recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
הסימן של "שלוש אבני החן"
 סימן "שלוש אבני החן" מתקופת קושאן במזרח אפגניסטן.
 סמל "שלוש אבני החן".
**שלוש אבני החן** (או: **שלושת האוצרות** / **שלושת המחסות)** הן שלושה מרכיבי יסוד שבהם המתרגל הבודהיסט מבקש להיתמך, ולכן "לוקח בהם מחסה" בדרכו אל ההתעוררות, ההארה והשחרור מסבל. מרכיבים אלו נקראים אבני חן (**ראטנה**), משום שערכם רב לאין שעור. 

1. **בודהה** ("זה שהתעורר") - לאו דווקא מסמל את הדמות ההיסטורית גאוטמה הבודהה, אלא את האיכות שהוא מייצג, ואת אידיאל ההתעוררות הטמון בכל הישויות.
2. **דהרמה** ("הלימוד"/"הדרך") - האמת שנתגלתה לבודהה, אותה הוא מלמד.
3. **סנגהה** (הקהילה) - קהילת ההולכים אחר הבודהה; החל ממתרגלים בראשית דרכם, וכלה באלו אשר חוו הארה מלאה.

לאבן החן המייצגת את הבודהה ולאבן החן המייצגת את הדהרמה מיוחס ערך בל ישוער, היות שאינן גשמיות: לא ניתן ליצור אותן, להשמידן או לשנותן בכל צורה שהיא. תודעת הבודהה בגופו הארצי מדומה לא פעם לאבן החן הגדולה מכולן - היהלום. 

תפיסת המחסה בשלוש אבני החן מסמנת את בחירתו של אדם להפוך לבודהיסט באופן רשמי, והיא ממלאת תפקיד מרכזי בטקסי-חניכה של נזירים ומאמינים בודהיסטים המבקשים ללכת בדרכו של גאוטמה בודהה. בקהילות טהרוואדה רבות, נזירים ומאמינים בראשית דרכם מזמרים פזמון בשפת הפאלי הקרוי "וונדנה טי סאראנא":

> 
> אני לוקח מחסה בבודהה
> 
> 
> אני לוקח מחסה בדהרמה
> 
> 
> אני לוקח מחסה בסנגהה
> 
> 
> 
> 

נהוג להסביר את תפקידן ואת חשיבותן של שלוש אבני החן באמצעות המשלתן לתהליך טיפול רפואי - המתרגל הוא המטופל; המחלה היא הסבל ממנו הוא מבקש להשתחרר; הבודהה הוא הרופא; הדהרמה היא התרופה; והסנגהה היא הצוות הרפואי התומך. אנלוגיה זו ממחישה שלקיחת המחסה באבני החן איננה מעשה סמלי שמטרתו לבטא אמונה דתית, אלא דרך ליצור בהירות ביחס לתהליך המוביל לשחרור, ולמרכיביו.

לקריאה נוספת
------------

* קרולה שניידר, לקיחת מחסה בודהיסטי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536587605171
* LCCN: sh85135039

 |
**זיגופיסטר** (שם מדעי: ***Zygophyseter***; מילולית: "עצם לחי של ראשתן") הוא סוג של לווייתן שיניים נכחד שהיה קרובו של הראשתן המודרני, והוא חי בסוף תקופת המיוקן לפני 11.6 עד 7.2 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו בקרבת העיר לצ'ה שבאיטליה והם הוגדרו בשנת 2006 בידי החוקרים ג'ובאני ביאנוצ'י (Giovanni Bianucci) ווולטר לנדיני (Walter Landini). הסוג הכיל מין אחד - *Zygophyseter varolai*.

מאפיינים
--------

הזיגופיסטר היה יונק ימי טורף באורך של 6.5 עד 7 מטרים והיה טורף-על הדומה לקטלן המודרני. הוא היה אחד ממספר סוגים של דמויי-ראשתן קדומים ששחו במימי המיוקן ואיימו על שאר חיות הים, ביניהם האקרופיסטר, הבריגמופיסטר והגדול ביותר - לווייתן מלווילי, שהגיע לגודל של ראשתן מודרני, באורך של עד 17 מטרים.

לזיגופיסטר היה מבנה שיניים בעל ציפוי אימייל, כנראה כירושה מאבות דמויי-בסילוזאוריים טורפים שניזונו מבשר ולא רק מדגי,ם אך בקדמת הלסת היו שיניים חרוטיות דקות יותר. היה לו מקור בולט ואיבר תפוח ששימש לאיכון הד, בדומה לרוב לווייתני השיניים.

לווייתן זה היה טורף מאיים שניזון מדגים גדולים, תחשאים קדומים, טורפים ימיים קדומים וגם מלווייתנים אחרים. הוא עצמו אולי נטרף בידי כרישי ענק כמו המגלודון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זיגופיסטר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

  

זיגופיסטר בציד דגי טונה.
**דניאל גור אריה** (נולד ב-9 במאי 1987) המכונה לעיתים **"גורא"**, הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בקבוצת מכבי רעננה מהליגה הלאומית הישראלית. גובהו 2.00 מטרים.

ביוגרפיה
--------

גור אריה, בוגר מחלקת הנוער של מכבי תל אביב, החל את הקריירה שלו בשנת 2007, בקבוצת מכבי הוד השרון מהליגה הלאומית, במדיה שיחק 26 משחקים, בהם קלע 7 נקודות והוריד 5.2 ריבאונדים בכ-22.3 דקות בממוצע למשחק. בעונת 2008/2009 עבר לעירוני נהריה מליגת העל ולאחר שתי עונות לא מוצלחות במיוחד חתם במכבי אשדוד. עונתו הראשונה של גור אריה באשדוד הייתה מאכזבת. על אף שזכה לדקות משחק לא מועטות (כ-10 בממוצע), הוא סיים את העונה עם 0.8 נקודות בממוצע. לצד זאת, הקבוצה עצמה חתמה עונה מוצלחת, כשסיימה במקום השישי בליגת העל, והודחה בשלב רבע גמר הפלייאוף על ידי הפועל ירושלים. עונתו השנייה הייתה גם היא מוצלחת עבור קבוצתו, שהגיעה לגמר הפלייאוף של הליגה, אך הוא עצמו שוב מיעט לשחק וקלע רק שתי נקודות למשחק. בעונה השלישית הוא שוב מיעט לשחק, ובתחילת עונת 2013/14 חתם בעולה החדשה לליגת העל, עירוני נס ציונה. בינואר שוחרר ממנה וחתם בעירוני רמת גן מהליגה הלאומית. בקיץ 2014 החליט ללכת עד הסוף עם החלום שלו ולא להתפשר, חתם בקבוצת הפועל ירושלים וזכה עימה באליפות המדינה, אף שמיעט לשחק בשורותיה. לאחר עונה זו עבר לקבוצת מכבי רעננה מהליגה הלאומית.

את דרכו בנבחרות ישראל החל גור אריה בנבחרת הקדטים, בה שיחק בשנים 2003 ו-2004. בשנת 2005 היה שותף לסגל נבחרת הנוער באליפות אירופה ובשנתיים שלאחר מכן הופיע פעמיים עם נבחרת העתודה באליפות אירופה עד גיל 20.

קישורים חיצוניים
----------------
**ארכף קצר-אף** (שם מדעי: ***Elephantulus brachyrhynchus***) הוא מין ממשפחת הארכפיים והוא בעל אף קצר מעט יותר מקרוביו ומכאן שמו. ארכף זה מצוי בעיקר באפריקה הדרומית הרחק ממשכנות האדם והוא נפוץ ללא סכנה.

מאפיינים
--------

אורכו של הארכף כ-42 ס"מ ומשקלו 30–55 גרם. הוא בעל חוטם ארוך וכפוף, אך מעט פחות מקרובי משפחתו. הוא גם בעל עיניים גדולות ורגליים גדולות העוזרות לו לשעוט במהירות. הוא טורף חרקים קטנים ויצורים דומים ובדומה לחדפים האמיתיים הוא חייב לאכול כל הזמן.

הארכף נפוץ מדרום אפריקה ונמיביה, מזרח ומרכז בוצואנה, אנגולה, זימבבואה, מלאווי, זמביה, מוזמביק והרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ובמזרח אפריקה בטנזניה, קניה ואוגנדה. הוא חיים באזורים צחיחים ויבשים אך בעלי צמחיית שיחים וערבות עשב. 

טורפיהם של הארכפים מרובים וכוללים עופות טרף, חתולים גדולים וקטנים, צבועים, תנים ונחשים. הם מתגוננים על ידי ריצה עקלתנית בשבילים בצמחייה במהירות ובלבול הטורפים עד שהם מוותרים.

בדומה לרוב בני המשפחה הארכפים אינם מאריכים ימים בשבי ותוחלת חייהם בשבי מגיעה ל-4.2 שנים במקרה הטוב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארכף קצר-אף** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארכף קצר-אף באתר הרשימה האדומה של IUCN

ארכף בדרום אפריקה

| חדפי פיל |
| --- |
| ארכף | ארכף קצר-אף • ארכף הכף • ארכף שחור-רגל • ארכף שחור • ארכף הסבך • ארכף סלע מזרחי • ארכף קארו • ארכף סומלי • ארכף אדמוני • ארכף סלע מערבי |  |
| ארכף צפון-אפריקני | ארכף צפון-אפריקני |
| ארכף עגול-אוזן | ארכף עגול-אוזן נמיבי • ארכף עגול-אוזן קארו • ארכף עגול-אוזן אטנדקה |
| ארכף ארבע אצבעי | ארכף ארבע אצבעי |
| ארכף גדול | ארכף זהוב-גב • ארכף משובץ • ארכף אדום-ראש • ארכף אפור-פנים |
**ויגדיס מואי סקארסטיין** (בנורווגית: **Vigdis Moe Skarstein**; נולדה ב-24 בדצמבר 1946) היא ספרנית נורווגית.

ביוגרפיה
--------

סקארסטיין נולדה בלבנגר שבנורווגיה. בשנת 1968 סיימה תואר במכון הלאומי לספרנות וב-1984 סיימה תואר שני בספרות באוניברסיטת אוסלו.

היא עבדה כספרנית במספר מקומות ובין היתר בספרייה העירונית של טרונדהיים. היא הייתה חברה במספר ועדות בחסות ממשלת נורווגיה, בין היתר בוועדת חופש הביטוי, ועדת הייעוץ לספריות ציבוריות והייתה חברה בהנהלת NRK. ב-2004 מונתה למנהלת הספרייה הלאומית של נורווגיה והיא כיהנה בתפקיד זה עד לשנת 2014.

היא משמשת כמבקרת ספרות ב-Adresseavisen, אחד העיתונים המובילים במדינתה.

לקריאה נוספת
------------

* Strategies for a digital National Library
* Contract regarding the digital dissemination of books

הערות שוליים
------------

1. ↑  Vigdis Moe Skarstein, Freedom of expression - what is the role of libraries? (באנגלית) (ארכיון)
2. ↑  UA14 - reportasje, www.ntnu.no (בנורווגית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 90811143
* GND: 1173369163
* ISNI: 0000 0003 6115 3302
* VIAF: 223031463
* WorldCat: viaf-223031463

 |
**דניאל גורדון** (באנגלית: **Daniel Gordon**, נולד ב-16 בינואר 1985 בדורטמונד שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן ג'מייקני-גרמני המשחק בעמדת הקשר.

קריירת מועדונים
---------------

גורדון שיחק בנעוריו בבורוסיה דורטמונד ובבוכום, ממנה עלה לקבוצה הבוגרת בשנת 2004, ושיחק שתי עונות בקבוצת המילואים. בשנת 2006 חתם גורדון בבורוסיה דורטמונד, שם שיחק שלוש עונות, לרוב בקבוצת המילואים, אך זכה גם לשחק שמונה פעמים במשחקי ליגה עם הקבוצה הבכירה. בקיץ 2009 חתם גורדון ברוט-וייס אוברהאוזן מהבונדסליגה השנייה. גורדון הפך בעונתו הראשונה בקבוצה לשחקן הרכב קבוע. בעונתו השנייה בקבוצה, 2010/11, גורדון ואוברהאוזן נשרו לליגה השלישית, וגורדון עזב את המועדון לאחר שתי עונות. בעונת 2011/12 חתם גורדון בפ.ס.וו. פרנקפורט מהבונדסליגה השנייה, אך שיחק בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון.

בקיץ 2012 חתם גורדון בקרלסרוהה, שנשרה בעונת 2011/12 אל הליגה הגרמנית השלישית. גורדון וקרלסרוהה העפילו בחזרה אל הבונדסליגה השנייה תוך עונה אחת בלבד, כאשר הקבוצה סיימה במקום הראשון. בעונת 2014/15 גורדון וקרלסרוהה היו קרובים כפסע מעלייה לבונדסליגה, לאחר שסיימו במקום השלישי בבונדסליגה השנייה והגיעו למשחקי מבחן מול המבורג. שני המשחקים הסתיימו בתיקו 1-1, כאשר המבורג הבקיעה את שער השוויון במשחק הגומלין בדקה ה-90, וניצחה 1–2 בהארכה. גורדון שיחק את מלוא הדקות בצמד המשחקים, אך קרלסרוהה נשארה עונה נוספת בבונדסליגה השנייה.

בקיץ 2016 עבר גורדון לזנדהאוזן מהבונדסליגה השנייה. גורדון היה שחקן הרכב בזנדהאוזן וסיים את עונת 2016/17 עם 26 הופעות ליגה ושער אחד.

בתום עונה אחת בזנדהאוזן, חזר גורדון לקרלסרוהה, שבהיעדרו נשרה אל הליגה הגרמנית השלישית, במטרה לסייע למועדון לשוב לבונדסליגה השנייה.

קריירה בינלאומית
----------------

בחודש מאי 2013, גורדון ערך את הופעת הבכורה בנבחרת ג'מייקה במשחק מוקדמות מונדיאל 2014 מול נבחרת מקסיקו. את שערו היחיד בנבחרת הבקיע גורדון במשחק ידידות מול נבחרת קובה במרץ 2015, בו ניצחה ג'מייקה בתוצאה 0–3. בשנת 2015 גורדון נכלל בסגל נבחרת ג'מייקה לקופה אמריקה 2015, אך לא שותף.

חיים אישיים
-----------

דניאל גורדון הוא בנו של גארי גורדון, חייל בריטי בדימוס, שמשמש כמאמן נוער בבורוסיה דורטמונד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דניאל גורדון** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
**ארכּפּלוס** (+ARC או ArcPlus) היא תוכנת תכנון ושרטוט אדריכלי של חברת ARC Technology. התוכנה, שנוצרה במקורה בישראל על ידי טוב סטריקובסקי (אדריכל) ואבנר קוטלר (מהנדס תוכנה), קיימת מאז שנת 1984 וייחודה הוא הקלות בה אפשר ליצור בה מודלים תלת־ממדיים הניתנים לחיתוך לתוכניות, חתכים וחזיתות. הגרסה האחרונה הקיימת בשוק היא גרסת 2017 הנקראת ARC+ X10.
התוכנה מגיעה עם ממשק מלא בעברית, אנגלית וצרפתית לבחירת המשתמש.

+ARC מאפשרת לייצר שרטוט פרמטרי חכם אשר עוזר לחסוך זמן רב בעבודה היומיומית.
השרטוט הנעשה בדו-מימד (במבט-על) מכיל כבר פרמטרים של גובה ונפח וכך יודע להפוך את השרטוט הדו-ממדי למודל תלת-ממדי ולהדמיה
עם חומרים.

+ARC נוצרה לאדריכלים ומעצבים ומכילה כלים חכמים כגון:

* ספריות ויזואליות מובנות – קירות ופתחים.

ניתן לייצר קירות מכל סוג וחתך, פתחים רבים והכל פתוח ליצירה, עריכה ושינוי.

* אובייקטים חכמים – ריהוט, חשמל אינסטלציה ועוד

אובייקטים עם אפשרות להגדיר גדלים ספציפיים לכל פריט כגון – שולחן, כיסא, מקלחת ועוד

* ממשק מידות אוטומטיות

מידות פנים ומידות חוץ הנוצרים אוטומטית. כולל – רוחב הפתח, גובה הפתח וגובהו מהרצפה.

* ממשק חזיתות וחתכים

ממשק דינאמי חכם ליצירת חתכים וחזיתות ישירות מהמודל.

* ממשק מדרגות וגגות רעפים
* הדמיה מובנית

בניגוד לתוכנת השרטוט אוטוקאד, שהיא תוכנה גנרית המיועדת לכלל המקצועות הטכניים, +ARC היא תוכנה ייעודית שנבנתה על ידי אדריכלים-למען-אדריכלים. אך למרות ייעודה זה היא משמשת בהצלחה גם מעצבי פנים, יוצרי תפאורות וסטנדים, אדריכלי נוף, מהנדסים וכיוצא בזה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ארכפלוס
* אתר משווק +ARC בישראל
* אתר בית התוכנה ARC Technology המייצר את סדרת המוצרים +ARC

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארכפלוס איקס 10 – דו מימד, תלת מימד והדמיות – עדכוני מערכת, באתר arcplus il
**דניאל גרבר** (באנגלית: **Daniel Garber**‏; 11 באפריל 1880 – 5 ביולי 1958) היה צייר נוף אימפרסיוניסטי אמריקאי וחבר במושבת האמנות בניו הופ, פנסילבניה. הוא ידוע בזכות סצינות האימפרסיוניסטיות הגדולות שלו באזור ניו הופ, בהן תיאר לעיתים קרובות את נהר דלאוור. בנוסף לקריירת הציור שלו, גרבר לימד אמנות באקדמיה לאמנויות יפות של פנסילבניה במשך למעלה מארבעים שנה.

ביוגרפיה
--------

גרבר נולד ב -11 באפריל 1880 במנצ'סטר הצפונית, אינדיאנה. הוא למד אמנות באקדמיה לאמנות בסינסינטי, ובאקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה בפילדלפיה בשנים 1899 עד 1905. במהלך תקופה זו פגש גרבר ונשא לאשתו את מרי פרנקלין, שהייתה גם היא סטודנטית לאמנות.

בדומה למסורת של אמנים אמריקאים רבים אחרים, גרבר ואשתו נסעו לאירופה כדי להשלים את השכלתם באמנות. הוא חזר לאמריקה בשנת 1907, בעצתו של האמן ויליאם לנגסון לאטרופ התיישב בקוטאלוסה, שישה קילומטר מניו הופ במעלה נהר דלאוור.

כמו רוב הציירים האימפרסיוניסטים, גרבר צייר נופים באוויר הפתוח ישירות מהטבע. הוא הציג את עבודותיו ברחבי הארץ וזכה בפרסים רבים, כולל מדליית זהב בתערוכה הבינלאומית של פנמה-פסיפיק (1915) בסן פרנסיסקו, קליפורניה.

הוא נבחר כחבר באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1913.

גרבר מת ב -5 ביולי 1958, לאחר שנפל מסולם בסטודיו שלו.

ציוריו של גרבר נחשבים על ידי אספנים והיסטוריונים לאמנות בין היצירות הטובות ביותר שהופקו במושבת האמנות של ניו הופ. ציוריו נמצאים בבעלות מוזיאונים מרכזיים ובהם מוזיאון האמנות האמריקאי סמיתסוניאן בוושינגטון הבירה, המכון לאמנות בשיקגו והמוזיאון לאמנות של פילדלפיה.

בין תלמידיו של גרבר היו דל מילר, מרי אליזבת פרייס ואדית אמרסון.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דניאל גרבר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Peterson, Brian H. (Editor) (2002). Pennsylvania Impressionism. Philadelphia: James A. Michener Art Museum and University of Pennsylvania Press
2. ↑  Lance Humphries (2006). *Daniel Garber: His Life and Work*. New York
3. ↑  Art and Artists". *Kansas City Times*. 17 March 1924. p. 13

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb15963050x (data)
* GND: 134247183
* ISNI: 0000 0000 6685 4691
* LCCN: n80107294
* RKD: 30193
* SNAC: w6x357g9
* SUDOC: 156708124
* ULAN: 500029187
* VIAF: 6145820
* WorldCat: lccn-n80107294

 |
**פרפיסורניס** (שם מדעי: ***Paraphysornis***; משמעות השם: "קרוב לפיסורניס") הוא סוג של עוף טורף ממשפחת הפורוסרקוסיים, שחי באמריקה הדרומית מסוף תקופת האוליגוקן עד לתחילת המיוקן, לפני 23–28 מיליון שנה. מאובניו נתגלו בברזיל, כשהשלד שנמצא היה כמעט שלם. הוא סווג ב-1982 ונכלל בו מין אחד - *Paraphysornis brasiliensis*, הקרוי על שם הארץ בה נתגלה.

עוף זה היה היה מהגדולים שבבני משפחתו - עופות האימה, אשר היוו חלק מטורפי העל של אמריקה הדרומית. אורכו היה כשלושה מטרים, גובהו 2.4 מטרים, ואורך גולגולתו הגיע עד ל-60 סנטימטרים. משקלו הגיע ל-180 קילוגרם. הוא היה גדול מהפורוסרקוס, אך קטן מהברונטורניס.

מין זה שוטט בערבות ברזיל הקדומה וחיפש מזון בשרי כמו נבלות. באגם קדום בו אותר שלדו נמצאו מאובני דגים רבים, כך שייתכן שהאגם התייבש והפרפיסורניס הגיע לאכול את השאריות. אפשרות אחרת היא שהוא רדף אחרי יונקים קדומים לאורך הערבות, בהסתמך על מבנה הרגל המהירה שלו שדמתה לרגל יען.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרפיסורניס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**קרולינה, נסיכת רויס-גרייץ** (בגרמנית: **Caroline, Prinzessin Reuß zu Greiz**;‏ 13 ביולי 1884 - 20 בינואר 1905), הייתה נסיכה גרמנייה מבית רויס אשר התחתנה עם וילהלם ארנסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך.

ביוגרפיה
--------

קרולינה נולדה ב-13 ביולי 1884 בעיר גרייץ, להיינריך העשרים ושנים, נסיך רויס-גרייץ ולאידה, נסיכת שאומבורג-ליפה, בתם של אדולף הראשון, נסיך שאומבורג-ליפה והרמינה, נסיכת ולדק ופירמונט. 

ב-10 בדצמבר 1902 התארסה קרולינה עם וילהלם ארנסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך, וב-30 באפריל 1903 התחתנו השניים בביקבורג. קרולינה רצתה לסגת מהנישואים זמן קצר לפני החתונה, אולם וילהלם השני, קיסר גרמניה ואשתו אוגוסטה ויקטוריה, קיסרית גרמניה ומלכת פרוסיה שכנעו אותה להתחתן עמו. בני דודיה גאורג, נסיך שאומבורג-ליפה והיינריך הארבעה עשר, נסיך רויס, כמו גם בני דודיו של וילהלם ארנסט וילהלמינה, מלכת הולנד והנדריק, נסיך הולנד הגיעו לחתונה.

נישואי הזוג היו אומללים, וקרולינה לא הצליחה להתאים את עצמה לנימוסי החצר הנוקשים בוויימאר. עד מהרה ברחה קרולינה לשווייץ, ובהמשך אף חלתה במלנכוליה. ב-20 בינואר 1905 מתה קרולינה במיינינגן בנסיבות מסתוריות, והטענה הרשמית הייתה דלקת ריאות בעקבות שפעת, אם כי הועלו טענות שהייתה זו התאבדות. לאחר מותה התחתן וילהלם ארנסט בשנת 1910 עם פאודורה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן, ממנה נולדו לו 4 ילדים.

אילן יוחסין
-----------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| היינריך השלושה עשר, נסיך רויס-גרייץ |   | וילהלמינה לואיזה, נסיכת נסאו-ויילבורג |   | גוסטב, רוזן הסן-הומבורג |   | לואיזה, נסיכת אנהלט-דסאו |   | גאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה |   | אידה, נסיכת ולדק ופירמונט |   | גאורג השני, נסיך ולדק ופירמונט |   | אמה, נסיכת אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   | היינריך העשרים, נסיך רויס-גרייץ |   |   |   |   |   | קרולינה, נסיכת הסן-הומבורג |   |   |   |   |   | אדולף הראשון, נסיך שאומבורג-ליפה |   |   |   |   |   | הרמינה, נסיכת ולדק ופירמונט |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   | היינריך העשרים ושנים, נסיך רויס-גרייץ |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | אידה, נסיכת שאומבורג-ליפה |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | **קרולינה, נסיכת רויס-גרייץ** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרולינה, נסיכת רויס-גרייץ** בוויקישיתוף
דיוקנו של נסים בכור אלחדף
בית אלחדיף בייסוד המעלה (2011)
**נסים בכור אלחדֵיף** (לעיתים נכתב **אלחדף**; תרי"ז, 1857 - י"ג בתשרי תרע"ג, 24 בספטמבר 1912) היה אגרונום ארץ ישראלי, הבוגר הראשון של בית הספר החקלאי מקוה ישראל וממתיישבי המושבה יסוד המעלה.

תולדות חייו
-----------

אלחדיף נולד ברודוס למשפחה שמוצאה בגירוש ספרד. אביו, פרחיה, היה סוחר ובעל ספינות. בגיל שנה וחצי נפטר אביו כאשר טבע יחד עם אחת מספינותיו. אמו ג'מילה עלתה עמו לארץ ישראל ב-1869 והתיישבה בירושלים. שם נפגש עם קרל נטר, שחיפש תלמידים לבית הספר החקלאי וכך הפך אלחדיף לתלמידו הראשון, עוד בטרם הוקמו בנייני בית הספר. לאחר שבגר נשלח על ידי נטר להשתלמות באגרונומיה בצרפת ולאחר מכן להשתלמות בגננות ובגידול פרחים בעיר ניס.

לאחר שחזר לארץ נשכר לעבודה בעיצוב גן ביתו של הברון פלטון פון אוסטינוב (לימים סבו של השחקן פיטר יוסטינוב) שהתגורר במושבה האמריקאית-גרמנית ביפו (בית מלון פארק). כאשר ביקר הברון רוטשילד ביפו וראה את מלאכתו של אלחדיף הציע לו משרה כמנהל הנטיעות והעבודה החקלאית במושבות הברון. ב-1886 החל אלחדיף לעבוד בפתח תקווה ושם נשא לאשה את חנה ונולד לו בנו פרחיה. לאחר מכן עבר אלחדיף לראשון לציון וניהל את נטיעת כרם הגפנים הראשון במושבה. ב-1887 עבר אלחדיף לגליל תחילה לראש פינה ולאחר מכן ליסוד המעלה, שם ביקש הברון לייסד תעשיית בושם המבוסס על פרחי שדה. אלחדיף גידל חלקות פרחים והדריך בעבודה חקלאית את המייסדים שרובם ככולם היו עירוניים משכילים ממזריטש ובריסק ללא כל ניסיון בחקלאות. 

עד מהרה קנה לו אלחדיף מקום מכובד במושבה. יכולות הגישור שלו הפכו אותו מקובל על יהודים וערבים. הוא הפך למוח'תאר בלתי רשמי של המושבה ועל עלילותיו נפוצו סיפורים ואגדות. על אף שמפעל הבשמים כשל כלכלית דבק אלחדיף במושבה מוכת הקדחת. הא הקים את אגודת "לינת צדק" שהקיפה את חברי המושבה וארגנה משמרות ביקור חולים של חברים בריאים אצל חבריהם החולים. לבסוף חלה גם הוא בקדחת ונפטר בן 55 בראש פינה.

נכון ל-2013 ביתו ניצב על תילו בקצה רחוב המייסדים ביסוד המעלה והוא נטוש ומוזנח.

לקריאה נוספת
------------

* אהרון אבן חן, **גן הבושם של אלחדף**, בתוך: חתונה בצידון, הוצאת מסדה, 1972

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "נסים בכור אלחדף", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 133
* ג. שרוני, האלבום של בכור אלחדף, מעריב, 5 באוקטובר 1966

הערות שוליים
------------

1. ↑  משפט שלמה של ניסים בכור אלחדיף
**פַרְפָלֶה** היא פסטה הידועה בדרך כלל כפסטה פרפר או פסטת עניבה. שמה נגזר מהמילה האיטלקית "farfalle" (פרפרים). באזור האיטלקי של אמיליה-רומאניה פרפרלה ידועים בתור "strichetti" (מונח מקומי למילה "עניבות פרפר"). וריאציה גדולה יותר של פרפרלה ידועה בשם פרפלוני ("farfalloni"), בעוד שהגרסה המיניאטורית נקראת פרפלינה ("farfalline")*.* פרפלה מתוארכת למאה ה-16 באזורי לומברדיה ואמיליה-רומאניה שבצפון איטליה.

סוגים
-----

פרפלה מגיעה במספר גדלים, אך לכולם יש צורת "עניבת פרפר" ייחודית. לרב, הפרפלה נוצרים ממלבן או אליפסה מהפסטה, כאשר שני הצדדים חתוכים לקצה מסולסל והמרכז צמוד יחד כדי ליצור את הצורה של הפסטה. הגרסה השטוחה של הפסטה ידועה בשם פרפרלה ריגטה.

בנוסף לקמח לבן ומלא, צבעים מתווספים על ידי ערבוב מרכיבים מסוימים לבצק, מה שמשפיע גם על הטעם (כמו בכל פסטה). לדוגמה, סלק יכול לשמש כצבע אדום, תרד לירוק ודיו דיונון לשחור. גוונים ירוקים, לבנים ואדומים לעיתים קרובות נמכרים ביחד בערבוב שמזכיר את הצבעים של דגל איטליה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרפלה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרפלה - ברילה, באתר פרפלה - ברילה
2. ↑  Jacqui, Farfalle pasta: Butterflies and Bow Ties, The Pasta Project, ‏2017-09-21 (ב־British English)
**ארל סטנלי גרדנר** (באנגלית: **Erle Stanley Gardner**;‏ 17 ביולי 1889 – 11 במרץ 1970) היה סופר ומשפטן אמריקאי. אחד הסופרים הפוריים ביותר בתחום הספרות הבלשית, בוראו של עורך הדין הבדיוני **פרי מייסון**.

ביוגרפיה
--------

בשנת 1911 עבר בהצלחה את בחינות לשכת עורכי הדין של מדינת קליפורניה והוסמך כעו"ד, למרות שלא למד בשום פקולטה למשפטים, אלא השתלם במקצוע בלימודים עצמיים (דבר שהיה אפשרי באותם ימים). שנים רבות היה עו"ד פלילי מפורסם ומצליח. 

עוד לפני שהתפרסם הרומן הבלשי הראשון שלו, כבר היה זה כתריסר שנים סופר מצליח ורב מכר בתחום הסיפורים הבלשיים הקצרים שהתפרסמו בחוברות "pulp fiction".

בשנת 1933 פרסם את ספרו הבלשי הראשון "פרשת ציפורני הקטיפה", בו יצר את דמותו של פרי מייסון, עורך הדין הפותר תעלומות בלשיות בין כותלי בית המשפט ומחוצה לו. מאז ועד מותו כתב כ-120 ספרי בלשים, שחלקם נתפרסם אף אחרי מותו וזכה לתפוצה אדירה בארצות הברית ובעולם כולו.

רוב ספריו היו מסדרת פרי מייסון, אך חלקם מסדרות נוספות, כגון סדרת פרקליט המחוז (.D.A) וסדרת הבלשית והבלש ברטה קול ודונלד לם (היא אשה גדולת ממדים, קולנית, בריונית ורודפת בצע והוא עורך דין נמוך קומה ורזה, שרישיונו נשלל ממנו) שפרסם תחת שם העט א. א. פייר.

הביקורת לא העריכה את הצד הספרותי של ספרי ארל סטנלי גרדנר, אולם ציינה לחיוב את האותנטיות והמקוריות שלהם בתחום המשפטי. 

ארל סטנלי גרדנר היה חובב טבע וארכאולוגיה והרבה לסייר בעולם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארל סטנלי גרדנר** בוויקישיתוף
* ארל סטנלי גרדנר, ברשת החברתית Goodreads
* ארל סטנלי גרדנר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* ארל סטנלי גרדנר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ארל סטנלי גרדנר (1889-1970), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007261545005171
* BIBSYS: 90070058
* BNE: XX1150353
* BnF: cb11904131c (data)
* CANTIC: a10954223
* CiNii: DA01985837
* GND: 118716360
* ICCU: CFIV106557
* ISNI: 0000 0001 2031 2800
* LCCN: n79071101
* LNB: 000008497
* NARA: 10581345
* NDL: 00440528
* NKC: jn19981001320
* NLG: 107868
* NLK: KAC199609684
* NLP: A11518285
* NTA: 06944790X
* SELIBR: 187983
* SNAC: w6pv6sz0
* SUDOC: 026881748
* Trove: 830299
* VIAF: 97201005
* WorldCat: lccn-n79071101

 |
פרפקט צרפתי לבוש מדים ביום חגיגי
**פְּרֵפֶקְט** (בלטינית: **praefectus**, שמשמעותו היא "עומד בחזית") הוא תואר הניתן בארצות שונות למנהל אדמיניסטרטיבי של אזור או של תחום מוגדר.

תואר הפרפקט מקורו באימפריה הרומית, אף שיש אזכורים למושג גם לפני כן. התואר שימש בתחום האזרחי וגם בתחום הצבאי ומאוחר יותר בתחום האקדמי ובתחום הכנסייתי. התחום בו שולט הפרפקט והאדמיניסטרציה שלו נושאים את השם "פרפקטורה". יש גם פרפקטים חסרי פרפקטורה ויש פרפקטורות ללא פרפקט.

המושלים הרומיים של פרובינקיה יודיאה נשאו בתחילה את התואר פרפקט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרפקט** בוויקישיתוף
* תיאור תפקיד הפרפקט בחקיקה הרומנית (ברומנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Prefect (באנגלית)

| מוסדות פוליטיים ובעלי תפקידים (מגיסטראטים) ברפובליקה הרומית ובאימפריה הרומית |
| --- |
| תפקידים רגילים | קנסור • קונסול • פראיטור • קוואיסטור • איידיל • טריבון • פרומגיסטראט • פרפקט • ליקטור |
| בעלי תפקידים מיוחדים | דיקטטור • מפקד הפרשים • טריומווירי • ועדת העשרה |
| משרות נוספות | פונטיפקס מקסימוס • פרינקפס סנאטוס • ויגינטיסקסווירי |
| תארים קיסריים | פרינקפס • אוגוסטוס • קיסר • טטררך • אימפרטור • פטריקיוס |
| מוסדות | הסנאט הרומי • המשפט הרומי • אספת העם • מסלול המשרות • אימפריום • קנסוס • קולגיום |
**סבטינו "סאבי" פיסיטלי** (באנגלית: **Sabatino "Sabby" Piscitelli**; נולד ב-24 באוגוסט 1983) הוא מתאבק אמריקאי. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית NXT, שבו הופיע תחת שם הבמה **טינו סבטלי**. כמו כן, פיסיטלי הוא שחקן פוטבול לשעבר, ששיחק בקבוצות טמפה ביי באקנירס, קליבלנד בראונס וקנזס סיטי צ'יפס.

קריירת היאבקות מקצועית
----------------------

### WWE

#### NXT‏ (2014–2020)

באוקטובר 2014 פיסיטלי חתם על חוזה פיתוח עם ה-WWE והחל להתאמן במתחם האימונים של הארגון. ב-4 באפריל 2015 ערך את קרב הבכורה שלו בזירה במופע של NXT שלא שודר לטלוויזיה במסגרת קרב באטל רויאל. לאחר עשרה חודשים של אימונים, הוא סבל מזעזוע במהלך מופע של NXT. בחודש אוקטובר של שנת 2015 הוא החל להתחרות תחת השם אנטוני סבטלי, שלאחר מכן קוצר לטינו סבטלי.

את הבכורה הטלוויזיונית שלו ערך ב-12 באוקטובר 2016 בקרב זוגות לצד רידיק מוס נגד הזוג TM-61 במסגרת הסיבוב הראשון של טורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס, קרב שבו הפסידו והודחו מהטורניר. ב-4 בינואר 2017 סבטלי ומוס הפסידו לריבייבל (דאש ויילדר וסקוט דוסון). ארבעה חודשים לאחר מכן הפסידו לזוג DIY (ג'וני גרגאנו ותומאסו צ'אמפה). את קרב היחידים הראשון שלו ערך ב-20 בספטמבר בהפסד לג'וני גרגאנו. סבטלי ומוס השיגו את ניצחון הבכורה שלהם ב-25 באוקטובר, כשגברו על אוני לורקאן ודני בורץ'. בתחילת שנת 2018 סבטלי ומוס השתתפו בטורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס, וכבר בסיבוב הראשון הפסידו והודחו על ידי קבוצת SAnitY (אלכסנדר וולף ואריק יאנג). ב-25 באפריל במהלך קרב הזוגות נגד ה-Heavy Machinery (אוטיס דוזוביץ' וטאקר נייט) מוס בא לתת יד לסבטלי כדי שיחליף אותו בקרב, אך סבטלי התחמק והשאיר את מוס לבד בזירה מול דוזוביץ' ונייט שניצחו אותם. התחמקות זו של סבטלי סיימה למעשה את החברות בין השניים והפכה את דמותו של סבטלי לדמות הילית (דמות רעה השנואה על הקהל). בסוף אפריל פורסם שסבטלי ספג פציעה בשרירי החזה. ב-17 באפריל 2020, סבטלי שוחרר מהחוזה שלו עקב קיצוצים בתקציב.

חיים אישיים
-----------

פיסיטלי הוא ממוצא חצי איטלקי ומדבר איטלקית בביתו באופן שוטף. כמו כן, יש לו אח בשם שון, שמתאבק בארגונים העצמאיים תחת השם שון סוואג.

אליפויות והישגים
----------------

* **הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated - PWI**
	+ PWI דירג אותו במקום ה-351 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2017

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סבטינו פיסיטלי** בוויקישיתוף
* סבטינו פיסיטלי, ברשת החברתית טוויטר
* סבטינו פיסיטלי, ברשת החברתית אינסטגרם
* סבטינו פיסיטלי, באתר WWE.com להיאבקות מקצועית
* סבטינו פיסיטלי, באתר Online World of Wrestling

הערות שוליים
------------

1. ↑  סבטלי מחוץ לפעילות עקב פציעה
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

אמיגה 1000
אמיגה 500
**קומודור אמיגה** (באנגלית: **Commodore Amiga**) היא סדרת דגמי מחשב אישי שפותחה בידי חברת קומודור בשנת 1985, ונועדה לרשת את הדגם הפופולרי קומודור 64 וכן את קומודור 128.

אמיגה 1000
----------

הדגם הראשון הביא לתחום המחשב האישי והביתי רמת גרפיקה וסאונד שהייתה זמינה עד אז רק בציוד מקצועי יקר בהרבה, כמו תחנות עבודה. התצוגה תמכה בערכת צבעים ("Color pallete") של 4096 צבעים, מתוכה ניתן היה להציג 32 או 64 צבעים בו זמנית, לפי מוד התצוגה (תאורטית ניתן להציג תמונה עם יותר צבעים, או אפילו כולם, על ידי שינוי ערכת הצבעים תוך כדי ההצגה בעזרת התוכנה, אבל המשמעות היא שהמעבד מוקדש למשימה הזו כמעט לגמרי, ומעט מאוד תוכנות עשו בכך שימוש), זאת לעומת ה־IBM PC שתמך ב־16 צבעים בלבד. מערכת הסאונד יכלה להשמיע עד ארבעה ערוצים סטראופוניים, ברזולוציה של 8 סיביות. למחשב היה זיכרון של 256 קילובייט - כפליים מהזיכרון של המקינטוש הראשון, אך רק מחצית מהזיכרון של אטארי 520ST. ההצלחה של אמיגה 1000 בשוק הייתה מוגבלת, בין השאר עקב מחסור בתוכנה, ואמינות נמוכה של מערכת ההפעלה, כמו גם המשאבים המוגבלים שחברת קומודור יכלה להקצות לשיווק המחשב.

אמיגה 500 ואמיגה 600
--------------------

בשנת 1987 יצא לאור אמיגה 500, שמחירו היה עממי יותר, והפך למחשב ביתי נפוץ ששימש לגרפיקה, אנימציה, ועריכת סאונד. אמיגה 500 היה פופולרי במיוחד בקרב חובבי משחקי מחשב, והחברות הטובות ביותר בתחום פתחו עבורו משחקים בגרפיקה שנחשבה לשיא הטכנולוגיה באותה תקופה.

עם השנים התקדמה גם הטכנולוגיה של IBM PC ותואמיו ופותחו עבורם מסכי ה־VGA וה־SVGA הצבעוניים שהפכו לסטנדרט. קומודור פיתחה בתגובה את אמיגה 500+ ואת אמיגה 600 שהיו רק מתיחת פנים של אמיגה 500.

אמיגה 1200 ואמיגה 4000
----------------------

בשנת 1992 יצאה קומודור עם שני המחשבים שהציגו את ערכת השבבים AGA שתמכה בערכת צבעים של 16.8 מיליון צבעים, מתוכה ניתן היה להציג 256 צבעים בעת ובעונה אחת, ובתנאים מסוימים 524,288 צבעים. אך זה היה מאוחר מדי, וקומודור לא יכלה להתחרות עם מחשבי IBM ותואמיו. גם חובבי האמיגה העדיפו את האמיגה 500. מחשבי אמיגה המשיכו להיות מיוצרים עד שנת 1996. אחרי פשיטת הרגל של קומודור בשנת 1994, הם יוצרו תחת השם אמיגה בלבד.

אמיגה 32CD
----------

בשנת 1993 החלה קומודור לייצר קונסולת משחק מבוססת על אמיגה 1200. מדובר בקונסולה הראשונה בת 32 ביט שהשתמשה בטכנולוגיית סי די רום. בתוספת כונן דיסקטים, מקלדת עכבר ודיסק קשיח ניתן היה לשדרג את הקונסולה למחשב אמיגה 1200.

אמיגה CD32

אמיגה מיני PC
-------------

בשנת 2011 הוקמה חברת קומודור ארצות הברית. החברה רכשה את הזכויות על השמות "קומודור", "אמיגה" ו"ויק". בשנת 2012 החלה החברה לייצר את דגם אמיגה מיני. המחשב הוא בעל מעבד אינטל Sandybridge עם ליבת i7 ‏3.5Ghz, עד 16 גיגהבייט זיכרון RAM, מערכת הפעלה קומודור OS Vision מבוססת לינוקס, כרטיס מסך NVIDIA GeForce GT430 עם 1 ג'יגה זיכרון, כונן בלו־ריי הכולל צורב די.וי.די, רשת אלחוטית עם שתי אנטנות מובנות ודיסק קשיח של 1 טרה. למחשב יציאות מסוגים רבים כמו: DVI, יציאות USB 2.0, יציאות USB 3.0, יציאת HDMI ואחרות. מחירו בארצות הברית היה 1995 דולר לפני מס. מייסד קומודור ארצות הברית בארי אלטמן נפטר ופעילות החברה נפסקה[דרוש מקור].

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קומודור אמיגה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007294065205171
* LCCN: sh85004470

 |
סמל החברה מתנוסס בחזית אחד הדגמים שייצרה. הסמל משלב בתוכו את הלוגו של חברת מסרשמיט הגרמנית, שרכבי MI-VAL יוצרו על בסיס ידע שנרכש ממנה
רכב תלת-גלגלי של MI-VAL משנת 1954
**MI-VAL** (**אם-איי ואל**) היא יצרנית רכב ואופנועים איטלקית, שפעלה בין השנים 1950–1968. מושבה היה בברשה, לומברדיה.

היסטוריה
--------

החברה נוסדה ב-1950 על ידי אטורה מינגנטי, בעיירה גארדונה ואל טרומפיה (אנ') הסמוכה לברשה. שמה "MI-VAL" נגזר במקור מראשי התיבות "Minganti-Valtrompia" ("מיניאנטי-ואלטרומפיה").

תוכנית הפעילות של MI-VAL הייתה מבוססת מלכתחילה על ייצור של אופנועים זולים וחזקים, שהתבססו על דגמים של חברת מסרשמיט הגרמנית. על בסיס המודל הראשון שייצרה החברה, "T–125"‏ Mi-Val Mivalino (Mivalino), שהיה בעל מנוע שתי פעימות, בנפח 172 סמ"ק, נוצרה סדרה של גרסאות זהות בבסיסן, שהוענק להן מראה שונה באמצעות שדרוגים אסתטיים ושיפורים טכניים קטנים. דבר שאִפשר לחברה להציע מגוון רחב של מוצרים תוך השקעה נמוכה בעיצוב ובפיתוח.

אופנועי MI-VAL הפכו להיות הנפוצים ביותר באיטליה המרכזית והצפונית, הם נהנו ממחיר סביר, מתחזוקה וציוד פשוטים, וממגוון גדול יחסית של עיצובים שיכל לקלוע לטעמם של אנשים בגילאים שונים ובעלי טעם שונה.

ההצלחה המסחרית גרמה למינגנטי להתרחב לייצור רכבים תלת גלגליים, ואופנועים בעלי מנוע ארבע פעימות ונפח גדול יותר. הייצור בפועל החל ב־1954 והתנהל במשך שנה אחת בלבד. ב־1955, הופסק הייצור. הופסק.

עם מותו של מינגנטי, והמשבר שפקד את תעשיית האופנועים באיטליה בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, נמכרה חטיבת המכוניות של MI-VAL לחברת "ברטה", שהעניקה לראשי התיבות MI-VAL משמעות חדשה: **M**etalmeccanica **I**taliana, **Val** Trompia.

חטיבת האופנועים המשיכה להתקיים כשברשותה מלאי גדול של אופנועים; היא פעלה בשוק למרות הפסקת הייצור, עד גמר מלאי האופנועים בשנת 1968.

רשימת דגמים
-----------

רשימת דגמי הרכב והאופנועים שיוצרו במשך השנים על ידי MI-VAL| אופנועים קלים | אופנועים | רכב תלת-גלגלי | רכב תחרותי | אבות-טיפוס שלא יוצרו |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| * 48 Presa Diretta
* 48 Frizione Automatica
* 48 Gran Turismo Lusso
* 48 3 Marce Super Sport
* 50 Competizione 4 marce
* 50 Cross Country
 | * 125 T
* 125 N
* 125 Nt
* 125 NS
* 125 GT
* 125 GS
* 125 GSa
* 125 GSr
* 125 GL
* 125 N/55
* 125 Na
* 125 M5L
* 125 4MT
* 125 4MT Lusso
* 125 6G "6 giorni"
* 125 6G Lusso
* 175 L
* 175 M5L
* 175 S
* 175 S/30
* 175 S/30
* 200 TV
* 200 Principe
 | * KR 175 Mivalino
* Motocarro 150
* Motocarro 175
 | * 125 Regolarità
* 200 Regolarità
* 250 Regolarità (MI-VAL/Carrù)
* 500 Regolarità (MI-VAL/Carrù)
 | * 250 4T
* 350 4T
 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **MI-VAL** בוויקישיתוף
**קומודורה** הייתה דרגת הקצונה הבכירה הגבוהה ביותר בקריגסמרינה, דומה לקומודור בכוחות הצי הבריטי. לפי הכוחות המזוינים המודרניים היא הייתה המקבילה לדרגת נאט"ו OF-5. לא הייתה לה דרגה מקבילה בכוחות היבשה של הוורמאכט ובלופטוואפה הגרמניים, אולם היא הייתה מקבילה לדרגת אוברפיהרר בוואפן אס אס.

היסטוריה
--------

פרידריך רוגה (באמצע)
מקורו של קומודורה כתואר ששימש כמה קפיטן צור זי וקורבטנקפיטן מהצי הפרוסי והצי הקיסרי הגרמני, במהלך המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20.

קומודורה גרמני היה יכול להחזיק בכל דרגה ימית בין לוטננט לקפטן והתואר קומודורה הוחזק על ידי אותם קצינים שהחזיקו בשליטה טקטית על יותר מכלי שיט אחד. זה היה נפוץ ביותר עם מפקדי U-Board שהיו אחראים על כמה צוללות שהוקצו לכוח משימה יחיד. במאה ה-19, קצינים גרמנים בדרגה זו כונו קברניטי הצי (*Flottenkapitän*).

במלחמת העולם השנייה, קומודורה הפכה לדרגה ממשית - אם כי בשימוש נדיר - בקריגסמרינה. התפקיד נחשב כקפטן בכיר, כאשר הסמל הוא כותפות של קפיטן צור זי עם פס דרגות אחד עבה של אדמירל על השרוול. קומודורים גרמנים גם הורשו ללבוש דשי מעיל וסמל מצחייה של אדמירל, אך לא היו חברים רשמית באדמירליות הגרמנית. כנראה הבעלים הבולט ביותר בדרגה זו היה קרל דניץ, שהפך לקומודורה ולפיהרר דר אונטרזיבוט (מפקד צוללות) ב-28 בינואר 1939; עם זאת, הוא החזיק בדרגה קצת יותר משמונה חודשים עד ל-1 באוקטובר 1939, אז הועלה לדרגת קונטר-אדמירל.

דרגת "קומודורה" במלחמת העולם השנייה התקיימה באזור אפור של ותק, שכן לאף אחד משני הענפים האחרים של הוורמאכט (כוחות היבשה של הוורמאכט ולופטוואפה) לא היו דרגות שוות; לפיכך, היא הייתה דומה מאוד לדרגת האס אס של אוברפיהרר.

לאחר נפילת גרמניה הנאצית, ובנייתו מחדש של הצי הגרמני, דרגת קומודורה יצאה משימוש כדרגה, ולמעשה הוחלפה על ידי פלוטילה-אדמירל שהיא דרגת הדגל הנמוכה ביותר. היא הופיעה שוב כתואר בשנות ה-50. בעידן המודרני, קומודור גרמני הוא קפטן בכיר המחזיק בדרגת קפטן אך ממלא תפקידים כמפקד שייטת בצי.

סימני הדרגה
-----------

סמל הדרגה כלל רצועת כתף ותחרה בשרוול. כותפות, המקבילות לאלו של קפיטן צור זי, היו נועדו ללבוש על ז'קטים אחידים והורכבו מצמות כסופות מסורגות עם שני פסי זהב (כוכבים) על בסיס בכחול כהה ואפנפרבה. סמל החפת הורכב מכוכב אחד מחומש מעל שרוך זהב גדול. טבעות השרוול הקיפו את החפתים התחתונים.

רצף הדרגות (מלמעלה למטה) באותה קבוצה מסוימת הוא כדלקמן:

* OF-6: קונטר-אדמירל / גנרל-מיור
* OF-5a : קומודורה / ללא דרגה מקבילה ב-*Heer* או ב-*Luftwaffe*
* OF-5/OF-5b: קפיטן צור זי / אוברסט

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **דרגה זוטרה**:**קפיטן צור זי** | **דרגות הוורמאכט** קומודורה | **דרגה בכירה**:**קונטר-אדמירל** |
**יסודות המרכז לליבון ענייני תורה ומדינה** היא עמותה הפועלת להעמקת הדיאלוג בין השפה היהודית והשפה הדמוקרטית במדינת ישראל.

העמותה מתמקדת בזירה החינוכית, מתוך תפיסה כי העמקת הדיון בזהות האזרחית-יהודית של מחנכי ומורי הדור הבא, תצמיח חברה יציבה יותר, ובעלת שורשים עמוקים של זהות משותפת. לצד זאת, העמותה פועלת גם במרחב התקשורתי והרעיוני בישראל. פעילותה של העמותה מסייעת לאנשי חינוך מכל גוני החברה הישראלית, להתמודד עם האתגרים והקונפליקטים שמזמנת המציאות הישראלית המורכבת, מתוך הנחה כי למרות ריבוי השסעים והזהויות, ניתן לכונן מרחב ציבורי משותף, יהודי ודמוקרטי.

העמותה הוקמה בעקבות רצח ראש הממשלה יצחק רבין, על ידי קבוצת אנשי חינוך מן החברה הציונית דתית, ובראשם ד"ר שלמה פישר, הרבנית יפה גיסר וד"ר יהודה בן-דור, בוגרי 'מכון מנדל', מתוך הבנה שיש לחזק את יחסה של החברה הציונית-דתית לדמוקרטיה ולערכיה. בשנים האחרונות חברה עמותת יסודות למכללת הרצוג, ופועלת כעמותה רשומה במערכת החינוך הממלכתית דתית, בקרב מנהלים, מורים ובעלי תפקידים נוספים, בבתי הספר, הישיבות והאולפנות. בתשס"ז השתתפו בתוכנית כ-3,000 תלמידים ו-500 מורים

צוות יסודות כולל בתוכו אנשי חינוך בעלי ניסיון בחינוך פורמלי ובלתי פורמלי, בעלי השכלה תורנית וכללית רחבה. בין השאר נכללים בצוות רבנים, דוקטורים, פסיכולוגים ומנחי קבוצות.

ראו גם
------

* אדם - המדרשה לדמוקרטיה ולשלום על-שם אמיל גרינצוויג

קישורים חיצוניים
----------------

* יסודות, אתר העמותה
* כתבה בערוץ 7 על פעילות העמותה
* דת ומדינה, יהדות ודמוקרטיה, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
* "יהדות ודמוקרטיה" במשנת הציונות הדתית, באתר דעת
* יהדות ודמוקרטיה (אורכב 09.07.2011 בארכיון Wayback Machine) באתר המכון לחינוך דמוקרטי בישראל
* יהדות ודמוקרטיה באתר הספרייה הווירטואלית של מטח

הערות שוליים
------------

1. ↑  יובל וורגן, ‏חינוך לדמוקרטיה, באתר מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) של הכנסת, 23 באוקטובר 2007, עמוד 13
**לוסי גולדנר-גורדיאן** (בגרמנית: **Lucie Gordian**; ‏ 1918–2000) הייתה שחיינית יהודייה-אוסטרית. שיאנית אוסטריה בשחייה.

ביוגרפיה
--------

גולדנר נולדה וגדלה בווינה. היא התאמנה בקבוצת הכח וינה בהדרכת זיגו ורטהיימר.

בשנת 1935 ייצגה גולדנר את אוסטריה במשחקי המכביה השנייה וזכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 5:34.6 דקות ומדליית כסף, במשחה ל-100 מטר גב אחרי ג'ניס ליפסון מארצות הברית (1:30.2 דקות) ולפני חברתה למשלחת אלישבע שמידט. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:47.4 דקות.

בשנת 1936 נבחרה גולדנר לייצג את אוסטריה באולימפיאדת ברלין, אולם היא סירבה להשתתף באולימפיאדה, יחד עם השחייניות יהודית דויטש-הספל ורות לנגר, במחאה על מדיניותו של אדולף היטלר, באומרה "אני מסרבת להתחרות על אדמה שמוציאה להורג בצורה מבישה את עמי". בעקבות כך, ממשלת אוסטריה אסרה עליה להשתתף בתחרויות, אך בלחץ התקשורת האירופית "עונשה" הופחת להשעיה של שנתיים.

בשנת 1938 היא נעצרה על ידי המשטרה, לאחר החקירה, הרופא התורן בתחנת המשטרה אפשר לה לברוח דרך הדלת האחורית. היא צבעה את שערה לבלונד, החביאה את הטלאי הצהוב מתחת למעילה ונסעה ברכבת לברלין. למרות שלא היה לה התר כניסה לבריטניה היא טסה ללונדון. בלונדון היא נישאה להנרי גרדיאן. לאחר מלחמת העולם השנייה היא נסעה עם בתה לצ'כיה שם שרת בעלה. בשנת 1948 היא עברה להתגורר במלבורן, אוסטרליה עם משפחתה הצעירה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוסי גולדנר** בוויקישיתוף
* ג'ון לוי, לוסי גורדיאן, באתר *The Age*‏ 26 בספטמבר 2000 (באנגלית)
* Hakoah Vienna and the International Nature of Interwar Austrian Sports William bowman (באנגלית)
* Watermarks, *Pressbook of a documentary by Kino International* (באנגלית)
* בגולה - תחרות שחייה בינלאומית של "הכח" וינה, דואר היום, 18 בדצמבר 1935
* רונן דורפן, עונת 1935, עונת 1936 , באתר הארץ, 29 באפריל 2003

הערות שוליים
------------

1. ↑  טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965
2. ↑  הישגי המכביה השנייה, דואר היום, 17 במאי 1935
3. ↑  התחרויות הימיות במכביה השניה בחיפה, דואר היום, 11 באפריל 1935
4. ↑  המכביה חיפה, דואר היום, 11 באפריל 1935

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1245381997
* VIAF: 2632163709903929700008
* WorldCat (עם VIAF): 2632163709903929700008

 |
**לוסי אנג'לין בייקון** (באנגלית: **Lucy Angeline Bacon** ‏; 30 ביולי 1857 – 17 באוקטובר 1932) הייתה אמנית קליפורנית, שנודעה בזכות ציורי השמן האימפרסיוניסטים של פרחים, נופים וטבע דומם. היא למדה בפריז אצל האימפרסיוניסט קאמי פיסארו. היא האמנית הקליפורנית היחידה הידועה שלמדה אצל אחד מגדולי האימפרסיוניסטים הצרפתים.

ביוגרפיה
--------

נולדה בשנת 1857 בפיטקארן, ניו יורק. בייקון סיימה את לימודיה בשנת 1879 בבית הספר הרגיל בפוטסדם בניו יורק.

היא הייתה קשורה לרוברט ויקרי, דרך נישואיה של אחותה רות. בשנות ה-90 של המאה ה-19 היה ויקרי בעלים של גלריה בסן פרנסיסקו - הגלריה הראשונה שהציגה את האימפרסיוניזם בסן פרנסיסקו.

בייקון למדה בניו יורק בליגת הסטודנטים לאמנות ובאקדמיה הלאומית לעיצוב. בשנת 1892 היא עזבה לפריז כדי להמשיך בלימודיה באקדמיה קולארוסי. [5] לאחר מכן למדה אצל קאמי פיסארו, לפי עצתה של הציירת האמריקאית מארי קאסאט.

קריירה
------

לאחר מכן עברה לארגני ויצרה ציורים אימפרסיוניסטים. בשנת 1898 התגוררה בסן חוזה והציגה ציורים בעמותת האמנות בסן פרנסיסקו. היא עברה לקליפורניה בתקווה לשפר את המחלה הכרונית שהגבילה את יכולתה לצייר. היא לימדה במכינה וושבורן בסן חוזה וציירה בסטודיו הביתי שלה.

באביב 1902 הוצגו עבודותיה במכון מארק הופקינס לאמנות בסן פרנסיסקו. בשנת 1905 לוסי בייקון ויתרה על קריירת הציור והתמסרה למדעי הנצרות, ייתכן שמצאה כך הקלה בבעיות הבריאות שלה. עם זאת היא המשיכה ללמד אמנות.

בשנת 1909 היא התגוררה בסן פרנסיסקו. לוסי בייקון הייתה חברה בוועדת הירידים באיגוד ניו מקסיקו לענייני האינדיאנים (NMAIA) ובאיגוד המזרחי לענייני האינדיאנים (EAIA) בשנת 1927, הציגה עבודות שיצרו אמנים אינדיאנים.

היא נפטרה בסן פרנסיסקו בשנת 1932.

הציור שלה, גן נוף שנוצר בין השנים 1894 - 1896, נמנה עם אוסף המוזיאונים לאמנויות יפות בסן פרנסיסקו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוסי אנג'לין בייקון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  William H. Gerdts, WILLIAM AUTOR GERDTS, Will South, **California Impressionism**, Abbeville Press Publishers, 1998, מסת"ב 978-0-7892-0176-8. (באנגלית)
2. ↑  Lucy Angeline Bacon - Biography, www.askart.com
3. ↑  Deborah Epstein Solon, Will South, **In and Out of California: Travels of American Impressionists**, Hudson Hills, 2002, מסת"ב 978-1-55595-225-9. (באנגלית)
4. ↑  **San Jose city directory including Santa Clara County ..**, San Jose, Cal. Mrs. F. M. Husted, 1887
5. ↑  Jennifer McLerran, **A New Deal for Native Art: Indian Arts and Federal Policy, 1933-1943**, University of Arizona Press, 2009, מסת"ב 978-0-8165-2766-3. (באנגלית)
**טביאה צימרמן** (בגרמנית: **Tabea Zimmermann**; נולדה ב-8 באוקטובר 1966 בלאהר, גרמניה) היא ויולנית גרמנייה. בעלת תואר פרופסור לויולה ולמוזיקה קאמרית.

ביוגרפיה
--------

צימרמן החלה ללמוד נגינה בויולה בגיל שלוש, ובגיל חמש החלה בלימודי פסנתר. בגיל 13 למדה ויולה אצל אולריך קוך בבית הספר הגבוה למוזיקה פרייבורג ומשם התקדמה ללימודים באוניברסיטת מוצרטיאום בזלצבורג. היא זכתה בפרסים ראשונים בתחרויות בינלאומיות בז'נבה (1982), בודפשט (1984) ותחרות הוויולה על שם מוריס וייה בפריז (1983). כפרס בתחרות זו הוענקה לה ויולה שנבנתה על ידי אטיין ואטלו משנת 1980.

כסולנית צימרמן מופיעה עם תזמורות רבות, מן החשובות בעולם, ביניהם תזמורת הגוונדהאוס בלייפציג, הפילהרמונית של ברלין, התזמורת הפילהרמונית של ה-BBC במנצ'סטר ותזמורת שווייץ המערבית, בניצוחם של מנצחים ידועי שם כמו קורט מאזור, ברנרד הייטינק, כריסטוף אשנבאך, ניקולאוס הארנונקור ואחרים.

צימרמן פעילה גם במוזיקה הקאמרית. היא הופיעה עם גדעון קרמר (כינור), היינץ הוליגר (אבובן ומלחין), הארטמוט הל (פסנתר), סטיבן איסרליס (צ'לו) ופאמלה פרנק (כינור) בפסטיבלים רבים.

מלחינים בני המאה ה-20 כתבו עבורה יצירות: ג'רג' ליגטי (סונטה לוויולה סולו), היינץ הוליגר, סאלי בימיש, יוסף טל, וולפגנג ריהם וגאורגה לנץ.

מאז 2002 טביאה צימרמן היא פרופסור לוויולה ולמוזיקה קאמרית באקדמיה למוזיקה על שם הנס אייזלר בברלין. לפני כן הייתה בסגל המורים באקדמיה למוזיקה של זאארבריקן (1987 - 1989) ובקונסרבטוריון של פרנקפורט (1994 - 2002). הישגיה ותרומותיה בתחום המוזיקה הקנו לה פרסים ואותות כבוד רבים מספור, לאומיים ובינלאומיים, ביניהם פרס פרנקפורט למוזיקה, פרס הסה והפרס הבינלאומי של ה"אקדמיה קיג'אנה" למוזיקה בסיינה.

חיים אישיים
-----------

צימרמן הייתה נשואה למנצח הישראלי דוד שלון ולמנצח האמריקאי-ישראלי סטיבן סלואן. יש לה שני ילדים מנישואיה הראשונים ובת מנישואיה השניים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טביאה צימרמן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טביאה צימרמן (בגרמנית ובאנגלית)

* טביאה צימרמן, באתר אייטונס (באנגלית)

* טביאה צימרמן, באתר ספוטיפיי

* טביאה צימרמן, באתר AllMusic (באנגלית)

* טביאה צימרמן, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* טביאה צימרמן, באתר Discogs (באנגלית)

* טביאה צימרמן, באתר Songkick (באנגלית)
* אתר למנויים בלבד אמיר מנדל, טביאה צימרמן, מהוויולניות הבולטות בעולם, רוצה לשנות את המוזיקה הקלאסית, באתר הארץ, 30 בדצמבר 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007306492805171
* BIBSYS: 2002389
* BnF: cb13901425t (data)
* GND: 124756808
* ISNI: 0000 0001 0937 4832
* LCCN: nr90019573
* LNB: 000195608
* MusicBrainz: af2d926b-b101-4b1b-80f8-b51c7e7e077b
* NKC: mzk2009512322
* NLP: A17797871
* NTA: 07362344X
* SNAC: w6pg2cm7
* SUDOC: 087931168
* VIAF: 114011974
* WorldCat: lccn-nr90019573

 |
**לוסט הורייזון** (אנגלית: **Lost Horizon**, "אופק אבוד") היא להקת פאוור מטאל שהוקמה ב-1990 בגוטנבורג, שוודיה תחת השם Highlander. הלהקה הייתה פעילה בין השנים 1990–1994 לפני שהופסקה הפעילות בה. היא חזרה לפעילות בסוף שנות התשעים, אך שינתה את שמה ל- Lost Horizon.

היסטוריה
--------

הלהקה הוקמה בשנת 1990, על ידי שלושת חבריה המקוריים שנותרו בלהקה עד היום: ווג'אק ליסיצקי (במקור מפולין) הגיטריסט, מרטין פורנגן שפעל כבסיסט וכריסטיאן ניקוויסט שהיה למתופף הלהקה.

הלהקה פעלה תחת השם Highlander (כינוי הניתן לתושבי האזור ההררי של סקוטלנד ובנוסף שם של סדרת סרטים וטלוויזיה). בתחילת שנות התשעים התפרקה הלהקה, ובשנת 1998 הוקמה מחדש וחבריה שינו את שמה ללוסט הורייזון.

הלהקה הוציאה את אלבומה הראשון 'Awakening The World' בשנת 2001. האלבום זכה לביקורות משבחות, וגם אלבומה המלא השני 'A Flame To The Ground Beneath', שיצא בשנת 2003, זכה לתשבחות רבות.
מאז הלהקה ממעטת להופיע וליצור חומר חדש. בתחילה הופצו שמועות על פירוקה של הלהקה, אך הן הופרכו לאחר שחבריה טענו שהם מאטים מעט את הקצב שבו הלהקה מתקדמת, היות שהלהקה מחפשת סולן חדש, לאחר שהסולן המקורי (שהיה חבר בלהקה עוד מהקמתה בשנת 1998), דניאל היימן, עזב אותה.

אפיוני הלהקה
------------

### אפיונים מוזיקליים

הלהקה נחשבת ללהקה מלודית מאוד. האלמנטים המלודיים של הפאוור מטאל ניכרים בשירה, ויש דגש על עבודת קלידים משולבת עם נגינת הגיטרה. הסולן האחרון (בינתיים) של הלהקה, דניאל היימן, שר בקול גבוה ומלודי.

### פילוסופיה

חברי הלהקה פרסמו לא פעם את אמונתם הפילוסופית, שדוגלת בכוחו של הרצון החופשי ועזרה לאלה שחיים בספק ובפחד. הם נוהגים לכתוב רבות על אמונתם בשירי הלהקה.
חברי הלהקה העניקו לעצמם כינויים שלפיהם משקפים את דעותיהם, ידיעתם ואמונתם הפילוסופית: ווג'אק ליסיצקי כונה Transcendental Protagonist, מרטין פורנגן מכנה עצמו Cosmic Antagonist, כריסטיאן ניקוויסט מכונה Preternatural Transmogrifier והקלידן אטילה פובליק מכנה עצמו Perspicacious Protector.
חברי הלהקה נוהגים להופיע כאשר הם לבושים בבגדים ארכאיים, יחד עם סימנים וקווים שמצוירים לאורך גופם ועל פניהם.

חברי הלהקה
----------

* Transcendental Protagonist (ווג'אק ליסיצקי) - גיטרה
* Cosmic Antagonist (מרטין פורנגן) - באס
* Preternatural Transmogrifier (כריסטיאן ניקוויסט) - תופים
* Perspicacious Protector (אטילה פובליק) - קלידים

חברים לשעבר
-----------

* Etherial Mangnanimus (דניאל היימן) - סולן
* Equilibrian Epicurius (פרדריק אולסן) - גיטרה לתקופה קצרה

דיסקוגרפיה
----------

* 2001: *Awakening the World*
* 2003: *A Flame to the Ground Beneath*

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של לוסט הורייזון
* לוסט הורייזון, ברשת החברתית פייסבוק

* לוסט הורייזון, באתר ספוטיפיי

* לוסט הורייזון, באתר Last.fm (באנגלית)

* לוסט הורייזון, באתר AllMusic (באנגלית)

* לוסט הורייזון, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* לוסט הורייזון, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית)

* לוסט הורייזון, באתר דיזר

* לוסט הורייזון, באתר Discogs (באנגלית)

* לוסט הורייזון, באתר Songkick (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb140412517 (data)
* GND: 10341499-X
* ISNI: 0000 0000 9555 767X
* MusicBrainz: 40e1c1e4-4972-4344-b1a8-7a03ba987da1
* NKC: kv20191026460
* VIAF: 140943484
* WorldCat: viaf-140943484

 |
**הניה שוורץ** (נולדה ב-31 במאי 1962) היא סופרת חרדית, הייתה העורכת של מגזין הנשים "בתוך המשפחה" של שבועון משפחה עד אפריל 2020.

ביוגרפיה
--------

נולדה בירושלים למשה יהודה רובינשטיין, מנהל חשבונות, ולנחמה, גננת, חרדים המשתייכים לחסידות גור. בהשכלתה למדה שוורץ הנחית הורים באגף לחינוך מבוגרים במשרד החינוך, ייעוץ נישואים במכללת ינ"ר ופסיכותרפיה CBT באיגוד הפסיכותרפיסטים הישראלי.

קריירה ספרותית
--------------

כתבה תחת שם עט במספר עיתונים חרדיים. בשנת 1999 הציעה למו"ל עיתון משפחה להקים עיתון נשים המיועד למגזר החרדי, דבר שלא היה קיים עד אז. היא מונתה לעורכת, ותחילה יצא מגזין "בתוך המשפחה" כנספח בעל 16 עמודים למגזין המרכזי של "משפחה", ובהמשך התרחב למוסף נרחב ונפרד. 

הוציאה לאור מספר ספרים, ביניהם משוואה בשלושה נעלמים, את אני והילדים ואמהות זה מקצוע.

בנוסף, שוורץ מפרסמת טורים באתרי אינטרנט בנושאי דת ומדינה.

חיים אישיים
-----------

שוורץ נשואה למיכאל שוורץ, יו"ר ארגון הצלה דרום. הם מתגוררים באשדוד ולהם 8 ילדים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הדף שלה באתר ינ"ר
2. ↑  איש לרעהו, טור אישי, באתר "אגודה אחת
3. ↑  כתבה אינפורמטיבית, מתנדבי מד"א - הצלה דרום אצל האדמו"ר מפיטסבורג באשדוד, באתר בחדרי חרדים, 16 באוגוסט 2016

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"הניה שוורץ"**.