recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מועדון הכדורגל זימברו קישינב** (במולדובנית: **FC Zimbru Chișinău**) הוא מועדון כדורגל מולדובני מבירת מולדובה, קישינב. המועדון זכה באליפות המקומית שמונה פעמים והוא אחד משני המועדונים המעוטרים במדינה יחד עם שריף טירספול. המועדון נוסד בשנת 1947.

שמות הקבוצה
-----------

* "דינמו" (1947—1949)
* "בורבסטניק" (1950—1957)
* "מולדובה" (1958—1965, 1967—1971)
* "אבינטול" (1966)
* "ניסטרו" (1972—1990)
* "זימברו" (1991—ואילך)

היסטוריה
--------

### הליגה הסובייטית

אחרי היווסדותה שיחקה הקבוצה בליגות המשניות בליגות הסובייטיות. תחת השם בורבסטניק, זכתה הקבוצה לעלות לליגה הבכירה בשנת 1955. שנה אחר-כך, 1956, המועדון זכה בהישגו הטוב ביותר בהיסטוריה שלו, מקום שישי בליגה הבכירה. ההישג הגדול ביותר של הקבוצה בגביע הסובייטי הוא העפלה לרבע הגמר בשנת 1963. אחרי מספר עונות בתחתית הטבלה ירדה הקבוצה לליגת המשנה ב-1964.

הקבוצה שיחקה זמן ממושך בליגה השנייה, ובתקופה זו נקלעה למאבקי ירידה ב-1971 והעפילה לליגה הבכירה ב-1973 וב-1982. בשני המקרים הקבוצה ירדה בחזרה לליגת המשנה לאחר עונה אחת.

אחרי ירידת ליגה ב-1986, שיחקה הקבוצה שנתיים בליגה השלישית, וזכתה בטורנירים אזוריים פעמיים. בשנת 1988 העפילה הקבוצה בחזרה לליגת המשנה ושיחקה בה עד לפירוק ברית המועצות.

### הליגה המולדובית

עם פירוק ברית המועצות והקמת ליגת העל המולדובית בשנת 1992, היה זימברו המועדון הדומיננטי והחזק ביותר בכדורגל המולדובי של שנות ה-90, כאשר זכה בשמונה אליפויות בתוך תשע עונות. בתחילת המאה ה-21 נחלש כוחו של המועדון, ושריף טירספול הפכה לקבוצה הבכירה במולדובה. זימברו זכתה חמש פעמים בגביע המולדובי שש פעמים, ופעמיים נוספות העפילה למשחק הגמר.

ההופעה המוצלחת ביותר של זימברו בגביע אופ"א הייתה בעונת 1995/1996, כאשר הגיעה עד לסיבוב השני. זימברו הגיע פעמיים לסיבוב המוקדמות השלישי של ליגת האלופות, בעונת 1999/2000 ובעונת 2000/2001

תארים
-----

* אליפות מולדובה (8): 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1998, 1999, 2000
* הגביע המולדובי (6): 1997, 1998, 2003, 2004, 2007, 2014
* הסופר קאפ המולדובי (1): 2014

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זימברו קישינב** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של זימברו קישינב
* זימברו קישינב, ברשת החברתית פייסבוק

* זימברו קישינב, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* זימברו קישינב, סרטונים בערוץ היוטיוב

* פרופיל, באתר Soccerway

הערות שוליים
------------

1. ↑  פירוש המילה "זימברו" הוא ביזון ברומנית.

| מולדובהמולדובה ליגת העל המולדובית, עונת 2022/2023 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| בלץ • דסייה ביויוצ'אני • דינמו-אוטו • פטרוקוב • ספינטול גאורגה • זימברו קישינב • שריף טירספול • מילסאמי אורחיי |

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**לוֹלָה שַנצֶר** (Lola Schanzer; יוני 1903 – 31 בינואר 1998) הייתה מורה לפיתוח קול ישראלית, שביססה שיטת לימוד מיוחדת והעמידה דורות רבים של זמרים ושחקנים ידועי שם.

ביוגרפיה
--------

לולה שנצר נולדה ביוני 1903 בסופיה שבבולגריה, במשפחה וינאית עשירה ושוחרת מוזיקה. בגיל 8 החלה ללמוד נגינה על פסנתר, ולאחר מלחמת העולם הראשונה, המשיכה את לימודיה באקדמיה למוזיקה של וינה. במשך שנתיים למדה פסיכיאטריה בבית החולים האוניברסיטאי בסופיה, והשתלמה בזמרה, במחול ובפונטיקה בברלין.  

בגיל צעיר נישאה למרצה לאמנות ופילוסופיה ועברה להתגורר עמו בבלגרד. כשהייתה בת 27 נפטר בעלה מסרטן, היא נישאה שוב לצייר יוגוסלבי, אך התגרשה ממנו לאחר שנתיים וחצי. נסעה ללמוד קלינאות תקשורת ופיתוח קול בלונדון ובקופנהגן. כשהחלה מלחמת העולם השנייה ברחה מבלגרד ושבה לסופיה, שם העבירה את כל שנות המלחמה. לאחר סיומה שבה לבלגרד ושמשה כפרופסור כבוד באקדמיה למוזיקה.

ב-1951 עלתה שנצר לישראל, התיישבה בתל אביב והחלה ללמד פיתוח קול. היכרות עם משה פלדנקרייז, הביאה לשיתוף פעולה הדוק ביניהם, ולביסוס שיטתה המיוחדת לשיפור ולפיתוח הביקורת העצמית והגופנית, ולהגדלת יכולתם הקולית והאמנותית של תלמידיה. שמה של לולה שנצר התפרסם בתעשיית הבידור הישראלית של שנות ה-60 וה-70, ואמנים בתחילת דרכם נהרו לביתה, בו ניהלה סטודיו לפיתוח קול. רבים מהם המשיכו לפקוד את ביתה ולעבוד יחד עימה במשך שנים ארוכות תוך כדי עבודתם והופעותיהם.
עם האמנים המפורסמים שלמדו אצלה נמנים אורי זוהר, חוה אלברשטיין, אורה זיטנר, רבקה רז, חיים טופול, נורית גלרון, שלמה וישינסקי, דורית ראובני, נירה גל, נתנאלה, נחמה הנדל ועפרה חזה.

שנצר לימדה בבית צבי ובסמינר הקיבוצים.

בשנות חייה האחרונות עברה לולה שנצר להתגורר בבית אבות בתל אביב, שם נפטרה ב-1998, בגיל 94, כשהיא ערירית וללא קרובי משפחה בארץ.

ב-2003 יצא לאור הספר "קולי זה אני", מדריך לפיתוח קול ודיבור המבוסס על שיטתה של שנצר, שנערך על ידי תלמידתה נירה גל. הספר נלמד עד היום במוסדות לימוד אקדמיים.

ספרה (לאחר מותה)
----------------

* לולה שנצר, **קולי זה אני: המדריך השלם לפיתוח קול ולדיבור**; הרחיבה, השלימה וערכה: נירה גל, תל אביב: יוזמות הייליגר, תשס"ג 2003.

מקורות
------

* 'כולם היו בניה', מאת עדית נעמן, **ידיעות אחרונות**, מוסף "זמנים מודרניים", 23 ביוני 1993.

לקריאה נוספת
------------

* אריאלה שפירא, 'לולה שנצר: קולי זה אני, ואני זה גופי', **מוזיקה** מגזין על צלילים ואנשים, 14 (1988), 12–16.

קישורים חיצוניים
----------------

* עדי כץ, עד שייגמרו לך המילים, באתר nrg‏, 25 בפברואר 2004 (על משנתה של לולה שנצר)
* סמדר שיר, מסיבת הפתעה ללולה, מעריב, 19 ביוני 1980
* מ. פ. יום הולדת ללולה שנצר, דבר, 23 ביוני 1980

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו גם: עדי כץ, עד שייגמרו לך המילים, באתר nrg‏, 25 בפברואר 2004.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007296819605171

 |
**המאהב** הוא מחזה מאת הרולד פינטר, משנת 1962, שנכתב במקור לטלוויזיה, אך לאחר מכן הוצג על הבמה. המחזה משקף את הניגוד של הביתיות הבורגנית עם כמיהה מינית.

כמו בדרמות של אנטון צ'כוב, חלק ממחזותיו של פינטר תומכים בפרשנויות "רציניות" ו"קומיות"; המאהב הועלה בהצלחה הן כקומדיה אירונית מחד והן כדרמה מאידך. כפי שקורה לעיתים קרובות עם פינטר, המחזה כנראה מכיל את שניהם.

עלילה
-----

פינטר מוביל את הקהל להאמין שיש שלוש דמויות במחזה: האישה, הבעל והמאהב. אבל המאהב שמגיע לבקר אחר הצהריים מתגלה כבעל שמאמץ את הדמות במשחק תפקידים מיני. הוא משחק עבורה את המאהב: היא משחקת עבורו את הזונה. תוך כדי ההצגה מביע הגבר (תחילה כמאהב ולאחר מכן כבעל) רצון להפסיק את משחק התפקידים, למורת רוחה של האישה. לבסוף, הבעל עובר לפתע בחזרה לתפקיד המאהב. הזוג מנסה לאזן בין הגינות בורגנית לבין פראות יצרית. למראית עין ההסדר מבוסס על הסכמה הדדית כשלמעשה, במאמציהם לגבור איש על רעותו נחשפים דרמה של קנאה.

הפקות
-----

### הפקת הטלוויזיה המקורית

המחזה הוקרן במקור בהפקת טלוויזיה בת 60 דקות, בבימויו של ג'ואן קמפ-וולש, ששודרה ברשת ITV ב-28 במרץ 1963. בתפקיד הבעל/מאהב שיחק אלן באדל ובתפקיד האישה/פילגש שיחקה ויוויאן מרצ'נט.

### הפקת התיאטרון הראשונה בלונדון

הפקת התיאטרון עלתה ב-18 בספטמבר 1963 בהפקה של המחבר, במסגרת הפקה שכלל גם את המחזה "הגמדים" של פינטר. ההפקה ירדה מהבמה ב-5 באוקטובר.
ה"פייננשל טיימס" כתב: "המחזה הקטן עובד פשוט יפה, כמו חתיכת מכונות מיניאטוריות מותאמת בצורה מושלמת, אלא שהמכונות מתות והמחזה הזה מנצנץ בחיים".

### הפקות בישראל

* 1964 - תיאטרון הבימה, בתרגום תרצה אתר, בבימויו של ראובן מורגן, ובביצוע של דליה פרידלנד ואלכס פלג.
* 1992 - התיאטרון הקאמרי, בכיכובם של מיכאיל קוזקוב ששיחק וביים ואירינה סלזניובה.
* 2012 - התיאטרון הקאמרי, בכיכובם של מנשה נוי וקרן מור.

קישורים חיצוניים
----------------

* שי הרלב, עכבר העיר, מגרש המשחקים המיני של קרן מור ומנשה נוי, באתר הארץ, 1 ביולי 2012
* המאהב, באתר ארכיון "הבימה"

הערות שוליים
------------

1. ↑  טל אימגור, עכבר העיר, חדשות במה: מי המאהב של קרן מור?, באתר הארץ, 12 במאי 2012
2. ↑  שרגא הר-גיל, לקראת בכורה- ישן וחדש יפגשו, מעריב, 4 בדצמבר 1964  
התיאטרון הלאומי הבימה - האולם הקטן - בקרוב, על המשמר, 16 בנובמבר 1964
3. ↑  שוש אביגל, תיאטרון / ג'ינס אלגנט, חדשות, 13 בדצמבר 1992
4. ↑  ביקורות:  
מיכאל הנדלזלץ, משחקי מין ומגדר, באתר הארץ, 14 באוקטובר 2012  
טל פרי, ‏"פרטנר כזה באמת עוד לא היה לי", באתר גלובס, 12 ביוני 2012  
יאשה קריגר, עכבר העיר, המאהב: קרן מור ומנשה נוי לא ממצים את הפוטנציאל, באתר הארץ, 14 באוקטובר 2012
**מריצה סיילרו** (נולדה ב-16 בפברואר 1961) היא דוגמנית, מעצבת ואשת עסקים ונצואלית. מיס תבל 1979.

ביוגרפיה
--------

סיילרו נבחרה ב-1979 למלכת היופי של ונצואלה כנציגת מחוז ורגאס ובתחרות מיס תבל זכתה במקום הראשונה לאחר שניצחה בשלושת שלבי התחרות (שמלת ערב, בגד ים וריאיון עם השופטים), מיד לאחר שניצחה בתחרות הבמה התמוטטה עקב כך שצלמים ועיתונאים רבים הסתערו עליה על מנת לסקר את מיס תבל החדשה והיא הצילה מתמודדת בתחרות מליפול לתוך החור שנפער בבמה.

סיילרו היא הוונצואלית הראשונה שזכתה בתואר זה ולאחר מכן נהייתה ונצואלה אחת המדינות המצליחות בתחרות ועקב כך שמה נהפך למילה נרדפת ליופי בארצות דוברות הספרדית, והשם "מריצה" נהפך להיות פופולרי כשהורים רבים קראו לבנותיהם מריצה על שמה, ובנוסף ישנה גם ספינה שנקראת על שמה.

ב-2010 היא שיחקה תפקיד בטלנובלה לנוער. כיום היא בעלת בוטיק בקליפורניה בו היא מוכרת את העיצובים שלה, היא נשואה לטניסאי המקסיקני ראול רמירז ולה שלושה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מריצה סיילרו** בוויקישיתוף
* מריצה סיילרו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 115471974X
* VIAF: 3481152200784314400000
* WorldCat (עם VIAF): 3481152200784314400000

 |
רבי **מָרְדְּכַי שפירא מִנֶּשְׁכִיז** (ה'תק"ב – ח' בניסן ה'תק"ס) היה אדמו"ר חסידי מתלמידי רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב (המגיד מזלוטשוב) ואבי שושלת נשכיז. היה מנשיאי קופת מעות ארץ הקודש בפולין, ובהמשך הקים את כולל ווהלין.

ביוגרפיה
--------

נולד בנסכיז' בשנת ה'תק"ב לגיטל ורבי דובער מטולצ'ין (סופר ומזכיר בוועד ארבע ארצות), היה תלמידו המובהק של המגיד מזלאטשוב ויחדיו נסעו למגיד ממעזריטש. לאחר נישואיו התגורר בסמוך לחותנו בלשנוב שבאוסטריה ועם הימים נתמנה לאב"ד בעיר. שימש ברבנות גם בקובל (קוואלא) ובלודמיר ובשנת ה'תקמ"ט נתמנה לרבה של נסכיז' עיר מולדתו ושם נהג באדמורו"ת. נודע כבעל מופת גדול ומופתיו העל טבעים הסעירו את דורו. צדיקי דורו הפליגו בשבחו, החוזה מלובלין אמר שהכריזו בשמים שרבי מרדכי מנשכיז הוא "בלתי לה' לבדו" (הכוונה עובד את ה' בלי שום אינטרס אישי כלל). כמו כן הוא התפרסם בגדלותו בתורה ועסק גם בהתרת עגונות.

שימש כנשיא קופת מעות ארץ הקודש בפולין, ובעקבות המחלוקת שהתפתחה בין מנהיגי החסידות ברוסיה ופולין סביב יעילותה של מערכת הגבייה והחלוקה, הקים בשנת תקנ"ו (1796) את "כולל ווהלין" ביחד עם החוזה מלובלין, המגיד מקוזניץ והאוהב ישראל מאפטא.

נפטר בנסכיז' בח' בניסן ה'תק"ס ושם נטמן. בנו הצעיר רבי יצחק מילא את מקומו בנסכיז'.

צאצאיו
------

* רבי יוסף קצנלבוגן מאוסטילה (ה'תקכ"ג - י"ח באלול ה'תק"צ), חתן רבי יהודה מאיר משפיטובקה. בנו היה רבי מרדכי מאוסטילה.
* רבי יעקב אריה שפירא מקובל (תקל"ט - כ"ז באלול ה'תקצ"ז)
* רבי יצחק מנשכיז (ה'תקמ"ח - כ"א בשבט ה'תרכ"ח), חתן רבי מאיר בנו של רבי לוי יצחק מברדיטשוב.
* (לכמה גרסאות) אשת רבי חיים מסאטינוב.

מתלמידיו
--------

* רבי אורי מסטרליסק.
* רבי קלונימוס קלמן הלוי מקרקא (המאור ושמש).
* רבי נפתלי צבי הורוביץ מרופשיץ.
* רבי אברהם אבלי מחדש.
* רבי נתן נטע מחלם.
* רבי משה משערשוב.
* רבי בעריש מאליסק.

לקריאה נוספת
------------

* משה חיים קליינמן, **לישרים תהילה**, מכון ברכת יוסף, אשדוד תשס"ד, עמודים קפז - רכה

קישורים חיצוניים
----------------

* ספרו **"רשפי אש"** באתר היברובוקס. הרב נתן נטע דונר.
* ר' מרדכי מנשכיז, באתר דעת.
* רבי מרדכי מנשכיז באתר אידישע וועלט פארומס.
* דוד הלחמי, רבי מרדכי ברבי דב מניסכז, **חכמי ישראל**, תל אביב תשי"ח, חלק א', עמ' קפ"ב, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בן רבי לייבוש מנשכיז בן רבי ישעיה מקובל נכד המגלה עמוקות
2. ↑  מקורות ועדויות על מופתיו בספרים זיכרון טוב שבחי מוהר"ם ורשפי אש.
3. ↑  זיכרון טוב.
**מרק קקון** (נולד ב-24 ביולי 1976) הוא זמר, ראפר, מעבד, מפיק מוזיקלי ומוזיקאי ישראלי.

ביוגרפיה
--------

קקון נולד וגדל בקזבלנקה שבמרוקו. למד בבית הספר Lycée Lyautey (אנ'). בשנת 2008 הצטרף לפרויקט של עידן רייכל, תוך שהשתתף בהקלטת אלבום הפלטינה "בין קירות ביתי", ועיבד מוזיקלית את השיר "מינהאר לי משיתי", בביצועו של שמעון בוסקילה, וכן ביצע קולות רקע. כמו כן, השתתף קקון גם בסיבוב ההופעות שליווה את האלבום הנושא את אותו השם כגיטריסט. סיבוב ההופעות זכה להצלחה רבה. ב-2011 יצא האלבום "הביתה, הלוך חזור" הכולל קטעים מתוך סיבוב ההופעות כגיטריסט ומעבד מוזיקלי. ב-2012 השתתף בסרט "הביתה, הלוך חזור, המתעד את טיסתם של הפרויקט לניו יורק כחלק מסיבוב הופעות. עוד באותה השנה, השתתף כנגן גיטריסט באלבומה של בת זוגו, הזמרת ליטל גבאי, "רוצי מהר". ב-2013 יצא האלבום "רבע לשש" של הפרויקט של עידן רייכל, בו משתתף כגיטריסט ונגן כלי הקשה. כמו כן, השתתף גם בסיבוב ההופעות הנלווה לאלבום.

בשנת 2014 שימש כגיטריסט באלבומה של להקת "בית הבובות", "רני". ב-2016 השתתף כנגן עוד בלהיטה של יובל דיין, "לילותיי". ב-2018 השתתף בהפקת השיר "A Vida (que a gentle levar)" של הזמר רותם כהן. עוד באותה השנה, כתב את השיר "פריז" בביצוע שמעון בוסקילה בשפה הצרפתית. בינואר 2019 השתתף בשירו של דוד ד'אור, "משהו טוב", תוך שביצע קטע ראפ בצרפתית ובמרוקאית. השיר נכלל באלבומו של ד'אור הנושא את אותו השם. עוד באותו החודש, יצא השיר "Ketero" של הפרויקט של עידן רייכל, מתוך אלבום הסולו של רייכל, "ואם תבואי אליי", בו משתתף כגיטריסט. באוגוסט יצא השיר "שבועיים" של דיקלה, בו הוא גם מבצע קטע ראפ בערבית. השיר, שנכלל באלבומה החמישי של דיקלה "חופשייה", זכה לאהדה רבה בתחנות הרדיו והגיע למקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט.

דיסקוגרפיה
----------

### עם "הפרויקט של עידן רייכל"

* 2008: בין קירות ביתי
* 2011: הביתה, הלוך חזור
* 2013: רבע לשש

קישורים חיצוניים
----------------

* מרק קקון, באתר AllMusic (באנגלית)
* מרק קקון, באתר Discogs (באנגלית)
* מרק קקון, באתר "פזמונט"

הערות שוליים
------------

1. ↑  הפרויקט של עידן רייכל, "בין קירות ביתי", הליקון, 2008
2. ↑  אור ברנע, עידן האילתור, באתר ynet, 23 בספטמבר 2009
3. ↑  בין קירות ביתי, ההופעה, באתר יוסמיוסיק, ‏2009-01-31
4. ↑  טלי ליברמן, הלוך חזור עם רייכל, באתר ynet, 12 בינואר 2013
5. ↑  ליטל גבאי מוציאה אלבום בכורה: "הצעקה של 'הישרדות' ממשיכה לרדוף אותי", באתר ‏מאקו‏, 9 ביוני 2012
6. ↑  שירי הדר, עידן רייכל: "השנה הצלחתי להשתחרר", באתר ynet, 29 בספטמבר 2015
7. ↑  עידן רייכל - רבע לשש ההופעה בקיסריה, אמפי קיסריה, עידן רייכל ביקורת הופעה, יוני 2013, באתר יוסמיוסיק, ‏2013-06-13
8. ↑  מרק קקון, באתר "פזמונט"
9. ↑  קוביס, שירת נשים: יובל דיין מרגשת- לילותיי, באתר ערוץ 7, 30 באוגוסט 2016
10. ↑  עמי פרידמן, "צרפוקאי אסלי": שמעון בוסקילה שר על פריז, באתר ynet, 10 במאי 2018
11. ↑  בצרפתית ובמרוקאית: דוד ד'אור משיק סינגל חדש, באתר "סרוגים", 8 בינואר 2019
12. ↑  דוד ד'אור, משהו טוב, אלבום חדש, באתר יוסמיוסיק, ‏2019-03-12
13. ↑  וואלה! תרבות‏, למקרה שפספסתם: צפו במופע המלא של דיקלה באולפן וואלה! NEWS, באתר וואלה!‏, 26 בדצמבר 2019
14. ↑  niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987010987046305171

 |
לוחית הנצחה בכניסה לביתו של נחום שליט
**נחום שליט** (1 בספטמבר 1936 – 10 בדצמבר 2015) היה שחקן תיאטרון וקולנוע ישראלי.

ביוגרפיה
--------

נחום שליט נולד בתל אביב. סיים בשנת 1960 את בית הספר הגבוה לאמנויות הבמה "בית צבי".

תפקידו הראשון בתיאטרון היה במחזמר "פנטסטי" בבימויו של מנחם גולן, שהוצג במועדון התיאטרון בחיפה ב-1962.
בשנת 1966 החל שליט להופיע בתיאטרון הקאמרי. במהלך השנים גילם למעלה מ-150 תפקידים בתיאטראות "האהל", התיאטרון הקאמרי, הבימה, תיאטרון באר שבע ותיאטרוני הילדים והנוער. הופיע בהצגות "האידיוטית" בבימוי יואל זילברג, "השקיעה" בבימוי שרגא פרידמן ו"בלוז למיסטר צ'רלי" בבימוי אברהם ניניו, "המלט" בבימוי קונרד סוינרסקי, "האדרת" בבימוי שמואל בונים, "הנסיכה טורנדוט" בבימוי שמואל בונים, "מלכת אמבטיה" בבימוי דוד לוין, "אופרה בגרוש" בבימוי עודד קוטלר, "הלוך וחזור" בבימוי ארנון תמיר, "קומיקאים" בבימוי הלל מיטלפונקט, "ברווז הפרא" בבימוי יוסי יזרעאלי "יונו והטווס" בבימוי יורם פאלק, "בחורים טובים" בבימוי איציק ויינגרטן, ו"המכשפה" בבימוי מיכאל גורביץ'.

תפקידו הראשון בקולנוע היה ב-1964, בסרט "הבו בנות לאילת" בבימוי נתן אקסלרוד וליאו פילר. הופיע גם בסרטים "חכם גמליאל", ו"קוני למל בתל אביב" בבימוי יואל זילברג, "סלומוניקו" בבימוי אלפרד שטיינהרדט, "חגיגה בסנוקר" בבימוי בועז דוידזון ו"נערת הפרברים" בבימוי ג'ורג' עובדיה. ב-1997 השתתף בסרט "נקמה יהודית".

ב-1988 השתתף בסרט הטלוויזיה "משחקים בחורף". ב-1998 שיחק בדרמת הטלוויזיה "ארץ קטנה איש גדול" בבימויו של אברהם הפנר. ב-1976 העלה הצגת יחיד בשם "בלוף". בשנות ה-90 ייסד את "קבוצת תיאטרון הזהב" לגמלאים.

היה חבר בוועד המנהל של איגוד אמני ישראל (אמ"י).

שליט היה נשוי בשנות השבעים לזמרת מירי אלוני. שליט נפטר מדום לב בגיל 79. ונטמן בחלקת האמנים בבית העלמין ירקון. הוא הותיר אחריו אשה, בן ובת.

כחמש שנים אחרי פטירתו, בנו יוסי השתתף בעונה השלישית של תוכנית הריאליטי "נינג'ה ישראל" והגיע למקום ה-20 בגמר. הוא השתתף גם בעונות הרביעית והחמישית.

הנצחה
-----

במסגרת המיזם של עיריית תל אביב להנצחת אמנים ואנשי תרבות תושבי העיר, נקבעה לוחית זיכרון בכניסה לביתו ברחוב יהודה הלוי 113.

קישורים חיצוניים
----------------

* יאיר אשכנזי, מת השחקן נחום שליט, ממשתפי "חגיגה בסנוקר" ו"מלכת אמבטיה", באתר הארץ, 10 בדצמבר 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007583705105171
* VIAF: 52145304382378570270
* WorldCat (עם VIAF): 52145304382378570270

 |
לאוטת רנסאנס בעלת שמונה מיתריםתֵיאוֹרבּוֹ, בעל שמונה מיתרים ועוד חמישה מיתרי "נבל"
**לָאוּטָה** או **לוּט** או **קַתְרוֹס** היא כלי מיתר.

הלאוטה המודרנית התפתחה מהעוּד הערבי, ושמה גם נגזר משמו הערבי של העוד: אל־עוד. אף על פי שצורתם החיצונית של שני הכלים דומה, הלאוטה בנויה מעץ שונה ומנוגנת בסגנון שונה מהעוד, ולכן גוון הקול שלה שונה לגמרי. בניגוד לעוד המנוגן בעזרת מפרט ומשמש ככלי מלודי, ללאוטה סריגים לרוחב הצוואר והיא מנוגנת בעזרת האצבעות, וכך ניתן להפיק באמצעותה פוליפוניה (נגינת מספר קולות בו־זמנית) ואקורדים.

היסטוריה
--------

ציור מצרי עתיק המתאר נגני לאוטה
ציור נדיר משנת 1920 בו נראית גברת מנגנת על לאוטה שוודית
לאוטה הייתה ידועה בעולם העתיק כקתרוס, בדומה ללירה.

הלאוטה המודרנית הגיעה לאירופה בימי הביניים, שם הפכה פופולרית בתקופת הרנסאנס ככלי סולו וככלי מלווה לזמרים והרכבים. מספר המיתרים הלך וגדל עם הזמן, והמנעד הורחב כדי להתאים להרכבים מוזיקליים גדולים יותר. בתקופת הרנסאנס המוקדמת הייתה נפוצה לאוטה בעלת שישה מיתרים (חמישה מיתרים כפולים והמיתר הגבוה ביותר - בודד), ובהמשך נוספו בהדרגה ארבעה מיתרי בס נוספים. בסוף הרנסאנס ולאורך תקופת הבארוק שגשגה ההלחנה עבור והביצוע בארכילאוטה (או "לאוטת בארוק") וב**תֵיאוֹרבּוֹ**, שאפשרו מנעד גדול יותר וכיוונים אחרים מלאוטת שנבנו קודם לכן בעיצומו של הרנסאנס. תצורת התֵיאוֹרבּוֹ-לאוטה כוללת הארכה של חלק מצוואר הכלי והוספת מיתרים המשמשים לליווי הבס. מקובל לראות בתצורה זאת הרחבה כנבל.

רובו המוחלט של הרפרטואר ללאוטה מתקופת הרנסאנס והבארוק מתועד בשיטת רישום מוזיקלית הנקראת טאבלטורה, אשר מכוונת את הנגן היכן להניח את אצבעותיו ועל אילו מיתרים לפרוט - זאת בניגוד לשיטת התיווי הרגילה, בה מופיעים הצלילים אשר יש לנגן על גבי חמשה המציינת את גובהי הצלילים.

לקראת אמצע המאה ה-18 השתנו ההרכבים המוזיקליים והאופנה באירופה, והלאוטה איבדה את מעמדה ככלי סולו וככלי באסו קונטינואו, בעיקר בתצורת התֵיאוֹרבּוֹ-לאוטה. 

בין המלחינים שכתבו יצירות ללאוטה נמנים אנטוניו ויוואלדי, יוהאן סבסטיאן באך, סילביוס לאופולד וייס, ג'ון דאולנד ואחרים.

נגני לאוטה ישראלים
------------------

* דניאל עקיבא
* איתן הופר
* ברי מוסקוביץ'
* אריאל דיקמן
* אלון שריאל
* איתי רחמילביץ'
* אופירה זכאי
* יאיר אבידור
* אשר בן טל
* ישראל גולני
* מיכאל אלי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאוטה** בוויקישיתוף
* לאוטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* תמונות של לאוטות עתיקות ו מודרניות

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 38237fcc-b833-4cd6-8dc1-e5fe2f308a2b
* NDL: 00569914
* NKC: ph122456

 |
**Super Meat Boy** הוא משחק וידאו עצמאי שעוצב ופותח על ידי אדמונד מקמילן וטומי רפרנס. הוא היורש של משחק הפלאש Meat Boy שפותח על ידי מקמילן וג'ונתן מקנטי באוקטובר 2008. Super Meat Boy שוחרר ל-Xbox 360 דרך שירות ה Xbox Live Arcade באוקטובר 2010, לחלונות הוא שוחרר בנובמבר של אותה שנה. בשנת 2011 שוחררו גרסאות המק והלינוקס של המשחק.
השחקן משחק כ-Meat boy, דמות אדומה בצורת ריבוע, בניסיונו לחלץ את החברה שלו Bandage Girl מידיו של Dr. Fetus שמחזיק בה. המשחקיות מאופיינת על ידי מיומנות בשליטה בתנועת הדמות ובתזמון מדויק תוך כדי שהשחקן צריך לעבור שלל מכשולים.

פיתוח
-----

בשנת 2008, העלו אדמונד מקמילן ומתכנת הפלאש ג'ונת'ן מקאנתי את משחק הדפדפן "Meat Boy" לאתר Newgrounds לאחר תהליך פיתוח של כ-3 שבועות. המשחק זכה למיליוני צפיות ושחקנים. לאחר שמיקרוסופט ונינטנדו פנו למקמילן בבקשה ליצור משחק וידאו לשירותים המקוונים שלהם, הוא החליט להרחיב את המשחק המקורי לחוויה מלאה ומלוטשת יותר.

פיתוח המשחק החל בינואר 2009. מקמילן עבד על עיצוב שלבים ועל הגרפיקה ורפרנס כתב את הקוד למשחק ולאחר מכן השתתף בעיצוב השלבים ועל עיצוב חויית התנועה. המוזיקה למשחק נוצרה על ידי דני ברנווסקי שגם חיבר את המוזיקה למשחק המקורי.

משחקיות
-------

Super Meat Boy הוא משחק פלטפורמה שבו השחקן שולט בדמות אדומה קטנה בצורת ריבוע בשם Meat Boy אשר חייב להציל את חברתו Bandage Girl דמות קטנה בצורת ריבוע מכוסה בפלסטרים מהמדען הרשע Dr. Fetus. המשחק מחולק לשבעה פרקים שביחד מכילים יותר מ-300 שלבים. על השחקן להגיע לסופו של כל שלב נקודת הסיום מיוצגת על ידי Bandage Girl ובכל פעם שהוא מגיע אליה Dr. Fetus חוטף אותה והשחקן ממשיך לשלב הבא. על השחקן לחמוק ממגוון רחב של מכשולים לדוגמה פלטפורמות שמתפרקות לאחר ש-Meat Boy דורך עליהן, קרני לייזר שעוקבות אחריו, מסורים עצומים ועוד. השחקן יכול לרוץ ולקפוץ על פלטפורמות, לקפוץ על קירות ולהחליק למטה אם הוא נצמד אליהם. השחקן נדרש לשלוט היטב בתנועה של Meat Boy ולהקפיד על תזמון מדויק כדי לסיים כל שלב, דרגת הקושי של המשחק הושוותה למשחקים מסורתיים כמו Super Mario Bros ו־Ghosts'n Goblins.

טומי רפרנס (מימין) ואדמונד מקמילן (משמאל) בפנל של הסרט Indie Game: The Movie ב-2012 GDC

מורשת
-----

Meat Boy הופיע כדמות אורחת בסדרת Bit.Trip וגם במשחק ilomilo.
Super Tofu Boy הוא משחק פלאש סאטירי ששוחרר על ידי PETA בדצמבר 2010 במחאה על דמות המשחק וכדי לקדם טבעונות. זאת אף על פי ש-Meat Boy אינו עשוי מבשר אלא ילד ללא עור. כתגובה בגרסת המחשב ל־Super Meat Boy אפשר לשחק כ־Tufo Boy. במשחק Tufo Boy נראה מדוכא וחלש ואינו יכול לרוץ. בשל מגבלה זו הוא אינו יכול לעבור אף שלב במשחק.

באוגוסט 2014 הכריזו מקמילן ורפרנס על משחק המשך Super Meat Boy: Forever והוא נמצא כרגע בפיתוח לחלונות, טלפונים חכמים ומחשבי לוח.

מהלך הפיתוח וההוצאה לאור של המשחק מתועדים בסרט Indie Game - The Movie שיצא בשנת 2012.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Corbie Dillard, Team Meat Interview - Super Meat Boy, Nintendo Life, ‏1 בפברואר 2009
2. ↑  Edmund McMillen, Tommy Refenes, Postmortem: Team Meat's Super Meat Boy, Gamasutra, ‏14 באפריל 2011

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Super Meat Boy

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Super Meat Boy** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16991277s (data)
* MusicBrainz release group: f52bc6a1-c848-49e6-85de-f8f53459a624
* MusicBrainz work: 742ce6d4-8f00-4bd6-b3e9-da00c0bd93f7

 |
הקלף בגרסת "האפיפיור"
**הכהן הגדול** הוא קלף מספר 5 בסדרת קלפי הארקנה הגדולה של הטארוט. במקור, בסדרות הקלפים הקדומות ביותר, נקרא הקלף "האפיפיור", והשם הוחלף בחבילת הקלפים של "השחר המוזהב" והשם בזה מופיע גם בחבילות של וויט וקראולי, ובחבילות שהושפעו מהם. מתואר ככוהן דת נוצרי המקבל מספר תלמידים (לרוב שניים) כאשר הוא אוחז בשרביט האפיפיורים עם כפפתו השמאלית ובימנית מברך את ברכת הכוהנים ומאחוריו זוג עמודים. בחבילת הריידר ובחבילות שהושפעו ממנו מופיעים המפתחות של פטרוס הקדוש.

משמעות הקלף
-----------

הכהן הגדול מייצג את האב הרוחני, המטפל, היועץ, המורה שאליו מגיעים על מנת לקבל עזרה, יכול גם לייצג את ה"יועץ הפנימי" של האדם. בהיבט נוסף יכול לייצג מוסדות מדיניים גדולים וברי סמכא כגון בתי ספר, בתי משפט, מוסדות דת, מוסדות ציבוריים וכדומה. הקלף מסמל גם צורך באיזון והרמוניה, ואת הצורך בייעוץ ועזרה על מנת להשיב את האיזון.

כמו כן, קלף הכהן הגדול מייצג את העיקרון של לימוד, ביטחון עצמי, ומוסריות מתוך הכרה בערכים. ארתור אדוארד וייט גרס כי בין היתר, מסמל הקלף השראה, רחמים ונישואים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הכהן הגדול** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  הילה טארוט, **פשוטארוט**
2. ↑  Arthur Edward Waite, **The pictorial key to the tarot**, Mineola, NY: Dover Publications, 2005, מסת"ב 0-486-44255-1

| קלפי טארוט |
| --- |
| הארקנה הגדולה | השוטה, הקוסם, הכוהנת, הקיסרית, הקיסר, הכהן הגדול, הנאהבים, המרכבה, הצדק, הנזיר, גלגל המזל, כוח, התלוי, המוות, המיזוג, השטן, המגדל, הכוכב, הירח, השמש, יום הדין, העולם |
**צעירי חיפה** היא תנועה חיפאית שהוקמה בשנת 2006. כיום היא מכהנת כסיעה במועצת העיר חיפה.

התנועה הוקמה בשנת 2006, כחלק מפעילות עמותת קצ"ב (**ק**ידום **צ**עירים **ב**צפון - ר"ת) שביקשה לקדם מטרות ויעדים הנוגעים לאוכלוסייה הצעירה בחלקה הצפוני של מדינת ישראל.

באוגוסט 2008 הכריז יו"ר התנועה, שי אבוחצירה, על התמודדותה בבחירות לרשויות המקומיות. בבחירות אלו, שהתקיימו ב-11 בנובמבר 2008, זכתה התנועה בשני מנדטים. בהמשך נכנסה התנועה לקואליציה תוך קבלת התחייבות למתן תקציבים עירוניים לטובת האוכלוסייה הצעירה, ולקבלת תפקיד סגן ראש עיר בשכר במחצית השנייה של הכהונה.

במהלך שנת 2012 חברה התנועה למפלגת יש עתיד בראשות יאיר לפיד. בבחירות המקומיות של 2013 זכתה הרשימה המשותפת "יש עתיד צעירי חיפה" ב-3 מנדטים. לקראת הבחירות בשנת 2018, צעירי חיפה התנתקה מיש עתיד שניסתה להציג רשימה בכוחות עצמה, אך ללא הצלחה. 

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2018, חברה הסיעה לסיעתו של יונה יהב והתמודדה ביחד איתו ברשימת "יונה יהב וצעירי חיפה". הרשימה המשותפת זכתה ל-4 מנדטים ונשארה מחוץ לקואליציה של ראש העיר, עינת קליש-רותם.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר צעירי חיפה
לוחם מאורי מנשק חייל אמריקאי ב"נשיקה אסקימואית" בטקס קבלת פנים מאורי
**נשיקה אסקימואית** היא כינוי בתרבות המערב לביטוי הפיזי המקובל של ברכה או קבלת פנים אצל האינואיטים (אסקימואים). הנשיקה האסקימואית מתבצעת על ידי חיכוך הדדי של האפים

רבים חושבים כי מקורה של הנשיקה האסקימואית היא בהימנעות מחשיפת השפתיים והצמדתן בנשיקה רגילה, בשל הכפור העז המאפיין את המקומות בהם חיים האסקימואים, אך זו טעות נפוצה ואין הדבר נכון. למעשה, מחוות חיכוך האפים בתרבות האסקימואית מקבילה ללחיצת יד ואין לה משמעות כלשהי של ארוטיקה או תשוקה רומנטית. המנהג התפתח ככל הנראה בשל העובדה כי בדרך כלל, כאשר נפגשים האסקימואים, רק חלק קטן מפניהם חשוף ובו קצה האף והעיניים. 

מנהג זה מקובל גם בתרבות המאורים בניו זילנד ובעוד מספר תרבויות בעולם.

הסרט "נאנוק איש הצפון" של רוברט פלאהרטי מ-1922 היה הסרט התיעודי הראשון שהציג את הנשיקה האסקימואית לעולם המערבי וייתכן כי בזכותו למדו רבים במדינות המערב על קיומו של מנהג זה.

ראו גם
------

* נשיקה
* אינואיטים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **נשיקה אסקימואית** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **נשיקה אסקימואית** |
(משמאל לימין) היטלר, בורמן, גרינג ופון שיראך בברגהוף
**נאום אוֹבֶּרזַלצבֶּרג** הוא נאום שנשא אדולף היטלר בפני מפקדי הוורמאכט בביתו האלפיני, הברגהוף שבאוברזלצברג, ב-22 באוגוסט 1939, שבוע לפני הפלישה הגרמנית לפולין.

פרטי הנאום, ובפרט אזכור הפלישה הגרמנית לפולין שעמדה על הפרק, והתוכנית להשמדה שתתבצע שם, מעידים על ידיעתו של היטלר על ההשמדה בשטחים שנכבשו אחר כך, ועל כוונתו לבצע רצח עם באופן מתוכנן שלימים יהיה נודע כפתרון הסופי.

קטע מהנאום
----------

הקטע הבא הוא הפסקה השלישית באחד ההעתקים של הנאום שהובא במשפטי נירנברג, שנודע בשם "מסמך L-3":

> 
> עוצמתנו מבוססת על המהירות שלנו והברוטליות שלנו. ג'ינגיס חאן הוביל מיליוני נשים וילדים לטבח - בכוונה תחילה ובלב שמח. ההיסטוריה רואה בו לא יותר מאשר מייסדה של מדינה.  
>  אני אדיש בנוגע למה שהציוויליזציה האירופית המערבית החלשה תגיד עלי. הוצאתי את הפקודה - ואני אדאג שכל מי שמביע אפילו מילה אחת של ביקורת עליה יוצא להורג על ידי כיתת יורים - שמטרת המלחמה שלנו אינה הגעה לקווים מסוימים, אלא הרס פיזי של האויב.   
> בהתאם לכך, שמתי את יחידות גולגולת המת שלי במוכנות - כרגע רק במזרח - עם הוראות לשלוח למוות בלי כל רחמים וחמלה, אנשים, נשים וילדים ממוצא פולני. רק כך נוכל להשיג את מרחב המחיה שאנחנו צריכים. מי, אחרי הכל, מדבר היום על השמדת הארמנים?
> 
> 
> 
>

ראו גם
------

* פונקציונליזם ואינטנציונליזם

הערות שוליים
------------

1. ↑  Dadrian, Vahakn (2003). *The History of the Armenian Genocide: Ethnic Conflict from the Balkans to Anatolia to the Caucasus*. Berghahn Books. p. 408. ISBN 1-57181-666-6.
2. ↑  תורגם מאנגלית, הקטע האנגלי המקורי מופיע בערך באנגלית.
גבינת **דליס דה בורגון** (בצרפתית: Le Délice de Bourgogne) היא גבינה צרפתית מחלב פרה ממחוז בורגון בצרפת. היא יוצרה לראשונה בשנת 1975 על ידי **Jean Lincet** ב-**Fromagerie Lincet**. זוהי גבינת שמנת משולשת בשלה רכה (גבינת שמנת משולשת החא לפחות 75% שומן מהחומר היבש ונוצרת על ידי הוספת שמנת לחלב). המרקם הקרמי נובע מהשמנת הנוספת שמתווספת בתהליך ייצור הגבינה.

מאפיינים

סיכום:המרקם שלה חלק וקרמי, בעוד הטעמים חריפים, חמוצים, מלוחים, חמאתיים ופטריים. הקליפה לבנה, רכה ודי חריפה. מומלץ להגיש את הגבינה בפני עצמה או לשלב אותה עם סיידרים ויין לבן.

פירוט:

  

**תיאור:**

* קליפה פורחת לבנה ו
* מרקם הומוגנית - משנהב עד לצבע צהוב חיוור
* ניחוחות של פטריות ליד הקליפה
* מרקם טעים, עדין - מתון ומעט חומצי

**התאמה:**

* יינות לבנים (כלומר שמפניה, מירסו, שאבלי גראן קרו)
* יינות אדומים (כלומר Epineuil )

**ישנם שני סוגים של Délice de Bourgogne:**

* דליס דה בורגון 2 ק"ג (יישון = שבועיים)
* דליס דה בורגון 200 גרם (יישון = שבוע)

Délice de Bourgogne cheese 2 kg is exclusively produced by Fromagerie Lincet גבינת דליס דה בורגון 2 ק"ג מיוצר באופן בלעדי על ידי Fromagerie Lincet

ראו גם
------

* ברייה-סווארן (גבינה)
* פרומאג'רי לינסט

תבנית:French cheeses
תיאור הלוויין
**AEHF** (ידוע גם כ-"Advanced Extremely High Frequency") היא מערכת לווייני תקשורת שמופעלת על ידי חיל החלל של ארצות הברית. מטרת מערכת לוויינים זו היא לספק תקשורת מוצפנת ואמינה לצורכי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במקום לווייני Milstar. המערכת מספקת שירותי תקשורת לכוחות צבא של בריטניה, קנדה, הולנד ואוסטרליה. השיגורים החלו בשנת 2010. בסך הכול בוצעו 6 שיגורים.

הלוויינים מעבירים מידע בקבצם שונים מ-75 ביט לשנייה ועד ל-1,544 מגביט בשנייה כמו מערכת Milstar. בנוסף לכך קיימת אפשרות להעברת נתונים בקצב 8.192 מגביט בשנייה לטרמינלים חדשים שלא היו חלק של המערכת הישנה. המערכת מכסה אזור בין קו רוחב 65 צפון לבין 65 דרום. אזורים מחוץ לאזור זה מכוסים על ידי מערכות אחרות.

משקל הלוויין היו כ-6,200 ק"ג. הלוויינים פועלים במסלול גאו סינכרוני. לוויין מתוכנן לפעילות במשך 14 שנים.

החוזה הראשוני הוענק ללוקהיד מרטין ונורת'רופ גראמן בשנת 2001. עלות כל שיגור הוא כ-850 מיליון $. הלוויין הוכרז כמבצעי לאחר ייצוב המסלול ובדיקות שנמשכות כ-100 ימים.

כול הלוויינים שוגרו מנמל החלל קייפ קנוורל בעזרת משגר מדגם אטלס 5.

המערכת פועלת במקביל למערכת Wideband Global SATCOM.

לוויינים
--------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| תאריך שיגור | לוויין | הערות |
| 14 באוגוסט 2010 | USA-214 |  |
| 4 במאי 2012 | USA-235 |  |
| 18 בספטמבר 2013 | USA-246 |  |
| 17 באוקטובר 2018 | USA-288 |  |
| 8 באוגוסט 2019 | USA-292 | באותו שיגור היה לוויין נוסף |
| 26 במרץ 2020 | USA-298 | באותו שיגור היה לוויין נוסף |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **AEHF** בוויקישיתוף
* תיאור הלוויינים, באתר Encyclopedia Astronautica
* נתוני שיגורים, באתר Gunter's Space Page
* תיאור המערכת
* יכולות המערכת
**רעידת האדמה במחוז ונטורה** שבקליפורניה (המכונה לעיתים גם רעידת האדמה בסנטה ברברה) התרחשה ב-21 דצמבר 1812 בשעה 11:00 לערך (שעון מקומי). גודלה מוערך בטווח המגניטודות של 7.1 עד 7.5, ונהרג בה אדם אחד. ייתכן שרעידת האדמה גרמה לצונאמי באזור סנטה ברברה דהיום.

לרעידת האדמה קדמה רעידה מקדימה כ-45 דקות עד שעה לפניה. רעידה מקדימה זו הבריחה את תושבי המיסיונים באזור לשטח הפתוח, ובעקבות כך רק הרוג אחד נמנה ברעידה העיקרית.

ברעידת האדמה נהרס המיסיון של לה פוריסימה (אנ') כמעט לחלוטין. חיילם שהוצבו במחנה הצבאי פרסידיו סנטה ברברה (אנ') נטשו את המחנה, בנו לעצמם בקתות קש בשטח הפתוח, ולא שבו אליו עד לאחר כשלושה חודשים. יודגש שמנזר זה, שככל הנראה ספג את מירב ההרס, מרוחק כ-120 קילומטרים ממיסיון בואנוונטורה (אנ') שעל שמו נקראת רעידת האדמה.

במיסיונים והמנזרים הבאים דווח על נזקים משמעותיים: מיסיון סנטה אינז (אנ'), מיסיון סנטה ברברה (אנ'), מסיון בואנונטורה (ונטורה) (אנ') ומיסיון סן פרננדו (אנ') הממוקם באזור לוס אנג'לס של היום. מדובר על פריסה של הרס ברמות שונות על פני כ-220 קילומטרים לאורך חופה הדרומי של קליפורניה. להמחשת פריסת ההרס באמצעות התפרושת המרחבית של המיסיונים המוזכרים כאן - ראו מפת מיקומם.

האזור היה בעת ההיא תחת שלטון האימפריה הספרדית והיה דליל אוכלוסין. פעלו בו בעיקר מספר מיסיונים נוצריים, והתיעוד אודות האפקטים הסייסמיים הינו דל, ועל כן כל המידע הרשום מעלה נשען בעיקר על הערכות בלתי מדויקות. נוסף על כך, שבועיים קודם לכן, ב-8 דצמבר, התרחשה רעידת אדמה גדולה בסן חואן קפיסטראנו, המרוחקת כ-230 קילומטרים דרום מזרחה, כך שייתכן שחלק מהדיווחים נשענים על אירועים שהתרחשו למעשה ברעידת האדמה המוקדמת יותר, או להפך.

התפרושת המרחבית של המיסיונים הנוצריים בקליפורניה לעת תחילת המאה ה-19. 5 מתוך 21 המיסיונים שפעלו לאורך רצועת החוף של קליפורניה, והמשתרעים לאורך כ-220 קילומטרים, דיווחו דיווחים שונים אודות הנזקים שנגרמו להם ברעידת האדמה.
באשר לצונאמי שייתכן שהתרחש לאחר רעידת האדמה. כתבה בסן פרנסיסקו בולטין (אנ') מיום 16 מרץ, 1864 - 52 שנה אחרי רעידת האדמה - מתארת אירוע שמעיד על צונאמי שהתרחש לאחר רעידת האדמה. מאידך, חוקרים מאוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה מציינים שסרקו ממצאים רלוונטיים רבים, ולא מצאו כל עדות על נחשול שהתרחש אז ושיכול היה להעיד על צונאמי. מחקר אחר מציג מקור ראשוני שמדווח על נחשול שהתרחש אחר רעידת האדמה.

ראו גם
------

* רעידת האדמה בסן חואן קפיסטראנו (1812)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Significant Earthquake Information, NOAA - National Centers for Environmental Information
2. 1 2 3 4  The 1812 Santa Barbara Earthquake: Tsunami!, UCSB - University of Californis at Santa Barbara
3. ↑  T. R. Toppozada & C. R. Real, 1981. Preparation of Isoseismal Maps and Summaries of Reported Effects for Pre-1900 California Earthquakes. USGS Open File Report 81-262, p.34
4. 1 2  The 1812 Santa Barbara Earthquake: In Brief, UCSB - University of California at Santa Barbara
5. 1 2  Wrightwood Earthquake, SCEDC - Southern California Earthquake Data Center
6. ↑  T. R. Toppozada & C. R. Real, 1981. Preparation of Isoseismal Maps and Summaries of Reported Effects for Pre-1900 California Earthquakes. USGS Open File Report 81-262, p.35
**איזבל קארו** (בצרפתית: **Isabelle Caro**;‏ 12 בספטמבר 1982 – 18 בנובמבר 2010) הייתה דוגמנית ושחקנית ממרסיי, שבצרפת. היא התפרסמה בעקבות הופעתה בקמפיין השנוי במחלוקת "No Anorexia" בו הוצג תצלום של גופה הגרום על עצמותיה הבולטות.

ביוגרפיה
--------

קארו סבלה מאנורקסיה נרבוזה חמורה מגיל 13. לדבריה, האנורקסיה נגרמה עקב "ילדות בעייתית":

> 
> הייתה לי ילדות מאוד מורכבת, מאוד קשה, מאוד כואבת. הפחד הגדול ביותר של אמי היה שאגדל. היא נהגה למדוד את גובהי לעתים תכופות. היא לא הייתה נותנת לי לצאת מחוץ לביתנו כי היא שמעה שאוויר צח גורם לילדים לגדול, ובגלל זה נשארתי תמיד בבית. זה היה מאוד טראומתי.
> 
> 
> 
> — איזבל קארו
> 

קארו אושפזה לראשונה בגיל 20. ב-2006, במשקל 25 קילוגרם (גובהה היה 1.65 מטר), שקעה בתרדמת. רופאיה לא ציפו שתשרוד, אך היא התאוששה.

ב-2008 התפרסם ספרה האוטוביוגרפי, "La petite fille qui ne voulait pas grossir" (הילדה שלא רצתה להשמין).

בטלוויזיה
---------

ב-11 במרץ 2008 הופיעה קארו בתוכנית "Supersize vs Superskinny" של ערוץ 4 הבריטי. העיתונאית אנה ריצ'רדסון ראיינה אותה בנושא האנורקסיה שלה.

קארו התראיינה גם לפרק השני של סדרת הטלוויזיה התיעודית "The Prince of Beauty", בה ג'סיקה סימפסון ושני ידידיה הטובים, קן פאווס וקאסי קוב, סיירו בעולם כדי לעמוד על מהותו של היופי האמיתי. סימפסון חקרה את האופן הבעייתי בו דוגמניות מפתחות אובססיה לרזון. קארו סיפרה כיצד הפכה לאנורקסית, והזהירה נערות אחרות מהשלכות המחלה. סימפסון אמרה בתגובה "מה שאת עושה עכשיו גורם לך להיראות אפילו יותר יפה, ואני מקווה שנשים בכל העולם ישמעו את הסיפור שלך, ויבינו כמה חשוב לדעת שרזון לא גורם לך להיראות יותר יפה". הפרק שודר ב-22 במרץ 2010 בארצות-הברית וב-21 באוגוסט ביפן.

קארו הופיעה גם בתוכנית "Taboo" של ערוץ הנשיונל ג'יאוגרפיק. התוכנית צולמה חודשיים לפני מותה.

מותה
----

קארו נפטרה ב-17 בנובמבר 2010 בפריז, אחרי אשפוז של שבועיים עקב קשיי נשימה. היא נקברה בבית הקברות מונפרנס. סיבת המוות הייתה, ככל הנראה, סיבוכים במערכת החיסונית כתוצאה מן האנורקסיה. מדריך המשחק של קארו, דניאל דוברו-פרבו, אמר לסוכנות הידיעות Associated Press שקארו נפטרה אחרי שחזרה לצרפת מעבודה בטוקיו, וש"סבלה ממחלה זו זמן רב" (בהתייחס לאנורקסיה). משפחתה דיווחה לעיתונות על מותה רק ב-29 בדצמבר 2010.

אמה של קארו התאבדה ב-7 בינואר 2011.

קישורים חיצוניים
----------------

* איזבל קארו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* רונית רוקאס, "31 קילו של שלמות (חוצמהציצי)", באתר הארץ, 8 באוקטובר 2007
* צרפת: דוגמנית האנורקסיה מתה בגיל 28, באתר ynet, 30 בדצמבר 2010

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5478590
* BnF: cb157142881 (data)
* GND: 143346539
* ISNI: 0000 0001 0880 4810
* NKC: xx0142220
* SUDOC: 127146393
* VIAF: 24930068
* WorldCat: viaf-24930068

 |
**זה קרה בברוקלין** (באנגלית: **It Happened in Brooklyn**; בהקרנתו הראשונה בארץ נקרא **"הכול נשאר בברוקלין"**) הוא סרט מוזיקלי שיצא לאקרנים בשנת 1947, הסרט בוים בידי ריצ'רד וורף. הסרט שצולם בשחור-לבן מציג את אנדרה פרווין הצעיר מנגן בפסנתר, אך אינו נותן לו את הקרדיט על כך.

עלילה
-----

פרנק סינטרה מגלם את החייל לשעבר דני מילר, היוצא למסע רגשני ברובע ברוקלין בו גדל. דני עובר לגור עם ידידו הוותיק, שרת בבית הספר התיכון ניק לומברדי (ג'ימי דוראנט(אנ') ). שלב קצר לאחר מכן מתחיל דני לפתח רומן עם המורה למוזיקה באותו בית הספר, אן פילדינג (קתרין גרייסון). כמו כן הוא נחוש להפוך את ידידו המשמים ג'יימי שלגרוב (פיטר לופורד) לכותב שירים מצליח. העלילה מסתבכת כאשר ג'יימי מתאהב גם הוא באן פילדינג וכאשר דני מנסה לגרום לכך כי תלמידתה המצטיינת של אן ונכדתו של ניק, ריאה, תקבל מלגה. מכיוון שאולפני MGM קבעו כי פיטר לופורד ישחק את התפקיד המרכזי, זוכה ג'יימי לבסוף באהבתה של אן ואילו דני מוצא ניחומים באהבתה של ידידתו הוותיקה, אחות במקצועה ששמה שלא מוזכר (גלוריה גראהם). בין הלהיטים של המחזמר היה ביצוע של פרנק סינטרה וג'יימי דוראנט המחקים אחד את השני בשיר, "The Song's Gotta Come From the Heart", ושיר נוסף של סינטרה, "Time After Time".

שחקנים
------

* פיטר לופורד - ג'יימי שלגרוב
* פרנק סינטרה - דני מילר
* קתרין גרייסון - אן פילדינג
* גיימי דוראנט - ניק לוברדי
* גלוריה גראהם - אחות

קישורים חיצוניים
----------------

* "זה קרה בברוקלין", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "זה קרה בברוקלין", באתר AllMovie (באנגלית)
* "זה קרה בברוקלין", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "זה קרה בברוקלין", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "זה קרה בברוקלין", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**אמנון אלקלעי** (נולד ב-1966) הוא קצין משטרה ישראלי בדימוס בדרגת ניצב. בתפקידו האחרון כיהן כראש אגף המבצעים.

ביוגרפיה
--------

אלקלעי נולד בבאר שבע וגדל בערד. בשירותו הצבאי היה סגן מפקד פלוגת טנקים בגדוד 46 בחטיבה 401 של השריון.

ב-1989 התגייס למשטרת ישראל. שימש ראש ענף סיור ומבצעים במחוז הדרום, פיקד על תחנת נתיבות ועל תחנת באר שבע. ב-2007 מונה למפקד מרחב מוריה במחוז ירושלים. בשנים 2010 עד 2012 שימש כראש מחלקת המבצעים באגף שיטור וביטחון. ב-2012 מונה למפקד מרחב ציון וכיהן בתפקיד עד אוקטובר 2014. בתפקידו הבא שירת כמפקד מרחב הנגב עד יוני 2016. ב-2017 מונה לסגן מפקד מחוז הדרום.

בפברואר 2019 מונה לראש אגף שיטור אבטחה וקהילה בדרגת ניצב. הוא פרש מהשירות ב-2021.

בספטמבר 2023 הגיש תלונה רשמית במח"ש נגד מפכ"ל המשטרה קובי שבתאי על שדקר אותו בירך במהלך במהלך ישיבה של צמרת המשטרה בבית שמש בעת ששיחק בסכין ב-2020 כשהיה מפקד מג"ב.

אלקלעי נשוי ואב לשניים. הוא נכדו של חיים תבורי, המפכ"ל השישי של המשטרה. בוגר תואר ראשון במדע המדינה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמנון אלקלעי** בוויקישיתוף
* סבב מינויים בצמרת מחוז ירושלים, באתר משטרת ישראל, 22 באוקטובר 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  מינויי ניצבים לסגל הפיקוד הכללי של משטרת ישראל, באתר משטרת ישראל, 15 בינואר 2019
2. ↑  אתר למנויים בלבד יהושע (ג'וש) בריינר, בכיר לשעבר במשטרה התלונן נגד המפכ"ל במח"ש על כך ששיחק עם סכין ופצע אותו, באתר הארץ, 14 בספטמבר 2023
**ארמדיל חשוף-זנב צפוני** (שם מדעי: *Cabassous centralis*) הוא מין של ארמדיל מהסוג ארמדיל חשוף-זנב. הוא אחד משני סוגי הארמדיל היחידים שחיים מחוץ לדרום אמריקה, כשהסוג השני הוא ארמדיל טאטו.

תיאור פיזי
----------

הארמדיל חשוף-הזנב הצפוני הוא קטן יחסית לארמדילים אחרים, ומגיע לאורך של 31–42 סנטימטר עם זנב של 11–18 סנטימטר, ומשקל של 2 עד 3.5 קילוגרם. יש להם אזניים קצרות, גדולות ועגולות ועיניים קטנות. אין להם קשקשי שריון על האזניים בניגוד לארמדילים אחרים כגון ארמדיל טאטו. 

הגב של הארמדיל מכוסה בשריון לוחות שמורכב מעשר עד שלושה עשר לוחות שמאפשרים לארמדיל גמישות תנועה. השריון הוא חום כהה, עם גוונים צהובים בשוליים התחתונים (בדומה לארמדיל הענק). על הזנב יש לוחות דקים יותר עם יותר מרווח ביניהם בגוון ורוד קל. הצד התחתון של הארמדיל מכוסה בקווצות שיער. יש להם חמישה טפרים בכל רגל, כשהטופר האמצעי הוא מוארך בצורת מגל.

תפוצה
-----

הארמדיל חשוף-הזנב הצפוני חי מדרום מקסיקו, לאורך אמריקה המרכזית ודרומה עד קולומביה, צפון-מערב אקוודור וצפון-מערב ונצואלה, בגבהים של עד 3000 מטר מעל פני הים. הוא חי ביערות טרופיים יבשים, יערות עננים, ובשוואנות יבשות. הוא מעדיף לחיות ביערות גשם ועל כן ביעור יערות היא איום עליו. אין לו תת-מינים מזוהים.

תזונה והתנהגות
--------------

הארמדיל חשוף-הזנב הצפוני הוא נדיר יחסית ונצפה לעיתים רחוקות. הוא אוכל חרקים כמו כל שאר הארמדילים, וניזון בעיקר מנמלים וטרמיטים. הוא מבלה הרבה יותר זמן במחילות שלו מתחת לאדמה משאר סוגי הארמדילים. כשהוא חופר הוא רוטט בצורה דומה למקדחה, כשהוא משתמש בטופרי המגל על הרגליים הקדמיות. הם מסוגלים לגרגר, לצווח ולהמהם, וכשהם נתפסים הם צווחים ומשתינים על הלוכד כדי לגרום לו לשחרר אותם.
בלידה אמהות יולדות רק צאצא אחד, שנולד ורוד, עיוור, חסר שיער, למרות שקשקשי השריון כבר נראים לעין. הם חיים מעל שבע שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארמדיל חשוף-זנב צפוני** בוויקישיתוף
* ארמדיל חשוף-זנב צפוני, באתר ITIS (באנגלית)
* ארמדיל חשוף-זנב צפוני, באתר NCBI (באנגלית)
* ארמדיל חשוף-זנב צפוני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* ארמדיל חשוף-זנב צפוני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* ארמדיל חשוף-זנב צפוני, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארמדיל חשוף-זנב צפוני באתר הרשימה האדומה של IUCN

| ארמדילאים |
| --- |
| טטויים |
| טטו | ארמדיל ארוך-אף דרומי • ארמדיל ארוך-אף גדול • ארמדיל טאטו • ארמדיל ארוך-אף שעיר • ארמדיל ארוך-אף יאנוסי • ארמדיל שבע-החגורות • ארמדיל יפס |   |
| ארמדיליים |
| ארמדיל שעיר | ארמדיל שעיר האנדים • ארמדיל שעיר צווחני • ארמדיל שעיר הררי |
| ארמדיל חשוף-זנב | ארמדיל חשוף-זנב צפוני • ארמדיל חשוף-זנב צ'אקו • ארמדיל חשוף-זנב גדול • ארמדיל חשוף-זנב דרומי |
| ארמדיל מצטנף | ארמדיל שלוש-החגורות הברזילאי • ארמדיל מצטנף דרומי |
| ארמדיל החולד (סוג ומין יחיד) | ארמדיל החולד |
| ארמדיל חולד גדול (סוג ומין יחיד) | ארמדיל חולד גדול |
| ארמדיל שש החגורות (סוג ומין יחיד) | ארמדיל שש החגורות |
| ארמדיל ארגנטינאי (סוג ומין יחיד) | ארמדיל ארגנטינאי |
| ארמדיל ענק (סוג ומין יחיד) | ארמדיל ענק |
**TagAZ Aquila** (רוסית: ТагАЗ Аквелла; בלטינית אקווילה משמעותו עיט) הוא שמה של מכונית קומפקטית, שיוצרה בעבר על ידי TagAZ, מפעל שפשט רגל והיה ממוקם בטאגאנרוג, רוסיה.

האקווילה שווקה על ידי TagAZ כ"מכונית קופה בעלת 4 דלתות". המכונית מופעלת על ידי מנוע 1.6 (107 כ"ס) מתוצרת מיצובישי I4 ותיבת הילוכים ידנית בעלת 5 הילוכים. לרכב היה חלל פלדה מכוסה בלוחות גוף מפלסטיק.

היסטוריה
--------

האקווילה יצא למכירה ברוסיה במרץ 2013. 

TagAZ הוכרזה כפושטת רגל ב-21 בינואר 2014, מה שהביא להפסקת ייצור הרכב.

הדגם הבסיסי כולל מיזוג אוויר, חלונות מחוזקים, נעילה מרכזית, מראות מתכווננות, גלגלי סגסוגת, כרית אוויר ומערכת ABS.  המכונית נמכרה במחיר של 415,000 רובל, כאשר קבלת הרכב מתבצעת במפעל TagAZ עצמו. 

כאמור, נוצרו כ-200 יחידות עד הפסקת הייצור.

ייצור בצרפת
-----------

רכב MPM Motors PS160.
ה-TagAZ Aquila מיוצר כעת באירופה, בפרברי פריז על ידי יצרן המכוניות, MPM Motors (שהוקם על ידי מיכאיל פראמונוב, הבעלים לשעבר של המפעל בטאגאנרוג). האקווילה החדשה נקראת **MPM Erelis** (בעבר MPM Motors PS160).‏ ונמכרת במחיר של 12,500 יורו.

קישורים חיצוניים
----------------

* מפרט של Tagaz Aquila באתר הרשמי
* כתבת תסקיר (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "One of the first examples of the Tagaz Aquila". Wroom.ru. 19 במרץ 2013. אורכב מ-המקור ב-10 במאי 2013. נבדק ב-25 במרץ 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Tagaz Aquila" (ברוסית). Wroom.ru. נבדק ב-2016-09-12.
3. ↑   Tagaz Aquila, wroom.ru (ברוסית)
4. ↑  MPM PS 160 : on a essayé la voiture made in France à 9.990 €, Challenges (בצרפתית)
5. ↑  Елена Астапенко, Во Франции начали принимать заказы на ТагАЗ Aquila - КОЛЕСА.ру – автомобильный журнал, Автомобильный журнал «КОЛЕСА.РУ» (ברוסית)
6. ↑  Netcap, MPM Motors, MPM Motors (בצרפתית)
**אהרן אקסול** (נולד ב-1959) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל, כיהן כראש אגף שיטור וביטחון ומפקד מחוז תל אביב.

ביוגרפיה
--------

אקסול נולד וגדל בעכו.

הוא החל שירותו במשטרת ישראל כלוחם וכקצין בימ"מ, כמפקד מחלקה השתתף בחילוץ בני הערובה מאוטובוס האמהות ב-1988. בהמשך שירת כקצין מודיעין ביחידה וסגן מפקד הימ"מ, ולקח חלק במבצע במהלכו נהרגו האחים עאדל ועימאד עוודאללה בחברון בשנת 1998.

בהמשך שירת כסגן מפקד תחנה אזורית במרחב דוד של מחוז ירושלים וראש משרד סיור במרחב, בספטמבר 2000 מונה לקצין אג"ם של מחוז תל אביב בדרגת ניצב-משנה. בשנים 2003 עד 2007 שירת כמפקד מרחב איילון הכולל בתחומו את בת-ים, חולון ואזור. ביולי 2007, הועלה לדרגת תת-ניצב ומונה למפקד המכללה לקצינים בכירים של המשטרה. ביולי 2009 מונה לסגן מפקד משמר הגבול.

במאי 2011 מונה למפקד מחוז תל אביב (שוקי זיסו מונה לסגנו). בין האירועים הבולטים בתקופת כהונתו היו התמודדות המשטרה עם המחאה החברתית במהלכה התקיימו במחוז שורה ארוכה ומתמשכת של אירועים, הפגנות והפרות סדר, כמו כן התמודדות עם ירי רקטות מרצועת עזה במהלך מבצע עמוד ענן במהלכו נורו רקטות לכיוון תל אביב, כמו כן אירע הפיגוע באוטובוס קו 142 של דן. במשך תקופת כהונתו ניהל המחוז את החקירה לפענוח הרצח בברנוער, שהייתה מהחקירות המורכבות והיקרות בתולדות המשטרה. חשודים ברצח נעצרו מספר ימים לאחר שהוחלף על ידי בנצי סאו.

במאי 2013 מונה לראש אגף שיטור וביטחון, אגף המבצעים של המשטרה ושירת בתפקיד עד יוני 2016.

אקסול בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון וקרימינולוגיה מאוניברסיטת בר-אילן, בעל תואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו, תואר שני במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במנהל עסקים משלוחת אוניברסיטת דרבי בישראל. לאחר פרישתו מהמשטרה הקים משרד עו"ד עצמאי. הוא חבר בתנועת הביטחוניסטים.

קישורים חיצוניים
----------------

* טקס כניסת מפקד המחוז ניצב אהרון אקסול
* ראש אגף שיטור וביטחון - ניצב אהרון אקסול, באתר משטרת ישראל
* מור שמעוני‏, מפקד מחוז תל אביב על חידוש המחאה: "לא לבחון אותנו", באתר וואלה!‏, 06 באפריל 2012
* ניצב בדימוס אהרון אקסול על גל הטרור: "היה צריך לגייס פלוגות מג"ב ולא לחכות", סרטון בערוץ "עכשיו 14", באתר יוטיוב (אורך: 03:54), 13 באוקטובר 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  אור הלר, "**לנהל את הסכסוך**", בלייזר, ‏ גיליון אפריל 2015, עמודים 60-66.
2. ↑  בן זילכה, מצב העיר, באתר nrg‏, 6 בדצמבר 2001
3. ↑  אהרון אקסול באתר התנועה

| מפקדי מחוז תל אביב של משטרת ישראל |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| נחום זיו-אב • יואב פלג • עמוס בן-גוריון • יעקב קנר • יהודה פראג • דוד עופר • משה טיומקין • אברהם תורג'מן • דוד קראוס • גבריאל עמיר • יגאל מרקוס • גבי לסט • שלמה אהרונישקי • יוסי סדבון • דוד צור • אילן פרנקו • שחר איילון • אהרן אקסול • בנצי סאו • משה אדרי • דוד ביתן • עמיחי אשד • פרץ עמר |

 |
**מתתיהו נסים טירני** (1745 - 1815 בערך) היה רב ומשורר מחכמי איטליה. שימש כרב בקהילות פירנצה, אורבינו, טיניגליה ופזארו בה גם לימד כמה שנים בבית המדרש.

ביוגרפיה
--------

נולד באנקונה בשנת תק"ה (1745) בערך לרבי יעקב ישראל.
בשנים תקנ"ט-תק"ס (1799-1802) בעקבות כיבוש נפוליון ירדה פורענות על קהילותיו. בשנת 1799 נאסר בחשד של מעורבות פוליטית וביתו נשדד. לאחר 
כמה ימים שוחרר. לזכר הצלתו והצלת הקהילות כתב שירים לימי 'פורים' מיוחדים והדפיס אותם בחוברת "מדבר קדש".

הרב טירני העריץ את החיד"א שהיה בעיניו הסמכות העליונה בדור, "ומי יבוא אחר המלך". בספריו ופסקיו הוא מזכיר אותו בהערצה. לדוגמה, באיגרת ששלח לחיד"א והדפיס אותה בספרו שפת אמת כתב בראשה: כתב כתבתי למופת דורנו, ספרא רבא דיש[ראל] מוהר"ר חיד"א. . כשבתו בעיר אנקונא יגן עליה אלוקים" במקום אחר הוא קורא לו "קדוש הוא לאלהיו מבטן ומלידה. . הרב המופלא אוצר כל כלי חמדה הדיין המצוין אך מעין חסיד"א", "אחרי ראיתי אור פני מלך חיים הריני כאילו התקבלתי פני שכינה".

מחזותיו
-------

  

שישה מחזות שטירני כתב כונסו לראשונה במהדורה מדעית על ידי דבורה ברגמן עליהם היא כותבת: 

טירני כתב מחזות בשירה חרוזה ושקולה ולפחות חמישה מהם הועלו על הבמה בזמרה ובנגינה 'בבית הגביר אברהם הלוי' שבעיר פזארו. בחורי 'תלמוד תורה' המקומי, תלמידיו של המחבר, היו השחקנים - הזמרים ואולי גם הנגנים המלווים. המחזות עוסקים ביחסי אהבה ונטישה, כעס והתפייסות שבין אלוהים לבין עם ישראל. ישראל או 'כנסת ישראל', מיוצגים בדמות שחקן או שחקנית. מתן תורה, 'יום הנישואין' האלגורי של אלוהים עם כנסת ישראל או של ישראל עם התורה הוא לפיכך אירוע משמעותי ביותר והוא מתואר בחגיגיות גדולה, חזותית וצלילית, כיאה לחתונה באיטליה.

המחזות ספוגים ביסודות מסורתיים, מקראיים ומדרשיים, ומעוצבים על פי מוסכמות הדראמה והאורטוריו האיטלקיים של התקופה. מחזותיו של טרני מייצגים את אורח החיים היהודי - איטלקי שמיזג תורה עם דרך ארץ, יהדות עם השכלה. הם מצטיינים בכוח המבע, באסתטיות ובסגנון מקורי.

משפחתו
------

* בן דוד של הרב דניאל טירני.

חיבוריו
-------

* שו"ת שפת אמת, ליוורנו תקנ"ז.

שמונה חוברות דלהלן שגם נכרכו בשני כרכים.

* **מדבר קנאה** בעניין שוחט עם הארץ
* **מדבר במשור** בעניין שליח צבור שחטא
* **מדבר הגדול** ובו שאלות ששאל המחבר מאת ר' ישמעאל הכהן ממודנה
* **מדבר בערבה** בעניין עגונות.
* **מדבר קדש** על נם ההצלה שאירע לקהלת אורבינו ביום יא סיון תקנ"ט ולקהלות פיסארו וסיניגאליא ביום טו סיון תקנ"ט בעת המלחמות של נפוליאון באיטליה.
* **מדבר מתנה** הערות ומשא ומתן על פסקיו של המחבר.
* **מדבר משפט** דיון על מתנה מסוימת.
* **מדבר הרים** תשובות בנושאים שונים.
* **מדבר בערבה** בעניין העגונות שענינן נדון ב"מדבר בערבה"

* תפארת סיני - ספר המחזות של מתתיה נסים טרני; ההדירה מכתבי יד, כינסה והוסיפה מבוא והערות דבורה ברגמן, ירושלים: מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, תשס"ג 2003.

מקורות
------

חלק מהפרטים הביוגרפים מבוססים על הערך עליו ב"ארזי הלבנון, אנציקלופדיה לגאוני ספרד", ח"ב עמ' 1704.

קישורים חיצוניים
----------------

* כתבי מתתיה נסים טירני בפרויקט בן-יהודה
* מתתיה נסים טרני (1745-1819?), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268811505171
* BnF: cb14594271g (data)
* ISNI: 0000 0000 6658 2892
* LCCN: nr94019142
* NTA: 256972893
* VIAF: 54396202
* WorldCat: lccn-nr94019142

 |