recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
ההפגנות בירוואן ב-24 באפריל 1965 מול בניין האופרה
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
האנדרטאות לזכר רצח העם הארמני שהוקמו בעקבות הפגנות, מימין אנדרטת האובליסק, במרכז, אנדרטת החרוט הקטום, ומשמאל קיר ההנצחה
אירוע יום הזיכרון בקפלה להנצחת רצח העם הארמני בעיר דיר א-זור שבמדבר סוריה
ה**הפגנות בירוואן** התקיימו ב-24 באפריל 1965 בעיר ירוואן שברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הארמנית שהייתה אז חלק מברית המועצות, לציון חמישים שנה לרצח העם הארמני. הפגנות אלה נחשבות כצעד הראשון ולתחילת מאבקו של העם הארמני בדרישה להכרה של אומות העולם ברצח העם הארמני על ידי האימפריה העות'מאנית, שאירע בשנת 1915. ב-24 באפריל 1915 עצרה ממשלת הטורקים הצעירים כ-250 אינטלקטואלים ומנהיגים ארמנים באיסטנבול, אירוע שסימל את תחילת הרצח ולפיכך הפך ליום סמלי להנצחתו.

ההפגנה, שהחלה כמחאה עממית, הפכה עד מהרה להפגנה סוערת ומהומות, שבעקבותיהן נעצרו מפגינים. הפגנה זו הייתה הראשונה מסוגה שהתקיימה בכל רחבי ברית המועצות. השתתפו בה כ-100,000 איש, שהפגינו במשך 24 שעות מול בניין האופרה של ירוואן (Yerevan Opera Theater) לציון 50 שנה לרצח, בדרישה שהשלטון הסובייטי יכיר ברצח העם הארמני שנעשה על ידי האימפריה העות'מאנית, ובדרישה להקמת אתר זיכרון בעיר הבירה ירוואן שינציח את זכרם של הקורבנות. ההפגנות התקיימו מחוץ לבניין האופרה בכיכר החרות, בעת שבתוך המבנה ציינו פקידים ונכבדים ארמנים את הרצח באירוע שקט וסולידי.

בהפגנה הונפו כרזות שקראו לתת פתרון לבעיה הארמנית וכן כרזות לאומניות שעסקו בשטחים הנתונים במחלוקת עם מדינות שכנות כמו נגורנו קרבאך ממזרח, נחיצ'יבאן בדרום מערב, ושטחים ממערב ארמניה. המפגינים קראו גם קריאות כמו "האדמה שלנו, האדמות שלנו". הפגנה הגדולה הייתה תחילת ההתעוררות הציבורית הראשונה של התודעה הארמנית בארמניה הסובייטית.

בעקבות ההפגנות החליט הקרמלין, בשיתוף שלטונות ארמניה ואנשי הכנסייה הארמנית, להקים אתר הנצחה בהתאם לדרישת המפגינים. אתר ההנצחה הוקם על גבעה המשקיפה על ירוואן שנקראת Tsitsernakaberd. מהגבעה ניתן לראות את הר אררט השוכן בטורקיה. אתר ההנצחה כלל שלוש אנדרטאות זו לצד זו: אנדרטה בצורת אובליסק, אנדרטה בצורת חרוט קטום וקיר הנצחה. ליד האנדרטאות הוקם בשנת 1995, לאחר התפרקות ברית המועצות, המוזיאון לרצח העם הארמני שהוא חלק ממתחם ההנצחה.

ההפגנה בירוואן סימנה את תחילתן של הפגנות רבות דומות שנערכו ברחבי העולם במקומות שבהם יש קהילה שמוצאה ארמני. ההפגנות ממשיכות להתקיים לאורך השנים בדרישה להכרת אומות העולם ברצח העם הארמני. אתר ההנצחה הפך להיות חלק מכללי הטקס הדיפלומטיים בעת ביקור משלחות זרות בארמניה. בכל שנה, ב-24 באפריל, שהוכרז כיום הזיכרון לרצח העם הארמני והוא יום חג לאומי בארמניה, מתקיים מצעד שבו משתתפים עשרות אלפי אנשים ההולכים לכיוון אתר ההנצחה כדי להניח זרי פרחים ליד אש התמיד באנדרטת החרוט.

ראו גם
------

* המוזיאון לרצח העם הארמני

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יום הזיכרון לרצח העם הארמני** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Cultural Clash: Development of Genocide memorial area brings controversy to Armenian public
2. ↑  סיפורה של ההפגנה באתר ‏ The Armenian reporter
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעורך דין ופרופסור למשפטים. אם התכוונתם לשופט, ראו רון שפירא (שופט).

**רון שפירא** (נולד ב-1964) הוא עורך דין ופרופסור למשפטים ישראלי. משמש רקטור המרכז האקדמי פרס. קודם לכן היה נשיא המרכז האקדמי פרס ומרצה באוניברסיטת בר-אילן ובאוניברסיטת תל אביב.

ביוגרפיה
--------

רון שפירא נולד בתל אביב. אביו, חיים שפירא, היה נשיא בית משפט השלום בתל אביב. בגיל שבע עשרה החל ללמוד לתואר ראשון במתמטיקה ונרשם לעתודה האקדמית במשפטים. הוא עורך דין החל משנת 1987. בין השנים 1985 ל-1990 שימש במסגרת שירותו בצה"ל עוזרו של מנחם פינקלשטיין, התובע הצבאי הראשי.

לאחר סיום שירותו הצבאי בשנת 1990, החל לעסוק בפרקטיקה עצמאית בעריכת דין. הוא התמחה בנדל"ן ובמשפט פלילי, בעיקר בכל הקשור לעבירות צווארון לבן. ייצג את העמותות של אהוד ברק, כתב את חוות הדעת של המרכז החקלאי כתשובה לעתירה לבג"ץ שהגישה הקשת הדמוקרטית המזרחית. ייצג את איש העסקים דוד אפל ומשמש כיועץ למפעל הפיס.

בין השנים 1994 ל-2000 כיהן כמרצה בכיר באוניברסיטת תל אביב והיה פרופסור אורח באוניברסיטת קולומביה. החל משנת 2001 שימש פרופסור למשפטים באוניברסיטת בר-אילן וכיהן כדיקאן הפקולטה למשפטים באוניברסיטה בין השנים 2001 ל-2004. ב-2008 פרש מאוניברסיטת בר-אילן והתמנה לנשיא המרכז האקדמי פרס שברחובות, כשבמקביל הסיר את מועמדותו לכהונת שופט בבית המשפט העליון.

במרץ 2007 מיזג את משרדו עם משרדו של עוה"ד ד"ר יעקב וינרוט.

באוקטובר 2014 התבטא בראיון נגד תקצוב לימודי המשפטים ומנהל עסקים.

במאי 2017 מונה ליו"ר "הוועדה המיוחדת למתן חוות דעת על המועמד לתפקיד נציב שירות המדינה", ופרש מתפקיד זה כעבור חצי שנה.

חבר הוועדה המייעצת של הפורום הישראלי למשפט וחירות.

נשוי לד"ר קרן שפירא-אטינגר. בתו הבכורה, יערה שפירא, משמשת כתבת בכנסת בתאגיד השידור הישראלי ומבזקנית.

קישורים חיצוניים
----------------

* הדס מגן, ‏"יש הפרזה בחוסר הפופולריות של השחיתות", באתר גלובס, 18 ביולי 2001
* ארנון בן-יאיר, מועמד שר המשפטים לעליון: פרופסור רון שפירא, באתר הארץ, 6 ביוני 2007, 6 ביוני 2007
* מאמרי רון שפירא ב"גלובס"
* ראלי סער, מחקר מצא "תרבות שערורייתית" בלימודי משפטים, באתר הארץ, 13 בפברואר 2002, 14 בפברואר 2002
* אבישי מתיה, ‏"בתי משפט הם בזבוז זמן אינסופי; סבסוד יתר של הליכים", באתר גלובס, 19 במאי 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופ' רון שפירא - נשיא המרכז האקדמי פרס, באתר חדשות מחלקה ראשונה, 6 ביוני 2008.
2. ↑  ארנון בן-יאיר, פרופסור רון שפירא עובר למשרד ד"ר יעקב וינרוט, באתר הארץ, 28 במרץ 2007
3. ↑  שחר חי ואטילה שומפלבי, נשיא מכללה: שערורייה שהמדינה מממנת לימודי משפטים ומנהל עסקים, באתר ynet, 26 באוקטובר 2014
4. ↑  אדריאן פילוט, הקרב על הנציבות: מדוע התפטר יו"ר הוועדה לאישור מינוי נציב שירות המדינה?, באתר כלכליסט, 14 בנובמבר 2017

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007524410905171
* VIAF: 3401168049035338410006
* WorldCat (עם VIAF): 3401168049035338410006

 |
הרב **יוסף בנימין הלוי וואזנר** הוא גאב"ד זכרון מאיר, ראש ישיבת חכמי לובלין בבני ברק ואדמו"ר חסידות "שבט הלוי".

ביוגרפיה
--------

בנם הבכור של הרב חיים מאיר וואזנר ושולמית בת הרב אברהם אליהו מייזס. למד אצל אביו ואצל סבו, וכן בישיבת בית אברהם של חסידות סלונים. לאחר נישואיו לבת הרב מנחם מנדל הורביץ, רבה של קהילת ראחוב בבני ברק, התמנה לר"מ בישיבת חכמי לובלין. בהמשך כיהן בתפקיד "מנהל רוחני" בישיבה, וניהל את הישיבה בפועל. כמו כן כיהן כמנהל רוחני של ישיבת סאטאמר בני ברק.

מגיל צעיר התפרסם כתלמיד חכם, ובעל כישרון בפסיקות ונאומים, וכן נחשב כמומחה בענייני שלום בית וחינוך, ואף חיבר מספר ספרים בנושאים אלו.

התמנה לרב בעיר אלעד, והקים שם בית מדרש "קהל חסידים" ותלמוד תורה. בשנת תשס"ו הקים את "איחוד אברכים" של תלמידי הרב וואזנר, שאיגד את קהילות שבט הלוי בישראל, פעל בענייני ציבור וצדקה, ארגן שיעורי תורה לבני הקהילה והוציא ביטאון חודשי בשם בית חיינו. כמו כן היה פעיל ביסוד וביסוס בתי המדרש "שבט הלוי" בירושלים אשדוד וביתר והיה חבר ועדת הרבנים לענייני תקשורת.

בשנת 2009 חזר אביו מלונדון, לאחר שכיהן שם כרב קהילת סאטמר. הרב יוסף בנימין נקרא למלא את מקום אביו, כרב קהילת "יטב לב" סאטמר, לונדון. תפקיד אותו מילא עד סוף קיץ 2017- תשע"ז, אז חזר להתגורר בישראל ולסייע לאביו בהנהגת ישיבת "חכמי לובלין" והקהילה.

עמדותיו בנושאים ציבוריים
------------------------

הרב וואזנר כמו סבו, אינו נוקט עמדות פוליטיות, אם כי שומר על קשר עם נציגי הציבור החרדי במערכות המדינה. לעיתים נוטה להזדהות עם הפלג הירושלמי במאבק על גיוס בני ישיבות, אם כי בני ישיבתו וחסידיו הולכים ללשכות הגיוס לחתום על דיחוי ומעמד 'תורתו אומנותו'. כמו כן, נמנה עם המתנגדים לחיסון נגד COVID-19 בניגוד לעמדת מועצת גדולי התורה.

צאצאיו
------

לרב יוסף בנימין 14 ילדים, ובינם:

* שלמה זלמן, חתן האדמו"ר מבוהוש
* אברהם אליהו, חתן רבי יוסף אשר אנשיל למברגר ממאקאווא אלעד
* נפתלי, חתן רבי יעקב צבי מאיר ארליך האדמו"ר מקוידינוב
* יעקב שלום, חתן האדמו"ר מראחוב

ספריו
-----

* **הבינה והברכה** - ענייני שלום בית
* **ידות טהרה** - הלכות טהרת הבית וייחוד
* **שו"ת ידות הלוי חלק א' וב'** - אורח חיים ויורה דעה
* **ידות החיים** - פסקים בענייני רפואה ואבלות
* **ידות הבית** - ג' חלקים - ענייני הנהגת הבית היהודי בהלכה והנהגה.- הדרכה לנשים. - הדרכה בחינוך הצאצאים
* **ידות הנפש** - הדרכה למטפלים פסיכולוגים.

קשורים חיצונים
--------------

* שימי שפר, מיוחד: הגרי"ב וואזנר, ה'ממשיך' בהנהגת קהילת שבט הלוי, באתר כיכר השבת
* משה ויסברג, לא יסור שבט מלוי: הכירו את ה'ממשיך' לבית הרב וואזנר - פרופיל, באתר בחדרי חרדים, 08/02/2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  הקים את ראחוב בבני ברק ונפטר בשיבה טובה, 16.1.2020 באתר "כל רגע".
2. ↑  הרב יוסף בנימין הלוי וואזנר על הקורונה, באתר "היהודי"].

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009829389605171
* VIAF: 121016923
* WorldCat (עם VIAF): 121016923

 |
**נגה אשד** (לבית וסרמן; נולדה ב-13 באפריל 1951) היא זמרת, מנחה שירת-רבים ויוצרת ישראלית.

ביוגרפיה
--------

נולדה ב-1951 בשכונת ביצרון בתל אביב. גדלה בבית מוזיקלי וספגה הן שירי זמר שהיו פופולריים בארץ בעשורים הראשונים של המאה ה-20, והן שירים מסורתיים ופיוטי חזנות.

החלה לשיר במסגרות שונות כבר בגיל בית ספר יסודי, בין היתר במקהלת ילדים של תיאטרון "בימות" בניצוחו של זיקו גרציאני.

בתקופת התיכון התחנכה במוסד החינוכי "חוף השרון" ביקום והשתייכה לקיבוץ נחשונים. בתקופה זו טופחה כזמרת מתחילה בידי איש המוזיקה והמקהלות הנרי קלאוזנר, וכן למדה לנגן בגיטרה, הכלי העיקרי המלווה אותה מאז.

### פעילות בתחום הזמר העברי

את שירותה הצבאי עשתה כחברה בצוות הווי של הנח"ל (1969–1971), בתוכניות "חופשה דמיונית"
(שמתוכה הלהיט "חופים") ו"כל שהיה בינינו". תפקידי הסולו המפורסמים שלה: הביצוע המקורי של השיר "יש פרחים" שכתב נתן יונתן והלחין מוני אמריליו, וכן בשיר "רוח אביב" שכתב יחיאל מוהר והלחין משה וילנסקי.

אחרי שירותה הייתה חברה בהרכב בנות חוה, לצד תמר אשל ועידית חיים-הרפז ובניהולה של ציפי פליישר.
בפסטיבל הזמר והפזמון 1973 השתתף ההרכב כלהקת ליווי של שלמה ארצי ("שיר בבוקר בבוקר"), גידי גוב ("יעלה ויבוא") ועדנה לב ("את ואני נולדנו בתש"ח").

בשנת 1987 התמודדה אשד כזמרת סולנית בפסטיבל הזמר והפזמון בערד עם השיר "פתח בית הבד" שהלחינה למילים של המשוררת ריקי דסקל.

מ-1989 ועד 2014 – עסקה בהוראת הזמר העברי באולפני העברית בגוש-דן.

מ-1997 ועד היום מנחה חוג זמר, המהווה מפעל חשוב לשימור הזמר העברי. החוג פתוח לציבור ופועל כיום בבית הורים "ויצו" (דוד המלך 40, תל אביב).

ב-2007 הצטרפה בהתנדבות למפעל זמרשת על תקן מנחת אירועי שירת רבים.

### פעילות בתחום התיאטרון

בשנות ה-80 שלחה ידה בתיאטרון במסגרות שונות, השתתפה מספר פעמים בפסטיבל עכו בהצגות שזכו בפרסים שונים:

* 1981 – הלחנה, משחק ונגינה בהצגה "אשה מן האדמה", שזכתה בפרס השני ובציון לשבח על המוזיקה של אשד.
* 1986 – כתיבה (בשיתוף ענולה שמיר), הלחנה, משחק ונגינה במחזה "עור", שזיכה בפרס השחקנית המצטיינת את רובי פורת-שובל.
* 1989– כתיבה (בשיתוף ענולה שמיר), הלחנה ונגינה בהצגה "מה אתה זוכר, יונתן יונתן", שזכתה בפרס הפסטיבל על משחקה של אורנה כץ.

בשנת 2000 השתתפה כמבצעת וכמלחינה במופע "ספר הזיכרונות של בטני", המבוסס על שירי הספר בעל אותו השם מאת ריקי דסקל (משתתפות נוספות: מיכל גולדברג, ריקי דסקל, מלכה מרין).

משנת 2009 משתתפת במופע התיאטרון שש נפשות, שבע ברכות עם מיכל גולדברג אייל.

ב-1998 פרסמה את ספר הפרוזה "מזון מלכות" (ספריית הפועלים).

קישורים חיצוניים
----------------

* נגה אשד, באתר זמרשת
* נגה אשד, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* נגה אשד, באתר Discogs (באנגלית)
* נגה אשד, דף שער בספרייה הלאומית
* נגה אשד ביוטיוב
* שש נפשות שבע ברכות ביוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301620605171
* ISNI: 0000 0000 6697 1863
* LCCN: no98074943
* MusicBrainz: 4a71c6f5-19b2-4bff-9e37-0a583e7eb0ee
* VIAF: 2085175
* WorldCat: lccn-no98074943

 |
**קלי מייקל ארמסטרונג** (באנגלית: **Kelly Michael Armstrong**; נולד ב-8 באוקטובר 1976) הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת דקוטה הצפונית מאז 2019. ארמסטרונג הוא חבר המפלגה הרפובליקנית.

ביוגרפיה
--------

ארמסטרונג נולד בעיר דיקינסון שבדקוטה הצפונית, ואת לימודיו בבית הספר התיכון של העיר סיים ב-1995. ב-2001 סיים תואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטת דקוטה הצפונית וב-2003 השלים לימודי משפטים באותה אוניברסיטה.

ב-2012 נבחר ארמסטרונג לסנאט של דקוטה הצפונית. הוא החל לכהן בסנאט מדצמבר אותה שנה עד להיבחרו לבית הנבחרים האמריקאי ב-2018. בשנים 2015–2018 שימש ארמסטרונג כיושב ראש המפלגה הרפובליקנית בדקוטה הצפונית. הארגון השמרני "האיחוד השמרני האמריקאי" ("American Conservative Union") העניק לארמסטרונג ב-2017 דירוג שמרנות בן 71 אחוזים.

בפברואר 2018 הודיע ארמסטרונג על מועמדותו לבית הנבחרים של ארצות הברית. את מועמדות המפלגה הרפובליקנית לבית הנבחרים קיבל באורח רשמי בידי ועידת המפלגה באפריל אותה השנה. ארמסטרונג זכה בבחירות הכלליות לבית הנבחרים ב-6 בנובמבר 2018, יום בחירות 2018 בארצות הברית. הוא התפטר ממושבו בבית המחוקקים של המדינה יממה לאחר מכן. ארמסטרונג הושבע לתפקידו עם כינוס הקונגרס ה-116 של ארצות הברית בינואר 2019, והחליף את קווין קריימר שנבחר לסנאט של ארצות הברית. ארמסטרונג חבר בוועדת המשפט של בית הנבחרים, בוועדת בית הנבחרים של ארצות הברית על משבר האקלים ובוועדת הפיקוח והרפורמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלי ארמסטרונג** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של קלי ארמסטרונג (באנגלית)
* אתר האינטרנט הרשמי של מסע הבחירות של ארסטרונג לבית הנבחרים (באנגלית)
* קלי ארמסטרונג, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* קלי ארמסטרונג באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ג'ק דורה, Armstrong joins packed House race, באתר Bismarck Tribune‏, 22 בפברואר 2018 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* US Congress: A000377

 |
חלקו הממשי של אדוות מורלט. ניתן לראות באמצע את צורת גל הסינוס האופיינית הדועכת ככל שמתרחקים מנקודת האמצע
**אַדְוַת מורלט** או **אַדְוַת גאבור** (באנגלית: **Morlet wavelet** או **Gabor wavelet** ) היא אדווה (אנ') המורכבת מאקספוננט מרוכב המוכפל בפונקציית גאוסיין. חלקה הממשי של אדוות מורלט דומה במרכזה לגל סינוס. ככל שמתרחקים מאמצעה של האדווה גל הסינוס דועך לעבר קו האפס. אדוות מורלט שימושיות מאוד כאשר רוצים לאפיין עבור סדרה עתית שינויים לאורך הזמן בהרכב התדרים היוצרים אותה באמצעות התמרת wavelet. במקרה זה משמשים אדוות מורלט ליצירת גרף לאנליזת תדר זמן (Time–frequency analysis).

היסטוריה
--------

אדוות מורלט מעל המישור המרוכב.
הפיזיקאי זוכה פרס נובל דניס גאבור הציג בשנת 1964 דרך ליצירת אנליזת תדר-זמן באמצעות סינוסואידים מבוססי חלון זמן סינוסואידי. הצגה זו התבססה על רעיונות מתחום הפיזיקה הקוונטית, וסיפקה את הטרייד אוף האידיאלי בין רזולוציה בזמן ורזולוציה במרחב התדר. בשנת 1984 השתמש הגאופזיקאי ג'ין מורלט (אנ') ברעיונותיו של גאבור והציג לראשונה פורמליזציה מתמטית של התמרת אדווה רציפה (אנ').

הגדרה
-----

האקספוננט המרוכב מוגדר כ:

{\displaystyle ComplexExponent=Me^{i2\pi ft}}
כאשר i הוא מספר היחידה המדומה. M קבוע המשקף את המשרעת של הסינוס. f הוא התדר של הסינוס, מספר המחזורים שהגל עובר ליחידת זמן t.

גאוסיין מוגדר כ:

{\displaystyle {\displaystyle Gaussian\left(t\right)=Ae^{-{\frac {(t)^{2}}{2s^{2}}}}}}

כאשר לשם הפשטות הוסר פרמטר הקובע את מרכוז הגאוסיין בנקודה שונה מאפס על ציר {\displaystyle t}. {\displaystyle s} הוא קבוע השווה לסטיית התקן של פונקציית הגאוסיין. כלומר: {\displaystyle s={\frac {n}{2\pi f}}}. {\displaystyle n} הוא קבוע המשקף את מספר המחזורים של האדווה, ו-{\displaystyle f} הוא התדר של הסינוס שמוכפל בגאוסיין.

כאשר משתמשים באדוות מורלט על מנת לבצע אנליזת תדר זמן פקטור {\displaystyle n} קובע את הטרייד אוף בין דיוק בזמן לדיוק בתדר. ככל שפקטור {\displaystyle n} גדול יותר כך הדיוק בזמן פוחת אך הדיוק בתדר עולה. בעצם פקטור {\displaystyle n} מגדיל את הרוחב של הגאוסיין שמשמש ליצירת האדווה. ככל שהרוחב יותר גדול כך שינויים מאוד מהירים בהרכב התדרים בזמן עלול להתפספס. מנגד רוחב גדול יותר יכול לתפוס יותר טוב פעילות דומיננטית בתדרים מסוימים לאורך זמן.

כדי לקבל את אדוות מורלט מכפילים בין 2 הפונקציות מקבלים:

{\displaystyle {\displaystyle MorletWavelet\left(t\right)=Ae^{-{\frac {(t)^{2}}{2s^{2}}}}}e^{i2\pi ft}}

כאשר {\displaystyle A={\frac {1}{(s{\sqrt {\pi }})^{\frac {1}{2}}}}} הוא פקטור סילום (scaling factor) שמשתנה בין כל תדר לתדר.

שימושים
-------

אדוות מורלט משמשות ליצירת אנליזת תדר זמן, אנליזה נפוצה במדעי המוח. כאשר פעילות מוחית מופיעה בצורה עקבית בתדר מסוים אך הפאזה שלה אינה קבועה, שימוש בטכניקות קלאסיות כמו פוטנציאלים קשורי-אירוע תיכשל באיתור הפעילות. עם זאת כיוון שאדוות מורלט משתמשות בפונקציית אקספוננט המרוכב היא אפקטיבית עבור איתור פעילות בפאזה משתנה. בנוסף, פעילות מוחית ובפרט כזו הנמדדת באמצעות רישומי EEG, היא לרוב אינה פעילות סטציונרית. כלומר מדדים שוליים של הפעילות, כמו ממוצע או סטיית תקן, אינם קבועים בזמן. אנליזת תדר זמן מבוססת אדוות מורלט לא מניחה סטציונריות על כלל הפעילות, אלא רק על האזורים בהם הסינוס המרוכב דומיננטי. הנחה שכזו לרוב כן מתקיימת במידע מרישומי מוח.

לקריאה נוספת
------------

* Cohen, M. X. (2014). Analyzing neural time series data: theory and practice. MIT press
**בובכר פופאנה** (בצרפתית: **Boubacar Fofana**; נולד ב-6 בנובמבר 1989 בקונאקרי שבגינאה) הוא כדורגלן גינאי, המשחק בעמדת הקשר האחורי בנבחרת גינאה.

קריירת מועדונים
---------------

פופאנה שיחק בקבוצות פיניאלנובנסה, פראינסה, גונדומאר, קרטלספור, קרלסרוהה, טונדלה, נסיונל מדיירה, אל-איתיפאק, אל-ח'ליג', מוריירנסה, גז מתאן מדיאש וספסי ספאנטו ג'ורג'.

ב-25 ביולי 2022 חתם בעירוני טבריה מהליגה הלאומית. ב-28 בספטמבר 2022, עירוני טבריה הודיעה בדף הפייסבוק הרשמי שלה כי "בעקבות פציעה ממושכת ובהחלטת הצוות המקצועי הוחלט לשחרר את בובכאר פופאנה". רשם שתי הופעות בלבד, כשבשתיהן עלה כמחליף מהספסל. בשנת 2023 חתם בbsad מליגה הפורטוגלית השנייה.

קריירה בינלאומית
----------------

פופאנה נמנה עם סגל נבחרת גינאה מאז 2014, ואת הבכורה שלו ערך ב-5 במרץ של אותה שנה, במשחק ידידות שהסתיים בניצחון נבחרתו על איראן בתוצאה 1–2.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  בובקאר פופאנה חתם בעירוני טבריה, עופר ורטה חזר להפועל רמת גן, באתר וואלה!‏, 25 ביולי 2022

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"בובכר פופאנה"**.
ד"ר **הילדה שראם** (בגרמנית: **Hilde Schramm**; נולדה ב-1936), פעילה גרמנית נגד האנטישמיות ולהנצחת זכר השואה.

שראם היא בתו של אלברט שפר, אשר היה שר החימוש בממשלתו של אדולף היטלר, ושותף לפשעי המשטר הנאצי. שפר הואשם בפשעי מלחמה ובפשעים כנגד האנושות במשפטי נירנברג ונדון לעשרים שנות מאסר בכלא שפנדאו. בטרם כיהן שפר כשר החימוש, היה אדריכלו האישי של היטלר, ונחשב לידידו הקרוב.

ביוגרפיה
--------

שראם היא השנייה מבין ששת ילדיו של שפר, בהם האדריכל אלברט שפר הבן (אנ'). בילדותה, בטרם נפילת המשטר הנאצי, הייתה שראם בין המבקרים באוברזלצברג משכנו ההררי של היטלר, וניהלה אורח חיים המקובל בקרב ילדי בכירי המשטר הנאצי. לאחר כליאתו של אביה, ניהלה שראם עמו התכתבות ערה בעת שבתו בכלא, שהחלה בהיותה בת 17. התכתבות זו וטענתו של אביה כי "לא ידע דבר" הביאו אותה למחשבה עצמאית, ולמסקנות משלה. באשר לאביה טענה שראם כי אינה חשה אשמה, כי אם בושה.

לאחר מלחמת העולם השנייה בילתה שראם שנה בארצות הברית והתארחה אצל משפחה קוויקרית. לאחר מכן שבה לגרמניה ולמדה חינוך. בשנות השמונים הפכה שראם לפוליטיקאית ליברלית ושימשה כסגן נשיא הפרלמנט של ברלין, מטעם מפלגת הירוקים.

שראם שיתפה פעולה עם הביוגרפית של אביה, גיטה סרני אשר פרסמה בשנת 1995 ביוגרפיה ביקורתית בשם "אלברט שפר ומלחמתו באמת". סרני כינתה את שראם "האדם המוסרי ביותר שהכרתי מעודי".

בשנת 1994 ייסדה שראם את קרן "Zurückgeben" (להעניק בחזרה), אשר סייעה לנשים יהודיות בתחום האומנות. שראם ייסדה את הקרן בכספי ירושת אביה, ובמכירת תמונות משפחתיות, אשר היא חשדה כי במקורן היו שייכות ליהודים, והוחרמו בימי המשטר הנאצי. כן פעילה שראם במכון "קונטקט" המסייע לקורבנות הנאצים במזרח אירופה אשר אינם זכאים לסיוע אחר מן הממשלה הגרמנית. היא אף בחבר המנהלים של המרכז לסיוע לנפגעי טרור בברלין.

בספטמבר 2004 קיבלה שראם את פרס משה מנדלסון על פעילותה זו, ותרמה חלק מכספי הפרס למכון צוריקגבן, ולמכון קונטקט. הקהילה היהודית בברלין ביקשה כי הפרס לא יינתן בבית כנסת, והטקס התקיים בסוף בכנסייה. דובר הקהילה הדגיש כי שראם ראויה לקבל את הפרס, אך הבהיר כי המטען הרגשי הכרוך בזכר אביה של שראם אינו מאפשר הענקת הפרס בין כותלי בית כנסת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הילדה שראם** בוויקישיתוף
* רמי נוידרפר, על בתו הטובה של הפושע אלברט שפר
* אתר למנויים בלבד ילדים ונכדים של נאצים מבקשים להשיב רכוש יהודי לבעליו, באתר הארץ, 21 בינואר 2015
* הריאיון עם שראם ב"גרדיאן" (באנגלית)
* הנריק המרן, אני חשה בושה, לא אשמה, באתר הארץ, 21 באפריל 2005, תרגום הראיון בגרדיאן לעברית
* קרן צורוקגבן - להעניק בחזרה (אורכב 28.09.2007 בארכיון Wayback Machine) (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "אני חשה בושה, לא אשמה". *הארץ*. 2005-04-21. נבדק ב-2021-08-04.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007403984205171
* BnF: cb133323888 (data)
* GND: 108957225
* ISNI: 0000 0000 8101 3460
* LCCN: n78046321
* NLP: a0000003749262
* NTA: 068405669
* SUDOC: 035728655
* VIAF: 22288276
* WorldCat: lccn-n78046321

 |
**כנפתן ים-תיכוני** או **כנפתן שדי** (שם מדעי: *Mobula mobular*; מכונה גם **דג שטן ענק**) הוא מין של דג סחוס ממשפחת הטחניים השייך לסוג כנפתן והוא המין הגדול ביותר בסוגו.

מאפיינים
--------

זהו הגדול שבכנפתנים והוא מגיע לאורך 5.2 מטר ושוקל 1,000 ק"ג. הכנפתן בעל זוג אברות לצד עיניו, העוזרות לתעל את מזונו לפיו והוא בעל כנפיים גדולות הפונות אחורה וצבעם חום-שחור. הגוף חום עם עורף שחור ופס לבן מאחוריו והבטן לבנה. בקצה הגוף ישנו זנב דק וחד.

דג זה שוחה לאורך הים התיכון וחופי האוקיינוס האטלנטי המזרחי ומגיע ממש עד חופי אירלנד ופורטוגל. הוא חי באוקיינוס הפתוח רוב זמנו ושם הוא מחפש פלנקטון ולהקות דגים וסרטנים למאכל.

דג זה נמצא בירידה בשנים האחרונות ונמצא בסכנת הכחדה. הסיבות העיקריות הם זיהום הימים והסתבכות ברשתות ציד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כנפתן ים-תיכוני** בוויקישיתוף
* כנפתן ים-תיכוני, באתר ITIS (באנגלית)
* כנפתן ים-תיכוני, באתר NCBI (באנגלית)
* כנפתן ים-תיכוני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* כנפתן ים-תיכוני, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* כנפתן ים-תיכוני, באתר FishBase (באנגלית)
* כנפתן ים-תיכוני, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  כנפתן ים-תיכוני באתר הרשימה האדומה של IUCN
**ויליאם בזיוט** (באנגלית: **William Baziotes**‏; 11 ביוני 1912 – 6 ביוני 1963) היה צייר אמריקאי, שהושפע מהסוריאליזם ותרם לאקספרסיוניזם המופשט.

ביוגרפיה
--------

נולד וגדל בפיטסבורג, פנסילבניה והחל את הכשרתו הרשמית באמנות ב-1933 באקדמיה הלאומית לעיצוב בניו יורק, שם סיים את לימודיו ב-1936. הוא למד אצל צ'ארלס קורטני קארן, איבן אולינסקי, גיפורד ביל ולאון קרול. בזיוט למד גם דרך פרויקט האמנות הפדרלי בשנים 1940-1938

בשנות הארבעים הוא התיידד עם אמנים רבים בקבוצה האקספרסיוניסטית המופשטת שהתהוותה. אף שהוא התעניין גם בקבוצות האמנות פרימיטיבית ובאוטומטיזם, עבודתו תאמה יותר את הסוריאליזם האירופי. בהמשך הקריירה שלו לימד רבות. תערוכת היחיד הראשונה שלו הייתה בגלריה של פגי גוגנהיים ב-1944.

בשנת 1948, ויליאם בזיוט, מארק רותקו, רוברט מאת'רוול, בארנט ניומן ודייוויד הייר הקימו בית הספר לאמנים ברחוב 35 מזרח 8. שם ניתנו הרצאות בהשתתפות טובה והיו פתוחות לקהל, עם דוברים כמו ז'אן ארפ, ג'ון קייג' ואד ריינהרדט, אך בית הספר לאמנות נכשל כלכלית ונסגר באביב 1949.

מאוחר יותר לימד בבית הספר לאמנות במוזיאון ברוקלין, מרכז האמנות העם, המוזיאון לאמנות מודרנית, ובאוניברסיטת סיטי של ניו יורק, האנטר קולג' ואוניברסיטת ניו יורק במנהטן במהלך עשר השנים האחרונות שלו.

בזיוט ואשתו אתל, לה נישא ב-1941, חיו באזור מורנינגסייד הייטס בצפון מנהטן עד מותו מסרטן הריאות ביוני 1963, חמישה ימים לפני יום הולדתו ה-51.

במהלך חייו, הוא ואשתו חלקו אהבתם לאמנות ופיסול יווני עתיק, כמו גם לשירתו של שארל בודלר. רבים מציוריו שואבים השראה משירתו של בודלר וכן מאמנות עתיקה.

כמה מיצירותיו המפורסמות נמצאות במוזיאון גוגנהיים בניו יורק.

קישורים חיצוניים
----------------

* ויליאם בזיוט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* ויליאם בזיוט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  A Finding Aid to the William and Ethel Baziotes papers, circa 1900-1992, bulk 1935-1980, www.aaa.si.edu (באנגלית)
2. ↑  Subject of the Artist | art school, Encyclopedia Britannica (באנגלית)
3. ↑  William Baziotes Paintings, Bio, Ideas, The Art Story

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007509748005171
* BnF: cb15061434r (data)
* GND: 12961775X
* ISNI: 0000 0000 6680 3480
* LCCN: no89005739
* NKC: ola2003167547
* NLP: a0000003622523
* RKD: 5281
* SNAC: w69w176j
* SUDOC: 08272864X
* ULAN: 500023351
* VIAF: 10929340
* WorldCat: lccn-no89005739

 |
**דניאל מונטלבאנו** (נולדה ב-23 בינואר 1989) היא מחליקה אמנותית ישראלית המתחרה בהחלקה על הקרח בתחרויות לזוגות ובתחרויות לנשים. ייצגה את ישראל ב-3 אליפויות עולם (2010, 2011, ו-2012) ובשתי אליפויות אירופה (2010 ו-2012).

ביוגרפיה
--------

מונטלבאנו נולדה במנהסט, בחוף הצפוני של לונג איילנד במדינת ניו יורק שבארצות הברית. היא החלה להתאמן בשנת 1993 בהיותה בת 4. היא עלתה לישראל בשנת 2009 והחלה להתאמן במועדון "כוכבים על הקרח", שבקריית שמונה. בעונת 2009/2010 החלה להחליק בתחרות הזוגות ביחד עם יבגני קרסנופולסקי והתאמנה בהדרכתם של אולג מקרוב וגלית חייט.

### 2010

באליפות אירופה בהחלקה על הקרח שנערכה בטאלין שבאסטוניה בסוף ינואר 2010 סיימו מונטלבאנו וקרסנופולסקי בתחרות הזוגות במקום 18. חודשיים לאחר מכן, באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה בטורינו שבאיטליה הם סיימו בתחרות הזוגות במקום 25 והאחרון.

### 2011

באליפות אירופה בהחלקה על הקרח שנערכה בברן שבשווייץ בסוף ינואר 2011 הם פרשו מהתחרות לאחר שמונטלבאנו פרקה את הכתף במהלך החימום לתחרות. באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה במוסקבה שברוסיה בסוף מרץ 2011 סיימו מונטלבאנו וקרסנופולסקי בתחרות הזוגות במקום 20.

בשנת 2011 החלה להתאמן עם קיוקו אינה בניו ג'רזי.

### 2012

באליפות אירופה בהחלקה על הקרח שנערכה בשפילד שבבריטניה בסוף ינואר 2012 סיימו מונטלבאנו וקרסנופולסקי בתחרות הזוגות במקום 11. חודשיים לאחר מכן, באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה בניס שבצרפת הם סיימו בתחרות הזוגות במקום 17.

### 2013

לאחר שנפרדה משותפה לתחרות הזוגות, קרסנופולסקי, בשנת 2013 החלה להתחרות בתחרות לנשים.

בתחרות גביע העולם שנערכה באוברסדורף שבגרמניה ב-27 באוקטובר 2013 סיימה מונטלבאנו במקום 27 בתחרות לנשים ולא הצליחה לקבוע את הקריטריון הבינלאומי להשתתפות באולימפיאדת סוצ'י (2014).

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **דניאל מונטלבאנו** |

* דניאל מונטלבאנו, באתר *ההתאחדות הישראלית להחלקה על הקרח*
**כריסטופר קין** (באנגלית: **Christopher Keene**;‏ 21 בדצמבר 1946 – 8 באוקטובר 1995) היה מנצח אמריקאי.

חייו
----

קין נולד בברקלי, קליפורניה ולמד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. כמי שעמד בקשר עם פסטיבל ספולטו משנת 1968 (וכיהן כמנהל המוזיקלי שלו בשנים 1972 עד 1976), היה שותף לייסוד "פסטיבל ספולטו ארצות הברית", שם כיהן כמנהל מוזיקלי מ-1977 עד 1980. משנת 1969 עד 1971 היה המנהל המוזיקלי של "להקת הבלט האמריקאי" של **אליוט פלד**.

בשנת 1969 הצטרף קין לסגל האופרה של ניו יורק וכעבור שנה ניצח שם לראשונה על "דון רודריגו" של חינסטרה. בשנים הבאות ניצח בבית אופרה זה על מספר רב של אופרות, ביניהן הצגת הבכורה העולמית של "האיש החשוב ביותר" של מנוטי (עם הארי תייארד, 1971), וכן לה טרוויאטה, נישואי פיגארו (עם מיכאל דוולין בתפקיד פיגארו), "פרשת מאקרופולוס", "סוזאנה", "טוסקה" (עם מאריסה גלוואני), "ביאטריקס צ'נצ'י", "פאוסט", חליל הקסם (עם סיביל יאנג בתפקיד מלכת הלילה), "הכתרת פופיאה", "אריאדנה בנאקסוס", "מדיאה" (בגרסה האיטלקית), "הפוריטנים" (עם בוורלי סילס, "סלומה", "רומיאו ויוליה כפריים", "הנערה מן המערב", "אנדראה שנייה", "אהבה לשלושה תפוזים", "טבעת החנק" (עם פיליס טרייגל בתפקיד מיס ג'סל), "משה ואהרון" של שנברג ו"החיילים" של צימרמן.

קין ניצח גם במטרופוליטן אופרה במשך עונה אחת, על צמד האופרות אבירות כפרית וליצנים בערב אחד (עם טרזה סטראטאס בתפקיד נדה) בשנת 1971. מ-1974 עד 1989 היה מנהל מוזיקלי של פסטיבל ארטפארק בבאפאלו, ומ-1975 עד 1985 כיהן באותו תפקיד בתזמורת הסימפונית של סירקיוז. קין ייסד את הפילהרמונית של לונג איילנד ב-1979 וניהל אותה עד 1990. ב-1976 ניצח על הצגת הבכורה העולמית של "הבובה של בילבי" מאת קרלייל פלויד, בגראנד אופרה של יוסטון.

באופרה של ניו יורק מינתה אותו סילס למנהל מוזיקלי משנת 1982 עד 1986 והוא החליף אותה כמנהל כללי ב-1989, משרה בה החזיק עד מותו. קין אושפז לטיפול באלכוהוליזם במרכז בטי פורד ומת מלימפומה כתוצאה מאיידס בבית חולים בניו יורק בגיל ארבעים ושמונה. הופעתו האחרונה, באופרה של ניו יורק, הייתה במאטיס הצייר של הינדמית.

קין ניצח על "הקונסול" של מנוטי ב-1977 ועל "ונסה" של בארבר ב-1979 בשידורי הטלוויזיה הציבורית מפסטיבל ספוליטו האמריקאי ועל הפקות של מאדאם באטרפליי (1980) וכרמן (1984) באופרה של ניו יורק ששודרו בטלוויזיה. רשימת הקלטותיו של קין כוללת את ההקלטה הראשונה של "סאטייגראהה" מאת פיליפ גלאס (ל-CBS/סוני, 1984) ואת פסקול הסרט "מצבים משתנים" של קן ראסל שהלחין ג'ון קוריליאנו (RCA 1980).

לקריאה נוספת
------------

* James R. Ostreich "Christopher Keene Is Dead; Head of City Opera Was 48", *The New York Times*, October 9, 1995.

קישורים חיצוניים
----------------

* כריסטופר קין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* כריסטופר קין, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* כריסטופר קין, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  כתבה אודות מותו של כריסטופר קין באתר העיתון הניו יורק טיימס, מתאריך 9/10/1995.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007340515205171
* BnF: cb13939444n (data)
* GND: 124778585
* ISNI: 0000 0000 6308 4054
* LCCN: n81026369
* MusicBrainz: ded16278-c91d-486e-b1cd-1fa09ff1ddaf
* NTA: 073180831
* SNAC: w6ft96bh
* SUDOC: 172743192
* VIAF: 2660948
* WorldCat: lccn-n81026369

 |
המונח "אוזן פיל" מפנה לכאן. לערך העוסק בצמח, ראו אלוקסיה.

אוזן פיל בציפוי שוקולד
**אוזני פיל** (גם: **אוזני חמור**, **אוזני חזיר**, **אוזניות**, **משקפיים** או **דקליות** או **אף חזיר**  מצרפתית: **Palmiers**, מבוטא: **פאלמייה**) הן עוגיות עשויות בצק עלים. מגוון שמותיהן מתייחס לצורתן האופיינית - ספירלה כפולה, המזכירה עלי דקל, אוזני בעלי חיים, לב ועוד.

להכנת העוגיות משטחים בצק עלים על גבי סוכר וקינמון, מגלגלים אותו משני צידיו לגליל כפול ופורסים לפרוסות דקות. את הפרוסות טובלים שוב בסוכר ואופים.

גיוון נפוץ הוא טבילת העוגיות בקצה אחד שלהן בציפוי שוקולד נוזלי, המתקרר ומתקשה. 

המתכון הקלאסי אינו כולל מילוי ונפוץ במגוון מדינות, הן באפייה ביתית והן בשיווק מסחרי.
מתכונים מודרניים עשויים לכלול מלית מתוקה (למשל ממרח שוקולד) או מלוחה (גבינות, ממרחי ירקות ועוד).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוזני פיל** בוויקישיתוף
* עוגיות אוזני פיל מדריך בליווי תמונות, בפורום "מטעמים"
* אוזני פיל עם ממרח שוקולד, באתר של קרין גורן
* הגרסה המלוחה של אוזני פיל-סער אהרוני, באתר של נתניה און ליין
**בולוס פמפיגואיד** (Bullous pemphigoid) היא מחלה אוטואימונית (אוטואימונית) המופיעה כמחלת עור. המחלה מתבטאת בהופעת שלפוחיות ובועות על גבי העור. נמצאת באבחנה מבדלת עם מחלת פמפיגוס.
המחלה שכיחה יותר מפמפיגוס ולרוב מתבטאת במהלך של התלקחויות והחלמות ולבסוף עוברת תוך 10 שנים.

הנגעים מופיעים לרוב במפשעות, בתי שחי ואזורים פלקסוריים (מתכופפים) של הגפיים. לעיתים קרובות נראה רק הופעה של פריחה ללא הופעת שלפוחיות.

הפגיעה היא פעילות של נוגדנים עצמיים מסוג IgG ומערכת המשלים כנגד אנטיגן הנקרא **בולוס פמפיגואיד** המצוי בשכבה החלבונית המחברת בין תאי העור לשכבת הבסיס של העור (המידסמוזום). התגובה בין הנוגדן לאנטיגן גורמת לשפעול מערכת המשלים ולימפוציטים הגורמים להפרשת אנזימים פרוטאוליטיים (אנזימים הורסי חלבונים) ההורסים את הרקמה הבסלית (שכבת הבסיס).

הבדלה מפמפיגוס
--------------

* מופיעה בגיל מתקדם יותר
* אין הופעת נגעים בפה
* השלפוחיות מוצקות יותר ומקובעות, אין הופעת סימן ניקולסקי (שפשוף העור גורם לקילופו וזאת בשל היפרדות שכבות העור)
* בבדיקה פתלוגית לאחר ביופסיה מוצאים שקיעה שונה של האנטיגנים - לאורך הצומת האפידרמלי-דרמלי (בין שכבות עור) בצורה ליניארית (בניגוד לצביעה בצורת רשת בפמפיגוס).

טיפול
-----

בדומה לפמפיגוס המחלה מטופלת בתכשירים העובדים על דיכוי מערכת החיסון וסטרואידים אך במינון נמוך יותר.
לעיתים משלבים עם הטיפול המדכא את מערכת החיסון גם טיפול אנטי דלקתי כדי לייעל את הטיפול (יצירת סינרגיה).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בולוס פמפיגואיד** בוויקישיתוף
* הערך "בולוס פמפיגואיד", באתר ויקירפואה
* בולוס פמפיגואיד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**משה בתיבה** הוא מאכל, המזוהה בעיקר כארוחת ילדים המורכב מנקניקיות עטופות בבצק עלים. באנגלית נקרא המאכל **Pigs in a blanket** ("חזירים בשמיכה"), ואילו בעברית הוא מכונה "משה בתיבה", שם שמקורו בספרה של רות סירקיס "ילדים מבשלים" (1975).

המאכל מתייחס לכמה מוצרי מזון המתבססים על נקניקיות המגולגלות בבצק בווריאציות שונות, הנפוצות בעיקר בישראל, בארצות הברית, בממלכה המאוחדת, באיטליה, באוסטרליה, באירלנד, בגרמניה, בהולנד, ברוסיה, בקנדה וביפן.

בארצות הברית קיימת גם גרסה עם שתי נקניקיות שנקראת "תורה ציווה לנו משה" על שם הדמיון לספר התורה.

המאכל בתרבויות שונות
--------------------

ב**ארצות הברית**, שם המאכל אינו מתייחס לנקניקיות בבצק בלבד. לעיתים הנקניקיות נעטפות בביסקוויט, בפנקייק או בקרואסון.

ב**ממלכה המאוחדת**, המאכל "חזירים בשמיכה" מורכב ממיני נקניקיות העטופות בבייקון והוא מוגש בדרך כלל בארוחת הצהריים של חג המולד או בארוחות על האש. כיום נחשב המאכל לחלק מסורתי בארוחת חג המולד.

ב**רוסיה**, המאכל קרוי "Сосиска в тесте" — "נקניקיות בבצק".

ב**גרמניה**, המאכל קרוי "Würstchen im Schlafrock" — "נקניק בחלוק", המורכב גם הוא מבצק עלים ומכיל לעיתים פנקייק, גבינה ובייקון.

ב**דנמרק**, המאכל בנוי מהרכבו המסורתי וקרוי "Pølsehorn" — "נקניק לחמנייה".

ב**ישראל**, המאכל מזוהה כארוחת ילדים, המוגש עם קטשופ. המאכל אינו מוגש במסעדות והוא נאפה באופן ביתי, או בהפשרה של המזון כמוצר מוקפא. נקרא לעיתים גם **בורקס נקניק**.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **משה בתבה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **משה בתיבה (מאכל)** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  את השם טבעה ב-1972 בתה בת ה-8 של סירקיס, נורית, שבמהלך שהותה של המשפחה בארצות הברית למדה בבית ספר יהודי דתי. "יום אחד חזרה הביתה לאחר הלימודים וראתה את אמא שלה מכינה נקניקייה עטופה בבצק עלים, ואז אמרה לה: 'אמא, מה שאת עושה מזכיר לי מה שלמדנו היום בבית הספר על משה בתיבה'" (הדסה קנטור, 'עברית היא עברית', **הד האולפן החדש** 94 (אביב 2008), 132).
2. ↑  בורא מיני מזונות: נקניקיות התורה; היגיינה; בעבע; פופקורן, באתר onegshabbat.blogspot.co.il
3. ↑  ארוחות חג המולד באנגליה
4. ↑  Würstchen im Schlafrock
**עמית זנטי** (נולד ב-2 באפריל 1997) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בהפועל אום אל פאחם.

קריירה
------

זנטי החל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של מועדון ספורט אשדוד, ובגיל 13 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי חיפה. ב-21 ביולי 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 1–1 נגד נומה קאליו במוקדמות הליגה האירופית, ובדו-קרב בעיטות ההכרעה החמיץ פנדל והקבוצה הודחה מהמפעל. ב-10 בינואר 2017 ערך זנטי את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 0–2 נגד הפועל באר שבע. בסך הכל ערך 15 הופעות בליגת העל בעונת 2016/2017, ובמקביל שיחק גם בקבוצת הנוער והיה שותף להעפלתה לשלב הפלייאוף בליגת האלופות לנוער. בעונת 2017/2018 שותף בשלושה משחקים, וב-13 במאי 2018 כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 2–0 על הפועל רעננה.

בתחילת עונת 2018/2019 שותף זנטי בעשרה משחקי ליגה במדי מכבי חיפה, וב-31 בינואר 2019 הושאל לבני יהודה תל אביב. ב-16 בפברואר 2019 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 4–2 על הפועל חיפה. בתום העונה זכה עם בני יהודה בגביע המדינה, כשכבש את הפנדל הרביעי בדו-קרב בעיטות ההכרעה מול מכבי נתניה במשחק הגמר. בתום העונה חתם על חוזה חדש לארבע עונות בבני יהודה, במסגרת העסקה בה עברו יובל אשכנזי ודולב חזיזה למכבי חיפה. בעונת 2020/2021 רשם 20 הופעות, במהלכן כבש ארבעה שערים. בסיום אותה העונה נשר יחד עם בני יהודה לליגה הלאומית. ב-28 בינואר 2022 שוחרר מהמועדון.

ב-6 באוקטובר 2022 חתם במכבי בני ריינה.
ב-6 באוגוסט 2023 חתם בהפועל אום אל פאחם. הוא כבש שלושה שערים בשני מחזורי הליגה הראשונים.

תארים
-----

בני יהודה תל אביב
* גביע המדינה: 2018/2019

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלון בן דוד, ‏עמית זנטי הושאל לבני יהודה ממכבי חיפה, באתר ONE‏, 31 בינואר 2019
2. ↑  גידי ליפקין, ‏רשמי: אשכנזי וחזיזה חתמו בשורות מכבי חיפה, באתר ONE‏, 20 ביוני 2019
3. ↑  תומר חבז, בהחלטה משותפת: עמית זנטי שוחרר מבני יהודה, באתר ONE, ‏28 בינואר 2022
4. ↑  עמית גולדשטיין, ‏עמית זנטי חתם בבני ריינה, עשוי לשחק מול מכבי חיפה, באתר ערוץ הספורט, 6 באוקטובר 2022
**הספר השחור** (בכורדית: **مسحە‌فا ڕه‌ش**; מצחאף ראש) הוא אחד משני ספרי האמונה של הדת היזידית, לצד ספר ההתגלות היזידי ("כתאב קילווה"). שני הספרים כתובים בניב קורמאנג'י (ניב של כורדית).

תוכן הספר
---------

לפי האמונה היזידית הספר, שאיננו מחולק לפרקים, מכיל את דברי האל, שנמסרו כאשר ירד מהר שחור. חלקו הראשון של הספר מכיל את מיתוס הבריאה היזידי. לפי מיתוס זה נבראו בראשית הפנינה הלבנה (היא העולם) ושבעת המלאכים ובראשם "מלאכּ טאוס", מלאך הטווס. האל ציווה על המלאכים להביא אבק ואדמה מהארץ ולבנות את גופו של אדם. אז טאוס מאלכ נפח באדם נשמת רוח חיים ולימד את האדם להתפלל לשמש המייצגת את האל העליון. מתוך ציות לאל, שציווה את המלאכים לא להשתחוות לשום ישות פרט אליו, לא השתחווה טאוס מלאכ לאדם, שעה שהמלאכים האחרים עשו זאת. לאחר מכן מסופר על נפילתו של האדם, בריאת עזר-כנגדו (אשה בדמות חווה) וגירושם מגן העדן.

חלקו השני של הספר מפרט את שמותיהם של מלכים יזידיים ורשימת כללי "כשרות" ובהם מאכלות אסורים וכללי טאבו בנוגע להיגיינה אישית. הספר מסתיים בגרסה שנייה, שונה, של סיפור הבריאה.

טקסט הספר
---------

Çira TV teach that Al Dajjal the Accursed Is a Syrian Jew and Is a friend of Türkiye
לפי האמונה היזידית, הטקסט המקורי של הספר מצוי בכפר קסר טז א-דין; אולם חוקרים מודרניים תמימי דעים שהספר פורסם בכתב לראשונה בראשית המאה ה-20, לאחר שתוכנו הועבר במשך דורות בעל-פה וכותביו היו מלומדים שאינם בני הדת היזידית.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיטקסט טקסט בוויקיטקסט: **הספר השחור (יזידי)** |

* טקסט מלא של הספר (באנגלית)
* גרסה נוספת של התרגום לאנגלית, כולל חלוקה לפרקים נושאיים שאיננה במקור
* מקור סורי לספר השחור, נדפס ב-1896
* טקסט המקור בתעתיק לאותיות עבריות, באתר ויקיטקסט

הערות שוליים
------------

1. ↑  ערך על היזידים ב"אנציקלופדיה אירניקה" (באנגלית)
פירוש נוסף ערך זה עוסק במזיקים שהפיצו מחלות או השמידו יבולים או בעלי חיים. אם התכוונתם לשרצים ביהדות, ראו שרצים (יהדות).
כנימות עלים ניזונות מעלי מאכל ופוגעות ביבולים.
**שרצים** הם מזיקים שהפיצו מחלות או השמידו יבולים או בעלי חיים. מכיוון שהמונח מוגדר ביחס לפעילות אנושית, המינים הנכללים משתנים לפי האזור.

המונח נובע מהמילה הלטינית **vermis** (worm - תולעת), ובמקור שימש לפגית דמוית תולעת של חרקים מסוימים, שרבים מהם שורצים מזון. המונח שרץ נמצא במקורות מ-1530–1540.

הגדרה
-----

המונח "שרצים" מתייחס למגוון רחב של אורגניזמים, כולל מכרסמים, תיקנים, טרמיטים, פשפשים, יתושים, חמוסים, מצנחים, סבלים, חולדות ולעיתים גם שועלים.

מבחינה היסטורית, במאה ה-16 וה-17, הביטוי שימש גם ככינוי גנאי הקשור לקבוצות אנשים שבדרך כלל נגועות בשרצים, כלומר קבצנים ונוודים, ובאופן כללי יותר עניים.

מכרסמים וחרקים נושאי מחלות הם המקרים הרגילים, אך המונח מוחל גם על בעלי חיים גדולים יותר - במיוחד טורפים קטנים - בדרך כלל משום שהם צורכים משאבים שבני אדם רואים בהם, כמו בעלי חיים וגידולים. לדוגמה: ציפורים שאוכלות יבולי דגנים ופירות. העורב האמריקאי (*Corvus brachyrhynchos*), שנוא על ידי החקלאים בגלל מניעת יבול. יונים, שהוכנסו באופן נרחב בסביבות עירוניות, נחשבות לעיתים גם לשרצים. זנים מסוימים של נחשים וארכנידים עשויים להיחשב גם לשרצים.

הידרדרות האיזון
---------------

כל מין יכול להתפתח לשרצים אם יכנסו אותו לאזור שיש בו תנאי מחיה נוחים ומעט טורפים טבעיים. במקרים כאלה הם נתפסים כמין פולשני ובני אדם לעיתים קרובות בוחרים למלא את תפקיד הטורף כדי להגביל את הסכנה לסביבה. דוגמאות לשרצים כוללות עזים באיי גלאפגוס, ארנבים באוסטרליה או חתולים באיי הנסיך אדוארד. חולדות, עכברים ותיקנים הם שרצים עירוניים ופרבריים נפוצים.

הממלכה המאוחדת
--------------

על פי "חוקי שרצים" של טיודור, יצורים רבים נתפסו כמתחרים על תוצרת הכפר, ופרסים שולמו על ידי הקהילה עבור פגריהם. הכרזת הדיה האדומה כשרץ הובילה לדעיכתה עד כדי הכחדה בבריטניה עד המאה ה-20. עם זאת, הדיה האדומה הוחזרה מאז לחלק גדול מסקוטלנד ולרוב אנגליה וויילס על ידי מיקומם הטרנספורטיבי של זוגות רבייה מאזורים אחרים באירופה.

ראו גם
------

* טפילות
* מזיק
* עשבים שוטים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שרצים** בוויקישיתוף
* משרד משאבי הטבע בניו ברונסוויק

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Vermin". *Merriam-Webster Online Dictionary*. Britannica Publishing. נבדק ב-13 בדצמבר 2006. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Varmint definition". Dictionary.com. נבדק ב-5 בינואר 2012. Origin: 1530–40; var. of vermin `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Vermint" cited in England in 1539, *Oxford English Dictionary', 2nd ed*
4. ↑  Phillipa Bellemore (בנובמבר 2006). *Tenants' Rights Manual: A Practical Guide to Renting in NSW*. Federation Press. p. 66. ISBN 978-1-86287-557-9. `{{cite book}}`:  (עזרה)
5. ↑  Karen Raber (24 בספטמבר 2013). *Animal Bodies, Renaissance Culture*. University of Pennsylvania Press. pp. 26–27. ISBN 978-0-8122-0859-7. `{{cite book}}`:  (עזרה)
6. ↑  McCarthy, Michael (23 במרץ 2007). "Book Review: Silent Field, By Roger Lovegrove: songbirds versus shotguns". *The Independent*. נבדק ב-7 ביולי 2009. `{{cite news}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007538614405171
* GND: 4186879-1
* LCCN: sh85100293
* NKC: ph128045

 |
**מדומע** הוא תערובת של פירות תרומה בפירות אחרים שאינם תרומה (פירות חולין).

עבור מי שאינו כהן, תרומה נחשבת לאיסור אכילה. מפני חשיבותה של התרומה, חכמים קבעו שבמקרה בו התערבה תרומה עם שאר אוכלים מותרים מאותו הסוג, לא מספיק רוב של מזון היתר כנגד התרומה, וגם לא ביטול בשישים, אלא נדרש שיהיה בחולין פי 100 מכמות התרומה.

כשאין מאה בחולין כנגד התרומה
----------------------------

כאשר התערבה התרומה עם פחות ממאה כנגדה הכל נקרא מדומע ואסור באכילה. את המדומע ניתן למכור לכהן במחיר זול (מכיוון שהתערובת מותרת רק לכהנים שוויה פחות משווי פירות חולין מאותו הסוג) חוץ משווי מה שנפל, שכן הוא שייך לכהן. כאשר המאכלים המעורבבים אינם מאותו סוג, הכל נאסר רק אם התרומה נותנת טעם בשאר המאכלים. כל סוגי התרומה מצטרפים אחד עם השני ונחשבים כדבר אחד, לדוגמה: תמר מתרומה גדולה ותמר של ביכורים שהתערבו בתמרים אחרים, נדרשים מאתיים תמרים של חולין כדי לבטלם. טעם חומרה זו שהחמירו חכמים בתרומה, שהביטול הוא במאה, ולא בששים כמו איסורי אכילה אחרים, נלמד מתרומת מעשר שאף על פי שהיא רק אחד ממאה, היא אוסרת את כל התבואה עד שמפרישים אותה, ולכן בכל התרומות ישמר אותו היחס.
בביכורים ישנו דין מיוחד שכאשר התערבב הפרי בירושלים, גם אם יש פי מאה מהם באותו המאכל, הכל נאסר לזרים משום שעשאום חכמים כדבר שיש לו מתירין.

כשיש מאה בחולין כנגד התרומה
---------------------------

כאשר יש בפירות בחולין מאה ויותר כנגד התרומה, התערובת כולה מותרת באכילה למי שאינו כהן, אלא שעליו להרים ממנה פירות כשיעור התרומה שנפלה ולתת אותם לכהן.

דעות התנאים בשיעור הנדרש לביטול
-------------------------------

במשנה מובאות שלוש דעות תנאים לגבי השיעור הנדרש לכך שהתרומה תהיה בטלה בחולין:

* לשיטת שיטת רבי אליעזר, שהלכה כמותה, הביטול הוא במאה ואחד.
* לשיטת רבי יהושע הביטול הוא במאה ועוד כל שהוא.
* לשיטת רבי יוסי בן משולם הביטול הוא במאה ועוד 1/6.

הערות שוליים
------------

1. ↑  משנה, מסכת תרומות, פרק ד', משנה ז'; משנה תורה לרמב"ם, ספר זרעים, הלכות תרומות, פרק י"ג, הלכה א'.
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת מעילה, דף ט"ו, עמוד ב'; משנה תורה לרמב"ם, ספר זרעים, הלכות תרומות, פרק י"ג, הלכה ב', הלכות תרומות, פרק ט"ו, הלכה כ"א.
3. ↑  ספר קדושה, הלכות מאכלות אסורות, פרק ט"ו, הלכה ט"ז
4. ↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר זרעים, הלכות ביכורים ושאר מתנות כהונה שבגבולין, פרק ד', הלכה ט"ו על פי משנה, מסכת בכורים, פרק ב', משנה ב'
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעץ פרי המוכר בהווה. אם התכוונתם לצמח המוזכר בתלמוד, ראו אפרסמון (בושם).

עץ אפרסמונים
**אפרסמון** (שם מדעי: *Diospyros kaki*) הוא עץ פרי נשיר ולא גדול, המניב פירות כתומים בסוף הסתיו. מוצא האפרסמון מדרום-מזרח סין, והוא משתייך למשפחת האבניים - Ebenaceae. בלשונות רבים הוא נקרא בשמו היפני, "קאקי", ובאנגלית הוא נקרא "פּרסימון" (Persimmon). שיח האפרסמון הנזכר בתלמוד אינו עץ הפרי הידוע היום בשם זה, והדמיון בשמותיהם הוא שהביא לקריאת עץ הפרי בשם "אפרסמון".

לאפרסמון זנים רבים, הנפוצים ברוב הארצות הממוזגות של העולם, שמתחלקים לשתי קבוצות עיקריות: זנים בעלי פרי עפיץ בעודו קשה על העץ, אותם נוהגים להעביר תהליך של הבחלה, וזנים בעלי פרי שאינו עפיץ בעודו קשה על העץ. העפיצות, הקרשת הרוק והמרירות, הנגרמת עקב המצאות הטאנין בפרי, מונעת את אכילת הפרי לפני שהוא בשל לחלוטין ישירות מן העץ ברוב הזנים.

האפרסמון הפך במאה העשרים לפרי מסחרי, הביקוש אליו גדל מאוד, ובאזורים נוספים, לבד מסין ויפן, מגדלים אותו בצורה מסחרית. בהם איטליה, ברזיל, ארגנטינה, הרפובליקות האסיאתיות של ברית המועצות לשעבר, דרום אוקראינה, צפון הודו, אוסטרליה הדרומית, דרום צרפת, צפון אפריקה וישראל.

האפרסמון זקוק למנות קור מועטות, העץ נמוך ונוח לקטיף ולעיצוב, והשלכת הסתווית שלו צבעונית ונחשבת ליפה. העלים של האפרסמון עומדים בשלכת בגוונים של אדום וכתום. לאפרסמון יש יכולת להצמיח ייחורים משורשי העץ, גם במרחק רב מעץ האם. פריו מכיל כמות גדולה של ויטמין A, אבל עיכולו קשה לקבוצות מסוימות באוכלוסייה, ורצוי לא להפריז באכילתו.

גידול האפרסמון בישראל
---------------------

מטע אפרסמונים בשלכת בחורף
עצי האפרסמון הראשונים הובאו ארצה בראשית המאה העשרים. עם זאת, במשך שנים רבות, עד לאחר הקמת המדינה, הוא היה מצוי רק בתחנות הניסיונות ובחלקות תצפית מעטות. פיתוח מוצלח של שיטות ההבחלה יצר אפשרות לגידול של הפרי באופן נרחב, ובעיקר של הזן "טריומף". בשנות האלפיים, מטעי האפרסמון משתרעים על עשרות אלפי דונמים, והיצוא למדינות אחרות מגיע לכמה עשרות-אלפי טונות בשנה. כמות הסוכר בפירות המגודלים בישראל נחשבת גבוהה במיוחד (22 עד 25 אחוזים), דבר המהווה יתרון על פני פירות מארצות אחרות עם כמות סוכר קטנה יותר.

זני האפרסמון הלא עפיצים אינם מצויים במטעים, אבל מצויים הרבה בגינות פרטיות ובחצרות.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **אפרסמון** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אפרסמון** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Diospyros kaki** |

* אפרסמון, באתר ITIS (באנגלית)
* אפרסמון, באתר NCBI (באנגלית)
* אפרסמון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* אפרסמון, באתר Tropicos (באנגלית)
* אפרסמון, באתר GBIF (באנגלית)
* אפרסמון, באתר The Plant List (באנגלית)
* אפרסמון, באתר IPNI (באנגלית)
* הילה אלפרט, כתום בעיניכם, באתר ישראל היום, 9 בדצמבר 2011
* מרב מור-אופיר, כתום עולה: למה בריא לאכול אפרסמון, באתר ynet, 12 בנובמבר 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  אפרסמון באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LNB: 000343636

 |
**דייוויד פדרמן** (נולד ב-24 בספטמבר 1944) הוא איש עסקים ישראלי ואחד מבעלי מועדון הכדורסל מכבי תל אביב, פדרמן מחזיק ב-29% מבעלות המועדון.

ביוגרפיה
--------

פדרמן נולד בתל אביב, לפני קום המדינה. הוא בנו של יצחק פדרמן, סוחר גומי וכימיקלים ושחקן כדורסל במכבי תל אביב.

ביסודי למד בבית הספר גרץ בתל אביב, ובנוסף בתיכון עירוני ה'. השתתף בפעילויות הצופים. בצה"ל שירת במערך הנ"מ והשתחרר בדרגת סרן. למד כלכלה באוניברסיטת תל אביב.

קריירה עסקית
------------

ב-1966 ירד מהארץ והשתקע בלונדון. בתחילה היה פדרמן ברוקר בבורסת הגומי בלונדון ולאחר מכן, במשך כ-10 שנים, עסק במסחר בחומרי גלם (קומודיטיס), בעיקר עם חברת מאן האנגלית. ב-1980 עלה בחזרה לישראל עם הון רב, וניהל במשך חמש שנים את עסקי משפחתו. 

### עלית תעשיות בע"מ

יחד עם חברת מאן רכש פדרמן את השליטה בחברת "עלית תעשיות בע"מ", אחת מחברות המזון הגדולות בישראל. ב-1987 השלים את רכישת השליטה בחברת עלית. באותה שנה חזר פדרמן ללונדון לתקופה של 6 שנים, שבמהלכה מונה למנכ"ל חטיבת הקפה של קבוצת מאן ולחבר דירקטוריון בקבוצה זו. הוא כיהן בתפקיד בין השנים 1989–1993.

עלית מכרה קפה, שוקולד וסוכריות בהיקף של כ-100 מיליון דולר בשנה. שווי השוק שלה עמד בעת ההשתלטות על כ-30 מיליון דולר. ב-1995 הסתכמו מכירותיה בכ-780 מיליון דולר. שווי השוק שלה הגיע ב-1997 לרבע מיליארד דולר.

ב-1993 מונה פדרמן ליו"ר עלית תעשיות בע"מ. באמצעות חברה זו הצטרפה עלית כשותפה - יחד עם חברת שטראוס, איש העסקים צדיק בינו, "ידיעות אחרונות" ו"פועלים השקעות" - בחברת רשת תקשורת והפקות (1992) בע"מ, אחת הזכייניות של ערוץ 2. פדרמן כיהן בתפקיד יו"ר רשת. כמו כן, נמנה עם מייסדי חברת ההשקעות זינגר-ברנע.

בעקבות חילוקי דעות בינו לבין קבוצת שטראוס, קנתה ממנו שטראוס את חלקו בעלית.

### מפעלים פטרוכימיים בישראל

בתחילת המאה ה-21 השתלט פדרמן על חברת מפעלים פטרוכימיים בישראל ונכנס באמצעותה לעסקת רכישת גרעין השליטה בבתי זיקוק חיפה (בז"ן) ולעסקאות נוספות. בשנת 2013 נקלעה חברת הפטרוכימיים לקשיים עקב תוצאותיה הכלכליות הרעות של בתי זיקוק חיפה. בשנת 2014 הוכרז על כוונה להגיע להסדר חוב בחברה במסגרתו דוללו בעלי המניות ובהם פדרמן באופן משמעותי.

### מכבי תל אביב

פדרמן מחזיק ב-29% ממועדון כדורסל מכבי תל אביב והוא חבר דירקטוריון, בעבר שימש כסגן יו"ר המועדון.

חיים אישיים
-----------

לדייוויד ולאשתו נולדו ארבעה ילדים. בתם, שלי, נפטרה בדצמבר 2014 לאחר מאבק במחלת הסרטן. ילדיו הם עדי, דני ותמי. דני היה מנכ"ל מכבי תל אביב במשך 4 שנים. נכדתו היא השחקנית נאיה פדרמן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דייוויד פדרמן** בוויקישיתוף
* ידיעות אחרונות, האימפריה של דיוויד פדרמן, באתר ynet, 21 באפריל 2005
* גלובס כתבות על דייוויד פדרמן
* אתר למנויים בלבד יורם גביזון, בדרך למטה // שבע השנים הרעות של דיוויד פדרמן, באתר TheMarker‏, ‏5 ביולי 2013
* אתר למנויים בלבד יורם גביזון, הצרות של דייויד פדרמן: מבקש לדחות חוב לבנק הפועלים, באתר TheMarker‏, 2 בינואר 2017
* רז שכניק, ההיכל הבא, באתר ynet, 10 באפריל 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  גולן חזני, ההסדר בפטרוכימיים סגור: מחזיקי האג"ח יקבלו רק מניות בזן, באתר כלכליסט, 18 בפברואר 2014
2. ↑  שירות כלכליסט, נפטרה שלי פדרמן, בתו של דיוויד פדרמן, באתר כלכליסט, 8 בדצמבר 2014