recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ריצ'רד ברידג'ס ביצ'י** (באנגלית: **Richard Brydges Beechey**‏; 1808 – 14 במרץ[דרוש מקור] 1895) היה צייר ואדמירל בצי המלכותי.

ביוגרפיה וקריירה
----------------

ריצ'רד ביצ'י נולד לשני ציירים בריטים, סר ויליאם ביצ'י ואשתו השנייה, אן ג'זופ. אחיו כללו את האדמירל והצייר הבריטי פרדריק ויליאם ביצ'י, את הצייר והחוקר הנרי ויליאם ביצ'י ואת הצייר ג'ורג' דאנקן ביצ'י.

ריצ'רד ביצ'י הצטרף לצי המלכותי בגיל 14, ובסופו של דבר עלה לדרגת אדמירל. כמו אביו וכמה מאחיו, הוא היה צייר מהולל, שתיעד נמלים וסצנות ימיות שונות.

לאחר שסיים המכללה הימית המלכותית, בפורטסמות', הפליג ביצ'י באוניה "בלוסום" בפיקודו של אחיו פרדריק ויליאם ביצ'י, אל האוקיינוס השקט, שהמשיכה למצר ברינג כדי לנסות לתמוך במשלחת של ג'ון פרנקלין.

הוא הועלה לדרגת סגן בשנת 1828. לאחר מכן שירת בים התיכון, ובשנת 1835 הועבר לביצוע סקר באירלנד. הוא התמנה לקצין בשנת 1846, ואז בשנת 1851 הועלה לדרגת סרן. בשנת 1879, הרבה אחרי סיום הקריירה הימית הפעילה שלו, הוא הועלה לדרגת סגן אדמירל.

לאחר פרישתו מחיל הים בשנת 1864, הוא התיישב באירלנד, התגורר שנים רבות במונקסטאון, ובהמשך בפמברוק רוד, דבלין. הוא הציג באופן קבוע ציורים של נושאים ימיים באקדמיה המלכותית היברניאן בדבלין. הם העניקו לו תואר כבוד בשנת 1868.

בשנת 1877 בערך, הוא התיישב בפלימות'.

משפחה
-----

בשנת 1844 התחתן עם פרידסוויד מריה מור סמית' ונולדו לו שתי בנות, אנני ביצ'י ופרידסוויד ביצ'י. בשנת 1882, בתו פרידסוויד הייתה האישה הראשונה שזכתה בפרס שפתרה בעיות שחמט. ספרה "פריחת השחמט" ראה אור בשנת 1883, ואחריו "פירות שחמט" בשנת 1884, אותו כתבה יחד עם בעלה, תומאס ב. רולנד.

בשנת 1888, כשלוש שנים לאחר מות אשתו הראשונה, התחתן ביצ'י עם פרנסס, בתו של הכומר אננסלי סטיוארט ממכללת טריניטי, דבלין.

ביצ'י נפטר בפלימות' ב־8 במרץ 1895.

גלריה
-----

* בקרחונים בקרחונים
* ספינה בים ספינה בים
* "אורפאוס" "אורפאוס"
* הטענת ספינה הטענת ספינה
* מזג אוויר סוער מזג אוויר סוער
* האוניה בומבי נשרפת האוניה בומבי נשרפת
* קרב הנילוס קרב הנילוס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריצ'רד ברידג'ס ביצ'י** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  William Richard O'Byrne, Beechey, Richard Brydges, **A Naval Biographical Dictionary**
2. ↑  Rée, Peta. "Beechey, Henry William". *Oxford Dictionary of National Biography* (online ed.). Oxford University Press
3. ↑  Richard Brydges Beechey, Irish Marine Artist: Biography, Paintings of Naval Ships, www.visual-arts-cork.com
4. 1 2  Richard Brydges Beechey, Amateur - Irish Artists, www.libraryireland.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* DAAO: richard-brydges-beechey
* DSI: 4394
* FNZA: 1085
* ISNI: 0000 0000 6706 1829
* LCCN: nr91039928
* RKD: 5580
* SNAC: w63z20tx
* Trove: 1276725
* ULAN: 500116922
* VIAF: 41699248
* WorldCat: lccn-nr91039928

 |
**מבנה משרד התחבורה היבשתית של גאורגיה הסובייטית** בטביליסי (בגאורגית: **საქართველოს საავტომობილო გზების სამინისტროს შენობა**) הוא בנין בעל מבנה ארכיטקטוני ייחודי בטביליסי. הוא תוכנן על ידי האדריכל גיאורגי צ'אחווה (გიორგი ჩახავა) עבור המשרד לתחבורה יבשתית של גאורגיה הסובייטית, ובנייתו נסתיימה בשנת 1975.

היסטוריה
--------

בשנות השבעים כיהן צ'אחווה כשר לתחבורה יבשתית של גאורגיה הסובייטית. לכן, הוא היה גם הלקוח וגם התכנן הראשי של הפרויקט. עקב היותו השר הממונה על הנושא הוא בחר את המיקום האידיאלי עבור המבנה במקום הבולט והאטרקטיבי ביותר בטביליסי באותם ימים.

האדריכל
-------

צ'אחווה נולד בשנת 1923 בטביליסי. בשנת 1941 הוא סיים את חוק לימודיו בבית הספר התיכון. לאחר מכן גויס לצבא האדום והשתתף במלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה למד בפקולטה לאדריכלות באוניברסיטה הפוליטכנית של טביליסי. הוא סיים את לימודיו בשנת 1949. מאותה תקופה עבד כאדריכל בסטודיו משלו והוציא לפועל פרויקטים בגאורגיה, אוקראינה, אוזבקיסטן, טג'יקיסטן, אפגניסטן ולוב.

בתקופת פעילותו קיבל צ'אחווה מספר פרסים ותעודות הוקרה, ביניהם: תעודה מאיגוד האדריכלים של ברית המועצות (נוסד ב-1932), העיטור הממלכתי של מועצת הקומיסרים העממיים של ברית המועצות בשנת 1983 ומדליה מאיגוד האדריכלים של גאורגיה - "עיטור מיוחד לאדריכלות". בשנת 1991 הוא הפך לחבר כבוד באקדמיה הבינלאומית לארכיטקטורה אוריינטלית.

המבנה
-----

האתר המיוער שוכן בפרוורי העיר טביליסי על גדת נהר הקורה, על מדרון תלול, היורד ממערב למזרח. חלק גדול של המבנה מוגבה מעל פני הקרקע. את המבנה ניתן לראות ממרחק ושלושה כבישים מרכזיים המובילים מטביליסי צפונה חולפים בסמוך למבנה. ניתן להגיע למבנה דרך הקצה הגבוה שלו או הקצה הנמוך.

המבנה כולל קומות בטון בצורת תיבות המונחות זו על זו שתי וערב. חמישה חלקים, שכל אחד מהם מהווה שתי קומות. בסך הכל שמונה קומות (שתי הקומות הלפני אחרונות נמצאות בשני חלקים מקבילים. שלושה חלקים פונים ממזרח למערב ושני החלקים הנותרים, המונחים במאונך אליהם, פונים מצפון לדרום.

אדריכלות
--------

המבנה בנוי בסגנון אדריכלות קונסטרוקטיביסטית ומהווה אחת מהדוגמאות המובהקות לסגנון בנייה זה בטביליסי. אחד ממבקרי האכיטקטורה בהניו יורק טיימס תיאר את המבנה: 

> 
> הלבנות תמוכות הכבדות של המבנה, הצומחות מתוך מדרון בין שני כבישים ראשיים, משקפות את המשיכה של העידן הסובייטי לקנה מידה הרואי. ... הקומפוזיציה של הצורות המשולבות, הדומה לטור של גשרים, ומזכירות עבודה של התנועה המטבוליסטית (Metabolist Movement) היפנית של שנות השישים ותחילת שנות השבעים, מלמדת כי האדריכלים הסובייטים לא פעלו בוואקום אינטלקטואלי
> 
> 
> 
> — הניו יורק טיימס 
>

קישורים חיצוניים
----------------

  

* אתר האדריכל גיאורגי צ'אחווה (באנגלית)
* האתר הרשמי משרד התחבורה היבשתית של גאורגיה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניקולאי אואורואוסוף, האדריכלים הסובייטים וארמונותיהם, הניו יורק טיימס, 15 במאי 2007 (באנגלית)
**שלטון המיעוט**, המכונה גם "שלטון האליטות", הוא מצב שבו קיימת קבוצה בעלת עליונות פוליטית, כלכלית או תרבותית, השולטת במדינה או באזור מסוים, אף על פי שהיא מייצגת רק חלק קטן מהאוכלוסייה הכללית. בדרך כלל קבוצה כזו היא קבוצה אתנית בעלת מאפייני גזע, לאום, דת או תרבות, והיא מחזיקה בכמות בלתי מידתית של מוקדי כוח.

במחקרים אחדים נטען שקיים שלטון מיעוט של האדם הלבן בתוך המערכת הבינלאומית, והם מכנים תופעה זו "אפרטהייד עולמי". האנתרופולוג ויליאם הבילנד ערך מחקר בשנת 1993 על פערי ההכנסות והכוח הכלכלי בין לבנים ושחורים ברחבי העולם, ומצא ש-71% מכלל הרווחים הכלכליים בעולם נעשים על ידי אירופאים ממוצא לבן. נשיא דרום אפריקה תאבו מבקי השתמש במונח "אפרטהייד עולמי" בנאום מפורסם משנת 2002.

תופעת שלטון המיעוט באפריקה לא מוגבלת ללבנים. הדוגמה המפורסמת ביותר של שלטון מיעוט באפריקה היא שלטון שבט הטוטסי ברואנדה ובבורונדי.

ישנם מקרים נוספים של מצבים בהם קבוצת מיעוט תופסת את רוב העמדות הכלכלית, ומשיגה עוצמה כלכלית גבוהה יותר מרוב האוכלוסייה. הדוגמאות הבולטות הן של יוצאי דרום אסיה במזרח אפריקה, והסינים באינדונזיה ומלזיה.

דוגמאות לשלטון המיעוט
---------------------

בדוגמאות הבאות מתוארים מצבים בהיסטוריה שבהן מיעוט שלט במדינה, או שקבוצת מיעוט הייתה בעמדת כוח כלכלית או פוליטית יחסית לשאר האוכלוסייה, וכך שלטה בפועל במדינה.

* אפריקאנרים בדרום אפריקה וברודזיה, הנקראת כיום זימבבואה.
* המיעוט ההאשמי על הרוב הפלסטיני בירדן.
* אסייתים מזרח-אפריקאים בקניה, באוגנדה, בטנזניה ובמלאווי.
* מולאטים בהאיטי וג'מייקה.
* קריאולים ממוצא לבן במקסיקו ובארצות אחרות באמריקה הלטינית.
* הולנדים באינדונזיה.
* אוסטרים באימפריה האוסטרו-הונגרית.
* יוצאי אנגליה, בעיקר פרוטסטנטים, באירלנד בתקופה שלפני הכרזת מדינת אירלנד החופשית.
* רוסים במרכז אסיה, בעיקר בקזחסטן ובטורקמניסטן.
* שבט הטוטסי ברואנדה ובבורונדי.
* ערבים סונים ממוצא הוואלה במדינות המפרץ הפרסי.
* ברהמינים בהודו.
* יוונים במצרים, בתקופת תלמי הראשון.
* עלווים בסוריה.
* ערבים סונים בעיראק, בתקופת סדאם חוסיין.
* לבנים באזורים באמריקה הלטינית בהם יש רוב של מסטיסים ומולאטים.
* מסטיסים וסינים בפיליפינים.
* מסטיסים ומוסלמים במזרח טימור.
* חמולות ממוצא שריפי, מוריסקו ואנדלוסי במרוקו.
* שחורים ממוצא אמריקאי בליבריה.
* יוצאי הודו באיי פיג'י.
**ריצ'רד פ. ברקנרידג'** (באנגלית: **Richard P. Breckenridge**) הוא קצין בדימוס בדרגת תת-אדמירל בצי ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כסגן מפקד פיקוד כוחות הצי.

ביוגרפיה
--------

ברקנרידג' גדל במארשפילד שבמסצ'וסטס. ב-1982 סיים תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה מהאקדמיה הימית של ארצות הברית, התגייס לצי והוכשר כקצין צוללות.

שירת בצוללת התקיפה "האמרהד", בשנים 1990–1993 שירת בצוללת הטילים הבליסטים "פלורידה" ובשנים 1995–1997 שימש סגן מפקד צוללת התקיפה "פילדלפיה". מינואר 2001 עד פברואר 2004 פיקד על צוללת צוללת התקיפה "ממפיס", במהלך שירותו הוצבה הצוללת במפרץ הפרסי משך שישה חודשים בתמיכה ל"מבצע חופש לעיראק". בהמשך שירותו פיקד על פלגת הצוללת הרביעית ובאוגוסט 2011 מונה למפקד קבוצת הצוללות השנייה.

תפקידי המטה שלו כללו בין היתר עוזר למזכיר ההגנה. עוזר למנהל תוכנית ההנעה הגרעינית של הצי, ראש מטה אגף משאבים ומבנה הכוח במטות המשולבים, סגן ראש מחלקת לוחמת הצוללות וראש מחלקת לחימה תת-ימית במטה הצי. בינואר 2014 מונה לראש מחלקת שילוב לוחמה במטה הצי.

בספטמבר 2015 קודם לדרגת תת-אדמירל מונה לסגן מפקד פיקוד כוחות הצי. הוא שירת בתפקיד עד נובמבר 2017.

לאחר פרישתו מונה לסגן נשיא לענייני פרויקטי הצי וחיל הנחתים בחברת נורת'רופ גראמן.

ברקנרידג' בעל תואר שני בהנדסת אקוסטיקה ובהנדסת אלקטרוניקה מבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריצ'רד ברקנרידג'** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר צי ארצות הברית
* ביוגרפיה באתר navsource.org

הערות שוליים
------------

1. ↑  היסטוריית הצוללת ממפיס באתר uscarriers.net

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ריצ'רד ברקנרידג'"**.
שלט רחוב בדרך יפו בחיפה
שלט רחוב ביפו. השם הוא ראשי התיבות לבנק אנגלו-פלשתינה
תצוגה של מגוון שלטי רחוב ברחוב אגריפס בירושלים
שלט רחוב על שם יועזר איש הבירה ביפו
שילוט משולב לרחוב רמב"ם בתל אביב
שלט רחוב בגטבורג שוודיה
**שלט רחוב** הוא סוג של תמרור המשמש לזיהוי כבישים ורחובות, בדרך כלל עבור כבישים שאינם נחשבים לאוטוסטרדות. ניתן למצוא שלטי רחוב בצמתים, בדרך כלל בזוגות המאפשרים זיהוי הרחובות משני מעברי הכביש והמדרכה. שלטי רחוב מודרניים מורכבים על עמודי חשמל או על עמודים שנוצרו על מנת שיורכבו עליהם השלטים. כן ניתן למצוא אותם תלויים מעל צמתים בעזרת תומכת ממעל כמו חוטים או על פילונים. עד לסביבות 1900, שלטי הרחוב היו לעיתים קרובות מורכבים על פינות של מבנים, או אפילו מסותתים במהלך הבנייה, ורבים משלטי הרחוב המיושנים עדיין קיימים בשכונות ותיקות.

תפקיד השלט
----------

שלט רחוב יכול להצביע על מספר הבתים הנמצאים בקרבת מקום, או כמספור על בניין עצמו. בנוסף, הם יכולים להציג מידע כגון: תיאור קצר של הסיבה להענקת שם השלט (דמות היסטורית, אישיות פוליטית או תרבותית, אדם שקשור לזיכרון הקולקטיבי של הקהילה). פרטים על המחוז או הרובע, לעיתים הטקסט הוא רב-לשוני, כפי שבישראל שלטי רחוב רבים מופיעים בשפות עברית, ערבית ואנגלית, בשלט יכול להופיע אזכור ללוגו או לדגל מקומי.

במרבית הרחובות ישנו תמרור בכל צומת המציין את שמו של הכביש או הרחוב. העיצוב והסגנון של השלט תלוי במחוז בו הוא מופיע. בשלט מופיע שם הרחוב ולעיתים גם פרטים נוספים, כגון מספר הבלוק או שמו של רובע בלונדון בו ממוקם הרחוב. שלטים כאלה הם לעיתים קרובות יעד לונדליזם, ושלטים בעלי שם יוצא דופן או מפורסם במיוחד, עלולים להגנב.

עיצוב השלט
----------

בדרך כלל, ערכת הצבעים על השלט משקפת את הסטנדרט המקומי (למשל, אותיות לבנות על רקע ירוק נפוצים ברחבי ארצות הברית). עם זאת, במקרים מסוימים, צבע השלט יכול גם לספק מידע. דוגמה אחת ניתן למצוא במיניאפוליס, מינסוטה. בתוך גבולות העיר, כל עורקי הכבישים העיקריים משתמשים בשילוט כחול, כבישי צפון-דרום משתמשים בשילוט ירוק, ומזרח-מערב בשילוט בצבע חום. במקומות אחרים, לעיתים משתמשים בשלטים בגוון כחול או לבן כדי לציין כבישים פרטיים.

שלטי רחוב יכולים להיות מיוצרים בעזרת מגוון רחב של חומרים: מתכת, אבן, קרמיקה, ועוד.

הלוגו של תוכניות הטלוויזיה Sesame Street ורחוב סומסום הוא שלט רחוב עם שם הרחוב עליו.

ראו גם
------

* שמות רחובות בישראל
* תמרור

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שלט רחוב** בוויקישיתוף
* תמונות של שלטי רחוב בארצות הברית
* שלט רחוב מגרמניה הנאצית: "יהודים אינם רצויים כאן", באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
* שלטי רחוב מתוך אתר שלטי רחובות ומספרי בתים האולטימטיבי
מתוך סרטון הפתיח של "האפי מדיסון"
**אולפני האפי מדיסון** (באנגלית: **Happy Madison Productions**) היא חברת הפקות בארצות הברית לתוכני קולנוע וטלוויזיה, אותה הקים ב-1999 השחקן והקומיקאי האמריקאי-יהודי אדם סנדלר. שמה של החברה הוא שילוב שמותיהם של שניים מסרטיו המוקדמים של סנדלר, "האפי גילמור" (1996) ו"בילי מדיסון" (1995). בלוגו החברה מופיעה תמונתו של אביו המנוח של אדם סנדלר, סטנלי סנדלר החובט בכדור הגולף שעליו לוגו החברה, שובר את המסך ואומר "teriffic" (מצוין).

רובם המכריע של הסרטים בהם כיכב סנדלר מאז הקמת החברה הופקו בידיה, כאשר ברובם גם לקח סנדלר עצמו חלק פעיל בתהליך ההפקה. עם זאת, החברה לא הפיקה רק סרטים בכיכובו של סנדלר, אלא גם סרטים נוספים, כדוגמת "ג'ו דירט", "בית השפנפנות" או "פול בלארט: שומר קניון".

הסרטים "נער המים" ו"זמר החתונות" משנת 1998 נתנו דחיפה קדימה לקריירה הקולנועית של סנדלר ולקריירת ההפקה שלו. הוא הפיק את "נער המים" ואף כתב את התסריט בשיתוף עם טים הרליהי. הסרט הצליח הצלחה כבירה בקופות, וגרף רווחים המסתכמים ביותר מ-160 מיליון דולר בארצות הברית בלבד. מלבדו, אף הסרט "זמר החתונות" גרף רווחים קופתיים של למעלה מ-100 מיליון דולר. בעקבות ההצלחה החליט סנדלר להקים את חברת "האפי מדיסון".

משרד ההפקות של החברה נמצא בקליפורניה במתחם האולפנים של חברת סוני, בעוד שמשרדי התאגיד נמצאים במנצ'סטר שבניו המפשייר ומנוהלים בידי אחיו של אדם סנדלר, סקוט.

חברת הבת של "האפי מדיסון", "מדיסון 23 הפקות" (Madison 23 Productions) עוסקת בהפקת סרטי דרמה, לעומת חברת האם המפיקה יותר סרטים קומיים. ההפקה הראשונה של "מדיסון 23" הייתה הסרט "שמור עלי" בכיכובם של סנדלר ושל דון צ'ידל.

בחלק גדול מהסרטים של אולפני מדיסון מככבים חבריו של אדם סנדלר: רוב שניידר ("הג'יגולו מת מצחוק", "חתיכה בהפתעה", "חיה רעה"), דייוויד ספייד ("דיקי רוברטס: ילד פלא לשעבר", "Joe Dirt", "The Do-Over"), קווין ג'יימס ("פול בלארט: שומר קניון", "שומר גן החיות", "הנה בא הבוקס"), וכריס רוק ("The Week Of", "משחק מכור"). כולם אף מככבים ביחד בסרט "מגודלים" ובסרט ההמשך "מגודלים 2".

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של האפי מדיסון (באנגלית)
* האפי מדיסון, באתר של אדם סנדלר (באנגלית)
* האפי מדיסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרטי החברה באתר New Hampshire Department of State

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 300841992
* WorldCat: viaf-300841992

 |
**מבנה תכולת העבודה** או **WBS** (ראשי תיבות באנגלית של: **W**ork **B**reakdown **S**tructure) בניהול פרויקט הוא מסמך תכנון ומעקב שמנהלי הפרויקט יוצרים בעזרת צוות הפרויקט בשלב התכנון שלו. יצירת מבנה תכולת העבודה היא מתודה מרכזית בשלב התכנון של הפרויקט כפי שמפורט במהדורות השונות של ספרי PMBOK.

יצירת המבנה הוא תהליך בו מתייחסים אל תוצריו של הפרויקט או של אחד משלביו, ומחלקים את העבודה הנדרשת לביצוע התוצרים לחבילות עבודה שניתן לאמוד ברמת דיוק גבוהה את המשאבים הדרושים להן, מבחינת זמן עבודה ועלות. תוצר התהליך הוא מסמך "מבנה תכולת העבודה" (WBS), שנכנס למסמכי ניהול הפרויקט ומשמש כתשומה לתהליכים נוספים במהלך מחזור החיים של הפרויקט.

תהליך העבודה על מבנה תכולת העבודה
---------------------------------

התשומות ליצירת ה-WBS הן: תיאור תכולת העבודה (SOW), מסמכי דרישות לפרויקט ונוהלי תהליכים ארגוניים שונים.

במסמך תיאור תכולת העבודה נעזרים משום שהוא מכיל תיעוד של כלל תוצרי הפרויקט, מהם אפשר לגזור את המשימות שדרושות לביצועם. 

במסמכי דרישות לפרויקט מפורטות הדרישות הטכניות, רמת האיכות המצופה או כל הנחיה נוספת שקשורה לתוצרי הפרויקט שניתן לגזור מהן משימות להתייחסות.

בנוהלים ארגוניים שונים שיכולים להשפיע על יצירת ה-WBS, ניתן למצוא שיטות עבודה, לקחים שנלמדו מפרויקטים קודמים, תבניות עבודה מפרויקטים קודמים, ועוד.

את ה-WBS נהוג להכין בשיתוף הצוות שיעבוד על הפרויקט או על חלק ממנו, על מנת לקבל תמונה מלאה של חבילות העבודה הנדרשות לביצוע הפרויקט. 

השכבות הגבוהות של המסמך מוגדרות על פי התוצרים העיקריים של הפרויקט ויכולות להשתנות מפרויקט לפרויקט או בין תחומים שונים. את הללו מפרקים למשימות מוכוונות תוצר, ואותן בתורן למשימות קטנות יותר לפי הצורך, עד לרמה של "חבילת עבודה", שהיא יחידת תכולת עבודה מוגדרת ותחומה הניתנת לניהול מבחינת קביעת לוחות זמנים, השמת צוות, הערכת עלויות, איתור סיכונים ובקרה על ביצועה.

מכיוון שה-WBS הוא מסמך יסודי ועל סמך הנתונים המפורטים בו נהוג לתכנן את תוכנית העבודה לפרויקט, המסמך הסופי צריך להכיל את חבילות העבודה שיקיפו את כל תכולת הפרויקט. זאת למעט מבמקרים של פרויקטים גדולים שבהם ניתן להכין מסמכים נפרדים לשלבים שונים בפרויקט, או בפרויקטים המכילים חוסר ודאות שמצריך מחקר נוסף לפני הכנת המסמך.

שיטות להצגת ה-WBS
-----------------

WBS במבנה עץ
את ה-WBS ניתן להציג בצורת עץ, בצורת טקסט או בצורת טבלה.

את החלוקה לחבילות העבודה ניתן לעשות במספר דרכים, לדוגמה: חלוקה לאבני דרך בתהליך, חלוקה לתוצרים, חלוקה לתחומי התמחות, לאתרי פעילות ועוד.

שימושים ב-WBS במהלך הפרויקט
---------------------------

מסמך תכולת העבודה המוכן הוא מסמך מרכזי עבור מנהלי הפרויקט, והוא משמש למספר תשומות ניהוליות במחזור חייו של הפרויקט:

WBS במבנה טבלה
WBS במבנה טקסט
1. אמידת זמנים ועלויות, לעיתים במסמך מילון מבנה תכולת העבודה (WBS Dictionary)
2. יצירת רשימת פעילויות
3. יצירת תרשים גאנט
4. הערכת סיכונים
5. בקרה על ביצוע העבודה
6. בקרת תכנון מול ביצוע
7. תיקוף תוצרים

לקריאה נוספת
------------

* אתר PMI ישראל
* מבוא להנדסת תעשייה, כרך א' (אורכב 28.06.2020 בארכיון Wayback Machine)
* WBS בפורום של גדעון קוך
* WBS באתר PMI

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מבנה תכולת העבודה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  **מדריך גוף הידע בניהול פרויקטים PMBOK Guide**, דיונון
**רובוטיקה אבולוציונית** היא תחום ברובוטיקה העוסק בתכנון של רובוטים בהשראת האבולוציה הביולוגית או תוך יישום של כלים מתמטיים מתחום החישוביות האבולוציונית.

רובוטיקה אבולוציונית היא תחום צעיר ברובוטיקה. העוסקים בתחום זה נמנים עם פי רוב על מוסדות מחקר אקדמיים (חייב אישור) (נכון לינואר 2014).
תחום המקורב מאוד לרובוטיקה אבולוציונית ולעיתים קרובות משפיע עליה הוא A-LIFE - חקר המערכות המלאכותיות המדמות תהליכי חיים.
תחום הרובוטיקה האבולוציונית נחקר לרוב במסגרות מדעיות רחבות ממנו כגון: מדעי המחשב, הנדסה מכנית, הנדסת מערכות, ביולוגיה חישובית.

בקרב מוסדות המחקר הישראליים העוסקים בתחום זה ניתן למנות את אוניברסיטת ת"א ואת אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

מבוא
----

מתוקף הגדרתה, עוסקת הרובוטיקה האבולוציונית בפיתוח של מערכות רובוטיות בהתבסס על ניסוי (בסביבה מציאותית או מדומה) של רובוט אחד או יותר ולאחר מכן תהליכים של שינוי, מיון וברירה בדומה לאבולוציה הביולוגית. רובוטים המתקבלים בשיטה זאת עשויים לקבל צורה או תכונות שלא נצפו מראש על ידי המפתחים ובכך ייחודה של שיטה זו.

**תהליך פיתוח אופייני** של רובוט מתחיל בהפשטה של הרכיב הרובוטי המיועד לפיתוח ומבנהו מתואר באוסף של ערכים מספריים. מספרים אלו מקודדים אל תוכנה בדמותן של מחרוזות מספריות. מחרוזות אלה מכונות כרומוזמים על שום דמיונם למבנה בעל אותו השם בגוף החי. במקביל מחליטים המפתחים על סביבת ניסוי לרובוט ועל שיטת הערכה על פיה ימדד טיבו. תוכנת מחשב המיועדת לכך יכולה על פי הוראה לבצע שינויים מקומיים בערכי המחרוזת המתארת את סכימת הרובוט או אף "לערבב" יחד קטעים ממחרוזות המתארות רובוטים שונים (אך דומים). כעת מתחיל תהליך חזרתי (איטרציה) המכיל מספר שלבים:

* מנסים רובוט אחד (או יותר) בסביבת הניסוי
* מנקדים את הרובוטים בהתאם לביצועיהם
* מדרגים וממינים את הרובוטים בהתאם לניקוד
* את המחרוזות של הרובוטים המצטיינים לשלב זה משנים או מערבבים באמצעות התוכנה
* מנסים את הרובוטים החדשים שהתקבלו כתוצאה מהשינויים הנ"ל וחוזר חלילה.

את התהליך ניתן לעצור בכל שלב, על מנת להפיק תועלת מהרובוטים שהתקבלו או לבחון את התהליך.

ספרות וחשיפה מדעית
------------------

לתחום הרובוטיקה האבולוציונית מוקדשים לעיתים תכופות (והולכות) מאמרים, גליונות כתבי עת מדעיים וסדנאות מקצועיות בכנסים מדעיים חשובים. יחד עם זאת, אין בנמצא עדיין כתב עת בינלאומי המוקדש כולו או ברובו לתחום.

מקורות
------

* Bongard, J. C. Evolutionary Robotics. Communications of the ACM, 56(8), 74-83.
**אוטום פיליפס** (באנגלית: **Autumn Phillips**; נולדה ב-3 במאי 1978) היא רעייתו לשעבר של פיטר פיליפס, בן משפחת המלוכה הבריטית, לו הייתה נשואה משנת 2008 ועד לגירושיה ממנו בשנת 2021.

ביוגרפיה
--------

פיליפס נולדה במונטריאול ולה אח תאום ואח גדול, היא גדלה באזור דובר האנגלית של העיר, כשהייתה בת שמונה הוריה התגרשו, שני הוריה נישאו בשנית ולאביה נולדו שני ילדים נוספים מאשתו השנייה. 

היא למדה באוניברסיטת מקגיל ובאותו זמן עבדה כברמנית וכדוגמנית, היא הופיעה בתפקיד קטן ללא דיבור בסרט ההרפתקאות "קשת בענן" בבימויו של בוב הוסקינס, היא גם הופיעה בסדרת הטלוויזיה "Sirens" של ABC. אחרי הלימודים החלה לעבוד כיועצת אסטרטגית.

היא הכירה את פיטר פיליפס בעת שנכחה באירוע הספורט "Canadian Grand Prix" שנערך במונטריאול, זאת מבלי לדעת שהוא הנכד של המלכה אליזבת, היא עברה עמו להתגורר בבריטניה.

הם נישאו ב-2008.

ב-29 בדצמבר 2010 נולדה בתה הבכורה של פיליפס ונינתה הראשונה של המלכה אליזבת, סוואנה פיליפס. היא הוטבלה ב-23 באפריל, ימים ספורים לפני חתונתם של הנסיך ויליאם וקייט מידלטון. ב-2012 נולדה בתה השנייה, אילה (Isla).

הם התגרשו ב-14 ביוני 2021.

קישורים חיצוניים
----------------

* אוטום פיליפס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1267860294
* VIAF: 2225166360567207070007
* WorldCat (עם VIAF): 2225166360567207070007

 |
**עאליי** (בערבית: **عاليه**, תעתיק מדויק: **עאליה**) היא עיירת נופש בנפת עאליי בהר הלבנון בלבנון. העיירה שוכנת ברום 913 עד 1,000 מטרים מעל פני הים, כ-17 קילומטר דרומית-מזרחית לביירות ולא הרחק מבחמדון. מקור השם עאליי בשפה הארמית ופירושו "מקום גבוה", היות שהעיירה יושבת בנוף הררי.

בעיירה שורר אקלים ים תיכוני ומזג האוויר הוא כבשאר הכפרים והעיירות בהר הלבנון; החורף מושלג וגשום (כמות המשקעים השנתית הממוצעת בהר הלבנון היא כ-1,500 מ"מ) ואילו בקיץ מזג האוויר חמים ונוח, לכן יש ועאליי מכונה "כלת הקיץ".

אוכלוסייתה של עאליי מורכבת מדרוזים ומנוצרים מרונים ואורתודוקסים. עשירים רבים מהעולם הערבי, ובעיקר ממדינות המפרץ הפרסי, מחזיקים בבתי קיץ בעיירה, ומספר התושבים בה משתנה לקראת הקיץ, אם כי הנהירה ההמונית של עשירים מוסלמים לעיירה בקיץ אינה משפיעה דמוגרפית על הרכב האוכלוסייה. בעבר התקיימה בעאליי קהילה יהודית, שעברה עם הדרוזים מדיר אל-קמר לאחר שאלו החלו נוטשים את העיירה בשנת 1860 בעקבות הטבח בנוצריי הר הלבנון והתערבות צרפת בסכסוך הדרוזי-נוצרי באזור.

בתקופת השלטון העות'מאני על לבנון הייתה עאליי תחנת מעבר לרכבת שפעלה בהר הלבנון בין השנים 1892–1895 וקישרה את ביירות ודמשק. כמו כן, שכן בעיירה בית הקיץ של המושל העות'מאני בהר הלבנון.

עאליי נחשבת לאחד ממוקדי התיירות הפופולריים בלבנון ובמזרח התיכון כולו, ומושכת אליה המוני תיירים מדי שנה. במקום שפע של מלונות, מסעדות, אתרי קניות ואטרקציות תיירותיות. בנוסף לכך, במזרח העיר קזינו ומספר רב של פאבים, מועדונים, וחיי לילה משגשגים. הפרנסה העיקרית של תושבי העיירה היא מהתיירות.

מאז שנת 2001 מתבצעות בעיירה פעולות לשחזור ושימור אתריה העתיקים, ביניהם שדרת השוק הערבי העתיק, הרחוב הראשי בעיירה.

ערים תאומות
-----------

* איטליהאיטליה קזרטה, קמפניה, איטליה

ראו גם
------

* בית הכנסת בעאליי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עאליי** בוויקישיתוף
* Localiban - נתונים רשמיים על הפיתוח המקומי בלבנון
* אתר עם מידע על העיר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007581600505171

 |
**אוטונה אורסאולו** (באיטלקית: **Ottone Orseolo**; ‏ 992 לערך - 1032) היה הדוכס ה-27 של ונציה. אוטונה כיהן כדוג'ה בין השנים 1009–1026.

קורות חיים
----------

אוטונה היה בנו השלישי של פייטרו אורסאולו השני, שכיהן כדוג'ה. אוטונה ירש את כיסאו של אביו בגיל 16, והיה לצעיר הדוג'ים מאז ומעולם בהיסטוריה של לה סרניסימה.

עוד בתקופת כהונתו של פייטרו, בעת שהקיסר אוטו השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה שהה בוורונה, והסכים להעניק זכויות מסחר לרפובליקת ונציה, הוא ביקש מפייטרו לשלוח את בנו השלישי לוורונה. בזמן שהותו בוורונה תמך הקיסר באוטונה כיורשו של פייטרו.

החל משנת 1006 החל פייטרו להכין את בנו לתפקיד דוג'ה, ומינה אותו לדוג'ה משנה לצידו, וזמן קצר לאחר מכן הוריש את רכושו לעניים ולכנסייה, ופרש למנזר. לאחר פירשתו המשיך אוטונה לשלוט בוונציה לבדו.

זמן קצר לאחר מות אביו, בשנת 1008, נשא אוטונה לאישה את מריה, בתו של גזה ואחותו של אישטוון הראשון, מלך הונגריה.

בשנת 1017 נפטר ויטאלה קאנדיאנו, פטריארך גראדו, ואוטונה מינה את אחיו, אורסו, (בנו השני של פייטרו), אשר כיהן באותה עת כבישוף של טורצ'לו לתפקיד הפטריארך, ואת אחיו הצעיר ויטאלה אורסאולו לתפקיד הבישוף שנתפנה.

בעקבות נפוטיזם זה איבד אוטונה את הפופולריות שלו ואת אהדת הציבור, ולאחר שפופו, פטריארך אקווילה גינה את מעשיו, נאלצו אוטונה ואחיו להימלט בשנת 1022 לאיסטריה מאימת ההמון הזועם; אולם בשנת 1023 בזז פופו את גראדו, ובעקבות הביזה קראו תושבי ונציה וגראדו לאוטונה ולאחיו לשוב לוונציה ולגראדו, ובשנת 1024 הכיר האפיפיור יוחנן ה-14 בזכותו של אורסו להיות בישוף גראדו.

מינויים משפחתיים נוספים הביאו להדחתו של אוטונה בשנת 1026 מכיסאו. אוטונה גולח, והוגלה לקונסטנטינופוליס, בה קיבל אותו הקיסר קונסטנטינוס ה-8 בזרועות פתוחות, והעניש את ונציה על ההדחה בביטול זכויות המסחר שהוענקו לעיר בתקופת פייטרו. בשל קשריו הטובים של אוטונה עם קיסר האימפריה הרומית הקדושה, גם הקיסר קונראד השני, מיהר לבטל את זכויות הסחר של הסוחרים הוונציאנים, וגיסו של אוטונה, אישטוון הראשון מלך הונגריה תקף את ערי החוף באזור דלמטיה שהיו בשליטת ונציה וכבש חלק מהן.

זמן קצר לאחר מכן, בשנת 1032 אולץ הדוג'ה אשר נבחר לאחר הדחת אוטונה, פייטרו בארבולאנו להתפטר, וויטאלה נשלח לקונסטנטינופוליס לקרוא לאחיו הבכור לשוב לוונציה (בינתיים שלט אורסו, ארכיבישוף גראדו בעיר). עם הגעת ויטאלה לקונסטנטינופול הוא גילה כי אחיו על ערש דווי, ואוטונה נפטר זמן קצר לאחר מכן מבלי ששב לוונציה. עם הגעת החדשות בדבר מותו של אוטונה לוונציה, התפטר אורסו מכס הדוג'ה, וקרוב משפחה רחוק, דומניקו אורסאולו (לפי היסטוריון אחר מדובר באח צעיר של אוטונה ואורסו), ניסה את כס הדוג'ה. ההמון הוונציאני התנגד לכך, ובחר את דמוניקו פלאבאניקו לדוג'ה.

בנו של אוטונה, פטר אורסאולו ירש את אישטוון כמלך הונגריה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוטונה אורסאולו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 129603821
* VIAF: 57696385
* WorldCat: viaf-57696385

 |
**אוטווה פיורי** היה מועדון כדורגל קנדי ששיחק בליגת ה-NASL. המועדון הוקם ב-2011, וקיבל את שמו ב-26 בפברואר 2013 והצטרפף ל-NASL ולקנדיאן צ'מפיונשיפ ב-2014. משחקם הראשון היה משחק נגד ניו יורק קוסמוס ב-20 ביולי 2014. ב-8 בנובמבר 2019 המועדון פורק.

היסטוריה
--------

ב-20 ביוני 2011 NASL הודיעה כי הקבוצה "אוטווה פיורי" תצטרף לליגה בשנת 2014 לאחר סיום העבודת באצטדיונה הביתי. קבוצת ספורט ובידור אוטווה (OSEG) היא בעלי הקבוצה. הקבוצה החליפה את הקבוצה אוטווה פיורי ס.צ, ששיחקה בליגת ה-USL בשנת 2014. גם קבוצת הנשים של המועדון הקודם התפרקה בשנת 2014 ושרידיה עברו למועדון החדש. הקבוצה הודיעה ב-15 בדצמבר 2014 שתשחק בעונה הבאה בליגת הפרמייר ליג של קוויבק. בעונת 2015 זכתה הקבוצה באליפות הסתיו של ליגת ה-NASL. בתום העונה סיימה הקבוצה במקום השני לאחר שהפסידה לניו יורק קוסמוס בגמר הפלייאוף.

בעונת 2017 הצטרפה הקבוצה לליגת ה-USL. בנובמבר 2019 הודיעה על הפסקה פעילותה.

אצטדיון
-------

* אצטדיון קית האריס, אוטווה, אונטריו (2014)
* אצטדיון טי די פלייס, אוטווה, אונטריו (2014–2019)

תחילה שיחק המועדון באצטדיונה של אוניברסיטת קרלטון עד להכשרת אצטדיון טי די פלייס למשחקי ה-NASL.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוטווה פיורי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אוטווה פיורי
* אוטווה פיורי, ברשת החברתית טוויטר

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר הליגה
2. ↑  אתר הקבוצה
3. ↑  אתר חדשות
4. ↑  אתר הליגה
5. ↑  Way machine
6. ↑  אתר הקבוצה
**אלברט ארז** (נולד ב-30 במרץ 1945) הוא ראש עיריית קריית גת לשעבר.

ביוגרפיה
--------

ארז נולד במרוקו, ועלה לישראל ב-1955. התגורר תחילה במעברת חרובית הסמוכה לקיבוץ כפר מנחם. תושב קריית גת מ-1956. למד בבית הספר היסודי "עליות" בעיר ולאחר מכן בתיכון "אורט" באשקלון. סיים תואר ראשון בהיסטוריה ולימודי המזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב. 

בנובמבר 1962 התגייס לצה"ל. שימש מפקד צוות בגדוד 404 של חיל התותחנים. ב-1965 השתחרר אך גויס מחדש לשירות קבע כרב-סמל בגדוד 404. לחם במלחמת ששת הימים ובמלחמת ההתשה. יצא לקורס קצינים ושירת בגדוד 403 ובצוות ההקמה של אגד ארטילרי 213 עמו לחם במלחמת יום הכיפורים. לאחר המלחמה ועם הקמת חיל התחזוקה מונה לסגן קצין תחזוקה של פיקוד המרכז. למד בהמכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה והיה בצוות ההקמה של אוגדת יהודה. סיים את שירות הקבע בצה"ל ב-1979 בדרגת סגן-אלוף. לאחר שחרורו ניהל סוכנות לשיווק מזון ומשקאות. 

ב-1982 נבחר לתפקיד היו"ר הראשון של מפעל השילוב האזורי בחבל לכיש. ארז התמודד ב-1983 על ראשות העיר קריית גת והפסיד. ב-1984 מונה לשמש יועץ לשר האנרגיה, משה שחל.

ב-1987 מונה למזכיר מועצת הפועלים האזורית, מטעם מפלגת העבודה, וב-1989 נבחר רשמית לתפקיד זה בבחירות אזוריות. ב-1993 מונה ליו"ר מועצת המנהלים של החברה הממשלתית לשיכון ופיתוח אפרידר.

בספטמבר 1996 נבחר על ידי מועצת עיריית קריית גת לתפקיד ראש העיר. בבחירות שהתקיימו בנובמבר 1998 נבחר לראשות העיר, מטעם סיעת "למפנה", לאחר שעלה לסיבוב השני מול המועמד העצמאי אלכס וקסלר, שפרש מהמירוץ. בבחירות 2003 הפסיד ארז בסיבוב השני למועמד העצמאי אבירם דהרי כשקיבל רק כ-30% מהקולות. ב-2008 התמודד לראשות העיר מטעם מפלגת הליכוד והובס בסיבוב הראשון של הבחירות, כשקיבל כ-19% מהקולות בלבד. במרץ 2010 התפטר ארז מחברותו ממועצת העיר.

ארז הורשע בבית משפט השלום בעבירות של פגיעה בפרטיות והפרת אמונים במהלך מערכת הבחירות לראשות העירייה של 2003, ונגזרו עליו קנס ועבודות שירות; ב-2009 נדחה ערעורו בבית המשפט המחוזי בבאר שבע. בקשת רשות ערעור שהגיש לבית המשפט העליון נדחתה.

ארז היה נשוי לזהבה עד למותה ב-2014 ואב לארבעה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלברט ארז, באתר News1

הערות שוליים
------------

1. ↑  הספרדים דורשים ראשות רשימת אגו"י באשדוד, דבר, 31 ביולי 1983
2. ↑  אברהם מלול, קריית גת: אלברט ארז התפטר ממועצת העיר, באתר nrg‏, 19 במרץ 2010
3. ↑  טובה דדון, ראש עיריית קריית גת לשעבר ירצה עבודות שירות, באתר ynet, 22 בנובמבר 2009
4. ↑  שמואל מיטלמן, קריית גת: ראש העירייה לשעבר לא יוכל לערער על הרשעתו, באתר nrg‏, 25 במאי 2010
5. ↑  רע"פ 10118/09 אלברט ארז נ' מדינת ישראל, ניתן ב־25 במאי 2010

| ראשי מועצת ועיריית קריית גת |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| גדעון נאור  (ר' מועצה) | אריה מאיר  (ר' מועצה ועירייה) | דוד מגן | זאב בוים | אלברט ארז | אבירם דהרי |
| 1958–1965 | 1965–1976 | 1976–1986 | 1986–1996 | 1996–2003 | 2003 ואילך |

 |
**אוטודוס** (שם מדעי: ***Otodus***) הוא סוג של כריש נכחד מהסדרה דמויי עמלץ ומהמשפחה אוטודונטיים.

מאפיינים
--------

הכריש חי במימי הקנוזואיקון מהפלאוגן עד המיוקן ומאובניו נמצאו במגוון אתרים באפריקה, אסיה, אירופה ואמריקה הצפונית ובדומה למרבית דגי הסחוס השרידים היחידים שלו הם מאובני שיניים, אשר חלקם היו בשלבי התפתחות שונים.

המשמעות של שמו של הכריש מיוונית עתיקה היא "שן דמוית-אוזן": "ōt" - אוזן, "odoús" - שן. זאת מאחר שהמבנה שלהם דמה מעט לזה של אוזן.

כריש זה היה קרובו הקדום של העמלץ הלבן - הגדול והקטלני שבכרישים הטורפים כיום. ממדידה של השיניים שחלקם הגיעו לאורך 104 מ"מ נראה שמדובר היה בכריש גדול מאוד, עם חוליות באורך 12.4 ס"מ. אורך הגוף הגיע ל-9.1 מטר או אף ל-12.2 מטר. 

הכריש היה גדול מעמלץ לבן והיה טורף-על באוקיינוסים הקדומים. הוא ניזון ממיני יונקים ימיים, כרישים אחרים ודגי גרם. הוא שגשג באוקיינוסים עד המיוקן, אז הוא נכחד (אם כי זה תלוי גם בשיוך המינים הכלולים בסוג).

מינים
-----

* *Otodus aksuaticus*
* *Otodus sokolovi*
* *Otodus auriculatus*
* *Otodus angustidens*
* *Otodus chubutensis*
* *Otodus limhamnensis*
* *Otodus minor*
* *Otodus naidini*
* *Otodus obliquus*
* *Otodus poseidoni*

מספר חוקרים משייכים לסוג זה אף את המגלודון (*Otodus megalodon*), הגדול בכל הכרישים מעולם.

בתרבות
------

כריש זה הופיע בסרט Sea Rex 3D.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוטודוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
**אלברט בנואה** (ברוסית: **Альбе́рт Бенуа́**;‏ 14 במרץ 1852 – 16 במאי 1936) היה צייר ומורה לאמנות רוסי שהתמחה בנופים בצבעי מים.

ביוגרפיה
--------

אביו היה האדריכל, ניקולאי בנואה. הוא סיים את בית הספר התיכון ב-1871, ולאחר מכן למד באקדמיה הקיסרית לאמנויות ולקח שיעורים פרטיים בצבעי מים מלואיגי פרמאצי. ב-1877 סיים את לימודיו בתואר "אמן-אדריכל", תואר ראשון, והתחיל לצייר בצבעי מים. בשנת 1880, הוא היה אחד מהחברים המייסדים של "אגודת ציירי צבעי המים הרוסיים". מ-1883 עד 1885 הוא נסע לאיטליה, צרפת וספרד. הוא זכה בתואר "אקדמאי" ב-1884, על שתיים מיצירותיו מאיטליה.

מ-1876 עד 1886, הוא היה נשוי לפסנתרנית שווייצרית בשם מריה קינד (1855–1909), אך התגרש ממנה לאחר שניהלה רומן עם המלחין, סרגיי טאנייב.

הוא הפך לחבר באקדמיה הקיסרית ב-1890 והתמנה לפרופסור לציור בצבעי מים ב-1894; תפקיד בו החזיק עד 1905. הוא גם כיהן במועצת המנהלים של האקדמיה. ב-1895 הוא מונה לאוצר במוזיאון הרוסי. ב-1903 החל לעבוד כעורך שותף בכתב העת לאמנות, מיר איסקוסטבה.

בתקופות החופשה מההוראה המשיך לנסוע; ערך ביקור בצפון אפריקה ונסע בין היתר בסיביר, מנצ'וריה, קוריאה ויפן. הוא הפך למנהל המוזיאון לאמנויות שימושיות בשנת 1918. שנתיים לאחר מכן, הוא ליווה משלחת של המכון לגאולוגיה בפטרוגרד לחוף הצפוני, שם הפיק סדרה של ציורים.

ב-1924 נסע לפריז לבקר את בתו, זמרת האופרה מריה צ'רפנין (אשתו של המלחין, ניקולאי צ'רפנין) והחליט להישאר שם. שנתיים לאחר מכן, הוא נבחר כחבר באקדמיה לאמנויות היפות של פריז. הוא תרם רבות מיצירותיו לעמותות צדקה שסייעו לאמנים רוסים החיים מחוץ לארצם.

בשנותיו המאוחרות הוא סבל ממחלה בכפות הרגליים וטופל על ידי בתו. הוא מת בבית אבות בפרבר של פריז ב-1936

משפחה
-----

משפחתו של אלברט בנואה כללה דמויות בולטות רבות באמנויות. בנוסף לאלו שהוזכרו למעלה, האדריכל אלברטו קאבוס היה סבו. האמן והמעצב התיאטרוני אלכסנדר בנואה והאדריכל לאון בנואה היו אחיו. הוא היה גם דודה של הציירת זינאידה סרבריאקובה, ודודו של סר פיטר יוסטינוב. נכדו, אלכסנדר צ'רפנין, היה מלחין ופסנתרן חשוב. בנו ניקולאי היה נשוי לזמרת האופרה מריה קוזנצובה.

גלריה
-----

* צפצפותצפצפות
* מדורה בקמפינגמדורה בקמפינג
* ערב בחוףערב בחוף
* נמלנמל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלברט בנואה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1082450928
* ISNI: 0000 0000 8283 6610
* LCCN: no2009059598
* RKD: 6575
* ULAN: 500020728
* VIAF: 95808802
* WorldCat: lccn-no2009059598

 |
**איי האנטיפודה** (באנגלית **Antipodes Islands**) הם קבוצת איים געשיים באוקיינוס השקט בשטח כולל של 62 קמ"ר, השוכנת כ-650 ק"מ דרומית-מזרחית לאי סטיוארט. האיים שייכים לניו זילנד ומאז שנת 1998 הם מוכרזים כאתר מורשת עולמית כחלק מהאיים הסאב-אנטארקטיים של ניו זילנד.

הקבוצה כוללת את האי העיקרי ששטחו 60 קמ"ר, את איי בולונס (Bollons Island), קבוצת איים משנית בשטח של 2 קמ"ר, ומספר איונים וסלעים נוספים. הנקודה הגבוהה ביותר באיי האנטיפודה היא בהר הגעש גאלווי (Mount Galloway) הנישא לגובה של 402 מטר, ובו אף נצפתה הפעילות הגעשית האחרונה באיים.

האיים התגלו בשנת 1800 ושמם בא להם מהעובדה שהם שוכנים באנטיפודה של אנגליה, אם כי למעשה האנטיפודה המדויקת שוכנת סמיכות לעיר שרבור בצרפת. ניסיון לגדל בקר באיים היה קצר מועד בשל התנאים הקשים, אך החל בשנת 1804 החל להתפתח צייד הטורפים הימיים במימי האיים. שמם של האיים יצא לשמצה בשל מספר ספינות שנטרפו לחופיהם. ב-1866 התגלו באי העיקרי שברי כלי חרס פולינזים מוקדמים, דבר שהצביע על ביקור של יורדי ים פולינזים במקום.

האיים הם ביתם של מספר מיני עופות שחלק מהם אנדמיים למקום. על אלה נמנים האלבטרוס האנטיפודי ושני מינים של תוכיים (*Cyanoramphus unicolor* ו-*Cyanoramphus novaezelandiae*). בנוסף משמשים האיים כביתה של מחצית מאוכלוסיית הפינגווין המצוייץ (*eudyptes sclateri*) העולמית (כ-300,000 פרטים).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איי האנטיפודה** בוויקישיתוף
* תמונות מהאיים(הקישור אינו פעיל)

| Flag of New ZealandFlag of New Zealand סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בניו זילנד |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| **האיים הסאב-אנטארקטיים של ניו זילנד**: איי סנארס, איי באונטי, איי האנטיפודה, איי אוקלנד ואיי קמפבל**הפארק הלאומי טונגרירו****טה ואהיפוונמו**: הפארק הלאומי וסטלנד טאי פאוטיני, הפארק הלאומי פיורדלנד, הפארק הלאומי אאורקי/הר קוק והפארק הלאומי הר אספיירינג |

 |

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb15168034h (data)
* NKC: ge445887
* SUDOC: 172396328
* VIAF: 315527268
* WorldCat (עם VIAF): 315527268

 |
**אלי (אליעזר) פְּיָסֶצְקִי** (נולד ב-9 בפברואר 1953) הוא פיזיקאי ישראלי ופרופסור אמריטוס באוניברסיטת תל אביב.

ביוגרפיה
--------

נולד בתל אביב.

את כל תאריו רכש באוניברסיטת תל אביב. ב-1974 סיים את לימודיו לתואר ראשון בפיזיקה, ב-1978 סיים את התואר השני בהנחיית פרופ' יהודה אייזנברג, וב-1981 סיים את הדוקטורט בהנחיית פרופ' דניאל אשרי. ב-1999 סיים תואר ראשון נוסף בארכאולוגיה.

בין השנים 1981 ו-1984 שהה פיסצקי במעבדה הלאומית לוס אלמוס, בתחילה כעמית בתר-דוקטורי ולאחר מכן כחבר סגל.

ב-1984 שב לישראל ומונה למרצה בכיר בבית הספר לפיזיקה ולאסטרונומיה באוניברסיטת תל אביב.

ב-1987 היה לפרופסור חבר, וב-1992 לפרופסור מן המניין, אז גם שימש לתקופה של שנה כפיזיקאי אורח במעבדה הלאומית בברוקהייבן.

בשנים 1989–1991 כיהן כראש החוג לפיזיקת חלקיקים (החוג לאנרגיות גבוהות) וכך שוב בשנים 1998–1996 ו-2000–2002.

החל משנת 2011 הוא חבר מועצת המנהלים של המחלקה לפיזיקה גרעינית בארגון הפיזיקה האירופי (EPS).

בשנת 2015 נבחר לעמית באגודה האמריקאית לפיזיקה (APS). בשנת 2021 יצא לגמלאות.

פיסצקי נשוי ואב לשלושה.

מחקר
----

מחקרו של פיסצקי עוסק בפיזיקה גרעינית ניסיונית המתבצעת במאיצי חלקיקים ברחבי העולם (בעיקר בגרמניה ובארצות הברית) ומטרתה ללמוד על האינטראקציה החזקה והמבנה של נוקליאונים בודדים ומערכות מרובות נוקליאונים. לצד מחקרו העיקרי, שותף פיסצקי מזה שנים רבות בצוותים ארכאולוגיים שונים בהובלתו של ישראל פינקלשטיין.

הוא מרצה מבוקש בעשרות סמינרים וכנסים ברחבי העולם, ונבחר מספר פעמים למרצה מצטיין באוניברסיטת תל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אלי פיסצקי (באנגלית)
* 
* דף אישי באתר אוניברסיטת תל אביב
* אליעזר פיסצקי, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  החתיכה החסרה - השידוך שנולד בחפירות תל מגידו
2. ↑  "כיצד יודע עמיתי המלומד שהמלך שישק פלש לארץ ישראל ב-925 לפנה"ס?". *הארץ*. 2003-11-17. נבדק ב-2021-05-25.
3. ↑  אלגוריתם פתר תעלומה בת מאה: מי כתב עשרות כתובות היסטוריות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007356506105171
* GND: 1200906675
* ORCID: 0000-0001-9058-2590
* VIAF: 28151715617313781927
* WorldCat: viaf-28151715617313781927

 |
מוסטפא כמאל ואלי פתהי אוקיאר ב-1930
**אלי פטהי אוקיאר** (טורקית **Ali Fethi Okyar**; ‏29 באפריל 1880 – 7 במאי 1943) היה איש צבא, מדינאי ודיפלומט טורקי, כיהן כראש ממשלת טורקיה השני.

אוקיאר שנולד בפרילפ אשר במקדוניה העות'מאנית היה בוגר האקדמיה הצבאית באיסטנבול ושירת בצבא העות'מאני. ב-1909 כיהן כנספח הצבאי בפריז.
הוא השתתף בפעולות צבאיות באלבניה, במלחמת טורקיה-איטליה ב-1911 ובמלחמת הבלקן הראשונה. ב-1913 היה בין עובדי הסגל הדיפלומטי הטורקי בבולגריה. לאחר מלחמת העולם הראשונה היה בין גולי מלטה ושב לטורקיה ב-30 במאי 1921.

אוקיאר הצטרף לתנועה הלאומית הטורקית, וכיהן כיושב ראש האספה הלאומית הגדולה של טורקיה בין 14 באוגוסט 1923 ל-27 באוקטובר 1923. לאחר הכרזת העצמאות של טורקיה שימש כראש ממשלתה השני, למשך זמן קצר מ-22 בנובמבר 1924 ועד 3 במרץ 1925. לאחר מכן מונה לשגריר טורקיה בפריז.

ב-1930 פנה מוסטפא כמאל אל אוקיאר בבקשה להקים מפלגת אופוזיציה למפלגת העם הרפובליקאית, וזאת במטרה לבסס מערכת שלטון רב-מפלגתי במדינה. התנאי היחיד שהציב מוסטפא כמאל לאוקיאר היה שעקרון הפרדת הדת והמדינה חייב להישמר. אוקיאר הקים את המפלגה הרפובליקנית החופשית (Serbest Cumhuriyet Fırkası) ב-12 באוגוסט 1930, אך בתוך שלושה חודשים בלבד התגברו בה קולות המתנגדים לרפורמות אטאטורק, ואוקיאר שחשש לגורלה פיזר את המפלגה ביוזמתו שלו ב-17 בנובמבר 1930.

ב-1934 מונה אוקיאר לשגריר טורקיה בלונדון וב-4 בינואר 1939 נבחר שוב כחבר האספה הלאומית הטורקית. הוא כיהן כשר המשפטים עד 12 במרץ 1941, וכשנתיים לאחר מכן הוא מת באיסטנבול.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלי פטהי אוקיאר** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר משרד הביטחון הלאומי הטורקי
* אלי פטהי אוקיאר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007323922205171
* BnF: cb12055372c (data)
* GND: 123509017
* ISNI: 0000 0000 8365 128X
* LCCN: n84141919
* NTA: 070127174
* SUDOC: 185096727
* TDVİA: okyar-ali-fethi
* VIAF: 24621426
* WorldCat: lccn-n84141919

 |
**משה רוֹזֶטִי** (27 בפברואר 1903 – 7 במרץ 1992) היה מזכיר הכנסות הראשונה עד השישית, משנת 1949 ועד 1968.

חייו
----

משה רוזטי נואם לכבוד יום ההולדת הרביעי של הכנסת, 1953
תעודת מזכיר הכנסת
רוזטי נולד בלונדון שבאנגליה בשנת 1903 בשם **מוריס רוזטי**, השביעי מעשרת ילדיהם של הורים יוצאי פולין. היה פעיל בתנועה הציונית (פועלי ציון) מילדות. בסוף שנות השלושים החל לעבוד כמזכיר הקרן הקיימת לישראל בממלכה המאוחדת. לאחר מכן עמד בראש מחלקת ההסברה של הסוכנות היהודית בלונדון.

הוא ניהל את השדולה הציונית בפרלמנט הבריטי, ולמד מקרוב את עבודתו ותקנונו של גוף זה. בוועידות השנתית של מפלגת הלייבור הבריטית ייצג את פועלי ציון.
בשנת 1947, כשהאונייה "אקסודוס" לא הורשתה להיכנס לארץ ישראל, פנה בנאומו לשר החוץ הבריטי ארנסט בווין, וקרא: "שלח את עמי". בשנה זו הגיע לראשונה לביקור בארץ ישראל.

בספטמבר 1948, לאחר הקמת המדינה, הוזמן רוזטי, בתור מומחה לעבודת פרלמנט, לשמש מזכיר הכנסת, ותרם מניסיונו הרב לניסוח חלקים מתקנון הכנסת וקביעת דרכי ניהולו של המוסד. הוא כיהן תחילה כמזכיר מועצת המדינה הזמנית, ולאחר מכן כמזכיר הכנסת במשך 19 שנים, עד לפרישתו בשנת 1968. במהלך שנות כהונתו בתפקיד נבחר לשמש נשיא ארגון מזכירי הפרלמנטים העולמי, וכיהן בתפקיד זה במשך 5 שנים.

רוזטי היה נשוי לשרה לבית הרטשטיין ואב לבת. גיסו הוא חבר הפרלמנט הבריטי יאן מיקארדו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משה רוזטי** בוויקישיתוף
* דוד תדהר (עורך), "משה רוזטי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ד (1950), עמ' 1973
* משה רוזטי, דף שער בספרייה הלאומית

| מזכירי הכנסת |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| משה רוזטי • חיים ליאור • נתנאל לורך • שמואל יעקבסון • אריה האן • איל ינון • ירדנה מלר-הורוביץ • דן מרזוק |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007267101905171
* BnF: cb11478083w (data)
* ISNI: 0000 0003 8449 6754
* VIAF: 299270464
* WorldCat: viaf-299270464

 |
שלט "Happy Hour" על פאב בירושלים
**Happy hour** (מבוטא: **הֶפִּי אַוּאֶר**; אנגלית: "שעה שמחה") הוא פרק זמן ביממה שבו מסעדות ובארים מסוימים מעניקים הנחות על משקאות, לרוב אלכוהוליים. הרעיון הוא מתן הנחות בשעות החלשות יותר של בית העסק. לרוב, מתקיים ה-"Happy hour" בשעות אחר הצהריים המאוחרות במהלך ימות השבוע.

מקור השם
--------

מקור המונח הוא בחיל הים האמריקאי בשנות ה-20 של המאה ה-20, שם הייתה משמעות המונח הופעה על גבי הספינה.

היסטוריית ה-Happy hour
----------------------

שורשי הרעיון של שתייה לפני ארוחת הערב מגיע מעידן איסור שתיית האלכוהול בארצות הברית, שם היו אירועי ה-"Happy hour" אירועים מחתרתיים אשר התרחשו לפני הסעידה במסעדות (שבהן הייתה השתייה אסורה). המונח נכנס לשימוש בעגה האזרחית בשנות ה-60 והפך למסורת עבור פועלים רבים, בזמן בין סיום עבודתם לחזרה לביתם לארוחת הערב.

כיום מקובל ה-"Happy hour" במסעדות ובבארים במקומות רבים בעולם המערבי, ובפרט בארצות הברית, באירופה וביפן.

סוגי הנחות ומבצעים נפוצים ב-Happy hour
--------------------------------------

* 1+1 - ברכישת משקה אחד, קבלת משקה זהה נוסף
* אחוז הנחה מסוים על כל תפריט האלכוהול
* מוצר מסוים הנמכר במחיר קבוע ומופחת, לדוגמה: "כל הבירות ב-15 ש"ח"
* משקה מסוים הנמכר במחיר מופחת
* "אפרטיבו" – מושג שמקורו בצפון איטליה: מוצע מזנון אוכל חופשי ברכישת משקה

ראו גם
------

* בוטיון - תופעת שתית אלכוהול בשטחים ציבוריים בספרד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Happy hour** בוויקישיתוף
**משה רבינוביץ'** (26 במרץ 1922, נובוגרודוק, פולין - 14 במרץ 1994, מושב היוגב, ישראל) היה מראשוני הפלי"ם וחיל הים של צה"ל.

משה נולד כילד שלישי אחרי שתי אחיות (יוכבד ומלכה) לנחמה ויואל רבינוביץ'. בהיותו ילד עברה משפחתו הגרעינית יחד עם סבתו לעיר הקרובה, מיר. בנעוריו הצטרף רבינוביץ' לתנועת "השומר הצעיר", ובשנת 1936 (בגיל 14) כשהציעה התנועה מספר מצומצם של סרטיפיקטים לחניכיה, החליט משה לעלות לארץ ישראל. הוא היה היחיד ממשפחתו שעשה זאת ושאר משפחתו נספתה בשואה.
כאשר הגיע לארץ ישראל הוא הצטרף לכפר הנוער בן שמן, בו השלים את לימודיו. משה היה בעל כישרון מיוחד לשפות. בנוסף ליידיש, עברית, פולנית, גרמנית ורוסית שדיבר מילדותו, רכש ברבות השנים גם את השפות: ערבית, אנגלית, איטלקית, ספרדית וצרפתית.

בתום לימודיו הצטרף להכשרה של קיבוץ בית זרע ובמסגרתה החל לקחת חלק בפעילות ביטחונית. בשנת 1941 התנדב לפלמ"ח והשתתף בכוח הסיור הארץ ישראלי של הפלישה לסוריה וללבנון. כעבור זמן, אף על פי שהיה מפקד מחלקה עתיר ניסיון בפלמ"ח, הוא התגייס בשנת 1943 לפלי"ם.

רבינוביץ' היה בין ראשוני החובלים שפיקדו על ספינות המעפילים: ברל כצנלסון, פלמ"ח ובונים ולוחמים. באחת מהפלגותיו חזרה לאירופה בתחילת 1946 אף נתפס על ידי הבריטים על סיפון ה"שמפוליון", בדרכו חזרה לאירופה להמשך פעולות הנקם, בחבורה שכללה גם את אבא קובנר ואת חגי אבריאל. רבינוביץ' גילה תושייה ואומץ לב ונמלט מהכלא הבריטי שליד נמל טולון. בדצמבר 1945, הגיע אל מפקדת הפלי"ם במרסיי, ומשם המשיך בפעילותו הימית.[דרושה הבהרה] במאי 1946 הוא הצטיין בפעילותו בפרשת לה ספציה שאיפשרה את הפלגת ספינות המעפילים אליהו גולומב ודב הוז.

בשנת 1949 נשא רבינוביץ' לאשה את מימי, אלמנתו של לוחם הבריגדה, זוריק, זהר דיין, ואימץ את בנה, לימים ח"כ ואלוף בצה"ל - עוזי דיין, והתיישב במושב היוגב. הוא פרש משירות בחיל הים בדרגת רב-סרן והתמסר לחקלאות ולהרכבת עצים. לזוג נולדו עוד שני ילדים: דן ומיכל. עם זאת המשיך להתנדב מדי פעם כדי לסייע במבצעי עלייה של עולים מארצות צפון אפריקה (מבצע יכין).

חלק מפעולותיו, בים וביבשה עדיין לא נתפרסמו ברבים.

ספרים שתרגם
-----------

* א.ד. ניאקרסוב. **מסעו של קפיטן קוק אל הציר הדרומי**. מרוסית: משה רבינוביץ. תל אביב, הוצאת ניב, 1950.

קישורים חיצוניים
----------------

* עוזי דיין, על חייו ומפעליו של משה רבינוביץ' בשירות היישוב והמדינה, באתר הפלי"ם

| מגן דוד אדום |
| --- |
| מייסדים | משולם ליבונטין • חיים אלפרין • משה רבינוביץ' • ישעיהו אליהו • חיים לייבוביץ • משה פרנקל • ברוך ניסנבוים • אריה אלוטין |  |
| נשיאים | יהודה סקורניק • נועם יפרח • אבי זהר |
| מנכ"לים | מרדכי פן • יצחק שני • בן-ציון טחן • אשר דר • אריאל יהלומי • חיים דגן • עמיצור כפיר • רוני ליכטנשטיין • יחיאל חמי • נתן כהן • יעקב אדלר • יוחנן גור • עמוס לוריא • אבי זהר • אלי בין |
| שונות | קריית מד"א • חוק מגן דוד אדום • נוער מד"א • יחידת האיתור הבינלאומית |
| מיזמים | נאמן חיים • פרויקט מחויבות אישית |
הכרזה "Visit Palestine"
כרזת **Visit Palestine** הייתה כרזה אמנותית מימי המנדט הבריטי שקראה לבקר בארץ ישראל ולמעשה לעלות אליה.

את הכרזה עיצב בשנת 1936 הגרפיקאי היהודי פרנץ קראוס, בהזמנת גוף ציוני שנקרא "האגודה לפיתוח התיירות בארץ ישראל" (The Tourist development Association of Palestine), המטרה הגלויה הייתה לעודד תיירות לארץ ישראל ואילו המסר הסמוי היה קריאה ליהודי התפוצות לעלות לארץ ישראל.
הכרזה מראה נוף פנורמי של העיר העתיקה בירושלים.

הכרזה פורסמה בשנת פרוץ מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט ובשיא ימי העלייה החמישית. ציור הכרזה נמסר לגרפיקאי היהודי הנודע פרנץ קראוס, שעבד אצל מוציא לאור נודע בברלין ועלה לארץ ישראל שנתיים קודם לכן, בשנת 1934.

קראוס יצר כרזה בגודל של 100 ס"מ על 70 ס"מ, המראה את ירושלים ממרומי הר הזיתים בשעת שקיעה, כשהקרקע מקבלת גוון אדמדם והשמים גוון צהוב, והרקע לנוף הוא עץ עבות. בחזית הכרזה נראה הר הבית שבמרכזו כיפת הסלע, ומאחוריו, באופק, בתיה הלבנים של ירושלים המערבית. הכרזה המקורית מ-1936 נחשבת עד היום ביטוי אמנותי מעולה של ירושלים והיא פריט לאספנים. בשנת 1995 הפיק אותה מחדש הגרפיקאי דוד טרטקובר.

על אף שבמקור הפיק את הכרזה גוף ציוני במטרה לעודד את העלייה ארצה, גם הפלסטינים רואים בה את אחד מסמליהם, היות ששם הארץ המופיע בה הוא Palestine ובמרכז הכרזה מופיעה כיפת הסלע המקודשת עליהם. כן רואים הפלסטינים בכרזה אישור לטענתם כי בימי הופעת הכרזה לא הייתה הארץ ריקה, אלא בנויה ומיושבת.

קישורים חיצוניים
----------------

* כתבה על הפוסטר ב-LA Weekly (לוס אנג'לס), 13 בנובמבר 2003

הערות שוליים
------------

1. ↑  Visit Palestine, באתר Liberation Graphics
2. ↑  VISIT PALESTINE, באתר Palestine Online Store
פירוש נוסף ערך זה עוסק באולימפוס, הר ביוון, משכנם של האלים לפי המיתולוגיה היוונית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו אולימפוס (פירושונים).
**אולימפוס** הוא ההר הגבוה ביוון, גובהו 2,917 מטרים. הוא נמצא במחוז תסליה. במיתולוגיה היוונית האולימפוס הוא מקום משכנם של האלים האולימפיים.

צמחייה ובעלי חיים
-----------------

ההר מצטיין בצמחייה עשירה, וגדלים בו כמה מינים ייחודיים שאינם מופיעים באף מקום אחר. מקננים עליו עופות רבים, בין המינים הדורסים: איית צרעים, פרס, עוזנייה שחורה, חיוויאי, עיט גמד, עיט זהוב ובז צוקים.

במיתולוגיה היוונית
------------------

במיתולוגיה היוונית האולימפוס הוא מקום משכנם של שנים-עשר האלים האולימפיים: זאוס, הרה, פוסידון, דמטר, אתנה, אפרודיטה, ארס, דיוניסוס, אפולו, ארטמיס, הפייסטוס והרמס. האדס אל המוות לא שוכן באולימפוס אלא בשאול. וכן פוסידון, השוכן במעמקי הים למעט ביקורים מפעם לפעם באולימפוס. האלים היושבים בהר מתוארים במיתוסים כשהם שותים נקטר ואוכלים אמברוסיה, המעניקים להם חיי נצח. פירוש השם אולימפוס ביוונית הוא "הזורח".

למרות קיומו במציאות, מצטייר האולימפוס באיליאדה של הומרוס כמקום נסתר ומסתורי, שמיקומו משתנה. פעם הוא נישא מעל כל הרי העולם ופעם משתלשלים ממנו היבשה והים, אך הוא אינו הר ואינו שמיים. על אף שזאוס הוא מלך האלים והשליט העליון של האולימפוס, אין ההר בבעלותו. מקום משכן זה של האלים אינו שייך לא לים, לא לארץ המתים, לא לשמים, ובעצם אינו חלק מן העולם הפיזי.

### בתרבות הפופולרית

בסדרת הספרים "פרסי ג'קסון והאולימפיים" מוזכר שאין מושב האלים שוכן בקביעות על הר האולימפוס, אלא במקום שבו מתרכזת התרבות העולמית. ובימינו אנו, "בניין האמפייר סטייט".

טיפוס על ההר
------------

במשך שנים רבות, בשל שילוב של אמונה דתית ואמונות טפלות, לא העזו אנשים לטפס על ההר. רק ב-2 באוגוסט 1913 הגיעו מטפסי ההרים הראשונים לפסגת המיטיקס, הפסגה הגבוהה של ההר. מאז שנות ה-80 מטפסים אל ההר כ-10,000 איש בשנה, חלקם עד למיטיקס (Mytikas), הפסגה הגבוהה ברכס, במסלול האורך בין יומיים לשלושה, ואחרים עוצרים באחת הפסגות שבדרך. רוב המטפסים מתארגנים ולנים לפני הטיפוס על ההר בעיירה ליטוחורו (Λιτόχωρο), שלמרגלות ההר, או באתרי הקמפינג, הווילות והמלונות, שלאורך החופים הסמוכים לה ממזרח. את הטרק הרגלי לרוב מתחילים בגובה 1,100 מטר מעל פני הים, בעיקר מחניון פריאוניה (Prionia).

הרי אולימפוס אחרים
------------------

קיימים 18 הרים נוספים ברחבי העולם הנקראים בשם אולימפוס: ביוון; בקפריסין; באסיה הקטנה; בניו זילנד; במדינות טנסי, וושינגטון ויוטה שבארצות הברית; ובארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה. כמו כן הר על מאדים נקרא בשם זה. האולימפוס שעל המאדים הוא ההר הגבוה ביותר הידוע במערכת השמש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אולימפוס** בוויקישיתוף
* ד"ר גילי חסקין, ‏טרק לפסגת האולימפוס ביוון, באתר GoTravel
* אולימפוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007534233505171
* BNE: XX5361732
* GND: 4116760-0
* LCCN: sh86008053
* NKC: xx0053012
* SUDOC: 079831370
* VcBA: 497/1871
* VIAF: 316736127
* WorldCat (עם VIAF): 316736127

 |