recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
בקבוקי איירן ברו
איירן ברו דל סוכר, פחית וכוס
**איירן ברו** (סקוטית: **Irn-Bru**, אנגלית: iron brew, בתרגום מילולי: 'חליטת ברזל') הוא משקה קל ומוגז סקוטי המיוצר מאז שנת 1901. המשקה פופולרי מאוד בסקוטלנד ואף מכונה 'המשקה הלאומי השני' של סקוטלנד (אחרי ויסקי). הוא נחשב למשקה הקל הנמכר ביותר בסקוטלנד במשך למעלה ממאה שנים, כשהוא מתחרה במותגים בינלאומיים דוגמת קוקה קולה. המשקה נמכר בכל רחבי הממלכה המאוחדת, ובעולם בייחוד באזורים בהם יש קהילה סקוטית משמעותית.

המשקה ידוע בצבעו הכתום ובטעם עז, מתוק וייחודי. המתכון המדויק שלו נשמר בסוד, אך על פי פירוט המרכיבים המופיע על הפחית, נכתב כי הוא מכיל מים מוגזים, סוכר, חומצה ציטרית ו- 32 חומרי טעם וריח לרבות קפאין, אמוניום ברזל ציטראט וכינין, ממתיקים נוספים כגון אספרטם, אצסולפאם-K, חומר משמר E211 וצבעי המאכל צהוב סנסט FCF (E110) ו-Ponceau 4R (E124).

על פי אתר החברה המייצרת את המשקה, הוא הומצא על ידי היזם איי.ג'יי. בר בשנת 1901 בעקבות הצורך של פועלי הפלדה בבניה-מחדש של התחנה המרכזית בגלאזגו במשקה קל. המשקה נועד להחליף את הבירה במטרה לתת לפועלים אנרגיה ליום העבודה. מרכז הייצור שלו שוכן בשכונת ווסטפילד שבעיירה קמברנאולד שבצפון לנרקשייר על ידי חברת A.G. Barr שבסיסה בגלאזגו.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Irn-Bru (באנגלית)

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **Irn-Bru** |

* אתר למנויים בלבד פלקו קראש, ניו יורק טיימס, הסקוטים נאבקים לשמור על הטעם המתוק של המשקה הקל הפופולארי, באתר הארץ, 8 בינואר 2018
* טראמפ, תתנחם: ברק אובמה הסתבך עם הסקוטים - ולא תאמינו מה גרם לכך, באתר וואלה!‏, 30 במאי 2017
* Irn-Bru, ברשת החברתית פייסבוק

* Irn-Bru, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* Irn-Bru, ברשת החברתית אינסטגרם

* Irn-Bru, ברשת החברתית טיקטוק

* Irn-Bru, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Libby Brooks
, Scotland's other national drink, 30.5.2007, the guardian
2. ↑  Peter Mills, How this brand has outsold Coke in Scotland for over a century, 9.1.2020, CBC
3. 1 2  An indescribable brand with a phenomenal taste, באתר החברה
**דוד סרנגה** (נולד ב-18 בפברואר 1964) הוא דיפלומט ישראלי, המכהן כראש חטיבת הדיפלומטיה הדיגיטלית במשרד החוץ. קודם לכן שימש כשגריר ישראל ברומניה, יועץ בכיר למדיניות חוץ לנשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין, כציר לפרלמנט האירופי במשלחת ישראל לאיחוד האירופי בבריסל וכקונסול התקשורת וההסברה בקונסוליה הישראלית בניו יורק.

ביוגרפיה
--------

סרנגה נולד בתל אביב-יפו. לפני הצטרפותו לקונסוליה הישראלית בניו יורק שימש סרנגה כסגן דובר משרד החוץ והיה אחראי לכל המגעים עם התקשורת הזרה בישראל. בתקופה זו הוא היה אחראי למסע ההסברה של ישראל סביב הדיון בבית הדין הבינלאומי לצדק בהאג, בנוגע לגדר ההפרדה. הוא שניהל את ביקורו של השחקן לשעבר כריסטופר ריב בישראל בשנת 2003.

סרנגה שימש גם כיועץ לענייני תקשורת והסברה בשגרירות ישראל בספרד וכסגן שגריר ישראל ברומניה. הוא הוכשר לשירות החוץ הישראלי במשרד החוץ, שם למד דיפלומטיה וכלכלה פוליטית. סרנגה הוא בעל תואר מוסמך במנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית בירושלים (1992), ובעל תואר ראשון בסוציולוגיה ובמנהל עסקים עם התמחות בשיווק ובייזום עסקי.

בשירותו בניו יורק, סרנגה היה אחראי לתדמיתה של ישראל בארצות הברית ושימש איש הקשר של ישראל לתקשורת האמריקנית. העיתון ג'ואיש כרוניקל תיאר אותו כ"איש קמפיינים הממתגים מחדש את ישראל". יוזמתו של סרנגה להכליל תכנים ישראליים בכתב העת מקסים עורר ויכוח על הגדרת הדיפלומטיה הציבורית: פרופסור ג'ון ה' בראון מאוניברסיטת ג'ורג'טאון תיאר יוזמה זו כאירוע הראשון בענף החדש של הדיפלומטיה הציבורית. סרנגה היה הדיפלומט הראשון שפעל לקידום יוזמות דיפלומטיות מסוג וב 2.0, שכללו הקמת הבלוג הראשון הרשמי של מדינה, דף במייספייס, ערוץ יוטיוב, חשבון פייסבוק, חשבון טוויטר ובלוג פוליטי.

במהלך מבצע עופרת יצוקה, סרנגה ערך בשמה של מדינת ישראל מסיבת עיתונאים, ראשונה מסוגה בעולם, ברשת החברתית המקוונת טוויטר, כדי לענות על שאלות מהציבור בנוגע למבצע עופרת יצוקה.

סרנגה לצד הנשיא ראובן ריבלין בעת ביקורו ברומניה ב-2021 (במהלך מגפת הקורונה ברומניה)
באוקטובר 2018 מונה לתפקיד שגריר ישראל ברומניה. ב-2022 הוא סיים את תפקידו. לאחר מכן החל לכהן כראש חטיבת דיפלומטיה דיגיטלית במשרד החוץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוד סרנגה** בוויקישיתוף
* דוד סרנגה, ברשת החברתית פייסבוק
* דוד סרנגה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* דוד סרנגה, ברשת החברתית אינסטגרם

### כתבות

* יצחק בן-חורין, הישראלי שחולץ ממרוקו: "אמרו לי לצאת בהקדם", באתר ynet, 26 במרץ 2012
* אריאל כהנא, "השינויים באירופה ייטיבו עם ישראל", באתר ישראל היום, 10 בינואר 2019

### מאמרים

* Essay: If dialogue is a crime, we are all guilty, מתוך ג'רוזלם פוסט, ‏16 באפריל 2009 (באנגלית)
* The Israel-Gaza war, by the numbers, באתר ניו יורק דיילי ניוז, ‏9 בינואר 2009 (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  The diplomat who tweeted, באתר גלובס (באנגלית)
2. ↑  אורי לוונטר, ‏דוד סרנגה, באתר גלובס, 17 בספטמבר 2009
3. ↑  Israel seeks friends through MySpace page, באתר הגרדיאן
4. 1 2  משרד החוץ מציג: בלוג-וידאו לצורכי הסברה, באתר ynet, 16 בפברואר 2006
5. ↑  מעיין כהן, עופרת יצוקה - המלחמה ברשת, באתר הארץ, 2 בספטמבר 2011
6. ↑  איתמר אייכנר, נדיה קומנץ' בירכה את השגריר הישראלי ברומניה: "ראוי לציון 10", באתר ynet, 25 ביולי 2022
7. ↑   ציוץ של דוד סרנגה ברשת החברתית אקס (טוויטר), 4 באוגוסט 2022 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1273378822
* VIAF: 183166959197847160004
* WorldCat (עם VIAF): 183166959197847160004

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בנהר באיטליה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו ברנטה (פירושונים).

ה**ברנטה** (באיטלקית: **Brenta**) הוא נהר הזורם מנפת טרנטו שבצפון איטליה ונשפך אל הים האדריאטי דרומית ללגונת ונציה. אורכו של הנהר 174 ק"מ.

על הנהר בעיר בסאנו דל גרפה עובר גשר בסאנו דל גרפה אשר תוכנן במאה ה-16 על ידי האדריכל האיטלקי אנדראה פלדיו.

היסטוריה
--------

במהלך שלטון האימפריה הרומית באזור, הנהר נקרא בשם מדואקוס (בלטינית: Medoacus, וביוונית: *Μηδειοχος* - מדיוקוס). בסמוך לפדובה מתפצל הנהר לשני ראשים שכונו מדואקוס הגדול ומדואקוס הקטן. במהלך ימי הביניים שינה הנהר את נתיבו, ובאזור פדובה זורם כיום בנתיבו הבאקיגליונה.

במהלך המאה ה-16 הורחבו והוסדרו גדות הנהר, ונבנתה תעלה בין הכפר סטרה לבין הים האדריאטי. תעלה זו עוקפת מדרום את לגונת ונציה (עד אותה עת נשפך הנהר אל תוך הלגונה, ועבר למעשה במרכז העיר ונציה - בין היתר עבר אחד מזרועותיו במקום בו עוברת כיום התעלה הגדולה של ונציה). תעלה משנית שנקראת הריווירה דל ברנטה נבנתה וקישרה את הנהר לעיר ונציה ולעיר פדובה (שתי הערים העיקריות של הרפובליקה של ונציה), ובכך הפך הנהר לנתיב התחבורה העיקרי של הרפובליקה, וקישר את עריה העיקריות אל הים.

זמן קצר לאחר הקמת התעלה החלו עשירי הרפובליקה ואציליה להקים וילות לאורך גדות הנהר (ובהם וילה פוסקארי, וילה וידמאן-פוסקארי, וילה קונטאריני ווילה פיזאני).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברנטה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb121476959 (data)
* GND: 4265834-2
* NKC: ge617100
* VIAF: 190145542728296642161
* WorldCat (עם VIAF): 190145542728296642161

 |
**חוסאם א-דין ג'אראללה** (בערבית: **حسام الدين جار الله**; 6 במרץ 1884–1954) היה מנהיג מוסלמי סוני בתקופת המנדט הבריטי, והמופתי של ירושלים מ-1948 עד מותו.

ביוגרפיה
--------

ג'אראללה נולד בירושלים ולמד באוניברסיטת אל-אזהר בקהיר. כיהן כמפקח על בתי הדין השרעיים והיה מראשי המועצה המוסלמית העליונה. מבחינה פוליטית, היה ג'אראללה בעל ברית של משפחת נשאשיבי יריבתה של אל משפחת חוסייני. בבחירות שנערכו לתפקיד המופתי של ירושלים ב-1921, לאחר מותו של כאמל אל-חוסייני, זכה ג'אראללה במספר הקולות הרב ביותר, אך בעקבות התערבותו של אנשי השלטון הבריטי בראשות הנציב העליון, הרברט סמואל, הסיר ג'אראללה את מועמדתו לתפקיד. ויתורו של ג'אראללה אפשר את בחירתו של אמין אל-חוסייני שהיה המועמד המועדף על השלטון הבריטי באותו זמן, למרות גילו הצעיר והשכלתו הדתית המועטה בייחס לג'אראללה ולמתמודדים האחרים.

ב-20 בדצמבר 1948, לאחר כיבוש יהודה ושומרון על ידי ממלכת ירדן, מינה עבדאללה, מלך ירדן את השייח' ג'אראללה למופתי של ירושלים במקומו של חוסייני, במסגרת הפעולות שנקט כנגד חוסייני, מתוך רצון לבסס את מעמדו כשליט האזור הכבוש. בהמשך מונה ג'אראללה גם לנשיא המועצה המוסלמית העליונה, תפקיד שלא אויש מאז הדיחו הבריטים את חוסייני ב-1937.

ג'אראללה נפטר ב-1954. ב-1970 קראה עיריית ירושלים רחוב על שמו בעיר העתיקה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  צבי אל פלג, **המופתי הגדול**, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשמ"ט - 1989, עמ' 16-13.
2. ↑  יואב גלבר, **קוממיות ונכבה : ישראל, הפלסטינים ומדינות ערב, 1948**, דביר, 2004, עמ' 379. אל פלג, עמ' 98-97.
3. ↑  עבדאללה ממנה יורש למופתי, דבר, 21 בדצמבר 1948  
המופתי החדש גם ראש המועצה המוסלמית, דבר, 13 בינואר 1949
4. ↑  אתר עיריית ירושלים
**יוחנן בן קרח** היה ראש הצבא בתקופת גדליהו בן אחיקם, אחרי מותו של צדקיהו, מלך יהודה.

רקע
---

לאחר שנבוכדנצר מלך בבל החריב את בית המקדש הראשון, החליט להשאיר גרעין יהודי בארץ ישראל שהיה מורכב מאנשים המשתייכים לדלת העם. נבוכדנצר הפקיד את גדליהו בן אחיקם כמנהיגם של האנשים שבארץ יהודה. יוחנן בן קרח וקצינים נוספים, משרידי הצבא, הצטרפו אליו עם חייליהם.

תחת שלטון גדליהו
----------------

לקראת ראש השנה הגיעו יוחנן וחייליו למצפה והודיעו לגדליהו שישמעאל בן נתניה זומם להורגו, כנראה בשליחותו של בעליס, מלך בני עמון. יוחנן בן קרח אף הציע לו שהוא יהרוג את ישמעאל בן נתניה בסתר, מחשש (שהתאמת) שעם מותו של גדליהו יקיץ הקץ על היישוב היהודי בארץ. גדליה בן אחיקם לא קיבל את אזהרותיו ואף אסר עליו להרוג את ישמעאל. 

ישמעאל בן נתניה אכן הגיע בראש השנה למצפה ועמו עשרה חיילים. בזמן הסעודה הכו את גדליה ואת כל האנשים שהיו אתו, ביניהם אנשי מלך בבל. למחרת באו שמונים איש מהשומרון וגם אותם רצחו ישמעאל ואנשיו, פרט לעשרה אנשים שנתנו את כל מחסני התבואה שלהם על מנת שלא יהרגם.

לאחר מות גדליהו
---------------

ישמעאל לקח בשבי "אֶת כָּל שְׁאֵרִית הָעָם אֲשֶׁר בַּמִּצְפָּה אֶת בְּנוֹת הַמֶּלֶךְ וְאֶת כָּל הָעָם הַנִּשְׁאָרִים בַּמִּצְפָּה" (ירמיה, מ"א, י') והתקדם לעבר בני עמון. יוחנן בן קרח יצא כנגד ישמעאל ועשרת חייליו והשיב את העם שהיה איתו למצפה; ישמעאל נמלט אל בני עמון עם שמונה אנשים בלבד. הפסוקים אינם מתארים את המלחמה אלא רק את נחישותו של יוחנן ואנשיו לשמור על שארית הפליטה. 

לאחר שיוחנן בן קרח הציל את העם הנשאר נאספו כל העם ליד בית לחם, בדרכם לרדת למצרים, בפחדם מזעמו של נבוכדנצר. הסיבה לפחד היה מפני שכאשר ישמעאל הרג את נציגו של נבוכדנצר, גדליה בן אחיקם, הרג גם את חיל המצב הבבלי שהיה איתו. המלך עלול היה לחשוב שהעם ממשיך במרד של צדקיהו והיה מעניש אותם קשות. לכן העם פנה לנביא ירמיה בבקשת עזרה שיתפלל עליהם ויביא את דבר ה' האם לברוח למצרים או להישאר ביהודה. לאחר עשרה ימים הביא ירמיה את דבר ה': לא לרדת למצרים ולהישאר ביהודה. אם יעשו כן נבוכדנצר יאמין להם והם ישגשגו, ובמידה ולא – חרב נבוכדנצר תשיג אותם במצרים. 

יוחנן בן קרח והעם לא הסכימו לקבל את דברי הנבואה וטענו נגד ירמיהו: "שֶׁקֶר אַתָּה מְדַבֵּר" (ירמיה, מ"ג, ב'). העם ירד למצרים בניגוד לאזהרות ירמיהו, ויוחנן בן קרח מת שם.
**דומיניק (דום) דה-לואיז** (באנגלית: **Dominick "Dom" DeLuise**; ‏1 באוגוסט 1933 - 4 במאי 2009) היה שחקן, קומיקאי, במאי קולנוע, מפיק טלוויזיה, שף וסופר אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

דה-לואיז נולד בברוקלין, ניו יורק. הוא סיים לימודיו בתיכון לאומנויות הבמה במנהטן, ומאוחר יותר למד באוניברסיטת טאפטס במסצ'וסטס.

הוא נהג להשתתף בתפקידים קומיים, אם כי בסרט מוקדם משנת 1964 בשם Fail-Safe הוא הראה יכולות משחק מגוונות יותר. הופעתו המשמעותית הראשונה הייתה בתוכנית הטלוויזיה הבדרנים (The Entertainers) בשנת 1964.

דה-לואיז השתתף בתוכנית הטלוויזיה הפופולרית של דין מרטין בשנות ה-60. תחילה בתפקיד אורח ומאוחר יותר בתפקיד קבוע. בשנות ה-70 וה-80 הוא נהג לככב לצידו של ברט ריינולדס בסרטים רבים, הידועים שבהם היו מרוץ מחוף לחוף, מרוץ מחוף לחוף 2, הסוף ובית הזונות הקטן הטוב ביותר בטקסס.

דה-לואיז התפרסם בעיקר בזכות תפקידיו בסרטיו של הבמאי מל ברוקס, שליהק אותו בין היתר לסרטיו 12 הכיסאות, אוכפים לוהטים, ההיסטוריה המטורפת של העולם, סרט אילם ורובין הוד: גברים בגטקעס. דה-לואיז גם תרם את קולו לדמות של פיצה דה האט בשיגעון בחלל, הפרודיה של ברוקס על טרילוגיית מלחמת הכוכבים. בנוסף לתפקידי משחק, דה-לואיז עסק רבות גם בדיבוב סדרות וסרטי אנימציה.

מאז שנות ה-50 ועד שנותיו האחרונות, דה-לואיז הספיק לככב בעשרות סרטים, מחזות ותוכניות טלוויזיה כמו הטרול בפארק הקסום וגן עדן לכלבים, ואף ביים סרט קולנוע אחד ("Hot Stuff" מ-1979) וסרט טלוויזיה ("Boys Will Be Boys" מ-1997), הוא אף כיכב בפרק של "החבובות". בשנותיו האחרונות, הוא טיפח קריירה חדשה כשף, ופרסם שני ספרי מתכונים פרי עטו. כמו כן, דה-לואיז פרסם שבעה ספרי ילדים.

בשנת 1986 כיכב בסרט ירח דבש מכושף בתפקיד הראשי (לצד ג'ין ווילדר וגילדה רדנר), כשהוא מגלם את הדודה הזקנה קייט.

דה-לואיז נפטר בשנתו ממחלת הסרטן ב-4 במאי 2009, בבית חולים בקליפורניה בו היה מאושפז, .

היה נשוי לשחקנית קרול ארתור ואביהם של השחקן, התסריטאי והבמאי פיטר דה-לואיז והשחקנים דייוויד דה-לואיז ומייקל דה-לואיז.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דום דה-לואיז** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של דום דה-לואיז

* דום דה-לואיז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* דום דה-לואיז, באתר AllMovie (באנגלית)

* דום דה-לואיז, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* דום דה-לואיז, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* דום דה-לואיז, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* דום דה-לואיז, באתר Songkick (באנגלית)
* השחקן דום דה-לואיז הלך לעולמו, באתר ynet, 5 במאי 2009
* דום דה-לואיז הלך לעולמו בגיל 75, באתר nrg‏, 6 במאי 2009
* דום דה-לואיז, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007460675805171
* BIBSYS: 99030516
* BNE: XX1621908
* BnF: cb13893141d (data)
* CiNii: DA13520943
* GND: 134903536
* ISNI: 0000 0001 1507 0560
* LCCN: n79140516
* MusicBrainz: 1df5b5a1-e321-4b9c-99ee-0667477be5c5
* NKC: xx0151913
* NLA: 35167325
* NLK: KAC2020L6532
* NLP: a0000002132817
* NTA: 073390836
* SNAC: w6qr6msz
* SUDOC: 113679432
* VIAF: 39561461
* WorldCat: lccn-n79140516

 |
**תרגום נאופיטי** (או **ניאופטי**), המכונה גם **תרגום ירושלמי השלם**, הוא תרגום ארמי-ארץ ישראלי לתורה. העותק הקיים מורכב מ-450 דפים הכוללים את כל התורה, עם מספר פסוקים פגומים בלבד. העותק היחיד שלו ששרד עד ימינו הועתק ברומא, ולאחר מכן הועבר למנזר המומרים בספרד (ומכאן שמו: "נאופיטי", בלטינית: חדש, מתחיל; בשם זה כינו את המומרים). הוא חובר, ככל הנראה, בין המאות ה־1 וה־2 לספירה. רק ב־1956, לאחר שהוכח כי הוא תרגום יחיד במינו, הוא יצא לאור בידי דיאז מאצו.

התרגום הנאופיטי אינו תרגום מילולי, והוא משמש כמקטע פרשני-מדרשי. לעתים קרובות הוא רחב יותר מתרגום אונקלוס, אך פחות מהתרגום המיוחס ליונתן.

כתב היד
-------

תרגום ניאופיטי קיים בעותק אחד בלבד השמור בספריית הוותיקן. בקולופון של כתב היד נאמר כי הוא נכתב בשנת "הנהדר" (רס"ד, או 1504) ברומא.

בגליון כתב היד נכתב כי בשנת 1587 נתן אנדריאה דה מונטה את התרגום נאופיטי לחברו אוגו בונקומפאגני, שכמוהו היה מומר. דה מונטה צינזר אותו על ידי מחיקת רוב ההתייחסויות לעבודת אלילים בזמן שכתב היד היה ברשותו. בשנת 1602 העניק בונקאמפני את "פריט 1" יחד עם תרגום מקוטע למכללת הנאופיטים, שהעניק את שמו של התרגום. התרגום נשמר במכללה עד לסגירתו ב-1886, אז ספריית הוותיקן קנתה אותו יחד עם כתבי יד אחרים.

בעת קניית התרגום על ידי הוותיקן הוא קוטלג בטעות ככתב יד של תרגום אונקלוס, ורק ב-1949 פרופסור חוסה מריה מילאס ואליקרוסה ואלחנדרו דיאז מאצ'ו (אנ') הבחינו שהוא שונה באופן משמעותי מתרגום אונקלוס. התורגם פורסם בין השנים 1968-1979 ומאז נחשב לחשוב מבין התרגומים הארצישראליים, שכן הוא ללא ספק השלם ביותר מביניהם ואולי גם הקדום ביותר.

תיארוך
------

תאריך כתיבת התרגום עצמו אינו ידוע בוודאות.

דיאז מאצ'ו טען כי התרגום הנאופיטי נכתב במאה הראשונה לספירה, בהתבסס על המצאותם של טקסטים הנוגדים את ההלכה, מונחים גיאוגרפיים והיסטוריים מוקדמים, מקבילות לברית החדשה, מילים יוונית ולטינית וכמה נוסחאות השונות מנוסח המסורה. איש הכנסיה והבישוף מרטין מקנמרה טען שמקור התרגום במאה הרביעית לספירה.

שימוש
-----

על פי טענת הרב מנחם מנדל כשר, מרבית הראשונים שציטטו תרגום ירושלמי התכוונו לתרגום זה. בהם הוא מונה את בעל הערוך, אליהו בחור בספרו המתורגמן, ואת ר' שמואל מסנות בספר בראשית זוטא.

לקריאה נוספת
------------

* ז. קלאי, על תרגום ניאופיטי לספר שמות, **דברי הקונגרס העולמי למדעי היהדות**, תשל"ג/ 1973, עמ' 213-220‏, JSTOR 23515566
* תרגום ניאופיטי באתר ספריית הוותיקן

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על קודקס ניאופיטי בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Fausto Parente, "De Monte, Andrea", *Dizionario biografico degli Italiani*, vol. 38 (1990)
2. ↑  McNamara, Martin, The Aramaic Bible, Targum Neofiti 1, Michael Glazier, 1992, p. 45.
3. ↑  מנחם מנדל כשר, כרך כד, **תורה שלמה**, עמ' א

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007502097905171
* VIAF: 181878126
* WorldCat (עם VIAF): 181878126

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בפוליטיקאי ואיש עסקים לטבי יליד 1944, נשיא לטביה בשנים 2015-2011. אם התכוונתם לפוליטיקאי לטבי יליד 1951, ראש ממשלת לטביה בשנים 2002-2000, ראו אנדריס ברזינש (1951).

**אנדריס ברזינש** (בלטבית: **Andris Bērziņš**; נולד ב-10 בדצמבר 1944) היה נשיא לטביה השמיני במניין, בשנים 2015-2011. עד כניסתו לפוליטיקה היה איש עסקים. כמו כן, כיהן ברזינש כנשיא אחד הבנקים הגדולים בלטביה בשנים 1993-2004. נבחר לתפקיד הנשיא מטעם איחוד הירוקים והאיכרים. עם כניסתו לתפקיד ראש המדינה פרש מהמפלגה.

ברזינש נולד ב-1944 בניטאורה במחוז אמאטה שבלטביה הסובייטית. למד בבית ספר תיכון בסיגולדה. לאחר מכן למד באוניברסיטה הטכנית של ריגה, וסיים את לימודיו בשנת 1971. היה מהנדס רדיו במפעל "Elektrons". הוא גם למד בפקולטה לכלכלה באוניברסיטת לטביה, וסיים את לימודיו שם בשנת 1988. באותה שנה התמנה לסגן השר לשירותים מוניציפליים בממשלת לטביה הסובייטית. ב-1990 נבחר לסובייט העליון של לטביה. שם הצביע ב-4 במאי 1990 בעד ההכרזה להחזיר את עצמאותה לרפובליקה של לטביה. לאחר סיום כהונתו כסגן יו"ר הקרן של הפרטות בנק בלטביה בשנת 1993, הפך ברזינש ליושב ראש הקרן. בתקופה זו הוא גם הפך לנשיא של "Latvijas Unibanka" (חברה משותפת של מניות). ברזינש עבד גם כיועץ לנשיא השלוחה הלטבית של הבנק השוודי SEB והיה חבר במועצות המנהלים של מספר חברות. ברזינש חזר לפוליטיקה בשנת 2005 (עסק בעבר תקופה מסוימת בפוליטיקה עירונית במחוז בו היה גר ובריגה), כשרץ ללא הצלחה למשרת ראש עיריית ריגה כמנהיג רשימת "איגוד הירוקים והחקלאים".

ב-23 במאי 2011 הוצע ברזינש למועמד לנשיאות על ידי מפלגת "האיחוד של הירוקים והחקלאים".
בסיבוב הראשון של הבחירות קיבל 50 קולות בעד ו-48 נגד, בעוד ואלדיס זאטלרס קיבל 43 בעד ו-55 נגד (99 מחוקקים השתתפו בהצבעה, אבל אחד מהם היה לא-חוקי), כלומר, אף אחד לא נבחר. בסיבוב השני, שנערך מאוחר יותר באותו יום, קיבל ברזינש 53 קולות בעד, וניצח בבחירות. הוא הושבע לתפקידו כנשיא לטביה ב-8 ביולי 2011. ביולי 2015 הוחלף על ידי ריימונדס ויוניס.

ברזינש היה נשוי פעמיים. נישואיו השניים - לדצה סיסומה, התקיימו רשמית כמה ימים לפני כניסתו לתפקיד הנשיא. 
אחד מדודיו גורש על ישי השלטון הסובייטי למרכז אסיה ונפטר ב-1943 בטג'יקיסטן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדריס ברזינש** בוויקישיתוף
* אתר נשיא לטביה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1023441098
* ISNI: 0000 0003 7080 025X
* LCCN: n2012030467
* LNB: 000182964
* VIAF: 250173800
* WorldCat: lccn-n2012030467

 |
מאיץ החלקיקים במכון
**מרכז הלמהולץ למחקר יונים כבדים** (בגרמנית: **GSI Helmholtzzentrum für Schwerionenforschung**) הוא מכון מחקר בעיר דרמשטאדט שבגרמניה שהוקם ב-1969 ועוסק במחקר על ידי מאיצי יונים כבדים ולייזר באנרגיה גבוהה עבור תחומי חקר בפיזיקה גרעינית, פיזיקה אטומית, פיזיקה של פלזמה, ביופיזיקה ורפואה גרעינית. בפרט קשור המכון בגילוי ויצירת יסודות על-כבדים ועל שמו רשומים גילויי שישה יסודות חדשים בשנות ה-80 ושנות ה-90 של המאה ה-20.

תולדות המכון
------------

המכון הוקם ב-1969 על ידי אגודת הלמהולץ, האיגוד הגרמני הגדול ביותר של מכוני מחקר, שנקרא על שמו של הרמן פון הלמהולץ. המכון נמצא בבעלות הממשלה הפדרלית של גרמניה (90%) ומדינת הסן (10%). 

ב-1975 הותקן במכון מאיץ החלקיקים UNILAC. במכון התגלו היסודות הבאים: בוהריום (107=z; ‏1981), מייטנריום (109; 1982), האסיום (108; 1984, ששמו נגזר משמה הלטיני של מדינת הסן לכבוד המכון), דרמשטאדטיום (110; 1994, שנקרא אף הוא לכבוד המכון), רנטגניום (111; 1994) וקופרניקיום (112; 1996).

ב-1990 הוכנסו לשימוש מבצעי מאיץ החלקיקים הטבעתי SIS-18 וטבעת האחסנה (storage ring) ‏ ESR. יכולת הצפייה באטומים טעונים בודדים במשך פרקי זמן ממושכים היא ייחודית לטבעת האחסון של המכון, ופותחת פתח למגוון חקירות מדעיות לגבי התכונות הבסיסיות של החומר.

ב-1991 הומצאה במכון שיטת טיפול בסרטן על ידי קרני יוני קסנון ופחמן. המטופל הראשון טופל בשיטה ב-1997, וב-2007 נפתח המרכז הטיפולי בשיטה זו (Heidelberg Ion-Beam Therapy Center (HIT).

בשנת 2010 הוכרז על הקמת מיזם רב-לאומי (גרמניה, פינלנד, צרפת, הודו, פולין, רומניה, רוסיה, שוודיה, סלובניה ובריטניה) להקמת מאיץ חלקיקים ענק בשם FAIR (ראשית תיבות של "מתקן בינלאומי למחקר יונים ואנטיפרוטונים"). מכון GSI מחזיק 75% מהבעלות על המיזם, המוקם בשטחו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרכז הלמהולץ למחקר יונים כבדים** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מרכז הלמהולץ למחקר יונים כבדים (בגרמנית ובאנגלית)
* דף הבית של פרויקט FAIR

הערות שוליים
------------

1. ↑  Wanted: Suitable name for unstable, heavyweight element
2. ↑  סוללה גרעינית?, אקסלרטור, 23 במרץ 2013
3. ↑  Heidelberg Ion-Beam Therapy Center (HIT)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007362622105171
* CiNii: DA06236713
* GND: 10360432-7
* ISNI: 0000 0000 9127 4365
* LCCN: n80001701
* SUDOC: 068751877
* VIAF: 133560843
* WorldCat: lccn-n80001701

 |
**כרם ג'אבר** (בערבית: **كرم جابر**, נהגה: **כארם ג'אבר**; נולד ב-31 באוקטובר 2000) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת מכבי נתניה מליגת העל.

קריירת מועדונים
---------------

ג'אבר נולד בג'לג'וליה, ישראל, למשפחה ערבית-מוסלמית. תחילה שיחק במחלקות הנוער של מכבי פתח תקווה ושל הפועל כפר סבא, ובשנת 2017 הגיע למחלקת הנוער של מכבי נתניה.

ב-3 בנובמבר 2019 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים של מכבי נתניה, בהפסד 2-0 להפועל באר שבע במסגרת המחזור התשיעי בליגת העל לעונת 2019/2020. בסך הכל ערך 19 הופעות ליגה בעונה זו, בה סיימה מכבי נתניה במקום התשיעי בליגה.

ב-30 בינואר 2021 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-0 על מ.ס. אשדוד במסגרת המחזור ה-18 בליגה לעונת 2020/2021. זה היה שערו היחיד בעונה זו, בה ערך 23 הופעות ליגה וסייע לקבוצתו לסיים במקום השביעי בליגה. בינואר 2023 זכה עם המועדון בגביע הטוטו לעונת המשחקים 2022/23.

קריירה בינלאומית
----------------

ג'אבר הוא חלק מסגל נבחרת ישראל הצעירה עד גיל 21.

קישורים חיצוניים
----------------

* כרם ג'אבר, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
חייל צה"ל. לצווארו דיסקית מושחרת ולראשו קסדה מוסווית
בעגה הצה"לית, **שִׁפְצוּר** פירושו עריכת שיפורים ושיפוצים בציוד צבאי כדי להתאימו לחייל. המילה היא ככל הנראה הלחם של המילים **שיפוץ** ו**שיפור** או ראשי תיבות של המילים **שיפור צורה**.
השימוש בשיפצורים קיים אצל כלל החיילים, ובפרט בקרב חיילים קרביים, לשם התאמת ציוד צבאי תקני לשימושם.

השיפצורים נעשים, על פי רוב, באמצעות כלי עבודה פשוטים כגון מיתרי פלסטיק, סרט הדבקה מסוג איזולירבנד או איזו חבלה, אזיקונים, מצית וסכין יפנית, המסופקים על ידי הצבא או נרכשים על ידי החיילים, ונדרשים ללימוד ולביצוע כחלק מתהליך ההכשרה הצבאי.

שיפצור כולל, על פי רוב:

* **אבטחה**: קשירה של הציוד בפתיל רגיל או פתיל אלסטי כך שלא ייפול ויאבד או שבמידת הצורך הוא לא יוחזר למקומו ועדיין ישמר, וכן שניתן יהיה לשלוף אותו בקלות.
* **השחרה**: צביעה של הציוד בשחור או כיסויו בחומר שחור כך שאור לא יוחזר ממנו.
* **הסוואה**: חיבור בד הסוואה לציוד, למשל הוספת רשת הסוואה לקסדה.
* **החרשה**: חיבור של הציוד או שיפורו כך שלא ירעיש בעת ההליכה אתו.
* **נִייְלוּן**: עטיפת הציוד (מפות, מסמכים וכן כל ציוד שהוא פגיע במיוחד או משמש רק במקרי חירום) בפלסטיק כדי לשפר את עמידותו, ובמיוחד את עמידותו למים.
* **טלוויזיות**: כאשר יש רצועות ארוכות יש צורך לקפל אותן בתוך עצמן ולדאוג שהן לא ישתחררו.

בנוסף, שיפצור שמטרתו העיקרית היא אסתטית מכונה **דיגום**. כך, שיפצורים לכומתה, לתג היחידה ולדיסקית, הנעשים לשם נוחות ואופנה, מקובלים בקרב כלל חיילי צה"ל. בין השיפצורים המקובלים למטרה זו נמנים רקמה על תג היחידה ועל כובע ב' וגילוח או הוספת חרוזים לכומתה. השיפצורים לרכיבים שונים במדי צה"ל מהווים גם כסמל לפז"ם החייל, לכישוריו או לטיב שירותו.

המונח, שמקורו בצבא, עשה את דרכו גם אל הסלנג הלא-צבאי, לציון אלתורים המשפרים ציוד ומוצרים. בהשאלה משמשת המילה לתיאור פעולת שיפור של טקסט או קוד מחשב, ואף של דברים מופשטים יותר כגון רעיונות.

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **שפצור** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  רוביק רוזנטל, **מילון הסלנג המקיף**, הוצאת כתר, ירושלים 2005, ערך "שִׁפְצֵר" (עמ' 378)
2. ↑  רוני הפנר, מאפייני השפה הצבאית, באתר "השפה העברית"
3. ↑  שפצור / שיפצור, באתר "מילואים בסבבה"
**הנרי טאוב** (20 בספטמבר 1927 - 31 במרץ 2011) היה איש עסקים ופילנתרופ יהודי אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

טאוב למד בבית הספר הגבוה סן חסינטו של אוניברסיטת יוסטון ובאוניברסיטת ניו יורק. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת ניו יורק בשנת 1947 עם תואר בחשבונאות.
בשנת 1949 הוא ייסד את החברה בשם (Automatic Payrolls Inc. (API, בצפון ניו ג'רזי, שעסקה במתן שרותי חשבונאות. היום החברה נקראת (Automatic Data Processing, Inc. (ADP, החברה מובילה בתחום המיחשוב האינטגרטיבי בארצות הברית. באמצע שנות ה-80 הוא עזב את החברה.

טאוב שימש כנשיא האגודה דורשי הטכניון בארצות הברית בשנים 1974–1976, ויו"ר הקורטוריון (חבר הנאמנים) הבינלאומי של הטכניון משנת 1990 עד 2003. בעת מותו ב-2011, הוא החזיק בתואר יו"ר כבוד של חבר הנאמנים הבינלאומי של הטכניון.

הוא ואשתו, מרילין, הובילו פרויקטים רבים בטכניון, בהם המרכז למדע והטכנולוגיה על שם הנרי ומרילין טאוב והמשפחה, פיתוח קמפוס של הטכניון, בניין הפקולטה של מדעי המחשב, הנחשבת לאחת הטובות בעולם; תוכנית גיוס מנהיגים במדע וטכנולוגיה, וכן קרן לעתיד על שם הנרי ומרילין טאוב.

על תרומתו הרבה הוענקו להנרי טאוב תואר דוקטור לשם כבוד, ביוני 1992, מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר דוקטור לשם כבוד מהטכניון. בשנת 2004 האגודה האמריקאית של דורשי הטכניון קיימה חגיגה מיוחדת במלון פלאזה בניו יורק כאות מחווה להנרי טאוב על מפעל החיים.
על שמו מרכז טאוב בירושלים, שהוא מכון מחקר שעיקר עיסוקו בתחומי מדיניות ציבורית.

קישורים חיצוניים
----------------

* הנרי טאוב, מגדולי התומכים בטכניון ויו"ר כבוד של הקורטוריון, הלך לעולמו

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מוטי בסוק, מת הנרי טאוב, ממייסדי מרכז טאוב בירושלים, באתר הארץ, 5 באפריל 2011
2. ↑  דוד רטנר, הטכניון מחפש נשיא שיחליף את לפידות, באתר הארץ, 16 במאי 2001
3. ↑  תרמו 1.4 מיליון ל"י לטכניון לפיתוח מרכז מחשבים, למרחב, 13 באפריל 1970
4. ↑  עתי"ם, אגרנט ופינקל יקבלו ד"ר כבוד מהאוניברסיטה בי־ם, חדשות, 9 בפברואר 1992

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2021021956
* VIAF: 1009161453854164330006
* WorldCat (עם VIAF): 1009161453854164330006

 |
יו סטאבינס
בית תרבויות העולם, ברלין, גרמניה (1957)
מרכז סיטיגרופ, ניו יורק, ארצות הברית (1977) - הבניין הלבן ברקע
יוקוהמה לנדמרק טאוור, יוקוהמה, יפן (1993)
**יו אשר סטאבינס הבן** (באנגלית: **Hugh Asher Stubbins Jr.‎**;‏ 11 בינואר 1912 - 5 ביולי 2006) היה אדריכל אמריקאי שתכנן כמה מבנים בעלי חשיבות ברחבי העולם.

סטאבינס נולד בבירמינגהאם, אלבמה, ארצות הברית, ולמד במכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה לתואר ראשון באדריכלות. את התואר השני באדריכלות רכש באוניברסיטת הרווארד. הוא נשאר באוניברסיטה כחבר הפקולטה עד 1972.

סטאבינס הקים את חברת האדריכלות "יו סטאבינס ושות'" (Hugh Stubbins and Associates). החברה שהמשיכה את דרכה, The Stubbins Associates, מוזגה ב-2007 עם חברת קלינג (Kling) הפילדלפיה, תחת השם "קלינג-סטאבינס" (KlingStubbins).

עם המבנים הבולטים שתכנן ניתן למנות את:

* 1957 - "בית תרבויות העולם", ברלין, גרמניה
* 1960 - "מרכז הדרמה לוב" - בניין התיאטרון הרפרטוארי האמריקני, אוניברסיטת הרווארד
* 1971 - וטרנס סטדיום, פילדלפיה, ארצות הברית
* 1977 - גורד השחקים מרכז סיטיגרופ, ניו יורק, ארצות הברית
* 1990 - מגדל צ'ייס, אינדיאנפוליס, ארצות הברית
* 1993 - יוקוהמה לנדמרק טאוור, יוקוהמה, יפן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יו סטאבינס** בוויקישיתוף
* אתר "קלינג-סטאבינס" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "היסטוריה", באתר KlingStubbins

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118887564
* ISNI: 0000 0000 8351 5296
* LCCN: n86820957
* NARA: 22126266
* NTA: 306065886
* SNAC: w6dz0jtk
* SUDOC: 123223504
* Trove: 986229
* ULAN: 500013311
* VIAF: 3269000
* WorldCat: lccn-n86820957

 |
**מִיזִיתְרָה** (ביוונית: **μυζήθρα**; באנגלית: **Mizithra**) היא גבינת מי גבינה יוונית מחלב כבשים או עיזים או גבינת מי גבינה מעורבבת עם חלב. היא נמכרת הן כגבינה טרייה, בדומה לריקוטה האיטלקית, והן כגבינה מגוררת מיובשת במלח, בדומה לריקוטה סַלַּטָה איטלקית (ריקוטה מומלחת). היחס בין החלב למי הגבינה הוא 7 עד 3 בדרך כלל.

היא מיוצרת בעיקר באי כרתים אך נפוצה ברחבי יוון. היא זהה בעצם לגבינת אנתוטירוס (Anthotyros) אם כי האחרון עשוי להכיל מעט חלב פרה. בקפריסין גבינה דומה ידועה בשם "אנארי" (Anari-Αναρή ביוונית, וגם בקפריסין הטורקית שם נקראת "לור" (Lor) בטורקית).

הייצור
------

מיזיתרה עשויה מחלב כבשים גולמי (לא מפוסטר) או של עזים באופן הפשוט ביותר האפשרי: מביאים את החלב לרתיחה איטית למשך מספר דקות ולאחר מכן מקרישים אותו על ידי הוספת אנזים הגבנה או מי גבינה מאצוות ייצור גבינה קודמת או בצורה אחרת מוסיפים חומר חומצי כלשהו כגון מיץ לימון, חומץ או אפילו ענף עץ תאנה שבור טרי. ברגע שנוצרו הגרגירים המוקרשים הם נמזגים לתוך שקית בד גבינה ונתלים לניקוז המים. ניתן להשתמש במי הגבינה שנוטף מהשקית כדי לקרוץ כאמור את המנה הבאה של מיזיתרה. לאחר מספר ימים נוצרת עיסת מיזיתרה מתוקה, לחה ורכה שמעוצבת בצורת שקית התלייה עם תחתית מעוגלת וחלק עליון חרוטי ומקומט. בשלב זה הגבינה הגולמית נקרא "מתוקה" או "מיזיתרה טריה" וניתן לאכול אותה כך או לעיתים קרובות לאפות ממנה פשטידות.

קסינומיזיתרה
------------

מיזיתרה שמומלחת ומתיישנת הופכת יבשה יותר, צפופה יותר, מלוחה וחמוצה יותר. הקסינומיזיתרה הזו (שפירושה מיזיתרה חמוצה) מגוררת לעיתים קרובות.

הגשה
----

 ייצור מיזיתרה מיושנת באכאיה פלופונסוס
הגבינה רכה, לבנה כשלג, קרמית ולחה. מכיוון שלא מוסיפים מלח למיזיתרה יש לה טעם כמעט מתוק וחלבי. אוכלים אותה כקינוח עם דבש או כמזה עם זיתים ועגבנייה. היא משמשת כגבינה שולחנית, כמו גם בסלטים, מאפים ובאפייה, בעיקר של פשטידות גבינה קטנות (בגודל חופן) ובפיתה ספאקיאני (פשטידה מאזור ספאקיה).

בצורתה המלוחה והמיושן היא נחשבת לגבינה המגוררת פאר אקסלנס של המטבח היווני, ומתאימה במיוחד לזילוף מעל פסטה חמה.

טופונימיה (תורת שם המקום)
-------------------------

העיירה מיסטרס לוקחת את שמה מגבעה בצורת חרוט, הנקראת מיזיתרה בגלל הדמיון שלה לגבינה (סטיבן רנצ'מן, אלפבית מטייל, "מורה").

ראו גם
------

* רשימת גבינות
* המטבח של יוון
* מנורי - עוד גבינת כבשים יוונית, בטעם דומה, לא יבשה כמו מיזיטרה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Barron, Rosemary (1991). *Flavors of Greece.* William Morrow, מסת"ב 978-0-688-07087-8
2. ↑  Facaros, Dana; Pauls, Michael (2003). *Cadogan Guide: Crete.* New Holland Publishers, מסת"ב 978-1-86011-106-8
**מחמוד מע'זנה** (בפרסית: **محمود غزنوی**; 2 בנובמבר 971 – 30 באפריל 1030), הידוע גם כימין א-דוולה מחמוד, היה השליט הידוע ביותר מן השושלת הע'זנווית ששלט בין 997 ל-1030. מחמוד הפך את העיר ע'זנה (**ע'זני** באפגניסטן) לבירה עשירה של אימפריה שהשתרעה, במובנים של ימינו, מאפגניסטן לתוך שטחי איראן ופקיסטן, כמו גם לשטחים של צפון-מערב הודו. מחמוד מע'זנה היה הראשון שנשא בתואר סולטאן לתיאור עוצמתו, אף על פי ששמר על כפיפות נומינלית לח'ליפה.

מחמוד היה בנו של סבוכ תגין (אנ'), שירש את הממלכה העצמאית למחצה שהקים אלפ תגין, שהיה מצביא ממלוכי חשוב של האמירות הסאמאנית. סבוכ תגין שמר על כפיפות נומינלית לממלכה הסאמאנית. ב-994 הצטרף מחמוד לאביו במסע הצבאי לכיבוש ח'וראסאן, שמרדה במרות הסאמאנית, ולסיוע לאמיר הסאמאני נוח השני. האמירות הסאמאנית נחלשה מאוד בתקופה זו ועמדה מול האיום המתגבר של התפשטות הקראח'אנים. בעקבות הצלחתם של סבוכ תגין ושל מחמוד קיבל האחרון אחריות על ח'וראסאן ועל העיר המרכזית נישאפור.

מחמוד מע'זנה
בן זוגו של מחמוד היה מאלכ איאז (Malik Ayaz). איאז היה עבד גאורגי שנלקח בקרב על ידי הסולטן. לאחר שהסולטן התאהב בו הוא שחררו מעבדות וקידם אותו לדרגת קצין וגנרל בצבא הסולטן, שם הוכיח את עצמו באופן מרשים. הזוגיות בין השניים היוותה השראה לשירים וסיפורים שונים. יחסיהם של מחמוד ואיאז הושוו לסיפורי אהבה מפורסמים בתרבות הפרסית, דוגמת לילא ומג'נון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מחמוד מע'זנה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ritter, Hellmut (2003). Handbook of Oriental studies: Near and Middle East. 69. Brill. (page 309-310)
2. ↑  Scott Kugle, "Sultan Mahmud's Makover," in Ruth Vanita(ed.), **Queering India: Same-sex Love and Eroticism in Indian Culture and Society**, Routledge 2002, pp. 31ff.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007272984505171
* GND: 119069970
* ISNI: 0000 0000 5491 9072
* LCCN: n50038620
* NKC: jo2009330644
* SELIBR: 260676
* SUDOC: 124601057
* TDVİA: mahmud-i-gaznevi
* VIAF: 77557786
* WorldCat: lccn-n50038620

 |
**לאורי קריסטיאן רלנדר** (בפינית: **Lauri Kristian Relander**, נולד ב-31 במאי 1883 ונפטר ב-9 בפברואר 1942) היה הנשיא השני של פינלנד בשנים 1925–1931. מנהיג בולט של מפלגת המרכז, ולפני בחירתו לנשיא היה היה יו"ר הפרלמנט.

רלנדר נולד בקרליה, אז בדוכסות הגדולה של פינלנד. בשנת 1901 הלך בעקבות אביו האגרונום והחל ללמוד גם הוא אגרונומיה באוניברסיטת הלסינקי. הוא סים את התואר הראשון בפילוסופיה בשנת 1905 ובשנה שלאחר מכן סיים את התואר השני באגרונומיה. באותה השנה התחתן ובהמשך נולדו לו שלושה ילדים. בשנים 1908–1917 עסק במחקר. בשנת 1914 סיים את הדוקטורט שלו. הוא ניסה להתקבל להוראה באוניברסיטת הלסינקי, אך נכשל. בשנים אלו החל להיות פעיל במפלגת המרכז. הוא כיהן בפרלמנט בשנים 1910-1913 וב-1917-1920. בשנת 1917 כבר הפך לאחד ממנהיגי המפלגה.

בשנת 1925 הצליח להשיג את תמיכת מפלגתו בבחירות לנשיאות פינלנד, אם כי תמיכה זו נתנה לו רק כמה ימים לפני הבחירות. רלנדר אז היה בן 41, ומועמדותו נחשבה להפתעה. הוא ניצח בסיבוב השלישי את מועמד מפלגת הקואליציה הלאומית ריסטו רייטי, ברוב של 172 קולות אל מול 109. בזמן שלטונו כנשיא, הצליח רלנדר להקים מספר ממשלות מיעוט, דבר שהיה שנוי במחלוקת בתקופה זו. חוסר היציבות הפוליטית במדינה גרמו לכך שהוא נאלץ לפזר פעמיים את הפרלמנט.

בסתיו 1930 רלנדר הבין שכנראה לא ייבחר מחדש, וניסה לגרום לכך שפר אווינד סוינהופווד שהיה ראש ממשלתו יירש אותו. לאחר הנשיאות הוא כיהן כמנכ"ל חברת ביטוח שהתמחתה במתן שירות לכפריים. נפטר בשנת 1942 מאי-ספיקת לב.

במהלך חייו קיבל אותות רבים, ביניהם החברות במסדר לאופולד ובמסדר הפיל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאורי קריסטיאן רלנדר** בוויקישיתוף
* לאורי קריסטיאן רלנדר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

| **נשיאי פינלנד** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| סטולברג • רלנדר • סוינהופווד • קליו • רייטי • מנרהיים • פאסיקיבי • קקונן • קויביסטו • אהטיסארי • הלונן • ניניסטה |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb177751217 (data)
* GND: 1037270487
* ISNI: 0000 0003 8542 0356
* LCCN: n79144585
* NTA: 236215639
* VIAF: 7323148997700059870007
* WorldCat: lccn-n79144585

 |
**מונטה לי פיטמן** (באנגלית: **Monte Lee Pittman**; נולד ב-19 בנובמבר 1975) הוא מוזיקאי אמריקאי הפועל בלוס אנג'לס. הוא ידוע בעיקר כגיטריסט של מדונה ומנגן בלהקת ההבי מטאל האמריקאית פרונג (אנ'). הוא עבד גם כאמן סולו והוציא שבעה אלבומי אולפן ומספר סינגלים. בשנת 2012 זכה בפרסי האמנים במוזיקה בקטגוריית "אמן הסולו הטוב ביותר".

ב-15 בנובמבר 2012 עוטר בפרס מטעם Hollywood F.A.M.E. בקטגוריית "פרס הישג בקריירה – גיטריסט".

ביוגרפיה וקריירה
----------------

פיטמן נולד בלונגוויו, טקסס. הוא התחיל לנגן בגיטרה כנער כשקיבל את הגיטרה הראשונה שלו בגיל 13. המורה שלו לגיטרה היה רוברט בראונינג. הוא גם למד לנגן בפסנתר מדלורס רודס בבית הספר למוזיקה מוסוניה בצפון הוליווד. ההשפעות המוזיקליות המוקדמות של פיטמן הגיעו מלהקות ואמנים כמו קיס, מטאליקה, סלייר, סטיב ואי, ג'ימי פייג', פנטרה, הביץ' בויז, פינק פלויד ורדיוהד. במהלך הקריירה שלו, עבד עם מיירה מיינס, מדונה ופרונג והוציא שבעה אלבומי אולפן, ביניהם *Better or Worse* שזכה להצלחה.

הוא עבד פעמים רבות עם הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה. בשנת 2001 השתתף בעבודה על אלבום הווידאו, *Drowned World Tour 2001*. בהמשך, עבד איתה במסגרת *American Life* (2003), "Re-Invention World Tour" (2004), *Confessions on a Dance Floor* (2005), "אני הולכת לספר לכם סוד" (2006), "Hey You" (2007), *Hard Candy* (2008), "It's So Cool", *Sticky & Sweet Tour* (2010), "The MDNA Tour" (2012), ו-"Rebel Heart Tour".

בנוסף לכך, עבד עם מוזיקאים ולהקות כדוגמת מלאני סי, סופי אליס-בקסטור, אדם למברט ובודי קאונט.

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומי אולפן

* 2009: *The Deepest Dark*
* 2011: *Pain, Love, & Destiny*
* 2012: *M.P.3: The Power of Three, Part 1*
* 2014: *The Power of Three*
* 2016: *Inverted Grasp of Balance*
* 2018: *Better or Worse*
* 2018: *Between the Space*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מונטה פיטמן** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  Monte Pittman Songs, Albums, Reviews, Bio & More, AllMusic (באנגלית)
2. ↑  *Monte Pittman - Artists In Music Awards performance (2.10.12) - Definitely & Close Your Eyes*, נבדק ב-2023-11-19
3. ↑  "Monte Pittman to receive Career Achievement Awards"
4. 1 2  Monte Pittman Interview | Guitarhoo.com, web.archive.org, ‏2016-03-05
5. ↑  Release group "Drowned World Tour 2001" by Madonna - MusicBrainz, musicbrainz.org
6. ↑  Release group "American Life" by Madonna - MusicBrainz, musicbrainz.org
7. ↑  Bart Vanmaele, Re-Invention Tour - Madonna's 2004 world tour | Mad-Eyes, www.mad-eyes.net (באנגלית)
8. ↑  Release group "Confessions on a Dance Floor" by Madonna - MusicBrainz, musicbrainz.org
9. ↑  *I'm Going to Tell You a Secret*, 2005-10-21, נבדק ב-2023-11-19
10. ↑  Release group "Hey You" by Madonna - MusicBrainz, musicbrainz.org
11. ↑  Release group "Hard Candy" by Madonna - MusicBrainz, musicbrainz.org
12. ↑  *Madonna – It's So Cool*, נבדק ב-2023-11-19
13. ↑  Release group "Sticky & Sweet Tour" by Madonna - MusicBrainz, musicbrainz.org
14. ↑  Madonna.com > Tours > 2012 World Tour, web.archive.org, ‏2014-12-21
15. ↑  Madonna | Tour, madonna.com (באנגלית)
סרטון המראה תמנון החוף בתנועה
תמנון החוף
**תמנון החוף** או **תְּמָנוּן סְלָעִים** וכן **תמנון מצוי** (שם מדעי: *Octopus vulgaris*), הוא מין המשתייך לתמנונאים. הוא בעל שמונה זרועות ציד ארוכות השוות באורכן, שעל כל אחת מהן שתי שורות של כפתורי הצמדה. הוא בעל לסתות חומות חזקות ובלוטות רוק המפרישות חומר ארסי. הוא טורף פעיל בשעות היום, וצד דגים, סרטנאים ולפעמים גם רכיכות באמצעות קידוח חור בקונכיותיהן. בשעת סכנה הוא נוטה לברוח באמצעות זינוק-שחיה, תוך פליטת ענן דיו שחור וסמיך.
עונת הרבייה היא בתחילת האביב, ונקבת תמנון החוף מטילה את הביציות שלה (בין 400-120 אלף) במים רדודים, לאורך תקופה הנמשכת כחודש. משך הדגירה על הביצים הוא 25–60 ימים, בהם הנקבה מפסיקה לאכול. רבות מהנקבות מתות לאחר הבקיעה.

אורכו של תמנון החוף (כולל הזרועות) הוא 1.2 מטר אצל הנקבה, ו-1.3 מטר אצל הזכר.
זהו מין שכיח, אשר נמצא באזור הכרית, החופים הסלעיים ואף בעומק הים (עד לעומק של 292 מטר).
הוא נפוץ במזרח הים התיכון ובמערבו, במזרח האוקיינוס האטלנטי, בין איי בריטניה לסנגל, אנגולה ודרום אפריקה, ובמערב האוקיינוס האטלנטי, מאמריקה הצפונית עד פלורידה ואיי ברמודה.

פיזיולוגיה
----------

**מערכת העצבים:** לתמנון המצוי קיים היעדר ייצוג סומטוסנסורי במערכת העצבים המרכזית (Hochner 2009). בשונה מאורגניזמים אחרים ממשפחת הרכיכות, לתמנון המצוי ישנה מערכת עצבים מרכזית שונה. מספר הנוירונים הכולל במערכת העצבים של התמנון מגיע ל-500 מיליון נוירונים, מתוכם מתרכזים כ-350 מיליון במערכת העצבים הפריפריאלית שבזרועותיו, בעוד ש-50 מיליון נוירונים מתרכזים במערכת העצבים המרכזית שלו. מערכת העצבים המרכזית ומערכת העצבים הפריפריאלית יוצרים יחדיו מערכת משולבת, לפיה מערכת העצבים הפריפריאלית מעבירה כמות גדולה של מידע סנסורי למוח (Young, 1971). ניכר כי מערכת העצבים הפריפריאלית שולטת במספר פעולות מורכבות שמבוצעות על ידי כל זרוע  (Gutfreund, 2006). מערכת אסטרטגית ייחודיות זו של פישוט השליטה המוטורית מאפשרת לתמנון לבצע משימות מורכבות ומתואמות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תמנון החוף** בוויקישיתוף
* תמנון החוף, באתר ITIS (באנגלית)
* תמנון החוף, באתר NCBI (באנגלית)
* תמנון החוף, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* תמנון החוף, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* תמנון החוף, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* תמנון החוף, באתר GBIF (באנגלית)
* גיל ססובר, יש לי חולשה לתמנונים, באתר הארץ, 13 באוגוסט 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  תמנון החוף באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  אנציקלופדיה החי והצומח של ארץ ישראל, 1983. כרך 4 - החיים במים, עמוד 83
3. ↑  מילון בעלי חיים: רכיכות (תשס"ד), 2003. האקדמיה ללשון העברית
נולדו לרקוד (סדרת טלוויזיה קנדית לנוער) הסדרה נוצרה על ידי פרנק ואן קיקן שעוקבת אחרי חברים בסטודיו לריקוד שמתאמנים ומתחרים בתחרויות שונות, ומתמודדים עם יריבים מבתי ספר אחרים לריקוד. ודרמה גם בסטודיו עצמו הסדרה מבוססת על סגנון שדומה לתוכניות ריאליטי .

הסדרה עלתה לראשונה בערוץ המשפחה ב-8 במרץ 2013, והוציאה *תוכן וירטואלי, למשלתוגניות של סיבובי הופעות עם שחקני הסדרה וגם סדרת ספין אוף.* הסדרה עברה לפלטפורמת הסטרימינג בשנת 2020 שעלתה העונה השביעית הסדרה משודרת גם בעולם, בכל מיני ערוצים כמו CBBC בבריטניה, ו- Universal Kids בארצות הברית — שנהייתה חלק מהפקה בעונה השישית. באפריל 2022 הוכרז שתצא עונה השמינית על ידי הערוץ הבריטי CBBC ולאחר מכן היא עלתה בסתיו 2022.

**רשימת השחקנים** :

בריטני ריימונד - ריילי

ויקטוריה באלדסארה - מישל

טרבור טורדג'מן - ג'יימס

אלכסנדרה ביטון - אמילי

ברייר נולט - רישל

ג'ורדן קלארק - ג'יזל

למאר ג'ונסון - ווסט

לוגן פאברו - אמנדה

מיילס ארליק - נואה

ברנן קלוסט - דניאל

דילן רצלאף - ג'אקי

אייזיאה פק - הנרי

ברי ווסילנקו - קייט

אלכסנדרה צ'אבס - פייפר

דוון בראון - מקס

סיירה הילי - סיירה

סייג' לינדר - סאמר

ג'סיקה לורד - לולה

ברקלי רצלף - דייוויס

נואה זולפיקאר - קינגסטון

סמנתה גרקי - סטפני

טמינה פולאק-פריס - טיפני

ג'וזפה באוסיליו - אלפי

אריקה פרבוסט - סלואן

טינגלין אמרלי - קנזי

ג'וליאן לומברדי - אוזי

ג'ניפר פאפאס - צ'לו

דניאל וראיו - קלאו

שמיר אנדרסון - כריס

זאק ורן - הנטר

קייטי אורטנסיו - לילי

קרטר מוסלמן - הית'

אלי גודבן - קייסי

סקיילר הילי - סקיילר

אקיאל ג'וליאן - לטרוי

נטלי קרייל - פיבי

מיילס דובסון - ניק

ליאם מאקי - פין

מולי סאונדרס - ג'וד

רני רומולו - איזי
**אייזק לופיין** (באנגלית: **Isaac Lupien**; נולד ב-30 במרץ 1995) הוא שחקן, רקדן, כוריאוגרף ומורה לריקוד קנדי. ידוע בשל תפקידו כאלדון בסדרת הנעורים הקנדית "נולדו לרקוד" (אנ').

ביוגרפיה
--------

לופיאן נולד בקנדה ב-30 במרץ 1995. הוא החל לרקוד בגיל 11 חודשים, ובאופן רשמי בגיל שנתיים. למד עם הכוריאוגרפיות מיה מייקלס ומנדי מור. בשנת 2013 החל לגלם את דמותו של אלדון בסדרת הטלוויזיה "נולדו לרקוד" (אנ').

חיים אישיים
-----------

אביו, אליין לופיין, הוא הבעלים והמפעילים של בית הספר לריקוד "Canadian Dance Company" בקנדה, וכן הופיע בסדרה "נולדו לרקוד", בתפקיד לוסיין.

פילמוגרפיה
----------

### טלוויזיה

| שנה | סדרה/סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013–2017 | נולדו לרקוד (אנ') | אלדון | תפקיד ראשי |

### קולנוע

| שנה | סדרה/סרט | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 2008 | הברקה (אנ') | בוב ג'וניור |
| 2015 | The Next Step Live: The Movie | אל מיסמו |
| 2017 | Jazz Hands (אנ') | אייזאה |

קישורים חיצוניים
----------------

* אייזק לופיין, ברשת החברתית אינסטגרם
* אייזק לופיין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Allain Lupien". *IMDb*.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אייזק לופיין"**.
פירוש נוסף ערך זה עוסק במפקדו התשיעי של משמר הגבול. אם התכוונתם לסופר וחוקר תורני, ראו יצחק דדון.

**יצחק (ג'ק) דדון** (נולד ב-29 בנובמבר 1951) הוא קצין משמר הגבול בדימוס, מפקדו התשיעי של משמר הגבול, בין השנים 1998–2001.

ביוגרפיה
--------

נולד בקזבלנקה, מרוקו בשנת 1951 ועלה לישראל בשנת 1961 בגיל 10. דדון גויס לצה"ל בשנת 1971 לסיירת חרוב בצנחנים, שם שירת כלוחם וכקצין, והשתחרר בשנת 1975. את שירותו הצבאי סיים דדון בדרגת רב-סרן. בהשכלתו הוא בוגר תואר ראשון (B.A.) ותואר שני (M.A.) במדעי המדינה באוניברסיטת חיפה, וכן בעל תואר שני (MBA) במנהל עסקים משלוחת אוניברסיטת דרבי בישראל.

בשנת 1985 הושאל ממג"ב על ידי משרד החוץ ונשלח למערב אפריקה לנושאי הדרכה, אימונים והקמת יחידות. במהלך שירותו במג"ב, מילא שורת תפקידים מרכזיים, בהם מפקד מג"ב איו"ש, מפקד מג"ב ירושלים.

לאחר שירותו במג"ב, עשה הסבה למשטרת ישראל ומילא תפקידים נוספים, בהם מפקד מרחב לכיש, סגן מפקד מחוז צפון וסגן ראש אגף מבצעים. משם הועלה לדרגת ניצב ומונה למפקד משמר הגבול התשיעי על ידי השר לביטחון הפנים אביגדור קהלני ועל ידי מפכ"ל המשטרה רב-ניצב יהודה וילק. בשנים 1998–2001 שירת כמפקד משמר הגבול. במהלך שירותו הקים יחידות רבות, הבולטות שבהן - יחידת המסתערבים של משמר הגבול (ימ"ס) ויחידות מיוחדות של לוחמים/בלשים (ימ"ג). בשנים 2001–2004 שימש כנספח המשרד לביטחון הפנים ומשטרת ישראל בארצות הברית וקנדה.

באוקטובר 2005 פרש ממשטרת ישראל לאחר 34 וחצי שנים בשירות כוחות הביטחון (צה"ל, מג"ב והמשטרה).

כיום הוא מתגורר בירושלים, נשוי לשושנה ואב לארבעה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* יצחק (ז'ק) דדוןבאתר משטרת ישראל

| מפקדי משמר הגבול  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| פנחס קופל • שמעון אשד • חיים לוי • צבי בר • פנחס שחר • משולם עמית • יצחק אהרונוביץ' • ישראל סדן • יצחק דדון • יעקב גנות • דוד צור • חסין פארס • ישראל יצחק • יורם הלוי • עמוס יעקב • קובי שבתאי • אמיר כהן • בריק יצחק |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007380295605171
* VIAF: 18151715641213781893
* WorldCat: viaf-18151715641213781893

 |
**סקודה קודיאק** (באנגלית: **Skoda Kodiaq**) היא קרוסאובר (SUV) בעלת חמישה או שבעה מקומות, שמיוצרת על ידי סקודה משנת 2017. היא הוצגה לראשונה בשנת 2016 בתערוכת ברלין והגיעה לישראל בשנת 2017. הקודיאק הוכרזה כרכב השנה לשנת 2020 בקטגוריית רכבי שטח פנאי על ידי מגזין אוטו.

היא נקראת על שם האי והיישוב קודיאק הנמצא באלסקה.

מפרט טכני
---------

הקודיאק מכילה מנוע טורבו בנזין I4 צילנדרים בנפח 1.4 ליטרים המספק כ-150 כוחות סוס בין 5000 ל-6000 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים אוטומטית רובוטית דו מצמדית בעלת שישה הילוכים. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 10.7 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 190 קילומטרים לשעה.

גרסאות
------

מלבד הגרסה הבסיסית, במהלך השנים ייצרה החברה 4 גרסאות נוספות. **"סקודה קודיאק סקואט"** שהוצגה עם שתי אפשרויות למנועים: אחד מנוע טורבו בנזין בנפח 1.4 או 2.0 ליטרים בהספק בין 140 ל-180 כוחות סוס והשני הוא מנוע טורבו דיזל בנפח 2.0 ליטרים המספק כ-150 או 190 כ"ס. הסקואט הוצגה בתערוכת ז'נבה בשנת 2017. הדגם השני הוא **"סקודה קודיאק ספורטליין"** הכוללת מנוע טורבו בנזין בנפח 1.4 ליטרים המספק כ-148 כוחות סוס. הספורטליין הוצגה בתערוכת ז'נבה בשנת 2017. הדגם השלישי הוא **"סקודה קודיאק RS"**, גרסת הספורט לקודיאק הכוללת מנוע דיזל טווין טורבו בנפח 2.0 ליטרים המספק כ-240 כוחות סוס. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 7.0 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 220 קילומטרים לשעה. ה-RS הוצגה בתערוכת ז'נבה בשנת 2018. הדגם הרביעי, **"סקודה קודיאק GT"**, יוצרה כגרסת קופה המיועדת לסין. ה-GT כוללת מנוע טורבו בנזין בנפח 2.0 ליטר המספק בין 180 ל-220 כוחות סוס. ה-GT הוצגה בשנת 2018 בסין.

מתיחת פנים 2021
---------------

ב-13 באפריל 2021 הציגה סקודה מתיחת פנים לקודיאק הכוללת עיצוב חיצוני חדיש שדרוג תא הנוסעים והאבזור ומערכת מולטימדיה חדשה. בתחום המנועים והתיבות ישנה אפשרות לקבל את הרכב עם תיבת הילוכים ידנית.  
ב-14 באפריל 2021 חשפה סקודה את מתיחת הפנים לגרסת ה-RS, הכוללת החלפת מנוע הדיזל המספק כ-240 כוחות סוס במנוע בנזין המספק כ-245 כוחות סוס ועיצוב חיצוני ופנימי חדש ושדרוג האבזור.

מתיחת הפנים הגיעה לישראל באוגוסט 2021.

גלריה
-----

* קודיאק סקואטקודיאק סקואט
* קודיאק ספורטלייןקודיאק ספורטליין
* קודיאק RSקודיאק RS
* קודיאק GTקודיאק GT

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סקודה קודיאק** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של סקודה קודיאק

הערות שוליים
------------

1. ↑  2017 סקודה קודיאק – כל הפרטים על הדגם, באתר קארטיוב, ‏2 בספטמבר 2016
2. ↑  סקודה קודיאק בישראל – מחיר החל מ- 174,990 שקל, באתר קארטיוב, ‏13 ביוני 2017
3. ↑  סקודה קודיאק — אוטו השנה 2020 בסגמנט פנאי בינוני, באתר אוטו, ‏18 בפברואר 2020
4. ↑  מפרט מלא לקודיאק מאת סקודה, באתר קודיאק
5. ↑  סקודה מציגה: קודיאק סקואט, באתר קארטיוב, ‏26 בינואר 2017
6. ↑  Sporty Skoda Kodiaq Sportline SUV: UK prices revealed, באתר autoexpress.co.uk, ‏ב-7 במרץ 2017
7. ↑  סקודה קודיאק RS נחשף - קרוסאובר ביצועים עם 240 כ״ס, באתר קארטיוב, ‏1 באוקטובר 2018
8. ↑  סקודה חושפת את הקודיאק GT – קודיאק קופה לסין, באתר קארטיוב, ‏17 באוקטובר 2018
9. ↑  מתיחת פנים: 2021 סקודה קודיאק החדש נחשף, באתר קארטיוב, ‏13 באפריל 2021
10. ↑  2021 סקודה קודיאק RS - עכשיו עם מנוע בנזין 245 כ"ס, באתר קארטיוב, ‏14 באפריל 2021
11. ↑  cartube, סקודה קודיאק 2021 החדש בישראל - מחיר החל מ-181,990 שקל - cartube, באתר www.cartube.co.il
אטאוקלס ופולינייקס. ציור שמן מעשה ידי ג'ובאני בטיסטה טייפולו (1696–1770)
**אֶטֶאוֹקְלֵס** (ביוונית: Ἐτεοκλῆς, בלטינית: Eteocles) הוא דמות מהמיתולוגיה היוונית, בנם של אדיפוס מלך תבאי ואשתו-אמו יוקסטה.

ביוגרפיה
--------

לאחר שגילה אדיפוס כי נישא לאמו, ניקר את עיניו, יצא לגלות ומסר את השלטון בתבאי לשני בניו אטאוקלס ופולינייקס. האחים, שלא הצליחו להסכים מי מהם ימלוך בתבאי, הגיעו להסכם לפיו יינתן לאטאוקלס השלטון לתקופת זמן קצובה אשר בסופה יחליף אותו פולינייקס. אלא שאטאוקלס לא עמד בהבטחתו וסירב להעביר את הכתר לאחיו. פולינייקס עזב את תבאי, נישא לבת מלך העיר היריבה ארגוס וחזר לתבאי בראש צבא ארגוס. במהלך הקרב הרגו שני האחים זה את זה וצבא ארגוס נאלץ לסגת.

קריאון, אחיה של יוקסטה, תפס את השלטון והכריז כי יש לקבור את אטאוקלס בקבורת מלכים ואילו את גופת פולינייקס יש להשליך טרף לחיות הבר. אירוע זה פותח את עלילת המחזה "אנטיגונה" מאת סופוקלס.

אילן יוחסין
-----------

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
| ליוס |   |   | יוקסטה |   |   |   |   |   |   |   |   | קריאון |   | אורידיקה |
|   |   |   |   |   |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |
|
|  |  | אדיפוס |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
| פולינייקס |   | אטאוקלס |   | איסמנה |   | אנטיגונה |   | היימון |   | מגרוס |
|   |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אטאוקלס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007326438105171
* BnF: cb150828277 (data)
* LCCN: no2014020769
* NKC: jo2016908861
* SUDOC: 240567102
* VIAF: 307461809
* WorldCat: lccn-no2014020769

 |