recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**טורון** (בפיליפינית: **Turon**; הידוע גם בשם **lumpiang saging** - בפיליפינית עבור "בננה לומפיה" שעשויה ממעטפת מאפה דק דמוי נייר או קרפ המכונה "עטיפת לומפיה" העוטפת מילויים מלוחים או מתוקים).

מאפיינים
--------

טורון כאמור הוא חטיף פיליפיני העשוי מבננות פרוסות דק (רצוי בננות סבה או קרדבה), מגולגל בעטיפת ספרינג רול, מטוגן עד שהעטיפה פריכה ומצופה בסוכר חום מקורמל. טורון יכול לכלול גם מילויים אחרים. הנפוץ ביותר הוא ג'קפרוט (לנגקה), אבל יש גם מתכונים עם בטטה (קמוטה), מנגו (מנגה), גבינת צ'דר וקוקוס (ניוג).

לטורון, אף על פי שמקורו האטימולוגי ספרדי, אין דמיון לסוכריה הספרדית טורון (Turrón) שהיא מעדן נוגט שקדים).

הטורון הוא חטיף פריך ולעיס הנצרך לרוב במהלך מריינדה (ארוחה קלה) או לקינוח. זהו גם אוכל רחוב פופולרי, נמכר בדרך כלל עם בננה קיו, קמוטה קיו ומארויה.

היסטוריה
--------

טורון יאם סגול
עלתה השערה שייתכן שייצור טורון החל בקהילות בפיליפינים שהיו ממוקמות ליד עצי בננה ושדות יבול. העודפים ניתנו למקומיים כאשר היו עודפי יבול, ולבסוף החלו להימכר גם בצדי הדרכים.

בעיר מלאבון, המונח "טורון" או "טוררון" מתייחס במקום זאת לקינוח מטוגן, עטיפת לומפיה, מלאה בשעועית מש מתוקה, בעוד שהמונח ולנסיה משמש לסוג ממולא בננה.

מאמינים שייצור טורון הייתה קשורה לנוכחות התרבות הסינית בפיליפינים לפני ההתיישבות על ידי ספרד החל משנת 1521. מנות פיליפיניות מסורתיות אחרות כמו pancit מציגות שימוש בטכניקות בישול סיניות. הייתה השראה רבה לתוך התרבות הפיליפינית מתוך התרבות הסינית וגם מהתרבות הספרדית. ביחס למוצרי המטבח הסיני, שאחד מהם כולל ספרינג רולס ואגרולס, המטבח הפיליפיני כולל לומפיה (אגרול במילוי בשר וירקות מלוח) וטורון.

ראו גם
------

* בננה קיו
* קמוטה קיו
* ג'ינאנגאנג

הערות שוליים
------------

1. ↑  "How to Make Turon (Filipino fried banana rolls)". *Serious Eats* (באנגלית). נבדק ב-21 בנובמבר 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Filipino Snack: Turon". *ABOUT FILIPINO FOOD* (באנגלית). 25 באפריל 2019. נבדק ב-21 בנובמבר 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Turon, cues - Manila, the Philippines - Local Food Guide". *eatyourworld.com*. נבדק ב-21 בנובמבר 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Turon recipe
5. ↑  "Manila", *Wikipedia* (באנגלית), 18 בנובמבר 2021, נבדק ב-21 בנובמבר 2021 `{{citation}}`:  (עזרה)
6. ↑  Ho, Julee. "History of Fried Bananas (Turon)". *Julee Ho Media* (באנגלית). נבדק ב-21 בנובמבר 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
7. ↑  "Recipe #43: BANANA TURON (Valencia)". *Luto Ni Lola*. נבדק ב-10 באפריל 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
8. ↑  Aspiras, Reggie. "Valencia 'triangulo,' sacred cookies and 'leche flan' cheesecake–more reasons to celebrate the season". *Philippine Daily Inquirer*. נבדק ב-10 באפריל 2019. `{{cite news}}`:  (עזרה)
9. ↑  "120 years after Philippine independence from Spain, Hispanic influence remains". *NBC News* (באנגלית). נבדק ב-21 בנובמבר 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
10. ↑  "Who created Turon? – MVOrganizing". *www.mvorganizing.org*. נבדק ב-21 בנובמבר 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
11. ↑  "The lasting influence of Chinese culture on Filipino cuisine". *Chibundle* (באנגלית). נבדק ב-21 בנובמבר 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**מבצע זיקוקית ב** הייתה תקיפה שביצע חיל האוויר הישראלי במסגרת מלחמת ההתשה על נמל ע'רדקה במצרים בתגובה לפגיעה של צוללנים מצריים בספינות ישראליות בנמל אילת. בתקיפה הוטבעה מקשת של חיל הים המצרי.

רקע
---

מקשת מדגם T-43
ב-5 בפברואר 1970, חדרו צוללנים מצריים שיצאו מעקבה לנמל אילת והצמידו "מוקשי עלוקה" לשתי ספינות ישראליות שעגנו בנמל וחמקו חזרה לעקבה. כתוצאה פיצוץ המוקשים הוטבעה ספינת עזר ישראלית וניזוקה נחתת של חיל הים. התקיפה המצרית תואמה עם ירדן שהסכימה שהמתקפה תצא משטחה. בתגובה הוחלט בישראל לפגוע בספינות מצריות במעגן ע'רדקה שבים סוף.

התקיפה
------

יום למחרת התקיפה המצרית, ב-6 בפברואר 1970 החל מהשעה 16:00 יצאו בהפרשי זמן של דקות זה מזה 18 מטוסי תקיפה ישראלים מדגם סקייהוק מטייסות 102, 109 ו-115 לעבר מעגן ע'רדקה כשהם חמושים בפצצות לשימוש כללי סימן 82 ובכוורות רקטות. המטוסים הסתדרו בזוגות כאשר הזוגות מגיעים בזה אחר זה אל מעל לנמל במטרה לפגוע בספינות של חיל הים המצרי. הזוג הראשון הבחין במקשת מדגם T-43 (ספינה להנחה ושליה של מוקשים ימיים) מחוץ לנמל והטילו עליה את החימוש. הפצצות נפלו אל הים בקרבת המקשת ולא גרמו לה נזק. הזוג השני הטיל את חימושו ואחת הפצצות פגעה ישירות במקשת וגרמה לה נזק אך לא הטביעה אותה. המקשת המצרית הפגועה החלה בתנועה ונצמדה לספינה אזרחית ששהתה בקרבתה ובכך מנעה מהזוגות הבאים להמשיך ולהפציץ אותה. הזוגות הבאים הגיעו כמתוכנן אל מעל הנמל אך נמנעו מלתקוף את המקשת וביצעו פטרולי המתנה ותצפית לאיתור ספינות צבאיות אחרות מעל מעגן ע'רדקה ונמל ספג'ה הסמוך. בחלוף דקות אחדות ומשנראה היה למפקד המקשת המצרית שהמתקפה עליו נפסקה ניסה לחמוק פנימה אל הנמל. בשלב זה ולאחר שהתרחק מהספינה האזרחית פתחו שוב ארבעה זוגות מטוסי הסקייהוק ביעפי הפצצה אך לא הצליחו לפגוע בה. שלושת זוגות המטוסים האחרונים שהגיעו אל מעל הנמל הצליחו לפגוע במקשת מספר פגיעות קשות ובעודם מבצעים את היעפים נטתה המקשת על צידה וטבעה.

במהלך התקיפה נורתה לעבר המטוסים אש נ"מ קלה שלא פגעה בהם. במקביל למטוסי הסקייהוק, הוזנקו זוג מטוסי מיראז' 3 ישראליים במטרה להגן על מטוסי הסקייהוק מפני מיירטים מצריים אולם במהלך כל התקיפה לא הזניק חיל האוויר המצרי מטוסי יירוט.

תוצאות התקיפה
-------------

מקשת מצרית טובעה וכ-80 חיילים מצריים נהרגו. לצה"ל לא היו נפגעים.

לקריאה נוספת
------------

* רוח רפאים מעל קהיר חלק ב' - חיל האוויר הישראלי במלחמת ההתשה (1967-1970), דני שלום עמ' 645

קישורים חיצוניים
----------------

מקשת מצרית טובעה בים סוף, מעריב, 8 בפברואר 1970
מיקרופייל בשעת עבודה
**מִיקְרוֹפַּיְיל** (**Micropile**; נקרא גם **מיני פייל**, **Mini pile** ו**מיניפייל**, **Minipile**) הוא ציוד מכני הנדסי וסוג של מקדח בורות, המשמש לקידוחי יסודות בקרקע סלעית קשה בעיקר לצורך יסודות וביסוס למבנים, חניונים ותימוכין מסוגים שונים, ומשתמש לשם כך בשיטת ההקשה - דפיקה עזה בקרקע ופינוי החומר המרוסק באמצעות לחץ אוויר.

הקידוח הוא הכנה לפעולה הנדסית המשכית - בדרך כלל יציקת יסודות מעומק החפירה ועד פני הקרקע ועל גביהם מוקם המבנה הרצוי.

מבנה המיקרופייל
---------------

מיקרופייל מורכב משני חלקים עיקריים: מקדח ו-מדחס.

המקדח הוא למעשה איזמל ענק בקוטר שנע בין 20–60 ס"מ ומורכב על תורן באורך של בין 5–12 מ'. בעת ביצוע הקידוח נזקף התורן והמקדח הולם בקרקע בצורה עזה המפוררת את הסלע בעיגול בקוטר המקדח.

יחד עם תחילת הקידוח נכנס לפעולה החלק השני של הכלי שהוא המדחס. המדחס דוחס אוויר בלחץ ומזרים אותו באמצעות צינור אל מוקד החפירה, האוויר הדחוס מעיף את גרגרי הסלע המרוסקים למרחק ומפנה את השטח להמשך ההקשה של המקדח.

שימושים
-------

מיקרופייל מתאים לקידוח יסודות בקרקע סלעית קשה שמכונות קידוח אחרות אינן מצליחות לקדוח בה כראוי. אופי הקידוח מתאים לקרקע סלעית קשיחה וכזו שאיננה דורשת דיפון פנימי בעת הוצאת המקדח מחוץ לבור הקידוח.

בדרך כלל יתבצע קידוח במקירופייל בקרקע שבה סלעי גיר, קירטון, דולומיט וצור.

עומק הקידוח נקבע בהתאם לדו"ח ביסוס המוכן על ידי מהנדס ובהתייעצות עם גאולוג.

עם סיום הקידוח מניף המקדח את זיון הכלונס ומכניס אותו אל תוך פיר הקידוח, לאחר מכן מתבצעת יציקת בטון הממלאת את פיר הקידוח לכל אורכו.
גרמן זכרייב
טקס יום השחרור וההצלה בכנסת, מאי 2014. מימין: הרב פנחס גולדשמידט, הרב ישראל מאיר לאו, סרגיי יעקובלב, שגריר רוסיה בישראל, **גרמן זכרייב** וחבר הכנסת אריה דרעי
**גרמן (גבריאל) רשבילוביץ' זכרייב** (נכתב גם **זכריאייב**. ברוסית: **Герман Рашбилович Захарьяев** ; נולד ב-7 ביולי 1971) הוא איש עסקים, איש ציבור ונדבן. סגן נשיא הקונגרס היהודי הרוסי ונשיא קרן הצדקה הבינלאומית "סטמאגי", של יהודי ההרים יוצאי הקווקז.

ביוגרפיה
--------

גרמן גבריאל זכרייב (נכתב גם זכריאייב) נולד בכפר קרסנאיה סלובודה באזרבייג'ן, אז חלק מברית המועצות. אביו היה העיתונאי והמשורר רשביל זכרייב. גרמן התייתם בגיל 7 ובשנת 1992 עבר לרוסיה והקים עסק מסחרי.

בעל תואר דוקטור לפילוסופיה. נושא עבודת הגמר: "התפתחות המושג הדתי-תאולוגי של החסידות".

בשנת 2012 נבחר לסגן נשיא הקונגרס היהודי הרוסי.

### הקמת קרן "סטמאגי" ופעילות ציבורית

זכרייב הוא פטרונם של היהודים ההרריים יוצאי הקווקז. למימוש חזונו בשנת 2001 הוא הקים עם משפחתו את קרן הצדקה הבינלאומית "סטמאגי", למען היהודים ההרריים, לסיוע בתחומי דת רווחה וחינוך, שיקום והקמת בתי כנסת ומוסדות תורה וחסד ברחבי העולם ותשתית תקשורתית עניפה בין כל היהודים ההרריים. הקרן נועדה לשמר את המגוון ההיסטורי והתרבותי של מורשתם של היהודים ההרריים, כתיבת ספרים, עריכת מחקרים ושיפור תדמיתם של היהודים ההרריים בישראל. אחד ההישגים הבולטים בתחום הוא סדרת תוכניות רדיו על היהודים ההרריים ברדיו רק"ע, בשפה הרוסית.

### תקשורת

בשנת 2011 בהשתתפותו של זכרייב הוקמה קבוצת תקשורת הכוללת אתרי אינטרנט ורשתות חברתיות, שמטרתם לאחד את כל נציגי הקהילה בכלי התקשורת, לאסוף את כל המידע האפשרי על הקהילה, ההיסטוריה, התרבות, האמנות והדמויות. אתר הקרן גם השיק סדרת שיעורי וידאו בג'והורי, שפתם של היהודים ההרריים.

קבוצת התקשורת סטמאגי כוללת: עיתון חודשי "סטמאגי", עיתון "בירליק-אחדות" באזרבייג'ן, ערוץ טלוויזיה באינטרנט של היהודים ההרריים "סטמאגי-ט-ו", המסקר את חיי הקהילה ברחבי העולם.

### יום השחרור וההצלה

 ערך מורחב – **יום השחרור וההצלה**  

אחד ההישגים הבולטים במיוחד של ד"ר גרמן זכרייב היה היוזמה לציון "יום השחרור וההצלה" והכנסתו ללוח השנה העברי ולספר החוקים של מדינת ישראל. הוא צוין לראשונה גם על פי התאריך העברי בשנת ה'תשע"ד. הוא צוין באירועים בכנסת, בכותל המערבי, במטה האומות המאוחדות שבניו יורק ובאירופה. באותה שנה החל פרויקט לחשיפת קבריהם של כרבע מיליון יהודים שנהרגו כחיילים בצבאות בעלות הברית והמחתרות. ב-2018 אישרה הכנסת את "חוק יום השחרור וההצלה מגרמניה הנאצית", ברוב גדול.

### פרסים

בשנת 2019 זכה זכרייב לעיטור הידידות הנשיאותי מנשיא רוסיה ולדימיר פוטין, על הסיוע בפיתוח התרבות הרוחנית של היהודים ההרריים, והאחווה בין העמים, ועל היוזמה הייחודית להנצחת זכרם של החיילים היהודים, שנהרגו במלחמה נגד הנאצים.

בשנה זו זכה זכרייב גם בפרס 'כנר על הגג' של איגוד הקהילות היהודיות ברוסיה. הפרס מוענק מדי שנה ובו זוכים אישי ציבור בני לאומים שונים "שדרך פעילותם תרמו רבות לפיתוח החיים התרבותיים והציבוריים של המדינה".

בשנת 2016 זכה במדליית 'טארג'י' – הפרס הממלכתי של רפובליקת אזרבייג'ן שנוסד על ידי נשיא הרפובליקה, על תרומתו לאחווה בין העמים.

נשוי ואב לארבעה ילדים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  'יום השחרור וההצלה' נחגג בעצרות בעולם, באתר כיכר השבת, רבבות ציינו את 'יום השחרור וההצלה', באתר ערוץ 7, לראשונה גם בתוניסיה: היהודים חגגו את "יום ההצלה" מהנאצים, באתר ynet
סינמטק עם בתה דון לני גבאי
**יפה גבאי** (נולדה ב-4 באוגוסט 1955) היא שחקנית, מדבבת ובמאית דיבוב ישראלית. מבכירי המדבבים בישראל; בין היתר דיבבה גבאי את הדמויות המונפשות מרקו, בינבה, פומיקי, עליסה בארץ הפלאות ודני שובבני.

ביוגרפיה
--------

נולדה במושב פעמי תש"ז, ובגיל שבע עברה עם משפחתה לגור בשכונת הרכבת בלוד.

כבר מגיל צעיר רצתה להיות שחקנית. את לימודיה בסטודיו למשחק ניסן נתיב החלה במקרה, לאחר שהצטרפה לידיד לאודישן במהלכו התגלתה על ידי ניסן נתיב, אשר על מנת לאפשר את לימודיה העניק לה מלגת לימודים בבית הספר. בהמשך, עברה גם קורס קריינים ב"קול ישראל" והשתתפה בתסכיתים שהוקלטו ושודרו בקול ישראל.

יפה גבאי
בשנת 1975 היא הופיעה בשניים מפרקי הסדרה "גם אנו שופטים", בטלוויזיה הלימודית.

בשנת 1982 בחרה בב במאית הדיבוב הבכירה שפרירה זכאי לדבב את קולו של מרקו מהסדרה "הלב" ובהמשך הן שיתפו פעולה בעוד סדרות כמו "עליסה בארץ הפלאות" (עליסה), "פומיקי" (פומיקי), "ניצנץ מארץ החלומות" (ניצנץ) ו"דובוני אכפת לי". בנוסף יפה דיבבה בסדרות "דני שובבני" (דני), "היי! בינבה" (בינבה), "קופידו" (קופידו), "קוסמים קטנים" (דוראל), "ג'ימבו" (ג'ימבו), "באי הקסום" (תני).

יפה גבאי ביימה ושיחקה (גם כיום) במספר רב של הצגות תיאטרון לילדים, בהן: "האריה והעכבר – השועל והעורב", "מפלצת מותק", "הלב", "סימבה", "דובי לא לא", "טרופותי", "רציתי שתדע" שירי עוזי חיטמן.

כיום יפה גבאי מנהלת תיאטרון ילדים ומנחה קורס דיבוב באולפני ביאליק בת"א,

היא גם מביימת סדרות, סרטים מצוירים ומשחקי מחשב וכמו כן משתתפת במפגשים בנושא דיבוב.

בין הסדרות שביימה: "פוקימון", "בובספוג מכנסמרובע", "סוניק X", "קפטן פלמינגו", "סופר פיג", "סופרמן", "רובוקופ", "מרווין הסוס המרקד", "הברווזון המכוער", "וולטר מלון" ועוד.

סרטי קולנוע: "מפצח האגוזים", "מקס בעולם המים", "קואלה קיד", "הרוח הקטנה", "אלמ"ו, "פרדי שיגועים" ועוד.

גבאי שיחקה גם בתור אלכסנדרה מגדת העתידות בכמה פרקים בעונה השנייה והשלישית בסדרה "השמיניה", בה כיכבה בתה.

חיים אישיים
-----------

גבאי גרושה ואם לארבעה, בהם השחקניות והמדבבות דון לני-גבאי וטומיקה לני-גבאי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יפה גבאי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של יפה גבאי

* יפה גבאי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

* יפה גבאי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* יעקב בר-און, ‏"עד היום אנשים מעבירים את האהבה אליו - גם אליי", באתר מעריב אונליין, 31 בינואר 2022
* תכירו את מרקו: המדובבת של הדמות האהובה נחשפת

הערות שוליים
------------

1. ↑  באתר oldtv.co.il
**יוהאן קרל הרמן פון גרונאו** (בגרמנית: **Johann Karl Hermann von Gronau**, שהיה ידוע בכינויו **הנס פון גרונאו**;‏ 6 בדצמבר 1850 – 22 בפברואר 1940) היה גנרל גרמני, שפיקד על קורפוסים ועל פלגת ארמייה בחזית המערבית ובחזית המזרחית.

ביוגרפיה
--------

### תחילת הקריירה

פון גרונאו נולד ב-6 בדצמבר 1850 באלט שאדו שהשתייכה לממלכת פרוסיה. אביו קרל הרמן לודוויג גרונאו היה ראש היערנים המלכותי, ואילו סב-אביו היה כומר ומטאורולוג בברלין. ב-1869 התגייס לצבא הפרוסי והתקדם בסולם הפיקוד, ב-1903 מונה למפקד הדיוויזיה ה-1, ב-1907 מונה למושל העיר טורן, וב-1911 פרש לביתו. ב-1913 קיבל במהלך חגיגות ה-25 שנה לקיסר וילהלם השני תואר אצולה.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פון גרונאו למפקד קורפוס המילואים ה-4 שהיה חלק מהארמייה הראשונה, לחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרבות מונס, לה קאטו, ובקרב על המארן. ב-11 בספטמבר 1915 מונה פון גרונאו למפקד קורפוס המילואים ה-41, במקום גנרל ארנולד פון וינקלר שהחליפו בפיקוד על קורפוס המילואים ה-4. פון גרונאו שירת עם הקורפוס בפיקודו בחזית המזרחית תחת פיקוד ארמיית הבוג, וב-20 בספטמבר 1915 הפך הקורפוס שבפיקודו לפלגת הארמייה גרונאו. ב-27 במרץ 1918 פורקה פלגת הארמייה שבפיקודו, והוא המשיך לפקד על קורפוס המילואים ה-41 עד סוף המלחמה, ובפברואר 1919 פרש לביתו.

פון גרונאו נפטר בפוטסדאם ב-22 בפברואר 1940 והוא בן 89 שנים.

משפחתו
------

פון גרונאו היה נשוי ללואיזה גרישר, ממנה היו לו 3 בנים. בנו הגדול וולפגנג פון גרונאו חצה ב-23 באוגוסט 1930 את האוקיינוס האטלנטי ממזרח למערב, ונחת בנהר ההדסון.

עיטורים
-------

* פור לה מריט עם עלי אלון
* מסדר העיט האדום עם עלי אלון
* מסדר הכתר
* צלב הברזל דרגה שנייה
* צלב הברזל דרגה ראשונה

ראו גם
------

* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 136139418
* VIAF: 80534650
* WorldCat (עם VIAF): 80534650

 |
**קונסטנטין שמידט פון קנובלסדורף** (בגרמנית **Konstantin Schmidt von Knobelsdorf**;‏ 13 בדצמבר 1860 – 1 בספטמבר 1936), היה גנרל גרמני, שנודע בתפקידו כראש מטה הארמייה החמישית מתחילת מלחמת העולם הראשונה, ועד לאמצע קרב ורדן.

ביוגרפיה
--------

### תחילת הקריירה

פון קנובלסדורף נולד ב-13 בדצמבר 1860 בפרנקפורט על האודר שהשתייכה לממלכת פרוסיה, ובשנת 1878 התגייס לצבא הפרוסי והצטרף לרגימנט הרגלים ה-67 (מגדבורג ה-4). בשנת 1881 הועבר פון קנובלסדורף לרגימנט הרגלים ה-98, ולאחר מכן מילא תפקידי מטה שונים. לאחר מכן פיקד על הגדוד ה-1 רגימנט הרגלים ה-74 (הנובר ה-1), ולאחר מכן כיהן פון קנובלסדורף כקצין מטה בקורפוס ה-9 ובקורפוס ה-10. בשנת 1908 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים של המשמר ה-4, ובשנת 1911 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור ומונה לראש מטה קורפוס המשמר. בשנת 1912 הוא מונה לראש אגף האפסנאות במטה הכללי הגרמני, ובשנת 1914 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פון קנובלסדורף לראש מטה הארמייה החמישית, שהייתה תחת פיקוד וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה, אולם בפועל פון קנובלסדורף ניהל בה את כל העניינים. הארמייה לחמה בחזית המערבית, ונטלה חלק בקרבות המערכה על הגבולות. בשנת 1916 היה פון קנובלסדורף מהמתכננים הראשיים של קרב ורדן, ודחף בכל מאודו בתקווה להשיג ניצחון בקרב. על פעולותיו בקרבות קיבל פון קנובלסדורף את עיטור הפור לה מריט ב-17 באוקטובר 1915, ואת תוספת עלי האלון לעיטור ב-21 באוגוסט 1916. באותו יום הוא מונה למפקד הקורפוס ה-10, ופיקד עליו בקרבות בחזית המזרחית. בנובמבר אותה שנה הועבר הקורפוס לחזית המערבית, ולחם בקרבות השונים עד סוף המלחמה, וזמן קצר קודם לכן הועלה פון קנובלסדורף לדרגת גנרל חיל הרגלים.

ב-30 בספטמבר 1919 פרש פון קנובלסדורף מהצבא, וב-1 בספטמבר 1936 מת בביתו בגליקסבורג.

ראו גם
------

* קרב ורדן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונסטנטין שמידט פון קנובלסדורף** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1050486145
* VIAF: 308205718
* WorldCat: viaf-308205718

 |
**צְחִיחָן חוּם-כִּפָּה** (שם מדעי: *Eremopterix signatus*) הוא מין של ציפור שיר בסוג צחיחן שבמשפחת העפרוניים. תפוצתו משתרעת ברחבי צפון-מזרח אפריקה. בתי הגידול הטבעיים שלו הם בתות יבשות וערבות בשפלה סובטרופיים או טרופיים, ואזורי מדבר חמים.

בישראל נרשמה תצפית אחת בלבד, מהאחד במאי 1983 באילת על-ידי הדורם שיריחי.

טקסונומיה ואטימולוגיה
---------------------

השם המדעי של הסוג, *Eremopterix,* מגיע מיוונית עתיקה מהמילים *eremos* - מדבר, ו-*pterux* - כנפיים. שם המין הספציפי, *signatus*, מגיע מלטינית, ומשמעותו בולט או מסומן היטב, מהמילים *sinare* - להבחין או *signum* - סימן.

### תת-מינים

ישנן שני תת-מינים מוכרים:

* *E. s. signatus* *(אמיל אוסטל, 1886)* - תת-המין הנומינלי, מצוי בדרום ובמזרח אתיופיה, סומליה ומזרח קניה
* *E. s. harrisoni* *(ויליאם רוברט אוגולוי-גרנט, 1900)* - מצוי בדרום-מזרח דרום סודאן ובצפון-מערב קניה

תיאור
-----

לזכר צווארון וסינר חום-ערמוני כהה, לחיים לבנות, כתמים לבנים עגולים בעורף ובכיפה, המוקפים בגבול חום-ערמוני המשתלב בצווארון. הצבע הכהה נמשך עד בסיס הזנב ובתת-כנף, המופרדת מהבטן בכתמי צד מוארכים ולבנים. מקורו בצבע לבן שנהבי. בדומה לשאר המינים בסוג, הנקבות שונות מאוד בהיותן בעלות גוון חום-חולי מפוספס.

התנהגות ואקולוגיה
-----------------

צחיחן זה מצוי בדרך כלל בזוגות או להקות קטנות של עד ארבעים פרטים, ונצפה לעיתים קרובות סביב בורות מים. תעופתו נמוכה וקרובה לקרקע, והוא נוהג לשיר בתעופה או בעמידה על אדמה חשופה.

סטטוס
-----

למין יש תפוצה נרחבת ואוכלוסייה שמוערכת כגדולה (אף כי לא נערך אומדן מדויק), ובשל כך מסווג צחיחן זה ברמת סיכון של "ללא חשש" על-ידי האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע (IUCN).

תצפיות מדרום קניה מרמזות כי אוכלוסיית המין אף נמצאת במגמת עלייה.

איור של זוג מהתת-מין *E. s. harrisoni*, 1901

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צחיחן חום-כיפה** בוויקישיתוף
* צחיחן חום-כיפה, באתר ITIS (באנגלית)
* צחיחן חום-כיפה, באתר NCBI (באנגלית)
* צחיחן חום-כיפה, באתר GBIF (באנגלית)
* תצפיות, קטעי וידאו, תמונות וקולות של צחיחן חום-כיפה, באתר eBird
* הקלטות אודיו של צחיחן חום-כיפה, באתר xeno-canto

הערות שוליים
------------

1. ↑  צחיחן חום-כיפה באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  צחיחן חום-כיפה, Eremopterix signatus, באתר מרכז הצפרות הישראלי
3. ↑  The Helm dictionary of scientific bird names, archive.org
4. ↑  "IOC World Bird List 6.4". *IOC World Bird List Datasets*. doi:10.14344/ioc.ml.6.4.
5. ↑  Kenya Birds (אורכב 11.06.2011 בארכיון Wayback Machine)
6. ↑  Chestnut-headed Sparrow-lark Eremopterix signatus, BirdLife Data Zone
**סי.בי.בי.סי** (באנגלית: **CBBC**) הוא ערוץ טלוויזיה בריטי חינוכי לילדים ונוער שהוקם ב-11 בפברואר 2002, כאשר הוא בבעלות חברת BBC.

היסטוריה
--------

השם הושק ב-11 בפברואר 2002 לצד הערוץ האחות שלו, CBeebies, המשרת את הקהל מתחת לגיל 6, השם שימש בעבר למיתוג כל התוכן של Children's BBC שהועבר ב-BBC One וב-BBC Two. CBBC נבחר לערוץ השנה בטקס פרסי BAFTA לילדים בנובמבר 2008 ו-2012 ו-2015. הערוץ מונה 300,000 צופים מדי יום בממוצע.

הערוץ חלק במקור רוחב פס בפלטפורמת הטלוויזיה הקרקעית הדיגיטלית עם, BBC Choice ומאוחר יותר BBC Three, והזדקקו לכך שה-CBBC ייחתם בשעה 19:00 מדי יום. ב-22 באוגוסט 2008, הוכרז כי הערוץ יהיה זמין בשידור חי באתר האינטרנט שלו החל מ-16 בספטמבר. טווח ההגעה של CBBC התרחב עוד יותר עם הוספת הערוץ בהרכב Sky באירלנד ב-12 במאי 2011. שירות השידור של הכוחות הבריטיים סיפק לצופים צעירים יותר CBBC ו- CBeebies מאז 1 באפריל 2013 כאשר הם החליפו את BFBS Kids.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **CBBC** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של CBBC
* CBBC, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
**Received Pronunciation** (באנגלית: **ההגייה המקובלת**) הוא מבטא של השפה האנגלית המקובל בעיקר בבריטניה והנחשב שם למבטא היוקרתי ביותר, ובעיני רבים גם הנכון ביותר, להגיית השפה. אף על פי שלפי ההערכה רק כ-2% מכלל תושבי הממלכה המאוחדת מדברים אנגלית במבטא זה, הוא עדיין משמש כדרך ההגייה הסטנדרטית ברוב הספרות העוסקת בפונולוגיה של השפה האנגלית ובמילונים. בנוסף, זהו המבטא המונחל פעמים רבות ללומדי השפה האנגלית.

ההגייה המקובלת אינה ניב (דיאלקט) בעל אוצר מילים ומאפיינים דקדוקיים משלו. אלו שזה מבטאם דוברים בדרך כלל "אנגלית תקנית" (Standard English), אם כי ההפך אינו מחויב המציאות. דוברי אנגלית תקנית רבים, בבריטניה ומחוצה לה, אינם הוגים כך.

הביטוי "ההגייה המקובלת" נטבע לראשונה על ידי הנרי וילד (Wyld) בשנת 1914, בספרו "תקציר תולדות השפה האנגלית"; משמעות המילה "Received" בהקשר זה היא "מקובל" או "מאושר".

ההגייה זכתה לכינויים שונים. המבטא כונה "האנגלית של המלך" או "האנגלית של המלכה" (Queen's English או King's English) מאחר שהיה או נתפש כמבטא בו דוברים המלך והאצולה. המלכה אליזבת השנייה אכן הייתה דוברת במבטא זה, בצורה שמרנית ומיושנת. עוד מכונה המבטא בכינוי "אנגלית של ה-BBC" ‏(BBC English), מאחר שבעבר עשתה בו התחנה שימוש, למעט בתקופת מלחמת העולם השנייה עת נעשה השימוש בניבים אזוריים כדי להבדיל את שידורי התחנה מהתעמולה הנאצית. מאז אמצע המאה ה-20 שוב אין קרייני התחנה מחויבים לעשות בו שימוש, אם כי חלקם מקפידים עליו או על מאפיינים מסוימים שלו. בנוסף כונה המבטא בשם "אנגלית של (אוניברסיטת) אוקספורד" (Oxford English) בה היה מקובל. האוניברסיטה זכתה ליוקרה בענייני לשון בעיקר בזכות מילוני אוקספורד שפרסמה, והגרסה המורחבת של מילון זה כוללת הנחיות הגייה בהגייה המקובלת עד היום. מסיבות אלה הפך המבטא ליוקרתי ביותר בבריטניה, והשימוש בו מעיד רבות על הרקע והייחוס החברתי של בעליו או על השכלתו או על יומרותיו החברתיות. באנגליה, המילה Posh, "מהודר", משמשת ככינוי סלנג למבטא זה - Posh Accent.

נהוג לחלק את המבטא לשלושה סטנדרטים משניים: "שמרני", המאפיין אוכלוסייה מבוגרת, "כללי", הנחשב לנייטרלי מבחינת גיל, משלח יד או רקע חברתי, ו"מתקדם", המאפיין אוכלוסייה צעירה.

למרות סברה מקובלת כי מוצאו של מבטא זה במבטאים הדרומיים באנגליה, למעשה הוא קרוב במיוחד למבטאים המדוברים בדרום-מזרח המידלנדס. הגירה מאזורים אלה ללונדון במאה ה-14 ובמאה ה-15 הביאה להתגבשותו בדרום המדינה, תוך שהוא משלב גם יסודות ממבטאים דרומיים. בתחילה נחשב למבטא מקובל בדרום המדינה אשר לא הסגיר את מוצאו של הדובר בו, ותו לאו. מאוחר יותר התבסס ההיגוי על זה שהיה מקובל בחצר המלכות, ואט אט החל לצבור יוקרה. רק בשלב מאוחר יחסית, בסוף המאה ה-19, הפך השימוש במבטא לסימן היכר מחייב למי שזכה להשכלה ולחינוך הטובים ביותר. החל משנות ה-70 של המאה ה-20 השתנה היחס כלפי השימוש בהגייה, ומספר הדוברים בה החל לרדת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Received Pronunciation** בוויקישיתוף
* נאום המלכה אליזבת השנייה עקב התפרצות נגיף הקורונה, דוגמה להגייה מקובלת שמרנית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Received Pronunciation
2. ↑  What's in a name?
פנאלאר (בנורווגית: **Fenalår**) הוא מאכל בשר נורווגי מסורתי משומר העשוי משוק טלה מומלח ומיובש.

מאפיינים
--------

זהו מאכל פופולרי מאוד בנורווגיה ולעתים קרובות מוגש עם מזון משומר אחר במזנון חג המולד או ביום החוקה הנורווגי. (אנ')

זמן השימור/יישון הוא בדרך כלל כשלושה חודשים, אבל פנאלאר עשוי להתיישן במשך שנה או יותר. בחלקים מסוימים של המדינה, במיוחד באזור ווס (יישוב) (אנ'), השוק מעושן מעט (באמצעות תהליך עישון קר) לפני השימור/יישון כדי למנוע בעיות הקשורות לעובש שעלולות להתרחש בעת ייבוש בשר באקלים לח ומתון. זה עדיין די נפוץ עבור נורווגים רבים להמליח ולשמר את הבשר בבית. המוצר המוגמר הוא בצבע אדום כהה עד חום. פרוסות טריות חתוכות של פנאלאר באיכות גבוהה הן חלקות, רכות ומבריקות במקצת, אך לא לחות. הטעם מעט מתוק ולא מלוח מדי. לבשר חייב להיות טעם בולט, אך לעולם לא מעופש, של בשר כבש.

הגשה
----

בדרך כלל הבשר מוגש כפרוסות דקות, אבל מקובל - במפגשים לא רשמיים - להעביר את השוק סביב השולחן עם סכין חדה קצרה ועבה. כך האורחים פורסים את השוק בעצמם. לפיכך, במערב נורווגיה המנה נקראת spikkekjøtt שפירושה "בשר מגולף", אך ייתכן שמקורו של השם הוא גם מהמילה speke, לשמר". פנאלאר לפעמים מוגש עם דייסת שמנת חמוצה (rømmegraut), ביצים מקושקשות, שמיר וסלט תפוחי אדמה פושרים על בסיס שמנת ובייגל אפויים בתנור בסגנון ברגן, הם שילובים אופייניים נוספים.

לקריאה נוספת
------------

* המטבח הנורווגי
* רשימת מנות נורווגיות
* Pinnekjøtt
* Smalahove
* אינגריד אספליד הוביג (אנ')

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Fenalår". *Store norske leksikon* (בנורווגית). נבדק ב-1 במרץ 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Fenalår fra Norge". *tasteatlas.com*. נבדק ב-1 במרץ 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Making Fenalår – Cured leg of a lamb". *foodnorway.com*. נבדק ב-1 במרץ 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Traditional Norwegian Fenalår Dinner". *Edible Phoenix*. נבדק ב-1 במרץ 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
מפה הסכמטית של הרכבות בהרי טטרה הגבוהים, כולל פוניקולור סטארי סמוקובץ–הרבינוק. צבע כתום - פוניקולר סטארי סמוקבץ-הרבינוק.
**פוניקולר סטארי סמוקבץ-הרבינוק** (סלובקית Starý Smokovec–Hrebienok) הוא פוניקולר בין סטארי סמוקבץ לבין מתחם התיירות בפסגת הרבינוק בהרי הטטרה הגבוהים, סלובקיה .

היסטוריה
--------

הציוד הנייד הראשון לפוניקולר הוזמן מ־Ganz Works על ידי Matejka és Kriger (Matejka Vince ו-Kriger Vilmos), חברה שבסיסה בפופרד (אז חלק מהונגריה, בתוך אוסטריה-הונגריה). לאחר מספר שנים של בניה, נסעו התיירים הראשונים בפוניקולר ב-20 בדצמבר 1908. הפוניקולר פעל על המסילה המקורית עד 1967.

ב-1967 בוצע שיקום גדול של הקו. טכנולוגיה חדשה לכל הקו סופקה על ידי חברת Ceretti-Tanfani האיטלקית. קיבולת הנוסעים של קרונות הפוניקולר החדשים גדלה מ-45 ל-130 נוסעים. עם יישום הטכנולוגיה העדכנית, משך הנסיעה בכיוון אחד במסלול ירד מ-11 ל-7 דקות.

בנובמבר 2007 בוצע חידוש גדול נוסף בפוניקולור, כל המערכות, כולל ציוד נייד הוחלפו. המערכות החדשות, כולל קרוניות, סופקה והותקנו על ידי חברה דופלמאייר-גאראוונטה (אנ') אוסטרו- השווייצרית.

הפוניקולר החדש הוא בעל קיבולת של 160 נוסעים, 30 נוסעים יותר בהשווה לקיבולת הקודמת, לפני החידוש.

נתונים טכניים
-------------

לקו יש את הפרמטרים הבאים:

|  |  |
| --- | --- |
| מספר קרוניות | 2 |
| תְצוּרָה | רצועה בודדת עם passing loop |
| אורך המסלול | 1,937 מטרים (6,355 רגל) |
| הפרש גבהים | 247 מטרים (810 רגל) |
| שיפוע מקסימלי | 14.8% |
| רוחב המסילה | 1,000 מילימטרים (39 אינץ') |
| קיבולת | 1600 נוסעים בשעה |
| מהירות מקסימלית | 10 מטר בשנייה |
| זמן נסיעה | 4.5 דקות |

גלריה
-----

* קרונית פוניקולור מדגם הישן Ceretti-Tanfani של שנות השבעים, היה בשימוש עד 2007  -  בתחנה בסטארי סמוקובץקרונית פוניקולור מדגם הישן Ceretti-Tanfani של שנות השבעים, היה בשימוש עד 2007 - בתחנה בסטארי סמוקובץ
* הקרוניות המודרניותהקרוניות המודרניות
* תחנת סטארי סמוקובץתחנת סטארי סמוקובץ
* תחנת הרבינוקתחנת הרבינוק
* חדר מכונות של הפוניקולרחדר מכונות של הפוניקולר
* מיקום passing loop על המסילהמיקום passing loop על המסילה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פוניקולר סטארי סמוקובץ–הרבינוק** בוויקישיתוף
**דגל אקוודור** (בספרדית: **Bandera de Ecuador**) הוא דגלה הלאומי של אקוודור. הוא מכיל שלושה פסים אופקיים: צהוב (כפול ברוחבו משאר הפסים), כחול ואדום אומץ רשמית ב-26 בספטמבר 1860. הדגל דומה לדגל ונצואלה ודגל קולומביה - שתי מדינות שהיו בעבר חלק מרפובליקת קולומביה הגדולה.

עיצוב הדגל מבוסס על הצעתו של פרנסיסקו דה מירנדה (Francisco de Miranda).

נגזרות של הדגל
--------------

ב-5 בדצמבר 1900 הועבר חוק "Registro Oficial No.1272" הקובע כי הנס האזרחי של אקוודור יהיה זהה לדגל המדינה, למעט לעניין רכיב סמל אקוודור אשר מופיע במרכז דגל המדינה ואשר לא יופיע בנס האזרחי.

דגל נפרד משמש את הבניינים המוניציפליים - כאשר על הנס האזרחי מופיעים 19 כוכבים לבנים על הפס הכחול. הכוכבים הלבנים מסמלים את מספר המחוזות של אקוודור בעד שנקבע דגל זה. כיום יש באקוודור 22 מחוזות, אולם הדגל המוניציפלי לא שונה.

היסטוריה
--------

בין השנים 1810–1812 במהלך המרד נגד השלטון הספרדי במדינה, השתמשו המורדים בדגל אדום על רקע לבן.

בין השנים 1820–1822 השתמשו הכוחות המורדים בדגל המכיל חמישה פסים אופקיים ושלושה כוכבים. דגל זה משמש כיום את מחוז גייאס.

 דגל מהפכת אוקטובר 1820. כיום דגל מחוז גייאס
בין השנים 1822 - 1830 הייתה אקוודור חלק מרפובליקת קולומביה הגדולה והשתמשה בדגל רפובליקת קולומביה הגדולה תלת הצבעי.

בשנת 1830 פרשה אקוודור מהאיחוד, אולם המשיכה להשתמש בדגל קולומביה הגדולה עד שנת 1845.

במהלך המהפכה המרקסיסטית של 1845 שב הדגל הכחול לבן לשימוש לזמן קצר. עם קבלת אמנת קונצ'ה הפך הדגל לרשמי, ונוספו ארבעה כוכבים. שבעת כוכבי הדגל סימלו את שבעת מחוזות המדינה באותה עת.

בשנת 1860, עם עלייתו לשלטון של גבריאל גרסיאה מורני והשיב את השימוש בדגל קולומביה הגדולה. בשנת 1900 הפך הדגל לרשמי, ונוסף לו במרכזו סמל המדינה, על מנת להבדילו מדגל קולומביה.

משמעות הדגל
-----------

דה מירנדה עיצב את הדגל בהסתמך על מכתב שהוא קיבל מגתה בנוגע לצבעי היסוד. בהסתמך על מכתב זה סידר את צבעי הדגל. גתה תיאר עדשה המפצלת את האור לשלושה צבעי יסוד - ובהתאם סידר דה מירנדה את צבעי הדגל - צהוב, כחול ואדום.
הצהוב מסמל את העושר החקלאי ואת אוצרות הטבע של המדינה, הכחול את האוקיינוס השקט ואת השמים, והאדום את הדם של הלוחמים שנפלו בהשגת עצמאותה של המדינה.

במרכז הדגל מופיעים האלמנטים הבאים:

* הקונדור - מסמל כוח ואומץ.
* הנוף - מסמל את נהר גיואס ואת הצ'ימבורסו.
* הסירה - שלום ומסחר.
* גלגל המזלות - את המהפכה המרקסיסטית.
* השמש הזהובה - את המסורות הפרה- קולומביאניות.
* הדקל ועלי הדפנה - שלום וכבוד.

הדגל התבסס על דגל קולומביה הגדולה.

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל דגלים וסמלים** |

* סמל אקוודור
* המנון אקוודור

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דגל אקוודור** בוויקישיתוף
* אקוודור, באתר דגלי העולם (באנגלית)
* דגל אקוודור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| דגלי מדינות אמריקה הדרומית |
| --- |
| מדינות | אורוגוואי • אקוודור • ארגנטינה • בוליביה • ברזיל • גיאנה • ונצואלה • סורינאם • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קולומביה | אמריקה הדרומית |
| שטחים תלויים | איי פוקלנד • גיאנה הצרפתית • איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים |
| אירופה • אפריקה • אסיה • אוקיאניה • אמריקה הצפונית • אמריקה הדרומית |
**בואיטיוס** (שם מדעי: *Bawitius*) הוא סוג של דג מקרין סנפיר קדום שחי בסוף הפרם בימים של אירופה וצפון אמריקה לפני 254–259 מיליון שנה. הסוג תואר ב-2012 ונכלל בו מין יחיד - *Bawitius bartheli*, כשבתחילה נחשב למין בסוג רב-סנפיר (*Polypterus*).

הבואיטיוס היה דג גדול ממשפחת הרב-סנפירים, אשר חי במשך הקרטיקון העליון של מצרים הקדומה לפני 99.7 עד 94.3 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו בתצורות בחרייה (אנ') בחבל בחרייה שבמדבר לוב, בהם נמצא גם קרובו מהסוג *Serenoichthys*. המאובנים השתתיכו למספר פרטים וכללו שרידים בעיקר של קשקשים מגודלים.

לפי הערכת הקשקשים נראה שדג זה היה גדול בהרבה מקרוביו החיים והגיע עד לאורך של 3 מטרים. מבנה הלסת היה מעט גבוה יותר ובין הלחיים ללסת העליונה היו 14 שיניים קטנות ודקות. 

ככל הנראה היה אוכל דגים במים מתוקים לאורך נהרות מצרים הקדומה ובתורו נטרף בידי דמויי-תנינאים, פטרוזאורים ובידי הספינוזאורוס הענקי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בואיטיוס** בוויקישיתוף
* בואיטיוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* בואיטיוס, באתר GBIF (באנגלית)
מונחי יסוד באסטרונומיה תצפיתית, בתמונה זו מבט על מסלול כדור הארץ מעל לקוטב הצפוני כך שכוכבי הלכת נעים נגד כיוון השעון. מיקומו של כוכב הלכת הפנימי מימין הוא באלונגיצה מערבית מרבית ויראה ככוכב בוקר, ומשמאל באלונגציה מזרחית מרבית יראה ככוכב ערב. כוכב הלכת החיצוני בעל אלונגציה בזווית ε. גודל האלונגציה מכוכב הלכת החיצוני כלפי כדור הארץ מסומן באות α
**אֵלונגַציה** היא מונח באסטרונומיה המבטא את המרחק הזוויתי שבין השמש לכוכב לכת.

כוכבי הלכת הפנימיים
-------------------

עבור צופה מכדור הארץ, כוכב חמה ונוגה הם כוכבי לכת פנימיים, ולכן היטל מסלולם על שמי הלילה שונה בצורה משמעותית מזה של כוכבי הלכת החיצוניים. ההבדל בתנועה של כוכב חמה ונוגה מתבטא בכך שכאשר מסלולם מביא אותם מן הצד המרוחק של השמש (לאחר התקבצות עליונה) לעבר כדור הארץ, זווית האלונגציה שלהם תגדל, מכיוון שהמרחק הזוויתי שלהם מהשמש יגדל. כאשר כוכב חמה ונוגה יתקרבו אל כדור הארץ במידה רבה, זווית האלונגציה שלהם תקטן עד שהם יעברו בין כדור הארץ והשמש (התקבצות תחתונה). מסיבה זו, נהוג לכנות את נוגה ואת כוכב חמה "כוכב ערב" או "כוכב בוקר" בהתאם למיקומם ביחס לשמש. המרחק הזוויתי המרבי אליו כוכב לכת פנימי מסוגל להגיע נקרא "אלונגציה מרבית". עבור "כוכב בוקר" זו היא אלונגציה מערבית מרבית ועבור "כוכב ערב" אלונגציה מזרחית מרבית; זאת משום שבזמנים אלו המרחק הזוויתי של כוכב הלכת מן השמש הוא הגדול ביותר לכיוון מערב או מזרח.

האלונגציה המרבית של כוכב חמה היא של 180 - 280, ושל נוגה 450 - 470. מנעד זה נוצר מכיוון שבהתאם לחוקי קפלר, מסלולי כוכבי הלכת הם אליפטיים ולא מעגליים וכן משום שמסלולם נטוי מעט ביחס למישור המילקה.

כוכב הלכת החיצוניים
-------------------

זווית האלונגציה של כוכבי לכת חיצוניים גדלה לאחר הופעתם מאחורי הצד המרוחק של השמש כ"כוכבי בוקר". בגלל תנועתו של כדור הארץ סביב השמש כוכבי הלכת החיצוניים יזרחו מידי בוקר בשעה יותר מוקדמת בדומה לכוכבי השבת אף על פי שתנועתם סביב השמש תגרום להם לנוע מזרחה. זווית האלונגציה תגדל עד שכוכב הלכת יחל בתנועה אחורית, זמן מה לאחר מכן יתרחש ניגוד וזווית האלונגציה תתקרב ל-1800 בשלב זה כדור הארץ נמצא בהתקבצות תחתונה ביחס לאותו כוכב לכת. מכיוון שכוכבי הלכת אינם נמצאים על אותו מישור בדיוק מוחלט אלא רק בקירוב, בעת ניגוד, זווית האלונגציה רק תתקרב ל-1800.

לקריאה נוספת
------------

* יגאל פת-אל - **אסטרונומיה - מדריך להכרת השמים**, הוצאת קוסמוס (1998).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלונגציה** בוויקישיתוף
* אלונגציה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**ג'סי ג'יין** (באנגלית: **Jesse Jane**; שם הבמה של **סינדי טיילור** (**Cindy Taylor**);‏ 16 ביולי 1980 – 24 בינואר 2024) הייתה שחקנית בסרטים פורנוגרפיים ודוגמנית אמריקאית. במהלך הקריירה שלה בתעשיית הסרטים הפורנוגרפיים זכתה ג'יין להצלחה משמעותית וזכתה בפרסים רבים לרבות 9 פרסי AVN (הפרס בעל דרגת החשיבות הגבוהה ביותר בתעשיית הסרטים הפורנוגרפיים). הצלחתה הגדולה של ג'יין בתחום הביאה גם למספר הופעות שלה בסרטי מיינסטרים כמו גם ראיונות בתוכניות אירוח פופולריות.

ביוגרפיה
--------

ג'יין נולדה במחנה צבאי לאיש צבא ארצות הברית ועברה בין מספר בסיסים שונים במהלך ילדותה.

ג'יין החלה את הקריירה הפורנוגרפית שלה בשנת 2003 לאחר שקראה מאמר של כוכבת סרטים פורנוגרפיים אחרת אודות התעשייה, ג'יין יצרה קשר עם חברת הפקות בתחום ובמהרה החלה לככב בסרטים פורנוגרפיים אשר זכו לפופולריות רבה דבר אשר אף גרר שיווק של סדרת צעצועי מין בעיצובה.

בין השנים 2006–2007 הנחתה ג'יין מספר תוכניות לייט-נייט בערוץ פלייבוי.

בשנים 2005 ו-2008 שיחקה תפקיד ראשי בסדרת סרטי ההרפתקאות הפורנוגרפים פיראטים, אשר היו לסרטי הפורנוגרפיה היקרים ביותר שהופקו אי פעם. הסרטים זכו להצלחה רבה ואף הופצו בסיווג R (מותרים לצפייה מגיל 16).

בינואר 2017 הודיעה על פרישתה מעסקי הפורנוגרפיה.

בשנת 2019 חזרה לעסקי הפורנו.

ג'יין ערכה גם מספר הופעות בסרטי וסדרות מיינסטרים, היא הופיעה הופעת קמע בסרט סטארסקי והאץ' וכן בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה הפמליה. בשנת 2006 הופיעה בתוכנית האירוח של ג'יי לנו. ב-2010 גילמה תפקיד קטן של מפתה בסרט "להתחיל את המשחק".

חיים אישיים
-----------

ג'יין הצהירה כי היא ביסקסואלית בשנת 2000, בגיל 19 ילדה את בנה היחיד.

בין השנים 2005–2012 הייתה נשואה לשחקן הפורנוגרפיה ריק פטריק.

ג'יין סיפרה בראיון בתוכניתו של הווארד סטרן משנת 2004 כי היא עברה כריתת רחם לאחר שחלתה בסרטן צוואר הרחם.

ב-24 בינואר 2024, היא ובן זוגה נמצאו מתים בביתם באוקלהומה לאחר שנטלו מנת יתר של סמים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'סי ג'יין** בוויקישיתוף
* ג'סי ג'יין, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ג'סי ג'יין, ברשת החברתית אינסטגרם
* ג'סי ג'יין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ג'סי ג'יין, באתר AllMovie (באנגלית)
* ג'סי ג'יין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ג'סי ג'יין, במסד הנתונים של סרטי מבוגרים

הערות שוליים
------------

1. ↑  XXX BLUE, SPENDING GREEN, newsweek
2. ↑  ADULT FILM PIRATES SAILS HOME WITH R RATING
3. ↑  Adult Industry Star Jesse Jane Celebrates Retirement at Crazy Horse III, lasvegas.informermg (ארכיון)
4. ↑  Inside Jesse Jane, באתר xrentdvd
5. ↑  In Raw World of Sex Movies, High Definition Could Be a View Too Real, באתר הניו יורק טיימס, ‏22 בינואר 2007
6. ↑  "Jesse Jane cause of death: Porn star found dead at 43 years old". MARCA. 25 בינואר 2024. נבדק ב-25 בינואר 2024. `{{cite news}}`:  (עזרה)
7. ↑  "Jesse Jane, Pornographic Film Star, Dies at 43". New York Times.
8. ↑  טרגדיה: כוכבת הפורנו ובן זוגה נמצאו ללא רוח חיים בביתם, באתר Ice, ‏2024-01-25

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1317310888
* LCCN: no2011164156
* VIAF: 187391398
* WorldCat: lccn-no2011164156

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ג'סי ג'יין"**.
מקאם אל חדר
**חג הנביא אל ח'דר** (בערבית: **زيارة سيدنا النبي الخضر**) הוא חג דרוזי הנחגג ב-25 בינואר ובו עולים לרגל (زيارة) בני העדה למקאם אל-חד'ר שבכפר יאסיף ליד עכו.

בבוקר החג נהוג לקיים סעודות חגיגיות ובהן מאכלים מסורתיים דוגמת קעק עג'ויה (עוגיות תמרים) ובאבא גנוג' (חציל בטחינה). הדרך לברך את החוגגים הוא "זיארה מקבולה"(بعض النصوص).

במדינת ישראל עובדים דרוזים רשאים להיעדר מעבודתם במהלך החג מבלי ששכרם ייפגע.

נבי אל-ח'דר
-----------

שמו של הנביא הוא "סידנא אבו איברהים" וכינויו הנביא אלח'דר (הירוק). אלח'דר מזוהה עם אליהו הנביא ולפי האמונה הדרוזית הוא אחד ממקימי הדת. הכינוי אלח'דר (הירוק) מקורו בעובדה שזכרו יהיה תמיד רענן כמו צמח ירוק.

פרשנות נוספת לשם טוענת כי מקור השם באגדה מוסלמית המזהה את אליהו הנביא עם ח'דר שהיה הווזיר של אלכסנדר הגדול. ח'דר על פי האמונה היה בן אלמוות ובעל חכמה יתרה לאחר ששתה ממעיין החיים.

מקום הנביא (מקאם אלנבי)
-----------------------

עד שנת 1958 מתחם הנביא לא היה אתר קדוש, אלא בית פרטי של משפחה דרוזית מבוקעתה, ובשנת 1958 נתגלה לשיח' אבו מחמד עקאב אלמוע'רבי חזון לילה ובו ראה שבבית זה שהה הנביא אלח'דר. לאחר שנתגלה החזון לשיח' אלמוע'רבי, הוא התמסר להקמת מקאם לנביא אלח'דר בבוקעתה, לאחר מותו של השיח' אבו מחמד, המשיך השיח' אבו עלי חוסין אבו שאהין בבניית המקאם.

לקריאה נוספת
------------

* הדרוזים בישראל ומקומותיהם הקדושים, שמעון אביבי. הוצאת אריאל, 2000

הערות שוליים
------------

1. ↑  מערת אליהו הנביא בחיפה - קדושה לכל הדתות ○ ד"ר דוד בר און - חי פה - תאגיד החדשות של חיפה והסביבה, באתר חי פה - תאגיד החדשות של חיפה והסביבה, ‏5 בנובמבר 2022
2. 1 2  תאופיק כנעאן, **קברי קדושים מוסלמים בארץ ישראל**, בתוך: "דת ופולחן וקברי קדושים מוסלמים בארץ-ישראל", עורך: אלי שילר ירושלים, הוצאת ספרים אריאל, 1996, עמודים 23–35
3. ↑  העתק הדבק? הברכה של הבית היהודי לדרוזים, באתר "סרוגים", 25 בינואר 2017
4. ↑  חגים דרוזיים, באתר כל זכות
5. ↑  כתבה על הביקור השנתי במקאם נבי אל-ח'דר בפורטל הכרמל והצפון
עוגיות אוראו דאבל
**אוראו** (באנגלית: **Oreo**) הוא השם המסחרי של עוגיות-סנדוויץ' פופולריות המיוצרות על ידי חטיבת נביסקו שבתאגיד המזון קראפט האמריקאי. העוגיות מכילות מילוי מתוק לבן, והוא נמצא בין זוג ביסקוויטים בטעם שוקולד.

אוראו היא ככל הנראה הזיין הנמכרת ביותר במאה ה-20, וישנן הערכות כי מאות מיליארדים מהן נמכרו מאז השקתן.

מקור השם
--------

על אף שמקור השם אינו ידוע, קיימות מספר השערות בנוגע לכך. יש הטוענים שמקורן במילה הצרפתית "Or" שפירושה "זהב", או במילה היוונית ωραίο (אוראו) שפירושה "טוב" או "אטרקטיבי". אחרים מאמינים שהעוגייה נקראה כך בגלל שזו מילה פשוטה וקלה להגייה.

תאוריה אחרת היא ששורשי המילה במילה היוונית "Oreodaphne", זן עץ במשפחת העריים. תאוריה זו נתמכת בעובדה שהעיצוב המקורי של האוראו כלל זר עריים, וכן בשל העובדה שהשמות של כמה מהעוגיות שיוצרו על ידי חטיבת נביסקו נבעו ממקורות בוטניים, ביניהן עוגיות הלוטוס.

היסטוריה
--------

עוגיות אוראו הוצאו לשוק על ידי חברת נביסקו בפברואר 1912. השוק הבריטי היה יעדה הראשון של החברה. בתחילה היו העוגיות בצורת "תלולית" ובשני טעמים: "קרם" ו"מקצפת לימון". הן נמכרו עבור 30 סנט לפאונד בתוך קופסאות שימורים עם מכסה זכוכית אשר איפשר להביט בעוגיות אשר בקופסה.

בשנות ה-20 של המאה ה-20, בשל הפופולריות הגדולה של טעם הקרם על פני הלימון, הפסיקה החברה לייצר את העוגיות בטעמו של האחרון. בשנת 1952 יצאה העוגיה בצורתה המוכרת כיום.

בשנת 2000 נרכשה חברת נביסקו, יצרנית העוגיות, על ידי חברת פיליפ מוריס, ומוזגה בתוך תאגיד המזון קראפט שבבעלותה.

העוגיות נמכרות בישראל. הן מיובאות ממפעל נביסקו בספרד.

סוגים שונים
-----------

פרט לעוגיה "הקלאסית", בעולם משווקים סוגים שונים רבים של עוגיות אוראו הנבדלות בטעמים ובצורות. ביניהן, "אוראו מוזהבות" בטעם וניל, "מיני אוראו", "אוראו ממולאות כפליים" המכילות כמות כפולה של קרם, "אוראו THIN" עוגיות רזות השוות לחצי עוגיה ועוד עוגיות בטעמים, גדלים או כמויות שונות.

בארצות הברית משווקים גם מעדני חלב תחת השם אוראו והגביעים ממולאים כך שיש בהם שתי שכבות. כמו כן, נמכרות בישראל ובשאר העולם גליליות אוראו, במארזים מותאמים למוצר. יש מעל ל-63 טעמים של אוראו בכל העולם.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אוראו** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אוראו (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של אוראו (באנגלית)
* אוראו, ברשת החברתית פייסבוק

* אוראו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* אוראו, ברשת החברתית אינסטגרם

* אוראו, ברשת החברתית טיקטוק

* אוראו, סרטונים בערוץ היוטיוב

* אוראו, באתר פינטרסט
* אתר אוראו
* מידע נוסף על העוגיות
* אתר למנויים בלבד צח יוקד, הפרדת עוגיית אוראו במחקר של MIT, באתר הארץ, 25 באפריל 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  More-eo About Oreos
2. ↑  David Feldman, **Why do clocks run clockwise? and other Imponderables**, ניו יורק, ארצות הברית: הרפר קולינס, 1998, עמ' 173–174, ISBN 978-0-06-091515-5
3. ↑  Jennifer Rosenberg, A History of the Oreo Cookie, Thought Co, ‏13 בספטמבר 2019
4. ↑  Stella Parks, How Oreos Got Their Name: The Rise of an American Icon, serious eats, ‏5 בפברואר 2019
**יוסלה (ג'ו) ברנשטיין** (באנגלית:
**Youselle (Joe) Bernstein**;‏ 7 בנובמבר 1877 – 21 בינואר 1931) היה מתאגרף במשקל נוצה מניו יורק. הוא התחרה שלוש פעמים על האליפות במשקל נוצה, אך הפסיד בשלושת ההתמודדות. כינויו בשנות ה-90 של המאה ה-19 היה "גאוות הגטו".

קריירה
------

ברנשטיין החל להתחרות במקצוענות בגיל שש עשרה, בשנת 1894. ב-27 ביולי 1896, הוא פגש את דולי ליונס, מתאגרף יהודי, בקרב שהסתיים בתיקו בן שמונה סיבובים במועדון האתלטים פאלם בניו יורק. ברנשטיין נלחם עם ליונס פעמיים נוספות. הקרב עם מתאגרף יהודי ידוע מברוקלין, שיכול למשוך המונים, הביאה את ברנשטיין לידיעתו של קהל יהודי גדול בתחילת הקריירה שלו.

ברנשטיין התחרה עם הטובים ביותר בחטיבתו. הקרב הראשון שלו במשקל נוצה עבר עשרים וחמישה סיבובים מלאים עם האלוף במשקל נוצה ג'ורג דיקסון, ב-2 ביוני 1899 במועדון האתלטיקה ברודוויי, בברוקלין. ברנשטיין הפסיד בקרב מפרך.

דיקסון בדיוק לקח את התואר במשקל נוצה מדייב סאליבן ב-11 בנובמבר 1898. הוא החזיק בו עד ינואר 1900. ברנשטיין התאגרף עם דיקסון בקרב בן שישה סיבובים ב-15 בספטמבר 1898, שהסתיים ללא הכרעה בפילדלפיה, זמן קצר לפני שדיקסון קיבל את התואר.

בגיל 23 ברנשטיין עשה צעד נוסף בדרך לתואר לאחר שניצח פעמיים את האלוף לשעבר סולי סמית' בניו יורק, פעם אחת על ידי נוק-אאוט. הפעם, ב-2 בנובמבר 1900, הוא נלחם באלוף משקל הנוצה האגדי טרי מקגוברן. בניסיון השני שלו בתואר, ברנשטיין נכשל בסיבוב השביעי בלואיוויל, קנטאקי.

ברנשטיין נלחם במתאגרף יוצא הדופן בני יאנגר, אחד ממתאגרפי משקל הנוצה הבודדים שאי פעם גבר על האלוף במשקל נוצה אייב אטל. ברנשטיין הפסיד ליאנגר ב־18 בדצמבר 1901 בשישה סיבובים בשיקגו. הוא הפסיד ליאנגר שוב בשישה סיבובים בשיקגו ב-10 בפברואר 1902. חודשיים לאחר מכן, יאנגר גבר על אטל ב-24 באפריל 1902 בקרב אליפות קשה מאוד בסיבוב התשע עשרה בסנט לואיס, אך מעולם לא זכה בתואר, למרות שהפרסומים הועמדו על ידי מקורות כאליפות משקל נוצה.

ב־16 באוקטובר 1902, ברנשטיין ערך את הקרב השלישי והאחרון לאליפות במשקל נוצה עם יאנג קורבט השני. ברנשטיין לא הצליח להמשיך להילחם במחזור השביעי, ולכן הפסיד את הקרב בזכות נוק-אאוט טכני. בעיתונות נכתב שהקרב היה לפני קהל גדול של 3000, צופים וכי "אין ספק שברנשטיין היה מסוגל להמשיך, אך הוא פרש בגלל העובדה שבסיבוב השביעי נשברה לו עצם ביד שמאל." "סביר להניח שההתמודדות הייתה מוכרזת כתיקו אילו היה זה סוף הקרב".

ברנשטיין נפטר מסרטן בניו יורק ב-21 בינואר 1931, בגיל 52.

קישורים חיצוניים
----------------

* יוסלה ברנשטיין, באתר BoxRec

הערות שוליים
------------

1. ↑  Postal, Bernard, Silver Roy, and Silver, Jesse, *Encyclopedia of JEWS in Sports* (1965) Bloch Publishing.
2. 1 2  "Jews in Sports". Jews in Sports. נבדק ב-16 במאי 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. 1 2 3  "Joe Bernstein". BoxRec. נבדק ב-5 במאי 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Benny Yanger". BoxRec. נבדק ב-16 במאי 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  "Champion Corbett is Given Decision", *The Butte Inter mountain*, pg. 8, Butte, Montana, 17 October 1902.
רבי **אשר צבי מאוסטראה** (לפני ת"ק, 1740 - ט"ז בשבט תקע"ז, 1817) היה מצדיקי תנועת החסידות בדורה השלישי, תלמיד המגיד ממזריטש. מחבר הספר **מעין החכמה**.

ביוגרפיה
--------

בנו של רבי דוד ונכדו של רבי משה הרב מבוטשאטש. אביו היה מראשי הקהל באוסטרוה וראש ה"חברה קדישא" בעיר. לאחר נישואיו כיהן כרב בברזדוב.

בשנת תק"מ התקבל למגיד מישרים ומו"צ באוסטרוה על מקום רבי נחמיה. בשנת תקנ"ב, בזמן המאבקים שהובילו לבסוף לחלוקת פולין השנייה, העיר הופצצה קשות על ידי הרוסים, אך לבסוף הסתיימה המהומה בשני הרוגים בלבד, לאחר שהיהודים הודיעו לרוסים שהפולנים נסוגו. הרב אשר צבי קבע את יום ז' בתמוז כיום פורים אוסטראה, שמחויב במשתה ובשמחה, לבישת בגדי שבת, איסור תענית אפילו ביארצייט וחובת מתנות לאביונים. הוא קבע את היום לפניו כתענית (כעין תענית אסתר בערב פורים). הוא חתום על מגילת הנס.

בשנת תקס"ד נאלץ לעזוב את העיר עקב מחלוקת בתוך הקהילה כנגד חתנו שלא הצטרף לעתירת מספר יהודים נגד הדוכס המקומי. הוא התקבל לרב בקוריץ, על שמה הוא מכונה "ר' אשר קוריצער". על פי המסורת החסידית, קפידתו גרמה לשריפה גדולה באוסטרוה בשנת תקס"ט.

ספרו מעין החכמה נדפס בקוריץ בשנת תקע"ז. הרב מאפטא כתב בהסכמתו:"כי ידוע שכל דבריו נאמרו ברוח הקודש".

על קברו נבנה אוהל.

בנו רבי יואל הסכים לצידו ולצד רבי לוי יצחק מברדיצ'ב לספר ילקוט ראובני. חתנו היה רבי מנחם מנדל שהדפיס את ספרו.

לקריאה נוספת
------------

* יצחק אלפסי, **אנציקלופדיה לחסידות - אישים**, בערכו.
RQ-3 דארקסטאר בטיסה
RQ-3 דארקסטאר בטיסה - מבט מלמטה
RQ-3 דארקסטאר מוצג במוזיאון הטיסה בסיאטל, וושינגטון
**RQ-3 דארקסטאר** (**RQ-3 DarkStar**; מאנגלית: כוכב אפל) (כונה "**טיר-3 מינוס**" במהלך פיתוחו) הוא כלי טיס בלתי מאויש (כטב"ם) לאיסוף מודיעין שהופעל על ידי חיל האוויר האמריקני. טיסת הבכורה שלו נערכה ב-29 במרץ 1996. מחלקת ההגנה הפסיקה את תוכנית הדארקסטאר בינואר 1999, לאחר שקבעה שהכטב"ם לא היה יציב מבחינה אווירודינמית ולא עמד ביעדי העלות והביצועים.

ה-RQ-3 דארקסטאר תוכנן ככטב"ם לגובה רב ולשהות ארוכה (HALE), וכלל טכנולוגית חמקנות על-מנת להקשות על גילויו. הדארקסטאר היה אוטונומי לחלוטין: הוא יכל להמריא, לטוס למטרה שנקבעה לו, להפעיל את חיישניו, לשדר את המידע, לחזור לבסיסו ולנחות ללא התערבות אדם. מפעילים אנושיים יכלו, אמנם, לשנות את נתיב הטיסה של הדארקסטאר ואת כיוון החיישנים שלו באמצעות תקשורת רדיו בקו ראייה או באמצעות תקשורת לוויינית. ה-RQ-3 נשא חיישן אלקטרואופטי או מכ"ם, ויכל לשדר מידע בעת מעופו.

טיסת בכורה של האבטיפוס הראשון נערכה ב-29 במרץ 1996, אך טיסתו השנייה, ב-22 באפריל 1996, הסתיימה בהתרסקות זמן קצר לאחר ההמראה. תכנון יציב יותר של הדארקסטאר שכונה RQ-3A עשה את טיסתו הראשונה ב-29 ביוני 1998, וביצע בסך-הכל חמש טיסות. שני RQ-3A נוספים נבנו, אך מעולם לא טסו לפני שהתוכנית בוטלה. הראשון מתוכם (A/V #3) מוצג כיום בגלריה הגדולה במוזיאון הטיסה בסיאטל, וושינגטון.

אף על פי שדווח כי התוכנית הסתיימה ב-28 בינואר 1999, מגזין התעופה אוויאיישן וויק דיווח באפריל 2003 שה-RQ-3 נמצא עדיין בפיתוח כ"פרויקט שחור". דווח כי הוא הוגדל ויכולתיו שופרו. המגזין טען עוד שדוגמאות ראשונות שימוש במלחמת עיראק. לדיווח זה לא היה אישור מוסמך.

מאפיינים
--------

### מאפיינים כלליים

* **ייעוד עיקרי:** איסוף מודיעין
* **קבלנים:** "סדנת הבואשים" של לוקהיד מרטין בפאלמדייל, קליפורניה, ובואינג בסיאטל, וושינגטון.
* **הנעה:** מנוע ויליאמס-רולס FJ44-1A בעל דחף של 1,900 lbf ‏ (8.5 kN).
* **משקל:** 8,500 ליברות (3,860 ק"ג)

### ממדים

* **אורך:** 15 רגל (4.6 מטר)
* **גובה:** 3 רגל 6 אינץ' (1.1 מטר)
* **מוטת כנפיים:** 69 רגל (21.3 מטר)

### ביצועים

* **מהירות שיוט:** 288 מייל/שעה (464 קמ"ש)
* **טווח:** 575 מייל (925 ק"מ)
* **סייג רום:** 45,000 רגל (13,500 מטר)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **RQ-3 דארקסטאר** בוויקישיתוף
**אַמוּנַש** היה מלך החתים בין השנים 1550 - 1530 לפנה"ס. הוא היה בנו של זידנתש הראשון קודמו. זו הייתה הפעם הראשונה מזה שני דורות שהמלוכה החתית עברה בירושה מאב לבנו, אם כי בנסיבות לא כל כך טבעיות מפני שאמונש רצח את אביו לפני שירש את כסאו.

ככל הנראה בתקופת שלטונו איבדה ממלכת החתים שטחים נרחבים. מסמכים עתיקים שנשתמרו מעידים שאמונש בזז את העיר נשש אולם נאלץ להילחם נגדה שוב כמה שנים מאוחר יותר. מסופר על עוד מלחמות שערך אמונש, בין היתר נגד זִלְפַּה ושַתִיוַרַש (שתי ערים בלב ממלכת החתים שמיקומם טרם התגלה), אַרְזַוַה במערב אנטוליה, אַדַנִיָה (עיר מרכזית בקיליקיה) מה שמצביע על ניסיונותיו להחזיר שטחים שאבדו לממלכה.

לאמונש הייתה משפחה ענפה ולפי דעת רוב החוקרים הוא הגיע לזיקנה מופלגת. הוא מת בשנת 1530 לפנה"ס. בנו חוזיאש הראשון ירש אותו.

לקריאה נוספת
------------

* Micheal Roaf, **Cultural Atlas Of Mesopotamia and the ancient near east**, 1991.

קישורים חיצוניים
----------------

* אמונש, באתר על מלכי החתים
* החתים, באתר היסטוריית העולם

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**זידנתש הראשון** | **מלכי החתים** | **הבא**:**חוזיאש הראשון** |