recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**יחא** (בגעז: ይሐ, אלפבית דרום ערבי: , תעתיק: **חו**) הוא כפר בצפונה של אתיופיה, בנפת תיגראי המרכזית שבמחוז תיגראי. 

המבנה הישן ביותר באתיופיה ועדיין עומד על תילו נמצא ביחא. זהו מגדל שנבנה בסגנון של סבא, ומתוארך למאה ה-8 או למאה ה-7 לפני הספירה. המגדל הזה הוא אחת הסיבות לכך שהחוקרים טוענים שהכפר היה עיר הבירה של ממלכת דעמת. קירות מקדש זה שרדו, בזמן שהריסות אחרות הכוללות את גראט באיל גאברי, עם עמודים מרובעים.

יחא הוא גם המקום שנוסד בו מנזר של הכנסייה האורתודוקסית האתיופית שהוקם על פי המסורת על ידי אבא אפציה, אחד מתשעת הקדושים. החוקר והמסיונר, פרנסיסקו אלואראס (Francisco Álvares) ביקר בעיירה זו בשנת 1520 (שקרא למקום בשם "אבבאפאכאם"), ומספק תיאור של המגדל העתיק, המנזר, והכנסייה המקומית, שמתוארכים לימי ממלכת אקסום. מבנה זה כולל מוזיאון.

יחא הוא גם אתר של מספר חפירות ארכאולוגיות, שהתחילו בשנת 1952 על ידי המכון האתיופי לארכאולוגיה. החפירות הופסקו תחת שלטון הדֶרְג אך נמשכו בשנת 1993 על ידי צוות ארכאולוגים צרפתי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יחא** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  E. Bernand, A.J. Drewes, R. Schneider, Recueil des inscriptions de l'éthiopie des périodes pré-axoumite et axoumite. Académie des inscriptions et belle-lettres. Diffusion de Broccard: Paris, 1991, pp. 109-110
2. ↑  Francisco Alvarez, The Prester John of the Indies translated by C.F. Beckingham and G.W.B. Huntingford (Cambridge: Hakluyt Society, 1961), chapter 35 (pp.140f).
**ג'ון "ג'ק" למברט** (באנגלית: **John "Jack" Lambert**;‏ 22 במאי 1902, גריסבורו, יורקשייר - 7 בדצמבר 1940) היה כדורגלן אנגלי.

קריירה
------

למברט היה חלוץ מרכזי חסון, ובתחילת דרכו הוא נדחה על ידי שפילד ונסדיי לאחר משחק מבחן, ולפיכך החל את הקריירה שלו ברותרהאם קאונטי ב-1922. בתוך זמן קצר הוא עבר ללידס יונייטד, אך בשלוש עונותיו באלנד רואד לא זכה להצלחה רבה. הוא התפרסם לאחר שהחל להבקיע שערים רבים במדי המועדון דונקסטר רוברס, אליו הצטרף בינואר 1925. למברט משך את תשומת לבו של הרברט צ'פמן, מאמנו של המועדון האדרספילד טאון ממערב יורקשייר; כאשר צ'פמן התמנה לתפקיד המאמן של ארסנל הוא היה זקוק לחלוץ מרכזי טוב, וביוני 1926 החליט להחתים את למברט תמורת 2,000£.

משחקו הראשון של למברט בארסנל היה נגד בולטון וונדררס ב-6 בספטמבר 1926, אך בעונתו הראשונה בארסנל הוא מיעט לשחק והבקיע שער אחד בלבד; לאחר מכן הוא היה מחליפו של ג'ימי בריין במשך מספר עונות. פריצתו של למברט התרחשה לבסוף בעונת 1929/1930; בסיועו של הפליימייקר אלכס ג'יימס הוא הצליח להבקיע 18 שערים ב-20 משחקים בלבד, כולל השער הראשון בניצחון של ארסנל על האדרספילד טאון בגמר גביע ה-FA של 1930, שהקנה למועדון את תוארו המשמעותי הראשון.

עונתו הבאה (1930/1931) של למברט הייתה עוד יותר מוצלחת, והוא הבקיע 38 שערים ב-34 משחקי ליגה (שיא מועדון שמאוחר יותר נשבר על ידי טד דרייק), כולל שבע פעמים שלושער; באותה עונה הצליח המועדון לזכות באליפות הראשונה בתולדותיו. למברט המשיך לשחק בארסנל מספר שנים נוספות, והבקיע שערים רבים; באחד המשחקים נגד שפילד יונייטד, שהסתיים בניצחון 9 - 2 לטובת ארסנל, הוא הבקיע חמישה שערים וקבע שיא הבקעות לשחקן של ארסנל במשחק בית; הוא סייע לארסנל להעפיל בפעם השלישית לגמר גביע ה-FA, אך משחק זה הסתיים בהפסד של ארסנל לניוקאסל יונייטד. בעונה שלאחר מכן זכה המועדון באליפות כאשר למברט מבקיע 14 שערים ב-12 משחקי ליגה.

למברט כבר היה בן 30 והשתתף בפחות משחקים (ארני קולמן הוביל את התקפת ארסנל לאורך רוב עונת 1932/1933), והוא הודח מההרכב סופית בעקבות החתמתו של ג'ימי דאן בספטמבר 1933; משחקו האחרון בארסנל היה נגד וסט ברומיץ' אלביון ב-13 בספטמבר 1933, והוא הועבר לפולהאם באוקטובר שלאחר מכן. למברט השתתף ב-161 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 109 שערים. למרות יחס השערים למשחק הגבוה של למברט הוא מעולם לא זומן לנבחרת אנגליה.

למברט שיחק בפולהאם במשך שתי עונות ופרש מכדורגל ב-1935. ב-1936 הוא החל לאמן את מועדון הכדורגל מרגייט, שבאותה תקופה היה "מועדון בת" של ארסנל, וחזר לארסנל כמאמן קבוצת המילואים ב-1938. הוא מת בתאונת דרכים שהתרחשה ברובע אנפילד שבלונדון ב-7 בדצמבר 1940.

לקריאה נוספת
------------

* Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. מסת"ב 1-899429-03-4

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ק למברט** בוויקישיתוף
תעודת לידה שהונפקה ב-1891 בהמבורג, גרמניה
תעודת לידה שהונפקה על ידי השלטונות העותמאניים בארץ ישראל בשנת 1869
תעודת לידה שהונפקה בארץ ישראל המנדטורית (פלשתינה) בשנת 1937  
ע"ש דב גולדברד
תעודת לידה מודרנית (משנת 2007) מארצות הברית
**תעודת לידה** היא תעודה ציבורית של המדינה המאשר לידה ובו נקבעים מספר הזהות, שם היילוד, מינו, תאריך הלידה, מקום הלידה ושמות ההורים. במדינות רבות, בעיקר בעבר, נקבעה בתעודה גם השתייכותו האתנית של היילוד. תעודת הלידה משמשת הוכחה בעת תביעת אזרחות והיא המסמך הרשמי היחיד של קטין עד שמוענקת לו תעודת זהות.

היסטוריה
--------

לידות נרשמו כבר בעולם העתיק במצרים, בפרס, בסין, ביוון וברומא. הפקידות המפותחת באימפריות אלה הזדקקה למידע לשם גביית מס, ניהול כוח האדם לגיוס לצבא. במהלך ההיסטוריה נרשמו לידות בקרב הקהילות, למשל בבית הכנסת או בכנסייה הקהילתית הוחזקו ספרי רישום. כן התנהל רישום בבתי העירייה המקומיים.

ההכרח לרשום לידות באופן רשמי על ידי מנגנון ממשלתי נקבע לראשונה בבריטניה בחוק משנת 1853. תעודת הלידה נוצרה כאישור רשמי על הרישום. עד מהרה עקבו אחר תקדים זה רוב מדינות אירופה.

עד עידן המחשוב הייתה תעודת הלידה מסמך בעל חשיבות רבה משום שהיוותה הוכחה יחידה לפרטים מרכזיים בזהותו של אדם, בהם גילו המדויק, זהות אביו והשתייכותו האתנית והמשפחתית. לפיכך התפתחה גם תופעה של זיוף תעודות לידה על מנת לזייף גיל (למטרות גיוס או הימנעות מגיוס לצבא למשל), דרישות להכרה באבהות, דרישות להשתתפות בירושה והגדרת אדם המשתייך לקבוצה אתנית מופלית לרעה כמי שאינו משתייך לקבוצה זו (וראו בעניין זה גם תעודת ייחוס ארי). כתוצאה מכך פותחו אמצעים שונים (כגון חותמות) להקשות על זיופים. עם הפיכת מרשמי האוכלוסין לממוחשבים, הפך הרישום במאגר למחייב והתעודה איבדה מחשיבותה.

חובת הרישום חלה על היולדת ועל המיילדת מוטלת חובה לדווח על כל לידה, על מנת להצליב מידע ולמנוע הסתרת ילודים או רישום כוזב (על מנת לזכות בטובות הנאה). כיום מטפל בדרך כלל ברישום משרד רישום בבית יולדות של בית חולים. גם יולדת היולדת בביתה נדרשת להגיע לבית החולים על מנת לרשום את הלידה ולקבל תעודת לידה, המונפקת על סמך רישום זה, על ידי רשות מרשם האוכלוסין. 

בעבר נלקחו מיילודים במספר מדינות (ביניהן בארצות הברית) טביעת אצבעות, ידיים ורגליים והוטבעו בתעודת הלידה.

תעודת לידה בארצות הברית
-----------------------

בארצות הברית, לפי התיקון העשירי לחוקת ארצות הברית, רישום אוכלוסייה אינו זכות חוקתית של הממשל הפדרלי אלא נתון בידי המדינה, עם זאת, בהתאם לתיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית, על המדינה להעביר את נתוני הרישום לממשל הפדרלי לצורך רישום האזרחות. על מנת לעקוף סבך חוקתי זה, מעביר בית החולים, בנוסף לרישום במרשם האוכלוסין של המדינה, דיווח על כל לידת ילוד חי למערכת בריאות הציבור הפדרלית, על פי "המלצתה" של זו האחרונה. "טופס דיווח לידת חי" הוא תעודת הלידה האמריקאית.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **תעודת לידה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **תעודות לידה** |

* תעודת לידה באתר משרד הפנים

הערות שוליים
------------

1. ↑  The General Register Office

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4564840-2
* NARA: 10662341

 |
**האתר ההיסטורי המדינתי מצודת זאכרי טיילור** (באנגלית: **Fort Zachary Taylor State Historic Site**) המכונה בקיצור "מצודת טיילור" (Fort Taylor - "פורט טיילור") הוא אתר מדינתי היסטורי ופארק מדינתי המצוי בקצה הדרומי של האי קי וסט באזור הקיז של מדינת פלורידה שבארצות הברית.

היסטוריה
--------

פורט טיילור, ציור מאת סת' איסטמן (1808-1875)
### 1845-1900

עבודות הקמת המצודה החלו בשנת 1845 כחלק מתוכנית לבניית מצודות צבאיות לאורך החוף הדרום מזרחי של ארצות הברית. בשנת 1850, נקראה המצודה על שם נשיא ארצות הברית זאכרי טיילור (כמספר חודשים לאחר מותו של הנשיא).
עבודות ההקמה נתקלו בקשיים רבים בהם מגיפות קדחת צהובה שפגעה בעובדים, מחסור בחומרי בנייה, ומחסור במים באי (באי קי וסט, כמו ביתר איי הקיז, אין מעיינות מים). בראשית מלחמת האזרחים האמריקנית, בשנת 1861 השתלטו כוחות האיחוד על הצמודה בפיקודו של קפטן ג'ון בראנון. המצודה הקשתה על כוחות הקונפדרציה להעביר אספקה מחופה הדרומי לחופה המזרחי של הקונפדרציה. עבודות הקמת המצודה נמשכו במהלך המלחמה והיא הושלמה בשנת 1866. במצודה נעשה שימוש רב בזמן המלחמה הספרדית-אמריקאית.

### המאה ה-20

בשנת 1947 העביר צבא ארצות הברית את המצודה, שלא נדרשה לו, לצי ארצות הברית אשר הקים בחלק זה של האי קי וסט בסיסי צוללות. בשנת 1968 נערכה באתר חפירה ארכאולוגית, במסגרתה הוצאו מתוך החומות של המצודה תותחים מתקופת מלחמת האזרחים אשר נקברו בתוך החומות בעת הרחבת המצודה. בשנת 1971 נרשמה המצודה במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים, ובשנת 1973 הוכרזה המצודה כאתר היסטורי לאומי של ארצות הברית.

בעבר שכנה המצודה לחוף הים, בקצה האי, אולם עם השנים הצטבר סחף וחול והמצודה נמצאת במרכז חוף ים וחורשה. שטחו הכולל של האתר ההיסטורי הוא 352,000 מ"ר.

עד שנת 1974 הייתה המצודה חלק מבסיס הצוללות שנקרא על שמה "מתחם זאכרי טיילור". בשל העובדה שנשיא ארצות הברית הארי טרומן התגורר במתחם (בבית הלבן הקטן) שונה שם המתחם ל"מתחם טרומן". בחוף המצודה הוסדר חוף רחצה מיוחד פרטי עבור הנשיא, אולם טרומן העדיף להתרחץ בחופי הרחצה הפומביים של האי.

בשנת 1974, עם סגירת הבסיס, הפך המתחם לשכונה פרטית, אולם מתאפשרת גישה למצודה ולחופיה לכל הציבור בשעות הבוקר.

כיום המצודה מהווה אתר תיירות, ונערכים בה שחזורים של קרבות מלחמת האזרחים. כמו כן, מיד שנה, לקראת האלווין מקושתת המצודה כ"בית רדוף רוחות" בתמה של מלחמת האזרחים.

גלריה
-----

* מצודת זאכרי טיילורמצודת זאכרי טיילור
* חצר המצודהחצר המצודה
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מצודת זאכרי טיילור** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מצודת זאכרי טיילור (באנגלית)
* ההיסטוריה של המצודה באתר Absolutely Florida

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 315529986
* WorldCat (עם VIAF): 315529986

 |
איברוספינוס בהשוואה לאדם.
**איברוספינוס** (שם מדעי: *Iberospinus*; מילולית: "קוץ איברי") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הספינוזאוריים שהתקיים בתחילת הקרטיקון של פורטוגל לפני 129.4 עד 125 מיליון שנה מזמננו. מאובני הדינוזאור התגלו ב-1999 בתצורות בפורטוגל לצד משלחות שיצאו ב-2004 ו-2008. ב-2011 החליטו רוב החוקרים לסווג את העצמות לסוג בריוניקס שחי באירופה בתקופתו, אך ב-2022 החליטו החוקרים אוקטביו מתאוס (אנ') ודריו אסטרביס-לופז (Darío Estravis-López) לסווג אותו לסוג נפרד. הסוג כולל מין יחיד - *Iberospinus natarioi*, לכבוד קרלוס נטאריו, מגלה הממצאים.

החוקים רואים באיברוספינוס דינוזאור קדום למשפחות הנמצא בין הספינוזאורים דמויי-הספינוזאורוס הענקי בעל המפרש לבין הבריוניקיים דמויי-הבריוניקס הקטן וחסר המפרש, כשהוא נחשב לסוג ללא מקור במשפחתו.

הוא הגיע לאורך של 7 עד 8 מטרים, לפי הנחה מהממצאים והיה בעל גפיים גדולות ולסת תחתונה בעלת חיישנים רגישים לתנודות במים, כל עוד הלסתות או השיניים הונחו במים וישנה מחלוקת אם היה לו מפרש בדומה לספינוזאורוס, בהתאם לחיבור חוליות הגב. מבנה העצמות מרמז שחי באופן אמפיבי וכנראה שניזון מדגים וטרף דומה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איברוספינוס** בוויקישיתוף
**יזמות חברתית** (באנגלית: **Social entrepreneurship**) הוא מונח המתייחס לאדם או קבוצות אנשים הפועלים למציאת פתרונות חדשניים לבעיות חברתיות בתחומים שונים כגון: חינוך, רווחה, איכות הסביבה, צמצום עוני, זכויות אדם, ועוד. מרבית המיזמים פועלים כארגונים לא ממשלתיים וללא מטרות רווח, במסגרת עמותות או חברות לתועלת הציבור, אלו ידועים בשם "המגזר השלישי". עם זאת, ישנם ארגונים שיש בהם מטרת רווח, אך היא אינה יחידה ועיקרית ולצדה יש מטרות חברתיות. ארגונים אלו נחשבים גם כמיזמים חברתיים והם מוכרים גם בשם "המגזר הרביעי".

הגדרה
-----

המונח "יזמות חברתית" אוזכר לראשונה בספרות בשנות ה-70, והפך להיות נפוץ במהלך שנות ה-80 בעקבות פעילותו של ביל דרייטון, מייסד ארגון אשוקה - עולם של יזמות חברתית. 
יזמות חברתית היא אמצעי לשינוי חברתי, אשר עושה שימוש בפרקטיקות של יזמות. העוסקים במלאכה, היזמים החברתיים, מאתרים את הבעיות החברתיות בקהילה שלהם ומוצאים פתרונות לאותן בעיות.

בעוד שמטרת ארגון עסקי הוא לייצר רווח לבעלי המניות, הרי שמטרת ארגון חברתי היא לייצר השפעה חברתית.
הצלחת הארגון העסקי נמדדת באמצעות שורת הרווח הכלכלי בלבד ואילו הצלחת ארגון חברתי נמדדת באמצעות בדיקת ההשפעה החברתית שלו.

ישראל, בהיותה מדינה עתירה ביזמים מכל הסוגים, עשירה גם ביזמים חברתיים, ובארגונים אשר תומכים ביזמים כאלה.
בשנים האחרונות הולך ומתפתח התחום של השקעות הון סיכון במיזמים חברתיים אשר יכולים להגיע לקיימות עסקית. גם בישראל יש מספר קרנות אשר עוסקות בתחום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יזמות חברתית** בוויקישיתוף
* מחקר של עמותת "נובה" על יזמות חברתית בישראל(הקישור אינו פעיל), 2011.
* מיטל פלג, ‏כסף זה לא הכול בחיים: היזמות החברתית מרימה ראש, באתר גלובס, 22 ביולי 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  רחל בנזימן, המגזר הרביעי: מי שייך אליו ולמי זה חשוב?, באתר כלכליסט
2. ↑  לדוגמה, המונח שימש לתיאורו של Robert Owen בספר, *הסוציולוגיה של תנועות חברתית*, לונדון, מקמילן, 1972
3. ↑  גילי סוארי וסעיד דיאבאת, מרכיבים ליזמות חברתית מוצלחת בזמן קורונה, באתר הג'וינט, ‏2020
4. ↑  אופיר דור, קרנות הון סיכון יחוללו מהפכה בעולם הארגונים החברתיים, באתר כלכליסט

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007535016105171
* BnF: cb162571219 (data)
* LCCN: sh2005008725
* NDL: 01137920

 |
**ג'ק אלן מקלופלין** (באנגלית: **Jack Alan McLoughlin**; נולד ב-1 בפברואר 1995) הוא שחיין אוסטרלי סגן האלוף האולימפי (טוקיו 2020) במשחה ל-400 מטר חופשי.

ביוגרפיה
--------

מקלופלין נולד וגדל בדרום בריזביין, קווינסלנד.

### 2016

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיים במקום תשיעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:56.02 דקות.

### 2017

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 סיים במקום 11 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:01.55 דקות ובמקום 13 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:53.51 דקות. נוסף לכך הוא השתתף בתחרויות במשחים במים פתוחים וסיים במקום 23 במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 55:05.8 דקות ובמקום רביעי במשחה שליחים 4x1.25 ק"מ משולב (2 שחייניות ו-2 שחיינים) בתוצאה של 54:42.9 דקות. 

### 2018

במשחקי חבר העמים שנערכו בגולד קוסט, קווינסלנד בתחילת אפריל 2018 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 14:47.09 דקות, לפני דניאל ג'רוויס מוויילס (14:48.67 דקות) ומק הורטון (14:51.05 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:45.21 דקות, אחרי מק הורטון (3:43.76 דקות) ולפני ג'יימס גאי מאנגליה (3:45.32 דקות).

### 2019

#### מדליית זהב באליפות עולם

באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 זכה במדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי לאחר ששחה בשלב המוקדמות. כשחיין שני קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:46.80 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:42.64 דקות, במקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:45.19 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 3:44.79 דקות ועלה מהמקום השלישי למשחה הגמר ובמקום 16 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:04.64 דקות.

### 2021

במבחנים האוסטרלים לאולימפיאדת טוקיו (2020) שנערכו באדלייד, אוסטרליה הדרומית ביוני 2021 הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 3:43.27 דקות, אחרי אלייג'ה ווינינגטון (3:42.65 דקות) ולפני מק הורטון (3:43.92 דקות). 

#### סגן אלוף אולימפי

במשחקים האולימפיים עצמם זכה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:43.52 דקות, אחרי אחמד חפנאווי מתוניסיה (3:43.36 דקות) וקירן סמית' מארצות הברית (3:43.94 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:45.00 דקות ובמקום עשירי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:56.98 דקות.

שיאים אישיים
------------

### בריכה אולימפית

* 400 מטר חופשי: 3:43.27 דקות (2021)
* 800 מטר חופשי: 7:42.51 דקות (2021)
* 1500 מטר חופשי: 14:47.09 דקות (2018)

### בריכת 25 מטר

* 400 מטר חופשי: 3:39.03 דקות (2018)
* 800 מטר חופשי: 7:39.31 דקות (2018)
* 1500 מטר חופשי: 14:44.89 דקות (2014)

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'ק מקלופלין, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* ג'ק מקלופלין, באתר olympedia.org
* ג'ק מקלופלין, באתר Swimrankings
* ג'ק מקלופלין, באתר SwimSwam
**מצודת סן סבסטיאן** (באנגלית **Fort San Sebastian**; בפורטוגזית **Forte de São Sebastião de Shema**) היא מצודה השוכנת בעיר שאמה שבדרומה של גאנה, לחופי האוקיינוס האטלנטי.

היסטוריה
--------

המצודה הוקמה על ידי הפורטוגזים בשנת 1523 ושימשה כתחנת מסחר. בשנת 1640 השתלטה חברת הודו המערבית ההולנדית על המצודה ללא קרב, שכן זו כבר הייתה הרוסה בחלקה. ההולנדים ביססו במקום מאחז צבאי. הבריטים אשר ראו במצודה איום למעוזיהם בחוף הזהב, הרסו את המצודה בשנת 1664. לא ברור אם הבריטים הצליחו להשתלט על המצודה, אולם ברי כי לא נותרו להחזיק בה. שנה לאחר מכן הקימה חברת הודו המערבית ההולנדית את המצודה מחדש, והפעילה בה תחנה לסחר בעבדים אשר נשלחו לקורסאו. בשנת 1872, בעקבות הסכם סומטרה שנחתם בין הולנד ובריטניה בשנת 1871, נמסרה המצודה, יחד עם כל חוף הזהב, לידי האימפריה הבריטית. ב-1979 הוכרזה המצודה, יחד עם עשר מצודות נוספות ברחבי המדינה, כאתר מורשת עולמית.

האתר
----

מהמצודה הפורטוגזית המקורית נותרו שרידים מעטים בלבד, והמבנה הניצב באתר כיום הוקם בידי ההולנדים. הגבעה עליה ניצבת המצודה עשויה מלטריט הנשטף בקלות במים, וכתוצאה מכך סבל המבנה מנזקים רבים לאורך השנים, וחיל המצב עסק בבניית מבנים תומכים סביב המצודה. גרם המדרגות המוביל אל הכניסה הראשית של המצודה, הוקם, גם הוא, במסגרת עבודות התמיכה במבנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מצודת סן סבסטיאן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  slave ship, Vimeo (באנגלית)

| דגל מלטהדגל מלטה סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בגאנה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| המצודות והטירות הקולוניאליות בגאנה: מצודת גוד הופ, מצודת קייפ קוסט, מצודת פיישנס, מצודת אמסטרדם, מצודת בטנסטיין, מצודת סן סבסטיאן, מצודת מטל קרוס, מצודת פרדנבורך, מצודת סנטו אנטוניו, מצודת אלמינה ומצודת סן ז'אגו • המבנים המסורתיים של האשנטי |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 247422399
* WorldCat (עם VIAF): 247422399

 |
סמליל מנהלת חומהסמליל מנהלת חומה
**מִנְהֶלֶת חומה** היא יחידה של המנהל למחקר ולפיתוח אמצעי לחימה ותשתית טכנולוגית (מפא"ת) במשרד הביטחון. היחידה אחראית על פיתוח וייצור מיזמי הגנה אקטיבית בתצורת הגנה רב-שכבתית, כנגד איום ירי תלול מסלול של טילים ורקטות.

היסטוריה
--------

מנהלת חומה נוסדה בשנת 1991 על ידי עוזי רובין, בעקבות לקחי מלחמת המפרץ הראשונה.

ליחידה אחריות כוללת לפרויקט פיתוח, הצטיידות, לוגיסטיקה, ושיפורים של מערכות נשק הקשורות במיזמי ההגנה האקטיבית נגד טילים בליסטיים ורקטות. היחידה מופקדת על כלל פעילות מערכת הביטחון הקשורה בנושא. מנהלת חומה אחראית לפיתוח כלל המערכות המרכיבות את מערכת הנשק חץ לרבות הטיל והמשגר, המכ"ם ומרכז ניהול היירוט. הפרויקטים בניהול מנהלת חומה מפותחים על ידי התעשיות הביטחוניות בישראל, וחלקם גם בשיתוף תעשיות ביטחוניות אמריקניות.

נכון ל-2011 הועסקו ביחידה כחמישים עובדים, בעיקר בתחומים המבצעי-הנדסי, הכלכלי והניהולי. תקציבה לשנה זו עמד על 1.3 מיליארד ש"ח.

בדצמבר 2015 הודח מנהל מנהלת חומה, יאיר רמתי, על ידי המלמ"ב בשל עבירת ביטחון מידע שהוגדרה כ"חמורה". כממלא מקומו מונה אל"ם אבירם חסון, אשר שימש עד אז כראש מחלקת מערכות שכבה בינונית ונמוכה במנהלת חומה. במרץ 2016 מונה אל"ם (מיל') משה פתאל לראש מנהלת חומה.

מבנה מנהלת חומה
---------------

מנהלת חומה מורכבת מארבעה אגפים:

* מחלקת מערכות שכבה בינונית ונמוכה - אחראית על מיזמי "כיפת ברזל" ו"שרביט קסמים".
* מחלקת מערכות שכבה עליונה - אחראית על מיזמי "חץ 2" ו"חץ 3".
* מחלקה כלכלית - מטפלת בתקציבים ובחוזים.
* מחלקת ייצור - אחראית על ייצור המערכות והתשתיות.

ראשי מנהלת חומה
---------------

| שם | שנות כהונה |
| --- | --- |
| עוזי רובין | 1990–1999 |
| אריה הרצוג | 1999–2011 |
| יאיר רמתי | 2012–2015 |
| אבירם חסון (מ"מ) | 2016–2015 |
| משה פתאל | 2016 - |
|

הערות שוליים
------------

1. ↑  מוטי בסוק, מנהלת חומה: פרויקטים נפגעים עקב ניהול כוח אדם לקוי, באתר TheMarker‏, 17 ביולי 2013
2. 1 2  אתר למנויים בלבד גילי כהן, משרד הביטחון מינה את אל"מ אבירם חסון לממלא מקום ראש מנהלת "חומה", באתר הארץ, 7 בינואר 2016
3. ↑  אורה קורן, דלתות מסתובבות: ראש מנהלת חומה במשרד הביטחון - אל"מ (מיל') משה פתאל, באתר TheMarker‏, 3 במרץ 2016
4. ↑  "הגנה רב-שכבתית", באתר משרד הביטחון
5. ↑  מאת דרור מרום, ‏אריה הרצוג מונה לראש מנהלת "חומה" במשרד הביטחון, באתר גלובס, 9 בדצמבר 1999
6. ↑  נועם אמיר, ‏לאחר ההדחה: אל"מ (מיל) משה פתאל הוא ראש מנהלת חומה החדש, באתר מעריב אונליין, 3 במרץ 2016
**איברהים טוראמן** (בטורקית: **İbrahim Toraman**; נולד ב-20 בנובמבר 1981 בסיוואס) הוא כדורגלן עבר טורקי ששיחק בעמדות הגנה.

קריירת מועדונים
---------------

איבריהם טוראמן נולד בסיוואס ושיחק מספר שנים בקבוצת חובבים בעיר בה נולד. בשנת 1997 הוא עבר לגזיאנטפספור ושיחק בה עד לשנת 2004. לקראת עונת 2005 הוא נמכר לבשיקטש בה חתם על חוזה ל-3 שנים. עם קבוצתו החדשה טוראמן זכה במספר תארים במהלך עשר שנים בהן שיחק במועדון. ב-אוקטובר 2013 הוא היה מעורב בקטטה עם סזר אוזטורק, גם הוא שחקן הקבוצה ולאחר תקרית זו הוצא מההרכב. בעונת 2015/2014 הוא שיחק בסיוואספור ופרש לאחר עונה בודדת.

קריירה בינלאומית
----------------

בשנת 2002 זומן טוראמן לסגל נבחרת טורקיה. את השער היחיד עבור הנבחרת הוא כבש במשחק נגד נבחרת קזחסטן בכדורגל בשנת 2005 במסגרת מוקדמות למונדיאל 2006.

תארים
-----

* אליפות הליגה - 2008/09
* הגביע הטורקי - 2005/06, 2006/07, 2008/09, 2010/11
* הסופר קאפ הטורקי - 2006
* גביע הקונפדרציות 2003 - מקום שלישי

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של איברהים טוראמן

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איברהים טוראמן** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
**סונאטה דה קְייֶזה** (באיטלקית: **Sonata da chiesa**, **סונאטה כנסייתית** באיטלקית) היא יצירה אינסטרומנטלית, שמקורה בתקופת הבארוק והיא בנויה בדרך כלל מארבעה פרקים. לעיתים קרובות הייתה מופיעה ביצירה יותר ממלודיה אחת, וסדר הפרקים היה: איטי - מהיר - איטי - מהיר. הפרק השני היה בדרך כלל אלגרו פוגלי, והשלישי והרביעי היו צורות בינאריות, שדמו לעיתים לסרבנד וג'יג.

טעות נפוצה היא לחשוב, שהסונאטות חוברו לשם ביצוע בטקסי דת. למעשה, סמפוניות שנכתבו בצורת סונאטה דה קייזה נוגנו לעיתים קרובות במהלך טקסים דתיים, בייחוד במהלך ה-Gradual, ‏ Offertory, ‏ Elevation וה-Communion, כמו גם בזמן ה-Introit וה-Deo Gratias. הן שימשו גם כתחליף לאנטיפונים בעת תפילות הערבית. עם זאת, הן לא נכתבו לצורך ליטורגי מפורש, כמו, למשל, רקוויאם. יצירות סימפוניות שנכתבו כסונאטה דה קייסה בוצעו לעיתים קרובות יותר כיצירות קונצרטנטיות להנאה ובידור.

אחד המלחינים הנלהבים ביותר לסונאטה דה קייזה היה ארכאנג'לו קורלי (1713-1653). בין המשובחות ביותר ביצירותיו "6 סונאטות דה קייזה, אופוס 1", שהוקדשו לכריסטינה, מלכת שוודיה, שחיה ברומא. שמונת הראשונים בשנים-עשר הקונצ'רטי גרוסי של קורלי, אופוס 6, גם הם סונאטות דה קייזה. עוד מלחין של צורה מוזיקלית זו היה ג'ובאני בטיסטה באסאני, שחיבר בסביבות שנת 1710 שתים-עשרה סונאטות דה קייזה. שלוש הסונאטות לכינור סולו של באך הן בצורת סונאטה דה קייסה, כמו גם החמש הראשונות מתוך שש הסונאטות שלו לכינור וצ'מבלו, רי"ב 1019-1014.

אחרי 1700 נטה סוג זה של סונאטה להתמזג עם הסונאטה דה קאמרה. הסונאטה דה קייזה יצאה מן האופנה בזמנו של יוזף היידן, אם כי הוא חיבר כמה מן הסימפוניות הראשונות שלו בסגנון זה (איטי-מהיר-מנואט-מהיר). בהמשך היה זה מוצרט שחיבר שבע-עשרה "סונאטות כנסייתיות", אבל מטרתן של אלה הייתה שונה. יצירותיו של מוצרט היו קטעים של פרק אחד לעוגב וכלי קשת, שנוגנו בטקס המיסה בין איגרת השליחים לבין הבשורה.

קישורים חיצוניים
----------------

* סונאטה דה קייזה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בריליאנט, הערות לתקליטור מאת קלמנס קלמנס רומיין, *J. S. Bach Complete Edition: Liner notes, sung texts, full tracklist*.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7727966-9

 |
**יחד - העמותה לחייל הבודד** היא עמותה למען חיילים בודדים בישראל, התומכת בחיילים בעת גיוסם לצה"ל, בתקופת השירות הצבאי ולאחר שחרורם מהשירות.

היסטוריה
--------

העמותה הוקמה בשנת 2004 תחת השם "ישראלים בכחול ולבן", במטרה לתמוך ולסייע לחיילי צה"ל. עם השנים, התפתח בסיס הפעילות של העמותה בחיפה, בדגש על חיילים המתגוררים בצפון. בשנת 2009 נרשמה עמותת יחד. בצה"ל משרתים כ-5,000 חיילים בודדים. מתנדבי העמותה פועלים בשיתוף עם צה"ל, במטרה לסייע לכל צורכי החיילים, מעבר לצורכי הצבא.

פעילות העמותה כוללת אספקת אוכל לחיילים לסופי שבוע ולחגים על בסיס קבוע, איסוף ריהוט וציוד חשמלי מתורמים והעברתם אל בתי החיילים, סיוע במקרים בהם חיילים נקלעים לקשיים כלכליים, תמיכה במקרים של קשיי התנהלות מול מוסדות ואף השתתפות באירועים חגיגיים בהם טקסי השבעה ואירועים אליהם מוזמנים בני משפחות של חיילים.

מרכז העמותה נמצא ברחוב נורדאו 12 בחיפה, ובו משרדי העמותה ומועדון לחיילים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יחד - העמותה לחייל הבודד
* יחד - העמותה לחייל הבודד, ברשת החברתית פייסבוק
* יחד - העמותה לחייל הבודד, באתר "גיידסטאר ישראל"
* דורון סולומון, גידול במספר החיילים הבודדים המבקשים סיוע, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 26 בנובמבר 2014
**מצודת כירכוכ** (בערבית: **قلعة كركوك**; בטורקית: **Kerkük Kalesi**) היא מצודה הממוקמת במרכזה של העיר כירכוכ בעיראק ונחשבת לחלק העתיק ביותר של העיר. המצודה ממוקמת על תל בגובה של כ-40 מטרים הנמצא, בסמיכות לנהר ח'אסה. מאמינים כי התל נבנה על ידי המלך אשורנצירפל השני בין 858-884 לפני הספירה כקו הגנה צבאי עבור העיר ערפה (אנ').

בין השנים 319 ועד 311 לפנה"ס בנה המלך סלאוקוס הראשון חומה חזקה עם 72 מגדלים סביב 72 הרחובות ושתי הכניסות למצודה. בתוך המצודה ממוקמת "הכנסייה האדומה" ובה עקבות של פסיפסים המקדימים את התקופה המוסלמית. הקירות המודרניים מתוארכים לתקופה העות'מאנית. מאמינים כי השליט טימור לנג ביקר במצודה בשנת 1393 במהלך מסעו הצבאי.

המצודה נחשבת על ידי תושבי העיר כאתר בעל ערך היסטורי רב וכמרכזה של העיר העתיקה. על המצודה ולמרגלותיה מרוכזים כמה מן השווקים ובתי התפילה המרכזיים של העיר וכמה מן השכונות הוותיקות שלה. לאורך התקופה העות'מאנית, היה רוב תושבי המצודה יהודים ונוצרים (שנקראו בטורקית Kale gavurları, "הכופרים של המצודה"). בנוסף בתוך שטח המצודה מרוכז מספר רב של אתרים היסטוריים ודתיים, ובהם מבנה קבר שמאמינים כי בו קבורים דניאל הנביא, חנניה, מישאל ועזריה.

בשנת 1990 הכריז סדאם חוסיין על קמפיין במטרה לייפות את המצודה המוקפת חומה. יש שסבורים כי כוונתו הייתה בעיקר להוציא ממנה 800-900 משפחות טורקמניות וכורדיות שהתגוררו בבתיה העתיקים. בשנת 1997 החריב השלטון העיראקי את המצודה על כל רבעיה והותיר בה רק מספר מועט של אתרים בעלי חשיבות דתית או מבנים בעלי חשיבות היסטורית. כל תושבי המצודה איבדו במהלך ההריסה את בתיהם ופונו ממנה לצמיתות. מאז החרבתה לא שוקמה המצודה ולא יושבה מחדש ועד היום היא ניצבת ריקה ושוממת.

מבנה המצודה
-----------

במצודה 4 דלתות או שערים: שניים בצידה המזרחי (שנקראים "הלוואג'ילאר" ו"יידי קיזלאר") ושניים בצידה המערבי ("טופּקאפּי" ו"טאשקאפּי"). היא מחולקת לשלושה רבעים: רובע מידאן (בצפונה), רובע קלעה ("המצודה"; במרכז) ורובע חמאם (דרום). כן נמצאים בשטח המצודה מספר מסגדים ומבני קבר ששרדו גם את החרבת המקום בימי שלטון הבעת'.

במרכז המצודה ממוקם מבנה של כיפה מתומנת כחולה (Gök kümbet). הסגנון האדריכלי הייחודי של המבנה מתאפיין בבנייה מלבנים, מטיח ומסיד. קירות הכיפה מעוטרים בצורות גאומטריות והיא ממוקמת במרחק הליכה משער טופקאפי, בצפון-מערבה של המצודה.

* מבנה "הכיפה הכחולה"מבנה "הכיפה הכחולה"
* לוחית זיכרון לציון הרוגי האימפריה העות'מאנית במהלך מלחמת העולם הראשונה בבית הקברות של המצודהלוחית זיכרון לציון הרוגי האימפריה העות'מאנית במהלך מלחמת העולם הראשונה בבית הקברות של המצודה
* מבנה הקבר של הנביא דניאל, חנניה, מישאל ועזריה וצריח המסגד הצמוד לו, על ראש מצודת כירכוכמבנה הקבר של הנביא דניאל, חנניה, מישאל ועזריה וצריח המסגד הצמוד לו, על ראש מצודת כירכוכ

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מצודת כירכוכ** בוויקישיתוף
* מצודת כירכוכ (באנגלית)
* מצודת כירכוכ (באנגלית)
* מידע על המצודה והעיר כירכוכ (בערבית)
* תיאור המסגד על קברו של דניאל בכירכוכ שבעיראק (באנגלית)
**תחנת מוסקבה** (רוסית: Московский вокзал), הידועה גם כתחנת הרכבת הראשית של סנקט פטרבורג, הוא מסוף תחנת רכבת בעיר סנקט פטרבורג, רוסיה. זהו תחנת הרכבת משרתת את קו פטרבורג – מוסקבה וקווים אחרים העולים ממרכז רוסיה ודרומה, קרים, סיביר ומזרח אוקראינה.

היסטוריה
--------

זו התחנה העתיקה ביותר שהשתמרה בעיר, הוקמה בשנים 1844–1851 לפי עיצובו של קונסטנטין תון. מכיוון שניקולאי הראשון היה הקיסר המכהן והפטרון הגדול של בניית הרכבות בתחום, התחנה נקראה על שמו ניקולאייבסקי. שמה שונה לאוקטיברסקי כדי להנציח את מהפכת אוקטובר בשנת 1924, התחנה לא קיבלה את שמה הנוכחי עד 1930.

אף על פי שחלונות "ונציאניים" גדולים, שתי קומות של עמודים קורינתיים ומגדל שעון בן שתי קומות במרכז מתייחסים במפורש לאדריכלות הרנסאנס האיטלקית, הבניין משלב תכונות נוספות ממגוון תקופות ומדינות. תחנת רכבת תאומה, המכונה כיום תחנת הרכבת לנינגרד, הוקמה לפי עיצובו של תון בקצה השני של קו הרכבת, במוסקבה .

בעוד שהחזית של תון נותרה שלמה ביסודה עד היום, התחנה הורחבה בשנים 1869–1879 ובשנת 1912. היא פותחה מחדש באופן פנימי בשנים 1950–1952 וב־1967. פסל חזה ברונזה של פיוטר הגדול באולם הראשי נחשף בשנת 1993 והחליף פסל חזה של לנין. התחנה משרתת את התחנות מיאקובסקאיה וכיכר ווסטאניה של המטרו, כאשר שתי התחנות מקושרות לבניין התחנה במסדרון תת-קרקעי.

שירותים
-------

### רכבת מהירה

| מספר רכבת | שם הרכבת | יעד | מופעל על ידי |
| --- | --- | --- | --- |
| 151/15153/154155/156159/160163/164165/166 | ספסאן | מוסקבהמוסקבה מוסקבה(לנינגרד) | חברת הרכבות הרוסית |

* רכבת ספסאן ברציף תחנת מוסקבה. 2015.רכבת ספסאן ברציף תחנת מוסקבה. 2015.
* רכבת EP20-017, של קו נבסקי אקספרס. 2015.רכבת EP20-017, של קו נבסקי אקספרס. 2015.
* רכבת לאסטוצ'קה. 2015רכבת לאסטוצ'קה. 2015
* רכבת חשמלית המיועדת לתחנת הרכבת קולפינו. 2015.רכבת חשמלית המיועדת לתחנת הרכבת קולפינו. 2015.

גלריה
-----

* התחנה בשנות 1900התחנה בשנות 1900
* התחנה ביום הניצחוןהתחנה ביום הניצחון
* האולם המקומרהאולם המקומר
* אולם הכרטיסים הראשי ואולם ההמתנה של התחנהאולם הכרטיסים הראשי ואולם ההמתנה של התחנה
* הכניסה למסדרון המקורי של רכבת ניקולאייבסקי במחסן הקטר בתחנת הרכבת מוסקבה. הבית העגול משנות ה-50 של המאה העשרים.הכניסה למסדרון המקורי של רכבת ניקולאייבסקי במחסן הקטר בתחנת הרכבת מוסקבה. הבית העגול משנות ה-50 של המאה העשרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תחנת מוסקבה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של תחנת מוסקבה

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "Moskovsky Railway Station". *Encyclopaedia of St. Petersburg*. Rosspen.
2. ↑  "Russian Railways press release".
המונח "גאר דה ליון" מפנה לכאן. לערך העוסק בתחנת רכבת בליון, ראו גאר דה ליון סנט-אכזופרי.
**תחנת ליון** (בצרפתית: **Gare de Lyon**) היא תחנת רכבת, אחת משש תחנות רכבת מרכזיות בפריז. התחנה ממוקמת ברובע ה-12 בפריז ומשרתת כ-90 מיליון נוסעים בשנה בקווי TGV לדרום ודרום-מזרח צרפת וכן לשווייץ, איטליה וצפון ספרד כמו גם קווי רכבת פרוורית RER. התחנה היא השלישית מבחינת עומס בצרפת ואחת העמוסות ביותר באירופה.

היסטוריה
--------

התחנה הוקמה עבור התערוכה העולמית של פריז (1900) והאדריכלות שלה, בפרט מגדל השעון שלה, מהווה דוגמה לאדריכלות המקובלת של תחנות רכבת באותה עת. המסעדה *Le Train Bleu* ("הרכבת הכחולה") שנפתחה במקום עם חנוכתו, ממשיכה לשרת סועדים ונוסעים.

ב-27 ביוני 1988 אירע בתחנה אסון בו התנגשה רכבת נוסעת ברכבת נייחת ברציף בשעת עומס. באסון נהרגו 56 אנשים ונפצעו 55 נוספים.

קווי שירות
----------

קווי TGV יוצאים מהתחנה לערי צרפת: ליון, מרסיי, מונפלייה, ניס, פרפיניאן, דיז'ון, בזאנסון, מילוז וגרנובל. לערי איטליה: ונציה, טורינו ומילאנו. לערי שווייץ: ז'נבה, ציריך, ברן, אינטרלאקן, לוזאן ובריג-גליס. לפרייבורג בגרמניה ולברצלונה שבספרד.

כן פועלים מהתחנה קווי רשת Thalys למרסיי ולבור-סן-מוריס.

בין השנים 1886 ל-2003 הייתה התחנה תחנת פריז בקו "הרכבת הכחולה" (Le Train Bleu), רכבת אקספרס מפוארת ויוקרתית שנעה מלונדון, דרך קאלה ופריז לריביירה הצרפתית, עליה אף כתבה אגאתה כריסטי את סיפורה "מסתורין ברכבת הכחולה", בה מופיעה תחנת הרכבת גאר דה ליון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תחנת ליון** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של תחנת ליון

| תחבורה בפריז |
| --- |
| מפעילים | RATP • SNCF |
| מערכות תחבורה מסילתיות | RER • הרכבת התחתית של פריז |
| תחנות רכבת מרכזיות | פריז-צפון • פריז-מזרח • תחנת סן לאזאר • תחנת אוסטרליץ • תחנת ליון • תחנת מונפרנאס • תחנת ברסי |
| נמלי תעופה | נמל התעופה שארל דה גול • נמל התעופה אורלי • נמל התעופה לה בורז'ה |

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb11952845j (data)
* LCCN: sh2020000549

 |
**מנהל רוסקוסמוס**, רשמית **מנכ"ל התאגיד הממלכתי לפעילות חלל "רוסקוסמוס"** (ברוסית: **Генеральный директор государственной корпорации по космической деятельности «Роскосмос»‎**), הוא נושא המשרה הגבוה ביותר של רוסקוסמוס, סוכנות החלל של הפדרציה הרוסית. המנהל משמש כיועץ בכיר לענייני מדעי החלל של נשיא רוסיה.

סגן מנהל רוסקוסמוס משמש כמפקד שני של הסוכנות ואחראי כלפי המנהל על מתן תכנון והנחיות מדיניות עבור הסוכנות. השניים מייצגים את רוסקוסמוס בפני המינהל הנשיאותי, הדומה הממלכתית, ראשי סוכנויות ממשלתיות פדרליות, ארגונים בינלאומיים וארגונים חיצוניים. הם גם מפקחים על העבודה השוטפת של המחלקות השונות של רוסקוסמוס.

המנהל הנוכחי הוא יורי בוריסוב, שמונה על ידי הנשיא ולדימיר פוטין ב־15 ביולי 2022.

היסטוריה
--------

לפני הקמת סוכנות החלל הרוסית, את תפקידי תיאום פעילויות החלל האזרחיות תיאם משרד ממשלתי לבניית מכונות כללית. השר היה אחראי בפועל על תוכנית החלל הסובייטית ובמשרה זו כיהנו פיוטר גורמיקין (1955–1957), סרגיי אפאנסייב (1965–1983), ויטאלי בקלאנוב (1983–1988), ויטאלי דוֹגוּז'ייב (1988–1989) ואולג שישקין (1989–1991).

המנהל הראשון של סוכנות החלל הרוסית היה יורי קופטב. במהלך כהונתו סבלה הסוכנות ממשבר כלכלי, והוא שהוביל את הטיסות הפרטיות לחלל, והיה גם המנהל הוותיק ביותר, שמילא את התפקיד בשנים 1992 עד 1999.

מנהלים
------

| דיוקן | שם | תחילת כהונה | סיום כהונה |
| --- | --- | --- | --- |
|  | יורי קופטב | 25 בפברואר 1992 | 11 במרץ 2004 |
|  | אנאטולי פרמינוב | 12 במרץ 2004 | 28 באפריל 2011 |
|  | ולדימיר פופובקין | 29 באפריל 2011 | 10 באוקטובר 2013 |
|  | אולג אוסטפנקו | 10 באוקטובר 2013 | 21 בינואר 2015 |
|  | איגור קומארוב | 21 בינואר 2015 | 24 במאי 2018 |
|  | דמיטרי רוגוזין | 24 במאי 2018 | 15 ביולי 2022 |
|  | יורי בוריסוב | 15 ביולי 2022 |  |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מנהל רוסקוסמוס** בוויקישיתוף
* רוסקוסמוס

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Дмитрий Рогозин назначен генеральным директором госкорпорации «Роскосмос»". *kremlin.ru* (ברוסית). נבדק ב-24 במאי 2018. `{{cite news}}`:  (עזרה)
**דייוויד לויד "דייב" בואן** (אנגלית: **David Lloyd "Dave" Bowen**;‏ 7 ביוני 1928 - 25 בספטמבר 1995) היה שחקן ומאמן כדורגל ולשי.

בואן נולד בעיירה מיסטג שבוויילס, והחל את דרכו בנורת'המפטון טאון. הוא הספיק להשתתף ב-12 משחקים במדי המועדון לפני שזכה לתשומת לבו של פט ויטאקר, בנו של מאמן ארסנל טום ויטאקר. הוא הוחתם על ידי ארסנל בקיץ 1950 על מנת לשמש כמחליפו של ג'ו מרסר בעמדת הקשר. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול וולבס ב-24 במרץ 1951, אך לא השתתף במשחקים רבים בין שנת 1951 לשנת 1954 שבה פרש מרסר בעקבות פציעה. בעונת 1954/1955 הוא הפך לשחקן הרכב קבוע, והמשיך בכך עד סוף העשור.

במקביל, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ויילס במשחק הידידות מול נבחרת יוגוסלביה בספטמבר 1954. הוא השתתף בסך הכול ב-18 משחקי נבחרת, והיה הקפטן שלה במהלך משחקי מונדיאל 1958; ויילס סיימה בתיקו בכל המשחקים והעפילה לשלב רבע הגמר, שם הודחה על ידי נבחרת ברזיל שניצחה 1 - 0 משער של פלה בן ה-17. ביחד עם השוער ג'ק קלסי הוא היה השחקן הראשון של ארסנל המשתתף במונדיאל.

בתקופה שבה שיחק בארסנל המועדון לא זכה להצלחה רבה, כך שבואן לא זכה בתארים כלשהם באנגליה. אולם, הוא השתתף בנבחרת לונדון בגמר הראשון של גביע ערי הירידים, שהסתיים בהפסד 2 - 8 לברצלונה בסיכום שני המשחקים. בשתי עונותיו האחרונות בארסנל הוא היה קפטן המועדון. בסך הכול הוא השתתף ב-162 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם שני שערים.

ב-1959 הוא חזר לנות'המפטון טאון כמאמן-שחקן. בואן אימן את המועדון במשך שמונה שנים, והתפרסם בכך שהצליח להחתים שחקנים טובים למרות מגבלות התקציב. בתוך חמש עונות הוא הוביל את נורת'המפטון מהליגה החמישית אל הליגה הראשונה. אולם, המועדון שרד בליגה הראשונה במשך עונה אחת בלבד (1965/1966).

בואן עזב את נורת'המפטון ב-1967, לאחר ירידת ליגה שנייה ברציפות, אך חזר לקדנציה שנייה שהחלה ב-1969 והסתיימה ב-1972, כאשר בשנה זו המועדון משחק בליגה הרביעית. הוא אימן את המועדון בהפסד 2 - 8 למנצ'סטר יונייטד בגביע ה-FA, שבו הבקיע ג'ורג' בסט שישה שערים.

במקביל לעבודתו בנורת'המפטון הוא אימן את נבחרת ויילס, אך לא הצליח להוביל אותה להישגים דומים לאילו שאליהם הגיעה הנבחרת בזמן ששיחק בה. בואן המשיך לעבוד בנורת'המטון כג'נרל-מנג'ר, מזכיר ודירקטור בהנהלה. לאחר מכן הוא פרש מכדורגל. במקביל לעבודתו כמאמן הוא עסק בעיתונאות כמקצוע משני.

לאחר מותו החליטה הנהלת נורת'המפטון לקרוא ליציע הצפוני באצטדיון סיקספילד (מגרש הבית של המועדון) על שמו של בואן.

לקריאה נוספת
------------

* ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (מסת"ב 1-899429-03-4)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת ויילס – מונדיאל 1958** |
| --- |
| 1 קלסי • 
2 ויליאמס • 
3 הופקינס • 
4 סאליבן • 
5 צ'ארלס • 
6 בואן (ק) • 
7 מדווין • 
8 יואיט • 
9 צ'ארלס • 
10 אולצ'רץ' • 
11 ג'ונס • 
12 ג'ונס •
13 וורנקומב • 
14 אדוארדס •
15 בייקר •
16 קרואו •
17 ליק •
18 ורנון •
19 וובסטר •
20 אלסוורת'י •
21 אולצ'רץ' •
22 בייקר •
מאמן: מרפי | ויילסויילס |
חזית התחנה
**תחנת מונפרנאס** (בצרפתית: **Gare Montparnasse**) היא תחנת רכבת, אחת משש תחנות הרכבת המרכזיות של פריז. התחנה משרתת קווים, בהם קווי TGV, לאזור מערב ודרום-מערב צרפת, לחבלים ברטאן, אקיטן החדשה (בורדו) ופיי דה לה לואר (נאנט). התחנה, שהוקמה ב-1840 בשכונת מונפרנאס בשם "המערבית" (Gare de l'Ouest) נסגרה ב-1934 כיוון שרציפיה היו קצרים מדי ועל חורבותיה הוקם מגדל מונפרנאס. התחנה הנוכחית הוקמה ב-1969 במיקום חדש, דרומית למגדל ולאתר התחנה המקורית. ב-1990 הורחבה התחנה באמצעות שלוחה מיוחדת לקליטת רכבות ה-TGV. מצפון לחזית התחנה, בינה ובין המגדל, משתרע הפארק העירוני, *Jardin Atlantique*.

תאונת הרכבת ב-1895
------------------

 ערך מורחב – **אסון מונפרנאס**  

תחנת מונפרנאס (במיקומה הקודם) התפרסמה בשל תאונת הרכבת שהתרחשה בה ב-22 באוקטובר 1895. הרכבת מגראנויל (Granville) שבמחוז מאנש הגיעה באיחור קל לפריז, ונהג הקטר נכנס לתחנה במהירות גבוהה מהמותר בניסיון להדביק את הפיגור. עקב כשל במערכת הבלמים של הרכבת הוא לא הצליח לעצור בזמן, והרכבת פרצה את בלם הפגוש, נסעה על הרציף מעבר לקצה המסילה כ-30 מטר, ועברה דרך קיר התחנה, שעוביו כ-60 ס"מ. הרכבת נעצרה לאחר שהקטר נפל עם חלקו הקדמי על הכיכר, כ-10 מטר מתחת למפלס התחנה. בתאונה נהרגה רק אישה אחת, שהחליפה לזמן קצר את בעלה בדוכן העיתונים שלו בכיכר, ונפגעה מאבנים נופלות. כן נפצעו בתאונה שני נוסעים, שלושה אנשי צוות, ואדם נוסף שעבר ברחוב.

תאונת הרכבת בתחנת מונפרנאס, 1895
תמונות של הקטר העומד על חלקו הקדמי, שצולמו בידי מספר צלמים שונים לאחר התאונה ועד שהרכבת פונתה ממקומה כעבור מספר ימים, הובילו לפרסום הרב של האירוע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תחנת מונפרנאס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של תחנת מונפרנאס

* תמונות מהתחנה המקורית והחדשה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jason Zasky, "Let’s Pause For a Station Break: The story behind the world’s most famous train wreck photo. Failure Magazine, Jan. 4, 2003

| תחבורה בפריז |
| --- |
| מפעילים | RATP • SNCF |
| מערכות תחבורה מסילתיות | RER • הרכבת התחתית של פריז |
| תחנות רכבת מרכזיות | פריז-צפון • פריז-מזרח • תחנת סן לאזאר • תחנת אוסטרליץ • תחנת ליון • תחנת מונפרנאס • תחנת ברסי |
| נמלי תעופה | נמל התעופה שארל דה גול • נמל התעופה אורלי • נמל התעופה לה בורז'ה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb119572573 (data)
* VIAF: 146150746964916301002
* WorldCat: viaf-146150746964916301002

 |
***Middle-earth: Shadow of Mordor*** הוא משחק וידאו מבוסס עולם פתוח שפותח על ידי Monolith Productions, ופורסם על ידי Warner Bros. Interactive Entertainment. המשחק שוחרר עבור Microsoft Windows, פלייסטיישן 4 ו-Xbox One בחודש ספטמבר 2014, ועבור פלייסטיישן 3 ו-Xbox 360 בחודש נובמבר 2014. מדובר במשחק השני המתקיים בעולם הארץ התיכונה אשר דורג כמשחק למבוגרים בלבד על ידי ESRB, אחרי The Lord of the Rings: War in the North.

המשחק מציג עלילה מקורית, המבוססת על הלגנדריום של טולקין מטעם הסופר ג'ון רונלד רעואל טולקין. עלילת המשחק מתרחשת בין אירועי ההוביט ושר הטבעות.

השחקן שולט ב**טאליון** (Talion), נוטר מגונדור אשר מוצא עצמו קשור לאלף לורד **קלברימבור** (Celebrimbor), יוצר הטבעת האחת, בשעה ששניהם יוצאים למלחמה כנגד סאורון על מנת לנקום את מותם של בני משפחתם. במסגרת המשחק, העלילה מאפשרת לשחקן לקחת חלק בפעילויות רבות ברחבי מורדור, תוך עשיית שימוש ביכולות על אנושיות לצורך לחימה באורקים השורצים במקום.

ייחודו העיקרי של המשחק, אשר מבדל אותו ממשחקי עולם פתוח אחרים, הוא "מערכת הנמסיס" (Nemesis System), אשר מהווה מערכת אינטליגנציה מלאכותית המגיבה בזמן אמת להתרחשויות השונות במשחק, ומאפשרת לשחקן לעצב בדרכו את סיפור המשחק, על פי בחירותיו והתנהלותו.

פיתוח המשחק החל בשנת 2011. במטרה ליצור עלילה מתואמת ועקבית עם ספריו של טולקין, המפתחים התייעצו עם אנשים רבים מחברת האחים וורנר, כמו גם עם פיטר ג'קסון, במאי סרטי טרילוגיית שר הטבעות וההוביט. בעוד שחברת Monolith Productions התמקדה בפיתוח הגרסאות לפלייסטיישן 4, Xbox One והמחשב האישי, פיתוח הגרסאות לפלייסטיישן 3 ול-Xbox 360 הופקד בידי חברת Behaviour Interactive.

Shadow of Mordor זכה לביקורות חיוביות במיוחד עם שחרורו. מרבית השבחים הופנו למנגנון הלחימה, עיצוב העולם הפתוח, ומערכת הנמסיס, אף שהועלתה ביקורת מסוימת כלפי עלילת המשחק והקרבות כנגד הבוסים. לאחר השקתו, Shadow of Mordor הפך למשחק הווידאו המצליח ביותר המבוסס על היקום של טולקין, וזכה במספר רב של פרסים ומועמדויות לפרסים, לרבות תואר **משחק השנה לשנת 2014**. 

משחק המשך, Middle-earth: Shadow of War, שוחרר באוקטובר 2017.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Middle-earth: Shadow of Mordor
* Middle-earth: Shadow of Mordor, באתר PCGamingWiki (באנגלית)

### ביקורות

* ביקורת MIDDLE-EARTH: SHADOW OF MORDOR, באתר IGN ישראל, 30 בספטמבר 2014
* ביקורת - Shadow of Mordor, באתר Vgames,‏ 8 באוקטובר 2014
* ארז רונן, TECH‏, ביקורת: Shadow of Mordor, באתר וואלה!‏, 12 באוקטובר 2014
* אביב מזרחי, Shadow of Mordor: משחק אחד למשול בם, באתר ynet, 14 באוקטובר 2014
* Middle-Earth: Shadow of Mordor – סיקור המשחק, באתר PCGALAXY, ‏23 באוקטובר 2014
* הראל עילם, בדיקת כלכליסט Shadow Of Mordor: הצד האפל של שר הטבעות, באתר כלכליסט, 24 באוקטובר 2014
* הכותר המפתיע: Middle-earth: Shadow of Mordor [ביקורת משחק], באתר Geektime, ‏22 בינואר 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb169536526 (data)

 |
**MicroProse** הייתה מפתחת משחקי מחשב, מארצות הברית. החברה פיתחה מספר משחקים אשר זכו להצלחה מסחרית.

החברה הוקמה בשנת 1982 על ידי ביל סטילי וסיד מאייר. כבר באותה שנה הם פרסמו את המשחק הראשון שהיה מיעוד לקונסולה של "אטארי". בשנת 1984 הם פרסמו משחק ל-קומודור 64. בשנת 1987 פורסם משחק "Airborne Ranger". בשנת 1987, לפי נתוני Computer Gaming World החברה הייתה נחשבת בין החמישייה המובילה בעולם.

בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 פורסמו Railroad Tycoon ו-Civilization. בדצמבר 1993 בוצע איחוד עם חברת Spectrum HoloByte. בתקופה זו פותחו משחקים כמו Transport Tycoon ומספר משחקים מסדרת X-COM.

בשנת 1996 החברות נפרדו וכבר בשנת 1997 MicroProse נרכשה על ידי "אטארי" תמורת 250 מיליון $.

בשנת 1998 המשרד הראשי באוסטין נסגר. בדצמבר 1998 פורסם פאלקון 4.0, אך מכירות לא עומדו בציפיות. בהדרגה החברה ירדה מגדולתה. בשנת 2001 החברה נסגרה.

בשנת 2019 היה ניסיון לחדש את החברה תחת השם המקורי ובמאי 2020 שוחררו שלוש משחקים ראשונים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של MicroProse (באנגלית)
* נתונים על החברה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14243516c (data)
* GND: 4373044-9
* ISNI: 0000 0001 0724 2799
* LCCN: n93077337
* VIAF: 137434325
* WorldCat: lccn-n93077337

 |
מפה פיזית
**גאוגרפיה פיזית** היא תחום מחקר בגאוגרפיה העוסקת בחקירת תופעות הטבע והנוף בכדור הארץ – משכבות האטמוספירה דרך פני כדור הארץ ועד לגרעין כדור הארץ. כל זאת, מבלי לעסוק בפעילות האדם והשפעתו אך לתחום זה השפעה נרחבת על הגאוגרפיה האנושית מחיי הפרט ועד לחברה כולה. הגאוגרפיה הפיזית היא נגזרת של מדע של הטבע ושל כדור הארץ. ענף מחקרי זה עושה שימוש במתמטיקה, בכימיה, בפיזיקה על מנת להבין את תנועת כדור הארץ, את מערכת היחסים שלו עם גופים אחרים במערכת השמש, את מרכיבי הנוף הטבעיים, את דרך עיצובו של הנוף הקרקעות והמסלע (גאומורפולוגיה), פני השטח (הטופוגרפיה), מחקר גופי המים (הידרולוגיה) והאקלים (קלימטולוגיה).

ענף זה הוא אחד משני תת־הענפים העיקריים של המחקר הגאוגרפי; הענף האחר הקרוי גאוגרפיה אנושית, והוא מתמקד בחקר הממדים המרחביים של פעילות האדם, השפעות הסביבה על האדם והשפעותיו של האדם על הסביבה.

תחומים
------

ענף הגאוגרפיה הפיזית כוללת מגוון תחומים, ביניהם:

### טופוגרפיה

התחום העוסק בחקר תצורות פני השטח של כדור הארץ, תיאורן ומיפויים;

### גאומורפולוגיה

מדע העוסק בחקר היווצרות צורות הנוף;

### הידרולוגיה

מדע הבוחן את התפלגות והתנהגות זרמי וגופי מים;

### אוקיינוגרפיה

מדע האוקיינוסים והימים;

### קלימטולוגיה

מדע החוקר את האקלים המקומי והעולמי הבוחן מגמות לטווח הקצר והארוך;

### גלציולוגיה

מדע המנתח את דינמיקת הקרחונים;

### פדולוגיה

מדע העוסק בלימוד קרקעות בסביבתן הטבעית;

### ביוגאוגרפיה

תחום העוסק בלימוד הפיזור הגאוגרפי של מינים ביולוגיים במרחב ובזמן;

### פלאוגאוגרפיה

המדע העוסק בחקר הגאוגרפיה הפיזית של העבר.

ראו גם
------

* גאוגרפיה פיזית - מונחים

קישורים חיצוניים
----------------

* | מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **גאוגרפיה פיזית** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **פיזיוגרפיה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **גאוגרפיה פיזית** |
* גאוגרפיה פיסית, דף שער בספרייה הלאומית

| תחומי מדעי כדור הארץ |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אוקיינוגרפיה • גאוכימיה • גאוכרונולוגיה • גאולוגיה • גאולוגיה כלכלית • גאולוגיה היסטורית • גאולוגיה ימית • גאולוגיה סביבתית • גאוגרפיה פיזית • גאולוגיה פלנטרית • גאולוגיה קרחונית • גאומגנטיקה • גאומורפולוגיה • גמולוגיה • גאוסטטיסטיקה • גאופיזיקה • וולקנולוגיה • טקטוניקה • כרייה • מטאורולוגיה • מינרלוגיה • סייסמולוגיה • סינופטיקה • פדולוגיה • פטרולוגיה • פלאוגאוגרפיה • פלאוקלימטולוגיה • פלאונטולוגיה |

 |

| גאוגרפיה פיזית |
| --- |
| תחומים | גאוגרפיה סביבתית • גאומורפולוגיה • הידרולוגיה והידרוגרפיה • חקר קרחונים • מדעי האטמוספירה • מטאורולוגיה • קלימטולוגיה • פלאוקלימטולוגיה • אוקיינוגרפיה • אוקיינוגרפיה פיזיקלית • אוקיינוגרפיה כימית • אוקיינוגרפיה ביולוגית • אוקיינוגרפיה מטאורולוגית |  |
| מונחים יבשתיים | קרקע • טקטוניקת הלוחות • יבשת • מצר יבשה • ארכיפלג • אי • חצי אי • אטול • מדבר • נווה מדבר • חולות נודדים • חולית • ערבה • סוואנה |
| מונחים ימיים | אוקיינוס • ים • זרם ים • אגם • מעיין • נהר • נחל • דלתה • מפרץ • מפרצון • מצר ים • יובל |
| ראו גם גאוגרפיה פיזית – מונחים |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007546016005171
* BNE: XX4576250
* BnF: cb11961080t (data)
* GND: 4174629-6
* LCCN: sh85101552
* NARA: 10644273
* NKC: ph120423

 |
סמליל הMii
**Mii** הן הדמויות המייצגות את השחקנים בקונסולות המשחקים השונות של נינטנדו.
הפעם הראשונה בהם דמויות ה-Mii היוו חלק חשוב הייתה עם יציאתו של נינטנדו Wii, בו יכלו השחקים לייצר דמויות Mii בעזרת שימוש ביישום "ערוץ הMii" (באנגלית: Mii Channel).

Mii ב-Wii
---------

בקונסולת המשחק Wii הייתה נגישות רבה לדמויות Mii, וברוב המשחקים החברתיים של נינטנדו (מריו קארט, Wii Sports וכדומה) היה ניתן להשתמש בהם. עם זאת משחקים רבים לא השתמשו בדמויות הMii.
ביישום ערוץ הMii השחקנים יכלו ליצור דמויות תוך שימוש במגוון סוגי עיניים, פנים, תסרוקות, אפים, פיות ועוד, ניתן היה גם לבחור את גובה הMii ואת צורתו הכללית (רזה, שמן). לאחר מכן נתבקשו השחקנים לתת לMii שם חיבה, לבחור את צבעו האהוב (צבע החולצה שלו), וניתן היה לכתוב את תאריך יום הולדתו, את השחקן שיצר אותו והאם הוא מועדף.

Mii ב-3DS
---------

נינטנדו 3DS הרחיב את אפשרויות בניית דמויות הMii, עם עוד תסרוקות, צבעי עור ופנים. תוספת חשובה ב-3DS הייתה המצלמה, בה עשה שימוש על מנת לראות את השחקן, ולמצוא לו דמות Mii דומה, מהרגע שהשחקן הסכים לדמות ה-Mii שנבחרה, הוא יכול לשנות אותה איך שרצה.
משחקים רבים לקונסולת ה-3DS תומכים בדמויות Mii, ביניהם Pilotwings Resort, Super Pokemon Rumble, Mario Kart 7 ועוד.

Mii ב-Wii U
-----------

קונסולת ה-Wii U מאפשרת אף היא מגוון רחב של יצירת דמויות Mii, כנינטנדו 3DS, וניתן להעביר את הדמויות ביניהם.
בWii U דמויות Mii הן חלק גדול מהיישומים, שכן הדמות מייצגת את השחקן בפני העולם, הדמות מייצגת את השחקן ברשת החברתית החדשה "Miiverse" (שילוב של Mii וUniverse, כלומר: יקום דמויות הMii). במשחק Nintendo Land השחקנים היחידים הם דמויות הMii, מחופשים לדמויות המפורסמות של נינטנדו, שם ניתן לשחק עם חברים נוספים בעלי Wii U ברחבי העולם באמצעות המרשתת.

Mii ב-Nintendo Switch
---------------------

בקונסולת הNintendo Switch התאפשר ליצור Mii, אך הדמות משמשת הרבה פחות במשחקים. ניתן להשתמש בMii כתמונת הפרופיל למשתמש בNintendo Switch וצריך ליצור Mii למשתמש My Nintendo. כמו כן ניתן לשחק בתור Mii לבחירתך במשחקים "Super Smash Bros Ultimate" ו"Mario Kart 8 Deluxe" אך ניתן לעשות כך גם במשחקים קודמים של הסדרות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Mii** בוויקישיתוף
מנת פוצ'י פייפיאן
**פוּצִ'י פֵייפּיאֶן** (בסינית: **夫妻肺片**, פיניין: **Fūqī fèipiàn**, תרגום מילולי: "חלקי ריאה של בעל ואשה") הוא מאכל סצ'ואני פופולרי, המוגש קר או בטמפרטורת החדר, והוא עשוי רצועות פרוסות דק של בשר וחלקי פנים של בקר. מרכיבים נפוצים בגרסה המודרנית של פוצ'י פייפיאן כוללים לב בקר, לשון וקיבה, עם כמות נדיבה של תבלינים שונים, כולל פלפל סצ'ואן. עבור מנה שורשית סצ'ואנית, הטעם הרצוי צריך להיות גם חריף וגם קהה. למרות שמו, לעיתים רחוקות משתמשים בריאה ממשית.

היסטוריה
--------

עוד בשושלת צ'ינג המאוחרת, מוכרים מוסלמים רבים שחיו בצ'נגדו מכרו פרוסות בקר שהוגשו קר ברחובות צ'נגדו, תוך שימוש בפסולת בקר מכיוון שהן היו זולות יחסית. בגלל עלותו הנמוכה, המנה הייתה פופולרית בקרב נושאי ריקשה וסטודנטים עניים.

בשנות השלושים, זוג נשוי בצ'נגדו התפרסם בזכות הכנת פרוסות בקר. הבעל, גואו ג'אוחואה (郭朝華), ואשתו, ג'אנג טיאנג'נג (張田政), התייחסו במיוחד לפרוסות הבקר שהכינו, ולעיתים קרובות התנסו במרכיבים חדשים. כתוצאה מכך, לפרוסות הבקר שלהם היה טעם מובהק ומובדל משאר ספקי פרוסות הבקר, והעסק שלהם פרץ. לעיתים קרובות, ילדים שובבים היו מושכים מתיחה על בני הזוג *ומדביקים פתקי נייר שעליהם נכתב "夫妻肺片", פוצ'י פייפיאן* ("חתיכות ריאה של בעל ואישה"). מאוחר יותר, סוחר ניסה את מנת *הפוצ'י פייפיאן* והיה מרוצה כל כך, שהוא נתן להם לוח אותיות מזהב עם הכיתוב *"夫妻肺片"*, ומאז דבק השם בפי כל.

כדי להתאים לטעמם של לקוחותיהם, הזוג ביצע שיפורים רבים במנה, ופרוסות פסולת הוחלפו בסופו של דבר בפרוסות בקר או טלה שונות. אנשים רבים עדיין העדיפו לקרוא למנה *פוצ'י פייפיאן*, ולכן השם משמש עד היום.

המשמעות של "*פיי"* הייתה במקור חלקי פסולת או פסולת (廢) אך מאוחר יותר שונתה לריאה (肺) כך שהמנה נשמעה פחות דוחה. הריאה יכולה להיות חלק מהפסולת הזו, אבל *פיי* אינה ריאה בפני עצמה במשמעות המנה הזו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פוצ'י פייפיאן** בוויקישיתוף
* מתכון לפוצ'י פייפיאן
* צ'נגדו - מטעמים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Fuchsia Dunlop (2003). *Land of Plenty: A Treasury of Authentic Sichuan Cooking*. W.W. Norton. ISBN 978-0-393-05177-3.