recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**יונתן קפיטולניק** (נולד ב-25 בנובמבר 2002) הוא אתלט ישראלי, אלוף העולם לנוער (2021), אלוף אירופה לנוער (2021) ו-4 פעמים ברציפות אלוף ישראל (2020–2023) בקפיצה לגובה.

ביוגרפיה
--------

קפיטולניק גדל בגני תקווה. הוא החל להתאמן בקפיצה לגובה כשהיה בן 15, לאחר שהמורה לספורט שלו בחטיבת הביניים, עופר סולומון, תיווך בינו לבין המאמן אנטולי שפרן שזיהה את כישרונו.

קריירה מקצועית
--------------

### 2018

זכה באליפות ישראל לקדטים בקפיצה לגובה, לאחר שקבע שיא אישי חדש של 1.91 מטר. חודש לאחר מכן התחרה לראשונה גם באליפות ישראל לבוגרים, בה סיים שישי עם תוצאה של 1.87 מטר.

### 2019

קפיטולניק שבר את שיאו האישי ארבע פעמים, עד שהתייצב לבסוף על 2.05 מטר. בחודש יוני הוא הגן על תוארו באליפות ישראל לקדטים עם תוצאה של 2.02 מטר, ובחודש יולי סיים שמיני בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער לאחר שקבע תוצאה של 2.00 מטר.

### 2020

בתחרות מסבב האיגוד שנערכה בינואר ניצח קפיטולניק, לאחר שקבע שיא אישי של 2.10 מטר. בחודש יוני שיפר את שיאו פעם נוספת, לאחר שניצח באליפות הפועל בתוצאה של 2.17 מטר. חודש לאחר מכן רשם קפיטולניק שיפור נוסף לשיאו, לאחר שניצח באליפות ישראל לנוער בתוצאה של 2.18 מטר. שבוע לאחר מכן זכה במדליית זהב באליפות ישראל לאחר שקבע תוצאה של 2.15 מטר, והקדים את חבריו לאגודה ניקי פאלי (2.10 מטר) ודימה קרויטר (2.05 מטר).

### 2021

באליפות ישראל שנערכה ב-13 ביוני 2021 הגן קפיטולניק על תוארו לאחר שעבר גובה של 2.16 מטר, לפני ישי איפראימוב (2.05 מטר) ושגיא למדיאל (2.00 מטר).

#### אלוף אירופה עד גיל 20

באליפות אירופה לנוער עד גיל 20 (2021) (אנ') שנערכה בטאלין, אסטוניה ב-17 ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא אישי חדש של 2.25 מטר, לפני מתאוש קולוז'ייסקי מפולין (2.23 מטר) וסאם בררטון מבריטניה (2.17 מטר).

#### אלוף עולם עד גיל 20

חודש לאחר מכן, באליפות העולם עד גיל 20 (2021) (אנ') שנערכה בניירובי, קניה ב-21 באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בקפיצה לגובה (אנ') בשיא אישי חדש של 2.26 מטר, לפני מסימיליאנו לואיו מאיטליה (2.17 מטר) ומתאוש קולוז'ייסקי (2.17 מטר).

### 2022

בפברואר זכה במדליית הזהב בתחרות אולם שנערכה בהונגריה, לאחר שקפץ לגובה 2.27 מטר וקבע שיא אישי חדש. שלושה חודשים לאחר מכן, זכה קפיטולניק במדליית הזהב באליפות מכבי לאחר שרשם שיפור נוסף לשיאו האישי, והעמידו על 2.30 מטר.

באליפות ישראל שנערכה ב-26 ביוני 2022 הגן קפיטולניק על תוארו לאחר שעבר גובה של 2.27 מטר. 

באליפות העולם העפיל לגמר וסיים במקום ה-11.

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* קפיצה לגובה: 2.30 מטר (2022)

### אולם

* קפיצה לגובה: 2.27 מטר (2022)

קישורים חיצוניים
----------------

* יונתן קפיטולניק, ברשת החברתית אינסטגרם
* יונתן קפיטולניק, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* יונתן קפיטולניק באתר מבט למרוץ
* אבינעם פורת, קופץ כיתה: הכישרון הגדול של האתלטיקה הישראלית, באתר ynet, 6 במרץ 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  אבינעם פורת, ענק: יונתן קפיטולניק אלוף אירופה עד גיל 20 בקפיצה לגובה, באתר ynet, 17 ביולי 2021
2. ↑  אהרוני, אורן (2021-08-21). "הישג ענק: יונתן קפיטולניק אלוף העולם עד גיל 20 בקפיצה לגובה". *Ynet*. נבדק ב-2021-10-18.
3. 1 2  ממן, אסי (2022-02-01). "אדיר: שיא חדש וזהב לקפיטולניק בקפיצה לגובה". *Ynet*. נבדק ב-2022-02-01.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 14899455

 |
**המלכה מרגו** (בצרפתית: **La Reine Margot**) הוא רומן היסטורי סביב דמותה של מרגריט דה ולואה, נסיכת צרפת ובעלה הנודע, אנרי הרביעי, מלך צרפת, שכתב אלכסנדר דיומא האב ויצא לאור בשנת 1845. הספר פורסם תחילה בהמשכים בכתב העת La Presse החל מ-25 בדצמבר 1844 ועד 5 באפריל 1845. ב-1847 המחיז דיומא את הספר למחזה שהוצג באותה שנה.

"המלכה מרגו", רומן עב כרס, שפורסם בשני כרכים, הוא חלק מטרילוגיה, שכוללת גם את "הגברת דה מונסורו" ו"הארבעים וחמישה". בכתיבת הספרים דיומא שיתף פעולה עם אוגוסט מקה.

עלילת הספר מתחילה עם הנישואים בין הנסיכה מרגו, אחות המלך הצרפתי ובין מלך נאווארה, מי שעתיד להיות מלך צרפת. הנישואים נעשו כמעשה מדיני, שאמור לאחד בין הקתולים ובין הפרוטסטנטים. מאחורי המצג הזה הייתה מזימה להביא לפריז את ראשי הפרוטסטנטים לחתונת ראש המחנה שלהם ולנצל זאת לרציחתם בטבח ליל ברתולומאוס הקדוש. מלך נאווארה, שניצל הודות לרעייתו הטריה, בורח מפריז, מקים צבא ולאחר שנות מלחמה ארוכות שב כמנצח. מרגו מבלה עם מאהביה.

עיבודים קולנועיים
-----------------

* 1910 המלכה מרגו (La Reine Margot) בבימוי Camille de Morlhon
* 1914 המלכה מרגו (La Reine Margot) בבימוי Henri Desfontaines
* 1954 המלכה מרגו (La Reine Margot) בבימוי Jean Dréville
* 1994 המלכה מרגו (La Reine Margot) בבימוי פטריס שרו. זכה ב-5 פרסי סזאר ובפרס חבר השופטים של פסטיבל קאן
* 1996 סדרת טלוויזיה בבימויו של אלכסנדר מורטוב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המלכה מרגו** בוויקישיתוף
* המלכה מארגו ומאהביה חסרי המזל

הערות שוליים
------------

1. ↑  המלכה מרגו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12417486p (data)

 |
**אַרְכֵּאפְּלַסְטִידָה** (**Archaeplastida**, קרויה גם **ממלכת הצומח במובן הרחב**) היא קבוצה עיקרית של איקריוטים אוטוטרופיים, הכוללים את האצות האדומות, האצות הירוקניות, וצמחי עובר, יחד עם קבוצה קטנה של אצות חד-תאיות ממקור מים מתוקים אשר נקראות גלאוקופיטים.

לארכאפלסטידה יש כלורופלסטים המוקפים בשתי ממברנות. דבר זה מצביע על כך שכלורופלסטים אלו נרכשו על ידי הארכאפלסטידה ישירות מכחוליות אנדוסימביוטיות. בכל צאצאי הארכאפלסטידה מלבד *Paulinella chromatophora* יש כלורופלסטים המוקפים בשלוש או ארבע ממברנות, דבר המצביע על כך שכלורופלסטים אלו נרכשו מישנית על ידי האצות אדומות או הירוקניות. שלא כמו האצות האדומות או הירוקניות, הגלאוקופיטים מעולם לא היו מעורבים באירועים אנדו-סימביוטים מישניים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארכאפלסטידה** בוויקישיתוף
* ארכאפלסטידה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "The evolution of glycogen and starch metabolism in eukaryotes gives molecular clues to understand the establishment of plastid endosymbiosis". *Journal of Experimental Botany*. **62** (6): 1775–1801. בינואר 2011. doi:10.1093/jxb/erq411. PMID 21220783. אורכב מ-המקור ב-2013-01-13. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
2. ↑  Handbook of Marine Microalgae: Biotechnology Advances
**משמר הגבול המונגולי**, רשמית **הרשות הכללית להגנת גבולות** (**Хил хамгаалах ерєнхий газар**) היא סוכנות של ממשלת מונגוליה שפועלת ככוח מילואים לכוחות המזוינים של מונגוליה. היא שומרת על גבולות המדינה בסמוך לרוסיה וסין וכן מונעת פעילויות לא חוקיות כמו הברחות וסחר בבני אדם. גוף זה גם אחראי על סיור גבולות ועל הסדרת ההגירה הבלתי חוקית. בסוכנות משרתים למעלה מ-3,000 אנשי צוות ו-300–350 יחידות של אומית למשטרה וסוכנויות ממשלתיות אחרות. מהווה יחידת סמך של משרד הפנים והמשפטים של מונגוליה.

היסטוריה
--------

 סימון דרגת סגן אלוף של משמר הגבול.
כוחות הגבול של צבא העם המונגולי הורכבו מ-15,000 חיילים במהלך המלחמה הקרה. הם היו מצוידים במסוקים, בציוד אותות לרכב מנועי וכן בציוד הנדסי. במקור, המשמר הוקם בשנת 1933 כדי לנהל את הגבולות המונגולים עם ברית המועצות ומנצ'וריה. במהלך קרבות חלקין גול, הגבול המערבי נשמר בכבדות על ידי אנשי הצבא שהגנו על המדינה מפני פלישה של הצבא היפני הקיסרי. בשנת 1959 הקים משרד ההגנה חטיבה לשירות הגבול.

בשנת 1993 אושר "חוק הגבול" והוקם מנהל משמר הגבול. הסוכנות להגנת הגבול הייתה סוכנות רגולטורית יותר תחת משרד ההגנה ומאז 1996 נמצאת תחת פיקודו הישיר של משרד המשפטים והמשטרה מאז שנת 2000 ומונתה לסוכנות הרגולטורית של הרשות לניהול כוחות הגבול.

מאז 2002 מכונה רשמית בשם הרשות הכללית להגנת הגבולות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של משמר הגבול המונגולי

הערות שוליים
------------

1. ↑  "General Authority for Border Protection - Танилцуулга - Монгол улсын засгийн газар - Government of mongolia". *zasag.mn*. נבדק ב-2019-07-09.(הקישור אינו פעיל)
2. ↑  "Mongolia - Government and society". *Britannica.com*. נבדק ב-2019-07-09.
3. ↑  Bank, A.D. (2018). *Breaking Barriers: Leveraging Mongolia's Transport and Logistics Sector*. Asian Development Bank. ISBN 9789292612979. נבדק ב-2019-07-09.
4. ↑  John Pike. "Mongolia - Border Troops". *globalsecurity.org*. נבדק ב-2019-07-09.
5. ↑  Sanders, A. (2003). *Historical Dictionary of Mongolia*. Scarecrow Press. p. 14. ISBN 9780810866010. נבדק ב-2019-07-09.
6. ↑  "Хил Хамгаалах Байгууллагын түүхэн замнал". *eng.bpo.gov.mn*. נבדק ב-2019-07-09.
**חאמה ביליאט** (באנגלית: **Khama Billiat**; נולד ב-19 באוגוסט 1990 בהארארה, זימבבואה) הוא כדורגלן זימבבואי המשחק בעמדת הקשר התקפי ויכול להיות מתופקד בנוסף בעמדת החלוץ בקייזר צ'יפס מהליגה הדרום אפריקאית PSL ובנבחרת זימבבואה.

קריירת מועדונים
---------------

חאמה ביליאט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת הבת של אייאקס ההולנדית, אייאקס קייפטאון הדרום אפריקאית בסוף אוגוסט 2010 נגד ממלודי סאנדאונס, משחק שהסתיים בניצחון קבוצתו 4-3 בפנדלים במסגרת טורניר של שמונה קבוצות שהתקיים בעיר קייפטאון. הוא נרכש מקבוצה מקומית בזימבבואה בשם CAPS יונייטד שלושה חודשים לאחר שקנתה אותו בעצמה.

ב-21 ביולי 2012 במפגש ידידות שלא במסגרת העונה הסדירה, אייאקס קייפטאון פגשה את מנצ'סטר יונייטד למשחק שהסתיים בתוצאה 1-1, שבו ביליאט זכה לשבחים מבלמה הוותיק של מנצ'סטר, ריו פרדיננד שתיאר את הקשר ההתקפי כזריז רגליים, בעל שליטה יוצאת דופן בכדור ושחקן שמרגש לצפות בו.

לאחר התרשמות בלוקומוטיב מוסקבה הרוסית בקיץ 2013, חתם ביליאט לחמש שנים דווקא בממלודי סאנדאונס הדרום אפריקאית שם זכה בשתי אליפויות. באחרונה שבהן בעונת 2015-16 הוביל את הקבוצה עם 12 שערים.

בקיץ 2018 חתם בקייזר צ'יפס.

נבחרת זימבבואה
--------------

חאמה ייצג את זימבבואה בנבחרות הנוער שלה. ב-26 במרץ 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במסגרת משחקי מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2013 נגד נבחרת מאלי. בחודש אוגוסט של אותה השנה, כבש ביליאט את שער הבכורה שלו בנבחרת במסגרת משחק ידידות נגד נבחרת זמביה.

תארים
-----

קבוצתיים
* ליגת העל של דרום אפריקה (2): 2013/14, 2015/16
* ליגת האלופות של אפריקה (1): 2016

אישיים
* שחקן העונה של ליגת העל של דרום אפריקה: 2016

קישורים חיצוניים
----------------

* חאמה ביליאט, ברשת החברתית פייסבוק
* חאמה ביליאט, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* חאמה ביליאט, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  ריו פרדיננד משבח את ביליאט

| **נבחרת זימבבואה – גביע אפריקה לאומות 2019** |
| --- |
| 1 סיאנדה • 
2 דאריקווה • 
3 פהירי • 
4 פפומבידזאי • 
5 לונגה • 
6 מודימו • 
7 צ'וואפיווה • 
8 מונצי • 
9 רוסיקה • 
10 קארורו • 
11 ביליאט • 
12 דזינגאיי •
13 צ'יפזזה • 
14 קאדרווה •
15 האדבה •
16 צ'יגובה •
17 מוסונה •
18 נקאמבה •
19 מוטיזווה •
20 מהאצ'י •
21 קאמוסוקו •
22 מהלאנגה •
23 מושקווי •
מאמן: צ'ידזמבווה | זימבבואהזימבבואה |
**נמל התעופה פאולוס הקדוש המבשר באוחריד** (במקדונית: **Аеродром Св. Апостол Павле Охрид, Aerodrom Sv. Apostol Pavle Ohrid**) הוא נמל התעופה השני בגודלו במקדוניה הצפונית. הנמל ממוקם על גדת אגם אוחריד, במרחק של 9 ק"מ מאוחריד, לאורך כביש סטרוגה-קיצ'בו-סקופיה. בממוצע עוברים בנמל כ-60,000 נוסעים וכ-1,000 מטוסים בשנה.

נמל התעופה באוחריד משמש כמנוף לפיתוח התיירות בעיר ובסביבותיה, ומהווה נמל תעופה חלופי לנמל התעופה סקופיה, נמל התעופה הגדול במקדוניה הצפונית.

חברת התעופה ארקיע מבצעת לנמל התעופה טיסות ישירות, היוצאות מנמל התעופה בן-גוריון בחודשי הקיץ.

היסטוריה
--------

הנמל פעיל משנת 1952, ומסלול הטיסה בתקופה זו היה נתיב דשא באורך 1,200 מטרים. בעקבות תהליכי מודרניזציה בחברת JAT איירווייז ועלייה בעומס התעבורה האווירי, נבנה הנמל מחדש בסוף שנות ה-60. מסלול טיסה מאספלט נסלל, מבנים קיימים שופצו ונבנו מספר מבנים חדשים. הנמל נפתח מחדש ב-8 ביוני 1970.

כמות הנוסעים בשדה התעופה החלה לגדול בצורה משמעותית רק במחצית השנייה של שנות ה-80, עם העלייה במספר התיירים שהגיעו לאזור אוחריד ולמקדוניה בכלל. בשנת 1990 נערך שיפוץ נוסף בנמל, ומסלול הטיסה הוארך ל-2,550 מטר. בשנת 1995 נבנה טרמינל חדש במקומו של הטרמינל הישן, ובעקבותיו הנמל יכל לשמש בכ-500 נוסעים ועד 5 מטוסים בשעה.

בנמל התעופה ניכרת בדרך כלל תנועה דלה מאוד הן במספר האנשים הפוקדים את המקום והן במספר כלי הטיס המזעריים. במקום ישנה חנות קטנה לממכר מוצרים פטורים ממע"מ. 

ב-20 בנובמבר 2003 התרסק ליד הנמל מטוס מסוג Yak-42 של חברת אוויומפקס. המטוס התרסק בזמן טיסה מז'נבה לסקופיה, לאחר שהטייס שינה את מסלול הטיסה והחל לטוס לכיוון אוחריד בעקבות תנאי מזג אוויר קשים ששררו באזור נמל התעופה סקופיה. בזמן הנחיתה המטוס התרסק לתוך הר טרויאני בקרבת אוחריד. כל שמונת אנשי הצוות ו-115 מתוך 116 הנוסעים נספו באסון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמל התעופה אוחריד** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה אוחריד
* דף הבית של נמלי התעופה במקדוניה הצפונית

הערות שוליים
------------

1. ↑  בשנת 1970 עברו בנמל התעופה 11,674 נוסעים ב-308 תנועות, לעומת 67,811 נוסעים ב-1298 תנועות בשנת 1990.
החלק הנמוך ביותר של מפלי קרימל
**מפלי קרימל** (גרמנית: **Krimmler Wasserfälle**) הם מפלי המים הגבוהים ביותר באוסטריה ובמרכז אירופה בכלל. גובהם הוא 380 מטר. המפלים נמצאים על נהר קרימל (אנ') (אנ'). המפלים ממוקמים בתוך הפארק הלאומי הוהה טאורן (Hohe Tauern) (אנ') במדינת זלצבורג.

המפלים
------

 חלק ממפלי קרימל.
מפלי קרימל הם מפלים מדורגים. המפל מתחיל לזרום בראש עמק קרימל, וצונח בשלושה שלבים. החלק העליון של המפל, בגובה של 140 מטר, החלק השני בגובה של 100 מטר והחלק השלישי בגובה של 140 מטר. הנקודה הגבוהה ביותר במפל היא בגובה 1,460 מטר מעל פני הים.

זרימה
-----

מקור הזרימה של נחל קרימל הוא מהפשרת קרחונים. ועוצמת זרימתו משתנה בהתאם לעונות השנה. ספיקת הנהר בחודשי יוני ויולי היא כ-20,000 מ"ק בשעה, בעוד שבפברואר ספיקתו עומדת על כ-500 מ"ק לשעה. הספיקה הגדולה ביותר שתועדה בנחל הייתה ב-25 באוגוסט 1987, אז הייתה הזרימה כ-600,000 מ"ק לשעה.

הרסס של המפל יוצר תנאי גידול אידיאלים למאות טחבים, חזזיות ושרכים. המקום משמש כבית גידול ל-62 זני ציפורים.

לאחר המפלים, הנהר נשפך לתוך הזלצך, הזורם אל נהר האין, לאחר מכן אל נהר הדנובה שלבסוף נשפך אל הים השחור.

תיירות
------

כדי להנגיש את המפל לתיירים, יצר איגנץ פון קירזינגר מהעיר הסמוכה מיטרזיל שביל המוביל לחלקו העליון של המפל. בשנת 1879 המועדון האלפיני האוסטרי שיפץ את השביל כדי לשפר את איכות הנוף הנצפה מהשביל. כ-400,000 איש מבקרים במפלים מדי שנה.

התיירות הרבה יוצרת עומס[דרושה הבהרה] על תושבי כפר קרימל, בשל כמות האנשים המגיעים לכפר הקטן.

לקריאה נוספת
------------

* Slupetzky, Heinz and Johannes Wiesenegger. 1993. *Vom Schnee, Eis, Schmelzwasser und Regen zum Gletscherbach – Hydrologie der Krimmler Ache* In: Krimmler Wasserfälle, Festschrift 25 Jahre Europäisches Naturschutzdiplom 1967-1992, Innsbruck Austria (בגרמנית)
* Stocker, Erich. 1993. *Zur Geomorphologie der Krimmler Wasserfälle* In: Krimmler Wasserfälle, Festschrift 25 Jahre Europäisches Naturschutzdiplom 1967-1992, Innsbruck Austria.(בגרמנית)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מפלי קרימל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מפלי קרימל
* אתר האינטרנט של מפלי קרימל (באנגלית)
* מפלי קרימל באתר זלצבורגר זאלכטאל, בארכיון האינטרנט (בגרמנית)
* מפלי קרימל, באתר העולמי לנתוני מפלים
* מפלי קרימל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מפלי קרימל (Krimml) | הכינו את המטריות :-), באתר המדריך לאוסטריה, ‏2021-12-03
2. ↑  שביל המפל, באתר מפלי קרימל (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ge847211

 |
**אַבְרָהָם נוֹחַם** (נולד ב-8 בפברואר 1923) הוא צייר ופסל ישראלי. נושאי מרבית ציוריו הם ישראליים-לאומיים ויהודיים. נוחם מציג את ציוריו ופסליו במוזיאון – גלריה "מסר התנ"ך", אשר ביישוב עלמון – ענתות, ליד ירושלים.

ביוגרפיה
--------

אברהם נוֹחַם נולד בשנת 1923 בירושלים להוריו, שמואל (1899-1988) ושרה (1900-1987). משפחת אביו של אברהם נוחם, שמואל נחמה, עלתה לארץ ישראל מיוון בתחילת המאה ה-18. אימו, שרה, היא ממשפחת עזרא מחברון, משפחה אשר עלתה לארץ מספרד לאחר גירוש היהודים שם ב-1492. אביו של שמואל, רחמים נחמה (1864-1970), נולד בין חומות העיר העתיקה והיה בין מייסדי שכונת יגיע כפיים (1906) בירושלים ועבד כאח בבית החולים אוולינה דה רוטשילד בירושלים.

אברהם הוא הבכור בין 8 אחים ואחיות, במשפחתו דיברו בשפת הלדינו.

נוחם עבר מבחני בגרות אקסטרניים ואחריהם המשיך ללימודים בסמינר לחינוך ולאחר מכן באוניברסיטה העברית בחוגים לכלכלה והמזרח התיכון. הוא עסק בהוראה ובניהול בית ספר לעולים במעברת תלפיות. בזמן לימודיו ולאחר מכן עבד בעבודות שונות בפקידות ובסטטיסטיקה.

נוחם היה מעורב במסגרת פעילות ארגונית ורעיונית מפלגת פועלי ארץ ישראל- מפא"י וכך גויס לארגון ההגנה ב-1945 ועם תחילת ההתקפות של הערבים שירת שלוש שנים כחובש צבאי, רובם כחובש גדודי. במלחמת העצמאות נלחם בקרבות בירושלים ובסביבתה. כמו כן נטל חלק במלחמת קדש, מלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים.

אברהם היה נשוי לארינה ז"ל מבית נגלר, להם נולדו בת, ליאור, ובן, אמיר. 

אברהם נשוי לבלה מבית קיל, אשר עלתה מריגה, לטביה. אברהם ובלה הורים לדניאל ומיכאל (בניה של בלה מנישואיה הקודמים, שאותו אימץ), שרילי ונילי.

ציורים – סגנון אמנותי
---------------------

אברהם נחם נכנס לתחום האמנות במטרה לנסות להביע השקפת עולם ציונית ויהודית, בצורה אמנותית (ולא רק בכתובים), בפיסול ובעיקר בציור. תחילה, הוא החליט להתמקצע מבחינה טכנית ולכן בשנים הראשונות יצירתו עסקה במגוון נושאים: נופים, דיוקנאות, טבע ודומם. בהמשך נושאי הציורים הפכו להיות רוחניים, ציוניים ולאומיים: ירושלים, דמויות תנ"כיות (מאברהם ועד ישעיהו ), דמויות היסטוריות (מהרמב"ם ועד דוד בן-גוריון). הסגנון האמנותי הוא מעורב ורב תחומי.

פסלים
-----

פסליו ברובם מציגים ביטויים של זוגיות בסגנון סימבולי מודרני.

מוזיאון – גלריה "מסר התנ"ך"
---------------------------

יש לציין שאברהם נוחם הוא אמן המונע מהשקפת עולם אידאית ולא מתוך צורך כלכלי או מקצועי ולכן יש כיום ברשותו את עבודותיו מארבעים שנותיו האחרונות, והן מוצגות במוזיאון שהוא, יחד עם רעייתו, בלה נוחם, הקימו בעלמון ענתות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט של אברהם נוחם (הקישור אינו פעיל, 31 בדצמבר 2022) (ארכיון)

* הבלוג של אברהם נוחם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007305863505171
* ISNI: 0000 0000 7039 1394
* LNB: 000111098
* VIAF: 98381325
* WorldCat: viaf-98381325

 |
**מרטין קמפבל** (באנגלית: **Martin Campbell**; נולד ב-24 באוקטובר 1943) הוא במאי קולנוע וטלוויזיה ניו זילנדי, הידוע בעיקר בבימוי סרטי ג'יימס בונד, גולדן איי (1995) וקזינו רויאל (סרט, 2006) וסרטי זורו, המסכה של זורו (1998) והאגדה של זורו (2005).

בשנת 2011 ביים את סרט גיבורי העל הלא מצליח במיוחד גרין לנטרן.

ביוגרפיה וקריירה
----------------

קמפבל נולד בהייסטינגס, ניו זילנד. הוא ביים שני סרטי ג'יימס בונד: גולדן איי משנת 1995, בכיכובו של פירס ברוסנן, וקזינו רויאל משנת 2006, בכיכובו של דניאל קרייג, והיה במאי בונד הראשון מאז ג'ון גלן שביים יותר מסרט אחד בסדרה, כמו גם הבמאי המבוגר ביותר בהיסטוריה של הסדרה, בהיותו בן 61, ובכך שבר את שיאו הקודם של לואיס גילברט, שביים את מונרייקר בגיל 59). הוא גם ביים שני סרטים בסדרה זורו: המסכה של זורו (1998) והאגדה של זורו (2005), בשניהם מככבים אנטוניו בנדרס וקתרין זיטה-ג'ונס. 

בטלוויזיה קמפבל פיקח על כמה מפרקי הפעולה הפעלתניים ביותר בסדרת טלוויזיה "המקצוענים" (1977 – 1983), אולם עבודתו הידועה ביותר היא סדרת הדרמה הטלוויזיונית Edge of Darkness של רשת BBC משנת 1985, שעליה הוא זכה בפרס באפט"א לבמאי הטוב ביותר ב-1986. קמפבל גם ביים את הרימייק של Edge of Darkness, בכיכובם של מל גיבסון וריי וינסטון, שיצא לבתי הקולנוע ב-2010. ב-2009 נמסר שקמפבל יביים את העיבוד של DC קומיקס לגיבור העל גרין לנטרן.‏

בשנת 2010 ביים את המותחן "על סף תהום" בכיכובם של מל גיבסון וריי וינסטון, כשגיבסון מגלם חוקר מקרי רצח, המנסה לפענח את מות בתו וחושף שחיתות ממשלתית הקשורה למותה. 

בשנת 2017 ביים את המותחן "נקמה זרה" בכיכובם של פירס ברוסנן וג'קי צ'אן.

פילמוגרפיה
----------

### קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1973 | *The Sex Thief* | במאי |  |
| 1975 | *Three for All* |  |
| *Eskimo Nell* |  |
| 1976 | *Intimate Games* | ללא קרדיט |
| 1988 | פרקליט במלכוד |  |
| 1991 | *Defenseless* |  |
| 1994 | הבריחה מאבסולום |  |
| 1995 | גולדן איי |  |
| 1998 | המסכה של זורו |  |
| 2000 | מעבר לגבול הסכנה | גם מפיק |
| 2003 | הצלה מעבר לגבול |  |
| 2005 | האגדה של זורו |  |
| 2006 | קזינו רויאל |  |
| 2010 | על סף תהום |  |
| 2011 | גרין לנטרן |  |
| 2017 | נקמה זרה |  |
| 2021 | הנוקמת |  |
| 2022 | נקמה ללא מעצורים |  |
| TBA | *Dirty Angels* | גם תסריטאי |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרטין קמפבל** בוויקישיתוף

* מרטין קמפבל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מרטין קמפבל, באתר AllMovie (באנגלית)
* מרטין קמפבל, באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* מרטין קמפבל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* מרטין קמפבל, באתר MusicBrainz (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Birds Remake Director Martin Campbell Flies the Coop

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007457335705171
* BNE: XX1169457
* BnF: cb139859532 (data)
* GND: 120767848
* ISNI: 0000 0001 1951 2469
* LCCN: no99059221
* MusicBrainz: a6b392f8-9f91-4d10-be25-0231a4f3cf65
* NKC: js20051031023
* NLK: KAC200103608
* NLP: a0000002848800
* NTA: 073730009
* SNAC: w67w77jp
* SUDOC: 077720318
* VIAF: 76509623
* WorldCat: lccn-no99059221

 |
**אברהם בְּרוּן** (**Abraham Brun**;‏ 1909 – ינואר 1998) היה חזן ומלחין מוזיקה ליטורגית יהודית - חזנות.

קורות חיים
----------

ברון נולד בעיר לודז' שבפולין, בנו של הרב איצ'ה מאיר וורקר ונכדו של הרב זלמן וורקר. משפחתו רצתה שיגדל להיות רב, אך ברון העדיף להיות חזן. כילד השתתף במקהלות בבתי כנסת, וכבר בגיל 11 קיבל את תפקיד שליח הציבור. בגיל 17 נסע לווינה כדי ללמוד מוזיקה בקונסרבטוריון. מאז התפלל בבתי כנסת גדולים ברחבי פולין ושאר אירופה.

במהלך מלחמת העולם השנייה השתדל ברון להקל על סבלם של הסובבים אותו בגטו לודז' ובמחנה ההשמדה אושוויץ-בירקנאו. הוא הופיע מספר פעמים בתקופת המלחמה בגטו לודז', בהופעות שכללו שירים יהודיים. בימים הנוראים של שנת 1940 הופיע כחזן מלווה במקהלה, באולם ברחוב זְגִירְסְקַה ששימש קודם המלחמה כאולם קולנוע וכונה "מטבח האינטלקטואלים". מאוחר יותר באותה שנה הופיע באותו אולם בקונצרט מלווה בפסנתר על ידי תיאודור רידר. בשנת 1941 הופיע בקונצרט ב"קולטור האוס" ברחוב קְרַבִיצְקַה, הופעה שכללה שירים שנכתבו בידי המשורר זלקוביץ, בלחן דוד בייגלמן. בימים נוראים של אותה שנה התפלל בסתר בבית החולים ששכן ברחוב לַגֶוְונִיצְקַה. ביום כיפור של שנת 1943 התפלל בבית הכלא של הגטו, ששכן ברחוב צַ'רְנֶצְקֶגַה, ונוהל בידי יהודים, כך לא נודע לנאצים על כך. בחנוכה 1943 הופיע בקונצרט במקום מסתור בליווי מקהלה בניצוח פרופ' סנדר. זו הייתה הופעתו האחרונה של ברון בגיטו לודז'.

בליל ראש השנה 1944 התפלל בבית החולים במחנה בירקנאו. באותו ערב התפלל גם ב"בלוקים", כאשר אסירים עומדים ושומרים שלא יגיעו הנאצים. למחרת התפלל תחת כיפת השמים ברחבת המחנה בעודו ממתין לקעקוע המספר על זרועו. ביום הכיפורים התפלל בחברת אסירים שעסקו בכריית פחם.

לאחר שחרורו במאי 1945, התפלל בימים הנוראים בבית הכנסת ההיסטורי במודנה, איטליה. לאחר קורס בפיתוח קול שהעביר לו פרופסור בליני בנאפולי, עלה ברון לארץ ישראל והחל לעבוד כחזן ראשי בבית הכנסת הגדול בחיפה. ב-1948 היגר לארצות הברית לכהן בטמפל בית-אל בלונג ביץ' שבמדינת ניו יורק, שם כיהן ארבעה עשורים. הופיע בקונצרטים בכל רחבי ארצות הברית, ברדיו ובטלוויזיה. אף נשא הרצאות בנושא חזנות, בין היתר בישיבה יוניברסיטי.

ברון נפטר בינואר 1998. הניח את אשתו חנה, ילדים ונכדים.

הקלטותיו
--------

ברון הקליט חמישה תקליטים ארכי-נגן (33) שיצאו לאור בארצות הברית בהוצאת חברת Folksways Records.
החזן ברון הופיע בשנות החמישים בתחנת הרדיו WEVD, חלק מהופעותיו הוקלטו וההקלטות נמצאות באוסף יעקב מיכאל בארכיון הצליל הלאומי, בשלב זה אין עדיין גישה להקלטות באמצעות האינטרנט.
ברון, נודע בקולו הנעים ברגש רב ואמירה מיוחדת. בין יצירותיו ניתן למצוא טקסטים לא שגרתיים דוגמת "אנעים זמירות" "רצה והחליצנו" "אתה חוננתנו".

קישורים חיצוניים
----------------

* אברהם ברון, דף שער בספרייה הלאומית
* תקליטי החזן באתר Folkways Records

* Paid Notice: Deaths BRUN, ABRAHAM, *New York Times*, January 27, 1998


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007298754005171
* GND: 143776312
* ISNI: 0000 0001 1947 9654
* LCCN: no2006083870
* NKC: zmp20221165079
* VIAF: 29290474
* WorldCat (עם VIAF): 29290474

 |
**משה שמיר** (במקור **שטיינברג**; 7 בדצמבר 1923 – 10 באפריל 1994) היה תעשיין ישראלי ופעיל ציוני, אשר הקים את מפעל "סוגת", את שלושת מפעלי "וישיי" (אנ') בישראל, וכיהן כיו"ר מועצת המנהלים של "טבע תעשיות פרמצבטיות". במפעליו סיפק אלפי מקומות עבודה, רבים מהם לעולים מחבר המדינות וליוצאי המעברות, וכן, ייצא סחורות בשווי מיליארדי דולרים לאורך השנים. בכך, ובעבודתו במסגרת התאחדות התעשיינים, המועדון המסחרי ולשכת המסחר ישראל-אמריקה, תרם רבות לפיתוח הכלכלה ולקידום התעשייה בישראל.

ביוגרפיה
--------

שמיר נולד בשם **משה שטיינברג** בווילנה שבליטא ב-7 בדצמבר 1923 לפנינה, עקרת בית, ולמאיר, מהנדס. הוא עלה לארץ ישראל עם הוריו בשנת 1926, וגדל בתל אביב. בשנת 1939, בהיותו בן 16, הצטרף ל"הגנה" תוך הסתרת גילו האמיתי. עם קום המדינה שירת בצה"ל, בחילות הים, ההנדסה והאוויר, והשתתף במלחמת העצמאות כמג"ד בדרגת רב-סרן. בשנת 1947 סיים תואר שני בהנדסה מהטכניון בחיפה, ושנתיים לאחר מכן נשא לאישה את לאה אלשטיין. לימים נולדו להם ארבעה ילדים: רובי, יעל, דוד ותמר.

### סוגת

בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, בימי העלייה הגדולה והיציאה מהמעברות, ארגן שמיר קבוצת משקיעים בחו"ל והקים את מפעל הסוכר "סוגת" בקרית-גת. זאת, על רקע החלטת הממשלה כי מדינת ישראל צריכה להיות עצמאית מבחינה כלכלית ולייצר מוצרי יסוד. הקמת המפעל היוותה "אבן פינה" להקמת חבל לכיש, שאפשרה ליישב אלפי עולים וליצור מקורות עבודה בחקלאות ובתעשייה. שמיר ניהל את המפעל עד שנת 1972.

### טבע

בשנות ה-60 של המאה ה-20 ישב שמיר במועצת המנהלים של חברת "אסיא מעבדות כימיות", כנציג משפחת אלשטיין, וב-1964 הוא הוביל, לצד אלי הורביץ, את מיזוג "אסיא" וחברת "צרי". בשנת 1968 רכשו החברות את "טבע" ובשנת 1976 התמנה הורביץ למנכ"ל ואיחד פעילות כל החברות תחת "טבע תעשיות פרמצבטיות". משנות ה-70 שימש שמיר כיו"ר מועצת המנהלים של החברה. הורביץ העיד על שמיר כי "בכל המהלכים הגדולים שעשיתי בטבע, הוא היה שותף פעיל".

### וישיי

בשנת 1969 נעתר שמיר לקריאתו של ד"ר פליקס זנדמן – מייסד ויו"ר קבוצת "וישיי אינטרטכנולוג'י" (Vishay Intertechnology) (אנ') בעולם, להקים את מפעל "וישיי" בישראל. ברקע, צורך שנוצר עקב האמברגו הצרפתי על יבוא חלקי חילוף למטוסי המיראז'. בשנת 1972 נתמנה שמיר כנשיא ווישיי ישראל ושימש כסגן נשיא קבוצת "וישיי" העולמית. במהלך שנות עבודתו בחברה, הקים שמיר מפעל בחולון ושניים נוספים בדימונה, ושקד על תכנון מפעל נוסף במגדל העמק. על פעילותו של שמיר ב"וישיי" אמר זנדמן: "משה טיפל בכל ולקח על עצמו את כל הקשיים. שאלו אותי בחו"ל אם יש בעיה של בירוקרטיה בארץ. אמרת שאין, יש משה שמיר."

תפקידים נוספים
--------------

* נשיא המועדון המסחרי והתעשייתי
* יו"ר אגף אלקטרוניקה ותוכנה וחבר הוועד הפועל של התאחדות התעשיינים
* יו"ר אגודת הידידים של אוניברסיטת תל אביב וסגן יו"ר חבר הנאמנים שלה
* יו"ר ארגון משקיעי חוץ
* יו"ר הוועד המנהל של המועצה הציבורית למען מרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל
* חבר נשיאות לשכת המסחר ישראל-אמריקה
* חבר ועדת המו"פ של המדען הראשי
* פעיל במרכז ההשקעות
* פעיל במועצה לישראל יפה
* יו"ר מכון התקנים הישראלי

פרסים
-----

* "פרס התעשייה" לשנת 1975
* "פרס לניהול מצטיין"
* עמית כבוד של הפקולטה להנדסה של אוניברסיטת תל אביב
* "אות ההומניטאריות" של מסדר "בני ברית" העולמי

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מתוך "טבע שכזה", כתב עת של חברת "טבע", גיליון 19, אביב 1994.
2. ↑  פרס התעשייה, באתר התאחדות התעשיינים בישראל
**רות (רותי) טובי אבישי** (נולדה בפברואר 1945) היא זמרת ואומנית ישראלית שנודעה בסיפור חייה יוצא הדופן.

ביוגרפיה
--------

טובי נולדה כ**רות אבישי** וגדלה בירושלים. בהיותה תינוקת עזבה אמה את הבית והשאירה אותה עם אביה, חרף תכונותיו המפוקפקות. בהיותה בגיל 3 החל אביה להתעלל בה מינית ולבצע בה מעשי סדום, אונס וגילוי עריות. כשטובי הייתה בת 6, נישא אביה מחדש. דבר זה הביא להפסקת ההתעללות בה, אך חשף אותה להתעללות מסוג אחר בתוך המשפחה, כשאמה החורגת החלה להעביד אותה בפרך.

בגיל 11, התגלגלה טובי בין קיבוצים שונים. היא ניסתה מספר פעמים להתאבד, וברחה מהבית. בהמשך התלוננה במשטרה על מעשי אביה, אך המשטרה סגרה את התיק מחוסר ראיות.

בשנת 1961 כשעדיין נקראת בשם המשפחה אבישי, גילה אותה המלחין הנודע נחום נרדי, והיא יצאה איתו לסיבוב הופעות מחוץ לישראל, והוציאה איתו ועם אהובה צדוק באותה השנה שני תקליטי ילדים לחג פורים.

לאחר שירות צבאי שהופסק באמצעו בעקבות חוסר הסתגלות חברתית, עברה טובי לחיות באירופה, שם חיה חיי עוני וייסורים ואף התגלגלה לסמים ולזנות. 

בשנת 1968 התחתנה טובי עם בחור מקומי לאחר שנכנסה ממנו להריון, ושינתה את שם משפחתה להאצ'ט (שם המשפחה של בעלה), ולאחר מספר חודשים נולד בנה היחיד, ג'רום. 

בשנת 1969 שהתה טובי בלונדון, ולמרות מצבה הרעוע הצליחה להוציא אלבום שלם באנגלית בשם "Lazy". חלק משירי האלבום הושמעו ברדיו, אך האלבום לא זכה להצלחה שלה קיוותה.

בשנת 1972 חזרה רות לארץ והקימה יחד עם רבקה זהר ולאה לופטין את להקת "גושפנקא" (שהייתה מעין גרסה מוקדמת לשלישיית "שוקולד מנטה מסטיק" שלופטין, אחת מהבנות בשלישייה, תצטרף אליה בשנת 1973 ותחליף שם את תמי עזריה). הלהקה לא זכתה לתשומת לב והתפרקה ללא שירים מוקלטים, ובעקבות כך חזרה רות ללונדון שם הכירה את בעלה שהיה מבוגר ממנה כמעט ב-30 שנה וחיה איתו עד מותו, בשנת 1978.

ב-1979 הוציאה אלבום נוסף בלונדון בשם "Keep It Going". הפעם קיבל האלבום ביקורות טובות ואף הושמע כמה פעמים ברדיו, ובכל זאת לא זכה להצלחה בין השאר משום שקודם בצורה לא טובה. 

בשנת 1981, עברה טובי עם בנה לברבנק שבארצות הברית, ובאותה תקופה השתפר מצבה הכלכלי של טובי והיא פתחה מסעדה, עסקה בנדל"ן והגשימה חלום כאשר הקימה אולפן הקלטות. באולפן שבנתה היא חיברה, הלחינה וביצעה כ-100 שירים, שעד כה לא פורסמו. בנוסף כתבה רות ארבעה תסריטים באורך מלא.

בשנת 2006 הוציאה באנגלית את ספרה האוטוביוגרפי "?Incest To Where", שתיאר את מהלך חייה הקשים, החל מהאונס הראשון שעברה בגיל 3 ועד מות בעלה. 

בשנת 2009 חזרה לישראל והוציאה את הגרסה העברית לספרה שנקרא "מידת סדום". בנוסף החלה רות לאסוף חומר לאלבום חדש, ממנו יצאו לרדיו עד כה חמישה שירים שכתבה והלחינה, ומתוכם בלט בעיקר השיר "פוליטיקה" שמתח ביקורת על המצב הכלכלי בארץ. שירים אלו אוגדו בסופו של דבר למיני-אלבום בשם "עוד נשיקה", שראה אור ב-3 בדצמבר באותה שנה בהוצאת האחים ראובני.

דיסקוגרפיה
----------

* "פורים" - 1961
* "Lazy"‏ - 1969
* "Keep It Going"‏ – 1979
* "עוד נשיקה" - 2009

קישורים חיצוניים
----------------

* רות טובי, ברשת החברתית פייסבוק
* רות טובי, סרטונים בערוץ היוטיוב
* רות טובי, באתר Discogs (באנגלית)

* הזיכרון הראשון שלי הוא שאבא אונס אותי - ynet

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007303818905171
* LCCN: n2009070124
* VIAF: 97566401
* WorldCat: lccn-n2009070124

 |
|  |
| --- |
| **ערך שניתן לשפר את מקורותיו** |
| בערך זה יש מקורות, אבל ניתן וכדאי לשפר את המקורות שכבר קיימים בו. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

**גָאֶטנו מוסקה** (באיטלקית: **Gaetano Mosca**;‏ 1 באפריל 1858 – 8 בנובמבר 1941) היה משפטן ותאורטיקן פוליטי איטלקי.

מוסקה נולד ולמד בעיר פלרמו שבסיציליה וכיהן כמרצה למשפט חוקתי ומינהלי. בשנים 1908–1919 כיהן כחבר בפרלמנט ובשנים 1914–1916 כתת-שר המושבות.

כתביו הרבים פורשו בטעות על ידי השלטון הפשיסטי כמתן הכשר למשטר הנשלט על ידי אליטה מצומצמת וסגורה יחסית. ב-1925 היה בין החותמים על מניפסט האינטלקטואלים האנטי-פשיסטים.

הוא נפטר בשנת 1941 בעיר רומא.

המעמד השליט
-----------

בחיבורו המפורסם, **"המעמד השליט"** טוען מוסקה כי אחת התופעות הבולטות בגופים מדיניים היא קיומם של שני מעמדות:

* **מעמד שליט**
* **מעמד נשלט**

לטענת מוסקה, המעמד השליט יהיה תמיד המיעוט אשר ממלא את הפונקציות החשובות במדינה, ושולט על מקורות העוצמה בה. המעמד הנשלט מאידך הוא הרוב, הנמצא תחת פיקוחו של המעמד השליט לו הוא נותן את הכלים לשלוט.

לפי מוסקה, מתקיימות שתי תופעות בולטות נוספות בגופים מדיניים. האחת, שבכל קבוצת מיעוט יהיה אדם אחד שיעמוד בראש המעמד השליט. אדם זה, לא חייב להיות האיש החזק מבחינת החוק, למשל, זה יכול להיות ראש החצר של המלך. השנייה, שעל אף כי הכוח נמצא בידי המיעוט, המדיניות של המעמד השליט תנווט בהתאם ללחצים שיפעיל ההמון. המעמד השליט לא יוכל לשלוט ללא תמיכה ולגיטימציה של ההמון וללא מעמד רחב שיבצע את פקודותיו.

שני יתרונות מרכזיים של המעמד השליט הם:

* **ארגון**
* **תכונה הנחשבת ליקרת ערך**

**נוסחה מדינית**

לפי מוסקה, הנוסחה המדינית היא זו שמשעתקת ומסייעת לאליטה להמשיך לשלוט בהמון. דהיינו, מעין מסכה שלובשת האליטה אשר מסייעת לה להצדיק את מיקומה המעמדי (סוציו-אקונומי) הרם, אך זו נשענת על הסכמה רחבה בציבור שהמסכה הזו מוצדקת.

לדידו של מוסקה, המעמד השליט הוא לא רק מיעוט, אלא מיעוט מאורגן במיוחד, היכול לפעול בתיאום ולכן בהכרח יוכל לשלוט טוב בהמון. בנוסף, אם מעמד שליט מסוים ייפול עקב מרי של ההמון נגדו, יקום מיעוט מאורגן אחר שייקח את מושכות השלטון ויהפוך למעמד שליט.

שנית, לטענת מוסקה על המעמד השליט להיות בעל תכונה הנחשבת יקרת ערך בחיים החברתיים והפוליטיים של המדינה. אין זה אומר בהכרח כי למעמד השליט אכן יש את התכונה הנחשבת ליוקרתית, אלא כי ההמון מאמין או רואה במעמד שליט זה, כבעל תכונה זו.

ספריו
-----

* **תאוריה של משטרים ומשטר פרלמנטרי** (1884)
* **המעמד השליט** (1896)
* **איטליה ולוב** (1912)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גאטנו מוסקה** בוויקישיתוף
* גאטנו מוסקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007265511205171
* BIBSYS: 90650508
* BNE: XX1041400
* BnF: cb12019282j (data)
* CANTIC: a11648569
* CiNii: DA00683264
* GND: 11873704X
* ICCU: RAVV028471
* ISNI: 0000 0001 1874 6079
* LCCN: n79063322
* LNB: 000199677
* NDL: 00450627
* NKC: jn20000701270
* NLA: 35364881
* NLG: 147743
* NLK: KAC201508974
* NLP: a0000001183509
* NTA: 069460884
* RERO: 02-A003612087
* SELIBR: 209516
* SNAC: w6xw6qtw
* SUDOC: 02833647X
* Trove: 926686
* VcBA: 495/107976
* VIAF: 32008558
* WorldCat: lccn-n79063322

 |
**אדוטישקיס** (בליטאית: **Adutiškis**; בפולנית: **Hoduciszki**, הודוצישקי; ביידיש: **הײַדוצישאָק**) היא עיירה במחוז וילנה שבליטא, על גבול בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

אדוטישקיס החלה כאחוזה במאה ה-14, ובשנת 1526 הועברה לבעלות משפחת רדזיוויל. מסוף המאה ה-19 החל היישוב להתפתח, והפך למרכז מסחר אזורי.

במהלך מלחמת העולם הראשונה נפגע היישוב בשל קרבתו לקו החזית. לאחר המלחמה, נכלל במחוז וילנה שבשטח הרפובליקה הפולנית השנייה.

יהודי אדוטישקיס
---------------

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-870 יהודים, למעלה משליש מתושביה, ופעלו בה מפלגות ותנועות נוער ציוניות ובתי ספר יידיים ועבריים. בתקופה הסובייטית הולאמו עסקים פרטיים בעיירה.

ב-2 ביולי 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ובו ביום רצחו בה כ-200 יהודים. כמה ימים לאחר מכן, הטילו על יהודי העיירה עבודות כפייה, והקימו במקום יודנרט.

ב-15 באוגוסט 1941 צוו יהודי העיירה לעבור בתוך שעתיים לגטו קטן שהוקם בה. ב-26 בספטמבר 1941 הובאו לגטו כ-300 יהודים מהכפר הסמוך סטויצישוק, וכעבור מספר ימים גורשו כל יושבי הגטו למחנה פוליגון, ולאחר כמה ימים נרצחו בו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדוטישקיס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אדוטישקיס
* "אדוטישקיס", באתר JewishGen (באנגלית)
* הודושיצקי (Hoduciszki), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* אלכסנדר קרוגלוב (רו') ומרטין דין (אנ'), הודוצישקי, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק B, עמ' 1055–1056), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
ד"ר אשר הלפרין, שנות ה-80
**אשר הלפרין** (29 באפריל 1925 - 3 באוקטובר 2014) היה כלכלן ישראלי, שכיהן בתפקידים בכירים בבנקים. ד״ר הלפרין היה מנכ"ל משותף בבנק הפועלים, מנכ"ל איגוד הבנקים בישראל, מנכ"ל בנק לאומי לתעשייה ומנהל מחלקת המחקר בבנק לאומי. אשר הלפרין היה הישראלי הראשון שסיים לימודי דוקטורט באוניברסיטת פרינסטון.

ביוגרפיה
--------

הלפרין נולד בתל אביב בשנת 1925. הוא למד בגימנסיה גאולה ובבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה בו סיים לימודי תואר ראשון בשנת 1947. את התואר השני באוניברסיטת קליפורניה בברקלי סיים בשנת 1952. בשנת 1955 היה הישראלי הראשון שסיים דוקטורט באוניברסיטת פרינסטון.

בתום לימודיו בבית הספר התיכון התגייס להגנה ושירת במשטרת היישובים העבריים בכפר גלעדי. במסגרת שירותו עסק בשמירה וסייע לעליית יהודים מלבנון ומסוריה, שבאו ברגל.
במלחמת העצמאות שירת בחטיבת גבעתי והשתתף במבצע תינוק ובמבצע חסידה.

בשנים 1946 ו-1947 עבד בבנק קופת עם. משנת 1950 עבד ככלכלן באגף מטבע חוץ במשרד האוצר.
בשנים 1955 עד 1968 עבד בבנק לאומי. בין תפקידיו בבנק: יועץ כלכלי של הבנק, מנהל מחלקת המחקר ומנהל בנק לאומי לתעשייה.
בשנים 1969 עד 1972 היה מנכ"ל משותף של בנק הפועלים. לאחר מכן ניהל את חברת פקטורינג וולטר אי. הלר ישראל. בתקופת עבודתו בבנק הפועלים היה מנכ"ל בנק משכן, בנק למשכנתאות של בנק הפועלים.
החל משנת 1976 ועד 1991 היה מנכ"ל איגוד הבנקים בישראל.

הלפרין הרצה בכלכלה ובמנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב בשנים 1955 עד 1995 ובנוסף לכך היה מרצה אורח בטכניון, באוניברסיטה העברית בירושלים, באוניברסיטת בר-אילן, באוניברסיטת קולומביה, אוניברסיטת ניו יורק ובאוניברסיטת פנסילבניה. 
החל משנת 1992 היה מרצה לכלכלה במכללה למינהל.

הלפרין נבחר ליקיר העיר תל אביב-יפו בשנת 2004. הוא כיהן במגוון רחב של תפקידים ציבוריים: נשיא – המועדון המסחרי-תעשייתי בתל אביב, נשיא – לשכת המסחר ישראל-אמריקה בתל אביב, חבר הנהלת הבורסה לנירות ערך בתל אביב, חבר הנהלת המרכז הישראלי לניהול, חבר הנהלת לשכת המסחר הבינלאומית בתל אביב, חבר הנהלת להב (לימודי הכשרה במנהל) באוניברסיטת תל אביב, חבר בהנהלת המכללה למינהל בתל אביב, חבר בחבר הנאמנים המכללה למנהל והמסלול האקדמי של המכללה למינהל, ממייסדי יד שרה וחבר נשיאותה, חבר הנהלת עמותת בית-גבעתי, סגן נשיא מכון התקנים בתל אביב וחבר במועצה הציבורית של בית התנ"ך. 

אשר הלפרין היה נשוי לבלהה הלפרין, שעד פרישתה לגמלאות עבדה כמורה לתנ"ך בגימנסיה הרצליה.

ראו גם
------

* המועדון המסחרי והתעשייתי

לקריאה נוספת
------------

* עופר אדרת**, הסנגור האחרון של הבנקים - ד"ר אשר הלפרין בנקאי וכלכלן'** , הארץ, אחרי מות, 20 בפברואר 2015.
* ד"ר אשר הלפרין**, מבנק אפ"ק למערכת הבנקים בתל אביב יפו**, מי ומי בתל אביב יפו, האנציקלופדיה של העיר העברית הראשונה, 1991, עמודים 482-484.
* **בנקאי ישר דרך**, בנקאות-מגזין איגוד הבנקאים, 2014, עמוד 11.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אשר הלפרין** בוויקישיתוף
* עמיר קורץ, בנק לאומי זה הכי אחי(הקישור אינו פעיל), כלכליסט, 6 במאי 2010.
* אלעזר לוין, מת ד"ר אשר הלפרין "זקן הבנקאים"(הקישור אינו פעיל), News1, אוקטובר 2014.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  עופר אדרת, **הסנגור האחרון של הבנקים - ד"ר אשר הלפרין בנקאי וכלכלן'** , הארץ, אחרי מות, 20 בפברואר 2015
2. ↑  רשימת יקירי העיר תל אביב באתר עיריית תל אביב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262357105171
* LCCN: n2005059463
* WorldCat (עם LCCN): n2005-059463

 |
**קרל ביסום** (בצ'כית: **Karel Bisom**; נולד ב־1894) אזרח גרמניה, ואשתו **מילדה** (Milada), (נולדה ב־1911), אזרחית צ'כית, היו חסידי אומות עולם על הצלת ילדה יהודייה בתקופת השואה.

קורות חיים
----------

עורך הדין קארל ביסום ואשתו מילדה התגוררו בעיר ברנו באזור דרום מורביה, צ'כיה.

פעילות בתקופת השואה
-------------------

התינוקת מילדה, נולדה בברנו במארס 1938 לנערה ג'ירינה אונדרצ'קובה (Jirina Ondrackova) ילידת 1920. אביה של התינוקת, סימון דנמרק (Simon Danemark), יליד 1913 סטודנט יהודי למשפטים, הודה באבהותו אך לא נישא לג'ירינה, מכיוון שהיא עדיין הייתה קטינה.

בעקבות החלת חוקי הגזע בצ'כיה לאחר הכיבוש הגרמני במארס 1939, נאסר על נישואים בין "ארים" ליהודים גם בפרוטקטורט החדש של בוהמיה ומורביה. בשל הפחד של ההורים לגורלה של בתם התינוקת מילדה, הם מסרו את ילדתם לבני הזוג ביסום, שהיו באותה עת חסרי ילדים. סיימון דנמרק ביקר בסתר את ביתו.

לאחר שמלשין דיווח לגסטאפו אודותיהם, בני משפחת ביסום שחששו לגורלה של מילדה, העבירו אותה לזוג יוזף ולודמילה הרצוג ומאוחר יותר מצאו לה מקומות מסתור נוספים בברנו ובסביבתה.

בסוף מרץ 1942 הועברו סיימון דנמרק והוריו וולף וסופיה, לגטו טרזיינשטט ושלושה ימים לאחר מכן לפיאסקי Piaski, ליד לובלין בפולין. שלושתם נספו בשואה.

ב־1943 בני הזוג ביסום הביאו לעולם את בנם פטר וכעבור ארבע שנים נוספות, נולדה בתם – קריסטינה. מילדה גודלה כאחותם.

הודות לקשריו של עו"ד ביסום עם הקהילה המשפטית בברנו, נדחו בקשות הרשויות לבירור לגבי זהותה של מילדה ונוכחותה בבית הספר, עד לאחר סיום הכיבוש הנאצי.

הכרה והנצחה
-----------

הצלת מילדה הוכרה כצעד אנטי-פשיסטי, ובזכות הכרה זו בני משפחת ביסום לא גורשו לגרמניה בתום המלחמה אלא קבלו אזרחות צ'כית. ב־23 בספטמבר 2001, יד ושם הכיר בקרל ומילדה ביסום כחסידי אומות העולם.

קישורים חיצוניים
----------------

* קרל ומילדה ביסום, אתר יד ושם (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  המידע בערך מבוסס על תיק חסידי אומות עולם מספר 9464, בארכיון יד ושם

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"קארל ומילדה ביסום"**.
**רועי גלדסטון** (נולד ב-28 באפריל 1982) הוא עיתונאי ישראלי ומרצה לתקשורת ששימש כראש דסק חדשות הכדורסל בערוץ הספורט. בנוסף הוא גם שדרן ומגיש. משמש כסמנכ"ל תקשורת ודובר במועדון הכדורסל מכבי תל אביב.

ביוגרפיה
--------

רועי גלדסטון הוא בן העיר גבעתיים. למד בבית הספר היסודי ע"ש בורוכוב ובתיכון ע"ש דוד קלעי. בהיותו תלמיד תיכון החל את דרכו בתחום התקשורת כשעבד בעיתון 'מעריב' תחת העורך אביב הברון בין השנים 1998–2000. ב-2006 עבד כעורך ספורט ב-nrg מעריב ותוך כדי השלים לימודי תואר ראשון (BA) בתקשורת וניהול במסלול האקדמי המכללה למינהל. בין השנים 2007–2011, עבד באתר הספורט ONE שם ערך והגיש מבזקי ספורט ברדיו 99FM, ולאחר מכן מונה לכתב כדורגל באתר. הוא סיקר בין היתר את קמפיין הפועל תל אביב בליגה האירופית ובליגת האלופות ואת נבחרת ישראל. שתיים מחשיפותיו היו הקרע בין אלי טביב ומוני הראל, צמד הבעלים של הקבוצה, שהוביל לעזיבתו של הראל את המועדון והעברה היקרה ביותר של שחקן ישראלי בזמנו, ביבראס נאתכו לקבוצת רובין קאזאן הרוסית. ב-2011 מונה לראש דסק חדשות הכדורסל של ערוץ הספורט.

בין שליחויותיו ככתב ערוץ הספורט: אליפות אירופה בליטא 2011, אליפות אירופה סלובניה 2013, אליפות אירופה בצרפת 2015. הפיינל פור של היורוליג בברצלונה 2011, הפיינל פור במילאנו 2014. חתימתו של גל מקל בשורות הדאלאס מאבריקס, ושליחות מיוחדת לקליבלנד, כאשר המאמן הישראלי דייוויד בלאט חתם כמאמן ראשי בשורות הקאבלירס.

גלדסטון היה העיתונאי שחשף את פרשת 'גיא פניני ויונתן שולדברנד' בערוץ הספורט בדצמבר 2012, את מינויו של הרמטכ"ל לשעבר דן חלוץ ליו"ר איגוד הכדורסל באוגוסט 2013 ואת פרשת החוזה הכפול בהפועל תל אביב ביוני 2016, חשיפה עליה היה חתום עם עורך אתר ערוץ הספורט אורי דגון ופרשת בדיקת הסמים של סוני וימס.

ביוני 2017 התפטר גלדסטון מתפקידו בערוץ הספורט, וכשלושה חודשים לאחר מכן מונה לתפקיד סמנכ"ל התקשורת במועדון הכדורסל מכבי תל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* רועי גלדסטון, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* רועי גלדסטון, ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. ↑  נועה פרייס‏, דוח גלדסטון: הכתב המקורב שהפך לסמנכ"ל תקשורת, באתר וואלה!‏, 19 בספטמבר 2017
**ישיבת דעת חיים** היא ישיבה גדולה המשתייכת לציבור החרדי-ספרדי הישיבתי, בראשות הרב שלום ביטאן. הישיבה שוכנת בבית וגן בירושלים, ולומדים בה כ-400 תלמידים.

היסטוריה
--------

הישיבה הוקמה בבני ברק בשנת ה'תשנ"ח על ידי ראש הישיבה הרב שלום ביטאן, חתנו של הרב גבריאל טולדנו, ובתמיכת הרב אהרן יהודה ליב שטינמן, אשר ליווה את הקמת הישיבה והתפתחותה, ואף ביקר בה מספר פעמים לאורך השנים.

בשנת ה'תשס"ג עברה הישיבה לדור בשכירות בבניין האנציקלופדיה התלמודית בכניסה לשכונת בית וגן בירושלים, וכעבור מספר שנים רכשה את המבנה.

הישיבה נחשבת לישיבה 'פתוחה' ושמה פחות דגש על משטר קפדני, ויותר דגש על הישגיות ורמה לימודית. הישיבה נחשבת ליוקרתית ומבוקשת, ומתאפיינת ברמת לימוד גבוהה וכן לבעלת צביון ישיבתי המושפע מעולם הישיבות הליטאיות.

מדי שנה עורכת הישיבה שמחת הקפות שניות בליווי מוזיקלי, בהשתתפות רבנים וקהל רב.

### צוות הישיבה

* הרב שלום ביטאן - ראש ישיבה
* הרב אליהו אלקיים (חתן הרב נסים טולדנו) - משגיח
* הרב ישי טולידנו
* הרב משה טפירו
* הרב אליהו ביטאן
* הרב יצחק ביטאן
* הרב דוד אללוף

קישורים חיצוניים
----------------

* ישיבת דעת חיים באתר גיידסטאר
* שיעורים מישיבת דעת חיים באתר קול הלשון

הערות שוליים
------------

1. ↑  חיים חיימוביץ, ביקור הרב שטיינמן בישיבת דעת חיים, באתר יוטיוב, ‏2 באוקטובר 2015
2. ↑  10 הישיבות המבוקשות בעולם הישיבות הספרדי, באתר מורשת מרן
3. ↑  יוסף טולידנו, הישיבות הספרדיות: צמיחת עולם התורה, באתר כל הזמן, ‏כ"ו בסיון ה'תשפ"ב
4. ↑  חנני ברייטקופף, עד אמצע הלילה: ה'הקפות שניות' בישיבת דעת חיים, באתר כיכר השבת, ‏כ"ד בתשרי ה'תשפ"ב
5. ↑  *הקפות שניות בישיבת "דעת-חיים" | זמרים.נט*, נבדק ב-2023-09-09
**רונית קרק** (נולדה ב-22 בפברואר 1965) היא פרופסור מן המניין בחוג לפסיכולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, מתמחה בפסיכולוגיה ארגונית ובהיבטים שונים של מגדר.

רונית קרק סיימה תואר ראשון בפסיכולוגיה ובביולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1991. בשנת 1994 התקבלה למסלול ישיר לדוקטורט בחוג לפסיכולוגיה בתחום פסיכולוגיה ארגונית בהדרכת פרופסור בועז שמיר, אותו סיימה בשנת 2001. נושא עבודת הדוקטורט שלה היה מנהיגות, הזדהות ומגדר, והעבודה זיכתה אותה בפרס לוראל-רקנטי.

קרק סיימה השתלמות פוסט-דוקטורט באוניברסיטת מישיגן ובשנת 2002 התקבלה כחברת סגל בחוג לפסיכולוגיה ובחוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 2007 הועלה לדרגת מרצר בכירה, ובשנת 2015 הועתה לדרגת פרופסור חבר. קרק היא המייסדת והמנהלת הראשונה של מסלול 'מיגדר בשטח: מתיאוריה לעשייה חברתית', בתוכנית ללימודי מיגדר באוניברסיטת בר-אילן, מסלול לתואר שני לנשים אקטיביסטיות, המשלב תיאוריה ופרקטיקה.

תחומי המחקר של פרופסור קרק הם: מנהיגות ומונהגות בארגונים, זהויות והזדהויות בארגונים, מיגדר בארגונים, מנהיגות של נשים, יחסים חיוביים בארגונים, יחסי חונכות וחניכה.
עבודותיה של קרק התפרסמו בכתבי עת בין-לאומיים רבים והיא גם חברת מערכת במספר כתבי עת מובילים.

פרופסור קרק מייעצת למגוון ארגונים ומנהלים/ות במיגזר הציבורי, הפרטי והשלישי וחברה בהנהלות של גופים שונים שתומכים בקידום נשים ונערות ובצדק חברתי.

רונית קרק היא בתם של ג'רמי קרק, שהיה רופא בצנחנים, ראש ענף בריאות הצבא במנהל ובהמשך רופא ופרופסור לאפידמיולוגיה ורפואה חברתית במרכז הרפואי הדסה בעין כרם ושל פרופסור רות קרק, פרופסור אמריטה בחוג לגאוגרפיה באוניברסיטה העברית בירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רונית קרק** בוויקישיתוף
* רונית קרק באתר החוג לפסיכולוגיה באוניברסיטת בר-אילן

* רונית קרק, באתר גוגל סקולר
* רונית קרק, פמניזם ושיוויון מגדרי במקום העבודה
* רונית קרק, ארגון בהטרדה: היבטים ארגונים של הטרדה מינית


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007263673205171
* ISNI: 0000 0004 0212 762X
* LCCN: n2018033187
* ORCID: 0000-0003-0506-9683
* SUDOC: 232735921
* VIAF: 317286389
* WorldCat: lccn-n2018033187

 |
סמל החברה
**וישיי אינטרטכנטלוגי** (באנגלית: **Vishay Intertechnology, Inc**) היא חברה אמריקאית שמייצרת מוליכים למחצה בדידים ורכיבים אלקטרונים פאסיביים.
מפעלי החברה פרוסים ברחבי העולם, לרבות בישראל, אסיה, אירופה, צפון ודרום אמריקה, ומייצרים מיישרי זרם, דיודות, טרנזיסטורי MOSFET, מוצרי אלקטרואופטיקה, מעגלים משולבים, נגדים, קבלים וסלילי השראה.

היסטוריה
--------

בשנות ה-50 רשם פליקס זנדמן מספר פטנטים. הוא פיתח בצרפת את שיטת הציפוי הפוטואלסטי המאפשרת צפייה במאמצים המתפתחים במבנה הנתון לעומס, וזאת על ידי ציפוי המבנה בחומר פלסטי וצפייה, מדידה או צילום תחת אור מקוטב, במכשיר אופטי. הפיתוח נרשם כפטנט בשם "פוטו-סטרס" PhotoStress. להמצאה היו יישומים בתעשיית המכונות, הרכב, המטוסים, החלל והבנייה.

ד"ר פליקס זנדמן, יהודי ניצול שואה יליד פולין, הקים את וישיי בשנת 1962. לצורך הקמת החברה קיבל זנדמן הלוואה מבן דודו. זנדמן נתן לחברה את שמה על שם העיר וייסיאי (ביידיש: ווישיי) שבליטא, בה נולדה סבתו של זנדמן שלא נשארו בה יהודים לאחר השואה.

בשנת 1985 החברה החלה בתהליך רכישות אסטרטגיות במטרה להיות יצרן מוביל של קו רחב של רכיבים אלקטרונים.

משנת 1985 האסטרטגיה העסקית של וישיי עומדת על המרכיבים הבאים: התרחבות בתחום תעשיית הרכיבים האלקטרונים, בעיקר באמצעות רכישת יצרנים בתחום. הפחתת הוצאות באמצעות מעבר לייצור במדינות בעלות כוח עבודה זול או שהממשלה מספקת בהן תמריצים למעסיקים, מיקום אתרי ייצור ליד השווקים העיקריים של מוצריה, פיתוח מוצרים חדשים והרחבת הקשרים עם שותפים אסטרטגים ולקוחות.

בין החברות שווישיי רכשה היו "dale electronics", "Draloric electronic" ו-"Sfernice".

נכון לשנות האלפיים וישיי נחשבת לאחד היצרנים הבולטים בתחום של מוליכים למחצה בדידים ורכיבים אלקטרוניים פסיביים.

מטה החברה יושב במאלוורן(אנ'), פנסילבניה. הכנסתה השנתית עומדת על 2.6 מיליארד דולר, ומספר המועסקים בחברה עומד על 24,100 נכון לשנת 2018.

בנו של מייסד החברה, מארק זנדמן, מכהן כנשיא וישיי- ישראל בע"מ ומשמש במספר תפקידי מפתח בחברה הבינלאומית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וישיי אינטרטכנולוג'י** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של וישיי אינטרטכנולוג'י
* וישיי אינטרטכנולוג'י, ברשת החברתית פייסבוק

* וישיי אינטרטכנולוג'י, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* וישיי אינטרטכנולוג'י, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  ABOUT VISHAY INTERTECHNOLOGY, באתר וישיי
2. ↑  Vishay Intertechnology, Inc. (VSH) Income Statement - Yahoo Finance, finance.yahoo.com (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1026359473
* ISNI: 0000 0004 0604 9139
* NKC: stk2007399407
* VIAF: 127168830
* WorldCat: viaf-127168830

 |