recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מתחם הקבר
לפי האמונה נחשב **קבר אסקיה** (צרפתית **Tombeau des Askia**) בעיר גאו שבמזרח מאלי לקברו של אסקיה מחמד הראשון, קיסר אימפריית סונגהאי הראשון. הקבר נבנה במאה ה-15 וכולל את פירמידת הקבר, שני מסגדים, בית קברות מוסלמי ואת החצר ההיקפית. הקבר הוכרז כאתר מורשת עולמית בשנת 2004, ולבקשת ממשלת מאלי נכלל ברשימת האתרים בסיכון בשנת 2012 בשל המאבק המזוין בצפון המדינה.

היסטוריה
--------

העיר גאו שוכנת על גדות נהר ניז'ר ונחשבת לאחת הערים העתיקות באפריקה שמדרום לסהרה. העיר נוסדה ככל הנראה במאה ה-7 ונזכרה במקורות ערביים במאה ה-11 בשם קאו קאו. בשנת 1138 הייתה גאו לבירת סונגהאי, ואסקיה מחמד הראשון ייסד בה שושלת קיסרית ב-1492. מחמד הראשון המשיך בהרחבת גבולות הקיסרות, מלאכה בה החל דודו ושליט המדינה לפניו, ואלה הגיעו עד לאוקיינוס האטלנטי במערב ועד להרי אייר במזרח. עושרה של הקיסרות התבסס על שליטתה במסחר בזהב ובמלח שהתנהל לאורך דרכי המסחר בסהרה שמצפון לה ובדרכים המובילות ליערות הטרופיים מדרום.

לפי המסורת חזה מחמד הראשון בפירמידות במצרים בדרכו למכה והדבר הביאו להקים לעצמו קבר בצורת פירמידה. מאידך, יכול גם שמבנה הקבר הושפע מהסגנון המקומי של תילי קבורה שלו עקבות כבר באלף הראשון לפנה"ס, או מסגנון הבנייה שרווח בדרומה של אלג'יריה של ימינו. מחמד הראשון מת ב-1529 ורבים מאמינים כי לא נקבר במבנה הקבר ואף לא בתחומי העיר גאו. קיסרות סונגהאי הגיעה לשיאה במאה ה-16 והחלה שוקעת בהדרגה בשל מאבקים פנימיים ועליית חשיבותן של דרכי המסחר הימיות. באמצע המאה ה-19 נותרו בגאו ביו 300 ל-400 בתים בלבד, וקבר אסקיה היה למבנה המונומנטלי היחיד שהעיד על זוהר עברה.

מבנה האתר
---------

מתחם הקבר שוכן בצפונה של העיר גאו ומשתרע על שטח של 42.5 דונם. המסגד ופירמידת הקבר מוקפים בחומה וסביבה שטח פתוח גדול המוקף בחומה נוספת:

* הקבר בצורת פירמידה נישא לגובה של 17 מטר ועשוי מלבני בוץ ומכוסה בטיח בוץ. בבסיסו אורכו 17 מטר ורוחבו 15 מטר, ומוטות עץ בולטים ממנו בכל עבריו. בצידו המזרחי גרם מדרגות המתפתל לאורך החזית ומוביל לשיאו של המבנה.
* באתר שני מסגדים - המסגד המזרחי כולל אולם תפילה לגברים בגודל של 50 על 15 מטר. גגו עשוי מקורות עץ ומכוסה בבוץ, והוא נתמך ב-69 עמודים מרובעים הערוכים בארבע שורות. במרכז הקיר המזרחי ניצב מחראב מערב אפריקני אופייני שלו שתי גומחות. המסגד הורחב בשלוש הזדמנויות במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20. בצידו המערבי של המתחם מסגד דומה לנשים אך בממדים קטנים יותר.
* בית הקברות שוכן מחוץ לחומה הפנימית ובו אסטלות אבן רבות הנושאות כיתובים. בית הקברות המשיך והיה בשימוש עד שנות ה-80 של המאה ה-20.
* הרחבה שמחוץ לחומה הפנימית משתרעת על שטח של 10 דונם ומשמשת לתפילות המוניות בעת פסטיבל טאבאסקי, חתונות ואירועים אחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קבר אסקיה** בוויקישיתוף
* Tomb of Askia באתר אונסק"ו

| Flag of MaliFlag of Mali סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית במאלי |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| טימבוקטו • העיירות העתיקות של ג'נה והמסגד הגדול של ג'נה • צוק בנדיאגרה (ארץ הדוגון) • קבר אסקיה |

 |
**אשרף בנשארקי** (בערבית: **أشرف بنشرقي'**; נולד ב-24 בספטמבר 1994) הוא כדורגלן מרוקאי המשחק בעמדת הקיצוני השמאלי או בעמדת החלוץ בא-זמאלכ ובנבחרת מרוקו.

קריירת מועדונים
---------------

בנשארקי שנולד בטאזה, מרוקו, החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מועדון הכדורגל המרוקאי מגריב דה פז, כשהצטרף לקבוצה הבוגרת של המועדון בשנת 2014. במהלך שתי עונות בקבוצה, הוא רשם 52 הופעות בהם היה אחראי ל-13 כיבושים. בשנת 2016, הוא עבר לוידאד קזבלנקה בהעברה שהוערכה בכ-300 מיליון דירהם מרוקאי. הוא עזר לקבוצה לזכות בליגת האלופות האפריקאית ולהעפיל לגביע העולם למועדונים 2017. באותה העונה, הוא גם היה שותף לזכיית הקבוצה באליפות.

בינואר 2018, בנשארקי חתם בשורות אל-הילאל מליגת העל הסעודית עבור 9 מיליון דולר. לעומת זאת, הוא רשם מספר הופעות מועט והושאל ללאנס מליגת המשנה הצרפתית, שם העביר את שארית עונת 2018/19.

ביולי 2018, הוא הצטרף לא-זמאלכ מליגת העל המצרית בחוזה לשלוש עונות. ב-18 באוקטובר 2020, הוא הבקיע במסגרת משחק חצי הגמר הראשון מבין שניים של ליגת האלופות האפריקאית את השער הבודד בניצחון החוץ על רג'א קזבלנקה.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-11 בנובמבר 2017, בנשארקי ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של נבחרת מרוקו בניצחון 0–2 על נבחרת חוף השנהב במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.

תארים
-----

### קבוצתיים

וידאד קזבלנקה
* ליגת העל המרוקאית (1): 2016/17
* ליגת האלופות האפריקאית (1): 2017

אל-הילאל
* ליגת העל הסעודית (1): 2017/18
* הסופר קאפ הסעודי (1): 2018

א-זמאלכ
* ליגת העל המצרית (1): 2020/21
* הגביע המצרי (1): 2018/19
* הסופר קאפ המצרי (1): 2019/20
* הסופר קאפ האפריקאי (1): 2020

### אישיים

* נבחרת השנה של אפריקה (1): 2017
* שחקן השנה במצרים: 2020
* שחקן העונה של א-זמאלכ (1): 2020

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אשרף בנשארקי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  הכישרונות ממרוקו (בערבית)
2. ↑  אל-הילאל מחתימה את אשרף בנשארקי
3. ↑  אשרף בנשארקי המרוקאי מצטרף בהשאלה ללאנס
4. ↑  בנשארקי מושאל ללאנס (בצרפתית)
5. ↑  אשרף בנשארקי עובר לא-זמאלכ המצרית (בצרפתית)
6. ↑  א-זמאלכ משיגה ניצחון חוץ חשוב על רג'א קזבלנקה בחצי הגמר הראשון של ליגת האלופות האפריקאית

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אשרף בנשארקי"**.
כתב יד של אחד מחיבורי השחיטה של הרב שמואל. מתוך אוסף כתבי היד של הספרייה הלאומית.כתב יד של אחד מחיבורי השחיטה של הרב שמואל. מתוך אוסף כתבי היד של הספרייה הלאומית.
הרב **שמואל ברזאני אדוני** (מאות 16–17), פוסק הלכה, פייטן ומקובל, עמד בראש ישיבה בכורדיסטן. מגדולי הרבנים בכורדיסטן בדורות האחרונים.

ביוגרפיה
--------

הרב שמואל ברזאני (אדוני) נולד בערך בשנת ש"כ (1560) בעיר ברזאן שבכורדיסטן. אביו, הרב נתנאל הלוי (אדוני), עמד בראש קהילת יהודי מוסול, והיה איש קדוש בעיני יהודי כורדיסטן וסביבותיה. מפאת כבוד תורתו הוא כונה "אדוֹניִ", שם שדבק ביורשיו לתפקיד הרבנות.
הרב שמואל לא ידע קרוא וכתוב עד גיל מאוחר, ועבד במלאכת האריגה. אגדה המועברת במסורת אצל יהודי כורדיסטן, מספרת שזכה לגילוי אליהו הנביא ואליהו הבטיח לו כי יזכה להיות חכם גדול בתורה. מאז התחיל להבין וללמוד. לאחר שלמד תורה ונהיה לחכם גדול, ויסד ישיבה גדולה בעיר מוסול, אליה נהרו מכל רחבי כורדיסטן ובבל. הרב שמואל נודע בחייו כמקובל ואף נזכר בכתביו של רבי חיים ויטאל.

בשלהי שנת שס"ו (1606), בזמן מרידות השבטים נגד השלטון העות'מאני, ועקב התערערות ביטחון היהודים בכורדיסטן עבר לדמשק. כשחזר לכורדיסטן שימש כרבה של העיר עקרא בכורדיסטן. משם עבר לעיר עמדיה, ושימש כרב העיר.

הוא הוטרד ממצבם התורני הירוד של יהודי כורדיסטן, ומהמחסור במנהיגים רוחניים ובפוסקי הלכה. הוא הקים מספר ישיבות בבארזאן (אנ'), בעקרה (אנ'), בעמידיה ובמוסול, כדי לטפח בהן תלמידי חכמים שיוכלו לשמש את הציבור כרבנים, חזנים, ושוחטים. הישיבות התקיימו מתרומות של נדבנים יהודיים תושבי האזור. את כל כספי התרומות השקיע בישיבות, והוא ומשפחתו חיו חיי דוחק.

חכם שמואל אדוני נפטר בין השנים שפ"ה (1625) לשצ"ה (1635), ויש מסורת כי נפטר ביום כ"ג שבט שצ"ג (1633).

בתו של חכם שמואל ברזאני, אסנת ברזאני, התחתנה עם בכיר תלמידי אביה, חכם יעקב מזרחי. היא מכונה התנאית אסנת, בשל ידיעותיה הרבות בתורה ובקבלה, ובשל הניסים שחוללה. כשנפטר בעלה עמדה בראש הישיבה, שהקים אביה, ועמדה בקשר עם גדולי חכמי תקופתה.

חיבוריו
-------

חיבוריו של חכם שמואל אדוני כוללים דרשות, הלכות, פיוטים, תפילות, חידות ומשלים. חלקם נדפסו ב'ספר אבני זיכרון' חלקם עדיין בכתב יד.

בשנת תשס"ג פרסם מכון 'אהלי אברהם יעקב' ספר הנקרא "כתבי ר' שמואל אדוני", ובו כלולים חלק מחיבוריו שהיו בכתב יד. ואלו הם:

* **אבני זיכרון** - חידושים וביאורים על הלכות שחיטה וטריפות. השימוש בספר זה לא פסק בקרב יהודי כורדיסטן ונדד אף למקומות מרוחקים כתימן.
* **דברי שמואל** - דרשות בעניינים שונים (על משיח גאולה ועוד).
* **לקט שמואל** - חידושים וביאורים בענייני סרכות.
* **סדר הגט בקצרה** - כמנהג יהודי כורדיסטן.

לקריאה נוספת
------------

* מאיר בניהו, **רבי שמואל ברזאני ראש גולת כורדיסתאן**, ספונות ט, עמ' כג - קכה.
* הרב משה הלל זרי, **בית שמואל - תולדות חייו של ר' שמואל אדוני ברזאני**, בתוך: כתבי ר' שמואל אדוני, מכון אהלי אברהם יעקב, תשס"ג.
* אריך בראור, **יהודי כורדיסתאן: מחקר אתנוגרפי**, בעריכת רפאל פטאי, ירושלים, 1943.

קישורים חיצוניים
----------------

* כתב יד של אחד מחיבוריו בהלכות שחיטה, באתר הספרייה הלאומית.
* אחת מנוסחאות סיפור בריחתו של שמואל מברזאן למוסול, בתוך: יואל יוסף ריבלין, קידוש השם ביהדות המזרח, מחניים (כתב עת) מ"א, תש"ך.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר סגולות וקמיעות לר' אהרן ברזאני כ"י; נדפס בספר קהילות יהודי כורדיסתאן עמ' 206-207
דגל הממלכה המאוחדת
דגל המנדט הבריטי המבוסס על הנס האדום (שימוש ימי)
דגל המנדט הבריטי המבוסס על הנס הכחול (שימוש ימי)
במהלך **המנדט הבריטי מטעם חבר הלאומים על פלשתינה (א"י)** שהתקיים בין השנים 1920–1948 שהוכר רשמית על ידי חבר הלאומים ב-29 בספטמבר 1922, היה דגל הממלכה המאוחדת לדגל הרשמי של המנדט הבריטי, אולם היו גם מספר דגלים מקומיים למחלקות ממשלת המנדט ולפקידי הממשל. הדגל היחיד הספציפי שלא הוגבל לשימוש רשמי ממשלתי היה דגל ימי של פלשתינה (אדום עם דגל הממלכה המאוחדת בפינה ומעגל לבן בצידו ובתוכו כתוב פלשתינה) שהונף על ידי האניות הרשומות בשטח המנדט בין השנים 1927 עד 1948. דגל זה היה בשימוש מוגבל מאוד ולא אומץ על ידי היהודים או הערבים. הוא התבסס על הנס האדום (שיועד לשימוש אזרחי) במקום הנס הכחול (ששימש כבסיס לדגלי כמעט כל השטחים האחרים באפריקה ובאסיה שהיו תחת שלטון בריטי) מכיוון שהוא נועד לשימוש רק בים על ידי אניות לא-ממשלתיות.

דגלים ערבים
-----------

הערבים בארץ ישראל הדפיסו לעצמם דגלים עצמאיים, לרוב בווריאציות של דגל המרד הערבי. בשנת 1929 נערך דיון בדבר הדגל הפלסטיני והעיתון "פלסטין" פרסם בעמוד השער הצעה לדגל והמנון פלסטיני. הוצעו דגלים שונים ומגוונים, והם התבססו בעיקר על דגל המרד הערבי, לצד שימוש בצלבונים עם סהרונים וצבע כתום. במהלך המרד הערבי הגדול בין השנים 1936–1939 צולמה קבוצה עם דגל הדומה לדגל הפלסטיני הנוכחי, אך עם סהר וצלב וכן כתובת בערבית.

דגלים יהודים
------------

השימוש בדגלים ציוניים או עבריים היה נפוץ ביישוב היהודי, מכיוון שגופים של תושבים יהודיים בארץ ישראל הוקמו עוד טרם הקמת מדינת ישראל, דגלים אלה היו בשימוש על ידי מוסדות שונים כמו הסוכנות היהודית וההסתדרות. אולם היישוב היווה רק אחת מהקהילות האתניות במדינה, והוא זכה להתנגדות עזה מצד הערבים בארץ ישראל. לפיכך, דגלים עבריים מעולם לא הוכרו על ידי הרשויות הבריטיות, שטענו לאורך כל שנות המנדט לחוסר משוא פנים בין היהודים והערבים, וכי הדגל הרשמי היחיד הוא דגל הממלכה המאוחדת.

דגל המנדט הבריטי על פי המילון הצרפתי Le Petit Larousse Illustré
עם זאת, המילון הצרפתי Le Petit Larousse Illustré מכיל קטע דגלים עולמי שמראה כי בין השנים 1924–1939 היה דגל פלשתינה מגן דוד צהוב על רקע כחול לבן. לא ברור על סמך מה בחר המילון בדגל זה כמייצג את המנדט הבריטי, בעוד שמה שיהפוך אחרי 1948 לדגל ישראל היה שונה לחלוטין.

ב-1934 פרסם המגזין נשיונל ג'יאוגרפיק תצלום של דגל דומה לזה שבמילון הצרפתי שהונף על ידי ספינת הקיטור "עמנואל" - הספינה היחידה בבעלות חברת המשלוחים חופיה שהייתה חברה ציונית. בכיתוב נכתב כי "עמנואל", המניפה את דגל פלשתינה, עוגנת בסאות'המפטון, אנגליה. ספינת סחר זו הייתה הראשונה שהניפה דגל מעין זה. באופן טרגי, חודשים ספורים לאחר פרסום הידיעה בנשיונל ג'יאוגרפיק טבעה הספינה בים הצפוני ובכך הקיץ הקץ על חברת חופיה. בהמשך, מפעלי ספנות ישראלים, בהם חברת צים, לא השתמשו בדגל כזה.

ראו גם
------

* דגל ישראל
* דגל ירדן
* הדגל הפלסטיני

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דגל המנדט הבריטי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  הנס האזרחי 1927–1948 (המנדט הבריטי על פלשתינה), ‏28 בנובמבר 2013
2. ↑  המנדט הבריטי על פלשתינה 1923–1948, ‏17 בינואר 2015
3. ↑  תמיר שורק, הכתום ו"הצלב בסהר": דמיינו את פלסטין של 1929, **אומות ולאומיות**, 2004
4. ↑  דגלים היסטוריים (הרשות הפלסטינית)
5. ↑  הדגל במילון לארוס
**מגנוס פון אברהרדט** (בגרמנית: **Magnus von Eberhardt**;‏ 6 בדצמבר 1855 – 24 בינואר 1939), היה גנרל גרמני, שפיקד על קורפוסים ואחר כך על ארמיות בחזית המערבית.

ביוגרפיה
--------

### תחילת הקריירה

פון אברהרדט נולד ב-6 בדצמבר 1855 בברלין שהשתייכה לממלכת פרוסיה, להוריו היינריך פון אברהרדט וקלרה הנרייטה לבית פון רויס. ב-1874 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי בעקבות שני אחיו גספר ווולטר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1911 מונה למפקד הדיוויזיה ה-19, ובשנת 1913 מונה למושל הצבאי של אלזס.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון אברהרדט מפקד המושל הצבאי של אלזס. ב-1 בספטמבר 1914 מונה למפקד קורפוס המילואים ה-15 שהשתתף עם הארמייה השביעית בקרב גראן קורונה, ולאחר מכן הוצב תחת פיקוד פלגת הארמייה A - פלקנהאוזן. ב-16 באוקטובר 1916 מונה פון אברהרדט למפקד קורפוס המילואים ה-10, ב-20 במאי 1917 קיבל את העיטור פור לה מריט, וב-22 בספטמבר 1917 קיבל פון אברהרדט תוספת עלי אלון לעיטור הפור לה מריט. באפריל 1918 לחם עם הקורפוס שבפיקודו בקרב איפר הרביעי. ב-6 באוגוסט 1918 מונה פון אברהרדט למפקד הארמייה השביעית במקום גנרל מקס פון בהן שמונה למפקד קבוצת הארמיות בהן. ב-15 באוקטובר 1918 חזר גנרל פון בהן לפקד על הארמייה, ופון אברהרדט עזב אותה, וב-8 בנובמבר מונה למפקד הארמייה הראשונה במקום גנרל אוטו פון בלו שעבר לפקד על כוחות ההגנה במערב, ופיקד עליה עד סיום המלחמה.

עם חתימת הסכם שביתת הנשק הסיג פון אברהרדט את כוחותיו באופן מסודר לשטחי הקיסרות הגרמנית ובראשית 1919 פרש משירות צבאי.

בקיץ 1919 מונה פון אברהרדט למפקד כוחות ההגנה בפרוסיה המזרחית, אך נאלץ לסגת מהעיר זולדאו שנכבשה על ידי הצבא הפולני.

פון אברהרדט נפטר בברלין ב-24 בינואר 1939 והוא בן 81 שנים.

עיטורים
-------

* פור לה מריט עם עלי אלון
* מסדר העיט האדום עם עלי אלון וחרבות
* מסדר הכתר, דרגה שנייה
* צלב הברזל דרגה שנייה (1914)
* צלב הברזל דרגה ראשונה (1914)

ראו גם
------

* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגנוס פון אברהרדט** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 117496561
* ISNI: 0000 0001 1721 1371
* VIAF: 165314474
* WorldCat: viaf-165314474

 |
**Estudios Interdisciplinarios América Latina y el Caribe** (בעברית: **לימודים בין-דיסציפלינריים של אמריקה הלטינית והקריביים**, מוכר בראשי התיבות **EIAL**) הוא כתב עת חצי-שנתי תלת-לשוני (אנגלית, ספרדית ופורטוגזית) המוקדש ללימודי אמריקה הלטינית במאה ה-20 מנקודת מבטן של דיסציפלינות שונות במדעי החברה. EIAL יוצא לאור מטעם מכון סוורדלין להיסטוריה ותרבות של אמריקה הלטינית שבאוניברסיטת תל אביב.

הגיליון הראשון ראה אור בשנת 1990. עורכו המייסד של EIAL היה צבי מדין. כיום עורכיו של EAIL הם חררדו לייבנר ורוזלי סיטמן, ועורכו הראשי הוא רענן ריין. החל משנת 2006 רואה EIAL אור בסיועה של משפחת סוורדלין (Sverdlin). בכל שנה אחד הגיליונות הוא נושאי ואילו האחר כולל מאמרים בנושאים מגוונים.

EIAL הוא כתב העת היחיד בישראל המוקדש ללימודי אמריקה הלטינית, והיחיד בתחום לימודי אמריקה הלטינית המוקדש למאה ה-20. היכולת לפרסם מאמרים בספרדית ובפורטוגזית מהווה יתרון משמעותי לחוקרים מרחבי אמריקה הלטינית עצמה, המתקשים לעיתים לפרסם את פירות מחקריהם בכתבי עת מקצועיים בינלאומיים אחרים. הגישה התלת-לשונית מאפשרת גם לחוקרים שאינם בקיאים באנגלית לקרוא ביקורות ספרים שראו אור באנגלית, ולהתעדכן בחזית המחקר בשפתם שלהם, ובכך מהווה כתב העת גשר חשוב בין מרחבים אקדמאיים שונים בתוך תחום לימודי אמריקה הלטינית. 

היות שכתב העת זמין באינטרנט במלואו ובאופן חופשי, הוא זמין ביותר עבור קהל קוראים מגוון וכן למי שאמצעיהם הפיננסיים הצנועים אינם מאפשרים להם לקרוא את שאר כתבי העת המובילים בתחום.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Estudios Interdisciplinarios de América Latina y el Caribe

* אתר האינטרנט הרשמי של Estudios Interdisciplinarios de América Latina y el Caribe
* Estudios Interdisciplinarios América Latina y el Caribe
**דגל השבטים המאוחדים** (אנגלית: **Flag of the United Tribes**), הנקרא גם **דגל השבטים העצמאיים**, היה דגלה הלאומי הראשון של ניו זילנד אשר אומץ בידי השבטים המאוחדים של ניו זילנד בשנת 1834. הדגל הוא דגל צלב ג'ורג' הקדוש - דגל לבן עם צלב אדום במרכזו הנמתח עד קצות הדגל, כשבקנטון הדגל נמצא צלב ג'ורג' הקדוש נוסף אשר ממוסגר בלבן על רקע כחול. במרכז כל ריבוע כחול מוטען כוכב לבן.

מקורות והיסטוריה
----------------

הצורך בדגל ייחודי לניו זילנד התעורר לראשונה ב-1830‏, כאשר ספינת הסוחר "סר ג'ורג' מוראי" אשר נבנתה בהוקיאנגה נתפסה על ידי רשויות המכס בנמל סידני ובין נוסעיה היו גם שני ראשי שבטים מאורים רמי דרג. הספינה הפליגה ללא כל דגל - הפרה של תקנות השיט הבריטיות - וזאת כיוון שספינות אשר נבנו בניו זילנד לא היו רשאיות להניף את דגל הממלכה המאוחדת עקב מעמדה הקולוניאלי של ניו זילנד. מעצרה של הספינה עורר זעם בקרב האוכלוסייה המאורית אך ללא כל דגל אשר יונף עליה, הספינה הוסיפה להיות תחת מעצר. בנוסף, הצורך בדגל התעורר לא רק בגלל תפיסתן של ספינות ניו זילנדיות בסידני, אלא גם כסמל לעצמאות אשר הוכרזה על ידי ראשי השבטים המאורים.

דגלה הראשון של ניו זילנד אומץ ב-9 במרץ 1834, לאחר הצבעת השבטים המאוחדים, במסגרת התכנסות ראשי שבטי המאורים אשר הכריזו את הכרזת העצמאות של ניו זילנד בוואיטנגי בשנת 1835. שלוש הצעות לדגל הוגשו, שלושתן עוצבו בידי המיסיונר הבריטי הנרי ויליאם, אשר לאחר מכן, בשנת 1840, לקח תפקיד חשוב בתרגומו של הסכם ואיטנגי. ראשי השבטים דחו שתי הצעות אשר הציגו את דגל הממלכה המאוחדת בקנטון לטובת דגל צלב ג'ורג' הקדוש או נס לבן. ברבות הימים נטבע שמו של הדגל כ**דגל השבטים המאוחדים של ניו זילנד**.

קישורים חיצוניים
----------------

* דגל השבטים המאוחדים, באתר דגלי העולם (באנגלית)
* דגל השבטים המאוחדים של ניו זילנד באתר משרד התרבות והמורשת של ניו זילנד. (באנגלית)
* טרום 1840 ודגלים היסטוריים באתר האנציקלופדיה של ניו זילנד 1966 (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  History of the New Zealand Flag

| דגלי ניו זילנד |
| --- |
| ניו זילנד | דגל ניו זילנד |  |
| דגלים אישיים | הנס המלכותי • דגל המושל הכללי |
| מדינות תלויות | איי קוק • טוקלאו • ניואה |
| נסים | הנס האדום • הנס הלבן • חיל האוויר המלכותי • התעופה האזרחית |
| היסטוריים | דגל השבטים המאוחדים |
**הטופולוגיה הקו-מנייתית** (cocountable topology) על קבוצה נתונה היא הטופולוגיה בה הקבוצות הסגורות הן הקבוצות בנות המנייה (והקבוצה כולה). היא נקראת כך משום שקבוצה אשר משלימהּ הוא בן מנייה נקראת קבוצה קו-מנייתית (cocountable).

הגדרה
-----

תהי X קבוצה נתונה. נגדיר עליה את הטופולוגיה הבאה:



T
=
{
A
⊂
X
:

|

A

c

|

≤

ℵ

0

}
∪
{
ϕ
}

{\displaystyle T=\{A\subset X:|A^{c}|\leq \aleph \_{0}\}\cup \{\phi \}}

{\displaystyle T=\{A\subset X:|A^{c}|\leq \aleph _{0}\}\cup \{\phi \}}
זו אכן טופולוגיה; כדי להוכיח זאת, נוכיח את התכונות המקבילות על אוסף הקבוצות הסגורות: {\displaystyle T^{c}=\{A\subset X:|A|\leq \aleph \_{0}\}\cup \{X\}}.

* הקבוצה כולה והקבוצה הריקה שם לפי הגדרה.
* חיתוך כלשהי של קבוצות בנות מנייה מוכל באחת מהן, ולכן אף הוא בן מנייה.
* איחוד מספר סופי של קבוצות בנות מנייה הוא בן מנייה.

טופולוגיה זו מכלילה במובן מסוים את הטופולוגיה הקו-סופית, בה הקבוצות הסגורות הן הסופיות (והקבוצה כולה).

תכונות
------

כל קבוצה X עם הטופולוגיה הקו-מנייתית היא לינדלוף (מרחב בו לכל כיסוי פתוח קיים תת-כיסוי בן מנייה), אך איננה קומפקטית אלא אם X סופית.

אם הקבוצה איננה בת מנייה, המרחב קשיר מסילתית ואף קשיר מסילתית מקומית.

המרחב מקיים את אקסיומת ההפרדה הראשונה, אך בדרך כלל איננו האוסדורף: זה קורה אם ורק אם X עצמה בת מנייה, ואז הטופולוגיה היא דיסקרטית. בכל זאת, הגבולות של סדרות בה יחידים, שכן היא דיסקרטית סדרתית (כלומר, הסדרות היחידות המתכנסות בה הן הקבועות לבסוף).
**בין הים והביצות** הוא שמו של אלבום הבכורה של להקת הפה והטלפיים.

הפקה
----

האלבום הוקלט ברובו ביום אחד, 29 ביוני 1989 באולפן הפרטי של הלהקה בירושלים, ויצא על קלטת באורך של כ-22 דקות ו-58 שניות בלבד. האופי של האלבום שטותי ומגוחך והצליל משופע בגיטרות רועשות, לעיתים לא מכוונות, ושימוש במכונות תופים וקלידים פשוטים וזולים. הצבע הדומיננטי בעטיפת האלבום - צהוב (לכל אלבומי הלהקה אותו ציור בעטיפה ורק הצבע משתנה).

אסף גברון עדיין שירת בצה"ל ואחד מהשירים, "דוד אשכנזי" נכתב והוקלט יחד עם חברי "פלוגה ח'", הפלוגה שגברון היה בה. השיר הסוגר את האלבום היה ביצוע פאנקיסטי כאוטי לשיר "גבעת התחמושת" של להקת פיקוד מרכז (מילים: יורם טהר-לב, לחן: יאיר רוזנבלום). הקלטת הופצה על ידי האוזן השלישית ונמכרה בכ-300 עותקים.

האלבום הופץ בהוצאה מחודשת בשנת 2002 במארז הכולל את כל אלבומי הלהקה עד אז.

רשימת השירים
------------

1. חדווה (3:43)
2. בג'ונגל בבנגקוק (1:04)
3. את רוצה אותי בפח (3:46)
4. דוד אשכנזי (2:50)
5. אש וחשמל (3:43)
6. שיר פרידה (3:12)
7. גבעת התחמושת (4:46)

משתתפי האלבום
-------------

* הפה והטלפיים - רם אוריון, אסף גברון, אהד פישוף
* דני פישוף - טכנאי הקלטות ומיקס
* רוצוביצי, נומי ק. - עיצוב עטיפה
* מנהל - מרדכי (מוטי) שהרבני

קישורים חיצוניים
----------------

* MusicBrainz בין הים והביצות באתר MusicBrainz
* Discogs בין הים והביצות באתר Discogs

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: bc38b94c-0ddc-3d97-92bd-81fc804f4540

 |
**הטבת מס** היא הקלה בגובה המס הניתנת לאוכלוסייה מסוימת או בגין פעילות מסוימת. ההגדרה הרשמית הנהוגה בספרות המקצועית גורסת כי הטבות מס הן "סטייה ממערכת המס הסטנדרטית המאפשרת לקבוצת אוכלוסייה או לפעילות כלכלית מסוימת תשלומי מס בשיעור נמוך מהמס הנורמטיבי המקובל במדינה".

טיב ההטבה
---------

מדינות מעניקות הטבות מס לעידוד פעילות כלכלית (כגון השקעה במחקר ופיתוח) או להשגת יעדים חברתיים (כגון פיזור אוכלוסין), והן מתבטאות בסיוע לקבוצות אוכלוסייה, בתמיכה במגזר כלכלי כלשהו או ביצירת תמריצים לשינוי התנהגות. הטבות מס מוענקות באמצעות שורת מנגנונים: פטורים ממס, מענקים, ניכוי ממס וזיכוי ממס, שיעורי מס מופחתים או דחייה. ההטבות מעוגנות, על פי רוב, בחקיקה מדינתית וכל העומד בתנאים ובקריטריונים השונים יהיה זכאי להן.

ההטבות יכולות להיות מופנות גם למשקיעים מקומיים ו/או לזרים במטרה לעודד השקעות ישירות בתחומן. דרך נוספת למשוך משקיעים היא באמצעות מתן הטבות מס (tax incentives) לעסקים, ובדרך כלל למשקיעים זרים (investment attraction incentives). השיטה הפופולרית ביותר היא באמצעות הפחתה או פטור (tax holiday) ממס חברות לתקופה מסוימת. כך לדוגמה, אחת הסיבות לפריחתה וצמיחתה הכלכלית של אירלנד החל משנות ה-90, הוא שיעור המס המוטל על תאגידים, שהוא הנמוך ביותר באיחוד האירופי. נראה כי שיעור המס הנמוך משך לאירלנד משקיעים זרים בדמות תאגידים רב-לאומיים מכל העולם, ובפרט חברות היי-טק כגון דל, אינטל ופייזר.

### בישראל

הטבות המס שהעניקה ממשלת ישראל בשנת 2015 הסתכמו ב-50.6 מיליארד ש״ח. הטבת המס השנייה בגובהה מוענקת במסגרת החוק לעידוד השקעות הון ונועדה למשוך השקעות לישראל. במקרים רבים, חוקי העידוד מכוונים למשקיעים זרים בלבד, או שניתנת בהם העדפה ניכרת למשקיעים הזרים על פני המשקיעים המקומיים.

בפקודת מס הכנסה ניתן זיכוי ממס, בשיעור של עד 20% מההכנסה החייבת, לתושבי יישובים מסוימים בפריפריה, ובפרט בקרבת גבול הצפון ובעוטף עזה.

זיכוי ממס בגין ביטוח פנסיוני נחשב להטבת מס שנועדה להמריץ את העובדים, ובפרט את העצמאים לרכוש ביטוח כזה. מיום שביטוח פנסיוני הפך לחובה אין צורך בתמריץ המס, אך הזיכוי ממשיך להתקיים כהטבת מס.

פעמים אחדות עלו הצעות לביטולה של הטבת המס לחיסכון בקרן השתלמות, אך הצעות אלה לא אושרו עקב התנגדותה של ההסתדרות, הרואה בהטבת מס זו הישג חשוב שלה.

ראו גם
------

* מקלט מס
* תכנון מס
* אמנה למניעת כפל מס
* פטור השתתפות

לקריאה נוספת
------------

* אבי נוב, "הטבות מס למשקיעים זרים בישראל", **מיסים** טז/4 (אוגוסט 2002)

קישורים חיצוניים
----------------

* מוטי בסוק, לקראת הרכבת הקואליציה: אלו הטבות מס ישאירו נתניהו, כחלון והחרדים?, באתר TheMarker‏, 13 באפריל 2015

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  גוני נוי, מנגנון לניהול הטבות המס בישראל - מחקר מספר 100, מרכז מילקן לחדשנות במכון ירושלים לחקר ישראל, נובמבר 2015
2. ↑  הודעת מס הכנסה (רשימת יישובים מוטבים 2017), התשע"ז-2017, ק"ת 7820 מ-1 ביוני 2017
**יורי סמויליץ'** (נולד ב-20 באפריל 1991), הוא שחיין ישראלי. אלוף ישראל (בריכת 25 מטר) במשחים ל-100 מטר חופשי ול-200 מטר חופשי, שותף לשיא הישראלי לקבוצות במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ובעבר קבע מספר שיאי ישראל לנוער בבריכת 25 מטר. סיים במקום שמיני באליפות אירופה לנוער בשחייה במשחה ל-200 מטר גב.

ביוגרפיה
--------

סמויליץ' התחיל להתאמן בירושלים. בגיל 16 עבר לפנימיית המחוננים בספורט בוינגייט ובגיל 18 חזר להתאמן באגודת ירושלים רבתי בהדרכתם של מנו מאי וברי אבנר.

### 2008

באליפות אירופה לנוער בשחייה שנערכה בבלגרד, סרביה באוגוסט 2008 סיים סמויליץ' פעמיים במקום ה-11, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 57.92 שניות ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:05.73 דקות. 

בתחרות שחייה שנערכה בקריית ביאליק (בריכת 25 מטר) בדצמבר 2008 קבע סמויליץ' שני שיאי גילאים חדשים לגילאי 17 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.46 שניות ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.76 שניות.

### 2009

באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באשדות יעקב בפברואר 2009 זכה סמויליץ' בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.98 שניות ובמשחה ל-200 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש גילאי 18 חדש של 1:48.98 דקות. 

באליפות אירופה לנוער בשחייה שנערכה בפראג, צ'כיה ביולי אותה שנה הוא העפיל לשלב הגמר במשחה ל-200 מטר גב וסיים במקום שמיני בתוצאה של 2:03.87 דקות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 2:03.63 דקות. במשחה ל-200 מטר חופשי הוא קבע שיא אישי בתוצאה של 1:52.67 דקות וסיים במקום ה-16.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט אותה שנה הוא זכה ב-3 מלדיות, אחת מכל סוג. מדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם יניב שניידר, דוד דיסקין ונמרוד שפירא בר אור בשיא ישראלי לקבוצות של 7:35.52 דקות. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.82 שניות, אחרי שפירא בר אור בתוצאה המהווה את הזמן הביעי בהיסטוריה של ישראל למשחה זה ובמדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:53.18 דקות.

### 2011

באליפות ישראל שנערכה בווינגייט באוגוסט 2011 הוא זכה במדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם אלכס קוטליארסקי, עודד עברי ונמרוד שפירא בר אור בשיא ישראלי חדש של 7:30.18 דקות.

### 2012

באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באשדות יעקב בפברואר 2012 זכה סמויליץ' בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.80 שניות ובמשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:48.27 דקות.

באליפות דנמרק הפתוחה שנערכה בברונסאוי בסוף מרץ אותה שנה הוא קבע במשחה ל-200 מטר חופשי שיא אישי חדש של 1:51.98 דקורות. 

יורי סמויליץ', אליפות ישראל בשחייה (25 מ'), אשדות יעקב מאוחד, פברואר 2012

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **יורי סמויליץ'** |

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

* יורי סמויליץ' באתר *Swimrankings* (באנגלית)
**קרל השביעי**, או **קרל סוורקרסון** (בשוודית: **Karl Sverkersson**;‏ 1130 – 12 באפריל 1167) היה שליט יטאלנד ולאחר מכן מלך שוודיה משנת 1161 לערך ועד הרצחו.

על אף שמו, המרמז על שושלת, הוא היה מלך שוודיה הראשון שנקרא קרל. ששת ה"קרלים" הקודמים היו דמויות בדיוניות בספר "Gothorvm sveonvmqve historia" מאת הסופר השוודי יוהאנס מגנוס, בן המאה ה-16, אשר כתב היסטוריה בדיונית לחלוטין של ממלכת שוודיה, כביכול מאז גירוש אדם וחוה מגן עדן. הטעות השתרשה לדמותו ההיסטורית האמיתית של קרל סוורקסון, ועל כן הוא מכונה כך על ידי ההיסטוריונים, על אף שמלכי שוודיה לא השתמשו במספר סידורי של השליט עד המאה ה-16.

חייו
----

קרל היה בנו של סוורקר הזקן, מלך שוודיה ויריבו של אריק התשיעי, מלך שוודיה (לימים "אריק הקדוש") והוא החזיק בעוצמה מסוימת ביטאלנד כבר בתקופת מלכותו של אריק. נטען שרציחתו של אריק התשיעי על ידי אנשיו של יריבו מגנוס הנריקסון, זכתה לתמיכתו של קרל.

לאחר נפילתו של מגנוס השני זכה קרל בהכרה כללית בשוודיה כמלך. במהלך תקופת מלכותו נוסדה משרת הארכיבישוף של אופסלה.

באביב 1167 נהרג קרל השביעי באי ויסינגסו על ידי תומכיו של קנוט אריקסון, מנהיגו של בית המלוכה היריב, בית אריק, שלקח לעצמו את הכתר. קרל השביעי נקבר במנזר אלווסטרה.

לאחר מותו של קרל, שארי בשרו (ככל הנראה אחיו למחצה), בולסלב וקול, עמדו יחדיו בראש ההתנגדות למלכותו של קנוט והיו מלכים יריבים שזכו להכרה בחלקים של שוודיה. האחרון מבניהם נהרג ב-1173 ולאחר מכן זכה ממשלו של קנוט להכרה כללית בכל שוודיה.

משפחתו
------

קרל השביעי נשא לאישה את כריסטינה, בתם של האציל הדני, סטיג הוויטלדר ושל הנסיכה מרגרטה שהייתה אחותו של ולדמר הראשון, מלך דנמרק.

הצאצא הידוע היחידי שנולד להם היה סוורקר שהיה ילד צעיר בזמן מותו של אביו ולימים נבחר להיות סוורקר השני, מלך שוודיה לאחר מותו של קנוט הראשון, יריבו של אביו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרל השביעי, מלך שוודיה** בוויקישיתוף
* הערך קרל השביעי בנורדיסק פמילייבוק (בשוודית)
* חותמו של קרלקרל השביעי, מלך שוודיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
**שאבז הארט** (באנגלית: **Shavez Hart**;‏ 6 בספטמבר 1992 – 3 בספטמבר 2022) היה אתלט מאיי בהאמה, סגן אלוף העולם באולם (פורטלנד 2016) בריצת שליחים 4x400 מטר.

קריירה מקצועית
--------------

### 2013

באליפות העולם שנערכה בחודש אוגוסט במוסקבה שברוסיה סיים הארט במקום 36 במוקדמות ריצת 100 מטר בתוצאה של 10.36 שניות, ולא העפיל לחצי הגמר. כמו-כן, סיים יחד עם נבחרת השליחים של איי בהאמה במקום 14 במוקדמות ריצת שליחים 4x100 מטר בשיא לאומי חדש של 38.70 שניות, שלא סייע להעפלה לגמר.

### 2015

באליפות העולם שנערכה בחודש אוגוסט בבייג'ינג שברפובליקה העממית של סין סיים הארט יחד עם נבחרת השליחים של איי בהאמה במקום 12 במוקדמות ריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 38.96 שניות, ולא העפיל לגמר.

### 2016

#### סגן אלוף העולם באולם בריצת שליחים 4x400 מטר

באליפות העולם באולם שנערכה בחודש מרץ בפורטלנד שבארצות הברית זכה הארט יחד עם נבחרת השליחים של איי בהאמה בריצת שליחים 4x400 מטר בשיא לאומי חדש של 3:04.75 דקות, אחרי נבחרת השליחים של ארצות הברית (3:02.45 דקות) ולפני נבחרת השליחים של טרינידד וטובגו (3:05.51 דקות).

#### אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו שנערכה בחודש אוגוסט בריו דה ז'ניירו שבברזיל סיים הארט במקום חמישי במקצה המוקדמות השביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.28 שניות, ולא העפיל לגמר. כמו-כן, סיים במקום שביעי במקצה השני בשלב רבע הגמר בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.74 שניות, וגם בה לא העפיל לגמר.

### 2017

באליפות העולם שנערכה בחודש אוגוסט בלונדון שבממלכה המאוחדת נפסל הארט יחד עם נבחרת השליחים של איי בהאמה במוקדמות ריצת שליחים 4x100 מטר.

מותו
----

ב-3 בספטמבר 2022, שלושה ימים לפני יום הולדתו ה-30, נורה הארט למוות במהלך קטטה במגרש חנייה בצפון איי אבאקו שבאיי בהאמה.

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* 100 מטר: 10.10 שניות (2015)
* 200 מטר: 20.23 שניות (2015)
* 400 מטר: 46.43 שניות (2015)

### אולם

* 60 מטר: 6.60 שניות (2017)
* 200 מטר: 20.57 שניות (2015)
* 400 מטר: 46.75 שניות (2015)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שאבז הארט** בוויקישיתוף

* שאבז הארט, באתר olympedia.org
* שאבז הארט, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* שאבז הארט, באתר ליגת היהלום

הערות שוליים
------------

1. ↑  Bahamian track athlete shot and killed in club parking lot brawl באתר Eye Witness News,‏ 3 בספטמבר 2022 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 263505

 |
**פיליפ פרהיידן** (23 באפריל 1648 - 28 בינואר 1710, לוון) היה מנתח פלמי, אנטומאי וסופר.

חייו
----

פרהיידן נולד בוורברוק (כיום בשטח בלגיה) כילד השלישי מבין שבעה ילדים לזוג תומאס פרהיידן ויוהנה גומן. הוא הוטבל לנצרות יום אחד לאחר לידתו בכנסייה בעירו. מעט מאוד ידוע על ילדותו. כילד קטן הוא היה כפי הנראה רועה, וייתכן שלמד קרוא וכתוב בבית הספר הקהילתי בעיר. היו שמועות שזיכרונו היה כה חריף עד שהיה יכול לדקלם במדויק את נאום הכומר של יום ראשון מיד לאחר ששמע אותו. הכומר לקח אותו תחת חסותו, ושלח אותו ללימודים למשך שלוש שנים בקולג' טריניטי בלוון משנת 1672.

הוא סיים את לימודיו באומניות היפות בשנת 1675 והמשיך ללימודי תאולוגיה, מתוך כוונה ללכת בדרכי המנטור שלו ולהצטרף למסלול הכשרה לכמורה. בשלב זה בחייו הוא נאלץ לעבור כריתה של רגלו ולכן היה פסול מלהיות כומר. הכריתה שינתה לחלוטין את מהלך חייו והוא בחר ללמוד רפואה.

תחילה הוא למד רפואה בלוון, בקולג' טריניטי, ובין השנים 1681 עד 1683 למד בליידן. לאחר מכן חזר שוב ללוון ושם קיבל את הדוקטורט שלו ברפואה. הוא החל להעביר שיעורים ברפואה ובאנטומיה וכן השתתף בניתוחים. הוא החל לפרסם מאמרים רבים וכך רכש לעצמו פרסום במדינה ומחוץ לה. בשנת 1693 פרסם את אחד ממאמריו החשובים ביותר, Corporis Humani Anatomia.

פיליפ פרהיידן מת בנובמבר 1710 ונקבר בחצר כנסיית סיינט מיכאל בלוון. בטרם מותו הוא ציווה שישרפו את גופתו מחוץ לכנסייה כדי שעשן גופו לא יישאר בכנסייה.

בשנת 1862 נערכה חגיגה בוורברוק לזכרו ולזכר הישגיו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיליפ פרהיידן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007443693005171
* BIBSYS: 2029169
* GND: 124557619
* ICCU: BRIV007366
* ISNI: 0000 0001 0780 3189
* LCCN: n87107169
* NKC: nlk20000090901
* NLG: 244182
* NTA: 071894675
* SELIBR: 313801
* SUDOC: 083414266
* VcBA: 495/256040
* VIAF: 42774612
* WorldCat: lccn-n87107169

 |
**דגל הטבעונות** הוא דגל אזרחי יבשתי המסמל טבעונות, ואת השאיפה לעולם טוב יותר עבור בעלי החיים והאדם. הדגל מורכב משלושה משולשים בצבעי כחול וירוק שיוצרים ביניהם את האות V, האות הראשונה במילה Vegan ("טבעוני"). הצבעים מסמלים את אזורי המחיה של בעלי החיים: הכחול מסמל ים, הירוק מסמל יבשה והלבן מסמל את האוויר. הדגל מחולק לרשת של 5 על 5 כפי שמוסכם בעיצובים של דגלי מדינה. הדגל עוצב על ידי קבוצת פעילים ומעצבים גרפיים ממספר מדינות.

רקע
---

הדמיה של דגל הטבעונות הבינלאומי
הדגל נוצר כדי לאחד את הקבוצות והארגונים למען זכויות בעלי חיים תחת דגל אחד. הקונספט לדגל הוא בהשראת דגל הגאווה. גד חכימי, מעצב ישראלי בוגר בצלאל, ביקש ליצור גיבור-על טבעוני ותר אחרי צבעים המסמלים טבעונות כדי למתגו. לאחר שחקר ותשאל ארגוני זכויות בעלי חיים, גילה כי אין אחידות בצבעים המסמלים טבעונות. לפיכך הוא פתח קבוצת רשת בה איגד פעילים ומעצבים מרחבי העולם שיחד יצרו דגל טבעוני אחיד ובינלאומי. בחלק מההצעות הראשונות נשקל הצבע האדום כדי לסמל את הדם והכאב של בעלי החיים בתעשייה. ההצעה נפסלה, בטענה שמטרת הדגל היא לסמל את השאיפה לעתיד ללא שפיכות דמים. לבסוף נבחרו הצבעים לבן, ירוק וכחול שמייצגים את מרחבי המחייה של בעלי החיים. האות V מסמלת את המילה Vegan (טבעוני), ופירמידה הפוכה שמסמלת את היכולת לעשות את הבלתי אפשרי.

### צבעי הדגל

| סכמה | צבע טקסטיל |
| --- | --- |
| לבן | אוויר, אור, טוב, הצלחה, התחלה |
|  ירוק  | אדמה, חיים, טבע, אנרגיה, הרמוניה |
|  כחול  | שמיים, ים, אמונה, אמת |

קבלת הדגל בעולם
---------------

סיכת דש עם דגל הטבעונות הבינלאומי יחד עם דגל הממלכה המאוחדת
דגל הטבעונות אומץ על ידי פעילים ברחבי העולם. פעילים מכ-50 מדינות משתתפים בקבוצת הפייסבוק הרשמית של הדגל החדש. באתרים טבעוניים בשפות שונות נכתבו מאמרים על הדגל החדש, ביניהן פורטוגזית, רוסית, טורקית, ספרדית, צרפתית, הונגרית, מאמר באנגלית מהודו, ומאמרים באנגלית מארצות הברית, אנגליה, אוסטרליה וניו זילנד. דגל הטבעונות בגדלים שונים מוצע למכירה ברשת, ובנוסף אביזרים עם דמות הדגל וביניהם סיכות דש, חולצות, שמלות, תיקים, מגבות, נייר אריזה וכריות.
  
הועברה גם ביקורת מעטה על הדגל, למשל בטענה שדגל לטבעונות הוא פסול משום שהוא שם דגש על הפעילים ולא על בעלי החיים, וכן בנימוק שאין אחידות בין זרמי הטבעונות השונים.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל דגלים וסמלים** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דגל הטבעונות** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של דגל הטבעונות
* דגל הטבעונות, ברשת החברתית פייסבוק

* דגל הטבעונות, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  דודי שטרן, דגל הטבעונות הבינלאומי, באתר טבעוניוז, ‏15 ביוני 2017
2. 1 2  Vegan Flag International, veganflag.org
3. ↑   גואל פינטו, מעצבים את דגל הטבעונות, באתר כאן תרבות, ‏24 ביולי 2017
4. ↑  Vegan Flag Interntional קבוצת הפייסבוק הרשמית של דגל הטבעונות הבינלאומי
5. ↑  Acaba de ser lancada a banderia internacional vegana
6. ↑  В Израиле создали международный веганский флаг
7. ↑  Artık veganların da bir bayrağı var!
8. ↑  Los colores del veganismo: ¡nace la bandera vegana!
9. ↑  La Véganie À Son Drapeau Depuis Juin 2017
10. ↑  MEGSZÜLETETT A HIVATALOS, NEMZETKÖZI VEGÁN ZÁSZLÓ!
11. ↑  Israeli Activists Hoist New International Vegan Flag
12. ↑  WHY I WON’T BE WAVING A VEGAN FLAG
נקבת שאגן נחה עם צאצא על הגב
**שאגן שחור** (שם מדעי: *Alouatta caraya*) הוא מין פרימט מהסוג שאגן החי באמריקה הדרומית.

מאפיינים
--------

השאגן נפוץ בצפון מזרח ארגנטינה, מזרח בוליביה, דרום ומזרח ברזיל ובפרגוואי. הוא שוכן ביערות הגשם וגם בפנטנל ומצוי רוב זמנו בין ענפי העצים.

אורך השאגן 60-65 ס"מ ומשקלו 6-9 ק"ג בזכרים ו3-6 ק"ג בנקבות. למרות השם רק לשאגנים הזכרים הבוגרים ישנה פרווה שחורה. פרוות הנקבות והצעירים אפורה-בלונדינית עם פנים כהות. לכולם זנב ארוך היכול ללפות ענפים אף שהם גדולים יותר מקופי העכביש ואינם יכולים להיתלות כלפי מטה איתו.

השאגנים הם יצורים עצלנים הניזונים מעלים, פירות ופרחים ביער וקרוב ל-70% מזמנם הם נחים. הם חיים בלהקות של עד 19 פרטים ושואגים יחדיו על העץ כדי לשמור על הטריטוריה המשותפת מזרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שאגן שחור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  שאגן שחור באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283119905171
* LCCN: sh85014575

 |
**מחפר תמך** הוא ציוד מכני הנדסי כבד המיועד לחפירת תעלות תמך בעומק של 40 מטר ויותר. הוא קיים בשתי צורות - מרכב זחלי מיועד לעבודות בעומק רב ומרכב גלגלים מיועד לעבודות קלות. מחפר תמך דומה מאוד למכונת קידוח אלא שדרך העבודה בשתי המכונות שונה. 

תיעול עמוק הוא סוגיה חשובה בתהליך בנייה שנסב אודות ביסוס קרקע. ככל שמעמיקים את תעלת החפיר הרי ניתן לכרות בור בנייה עמוק יותר ולהקים קומות תת-קרקעיות רבות יותר ולהקצות יותר שטחים למטרות שטחי שרות ושטחי חניה. תעלת תמך משמשת כחלל לתוכם בונים קיר תמך. עבודת העפר לצורך בניית קומות תת-קרקעיות בבניין דורשות כרייה בחפיר. תקן הבנייה מחייב לבנות קיר תמך שימנע גרימת נזק למבנים ותשתיות, כגון צנרת תת-קרקעית, כבלים תת-קרקעיים, כבישים ומדרכות, כתוצאה מהתמוטטות קירות החפיר. חפירת תמך היא עבודת עפר המקדימה כריית החפיר ומאפשרות בניית קיר החפיר. לתוך תעלת תמך מניחים ברזל חיזוק ויוצקים בטון. עם התייבשות הבטון נוצר קיר תמך מחוזק בברזל.

מבנה
----

* מרכב
* תא מפעיל
* מנוע
* יחידת כוח הידראולית
* מנוע הידראולי לחלזון המחפר
* עמוד המחפר
* חילזון חפירה
* זרוע שפך קרקע

אופן עבודה
----------

מחפר תמך הוא ציוד חפירה לתעלות תמך. בניגוד למכונת קידוח שבה שיטת העבודה היא לקדוח מפני הקרקע עד לעומק הרצוי הרי במחפר תמך חלזון החפירה נמצא תמיד בעומק המתאים ויצירת **תעלת תמך** נוצרת כתוצאה מתנועה אטית של מרכב מחפר תמך. לצורך ייצוב ראשוני של הקרקע ומניעת התמוטטות דופן החפיר משתמשים בבוץ קידוח שבו המרכיב הדומיננטי הוא בנטוניט. תוך כדי התקדמות המרכב נעשית פעולת כרייה אנכית שמאריכה את תעלת תמך. כדי למנוע מתשפוכת העפר שנוצרת עם כרייה מותקן בקרבת חלזון החפירה זרוע שפך קרקע צרה במעט מרוחב תעלת תמך שלא מפריע להתקדמות מחפר תמך. תהליך בניית קיר תמך נעשה במקביל לחפירת תעלה. לתוך התעלה מוכנסים ברזל חיזוק ויוצקים בטון. לאחר התייבשות הבטון בסיום בניית קירות התמך ניתן להתחיל בעבודות העפר בחפיר. בעת כריית החפיר מבצעים במקביל חיזוק אופקי באמצעות עוגן אופקי של קיר החפיר שמונע התמוטטות קיר תמך כתוצאה מעומס מכני רב. לכן בהפרשי גובה נעשה עיגון אופקי של קיר תמך.

ראו גם
------

* חפיר
**דגל הרפובליקה הסינית**, המוכר גם כ**דגל טאיוואן**, הוא דגל לאומי ששימש את הרפובליקה הסינית בסין היבשתית ואת הרפובליקה הסינית בטאיוואן.

היסטוריה
--------

הרפובליקה הסינית הוקמה בשנת 1912 לאחר נפילת שושלת צ'ינג במהפכת שינהאי, שהחלה בהתקוממות ווצ'אנג. הדגל הראשון שהונף על ידי הרפובליקה היה דגל בן חמש קווי צבע אדום-צהוב-כחול-לבן-שחור.

ב-1925 הקימה מפלגת הקוומינטנג, שהוקמה ב-1912 בהנהגתו של סון יאט-סן, ממשלה מתחרה בגואנגג'ואו. הממשלה חדשה הניפה דגל אדום בו נקבע בפינה השמאלית סמל המפלגה - שמש לבנה על רקע כחול. הדגל בוסס על דגל המפלגה, בו נמצא הכוכב ומסגרתו במרכז הדגל. הדגל המקורי עוצב ב-1895.

ב-1928 איחד צ'יאנג קאי שק, מנהיג הקוומינטנג, את הרפובליקה הסינית במערכה שזכתה לשם המשלחת הצפונית, ודגל הקוומינטנג הפך לדגל הרפובליקה הסינית.

ממשלת ואנג ג'ינג-ויי, ממשלת בובות של האימפריה היפנית בצפון-מזרח סין במהלך מלחמת העולם השנייה, השתמשה בדגל הרפובליקה הסינית שעליו מתווסף משולש עליון עליו כתובות המילים המנדריניות 和平反共建國 - שלום, אנטי-קומוניסטיות ובנייה לאומית.

לאחר תבוסת הקוומינטנג במלחמת אזרחים ב-1949, ברחו חברי מפלגת קוומינטנג ותומכיהם לטאיוואן והקימו בו מחדש את הרפובליקה הסינית, והדגל הפך לדגלה הרשמי.

החל מ-1984, מתחרי הרפובליקה הסינית במשחקים האולימפיים משתמשים בדגל מיוחד, בו מופיעים סמל הרפובליקה הסינית והדגל האולימפי בתוך מחומש מעוגל אדום-כחול.

הדגל
----

בדרך כלל קוראים לדגל בסינית **שמים כחולים, שמש לבנה, וארץ אדומה כולה** (青天，白日，满地红 בפין-יין: qīng tīan, bái rì, măn dì hóng).

שלושת הצבעים בדגל הרפובליקה הסינית (אדום, כוחל ולבן) ממיצגים את שלושת העקרונות של העם, האידיאולגיה הרשמית של הקוומינטנג. הצבע האדום גם שימש כצבע לאומי של בני ההאן.

הנפת והורדת הדגל מלווים בשירת המנון הדגל הלאומי.

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל דגלים וסמלים** |

* סמל הרפובליקה הסינית
* המנון הרפובליקה הסינית
* המנון הדגל הלאומי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דגל הרפובליקה הסינית** בוויקישיתוף
* דגל הרפובליקה הסינית, באתר דגלי העולם (באנגלית)
* דגל הרפובליקה הסינית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| דגלי מדינות אסיה |
| --- |
| מדינות | אוזבקיסטן • אזרבייג'ן • איחוד האמירויות הערביות • אינדונזיה • איראן • אפגניסטן • ארמניה • בהוטן • בחריין • בנגלדש • ברוניי • גאורגיה • הודו • המלדיביים • הפיליפינים • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקיה • טורקמניסטן • יפן • ירדן • ישראל • כווית • לאוס • לבנון • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה • מצרים • נפאל • סוריה • סינגפור • סרי לנקה • עומאן • עיראק • ערב הסעודית • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קטר • קירגיזסטן • קמבודיה • קפריסין • רוסיה • תאילנד • תימן |  |
| שטחים תלויים | אבחזיה • אג'ריה • אי חג המולד • איי קוקוס • דרום אוסטיה • הונג קונג • הטריטוריה הבריטית באוקיינוס ההודי • הרפובליקה הסינית • הרשות הפלסטינית • כורדיסטן • מקאו • נגורנו קרבאך • צפון קפריסין |
| אירופה • אפריקה • אסיה • אוקיאניה • אמריקה הצפונית • אמריקה הדרומית |
**שדה הבצל** (באנגלית: **The Onion Field**) הוא סרט פשע אמריקאי משנת 1979 המבוסס על רומן בשם זהה מאת ג'וזף וומבאו משנת 1973 ומתאר מקרה פשע אמיתי שאירע בהוליווד ב-1963.

ג'יימס וודס היה מועמד לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקן הטוב ביותר - דרמה. זאת הייתה הופעתו הראשונה של טד דנסון בקולנוע.

הבעיה העיקרית בסרט היא האם שוטרים חייבים לסכן את חייהם במלחמה בפושעים או לשמור עליהם ולפעול ככנועים ובורחים.

תקציר העלילה
------------

שני שוטרים ממשטרת לוס אנג'לס, קרל הטינגר (ג'ון סאבאג') ואיאן קמפבל (טד דנסון) מסיירים במכוניתם בלוס אנג'לס.

ג'ימי סמית' (פרנקלין סילס) הוא עבריין קטן שזה עתה השתחרר על תנאי ומחפש הזדמנויות להרוויח כסף כדי להתקיים. לרוע מזלו הוא פוגש את גרגורי פאוול (ג'יימס וודס), עבריין אלים, מהיר חימה וסוציופט. ג'ימי מפחד ונגרר אחרי פאוול. הם מבצעים מעשי שוד קטנים בחנויות.

ב-3 בנובמבר 1963 מסיירים הטינגר וקמפל ברחובות הוליווד. מכוניתם של סמית' ופאוול מעוררת את חשדם וקמפבל מאותת להם לעצור ולצאת מהרכב. פאוול וסמית' יוצאים ואז במהירות שולף פאוול אקדח, תופס את קמפבל ומאיים על הטינגר להוריד את אקדחו אחרת יירה בקמפבל. הטינגר מהסס אבל כדי להציל את עמיתו הוא נכנע. הפושעים מכריחים את השוטרים להיכנס לרכב באיומי אקדח.

הם מגיעים לשדה בצל ליד בייקרספילד. ומורים לשוטרים לצאת. ללא אזהרה יורה פאוול בקמפבל ואחריו יורה גם סמית'. הטינגר זועק ומתחיל בריצה מהירה בזיג זג כדי להתחמק מפאוול הרודף אחריו. בחושך הוא מצליח להתחמק, להגיע לחווה סמוכה ולהזעיק עזרה.

תוך זמן קצר נתפסים שני הפושעים ובמשפט הם מאשימים אחד את השני ברצח. לבסוף הם נידונים למוות.

מתחילה סאגה משפטית ארוכה של ערעורים, חילופי פרקליטים ובקשות חנינה. לבסוף מומר עונש המוות במאסר עולם.

הטינגר הולך ומידרדר. חבריו השוטרים מצדיקים את התנהגותו כדי לשמור על חייו אבל צמרת המשטרה מפנה לו עורף ומעבירה מסר לכל השוטרים כי התנהגות זו פסולה ויש לחתור לקרב עם הפושעים ולא להיכנע ולברוח.

הטינגר מורד לתפקיד של לוכד כייסים. מצבו הנפשי מידרדר ומשפיע על מצבו המשפחתי. הוא מתחיל לגנוב בחנויות עד שנתפס וכדי להימנע ממשפט הוא מסכים להיתפטר מהמשטרה. בשלב מסוים הוא מנסה להתאבד.

לבסוף הוא מתאושש ומוצא עבודה כגנן. בסוף הסרט משוחחים שני הפושעים בבית הכלא ומקווים שבקשות החנינה שלהן יתקבלו.

האמת היא ששניהם נפטרו ממחלות בהיותם עדיין בכלא.

קישורים חיצוניים
----------------

* "שדה הבצל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "שדה הבצל", באתר נטפליקס
* "שדה הבצל", באתר AllMovie (באנגלית)
* "שדה הבצל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "שדה הבצל", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "שדה הבצל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ביקורת על הסרט שדה הבצל, באתר יוטיוב
* שדה הבצל, באתר TCM
**ממני והלאה: הבחירה בחיים ללא ילדים בישראל** הוא ספר עיון של הסוציולוגית אורנה דונת משנת 2011. הספר מהווה מחקר ראשון מסוגו בישראל הבוחן את הבחירה באל-הורות, סיבותיה, שורשיה והשלכותיה על הפרט והחברה בישראל ובעולם המערבי.

הספר ראה אור בהוצאת ידיעות ספרים וספרי חמד בסדרת "מגדרים" בתל אביב. עורכת ממונה רנה ורבין ועורכת מדעית פרופ' חנה הרצוג.

תוכן
----

הספר מבוסס על מחקר איכותני שערכה דונת בשנים 2004–2007 דרך פורום "נשים שלא רוצות ילדים" באתר "תפוז אנשים"; בשנת 2007 הגישה את עבודת המאסטר שלה "**פרו-נטליזם סדוק: הבחירה בחיים ללא ילדים בישראל**" במחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת תל אביב, ובהמשך עיבדה אותה לספר זה.

באמצעות ארגז כלים סוציולוגי ואנתרופולוגי, מבקשת דונת להסביר את תופעת האל-הורות, להנגיש ולהציג אותה כדרך חיים לגיטימית. בספרה, היא בוחנת את ההיסטוריה של הרבייה האנושית והכוונתה בידי כוחות שלטוניים המעודדים ילודה, וטוענת כי למרות התמורות שעובר מוסד המשפחה וחרף ניצני שינוי ראשונים, בישראל יש סטיגמה גדולה כלפי מי שבוחר שלא להביא ילדים, ויש עוד דרך ארוכה להכרה אמיתית בזכותם של יחידים לבחור באורח חיים זה.

אחד הדברים שציינה בנוגע להנכחת הגישה בציבור היה הצורך להבדיל בין גישה אל-הורית למונח "חיים בלי ילדים", מכיוון שזה אינו מייצג את גורם הבחירה, ומצד שני, מאנטי-נטליזם, שזו התנגדות מוסרית או אידאולוגית להולדה על ידי כל אחד, לא רק האדם האל-הורי.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד רוזנטל‏, תעשי לי ילד: על הספר "ממני והלאה", באתר וואלה!‏, 27 בדצמבר 2010
* אורנה דונת, ‏מה הסיבות לוותר על ילדים?, באתר ‏מאקו‏‏, ‏10 בינואר 2011‏
* מירי רוזמרין, טבעי לא ללדת, באתר "העוקץ", 6 באפריל 2011
* שהם סמיט, "ממני והלאה: הבחירה בחיים בלי ילדים בישראל" מאת אורנה דונת | לא לגיל הרך, באתר הארץ, 22 ביוני 2011

הערות שוליים
------------

1. 1 2  שהם סמיט, "ממני והלאה: הבחירה בחיים בלי ילדים בישראל" מאת אורנה דונת | לא לגיל הרך, באתר הארץ, 22 ביוני 2011
2. ↑  דוד רוזנטל‏, תעשי לי ילד: על הספר "ממני והלאה", באתר וואלה!‏, 27 בדצמבר 2010
**פרנץ סצ'י** (במקור **שטרן**, בהונגרית: **Szécsi Ferenc**; דובריצה, 5 מאי , 1905 – בודפשט, 7 בינואר 1945), סופר, בלשן, היסטוריון תרבות יהודי-הונגרי, אביו של זמר המוזיקה הקלה פאל סצ'י.

ביוגרפיה
--------

 המילון הגדול של מילים זרות (1936) של פרנץ סיצ'י
פרנץ סצ'י נולד במשפחה יהודית כבנם של שאנדור סצ'י (במקור שלמה שטרן) ושל יוזפין קֶנטנֶר. ב-30 בספטמבר 1937 נשא לאישה את קלרה סֶמֶרֶה בבודפשט (26 בינואר 1916 - 28 במאי 2004) בתם של גזה סמרה (במקור אביו שלמה שטרן ואמו מלווינה פליישמן) ושל אנטוניה אוגוסטה קולמן. ילדיהם היו מריה (1938), קטלין (17 בפברואר 1941 – 30 בדצמבר 2012), פאל (1944–1974) זמר מוזיקה קלה.

מותו של פרנץ סצ'י נגרם כתוצאה מפגיעת מוקש, על פי הרישום בתעודת הפטירה, אך בתו טענה שהוא נרצח כנראה בידי אנשי מפלגת צלב החץ בימים האחרונים לפני שחרור בודפשט.

פרנץ סצ'י עסק גם בפרשנות ובחידושי השפה ההונגרית, גיליון 10.10.1942 של "יומן סנטש" מספק כמה דוגמאות מחוברתו המכילה אלפיים מילים הונגריות מחודשות. יצירתו בשם "מילון המלים ההונגריות החדשות" מתוארת על ידי העיתון "סקירה הונגרית" (Magyar Szemle) כחוברת קטנה עם רעיונות גרוטסקיים. העיתון מציין עוד כי רק אדם מוסמך צריך לגעת בשפה ההונגרית. הסופר שאנדור מאראי מתח ביקורת על יצירתו בזו הלשון: "קראתי בהסתייגות את החוברת הראשונה של פרנץ סצ'י, את **מילון המלים ההונגריות החדשות**. זו דוגמה טובה לכך עד כמה אדם בעל כוונה טובה יכול לפגוע בשפה ההונגרית, מתוך החלטה שנקבעה מראש. במקום מאות מילים ממוצא לועזי, העבודה מציעה מקבילה הונגרית שהמחבר ייצר בעצמו." פעילותו המתחדשת של סיצ'י בשפה הוצגה על ידי כמה עיתונים בני זמנו (בגיליון נפסבה מ-7 בנובמבר 1941 פורסם מאמר שנכתב באמצעות מילותיו החדשות של סיצ'י). המלחין היהודי-הונגרי שאנדור ימניץ הצביע על חוסר הדיוק בפרשנותו של סצ'י למונחים מוזיקליים.

עבודותיו
--------

* מילון מילים הונגריות חדשות, 1926;
* מילון מילים זרות, 1936;
* ציטוטים המשמשים בספרות, בעיתונות ובשפה. אוסף ציטוטים בהונגרית, בלטינית, ביוונית, בגרמנית, בצרפתית, באיטלקית, באנגלית וכו'. אוסף אמרות ספרותיות והיסטוריות עם הסברים על מוצאן ושימושן. 1937
* מה שנשאר מחוץ להיסטוריה, 1940;
* לקסיקון של השכלה כללית, 1941
* 2000 שאלות ותשובות
* חוסר ההונגריות של השפה הרשמית והנפוצה שלנו, 1942;
* ספר המגן על השפה ההונגרית, 1943.

לקריאה נוספת
------------

* מחברי המחוזות של יאס-נאג'קון-סולנוק בלקסיקון הספרותי ההונגרי החדש (המקור של הלקסיקון הספרותי ההונגרי החדש מערבב את הנתונים שלו עם אלה של המשורר פרנץ סיצ'י)
* פאולינה אווה: בלדת מוזיקה. בודפשט, 1986.
* szecsipal.mindenkilapja.hu

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנץ סצ'י** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Halálesete bejegyezve a Bp. XII. ker. állami halotti akv. 1618/1945. folyószáma alatt.
2. ↑  A házasságkötés bejegyezve a Bp. XI. ker. állami házassági akv. 469/1937. folyószáma alatt.
3. ↑  Magyar Szemle 42. kötet (1942. 1-6. sz.) 224. old.
4. ↑  Pesti Hírlap, 1942. október 8. / 227. szám, 5. old.
5. ↑  A Szécsi-féle szótár új zenei műszavaihoz. Népszava, 1942. október 11. / 230. szám, 9. old.
6. 1 2 3  "Keretes hirdetés". *Budapesti Hírlap*. **64** (45): 96. 1941-11-09.
7. ↑  "Könyvnap 1938. június 9-10-11". *Budapesti Hírlap*. **58** (126): 13. 1938-06-05.
8. ↑  "A Magyar Mérnök- és Építész Egylet könyvtárának új szerzeményei". *A Magyar Mérnök- és Építész Egylet Közlönye*. **77** (1): 24. 1943-01-10.