי עם השטח של הנסיכות-ארכיבישופות לשעבר של ברמן; הם היו ידועים באופן לא רשמי כדוכסות ברמן-פרדן או באופן רשמי יותר "דוכסות ברמן ונסיכות פרדן".
המנהלת גיטה דוניה-ויצמן (ראשונה מימין) ולצדה סגנהּ אריה פרידמן-לבוב בשעת מבחן לתלמידות במכון למוזיקה בחיפה
**גיטה דוּניֶה-ויצמן** (18 ביולי 1887 – 26 במאי 1975) הייתה מוזיקאית, פסנתרנית ומורה למוזיקה ישראלית. אחותו של חיים ויצמן.

ביוגרפיה
--------

נולדה בעיירה מוטול שברוסיה הלבנה, בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית, לעוזר ולרחל לאה (בת מיכאל צ'מרינסקי) ויצמן. כמו אחד עשר אחיה ואחיותיה, קיבלה חינוך מסורתי וכללי. כשהייתה בת 7 החלה ללמוד בעצמה פסנתר בעידודה של אמה, בבית הכומר המקומי, שהחזיק בפסנתר היחיד בכל העיירה. אחר כך עברה המשפחה לפינסק שם המשיכה בלימודיה באופן מסודר. ובהמשך רכשה השכלה מוזיקלית בוורשה ובקייב.

בשנת 1907 עלתה לראשונה לארץ ישראל וגרה בחיפה במשך שנתיים, אחר כך נסעה ללמוד בברלין. את בעלה לעתיד, טוביה דוניה, פגשה בעת קונצרט בבזל, כעבור שנה (1918) נישאו, ועברו לגור במושבה הגרמנית בחיפה. ב-1922 היו ממייסדי שכונת הדר הכרמל.

בדצמבר 1924 ייסדה בחיפה, יחד עם הזמר והמורה לזמרה אריה פרידמן-לבוב, המורה לפסנתר רחל קרוגליאקוב והמורֶה לכינור א' קליין את בית הספר למוזיקה (שהפך בשנת 1934 ל"מכון למוזיקה").

ויצמן חינכה דור שלם של מוזיקאים ופסנתרנים. בין תלמידיה: הכנרים צבי צייטלין ועברי גיטליס, והפסנתרנים דוד בר-אילן, יהלי וגמן ועמי אלוני.

מלבד בבית הספר בחיפה, ויצמן לימדה גם בקונסרבטוריון שולמית בתל אביב.

הנצחתה
------

קברה של גיטה דוניה-ויצמן בבית העלמין היהודי חוף הכרמל
עוד לפני מותה נקרא בית הספר למוזיקה בחיפה על שמה "קונסרבטוריון דוניה ויצמן".

חיים אישיים
-----------

לויצמן היו אחד עשר אחים, ביניהם חיים ויצמן, לימים נשיא המדינה הראשון. בשנת 1912 נישאה ויצמן למהנדס טוביה דוניה והם חיו יחדיו עד מותו של דוניה במהלך המרד הערבי הגדול בשנת 1938. לזוג נולדו שתי בנות: רינה אלרד ומיכל ברנר, אשתו של מילה ברנר ואמו של השחיין ואיש העסקים דן ברנר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גיטה דוניה-ויצמן** בוויקישיתוף

* דוד תדהר (עורך), "גיטה דוניה-ויצמן", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יא (1961), עמ' 3757
* מתה גיטה דוניה-ויצמן, דבר, 27 במאי 1975
* מרדכי ילון, גיטה דוניה-ויצמן: (שלושים לפטירתה), דבר, 7 ביולי 1975

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  <<אם>> המוסיקה בחיפה, הארץ, 9 באוקטובר 1957
2. ↑  אודות קונסרסטוריון דוניה ויצמן באתר www.musicschoolhaifa.com

| **חיים ויצמן** |
| --- |
| משפחתו | משה ויצמן (אח) • אנה ויצמן (אחות) • חיה ויצמן-ליכטנשטיין • טוביה דוניה (גיס) • יחיאל ויצמן (אח) • מינה ויצמן (אחות) • אשר זליג ויצמן (גיס) • גיטה דוניה-ויצמן (אחות) • ורה ויצמן (רעיה) • עזר ויצמן (אחיין) • סופיה גצובה (ארוסה) |  |
| הנצחה | מכון ויצמן למדע • יד חיים ויצמן • גן חיים • כפר הנשיא • אשל הנשיא • פרס ויצמן למחקרים במדעים מדויקים • רחוב ויצמן (כפר סבא) |
| שונות | Clostridium acetobutylicum • בית חיים ויצמן • הסכם ויצמן-פייסל |
חנות הספרים של הוצאת הספרים L'âge\_d'homme בפריז ב-2014 .נסגרה ב-2016
**Éditions L'Âge d'Homme** (ההוצאה לאור "ל'אז' ד'אום") היא הוצאה לאור שווייצרית של ספרים בשפה הצרפתית שנוסדה ב-1966 בלוזאן על ידי המו"ל ממוצא סרבי ולדימיר דימיטרייביץ' בעזרת הסופר והמו"ל דומניק דה רו (Roux) .אל המייסדים הצטרף קלוד פירושו (Frochaux).
בנוסף לחנו, הספרים בז'נבה), עד 2016 להוצאת הספרים L'Âge d'Homme הייתה חנות ידועה ברחוב פרו (Rue Ferou) ברובע השישי של בפריז.

היסטוריה
--------

הוצאת הספרים L'Âge d'Homme נודעה תחילה בהפצת ספרים מאת מחברים בשפות סלאביות לרבות בסדרה "קלאסיקונים סלאבים" (Classiques slaves) שכללה 500 כותרות. פורסמו שירים מאת אוסיפ מנדלשטאם, אלכסנדר בלוק, ספרי סטניסלב ויטקביץ', ולדיסלב ריימונט, כתבי אסתטיקה של קזימיר מלביץ', מסות ורומנים מאת זמיאטין, ניקולאי לסקוב, בוריס פילניאק, כתבי איוו אנדריץ' ודובריצה צ'וסיץ', וכו'.

בהמשך היא גיוונה את הקו האידטוריאלי ופרסמה כתבי עת, עבודות אקדמיות, ספרות יפה כולל יצירות של מחברים שווייצרים כמו אנרי פרדריק אמייל, אטיין באריליה, גסטון שרפיו, שארל -אלבר סנגריא, ז'ורז' אלדאס, שארל פרדינאן ראמי, לאון סווארי, או צרפתים כמו פייר גריפארי, אלן פוקאר, פול-ז'ילבר לאנז'וון, כריסטיאן גייה או ז'אן-לוק קארון.
בין שנות ה-1960–1980 היה L'Âge d'Homme אחד המו"לים העיקריים בצרפתית שפרסמו ספרים מאת מחברים דיסידנטים סובייטיים, כמו וסילי גרוסמן ואלכסנדר זינובייב.

בימי המלחמות שפרצו בנסיבות התפרקות יוגוסלביה פרסמה ההוצאה לאור מספר ספרים שתמכו בעמדה בסרבית.
L'Âge d'Homme הוציא לאור מסות רבות על סוגיות פוליטיות, היסטוריות, תרבותיות או פילוסופיות. הוא פרסם גם מספר כרכים מאת אוקטאב מירבו: שלושה כרכים מ"התכתבותו הכללית", "המאבקים הספרותיים" שלו, "האב ז'ול" ו"סבסטיאן רוק", כמו כן לקסיקון מונומנטלי על אוקטאב מירבו.
קטלוג ההוצאה לאור כולל גם מחברים אנרכיסטים כגון מקס שטירנר ("היחיד ורכושו" ו"התיק H")
נואל גודן ("אנתולוגיה של החתרנות הרובאית") אך גם מחברים מן הימין הרדיקלי ומן הימין כמו אלן דה בנואה, פייר מארי גלואה, אריק ורנר, ספרים של מבקרים חריפים של האיסלמיזם כמו אבן ואראק או אלכסנדר דל ואל, כמו כן תיקי דאדא, אוסף שנקרא "Bibliothèque Mélusine" וכתב עת בשם "מלוזין" Mélusine (מחברות המרכז לחקר הסוריאליזם) שהוקדשו לסוריאליזם בעריכתו של אנרי בהאר.

L'Âge d'Homme התייצב להגנת משוררים בלגים (לוסיין נולה), ושווייצרים (כמו פרנץ ראקוצי, מוניק לדראק או פיירט מישלו).

עד 2011 פרסמה הוצאת L'Âge d'Homme כ-4500 ספרים שונים.

סדרות ספרים
-----------

* « Bibliothèque Mélusine » (ספריית מלוזין)
* « Cahiers des avant-gardes » (מחברות אוונגארד)
* « Caryatides » (קריאטידות)
* « Classiques slaves » (קלאסיקונים סלאבים)
* « Dossiers H » (תיקי H) (מוקדשת לז'ורז' אלדאס)
* « La Fronde » (בניהולו של סלובודן דספוט) (פרונדה)
* « Les Grands poèmes du monde » (הפואמות הגדולות של העולם)
* « Grands Spirituels orthodoxes du s- XX e » (אנשי הרוח האורתודוקסים הגדולים)
* « Messages » (בניהול ז'אן-מרק ברטו) (מסרים)
* « Mobiles historiques » (מניעים היסטוריים)
* « Objections » (הערות)
* « Poche suisse » ספר כיס שווייצרי - (בניהול ז'אן -מישל אוליבייה)
* « Politica Hermetica »
* « Le rameau d'or » (ענף הזהב)
* « Sophia » (סופיה)
* « Symbolon » (סימבולון)
* « Être et devenir » (להיות ולהיעשות)
* « V »

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Éditions L'Âge d'Homme (בצרפתית)
* כתבת הספד על ולדימיר דמטרייביץ' ב-Le Monde ב- 6 ביולי 2006
הקוד הגנטי. ברבע העליון הימני מוצגים שלושת קודוני הסיום
בגנטיקה, **קוֹדוֹן סיום** (או **קודון טרמינציה**) הוא קודון (צירוף של שלושה נוקלאוטידים) המופיע ב-DNA וב-RNA והמסמן למנגנון ייצור החלבונים כי בנקודה זו יש להפסיק את התרגום. קודון הסיום מסמן, לפיכך, את סופה של השרשרת הפפטידית (שרשרת חומצות האמינו) המסונתזת מגן מסוים.

בקוד הגנטי קיימים שלושה קודוני סיום: הקודון **UAG** מכונה באנגלית Amber ("ענבר"), **UGA** מכונה Opal ("אופאל"), ו-**UAA** מכונה Ochre ("אוכרה"). UAG היה הראשון שהתגלה והוא קרוי על שם אחד ממגליו, הביולוג האריס ברנשטיין (Harris Bernstein); פירוש שם משפחתו בגרמנית הוא "ענבר". הקודונים שהתגלו לאחר מכן קרויים, בדומה, על שם צבעים.

לשלושת קודוני הסיום אין בתא מולקולות tRNA תואמות, זאת בניגוד לכל שאר הקודונים. כשהריבוזום (האברון המשמש לסינתזת חלבונים) נתקל בקודון סיום, נשאר הקודון "חשוף", עקב היעדרה של מולקולת tRNA תואמת שתיצמד אליו. דבר זה מביא להיצמדותם של חלבונים הקרויים "גורמי שחרור", אשר מנתקים את הריבוזום מהשרשרת הפפטידית החדשה ומביאים לסיום התרגום.

מוטציות רבות בגנום של יצורים חיים ממירות קודון רגיל, המקודד לחומצת אמינו, בקודון סיום. מוטציה נקודתית בנוקלאוטיד בודד עשויה לגרום לכך, ומוטצייה זו קרויה מוטציית פסק. הדבר גורם לייצור חלבון קטוע ובמקרים רבים בלתי-פעיל. מספר מחלות תורשתיות באדם נגרמות כתוצאה ממוטציה הממירה קודון רגיל בקודון סיום. במקרה ההפוך גורמת מוטציה להמרה של קודון סיום בקודון רגיל; אזי מתקבל חלבון ארוך מהרגיל, אף הוא במקרים רבים בלתי-פעיל. קודוני הסיום התגלו באמצעות מוטציות מסוג זה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קודון סיום** בוויקישיתוף

ראו גם
------

* מוטציית פסק
**אבישי סיון** (נולד ב-1977) הוא במאי קולנוע ואמן.

ביוגרפיה
--------

בוגר קמרה אובסקורה (1996 ל-2000). 

ביים את סרטי מאחורי הקלעים של הסרטים: 'חסר מנוחה' בבימוי עמוס קולק, 'אין לה אלוהים' בבימוי ינקול גולדווסר. 

בשנת 2007 זכה בפרס היוצר המצטיין בתחום הווידאו הניסיוני בפסטיבל הקולנוע ירושלים 2007, עבור יצירתו 'האיש עם מצלמת הדי וי עושה פדיחות לאיש עם מצלמת הקולנוע'. זהו הפרק השני ביומן קולנועי בן שבעה חלקים בשם 'טלנובלה של קולנוען בהקפאה'.

סרטו העלילתי הארוך הראשון, 'המשוטט' השתתף בפסטיבל קאן במסגרת 'שבועיים של במאים' (2010), והוקרן מסחרית בישראל ובצרפת. בהשתתפות עמרי פירר, עלי נאסר, שני בן חיים ורונית פלד. את הסרט צילם שי גולדמן וערכו נילי פלר ואבישי סיון. הסרט זכה בפרס הצילום ובפרס סרט הביכורים בפסטיבל הקולנוע ירושלים (2010). 'המשוטט' השתתף בפסטיבלי קולנוע רבים ביניהם רוטרדם, ורשה, מינכן ומונטיראול.

בשנת 2011 סרטו הדוקומנטרי 'הטרילוגיה האוזבקית' השתתף בפסטיבל דוקאביב ופסטיבל קולנוע דרום.

בשנת 2011 פרסם את ספר הביכורים 'הערות של רוכב אופניים במרחב העירוני על עשיית סרטים' בעריכת האמן והסופר שחר סריג ובהוצאת סיטרא אחרא.

בשנת 2013 סרטו הארוך השני 'ויזה' זכה במקום הראשון בפסטיבל קולנוע דרום שבשדרות.

בשנת 2015 סרטו הארוך השלישי "תיקון, זכה בפרס חג'ג' לסרט הישראלי העלילתי הטוב ביותר, וכן בפרס התסריט (אבישי סיון), שחקן מצטיין (ח'ליפה נאטור), צילום (שי גולדמן) וציון לשבח מטעם פורום מבקרי הקולנוע בפסטיבל הקולנוע ירושלים 2015. הסרט התחרה בתחרות הרשמית של פסטיבל לוקרנו, וזכה בפרס השני בחשיבותו (ברדלס הכסף) מטעם חבר השופטים. חבר השופטים אף העניק ציון לשבח לצילום (שי גולדמן). בנוסף זכה הסרט בפסטיבל לוקרנו בפרס דון קיחוטה של הפדרציה הבינלאומית של אגודת הקולנוע. 'תיקון' השתתף בפסטיבלים רבים ביניהם רוטרדם, טלרויד, שיקגו, סלוניקי, סרייבו, ונקובר, איסטנבול והפסטיבל לבמאים חדשים ולסרטים חדשים במוזיאון לאומנות המומה שבניו יורק. כמו כן זכה הסרט בפרס הצילום בפסטיבל ויאדוליד שבספרד. פרס חבר השופטים בפסטיבל הים תיכוני שבבריסל. פרס ציון לשבח בפסטיבל הקולנוע בסינגפור. פרס הסרט הישראלי הטוב ביותר בפסטיבל אוטופיה בתל אביב. ובפרס אופיר לצילום. 'תיקון' נמכר להפצה בארה״ב ובצרפת.

כאמן מציג עבודות פלסטיות ווידאו ארט בתערוכות בישראל ובעולם. כותב ומפרסם שירה בכתב העת 'מעין'.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אבישי סיון
* אבישי סיון, "רק לרגע הקדוש הזה ייחלתי", באתר ynet, 18 במאי 2010
* נירית אנדרמן, אם אין סרט, יש סרט, באתר הארץ, 26 בדצמבר 2007
* נירית אנדרמן, פרס הפקה של 60 אלף יורו לסרט של אבישי סיון, באתר הארץ, 3 בדצמבר 2012
* יגאל בורשטיין, קולנוע הוא השקר הכי אמיתי: אבישי סיון, **תקריב** 13, דצמבר 2016

* אבישי סיון, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

* אבישי סיון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* אבישי סיון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007597477605171
* BnF: cb16656787b (data)
* ISNI: 0000 0001 4043 3538
* LCCN: no2011117260
* RERO: 02-A023042148
* SUDOC: 16455176X
* VIAF: 180947680
* WorldCat: lccn-no2011117260

 |
**מוחמד דראמי** (בדנית: **Mohamed Daramy**; נולד ב-7 בינואר 2002 בהבידוברה שבדנמרק) הוא כדורגלן דני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת סטאד ריימס מליגת העל הצרפתית ובנבחרת דנמרק.

קריירת מועדונים
---------------

### פ.צ. קופנהגן

דראמי הגיע אל מחלקת הנוער של פ.צ. קופנהגן מליגת העל הדנית ממחלקת הנוער של הבידוברה. ב-2 בדצמבר 2018 ערך דראמי את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 6-1 על הורסנס במסגרת המחזור ה-18 בליגה לעונת 2018/2019. ב-31 במרץ 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על אסביירג בליגה. דראמי שיחק בקבוצה הבוגרת של המועדון למעלה משלוש עונות, בהן ערך 74 הופעות ליגה והבקיע 12 שערים. בעונת 2018/2019 זכה עם המועדון באליפות דנמרק.

### אייאקס

ב-22 באוגוסט 2021 חתם דראמי באייאקס מליגת העל ההולנדית. ב-11 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על זוולה במסגרת המחזור הרביעי בליגה. ב-18 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 9-0 על קמבור במסגרת המחזור החמישי בליגה.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-1 בספטמבר 2021 ערך דראמי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת דנמרק, כשנכנס כמחליף בדקה ה-85 בניצחון 2-0 על נבחרת סקוטלנד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.

תארים
-----

פ.צ. קופנהגן
* אליפות דנמרק (1): 2018/2019

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  FCK pønser på genistreg: Vil holde på guldfugl באתר BT, ‏ 9 בדצמבר 2018 (בדנית)
2. ↑  Ajax and FC Copenhagen reach agreement for Mohamed Daramy באתר הרשמי של אייאקס, 22 באוגוסט 2021 (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מוחמד דראמי"**.