recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מלחמת האזרחים בקסטיליה** הייתה מלחמת ירושה על כתר קסטיליה שנמשכה בין 1351 ל-1369. הסכסוך החל לאחר מותו של המלך אלפונסו האחד עשר, מלך קסטיליה במרץ 1350. הוא הפך לחלק מהסכסוך הגדול יותר שהתחולל אז בין ממלכת אנגליה לממלכת צרפת: מלחמת מאה השנים. היא התרחשה בעיקר בקסטיליה ובמימי החוף שלה בין הכוחות המקומיים ובעלות הברית של המלך השליט, פדרו, ואחיו הבלתי חוקי אנריקה מטראסטמארה על הזכות לכתר.

הגורמים למלחמה
--------------

פדרו כונה על ידי תומכיו "הצודק" ועל ידי מתנגדיו "האכזר". לדרגים הגבוהים של האצולה, הוא היה עריץ, שכפה את הרצון המלכותי על אנשים חופשיים עד כה. הוא הרחיב מאוד את הסמכות המלכותית ונכנס למלחמה עם כתר אראגון ("מלחמת שני הפדרואים").

אחיו הבלתי חוקי אנריקה השיג במהירות את תמיכתם של לא רק האצולה הבכירה, אלא גם צרפת, אראגון והאפיפיור. בשנת 1366, הוא הדיח רשמית את אחיו כמלך קסטיליה, לאון, טולדו וסביליה והכריז על עצמו כמלך במנזר לאס הולגאס.

הסכסוך
------

בשנת 1366, אנריקה, שחי אז בצרפת, כינס במונפלייה צבא גדול, עם מרכיבים צרפתיים וגם אראגונים, ופלש לקסטיליה בתמיכת מלכי צרפת ואראגון (שארל החמישי ופדרו הרביעי בהתאמה). הוא הכריח בהצלחה את פדרו לברוח.

פדרו ברח לבאיון, עיר בגסקוניה שבידי האנגלים. שם, הוא עתר לאדוארד, הנסיך השחור, לסיוע ובתמורה לאדמות בקסטיליה, קיבל אותו. עם חיילים אנגלים בראשות הנסיך, הוא חזר לקסטיליה והחזיר את כוחו המלכותי ב-1367, מה שאילץ את אנריקה לחזור לצרפת לאחר הקרב המוצלח על נאחרה (נווארט). עם זאת, הוא סירב להיטיב בעסקיו עם האנגלים ובני בריתו, כולל הנסיך מוויילס עצמו, עזב במהרה. בשנת 1368, חתמו אנריקה ושארל מצרפת על הסכם טולדו לפיו הקסטיליאנים השאילו צי במפרץ ביסקאיה לצרפתים בתמורה לסיוע צבאי ביבשה.

אנריקה נכנס לגליסיה, כבש כמה עיירות ואז כבש את העיר לאון באפריל. לאחר מכן, כל מחוז גליסיה עבר לצדו של אנריקה. הוא נכנס שוב לקסטיליה ב-1369 ורצח את פדרו לאחר קרב קמפו דה מונטיאל. הוא הוכר כאנריקה השני ומיד חיזק את שלטונו על ידי הדחת יהודים ממשרות גבוהות. קסטיליה הפכה, בשלב זה, לבת ברית חזקה של הצרפתים במלחמותיהם המתמשכות.
G63 6x6 700, גרסה משופרת המיוצרת על ידי בראבוס
ה-G63 AMG 6x6 הוא טנדר ספורטיבי המיוצר על ידי מרצדס-בנץ. ה-6x6 היא גרסה בעלת הנעה לכל ששת הגלגלים של ה-G קלאס. ה-6x6 יוצר במקור עבור צבא אוסטרליה החל משנת 2007. הרכב יוצר בין השנים 2013-2015 בגראץ שבאוסטריה.

סקירה כללית
-----------

ב-6x6 יש מנוע זהה ל-G63, בעל שמונה צילינדרים וטורבו כפול, עם הנעה לכל ששת הגלגלים. במשך השנתיים שבהם יוצר האוטו, יוצרו יותר מ-100 יחידות שלו.

המנוע של ה-6x6 הוא מנוע V8, בנפח 5.5 ליטרים, המפיק כ-536 כוחות סוס. ברכב מותקנת תיבת הילוכים בעלת שבע מהירויות אוטומטיות.

אורך הרכב הוא 5,875 מ"מ, ברוחב 2,110 מ"מ ובגובה 2,210 מ"מ. הג'נטים של הרכב הם בקוטר 18 אינץ' שמורכבים בתוך גלגל 37 אינץ'. ה-6x6 יכול להגיע מ-0 ל-100 קמ"ש ב-7.8 שניות, ולהגיע למהירות מרבית של 160 קמ"ש (מוגבל אלקטרונית).

ב-6x6 מותקן מדחס אוויר המאפשר לנפח ולהוריד אוויר מהגלגלים, על מנת להתאים את אחיזת הגלגלים לשטח, במיוחד באזורים מדבריים.

ב-2015 הכריזה מרצדס שהיא תייצר כ-15 כלי רכב בעלי הגה ימני לשוק המלזי.

בתרבות הפופולרית
----------------

הרכב הופיע בסרט "Beyond the Reach" בשנת 2014, ובסרט "עולם היורה" בשנת 2015.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרצדס-בנץ G63 AMG 6x6** בוויקישיתוף
בית אנטון איוב ב-1882, מתוך הארכיון הציוני
בית הביל"ויים, 2017
בית הביל"ויים, 2017
**בית הביל"ויים** או **בית אנטון איוב** הוא בית באר בשכונת נווה עופר בתל אביב - יפו, בסמוך לנתיבי איילון.

היסטוריה
--------

הבית הוקם בשלהי המאה ה-18 או בראשית המאה ה-19, לא הרחק מהדרך מיפו לרמלה וירושלים. במהלך המאה ה-19 רכש אותו אנטון איוב, מעשירי יפו, שבבעלותו היו פרדסים רבים, ולו מיוחס פיתוח זן תפוזי השמוטי.

המבנה נבנה בהדרגה, ומעת לעת נוספו בו עוד חדרים וכן קומה נוספת. הבנייה המוקדמת פשוטה יחסית, וככל שנוספו אגפים וקומות, הוא כלל אלמנטים מפוארים ומורכבים יותר. ככל בית באר, כולל המבנה באר, בריכת אגירה ומערכת השקיה לפרדסים שסבבו אותו. הבאר עדיין קיימת, אך תעלות ההשקיה אינן קיימות עוד, וגם הבריכה נהרסה.
ב-1882 הגיעה לארץ ישראל קבוצה של 14 ביל"ויים. הקבוצה שכרה את הבית, שהיה בדרך מיפו למקווה ישראל, בה עבדו. הקבוצה כללה 13 גברים ושתי נשים, דאריה סרוט ופאני פרייזר, שהתגוררו בחדר נפרד. אחד מהם, חיים חיסין, תיאר כך את הבית: "נכנסנו לאולם מרווח עם סיפון מקומר. ליד הקירות ספות טורקיות רכות, מצופות קטיפה אדומה עם מלילות. על הרצפה שטיחים יקרים. על שולחנות גבוהים וצרים – מנורות. בצדדים ספסלים אחדים נמוכים מעשה מקלעת". זאב דובנוב ציין כי הם "מתגוררים כאן בשני חדרים גדולים ב-16 רובל לחודש; מלבד זאת לרשותנו מרפסת גדולה, חדר וגן...".

ב-1964 הוכרז הבית כאתר עתיקות. מדובר בהכרזה חריגה, שכן לפי חוק העתיקות, ניתן להכריז על מבנה שנבנה אחרי שנת 1700 כאתר עתיקות רק אם הוא בעל ערך היסטורי, ולפיכך נראה שנוכחותם של הביל"ויים במבנה היא שהביאה להכרזה. בהמשך כללה אותו עיריית תל אביב-יפו ברשימת המבנים המיועדים לשימור. חרף ההכרזות, סובל המבנה מהזנחה רבה, וחלקים רבים ממנו קרסו ונהרסו. בדו"ח מבקר המדינה על הרשויות המקומיות לשנת 2005, שעסק בין היתר בשימור מבנים ואתרים, נמתחה ביקורת על התנהלות הרשויות הנוגעות בדבר.

בראשית המאה ה-21 הושלמה סלילת נתיבי איילון לכיוון חולון ובת ים, והקטע שבין מחלף חולון למחלף וולפסון נסלל בסמוך לבית. לאחר סלילת הכביש התעורר הצורך להסיט את הנתיב הצפוני צפונה כדי לפנות מקום למסילת הרכבת תל אביב - בני-דרום. חוות דעת של האדריכל אמנון בר אור שללה אפשרות להזיז את הבית ממקומו, מחשש שיקרוס, וכחלופה העבירה חברת נתיבי איילון את הנתיב במנהרה שאורכה 225 מטרים, ושמה "מנהרת הביל"ויים". המבנה מיועד לשיקום ולשרת את הציבור וסביבו הוקם "פארק הבילויים" לרווחת תושבי שכונת נווה עופר. שאלת מימון השיקום עודה פתוחה.

גלריה
-----

* ביקור משפחות הביל"ויים בבית לרגל 70 שנה לביל"ו, 1952ביקור משפחות הביל"ויים בבית לרגל 70 שנה לביל"ו, 1952
* בית הביל"ויים ומסילת הברזל שעוברת למרגלותיובית הביל"ויים ומסילת הברזל שעוברת למרגלותיו
* מוצא המנהרה שנחפרה עבור הנתיב הצפוני של נתיבי איילון ובתיה של נווה עופרמוצא המנהרה שנחפרה עבור הנתיב הצפוני של נתיבי איילון ובתיה של נווה עופר
* בית הביל"ויים, 2017בית הביל"ויים, 2017

ראו גם
------

* אבו כביר
* בית קברות טאסו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הביל"ויים** בוויקישיתוף
* ליהי דוידוביץ' ותמיר לביא, בית אנטון איוב, באתר בתי הבאר
* מנהרת בית הביל"ויים באתר נתיבי איילון
* בית הביל"ויים (בית אנטון איוב) באתר "היסטוריה על המפה"
* אתר למנויים בלבד אברהם בלבן, בית הביל"ויים מתפורר. ממש חבל, באתר הארץ, 16 בנובמבר 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  דו"ח ביקורת על הרשויות המקומיות 2005, עמ' 80 ‏
2. ↑  מאיה פולק, כאן ביל"ו, מוסף שבת, מקור ראשון, 27.11.2020
**דואו קנאזאווה-אדמוני** הוא דואו פסנתר אשר נוסד על ידי צמד הפסנתרים היפני-ישראלי, טמי קנאזאווה ויובל אדמוני (Tami Kanazawa and Yuval Admony).

היסטוריה
--------

הדואו נוסד בשנת 1996, בבאנף סנטר קנדה, ומאז הופיע במדינות רבות, הקליט מספר דיסקים וזכה בפרסים נחשבים בתחומם.

ההרכב הופיע באולמות ידועים כגון קרנגי הול, תיאטרון ארג'נטינה, היכל קזלס (אנ'), תיאטרון הפילהרמונית של אודסה (אנ'), היכל איזומי (אנ') ועוד.

קנאזאווה ואדמוני הופיעו במגוון פסטיבלים עולמיים: פסטיבל האביב בבודפשט, פסטיבל פסיפיק-רים בקנדה, פסטיבל דואו הפסנתר בבאד-הרנלאב שבגרמניה, פסטיבל אודסה, פסטיבל מלחיני אסיה, פסטיבל ישראל ופסטיבל פליציה בלומנטל למוזיקה בת"א.

הדואו הקליט למגוון תחנות רדיו: תאגיד השידור של יפן, CBC קנדה, רדיו ורשה וקול המוזיקה. הדואו גם יזם ב-2003 פסטיבל ישראלי של דואו פסנתר במשכן לאמנויות הבמה, תיאטרון ירושלים ומרכז סוזן דלל.

כיום הדואו מלמד בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה, בכיתות אמן שונות כדוגמת תל-חי, ושופט בתחרויות שונות.

פרסים
-----

מקום ראשון בתחרויות הבאות:

* התחרות ה-5 לדואו-פסנתר בטוקיו יפן (2000)
* התחרות ה-12 לדואו-פסנתר ברומא, איטליה (2001),
* תחרות IBLA לשנת 2002 (אנ')
* תחרות יהודי מנוחין באוסקה, יפן (2005)
* תחרות גריג בברגן, נורווגיה (2008)

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של דואו קנאזאווה-אדמוני
* דואו קנאזאווה-אדמוני, באתר אייטונס (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרב יודילוביץ', לראשונה בישראל: פסטיבל לצמדי פסנתרים, באתר ynet, 25 באוגוסט 2003
2. ↑  איריס ז'ורלט, יפן, זוג ישראלי זכה בתחרות קאמרית באוסקה, באתר ynet, 1 ביוני 2005
3. ↑  מרב יודילוביץ', הצמד קנאזאווה-אדמוני זכה בפרס גריג לפסנתר, באתר ynet, 17 בספטמבר 2008

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007328925305171
* LCCN: no2008183811
* VIAF: 262476345
* WorldCat (עם VIAF): 262476345

 |
מיליצה, נסיכת סרביה, באיקונין במנזר ליובסטיניהכיתוב תמונה
**מיליצה חרבליאנוביץ'**, לבית נמאניץ' (בסרבית: **Милица Хребељановић**‏; סביבות 1335 - 11 בנובמבר 1405), ידועה במסורת העממית הסרבית כ"צאריצה מיליצה" (הקיסרית מיליצה) או "קְנֶגיניה מיליצה" (הנסיכה מיליצה), הייתה נסיכה סרבית מענף צדדי של שושלת נמאניץ', אשתו של השליט הסרבי לזר חרבליאנוביץ'.
הוכרזה לקדושה של הכנסייה האורתודוקסית הסרבית. חיברה, בין היתר, "תפילה של אם" (Молитва матере) ושיר קינה על מות בעלה ("חתן אלמנותי" - Удовству мојему женик)

ביוגרפיה
--------

לפי מסורות סרביות, ייתכן כי מזויפות על ידי כרוניקות מאוחרות מיליצה נולדה כבתו של הנסיך ורטקו נמאניץ' (שנודע בשירה האפית הסרבית כ"יוג בוגדאן") שהיה בן נינו של ווּקן נמאניץ' מענף שולי של שושלת נמאניץ'. התחתנה, אולי בסביבות שנת 1553 עם הנסיך לזר חרבליאנוביץ'.

אחרי מות בעלה בקרב קוסובו ב-1389 שלטה מיליצה בסרביה כעוצרת עד שנת 1393 כשבנה, סטפאן לזרביץ' חרבליאנוביץ' הגיע לפרקו והפך לשליט גם בפועל. הזיכרון הקולקטיבי של העם הסרבי שמר את זכרה כמנהיגה חכמה ואמיצה בעת תקופה רגישה. התמודדה עם מות בעלה בשבי העות'מאני ונאלצה להשיא את בתה מילֶבה (או אוליברה דספינה) עם הסולטאן הטורקי באיזיט שהיה אחראי ב-1389 להוצאתו להורג של בעלה
בסביבות שנת 1390 הקימה מיליצה את מנזר ליובוסטיניה על יד טרסטניק, ובסביבות 1393 פרש לחיי נזירות באותו מנזר תחת השם "יבגניה" (Јевгенија) ומאוחר יותר כ"אם המנזר יפרוסינה" (Јефросина).

היא מימנה את תיקון מנורת הכורוס של מנזר דצ'אני.
לצורך מו"ם עם הסולטאן בייזיט, בתור "הנזירה יבגניה" יחד עם הנזירה יבפמיה, (ששמה הקודם היה וסיליסה מסרס) נסעה בשנת 1398–1399 לחצרו של באיזיט בסרס.
ב-1403 הגיעה שוב לעיר סרס כדי לבקש מהסולטאן תמיכה בבנה סטפאן לזרביץ' בעימות עם בני ברנקוביץ'.

מיליצה נקברה במנזרה, ליובוסטיניה. היא הוכרזה קדושה של הכנסייה האורתודוקסית הסרבית.
נודעה גם כמשוררת.

צאצאיה
------

מנזר ליובוסטיניה
עם הנסיך לזר היו לה 3 בנים ו-5 בנות:

#### בניה

* דוברובוי- מת אחרי לידתו
* סטפאן לזרביץ', דספוט סרביה
* ווק לזרביץ'

#### בנותיה

* ילנה לזרביץ', התחתנה עם ג'וראג' השני באלשיץ' ואחר כך עם הדוכס הגדול של הום, סנדל חראניץ' קוסאצ'ה
* מרה לזרוביץ', התחתנה עם ווק ברנקוביץ'
* דראגאנה של סרביה, התחתנה עם הצאר הבולגרי איוואן שישמן
* תאודורה לזרביץ'
* מילֶבה או אוליברה לזרביץ', הייתה תחת השם דספינה אחת מנשותיו של הסולטאן העות'מאני בייזיט הראשון

שיריה ותפילותיה
---------------

הנסיכה מיליצה כתב מספר תפילות ושירים דתיים.

* "**תפילה של אם** שנכתבה ככל הנראה בשנת 1397 בעוד שהתה עם בניה במנזר דצ'אני
* **חתן אלמנותי**- **קינה** ללזר - משקפת את כאבה ובדידותה אחרי מות בעלה

על אף עיצובו כשיר כנסייתי, יש בו צביון אישי וגוונים ליריים מעבר למה שמקובל בהמנונים הכנסייתיים.

במדיה האומנותית
---------------

### קולנוע

* דמותה מופיעה בסרט הסרבי Бој на Косову "קרב קוסובו" (1989)

לקריאה נוספת
------------

* John van Antwerp Fine jr. *Late Medieval Balkans:A Critical Survey from the Twelfth Century to the Ottoman Conquest*, The Michigan University Press, 1994

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיליצה, נסיכת סרביה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  J.A.Fine ע' 526

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 131684922
* VIAF: 28209913
* WorldCat: viaf-28209913

 |
|  |
| --- |
| **מונגוליה** |
| סמל מונגוליה |
| ערך זה הוא חלק מסדרת**ממשל ופוליטיקה של מונגוליה** |
| * **חוקה**
* **נשיא**
	+ צחיאגיין אלבגדורג'
* **ראש ממשלה**
	+ סוחבאטרין בטבולד
* **פרלמנט** (החוראל הגדול)
* **מפלגות במונגוליה**
* **מחוזות מונגוליה**
 |

**החוראל הגדול** (במונגולית: **Ulsyn Ikh Khural**) הוא הפרלמנט של מונגוליה, השוכן בעיר הבירה אולן בטור. הוא מונה 76 חברים, הנבחרים לקדנציה של 4 שנים.

החוראל משמש כרשות המחוקקת הבכירה של מונגוליה, על פי החוקה החדשה מ-1992, הקובעת כי "מונגוליה היא רפובליקה בעלת שלטון פרלמנטרי".

על פי "חוק הבחירות לחוראל הגדול" (1992, תוקן בשנת 1996) נערכות בחירות פרלמנטריות ב-76 אזורי בחירה, אשר בכל אחד מהם נבחר נציג על פי בחירת הרוב. תקופת הכהונה של כל חבר חוראל מתחילה בשבועתו למדינה ומסתיימת עם שבועתם של החברים החדשים.

מבנה אדמיניסטרטיבי
------------------

החוראל מיישם את כוחו באמצעות וועדות מיוחדות, תת-וועדות, קבוצות מפלגתיות וצורות ארגוניות אחרות. חקיקת חוקים או החלטות אחרות מתקבלות אך ורק באסיפות החוראל.

### יושב ראש

בתוך 30 יום מבחירתם על חברי החוראל לבחור יו"ר וסגן יו"ר, חברי וועדות, ראש ממשלה ואת חברי הממשלה. עד בחירתו של היו"ר מנהל את הדיונים זקן החברים. 

סמכויותיו של יו"ר החוראל הן:

1. כינוס מליאות חוראל
2. קביעת הנושאים העומדים על סדר היום במליאה
3. ניהול יחסי החוץ של החוראל
4. ממלא מקומו של הנשיא

### ועדות קבועות ותת וועדות

פעולותיו של החוראל מתבססות על קיומן של ועדות קבועות, העוסקות בתחומים שונים. בחוראל הנוכחי 6 ועדות:

1. ועדת מדיניות חברתית
2. ועדת תשתיות לאומיות
3. ועדת מדיניות תקציבית
4. ועדת חוק ומשפט
5. ועדת מדיניות סביבה
6. ועדת מדיניות כלכלית

יו"ר כל ועדה נבחר מבין חברי החוראל לקדנציה של שנה ויכול להיבחר בשנית. במקרה הצורך, יכול החוראל להחליט על הקמת תת-ועדה בתוך ועדה קיימת. התת-וועדות הקיימות בחוראל הנוכחי הן:

1. תת-ועדה לזכויות אדם
2. תת-ועדה למלחמה בשחיתות

בחירות
------

הבחירות האחרונות לחוראל נערכו בשנת 2012. שתי המפלגות שזכו לרוב הקולות הן הקואליציה הדמוקרטית של מונגוליה והמפלגה העממית של מונגוליה.

הבחירות היו ביולי 2016.

כיום ההרכב הפוליטי של הפרלמנט הוא:

* 31 נציגים מטעם המפלגה הדמוקרטית
* 25 נציגים המפלגה העממית של מונגוליה
* 11 נציגים מטעם המפלגה העממית -מהפכנית של מונגוליה והמפלגה הדמוקרטית-לאומית
* 2 נציגים מטעם מפלגת הירוקים
* 4 נציגים עצמאיים

ראו גם
------

* פוליטיקה של מונגוליה
* בתי מחוקקים לפי מדינה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **החוראל הגדול** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של החוראל הגדול (במונגולית ובאנגלית)
* ספריית החוראל הגדול

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: uk2013781008
* VIAF: 142761921
* WorldCat: lccn-n89184295

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

**עפולה עלית** נוסדה בשנת 1950 בחלקה הצפוני של עפולה, לרגלי גבעת המורה וממערב לשכונת גבעת המורה. עד שנות ה-70 של המאה ה-20 הייתה עפולה עילית קבוצת מעברות (ביחד עם גבעת המורה), ששימשו כבית זמני להמוני העולים שהגיעו לארץ, בעיקר ממדינות ערב. רבים מהעולים לישראל במבצע שלמה התיישבו בשכונה. כך, מספר התושבים בה גדל בעשרות אחוזים. במשך הזמן, התפתחה השכונה ובסוף שנות ה-80, החלו להגיע אליה עולים מקצוות ברית המועצות. מספר העולים בשנות ה-90 למקום הכפיל את עצמו, לאחר קריסת ברית המועצות. כיום, מתגוררים בעפולה עילית כולה, כ-4,000 נפש. בשנת 2012 החלה הגירה גדולה של זוגות צעירים חרדים מחסידות ויז'ניץ לשכונת עפולה עילית שהגיעה לשיאה בשנת 2017 כאשר מאוכלסת שכונת עפולה עילית במשפחות חרדיות רבות.

במהלך קיץ תשע"א בהוראת הרב שטיינמן נפתחה ישיבה בשם "הישיבה הגדולה עפולה".

בעפולה עלית עצמה ישנם מספר שכונות:

* **עפולה הצעירה** - שכונה הנמצאת מערבית לעפולה עילית. בשנת 2020 השכונה החלה להתרחב משמעותית עם בניית מאות דירות חדשות, ובכך הפכה לשכונה חדשה.
* **עפולה הירוקה -** שכונה חדשה, ניצני הבנייה החלו לפני כ 5 חדשים כאשר שוב הבנייה הינה וילות פרטיות עם בנייני יוקרה לא גבוהים. בשכונה נבנה פארק ענק, בתי כנסיות, גן לחינוך מיוחד, סמינר לבנות. רחוב יצחק שמיר הינו הרחוב הראשי והבולט בשכונה, בנוסף לכביש החורשה, כביש חדש המחבר בין השכונה לכביש החדש "עוקף עפולה".
**אלגנט** היא להקת רוק ישראלית שפעלה בראשית שנות התשעים והוציאה אלבום אחד. הלהקה הופיעה במועדונים ובמות ללהקות צעירות כגון הרוקסן והלוגוס.

היסטוריה
--------

ההרכב הוקם על ידי הזמר והגיטריסט אלברט סופר אשר עבר מבאר שבע למרכז וחיפש שותף להקלטת שירים שכתב. הוא פגש את גיל סמטנה, טכנאי הקלטות בגל"צ ונגן בס אשר ניגן אהוד בנאי ועם פורטיסחרוף. השניים הקימו את הלהקה, קראו לה בשם "אלגנט", וצרפו שני חברים מלהקת אפור גשום, אותה הפיק מוזיקלית סמטנה, הגיטריסט אורן קפלן והמתופף אורן רביב.

הלהקה הקליטה שיר ראשון שכתב והלחין אלברט סופר ב-1989, בהפקה מוזיקלית של רמי פורטיס, בשם "אחת יותר מדי". השיר הופיע בראשית 1990 באלבום "אוסף נענע" הבהוצאת נענע דיסק. שיר נוסף, "מעל פני הים", שכתב והלחין גיל סמטנה, יצא ב-1991 באוסף "נענע 2". בספטמבר 1991 הקליטה את אלבומה ״אלגנט״ בהפקה ועיבודים של חברי הלהקה. מרבית השירים הוקלטו בנגינה חיה באולפן ובאמצע 1992 שוחרר האלבום לשוק. האלבום אופיין בסגנון רוק גראנג׳ עוצמתי, אנרגטי ומחוספס. סופר כתב והלחין את רוב שירי האלבום. אחד השירים נקרא "שיר של יוסי" שהתבסס על מילים ולחן של יוסי אלפנט, אשר היה המנטור של הלהקה.

לאחר הוצאת האלבום המשיכה "אלגנט" להופיע מעט, בין השאר בפסטיבל ערד אך עקב מכירות אלבום הבכורה החלשות הלהקה התפרקה.

בשנת 2010 שוחרר אלבום רשת אשר תיעד הופעה חיה של הלהקה מ-1992 במועדון הלוגוס.

חברי הלהקה
----------

* אלברט סופר - שירה וגיטרה
* גיל סמטנה - גיטרה בס ושירה
* אורן קפלן - גיטרה חשמלית
* אורן רביב - תופים

קישורים חיצוניים
----------------

* אלגנט, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  יואב קוטנר טוב שחזרת! **קוטנר רוק** 15.07.2013
2. ↑  קיוב אלגנט הופעה חיה בלוגוס 1992 **קיוב** 2010

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007412779005171

 |
**ויקטור פולישצ'וק** (באוקראינית: **Viktor Polishchuk**;[דרושה הבהרה]‏ 9 באוגוסט 1929; האיסין במחוז ויניצה, אוקראינה - 18 במרץ 2009) היה חסיד אומות העולם.

ביוגרפיה
--------

בזמן מלחמת העולם השנייה, בגיל 14, התגורר בהאיסין, יחד עם אימו לאונידה זליכובסקיה (Leonida Zhelikhovskaya[דרושה הבהרה]) בבית בו עבדו גיסה של אימו, פיוטר לשינסקי ( Leshchinskiy) ואשתו אולימפיאדה כמשגיחים בחווה חקלאית. אביו נלקח על ידי המשטרה החשאית טרם המלחמה ומאז נותק עמו הקשר.

בחודש מאי 1943, בזמן פינוי הגטו בעיירה, הביא לשינסקי לביתו שני יהודים, אב ובנו לב וארקדי ברשטיין. השניים עבדו כחייטים במפעל בעיר ויהדותם הייתה גלויה לכל ומשכך תפיסתם על ידי הגרמנים הייתה עניין של זמן.

בין החודשים מאי - אוקטובר 1943 חיו השניים תחת השגחתם של הזוג לשינסקי ותפקידם של ויקטור ואימו היה להאכילם ולדאוג לפנות את צורכיהם מן המחבוא בו שהו. באוקטובר 1943 הצליח לשינסקי להבריח את השניים בסיוע חברו פיוטר סמופאל לאזורים בטוחים משלטון הגרמנים. בהמשך חזרו לב וארקדי ברשטיין לגור באוקראינה .

לאחר המלחמה נשא ויקטור לאישה את אלוירה, בת למשפחה שהצילה גם כן יהודים במהלך המלחמה. לשניים נולדו שני ילדים, נטלי, בשנת 1953 ופטר בשנת 1959. המשפחה השתקעה בזפרוז'יה באוקראינה, שם עבד ויקטור כקרדיולוג.

ב-24 באוקטובר 1995 הוכרו הזוג לשינסקי, ויקטור פולישצ'וק ואימו לאונידה על ידי יד ושם כחסידי אומות עולם ושמם הונצח בלוח הזיכרון. ויקטור כל חייו הדגיש כי את פעולת ההצלה לא עשה על מנת לקבל פרס או הכרה כלשהן.

לאחר ההכרה בו כחסיד אומות העולם ועלייתה של ביתו נטלי לישראל, החל ויקטור לחלק את חייו בין אוקראינה וישראל ואף קיבל אזרחות ישראלית ועלה לארץ ב-28 בדצמבר 1997.

ויקטור מת ביום 18 במרץ 2009 ונקבר לצד אשתו ואביה בבית הקברות "פרבומייסקויה" בזפרוז'יה, אוקראינה.

ביתו נטלי עלתה לישראל, נישאה לאדם ממשפחת וסרמן והתגוררה ברחובות. בהמשך לאחר מותו נישאה לבוריס סובוטייויץ, איתו התגוררה בערד עד מותה ביום 2 באוגוסט 2020. נטלי לא הותירה אחריה צאצאים.

נכדו של ויקטור, בנו של בנו פטר, אנטון הובא בשנת 2009 לבקשת ויקטור בסיוע עמותת עצום, לטיפול בארץ לאחר שחלה בלוקמיה ואף נמצא לו תורם מח עצם, אך אנטון מת טרם ההשתלה ביום 7 ביולי 2009. אנטון נקבר בסמוך לוויקטור בבית הקברות בזפרוז'יה. לפטר בן נוסף, סטס, אשר מתגורר בארצות הברית.

במהלך חודש יוני 2021, בנוכחות בנו של ויקטור פטר, ובסיוע שליח חב"ד בזפרוז'יה הרב מנחם ערנטרוי סומן קברו של ויקטור פולישצ'וק כקבר השייך לחסיד אומות העולם. לידו אותר קבר אימו של ויקטור ליאונידה.

קישורים חיצוניים
----------------

* ויקטור פולישצ'וק, באתר "יד ושם" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתחת לאפם של הגרמנים, באתר Haaretz הארץ
2. ↑  כתובתם המוכרת האחרונה נכון לשנת 1994 היא ברחוב מלינובסקי 4, דירה 118, זפרוז'יה.
3. ↑  מקום קבורתה- חלקה 55, שורה 2, קבר 7, בית הקברות ערד.
**צד א'** הוא אלבום סולו מאת הזמר והמפיק אסף אמדורסקי. זהו אלבום האולפן השישי של אמדורסקי.

הפקה
----

האלבום, שיצא כשנתיים לאחר אלבומו האחרון הרי את, כולל שבעה שירים בלבד. את כולם הלחין אמדורסקי וכתב את המילים למעט השירים "הרחובות ממריאים לאט" (מילים: דוד אבידן) ו"רעידת אדמה" (מילים ובהשתתפות קרני פוסטל). על אף שסגנונו של האלבום ממשיך את האלבום הקודם, המאפיין הייחודי הוא שאמדורסקי הקליט את האלבום לבדו בסלון ביתו כשהוא מנגן על הכלים כולם. בתהליך עריכת האלבום שילב אמדורסקי נגנים נוספים, כמו קרני פוסטל, תום דרום, רונה קינן ותם מוכיח. את הוצאת האלבום ליווה קליפ לשיר "הרחובות ממריאים לאט" שביים וצילם אמדורסקי בעצמו. חלק מהקליפ צולם בארכיון אדריכלות ישראל.

על השיר "איפה את היום" כתב אמדורסקי: "שיר שהתחיל כגעגוע ותהייה כנה לגבי הימצאה העכשווית של ילדה מהכיתה המקבילה ביסודי. היא לא ידעה מעולם שאצלי היא הייתה מושא לאהבה סודית, פשוט מעולם לא נפלה ההזדמנות להתוודות וכך ככל שעברו הימים המשימה נהייתה הרבה יותר קשה ומפחידה. בתיכון כבר למדנו בבתי ספר נפרדים ועם השנים אבדו עקבותיה ורק השם שלה (שלא מופיע בגרסה הסופית של השיר אבל צמד המילים "כמה זמן" התחרז והתאים להחליף את שמה) צץ לו פתאום משום מקום אחרי עשורים של שכחה".

האלבום זכה לשבחי המבקרים. יואב קוטנר כתב בבלוג קוטנר רוק.נט על האלבום: "אמדורסקי אמנם עושה פופ, הוא לא אמן ג'אז, פרוג או אבנגרד, אבל חשוב לו לתת לשירים את הזמן שלהם, את המקום לנגינה, את המרווח להתפתחות... כמה שיותר רחוק מכיווץ המוזיקה ללהיטי אינסטנט מיידיים".

את עטיפת האלבום עיצבה קסניה שסטקובסקי בהשראת עטיפת האלבום "צד א' צד ב'" של המוזיקאי מתי כספי, שבה מופיעה צללית פרופילו של כספי. את אלבומו של כספי עיצב דוד טרטקובר בשנת 1978.

חודשיים לאחר הוצאת האלבום יצאה מהדורה מורחבת שכללה דיסק בונוס, ובו שלושה שירים נוספים (בהם גרסה עברית לשיר של לו ריד מאלבומו Magic and Loss), רצועת מולטימדיה ושובר הנחה לוודקה סטולי.

רשימת השירים
------------

1. הרחובות ממריאים לאט - 5:01
2. זוג משמים - 9:33
3. איפה את היום - 6:36
4. כוונות רעות - 4:59
5. רעידת אדמה - 4:55
6. בתוך הנשימות - 4:07
7. מסתכל בכוכבים - 2:30

**דיסק בונוס**

1. אורשמש מחלט 3:02
2. מלאך שחור 4:04
3. רונה יקירתי 4:23

השתתפו בהקלטות
--------------

* אסף אמדורסקי - פסנתר, בס, תופים, כלי הקשה, גיטרות, סינטיסייזר
* יובל אורי - קלידים ותכנותים (בשירים 4, 6)
* רונן בן חורין - מיקס (5)
* תום דרום - שירה (1, 3, 7)
* תם מוכיח - בס (6)
* קרני פוסטל - צ'לו (1, 5)
* פושטק - גיטרה חשמלית (1)
* רונה קינן - שירה (6)

קישורים חיצוניים
----------------

* יואב קוטנר: הצד היפה, קוטנר רוק.נט, 17 בינואר 2011
* מיכאל יעקובסון, בתוך העיר האינטימית שלי, באתר Xnet‏, 5 באפריל 2011 - שיחה עם אסף אמדורסקי על אדריכלות והקליפ לשירו 'הרחובות ממריאים לאט'
* הפקה עצמית‏, אסף אמדורסקי - "איפה את היום", באתר וואלה!‏, 05 באוקטובר 2010
**סטפן שצ'פוביץ'** (בסרבית-קירילית: **Stefan Šćepović**; נולד ב-10 בינואר 1990 בבלגרד) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת החלוץ בא.א.ל. לימסול.

קריירת מועדונים
---------------

שצ'פוביץ' התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של OFK בלגרד ובשנת 2007 עלה לקבוצה הבוגרת. בינואר 2010 הושאל לסמפדוריה מהסרייה א' האיטלקית, אך במדיה ערך שתי הופעות ליגה בלבד. בקיץ 2010 חתם בקלאב ברוז' מליגת העל הבלגית. לאחר שבתחילת העונה סבל מפציעה הושאל בינואר 2011 לקורטרייק. בספטמבר 2011 הגיע שצ'פוביץ' לישראל והושאל להפועל עכו. בעונה זו היה למלך השערים של הקבוצה עם 13 שערים ב-31 משחקים, וב-7 ביוני 2012 חתם על חוזה לשנתיים בפרטיזן בלגרד. במהלך העונה חזר לישראל והושאל למ.ס. אשדוד.

ביולי 2013 חתם שצ'פוביץ' לשלוש שנים בספורטינג חיחון מהליגה השנייה בספרד, והפך לשחקן הראשון בתולדות המועדון שמצליח לכבוש בכל חמשת משחקיו הראשונים. בספטמבר 2013 זכה בתואר שחקן החודש בליגה. ב-6 בפברואר 2014 האריך את חוזהו בחיחון עד 2018. הוא סיים את העונה עם 22 שערים ב-39 הופעות.

ב-1 בספטמבר 2014 חתם שצ'פוביץ' לארבע שנים בסלטיק, אלופת סקוטלנד. ב-23 באוקטובר 2014 הבקיע את השער הראשון שלו במועדון, במשחק נגד אסטרה ג'יורג'יו במסגרת הליגה האירופית. ב-26 באוקטובר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בניצחון 0-2 נגד קילמרנוק. ב-31 באוגוסט 2015 הושאל לחטאפה עד לסיום העונה.

ב-12 ביולי 2017 הושאל לספורטינג חיחון עד לסיום העונה. ב-19 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 0-0 נגד אלקורקון. ב-2 בספטמבר הבקיע את שערו הראשון בחיחון בניצחון 4-0 על ז'ימנסטיק טרגונה. ב-31 בינואר 2018 חתם ב-MOL וידי ההונגרית.

ב-12 במרץ 2021, שצ'פוביץ' חתם במאלגה מהליגה הספרדית השנייה.

קריירה בין-לאומית
-----------------

ב-29 בפברואר 2012 ערך שצ'פוביץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סרביה, במשחק ידידות נגד קפריסין. ב-15 באוקטובר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, במשחק נגד מקדוניה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטפן שצ'פוביץ'** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
תבנית {{טייס חלל}} ריקה מתוכן. יש להזין פרמטרים בערך או בוויקינתונים. 

**מרקוס וונדט** (באנגלית: **Marcus Wandt** נולד ב-22 בספטמבר 1980) הוא טייס ניסוי שוודי וחבר בקבוצת האסטרונאוטים של סוכנות החלל האירופית לשנת 2022. וונדט סיים קורס טיס בחיל האוויר השוודי, המשיך ללמוד בבית הספר של הצי האמריקאי ועבד מספר שני כטייס ניסוי בחברת תעופה שוודית. החל מ-2022 הוא אסטרונרוט בסוכנות החלל האירופאית. הוא עומד לטוס לחלל לראשונה במשימת Axiom mission 3 של חברת אקסיום ספייס.

קריירה לפני סוכנות החלל האירופאית
---------------------------------

מ-2003 עד 2014 היה וונדט טייס קרב בחיל האוויר השוודי. ב-2004 הצטרף לבית הספר להכשרת טיסות של חיל האוויר השוודי, שם קיבל הכשרה בסיסית לטיסה. הוא סיים תואר שני בהנדסת חשמל מאוניברסיטת צ'למרס בשנת 2007. משנת 2013 עד 2014, הוא התאמן בבית הספר לטייסי מבחן של צי ארצות הברית, שם סיים את לימודיו כראשון בכיתתו והחל להיות טייס מבחן ניסיוני. ב-2014 הוא הצטרף ל- SAAB Aeronautics, חברת תעופה שוודית, כטייס ניסוי. לאחר מכן קודם לטייס ניסוי ראשי וראש מחלקת טיסות ב-2020.

קריירה בסוכנות החלל האירופאית.
------------------------------

בנובמבר 2022, וונדט נבחר כחבר במחלקה הראשונה של אסטרונאוטים במילואים של סוכנות החלל האירופאית. 

ביוני 2023, הסוכנות הציעה את מרקוס וונדט לטיסה הקרובה של אקסיום ספייס- Axiom Mission 3.  כתוצאה מכך הוא עבר מאסטרונאוט מילואים לאסטרונאוט מקצועי והצטרף לסוכנות החלל ב-1 ביוני 2023.

המשימה נקראת מונין.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Biographies of the ESA Reserve Astronauts: Marcus Wandt". *www.spacefacts.de*. נבדק ב-2023-06-09.
2. ↑  "Marcus Wandt". *www.esa.int* (באנגלית). נבדק ב-2023-06-09.
3. ↑  "N° 28–2023: ESA proposes Marcus Wandt from Sweden to fly on a future Axiom space mission". *European space agency* (באנגלית). 15 ביוני 2023. נבדק ב-15 ביוני 2023. `{{cite web}}`:  (עזרה).
4. ↑  "Muninn mission patch and name". *Agence spatiale européenne* (באנגלית). 16 ביוני 2023. נבדק ב-16 ביוני 2023. `{{cite web}}`:  (עזרה).
**פרנצ'סקו אצ'רבי** (באיטליה: **Francesco Acerbi**; נולד ב-10 בפברואר 1988) הוא כדורגלן איטלקי, המשחק בעמדת הבלם באינטר מילאנו ובנבחרת איטליה.

קריירת מועדונים
---------------

אצ'רבי, התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של פאביה. ב-23 באפריל 2006, אצ'רבי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת. ב-11 בינואר 2007, אצ'רבי הושאל לרנאטה, במדיה שיחק עד סוף החודש. ב-2 באוגוסט, אצ'רבי הושאל לטריסטינה, אך כעבור שבועיים שוחרר ממנה והושאל לספציה, בה שיחק רק בקבוצת המילואים ולא זכה לדקות משחק בקבוצה הבוגרת.

ב-16 ביולי 2010, אצ'רבי חתם רג'ינה מהסרייה ב'.

ב-24 ביוני 2011, אצ'רבי חתם בגנואה, תמורת 2.2 מיליון אירו עבור 50% מכרטיס השחקן שלו, אך כעבור שבוע, אצ'רבי חתם בקייבו ורונה תמורת 2 מיליון אירו, כחלק מעסקת העברתו של קווין קונסטנט שעשה את הדרך ההפוכה.

ב-20 ביוני 2012, אצ'רבי חתם במילאן, שרכשה מחצית מהזכויות על כרטיס השחקן. בשנת 2019, אצ'רבי חשף בראיון כי בתקופה בה שיחק המועדון הוא סבל מדיכאון, עקב מות אביו, והרבה לשתות אלכוהול. ב-26 בינואר 2013, אצ'רבי חזר לגנואה, כאשר גם הפעם היה זה קווין קונסטנט שעשה את הדרך ההפוכה, אך כעבור זמן קצר הושאל בחזרה לקייבו.

ב-9 ביולי 2013, אצ'רבי חתם בססואולו, עבור 1.8 מיליון אירו תמורת כמחצית מכרטיס השחקן שלו. במסגרת בדיקות רפואיות שנערכו לפני תחילת העונה, התגלה גידול באשך של אצ'רבי ולאחר מכן חזר לשחק בקבוצתו. בדצמבר 2013, נכשל בבדיקת חומרים אסורים שגרתית. אצ'רבי, מצידו טען כי הדבר נבע מרמות הורמונים לא סדירות, עקב היותו חולה סרטן והכחיש כי השתמש בחומרים אסורים. החל מ-7 בינואר עד ל-14 במרץ 2014, אצ'רבי עבר סדרת טיפולים כימותרפיים, ואף על פי שהגיע לאימוני הקבוצה במהלך הטיפולים, הוחלט כי יחזור לשחק כדורגל רק בעונה הבאה. ב-30 בינואר 2015, ססואולו רכשה את החצי השני של כרטיס השחקן שלו, גם תמורת 1.8 מיליון אירו.

ב-11 ביולי 2018, אצ'רבי חתם לחמש שנים בלאציו מהסרייה א'. ב-20 בינואר 2018, קיבל צהוב חמישי לעונה ובכך נמנע ממנו לשחק במשחק שלאחריו ובכך רשם רצף של 149 הופעות רצופות בסרייה א', 13 פחות מזה של חבייר זאנטי שמחזיק בשיא.

ב-1 בספטמבר 2022 הושאל אצ'רבי לאינטר מילאנו לעונה אחת ובסיום העונה חתם לשנתיים במועדון.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-10 באוגוסט 2012, אצ'רבי זומן לראשונה לסגל נבחרת איטליה. ב-18 בנובמבר 2014, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–1 נגד אלבניה.

תארים
-----

לאציו
* קופה איטליה: 2018/2019
* הסופר קאפ האיטלקי: 2019

#### נבחרת איטליה

* אליפות אירופה: יורו 2020

אישיים
* כדור הכסף האיטלקי: 2014/2015

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנצ'סקו אצ'רבי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

| **נבחרת איטליה – יורו 2020 (אלופת אירופה)** |
| --- |
| 1 סיריגו • 
2 די לורנצו • 
3 קייליני • 
4 ספינאצולה • 
5 לוקאטלי • 
6 וראטי • 
7 פלגריני • 
8 ז'ורז'יניו • 
9 בלוטי • 
10 אינסינייה • 
11 ברארדי • 
12 פסינה •
13 אמרסון • 
14 קייזה •
15 אצ'רבי •
16 כריסטנטה •
17 אימובילה •
18 בארלה •
19 בונוצ'י •
20 ברנרדסקי •
21 דונארומה •
22 רספאדורי •
23 בסטוני •
24 פלורנצי •
25 טולוי •
26 מרט •
מאמן: מאנצ'יני | איטליהאיטליה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ICCU: LO1V429862
* VIAF: 158144928892654440817
* WorldCat: viaf-158144928892654440817

 |
אושר כפול
**אושר כפול** (בסינית פשוטה: **双喜**; בסינית מסורתית: **雙喜**; תעתיק פין-יין: **shuāngxǐ**, שוּאָנֽג-שִי) הוא עיטור סיני, המשמש כפריט קישוט מעוצב. פרט לסין, ניתן לראותו גם בקוריאה ווייטנאם.

מאפיינים
--------

העיטור "囍" מורכב מ喜喜, שני העתקים של הסימנייה הסינית 喜 xǐ, אושר/שמחה, שעוצבו יחד מחדש בצורה דחוסה לגודל של סימנייה סינית סטנדרטית אחת, כך שהיא הפכה להיראות כסימנייה רגילה אחת בעלת שני חלקים. צורת ההגייה שלה היא כקריאת הסימנייה הסינית הרב-הברתית 双喜 shuāngxǐ.
סימניית ה-shuāngxǐ תופיע לעיתים קרובות על פריטים דקורטיביים הקשורים לחגיגות ראש השנה הסיני וכן בחתונות, בהן היא תופיע לכל אורכו של טקס הנישואים, על מתנות לחתן ולכלה, על דלתות ביתם של הזוג המתחתן, על רכב החתונה ועוד. הסימנייה תופיע פעמים רבות כמגזרת נייר או כקליגרפיה, לרוב בצבע אדום, ולעיתים בשחור.

האגדה מאחורי הסימנייה
---------------------

היווצרותה של הסימנייה נעוצה, לפי המסורת הסינית, בסיפור אגדה רומנטי מתקופת שושלת טאנג. האגדה מספרת על בחור צעיר שניגש לבחינות הקיסריות, ובדרכו לבירת סין התאהב בנערה, שבזכות אהבתה ותושייתה, ענה הצעיר נכונה על חידת הקיסר וזכה במשרה המיוחלת בחצר הקיסרית. הזוג נישא ובעת חתונתם כתבו פעמיים את הסימנייה "אושר" על נייר אדום, ומאז הפכה הסימנייה למזוהה עם חתונות וחגיגות.

בתרבות
------

סימניית ה-Shuāngxǐ משמשת כיום גם כמותג וכשם מסחרי למוצרים שונים כגון: סיגריות, גפרורים, יין, רוטב סויה ועוד. הסימנייה גם משמשת כקישוט למותגי יוקרה סיניים שונים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אושר כפול (שואנג-שי)** בוויקישיתוף
* האגדה הסינית מאחורי הסימנייה (באנגלית)
* מידע נוסף על הסימנייה (באנגלית)
**פעולה קומוטטיבית** או **פעולה** **חילופית** היא פעולה בינארית המקיימת את התנאי {\displaystyle \ a\*b=b\*a} לכל a, b (כאשר \* הוא הסימן לפעולה).

פעולת החיבור של מספרים, למשל, היא פעולה קומוטטיבית, משום שלכל שני מספרים a,b מתקיים {\displaystyle \ a+b=b+a}. פעולת החיסור, לעומת זאת, אינה קומוטטיבית, משום שלמשל {\displaystyle \ 3-5\neq 5-3}.

קומוטטיביות (או העדרה) היא אחת התכונות הבסיסיות ביותר של מבנים אלגבריים. במבנים אלגבריים בעלי שתי פעולות בינאריות, כגון חוגים או שדות נהוג לסמן את הפעולה הקומוטטיבית הבסיסית בסימן + המשמש לחיבור מספרים. חבורה שבה הפעולה קומוטטיבית נקראת "חבורה אבלית" על שם המתמטיקאי נילס הנריק אבל שתרם לפיתוח תורת החבורות.

גם כאשר הפעולה אינה חילופית, נאמר על שני איברים כי הם מתחלפים ביחס לפעולה \* אם מתקיים {\displaystyle \ a\*b=b\*a}.

היעדר תלות באסוציאטיביות
------------------------

אין קשר ישיר בין קומוטטיביות לתכונה אחרת של פעולות בינאריות, אסוציאטיביות:

* ישנן פעולות שהן גם קומוטטיביות וגם אסוציאטיביות (לדוגמה: חיבור וכפל במספרים, AND, OR, XOR, XNOR).
* ישנן פעולות שהן קומוטטיביות אבל לא אסוציאטיביות (למשל: הערך המוחלט של ההפרש, NOR ,NAND).
* ישנן פעולות שהן לא קומוטטיביות אבל כן אסוציאטיביות (למשל: הפעולה המוגדרת לפי \ a\#b=a או {\displaystyle \ a\$b=b}, או כפל מטריצות).
* ישנן פעולות שהן לא קומוטטיביות ולא אסוציאטיביות (לדוגמה: חיסור וחילוק).

ראו גם
------

* פונקציה סימטרית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פעולה קומוטטיבית** בוויקישיתוף
* פעולה קומוטטיבית, באתר MathWorld (באנגלית)
**יוסף שוסטר** (בגרמנית: **Josef Schuster**; נולד ב-20 במרץ 1954) הוא רופא יהודי-גרמני. מנובמבר 2014 הוא משמש כראש המועצה המרכזית של יהודי גרמניה.

ביוגרפיה
--------

יוסף שוסטר נולד בחיפה ב-1954. משפחתו במקור מחבל פרנקוניה. אביו היה סוחר אשר היגר לארץ ישראל ב-1938. הורי אמו נספו באושוויץ. משפחתו חזרה לגרמניה ב-1956.

שוסטר למד רפואה באוניברסיטת יוליוס מקסימיליאן בווירצבורג, והתמחה ברפואה פנימית בבית החולים יוליוס (Juliusspital) בווירצבורג. החל משנת 1988 הוא מחזיק קליניקה פרטית לרפואה פנימית. שוסטר מתנדב באגודה הבווארית של הצלב האדום לרפואת חירום, וחבר במועצת הביו-אתיקה של בוואריה.

פעילות בקהילה היהודית בגרמניה
-----------------------------

בשנת 1988 שוסטר החל לכהן כראש הקהילה היהודית בווירצבורג, משרה אותו החזיק אביו בשנים 1958-1996. ב-2002 הוא נבחר לכהן כראש הקהילות היהודיות של בוואריה. בשנת 2010 הוא נבחר לסגן ראש המועצה המרכזית של יהודי גרמניה. לאחר שדיטר גראומן, היו"ר הקודם פרש ב-2014 מונה שוסטר ליו"ר המועצה.

שוסטר קרא מספר פעמים לדון מחדש במדיניות ההגירה המוסלמית לגרמניה ולשקול את הגבלתה לאור גילויי אנטישמיות בקרב המהגרים. ב-2018 שוסטר עלה לכותרות בעקבות קריאתו ליהודי גרמניה להסתיר את הכיפה במרחב הציבורי בערים הגדולות.

פעילויות נוספות
---------------

* אוניברסיטת וירצבורג, חבר דירקטוריון.
* ארגון שיתוף פעולה יהודי-גרמני, חבר דירקטוריון.
* Deutsche Nationalstiftung, חבר סאנט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוסף שוסטר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  AP (2016-04-05). "יהודי גרמניה חלוקים: "חוששים מגל ההגירה למדינה"". *Ynet*. נבדק ב-2018-05-18.
2. ↑  הידיעות, סוכנויות (2018-04-24). "יו"ר מועצת יהודי גרמניה: אל תיראו עם כיפה ברחוב". *Ynet*. נבדק ב-2018-05-18.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007411624405171
* GND: 132170698
* ISNI: 0000 0000 2263 4304
* VIAF: 25756635
* WorldCat: viaf-25756635

 |
דמות יהודי מתוך פסל ויסנט פרר מאת פרדיננד מקסימיליאן ברוקוף בגשר קארל בפראג, 1712
**ויסנט פרר** (1350–1419) המכונה **ויסנט פרר הקדוש** (ולנסית: Sant Vicent Ferrer) היה נזיר מיסיונר דומיניקני מוולנסיה. אביו היה אנגלי ואמו ספרדייה.

לפי האמונה הנוצרית, לפני לידתו, התגלה לאביו בחלום נזיר דומיניקני ובישר לו שבנו יהיה מפורסם בכל העולם. אמו דיווחה כי לא חשה בכאב כלל בשעת הלידה, ולכן הלידה נחשבת בנצרות כעל-טבעית ומבשרת גדולות.

בגיל 18 הצטרף פרר למסדר הדומיניקני בוולנסיה, והשלים תואר מוסמך (STM) בתאולוגיה. לאחר מכן עבר לאוניברסיטה בברצלונה והשלים לימודי דוקטורט בתאולוגיה.

בוויכוח הפנימי שפרץ בנצרות בין הטוענים לכס האפיפיור, תמך פרר במי שהתפרסם לאחר מכן כאנטי אפיפיור בנדיקטוס השלושה עשר מאראגון.

בשליחותו ומטעמו, עבר פרר בין קהילות יהודיות רבות ברחבי ספרד וניסה להמיר יהודים רבים ככל האפשר. הוא מתואר כמי שעובר בין בתי כנסיות, צלב ביד אחת וספר תורה ביד השנייה, מלווה לעיתים במאות מאמינים נוצרים, מכריז על בית הכנסת כעל כנסייה, ומשתמש באמצעי לחץ שונים לשכנע את יהודי הקהילה להמיר את דתם. הוא נחל הצלחה גדולה במשימה זו - יש הנוקטים בהערכה של כ-25,000 יהודים שהצליח להמיר.

פרר הוכרז כקדוש על ידי האפיפיור קליקסטוס השלישי בשנת 1455.

ראו גם
------

* ויכוח טורטוסה
* הפולמוס היהודי-נוצרי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויסנט פרר** בוויקישיתוף
* ויסנט פרר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* ויסנט פרר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* וינסנטיוס פרריוס (1350?-1419), סינט, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007269662605171
* BIBSYS: 2038107
* BNE: XX1094676
* BnF: cb121582364 (data)
* CANTIC: a10336953
* GND: 118627082
* HDS: 012615
* ICCU: SBLV304052
* ISNI: 0000 0001 2277 5294
* LCCN: n84058123
* NKC: jn20011211107
* NLA: 35595031
* NLP: A11819224
* NSK: 000084409
* NTA: 068603746
* RERO: 02-A000173074
* SELIBR: 344988
* SNAC: w6v7049p
* SUDOC: 03009819X
* Trove: 1008388
* VcBA: 495/42503
* VIAF: 24639900
* WorldCat: lccn-n84058123

 |
**ואלרי ג'ין פוּשי** (באנגלית: **Valerie Jean Foushee**; נולדה ב-7 במאי 1956) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של מדינת קרוליינה הצפונית. טרם היבחרה לקונגרס האמריקאי הייתה חברת הסנאט של קרוליינה הצפונית בשנים 2013–2023 וחברת בית הנבחרים של קרוליינה הצפונית במשך כתשעה חודשים בשנת 2013.

ביוגרפיה
--------

פושי נולדה בשם **ואלרי ג'ין פייג'** בעיר צ'אפל היל השוכנת במחוז אורנג' שבקרוליינה הצפונית, שם גדלה והתחנכה. בתום לימודיה התיכוניים החלה ללמוד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, והשלימה לימודי תואר ראשון במדע המדינה ובלימודים אפרו-אמריקאיים בשנת 2008. טרם נכנסה לפוליטיקה, עבדה פושי כמנהלת במשטרת צ'אפל היל ובתפקידים מנהלתיים בחברות מחקר וביטוח.

בשנת 2012 התמודדה פושי בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית לייצוג מחוז הבחירה ה-50 בבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית. בפריימריז הדמוקרטים גברה על עמיתה טראביס א. פלפס עם 80.53% מהקולות, והתקדמה לבחירות הכלליות, שם ניצחה את מועמד המפלגה הרפובליקנית רוד צ'ייני עם 24,806 קולות, שהם 55.04% מכלל הקולות. ב-1 בינואר 2013 החלה את תפקידה בבית הנבחרים המדינתי. כבר במהלך כהונתה הראשונה נבחרה בידי עמיתיה הדמוקרטים למלא את מקומה את הסנאטורית המתפטרת אלינור קיניאיירד (אנ'), וב-13 בספטמבר 2013 החלה את כהונתה בסנאט המדינתי.

במהלך כינוס האספה המחוקקת שהחלה בינואר 2015, נמנתה פושי בין תריסר המחוקקים האפרו-אמריקאים ששירתו בסנאט של קרוליינה הצפונית. במושב 2021–2022 הייתה פושי חברה בוועדות הבאות: ועדת החינוך וההשכלה הגבוהה, ועדת ההקצבות ותקציב הבסיס, ועדת המסחר והביטוח, ועדת הכספים, הוועדה המיוחדת למינויים ו-ועדת הממשל המדינתי והמקומי.

בבחירות 2022 התמודדה פושי לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס הרביעי של קרוליינה הצפונית. היא נבחרה למועמדת המפלגה הדמוקרטית ב-18 במאי 2022 במקומו של נציג המחוז הפורש דייוויד פרייס. ב-8 בנובמבר ניצחה בבחירות הכלליות את המועמדת הרפובליקנית קורטני גילס, והושבעה לתפקידה בראשית ינואר 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ואלרי פושי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ואלרי פושי בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית)
* ואלרי פושי, ברשת החברתית פייסבוק

* ואלרי פושי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ואלרי פושי, ברשת החברתית אינסטגרם

* ואלרי פושי, סרטונים בערוץ היוטיוב
* ואלרי פושי באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sen. Valerie P. Foushee, מסמך מאת Color of Education‏, 14 באפריל 2022 (באנגלית)
2. ↑  טרייסי בארט, Valerie P. Foushee - Speaking about her family, career, and race, באתר From the Rock Wall‏, 26 במרץ 2012 (באנגלית)
3. ↑  אליזה בנבו, Democrat Valerie Foushee wins 4th Congressional District in U.S. House, באתר The Daily Tar Heel‏, 8 בנובמבר 2022 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* US Congress: F000477

 |
**וארוארה ברוזדינה** (ברוסית: **Варвара Матвеевна Баруздина**‏; 1862–1941) הייתה ציירת ריאליסטית רוסית, בעיקר של סצנות ז'אנר.

קורות חיים
----------

אביה היה אומן כפרי. ב-1875 היא עברה לסנט פטרסבורג כדי לגור עם דודה, הצייר פאבל צ'יסטיאקוב, שנתן לה את שיעורי הציור הראשונים שלה. חמש שנים לאחר מכן, היא נכנסה לאקדמיה הקיסרית לאמנויות שם הפכה לתלמידתו הפורמלית. בהיותה שם, היא זכתה במדליית כסף וסיימה את לימודיה ב-1885.

היא החלה להשתתף בתערוכות לאחר 1888; במיוחד אלה של האקדמיה (עד 1916), בחוג האמנות הנשית (1889) והאגודה לאוהבי האמנות של מוסקבה (1895–1896).

הציור שלה, "הנזירה", נרכש על ידי פאבל טרטיאקוב ב-1896. אחת מיצירותיה, "המתבודדת" הוצגה בתערוכת הרכישה של לואיזיאנה ב-1904. יחד עם ציורים רוסיים רבים אחרים היא נעלמה שם ולא נמצאה שנים רבות.

בשנות ה-20, לאחר שהייתה זמן מה בחצי האי קרים, עברה להתגורר בביתו של צ'יסטיאקוב במחוז פושקין, שם כתבה את הזיכרונות של חייו ומשכה אליה חוג תלמידים שרצו ללמד את שיטותיו .

היא נהרגה על ידי חיילים גרמנים, במהלך בראשית המצור על לנינגרד, בזמן שניסתה למנוע מהם לבזוז את ביתה.

חברים קברו אותה בגן.

ניתן למצוא את ציוריה בגלריה טרטיאקוב ובמוזיאון הרוסי.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וארוארה ברוזדינה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Баруздина Варвара Матвеевна(Baryzdina Varvara) | Студия И (ב־)
2. ↑  Brief biography

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ULAN: 500202559
* VIAF: 96706448
* WorldCat (עם VIAF): 96706448

 |
**שמעון ולטר מוזס** (9 באוקטובר 1926 – 28 באוגוסט 2021) היה רופא ישראלי, פרופסור לרפואת ילדים בבית הספר לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. מנהל מחלקת הילדים בבית החולים סורוקה (1966–1990) ודקאן הפקולטה לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב (1990–1994). נוסף לכך, שימש כיושב ראש האיגוד לרפואת ילדים בישראל (1975–1978).

ביוגרפיה
--------

מוזס נולד וגדל בשרלוטנבורג שבברלין, בן של רופאים. אביו, ברונו, היה רופא גינקולוג ומנתח. אמו, מטילדה, שהייתה רופאה סייעה לאביו במרפאה ובמהלך הניתוחים הייתה המרדימה של החולים. אמו הייתה ספורטאית מצטיינת ועסקה בטיפוס הרים ושחייה בעונת הקיץ ובסקי בעונת החורף. עם עליית הנאצים לשלטון חיי משפחתו הוחמרו. בשנת 1935 אביו, שביצע הפלה לאישה שאינה יהודייה, נידון ל־3 שנות מאסר בכלא עם עבודת פרך, על פי חוקי נירנברג שאסרו על רופאים יהודים לטפל בחולים אריים. עם שחרורו באוקטובר 1938, עזב מוזס עם משפחתו את גרמניה. הם טסו לאמסטרדם, משם ברכבת לפריז, לצפון איטליה ולארץ ישראל בספינה דרך נמל ג'נובה. המשפחה התגוררה כחודשיים בחיפה ומספר שבועות בתל אביב ולבסוף השתקעה בירושלים. בשנת 1943 סיים את לימודיו בתיכון בית הכרם והתגייס לבריגדה היהודית במלחמת העולם השנייה.

לאחר המלחמה החל מוזס ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים מדעי הטבע והמשיך בלימודי רפואה באוניברסיטת ליידן שבהולנד ולאחר כשנה הפסיק את לימודיו והתגייס למלחמת השחרור. בשנת 1949 נמנה עם המחזור הראשון לרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים בהדסה.

מוזס למד רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים ועבד בתחילת דרכו כרופא בטבריה, בבית חולים העמק בעפולה, חיפה ובית חולים קפלן.

בסוף שנות ה-50 ניהל את כל טיפות החלב של שירותי בריאות כללית בישראל.

בשנת 1966 עבר מוזס עם משפחתו לבאר שבע לנהל את מחלקת הילדים ב' בבית החולים סורוקה.

במלחמת ששת הימים ניהל מוזס את חדר המיון של בית חולים סורוקה.

בשנים 1975–1978 כיהן מוזס כיושב ראש האיגוד לרפואת ילדים בישראל.

נפטר ב-28 באוגוסט 2021.

עיריית תל אביב קראה רחוב על שמו באזור שדרות ההשכלה.

משפחתו
------

בנו יורם מוזס הוא פרופסור למדעי המחשב בטכניון.

לקריאה נוספת
------------

* **My LIfe** - שמעון ולטר מוזס, הוצאה עצמית (באנגלית)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופ' שמעון מוזס, באתר אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, הפקולטה למדעי הבריאות

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמעון מוזס: מודעת אבל באתר "אבלים"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007400980005171

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**אשר גל** (נולד ב-1 באוגוסט 1952) הוא משורר ומתרגם.

ביוגרפיה
--------

אשר גל נולד בתל אביב ב-1 באוגוסט 1952. הוא בעל תואר שני בקולנוע מאוניברסיטת תל אביב, ומשמש מורה לקולנוע ומרכז מגמת הקולנוע, בבית הספר התיכון ברנקו וייס ע"ש הרצוג, שבמועצה האזורית גזר.

גל הוא בוגר כיתת השירה הראשונה של הליקון (תשנ"ד). בנוסף לכתיבת שירה, הוא מתרגם שירה מיידיש לעברית. שירים ותרגומים שלו ראו אור בכתבי עת, בהם "הליקון", "מאזנים", "עיתון 77", "גג", "נתיבים" ו"ביטאון שירה". כמו כן התפרסמו שיריו באנתולוגיה מקוונת לשירה עברית ובאתרי אינטרנט נוספים. ב-2002 זכה במקום השני בתחרות "שירים באור מלא" של מפעל הפיס.

נכון למאי 2016 ראו אור שלושה ספרי שירה שלו. בשירתו משתקפת אהבה לקולנוע ישן. שירתו מתאפיינת בחיפוש אחר מציאות נוסטלגית ורומנטית, זאת לעיתים כאנטי-תזה למציאות הממשית.

ספרי שירה פרי עטו
-----------------

* **הממלכה** (הליקון, 2006)
* **השתקפויות** (קשב לשירה, 2012)
* **ונהר אינו יוצא מעדן** (פרדס, 2015)

קישורים חיצוניים
----------------

* שירים באנתולוגיה מקוונת לשירה עברית
* אשר גל מתארח בתוכנית "שורות קצרות", פברואר 2013
* סרטונים אשר גל, במיזם "סופרים קוראים" של מרכז הספר והספריות בישראל
* מערכת וואלה! NEWS‏, שיר של שבת: עם המשורר אשר גל, באתר וואלה!‏, 24 באפריל 2015
* שיר באתר ליריקה, פברואר 2016
* שמעון רוזנברג: מאמר על ספר שיריו ונהר אינו יוצא מעדן, בכתב העת "נתיבים"

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתוך עמוד הפייסבוק של אשר גל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007282959905171
* LCCN: no2006047585
* WorldCat (עם LCCN): no2006-047585

 |
**מתוק ומר** הוא סרט ישראלי מ-2007 בבימויו של דורון בנבנישתי, אייל שכטר שר גם את השיר הנושא של הסרט שנקרא גם הוא "מתוק ומר", הסרט הוקרן בפסטיבל הקולנוע ירושלים ופסטיבל סרטי העולם במונטריאול.

עלילה
-----

רן, מנהל חברת השקעות ודנה, כנרית, הם זוג המתגוררים בתל אביב, נשואים והורים לשני ילדים, אך דנה מרגישה שהוא אינו מעניק לה מספיק תשומת לב והיא מנהלת רומן עם הפסיכולוג שלה ד"ר כהן. כשרן יוצא מהמשרד בו הוא עובד בדרך לביתו הוא עוצר לקנות שתייה בקיוסק עבור ערב מפגש עם אשתו ושני זוגות חברים, שם מבחינה בו הומלסית בעלת יכולת חיזוי עתידות ומתחילה לדבר איתו, הוא מרגיש לא בנוח עם זה שאין לו כסף קטן להביא לה אך במקום זאת הוא מזמין אותה אליו הביתה להתרחץ ולהפגין את כישוריה בערב זה, בערב הוא ואשתו דנה מארחים את קרן, כנרית העובדת עם דנה, בעלה לאון, עורך דין וחבר של רן ואת דוד, גינקולוג הבא עם בת זוגו מיכאלה, קרן ולאון חווים משבר בזוגיות כאשר קרן רוצה ילדים בעוד לאון אינו מעוניין בכך, דוד הבא עם בת זוג אך הוא למעשה מנהל מערכת יחסים עם גבר.

במהלך הערב מגדת העתידות חוזה בקריאת כף יד כמה ילדים יהיו לכל אחד: לרן היא אומרת שיהיו שני ילדים, דבר הגורם לו לפקפק ביכולת החיזוי שלה שכן בשביל לדעת שיש לו שני ילדים הוא אינו זקוק לה, אך עם זאת לדנה היא אומרת שיהיו לה שלושה ילדים, לקרן היא חוזה שיהיו ארבעה ילדים ולדוד היא חוזה שלא יהיו ילדים בכלל, בעקבות חיזויים אלה המפגש נהפך לטעון, זמן קצר לאחר המפגש דנה מגלה שהיא אכן בהריון.

במקביל רן מתמודד עם אמו שלומית הסובלת מבעיות רפואיות שונות ומבקשת לשים קץ לחייה, אשר הוא מנסה לעצור אותה מלבצע זאת בדרכים שונות.

רן מכיר לדוד את דניאלה, המזכירה שעובדת עימו, כשהם מתחילים לצאת הם מתאהבים ודוד נפרד מבן זוגו גל, הוא מציע נישואים לדניאלה, בחתונתם ד"ר כהן הפסיכולוג אומר לדנה שהוא אוהב אותה ורוצה לחיות עימה אך היא מאוהבת ואומרת לו שהיא אוהבת את בעלה רן, לאחר מכן במהלך החתונה יורדים לה המים והיא יולדת.

שחקנים ודמויות
--------------

| שחקן | שמות |
| --- | --- |
| אייל שכטר | רן גולדשטיין |
| צופית גרנט | דנה גולדשטיין |
| מיכל ינאי | קרן |
| אלון נוימן | לאון |
| נתי רביץ | דוד |
| שפרירה זכאי | שלומית גולדשטיין |
| מיקי לאון | גל |
| שרונה אלימלך | דניאלה |
| אלירן כספי | ד"ר כהן |
|

ביקורת
------

הסרט קיבל ביקורות מעורבות, מבקר הקולנוע אורון שמיר טען כי אף על פי שהסרט מתרחש בתל אביב אין כל התייחסות מקומית בעלילת הסרט, הוא תלוש ממה שקורה בארץ, דבר שהיה יכול להיתפס כאמיץ אך לא יצא כזה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "מתוק ומר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מתוק ומר", באתר AllMovie (באנגלית)
* "מתוק ומר", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "מתוק ומר", באתר אידיבי
* "מתוק ומר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "מתוק ומר", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אסף נבו, ‏אייל שכטר מוציא את "מתוק ומר" ולא רוצה לעבוד במוזיקה, באתר ‏מאקו‏‏, ‏25 ביוני 2009‏
2. ↑  אורון שמיר, עכבר און ליין, אומץ זה לא הכל, באתר הארץ, 21 במאי 2008
בניהול משאבי אנוש, **פָּזָ"ם** (ראשי תיבות: **פרק זמן מזערי** או **מינימלי**) הוא פרק הזמן שחייב לעבור טרם קידומו של עובד לדרגה הבאה או לתפקיד בכיר יותר במסלול הקידום שלו. 

המושג נמצא בשימוש נרחב בצה"ל, שבו קיים פז"ם לקידומו של חייל בדרגה.

פז"ם בצה"ל
----------

קיימים מסלולי קידום שונים לחיילים במערכים השונים, באופן כללי לוחמים מקודמים מהר יותר (פז"ם קצר יותר) מתומכי לחימה, ואלו בתורם מקודמים מהר יותר מיתר החיילים.

למשרתי הקבע קיימים מסלולי קידום ייעודיים, המאפשרים קיצור פז"ם בין דרגות או הארכתו בהתאם למסלול. לנגדים מדרגת רס"ל ומעלה שיצאו לקצונה קיים קיצור פז"ם המאפשר הענקת דרגת רס"ן בתוך חמש שנים מקבלת הדרגה, ובכל מקרה מקבלים נגדים מדרגת רס"ל (עם ותק של שנה, לפחות) ומעלה דרגת סגן בעת מינויים לקצינים, במקום סגן משנה.

מניין משך הפז"ם מוקפא אם חייל נעדר משירות סדיר שלא ברשות, מרצה עונש מאסר (זמן המכונה "תקופה בלתי נמנית" או "תב"ן שלילי") או שנמצא בדחיית שירות (תקופה המוגדרת כ"תב"ן חיובי"). כמו כן, חייל שנכלא לא מקודם בדרגה למשך שנה מתאריך המשפט. חייל הנמצא בשבי, או שהוא מוגדר כנעדר מקודם בדרגות כאילו לא נעדר מן השירות, על פי מסלולו.

### הווי

למרות שעל פי המספרים האישיים לא ניתן לקבוע את מספר החיילים בצה"ל בכל עת נתונה, הרי שחיילי החובה יכולים לאמוד את הוותק של חייל ("הפז"ם") ואת מחזור הגיוס שלו לפי מספרו האישי.

מהמשמעות הרשמית של המושג "פז"ם" נוצרו ביטויים בסלנג הצה"לי. כשם עצם, משמשת הטיית המילה פז"ם על מנת לתאר ותק. לדוגמה, "פז"מניק" הוא חייל ותיק ביחידה מסוימת, שכבר עברה תקופת הזמן בה הוא נחשב כחייל חדש ("צעיר"). הפועל "התפזם" פירושו התעמרות של חייל ותיק ב"צעירים". פז"ם משמש גם כשם תואר לחפצים כמעט בלויים, שעברו הרפתקאות ותלאות.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **צבא ההגנה לישראל** |