recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**קאסה דה פילאטוס** (בספרדית: **Casa de Pilatos**, כלומר בית פילאטוס) הוא ארמון בסביליה בספרד. הארמון בנוי בשילוב סגנונות של הרנסאנס האיטלקי והמודחאר הספרדי. יש רואים בו אב-טיפוס של ארמון אנדלוסי.

היסטוריה
--------

את בניית הארמון התחיל, בשנת 1483, המרקיז פדרו אנריקס דה קיניונס (Pedro Enríquez de Quiñones). השלים אותו בנו פדריק אנריקה דה ריברה, המרקיז הראשון של טריפה. פדריק חזר ב-1520 מביקור באיטליה. הוא התרשם מאוד מהארכיטקטורה והאמנות של "שיא הרנסאנס" באיטליה, ועיצב את הארמון בשילוב של סגנון זה עם סגנון המודחאר הספרדי. שינויים רבים נעשו בבניין במהלך המאות הבאות.

כינויו של הארמון
----------------

עם תחילת בנייתו ב-1483 נקרא הארמון Palacio de San Andrés (ארמון אנדריאס הקדוש). השם "בית פילטוס" נובע מאותה נסיעה של פדריק אנריקה דה ריברה שבמסגרתה ביקר גם בארץ ישראל ובירושלים. בעקבות הביקור הנהיג בסביליה את מנהג המסע בעקבות הוויה דולורוזה שלפי המסורת התחיל בביתו של פונטיוס פילטוס. המסע בסביליה התחיל בארמון, ובעקבות כך השתרש הכינוי "קאסה דה פילטוס". התיעוד הישן ביותר של הכינוי הוא משנת 1754.

תיאור המבנה
-----------

הכניסה לארמון היא דרך שער שיש רנסאנסי, שתוכנן על ידי אנטוניו מריה אפרילה (איט'), אדריכל מג'נובה. מהשער עוברים דרך חצר חניית הכרכרות לרחבה הראשית של הארמון. זוהי רחבה מודחארית אופיינית. מקושטת באריחי azulejos ובעיטורי גבס. הרחבה מוקפת עמודים, במרווחים לא שווים, התומכים בקשתות חצי עגולות. מעליהן מעקה של תחרת אבן גותית. במרכז החצר נמצאת מזרקה שיובאה מג'נובה. בפינות 3 פסלים רומיים: מינרווה, מוזה רוקדת וקרס, בפינה הרביעית פסל מקורי מהמאה החמישית לפנה"ס של אתנה. על הקירות מסביב 24 מדליונים ובהם פרוטומות של מלכים ספרדיים, קיסרים רומיים ודמויות חשובות אחרות.

המדרגות לקומה השנייה מעוטרות אף הן באריחי azulejos והתקרה היא בדגם חלת דבש מודחארית. בחדרי הקומה השנייה מוצגות תמונות מהמאות ה-16 עד ה-19, בהן סדרת ציורי מלחמת שוורים של גויה ופייטה של הצייר האיטלקי סבסטיאנו דל פיומבו.

לארמון שני גנים, בגן הקטן Jardin Chico בריכה ובה פסל ברונזה של בכחוס.

גלריה
-----

* שער הכניסהשער הכניסה
* חזית הארמון.חזית הארמון.
* פסל אתנה.פסל אתנה.
* המדרגות לקומה השנייה.המדרגות לקומה השנייה.
* הקומה השנייה של הרחבה המרכזית.הקומה השנייה של הרחבה המרכזית.
* הבריכה בגן הקטן עם פסל בכחוסהבריכה בגן הקטן עם פסל בכחוס
* הפורטיקו של הגן הגדולהפורטיקו של הגן הגדול

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קאסה דה פילאטוס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קאסה דה פילאטוס

הערות שוליים
------------

1. ↑  הארמון נמצא בכיכר del Pilatos ברחוב Aguilas san Esteban

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007293522005171
* BNE: XX175524
* GND: 4466233-6
* LCCN: sh99001692
* SUDOC: 072721715
* ULAN: 500308929
* VIAF: 172429545
* WorldCat: viaf-172429545

 |
החזית הצפונית של מבנה הקבר (למעלה) ומצבות בני הזוג הרדינג בתוכו
**קבר הרדינג** (אנגלית: Harding Tomb) הוא אנדרטה בעיר מריון שבמדינת אוהיו בארצות הברית, המשמשת כמקום קבורתם של נשיא ארצות הברית וורן הרדינג ורעייתו פלורנס.

מבנה
----

המבנה מעוצב כמקדש יווני - אכסדרת עמודים עגולה כפולה נטולת תקרה מאבן שיש לבנה, הנישאת מעל בסיס מדרגות עגול. קוטרה הוא 31 מטרים וגובהה 16 מטרים. בכיכר העגולה שבתוך האנדרטה ממוקמים קברי הרדינג ואשתו. האנדרטה עוצבה לפי משאלתם של בני הזוג להיקבר בשטח פתוח. היא תוכננה על ידי הנרי הורנבוסטל, אריק פישר ווד ואדוארד מלון.

האנדרטה שוכנת במסגרת פארק בשטח של 40 דונם, הקרוי על שמו של הרדינג.

הרדינג מת במפתיע במהלך כהונתו כנשיא, בשנת 1923. אשתו נפטרה בשנה שלאחר מכן. הם נקברו במרתף קבורה בבית קברות בעיר מריון, שבה גרו במשך חלק ניכר מחייהם. בניית האנדרטה החלה בשנת 1926 מכספי תרומות פרטיים, שנאספו מכמיליון אזרחים וכן מארצות חו"ל. הבנייה הסתיימה ב-1927. באותה שנה הועברו אליה גופות בני הזוג ונקברו בה מחדש. מסיבות שונות נחנכה האנדרטה באופן רשמי רק ב-16 ביוני 1931, במעמד הנשיא דאז הרברט הובר.

בשנות השמונים הועברה הבעלות על האנדרטה מאגודת הזיכרון לוורן הרדינג אל החברה ההיסטורית של אוהיו. באמצע שנות השמונים נערך שיפוץ מלא של האנדרטה.

האנדרטה היא האחרונה בקברים הנשיאותיים המסוגננים שנבנו בארצות הברית, שהראשון שבהם היה קבר הנשיא לינקולן בספרינגפילד שבאילינוי. יורשי הרדינג בחרו במקומות קבורה פשוטים יותר, שחלקם שולבו בספריות הנשיאותיות שהוקמו על שמם.

בעיר מריון נמצא גם בית המגורים של משפחת הרדינג, המשמש כמוזיאון לזכרו של הנשיא.

ראו גם
------

* קבר גרנט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קבר הרדינג** בוויקישיתוף
* קבר הרדינג באתר החברה ההיסטורית של אוהיו
* סרטון על מבנה הקבר באתר YouTube
**קבר לאי צ'נג אוק מתקופת שושלת האן** (באנגלית: **Lei Cheng Uk Han Tomb Museum**, בסינית: **李鄭屋古墓**) הוא מוזיאון ארכאולוגי בו מוצג קבר לבנים שהתגלה מתקופת שושלת האן. המוזיאון ממוקם ברחוב טונקין, שבמחוז שאם שוי פו, בצפון מערב חצי האי קאולון שבהונג קונג.

הקבר
----

הקבר, והחופה המגינה עליו.
הקבר נבנה בתקופת שושלת האן המזרחית (בין 25 - 220 לספירה), אף שיש הסוברים כי הקבר נבנה בתקופת השושלות הדרומיות.

הקבר בנוי לבנים (גודל כל לבנה 40 על 20 על 5 ס"מ), ובו ארבעה חדרים בצורת צלב. החדר המרכזי מקורה בכיפה ספירלית, ואילו החדרים הצדדיים מקורים בתקרה כיפתית.

ככל הנראה החדר הפנימי היה חדר הקבורה, החדרים הצידיים שימשו לאחסון, והחדר הקדמי לטקסים דתיים.

בקבר התגלו ממצאים רבים הדומים לקברים אחרים מתקופת שושלת האן שהתגלו בדרום סין. ממצאים אלה מעידים על הקשר התרבותי והמסחרי בין אזור הונג קונג לדרום סין.

גילוי הקבר
----------

גילוי הקבר בשנת 1955.
הקבר התגלה במקרה באוגוסט 1955 עת שממשלת הונג קונג ביצעה עבודות עפר באזור במטרה להקים במקום את שכונת ליי צ'נג אוק. הקבר נחפר על ידי אוניברסיטת הונג קונג. בתום החפירות, בשנת 1957 הקבר נפתח לקהל. בנובמבר 1988 הוכרז הקבר כאתר מורשת תרבותית של הונג קונג.

על מנת להגן על הקבר, לא מותרת כניסת מבקרים לקבר עצמו, ונשמרת בו טמפרטורה ולחות קבועים.

המוזיאון
--------

דגם של ממגורה שהתגלה בקבר.
דינג שהתגלה בקבר.
בשנת 1969 עבר המוזיאון במקום לשליטת המועצה העירונית, ובשנת 1975 הפך לסניף של המוזיאון להיסטוריה של הונג קונג, המנוהל על ידי מחלקת הפנאי והתרבות של ממשלת הונג קונג.

בשנת 1988 נבנה אולם תצוגה חדש. אולם זה והתצוגות שבו שופצו בשנת 2005.

במוזיאון מתואר גיליו הקבר וכן ממצאי ברונזה וכלי חרס שהתגלו בקבר.

דימוי מחשב מתאר באנימציה תלת־ממדית את פנים הקבר למבקרים.

הממצאים שהתגלו בקבר מאפשרים להציג תערוכה של כלי אוכל ושל סוגי המזון והמשקאות שהיו נהוגים בתקופת שושלת האן.

באולם התצוגה השני מוצגים שלבי החפירה וכן דגמים של האתר ותוכניות שלו.

באולם התצוגה השלישי מוצגים ממצאים שהתגלו בקבר, ובהם כלי בישול, כלי אוכל, כלי אחסון מזון, וכן דגמים של מבנים (דגמים של בית, של באר, של תנור אוכל, ושל ממגורה) עשויים חרס אשר התגלו בקבר. כמו כן מוצגים קערות, מראות ופעמונים העשויים ברונזה שהתגלו באתר.

בסמוך למוזיאון הוקם גן סיני בסגנון שושלת האן, ובו ביתן סיני, מגדלי שמירה, בריכת דגים ופסלי סלעים.

ראו גם
------

* המוזיאון להיסטוריה של הונג קונג

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קבר ליי צ'נג אוק מתקופת האן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של קבר ליי צ'נג אוק מתקופת האן
* סקר של מבנה הקבר שנערך לקראת שיפוצו
הקפלה והפסל של גריבלדי המשקיף לעבר חצי האי האפניני
**קומפנדיו גריבלדינו די קאפררה** (באיטלקית: **Compendio Garibaldino di Caprera**) הוא מתחם באי קאפררה המוקדש לג'וזפה גריבלדי, שהתגורר באי החל משנת 1856 ועד מותו ב-1882. המתחם, שכולל מוזיאון היסטורי, נועד להציג את סביבת מגוריו של הגיבור הלאומי האיטלקי במשך שלושים שנות חייו האחרונות. ניתן למצוא בו מכלול של מבנים ששימשו למגורים ולחקלאות, ושנבנו בין השנים 1856 – 1860 במטרה להוות חווה חקלאית עבור גריבלדי. במבנים ששוחזרו מוצגים אוספים של חפצים אישיים אשר שירתו את גריבלדי בחייו. בנוסף לכך כולל הקומפנדיו קפלה, בית קברות משפחתי וצמחייה מגוונת - בחלקה טבעית ובחלקה אקזוטית.

תולדות המקום
------------

הקומפנדיו כולל את המבנים ואת החפצים שהיו שייכים לגריבלדי ולבני ביתו. החפצים נאספו והוצבו במקומם הנוכחי כשנפתח המוזיאון בשנת 1978. במקור, הבית הראשון שנבנה היה בעל שלושה חדרים. הוא מצוי עד היום בדרום החווה. הבית נבנה בעזרת בנו של ג'וזפה גריבלדי, מנוטי (Menotti), וחבר עוזריו. כאשר גדלו צורכי הבית, הביא גריבלדי מעיר הולדתו בית עשוי מעץ. מסביב לחווה הוא בנה גדר אבנים, להגנה מפני חיות הבר. לבסוף בנה את "הבית הלבן", הנראה מעבר לעץ שניטע לכבוד בתו, היום במרכז המתחם. הבית עצמו נבנה בפשטות ללא קישוטים.

תיאור המקום
-----------

בחדרים של ה"בית הלבן" נמצאים פרטי הריהוט והקישוט כפי שהיו בעבר. על הקירות תלויות תמונות של שלושה מבני משפחתו, אשר התגוררו עם גריבלדי בחווה:

1. אשתו האחרונה: Francesca Armosino, שהקימה עמו את החווה.
2. בתו הבכורה: Clelia Garibaldi, שנולדה לו מרעייתו האחרונה.
3. בנו הצעיר: Manlio, אף הוא נולד ממנה. הבן שהיה קצין בחיל הים האיטלקי מת בגיל צעיר (27). בחדר המשחקים, בו נהג הבן לשחק, נמצאים דגמים של סירות וספינות.

באזור החקלאי מוצגים כלים ששימשו לעבודה חקלאית: אורווה עם אוכפים, כלי פרזול לסוגיהם ומחרשות.

באזור השירותים מוצג מטבח עם מים זורמים ישירות מבאר מים המצויה בחדר, ותנורי אפיה. לידו שורה של מתקנים להפקת שמן זית.

חדר אחר שימש כספרייה, ובו מוצגים מפה-ימית, חרבות ורובים. בחדר אחר מוצגות גלימות ייצוג ובגדים אחרים אשר גריבלדי נהג ללבוש. הרהיטים עטופים אף הם בבדים מאותה תקופה.

החדר האחרון מכונה בשם חדר המוות, בו שהה גריבלדי בימי חייו האחרונים. נמצאת בו עגלת נכים, אשר שימשה אותו בערוב ימיו. באמצע החדר מוצגת מיטת אפריון מוגבהת, עליה הונחה גופתו של גריבלדי, באופן שהיא תשקיף לכיוון חצי האי האפניני. על הקיר קבוע לוח ובו רשום תאריך מותו: יום שישי, 2 ביוני, וכן שעון עם ציון שעת הפטירה: 18.20.

גלריה
-----

* הבית הראשון בחווההבית הראשון בחווה
* האורן של צ'לליה (Clelia), בתו של גריבלדי, על רקע ביתו - "הבית הלבן"האורן של צ'לליה (Clelia), בתו של גריבלדי, על רקע ביתו - "הבית הלבן"
* חפציו של גריבלדי: אוכפים, עגלת נכים, סירה, פסנתר וכלי מטבחחפציו של גריבלדי: אוכפים, עגלת נכים, סירה, פסנתר וכלי מטבח

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קומפנדיו גריבלדינו די קאפררה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קומפנדיו גריבלדינו די קאפררה

* אתר האינטרנט הרשמי של קומפנדיו גריבלדינו די קאפררה (באיטלקית) באיטלקית, ספרדית, אנגלית, גרמנית וצרפתית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2008022146
* VIAF: 152304851
* WorldCat: lccn-no2008022146

 |
"**אמא יקרה לי**" הוא שיר בעברית, אשר נכתב על ידי המשורר משה דפנא והולחן על ידי נחום נרדי. השיר מוכר כאחד היצירות המזוהות בתרבות הישראלית, ובמיוחד קשור לחגיגות יום המשפחה. הוא עוסק באהבה בין אם לבנה, אך מאחוריו נחבאת סיפור אישי של געגוע ופרידה בין דפנא לאמו, אשר נותרה באוקראינה כשהוא עלה לישראל.

רקע השיר
--------

משה דפנא, דמות מרכזית בתנועה הציונית ובמערכת החינוך בישראל המוקדמת, נולד באוקראינה ועלה לארץ ישראל בתחילת המאה ה-20. השיר "אמא יקרה לי" נכתב בשנת 1904, זמן קצר לאחר שדפנא עזב את אמו. והולחן שנים לאחר מכן על ידי נחום נרדי. השיר מבטא געגועים ואהבה עמוקה לאמו, אך לא ידוע היה לציבור הרחב על הקשר האישי והעמוק שהוביל לכתיבתו.

שנים לאחר מכן נחשף כי הוריו של דפנא, ביילה ושלמה בלובשטיין, עלו לישראל בשנת 1925 וקבורים בבית העלמין טרומפלדור בתל אביב. המידע החדש גרם לחיבור מחודש בין דורות המשפחה והציבור לסיפור האישי שמאחורי השיר.

השפעה ופופולריות
----------------

"אמא יקרה לי" נחשב לשיר קלאסי בתרבות הישראלית, המושר במגוון הזדמנויות ואירועים, ובעיקר קשור אל יום המשפחה. הלחן והמילים הפשוטות מבטאים את האהבה העמוקה שבין הורה לילדו, תוך שהם מעבירים מסר של קירבה וחמימות

קישורים חיצוניים
----------------

* "אמא יקרה לי" באתר של אקו"ם
* מילות השיר "אמא יקרה לי" באתר שירונט

הערות שוליים
------------

1. ↑  קורין אלבז-אלוש, שיר געגועים: הסיפור מאחורי "אמא יקרה לי", באתר ynet, 20 בפברואר 2023
באסטרונומיה ובאסטרופיזיקה **מסת שמש** (או **מסה סולרית**) היא יחידת מידה למסה של עצמים כבדים כגון כוכבים. ומסומנת לרוב ב- {\displaystyle M\_{\odot }}. מסת שמש אחת היא מסתה של השמש, המוערכת ב-1.9891x1030 קילוגרם.

לדוגמה, מסתו של כוכב הלכת צדק היא כאלפית מסת שמש. מסת השמש היא 332,946 מסות ארץ (כלומר מסות של כדור הארץ). הכוכב המסיבי ביותר שנצפה עד כה הוא R136a1 ומסתו 265 מסות שמש.

את המסה של השמש מעריכים בעזרת ההשפעה הכבידתית שלה על תנועת העצמים האחרים במערכת השמש. בתלות בערכו של קבוע הכבידה: {\displaystyle G=6.67384\times 10^{-11}{m^{3} \over s^{2}kg}=6.67384\times 10^{-8}{cm^{3} \over s^{2}gr}}.

כך, בהתבסס על אורך שנת ארץ ובמרחקו של כדור הארץ ניתן להגדיר מסת שמש אחת כ:

{\displaystyle M\_{\odot }={\frac {4\pi ^{2}\times (1\,\mathrm {AU} )^{3}}{G\times (1\,\mathrm {yr} )^{2}}}}
השמש אמנם מקרינה אנרגיה ומאבדת מסה בקצב של כארבעה מיליון טון מדי שנייה, אבל עובדה זו לא תגרום לשינוי משמעותי ביחידת המידה במהלך מיליוני השנים הקרובות, היות שרוח השמש נושאת עמה רק כ-‎3×10-14‎ ממסת השמש בשנה.

היסטוריה
--------

האדם הראשון שניסה לאמוד את מסת השמש היה אייזק ניוטון. בספרו, "פרינקיפיה", הוא העריך שהיחס בין מסת השמש למסת כדור הארץ הוא 1/28,700. מאוחר יותר הוא קבע כי אומדן זה היה מבוסס על ערך שגוי של היסט השמש, בו השתמש כדי להעריך את המרחק בין כדור הארץ לשמש (יחידה אסטרונומית אחת). בעקבות כך הוא שינה את התוצאה והשיג יחס של 1/169,282, ופרסם זאת במהדורה השלישית של "פרינקיפיה". כיום, שימוש בערך הנוכחי של היסט השמש מראה שהיחס הנכון בין המסה של השמש לזו של כדור הארץ הוא 1/332,946.

ראו גם
------

* מסת צדק

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מסת שמש** |

הערות שוליים
------------
קניון **סינמול**, הידוע בעיקר בשמו הקודם, "**קניון לב המפרץ**", הוא מהקניונים הראשונים שנבנו בישראל. הקניון ממוקם במפרץ חיפה, מול צומת קישון וסמוך לצומת הצ'ק פוסט. חלקו הראשון הוקם בראשית שנות התשעים ונפתח לראשונה במאי 1991, וחלקו השני נפתח ביולי 2008.

הקניון נמצא בסמיכות לתחנת האוטובוסים "מרכזית המפרץ" ולתחנת רכבת שנבנתה במימון בעלי הקניון וקיבלה את שמו, "תחנת הרכבת לב המפרץ", עד יולי 2018, אז שונה שם התחנה לשם "מרכזית המפרץ".

היסטוריה
--------

בניית הקניון הושלמה בראשית שנת 1991. במהלך מלחמת המפרץ, ימים ספורים לפני פתיחתו המתוכננת של הקניון, הוא ספג פגיעה ישירה של טיל סקאד, שנורה מעיראק לעבר חיפה וכוון כנראה לבתי הזיקוק שנמצאים לא הרחק מן הקניון. במשך זמן מה הושאר דגם של הטיל כשהוא תלוי במקום הפגיעה, כאטרקציה תיירותית על מנת לאפשר למבקרים בקניון לצפות בו. בפרסומות מסוימות אף נכתב המשפט "למרות הטיל, עסקים כרגיל".

הקניון אכלס בעברו את ה"כיף כף לנד", מתחם שעשועים שהיה ממוקם בקומה השלישית וכלל מעין לונה פארק. המתחם נסגר באמצע שנות ה-2000 ובמקומו נפתח סניף של בית החולים הפרטי "אסותא". במקביל, פעל במקום קומפלקס של רשת "רב חן" שכלל 7 אולמות קולנוע.

בשנת 2001 הוקמה בשיתוף רכבת ישראל ובמימון מלא של יזמי הקניון (אז החברות א. דורי, שופרסל ואמפל) תחנת הרכבת לב המפרץ על שם מרכז הקניות (ב-2018 שונה שמה ל"תחנת הרכבת מרכזית המפרץ"). מתכנני התחנה התבקשו לעצב את מעבר הנוסעים כך שיעבור בתוך הקניון. זוהי התחנה הראשונה שהוקמה בשיטה זו (בעקבותיה הוקמה התחנה הסמוכה - תחנת הרכבת חוצות המפרץ - גם היא בשיטה דומה). התחנה החלה בפעילותה ב-6 בספטמבר 2001. 

#### מיתוג מחודש כ-Cinemall

הקניון במבט לכיוון הקריות, דצמבר 2020
ביולי 2008 עבר מרכז הקניות "מתיחת פנים" שכללה שיפוץ והרחבה של המבנה המקורי, ושמו שונה לשם הלועזי "**Cinemall**" (שילוב באנגלית בין המילה קולנוע - Cinema וקניון - Mall). חלקו החדש של הקניון הוא למעשה קומפלקס של 23 אולמות קולנוע משוכללים של רשת פלאנט, מה שהפך את הקניון לבית הקולנוע הגדול בישראל בעת הפתיחה. הקולנוע ב"סינמול" בולט על רקע מבחר מצומצם יחסית של אולמות קולנוע באזור הצפון ובחיפה בפרט, לאחר שרבים מהם נסגרו במהלך שני העשורים האחרונים של המאה ה-20 ובעשור הראשון של המאה ה-21.

בעשור השני של המאה ה-21, שטחו של הקניון עומד על 50,000 מ"ר והוא מאגד למעלה מ-150 עסקים וסניפים של רשתות קמעונאיות, לרבות בתי קפה, פאבים ומסעדות. שתי הקומות הראשונות מאכלסות חנויות, מרכזי בידור ואת בית הקולנוע פלאנט ואילו הקומה השלישית כוללת את בית חולים אסותא ומרפאות.

המבנה נמצא בבעלות החברות שופרסל, וחברת רם בקרה מימון והשקעות.

ראו גם
------

* צ'ק פוסט
* פלאנט

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קניון סינמול** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קניון סינמול

הערות שוליים
------------

1. ↑  מה תעשו כשיפלו הסקאדים?, באתר ynet, 13 בספטמבר 2002
2. ↑  מורן כץ, ‏ברק היכה "כרעם ביום בהיר", באתר ‏מאקו‏, 29 במרץ 2009
3. ↑  תחנת רכבת "פרטית" ראשונה בקניון לב המפרץ, באתר גלובס, 29 באוגוסט 2001
4. ↑  שרון קדמי, ‏קניון לב המפרץ משלים את מהלך המיתוג ומשנה את שמו ל-CINEMALL, באתר גלובס, 24 ביוני 2008
5. ↑  יובל לידור, איבדו את הצפון, באתר nrg‏, 14 בינואר 2007
**דוד ושלמה - בין מציאות היסטורית למיתוס** הוא ספר בנושא ארכאולוגיה מקראית מאת ישראל פינקלשטיין וניל אשר סילברמן, שיצא לאור בספטמבר 2006 בהוצאה לאור של אוניברסיטת תל אביב. הספר יצא תחילה באנגלית בשם David and Solomon: In Search of the Bible's Sacred Kings and the Roots of Western Tradition בתחילת 2006 בהוצאת Free Press.

רקע
---

פרופ' ישראל פינקלשטיין, חתן פרס דן דוד ולשעבר ראש המכון לארכאולוגיה באוניברסיטת תל אביב, הוא דמות מפורסמת בעולם הארכאולוגיה, הגם שלא מקובלת על כולם. בפרט, התיארוך שלו לממצאים מארץ ישראל, לפיו הוא מייחס ממצאים רבים מתקופת המקרא לזמן המאוחר במאה שנים בערך מהתאריך המקובל, אינו מוסכם בקהילת הארכאולוגים. ד"ר ניל אשר סילברמן חבר במרכז אנמה לארכאולוגיה ציבורית בבלגיה. ספרם "דוד ושלמה" הוא שיתוף פעולה שני לאחר הספר **ראשית ישראל: ארכאולוגיה, מקרא וזיכרון היסטורי**. בספרם הראשון טענו המחברים שעל פי מה שידוע מהארכאולוגיה, אין ראיות לקיומה של ממלכת ישראל המאוחדת, ירושלים הייתה לא יותר מכפר גדול והממלכה החשובה הייתה דווקא ישראל ולא יהודה.
הם העלו השערה על פיה רוב הטקסט המקראי הדן בהיסטוריה של ישראל נכתב בממלכת יהודה לקראת סוף קיומה, במאה השביעית לפנה"ס (תקופת המלך יאשיהו), למטרות של תעמולה פוליטית ודתית, כצורך לאחד שתי מסורות של שתי ישויות מדיניות שונות - יהודה וישראל. הספר זכה לחשיפה תקשורתית גדולה ועורר הד ציבורי נרחב. הוא אף הפך לרב-מכר במקומות רבים בעולם.

תוכן
----

ב**דוד ושלמה** מתחקים המחברים אחר ראשיתן והתפתחותן של מסורות המקרא אודות דוד המלך ושלמה המלך ותקופתם, המניעים והרקע מאחורי מסורות אלו, והשפעתן על תרבות המערב. המחברים טוענים שעל פי הארכאולוגיה, עיקר תוכנן של המסורות לא משקף מציאות היסטורית אמיתית, אם כי הן מכילות גרעין אותנטי של ממלכה מקומית. המחברים טוענים שדורות אחרי דורות הוסיפו לגרעין זה ושינו אותו על פי השקפותיהם ומגמותיהם, וכך התפתחו התפיסות לגבי דוד ושלמה המופיעות בתנ"ך ובמסורת היהודית והנוצרית.

תגובות
------

כמו קודמו (ראו: ביקורת על הספר "ראשית ישראל"), גם על הספר **דוד ושלמה** יש ביקורת קשה מצד חלק מהממסד האקדמי. כך כותב פרופ' מייקל קוגן מסטונהיל קולג', בכתב עת פופולרי:

"לאחר זמן מה, שיחזורם של פינקלשטיין וסילברמן כמעט דומה לתאוריית קונספירציה: תחשבו על **צופן דה וינצ'י** או על זיהוי שייקספיר כאדוארד דה ויר. כמו תסריטים אלה ואחרים הדמיוניים כמותם, שיחזורם של פינקלשטיין וסילברמן מסתמך על שימוש סלקטיבי ומגמתי ביותר בראיות. לטעמי הוא לא משכנע."

לקריאה נוספת
------------

* רענן אייכלר, ‏שודדי הממלכה האבודה, **תכלת** תכלת 26, חורף התשס"ז / 2007

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד ושלמה, אתר ההוצאה לאור של אוניברסיטת תל אביב
* דוד ושלמה, בבלוג של ניל אשר סילברמן באתר אמזון (אנגלית)

### סקירה תקשורתית

* אלכס דורון, דוד מלך ישראל?, nrg ניו אייג' חדשות 31.01.05
* מאיה פלדמן, שוברי מסורת, באתר ynet, 16 באוקטובר 2006

הערות שוליים
------------

1. ↑  הספר יצא לאור ראשית באנגלית בשם *The Bible Unearthed: Archaeology's New Vision of Ancient Israel and Its Sacred Texts* בשנת 2001, ואחר כך בגרסה עברית בשנת 2003 בהוצאת אוניברסיטת תל אביב
2. ↑  Michael D. Coogan, "Assessing David & Solomon: From the Hypothetical to the Improbable to the Absurd," *The Biblical Archaeology Review* July/August 2006, pp. 56-60
**מגדל 120** הוא גורד שחקים עתידי, המתוכנן להיבנות במתחם הבורסה ברמת גן. הבניין צפוי להתנשא לגובה של כ-520 מטרים שיתחלקו בין 120 קומות, מה שעשוי להפוך אותו לבניין הגבוה בישראל, ולבין המגדלים הגבוהים בעולם.

מתחם הבורסה בשנת 2014

על הבניין
---------

שמו של המגדל נגזר ממספר הקומות שהוא צפוי להכיל, תוך קריצה לברכה הרווחת: "עד מאה ועשרים".

### התוכנית הנוכחית

התוכנית הנוכחית, שאושרה בוועדה המקומית לתכנון ובנייה רמת גן בשנת 2019, כוללת בנוסף למגדל שני מגדלים נוספים, בני 88 ו-77 קומות, בעלות כוללת של 5 מיליארד שקלים. על התוכנית מופקד האדריכל אבנר ישר ממשרד ישר אדריכלים. גורדי השחקים יוקמו כחלק מהתוכנית להרחבת מתחם הבורסה ליהלומים. ראש עיריית רמת גן, כרמל שאמה הכהן, החליט עם כניסתו לתפקידו להרחיב את התוכנית ולהקים שלושה מגדלים חדשים: מגדל בן 120 קומות, מגדל בן 88 קומות ומגדל בן 77 קומות.

בקומה האחרונה של הבניין מתוכננות לקום תצפית, מסעדה ומתחם לאירועים מיוחדים.

התוכנית מיועדת לחבר בין תחנת הרכבת סבידור מרכז לבין "הקו האדום" של הרכבת הקלה, מה שיביא להפיכת המרחב שבין תחנת הרכבת, ציר ז'בוטינסקי ושדרות אבא הלל סילבר למתחם עסקים מודרני רציף אחד.

### השוואות

בניין זה צפוי להיות הראשון בארץ שיעבור בגובהו את רף חצי הקילומטר, הוא צפוי להיות יותר מכפול בגובהו ממגדל עזריאלי בשרונה, הגבוה ביותר בישראל כיום, ובערך פי ארבעה מגורד השחקים הראשון בישראל, שנשא בתואר במשך כ-34 שנים, מגדל שלום מאיר.

קישורים חיצוניים
----------------

* מגדל 120 באתר של חברת ישר אדריכלים
* עופר פטרסבורג, חצי ק"מ לגובה: אושר המגדל הגבוה בישראל, באתר ynet, 7 באפריל 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  חצי ק"מ לגובה: אושר המגדל הגבוה בישראל, באתר ynet, 7 באפריל 2019
2. ↑  ב-5 מיליארד: הושקו המגדלים היקרים והגבוהים בישראל, באתר ביזנעס, ‏3 באוקטובר 2019 (ארכיון)
3. ↑  120 קומות: רמת גן אישרה את הקמת המגדל הגבוה בישראל, באתר מעריב
איזידור אחרון
**איזידור אחרון** (11 בנובמבר 1892 - 12 במאי 1948) היה פסנתרן ומלחין יהודי, אחיו הצעיר של המלחין יוסף אחרון.

קורות חיים
----------

איזידור אחרון נולד בוורשה וכבר בילדותו התעניין במוזיקה. שלא כאחיו הגדול, שהתמחה בכינור, אהב איזידור את הפסנתר ואביהם רשם גם אותו לקונסרבטוריון בסנקט פטרבורג, שם למד אצל הפסנתרנים אנט אסיפוב וניקולאי דובאסוב. בהמשך למד הלחנה אצל אנטולי ליאדוב, ותזמור אצל מקסימיליאן שטיינברג. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה אחרון באמצע לימודיו, והוא גויס לתקופה של 3 שנים. עם שחרורו מהשרות חזר לקונסרבטוריון ובשנת 1918 סיים את לימודיו.

עם סיום לימודיו החל במסעות קונצרטים ברחבי רוסיה וגרמניה. בפבלובסק הוא הופיע כסולן עם תזמורת סימפונית גדולה, ובברלין, במהלך עונה אחת, הוא נתן ארבעה קונצרטים.

בשנת 1922 הגיע לארצות הברית. את הופעת הבכורה שלו בעולם החדש ערך אחרון באולם הקונצרטים קרנגי הול בניו יורק. בשנת 1923 קיבל מהכנר יאשה חפץ הזמנה להצטרף אליו כמלווה לסיבוב הופעות במזרח. הזמנה זאת, שהתקבלה על ידי אחרון בשמחה, הייתה התחלה של שיתוף פעולה בין השניים, שנמשך כעשור. אחרון הופיע עם חפץ בכל העולם כשהוא מלווה אותו בפסנתר ועורך פרטיטורות, עבור חברת התקליטים ויקטור. לאחר שעזב את חפץ ביסס אחרון את הקריירה שלו כסולן, ובשנת 1935 הוא נישא לזמרת הפינית לאה קרינה.

איזידור אחרון החל בהלחנה רק בשלב מאוחר בחייו. בשנת 1937 ניגנה הפילהרמונית של ניו יורק, בניצוח ג'ון ברבירולי, את הקונצ'רטו לפסנתר הראשון שלו בקרנגי הול בניו יורק. הופעה זאת זכתה להצלחה רבה. בשנת 1938 כתב את הקונצ'רטו השני שלו, אך הראשון בו הופיע אחרון עצמו כסוליסט. שאר יצירותיו של איזידור אחרון, 18 במספר, הן קצרות וכתובות עבור כינור ופסנתר.

בשלהי מלחמת העולם ביצע אחרון רסיטל בקרנגי הול. ברסיטל זה, שהיה שירת הברבור שלו, השמיע יצירות שלו בצד יצירות של מוצרט, שופן, ליסט, ראוול. ב-12 במאי 1948 טרם הגיעו לגיל 56 לקה אחרון בהתקף לב ונפטר בניו יורק.

קישורים חיצוניים
----------------

* איזידור אחרון, באתר AllMusic (באנגלית)
* איזידור אחרון, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* איזידור אחרון, באתר Discogs (באנגלית)
* ביוגרפית איזידור אחרון, באתר Answers (באנגלית)
* ריקוד יהודי, יצירתו של יוסף אחרון, מנגן יאשה חפץ, מלווה בפסנתר איזידור אחרון.
* Isidor Achron ‏ (1892-1948), באתר yiddishmusic (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007287592105171
* BNE: XX1497734
* BnF: cb13929640m (data)
* GND: 134764641
* ISNI: 0000 0000 8189 4093
* LCCN: no95019277
* MusicBrainz: b0cd1405-d47a-4ea7-b155-0c4aaa41b24a
* NKC: xx0209843
* VIAF: 120709769
* WorldCat: lccn-no95019277

 |
**הפועל חצור** (נקראה גם: **הפועל חצור/באר טוביה**) הייתה קבוצת כדורעף ישראלית מקיבוץ חצור שהשתתפה בליגה הבכירה ואף זכתה בגביע המדינה בשנת 2000.

היסטוריה
--------

קבוצת הכדורעף של הפועל חצור הוקמה על ידי מיכה שמבן כבר עם הקמת הקיבוץ בשנות ה-30. הקבוצה זכתה בשנת 1941 ב"אליפות הפועל" תחת השם "הפועל ראשון לציון" (מיקום הקיבוץ בשנותיו הראשונות היה בעיר ראשון לציון). בהמשך השתתפה בטורניר השנתי של "פסל זייד" וזכתה בו בשנת 1946 תחת השם "הפועל ארצישראלי ג'". בשנת 1963 זכתה הקבוצה באליפות הפועל בדרום.

משחקי הבית של הקבוצה נערכו באולם הספורט של הקיבוץ , שזכה לכינוי "המבצר על התל"

בשנת 1962, לאחר הקמת הליגה הרשמית בכדורעף, נרשמה הקבוצה לליגה ב' (ליגה רביעית), מחוז נגב צפוני. בתום עונת 1963/1964 עלתה לליגה א' דרום ובתום עונת 1966-67 העפילה לראשונה לליגה הלאומית. הקבוצה שרדה עונה אחת בליגה הלאומית ובסיומה נשרה חזרה לליגה א'. בתום עונת 1968-69 העפילה שוב ללאומית ונשארה בה עד עונת 1978-79. הקבוצה ירדה ועלתה שוב בתוך עונה אחת. המאמן נתן בר אימן בקבוצה במשך 19 עונות רצופות.

בעונת 1999-2000 זכתה הקבוצה בגביע המדינה לאחר ניצחון 3:1 בגמר מול קבוצת הפועל קריית אתא. בעונות 2000-2001, 2001-2002, 2004-05 הגיעה הקבוצה שוב לגמר הגביע, אך הפסידה לקבוצות הפועל כפר סבא, הפועל מטה אשר והפועל קריית אתא בהתאמה.
בעונת 2006-2007 הצליחה הקבוצה להישאר בליגה הבכירה לאחר מאבק תחתית מול קבוצת מ.ס. עילבון, אך זמן קצר לאחר מכן, באוגוסט 2007, הכריזה על פירוק בגלל בעיות פיננסיות.

הישגים ותארים
-------------

* **ליגת העל**
	+ סגנית (1): 2004/2005
* **גביע המדינה**
	+ **זכייה (1)**: 1999/2000
	+ סגנית (3): 2000/2001, 2001/2002, 2004/2005
* **גביע פסל זייד**:
	+ **זכייה (1)**: 1946

שחקני עבר בקבוצה
----------------

* גדעון אייזן
* יורי בסן
* אבירם כהן
* חגי פלג
* אמציה קונפינו
* אבשלום וילן
* צחי אלבס
* ג'קי גפט
* חגי פרגמנט
* אהוד רונן
* זאב מרקמן
* אלכס שפרנוביץ'
* יניב בר נצר
* זיו בר נצר
* אוריאל אייזן
* ברוך קויפמן
* תומר רוסיאנסקי
* וובה טודורוב
* סשה אליסטרטוב
* ולאדק ארטמנקו
* קרול אצ'ולה
* רועי קופרמן
* איתמר כהן
* עמיחי שיף
* שי דורון
* נתן בר
* ז'קו ירון

קישורים חיצוניים
----------------

* בחצור ציינו 70 שנים לקיבוץ איך לא, בכדורעף באתר איגוד הכדורעף.
* כדורעף: הפועל מטה אשר זכתה בגביע המדינה, באתר ynet, 10 באפריל 2002
* כדורעף: מחזיקת הגביע קרית-אתא תפגוש בגמר את חצור, באתר nrg
* בעז גורן ואלמוג שריד, ‏כדורעף: המאמן שיחק והציל את קבוצתו מירידה, באתר ONE‏, 20 במרץ 2007

הערות שוליים
------------

1. ↑  בכדורעף: נגבה - מעברות 0-3, בעיתון למרחב 5 בפברואר 1963
2. ↑  טבלאות העונה, בעיתון על המשמר 11 באוגוסט 1963
3. ↑  חצור עלתה לליגה הלאומית, בעיתון "על המשמר" 30 באפריל 1967
**STS-9**, ידועה גם בשם (Spacelab 1), הייתה הטיסה התשיעית בתוכנית מעבורות החלל של ארצות הברית, והשישית של מעבורת החלל קולומביה לחלל.

צוות
----

* **מפקד:** ג'ון יאנג
* **טייס:** ברוסטר שו
* **מומחה למשימה:** אוון גאריוט
* **מומחה למשימה:** ד"ר רוברט פארקר (Dr. Robert A. Parker)
* **מומחה מטען:** ד"ר ביירון ליכטנברג
* **מומחה מטען:** גרמניהגרמניה ד"ר אולף מרבולד

### צוות גיבוי

* **מומחה מטען:** הולנדהולנד וובו אוקלס
* **מומחה מטען:** מייקל למפטון (Michael Lampton)

המשימה
------

המשימה יצאה לחלל עם המספר הרב ביותר אנשי צוות שיצאו עד אותה התקופה (6 אנשי צוות).

השיגור נערך ב-28 בנובמבר 1983 השעה 11:00:00 בבוקר לפי שעון החוף המזרחי של ארצות הברית. במקור, תוכנן השיגור חודשיים קודם לכן, אך נדחה לאחר שנתגלתה דליפה בנחיר הפליטה של רקטת ההאצה הימנית. דבר זה גרם להחזרתה של המעבורת לבניין ההרכבה, לשם החלפת הנחיר.

לראשונה טסו שני אנשי צוות שהם לא אסטרונאוטים. שני מומחי המטען: חוקר מטעם המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, ד"ר בירון ליכטנברג, וד"ר מרבולד, אזרח מערב גרמניה שהיה גם הראשון בתוכנית החלל שאינו אזרח ארצות הברית.

המשימה כולה הוקדשה ל"מעבדת החלל" (Spacelab 1), פרויקט משותף של נאס"א וסוכנות החלל האירופאית. התוכנית הראתה יכולת למחקר מתקדם בחלל, עבודת צוות, ותיאום מוחלט בין נאס"א לסוכנות החלל האירופאית. המימון ל"מעבדת החלל" בא מצד סוכנות החלל האירופאית.

הצוות התחלק לשני צוותים של 3, וכל צוות עבד בתורו 12 שעות. יאנג, פארקר ומרבולד כונו "הצוות האדום" בעוד ששאו, גריוט וליכטנברג כונו "הצוות הכחול".

72 ניסויים מדעיים נערכו במשימה זו, בתחומי האסטרונומיה, פיזיקה אטמוספירית ופיזיקה של פלזמה, פיזיקה של השמש, מדעי החיים ותצפיות על כדור הארץ. בשל העובדה שהכל עבד ללא תקלות, הוארכה המשימה ביום, וסה"כ 10 ימים של שהייה בחלל. משימה זו הייתה הארוכה ביותר עד אותה שנה.

הנחיתה התעכבה במשך שמונה שעות, לאחר ששני מחשבי ניווט על סיפון המעבורת הפסיקו לפעול, כמו גם מערכת מדידה אינרציאלית. במהלך הנחיתה, פרצה אש באחת המשאבות ההידראוליות, עקב דליפה שהגיבה להידרזין במכלול המנוע האחורי. הדליפה שיתקה גם את המשאבה השנייה, לאחר שכובתה. לו פרצה הדליפה מספר שניות קודם לכן, כל שלוש המשאבות היו עלולות לצאת מכלל פעולה, השליטה במעבורת הייתה אובדת, וקרוב לוודאי שהייתה מתרסקת על קרקע המדבר.

סמל המשימה
----------

בסמל המשימה מתוארת המעבורת ו"מעבדת החלל" שהיא נושאת בתא המען. תשעת הכוכבים מאחורי המעבורת, מתאר את מספר הטיסה (הטיסה התשיעית).

ראו גם
------

* משימות מעבורות החלל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **STS-9** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של STS-9
* סיכום המשימה באתר נאס"א
* סרטון על המשימה
* תיאור המשימה

הערות שוליים
------------

1. ↑  STS-9, באתר Encyclopedia Astronautica

| משימות מעבורת החלל קולומביה |
| --- |
| משימות | STS-1 • STS-2 • STS-3 •STS-4 • STS-5 • STS-9 • STS-61-C • STS-28 • STS-32 • STS-35 • STS-40 • STS-50 • STS-52 • STS-55 • STS-58 • STS-62 • STS-65 • STS-73 • STS-75 • STS-78 • STS-80 • STS-83 • STS-94 • STS-87 • STS-90 • STS-93 • STS-109 • STS-107 |  |
| ראו גם | אסון מעבורת החלל קולומביה |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בחוקר ישראלי. אם התכוונתם לאדם אחר בשם זה, ראו דוד קורן.
**דוד קורן** (נולד ב-1977) הוא מנכ"ל מכון ירושלים למחקרי מדיניות, ד"ר ללימודי המזרח התיכון ומרצה באוניברסיטת בר-אילן.

חיים אישיים
-----------

דוד קורן נולד וגדל בשכונת גבעת מרדכי בירושלים. בן למרדכי (מוטק'ה), לשעבר מנהל סמינר למורות מזרחי ושרה לבית הס, אחותו של הרב ישראל הס. שני הוריו אנשי חינוך. 

למד בישיבת ההסדר במעלה אדומים, ולאחר מכן שירת בצה"ל בתפקידי פיקוד במערך האיסוף והמחקר של חיל המודיעין.

לאורך השנים משרת כקצין מילואים בפיקוד העורף.

מתגורר בירושלים. נשוי לנילי ואב לחמישה.

השכלה
-----

קורן הוא בוגר המסלול הישיר לדוקטורט במדעי המדינה ומזרח תיכון באוניברסיטת בר-אילן.

עבודת הדוקטורט שלו עסקה בזהותו הדתית של אש"ף, ובמהלך לימודיו קיבל את מלגת נשיא אוניברסיטת בר-אילן לדוקטורנטים מצטיינים.

לאורך השנים שימש כמרצה במחלקה ללימודי המזרח התיכון באוניברסיטת אריאל בשומרון ובאוניברסיטת בר-אילן.

פעילות מקצועית
--------------

בשנים 2011-2008 היה ראש ענף מזרח התיכון במטה לביטחון לאומי (מל"ל) במשרד ראש הממשלה והוביל את העיסוק בתחום הפלסטיני ובתחום ירדן ומצרים.

בשנים 2018-2011 ניהל את צוות מזרח ירושלים בעיריית ירושלים, היה יועץ ראש העיר לענייני ערבים ומזרח ירושלים והוביל צוות של מומחים האחראיים על קשרי קהילה ופיתוח אסטרטגי של המגזר המוסלמי והנוצרי בעיר.

בין השנים 2021-2019 היה עמית מחקר במכון ירושלים לאסטרטגיה וביטחון (JISS) וניהל את תוכנית החומש האסטרטגית לחינוך במזרח ירושלים מטעם משרד החינוך.

בנובמבר 2021 מונה למנכ"ל מכון ירושלים למחקרי מדיניות.

מפרסומיו
--------

* **הערות על דמוגרפיה וצמיחה כלכלית בירושלים**, מכון ירושלים לאסטרטגיה וביטחון, 2019
* **מזכר לראש העיר ירושלים הנכנס: קווי יסוד מנחים למדיניות כלפי מזרח ירושלים**, מכון ירושלים לאסטרטגיה וביטחון, 2018
* **בין ארדואן לכחול לבן: ערביי מזרח ירושלים על פרשת דרכים**, השילוח 5, 2017, עמ' 75–98 (עם בן אברהמי)
* ערביי ישראל בעשור הרביעי, בתוך: **העשור הרביעי: תשל"ח-תשמ"ח**, יד יצחק בן צבי, 2016, עמ' 343–358

**Arab Israeli citizens in the 2009 elections: between Israeli citizenship and Palestinian-Arab identity**, Israel Affairs, 16 (2010), Pp.124-141.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד קורן, **55 שנים לאיחוד ירושלים: הסיפור של מזרח העיר מורכב הרבה יותר משנראה**, ישראל היום, 23 במאי 2022
* מכון ירושלים למחקרי מדיניות, **על תושבי מזרח ירושלים במערכת החינוך הישראלית | ב"חדשות הערב" ערוץ 12**, יוטיוב, 12 ביולי 2022
* דוד קורן, **לא להתייאש מאתגר ערביי ישראל**, ישראל היום: דעות, 7 ביוני 2021
* נדב שרגאי, **הרצון להשתלב בחברה הישראלית גובר על איומי הרשות הפלסטינית**, ישראל היום, 26 ביולי 2018
* דנה בן שמעון, **לומדים יותר עברית ופחות אלימים: הצצה אל המהפכה של הפלסטינים הירושלמים**, mynet ירושלים, 1 בספטמבר 2017

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  ד"ר דוד קורן - צוות מכון ירושלים למחקרי מדיניות
2. ↑  ד"ר דוד קורן - המחלקה ללימודי המזרח התיכון, אוניברסיטת בר-אילן
3. ↑  ד"ר דוד קורן, JISS - מכון ירושלים לאסטרטגיה וביטחון
4. ↑  הערות על דמוגרפיה וצמיחה כלכלית בירושלים
5. ↑  מזכר לראש העיר ירושלים הנכנס: קווי יסוד מנחים למדיניות כלפי מזרח ירושלים
6. ↑  בין ארדואן לכחול-לבן: מזרח ירושלים על פרשת דרכים
7. ↑  העשור הרביעי: תשל"ח-תשמ"ח
8. ↑  Arab Israeli citizens in the 2009 elections: Between Israeli citizenship and Palestinian Arab identity
**הרולד מרקוזה** (נולד ב-15 בנובמבר 1957) הוא פרופסור יהודי אמריקאי להיסטוריה גרמנית מודרנית. הוא מלמד באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה.

קריירה אקדמית
-------------

מרקוזה, יליד ווטרברי קונטיקט, הוא בעל תואר ראשון בפיזיקה מאוניברסיטת וסליין שבמידלטאון קונטיקט. הוא קיבל תואר שני בתולדות האמנות מאוניברסיטת המבורג ב-1987, על עבודת הגמר שלו על זיכרון 1949, אשר הוקדש ל" לקורבנות הרדיפה הנאצית ומאבקי ההתנגדות".

ב-1985 מרקוזה הפיק תערוכת צילומים במומנטים ואתרי זיכרון לזכר מאורעות הנאצים ומלחמת העולם השנייה. 

ב-1986 החל לכתוב עבודת דוקטורט באוניברסיטת מישיגן שבאן ארבור על ההיסטוריה שלאחר 1945 של מה שהיה מחנה הריכוז דכאו. מרקוזה טוען שלאחר מלחמת העולם השנייה הרבה אומנות, ספרות ודיון ציבורי בגרמניה סובבים סביב הנושאים של התנגדות ושיתוף פעולה עם הרייך השלישי.

מרקוזה החל ללמד באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה ב-1992.

משפחתו
------

מרקוזה התחתן פעמיים. מאשתו הראשונה נולדו לו שני ילדים. הוא נכדו של התאורטיקן הביקורתי והפילוסוף הרברט מרקוזה.

קישורים חיצוניים
----------------

* הדף של מרקוזה באתר אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264911205171
* BIBSYS: 2031020
* BnF: cb14510531f (data)
* GND: 1076381839
* ISNI: 0000 0001 1593 6926
* LCCN: n86038215
* NKC: jn20020722276
* NTA: 228072093
* ORCID: 0000-0002-0260-1219
* SUDOC: 068686110
* VIAF: 10081405
* WorldCat: lccn-n86038215

 |
**778** הוא מותג ריבות וקונפיטורות ישראלי בבעלות יוניליוור. נוסד ופעל במושב בית יצחק.

היסטוריה
--------

המפעל הוקם בשנות ה-50 במושב בית יצחק על ידי שתי אחיות ילידות אנגליה, פיי אייזקס וקרולין בנג׳מן, שהתיישבו עם משפחתן בבית יצחק. הן בישלו בביתן קונפיטורת תות שדה ושיווקו אותה. מקור השם 778 הוא צירוף הכתובות של שתיהן - משק 77 ומשק 78 בבית יצחק. במהלך השנים הן הקימו מפעל קטן ליד ביתן, שבו ייצרו קונפיטורות שונות. לימים רכש את המפעל עוזרה ונהגה של פיי אייזקס, בלפור חלפון.

בשנות השמונים נרכש המפעל על ידי "כור" ומשפחת פקטור מגרמניה. המפעל שודרג והמוצרים יוצרו בשיטות מודרניות יותר.

בשנות ה-90 נרכשה 778 על ידי חברת יוניליוור. ב-1993 עבר מפעל 778 מבית יצחק למפעל יוניליוור בחדרה. במסגרת מהלך זה השתנו שיטות העבודה, שופרו המוצרים והמבחר גדל.

הסמטה במושב שבה הוקם ופעל 778 נקראת על שמו "סמטת 778". כיום מבנה המפעל שבבית יצחק משמש את מחלבות גד.

קישורים חיצוניים
----------------

* אהרן אבן-חן, הסוד המתוק של "778", מעריב, 31 במאי 1963

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיכל הולצמן, ישראלים אוכלים ריבות מתוצרת חוץ, מעריב, 21 בדצמבר 1982
2. ↑  ג'ם סשן
**סטיבן גארט גרג** (באנגלית: **Steven Garrett Gregg**; נולד ב-3 בנובמבר 1955) הוא שחיין עבר אמריקאי. סגן אלוף אולימפי (מונטריאול 1976) ופעמיים סגן אלוף עולם (בלגרד 1973) במשחה ל-200 מטר פרפר.

ביוגרפיה
--------

גרג נולד וגדל בוילמינגטון, דלאוור. הוא בוגר אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית ודוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי בביוכימיה ופיזיולוגיה.

#### סגן אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בבלגרד, יוגוסלביה בספטמבר אותה שנה זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:03.58 דקות, אחרי בן ארצו רובין בקהאוז (2:03.32 דקות) ולפני הרטמוט פלקנר מגרמניה המזרחית (2:03.84 דקות), בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 2:04.59 ועלה ראשון למשחה הגמר.

### 1976

#### סגן אלוף אולימפי

באולימפיאדת מונטריאול הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:59.54 דקות, אחרי בן ארצו מייק ברונר שקבע שיא עולם חדש של 1:59.23 דקות ולפני בן ארצו ביל פורסטר (1:59.96 דקות), בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אולימפי חדש של 2:00.24 דקות ועלה ראשון למשחה הגמר.

### 1978

באליפות העולם שנערכה במערב ברלין, גרמניה המערבית באוגוסט 1978 זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:59.80 דקות, אחרי מייק ברונר שקבע שיא אליפות חדש של 1:59.38 דקות ולפני רוג'ר פיטל גרמניה המזרחית (2:01.22 דקות).

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטיבן גרג** בוויקישיתוף

* סטיבן גרג, באתר olympedia.org
**יוּגִ'ין ג'וֹרְג' איסְטוֹמִין** (באנגלית: **Eugene George Istomin**;‏ 26 בנובמבר 1925 – 10 באוקטובר 2003) היה פסנתרן יהודי-אמריקאי שהתפרסם בעבודתו בשלישיית הפסנתר שנודעה בשם "
שלישיית איסטומין-שטרן-רוז".

קורות חיים
----------

איסטומין נולד בניו יורק למהגרים מרוסיה, אם יהודייה ואב נוצרי אורתודוקסי.
הוא התפרסם בעבודתו בשלישיית הפסנתר, עם אייזק שטרן וליאונרד רוז, שנודעה בשם "שלישיית איסטומין-שטרן-רוז". עם שלישייה זו הקליט תקליטים רבים, בעיקר מיצירות בטהובן, ברהמס ושוברט. הוא ניגן עמם גם מוזיקה תזמורתית, בין היתר תחת שרביטם של המנצחים יוג'ין אורמנדי וברונו ולטר, ואף כסולן.

את הופעותיו הפומביות החל בגיל שש עם אמו, ובגיל 12 התקבל ללימודים במכון קרטיס למוזיקה. הוא למד אצל רודולף סרקין ומייצ'יסלב הורזובסקי.

בשנת 1943 זכה בפרס לבנטריט, וכן בפרס פילדלפיה לנוער. הוא הופיע לראשונה עם תזמורת פילדלפיה בניצוח יוג'ין אורמנדי, בנגינת קונצ'רטו של שופן ועם הפילהרמונית של ניו יורק בניצוחו של ארטור רודז'ינסקי בנגינת הקונצ'רטו לפסנתר מס' 2 של ברהמס, שני הקונצרטים באותו שבוע בשנת 1943.

הוא הזמין אצל המלחין רוג'ר סשנס קונצ'רטו לפסנתר וניגן אותו בביצוע בכורה בשנת 1956. עוד כמה מלחינים, ביניהם אנרי דיטייה ונד רורם, כתבו מוזיקה בשבילו.

בשנת 1970 זכה עם השלישייה בפרס גראמי על הקלטות בטהובן שלהם.

איסטומין נשא לאישה את מרטה מרטינז, אלמנתו של פבלו קזאלס, ב-15 בפברואר 1975. מרטינז היא נשיאת בית הספר למוזיקה של מנהטן ולשעבר מנהלת אמנותית של מרכז קנדי לאמנויות הבימה בוושינגטון הבירה. איסטומין עבר לוושינגטון בשנת 1980.

בשנות ה-80 וה-90 הוא ערך מסעות רסיטלים, שבהם סייר ב-30 ערים באמריקה עם הפסנתרים שלו ועם מכוון פסנתרים.

בשנת 2001 קיבל את אות לגיון הכבוד הצרפתי.

יוג'ין איסטומין מת מסרטן הכבד בשנת 2003, בביתו בוושינגטון.

פרסים ואותות כבוד
-----------------

* פרס גראמי על ביצועי מוזיקה קאמרית הטובים ביותר:
* יוג'ין איסטומין, ליאונרד רוז ואייזק שטרן על בטהובן: מכלול שלישיות הפסנתר (1971)

קישורים חיצוניים
----------------

* יוג'ין איסטומין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* יוג'ין איסטומין, באתר AllMusic (באנגלית)
* יוג'ין איסטומין, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* יוג'ין איסטומין, באתר Discogs (באנגלית)

* Allan Kozinn, Eugene Istomin, 77, Pianist Known for German Repertory, Dies, *הניו יורק טיימס*, October 11, 2003
* Jessica Duchen, Eugene Istomin: US pianist at the centre of a celebrated trio, *The Guardian*, October 15, 2003
* Great Conversations in Music: A Series of Films Hosted by Eugene Istomin, Performing Arts Encyclopedia, Library of Congress


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007274032405171
* BNE: XX1305628
* BnF: cb13895497b (data)
* CiNii: DA08029797
* GND: 134414810
* ISNI: 0000 0000 6310 9207
* LCCN: n87136730
* MusicBrainz: f81cc557-3e10-4b30-bc1d-bc21ec235a54
* NKC: xx0168933
* NTA: 072458348
* SNAC: w65b04f9
* SUDOC: 074486225
* VIAF: 66652090
* WorldCat: lccn-n87136730

 |
**אנטארקטיקה** הוא שיר עברי שחיברה הפזמונאית חנה גולדברג והלחינה וביצעה קורין אלאל, והוא ידוע בעיקר בזכות שורת הפתיחה שלו: "אין סוסים שמדברים עברית", שאף הפכה לשמו של ספר מאת חנה גולדברג, על הסיפורים מאחורי שיריה. השיר הוא שיר הנושא של האלבום אנטארקטיקה, שהפיקה יהודית רביץ, ושנאמר עליו ש"הקפיץ את קורין אלאל ללב המיינסטרים".

השיר נכתב במקור עבור הזמרת חני יופה, אך זו הכריזה שמדובר בשיר "ממש גרוע" וציינה שאין לה כוונה לשיר על סוסים. במקומו כתבה גולדברג ליופה את השיר "טאקו" והעבירה את השיר "אנטארקטיקה" לאלאל.

חנה גולדברג סיפרה שהשיר נכתב בעקבות אהבה שדעכה:

> 
> בהתחלה הייתי מאוהבת בו. אחרי שנה – פחות. אחרי שנתיים – עוד פחות. בסוף רק רציתי שילך. האם כמו שאין סוסים שמדברים עברית, כך אין התאהבויות שלא נגמרות?
> 
> 
> באותה תקופה עבדתי עם קורין. במשך שנתיים הייתי נפגשת איתה ומחפשת מילים, רציתי לשים בפיה מילים חדשות, רעננות, אבל לא הצלחתי. אפילו לא שורה. התייאשתי. אמרתי לה: 'קורין, אני לא מוצאת אף מילה בעברית לדיסק שלך.'
> 
> 
> ואז ביקשתי שילך. כתבתי: 'אין סוסים שמדברים עברית / אין אנשים שלא מתים / חפש באנטארקטיקה'. התקשרתי לקורין בהתרגשות: 'תקשיבי: אין סוסים שמדברים עברית!'. באותו לילה היא כבר שרה לי בטלפון את 'אנטארקטיקה'.
> 
> 
> השיר פרץ את המחסום, ואחריו זרם החוצה כל האלבום אנטארקטיקה, שאותו הפיקה יהודית רביץ, ובו לראשונה, קורין שרה בסולם גבוה יותר מזה שבו היא שרה עד אז.
> 
> 
> 
> — האתר של חנה גולדברג
>

גרסאות כיסוי
------------

* בשנת 1994 עשה קופיקו(גני תמיר)גרסת כיסוי במסגרת הסדרה קופיקו בפרק "קופיקו ושואב אבק".

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "אנטארקטיקה" באתר מיוזיק בריינז
* סרטון השיר "אנטארקטיקה" באתר יוטיוב
* "אנטארקטיקה" באתר של אקו"ם
* מילות השיר "אנטארקטיקה" באתר שירונט
* מילות השיר, סרטון ודברים על כתיבת השיר, באתר של חנה גולדברג
* אין סוסים שמדברים עברית, ספר השירים, הפזמונים והסיפורים מאחורי השירים

הערות שוליים
------------

1. ↑  **אין סוסים שמדברים עברית: השירים, הסיפורים והרגעים שלפני** / חנה גולדברג ; צילום וקולאז'ים: אדר סלמה. תל אביב-יפו : הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2005
2. ↑  אין סוסים שמוכרים זהב תוך שבועיים: חוזרים ל"אנטארקטיקה" של קורין אלאל, באתר ‏מאקו‏, 26 באוקטובר 2010
3. ↑  עמית סלונים, לא מה שחשבתם: ז' שירים גסים שמתחפשים לשירים תמימים, 5 בפברואר 2016, אתר וואלה!

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: a0e3c5ef-4144-47bc-964e-6a6e27678d3a

 |
**עוזי פלד** (10 ביולי 1937 – 24 בפברואר 2024) היה איש תקשורת ישראלי, זוכה פרס מפעל חיים של האקדמיה לקולנוע ולטלוויזיה (2006).

ביוגרפיה
--------

פלד נולד בתל אביב. למד כלכלה, משפטים וסוציולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת ברנדייס בארצות הברית.

קריירה
------

בין השנים 1965 ל-1966 הוא כיהן כחבר-מחקר במרכז לנושאים בינלאומיים של אוניברסיטת הרווארד בארצות הברית.

### בטלוויזיה

בין השנים 1967 ל-1969 הוא כיהן כסמנכ"ל וסגן ראש צוות ההקמה של הטלוויזיה הישראלית. כמו כן הוא היה מנכ"ל המכון למחקר חברתי שימושי בירושלים ומרצה לתקשורת ולמינהל עסקים באוניברסיטה העברית בירושלים ובטכניון בחיפה.

מאז ייסוד ערוץ 2 ב-1993 כיהן פלד כמנכ"ל ועורך ראשי של שידורי טלעד, בתפקיד זה הוא שימש עד 2005. במהלך עבודתו הועלו לשידור תוכניות כמו: "עובדה", "החמישייה הקאמרית" ועוד, וב-2002, נוצר תחת ידיו שידור ראשון של מסך מפוצל.

### פרסומאי

פלד היה מבעלי חברת הפרסום "עידן - יועצים לפרסום" וחברת ההפקה "סרטי עידן" (עידן היא האות ע' ב"טלעד": טלוויזיה, **עידן-**דיסקונט).

תפקידים ציבוריים
----------------

פלד שימש כיו"ר וחבר דירקטוריון בשורה של חברות מסחריות וציבוריות, ביניהן: יו"ר המועצה הציבורית של מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה ויושב ראש סינמטק הרצליה.

פרסים והוקרה
------------

* פרס מפעל חיים של האקדמיה לקולנוע ולטלוויזיה (2006)
* יקיר המדיה של איגוד המפרסמים הישראלי (2006).

חיים אישיים
-----------

פלד היה נשוי לציונה ולהם ארבעה ילדים. בנו איל פלד, הגיש את תוכנית הטלוויזיה "מסע עולמי".

פלד נפטר ב־24 בפברואר 2024.
נקבר בבית העלמין האזרחי מנוחה נכונה כפר סבא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עוזי פלד** בוויקישיתוף

* עוזי פלד, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* עוזי פלד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* עוזי פלד, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* אהוד שישון, הייתי מחליט אחרת: עוזי פלד מבכה את מכירת "טלעד", באתר nrg‏, 7 בנובמבר 2011
* שרה ליבוביץ-דר, זהירות טלוויזיה: עוזי פלד נכנס בערוצים המסחריים, באתר nrg‏, 24 בנובמבר 2011
* עוזי פלד (1937-), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  כי מציון יצא מדע המינהל, מעריב, 12 בינואר 1965
2. 1 2  רן בוקר, מייסד טלעד, עוזי פלד, הלך לעולמו בגיל 86, באתר ynet, 24 בפברואר 2024
3. ↑  מייסד טלעד, עוזי פלד, הלך לעולמו בגיל 86, באתר ynet, ‏24 בפברואר 2024

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**2004 – חיים מלובן** | **פרס האקדמיה לטלוויזיה – פרס מפעל חיים 2005 – עוזי פלד** | **הבא**:**2006 – שמואל אימברמן** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266444305171
* VIAF: 298729957
* WorldCat: viaf-298729957

 |
**יעל קרשון** (נולדה ב-1964) היא מתמטיקאית ישראלית-קנדית שתוארה כ"אחד המומחים המובילים בקנדה בגאומטריה סימפלקטית" (אנ'). משמשת כפרופסור באוניברסיטת טורונטו מיסיסאוגה (אנ') ובאוניברסיטת תל אביב.

ביוגרפיה
--------

קרשון היא בתו של הפיזיקאי פרופ' אורי קרשון ממכון ויצמן למדע, ואחיה יזהר קרשון הוא נגן צ'מבלו. היא ייצגה את ישראל באולימפיאדת המתמטיקה הבינלאומית בשנת 1982. בשנת 1985 קיבלה תואר ראשון במתמטיקה ובשנת 1989 קיבלה תואר שני במתמטיקה, שניהם מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 1993 קיבלה תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד, בהנחייתו של שלמה שטרנברג.

לאחר שעבדה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, בשנת 1995 עברה לאוניברסיטה העברית בירושלים, שבה הייתה מרצה בכירה בשנים 1997–2001 במלגת אלון, ובשנת 2002 מונתה לפרופסור חבר. בשנת 2002 עברה לאוניברסיטת טורונטו מיסיסאוגה, ובשנת 2006 מונתה שם לפרופסור מן המניין. החל משנת 2021 היא גם פרופסור באוניברסיטת תל אביב.

קרשון עוסקת במחקרה בפעולות המילטוניות של חבורות לי. מגרעין המחקר הזה היא עוסקת בתחומי מחקר נוספים.

בשנת 2002 יצא לאור, בהוצאת האגודה האמריקאית למתמטיקה, הספר Moment Maps, Cobordisms, and Hamiltonian Group Actions, שמחבריו הם ויקטור גילמין (Victor Guillemin), ויקטור גינזבורג (Viktor Ginzburg) ויעל קרשון.

פרסים והצטיינות
---------------

קרשון זכתה בפרס קריגר-נלסון בשנת 2009.

חיים אישיים
-----------

קרשון נולדה בישראל, התגוררה בארצות הברית במשך עשר שנים. היא קיבלה אזרחות קנדית בשנת 2011. מנישואיה למתמטיקאי דרור בר-נתן, יש לה שני בנים. כיום בזוגיות עם הכימאי התאורטי פרופ' רועי בר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יעל קרשון** בוויקישיתוף

* יעל קרשון, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* יעל קרשון, באתר ResearchGate
* יעל קרשון, באתר Semantic Scholar
* פרופ' יעל קרשון, באתר של אוניברסיטת תל אביב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Yael Karshon, International Mathematical Olympiad
2. ↑  Moment Maps, Cobordisms, and Hamiltonian Group Actions, American Mathematical Society

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007519184405171
* GND: 1146225482
* ISNI: 0000 0001 1463 4133
* LCCN: n99032277
* MGP: 69039
* NTA: 189094222
* SUDOC: 07518060X
* S2AuthorId: 11319104
* VIAF: 116944797
* WorldCat (עם VIAF): 116944797

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בבמאי, שחקן, מוזיקאי וזמר ישראלי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו שרון כהן (פירושונים).

**שרון כהן** (נולד ב-1 בנובמבר 1968) הוא במאי דיבוב, מדבב, מתרגם, מוזיקאי ושחקן ישראלי. מתחילת שנות האלפיים הוא האחראי לדיבוב לעברית של רבים מסרטי האולפנים הגדולים המופצים בישראל. הוא המייסד והבעלים של אולפן הדיבוב SC Produb.

ביוגרפיה
--------

כהן נולד לשחקן התיאטרון אלברט כהן ולפסנתרנית הקלאסית רות מנזה. את שירותו הצבאי עשה בלהקה צבאית, שם שר, שיחק וניגן בסקסופון. בהמשך, הופיע לפרנסתו כקוסם.

למד סאונד ושיחק בתיאטרון הקאמרי ובתיאטרון המסחרי, השתתף בדרמות בטלוויזיה הישראלית ואף השתתף בהנחיית תוכנית הטלוויזיה "בקצה המכחול", העוסקת באומנות.

השתתף במחזהו של חנוך לוין "המתלבט". היה חבר בשלישית ה"נונסנס" "צ'ה צ'ה צ'ה" עם יואב צפיר וניצן זיצר.

תרגם, ביים, הקליט, ערך, ניהל מוזיקלית והשתתף במאות תפקידים בדיבוב לטלוויזיה ולקולנוע. דיבובו הראשון היה בסרט "המסע המופלא - הביתה" של חברת וולט דיסני, שהיה סרט הלייב אקשן הראשון שדובב לעברית. בסרט דיבב כהן את הכלב צ'אנס, הדמות הראשית.

כהן דיבב גם את דיפסי ב"טלטאביז".

בשנת 1992 החל את דרכו בבימוי דיבוב באולפני "אולפנטו" של יוני חן (ולאחר מכן באולפני "אלרום"). הוא תרגם, ביים וניהל מוזיקלית עשרות סדרות וסרטים. מסוף שנות ה-90 היה אחראי לתרגום ולבימוי הדיבוב של עשרות סרטי קולנוע מובילים של אולפני פוקס, האחים וורנר, סוני, יוניברסל, דרימוורקס, סרטי פרמאונט ועוד. בשנת 2004 החליף את שפרירה זכאי בתפקיד במאי הדיבוב העברי לסרטי דיסני. הסרט הראשון שביים היה "מרי פופינס". עד היום עבד במאות הפקות דיבוב לקולנוע ולטלוויזיה.

בשנת 2016 הקים את אולפני הדיבוב והתוכן "SC Produb", ובהם הוא ממשיך לנהל ולביים את הפקות הדיבוב לקולנוע ולתכנים נוספים. כהן גם מעביר לשחקנים ולמוזיקאים קורסים באמנות הדיבוב.

חיים אישיים
-----------

כהן נשוי ואב לשלושה ילדים. בתו הבכורה היא השחקנית לני כהן, שגם היא עובדת בבימוי דיבוב.

הוא אחיו של המלחין עדי כהן.

מתגורר ברמת גן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שרון כהן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של שרון כהן
* שרון כהן, ברשת החברתית פייסבוק

* שרון כהן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

* שרון כהן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* שרון כהן, ברשת החברתית פייסבוק
* שרון כהן, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007312081105171
* LCCN: no2003082779
* VIAF: 97437061
* WorldCat (עם VIAF): 97437061

 |