recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**פיאוני** (באנגלית: **Peony**) הוא רומן היסטורי מאת פרל בק שיצא לאור ב-1948. הספר עוסק בימיה האחרונים של קהילת יהודי קאיפנג מנקודת מבטה של משרתת סינית העובדת בביתה של משפחה יהודית.

רקע היסטורי
-----------

הקהילה היהודית בקאיפנג התקיימה מאז המאה ה-12, ולמרות ניתוקה משאר העולם היהודי, הצליחה לשמור על מנהגיה ולא להיטמע בתוך התרבות הסינית. במאה ה-17, ההתבוללות החלה לכרסם במסורותיהם. שיעור נישואי התערובת בין יהודים לסינים גדל בהדרגה. הקהילה התפוררה בהדרגה במהלך המאה ה-18. הספר מתמקד בדור האחרון של הקהילה ומתאר את ההתפוררות ההדרגתית שלו.

עלילה
-----

הספר מסופר מנקודת מבטה של פיאוני, נערה סינית שנמכרה בילדותה כשפחה לבית משפחת עזרא - משפחה יהודית המתגוררת בקאיפנג. פיאוני גדלה בבית יחד עם בנו של אדונה, דוד. כאשר היא מתבגרת, היא מתאהבת בדוד, אולם הוא אינו מסוגל לראות בה יותר מאשר אחות קטנה. דוד עצמו עומד בפני דילמה באשר לנישואיו הקרבים. בעוד שאמו מעוניינת שיתחתן עם בתו של רב הקהילה, אביו מעוניין שיינשא לבתו של סוחר סיני עשיר. ההתלבטות של דוד מייצגת את הדילמה העומדת בפני כל שארית הקהילה בקאיפנג: שמירת המסורת היהודית, או היטמעות בתרבות הסינית.

קישורים חיצוניים
----------------

* פיאוני / פרל ס. בק
* אתר למנויים בלבד אילת נגב, סיפור על יהודים מלוכסני עיניים, באתר הארץ, 13 במאי 2013
*
**פסטורלה אמריקנית** (באנגלית: **American Pastoral**), הוא רומן מאת הסופר היהודי-אמריקאי פיליפ רות. במרכז הספר עומדת דמותו של סימור "השוודי" לבוב, יהודי-אמריקאי, שגילם בחייו את התגשמות החלום האמריקני של המעמד הבינוני. אידיליית החיים של לבוב מתוארת על רקע שנות השגשוג של אמריקה לאחר מלחמת העולם השנייה: העוצמה, השאננות והביטחון העצמי בעליונות המוסרית ובצדקת הדרך. לעומת זאת, בחלק השני מתוארת ההתרסקות של לבוב על רקע המבוכה הנוראה של שנות ה-60: המחאה הפוליטית-חברתית, ההסתבכות במלחמת וייטנאם ופשעי המלחמה שנחשפו בה, תחילתו של מיתון כלכלי, מאבק האפרו-אמריקאים לשוויון זכויות, ונדידת התעשייה האמריקנית למזרח הרחוק.

הספר זכה בפרס פוליצר לשנת 1998 ונכלל ברשימת מאה הרומנים הטובים ביותר של מגזין Time. בשנת 2006 הוא נכלל ברשימת המתמודדים על התואר "היצירה הטובה ביותר בספרות האמריקנית ב-25 שנים האחרונות" שערך מוסף הספרות של הניו יורק טיימס.

ב-2016 יצא לאקרנים הסרט "פסטורלה אמריקנית" בו מככבים יואן מקגרגור וג'ניפר קונלי.

עלילה
-----

סיפור המסגרת של הרומן הוא פגישת מחזור של בוגרי תיכון מזדקנים שבה משתתף נתן צוקרמן, דמות המספר, שחוזרת בכמה מספריו האחרים של רות ומשמשת לו מעין אלטר אגו. פגישת המחזור מתרחשת ב-1995, ובמהלכה צוקרמן פוגש את חברו לכיתה ג'רי לבוב. ג'רי מגולל בקצרה את קורות חייו הטראגיות של אחיו הגדול, סימור "השוודי" לבוב, שמהלוויתו הוא מגיע.

הכול התחיל כשמרי, בתו בת ה-16 של סימור, הפעילה פצצה בבית הדואר השכונתי, במחאה על המעורבות האמריקנית במלחמת וייטנאם, והרגה עובר אורח ביש מזל. כתוצאה מכך היא ירדה למחתרת וניתקה את הקשר עם הוריה. חייהם של ההורים אחוזי הטראומה לא שבו עוד למסלולם. המשך הספר מתאר את ניסיונו של צוקרמן לכתוב את סיפור חייו של סימור לבוב מנקודת מבטו של לבוב עצמו. צוקרמן מתבסס על שני מפגשים שהיו לו עם לבוב לפני מותו, ועל קטעי עיתונות בני התקופה שאסף במהלך מחקרו. הסיפור של צוקרמן מסתיים ב-1973, עם חשיפת פרשת ווטרגייט, בשעה שחייהם של כל גיבורי הפרשה מתפרקים לרסיסים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אריאנה מלמד, סימור בארץ החלומות, באתר ynet, 8 במאי 2002
* פיליפ רות, פסטורלה אמריקנית, באתר ynet, 18 באפריל 2002
* פסטורלה אמריקנית, באתר OCLC (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007369841605171
* BnF: cb16550231q (data)
* GND: 7543861-6
* LCCN: no2016124195
* SUDOC: 156185369
* VIAF: 212919301
* WorldCat (עם VIAF): 212919301

 |
**פשעו של לורד ארתור סאביל** (באנגלית: **Lord Arthur Saville's Crime**) הוא סיפור קצר מאת המחזאי והסופר האירי אוסקר ויילד.

הסיפור התפרסם בעברית בתוך קובץ הסיפורים "אוסקר ויילד סיפורים" בתרגומה של טלה בר בשנת 1983.

עלילה
-----

"פשעו של לורד ארתור סאביל" מתאר את סיפורו של לורד ארתור סאביל שלאחר קריאת כף ידו על ידי כירומנטיסט (אדם העוסק בקריאת כף יד) מתבשר שבעתיד יהיה עליו לבצע רצח. בנוסף מתבשר לורד ארתור סאביל כי בן משפחה רחוק ימות בזמן הקרוב. מדברים אלו מסיק לורד ארתור כי יהיה עליו לרצוח את אחד מקרובי משפחתו. באותם ימים, היה לורד ארתור אמור להתחתן עם אהובת לבו, אך החליט שעליו לדחות את הנישואים עד שיבצע את המעשה שכן זהו הדבר ההוגן והמוסרי לעשות.
הקורבן הראשון אותו מבקש לורד ארתור לרצוח הוא ליידי קלמנטינה בושאפ, דודנית משנה מצד אמו, אשר סובלת מצרבת כרונית. הוא נותן לה גלולת רעל במסווה של תרופה לצרבת, ומבקש ממנה לנטול אותה רק כאשר היא חווה התקף צרבת. בינתיים נוסע לורד ארתור אל אחיו בוונציה, שם מקבל את הידיעה כי ליידי קלמנטינה נמצאה מתה בדירתה. לורד ארתור חוזר ללונדון שמח וטוב לבב ומגלה שהיא הורישה לו חלק מרכושה. בביקור בדירת הדודנית מוצאת אשתו לעתיד, סיביל מורטון, את גלולת הרעל, וכך מבין לורד ארתור שהדודנית מתה מוות טבעי ולא הוא זה שגרם למותה.

לורד ארתור מוצא לו קורבן חדש והוא דודו, הדיקן של צ'יצ'סטר. הוא מחליט לחסל אותו באמצעות שעון נפץ. הוא פנה לעזרתו של חבר אנרכיסט וזה שולח את שעון הנפץ לבית דודו. השעון אכן מתפוצץ, אך הפיצוץ לא מסב כל נזק לדוד. כך יורד לטמיון ניסיונו השני והאחרון של לורד ארתור. מיואש, מסתובב לורד ארתור ברחובות לונדון, עד שהוא מגיע לאחד הגשרים שמעל נהר התמזה. שם, להפתעתו הוא רואה את הכירומנטיסט, מר פודג'רס, נשען על מעקה הגשר. בהחלטה מהירה הוא ניגש אל מר פודג'רס ומשליך אותו אל המים, אל מותו.

מותו של מר פודג'רס מוכרז כהתאבדות, ובכך מתאפשרת חתונתם של הזוג.

### תרגומים לעברית

* חטאו של לורד ארתור סביל וסיפורים אחרים, תרגום בידי סיגל אדלר, ירושלים, תשס"ו, 2006
**צמח אטלס: הישיבה** (ביידיש: **צמח אטלאס: די ישיבה**; חלקו השני נקרא בעברית **מלחמת היצר**) הוא רומן היסטורי מאת הסופר חיים גראדה, המתאר את הווי חיי היהודים בליטא ובישיבותיה במחצית הראשונה של המאה העשרים.

הספר מתאר את קורותיה של דמות ספרותית בשם צמח אטלס, צעיר יהודי בן העיר לומז'ה, שהתחנך בישיבות נובהרדוק אשר יישמו באופן קיצוני את תורת המוסר של הרב ישראל מסלנט. לימים נעשה ראש ישיבה בעיירה וולקניק, והוא מתייחס לישיבתו ולבני עירו תוך יישום קפדני של דרך מוסרית זאת. הספר נוגע בנקודות מרכזיות של עולם המושגים הישיבתי: למדנות, מוסר, מלחמת היצר והמתח בין בחורי הישיבה ל'בעלי בתים'. העלילה מקיפה חוגים שונים של יהודי ליטא ורצופה תיאורי הווי של חיי היהודים בליטא, תוך התמודדות עם קשיי הפרנסה, מחלוקות ציבוריות על נושאים של השפעה ומעמד.

לצדו של הגיבור הראשי, מתוארת בהרחבה דמותו של ה"מחזה אברהם", המבוססת על דמותו של הרב אברהם ישעיהו קרליץ, בעל ה"חזון איש". גראדה, שהכיר היטב את החזון איש ולמד עמו, מתארו בספר כדמות אידיאלית של איש תורה ומוסר, בעל שאר רוח, שהכריזמה וההשפעה שלו נובעות מאישיותו השקטה והצנועה.

הספר נכתב במקורו ביידיש ויצא לאור בלוס אנג'לס ב-1967. חלקו השני יצא בניו יורק ב-1968. היצירה תורגמה לעברית על ידי א"ד שפיר, ויצאה לאור בשנת 1968 בהוצאת עם עובד. חלקו השני של הספר יצא בעברית בשנת 1971 תחת השם **מלחמת היצר**, במהדורה הקטנה בכריכה רכה המכילה את חלקים א-ב בלבד (192 עמודים), ובמהדורה גדולה בכריכה קשה המכילה גם חלקים נוספים ג-ד (424 עמודים סה"כ).

הספר זכה בפרס האקדמיה האמריקנית למדעי היהדות.
**קדחת המגרש** (באנגלית: **Fever Pitch**) הוא ספרו האוטוביוגרפי של הסופר הבריטי ניק הורנבי. הספר עובד לשני סרטי קולנוע: הפקה בריטית ב-1997 והפקה אמריקנית ב-2005.

הספר
----

קדחת המגרש פורסם לראשונה ב-1992, והיה הספר הראשון שנכתב על ידי הורנבי. בספר מתוארת מערכת היחסים של הורנבי עם הכדורגל בכלל ועם מועדון הכדורגל ארסנל בפרט. הספר מורכב ממספר רב של פרקים קצרים, שכל אחד מהם מתמקד במשחק יחיד בין 1968 ל-1992. הורנבי מתאר את השיאים והכשלונות של ארסנל בתקופה זו, ומקשר אותם לחייו האישיים תוך כדי כתיבה על הערצתו לכוכבי ארסנל כגון ליאם בריידי, וגורלם של שחקנים שנכשלו כגון גאס סיזר.

בממלכה המאוחדת נמכרו כמיליון עותקים של הספר. הספר זכה בפרס ספר הספורט על שם ויליאם היל לשנת 1992. הספר הודפס מחדש עם כריכה חדשה כחלק מהערכה שחילק המועדון לקראת עונת 2005/2006, שהייתה עונת הפרידה מאצטדיון הייבורי.

הסרט הראשון
-----------

גרסה זו של הספר הופקה ב-1997 בכיכובו של קולין פירת'.

הורנבי עצמו התאים את הספר לטלוויזיה, והתמקד בעונת האליפות של 1988/1989 ובהשפעתה על מערכת היחסים הרומנטית של גיבור הספר. פירת' שיחק את "פול אשוורת'" המבוסס על הורנבי ועובד כמורה בבית ספר השוכן בצפון לונדון. אשוורת' מנהל מערכת יחסים רומנטית עם שרה יוז (רות' גמל), שהיא מורה חדשה המצטרפת לבית הספר שבו הוא עובד. שיאו של הסרט תואם למשחק המכריע נגד ליברפול, שהסתיים בניצחון 2 - 0 משער בדקה האחרונה של מייקל תומאס והכריע את גורל האליפות לטובת ארסנל.

בסרט הופיעו גם ניל פירסון בתפקיד אביו של פול, ומארק סטרונג בתפקיד סטיב, חברו הטוב ביותר של פול. הורנבי עצמו הופיע למשך זמן קצר כמאמן קבוצה יריבה במשחק כדורגל בין שני בתי ספר. חלקים מהסרט צולמו באזור הייבורי, אצטדיונה של ארסנל; אולם, בזמן צילומי הסרט הטראסות של האצטדיון כבר הוסרו, כך שהסצנות הללו צולמו באצטדיון קרייבן קוטג' של פולהאם.

הסרט השני
---------

גרסה זו הופקה ב-2005 בכיכובם של ג'ימי פאלון ודרו ברימור.

בגרסה זו, המבוססת על הסרט הראשון ולא על הספר, העלילה מועבר מלונדון אל בוסטון במקביל להעברת מוקד התעניינותו של הגיבור מכדורגל לבייסבול. הסרט עוסק בעונת 2004 של בוסטון רד סוקס, ששיאה היה בניצחון הראשון מזה 86 שנים בוורלד סיריס של המייג'ור ליג בייסבול. האליפות הייתה מקרית; הסרט צולם במהלך העונה הסדירה ב-2004 והמפיקים נאלצו לשכתב חלקים מהתסריט על מנת להתאימם אל הזכייה באליפות.

הסרט התקבל בביקורות צוננות שבהן צוינו מספר מגרעות כגון חוסר אמינות וחוסר כבוד כלפי האוהדים של הרד סוקס. מחוץ לצפון אמריקה הסרט יצא תחת השם "The Perfect Catch" על מנת למנוע בלבול עם גרסת 1997.

קישורים חיצוניים
----------------

* כתבה על הספר באתר האובזרבר
* ראיון עם הורנבי על הספר
* "קדחת המגרש (1997)", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "קדחת המגרש (2005)", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מידע על גרסת 2005 באתר Baseball Movie Guide
* קדחת המגרש, באתר OCLC (באנגלית)
**קולות מן ההרים** (באנגלית: **And the Mountains Echoed**) הוא רומן מאת הסופר האמריקני ממוצא אפגני ח'אלד חוסייני. זהו ספרו השלישי של חוסייני, אשר יצא בעקבות שני רבי המכר הקודמים שלו, "רודף העפיפונים" ו"אלף שמשות זוהרות". הספר יצא לאור ב-21 במאי 2013 בארצות הברית.

עלילת הספר
----------

בבסיסו של הסיפור נמצא סיפורם של שני אחים, עבדאללה, האח הבכור, ופארי, האחות הצעירה. שני האחים גדלים, יחד עם אביהם סאבור ואמם החורגת פרוואנה, בכפר קטן ונידח באפגניסטן, ונסיבות חייהם מתאפיינות בעוני מרוד, אשר מעלה ספקות באשר ליכולתם של ההורים לטפל בילדיהם.

בו בזמן, אחיו של אבי המשפחה ודודם של שני האחים, נאבי, אשר מועסק כמשרתו של סולימאן, אדון בעל נכסים בעיר קאבול, מגלה כי אדונו גמר בדעתו להתחתן עם נילה, בת למשפחה מכובדת מאצולת העיר, אך מי שמוכרת כאישה פרועה בעלת גינונים מפוקפקים. זמן קצר לאחר החתונה, מתגלה כי אין באפשרות בני הזוג להעמיד צאצאים, למגינת ליבה של נילה. בעקבות זאת הוגה נאבי רעיון, לפיו בני הזוג יאמצו את פארי, בתו הצעירה של גיסו העני סאבור, ובכך מחד יחלצוה מחיי העוני הצפויים לה, ומאידך יאפשרו לבני הזוג להתברך בחוויית ההורות. חרף רתיעתו הראשונית של אבי המשפחה, סאבור, מהרעיון המוצע, בסופו של דבר התוכנית מתבצעת, כאשר בעוד פארי מאומצת על ידי הוריה החדשים ושוכחת לאיטה את בני משפחתה הישנים, אחיה עבדאללה, אשר קשור בכל מאודו לאחותו הקטנה, ממאן לשכוח את אחותו, חרף חלוף הזמן.

במסגרת עלילת הספר, מתאר חוסייני, נוסף על סיפורם של שני האחים, סיפורים נוספים, אשר מתארים אספקטים רבים בחייהם של ילידי אפגניסטן במהלך התקופה שבין הפלישה הסובייטית לאפגניסטן ותקופת הכיבוש האמריקאי בעקבות פיגועי 11 בספטמבר. בין היתר מסופר סיפורו של נאבי, המשרת הנאמן, אשר במהלך השנים מגלה כי תשוקתו הגדולה של אדונו אינה דווקא לאשתו, אלא אליו, תחושה אשר מביאה את אשתו נילה, יחד עם בתה המאומצת פארי, לעזוב את אפגניסטן לצמיתות. כמו כן מתואר סיפורם של שני האחים, אידריס וטימור, אשר עזבו את אפגניסטן בילדותם וכעת מבקשים לשוב אליה, אך נאלצים להתמודד עם תחושת הזרות אשר הארץ משרה עליהם. בנוסף מסופר סיפורו של מרקוס, רופא ממוצא יווני, אשר בחר להקדיש את חייו לסיוע לנזקקים כתוצאה ממאבקה של ידידתו בחולייה, ולבסוף מוצא עצמו באפגניסטן.

חרף חלוף השנים, מצליחה פארי, כעת גברת זקנה בעלת משפחה משלה המתגוררת בצרפת, לגלות את האמת אודות מוצאה, ובעקבות זאת פועלת לשם מציאתו של עבדאללה, אחיה האובד, אשר מתגורר בארצות הברית. אחיה, על אף שהקים משפחה משלו, מעולם לא שכח אותה, ואף ביטא את כמיהתו לאיחוד מחדש של שני האחים בדרך בלתי צפויה. הסיפור עצמו מסתיים באיחוד מחדש של שתי המשפחות, ומתבטא ביחסיה של פארי, האחות הצעירה שהתאחדה לבסוף עם אחיה הבכור, עם פארי, בתו של עבדאללה, אשר קיומה הערטילאי של דודתה היה בעל משקל ממשי לכל אורך חייה, וכעת ציפייתה לבסוף מתגשמת.

קישורים חיצוניים
----------------

* הספר "קולות מן ההרים", באתר "סימניה"
* דף הספר באתר הוצאת מטר
* דף הספר באתר "ספרים"
* אתר למנויים בלבד עלית קרפ, הסנטימנטליות הדביקה של ח'אלד חוסייני, באתר הארץ, 20 ביוני 2013
* עמיחי שלו, "קולות מן ההרים": טלנובלה מהוקצעת, באתר ynet, 3 ביולי 2013
* יואב שי‏, ח'אלד חוסייני לא מצליח לשחזר את ההצלחה ב"קולות מן ההרים", באתר וואלה!‏, 14 ביולי 2013
* שישבת, בלעדי: הסופר המצליח ח'אלד חוסייני מדבר, באתר ישראל היום, 8 בנובמבר 2013
* קולות מן ההרים, באתר OCLC (באנגלית)
**ראי רחוק: המאה ה-14 הרת הפורענויות** (באנגלית: **A Distant Mirror**) הוא ספרה של ההיסטוריונית ברברה טוכמן, העוסק במספר משברים שפקדו את אירופה במאה ה-14, ואגב כך מתאר את הלכי הרוח ואת המאפיינים השונים של התקופה. הספר פורסם בשנת 1978 ותורגם לעברית ב-1995.

רקע
---

את שם הספר, "ראי רחוק", בחרה טוכמן כדי לבטא את הדמיון הקיים לדעתה בין התקופה ההיא לבין המאה ה-20. בהקדמה לספר היא כותבת: 

> 
> כיום, לאחר ההתנסויות במוראות המאה ה-20, יש לנו תחושות אחווה לתקופה מבולבלת זו, שתפיסותיה וכלליה התמוטטו תחת לחץ המאורעות האלימים והשליליים. אנו מזהים בכאב חריף את סימניה של תקופת סבל כשאין תחושה של עתיד בטוח.
> 
> 
> 
> — ראי רחוק, עמוד 14
> 

לאורך הספר, משתמשת טוכמן רבות בחיבוריהם של בני התקופה, בהם כרוניקות, שירים, ספרי נימוסין והדרכות לבני האצילים ואף ספרי בישול. במיוחד היא מרבה לצטט את ההיסטוריון בן התקופה ז'אן פרואסאר.

תוכן הספר
---------

טוכמן סוקרת מספר רב של מלחמות, מאבקים ואסונות שפקדו את מערב אירופה במהלך המאה, בהם מלחמת מאה השנים, הדבר השחור וההתפרצויות האנטישמיות שבאו בעקבותיו, "גלות האפיפיור", מסעי ביזה שערכו קבוצות של שכירי חרב, מרד הז'אקרי, מרד הפטישאים ומרד האיכרים האנגלי, המאבקים שהובילו לעצמאותה של שווייץ וכן כיבושי האימפריה העות'מאנית באירופה. עם זאת, טוכמן לא מסתפקת בתיאורם של אירועים פוליטיים ודתיים בלבד והיא מנסה להביא תמונת מצב מקיפה ועמוקה יותר של החיים החברתיים. היא מתארת את חייהם של האנשים משכבות החברה השונות, כגון אצילים, אבירים, אנשי דת ואיכרים ומציגה את הפערים ביניהם. היא בוחנת את יחסם של אנשי החברה הגבוהה אל האיכרים, את מעמד הנשים, את צורות הלבוש והוראות הנימוסים השונות. בנוסף, היא מתייחסת ל"עידן הקרח הקטן" - שינוי באקלים שהחל באותה תקופה והפחית את הטמפרטורה הממוצעת של אירופה עד המאה ה-19.

בנוסף לכל אלה, מנסה טוכמן לחדור אף אל מחשבותיהם ותחושותיהם הפנימיות של בני התקופה. היא מתארת בפרוטרוט את חדירתה של הדת והאמונה הנוצרית אל כל רובדי החיים, את החשיבות הרבה שיוחסה לאסטרולוגיה ואת השינויים שחלו ביחס למוות. לאורך כל הספר ישנה התייחסות נרחבת לתאולוגיה ולאמונות הרווחות, לרפואה ולמיומנויותיהם של הרופאים, לספרות, לכלכלה ולאמצעי הלחימה. כמו כן היא מתארת את יחסם של סופרים ומשוררים אל התקופה בה הם חיים כשהם משווים אותה אל תקופות שקדמו להם, ומראה כי רבים מהם חיו בתודעה של תקופת שפל ואף האמינו כי העולם מתקרב אל קיצו.

חלק גדול מהסיפור שזור סביב חייו של האציל הצרפתי אנגרן השביעי, אדון קוסי, בעליה של טירת קוסי. טוכמן נימקה את בחירתה בו כדמות מרכזית מהסיבה שהוא חי חיים ארוכים יחסית ולכן יכול להישאר במסגרת הסיפור במשך רוב המאה ה-14. (הוא נולד בשנת 1340, שבע שנים לפני שפרצה מגפת המוות השחור בדרום איטליה ומת בשנת 1397). בנוסף, הוא גם היה קרוב לרבים מהקרבות והמאבקים באזור, והיה קשור הן לצרפת והן לאנגליה - הוא עצמו היה אציל צרפתי, אך הוא נישא לאיזבלה, בתו הבכורה של אדוארד השלישי, מלך אנגליה.

לקריאה נוספת
------------

* ברברה טוכמן, **ראי רחוק: המאה ה-14 הרת הפורענויות**. תרגמה מאנגלית כרמית גיא. הוצאת דביר, תל אביב תשנ"ה, 1995
**מוחמד תווחידי** (באנגלית: **Mohammad Tawhidi**; נולד ב-1983) הוא אושיית רשת איראני-אוסטרלי, אשר נודע בשל ביקורותיו השליליות על האסלאם הרדיקלי. הוא מכהן גם כאימאם רפורמי.

ביוגרפיה
--------

תווחידי נולד בשנת 1983 בעיר קום, איראן למשפחה עיראקית מוסלמית שיעית. הוא עבד בתחנות הטלוויזיה של שיראזי בעיר כרבלא.

בשנת 2015, היגר לאוסטרליה וכרגע מתגורר באדלייד.

דעות פוליטיות
-------------

תווחידי הגדיר את סדיק א-שיראזי כמודל חיקוי שלו, אך משנת 2015, תווחידי טוען כי אינו מביע אמונים במנהיג דתי מוסלמי כלשהו. תווחידי הוא הנשיא של האגודה האיסלאמית בדרום אוסטרליה, אותה הקים בשנת 2016. הוא מגדיר את עצמו כ"אימאם השלום". 

באוגוסט 2019, כאשר שללו את הלגיטימציה של קשמיר כמדינה, הוא טען כי קשמיר שייכת להודו ותמיד הייתה ארץ ששייכת לעם ההודי ואף אמר שפקיסטן היא גם חלק מהודו. 

תווחידי הביע סולדריות כלפי ישראל וטען שמדינת ישראל תמיד הייתה שייכת ליהודים ושפלסטינים צריכים לקבל את ישראל כמדינה יהודית.

אסלאם
-----

תווחידי מאמין שדת האסלאם צריכה לעבור רפורמציה כפי שעשו דתות אחרות כדי לשרוד ולהיות מקובלות לפי הנורמה החברתית בעולם. הוא סבר כי צריך לגנות את כל מעשי הטרור שמופיעים בקוראן, והגדיר את המדינה האסלאמית כגוף קיצוני ורדיקלי שלא מייצג את האסלאם. ביוני 2017, אחרי מתקפת הטרור בלונדון, הוא הגדיר אותם כ"גידול סרטני" בדת האסלאם. היה גם ביקורתי בנוגע לזכויות הנשים בעולם המוסלמי וקרא למינוי נשים למועצת האימאים באוסטרליה, והתנגד ללבישת חיג'אב במקומות ציבוריים באוסטרליה. תווחידי מתנגד לאלימות במשפחה, לפוליגמיה ולרצח כופרים שעוזבים את האסלאם. תווחידי תומך בהגבלת בניית מסגדים, ובלהוציא את צחיח אל-בוח'ארי מחוץ לחוק, כיוון שהוא טוען כי יש שם רעיונות אשר מעודדים מעשי טרור ואלימות, ובפינוי מהגרים מעודדי טרור מאוסטרליה אשר מגיעים מהמזרח התיכון. הוא אינו פופולרי בקהילתו המוסלמית כיוון שהוא ביקורתיו על האסלאם, ולכן, כפי שטוען, הוא הולך תמיד בליווי מאבטחים ושוטרים מיתוך חשש ואיומים לחייו, אמנם דובר המשטרה באוסטרליה טוען כי לא קרתה עדיין תקרית שגרמה לחשש כלשהו, אף על פי שתווחידי הותקף בידי דתי רדיקלי בעיר מגוריו ב-2017.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוחמד תווחידי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מוחמד תווחידי
* מוחמד תווחידי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* מוחמד תווחידי, סרטונים בערוץ היוטיוב

* מוחמד תווחידי, הבלוג הרשמי

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ed Weintrob, Rock star imam affirms love of Israel, The Jewish Star, ‏2019-05-21 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009899377405171
* VIAF: 7162478947337462373
* WorldCat (עם VIAF): 7162478947337462373

 |
**כלכלה עירומה - מפשיטים את מדע הכלכלה** (באנגלית: **Naked Economics: Undressing the Dismal Science**) הוא ספר מאת הכלכלן צ'ארלס וילן.

הספר מבקש לתרגם ולפשט את מדע הכלכלה לאנשים בעלי ידע מועט או ללא ידע כלל בכלכלה. עיתון השיקגו טריביון כתב בביקורת על הספר: "הספר מתרגם את הז'רגון המקצועי, הקשה ולעיתים סתום של הכלכלה המקצועית לשפה נגישה עבור אנשים בעלי צימאון אינטלקטואלי החווים תסכול כאשר הם ניגשים לתחום".

הכלכלן פרופסור ברטון מלכיאל כתב על הספר, שפורסם על הכריכה האחורית של המהדורה בעברית: "לא פעם חשבתי בעצמי לכתוב מבוא בסיסי לכלכלה... אילו הייתי עושה את זה, זהו הספר שהייתי רוצה לכתוב".
חתן פרס נובל לכלכלה הכלכלן היהודי פרופסור גארי בקר בהמלצתו על הספר, שאף היא מופיעה על הכריכה: "אני ממליץ על הספר הזה לכל מי שרוצה להבין כלכלה בסיסית בלי יותר מדי כאב ועם הרבה מאוד הנאה".

לכל אורכו, הספר מציג השקפת עולם כלכלית התומכת בכלכלת שוק חופשי וצמצום ההתערבות הממשלתית.

לקריאה נוספת
------------

* **כלכלה עירומה - מפשיטים את מדע הכלכלה** - מאת צ'ארלס וילן, תרגמה מאנגלית: מיכל אילן. מבוא: יהודה מלצר. ספרי עליית הגג, הוצאת ידיעות אחרונות, ספרי חמד, תל אביב - 2006.

קישורים חיצוניים
----------------

* אביה ספיבק, על כוחות השוק וחסרונותיו, באתר הארץ, 17 ביולי 2006
* כלכלה עירומה, באתר OCLC (באנגלית)
**שחורי** (בפינית: **Musti**) הוא אחד מספרי המשורר והסופר הפיני אינו לינו. מדובר בנובלה שראתה אור בפינית בשנת 1916 ושתורגמה עד כה לאסטונית (1926), לאנגלית (1986), לנורווגית (2004) ולעברית (2005). מתרגם הספר לעברית, רמי סערי, צירף לתרגום העברי של הנובלה תרגום של נובלה נוספת מאת אינו לינו, כף-דבש וכן אחרית דבר. שתי הנובלות התפרסמו בספר שראה אור בהוצאת כרמל.

בנובלה "שחורי" מסופרות קורות חייו של כלב נבון ומשעשע, השומר על הדרך אל איי החלום. סיפורו של שחורי מתחיל בחלום ומסתיים בחלום: בין שני החלומות שזורות קורות חייו של הכלב, אולם סיפור המסגרת החלומי מפקפק בעצם קיומה של מציאוּת חוץ-חלומית, וסופו ששחורי, כמוהו כקוראיו, אינו יכול עוד לדעת בוודאות מתי מת או שמא עודו חי. כיצירה מודרנית הנובלה מסתיימת בהדגשת היחסיות, חוסר היציבות וחוסר הוודאות בכל מה שנוגע לתפישה חד משמעית של המתרחש. עיצוב דמותו של שחורי משמש לנובלה הן סיפור מסגרת והן ציר שהעלילה מתפתחת סביבו. סיפור המסגרת של הנובלה קושר את עלילות הכלב לקורות הדוב, שהוא הגיבור הראשי בנובלה "כף-דבש", ואפשר לקרוא את שתי הנובלות גם יחד כיצירות מלבבות שחוכמת חיים ותום ילדות משולבים בהן זה בזה או כאלגוריות מחכימות על טבעו של עולמנו.

קישורים חיצוניים
----------------

* לירז אקסלרד, משלי חיות, באתר ynet, 5 באפריל 2005 - ביקורת
**שומרת הסוד** (באנגלית: **The Secret Keeper**) הוא רומן על רקע היסטורי שכתבה הסופרת קייט מורטון. זהו ספרה הרביעי של הסופרת והוא יצא לאור בשנת 2012. הספר תורגם מאנגלית לעברית על ידי דנה אלעזר-הלוי ויצא לאור בישראל בשנת 2014 על ידי הוצאת הספרים כנרת-זמורה-ביתן.

עלילה
-----

סיפור המסגרת של הספר מתרחש בשנת 2011 ומספר את סיפורה של לורל, שחקנית מוכרת ואהובה, המתחקה אחר עברה המסתורי של אימה, דורותי ניקולסון. הספר פותח בתיאור אפיזודה משנת 1961 בה לורל בת ה-16 עדה שלא מרצונה לפשע נורא שהתרחש בביתה. במשך השנים שעברו מאז לא דובר כלל על האירוע שהתרחש. אך כעבור 50 שנה, כשאמה שוכבת על ערש דווי, לורל מרגישה צורך לברר מה בדיוק קרה באותו יום קיצי ונאה של שנת 1961 לפני שיהיה מאוחר מדי. לורל עוקבת אחרי רמזים שהיא מגלה בין חפציה של אימה ומנהלת מחקר מעמיק אודות עברה של אימה. בין פרקי המחקר משולבת העלילה המרכזית שהתרחשה בשנת 1941 בלונדון. בעלילה המרכזית, שמתרחשת בשנות מלחמת העולם השנייה, מככבת דורותי סמית'ם הצעירה שהגיעה מהעיר קובנטרי ללונדון כדי לממש את עצמה. דורותי שומרת על קשרי חברות עם ג'ימי מטקאף, אותו הכירה בחופשה משפחתית בבורנמות. זמן קצר לאחר שהגיעה ללונדון החלה דורותי לעבוד כבת לווייתה של ליידי גוונדולין קלדיקוט, הרווקה הזקנה והעשירה. במסגרת תפקידה התגוררה דורותי בביתה המפואר של ליידי גוונדולין ברחוב קמפדן גרוב בבית מספר 7. מול ביתה של ליידי גוונדולין, בבית מספר 25, התגוררו בני הזוג העשירים הנרי וויוויאן ג'נקינס. דורותי וויוויאן התנדבו ב"ארגון הנשים המתנדבות" וסייעו בכך למאמץ המלחמתי. דורותי העריצה את ויוויאן בסתר ליבה וייחלה נואשות להיות חברה קרובה שלה. דורותי ניסתה ליצור קשר עם ויוויאן, אך נחלה כישלון צורב. דורותי הפגועה תכננה תוכנית מסוימת כדי לנקום בויוויאן, אך בשלב ביצוע התוכנית משהו השתבש לגמרי ויצא משליטה. כתוצאה מכישלון התוכנית נאלצה דורותי לנוס על נפשה ולפתוח בחיים חדשים הרחק מלונדון.

קישורים חיצוניים
----------------

* הספר "שומרת הסוד" באתר סימניה
* אתר למנויים בלבד עלית קרפ, "שומרת הסוד": סוף טוב זה לא הכל, באתר הארץ, 30 ביולי 2014
**שְׁמוּלִיקִפּוֹד** הוא ספר ילדים ישראלי נודע שנכתב ואויר על ידי ט. כרמי ואשתו דאז שושנה היימן – בשם העט המשותף "כוש" (ראשי תיבות של "כרמי ושושנה") – וראה אור בהוצאת ספרית פועלים בשנת 1955.

הסיפור מספר על ילד בשם גדי שחלה ונותר לבד בביתו, וזוכה לביקור של קיפוד חביב המתיידד עמו.

הספר זכה לתמיכתה של לאה גולדברג, ששימשה עורכת ספרות הילדים של ספריית פועלים, אולם עם צאתו לאור, לא זכה "שמוליקיפוד" להצלחה ואף הושמעו כנגדו ביקורות נחרצות. מרים רות, שנחשבה באותה עת ל"גננת הראשית של הקיבוץ הארצי", ציינה לגביו כי "כשהופיע קיפוד בסיפור על ילד רגיל ומציאותי, אנו מצפים שיהיה רגיל ומציאותי אף הוא... למה לספר סיפור מעשה טיפשי ומלאכותי כשהסיפור המתאים ביותר הוא האמת? למה לבלבל את ידיעותיהם של הילדים?". ברבות השנים השתנה האופן שבו נתפס הספר והוא הפך לפופולרי מאוד.

ב-1966 עוּבד הספר לתקליט ילדים עם שיריו של כרמי בלחן של מל קלר ובביצועה של דליה פרידלנד (עם תזמורת בניצוחו של קלר) בהוצאת סי בי אס ישראל, וזכה להצלחה רבה. הסיפור גם עוּבד להצגת ילדים. בשנת 2016 עוּבד הסיפור להצגה שבה הקיפוד מדבר עברית וגדי ערבית.

באזור שנות ה-90 יצאה קלטת אודיו של הספר בקריאתו של גידי גוב ובהשתתפות עופרה ויינגרטן. הקלטת יצאה בהפצה מחודשת בשנת 2011 על ידי קלסיקלטת על גבי CD.

בשנת 2002 הופקה קלטת ילדים באנימציה הנקראת "סרטים מהספרים" בהפקת קלסיקלטת ואולפני דיסק-אין, בו הופיע הספר וסיפורים נוספים הופיעו בקלטת הזו "הצב של אורן" ו"הלו, הלו אבא" ושירים כמו, "הקיפוד", "הטיול הקטן" ו"אבא שלי".

ביוני 2019 עלתה הצגת ילדים "שמוליקיפוד וחברים", על פי הספר, בשיתוף עם ההוצאה לאור. הפקה של תיאטרון הילדים הישראלי, מיוצרי מיומנה. ההצגה משלבת מוזיקה, מקצבים ומשחק. 
את תפקיד שמוליקיפוד מגלמת השחקנית גילי גבל ובניהולה האומנותי של אילון נופר.

גן סיפור שעוצב על ידי האמנית נגה יודקוביק-עציוני הוקם בשכונת קריית רבין בחולון קרוי על שמו.

לקריאה נוספת
------------

* רוזנטל, אתי, "מ"שמוליקיפוד" ל"שבלול בצנצנת" : יחסי אדם-חיה וערכי טבע בספרי ילדים ישראליים", **ספרות ילדים ונוער** 140 (תשעז) עמ' 91-70.

קישורים חיצוניים
----------------

* שמוליקיפוד, באתר OCLC (באנגלית)
* נרי ליבנה, שמוליקיפוד מדבר, כותרת ראשית, 22 ביולי 1987
* עמית נאור, הכירו את "הילד הרע" של "שמוליקיפוד", בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, אוגוסט 2021
* מידע על שמוליקיפוד בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  בנם המשותף של שני היוצרים הוא המעצב גד צ'רני, שהיה בן חמש כשהספר ראה אור
2. 1 2 3  שירה קדרי-עובדיה, אלה הילדים שמאחורי ספרי הילדות המפורסמים, באתר nrg‏, 26 בדצמבר 2014 - ראו "פרק ראשון: שמוליקיפוד".
3. ↑  דוד שליט, ‏מהרו פן תאחרו, באתר גלובס, 22 באוגוסט 2002.
4. ↑  דליה פרידלנד – שמוליקיפוד (1966) באתר סטריאו ומונו.
5. ↑  אתר למנויים בלבד יאיר אשכנזי, "שמוליקיפוד" נהפך בהצגה חדשה לאלגוריה על המציאות הישראלית המסוכסכת, באתר הארץ, 5 ביולי 2016.
פירוש נוסף ערך זה עוסק בספר מאת ארטו פאסילינה. אם התכוונתם לשנה בלוח השנה הסיני, ראו שנת הארנבת.

**שנת הארנב** (בפינית: **Jäniksen vuosi**) הוא אחד מספריו הנודעים של ארטו פאסילינה. הספר יצא לאור בשנת 1975 והתפרסם ביותר מעשרים שפות. הוא תורגם לעברית בידי המשורר רמי סערי וראה אור בסדרת "ספרייה לעם" של הוצאת עם עובד / סצנה. הספר גם עובד לסרט בבימויו של ריסטו ירוה (Risto Jarva) ובהשתתפות השחקן אנטי ליטיה (Antti Litja) בתפקיד הראשי, תפקידו של קארלו וטנן.

הרומן מתמקד בהרפתקות שחווה קארלו וטנן, עיתונאי מחוספס המואס בחייו הקרים והמנוכרים בהלסינקי, לצד אישה שהוא אינו אוהב. באחד מימי הקיץ מחליט וטנן להישאר ביער כדי לטפל בארנב קטן, שרגלו נשברה בתאונה. אותה החלטה היא ראשיתה של מסע ארוך ברחבי פינלנד וביערות לפלנד, מסע סבוך, עתיר תקריות מסעירות והרפתקות מבדחות. וטנן, גיבור הרומן, הוא מבחינות רבות אנטי-גיבור ומבחינות אחרות דמות של מורד מהפכני, כפי שמתייחס אליו גם הסופר בפסקות הסיום של היצירה. לצדו מככב הארנב, הגונב תדיר את ההצגה במעלליו המשעשעים ובקשר הרגשי העמוק הנוצר בינו לבין הגבר המתלווה אליו. מכל מקום, היעד שמציב לעצמו וטנן איננו שינוי כולל של הסדר החברתי או של המשטר הקיים, ומקורו דווקא במצוקה אישית. וטנן מתקומם בעזרת שכלו הישר והגיונו הבריא נגד אורח חיים מובנה, מתסכל ומייאש. בהמשך לעצם ההתקוממות יוצא הגיבור לסדרת עלילות ומעללים, שפאסילינה מעביר לעיני הקוראים בסיפורים עסיסיים, במעשי גבורה מבדחים ובסדרות רצופות אי-הבנות ומחדלים שונים ומשונים. החתרנות האנטי-בורגנית של שנת הארנב אינה באה להציב את גיבורה כמופת אקולוגי או אידאולוגי, אלא להציע בררה מתקבלת על הדעת לחשיבה מתובנתת ולראייה חד-צדדית של העולם. בכתיבת רומן זה הצליח פאסילינה לומר אמירה אמיתית וכנה בשבח החופש ובזכות יחסים בריאים יותר בין בני-האדם לבין עולם החי.

קישורים חיצוניים
----------------

* רות אלמוג, צריך "דאוס אקס מכינה" כדי לחולל שינוי, באתר הארץ, 7 ביולי 2004, על התרגום העברי של "שנת הארנב"
* מאמר ביקורת על הספר במדור התרבות והספרות של עיתון תל אביב
* נועה מנהיים, על ארנבים ואנשים, באתר ynet, 11 ביולי 2004
* רמי סערי, במחיצת הארנב והאמת, באתר הארץ, 6 בספטמבר 2002
* שנת הארנב, באתר OCLC (באנגלית)
**שנת הבשרים שלי** (בארצות הברית: **My Year of Meats** ובאנגליה: **My Year of Meat**) הוא רומן בעל אופי תעודי פרי עטה של רות אוזקי, הספר מתאר את ההבדלים בין התרבות היפנית לאמריקאית. הספר ראה אור לראשונה בהוצאת ויקינג בשנת 1998 וזכה בפרס קיריאמה (Kiriyama Prize). תרגום לעברית והופיע בהוצאת עם עובד בשנת 2001.

הספר הפך לספר מכונן בנושא צמחונות, טבעונות וזכויות בעלי חיים, בין היתר בשל סצנה בה מתוארת ילדה בת חמש בעלת חזה מתפתח שהחלה לקבל מחזור, תופעה שמקורה בחשיפה להורמונים שמקבלות הפרות בחווה של אביה.

תקציר העלילה
------------

ג'ין קטאגי-ליטל היא עתונאית אמריקנית שמתחילה לעבוד בחברת הפקה יפנית. החברה עובדת עם תעשיית הבשר האמריקנית על-מנת לקדם את השימוש בבקר אמריקני באמצעות יצירת תוכנית טלוויזיה שנקראת "רעייתי האמריקאית!". ג'יין עובדת כמארחת ומפיקה ומדי שבוע מציגה רעיה אמריקנית כיצד היא "חיה את חייה" ומבשלת בשר. הרומן ממשיך ומציג את המניפולטיביות שבה נוקטות חברת ההפקה וחברת הבשר.

באופן מקביל לסיפורה של ג'יין, מסופר על חייה של אקיקו אונו, אמנית מאנגה לשעבר שמתמחה בעלילות אימה ונישאת בניגוד לרצונה לגבר העובד עבור תעשיית הבשר האמריקנית. בעלה דואג רק לכך שלאקיקו ייוולד ילד והוא מאלץ אותה לצפות בתוכנית "אשתי האמריקנית" ולבשל את המתכונים המוגשים בתוכנית. אולם, כשעצמאותה ומודעותה העצמית של אקיקו גדלים כתוצאה מצפייתה בתוכנית ומהבישול לבעלה, כך חייה השאננים ויחסיה עם בעלה מתערערים.

הספר בעברית
-----------

* רות ל. אוזקי, **שנת הבשרים שלי**, מאנגלית: אלינוער ברגר, עם עובד, 2001.

לקריאה נוספת
------------

* יוסף-פז בר, "נעדרים מונכחים: מבעלי חיים לאומללי החיים בסיפורת אמריקנית עכשווית", **חיות וחברה**, 46, 2012. עמ' 73-63.

קישורים חיצוניים
----------------

* הפרולוג לספר באתר עם עובד
* אתר למנויים בלבד אריאנה מלמד, מי שיקרא את הספר הזה בתשומת לב עלול להינזק, באתר הארץ, 29 בנובמבר 2016
* אריאנה מלמד, גם לצמחונים, באתר ynet, 14 במאי 2001
* מיה סלע, מחברת "שנת הבשרים שלי" מסרבת להתיישר, עכבר העיר, 18 בנובמבר 2009
* דיאן קולדוול, "שדה תרבות: לחצות את הפער העמוק", הניו יורק טיימס, 21 ביוני 1998
* לורה שפירו, "הבקר הגדול", ניוזוויק, 10 באוגוסט 1998
* קסנדרה ווסט, "היא מצאה מטפורה לבלוס אותה", שיקגו טריביון, 23 ביוני 1999
* שנת הבשרים שלי, באתר OCLC (באנגלית)
* נעמה הראל, שנת הבשרים שלי, סקירת הספר באתר אנימלס
**תחנה סופית אלג'יר** הוא מותחן ריגול מאת מישקה בן דוד, שיצא לאור בהוצאת ידיעות ספרים בשנת 2012. בן דוד שירת ב"מוסד" בתפקידי שטח, מודיעין ופיקוד. הגיע לדרגה גבוהה במוסד. בין היתר כיהן כראש מחלקת המודיעין של אגף המבצעים במוסד. הספר הוא מותחן בדיוני המסתמך על אירועים דוגמת ניסיון החיסול של ח'אלד משעל בירדן בשנת 1997, פיגועי הטרור שאירעו באינתיפאדה השנייה ומבצע חומת מגן, חיסול מנהיג הג'יהאד האסלאמי ד"ר פתחי שקאקי והפעילות נגד תוכנית הגרעין האיראנית. הספר מתמקד במערכת היחסים שבין לוחם "המוסד" לאהובתו הנכריה הפועלת בעקבות אהבתם כלוחמת בארגון.

עלילת הספר
----------

עלילת הספר מתרחשת בעת האינתיפאדה השנייה, זמן קצר לאחר מבצע חומת מגן. לאחר שאהובתו נהרגת בפיגוע טרור במרכז תל אביב, מחליט הצייר מיקי שמחוני, נכד לניצולי שואה, אשר שירת כלוחם וקצין בהנדסה קרבית, להיענות להצעה שמציע לו אודי ברקאי, ולהתגייס למוסד. ברקאי, לוחם מוסד מיומן בעברו, הבקי בשימוש בנשק קל וקרב מגע, משמש כמפקד חוליה ומגייס את שמחוני משום שהלה דומה דמיון מפתיע לרון, צעיר קנדי שדרכונו נמצא בחצי האי סיני ללא דורש. שמחוני עובר הכשרה ואימונים אינטנסיביים וכעבור שנה, מוכשר שמחוני כלוחם מוסד, מקבל את הכינוי המבצעי "בועז" ומצורף לחוליה בפיקודו של אודי, בה חברים גם רונן, יוצא שייטת 13 וג'רי, טייס מסוקים לשעבר. שמחוני טס לקנדה על מנת לבסס את סיפור הכיסוי שלו. שם הוא פוגש בניקי, אהובתו משכבר, בה פגש בשעתו בטיול שערך ביפן, לאחר שחרורו מצה"ל, ואותה לא ראה מאז. עד מהרה מגויסת גם ניקי והופכת ללוחמת בארגון, מקבלת את הכינוי המבצעי "רות", והשניים פועלים במבצעים שונים כאשר זהותם כזוג נאהבים משמשת גם ככיסוי המאפשר להם לבצע משימות שונות. המתח שנוצר בשל הסיטואציה המבצעית בה פועלים השניים מעיב על יחסיהם במקביל להכנות למבצע גדול באלג'יריה כדי לסכל את תוכנית הגרעין האיראנית.

קישורים חיצוניים
----------------

* דף הספר באתר הוצאת "ידיעות ספרים".
* עמר לחמנוביץ, דני לוזון וטל מרמלשטיין, לצלוח את הדוכנים, באתר ישראל היום.
* הספר "תחנה סופית אלג'יר", באתר "סימניה"

הערות שוליים
------------

1. ↑  נעמה לנסקי (צילומים: אי.פי, רויטרס), האיש שלנו במוסד, באתר ישראל היום, 20 באוגוסט 2010.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012579476105171
* VIAF: 9782151051930433530009
* WorldCat (עם VIAF): 9782151051930433530009

 |
**תל אביב: חולות שהיו לכרך** הוא ספרו של נתן דונביץ' שיצא לאור בשנת 1959 במלאת יובל שנים להקמת העיר תל אביב.

הספר, שיצא לאור בהוצאת שוקן, מורכב מסיפורים ומאנקדוטות מההיסטוריה של העיר מימיה הראשונים ועד לכתיבת הספר, וכן מ"כתבות צבע" עיתונאיות שקובצו מהמדור אותו כתב דונביץ' בעיתון "הארץ" על דמויות ואישים הפועלים בעיר בתקופה בה נכתב הספר. בספר 248 עמודים, והוא מחולק ל-16 פרקים ובהם עשרות תמונות.

התמונות הרבות המלוות את הספר הן צילומים בשחור לבן המתארים את תולדות העיר, מצילומיו הראשונים של אברהם סוסקין ועד לצילומים בני התקופה בה נכתב הספר. 

חציו הראשון של הספר מתעד את תולדות העיר מיום הקמתה, דרך ימיה הראשונים של אחוזת בית, גירוש תל אביב, פריחת העיר בימי העלייה החמישית ועד להקמת מדינת ישראל. הספר מתעד את התהליכים שעברה העיר, וכולל מידע ביוגרפי רב לגבי מקימי העיר ובוניה, התפתחותה האורבנית והתהליכים ההיסטוריים אותם עברה העיר בארבעת העשורים הראשונים לקיומה. דמויות כחיים חיסין, מאיר דיזנגוף וישראל רוקח מתוארות באופן אוהד, בריבוי פרטים ואנקדוטות, ושפע של פרטים ביוגרפיים, אותם קיבץ הסופר מהדמויות הפועלות, שרבות מהן היו עוד בחיים, ויכלו לספר מכלי ראשון את סיפורן.

חציו השני של הספר נותן תמונה צבעונית ומשעשעת לעיתים של העיר בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, כאשר לא הייתה עוד "תל אביב הקטנה", אך גם לא הכרך רווי גורדי השחקים שהפכה להיות. באותו הרגע בו בשדרות רוטשילד "לא נותר אפילו סוס אחד, וטנדרים, משאיות ותלת אופנים תפסו את מקומם". העיר שתיאורה עולה מן הספר אינה מקום אידילי. בעיות רבות כזיהום מי הים, העוני והדלות בשכונת מחלול, והזנות בשטח הגדול ביפו, כמו גם אנקדוטות מחיי הפשע, אותם סיקר דונביץ' כעיתונאי, מתוארות ללא כחל ושרק. אך העיר מתוארת באהבה, על מגוון הדמויות הקטנות והגדולות של תושביה, החל בראש העיר באותם הימים, חיים לבנון וכלה ב"תופס הנחשים אבו ריאש". שוק הכרמל, וכיכר מגן-דוד מתוארים כ"לב ההומה" של העיר. חיי התרבות מתוארים בהרחבה, כך תיאטרון הבימה בו עוד כיכבה חנה רובינא, או רביעיית מועדון התיאטרון בה שר ינקלה בן סירא, וטקס בחירת מלכת היופי לשנת 1957, בו קיבלה הזוכה, קורינה ברזאלי בנוסף לפרחים גם את "אלבום בן-גוריון".

רשימת פרקי הספר
---------------

1. "בראשית, וגם קצת שמות" - על הקמת העיר וחלוקת המגרשים.
2. "חיתולים של חולות" - על ימיה הראשונים של העיר.
3. "עיר רפאים" - על העיר בימי גירוש תל אביב.
4. "מתחילים לראות עיר" - על העיר בימי העלייה השלישית.
5. "עיר שוקקת על שמריה" - על העיר בימי העלייה הרביעית.
6. "לידתו של הכרך" - על העיר מימי העלייה החמישית ועד למלחמת העצמאות.
7. "הבית הראשון והבאים אחריו" - על הבית הראשון של תל אביב ברח' יהודה הלוי 25, ומבט על נווה צדק, שכונת התקווה ואזור התחנה המרכזית.
8. "הגבול המערבי" - תיאור שכונותיה המערביות של תל אביב, וחוף הים.
9. "הלב ההומה" - תיאור אזור כיכר מגן-דוד.
10. "המלך מת - יחי המלך" - תיאור רחוב הרצל והמרכז החדש של העיר - רחוב דיזנגוף.
11. "בין ניאון לניאון" - תיאור חיי הלילה של תל אביב.
12. "גם העירייה גדלה" - תיאור דמויות ומעשים בעיריית תל אביב.
13. "עצורים ועזובים" - אנקדוטות מחיי הפשע של תל אביב.
14. "עיר שנעשתה פרבר" - תיאור החיים ביפו בעת כתיבת הספר.
15. "מותר להציץ?" - דמויות מעניינות של תושבי תל אביב.
16. "גם הם תושבי הכרך" - תיאור גן החיות של תל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* 
* תל אביב: חולות שהיו לכרך, באתר OCLC (באנגלית)
**תצפית עבר: גאולתו של כריסטופר קולומבוס** (באנגלית: **Pastwatch: The Redemption of Christopher Columbus**) הוא רומן מדע בדיוני מאת הסופר האמריקני אורסון סקוט קארד. הספר עוסק בחייו ובפעולותיו של מגלה הארצות כריסטופר קולומבוס. חלק גדול מהעלילה עוסק בקבוצת מדענים אשר נוסעים בזמן למאה ה-15 על מנת לשנות את האופן שבו התפתח הקשר בין העולם הישן לעולם החדש.

הספר נכתב באנגלית, ותורגם לצרפתית, פולנית, רוסית, ספרדית, הונגרית ועברית. יצא לאור בעברית בהוצאת אופוס בשנת 1999, בתרגומו של רחביה ברמן.

עלילה
-----

בעתיד, האדם המציא מכונה שמאפשר לראות אירועים שהתרחשו בעבר ("תצפית עבר"). טאג'ירי היא חוקרת "תצפית עבר", המתמחה בקולוניזציה של האיים הקאריביים ובחייו של כריסטופר קולומבוס. יום אחד היא מגלה שהמכונה מאפשרת לשלוח הודעות לעבר. טאג'ירי, בעלה חוסיין וביתם דיקו, ממונים לאחראים על מיזם שליחת ההודעות לעבר. טאג'ירי והחוקרים מגלים שתוכניתו המקורית של קולומבוס הייתה לשחרר את ארץ הקודש מהכיבוש המוסלמי, ורק בעקבות התערבות מהעתיד הוא החליף את מטרתו לחציית האוקיינוס האטלנטי כדי להגיע להודו. החוקרים מבינים שבקו הזמן המקורי, שבה קולומבוס פנה לירושלים, האימפריה של הטלקסקלה פלשה לאירופה, שיעבדה אותה, והביאה אליה את מנהג קורבן האדם. כדי למנוע את הזוועה, גורמים מקו הזמן המקורי שלחו הודעה לקולומבוס אשר הסיטה אותו לגלות את אמריקה לפני שהאימפריות המקומיות יוכלו לצבור כוח מספק כדי לשעבד את אירופה. פתרון זה אמנם מנע את שעבודה של אירופה אבל גרם להרס רב בקרב הילידים שבאמריקה.

טאג'ירי וציוותה מחליטים שעליהם לשנות את ההיסטוריה כך שאף אחת מהזוועות לא תתרחש. הם שולחים שלושה נוסעים בזמן לאמריקה. שניים מגיעים זמן רב לפני הגעת קולומבוס לאמריקה. הם משתמשים בווירוסים מהונדסים גנטית כדי לפתח בקרב האמריקאים חסינות למחלות העולם הישן, שגרמו למוות כה רב, ועמלים לחזק את החברות הקאריביות לקראת בואו של קולומבוס, בין השאר על ידי הפצה של דת כמו נוצרית ועל ידי ביטול קורבן האדם. כשקולומבוס מגיע לקאריביים, הנוסעים בזמן מטביעים את ספינתו כך שלא יוכל לעזוב. נטוש בעולם החדש, קולומבוס לומד לכבד את דרכיהם של המקומיים, והאימפריות של העולם הישן והחדש נפגשות כשהן שוות זו לזו בכוחן.

האפילוג מתאר את העתיד שנבנה כך כאוטופיה, ומתאר כיצד ארכאולוגים בקו הזמן החדש מוצאים הודעה מהצוות של טאג'ירי המתאר את ההתערבות.

ספרים נוספים בסדרה
------------------

קארד כתב באתר האינטרנט שלו, שהוא מתכנן שני ספרים נוספים בסדרה. "תצפית עבר: המבול", ו"תצפית עבר: גן עדן". נכון ל-2023, ספרים אלו לא נכתבו.

קישורים חיצוניים
----------------

* תצפית עבר, באתר OCLC (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Questions from Playwriting Student Darren Pine".
**קרמר החתול יוצא אל היער** הוא ספר ילדים מאת מאיר שלו. את הספר אייר יוסי אבולעפיה, שמאייר באופן קבוע את ספרי הילדים מאת שלו. הספר ראה אור בהוצאת עם עובד בשנת 2012. הספר מהווה מעין ספר הקדמה לספר הילדים הקודם של שלו - קרמר החתול ישן כל הזמן.

עלילה
-----

הספר מתרחש בתקופה בה החתול קרמר, המוכר מספרים קודמים של שלו, היה עדיין גור.  

לאחר ששאר בעלי החיים בחצר סירבו לשחק עם קרמר, שהיה שובב ונמרץ מדי עבורם, קרמר מחליט לצאת אל היער, כדי למצוא חיות שיסכימו לשחק ולהשתובב יחד עמו. ביער הוא נתקל בבעלי חיים מפחידים שמקניטים ומפחידים אותו. קרמר מחליט להסתלק משם אך נדמה לו שהוא איבד את דרכו. אז מופיעות חיות החצר, מראות לו את דרכו, ומציעות לו לשחק איתן.  

לאחר "חוויה קשה" זו קרמר מחליט שמשחקים שובבים ואמיצים ("קפיצות, נשיכות, שריטות, גלגולים") לא מעניינים אותו יותר, ומעכשיו מנוחה ושינה ("ראש על הכר") יהיו המשחקים האהובים עליו. בכך בעצם מתחבר הספר לספר הקודם אודות קרמר - קרמר החתול ישן כל הזמן, כשבעצם ספר זה נותן רקע להתנהגותו של קרמר בספרים הקודמים (שהופיע גם בספרים שאינם נושאים את שמו, דוגמת הצלחת שמתחת).
ערבה עשבונית באיידהו
**בָּתָה עשבונית** (או **שטחים עשבוניים**) הוא נוף צומח של בתה האופייני לחבל האקלים הים-תיכוני ולספר הים-תיכוני, עם כיסוי צומח רצוף שגבהו לא עולה על חצי מטר (או מטר אחד) ובו שולטים צמחים עשבוניים, כמו דגניים, גאופיטים שונים, המיקריפטופיטים (צמחים שניצן ההתחדשות שלהם קבור בקרקע), וצמחי שושנת. הבתה העשבונית מאפשרת התפתחות של מגוון רחב של שעשבוניים הודות לכמות רבה של אור שמש, בהיעדר עצים, ואי התחרות מצד עצים ושיחים. 

הבתה העשבונית נבדלת מהבתה של שיחים ובני שיח בכך שהוא כולל בעיקר צמחים עשבוניים ולא שיחים. הבתות אופייניות לשטחים עם אקלים או קרקע דלים, המונעים התפתחות חורש, וכן לשטחים שעברו הפרעה. כעקרון, אזור ייחשב לבתה עשבונית אם יש בו צפיפות עצים של פחות מ-1 לדונם. בתה עשבונית מופיעה בעיקר על קרקעות גיר ובזלת. 

בתה עשבונית מופיעה למשל בגבעות כורכר, כמו בבאר יעקב, שבגבעות הכורכר שלה הופיעו דרדר הקורים, קורטם דק ועכנאי שרוע. שמורות עיקריות של בתה עשבונית הן שמורת הר עמיעד בגליל המזרחי, וחלקים בשמורת הדום השומרון. 

השימוש העיקרי באזורי בתה עשבונית הוא מרעה. בצפון ארץ ישראל סיפקו אזורי הבתה העשבונית את עיקר המספוא של בהמות המרעה. השטחים העשבוניים הם השטח הטבעי המועדף ביותר למרעה עזים ובקר, כמו גם למרעה דבורים לצורך ייצור דבש, ככל הנראה בגלל מגוון סוגי העשבים הגדול שיש בהם. בעלי חיים אופייניים לבתה העשבונית כוללים: צב יבשה, שרקרק, וצבי. צב היבשה מגלה העדפה לבתה עשבונית על פני בתת-שיחים. 

הבתה והבתה העשבונית הקיפה שטחים נרחבים של ארץ ישראל בעת הקמת מדינת ישראל. שטחים אלו הצטמצמו עם השנים מחד בגלל אכיפה של איסור כריתה וצמצום מרעה שהביאה להתפתחות של חורש עם תת-יער סבוך, ובאזורים אחרים תנופת פיתוח הביאה להתמרתן של בתות לשטחי חקלאות, ייעור ובנייה. בשנת 1995 אושרה תמ"א 22 ליער וייעור שקבעה אזורי נוף צומח של 1,621 קמ"ר בטיפול הקק"ל וכללה בין השאר שטחים של בתה עשבונית.

ראו גם
------

* חורש ים-תיכוני

הערות שוליים
------------

1. ↑  תוכנית לאומית לניטור המגוון הביולוגי בשטחים פתוחים בישראל, עמ' 14
2. ↑  המגוון הביולוגי של הבתה והשטחים העשבוניים, החברה להגנת הטבע, עמ' 6
3. ↑  הושלם סקר המרעה, הצופה, 24 בינואר 1957
4. ↑  המגוון הביולוגי של הבתה והשטחים העשבוניים, החברה להגנת הטבע, עמ' 10
5. ↑  בית גידול נדיר במרכז: בתה עשבונית, אתר החברה להגנת הטבע
6. ↑  איריס ברנשטיין, הערכה ותכנון של מסדרונות אקולוגים על בסיס ניתוח מערכתי של מדדים סביבתיים והערכת דגמים של מגוון מינים, חוברת יום העיון של נקודת ח"ן 2011, עמ' 11
7. ↑  עמרי בונה, השינויים בממשק היער הנטוע באזור הים-תיכוני בישראל: מיער חד-מיני וחד-גילי ליער מעורב רב-גילי, יער, גיליון מס' 14, מרץ 2015, ניסן תשע"ה, עמ' 5-11
**גוּאַנְצַ'אלֶה** (באיטלקית: **Guanciale**) הוא בשר משומר איטלקי המופק מלחי חזיר. שמו נגזר מ-"guancia", המילה האיטלקית ל'לחי'.

ייצור
-----

מורחים לחי חזיר במלח ובתבלינים (בדרך כלל פלפל שחור או אדום טחון, טימין או שומר, ולפעמים שום) ומשמרים אותה למשך שלושה שבועות או עד שהיא מאבדת כ-30% ממשקלה המקורי. טעמו של הגואנצ'אלה חזק יותר ממוצרי חזיר אחרים, כמו פנצ'טה, והמרקם שלו עדין יותר. עם הבישול, השומן בדרך כלל נמס, ונותן טעם עמוק לתבשילים ולרטבים שמשתמשים בו.

במטבח
-----

ניתן לחתוך את הגואנצ'אלה ולאכול ישירות במנות קטנות, אך הוא משמש לעיתים קרובות כמרכיב במנות פסטה, כגון ספגטי אלה קרבונרה, ורטבים, כמו רוטב אלה מטריצ'אנה.

זוהי מומחיות של מרכז איטליה, במיוחד אומבריה ולאציו. פנצ'טה, בייקון איטלקי משומר שבדרך כלל אינו מעושן, משמש לעיתים כתחליף לגואנצ'אלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גואנצ'לה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Andrew Cotto, Italy's ultimate answer to bacon: Guanciale, Salon, ‏10 בנובמבר 2010 (באנגלית)
2. ↑  Bacon, Winfield Farm (באנגלית)
3. ↑  Michael Ruhlman, Brian Polcyn, **Salumi: The Craft of Italian Dry Curing**, W. W. Norton & Company, 17 באוגוסט 2012, ISBN 978-0-393-06859-7. (באנגלית)
4. ↑  Luigi Carnacina, Luigi Veronelli, **La cucina rustica regionale**, Milano: Rizzoli, 1977. (באיטלקית)
5. ↑  The New Bacon: Pancetta, Guanciale and More, The Mercury News, ‏11 במרץ 2011 (באנגלית)
**סלסה ורדה** (בספרדית: Salsa verde; מילולית "רוטב ירוק") הוא סוג של רוטב ירוק חריף במטבח המקסיקני המבוסס על עגבניות ופלפל חריף ירוק.

מאפיינים

הסלסה ורדה המקסיקנית המבוססת על עגבניות מתוארכת לאימפריה האצטקית, כפי שתועד על ידי הרופא הספרדי פרנסיסקו הרננדס, והיא נבדלת מהרטבים הירוקים של תזונת ימי הביניים האירופיים הירוקים על בסיס פטרוזיליה.

במטבחים של מקסיקו ודרום מערב ארצות הברית, הוא מוגש לעתים קרובות עם מנות בסגנון מקסיקני או טקס-מקס כמו אנצ'ילדות וצ'יצ'רון (עור חזיר). הגרסה האופיינית לניו מקסיקו מורכבת בעיקר מצ'ילי ירוק ולא עגבניות.

סוגים
-----

הרוטב הירוק הזה מגיע בתתי סוגים: 

* רוטב מבושל, שבו מבשלים את המרכיבים ולאחר מכן טוחנים
* סלסה צלויה, בה צולים את האלמנטים על קומאל (מחבת) ואחר כך טוחנים
* רוטב נא, שבו טוחנים מרכיבים ואוכלים ללא בישול
* שילוב שבו מבשלים חלק מהאלמנטים.

ניתן להשתמש בעלי ומכתש או בבלנדר לתהליך הטחינה. בישול או צלייה של העגבניות ישפרו את הטעם ויספקו סלסה מתוקה יותר. לאחר הכנת הרוטב אפשר לבשל אותו שוב במחבת עם מעט שמן.

ראו גם
------

* רוטב ירוק
* רטוב פיפיאן, רוטב מקסיקני ירוק עשוי מפירה ירוקים שמעובה עם גרעיני דלעת טחונים
* סלסה רוחה (סוג של רוטב אדום חריף)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Gentilcore, David (2010). *Pomodoro! A History of the Tomato in Italy*. Columbia University Press. p. 10.
2. ↑  Johansen, Kristen (15 ביולי 2011). "Tomatillos: Fruits with benefits". *Roanoke Times* (באנגלית). נבדק ב-22 במאי 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**אתנה מרגרטה פרנסואז מריה, רוזן מונפזאט** (בדנית: **Athena Marguerite Françoise Marie greve af Monpezat**; נולדה ב-24 בינואר 2012) היא נסיכה דנית, בתו של יואכים, נסיך דנמרק, ונכדתה של מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק. היא העשירית בסדר הירושה לכתר הדני.

ביוגרפיה
--------

אתנה נולדה בקופנהגן ב-24 בינואר 2012. אביה הוא יואכים, נסיך דנמרק, בנה השני של מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק. אימה, מריה קבלייה, היא ילידת צרפת. יש לה שלושה אחים מבוגרים: ניקולאי, פליקס והנריק. אתנה היא העשירית בסדר הירושה לכתר הדני, אחרי דודה, יורש העצר פרדריק, ארבעת בני דודיה, אביה ושלושת אחיה הגדולים.

באוגוסט 2017 היא החלה ללמוד ב-Sct. Joseph Søstrenes Skole, בית ספר פרטי קתולי בקופנהגן. ב-2019 עברה משפחתה לפריז, ואתנה החלה ללמוד בבית הספר EIB Monceau ברובע השמיני.

תואר
----

עם לידתה, קיבלה אתנה את התארים "נסיכת דנמרק רוזנת מונפזאט". ב-1 בינואר 2023, המלכה החליטה במפתיע, לשלול מכל בניו של הנסיך יואכים את התואר "נסיך דנמרק" ולהותיר להם את התואר "רוזן מונפזאט" בלבד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אתנה, רוזנת מונפזאט** בוויקישיתוף

* העמוד הרשמי של הרוזנת אתנה באתר משפחת המלוכה

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Lille prins Henrik skal gå i katolsk privatskole"
2. ↑  "Joachims nye liv i Paris: Prinsesse Marie fulgte børnene i skole"
3. ↑  "Prins Joachims børn må ikke længere kalde sig prinser og prinsesse".
**יעקב בריהון** (נולד ב-6 ביולי 1993) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בריאל מדריד.

קריירת מועדונים
---------------

בריהון נולד בראשון לציון, למשפחה יוצאת אתיופיה. התחיל לשחק כדורגל בקבוצת ילדים במודיעין שהפעילה מכבי תל אביב. בגיל 13 הצטרף לא.ס. רמת אליהו, וכשהיה בן 16 הצטרף למחלקת הנוער של הפועל ראשון לציון. 

ב-5 במאי 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של הפועל ראשון לציון, כשפתח בהרכב בהפסד 1–2 למכבי פתח תקווה בליגת העל. לקראת גיוסו לצה"ל לא הצליח בריהון להשיג מעמד של ספורטאי פעיל ולכן מיעט לשחק. ב-28 בינואר 2014 הבקיע בריהון את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 1–0 על הפועל קטמון ירושלים במסגרת גביע המדינה. בעונת 2015/2016 הפך לשחקן הרכב קבוע והיה למלך שערי הקבוצה עם 13 שערים ב-35 משחקים בליגה הלאומית.

ב-13 ביוני 2016 חתם בריהון בבית"ר ירושלים. ב-30 ביוני 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, בתיקו 0–0 נגד סלובודה טוזלה במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. ב-6 במאי 2017 כבש בריהון את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 5–1 על בני סכנין, ואת עונת 2016/2017 הוא סיים עם שני שערים ב-20 הופעות בליגת העל. בעונת 2017/2018 כבש שני שערים ב-15 הופעות, ובעונת 2018/2019 הבקיע שני שערים ב-16 הופעות.

ב-10 ביולי 2019 חתם בריהון לשלוש שנים במועדון ספורט אשדוד, ששילמה עבורו 300 אלף שקלים בנוסף ל-50% מסך העברתו הבאה. ב-30 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בניצחון 3–2 על הפועל תל אביב בגביע הטוטו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יעקב בריהון** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  "בכלא הצבאי הבנתי שאלוהים נתן לי משהו", באתר ONE‏, 2 בספטמבר 2016
2. ↑  גיא בן זיו, ‏רשמי: יעקב בריהון חתם לחמש שנים בבית"ר, באתר ONE‏, 13 ביוני 2016
3. ↑  גיל לוין, ‏רשמית: אשדוד רכשה את בריהון מבית"ר י-ם, באתר ערוץ הספורט, 09 ביולי 2019
**היפרפוספטמיה** זהו מצב שבו רמת הזרחן בדם גבוהה והוא נפוץ בקרב מטופלי דיאליזה הסובלים ממחלת כליה בשלב מתקדם של המחלה. היפרפוספטמיה היא אחת התופעות הנלוות למחלת כליה כרונית; הזרחן מצטבר כתוצאה מתפקוד לקוי של הכליות.

רמת זרחן גבוהה בדם עלולה להוביל למצבים של הסתיידות כלי דם, לעצמות רכות, לעליה ברמת הPTH שמובילה להתפתחות מחלת עצמות ולעיתים אף למוות.

אבחון וטיפול
------------

להיפרפוספטמיה לרוב אין סימפטומים נראים לעין. בחולים מסוימים הוא מתבטא בגרד אולם האבחון מתבצע על ידי בדיקת דם שמצביעה על רמת הזרחן.

מטרת הטיפול בהיפרפוספטמיה היא הורדת רמת הזרחן בדם ושליטה בהן.

**תזונה**: דיאטה דלת-זרחן. מאחר שהזרחן מצוי במזונות רבים, דיאטה דלת זרחן עלולה להיות מאתגרת עבור חולים רבים שסובלים מהיפרפוספטמיה. לכן הקפדה על הנחיות התזונה, חשובה מאוד ומסייעת להפחתת עומס הזרחן המגיע מן המזון.

**דיאליזה**: מחליפה את עבודתן של כליות חולות ומסלקת חומרי פסולת כגון עודפי זרחן, מלח ונוזלים. לרוב, דיאליזה בלבד אינה יכולה לסלק את כל עודפי הזרחן מגופו של חולה הכליה.

**טיפול תרופתי**:

* סידן: גלולות סידן יעילות בהורדת הזרחן, אולם גורמות להצטברות של סידן בגוף, בעצמות ובכלי דם. הצטברות שכבות סידן אלו, קרויה הסתיידות. ההסתיידויות מובילות להתקשות של האיברים והרקמות שם הן שוקעות.
* תרופות קושרות זרחן: בשנים האחרונות פותחו תרופות ללא סידן, הקושרות את הזרחן המצוי במזון לפני שהוא נספג במערכת העיכול, ומסלקות אותו מהגוף דרך הצואה. הטיפול ניתן בכדורים. חברת SHIRE פיתחה את התכשיר פוסרנול, כדור שניתן ללעיסה ולכתישה, שניתן בדרך כלל 3 פעמים ביום, כדור אחד בכל פעם. חברת ג'נזיים פיתחה את הרנג'ל, אותו נותנים במינון התחלתי של 6 כדורים ביום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היפרפוספטמיה** בוויקישיתוף

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.