recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
גשר היילנד פארק חוצה את נהר אלגיני באספינוול, פנסילבניה.
 החלק המזרחי של פארק הלאומי איי אלגני והסכר CW ביל יאנג לוק (מס 3) על נהר אלגיני
**אלגֵיני** (באנגלית: **Allegheny**) הוא נהר באורך 523 קילומטרים הזורם ממוצאו של נהר אוהיו במערב פנסילבניה וניו יורק, ארצות הברית. נהר אלגיני עובר בתחילתו מעט תחת אמצעו של גבול הצפוני של פנסילבניה צפונית מערבית לניו יורק ואז מתפשט בזיגזג דרומית מערבית מעבר לגבול ודרך מערב פנסילבניה כדי להצטרף לנהר מונונגהלה במזלגות אוהיו, ב"נקודה (Point)" של הפארק הלאומי פוינט (Point State Park) שבמרכז העיר פיטסבורג, פנסילבניה. נהר אלגיני הוא, לפי נפח, הזרם המרכזי הם של נהר אוהיו והן של נהר המיסיסיפי. מבחינה היסטורית, אלגיני נחשב ל"נהר אוהיו העליון", הן על ידי הילידים האמריקאים והן על ידי המתיישבים האירופאים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלגיני** בוויקישיתוף
* אלגיני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007293923205171
* GND: 4629901-4
* LCCN: sh85003638
* NARA: 10046764
* NKC: ge433694
* VIAF: 234783312
* WorldCat (עם VIAF): 234783312

 |
**אצטדיון קאופמן** (באנגלית: **Kauffman Stadium**) הוא אצטדיון בייסבול בקנזס סיטי, מיזורי המשמש את קבוצת קנזס סיטי רויאלס מליגת ה-MLB. האצטדיון נמצא במתחם משותף עם אצטדיון ארווהד, שמשמש את קנזס סיטי צ'יפס מליגת ה-NFL. האצטדיון נקרא על שמו של יואינג קאופמן, המייסד והבעלים הראשון של קבוצת הרויאלס. 

האצטדיון נפתח בשנת 1973 בתור אצטדיון הרויאלס, וקיבל את שמו הנוכחי 20 שנה מאוחר יותר, ב-2 ביולי 1993. מאז השיפוץ הגדול האחרון שלו בשנת 2009, יש בו 37,903 מושבים.

אצטדיון קאופמן נבנה במיוחד עבור בייסבול, בתקופה שבה נהגו לבנות אצטדיונים רבי-שימוש, שיוכלו לשנות את ייעודם בין ענפי הספורט השונים. יחד עם אצטדיון דודג'ר, שנבנה בשנת 1962, נחשב לאצטדיון חדיש. זהו האצטדיון היחיד בליגת ה-MLB שנקרא על שם אדם, ואחד מתשעה אצטדיונים שלא נקראים על שם תאגיד או חברה שנותנת חסות לאולם. לאצטדיון קאופמן קדמו רק חמישה אצטדיוני בייסבול גדולים ברחבי ארצות הברית, והוא אירח את משחקי האולסטאר של ליגת ה-MLB בשנים 1973 ו-2012, ואת סדרת הוורלד סיריס בשנים 1980, 1985, 2014 ו-2015, כאשר קבוצת הרויאלס היו אלופי הליגה האמריקאית. בין השנים 2007 ו-2009, עבר האצטדיון שיפוץ בעלות של 250 מיליון דולר, שכלל שדרוגים במתקני האוהדים ובניית היכל תהילה חדש של הרויאלס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אצטדיון קאופמן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אצטדיון קאופמן (באנגלית)

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: e3750c44-72d3-477a-acfd-8d982f3d36f7

 |
**טוני רובר-פלרי** (בצרפתית: **Tony Robert-Fleury**‏; 1 בספטמבר 1837 – 8 בדצמבר 1911) היה צייר צרפתי, הידוע בעיקר בזכות סצנות היסטוריות. הוא גם היה מורה בולט לאמנות, שלימד אמנים מפורסמים רבים.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד מחוץ לפריז, ולמד באביו ג'וזף-ניקולא רובר-פלרי ואצל פול דלארוש וליאון קוגניט בבית הספר לאמנויות יפות באקול דה-ביו ארט בפריז.

הציור הראשון שלו שהוצג בסלון דה פריז, בשנת 1866, היה ציור היסטורי גדול שתיאר את אירועי 8 באפריל 1861 בוורשה, כאשר כוחות רוסים דיכאו את המהומות בכוח. בשנה שלאחר מכן, הציור "הנשים הזקנות בנאבונה, רומא" נרכש על ידי מוזיאון לוקסמבורג.

בשנת 1870 הוא צייר את הציור "היום האחרון של קורינתוס", אשר תיאר את היום לפני שהלגיונות הרומאים בזזו ושרפו את העיר היוונית העתיקה. ציור זה נרכש גם על ידי מוזיאון לוקסמבורג וכעת הוא מוצג במוזיאון ד'אורסי. בשנת 1880 הוא צייר תקרה לארמון לוקסמבורג בפריז, המייצג את "האדרת הפיסול הצרפתי".

רובר-פלורי צייר את דיוקן פיליפ פינל (1876), המתאר את אבי הפסיכיאטריה המודרנית בקרב מטופליו. פיליפ פינל מונה לרופא הראשי בבית החולים בשנת 1795, והנהיג טיפולים רציונליים יותר.

רובר-פלרי לימד כפרופסור במשך שנים רבות באקדמיה ז'וליאן בפריז.

רובר-פלורי הפך לנשיא ארגון Société des artistes français. [2, הוא זכה לאות לגיון הכבוד בשנת 1907.בש נת 1908 נבחר לנשיא קרן טיילור, תפקיד אותו מילא עד סוף ימיו.

הוא צבר מוניטין רב ונודע בזכות הקומפוזיציות ההיסטוריות, הדיוקנאות וסצינות הז'אנר שלו/

באטלייה שלו למדו כמה ציירים ידועים בסוף המאה ה -19 ובתחילת המאה ה -20 ממדינות שונות, כולל לוביס קורינת', שרה פייג', אדואר וויאר, ג'ורג' קלוזן, אנה נורדגן, מריה בשקירצבה ועוד.

גלריה
-----

* פינלי עם מטופליופינלי עם מטופליו
* היום האחרון בקורינתהיום האחרון בקורינת
* דיכוי המרד בוורשהדיכוי המרד בוורשה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טוני רובר-פלרי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Minist�re de la culture - Base Léonore, www2.culture.gouv.fr
2. ↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Robert-Fleury, Joseph Nicolas s.v. Tony Robert-Fleury". Encyclopædia Britannica. 23 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 403.
3. ↑  Collier, Peter; Lethbridge, Robert (1994). Artistic Relations: Literature and the Visual Arts in Nineteenth-century France. London: Yale University Press. p. 50

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14965754k (data)
* GND: 131393952
* ISNI: 0000 0001 1740 4771
* Léonore: 143357
* RKD: 67280
* SNAC: w62z38gt
* SUDOC: 181165783
* ULAN: 500006804
* VIAF: 7658344
* WorldCat: viaf-7658344

 |
**יאיר סרוסי** (נולד ב-27 בנובמבר 1955) הוא כלכלן ישראלי, כיהן במספר תפקידי מפתח בסקטור הפיננסי הישראלי. שימש בשנים 2009–2016 כיו"ר דירקטוריון בנק הפועלים.
החל מ-15.10.20 משמש כיו"ר הדירקטוריון של חברת צים.

ביוגרפיה
--------

סרוסי הוא בעל תואר ראשון בכלכלה ומדע המדינה מאוניברסיטה העברית בירושלים.

מ-1981 עד 1992 מילא שורה של תפקידים באגף התקציבים של משרד האוצר והיה מנהל משלחת האוצר בארצות הברית ומנהל משלחת הקומודיטיס של המדינה. היה חבר מרכז ההשקעות וקרן המדען הראשי.

בשנים 2001 עד 2009 ניהל את פעילות מורגן סטנלי בישראל.

בשנים 1997 עד 2002 כיהן כדירקטור ויו"ר ועדת ביקורת של בנק הפועלים. סרוסי היה שותף מייסד של קרן המזנין מוסטנג, ויו"ר מייסד משותף של חברת הנדל"ן יורופורט.

בשנים 2003 עד 2009 כיהן כיו"ר ועדת השקעות של קרן הפנסיה מבטחים, וכן כיהן כדירקטור בחברה לישראל וחברת פרוטרום.

באוגוסט 2009 מונה סרוסי לתפקיד יו"ר דירקטוריון בנק הפועלים. סרוסי כיהן כיו"ר פועלים שוקי הון בע"מ, פועלים שוקי הון והשקעות אחזקות בע"מ ופועלים שוקי הון – בית השקעות בע"מ, וחבר בדירקטוריון בחברה הטכנולוגית "די.אס.פי. גרופ". הוא התפטר מתפקידו בבנק הפועלים על רקע פרשת המנכ"ל ציון קינן שהואשם בתקיפה מינית של עובדת, תלונה שסרוסי נמנע מלדווח עליה לבנק ישראל ולדירקטוריון.

סרוסי חבר בחבר הנאמנים של האוניברסיטה העברית, חבר הוועדה המייעצת של "מרכז קיסריה" ויו"ר עמותת "פועלים בקהילה".

חיים אישיים
-----------

נשוי לפרופ' ורד ויניצקי-סרוסי, דיקנית הפקולטה למדעי החברה באוניברסיטה העברית לשעבר, ואב לשתי בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

* יאיר סרוסי, באתר בנק הפועלים
* תומר ורון, "זה כמו הלאמת שכר על ידי חקיקה", באתר כלכליסט, 27 ביוני 2016
* חדשות 2, ‏"לא ביקורת, פעילות אלימה", באתר ‏מאקו‏, 20 ביוני 2015 סרטוניםדיאנה בחור ניר, "סבי השפיע על הצבעת אורוגוואי באו"ם בעד הקמת מדינת ישראל", באתר כלכליסט, 6 באוקטובר 2011
* שלומית לן ורון שטיין, ‏המשימות של יו"ר הפועלים החדש, יאיר סרוסי: לרכוש את אמון אריסון בלי לאבד עצמאות ולהחזיר הבנק למובילות; האם יצליח?, באתר גלובס, 5 ביוני 2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  מירי ריילי, מורגן סטנלי יפתח נציגות בת"א, באתר הארץ, 5 במאי 2001
2. ↑  מתן ברניר, ‏פרוטרום הסתבכה? לא נורא, בית המשפט יעזור לה לצאת מזה בזול, באתר גלובס, 12 באוגוסט 2019
3. ↑  שרון שפורר, רם דגן, היו"ר הבא: יאיר סרוסי, באתר הארץ, 1 ביוני 2009  
שלומית לן ורון שטיין, ‏המשימות של יו"ר הפועלים החדש, יאיר סרוסי: לרכוש את אמון אריסון בלי לאבד עצמאות ולהחזיר הבנק למובילות; האם יצליח?, באתר גלובס, 5 ביוני 2009
4. ↑  שירי חביב ולדהורן, ‏יאיר סרוסי מממש מניות DSPG ברווח של כ-66 אלף דולר, באתר גלובס, 8 בנובמבר 2018
5. ↑  עירית אבישר, ‏עכשיו זה רשמי: יאיר סרוסי מתפטר ועוזב את תפקיד יו"ר בנק הפועלים, באתר גלובס, 29 בנובמבר 2016
**"פרפרי תעתוע"** הוא אלבום אוסף משירי המוזיקאי הישראלי ערן צור שיצא בשנת 2001.

האלבום מכיל אוסף משיריו של צור משנות ה-90, בעריכת דרור נחום, חלקם בגרסאותיהם המקוריות וחלקם בעיבודים חדשים. האלבום מתחיל בשיר "נימפה" אותו כתב צור ללחן של ברי סחרוף, שהוקלט במקור על ידי סחרוף, המתארח בהקלטה הזו בנגינה על גיטרות. רצועות נוספות הבולטות באלבום זה הן: "קיץ", "בלילות של ירח מלא" ו"ערב ב' כסלו" המוגשות כאן בעיבוד אקוסטי ושקט. שיר נוסף שהוקלט במיוחד לאוסף הוא השיר "גולדפינגר" המכיל סימפול מפסקול הסרט "גולדפינגר" שבסדרת סרטי ג'יימס בונד.

שירי האלבום
-----------

1. נימפה
2. הוא והיא
3. פרפרי תעתוע
4. קיץ
5. כרמלה גרוס וגנר
6. יחפשו - לא ימצאו
7. רטוב וחם
8. Rush Time
9. אלינור
10. עלבון
11. תמונה אימפרסיוניסטית
12. תותים
13. ערב ב' כסלו
14. קרבות תרנגולים
15. גולדפינגר
16. תכלית בתחתית
17. נשל הנחש
18. פרח שחור
19. בלילות של ירח מלא

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על האלבום פרפרי תעתוע באתר MusicBrainz

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: b50b566f-c411-4ea2-90db-51564cff3ee2

 |
**"מתכסות"** הוא מיני אלבום השלישי של להקת הרוק הישראלית "המכשפות", אשר יצא לאור בשנת 1996, והוא כולו מוקדש לגרסאות כיסוי של שירים האהובים עליהן.

באלבום מופיעה ההקלטה המפורסמת של המכשפות עם ניק קייב כשבא להופעה בישראל, והחידוש שפרסם אותן לשיר "קסם על ים כנרת". גם האלבום הזה כקודמו זכה לאותה תשומת הלב כמו אלבומן הראשון של המכשפות - עד העונג הבא, והוציא לרדיו מספר להיטים. גרסת כיסוי נוספת שהקליטו המכשפות לאלבום הוא "Sweet Dreams", אך הוצאתו והכללתו באלבום לא בוצעה מעולם, כיוון שנאסרה על ידי אנני לנוקס מלהקת יוריתמיקס. כמחאה, הפיצה פרלמוטר את השיר בקלטת מחתרתית שהיא עיצבה את עטיפתה וכתבה בה: "חרא זכויות".

השירים
------

1. קסם על ים כנרת
2. הלילות הקסומים
3. The Taking of Peckham
4. Shivers
5. חיה בתוך קופסה
6. ערפד
7. שלוותא

### קסם על ים כנרת

תקליט השדרים של "קסם על ים כנרת". יצא 3 שנים לפני הוצאת האלבום והיה הסינגל הראשון של המכשפות. ציירה את העטיפה ענבל פרלמוטר
נכתב על ידי מרדכי הוניג. בשירו תיאר מרדכי את ערגתו אל הכנרת, וגם הביצוע של רונית אופיר לשיר יצא בתקופה שבה היה נהוג לשיר על יופייה של הארץ. לעומת זאת, המכשפות נתנו בגרסתן לשיר הקשר של שיר אהבה כואב לאישה. ב-1993 הופיעו לראשונה בטלוויזיה בתוכנית המיוחדת "שירי כנרת", במסגרת פסטיבל עין גב, עם הביצוע שלהן לשיר, והצליחו להדהים ולהסעיר את נעמי שמר שאמרה בתגובה: "היהפוך כושי עורו? יהפוך גם יהפוך רבותי!". השיר הוקלט לראשונה באפריל 1993 ואף יצא באותה שנה בתקליט שדרים שפרלמוטר ציירה את עטיפתו. השיר הוקלט עוד בטרם יצא האלבום הראשון, ורק לאחר 3 שנים, נכנס השיר לאלבום מתכסות שהיה השלישי של המכשפות.

### הלילות הקסומים

מילים: עדה נסטוביץ'  

לחן: אילן וירצברג  

השיר בגרסתו המקורית הוא שיר ילדים, אך בגרסתן של המכשפות הוא שיר מעט אפל המשרה אווירה של הזיה נרקוטית.
  
הוקלט בנובמבר 1994.

### The Taking of Peckham

מילים ולחן: Jim Bob & Fruitbag  

הוקלט במאי 1995.  

השיר בוצע במקור על ידי הלהקה "Carter the Unstoppable Sex Machine" (נכלל באלבומם 101 Damnations).

### Shivers

מילים ולחן: Ronald Howard  

סולנית הלהקה ענבל פרלמוטר, ושאר חברות הלהקה אהבו את שיריו של ניק קייב, וכשהגיע ארצה בפעם הראשונה פנתה אליו פרלמוטר במטרה שיקליט עמן את השיר "Shivers", אשר הוקלט במקור על ידי להקתו הראשונה של קייב, The boys next door. הקלטת השיר הייתה בגדר התגשמות חלום ללהקה, והיוותה אירוע בעולם המוזיקה הישראלי, בו הצליחה לראשונה להקה מקומית לשתף פעולה עם זמר בעל שם עולמי כדוגמת קייב.  

עוד משתתפים: קורין אלאל - קולות

### חיה בתוך קופסה

מילים: גדעון כפן, קורין אלאל  

לחן, שירה וגיטרה: קורין אלאל
הוקלט ביולי 1995

### ערפד

מילים, לחן, שירה וגיטרה: אלונה דניאל
  
השיר, שלראשונה הוקלט לדיסק "חתוך תוכן" של להקת טאטו, היה בגרסתו המקורית הרבה יותר איטי ומלודי. הוא זכה לביצוע נוסף של רביעיית מסנר שבו יובל מסנר הוסיף נגינת צ'לו דומיננטית. הביצוע באלבום הוא הרוקיסטי, הבועט ואף האגרסיבי ביותר מבין כל הביצועים שנעשו לשיר, ולמרות זאת בעיבוד זה הפזמון מנוגן בסגנון ג'אז.
  
הוקלט בדצמבר 1995.

### שלוותא

מילים: אבי קורן  

לחן: יאיר רוזנבלום
  
"שלוותא" הוא גרסה פסיכדלית לשיר "שלווה" של להקת הנח"ל. הוא מתאר את ההווי הצבאי שעליו נכתב השיר כמגוחך ואינפנטילי. שינוי השם מ"שלווה" ל"שלוותא" (בית חולים לחולי נפש) הופך את משמעותו של שם השיר באופן חד וסאטירי.
  
הוקלט בדצמבר 1995.

קישורים חיצוניים
----------------

* האלבום "המכשפות מתכסות" באתר MOOMA
**רותם דנון** (נולד ב-18 ביולי 1978 בחולון) הוא עיתונאי ואיש תקשורת ישראלי.

בשנים 2013–2021 שימש כעורך הראשי ומייסד המגזין הפוליטי "ליברל". קודם לכן ערך את התוכניות "אולפן שישי", "תוכנית חיסכון" ו"חדשות הלילה" בערוץ 2. כיהן בין השנים 2021-2023 כסמנכ"ל התוכן של חדשות 13.

ביוגרפיה
--------

דנון היה בנעוריו פעיל פוליטי במפלגת העבודה, וניהל מטות צעירים במערכות בחירות בשנות ה-90'. ב-1995 עבר לתל אביב והחל לעבוד בהפקות טלוויזיה שונות, בערוץ הילדים, ערוץ 2 וערוץ 3. בגיל 19 זכה במכרז להפקת אירועי הגאווה והפיק את אירועי הענק הראשונים בישראל שכללו את המצעד הראשון בישראל, ב-1998. נוסף לכך, ייסד אירועים קהילתיים נוספים כמו "שבוע המודעות לאיידס".

לאחר מכן, עבד דנון כיועץ בחברת הלובינג "שיזף תקשורת", כעורך ומגיש בתחנת הרדיו רדיוס, וככותב במעריב. לאחר תקופה בה שימש כמפיק מסחרי ואיש שיווק, הצטרף למערכת וואלה! בה שימש בתפקידו האחרון כמשנה לעורך ראשי וראש מערכת החדשות. בוואלה! ערך וניהל דנון את אתר הצעירים וואלה! zone, הקים וערך את וואלה! ברנז'ה, וואלה! סלבס, את חדשות התרבות ואת מערכת החדשות העצמאית. בנוסף, כתב מאמרי דעה ושימש כמבקר הקולנוע לאורך מספר שנים.

באוגוסט 2007 הצטרף לנענע 10, עם הקמתו המחודשת כגוף המשותף לנטוויז'ן וערוץ 10. באתר שימש כעורך ראשי ולאחר מכן כעורך וסמנכ"ל התוכן במקביל.

החל משנת 2009 שימש דנון כעורך המגזין "פירמה" (מבית "גלובס"), העוסק בנושאי עיתונות, תקשורת, אינטרנט ושיווק. בנוסף, הוא מפרסם מדור ביקורת תקשורת בשם "חתוך תוכן" ומאמרים מעת לעת וכן משמש כמרצה לענייני תקשורת ועיתונות.

בשנת 2011 הצטרף דנון למערכת חדשות 2 ושימש כעורך התוכנית "אולפן לילה" ובהמשך גם כעורך "תוכנית חיסכון". והחל מנובמבר 2013 עם עליית התוכנית "החדשות הלילה" שימש כעורך ראשי גם של תוכנית זו.

בדצמבר 2013 פורסם כי דנון פורש מחברת החדשות ועריכת התוכניות "תוכנית חיסכון" ו"החדשות הלילה", ועובר להיות עורך ראשי בירחון חדש בשם "ליברל". הוא סיים את תפקידו בליברל ביוני 2021, כשימש במקביל כעורך התוכנית "אולפן שישי". בין ספטמבר 2021 לבין אפריל 2023 הוא כיהן כסמנכ"ל התוכן של חדשות 13.

דנון הוא גם מגיש הפודקאסט הפוליטי-היסטורי "הפוליטיקאים".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רותם דנון** בוויקישיתוף
* רותם דנון, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ynet, המושכים בחוטים - רותם דנון, באתר ynet, 27 בינואר 2009
* לי-אור אברבך, ‏"רה"מ לא יודע לשחרר את אחיזתו הלופתת בתקשורת", באתר גלובס, 17 בנובמבר 2015
* דפנה ליאל, מדוע נלחם נתניהו בעיתונות החופשית (אורכב 14.11.2017 בארכיון Wayback Machine) - ריאיון עם דנון במסגרת הפודקאסט "עושים פוליטיקה", 9 באפריל 2017
* עמוד הפודקאסט "הפוליטיקאים"

הערות שוליים
------------

1. ↑  לי-אור אברבך, רותם דנון מונה לעורך נענע 10, באתר nrg‏, 8 באוגוסט 2007
2. ↑  לי-אור אברבך, רותם דנון מונה לעורך מגזין "פירמה" של גלובס, באתר nrg‏, 22 בפברואר 2009
3. ↑  דוד אברהם‏, עוד צ'אנס לפרינט: נבזלין יקים ירחון חדש, באתר וואלה!‏, 29 בדצמבר 2013
4. ↑  לי-אור אברבך, ‏שמו של המגזין החדש של ליאוניד נבזלין: "ליברל", באתר גלובס, 2 בפברואר 2014
5. ↑   ציוץ של רותם דנון ברשת החברתית אקס (טוויטר), 17 ביוני 2021
**וא"ב גריפין** (באנגלית: **W. E. B. Griffin**, **William Edmund Butterworth III** ‏ 10 בנובמבר 1929 – 12 בפברואר 2019) היה שם העט של הסופר האמריקאי ויליאם אדמונד באטרוורת' שכתב מעל ל-250 ספרי ריגול ומלחמה. הספרים פורסמו תחת 11 שמות עט. הם נמכרו ביותר מ-50 מיליון העתקים ותורגמו ל-10 שפות.

ויליאם אדמונד באטרוורת' נולד בניוארק וגדל בניו יורק ובפילדלפיה. בשנת 1946 הוא הצטרף לצבא ארצות הברית והוצב בשטח גרמניה. הוא עסק בריגול נגדי. על פעילות בתקופה זו הוענקה לו "מדליית הכיבוש". לאחר סיום השרות הוא התחיל ללמוד באוניברסיטה בעיר מרבורג. 

בשנת 1951 באטרוורת' נקרא לשרות ונשלח לחזית של מלחמת קוריאה. תחילה הוא היה כתב צבאי ואחר כך קצין דוברות של הקורפוס העשירי (ארצות הברית).

הניסיון של באטרוורת' בגרמניה ובקוריאה נתן לו השראה לכתיבת ספרים. הוא התחיל בכתיבת ספרים בסוף שנות ה-50 וכאשר הם זכו להצלחה עזב את העיסוקים האחרים. חלק מהספרים נכתבו תוך שיתוף פעולה עם בנו, ויליאם באטרוורת' הרביעי.

ביחד עם ויליאם קולבי גריפין היה מייסד סמינר למודיעין, צבא ודיפלומטיה באוניברסיטת נורוויץ'.

באטרוורת' התחתן בשנת 1950 לאמה מסאליק, רקדנית בלט. לזוג נולדו שלושה ילדים, והם התגרשו בשנות ה-90.

מספר ספרים לרבות "בנתיב הסכנה" ו"סוכני הביון הלוחמים" תורגמו לעברית.

ספרים שכתב (רשימה חלקית)
------------------------

* סדרה The Brotherhood of War Series על צבא ארצות הברית 1982–2001
* סדרה The Corps Series על חיל הנחתים 1986–2004
* סדרה Men at War Series על המשרד לשירותים אסטרטגיים 1984–2012
* סדרה Badge of Honor Series על משטרת פילדלפיה 1988–2019
* סדרה The Presidential Agent Series על פעילות נגד טרור 2005–2018
* סדרה M\*A\*S\*H ‏ 1974–1977, סיקוול לספר מקורי שאליו צולם סרט וסדרת טלוויזיה

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של וא"ב גריפין
* ביוגפריה

הערות שוליים
------------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007308960205171
* BNE: XX1775600
* GND: 131647768
* ISNI: 0000 0001 1469 2085
* LCCN: n2006016314
* NKC: jn20001005254
* NTA: 362928886
* SUDOC: 193655470
* VIAF: 23613502
* WorldCat: lccn-n2006016314

 |
**ביתו של אוסאמה בן לאדן בח'רטום** הוא בית עשוי מלבנים וטיח בן שלוש קומות.

הבית שוכן ברובע אל-ריאד שבעיר ח'רטום, בירת סודאן ובין 1991 ל-1996 התגורר בו מנהיג אל-קאעדה, אוסאמה בן לאדן.

היסטוריה
--------

אוסאמה בן לאדן, מנהיג ארגון הטרור אל-קאעדה הגיע לסודאן ב-1991, לאחר וויכוח עם משפחתו בערב הסעודית, בנוגע לתמיכה הסעודית בארצות הברית במהלך מלחמת המפרץ, בה נלחמה ארצות הברית נגד עיראק שפלשה (אנ') לכווית. הוא רכש בית בח'רטום, שהשקיף על גדות הנילוס הכחול ובילה שם סופי שבוע רבים עם משפחתו. הוא אף התגורר תקופה במקום עם ארבע נשותיו, ארבעת בניו ובנותיו. איש הדת הסודאני-מוסלמי, חסן א-תוראבי התיר לבן לאדן לגור שם, בתמורה לכך שבן לאדן יסייע לממשלת סודאן בהשקעות בחברות הסחר והבנקאות בבניית כבישים ולהילחם בבדלנים הנוצרים והמתנגדים בדרום סודאן. על פי ההערכות, בן לאדן אכן קיים את הבטחתו, והשקיע כ-50 מיליון דולרים בפרויקטים בסודאן.

על אף שהבית היה מאובטח בכבדות, וכלל סוללת שמורים חמושים במקלעים בקומת הקרקע של הבית, ניצל בן לאדן פעם אחת מניסיון התנקשות של קבוצת תכפירית, שראתה בדרכו של בן לאדן כדרך שכופרת באסלאם. בעקבות זאת הוחלט למגן יותר טוב את הבית, ואף להוסיף יותר שומרים ומערכת תעלות, שנחפרה בקדמת הבית ובחלק האחורי שלו. בעקבות ההאבטחה המוגברת, רצו שכנים רבים שבן לאדן יעזוב את השכונה. לאחר שהתגורר בית כ-4 שנים, החליט בן לאדן לעזוב את סודאן במאי 1996, כאשר הוא עוזב מאוד מאוכזב מההתפתחויות הפולטיות במדינה בה הוא השקיע כסף רב. דיווחים טענו כי השגרירות הסינית בסודאן השתלטה על הנכס לאחר עזיבתו של בן לאדן, אולם ב-2011, לאחר חיסולו של בן לאדן בבית המסתור שלו בפקיסטן פורסם כי הבית נשאר ריק, מאחר שדיירים חששו שהאמריקאים עלולים להפציץ את הבית, מאחר שהיה מקום מגוריו של בן לאדן.

לקריאה נוספת
------------

* לורנס רייט, **המגדלים הגבוהים: 11 בספטמבר, אלקאעידה וכישלון המודיעין האמריקני**, כנרת זמורה-ביתן, 2006

הערות שוליים
------------

1. ↑  Laessing, Ulf; Abdelaziz, Khalid (2 במאי 2011). "Bin Laden's Sudan home left empty over attack fears". Reuters. נבדק ב-2 בדצמבר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Reeve, Simon (27 ביוני 2002). *The new jackals: Ramzi Yousef, Osama Bin Laden and the future of terrorism*. UPNE. p. 172. ISBN 978-1-55553-509-4. נבדק ב-7 במאי 2011. `{{cite book}}`:  (עזרה)
3. ↑  Reeve2002,p.175
4. ↑  Mark Weston (11 ביולי 2008). *Prophets and princes: Saudi Arabia from Muhammad to the present*. John Wiley and Sons. pp. 334–. ISBN 978-0-470-18257-4. נבדק ב-8 במאי 2011. `{{cite book}}`:  (עזרה)
5. ↑  Bergen, Peter L. (8 באוגוסט 2006). *The Osama Bin Laden I Know: An Oral History of Al Qaeda's Leader*. Simon and Schuster. pp. 133–136. ISBN 978-0-7432-7892-8. נבדק ב-7 במאי 2011. `{{cite book}}`:  (עזרה)
6. ↑  Jacquard, Roland (בינואר 2002). *In the name of Osama bin Laden: global terrorism & the bin Laden brotherhood*. Duke University Press. p. 37. ISBN 978-0-8223-2991-6. נבדק ב-7 במאי 2011. `{{cite book}}`:  (עזרה)
הרב **חיים משה יהודה הכהן בלוי** (ד' בחשוון ה'תרע"ג, 15 באוקטובר 1912 – ג' באייר ה'תשס"ג, 5 במאי 2003) היה רב, ומהדיר ספרות תורנית, פרסם כ-40 כרכים של ספרי הראשונים שלא נדפסו לפניו.

ראשית חייו
----------

בלוי נולד בהמבורג, גרמניה לד"ר ירמיהו הרמן הכהן ולאה בלוי. בגיל 19 נסע ללמוד בישיבת מיר, בפולין, ולמד אצל רבי ירוחם ליבוביץ. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, הוא נמלט יחד עם הישיבה לליטא, בהמשך קיבל אשרה מצ'יאונה סוגיהארה שאיפשרה לו ולאשתו להימלט ליפן, ולבסוף לשנחאי שבסין, שם הכיר בחורי ישיבה מתומכי תמימים ונהיה מקורב לחב"ד, בתום המלחמה הוא היגר לארצות הברית.

הרב בלוי שימש כרב בית הכנסת "אהבת אחים" במזרח ניו יורק, ברוקלין במשך 20 שנה, ולאחר מכן של קהילת אברהם וצבי הירש בבורו פארק, ברוקלין במשך 30 שנה.

הרב בלוי פעל למען קיום מצוות תפילין ומזוזות. הוא היה כותב ומרצה על כשרות תפילין ומזוזות ועל כך שמזוזות קטנות לרוב אינן כשרות. הוא סידר לסופרים נודדים לנסוע לערים קטנות בארצות הברית ובקנדה לבדוק תפילין ומזוזות ללא תשלום וסיפק תפילין ומזוזות במחיר מסובסד.

כמו כן בלוי כתב ספר בנושא בשם "צורת אותיות האלף-בית: בספרי תורה תפילין ומזוזות", הספר נדפס בניו יורק תשמ"ז.

ההדרת כתבי הראשונים
-------------------

בארצות הברית החל להתכתב עם ספריות, מוסדות, אוניברסיטאות ומוזיאונים שונים כדי לבחון את מאגריהם בחיפוש אחר כתבי יד עתיקים שלא פורסמו מתקופת הראשונים. הוא הזמין עותקים או מיקרופילמים של כתבי היד, שאותם ניתח וניסה לקבוע מי חיבר אותם, שכן רבים מהם היו אנונימיים.

בכדי להצליח, נדרש חיפוש כמעט כירורגי של כל פרשנות אפשרית רלוונטית, בתקווה למצוא ציטוט מיוחס שנלקח מהיצירה האנונימית. לפעמים זה היה כרוך בתפיסה של סגנון מסוים, בחירת מילים קבועה, או ביטוי שחוזר על עצמו, שנמצאו בפירוש קיים שכבר ייחס את המילים הללו לרב ספציפי.

הוא הצליח לזהות עשרות כתבי ראשונים ששכבו במוזיאונים במשך מאות שנים. ללא שימוש. ברגע שמצא, הוא פרסם לבדו את הפרשנויות הללו עם הערות משלו. הראשון ואחד הספרים המפורסמים שפרסם היה חידושי הריטב"א לבבא בתרא. רבים מספריו כונו "שיטת הקדמונים".

חיים אישיים
-----------

עוד בזמן שהותו במיר נישא לחיה הניה שוחט מהעיר טלז ממנה נולדו לו ארבעה בנים. לאחר פטירתה בי"ג כסלו תשמ"ג נישא לאיטה אנסבכר.

קישורים חיצוניים
----------------

* הערך משה יהודה בלוי באתר חב"דפדיה
* מידע על משה יהודה בלוי בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית
* שיטת הקדמונים באתר היברובוקס
* ספרי רבי משה יהודה הכהן בלוי, באתר אוצר הספרים היהודי השיתופי

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  טננבום, ר' גרשון (13 יוני 2003). "Machberes". ברוקלין, ניו יורק: ג'ואיש פרס. p. 46.
2. ↑  זלמן מאנסזון, "באם ח"ו אסתלק מן העולם, תמשיכו לפעול את ביאת המשיח!", באתר חב"ד אינפו, ‏29 ביולי 2016
3. 1 2 3  Hecht, M (16 במאי 2003). "Champion of the Rishonim". יתד נאמן (באנגלית). pp. 40–42. `{{cite news}}`:  (עזרה)
4. ↑  החתונה התקיימה בסלבודקה בי"ג שבט תש"א
5. ↑  בהוראת הרבי מחב"ד

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007305074805171
* CANTIC: a19884606
* GND: 1089761562
* ISNI: 0000 0000 6698 0794
* LCCN: n81033362
* VIAF: 86220983
* WorldCat: lccn-n81033362

 |
**אוחניה** (בפולנית: **Uchanie**) היא עיירה בפרובינציית לובלין שבמזרח פולין, במחוז הרוביישוב, בה שכנה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

היסטוריה
--------

העיירה נזכרת לראשונה בשנת 1485 כיישוב בבעלות משפחת אצילים. באותה שנה העניק לה קז'ימייז' הרביעי, מלך פולין, זכויות עיר והיתר לקיים יום שוק שבועי וירידים שנתיים.

במאה ה-16 גדלה העיירה, והייתה למרכז מסחר ומלאכה לסביבתה החקלאית. ב-1795, בעקבות חלוקתה השלישית של פולין, נכללה העיירה בתחומה של אוסטריה, ובשנת 1807 צורפה לנסיכות ורשה.

משנת 1815 ועד מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה במלכות פולין הקונגרסאית. בשנת 1915 נכבשה העיירה בידי צבאות האוסטרים, ששלטו בה עד לנסיגתם ב-1918.

יהודי אוחניה
------------

יהודים תושבי אוחניה שעסקו בסחר בתבואות נזכרים לראשונה בשנת 1640.

במאות ה-19 וה-20 הייתה בעיירה קהילה מאורגנת, ועם פרוץ מלחמת העולם הראשונה עזבוה רבים מיהודיה בשל קרבתה לחזית. בתקופה שבין שתי מלחמות העולם כיהן כרב הקהילה הרב יהודה זינדל ליפשיץ.

### בשואה

לפני מלחמת העולם השנייה התגוררו בעיירה למעלה מ-1,000 יהודים.

בסוף ספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים. יהודי העיירה נלקחו לעבודת כפייה מזדמנות, רכושם נגזל מהם, הם צוו לענוד סימן היכר על בגדיהם, ונאסר עליהם ללכת על מדרכות העיירה, ולקיים קשרים כלשהם עם לא יהודים.

בתקופה זו הובאו לעיירה פליטים יהודים מעיירות ומכפרים באזור, ביניהם 680 יהודים מהורודלו באביב 1942. במאי 1942 הגיע מספר היהודים בעיירה ל-2,025 נפש.

ביום 10 ביוני 1942 חיסלו הגרמנים את קהילת העיירה. היהודים הובלו לתחנת הרכבת במיונצ'ין, ושולחו בקרונות משא למחנה ההשמדה סוביבור, שם נרצחו כולם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוחניה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אוחניה
* אוחניה במרכז מורשת יהדות פולין
* "אוחניה", באתר השטעטל הווירטואלי
* "אוחניה", באתר JewishGen (באנגלית)
* מרטין דין (אנ'), אוחניה, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק A, עמ' 722–723), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 102570181X
* VIAF: 264193337
* WorldCat (עם VIAF): 264193337

 |
**ברנבאש ורגה** (בהונגרית: **Barnabás Varga** נולד ב-25 באוקטובר 1994 בסומבטהיי שבהונגריה) הוא כדורגלן הונגרי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת פרנצווארוש מליגת העל ההונגרית ובנבחרת הונגריה.

קריירת מועדונים
---------------

ורגה גדל באקדמיית אילס. הוא החל לשחק כדורגל בקבוצת SV אבראו מהליגות הנמוכות באוסטריה. ב-1 ביולי 2016 חתם ורגה במטרסבורג מהבונדסליגה האוסטרית, והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. הוא ערך 16 הופעות ליגה במדי הקבוצה הראשונה של המועדון, בהן הבקיע שער אחד.

ב-14 בינואר 2019 חתם ורגה בלפניץ מהליגה האוסטרית השנייה, במדיה ערך 29 הופעות ליגה והבקיע 11 שערים.

ב-16 בינואר 2020 חתם ורגה בגירמוט מליגת המשנה ההונגרית. בתום עונת 2020/2021 העפיל עם הקבוצה לליגת העל ההודית. בסך הכל ערך 58 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 26 שערים.

ב-1 ביולי 2022 חתם ורגה בפקשי מליגת העל ההונגרית. הוא ערך 31 הופעות ליגה במדי המועדון בעונת 2022/2023, בהן הבקיע 26 שערים, וסיים כמלך השערים של ליגת העל ההונגרית באותה עונה.

ב-1 ביוני 2023 חתם ורגה על חוזה לשלוש שנים בפרנצווארוש מליגת העל ההונגרית.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-27 במרץ 2023 ערך ורגה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הונגריה, בניצחון 3-0 על נבחרת בולגריה במסגרת מוקדמות יורו 2024. ב-20 ביוני 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-0 על נבחרת ליטא במסגרת מוקדמות יורו 2024.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hungarian national team top scorer joins Fradi באתר הרשמי של פרנצווארוש, 1 ביוני 2023 (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ברנבאש ורגה"**.
**ג'ין-שין-דו אקופרסורה** היא שיטה טיפולית אלטרנטיבית המבוססת על תורת רפואה סינית, ומשתמשת בלחיצה קלה על נקודות לאורך ה"מרידיאנים" - מושג ברפואה הסינית המתייחס לרשת של "ערוצי אנרגיה" החוצה את גוף האדם; אין כל ראיה מדעית לקיומם של ערוצים אלה, וממילא לא לתועלת שבלחיצה עליהם. הג'ין שין משלב בתוכו את הרפואה הסינית (דיקור סיני, שיאצו), טיפול במגע (מאסג'ים למיניהם), וטיפול "אנרגטי" (הילינג, רייקי).
השיטה פותחה בשנות ה - 70 על ידי Iona Marsaa Teeguarden

הטיפול
------

הטיפול כולו אורך כשעה, הכוללת שיחה, אבחון וטיפול.
הטיפול מתבצע על מיטה טיפולית, כאשר המטופל שוכב על גבו בלבוש מלא. 
המטפל מניח את ידיו על שתיים או שלוש נקודות בו זמנית, תוך כדי ריכוז ו"העברת אנרגיות" מתאימות.

השיטה
-----

המטפלים בשיטה טוענים כי המטפל אינו מרפא בעצמו את המטופל, אלא עוזר לגופו של המטופל לשחרר "חסימות" ולהניע את הצ'י במרידיאנים (הערוצים בהם זורמת האנרגיה); אין עדות מדעית לקיומן של חסימות כאלה. שיטה זו אינה פולשנית, וטוענת לשימוש ב"אנרגיית הגוף" של המטופל (מושג זה אינו קשור למושג הפיזיקלי אנרגיה).

הג'ין שין משתמש בכ 60 נקודות (מתוך כ-600 נקודות הקיימות, כביכול בגוף) לאורך כל 12 "המרידיאנים הרגילים" ו8 "הערוצים המיוחדים".
בחירת נקודות הטיפול נעשית על ידי המטפל בהתאם לתלונת המטופל, ועקרונות חמשת היסודות (אדמה, אש, עץ, מים, מתכת).

ראו גם
------

* רפואה סינית
* פסבדו מדע

קישורים חיצוניים
----------------

* jinshindo.org
* American Organization for Bodywork Therapies of Asia (אורכב 11.05.2020 בארכיון Wayback Machine)
* The UK Jin Shin network
**חיים שטסל** (15 בדצמבר 1929 – פברואר 1999) היה החשב הכללי בשנים 1971–1977.

ביוגרפיה
--------

שטסל נולד באוראדיאה בטרנסילבניה למשפחה חרדית. הוא היה ילד רביעי בין שמונה אחים ואחיות ובמהלך השואה נרצחו כולם, מלבד אביו והוא, במחנה ההשמדה אושוויץ. גם אמו לא שרדה את השואה. בסיום המלחמה חזר עם אביו לעיר הולדתו, בה שהו שלוש שנים. שטסל הצטרף לתנועת בני עקיבא ובלילות סייע להברחת יהודים בדרכם הבלתי-ליגאלית לארץ ישראל. כאשר המשטרה החשאית הרומנית (ה"סקוריטטה") גילתה את פעילותם, ברחו אביו והוא לבודפשט ובשנת 1949 הגיע בעזרת הג'וינט לישראל.

לאחר שירות בצה"ל עבר בהצלחה את בחינות הבגרות החיצוניות והחל ללמוד בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה. בהמשך עבר לירושלים וסיים תואר ראשון בכלכלה וסטטיסטיקה באוניברסיטה העברית בשנת 1957. בשנת 1962, בהמלצת משרד האוצר קיבל מלגת-לימודים לבית הספר למינהל עסקים INSEAD בפונטנבלו, להשתלמות של שנה אחת במנהל עסקים וסיים כחניך מצטיין. התלוותה אליו אשתו, גילה, אותה נשא לאשה ממש לפני הנסיעה.

עם שובו לישראל מלימודיו מונה לתפקיד רפרנט חינוך באגף תקציבים במשרד האוצר ובהמשך קודם לתפקיד של סגן הממונה על התקציבים באוצר. במסגרת תפקידו היה גם יו"ר מועצת המנהלים של הבנק למלאכה. לאחר מכן היה הממונה על שוק ההון ובתחילת שנת 1971 מונה לחשב הכללי. עם סיום תפקידו כחשב כללי ב-16 בינואר 1977 סיים שטסל תקופת שירות של 27 שנים רצופות במשרד האוצר.

לאחר עבודתו במשרד האוצר הוא עבר לכהן כיו"ר הדירקטוריון של צים. באוקטובר 1985 פרש מתפקידו כיו"ר צים על רקע חילוקי דעות לגבי דרכי ניהול החברה. באוקטובר 1980 צורף לדירקטוריון הבורסה לניירות ערך. לאחר מכן היה יו"ר הבורסה לניירות ערך. היה גם יו"ר הדירקטוריון של אבנר חברה לביטוח עד פטירתו ממחלה ממארת בשנת 1999. לתפקיד זה מונה כדי להתמודד עם הגירעונות הגדולים של החברה.

שטסל היה נשוי לגילה ולהם שלוש בנות חני, והתאומות שלומית ופנינה.

לקריאה נוספת
------------

* רמי טל, **קורות חיים - חייו ופועלו של חיים שטסל**, טפר הוצאה לאור, 2003, 240 עמודים

קישורים חיצוניים
----------------

* המטבע שהוקצב הוחזר, מעריב, 27 במאי 1969
* נעמי לויצקי, חוק שטסל, כותרת ראשית, 26 בפברואר 1986
* מאיר חת, ‏לזכרו של חיים שטסל, במלאת שבעה למותו, באתר גלובס, 1 במרץ 1999
* האיש שהבריא את תאגיד אבנר, באתר גלובס

הערות שוליים
------------

1. ↑  יו"ר חדש למועצת המנהלים של בנק למלאכה, דבר, 26 בפברואר 1967
2. ↑  הממונה על שוק ההון, מעריב, 18 בינואר 1971
3. ↑  חיים שטסל - יו"ר הדירקטוריון של צים, דבר, 13 בינואר 1977
4. ↑  חיים שטסל פרש מדירקטוריון "צים", מעריב, 1 בנובמבר 1985
5. ↑  עדה כהן, על אנשים ועסקים, מעריב, 10 באוקטובר 1980
6. ↑  המפקח לשעבר על הביטוח, בן-עמי צוקרמן, מונה ליו"ר אבנר, באתר גלובס, 15 בספטמבר 1999
הכניסה לבסיס חיל האוויר בארקסדייל
 מטוסי B-52 ו-Tu-95 יחד על המסלול בבארקסדייל במהלך ביקור המשלחת הצבאית הרוסית במאי 1992
**בסיס חיל האוויר בארקסדייל** (באנגלית: **Barksdale Air Force Base**) הוא בסיס חיל האוויר של ארצות הברית בצפון מערב לואיזיאנה, ארצות הברית, בבוסייר פאריש, צמוד לבוסייר סיטי, לואיזיאנה, לאורך הקצה המערבי והצפון מערבי של הבסיס. בסיס חיל האוויר בארקסדייל תופס יותר מ-22,000 acre (89 קילומטרים רבועים) מזרחית לבוסייר סיטי ולאורך הקצה הדרומי של הכביש המהיר 20. יותר מ-15,000 חברי מילואים בשירות פעיל וחיל האוויר משרתים בבארקסדייל.

היחידה המארחת בבארקסדייל את כנף ההפצצה 2D (2 BW), כנף הפצצות הוותיקה ביותר בחיל האוויר. הבסיס מהווה מרכזו של חיל האוויר השמיני של פיקוד התקיפה הגלובלית של חיל האוויר (AFGSC) (8 AF). מצויד בכ-44 מפציצי B-52H Stratofortress, הכנף מספקת יכולת לחימה עולמית גמישה ומגיבה ומכשירה את כל צוותי פיקוד התקיפה הגלובלית של חיל האוויר ומפקדת המילואים של חיל האוויר בואינג B-52 Stratofortress. הבסיס הוקם בשנת 1932 בשם **שדה בארקסדייל**, על שם טייס מלחמת העולם הראשונה וטייס הניסוי לוטננט יוג'ין הוי בארקסדייל (1896–1926).

במהלך פיגועי 11 בספטמבר, שימש כמקום מפלטו של נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש, זמן קצר לאחר המראתו מפלורידה לכיוון ארצות הברית, אך בעקבות התרסקות טיסה 77 של אמריקן איירליינס לתוך הפנטגון והתרסקות טיסה 93 של יונייטד איירליינס, הוטס לבסיס בארקסדייל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בסיס בארקסדייל** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של בסיס בארקסדייל
* צילומים של בארקסדייל בכוננות במהלך משבר הטילים בקובה

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Barksdale Information". *barksdale.af.mil*. 12 בינואר 2011. אורכב מ-המקור ב-15 באוגוסט 2021. נבדק ב-15 באוגוסט 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007533538005171
* LCCN: no96056464
* VIAF: 141024721
* WorldCat: lccn-no96056464

 |
**חומץ תפוחים** הוא חומץ, העשוי ממיץ תפוחים מותסס, המשמש ברטבים לסלט, מרינדות, ויניגרט, שימור מזון וצ'אטני. החומץ נוצר על ידי ריסוק תפוחים וסחיטת המיץ מתוכם. חיידקים ושמרים נוספים לנוזל כדי לאתחל את תהליך התסיסה האלכוהולי, הממיר את הסוכרים לאלכוהול. בשלב תסיסה נוסף, האלכוהול מומר לחומץ בעזרת חיידקים מזן אצטובקטר שיוצרים חומצה אצטית, זו, יחד עם חומצה מאלית נותנות לו את הטעם החמוץ האופייני שלו.

אין הוכחות קליניות באיכות גבוהה שצריכה קבועה של חומץ תפוחים עוזרת לשמור או להוריד במשקל גוף, או יעילה בשמירה על רמת הסוכר בדם או היפרליפידמיה.

תזונה
-----

חומץ תפוחים מורכב מ-94% מים, אחוז אחד של פחמימות ואפס שומן וחלבון. בכמות של 100 גרם (מ"ל) הוא מספק 22 קלוריות, והערכים התזונתיים בו זניחים (כך על פי הטבלה התזונתית של ה-USDA).

רפואה עממית
-----------

למרות ההיסטוריה של שימוש בחומץ תפוחים כמרכיב ברפואה המסורתית, לא נמצאו ראיות קליניות מוכחות התומכות בהשפעות רפואיות כלשהן (למשל, ירידה במשקל או טיפול בזיהומי עור) והשימוש בו אינו מומלץ כחלק מההנחיות הרפואיות של ארגון בריאות הציבור. כמו כן, אין ראיות מבוססות היטב לגבי השפעה חיובית שיש לחומץ תפוחים על רמת הסוכר בדם ועל רמת הכולסטרול.

בטיחות
------

בליעה של חומץ תפוחים בתצורתו הנוזלית או בטבלייה כוללת סיכון לפגיעה ברקמות הרכות של הפה, הגרון, הבטן והכליות. גירוי ואדמומיות נפוצים כאשר העיניים באות במגע עם החומץ ועלול להיגרם נזק לקרנית במקרה כזה. שימוש בחומץ כתרופה לניקוי אוזניים או עיניים מסוכן מסיבה זו. בשל חומציותו, חשיפת השיניים לצריכת חומץ תפוחים לא-מזוקק עלולה לגרום לנזק לאמייל השן. על אף שכמות קטנה של חומץ תפוחים עשויה לשמש חומרי טעם וריח ייתכן שהיא איננה בטוחה לשימוש על ידי נשים בהריון או מיניקות וכן עבור ילדים. כאשר עושים שימוש בחומץ תפוחים כחומר ניקוי ביתי, יש לשים לב שלא לערבב אותו עם אקונומיקה. שילוב זה אשר עשוי לשחרר גז כלור הפוגע בדרכי הנשימה, בעיניים, באף ובגרון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חומץ תפוחים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Apple Cider Vinegar Uses, Benefits & Dosage - Drugs.com Herbal Database, Drugs.com (באנגלית)
2. ↑  Can apple cider vinegar help you burn fat?, Mayo Clinic (באנגלית)
3. ↑  FoodData Central, fdc.nal.usda.gov
4. ↑  חומץ תפוחים: האמת המטרידה שמאחורי חומץ תפוחים, באתר mako, ‏2019-01-08

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph134837

 |
**מוריס ורטהיים** (באנגלית: **Maurice Wertheim**;‏ 1886, ניו יורק – 27 במאי 1950, קונטיקט) היה בנקאי השקעות יהודי-אמריקאי, שחמטאי, תורם לשחמט, איש איכות הסביבה ונדבן. מימן את מרבית פעילות השחמט בארצות הברית בשנות ה-40.

קורות חיים
----------

ורטהיים נולד בניו יורק בשנת 1886 למשפחה יהודית. סיים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד בשנת 1906 וירש כחצי מיליון דולר מאביו, שהצליח בחברה לייצור סיגרים. באוגוסט 1914 הגיע לירושלים במסגרת סיוע יהודי-אמריקאי לקהילה היהודית בעיר עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה. נכנס לתחום ההשקעות הבנקאיות בשנת 1915, וייסד את חברתו "מוריס ורטהיים בע"מ" בשנת 1927 תוך פיתוח עסקים מוצלחים מאוד בנושאי מיזוגים ורכישות. במהלך מלחמת העולם השנייה שרת בשכר של דולר לשנה במטה המלחמה לנושא הייצור במינהל הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט.

ורטהיים היה שחמטאי-חובב ברמה גבוהה, שנהנה מהמשחק והשקיע מאמץ גדול במשחקיו בשחמט בהתכתבות. הוא התעניין גם בתיאטרון, בדיג, בשמירת הטבע ובאמנות. הוא תרם 2,000 אקרים (8.1 קמ"ר) במזרח לונג איילנד לממשלת ארצות הברית בשנת 1947 והשטח הפך ל-"שמורת הטבע ורטהיים". ורטהיים תרם את האוסף הגדול של ציורים אימפרסיוניסטים צרפתים למוזיאון האמנות פוג באוניברסיטת הרווארד עם מותו.

תרומותיו העיקריות לשחמט בארצות הברית הן כפטרון וכמארגן. ורטהיים מימן את הדו-קרב בין שמואל רשבסקי לישראל הורוביץ שבאליפות ארצות הברית בשנת 1941 חלקו את המקום הראשון-שני ובדו-קרב ביניהם על המקום הראשון ניצח שמואל רשבסקי +3 =13 -0 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו).

ורטהיים תמך כספית במועדון השחמט במנהטן במעבר לאזור טוב יותר בשנת 1941. הוא הגה את הרעיון לדו-קרב שחמטאי בשנת 1946 בין ארצות הברית וברית המועצות במוסקבה, שכנע את מחלקת המדינה של ארצות הברית שזה יסייע להפשרת המלחמה הקרה ומימן את הנסיעה ועלות המלונות לנבחרת האמריקאית.

ורטהיים נפטר מהתקף לב ב-1950. ב-1951 אורגנה תחרות שחמט לזכרו, בה ניצח שמואל רשבסקי.

ורטהיים הוא חתנו של הנרי מורגנטאו (האב) ואביה של ההיסטוריונית ברברה טוכמן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוריס ורטהיים** בוויקישיתוף
* מוריס ורטהיים, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  כ-11.5 מיליון דולר במונחים של 2008
2. ↑  The Maurice Wertheim Collection
3. ↑  Coming-Out Party, chess.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007272280705171
* GND: 119319233
* ISNI: 0000 0000 6679 0835
* LCCN: n86149060
* NTA: 073438014
* SNAC: w6z056bc
* SUDOC: 175923167
* VIAF: 77806658
* WorldCat: lccn-n86149060

 |
**שרה לבני** (נולדה כשרה רוזנברג; 30 במרץ 1922 – 8 באוקטובר 2007) הייתה מלוחמות האצ"ל.

קורות חיים
----------

שרה רוזנברג נולדה בוורשה בירת פולין. בגיל שלוש עלתה עם משפחתה לארץ ישראל, והתגוררה בחיפה.

בנעוריה הייתה חברה במכבי הצעיר והצטרפה ל"הגנה", אך משפטו של ראשון עולי הגרדום - שלמה בן יוסף וההפגנות סביב תלייתו השפיעו עליה עמוקות, בגיל 16 עברה לתנועת בית"ר ובהמשך הצטרפה לשורות האצ"ל. 

תחילת פעילותה הייתה בהפעלת משתף פעולה ערבי תושב עכו כדי שיצור קשר בין מפקדת אצ"ל ובין חבריה שבכלא. בהמשך, לאחר מעצרם של 38 חברי האצ"ל במשמר הירדן וכליאתם במחנה המעצר מזרעה, סייעה שרה עצמה בשמירת קשר אתם, תוך שהיא מתחזה לעוזרתו של רופא השיניים שטיפל בהם. בתקופת הסזון עברה לצפת, שם עבדה כגננת, וכן עסקה בגיוס חברים לסניף האצ"ל שם, וכך הכירה את מיכאל אשבל. לאחר שנתיים בצפת עברה לתל אביב.

ב-1942 הכירה את איתן לבני, ממפקדי האצ"ל, ולימים חבר הכנסת מטעם מפלגת הליכוד. ב-12 בינואר 1946 השתתפו שניהם בשוד רכבת הכסף, כאשר שרה נמנתה עם קבוצה של שבע נשים שהובילה את כספי השוד לתל אביב. איתן לבני נעצר באפריל 1946 ונדון למאסר ממושך. באוקטובר 1946, נעצרה שרה על ידי שלטונות המנדט הבריטי, ונכלאה בבית הסוהר לנשים בבית לחם. בדצמבר 1947 הועברה למחנה המעצר בעתלית, שבו ביימה התקף תוספתן על ידי הזרקת חלב חם לשרירים, אשר הוביל לאשפוזה בבית חולים, וממנו ברחה.

כינויה באצ"ל היה "יעל", אך בנוסף כינו אותה "שרה הקטנה". בעת שהייתו בתא הנידונים למוות לאחר שנגזר דינו לתליה, כתב חברה מיכאל אשבל עבורה את השיר "עלי בריקדות" בעיבוד מהשיר היידי "פארטיזאנער ליבע" (אהבן פרטיזן), והתחיל אותו במילים "היום שרה הקטנה". זאת לאור כך שבהזדמנות בה שר את השיר האמור בנוכחות חברי האצ"ל ביקשה ממנו לתרגם אותו לעברית והוא הבטיח לה שיעשה זאת. אשבל לבסוף לא נתלה (בעקבות חטיפת קצינים בריטיים כבני ערובה בידי המחתרת) אך נהרג במהלך הפריצה לכלא עכו והשיר היה לאחד משירי המארש האהובים ביותר על אנשי האצ"ל.

יומיים לאחר קום המדינה, ב-16 במאי 1948, נישאה שרה לאיתן לבני, לאחר שלבקשת אמו של איתן, התיר הרב איסר יהודה אונטרמן את עריכת החופה במהלך ספירת העומר. חתונתם הייתה החתונה הראשונה שנערכה במדינת ישראל לאחר הקמתה.

לזוג לבני נולדו שלושה ילדים, בהם ציפי לבני, לימים ממלאת מקום ראש הממשלה ושרה בממשלות ישראל.

לאחר קום המדינה שרה לבני הייתה עקרת בית במשך שנים, ובסביבות 1974 החלה לעבוד בעיריית תל אביב.

נפטרה ב-2007, בגיל 85.

לקריאה נוספת
------------

* איתן לבני, **המעמד – מבצעים ומחתרת**, הוצאת עידנים, 1987, עמ' 171, 291–292.
* אילן בן עמי, **אותה הגברת בשינוי הדרך: ציפי לבני - ביוגרפיה פוליטית**, הוצאת סטימצקי, 2019.

קישורים חיצוניים
----------------

* יהודה לפידות, היום שרה הקטנה – סיפורן של לוחמות האצ"ל, באתר "דעת"
* רועי מנדל, אמה של שרת החוץ נפטרה ממחלה קשה, באתר ynet, 8 באוקטובר 2007
* דיאנה בחור ניר, אמא שלי אמרה לי: "זה בסדר שתשירי בציבור, אבל לא סולו", באתר כלכליסט, 11 באוקטובר 2011
* לבני שרה באתר אנציקלופדיה יהודית דעת

הערות שוליים
------------

1. ↑  לבני שרה באתר אנציקלופדיה יהודית דעת
2. ↑  ציפי לבני על סיפור הבריחה של אמא שלה, לוחמת האצ"ל שרה לבני
3. ↑  מילות השיר "עלי בריקדות" והאזנה לו, באתר זמרשת
4. ↑  דיאנה בחור ניר, אמא שלי אמרה לי: "זה בסדר שתשירי בציבור, אבל לא סולו", באתר כלכליסט, 11 באוקטובר 2011
5. ↑  איה אורנשטיין, 4 מעיריית ת"א תובעים 2 מליון שקל מרשות השידור, מעריב, 6 בינואר 1984
6. ↑  רועי מנדל, אמה של שרת החוץ נפטרה ממחלה קשה, באתר ynet, 8 באוקטובר 2007
**המטה המעופפת** (באנגלית: **Bedknobs and Broomsticks** - ידיות מיטה ומקלות מטאטא) הוא סרט מוזיקלי שהופק על ידי אולפני וולט דיסני והוקרן לראשונה ב-7 באוקטובר 1971. הסרט מבוסס על שני ספרים מאת הסופרת מרי נורטון.

עלילה
-----

גיבורת הסרט היא אגלנטין פרייס, מכשפה המתגוררת בכפר קטן באנגליה. בעודה לומדת לעשות קסמים בהתכתבות נשלחים אליה שלושה ילדים שפונו מלונדון בתקופת הבליץ. הילדים מגלים את כוחותיה של פרייס, ויחד עמה יוצאים לגלות את הקסם הכי חשוב אשר לא נשלח אליה על ידי פרופסור בראון המנהל את קורס לימוד הקסמים בהתכתבות. פרייס משתמשת במיטת הילדים על מנת להגיע אל פרופסור אמיליוס בראון ומגלה כי הלה כלל לא האמין בקסמים ששלח לה, וכל שעשה היה להעתיק אותם מספר ישן לו חסר העמוד האחרון (וכמובן בו נמצא הקסם שפרייס חפצה בו ביותר).

לאחר ששכנעה את בראון להאמין ביכולותיה (על ידי הפיכתו לארנב) יוצאים פרייס, בראון והילדים לשוק פורטובלו בלונדון על מנת לחפש את העמוד האחרון של הספר. שם הם מגלים כי הקסם נמצא באי הקסום נבומבו (המוצג בסרט באמצעי הנפשה של אנימציה). לאחר שמגלה פרייס את הקסם, היא משתמשת בו בהצלחה למנוע פלישה נאצית לבריטניה.

רקע
---

הסרט בוים על ידי רוברט סטיבנסון והשירים נכתבו על ידי ריצ'רד ורוברט שרמן. הסרט זכה בפרס אוסקר לאפקטים הטובים ביותר.

במקורו אמור היה הסרט להיות סרט באורך של 3 שעות, בדומה ל"מרי פופינס" אולם הסרט קוצר לשעתיים, על ידי הוצאתם של מספר שירים מהגרסה הסופית. השיר "פורטובלו רואוד" המדבר על שוק פורטובלו קוצר בלמעלה משש דקות.
לאחר גילוי הקטע שנחתך נעשו בשנת 1996 מאמצים לשחזר את הסרט המקורי, אולם לא כל הקטעים התגלו. הגרסה הכמעט מלאה הוצאה למכירה בשנת 2001 בגרסת DVD.

שירים בסרט
----------

* **שיר המשמר האזרחי**
* **הגיל של היעדר האמונה** (היה מועמד לפרס האקדמיה לשיר המקורי הטוב ביותר)
* **עם הבזק** (מופיע רק בגרסה המשוחזרת משנת 1996)
* **אגלנטיין**
* **לא אאכזב אותך** (חלקו השני של השיר **אגלנטיין**. מופיע רק בגרסה המשוחזרת משנת 1996)
* **שוק פורטובלו**
* **קרקעית הים היפה** (נכתב במקור עבור "מרי פופינס")
* **כישוף התנועה החלופית**
* **בעיות של אף איש** (מופיע רק בגרסה המשוחזרת משנת 1996)

השיר "צעד בכיוון הנכון" הוכן עבור הסרט אך לא נמצא ועל כן לא מופיע באף גרסה המופצת כיום. אם זאת, מופיע כתוספת עם תמונות מהסצנה והשיר עצמו ברקע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המיטה המעופפת** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המיטה המעופפת (באנגלית)

* "המיטה המעופפת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "המיטה המעופפת", באתר נטפליקס

* "המיטה המעופפת", באתר AllMovie (באנגלית)

* "המיטה המעופפת", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "המיטה המעופפת", באתר Metacritic (באנגלית)

* "המיטה המעופפת", באתר אידיבי

* "המיטה המעופפת", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית)

* "המיטה המעופפת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**צבי תדמור** (1923 – 30 באוקטובר 2012) היה צייר ומורה לציור, ממייסדי "קבוצת העשרה".

ביוגרפיה
--------

צבי תדמור נולד בעיר קז’ימייז' שבפולין למשפחה דתית ציונית. אביו, ששימש יושב-ראש "המזרחי" בעיר, שלח אותו ללמוד במקביל גם ב"חדר" וגם בבית-ספר חילוני.

תדמור עלה ארצה בשנת 1936 עם משפחתו והתיישב בתל אביב, שם למד בבית הספר המקצועי לנערים ע"ש מכס פיין. בין השנים 1941 ל-1945 שירת תדמור כנוטר במסגרת "משטרת היישובים העבריים" בגליל העליון. עד קום המדינה היה חבר בארגון "ההגנה". במלחמת העצמאות שירת בחטיבת "אלכסנדרוני" ולחם בחזית השרון המרכזי.

תדמור למד ציור בתל אביב בין השנים 1945–1946 באולפן לאמנות "הסטודיה" בהדרכת אהרון אבני, ובין 1946–1948 בהדרכת יחזקאל שטרייכמן ואביגדור סטימצקי.

סגנון
-----

צבי תדמור הרבה לצייר נופים עירוניים, טבע וחיות, אותם פירק ליחידות מבניות תחומות בקווים ברורים המתוחים בזוויות חדות. אף על פי שעבודתו נטתה לכיוון הגרפי, הוא מעולם לא התנתק מן העולם הריאליסטי.

במהלך שנות ה-60 הייתה פלטת הצבעים של תדמור מוגבלת בדרך כלל למגוון צר של צבעים, תוך שמירה על ריבוי גוונים בתוך כל צבע. בהמשך השתחררה פלטת הצבעים שלו, והצבעים הפכו לבוהקים יותר ומגוונים.

פעילות חינוכית
--------------

משנת 1948 עסק תדמור בהוראת ציור במסגרת משרד החינוך. בין היתר, לימד בבית הספר התיכון העירוני ז' בתל אביב, במדרשה למורים למלאכה, במדרשה למורים לציור, ובשנים 1967–1982 במרכז המגמה לאמנות חזותית בבית הספר התיכון על שם תלמה ילין. משנת 1972 לימד ציור במכון אבני.

פעילות אמנותית
--------------

משנת 1950 השתתף בתערוכות הכלליות ותערוכות קבוצתיות בישראל ובמדינות נוספות.

תדמור היה חבר ב"קבוצת העשרה" שפעלה בשנים 1950–1960 והשתתף בכל התערוכות. כמו כן השתתף בתערוכות "סדנת הדפס" שליד אגודת הציירים, ועוד.

בשנת 1952 השתקע עם משפחתו בחולון, וב-1956 פתח ביחד עם הצייר אהרון גלעדי את הסטודיו לציור בחולון, שהפך לחלק מהמרכז לאומנויות. עד מותו התגורר תדמור בחולון.

עבודותיו נכללו באוספי מוזיאון תל אביב, מוזיאון חיפה, במשכן לאמנות עין חרוד וכן באוספים ציבוריים ופרטיים בארץ, בארצות אירופה ובארצות הברית.

צבי תדמור נפטר ב-30 באוקטובר 2012 ונקבר בבית העלמין חולון. עיריית חולון קראה רחוב על שמו בעיר.

פרסים והוקרות
-------------

* פרס בתחרות "סברא" לציור, ירושלים, 1951
* פרס רכישה של משרד החינוך והתרבות, 1957
* פרס רכישה של משרד החינוך והתרבות, 1968
* יקיר ההסתדרות, 1994
* יקיר העיר חולון, 1996
* פרס ע"ש הצייר צבי ארמן, על יצירתו ותרומתו לאגודת הציירים והפסלים, 1998

קישורים חיצוניים
----------------

* צבי תדמור, תרבות ואומנות
* צבי תדמור - הגלריה

הערות שוליים
------------

1. ↑  קבוצת "העשרה" - אמנים שפעלו בשנות ה-50 באמנות הישראלית - הגלריה און ליין - הגלריה און ליין, באתר www.galleryonline.co.il
2. ↑  אורן שץ, צבי תדמור (1923 – 2012), **עסקי אמנות**
3. ↑  צבי תדמור, באתר יחיאל וייס, ‏2019-10-23
4. ↑  קבוצת העשרה : 1960-1951 / אוצרת: גילה בלס ; אנגלית: ריצ'רד פלנץ | בלס, גילה, 1927- (מחבר תוכן טקסטואלי נוסף) | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
5. ↑  מרכז מידע לאמנות ישראלית | מוזיאון ישראל, ירושלים, באתר museum.imj.org.il
6. ↑  דורית קדר, התחבטות אל מול הנראה, **Jokopost.com**, 2015
7. ↑  צבי תדמור באתר GRAVEZ

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ICIA: 279012
* NLI: 987007517280805171
* ISNI: 0000 0004 2342 9942
* LCCN: no2013136754
* ULAN: 500476748
* VIAF: 305460771
* WorldCat: lccn-no2013136754

 |
ד"ר **ישראל דוריון**, המוכר גם בשם העט **ב. עינן** (14 ביולי 1908 - 27 באוגוסט 1992) היה מראשוני שיטת הרפואה התזונתית והטבעונות בארץ ישראל של היישוב הישן, וממציא לחם עינן, יליד צ'כוסלובקיה.

ד"ר ישראל דוריון מעטיפת ספרו "הטבעונות הלכה למעשה"

ילדותו ובגרותו
--------------

בילדותו קיבל חינוך יהודי תורני וחינוך כללי, בהמשך חייו למד בישיבות שונות בטרנסילבניה ופרנקפורט, כמו כן למד באוניברסיטאות העברית בירושלים, ובאוניברסיטת גיסן בגרמניה.

פעילות ציונית וחברתית
---------------------

פעל בארגון "חלוץ המזרחי" ובארגון "תורה ועבודה",
עלה לארץ בשנת 1934, היה פעיל ותומך נלהב בשיטתו החברתית-כלכלית שמכונה "פופר לינקאוס" (על-שם יוסף פופר לינקאוס), הוציא מספר ספרים בעקבות דיונים והחלפת מכתבים שניהל עם אלברט איינשטיין וזיגמונד פרויד, מתוך מכתבים אלו נולדו הספרים "ממלכת לינקאוס" ו"פופר לינקאוס" שעיקרם היה תוכנית כלכלית למחיה תמורת עבודה במסגרת ופיקוח ממשלתיים.
מספר שנים שימש כעיתונאי כותב-טורים בעיתון "הצופה".

מעבר לגישה טבעונית
------------------

החל משנת 1948 היה לטבעוני, פרסם ספרים רבים בנושא תזונה והשפעתה על גוף האדם, דרכי רפואה ומניעת מחלות על ידי מזון חי וטבעי. מאז פיתח תורות תזונה ורפואה טבעונית, רוב תורותיו ושיטותיו התבססו על טהרת הצמחונות בדגש על התנגדות גדולה לאכילת מוצרי בשר וחלב פרה ומזון מעובד-מתועש (חיטה לבנה, סוכר לבן).

ספרים שכתב
----------

* ממלכת לינקאוס - 1939
* יסודות הבריאות - 1956
* האיש משה - 1946
* מזון חי לתינוק ולילד - 1964
* הטבעונות הלכה למעשה - 1980
* פופר לינקאוס ("הקץ לעוני") 1981

רעיונות ופיתוחים מרכזיים-תזונה ובריאות
--------------------------------------

* לחם עינן
* מזון מלא
* חיטה טרום נבוטה
* הבשר כגורם מחלות וליקויים
* נזקי החיטה הלבנה
* לחם מלא
* חשיבות ואופן לעיסת מזון
* נזקי חלב הפרה
* טחינה עינן
* צום רפואי

רעיונות ופיתוחים מרכזיים-כלכלה וחברה
------------------------------------

* פופר לינקאוס
* מחיית מינימום
* 'צבא' עבודה בתמורה לדמי מחייה ממשלתיים

חיים אישיים
-----------

בנו הוא הסופר דוד דוריון.

ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.

קישורים חיצוניים
----------------

* מאמר על לחם עינן - לחמו של ד"ר דוריון באתר אנג'ל
* יורשיו של ממציא "לחם עינן" מבקשים לקבל דיווח על רווחי מאפיית אנג'ל, באתר כלכליסט

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארכיון ישראל דוריון שמספרו Arc. 4\* 1700, באתר הספרייה הלאומית.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310318705171
* BnF: cb12602643w (data)
* GND: 137000790
* ISNI: 0000 0000 7834 834X
* LCCN: n88232226
* VIAF: 64124744
* WorldCat: lccn-n88232226

 |