recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
דחפור D10N עובד בשטח: הוא גורף עפר, דוחף אותו ולבסוף שופך אותו לערימה. הדחפור מכין את השטח לסלילת כביש 431.
דחפור די-9 בשירות צה"ל מבצע עבודות עפר והערמת סוללות.
מחפר חופר באדמה.
**עבודות עפר** הן עבודות הנדסה הכוללות הזזה או העברה של כמויות גדולות של עפר, אדמה, סלעים, חצץ, חול וכדומה. עבודות כאלה נעשות בדרך כלל באמצעות ציוד מכני הנדסי (צמ"ה) כגון דחפורים, מגרדות, מחפרים, שופלים ומשאיות עפר. 

עבודות עפר כוללות פריצת דרכים, סלילת כבישים והנחת מסילות רכבת, בניית סכרים, הקמת סוללות עפר, חפירת תעלות, יישור שטח ועוד.

בהנדסה צבאית, משמשות עבודות עפר גם לבניית ביצורים כגון עמדות מגנן כנגד אש תותחים (כחלק מביצורי קבע כנגד ארטילריה שהתפתחו בעקבות המצאת התותח והעלמות החומות הגבוהות המסורתיות) וטילים נגד טנקים (עבור עמדות מגנן לטנקים ורכב קרבי משוריין), בניית חפירים, חפירת תעלות נ"ט ושוחות והקמת חסימות עפר. כמו כן, נעשה שימוש בעבודות עפר כדי להתגבר על ביצורי האויב על ידי מילוי תעלות, פריצת צירים, הריסת סוללות וכו'.

עבודות עפר דורשות ידע בהנדסה גאוטכנית (כגון נוזליות עפר וחיכוך) וכן הערכת כמויות כדי להבטיח שנפח העפר באזור ה-cut (האזור ממנו מפנים את העפר) יתאים לזה שב-fill (האזור אליו מפנים את העפר), תוך כדי מזעור מרחק התזוזה. בעבר, נעשו חישובים אלה על ידי סרגל חישוב ושיטות כמו חוק סימפסון. כיום ניתן לבצעם באמצעות מחשב ותוכנה ייעודית, כולל אופטימיזציה עבור עלויות הגרירה/דחיפה ולא עבור מרחק הגרירה/דחיפה (שכן העלות לא עומדת ביחס ישר למרחק).

בגלל הכמויות הגדולות של חומר שנדרש להזזה - שיכולות להגיע אף למיליוני מטר מעוקב במקרים של בניית סכרים גדולים - נדרש ציוד מכני הנדסי כבד וגדול כדי לבצע את העבודה ביעילות. ואכן, תחום עבודות העפר עבר מהפכה עם המצאת מגרדת פרזנו והטרקטור ומאוחר יותר כלי הצמ"ה שנגזרו מהם: דחפור, מגרדת, יעה אופני, מחפר, מפלסת, מחפרון, משאיות עפר ומכונות חפירה גדולות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עבודות עפר** בוויקישיתוף
* ארגון עבודות עפר, התאחדות הקבלים
* סרטונים וקטעי וידאו
	+ דחפור D9R דוחף עפר, יוטיוב
	+ צילום של D9T בעבודה באמצעות רחפן, ביוטיוב
	+ שני דחפורי D9T בעבודה, יוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4015133-5
* NKC: ph127605

 |
**נופל על ארבע** הוא אלבומה היחיד של להקת "שונרא" ובראשה דן תורן. האלבום יצא לאור בשנת 1989, על ידי חברת התקליטים נענע דיסק.

רקע
---

האלבום הוא אלבומה היחיד של להקת "שונרא" שיצא בשנת 1989. את האלבום הקליטה הלהקה באולפני "נענע דיסק" בהפקתו של ניצן זעירא. זהו אלבום רוק מתקדם ורוק ישראלי. האלבום משלב עשרה שירים מקוריים של הלהקה ועוד חמש גרסאות מחודשות של שירים מתוך אלבום הסולו של תורן, שיצא בשנת 1987, "לו-חמה בשטח בנוי". מתוך האלבום הצליחו סינגלים רבים והפכו ללהיטים, כגון השיר "לבן על לבן" (שנכלל גם באלבום האוסף "נענע אוספ מספר אחת" בהוצאת נענע דיסק), או השיר "ידיעות מניקרגואה", שהיה אחד השירים המושמעים ביותר בגלגלצ. לאחר יציאת האלבום התפרקה הלהקה.

רשימת רצועות
------------


| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | סין | 3:28 |
| 2. | ונוס | 4:23 |
| 3. | השיר האמיתי | 5:13 |
| 4. | ז'אק וסיקה | 5:58 |
| 5. | לבן על לבן (גרסה מחודשת) | 4:54 |
| 6. | ידיעות מניקרגואה | 3:41 |
| 7. | אחותי | 3:36 |
| 8. | דרך החלום | 5:29 |
| 9. | העבד | 3:41 |
| 10. | Don't Suffer | 6:20 |
| 11. | בובה מדברת אנגלית | 3:59 |
| 12. | שיתוק | 3:14 |
| 13. | פריסקו | 2:48 |
| 14. | הדחף | 5:23 |
| 15. | לבן על לבן | 3:41 |

קישורים חיצוניים
----------------

* ספוטיפיי נופל על ארבע באתר ספוטיפיי
* Discogs נופל על ארבע באתר Discogs
המונח **הבהלה לזהב באוסטרליה** מתייחס בעיקר לבהלה לזהב בשנות ה-50 של המאה ה-19, בה הגיעו מהגרים לאוסטרליה בעקבות שמועות על מציאת זהב בדרום-מזרח היבשת.

במונח זה הכוונה לעיתים גם למציאת זהב בשנות השמונים והתשעים של המאה ה-19 במקומות שונים במערב היבשת, מציאות שהביאו לגידול ניכר באוכלוסיית אוסטרליה המערבית. כדי להבדיל בין המקרים, נהוג לקרוא לאלו האחרונים **הבהלה לזהב באוסטרליה המערבית**.

הבהלה לזהב באוסטרליה
--------------------

חתיכת זהב במשקל 150 גרם שנמצאה בתקופת הבהלה לזהב
השמועה המוקדמת ביותר על מציאת זהב באוסטרליה הייתה בשנת 1814, כאשר נפוצה שמועה שכמה פושעים שסללו כביש לבתהרסט מצאו זהב. מציאת הזהב המאומתת הראשונה הייתה בשנת 1823, בכמה מקומות מזרחית לבתהרסט. בשנת 1825 נידון למלקות בסידני אדם שהורשע בגנבת זהב שמצא. בשנת 1829 מצאו שני אנשים זהב, אך בחזרתם לסידני נאמר להם לשמור על כך בסוד, ולא יושמו בהסגר כבלתי שפויים. ככל הנראה ההשתקה נועדה למנוע נהירה של רועי הצאן אל חיפושי הזהב.

בשנת 1841 ויליאם קלארק, גאולוג וכומר, מצא זהב בניו סאות' ויילס. כאשר סיפרו על מציאת הזהב למושל הוא ביקש מקלארק לשמור זאת בסוד, משום שחשש שהימצאות זהב בחבל ארץ בו יש אוכלוסייה גדולה של פושעים שנידונו לגלות תפר את הסדר.

מסוף שנות הארבעים התחילו להרבות מקרי מציאת הזהב בניו סאות' ויילס ובוויקטוריה, והשמועות החלו להתפשט באוסטרליה, אך עדיין לא נוצרה בהלה של ממש לזהב.

בשנת 1851 החלה הבהלה ההמונית לזהב כאשר מחפש זהב מקומי טען כי מצא זהב בניו סאות' ויילס. הוא קרא למקום אופיר, על שם המקום ממנו הביא שלמה המלך זהב לבית המקדש בירושלים. לאחר שמונה חודשים נמצא זהב גם בוויקטוריה, וגם שם החלה בהלה לזהב.

השמועה על מציאת זהב נפוצה, ומשכה אל אוסטרליה מהגרים רבים מכל רחבי העולם. בין השנים 1845 ל-1896 גדלה אוכלוסיית אוסטרליה מ-400,000 ללמעלה ממיליון.

בשנות השבעים של המאה ה-19 נמצא זהב גם בקווינסלנד ובטריטוריה הצפונית.

הבהלה לזהב באוסטרליה המערבית
----------------------------

הגידול באוכלוסיית אוסטרליה המערבית בין השנים 1880 - 1897
בשנות השמונים של המאה ה-19 החלו למצוא זהב במקומות שונים באוסטרליה המערבית, מה שגרם לגידול קל באוכלוסייה באזורים אלו, אך השפעת מציאות אלו הייתה מקומית בלבד. בשנת 1894 מצאו שלושה מהגרים איריים מאה אונקיות זהב במקום בו שוכנת כיום העיירה קלגורלי, והדבר הביא לבהלה לזהב שמשפיעה על אוסטרליה המערבית עד היום. תוך שלושה ימים הגיעו למקום 750 מחפשי זהב, ורבים החלו מחפשים גם באזורים אחרים בסביבה. שמועות שווא ודיווחים מוגזמים על מציאת זהב נפוצו, ומחפשים רבים מתו בצמא או ממחלות לאחר שהגיעו לחפש זהב במדבר החם והיבש בחיפזון וללא הכנה מתאימה.

חיפושי הזהב הובילו לגידול ניכר באוכלוסייה של אוסטרליה המערבית, לייסוד של העיירות קלגורלי-בולדר וקולגרדי, ולבניית הפרויקט השאפתני של צינור המים מפרת' לעיירות אלו, צינור מים שפועל גם כיום ומאפשר התיישבות של כמאה אלף איש באזור מדברי זה. פסל של פדי הנאן, מוביל השלישייה האירית, הוצב בעיירה קלגורלי, ועל שמו נקראים הרחוב הראשי של העיירה ופרבר שלה.

ראו גם
------

* הבהלה לזהב (קליפורניה)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הבהלה לזהב** בוויקישיתוף
**נוצות נסיך ויילס** הם הסיכה ההרלדית של נסיך ויילס. הסיכה מורכבת משלוש נוצות לבנות המזדקרות מתוך נזר זהב. על סרט כחול השזור מתחת לנזר מופיע באותיות זהב המוטו: **"Ich dien"** (כקיצור למוטו: "Ich diene" , מגרמנית: "אני משרת"). לרוב נתפס הסמל בוויילס כסמלה של המלוכה הבריטית יותר מאשר סמלה של ויילס עצמה.

מקורות
------

לסמל הנוצות אין כל קשר לנסיך ויילס המקורי, וכיום סבורים כי מקורו קשור לאדוארד, הנסיך השחור, בנו הבכור של אדוארד השלישי, מלך אנגליה. על פי האגדה השיג הנסיך השחור את סמלו במהלך קרב קרסי בשנת 1346 שם נלחם ביוהאן מלוקסמבורג העיוור. לאחר הקרב ניגש הנסיך אל גופת יריבו המלך (אותו העריץ על אומץ ליבו) ונטל את קסדתו אשר קושטה בנוצות יען. הנוצות והמוטו של המלך המת הפכו לסמלו החדש של הנסיך אשר הפך לסמלם של נסיכי ויילס הבאים.

הסבר אחד למשיכתו של הנסיך השחור לסמל היא עובדת היותו נסיך ויילס, וגורם מפתח בניצחונו של צבא אנגליה על הצרפתים היה השימוש בקשתים וולשים. ההגיה של המוטו הגרמני Ich Dien נשמעת בדיוק כמו המשפט "Eich Dyn" בולשית שפירושו "האיש שלכם", משפט אשר סייע לנסיך הצעיר להתחבר לחיילים הוולשים.

ראו גם
------

* דגל ויילס
* סמל ויילס
* נסיך ויילס
**"הבהלה האדומה"** (באנגלית: **Red Scare**) הוא כינוי לתסיסה אזרחית אלימה, שהתרחשה בארצות הברית בין השנים 1918–1920 וגררה עמה חשש מקריסת ארצות הברית למהפכה קומוניסטית או אנרכיסטית. הבהלה האדומה החלה עקב תסיסה אזרחית, עליית הלאומנות האמריקאית ומהפכת אוקטובר ברוסיה, שהעלתה לשלטון את הבולשביקים באחרונה. הבהלה סומנה תחילה בשביתות ממושכות של פועלים כמו גם שוטרים, הובילה עם הזמן לפרעות אלימות וללינצ'ים שהתבססו על שנאה גזעית ולבסוף גם לסדרת רציחות ומאסרים המוניים של פעילים סוציאליסטים ברחבי ארצות הברית. חוסר הפעילות של ממשל וודרו וילסון במהלך הבהלה האדומה היה גורם מרכזי בניצחון המפלגה הרפובליקנית תחת וורן הרדינג במהלך הבחירות לנשיאות בשנת 1920.

במהלך הבהלה האדומה ארגונים אנרכיסטים ביצעו סדרת פיגועי טרור ממושכים כמו גם עלייה בהשפעתו של הקו קלוקס קלאן. במהלך המשבר, התובע הכללי של ארצות הברית, אלכסנדר מיטשל פאלמר, הנהיג מדיניות חירום לאומית נגד ארגונים פוליטיים רדיקליים שכללה חקר בלתי-חוקי של פרטים אישיים אחר אזרחים אמריקאים, מעצרים המוניים ועוד. מהגרים בעיקר מדרום אירופה הואשמו בהפצת האידאולוגיות הרדיקליות ומדיניות הממשל האמריקאית נטתה לאחר הבהלה נגד הגירה, בעיקר מאירופה, לארצות הברית. כאמור, הבהלה האדומה התרחשה במקביל לתסיסה חברתית ממושכת ובמהלכה הועברו בממשל התיקון ה-18 והתיקון ה-19 לחוקת ארצות הברית. החשש מפני התנועות הרדיקליות שומש כדי להצדיק את ההדחקה של חופש הביטוי.

לאחר הבהלה האדומה, ארגוני פועלים כגון מפלגת הלייבור האמריקאית דוכאו והוטלו תחת פיקוח ממושך מצד הממשל. האירועים גררו את הקמתו של ארגון ה-FBI אשר הוקם בשנת 1921 תחת מנהלו של ג'ון אדגר הובר, שהיה מאוכפי החוק המרכזיים במהלך הבהלה האדומה. בשנת 1919 נרצחו מעל 150 אזרחים בפיגועי טרור שבוצעו בידי אנרכיסטים. לאורך הבהלה נעצרו מעל 3,000 פעילים פוליטיים מתוכם 500 מן המורשעים גורשו מארצות הברית. בין המורשעים היו מנהיגים של ארגונים רדיקליים ובהם לואיג'י גָלֶאַני, יוג'ין דבס, ג'ון ריד ועוד. אירועי הבהלה האדומה עוררו מצב של חשש אזרחי ממושך בארצות הברית מפני ארגוני שמאל קיצוניים, אנרכיסטים, סוציאליסטים וקומוניסטים למיניהם, אשר חוזק עם הזמן והגיע לשיאו במהלך המלחמה הקרה.

ראו גם
------

* ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה
* מקארתיזם
* מהומות הגזע בשיקגו (1919)

לקריאה נוספת
------------

* Ann Hagedorn, **Savage Peace: Hope and Fear in America, 1919**, Simon and Schuster, 2007. מסת"ב 1416539719

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הבהלה האדומה** בוויקישיתוף
* הבהלה האדומה הראשונה, הערות אוקספורד
* הבהלה האדומה הראשונה, היסטוריה אמריקאית
**ישעיהו אוסטרי-דן (אויסטריאק)** (ב' בטבת תרע"ב, 23 בדצמבר 1911–ט' בכסלו תשס"א, 6 בדצמבר 2000) היה סופר עברי, מתרגם, מחנך ועורך.

ביוגרפיה
--------

ישעיהו אוסטרי-דן נולד באוסטרוב מזובייצק, פולין בשנת 1911. למד ברשת החינוך "תרבות", והיגר עם הוריו, כנער צעיר, לבלגיה. שם השלים את לימודיו הגבוהים. הצטרף לתנועת השומר הצעיר והיה שליח, מדריך ופעיל במסגרות החינוך הציוניות. מלחמת העולם השנייה סיכלה את תוכניתו לעלות לישראל. בשנת 1942 היגר למקסיקו. הוא התגלגל שנים רבות בדרום אמריקה, ולימד בקובה ובמקסיקו.

הוא פרסם באותן השנים את יצירותיו גם ביידיש. בשנת 1961 עלה לישראל, הצטרף למפ"ם ופעל גם במסגרתה. היה בין עורכי "הד החינוך" ותרגם ספרים רבים מספרדית. תרגם את ענקי הספרות הלטינו אמריקאית: גבריאל גארסיה מארקס, אלחו קרפנטייר הקובני, חוליו קורטסר, קאמילו חוסה סלה הספרדי וקרלוס פואנטס המקסיקני.

גולת הכותרת של יצירתו היא טרילוגיית הענק "מתושלח", סיפור חייו של פליט יהודי בעת מלחמת העולם השנייה, לפניה ואחריה. על יצירה זו זכה אוסטרי-דן בפרס אקו"ם לשנת תש"ם.

ישעיהו אוסטרי-דן נפטר בט' בכסלו תשס"א, 6 בדצמבר שנת 2000 בגיל 88.

מספריו של ישעיהו אוסטרי-דן
--------------------------

* **אוקיינוס**, ביתן, תל אביב, 1983.
* **בבוא הרוח**, גוויות פורחות, מתושלח כרך ה', תל אביב, 1992.
* **חופים**, זמורה ביתן, תל אביב, 1985.
* **טנדו - הסף האל**, תל אביב, 1993.
* **מפלאות המאייה**, מקסיקו הקדמונית, תל אביב, 1962.
* **מילון שימושי**, ספרדי-עברי ועברי-ספרדי, תל אביב, 1977.
* **נהרה**, זמורה ביתן, תל אביב, 1987.
* **מתושלח**, זמורה ביתן, תל אביב, 1981.
* **רמתראם: פואמה**, ירושלים, 1967.
* **המפגש עם האינסוף**, תל אביב, 1996.

קישורים חיצוניים
----------------

* ישעיהו אוסטרי-דן, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"
* אלישע פורת, אוסטרידן (אויסטריאק) ישעיהו, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007496254505171
* BNE: XX1198533
* BnF: cb15030981s (data)
* GND: 1073547922
* ISNI: 0000 0000 5520 9419
* LCCN: n83045425
* NLP: A38004288
* VIAF: 37198570
* WorldCat: lccn-n83045425

 |
**הרב ישעיה דיין** (8 באוגוסט 1833 - 11 בספטמבר 1903) היה דיין, רב, פוסק ומגדולי חכמי ארם צובא.

ביוגרפיה
--------

נולד בארם צובא בכ"ג באב ה'תקצ"ג - 8 באוגוסט 1833 לרב מרדכי הדיין.

בשנת ה'תר"ז 1847 נפטר אביו, והוא עבר לגור אצל אחיו הבכור הרב ידידיה הדיין. למד תורה מפי חכם מרדכי עבאדי.

אחר שנפטר אחיו הגדול, התמנה לדיין במקומו, והשיב בכתב למאות שאלות בהלכה, ובגיל שלושים כבר הוציא את ספרו הראשון 'אמרי נועם' ובו תשובות לשאלות שנשאל בהלכה.

הרב דיין שימש כמוהל ברחבי ארם צובא, ונהג לרשום את כל הנימולים בפנקס שהתפרסם לימים כ'ספר המילות של ארם צובא' וסייע רבות בהבנת הייחוסים וענפי המשפחות בקהילה היהודית בעיר. הקים בית דפוס בעיר ליבורנו באיטליה, בו הדפיס חלק מספריו.

נפטר בי"ט באלול ה'תרס"ג - 11 בספטמבר 1903 ממגפת הכולרה, ונטמן ב'מערת הצדיקים' שליד בית הכנסת הגדול בחלב.

### משפחתו

אחיו רבי משה דיין שימש כמוהל גם הוא, ורשם יחד איתו את פנקס הבריתות.

בנו הרב יצחק המשיך אחריו בתפקידו כמוהל, ובתיעוד הנימולים בפנקס הבריתות.

חתנו הוא הרב עזרא עבאדי-שעיו - ראש אב בית דין ארם צובא, אשר כונה 'שעיו' על שמו.

### ספריו

* **אמרי נעם** - שו"ת בהלכה וחידושים בגמרא
* **זה כתב ידי** - שו"ת וחידושים על השולחן ערוך
* **חזון ישעיה** - חידושים ופירושים על ספר התנ"ך

### מתלמידיו

* הרב סלים זעפראני
* הרב משה טוויל
* הרב עזרא עבאדי-שעיו

קישורים חיצוניים
----------------

* ישעיה בן מרדכי דין (1833-1903), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2  הרב ישעיה דיין, באתר החכם היומי
2. 1 2  פנקס הבריתות: ספר המילות של קהילת ארם צובה, באתר גוגל בוקס
3. ↑  הרב דוד ציון לניאדו, **לקדושים אשר באר"ץ**, ירושלים: הוצאת י. אדמוני, ה'תשס"ט

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007443921205171
* LCCN: nr91044274
* VIAF: 51549730
* WorldCat (עם VIAF): 51549730

 |
**מרגרט מסקוטלנד** (באנגלית: **Margaret of Scotland**, בנורדית עתיקה: **מרגרט אלכסדנרסדוטיר** - **Margrét Alexandersdóttir**, בנורווגית: **מרגרט אלכסנדרסדוטר** - **Margrete Alexandersdotter** - "מרגרט בת אלכסנדר"; 28 בפברואר 1261 - 9 באפריל 1283) הייתה המלכה הרעיה של אריק השני, מלך נורווגיה.

ביוגרפיה
--------

מרגרט נולדה ב-28 בפברואר 1261 בטירת וינדזור שבאנגליה, והייתה בתם של מלך סקוטלנד אלכסנדר השלישי ושל רעייתו הראשונה מרגרט מאנגליה. מרגרט הגיעה לנורווגיה בגיל 20 כדי להנשא לאריק השני בן ה-13 שהפך למלך נורווגיה ב-9 במאי 1280. חוזה הנישואין נחתם ברוקסבורו שבסקוטלנד ב-25 ביולי 1281 וכלל בין השאר את זכותם של צאצאי הזוג לרשת את כתר סקוטלנד, ואת הנדוניה של מרגרט שנקבעה ל-14,000 מארק. החתונה נערכה שנה לאחר מכן, ובה הוכתרה מרגרט למלכה.

הנישואין בין אריק למרגרט היו נישואים פוליטיים אופייניים, שהשיגו פיוס והורידו את המתח שבין שתי המדינות שנגרם כתוצאה מהסכם פרת' מ-1266, לפיו ויתרה נורווגיה לסקוטלנד על האיים ההברידיים ועל האי מאן בתמורה לתשלום חד-פעמי של 4,000 מארק ותשלום שנתי של 100 מארק. ההסכם גם קבע שסקוטלנד תכיר בריבונות הנורווגית באיי אורקני ושטלנד.

מרגרט נפטרה בטונסברג בשנת 1283 זמן קצר לאחר שילדה את מרגרט, אשר נחשבה לזמן קצר כעוצרת ממלכת סקוטלנד בעקבות מותו של סבה, אלכסנדר השלישי ב-19 במרץ 1286.

ככל הנראה נפטרה מרגרט ב-9 באפריל 1283 (על פי ה"גסטה אנאליה") או ב-27 בפברואר או ב-28 בפברואר באותה שנה (על פי "דברי ימי לאנרקוסט").

מרגרט נקברה בקתדרלה של ברגן, אשר נהרסה בשנת 1531. אתר הקבורה, כיום בתחום מצודת ברגנהוס, מצוין בלוחית זיכרון.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **קודמת**:**מרגרט מסקוטלנד, רוזנת קנט** | **יורשי עצר בסקוטלנד** | **הבאה**:**מרגרט, העלמה מנורווגיה** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **קודמת**:**אינגבורג אריקסדוטר** | **מלכות רעיות בנורווגיה** | **הבאה**:**איזבל ברוס** |
**מרגרט מקינטאייר** (באנגלית: **Marguerite MacIntyre**; נולדה ב-11 במאי 1965) היא שחקנית אמריקאית.

ביוגרפיה
--------

מקינטאייר נולדה בדטרויט שבמישיגן. היא בוגרת תואר באומניות הבמה מאוניברסיטת דרום קליפורניה. היא למדה באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה בלונדון שבבריטניה. 

היא שיחקה במספר הצגות בתיאטראות ברודוויי ובאוף ברודוויי בתחילת הקריירה שלה.

ב-1994 הופיעה בפרק של "סיינפלד" כמיס רוד איילנד המתמודדת בתחרות מיס אמריקה ויוצאת עם ג'רי.

היא הופיעה בין היתר בסדרות הטלוויזיה "אלי מקביל" ו"המשפט של איימי". 

ב-2004 שיחקה לצד אוון פיטרס בסדרה "הימים" בABC. ב-2006 החלה לשחק את התפקיד הראשי בסדרה "קייל XY".

ב-2009 החלה לשחק את דמותה של שריף פורבס בסדרה "יומני הערפד".

בשנת 2022 הייתה שותפה ליצירת והפקה הסדרה "האקדמיה לערפדים" מבית רשת Peacock; המבוססת על סדרת הרומנים באותו שם מאת רישל מיד (אנ').

קישורים חיצוניים
----------------

* מרגרט מקינטאייר, ברשת החברתית טוויטר
* מרגרט מקינטאייר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מרגרט מקינטאייר, באתר AllMovie (באנגלית)
* מרגרט מקינטאייר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 135046408
* ISNI: 0000 0000 4769 7512
* LCCN: no2008186241
* VIAF: 78610492
* WorldCat: lccn-no2008186241

 |
מודל של אגן הירכיים של בעלי האגן דמוי הלטאה.
**בעלי אגן דמוי לטאה** או **זאוריסקיה** (שם מדעי: *Saurischia*) היא סדרה של דינוזאורים אשר נעו ברובם על שניים והיו בעלי אגן ירכיים המופנה בחלקו קדימה ובחלקו אחורה. מבני קבוצה זו התפתחו העופות המודרניים. כמו שאר הדינוזאורים הם חיו בין תור הטריאס לתור הקרטיקון והם הכילו את חיות היבשה הגדולות ביותר מעולם.

הזאוריסקים מאופיינים לפי צורת אגן הירכיים שלהם. האגן כולל 3 עצמות עיקריות: בחלק העליון עצם הכסל (ilium) ומתחתיו עצם השת (ischium) הנוטה אחורה ועצם החיק (pubis) הנוטה קדימה (ראו איור). בזאוריסקים האגן היה דומה לזה של לטאה ובו עצמות השת והחיק נטו כל אחת לכיוון שונה (אחורה וקדימה בהתאמה) ויצרו זווית ביניהם.

הזאוריסקים כללו מגוון גדול של דינוזאורים: בתרופודה - טורפי ענק דוגמת אלוזאורוס וטירנוזאורוס, טורפים קטנים וזריזים דוגמת דיינוניכוס וולוצירפטור, דינוזאורים אוכלי כל דמויי יען (אורניתומימיים), דינוזאורים מנוצים מהם התפתחו העופות, בזאורופודה - זוחלי ענק כגון אפטוזאורוס וסופרזאורוס הארוך והרזה בעל הזנב דמוי השוט, דינוזאורים בעלי צוואר גבוה דוגמת ברכיוזאורוס, דינוזאורים גדולים בעלי שריון כמו סלטזאורוס וענקים כבדים וארוכים דוגמת ארגנטינוזאורוס ופטגוטיטאן.

מיון
----

* + - * + סוג אלווקריה (Alwalkeria)
				+ סוג אאורפטור (Eoraptor)
* קבוצה **Eusaurischia**
	+ - * משפחה הררזאוריים (Herrerasauridae)
	+ תת-סדרה תרופודה (Theropoda) - רוב בני קבוצה זו היו טורפים.
		- אינפרא-סדרה צרטוזאורים (Ceratosauria)
		- אינפרא-סדרה טטנורים (Tetanurae) - חלק מהם היו דינוזאורים מנוצים, מהם התפתחו העופות.
* תת-סדרה דמויי זאורופודים (Sauropodomorpha) - אלה היו צמחוניים.
	+ - משפחה גואייבסזאוריים (Guaibasauridae)?
		- אינפרא-סדרה פרוזאורופודה (Prosauropoda)
		- אינפרא-סדרה זאורופודה (Sauropoda) - דינוזאורים ענקיים בעלי צוואר וזנב ארוכים, אוכלי צמחים.

גלריה
-----

* צרטוזאורוסצרטוזאורוס
* דיפלודוקוס הלורוםדיפלודוקוס הלורום
* יוטרפטוריוטרפטור
* פלטאוזאורוספלטאוזאורוס
* ג'ובריהג'ובריה
* ארכאופטריקסארכאופטריקס

ראו גם
------

* בעלי אגן דמוי עוף

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בעלי אגן דמוי לטאה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* NCBI
 |

* בעלי אגן דמוי לטאה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007558475605171
* BnF: cb12338673c (data)
* LCCN: sh85117730

 |
**מרגרטה זומר** (בגרמנית: **Margarete Sommer**; 1893, ברלין – 1965, ברלין), הייתה עובדת סוציאלית, פעילה קתולית, מתנגדת הנאצים וחסידת אומות העולם מגרמניה.

קורות חיים
----------

זומר נולדה בשכונת אוברשנוויידה (אנ') בברלין. היא למדה כלכלה באוניברסיטת ברלין ובשנת 1924 קיבלה תואר דוקטור. בכך הייתה מהנשים הראשונות בתקופתה שקיבלו תואר זה. נושא עבודתה היה "רווחה סוציאלית של פושעים כלואים - מחקר קרימינולוגי וסוציו-אקונומי" (Die Strafgefangenenfürsorge, eine kriminalistisch-sozioökonomische Untersuchung).

משנת 1926 עד 1934 הייתה זומר מרצה בבית הספר לעבודה סוציאלית בבית פסטלוצי-פרבל (אנ'). היא סרבה לכלול את האידאולוגיה הנאצית בתוכנית הלימודים שלה, וכתוצאה מכך פוטרה. לאחר פיטוריה עבדה זומר במספר ארגוני רווחה קתוליים שסייעו לגרמנים שלא נחשבו בני "הגזע הארי" להגר מגרמניה.

### בתקופת מלחמת העולם השנייה

מ-1939 עבדה זומר בארגון רווחה קתולי בברלין, שנוסד באוגוסט 1938 ביוזמתו של הבישוף קונרד פון פרייזינג (אנ'), ממתנגדי הנאציזם. באוקטובר 1941, לאחר מעצרו של ראש הארגון, ברנהרד ליכטנברג, החלה זומר לנהל את פעולות הארגון. רוב האנשים להם סייעה היו נוצרים "לא ארים", אך ביניהם היו גם יהודים שסיועה הציל אותם מפני גירוש למחנות ההשמדה במזרח אירופה. בסיוע שותפים נוצרים ארגנה זומר מקומות מחבוא ליהודים, בהם ביתה-שלה, ששכן בקליינמאכנוב (אנ'), לא רחוק מברלין.

בנוסף לכך השתמשה זומר בקשריה האישיים כדי לחקור ולתעד את "הפתרון הסופי" ואת תוכניותיהם של פקידי הרייך השלישי לבטל את כל הנישואין המעורבים, תוכניות שמימושן היה מאפשר גירוש יהודים רבים נוספים אל מותם. היא הפצירה רבות במנהיגי הכנסייה הקתולית של גרמניה לתמוך בזכויות האדם, ולהגביר את ההתנגדות הקתולית לגרמניה הנאצית (אנ').

### אחרי המלחמה

לאחר המלחמה היה אזור מגוריה של זומר במזרח ברלין, קרוב לגבול עם מערב ברלין. היא סייעה לשכנים שעמדו בפני גירוש לסיביר וכן לרבים שביקשו לברוח למערב ברלין. בשנת 1949 החלה זומר לפעול בשורות ארגון שהוקדש לשיתוף פעולה יהודי-נוצרי. בשנת 1950 נאלצה היא-עצמה לברוח למערב ברלין ושם המשיכה בעבודה בבישופות של ברלין (אנ') בסיוע לניצולי המשטר הנאצי. בשנת 1952 החלה לעבוד במשרד לענייני פליטים.

הכרה והנצחה
-----------

* בשנת 1946 קיבלה זומר את אות הכבוד הכנסייתי "Pro Ecclesia et Pontifice" (למען הכנסייה והאפיפיור) (אנ').
* בשנת 1953 קיבלה זומר את אות מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.
* בשנת 2003 הכיר יד ושם בזומר כחסידת אומות העולם.
* על שמה קרויים רחוב בברלין וכיכר בקליינמאכוב.

ראו גם
------

* גרטרוד לוקנר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרגרטה זומר** בוויקישיתוף
* על מרגרטה זומר, באתר "יד ושם" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118615491
* ISNI: 0000 0000 4838 1958
* LCCN: nr97018263
* VIAF: 20473404
* WorldCat: lccn-nr97018263

 |
**מארי בארך**, לשעבר **קנודסן** (בדנית: **Marie Barch**;‏ 1744 - 31 במרץ 1827), הייתה בלרינה דנית, חלוצה בתחום הבלט הקלאסי בארצה.

ביוגרפיה
--------

בארך סיימה את לימודיה בתיאטרון המלכותי הדני בגיל 14, בעונת 1758–1759. במדינה, שעד אז ראתה על בימת המחול בעיקר רקדנים ממוצא זר, נמנתה בארך עם החלוצים בתחום הבלט הדני, והיא בין הראשונים שהוכרו כרקדני בלט ילידי דנמרק: עונת 1758–1759 הייתה אולי הפעם הראשונה שרקדנים ילידי דנמרק השתתפו בלהקת הבלט של התיאטרון.

בעת הופעת הבכורה שלה, הייתה בארך מאורסת לעמיתה למחול ובעלה לעתיד, קרל וילהלם בארך, בן לאומן, שהופיע לראשונה כרקדן באותה הדמנות וחלק עמה את מעמד החלוציות. ידוע שהוא, לפחות, למד אצל מנהל הבלט האיטלקי של התיאטרון, אנטוני קומו, וייתכן שגם היא למדה אצלו. קומו, לשעבר חבר בלהקה האיטלקית של פייטרו מיניוטי, התמנה למנהל הבלט הראשון של התיאטרון רק שלוש שנים קודם לכן, ועליו הוטלה המשימה להכשיר את להקת הבלט הראשונה שלו.

בני הזוג בארך נחלו הצלחה רבתי בהופעת הבכורה שלהם וזכו לאהדת הקהל. מארי בארך נהנתה מהערכה הודות לכשרונה ויכולתה וניתנה לה משרה קבועה בתיאטרון. בשנת 1761 העליבה הרקדנית הראשונה של התיאטרון אותו זמן, האיטלקייה אנה ג'רינגלי קומו את אנה בארך, וארוסה התלונן לפני מנהל הבלט |(בעלה של העולבת). כתוצאה מכך, פוטרו שניהם, אלא שהפיטורין גרמו לגל מחאות כזה בקרב הקהל, שבני הזוג הוחזרו למשרותיהם וזכו לתשואות רמות מקהל הצופים בשובם. התקרית הביאה בסופו של דבר לכך, שהזוג קומו איבד את מקומו בתיאטרון בשנת 1763.

בארך נהנתה מקריירה מוצלחת במשך ארבעים שנה. בן-זוגה היה לרקדן הדני הראשון שלמד מעבר לים (וינה, ב-1763) והיה לרקדן שני, מלחין ומנהל בלט בשם בלבד לפני שפרש בשנת 1775. מארי בארך לא פרשה עד לאחר עונת 1798–1799.

קישורים חיצוניים
----------------

* ביוגרפיה של מארי בארך
**מארי ויקטואר דה נואיי** (בצרפתית: **Marie-Victoire de Noailles**; ‏6 במאי 1688 - 30 בספטמבר 1766), הייתה אשתו של לואי אלכסנדר, רוזן טולוז, בנו של לואי ה14 מלך צרפת.

ביוגרפיה
--------

מארי ויקטואר נולדה ב-6 במאי 1688 בארמון ורסאי, לאן ז'ול דה נואיי ולמארי פרנסואז דה בורנונוויל, בתם של אמברואה פרנסואה, דוכס בורנונוויל ולוקרס פרנסואז דה לה ויוויל. ב-25 בינואר 1707 התחתנה מארי ויקטואר עם לואי דה פרדאיאן דה גונדרן, בנו של לואי אנטואן דה פרדאיאן דה גונדרן, שהיה בנם של לואי אנרי דה פרדאיאן דה גונדרן ופרנסואז-אתנאיס דה רוששואר דה מורטמר, ממנו נולדו לה שני ילדים. לאחר נישואיה היא שימשה כנערת לוויה של מארי אדלייד, דוכסית בורגונדיה, אולם בשנת 1712 מתו גם בעלה וגם דוכסית בורגונדיה.

ב-2 בפברואר 1723 התחתנה מארי ויקטואר עם לואי אלכסנדר, רוזן טולוז, בנו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ממנו נולד לה ילד אחד - לואי ז'אן מארי דה בורבון, דוכס פנתייבר, אולם הנישואים הוכרזו באופן רשמי רק לאחר מותו של פיליפ השני, דוכס אורליאן, שהיה עוצר הממלכה. בשנת 1737 מת בעלה לואי אלכסנדר, ובשנת 1744 היא סידרה את נישואי בנה עם מריה תרזה פליצ'יטה ד'אסטה. מארי ויקטואר הייתה ביחסים טובים מאוד עם לואי החמישה עשר, מלך צרפת, שהיה הסנדק של בנה, ואף היה לה אליו גישה חופשית ללא הגבלה. ב-30 בספטמבר 1766 מתה מארי ויקטואר בפריז, ונקברה לצד בעלה.

משפחתה
------

ב-25 בינואר 1707 התחתנה מארי ויקטואר עם לואי דה פרדאיאן דה גונדרין, ממנו נולדו לה שני ילדים:

* לואי דה פרדאיאן דה גונדרן (1707–1743)
* אנטואן פרנסואה דה פרדאיאן דה גונדרן (1709–1741)

ב-2 בפברואר 1723 התחתנה מארי ויקטואר עם לואי אלכסנדר, רוזן טולוז, בנו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ממנו נולד לה ילד אחד:

* לואי ז'אן מארי דה בורבון, דוכס פנתייבר (1725–1793), התחתן עם מריה תרזה פליצ'יטה ד'אסטה.

אילן יוחסין
-----------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרנסואה דה נואיי |   | רוז דה רוקלור |   | אנטואן בוייר |   | פרנסואז דה ויניאקור |   | אלכסנדר הראשון, דוכס בורנונוויל |   | אן דה מלון |   | שארל, דוכס דוכס דה לה ויוויל |   | מארי בוהייה דה סן-ז'נבייב |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   | אן דה נואיי |   |   |   |   |   | לואיז בוייר |   |   |   |   |   | אמברואה פרנסואה, דוכס בורנונוויל |   |   |   |   |   | לוקרס פרנסואז דה לה ויוויל |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   | אן ז'ול דה נואיי |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | מארי פרנסואז דה בורנונוויל |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | **מארי ויקטואר דה נואיי** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מארי ויקטואר דה נואיי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 143329952
* VIAF: 162583668
* WorldCat (עם VIAF): 162583668

 |
ארנב כותנה מזרחי
**ארנב כותנה מזרחי** (שם מדעי: *Sylvilagus floridanus*) הוא מין של ארנב החי באמריקה הצפונית, המרכזית והדרומית. הוא בין הארנביים הנפוצים ביבשות אלה וכמו ששמו מציין הוא חי במזרח אמריקה, אף על פי שנמצא גם באורגון, וושינגטון וקולומביה הבריטית ודרומה משם בניו מקסיקו ובאריזונה המערביים. כמו כן הוא נפוץ באיים הקריביים ובצפונה של דרום אמריקה בקולומביה וונצואלה.

בשל תפוצתו הגדולה הוא מסתגל למגוון של בתי גידול שונים מהרים מושלגים, מדבריות חול, ביצות ויערות גשם. אזורי הגידול העיקריים שלו הם ערבות עשבים או שיחים נמוכים ולעיתים גם ביצות, אבל באופן כללי הוא נמנע מחיים במעבה היערות, שם קשה למצוא מזון וקשה לאתר טורפים ולברוח מהם במהירות כמו באחו ובערבה. בערבה גם יש הרבה עשבים ושיחים שונים שהם עיקרי מזונם של הארנבים. אלו מינים טריטוריאליים והם חיים בנחלות שמשתנות לפי בית הגידול וכמות המזון מחצי דונם ל-4 דונמים. בדרום-מערב השטחים גדולים יותר ויש חפיפות של זכרים בטריטוריות של נקבות ולהפך.

תיאור
-----

גודל הארנבים הוא גודל בינוני לארנב של 36-48 ס"מ ומשקלם 800-2,000 גרם ואף יותר. צבע הפרווה חום-אדמדם או חום-אפור ולפרטים הצפוניים הפרווה משנה צבע קצת לאפור יותר בחורף. הפנים חומות עם כתם לבן על המצח ובעלי עיניים ואוזניים גדולות שעוזרות בזיהוי טורפים. 

הם ניזונים בעיקר מצמחים אך נמצא שהם אוכלים גם פרוקי רגליים. מסוגי העשבים שהם נוהגים לאכול: *Digitaria*, הפרח *Stellaria media*, תלתן, איטן, לחך, סיסנית האחו (*Poa pratensis*) והעשבים *Poa compressa*‏, *Elymus repens*‏, *Agrostis*‏, *Ambrosia psilostachya*‏, *Solidago* ו-*Taraxacum*. כמו רוב הארנביים הם אוכלים בשדה, מפרישים את הצואה, ואוכלים אותה כדי להפיק יותר חומרים מזינים מהמזון.

אורח החיים של הארנבים הוא דריכות מתמדת לכל סכנה ובריחה מהירה כשהם רואים אותה, ויש להם הרבה סכנות. יש להם מגוון טורפים כמו: פומה, שונר צפוני, זאב אפור, זאב ערבות, דובים, שועלים, סמורים, גיריות, כלבים וחתולים מבויתים, וכן עופות דורסים כמו עיט זהוב, נץ גדול ואוח וירג'יניה. את הקטנים יכולים לטרוף גם אופוסומים, ינשופים ונחשים.

בנוסף הם קורבן להתקפות של חרקים וטפילים שונים ותולעים נמטודות שמעבירים להם מחלות בגופם. הם נהרגים גם מטולרמיה והרבה פרטים גם נדרסים בכבישים. למעשה אחוז הארנבים שמגיעים לבגרות בשנה ראשונה הוא רק 20%.

למרות כל אלה הם אינם נמצאים בסכנת הכחדה בטבע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארנב כותנה מזרחי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארנב כותנה מזרחי באתר הרשימה האדומה של IUCN
במרכז התמונה עין הסערה של הוריקן איזבל כפי שצולם מתחנת החלל הבינלאומית.
**עֵין הַסְּעָרָה** הוא אזור שקט יחסית במרכז סופות טרופיות חזקות. הוא בקירוב עגול, וקוטרו 65-30 ק"מ. הוא מוקף ב**חומת העין** (eyewall), טבעת גבוהה של סופות רעמים בה עוצמת הסופה היא החזקה ביותר. הלחץ הברומטרי הנמוך ביותר נמצא בעין, ויכול להיות כ-15% נמוך יותר מאשר הלחץ מחוץ לסערה.

חתך תרשים של ציקלון טרופי מפותח. החצים מעידים על זרימת אוויר סביב העין
בדרך כלל, העיניים קלים לאיתור באמצעות מכ"ם מזג אוויר. תמונת המכ"ם למעלה, של הוריקן אנדרו מראה בבירור את העין מעל דרום פלורידה.
טעות נפוצה, במיוחד באזורים שבהם הוריקנים הם נדירים, היא של תושבים היוצאים מבתיהם כדי לבדוק את הנזק בזמן שהעין חולפת על פניהם, כי נדמה שחלפה הסערה פתאום, אולם, בכך הם מסתכנים את הסיכון הרב ביותר מפני שהם עלולים תוך זמן קצרצר להיתפס במזג האוויר האלים ביותר בחומת העין הנגדית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עין הסערה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Landsea, Chris; Goldenberg, Stan (2012-06-01). "A: Basic definitions". In Dorst, Neal (ed.). *Frequently Asked Questions* (FAQ). 4.5. Atlantic Oceanographic and Meteorological Laboratory. pp. A11: What is the 'eye'?.
2. ↑  Webmaster (2010-01-05). "Tropical Cyclone Safety". *JetStream – Online School for Weather*. National Weather Service. נבדק ב-2006-08-06.
**אגוסטין סאוטו ארנה** (11 במאי 1908 – 21 באוגוסט 1986), הידוע בקיצור כ**באטה**, היה כדורגלן ספרדי ששיחק בעמדת החלוץ.

באטה שיחק את רוב הקריירה באתלטיק בילבאו, שם כבש 208 שערים בכל המסגרות וזכה בארבעה תוארי ליגה.

קריירת משחק
-----------

באטה נולד בברקלדו שבספרד ב-11 במאי 1908. הוא החל את הקריירה שלו בקבוצת ברקלדו שמעיר הולדתו. כינויו היה "באטה" בגלל העובדה שהוא נהג ללבוש אוברול (עטלף בספרדית) שיצרה אמו כדי למנוע ממנו להכתים את בגדיו הטובים יותר. הוא כונה גם "אל ברטה בילביינו" (ברטה של בילבאו), "אל טרור דה סן מאמס" (טרור מסן מאמס) ו"אל לאון enfurecido" (אריה סוער).

באטה חתם באתלטיק בילבאו בשנת 1929, ועשה את הופעת הבכורה שלו ב-22 בספטמבר בניצחון 1–4 נגד דפורטיבו אלאבס בטורניר אליפות חבל הבסקים. בעונתו הראשונה זכה באטה בלה ליגה וגם בגביע הספרדי. הוא היה החלוץ המרכזי בהתקפת אתלטיק שכללה אז את חוסה איראראגורי, צ'יררי השני, לפואנטה וגיירמו גורוסטיסה.

בעונתו השנייה במועדון זכתה הקבוצה עוד פעם ב"דאבל", תוך שהוא כבש 27 שערים באותה עונה בליגה וזכה בתואר הפיצ'יצ'י. ב-18 בפברואר 1931 כבש שבעה שערים בניצחון 1–12 נגד ברצלונה. הוא המשיך לשחק באופן קבוע עד עונת 1935/1936 אז זכתה הקבוצה באליפות בפעם הרביעית, אך הקריירה שלו הסתיימה למעשה רק בגיל 28 עם פרוץ מלחמת האזרחים בספרד.

בקיץ 1938, באטה הצטרף שוב לברקלדו, אך התחרות התחדשה רק בשנה שלאחר מכן לאחר סיום המלחמה. הוא פרש בגיל 35 לאחר ארבע עונות בליגה השנייה בספרד.

תארים
-----

אתלטיק בילבאו
* אליפות ספרד (4): 1929/1930, 1930/1931, 1933/1934, 1935/1936
* הגביע הספרדי (4):   
 1930, 1931, 1932, 1933

אישיים
* תואר הפיצ'יצ'י: 1930/1931

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אגוסטין סאוטו ארנה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר National Football Teams
כרטיס ברכה ליום פטריק הקדוש, 1916
כרטיס ברכה לקראת ראש השנה תרע"ד 1914

  

**כרטיס ברכה** הוא כרטיס מאויר שמכיל בדרך כלל איחולי ברכה או הבעת רגשות. כרטיסי ברכה נמסרים בדרך כלל לרגל אירועים מיוחדים כמו ימי הולדת, בר מצווה, חגים ומועדים אחרים, אך נשלחים גם כברכת 'שלום' או 'תודה'. כרטיסי ברכה נארזים בדרך כלל במעטפה, ומיוצרים במגוון סגנונות, באופן תעשייתי, או בעבודת יד, על ידי מאות חברות קטנות וגדולות.

בארצות הברית קיימת "התאחדות כרטיסי הברכה", המאגדת את יצרני כרטיסי הברכה.

היסטוריה
--------

כרטיס ברכה גרמני לרגל השנה החדשה משנת 1470 לערך
ככל הנראה, המנהג הקדום ביותר של משלוח כרטיסי ברכה היה בסין העתיקה, שם הוחלפו מסרי רצון טוב לציון ראש השנה; ובמצרים העתיקה, שם נשלחו פפירוסים עם ברכות. 

החל מתחילת המאה ה-15 נשלחו באירופה כרטיסי ברכה עשויים נייר, תוצרת בית. ידוע כי הגרמנים שלחו כרטיסי ברכה שהודפסו כחיתוך עץ לכבוד השנה החדשה עוד בשנת 1400, וכרטיסי ברכה לכבוד יום ולנטיין נשלחו בתחילת-אמצע המאה ה-15 ברחבי אירופה. 

עם המהפכה התעשייתית והייצור ההמוני, הפכו כרטיסי הברכה ממוצר מותרות יקר שנוצר בעבודת יד, למוצר עממי וזול. כרטיסי ברכה לרגל חג המולד הופיעו לראשונה בלונדון בשנת 1843 כשהפקיד הבכיר הנרי קול שכר את האמן ג'ון קלקוט הורסלי שיעצב בשבילו כרטיס ברכה לרגל החגים הנוצריים. בשנות ה-60 של המאה ה-19 הופיעו מספר חברות שייצרו כרטיסי ברכה. החברות העסיקו אמנים ומעצבים נודעים בזמנם, כמו קייט גרינווי ווולטר קריין. 

לאחר המצאת גלויות הדואר ב-1869 נפוצו מאוד ברחבי אירופה גלויות מאיירות, חלקן עוצבו ככרטיסי ברכה, בין השאר כברכות "שנה טובה" עבור ראש השנה היהודי.

התפתחות נוספת הייתה בשנות ה-30, אז הופיעו כרטיסי ברכה מודפסים בהדפס אבן צבעוני, דבר אשר הוזיל את עלות ייצורם של כרטיסים צבעוניים וקידם את התעשייה.

כרטיסי ברכה בישראל
------------------

בשנות החמישים והשישים היה נפוץ מאוד בישראל המנהג של משלוח כרטיסי שנה טובה ובהם איחולי ברכה לכבוד ראש השנה. מנהג זה דעך, אך לא נמוג, במהלך שנות השבעים, והוחלף בברכות בטלפון. מסוף המאה ה-20 רבים משתמשים בדואר אלקטרוני וב-SMS למשלוח ברכות לראש השנה (וגם לחגים אחרים).

גלריית תמונות
-------------

* כרטיסי ברכה בתצוגה בחנותכרטיסי ברכה בתצוגה בחנות
* כרטיס ברכה לחג המולד, נורווגיה, 1917כרטיס ברכה לחג המולד, נורווגיה, 1917

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **כַּרְטִיס בְּרָכָה** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **כרטיס ברכה** |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **כרטיס ברכה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **כרטיסי ברכה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **כרטיסי ברכה בישראל** |

* נדב מן (מעבדת "ביתמונה"), "שנות טובות מארץ ישראל", באתר ynet
* תערוכת "שנות טובות" באתר ארכיון צה"ל
* כרטיסי ברכה, דף שער בספרייה הלאומית
* ארכיון **אסף כרטיסי ברכה**, בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  משלוח כרטיסי ברכה - מקור המנהג, באתר משרד החינוך.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007540805905171
* GND: 4157700-0
* LCCN: sh85057280
* LNB: 000264451
* NARA: 10639755
* NDL: 01158273

 |
**אגי (אגנס) יואלי** (באנגלית: Agi (Agnes) Yoeli; ‏1 במאי 1921 – 17 במאי 2018) הייתה אמנית קרמיקה ישראלית.

בעבודותיה עסקה במצבים אנושיים בהומור ובמקוריות, ובגדלים מפתיעים. עבודותיה נוצרו לרוב בסדרות כגון סדרת החיות האנושיות שלה, שדרות עצי תרזה שבריריים או הצבה של עיר בעננים.

ביוגרפיה
--------

יואלי נולדה בברהובו (ברגסס) בצ׳כוסלובקיה למשפחת איז׳אק שבבעלותה היו מפעל נעליים ויקבים. בילדותה נגנה בפסנתר באופן מקצועי אולם לאחר משחק עם אחיה הגדול, במהלכו בנתה מבוץ מעורב בסיד מערכת כלי אוכל לצרצרים שלכדו, החלה לפסל. את הפסל הראשון בחימר יצרה בגיל 16. בגיל 21 עברה לבודפשט, ובין השנים 1942–1944, למדה בבית הספר לאמנות דקורטיבית, בודפשט, אצל האמן אישטוון גאדור (הו').

בשנת 1944 נשלחה לאושוויץ ובאוגוסט באותה השנה נשלחה בטרנספורט של 400 נשים הונגריות אל מחנה העבודה בויצנבורג אלבה, מחנה לוויין של נוינגאמה. בין השנים 1945–1947, עם שחרורה מהמחנות, החלה ללמוד פיסול באקדמיה לאמנויות יפות בפראג. בשנת 1947 עלתה לארץ והצטרפה לשירות מפות וצילומים של ההגנה כפסלת, ופיסלה מפות קרטוגרפיות תלת־ממדיות בטכניקה של bas-relief (si').

במהלך שירותה הכירה את בעלה לעתיד ומפקדה פנחס יואלי. הזוג התגורר ביפו ובשנת 1951 נולד ביפו בנם רפי יואלי(אנ'). בשנת 1952 התגוררו בציריך, שווייץ, למשך כמה שנים. בין השנים 1963–1964, התגוררה עם משפחתה בסטוקהולם שוודיה, ולמדה לימודים מתקדמים ב-Konstfack(אנ'), סטוקהולם, אצל סטיג לינדברג (אנ') לאורך השנים התגוררה בעיקר בארץ והוזמנה עם בעלה לעבוד וללמד כאמנית אורחת בארצות שונות. יואלי התארחה בקולג' הממלכתי של מלבורן, אוסטרליה ובבית הספר לאמנות באוניברסיטת ויסקונסין, ארצות הברית. עבודותיה הוצגו בתערוכות בישראל, קנדה, שווייץ, שוודיה, אוסטרליה, יפן, טורקיה, בוושינגטון, ניו יורק ובתערוכות נודדות ברחבי ארצות הברית.

בשנת 2015 יצרה אשת התיאטרון נעמי יואלי עבודה בימתית בשם ״אקס חמותי החורגת״ בהשראתה.

תערוכת היחיד האחרונה שלה הוצגה בשנת 2008. לאחר מותה התקיימה תערוכה זוגית לה ולנכדתה דנה יואלי בגלריה בבית בניימיני לקרמיקה בשנת 2023 באוצרותו של אבי לובין.

תערוכות נבחרות
--------------

יואלי הציגה תערוכות יחיד וקבוצתיות רבות בארץ וברחבי העולם וכן בירידים בינלאומיים כגון ארט בזל (1972), מוזיאון ארץ ישראל, ביתן הלנה רובינשטיין, מוזיאון הרצליה, מוזיאון ישראל, גלריה הדסה קלצ׳קין, גלריה הוראס ריכטר ועוד.

עבודותיה נמצאות באוספים ציבוריים ופרטיים בישראל, אירופה, ארצות הברית ואוסטרליה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אגי יואלי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אגי יואלי
* אגי יואלי באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית
* "אקס חמותי החורגת": שמה את השואה במקומה, באתר ״הארץ״

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  אודות, באתר agiy
2. 1 2  Changing room | דנה יואלי, אגי יואלי, באתר בית בנימיני לקרמיקה עכשווית
3. ↑  Satellite camps, www.kz-gedenkstaette-neuengamme.de
4. ↑  felix007, אקס חמותי החורגת, באתר הזירה
5. ↑  Art Basel at 50 - the 1970s, Art Basel
**עין השופט הפקות** הוא אולפן להפקת סרטים שנוסד בשנת 1999 בקיבוץ עין השופט.

האולפן נוסד על ידי עורך הסרטים הישראלי זוהר סלע. במהלך 17 שנות קיומו העסיק האולפן כמה מחברי קיבוץ עין השופט, וגם מספר אנשי מקצוע שכירים. עיקר תחומי הפעילות הם סרטי קולנוע, סרטים דוקומנטריים, וסרטי תדמית ופרסום למגזר העסקי.
על חברי הקיבוץ שעבדו באולפן ניתן למנות את אביב רם ועמרי שטראוס.
כיום מנהל את האולפן חבר קיבוץ עין השופט ארבל רום, צלם במקצועו.

תחומי פעילות
------------

### סרטי קולנוע

* "בופור" של הבמאי יוסף סידר. היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
* "ארץ בראשית" של הצלם והבמאי משה אלפרט.
* "וביום השלישי" של השחקן והבמאי משה איבגי.
* בשנת 2012 היה האולפן שותף בהפקת סרט הקולנוע העצמאי "שגרי אותי לחלל, אסתר", של הבמאית גנית אורין. יחודו של הסרט הוא בכך שכולו צולם על מסך ירוק, בטכניקת chroma key.

### סרטים דוקומנטריים

* "א-ג'יסר" של הבמאית אבתיסאם מראענה.
* "משאללה" ו"אייבי" של הבמאי איתן חריס.
* "Code Red" של הבמאי הבריטי קלייב גורדון (Clive Gordon). שודר ברשת BBC.
* "שדה האפונים הירוקות" של הבמאי יגאל תיבון. שודר בערוץ 10.
* "אליאב" של הבמאית יפעת ברקן-פינטו. שודר בערוץ 10.

### סרטים מסחריים

לאורך שנות קיום האולפן הוא עוסק גם במגוון סרטים בתחום המסחרי כגון סרטי תדמית, סרטי מוצר וסרטי הדרכה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר הבית של עין השופט הפקות
**נתן ישראלי** (נולד ב-1972) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, כיהן כראש להק כוח האדם בחיל האוויר. מעוטר צל"ש אלוף על פועלו במלחמת לבנון השנייה.

ביוגרפיה
--------

ישראלי התגייס לקורס טיס ב-1991 וסיים אותו במגמת מסוקים ב-1993. ב-1994 עבר הסבה להטסת מסוקי יסעור ושירת בטייסת 114. 

בתקופת מלחמת לבנון השנייה היה בחופשת לימודי תואר ראשון ובהצבת חירום שימש טייס בטייסת 114. בסוף המלחמה, לאחר כניסת הפסקת האש לתוקפה, השתתף כטייס משנה בפעולה מיוחדת של הובלת כוחות סיירת מטכ"ל לאזור בעלבכ בעומק לבנון. לאחר הסתבכות הפעולה סייע מסוקו יחד עם מסוק נוסף בחילוץ הלוחמים תחת אש. על פועלו קיבל עם שאר אנשי צוות האוויר שהשתתפו בפעולה צל"ש ממפקד חיל האוויר. 

לאחר המלחמה פיקד על טייסת 200, טייסת מל"טים. ביולי 2010 מונה לראש ענף ארגון במחלקת תכנון וארגון במטה חיל האוויר, ב-2012 מונה לראש תחום מערכות מידע וב-2013 מונה לראש מחלקת הסגל בלהק כוח האדם. לאחר לימודים במכללה לביטחון לאומי מונה ביולי 2016 לראש הלהק בדרגת תת-אלוף. הוא שירת בתפקיד עד דצמבר 2019.

לאחר שחרורו מונה לסמנכ"ל בחברת ההיי-טק "קלטורה".

ישראלי נשוי לציפי, חוקרת בכירה לשעבר במכון למחקרי ביטחון לאומי ואב לשלושה. בעל תואר ראשון בביולוגיה ובפסיכולוגיה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אילון טוהר, ‏ראש להק כח-האדם: תא"ל נתן ישראלי, באתר חיל האוויר הישראלי, 19 ביולי 2016
* מיכל יעקב יצחקי, ‏"ידענו שאם לא ניכנס להציל את לוחמי הסיירת כולם מתים", באתר ישראל היום, 12 במאי 2016 22:54

| ראשי להק כוח האדם בחיל האוויר |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| ישעיהו לזרסון • אורי טלמור • צבי גוב-ארי • יעקב טרנר • משה מורג • אבי ארוך • יואל פלדשו • יצחק אמיתי • גיל רגב • אמיר השכל • רז גור אריה • דני גנות • רמי בן אפרים • אילן בוגר • דוד ברקי • נתן ישראלי • איתמר רייכל • יובל הראל |

 |
**שויה נקאג'ימה** (ביפנית: **中 島 翔 哉**; נולד ב-23 באוגוסט 1994) הוא כדורגלן יפני.

קריירת מועדונים
---------------

ב-27 באוגוסט 2017 עבר נקאג'ימה לראשונה לשחק מחוץ ליפן כשהושאל לעונה אחת לפורטימוננסה מליגת העל הפורטוגלית. לאחר שכבש עשרה שערים ב-32 הופעות, חתם בקבוצה באופן קבוע.

בפברואר 2019, עבר נקאג'ימה לשחק בליגת העל הקטרית אצל סגנית האלופה, מועדון ספורט א-דוחייל בסכום ההעברה של 35 מיליון אירו. הוא שיחק שבעה משחקים וכבש פעם אחת בניצחון הביתי 6–0 על אל אהלי.

ב-5 ביולי 2019 חזר לפורטוגל וחתם בשורותיה של פורטו, בסכום העברה של 12 מיליון אירו, הוא חתם על חוזה לחמש שנים, עם סעיף שחרור של 80 מיליון אירו.

נקאג'ימה ערך את הופעת הבכורה שלו בפורטו ב-13 באוגוסט בשלב השני של משחקי המוקדמות בליגת האלופות נגד קרסנודאר הרוסית, כשהוא משחק את כל 90 הדקות בהפסד 2–3 של הקבוצה. הוא כבש את השער הראשון שלו ב-19 בדצמבר, שערו היחיד בעונה ב-17 הופעות.

ב-16 בינואר 2021, הושאל נקאג'ימה לשישה חודשים לליגת העל של איחוד האמירויות הערביות.

ב-26 באוגוסט 2021 הושאל לפורטימוננסה מליגת העל הפורטוגלית.

קריירה בינלאומית
----------------

נקאג'ימה זומן לראשונה לייצג את נבחרת יפן עד גיל 17 במשחק ידידות נגד נבחרת סלובקיה. הוא כבש שער אחד בשתי הופעות. באוגוסט 2013 זומן נקאג'ימה לנבחרת עד גיל 20 לקראת טורניר הכדורגל הבינלאומי שייערך בספרד.

בינואר 2014, נקאג'ימה שיחק בנבחרת יפנית עד גיל 23. בספטמבר 2014, נקאג'ימה זומן לסגל הנבחרת לקראת גביע אסיה 2014 בו הוא כבש שני שערים. בסך הכל כבש 19 שערים ב-30 הופעות בנבחרת האולימפית של יפן עמה הגיע למקום השלישי באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016.

ב-15 במרץ 2018, נקאג'ימה זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת צמד המשחקים נגד מאלי ואוקראינה. שמונה ימים לאחר מכן, הוא הופיע לראשונה במדים הלאומיים וכבש את שערו הראשון בנבחרת מול מאלי במשחק שהסתיים בתיקו 1–1.

תארים
-----

#### מועדון ספורט א-דוחייל

* הגביע הקטרי: 2019

#### פורטו

* אליפות פורטוגל: 2019/2020
* הגביע הפורטוגלי: 2019/2020

### אישיים

* שחקן החודש בליגה הפורטוגלית: ספטמבר 2018

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שויה נקאג'ימה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  FC東京オフィシャルホームページｌF.C.TOKYO, www.fctokyo.co.jp (באנגלית)
2. ↑  Shoya Nakajima to complete full transfer from FC Tokyo to Portimonense, The Japan Times, ‏14 במאי 2018 (באנגלית)
3. ↑  temporary, Shoya Nakajima Joins Al Duhail, Al Duhail Sports Club, ‏3 בפברואר 2019 (באנגלית)
4. ↑  Rádio e Televisão de Portugal, Nakajima assina pelo FC Porto por cinco temporadas, Nakajima assina pelo FC Porto por cinco temporadas (בפורטוגזית)
5. ↑  Oficial: Nakajima deixa FC Porto e reforça Al Ain, www.record.pt (ב־European Portuguese)
6. ↑  Nakajima and Honda called-up for SAMURAI BLUE’s Belgium Tour, JFA｜公益財団法人日本サッカー協会 (ביפנית)
**You Never Give Me Your Money** הוא שיר רוק של הביטלס, מהאלבום Abbey Road משנת 1969. 

זהו השיר הראשון במחרוזת Abbey Road. השיר נכתב על ידי פול מקרטני (המזכה ניתן גם לג'ון לנון). לפי דברי מקרטני, עיקר ההשראה לשיר נובעת מהאווירה הלא נעימה שנוצרה בניהולו הכספי של אלן קליין, מנהל הלהקה שהחליף את בריאן אפשטיין, ומונה למרות התנגדותו העקרונית של מקרטני בסוף שנות ה-60. בשיר יש מוטיבים נוספים כגון החיים הפשוטים ללא עושר רב. השיר נפתח כבלדת רוק המתחילה במנגינת פסנתר, וממשיך בסגנון רוקיסטי יותר ביחס לשקט בפתיחה. לקראת סיום השיר ישנה חזרה על ריף גיטרה ולאחריו לנון וג'ורג' האריסון אומרים: "1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 all good children go to heaven". השיר נגמר בצלילי צרצרים ובכך מוביל לשיר הבא: Sun King. הלחן והמילים של השיר נוספו גם בשיר Carry That Weight.

בסיקור של השיר הוא חולק לשלושה חלקים ש״תואמים, אבל בפועל לא קשורים האחד לשני״

מצעדים
------

מצעדי כל הזמנים| ארגון | שם | מיקום |
| --- | --- | --- |
| כאן 88 | מצעד שירי הביטלס של כאן 88 | 54 |

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "You Never Give Me Your Money" באתר מיוזיק בריינז

הערות שוליים
------------

1. ↑  Notes on "You Never Give Me Your Money", מתוך אתר soundscapes
2. ↑  מצעד שירי הביטלס של כאן 88

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: a9311585-66b2-39fc-989b-cfca04f2775e

 |
**מרטין הופמן** (בגרמנית: **Martin Hoffmann**, נולד ב-22 במרץ 1955 בגומרן שבגרמניה המזרחית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק לאורך כל הקריירה בפ.צ. מגדבורג, עמה זכה בגביע אירופה למחזיקות גביע בשנת 1974. להופמן 62 הופעות ו-15 שערים בנבחרת גרמניה המזרחית, עמה השתתף במונדיאל 1974, וזכה במדליית זהב באולימפיאדת מונטריאול בשנת 1976.

קריירת מועדונים
---------------

הופמן שיחק בנוער של פ.צ. מגדבורג, ובשנת 1972 החל לשחק בקבוצה הבוגרת, כאשר היה בן 17. בעונתו הראשונה במועדון זכה הופמן בגביע המזרח גרמני, ובעונתו השנייה זכה הופמן באליפות ליגת העל המזרח גרמנית, ובגביע אירופה למחזיקות גביע, לאחר ניצחון 0–2 על מילאן, במשחק בו הופמן שיחק 90 דקות. בעונת 1974/75 הוסיף הופמן למאזנו אליפות נוספת, ובהמשך זכה בעוד שלושה גביעים של מזרח גרמניה, האחרון בעונת 1982/83. בשנת 1985 פרש הופמן ממשחק פעיל, כאשר היה בן 30 בלבד.

קריירה בינלאומית
----------------

הופמן החל לשחק בנבחרת גרמניה המזרחית בשנת 1973, ובשנת 1974 השתתף במונדיאל 1974, בו הבקיע שער בתיקו 1-1 מול נבחרת צ'ילה בשלב הבתים הראשון, והיה שותף לניצחון 0–1 על נבחרת גרמניה המערבית במשחק טעון במיוחד מבחינה פוליטית. הופמן וגרמניה המזרחית הודחו בשלב הבתים השני, וגרמניה המערבית המשיכה לזכייה בתואר. בשנת 1976 הופמן היה שותף לזכייתה של גרמניה המזרחית במדליית זהב באולימפיאדת מונטריאול. הופמן הבקיע את השער השני לגרמניה המזרחית בניצחון 1–3 בגמר על נבחרת פולין. בשנת 1981 ערך הופמן את הופעתו ה-62 והאחרונה במדים הלאומיים, בניצחון 0–1 על נבחרת צ'כוסלובקיה במשחק ידידות.

קריירת אימון
------------

לאחר פרישתו, הופמן הצטרף לצוות האימון של פ.צ. מגדבורג, ובמשך מספר שנים שימש כעוזר מאמן וכמאמן נוער. בשנת 1994 מונה למאמן הראשי של הקבוצה, תפקיד אותו מילא במשך שנתיים. לאחר מכן אימן לתקופה קצרה מועדון קטן בשם פ.צ. פרכימר, ולקח הפסקה מאימון. בשנת 2002 מונה שוב למאמנה של פ.צ. מגדבורג, ומילא את התפקיד למשך שנה אחת. בשנת 2007 החל לאמן את קבוצת הנוער עד גיל 19 של פ.צ. מגדבורג, ועסק בתפקיד זה עד לשנת 2013.

תארים
-----

עם פ.צ. מגדבורג:

* אליפות ליגת העל המזרח-גרמנית (2): 1973/74, 1974/75
* הגביע המזרח-גרמני (4): 1972/73, 1977/78, 1978/79, 1982/83
* גביע אירופה למחזיקות גביע: 1973/74

עם נבחרת גרמניה המזרחית האולימפית:

* אולימפיאדת מונטריאול (1976): מדליית זהב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרטין הופמן** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

| **נבחרת מזרח גרמניה – מונדיאל 1974** |
| --- |
| 1 קרוי • 
2 קורביווייט • 
3 בראנש • 
4 וייזה • 
5 פריטשה • 
6 שנופהאזה • 
7 פומרנקה • 
8 לווה • 
9 דוקה • 
10 קריישה • 
11 שטרייך • 
12 וצליך •
13 לאוק • 
14 שפארווסר •
15 פוגל •
16 אירמשר •
17 האמאן •
18 קישה •
19 סגווין •
20 הופמן •
21 בלוכוויץ •
22 פריזה •
מאמן: בושנר | מזרח גרמניהמזרח גרמניה |
ג'ו מקלדרי, 2012
**ג'וסף "ג'ו" מַקֵלְדֵרִי** (באנגלית: **Joseph "Joe" McElderry**, נולד ב־16 ביוני 1991), הוא זמר בריטי, זוכה תוכנית אקס פקטור לשנת 2009.

שנותיו המוקדמות
---------------

מקלדרי, בן יחיד להוריו, נולד בעיירה "דרום שילדס" בסמוך לנהר טיין בצפון-מזרח אנגליה. הוא סיים תואר ראשון באומנויות הבמה ב"ניו קסטל קולג'".

קריירה
------

### האקס פקטור

מקלדרי התחרה בעונה השישית של תחרות השירה הטלוויזיונית "אקס פקטור" הבריטית בשנת 2009. מהאודישן הראשון שביצע הצטיין באיכות שירתו ובהופעתו, ובגמר שנערך ב-12 בדצמבר 2012 זכה בתחרות כשלמקום השני הגיע הזמר אולי מארס.. שנה לאחר מכן השתתף בתחרות השירה הטלוויזיונית "Popstar to Operastar" והגיע למקום השני אף כזמר אופרה.

### לאחר האקס פקטור

הסינגל הראשון שהוציא, לאחר זכייתו ב"אקס פקטור", היה גרסת כיסוי לשיר
The climb‏. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים הבריטי והאירי. בהמשך הוציא מקלדרי שלושה אלבומים. אלבומו השני, "קלאסיק", שפורסם באוגוסט 2011, הגיע למעמד של אלבום זהב עשרה ימים לאחר תחילת הפצתו.

חיים אישיים
-----------

מקלדרי יצא מהארון באופן פומבי בריאיון עיתונאי, מיד לאחר זכייתו בתוכנית "אקס פקטור". לדבריו, רכילות ברשתות חברתיות מקוונות אודות זהותו המינית חייבה אותו להגיב, משום שהיעדר תגובה היא למעשה הכחשת זהותו. מאז הוא מתראיין לגבי הנושא בפתיחות, מופיע באירועי גאווה שונים בבריטניה, ונחשב כמודל לחיקוי בבריטניה בתחום הלהט"ב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ו מקלדרי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'ו מקלדרי (באנגלית)
* ג'ו מקלדרי, ברשת החברתית פייסבוק

* ג'ו מקלדרי, ברשת החברתית טוויטר

* ג'ו מקלדרי, סרטונים בערוץ היוטיוב

* ג'ו מקלדרי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ג'ו מקלדרי, באתר אייטונס (באנגלית)

* ג'ו מקלדרי, באתר ספוטיפיי

* ג'ו מקלדרי, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* ג'ו מקלדרי, באתר Yandex.Music (ברוסית)

* ג'ו מקלדרי, באתר Discogs (באנגלית)

* ג'ו מקלדרי, באתר Songkick (באנגלית)

* ג'ו מקלדרי, באתר SecondHandSongs

* ג'ו מקלדרי, באתר בילבורד (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הופעתו הראשונה של מקלדרי בתוכנית אקס-פקטור, מתוך הערוץ הרשמי של התוכנית אקס פקטור ביוטיוב
2. ↑  ראו להלן פירוט בוויקיפדיה באנגלית
3. ↑  ‏Classic בוויקיפדיה באנגלית
4. ↑  Joe McElderry: Gossip on Twitter made me decide to come out The sun
5. ↑  X Factor winner Joe McElderry to launch album at G-A-Y:entertainment.stv.tv

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1248443780
* ISNI: 0000 0001 0834 7357
* LCCN: no2010193821
* MusicBrainz: c13c9d4f-4bf2-4df9-b3a0-4b7ea6e80d04
* NTA: 331363283
* VIAF: 160836549
* WorldCat: lccn-no2010193821

 |