recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**חגית בנבג'י** (נולדה ב-12 באפריל 1966) היא פילוסופית, פרופסור במחלקה לפילוסופיה של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

ביוגרפיה
--------

חגית בנבג'י נולדה ב-1966. בשנת 1991 סיימה בהצטיינות תואר ראשון בפילוסופיה ובמתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1996 סיימה את לימודי התואר השני ובשנת 2002 סיימה את עבודת הדוקטורט בנושא: "נקודות מבט זרות: ונקודת המבט של תומאס ריד". העבודה נכתב בהדרכתו של פרופסור גלעד ברעלי. בשנת 2003 החקבלה כחברת סגל במחלקה לפילוסופיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בשנים 2004–2006 קיבלה מלגת אלון. בשנים 2014–2017 כיהנה כראש המחלקה.

תחומי המחקר של פרופסור בנבג'י הם פילוסופיה של הנפש ומטפיזיקה, ובאופן ספציפי בשלוש סוגיות מרכזיות: שאלת מעמדם של צבעים (האם הם תכונות אובייקטיביות של הדברים? האם הם נראים לנו בהתנסות כפי שהם?), טיבה של התפיסה החושית (האם היא תלויה במושגים? האם היא מצדיקה את מערכת האמונות שלנו?) ומהם רגשות וכיצד הם קשורים לתכונות מוסריות (האם רגשות ניתנים להצדקה? האם הם מועמדים לביקורת רציונלית, וכן בשאלת המתח בין תמונת העולם היומיומית שלנו לבין תמונת העולם המדעית.

### חיים אישיים

חגית בנבג'י נשואה לפרופסור יצחק בנבג'י מהפקולטה למשפטים, אוניברסיטת תל אביב באוניברסיטת תל אביב. והיא אמו של העיתונאי עידו בנבג'י.

קישורים חיצוניים
----------------

* חגית בנבג'י, באתר המחלקה לפילוסופיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב

* חגית בנבג'י, באתר ResearchGate

* חגית בנבג'י, באתר SSRN

**ממאמריה בעברית**:

* מושג העובדה ב'טרקטטוס לוגי-פילוסופי', **עיון**, מ', 1991, עמ' 379–404, באתר JSTOR
* מחשבות אני ואפשרות התקשורת, **עיון**, 47, 1998, עמ' 312–330, באתר JSTOR
* מחשבות שניות (פרוזאיות יותר) על הסליחה, **עיון**, ס״א (3), 2012, עמ' 427–438, באתר JSTOR
פירוש נוסף ערך זה עוסק ברב אשכנזי בתקופת הראשונים. אם התכוונתם לרב בקראקא בתקופת הרמ"א, ראו זלמן רונקיל (השני).
רבי **שלמה זלמן רונקיל** (או **רונקֶל**; נפטר בח' בחשוון, בין השנים ה'קע"א-ה'קפ"ז 1410–1426) היה רב ראש ישיבה ומקובל מגדולי רבני יהדות אשכנז במפנה המאה ה-15, רבן של מגנצא וורמיזא ורבו של מהר"י וייל.

רבי יעקב הלוי בן משה מולין (מהרי"ל) חי בזמנו במגנצא והתמנה בה כרב עוד בחייו, בדרשת שבת הגדול שלו, נהג ליטול רשות בתחילת הדרשה מרבי זלמן רונקיל מפני כבודו.

פסקי הלכה ודיונים הלכתיים שלו, הובאו בכתבי בני דורו והדור שלאחריו, כמו תלמידו מהר"י וייל, מהרי"ל, מהר"י ברונא ומהר"ם מינץ. מקובל לייחס לו את הספר "חתן דמים" (פראג שס"ה), הכולל פירושים קבליים לתורה בדרך גימטריה, דרשות ומנהגים לברית מילה וטקסי חתונה. הספר הושלם בידי רבי יצחק בן שמשון כ"ץ, אב"ד ניקלשבורג וערים נוספות, וחתנו של מהר"ל מפראג. אולם, יש המייחסים את הספר לרבי זלמן רונקיל השני.

משפחתו
------

מבין בניו ידוע הרב גוטליב המוזכר בשו"ת מהרי"ל. בין צאצאיו, רבני משפחת ליפשיץ: רבי ישראל ליפשיץ מחבר "תפארת ישראל", זקנו רבי ישראל ליפשיץ מקליווא ואבותיהם שכיהנו כרבנים בקהילות אשכנז ופולין.

הלכות שהובאו בשמו
-----------------

* אין לברך על טבילת כלים "אשר קדשנו במצוותיו וציוונו על **טבילת כלים**" אלא רק "... על **הטבילה**" (ספר מהרי"ל, מנהגים, הלכות נידה אות יג).
* דיון עם מהר"ם סג"ל על חיוב ציצית במעילים שבשעה שאינם רכוסים יש להם ארבע כנפות (מהר"ז בינגא, הלכות ציצית, אות לז).

לקריאה נוספת
------------

* חיים מיכל, **אור החיים**, פרנקפורט תרנ"א, פריט 822, עמ' 365–366. (על ספריו)

קישורים חיצוניים
----------------

* יצחק יודלוב, **מבוא לחתן דמים**, מהדורת צילום, תשנ"א, באתר אוצר החכמה
* איזידור זינגר ומקס זליגסון, ‏רונקל, שלמה זלמן, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)

ספרו
* ****חתן דמים****, פראג, שס"ה, באתר היברובוקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  יודלוב במבוא למהדורת הצילום של ספרו נוקב בסביבת השנים קע"א-קע"ד, ואילו באנציקלופדיה היהודית נכתב "לפני 1426".
2. ↑  שו"ת מהרי"ו סי' קנ"א. בין הדברים כתב: "ואני למדתי בישיבה של מהר"ז רונקיל ז"ל".
3. ↑  מהרי"ל מנהגים, ירושלים תשמ"ט לפי מפתח בעמ' תרסג, "מה"ר זלמן רונקיל במגנצא". שו"ת מהרי"ל סימן קעג, שו"ת מהרי"ל החדשות סי' יז וסי' כח.
4. ↑  שו"ת מהר"י ברונא, סימן קכ"ו.
5. ↑  שו"ת מהר"ם מינץ, סימן מ"ט.
6. ↑  ראו יצחק יודלוב, מי הוא מחבר הספר "חתן דמים"?, **צפונות** י, טבת תשנ"א, עמ' פ–פב, באתר היברובוקס.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007522620105171
* LCCN: n94122997
* WorldCat (עם LCCN): n94-122997

 |
**סמל העיר באר יעקב**, סמלה הרשמי של העיר באר יעקב, אומץ ב-13 בנובמבר 1958.

תיאור הסמל
----------

הסמל מורכב ממגן מעוגל החצוי לשנים על ידי שיבולת חיטה באלכסון. בחציו העליון ציור של שדה ירוק על רקע כחול ובראש הסמל שם המועצה. בחציו התחתון איור של עץ תפוז כסמל לענף הפרדסנות שהיה רוב הגידול החקלאי במועצה ובאר, שמסמלת את הבאר הרומית הקדומה בשטח המועצה שנחפרה מחדש עם הקמתה למציאת מים, שניהם על רקע כתום. הסמל מאפיין את אופיו החקלאי של היישוב שנוסד כמושבה ב-1907.

### סמליל

לעיר סמליל מודרני שבשימוש בחלק מפרסומיה, הסמליל מורכב מפסים, עיגולים וצורות בית מגורים בצבעי כתום, ירוק, ורוד וכחול היוצרים ביחד צורה של לב. השילוב בין פסים ארוכים ובתים קטנים מסמל את התפתחות היישוב, עם הקמת מגדלי מגורים לצד בתים צמודי קרקע, ואת שאיפתה להפוך לעיר. צורת הלב מסמלת את החיבור בין הוותיק לחדש ואת היישוב עצמו כיישוב "חם, מחבק ומכיל" לתושביו ולמשפחות החדשות שעוברות אליו. בתחתית הסמל שם המועצה בכחול לצד סמל המועצה הישן והמוטו החדש "חזון • תנופה • בית":

* חזון - חזונה של המועצה להפך ל"פנינת השפלה", עיר מבוקשת ומודרנית באזור.
* תנופה - מסמל את תנופת הבינוי המהירה במועצה, המתוככנת בתוכנית המתאר שאושרה ב-2020, במסגרתה צפויים להיבנות 27,000 יחידות דיור, 2 פארקים ואצטדיון כדורגל עירוני, והעיר תגדל בכ-85,000 תושבים.
* בית - שמירתה של המועצה על צביונה הקהילתי.

### סמליל שנת ה-100

סמליל שנת ה-100 של המועצה
סמל שהיה בשימוש ב-2007, שנת ה-100 ליישוב, הסמל מורכב מהמספר 100, כאשר בספרת ה-0 הימנית נמצא סמלה של המועצה, ומתחתיו שנת הייסוד, 1907, ושנת המאה. ספרת ה-0 השמאלית צבוע בירוק כסמל לעתיד, וממנה צומחת שיבולי חיטה, כסמל לעבר. בתחתית הסמל שם המועצה והמוטו "פנינת השפלה".

היסטוריה
--------

ב-2007 אושר סמליל מיוחד לכבוד שנת ה-100 של היישוב, שכלל את סמל היישוב הקיים. ב-2020 במסגרת תהליך מיתוג מחדש שבוצע עקב אישור תוכנית המתאר של המועצה, שצפויה להפך לעיר עם השלמתה, עוצב ואומץ סמליל ממותג חדש.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  סמל הישוב, אתר מועצה באר יעקב
2. ↑  דותן לוי, הוועדה המחוזית אישרה את תוכנית המתאר של באר יעקב: תוסיף ליישוב 85 אלף תושבים, באתר כלכליסט, 23 בפברואר 2020

| דגל ישראלדגל ישראל סמלי מחוז המרכז |
| --- |
| ערים | אלעד • גבעת שמואל • הוד השרון • טייבה • טירה • יבנה • יהוד-מונוסון • כפר יונה • כפר סבא • כפר קאסם • לוד • מודיעין-מכבים-רעות • נס ציונה • נתניה • פתח תקווה • קלנסווה • ראש העין • ראשון לציון • רחובות • רמלה • רעננה | מפת מחוז המרכזמפת מחוז המרכז |
| מנהלות מקומיות | נוה מונוסון • מכבים-רעות |
| מועצות מקומיות | אבן יהודה • אליכין • באר יעקב • בית דגן • בני עי"ש • גדרה • ג'לג'וליה • גן יבנה • גני תקווה • כוכב יאיר צור יגאל • כפר ברא • מזכרת בתיה • סביון • קדימה-צורן • קריית עקרון • שוהם |
| מועצות אזוריות | ברנר • גדרות • גזר • גן רווה • דרום השרון • חבל יבנה • חבל מודיעין • חוף השרון • לב השרון • נחל שורק • עמק חפר • שדות דן |
| מחוז הצפון • מחוז חיפה • מחוז תל אביב • מחוז המרכז • מחוז ירושלים • מחוז הדרום • מחוז יהודה ושומרון |
**הלכות פסוקות** הוא חיבור הלכתי מתקופת הגאונים, והוא החיבור הראשון לאחר התלמוד שניתן לראותו כ"ספר הלכות". כבר בתקופה קדומה הוא יוחס לרב יהודאי גאון, ראש ישיבת סורא (757–761), אך יש המסתייגים מייחוס זה ומאחרים אותו לתלמידו רב נטרונאי בר חביבאי נשיא.

כתלמוד הבבלי הספר נכתב במקורו חציו בעברית וחציו בארמית בבלית, והוא מסודר על פי נושאים העוקבים, על פי רוב, אחר סדר התלמוד הבבלי. ספר זה עוסק בהלכות שנוהגות לאחר חורבן בית המקדש בחוץ לארץ. דרכו היא קיצור הסוגיות התלמודיות ולעיתים עריכתן מחדש, בתוספת מסורות פרשניות ופסיקתיות קדומות. 

הספר היה נפוץ מאוד בתקופת הגאונים, ואף חוברו לו קיצורים ותרגומים לעברית ולערבית. במהלך ימי הביניים הלכה והידלדלה תפוצתו, ככל הנראה בעקבות הפופולריות הרבה של הספר הלכות גדולות שחובר בעקבותיו. הספר נודע לראשונה בעת החדשה מתוך כתב יד של תרגום לעברית שנמצא בספריית הבודליאנה שבאוקספורד והודפס בשנות ה-80 של המאה ה-19, ונודע בשם "**הלכות ראו**" (על שם הפסוק הפותח את החיבור, "ראו כי ה' נתן לכם (את) השבת"). רק לאחר זמן פורסם כתב יד של החיבור המקורי (כתב יד ששון 263), שנשמר בתימן ויצא לאור בשנת תשי"א, אולם גם הוא אינו שלם. 

הוצאה של השלמות לחלקים החסרים בכ"י ששון בשם **הלכות פסוקות מן הגניזה** פורסמה בשנת תשע"ד על ידי ד"ר יהונתן עץ חיים בהוצאת מוסד הרב קוק. בנוסף לכרך זה, מהדורה חדשה ושלימה של הספר **הלכות פסוקות** כולו בארבעה כרכים פורסמה על ידי מוסד הרב קוק בההדרת ד"ר יהונתן עץ חיים והושלמה בשנת תשע"ט.

לקריאה נוספת
------------

* נחמן דנציג, **מבוא לספר הלכות פסוקות**, ניו יורק וירושלים תשנ"ג (מהדורה שנייה עם תיקונים והוספות, תשנ"ט)
* ירחמיאל ברודי, **צוהר לספרות הגאונים**, תל אביב 1998
* ירון לישע, **העברית שבהלכות פסוקות לפי כתב יד ששון 263**, חיבור לשם קבלת תואר דוקטור לפילוסופיה, אוניברסיטת בר-אילן, רמת-גן תשע"ז
* שלמה מורג, **לתורת ההגה של הארמית הבבלית: לפי הניקוד שבכתב היד של ספר הלכות פסוקות**, לשוננו ל"ב (תשכ"ח), עמ' 67–88
* Robert Brody, *The Geonim of Babylonia and the Shaping of Medieval Jewish Culture*, New Haven & London, 1998

קישורים חיצוניים
----------------

- ויקיטקסט ביבליוגרפיה של ספר הלכות פסוקות ב"שרי האלף", באתר ויקיטקסט

* יהודאי בן נחמן גאון. הלכות פסוקות, דף שער בספרייה הלאומית
* **הלכות פסוקות**, ירושלים תשי"א, באתר היברובוקס
* הלכות פסוקות (כולל קטעי הגניזה של החיבור ובתוספת ניתוח לשוני למילים העבריות), באתר המילון ההיסטורי ללשון העברית
* צבי לשם, גרשם שלום על "הלכות פסוקות" של סלימאן ששון, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 1 באוקטובר 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  הספר ״השאילתות״ קדם לספר זה אך הוא ספר אגדה והלכה יחד
2. ↑  יעקב נחום אפשטיין, 'תשלום פירוש הגאונים לטהרות', תרביץ ט"ז עמ' 81.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007528668205171

 |
הרב **עמינדב מכלוף קריספין** (נולד בה'תרצ"ב, 1931/1932) הוא רב חרדי-ספרדי ישראלי, שכיהן כרבה של קריית ביאליק בין השנים 2009-1982.

תולדות חייו
-----------

נולד בשנת ה'תרצ"ב באסואירה (מוגאדור) שבמרוקו לרב ישראל קריספין, נכדו של רבי יעיש קריספין. בצעירותו עברה משפחתו לפריז, שם למד בישיבה ליטאית. בגיל 18 החל ללמוד בישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש בברינואה מפי הרבנים שמואל לויטין, ניסן נמנוב וישראל נח בליניצקי, ושם התקרב לדרכה של חסידות חב"ד. כשנה וחצי לאחר מכן, נשלח בהוראת הרבי מלובביץ' לקזבלנקה, לסייע בעבודתו החינוכית של הרב שלמה מטוסוב, וסייע בניהול המוסדות שהקים. בשנת ה'תשי"ג נשלח לארפוד, והיה אחראי על כל המוסדות שבין מקנס למרקש, כולל ישיבה גדולה במרקש שלמדו בה מעל 400 תלמידים. בארפוד התארס עם בחורה מקומית, אולם הרבי מלובביץ' הורה לו לשאת את בת הרב המקומי, רבי מאיר אבוחצירא (הרב אבוחצירא והרב קריספין השתייכו לשתי קהילות שונות שהתקיימו בארפוד), והוא נשא את בתו סוליקה.

בשנת ה'תשכ"ה עלה לישראל. שימש בתפקידים רבניים בלוד ובאשדוד.

בשנת ה'תשמ"ב התמנה לרב העיר קריית ביאליק. ייסד בעיר את כולל "כתר שם טוב", וכיום הוא נשיאו (בעבר עמד בראש הכולל הרב שלמה שלוש). עסק בהוצאה מחודשת לאור של כתבי רב-סבו רבי יעיש קריספין.

בשנת 2008 נעצר בחשד שביצע הטרדות מיניות בשלוש נשים, שתיים מתוכן עובדות המועצה הדתית בקריית ביאליק. ב-2009 הוגש כתב אישום לבית משפט השלום בחיפה בשלושה סעיפים של הטרדה מינית ובסעיף של הדחת עד, והוא נאלץ לפרוש מתפקידו. בשנת 2013 זוכה הרב קריספין מכל ההאשמות נגדו, לאחר שנחשפה הקלטה שבה דורש מזכיר המועצה הדתית בעיר, חיים אוטמזגין סכומי כסף גבוהים בתמורה לסגירת התיק, עובדה שהטילה צל כבד על גרסת התביעה.

משפחתו
------

הרב קריספין נשוי לאחותם של הרבנים דוד חי אבוחצירא, אלעזר אבוחצירא,
יקותיאל אבוחצירא, רפאל אבוחצירא וישועה ורחמים אבוחצירא. אחיות נוספת נשואות לרבנים חיים פינטו ויוסף טולידנו.

אחותו של הרב קריספין נשואה לרב שמעון ביטון, רבה של בית שמש.

קישורים חיצוניים
----------------

* ירוחם לנדסמן, השליח שהגיע מרוסיה וחולל מהפך יהודי במרוקו, אתר "חב"ד און ליין", 22.11.2007.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברוך סבאג, הרבי ויהדות ספרד, עמ' 40
2. ↑  קובי מנדל‏, הרב של קרית ביאליק חשוד במעשים מגונים, באתר וואלה!‏, 17 במרץ 2008
3. ↑  אחיה ראב"ד, אישום: הרב של קרית ביאליק תקף מינית, באתר ynet, 3 במרץ 2009.
4. ↑  אלון שני, כתב בחיפה והגליל גיא פלג, ‏הקלטת חשפה: כך ניסו להפליל את הרב של קריית ביאליק, באתר ‏מאקו‏, 15 בדצמבר 2013
שכונת המשולשים, 2011
בית בשכונת המשולשים
**שכונת המשולשים**, הידועה גם בשם "**חוף הזהב**", היא שכונה בקיסריה, סמוך לקיבוץ שדות ים ולתחנת הכוח של חדרה. בעבר הוקמו בשכונה בתי קיט שגגותיהם גבוהים ומשולשים בצורתם. בתים אלו הפכו לאורך השנים לוילות נופש בעלות גגות מרובעים, וכיום נותרו בתים משולשים ספורים שעדיין מאוכלסים על ידי תושבי קבע. 

המשולשים נוצרו באמצעות לוחות בטון שהונחו זה על זה בצורת אות A. בכל בית משולש שני מפלסים, המחוברים ביניהם במדרגות. שטחו הכולל של כל בית כ-40 מטר. לכל בית חצר צמודה של כ-300–400 מטר.

היסטוריה
--------

השכונה נבנתה בראשית שנות ה-70 על ידי חברת "דיור לעולה", על האדמות השייכות לברון רוטשילד, ולפיכך הן מנוהלות על ידי החברה לפיתוח קיסריה ולא המועצה האזורית. שמה הרשמי של השכונה היה "קייט ושייט", בהקשר לקרבה למועדון השייט של קיבוץ שדות ים. הבתים נרכשו בתקופה זו ברובם על ידי רופאים, עורכי דין ופרופסורים מהמעמד הגבוה בירושלים, כבתי נופש הסמוכים לים. 

ב-2008 קיבלו בעלי הבתים אישור להרוס את הבתים המשולשים, בעקבות השימוש שהיה בעבר בבניית הבתים באזבסט כחומר חיפוי. במקומם הותר לבנות בתים נמוכים בעלי גג שטוח, בשטח מקסימלי של 80 מטר מרובע.

גלריה
-----

* בית משולש לצד וילות חדשות בשכונהבית משולש לצד וילות חדשות בשכונה
* מראה שכונת המשולשים מחוף היםמראה שכונת המשולשים מחוף הים

קישורים חיצוניים
----------------

* יוסי מטלון, משולשים, באתר עמותת אדריכלים מאוחדים בישראל
* דותן לוי, קיסריה: שכונה חדשה תקום במקום שכונת המשולשים, באתר ynet, 10 באפריל 2008
* דותן לוי, קיסריה: שלושה מגרשים בחוף הזהב יימכרו במכרז, באתר כלכליסט, 4 במאי 2010
**איגוד ערים לאיכות הסביבה נפת אשקלון** הוקם בשנת 1979 מתוקף צו הקמה של שר הפנים וחוק איגודי ערים תשט"ו-1955. האיגוד עוסק בקשת רחבה של נושאים לקידום איכות הסביבה בנפת אשקלון, תוך דגש על שמירת ערכי הטבע הקיימים באזור ומניעת מפגעים סביבתיים. נכון לשנת 2021, האיגוד מפעיל 12 תחנות ניטור לאיכות האוויר.

באיגוד חברות 10 רשויות מקומיות, כאשר האיגוד משרת אוכלוסייה של קרוב ל-350 אלף תושבים על פני שטח של 1.5 מיליון דונם. הרשויות החברות הן אשקלון, קריית גת, קריית מלאכי, שדרות, מועצה אזורית באר טוביה, מועצה אזורית חוף אשקלון, מועצה אזורית שער הנגב, מועצה אזורית יואב, מועצה אזורית לכיש ומועצה אזורית שפיר.

פעילות האיגוד
-------------

האיגוד פועל בנושאים מקצועיים, באמצעות מערך פיקוח ואכיפה, לאיתור ולמניעת זיהומים ומפגעים סביבתיים, בדגש על הנושאים הבאים:

* תשתיות
* אכיפה
* סביבה חקלאית ואגרואקולוגיה
* הדברה ולחימה במזיקים
* איכות אוויר
* תחנות כוח ודלקים
* רעש וקרינה
* רישוי עסקים
* תכנון סביבתי
* פסולת ומיחזור
* פניות ציבור
* חינוך וקהילה - צמצום צריכה
* תעשייה

בנוסף, פועל האיגוד למתן מענה לפניות הציבור, לליווי מקצועי של הליכי התכנון והבנייה ולקיום תנאים סביבתיים ברישיונות העסק ובהיתרים שונים תוך שיתוף פעולה עם כלל הרשויות החברות באיגוד והרשויות הממשלתיות הרלוונטיות, ומפעיל מערך כוננות חירום לאירועים חריגים בעלי השפעה סביבתית.

בעלי תפקידים
------------

יו"ר האיגוד החל משנת 2017 הוא ראש עיריית אשקלון, תומר גלאם.

מנכ"לית האיגוד החל משנת 2015 היא מיטל אמיתי.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של איגוד ערים לאיכות הסביבה - נפת אשקלון
* איגוד ערים לאיכות הסביבה נפת אשקלון, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  צווים להקמת איגודי ערים, באתר www.kolmas.net
2. ↑  "הרקטה שפגעה במכל הדלק מזכירה: הסכנות באשקלון הולכות ונערמות". *הארץ*. נבדק ב-2021-12-13.
פרופ׳ עדי לייבה, אסותא אשדוד, 2020
**עדי לייבה** הוא רופא פנימאי, נפרולוג ישראלי ומנהל ישראלי, יו"ר החברה הישראלית ליתר לחץ דם, מנהל המכון לנפרולוגיה ויתר לחץ דם ויחידת הדיאליזה בבית החולים הציבורי אסותא אשדוד. סמנכ״ל בית החולים הציבורי אסותא אשדוד ופרופ' לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון.

במקביל לפועלו בישראל משמש פרופסור משנה בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת הרווארד ורופא בכיר בבית החולים Beth Israel Lahey Health Mount Auburn Hospital שבבוסטון, ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

השלים את לימודי ד"ר לרפואה (MD) בהצטיינות ראויה לשבח (Summa Cum Laude) בשנת 1995 מהפקולטה לרפואה בטכניון.

לאחר סיום הסטאז' בבית החולים כרמל התגייס לצה"ל כרופא צבאי ושירת בשורת תפקידים מבצעיים, לרבות רופא אוגדת אזור יהודה ושומרון.

השתחרר משירות קבע בשנת 2018 בדרגת סגן אלוף. בתפקידו האחרון שימש המדען הראשי, ראש ענף אקדמיה בחיל הרפואה והמפקד הצבאי של מסלול העילית צמרת.

במקביל לשירותו הצבאי השלים התמחות ברפואה פנימית במרכז הרפואי שיבא תל השומר (2004) והתמחות נוספת ברפואה פנימית בבית החולים Mount Auburn Hospital של אוניברסיטת הרווארד (2008).

בשנת 2013 השלים התמחות נוספת בנפרולוגיה ויתר לחץ דם במרכז הרפואי שיבא.

מחזיק גם בתואר מוסמך בניהול מערכות בריאות (M.H.A) מטעם אוניברסיטת בן-גוריון (2006) ובתואר עמית כבוד של איגוד הרופאים האמריקני (FACP).

היה שותף לכ-65 מחקרים שפורסמו בספרות המדעית- בעיקר בתחום לחץ הדם, הכליות והרפואה הפנימית.

נשוי לפרופסור מרב לייבה, מנהלת מחלקה המטולוגית, בית החולים האוניברסיטאי אסותא אשדוד, הפקולטה למדעי הבריאות אוניברסיטת בן גוריון שבנגב.

פעילות בתחום לחץ הדם והכליות
----------------------------

פרופ' לייבה משמש החל משנת 2016 יו"ר החברה הישראלית ליתר לחץ דם. במסגרת זו מוביל פרופ' לייבה את קביעת ההנחיות הלאומיות לאבחנה, טיפול ואיזון יתר לחץ בישראל.

בשנת 2018 מונה למנהל המכון לנפרולוגיה ויתר לחץ דם ויחידת הדיאליזה בבית החולים הציבורי אסותא אשדוד.

ערך עשרות מחקרים שהתפרסמו בספרות הרפואית המובילה בעולם שעסקו בנושאים מגוונים ובהם: דיאטה ולחץ דם גבוה, יתר לחץ דם בצעירים, הקשר בין תעסוקה ליתר לחץ דם גבוה, צורות מדידה של לחץ דם ורבים אחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עדי לייבה** בוויקישיתוף
* אתר החברה הישראלית ליתר לחץ דם, אתר רשמי
* פרופ' עדי לייבה- מומחה ליתר לחץ דם, מחלות כליה ורפואה פנימית, אתר רשמי

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מי אנחנו | אתר החברה ליתר לחץ-דם, באתר www.ish.org.il
2. ↑  המכון לנפרולוגיה וליתר לחץ דם ויחידת הדיאליזה
3. ↑  "אבא שלי חב את חייו לאסותא אשדוד", באתר אשדוד אונליין, ‏2019-02-15
4. 1 2  330 Mount Auburn Street-South 4, Room 454 Cambridge, Ma 02138, Adi Leiba, MD, www.mountauburnhospital.org (באנגלית)
5. ↑  "אנחנו מחויבים להיות עדים, בפרט עדים במדים", באתר ‏מאקו‏, 4 במאי 2016
6. ↑  [ TZAMERET IS ON THE FRONT LINES OF SAVING
LIVES AND TREATING BATTLEFIELD INJURIES](הקישור אינו פעיל)
7. 1 2  pubmeddev, Leiba A - PubMed - NCBI, www.ncbi.nlm.nih.gov (באנגלית)
8. ↑  פרופ' עדי לייבה ואחרים, הנחיות קליניות יתר לחץ דם בישראל אבחנה, טיפול ואיזון, ‏ינואר 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007380678005171
* VIAF: 85151963609200310110
* WorldCat (עם VIAF): 85151963609200310110

 |
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "קפה אל נח'לה".
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**קפה נח'לה** או **קפה נח'לה אדום** (להבדיל מקפה אל נח'לה "הירוק") הוא מותג קפה ערבי ישראלי, שנוסד בשנות ה-70 בידי סובחי נח'לה, והוא חלק משינויי הרגלי שתיית הקפה בקרב ערביי ישראל והמעבר מקפה שקולים וטוחנים אותו בבית, ובהמשך - קפה לא ממותג שנטחן עבור הלקוח, לקפה מסחרי ממותג וארוז.

הקפה נמכר גם בשוק היהודי, בתור קפה שחור עם הל או בלי הל, וכן קפה לאספרסו.

מפעל החברה נמצא בשפרעם. אך בשל התרחבותו של המפעל ומצוקת אזורי התעשייה במגזר הערבי עבר המפעל לאזור התעשייה בר לב.

היסטוריה
--------

 ראשיתה של החברה בתחילת שנות ה-70 בעסק משפחתי מצליח של סובחי נח'לה לקליית וטחינת קפה, שכעבור 20 שנה הפך למפעל בהשקעה של למעלה משני מיליון דולר.

בסמוך להקמת המפעל, רפיק נח'לה - אחיו של סובחי - הקים עסק מתחרה בשם קפה אל נח'לה, דבר שגלש לעימות משפטי ולקרע משפחתי.

חרף התחרות הפנים משפחתית, קפה נח'לה אדום נחשב[דרוש מקור] למותג הקפה המוביל במגזר הערבי, בעיקר בצפון הארץ.

בתחילת שנות ה-2000 דחה סובחי נח'לה הצעה מעלית לרכוש את הבעלות על החברה, על רקע ניסיונה לחדור לשוק הקפה הערבי. במקביל התקשתה חברת קפה נח'לה לחדור לשוק היהודי ולרשתות השיווק הגדולות (בטרם הצליחה בסוף שנות ה-2010).

בשנת 2020 החליטה הנהלת החברה להעביר את המפעל לפארק תעשיות בר-לב שבמשגב.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של קפה נח'לה אדום (בעברית)
* אתר האינטרנט הרשמי של קפה נח'לה אדום (בערבית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ורד לוי-ברזילי, מלחמה גרעינית, באתר הארץ, 3 במאי 2001
2. ↑  אתר למנויים בלבד גילי מלניצקי, "במקום להילחם באמזון – אני נלחם שיפתחו לי את השער למפעל וינקו זבל", באתר TheMarker‏, 5 בנובמבר 2020
**מפרק מישורי** (באנגלית: **Plane joint**) בשמות נוספים **מפרק ארטרודיאלי**, **מפרק גלישה**, **מפרק מישורי**, הוא מפרק סינוביאלי אשר בתנאים פיזיולוגיים מאפשר תנועת גלישה בלבד.

מפרקים מישוריים מאפשרים תנועות הזזה במישור המשטחים המפרקיים. המשטחים המנוגדים של העצמות שטוחים או כמעט שטוחים, כשהתנועה מוגבלת על ידי קפסולות המפרק ההדוקות שלהן. בהתבסס רק על צורתם, מפרקים מישוריים יכולים לאפשר תנועות מרובות, כולל סיבוב. לפיכך ניתן לסווג פונקציונלית מפרקים מישוריים כמפרקים רב ציריים (מפרק רב-צירי או מפרק תלת-צירי הוא דיארתרוזיס המאפשר מספר כיווני תנועה). המפרקים המישוריים הם רבים והם כמעט תמיד קטנים, כמו מפרק שיא הכתף והבריח בין האקרומיון של עצם השכם לבין עצם הבריח. בדרך כלל, הם נמצאים בפרקי שורש כף היד, הקרסוליים, המפרקים הסטרנוקוסטליים ה-2 עד ה-7, חוליות רוחביות וחוליות בעמוד השדרה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מפרק מישורי** בוויקישיתוף
* מפרק מישורי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Betts, J. Gordon (2013). "9.1 Classification of Joints". *Anatomy & physiology*. Houston, Texas: OpenStax. ISBN 978-1-947172-04-3. נבדק ב-16 באפריל 2023. `{{cite book}}`:  (עזרה)
2. ↑  Moore, et al. *Introduction to Clinically Oriented Anatomy*. Baltimore: Lippincott Williams & Wilkins, 2006.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TA98: A03.0.00.043

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
הרב **יהודה אריה לייב גפן** (**אויסאיבאל**; ה'תר"ע - כ"ו בשבט ה'תשי"ז) היה רב בקהילות יהודיות בפולין, רבה של כפר אתא וראש ישיבת יחל ישראל, עסקן בולט בתנועת פועלי אגודת ישראל.

קורות חיים
----------

נולד בטרנוב לטוביה גרינבוים, חסיד דז'יקוב, ולקילא בת אליקים גצל אויסאיבל. למד אצל רבי מאיר אריק, ומאוחר יותר אצל רבי יהודה מאיר שפירא בישיבת חכמי לובלין.

בשנת תרצ"ג נישא לבילא גיטל, בת לחסיד באבוב. בשנת תרצ"ו החל לכהן כאב"ד ליפסק, ומשנת תרצ"ט כיהן בעיר המחוז דרילדז (אילזא).

עם פלישת גרמניה הנאצית לפולין בספטמבר 1939 ברח לאזור הכיבוש הסובייטי, והוגלה לסיביר.

בשנת תש"ו שב לפולין, הוזמן לרבנות לובלין אך סירב להשתקע שם. הוא המשיך לגרמניה, וכיהן שם כרבם של מחנות הפליטים באולם וכחבר נשיאות אגודת הרבנים בגרמניה.

בשנת תש"ט עלה לישראל והתיישב בחיפה. הוא הקים יחד עם האדמו"ר רבי ברוך הגר מסרט-ויז'ניץ את ישיבת יח"ל ישראל, כשבשם הישיבה מרומזת **י**שיבת **ח**כמי **ל**ובלין, בה למד, לצד שמו של רבי ישראל הגר מוויז'ניץ. הוא ניהל את הישיבה בשנותיה הראשונות וגם עמד בראשותה.

בא' באדר תשי"ג (פברואר 1953) החל לכהן כרבה של כפר אתא, על מקומו של רבי בנימין מנדלזון שעבר לקוממיות.

היה פעיל בתנועת פועלי אגודת ישראל, השתתף בישיבותיה וכתב מאמרים ב"שערים".

בכ"ו בשבט תשי"ז, השתתף ונאם בכינוס פא"י בעניין עליית יהודי הונגריה לאחר המרד, באמצע נאומו התמוטט ונפטר. נקבר בקרית אתא.

ערך חלק מחידושי רבו, רבי מאיר שפירא מלובלין, שהודפסו בקובץ רבי מאיר שפירא ח"ב. השאיר גם חידושים משלו על סדר קדשים.

בתו היחידה מלכה נישאה לאחר פטירתו לרב שמואל שולזינגר, שמונה לאחר החתונה לרב על מקום חמיו.

קישורים חיצוניים
----------------

* כותבים: הרב קלמן כהנא, יעקב כ"ץ, דוד הלחמי, ישראל אידלמן, הרה"ג ר' י. ל. גפן זצ"ל, רבה של כפר אתא, באתר ⁨⁨שערים⁩⁩
**סלמנדרה שחורה** (שם מדעי: *Salamandra atra*) מין דו-חי ממשפחת הסלמנדריים. תפוצת המין היא בהרי האלפים בצרפת, שווייץ, איטליה, אוסטריה, ובהאלפים הדינריים מסלובניה בצפון ועד לאלבניה בדרום. הסלמנדרה חיה בשטח הררי בין גובה 400 מטר ל-2,800 מטר מעל לגובה פני הים.
גודלו המרבי של הזכר הוא 14.4 ס"מ ושל הנקבה 13.5 ס"מ, רגליו מתאימות לחיים על קרקע. בניגוד לרוב המינים במחלקת הדו-חיים, סלמנדרה זו לא גדלה במים בשום שלב בחייה.

מין זה נחשב למין הקרוב לסלמנדרה מצויה אך מינים אלו אינם חיים באותם שטחי תפוצה. גופה השחור לחלוטין מאפשר לה לספוג יותר אנרגיה מהשמש כך היא יכולה לחיות באזורים קרים יותר לכן תפוצתה בהרים גבוההים יותר בהם הטמפרטורה נמוכה יותר.

תת-מינים
--------

* *Salamandra atra aurorae*
* *Salamandra atra atra*
* *Salamandra atra prenjensis*
* *Salamandra atra pasubiensis*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סלמנדרה שחורה** בוויקישיתוף
* סלמנדרה שחורה, באתר ITIS (באנגלית)
* סלמנדרה שחורה, באתר NCBI (באנגלית)
* סלמנדרה שחורה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* סלמנדרה שחורה, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  סלמנדרה שחורה באתר הרשימה האדומה של IUCN
**היצרות ריאתית** (באנגלית: **Pulmonic stenosis**) היא חסימה דינמית או קבועה של זרימת דם מהחדר הימני של הלב לעורק הריאה. הפגם בדרך כלל מאובחן לראשונה בילדות.

הגורמים
-------

היצרות ריאתית נובעת בדרך כלל מחסימת מסתם מבודדת (היצרות מסתם הריאה), אך היא עשויה לנבוע גם מהיצרות עורק הריאה, כגון היצרות אינפונדיבולרית. זה עשוי להתרחש בקשר עם מומי לב מולדים אחרים כחלק מתסמונות מסובכות יותר (לדוגמה: טטרולוגיה על של פאלוט).

פתופיזיולוגיה
-------------

כאשר קיימת היצרות ריאתית (PS), ההתנגדות לזרימת הדם גורמת להיפרטרופיה של החדר הימני. אם מתפתחת אי ספיקת חדר ימין, הלחץ בפרוזדור הימני יעלה, וזה עלול לגרום לפתיחה מתמשכת של הנקב הסגלגל, להסטה של דם לא מחומצן מהפרוזדור הימני לפרוזדור השמאלי ולכיחלון מערכתי. אם ההיצרות הריאתית חמורה, מתרחשת אי ספיקת לב. פגם קשור כמו צינור עורקי פתוח מפצה חלקית על החסימה על ידי העברת דם מהחדר השמאלי לאבי העורקים ואז בחזרה לעורק הריאה (כתוצאה מהלחץ הגבוה יותר בחדר השמאלי) ובחזרה לריאות.

טיפול
-----

הטיפול המועדף הוא שסתומי בלון שהוא הליך המשמש לשיפור זרימת הדם דרך מסתם אבי העורקים במצבים הגורמים להיצרות אבי העורקים, או היצרות של מסתם אבי העורקים (במילים אחרות: ניתוח מסתם אבי העורקים בלון (BAV) הוא הליך למתוח את מסתם אבי העורקים כדי לשפר את הסימפטומים של היצרות אבי העורקים) ומבוצע כאשר רואים שערך השיא במנוחה הוא >60 מ"מ כספית או ממוצע של מעל 40 מ"מ כספית.

קישורים חיצוניים
----------------

* היצרות ריאתית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548543105171
* LCCN: sh85109010

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מאיר גאני
**מאיר גאני** (שבט ת"ר - כ' ניסן תרצ"א) היה סוחר יהודי יווני מראשוני המתיישבים היהודיים ברובע הנוצרי בירושלים.

תולדות חייו
-----------

היה סוחר ידוע ומצליח ביוון, בשנת 1880 עלה לארץ עם אשתו ושלוש בנותיו (שני בנים נפטרו בגיל צעיר עוד ביוון) והתיישב בירושלים.

בתחילה גרה משפחת גאני באחת החצרות ברובע היהודי אבל הצפיפות, הסימטאות החשוכות והליכלוך גרמו להם לחפש מקום טוב יותר.

בזכות קשריו עם הקהילה היוונית הנוצרית בירושלים הצליח לרכוש ביחד עם כמה משפחות נוספות חצר בשוק החדש במוריסטן, (רחוב הנוצרים, אזור שבו בתקופות מסיימות היה אסור ליהודים אפילו לעבור) המקום הפך במהרה למרכז יהודי באזור ואל בית הכנסת שנפתח בקומה השלישית בחצר וניקרא על שמו, "בית הכנסת של סניור גאני" היו מתקבצים אליו יהודים מהסביבה ואורחים מבית המלון היהודי הסמוך.

מאיר גאני הפך לדמות מרכזית בקהילה בירושלים ובבית הכנסת שלו התארח גם הנציב הבריטי הרברט סמואל שלכבודו השאיל סניור גאני מאת ידידו הטוב, הפטריארך היוני, כיסא משובץ באבנים יקרות, ושטיחים נאים, כדי לקשט בהם את בית הכנסת.

סדר הקפות מאת הנדיב מר מאיר גאני
הוא סייע בקשריו עם הכנסייה היוונית ברכישת אדמות השכונה רחביה עבור קק"ל, יזם הוצאת ספרי קודש והיה שותף בתמיכה וסיוע לעניי העיר הספרדיים.

המאורעות שהתרחשו בארץ ישראל והעיר העתיקה בשנים 1920-1,1929 השאירו את חותמם גם עסקיו וביתו של מאיר גאני, אך נזקיו היו פחותים כיוון שהיה מיודד עם בני הקהילה הנוצרית ברובע, אך המאורעות של 1936 ושנת 1939 גרמו לבני המשפחה להתגורר מחוץ לחומות העיר העתיקה חלקם עברו לשכונת ימין משה 

לאחר המאורעות בשנת 1936 השכיר את חצרו וביתו לחבר נוצרי שהבטיח כי בקומת בית הכנסת לא תהפוך לחדר מגורים, הבטחה זאת קוימה כשחזרו בני המשפחה לבקר בבית לאחר מלחמת ששת הימים.

אגדה מפורסמת שהייתה מסופרת בין זקני העיר, כי בעת שהיה נסיך עדיין, המלך גורג החמישי, ביקר באופן לא רשמי בישראל והתארח בליל הסדר בביתו של מאיר גאני לסעודת החג ולקריאת האגדה.

על שמו כיכר בשכונת רמת שרת בירושלים.

ראו גם
------

* הרובע הנוצרי

לקריאה נוספת
------------

* שבתי זכריה, **יקירי ירושלים ש'בין החומות'**, תמוז תש"ע

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "מאיר גאני", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 578
* מאיר גאני (אורכב 27.10.2013 בארכיון Wayback Machine) תושב שכונת ימין משה באחרית ימיו
פירוש נוסף ערך זה עוסק בבד. אם התכוונתם לכדורגלן, ראו פול גאסקוין.
בד גאזה
**גאזה** (Gauze) הוא סוג בד ארוג באופן רופף ועדין, המשמש בדרך-כלל לחבישת פצעים אפשר לארוג את הבד מכותנה, משי או פשתן וכיום יש גם בדי גאזה לא ארוגים. רופאו של צבא נפוליאון, דומיניק ז'אן לארה הכניס את השימוש בבד גאזה לצורכי חבישה.

במקור היה בד גאזה עשוי משי או פשתן ושימש לרעלות ולרשתות, כיום עשויים בדי גאזה מכותנה או מטקסטיל בלתי-ארוג. רוב בדי הגאזה ארוגים באריגת קנבס שנקראת Leno. יתרונו בחבישה הוא מרקמו שלא נדבק לפצע. הבד שימש גם כחומר מילוי לכריכת ספרים ובהיותו טבול בגבס לתחבושת גבס וליצירת דגמים.

מקור השם
--------

מקור שמו של הבד במילה הצרפתית gaze, אשר מקורה אינו ידוע בוודאות. מקור מ-1279, המצוטט אצל דו קאנז' (Du Cange), מזכיר חומר בשם gazzatum ברשימת הבדים שנאסר על נזירים ללבוש. דו קאנז', במאה ה-17, שיער שהכוונה היא לבד שבצרפתית נקרא gaze, ושמקור השם בעיר עזה (בלטינית Gaza). אלא שלהשערה זו לא נמצאו תימוכין.

פד גאזה
-------

פד גאזה הוא ריבוע בד (בדרך כלל כותנה) בגדלים תקניים של 2X2 ,‏3X3 או 4X4 אינץ', המגיע באריזה סטרילית ומיועד להנחה על פצע פתוח, עם או ללא חומר מחטא, לפני חבישתו. לתוך פד גאזה המשמש לספיגת דם בניתוח טווים חוטים הניתנים לצפייה בקרני רנטגן, כדי שניתן יהיה לאתרו במקרה בו נשכח בגוף לאחר סגירתו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גאזה** בוויקישיתוף
* גאזה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Martin Hardingham, Mary Anne Sanders & Fiona Roxburgh (ע), Cotton, **the FABRIC Catalog**, New York: wallaby, 1978, עמ' 60, מסת"ב 0-671-79061-7. (באנגלית)
2. ↑  Marguerite Porter Davison, Canvas Weaves, **A HANDWEAVER`S PATTERN BOOK**, 1977 revised, Chester, USA: Marguerite Porter Davison, 1944, עמ' 66, מסת"ב 0-9603172-0-1. (באנגלית)
3. ↑  אטימולוגיית המילה במילון אוקספורד
4. ↑  דוגמה למוצרי גאזה לניתוחים
**עגלסת הירדן** או **עגלסת הנחלים** (שם מדעי: *Garra rufa*) הוא דג מים מתוקים קטן ממשפחת הקרפיוניים (Cyprinidae). לדג תפוצה רחבה במזרח התיכון. מקום הגידול המועדף על עגלסת הירדן הוא נחלים ומקורות מים זורמים אך ניתן למצוא אותו אף במקווי מים עומדים (כגון בריכות ואגמים). בארץ ישראל הוא נפוץ בכל חלקיה של מערכת הירדן, באגם הכנרת, באזור נחל הקיבוצים ובמקומות נוספים.

מאפיינים
--------

גופו מוארך וגודלו הממוצע נע בין 14 ל-17 ס"מ. פיו של עגלסת הירדן תחתי ומאחורי שפתו התחתונה קיים משטח ההצמדה אשר העניק לו את שמו. בנוסף הדג מתאפיין בקשקשים גדולים ובשני זוגות בינים. דגי העגלסת מתרבים מפברואר ועד אוגוסט. מקור מזונו העיקרי של דג העגלסת הוא אצות, אותן הוא מגרד מן הסלעים שעל קרקעית הנחל או האגם.

שימושים רפואיים
---------------

"פדיקור דגים" - דגי עגלסת הירדן מבצעים טיפול לכפות הרגליים.
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 נעשה לנפוץ השימוש בדג לעיסוי כפות הרגליים. הדג נצמד אל רגלי המתרחצים ואוכל את שכבות העור החיצוניות מן העור המת. הדג משמש גם לטיפול בחולים במחלות עור, כגון פסוריאזיס. פדיקור הדגים נפוץ ומוכר בעולם וידוע בכינויים שונים כגון "Doctor fish", "דוקטור דג".

ראו גם
------

* עגולסת סדום

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עגלסת הירדן** בוויקישיתוף
* עגלסת הירדן, באתר ITIS (באנגלית)
* עגלסת הירדן, באתר NCBI (באנגלית)
* עגלסת הירדן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* עגלסת הירדן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* עגלסת הירדן, באתר FishBase (באנגלית)
* עגלסת הירדן, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  עגלסת הירדן באתר הרשימה האדומה של IUCN
**ג'ינו ג'ון מרצ'טי** (**Gino John Marchetti**‏; 2 בינואר 1926 – 29 באפריל 2019) היה שחקן פוטבול אמריקאי. מרצ'טי שיחק בתפקיד הקיצוני ההגנתי (Defensive End) בקבוצות דאלאס טקסנס ובולטימור קולטס לאורך 14 שנות קריירה מקצוענית.

ביוגרפיה
--------

מרצ'טי בינואר 1926 בסמית'רס, וירג'יניה המערבית לזוג מהגרים איטלקים. עם סיום לימודיו בתיכון, הוא התגייס לצבא ארצות הברית ולחם כקלע בקרב על הבליטה. לאחר שחרורו, הצטרף מרצ'טי לתוכנית הפוטבול של אוניברסיטת סן פרנסיסקו וב-1951 היה חלק מהקבוצה שסיימה את העונה ללא אף הפסד.

ב-1952 הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו, לאחר שנבחר במקום ה-14 בדראפט על ידי ניו יורק יאנקס (שהפכה באותה עונה לדאלאס טקסנס). עונה לאחר מכן, התפרקה הקבוצה ומרצ'טי עבר לבולטימור קולטס, בה שיחק במשך 13 עונות. עם הגעתו לבולטימור הוא שובץ בעמדת התאקל ההתקפי, אך בהמשך חזר לעמדתו הטבעית כקיצוני הגנתי, ובה גם שיחק בפרו בול הראשון שאליו נבחר ב-1955.

בגמר אליפות ה-NFL ב-1958, במשחק שידוע כ"המשחק הגדול ביותר ששוחק אי פעם", שיחק מרצ'טי תפקיד משמעותי, כשמנע מהתקפת ניו יורק ג'איינטס להשיג דאון ראשון מיארד אחד. באותו מהלך הוא שבר את הקרסול, אך כקפטן הקבוצה התעקש לראות את המשך המשחק ולא להתפנות לטיפול רפואי. בסיום המשחק ניצחה בולטימור 17-23 וזכתה באליפות ראשונה בתולדותיה. הפציעה אילצה את מרצ'טי להחמיץ את הפרו בול של אותה שנה, וקטעה לו רצף של תשע הופעות רצופות במשחק.

שנה לאחר מכן, שיחזרו מרצ'טי ובולטימור את הישגם מהשנה הקודמת וזכו פעם נוספת באליפות ה-NFL. ב-1960, בפעם היחידה בקריירה שלו, הוביל מרצ'טי את הליגה בהפלות קוורטרבק עם 11 במספר. ב-1964, כשהוא בן 37, פרש מרצ'טי ממשחק פעיל, אבל חזר לעונה נוספת ב-1966 ובסיומה פרש סופית.

מרצ'טי נחשב לאחד משחקני ההגנה הטובים בתולדות ה-NFL, וב-1972 הוצג כחבר בהיכל התהילה של הפוטבול המקצועני. ב-1969 הוא נבחר לקבוצת השנה ה-50 של ה-NFL, ב-1994 לקבוצת השנה ה-75 וב-2019 לקבוצת השנה ה-100. מרצ'טי הוא אחד משישה שחקנים בלבד שנכללו בכל שלוש קבוצות השנה של הליגה.

מרצ'טי נפטר מסיבוכים של דלקת ריאות בבית חולים בפנסילבניה ב-29 באפריל 2019. נכדו, קית' קרטר, שיחק כטייט אנד ב-UCLA וזכה עם סיאטל סיהוקס בסופרבול XLVIII כמאמן קו התקפה.

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'ינו מרצ'טי באתר היכל התהילה של הפוטבול המקצועני
* ג'ינו מרצ'טי באתר pro-football-reference.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  רחביה ברמן‏, הסופרבולים הגדולים מכולם, באתר וואלה!‏, 26 בינואר 2004
2. ↑  The Top-20 Defensive Players in NFL History, The Grueling Truth

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2008081653
* VIAF: 51501862
* WorldCat: lccn-no2008081653

 |
**לילך סונין** (נולדה ב-11 ביוני 1974) היא אשת טלוויזיה ומגישת חדשות בערוץ 2 בעבר.

ביוגרפיה
--------

בצעירותה שרה סונין בלהקת הנוער "נעורי גבעתיים". לפני עבודתה בערוץ 2 עבדה במשך חמש שנים בערוץ הספורט. בתחילת דרכה הטלוויזיונית הייתה שדרנית קווים במשחקי כדורגל וכדורסל. בהמשך עברה להגיש את התוכנית היומית חדשות הספורט עם מירי נבו ואלי אילדיס.

אחיה ואחותה של סונין עסקו גם הם בתקשורת. אחיה אורי שירת ביחידת ההסרטה של דובר צה"ל ואחותה בת חן היא עיתונאית וכיום עורכת של המקומון "זמן מודיעין". לאחר מותו של אחיה אורי מסרטן בגיל 20, יזמה משפחתה לזכרו תחרות "קליפ צעיר" לעידוד יוצרים צעירים בתחום הווידאו והמוזיקה, עם עיריית תל אביב-יפו, סינמטק תל אביב וערוץ 24, בה סונין שימשה כנציגת המשפחה.

בספטמבר 2002, בעת מסיבת עיתונאים שהתקיימה באצטדיון אולד טראפורד, וקדמה למשחקה של מכבי חיפה מול מנצ'סטר יונייטד במסגרת ליגת האלופות, הביכה סונין את המנג'ר המפורסם של מנצ'סטר יונייטד, סר אלכס פרגוסון, כשהעירה לו שהוא אינו מתייחס בדבריו לקבוצה הנכונה (פרגוסון ציין את שמות קבוצות הכדורגל שהפועל תל אביב ניצחה, בזמן שהוא עמד לשחק מול מכבי חיפה). תקרית זו זכתה להבלטה בעיתונות הבריטית.

בסוף 2004 הצטרפה סונין לחברת החדשות של ערוץ 2. שימשה כמגישה ועורכת של מבזקי החדשות והכינה כתבות למהדורת החדשות המרכזית, והייתה מגישה מחליפה בתוכנית חיסכון. סיקרה את תחום איכות הסביבה. בינואר 2013 עזבה את ערוץ 2, אחרי שמונה שנות עבודה.

בתוכנית עבודה ערבית שיחקה תפקיד של קריינית חדשות בפרקים 11, 12 ו-13 של העונה השנייה.

מאז פרישתה מערוץ 2 לא שבה לתקשורת, מיעטה להתראיין ולא פרסמה כתבות.

חיים אישיים
-----------

בפברואר 2014 נישאה לבמאי הקולנוע אהרון קשלס. לזוג אין ילדים..

קישורים חיצוניים
----------------

* לילך סונין, חדשות 2 באינטרנט (אורכב 05.04.2013 בארכיון Wayback Machine)
* חגי קראוס, ‏לילך סונין: "אצל לפיד מה שאתה רואה זה מה שאתה מקבל", באתר גלובס, 14 במרץ 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  Daniel Taylor, "Ferguson's Maccabi mix-up",*guardian.co.uk*,18 September 2002.
2. ↑  חגי קראוס, ‏לילך סונין: "אצל לפיד מה שאתה רואה זה מה שאתה מקבל", באתר גלובס, 14 במרץ 2013
רבי **יהודה בכרך** (ה'תקל"ה, 1775 - ליל שבת כ"ט בניסן ה'תר"ו, 24 באפריל 1846) היה רב ליטאי, רבה של סייני שבפלך סובאלק בליטא (כיום בצפון-מזרח פולין). 

נודע בשל הגהותיו לתלמוד הבבלי שנדפסו בשלהי ש"ס וילנא ובכל מהדורות הש"ס המבוססות על מהדורה זו בשם **נימוקי הגרי"ב** ו**הגהות הגרי"ב**.

ביוגרפיה
--------

נולד לרב יהושע השיל בכרך מגלינדיץ הסמוכה לאמדור, צאצא למשפחת רבי טוביה בכרך. אמו הייתה בתו של רבי חנוך הניך אב"ד קלווריה וזבלובדוב, מחבר "משפחת החנוכי" ובנו של הרב היסו"ד, מראשי קהילת יהודי וילנה. למד בישיבת וולוז'ין בתקופת כהונתו של רבי יצחק מוולוז'ין בראשות הישיבה.

בחר לכהן ברבנות העיירה סייני, הקטנה יחסית, בשל הזמן הרב יותר שהותירה לו עובדה זו ללימודיו.

נישא לרייזיל (תקל"ו, 1776 - כ"ג באייר תרכ"ג, 1863) בת הגביר ישראל בוריונר. לפי המסורת שירתה את הגאון מווילנה כשהתארח בבית הוריה בהיותה בת שש וזכתה לברכתו. 

בכרך נפטר בסייני בליל שבת כ"ט בניסן ה'תר"ו, 24 באפריל 1846. לאחר פטירתו עברה אשתו להתגורר בסופוטקין בבית בתם רוחמה.

הגהותיו
-------

הרב בכרך התפרסם בעיקר מהגהותיו לתלמוד הבבלי שנדפסו בשלהי ש"ס וילנא ובכל מהדורות הש"ס המבוססות על מהדורה זו, בשם **נימוקי הגרי"ב** ו**הגהות הגרי"ב**.

לפי עדות שמיעה שהביא הרב רפאל נתן נטע רבינוביץ במאמרו על הדפסת התלמוד היה ברשותו עותק של התלמוד בדפוס בנבנשתי שהיה בשימושו של הגאון מווילנה ועליו הגהות בכתב ידו שונות מאלו שנדפסו על דפי התלמוד כ"הגהות הגר"א" מאז דפוס וינה (תקס"ו-תקע"ו).

הגהותיו בשם דומה נדפסו על ספרי יסוד רבים מארון הספרים היהודי: ששה סדרי משנה, התלמוד הבבלי, משנה תורה לרמב"ם, שולחן ערוך (אורח חיים ויורה דעה) ותורת חטאת לרמ"א.

משפחתו
------

### בניו

* בנו, הרב משה בכרך, נישא לשיינא בת רבי יעקב משצ'וצ'ין בפולין. בנם היה החוקר התורני ר' יעקב בכרך הידוע בשל סדרת "מאמרי יעקב הבכרכי" והגהותיו על ארבעה טורים.
* בנו, הרב חנוך העניך בכרך, מהעיר סובאלק. התפרסם כתלמיד חכם, חלק מחידושיו נדפסו בספרי בני דורו. נפטר בגרודנו בחודש ניסן תרכ"ג, כשבא לעיר לרגל נישואי בנו יצחק אייזיק.
* בתו, רוחמה, התגוררה בסופוטקין כנראה נישאה לרב חיים שלמה קולצקי (קאלעטסקי) מבריסק.

קישורים חיצוניים
----------------

* ישראל טוביה איזנשטט, **דעת קדושים**, פטרבורג תרנ"ז-נ"ח, עמ' 38–39, באתר היברובוקס
* דוד טבלי אפרתי, **תולדות אנשי שם**, ורשה תרל"ה, עמ' 18 הערה ה-ו, באתר היברובוקס
* לואיס גינזבורג וגוטהרד דויטש, ‏בכרך, יהודה בן יהושע השיל, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
* בכרך, יהודה בן יהושע השיל, בספרייה היהודית המקוונת (באנגלית)
* יהודה בכרך (1775-1846), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  במפעל הביבליוגרפיה העברית נרשם בטעות 25 באפריל לפי פרט התאריך העברי.
2. ↑  ר"נ רבינוביץ, **מאמר על הדפסת התלמוד** מהדורת א"מ הברמן, ירושלים תשכ"ה, עמ' קכט.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304452905171
* LCCN: n2019003863
* VIAF: 97186149
* WorldCat: lccn-n2019003863

 |
הנפשה של גלגלון המבוצע בסגנון קפואירה**גלגלון** (באנגלית: **Cartwheel**; על פי האקדמיה ללשון העברית, **גַּלְגַּל הַצִּדָּה**) הוא תרגיל גופני המתבצע במגוון רחב של פעילויות ספורטיביות כגון התעמלות, טריקינג, אמנות לחימה וריקוד. תרגיל הגלגלון מתבצע על ידי הבאת הידיים אל הרצפה, כל יד בנפרד, והרגליים עוברות מעל פלג הגוף העליון כאשר יד אחת או שתיים נמצאות על הקרקע. לאחר מכן, הרגליים חוזרות לקרקע והגוף חוזר לעמידה זקופה. השם *גלגלון* ניתן בגלל הדמיון בין תנועת התרגיל, בו המבצע יוצר תנועה דומה לתנועת החישור בגלגל העגלה.

טכניקה
------

בכל ענף ספורט ישנה טכניקה שונה לביצוע גלגלון, כאשר הגלגלון הקלאסי המבוצע בענף ההתעמלות תמיד מתחיל בעמידת מכרע. במצב המכרע ההתחלתי על המתעמל להרים ידיים ישרות כלפי מעלה, כשפלג הגוף העליון פונה קדימה. בשלב הבא המתעמל דוחף את הגוף בעזרת הרגל הקדמית, ומעביר את הידיים לקרקע יד לאחר יד עד שהגוף נמצא במצב של היפוך. במהלך ההיפוך על הרגלים להישאר בפיסוק רחב ככל שהמתעמל יכול לבצע, כאשר הרגליים ישרות וכף הרגל מתוחה במצב פויינט. לבסוף מניח המתעמל את הרגל החלשה ואחריה את הרגל החזקה בחזרה לעמידת מכרע עם ידיים ישרות מעלה, והמתעמל פונה לכיוון ההפוך ממנו התחיל את התרגיל. בארצות הברית, פיסוק הרגליים חייב להגיע לפחות ל-90 מעלות על מנת לקבל ניקוד על התרגיל בעת תחרות.

בענפים השונים
-------------

בענף התעמלות מכשירים, הגלגלון מבוצע על מכשיר הקרקע ומכשיר הקורה (בנות בלבד). התרגיל יכול להשתלב עם תנועות נוספות כמו ריצה או צעדים מקדימים לגלגלון. בנוסף ניתן לבצע גלגלון ללא הנחת הידיים על הקרקע בתרגיל שנקרא גלגלון בלי ידיים. ניתן לראות את התרגיל בכל ענפי ההתעמלות למעט ענף הטרמפולינה.

בריקוד הודי קלאסי בשם קראנה (Karana) תרגיל הגלגלון נקרא טלוילאסיטם(*talavilasitam), ובקפואירה נקרא אוו(aú).*

גלגלון המבוצע על ידי מתעמלת במכשיר הקורה

ראו גם
------

* התעמלות מכשירים
* התעמלות
* עמידת ראש
* סלטה
* קפואירה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גלגלון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אילנה כץ, **התעמלות קרקע לבתי הספר**, נתניה: מכון וינגייט, 1989
תצלום אוויר של הסוס הלבן של אפינגטון.
**הסוס הלבן של אפינגטון** (באנגלית: **Uffington White Horse**) הוא דמות גבעה מהתקופה הפרהיסטורית המאוחרת, שאורכה 110 מטרים, הממוקמת באפינגטון, במחוז אוקספורדשייר שבאנגליה. הדמות נוצרה על ידי חפירה בצלע הגבעה ומילוי החפירה בקירטון לבן.

האתר מתוחזק ומנוהל על ידי קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי.

היסטוריה
--------

חפירה ארכאולוגית שנערכה בשנת 1994 העלתה כי הדמות נוצרה בשלהי תקופת הברונזה או בתקופת הברזל של בריטניה, כלומר באלף הראשון לפנה"ס או בתחילת האלף הראשון לספירה. באתרים אחרים באזור התגלו מטבעות מתקופת הברזל עם איור דומה לסוס, אשר מחזקים את התיארוך הארכאולוגי. קודם לבדיקה זו היו חוקרים שסברו כי הסוס נוצר בראשית ימי הביניים.

תיאורים של הסוס קיימים מאמצע המאה ה-11, וכבר מתקופה זו ברור כי מדובר בצורת סוס. יומן נזירי שנכתב במנזר אבינגדון בין השנים 1072–1084, מתאר את ה"mons albi equi" – "הר הסוס הלבן".

עד אמצע המאה ה-19, מדי שבע שנים נערך יריד של כפרי הסביבה באתר, במסגרתו תוחזק הסוס, ותוקנו חלקיו שנפגעו בפגעי מזג האוויר. יריד זה איפשר את השתמרות הסוס עד ימינו.

אזכורים בתרבות
--------------

הסוס מוזכר בשירו של ג. ק. צ'סטרטון "הבלדה על הסוס הלבן" (The Ballad of the White Horse). השיר מתאר את העבודה הנדרשת מדי כמה שנים בשביל לשמר את היצירה. הסוס הופיע על גב התקליטור של הלהקה נירוונה "In Utero" וכן בווידאו קליפ לשירה של קייט בוש "Cloudbusting", וכאיור הנושא על עטיפת האלבום "English Settlement" של הלהקה הבריטית XTC, שיצא בשנת 1982.

ראו גם
------

* הסוס הלבן של פוקסטון
* סגידה לסוסים

לקריאה נוספת
------------

* Miles, D. et al. Uffington White Horse and its Landscape: Investigations at White Horse Hill, Uffington, 1989-95 and Tower Hill, Ashbury, 1993-4, Oxford Archaeology, 2003, מסת"ב 0-947816-77-1
* Plenderleath, Rev. W. C. *The White Horses of the West of England* (London: Allen & Storr, 1892)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הסוס הלבן של אפינגטון** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הסוס הלבן של אפינגטון
* הסוס הלבן, באתר הקרן הלאומית של הממלכה המאוחדת
* תיאור הסוס הלבן באתר ancient britain
* תצלומי אוויר של האתר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4325445-7
* VIAF: 245864394
* WorldCat: viaf-245864394

 |
תמונה פלואורוסקופית תוך ניתוחית במהלך כריתה ארתרוסקופית של נגע במפרק הירך. המכשיר העליון הוא ארתרוסקופ (המכשיר באמצעותו המנתח רואה את המפרק), ואילו התחתון הוא מקדח המשמש לחיתוך העצם
**ארתרוסקופיה של מפרק הירך** (בלועזית: **Hip arthroscopy**) היא ניתוח זעיר-פולשני, ארתרוסקופיה, של מפרק הירך. ניתוח זה משמש לטיפול בבעיות מפרקים שונות וכולל חתכים קטנים וזמני החלמה קצרים יחסית בהשוואה לטכניקות כירורגיות קונבנציונליות (המכונות לעיתים "ניתוח פתוח"), ועל כן בשנים האחרונות חלה עלייה במספר הניתוחים הארתרוסקופיים של מפרק הירך. עם זאת, בשונה ממפרקים אחרים מפרק הירך קשה במיוחד לגישה ארתרוסקופית בשל היותו עמוק, יציב והדוק.

מפרק הירך הוא מפרק דמוי מכתש ועלי המאפשר לירך לנוע ומורכב מראש הירך, החלק העליון של הירך, ומהמחרשת, החלק אילו מחוברת עצם הירך באגן. סביב שפת המחרשת ישנה טבעת סחוסית המכונה לברום. ההתוויה הנפוצה ביותר לניתוח מסוג זה היא תסמונת תפס הירך וההפרעות הקשורות לתסמונת כמו קרע בלברום והפרעות מפרקיות נוספות. הפרעות מפרקיות נוספות כוללות הוצאת גוף חופשי במפרק, זיהום במפרק, פגיעה בסחוס או בלברום, מחלה של חלל המפרק ואבחון לבירור הכאב ממקור המפרק. ההליך מבוצע בהרדמה מלאה או הרדמה בעמוד השדרה. ישנן שתי שיטות נפוצות לביצוע ההליך, האחת כשהמטופל שכוב על הגב והשנייה כשהוא שכוב על הצד, לפי העדפת המנתח. על מנת לגשת לחלל המרכזי של מפרק הירך (בין ראש הירך למחרשת), טרם הניתוח מותחים את הרגל היטב לאחר שמניחים את כף הרגל במגף מיוחד. עוצמת המתיחה הדרושה לניתוח מוערכת בעזרת פלואורוסקופיה. לרוב, המתיחה מאפשרת הפרדה של מספר מילימטרים מועטים בין ראש הירך למחרשת. לאחר המתיחה, המנתח מחטא ומחדיר מחט דקה בהנחיית פלאורוסקופיה למפרק הירך על מנת לבקע את כיסוי המפרק. לאחר מכן, במרבית המקרים מוזרק נוזל למפרק על מנת לוודא שיש מספיק מקום בין ראש הירך למחרשת על מנת לאפשר גישה בטוחה של הארתרוסקופ. לאחר מכן, מוודא המנתח את מיקום כניסת הארתרוסקופ, המכשיר בעזרתו הוא צופה בניתוח בתוך המפרק, ומחדיר אותו דרך חתך קטן בעור. בנוסף לארתרוסקופ, מחדיר המנתח דרך חתכים קטנים מכשירים ניתוחיים נוספים. לאחר שהמנתח משלים את ההליך, משחררים את מתיחת הרגל, מה שמאפשר לראש הירך לחזור למחרשת.

ארתרוסקופיה של מפרק הירך היא בדרך כלל טכניקה בטוחה מאוד. עם זאת, כמו בכל ההליכים הכירורגיים, לניתוח זה ישנם מספר סיבוכים אפשריים, כמו תסחיף, פגיעה בעצבים, דימום וזיהומים. למרות זאת, ארתרוסקופיה של מפרק הירך נחשבת לשיטה ניתוחית בטוחה ושיעור הסיבוכים בה עומד על כ-1-5%. ניתן לחלק את אלה לסיבוכים כלליים של ניתוח ולאלו הספציפיים לאתרוסקופיה של הירך עצמה. לאחר הניתוח ישנה תקופת שיקום שכוללת לרוב פיזיותרפיה והליכה עם קביים.

קישורים חיצוניים
----------------

* ארתרוסקופיה של מפרק הירך, באתר איכילוב
* ארתרוסקופיה של מפרק הירך, באתר מדיקו

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Femoral-Acetabular Impingement (FAI) - Dr. Ben Petre". *drpetre.com*.
2. ↑  "Hip Labral Repair - Dr. Ben Petre". *drpetre.com*.
3. 1 2  ארתרוסקופיה של מפרק הירך, איכילוב
4. ↑  Ilizaliturri, V. M. (2008). "Complications of Arthroscopic Femoroacetabular Impingement Treatment: A Review". *Clinical Orthopaedics and Related Research*. **467** (3): 760–768. doi:10.1007/s11999-008-0618-4. PMC 2635434. PMID 19018604.

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**אלכסיי טיראנוב** (ברוסית: **Алексей Тыранов**;‏ 1808 – 3 באוגוסט 1859) היה צייר דיוקנאות וז'אנר רוסי.

ביוגרפיה
--------

הוא היה בנו של סוחר עני. לאחר שסיים את בית הספר היסודי בבז'צק, למד בגימנסיה אך לא הצליח לסיים את לימודיו בגלל מחסור בכסף. הוא החל לעבוד אצל אחיו מיכאיל, שהיה צייר אייקונים.

בשנת 1824, בהיותו עם אחיו במנזר סנט ניקולס בטרבני בטבר, הוא פגש את הצייר אלכסיי ונציאנוב, שהזמין אותו ללמוד בבית הספר לאמנות שלו בכפר הסמוך ספונקבו. לאחר שסיים את לימודיו שם, הוא קיבל את המלצתו של ונציאנוב לקחת שיעורים באקדמיה האימפריאלית לאמנויות יפות וקיבל אישור לעבוד בארמיטאז'.

במהלך תקופה זו, הוא יצר ליטוגרפיות של יצירותיו של ונציאנוב מטעם החברה האימפריאלית לעידוד האמנויות. בשנת 1830, האקדמיה העניקה לו מדליית זהב ותואר "אמן" בשנת 1832. ב-1836 הוא הפך לחבר באקדמיה והחל לעבוד עם קארל ברולוב. שלוש שנים לאחר מכן, הוא זכה בתואר "אקדמי" והוענק לו מלגה ללימודים ברומא.

לאחר שהתאהב באחת הדוגמניות האיטלקיות שלו, הוא לקח אותה איתו לסנט פטרסבורג בשנת 1842. שנתיים לאחר מכן, היא ברחה עם כל כספו, מה שגרם להתמוטטות רגשית שהותירה אותו מופרע נפשית ונתון להיפוכונדריה.

במשך תקופות ארוכות הוא לא היה מסוגל לעבוד ונקלע לעוני.

למרות שבסופו של דבר הוענקה לו פנסיה קטנה מהאקדמיה, הוא מצא צורך ללכת לגור עם אחיו בקשין ומת שם זמן קצר לאחר מכן, ככל הנראה משחפת.

גלריה
-----

* נער עם בועות נער עם בועות
* מאבק מלאכים על נשמהמאבק מלאכים על נשמה
* פנים ספריית הארמיטז'פנים ספריית הארמיטז'

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסיי טיראנוב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Тыранов". *Brockhaus and Efron Encyclopedic Dictionary: In 86 Volumes (82 Volumes and 4 Additional Volumes)*. St. Petersburg. 1890–1907.
2. ↑  Kenneth, Alexei Tyranov, www.rusartnet.com (באנגלית בריטית)
3. ↑  Русские художники. Тыранов Алексей Васильевич. www.artsait.ru

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1037887972
* ISNI: 0000 0000 6708 019X
* LCCN: n87941239
* SUDOC: 244022542
* ULAN: 500120821
* VIAF: 65542194
* WorldCat: lccn-n87941239

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אלכסיי טיראנוב"**.
**צמרן חום** (שם מדעי: *Lagothrix lagotricha*) הוא מין צמרן ממשפחת קופי עכביש והוא קוף שעיר וגדול ואחד מהמינים הגדולים ביותר של קופים רחבי אף.

מאפיינים
--------

על אף שמו, לצמרן פרווה אפורה כהה. הצמרן החום חי בקבוצות קטנות ביערות האמזונאס במדינות קולומביה, אקוודור, פרו וברזיל.

זהו קוף גדול שיכול להגיע לאורך 70 ס"מ ולמשקל 5–7 ק"ג. הוא בעל זנב ארוך ושעיר, מתפתל והוא יכול להיאחז בעזרתו. הוא בעל פרווה עבה וצמרירית, שנתנה לו את שמו והיא אפורה כהה עם פנים חומות והידיים ורודות וחזקות עם אחיזה טובה בענפים. קופים אלה אינם נפוצים והם יותר איטיים מקרובי משפחתם. הם צמחוניים ואוכלים בעיקר עלים ופירות על העצים וגם זרעים וחסרי חוליות. הם ממעטים מאוד לרדת לקרקע היער.

קופים אלו נעשים נדירים יותר ויותר והם בסכנת הכחדה כתוצאה מכריתה של יערות הגשם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צמרן חום** בוויקישיתוף
* צמרן חום, באתר ITIS (באנגלית)
* צמרן חום, באתר NCBI (באנגלית)
* צמרן חום, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* צמרן חום, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* צמרן חום, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  צמרן חום באתר הרשימה האדומה של IUCN