recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**הולם אוף פאפא** (באנגלית: **Holm of Papa** - נהגה "הולם אב פאפא") או **הולם אוף פאפיי** (**Holm of Papay**) או פאפאי הולם (**Papay Holm**) הוא אי בלתי מיושב הממוקם בצפון איי אורקני שבצפון סקוטלנד בממלכה המאוחדת. שטחו של האי כ-150 דונם, והוא ממוקם כ-100 מטרים מזרחית מהאי פאפא וסטריי.

באי מתגוררת מושבה של כלבי ים.

היסטוריה
--------

ממצאים ארכאולוגיים שהתגלו באי מלמדים כי האי שימש אתר קבורה בתקופה הנאוליתית, ככל הנראה אתר של מתיישבים שהתגוררו בנפ או'האואר שבאי הסמוך. באי התגלה קבר חצוב המתוארך לכ-5,500 שנה לפני זמננו, שעל קירותיו התגלו תגליפי אבן. חדר זה, וכן שני חדרי קבורה נוספים הסמוכים לו, שימשו כאתר קבורה ציבורי של התושבים הקדומים. ככל הנראה הונחו גופות הנפטרים במקום גלוי, ורק לאחר שבשר הגופות נאכל על ידי ציפורים הונחו העצמות בתוך תאי הקבורה.

החפירה הארכאולוגית הראשונה באי נערכה בשנת 1849. בשנת 1929 נבנה גג בטון במטרה להגן על המבנה. במסגרת הבניה של הגג נחסם פתח הכניסה המקורי למבנה הקבר (שהיה ממוקם בצידו) וכיום ניתן להיכנס אל הקבר באמצעות פתח בתקרת הבטון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הולם אוף פאפא** בוויקישיתוף
* ממצאים ארכאולוגיים שהתגלו באי
**רינלדו רינלדי** (באיטלקית: **Rinaldo Rinaldi**;‏ 1793, פדובה – 1873, רומא) היה פסל איטלקי.

ביוגרפיה
--------

החל את הכשרתו בגילוף עץ אצל אביו בגיל שמונה, ובגיל ארבע עשרה החל בסיתות באבן, בגיל שמונה עשרה נשלח לאקדמיה לאמנויות יפות בוונציה אצל לאופולדו סיקוגנרה ומטייני, לאחר שנה קיבל מלגה ללמוד ברומא אצל אנטוניו קנובה, לאחר מותו של קנובה רינלדי הצטרף למועצה של הרפובליקה קצרת המועד ברומא ונעצר לזמן קצר.

היה דקאן האקדמיה של סן לוקא.

בשנת 1823 הפך רינלדי לחבר של כבוד באקדמיה לאמנויות יפות בוונציה ובאקדמיה ברומא.

בשנת 1832 הפך רינלדי לחבר באקדמיה של הפנתיאון.

ובשנת 1863 הפך רינלדי לחבר של כבוד באקדמיה לאמנויות יפות בפילדלפיה.

רינלדי עוטר על ידי פיוס התשיעי ועל ידי ויטוריו אמנואלה השני, מלך איטליה.

גלריה
-----

* מארי טליוני בארמיטאז'מארי טליוני בארמיטאז'
* ארמיניה מחכה בארמיטאז'ארמיניה מחכה בארמיטאז'
* אדוניס בגלריית האקדמיה בוונציהאדוניס בגלריית האקדמיה בוונציה
* כיירון ואכילס בקא' ד'אורו בוונציהכיירון ואכילס בקא' ד'אורו בוונציה
* האריה העצוב במונומנט לאנטוניו קנובה בבזיליקת סנטה מריה גלוריוזה דיי פרארי האריה העצוב במונומנט לאנטוניו קנובה בבזיליקת סנטה מריה גלוריוזה דיי פרארי
* פרוטומה של טיציאן בקא' ד'אורו בוונציהפרוטומה של טיציאן בקא' ד'אורו בוונציה
* אסטלה לפייטרו סטצ'יני נין של אנטוניו קנובה במוזיאון הלובראסטלה לפייטרו סטצ'יני נין של אנטוניו קנובה במוזיאון הלובר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רינלדו רינלדי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 123310709
* ISNI: 0000 0000 6634 0818
* RKD: 67068
* ULAN: 500021356
* VcBA: 495/197480
* VIAF: 8291857
* WorldCat: viaf-8291857

 |
מפת ויצ'פק
**ויצ'פק** (באנגלית: **Weitchpec**, מקור השם בשפת יורוק ופירושו "מפגש נהרות") היא קהילה לא מאוגדת בתוך שמורת יורוק במחוז המבולדט בצפון קליפורניה בארצות הברית. היא שוכנת 56 קילומטרים צפונית-מזרחית ליוריקה (אנ'), בגובה של 110 מטרים מעל פני הים. המיקוד של האתר הוא 95546.

ויצ'פק שוכנת בחלק הצפון-מערבי של המדינה במפגש הנהרות קלאמת וטריניטי, ובצומת הכבישים המדינתיים המהירים 96 (אנ') ו-196 (אנ') של קליפורניה.

היסטוריה
--------

ויצ'פק היה במקור האתר של כפר יורוק שהעניק את שמו לאחד משבעה הנפות של שבט יורוק, כולל כל אדמות האבות הקדמונים הממוקמות במעלה הנחל קון קריק (Coon Creek) על הנהר קלאמת. בנפה היו כלולים הכפרים הקדומים אוטספור (Otsepor), לואולגו (Lo'olego), וייטפוס (Weitspus), פקווטוטל (Pekwututl), ארטלרגר (Ertlerger), ואהסקו (Wahsekw), קנק (Kenek), צצקווי (Tsetskwi) וקנקפול (Kenekpul).

שמות זמניים במאה ה-19 היו "דורקי'ס פרי" (Durkee's Ferry, "מעבורת דורקי") ו"ויצ'פק בר" (Weitchpec Bar). השם דורקי'ס פרי מנציח את קלארק ו. דורקי (Clark W. Durkee), שהפעיל במקום מעבורת ב-1851. בשנת 1855, הוקם מוצב פדרלי זמני בשם מחנה סטרוברידג' (Camp Strowbridge) בוויצ'פק, מאוחר יותר הוא נקרא פורט וול (Fort Wool). היישוב היה תחילה בתחומי מחוז טריניטי, לאחר מכן ב-1851 מחוז קלאמת ואחרי 1874, מחוז המבולדט. סניף דואר פעל בוויצ'פק מ-1858 עד 1860 ומ-1891 עד 1962.

בוויצ'פק יש חנות קטנה/תחנת דלק בבעלות השבט (לשעבר המכולת של פירסון - Pierson's Grocery); משרד השבט והמרכז הקהילתי של היורוק; ובית הספר היסודי ויצ'פק. החל משנת 2010, שיעורי ערב היו זמינים בוויצ'פק בשפת היורוק.

רעידת אדמה בעוצמה של 5.6 שהמוקד שלה היה ליד ויצ'פק התרחשה ב-13 בפברואר 2012.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויצ'פק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Wechpues
2. ↑  Weitchpec Post Office
3. ↑  Kelley Atherton, *Back From The Brink: Learning The Yurok Language*
4. ↑  Weitchpec Earthquake of 13 Feb 2012
**הולנד-דוזייר-הולנד** היה צוות של פזמונאים ומפיקים מוזיקליים בארצות הברית בשנות ה-60 ושנות ה-70 של המאה ה-20, שהורכב מהאחים בריאן ואדי הולנד ולמונט דוזייר. בין השנים 1962 ל-1967 עבד הצוות עבור חברת התקליטים מוטאון, והיה אחראי לרבים מהשירים המזוהים עם חברה זו ועם הצליל הייחודי שפיתחה, ובמיוחד עם הצלחת להקת הסופרימס. דוזייר ובריאן הולנד היו המלחינים והמפיקים, ואילו אדי הולנד כתב את המילים, ותכנן את הביצוע הקולי. כאשר הצוות נפרד מחברת מוטאון הם המשיכו לעבוד כצוות הפקה מוזיקלי ופזמונאים עד 1974.

היסטוריה
--------

הצוות נפגש לראשונה בחברת מוטאון. אדי הולנד עבד עם מייסד החברה ברי גורדי עוד בטרם הוקמה החברה. בשנת 1958 הפיק גורדי עבור אדי הולנד, כמבצע, את הסינגל "You" בחברת התקליטים "מרקורי". הייתה זו אחת ההפקות הראשונות של גורדי. מאוחר יותר, אדי הולנד החל לעבוד עבור מוטאון כזמר, ובשנת 1961 הגיע למקום השלושים במצעד הפזמונים בארצות הברית עם הלהיט "ג'יימי".

אדי הביא עמו את אחיו בריאן, שעבד כפזמונאי, ואף הוא זכה להצלחה בשנת 1961 כאשר כתב עבור להקת ה"מרוולטס" את הלהיט "בבקשה אדון דוור" (Please Mr. Postman), שהגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים בארצות הברית. דוזייר עבד כזמר עבור כמה חברות תקליטים בסוף שנות ה-50 ובתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20, ובהן חברת "אנה" שהייתה בבעלות אנה, אחותו של גורדי, וחברת הבת של מוטאון מ-לו-די (Mel-o-dy).

השלושה התאחדו באולמי מוטאון בדטרויט על מנת ליצור חומרים עבורם ועבור מבצעים אחרים, אך עד מהרה מצאו כי הם מעדיפים להיות פזמונאים ומפיקים מאשר להופיע בעצמם. בתקופת עבודתם עבור מוטאון כתבו עשרות שירים עבור אמני החברה. במיוחד היה להם חלק בהצלחת ארבע הפסגות והסופרימס, וברצף של חמישה סינגלים רצופים שהגיעו למקום הראשון במצעד הפזמונים האמריקאי שהחלו עם "לאן הלכה אהבתנו" (Where Did Our Love Go) שביצעו הסופרימס ב-1964.

השלישייה עזבה את מוטאון ב-1967 בשל סכסוך עם ברי גורדי בנוגע לתמלוגים וחלוקת הרווחים. הם ייסדו חברות תקליטים עבור עצמם כ"Invictus Records" או "Hot Wax Records", שזכו להצלחה בינונית. מוטאון תבעה אותם על הפרת החוזה שביניהם, והצוות תבע בתביעה שכנגד. ההתדיינות המשפטית הייתה אחת הארוכות בהיסטוריה של תעשיית המוזיקה בארצות הברית, וכתוצאה מכך נאלצו הולנד-דוזייר-הולנד להעניק קרדיט ללחן בתקליטים שהוציאו חברותיהם לצמד מלחינים בשם ויין ודאנבר. התביעה הסתיימה בפשרה בשנת 1977 בתשלום זניח של כמה אלפי דולרים ששילמו הולנד-דוזייר-הולנד למוטאון.

בתחילת שנות השבעים עזב דוזייר את הצוות על מנת לחדש את הקריירה שלו כזמר. הוא הוחלף בהרולד ביטי. הצוות החדש המשיך לעבוד עבור זמרים שונים, ביניהם אף זמרי מוטאון כמייקל ג'קסון והסופרימס, גם בתקופה בה התנהלה התביעה המשפטית.

לאחר התפרקות הצוות הקים דוזייר חברת הפקה משלו, לצד הופעה כזמר, בעוד שהאחים הולנד ממשיכים להחזיק בחברות שייסדו ביחד עם דוזייר, הפעילות עדיין בתחום ההפקה המוזיקלית.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הולנד-דוזייר-הולנד

* הולנד-דוזייר-הולנד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* הולנד-דוזייר-הולנד, באתר AllMusic (באנגלית)

* הולנד-דוזייר-הולנד, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* הולנד-דוזייר-הולנד, באתר Discogs (באנגלית)
* הולנד-דוזייר-הולנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 2201 9544
* LCCN: no2016089806
* MusicBrainz: 09b8a2f8-f5b2-4e9f-a5a5-bc93b938d51b
* VIAF: 168169433
* WorldCat: lccn-no2016089806

 |
אוח יערוני בין העצים
**אוח יערוני** (שם מדעי: ***Bubo nipalensis***) הוא מין של דורס לילה ממשפחת הינשופיים ואחד מהגדולים שבמיני הסדרה. הוא חי ביערות הטרופיים של הודו ודרום-מזרח אסיה. הוא קרוב למין קטופה מצויה. נוצות האוח היערוני יוצרות כתמים הנראים כמו לבבות.

מאפיינים
--------

אורכו של האוח 50–65 ס"מ ומשקלו 1.5–3.5 ק"ג. ה"אוזניים" שמצידי ראשו ארוכות מאוד ונראות כמו מחושי עש. המקור צהוב והעיניים שחורות וגדולות, הלחיים אפורות והכיפה, העורף ופלג הגוף העליון חומים. הבטן אפורה מנומרת עד הרגליים. לאוח ישנם 4 אצבעות ברגל (2 מכל צד) בעלות טפרים חדים. לאוח שריקות חדות וחזקות, מה שגרם לתושבי סרי לנקה לקרוא לו "ציפור השטן".

האוח מעופף ביערות הגשם, יערות ומורדות הרים, כולל בהימלאיה בשעות בין הערביים והלילה ומחפש מזון בבדידות.

הוא טורף על ביערות בהם הוא חי וניזון ממגוון בעלי חיים קטנים עד בינוניים. הוא ניזון מיונקים קטנים כמו עכברים, חולדות ונברנים, ארנבות, פסיונים עד לגודל של תרנגול או של טווס, גורי טורפים כמו גחניים או תן זהוב ואפילו מפרסתנים קטנים כמו איילון הודי ומונטיאקים צעירים. האוח ניזון גם מכמה זוחלים כולל נחשים ולטאות כוח ומדגים. בשונה משאר מיני האוח הוא ניזון לעיתים מנבלות כמו נבלות של עזים ואפילו של טיגריסים.

תפוצת האוח נרחבת והוא לא מצוי בסכנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוח יערוני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  אוח יערוני באתר הרשימה האדומה של IUCN
**ירון טראוב** (נולד ב-1964) הוא מנצח ופסנתרן ישראלי.

ירון טראוב הוא בנם של חיים טאוב, שהיה כנר ראשי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית ושל יהודית טאוב לבית שריג. הוא למד נגינה בפסנתר אצל פרופסור עמנואל קרסובסקי, והשתתף בתחרויות בינלאומיות וניגן בפסטיבלים למוזיקה קאמרית.

בהמשך דרכו התמנה טראוב למנצח עמית בתזמורת הסימפונית של שיקגו ולאחר שזכה בתחרות הניצוח הבינלאומית על שם קונדראשין באמסטרדם, הוזמן לנצח על תזמורות הולנדיות - התזמורת הפילהרמונית של רוטרדם, תזמורת הרדיו ההולנדית והתזמורת הפילהרמונית ההולנדית.

בראשית שנות ה-2000 ניצח על תזמורות בספרד ובאוסטרליה, על תזמורת ליון הצרפתית, על הפילהרמונית של הלסינקי, התזמורת הפילהרמונית הישראלית ועל תזמורות בריטיות שונות. בארצות הברית ניצח על תזמורת סיינט פול.

משנת 2002 עד 2005 היה טראוב המנהל המוזיקלי של הסינפונייטה הישראלית באר שבע ובין השנים 2005 - 2017 הוא שימש כמנהל האמנותי של תזמורת ולנסיה שבספרד.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של ירון טראוב
* ירון טראוב, סרטונים בערוץ היוטיוב

* ירון טראוב, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* ירון טראוב, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1189860228
* MusicBrainz: 15b77967-6ad0-47b4-8343-3d99634100de
* VIAF: 6973156253576308110003
* WorldCat: viaf-6973156253576308110003

 |
**טוֹשֶׁק** (בפולנית: **Toszek**; בגרמנית: **Tost**) היא עיירה במחוז גליביצה, בפרובינציית שלזיה שבפולין. מספר תושביה עומד על כ-3,600.

היסטוריה
--------

קיימת עדות להתיישבות במקום מן המאה ה-9 או ה-10, כשהאזור היה תחת שליטתו של מיישקו הראשון לבית פיאסט ומאוחר יותר תחת שליטתו של בולסלאב האמיץ. העיירה הוקמה אז כמצודה מיושבת. ב-1235 קיבלה זכויות עיר. למן 1281 ואילך הפכה העיר למושבו של "הדוכס מטושק". במהלך המאה ה-14 עבר השטח של בית פיאסט לאימפריה של בית הבסבורג. ב-1536 קיבלה העיר זכויות מגדבורג מן המלך (ומאוחר יותר הקיסר) פרדיננד הראשון. ב-1593 מכר רודולף השני את הטירה ואת השטח למלכיור פון רדרן. בין השנים 1791–1797 השתייכה הטירה והשטחים שסביב לה ליוזף פון אייכנדורף.

ב-1921, במסגרת משאל, הצביע רוב (86%) התושבים בעד השארות טושק כחלק מגרמניה. לאחר תום מלחמת העולם השנייה הפכה העיר, יחד עם כל אזור שלזיה לחלק מפולין. הנ.ק.ו.ד. הקים בבית חולים נטוש לחולי נפש מחנה מאסר לתושבי האזור הגרמנים ולמשתפי הפעולה עימם. כ-3,000 מתוך 5,000 העצורים לא שרדו את התנאים הקשים במחנה.

בחלוקה המנהלית הקודמת של פולין (בין 1975 ל-1998) השתייכה העיירה למחוז קטוביץ.

יהודים
------

יהודים התגוררו באזור טושק לפחות מאמצע המאה ה-17. בית עלמין בעיר עצמה הוקם במהלך המחצית הראשונה של המאה ה-19. ב-20 במאי 1833 פרצה שרפה בעיר שכילתה חלקים נרחבים ממנה, ולאחריה, נבנה בית כנסת שנחנך ב-1836. בית הכנסת חולל ב-9 בנובמבר 1938 והנאצים עצרו את תושבי העיר היהודים. יהודי טושק נשלחו מאוחר יותר למחנות ריכוז ונרצחו שם. מבית העלמין נותרו שמונה מצבות. ב-2006 החלה יוזמה מקומית לשיקום בית העלמין. כיום לא חיים יהודים בטושק.

בין היהודים ילידי העיר, אבי ספורט הנכים לודוויג גוטמן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טושק** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טושק (בפולנית)
* "טושק", באתר השטעטל הווירטואלי
* "טושק", באתר JewishGen (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ר' באתר "בתי קברות יהודיים בפולין" (בפולנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007590337205171
* NKC: ge1091778
* VIAF: 135887526
* WorldCat (עם VIAF): 135887526

 |
**טחן ניו זילנדי** (שם מדעי: ***Myliobatis tenuicaudatus***) הוא מין של בטאי ממשפחת הטחניים החי במימי דרום אוסטרליה ובניו זילנד והוא קרובו של המין טחן קליפורני. טחן זה לא מצוי בסכנת הכחדה בטבע.

הטחן מגיע לאורך של מטר ולאורך מרבי של 150 סנטימטרים ומשקל של 56 ק"ג, כאשר הנקבות גדולות יותר מהזכרים. הוא בעל "כנפיים" רחבות המופנות אחורה וצורתו עוזרת לו לשכב על קרקעית הים ולהסתתר. ראשו עגול דמוי-צפרדע ובעל פתחי זימים בולטים. בקצה הגוף ישנו זנב ארוך בעל עוקץ שבו ארס. הטחן יכול להצליף בזנבו כדי להזריק את הארס לאויב.

הוא שוכן במים רדודים במפרצים, שוניות אלמוגים ואזורי סלעים או כרי עשבים ולעיתים יימצא גם בשפכי נהרות לאורך ניו זילנד, האי נורפוק, איי קרמדק ובדרום אוסטרליה במדינות: טסמניה, קווינסלנד, ניו סאות' ויילס, ויקטוריה, אוסטרליה הדרומית ואוסטרליה המערבית. טחן זה נמצא גם במים בעומק 422 מטר.

הטחן הוא שוכן קרקעית המחפש באמצעות קולטני חשמל חדים טרף של דגים שונים, סרטנים, תולעים ורכיכות. הוא שואב את הטרף מהחול ומרסק את שריונו במלתעותיו הגדולות.

כמו שאר הטחנאים, נקבת טחן זה משריצה בין 2–20 צאצאים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טחן ניו זילנדי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* FB
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  טחן ניו זילנדי באתר הרשימה האדומה של IUCN
המונח **טחבים** (שם מדעי: Bryophytes) מתייחס לקבוצה של צמחים פרימיטיביים, רב-תאיים ויבשתיים, שאינם וסקולריים. בעבר התייחסו לקבוצה כדרגה היררכית במיון הטקסונומי, אולם מחקרים פילוגנטיים הראו שזוהי קבוצה פרפילטית, המורכבת משלוש קבוצות מונופילטיות:

* טחבי כבד (Marchantiophyta)
* טחבי קרן (אנתוצרוטה, Anthocerotophyta)
* טחבי עלים (Bryophyta)

בשיטת המיון הישנה, קבוצת הטחבים כונתה Bryophyta, אולם תחת המיון החדש מקובל לכלול תחת שם זה רק את טחבי העלים (Bryophyta sensu stricto).

ישנם מינים שמגיבים על התארכות היום, בכך שהם נכנסים לתרדמה לקראת הקיץ.

ישנם מיני שרך הגדלים בין טחבי עלים הכולאים אבק על גבי התשתית האטומה כמעט למים ובכך מכשירים תשתית סופגת מים לצמחי השרך.

בישראל זוהו כ-260 מינים של טחבים, רובם (כמאתיים) טחבי עלים. הם גדלים בעיקר בבתי גידול לחים ומוצלים, ולכן שכיחים בעיקר באזורי חורש מפותח בצפון הארץ. תיאור מפורט של פלורת הטחבים של ישראל מופיע בכרך הטחבים של הפלורה פלשתינה (ראו להלן).

המדע העוסק בחקר הטחבים נקרא **בּרִיוֹלוגיה** (Bryology).

גלריה
-----

* 
* 
*

לקריאה נוספת
------------

* Ilana Herrnstadt, Chaia Clara Heyn, **The Bryophyte Flora of Israel and Adjacent Regions**, Flora Palaestina Series, The Israel Academy of Sciences and Humanities, 2004

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **טחב** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **בריולוגיה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **טחבים** |

* טחבים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007292551605171
* BnF: cb11964814z (data)
* GND: 4040211-3
* LCCN: sh85017380
* LNB: 000121077
* NDL: 00566261

 |
**טחן פר** (שם מדעי: *Aetomylaeus bovinus*) הוא מין בטאי ממשפחת הטחניים החי במימי האוקיינוס האטלנטי לחופי אירופה עד אפריקה וכן בחופי מזרח אפריקה באוקיינוס ההודי.

טחן זה בעל זנב ארוך וסנפירי חזה דמויי-כנפיים רחבות ובעל ראש שמזכיר מעט ראש של פר, מה שנתן לו את שמו. אורכו המרבי של הטחן 220 ס"מ לנקבות ו-150 ס"מ לזכרים ומשקלו עד 116 ק"ג, כשהנקבות גדולות וכבדות מהזכרים. הטחן דומה במראהו לטחן נקוד, אך כהה יותר. צבעו חום כהה עם נקודות לאורך גופו והוא בעל חוטם ארוך ופה משופע כלפי מעלה. אזור העיניים רחב ונמצא נמוך. הזנב ארוך מאוד ועוזר לטחן לשחות.

הטחן שוחה מעל קרקעית הים, עד עומק 65 מ', ומחפש את מזונו המצוי בחול הים. הוא אוכל חסרי חוליות שונים לרבות מיני דגים קטנים, סרטנים, פראונים, צדפות, חלזונות וסילוניות.

הוא חי בין חופי אירופה לאפריקה מפורטוגל עד גינאה, וכן מצוי לעיתים בתוך הים התיכון והים השחור. הוא מצוי גם בדרום אפריקה מקייפטאון ודרומה לעבר האוקיינוס ההודי עד למוזמביק, חופי דרום קניה והאי זנזיבר.

אוכלוסייתו של הטחן נמצאת בירידה דרמטית בים התיכון, אך אין מספיק מידע על האוכלוסייה כדי לקבוע באיזו סכנה הוא מצוי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טחן פר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  טחן פר באתר הרשימה האדומה של IUCN
התואר **אמן בין-לאומי** (באנגלית: **[International Master [IM**) או בקיצור **אב"ל**, ניתן לשחקני שחמט מצטיינים על ידי הארגון העולמי פיד"ה. התואר ניתן הן לגברים והן לנשים מאז שנת 1950, והוא לכל החיים.

התואר ממוקם מבחינת איכותו מתחת לתואר רב אמן (באנגלית: [Grandmaster [GM), ומעל לתואר אמן פיד"ה (באנגלית: [FIDE master [FM).

על מנת שפיד"ה תעניק את התואר לשחקן, נדרשים לרוב שלושה ציונים (תוצאות מספיקות לקבלת דרגה) בתחרויות בין-לאומיות שבהן משתתפים אמנים בין-לאומיים ורבי אמנים בין-לאומיים. מד כושר של אמן בין-לאומי נע בדרך כלל בין 2400 - 2500, אף על פי שלעיתים יהיו אמנים בין-לאומיים חזקים שטרם הפכו לרבי אמנים עם מד כושר גבוה יותר.

במקרים נדירים תוענק הדרגה לשחקנים על השגים יוצאי דופן. לדוגמה, בכללים הנהוגים כיום, הזוכה באליפות העולם לשחמט לנוער יקבל דרגת אמן בין-לאומי אם עדיין איננו מחזיק בדרגה זו.

לאחר השגת תואר אמן בין-לאומי מרבית השחקנים המקצוענים שמים לעצמם כמטרה להפוך לרבי אמנים. ישנה גם אפשרות להפוך לרב אמן מבלי לקבל דרגת אמן בין-לאומי קודם לכן. ישנם מספר שחקנים שדילגו על תואר אמן בין-לאומי כמו לארי כריסטיאנסן, בוריס גלפנד וולדימיר קרמניק.

תואר אמן בין-לאומי ניתן גם לשחקני שחמט בהתכתבות על ידי האיגוד הבין-לאומי ICCF וכן למחברי בעיות שחמט ולפותרי בעיות.

אמן בין-לאומי הוא בדרך כלל ברבע האחוז העליון של השחקנים התחרותיים בעת שהוא מקבל את התואר.
נכון לאוקטובר 2018 רשומים בפיד"ה 3,745 שחמטאים הנושאים תואר זה, מתוכם 107 שחמטאיות. 61 שחמטאים ישראלים בעלי דרגה זו, מתוכם 3 שחמטאיות: (יוליה שוויגר, אנג'לה בורסוק ומאשה קלינובה).

פיד"ה גם מעניקה תואר **אמן בין-לאומי לנשים** (באנגלית: [Woman International Master [WIM), שהדרישות להשגתו פחותות מזה של האמן הבין-לאומי. אין כל מגבלה על נשים להשיג תואר אמן בין-לאומי "רגיל".
נכון ליולי 2015 רשומות בפיד"ה 800 שחמטאיות הנושאות תואר זה, מתוכן 7 ישראליות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר פיד"ה (באנגלית)
* אתר ICCF לשחמט בהתכתבות (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניתן לקרוא את הכללים בפרסום הרשמי
2. ↑  Chess Titles - Chess International Master
רחוב בטושינו
**טושינו** (ברוסית: **Ту́шино**) הוא ראיון היסטורי בצפון-מערב מוסקבה השייך לעיר מאז 1960 ובין 1939 ו-1960 הייתה עיירה עצמאית. נהר הסחודניה זורם לאורך דרום טושינו. 

כעת שטח טושינו מחולק לארבעה ראיונים: פוקרובסקויה-סטרשנבו, מיטינו, טושינו הצפונית וטושינו הדרומית.

היסטוריה
--------

קיימות עדויות לקיומו של היישוב מן המאה ה-14, כאחוזתו של בויאר בשם וסילי איוונוביץ' קבאשנין-טושה ומאוחר יותר של בניו, פיוטר וסמיון. באמצע המאה ה-16, הכפר ומנזר הגואל שלידם נקנו על ידי לאוורת השילוש-סרגייב. אחת מכנסיות האוהל היפות ביותר נבנו במנזר תחת שלטונו של איוואן האיום. טושינו שימשה בתקופה זו כמקום לאירוח אורחים רשמיים של הצאר, לפני קבלתם במוסקבה.

במהלך תקופת הצרות, הפכה טושינו לבסיס כוחו של דמיטרי הכוזב השני, אדם אשר טען כי הוא דמיטרי, בנו של איוואן האיום, והיורש החוקי לכס הצאר. בין 1608 ל-1610 הוקם בה מטה שהוא העתק של חצר המלוכה במוסקבה, כולל פריקאזים (משרדים ממשלתיים) ופטריארך. מכאן ביצע דמיטרי הכוזב השני את המצור על מוסקבה.

במחצית השנייה של המאה ה-18 התחיל תהליך של תיעוש של טושינו, בתחילה עם הופעתן של טחנות רוח ומתפרות. ב-1920 הוקם במקום מפעל לגרביים. ב-1929 הקים האוסואביצ'ים בית ספר לטיסה בטושינו. ליד שדה התעופה הוקמו לאחר מכן מפעל למטוסים ומתקני מחקר בנושאי תעופה ואדם בחלל.

בשדה התעופה בטושינו התרחש בשנת 1991 אחד ממופעי הרוק הגדולים בעולם – מופע פתוח שכונה 'מפלצות הרוק', ואליו הגיעו למעלה ממיליון מאזינים מכל רחבי ברית המועצות, להאזין ללהקות הרוק המובילות במערב באותה התקופה מטאליקה, פנטרה, AC/DC ועוד. מופע היה מסימני ההשתנות וההתפרקות של ברית המועצות.

במקום נמצא גם מתקן האימונים של מועדון הכדורגל ספרטק מוסקבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טושינו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד טברסקי, ‏ברגעיה האחרונים של בריה"מ, פסטיבל 'מפלצות הרוק' סימל את התקווה לעידן חדש, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 29 בספטמבר 2016
2. ↑  «Спартак» прощается с Тарасовкой. Романцев ставил там забор, Бесков – покупал газонокосилку, Cкала – ходил в церковь

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NARA: 10037066

 |
**טחן קליפורני** המכונה גם **עטלף הים** (שם מדעי: *Myliobatis californica*) הוא מין של בטאי ממשפחת הטחניים המצוי במי האוקיינוס השקט בסמוך לחופי אמריקה הצפונית, מאורגון עד למפרץ קליפורניה אך נמצא גם דרומה יותר עד לאיי גלאפגוס.

מאפיינים
--------

אורכו של הטחן יכול להגיע ל-1.8 מטר ומשקלו המרבי מגיע ל-91 ק"ג, אך יותר נפוץ למצוא אותו במשקל 9-13 ק"ג. הוא בעל כנפיים דמויות סהר מצידי גופו וראש גדול עם פה גדול ופתח זימים מגודל לידו נמצאים העיניים. הטחן חופר עם חוטמו בחול הימי כדי לחפש טרף קטן כמו דגים, חלזונות וסרטנים והוא יכול לחפור עד לעומק 20 ס"מ.

הוא נפוץ סביב יערות קלפ או כרי אצות בימים ממוזגים. הטחן שוחה במים עם כנפיו העצומות לעבר אתרי החול ושם חופר עד שמגיע לטרף ובינתיים מושך כמה דגים הניזונים משיירי ארוחתו.

ראו גם
------

* טחן ניו זילנדי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טחן קליפורני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* FB
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  טחן קליפורני באתר הרשימה האדומה של IUCN
מפת ולדיווסטוק מ-1918
גשר רוסקי (במהלך בנייתו)
גשר רוסקי
**הבוספורוס המזרחי** (ברוסית: **Босфор Восточный**) הוא מצר ים המפריד בין חצי האי מורביוב-אמורסקי (Муравьёва-Амурского) (אנ') והאי הרוסי (о́стров Ру́сский) (אנ'), ומחבר את מפרץ אמור (Амурский залив) (אנ') ומפרץ אוסורי (Уссурийский залив) (אנ'). עומק המים הוא עד 50 מטר. אורכו של המיצר כ-9 קילומטר ורוחבו כ-800 מטר בנקודה הצרה ביותר שלו.

מקור השם "בוספורוס" בצירוף המילים מיוונית "בוספּורוס". βοῦς, המתורגם לפרה, בקר או שור, πόρος מעבר. כלומר "מעבר הפרה", "מעבר הבקר" או "מעבר השור". השם מגיע מסיפור המיתולוגיה היוונית על מסעותיה של איו לאחר שזאוס הפך אותה להגנתה לפרה.

ביולי 2012 הושלם גשר רוסקי, גשר תלוי המחבר את האי רוסקי ואת ולדיווסטוק אשר ביבשה. נכון ליוני 2013, היה זה גשר הכבלים הארוך ביותר בעולם ובו אורך החלק התלוי הוא 1,104 מטר מתוך כ-3,100 מטר אורך כולל. (בתחילת 2014 הושלמה בנייתו של גשר ג'יאסינג-שאוסינג, גשר מיתרים הארוך יותר מגשר רוסקי.) הקמת הגשר בוצעה בזמן שיא של שלוש שנים בלבד ועלותו הייתה כמיליארד דולר.

ראו גם
------

* בוספורוס
* בוספורוס קימריוס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הבוספורוס המזרחי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברוסיה הושלם "חזון פוטין": הגשר התלוי הארוך בעולם
|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| (מולטימדיה) | 

|  |
| --- |
| מחול הונגרי מס' 5 בעיבוד לתזמורת  
בביצוע התזמורת הסימפונית פולדה בהקלטה משנת 2000
מחול הונגרי מס' 6 בעיבוד לתזמורת  
בביצוע התזמורת הסימפונית פולדה בהקלטה משנת 2004
מחול הונגרי מס' 5 בעיבוד לפסנתר סולו  
בביצוע ארתור ניקיש בהקלטה משנת 1906 |

 |
| לעזרה בהפעלת הקבצים |

**המחולות ההונגריים** (בגרמנית **Ungarische Tänze**) מאת יוהנס ברהמס (WoO 1) הם סט של 21 נעימות מחולות המבוססות בעיקר על אלמנטים מוזיקליים הונגריים. היצירה הושלמה ב-1869 כשרק המחולות מספר 11,14 ו-16 הם יצירות מקוריות לחלוטין של ברהמס. מחול הונגרי מספר 5 מבוסס על צ'ארדש של קלר בלה בשם Bártfai emlék, אשר ברהמס טעה לחשוב כי הוא לחן עממי. אורך כל קטע נע בין דקה ל-4 דקות והם בין היצירות הפופולריות ביותר של המלחין, ואף היצירה הרווחית ביותר עבורו. הלחנים נכתבו במקור עבור פסנתר בארבע ידיים, אך עובדו למגוון כלי נגינה והרכבים מוזיקליים. ברהמס עצמו עיבד את עשרת המחולות הראשונים לפסנתר בביצוע סולו, ואת מחולות מספר 1,3 ו-10 לביצוע תזמורת. מספר מלחינים אחרים עיבדו את שאר המחולות לביצוע תזמורת ובהם אנטונין דבוז'אק. המחול המפורסם ביותר הוא ה-5, כאשר גם 1,6,7,12 ו-17 ידועים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מחולות הונגריים** בוויקישיתוף
* מחולות הונגריים עבור ארבע ידיים - פרטיטורות חופשיות באתר International Music Score Library Project
* המחולות ההונגריים, התזמורת הפילהרמונית של בודפשט.
* מחולות הונגריים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007576870305171
* BnF: cb38022750v (data)
* GND: 300027230
* MusicBrainz work: ef54cde3-f811-4e30-a76d-49ae664a870d
* VIAF: 175067739
* WorldCat (עם VIAF): 175067739

 |
**ברווז צדפות** או **אווז צדפות** (שם מדעי: *Chloephaga*) הוא סוג של עופות מים מאמריקה הדרומית השייכים למשפחת הברווזיים. ברווזים אלה דומים לאווזים ורובם מכונים בשם זה, אף שאינם שייכים לתת-משפחת האווזים אלא לברווזי הצדפות הקטנים מהם. הם קרובי משפחתם של אווז אורינוקו (שכמוהם אינו אווז אמיתי), הטדורנה והיאורית.

לברווזים אלו רגליים ארוכות, גוף לבן או אפרפר, צוואר ארוך מט ומקור קצר וחרוטי. כולם חיים בדרום אמריקה, באזורים ממוזגים והם מצויים הרבה זמן מחוץ למים, בשדות או בחופים. הם אוכלי עשב או אוכלי אצות ורכיכות שונות.

מינים
-----

* אווז מגלני (*Chloephaga picta*)
* אווז הקלפ (*Chloephaga hybrida*)
* אווז ראש אפר (*Chloephaga poliocephala*)
* אווז אדום ראש (*Chloephaga rubidiceps*)
* *Chloephaga robusta* - נכחד

בעבר שייכו לסוג זה גם את אווז האנדים, אך כיום הוא כלול בסוג נאוצ'ן לצד אווז אורינוקו.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברווז צדפות** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* ברווז צדפות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
בנימין וינדזברג
**ד"ר בנימין וינדזברג** (1901 – 1985) היה הרופא האחראי על מערך הרפואה בכפר עציון במלחמת הקוממיות, לאחר חזרתו מהשבי הירדני שירת כרופא בכיר בצה"ל בדרגת סא"ל.

קורות חיים
----------

וינדזברג נולד בלודז', פולין למשה וינדזברג ולפרידה לבית מרקוביץ. ב-1917 סיים את לימודי התיכון במוסקבה. ב-1918 החל את לימודי הרפואה בזגרב, בשנת 1920 המשיך את לימודיו ביינה. סיים את לימודי הרפואה ב-1927 בציריך.

בין השנים 1929–1943 עבד בפולין כרופא והגיע לדרגת מנהל מחלקה. שירת בצבא האדום ובצבא פולין במלחמת העולם השנייה על גבורתו במלחמה קיבל את צלב הגבורה של צבא פולין.

בפברואר 1948 עלה וינדזברג לארץ ישראל, מלווה ברעייתו הלה חיה לבית יסלסון.

צלב הגבורה של צבא פולין שקיבל ד"ר וינדזברג על גבורתו במלחה"ע השנייהצלב הגבורה של צבא פולין שקיבל ד"ר וינדזברג על גבורתו במלחה"ע השנייה

מלחמת השחרור
------------

במרץ 1948 הוצב וינדזברג בכפר עציון בתור מנהל השירות הרפואי. הוא ארגן את המערך הרפואי ואת בית החולים כך שניתן יהיה לערוך ניתוחי שדה במקום.
במהלך הקרבות טיפל בכ־300 פצועים, תחת אש כבדה.

החובשת רבקה נדיבי העידה: "היה לנו ולפצועים מזל גדול מאד שהוא היה איתנו. ידע לנתח ולתפקד בתנאים קשים מאד והציל הרבה פצועים".

ב-12 במאי החליט להעביר את הפצועים וצוות המרפאה מכפר עציון למשואות יצחק. המעבר נעשה בחסות החשיכה בדרך לא סלולה ומפותלת. החלטה זו הצילה את חיי כ-35 הפצועים ועוד כ-15 אנשי הצוות הרפואי, משום שלמחרת נכבש כפר עציון בידי הלגיון הערבי וכל הלוחמים שנותרו בחיים בתום הקרב נרצחו בידי חיילי הלגיון הערבי. לפי עדויות שרידי כפר עציון ושל ד"ר קורנבליט: "ד"ר וינדזברג, ד"ר קורינבליט, שלושה מאנשי משואות יצחק ויחזקאל א. מכפר-עציון היו האחרונים בין ההולכים. הם סחבו אלונקה עליה היה שכוב פצוע קשה שנאנח מדי פעם בפעם. ההליכה הייתה קשה".

ב־13 במאי 1948 נפל בשבי הלגיון הערבי ושימש כרופא במחנה השבויים בירדן. במרץ 1949 שוחרר מהשבי.

רופא בצה"ל
----------

וינדזברג שירת בצה"ל כרופא צבאי בדרגת סגן-אלוף עד דצמבר 1958. וינדזברג היה בין הרופאים ניצולי השואה אשר ניסיונם הצבאי קידמם לתפקידי פיקוד בחיל-הרפואה.

מ־1958 עד 1967 היה אזרח עובד צה"ל וחבר בוועדות רפואיות בלשכת גיוס.
באוקטובר 1950 נהרג בנו היחיד, אריה (ליאוניד), בתאונת דרכים. וינדזברג ורעייתו היו שותפים מלאים לגידול הנכדים יוסי ומשה.

ב־1985 נפטר וינדזברג. נקבר בבית העלמין קריית שאול לצד רעייתו שנפטרה כ־3 חודשים לפניו.

ראו גם
------

* השבויים הישראלים בירדן במלחמת העצמאות
* הקרב על גוש עציון

לקריאה נוספת
------------

* הלוך בשבי, דניאל נדב, משרד הביטחון – ההוצאה לאור
* גוש עציון במלחמתו, דב קנוהל, ירושלים, תשס"ט
* מעוז עציון, מערכות, תש"ט
* מוסף הארץ, 23 באפריל 1976

הערות שוליים
------------

1. ↑  "רופאיה של ארץ-ישראל 1799–1948, נסים לוי, יעל לוי, הוצאת איתי בחור, מהדורה שנייה, מרץ 2012, עמוד 202
2. ↑  דב קנוהל, **גוש עציון במלחמתו**, ירושלים: לשון לימודים, תשס"ט, עמ' 449
3. ↑  הקרב האחרון ג'-ד'-ה' אייר תש"ח, באתר ארגון ההגנה
4. ↑  דב קנוהל, **גוש עציון במלחמתו**, ירושלים: לשון לימודים, תשס"ט, עמ' 457
5. ↑  "רופאים ניצולי שואה בישראל 1945–1952 מעמדות התחלתיות להשתלבות מקצועית"  הרפואה, כרך 156, חוברת 4, עמודים 204–208, אפריל 2017, ר. הרצוג, ביבלוגרפיה : 15
6. ↑  אתר חברה קדישא, בית הקברות קריית שאול, בנימין וינדזברג
**גשר להולכי רגל** הוא גשר המיועד למעבר הולכי רגל. ככל גשר הוא מיועד לאפשר מעבר בנתיב הליכה מעל מכשולים פיזיים כגון כביש או נהר, אך ישנם גם גשרים להולכי רגל שנבנו כאטרקציה תיירותית, שמטרתם היא עצם החוויה של המעבר על הגשר.

בעוד שההתייחסות העיקרית לגשר היא כמבנה המקשר בין שתי נקודות בגובה ומעל פני הקרקע, גשר להולכי רגל יכול להיות גם מבנה נמוך יותר ואף צמוד־קרקע, המאפשר להולכי רגל לחצות אדמה רטובה, אדמה שבירה או ביצות. גשרים מסוג זה יכולים לנוע בין אבני מדרך ועד למבני פלדה משוכללים, כאשר אפילו עץ שנפל, יכול להיחשב כגשר להולכי רגל. לגשרים אלה תפקיד פונקציונלי וכן תפקיד אומנותי.

עבור קהילות כפריות במדינות מתפתחות, גשר להולכי רגל עשוי להיות אמצעי הגישה היחיד למרפאות, בתי ספר, עסקים ושווקים. עיצובים כגון גשר תלייה פשוט (אנ') פותחו על מנת לספק מענה בר קיימא לקהילות מסוג זה, תוך שימוש בחומרים וכוח עבודה מקומיים.

עיצוב
-----

 גשר פשוט להולכי רגל
גשרים להולכי רגל עוקבים ברוב המקרים אחר אותם עקרונות תכנון כשאר סוגי הגשרים. עם זאת, עקב משקלם הנמוך יחסית לגשרים אחרים, גשרים אלו פגיעים יותר לנזקי תנודות ולכן מושמת חשיבות רבה יותר לדינמיקה בזמן תכנונם. גשרים כדוגמת גשר המילניום בלונדון משכו תשומת לב רבה לעניין זה בשנים האחרונות.

על מנת להבטיח כי גשרים להולכי רגל יהיו נגישים לנכים ובעלי מגבלות ניידות אחרות, גשרים רבים כיום כוללים מעליות ורמפות ואלה אף מחויבים בחוק במדינות מסוימות.

סוגים
-----

סוגי גשרים להולכי רגל כוללים:

* גשר קורות
* טיילת
* גשר קלפר
* גשר הירח
* גשר תלוי פשוט
* מסבך פשוט
* אבני מדרך
* גשר זיגזג

 תחנת Tilak Nagar במומבאיניתן לבנות גשרים להולכי רגל באותה הדרך בה בונים גשרי כביש או גשרי רכבת; בייחוד גשרים תלויים וגשרי קורות. ישנם מקרים בהם גשרים המיודעים לרכבים מומרים לגשרים להולכי רגל, לדוגמה גשר הברזל בבריטניה.

רוב הגשרים להולכי רגל מצוידים במעקות שמטרתם להפחית את הסיכון לנפילה. כאשר גשרים אלה עוברים מעל כבישים סואנים או מסילות ברזל, הם עשויים לכלול גדר או מחסום התאבדות על מנת למנוע מהולכי רגל לקפוץ או לזרוק עצמים על התנועה למטה.

### פסי רכבת

בעבר, חציית פסי רכבת ברגל ומעבר ממפרץ אחד למשנהו היה מעשה נפוץ, אך מאמצע המאה ה־19 ואילך נהיה פחות שכיח בעקבות עלייה בדרישות בטיחות. עם זאת, באזורים שקטים יותר, חציית הקו על ידי הליכה על הפסים עדיין אפשרית.

במדינות מתפתחות
---------------

מאז שנות ה־80 המוקדמות, מספר ארגוני צדקה פיתחו עיצובים ברי קיימא של גשרים להולכי רגל לשימוש במדינות מתפתחות. ארגון הצדקה הראשון שפיתח עיצובים כאלה היה Helvetas, הממוקם בציריך, שווייץ. עיצובים כאלו בדרך כלל זמינים לציבור בחינם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גשר להולכי רגל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Schlaich, Mike, et al. *Guidelines for the Design of Footbridges*, International Federation for Structural Concrete, 2005, מסת"ב 2-88394-072-X

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007543326505171
* GND: 4124881-8
* LCCN: sh85050425
* NARA: 10664089
* NDL: 00563327

 |
**טַחָן** (שם מדעי: **Aetobatus**) הוא סוג של דג סחוס מסדרת הטחנאים הקרובים לדגי המנטה והכנפתן הענקיים. הם משויכים למשפחת הטחניים אף שיש חוקרים הרואים בהם משפחה עצמאית (*Aetobatidae*).

הטחנים בעלי סנפירי חזה גדולים מאוד הנראים כמו כנפיים ומתפקדים באופן דומה. הם בעלי חוטם גדול עם שיפוע כלפי מעלה, עור כהה מנומר בלבן וזנב ארוך המייצב אותם. לעומת בטאים אחרים הם לא מסתתרים בחול ולא מוצלחים בהסוואה אך עדיין ניזונים מטרף קטן המצוי על הקרקעית כמו חסרי חוליות ימיים ודגים שונים. פיהם מצוי מתחת לגופם ומכיל שיניים נוקשות המותאמות לריסוק טרף קשה. מינים אלה גדולים מאוד, חלקם באורך מרבי של מעל 5 מ'.

הם חיים בכל האוקיינוסים באזורים הטרופיים. חלק מהמינים מגיעים גם לחופי ישראל.

מינים
-----

* Aetobatus flagellum
* Aetobatus laticeps
* טחן נקוד (Aetobatus narinari)
* Aetobatus narutobiei
* טחן עינוני (Aetobatus ocellatus)

**מינים נכחדים**:

* Aetobatus arcuatus
* Aetobatus cappettai
* Aetobatus irregularis
* Aetobatus punctatus
* Aetobatus poeyi
* Aetobatus sinhaleyus

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טחן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מילון בעלי חיים: דגי סחוס (תש"ס), 2000. האקדמיה ללשון העברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007293838605171

 |
**ברווז צהוב-מקור** (שם מדעי: ***Anas undulata***) הוא מין של עוף מים ממשפחת הברווזיים, המצוי ברחבי אפריקה שמדרום לסהרה, לרוב בדרום ובמזרח אפריקה.

ברווז זה הוא קרובם של השרשיר ושל הברכייה, איתם מספר אוכלוסיות מתערבבות ומכליאות לעיתים, והוא מגיע לאורך 51 עד 58 סנטימטרים בממוצע, כששני הזוויגים דומים במראה. הברווז אפור עם כתמים חומים מנומרים עליהם. הראש שחור והמקור צהוב ורחב בעל קצה כהה. הרגליים אפורות עם קרומי שחייה וקצוות הכנפיים לבנות אך בעלות קצוות ירוקים או כחולים-ירוקים מבחוץ.

הברווז מצוי בסביבות מים מתוקים באזור חיותו ולעיתים ינדוד בלהקות גדולות למקווי מים מקומיים. דבר זה קורה בעיקר בעונת היובש בחלקים שונים של אפריקה, בהם האגמים מתייבשים קבוע. הוא מצוי לאורך מקווי מים פתוחים סמוך לצמחי מים והוא ניזון בשכשוך בדומה לברכיה מצמחייה מיימית, אצות ובעלי חיים קטנים. לרוב הוא אוכל בשעות הערב או בין הערביים.

הברווז מצוי לעיתים גם בפרברים, פארקים ואגמים עם סכרים. הוא מקנן על המים בקן עשוי מצמחייה מיימית והנקבה מטילה בקן 6 עד 12 ביצים.

תת-מינים
--------

* *Anas undulata rueppelli*
* *Anas undulata undulata*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברווז צהוב-מקור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברווז צהוב-מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007294862205171

 |
**אמנדה קטרינה יֶנְסֶן** (בשוודית: **Amanda Katarina Jenssen**; נולדה ב-12 בספטמבר 1988 בלונד, שוודיה) היא זמרת שוודית, שהתחרתה בתוכנית Idol 2007 - התוכנית המקבילה לאמריקן איידול, בשוודיה. אלבומה הראשון פורסם בשנת 2008, הפך לאלבום פלטינה בשוודיה ודורג במקום הראשון בדירוג האלבומים השוודי. כמו כן שבעה סינגלים שפרסמה הגיעו למקום הראשון בדירוג הסינגלים השוודי.

קריירה
------

לפני שהתפרסמה, ינסן הייתה חברה בלהקות "Oh Hollie Neverdays" ו-"Amanda and the Papas", שביצעו גרסאות כיסוי לשירים קלאסיים.

בשנת 2007 הגיעה למקום הראשון בתחרות השוודית "Musik Direkt", וזכתה בטיול לגמביה. באותה שנה התחרתה ב-Idol 2007, ובגמר שנערך בסטוקהולם זכתה במקום השני אחרי מריה פיקאסו, עם 48.7% מקולות המצביעים.

בינואר 2008 חתמה ינסן על חוזה בחברת תקליטים, ופרסמה את הסינגל "Do You Love Me", ובאפריל של אותה שנה פרסמה את הסינגל השני שלה "Amarula Tree". אלבומה הראשון, "Killing My Darlings", פורסם במאי 2008, הפך לאחד האלבומים הנמכרים ביותר בשוודיה ודורג במקום הראשון בדירוג האלבומים השוודי. את רוב השירים באלבום היא כתבה בעצמה, ויחד עם מריט ברגמן, וינסנט פונטרה ופר ויקסטן, שכל אחד מהם גם תרם שיר לאלבום.

בסתיו 2008 ערכה ינסן סבב הופעות ברחבי שוודיה, יחד עם פר ויקסטון ולהקת "לעזאזל" (Demn), שהפך להצלחה גדולה. היא הוכתרה כ"מלכת טיולי הקיץ" על ידי עיתון הערב הנפוץ בשוודיה. בתחילת 2009 ינסן זכתה במספר פרסים בתחרות גראמי השוודית.

לאחר הצלחת אלבומה הראשון, "Killing My Darlings", היא הקליטה את אלבומה השני "Happyland", ופרסמה את הסינגל הראשון מהאלבום, בעל אותו השם. האלבום והסינגל דורגו במקום השלישי בדירוג האלבומים והסינגלים השוודי, בהתאמה. לאחר שבוע מכירות אחד האלבום הגיע למעמד "אלבום זהב". האלבום זכה לביקורות משבחות, וינסן זכתה בשני פרסי גראמי לאמנית הטובה ביותר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמנדה ינסן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אמנדה ינסן
* אמנדה ינסן, סרטונים בערוץ היוטיוב

* אמנדה ינסן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* אמנדה ינסן, באתר אייטונס (באנגלית)

* אמנדה ינסן, באתר ספוטיפיי

* אמנדה ינסן, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)

* אמנדה ינסן, באתר Last.fm (באנגלית)

* אמנדה ינסן, באתר AllMusic (באנגלית)

* אמנדה ינסן, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* אמנדה ינסן, באתר דיזר

* אמנדה ינסן, באתר Yandex.Music (ברוסית)

* אמנדה ינסן, באתר Discogs (באנגלית)

* אמנדה ינסן, באתר Songkick (באנגלית)

* אמנדה ינסן, באתר Genius

* אמנדה ינסן, באתר SecondHandSongs

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 141126051
* MusicBrainz: 4fa67257-a6b5-43c2-9380-ef9c63ebeada
* SELIBR: 394897
* VIAF: 541149294498080522925
* WorldCat (עם VIAF): 541149294498080522925

 |
**צ'ארלס ריימונד בנטלי** (באנגלית: **Charles Raymond Bentley**;‏ 23 בדצמבר 1929 - 19 באוגוסט 2017) היה גאולוג קרחונים, חוקר קרחונים וגיאופיזיקאי אמריקאי, יליד רוצ'סטר שבמדינת ניו יורק, שבארצות הברית. 

בנטלי היה פרופסור אמריטוס בבאוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון. 

בשנת 1957, יצא כחלק ממשלחת מדענים לחצות את מערב אנטארקטיקה, על מנת לבצע את המדידה הראשונה של שדה הקרח. 

בשנת 1990 הוענק לו פרס בדולח זליגמן על ידי אגודת חוקרי הקרחונים הבינלאומית. 

בנטלי נפטר ב-19 באוגוסט 2017, בגיל 87, בשל סיבוכים במחלת הפרקינסון, בביתו באוקלנד שבמדינת קליפורניה.

### מורשתו

על שמו נקראו הר בנטלי והבקע התת-קרחוני בנטלי.

לקריאה נוספת
------------

• PETER REJCEK, **Science Hits The Road**, ANTARCTIC SUN, December 20, 2007

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות חייו של בנטלי כתבה בניו יורק טיימס

הערות שוליים
------------

1. ↑  על חשיבות מחקרו של בנטלי, ראו ב"לקריאה נוספת" במאמרו של Rejcek.
2. ↑  נסיבות מותו של בנטלי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007436769905171
* BIBSYS: 90840826
* BnF: cb122996830 (data)
* CiNii: DA00197506
* ISNI: 0000 0000 6647 5747
* LCCN: n84058346
* NTA: 07125613X
* SUDOC: 086007262
* VIAF: 91254796
* WorldCat: lccn-n84058346

 |
**אמנדה ניוטון** (באנגלית:**Amanda Newton** ‏: 1860–1943) הייתה מאיירת בוטנית של משרד החקלאות האמריקאי (USDA) שהתמחה בצבעי מים של פירות.

ביוגרפיה
--------

אמנדה אלמירה ניוטון נולדה בסביבות 1860. היא הייתה נכדתו של אייזק ניוטון, הממונה הראשון על משרד החקלאות, שמת כשהיא הייתה ילדה. מאוחר יותר בחייה, עמיתה ב-USDA, רויאל צ'ארלס סטדמן, צייר עבורה את הדיוקן של סבה.

קריירה
------

ניוטון עבדה ב- USDA בשנים 1896 עד 1928. זו הייתה תקופה שבה אזורי הפירות העיקריים בארצות הברית רק החלו להתפתח, כאשר חקלאים עבדו עם משרד החקלאות להקמת מטעים להרחבת השווקים. הצילום עדיין לא היה בשימוש נרחב כמדיום דוקומנטרי, ולכן הממשלה הסתמכה על אמנים כמו ניוטון כדי להפיק ציורים מדויקים מבחינה טכנית עבור הפרסומים שלה. ניוטון הייתה אחת מתוך יותר מ-50 מאיירים בוטניים מיומנים שנשכרו בתקופה מוקדמת זו - ביניהם אלסי לואר פומרוי, אלן אישאם שאט, רויאל צ'ארלס סטדמן ודבורה גריסקום פאסמור. ניוטון הייתה אחת הפוריות ביותר, ויצרה יותר מ־1200 ציורים בצבעי מים עבור משרד החקלאות.

יצירות האמנות של ניוטון כיסו מגוון רחב של פירות ואגוזים, בעיקר תפוחים, מהם יש מאות רבות של דוגמאות. יש גם ציורים של תותים, שזיפים, הדרים, אפרסמונים, אבוקדו ודובדבנים, כמו גם פירות שעדיין לא נהוג היה לגדל בארצות הברית כמו שסק ובאובב. רוב צבעי המים שלה מציגים פרי שלם וחצי בצבע מלא; כמה (כגון ציורי תות ודובדבנים) מראים גם עלווה. הסגנון שלה מדויק ומפורט, משלב קווים נמרצים עם צבע עדין.

בנוסף, החל משנת 1896 יצרה ניוטון דגמי שעווה של כ-300 דגימות של פירות שגודלו או נבדקו בארצות הברית. היא יצרה גם דגמי שעווה של פירות עבור ה-USDA ומאוחר יותר הציגה כמה מהם בתערוכת המאה של טנסי ובתערוכת הרכישה של לואיזיאנה ב-1904.  לצורך התערוכה האחרונה, היא יצרה כמה מודלים המראים כיצד תנאי הסביבה, שיטות הגידול ותנאי האחסון משפיעים על מצב הפרי ותכונות השמירה עליו.

הציורים המקוריים של ניוטון נמצאים כעת באוסף צבעי המים הפומולוגיים של הספרייה החקלאית הלאומית של משרד החקלאות.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמנדה ניוטון** בוויקישיתוף
* אמנדה ניוטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  United States. Department of Agriculture. Statistical Reporting Service, **The Story of U.S. agricultural estimates**, Washington, D.C. : U.S. Dept. of Agriculture, Statistical Reporting Service, 1969
2. 1 2  Calhoun, Creighton Lee. Old Southern Apples: A Comprehensive History and Description of Varieties. Chelsea Green Publishing, 2011.
3. 1 2  "Amanda Almira Newton's watercolors", naldc.nal.usda.gov
4. ↑  U.S. Department of Agriculture, Report of the Secretary of Agriculture for the Fiscal Year Ended June 30, 1897. Washington, D.C.: Government Printing Office, 1897.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* DSI: 2754

 |
**גשר מעבורת** הוא טיפוס של גשר נע. פלטפורמה אופקית (גונדולה) נעה הלוך ושוב לרוחב נתיב המים שעליו נטוי הגשר מתחת למסילה הנטויה בין שתי גדות נתיב המים, כשהיא מחוברת אליה בכבלים או במסגרת מתכת. השימוש בטיפוס זה של גשר בעולם הוא מועט ורק עשרות בודדות של גשרים כמוהו נבנו. 

טיפוס גשר זה נבנה לרוחב נתיבי מים שבהם קיימת תנועה רבה של כלי שיט, באתרים שבהם לא היה מרחב לבניית דרכי גישה ארוכות לקצותיו של גשר גבוה ושבהם לא היו תנאים נוחים לפעולת מעבורות. הוא לא הפך לפופולרי בשל הקיבולת הנמוכה של הגונדולה התלויה החוצה את נתיב המים.

גשר המעבורת נהגה בשנת 1873 על ידי האנגלי צ'ארלס סמית', אך הוא לא הצליח להביא לבניית גשרים שכאלו בארצו. גשר המעבורת הראשון בעולם היה גשר ביסקאיה בעיצובו של אלברטו פלאסיו (Alberto Palacio), שנבנה בקרבת בילבאו שבספרד ב-1893. גשר זה הוכרז בשנת 2006 כאתר מורשת עולמית.

מספר גשרי מעבורת נוספים ניבנו באירופה. אחד הידועים שבהם המצוי עדיין בשימוש הוא גשר המעבורת בניופורט שבדרום מזרח ויילס. בארצות הברית ניבנו רק שני גשרים מטיפוס זה.

בלונדון בירת בריטניה נפתח ב-1998 גשר רציף ויקטוריה המלכותי, אשר נבנה באופן שיוכל לשמש כגשר מעבורת. רעיון זה לא מומש בסופו של דבר והוא משמש כיום רק כגשר להולכי רגל, הנטוי בגובה של 15 מטרים מעל פני נהר התמזה.

* אנימציה של פעולת גשר מעבורתאנימציה של פעולת גשר מעבורת
* גשר ביסקאיה בספרד. הגונדולה נראית בתנועה מתחת למרכז הגשרגשר ביסקאיה בספרד. הגונדולה נראית בתנועה מתחת למרכז הגשר
* הגונדולה בגשר ניופורט בוויילסהגונדולה בגשר ניופורט בוויילס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גשר מעבורת** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7544085-4
* NKC: ph1127648

 |
**ברווז שחור-ראש** (שם מדעי: ***Heteronetta atricapilla***) הוא מין של ברווז החי באגמים וביצות טרופיים באמריקה הדרומית. הוא שייך לתת-משפחת ברווזים זקופי-זנב (Oxyurinae), יחד עם הצחראש, ברווז המסיכה וברווז המושק. הוא נחשב לחבר הפרימיטיבי ביותר בקבוצה, וחסר את הזנב המזדקר ואת המקור המעוגל של שאר חברי הקבוצה. אף על פי שהוא מזכיר יותר מיני ברווזים צוללים (Aythyinae), הוא אינו קרוב אליהם.

ברווז זה מגיע לאורך 35–39 ס"מ ולמשקל 400–700 גרם. כשמו הוא בעל ראש שחור והמקור כחול ואדום בתחילתו. הנוצות חומות והכנפיים חומות כהות. הבטן בהירה והנקבות בעלות גוף חום בהיר ומקור אפור. עם זאת כנפיהן חומות כהות.

ברווזים אלה חיים באגמים, שפכי נהר וביצות בצפון צ'ילה, בוליביה, ברזיל, פרגוואי, אורוגוואי וצפון ארגנטינה. הם שחיינים טובים וניזונים מצמחי מים ומחרקים. עם זאת הם מעופפים חלשים.

מין זה איננו בונה קן בעונת הרבייה אלא מטיל ביצים בקנים של עופות אחרים, בדומה לקוקיות, אך בניגוד לשאר מינים טפיליים ההורה או האפרוח הטפיל אינם הורגים את האפרוחים ה"מארחים". ברווז זה נטפל בעיקר לנטה ורודת מקור וכן למיני ברווזים אחרים, לאגמיות ואף לשחפים ועופות דורסים. הביצים של שחור הראש בוקעות לאחר 21 ימי דגירה, ועם בקיעתם נסים האפרוחים מהקן. הברווזים מעדיפים להיטפל למינים החיים על הקרקע יותר מעופות מקנני עצים, שייתכן שיבדקו את הביצים ויגלו את הביצה הטפילה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברווז שחור-ראש** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברווז שחור-ראש באתר הרשימה האדומה של IUCN
**אמנדה סידואל** (באנגלית: **Amanda Sidwall**‏; 25 ביולי 1844 – 11 בינואר 1892) הייתה ציירת ומאיירת שוודית. היא למדה בפריז בשנות השבעים של המאה ה-19 והציגה עבודות בשנות השמונים.

ביוגרפיה
--------

סידואל נולדה בסטוקהולם ב־25 ביולי 1844, בתם של הבורסקאים סוון לורנץ סידואל ואשתו פרדריקה כריסטינה. יחד עם אחותה מתילדה, למדה לצייר לראשונה קישוטים ודמויות משנת 1860 בבית הספר לאומנויות ומלאכה בסטוקהולם. היא הייתה בין קבוצת הסטודנטים הראשונה שלמדה במחלקה לנשים של האקדמיה השוודית המלכותית לאמנויות כשהיא נפתחה בשנת 1864. יחד עם התלמידה אנה נורדגרן, היא המשיכה את לימודיה אצל טוני רוברט פלורי באקדמיה ז'וליאן בפריז (1874–1877) ופיתחה סגנון חופשי.

היא נשארה בפריז מספר שנים, זכתה לביקורות טובות והציגה במוזיאון דו לוקסמבורג, שם גם מכרה שתי עבודות, בהן ציור שהציג ילדה שקוראת לגבר זקן. היו לה גם מספר ציורים שהתקבלו בסלון בשנת 1880 ובשנת 1882. אף שלא קיבלה שום פרס, היא הצליחה למכור כמה עבודות באופן פרטי וגם למדינה.

בשנת 1883 חזרה לסטוקהולם כאמנית מבוססת. היא פתחה סטודיו משלה והתפרנסה גם מהוראת תלמידים.

גם היא וגם אמה נפטרו משפעת בחורף 1891–1892.

אמנדה סידואל מתה ב־11 בינואר 1892.

עבודותיה של סידואל זכו להכרה נרחבת בשנת 1942, 50 שנה לאחר מותה, כשהוצגו בסטוקהולם. הם הופיעו גם בתערוכות שונות בסוף המאה ה-20, הן בפריז והן בסטוקהולם.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמנדה סידואל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Amanda C V Sidwall - Svenskt Biografiskt Lexikon, sok.riksarkivet.se
2. ↑  "Amanda Sidwall (1844–1892)"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 5365 9854
* KulturNav: d499a5a5-ef41-4102-88e4-283586673a55
* RKD: 333313
* SELIBR: 270381
* SUDOC: 17819686X
* VIAF: 14750965
* WorldCat: viaf-14750965

 |
**צ'ארלס רוביה** (באנגלית: **Charles Wanyoike Rubia**;‏ 1923 – 23 בדצמבר 2019) היה פוליטיקאי קנייתי, שהיה ראש העיר הראשון של ניירובי שהיה יליד אפריקה.

ביוגרפיה
--------

בשנת 1963 נבחר לראשונה לראשות עיריית ניירובי, והיה לראש העיר הראשון שהיה יליד אפריקה. הוא סיים את כהונתו בשנת 1967.

לאחר שסיים את כהונתו כראש עיר, התמודד רוביה לפרלמנט מטעם מפלגת האיחוד הלאומי של קניה באפריקה במחוז הבחירה "Starehe" ונבחר, ואף היה חבר הקבינט הממשלתי. הוא היה חבר הפרלמנט משנת 1969 ועד לשנת 1988.

בשנת 1990 הוא נכלא ללא משפט בכלא באבטחה מרבית יחד עם הפוליטיקאי והאקטיביסט קנת' מטיבה בשל קריאותיהם להחלת דמוקרטיה בקניה, שתאפשר התמודדות של מפלגת רבות, ובשל התנגדותם החריפה לנשיא קניה דניאל אראפ מוי שהנהיג משטר חד-מפלגתי. לאחר שנה בכלא, השניים שוחררו והמשטר החד-מפלגתי בוטל.

ביולי 2018 זכה בתואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה הטכנולוגית של מוראנג'ה, על סיועו לגיוס הקהילה לעזרה להקמת האוניברסיטה.

בשנת 1992 הקים את מפלגת "הקונגרס הלאומי של קניה" (אנ').

רוביה מת בביתו שבניירובי ב-23 בדצמבר 2019, בגיל 96.

קישורים חיצוניים
----------------

* סיפור מעצרו של רוביה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Uwechue, Raph (25 בדצמבר 1991). "Africa Who's who". Africa Journal Limited – via Google Books. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Nairobi's first African Mayor Charles Rubia to be buried on Monday, Capital News, ‏2019-12-26 (באנגלית)
3. ↑  Special Correspondent, Charles Rubia: From first African mayor of Nairobi to multi-party hero, The Standard
4. ↑  "attacho.com". *attacho.com*.(הקישור אינו פעיל)
5. ↑  "Moi's Minister Dies in Nairobi - Kenyans.co.ke".
6. ↑  "Nairobi's first black mayor Charles Rubia dies at 96". *The Star*.
7. ↑  "Charles Rubia: Veteran politician dies at 96". *www.msn.com*. נבדק ב-2019-12-24.
**אמן הכבוד של הפדרציה הרוסית** (ברוסית: **Заслуженный артист Российской Федерации**) הוא תואר כבוד הכלול במערכת פרסי המדינה של הפדרציה הרוסית.

סיבות להענקה
------------

התואר "אמן הכבוד של הפדרציה הרוסית" מוענק לאמנים רוסים, כוריאוגרפים, מנצחים, מחזאים, מלחינים, במאים, מנהלי מקהלות, מבצעים מוזיקליים שיצרו תמונות אומנותיות, יצירות מוזיקליות, תוכניות קונצרטים וקרקסים, תיאטרון ותפקידים קולנועיים.

תואר הכבוד "אמן הכבוד של הפדרציה הרוסית" מוענק ככלל, לא לפני 20 שנה לאחר תחילת פעילותם היצירתית של האמנים.

הליך הענקה
----------

תואר הכבוד של הפדרציה הרוסית ניתן על פי צווים של נשיא הפדרציה הרוסית על בסיס ההגשות שניתנו לו כתוצאה משיקול הבקשה לפרסים והצעת ועדת פרסי המדינה של נשיא הפדרציה הרוסית.

ראו גם
------

* אמן העם של הפדרציה הרוסית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמן הכבוד של הפדרציה הרוסית** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Указ Президента Российской Федерации от 7 сентября 2010 г. N 1099 "О мерах по совершенствованию государственной наградной системы Российской Федерации". ‏15 בספטמבר 2010