recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**רודולף הראשון, מרקיז באדן** (בגרמנית: **Rudolf I. von Baden**‏; 1230 – 19 בנובמבר 1288) שימש כעוצר של פרידריך הראשון, מרקיז באדן מ-1250 עד 1267, ולאחר מכן כיהן כמרקיז באדן מ-1268 ועד מותו ב-1288.

ביוגרפיה
--------

רודולף נולד ב-1230 והיה בנם של הרמן החמישי, מרקיז באדן-באדן ואירמנגרד, הרוזנת פלטינט של הריין. היא הייתה בתו של היינריך החמישי, רוזן הפלטינט של הריין. רודולף ירש את באדן, יחד עם אחיו הרמן השישי, עד שהרמן השישי התחתן עם המשפחה הדוכסית האוסטרית. רודולף הראשון הפך אז לשליט הבלעדי של באדן-באדן.

רודולף הראשון התחתן עם קוניגונדה מאברשטיין ב-1257. משפחת אברשטין הייתה בעמדה לגייס כסף עבור רודולף, והם הורישו חצי מטירתם עבורו. בשנת 1283, אוטו השני מאברשטיין מכר את המחצית השנייה של טירת אברשטין העתיקה לרודולף הראשון. במאה ה-14, הטירה הייתה מקום מגוריהם של מרקיזי באדן. בשנת 1250 החל רודולף הראשון בבניית טירת הוהנבאדן.

ב-23 באוגוסט 1258, המלך ריצ'רד מקורנוול נתן לעיר שטיינבך את צ'ארטר חוקי. רודולף ביקש מהמלך לעשות זאת. הלורדים מוויסנשטיין קנו מהמרקיז את טירתם ליבנק ואת הכפר Würm. רודולף הראשון הסתכסך עם הרוזנים של וירטמברג והבישופים של שטרסבורג על האגרה על הריין. המריבה עם וירטמברג הסתיימה בשנים מאוחרות יותר בגלל נישואיו של אחד מבניו של רודולף עם שושלת וירטמברג.

רודולף הראשון בנה כנסיות ומנזרים רבים. בגלל אהבתו לאמנות ולמינסאנג, רודולף זכה לשבחים על ידי בפו מבזל כאדם אדוק ומיטיב. הוא קבור במנזר ליכטנטל.

משפחתו
------

ב-20 במאי 1257 התחתן רודולף עם קוניגונדה מאברשטיין, בתו של הרוזן אוטו מאברשטיין. נולדו להם הילדים הבאים:

* הרמן השביעי (1266 - 12 ביולי 1291)
* רודולף השני (נפטר ב-14 בפברואר 1295)
* הסו (1268 - 14 בפברואר 1295)
* רודולף השלישי (נפטר ב-2 בפברואר 1332)
* קוניגונדה (1265 - 22 ביולי 1310), נישאה ב-20 בדצמבר 1291 עם פרידריך השישי, רוזן צולרן
* אדלהייד (נפטרה ב-18 באוגוסט 1295); נזירה של מנזר ליכטנטל
* קוניגונדה (נפטרה ב-1310/1315); התחתנה ב-27 במרץ 1293 עם רודולף השני, רוזן ורטהיים
* אירמנגרד (1270 - 8 בפברואר 1320); נישאה ב-21 ביוני 1296 עם אברהרד הראשון, רוזן וירטמברג

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רודולף הראשון, מרקיז באדן-באדן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 135928273
* NTA: 073264237
* VIAF: 292222955
* WorldCat: viaf-292222955

 |
אישה שעל גופה העירום פזורות מנות סושי
אישה אוכלת סושי ישירות מגופה של אישה אחרת
**ניוטאימורי** (ביפנית: 女体盛り - "הצגה על גוף אישה") או "**בודי סושי**" (באנגלית: **body sushi**) הוא הגשת סושי וסשימי (מאכלים קרים מהמטבח היפני) על גוף אישה עירומה (עירום מלא או חלקי). המונח **נאנטאימורי** (ביפנית: 男体盛り) מתייחס להגשת מאכלים אלה על גבי גופו של גבר עירום.

ראשיתו של המנהג בשנות ה-80 של המאה ה-20 והוא היה נפוץ זמן קצר במספר מועט של אתרים, לרוב באתרים שסיפקו שירותים אירוטיים ומיניים. המנהג הפסיק זמן קצר לאחר שהתחיל, בשל העובדה שחום הגוף מחמם את הסושי אשר נהוג לאוכלו קר, ומשנה את טעמו לרעה. מאידך, המנהג פורסם בעיתונות המערבית והסינית ויצר שערורייה ברחבי העולם בגלל הטענה שהנוהג הוא השפלת הנשים שמשמשות ככלי אכילה, והנאלצות לשכב שעות כשעליהן אוכל קר. על אף ביקורת זו החלו מסעדות בלונדון ובניו יורק לקיים אירועים מיוחדים בהם ניתן היה לאכול בצורת הגשה זו, ובארצות הברית הופעל אף שירות הנותן "טייק אוויי" של ניוטאימורי (והכולל דוגמן או דוגמנית המגיעים לבית הלקוח עם המנה).

בשנת 2005 נאסר סגנון האכילה בחקיקה בסין מסיבות של היגיינה.

אזכורים תרבותיים
----------------

נוהג זה הופיע בסצנת הפתיחה של הסרט "Map of the Sounds of Tokyo" וכן בסרט סקס והעיר הגדולה ובווידאו קליפ לשיר חמסה חמסה של עדי ביטי.

ראו גם
------

* ריהוט אנושי

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ניוטאימורי** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ניוטאימורי** |

* מתן אברמוביץ', **סושי ודוגמניות עירומות למנה עיקרית**, עכבר עולם
* סרטון המתאר נאנטאימורי בפולין

הערות שוליים
------------

1. ↑  בול, ברט, **האם ניוטאימורי הוא מנהג יפני?**, ג'אפאן טיימס, 3 בדצמבר 2009
2. ↑  סין אוסרת על אכילת סושי מגופן של דוגמניות, People's Daily, 23 במאי 2005
צילום כתב היד "דוכוס הורנט"
**דוכוס הורנט** (*Dukus Horant*) הוא שיר עלילה מן המאה ה-14 שחובר בגרמניה על ידי יהודים.

כתב היד המצוי כיום בקיימברידג' נתגלה בגניזת קהיר, ורשום באותיות עבריות באחת הצורות של גרמנית עילית תיכונה, שממנה התפתחה שפת יידיש של ימינו. השיר מעורר עניין רב בקרב חוקרי הלשון והספרות הגרמנית, כיוון שנשתמר בו נוסח קדום של שירה אפית הקרובה לאפוס הגרמני קודרון. לסיפור זה על הורנט לא נשמר זכר במקורו הגרמני, אלא רק בטקסט שבכתב היד היהודי, והוא אפוא שריד יחיד של שירה גרמנית שאבדה.

העשייה היהודית בטקסט גרמני זה מוגבלת להעתקתו לאותיות עבריות, תוך החלפה של מושגים נוצריים בכינויים ובמונחים המקובלים על היהודים. הסברה כי אין זו יצירה יהודית, אלא העתקה בכתב או בעל פה של יצירה נוצרית, נתמכת בגלל הכנסתם של שינויים מינימליים בתחום אחד בלבד: בדברים שנראו למעתיק פסולים מן הבחינה היהודית. אין הוכחה משכנעת יותר לכך מאשר בחוסר העקביות שנקט המעתיק: בעוד שבאחת השורות מכונה הכנסייה בשם הגנאי הרגיל בפי היהודים "צו דער תיפלה", הרי כעבור כמה שורות היא מכונה "צו דער קירכן"; שני הכינויים מתייחסים למילה הגרמנית Kirche. לפיכך מתברר כי במקרה הראשון הבחין בה המעתיק והחליפה בכינוי הגנאי, אך במקרה השני לא שם לב אליה, וכך נשתמר הנוסח המקורי בעל המטען הנוצרי.

ראו גם
------

* בבא-בוך

לקריאה נוספת
------------

* L. Fuks, *The Oldest Known Literary Documents of Yiddish Literature* (c. 1382), Leiden: Brill, 1957. (באנגלית)
* P.F.Ganz, F. Norman and W. Schwarz (ed.), *Dukus Horant* (Altdeutsche Textbibliothek, Ergänzungsreihe 2), Tübingen: Niemeyer 1964. (בגרמנית)

קישורים חיצוניים
----------------

* צילום כתב היד
* טרנסקריפציה (תעתיק הגאים)
* מידע על דוכוס הורנט בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית
**חוק ריד** (באנגלית: **Reed's law**) הוא טענה של דייוויד פ. ריד (David P. Reed) מ-1999, שלפיה ערכן של רשתות ליצירת קבוצות (group forming networks) יכול לעלות באופן אקספוננציאלי עם גדילת הרשת.  

הסיבה לכך היא שמספר תתי-הקבוצות שניתן ליצור ברשת עם N חברים הוא {\displaystyle 2^{N}-N-1}.  

קצב גידול כזה מהיר יותר מקצבי גידול אחרים של רשתות:

* גידול ביחס למספר המשתמשים N, בהתאם לחוק סרנוף.
* גידול ביחס לריבוע מספר המשתמשים {\displaystyle N(N-1)}, בהתאם לחוק מטקלף.

רשתות ליצירת קבוצות
-------------------

בשונה מרשתות כמו הכבלים או הטלפון, ברשת האינטרנט ישנה אפשרות לקיומן של רשתות ליצירת קבוצות (GFN). רשתות אלה תומכות בשיוך של חלק מן הלקוחות לקבוצות כגון קבוצות עניין, מועדונים וקהילות. כלי קהילה כמו רשימות תפוצה, חדרי צ'אט, רשימות חברים, קבוצות דיון וחדרי עסקאות, כולם מאפשרים התארגנות של משתמשי רשת לקבוצות בגדלים שונים, שעוסקות בתחום עניין מסוים.  

מספרן של תת-הקבוצות האפשריות של שני אנשים ומעלה ברשת של N אנשים הוא {\displaystyle 2^{N}-N-1}. משום כך טען ריד כי ערכן של רשתות ליצירת קבוצות גדל באופן יחסי ל-{\displaystyle 2^{N}}.

משמעות כלכלית
-------------

לפי ריד, ככל שמספר האנשים ברשת ליצירת קבוצות גדל, יש מעבר הדרגתי של קצב גדילת הרשת מקצב גידול ביחס למספר המשתמשים ברשת (לפי חוק סרנוף), דרך קצב גידול ביחס לריבוע מספר המשתמשים ברשת (לפי חוק מטקלף), עד לקצב גידול אקספוננציאלי לפי חוק ריד. לכן הציע ריד שעם התרחבות רשת האינטרנט, השקעה ברשתות ליצירת קבוצות תניב את התשואה הגבוהה ביותר.

ראו גם
------

* אפקט רשת
* חוק מטקלף
* מדיה חברתית
* חוק סארנוף

קישורים חיצוניים
----------------

* האתר של דייוויד ריד
* Reed, D.P. (2001) The law of the Pack. *Harvard Business Review* 23–24

הערות שוליים
------------

1. ↑  Reed, D.P. (1999). Weapon of math destruction. *Context Magazine*
**הבחירות הפרלמנטריות באסטוניה 2007** נערכו ב-7 במרץ 2007. מערכת בחירות זו היא הראשונה בעולם בה הוכנסה האפשרות להצבעה אלקטרונית מרחוק דרך רשת האינטרנט.

בבחירות מפלגת הרפורמה באסטוניה זכתה ב-31 מושבים והייתה לסיעה הגדולה ביותר בריגיקוגו.

רקע
---

מפלגת המרכז, בראשות ראש עיריית טאלין הורחקה יותר ויותר משיתוף פעולה עם ראש הממשלה, ככל שהאחרון הגביר את שיתוף הפעולה עם מפלגת רוסיה המאוחדת של פוטין, והמחלוקת של חיילי הברונזה, שנחשבו כניסיון מכוון לפיצול החברה האסטונית על ידי התגרות במיעוט הרוסי.

מערכת הבחירות
-------------

בשנת 2007 אסטוניה קיימה את הבחירות הלאומיות הראשונות שלה עם אפשרות להצביע דרך רשת אינטרנט. ההצבעה התקיימה בין התאריכים 26–28 בפברואר, ו30,275 אזרחים (3.4%) בחרו להצביע דרך רשת האינטרנט.

ההצבעה האלקטרונית באסטוניה החלה באוקטובר 2005 בבחירות לרשויות המקומיות, כאשר אסטוניה הפכה למדינה הראשונה שקיימה בחירות כלליות מחייבות מבחינה משפטית תוך שימוש באינטרנט כאמצעי להעלאת אחוזי ההצבעה והוכרזה כהצלחה על ידי פקידי הבחירות באסטוניה.

תוצאות הבחירות
--------------

תוצאות הבחירות אצל מפלגות שנכנסו לפרלמנט|  | מפלגה | קולות | % | מושבים | ± |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | מפלגת הרפורמה | 153,044 | 27.8 | 31 | +12 |
|  | מפלגת המרכז | 143,518 | 26.1 | 29 | +1 |
|  | פרו פטריה (IRL)+רס פובליקה | 98,347 | 17.9 | 23 | -16 |
|  | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית | 58,363 | 10.6 | 10 | +4 |
|  | הירוקים | 39,279 | 7.1 | 6 | חדשה |
|  | איחוד העם האסטוני | 39,215 | 7.1 | 6 | -7 |
| נתונים: IPU |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הבחירות הפרלמנטריות באסטוניה 2007** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lõhestaja number üks Archived 2007-10-06 at the Wayback Machine Postimees (ארכיון)
2. ↑  Estonia to hold first national Internet election, News.com, February 21, 2007
3. ↑  Estonia Scores World Web First In National Polls, InformationWeek February 28, 2007

| הבחירות באסטוניה |
| --- |
| הבחירות לנשיאות | 1992 | אסטוניהאסטוניה |
| הבחירות הפרלמנטריות | 1917 • 1918 • 1919 • 1920 • 1923 • 1926 • 1929 • 1932 • 1936 • 1938 • 1940 • 1990 • 1992 • 1995 • 1999 • 2003 • 2007 • 2011 • 2015 • 2019 |
**אוגוסטוס ריצ'רד "גאס" קנוורת'י** (באנגלית: **Augustus Richard "Gus" Kenworthy**; נולד ב-1 באוקטובר 1991) הוא גולש סקי בסגנון חופשי עבר אמריקאי-בריטי, סגן אלוף אולימפי (סוצ'י 2014) בסלופסטייל. הוא 3 פעמים ברציפות אלוף העולם בסקי סגנון חופשי כללי (2011–2013).

ביוגרפיה
--------

קנוורת'י נולד וגדל בצ'למספורד, אסקס לאם בריטית, הית'ר טיילר ואב אמריקאי, פיטר קנוורת'י, הצעיר מבין שלושה אחים. בשנת 1993 עבר עם משפחתו לטליורייד, קולורדו בארצות הברית.

### סגן אלוף אולימפי

לראשונה במשחקי החורף האולימפיים נערכה תחרות בגלישת סקי בסגנון חופשי בסלופסטייל באולימפיאדת סוצ'י (2014). במשחקים עצמם זכה קנוורת'י במדליית כסף בתוצאה של 93.60 נקודות, אחרי ג'וס כריסטנסן (95.80 נקודות) ולפני ניק גופר (92.40 נקודות), שלושתם מארצות הברית.

באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) סיים קנוורת'י במקום 12 בתוצאה נמוכה של 35.00 נקודות. בשלב המוקדמות הוא סיים במקום שביעי בתוצאה של 90.80 נקודות. מת'יו וילקאס שהיה בן הזוג שלו באותה העת, נתן לו נשיקה לפני ביצוע התרגיל בשלב המוקדמות. הנשיקה שודרה בטלוויזיה בשידור חי וזכתה לשבחים והייתה לאירוע מכונן בנראות של ספורטאים להט"בים.

בדצמבר 2019 הודיע קנוורת'י שהוא יתחרה עבור בריטניה, ארץ הולדתו.

חיים אישיים
-----------

באוקטובר 2015, יצא קנוורת'י באופן פומבי כהומו בריאיון ל-ESPN. במשך 5 שנים הוא היה בקשר עם רובין מקדולנד ובשנים 2015 ועד 2019 היה בקשר עם מת'יו וילקאס.

בשנת 2018 הוא השתתף בתוכנית "המרוץ לדראג של רו פול" בתפקיד אורח וגילם את עצמו בפרק השלישי. בשנת 2019 הוא השתתף בעונה התשיעית (9 פרקים) של סדרת הטלוויזיה "אימה אמריקאית" (אימה אמריקאית: 1984) וגילם את הדמות צ'ט קלנסי.

בשנת 2023 שיחק בתפקיד קטן בסרט הקומדיה "החבורה של בריידי" בדמותו של אריק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גאס קנוורת'י** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של גאס קנוורת'י (באנגלית)
* גאס קנוורת'י, ברשת החברתית פייסבוק

* גאס קנוורת'י, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* גאס קנוורת'י, ברשת החברתית אינסטגרם

* גאס קנוורת'י, ברשת החברתית טיקטוק

* גאס קנוורת'י, סרטונים בערוץ היוטיוב

* גאס קנוורת'י, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי

* גאס קנוורת'י, באתר olympedia.org
* גאס קנוורת'י, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
**מוניטריזם** היא אסכולה כלכלית נאו-קלאסית בכלכלה המודרנית המבקרת שימוש במדיניות מוניטרית כאמצעי לוויסות הביקוש המצרפי ושוללת התערבות פיסקלית ישירה של הממשלה בכלכלה.

עיקרי הכלכלה המוניטריסטית
-------------------------

התפיסה מנוגדת לכלכלה קיינסיאנית. בעוד שהכלכלן הנאו-קיינסיאני מאמין ביכולתה של מדיניות פיסקלית להשפיע על התוצר ורמת האבטלה ורואה בהוצאות הממשלה כלי מקרו-כלכלי חשוב, הכלכלן המוניטריסט רואה בהתערבות ממשלתית כזו תופעה מזיקה שאין ביכולתה לגרום לתוצאות המיוחלות, משום שהגידול בביקוש לכסף והאינפלציה יבטלו את השפעותיה.

במקום התערבות פיסקלית, דוגלת הכלכלה המוניטריסטית בפיקוח הדוק על היצע הכסף מצדו של הבנק המרכזי על מנת להשיג יציבות מחירים, וכתוצאה ממנה שגשוג כלכלי.

שורשיה של התאוריה בשתי אסכולות כמעט סותרות: הגישה אל הכסף של הכלכלנים הקלאסיים בני המאה ה-19, כדוד ריקרדו, ולעומתה התאוריה הקיינסיאנית של הכסף, המתייחסת לשוק הכסף בדגש על צד הביקוש שמניע את הכלכלה.

מוניטריסטים בולטים
------------------

אבי המוניטריזם המודרני הוא הכלכלן האמריקאי רב ההשפעה מילטון פרידמן. ב-1963 הוציאו פרידמן והכלכלנית אנה שוורץ את ספרם "ההיסטוריה המוניטרית של ארצות הברית 1867-1960", סקירה של גלי הגאות והשפל הכלכליים של כמאה שנים מנקודת מבט מוניטריסטית התולה אותם בעודפי או חוסרי היצע בשוק הכסף בהתאמה.

מוניטריסט אחר הוא נגיד הבנק הפדרלי לשעבר פול וולקר.

התפתחות היסטורית
----------------

מוניטריזם הפך להיות פופולרי בראשית שנות השבעים כאשר הכלכלה הקיינסיאנית כשלה בניסיון להסביר כיצד ייתכן מצב של סטגפלציה, אינפלציה המלווה במיתון ובאבטלה. נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר מינה את פול וולקר לנגיד הבנק הפדרלי וזה הטיל מגבלות משמעותיות על היצע הכסף והשיג יציבות מחירים, גם אם במחיר של מיתון חריף.

מאז ראשית שנות התשעים חל פיחות מסוים במידת הקבלה של התאוריה בקרב כלכלנים וקובעי מדיניות ברחבי העולם, אם כי היא עדיין גורם מוביל בארצות רבות, בעיקר בקרב הבנקים המרכזיים.

אסכולת שיקגו
------------

"אסכולת שיקגו" הוא כינוי לקבוצה של כלכלנים מהזרם הניאוקלאסי שמקורה באוניברסיטת שיקגו. האסכולה דוחה את הכלכלה הקיינסיאנית ומקדמת על פניה את המונטריזם. באמצע שנות ה-70 אנשי האסכולה פנו לקדם את הכלכלה הניאוקלאסית המבוססת על ציפיות רציונליות. כלכלנים בולטים הנמנים עם אנשי האסכולה הם: ג'ורג' סטיגלר, מילטון פרידמן, גארי בקר ויוג'ין פאמה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פול קרוגמן | ניו יורק טיימס, שבויים בקונספציה: כך נכשלו הפרופסרים לכלכלה ומינהל עסקים בחיזוי המשבר ותוצאותיו, באתר TheMarker‏, 27 בספטמבר 2009
* **מוניטריזם** באתר ההיסטוריה של המחשבה הכלכלית
* מוניטריזם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4040050-5
* HDS: 026195
* NKC: ph122965

 |
בית האופרה של דרזדן. לפניו - פסל של יוהאן, מלך סקסוניה
פנים בית האופרה הראשון (נפתח 1841)
**זמפר-אופרה** (גרמנית: **Semperoper**), הידוע גם בשם "**האופרה הממלכתית הסקסונית של דרזדן**", הוא בית אופרה בדרזדן שבגרמניה, מן המפורסמים ביותר בעולם.

היסטוריה
--------

את הבית בנה בשנת 1841 האדריכל **גוטפריד זמפר**
בסגנון הרנסאנס המוקדם. הבניין נהרס בשריפה בשנת 1869 ונבנה מחדש. האזרחים דרשו שזמפר יבצע את מלאכת השחזור והשיקום, אם כי בתקופה זו שהה בגלות בגלל פעולותיו בהתקוממות של מאי בשנת 1849. בנו, מנפרד זמפר, השלים איפוא את בית האופרה השני על פי התוכניות של אביו. הבניין השני נבנה בסגנון נאו-רנסאנס בשנת 1878. בתקופת הבנייה, התקיימו ההצגות ב-Gewerbehausall, שנפתח בשנת 1870.

הבניין נחשב לדוגמה ראשונה במעלה לאדריכלות "הבארוק של דרזדן". הוא ניצב בכיכר התיאטרון במרכז דרזדן על גדת הנהר אלבה. מעל הפתח מתנוססת מרכבת ארבעה הנושאת את דיוניסוס. את פנים הבניין עיצבו אדריכלים מפורסמים באותה תקופה, ביניהם **יוהנס שילינג**. על גג הבניין עומדים פסליהם של יוצרים כמו יוהאן וולפגנג פון גתה ופרידריך שילר, ויליאם שייקספיר, סופוקלס, מולייר ואאוריפידס. עוד יש בבניין מיצירות **ארנסט ריצ'ל** ו**ארנסט יוליוס הנל**.

בשנים שלפני המלחמה, עלו על בימת בית האופרה הצגות בכורה של רבות מיצירות ריכרד שטראוס. בחלק מהם כסולנית הופיע זמרת ממצוה יהודי מרגיט בוקור שעזבה את האופרה לאחר עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933.

בשבועות האחרונים של מלחמת העולם השנייה, בשנת 1945, נהרס הבניין שנית - הפעם בהפצצת דרזדן על ידי בעלות הברית ושריפות הענק שהשתוללו בעקבותיה. בדיוק כעבור 40 שנים, ב-13 בפברואר 1985, נבנה בית האופרה מחדש כמעט כפי שהיה לפני המלחמה. הוא נפתח מחדש בהצגת האופרה, שהייתה האחרונה לעלות על בימתו לפני החורבן ב-1945: "הקלע החופשי" של ובר.

בשיטפון של שנת 2002, כשנהר האלבה עלה על גדותיו, סבל הבניין נזקים כבדים מן המים. הודות לעזרה נכבדה מרחבי העולם, נפתח בית האופרה מחדש בדצמבר 2002.

פנים הזמפר-אופרה, דרזדן
כיום מלווה את רוב האופרות התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן. האולם מלא כמעט תמיד עד אפס מקום.
המנצח הראשי המיועד של התזמורת הוא דניאלה גאטי.
מנהל מחלקת האופּרה מ־2010 הוא איתן פּסן.
המנצחים הישראלים אשר פיש, עומר מאיר ולבר ורני קלדרון מופיעים בּדרזדן לעיתים קרובות.

מנצחים הקשורים בזמפר-אופרה
--------------------------

זמפראופרה דרזדן
* קרל מריה פון ובר
* ארנסט פון שוך
* פריץ בוש
* ג'וזפה סינופולי
* קרל בהם
* כריסטיאן תילמן
* עומר מאיר ולבר

זמרים הקשורים עם הזמפר-אופרה
----------------------------

* ברונהילד פרידלנד
* אליזבת הנגן
* אליזבת רייכלט
* אליזבת רטברג
* ארנסטינה שומאן-היינק
* ארנה זאק
* אירנה אבנדרות
* ג'ני ברדה-ניי
* תרזה מאלטן
* זמרת האלט הישראלית מיכל דורון

הצגות בכורה של אופרות בזמפר-אופרה
---------------------------------

* "אלקטרה" (ריכרד שטראוס)
* "הכמיהה לאש" (ריכרד שטראוס)
* ההולנדי המעופף (ריכרד וגנר)
* "ריאנצי" (ריכרד וגנר)
* "אביר הוורד" (ריכרד שטראוס)
* "סאלומה" (ריכרד שטראוס)
* "האישה השתקנית" (ריכרד שטראוס)
* טנהויזר (ריכרד וגנר)
* "הלנה המצרית" (ריכרד שטראוס)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זמפר-אופרה** בוויקישיתוף
* 
* ליהוק הבּית(הקישור אינו פעיל)
* תמונה פנורמית של בית האופרה
* על מנהל האופּרה איתן פּסן (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 691f53f5-7862-487c-a95a-2060bb8d274c

 |
בית המגורים הרשמי של המושל הכללי של קנדה הממוקם בתוך המצודה.
ועידת קוויבק
**מצודת קוויבק** (בצרפתית: **Citadelle de Québec**) היא מצודה צבאית הממוקמת בראש קפ-או-דיאמן בעיר העתיקה של קוויבק סיטי בפרובינציית קוויבק שבקנדה.

המצודה משמשת בית מגורים רשמי של בית המלוכה הקנדי ושל המושל הכללי של קנדה. בסמוך למצודה נמצא בניין הפרלמנט.

היסטוריה
--------

המצודה הראשונה באתר נבנתה בסמוך למישורי אברהם במהלך המאה ה-17 בהוראת לואי דה בוד (Louis de Buade). תוכנית מפורטת יותר לביצורים הוכנה על ידי המהנדס הצבאי ז'אק לאבאס דה נרה באישור סבסטיין לה פרסטרה דה וובאן בשנת 1701.

לאחר כיבוש לואיסבורג בשנת 1745 נערכו במצודה שיפוצים והורחבו ביצוריה על פי תוכניות של המהנדס הצבאי גספאר-ז'וזה שוסרגו דה לרי.

צורתה הנוכחית של המצודה (צורת הכוכב) נבנתה על ידי השלטונות הבריטיים בין השנים 1820–1831 על פי תוכניות של המהנדס הצבאי המלכותי אליאס ווקר דרנפורד. תוכנית זו שילבה בתוכה חלקים מהמצודה הצרפתית של 1745. מטרת הביצורים שנבנו הייתה לנצל את הגובה האסטרטגי של כף דיאמונד למקרה של מתקפה אמריקאית, או מרד של התושבים הצרפתית של קוויבק.

פרדריק המילטון-טמפל-בלקווד אשר כיהן כמושל הכללי של קנדה בשנים 1872–1878 קבע במצודה את מגורי המושל הכללי, ומדי שנה מתגורר בה מאז המושל הכללי מספר שבועות בשנה (יתרת הזמן המושל מתגורר באחוזת רידו).

בשנת 1943 נערכה במצודה ועידת קוויבק, וועידה נוספת בשנת 1944, בהן נכחו וינסטון צ'רצ'יל, פרנקלין דלאנו רוזוולט וויליאם ליון מקנזי קינג ונדונה האסטרטגיה של הממלכה המאוחדת, קנדה וארצות הברית במלחמת העולם השנייה.

המבצר הוא בסיס האם של הרגימנט המלכותי ה-22 של הכוחות המזוינים של קנדה מאז 1920.

ראו גם
------

* אחוזת רידו
* המושל הכללי של קנדה

ביצורי המצודה. במרכז - בניין הפרלמנט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מצודת קוויבק** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מצודת קוויבק
* המצודה, באתר המושל הכללי של קנדה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 128940350
* WorldCat: viaf-128940350

 |
המהדורה הראשונה של החוקה
**חוקת יוגוסלביה** בשנת 1974 הייתה החוקה הרביעית והאחרונה של הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, אשר נודעה כחוקה הארוכה בעולם. היא נכנסה לתוקף ב-21 בפברואר. החוקה דגלה בניהול עצמי מבחינה כלכלית, ומבחינה מנהלית באוטונומיזציה של הרפובליקות.

העיקרון הראשון בחוקה הוא יצירת המושג "אומות יוגוסלביה", כינוי לעמים ביוגוסלביה. לראשונה, העמים הובדלו מהרפובליקות; לדוגמה, על פי החוקה סרבים יכלו לגור בקרואטיה. העיקרון נבע מזכות ההגדרה העצמית, והסביר שלכל אומה יש זכות לפרישה מיוגוסלביה ולהקמת מדינה עצמאית, אך למעשה החוקה לא כללה שום מנגנון שאפשר לכך לקרות. בנוסף, יצירת המושג "לאומי יוגוסלביה" ככינוי לתושבים שארץ מולדתם נמצאת מחוץ לגבולות יוגוסלביה; לדוגמה, האלבנים בקוסובו - להם לא הייתה זכות להגדרה עצמית.

החוקה החליפה שיטות דמוקרטיה ישירה, שהונהגו דרך בחירות ישירות לגופים המחוקקים, במערכת מתוחכמת של גופים ייצוגיים שנבחרים על ידי מעגלים חברתיים שונים.

החוקה הגדירה את המחוזות וויבודינה וקוסובו כאוטונומיים. בנוסף, היא צמצמה את מספר החברים בנשיאות יוגוסלביה מ-23 ל-9, הגדירה את תפקידה וקבעה שיחויב הייצוג השווה לשש הרפובליקות ולשני המחוזות האוטונומיים בה. בנוסף, החוקה הכריזה על טיטו כנשיא עד מותו. עם כותבי החוקה נמנה הפרופסור היהודי ליאון גרשקוביץ' מזאגרב.

לקריאה נוספת
------------

* Gene S. Leonardson and Dimitar Mirčev (1979). "A Structure for Participatory Democracy in the Local Community : The Yugoslav Constitution of 1974". In **Comparative Politics**, 11(2), 189-203. Ph.D. Program in Political Science of the City University of New York.
* Roland Rich (1993). Recognition of States : The Collapse of Yugoslavia and the Soviet Union (pp. 38-40). **European Journal of International Law**, 4(1), 36–65.

קישורים חיצוניים
----------------

* The 1974 Constitution, באתר ספריית הקונגרס
**Kanal 9** (בתרגום חופשי: **ערוץ 9**) הוא ערוץ טלוויזיה מסחרי שוודי הנמצא בבעלות Discovery Communications המשדר בשוודיה. קהל היעד של הערוץ הוא שוודים בגילאי 25-59, שנחשבים לקהל מבוגר ביחס לקהל היעד של הערוץ התאום שלו, Kanal 5, שקהל היעד שלו הוא גילאי 15-24. הערוץ הושק ב-25 בפברואר 2007. הערוץ משדר סדרות דרמה, סרטים, אירועי ספורט ותוכניות דוקומנטריה.

היסטוריה
--------

Kanal 9 משדר לפי רישיון שידורים, שקובע כי "הערוץ יכלול תוכניות חדשות מהאיחוד האירופי וממדינות שונות באיחוד האירופי". הערוץ שידר תוכניות צרפתיות וגרמניות כמו גם את תוכנית החדשות European Journal (יומן אירופה) על מנת לענות על הסעיף. הבעלים של הערוץ, SBS, ציינו כי אם הערוץ לא ישדר חדשות בכלל, הוא עלול להפר את הרישיון.

הערוץ החל לשדר בשעה 16:45 עם שידור משחק הרויאל ליג בין קופנהגן להמרבי. לאחר מכן שודר טקס האוסקר, כמו כן לוח השידורים בשבוע הראשון כלל את התוכנית European Journal, וגם תוכן נוסף לא-בריטי על מנת לעמוד בתנאי הרישיון, אם כי הוא שודר מחוץ לפריים-טיים.

הפצה
----

קהל היעד של הערוץ הוא בין 25-59 שנים. הערוץ זמין לשלושה משקי בית באמצעות השידור האנלוגי והשידור הדיגיטלי ב-Com Hem, כמו גם דרך Canal Digital, Telia Digital-tv ו-Boxer TV Access.

ב-4 בספטמבר 2014 החל הערוץ לשדר את התוכניות שלו ב-HD דרך Canal Digital.

### צופים

משרדי הערוץ בסטוקהולם, הערוץ חולק את הבניין יחד עם Kanal 5
בשבועות הראשונים הערוץ זכה לצפייה של יותר מ-100,000 צופים מספר פעמים הודות לשידורי משחקי הוקי קרח. אחוז הרייטינג הגבוה ביותר נרשם במרץ 2007, כאשר צפו 215,000 איש בשני משחקי הוקי קרח. ב-2 ביוני 2007 שידר הערוץ את מוקדמות היורו 2008 ואת המשחק בין דנמרק לשוודיה. במחצית השנייה, נרשם מדרוג של 865,000 איש, הגבוה ביותר אי-פעם עבור ערוץ טלוויזיה שלא שייך ל-5 הערוצים הגדולים.

בשנת 2008 אחוז הצפייה הממוצע בערוץ היה 1.6%.

תוכניות
-------

* ספין סיטי
* דיאגנוזה: מרדר
* אדל וסטארק
* מונק
* פרימוול
* המשרד

גלריה
-----

* סמליל הערוץ בין השנים 2007-2014סמליל הערוץ בין השנים 2007-2014
* סמליל הערוץ מאז 2014 עד היוםסמליל הערוץ מאז 2014 עד היום

ראו גם
------

* Kanal 5
* TV3

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Kanal 9** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של Kanal 9
* Logopedia

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Resumé: Logga in". *archive.is*. 2013-04-18. נבדק ב-2017-12-31.
2. ↑  "היום אנחנו משיקים ערוץ HD חדש - Kanal 9 HD", באתר wayback machine, ‏07-09-2014

| ערוצי טלוויזיה בשוודיה |
| --- |
| SVT | SVT1 • SVT2 • SVT24 • SVT Barnkanalen • Kunskapskanalen • SVT World |
| MTG | TV3 • TV6 • TV8 • TV10 • Viasat Film • Viasat Film Family • Viasat Film Action • Viasat Film Comedy • Viasat Film Hits • Viasat Series • Viasat Sport • Viasat Fotboll • Viasat Motor • Viasat Hockey • Viasat Golf • Viasat Nature • Viasat Explore • Viasat History • Viasat Ticket |
| TV4 | TV4 • Sjuan • TV12 • TV4 Film • TV4 Fakta XL • TV4 Sport • TV4 Guld • TV4 Komedi • C More Entertainment |
| Discovery | Kanal 5 • Kanal 9 • Kanal 11 • יורוספורט 1 • יורוספורט 2 • TLC • Animal Planet Nordic |
| Viacom | MTV • קומדי סנטרל • ניקלודיאון • ניק ג'וניור • Nicktoons |
| שירותי טלוויזיה | Viasat • Canal Digital • Boxer TV Access • Com Hem • Tele2 • Tele2Vision • Telia Digital-tv • UPC |
**ז'וזפ סוניול גאריגה** (בקטלאנית: **Josep Sunyol i Garriga**‏; 21 ביולי 1898 – 6 באוגוסט 1936) היה עורך דין, עיתונאי ופוליטיקאי קטלאני, ונשיאה של קבוצת הכדורגל ברצלונה. 

סוניול נולד בברצלונה, והגיע ממשפחה עשירה ואף משורה ארוכה של פוליטיקאים קטלאנים לוחמניים. הוא היה חבר בקבוצת השמאל "אצ'יו קטלוניה" ובמפלגת רפובליקה השמאלנית של קטלוניה.

ב-1928 סוניול מונה לתפקיד מנהל ברצלונה, וב-1930 ייסד עיתון שמאלני בשם "La Rambla", שהתנגד למשטרו של מיגל פרימו דה ריברה. ב-1931 הוא נבחר לקורטס (הפרלמנט) כנציג מפלגת הרפובליקה השמאלנית של קטלוניה. הוא נבחר שוב בשנים 1933 ו-1936. הוא שימש גם כנשיאם של קבוצת "Reial Automòbil Club de Catalunya" ושל פדרציית הכדורגל הקטלאנית. בשנת 1935 מונה סוניול לתפקיד נשיא ברצלונה, ונתלו בו תקוות שישקם את המועדון מהמצב הכלכלי הקשה בו שרר. בתקופתו בה זכתה הקבוצה באליפות קטלוניה, ואף הגיעה לגמר הגביע הספרדי מול ריאל מדריד.

ב-6 באוגוסט 1936, במהלך ימיה הראשונים של מלחמת האזרחים בספרד, נעצר סוניול בידי גדודיו של השליט פרנסיסקו פרנקו ברכס גוואדרמה, ומאוחר יותר נרצח בידיהם.. גופתו של סוניול הוצאה מהקבר בשנות ה-90 לאחר ש"Els Amics de Josep Sunyol" (חבריו של ז'וזפ סוניול) מסרו אותה לידי קבוצת ברצלונה לציון יום השנה ה-60 למותו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'וזפ סוניול** בוויקישיתוף
* ז'וזפ סוניול (1935-1936) באתר הרשמי של מועדון הכדורגל ברצלונה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5145561
* BnF: cb16635850m (data)
* CANTIC: a11252479
* GND: 122939565
* ISNI: 0000 0000 3638 1483
* LCCN: n97055396
* SUDOC: 115594280
* VIAF: 59978483
* WorldCat: lccn-n97055396

 |
**נושו** - מילולית: 'כתב הנשים' (סינית מפושטת: 女书) הוא כתב סימניות סיני, שהומצא על ידי נשים במחוז חונאן שבסין. נושו הומצא לפני כמה מאות שנים והועבר מאם לבת. כתב הנושו היה כתב סודי שעבר בין נשים בלבד ורק הנשים ידעו לפענח את סימניו.

היסטוריה
--------

המצאת כתב הנושו, כמו הכתב עצמו, אינה ידועה. אחת הדעות הנפוצות ביותר טוענת כי הכתב הומצא על ידי פילגש צעירה של אחד הקיסרים שכתבה לאחיותיה על סבלה, כלה זו שינתה את סימניות הכתב הגברי על מנת ששומרי הארמון לא יוכלו להבינו. כתב הנושו כולל בתוכו כ-1,500 סימניות אשר הומצאו במהלך הדורות. הנשים בסין בעבר, מרגע שהחלו לקשור את רגליהן (בערך בגיל 6–8) ועד שנישאו לא היו יוצאות מביתיהם ורוב היום יושבו באגף הנשים בבית, כמו כן, לא הורשו הנשים ללמוד את הכתב הסיני האנזי, כתב הנושו שימש כאמצעי תקשורת בין אישה לחברותיה.

מאפיינים
--------

בכתב הנושו קיימות כ-1,500 סימניות ידועות. במקור סימניות הכתב הסיני שונו מעט ונכתבו בקווים עגולים יותר אך במשך השנים הנשים המציא סימניות נוספות השייכות רק לכתב הנושו. הכתיבה בכתב הנושו נעשתה בחרוזים ונכתבה לא רק על דפים אלא גם על מניפות וכן רקמו הנשים את סימניות הכתב על בגדיהם.

כיום
----

כתב הנושו נתגלה כאשר יום אחד בשנות השישים התעלפה קשישה בסין בתחנת הרכבת, השוטרים, שחיפשו מידע עליה בתוך חפציה, מצאו דפים מלאים סימניות לא ידועות בתוכם. כיוון שהימים היו ימי  המהפכה התרבותית בסין, נעצרה האישה בחשד לריגול. המלומדים שהובאו על מנת שיפענחו את הצופן הסודי, הבינו כי הצופן אינו קשור למהפכה.
במשך שנות המהפכה בסין, כתב הנושו היה מחוץ לחוק, ולימוד הכתב ושימורו דעכו עד כי היום קיימות נשים בודדות המכירות את הכתב וכן נשארו מעט מאוד כתובות נושו המתעדות את סימניותיו.
כיום, כתב הנושו כבר אינו מחוץ לחוק, ואף מנסים לשחזרו עבור תיירים, ישנם מקומות בסין שכתב זה נלמד בבית הספר אבל תהילתו עברה מן העולם והוא נזכר ככתב המגדרי היחיד בעולם.

לקריאה נוספת
------------

* **סיפור כתוב במניפה** מאת: ליסה סי. מודן הוצאה לאור, 2005

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כתב נושו** בוויקישיתוף
* רגע לפני הכחדתו - הבלשניות גילו כתב סיני סודי לנשים בלבד, באתר הארץ, 30 באוגוסט 2004
* טוב שהגברים לא מבינים, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2005
* אתר המסביר על כתב נושו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007566525505171
* LCCN: sh2007004708

 |
**אַיינשפֶּנֶר** (בגרמנית: **Einspänner**) הוא משקה קפה אוסטרי, חלק מתרבות בתי הקפה הווינאים. האיינשפאנר הוא וריאציה של המוקה, ונהוג להגיש אותו בכוס זכוכית עם חלב ובתוספת קצפת.

רקע
---

מקור השם "איינשפנר" הוא במרכבה הרתומה לסוס אחד, אשר בגרמנית נקראת איינשפנר (Einspänner).

נהגי מרכבות איינשפנר נהגו להחזיק את הקפה שלהם ביד אחת, ואת המושכות ביד השנייה. בזכות השכבה העבה של הקצפת הסמיכה, נשמר בידוד תרמי, כך שהקפה נשאר חם במשך זמן רב וניתן היה לשתות אותו בהפסקות.

הכנה
----

נהוג להכין איינשפאנר בכוס זכוכית, עם או בל ידית. מוזגים לתוכה מנת מוקה או אספרסו רותחת, מוסיפים חלב, ומכסים בכמות נכבדת של קצפת. נהוג לפזר מעל הקצפת מעט אבקת סוכר.

כדי להכין "דופלטה איינשפנר", פשוט מוסיפים מנה כפולה של מוקה.

באופן מסורתי, את האיינשפנר לא מערבבים, ושותים את הקפה החם דרך הקצפת הקרה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איינשפנר** בוויקישיתוף
* הלן חזן, בתי הקפה של וינה, באתר ynet, 19 בספטמבר 2002
* לירון בונאנו, להתחמם עם ספל ביד: משקאות חורפיים מסביב לעולם, באתר הארץ, 18 בינואר 2013
* מיכאל דק, **קפה הוא גם השקפת עולם**: חמש מאות שנות תרבות קפה (עמ' 189), הוצאת כתר, ‏2003

הערות שוליים
------------

1. ↑  Einspänner, was ist das? Kaffeezubereitungen (בגרמנית)
**דם וחול** (באנגלית: **Blood and Sand**) היא מלודרמה רומנטית משנת 1941 בבימויו של רובן ממוליאן עם טיירון פאואר וריטה הייוורת' בתפקידים הראשיים.

התסריט מסוס על רב המכר "דם וחול" (Sangre y arena) מאת ויסנטה בלסקו איבנז משנת 1908 שתורגם לשפות רבות ובו ביקורת על מלחמות שוורים, בעיקר על חייהם המורכבים והמסוכנים של לוחמי השוורים.

בלסקו איבנז ביים גרסה אילמת לספר ב-1916. ב-1922 הופק שוב סרט אילם על הספר בכיכובו של רודולף ולנטינו. ב-1989 הופקה גרסה נוספת בהשתתפות שרון סטון.

הסרט צולם בצבעי טכניקולור וזכה בפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר (צבע).

את הפסקול הלחין אלפרד ניומן. קטעי הגיטרה מבוצעים על ידי ויסנטה גומז שמבצע גם את נעימת "רומנסה אנונימית". נעימה זו מיוחסת לגיטריסט אנטוניו רובירה משנת 1900 והיא התפרסמה בנגינתו של נרקיסו יפס בסרט משחקים אסורים (1952).

סצנות מלחמות השוורים צולמו ב-Plaza de Toros במקסיקו סיטי.

תקציר העלילה
------------

חואן גייארדו (רקס דאונינג (אנ')) הוא נער בסביליה שחולם להיות לוחם שוורים כאביו שנהרג מנגיחת פר. אימו ענייה ומנקה רצפות בכנסייה אינה מרוצה משאיפותיו בעקבות מות בעלה. חואן נפרד מחברתו כרמלה (אן טוד (אנ')) וביחד עם שלושת חבריו הוא מגיע למדריד כדי להפוך ללוחם שוורים מקצועי.

כעבור עשר שנים חואן (טיירון פאואר) הוא כבר לוחם שוורים מפורסם ועשיר. הוא מחלק כספים למשפחתו ולנזקקים ונושא לאישה את חברתו כרמלה (לינדה דרנל). הוא מפסיק את עבודת אימו כשוטפת רצפות ומביא אותה לבית מפואר, תומך גם באחותו ובגיסו.

חואן ממשיך בניצחונותיו בזירה והופך למטדור המפורסם ביותר בספרד.

לעיר מגיעה דונה רוסה (ריטה הייוורת'), פאם פטאל יפהפייה, עשירה ומושכת גברים. חואן המטדור מבחין בה ולאחר ניצחונו הוא זורק לעברה את כובע המטדור שלו והיא זורקת לעברו ורד.

חואן נמשך ליפיה ועושרה של דונה רוסה למרות התנגדות אימו ואשתו העוזבת אותו. מצבו הכספי מידרדר וכן יכולותיו בזירה. מנולו (אנתוני קווין), חברו מלידה עולה עליו ביכולתו ודונה רוסה מעדיפה אותו.

לאחר שדונה רוסה עזבה אותו לטובת מנולו נשאר חואן בודד. הוא מבקש סליחה מאשתו ואימו ומבטיח להן שלאחר הקרב החשוב הקרוב הוא יפרוש מזירת מלחמות השוורים.

בקרב האחרון נפצע חואן קשות מנגיחת פר. את מקומו תופס מנולו. הוא מובא גוסס לחדר צדדי ומת בזרועות אשתו לקול תשואות הקהל למנצח החדש, מנולו.

מנולו המנצח מנופף לקהל ובעיקר לדונה רוסה שזורקת לעברו ורד הקהל שואג למלך החדש בזירה. לידו נראה דמו של חואן ספוג בחול זירת השוורים - דם בחול.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דם וחול** בוויקישיתוף

* "דם וחול", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "דם וחול", באתר נטפליקס
* "דם וחול", באתר AllMovie (באנגלית)
* "דם וחול", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "דם וחול", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "דם וחול", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט דם וחול (1941), באתר יוטיוב
* דם וחול (1941), באתר TCM
* רומנסה אנונימית מתוך דם וחול, באתר יוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2001064305
* WorldCat (עם LCCN): n2001-064305

 |
**מערכת בקרת מהירות חכמה** (באנגלית: **Intelligent speed assistance** או בקיצור: **ISA**), היא כל מערכת המעודדת את הנהג או גורמת לכך שמהירות הרכב לא תעלה על מהירות נסיעה בטוחה או המהירות המוגדרת על פי חוק. במקרה של נהיגה במהירות מופרזת ניתן להזהיר את הנהג או להוריד את המהירות באופן אוטומטי.

מערכת בקרת מהירות חכמה משתמשת במידע שקיים על הכביש כדי לקבוע מגבלות מהירות מקומיות. ניתן לקבל מידע מידע על מיקום הרכב, תוך התחשבות במגבלות המהירות הידועות במיקום, ועל ידי של מאפייני דרך כגון זיהוי שלטים. המערכת נועדה לזהות ולהתריע בפני נהג כאשר הרכב נכנס לאזור מהירות חדש, או כאשר חלות מגבלות מהירות שונות בהתאם לשעה ביום ולתנאים. מערכות רבות גם מספקות מידע על סכנות (למשל אזורי בהם קיימת תנועה רבה של הולכי רגל, מעברי רכבת, בתי ספר, בתי חולים וכו') והגבלות שנאכפות על ידי מצלמות מהירות ומצלמות במעגל סגור ברמזורים.

היסטוריה
--------

על פי החלטת המועצה האירופית לבטיחות בתחבורה (ETSC) החל מיולי 2022 כל הרכבים הנמכרים בשטחי האיחוד האירופי מחויבים להיות מצוידים במערכת בקרת מהירות חכמה. אך לנהג קיימת אפשרות לנטרל את המערכת בכל התנעה של הרכב, אם רצונו בכך.

מאפייני המערכת
--------------

### קביעת המהירות המותרת

על מנת לקבע את המהירות המותרת במקטע דרך מסוים המערכת מוזנת מ-2 מקורות מידע (אחת מהן לפחות): קריאת תמרורים ומפה המציינת את המהירות המותרת בהתבסס על מיקום הרכב. במקרה של סתירה בין השתיים, תיתנן עדיפות למהירות שנקבעה בתמרורי הדרך.

### פעולות בזיהוי מהירות מופרזת

בעת זיהוי נהיגה במהירות מופרזת, המערכת תכנס לפעולה כאשר חלק מהמערכות יכולות להגיב באופן פסיבי וחלקן באופן אקטיבי:

* פסיבי - התראה קולית, ויזואלית ו/או פיזית למשל על ידי הרעדת דוושת המאיץ
* אקטיבי - דוושת המאיץ מפעילה לחץ ועולה בחזרה באיטיות או אי האצה גם אם ממשיכים ללחוץ על דוושת המאיץ.

עם זאת, ניתן לבטל באופן זמני את הפעולות האקטיביות והפסיביות של המערכת.

הערות שוליים
------------

1. ↑  cartube, החל מהשנה: מגביל מהירות חכם חובה לכל הרכבים החדשים באירופה, באתר cartube
2. ↑  בקרוב במכונית שלכם: מערכת להגבלת מהירות | כלכליסט, באתר calcalist, ‏2022-10-19
3. 1 2  מערכת בקרת מהירות חכמה, באתר רלב"ד, ‏אוקטובר 2021
**תורכי אל-פייסל** (**تركي الفيصل**; בתעתיק מדויק: **תרכי אלפיצל**; בעברית נקרא גם **טורקי אל-פייסל**; נולד ב-15 בפברואר 1945) הוא צאצא לבית סעוד, בית המלוכה של ערב הסעודית. הוא ממייסדי קרן המלך פייסל ומשמש כיושב ראש של מרכז המלך פייסל למחקר ולימודים אסלאמיים. בין השנים 1977–2001 שימש כמנהל סוכנות המודיעין הסעודית. כיהן כשגריר סעודיה בארצות הברית ובבריטניה. פעיל בקידום היוזמה הסעודית.

אודות
-----

נולד ב-15 בפברואר 1945 במכה. הוא בנו השמיני, והצעיר ביותר, של המלך פייסל. הוא למד בבית ספר יסודי וחטיבת ביניים בעיר טאיף. בגיל 14 נסע לפרינסטון שבארצות הברית, שם למד בתיכון לורנסוויל (Lawrenceville School), וסיים את לימודיו בשנת 1963. הוא המשיך ללימודים באוניברסיטת ג'ורג'טאון, אותם סיים בשנת 1968. אחר כך המשיך ללימודים באוניברסיטת לונדון, באוניברסיטת קיימברידג' ובאוניברסיטת פרינסטון.

כשחזר לסעודיה, החל לשמש כסגן של בן דודו כמאל אדהם (אנ'), שהיה מנהל סוכנות המודיעין הסעודית, ואחר כך החליף אותו בתפקיד. הוא שימש בתפקיד במשך 23 שנים, בשנים 1979–2001. הוא עזב את התפקיד כעשרה ימים לפני פיגועי 11 בספטמבר.

בשנת 2003 מונה לשגריר סעודיה בבריטניה ובאירלנד, תפקיד שמילא עד שנת 2005. בשנת 2005 מונה לשגריר בארצות הברית, וכיהן בתפקיד זה עד 11 בדצמבר 2006.

הוא קידם את יוזמת השלום הערבית במספר פעילויות, בין השאר בכתבה בעיתון "הארץ" בשנת 2014, ובראיון בשנת 2015.

לקריאה נוספת
------------

* לורנס רייט, "המגדלים הגבוהים: 11 בספטמבר, אלקאעידה וכישלון המודיעין האמריקני", כנרת זמורה ביתן, 2007. לפי אינדקס בסוף הספר, עמ' 496 (שם הוא מופיע: **טורקי, הנסיך, בנו של המלך פייסל בן עבד אלעזיז**)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תורכי אל-פייסל** בוויקישיתוף
* אתר למנויים בלבד חמי שלו, הנסיך הסעודי טורקי אל-פייסל: בעבר הערבים היו אומרים לא, היום ישראל היא סרבנית השלום, באתר הארץ, 30 בספטמבר 2015
* אתר למנויים בלבד הנסיך הסעודי טורקי אל-פייסל, הנסיך הסעודי טורקי אל-פייסל: יוזמת השלום הערבית תקפה מתמיד, באתר הארץ, 7 ביולי 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  נקרא גם **תורכי בן פייסל אל סעוד**.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011045659205171
* GND: 1195190387
* VIAF: 4461156919256254970004
* WorldCat (עם VIAF): 4461156919256254970004

 |
**פארק "זריאדיה"** (ברוסית: **Парк Зарядье**) הוא פארק עירוני הממוקם ברובע ההיסטורי "זריאדיה" במרכז מוסקבה ליד הכיכר האדומה. הפארק נפתח ב-9 בספטמבר 2017 במעמד נשיא רוסיה ולדימיר פוטין וראש עיריית מוסקבה סרגיי סוביאנין.

הפארק נבנה באתר של מלון רוסיה שהיה אחד מבתי המלון הגדולים בעולם לפני שנהרס. בניית הפארק החלה באפריל 2015 והפארק נפתח לציבור בספטמבר 2017 במלאת 870 שנה לעיר מוסקבה. 

הפארק ממוקם על שטח של 13 הקטאר. המאפיין העיקרי של הפארק הוא שרוב האובייקטים שלו "מוסתרים" מתחת לנוף. כל השטח של הפארק חולק לארבעה אזורי אקלים: יער, ערבה, טונדרה, ומישור הצפה.

בפארק אמפיתיאטרון, אולם קונצרטים, מרכז מדיה, מוזיאון תת-קרקעי, מערת קרח, ו"גשר צף" עם נוף לקרמלין. בפארק יש גם 430 מקומות חנייה בחנייה תת-קרקעית.

פארק זריאדיה נכלל ברשימת 100 המקומות המדהימים ביותר בעולם של מגזין טיים לשנת 2018

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

ראו גם
------

* אולם קונצרטים זריאדיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פארק זריאדיה** בוויקישיתוף
* פארק זריאדיה, ברשת החברתית פייסבוק
* פארק זריאדיה, ברשת החברתית אינסטגרם
* אתר הפארק

הערות שוליים
------------

1. ↑
**פראמפאנל** (שם מסחרי **פייקומפה**, Fycompa) היא תרופה אנטי-אפילפטית הפועלת כאנטגוניסט (פרמקולוגיה) לא מתחרה (non-competitive antagonist) של קולטן.

פראמפאנל הוכחה כיעילה בטיפול בפרכוסים חלקיים עמידים לתרופות בשלושה ניסויים קליניים (שלב 3) חשובים ואושרה לשיווק בשם המסחרי פייקומפה על ידי הסוכנות האירופית לתרופות. המינון היעיל המינימלי הוא 5 מ"ג ביום. המינונים 7 ו-1 מ"ג ביום מספקים ערך טיפולי גבוה יותר עם עלייה דומה בתופעות לוואי. סחרחורת וישנוניות/טשטוש/עייפות הם תופעות הלוואי הנפוצות ביותר בקשר למינון. התרופה מאושרת לשימוש על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי כדי לשלוט בפרכוסים חלקיים אצל אנשים שיש להם אפילפסיה והם בני 12 ומעלה. חקרו את פראמפאנל לשם טיפול במחלות אחרות, כולל מחלת פרקינסון.

פרמקוקינטיקה
------------

לפראמפאנל יש זמן מחצית חיים ארוך של בערך 105 שעות. התרופה קשורה ב-95% לחלבון פלזמה. התרופה פיקומפה פועלת על קולטנים של המעביר העצבי גלוטמט, ובייחוד קולטנים מסוג AMPA. היא לא משפיעה על אנזימים P450. כ־70% מן המינון מופרש בצואה ו- 30% בשתן. פחות מ-2% מן המינון מופרש ללא שינוי לשתן.

תופעות לוואי
------------

בניסויים קליניים נסבלה פראמפאנל, בדרך כלל, בצורה טובה למרות שמקרים של תופעות לוואי עלו בהתאם למינון. לא הייתה עלייה של תופעות לוואי קשות בהשוואה לפלצבו. על פי FDA תופעות הלוואי השכיחות ביותר של פראמפאנל, כפי שדווחו על ידי אנשים שנטלו את התרופה בניסויים קליניים היו: סחרחורת, ישנוניות, עייפות, אי שקט, זיהום בדרכי הנשימה העליונות, עלייה במשקל, ורטיגו (רפואה), אטקסיה, הפרעה בשיווי משקל, חרדה, ראייה מטושטשת, דיסארתריה (דיבור חלש איטי ולא מתואם), חולשה, תוקפנות ושינה מרובה.

במארז התרופה יש אזהרה לרושמי התרופה ולנוטלים אותה על סכנה לאירועים נוירו-פסיכיאטריים חמורים. כמה אירועים כאלה דווחו כקשים ומסכני חיים. מחשבות אלימות או התנהגות מאיימת (כולל מחשבות רצחניות) היו אצל כמה חולים. חולים ומופלים חייבים לדווח מיד על שינויים בהתנהגות שאינם אופייניים לחולה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פראמפאנל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Rogawski MA, Hanada T. Preclinical pharmacology of perampanel, a selective non-competitive AMPA receptor antagonist. Acta Neurol Scand 2013;127 (Suppl. 197): 19–24.
2. ↑  Rogawski, M. (2011), Revisiting AMPA receptors as an antiepileptic drug target
3. ↑  "European Medicines Agency Report on Perampanel".
4. ↑  Gottwald MD, Aminoff MJ (ביולי 2008). "New frontiers in the pharmacological management of Parkinson's disease". *Drugs Today*. **44** (7): 531–45. doi:10.1358/dot.2008.44.7.1217105. PMID 18806903. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
5. ↑
6. ↑  על פייקומפה, על פייקומפה
7. ↑

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**יורם בר** (10 בינואר 1966 - 31 במרץ 1995) היה עיתונאי ומבקר מוזיקה במקומון הירושלמי כל העיר.

ביוגרפיה
--------

יורם בר החל לכתוב ב"כל העיר" ב-1985 וכתיבתו התרכזה בביקורת מוזיקה בעיקר של רוק ופאנק (Punk). במסגרת זאת סיקר וקידם להקות ירושלמיות בנות העת כנושאי המגבעת (שהסולן שלה, אהד פישוף ביקר גם הוא מוזיקה באותו עיתון), 3-ח', "סרטן השד", "או-באן" (שסולניתה הייתה דנה ברגר) ו"היפוכונדריה" (איגי וקסמן). כמו כן סיקר לראשונה להקות בסגנון הגראנג' שלא היו ידועות אז כלל בארץ ולהקות ישראליות חדשות כמו "מודוס", "המימד הרביעי", "ארוזיה" (בהנהגת זמרת האופרה אפרת רותם) ועוד. כמבקר מוזיקה סיקר גם הופעות רוק במועדון פרגוד הירושלמי ובמועדונים הבולטים של תל אביב בשנות השמונים ותחילת שנות התשעים: הפינגווין, קולנוע דן, ליקוויד ורוקסן. בנוסף, כתב טורים אודות אנשיה המוזרים של העיר, כתיבה שהתאפיינה במבט הומניסטי וחומל וטורים שנכתבו מנקודת מבטה של כלבתו לירה.

בר התגייס לגרעין נח"ל וכמה חודשים אחרי הטירונות חלה לראשונה בסרטן ושוחרר. הוא החלים והחל לכתוב ב"כל העיר". ב-1994, לאחר עשר שנות יצירה, חזרה המחלה בשנית והוא נפטר בגיל 29.

בשנת 2009 העלתה אמו את כתבותיו לאתר אינטרנט.

יואב קוטנר כתב עליו:

> 
> במחצית השנייה של שנות השמונים היה יורם בר אחד מעיתונאי הרוק המעניינים והחשובים ביותר בארץ. הוא כתב במקומון כל העיר הירושלמי על האמנות והתרבות שנמצאת בשוליים ובעיקר על מוזיקת רוק מהארץ ומחו"ל. הייתה לו אהבה מיוחדת לפאנק ולכל מה שמריח מאנטי-ממסדיות. אמנם קשה למדוד איזו השפעה הייתה לכתבות שלו על הסצנה הירושלמית ועל המוזיקה הישראלית, אבל תחושת השליחות שלו והמחויבות הבלתי מתפשרת לנושא הייתה מדבקת ומרגשת ובוודאי נתנה רוח גבית לאותם יוצרים רבים שכמעט איש לא שם לב אליהם. לצד מיכאל רורברגר בהעיר לא היה נאמן ממנו לנושא קידום מוזיקה אלטרנטיבית ולא ממוסחרת בארץ.
> 
> 
> 
> — יואב קוטנר
>

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר rockbar כל כתבות ביקורת המוזיקה של יורם בר וריכוז הכתבות אודותיו
* בן שלו, עכבר העיר, מותו של מבקר מוזיקה, באתר הארץ, 7 באוגוסט 2009
* Rockbar באתר Facebook

הערות שוליים
------------

1. ↑  מדברים על יורם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299815205171
* ISNI: 0000 0000 7712 0749
* VIAF: 107502798
* WorldCat: viaf-107502798

 |
**מכבי חולון נשים** היא מועדון כדורגל מהעיר חולון שבישראל. הקבוצה שיחקה בליגת העל בכדורגל נשים החל מעונת 1999/2000 אך בתום עונת 2020/2021 ירדה לליגה הלאומית. מכבי חולון זכתה עד כה ב-9 גביעים (שיא ישראלי), מהם 8 ברציפות, החל מעונת 2002/2003 וב-6 אליפויות בליגה הבכירה.

היסטוריה
--------

הקבוצה נוסדה בשנת 1999 והצטרפה לליגת הנשים החל מעונתה השנייה. בשנים הראשונות דשדשה הקבוצה בתחתית הטבלה אך לאחר התפרקות קבוצות הפועל ומכבי תל אביב בתום עונת 2001/2002, השחקניות הבכירות מקבוצות אלו ובראשן סילבי ז'אן הצטרפו לקבוצה.

בעונת 2002/2003 זכתה הקבוצה בדאבל ראשון כשהיא מקדימה את מכבי חיפה בשני המפעלים. מכבי חיפה התפרקה בעונה שלאחר מכן ושחקניות רבות ממנה הצטרפו לקבוצה. בעונה זו לא התקיימה ליגה סדירה ומכבי חולון זכתה בגביע המדינה.

הקבוצה הפכה לדומיננטית באופן מוחלט והחל מעונת 2004/2005 זכתה בחמישה דאבלים רצופים כשהיריבה העיקרית שלה על התארים היא קבוצת אס"א תל אביב. בגביע השמיני ברצף זכתה הקבוצה בעונת 2009/2010 אך בעונה זו הפסידה את האליפות לאס"א תל אביב.
בעונת 2012/2013 זכתה הקבוצה בגביע התשיעי שהיה גם התואר האחרון בו זכתה הקבוצה עד היום.

בעונת 2020/2021 לא הצליח המועדון להעמיד קבוצה ובסופו של דבר החליטה ההתאחדות להפסיק את פעילותה בעונה זו. בתום העונה ירדה לליגה הלאומית.

הופעות באירופה
--------------

בשנת 2006 שיחקה מכבי חולון בשלב הבתים של ליגת האלופות לנשים שהתקיים באוקראינה. מכבי חולון הוגרלה לבית עם אלופת אוקראינה - צ'רינגוב, אלופת קפריסין - א.י.ק קוקינוחוביאון פמגוסטה, ואלופת יוון, פאוק. את הטורניר החלה מכבי חולון עם תיקו 1-1 נגד אלופת יוון פאוק, סילבי ז'אן כבשה את השער למכבי חולון. במחזור השני של שלב הבתים פגשה מכבי חולון את הקבוצה החלשה בבית א.י.ק קוקינוחוביאון פמגוסטה, וניצחה אותה 5-0. סילבי ז'אן כבשה שלושער ופחימה סיון הוסיפה צמד. במחזור האחרון של שלב הבתים הפסידה מכבי חולון לאלופת אוקראינה צ'רינגוב בתוצאה 3-0, סיימה שנייה בבית והודחה מליגת האלופות לנשים.

תארים
-----

* **אליפויות**: 6
	+ 2002/2003, 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009

* **גביעים**: 9
	+ 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009, 2009/2010, 2012/2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  נשים: חולון השלימה דאבל, באתר וואלה!‏, 27 במאי 2003
**קרפדה במאורה** הוא מאכל מסורתי של המטבח האנגלי עשוי נקניקיות אפויות בבלילת פודינג יורקשייר, המוגש לרוב לצד ירקות ורוטב בשר עם בצל, לעיתים גם עם מחית תפוחי אדמה או טוגנים.

מקור שמו של המאכל אינו ודאי. בין השאר נטען כי השם מתאר את מראהו של המאכל, הנראה כקרפדה המציצה מהמאורה. אמנם המאכל כפי שהוא מוגש היום אינו נראה כך, אך במקורו לא הוכן מנקניקיות אלא ממגוון סוגי בשר (בין השאר בשר בקר, בשר כבש, כליות ועוד) שהונחו במרכז הבלילה, וניתן היה לדמותו לקרפדה האורבת לציד, כשרק חלק מגופה גלוי מחוץ למאורה.

הכנת המאכל מצריכה הלהטת תבנית אפייה בתנור, הכנסת הנקניקיות והבלילה לתבנית הלוהטת ואפייה למשך כמחצית שעה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קרפדה במאורה** |

* דורעם גונט, עכבר העיר אונליין, קרפדה במאורה, באתר הארץ, 25 במאי 2008
* מתכון מהמאה ה-19 לקרפדה במאורה, מאת Charles Elme Francatelli‏ (1805-1876), עם סטייק וכליות וללא נקניקיות, באתר local food advisor

הערות שוליים
------------

1. ↑  Heritage Dish ... Toad In The Hole, באתר: The British Food Trust
2. ↑  TOAD-IN-THE-HOLE, באתר: world widew ords
**אסטריד רואלנטס** (בצרפתית: **Astrid Roelants**; נולדה ב-18 באפריל 1983), ידועה בשם הבמה שלה **אמירה** (בצרפתית: **Ameerah**), היא זמרת-יוצרת בלגית, שבסיסה בלוס אנג'לס שבארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

אמירה גדלה על ידי הוריה המאמצים בלוון. היא ממוצא תנוסאי-אלג'יראי.

בשנת 2003 התמודדה אמירה בעונה הראשונה של תחרות השירה *Idool*. היא הודחה רגע לפני שלב ה"הופעות החיות". בשנת 2004 התמודדה לייצוג בלגיה באירוויזיון 2004 עם השיר "Don't Stop the Music", והגיעה למקום השביעי. עם זאת, הוא נחל הצלחה בקרב ההשמעות ברדיו, ואף נכנס למצעדי הפזמונים במדינה.

בשנת 2009 הפך שירה "The Sound of Missing You" ללהיט בין-לאומי, כשהגיע למקום השלישי במצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי של הבילבורד בארצות הברית. גרסת רמיקס של ויילדבויז פורסמה ב-2010, ונכנסה למצעדי הפזמונים בבלגיה, הולנד ורומניה. באותה שנה השתתפה בהוצאת הסינגל "Freaky Like Me" של הצמד הנורווגיה מדקון. הוא נכנס למצעדי המוזיקה באוסטריה, בלגיה, גרמניה, פולין, רומניה והממלכה המאוחדת. הוא אף הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הנוורוגי.

ב-8 בנובמבר, במהלך תוכנית הרדיו "Kawtar & Keyaert" ב-MNM, נחשפו שמות שבעת המשתתפים בקדם הבלגי לאירוויזיון 2023, שיתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת. בין המתחרים נכללה אמירה. הם נבחרו על ידי צוות מיוחד המורכב ממומחים למוזיקה מטעם VRT בהתייעצות חברות התקליטים ומנהליהם. שירי המועמדים הוכרזו ב-15 בדצמבר יחד עם קטעים קצרים מהם באורך עשרים ושתיים שניות. ב-11 בינואר 2023 ביצעה את שני שיריה לתחרות, "Armageddon" ו-"The Carnival", מול ששת המתמודדים האחרים, וזכתה מהם לביקורות ולמשובים שונים. לבסוף, בחרה את "The Carnival", והמשיכה אתו לשלב הגמר. היא הגיעה למקום החמישי עם 171 נקודות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אמירה, ברשת החברתית פייסבוק
* אמירה, ברשת החברתית אינסטגרם
* אמירה, באתר ספוטיפיי
* אמירה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אמירה, באתר Discogs (באנגלית)
* אמירה, באתר Songkick (באנגלית)
* אמירה, באתר בילבורד (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Schamp, T. (24 במרץ 2008). "Astrid Roelants over haar toekomst als Ameerah". *Zangtalent.be* (בהולנדית). אורכב מ-המקור ב-20 בספטמבר 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Hunter Falls en Ameerah" (in nl). *Eurosong 2023*. 11 January 2023. Eén. .
3. ↑  Walschaers, Evi (11 בינואר 2023). "Oud-buurjongen van Eurosongkandidate Ameerah start fanclub: "Zijn samen opgegroeid in Leuven"". *VRT NWS* (בהולנדית). נבדק ב-11 בינואר 2023. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Eurosong 2023 : portrait d'Ameerah". *L'Eurovision au Quotidien* (בצרפתית). 11 בינואר 2023. נבדק ב-11 בינואר 2023. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  Paelinck, Gianni (8 בנובמבר 2022). "Nog eens Tom Dice op het Songfestival of wordt het Loredana? Deze 7 kandidaten wagen hun kans in Eurosong 2023". *VRT NWS* (בהולנדית). נבדק ב-11 בינואר 2023. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  "Ameerah met 'The Carnival' in finale 'Eurosong 2023'". *Songfestival.be* (בהולנדית). 11 בינואר 2023. נבדק ב-11 בינואר 2023. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: e7c811c5-db64-43ab-a6f4-cb58f1fa2a4f

 |