recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**הפועל מרמורק רחובות רחלי** הייתה קבוצת כדורגל נשים וחלק ממועדון הפועל מרמורק, ששיחקה בליגת העל בכדורגל נשים. הקבוצה נוסדה בשנת 1998 עם הקמת ליגת הנשים בארץ ושיחקה בליגה הבכירה עד להפסקת פעילותה על ידי ההתאחדות בשנת 2010.
בשנת 2017 נפטרה אוהדת קבוצת הגברים הפועל מרמורק, רחלי שרעבי, והוחלט לקרוא על שמה את מועדון הנשים שהוקם מחדש ב-2018. הקבוצה שיחקה בליגה הלאומית שלוש עונות ולאחר מכן העפילה לליגת העל, בסיום עונת 2020/2021. לאחר עונה אחת בליגת העל התפרקה הקבוצה לאחר שלא הצליחה להעמיד קבוצה ולעבור בבקרה התקציבית.

בליגה
-----

הקבוצה לקחה חלק בליגת הנשים מהקמתה בעונת 1998/1999. הישג השיא שלה היה בעונת 2004/2005 כשסיימה רביעית בפלייאוף העליון.

בעונת 2006/2007 סיימה אחרונה בליגה והייתה אמורה לרדת לליגה השנייה אך כיוון שכל קבוצות הליגה השנייה התפרקו שיחקה גם בעונה העוקבת בליגה הראשונה. בדיעבד הסתבר כי הקבוצה קנתה את מקומה בליגה הראשונה והוחלט על פירוק הקבוצה וענישת הבעלים של המועדון.

עד לפירוקה המשיכה הקבוצה לשחק בליגה הראשונה (והיחידה בתקופה זו) וסיימה בשלוש העונות במקום האחרון כשבעונות 2007/2008 ו-2008/2009 לא הצליחה להשיג אפילו נקודת ליגה אחת.

הקבוצה הוקמה מחדש והצטרפה לליגה הלאומית החל מעונת 2018/2019 ובסוף עונת 2020/2021 סיימה ראשונה ועלתה לליגת העל.

בעונת 2021/2022, לאחר מאבק ארוך וצמוד בתחתית הטבלה, הצליחה הקבוצה לנצח במחזור האחרון את האלופה הנכנסת, מ.ס. קריית גת, ולהישאר בליגה. למרות זאת, המועדון לא הצליח להעמיד קבוצה לעונה הבאה וסגר את קבוצת הנשים.

תארים
-----

* **אליפות הליגה הלאומית**: 1
	+ 2020/2021

קישורים חיצוניים
----------------

* הפועל מרמורק, ברשת החברתית פייסבוק
* הפועל מרמורק באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* הפועל מרמורק רחובות נשים, ברשת החברתית פייסבוק(הקישור אינו פעיל, 19.11.2021)

הערות שוליים
------------

1. ↑  עסק הביש: שחיתות בכדורגל. תחקיר מעריב
2. ↑  חנן עדני הורחק לשנתיים מהכדורגל, באתר וואלה!‏, 7 ביולי 2009
3. ↑  היסטוריה בספורט ברחובות
4. ↑  הפועל מרמורק הורדה לליגה הלאומית
5. ↑  רשמית: הפועל ב״ש חזרה לליגת העל, מרמורק סגרה את קבוצת הנשים
**שארית יהודה** הוא ספר הלכתי, בלשון הקודש, שמרכז את חיבורי רבי יהודה לייב (המהרי"ל) רבה של ינוביץ'. הספר מכיל ביאור בהלכות מליחה ותשובות בכל חלקי השולחן ערוך.

מבנה הספר
---------

הספר כולל תשובות לשאלות בהלכה בארבעת חלקי השולחן ערוך.

חלק מהשאלות שנשאל באו לבאר דעת אחיו אדמו"ר הזקן בשולחן ערוך שלו, תקנותיו, וטעמו בנוסח הסידור. בתשובותיו מוסר המהרי"ל שמועות ששמע מאדמו"ר הזקן. תשובות אחדות כתב בכמה מהדורות ונדפסו כולם. בנוסף לתשובות מופיעים בספר גם:

* הלכות מליחה. פנים הספר הוא שולחן ערוך (של ההבית יוסף) עם הגהות הרמ"א ובאר הגולה (רבקש). תחתם בא חיבור המהרי"ל בצורת הערות וכולל פירוש, טעמי ההלכות וקיצור הלכות מנושאי כלי השו"ע.
* הלכות ציצית משו"ע סימן ח' ומתחתם "קיצור דברי ראשונים ואחרונים" מהמהרי"ל.
* חידושים על גמרא (ז' סימנים).
* הערות לכמה סימנים בשולחן ערוך הרב.
* שער השמועה - (י' סימנים) שמועות והנהגות - רובם מאדמו"ר הצמח צדק.

מהדורות
-------

כתביו ההלכתיים של יהודה לייב מיַנוֹבִיץ' נקבצו ויצאו לאור לראשונה בוילנא בשנת 1841, בספר בשם "שארית יהודה", על ידי נכדו הרב זאב וואלף.

בשנת 1957 הרבי מלובביץ ערך והוציא לאור מהדורה שנייה בשני חלקים ויצא לאור בהוצאת ספרים קה"ת, החלק ראשון הוא דפוס צילום מהמהדורה הראשונה, ובחלק השני הוספות שו"ת חדשות מכתבי יד חדשים שנמצאו, ראשי פרקים מתולדות חייו של יהודה לייב ותוספת הערות וציונים (בעיקר לנושא הנידון בשו"ת צמח צדק).

מהדורה שלישית מחודשת, בכרך אחד, גם זו על ידי הוצאת קה"ת, נערכה על ידי הרב שלום בער לוין והרב יצחק וילהלם ויצאה לאור בשנת 2009. במהדורה החדשה נסדר הספר מחדש, נוספו סימנים חדשים שנדפסו במקומות שונים ומכתבי יד, ובשולי הגיליון באו מראי מקומות וציונים. בסוף הספר באו מפתחות.

כתב יד
------

באדר א' תשפ"ב (פברואר 2022) העלתה ספריית חב"ד לאתר האינטרנט של הספרייה סריקה מכתב ידו, מאוסף כתבי היד של הספרייה, של כתב היד המקורי ממנו נערך הספר.

קישורים חיצוניים
----------------

* הספר באתר היברו בוקס, מהדורת PDF
* הספר באתר ספריית חב"ד, מהדורת טקסט
* סקירה על הספר

הערות שוליים
------------

1. ↑  שארית יהודה (PB)
2. 1 2  שו"ת "שארית יהודה" למהרי"ל מיאנאוויטש ● סקירה
3. ↑  בן הרב ישעיה בנו של המהרי"ל [דרוש מקור]
4. ↑  ספר שארית יהודה (חב"ד) - ווילנא, תר"א - מהדורה ראשונה
5. ↑  במהדורה זו נשמטו תולדות חייו של המהרי"ל
6. ↑  238
**יֶזִ'י רַדְזִיוִיל** (בפולנית: **Jerzy Radziwiłł**, בליטאית: **Jurgis Radvila**; ‏1480 – אפריל 1541) המכונה **הרקולס** היה אציל פולני.

הוא היה סגן נושא גביע (אנ') (בפולנית Podczaszy) של ליטא מ-1510, וויבוד של הוויבודיה של קייב (אנ') מ-1510, הטמאן של ליטא ב-1521 שליט מבצר (אנ') של טרקאי מ-1522, שליט מבצר של וילנה מ-1527, מרשל חצר (אנ') מ-1528, הטמאן גדול של ליטא (אנ') מ-1531, סטארוסטה (אנ') של גרודנו, נאמיסטניק של וילנה, מיישגולה, מרצ'ק, אוטנה, לידא, בייליצה וקרינקי. הוא היה האב המייסד של ענף בירז'-דובינגיאי (אנ') (הידוע גם כענף הפרוטסטנטי) של משפחת רדזיוויל.

הוא נודע בזכות הישגיו הצבאיים וכפוליטיקאי מוכשר. הוא השתתף בעימותים הצבאיים השונים נגד נסיכות מוסקבה, הקוזאקים והטטרים. לאחר שהשיג כ-30 ניצחונות צבאיים, הוא מכונה הרקולס הליטאי.

בשנת 1526 כחבר במועצת הלורדים הליטאית (אנ') הוא עתר ללא הצלחה לדוכס הגדול של ליטא (אנ') זיגמונט הראשון "הזקן" לחידוש ממלכת ליטא (אנ') תחת שלטונו של בנו של זיגימונד הזקן, זיגמונט השני אוגוסט. בשנות ה-30 של המאה ה-15, כשהוא פועל יחד עם אחיו יאן רדזיוויל (אנ'), הוא היה בשליטה כמעט מוחלטת בענייניה הפנימיים של ליטא.

כבן למשפחת רדזיוויל רבת ההשפעה, יז'י פעל להגדלת האחוזה המשפחתית. עם מותו ירש אותו בנו היחיד מיקולאי "האדום" רדזיוויל. היו לו שתי בנות, מהן הפכה הצעירה בהן ברברה רדזיוויל (אנ') לפילגש ולימים המלכה של מלך פולין ולדוכס הגדול של ליטא זיגמונט השני אוגוסט, מה שחיזק מאוד את מעמדה של משפחת רדזיוויל בפולין ובליטא.

נישואים וצאצאים
---------------

הוא התחתן עם ברברה קיסקה. נולדו להם שלושה ילדים:

* מיקולאי "האדום" רדזיוויל (1512–1584), שלימים הפך להטמאן הגדול של ליטא, היה נשוי לקטרזינה טומיצקה
* אנה אלז'בייטה רדזיוויל (1518–1558), נישאה לסיימון הולזנסקי דוברוביץ'. (נפטר ב-1550) ב-1548
* ברברה רדזיוויל (אנ') (1520–1551), נישאה לסטניסלב גאסטולד (אנ'), ולאחר מותו ב-1547 נישאה בחשאי למלך פולין זיגמונט השני אוגוסט והוכתרה כבת זוגו המלכה בשנה שלאחר מכן, למרות מחאות הסיים והסנאט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יז'י רדזיוויל** בוויקישיתוף

ביאורים
-------

1. ↑  נושא גביע היא משרה היסטורית בכירה בחצרות מלכות. תפקידו המקורי של נושא הגביע היה למזוג, לטעום ולהגיש משקאות (בפרט יין) למלך ולאורחיו. משום שהיה חשש שמשקאות עלולים להיות מורעלים, הייתה זו משרת אמון קרובה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 128744154
* ISNI: 0000 0000 1741 3400
* LCCN: nb2014017946
* VIAF: 72452453
* WorldCat: lccn-nb2014017946

 |
אלמר פאד
**אלמר ג'יי. פאד** (אנגלית: **Elmer J. Fudd**) הוא דמות בדיונית של צייד מה"לוני טונס", סדרה בהשתתפות הארנב המצויר באגס באני אשר נוצרה על ידי האחים וורנר.

מטרתו של אלמר לצוד ארנבים, אך הוא אף פעם לא מגשים מטרה זו. יש לו מבטא יוצא דופן, שבו הוא ממיר את העיצורים R ו-L ב-W. דוגמה: "תהיו מאוד, מאוד בשקט. אני צד אוְּנבים". בסרטון "The Old Grey Hare" משנת 1944 הוא אף ביטא את שמו "המל פאד". יש לו גם צחוק מתגלגל, שמרגיז לעיתים דמויות אחרות ומהווה מושא לבדיחות. לעיתים מוצג אלמר בסרטונים אחרים כבעל מקצועות שונים כגון: עורך-דין ומנהל בית מלון. לעיתים הנחה גם ספיישלים כגון: "חיים שכאלה" לבאגס באני שבו על הדרך הוא ויוסמיטי סאם ניסו לנקום בבאגס על ידי שהביאו לו פצצה בתוך חבילה.

בדרך כלל מככב אלמר פאד לצד באגס באני או דאפי דאק ולעיתים גם עם סילבסטר. הסרטונים הידועים ביותר שבהם הופיע הם הסרטונים של צ'אק ג'ונס "What's Opera, Doc?",
"Rabbit of Seville" ו-"!Duck! Rabbit! Duck".

בסרטון "rabbit, fire" הודה פאד שהוא עוסק בציד בשביל הספורט בלבד בגלל היותו צמחוני.

ב"תעלומות סילבסטר וטוויטי" הוצג קרוב משפחה שלו בשם "סם פאד" העובד כבלש.

במספר סרטונים הוא מוצג בתור מישהו שחי לבד ואף נהנה מבדידותו, שאף את יום הולדתו הוא חוגג לבד באין מפריע.

מדבבים
------

* ארתור קיו. בריאן (עד מותו בשנת 1959)
* מל בלאנק (1980-1948)
* האל סמית' (1961-1960)
* ג'ף ברגמן (1993-1989)
* גרג בורסון (1995-1990)
* פרנק ולקר (1995)
* בילי וסט (מ-1996 עד היום)

מדבבים בעברית
-------------

* שמעון כהן (1991)
* יהויכין פרידלנדר (לסירוגין עם שמעון כהן, 1991)
* יוני חן (1996-1993)
* שמחה ברבירו (2003-1996, 2021)
* עמי מנדלמן (1997, 2008)
* אלי לולאי (2012)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלמר פאד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  בדיבוב של הקלטות שיצאו בשנות התשעים מכונה "אולמר פאד"
2. ↑  באנגלית: Shhh. Be vewy vewy quiet, I'm hunting wabbits

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: d11fb152-ee9f-4a25-8755-232373e2bf09

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בתוכנית לאומית להשפעה חברתית. אם התכוונתם לרב ופוסק, מחבר הספר פרי חדש (פר"ח), ראו חזקיה די סילוה.
לוגו המיזם
הלוגו הקודם של הפרויקט - עד יולי 2017
**פר"ח** (ראשי תיבות של "פרויקט חונכות") היא תוכנית לאומית להשפעה חברתית במסגרתה פועלים סטודנטים מכל רחבי ישראל בחונכויות לילדים הזקוקים לעזרה חברתית רגשית ולימודית, בתמורה למלגה. החונכים מעניקים לילדים תשומת לב אישית ודגם חיובי לחיקוי ובכך מסייעים לילדים לממש את הפוטנציאל הגלום בהם, לפתח הערכה עצמית חיובית ולשגשג.

בפר"ח פעילים מיזמים רבים ומגוונים של חונכות, ביניהם מיזמים של **חונכות אישית** ושל **חונכות קבוצתית** במגוון תחומים ובמגוון גילאים, החל מתלמידי בית ספר יסודי ועד לסטודנטים.

בשנת 2016 פעלו בפר"ח כ-22,000 סטודנטים. למעלה מ-50,000 תלמידים קיבלו סיוע במסגרת פעילות פר"ח בשנה זו. בסך הכל השתתפו במיזם מאז הקמתו כמיליון ילדים וסטודנטים.[דרוש מקור]

המיזם הוקם ב-1974 ותחילתו ברעיון של רוני עטר ומיכאל אבשלום לוי, אז דוקטורנט למתמטיקה במכון ויצמן למדע, אשר רתם לנושא את פרופ' חיים הררי, מסגל המכון. השניים גייסו קבוצה של מדענים וסטודנטים במכון, ואלה העניקו שירותי חניכה לתלמידי בית ספר באזור רחובות. ב-1975 העמיד משרד החינוך בראשותו של אהרון ידלין תקציב למאות מלגות לסטודנטים במסגרת המיזם, וקבוצה ראשונה של 100 סטודנטים מהפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית החלה בחניכה באזור יבנה ורחובות. לאחר מינויו של הררי ב-1979 ליו"ר הוועדה לתכנון ולתקצוב האוניברסיטאות הוא פעל לצירוף כלל המוסדות האקדמאיים לתוכנית, ב-1982 המליצה ועדת קצב לבחינת שכר הלימוד כי החונכים בפר"ח יקבלו מלגה בגובה מחצית משכר הלימוד.

המיזם זכה בפרס ישראל לשנת תשס"ח (2008) בתחום מפעל חיים על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה.
מנימוקי השופטים:
"פר"ח פרויקט החונכות הפך במרוצת שלושים וארבע שנותיו למפעל גדול וייחודי מסוגו, המשפיע על חייהם של למעלה ממיליון ישראלים (ילדים וחונכים). פר"ח יזם וטבע את העיקרון שמקבלי מלגות מהציבור חייבים בהענקת תמורה לקהילה. פר"ח מצטיין במקצועיות, בחסכנות ניהולית ובמוטיבציה גבוהה לתרום למען החברה בישראל".

מלגת פר"ח
---------

**מלגת פר"ח נכון לשנת 2017 עומדת על סך 5,200 ש"ח**.

* המלגה מחושבת על פי דיווח תקופתי של מספר פגישות החונכות עליהן מדווח החונך מדי חודש. המלגה מועברת ישירות לחשבונות הבנק של החונכים בשלושה תשלומים במהלך שנת הפעילות.
* מיזמים בפר"ח הפועלים בשיתוף פעולה עם מוסדות לימוד ורשויות מקומיות, מאפשרים קבלת מלגות מוגדלות.
* תוספת מלגה למשרתי מילואים בגובה 2,600 ש"ח ניתנת לחונכי פר"ח אשר ביצעו 10 ימי שירות מילואים פעיל. חישוב 10 ימי שירות פעיל נעשה על התקופה שבין ה-15 ביולי ועד 14 ביולי בשנה העוקבת. התוספת למלגה מועברת לחשבון הבנק באופן אוטומטי במהלך החודשים אוגוסט/ספטמבר.

רישום לפר"ח
-----------

* ההרשמה לפר"ח מתבצעת באמצעות אתר פר"ח.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פר"ח
* פר"ח, ברשת החברתית פייסבוק

* פר"ח, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופ' חיים הררי, סיפורו של פרח יפהפה- הרצאה לרגל הענקת פרס ישראל לשנת תשס"ח לפרויקט החונכות פר"ח, מכון ויצמן למדע, 18.5.2008
* תולדות פר"ח באתר פרס ישראל
* נימוקי השופטים לקבלת פרס ישראל
* יהלי מורן זליקוביץ', בפרויקט פר"ח חוששים: ההפרטה תהרוס אותנו, באתר ynet, 18 באוגוסט 2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  אודות פר"ח, באתר פרויקט פר"ח
2. ↑  מידע על מלגת פר"ח, ‏2020
3. ↑  הגדלת מלגת פר"ח לחייל מילואים פעיל, באתר משרד ראש הממשלה


*
חוליה חזית. מבט על.
**חוליה** (TA: Vertebra) היא עצם לא סדירה בצורתה, המהווה חלק מעמוד השדרה.

חוליות אצל האדם
---------------

שלושים ושלוש חוליות מרכיבות את עמוד השדרה, בהן חמש החוליות המאוחות המרכיבות את עצם העצה (בין כל החוליות האחרות נמצא דיסק בין-חולייתי), וארבע החוליות המאוחות המרכיבות את עצם העוקץ (עצם הזנב). שאר החוליות מחולקות לשלושה אזורים: אזור הצוואר (שבע חוליות), האזור החזי (שתים עשרה חוליות) והאזור המותני (חמש חוליות). במופעים גנטיים חריגים ניתן למצוא מספר שונה של חוליות בכל אזור.

להוציא את שתי החוליות הצוואריות הראשונות, לחוליות אמתיות (אלו ששייכות לשלושת האזורים העליונים) מאפיינים דומים, וניתן להדגימם על ידי בחינת חוליה חזית.

### כללי

חוליה חזית. מבט צד.
חוליה מורכבת משני מבנים מרכזיים: חלק קדמי, הוא גוף החוליה (Corpus vertebrae), וחלק אחורי - קשת החוליה (Arcus vertebrae) או הקשת העצבית. קשת החוליה וחלקו האחורי של גוף החוליה יוצרים את נקב החוליה (Foramen vertebrale). קשת החוליה מורכבת משתי רגליות (Pediculus arcus vertebrae) ומשני לוחות (Lamina arcus vertebrae) ומהווה את הבסיס לשבעה זיזים: ארבעה זיזים מפרקיים ששניים מהם עליונים (Processus articularis superior; Zygapophysis superior) ושניים תחתונים (Processus articularis inferior vertebrae; Zygapophysis inferior), שני זיזים רוחביים (Processus transversus vertebrae) וזיז קוצי אחד (Processus spinosus vertebrae). את הזיזים הקוציים של החוליות, אפשר לראות ולמשש במבט אחורי על גב.
בזיזים נאחזים שרירי שלד שונים ורצועות, והזיזים המפרקיים יוצרים את המפרקים הפאצטלים בין כל שתי חוליות שכנות.

כאשר כל החוליות מופרקות זו לזו גופי החוליה יוצרים עמוד חזק שתומך בראש ובגו. קשתות החוליה יוצרות תעלה מגנה, בתוכה עובר חוט השדרה. בין כל שתי חוליות, דרך הנקבים הבין-חולייתים (Foramen intervertebrale), אחד בכל צד, יוצאים העצבים וכלי הדם השדרתיים.

ראו גם
------

* אטלס
* חולית הציר
* ניתוח עורק החוליות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חוליה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536679305171
* GND: 4189993-3
* LCCN: sh85142887
* LNB: 000301876
* TA98: A02.2.01.001

 |
**אַיֶּלֶת חיה כהנא** (נולדה בכ"ח בתמוז ה'תשמ"ז, 25 ביולי 1987) היא עיתונאית ישראלית, המשמשת ככתבת בעיתון "מקור ראשון". שימשה בעבר ככתבת פוליטית בערוץ 20 וכעורכת וכתבת במדור בעלון השבת "עולם קטן".

ביוגרפיה
--------

נולדה בשם אַיֶּלֶת חיה לאפרים ועציונה כהנא בשכונה הדתית קריית שמואל שבעיר חיפה. היא הצעירה מבין 3 בנות. משפחתה היא ממייסדי השכונה הוותיקה. כהנא למדה בבית הספר היסודי "אהרן הרא"ה" ובאולפנת בני עקיבא "סגולה" בקריית מוצקין. בוגרת תנועת הנוער "בני עקיבא".

התנדבה במסגרת השירות הלאומי במשך שנתיים בארגון נפגעי הטרור "משפחה אחת". למדה במדרשה ללימודי יהדות יעוד בירושלים ובמעלה - בית הספר לטלוויזיה לקולנוע ולאמנויות במגמת בימוי ותסריטאות. לכהנא תואר ראשון במדעי החברה מאוניברסיטת בר-אילן.

קריירה
------

את דרכה העיתונאית החלה בעלון השבת "מעייני הישועה" ובמגזין "פנימה" לאישה הדתית. משם המשיכה לעלון השבת הפופולרי "עולם קטן" שם שימשה במשך ארבע שנים ככתבת בכירה ועורכת המגזין לנוער "מקום בעולם". במסגרת עבודתה בעולם קטן כהנא סיקרה את העולם הפוליטי, המשפטי, את מפעל ההתנחלויות ביהודה ושומרון וכן ענייני דת ומדינה ויהדות התפוצות. 

בשנת 2019 התמנתה לכתבת בחדשות ערוץ 20 שם סיקרה את העיר ירושלים אך עם הקדמת הבחירות לכנסת העשרים ואחת עברה לשמש גם ככתבת פוליטית וסיקרה בעיקר את מפלגות הציונות הדתית. עם המשבר אליו נקלע ערוץ 20 הייתה כהנא בין הכתבים היחידים שנותרו במערכת החדשות של הערוץ וקיבלה לידיה את סיקור רוב הנושאים בתקופת שנת הבחירות, בהם הצגת תוכנית השלום של הנשיא טראמפ ומבצע חגורה שחורה. 

מלבד עבודתה בשטח ובאולפן, הנפיקה כהנא סרטונים קצרים בשם "חסידות לשבת" בהם הביאה רעיונות מתורת הבעל שם טוב והראתה כיצד הם משתלבים בחיי היומיום.

באפריל 2020 הודיעה כהנא על עזיבתה את ערוץ 20 והצטרפותה למערכת "מקור ראשון" ככתבת ועוסקת בין השאר בסיקור תחומי המשפטים וירושלים. כהנא הייתה אורחת קבועה בערוץ 20 ובערוץ כנסת.

חיים אישיים
-----------

כהנא מתגוררת בשכונת נחלאות בירושלים.

כהנא מקורבת לכמה דמויות רבניות בציבור הדתי ובפרט לרבנית ימימה מזרחי. כהנא נחשבת לאחת התלמידות המובהקות והקרובות ביותר של הרבנית ימימה מזה למעלה מעשור.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אילת כהנא, ברשת החברתית פייסבוק

* אילת כהנא, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* אילת כהנא, ברשת החברתית אינסטגרם
* כתבות של איילת כהנא, בעיתון מקור ראשון
* אילת כהנא, חסידות לשבת, באתר ערוץ 20

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברנז'ה: התפקיד החדש של הכתבת הסרוגה, באתר סרוגים, ‏19 באפריל 2010
**Axis Communications** היא חברת תקשורת ומצלמות שוודית. (נוסדה ב-1984).

החברה מייצרת מוצרים ופתרונות מבוססי רשתות תקשורת. בין המוצרים מצלמות רשת מסוגים שונים, סטרימרים, מקודדים, מערכות הקלטה וניהול וידאו, מערכות בקרת כניסה ואינטרקום רשת.

על פי נתוני החברה מועסקים בה כ-4,000 עובדים בלמעלה מ-50 מדינות, ומחזור המכירות שלה בשנת 2023 היה 1.6 מיליארד דולר.

מוצרים
------

אקסיס היא יצרנית של מצלמות רשת למגוון רחב של יישומים. מוצריה כוללים מצלמות ממונעות (PTZ), מצלמות עמידות בפני ונדליזם, מצלמות תרמיות, מצלמות בלחץ חנקן ומצלמות אלחוטיות. אקסיס השיקה את מצלמת הרשת התרמית הזמינה המסחרית הראשונה בעולם בשנת 2010 ואת מצלמת רשת ה-HDTV הראשונה הזמינה בעולם בשנת 2008. בשנת 2022 הוציאה החברה מצלמות רשת שיכולות להתחבר למכשירי Z-wave. לרוב מצלמות Axis יש יכולות ניתוח תוכן וידאו, כגון זיהוי תנועה מתקדם. מצלמות מתקדמות תומכות בבינה מלאכותית עבור יישומי מעקב וידאו, שיכולים לסווג חפצים והתנהגות אנושית.

מצלמת רשת של Axis 2100, שיצאה ב־1999.
מצלמת רשת AXIS P3717-PLE, שיוצרה בשנת 2019, כוללת ארבעה ראשי מצלמה מתכווננים המאפשרים כיסוי של 360 מעלות של אזור.

### מצלמות גוף

בשנת 2020, אקסיס נכנסה לשוק מצלמות הגוף, והתחרה בחברות המובילות בשוק: Axon, Digital Ally, Wolfcom ומוטורולה Solutions עם המותג Watchguard Video שלה.

### מקודדי וידאו

אקסיס היא יצרנית של מקודדי וידאו, המאפשרים להמיר אותות וידאו אנלוגיים לפורמט דיגיטלי עבור רשתות IP.
הדגמים האחרונים מבוססים על תקן דחיסת הווידאו H.264 אשר מקטין את דרישות רוחב הפס והאחסון מבלי להקריב את איכות התמונה. החברה מציעה מקודדי וידאו 1-port, 4-port, 6-port ו-16-port, כמו גם מערכות הניתנות להרכבה על מתלים עבור התקנות גדולות.

### תוכנת ניהול וידאו

אקסיס מוכרת תוכנת ניהול וידאו שהיא משווקת תחת השם AXIS Camera Station. התוכנה מספקת פונקציונליות של ניטור וידאו מרחוק, הקלטה וניהול אירועים. ה-API שלו מאפשר אינטגרציה עם מערכות אחרות כגון נקודת מכירה ובקרת גישה. אקסיס מציעה אפליקציה קלת משקל לצפייה מרחוק בשם AXIS Companion ללא תשלום.

### בקרת גישה פיזית

אקסיס החלה להציע מערכות בקרת גישה פיזית בשנת 2013 עם הצגת בקרי דלתות רשת וקוראי כרטיסי RFID. המכשירים מציעים ממשק פתוח לאינטגרציה עם רכיבי מערכת אבטחה אחרים מבוססי IP ותוכנות צד שלישי. החברה הציגה את מערכות בקרת הגישה הפיזיות התואמות ONVIF הראשונות הזמינות בשוק.

### אודיו ברשת

בשנת 2015, אקסיס הציגה את מוצר האודיו הרשת הראשון שלה, רמקול צופר המספק פונקציונליות אודיו של דיבור למטה עבור יישומי אבטחה. לאחר מכן, החברה השיקה רמקולי רשת, מקרני קול, סירנות strobe, אינטרקום וממירי אודיו אנלוגי ל-IP לשימוש במערכות כריזה ( PA ). מבחר מוצרי אודיו ברשת מיוצרים לשימוש חיצוני ועמידים בפני ונדליזם.

### מכ"ם

בשנת 2017 השיקה אקסיס מכ"ם רשת ראשון, אשר ממזער התראות שווא, יכול לסווג אובייקטים ומוסיף יכולות מעקב אוטומטי מתקדמות למצלמות PTZ של אקסיס. מכ"מי הרשת משתמשים באלגוריתמים של למידת מכונה ולמידה עמוקה כדי לסווג אובייקטים ולזהות התנהגות. המכ"מים מיועדים לשימוש חיצוני ובעלי תכונות עמידות בפני ונדליזם.

קישורים חיצונים
---------------

* לאתר הרשמי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 0720 5066
* LCCN: nr98019098
* NKC: olak2016904698
* VIAF: 124835043
* WorldCat: lccn-nr98019098

 |
**יום העגונה** הוא יום הזדהות עם נשים עגונות בתענית אסתר, שיזמה הקואליציה הבינלאומית למען זכויות העגונה (ICAR,"עיקר"). מטרת יום העגונה להגביר את המודעות למצוקותיה של העגונה, ולהגיע לפתרונות על פי ההלכה.

רקע
---

קואליציה ICAR נוסדה ב-1992 וחברים בה ארגונים כמו מבוי סתום, יד לאישה, התנועה המסורתית, נאמני תורה ועבודה, קולך, עמותת עתים, מרכז צדק לנשים ועוד. היום מצוין בישראל ובקהילות יהודיות ברחבי העולם, לרוב לפני תענית אסתר עצמה.

הבחירה בתענית אסתר, נובעת מכך שאסתר המלכה כמו העגונות, מצאה עצמה כלואה בתוך קשר נישואים בלתי רצוי והייתה זקוקה להתגייסות משותפת של בני עמה לצורך הצלתה.

לקראת יום העגונה בשנת 2007 פרסמה יעל לוין תפילת "מִי שֶׁבֵּרַךְ לְהַתָּרַת עֲגוּנוֹת וּמְסֹרְבוֹת גֵּט" שחיברה, ולדבריה היא נאמרת בקהילות רבות בישראל ומחוצה לה בשבת שלפני התענית.

ב-2010 הגישה חברת הכנסת אורית זוארץ (קדימה) הצעת חוק שנוסחה על ידי קואליציית ICAR, לציון יום העגונה, בין היתר בבתי ספר, תנועות נוער ומחנות צה"ל, ובקיום דיון מיוחד בכנסת. ועדת השרים לענייני חקיקה החליטה להתנגד להצעה והיא לא התקבלה.

ראו גם
------

* סרבנות גט
* זכויות האישה
* יד לאישה
* מבוי סתום (עמותה)

קישורים חיצוניים
----------------

* יום העגונה בתענית אסתר (אורכב 23.09.2015 בארכיון Wayback Machine) מאת ד"ר רחל לבמור באתר אוניברסיטת בר-אילן
* פרוטוקול דיון של הוועדה לקידום מעמד האישה לכבוד יום העגונה 2005, באתר הכנסת
* יהשוע ש"ט, ‏ארגוני הנשים:להפוך את יום תענית אסתר ל"יום העגונה", באתר "סרוגים", 24 בפברואר 2010
* כתבה על יום העגונה 2014 מתוך מבט לחדשות, באתר יוטיוב
* נועה בנוש, הפער הבלתי נתפס בין סרבנית גט לסרבן גט, באתר ynet, 9 במרץ 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  יום העגונה באתר קואליציית עיקר
2. ↑  ערך על הקואליציה באתר אנציקלופדיה לנשים יהודיות
3. ↑  ועידה בלוס אנג'לס ב-2012
4. ↑  אירוע יום העגונה 2015 במלבורן, אוסטרליה
5. ↑  משמרות הזדהות לרגל יום העגונה 1994 בקנדה
6. ↑  יום העגונה הבינלאומי - צעדים למניעת עגינות, באתר מתן - מכון תורני לנשים, ‏בינואר 2021
7. ↑  יעל לוין, "תפילה לעגונה", דעות 31 (תשס"ז), עמ' 22
8. ↑  הצעת החוק באתר הכנסת
9. ↑  החלטת ממשלה מספר 2997 מיום 17.3.2011 באתר משרד ראש הממשלה
**לוסי סטנטון** (באנגלית: **Lucy Stanton**; 1831–1910) הייתה פעילה בתנועה לביטול העבדות בארה״ב, פעילה פמיניסטית והאישה האפרו-אמריקאית הראשונה שהשלימה ארבע שנות לימודים אקדמאיים באוברלין קולג' בשנת 1850. סטנטון נחשבת לדמות בולטת במאבקן של נשים שחורות לעצמאות, הן בהיבט של שחרור העבדים והן בפעילות מוקדמת של תנועות פמיניסטיות.

ביוגרפיה
--------

לוסי סטנטון נולדה חופשייה מעבדות, בתם היחידה של מרגרט וסמואל סטנטון. אביה, שהיה ספר, מת כאשר הייתה בת 18 חודשים ואמה התחתנה בשנית עם ג'ון בראון, משחרר העבדים המפורסם שפעל באזור קליבלנד, אוהיו במסגרת מסילת הרכבת המחתרתית. סטנטון צוטטה כמי שסיפרה על ג'ון בראון, שהיה מסתיר לפחות 13 עבדים נמלטים בביתם הפרטי בכל רגע נתון.

### השכלה

אביה החורג של סטנטון, ג'ון בראון, פעל רבות גם למען השכלה עבור אפרו-אמריקאים ושלח את סטנטון ללמוד בקליבלנד פרי סקול, בית הספר החופשי של קליבלנד. בשנת 1846 נרשמה סטנטון ללימודים באוברלין קולג' והשלימה תואר בתחום הספרות במסגרת התוכנית 'לימודי הגברות'. סטנטון המוערכת זומנה לשאת את נאום הבוגרים בשנת לימודיה והיא כתבה את 'תחינה למען המדוכאים', טקסט שכלל התייחסות מקיפה לתחושת פעילה למען השחרור מן העבדות, זאת על אף שנולדה חופשית. נאומה נישא כתגובה לחוק העבד הנמלט 1850, שעמד להיכנס לתוקף. היא קראה לנוכחים, במיוחד לנשים שביניהם, לדמות את עצמם במצב של העבדים, להצטרף לפעילות למען שחרור העבדים ולהביא לביטול העבדות בארצות הברית. נאומה של סטנטון התקבל היטב, הודפס ופורסם במגזינים ועיתוני התקופה.

### אקטיביזם

סטנטון עבדה כספרנית ועורכת משנה של העיתון האפרו-אמריקאי הראשון בקליבלנד, שנערך על ידי בעלה, ויליאם ה. דיי. בעותק המגזין הראשון שיצא לאור ב-9 באפריל 1853, סטנטון הייתה לאישה האפרו-אמריקאית הראשונה שפרסמה סיפור עלילתי בשם 'צ'ארלס וקלרה הייס'.

בתם של סטנטון ודיי, פלורנס דיי, נולדה בשנת 1858. זמן לא רב לאחר מכן, דיי עזב לאנגליה וב-1872 הזוג התגרש. סטנטון עזבה את עבודת הספרנות והעריכה והחלה לעבוד כתופרת בקליבלנד. בתקופה הזו הצטרפה לפעילות בארגון סיוע בקליבלנד וב 1866 נשלחה לג'ורג'יה ולמיסיסיפי כדי ללמד ולהדריך עבדים ששוחררו. במיסיסיפי פגשה סטנטון את לוי סשיינס ונישאה לו. בני הזוג עברו למדינת טנסי, שם המשיכה סטנטון בעבודה אקטיביסטית בארגונים למען זכויות נשים אפרו-אמריקאיות. בשנת 1900, אחרי מות אמה, עברה סטנטון לגור בלוס אנג'לס וב-1904 ייסדה את ארגון 'המועדון התעשייתי' למענן של מאות נשים אפרו-אמריקאיות שהיגרו לעיר בחיפושן אחר עבודה בתעשייה.
סטנטון מתה בלוס אנג'לס ב-18 בפברואר 1910.

קישורים חיצוניים
----------------

* גרנר קרלה, (Sessions, Lucy Stanton Day (1831-1910, באתר blackpast.org

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1153416646
* LCCN: n92119328
* VIAF: 16430059
* WorldCat: lccn-n92119328

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"לוסי סטנטון"**.
**אלכס מיכאלידס** (באנגלית: Alex Michaelides; נולד ב-4 בספטמבר 1977) הוא סופר ותסריטאי בריטי-קפריסאי שספריו רבי מכר. רומן הביכורים שלו, המותחן הפסיכולוגי "המטופלת השקטה" יצא לאור ב 2019, הוא רב מכר של הניו יורק טיימס והסאנדיי טיימס, ונמכר בלמעלה ממיליון עותקים.

ביוגרפיה
--------

מיכאלידס נולד בקפריסין לאב קפריסאי ולאם אנגלייה. הוא למד ספרות אנגלית בטריניטי קולג', אוניברסיטת קיימברידג'. לאחר סיום הלימודים, עשה תואר שני בכתיבת תסריטים במכון האמריקאי לקולנוע בלוס אנג'לס. כמו כן, למד פסיכותרפיה במשך שלוש שנים, ועבד במשך שנתיים במתקן פסיכיאטרי מאובטח לצעירים. עבודה זו סיפקה לו חומר והשראה לרומן הביכורים שלו "המטופלת השקטה".

יצירה
-----

רומן הביכורים של מיכאלידס "המטופלת השקטה" זכה להצלחה רבה. הוא זכה בפרס בחירת Goodreads עבור ספר המסתורין והמותחן הטובים ביותר לשנת 2019. כמו כן נבחר לספר החודש בטיימס, לספר השנה של בארנס אנד נובל, והיה רב מכר של הניו יורק טיימס ושל אמזון. הספר תורגם לעברית על ידי רחל פן והוצא לאור על ידי הוצאות ידיעות ספרים ופן בשנת 2019. חברת ההפקה של בראד פיט, Plan B מתכננת להפיק את "המטופלת השקטה" כסרט.

הרומן השני של מיכאלידס, "הבתולות" פורסם ב-10 ביוני 2021 בהוצאת אוריון (בריטניה) וב-15 ביוני 2021 על ידי Celadon Books (ארצות הברית). זהו סיפור בלשי פסיכולוגי על סדרת רציחות בקולג' בקיימברידג'. הרומן הופיע במקום השני ברשימת רבי המכר הבדיוניים של הניו יורק טיימס לשבוע המסתיים ב-19 ביוני 2021. הוא תורגם לעברית על ידי רחל פן והוצא לאור על ידי הוצאות פן ומשכל בשנת 2021.

יצירתו
------

### ספרים

* המטופלת השקטה (2019)
* הבתולות (2021)
* רוחות הזעם(2024)

### תסריטים

* כתב את התסריט ל"השטן שאת מכירה" בכיכובם של לנה אולין, רוזמונד פייק וג'ניפר לורנס
* השתתף בכתיבת התסריט של "האנגלים באים".

קישורים חיצוניים
----------------

* אלכס מיכאלידס, ברשת החברתית Goodreads

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Alex Michaelides: The Cypriot author behind the New York Times bestseller". *In-Cyprus.com*. 2019-07-23. נבדק ב-2019-12-07.`{{cite web}}`: תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
2. ↑  "The Maidens by Alex Michaelides". *Orion Books*. נבדק ב-24 ביוני 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "The Maidens by Alex Michaelides". *Celadon Books*. נבדק ב-24 ביוני 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. 1 2  "Five questions for... Alex Michaelides | The Bookseller". *www.thebookseller.com*. נבדק ב-2020-10-09.
5. ↑  "Combined Print & E-Book Fiction - Best Sellers - Books". *The New York Times*. נבדק ב-24 ביוני 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007414976905171
* BIBSYS: 3061750
* BNE: XX6117041
* BnF: cb178083248 (data)
* GND: 1123978468
* ICCU: UFIV144819
* ISNI: 0000 0004 7423 7369
* LCCN: n2018066440
* LNB: 000282916
* NDL: 001329362
* NKC: pna20201069008
* NLK: KAC201922005
* NSK: 000734933
* NTA: 421420200
* SUDOC: 234844604
* VIAF: 1154380880130290075
* WorldCat: lccn-n2018066440

 |
שער האולפנה
נדנדה בחצר
**אולפנת** **דולב** היא פנימייה, ובית ספר חינוך מיוחד (חטיבת ביניים ותיכון) לנערות בסיכון וקשיים רגשיים, האולפנה ממוקמת בדולב שבמטה בנימין ומשתייכת לרשת "בתי דולב לנוער".

רקע
---

אולפנת דולב (נוסדה בשנת ה'תשמ"ז, 1987) היא פנימייה טיפולית ופוסט אשפוזית לנערות דתיות בגילאי 12 עד 21 בפיקוח משרד הרווחה ופנימייה טיפולית בפיקוח עליית הנוער. הנערות לומדות באולפנה בבית ספר מוכר ורשמי לחינוך מיוחד כוללני בפיקוח משרד החינוך. הנערות מאופיינות בעיקר עם קשיים לימודיים חברתיים התנהגותיים רגשיים ולעיתים אף נפשיים.

האולפנה הוקמה על ידי מקימי היישוב דולב.

לאולפנה מגיעות מכל הארץ נערות המופנות על ידי שירותי הרווחה ועליית הנוער.

המודל המשפחתי מהווה את אחת מאבני היסוד של האולפנה. התלמידות מתגוררות ב"משפחתונים",

באולפנה קיימות ארבע מסגרות:

1. פנימייה פוסט אשפוזית בפיקוח אגף ילד ונוער משרד הרווחה
2. פנימייה טיפולית בפיקוח אגף ילד ונוער משרד הרווחה.
3. פנימייה טיפולית בפיקוח האגף לחינוך התיישבותי- עליית הנוער, משרד החינוך
4. בית ספר לחינוך מיוחד כוללני, מוכר ורשמי בפיקוח משרד החינוך, אשר נותן מענה לימודי חינוכי וטיפולי לכלל החניכות.

מגמות ותוכניות לימודים ייחודיות
-------------------------------

* טיפוח החן והיופי – עיצוב שיער ואמנות האיפור
* מלונאות (בישול ואפיה)
* נגריה
* נפחות
* פיתוח קול
* אומנות
* כלביה
* שיאצו
* גאוגרפיה
* תזונה

תוכנית שלושת השלבים
-------------------

באולפנת דולב פותחה בשיתוף גף מו"פ ומינהל טכנולוגיה של משרד החינוך תוכנית ואפליקציה בת שלושה שלבים להגברת העצמאות והאחריות של כל תלמידה. כאשר בשלב הראשון התלמידה נזקקת להגנה צמודה ובשלב השלישי התלמידה עצמאית, אחראית ותורמת. בתוכנית מתקיים אחת לשבוע שיח של איש צוות עם התלמידה לקביעת יעד אישי שבועי ומשוב על השבוע ועל העמידה ביעדים.

פרסים
-----

* פרס החינוך הארצי לשנת תשע"ג
* פרס יו"ר הכנסת לשנת תשע"ה
* פרס מינהל החינוך הדתי לשנת תשס"ז
* פרס ארגון המורים לשנת תשע"ב
* פרס חינוך ישראלי לשנת תשע"ו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אולפנת דולב** בוויקישיתוף
* אתר אולפנת דולב
* אתר רשת בתי דולב
* סרטון על אולפנת דולב
* מנהל האולפנה על האולפנה
* ריאיון עם מנהל האולפנה - עיתון בשבע
* לבנות לתלמידות זהות עצמית - ארץ בנימין גיליון 337 יוני 2007
* לין גרנרוט-קפלן, בית הספר שמציל ילדות אבודות, באתר ynet, 12 בנובמבר 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  ישי קרוב, פרס יו"ר הכנסת לאולפנת דולב, באתר ערוץ 7, ‏3 בדצמבר 2014
**איה קאמיקאווה** (ביפנית: **上川 あや**; ‏ נולדה ב-25 בינואר 1968) היא פוליטיקאית יפנית טרנסג'נדרית.

ביוגרפיה
--------

איה נולדה בשנת 1968 בטוקיו שביפן. בשנת 1990 קיבלה תואר במנהל עסקים מטעם אוניברסיטת Hosei ובשנת 1995 יצאה מהארון כאישה טרנסג'נדרית והחלה תהליך שינוי מגדרי וטיפול הורמונלי. מינואר 2001 ועד מאי 2003 כיהנה איה כחברת ועד בארגון Trans-net ביפן, שמתמקד בהעלאת המודעות בקרב הציבור היפני לזכויות טרנסג'נדרים.

קריירה פוליטית
--------------

בשנת 2003 התמודדה כמתמודדת עצמאית למועצת העיר טוקיו ובמסמכי המועמדות שהגישה השאירה את סעיף המין ריק. במהלך מסע הבחירות משכה תשומת לב תקשורתית רבה. בתחילה הוחלט להתייחס אליה כגבר לכל דבר, אך לאחר התעקשותה ומאבקה להתמודד כאשה, ועדת הבחירות פנתה לשלטונות הפדרליים ביפן על מנת שיפסקו בסוגיה. השלטונות הפדרליים פסקו כי תוכל להתמודד כאישה לכל דבר ועניין, אבל המסמכים הרשמיים הנוגעים לנושא יתייחסו אליה כאל גבר.

מצע הבחירות שלה התמקד בפעילות למען נשים, ילדים, זקנים, נכים ולמען קהילת הלהט"ב, ובאפריל 2003 נבחרה לכהונה של ארבע שנים במקום השישי מבין 72 מתמודדים ומתמודדות שהתמודדו על 52 מושבים במועצת העיר והייתה לטרנסג'נדרית המוצהרת הראשונה שכיהנה בתפקיד ציבורי ביפן. בשנת 2007 נבחרה למושב שני, הפעם במקום השני מתוך 71 מתמודדים ומתמודדות.

איה הייתה הפוליטיקאית הטרנסג'נדרית המוצהרת היחידה ביפן עד לשנת 2017, עם הצטרפותו של טומויה אוסודה לפוליטיקה.

ראו גם
------

* זכויות להט"ב ביפן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איה קאמיקאווה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של איה קאמיקאווה
* איה קאמיקאווה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופיל אישי באתר הרשמי של איה קאמיקאווה
2. ↑  יאיר פרי, ‏הקול הוורוד: מי הפוליטיקאים הכי גאים בעולם?, באתר ‏מאקו‏, 29 בנובמבר 2012
3. ↑  טוקיו: גבר לשעבר יתמודד על ראשות העיר כאשה, באתר ynet, 16 באפריל 2003
4. ↑  Japan becomes first country in the world to elect transgender man to a public office, The Independent, ‏2017-03-18 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* CiNii: DA15772517
* GND: 1217037977
* ISNI: 0000 0003 7867 4200
* NDL: 01080811
* NLK: KAC201633158
* VIAF: 257060873
* WorldCat: viaf-257060873

 |
**ראשית חיי** (באנגלית: **My Early Life**) הוא ספרו האוטוביוגרפי של וינסטון צ'רצ'יל בו הוא מתאר את ראשית חייו, החל מלידתו בשנת 1874 ועד שנת 1902 בערך. הספר נכתב כאשר היה צ'רצ'יל בשנות החמישים לחייו, ופורסם לראשונה בשנת 1930.

תקציר
-----

בספר שוטח את אירועי חייו החל מילדותו ועד סוף שנות העשרים לחייו.

צ'רצ'יל מתחיל מתיאור ימי ילדותו וימי לימודיו בבית הספר, ומדגיש שימים אלה עברו עליו בקושי רב. צ'רצ'יל מתאר את צעצועי הצבא הרבים שהיה לו, את חוסר ההצלחה שלו בבית הספר וכיצד משפחתו החליטה עבורו כי מסלול חייו יכלול שירות כקצין בצבא הבריטי. הוא מתאר כיצד נהפך לבקיא בשפה האנגלית ופיתח את יכולות הכתיבה שלו ומספר שהחל גם בלימודי לטינית ויוונית עתיקה כבר מגיל צעיר.

צ'רצ'יל מספר על העצב הרב שחש בשל מותו המוקדם של אביו, ומדגיש את תחושת ההחמצה מכך שלא הספיקו לנהל ביניהם קשר של שני אנשים בוגרים.

צ'רצ'יל מתאר את ימיו במכללת סאנדהארסט, שהכשירה אותו לתפקיד קצונה בגדוד פרשים. הוא מספר על הלהט הרב שהיה לו למשחק הפולו בזמן ימיו כקצין בצבא. ברגע שסיים את לימודיו הפורמליים, צ'רצ'יל מספר שהשתוקק לחוות חוויות, וניצל כל הזדמנות להגיע למקום בו קורות התרחשויות. הוא נסע כמשקיף לקובה בזמן שהספרדים נלחמו במורדים שם והדחף שלו להיות במוקד ההתרחשות הוביל אותו גם לחזית הקרבות בהודו (באזור שכיום מהווה חלק מפקיסטן) וגם לדרום אפריקה.

צ'רצ'יל מספר על האופן שבאמצעותו הרחיב את השכלתו בזמן ימי שירותו בהודו, שכללו זמן פנוי רב בשל החום הרב ששרר במהלך היום. אמו שלחה לו ספרים בתכיפות, והוא קרא אותם בלהט רב. צ'רצ'יל קרא בעיקר ספרי היסטוריה, פילוסופיה ואתיקה.

צ'רצ'יל נדרש לכלכל את עצמו ועל כן נדרש לייצר מקור הכנסה נוסף מעבר למשכורת שקיבל כקצין. בשלב מסוים הבין שיוכל להרוויח כסף ככתב שמתאר את אירועי המלחמה שלקח בהם חלק או ראה בעיניו. הוא כתב מספר ספרים על הקרבות הגדולים בהודו ובדרום אפריקה.

הניסיון הראשון שלו להיבחר לפרלמנט הבריטי הסתיים בכישלון. לאחר מכן, נסע לדרום אפריקה על מנת לדווח על קרבות מלחמת הבורים השנייה. בריחתו הנועזת משבי הבורים הביאה לו יוקרה וכבוד רב, ובזכות מוניטין זה הצליח לזכות במושב בפרלמנט הבריטי לאחר שחזר לאנגליה, והוא בן 26.

צ'רצ'יל מסיים את הספר בתיאור חתונתו עם אשתו קלמנטיין שהתרחשה בשנת 1908, ככל הנראה על מנת להקנות לספר סיום אופטימי בנוסח "והם חיו באושר ובעושר עד עצם היום הזה".

ביקורת
------

הספר נחשב היום בעיני רבים לאחד הספרים הטובים ביותר שכתב צ'רצ'יל בחייו. בניגוד למרבית הספרים שכתב, שהיו עבי-כרס ורבי-מלל, ספר זה הוא קצר באופן יחסי וכתוב בנימה שכוללת אירוניה ובידור בעבור הקורא. ספרו של צ'רצ'יל נחשב לאחת היצירות הספרותיות הטובות ביותר שכתב פוליטיקאי במאה ה-20[דרוש מקור].

תרגום לעברית
------------

הספר תורגם לעברית על ידי פסח גינזבורג בשנת 1945 תחת השם "שחרית חיי" ופורסם בהוצאת אמנות.
הבניין בו שכן בית הכנסת
**בית הכנסת קיטייבסקאיה**, הידוע גם **בשם בית הכנסת של חסידות דז'רינסק** היה בית בית כנסת חסידי במינסק. הוא פעל בסוף המאה התשע עשרה ובתחילת המאה העשרים. בית הכנסת ממוקם ב"פרבר טריניטי" ברחוב "אלכסנדרובסקאיה" (כתובת נוכחית: רחוב מקסים בוגדנוביץ', מספר 9 א'). כעת שוכן בבניין "בית הטבע" של מינסק.

היסטוריה
--------

על פי המיתוס, שם בית הכנסת מקורו בשמו של הסוחר ברוך קיטייבסקי, שבית הכנסת היה בבעלותו.[דרוש מקור]

בית הכנת נבנה בראשית המאה ה-19. (על פי מקורות אחרים בשנת 1874) על ידי חסידי דזיארז'ינסק. זה היה בית התפילה המרכזי של החסידות במינסק, והיה פופולרי מאוד בזכות המוזיקה שלו, במיוחד השירים המפורסמים של יענקל טלהאנר (טלהאנר).

בבניין הסמוך בבית כנסת, שפנה לחזית הרחוב, שכנה הישיבה החסידית של חסידות דזיארז'ינסק.

בשנות השבעים שופץ בניין בית הכנסת והועבר לבית הטבע.

ארכיטקטורה
----------

קומה אחת של בית הכנסת מלבנית בבניין לבנים מתוכנן על בסיס גבוה, מכוסה בגמלונים. חזיתות הקצה משלימות בפדימנטים משולשים, שבטימפנות יש נישות חצי עגולות רדודות עם עמודים דקורטיביים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת קיטייבסקאיה** בוויקישיתוף
* Фатаздымкі
**אדוארד קרטיס ולס** (באנגלית: **Edward Curtis Wells**,‏ 26 באוגוסט 1910 - 1 ביולי 1986) היה מהנדס אמריקאי, מחלוצי התעשייה האווירית של ארצות הברית. הוא תרם תרומה משמעותית לעיצוב המטוסים המפציצים B-17 ו-B-47 וכן של מטוסי הנוסעים בואינג 707, 747 ואחרים. קיבל את התואר "זקן התעופה" מהאיגוד הלאומי האמריקאי לאווירונאוטיקה. ולס כיהן במועצת המנהלים של חברת בואינג כסגן יושב ראש בכיר שלה.

ביוגרפיה
--------

ולס נולד בשנת 1910 בבויסי שבאיידהו כבנם של אדוארד לנסינג ולס ולורה אליס לונג. למד בתיכון גרנט בפורטלנד שבאורגון. אחר כך למד שנתיים באוניברסיטת ויאלמט בסיילם ובהמשך באוניברסיטת סטנפורד, בה סיים ב-1931 תואר ראשון בהנדסה, כחבר באחוות המצטיינים "פי בטא קפא".

בשנת 1931 הצטרף ולס לצוות המהנדסים של חברת בואינג. ב-1937 היה לראש צוות העיצוב ההנדסאי המקדים והיה אחראי לעיצוב המפציץ B-17 ("המבצר המעופף") שהופעל בצורה מסיבית בימי מלחמת העולם השנייה. עיצוב הכנפיים על ידי ולס, באופן כזה ששימשו כבלמי אוויר בנחיתה, השפיעה על עיצובי הכנפיים במטוסים עד ימינו.
ב-1938 התמנה למהנדס ראש המיזם הצבאי בחברה. בשנת 1943 התמנה המהנדס הראשי של החברה. בשנת 1947 התמנה לסגן יושב ראש אחראי על תחום ההנדסה בחברה. במהלך השנים היה ולס, בין השאר, מנכ"ל מערכות המטוסים הצבאיים וסגן יושב ראש אחראי על פיתוח מוצרים.

המפציץ B-17
בתקופתו מילא ולס תפקיד חשוב בעיצוב כל המטוסים בואינג מ-B-17 ו-B-29, שהשתתף גם כן כמפציץ במלחמת העולם השנייה, דרך מפציצי הסילון B-47 ו-B-52, עד למטוסי התעופה האזרחית בואינג 707, 727, 737, 747, 757 ו-767.

ולס נפטר ב-1986 בגיל 76 בבלוויו שבמדינת וושינגטון. השאיר אישה, דורותי לבית אוסטלונד, בן - אדווארד ל. ולס, בת - לורי טול, ושני נכדים.

פרסים ואותות הוקרה
------------------

* 1942 - פרס לורנס ספרי של המכון למדעי התעופה - על תרומותיו לעיצוב המטוסים, בייחוד אלו עם ארבעה מנועים.
* 1944 - פרס פוסט לתעופה
* 1980 - מדליית דניאל גוגנהיים

הנצחה
-----

* 1991 - שמו נוסף להיכל התהילה של התעופה הלאומית האמריקאית

קישורים חיצוניים
----------------

* ביוגרפיה - באתר מדליית דניאל גוגנהיים
* אדוארד ולס באתר "היכל התהילה" של התעופה הלאומית האמריקאית
* כתבת הספד מאת Wallace Turner בעיתון "ניו יורק טיימס" ב-3.7.1986

הערות שוליים
------------

1. ↑  W.Turner, NYT 1986
2. 1 2 3  באתר "היכל התהילה" של התעופה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n92077065
* VIAF: 38571955
* WorldCat: lccn-n92077065

 |
**חוסה איזאיאס דה נורוניה** (בפורטוגזית: **José Isaías de Noronha**;‏ 6 ביולי 1874 – 29 בינואר 1963) היה אדמירל בשורות חיל הים הברזילאי, אשר ביחד עם אוגוסטו פרגוזו ומנה ברטו הנהיג את מהפכת 1930 שהדיחה את וושינגטון לואיס מנשיאות ברזיל והביאה לנפילת הרפובליקה הברזילאית הראשונה והחלפתה בחונטה צבאית שהייתה בשלטון למשך 11 ימים עד אשר מסרה סמכויות שלטון דיקטטוריות לידי הנשיא החדש, ז'טוליו ורגאס.

ביוגרפיה
--------

נורוניה נולד בריו דה ז'ניירו, בירת האימפריה הברזילאית, בשנת 1874. הוריו היו מנואל מוניז דה נורוניה, גנרל דיוויזיה בכוחות היבשה של הצבא הברזילאי ואשתו, זולמירה אוגוסטה אגייאר. אחיינו של נורוניה, סילביו דה נורוניה, היה שר המלחמה הברזילאי בממשלת גספאר דוטרה בין השנים 1946–1951. בהמשך לרקע הצבאי של משפחתו, נורוניה עלה בדרגות חיל הים הברזילאי, אחד משלוש יחידות הכוחות המזוינים של ברזיל, ועלה לבסוף לדרגת אדמירל בשורות הצי. ראיית המשטר האוליגרכי בברזיל ככזה שהותיר את המדינה רפובליקה שברירית שבה האינטרסים האזוריים של מדינות סאו פאולו ומינאס ז'ראיס התגברו על האינטרסים הלאומיים הובילו את נורוניה לתכנן הפיכה צבאית לצד אוגוסטו פרגוזו ומנה ברטו.

ההפיכה יצאה לפועל וקיבלה את הכינוי "מהפכת 1930". במהלכה נכבשה ריו דה ז'ניירו בידי תומכי ההפיכה והנשיא וושינגטון לואיס הודח מתפקידו בעוד נמנע מיורשו המיועד, ז'וליו פרסטס, להישבע לנשיאות. חונטה צבאית הוקמה בראשות נורוניה, אוגוסטו וברטו, שפעלו כטריומווירט בעלי סמכויות דיקטטוריות. 11 ימים לאחר שהחונטה עלתה לשלטון, סמכויותיה הדיקטטוריות נמסרו לפוליטיקאי הפופוליסט, ז'טוליו ורגאס, שהיה מקורב להנהגת ההפיכה. ז'טוליו, עם הפיכתו לדיקטטור, הכריז על חנינה כללית לכל המעורבים בהפיכה ובחונטה הצבאית.

לאחר מכן פרש נורוניה לגמלאות ונפטר בריו דה ז'ניירו בשנת 1963.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איזאיאס דה נורוניה** בוויקישיתוף
**מירי איזין** (לעיתים: **אייזן**, נולדה בנובמבר 1962) היא קצינת צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה שכיהנה כיועצת ראש הממשלה לתקשורת זרה. מרצה, דירקטורית ומומחית להסברה. מכהנת כמנכ"לית המכון למדיניות נגד טרור באוניברסיטת רייכמן.

ביוגרפיה
--------

איזין נולדה בשם **מרים בודי** במארין, קליפורניה לאנט ומוריס בודי, ולה שתי אחיות. בשנת 1971 עלתה המשפחה לישראל.

את בת המצווה שלה, ערכה בבית כנסת רפורמי בתל אביב. באירוע לא הייתה הפרדה מגדרית בין בני ובנות המצווה, דבר חריג לאותה תקופה, ועל כך שודרה כתבה במסגרת התוכנית "מבט שני" בערוץ הראשון.

במהלך שנתה האחרונה בבית הספר התיכון, יצאה לארצות הברית, לשליחות הסברה בת חודשיים מטעם המדינה.

מירי התגייסה לצה"ל בשנת 1981 והוצבה ביחידה 8200 של אגף המודיעין. היא המשיכה לשרת באגף במגוון תפקידים במהלך למעלה משני עשורים. היא עסקה הן בתחום המחקר המודיעיני כראש ענף מחקרי-צבאי, ושירתה כראש ענף סוריה, וכן בתפקידי שדה כגון קצינת מודיעין חטיבתית ואוגדתית (עוצבת האש), שימשה עוזרת ראש לשכת הרמטכ"ל, זאת עד הגעתה לדרגת אלוף-משנה. כמו כן, שימשה כמפקדת הקורס הבין-שירותי (קב"ש). במהלך האינתיפאדה השנייה צורפה למאמץ ההסברה של מדינת ישראל לקראת מבצע חומת מגן. שימשה עוזרת לענייני מודיעין של הרמטכ"ל משה יעלון. השתחררה מצה"ל בשנת 2005.

במהלך מלחמת לבנון השנייה, מונתה לתפקיד דוברת הממשלה לתקשורת הזרה, ולאחר מכן ליועצת ראש הממשלה לתחום זה. בנובמבר 2007 לקחה מירי חלק בצוות שליווה את ראש ממשלת ישראל אהוד אולמרט לוועידת אנאפוליס. כחודש לאחר מכן, פרשה מתפקידה והוחלפה על ידי מארק רגב.

מאז שחרורה, מרצה מירי בנושאי אקטואליה, ביטחון, תקשורת והסברה, בין היתר באוניברסיטת רייכמן. היא סגנית יושב ראש דירקטוריון מרכז טאוב בתחום ממשל תאגידי ומנהלה, חברה בוועד המנהל של פורום דבורה ושל הסניף הישראלי של WIIS, ארגון נשים בביטחון הבינלאומי.

ב-2021 השתתפה בעונתה הראשונה של סדרה "אויבים" של תאגיד השידור הישראלי.

החל מספטמבר 2023, משמשת כמנכ"לית המכון למדיניות נגד טרור באוניברסיטת רייכמן. בפרק 4 של הסידרה דו"ח רולניק היא מסבירה את הקושי בניתוח מידע, הסיבות לכשל המודיעיני ב-7 באוקטובר 23 ואיך ניתן למזער נזקים דומים בעתיד.

לאיזין תואר ראשון במדעי המדינה ולימודי המזרח התיכון מאוניברסיטת תל אביב, תואר שני בלימודי ביטחון מאוניברסיטת חיפה, וכן היא בוגרת המכללה לביטחון לאומי.

חיים אישיים
-----------

איזין נשואה לגלעד, אף הוא קצין מודיעין במילואים בדרגת אלוף-משנה, והם הורים לשלושה ומתגוררים ברמת השרון.

קישורים חיצוניים
----------------

* "אמרו לי 'IT'S SHOW TIME', את המסמך הזה תציגי היום לעולם", אתר צה"ל, 22 במאי 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  Stacey Palevsky, The voice of Israel, ‏24 בנובמבר 2006 (באנגלית)
2. ↑  Laura Goldman, Israel’s new PR face, ynet news, ‏9 בנובמבר 2006 (באנגלית)
3. 1 2  אל"מ (במיל') מירי איזין, באתר מרכז טאוב
4. ↑  צוות פורום דבורה
5. ↑  המכון למדיניות נגד טרור, הכנס השנתי ה-22 של המכון למדיניות נגד טרור (ICT), באתר אוניברסיטת רייכמן, ‏14/09/2023
**מקסים סרגייוביץ' קליניצ'נקו** (באוקראינית: **Максим Сергійович Калиниченко**; נולד ב-26 בינואר 1979 בחרקוב) הוא כדורגלן עבר אוקראיני, ששיחק בעמדות הקשר בקבוצת דניפרו מהליגת העל האוקראינית, בקבוצת ספרטק מוסקבה מהליגה הרוסית ובנבחרת אוקראינה. לאחר שפרש ממשחק פעיל פנה לקריירת אימון.

קריירה
------

החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת נוער של מועדון הכדורגל דניפרו. בגיל 17 עלה כבר להרכב הקבוע של הקבוצה הבוגרת של המועדון. בקיץ של שנת 2000 עבר לרוסיה וחתם בקבוצת ספרטק מוסקבה. קליניצ'נקו שיחק במדי ספרטק 7 עונות, במהלכן זכה עם הקבוצה בשתי אליפויות ובגביע אחד. בקיץ 2008, לאחר חילופי המאמנים בספרטק, נאלץ לעזוב את הקבוצה. הוא שב לאוקראינה וחתם על חוזה לשנתיים בקבוצת נעוריו, דניפרו.
בהמשך שיחק בקבוצת טאבריה סימפרופול. בתחילת שנת 2014 פורקה קבוצת טבריה, בעקבות סיפוח חצי האי קרים לרוסיה. קליניצ'נקו החליט לא להישאר בסמפרופול (אשר היה עתה בשליטת רוסיה) ושב לחרקוב. באותה שנה החליט גם לפרוש ממשחק פעיל.

נבחרת
-----

בנבחרת הלאומית של אוקראינה שיחק קליניצ'נקו מאז מאי 2002. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק ידידות מול יוגוסלביה.
קליניצ'נקוו היה בסגל הנבחרת למונדיאל 2006, ושותף בארבעה מתוך חמשת משחקי הנבחרת בטורניר. במהלך המונדיאל הוא הבקיע שער אחד ובישל שני שערים (כולם במשחק מול סעודיה. בשנת 2011 פרש מהנבחרת.

תארים
-----

* אליפות רוסיה: 2000, 2001
* הגביע הרוסי: 2003

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקסים קליניצ'נקו** בוויקישיתוף
* מקסים קליניצ'נקו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* מקסים קליניצ'נקו, ביישום טלגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt

| **נבחרת אוקראינה – מונדיאל 2006** |
| --- |
| 1 שובקובסקי • 
2 נסמצ'ני • 
3 יצנקו • 
4 טימושצ'וק • 
5 יזרסקי • 
6 רוסול • 
7 שבצ'נקו • 
8 שלאייב • 
9 גוסב • 
10 וורונין • 
11 רברוב • 
12 פיאטוב •
13 צ'יהרינסקי • 
14 גוסין •
15 מילבסקי •
16 וורוביי •
17 ואשצ'וק •
18 נזרנקו •
19 קליניצ'נקו •
20 בייליק •
21 רוטאן •
22 סבידרסקי •
23 שוסט •
מאמן: בלוחין | אוקראינהאוקראינה |
**תאוריה קווירית** (מאנגלית: **Queer theory**) היא תאוריה ביקורתית הכוללת טיעונים פילוסופיים נגד הטרונורמטיביות ובעד נזילות מגדרית ונזילות מינית.

התאוריה הקווירית הושפעה רבות מכתביהם של מישל פוקו וג'ודית באטלר ובכלל מכתיבתן של הוגות פמיניסטיות שביקרו את הרעיון לפיו מין וזהות מגדרית חד הן מבחינה מהותנית, לעיתים בהישען על גישת קונסטרוקטיביזם חברתי ולעיתים בהישען על ממצאים ביולוגיים על אינטרסקסואליות.

בעוד לימודים קווירים בוחנים את הטבעיות או חוסר הטבעיות שבמיניות הומוסקסואלית, התאוריה הקווירית מרחיבה את ההתמקדות לכל התחום פעילות או זהות מינית הנופלת לתוך קטגוריות של נורמה או של סטייה חברתית[דרוש מקור].

התאוריה הקווירית נקשרת בהכרח בהפצת הפוליטיקה של קבוצות להט"ב והגנה עליה אל מול דיכוי והומופוביה אולם המחקר הקווירי גולש מעבר לכך אל שאלות בסיסיות על אודות טיבן הפוליטי, ואף עצם לכידותן, של הקטגוריות הרווחות והנורמליות לכאורה של ההטרוסקסואליות.

החל משנת 2000 מתקיים באוניברסיטת תל אביב מדי שנה כנס סקס אחר ללימודי להט"ב ותאוריה קווירית.

תאורטיקנים בולטים
-----------------

* מישל פוקו
* ג'ודית באטלר
* גלוריה אנזלדואה
* מוניק ויטיג
* גי הוקנגם
* לי אדלמן
* שרה אחמד
* אהרון בטסקיי
* לורן ברלאנט
* ליאו ברנאסי
* ג'יין גאלופ
* אליזבת גרוס
* טים דין
* ג'ודית הלברשטאם
* מייקל וורנר
* ויליאם טרנר
* חוזה אסטבן מוניוז
* אלן סינפילד
* מרקו אאורליו מאסימו פראדו
* אלספת פרובין
* לאורה קיפניס

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **פורטל להט"ב** |
|  | **פורטל פמיניזם** |

* אנרכיזם קווירי
* קוויר
* קריאה קווירית
* הטרוסקסיזם
* תפקידי מגדר
* הגל השלישי של הפמיניזם
* פמיניזם פוסטמודרני
* סיסג'נדר

קישורים חיצוניים
----------------

* רשימת הספרות הקווירית המומלצת של עמותת חושן
* תיאוריה קווירית, דף שער בספרייה הלאומית
* גי אוקנם, משפחה, קפיטליזם, פי הטבעת. פיגומים 2024

הערות שוליים
------------

1. ↑  Richardson, D. (ed.) (1996) Theorizing homosexuality: telling is straight, Buckingham, Open University Press.
2. ↑  קול קורא - סקס אחר 13, האגודה הישראלית ללימודים פמיניסטיים וחקר המגדר
3. ↑  שחר בן פורת, ‏סקס אחר: קרוס-דרסינג ופורנו של גייז באוניברסיטת תל אביב, באתר ‏מאקו‏, 28 במאי 2013

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007547122405171
* BNE: XX557058
* BnF: cb158322675 (data)
* GND: 7628620-4
* LCCN: sh2006001835
* NKC: ph1190974

 |
**פרו** השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בהיידלברג (1972). במשחקי החורף לא נטלה פרו חלק מעולם. אל המשחקים בהיידלברג שלחה פרו ספורטאי בודד, ואל המשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) שלחה שני אתלטים. לאחר המשחקים בטורונטו חדלה פרו לשלוח משלחות עד המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) ומאז משתתפת פרו במשחקים בקביעות.

לאורך השנים זכו ספורטאיה של פרו בתשע מדליות פאראלימפיות (ארבע מדליות זהב, מדליית כסף וארבע מדליות ארד). כבר באולימפיאדה בטורונטו, בשנת 1976 זכו הפרואנים בשתי מדליות פאראלימפיות - מדליית זהב בטניס נשים (קטגוריה D) ומדליות ארד בהטלת כידון ובמשחה ל-100 מטרים גב.

בשנת 1996 חזרה פרו להשתתף במשחקים הפאראלימפיים, וזכתה במדליה אחת, כשג'יימי אלרט קטף את מדליית הזהב במשחה ל-50 מטרים בסגנון חופשי (קטגוריה S3) עם שיא עולם של 51.95 שניות. במהלך המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) זכה אלרט במדליית זהב נוספת באותו המקצה ושבר את שיאו העולמי עם 49.03 שניות. הוא הוסיף וזכה גם במדליית כסף פאראלימפית במשחה ל-50 מטרים גב. במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) היה שוב אלרט לספורטאי הבולט של פרו כשזכה בשתי מדליות ארד באותם המקצים. מדלית זהב נוספת קטפה פרו במהלך המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020).

ראו גם
------

* פרו במשחקים האולימפיים
* פרו במשחקים האולימפיים לנוער

| מדינות אמריקה במשחקים הפאראלימפיים  |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אורוגוואי • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה • ארצות הברית • איי בהאמה • ברבדוס • ברזיל • גואטמלה • גיאנה • ג'מייקה • גרנדה • האיטי • הונדורס • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה • הרפובליקה הדומיניקנית
משלחות מטעם טריטוריות שאינן עצמאיות: איי הבתולה של ארצות הברית • ארובה • ברמודה • פוארטו ריקו | אמריקה |

 |
**בית הספר למקצועות התעופה (ביסמ"ת)** הוא יחידת ההדרכה להכשרת חיילים לשירות במערך התעופה של חיל האוויר ככבאים, פקידות מבצעים (פקמ"ציות), מפענחי תצלומי-אוויר (תצ"א), המודיעין, מש"קיות ניווט, ועוד. בית הספר ממוקם בבסיס חיל-האוויר עובדה (בח"א 10).

היסטוריה
--------

סמל בח"א 501 (בסיס חיל האוויר חפץ חיים) עד 1987 בתקופה שהתקיים בו בית הספר למקצועות התעופה
עד 1987 בית הספר היה ממוקם בבסיס חפץ חיים (**בח"א 501**).

משנת 1987 היחידה עברה לבסיס עובדה. עד נובמבר 2004 התקיימה בביסמ"ת מגמת קציני תעופה שעברה לבית הספר לקצינים של חיל האוויר. בבית הספר עוברים הדרכה כ–2200 חניכים בשנה, מתוכם כ–1500 חניכות עוברות טירונות בבית–הספר עצמו. בבית–הספר ישנן ארבע מגמות, שלוש מגמות מקצועיות: "ביטחון", "מבצעים ובקרה", "מודיעין" ומגמת "טירונות". כל מגמה מקצועית מופקדת על מספר קורסים. משך הזמן של מסלול בבית הספר משלושה שבועות, הקצר ביותר, ועד ארבעה חודשים הארוך ביותר.

החל משנת 2018 מפקד בית הספר הוא מאיר בוחבוט.

בית הספר התרחב במהלך השנים, כאשר מרבית הקורסים בשיטת 'הכשרה במהלך העבודה' (OJT) עברו לביסמ"ת כדי לקבל מסגרת רצינית יותר.

בשנת 2007 מסלול הכש"מ (הכשרת המפקד) עבר לטייסת הדרכה החדשה שהוקמה בבסיס עובדה, והמשיך במתן שירותי הדרכה והכשרת מדריכים ומפקדים לכלל החיל.

ביולי 2020 הוקם בית הספר לבקרה אווירית ופיקוח טיסה בבח"א 10 וההכשרה לתפקידים: קציני בקרה אווירית, מש"קי בקרה אווירית, קציני פיקוח ופקחי טיסה עברה מביסמ"ת לבית הספר החדש.

באוגוסט 2021 נסגרת טייסת הדרכה בבסיס עובדה, והתאחדה לתוך ביסמ״ת.
עקב כך, נפתח גף חופ״ה ומסלול הכש״מ מחדש ביחידה.

ביולי 2022, נקלטה בבית הספר מגמת הכשרות הקצונה שכוללת בתוכה את ההכשרות המתקדמות של קציני מערך התעופה והמנהלה של חיל האוויר.

בפברואר 2023, מסלול הכש״מ (הכשרות מפקדים) נקלטו למגמת הכשרות הקצונה. בעקבות שינוי ארגוני זה המגמה הפכה להיות מגמת הכשרות הקצונה והפיקוד.

ב־10 ביולי 2023, הוחלף סמל היחידה כחלק מהשינויים הארגוניים שהתרחשו ביחידה בשנים האחרונות יחד עם תיקוף חזון וייעוד יחידתיים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ביסמ"ת** |

* בסיס מוצק, באתר חיל האוויר הישראלי
* אנו עוסקים בהטמעת תחושת המשמעות של השירות בצה"ל בכלל ובחיל, באתר חיל האוויר הישראלי

הערות שוליים
------------

1. ↑  ליהי חנן, ‏גוזרים את הסרט: נפתח בית הספר החדש לבקרה אווירית ופיקוח טיסה, באתר חיל האוויר הישראלי, 21 ביולי 2020