recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**פרדוקס הערך** הוא פרדוקס בתאוריה הכלכלית שמתבסס על ההבחנה בין ערך השימוש (use value) של מוצר מסוים וערך החליפין (exchange value) של אותו המוצר. הבחנה זו, שהייתה מקובלת כבר בעת העתיקה העלתה את השאלה מדוע למוצר אחד יכול להיות ערך שימוש גבוה מאוד וערך חליפין נמוך מאוד, בעוד שמוצר אחר נהנה מערך חליפין גבוה – על אף שאין לו שום ערך שימוש. בעוד שתאוריית כלכליות עד המאה ה-20 נטו להזניח את ערך השימוש ולהתמקד בגורמים הקובעים את ערך החליפין, תאוריות בנוגע לחשיבות המושג יעילות שולית בהליך הכלכלי, שהתפתחו בסוף המאה ה-19, הציעו פתרון לפרדוקס על ידי שילוב ערך השימוש בתוך המערכת התאורטית שהם הציגו.

על אף שפרדוקס הערך היה מוכר לכלכלנים עוד לפני אדם סמית, הוא נחשב הראשון שנתן לפרדוקס ביטוי מלא בספרו "עושר האומות" (1776). בפרק 4 בחלק הראשון של הספר הציע סמית גרסה לפרדוקס הערך שמתייחסת למים ויהלומים. סמית טען כי על אף שכל אחד זקוק למים כדי לחיות, המחיר שלהם נמוך למדי, בעוד שאיש לא באמת זקוק ליהלומים, אבל הרבה אנשים היו מוכנים לשלם המון תמורתם:

> 
> "למלה ערך, כפי שניתן לשים לב, יש שתי משמעויות שונות, שלעתים מובעות כיעילות של מוצר מסוים, ולעתים מובעות ככוח הקנייה שמעניק מוצר לבעליו כלפי מוצרים אחרים. הראשון יכול להיקרא 'ערך השימוש'; השני – 'ערך החליפין'. לדברים עם ערך השימוש הגדול ביותר יש לעתים קרובות ערך חליפין מאוד נמוך או לא קיים בכלל; ולחילופין, אותם דברים עם ערך החליפין הגדול ביותר לעתים קרובות אינם בעלי ערך שימוש כלל. שום דבר אינו שימושי יותר ממים, אך לא ניתן לרכוש באמצעותם כמעט דבר; יהלום, מהצד השני, אינו שימושי כלל, אך ניתן לרכוש באמצעותו הרבה מוצרים אחרים"
> 
> 
> 
> 

בסוף המאה ה-19 פיתחו במקביל הלוגיקן הבריטי ויליאם סטנלי ג'בונס, הכלכלן האוסטרי קרל מנגר והכלכלן והמתמטיקאי הצרפתי לאון ואלרה רעיונות דומים בנוגע לחשיבות של "הערך השולי" או "היעילות השולית" במסגרת הניתוח הכלכלי. מושג "התועלת השולית" מתייחס לתועלת שניתן להפיק מהיחידה האחרונה של המוצר, או מהנתח האחרון של ההשקעה שבוצעה (הנתח השולי). מושג התועלת השולית איפשר להסביר את ערך החליפין על בסיס ערך השימוש (שמתייחס לתועלת מהמוצר), ולמעשה הציע פתרון לפרדוקס הערך שעבור כלכלנים כמו אדם סמית, דייוויד ריקרדו וקרל מרקס נראה בלתי פתיר.

ניתן להדגים את רעיון התועלת השולית בדוגמת המים והיהלום שהציג אדם סמית. בעוד שסמית ראה ביחס ההפוך בין ערך שימוש לערך חליפין של מים ויהלומים פרדוקס בלתי פתיר, תאוריית התועלת השולית מסבירה את ערך החליפין הנמוך של מים בשפע היחסי של המוצר במערכת הכלכלית. לפי תאוריה זו, התועלת השולית שאדם מסוים מפיק ממים הולכת ופוחתת ככל שההיצע של המוצר גדול יותר. את הליטר הראשון של מים עשוי אדם לשתות; באמצעות הליטרים הבאים הוא עשוי להתקלח, ולאחר מכן להשקות את הגינה. אולם, ככל שהיצע המים אינו קטן, התועלת שניתן להפיק מכל יחידה נוספת של מים פוחתת והולכת. למעשה, תאוריית התועלת השולית הפוחתת מסבירה את פרדוקס הערך בכך שכלכלנים בתקופות קודמות בחנו את ערך השימוש של מוצר לפי היחידה הראשונה שלו, ואילו ערך החליפין נקבע לפי היחידה האחרונה. עם זאת, ערך החליפין של היחידה האחרונה (השולית) נקבע לפי ערך השימוש של היחידה הראשונה, בשקלול נתונים נוספים כמו היצע וזמינות של המוצר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Joseph A. Schumpeter, History of Economic Analysis, **Oxsford University Press**, 1994, עמ' 97 doi: 10.4324/9780203983911
2. ↑  עושר האומות, אדם סמית, 1.4.13
3. ↑  Schumpeter, p.827-829
4. ↑  Schumpeter, p.911-912
**תוכנית אל-עריש** היא תוכנית מדינית שהועלתה לראשונה על ידי הרצל בינואר 1903, לאחר שנכשלו הניסיונות להשיג צ'ארטר מן השלטון העות'מאני להתיישבות יהודית בא"י. היוזמה יצאה לראשונה מגורמים בריטיים לנוכח השליטה הבריטית דה-פקטו במצרים דאז. התוכנית הייתה להתיישבות יהודית בטריטוריה שבשליטה אנגלית בסמוך לארץ ישראל - קפריסין או חצי האי סיני, לאור הקרבה לא"י. הרצל גם כינה את סיני בשם "פלשתינה המצרית".

מקור שמה של התוכנית הוא בעיר אל-עריש המצרית בחצי האי סיני לחוף הים התיכון.

קרבתו הגאוגרפית של ואדי אל-עריש לגבולות ארץ ישראל שימשה בידי הרצל נימוק מכריע במאמציו לשכנע את חבריו בוועד הפועל הציוני, כי עדיף להסתפק בתחליף ארעי, עד שיבשילו התנאים לצ'רטר על ארץ ישראל. כדי לבדוק את אפשרות ההתיישבות בסיני נשלחה משלחת סקר מטעם ההסתדרות הציונית, שכללה את: (א) ליאופולד קסלר (צר') מהנדס מכרות - ראש המשלחת (ב) אלברט גולדסמית, לשעבר קולונל בצבא האנגלי ושימש כמנהל הראשי של מושבות הבארון הירש בארגנטינה; (ג) ג’ורג' הנרי סטאפנס, מהנדס אזרחי; (ד) אמיל לאורן (Laurent), פרופסור במכון לחקלאות בבלגיה ועמד בעבר בראש שתי משלחות חקר לקונגו, (ה) טומס הנרי איילמר הומפרי, מהנדס אזרחי, ששימש כמנהל הראשי של העבודות הציבוריות במצרים והיה נציג הממשלה המצרית; (ו) אוסקר מרמורק, אדריכל מווינה, חבר הוועד הפועל של ההסתדרות הציונית, (ז) הלל יפה, רופא ראשי של בית־החולים היהודי ביפו ורופא המושבות; (ח) זליג סוסקין, מהנדס חקלאי, מנהל משקים בארץ ישראל. חלק מהמשתתפים היו רק בחלק מהסיורים.

בשובם של חברי המשלחת לקהיר, ב-26 מרץ 1903, קיבל את פניהם הרצל שהגיע לשם וכבר נפגש עם הלורד קרומר (הנציב הבריטי) ועם שר החוץ המצרי בוטרוס ראלי.

הרצל קיווה ליישב באל-עריש כמה עשרות אלפי יהודים, בתוך זמן קצר, אך אנשי המשלחת הבהירו לו כי נדרשות מחויבויות מפורשות של הגורמים המעורבים (ממשלת בריטניה וממשלת מצרים) הן לנושא ההתיישבות והן לאספקת כמויות עצומות של מים לשטיפת הקרקע מהמלח שספוג בה, על מנת להכשירה לעיבוד חקלאי, כמקור פרנסה למתיישבים, דבר שייקח כמה שנים. לאחר כמה ימים של ישיבות וויכוחים סוערים, הם קיבלו הודעה מוויליאם ווילקוקס (צר') שהיה אחראי על המים במצרים, שאין אפשרות להקצות מים מהנילוס להכשרת הקרקעות באל-עריש והוא קיבל את גיבויו של הלורד קרומר. בכך, למעשה, בוטלה תוכנית אל-עריש.

קישורים חיצוניים
----------------

* צבי אילן, הרצל מזמין לבזל שייח מהנגב לדיון על ברית יהודית בדואית, עת־מול, גיליון מס' 12, מרץ 1977. [קישור לא פעיל]
* צבי אילן, תוכנית אל-עריש, באתר יד יצחק בן-צבי [קישור לא פעיל]
* יומנו של ד"ר הלל יפה, חבר המשלחת -  פרק: באכספדיציה לאל-עריש.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  פרקי זכרונות / הלל יפה - פרויקט בן־יהודה, באתר benyehuda.org
**אוסטיודישה צייטונג** (בגרמנית: **Ostjüdische Zeitung**; עיתון יהדות המזרח) היה עיתון יהודי בשפה הגרמנית שהופיע בעיר צ'רנוביץ (אז צ'רנאוץ ברומניה) בשנים 1937-1919, בימי השלטון הרומני בבוקובינה הצפונית.

העיתון נערך על ידי הפוליטיקאי, הפובליציסט והמשפטן הציוני מבוקובינה מאיר אבנר, שגם כתב חלק גדול מתוכנו. בהקמתו היה "ביטאון המפלגה יהודית הלאומית בבוקובינה" (*Organ der jüdischen Nationalpartei in der Bukowina*), והחל מתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20 הצהיר על עצמו בכותרת המשנה כ"ביטאון למען האינטרסים הפוליטיים, הכלכליים והתרבותיים של יהדות בוקובינה".

תולדותיו
--------

העיתון הוקם באפריל 1919, אז החל להופיע כשבועון. אחרי 1922 הופיע העיתון פעמיים בשבוע, והחל מ-1923 שלוש פעמים בשבוע - בימי ב', ד' ו-ו'. במהלך השנים הופיעו בסך הכל בעיתון כ-9000 עמודים.

בשיא תפוצתו בשנות ה-30 של המאה ה-20 הגיע העיתון ל-4,800 עותקים. למרות תפוצתו הקטנה, הייתה לעיתון תהודה רבה בחוגי המעמד הבינוני והגבוה של יהודי האזור. זאת משום שהשפה הגרמנית הייתה שפת הדיבור והתרבות של רוב היהודים בעלי ההשכלה בצ'רנוביץ ובבוקובינה באותה תקופה, ומשום שעורכו, מאיר אבנר, היה כותב ונואם מחונן.

מאיר אבנר ניהל מעל דפי העיתון פולמוסים רבים. בין השאר הוא ניהל פולמוס עם המנהיג הסוציאליסטי יעקב פיסטינר לגבי ראשוניותה של השפה העברית כשפת לימוד בבתי הספר היהודיים בבוקובינה, לעומת היידיש. בנוסף, היה העיתון לבמת מאבק של אבנר נגד הזרמים האנטישמיים בזירה הפוליטית הרומנית, ולשופר של הוועד הציוני בבוקובינה.

ב-1 בינואר 1938 הופסק פרסום העיתון בהתאם לחוקים האנטישמיים החדשים של ממשלת גוגה-קוזה.

ראו גם
------

* צ'רנוביצר מורגנבלאט
* צ'רנוביצר אלגמיינה צייטונג

לקריאה נוספת
------------

* Markus Winkler, *Die Ostjüdische Zeitung - Zur Geschichte einer deutschsprachigen zionistischen Zietung aus Czernowitz*, in: Susanne Marten-Finnis, Walter Schmitz (Eds.), *zwischen dem Osten und dem Westen Europas. Deutschsprachige Presse in Czernowitz bis zum Zweiten Weltkrieg* (Dresden 2005) 87-96. ISBN 3-933592-13-5. (מרקוס וינקלר, **די אוסטיודישה צייטונג - על תולדותיו של עיתון ציוני בשפה הגרמנית בצ'רנוביץ**, בתוך: סוזנה מארטן-פיניס, ולטר שמיץ (עורכים) - **בין מזרח ובין מעקב אירופה: העיתונות בגרמנית בצרנוביץ עד מלחמת העולם השנייה**, דרזדן, 2005)

קישורים חיצוניים
----------------

* צבי יעבץ - **צ'רנוביץ שלי - מקום שחיו בו אנשים וספרים**, דביר, 2007, אור יהודה. עמ' 233–235
* העמוד הראשי של העיתון למחרת פטירתו של ביאליק, באתר "שטעטל"
* ד"ר אליאס וינשטיין על העיתונות היהודית בבוקובינה, באתר מוזיאון המשפחה, מתוך הספר "תולדות יהודי בוקובינה" בתרגום לאנגלית, עמ' 127 ‏History of Jews in the Bukowina," Vol. 1 (1958") Tel Aviv
מודעת בחירות אנטישמית - ברומנית וברוסית - של המפלגה הלאומית-נוצרית
**המפלגה הלאומית-נוצרית** (ברומנית: **Partidului Naţional Creştin**) הייתה מפלגה רומנית אנטישמית, אוהדת לגרמניה הנאצית ושהתנגדה לכל קשר רומני עם ברית המועצות. המפלגה, שהונהגה על ידי הפרופסורים אלכסנדרו קונסטנטין קוזה ואוקטביאן גוגה תמכה בחיזוק סמכויות המלך ובסילוק יהודי רומניה. המפלגה נוצרה ב-14 ביולי 1935, כשליגת ההגנה הלאומית-נוצרית בראשותו של קוזה התאחדה עם המפלגה הלאומית-חקלאית בראשותו של גוגה.

בבחירות, שנערכו ברומניה ב-20 בדצמבר 1937, זכתה המפלגה ב-281,167 קולות, שהיוו 9,5% מכלל הקולות וזכו ב-39 מקומות בפרלמנט הרומני, הסיעה הרביעית בגודלה. קרול השני, מלך רומניה, הטיל על אוקטביאן גוגה להרכיב את הממשלה והוא הרכיב ממשלת מיעוט, שהתקיימה מ-28 בדצמבר 1937 עד 11 בפברואר 1938.

המפלגה פורקה יחד עם כל המפלגות ברומניה, כשהמלך לקח לעצמו סמכויות דיקטטוריות.

לקריאה נוספת
------------

* ז'אן אנצ'ל, Contribuţii la Istoria României - Problema evreiască 1933 - 1944 (תרומות לתולדות רומניה - הבעיה היהודית 1933 - 1944), הוצאת הספר, בוקרשט, 2001.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המפלגה הלאומית-נוצרית** בוויקישיתוף
* Background and Precursors to the Holocaust' (באנגלית)
* Din istoria Partidului Naţional Creştin în Bucovina (1935-1937) - מההיסטוריה של המפלגה הלאומית נוצרית בבוקובינה (1935 - 1937) (ברומנית)
**בצק עלים** הוא בצק המשמש למאפים שונים, ובפרט מאפים ממולאים.

קרמשניט מבצק עלים

הכנה
----

הכנת בצק עלים כוללת מריחה של שכבת שומן (חמאה או מרגרינה) על שכבת בצק דקה, קיפול הבצק ושוב רידודו, וכך מספר פעמים עד שהבצק עשוי ממספר רב של שכבות שביניהן מפריד שומן.

אפייה
-----

בדרך כלל מוצרי בצק העלים מקוררים היטב לפני אפייתם. אפיית בצק העלים נעשית בחום גבוה. בחלק ממוצרי בצק העלים מומלץ לפתוח את מצערת התנור, או לפתוח בדלת התנור הביתי חריץ בעזרת כף עץ, בחלק האחרון של האפייה פעולה זו מסייעת בפתיחת שכבותיו הרבות של הבצק וייבושו. יש להוריד לחום בינוני אם המאפה מתחיל להיות כהה מדי. עלה של בצק עלים, למשל לשם הכנת "נפוליאון", נאפה בהתחלה בחום גבוה ולאחר פתיחת השכבות, מיובש בחום נמוך כשהוא מכוסה בנייר אפייה.

ניתן לפזר אבקת סוכר על בצק העלים באמצע האפייה, לקבלת "בצק עלים מקורמל" בעל צבע שחום ומתיקות.

דוגמאות למאכלים מבצק עלים
-------------------------

* בורקס
* טארט טאטן
* קרמשניט
* שוסון או פום

ראו גם
------

* בצק פילו
* בצק פילאס
* בצק כרוך

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **בצק עלים** |
| ויקיספר ספר לימוד בוויקיספר: **ספר מתכונים/בצק עלים** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **בצק עלים** |

* הרמבו של המקפיא: 40 מתכוני בצק עלים אתר ynet

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4210406-3
* NKC: ph207158

 |
**דניאל גואטה** (נולד ב-31 באוגוסט 2003) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדת הרכז בהפועל גלבוע גליל מהליגה הלאומית בכדורסל.

ביוגרפיה
--------

גואטה נולד בקריית גת ושיחק בקבוצות הנוער של מכבי קריית גת. ב-2019 עבר להפועל גלבוע מעיינות, מחלקת הנוער של הפועל גלבוע גליל.

### הפועל גלבוע גליל (2021–הווה)

ב-7 בנובמבר 2021 ערך גואטה את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של גלבוע גליל, בהפסד 68–80 להפועל ירושלים במסגרת המחזור החמישי של עונת 2021/2022 בליגת העל בכדורסל. בשלוש דקות משחק רשם גואטה ריבאונד, אסיסט וחטיפה. ב-4 באפריל קלע גואטה את נקודות הבכורה שלו במדי גלבוע גליל, כשקלע שתי נקודות בהפסד 61–84 למכבי תל אביב במחזור ה-17. בפלייאוף הוא קלע שיא עונתי של 7 נקודות במשחק מספר 2 בסדרת רבע הגמר מול הפועל ירושלים. באותה עונה שיחק גם ביורופקאפ, והעמיד בעונת 2021/2022 ממוצעים של 4 נקודות וריבאונד אחד בשלושה משחקים.

בעונת 2022/2023 העלה גואטה את ממוצע הדקות שלו מ-2 ל-7.2 למשחק, ורשם שיאי קריירה של 9 נקודות, שלושה ריבאונדים וארבעה אסיסטים במחזור ה-27 נגד הפועל חיפה. בסיום העונה ירדה גלבוע גליל לליגה הלאומית, אך ב-30 ביולי 2023 האריך גואטה את חוזהו בקבוצה בשנתיים.

ב-23 בינואר 2024 קלע שיא קריירה של 28 נקודות בניצחון 94–71 על א.ס. רמת השרון.{{הערה|צפו: שלשת ניצחון של אייזיק, 82:85 לנתניה, באתר ערוץ הספורט, 23 בינואר 2024

### קריירה בנבחרת הלאומית

בקיץ 2022 הוביל גואטה את נבחרת המכביה של ישראל לזכייה במדליית ארד במכביה העשרים-ואחת, כשקלע בממוצע 15.5 נקודות למשחק.

ביולי 2023 שיחק במדי נבחרת ישראל בכדורסל עד גיל 20, וזכה איתה במדליית כסף באליפות אירופה לנבחרות עתודה 2023. באליפות העמיד גואטה ממוצעים של 1.3 נקודות, 1.6 ריבאונדים ו-1.1 אסיסטים ב-10.7 דקות.

קישורים חיצוניים
----------------

* דניאל גואטה, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל
* פרופיל, באתר איגוד הכדורסל הישראלי
* פרופיל, באתר פיב"א

הערות שוליים
------------

1. ↑  ליגת Winner סל, מחזור 5: הפועל י-ם נגד גלבוע גליל, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל
2. ↑  ליגת Winner סל, מחזור 17: מכבי ת"א נגד גלבוע גליל, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל
3. ↑  ליגת Winner סל - רבע הגמר, משחק מספר 2: גלבוע גליל נגד הפועל י-ם, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל
4. ↑  Daniel GOYTE at the FIBA Europe Cup 2021-22, יורופקאפ
5. ↑  המשכיות בגלבוע גליל: דניאל גואטה איתנו לשנתיים נוספות, באתר הפועל גלבוע גליל, ‏31 ביולי 2023
6. ↑  גלבוע גליל: שחקן הבית גואטה ימשיך לשנתיים נוספות במועדון, באתר עמקניוז, ‏30 ביולי 2023
7. ↑  משה הליקמן, החמישייה ששווה לשים עליה עין בנבחרת הכדורסל של ישראל במכבייה + השחקן השישי, באתר Sports Rabbi, ‏25 ביולי 2022
8. ↑  משה הליקמן, גדלתי בשנה: 3 עובדות מעניינות על דניאל גואטה, באתר Sports Rabbi, ‏31 באוגוסט 2022
9. ↑  כדורסל - מכביה 21, באתר המכביה
10. ↑  נועה פופלינגר, ‏פורסם סגל נבחרת העתודה לאליפות אירופה, באתר ערוץ הספורט, 6 ביולי 2023
11. ↑  בתשואות: ישראל הפסידה בגמר אליפות אירופה, באתר ערוץ הספורט, 16 ביוני 2023
12. ↑  Daniel GOYTE at the FIBA U20 European Championship 2023, פיב"א
סן-רמי-דה-פרובאנס (בצרפתית: **Saint-Rémy-de-Provence**; "סה-רמי-דה-פרובנס") היא קומונה במחוז בוש-דו-רון שנמצא בחבל הארץ פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור. קומונה זו ממוקמת בדרום צרפת. עד 12 באפריל 1953 **Saint-Rémy** (סה-רמי) היה שמה הרשמי של הקומונה, אך עדיין משתמשים בשם זה כקיצור לשם המלא הנוכחי. היא ממוקמת בצפון רכסי ההרים האלפילאיים והיא העיירה המרכזית בהם. בשנת 2020 הייתה בה אוכלוסייה של 9,692.

היסטוריה
--------

העיירה, שהתגוררו בה אנושים עוד בתקופה הפרה-היסטורית, נקראת על שם הבישופ רמי הקדוש תחת השם הלטיני *Villa Sancti Remigii*.

ממאי של 1889 למאי של 1890, ואן גוך התאשפז במוסד הפסכיאטרי שבעיירה, ושם צייר חלק מהיצירות הבלתי נשכחות שלו, כמו ליל הכוכבים שמאפיין את העיירה.

גיאוגרפיה
---------

סה-רמי-דה-פרובאנס ממוקמת במרחק של כ-20 ק"מ דרומית לעיר אביניון ומצפון ההרים האלפילאיים.

מזג אוויר
---------

מזג האוויר נחשב למזג אוויר ים-תיכוני. החורפים מתונים ויבשים והקיצים חמים ויבשים. הטמפרטורה הגבוהה ביותר היא בחודשי יולי ואוגוסט ויכולה להגיע עד ל 29 °C, והטמפטורה הנמוכה יותר היא בחודשי ינואר ויכולה להגיע ל3 °C. החודש הגשום ביותר הוא ינואר עם ממוצע של 7 ימי גשם בהשוואה לחודש היבש בשנה, יולי, עם 2 ימי גשם. יש בסך הכל 30 ימי קיפאון בשנה, וירידה של שלג היא אמנם נדירה, אך כשהיא קוראת היא כבדה ביותר.

אתרים היסטוריים
---------------

שער הניצחון הרומי בסן רמי עם שלג
בעיר עדיין ניתן למצוא הריסות מהעיר הרומית גלאנום, כולל שער ניצחון שעדיין ניתן לראות בפרוורים הדרומיים של העיירה.
**ג'נקינס** (באנגלית: **Jenkins**) הוא שרת אוטומציה מבוסס קוד פתוח שנכתב ב-Java. שרת ג'נקינס מסייע באוטומציה של תהליכי פיתוח תוכנה כמערכת אינטגרציה רציפה (Continuous Integration). המערכת רצה בשרת ב-servlet containers כדוגמת Apache Tomcat. התוכנה תומכת במערכות שונות לניהול גרסאות (בהן AccuRev, CVS, Subversion, Git, Mercurial, Perforce, ClearCase ו-Rational Team Concert) ומסוגלת להריץ פקודות Apache Maven,‏ Apache Ant,‏ sbt וכן קוד shell וקוד אצווה ב-Windows. התוכנה מופצת ברישיון MIT.

תהליכי בנייה (builds) יכולים להיות מורצים בג'נקינס בתגובה לאירועים שונים כמו פרסום קוד למערכת ניהול הגרסאות, כתהליך מתוזמן (דמוי Cron), או באופן יזום על ידי תוכנה או משתמש.

למערכת ג'נקינס קדם פרויקט Hudson, שפותח בסאן מיקרוסיסטמס החל מ-2004, ופורסם ב-java.net בפברואר 2005. בסוף 2010, בעקבות טענות של Oracle לסימן מסחרי על Hudson, החל משא ומתן בין החברה לקהילת Hudson על השימוש בשם, ובינואר 2011 התקיימה הצבעה על שינוי שם הפרויקט שבה התקבל השם "Jenkins".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'נקינס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'נקינס (באנגלית)
* ג'נקינס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ג'נקינס, הבלוג הרשמי
פירוש נוסף ערך זה עוסק במזל אסטרולוגי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו מזל דגים (פירושונים).
בול ישראלי המוקדש למזל דגים
שני דגים הקשורים זה לזה
מזל דגים
**מזל דגים** הוא אחד המזלות שבגלגל המזלות. באסטרולוגיה המערבית, "בן מזל דגים" הוא מי שנולד בין 19 בפברואר לבין 20 במרץ (לערך). במסורת היהודית מתייחס מזל דגים אל חודש אדר. בלוח השנה במגילות קומראן משויך מזל דגים לחודש שבט. מושג זה מתייחס לרעיון שבתקופה הנתונה מיקום השמש באזור השמיים המוקצה למזל דגים האסטרולוגי. בימינו אין חפיפה בין קונסטלציית הדגים לבין אזור השמיים של מזל דגים בגלל נקיפת ציר כדור הארץ.

הדגים במיתולוגיה
----------------

במיתולוגיה היוונית אלו הדגים אליהם שינו את צורתם אפרודיטה וארוס במטרה לחמוק מהטייפון המפלצתי. הדגים מתוארים כשהם קשורים יחדיו כדי שלא יאבדו זה את זה.

מזל דגים באסטרולוגיה
--------------------

מזל דגים הוא אחד משלושת מזלות יסוד המים, יחד עם מזל סרטן ומזל עקרב. הוא משתייך לקבוצת המזלות המשתנים, יחד עם מזל תאומים, מזל בתולה ומזל קשת. הכוכב השליט של מזל דגים הוא נפטון, אם כי אסוציאציה זו היא מודרנית ובאסטרולוגיה ה"קלאסית", עוד לפני גילויו של נפטון, השתמשו בכוכב צדק במקומו.

ראו גם
------

* ארבעת היסודות

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **דגים** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מזל דגים** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר יצירה פרק ה' משנה י"ח

| גלגל המזלות |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| טלה () • שור () • תאומים () • סרטן () • אריה () • בתולה () 
מאזניים () • עקרב () • קשת () • גדי () • דלי () • דגים () |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph118057

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במאכל. אם התכוונתם למונח בימאות, ראו פיתה (ימאות).

פיתה מסורתית
אפיית פיתות בנצרת
**פיתה** היא לחם חיטה שטוח העשוי מקמח בתוספת שמרים, הכולל את הגרסה הידועה עם כיס פנימי. הפיתה היא מאכל מסורתי במטבח המזרח תיכוני והים תיכוני. פיתה משמשת לטבילה ("ניגוב") ברטבים או במטבלים כמו חומוס וגם להכנת כריכים.

מקור השם
--------

המילה התגלגלה לעברית משפות הבלקן ומיוונית. משפות אלה נשאלה pita/pitta לשפתם של היהודים דוברי לאדינו ומהם לעברית בת זמננו.
באוזניהם של דוברי עברית דמתה המילה פיתה למילה העברית הקרובה במשמעותה פַּת ולמקבילה לה בארמית פִּתָּא.
המילה נכתבת בתי"ו, אף על פי שכללי התעתיק מורים לכתוב אותה בטי"ת. הכתיב בתי"ו הטעה בלשנים עבריים, שסברו כי מקור המילה העברית הוא בארמית, אבל ההטעמה המלעילית של המילה מסגירה את מוצאה הלועזי.

במספר שפות רומאניות מכונה הפיתה לעיתים בשם "לחם ערבי". באנגלית בריטית הפיתה בעלת הכיס מכונה לעיתים "לחם יווני" ("Greek Bread").

שימושים
-------

בגרסתה המודרנית והתעשייתית (שהופיעה בשנות ה-50) נאפית הפיתה זמן קצר מאוד – מספר דקות בחום גבוה – 200 מעלות צלזיוס בתנורים ביתיים, או כדקה בטמפרטורה של 400–500 מעלות (בתנורים תעשייתיים). בשל הטמפרטורה הגבוהה נכלא בתוך הפיתה קיטור שגורם להתנתקות הדפנות ולהתנפחותה ליצירת מעין כדור. לאחר האפיה, נפלט הקיטור מהפיתה והיא חוזרת לצורתה השטוחה, אך הדפנות נותרות נפרדות מבפנים. לאחר מכן, אפשר לחתוך את הפיתה ולפתוח אותה לצורת כיס, ולהכניס מרכיבי מזון שונים לתוכה.

סוגי פיתות
----------

### פיתה תימנית

פיתה נוספת היא הפיתה התימנית לסוגיה (צאלוף, קלוב ועוד), שהייתה הלחם העיקרי בתפריטם של יהודי תימן.

### פיתה דרוזית

הפיתה המסורתית (המכונה בישראל **פיתה עיראקית**, "לאפה", או **פיתה דרוזית**, בעגה ירושלמית נקראת לעיתים "אשתנור"), היא פיתה שטוחה שאינה מתנפחת בזכות שיטת האפייה השונה שלה: היא נאפית בסאג' או בטאבון (תנור כיריים המופעל על ידי אש חמה או גחלים).

פיתה דרוזית היא סוג של פיתה שטוחה וגדולה יותר הנאפית בטאבון או על סאג'. מקורה בעדה הדרוזית[דרוש מקור] אך היא נפוצה כיום במטבח הים התיכוני ובמטבח המזרחי. מכיוון שבפיתה הדרוזית, בדומה ללאפה, אין כיס, הפיתה הדרוזית משמשת לעטיפתם של מאכלים המוכנסים לתוכה.

### מאכלים בפיתה

מאכלים נפוצים שנהוג להגיש בישראל בתוך פיתה כמזון מהיר: פלאפל, חומוס, סביח.

ראו גם
------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **פתה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פיתה** |

* לחם
* לאפה
* לחוח
* פאנה קאראסאו

קישורים חיצוניים
----------------

* מתכון לפיתה, באתר הנחתום

הערות שוליים
------------

1. ↑  מילון אבן-שושן, הערך "פִּתָּה"
2. ↑  האקדמיה ללשון העברית,
3. ↑  לדוגמה: בספרדית, המונח "פיתה" ידוע, אך נהוג להשתמש גם במונח: "Pan árabe" – "לחם ערבי". באיטלקית המונח הוא: "Pane arabo" ובצרפתית- "Pain arabe".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007551261205171
* LCCN: sh86003078

 |
**משמר לונדון** (באנגלית: **London Regiment**) הוא רגימנט המילואים של יחידות המשמר של הצבא הבריטי, תחת פיקוד דיוויזיית המשמר.

הרגימנט הוא האחרון בסדר הבכירות בקרב יחידות המשמר, הוא רגימנט המילואים היחיד בדיוויזיית המשמר וגם היחיד שכל יחידותיו מוצבות בעיר לונדון. הוא הוקם באפריל 1993 על ידי איחוד יחידות מילואים עצמאיות שחלקן היו חלק מרגימנט לונדון ההיסטורי (1908–1938) ועל בסיסו הוקם הרגימנט החדש. כיום כולל הרגימנט גדוד מילואים אחד המורכב מארבע פלוגות המשמרות כל אחת את מסורת הרגימנטים ההיסטוריים מהם הגיעו.

עד ל-2022 נודע כ**רגימנט לונדון**, אך כחלק מתוכנית "צבא 2020" של הצבא הבריטי הרגימנט שינה את שמו ל**משמר לונדון** וכך יישר קו עם רגימנטי המשמר האחרים בדיוויזיית המשמר.

היסטוריה
--------

רגימנט לונדון ההיסטורי נוסד ב-1908 במטרה לאחד 26 גדודי מילואים (כוחות מתנדבים) ששכנו ברחבי לונדון (מחוז לונדון דאז), כחלק מהקמת אזור לונדון הצבאי שכלל את דיוויזיית לונדון הראשונה והשנייה. במהלך מלחמת העולם הראשונה הרגימנט גדל לכדי 88 גדודים ששירתו בכל החזיתות, רובם הגדול בחזית המערבית, שישה לחמו במערכה בגליפולי, 12 גדודים לחמו בחזית המקדונית, 14 גדודים לחמו בפלשתינה וגדוד אחד אף לחם באזור וזיריסטן. במהלך המלחמה, כמות המתנדבים הרבים סביב לונדון וכמות הגדודים הרבה שהוקמו ביחס לרגימנטים אחרים, הביאו לחלוקת הרגימנט על פני שתי דיוויזיות (לונדון הראשונה והשנייה) עם שלוש חטיבות כל אחת, בנוסף לכמה גדודי הרגימנט ששירתו במסגרות אחרות.

לאחר המלחמה גדודי הרגימנט צומצמו באופן משמעותי והוא הוכנס לכוחות המילואים של הצבא (Territorial Army), בשנת 1938 פורק הרגימנט והגדודים השונים פוזרו ליחידות אחרות או נותרו גדודי מילואים עצמיים.

באפריל 1993 הרגימנט נוסד מחדש עם פלוגת מפקדה וארבע פלוגות מילואים שהגיעו מרגימנטים שונים: 'הרגימנט הלונדון הסקוטי' הפך לפלוגה A, הגדוד השמיני מ'רגימנט המלכה' הפך לפלוגה B (שאר הרגימנט סופך לתוך הרגימנט המלכותי של נסיכת ויילס), גדודי המתנדבים מרגימנט הפוסיליירים המלכותי אוחדו לתוך פלוגה C, ו'רגימנט רובאי לונדון האירי' הפך לפלוגה D. למשך מספר שנים שירתו ברגימנט גם פלוגות G ו-F מהמעילים הירוקים המלכותי, אך אלו חזרו לרגימנט ב-2004 עם איחודו לכדי רגימנט הרובאים. באותה שנה הועבר רגימנט לונדון מדיוויזיית המלכה לדיוויזיית המשמר כדי לשמש כוח המילואים של יחידות המשמר.

מבנה
----

* **פלוגת מפקדה** (רובאי לונדון האירי)
* **פלוגה A** (לודון הסקוטי)
* **פלוגה F** (הרובאים)
* **פלוגה G** (המשמר)

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **משמר לונדון** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של משמר לונדון (באנגלית)
* ההיסטוריה של גדודי הרגימנט במלחמת העולם הראשונה.
* היסטוריה של הרגימנט בארכיון המלחמה של הכוחות הבריטים.

| רגימנטים בחיל הרגלים של הצבא הבריטי |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| **משמר:** משמר הגרנדירים • משמר קולדסטרים • המשמר הסקוטי • המשמר האירי • המשמר הוולשי • משמר לונדון • **רגליים:** הרגימנט המלכותי של סקוטלנד • הרגימנט המלכותי של נסיכת ויילס • רגימנט דוכס לנקסטר • רגימנט הפוסיליירים המלכותי • הרגימנט האנגליאני המלכותי • רגימנט יורקשייר המלכותי • הרגימנט המרסיאני • הרגימנט הוולשי המלכותי • הרגימנט האירי המלכותי • הרגימנט המוצנח • **רובאים:** רגימנט רובאי גורקה המלכותי • רגימנט הרובאים • **טריטוריות מעבר לים:** רגימנט גיברלטר המלכותי • רגימנט ברמודה המלכותי |

 |
נשיא המדינה יצחק הרצוג ורעייתו מיכל, מארחים את טקס הענקת פרס ירושלים לאחדות ישראל, לרגל 'יום האחדות'. 31 במאי 2022
**יום האחדות** הוא יוזמה של משפחותיהם של שלושת הנערים שנחטפו ב-2014 ושל ראש עיריית ירושלים דאז, ח"כ ניר ברקת. יוזמה זו מצוינת החל משנת 2015 כחלק מתגובת הציבור הישראלי לחטיפתם של שלושת הנערים בקיץ 2014. במסגרת אירועי יום זה נערך מדי שנה טקס בבית הנשיא ובו מחולק פרס ירושלים לאחדות ישראל, אשר נועד להעלות על נס ארגונים ויחידים, בישראל ובעולם.

יום האחדות הוא למעשה פרויקט הנצחה שבאמצעותו מבקשות משפחות יפרח, שער ופרנקל להנציח את זיכרון הנערים ובמקביל להזכיר לחברה הישראלית את תחושת האחדות ששררה בה לאחר אירוע החטיפה, תוך שאיפה לשמר אחדות זו גם בשגרה, בתקווה שהיא תהפוך למושג בלתי נפרד ממרקם החיים של החברה הישראלית.

היקף אירועי יום האחדות
----------------------

יום האחדות בישראל מתקיים בשיתוף משרד החינוך, המשרד לשוויון חברתי, הכנסת, צה"ל, משטרת ישראל, מרכז השלטון המקומי בישראל, החברה למתנ"סים וכן ארגונים ותנועות נוער נוספים. במסגרת יום זה משתתפים למעלה ממיליון ישראלים בכ-400 פעילויות ברחבי ישראל. בנוסף, מצוין יום זה גם ביהדות התפוצות ומשתתפים בו למעלה מ-800,000 איש בפעילות, בעשרות מדינות ומאות ערים מסביב לעולם. אירועים אלו נערכים בקהילות היהודיות בבתי ספר, בתי כנסת, תנועות נוער וקהילות, וכוללות לימוד, שיח, הרצאות ומופעי מוזיקה, בהם השתתפו חברי קהילות יהודיות מזרמים שונים.

משואת האחדות
------------

לאור פעילותן הנמרצת למען אחדות נבחרו אימהות שלושת הנערים להשיא משואה ביום העצמאות ה-71 למדינת ישראל. בנימוקי הוועדה נכתב: ""שלוש האמהות - איריס יפרח, בת גלים שער ורחלי פרנקל - מסמלות את עוז הנפש של מי שאיבדו את היקר מכל והחליטו, רק בגלל הרוח, להשיא בלבבותינו את עוצמתה של האחדות בעמנו. רוחן האיתנה של שלוש האמהות סוחפת אחריה ביום האחדות, אותו ייסדו, רבות ורבים מבני עמנו בכל רחבי הארץ. שלוש האמהות בחרו שלא להתנפץ מעוצמתם של גלי השבר, השכול והאובדן. הן, גיבורות הרוח שלנו, בחרו, תחת השכול מפלח הלבבות ללכד את השורות ולפתוח שער של אהבת ישראל לזכר יקיריהן, יקירינו. אני גאה בהחלטה לבחור בכן, האמהות, להשיא יחד משואה אחת הבאה ללכד את השורות ולרומם את רוחה של האחדות בעמנו"."

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יום האחדות** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יום האחדות

* אתר האינטרנט הרשמי של יום האחדות (באנגלית)
* אודות יום האחדות, באתר האינטרנט של יום האחדות.
* ynet, יום האחדות: תקווה, מפגש, עשיית טוב, באתר ynet, 5 ביוני 2018
* יום האחדות 2018, אתר השירותים והמידע הממשלתי gov.il.
* none, ‏אמהות 3 החטופים ידליקו משואה, באתר ‏מאקו‏, 14 באפריל 2019
פירוש נוסף ערך זה עוסק במצב צבירה של החומר. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו גז (פירושונים).
איור המדמה תנועת מולקולות גז
**גז** הוא מצב צבירה של החומר, בו המולקולות רחוקות אחת מהשנייה, המשיכה ביניהן נמוכה, והן נעות בחופשיות בהתאם לצורת הכלי בו הן נמצאות. גז, בדומה לנוזל, מסוגל לזרום. בניגוד לנוזל, לגז אין נפח קבוע, והוא נוטה להתפשט כדי למלא את כל הנפח שהוקצה לו (עיקרון אבוגדרו). האנרגיה הקינטית של גז גדולה מזו של נוזל או מוצק, אך קטנה מזו של הפלזמה.

המילה גז בשפת יום-יום מתייחסת לחומרים שבטמפרטורת החדר נמצאים במצב צבירה גזי.

מאפיינים
--------

גזים נבדלים במשוואת המצב שלהם. ככל שהגז נמצא בטמפרטורה הקרובה יותר לטמפרטורת הרתיחה שלו, הוא קרוב יותר למצב הנוזל. בטמפרטורות נמוכות נוצרים קשרים חזקים יותר בין המולקולות. חוק אבוגדרו אומר שבתנאי לחץ וטמפרטורה שווים, כמות שווה של גז אידיאלי (גז תאורטי חסר נפח או לחץ פנימי) תתפוס את אותו נפח ולא משנה גודל המולקולה. עבור גזים בלתי אידיאליים, קשר זה, הקרוי משוואת המצב, משתנה. גז ון-דר-ולס הוא דוגמה לגז בלתי אידיאלי.

מולקולות הגז יכולות להיות בעלות מבנים מגוונים, המשפיעים על האנרגיה הפנימית של הגז. הגז יכול להיות למשל חד אטומי, כפי שנפוץ בגזים אצילים, דו-אטומי, למשל כלור, חמצן או חנקן, או בעל מבנה מורכב יותר, אשר עשוי לערב מבנה מרחבי, למשל מולקולת המים, שהיא תלת אטומית כפופה. למבנה מולקולת הגז יש השפעה על דרגות החופש שלה, כלומר על יכולת התנועה של האטומים במולקולה זה ביחס לזה. לגז חד אטומי אין דרגות חופש נוספות כלל, פרט למיקומה ומהירותה של המולקולה. בגז דו-אטומי, יכולים האטומים להתקרב ולהתרחק זה מזה, בדומה לקפיץ. זו דרגת חופש אחת. המיקום המרחבי של הקו המחבר את האטומים אינו משנה, מכיוון שאין למה להשוותו.

עבור גזים בעלי מספר רב יותר של אטומים, דרגות החופש סבוכות יותר. פרט למרחקים בין המולקולות, משנות גם הזוויות שבין הקווים המחברים את האטומים.

חלקיקי הגז נמצאים בתנועה מתמדת וביניהם הרבה ריק יחסית לנוזל ולמוצק בגלל תנועת חלקיקיו הגז נוטה להתפשט בחלל הנתון לו.
כמות הגז נמדדת במול מולקולות.

מקור השם
--------

את המונח "גז" טבע הרופא והכימאי הפלמי, יאן בפטיסט ואן הלמונט במאה ה-17. הוא הסביר, בספר שהופיע ב-1648, לאחר מותו, שיצר מילה חדשה לאדי המים הנוצרים עקב קור האוויר, והתבסס על המילה היוונית כאוס (χάος), במובן רִיק (מצב העולם לפני הבריאה). ההגייה ההולנדית של שתי המילים דומה, כפי ששני המונחים דומים במהותם, טען ואן הלמונט.
כך עברה המלה GAS לשפות אירופה האחרות.

דוגמאות לגזים נפוצים
--------------------

* חמצן
* חנקן
* פחמן דו-חמצני
* מתאן
* בוטאן (גז בישול).
* הליום
* מימן

ראו גם
------

* גז אידיאלי
* גז אציל
* גז טבעי
* התאוריה הקינטית של הגזים
* מכשיר קיפ - מתקן להפקת גז

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **גז** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **גזי** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **גז** |

* גז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* גזים, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007560590105171
* BnF: cb11936389b (data)
* GND: 4019320-2
* LCCN: sh85053380
* LNB: 000055941
* NARA: 10637828
* NDL: 00566025
* NKC: ph158541

 |
**המרכז הלאומי למחקר רפואי למיילדות, גינקולוגיה ופרינטולוגיה ע"ש קולקוב** (ברוסית: **Национальный медицинский исследовательский центр акушерства, гинекологии и перинатологии имени академика В. И. Кулакова**) הוא מוסד רפואי, מחקר וחינוך רוסי. המוסד המוביל ברוסיה העוסק בנושאי מיילדות, גינקולוגיה ופרינטולוגיה.

בשנת 1944 נוסד במוסקבה המכון למחקר מדעי של כל האיגוד למיילדות וגינקולוגיה של משרד הבריאות של ברית המועצות. בשנת 1979 הוקם על בסיסו המרכז המדעי למיילדות, גינקולוגיה ופרינאטולוגיה. מאז 2008, הוא נקרא על שם פרופסור וחבר האקדמיה ולדימיר איבנוביץ' קולקוב (1937-2007), שניהל את המרכז במשך 22 שנים.

מתחם המרכז כולל יחידות קליניות ומחקריות, מעבדות, בסיס לניסויים, מרכז הדרכה, מחלקה ארגונית ומתודולוגית, ספרייה רפואית, חלק אדמיניסטרטיבי וכלכלי ושירותים משניים. בסך הכל מונה המרכז 53 חטיבות ו-17 מעבדות, המעסיקות כ-2,200 עובדים.

המרכז מפעיל את המחלקה למיילדות, גינקולוגיה ופרינטולוגיה של הפקולטה ללימודים מקצועיים לתארים מתקדמים של רופאי אוניברסיטת סצ'נוב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המרכז הלאומי למחקר רפואי למיילדות, גינקולוגיה ופרינטולוגיה ע"ש קולקוב** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של המרכז הלאומי למחקר רפואי למיילדות, גינקולוגיה ופרינטולוגיה ע"ש קולקוב (ברוסית)
* המרכז הלאומי למחקר רפואי למיילדות, גינקולוגיה ופרינטולוגיה ע"ש קולקוב, ברשת החברתית פייסבוק

* המרכז הלאומי למחקר רפואי למיילדות, גינקולוגיה ופרינטולוגיה ע"ש קולקוב, ברשת החברתית VK

* המרכז הלאומי למחקר רפואי למיילדות, גינקולוגיה ופרינטולוגיה ע"ש קולקוב, סרטונים בערוץ היוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 136414400
* WorldCat (עם VIAF): 136414400

 |
תפאורה מודרנית
**תַּפְאוּרָה** היא כלל המרכיבים המשמשים לעיצוב חלל ההתרחשות בהצגת תיאטרון - איורים, מבנים ואביזרים בשולי הבמה ועליה. התפאורה יכולה להכיל כל מערך עיצוב, מאביזר בודד על הבמה כגון כיסא או סולם (בדרך כללי בהצגות תיאטרון מודרני) ועד מערכות מתחלפות של חדרים ונופים (בדרך כלל בהצגות אופרה). כמו כן התפאורה משמשת מקום מסתור לשחקנים כאשר אינם על הבמה וכלי ליצירת הפתעות לקהל כגון הגחת שחקנים ממקומות בלתי צפויים. אמנות יצירת התפאורה, כמו גם התלבושות ואמצעים נוספים, נקראת עיצוב במה. תפאורה לקולנוע וטלוויזיה נקראת לרוב "סט" (set).

היסטוריה
--------

ההיסטוריה של התפאורה ארוכה כהיסטוריה של התיאטרון. התפאורה ה"קלאסית" מורכבת מבד שעליו מצוירת הדמיה של החדר או הנוף שבו מתרחשת התמונה (סצנה). לעיתים משולבים בתפאורה כזו אלמנטים המקנים תחושה של מרחב תלת-ממדי.

בתיאטרון השייקספירי ובתקופתו התפאורה הייתה מבוססת על מבנה תקני של שתי קומות ומרפסת. בקומה התחתונה נבנו חדרים אחדים שאחד מקירותיהם חסר - וכך הוצג תוכנם לקהל. כך, למשל, בתיאטרון הגלוב היו בקיר האחורי של הבמה שלוש דלתות בקומה הראשונה שנפתחו לאחורי הקלעים ומרפסת בקומה השנייה. על המרפסת ישבו הנגנים שליוו את ההצגה, וכן השתמשו בה לסצנות מרפסת כגון זו שבמחזה "רומיאו ויוליה". כמו כן שימשה המרפסת מקום מושב לאנשים שהיו מוכנים לשלם כסף רב ולראות את ההצגה בקרבה הגדולה ביותר.

מאז המאה ה-17 האופרה החדירה תחכום רב לתחום התפאורות, והציגה תפאורות מתחלפות הנעות על ציר ונמשכות מעלה ומטה באמצעות חבלים וכדומה. התפאורה חרגה מתחום אחורי הבמה, ואביזרים שונים תפסו את שטח הבמה, כגון כורסאות של חדרי-אורחים ומתקני גן. החלפת התפאורה בין תמונות שונות הצריכה לעיתים הפסקה ממושכת. התפאורות המפוארות ביותר עוצבו במאה ה-19 עבור פסטיבל ביירוית, חלקן על ידי ריכרד וגנר עצמו.

השאיפה לריאליזם הגיעה לשיאה בשנים 1910–1920. באותן שנים התווספו לתפאורה מרכיבים שאפשרה הטכנולוגיה, כגון משחקי תאורה, מאווררים שייצרו רוח, הקרנת קטעי סרטים ושימוש בהם כחלק בלתי-נפרד מהתפאורה והשמעת קולות מוקלטים. בד בבד התפתח גם זרם מופשט, סימבולי ומינימליסטי שבו פיסת בד כחול יכולה לייצג ים ודלת בודדת על במה חשופה מאפשרת מעבר בין שני חדרים, ללא תיאור פרטני של תכולתם. אחת מנקודות הציון של הזרם המופשט היא הצגת הכיסאות של אז'ן יונסקו בה כל התפאורה אינה אלא כיסאות, הנוספים לבמה על ידי השחקנים עצמם. גם מחזותיו של סמואל בקט (למשל מחכים לגודו) מוצגים כמעט ללא תפאורה.

עם התפתחות הטכנולוגיה התווספו לתפאורה המסורתית מרכיבים כמו אקרני טלוויזיה על הבמה, שליטה ממוחשבת בתזוזת פריטי תפאורה, העלאת מוצגים אמתיים על בימת התיאטרון (כגון מכונית נוסעת) ועוד.

ראו גם
------

* עיצוב במה

לקריאה נוספת
------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **תפאורה** |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **תפאורה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **תפאורה** |

* דן אוריין, **התפאורה בדרמה ובתיאטרון**, בית הספר לחינוך של התנועה הקיבוצית ארנים 1980

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007534164905171
* NKC: ph819873

 |
ציור בסגנון אנימה של אישה קורצת.
קריצה
**קריצה** היא מחווה גופנית בה האדם סוגר את אחד מעפעפי עינו ואחר פותח אותו. הקריצה יכולה להיות רצונית ולשמש כמסר סמוי או גלוי, על פי קוד-התנהגות חברתי מוסכם או כעווית בלתי רצונית.

לא כל בני האדם מסוגלים לקרוץ, וחלק מהם מסוגלים לקרוץ רק בעין אחת (בדרך כלל בעין שאינה דומיננטית).

משך הקריצה
----------

בעוד שמצמוץ היא פעולה ספונטנית החיונית לתפקוד העין, ומתרחשת במתואם בשני העפעפיים ולה מאפייני קצב וזמן שכיחים (בין 300 לבין 400 מילישנייה לפעולת מצמוץ אחת ובממוצע 10 פעולות מצמוץ בדקה) - הרי שקריצה יכולה להימשך זמן רב יותר ואינה מתאפיינת בקצב מסוים.

מסר הקריצה בתרבות
-----------------

תרבויות שונות מייחסות משמעויות שונות לקריצה. למשל, בחלק מהתרבויות קריצה של גבר לאישה או של אישה לגבר נחשבת למעשה בוטה או גס.

בתרבות בישראל הקריצה משמשת בהעברת מסרים שונים:

* מסר של חיבה או קרבה.
* מסר שמעיד על אי נכונות הדברים שנאמרים על ידי הקורץ.
* מסר מיני סמוי.
* מסר של סוד, של "שיישאר ביננו" או מסר סמוי של אישור לפעולה שבנסיבות אחרות הייתה נחשבת לפסולה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **קריצה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קריצה** |
**פטר פופלקה** (בצ'כית: **Petr Popelka**; נולד ב-1986 בפראג) הוא מנצח ומלחין צ'כי. מאז עונת 2020/2021 הוא היה המנצח הראשי של תזמורת הרדיו הנורווגית באוסלו ומנצח אורח ראשי של התזמורת הפילהרמונית יאנצ'ק באוסטרבה. מאז עונת 2022/2023 הוא גם מנצח ראשי ומנהל אמנותי של תזמורת הרדיו של פראג.

קריירה
------

פטר פופלקה קיבל את הכשרתו המוזיקלית כנגן קונטרבס בקונסרבטוריון של פראג ובאוניברסיטת פרייבורג למוזיקה. בגיל 19 הפך לחבר בתזמורת הרדיו של פראג ובשנת 2009 הפך לאקדמאי של תזמורת רדיו בוואריה. מ-2010 עד 2020 ניגן כסגן נגן קונטרבס סולו עם התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן.

מאז 2016 פופלקה התמסר יותר ויותר לניצוח ולמד אצל ולדימיר קירדג'יב, פטר אטווש, אלן גילברט, יאפ ואן זביידן ויוהנס שלאפלי.

בעונת 2019/2020 הוא היה מנצח עמית של תזמורת רדיו צפון גרמניה והיה מנצח אורח בתזמורת הסימפונית הלאומית של דנמרק, התזמורת הפילהרמונית של ברגן, התזמורת הפילהרמונית יאנצ'ק ותזמורות צ'כיות שונות אחרות. כמנצח אורח ניצח באופרה הנורווגית באוסלו ובזמפר-אופרה. פטר ניצח על האופרה "דרקון הזהב" מאת פטר אטווש בתיאטרון הלאומי של פראג ובאופרה הממלכתית ההונגרית בבודפשט.

פטר פופלקה עובד גם כמלחין והיה מלחין מגורים בפסטיבל PODIUM Mödling ב-2015, שם ניצח על הבכורה של יצירתו "מבוך הלב". הסצנות שלו לרביעיית פסנתר הוצגו בבכורה באולם הזכוכית של המוזיקפריין בווינה.

ביוני 2023 הוא נבחר ליורשו של אנדרס אורוסקו-אסטרדה כמנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של וינה מעונת 2024/25.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של פטר פופלקה

* פטר פופלקה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* פטר פופלקה, באתר אייטונס (באנגלית)

* פטר פופלקה, באתר ספוטיפיי

* פטר פופלקה, באתר AllMusic (באנגלית)

* פטר פופלקה, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* פטר פופלקה, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1268745561
* MusicBrainz: 1411d11d-3e6c-4a9f-9316-97d72385ef14
* NKC: xx0248024
* VIAF: 4430159156323912180000
* WorldCat (עם VIAF): 4430159156323912180000

 |
**לוּאי נופי** (נולד ב-14 בינואר 1985, בנצרת, ישראל) הוא שחקן קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה ערבי-ישראלי.

ביוגרפיה
--------

נופי גדל והתחנך בנצרת, בן הזקונים למשפחה נוצרית שיושבת בעיר מזה כ-14 דורות. לאביו עסק לתיקון רעפים, אמו עקרת בית. חוג התיאטרון בבית הספר הוביל אותו לעזוב בגיל 18 לתל אביב ללמוד משחק בבית צבי. זמן קצר לאחר שסיים את לימודיו בשנת 2007, לוהק לתפקיד בסרטו של ערן ריקליס, "עץ לימון", והופיע מאז בשלל הפקות, כולל "עספור", "דיג", "מטומטמת", "עבודה ערבית, "מזרח תיכון מרכז" ו"תמרות עשן".

בעקבות השתתפותו בזגורי אימפריה, החל לקבל זימון לאודישנים להפקות נוספות. הוא גילם דמויות בסרטים "להישאר בחיים", "ערבים רוקדים", "עלטה" ו"רוק בקסבה". הוא התפרסם גם בגילום דמויות בסרטים "בקבוק בים של עזה" ו"תחת אותה אש" בבימויו של סאמח זועבי, שליהק אותו גם לסרטו "איש ללא סלולרי". הוא הופיע גם בסרט קצר משנת 2009 בבימויו של יחזקאל לזרוב, "לשביה". השתתף גם בסרט "Pink Subaru" בבימויו של הבמאי היפני קזויה אוגאווה ובסרט "Miral" בבימויו של ג'וליאן שנאבל.

בשנת 2015 הופיע בסדרות התסריטאי ואטלנטיקה, ולוהק גם לתפקידי מפתח בסדרות שב"ס והשוטר הטוב. גילם תפקיד משנה גם ב"סטוקהולם".

משנת 2015 החל להופיע בהפקות בינלאומיות שונות, כולל בסדרות "ההבטחה", "הרודן" ובסרטי הקולנוע "בנו של האחר" ו-"Holy Lands" משנת 2019.

בשנת 2018 ו-2019 הופיע בשתי עונות של הסדרה הקומית שב"ס מבית כאן 11 בתפקיד - פייסל, אסיר המפיק פודקסט בכלא, זאת כחלק מהחבורה של האסירים הביטחוניים היושבים בתא משותף בכלא ענבים.

בשנת 2020 דובב בקולו את אלי כהן במהלך משפטו, בסרט התיעודי מבית כאן 11, "לוחם 566 - הסיפור שלא סופר על אלי כהן". באותה שנה החל להצטלם לסרט הקומי "Gaza Weekend".

ביוני 2020 החל לשחק בעונה השלישית של סדרת הנוער "התחנה". השתתף גם בסדרה "הנחלה" מבית קשת 12 בתפקיד פאדי.

הוא השתתף בהצגה "הדור השלישי", בתיאטרון הבימה וגילם בהצגה אלף לילה ולילה בבימויו של נורמן עיסא.

ב-2022 שיחק בעונה הרביעית בפאודה בתפקיד עאדל טוואלבה.

ב-2023 השתתף בסדרה שמיים אדומים המשודרת ברשת 13.

קישורים חיצוניים
----------------

* לואי נופי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* לואי נופי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* לואי נופי, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* לואי נופי, באתר ספר הקולנוע הישראלי
* לואי נופי, באתר AllMovie (באנגלית)
* לואי נופי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* לואי נופי, בארכיון הבימה
* הדס בשן, "אני אוהב לבלות, לא להפגין", באתר מאקו, 29 ביולי 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  PINK SUBARU english trailer
2. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb17763023z (data)
* ISNI: 0000 0004 6879 6500
* SUDOC: 168719908
* VIAF: 306487512
* WorldCat: viaf-306487512

 |
מאפי פודינג יורקשייר מוכנים
פודינג יורקשייר כחלק מארוחת צלי יום ראשון
פודינג יורקשייר כקערה לרוטב בשר, נקניקיות, מחית ואפונה
**פודינג יורקשייר** הוא מאפה עשוי בלילה מהמטבח הבריטי. הוא מוגש לצד רוסטביף או מנות אחרות הכוללות רוטב בשר עשיר, ונלווה באופן מסורתי לארוחת צלי יום ראשון. המנה אהודה מאוד בכל רחבי הממלכה המאוחדת.

היסטוריה
--------

פודינג יורקשייר מוגש באופן מסורתי עם צלי יום ראשון ולעיתים מוגש כמנה נפרדת לפני מנת הבשר העיקרית. אכילתו כמנת פתיחה נפוצה עדיין ביורקשייר. כשהוא נאכל כמנת פתיחה בדרך כלל מצורף לו רוטב בשר ובצל. רוטב הבשר נחשב בעיני רבים כליווי חיוני לפודינג יורקשייר. מקור המנהג בתקופות עוני, בהן אכילת מנה משביעה כפודינג יורקשייר קודם לבשר עודדה הסתפקות בכמות קטנה יותר של בשר. כיוון שרוטב הבשר העשיר משומן הצלי הוגש עם הפודינג במנה הראשונה, לעיתים קרובות הוגשו פטרוזיליה או רוטב בשמל עם המנה העיקרית ומנת הירקות.

הכנה
----

להכנת פודינג יורקשייר שופכים את הבלילה לתוך תבנית שקעים משומנת שחוממה קודם לכן עד שהשמן שבה לוהט, ואפיית המאפים בחום גבוה עד שיתפחו. בעבר אפו אותו בתבנית גדולה תחת הצלי כדי לקלוט את טפטופי השומן, או באותה תבנית בה נצלה קודם לכן הבשר כדי לעשות שימוש בשומן הבשר שנותר בכלי. כיום מקובל להשתמש בתבנית שקעים, כמו לאפיית מאפינס.

ניתן להקפיא פודינג יורקשייר כשהוא עטוף במהודק, ולהפשירו לפי הצורך. כיום נפוצות גם יחידות אישיות שלו (שנאפו בתבנית לחמנייה) המשווקות כמוצר קפוא.

גיוונים
-------

כאשר אופים את המאכל עם נקניקיות בתוכו הוא מכונה "קרפדה במאורה". בתפריטי הפאבים המאפה משמש כקערה, בה מגישים מגוון מילויים. ניתן להשתמש במאפה גם כמאכל מתוק, במילוי ריבה, סירופ זהוב, סוכר או שמנת.

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פודינג יורקשייר** |

קישורים חיצוניים
----------------

* פודינג יורקשייר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אין הוא פודינג במובן המוכר בישראל של קינוח העשוי קרם מתוק קרוּש
**הנס יואכים שפס** (בגרמנית: **Hans-Joachim Schoeps**;‏ 30 בינואר 1909 – 8 ביולי 1980) היה פילוסוף וחוקר דתות יהודי-גרמני. היה ממנהיגי היהודים הצעירים בגרמניה בשנות השלושים.

ביוגרפיה
--------

הנס-יואכים שפס נולד וגדל בברלין, גרמניה. 

כשהיה סטודנט למדעי המדינה בשנות השלושים הקים את Der deutsche Vortrupp Gefolgschaft deutscher Juden (חיל החלוץ היהודי של היהודים הגרמנים). בשיאו היו בארגון 150 משתתפים. מטרת הארגון הייתה להיות תנועה פוליטית המייצגת את היהודים בעלי זיקה לתרבות הגרמנית אך תוך שמירה על ציביון דתי.

הארגון התנגד לציונות ולליברליזם. אנשי הארגון לא האמינו שגרמניה תלך בדרכי הנאציזם אלא תפעל לשילוב של היהודים בחברה. בשנת 1935 סגר הגסטפו את הארגון.

בשנת 1938, כשבעה שבועות לאחר ליל הבדולח, ברח שפס לשוודיה. הוריו נשלחו לטרזיינשטט ב-4 ביוני 1942. אביו נפטר כשישה חודשים לאחר מכן במחנה, ואמו נרצחה באושוויץ. הוא חזר לגרמניה בסתיו 1946.

לאחר המלחמה קרא להקמת משטר מלוכני בגרמניה.

שפס נפטר ב-8 ביולי 1980, בארלנגן, גרמניה.

הגותו
-----

שפס האמין בשילוב היהודים בחברה הגרמנית בעוד הם שומרים על זהות יהודית. הוא חשב שהיהודים הם חלק מהחברה הגרמנית ומתאפיינים רק בדתם. הוא הגדיר עצמו כיהודי פרוסי שמרן. הוא התנגד לציונות בטענה שהיא ביטוי להתבוללות, שכן הציונות אמרה שעל היהודים להיות ככל העמים. 

בשנת 1951, לאחר מלחמת העולם השנייה, יזם והכין תוכנית מפורטת לחידוש השלטון המלוכני בפרוסיה. תוכנית זו זכתה לסיקור נרחב אך לא התממשה.

יחסו להומוסקסואליות היה ייחודי. הוא סבר שההקשר המקראי בו נאמר האיסור הוא רק לגבי פולחן אלילי של משכב זכור ולא אקט מיני רגיל. לכן טען שאין כל בעיה בהומוסקסואליות ואף היה מהתומכים הנלהבים לביטול החוק האוסר על הומוסקסואליות בגרמניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנס יואכים שפס** בוויקישיתוף
* הנס יואכים שפס, ברשת החברתית Goodreads
* הנס יואכים שפס (1909-1980), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007267591805171
* BIBSYS: 90089523
* BNE: XX1440566
* BnF: cb12028906b (data)
* CiNii: DA01485233
* GND: 118758985
* ISNI: 0000 0001 1778 2182
* LCCN: n50005050
* LNB: 000239748
* NKC: jn20000701613
* NLA: 35482176
* NLK: KAC2018L9883
* NSK: 000312365
* NTA: 068397577
* RERO: 02-A005604293
* SELIBR: 387317
* SNAC: w67n37gv
* SUDOC: 028457366
* Trove: 968961
* VcBA: 495/212754
* VIAF: 102317217
* WorldCat: lccn-n50005050

 |
מקדש המוקדש לסנטה מואֵרטֵה, דמות מרכזית בקתוליות העממית של מקסיקו.
במדע הדתות ובחקר פולקלור, **דת עממית** או **דת פולקיסטית** הוא מושג המתאר אוסף רחב של פולחנים ואמונות הייחודי למקום או לקבוצה אתנית שאינן עקביות עם עקרונותיה של אף דת מאורגנת אחת. חלק גדול ממנהגי ופולחני הדת העממית נחשבים אמונות טפלות על ידי אלו שמחוץ לקבוצה לה שייך הפולחן.
דתות עממיות מקבלות לרוב את שמן מחוקרים חיצוניים המתארים את הדת. מטעם ציבור מאמיניהם לרוב הדת העממית חסרת שם, בין מכיוון שהיא שקופה (כלומר נדמת כחלק טבעי מהדת המאורגנת או מהתרבות הלאומית) או שאין הם מזהים את אוסף האמונות המקושר אליה כמשויכות לתופעה אחת המורכבת מהן.

סוגים של דת עממית
-----------------

המחקר מבדיל בין שלושה סוגים שונים של דת עממית.

### אספקט עממי של דת מאורגנת

הסוג הראשון הוא הממד הדתי של התרבות העממית, או הממדים העממיים-תרבותיים של הדת. ממדים אלו כוללים אמונות ומנהגים נפוצים שאינם חלק מהדוקטרינה הדתית ואינן מוכרות על ידי הממסד הדתי, אך בכל זאת מזוהות עם המאמינים של דת מסוימת. לדוגמה, ברוב העולם הנוצרי מציינים את הולדת ישו בחג המולד, אך החג כולל גם אוסף של מנהגים ואמונות שאינו עקבי עם סיפור הולדת ישו- כגון אחזקת וקישוט עץ אשוח, חלוקת המתנות על ידי סנטה קלאוס בערב חג המולד, ועוד. במדינות נוצריות שונות נהוגים מנהגים שונים בחג זה. דוגמה נוספת לכך המופיעה ביהדות היא ההמתנה לאליהו בליל הסדר.

אספקטים עממיים אלו מזוהים עם דתות מאורגנות מבוססות, לדוגמה נצרות עממית, הינדואיזם עממי ואסלאם עממי. המונח משמש גם, במיוחד על ידי אנשי הדת של הדתות המאורגנות, לתיאור רצונם של אנשים שלעיתים רחוקות משתתפים בפולחן דתי ואינם משתייכים לארגון דתי כמו קהילה יהודית או כנסייה, לקיים טקסים דתיים בנקודות ציון בחייהם, במיוחד חתונות, לוויות ולידות. במשמעות זו המושג דומה למושג מסורתיות בחברה הישראלית.

### דתות חסרות ארגון

סוג שני הן דתות חסרות ארגון, כמו אלו המאפיינות חברות של ציידים-לקטים. הפילוסוף ויליאם ג'יימס טען שדתות מאורגנות בהכרח צמחו מתוך סוג זה של דת, ולכן מגדיר את הדת המאורגנת כתוצאה ותת סוג של צורת פולחן זו. דתות נאו-פגניות רבות וחלק מתנועות העידן החדש מהוות צורה מודרנית של סוג דת זה.

### דת סינקרטיסטית

הסוג השלישי הוא השם הניתן לסינקרטיזם שנוצר בין שתי תרבויות בעלות שלבים שונים של ביטוי דתי פורמלי, לדוגמה במפגש של הנצרות עם תרבויות ילידיות (שדתותיהן חסרות ארגון) בעולם החדש. דתות רבות מסוג זה נוצרו כתוצאה מקולוניאליזם ומסחר העבדים האטלנטי, לדוגמה וודו, אומבנדה וקנדומבלה ששילבו אמונות אפריקאיות עם הדוגמה הנוצרית, אך קיימות גם דוגמאות מוקדמות יותר ואלימות פחות, למשל הסינקרטיזם היפני בין בודהיזם ושינטו המכונה שינבּוּטסוּ-שוּגוֹ, (קאנג'י: 神仏習合 ,רומאג'י: *Shinbutsu-shūgō*), והדת הסינית העממית שמכילה אמונות ופולחנים בודהיסטים, דאואיסטים וקונפוציאנים.

ראו גם
------

* רפואה מסורתית
* שמאניזם

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דת עממית** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Bowman, Marion (2004). "Chapter 1: Phenomenology, Fieldwork, and Folk Religion". In Sutcliffe, Steven (ed.). *Religion: empirical studies*. Ashgate Publishing, Ltd. pp. 3–4. ISBN 978-0-7546-4158-2.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4063834-0
* NDL: 00567675
* NKC: ph208678

 |
רכבת חשמלית בתחנה, סביבות 1900
מבנה התחנה מכיוון הנהר, 1920
אולם הנשפים במלון גאר ד'אורסה
**גאר ד'אורסה** (בצרפתית: **Gare d'Orsay**) הייתה תחנת רכבת בקו פריז-אורליאן בין השנים 1900–1939, מאז 1986 משמש מבנה התחנה את מוזיאון ד'אורסה.

היסטוריה
--------

באתר התחנה, על גדות נהר הסן החל להבנות ב-1810 "ארמון אורסה" (Palais d'Orsay) שיועד להיות מקום מושבה של מועצת המדינה של צרפת, המבנה לא הושלם מעולם ורק קומת הקרקע שלו שימשה את המועצה מ-1840. ב-1842 השתכן במקום בית משפט מנהלי (*Cour des Comptes*). לאחר נפילת הקיסרות השנייה ב-1870 הועברו מוסדות הממשל הללו לפאלה רויאל. בלילה שבין ה-23 ל-24 במאי 1871 הועלה המבנה באש על ידי אנשי הקומונה הפריזאית.

שרידי המבנה נרכשו על ידי חברת מסילת הרכבת פריז-אורליאן, שתכננה את מסילת הרכבת החשמלית הראשונה בצרפת. התחנה נחנכה ב-28 במאי 1900 לקראת התערוכה העולמית של פריז ובצידה הדרומי נפתח בית מלון ובו 370 חדרים.

רציפי התחנה, הממוקמת ממש על גדות הסן, הוצפו בעת שיטפון 1910 בפריז. בשנת 1939 הפכה התחנה למיושנת, כיוון שרציפיה הקצרים לא יכלו לשרת את הרכבות הבין-עירוניות הארוכות. לפיכך המשיכה להתקיים כתחנה לרכבת פרוורית בלבד. חברת SNCF מפעילה עד היום את תחנת ה-RER ‏ *Musée d'Orsay* במרתפי התחנה המקורית. בעת מלחמת העולם השנייה השתמשו הנאצים בתחנה לשילוח שבויי מלחמה והם אף שבו לאחר סיום המלחמה לתחנה זו. שלטי הנצחה למאורע זה נקבעו על דופן המבנה. כן שימש המבנה כתחנה למיון דואר.

לאחר סגירת התחנה המשיך בית המלון לפעול עד 1973. בין היתר שימש המקום כאתר צילום לסרטי קולנוע, בהם גרסת אורסון ולס ל"המשפט" מאת פרנץ קפקא (1962, בכיכובו של אנתוני פרקינס) ו"הקונפורמיסט" (ברנרדו ברטולוצ'י, 1970). באולם הנשפים המפואר של בית המלון, בו אירח הממשל מסיבות עיתונאים, נשא שארל דה גול את נאומו ב-19 במאי 1958, שהביא לסופה של הרפובליקה הצרפתית הרביעית.

בשנת 1977 החליטה ממשלת צרפת להפוך את מבנה תחנת הרכבת למוזיאון לאמנות. משרד האדריכלים ACT (האדריכלים רנו בארדוו, פייר קולבוק וז'אן־פול פיליפון) נבחרו להתאים את המבנה למטרתו החדשה - וזאת באמצעות הקמת כ-20,000 מטרים רבועים של שטחי תצוגה. המוזיאון נפתח ב-1 בדצמבר 1986 במעמד נשיא צרפת פרנסואה מיטראן. שעון התחנה הגדול ניצב עדיין בחלל המרכזי של המוזיאון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גאר ד'אורסה** בוויקישיתוף
* ההיסטוריה של מוזיאון ד'אורס, באתר המוזיאון

הערות שוליים
------------

1. ↑  תחנת מוזיאון ד'אורסה של ה-RER
2. ↑  סרטים שצולמו בתחנת גאר ד'אורסה, IMDb