ישראל כ"ץ בפגישה עם שר החוץ היווני ניקוס דנדיאס, אוקטובר 2019
ישראל כ"ץ בפגישה עם ריק פרי בשגרירות ארצות הברית בישראל בירושלים, יולי 2019
ישראל כ"ץ בפגישה עם אנדרו ר' ווילר (אנ'), מנהל הסוכנות להגנת הסביבה של ארצות הברית, נובמבר 2019
ישראל כ"ץ עם ג'ייסון דב גרינבלט. מאחור יואב מרדכי, אוגוסט 2017
**ישראל כ"ץ** (נכתב גם **כץ**; נולד ב-21 בספטמבר 1955, ה' בתשרי ה'תשט"ז) הוא שר החוץ מטעם מפלגת הליכוד. בעבר כיהן כשר האנרגיה, שר האוצר, שר התחבורה, שר החקלאות והשר לענייני מודיעין.

ביוגרפיה
--------

### שירות צבאי ולימודים

כ"ץ נולד ב-1955 באשקלון למאיר כ"ץ ומלכה (נירה) לבית דויטש, ניצולי השואה שעלו מחבל מרמורש שברומניה.
האם נולדה בצפון מרמורש שהיה חלק מצ'כוסלובקיה והאב היה יליד מרמורש ולמד בישיבת סטמר. שני ההורים איבדו את רוב משפחותיהם במחנות ההשמדה בשואה. ישראל כץ גדל במושב כפר אחים. בנעוריו למד בישיבה התיכונית אור עציון בראשות הרב חיים דרוקמן, וכיום שומר על אורח חיים מסורתי. בנובמבר 1973 התגייס לצה"ל, התנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 890. עבר מסלול הכשרה כלוחם ובהמשך עבר קורס מ"כים חי"ר. לאחר קורס קציני חי"ר, שב לחטיבה ושימש מפקד מחלקה, והגיע לדרגת סרן. שירת כקצין במילואים במלחמת לבנון הראשונה. בעל תואר ראשון במדע המדינה וביחסים בינלאומיים מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים. למד לתואר שני באוניברסיטת בר-אילן[דרוש מקור][מפני ש...], מבלי להשלים זכאות לתואר.

בהיותו סטודנט, בראשית שנות ה-80, היה יו"ר אגודת הסטודנטים באוניברסיטה העברית. ופעיל התאחדות הסטודנטים הארצית. במסגרת זאת פעל להגברת הסבסוד הממשלתי של שכר הלימוד, הקמת מעונות לסטודנטים, סיוע מיוחד לסטודנטים המשרתים במילואים, והעסקת סטודנטים בפעילות העשרה חברתית בשכונות הירושלמיות, במסגרת פרויקט חופ״ש - חוגי פעילות שכונתיים, שהקים. בנוסף הקים את חברת גלש״ן - גוף לשירותי שמירה וניקיון, כדי לספק מקומות עבודה לסטודנטים.

יחד עם צחי הנגבי נאבק במה שהם כינו האלימות וההסתה נגד מדינת ישראל על ידי הסטודנטים הערבים בקמפוסים. דרכי הפעולה שלהם תוארו בתקשורת כאלימות. בין השאר נטען שבמהלך דיון באוניברסיטה הוא חטף את המיקרופון מידי הדיקן, דבר שהביא לעימות עם רקטור האוניברסיטה גדעון שפסקי. כן נטען שהוא פיזר התקהלויות של סטודנטים ערבים באמצעות שרשראות ברזל. במסגרת המאבקים מול הפגנות הסטודנטים הערבים באוניברסיטה הועמד לדין משמעתי, אולם זוכה על ידי ועדת המשמעת של האוניברסיטה בראשות הפרופסור גבי שליו. בהמשך כלא את רקטור האוניברסיטה רפאל משולם בחדרו, במחאה על מה שכינו "ההתעלמות מן האלימות הערבית בקמפוס" במרץ 1981. בעקבות זאת הורחק מהלימודים למשך שנה.

עם סיום תפקידו כיו״ר אגודת הסטודנטים באוניברסיטה העברית, הקים את התנועה החוץ פרלמנטרית צלי״ל - צעירים למען ישראל, שפעלה נגד סרבנות השרות במלחמת לבנון הראשונה, במשותף עם הרמטכ״ל לשעבר רפאל איתן.

### שנים ראשונות בליכוד

בשנת 1985 התחרה על תפקיד יושב ראש צעירי חרות בתמיכת אריאל שרון אך הפסיד, בהפרש 26 קולות, למיכאל רצון שנתמך על ידי יצחק שמיר, משה ארנס ודוד לוי.

הקים את מחנה שרון בליכוד אחרי מלחמת לבנון הראשונה והדחת שרון ממשרת שר הביטחון בעקבות המלצות ועדת כהן והוביל את החזרת שרון למרכז הפעילות הפוליטית בליכוד. בהמשך שימש כעוזרו של שרון במשרד התעשייה והמסחר עד לשנת 1988, ובמסגרת זו סייע בקידום אזורי תעשייה ומסחר ברחבי המדינה, ובמבצע לפיקוח מחירים, במסגרת המדיניות לבלימת האינפלציה.

באמצע שנות ה-80 עבד כעוזרו של אריאל שרון שהיה שר המסחר והתעשייה והיה חבר בדירקטוריון כימיקלים לישראל. בהמשך מונה לסמנכ"ל המשרד. בשנת 1988 הוגש נגדו כתב אישום על נהיגה בעת שלילה ושידול נהג של משרד התעשייה והמסחר להעיד במשטרה עדות שקר על נסיבות תאונה שגרמה נזק לרכב של המשרד כדי להסתיר את העובדה שהוא נהג ברכב. ביולי 1990 הורשע במסגרת הסדר טיעון שכלל הודאה בנהיגה בפסילה ומחיקת סעיפי המרמה והפרת אמונים מכתב האישום.

בבחירות 1988 שימש כראש מטה המבצעים המיוחדים בליכוד והוביל מאות אלפי אזרחים ישראלים לסיורי הדרכה ביהודה ושומרון, במסגרת ״מבצע חיים״, ובכך תרם, לטענתו, לניצחון הליכוד בבחירות. לקראת הבחירות לכנסת ה-12 התמודד על מקום ברשימת הליכוד לכנסת מטעם תנועת החרות. הוא נבחר להכלל ברשימת ה-35, אולם לא נבחר בשביעיות ונכלל בעשיריה החמישית של רשימת הליכוד לכנסת. לקראת הבחירות התפטר מתפקידו במשרד התעשייה, אולם מכיוון שהליכוד קיבלה רק 40 מנדטים הוא לא נכנס לכנסת. כ"ץ נותר מחוץ למעגל העשייה הציבורי וחיפש תפקיד בקרב שרי הליכוד. הוא פנה לתחום העסקי והקים חברה בתחומי כח אדם והשמת עובדים, אשר בין יתר פעולותיה, ייבאה עובדים זרים מחוץ לישראל.

### בכנסת ובממשלה

בבחירות לכנסת ה-14 הוצב במקום ה-34 ברשימה המשותפת של הליכוד, גשר וצומת. בנובמבר 1998 נכנס לכנסת במקום אהוד אולמרט, כשזה נבחר לראשות עיריית ירושלים. היה חבר בוועדת הכנסת, ועדת הכספים, ועדת החוץ והביטחון וועדת חוקה, חוק ומשפט. שימש כנשיא ועידת הליכוד. לאחר הבחירות לכנסת ה-16 מונה ב-28 בפברואר 2003 לשר החקלאות.

ב-19 בדצמבר 2005, לאחר שאריאל שרון פרש מהליכוד ועבר לקדימה, התמודד על תפקיד יו"ר הליכוד ומועמדה לראשות הממשלה, אך זכה לאחוזי תמיכה בודדים בלבד. ב-14 בינואר 2006 פרש מהממשלה יחד עם שאר חברי סיעתו. בבחירות לכנסת ה-17 נבחר במקום ה-12 ברשימת הליכוד, וכיהן כחבר בוועדת הכספים, ובוועדת הפנים והגנת הסביבה. בבחירות לכנסת ה-18 הוצב במקום ה-11 ברשימת הליכוד ונבחר לכהונה נוספת. עם הקמת הממשלה ה-32 מונה לשר התחבורה. בבחירות לכנסת ה-19 נבחר למקום ה-4 ברשימת הליכוד, הוצב במקום ה-8 ברשימת הליכוד - ישראל ביתנו ונבחר שוב. לקראת הבחירות לכנסת ה-20 זכה כ"ץ במקום השלישי ברשימת הליכוד לכנסת ולפיכך למקום הרביעי ברשימה הארצית.

נבחר פעמיים לנשיא ועידת הליכוד ופעמיים כיו״ר מזכירות הליכוד: בפעם הראשונה ב-2004, כאשר גבר על אברהם הירשזון ומיכאל רצון, ובפעם השנייה ב-2013, כאשר גבר על מירי רגב ברוב מכריע, למרות התייצבות רבים משרי הליכוד לצידה, תפקיד בו הוא משמש עד היום.

במסגרת תפקידיו אלה, הוביל להחלטה על קיום משאל בקרב מתפקדי הליכוד בנושא ההתנתקות, בו הושג רוב נגד התוכנית, (אמנם כ"ץ בעצמו הצביע בעד ההתנתקות) ולשינוים ורפורמות במפלגה, בחיזוק הדמוקרטיה הפנימית (ועידת הליכוד 1997), בהגדלת הייצוג לנציגי הפריפריה והשכונות, הנשים והצעירים ברשימה לכנסת, ובהסדרת כללי מינהל תקין לניהול המפלגה.

תפקידי שר
---------

### שר החקלאות (2003–2006)

לאחר הבחירות לכנסת ה-16 מונה ב-28 בפברואר 2003 לשר החקלאות.
בזמן כהונתו נערכו רפורמות בכל מועצות הייצור, בהן איחוד מועצת הירקות, מועצת הפירות, מועצת הפרחים ומועצת ההדרים למועצה אחת בשם מועצת הצמחים. מטרת האיחוד הייתה לחסוך כספים ולשפר את השירות לחקלאי. צעדים אלו, שנערכו חרף התנגדות ארגוני החקלאים הובילו בין היתר להוזלת היטלים, וצמצום מדיניות "פינוי העודפים" תוך הפנייתם לייצוא, דבר אשר תרם להגדלת הייצוא החקלאי מישראל ולהגדלת מתח הרווחים של החקלאים בשל האטרקטיביות של האירו והדולר. בנוסף, הביא לאישור הממשלה את התוכנית לפיתוח רמת הגולן, לחיזוק ההתיישבות הכפרית בגולן והביא, ביחד עם שר האוצר, בנימין נתניהו, את תוכנית הסיוע המיוחד לבקעת הירדן.

במאי 2007 פרסם מבקר המדינה ביקורת על שבשנת 2003, שר האוצר בנימין נתניהו ושר החקלאות ישראל כ"ץ מינו ליו"ר הוועדה הציבורית לבחינת הפיקוח על מחירי החלב, את איש העסקים רן קרול, בניגוד להחלטת הממשלה שליו"ר ימונה נציג מהאקדמיה. בנוסף, המבקר כתב שבניגוד להחלטת הממשלה נציג ציבור בעל רקע בתחום החלב לא מונה כחבר בוועדה. כן נאמר בדו"ח המבקר שהוועדה העסיקה חברת ייעוץ פרטית בבעלות קרול, שמינתה את קרול עצמו כיועץ בשכר שלה.

במרץ 2007, לאחר חקירה שנמשכה שנתיים, המליצה המשטרה להגיש כתב אישום נגד כ"ץ בחשד למרמה והפרת אמונים, בעניין מינוי מקורבים וחברי מרכז הליכוד והתקשרויות לא חוקיות עם ספקים במועצת הצמחים, מועצת הלול, מועצת החלב, בגן הבוטני וברשות לפיקוח חקלאי. בספטמבר 2009 נסגר תיק החקירה נגדו. היועץ המשפטי לממשלה, מני מזוז סגר את התיק בשל קושי בביסוס ראייתי של השיקולים שהנחו את כ"ץ בפעולותיו והשאלה אם הם יכולים לבסס עבירה פלילית.

### שר התחבורה והבטיחות בדרכים (2009–2019)

בממשלת ישראל ה-32 החל לכהן כ"ץ כשר התחבורה, התשתיות הלאומיות והבטיחות בדרכים, והמשיך בתפקיד זה גם בממשלה ה-33. בממשלה ה-34 המשיך בתפקידו כשר התחבורה, ובנוסף מונה לשר לענייני מודיעין ולחבר בקבינט המדיני-ביטחוני.

ב-17 בפברואר 2019 נבחר למלא את מקום שר החוץ וב-29 במאי 2019 מונה לשר החוץ במינוי קבוע במסגרת ממשלת המעבר. ב-23 ביוני 2019, יו"ר האיחוד הלאומי בצלאל סמוטריץ' החליף אותו בתפקיד שר התחבורה והבטיחות בדרכים. כ"ץ הוא שר התחבורה שכיהן הכי הרבה זמן בתפקידו.

#### תחבורה יבשתית

קצב גידול האוכלוסייה בישראל הוא בין המהירים בעולם המערבי ובעקבות הצמיחה הכלכלית בשנות ה-2000 יש בה גידול בבעלות על כלי רכב ובדרישה לשירותי תחבורה יבשתית. צמיחה זאת עתידה להימשך בשנים הקרובות שכן רמת הבעלות על רכב בישראל היא מהנמוכות בעולם המערבי. מדינת ישראל גובה ממיסוי על כלי רכב מעל 40 מיליארד שקלים בשנה, אולם תקציב המדינה מקצה למשרד התחבורה לפיתוח תשתיות תעבורה יבשתיות פחות ממחצית סכום זה. משרד התחבורה נדרש על כן לתעדף את אמצעיו כדי להתמודד עם הגודש בכבישים והדרישה לשירותי תחבורה.

בהתמודדות עם הגודש בכבישים משרד התחבורה בראשות כ"ץ הוביל "קו מדיניות ברור המעדיף את התחבורה הציבורית על פני הרכב הפרטי", במטרה לעודד מעבר של הנוסעים ברכב פרטי לתחבורה ציבורית. בהתאם, הוגדל הסבסוד לתחבורה ציבורית וניתנה העדפה תקציבית לתשתיות תחבורה ציבורית ובמיוחד לרכבת ישראל על פני הרחבה מהירה יותר של תשתיות כבישים לרכבים פרטיים.

כ"ץ שלל פתרונות אחרים לגודש בכבישים, כדוגמת אגרות גודש ופתיחת תחום ההסעה בתשלום לכלל הנהגים ולא רק למוניות בעלי מספר ירוק. כ"ץ התנגד לאגרות גודש בטענה שמדובר על מס לא הוגן על הנהגים, ואף ביטל ניסוי של "נעים לירוק" שנתן הטבות לנהגים שנמנעו מנסיעה בכבישים עמוסים, דבר המהווה אגרת גודש בעטיפה יותר ידידותית לציבור. בTheMarker העלו את ההשערה שגם במעטפת כזאת חשש כ"ץ מהתנגדות ציבורית שתראה בהטבות מסווה לאגרות גודש או שעלות ההטבות תילקח מתקציב משרד התחבורה.

ב-2012 מינה כ"ץ את ירון זליכה לראשות ועדה ציבורית לבדיקת כשלי שוק הרכב. הוועדה פרסמה דו"ח ובו הצביעה על כ-52 הגבלים שונים שיש לפרק, אולם כ"ץ יישם חלק קטן מאוד מההמלצותה, על פי הערכת הוועדה, יישומן המלא היה חוסך למשק כשלושה מיליארד ש"ח בשנה.

בהנחייתו הביע משרד התחבורה התנגדות למתן אישור לנהגים שאין בידם מספר ירוק להסיע נוסעים בתשלום, דבר הנדרש כדי לאפשר פעילות נרחבת של תחבורה שיתופית, דוגמת זאת המסופקת באמצעות חברת אובר, בישראל. עם זאת, במענה לביקורת הגמיש משרד התחבורה בראשותו בסוף שנת 2017, את הכללים לקבלת תשלום מנוסעים, תחת הכותרת של החזר הוצאות, ברכב שאין לו מספר ירוק.

#### רכבת

כ"ץ בפתיחת תחנת הרכבת בשדרות. 2013
כשר תחבורה, תמך כ"ץ בהשקעות תקציביות גדולת בקווי רכבת לפריפריה, על פי תוכנית "נתיבי ישראל", שבמשרד האוצר ראו אותם כחסרי הצדקה כלכלית, אף על חשבון דחייה בפיתוח רשת הכבישים. לטענתו, קווי רכבת אלו הם חובה של המדינה לתושבי הפריפריה. השר כץ הביא את הגידול במספר הנוסעים ברכבת ישראל, ובמיוחד את הנסועה של רכבת הנגב שעמדה בסוף הרבעון השלישי של 2017 על ממוצע נסיעות יומי של 420,650, כהוכחה לצדקתו בהכרעה למען סלילת קווי הרכבת לפריפריה, בניגוד למבקרים שטענו שאין במסילות צורך.

במהלך כהונתו הוקם קו הרכבת מאשקלון לבאר שבע, שתוכנן עוד לפני כהונתו, אך סלילתו החלה ב-2009. הקו החל לפעול חלקית עם פתיחת תחנת הרכבת בשדרות בדצמבר 2013‏ והוא הושלם עם פתיחת תחנת אופקים בדצמבר 2015. כן הוקמו רכבת העמק מחיפה לבית שאן, רכבת הגליל מחיפה לכרמיאל, רכבת הנגב לשדרות, נתיבות ואופקים ורכבת השרון, שחיברה את רעננה והרצליה לת״א ויישובי השרון לאורך כביש 531. בנוסף הוחל בהקמת מערכת חישמול מתקדמת לאורך 420 ק״מ מסילות קיימות, והקווים החדשים לירושלים וכרמיאל. כץ גם תומך בקידום קו הרכבת לאילת.

ב-25 בספטמבר 2018 חנך את מסילת ירושלים - גנות, אף שבמועד זה הגיע הקו רק מירושלים לנתב"ג. הפעלת הקו הייתה רצופה תקלות ויצרה עומס כבד בקווים אחרים עקב מחסור בקרונות. מנכ"ל הרכבת, שחר איילון, אמר לתקשורת כי הוא היה מאריך את הרצת הקו בחצי שנה, לו היה הדבר תלוי בו.

באפריל 2011 הכריז כ"ץ על שינוי מנהלי ברכבת ישראל, מהלך שאושר לאחר כשנה, בעקבות מאבק של ועד עובדי הרכבת בראשות גילה אדרעי. בשנת 2012 הוציא לדרך השר כ"ץ את השינויים לפועל, לאחר מאבקים מול ועד העובדים וההסתדרות. השינויים כוללים הסכם בטיחות חדש, שינויי עומק בהתנהלות החברה בכל הקשור לתחומי השרות והתחזוקה, ושילוב חברות בין לאומיות במיקור חוץ בתחום התחזוקה, בהיקף עתידי של 30% מהיקף התחזוקה בציוד החשמלי שיוכנס לרכבת. חלק מרכזי בשינויים היתה ההחלטה על הוצאת העבודות על הקמת מסילות חדשות מחברת הרכבת לידי חברת נתיבי ישראל, שנמסרו לאחר הביצוע להפעלה של חברת רכבת ישראל.

כשר התחבורה קידם את הקמת הקו האדום של הרכבת הקלה בתל אביב.

#### כבישים

כ"ץ מפעיל את הפצץ לשם הריסת גשר מעריב
הממשלה אישרה בשנת 2013 את השינויים שהציע להוזלת ענף הרכב.

כץ התגאה בפיתוח כבישים חדשים, במיוחד בתשתית שחיברה את הפריפריה למרכז. במהלך כהונתו, כביש 6 הוארך דרומה עד צומת שוקת ובצפון התקדמו העבודות בקטע מיקנעם עד צומת סומך-קריית אתא, והזרוע הצפון מזרחית לכיוון קריית שמונה. בנוסף, כביש 1 לירושלים הורחב וחודש, והתקיימו עבודות להרחבת כביש 2, שחובר גם לנתיבי איילון. באזור המרכז מוקמת רשת כבישי הרוחב, כמו כביש 9 דרומית לחדרה, כביש 531 באזור השרון, כביש 431 באזור השפלה וכביש 7 מאשדוד מזרחה עד לכביש 6. אולם, במהלך כהונתו העומס בכבישים עלה וקצב סלילת הכבישים פיגר אחר קצב רכישת כלי רכב, אף על פי ששיעור הבעלות על כלי רכב בישראל הוא נמוך יחסית לעולם המערבי.

#### תחבורה ציבורית

בגוש דן רבתי הוקמה רשת נתיבי תחבורה ציבורית עירונית ובין-עירונית, הכוללת מאות קילומטרים של נתיבי תחבורה ציבוריים שנתנו עדיפות לאוטובוסים, והעמיקו את העומס לרכבים פרטיים. ב-28 במרץ 2018 יצאו לפועל שינויים בתעריפי הנסיעה בערים וביניהן, המאפשרים לנסוע בכרטיס אחד, בתעריף אחיד ובמחירים אחידים בכל אמצעי התחבורה. מאז תחילת 2009 נרשמה עלייה של 40% בנסיעות בתחבורה ציבורית.

באחד בינואר 2016 השיק כ"ץ את השינוי בתעריפי התחבורה הציבורית, המאפשר לשלב בין כלל אמצעי התחבורה במטרופולין בתעריף אחיד, ומציעה הוזלות דרמטיות של עשרות אחוזים במחירי המינויים. באחד באפריל 2016 הרחיב כ"ץ את השינוי גם לאזור הגליל והגולן, כך שתיושם בכל חלקי ישראל.

#### נמלי הים

ביולי 2013 הודיעו ראש הממשלה, בנימין נתניהו ושר האוצר, יאיר לפיד, כי החליטו לאמץ את תוכניתו של שר התחבורה לרפורמה בנמלי הים, שתגביר את התחרות באמצעות הקמת נמלי מים עמוקים מתחרים, בחיפה ובאשדוד. חברת נמלי ישראל פרסמה שני מכרזים להקמה והפעלה של נמלים אלו, בניגוד לעמדת ועדי העובדים וההסתדרות. ביוני 2014 זכתה ענקית התשתיות הסינית, צ'יינה הארבור, במכרז להקמת הנמל החדש באשדוד. בינואר 2015 זכתה חברת שפיר הנדסה במכרז להקמת הנמל החדש בחיפה. במאי 2015 חתם כ"ץ על החוזים להפעלת הנמלים החדשים בין חברת נמלי ישראל לחברות הבינלאומיות שזכו במכרזי ההפעלה - חברת TIL מהולנד שתפעיל את נמל הדרום באשדוד וחברת SIPG מסין שתפעיל את נמל המפרץ, בחיפה.

ב-22 במאי 2018 הונפקה חברת נמלי ישראל (חנ"י) בבורסה. החברה השלימה גיוס בהיקף של כ-2.5 מיליארד שקל בהנפקת האג"ח הראשונה שלה לצורך מימון שני הנמלים החדשים בחיפה ובאשדוד. בתחילת הדרך הבטיח כ"ץ כי הקמת הנמלים לא תהיה על חשבון תקציב המדינה.

#### תעופה

ביוני 2013 חתם כ"ץ על הסכם שמיים פתוחים עם האיחוד האירופי. לפי ההסכם ייפתחו שמי ישראל בהדרגה, על פני חמש שנים, בפני כל חברת תעופה אירופית וחברות ישראליות תוכלנה להפעיל טיסות לשדות תעופה בכל אירופה. הסכם השמים הפתוחים עליו חתם השר כ"ץ עם האיחוד האירופי בשנת 2013, לאחר שנים של מו״מ. , הביאה לתחרות במחירי כרטיסי הטיסה לישראל וממנה, להגדלת מספר יעדי הטיסה לרחבי העולם ולגידול של למעלה מ-60% במספר הנוסעים בנמל התעופה בן-גוריון.

במאי 2013 אישרה הממשלה את הצעתו של כ"ץ להקים נמל תעופה בינלאומי נוסף, נמל התעופה רמון.[דרוש מקור]

#### שונות

באוגוסט 2016, לקראת ביצוע עבודות תשתית בתחנת רכבת "השלום", דרשו ראשי הסיעות החרדיות, שר הפנים אריה דרעי, שר הבריאות יעקב ליצמן ויו"ר ועדת הכספים ח"כ משה גפני, כי העבודות לא יתבצעו בשבת. השר כ"ץ הודיע כי הוא תומך בכך שהעבודות יתבצעו במועדן וכי לא ניתן לבצע חסימה מלאה של ציר מרכזי בתל אביב באמצע השבוע.
במרץ 2019 פרסם מבקר המדינה דו"ח אודות התחבורה הציבורית בישראל והציג כשלים בתחום זה. בדו"ח ציין המבקר כי על אף שקודמו נושאים בתחום התחבורה, ישנם כשלים רבים בתחום התחבורה הציבורית, שעל ממשלת ישראל ושר התחבורה כץ הנושא בתפקיד מזה עשר שנים לתת את הדעת על כך.

### שר המודיעין (2015–2020)

החל משנת 2015 כיהן כ"ץ כשר לענייני מודיעין. במסגרת תפקידו היה שותף השר כ״ץ עם ראש הממשלה במידע ובאחריות על פעילות גופי המודיעין, המוסד והשב"כ, וליווה את פעילותם. הוא גם היה חבר בקבינט הביטחוני מדיני.

במקביל, ניסה כ״ץ לקדם תוכנית ״האיפרדות״ מעזה, שנועדה לאפשר היפרדות מהאחריות על חייהם האזרחיים של תושבי עזה, תוך הקמת אי בינלאומי ובו נמל ימי ומתקני התפלת מים וייצור חשמל, שיחוברו לעזה בגשר, שאמור לתת לעזה מוצא לעולם, לספק לתושביה שירותים אזרחיים במקום מישראל, תוך שמירה של הביטחון בים והבידוק בנמל בידי ישראל. עם זאת, התוכנית לא יצאה לפועל והסטטוס קוו, שהתקיים בין עזה לישראל, נותר ללא שינוי.

### שר החוץ : כהונה ראשונה (2019–2020)

ישראל כ"ץ בחתימת הסכם שיתוף הפעולה של המרכז לשיתוף פעולה בינלאומי עם הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי. בתמונה עם מארק גרין, אוגוסט 2019
החל מ-17 בפברואר 2019 כיהן כ"ץ כשר החוץ, תחילה כממלא מקום (עד 29 במאי 2019) ובהמשך במינוי של קבע, בנוסף להיותו שר המודיעין.

ביומו הראשון בתפקיד, חולל משבר מדיני עם פולין, כאשר אמר, בראיון לתקשורת הישראלית, כי "הפולנים יונקים את האנטישמיות עם חלב אמם".

בספטמבר 2019, נאם לראשונה בעצרת האומות המאוחדות במקום ראש הממשלה בנימין נתניהו, שהיה עסוק בניסיון להרכבת ממשלה. במהלך נאומו הזכיר את מהלכיו של נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, להעברת שגרירות ארצות הברית לירושלים והכרתה בגולן כשטח ישראל, הוא התייחס גם לחטופים הישראלים בעזה וקרא לאומות המאוחדות לפעול לשחרורם. הוא הזכיר את תמיכתה של איראן בטרור ואת יוזמת מסילות לשלום אזורי ואת ההתחממות ביחסי ישראל ומדינות המפרץ.

בתקופת כהונתו התמודד משרד החוץ עם קיצוצי תקציב מרחיקי לכת, עד שאפילו פעולות בסיסיות, כגון ימי עיון ונסיעות דיפלומטים לא יכלו אנשי המשרד לבצע. עקב הקיצוץ התקציבי נגרמה צניחה בכ-80% בקידום הפעילות הכלכלית, פגיעה במערכה המדינית נגד איראן ונגד הדה-לגיטימציה לישראל וכן הידרדרות במצבם הפיזי של נכסי המדינה מחוץ לישראל, בשל היעדר תקציב לתחזוקתם.

### שר האוצר וחבר הכנסת באופוזיציה (2020–2022)

ב-17 במאי 2020 מונה במסגרת ממשלת ישראל השלושים וחמש לשר האוצר.

ב-20 במאי, מינה כ"ץ את קרן טרנר אייל, ששימשה בעת כהונתו כשר התחבורה כמנכ"לית המשרד, לתפקיד מנכ"לית משרד האוצר במקום שי באב"ד שפרש מהתפקיד.

במהלך כהונתו עסק בעיקר בטיפול במשבר הכלכלי שפרץ במהלך מגפת הקורונה.

בתחילת כהונתו בעקבות ניהול משבר הקורונה מוצרי בסיס מסוימים הוגבלו בקנייה.

במהלך תקופה זו, אישר כ"ץ שלושה סגרים על המשק, עם פיצויים מעטים, דבר שהיה אחד הגורמים המשמעותיים לסגירתם של כ־70 אלף עסקים קטנים. בנוסף, מאפריל 2020, אישר הוצאה לחל"ת, במקביל להארכה של תקופת הזכאות במענק אבטלה; מענק האבטלה בוטל ביוני 2021. בתחילת 2021 ניסה כ"ץ להמריץ צעירים לחזור לעבוד באמצעות מענק חזרה לעבודה. בנוסף, גם ביטל מיסי קניה בהיקף 1.45 מיליארד שקל בשנה

בתחילת מרץ 2021 אפשר להגדיל את תקציב הממשלה בסך של 52.3 מיליארדי ש"ח עבור מענק לכל אזרח, צעד שגרר ביקורת הטוענת כי הדבר נעשה סמוך לבחירות ונועד להשפיע על ציבור הבוחרים. כתוצאה מהמשבר עלה הגירעון התקציבי בשנת 2020 ל-11.7 אחוזי תוצר והגיע ל-166.4 מיליארדי שקלים, הגירעון הגבוה ביותר מאז משבר ההיפר אינפלציה של אמצע שנות ה-80, והתוצר של המשק התכווץ ב-3.3%.

במהלך קיץ 2020 התפטר ראש אגף התקציבים שאול מרידור, וביקר את כ"ץ: "פועל בשביל אינטרסים צרים...עשה מעשים שלא יעשו...אי אפשר היה לעבוד איתו". בהמשך התפטרו גם החשב הכללי, רוני חזקיהו, וגם מנכ"לית המשרד, קרן טרנר אייל, שמתחה ביקורת על תפקודו של כ"ץ.

עד לסוף שנת 2020 לא הגישה הממשלה את תקציב המדינה לשנת 2021 לאישור הכנסת, והדבר הביא לפיזור הכנסת ה-23.

כ"ץ נבחר לכנסת ה-24 והיה בה חבר האופוזיציה.

במרץ 2022 דורג בפַּרלמטר של "שקוף" כאחד מבין חמשת חברי הכנסת העצלים ביותר.

בספטמבר 2022 יצא לאור ספרו האוטוביוגרפי "הכוח לעשות".

### שר האנרגיה והתשתיות (2022–2024)

עם הקמת ממשלת ישראל השלושים ושבע מונה כ"ץ לתפקיד שר האנרגיה והתשתיות. סוכם כי כ"ץ יכהן בתפקיד עד דצמבר 2023, תאריך בו ימונה לתפקיד שר החוץ במקום אלי כהן (שימונה לתפקיד שר האנרגיה והתשתיות) עד דצמבר 2025, תאריך בו יתחלפו כ"ץ וכהן שוב בתפקידים.

ב-7 במאי 2023 הממשלה אישרה את תוכניתו של כ"ץ להקים מתקן אגירת "חשמל כשר" בבני ברק (מתקן שמספק אנרגיה שמצטברת במתקן לאורך ימות חול ובימי שבת הוא מספק אותו לבתים ולמבנים שמחוברים אליו). הדבר יסייע בייצור חשמל באמצעות אנרגיה נקייה ויאפשר לספק "חשמל כשר" בשבת לציבור החרדי. חברת החשמל תקים את מתקן אגירת החשמל ותפעיל אותו במסגרת פיילוט במשך שלוש שנים, ואז היא תמכור אותו לשוק הפרטי על מנת להבטיח שמירה על התחרות במשק.

כשר האנרגיה פעל כ"ץ להגדלת ייצוא הגז מישראל חרף חשש למחסור בגז בעתיד.

באוקטובר 2023 בזמן מלחמת חרבות ברזל מינה לתפקיד דירקטורית ציבורית ברשות החשמל את אפרת מינוחין, אשת שיווק המקושרת ל"קבלה לעם", ללא רקע, הכשרה או ניסיון רלוונטי קודם בתחום האנרגיה.

### שר החוץ: כהונה שנייה (2024–)

ב-31 בדצמבר 2023 הממשלה אישרה את מימוש הסכם הרוטציה בין כ"ץ ואלי כהן. על פי ההסכמים שנכתבו עם הקמת הממשלה, כ"ץ ימונה לתפקיד שר החוץ במקומו של כהן. ולאחר מכן יחזור כ"ץ לכהן שנה נוספת כשר האנרגיה וכהן יחזור למשרד החוץ. ב-1 בינואר 2024 החל לכהן שר החוץ.

הצעות חוק
---------

* "חוק דרומי", הפוטר מאחריות פלילית מי שפועל נגד הפורץ לבית מגורים, משק חקלאי או לבית העסק.
* "חוק הנגב" המעניק הנחות במס לתושבי הנגב בשיעור של בין 10% ל-20%. חוקים אלו עודדו זוגות צעירים להישאר לגור בנגב ואף החלה הגירה חיובית ועלייה ברמת החיים. ובאופן עקיף עזר להתפתחות בתחומי התרבות, החינוך והתעסוקה. הנחות המס בוטלו כעבור שנים מעטות והחוק רוקן מתוכן.
* בכנסת ה-15 יזם כ"ץ חוק האוסר על תומכי טרור ומדינות אויב להתמודד לכנסת. חוק זה הצריך שינוי בחוק יסוד: הכנסת ועבר ברוב של 77 ח"כים. ועדת הבחירות של הכנסת ה-16 פסלה את רשימת בל"ד בראשות עזמי בשארה מלהתמודד על סמך חוק זה, אולם ההחלטה בוטלה על ידי בית המשפט העליון.
* "חוק שריון שלילת זכות השיבה" אותו יזם כ"ץ בשנת 2001 הקובע ש"פליטים לא יחזרו לשטח מדינת ישראל אלא באישור של רוב חברי הכנסת".
* ביוני 2016 אישרה הכנסת בקריאה שלישית את החוק שיזם השר כ"ץ להסדרת ההתנהלות בענף הרכב ופתיחת השוק לתחרות.

חיים אישיים
-----------

כ"ץ גר במושב כפר אחים, נשוי לעו"ד רונית כ"ץ, אב לשתי בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **ישראל כ"ץ** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ישראל כ"ץ** |

* 

* ישראל כץ, באתר הכנסת

* ישראל כ"ץ, ברשת החברתית פייסבוק

* ישראל כ"ץ, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ישראל כ"ץ, ביישום טלגרם

* ישראל כ"ץ, ברשת החברתית אינסטגרם

* ישראל כ"ץ, סרטונים בערוץ היוטיוב

* ישראל כץ, באתר כנסת פתוחה
* ישראל כץ, באתר ערוץ הכנסת

הערות שוליים
------------

1. 1 2  עפרה לקס, עניין אישי עם ישראל כץ, באתר ערוץ 7, 29 בדצמבר 2011
2. 1 2  דרור גלוברמן, ‏"אני מוביל כאן מהפיכה אמיתית", באתר ‏מאקו‏, 18 במרץ 2012.
3. ↑  ישראל כ"ץ, המלחמה לא נגמרה, באתר ynet,‏ 2 בספטמבר 2013
4. ↑  בגין: תומכי אש"ף יורחקו מהאוניברסיטאות, מעריב, 26 ביוני 1980
5. ↑  צבי זינגר, המיקרופון נחטף מידי הדיקנית, מעריב, 27 בנובמבר 1980
6. ↑  אהרון גבע, האוניברסיטה העברית תנתק, דבר, 1 בדצמבר 1980
7. ↑  צחי הנגבי וישראל כץ זוכו מאשמת אחריות להפגנה אלימה, דבר, 30 ביוני 1980
8. ↑  הורחק מהלימודים לשנה לאחר שכלא את הרקטור וכינה את דיקנית הסטודנטים "שמרטפית", דבר, 28 באפריל 1981
9. ↑  אפרת אורן, צעירי חרות ־ הדינמו של הליכוד מיכאל רצון ־ הדינמו של צעירי תרות, מעריב, 27 ביוני 1988
10. ↑  גדי בלום וניר חפץ, **"הרועה" - סיפור חייו של אריק שרון**, משכל (ידיעות ספרים), 2005, עמ' 396,397,406. (בעברית)
11. ↑  דוד לנדאו, תרגום: גיא הרלינג, **אריק-חייו של אריק שרון**, דביר, 2015, עמ' 172. (באנגלית)
12. ↑  אתה שירתת בצבא? נשאל רוני מילוא והוא השיב, מעריב, 4 בפברואר 1986
13. ↑  אורי גינוסר, בכירי כי"ל: "נאבק נגד ישראל כץ", מעריב, 17 בדצמבר 1986
14. ↑  ישראל כץ, מעריב, 29 ביוני 1988
15. ↑  בן כספית, החל משפטו של ישראל כץ לשעבר עוזרו של אריאל שרון, מעריב, 15 במאי 1989  
כץ, עוזר השר שרון, מואשם במירמה והפרת אמונים, מעריב, 8 ביוני 1988
16. ↑  רשיונו של העוזר לשעבר של השר שרון נשלל לשלוש שנים, מעריב, 9 ביולי 1990
17. ↑  הנבחרים לפי המחנות, מעריב, 30 ביוני 1988
18. ↑  ישראל כץ, מעריב, 7 ביולי 1988
19. ↑  חילופי גברי לקראת הבחירות, מעריב, 15 ביולי 1988
20. ↑  כץ פה כץ שם, מעריב, 9 באוגוסט 1990
21. ↑  עמרי נחמיאס‏, השר ישראל כץ ניצח בבחירות ליו"ר מזכירות הליכוד, באתר וואלה!‏, 1 ביולי 2013
22. ↑  חזקי ברוך, אין הפתעות: השר כץ נבחר ליו"ר מזכירות הליכוד, באתר ערוץ 7, 1 ביולי 2013
23. ↑  אטילה שומפלבי, שרון: ההתנתקות תוצג למשאל מתפקדי הליכוד, באתר ynet, 30 במרץ 2004
24. ↑  איתמר לוין וצבי לביא, ‏ההתנתקות אושרה ברוב של 67 תומכים מול 45 מתנגדים; נתניהו: ללא משאל עם אתפטר תוך 14 יום, באתר גלובס, 26 בינואר 2004
25. ↑  פרוטוקול מס' 88 מישיבת ועדת הכלכלה שהתקיימה ביום שני, ח' בחשוון התשס"ז – 30 באוקטובר 2006;  
חוק מועצת הצמחים אושר, ירחון משוב חקלאות, 17 ביולי 2007;  
דו"ח ועדת שאלתיאלי, נובמבר 2006
26. ↑  עמירם כהן, משרד החקלאות הפסיק לקנות עודפים, מחירי הירקות קורסים, באתר הארץ, 22 ביוני 2004
27. ↑  דיאנה בחור ניר, שר החקלאות: נוודא שהתוכנית בגולן מיושמת בשטח, באתר ynet, 3 בינואר 2004
28. ↑  דיאנה בחור-ניר, התוכנית ליישוב הגולן: מחאות בדמשק, ביקורת בארה"ב, באתר ynet, 1 בינואר 2004
29. ↑  ועדה ציבורית לבחינת הפיקוח על מחירי החלב ומוצריו, דוח שנתי 57ב - לשנת 2006 ולחשבונות שנת הכספים 2005, עמ' 577
30. ↑  אפרת וייס, המשטרה: להעמיד לדין את ישראל כץ, באתר ynet, 22 במרץ 2007
31. ↑  אביעד גליקמן, נסגר תיק החקירה נגד השר ישראל כץ, באתר ynet, 23 בספטמבר 2009
32. ↑  תומר זרחין, מני מזוז סגר את תיק החקירה נגד ישראל כ"ץ בפרשת המינויים הפוליטיים במשרד החקלאות, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2009
33. ↑  טל שניידר, ‏נתניהו מינה את השר ישראל כ"ץ לממלא מקום שר החוץ, באתר גלובס, 17 בפברואר 2019
34. ↑  דפנה ליאל, ‏ישראל כ"ץ מונה רשמית לשר החוץ, באתר ‏מאקו‏, 29 במאי 2019
35. ↑  דובי בן גדליהו, ‏שיא: מעל 40 מיליארד ש' הכנסות ממיסוי רכב ודלק ב-2016, באתר גלובס, 11 בינואר 2017
36. 1 2  אילנית בר, ‏תיאור וניתוח השינוי בצפיפות בכבישים בשנים האחרונות, באתר מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) של הכנסת, 7 במרץ 2017
37. ↑  הצעת תקציב לשנות הכספים 2016-2016, משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, עמ' 45
38. ↑  הצעת תקציב לשנות הכספים 2016-2016, משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, עמ' 24
39. 1 2  עמירם ברקת, ‏תקציב התחבורה יקוצץ - אך ההשקעה ברכבות תמשיך, באתר גלובס, 23 באפריל 2013
40. ↑  שלמה פיוטרקובסקי, השר כ"ץ: לא נטיל "אגרת גודש", באתר ערוץ 7, 10 באפריל 2011
41. ↑  אתר למנויים בלבד אורן דורי, נתיבי איילון על הכוונת: 40 אלף נהגים יקבלו כסף בניסוי הגדול בעולם?, באתר TheMarker‏, 9 במאי 2017
42. ↑  אתר למנויים בלבד אורן דורי, מיליארד שקל בשנה - והפקקים ייעלמו: הפתרון של האיש שהוריד נהגים מהכבישים, באתר TheMarker‏, 5 ביוני 2017
43. ↑  הדי כהן, ‏כץ: אובר בישראל? תכינו מיליארדים לפיצוי נהגי המוניות, באתר גלובס, 25 בינואר 2016
44. ↑  עמירם ברקת, ‏ישראל כץ נגד אובר: "לא נאפשר פגיעה בענף המוניות", באתר גלובס, 26 ביוני 2014
45. ↑  אתר למנויים בלבד אורן דורי, משרד התחבורה נגד השירות החדש של אובר: "הליך פלילי לכל נהג ולכל נוסע", באתר TheMarker‏, 1 בנובמבר 2017
46. ↑  ליאור גוטמן, תקנות חדשות יאפשרו נסיעות שיתופיות בישראל - עד שתיים ביום למכונית, באתר כלכליסט, 4 בדצמבר 2017
47. ↑  מוטי בסוק, רפורמת התשתיות של נתניהו אושרה: 19 שרים תמכו, 4 התנגדו, נמנע אחד - שר האוצר, באתר TheMarker‏, 24 בפברואר 2010
48. ↑  עודד בר-מאיר, בשורה: רכבת הנגב תפעל לאורך כל הלילה, באתר MyNet, ‏14.02.18 (ארכיון)
49. ↑  שחר הזלקורן, הרכבת תגיע לפריפריה, אבל מי רוצה לגור שם?, באתר ynet, 28 ביולי 2013
50. ↑  אתר למנויים בלבד דניאל שמיל, תחנת רכבת חדשה בשדרות: נתניהו - "תל אביב היא פרבר של שדרות", באתר TheMarker‏, 24 בדצמבר 2013
51. ↑  יניר יגנה‏, אופקים תחנוך תחנת רכבת: "בשורה שתפתח את העיר", באתר וואלה!‏, 31 בדצמבר 2015
52. ↑  אתר למנויים בלבד מירב מורן, שוב תקלות בקו לירושלים - רכבות בוטלו, באתר TheMarker‏, 16 באוקטובר 2018  
עמית תומר, גורם מקצועי בממשלה: לעצור את הנסיעות המסחריות ברכבת מירושלים, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 24 באוקטובר 2018
53. ↑  אתר למנויים בלבד ניר גונטז', אתה מנכ"ל הרכבת. היית מחכה עם פתיחת הקו לירושלים? "כן", באתר הארץ, 24 באוקטובר 2018
54. ↑  הלל פוסק, רכבת ישראל: ועד העובדים שוב משבית, באתר ynet, 21 בנובמבר 2013
55. ↑  אבי בר-אלי, הרפורמה המסתמנת ברכבת ישראל: פיצול ל-3 חברות או הקמה מחדש, באתר TheMarker‏, 17 באפריל 2011
56. ↑  דנה ירקצי וגלי גינת‏, היסטוריה בתל אביב: גשר מעריב המיתולוגי פוצץ, באתר וואלה!‏, 21 באוגוסט 2015
57. ↑  אתר למנויים בלבד דניאל שמיל, מוציאים רישיון: חוק רישוי הרכב עבר בקריאה ראשונה, באתר TheMarker‏, 24 ביוני 2013
58. ↑  כביש 6 מתארך - קטע חדש נפתח השבוע והנסיעה בחינם, באתר גלובס, 30 בנובמבר 2016
59. ↑  נעה חסלוביצר, המנהרות שיפחיתו את הפקקים: הארכת כביש 6 צפון, באתר ynet, 27 באפריל 2017
60. ↑  יעקב גרודקה, בשורה לנהגים: כביש 1 החדש נפתח לתנועה מלאה, באתר בחדרי חרדים, ‏08/06/2017
61. ↑  עמליה דואק, ‏פרסום ראשון: הכביש החדש לי-ם ייפתח בשבוע הבא, באתר ‏מאקו‏, 29 במאי 2017
62. ↑  הדרך החדשה לבירה: ביקור במנהרות שיקצרו את הנסיעה מת"א לירושלים ל-35 דקות, באתר ערוץ 10
63. ↑  בשורה לנוסעים בכביש 2 החדש, באתר נתיבי ישראל (ארכיון)
64. ↑  גיא לוי, מתחם ניסוי לתחבורה אוטונומית נחנך בישראל, באתר ynet, 2 באוקטובר 2017
65. ↑  כביש 9 נפתח לתנועה - יחבר את כבישי 4 ו-6, באתר ynet, 23 ביולי 2014
66. ↑  אורן הראל, ‏נפתח הכביש היקר בארץ שיפחית דרמטית פקקים במרכז, באתר גלובס, 4 באפריל 2017
67. ↑  ליאור ברון, ‏נתניהו: "נרשת המדינה בכבישים מהירים ורכבות מצפון לדרום", באתר גלובס, 24 בנובמבר 2009
68. ↑  נפתח כביש 7 - כביש רוחב לחוצה ישראל, באתר ynet, 30 במרץ 2004
69. ↑  אסף זגריזק, עוד 298 ק"מ של נתיבים לאוטובוסים בלבד: כך תיראה מפת הנת"צים של גוש דן, באתר ynet, 23 בפברואר 2017
70. ↑  עמירם ברקת, ‏כלכלנים: הוזלת התחבורה הציבורית תוריד בחצי את האינפלציה, באתר גלובס, 25 בפברואר 2018
71. ↑  סוניה גורודיסקי, ‏ישראל כץ: "כשנכנסתי לתפקיד קיבלתי מצב מפגר", באתר גלובס, 25 באפריל 2018
72. ↑  ליאור גוטמן, מתחילת ינואר: רפורמה מקיפה בתעריפי התחבורה הציבורית, באתר כלכליסט, 20 בדצמבר 2015
73. ↑  ליאור גוטמן, מקצרין ועד אילת: ירידה של עד 80% בתעריפי התחבורה הציבורית, באתר כלכליסט, 1 באפריל 2016
74. ↑  עמירם ברקת, ‏צ'יינה הרבור הסינית זכתה במכרז להקמת 2 נמלי הים החדשים, באתר גלובס, 18 ביוני 2014
75. ↑  ליאור גוטמן, שפיר הנדסה חתמה על החוזה להקמת נמל חדש בחיפה, באתר כלכליסט, 7 בינואר 2015
76. ↑  ליאור גוטמן, ישראל כץ: "אם עובדי הנמלים לא יצייתו נדרוש לעצור אותם. הם עבריינים שמחבלים בכלכלה", באתר כלכליסט, 28 במאי 2015
77. ↑  שירי דובר, שירי חביב-ולדהורן ואביב לוי, בסייברארק מאמינים שהמנכ"ל ראוי לתגמול הוני בשווי 4.5 מ' ד', באתר Globes
78. ↑  ספיר פרץ, ‏נחתם: ישראל והאיחוד האירופי בהסכם שמיים פתוחים, באתר גלובס, 10 ביוני 2013
79. ↑  ספיר פרץ, ‏הממשלה אישרה את הסכם "שמיים פתוחים"; השביתה נמשכת, באתר גלובס, 21 באפריל 2013
80. ↑  זוהר בלומנקרנץ, מהו הסכם "שמיים פתוחים"?, באתר הארץ, 19 באפריל 2013
81. ↑  יאיר אלטמן ועמרי נחמיאס‏, למרות השביתה: הממשלה אישרה את הסכם 'שמיים פתוחים', באתר וואלה!‏, 21 באפריל 2013
82. ↑  ד"ר איתן לסרי, התחרות שבהפרטה לצד שמירת זכויות העובדים, באתר News1, ‏21/04/2013
83. ↑  אתר למנויים בלבד גילי מלניצקי, בגלל רפורמת ה"שמיים פתוחים": שנת שיא בנתב"ג, באתר TheMarker‏, 1 בינואר 2017
84. ↑  מורן אזולאי, המשטרה לנתניהו: "עבודות ביום אחר - סכנת חיים", באתר ynet, 26 באוגוסט 2016
85. ↑  ליאור גוטמן, כץ לדרעי: העבודות לשדרוג תחנת רכבת השלום יבוצעו בשבת - כמתוכנן, באתר כלכליסט, 25 באוגוסט 2016
86. ↑  משבר התחבורה הציבורית, באתר מבקר המדינה, מרץ 2019
87. ↑  אתר למנויים בלבד איתמר אייכנר ותלם יהב, תוכנית הגרעין האיראנית נחשפה, באתר "ידיעות אחרונות", 30 באפריל 2018
88. ↑  אתר למנויים בלבד ברק רביד, השר ישראל כץ הציג לשליח האמריקאי את תוכניתו להקמת נמל באי מלאכותי מול עזה, באתר הארץ, 5 באפריל 2017
89. ↑  איתמר אייכנר, הקריסה בעזה: הקבינט ידון בהקמת אי מלאכותי, באתר ynet, 5 בפברואר 2018
90. ↑  ישראל כץ, באתר www.facebook.com
91. ↑  אריאל כהנא, מתקפה בפולין על דברי השר כץ: "אמירות גזעניות שאינן מתקבלות על הדעת", באתר ישראל היום, ‏18 בפברואר 2019 (ארכיון)
92. ↑  נאומו של שר החוץ, ישראל כ"ץ בעצרת האומות המאוחדות, בעמוד הפייסבוק של ישראל כ"ץ, 26 בספטמבר 2019
93. ↑  איתמר אייכנר, מבקר המדינה: "משבר תפקודי חמור במשרד החוץ", באתר ynet, 4 במאי 2020
94. ↑  אתר למנויים בלבד אבי וקסמן, קרן טרנר-אייל מונתה למנכ"לית משרד האוצר, באתר TheMarker‏, 20 במאי 2020
95. ↑  סוניה גורודיסקי, משבר הקורונה: כ-70 אלף עסקים נסגרו במהלך 2021, באתר ישראל היום, 17 בינואר 2022
96. ↑  אטילה שומפלבי, כץ לא מתכוון להפסיק את דמי האבטלה: "כדי להחזיר לעבודה ניתן עוד כסף", באתר ynet, 14 בינואר 2021
97. ↑  אתר למנויים בלבד סיון קלינגבייל, נתניהו וכ"ץ החליטו: תוארך תקופת הזכאות לדמי אבטלה, יבוטלו מכסים על מוצרים ב-1.5 מיליארד שקל בשנה, באתר TheMarker‏, 7 ביוני 2020
98. ↑  אתי אפללו, נערכים למענק לכל אזרח? האוצר פרסם תזכיר חוק להגדלת הגרעון, באתר כלכליסט, 6 במרץ 2021
99. ↑  עמירם ברקת, הגירעון לשנת 2020 זינק ל-11.7% - הכי גדול מאז שנות ה-80, באתר גלובס, ‏11 בינואר 2021 (ארכיון)
100. ↑  ליאל קייזר, טור, באתר Twitter, ‏30 באוגוסט 2020 (ארכיון)
101. ↑  עמרי מילמן, החשב הכללי באוצר רוני חזקיהו פורש, באתר כלכליסט, 26 ביולי 2020
102. ↑  N12 - גרסת המנכ"לית טרנר:"ההחלטות מגיעות רק מלמעלה, מלשכת ראש הממשלה, באתר N12, ‏2020-10-11 (ארכיון)
103. ↑  אחרי כחצי שנה בלבד: מנכ"לית משרד האוצר הודיעה על התפטרותה - וואלה! חדשות, באתר וואלה!News, ‏2020-10-11 (ארכיון)
104. ↑  תומר אביטל, המשותפת בראש, הליכוד בתחתית: הכירו את הפַּרלמֶטֶר של שקוף - מדד החריצות לח"כים, באתר שקוף, ‏2022-03-14 (ארכיון)
105. ↑  אתר למנויים בלבד רותם שטרקמן, בספר של כ"ץ מסתתר גם כתב אישום נגד נתניהו. בעצם גם נגד כ"ץ עצמו, באתר הארץ, 20 בספטמבר 2022
106. ↑  אתר למנויים בלבד גיא רולניק, נתניהו וכ"ץ יבזזו את מאגרי הגז של ישראל. האופוזיציה תשתוק, כרגיל, באתר TheMarker‏, 4 באוגוסט 2023
107. ↑  שני אשכנזי, שר האנרגיה לחץ, והאוצר לא יוכל להגביל ייצוא גז מישראל - למרות חשש למחסור בעתיד, באתר כלכליסט, 16 בפברואר 2023
108. ↑  שני אשכנזי, רגע לפני עזיבתו: ישראל כ"ץ מינה דירקטורית לרשות החשמל - ללא ניסיון בתחום, באתר כלכליסט, 30 באוקטובר 2023
109. ↑  איתמר אייכנר, שר חוץ חדש במלחמה: הממשלה אישרה את החלפת אלי כהן בישראל כץ, באתר ynet, 1 בינואר 2024
110. ↑  אריק בנדר, הכנסת אישרה: מי שיירה בפורץ לא יעמוד לדין, באתר nrg‏, 24 ביוני 2008
111. ↑  נדב פרי, רונן לייבוביץ, (הקישור אינו פעיל, 13 באפריל 2018)חוק הנגב אושר בקריאה טרומית, באתר נענע10, 14 בפברואר 2008
112. ↑  איתי ברק, חוק הנגב אושר על חודו של קול, באתר News1 מחלקה ראשונה, 13 בפברואר 2008
113. ↑  מאת גדעון אלון, אושרה הצעה טרומית לאסור על "תומכי טרור ומדינות אויב" להיבחר לכנסת, באתר הארץ, 17 במאי 2001
114. ↑  דובי בן גדליהו, ‏הכנסת אישרה את חוק רישוי הרכב של ישראל כץ, באתר גלובס, 28 ביוני 2016

| ישראל כ"ץ - תבניות ניווט |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| **חברי ממשלת ישראל המכהנים ישראלישראל** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| ראש הממשלה **בנימין נתניהו**
השר **גדי איזנקוט**
• שר המורשת **עמיחי אליהו**
• שר במשרד המשפטים, השר לשיתוף פעולה אזורי והשר המקשר בין הממשלה לכנסת **דודי אמסלם**
• שר הפנים **משה ארבל**
• שר הבריאות **אוריאל בוסו**
• שר במשרד החינוך **חיים ביטון**
• השר לביטחון לאומי **איתמר בן גביר**
• שר העבודה **יואב בן צור**
• שר הכלכלה והתעשייה **ניר ברקת**
• שר הבינוי והשיכון ושר במשרד ראש הממשלה **יצחק גולדקנופף**
• השרה לשוויון חברתי וקידום מעמד האישה **מאי גולן**
• שר הביטחון **יואב גלנט**
• שרת החדשנות, המדע והטכנולוגיה **גילה גמליאל**
• השר **בני גנץ**
• שר החקלאות ופיתוח הכפר **אבי דיכטר**
• השר לעניינים אסטרטגיים **רון דרמר**
• שר הנגב, הגליל והחוסן הלאומי **יצחק וסרלאוף**
• שר התרבות והספורט **מיקי זוהר**
• השר **חילי טרופר**
• שר האנרגיה והתשתיות **אלי כהן**
• שר התיירות **חיים כץ**
• שר החוץ **ישראל כ"ץ**
• סגן ראש הממשלה ושר המשפטים **יריב לוין**
• השר לשירותי דת **מיכאל מלכיאלי**
• שר הרווחה והביטחון החברתי **יעקב מרגי**
• שר העלייה והקליטה **אופיר סופר**
• שרת ההתיישבות והמשימות הלאומיות **אורית סטרוק**
• השרה להגנת הסביבה **עידית סילמן**
• שר האוצר ושר נוסף במשרד הביטחון **בצלאל סמוטריץ'**
• שר ירושלים ומסורת ישראל **מאיר פרוש**
• שר החינוך **יואב קיש**
• שר התקשורת **שלמה קרעי**
• שרת התחבורה והבטיחות בדרכים **מירי רגב**
• שר התפוצות והמאבק באנטישמיות **עמיחי שיקלי** |  |

 |

| שרי האנרגיה בממשלות ישראל |
| --- |
| שרי האנרגיה והתשתית | יצחק מודעי • יצחק ברמן • משה שחל • יובל נאמן • אמנון רובינשטיין • גונן שגב • יצחק לוי | סמל מדינת ישראל |
| שרי התשתיות הלאומיות | אריאל שרון • אליהו סויסה • אברהם בייגה שוחט • אביגדור ליברמן • אפי איתם • יוסף פריצקי • אליעזר זנדברג • בנימין בן אליעזר • רוני בר-און |
| שרי האנרגיה והמים | עוזי לנדאו |
| שרי התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים | סילבן שלום |
| שרי האנרגיה | יובל שטייניץ • קארין אלהרר • ישראל כ"ץ • אלי כהן |

 

| שרי האוצר בממשלות ישראל |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אליעזר קפלן • לוי אשכול • פנחס ספיר • זאב שרף • יהושע רבינוביץ • שמחה ארליך • יגאל הורביץ • יורם ארידור • יגאל כהן-אורגד • יצחק מודעי • משה נסים • שמעון פרס • יצחק שמיר • אברהם בייגה שוחט • דן מרידור • בנימין נתניהו • יעקב נאמן • מאיר שטרית • סילבן שלום • אהוד אולמרט • אברהם הירשזון • רוני בר-און • יובל שטייניץ • יאיר לפיד • משה כחלון • ישראל כ"ץ • אביגדור ליברמן • בצלאל סמוטריץ' | סמל מדינת ישראל |

 |

 

| שרי החוץ בממשלות ישראל |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| משה שרת • גולדה מאיר • אבא אבן • יגאל אלון • משה דיין • מנחם בגין • יצחק שמיר • שמעון פרס • משה ארנס • דוד לוי • שמעון פרס • אהוד ברק • דוד לוי • בנימין נתניהו • אריאל שרון • דוד לוי • אהוד ברק • שלמה בן עמי • שמעון פרס • אריאל שרון • בנימין נתניהו • סילבן שלום • ציפי לבני • אביגדור ליברמן • בנימין נתניהו • אביגדור ליברמן • בנימין נתניהו • ישראל כ"ץ • גבי אשכנזי • יאיר לפיד • אלי כהן • ישראל כ"ץ |  |

 |

| שרי התחבורה והבטיחות בדרכים בממשלות ישראל |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| דוד רמז • דב יוסף • דוד צבי פנקס • דוד בן-גוריון • יוסף סרלין • יוסף ספיר • זלמן ארן • משה כרמל • יצחק בן-אהרן • ישראל בר-יהודה • עזר ויצמן • שמעון פרס • אהרן יריב • גד יעקבי • מנחם בגין • מאיר עמית • חיים לנדאו • חיים קורפו • משה קצב • ישראל קיסר • יצחק לוי • שאול יהלום • יצחק מרדכי • אמנון ליפקין-שחק • אפרים סנה • אריאל שרון • צחי הנגבי • אביגדור ליברמן • מאיר שטרית • שאול מופז • ישראל כ"ץ • בצלאל סמוטריץ' • מירי רגב • מרב מיכאלי • מירי רגב |  |

 |

| שרי החקלאות ופיתוח הכפר בממשלות ישראל |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אהרן ציזלינג • דב יוסף • פנחס לבון • לוי אשכול • פרץ נפתלי • קדיש לוז • משה דיין • חיים גבתי • אהרן אוזן • אריאל שרון • שמחה ארליך • מנחם בגין • פסח גרופר • אריה נחמקין • אברהם כ"ץ-עוז • יצחק שמיר • רפאל איתן • יצחק שמיר • יעקב צור • אהוד ברק • חיים אורון • אהוד ברק • שלום שמחון • ציפי לבני • ישראל כ"ץ • זאב בוים • שלום שמחון • אורית נוקד • יאיר שמיר • אורי אריאל • צחי הנגבי • אלון שוסטר • עודד פורר • אבי דיכטר |  |

 |

 

| **שרי המודיעין** ב**ממשלות ישראל** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| דן מרידור • יובל שטייניץ • ישראל כ"ץ • אלי כהן • אלעזר שטרן • יריב לוין • גילה גמליאל |  |

 |

 

| חברי הכנסת המכהנים בכנסת העשרים וחמש |
| --- |
| (חברי הכנסת ששמותיהם מודגשים מכהנים גם כשרים או כסגני שרים בממשלת ישראל השלושים ושבע) |
| סיעות הקואליציה של ממשלת ישראל השלושים ושבע (76 חברי הכנסת) |
| הליכוד (32) | **נתניהו** • **לוין** • **גלנט** • אוחנה • **ברקת** • **דיכטר** • **ישראל כ"ץ** • **קרעי** • דנון • ביטן • אדלשטיין • רביבו • דיסטל-אטבריאן • ואטורי • דנינו • גוטליב • מילביצקי • ביסמוט • סעדה • דלל • **גמליאל** • אופיר כץ • **גולן** • אילוז • קלנר • עטייה • הלוי • מלקו • שקלים • שטרית • פסל • גואטה |
| ש"ס (11) | דרעי • **מלכיאלי** • **ארבל** • אזולאי • **אבוטבול** • **בוסו** • טייב • בצלאל • מישרקי • מלול • מושיאשוילי |
| המחנה הממלכתי (8) | **גנץ** • **איזנקוט** • תמנו • **טרופר** • מיכאל ביטון • כהנא • פרקש-הכהן • שוסטר |
| הציונות הדתית (7) | **סופר** • **סטרוק** • רוטמן • וולדיגר • טל • סולומון • סוכות |
| יהדות התורה (7) | גפני • **טסלר** • אשר • אייכלר • פינדרוס • רוט • ברוכי |
| עוצמה יהודית (6) | **בן גביר** • **וסרלאוף** • אלמוג כהן • פוגל • סון הר-מלך • קרויזר |
| הימין הממלכתי (4) | **סער** • **שאשא-ביטון** • אלקין • השכל |
| נעם (1) | **מעוז** |
| סיעות האופוזיציה (44 חברי הכנסת) |
| יש עתיד (24) | לפיד • מאיר כהן • אלהרר • מירב כהן • שטרן • מיקי לוי • בן ארי • בן ברק • סגלוביץ • טופורובסקי • שיר • רול • להב-הרצנו • בליאק • רון כץ • צרפתי הרכבי • מזרסקי • סאקס פרידמן • דבורה ביטון • טור-פז • דוידסון • שירי • מירון • ירון לוי |
| ישראל ביתנו (6) | ליברמן • פורר • סובה • ניר • מלינובסקי • עמאר |
| רע"מ (5) | עבאס • טאהא • אל-הואשלה • ח'טיב-יאסין • חוג'יראת |
| חד"ש-תע"ל (5) | עודה • טיבי • תומא סלימאן • כסיף • עטאונה |
| העבודה (4) | מיכאלי • לזימי • קריב • רייטן |

 |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011876375205171
* GND: 1175944874
* VIAF: 4296154867603960100001
* WorldCat (עם VIAF): 4296154867603960100001

 |