recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
קאנו בשם Hōkūleʻa מפליג מהונולולו ב 2009
**הניווט בפולינזיה** הייתה מסורת בת אלפי שנים של מסעות למרחק רב (אלפי קילומטרים) באוקיינוס השקט. נווטים שטו לאיים קטנים מיושבים בעזרת טכניקות וידע שהועברו בעל-פה ממורה לתלמיד לעיתים קרובות בצורת שיר. בכל אי הייתה לרוב גילדת נווטים בעלי מעמד גבוה שבזמן רעב יכלו לפנות אנשים לאיים שכנים או לסחור בעבור עזרה. טכניקות מסורתיות אלה עדיין נלמדות באי טאומאקו שבאיי שלמה.

הניווט הפולינזי מסתמך על צפייה בכיוון גלי הים, הזרמים, הרוחות, מיקום הכוכבים, מעוף הציפורים הנודדות וכן העופות הניזונים מן הדגה אך חיים באיים. כמו כן נעשה שימוש במספר מכשירים הקודמים למכשירי המתכת האירופאים (כדוגמת הסקסטנט והאצטרולב) וגם שונים מהם. טכניקות הניווט ובניית הקאנו נשמרו בגילדה בסוד, אך כיום, עם תחיית השימוש בכישורים אלה, הם נרשמים ומתפרסמים.

הפולינזים הגיעו כמעט לכל אי במשולש הפולינזי הנרחב באמצעות סירות קאנו שאליהן צורפו מצופים חיצוניים למניעת התהפכות (outrigger canoes) או באמצעות שתי סירות קאנו שהוצמדו זו לזו (double-hulled canoes), וברווח ביניהן אוחסנו מזון, חומרי ציד ורשתות.

* מפת ניווט פולינזית מאיי מרשל המראה את כיווני הרוח, הגלים ומיקום האיים
* מפת ניווט פולינזית מאיי מרשל המראה את כיווני הרוח, הגלים ומיקום האיים

ראו גם
------

* מפת מקלונים
* ווריינג
**אלברט קפיס** (בגרמנית: **Albert Kappis**‏: 20 באוגוסט 1836 – 18 בספטמבר 1914) היה צייר וליתוגרף גרמני.

ביוגרפיה
--------

קפיס קיבל הכשרה כליתוגרף בבית המלאכה של דודו אדם גטרניכט משנת 1850 ועד לסביבות 1857. היו לו גם שיעורים מהמורה לציור קרל קורץ. בין השנים 1855–1860 למד בבית הספר המלכותי לאמנות בשטוטגרט בהדרכת היינריך פון רוסטיגה (ציור ז'אנר והיסטוריה), היינריך פאנק (ציור נוף) וברנהרד פון נהר (ציור עירום).

בשנת 1860 החל ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנויות במינכן אצל צייר ההיסטוריה קארל פון פילוטי. הוא התיידד עם אדולף לייר ועם אנטון בריית, יוזף ופפנר, ולודוויג וילרוידר.

בשנת 1867 הוא נסע למסע לימודים לפריז. שם הוא היה בקשר עם חברי בית הספר בברביזון. הוא עשה את הנסיעה חזרה דרך בלגיה ועמק המוזל לדיסלדורף. בין השנים 1871 ל-1874 עבר קפיס לשויבנבורג לבית מגוריהם של אנטון בריית וכריסטיאן מאלי.

בשנת 1874 נסע לירח דבש דרך דרום טירול וצפון איטליה לוונציה. לאחר מכן צייר בעיקר מוטיבים מאזור מינכן, במיוחד את אגמי סטארנברגר ושימזי.

בשנת 1880 החליף אותו קרל לודוויג כפרופסור לציור נוף בבית הספר המלכותי לאמנות בשטוטגרט, שם הפך למורה של "האימפרסיוניסטים השוואביים". לאחר מכן הוא נסע לבוואריה, ליער השחור, לאגם קונסטנץ, להמבורג ולים הבלטי.

בשנת 1905 פרש לגמלאות. קפיס צייר בעיקר נופים, מוטיבים ז'אנריים מחיי הכפר כגון קציר ענבים, סצינות קציר וגזירת כבשים.

קפיס מצא את מקום המנוחה האחרון שלו בפרגפרידהוף בשטוטגרט.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלברט קפיס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kappis, Albert. In: Friedrich von Boetticher: Malerwerke des 19. Jahrhunderts. Beitrag zur Kunstgeschichte. Band 1/2, Bogen 31–61: Heideck–Mayer, Louis. Fr. v. Boetticher’s Verlag, Dresden 1895, S. 644–645
2. ↑  Max Schefold: Albert Kappis, Maler, 1836–1914. In: Lebensbilder aus Schwaben und Franken. 7, Kohlhammer, Stuttgart 1960, S. 347–351.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 116053844
* ISNI: 0000 0000 6675 6872
* LCCN: no2014157203
* RKD: 43473
* ULAN: 500011455
* VIAF: 22883396
* WorldCat: lccn-no2014157203

 |
איור של פרטי ציאלינגוזאורוס לצד ממנצ'יזאורוס.
**ציאלינגוזאורוס** (שם מדעי: ***Chialingosaurus***) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת סטגוזאוריים, שחי במשך היורה העליון שלפני 160 מיליון שנה באסיה. המאובנים שלו התגלו בתצורת ששימיאו (אנ') שבסצ'ואן שבסין. הוא תואר בידי החוקר יאנג ג'ונגג'יין (אנ') ונקרא על שם הנהר ג'יאלינג (אנ') (המכונה "Chialing River") שהוא יובל של הנהר יאנגצה הגדול. הסוג הוגדר ב-1959 ונכלל בו מין יחיד - *Chialingosaurus kuani*. מין נוסף - *Chialingosaurus guangyuanensis* הוכרז כטקסון מוטל בספק. סטגוזאור זה דמה בצורתו לקנטרוזאורוס, וכמה מהחוקרים הכלילו אותו באותו הסוג, אך מבנה הלוחיות ועצמות הזנב עזרו להכלילו כסוג נפרד לבסוף.

סוג זה הוא אחד מהמוקדמים שבסטגוזאורים, כשישנם חוקרים שסוברים שהוא שייך למשפחה דומה, אך לבסוף הניחו שהוא קרוב מספיק לשאר הסטגוזאוריים. כמותם היה זה יצור אוכל צמחים שניזון בעיקר מציקסיים ומשרכים למורדות הנהרות הקדומים. בדומה לקנטרוזאורוס היו לו זיזים בולטים מעל כתפיו שנועדו להגנה.

על פי הממצאים החלקיים שנמצאו (לשרידים המקוריים חסרה הגולגולת, אך היא נמצאה בשרידים מאוחרים יותר מהאזור) הגיע הסטגוזאור לאורך 4 מטרים, והיה בעל שורות לוחיות משולשות כשעל הגב התחתון והזנב בלטו בעיקר זיזי עצם מחודדים. הזנב הסתיים בדוקרים ארוכים, איתם הוא היה יכול לפגוע קשה בטורפים אפשריים כמו היאנגצ'ואנוזאורוס והסינרפטור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ציאלינגוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**ג'אנלוקה באזילה** (באיטלקית: **Gianluca Basile**; נולד ב-24 בינואר 1975) הוא כדורסלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת הקלעי.

באזילה בעבר היה קפטן נבחרת איטליה, עימה זכה במדליית כסף באולימפיאדת אתונה ב-2004.

קריירה
------

באזילה החל לשחק בפלקנסטרו רג'אנה בגיל 16 ואחרי כשנתיים החל את הקריירה המקצוענית שלו כשעלה לקבוצת הבוגרים של המועדון. לאחר מכן עבר לשחק בפורטיטודו בולוניה וכבר בעונתו הראשונה זכה עם הקבוצה באליפות איטליה. ב-2004 הגיע עם בולוניה לגמר הפיינל פור של היורוליג שנערך אז בתל אביב, משחק בו הפסידה בולוניה 118-74 למכבי תל אביב. בעונה שלאחר מכן, השביעית שלו במדי בולוניה, זכה עם קבוצתו באליפות שנייה אך בסיום העונה עזב באזילה לברצלונה. גם בעת ששיחק בברצלונה הוא הצליח לסייע לקבוצתו להעפיל לפיינל פור האירופי, ב-2006 וב-2009, כאשר בשתי הפעמים הפסידה ברצלונה לצסק"א מוסקבה בחצי הגמר. בעונת 2006/07 זכה עם ברצלונה בגביע הספרדי וב-2008/09 באליפות ספרד. עונה לאחר מכן, 2009/10, זכתה ברצלונה בגביע נוסף וכן הוכתרה כאלופת אירופה לאחר שגברה בגמר היורוליג על אולימפיאקוס 86:68. בעונת 2010/11 זכתה ברצלונה בדאבל, אך באזילה לא שיחק משום שהיה פצוע לאורך העונה. בסוף עונה זו שוחרר מברצלונה וחתם בקאנטו מארץ מולדתו. בקיץ 2012 עבר לשחק בשורות אולימפיה מילאנו ובתום עונת 2012/13 חתם באורלנדיה בסקט.

באזילה נחשב לאחד השחקנים האיטלקים הטובים ביותר של שנות ה-90 והעשור הראשון של המאה ה-21. מלבד המקום השני באולימפיאדת אתונה, הוביל באזילה את נבחרת איטליה לזכייה באליפות אירופה ב-1999 ובמקום השלישי ב-2003.

באזילה ידוע גם בשל סגנון הזריקות המיוחד שסיגל לעצמו וכינה בשם "איגנורנט שוט" - זריקות ממצבים קשים כאשר היריב לא מצפה להן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'אנלוקה באזילה** בוויקישיתוף

* פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר היורוליג
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)
* אוהד גרינוולד‏, ההזדמנות האחרונה של באזילה, באתר וואלה!‏, 09 באפריל 2008
**ג'אנג שיאנליאנג** (1936 - 27 בספטמבר 2014) היה סופר ומשורר סיני אשר היה אסיר פוליטי ובמשך עשרים ושלוש שנים לסירוגין היה כלוא במחנות כפייה, עבודה וחינוך מחדש בסין. ספריו תורגמו לשפות רבות ולעברית.

הוא נולד ב-1936 בנאנג'ינג, למשפחה מהמעמד הבינוני. אביו היה חבר בקוומינטנג של סין, הוא היה תעשיין ומוכר כאיש ימין. בעקבות עליית המפלגה הקומוניסטית של סין לשלטון ב-1949 נכלא אביו של הסופר בכלא הסיני, הוא הואשם בריגול ומת בכלא. ב-1949 בהיותו בן שלוש עשרה החל ג'אנג לפרסם את שיריו ובשנת 1957 בעקבות פרסום שירו **הרוח הגדולה** בעיתון סיני Yan River השיר עורר את אהדת הקוראים וזכה להצלחה רבה ומאידך המשורר הואשם בכך ששיריו אנטי קומוניסטים וימניים. הוא נשלח ונכלא במחנה עבודה לחינוך מחדש ב-נינגשיה. משנת 1957 עד 1979 החל הסופר להיכלא בבתי כלא ומחנות עבודה לחינוך מחדש, לתקופות של שלוש שנים ויותר, בין היתר הוא הואשם בקונטרה- רבולוציונריות. ב-1970 אף בוימה הוצאתו להורג. ב-1979 בעקבות מדיניותו של מנהיג סין דנג שיאופינג, טוהר הסופר מפשעיו, וכבר לא נחשב בעיני השלטון לאויב העם הסיני, הוא שוחרר מהכלא.

ב-5 ביוני 1993 נעצר שוב על רקע כוונתו לקיים טקס זיכרון ביום השנה הרביעי לטבח בכיכר טיאננמן. בלא משפט נגזרו עליו שלוש שנות מאסר.

ספריו שתורגמו לעברית
--------------------

* **לחיות את המוות**, מאנגלית צילה אלעזר, ספרית מעריב, 1993
* **חצי גבר הוא אישה**, תרגום: יותם ראובני, ספרית מעריב. 1991
* **עץ המשי**, תרגום: חנוך ברטוב. הוצאת עם עובד 1986

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'אנג שיאנליאנג, ברשת החברתית Goodreads
* על הספר עץ המשי, ביקורת מאת עידן אייל
* כתבה על הסופר (in the independent)
* תולדות חייו ויצירתו (באנגלית)
* דני מוריסון כותב על הסופר (באנגלית)
* שיאנליאנג ג'אנג (1936-2014), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  הודעה לעיתונות באתר אמנסטי אינטרנשיונל, 19 בפברואר 1996

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007259700505171
* BNE: XX1021972
* BnF: cb12085431p (data)
* CiNii: DA02020552
* GND: 118960679
* ISNI: 0000 0001 2123 3354
* LCCN: n82135800
* NDL: 00317865
* NKC: jn20000702007
* NLK: KAC200109223
* NTA: 142567671
* SUDOC: 02917306X
* VIAF: 20480058
* WorldCat: lccn-n82135800

 |
שרידי מרחצאות אגריפה לאור הויה דל ארקה דלה צ'אמבלה
**מרחצאות אגריפה** (בלטינית: **Thermae Agrippae**) הוא שמו של מבנה מרחצאות שנבנה באזור שדה מרס בעיר רומא על ידי מרקוס ויפסניוס אגריפה. מבנה זה היה הראשון מבין מבני המרחצאות הגדולים שניבנו ברומא העתיקה.

המרחצאות הוקמו כחלק ממתחם מבנים הכוללים את מבנה הפנתאון הסמוך (לא המבנה הקיים היום) וכללו מרחצאות חמים וקרים.

הקמת האקווה וירגו על ידי מרקוס אגריפה בשנת 19 לפנה"ס אפשרה אספקת מים קבועה למרחצאות. הקיסר אוגוסטוס בנה בריכה מועטרת גדולה בחזית המבנה, שמימיהו סופקו באמצעות האמת המים.

המרחצאות עוטרו בפסלים רבים, שהידוע בהם היה העתק של הפסל "המגרד" של הפסל היווני ליסיפוס. קירות החדר החם עוטרו בפרסקאות. 

אגריפה (שנפטר בשנת 12 לפנה"ס) הוריש בצוואתו את המרחצאות לאזרחי רומא.

בשריפה שאירעה בשנת 80 ניזוקו המרחצאות, ושוקמו על ידי הקיסר טיטוס או הקיסר דומיטיאנוס. בתקופת שלטונו של הקיסר הדריאנוס הורחבו המרחצאות, וסדרה של אולמות קישרו בינו לבין הפנתאון.

עם נפילתה של האימפריה הרומית והרס אמת המים, פסק השימוש במרחצאות. במהלך המאה השביעית הפכו המרחצאות ל"מחצבות" ונעשה באבניהן שימוש חוזר לבנייה.

שרידי המרחצאות נותרו עד המאה ה-16 וצוירו על ידי בלדסארה פרוזי ואנדראה פלדיו - ציורים המהווים כיום מידע על צורת המרחצאות. לוח שיש שהתגלה בשנת 1900 שעליו תרשים המרחצאות שימש אף הוא מקור מידע לצורתם.

ככל הנראה אורכן של המרחצאות היה 100 - 120 מטרים, ורוחבן 100 - 80 מטרים. המבנה היה בנוי לאורך ציר צפוני - דרומי, בין הויה די טור ארגנטינה של ימינו ממערב, והויה דל קיסטארי של ימינו, ממזרח, ובין הקורסו ויטוריו עמנואל של ימינו מדרום, והפנתאון מצפון.

צפונית למרכז המבנה היה אולם מעגלי שקוטרו כ-25 מטרים, ואשר שימש אולם עצרות ואולם ראשי של המבנה. אולם זה לא היווה חלק ממבנה המרחצאות המקורי, ונוסף לו בשלב מאוחר יותר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרחצאות אגריפה** בוויקישיתוף
* סמיואל בול פלאטנר, **מילון טופוגרפי של רומא העתיקה**, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 1929

הערות שוליים
------------

1. ↑  פליניוס הזקן, **תולדות הטבע** XXXIV 62
2. ↑  שם, XXXVI 189
3. ↑  קסיוס דיו, **ההיסטוריה של רומא**, LXVI, 24

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 254918017
* WorldCat: viaf-254918017

 |
**סְטָקָטוֹ** (באיטלקית: **staccato**) הוא מונח מוזיקלי שפירושו המילולי הוא "מנותק", או "נפרד". צורת הרבים היא "סטקטי". משמעות סימון הסטקטו היא שיש להפריד בין צליל לצליל, כך שבחלק מן הזמן המוקצב לתו על פי משכו לא יישמע צליל אלא שתיקה. צלילי הסטקטו הם קצרים ומקוטעים, אך לסטקטו אין השפעה על קצב המוזיקה. הנקודה המציינת סטקטו תופיע מעל ראש התו כשהקו פונה כלפי מטה, או מתחתיו כשהקו פונה למעלה.

ביצירות מן התקופה הקלאסית, כמו אלה של מוצרט, למשל, נעשה לעיתים שימוש בסימן הדגשה במקום בנקודה לציון סטקטו, והדבר פותח פתח לספק באשר לכוונותיו של המלחין. אפקטים של הדגשה וסטקטו עולים לעיתים בקנה אחד, אך קשה למצוא מקרים כאלה ביצירות מודרניות.

נגינת סטקטו היא ההפך מנגינת לגאטו. בכלי מיתר יש להבחין בין נגינת סטקטו לפיציקטו, אם כי הפיציקטו כשלעצמו עשוי להיחשב לאפקט סטקטו מסוים. לדוגמה, "ג'אז לגאטו/ג'אז פיציקטו" של לרוי אנדרסון. יש הטעמת ביניים המכונה "מצו סטקטו" או "נון לגאטו".

סטקטו כפול וסטקטו משולש
-----------------------

סטקטו כפול וסטקטו משולש הן צורות נגינת סטקטו במהירות גבוהה מנגינת הסטקטו הרגיל. ביצוע סטקטו כפול ומשולש מתבצע הן על ידי השפתיים, והן על ידי הגרון. סטקטו כפול יתבצע בצורת "טה-קה". סטקטו משולש יתבצע בצורת "טה-קה-קה".

דוגמאות שמע
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | התווים שלמעלה, מנוגנים ללא סטקטו.  |
| לעזרה בהפעלת הקובץ |

|  |  |
| --- | --- |
|  | התווים שלמעלה, מנוגנים עם סטקטו.  |
| לעזרה בהפעלת הקובץ |

בדגימה הבאה ניתן לשמוע בסון מנגן, לפי הסדר: סטקטו, לגטו, לגטו + ויברטו, וקשת:

|  |  |
| --- | --- |
|  | בסון מנגן בארטיקולציות שונות.  |
| לעזרה בהפעלת הקובץ |

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **סטקטו** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סטקטו** |
[דרושה הבהרה]
**פרויקט הגנוגרפיה** הוא מיזם משותף לאגודת נשיונל ג'יאוגרפיק ולחברת IBM, שמטרתו חקר דפוס התפשטות האדם על פני כדור הארץ באמצעות שימוש בידע ובטכנולוגיה מתחום הגנטיקה האבולוציונית. מטרות נוספות של המחקר הן יצירת מאגר דגימות גנטיות של אוכלוסיות ילידיות ההולכות ונעלמות וכן פיתוח שיטות התמודדות עם בסיסי נתונים רחבים במיוחד.

ההכרזה הרשמית על הפרויקט הייתה ב-13 באפריל 2005. הפרויקט נועד להמשך חמש שנים.

לצורך הפרויקט יילקחו דגימות DNA של כ-100,000 איש, גברים בלבד, מאזורים נבחרים ברחבי העולם. הבחירה בגברים נעשתה מאחר שרק גברים נושאים את כרומוזום Y, שאינו עובר שחלוף ועל כן משתנה בצורה איטית יותר מאשר שאר הכרומוזומים במשך הדורות, ושומר על דמיון רב בקרב קרובי משפחה.

את איסוף המידע מרכזים עשרה מרכזי מחקר מקומיים, אשר באחריות כל אחד מהם להגדיר באזור עליו הוא ממונה מהן האוכלוסיות מהן יילקחו הדגימות, לאסוף את הדגימות עצמן בשטח, ולנתח אותן.

תקציב הפרויקט הוא כ-40 מיליון דולר.

בנוסף, תמורת תשלום של 100 דולר נשלחות ערכות למעוניינים בכך. ערכות אלה נבדקות במעבדות והתורמים מקבלים מידע על מוצאם - גברים יכולים לבחור בין בדיקת כרומוזום ה-Y (השושלת הגברית) לבין בדיקת הגנום המיטוכונדריאלי (השושלת הנשית), ואילו אצל נשים נבדק ה-DNA המיטוכונדריאלי (השושלת הנשית). נכון לינואר 2006 הוזמנו ערכות כאלה על ידי למעלה מ-100,000 איש, 90% מהם תושבי צפון אמריקה. כל משתתף מקבל את המידע באופן אישי ומאובטח, ויכול לבחור לתרום את המידע הגנטי שלו לפרויקט המחקר, באופן אנונימי.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פרויקט הגנוגרפיה
* פרויקט הגנוגרפיה, ברשת החברתית פייסבוק

* פרויקט הגנוגרפיה, ברשת החברתית טוויטר
* פרויקט הגנוגרפיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  How to Participate - The Genographic Project, web.archive.org, ‏2006-11-13
2. ↑  Sample Results - The Genographic Project, web.archive.org, ‏2006-11-14
**מרחצאות קרקלה** הם מרחצאות ציבוריים שנבנו על ידי הקיסר הרומי קרקלה ברומא בין השנים 212–216 לספירה. שרידי מרחצאות אלה מהווים כיום אתר תיירות פופולרי.

תיאור המרחצאות
--------------

אורך מתחם המרחצאות היה 225 מטרים ורוחבו 185 מטרים. גובהו המשוער של המבנה היה 38.5 מטרים.
המרחצאות כללו פריג'ידריום (חדר קר), טפידאריום (חדר פושר) וקלדריום (חדר חם), וכן שתי פלאסטראות - חדרי כושר וחדרי אגרוף. אמת מים מיוחדת נבנתה על מנת להוביל מים למרחצאות.

המרחצאות היוו למעשה אתר נופש ומרכז תרבותי וכללו גם ספרייה ציבורית הכוללת (כמו כל ספריות התקופה) שני חדרים - האחד לטקסטים יווניים והשני לטקסטים לטיניים.

המבנה חומם באמצעות מערך חימום תת-קרקעי שהופעל על ידי שריפת פחם. מערכת זו הייתה בשימוש עד אמצע המאה ה-19.

בתקופה המודרנית
---------------

מבנה המרחצאות שימש כהשראה למספר מבנים מודרניים ובהם תחנת פנסילבניה בעיר ניו יורק וג'אטיו סאנגשאד בהאבאן - בניין האספה הלאומית בדאקה שבבנגלדש.

כיום משמש המבנה כאתר מופעים וקונצרטים. אחד הידועים בקונצרטים היה קונצרט שלושת הטנורים שנערך במקום בשנת 1990.

רעידת האדמה שפגעה באיטליה ב-6 באפריל 2009, ומרכזה היה בל'אקווילה, גרמה נזק למרחצאות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרחצאות קרקלה** בוויקישיתוף
* 
* סיור וידאו בערוץ ההיסטוריה המתאר את המרחצאות
* מרחצאות קרקלה - תמונות ותצלום פנורמי 360°
* מרחצאות קרקלה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Silvia Aloisi,‏ Italy quake damages old churches and Roman baths, באתר רויטרס, 6 באפריל 2009

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4131683-6
* MusicBrainz: 989a2d44-7c59-4681-95a5-03d66dfa60cc
* VIAF: 169274945
* WorldCat: viaf-169274945

 |
**אופססס! 2: ההרפתקה ממשיכה...** (באנגלית: **...Ooops! The adventure continues**, ידוע גם בשם: !**Two by Two: Overboard**) הוא סרט קומדיה והרפתקאות בהנפשה ממוחשבת אירלנדי-לוקסמבורגי משנת 2020, אשר משמש כסרט המשך לסרט "אופססס! בול הגיע המבול...".

הסרט הוקרן בבכורה במקור ב-24 בספטמבר 2020. בישראל הסרט הוקרן בבכורה בדיבוב עברי ב-5 באוגוסט 2021.

עלילה
-----

לאחר שהוסר איום המבול הגדול, שטה תיבת נוח בים בחיפושים אחר אדמה. ההרמוניה בין בעלי החיים, שנמצאים בה, מתחילה להיסדק ככל שעוברים הימים בתיבה הצפופה, כשברקע מלאי האוכל, המצומצם ממילא, מתחיל להיגמר. בין דיירי התיבה נמצאים החברים הטובים פיני, יצור פרוותי מתוק, וליאה, גורה ממשפחת חתולי בר, שרואים במקום מגרש משחקים גדול וממלאים את ימיהם בצחוק ובהנאה. יום אחד, בעקבות שרשרת של טעויות, הם מוצאים עצמם מחוץ לתיבה, יחד עם שארית המזון, ששוקעת בקרקעית הים. ואם זה לא מספיק, אז השניים מופרדים ונסחפים, כל אחד למקום אחר. אך פה ההרפתקה האמיתית של שניהם רק מתחילה. ליאה יחד עם חברתם ג'לי המדוזה נסחפת לאי נידח, ואילו פיני מתעורר לצד יצורים ידידותיים, בני מינו,נאסטריאנים החיים במושבה,של המלכה פאץ' שנגד החיות כשהר געש מאיים לפרוץ ולסכן את כולם. במרוץ סוחף נגד הזמן מתאחדים האינטרסים של הגיבורים, בניסיון להצלה הדדית של בעלי החיים באשר הם ולאיחוד עם כל החברים והמשפחה, שנותרו מאחור.בסוף רואים את התיבה גרסה 2

מדבבים בעברית
-------------

הדיבוב העברי בוים על ידי אלדד ירון.

* **אריאל לינדזן** - פיני
* **מיה אלון** - ליאה
* **אלין ספיר** - ג'לי
* **גדי לוי** - דייב
* **שרון שחל** - הייזל
* **ירמי רייך** - לאונרד
* **טליה ברקאי** - פאץ'
* **צחי כהן** - צ'יף קלייד
* **סער בדישי** - צדפה / שימפנזה / דמויות שונות
* **דדי זהר** - שומר נסטריאני / דמויות שונות
* **רוית יעקב** - שומרת נסטריאנית / דמויות שונות
* **אלונה אלכסנדר** - ברדיג'ט / כרוז / דמויות שונות
* **אלרועי ספיר**
* **מיכאל ספיר**
* **שירן ספיר**
* **אלדד ירון**
* **גיא גולדברג**
* **מאיה כפרי**

קישורים חיצוניים
----------------

* "אופססס! 2: ההרפתקה ממשיכה...", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "אופססס! 2: ההרפתקה ממשיכה...", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* אופססס! 2: ההרפתקה מממשיכה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
**אי-היקבעות התרגום** (באנגלית: **Indeterminacy of translation**) היא תזה מפורסמת של הפילוסוף האנליטי בן המאה העשרים וילארד ואן אורמאן קוויין, אשר גוללה בספרו Word and Object שראה אור ב-1960. בספר זה נאספו והובהרו רבות מעבודותיו הקודמות של קווין בנוגע לנושאים שאינם לוגיקה צורנית ותורת הקבוצות. תזת אי-היקבעות התרגום מוצגת בהרחבה גם בעבודתו "יחסיוּת אונטולוגית" משנת 1968.

בספרים אלו קווין סוקר את המתודות העומדות בפני בלשנים בניסיונם לתרגם שפה זרה שאינה מוכרת להם. הוא מציין שישנן דרכים רבות לפרק את המשפט למילים, ודרכים רבות להלביש פונקציות שונות למילים. כל היפותזה של תרגום מסוים ניתנת לאישוש רק בהתאם להקשר שבה נאמרה, באמצעות זיהוי משפטים אחרים שנאמרו בשפה זרה זו. אולם אותה אי-היקבעות תשרור שם: כל היפותזה תאושש כראוי רק אם המתרגם יאמץ מספיק היפותזות שיפצו זו על זו בנוגע לחלקים האחרים של השפה.

נשקול להלן את דוגמתו של קווין בנוגע למילה "גוואגיי" (gavagai) המובעת על ידי דובר שפה ילידית שעה שהוא רואה ארנב. הבלשן יכול להבין זאת ב"דרך הטבעית" ולתרגם זאת ל"הנה ארנב". אבל תרגומים אחרים יכולים להיות מתאימים עם כל העובדות המצויות, כמו למשל: "הנה אוכל"; "הבה נלך לצוד"; "תהיה סופה הלילה" (הילידים הללו יכולים להאמין באמונות טפלות); "הנה זנב" וכיוצא בזה. חלק מן התרגומים הנ"ל יימצאו פחות סבירים - כלומר, שיהוו היפותזות תרגום מסורבלות - לאור התצפיות העתידיות. תרגומים אחרים יכולים להישלל באמצעות תחקור הילידים: תשובה חיובית לשאלה "האם זהו אותו גוואגיי כמקודם?", שעה שהבלשן מצביע על ארנב ללא זנב, תשלול מיד את אפשרות התרגום של גוואגיי כזנב, וכדומה. ברם, שאלות כאלו יכולות להישאל רק אם הבלשן התמחה בדקדוק השפה הילידית ובאוצר המילים המופשט שלה; זה בתורו יכול להיעשות רק על בסיס היפותזות הנובעות אחרות הנגזרות מחלקי שפה שהוכרו באמצעות תצפיות.

אי-היקבעות התרגום חלה גם על משמעות הניתנת על ידי דוברי אותה שפה, ואף כמו למבעים קודמים של אותו דובר. דעה זו אינה מובילה לסקפטיות אודות משמעות - לגבי משמעות המילים כחבויה ובלתי ניתנת לידיעה או לגבי מילים כנטולות משמעות. עם זאת, עיקרון אי- היקבעות התרגום בשילוב עם הנחה ביהביוריסטית הטוענת כי מבעים של דובר מובנים מתוך התנהגותו, יכול להוביל לכך שמשמעויות אינן קיימות כאובייקטים; בהקשר זה מודגש כי אין למושג "מילה נרדפת" משמעות תפקודית. עם זאת הקביעה כי משמעיות אינן קיימות כאובייקטים אינה מרמזת על כך שמילים נטולות פירוש או משמעות.

ראו גם
------

* פילוסופיה של הלשון
* פילוסופיה אנליטית
* תרגום

קישורים חיצוניים
----------------

* מהו התרגום הנכון על פי התאוריה של קווין
**פומפיזול** או בשמו הכימי **4 methylpyrazole**) היא תרופה מסוג אנטידוט שניתנת במקרה של הרעלת מתנול או אתילן גליקול. משתמשים בו לבד או ביחד עם המודיאליזה.
בטמפרטורת החדר הוא נוזל שצבעו צהבהב. הוא מסיס במים ובאתנול.

### שימוש רפואי

פומפיזול ניתן בזריקה והוא מעכב תחרותי של האנזים אלכוהול דהידרוגנז (alcohol dehydrogenase) אשר נמצא בכבד. לאנזים זה תפקיד ראשי במטבוליזם של אתילן גליקול ומתנול.
האנזים הופך את המתנול לפורמאלדהיד ( formaldehyde). בעזרת אנזים נוסף בשם פורמאלדהיד דהידרוגנאז (formaldehyde dehydrogenase) הפורמאלדהיד הופך לחומצה פורמית (formnic acid) שגורמת לחמצת מטבולית והפרעות בראייה.
המטבוליטים הרעילים של אתילן גליקול אחראיים גם כן לחמצת מטבולית ולנזק כלייתי.

פומפיזול מונע את פעילות האנזים אלכוהול דהידרוגנאז ועל כן מאט את יצירת המטבוליטים הרעילים מהמתנול ומהאתילן גליקול.
באופן כזה, הכבד מעבד את המטבוליטים הרעילים ומפרישם, הם לא נאגרים ברקמות הגוף וכך נמנע הנזק.

ככל שנותנים פומפיזול סמוך יותר למועד החשיפה למתנול או לאתילן גליקול כך הוא יותר יעיל.

לא מומלץ לצרוך אלכוהול (אתנול) בזמן הטיפול התרופתי עם פומפיזול. אתנול רעיל בריכוזים גבוהים, האנזים אלכוהול דהידרוגנאז אחראי גם למטבוליזם של האתנול, עיכוב פעילות האנזים תביא להצטברות אתנול ועליה בריכוזו עד כדי סכנת הרעלה גם אם נצרך בכמויות קטנות.

### תופעות לוואי

תופעות הלוואי השכיחות הן כאב ראש, בחילה, סחרחורות, תחושת נמנום מוגברת וטעם מתכתי בפה.
באחוז קטן של האוכלוסייה הוא עלול לגרום לתופעות לוואי נוספות כגון:
כאבי בטן, חום, כשל באיברים, כאב בזמן הזריקה, דלקת באזור הזריקה.

* מערכת קרדיוואסקולרית- סינוס ברדיקרדיה, טכיקרדיה, דלקת של הוריד (phlebitis), שוק, לחץ דם נמוך.
* מערכת העיכול- קשיי עיכול, שלשול, ירידה בתיאבון
* מערכת הדם והלימפה- היפראאוזינופיליה, לימפנגיטיס, קרישה תוך כלית מפושטת, אנמיה
* מערכת העצבים- תחושת שכרות, ורטיגו, ניסטגמוס, חרדה
* עור- עלול לגרום לפריחה

### ספיגה ופיזור

הפומפיזול מתפזר במהירות במים, שנפח הפיזור שלו (VD ) הוא בין 1.02-0.6 ליטר לקילוגרם.
הריכוז התרפויטי שלו הוא בין 8.2 ל-24.6 מ"ג לליטר. שיא הריכוז בגוף יהיה שעה עד שעתיים לאחר נטילת התרופה דרך הפה.

### מטבוליזם והפרשה

הסינון המטבולי העיקרי נעשה בכבד (כ-% 85-80 מכמות התרופה בגוף).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פומפיזול** בוויקישיתוף
* באתר (RXlist)
* באתר NCBI

  

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**אי־יציבות ג'ינס** היא מונח באסטרופיזיקה המתייחס לתנאי הסף הדרושים לכך שענני גז בין-כוכביים יקרסו כתוצאה מכבידה עצמית, וכתוצאה מכך, יהפכו לכוכבים. תנאים אלו קרויים על שם פיזיקאי בריטי ג'יימס ג'ינס (James Hopwood Jeans), שהראה כי בתנאים מסוימים ענן גז עשוי לקרוס, אם כוח הכבידה גובר על הכוח שמפעיל הגז (דרך לחץ).

כדי שענן גז יתחיל בתהליך קריסה לצבירי כוכבים, נדרש שהכבידה העצמית שלו תגבר על הלחץ התרמי שלו. כלומר, ענן הגז יהיה קשור אם האנרגיה הגרביטציונית גדולה מהאנרגיה הפנימית של הגז. ג'ינס הגדיר מסה קריטית ("מסת ג'ינס") כזו שכל ענן שמסתו גדולה ממסת ג'ינס, יקרוס ויהפוך לכוכב.

נניח שיש ענן גז בעל רדיוס \ R, שמורכב ממולקולות שהמסה הממוצעת של כל אחת מהן היא {\displaystyle \ {\bar {m}}}. בהנחת גז אידיאלי מסת ג'ינס, {\displaystyle \ M\_{J}}, היא {\displaystyle M\_{J}={\frac {3kT}{2G{\bar {m}}}}R}.

כאשר \ G - קבוע הכבידה, \ k - קבוע בולצמן ו-\ T - טמפרטורת הגז.

קריסה של ענן הגז לכוכבים יכולה איפוא לקרות בשני שלבים:

1. תחילה ענן בין-כוכבי קורס, לפי אי־יציבות ג'ינס.
2. כאשר הענן קורס וצפיפותו עולה, חלקים שונים בענן הבין כוכבי הדחוס עוברים קריסה לפי קריטריון ג'ינס, כדי ליצור קבוצות כוכבים.

יציבות של גוף כנגד קריסה
------------------------

נתון גוף בחלל (כוכב או ענן גזי). על מנת שהגוף לא יקרוס לתוך עצמו, צריכים להתקיים שני תנאים: מסתו של גוף קטנה מ**מסת ג'ינס** ורדיוסו קטן מ**רדיוס ג'ינס**. נגדיר גדלים אלה באופן הבא:

* מסת ג'ינס :

{\displaystyle \ M\_{J}=\left({\frac {5K\_{B}T}{G\mu m\_{H}}}\right)^{\frac {3}{2}}\left({\frac {3}{4\pi \rho \_{0}}}\right)^{\frac {1}{2}}}

* רדיוס ג'ינס:

{\displaystyle \ R\_{J}=\left({\frac {15K\_{B}T}{4\pi G\rho \_{0}\mu m\_{H}}}\right)^{\frac {1}{2}}}

  
כאשר \ G הוא קבוע הכבידה, {\displaystyle \ K\_{B}} הוא קבוע בולצמן ו-\ T טמפרטורת החלקיקים כאמור לעיל. בנוסף, {\displaystyle \ \mu } הוא המסה הממוצעת של חלקיק ביחידות של מסת אטום המימן, {\displaystyle \ m\_{H}} הוא מסת אטום המימן (הנתון ע"י: {\displaystyle m\_{H}=1.67\times 10^{-24}\left[g\right]}) ו- {\displaystyle \ \rho \_{0}} הוא צפיפות כחומר.

ראו גם
------

* קריסה כבידתית
* קדם-כוכב
**פרשת הדיילי טלגרף** (באנגלית: **Daily Telegraph Affair** בגרמנית: **Daily-Telegraph-Affäre**) הוא כינוי לריאיון שערורייתי שמסר וילהלם השני, קיסר גרמניה לעיתון הבריטי דיילי טלגרף ב-1908. הראיון כלל התבטאויות קשות כנגד בריטניה, ועורר זעם רב בגרמניה ובעולם כנגד הקיסר. הפרשה נחשבת לאחד המשגים הפוליטיים החמורים ביותר לכל אורך שנות מלכותו של הקיסר וילהלם.

הראיון
------

וילהלם השני היה נכדה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, ובאוקטובר 1908 הוא התארח בטירה בדרום אנגליה. בתקופה זו הוא ניהל מספר דיונים בענייני השעה עם הקולונל הבריטי אדוארד מונטגיו-סטיוארט-וורטלי. וורטלי סיכם את הדיונים, ערך אותם בצורת ריאיון ושלח אותו לדיילי טלגרף. הוא הראה לקיסר את הריאיון לפני כן, והקיסר שלח אותו לברלין כדי שמומחים יעברו עליו. קנצלר גרמניה ברנהרד פון בילוב היה אמור לעבור על המסמך, אולם הוא היה בחופשה, וכמוהו ראש העיתונות של הקיסר אוטו האמאן. לא ברור אם בילוב ראה את המסמך או לא, אולם אלו שאישרו אותו בסופו של דבר היו פקידים זוטרים במשרד החוץ. הראיון התפרסם בדיילי טלגרף ב-28 באוקטובר.

הראיון עורר סערה מיד עם פרסומו. הקיסר וילהלם ראה בו הזדמנות להביע את דעותיו בענייני השעה ולקדם את ידידותו עם בריטניה, אך הראיון כלל התפרצויות מביכות ואמירות מתלהמות כנגד בריטניה: "אתם האנגלים, מטורפים, מטורפים, מטורפים כמו ארנבות במרץ..." הקיסר גינה את חשדנותם של האנגלים אשר מונעת מהם להדק את קשריהם עם גרמניה, וטען שהעובדה שהאנגלים "מסרבים ליד המושטת שלי רומזת ש[היד] האחרת אוחזת פגיון. איך אני יכול לשכנע אומה בניגוד לרצונה?". 

ארבע נקודות עיקריות בראיון סיבכו את הקיסר בבעיות שונות:

1. טענה שעל אף שהוא עצמו ידיד לבריטניה, העם הגרמני סולד ממנה. טענה שעוררה זעם רב בגרמניה עצמה.
2. הקיסר טען שבזמן מלחמת הבורים פנו אליו צרפת והאימפריה הרוסית בהצעה להקים קואליציה אנטי-בריטית עם הבורים. טענה שפגעה קשות ברוסיה ובצרפת.
3. הקיסר טען שב-1899 שלח מכתב לסבתו המלכה ויקטוריה ובו תוכניות כיצד למגר את הבורים, וכי אותן תוכניות אומצו בידי הלורד רוברטס בניצחונו על הבורים במהלך מלחמת הבורים. בפועל ב-1896 שלח הקיסר את "מברק קרוגר" המפורסם, אשר בו הביע תמיכה בולטת בבורים.
4. טענה כי הצי הקיסרי הגרמני שהתעצם מאוד - דבר שעורר את חשדם של הבריטים, מכוון למעשה כנגד האימפריה היפנית. טענה שגרמה ליפנים לחשוד בגרמניה.

השפעות
------

הראיון גרם לרבים בהנהגה הבריטית לפקפק בשפיות דעתו של הקיסר, ואף היו בגרמניה דיבורים רציניים על כך שהוא עומד להתפטר. הקאנצלר בילוב התנצל ברייכסטאג, והקיסר הזועם, שראה בבילוב את אחד האחראים למשבר, שכן היה עליו לעבור על הראיון בטרם זה פורסם בעיתונות, כפה את פיטוריו כחצי שנה לאחר מכן. הקיסר חלה בעקבות הזעם בגרמניה ובעולם, ובמשך מספר חודשים היה שקט ודיכאוני מאוד. הפרשה נחשבת למשבר האישי החמור ביותר שיצר וילהלם בתקופה שלפני מלחמת העולם הראשונה, השפיע הן בזירה הבינלאומית והן בזירה הפנימית, ופגע מאוד בתדמיתו של הקיסר בעיני בני עמו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  משפט זה מתייחס למכתם מקובל בתקופה הוויקטוריאנית: "משוגע כמו ארנב מרץ" ("Mad as a March hare"). מקורו של מכתם זה באוסף פתגמים שפורסם על ידי ג'ון הייווד בשנת 1546. המכתם מבוסס על האמונה שבעונת הייחום של הארנבים (אשר מתרחשת באנגליה בחודש מרץ) נוטים הללו לאבד את שפיותם ולריב.
2. ↑  הראיון (באנגלית)
3. ↑  ברברה טוכמן, המגדל הגאה, כנרת זמורה-ביתן דביר, 1998. עמ' 379.
4. ↑  ברברה טוכמן, **אוגוסט 1914**, הוצאת מערכות, 1964. עמ' 19.
**אנג'ל דניאל רודריגז טריקוצ'ה** (בספרדית: **Ángel Daniel Rodríguez Tricoche**, נהגה בספרדית "אנחל רודריגס"; נולד ב-5 בדצמבר 1992) הוא כדורסלן פוארטו ריקני המשחק בקבוצת אוסטין ספרס מליגת הפיתוח של ה-NBA, בעמדת הרכז. גובהו 1.80 מטר.

קריירה
------

רודריגז נולד בריו פיידרס שבפוארטו ריקו. בגיל 15 עבר לבדו למיאמי כדי להתקדם בכדורסל. בשנים 2011–2013 שיחק בליגת המכללות בשורות קנזס סטייט ובשנים 2013–2015 שיחק בשורות מיאמי הוריקנס מליגת המכללות. בעונתו השנייה בקבוצה קלע 12.6 נקודות למשחק, מסר 4.5 אסיסטים וחטף 1.7 כדורים למשחק.

לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA עבר לשחק בעונת 2016–2017 בשולה מצרפת.

ב-2017 חתם במכבי חיפה לעונה אחת.

בנבחרת הלאומית
--------------

בשנת 2009 רודריגז זכה עם נבחרת פוארטו ריקו במדליית הזהב במסגרת אליפות האמריקות בכדורסל עד גיל 18 שנערכה במקסיקו, והוביל את קלעיה עם 20.8 נקודות למשחק. כיום הוא חבר בנבחרת פוארטו ריקו בכדורסל. באליפות האמריקות בכדורסל בשנת 2017 שיחק בכל משחקי הנבחרת שהגיעה למקום החמישי, וקלע 10.7 בממוצע למשחק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנג'ל רודריגז** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל שחקן באתר hurricanesports.com
* פרופיל שחקן באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל

הערות שוליים
------------

1. ↑  Where’s the pancake mix? Former UM star Angel Rodriguez adjusts to life in the French league, באתר miamiherald‏, 20 בספטמבר 2016
2. ↑  יצחק גולדשטיין, המחליף של גרגורי ורגאס: מכבי חיפה החתימה את אנג'ל רודריגז, באתר כלבו – חיפה והצפון, 3 באוגוסט 2017
3. ↑  ‏ 2009 ,centrobasket u18 championship for man, באתר פיב"א
4. ↑  Puerto Rican Men National Team 2017, באתר latinbasket
**סביטי ליפניה** (בצרפתית: **Savity Lipenia**; נולד ב-17 באפריל 1979) הוא כדורגלן עבר מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ששיחק בעמדת הבלם.

קריירה
------

ליפניה התחיל את הקריירה שלו במחלקות נוער מקומיות ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. בקיץ 2004 חתם בהכח עמידר רמת גן ששיחקה אז בליגה הלאומית. עונת 2005/2006 העפיל עם המועדון לליגת העל. ב-26 באוגוסט 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בתיקו 0-0 נגד מכבי פתח תקווה.

בסיום העונה ירד עם המועדון לליגה הלאומית וחתם בהפועל חיפה. ב-2 במאי 2008 קיבל כרטיס אדום ראשון בקריירה בהפסד 0–2 נגד הפועל בני לוד. ב-29 באוגוסט 2008 הבקיע את שער הבכורה שלו בהפועל חיפה בניצחון 0–4 נגד הפועל עכו. בסיום העונה העפיל עם המועדון לליגת העל ונשאר בו גם בעונה שלאחר מכן. ב-31 באוקטובר 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל בהפסד 1–3 לבית"ר ירושלים.

בקיץ 2011 חתם בהפועל ניר רמת השרון. לקראת עונת 2013/2014, לאחר שנתיים במועדון, חתם במכבי נתניה במטרה לעזור לה לחזור לליגת העל, דבר שהתממש בסיום העונה. בנוסף, העפיל עם קבוצתו לגמר גביע המדינה, שם הפסיד עם קבוצתו 0–1 לעירוני קריית שמונה.

בקיץ 2014 חתם במכבי אחי נצרת.

תארים
-----

דארינג קלאב
* אליפות: 2004

הפועל חיפה
* ליגה לאומית: 2008/2009

מכבי נתניה
* ליגה לאומית: 2013/2014

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
סמליל החברה
שלט בית הקולנוע ששכן בקניון לב העיר בראשון לציון.
קולנוע חן (רב חן) בתל אביב
**רב חן** היא רשת בתי קולנוע בישראל בבעלות חברת "תיאטראות ישראל".

לרשת ארבעה בתי קולנוע מרובי אולמות בגוש דן: בתל אביב, גבעתיים וקריית אונו, ובית קולנוע נוסף במודיעין-מכבים-רעות.

לרשת עוד שישה בתי קולנוע (מגה-פלקס) הקרויים "פלאנט" ברמת גן, חיפה, ראשון לציון, ירושלים, באר שבע וזכרון יעקב.

היסטוריה
--------

בשנת 1981 אושרה תוכנית להסבת קולנוע "חן" שבכיכר דיזנגוף בתל אביב, שבו אולם גדול יחיד, למבנה של חמישה אולמות קולנוע. הקולנוע נפתח בשנת 1982 וזכה לכינוי "רב חן". הכיסאות המרופדים בקולנוע רב חן היו חידוש בישראל. הקולנוע זכה להצלחה רבה ובעקבותיו הוקם קולנוע דומה בקניון איילון שנפתח ביולי 1985. קולנוע זה זכה לכינוי "רב גן". לאחר מכן נפתחו ברשת בתי קולנוע נוספים, חלקם שעברו הסבה מבתי קולנוע ישנים וחלקם שנבנו מלכתחילה כמרובי אולמות.

החל משנת 2002 נסגרו רבים מבתי הקולנוע של הרשת. בתי קולנוע שנסגרו כוללים את: רב חן אשקלון, רב חן אשדוד, רב חן כרמיאל, רב חן עפולה, רב חן רמת גן במגדלי אואזיס, רב חן נתניה, רב חן מעלה אדומים, רב חן ירושלים, רב חן מרכז הקונגרסים חיפה, רב חן לב המפרץ חיפה בקניון לב המפרץ (בהמשך הפך ל״יס פלאנט חיפה״), רב חן חורב חיפה בקניון מרכז חורב, רב חן באר שבע בקניון הנגב, רב חן אור עקיבא בקניון אורות, רב חן יהוד בקניון סביונים, רב חן ראשון לציון, רב חן מגדל האופרה בתל אביב, רב חן קניון בת ים, רב חן גת בתל אביב, רב חן רחובות בקניון רחובות, ורב חן פתח תקווה בקניון הגדול.

בשנת 2006 עבר בית הקולנוע רב חן רמת גן בקניון איילון לתת-רשת הקרויה "יס פלאנט", ובשנת 2008 עבר לתת-רשת זו קולנוע רב חן לב המפרץ בקניון לב המפרץ בחיפה. בשנת 2012 נפתח קולנוע שלישי, חדש, בתת-רשת זו, במערב ראשון לציון. ב-13 באוגוסט 2015 נפתח "יס פלאנט" בירושלים ועם פתיחתו נסגר סניף רב חן בעיר.
ב-26 במאי 2016 נפתח בית הקולנוע החמישי בתת-הרשת "יס פלאנט" (כיום פלאנט) בבאר שבע.

### הפיגוע בקולנוע חן תל אביב

 ערך מורחב – **הפיגוע בקולנוע חן בתל אביב**  

ב-11 בדצמבר 1974 מחבל נכנס לאולם קולנוע חן תל אביב, ישב בשורה האחרונה והחל להשליך רימוני יד על הקהל שהיה באולם. 58 צופים נפגעו, ושני צופים נהרגו במקום. גם המחבל נהרג.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של רב חן

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרכז קולנוע במקום קולנוע חן בת"א, דבר, 25 במרץ 1981
2. ↑  יצחק בן חורין, הכנסת תדון על סגירת מוקדי הבידור בת"א, מעריב, 1 בדצמבר 1982
3. ↑  תל אביב, מעריב, 10 באפריל 1986
4. ↑  עירית שמגר, הערב פתיחת קולנוע רב גן, מעריב, 10 ביולי 1985
5. ↑  ליאור לרנר, הבאר שבעים נפרדים מקולנוע 'רב חן' המיתולוגי, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 14 במרץ 2010
6. ↑  יניב דהרי, אחרי חדרה - גם באור עקיבא לא יהיה קולנוע, mynet חדרה, 4 באוקטובר 2009
**שירות ההגירה הממלכתי של אוקראינה** (באוקראינית: **Державна міграційна служба України**) הוא אחד הגופים המרכזיים של ממשלת אוקראינה ומשרד הפנים, האחראי ליישם את מדיניות המדינה בתחום ההגירה, כולל מאבק בהגירה בלתי חוקית, מתן אזרחות, רישום פליטים ומהגרים.

השירות הוקם לראשונה כגוף ממשלתי עצמאי למאבק בהגירה בלתי חוקית בדצמבר 2010.

ביקורת
------

תור לקבלת דרכון. צ'רקסי, אוגוסט 2013
עטיפת דרכון אוקראיני, 2015
ב-12 יוני 2013 קבינט השרים של אוקראינה ביטל את החלטה מספר 185, לפיה הנפקת דרכונים אוקראינים יבוצע על ידי הקונסורציום הפרטי "EDPAS  
" (ЄДАПС) והאחריות להדפסת דרכונים הוחזרה לידי המדינה, באמצעות שירות ההגירה.

שינוי חד שכזה של החלפת היצרן הוביל לעיכובים בהנפקת דרכונים. בעיצומה של עונת החגים, כ-100 אלף אנשים לא היו מסוגלים לקבל אותם בפסק זמן סביר.

הועלו גם טענות נגד תעריפי המדינה להנפקת דרכונים. החוק אומנם מגדיר סכום של 170 הריבניה, אך שירות ההגירה גובה 377 הריבניה והפער מוביל לא פעם לתביעות משפטיות רבות כנגד שירות ההגירה.

ראו גם
------

* שירות ההגירה הפדרלי של רוסיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שירות ההגירה הממלכתי של אוקראינה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של שירות ההגירה הממלכתי של אוקראינה
* שירות ההגירה הממלכתי של אוקראינה, ברשת החברתית פייסבוק
* אתר מידע (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Бутусов, Юрий. Откат "ЕДАПСа", ZN.UA, 2013-6-14
רב מלצרים פורס עוף בפניי סועדים
**רב מלצרים** (בצרפתית: **Maître d'hôtel** (מידע • עזרה); מילולית: **אדון הבית**) או **מנהל מלצרים** הוא מנהל החלק השירותי, או "חזית המסעדה", בדרך כלל במסעדות יוקרה. תחומי האחריות של רב המלצרים כוללים פיקוח על צוות המלצרים, קבלת אורחים והקצאת שולחנות להם, רישום הזמנות והבטחת שביעות רצונם של הסועדים.

בעסקים גדולים, כמו מלונות מסוימים, או אוניות תענוגות עם מספר מסעדות, רב המלצרים אחראי לרוב על חוויית ההסעדה הכוללת, כולל שירות חדרים והמזנון, בעוד שמלצרים ראשיים או מפקחים אחראיים על המסעדה או חדר האוכל בו הם עובדים.

כתבת האוכל לאה זלדס כותבת שמקור תפקידו של רב המלצרים כמעין "מארח, מלצר ומנהל חדר אוכל" משולב, ובעבר, עובדים בעלי תפקיד זה היו אחראים לפעמים לפעולות כגון הוצאת העצמות מדגים בשולחן וערבוב סלטים לעיני האורחים.

באופן מסורתי, המארח במסעדה היה תפקיד יוקרתי יחסית שניתן לעובדים מהימנים. רב המלצרים ייצג את המסעדה כולה וניהל את השירות שלה. אף על פי שסמכויות אלו נשמר במסעדות יוקרה מסוימות, זה החל להשתנות במאה ה-21. מסעדות רבות שמרו על תפקיד המארח, אבל תפקיד זה הפך לתפקיד התחלתי עבור עובדים חדשים ולא לתפקיד בכיר. לפי הלשכה לסטטיסטיקה של ארצות הברית, רוב המארחים בארצות הברית הם צעירים והרוויחו שכר שנתי ממוצע בשנת 2020 של 24,800 דולר, סכום הנמוך יחסית לממוצע. גורם אפשרי התורם לירידה בתפיסת התפקיד הוא גסות וחוסר כבוד כלפי המארחים מצד הסועדים בהשוואה לעבר, וכתוצאה מכך התפקיד נתפס כפחות נחשק ופחות מספק.

במוסדות שונים שבהן לא קיים תפקיד רב המלצרים, סמכויותיו מתחלקות בין תפקידים שונים, כמו מארח או אחראי משמרת.

ראו גם
------

* הכנסת אורחים
* קונסיירז'

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רב מלצרים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  LeTrent, Sarah (2 בספטמבר 2011). "D mystifying the maître d'". Eatocracy. אורכב מ-המקור ב-19 ביולי 2012. נבדק ב-10 באוקטובר 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Bordelon, Grace. "What Is a Waiter Captain?". *San Francisco Chronicle* (באנגלית). נבדק ב-20 באפריל 2017. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  Zeldes, Leah A. (7 באוקטובר 2009). "Eat this! Waldorf salad, an apple-licious fall favorite". *Dining Chicago*. Chicago’s Restaurant & Entertainment Guide. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Krishna, Priya (24 בספטמבר 2021). "The Restaurant Host Is Suddenly at the Front of the Covid Wars". *The New York Times*. נבדק ב-26 בספטמבר 2021. `{{cite news}}`:  (עזרה)
**בוריס צ'ירקוב** (ברוסית: **Борис Чирков**; ‏13 באוגוסט 1901 – 28 במאי 1982) היה שחקן תיאטרון וקולנוע סובייטי. זכה 4 פעמים בפרס סטלין, בשנת 1950 הוענק לו תואר האמן העממי של ברית המועצות ובשנת 1975 קיבל תואר גיבור העמל הסוציאליסטי. על פעילותו בתחום התיאטרון והקולנוע קיבל מספר עיטורים לרבות 3 פעמים עיטור לנין.

חייו
----

בוריס צ'ירקוב נולד בכפר לוזובז'ה פטלובקה (אז בתחומי האימפריה הרוסית, היום (היו: העיירה בריאנקה במחוז לוהנסק שבאוקראינה). תוך זמן קצר המשפחה עברה להתגורר באזור העיר ויאטקה בצפון רוסיה. כנער צעיר החל צ'ירקוב להשתתף בתיאטרון-חובבים. בשנת 1921 נסע עם כמה חבריו ללנינגרד ללמוד הנדסה. אך לאחר מספר חודשי לימודים החליט צ'ירקוב לעזוב את לימודי ההנדסה ולעבור לבית הספר למשחק. בשל קושי כלכלי, במקביל ללימודים עבד צ'ירקוב כסבל.

בשנת 1926 סיים לימודי משחק בבית הספר למשחק בלנינגרד. במשך מספר שנים הופיע על במת תיאטראות שונות בעיר זו, עד שבשנת 1938 עבר למוסקבה. בהיותו במוסקבה הוא כיהן בסגל של מספר תיאטראות. צ'ירקוב שיחק בתיאטרון עד יום מותו.

בשנים 1955-1963 לימד צ'ירקוב ב-VGIK.

צ'ירקוב התפרסם בעיקר מתפקידיו בקולנוע. לראשונה הוא צולם עוד בשנת 1927. בשנות ה-30 השתתף בצילומי טרילוגיה על הנער מקסים בבימויו של גריגורי קוזינצב. בסדרת סרטים זו גילם את התפקיד הראשי וזכה לפופולריות עצומה ברחבי המדינה. בהמשך הצטלם במספר סרטים נוספים של קוזינצבר. בשנת 1954 השתתף בסרט "הידידים הנאמנים" לצד ואסילי מרקורייב ואשתו של השחקן. בסך הכול צ'ירקוב הצטלם ביותר מ-60 סרטים בתקופה עד לשנת 1976.

צ'ירקוב התחתן בגיל 48. אשתו ובתו הן שחקניות תיאטרון.

נפטר במוסקבה ב-28 במאי 1982 לאחר מחלה ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בוריס צ'ירקוב** בוויקישיתוף

* בוריס צ'ירקוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* בוריס צ'ירקוב, באתר AllMovie (באנגלית)
* קורות חיים (ברוסית)
* בוריס צ'ירקוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007322236505171
* BnF: cb15527216r (data)
* GND: 124428436
* ISNI: 0000 0000 7847 7600
* LCCN: n85259744
* NKC: xx0158977
* NTA: 270124616
* SUDOC: 184957516
* VIAF: 43290853
* WorldCat: lccn-n85259744

 |
מצילה של סביאן
**סאביאן** (אנגלית: **Sabian**) היא חברת מצילות קנדית ידועה המתמחה בייצור ובעיצוב דגמי מצילות שונים. סביאן ידועה כיצרנית מצילות ייחודיות והיא נחשבת לאחת מהחברות הטובות והמובילות בשוק המצילות לצד זילדג'יאן, פייסטי, מיינל ואחרות.

היסטוריה
--------

סביאן נוסדה בשנת 1981 על ידי רוברט זילדג'יאן, בנו של אבדיס זילדג'יאן השלישי, ששימש כבעלים של יצרנית המצילות הנודעת זילדג'יאן. החברה קמה לאחר מותו של אוודיס זילדג'יאן השלישי; בנו הבכור ארמנד הפך לבעלי החברה. עקב הנסיבות שגם גרמו לסכסוך בין האחים ארמנד ורוברט ולהליכים משפטיים בין השניים, עזב רוברט את זילדג'יאן והקים יצרנית מצילות משלו, לה הוא קרא סביאן.

שם החברה הוא למעשה חיבור של שתי האותיות הראשונות של שמות שלושת ילדיו של רוברט – **סא**לי, **בי**ל ו**אנ**די.

לאחר הקמת החברה, החלו אנשיה לייצר שתי סדרות של מצילות – HH ‏(Hand Hammered) ו-AA. שתי הסדרות מיוצרות עד היום ונחשבות לסדרות המובילות של סביאן; לצד Vault ו-Paragon שיוצרו מאוחר יותר. כיום יושב ראש החברה הוא אנדי זילדג'יאן, הצעיר מבין ילדיו של רוברט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סביאן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סביאן
* סביאן, ברשת החברתית טוויטר
**אנה וית-פנינגר** (בגרמנית: **Anna Veith-Fenninger**; נולדה ב-18 ביוני 1989) היא גולשת אלפינית אוסטרית, אלופה אולימפית (סוצ'י 2014) ואלופת עולם בעלת 6 מדליות, מהן 3 זהב.

פנינגר זכתה ב-14 ניצחונות במסגרת גביע העולם ובשנים 2014 ו-2015 זכתה בגביע העולם הכללי. היא זכתה פעמיים ברציפות (2013 ו-2014) בתואר ספורטאית השנה באוסטריה.

ביוגרפיה
--------

פנינגר נולדה בהאליין וגדלה בכפר אדנט שליד זלצבורג.

באולימפיאדת ונקובר (2010) סיימה פנינגר פעמיים במקום 16, בסופר G ובתחרות משולבת ובמקום 25 בגלישה במורד.

### אלופת עולם

באליפות העולם בסקי אלפיני שנערכה בגרמיש-פרטנקירכן אוסטריה בשנת 2011 זכתה פנינגר בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בתחרות משולבת ומדליית כסף, בתחרות הקבוצתית. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי בסופר G ובמקום 17 בגלישה במורד.

באליפות העולם בסקי אלפיני שנערכה בשלדמינג אוסטריה בשנת 2013 זכתה פנינגר במדליית ארד בסלאלום ענק. נוסף לכך, היא סיימה במקום 11 בגלישה במורד.

### אלופה אולימפית

באולימפיאדת סוצ'י (2014) זכתה פנינגר בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בסופר G ומדליית כסף, בסלאלום ענק. נוסף לכך, היא סיימה במקום 8 בתחרות משולבת.

באליפות העולם בסקי אלפיני שנערכה בביוור קריק קולורדו בשנת 2015 זכתה פנינגר ב-3 מדמליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בסופר G ובסלאלום ענק ומדליית כסף, בגלישה במורד. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בתחרות משולבת.

באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) זכתה במדליית כסף בסופר G.

דירוג עונה בגביע העולם
----------------------

| עונה | גיל | כללי | סלאלום | סלאלום ענק | סופר G | גלישה במורד | משולב |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 | *17* | 108 | — | 40 | — | — | — |
| 2008 | *18* | 60 | — | 52 | 32 | — | 14 |
| 2009 | *19* | 20 | 39 | 52 | 15 | 21 | 7 |
| 2010 | *20* | 26 | — | — | 13 | 26 | 6 |
| 2011 | *21* | 12 | 59 | 33 | 7 | 6 | 9 |
| 2012 | *22* | 5 | 54 | 4 | 3 | 19 | 8 |
| 2013 | *23* | 3 | — | 2 | 3 | 8 | 13 |
| 2014 | *24* | 1 | — | 1 | 2 | 2 | 8 |
| 2015 | *25* | 1 | — | 1 | 2 | 2 | 1 |
| 2016 | *26* | *נפצעה* |
| 2017 | *27* | 74 |  | 48 | 26 | 45 |  |
| 2018 | *28* | 15 |  | 33 | 3 | 12 |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנה וית** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אנה וית (בגרמנית)
* אנה וית, ברשת החברתית פייסבוק

* אנה וית, ברשת החברתית טוויטר

* אנה וית, ברשת החברתית אינסטגרם

* אנה וית, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי

* אנה וית, באתר olympedia.org

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1123150729
* VIAF: 3435148451577915970005
* WorldCat: viaf-3435148451577915970005

 |
"**פורטרטים ונופים**" (1983-1985) היא סדרה של ציורים שיצרה האמנית הישראלית דגנית ברסט.

תיאור
-----

"פורטרטים ונופים" היא סדרת ציורים שיצרה דגנית ברסט בין השנים 1983–1985. הן הוצגו לראשונה בתערוכה בשם "פורטרטים ונופים" שהתקיימה בשנת 1985 בגלריה ג'ולי מ. בתל אביב-יפו בין התאריכים 31 במרץ - 22 באפריל והתפרסמה תחת הכינוי "פורטרטים ונופים" אף כי למעשה מופיעים בה רק פורטרטים, והמילה "נופים" צורפה כאירוניה מינית.

הסדרה מכילה קבוצה גדולה של עבודות, מרביתן בגובה של 66 ס"מ וברוחב של 100 ס"מ, בהן מופיעים דמויות של ראשי גברים, הלקוחות מתוך דפי לטרסט. ראשים אלו הם בעלי חזות גנרית, כמעיון אב-טיפוס של גבר. הם הועברו אל הנייר בטכניקה של הדפס רשת. סביבן, יצרה האמנית מארג של סימנים גרפיים, שצוירו בטכניקות שונות כגון צבעי מים, גואש ובעזרת עט לבד (לורדים), המחברים בין הדמויות הללו. ביצירה לא נעשה שימוש בצבעי פנדה, כמו כן הלורדים אינם זוהרים. יצירת הסדרה הושפעה מן הנובלה הסאטירית "שטוחלנדיה: רומאנסה רבת-ממדים" (Flatland: A Romance of Many Dimensions) מאת אדווין אבוט אבוט. בנובלה זו מתאר אבוט עולם דו-ממדי שתושביו הם מצולעים המתחלקים לקאסטות שונות בהתאם למספר צלעותיהם. בנוסף, הנשים בעלילה מתוארות כקווים ישרים, שהם, לטענת המספר, משולשים שווי שוקיים בעלי זווית ראש חדה מאוד. טענה זו מתחברת למוסבר בספר לגבי התושבים המשולשים: שבעצם זווית הראש של המשולש הנה מדד לרמת האינטליגנציה של היצור שזו צורתו, ובכך טוען בעצם שהיצורים ממין נקבה בשטוחלנדיה הם בעלי האינטליגנציה המינימלית האפשרית. כך נוצר למעשה עולם גברי לחלוטין אשר הנשים בו נראות כנקודה חסרת ממדים כאשר מביטים בהן מאחור או מלפנים, ולמעשה כמעט ואין נראות. מאידך, הן היצורים המסוכנים ביותר בשטוחלנדיה מאחר שהתקלות אקראית בקצה החד של נקבה עלול להסתיים בפציעה קשה ואף במוות, כאשר הנשים הן בעצם ה"חודרות" וחדירתן עלולה להיות קטלנית. לכן מחויבות הנקבות לזוז באופן תמידי מצד לצד, "לענטז" כדי שיבחינו בהן ולא יתקלו בהן, והחינניות והטבעיות בה הן עושות זאת הם מקור גאווה לזכר.

ברוב העבודות בסדרה ברסט יצרה צמדים של ראשים, שחוברו ביניהם בעזרת פס עבה בצבע ורוד. חלק מהפסים מעט דקים יותר. על חלק מן הראשים מצויר קו שחור דק, ועל אחד מהם מופיעה נקודה זעירה. באחד הציורים, הראש השמאלי העליון ביותר דומה לשחקן הקולנוע לארי פייג' כאשר קו השיער שלו מורם מעט ושיער הרקה השמאלית מופרד בקו דק משיער הקרקפת העליונה, וכן הפס המחבר את ראשו לראש ה"פנטום" מימינו נראה קרוע מעט בקצהו הימני ביותר. במבט מקרוב נראית שערה דקיקה כהה יותר המבצבצת מתוך פס זה. דימוי זה יכול להתפרש כאובדן הזהות הגברית כפי שהאמנית תופסת אותו וכפי חוט המחשבה שהרקע ממנו מגיעה האומנית מכתיב. בכמה ציורים מופיעים הראשים על רקע של מעגלים שונים העשויים להתפרש כדימויים של מים, או לחלופין דימוי של איברי מין. התיאור המדעי-סאטירי של אבוט מומר בעבודות אל מרחב של אמנות ושל מיניות. מיניות זו באה לביטוי גם בדימויי איקונוגרפי של סיגרים, שמעשנים חלק מן הדמויות, וגם בטקסט "Rose as Ralph" המופיע באחת מן העבודות.
השימוש בצבעים מתכתב עם נטיותיה של האומנית, וסלידתה ממדע.

עבודות מן הסדרה נמצאות באוסף מוזיאון ישראל, ירושלים, אוסף בנק לאומי ובאוספים אחרים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: עפרת, גדעון, **אוסף בנק לאומי: אמנות ישראלית / עבודות נבחרות**, בנק לאומי לישראל, תל אביב, 2018, עמ' 215-212
2. ↑  ראו: **דגנית ברסט: המזימה של הטבע: עבודות 2013-1973**, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 2013, עמ' 110
**יואב יאיר** (נולד ב-20 בינואר 1958) הוא פרופסור מן המניין ודקאן בית הספר לקיימות במרכז הבינתחומי הרצליה.

ביוגרפיה
--------

נולד בשכונת נווה עוז בפתח תקווה ולמד בתיכון אחד העם. בשנים 1976 עד 1983 שירת בצה"ל כבקר טיסה בחיל האוויר. למד לתואר ראשון (1985), שני (1988) ושלישי (1995) במחלקה לגיאופיזיקה ומדעי כדור הארץ באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2013 השלים תואר ראשון נוסף במדעי הרוח באוניברסיטה הפתוחה.

במקביל ללימודיו האקדמיים עבד במרכז לטכנולוגיה חינוכית והתמחה בפיתוח תחום ההוראה מרחוק ובפיתוח תוכנות ולומדות. כמו כן שימש באותן שנים כיועץ בכיר לפיתוח תוכניות לימוד בתחומי האסטרונומיה ומדעי החלל בבית הספר לחינוך באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1985 הצטרף לסגל המחלקה למדעי הטבע והחיים באוניברסיטה הפתוחה ועסק בעיקר בפיתוח קורסים בתחומי הפיזיקה, אסטרונומיה ומטאורולוגיה. בשנת 2005 הועלה לדרגת מרצה בכיר ובשנת 2008 הועלה לדרגת פרופסור חבר.
בשנת 2014 הוזמן להצטרף לבית הספר החדש לקיימות במרכז הבינתחומי הרצליה ולכהן כדיקן בית הספר. בשנת 2018 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין.

מתגורר עם משפחתו בכפר סבא. אחיו הצעיר הוא הסוציולוג פרופסור גד יאיר.

תחומי המחקר
-----------

תחומי המחקר של פרופסור יאיר הם מדעי האטמוספירה והחלל, ובפרט סופות ברקים בכדור-הארץ ובכוכבי-לכת אחרים, חשמל אטמוספירי, השפעות השמש על האטמוספירה והאקלים, זיהום אוויר, אסונות טבע ותופעות באטמוספירה העליונה כמו שדוני ברקים. יאיר ביצע מחקרים ותצפיות בישראל ובשיתופי פעולה בינלאומיים נרחבים עם מדענים מנאס"א וסוכנות החלל האירופאית, והיה אחראי על ניסוי האסטרונאוט הישראלי אילן רמון על מעבורת החלל קולומביה ב-2003. בהמשך חזר על הניסוי מתחנת החלל הבינלאומית בשיתוף סוכנות החלל של יפן וב-2015 עם סוכנות החלל של דנמרק במסגרת משימת האסטרונאוט הראשון של מדינה זו. באפריל 2022 ביצע את ניסוי ILAN-ES עם האסטרונאוט איתן סטיבה, במסגרת משימת "רקיע" של קרן רמון וסוכנות החלל הישראלית. במסגרת הניסוי בוצעו תצפיות על סופות ברקים ושדונים ברחבי כדור-הארץ, בליווי תצפיות מהקרקע על ידי תלמידים בבתי-ספר בישראל, גאנה, זימבבווה, רואנדה והונג-קונג. 

פרופסור יאיר הוא גם מומחה לטכנולוגיות למידה ושימש כראש מרכז שה"ם לשילוב טכנולוגיות בהוראה מרחוק. ובהמשך 2009–2012 כדיקן הפיתוח והטכנולוגיות באוניברסיטה הפתוחה, שם היה אחראי לבחינה והטמעה של טכנולוגיות ספרים דיגיטליים, למידה ניידת, הרצאות וידאו וקורסים מקוונים. בין השנים 2012–2014 שימש כראש מיט"ל, גוף בין-אוניברסיטאי העוסק בהטמעת טכנולוגיות למידה במערכת ההשכלה הגבוהה.

פרופ' יאיר פרסם מעל 100 מאמרים בעיתונות המדעית וכן כתב מספר ספרי לימוד אוניברסיטאיים ולמערכת החינוך בישראל. הוא משתתף קבוע בכנסים בינלאומיים מחוץ לישראל ומשמש כשופט בשורה של כתבי-עת מדעיים נחשבים.

קישורים חיצוניים
----------------

* יואב יאיר, ברקים וראשית החיים בכדור-הארץ
* יואב יאיר, ההתחממות הגלובלית - תמצית סיכום מנהלים דו"ח ה-IPCC AR5
* יואב יאיר, טכנולוגיית המידע ושיתוף הציבור במחקרים אסטרונומיים
* יואב יאיר, איך לשרוד מתקפת חייזרים
* משימת רקיע
* ניסוי ILAN-ES