recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**קרב פרסלוס** היה קרב מכריע במסגרת מלחמת האזרחים של יוליוס קיסר, שנערך ב-9 באוגוסט 48 לפנה"ס בין צבאו של יוליוס קיסר לבין הצבא של הסיעה האופטימטית בסנאט הרומאי בפיקוד פומפיוס. הקרב הסתיים בתבוסה מוחלטת של צבאו של פומפיוס, שנרצח זמן קצר לאחר מכן, וסימן את קץ המלחמה בינו לבין יוליוס קיסר, אך לא הביא לסיום מלחמת האזרחים ברומא בין המחנה הרפובליקני לבין יוליוס קיסר ותומכיו.

הרקע לקרב
---------

קודם לקרב זה שלט ברפובליקה הרומית הטריומווירט - שלושה מנהיגים רומאיים: קראסוס, פומפיוס ויוליוס קיסר יחדיו. 

בשנת 53 לפנה"ס נהרג קראסוס בקרב חרן כנגד האימפריה הפרתית. המהומה הפוליטית וחוסר היציבות גרמו לסנאט לבחור בפומפיוס לקונסול יחיד שישלוט בפועל ברומא. יריבי קיסר בסנאט משכו את פומפיוס לצידם בטענה שקיסר (ששהה בגאליה באותה תקופה) מתכנן לפלוש לרומא ולהפוך בה לשליט יחיד. 

הסנאט ביקש מפומפיוס לגייס כוחות על מנת להגן על המדינה מהפלישה, וקבע כי על קיסר לוותר על צבאותיו ועל הפרובינקיות שהוקצו לו ולא - יוכרז כאויב העם. ויתור כזה בעבור קיסר משמעותו הייתה התאבדות פוליטית. קיסר חצה את נהר הרוביקון, המסמל את גבולה הצפוני של איטליה עם צבאו ובכך ניתן האות למלחמתו של קיסר כנגד הסנאט. 

פומפיוס העדיף להתפנות מאיטליה ולבנות את כוחותיו ביוון, הוא גיבש צי עצום של 600 אוניות ו-11 לגיונות וצר על אספקת התבואה לרומא.

מהלך הקרב
---------

מפת הקרב
פומפיוס הבין כי על אף עדיפותם המספרית של כוחותיו, היו כוחותיו של קיסר מיומנים יותר בעקבות פעילותם במהלך מלחמת גאליה, ולכן במקום לתקוף ישירות את קיסר יזם מצור על כוחותיו. קיסר תקף את מחנה פומפיוס בדיראכיום, אולם נאלץ לסגת באבידות כבדות. פומפיוס לא ניצל את הצלחתו, ובחר להמשיך ולצור על כוחות קיסר כשנה (49 - 48 לפנה"ס), ודחק את קיסר לעבר תסליה.

בקרבת העיר פרסלוס נערך הקרב בין צבאות השנים - וזאת בשל נתיב הנהר שמנע מכל צבא לאגף ולהפתיע את האחר.

פומפיוס קיווה כי פרשיו יכריעו את הקרב, ואלה, בשל יתרונם המספרי הצליחו להביא לנסיגת פרשי קיסר, אולם חיל הרגלים של קיסר היה מיומן יותר, חמק בהצלחה מהמלכודות שטמן פומפיוס, ואף הדף את פרשיו, וזאת על אף הפרשי הכוחות.

לטענת קיסר, היה לאויביו יתרון מספרי משמעותי: 45,000 חיילים ו-7,000 פרשים לעומת 22,000 חייליו של קיסר ואלף פרשים. עם זאת, הקרב נגמר בניצחון משמעותי של קיסר.

תוצאות הקרב
-----------

לאחר הפסדו נמלט פומפיוס למצרים, שם נרצח במצוות המלך תלמי השלושה עשר. תבוסת פומפיוס לא הביאה לסיום מלחמת האזרחים - קאטו הצעיר המשיך במלחמה באפריקה עד תבוסתו בקרב תאפסוס ושני בניו של פומפיוס גנאיוס וסקסטוס המשיכו במלחמה כנגד קיסר בהיספניה עד תבוסתם בקרב מונדה, אשר סימן את סיום מלחמת האזרחים וניצחונו הסופי של קיסר.

מועד הקרב
---------

בעוד שמועד הקרב היה ב-9 באוגוסט לפי לוח השנה שהיה נהוג ברומא באותה עת, לאחר שינוי הלוח ללוח היוליאני הקרב נחגג ב-29 ביוני או ב-7 ביולי (לפי דעות אחרות).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרב פרסלוס** בוויקישיתוף
* תיאור הקרב (באנגלית) באתר Livius.org
* קרב פרסלוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* קרב פארסאלוס, יוון, 48 לפני הספירה, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007541285305171
* BNE: XX5388012
* BnF: cb13197232g (data)
* LCCN: sh85100624
* NKC: ph779423

 |
**דניאל נגראנו** (באנגלית: **Daniel Negreanu**; נולד ב-26 ביולי 1974) הוא שחקן פוקר מקצועי, בן להורים ממוצא רומני שהיגרו לקנדה, המתגורר בלאס וגאס. נגרנו נחשב לאחד משחקני הפוקר הטובים בעולם, וברשותו שישה צמידי אליפות העולם בפוקר ושני תארים של סבב הפוקר העולמי. נכון לדצמבר 2015, נגרנו זכה ב-30,600,000$ בטורנירים חיים, הסכום הגבוה ביותר ברשימת כל-הזמנים של שחקני הפוקר. כינויו הוא "kid poker" (ילד הפוקר), כינוי שנשאר לו מימי צעירותו.

בטורניר "$1,000,000 The Big One for One Drop" באליפות העולם בפוקר 2014 הפסיד בקרב ראש בראש מול דניאל קולמן. קולמן הרוויח סכום של 15.3 מיליון דולר, הפרס השני בגובהו בהיסטוריית הפוקר.

נגרנו החל את דרכו כשחקן פוקר בתור נער בטורונטו. לאחר שצבר סכום כסף משמעותי נסע לנסות את מזלו בלאס וגאס, אך התרושש ונאלץ לחזור לטורונטו על מנת לחזור ולהרוויח כסף שיאפשר לו לשחק. לאחר שחזר לווגאס הפך לאחד השחקנים המצליחים בעולם, כאשר הוא ידוע במיוחד ביכולתו יוצאת הדופן "לקרוא" רמזים מסגירים משחקנים אחרים ולנחש את ידיהם.

נגרנו טבעוני ומנהל בלוג המתעדכן באופן תדיר. ב-2005 התחתן נגרנו עם לורי לין וובר והם התגרשו ב-2007. ב-2019 התחתן עם אמנדה לטרמן.

לאחר ריב מתוקשר עם דאג פולק, הציע פולק לנגראנו אתגר בו ישחקו אחד נגד השני עם הימור צד על סך מיליון דולר. הם החלו לשחק בתחילת 2021, ולאחר ששיחקו כ-25 אלף ידיים, בהם הרוויח פולק כ-1.2 מיליון דולר, הגיעו להסכמה להפסקת האתגר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דניאל נגראנו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דניאל נגראנו (באנגלית)
* דניאל נגראנו, ברשת החברתית פייסבוק

* דניאל נגראנו, ברשת החברתית טוויטר

* דניאל נגראנו, ערוץ באתר Twitch.tv

* דניאל נגראנו, באתר The Hendon Mob

* דניאל נגראנו, באתר Global Poker Index

* דניאל נגראנו, באתר אליפות העולם בפוקר

* דניאל נגראנו, באתר סבב הפוקר העולמי

הערות שוליים
------------

1. ↑   It's Happening: MILLION DOLLAR Grudge Match vs. Daniel Negreanu, סרטון בערוץ "Doug Polk", באתר יוטיוב (אורך: 15:19)
2. ↑   ציוץ של Doug Polk ברשת החברתית טוויטר, 4 בפברואר 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16185273s (data)
* ISNI: 0000 0000 7735 8626
* LCCN: n2007007512
* NLP: A36918192
* VIAF: 11751155
* WorldCat: lccn-n2007007512

 |
מקום קברו של ר' רפאל מברשד בטראשטשע.
רבי **רְפָאֵל בֶּרְטְשְׁטֶער מִבֶּרְשִׁיד** (ה'תקי"א - ט"ו בטבת ה'תקפ"ז) היה צדיק חסידי, תלמידו של רבי פנחס מקוריץ.

ביוגרפיה
--------

נולד בשנת תקי"א לרבי יעקב יאקיל ופייגל ברטשטער, התייתם מאביו ואמו בשנת ה'תקכ"ו בהיותו בן 15 בלבד, וכדי להתפרנס עזר למלמד בעיר הולדתו ברשיד. כשבגר סייעו המלמד לנסוע לברדיטשוב ללמוד שם בישיבה, ולאחר מספר שנים נישא לבתו של מלמד זה. לאחר נישואיו נסע בעצת אחד מידידיו לקוריץ שם היה לתלמידו המובהק של רבי פנחס מקוריץ יחד עם חברו רבי בנימין זאב מבאלטא. 

לאחר פטירת רבי פנחס בי' באלול ה'תקנ"א סירב לשבת על כס האדמו"רות ובמקום זאת נהג לנסוע לכל צדיקי דורו ביניהם רבי זאב וולף מזיטומיר ורבי ישראל מרוז'ין, עם זאת לאחר פטירת רבו נתאגדו סביבו רבים מתלמידי רבו. נפטר בטראשטשע בט"ו בטבת ה'תקפ"ז ושם נטמן.

כרבו, הדגיש בקרב חסידיו את מידת האמת והענוה. כך נתפרסמו פתגמיו: "נשמתך תצא ושקר מפיך אל יצא"; "כשם שרוצה אדם בחיים כך עליו לרצות להיות שפל".

צאצאיו
------

* רבי יאקיל ברטשטער, מתלמידי רבי פנחס מקוריץ.
* רבי יצחק ברטשטער, מתלמידי רבי פנחס מקוריץ.
* רבי לוי ברטשטער.
* חתנו וממשיך דרכו רבי יעקב וורטמן מבאסיווקא (תקנ"ה – תרל"ג) אב"ד טרנובקא

קישורים חיצוניים
----------------

* איגוד בני חבורות ויז'ניץ, מאמר מקיף אודותיו, באתר היברובוקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  אמרי פנחס חלק ב' תקד
2. ↑  עיירה ליד שדה לבן בין קיוב לאומן

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007300625205171
* LCCN: nr94030184
* WorldCat (עם LCCN): nr94-030184

 |
**לוקה אנטונלי** (באיטלקית: **Luca Antonelli**; נולד ב-11 בפברואר 1987) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת המגן שמאלי.

קריירת מועדונים
---------------

אנטונלי נולד מונצה, אביו הוא כדורגלן העבר רוברטו אנטונלי ששיחק במילאן בין משנת 1977 עד 1982. אנטונלי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מונצה ובגיל 17 הצטרף למילאן. ב-8 בנובמבר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק במסגרת הקופה איטליה נגד ברשה. ב-23 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' במשחק נגד אודינזה.

בקיץ 2007 הושאל לבארי מהסרייה ב' עד לסיום העונה. לאחר שרשם יכולת טובה בינואר 2008 הושאל לפארמה מהסרייה א'. ב-16 במרץ 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד ליבורנו. ביוני 2008 חתם בפארמה תמורת 750 אלף אירו עבור מחצית מכרטיס השחקן שלו. בקיץ לאחר מכן, השלימה פארמה את הרכישה ושילמה 1.75 מיליון אירו נוספים.

בינואר 2011 חתם בגנואה תמורת 7 מיליון אירו כמחליפו של דומניקו קרישיטו שעזב לזניט סנקט פטרבורג.

בפברואר 2015 חזר לקדנציה שנייה במילאן כאשר חתם בה לשלוש וחצי שנים. ב-7 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–3 נגד יובנטוס כאשר אנטונלי אף הבקיע מנקודת הקרן את שערו הראשון במדי מילאן.

ב-11 באוגוסט 2018 חתם באמפולי. ב-5 באוקטובר 2020 שוחרר מהמועדון.

ב-17 בפברואר 2021 אנטונלי חתם במיאמי מאליפות ארצות הברית בכדורגל. ב-10 בנובמבר 2022 הודיע על פרישה מכדורגל.

ב-3 בספטמבר 2010 אנטונלי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איטליה במשחק נגד אסטוניה. לזכותו 13 הופעות בנבחרת ללא אף שער.

תארים
-----

מילאן
* ליגת האלופות: 2006/2007
* הסופר קאפ האיטלקי: 2016

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוקה אנטונלי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**רוזנות אלזס עילית** (דרום אלזס) הייתה חבל ארץ של האימפריה הרומית הקדושה שבמרכזה אנסיסהיים ולנדסר, מצפון למחוז פררט (Pfirt). הרוזנים של הבסבורג שלטו בשטח משנות ה-30 של המאה ה-12 ועד נטישתו לצרפת במאה ה-17.

היסטוריה
--------

בשנת 1130, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, לותר השלישי מזופלינבורג כדי להפחית את כוחה של משפחת הוהנשטאופן באזור, מיזג שלושה אזורים מקומיים לכמה רוזנויות גדולים יותר. רוזנות זונדגאו, רוזנות פררט, והחלקים ממערב לנהר הריין מדוכסות שוואביה אוחדו ליצירת הרוזנות החדשה של אלזס עילית. בשנת 1188, האזכורים הראשונים של הרוזנות מופיעים ברישומים הרשמיים, אולם תאריך היצירה הסביר היה בסביבות 1130. הרוזנות כללה את האזורים שהוזכרו מראש, יחד עם כמה מחוזות וערי מדינה הממוקמות באלזס עילית.

אלברכט השלישי, רוזן הבסבורג, קיבל את הרוזנות של אלזס עילית מהקיסר פרידריך הראשון ב-1186. בנו של פרידריך, הדוכס פרידריך החמישי, היה אדונו בעל התואר דוכס אלזס ("Elsatiae dux").

ב-9 במאי 1469, צ'ארלס הנועז רכש את רוזנות אלזס עילית ואת רוזנות פררט תמורת 50,000 פלורין רייני. בעת רכישתה, הייתה הרוזנות ממושכנת בכבדות. לנדסר הייתה משועבדת ל-Thüring von Hallwill תמורת 7,000 פלורינים. ב-20 בספטמבר מינה קרל את פטר פון האגנבאך כ"הפקיד הגדול ("לנדווגט") של פררט ואלזס" עם מושבו באנזיסהיים. פקיד זה היה יורשו של לנדווגט שמונה על ידי השליט האוסטרי הקודם, ולפיכך בשירותו של רוזן אלזס עילית. הרוזנות של אלזס עצמה הייתה נחלה קיסרית שמושכנה אז לנסיכות הבוחר מפפאלץ.

ב-14 באפריל 1646, השגריר הקיסרי טראוטמנסדורף, במהלך המשא ומתן לסיום מלחמת שלושים השנים, הציע לצרפתים את "אלזס העליונה והתחתונה וזונדגאו, תחת התואר רוזנות אלזס". לא הייתה טריטוריה כזו, שכן אלזס הייתה מחולקת באותה עת למספר תחומי שיפוט שהוחזקו על ידי מעצמות מתחרות. הארכידוכס פרדיננד קרל החזיק ברוזנות אלזס עילית, בעוד קרוב משפחתו החזיק ברוזנות האגנאו עם מדינת חסות על הדקאפול (ליגה של עשר ערים אימפריאליות).

רוזנים
------

הרוזנות הייתה בבעלותו של 'רוזן אלזס עילית', שהיה תמיד חבר בבית הבסבורג משנת 1324 בירושה.

הרוזן הראשון באזור היה ורנר השני, רוזן הבסבורג, ומשפחתו ירשה אותו. הרוזן האחרון היה פרדיננד קרל, ארכידוכס אוסטריה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Arnold 1991, pp. 131–32, 273.
2. 1 2  Bischoff 2020
3. 1 2  Vaughan 1973, pp. 86–89.
4. ↑  Croxton 2013, pp. 225–26.
5. ↑  Beller 1970, p. 353.
6. ↑  Viton de Saint-Allais 1819, p. 43-44
7. ↑  Harmonville 1842, p. 141

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb153166747 (data)
* SUDOC: 027460150
* VIAF: 172118349
* WorldCat (עם VIAF): 172118349

 |
**דלטון היווי** (באנגלית: **Dalton Highway**) ידועה גם כ "דרך 11", היא דרך ארוכה באלסקה המתחילה כשישים קילומטר צפונית לעיר פיירבנקס שבמרכז אלסקה, מקבילה לקו צינור הנפט טראנס-אלסקה ומצפינה עד נקודת היישוב "דד הורס" שלחופי פרודו ביי - אתר קידוחי הנפט שלחוף האוקיינוס הארקטי.

הדרך שהושלמה בשנת 1974 ונקראת על שמו של ג'יימס דלטון, מהנדס יליד אלסקה שפיקח על סלילתה, עשויה מכורכר כבוש ואינה סלולה באספלט.

הצורך בסלילת הדרך נבע מהפיכתו של שדה הנפט באזור למסחרי לכל דבר בשנת 1977. מכיוון שעקב תנאי מזג האוויר אין אפשרות להעביר את הנפט עם מכליות דרך הים, הוחלט על בניית צינור נפט הנקרא קו צינור הנפט טראנס-אלסקה מפרודו ביי בצפון עד לעיר ואלדז שבדרום אלסקה, בה מצויים מסופי הנפט להעברה למכליות. בעקבות הקמת צינור הנפט, הוקמו נקודות בקרה והגברת זרימה לאורך הקו וכדי להקל על תחזוקת הקו ולקשר בין התחנות - נסללה דרך דלטון.

לאורך הדרך יש רק 2 נקודות יישוב בהן אפשר לתדלק ולהתרענן. הנקודה הראשונה נמצאת מיד לאחר הגשר העובר מעל נהר יוקון, ובמקום נמצאת גם מסעדה קטנה המשרתת לרוב את פועלי הקו. הנקודה השנייה נקראת "קולד-פוט" (Coldfoot) ומהווה תחנת רענון לעוברים בדרך. במקום קיים מלון דרכים קטן ומסעדה עם תפריט מלא ועשיר. מקולד-פוט ועד פרודו-ביי אין כל נקודת יישוב, תדלוק, או כל נקודה אחרת (למעט תחנות השאיבה).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דלטון הייוויי** בוויקישיתוף
* נתונים על דרך דלטון (באנגלית, PDF)
* מסמך הסבר מפורט ביותר המסביר על דרך דלטון (באנגלית, PDF)
* מדריך ענק ומפורט על דרך דלטון (באנגלית, PDF 8Mb)
* הסבר מקיף ומפורט באתר Alaska.com (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007540967805171
* LCCN: sh85035541

 |
**חוטולון** (במונגולית: **Хотол Цагаан гүнж**; בערך 1260 – בערך 1307), הייתה אשת אצולה מונגולית, לוחמת, בתו המפורסמת ביותר של קאידו (נינו של ג'ינגיס חאן) ששלט מנהר האוקסוס (הגבול המערבי של אוזבקיסטן) עד אזור אלטאי ושינג'יאנג שבצפון מערב סין.

Qutulun daughter of Qaidu
על פי רשיד א-דין, חוטולון הייתה הבת האהובה על קאידו, שסמך עליה ונעזר בה. הוא אף נתן לה לבחור עם מי להתחתן, דבר שהיה חריג בזמנו. מרקו פולו תיאר אותה כאישה יפה ולוחמת חזקה מכל גבר. הוא מספר שחוטולון התעקשה שכל גבר שרוצה להתחתן איתה יהיה חייב להביס אותה בהיאבקות, או לתת לה מאה סוסים אם יפסיד. עקב כך נאמר שבשלב מסוים היה לה עדר של עשרת אלפים סוסים. אפילו כשהגיע נסיך נאה ומוכשר ב-1280, והוריה ביקשו ממנה לתת לו לנצח כדי שתתחתן איתו, היא סרבה ואמרה שלעולם לא תתן לעצמה להפסיד אם היא יכולה לנצח, והיא אכן ניצחה אותו.

מרקו פולו ורשיד א-דין כתבו שמכיוון שלא נישאה, ומכיוון שבילתה זמן רב עם אביה במסעות מלחמה, החלו שמועות זדוניות על יחסים ביניהם, ומציינים כי ייתכן שעקב כך בסופו של דבר היא ניאותה להתחתן. העובדה שחוטולון ידעה להילחם, לירות בחץ וקשת ולרכב על סוסים לא הייתה חריגה לנשים מונגוליות באותה התקופה. אבל העובדה שחוטולון נלחמה בפועל בקרב, הייתה חריגה מאוד ומלמדת על הייחודיות שלה.

בתרבות
------

חוטולון נחשבת כבסיס לדמותה של טורנדוט, שנמצאת במרכז מספר יצירות מערביות. בעוד שבתרבות המונגולית היא זכורה כספורטאית ולוחמת מפורסמת, בעיבודים מערביים היא מתוארת כאישה גאה שנכנעת סוף סוף לאהבה. בספר האגדות האסייתי של François Pétis de la Croix (אנ') מתחילת המאה ה-18, מופיעה דמות בשם טורנדוט, שיבוש של הביטוי הפרסי (Tūrān-i dukht) שמשמעותו בת טוראן (מרכז אסיה, אנ'), ומוצגת כביתו של אלטון חאן הסיני. אולם בסיפורו של פטיס דה לה קרואה היא אינה נאבקת במחזריה, והם אינם מהמרים על סוסים; אלא, היא מבקשת מהם לענות על שלוש חידות, והם מוצאים להורג אם הם לא יכולים לפתור אותן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חוטולון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  Michal Biran, **3. Qutulun: The Warrior Princess of Mongol Central Asia**, University of California Press, 2020-07-28, עמ' 64–82, מסת"ב 978-0-520-97078-6
2. ↑  Jack Weatherford – The Wrestler Princess in *Lapham’s Quarterly*
3. 1 2  Rashid al-Din, translator John Andrew Boyle, **The Successors of Genghis Khan**
4. 1 2 3  Morris Rossabi, **From Yuan to Modern China and Mongolia: The Writings of Morris Rossabi**, BRILL, 2015-01-27, עמ' 354-355, מסת"ב 978-90-04-28529-3
**לוקאס רידר** (בגרמנית: **Lukas Raeder**, נולד ב-30 בדצמבר 1993 באסן שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת השוער ברוט-וייס אסן.

קריירת מועדונים
---------------

רידר שיחק כנער במספר מועדונים בעיר הולדתו אסן ובסביבתה, כמו דיסבורג, רוט-וייס אסן ושאלקה 04. ביוני 2012 חתם רידר בבאיירן מינכן, ושיחק בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון, בה צבר 37 הופעות. רידר ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה באפריל 2014 בהפסד הביתי 3-0 לבורוסיה דורטמונד, בו שיחקה באיירן מינכן בהרכב חסר מאוד במטרה לשמור כוחות למשחק חצי גמר ליגת האלופות מול ריאל מדריד שהיה אמור להתרחש שלושה ימים לאחר מכן. במשחק זה, רידר החליף במחצית את מנואל נוייר, וספג שניים מתוך שלושת השערים. בהמשך, פתח רידר בניצחון של באיירן 5-1 על קייזרסלאוטרן בגביע הגרמני. רידר שימש לרוב כשוער השלישי בהיררכיית השוערים של באיירן מינכן, אחרי מנואל נוייר וטום שטארקה, ומיעט לקבל הזדמנויות. עם זאת, רידר נחשב כשותף לטרבל של באיירן מינכן בעונת 2012/13 על אף שלא שיחק דקה אחת באותה עונה, ולדאבל בעונת 2013/14. 

ביולי 2014, עם חתימתו של פפה ריינה כשוער השני בבאיירן מינכן, חתם רידר בוויטוריה סטובאל מליגת העל הפורטוגלית על חוזה לשלוש שנים, שם הוא שיחק כשוער הראשון בתחילה, אך בהמשך ירד מעמדו והוא שימש שוער שני. בקיץ 2017, עם תום חוזהו, עזב רידר את הקבוצה וחתם בברדפורד סיטי, שם ערך הופעת ליגה אחת ושימש כשוער משנה. בתום עונת 2017/18 שוחרר מהקבוצה.

בקיץ 2018 חתם רידר ברוט-וייס אסן מהליגה האזורית המערבית, שהיא הרביעית בהיררכיית הליגות בגרמניה, וחזר למועדון בו שיחק בנעוריו.

תארים
-----

עם באיירן מינכן:

* אליפות הבונדסליגה (2): 2013, 2014
* הגביע הגרמני (2): 2013, 2014
* הסופר קאפ הגרמני: 2012
* ליגת האלופות: 2013
* הסופר קאפ האירופי: 2013
* אליפות העולם לקבוצות: 2013

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוקאס רידר** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"לוקאס רידר"**.
**Cartoon Network** הוא ערוץ טלוויזיה לילדים ונוער בתשלום בבעלות וורנר מדיה שהוקם ב-30 באפריל 1993. הוא מהווה גרסה של רשת Cartoon Network המיועדת לקהל באמריקה הלטינית.

היסטוריה
--------

הערוץ החל לפעול בארגנטינה והיה ערוץ ילדים הראשון שפעל 24 שעות. התוכניות כללו יצירות של האנה-ברברה, MGM ואחים וורנר. ההבדל היחיד משידורים של ערוץ האם היו בשפה הספרדית של השידור. בשנת 1996 הערוץ החל לשרד תוכניות נפרדות.

בשנת 2001 הוקם ערוץ-אחות Boomerang אליו הועברו כל הסרטים של האנה-ברברה.

בשנת 2002 החלו שידורי Toonami, רצועת שידור ליילית שכללה בעיקר אנימה. בשנת 2004 שידורי הרצועה צומצמו לטובת שידורי "Adult Swim". בשנת 2007 השידור הופסק, אך בשנת 2020 חודש תוך שיתוף פעולה עם "קראנצ'ירול". בין היתר התוכניות, רצועה זו כללה שידורי "דרגון בול סופר". בשנת 2022 שידורי הרצועה הופסקו.

בשנת 2004 החלו שידורי "בית פוסטר לחברים דמיוניים".

בשנת 2009 הערוץ יזם סדרה בפורטוגזית "As Aventuras de Gui & Estopa".

בשנת 2012 החלו שידורי סדרת טלוויזיה La CQ. בשנת 2014 הערוץ היה שותף ליצירת "פאוור ריינג'רס מגה פורס".

בשנת 2018 לכבוד 25 שנים לערוץ נערכו שידורים מיוחדים.

שידורי הערוץ כוללים שירות לסמארטפונים.

מתכונת שידורים
--------------

כל השידורים מועברים מאטלנטה ב-5 מקבצים:

* מקסיקו. מרכז אזורי במקסיקו סיטי
* קולומביה, ונצואלה, מרכז אמריקה ואזור הקריבים. מרכז אזורי בבוגוטה.
* צ'ילה, פרו, אקואדור ובוליביה. מרכז אזורי בסנטיאגו דה צ'ילה
* ארגנטינה, פרגוואי, אורוגוואי. מרכז אזורי בבואנוס איירס.
* ברזיל (שידורים בפורטוגזית). מרכז אזורי בסאו פאולו

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Cartoon Network
* Cartoon Network, ברשת החברתית פייסבוק

* Cartoon Network, ברשת החברתית טוויטר

* Cartoon Network, ברשת החברתית אינסטגרם

* Cartoon Network, סרטונים בערוץ היוטיוב
צוללן נצפה מלמטה המופיע בתוך חלון סנל.
**חלון סנל** (נקרא גם **המעגל של סנל** 
או **חור אדם אופטי**)
הוא תופעה בה צופה מתחת לפני המים רואה את מה שמעל פני המים דרך חרוט אור ברוחב של כ־97 מעלות. תופעה זו נגרמת על ידי שבירת אור הנכנס למים, וזו נשלטת על ידי חוק סנל. 
האזור מחוץ לחלון סנל חשוך לחלוטין או יחזיר השתקפות של אובייקטים תת-מימיים על ידי החזרה גמורה.

צלמים תת-ימיים לעיתים יוצרים תצלומים בצורה זו, כך שמרכז התמונה נמצאת במרכז חלון סנל, וכך ממקד את תשומת לב הצופה.

היווצרות דמות
-------------

שבירה של אור בממשק בין 2 תווכים, כולל החזרה גמורה. כאשר מסתכלים מעלה בזוויות קטנות, ניתן לצפות בנעשה מעל פני השטח.
 קצה החלון של סנל, במקרה זה הגבול בין קרקעית מוחזרת (צהבהב) לשמיים ומבנים מעל המים (כחול ואפור)
בתנאים אידיאליים, צופה המתבונן מעל פני המים מלמטה רואה תמונה מעגלית לחלוטין של כל חצי הכדור מעל המים - מאופק לאופק. עקב השבירה בגבול האוויר/מים, חלון סנל דוחס בתוכו מפתח ראייה של 180 מעלות שמעל פני המים, לזווית מפתח של 97 מעלות מתחת לפני המים, בדומה לנעשה בעדשת עין הדג. הבהירות של תמונה זו נמוכה, מכיוון שבחלק גדול מן הזוויות האור משתקף ולא נשבר (ראו משוואות פרנל). השבירה רגישה מאוד לאי סדרים במישור הממשק (כגון אדוות או גלים), שיגרמו לעיוותים מקומיים או לטשטוש מוחלט של הדמות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חלון סנל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  
Dave Hughes (1990). *Tactics for Trout*. Stackpole Books. ISBN 0-8117-2403-4. Snell's circle.
2. ↑  
David K. Lynch and William Livingstone (2001). *Color and Light in Nature*. Cambridge University Press. p. 79. ISBN 0-521-77504-3.
3. ↑  
Martin Edge and Ian Turner (1999). *The Underwater Photographer*. Focal Press. ISBN 0-240-51581-1.
4. ↑  
Robert Williams Wood (1914). *Physical Optics*. The Macmillan Company. p. 66. circle-of-light water critical-angle 180.
**CareerBuilder** הוא האתר הגדול ביותר בארצות הברית לחיפוש עבודה עם מעל ל-24 מיליון משתמשים המבקרים בו מדי חודש ועם נתח שוק של 34% מתוך כלל האתרים המציעים שירותים למחפשי העבודה.

נכון למרץ 2008 האתר CareerBuilder.com קיים שיתופי פעולה עם יותר מ-1,900 שותפים עסקיים, כולל עיתונים ופורטלים גדולים כדוגמת AOL ו-MSN. לאתר יש יותר מ-21 אתרי בת במדינות שמחוץ ארצות הברית, והוא מנהל פעילות עסקית ביותר מ-55 שווקים ברחבי העולם.

האתר CareerBuilder.com נמצא בבעלות משותפת של חברת גנט, חברת מקלטצ'י וחברת טריבון. בשנת 2009 האתר התחיל שיתוף פעולה עם פורטל דרושים הישראלי.

אודות החברה
-----------

החברה נוסדה בשנת 1995. מנכ"ל החברה הוא מאט פרגוסון והמטה הראשי שלה ממוקם בשיקגו, אילינוי. במטה עובדים כ-3,000 עובדים.

מועמדויות ופרסים
----------------

באפריל 2006 החברה הייתה מועמדת לפרס וובי בקטגוריית יחסי עובד-מעביד.  

בספטמבר 2007 החברה דורגה במקום ה-91 ברשימה שפרסם העיתון ביזנסוויק למקומות שעדיף להשיק בהם את הקריירה שלך.  

בדצמבר 2007 זכתה החברה בפרס סטיבי למצוינות בשירות לקוחות.  

ביוני 2008 החברה זכתה בפרס המוקד הטלפוני הגלובלי של ICMI.  

בפברואר 2011 מיקם מגזין טריינינג את החברה במקום ה-96 מתוך 125 לחברות השמות דגש על פיתוח אימון מקצועי של עובדים.   

באפריל 2011 דירג קריינס שיקגו ביזנס את החברה במקום ה-17 למקומות שהעובדים רוצים לעבוד בהם.   

בנובמבר 2011 החברה נכנסה לרשימת 100 המקומות הטובים ביותר לעבוד בהם בשיקגו של העיתון שיקגו טריבון.  

בדצמבר 2011 החברה דורגה במקום ה-6 ברשימת פרסי בחירת העובדים של האתר GlassDoor.com, אחרי גוגל במקום החמישי ולפני אפל במקום העשירי.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של CareerBuilder

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  מדד Alexa עודכן בינואר 2014
3. ↑  TalentWoo עודכן באוקטובר 2012
4. ↑  MarketWatch מגזין מארקטווץ' פברואר 2008
5. ↑  כתבה בניו יורק טיימס "שלוש הוצאות העיתונים הגדולות הן גם הבעלים של אחד מאתרי חיפוש העבודה הגדולים ניו יורק טיימס פברואר 2007
6. ↑  CareerBuilder: About Us עודכן בינואר 2012
7. ↑  דה מרקר בשורה להייטקיסטים מובטלים: אתר Career Builder מארצות הברית נוחת בישראל
8. ↑  BusinessWeek עודכן ינואר 2012
9. ↑  Training עודכן אוקטובר 2012
10. ↑  Crain's Chicago Business עודכן אוקטובר 2012
11. ↑  Chicago Tribune עודכן בנובמבר 2011
12. ↑  Business Review USA
**האב פרוספר של רוח הקודש** (באנגלית: **Fr. Prosper of the Holy Spirit**; בצרפתית: **P. Prosper du Saint Esprit**;‏ 1583 – 1653) היה כומר ממסדר 'הכרמליתים היחפים'. במהלך המאה ה-17 פעל האב פרוספר רבות במיסיון הקתולי באסיה, והפך לאחת הדמויות הנערצות בהיסטוריה של המסדר הכרמליתי כאחראי לשובו של המסדר אל כור מחצבתו על הר הכרמל.

פעילותו במיסיון באסיה
---------------------

האב פרוספר נולד בשנת 1583 תחת השם ריוחאנו (Riojano) בעיר נלדה (Nalda), השייכת לדיוקסיה של קלהורה (Calahorra) בלה-ריוחה (ספרד). פרוספר התחנך בכנסייה, וכבר היה כומר כאשר הצטרף למיסיון בשנת 1607, ונשלח על ידי הכנסייה הקתולית לאסיה. בשנת 1621, כאשר היה כומר בכיר במיסיון בעיר אספהאן בפרס, ניצל מטבח שהתחולל בקרב המיסיונרים הנוצרים בעיר. לאחר מכן ייסד מיסיון בעיר הנמל בצרה (היום בעיראק), ומאוחר יותר שימש ראש המנזר הכרמליתי בעיר חלב בסוריה.

שובם של הנזירים הכרמליתים אל הר הכרמל
-------------------------------------

מערות פרוספר כיום
בשנות ה-20 של המאה ה-17 החלה להתגבש תוכנית חזרה של המסדר אל כור מחצבתו על הר הכרמל. המועצה העליונה של הכנסייה הקתולית ברומא אישרה את בקשת 'הכרמליתים היחפים' ב-30 בינואר 1627, והמשימה הוטלה על האב פרוספר, שיצא מיד לארץ-ישראל. תחילה התגורר האב פרוספר עם נזירים פרנציסקנים בנצרת, שסייעו לו רבות, וב־29 בנובמבר אותה שנה חתם האב פרוספר על הסכם עם שליט הכרמל באותה התקופה, האמיר אחמד טורבאי, ובו נמסרו לכרמליתים מערת אליהו ופסגת ההר לבניית מנזר ונטיעת גנים, כולל שטחים סביב הכנסייה היוונית-אורתודוקסית. עם חתימת ההסכם, ערך האב פרוספר מיסה במערת אליהו שלמרגלות הכרמל, כמעט בדיוק 400 שנה לאחר שחברי המסדר הכרמליתי הסתלקו משם לאחרונה.

בשנים 1631–1635 הפך האב פרוספר את מערת אליהו לכנסייה, אך מחאת הדרווישים המוסלמים, שהחזיקו במערה לפני כן, הגיעה עד לאיסטנבול, בירת האימפריה העות'מאנית. בנוסף, גם בפסגת ההר התגלעו סכסוכים קשים בין הכרמליתים ובין הכנסייה היוונית-אורתודוקסית.

בעקבות זאת, החליט האב פרוספר בשנת 1635 להקים את המנזר במדרון שבין הכנסייה היוונית ובין מערת אליהו, ובשל המתלול נחצב רוב המבנה בצלע ההר, במקום שקיבל מאז את השם 'מערת פרוספר' או 'מנזר פרוספר'. מקום זה שמש את הנזירים הכרמליתים במשך שנים רבות, עד שנהרס בימי דאהר אל-עומר, בשנת 1767.

החיים בחדרים החצובים בסלע היו דלים וקשים, ומעט הנזירים שהתגוררו במנזר לא האריכו לחיות. בדרך כלל התגוררו במקום 5–6 נזירים, ובנוסף למחלות הם גם סבלו מתקיפות שודדים רבות, ונאלצו לא אחת לנטוש את המנזר למקום מבטחים בחיפה או בעכו. האב פרוספר נפטר אף הוא במנזר שחצב בצלע ההר בשנת 1653.
היום ניתן לראות את שרידי המנזר שהקים האב פרוספר, בשביל היורד אל רכבל חיפה.

ראו גם
------

* מנזר סטלה מאריס
* מערת אליהו

לקריאה נוספת
------------

* אלכס כרמל, **תולדות חיפה בימי הטורקים**, הוצאת יד יצחק בן-צבי, ירושלים, 1977

* Elias Friedman, The Latin Hermits of Mount Carmel: A Study in Carmelite Origins. Roma: Teresianum, 1979
* Silvano Giordano, (ed.) Carmel in the Holy Land: From Its Beginnings to the Present Day. Arenzano: Il Messaggero di Gesu Bambino, 1995

קישורים חיצוניים
----------------

* צור שלו (אוניברסיטת חיפה), ג'מבטיסטה די סנט אלסיו(הקישור אינו פעיל)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: Unforgettable Carmelite Missionaries on Asian Soil, Fr. Paul D’Souza, OCD
2. ↑  אלכס כרמל, **תולדות חיפה בימי הטורקים**, עמ' 42–47
**קנת השלישי** (באנגלית: **Kenneth III**; בגאלית סקוטית: **סינאד מק דויב** - **Cináed mac Duib** באיות עתיק, **Coinneach mac Dhuibh** באיות מודרני, כלומר "קנת בנו של דואיב";‏ 967 לערך - 25 במרץ 1005), המכונה "**ראש השבט'**" (בגאלית סקוטית: "אן דון" - **An Donn**), היה מלך סקוטלנד משנת 997 ועד מותו. הוא היה מלך סקוטלנד האחרון שנבחר בשיטת הטניסטרי.

קורות חיים
----------

קנת היה בנו של דאב בן מלקולם. תעודות היסטוריות אינן מתעדות אירועים מתקופת שלטונו, למעט אירוע משנת 999 לערך המוזכר בדברי ימי ממלכת אירלנד, לפיה נרצח דונגל מק קינאד על ידי גייל קומגיין מק קינאד. יש הסוברים כי מדובר באירוע בו אחד מבניו של המלך רצח את אחד מבניו האחרים; אחרים סוברים כי מדובר בבניו של קנת השני.

קנת נהרג בקרב במונזייוויירד שבסטראת'רן על ידי מלקולם השני בשנת 1005. אירוע זה מתואר בדברי ימי אלסטר ובכרוניכון סקוטורום וכן בדברי ימי מלכי אלבה.

בנו של קנת, בודהי (Bodhe) או בוייט (Boite) לא מלך אחריו, ונכדו של קנת (בנו של בוייט) נרצח על ידי מלקולם השני בשנת 1032 (לפי האמור ב"דברי ימי אלסטר").

נכדתו של קנת, גראוך, בתו של בוייט, הייתה רעייתו של גיל קומגיין ממוריי ולאחר מותו של גיל, נישאה למקבת' (והיא לידי מקבת' המוזכרת במחזה "מקבת'" של ויליאם שייקספיר). בנה, לולאך ונינו של קנת' מלך לאחר מותו של מקבת'.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קנת השלישי, מלך סקוטלנד** בוויקישיתוף
* דברי ימי אלסטר
* קנת השלישי, מלך סקוטלנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| מלכי סקוטלנדהמלכים הפיקטים → **בית אלפין** ← בית דאנקלדקנת הראשון (834–858) |
| --- |
| דונלד הראשון | קונסטנטין הראשון | אייד' | גיריק | דונלד השני | קונסטנטין השני | מלקולם הראשון | אינדלף |
| 858–862 | 862–877 | 877–878 | 878–889 | 889–900 | 900–934 | 934–954 | 954–962 |
| דאב | קולן | קנת השני | אמלאיב | קנת השני | קונסטנטין השלישי | קנת השלישי | מלקולם השני |
| 962–967 | 967–971 | 971–973 | 973–977 | 977–995 | 995–997 | 997–1005 | 1005–1034 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1203933452
* VIAF: 1437158070706408780009
* WorldCat (עם VIAF): 1437158070706408780009

 |
סדרת ה**דלועאים** (שם מדעי: Cucurbitales) היא סדרה של צמחים דו-פסיגיים, הקרובה לסדרת האלונאים.

מאפיינים
--------

זוהי סדרה השוכנת בעיקרה באזורים הטרופיים, עם נוכחות מוגבלת גם באקלים סובטרופי או ממוזג. הסדרה כוללת מיני עצים ושיחים, ולצדם צמחים עשבוניים ומטפסים רבים. אחד המאפיינים הבולטים של הסדרה הוא נוכחות של פרחים חד-מיניים, לרוב מחומשים. עלי כותרת עבים ומחודדים בקצה, בעלי בסיס רחב. ההאבקה מתבצעת לרוב בעזרת חרקים, אך לעיתים גם בעזרת הרוח (Coriariaceae ו-Datiscaceae).

הסדרה מונה כ-1600 מינים בשבע משפחות. המשפחות הגדולות הן הדלועיים עם כ-640 מינים, ובגוניים עם כ-920 מינים. בצמחיית הבר בישראל מיוצגת רק משפחת הדלועיים עם שבעה מינים בלבד.

התרומה הכלכלית של הדלועאים מוגבלת למשפחות הגדולות שבה. משפחת הדלועיים היא משפחה של זני מזון בעלי חשיבות בקנה מידה עולמי. היא כוללת, בין היתר, את הדלעת והקישוא (שניהם מהסוג דלעת - *Cucurbita*), האבטיח (*Citrullus vulgaris*), המלון והמלפפון (*Cucumis*). משפחת הבגוניים מוכרת בזכות פרחי נוי, ומהם היא מונה מעל 130 מינים.

מיון
----

**סדרת הדלועאים** כוללת על-פי המיון המודרני 7 משפחות (ראו טבלה), והחשובות שבהן:

* דלועיים (Cucurbitaceae)
* בגוניים (Begoniaceae)

הערה: בעבר נהגו לעיתים לשייך את שתי המשפחות הנ"ל וחלק מהאחרות לסדרת הסגלאים, שכיום יצאה משימוש כקבוצה טקסונומית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דלועאים** בוויקישיתוף
* דלועאים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* Tropicos
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007535949505171
* NKC: ph515812

 |
**הקומונה במגדל** הייתה מושבה שיתופית בארץ ישראל, אשר הוקמה בשנת 1912 על ידי יוסף טרומפלדור וששה מחבריו. לאחר כשנה התפרקה הקומונה עקב דרישות קשוחות שהופנו מצד טרומפלדור כלפי חבריו וכלפיו-עצמו.

ראשיתה של חוות מגדל
-------------------

בשנת 1906, כת קתולית גרמנית החליטה לרכוש כ-6000 דונם מאדמות מג'דל הערבית על מנת לשחזר אתרים נוצריים שהתקיימו בעבר באזור, ולחדש את ההתיישבות הנוצרית שם. ואולם, האקלים הקשה ששרר במקום לא אפשרו לחברי הכת לממש את תוכניותיהם, והם נאלצו למכור את השטחים שרכשו. השטחים נמכרו לקבוצה ציונית גרמנית, אשר מנתה 12 אנשים, שבראשם ד"ר יחיאל צ'לנוב מרוסיה ופרופ' אוטו ורבורג מגרמניה. ביחד הם הקימו את "חברת טבריה אדמות ונטיעות", ובנו חווה חקלאית לצורך הכשרת יהודים לעבודה חקלאית. הנהלת החווה נמסרה למשה גליקין, ציוני מסור אשר הרצל כינה אותו ביומנו "גליקין הפיקח". משה גליקין היה זה שהעניק לחווה את השם הישן מגדל.

בשנת 1909 החלו להכשיר את הדרך לעגלות שינועו מטבריה למגדל, ולהכין את השטח לעיבוד חקלאי. במקום נבנתה חווה החקלאית, אשר השקיפה אל הכנרת והייתה מוקפת חומה ובתי מגורים. שנתיים לאחר מכן הפכה חוות מגדל למקום העבודה החשוב ביותר לפועלים חקלאים בגליל. בחווה זאת עבדו צבי חומסקי, א.ד. גורדון, ברל כצנלסון, זלמן שזר ועוד. בנוסף, בחווה נעשו ניסיונות לגדל כותנה, בננות וירקות, ניטעו פרדסים וכרמי זיתים והוקמה רפת לחלב ותוצרתו. 

כשנה מעת הקמת החווה, משה גליקין הפסיק לעמוד בראשה עקב סכסוכיו עם הפועלים.

הקמת הקומונה
------------

מגדל נבחרה כמקום ראשוני בישראל לקומונה להכשרה חקלאית ולגיבוש חיי חברה. הוגה הרעיון היה יוסף טרומפלדור, שהקדיש שנים רבות מחייו לשכלול רעיונות להקמת יישובים שיתופיים על פי עקרונות סוציאליסטיים בארץ ישראל.

בשנת 1912, לאחר סיום לימודיו, טרומפלדור וששה סטודנטים מחבריו הגיעו לחוות מגדל, ושם קיבלו מגליקין, מנהל החווה[דרושה הבהרה], הסכמה להקמת קבוצה אוטונומית-למחצה במקום. מטרתם הייתה ללמוד בחווה עבודה חקלאית כדי לצאת בהמשך להתיישבות שיתופית על אדמה משלהם. הרעיון היה להקים בהמשך, ללא כל תמיכה או עזרה ממוסדות חיצוניים, "מושבה קומוניסטית", שבה העבודה והרכוש משותפים. 

טרומפלדור וששת חבריו הצליחו להקים את "הקומונה המגדלאית", אך לאחר כשנה התפרקה הקומונה עקב סכסוך עם טרומפלדור

לאחר פירוק הקומונה
------------------

לאחר פירוק הקומונה, המשיכה מגדל להתנהל כמושבה חקלאית. הייתה זו מושבה קטנה שבה חקלאים מעטים, ושלא זכתה לתמיכה לאומית כלשהי. למרות המצב גילו התושבים נחישות והקימו ועד מושבה שפעל למען הקמת בית ספר, גן ילדים, בית כנסת, ברכת מים, שירותי שמירה וכו'. כמו כן הוקמה במקום אגודה חקלאית. בשנת 1945 נבנו במושבה 15 בתים נוספים בעזרת הסוכנות היהודית. באותה השנה הוכרזה המושבה מגדל כמועצה מקומית.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר המועצה המקומית מגדל
* טרומפלדור וחברים במגדל ובכנרת, 1913, סרטון באתר יוטיוב
* סרטונים הקומונה במגדל (אחוזת מוסקבה), 1913, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מועצה מקומית מגדל
2. 1 2  שלומית לסקוב, **טרומפלדור סיפור חייו**, ירושלים:כתר, 1982
דלדל אצל מרבו אפריקני.
דלדל של איגואנה ירוקה.
תיש עם דלדל מתחת הזקן
**דַלְדַל** או **דלדול עור** (באנגלית: wattle) הוא ספיח עור בשרני המצוי באזור הראש-צוואר במיני עופות רבים ובכמה מיני יונקים.

אנטומיה ומאפיינים
-----------------

הדלדל מכיל רקמת חיבור, תאי עצב, כלי דם, רקמת שריר וסחוס.

בעופות הדלדל נפוץ מאוד מתחת למקור אך עשוי להופיע גם מעל המקור וסביבו, על האוזניים, בסמוך לעיניים, ולהשתלשל לעיתים עד החזה. בעופות בעלי כרבולת, הדלדל עשוי להתמזג עם הכרבולת המצויה בקצה הראש, כך ששניהם נפגשים באזור המקור. אצל כמה עופות הדלדל מכוסה בנוצות בחלקו. דלדל בעל מאסה גדולה מכונה באנגלית בשם dewlap (קפל עור).

בין העופות ישנם מינים רבים בעלי דלדל בצורה, צבע ואורך משתנה. הידועים ביותר הם מיני התרנגולאים ובמיוחד תרנגול הודו ותרנגול הבית שבעלי איבר מדולדל ארוך יותר ממקורם הגולש עד לחזה. גם הקזוארים מגינאה החדשה בעלי איבר מרשים בצבעי אדום-כחול וצהוב וכמותם גם עופות כמו מרבו אפריקני ועגור כרבלתי. כמה ציפורי שיר בעלי נוצות מפוארות הם בעלי דלדל הנוטף ממקורם כמו הפעמונית, בני משפחת הדבלולניים ודבלולי עיניים, כמה עדניים, זרזיר מדובלל ועוד זרזיריים, כמה חופמיים, יקאנות. ישנם גם מספר זוחלים בעלי דלדל כמו האיגואנה או הכוחיים.

דלדל באזור הצוואר מצוי אף במיני יונקים מעטים, ואף בכמה זנים של חיות מבויתות כגון חזירים מגזע קוני-קוני ועזים.

תפקיד
-----

בעופות רבים הדלדל הוא סמן מין משני - הוא תלוי זוויג, ובולט וגדול יותר בפרטים ממין זכר, וסירוס עשוי לעצור את התפתחותו.

בעופות הדלדל של הזכר משמש להרשמת הנקבות בעונת הרבייה - ככל שהדלדל צבעוני וגדול יותר כך הזכר אטרקטיבי יותר. דלדל גדול הוא אינדיקציה לבריאות, כוח ופוריות, שכן הוא מעיד על רמות טסטוסטרון גבוהות, תזונה טובה ויכולת שרידות גבוהה.

גם לדלדל בנקבות עשוי להיות תפקיד במשיכת הזכר, ואף אצלן הוא עשוי להיות אינדיקציה לבריאות ופוריות.
**קנת ארנסט טובו** (באנגלית: **Kenneth Ernest Tovo**) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כמפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של הצבא.

ביוגרפיה
--------

טובו גדל בלונג איילנד. ב-1983 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא. שירת כמפקד מחלקה בדיוויזיה המוטסת ה-82, עבר קורס הכשרה של הכוחות המיוחדים וב-1987 עבר לשרת בפיקוד המבצעים המיוחדים. שימש מפקד פלוגה, מפקד הגדוד השלישי של הכוחות המיוחדים ומפקד קבוצת הכוחות המיוחדים העשירית. 

כמפקד הגדוד השלישי בקבוצת הכוחות המיוחדים העשירית, הוטלה עליו במהלך "מבצע חופש לעיראק" המשימה לתקוף את ארגון אנצאר אל-אסלאם המקושר לאל-קאעידה ואת הארגון האסלאמי של כורדיסטן, שפעלו בצפון עיראק באזור הגבול עם איראן. המשימה קיבלה את הכינוי "מבע פטיש ויקינגי", טובו הצטרף עם פלוגה מהגדוד שלו לכוח פשמרגה המזוהה עם ג'לאל טאלבאני והשמיד את האיום.

תפקידים נוספים אותם מילא הם קצין תכנון של כוח דלתא, עוזר מפקד כוח הייצוב בבוסניה, ראש מטה פיקוד הכוחות המיוחדים של הצבא, סגן מפקד הכוחות המיוחדים בפיקוד אירופה וסגן מפקד הדיוויזיה המשוריינת הראשונה בעת שהוצבה באזור אל-אנבר שעיראק ב-2010. ב-2011 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד הכוחות המיוחדים של פיקוד מרכז, לאחר מכן שירת כמפקד מפקדת ההכשרה והאימונים של צבא אפגניסטן מטעם ארצות הברית ונאט"ו. ב-2012 מונה לסגן מפקד פיקוד דרום של ארצות הברית. בשנת 2013 הוא החליף את דניאל בולגר בפיקוד הכוחות המוצבות באפגניסטן.

ביולי 2015 מונה למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית. שירת בתפקיד עד יוני 2018.

במהלך שירותו השתתף במלחמת המפרץ, בחילוץ פליטים מצפון עיראק, בפעולת חילוץ אזרחים מסיירה לאון, בשתי משימות במסגרת כוח שמירת השלום בבוסניה, בחמישה סבבים במלחמת עיראק ובסבב אחד במלחמת אפגניסטן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קנת טובו** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מייקל ר' גורדון וברנרד א' טריינור, "קוברה 2", הוצאת מערכות, 2010, פרק יז, עמ' 366–367
2. ↑  Operation Viking Hammer, באתר sofrep.com
3. ↑  USASOC welcomes Tovo as Commanding General, אתר צבא ארצות הברית, 2 ביולי 2015
דליה אביאל בצעירותה
**דליה אביאל** (18 בדצמבר 1929 – 1 במאי 2023) הייתה סופרת, מורה ומחנכת ישראלית.

ביוגרפיה
--------

דליה נולדה בירושלים בשנת 1929, לבוסתנאי אבולעפיה וצפורה אבולעפיה לבית ריגלר (דור רביעי למשפחת הרב שמואל יצחק שור). את לימודיה החלה בתל אביב, בבית הספר "תל נורדאו". בשל מעבר המשפחה ממקום למקום, עקב עבודת אביה, המשיכה את לימודיה במספר בתי ספר ברחבי ישראל. את לימודיה התיכונים סיימה בגימנסיה "אוהל-שם" ברמת-גן. באותה כיתה למד גם צבי אביאל, ושם ניצתה האהבה ביניהם. עם סיום לימודיהם פרצה מלחמת העצמאות והם התגייסו לצה"ל. דליה שירתה במפקדת חיל האוויר. משהסתיימה המלחמה הם נישאו. היא למדה הוראה ועברה לבית הספר החקלאי בנהלל שם לימדה והדריכה קבוצות נוער שעלו ממרוקו. בהמשך עבדה בבית הספר "רמז" בנהריה וליוותה, כמחנכת במשך שבע שנים, מחזור שלם. בתל אביב לימדה שתים עשרה שנים בבית הספר "הכרמל", לימים "גבריאלי", ולאחר מכן לקחה חלק כמורה בפרויקט המחוננים, שהחל את צעדיו הראשונים, בבית הספר היסודי "גרץ" ותרמה לביסוסו. משנשלחה יחד עם בעלה צבי על ידי הסוכנות היהודית כשליחה ללימה בירת פרו, ייסדה בבית הספר היהודי "ליאון פינלו" מכינה פדגוגית לתלמידות י"א, שעלו ארצה בתום לימודיהן.

פועלה הספרותי
-------------

עם פרישתה, החלה דליה לתעד את קורות משפחתה, משפחת אבולעפיה, בספרה "יחפים על חולות הזהב", שיצא לאור בשנת 2006 בהוצאת "קווים".

כשנה לאחר פטירתו של צבי בעלה, פרסמה דליה אנתולוגיה של שיריו תחת הכותרת "שערי אהבה" (אורכב 09.08.2016 בארכיון Wayback Machine) (הוצאת גוונים, 2014). ספר זה כולל שבעה שערים – ששת הראשונים הם ספרי שירה שפורסמו בחייו, והשער השביעי כולל 150 שירים שטרם ראו אור. הספר יצא גם במהדורה דיגיטלית בשנת 2016 (EPublish).

ב-2016 יצא לאור ספרה של דליה "ידעתי שאמצא אותך" (הוצאת סטימצקי), המתאר את השנתיים הראשונות של ההיכרות בינה לבין צבי, ומשובץ בחלקים מחליפת המכתבים בין השניים. סיפור האהבה הרומנטי שוזר פיסות אירועים ותהליכים רבי עוצמה משלבי התהוותה של מדינת ישראל, תוך מפגש אינטימי עם המרקמים התרבותיים והחברתיים של אותם ימים.

ב-2018 יצא לאור ספרה השני (תחת קרדיט משותף עם צבי), "נפלאו ממני" (הוצאת סטימצקי). כמו בספרה הקודם "ידעתי שאמצא אותך", מעלה דליה ב"נפלאו ממני" אירועים, מפגשים וחוויות מחייה עם צבי, ומשולבים בו שירים שצבי כתב וסיפורים שסיפר בתוכניות "ציפורי לילה" בגלי צה"ל.

קישורים חיצוניים
----------------

כתבה על דליה אביאל בעיתון ידיעות רמת גן, 18 בנובמבר 2016
* הספר "נפלאו ממני" - דליה וצבי אביאל, באתר סימניה
* הספר "ידעתי שאמצא אותך" - דליה אביאל באתר סימניה
* הספר "יחפים על חולות הזהב" - באתר סימניה
* קישור לספר האלקטרוני "יחפים על חולות הזהב"
* ריאיון עם דליה אביאל באתר יוטיוב - שצולם עבור הטלוויזיה הקהילתית רמת-גן 2017
* אסף קמר, מוצאת את האור בכל ילד, באתר ynet, 27 בפברואר 2018
* ורד לוי-ברזילי, 68 שנים של אהבה: "היינו גוף אחד, נשמה אחת. עברנו את החיים יחד", באתר Xnet‏, 16 בדצמבר 2016
* ערוץ היוטיוב לזכרו של צבי אביאל, ובו הקלטות סיפורים שסיפר בתוכניות רדיו בגלי צה"ל ומספר ראיונות טלוויזיוניים עם דליה וצבי
* אלבום היסטורי, באתר "ישראל נגלית לעין"
* "שערי אהבה" (אורכב 09.08.2016 בארכיון Wayback Machine) - אנתולוגיית שירי צבי אביאל בעריכת דליה אביאל - הוצאת גוונים


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301493705171
* ISNI: 0000 0000 6805 6976
* LCCN: no2008114563
* VIAF: 68747903
* WorldCat (עם VIAF): 68747903

 |
**תיאטרון הבלט האמריקאי** (**ABT**) היא להקת בלט קלאסי, שבסיסה בניו יורק. היא מקיימת עונת הופעות שנתית בת שמונה שבועות בלינקולן סנטר באביב ועונה קצרה יותר בתיאטרון דייוויד ה. קוך בסתיו; בשאר חודשי השנה יוצאת הלהקה לסיורי הופעות ברחבי העולם. ABT נוסדה בשנת 1939 על ידי לוצ'יה צ'ייז וריצ'רד פלזנט ומוכרת כאחת מלהקות הבלט הקלאסי המובילות בעולם. ABT היא להקת האם של בית הספר לבלט של ז'קלין קנדי אונאסיס, ובשנת 2006 הכיר בה הקונגרס של ארצות הברית כ"להקת הבלט הלאומית של אמריקה".

היסטוריה
--------

ב-1939 לקחו על עצמם פלזנט וצ'ייז את רעיון יצירתה של "להקה גדולה עם רפרטואר מגוון". הצמד וקבוצה קטנה מן הבלט של מיכאיל מורדקין הקימו "תיאטרון בלט". ההופעה הראשונה של להקתם החדשה התקיימה ב-11 בינואר 1940. צ'ייז החלה לפתח את רפרטואר הלהקה מבלטים מוכרים באורך מלא, לצד יצירות מקוריות, תוך כדי התמודדות בבעיות כספים. ב-1945 הצטרף אוליבר סמית לתיאטרון הבלט והתמנה למנהל לצד צ'ייז.

ב-1957 שינתה הלהקה את שמה ל"תיאטרון הבלט האמריקאי". היא המשיכה לשים דגש על קלאסיקות בלט, אך דאגות הכספים שהטרידו את הנהלתה לא נפתרו. במשך שנות ה-60' וה-70', השתפרו סיכויי הלהקה הודות למימון פרטי אוהד יותר. בתקופה זו, העביר תיאטרון הבלט האמריקאי את מוקד הבלט שלו לגיוסם של רקדנים כוכבים. ב-1977, החלה הלהקה את עונת האביב בבית המטרופוליטן אופרה, משכנה הרשמי החדש.

ב-1980 התמנה מיכאיל ברישניקוב למנהל האמנותי של תיאטרון הבלט האמריקאי. ברישניקוב ביים, ביים מחדש ושיפץ מספר רב של בלטים קלאסיים ולדברי הלהקה, חיזק את המסורת הקלאסית שלהם. בשנת 1989 החליפו את ברישניקוב ג'יין הרמן ואוליבר סמית, שהמשיכו לכהן כמנהלים אמנותיים עד 1992, אז קיבל קווין מקנזי את המינוי. מקנזי ענה על דרישות קהל הבלט המסורתי כשנתן עדיפות לבלטים הסיפוריים באורך מלא. הוא הצליח גם למנוע את שקיעת הלהקה בתקופות של חוסר יציבות פיננסית. ב-2004 ייסד מקנזי בית ספר לבלט, "בית ספר ז'קלין קנדי", כנספח רשמי ללהקה. לאחר תקופה ממושכת של פעילות ללא כוריאוגרף בית, מינה מקנזי את אלכסיי רטמנסקי כ"אמן הבית" בינואר 2009. ב-2016 מונתה קארה מדוף ברנט למנהלת תיאטרון הבלט האמריקאי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תיאטרון הבלט האמריקאי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של תיאטרון הבלט האמריקאי (באנגלית)
* תיאטרון הבלט האמריקאי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניו יורק טיימס, סקירת מחול, אנה קיסלגוף, "לוצ'יה צ'ייז עזרה ליצור את עולם הבלט שאנחנו מכירים."19 בינואר 1986
2. ↑  הגרדיאן, סנג'וי רוי, "מדריך צעד אחר צעד למחול" תיאטרון הבלט האמריקאי" 29 במרץ 2009

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007270882805171
* BnF: cb140493267 (data)
* CiNii: DA09289115
* GND: 5196950-6
* ISNI: 0000 0001 2169 9779
* LCCN: n50064030
* MusicBrainz: 800ee7d7-af89-44af-87ac-87238e6cf2f7
* SUDOC: 122292103
* VIAF: 139798783
* WorldCat: lccn-n50064030

 |
**קנבן** (בקנג'י 看板, בקטקאנה カンバン, ברומאג'י Kanban) הוא מושג המקושר לייצור בשיטת הייצור הרזה או בשיטת ה-Just In Time (בראשי תיבות: JIT. שיטה הדוגלת בקבלת חומר גלם או מוצר ברגע הנחוץ בדיוק, לא לפני ולא אחרי). המילה "קנבן" היא מילה שכיחה בשפה היפנית, אשר משמעותה "שלט" או "כרטיס", והיא אינה שמורה למשמעות הספציפית אותה קיבלה בשפה האנגלית. על פי טאיצ'י אוהנו מחברת טויוטה, לו מיוחס פיתוח שיטת ה-JIT, קנבן הוא האמצעי איתו מנהלים את ה-JIT.

קנבן היא שיטת סימון. כפי שמרמז שמה, השיטה עושה שימוש בכרטיסים על מנת לסמן דרישה לפריט. מכשירים אחרים כגון סמן פלסטיק או כדורים יכולים גם הם לשמש כגורמים לתנועה, ייצור או אספקה של יחידה במפעל.

לדוגמה, בייצור של חפץ כלשהו, יש למפעיל שני מדפים - אחד בכל צד של עמדת העבודה. חומר הגלם (חו"ג) מגיע למדף אחד והתוצרת הגמורה (תוצ"ג) לשני. מדפים אלו משמשים כקנבן. מדף התוצרת הגמורה מסמל את צורכי הלקוח כך שכאשר המדף ריק, המפעיל צריך לייצר פריט נוסף.

גודל הקנבן נקבע כך שהוא יכיל רק את הכמות שהלקוח זקוק לה (בדרך כלל אחד). כאשר המפעיל מתחיל לעבוד, הוא לוקח חומר גלם מהקנבן של הכניסה, וכך מסמן לספק שיש צורך לספק כמות נוספת של חו"ג.

קנבן מאופיין בדרך כלל בייצור במשיכה ("pull"), מכיוון שכל שלב בתהליך נמשך בתגובה לשלב הקודם לו. בשיטת הקנבן לא נעשה שימוש בתחזיות. זאת בניגוד לפילוסופית הייצור בדחיפה ("push"), אשר על פיה מייצרים לפי תחזיות צרכים עתידיים.

מסיבה זו אין זה מפתיע כי הגורם אשר קובע איזו דרך ייצור (במשיכה או בדחיפה) תיתן את הערך הטוב יותר, הוא איכות התחזיות. אם התחזיות טובות, שיטת הקנבן תבזבז בעצם אינפורמציה שימושית, בעוד שייצור בדחיפה, יפיק את הכמויות המדויקות בזמן הנכון. מצד שני כאשר קשה לחזות ביקושים, הכי טוב שניתן לעשות הוא להגיב במהירות לדרישות. זה בדיוק מה שעושה שיטת הקנבן, סימון לדרישה מועבר מיידית דרך כל שרשרת הייצור. בייצור בדחיפה נתקלים בדרך כלל לקשיים רציניים כאשר תחזיות הדרישה מתגלות כלא נכונות.

מערכת הקנבן יכולה להיות מתוארת על ידי "שיטת שלוש תיבות" – אחת ברצפת הייצור, אחת במחסן ואחת במחסני הספק. לתיבות מוצמד בדרך כלל כרטיס ניתן להסרה המכיל את נתוני המוצר וכל מידע קשור אחר - זהו בעצם הקנבן. כאשר התיבה ברצפת הייצור ריקה, הקנבן מוסר ממנה ומועבר למחסן. המחסן מחליף את התיבה מרצפת הייצור עם תיבה חדשה ומלאה אליה מוצמד כבר כרטיס קנבן הניתן להסרה. המחסן יוצר קשר עם הספק ומעביר את הצורך בחידוש המלאי לפי כרטיס הקנבן. המוצר הסופי גם הוא מועבר למחסן עם כרטיס כדי להשלים את השלב הסופי בתהליך. כך שלא תיחסר התוצרת הגמורה, כל זאת בהנחה שהכרטיסים נאספים מהתיבות הריקות. זו פעולה מושלמת של "משיכה-דחיפה" (או פשוט לולאה) המספקת את הכמות הנדרשת עם יחידת עודף אחת בלבד, כך שלעולם לא יהיה עניין של אספקת יתר. הסוד במערכת קנבן טובה הוא לחשב כמה כרטיסים נדרשים לכל מוצר. רוב המפעלים משתמשים בשיטת הלוח הצבעוני (Heijunka Box). שיטה מורכבת מלוח הנוצר במיוחד על מנת להחזיק את כרטיסי הקנבן.

בשנים האחרונות קנבן אומצה גם בעולם פיתוח התוכנה, כשיטה המשלבת עקרונות מעולם פיתוח התוכנה הזריז (Agile) וה-Lean, כאשר מרכז השיטה הוא אותו רעיון של הגבלת הקנבנים שבמערכת, ועל ידי כך הורדת מלאי הנושאים שמפותחים ונבדקים במקביל ב"קו הפיתוח". השיטה נקראת Kanban System for Software Engineering

ראו גם
------

* הנדסת תעשייה
* ייצור רזה
* קייזן
* ייצור
* שש סיגמא
* 5S
* ד"ר אלי גולדרט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קנבן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4202406-7

 |
אצטדיון "**דינמו**" הוא אצטדיון כדורגל בעיר סטברופול, רוסיה. משמש כמגרש הבית למועדון הכדורגל "דינמו סטברופול", המשחקת בליגה הרוסית השנייה.

מיקום
-----

אצטדיון "דינמו" בסטברופול ממוקם באזור כיכר לנין, בחלק המרכזי של העיר, שבו גם שוכן בניין הדומה העירונית של סטברופול, ממשלת מחוז סטברופול, מעון המושל והספרייה המחוזית על שם לרמונטוב, מרכזי קניות גדולים ממוקמים בצד המזרחי של האצטדיון, בסמוך לפארק העירוני.

סמוך לאצטדיון עוברים קווים ראשיים של חשמליות ואוטובוסים. לכן ישנה גישה מכל חלקי העיר. במרחק שבע דקות הליכה מהאצטדיון ישנה תחנת האוטובוס ובמרחק 10-15 דקות הליכה גם תחנת רכבת והוא במרחק חצי שעה נסיעה מנמל התעופה הבינלאומי שפאקובסקויה.

היסטוריה
--------

האצטדיון נחנך במאי 1920 ושימש כאצטדיון ספורט מרכזי בעיר. במהלך התקופה הסובייטית הוא שופץ פעמיים, ב-1944 וב-1966.

האצטדיון אירח משחקים במסגרת הליגה הסובייטית השנייה.

לאחר התפרקות ברית המועצות שימש את מועדוני הכדורגל של העיר. לאחר הקמת דינמו סטברופול מחדש ב-2015 משמש כמגרשה הבייתי ומארח משחקים בליגה הרוסית השנייה.

האצטדיון מארח גם אירועים נוספים פרט למשחקי כדורגל. ב-29 בספטמבר 2007, במלאת 230 שנה לעיר, נערך קונצרט גדול ובו נטלו חלק אמנים כאלה פוגאצ'ובה, פיליפ קירקורוב, יוליה סביצ'בה ואחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אצטדיון "דינמו" באתר redwhite.ru

הערות שוליים
------------

1. ↑  Алла Пугачева и Филипп Киркоров поздравят Ставрополь с Днем города
**האי לנטאו** (באנגלית: **Lantau Island**, בסינית: 大嶼山 מ-"爛頭" - "הפסגה המשוננת") הוא הגדול באיי הונג קונג, והשישי בגודלו מבין איי סין.

האי ממוקם בשפך נהר הפנינים, ומהווה חלק ממחוז האיים החיצוניים של הונג קונג.

שטחו של האי 147.16 קמ"ר.

באי ממוקם שדה התעופה הבינלאומי הונג קונג וכן אתר נגונג פינג 360 ואתר הנופש דיסנילנד הונג קונג.

היסטוריה
--------

חפירות ארכאולוגיות באי גילו כי האי היה מיושב החל מהתקופה הנאוליטית. תושבי האי התפרנסו בעיקר מדייג. וכן עד המאה ה-19 האי שימש בסיס לשוד ימי ולהברחות. בשנת 1817 נבנה באי מבצר טאי צ'ונג במטרה לעצור את השוד הימי באזור.

מתיישבים אירופאים פורטוגזים התיישבו באי בראשית המאה ה-16 אולם נטשו את ההתיישבות לאחר שנים ספורות, בשנת 1517, בעקבות מתקפה סינית. במהלך המאה ה-17 הפך האי לעמדת מסחר בריטית, קודם להקמת המושבה בהונג קונג. במקביל נבנו באי שתי מצודות: מצודת פאן לאו ומצודת טונג צ'ונג על ידי הממשל הסיני במטרה להגביר את שליטת באזור.

בתקופת מלחמת העולם השנייה שימש האי ההררי אתר מסתור לפרטיזנים שלחמו ביפנים אשר כבשו את הונג קונג.

גאוגרפיה ואוכלוסין
------------------

האי הררי ברובו, ומרבית שטחיו הן שמורות טבע בלתי מיושבות. הנקודה הגבוהה באי היא פסגת לנטאו, שגובהה 934 מטרים מעל פני הים (הפסגה השנייה בגובהה בהונג קונג, לאחר טאי מו שאן).

באי מתגוררים 45,000 תושבים (לעומת 1.4 מיליון תושבים באי הונג קונג הסמוך), מרביתם באזור טונג צ'אנג שהתפתח מאז הקמת שדה התעופה הבינלאומי. באזור זה גורדי שחקים שגובהם מגיע ל־50 קומות, ובו מתגוררים כ־25,000 תושבים. הבנייה הצפופה והרבה באזור זה צפויה להגדיל את אוכלוסיית האי ל־200,000 תושבים בתוך שנים ספורות.

באזור מפרץ התגליות בדרום־מזרח האי מתגוררים כ־14,300 תושבים.

תיירות
------

באי שלושה אתרי תיירות עיקריים -

1. אזור נגונג פינג בו ממוקם בודהה טיאן טאן - פסל בודהה עשוי ברונזה שנחשב לפסל הבודהה היושב הגדול ביותר בעולם, מנזר פו לין וכן כפר השעשועים נגונג פינג. לאתר זה מגיעים באמצעות רכבל נגונג פינג 360.
2. אתר הנופש דיסנילנד הונג קונג ממוקם בצפון מזרח האי, כשני קילומטרים ממפרץ התגליות.
3. הכפר טאי או המציג את אורח החיים המסורתי באי.

יותר ממחצית שטחו של האי הוא שמורת טבע, ובה מסלולי טיול מסודרים. הידוע שבהם הוא שביל לנטאו שאורכו 70 ק"מ.

תחבורה
------

קווי הרכבת התחתית של הונג קונג, באי לנטאו
הקמת שדה התעופה הבינלאומי באי לנטאו הביא לקישורו של האי למערכת התחבורה של הונג קונג. שדה התעופה מקושר באמצעות גשר קאפ שוי מון, אמת מא וון וגשר צינג מא.

רכבת מהירה מקשרת את שדה התעופה עם אזור סנטרל.

קו טונג צ'אנג של הרכבת התחתית מגיע אל טונג צ'אנג (נקודת המוצא של רכבל נגונג פינג). קו אתר הנופש דיסנילנד מתפצל מקו זה בסאני ביי.

קו מעבורות מקשר את האי לסנטרל ולמוי וו.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **לנטאו** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **לנטאו** |

* התנועה לשימור הטבע בלנטאו
* נגונג פינג 360
* לנטאו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)