recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**משפחת ואך** היא להקה המורכבת כולה מבני משפחה אחת. המשפחה מרובת הילדים, התגוררה בעבר בקריית ארבע וכיום מתגוררת בְעֵלי. המילים לשירי הלהקה שאובות מן התנ"ך, התפילה וממשוררים עבריים כמו אורי צבי גרינברג, רחל המשוררת, נתן אלתרמן ולאה גולדברג. בנוסף, נוכחים ביצירתם גם שירים מקוריים שכתבו בני המשפחה.

היסטוריה
--------

אלבומה הראשון, **ביכורים**, הכיל רק שירים מקוריים של המשפחה, ובאלבום השני, **בין הזמנים**, שולבו לחנים לקטעים מן התנ"ך, התפילה ומשוררים עבריים. המשפחה מקיימת הופעות בהן משולבים קטעי דיבור עם שירה.

לקראת סוף שנת 2005 יצא לאור האלבום השלישי של משפחת ואך, **פיסת חיים**, וגם בו משולבים לחנים ומילים מקוריים.
לאחר כשנתיים הוציאה המשפחה דיסק נוסף ושמו **שבת** ובו מגוון שירי שבת בביצוע המשפחה, אך הפעם בשירת גברים בלבד. 
בשנת 2009 יצא דיסק בשם "**חופת עננים**" שמכיל שירי חתונה. 
ב-2014 יצא הדיסק השישי **ליל אברהם**.

חלק מהשירים קובצו בדיסק **עלי אור** שנשלח לתורמי מוסדות "בני דוד" בעלי.

בשנת 2019 שיחררו סינגל חדש בשם "כולו שבת".

בשנת 2020 במהלך משבר הקורונה הוציאו חידוש ל"אבינו מלכנו" מהאלבום "בין הזמנים" ביחד עם אלנתן שלום.

בשנת 2023 הוציאו סינגל חדש נוסף בשם "אתה הראת".

שני אחים מההרכב, גולן ויהודה, הם קצינים בדרגת אלוף-משנה. אבי המשפחה שלום, כיהן כראש המועצה המקומית קריית ארבע.

רשימת אלבומים
-------------

* ביכורים, 2005
* בין הזמנים, 2005
* פיסת חיים, 2005
* שבת, 2007
* חופת עננים, 2009
* ליל אברהם, 2014

קישורים חיצוניים
----------------

* שירים מלאים, מתוך אתר היישוב היהודי בחברון: בחום הלב חברון, דרך בית לחם, אהבה בחברון, בין תמוז לאב

* משפחת ואך, באתר שירונט

* משפחת ואך, דף שער בספרייה הלאומית

* משפחת ואך, באתר "שירת נשים"

### לחנים וביצועים באתר הפיוט והתפילה

* "טל תן לרצות"
* "היום הרת עולם"
* "שמו מפארים"
* "בר יוחאי"
* "התנערי (לכה דודי)"
* "יחד באורך"

### כתבות

* קובי סלע, הקול נשאר במשפחה, בשבע, כ"ח בכסלו תשס"ו
* חגי לונדין, ‏יצירה מוסיקלית אמונית – ראיון עם (סא"ל) גולן ואך, באתר "ערוץ מאיר"

* עדי (דוד) אהרן, אלבום משפחתי, ריאיון עם משפחת ואך אתר ברסלב
* מאיר קליינר, "שבת" של משפחת ואך: פשוט, במובן הטוב, באתר ynet, 31 באוקטובר 2007
* יואב פרידמן, ושמחת בחגיך, והיית ואך שמח, באתר ynet, 14 בספטמבר 2008

הערות שוליים
------------

1. ↑  "היקר מיקר"
2. ↑  "מנגד"
3. ↑  "ירח", מתוך כוכבים בחוץ

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310772205171
* VIAF: 298587737
* WorldCat: viaf-298587737

 |
מפת מסופוטמיה
סרגון השני מלך אשור ואיש נכבד
**שַׂרְאֶצֶר** (בשמו האשורי: **נַבּוּ-שַֹרוּ-אוּסוּר**) היה בנו של מלך אשור סנחריב, אשר רצח יחד עם אחיו אדרמלך את אביהם סנחריב בבית האל נסרוך בנינוה. על פי חוקרים בוצע הרצח בכ' בטבת בשנת 681 לפנה"ס. לאחר הרצח ברחו אדרמלך ושראצר אל ארץ אררט. מאורע זה מוזכר גם בתנ"ך, בספר מלכים ב', פרק י"ט:

"וַיִּסַּע וַיֵּלֶךְ וַיָּשָׁב סַנְחֵרִיב מֶלֶךְ אַשּׁוּר וַיֵּשֶׁב בְּנִינְוֵה: וַיְהִי הוּא מִשְׁתַּחֲוֶה בֵּית נִסְרֹךְ אֱלֹהָיו, וְאַדְרַמֶּלֶךְ וְשַׂרְאֶצֶר [בָּנָיו] הִכֻּהוּ בַחֶרֶב, וְהֵמָּה נִמְלְטוּ אֶרֶץ אֲרָרָט. וַיִּמְלֹךְ אֵסַר חַדֹּן בְּנוֹ תַּחְתָּיו."

על פי ספרות המחקר, המסופר בתנ"ך באשר לרצח סנחריב בידי שראצר ואדרמלך תואם באופן כללי את המסופר במקורות אשוריים ובבליים. המקורות הללו מספרים כי סנחריב ייעד ליורשו את בנו הצעיר יותר, אסרחדון, כנראה בשל השפעתה של אשתו נקיה-זכותו שהייתה אמו של אסרחדון ולא של אחיו האחרים. מינוי זה, שנישל למעשה את ארד-מוליסי (אדרמלך) ונבו-שרו-אוסור (שראצר) מכס המלוכה, הביא לרציחתו של סנחריב על ידי השניים. מקץ הרצח פרצו מלחמות ירושה על כס מלך אשור, ולאחר שישה שבועות הביס אסרחדון את מתחריו וזכה במלוכה.

בילקוט מעם לועז נאמר: "והקרי 'בניו' ולא כתיב, כיון שבאמת לא היו דומים לסנחריב, שמבני בניהם למדו תורה ברבים, והם שמעיה ואבטליון. והאחד נקרא אדר-מלך, שהיה לו הדר מלכות, ונכתב בא' רמז לאבטליון; והשני שר-אצר, שר באוצר התורה, ומתחיל שמו בש' רמז לשמעיה."

רבי שלמה בן שמשון שסייר בארץ ישראל במאה ה-13 תיאר מסורת לפיה בגוש חלב מצוי קברו של שראצר, סמוך לקברי שמעיה ואבטליון.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר קבר עם סרקופג בגוש חלב המיוחס לשמעיה ואבטליון, צאצאיהם של אדרמלך ושראצר על פי האגדה, באתר החברה להגנת הטבע

הערות שוליים
------------

1. ↑  הערך: אדרמלך, **לכסיקון מקראי**, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 822.
2. ↑  מלכים ב', עמ' רכ"ג.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1225320445
* VIAF: 1909161152493635190008
* WorldCat (עם VIAF): 1909161152493635190008

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בתאוריית קשר. אם התכוונתם למעברים של בעלי חיים פרהיסטוריים בין שתי האמריקות, ראו ההחלפה האמריקנית הגדולה.
**ההחלפה הגדולה** (בצרפתית: **Grand remplacement**), המכונה גם **תאוריית ההחלפה**, היא תאוריית קונספירציה של הימין הרדיקלי הלאומני הלבן לפיה יש תהליך מכוון להחלפת האוכלוסייה הלבנה בארצות אירופה, או ארצות אחרות בהן רוב האוכלוסייה היא לבנה ממוצא אירופי, באוכלוסייה ממוצא אחר.

תאוריית קונספירציה זו החלה בצרפת, שם ההתייחסות היא להחלפה כביכול של האוכלוסייה הצרפתית הלבנה-קתולית בעמים לא-אירופיים - במיוחד אוכלוסיות מוסלמיות-ערביות, אוכלוסיות ברבריות מצפון אפריקה, אוכלוסיות שחורות מאזור דרום-סהרה שבאפריקה, ומיעוטים מזרח תיכוניות אחרים - באמצעות הגירה המונית, בשל שיעור ילודה גבוה של אותן האוכלוסיות, ובשל שיעור הילודה הנמוך של האוכלוסייה הלבנה לעומתן.

המונח "ההחלפה גדולה" הוטבע לראשונה בספרו של הסופר הימני הצרפתי רנו קאמי (אנ') משנת 2011 "Le Grand Remplacement". הספר קשר באופן ספציפי את נוכחותם של המוסלמים בצרפת עם הסכנה בכך שהדבר עלול להוביל להשמדת התרבות והציווליזציה הצרפתית. קאמי מייחס תהליך זה למדיניות מכוונת אשר מקודמת על ידי האליטה האירופית הפוליטית, האינטלקטואלית והתקשורתית, אשר לטענתו פועלים הן על סמך אידאולוגיה והן על סמך אינטרס כלכלי. הביטוי משמש כיום בעיקר את הימין הקיצוני בצרפת.

תיאוריה זו אומצה גם על ידי גורמי ימין קיצוני שונים ברחבי העולם, כולל בארצות הברית, שם היא מקודמת על ידי גורמי ימין, כמו טאקר קרלסון בתוכניתו היומית בפוקס ניוז. מבצעי הפיגועים בבית הכנסת בפיטסבורג ב-2018, בכרייסטצ'רץ' באל פאסו ובפוואי במהלך 2019, ובבפאלו ב-2022 ציינו שהם ביססו את מעשיהם בין היתר על סמך תאוריית קונספירציה זו.

חלק גדול מתומכי התאוריה תומכים גם באנטישמיות, ומאמינים כי יהודים תכננו את תהליך החלפת האוכלוסייה הלבנה במכוון. לדוגמה, בעצרת איחוד הימין האמריקאי בשארלוטסוויל קראו המפגינים "לא יחליפו אותנו" (קריאות תמיכה בתאוריית ההחלפה הגדולה) וגם "יהודים לא יחליפו אותנו" (קריאות אנטישמיות).

ראו גם
------

* אירוערביה (תאוריה)
* תאורית הקשר על רצח עם של האדם הלבן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ההחלפה הגדולה** בוויקישיתוף
* ההחלפה הגדולה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Bowles, Nellie (18 במרץ 2019). "'Replacement Theory,' a Racist, Sexist Doctrine, Spreads in Far-Right Circles". *The New York Times*. ארכיון מ-17 במאי 2019. נבדק ב-17 במאי 2019. Behind the idea is a racist conspiracy theory known as 'the replacement theory,' which was popularized by a right-wing French philosopher. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  Verstraet, Antoine (2017). "C'est ça que tu veux ? !". *Savoirs et Clinique* (בצרפתית). **23** (2): 55. doi:10.3917/sc.023.0055. ISSN 1634-3298. [transl. from French] This theory states that the indigenous French ("Français de souche") could soon be demographically replaced by non-European peoples, especially from the Maghreb and sub-Saharan Africa.
3. 1 2  בן קולינס, The Buffalo supermarket shooting suspect posted an apparent manifesto repeatedly citing 'Great Replacement' theory, באתר NBC News,‏15 במאי 2022
4. ↑  מערכת ואללה!‏, "רוע טהור": המניפסט של היורה מבאפלו מגלה מדוע נער בן 18 ביצע ירי המוני, באתר וואלה!‏, 15 במאי 2022
**סטלוס** (נולד ב-1960) הוא שם הבמה של **שמעון מזרחי**, זמר ישראלי השר מוזיקה יוונית.

ביוגרפיה
--------

סטלוס נולד בשם שמעון מזרחי למשפחה ממוצא עיראקי וטורקי בשכונת התקווה וגדל בגבעתיים. אמו סימה עקרת בית ואביו בנימין קבלן צבע. אחיו הצעיר הוא הזמר דורון מירן. 

בילדותו האזין למוזיקה יוונית. למד לנגן על גיטרה, ולאחר מכן על בוזוקי. בגיל 16 החל להופיע. למד באורט רמת גן. בנעוריו הוא בחר בשם הבמה "סטלוס", בהשראת זמר יווני שחי באיטליה בשם זה.

בגיל 17 הוציא סטלוס את תקליטו הראשון "היידה יאסו" בהפקתם של האחים ראובני. בהמשך הוציא אלבומי סולו נוספים בהם שר בחלקם ביוונית.

ב-2018 החל להופיע בתוכנית הדוקו ריאלטי היחידה. בתוכנית משתתף גם אחיו דורון מירן.

בשנת 2019 הטילה רשות המסים על סטלוס תשלום כופר בסך 99,000 ש"ח, בהיותו "חשוד בהעלמת עסקאות בין השנים 2017-2013, בסכום מס של 64,914 ש"ח."

### העבודה המשותפת עם אורן חן

בשנת 2000 הופיע סטלוס באירוע באשדוד. מנחה הערב ירון אילן הציע לו להצטרף אל הזמר אורן חן ולהופיע כצמד בתוכניתו של אילן, ששודרה בערוץ 33.

סטלוס החל להופיע באופן קבוע בתוכנית ריח מנטה עם אורן חן, כאשר את חלקו של השיר ששרו היה חן מבצע בעברית, ואת חלקו שר סטלוס ביוונית. בעקבות החיבור בתוכנית החלו השניים להופיע כצמד "סטלוס ואורן חן".
בשנת 2009 השיקו סטלוס וחן תוכנית טלוויזיה חדשה בהנחייתם, בערוץ 24. בשנת 2012 הפסיקו השניים להופיע כצמד. הם הוציאו יחד עשרה אלבומים משותפים. ב-2015 חזרו השניים לעבוד יחד.

חיים פרטיים
-----------

נשוי לדבי ואב לשניים. מתגורר בגבעתיים. אחיו הגדול של הזמר דורון מירן.

דיסקוגרפיה
----------

1. **היידה יאסו** - 1977
2. **סטלוס - הזמר ואשף הבוזוקי** - 1978
3. **סטלוס (ארוטמו)** - 1981
4. **שמח בלב עם סטלוס** - 1984
5. **19 להיטי זהב ביוונית** - 1987 (אלבום אוסף)
6. **את צוחקת** - 1988
7. **סטלוס 95** - 1995
8. **סטלוס 96** - 1996
9. **סטלוס שר ביוונית/ועברית** - 1998
10. **סטלוס 2001** - 2001
11. **שירו ידידי** - 2002
12. **מיטב השירים ביוונית ובעברית - 2002**
13. **אוהב אותך** - 2003
14. **סטלוס 2003** - 2003

### אלבומים משותפים עם אורן חן

| שם התקליט | שנת הוצאה |
| --- | --- |
| סטלוס ואורן חן 1 | 2001 |
| סטלוס ואורן חן 2 | 2002 |
| סטלוס ואורן חן 3 | 2003 |
| סטלוס ואורן חן 4 | 2004 |
| סטלוס ואורן חן 5 | 2005 |
| סטלוס ואורן חן 6 | 2006 |
| סטלוס ואורן חן 7 | 2007 |
| סטלוס ואורן חן 8 | 2008 |
| סטלוס ואורן חן 9 | 2009 |
| סטלוס ואורן חן 10 | 2013 |

קישורים חיצוניים
----------------

* סטלוס, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* אתר למנויים בלבד  סמדר שיר, קרבי זה אחי, באתר "ידיעות אחרונות", 13 בספטמבר 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  בר זגה, ברלד: "'היחידה' מצחיקה יותר מ'ארץ נהדרת'", באתר ynet, 13 ביוני 2018
2. ↑  החלטות ועדות הכופר ברשות המיסים שנת 2019, באתר רשות המיסים, 10 במרץ 2019
3. ↑  סטלוס ואורן חן בחפלה יוונית באולפן השקוף, באתר ‏מאקו‏, 17 במאי 2009
4. ↑  אסף נבו, ‏סטלוס נפרד מאורן חן ומוציא את "אין אחת אחרת": "היו חילוקי דעות", באתר ‏מאקו‏, 29 באוקטובר 2012
5. ↑  סטלוס ואורן חן מתאחדים מחדש בשיר הלל לטבריה, באתר טריבונה, 29 ביולי 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007309571905171
* VIAF: 298089540
* WorldCat: viaf-298089540

 |
**הפרדוקס של קנטור** הוא סתירה שנתגלתה בתורת הקבוצות הנאיבית. גילוי הסתירה מיוחס לאבי תורת הקבוצות עצמה, גאורג קנטור, שכנראה גילה אותה בין השנים 1895 ל-1899. פרדוקס זה, יחד עם פרדוקסים נוספים שהתגלו בתורת הקבוצות הנאיבית כגון הפרדוקס של ראסל והפרדוקס של בורלי-פורטי, נתנו מוטיבציה והובילו לפיתוחה של תורת הקבוצות האקסיומטית, שבה ניתן לתורת הקבוצות בסיס אקסיומטי מוצק, המונע הופעתן של סתירות אלו. הפרדוקס עוסק בקבוצת כל הקבוצות ומראה שקיומה גורם לסתירה.

תיאור הפרדוקס
-------------

בתורת הקבוצות הנאיבית ניתן להגדיר את קבוצת כל הקבוצות. זוהי קבוצה שכל קבוצה כלשהי היא איבר שלה. נסמן קבוצה זו ב-{\displaystyle A}. לכל קבוצה קיימת קבוצת החזקה, שהיא קבוצת כל תת הקבוצות שלה, ולכן קיימת קבוצת החזקה של קבוצת כל הקבוצות שאותה נסמן ב-{\displaystyle {\mathcal {P}}(A)}. לפי משפט קנטור עוצמתה של {\displaystyle {\mathcal {P}}(A)} גדולה ממש מעוצמתה של {\displaystyle A}, ובסימונים המקובלים: {\displaystyle |{\mathcal {P}}(A)|>|A|}. אולם איברי {\displaystyle {\mathcal {P}}(A)}, כאיבריה של כל קבוצת חזקה, הם קבוצות, ולכן כל איבריה שייכים ל-{\displaystyle A} כי היא קבוצת כל הקבוצות. כלומר {\displaystyle {\mathcal {P}}(A)\subseteq A} ולכן {\displaystyle |{\mathcal {P}}(A)|\leq |A|} והגענו לסתירה.

ניתן להראות שאם נטען שפונקציית הזהות מ-{\displaystyle A} ל-{\displaystyle {\mathcal {P}}(A)} היא הפונקציה החד-חד-ערכית ועל שאנחנו מחפשים, אז הקבוצה שלא נמצאת בתמונה שלה ושאותה בונים בהוכחת משפט קנטור, היא בדיוק הקבוצה שגורמת לסתירה בפרדוקס של ראסל (קבוצת כל הקבוצות שאינן שייכות לעצמן).

פתרון הפרדוקס
-------------

קנטור הציע פתרון לפרדוקס בכך שהפריד את המושג אינסוף לשני מצבים: אינסוף מוחלט ואינסוף שאינו מוחלט. אינסוף שאינו מוחלט הוא אינסוף שניתן להתייחס אליו כעוצמה בלי שהדבר יוביל לסתירות הנובעות מתכונות ידועות של עוצמות. כך אָלֶף אֶפֶס ועוצמת הרצף שתיהן אינסוף שאינו מוחלט. לעומת זאת, האינסוף של קבוצת כל הקבוצות הוא אינסוף מוחלט ולא ניתן לייחס לו עוצמה ולהפעיל עליו את משפט קנטור ובכך נמנע הפרדוקס.

הבעיה בפתרונו של קנטור היא שהוא לא נותן קריטריון ברור להבדלה בין קבוצה של אינסוף מוחלט לקבוצות אינסופיות אחרות.

בתחילת המאה ה-20 הובן שהפרדוקס של קנטור ופרדוקסים נוספים נובעים מבעיה בסיסית בתורת הקבוצות הנאיבית, שהיא מתירה לאוספים "גדולים מדי" להיות קבוצות. אלו אותם אוספים שקנטור ייחס להם אינסוף מוחלט. במסגרת תורת הקבוצות האקסיומטית אוסף כל הקבוצות אינו קבוצה בעצמו ולכן לא ניתן לייחס לו קבוצת חזקה ולהפעיל עליו משפטים הקשורים בעוצמות והפרדוקס חדל מלהתקיים.

לקריאה נוספת
------------

* ענת בילצקי, ‏**פרדוקסים**, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1996, פרק י - פרדוקסים מתמטיים

קישורים חיצוניים
----------------

* הפרדוקס של קנטור, באתר MathWorld (באנגלית)
**דרגינים** (בדרגינית: **дарганти**; ברוסית: **даргинцы**) הם קבוצה אתנית ממוצא צפון-מזרח קווקזי החיים בקווקז, רובם ברפובליקה של דאגסטן שבפדרציה הרוסית. הדרגינים דוברים דרגינית, שפה צפון-מזרח קווקזית, המהווה למעשה רצף לשוני של ניבים הקרובים זה לזה, ונכתבת באותיות הקרובות לכתב הקירילי. דתם של הדרגינים היא האסלאם הסוני, אשר הגיע לאזור לראשונה במהלך המאה ה-8 אך לא קנה שליטה מוחלטת בעם הדרגיני עד למאה ה-15.

מספרם של הדרגינים היה בשנת 2002 כ-510,000 איש, וכיום היא מוערכת ב־700,000, מתוכם כ-425,500 תושבי דאגסטן, המהווים כ-16.5% מהאוכלוסייה במדינה זו, ואת קבוצת האוכלוסין השנייה בגודלה אחרי האווארים. הדרגינים הם תושבי אזורי ההרים של דאגסטן. כ-68% מהם חיים ביישובים כפריים. הדרגינים מהווים במקומות מסוימים את רוב האוכלוסייה, אך קבוצות מהם גרים גם בכפרים ובאזורים מעורבים. בעיר איזברבאש מהווים הדרגינים 57% מן האוכלוסייה, ובעיר הבירה מחצ'קלה כ-12.4%.

עם הקמת דאגסטן העצמאית, ניתן השלטון במדינה לגוף קולקטיבי בן 14 חברים שכונה "מועצת המדינה". בראש גוף זה עמד הדרגיני מגומדלי מגומדוב, בין 1994 ל-2006, כאשר פוזרה מועצת המדינה, ותפקידיה ניתנו לנשיאה הראשון של דאגסטן, מוחו אלייב, שהוא אווארי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דרגינים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Russian Census 2010: Population by ethnicity (אורכב 24.04.2012 בארכיון Wayback Machine) (ברוסית)
2. ↑  Russian Census of 2002 (אורכב 06.10.2014 בארכיון Wayback Machine)(ברוסית)
3. ↑  "About number and composition population of Ukraine by data All-Ukrainian census of the population 2001". *Ukraine Census 2001*. State Statistics Committee of Ukraine. אורכב מ-המקור ב-17 בדצמבר 2011. נבדק ב-17 בינואר 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TDVİA: darginlar

 |
לזגינים חוזרים מפשיטה. שנות ה-70 של המאה ה-19
**לֶקיאנוֹבָּה** (בגאורגית: **ლეკიანობა**) הוא השם שניתן לפשיטות ביזה ספורדיות שביצעו שבטים דאגסטנים מהמאה ה-16 ועד למאה ה-19.

מקור השם
--------

מקור השם הוא מהמילה "לֶקי", השם בו כינו הגאורגים את הדאגסטנים, בתוספת מילת ייחוס, "אנוֹבָּה".

רקע
---

ההתקפות מדאגסטן החלו עם התפוררות הממלכה הגאורגית המאוחדת, והירידה בכוחם של הממלכות שקמו אחריה עקב מלחמת ההגנה הבלתי פוסקת מול האימפריה הפרסית והאימפריה העות'מאנית בגבולותיהן הדרומיים. בסוף המאה ה-16 נתן, עבאס הראשון (شاه عباس بزرگ) חלק מאזורי הספר של גאורגיה, בתחומי סאינגילו שהייתה באותם ימים חלק מממלכת קאחתי, לברית של קבוצת שבטים דאגסטנים שבמקור התארגנו לצורך הגנה מפני פולשים.

אף על פי שהפשיטות היו בקנה-מידה קטן, היו התקיפות תכופות והרסניות למדי לממלכה המחולקת. אנשי השבטים היו משוטטים, תופסים בני ערובה ובוזזים את אזורי הספר. מאותו זמן התפתחו התקיפות למבצע צבאי גדול בהשתתפות אלפי חיילים שהנהיגו מצביאים דגאסטניים פאודלים, ולעיתים קרובות גם בברית עם הפרסים או העות'מאנים. הממלכות שסבלו מרוב הפשיטות היו הממלכות המזרח גאורגיות, ממלכת קאחתי וממלכת כארתלי. למרות שלפעמים הפתיעו הגאורגים, הם נכשלו בבנית מנגנון הגנה אפקטיבית כנגד הלאיקנובה והיו עסוקות בעיקר במלחמות הפנימיות התדירות, ואף יתרה מזו הפושטים הדאגסטנים נעזרו תכופות במלכים והנסיכים גאורגים שנאבקו אחד בשני.

בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-18 חיזק המלך הגאורגי וחטנג השישי את מאמציו כנגד הפולשים הדאגסטנים. בספטמבר 1722, יצא לדרך צבא גאורגי-ארמני משותף של 50,000 איש מטביליסי לגנג'ה, אליהם הצטרפו 10,000 לוחמים חמושים ומאומנים מקרבאך והרריים ארמנים, במטרה להצטרף, לכוחות הצאר הרוסי, פיוטר הגדול. פיוטר שהבטיח להגיע למלחמה כנגד הדאגסטנים ובעלת בריתם העיקרית, האימפריה הפרסית, הפר את הבטחתו וחתם על הסכם שלום עם הפרסים. אי הגעתו של הצבא הרוסי הכריחה את וחטנג להסיג את חייליו. תוך זמן קצר התמוטטה העצמאות שנמשכה מעל שתי מאות תחת הלחץ העות'מאני והפרסי ובכך התאפשרו הזדמנויות נוספות לפשיטות דאגסטניות.

בשנת 1744, תאימורז השני ובנו ארקלה השני השיבו לתחייה את הממלכות הגאורגית בקאחתי ובכארתלי וצירפו את כוחותיהם להסתערות על הפושטים הדאגסטנים. משנת 1750 ועד 1755, הם הצליחו להדוף שלוש פעמים ברציפות קואליציה גדולה של שבטים דאגסטנים שהונהגו על ידי האווארי, חאן נורסאל בק. בשנת 1774, יוצר ארקלה השני כוח צבאי מיוחד ששימשו בתחילה כאמצעי יעל כנגד הפושטים הדאגסטנים. אולם תוך זמן קצר הוא נאלץ להתמודד מול משבר פנימי בממלכתו, והוא לא הצליח לחסל סופית את האיום מההרריים הקווקזיים. בשנת 1785 ו-1787 החאן האווארי, עומר, תקף פעמיים את קאחתי והותיר מספר כפרים בגבוליה חרבות. בתחילת 1801, עם סיפוח הממלכה הגאורגית, כארתלי-קאחתי לאימפריה הרוסית, נחלשו הפולשים משמעותית בעקבות מלחמת הקווקז. בשנת 1854 פלש האימאם שאמיל לגבולות קאחתי ותקף בתקיפה הנחשבת לתקיפה האחרונה של הלקיאנובה.

מקורות
------

* האנציקלופדיה הגאורגית סובייטית (1983), כרך 6, עמ' 164, בגאורגית

הערות שוליים
------------

1. ↑  קרבאך: ההתקוממות הארמנית של שנות ה-20 של המאה ה-18, armenian-history.com, (באנגלית)
**ארגון צופי קוריאה** הוא הארגון הלאומי של תנועת הצופים בדרום קוריאה.

תנועת הצופים הוקמה בקוריאה בשנת 1922 כשהייתה תחת שלטון יפני, ושלחה נציגים לתחרות הצופים הראשונה של המזרח הרחוק בבייג'ינג בשנת 1924. עם זאת, נאסר על תנועת הצופים לפעול על ידי שלטונות הכיבוש משנת 1937 עד 15 באוגוסט 1945.  תנועת הצופים הייתה קיימת בכל אזורי חצי האי הקוריאני לפני מלחמת קוריאה בשנת 1950. ארגון הצופים העולמי הכיר בארגון צופי קוריאה בשנת 1953. כמות החניכים של צופי קוריאה בשנת 2011 הייתה 201,455 צופים רשומים.

ד"ר קים יונג-וו, צופה הנמר הראשון ושר ההגנה של קוריאה לשעבר, זכה באות זאב הארד, בשנת 1975.

היסטוריה
--------

### צופים במהלך השלטון היפני

רשויות צבא יפניות לא עודדו בעקביות את תנועת הצופים בשטחים הכבושים. *ב*מקרים שבהם התנאים המקומיים היו נוחים, הרשויות היו מתירות פעילות צופית מקומית או אישור לצופים היפנים להוביל פעילות צופית בסגנון יפני (*Shōnendan)*, ולעיתים אף הפכו פעילות זו לחובה. מצד שני, במקום בו התנאים לא היו נוחים, והיה חשש כי החניכים יטפחו רגשות אנטי-יפניים באמצעות צופיות, הרשויות היו אוסרות זאת לחלוטין. רשויות הכיבוש היפניות אסרו כל פעילות צופית בין השנים 1937 עד 1945.

תוכנית חינוכית
--------------

"צופה הנמר" הוא האות הגבוה ביותר שניתן לקבל בתנועת הצופים של קוריאה.

תוכנית ענפה של צופי אוויר מאוד פופולרית בקוריאה.

מוטו הצופים הוא 준비, מבוטא *jun bi*, *הכנה* בקוריאנית.

רשמית עלי הכותרת החיצוניים העגולים של סמל פלר-דה-ליס הסגול מבוססים על הטאגוק, המסמל תקווה לאיחוד חצי האי הקוריאני. ראש טיגריס המסמל גבורה מופיע גם הוא בסמל צופי קוריאה.

### מועצות

צופי קוריאה מפעילים 21 מועצות, 18 גאוגרפיות, 3 דתיות, ומועצה לאומית לצוות ועובדי מטה התנועה.

אירועים עולמיים ואזוריים
------------------------

במהלך השנים, צופי קוריאה אירחו מספר רב של אירועים עולמיים ואזוריים:

* ג'מבורי הצופים העולמי ה-17, 1991
* ג'מבורי צופי אסיה פסיפיק ה-17, 1996
* פורום הנוער האזורי באסיה פסיפיק, 1996
* הג'מבורי ה-21 של אסיה-פסיפיק / הג'מבורי הארצי ה-10 של קוריאה, 2000
* סמינר אסיה-פסיפיק לתוכנית לנוער, 2000
* International Patrol Jamboree, 2002
* סמינר אזורי של צופי אסיה-פסיפיק בנושא יחסי ציבור, תקשוב ושיווק, 2003
* ג'מבורי הצופים העולמי ה-25, סמנג'אום, 2023

צופים בצפון קוריאה
------------------

 דגל צבא הבנים חוסון
צפון קוריאה חלקה היסטוריה משותפת של הצופים עם דרום קוריאה עד 1950, אך כיום היא אחת מארבע המדינות העצמאיות היחידות בעולם שאין בהן צופים. צפון קוריאה הקימה במקום זאת את חיל החלוץ הצעיר תחת איגוד הילדים הקוריאני .

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ארגון צופי קוריאה

הערות שוליים
------------

1. ↑  "History". *Korea Scout Association website*. אורכב מ-המקור ב-2005-02-04. נבדק ב-2006-01-10.
2. ↑  "Triennal review: Census as at 1 December 2010" (PDF). World Organization of the Scout Movement. אורכב מ-המקור (PDF) ב-31 באוגוסט 2012. נבדק ב-2011-01-13. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑   War and Occupation, 1941-1945 by Paul Kua, Deputy Chief Commissioner (Management), Scout Association of Hong Kong, 2010
**פרג'וגו פאנגסטו**, נולד בשם **פאנג ג'ון פן** (בסינית: **彭雲鵬** ; נולד ב-13 במאי 1944) הוא מיליארדר אינדונזי, מייסד התאגיד האינדונזי "קבוצת באריטו פסיפיק" (Barito Pacific Group), העוסק בייעור, מטעים, נפט וגז, כריית פחם וזהב, ובאנרגיה גיאותרמית. נכון למרץ 2024 הוא האדם העשיר בדרום מזרח אסיה. עם שווי של כ-50 מיליארד דולר.

חיים מוקדמים
------------

פאנגסטו נולד ב-13 במאי 1944, בבנגקאיאנג, שבמערב קאלימנטן, למשפחת האקה מגואנגדונג, סין. הוא למד בבתי ספר סיניים באינדונזיה ועבר לג'קרטה ב-1965. בשנת 1970, פאנגסטו הצטרף לחברת העץ "Djajanti Group" בורהאן אוראי ומונה על ידי אוראי כמנהל כללי של "PT Nusantara" בשנת 1976. הוא עזב את ג'ג'נטי ב-1977 והקים עסק משלו.

קריירה
------

אחת החברות שבשליטת פרג'וגו, PT Barito Pacific Timber Tbk, נכון ל-1993 הייתה החברה הגדולה ביותר בבורסת ג'קרטה. בשנת 2007, החברה הסירה את המילה "Timber" כדי לשקף את ההיקף המגוון של עסקיה.

מלבד PT Barito Pacific Tbk השולטת ביצרנית הפטרוכימית הגדולה באינדונזיה, PT Chandra Asri Pacific Tbk, Prajogo Pangestu שולטת גם ב-Barito Renewables, חברת אחזקות המחזיקה בבעלות מלאה של Star Energy Geothermal, אחת מהחברות הגיאותרמיות הגדולות בעולם. Chandra Asri, Barito Renewables ו-Star Energy נותרו כשתי החברות הבנות העסקיות העיקריות של באריטו פסיפיק.

במרץ 2022, פורסם כי Green Era, חברה פרטית שבסיסה בסינגפור בשליטת פרג'וגו, רכשה 33.33% מ-Star Energy מ-BCPG של תאילנד תמורת 440 מיליון דולר. פאנגסטו כבר החזיק ב-66.6% מ-Star Energy שבמרכזה ג'קרטה, והרכישה האחרונה הענקה לפנגסטו שליטה מלאה בסטאר אנרג'י.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Indonesia Rich List".
2. 1 2  Suryadinata, Leo (2012). *Southeast Asian Personalities of Chinese Descent: A Biographical Dictionary*. Institute of Southeast Asian Studies. pp. 871–2. ISBN 978-981-4345-21-7.
3. ↑  Richardson, Michael (1993-10-01). "A Giant Joins Jakarta Exchange". *International Herald Tribune*. אורכב מ-המקור ב-30 באוקטובר 2007. נבדק ב-2008-10-14. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Star Energy Jaga Kinerja BRPT". *market.bisnis.com*. נבדק ב-2023-09-11.
5. ↑  Rosendar, Yessar. "Indonesia's Prajogo Pangestu Gets Full Control Of Star Energy, Buying Thailand's BCPG 33% Stake For $440 Million". *Forbes* (באנגלית). נבדק ב-2022-03-31.
**גוקש דומרזו** (Dommaraju Gukesh, נולד ב-29 במאי 2006) הוא שחמטאי הודי בדרגת רב-אמן, המדורג נכון לאפריל 2024 במקום ה-16 בעולם. הוא השחמטאי השלישי הכי צעיר אי פעם שזכה בתואר רב-אמן, הצעיר ביותר שהגיע למד כושר 2750, והשלישי הכי צעיר שהשתתף בתחרות המועמדים.

ביוגרפיה
--------

  
שגיאות פרמטריות בתבנית:להשלים   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
גוקש נולד בצ'נאי שבהודו.

קריירה
------

ב-2015 זכה גוקש באליפות אסיה לבתי ספר.
ב-2018 זכה באליפות העולם לנוער עד גיל 12, ובנוסף זכה בחמש מדליות זהב באליפות אסיה לנוער לשנת 2018. 

במרץ 2018 זכה בתואר אמן בין-לאומי.

ב-15 בינואר 2019 זכה בתואר רב-אמן, כשהוא בן 12 בלבד. ובכך הפך לשחקן השני הכי צעיר שזכה בתואר. הוא כמעט עקף את סרגיי קאריקין כרב האמן הצעיר ביותר אי פעם, אך "החמיץ" את השיא בשבעה עשר ימים.

באוגוסט 2022 החל את אולימפיאדת השחמט ה-44 עם 8/8, הוא סיים עם 9/11 עם רמת ביצוע של מד כושר 2867, וזכה במדליית זהב על הלוח הראשון.

באוגוסט 2023 הגיע למד כושר 2750 ובכך הפך לשחקן הצעיר ביותר אי פעם שהגיע לדירוג זה. באותו חודש השתתף בגביע העולם בשחמט והגיע עד לשלב רבע הגמר.

בדצמבר 2023 העפיל לתחרות המועמדים 2024 בזכות זה שסיים ראשון מבין מי שטרם העפיל לתחרות המועמדים בסבב תחרויות פיד"ה 2023 (אנ') והפך לשחקן השלישי הצעיר ביותר שעשה זאת, כשלפניו רק בובי פישר ומגנוס קרלסן.

ראו גם
------

* תחרות המועמדים 2024

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל שחמטאי ב-chess.com

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  ]
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
**איסור האהבה** (בגרמנית: **Das Liebesverbot**) היא אופרה קומית בשתי מערכות מאת ריכרד וגנר שהלחין וגם כתב את הליברית. זוהי האופרה המושלמת השנייה של המלחין והיא מושפעת מאוד מן האופרות הקומיות הצרפתיות והאיטלקיות.

היסטוריה
--------

עלילת האופרה מבוססת על המחזה מידה כנגד מידה מאת ויליאם שייקספיר. וגנר הלחין אותה בשנת 1834 והיא הועלתה לראשונה במגדבורג בשנת 1836.

הופעת הבכורה הוכתרה ככישלון מוחלט לאחר שהזמר הראשי שכח את הטקסט, וההופעה השנייה בוטלה לאחר קרב אגרופים שפרץ בין בעלה של הסולנית הראשית והטנור המוביל אשר גרמה לנזק בלתי הפיך לתפאורה. מאז, ועד לאחר מותו של וגנר לא הועלתה האופרה פעם נוספת על הבמות.

הנושא המרכזי בעלילת האופרה, מיניות מודחקת ואירוטיקה סמויה, הם מוטיב חוזר גם בעלילות של אופרות נוספות של וגנר ובעיקר בטנהויזר, הוולקירה, וטריסטן ואיזולדה. בכולן, הוויתור וזניחת קשרי האהבה מביאים את הגיבורים לקרב לחיים ולמוות מול הסדר החברתי הקיים. האופרה הקומית איסור האהבה מסתיימת בסוף טוב כאשר החופש המיני פורץ בקרנבל ציבורי סוחף.

לאחריה, פרט לאמני השירה מנירנברג, לא חזר וגנר לכתוב אופרות קומיות נוספות.

עלילה
-----

### מערכה ראשונה

פלרמו, סיציליה, המאה ה-16. פרידריך, המושל הזמני של פלרמו מכריז על איסור שתייה וקיום יחסים מחוץ לנישואין. קלאודיו הוא האדם הראשון שנתפס עובר על צו המושל ונעצר.

בינתיים, מגלה מריאנה השוהה במנזר סנט אליזבט, לחברתה איזבלה כי היא אשתו של פרידריך שנטש אותה. לוציו, אציל צעיר וחברו של קלאודיו, מתחנן בפני איזבלה אחותו של קלאודיו כי תפנה למושל בבקשת רחמים על אחיה הכלוא.

בבית המשפט ממתינים להופעת המושל. הוא דוחה את העצומה שהוגשה לו על ידי האזרחים לביטול האיסור שהטיל על קיום מסיבת הקרנבל. קלאודיו נידון למוות ואיזבלה אחותו מציעה את עצמה למושל אם יסכים לחון ולשחרר את אחיה.

### מערכה שנייה

קלאודיו החושש מן המוות בחצר הכלא מסכים להצעת אחותו. איזבלה נעלבת וכועסת על הסכמתו המהירה לחילול כבודה, ואינה מגלה לו את תוכניתה האמיתית ולפיה מריאנה, היא שתיפגש עם המושל פרידריך ולא היא עצמה.

בינתיים, המושל פרידריך מתכחש להסכמתו הקודמת וחותם על גזר דין המוות של קלאודיו. ברחובות העיר מפרים התושבים את צו המושל וחוגגים את הקרנבל למרות האיסור שהוטל על החגיגות. אפילו מפקד המשטרה בעצמו מתחפש על מנת שיוכל לקיים רומן אסור. פרידריך עוטה גם הוא על פניו מסכה לפני פגישתו עם איזבלה (שהיא למעשה מריאנה), אך לפתע מופתע בידי איזבלה ועוטי מסכות נוספים החושפים את צביעותו.

מלך סיציליה חוזר לארמונו, ופרידריך מסולק מכהונתו ומנושל מסמכויותיו.

| אופרות של וגנר |
| --- |
| האופרות המוקדמות | החתונה • הפיות • איסור האהבה • ריאנצי |
| תקופת הביניים | ההולנדי המעופף • טנהויזר • לוהנגרין |
| התקופה הבוגרת | טריסטן ואיזולדה • אמני השירה מנירנברג • טבעת הניבלונג • זהב הריין • הוולקירה • זיגפריד • דמדומי האלים • פרסיפל |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987010188924005171
* BnF: cb139207652 (data)
* GND: 300454082
* LCCN: n84157837
* MusicBrainz work: 49959bb9-8b4f-4587-9aa5-5b9710473e91
* VIAF: 313525796
* WorldCat (עם VIAF): 313525796

 |
בנין האסק בניו יורק
ארגון **האסק** (Hebrew Academy For Special Children ובראשי תיבות "**HASC**" בתרגום לעברית: אקדמיה עברית לילדים מיוחדים) הוא ארגון יהודי אמריקאי המטפל ונותן מסגרת לילדים עם מוגבלות שכלית התפתחותית בניו-יורק. יש בו מסגרות שונות לילדים מהגילים הצעירים ועד הבוגרים. האסק גם עורך מחנה-קיץ עבור מוגבלים ובו משתתפים כל הגילים והם זוכים לאטרקציות שונות בחודשי הקיץ.

היסטוריה
--------

ארגון HASC (האקדמיה העברית לילדים מיוחדים) הוקם בשנת 1963 על ידי הרב מקס ובלנס קאהן, במטרה לספק שירותים חינוכיים וקליניים לאנשים המציגים עיכובים התפתחותיים מגיל ינקות ועד בגרות. את האסק מנהל היום שמואל קהאן.

מופע האסק
---------

 ערך מורחב – **מופע האסק**  

האסק גם נודע בשל ארגון מופע מוזיקלי הנקרא "A Time for Music" המיועד גם לגיוס תרומות, בו מתארחים אומנים בעיקר מתחום המוזיקה החסידית מדי שנה, מאז שנת 1987. הוא נערך באולמות מפוארים בניו יורק כמדיסון סקוור גארדן ו'לינקולן סנטר' במנהטן והוא בעל השפעה על האוכלוסייה האורתודוקסית בארצות הברית. המופע הוא ככל הנראה ההופעה הגדולה ביותר של המוזיקה החסידית בעולם וככזה הוא מארח מדי שנה אמנים נחשבים. בין האמנים שהשתתפו בו במהלך השנים, מרדכי בן-דוד, אברהם פריד, יעקב שוואקי,שלום למר  , ישי לפידות, אוהד מושקוביץ, בני פרידמן, יידל ורדיגר, אייבי רוטנברג, שלוימי דאקס ודדי גראוכר. מהמופע הופקו דיסקים שזכו להצלחה משמעותית. את המופע מפיק (מאז 2016) אלי גרסטנר, ניצחו בו ישראל לאם, יואלי דיקמן, רפי גריידי ויובל סטופל.

קישורים חיצוניים
----------------

* האסק, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

קובי הר צבי, המופע המסורתי 'האסק' חגג 30 שנה • תיעוד, באתר בחדרי חרדים, 19 בינואר 2017

אליעזר חסיד, קונצרט 'האסק' השנתי בפעם ה-34 במתכונת קורונה, באתר בחדרי חרדים, ה' אדר תשפ"א 17 בפברואר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  כתבה בניו יורק טיימס
2. ↑  כמו פעם: גדולי הזמר מב"ד ופריד על במה אחת ב'האסק' ה-26 • גלריה מרהיבה, באתר שלאגר.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 67e3c9d3-8131-48ae-aab1-e03364e1e9c1

 |
|  |
| --- |
| אנוקט **בכתב חרטומים** |
|  |

**אָנוּקֶט** או **אָנְקֶט** (ביוונית נקראה **אָנוּכִּיס**) הייתה אלת הנילוס (האנשת נהר הנילוס) במיתולוגיה המצרית. אנוקט נחשבה חלק מהשילוש שכלל את האלים חְנוּם וסָטִיס (אנ'), ויש סברה כי נחשבה לבתם של שני אלים אלה, או לרעייה שנייה של האל חנום. 

אנוקט מתוארת כאלה החובשת כובע עשוי נוצות. היעל נחשבה כחיה המקודשת לאלה. בתקופת הממלכה הקדומה מרכז פולחנה היה באי סהל. בתקופת השושלת ה-13 הקים פרעה סובחוטפ השלישי מקדש לכבודה, וכתובות מתארות פסטיבל שנערך לכבודה שנקרא "חג אנוקט", ובמסגרתו, בראשית ההצפות העונתיות של נהר הנילוס זרקו לנהר, כקרבן, זהב, מטבעות ואבנים טובות כתודה לנהר המשקה את האדמה. במסגרת החג הותרה אכילת דגים מסוימים שבשאר ימות השנה אכילתם נאסרה (דבר המעיד על היות הדגים קדושים לאלה).
בתקופת הממלכה החדשה הוקם עבור האלה מרכז פולחני באי יב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ענקת** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**

| המיתולוגיה המצרית |
| --- |
| הפנתאון המצרי | אוסיריס • איסיס • אכר • אמון • אמונת • אנוביס • אנוקט • אפיס • אפפ • ארבעת בני הורוס • אתום • אתון • בת • בס • בסתת • גב • הורוס • חעפי • חכא • וואדג'ת • ח'ונסו • ח'נום • ח'פרי • חתחור • מות • מונתו • מין • מע'ת • מפדת • נו • נות • נחבת • נית • נפרתם • נפתיס • סתת • סובק • סופדו • סח'מת • סת (סת־בעל) • פאחת • פתח • קבוי • קוק • קטש • רע (העין של רע) • רשף • שו • תאורת • תחות • תפנות • סרקת |  |
| אתרים מיתולוגיים | בנבן |
| כתבים דתיים | אמדואת • כתבי הפירמידות • כתבי ארונות קבורה • ספר האדמה • ספר המערות • ספר המתים (הפפירוס של אני) • ספר הנשימה • ספר השערים |
| פולחן | מקדשים מצריים (מקדש לוקסור • כרנך • מקדשי אבו סימבל) • הפירמידות במצרים (הפירמידה הגדולה של גיזה) • הספינקס הגדול של גיזה • עמק המלכים |
**דניאל שטיין** (באנגלית: **Daniel Stein**; נולד ביולי 1976) הוא רב וראש ישיבה בישיבת רבינו יצחק אלחנן המסונפת לישיבה יוניברסיטי בניו יורק, שם הוא מחזיק בקתדרה על שם פרז ופרידה פרידברג בתלמוד.

חייו
----

הרב שטיין קיבל את התואר הראשון מישיבה יוניברסיטי בשנת 1998 וסמיכה לרבנות מישיבת רבינו יצחק אלחנן בשנת 2002, שם למד אצל הרב צבי שכטר. הרב שטיין היה חבר בתוכנית למצטיינים לסמיכה של כולל וקסנר, ומאוחר יותר למד בכולל עליון ע"ש וקסנר בראשות הרב מרדכי וויליג והרב מיכאל רוזנצווייג. הוא מונה לראש ישיבה בשנת 2009.

הרב שטיין גם מנהל את תוכנית הלימודים "הלכה למעשה" של תלמידי השנה הרביעית של לימדי הסמיכה (4th Year Halacha Lemaaseh) בישיבת רבינו יצחק אלחנן מאז שנת 2007. בתוכנית זו הוא מלמד תחומי התמחות בהלכה מעשית ומנהל מבחנים לסמיכה, תפקיד בו כיהן בעבר הרב יעקב הבר ולפני כן הרב שלמה דרילמן.

מאז 2014, שטיין מכהן כרב של קהילת אהבת חסד, המכונה "רידניקר שטיבל", בית כנסת היסטורי באפר וסט סייד, מנהטן, שם הוא החליף את מקומו של הרב שמואל אורנשטיין, תלמידו של הרב ברוך בר ליבוביץ, והרב בנימין הלברשטאם, צאצא של הרב חיים הלברשטאם. לפני כן, שטיין היה הרב המייסד של קהילת בית שלום בקליפטון, ניו ג'רזי (אנ'), שם כיהן במשך ארבע שנים.

מאמרים
------

* The Limits of Religious Optimism: The Hazon Ish and the Altar of Novardok on Bittahon ב- Tradition 43: 2 2010
* "Halachic Aspects of Visiting the Temple Mount" in Journal of Halacha and Contemporary Society,", סתיו 2002
* "Relying on Kashrut Organizations for Separation of Terumot and Maasrot" in Journal of Halacha and Contemporary Society, Fall 2000.
* Are Vaping and E-Cigarettes Kosher?


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009538863605171
* LCCN: no2021148314
* VIAF: 3161693836215931151
* WorldCat: lccn-no2021148314

 |

קישורים חיצוניים
----------------

שיעורי הרב שטיין באתר YUTorah (האתר ורוב רובם של השיעורים באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "RIETS Roshei Yeshiva".
2. ↑  "YU News". נבדק ב-1 באפריל 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  השיעורים של תוכנית זו מוקלטים, וזמינים ב-YUTorah (באנגלית).
4. ↑  "RIETS Faculty".
5. ↑  "RIETS".
6. ↑  "Ridniker Shteibel".
7. ↑  "Kehillas Beis Sholom".
פירוש נוסף ערך זה עוסק בזמן תחילת היום בהלכה. אם התכוונתם למבצע ברצועת עזה שנערך באוגוסט 2022, ראו מבצע עלות השחר.
השמיים בהירים לאחר שקיעת השמש, באופן דומה נראים השמים בעלות השחר.
זריחת השמש
**עלות השחר** או **עַמּוּד הַשַׁחַר** הוא זמן תחילת היום בהלכה. זמן עלות השחר נקבע לפי הופעת אור השמש על פני השמים, בעוד שהשמש עצמה איננה נראית ועודנה מתחת לאופק. בספרות חז"ל מצוי גם הביטוי **איילת השחר**, ויש שרצו לייחס לו את ראיית כוכב הלכת נוגה המופיע לעיתים לפני זריחת השמש.

קביעת עלות השחר
---------------

בתלמודהובאה מחלוקת האם זמן עלות השחר הוא כזמן הליכה של 4 או של 5 מיל לפני הזריחה - בתקופת ניסן ותשרי בהם היום והלילה שווים. כמו כן, בסוגיא זו תלויה מחלוקת נוספת: מהו השיעור של זמן הליכת מיל.
ובפוסקים הראשונים והאחרונים נחלקו כמי נפסקה ההלכה.
לפי מנהג רוב קהילות הספרדים, זמן עלות השחר מוקדם להנץ החמה ב-72 דקות (4 מיל \* 18 דקות). רוב הנוהגים בשיטה זו, מחשבים 72 דקות מהנץ החמה אחורה, וזהו זמן עלות השחר בין בקיץ ובין בחורף. אך הרבה פוסקים סוברים שצריכים לחשב על פי מעלות, שכן הופעתו של אור אינו שוה בכל השנה ובכל מקום, ולפי זה משתנה הפער בין עלות השחר להנץ החמה לפי עונות השנה ולפי המקום (בקיץ הפער גדול יותר, ובחורף יותר גדול מאשר באביב ובסתיו, ובמקומות יותר רחוקים מקו המשווה, הפער מאריך יותר).

לפי מנהג האשכנזים בירושלים (וכך כתב בלוח ארץ ישראל לרב יחיאל מיכל טוקצינסקי) זמן עלות השחר הוא 90 דקות (4 מיל \* 22.5 דקות) לפני הנץ החמה, והוא מחשב זמן זה לפי מעלות.

מאידך גיסא, הוכיח רבי אברהם חיים נאה, שלדעת רוב הראשונים והרבה אחרונים זמן עלות השחר הוא 120 דקות לפני הנץ החמה (5 מיל \* 24 דקות).
העיקר להלכה בין לאשכנזים ובין לספרדים הוא כ-72 דקות לפי מעלות.
הלוחות החדשים משתמשים בנוסחאות המתפרסמות באלמנך של הצי האמריקאי, כדי לחשב את מיקום השמש מתחת לאופק במעלות קשת, בזמן עלות השחר בימי השוויון, ומכך להסיק על הזמן המדויק בשאר עונות השנה.

קישורים חיצוניים
----------------

* ראו עוד על עלות השחר במדור ההרחבות לברכות א,א במשנה המבוארת של המכון הישראלי לפרסומים תלמודיים
* הערך "עמוד השחר", באנציקלופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה
* לוח עם זמני היום, באתר "ישיבה"
* מאמרים בנושא עלות השחר, באתר ספריית אסיף

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף צ"ד, עמוד א'
2. ↑  בוויכוח חריף שניהל עם הרב יחיאל מיכל טוקצינסקי מעל דפי "קול ישראל" - ראו בקובץ "יגדיל תורה" שנה שישית גיליון ג (כג) עמ' 23 - 65.
3. ↑  כך סבר גם בדעת השו"ע הרב. וכן הדפיס בלוח כולל חב"ד.
אך יש רבים הסוברים שלדעת בעל השו"ע הרב הוא 96 דקות לפני הזריחה. (הרב אריה ליב קפלן בספרו משולחן הארי והר"א אלאשווילי בקונטרס 'אהלי שם')

| זמני היום בהלכה |
| --- |
| בוקר | קריאת הגבר • עמוד השחר • משיכיר • הנץ החמה • סוף זמן קריאת שמע • סוף זמן תפילה |  |
| צהריים | חצות היום • מנחה גדולה • מנחה קטנה • פלג המנחה |
| ערב | שקיעת החמה • בין השמשות • צאת הכוכבים |
| לילה | חצות הלילה • אשמורות הלילה |
| ראו גם | שעות זמניות • קו התאריך בהלכה • הלוח העברי |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
**אשמורות הלילה** כלשון המקרא, או **משמרות הלילה** כלשון המשנה, הן חטיבות זמן אליהן מתחלק הלילה על פי היהדות. אשמורה אחת היא כשיעור זמן עמידתם של אנשי משמרת לילה עד בוא המשמרת הבאה. להלכה הלילה נחלק ל-3 אשמורות שוות.

משמעות המושג
------------

רבי חזקיה בר מנוח מחבר ספר החזקוני סובר כי השם **אשמורה** מקורו מלשון ציפייה והמתנה, שכן בלילה ישנן משמרות מלאכים האומרים שירה לפני האלוהים על פי חלוקת משמרות, כשכל משמר מצפה ומייחל לבוא תורו.

חלוקת הלילה לאשמורות
--------------------

ישנן דעות בהלכה הסוברות כי ראשיתן של האשמורות בשקיעת החמה וסופן בהנץ החמה, אולם רש"י ותוספות סוברים כי ראשיתן בצאת הכוכבים וסופן בעלות השחר. בספר הזוהר נכתב כי משכן של שלוש האשמורות בכל ימות השנה שווה - 12 שעות שוות, וישנן דעות שונות להבנת דברי הזוהר.

בתלמוד בבלי, מסכת ברכות (ג, א) נאמר:

> 
> תניא, רבי אליעזר אומר: שלוש משמרות הוי הלילה, ועל כל משמר ומשמר יושב הקדוש ברוך הוא ושואג כארי, שנאמר: ה' ממרום ישאג וממעון קדשו יתן קולו, שאוג ישאג על נוהו. וסימן לדבר – משמרה ראשונה, חמור נוער; שנייה, כלבים צועקים; שלישית, תינוק יונק משדי אמו ואשה מספרת עם בעלה.
> 
> 
> 
> 

לאחר מכן מובאת ברייתא בה מוצגת דעתו של רבי שהלילה נחלק לארבע אשמורות, וכן דעתו של רבי נתן שהלילה נחלק לשלוש אשמורות. החוקר חיים יחיאל בורנשטיין מציין כי הבבלים חילקו את הלילה ל-3 בעוד שאצל היוונים והרומים חילקו את הלילה ל-4. בורנשטיין אף שיער שרבי, שחי בארץ ישראל בתקופה שזו הייתה תחת שלטון רומי, מתאר את החלוקה הרווחת בסביבתו, בעוד שרבי נתן, שחי בבבל, תיאר מצידו את החלוקה הרווחת בסביבתו. 

הלכה למעשה נקבעה חלוקת הלילה ל-3 אשמורות שוות. כך למשל, בהקשר למשנה במסכת יומא, פרק א', הלכה ח', "בְּכָל יוֹם תּוֹרְמִין אֶת הַמִּזְבֵּחַ בִּקְרִיאַת הַגֶּבֶר אוֹ סָמוּךְ לוֹ, בֵּין לְפָנָיו בֵּין לְאַחֲרָיו. בְּיוֹם הַכִּפּוּרִים מֵחֲצוֹת, וּבָרְגָלִים מֵאַשְׁמוּרָה הָרִאשׁוֹנָה, וְלֹא הָיְתָה קְרִיאַת הַגֶּבֶר מַגַּעַת עַד שֶׁהָיְתָה עֲזָרָה מְלֵאָה מִיִּשְׂרָאֵל.", פוסק הרמב"ם: "אימתי תורמין הדשן--בכל יום, משיעלה עמוד השחר; וברגלים, משליש אחרון של לילה; וביום הכיפורים, מחצות הלילה."

ראו גם
------

* חצות הלילה

קישורים חיצוניים
----------------

ראו עוד על אשמורות הלילה במדור ההרחבות לברכות א,א במשנה המבוארת של המכון הישראלי לפרסומים תלמודיים 

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **אשמרת** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  זהר חלק ב קצה ב – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
2. ↑  במאמרו 'סדרי זמנים והתפתחותם בישראל' (התקופה ו, עמ' 261)
3. ↑  משנה תורה, ספר עבודה, הלכות תמידין ומוספין, פרק ב הלכה יא

| זמני היום בהלכה |
| --- |
| בוקר | קריאת הגבר • עמוד השחר • משיכיר • הנץ החמה • סוף זמן קריאת שמע • סוף זמן תפילה |  |
| צהריים | חצות היום • מנחה גדולה • מנחה קטנה • פלג המנחה |
| ערב | שקיעת החמה • בין השמשות • צאת הכוכבים |
| לילה | חצות הלילה • אשמורות הלילה |
| ראו גם | שעות זמניות • קו התאריך בהלכה • הלוח העברי |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
**רוטולים** (ברוטולית - "Myhabyr"; ברוסית - "Рутулы") הם קבוצה אתנית המרוכזת בדרום דאגסטן, וגם בצפון-מערב אזרבייג'ן. הקבוצה דוברת שפה משלה, השפה הרוטולית. כיום משויך השם לקבוצה האתנית הדוברת רוטולית ומרוכזת בעיקרה בדאגסטן ובאזרבייג'ן. דתם של הרוטולים היא האסלאם הסוני.

רוב הרוטולים מתגוררים באזרבייג'ן ובדאגסטן (רפובליקה המהווה חלק מהפדרציה הרוסית). מספרם הכולל של הרוטולים הוא כ-55,000-60,000. חציים מתגוררים באזרבייג'ן. היתר מתגוררים בארצות שונות בקווקז, במזרח אירופה, וקיימת פזורה לזגינית גם במזרח התיכון ובארצות הברית. במהלך מלחמת הקווקז חלק מהרוטולים עזבו את אזור ועברו לתחומי האימפריה העות'מאנית. כתוצאה מכך הם מתוגררים כיום בטורקיה ובסוריה. הסופרת הסורית אולפת אל-אידליבי היא ממוצא רוטולי.

יש המתעדים את ההיסטוריה של הרוטולים החל מימי ממלכת אלבניה הקווקזית. ב-323 לפנה"ס לחמו רוטולים לצד אלכסנדר הגדול בקרב קווקמל. ב-55 לפנה"ס לחם המצביא הרומי פומפיוס נגד "אלבנים" ובהם רוטולים וחברי קבוצות אתניות אחרות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוטולים** בוויקישיתוף
* **rutulia.com** — אתר לאומי Rutul

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007554325805171
* GND: 7586102-1
* LCCN: sh2005004573

 |
**מייקל רוג'רס** (באנגלית: **Michael S. Rogers**; נולד ב-31 באוקטובר 1959) הוא אדמירל בדימוס בצי ארצות הברית. שירת כמפקד פיקוד הסייבר של ארצות הברית, כראש הסוכנות לביטחון לאומי (NSA) וכמפקד שירות הביטחון המרכזי (CSS) בשנים 2014 עד 2018.

ביוגרפיה
--------

רוג'רס נולד בשיקגו. ב-1981 סיים תואר ראשון באוניברסיטת אובורן, השלים קורס קציני מילואים והתגייס לצי ארצות הברית. שירת כחובל במשחתת "USS Caron" וב-1986 עבר להתמחות בתחום ההצפנה ולוחמת המידע. שימש קצין הצפנה בכיר בקבוצת הקרב של נושאת המטוסים ג'ון קנדי, קצין מטה בנושאי לוחמה אלקטרונית ולוחמת מידע בצי השישי של ארצות הברית, סייע בתחום ההצפנה במשימות של צוללות וספינות הצי במפרץ הפרסי ובים התיכון. שירת בכוח המשימה המשותף של הפיקוד האטלנטי והצי השני של ארצות הברית שנשלח להאיטי בתקופת ניסיון ההפיכה ב-1994, שימש קצין הצי האחראי על המבצעים המשותפים בפיקוד אירופה של ארצות הברית. שימש קצין המודיעין של פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית וב-2009 מונה לקצין המודיעין של המטות המשולבים. בשנים 2011–2014 פיקד על הצי העשירי של ארצות הברית המהווה את פיקוד הסייבר של הצי.

במרץ 2014 מונה למפקד פיקוד הסייבר של ארצות הברית ובמקביל לראש הסוכנות לביטחון לאומי וראש שירות הביטחון המרכזי (CSS) של מחלקת ההגנה. הוא שירת בתפקיד עד מאי 2018, עת החליפו הגנרל פול נקאסוני.

לאחר שחרורו הצטרף כיועץ לקבוצת הסייבר Team8 שייסד נדב צפריר.

רוג'רס בוגר בהצטיינות של המכללה הלאומית למלחמה ובוגר בהצטיינות יתרה של מכללת המלחמה של הצי. הוא בעל תואר שני באסטרטגיית ביטחון לאומי מהאוניברסיטה לביטחון לאומי.

בינואר 2018 הודיע רוג'רס על פרישתו מהסוכנות לביטחון לאומי באביב באותה השנה.

בתחילת 2019 הפך רוג'רס ליו"ר צוות היועצים של חברת אבטחת הסייבר Claroty.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מייקל רוג'רס** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר הצי האמריקאי
* Obama Is Considering Removing N.S.A. Leader, הניו יורק טיימס, 19 בנובמבר 2016
* אתר למנויים בלבד דפנה מאור, ראש NSA לשעבר: "'עבדנו קשה' זה לא מספיק. הביטחון נקבע במבחן התוצאה", באתר TheMarker‏, 11 באפריל 2024

הערות שוליים
------------

1. ↑  ויקי אוסלנדר, ניו יורק, "גם במגפה, אסור להתפשר על ערכים בשם הביטחון", באתר כלכליסט, 28 באפריל 2020
2. ↑  NSA's Rogers to retire this spring, www.politico.com
3. ↑  NSA Chief Adm. Mike Rogers Expected to Retire this Spring; Leaves Complicated Legacy, USNI News, ‏2018-02-01 (באנגלית אמריקאית)
4. ↑  StackPath, www.securityinfowatch.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2015126064
* VIAF: 335144647705850765556
* WorldCat: lccn-no2015126064

 |
גרסת פיליפ קונטיצ'יני למאפה (המהווה מעגל של פחזניות מחוברות יחד)
**פריז ברסט** או **פארי ברסט** (בצרפתית: **Paris–Brest**) הוא מאפה קינוח צרפתי בצורת עיגול, עשוי בצק רבוך (בצק פחזניות), חתוך לרוחבו וממולא בקרם (על פי רוב קרם מוסלין פרלינה (מחית פרלינה, חמאה וקרם פטיסייר) או קרם וניל, אך לעיתים קרם ערמונים) שאף הוא מזולף בצורת עיגולים. המאפה מעוטר בשקדים פרוסים או באבקת סוכר.

היסטוריה
--------

המאפה נוצר לראשונה על ידי האופה לואי דורן בשנת 1910 לציון מרוץ האופניים פריז–ברסט–פריז שהחל בשנת 1891. צורתו העגולה מסמלת את צורת גלגל האופניים, מעגלי הקרם מסמלים את תנועת הגלגל, ואבקת הסוכר מסמלת את האבק שרוכבי האופניים מעיפים ברוכבם.

המאפה נעשה פופולרי בקרב רוכבי מרוץ פריז-ברסט עקב ערכו הקלורי הגבוה.

את המאפה ניתן למצוא כיום במאפיות רבות (פטיסרי) ברחבי צרפת, והוא נפוץ בעיקר בערים פריז וברסט על שמן הוא נקרא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פריז-ברסט** בוויקישיתוף
* פריז ברסט באתר עוגיונט
* פארי ברסט "חובה לאכול אחד לפני שמתים"
* פריז ברסט באתר "מטבח קטן שלי"

הערות שוליים
------------

1. ↑  המאפה "פריז ברסט" חוגג יום הולדת מאה
2. ↑  ההיסטוריה של המאפה באתר "פריז קונדיטוריה"
**טאיווק** (באנגלית: Tyvek) הוא שם המותג של אריג סינטטי מסיבי פוליאתילן בצפיפות גבוהה, אשר פותח ומיוצר על ידי חברת דופונט. אריג הטאיווק קשה מאוד לקריעה אבל קל לחיתוך, אטום למים אבל חדיר לאדים. בשל תכונותיו המיוחדות הוא משמש ביישומים רבים כגון מעטפות לבניינים בעת בנייה, כיסוי למכוניות, חומר בידוד בקירות חיצוניים, איטום מבנים, מדבקות וגרפיקה. החומר ניתן למיחזור.

היסטוריה
--------

התגלה לראשונה בשנת 1955, על ידי חוקר דופונט ג'ים וייט (Jim White), שראה חומר פוליאתילן יוצא מצינור במעבדה ניסיונית של דופונט. על פי אתר האינטרנט של דופונט, הסיבים הם בעובי של 5 - 10 מיקרומטר (לעומת 75 מיקרומטר לשיער אדם). כיווני הסיבים מסודרים בשתי וערב ומאוגדים בכבישה על ידי חום ולחץ.

מאפיינים
--------

בין המאפיינים של טאיווק הם: 

* קל משקל.
* עמידות כימית.
* יציבות ממדית.
* אטימות - הוא עמיד בפני מים נוזליים אבל אדי מים יכולים לעבור דרכו (חומר נושם).
* pH נייטרלי.

שימושים
-------

גיליונות גדולים של טאיווק משמשים לעיתים קרובות בכיסוי מבנים כדי לספק מחסום מים בין חיפוי החיצוני של מבנה המסגרת והבידוד. טאיווק משמש את שירות הדואר בארצות הברית עבור חלק מעטיפות הדואר שלה. ניו זילנד השתמשה בו לרישיונות הנהיגה שלה בשנים 1986-1999.

אתר החברה
---------

* DuPont™ Tyvek

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טאיווק** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טאיווק (באנגלית)
|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| (מולטימדיה) | 

|  |
| --- |
| דהרת הוולקירות  
בביצוע התזמורת הסימפונית האמריקאית עבור אדיסון רקורדס משנת 1921 |

 |
| לעזרה בהפעלת הקבצים |

דהרת הוולקירות, איור מאת ארתור רקהאם
"**דהרת הוולקירות**" (בגרמנית: **Walkürenritt**) הוא קטע מוזיקלי המנוגן בתחילת המערכה השלישית של האופרה "הוולקירה" מאת ריכרד וגנר, שהיא האופרה השנייה מתוך ארבע במחזור האופרות "טבעת הניבלונג". 

המוטיב המנחה של היצירה נכתב בשנת 1851 והטיוטה הראשונה של היצירה כולה נכתבה בשנת 1854, כחלק מהאופרה שכתיבתה הושלמה כשנתיים מאוחר יותר. לצד "מארש החתונה" ("מקהלת הכלה" מתוך האופרה "לוהנגרין") נחשבת דהרת הוולקירות לקטע המוכר ביותר במכלול יצירתו של ואגנר. אורכו של הקטע המוזיקלי, המופיע בתחילת המערכה השלישית הוא כ-8 דקות. עם הרמת המסך מתגלה פסגת ההר עליו עוסקות ארבע וולקירות בהכנות להעברת גופות הגיבורים שמתו בקרב לולהאלה וממתינות לארבע אחיותיהן. בפגישתן הן מברכות אחת את השנייה וקוראות את קריאת הקרב שלהן.

השמעת הבכורה של דהרת הוולקירות התקיימה בשנת 1870 בתיאטרון הלאומי של מינכן בניגוד לכוונתו של ואגנר. ואגנר סירב תחילה לאשר השמעה של הקטע בנפרד מן האופרה השלמה בטענה שמדובר ב"מעשה טפשי לחלוטין". הוא אף התלונן בפני המו"ל שהדפיס את היצירה להפצה בנפרד. בשנת 1876 לאחר הצגת המחזור השלם של הטבעת בביירוית ניאות ואגנר לבקשות הרבות והסכים להפיץ את דהרת הוולקירות כקטע מוזיקלי העומד בפני עצמו.

דהרת הוולקירות נותר פופולרי עד ימינו והוא מופיע בסרטים ובתוכניות טלוויזיה רבות, לעיתים קרובות באופן אירוני או כדי לאותת על אופיו של הגיבור. כך, לדוגמה, מזמזם גיבור הסדרה התככני והשאפתן ב"בית הקלפים" (בגרסתה הבריטית המקורית) כמה תיבות מן הקטע. במקרה אחר, בסרט אפוקליפסה עכשיו מושמעת דהרת הוולקירות מרמקולי ענק אגב תקיפת מסוקים, כשהמפקד (״אני אוהב את ריח הנפאלם על הבוקר״) המשמיע את המנגינה מנמק אותה בטעמים פסיכולוגיים.  
בספר הוא חזר בוחר היטלר את המנגינה כצלצול הטלפון שלו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דהרת הוולקירות** בוויקישיתוף
* פתיחת המערכה השלישית באופרה לצלילי דהרת הוולקירות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007583564705171
* LCCN: n82040712
* MusicBrainz work: 5d733a69-7c5e-3c7e-9d14-4e5d61feffe1
* VIAF: 183473843
* WorldCat (עם VIAF): 183473843

 |