recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מיפוי דיגיטלי** או **קרטוגרפיה דיגיטלית** היא תורת היצירה, העריכה, הקריאה, העיבוד וההדפסה של מפות גאוגרפיות באופן דיגיטלי. התפקיד העיקרי של טכנולוגיה זו הוא לייצר מפות שנותנות ייצוגים מדויקים של אזור מסוים, תוך פירוט של צירי כביש ראשיים ונקודות עניין אחרות. הטכנולוגיה מאפשרת גם חישוב מרחקים ממקום למקום.

על אף שניתן למצוא מיפוי דיגיטלי במגוון יישומי מחשב, כגון גוגל מפות, השימוש העיקרי במפות אלו הוא במערכות GPS, המשמשת במערכות ניווט סטנדרטיות לרכב (אנ').

שורשי המיפוי הדיגיטלי החלו במפות נייר מסורתיות כגון Thomas Guide (אנ') ו-A עד Z. מפות נייר מספקות נופים בסיסיים הדומים למפות דרכים דיגיטליות, אך לרוב הן מסורבלות, מכסות רק אזור ייעודי, וחסרות פרטים ספציפיים רבים, כגון חסימות דרכים. בנוסף, אין דרך "לעדכן" מפת נייר מבלי לקבל גרסה חדשה. מצד שני, מפות דיגיטליות, במקרים רבים, ניתנות לעדכון רק לאחרי סנכרון עם שרתי החברה.

המפות הדיגיטליות המוקדמות ביותר הכילו אותן פונקציות כמו מפות נייר. עם זאת, עם התפתחות הטכנולוגיה והתרחבותה של GPS, נוספו פרמטרים שבמפות נייר רגילות לא ניתן לקבל, כגון עדכוני תנועה, נקודות עניין ומיקומי שירות. בנוסף, יש מפות דיגיטליות, כגון Google Earth, שבהן ניתן לראות נופים בתלת-מימד.

ראו גם
------

* קרטוגרפיה
* מערכת מידע גאוגרפי
* מפה גאולוגית

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Navigation device assisting road traffic congestion management." FreshPatents.com. 9 March 2007. 12 Oct. 2008.
2. ↑  Husby, Jonathon. "In-car navigation matures beyond ‘Point A to Point B’." Electronic Engineering Times. 28 Jan. 2008.. 12 Oct. 2008.
3. ↑  Remondino, Fabio. "Heritage recording and 3D modeling with photogrammetry and 3D scanning (אורכב 10.10.2022 בארכיון Wayback Machine)." Remote Sensing 3.6 (2011): 1104-1138.
הסמל הישן של המועדון
**הפועל מגדל העמק** היא קבוצת כדורגל מהעיר מגדל העמק. כיום הקבוצה משחקת בליגה א' צפון.

היסטוריה
--------

הקבוצה נוסדה בשנת 1959 ובעונת 1963/64 הופיעה לראשונה בליגה ב'. בעונת 1970/71 זכתה בקבוצה באליפות ליגה ב' צפון ורשמה העפלה היסטורית לליגה א'. עונת הבכורה שלהם בליגה א' הייתה העונה המוצלחת ביותר של הקבוצה, כאשר הקבוצה סיימה במקום החמישי בטבלה וגם הדיחה קבוצה בכירה בדמותה של הפועל כפר סבא במסגרת גביע המדינה בתוצאה 2–5. בעונת 74–1973 הקבוצה סיימה בתחתית טבלת ליגה א' ושבה חזרה לליגה ב' לאחר שסיימה בתחתית מבחני פלייאוף הירידה.

מאז לקבוצה היו פרקי זמן בליגה א' בתחילת שנות ה-80 ובסוף שנות ה-90 עד תחילת שנות ה-2000, שלבסוף הסתיים בירידה לליגה ב'. בעונת 2011/12 הקבוצה חזרה לליגה א' לאחר שניצחה במבחני פלייאוף העלייה בפנדלים את צעירי ביר מכסור. בעונת החזרה לליגה א' הקבוצה סיימה במקום השלישי והשתתפה מבחני פלייאוף העלייה, הקבוצה ניצחה 0–3 את הפועל אסי גלבוע בסיבוב הראשון, ובסיבוב השני ניצחה 1–2 את הפועל הרצליה. בסיבוב השלישי הודחה מגדל העמק לאחר שהפסידה 0–1 לבית"ר כפר סבא, שאחר כך ניצחה בגמר פלייאוף העלייה.

בעונה החולפת הקבוצה סיימה במקום הרביעי, והיא השתתפה במבחני העלייה. את משחקה הראשון ניצחה מגדל העמק את הפועל כרמיאל צפת 0–2, ולאחר מכן בסיבוב השני היא הודחה בתוצאה 3–5 בפנדלים על ידי עירוני טבריה לאחר שהמשחק הסתיים בתום 120 דקות בתוצאה 1-1. בעונה לאחר מכן מגדל העמק סיימה במקום החמישי והשתתפה במבחני העלייה בפעם השלישית, הקבוצה הודחה כבר בסיבוב הראשון על ידי עירוני נשר שגברה עליה בתוצאה 3–4 בפנדלים, לאחר שהמשחק הסתיים בתוצאה 2-2.

בעונת 2017/18 סיימה מגדל העמק במקום ה-14 בליגה א' צפון המוביל למשחק המבחן אותו שיחקה מול בני פרדיס שהעפילה לאחרי משחקי הפלייאוף מליגה ב'. המשחק שנערך באצטדיון בעילוט הסתיים בתוצאה 0:5 להפועל מגדל העמק משערים של אופק מלול, לידור כהן, דוד אמזלג, רם סופר ויותם כהן. בזכות הניצחון הבטיחה הקבוצה עונה נוספת בליגה א'. במאי 2018 הודיע ראש העיר כי אושרה התוכנית לבניית אצטדיון חדש אשר יכיל 7,000 מקומות.

בעונת 2021/22 מגדל העמק סיימה במקום שמוביל למשחקי המבחן לאחר שבאותה עונה 4 קבוצות ירדו באופן אוטומטי לליגה ב'. הקבוצה פגשה את טירת הכרמל ולאחר 120 דקות שהסתיימו בתוצאה 0:0 ניגשו שחקני הקבוצות לדו-קרב פנדלים בסיומו ניצחה מגדל העמק בזכות יכולת מרשימה של השוער רז רחמים ונשארה עונה נוספת בליגה א'.

תארים והישגים
-------------

* **ליגה א': (1)**
	+ 1970/71
* **ליגה ב': (4)**
	+ 1962/63, 1980/81, 1997/98, 2011/12

קישורים חיצוניים
----------------

* הפועל מגדל העמק, ברשת החברתית פייסבוק
* הפועל מגדל העמק באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  מערכת, ‏אושרה הקמת אצטדיון כדורגל חדש במגדל העמק, באתר ONE‏, 6 במאי 2018

| ליגה א' צפון בכדורגל - עונת 2023/2024 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| מכבי אחי נצרת • צעירי כפר כנא • הפועל באקה אל-גרבייה • הפועל רעננה • הפועל בני זלפה • מכבי אתא ביאליק • עירוני נשר • מכבי נוג'ידאת • מ.ס. טירה • הפועל צעירי טייבה • הפועל מגדל העמק • הפועל כפר כנא • הפועל כאוכב • הפועל בועיינה • מ.ס. קריית ים • צעירי אום אל-פחם |

 |
נחתים אמריקאים תוקפים מוצב יפני במהלך קרב טאראווה
**המערכה באיי גילברט ומרשל** הייתה סדרה של פעולות אסטרטגיות שערכו הצי האמריקאי וחיל הנחתים האמריקאי במרכז האוקיינוס השקט, החל בנובמבר 1943 וכלה בפברואר 1944, כחלק מהמערכה באסיה ובאוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה. את המערכה הקדימה הפשיטה על מקין, שערכו כוחות הנחתים האמריקאים באוגוסט 1942.

מטרת האמריקאים הייתה ניטרול הבסיסים היפניים באיי גילברט ומרשל, אשר היוו את גבולה המזרחי של האימפריה היפנית. בקיץ שלאחר מכן, התרחשה המערכה על איי מריאנה ופלאו.

איי גילברט
----------

הצי הקיסרי היפני כבש את איי גילברט חמישה חודשים לאחר המתקפה על פרל הארבור. על מנת לעבות את ההגנה על טאראווה, בנו היפנים בסיס מטוסים ימיים באטול מקין והציבו חיילים לאורך חופי איי האטול על מנת שיוכלו לעקוב אחר תנועת בעלות הברית בדרום האוקיינוס השקט. אולם, רק לאחר הפשיטה על מקין באוגוסט 1942 החלו היפנים לבצר את איי גילברט.

הגדול שבאיי גילברט והחשוב ביותר מבחינה אסטרטגית היה טאראווה. במרץ 1943, החלו היפנים בבניית הביצורים על האי כאשר הם נעזרים בכ-5,000 חיילים ופועלים. לשם השוואה, לאי מקין נשלחו 798 חיילים. גנרל הולנד סמית', מפקד הקורפוס האמפיבי ה-5, תלה את האשמה על ההתבצרות היפנית המהירה בפשיטה על האטול. במשך זמן רב, גם לאחר שפרש, טען סמית' כי היה על הכוחות האמריקאיים לעקוף את טאראווה, במקום לשלוח נחתים רבים אל מותם תוך כדי ניסיון כיבוש האי. לעומתו, האמינו האדמירלים צ'סטר נימיץ, ריימונד ספרואנס וארנסט קינג כי כיבוש איי גילברט הוא הישג הכרחי בדרך לכיבוש איי מרשל.

איי מרשל
--------

במהלך כיבוש איי גילברט, הגו מפקדי הצי תוכנית לכיבוש איי מרשל, בה יושמו לקחי הפלישה לטאראווה. הלקחים היו: שימוש מוגבר במטוסי סיור, שימוש מוגבר בסיורי צוללות, שימוש ביותר אוניות, סירות פטרול לחיפוי, רכבי נחיתה והגברת הריכוך הארטילרי שהקדים את הפלישה הרגלית. 

המטרה העיקרית בתוכנית הצבאית לכיבוש איי מרשל היה כיבוש האטול קווג'לין, תוך עקיפת האיים הסובבים אותו. היה זה שינוי מדרך הפעולה הנהוגה של הצי, שקבעה כי יש לכבוש ראשית את האיים ההיקפיים, אשר סיפקו הגנה האווירית לאי הראשי. אולם, בשלב זה הוכיח כוח נושאות המטוסים של הצי האמריקאי את יעילותו, ובקרב זה אף זכה לתמיכת מפציצים יבשתיים מטאראווה.

לקריאה נוספת
------------

* Hoyt, Edwin P. **Storm Over the Gilberts: War in the Central Pacific 1943**, Van Nostrand Reinhold, 1978. ISBN 9780442804985.
* Meyers, Bruce F. **Swift, Silent, and Deadly: Marine Amphibious Reconnaissance in the Pacific, 1942-1945**, Naval Institute Press, 2004. ISBN 9781591144847.

קישורים חיצוניים
----------------

* Burton Wright III, Eastern Mandates, United States Army Center of Military History. CMH Pub 72-23.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Meyers, עמ' 42.

  


| המערכה באיי גילברט ומרשל |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| הפשיטה על איי מרשל וגילברט • הפשיטה על מקין • קרב טאראווה • קרב מקין • קרב קווג'לין • מבצע כדור ברד • קרב אניווטוק |

 |

| המערכה באוקיינוס השקט |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| המתקפה על פרל הארבור‏ • קרב האי וייק‏ • הפשיטה על איי מרשל וגילברט‏ • הפשיטה של דוליטל‏ • קרב ים האלמוגים‏ • קרב מידוויי‏ • מבצע RY‏ • המערכה באיי שלמה‏ • הקרב על האיים האלאוטיים‏ • המערכה באיי גילברט ומרשל‏ • המערכה על איי מריאנה ופלאו‏ • המערכה על איי וולקנו וריוקיו |

 |
רמקול בלוטות' של חברת JBL
**רמקולים אלחוטיים** הם רמקולים המקבלים אותות שמע באמצעות גלי תדר רדיו (RF) ולא באמצעות כבלי שמע. שני התקנים הפופולריים ביותר התומכים בשידור שמע לרמקולים אלחוטיים, כוללים וריאציה של IEEE 802.11, בעוד שאחרים תלויים בבלוטות', כדי לשדר נתוני שמע לרמקול המקבל.

סקירה כללית
-----------

רמקולים אלחוטיים מורכבים משתי יחידות: יחידת רמקולים ראשית המשלבת את הרמקול עצמו עם מקלט RF, ויחידת משדר RF. המשדר מתחבר לפלט השמע של כל התקני שמע כמו ציוד Hi-Fi, טלוויזיות, מחשבים, נגני MP3 וכו'. בדרך כלל משתמשים בתקע RCA כדי להשיג זאת. המקלט ממוקם במקום בו המאזין מעוניין שהצליל יהיה, ומספק את החופש להזיז את הרמקולים האלחוטיים ללא צורך בכבלים. יחידת המקלט / הרמקול מכילה בדרך כלל מגבר להגברת אות השמע לרמקול; הוא מופעל באמצעות סוללות או באמצעות שקע חשמלי AC.

טווח תדר האותות המשמש רמקולים אלחוטיים זהה בדרך כלל לזה המשמש טלפונים אלחוטיים – 900 מגה-הרץ. אות ה-RF יכול לחצות קירות, רצפות או תקרות. רוב היצרנים טוענים שהאות משדר בטווח של 150 עד 300 רגל (50 עד 100 מטר). רמקולים אלחוטיים רבים כוללים ערוצי שידור משתנים שניתן להגדיר באמצעות ידית כוונון כדי להתגבר על הפרעות RF פוטנציאליות עם התקנים אלחוטיים סמוכים אחרים, כגון טלפונים אלחוטיים או צגי תינוקות.

רמקולים אלחוטיים מסוימים משתמשים בתדר 2.4 GHz.

### איכות הקול

מספר הרמקולים יכול להשתנות: בעוד שדגמי כניסה מוגבלים לרמקול בודד, דגמים משוכללים יותר יכולים להציע שניים, ובכך לשחזר צליל סטריאו. כמה רמקולים אלחוטיים מוסיפים רדיאטור פסיבי לשיפור ההעתקה בתדרים נמוכים ולהשגת צליל עמוק יותר.

### בלוטות'

דגמים אחרונים בדרך כלל משתמשים ב-Bluetooth 4.0 או אפילו ב-Bluetooth 5, ולרמקולים אלחוטיים יש בדרך כלל טווח של 10 מטרים. מכשירי Bluetooth משתמשים בתדר תקשורת רדיו כך שההתקנים לא צריכים להיות בקו ראייה זה עם זה.

חלק מהרמקולים עשויים ליהנות ממערכת ה-NFC כדי להקל על ההתאמה עם מכשיר המקור.

### סוללה

רמקולים אלחוטיים משתמשים בסוללות נטענות להפעלה. זמן ההפעלה של הרמקול לפני טעינתו הוא בדרך כלל 6 שעות. דגמים עם סוללות חזקות יותר יכולים להחזיק מעמד עד 10 שעות ויותר. כמעט כל הרמקולים האלחוטיים פועלים על סוללות נטענות שאינן ניתנות להחלפה, כך שאורך החיים של הרמקולים הללו הוא זה של הסוללות שלהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רמקול אלחוטי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Best Wireless Speakers for 2020, Gadget Review, ‏1 באוקטובר 2020 (באנגלית)
2. ↑  How Wireless Speakers Work, HowStuffWorks, ‏1 ביוני 2012 (באנגלית)
3. ↑  Q. What are the advantages of passive radiator design?, www.soundonsound.com
4. ↑  Help Guide | Charging the speaker from an AC outlet, helpguide.sony.net
**אליעזר (אלי) שרמייסטר** (נולד ב-1961) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל שבתפקידו האחרון שירת כקצין החינוך הראשי ואף כיהן כמנכ"ל מדעטק - המוזיאון הלאומי למדע, טכנולוגיה וחלל.

קורות חייו
----------

שרמייסטר התגייס לצה"ל ב-1979 ועשה את מרבית שירותו במערך הבקרה בחיל האוויר, שימש כבקר יירוט בעת מלחמת לבנון הראשונה, וקצין בקרה ומפקד גף מבצעים בטייסת הדיה בחצרים. ב-1994 מונה למפקד יחידת הבקרה הצפונית בהר מירון, וב-1999 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד מערך הבקרה. בשנת 2002 מונה לראש מחלקת תכנון באגף התכנון (אג"ת) במטה הכללי, ובשנת 2005 מונה לראש מחלקת בקרה ומעקב בלשכת סגן הרמטכ"ל.

בשנת 2007 מונה לקצין החינוך הראשי. לאחר כניסת הרב, תא"ל אביחי רונצקי לתפקידו כהרב הצבאי הראשי, סוגיית תוכני החינוך והזהות היהודית המוקנים לחיילים עוררה חיכוכים בין אנשי הרבנות הצבאית לאנשי חיל החינוך והנוער ובראשם שרמייסטר. בשנת 2009, במהלך מבצע עופרת יצוקה, ליוו אנשי הרבנות הצבאית, בהוראת הרבצ"ר, תא"ל רונצקי, את הכוחות הלוחמים, העבירו להם הרצאות ושיעורים וכן חילקו דפי מסרים. הדבר יצר חיכוך עם אנשי חיל החינוך והנוער וכן זכה לביקורת תקשורתית נרחבת. הרמטכ"ל דאז, גבי אשכנזי, קיים פגישה עם שרמייסטר ורונצקי כדי להסדיר את חלוקת התפקידים בין שני הגופים האחראים בצה"ל על הקניית תכנים ערכיים וחינוכיים לחיילים וללוחמים. בדצמבר 2011 מונה במקביל לתפקידו למפקד הזמני של גלי צה"ל עד 4 במרץ 2012. ביוני 2013 סיים את תקופת כהונתו.

לאחר שחרורו מצה"ל מונה למנכ"ל מדעטק - המוזיאון הלאומי למדע, טכנולוגיה וחלל, וכיהן בו עד ינואר 2020.

מחזיק בשלושה תארים שניים: במדע המדינה וביטחון לאומי באוניברסיטת חיפה, בתואר שני במינהל ציבורי וממשל בבית ספר לממשל של אוניברסיטת הרווארד (במסגרת תוכנית קרן וקסנר), ובתואר שני (MSc) בהנדסת תעשייה וניהול באוניברסיטת בן-גוריון.

חיים אישיים
-----------

מתגורר בכפר מונש, נשוי ואב לארבעה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלי שרמייסטר** בוויקישיתוף
* עקיבא אלדר, למה הרב הצבאי הראשי מתנגד לתוכנית קצין חינוך ראשי לחינוך יהודי פלורליסטי לחיילי צה"ל, באתר הארץ, 3 ביולי 2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  גילי כהן, דו"ח מבקר המדינה מאבקים על חינוך חיילי צה"ל, באתר הארץ, 1 במאי 2012

| קציני חינוך ראשיים (קח"ר)  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| יוסף קריב • אהרן זאב • מרדכי בר-און • יצחק ארד • שאול גבעולי • בצלאל אמיר • אבנר שלו • אבי זהר • יוסף אלדר • נחמיה דגן • אהוד גרוס • שלום בן-משה • אברהם עשהאל • רן גלינקא • אלעזר שטרן • אילן הררי • אלי שרמייסטר • אבנר פז צוק • צביקה פייראיזן • אופיר לויוס |

 |

| מפקדי גלי צה"ל  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| צבי ברוש (1950–1952) • בנו צור (1952–1965) • דן בוהם (1965–1967) • יצחק לבני (1967–1974) • מרדכי נאור (1974–1978) • צבי שפירא (1978–1983) • רון בן ישי (1983–1985) • נחמן שי (1985–1989) • אפרים לפיד (1989–1991) • עמוס גלבוע (1991) • משה שלונסקי (1991–1997) • זאב דרורי (1997–2000) • אבי בניהו (2001–2007) • יצחק טוניק (2007–2011) • אלי שרמייסטר  (2011–2012) בפועל • ירון דקל (2012–2017) • שמעון אלקבץ (2017–2021) • גלית אלטשטיין (2021–2023) מ"מ • דני זקן (2023–הווה) מ"מ |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007385988005171
* VIAF: 54152501119610680552
* WorldCat: viaf-54152501119610680552

 |
**שרה שוורץ** (7 באפריל 1958 – 11 בנובמבר 2002) הייתה שוטרת במשטרת ישראל, שעוטרה בעיטור האומץ של המשטרה.

ביוגרפיה
--------

שרה שוורץ נולדה ברחובות וגדלה בנס ציונה.

ב-29 במאי 1989 הצילה השוטרת שוורץ ילד ממלתעות כלב שתקף אותו. ב-4 בספטמבר 1990 היא עוטרה על פעולתה בעיטור האומץ. זה היה נוסח כתב העיטור:

> 
> עיטור האומץ מוענק בזאת לפי חוק העיטורים במשטרת ישראל לאות ולעדות כי רס״מ שרה שוורץ עשתה מעשה גבורה תוך חרוף נפש וגילוי אומץ לב בלתי רגיל. בתאריך 29.5.89 הבחינה בילד זב דם, שרוע על המדרכה מתבוסס בדמו ומעליו כלב זאב גדול, שלא איפשר לו להשתחרר. תוך סיכון עצמה זינקה לעבר הילד, חילצה אותו מן הכלב אשר המשיך לרדוף אחריהם ופינתה את הילד ברכבה לבית החולים.
> 
> 
> 
> 

ב-11 בנובמבר 2002 נהרגה שוורץ בתאונת דרכים בנס ציונה תוך כדי מילוי תפקידה. היא נפגעה על ידי אופנוע כבד, פונתה לבית חולים ומתה שם מפצעיה.

שרה שוורץ הניחה אם, בעל ושתי בנות. היא נקברה בבית הקברות הצבאי בנס ציונה.

קישורים חיצוניים
----------------

* שרה שוורץ, באתר משטרת ישראל
* שרה שוורץ, באתר יזכור
* שרה שוורץ, באתר הגבורה
הרב **עזריאל זליג אוירבך** (נולד בשנת ה'תרצ"ח, 1938) הוא רב קהילת "חניכי הישיבות" בשכונת בית וגן בירושלים, חבר מועצת גדולי התורה של בני תורה, חבר בד"ץ שארית ישראל ויו"ר ועד הרבנים לענייני צדקה.

תולדותיו
--------

נולד בשכונת שערי חסד בירושלים, לרב שלמה זלמן אוירבך. אחיו היה הרב שמואל אוירבך. בילדותו למד בתלמוד תורה וישיבת עץ חיים ולאחר מכן בישיבת סלבודקה בבני ברק. נישא ללאה (ה'תרצ"ח - ח' בסיוון ה'תש"ע), בתו של הרב יוסף שלום אלישיב. לבני הזוג לא היו ילדים. בחשוון תשע"ג נישא למינה, אלמנת הרב אברהם אלישיב, נכדו של הרב אלישיב ואחיינה של אשתו הראשונה.

שימש לאורך השנים כראש ישיבה במספר ישיבות בירושלים, בהן ישיבת אמשינוב וישיבת טורדא. משמש כרבה של קהילת חניכי הישיבות בשכונת בית וגן בירושלים, נשיא ישיבות משכן שלמה ותורת משה - הרב לייזרוק, וחבר "בד"ץ שארית ישראל". מעורב בתחומי העסקנות הציבורית החרדית. מכהן כיושב-ראש ועד הרבנים לענייני צדקה, נשיא ועדת הרבנים של ארגון איחוד הצלה, חבר בוועד הרבנים של הגמ"ח המרכזי, חבר הנהלת ישיבת קול תורה וחבר ועד הרבנים המייעץ לארגון "עזר מציון".

ספריו
-----

* **לבושי עוז** - סדרת ספרים ובהם שיעוריו בהלכות בשר בחלב, תערובות ונדה שיצאו על ידי אחד השומעים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עזריאל אוירבך** בוויקישיתוף
כתבות עליו באתר כיכר השבת

* עזריאל זעליג בן שלמה זלמן אויערבאך (1938-), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד קורן, "אבא למה טרחת?" • "לאה, את שווה את זה", אמר הגרי"ש, 21 במאי 2010, באתר בחדרי חרדים
2. ↑  בית דין צדק שארית ישראל, באתר עולם התורה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007289245405171
* LCCN: n2010019423
* VIAF: 120421778
* WorldCat (עם VIAF): 120421778

 |
**ז'נייב דה פונטניי** (בצרפתית: **Geneviève de Fontenay**,‏ 30 באוגוסט 1932 – 1 באוגוסט 2023) הייתה נשיאת תחרות מיס צרפת.

ביוגרפיה
--------

דה פונטניי נולדה במחוז מרת ומוזל שבצרפת כבכורה מבין עשרה ילדים, היא למדה מלונאות בשטרסבורג ולאחר מכן הוכשרה כקוסמטיקאית בפריז.

היא עבדה תקופה כדוגמנית וב-1954 החלה לעבוד בארגון מיס צרפת, ב-1957 אף זכתה בעצמה בתחרות יופי בשם "מיס אלגנס". היא נישאה ללואי פואר דה פונטניי, חבר הנהלת מיס צרפת. לאחר מותו של בעלה ב-1981 החלה לשמש כנשיאת התחרות.

ב-2008 כשמיס צרפת ואלרי בגו צולמה בתנוחות פרובוקטיביות היא עמדה על כך שהיא תחזיר את הכתר ותנושל מן התואר.

ב-2010 מכרה את זיכיונה על מיס צרפת ואת התחרות עברה לנהל סילבי טלי. ב-2011 הקימה תחרות יופי חדשה בשם "Miss Excellence France".

ב-2012 שימשה כשופטת בתחרות "מלכת היופי השחורה של צרפת", תחרות שעוררה מחלוקת.

לה ולבעלה נולדו שני ילדים.

נפטרה ב-1 באוגוסט 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **ז'נייב דה פונטניי** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ז'נייב דה פונטניי** |

* ביוגרפיה
* ז'נייב דה פונטניי, ברשת החברתית אינסטגרם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb135563791 (data)
* ISNI: 0000 0000 4770 9720
* LCCN: n2005064174
* RERO: 02-A024548599
* SUDOC: 050836277
* VIAF: 175879
* WorldCat: lccn-n2005064174

 |
**עינת ארונשטיין** (נולדה ב-24 במאי 1989) היא זמרת אופרה בתפקיד סופרן ומדבבת ישראלית.

ביוגרפיה
--------

שירתה בצה"ל בתפקיד מוזיקאי מצטיין. לאחר מכן למדה לתואר ראשון בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה בתל אביב, ולמדה בסדנאות של ג'ון נוריס ואֶבּי פוּרמנסקי בברלין. בשנים 2001–2009 דיבבה את הרמיוני גריינג'ר בשישה מסרטי הארי פוטר. בשנת 2003 דיבבה את שאנטי בסרט ספר הג'ונגל 2.

ארונשטיין שרה במקהלת מורן ובאנסמבל זמרי מורן. היא הופיעה בהפקות ובקונצרטים של ומטעם האופרה הישראלית, והדריכה בסדנאות הקיץ שלה. היא הופיעה בקונצרטים עם מספר תזמורות בישראל, כגון התזמורת הסימפונית חיפה, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, תזמורת סימפונט רעננה, התזמורת הסימפונית ירושלים, התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הקאמרית הישראלית ועוד. היא הופיעה גם בתיאטרון הקאמרי, בתפקיד הילדה בהפקת האופרה "צחוק של עכברוש", בתפקיד הינוקא בהצגה "בדנהיים 1939" ובתפקיד ילדתו של אלכסנדר פן בהצגה "היה או לא היה". מלבד זאת, הייתה חברה באנסמבל "קאמרה 15" ובאנסמבל סולני תל אביב.

פרסים
-----

בשנים 2008–2010 זכתה במלגת קרן התרבות אמריקה–ישראל. כמו כן, זכתה במלגת קרן רונן והמכון הישראלי לאמנויות הזמרה (IVAI), בפרס הראשון בתחרות הזמרה של בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה בתל אביב לשנת 2009/2012 ובפרס השני בתחרות האופרה הבינלאומית במגֶ'נטה שבאיטליה. ב-2012 זכתה בפרס האמן הצעיר המצטיין בתחרות "צ'סטי" לשירת הבארוק שבפסטיבל אינסברוק. ב-2013 זכתה בפרסים בתחרות האופרה והמוזיקה בטירת מַרגוֹ שבצרפת.

קישורים חיצוניים
----------------

* עינת ארונשטיין, ברשת החברתית פייסבוק
* עינת ארונשטיין, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* עינת ארונשטיין, באתר האופרה הישראלית תל אביב-יפו
* עינת ארונשטיין, באתר "הבמה"

הערות שוליים
------------

1. ↑  עמיר קדרון, על מיזם מוזיקלי חדש ומרענן, באתר music4awhile
2. ↑  עינת ארונשטיין, באתר סולני תל-אביב, ‏2016-11-25
3. ↑  זמרת אופרה, צ'מבלן וחלילן הם כוכבי הקונצרט של התזמורת הקאמרית הישראלית, באתר הבלוג של אסתי טל
נחל קישון בפארק
**פארק העמקים** הוא פארק הסמוך לנחל קישון ליד צומת העמקים וקיבוץ שער העמקים. נחנך ב-16 בפברואר 2004.

היסטוריה
--------

הפארק הוקם על האדמות שנרכשו על ידי קרן קיימת לישראל בשנת 1935 עליהן הוקם גם קיבוץ שער העמקים. אדמות אלה היו בעבר ביצתיות ולא ראויות לעיבוד. הם נקראו בפי הערבים "חרתיה" (ח'יראת-חורש). ליד הפארק תל מְעַמֵר - תל ארכאולוגי.

הפארק נמצא על גדות נחל קישון, משני צידי כביש 75. בפארק גשר הרכבת הטורקי בנוי אבן בעל שש קשתות שתוכנן על ידי מהנדס הרכבות הגרמני היינריך אוגוסט מייסנר. הגשר נבנה ב-1905 והעביר את רכבת העמק מעל נחל הקישון. לאורך הנחל מסלול אורכי של כשני ק"מ המקביל לכביש 70 ועובר בין גבעות האלונים של קריית טבעון מצד אחד ורכס הכרמל מצידו השני. לאורך הגדה צמחייה מקומית הכוללת פטל, חנק מחודד, הרדוף הנחלים ועצים כגון זית ואקליפטוס. מי הקישון לרוב אינם מזוהמים בקטע זה מאחר שהמפעלים המזהמים נמצאים במורד הנחל אך לעיתים תקלות נקודתיות של היישובים בסביבה גורמות לגלישת הביוב לתוכו.

בשטח הפארק נסללה דרך עפר לכיוון צפון מערב, העוברת לאורך גדות הנחל ומשמשת להליכה ורכיבה על אופניים. אורך המסלול כ-3-4 ק"מ ומגיע עד ל"אי האקליפטוס", אי קטן באמצע הנחל. באזור שבקרבת הגשר יש גישה נוחה לנחל המאפשר גם דיג בנחל.

לפארק יש גישה משני מקומות. הגישה המערבית מכביש 7213 המוביל לשכונת אלרואי שבקריית טבעון, מסעף לדרך עפר ימינה מוביל למגרש חניה ולגשר הטורקי. הגישה המזרחית היא מכביש 75 בסמוך לצומת.

ראו גם
------

* מעיין אלרואי
* נחל קישון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פארק העמקים** בוויקישיתוף
* מעיין אלרואי ופארק העמקים באתר טבע ונופים בישראל.
* רונית סבירסקי, מטיילים בקישון: קבלו את הנחל שעשה מהפך, באתר ynet, 1 במאי 2012
**שפמית ארסית** (שם מדעי: ***Plotosus lineatus***) הוא מין של דג גרם בן למשפחת השפמיתיים שבסדרת השפמנונאים. היא מכונה גם "צלופח מפוספס", אף שאין לה קרבה לסדרת הצלופחאים. בישראל הדג מכונה גם "דג נסראללה (על שמו של מזכ"ל חיזבאללה חסן נסראללה)".

מאפיינים
--------

השפמית היא דג קטן באורך של עד 32 סנטימטרים והיא מפוספסת לאורכה בפסים רבים שחורים-לבנים. צבעים אלה הם צבעי אזהרה בולטים המודיעים על הארס שיש לה בקוצים על סנפיר הגב ולאורך סנפיר הגב הנמוך. מבנה גופם רך וריר בדומה לרוב השפמנונים, והזנב מזכיר מעט זנב צלופח. דוקרנים נוספים בולטים מצידי הפה הקצר ועוד כמה מתחת לבטן ולזנב.

צעירי השפמית חיים יחד בקבוצות של מעל 100 פרטים הנעים בצורת כדור וניזונים מזואופלנקטון. הבוגרים חיים בבדידות או בקבוצות של עד 20 פרטים. הם חיים בקרבה לקרקעית ושם בוחשים בחול עם לסתותיהם ומחפשים סרטנים, צדפות ושאר רכיכות, תולעים וגם דגים אחרים. הם קולטים את הטרף באמצעות חישת אמפולות לורנציני בידי חיישנים בלסתותיהם. שאר הזמן הם נחים על מדפים ולאורך הקרקעית.

תפוצה
-----

תפוצת השפמית היא באזורי ימים רדודים טרופיים סביב האזור האינדו-פסיפי. היא מצויה במגוון אזורים ובמזרח אפריקה ומדגסקר נצפתה גם במים מתוקים. השפמית חיה גם בים סוף (לרבות במפרץ אילת) וכן בתעלת סואץ, ממנה היגרה לים התיכון בדומה לדגים נוספים. היא חיה בשוניות אלמוגים, סביבות החופים, שפכים ובריכות גאות. היא די נדירה בים הפתוח.

גלריה
-----

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שפמית ארסית** בוויקישיתוף
* שפמית ארסית, באתר ITIS (באנגלית)
* שפמית ארסית, באתר NCBI (באנגלית)
* שפמית ארסית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* שפמית ארסית, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* שפמית ארסית, באתר FishBase (באנגלית)
* שפמית ארסית, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  עורכי ערוץ 14, דו"ח: ירידה במספרם של "דגי נסראללה" בים התיכון, באתר עכשיו 14, 19 בפברואר 2019
2. ↑  דגי נסראללה הגיעו למפרץ-אילת, באתר ערוץ 7, 21 בדצמבר 2022
**ברנהרד (בנו) גיטר** (8 במאי 1919 – 6 בדצמבר 2004) היה איש עסקים ישראלי, מייסד קונצרן כלל ויועץ אישי לשלושה שרי אוצר.

ביוגרפיה
--------

גיטר נולד בשנת 1919 באמסטרדם, בן לחנה (ג'ני) ונתן גיטר, משפחה שהיגרה מפולין ועשתה את הונה בעסקי עורות ופרוות. הוא סיים בהולנד לימודי תיכון ולימודי הכשרה מקצועית ובשנת 1938 הצטרף לעסק המשפחתי. 

בתקופת מלחמת העולם השנייה, בשנת 1942, בעת שהחל החיסול הסופי של יהדות הולנד, נמלטו בנו גיטר, אחיו שמעון ויעקב והאם ג'ני, מהולנד דרך בלגיה, צרפת וספרד, והצליחו להגיע לארגנטינה אל אב המשפחה, נתן גיטר, שנתקע שם בראשית 1940 בנסיעת עסקים. בארגנטינה הצטרף לעסקי התעשייה והמסחר המשפחתיים. בשנת 1954 עלתה משפחת גיטר לישראל והייתה מעורבת בהשקעות בתחומים שונים בהם תיירות ומסחר.

בשנת 1959 ייסד את הבנק לפיתוח ולמשכנתאות בשותפות עם בנק דיסקונט. גיטר שימש כיו"ר חבר המנהלים של חברת דלק ושל מפעלי נייר אמריקאיים בחדרה וסגן יו"ר בנק לפתוח התעשייה בישראל.

גיטר היה המייסד של קונצרן כלל ושימש כנשיאו הראשון. גיטר הוביל את כלל להיות חברה ההשקעות הגדולה ביותר בארץ בתחומי התעשייה, היצוא, המסחר והנדל"ן. גיטר כיהן כיו"ר הוועד המנהל ולאחר מכן כיו"ר מועצת המנהלים של החברה. גיטר שימש כיועץ אישי של שרי האוצר פנחס ספיר, שמחה ארליך ויגאל הורוביץ.

בשנת 1986 ייסד גיטר יחד עם אהרון דוברת את חברת ישא"ל - חברת השקעות ישראל-אמריקה הלטינית. החברה רכשה נדל"ן וקרקעות, בין השאר קרקעות במתחם הקאנטרי קלאב ליד מחלף גלילות.

גיטר פעל גם בתחומי הפילנתרופיה, במיוחד בנושא ההשכלה הגבוהה. הוא היה חבר בחבר הנאמנים של האוניברסיטה העברית, הטכניון ומכון ויצמן. בשנת 1979 נבחר ליו"ר הוועד המנהל של אוניברסיטת תל אביב ובשנת 1990 נבחר ליו"ר חבר הנאמנים הבינלאומי של האוניברסיטה וכיהן בתפקיד זה עד למותו. הוא הקים את "קרן נתן בן שמשון" (הקרויה על שם אביו) אשר מעניקה מלגות למחקר לסטודנטים ולבניית מבנים רבים בתחומי החינוך, התרבות, הרפואה והרווחה. בשנת 2000 הוענק לו תואר ד"ר לשם כבוד מאוניברסיטת תל אביב.

בתו, אריאלה גיטר, נפטרה בשנת 1972, כשהיא בת ארבע עשרה. הוא הנציח את זכרה על ידי העמדת תרומה גדולה להקמת בית אריאלה, הספרייה הציבורית הגדולה של תל אביב.

בשנת 1997 יצא בהוצאת שוקן ספרו האוטוביוגרפי "סיפור חיים (אוטוביוגרפיה)" (בשיתוף עם הסופרת יהודית רותם).

גיטר התגורר בצפון תל אביב. אחיו, שמעון גיטר, היה פרופסור לרפואה ומהמייסדים של הפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב. השאיר אחריו שתי בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

* "הבשר היקר של גיטר", פרק בספר "המיוחסים: אצולת-ההון של ישראל", מאת: שלמה פרנקל ושמשון ביכלר, הוצאת כדים, 1984, עמ' 45-39
* דן עמיר (אסף וערך), שנות דור ודור - היסטוריה משפחתית של לאה (לבית נויבואר) וזיגי (שמעון) גיטר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007261740405171
* BnF: cb162022789 (data)
* GND: 1038105013
* ISNI: 0000 0001 1466 0120
* LCCN: no98075005
* VIAF: 2085217
* WorldCat: lccn-no98075005

 |
**Israel-1** הוא מחשב-על ליישומי בינה מלאכותית שנבנה בישראל על ידי חברת Nvidia.

היסטוריה
--------

במאי 2023 הכריזה חברת Nvidia, שלה מרכז פיתוח גדול בישראל, כי תקים בישראל מחשב-על בתחום הבינה המלאכותית. המחשב צפוי לשמש תחילה את אנבידיה לצורכי מחקר ופיתוח ולשיתופי פעולה עם התעשייה, ובהמשך יהיה זמין כחלק משירות מחשוב-העל בענן של אנבידיה, NVIDIA DGX Cloud, כך שארגונים וגופים נוספים יוכלו להשתמש בו.

השלב הראשון של המחשב החל לפעול בנובמבר 2023, והשלמת בנייתו צפויה ב-2024.

מאפיינים
--------

בשלב הראשון המחשב כולל 128 מערכות Dell PowerEdge XE9680 (מקו השרתים PowerEdge (אנ') של חברת דל), שבהן 1,024 מעבדים גרפיים מדגם NVIDIA HGX H100 80GB, יותר מ-40 מתגי אתרנט מדגם Spectrum-4 של Nvidia ו-1,280 שבבים מסוג NVIDIA BlueField-3 ו-SuperNIC שפותחו במרכז הפיתוח של אנבידיה בישראל. הרכב זה מספק ביצועים של 4 אקסה-פלופס (‎4×1018‎) ליישומי בינה מלאכותית ו-65 פטה-פלופס (‎65×1015‎) ליישומים מדעיים.

בשלב השני והסופי המחשב יכיל בדיוק כמות כפולה ממה שהוא מכיל בשלב הראשון: 256 מערכות Dell PowerEdge XE9680, עם יותר מ-34 מיליון ליבות CUDA ומיליון ליבות Tensor מהדור הרביעי. 256 מערכות XE9680 יכילו בסך הכל 2,560 שבבי NVIDIA BlueField-3 DPU ו-SuperNIC, ולמעלה מ-80 מתגי אתרנט מדגם Spectrum-4. הרכב זה יספק ביצועים של 8 אקסה-פלופס (‎8×1018‎) ליישומי בינה מלאכותית ו-130 פטה-פלופס (‎130×1015‎) ליישומים מדעיים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  NVIDIA DGX Cloud, באתר אנבידיה
2. ↑  יוחאי שויגר, בין עשרת המחשבים החזקים בעולם: אנבידיה מקימה בישראל מחשב-על ל-AI, באתר ישראל היום, 29 במאי 2023
3. 1 2 3  אושרי אלקסלסי, ‏מחשב העל של NVIDIA בישראל החל לפעול, באתר Geektime‏, 21 בנובמבר 2023
שימורי רסק עגבנית
**רסק עגבניות** או **רכז עגבניות** הוא מאכל המיוצר מעגבניות מבושלות, שמשמש כמרכיב במתכונים שונים. הרסק הוא מעין משחה סמיכה בצבע אדום כהה, המיוצר בשתי רמות של ריכוזים, 22°BX ו- 28°BX.  

**BX** הוא קיצור המילה **בריקס**, שמשמעה אחוז החומר היבש (מוצקי העגבנייה) בנוזל.

ישנם המוסיפים סוכר למוצר. בישראל, החל משנת 2017 בערך, בעקבות תקן חדש שמחייב את היצרנים שמוסיפים סוכר לרסק עגבניות לכנותו "רסק עגבניות בתוספת סוכר", רוב החברות מכנות את המוצר "**רוטב עגבניות מרוכז מאוד**", כדי לא להיות כפופים לתקן החדש, וכך הן מתחמקות מציון בולט שהן מוסיפות סוכר למוצר.

שימושים
-------

השימוש הנפוץ ביותר ברסק עגבניות הוא כבסיס לרטבי עגבניות בכלל, ובפרט לרטבים העוברים בישול (ברטבים שאינם עוברים בישול השימוש הנפוץ הוא בעגבניות טריות). שימוש נפוץ נוסף הוא כתיבול עיקרי במרקים.

תהליך הייצור
------------

### הייצור המסורתי

בעבר יוצר רסק העגבניות בשיטה המסורתית כפי שהייתה נהוגה בסיציליה בדרום איטליה ובמלטה. בשיטה זאת, שהתבצעה בחודש אוגוסט החם, שוטח מיץ עגבניות מרוכז על גבי לוחות עץ שהיו פרוסים תחת קרני השמש. הלוחות נשארו בחוץ עד להשגת הסמיכות הרצויה (סמיכה יותר מהרסק התעשייתי המצוי בשוק כיום). את המוצר הסופי, שהיה כמעין בצק, גירדו מעל הלוחות ואחסנו בצורת כדורים.

### הייצור המודרני

כיום מתבצע הליך ייצורו של רסק העגבניות במפעלים גדולים, המשתמשים בשיטות ובציוד מודרני. הליך הייצור מתחיל בבחירת שטח גידול מתאים, בעל תנאים המביאים לחניטה טובה ואחידה: תנאי אקלים לא קיצוניים, שאין בו לא ימי קרה או ימי שרב. על הקרקע להיות מחוטאת, ברמת חומציות מתאימה, ומרוחקת משטחי גידול אשר אין עליהם פיקוח הדברתי רציף.

מרכיב חשוב באיכותו של הרכז הוא בחירת זן עגבנייה מתאים, הניכר באיכות גידולו כבר בשטח. על שיח העגבנייה להיות מזן בעל צימוח רב כך שהעלווה תכסה את הפרי ותגן עליו, וללא רגישות למחלות צמחים. על הפירות להבשיל בצורה אחידה ובתוך פרק זמן קצר, על צורתם להיות מוארכת, צבעם אדום כהה ועליהם להיות מוצקים.

אופן הגידול, ההשקיה הדישון והשיטות האגרוטכניות הננקטות כגון השימוש בחיפויים וכיסויים של יריעות פוליאתילן, שימוש בחומרים משפרי חניטה ובחומרים משפרי הבשלה, משפיעים על טיב היבול ועל איכות הרכז.

השלב הבא הוא הקטיף ושינוע היבול למפעל. כאשר אחוז העגבניות הבשלות מתקרב ל-90% מתבצע הקטיף במהירות בעזרת קומביין. העגבניות מוכנסות למכלים המועמסים על משאיות. קצב העבודה מתחילת הקטיף ועד כניסת העגבניות לתנאי קירור במפעל, חשוב למניעת תסיסת היבול ולאיכות המוצר הסופי.

עם הגעת היבול וקליטתו במפעל, מתבצע מיון, שבו נבחרות העגבניות המתאימות לתהליך. עגבניות שאינן בשלות דיין, אינן בצבע המתאים, חלולות ובעלות עורקים פנימיים – מורחקות. לאחר תהליך של שטיפה וניקוי, מועברות העגבניות למכונה המרסקת אותן לרסק דק, המחומם לטמפרטורה גבוהה. בעודו חם עובר הרסק תהליך של סינון, שבו מופרדים ממנו הזרעים והקליפות. בשלב זה מועבר המיץ המסונן לתהליך של ריכוז בוואקום, המתבצע בעזרת משאבות וצנטריפוגות; בתהליך זה מאודים המים מהמיץ, ומתקבל רכז ברמת הבריקס הרצויה. כדי למנוע תסיסה ולהאריך את חיי המדף שלו, נארז הרכז בעודו חם בחביות, בגביעי פלסטיק ובקופסאות שימורים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רסק עגבניות** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  קריסטל, מירב (2018-12-27). "בגלל הסוכר: ההיעלמות המסתורית של רסק העגבניות". *Ynet*. נבדק ב-2024-01-10.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4294252-4

 |
**תומאס סידני קופר** (באנגלית: **Thomas Sidney Cooper**;‏ 26 בספטמבר 1803 – 7 בפברואר 1902) היה צייר נוף אנגלי, שידוע בזכות ציורי הבקר וחיות המשק.

ביוגרפיה
--------

תומאס סידני קופר נולד ברחוב סנט פיטר בקנטרברי, קנט, וכילד קטן החל להראות נטיות אמנותיות חזקות, אך נסיבות משפחתו לא אפשרו לו לקבל הכשרה שיטתית. כשהיה בן שתים עשרה, הוא עבד בחנות של צייר. בהמשך השיג עבודה כצייר ועבד בשני העיסוקים האלה במשך שמונה שנים. הוא עדיין רצה להפוך לאמן, והקדיש את כל זמנו הפנוי לציור בטבע. בגיל עשרים נסע ללונדון, שהה זמן מה במוזיאון הבריטי והתקבל כסטודנט באקדמיה המלכותית.

לאחר מכן הוא חזר לקנטרברי, שם הצליח להתפרנס מהציורים ומכירת רישומים. בשנת 1827 התיישב בבריסל והתחתן. בגלל המהפכה הבלגית הוא חזר ללונדון, והציג את תמונתו הראשונה באקדמיה המלכותית (1833), והחל קריירה ממושכת כמציג באקדמיה.

כאשר הוכרזה התחרות על הקישוט לבתי הפרלמנט החדשים, שתתקיים בהיכל וסטמינסטר בשנת 1847, הגיש קופר ציור על אירוע מרכזי בקרב ווטרלו בו הדפו רגליים בריטיים את הפרשים והחיילים הצרפתיים, ב-18 ביוני 1815. כדי להשלים את התמונה, האמן השתמש בדגם של שדה הקרב, ובתערוכה בלונדון, בעוד חבר בבריסל שלח לו שריונות שחבשו גדודי הפרשים השונים, וחיילי המשמר שימשו לו כדוגמנים לציור.

תומאס סידני קופר, בקר במרעה, 1881
תומאס קופר קשור בעיקר לתמונות של עדרי בקר או כבשים. קופר שיתף פעולה בין 1847–1870 עם פרידריק ריצ'רד לי בכמה ציורים, בהם צייר לי את הנופים וקופר הוסיף את בעלי חיים להשלמת הסצנה. קופר נבחר כחבר באקדמיה המלכותית בשנת 1845 וחבר מלא ב־22 ביוני 1867. הוא היה החבר הוותיק ביותר באקדמיה המלכותית לאמנויות בעת הכתרתו של המלך אדוארד השביעי בשנת 1901. קופר התקבל על ידי המלך שהעניק לו אות מסדר הוויקטוריאני המלכותי.

הוא היה נדבן גדול בקנטרברי, והשתמש בחלק מעושרו כדי לחלק אוכל ופחם לעניים בחג המולד. הפעולה הבולטת ביותר שלו נעשתה בשנת 1882 כאשר פיתח את שיעורי האמנות בית ספר לאמנות בקנטרברי, שהיה בביתו ובסטודיו שלו ברחוב סנט פיטר. בית הספר לאמנות של קופר, מכונה בהווה האוניברסיטה לאמנויות יצירה. הבין התלמידים הידועים של קופר הייתה מרי טורטל, יוצרת ומאיירת ספרי לילדים.

הוא כתב את זיכרונותיו בספר "חיי" בשנת 1890.

האוסף הציבורי הגדול ביותר של ציורי קופר נמצא בבעלות מועצת העיר קנטרברי. דוגמאות מעבודותיו מוחזקות גם על ידי גלריית טייט, לונדון, ומוזיאון ויקטוריה ואלברט, לונדון, ואוספים ציבוריים אחרים, בעיקר בבריטניה.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תומאס סידני קופר** בוויקישיתוף
* תומאס סידני קופר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Cooper, Thomas Sidney". Encyclopædia Britannica. 7 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 81-82.
2. ↑  The Battle of Waterloo, 16–19 June 1815, the Defeat of Kellerman's Cuirassiers | Art UK, artuk.org (באנגלית)
3. ↑  Art and artists | Royal Academy of Arts, www.royalacademy.org.uk
4. ↑  "No. 27346"
5. ↑  cooperalms - Canterbury History, www.canterbury-archaeology.org.uk

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* AGSA: 2728
* BNE: XX5139017
* BnF: cb122975868 (data)
* FNZA: 3345
* GND: 174304676
* ISNI: 0000 0000 6708 9856
* LCCN: n88658021
* NTA: 070402779
* RKD: 18168
* SNAC: w6fr0stq
* SUDOC: 070177783
* TePapa: 496
* ULAN: 500024232
* VIAF: 77899834
* WorldCat: lccn-n88658021

 |
**סטלאריום** (**Stellarium**) היא תוכנת אסטרונומיה חופשית המדמה את שמי הלילה וגרמי השמים בדיוק ויזואלי גבוה. התוכנה אשר מופצת תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו היא תוכנה חינמית המומלצת בשל איכותה ופשטות הפעלתה על ידי גופי חינוך רבים ככלי עזר להכרת השמים ולהוראת אסטרונומיה. סטלאריום זמינה בגרסאות למערכות ההפעלה חלונות, OS-X ולינוקס.

התוכנה מסוגלת לבצע סימולציה מציאותית למדי של הירח, כוכבי הלכת, ערפיליות, שביל החלב וקרוב ל־600,000 כוכבים בהתאם למיקום של הצופה (התוכנה מאפשרת להזין את הקואורדינטות) והזמן בהווה או לאורך ההיסטוריה, תוך כדי מתן מידע מפורט על אלפי גופים שמימיים. כמו כן, התוכנה מסוגלת לבצע סימולציות של תופעות אסטרונומיות כמו מטאורים או ליקויי ירח ושמש.

ב־2004 התוכנה הופצה לראשונה לקהל הרחב על ידי המתכנת הצרפתי פאביאן שרו (Fabien Chéreau), לאחר תהליך פיתוח שנמשך שלוש שנים. הפיתוח מתקדם כפרויקט קוד פתוח ומתכנתים, אמנים וחובבי אסטרונומיה רבים שותפים מאז ועד עתה בשכלול התוכנה, עיצובה הגרפי הייחודי והתאמתה לשפות רבות, כולל עברית.

יכולות התוכנה
-------------

כאמור, היכולת המרכזית של התוכנה היא להציג מראה ריאליסטי של שמי הלילה. לשם כך התוכנה מסתמכת על מסד נתונים מפרויקט היפרכוס ומקורות נוספים, הכולל 600,000 כוכבים. ניתן להוסיף או להוריד מההדמיה פרטים רבים: שמות כוכבים וקבוצות כוכבים, כוכבי לכת, גרמי שמים עמוקים – ערפליות, צבירים וגלאקסיות ופרטים רבים נוספים. ניתן לבצע תקריב ממראה כולל של כל כיפת השמים ועד הגדלה פי מאות מונים השקולה למראה בטלסקופ. כמו כן, ניתן להאיץ את קצב מעבר הזמן בסימולציה וגם להפוך את כיוונו.

לסטלאריום שני מצבים המיועדים להקרנה בפלנטריום, ויכולת לשלוט (על ידי תוכנת תוסף) בטלסקופים רובוטיים.

סטלאריום בעברית
---------------

החל מגרסה 0.91 תומכת סטלאריום בממשק עברי, בתחילה התמיכה הייתה בעייתית, וכללה מקרים רבים של היפוך סדר האותיות (במקום "שלום" מופיע "םולש"). בהמשך תוקנו רוב הבעיות, אך חלקן קיימות עדיין, כמו היפוך האותיות ברוחות השמיים. בשל בעיות אלו הומלץ למשתמש מן השורה להסתפק בגרסה 0.90 הן בשל היותה נטולת ממשק עברי הדורש טיפול מומחה והן בשל דרישות החומרה המאמירות של גרסאות התוכנה האחרונות.

צילומי מסך
----------

* הדמיית ציורי קבוצות הכוכבים, גרסה 0.6.2הדמיית ציורי קבוצות הכוכבים, גרסה 0.6.2
* סטלאריום בגרסת הג'אווה, גרסה 0.8.2סטלאריום בגרסת הג'אווה, גרסה 0.8.2
* גרסה 0.8.0, ממשק בשפה הגרמניתגרסה 0.8.0, ממשק בשפה הגרמנית
* גרסה 0.9.0, ממשק בשפה היווניתגרסה 0.9.0, ממשק בשפה היוונית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטלאריום** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סטלאריום (באנגלית)
* אתר הבית של סטלאריום (הורדת גרסה 0.13.3 לחצו כאן)
* סרטון הדרכה בעברית על תוכנת סטלאריום
* סטלאריום, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------
**סטרפסילס** (אנגלית: Strepsils) הוא שם המותג של סדרת תרופות ללא מרשם בצורת לכסניות מציצה לטיפול בכאבי גרון המיוצרת בנוטינגהאם, אנגליה, על ידי תאגיד רקיט בנקיזר הבריטי. היא שייכת לקו המוצרים של בוטס (boots health-care international) שרקיט בנקיסר רכשה ב-2006.

תיאור
-----

סטרפסילס מיוצרת מאז 1958, ומכילה שני רכיבים פעילים: אמילמטקרסול ו2–4 דיכלורובנזיל אלכוהול. לחומרים אלו פעילות חיטוי קלה.

הכמות המומלצת היא סוכרייה אחת כל שעתיים או שלוש שעות למבוגר.

לסטרפסילס ויטמין סי 100 מתווסף גם ויטמין C. כל סוכרייה מכילה 1.2 מ"ג של דיכלורובנזיל, 0.6 מ"ג של אמילמטקרסול ו-100 מ"ג של ויטמין C.

השם סטרפסילס מגיע מהמילים הלטיניות strepitus שפירושה 'רעש' או 'המולה' ו-sine שמשמעותה 'ללא'.

שיווק בישראל
------------

שיווק "סטרפסילס" בישראל החל בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20, ותוך זמן קצר תפסה התרופה את המקום השלישי ברשימת התרופות ללא מרשם הנמכרות ביותר בישראל. היא שווקה על ידי חברת "אביק" שמוזגה אחר כך לתוך חברת טבע תעשיות פרמצבטיות, וזו העבירה בסוף 1992 את הפצת מוצרי אביק לחברת ההפצה שלה, ס.ל.א. (סלומון לוין ואלשטיין).

במאי 2005 נכללה "סטרפסילס" ברשימה של תרופות ללא מרשם שאושרה מכירתם לראשונה בישראל, בלא ייעוץ רוקחי, מחוץ לבתי המרקחת במרכולים, קיוסקים, תחנות דלק, ומקומות נוספים.

ב-2006 החל תאגיד רקיט בנקיזר לשווק אותה ישירות בישראל, על ידי חברת הבת "רקיט ישראל". התאגיד השקיע 2 מיליון דולר בפרסום התרופה באותה שנה בישראל ו-2.5 מיליון דולר ב-2007.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטרפסילס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סטרפסילס
* סטרפסילס, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. 1 2  איילה צורף, מתחרה חדשה בשוק התרופות ללא מרשם - רקיט בנקיזר תשווק את סטרפסילס ונורופן בישראל במקום טבע, באתר TheMarker‏, 23 במאי 2006
2. ↑  אתי אפללו, הכינו גופכם וכיסכם לחורף: האם כדאי לעמוד בתור לרוקח כדי לקנות תרופה ללא מרשם?, באתר TheMarker‏, 13 בדצמבר 2006
3. ↑  מהפך בשוק התכשירים ללא מרשם רופא, חדשות, 30 באוקטובר 1989
4. ↑  10 הגדולים ב־OTC, חדשות, 30 באוקטובר 1989
5. ↑  אסנת כותן, ‏הזכיון להפצת תרופות H.M.R עבר מכמיפארם לפארם-אפ, באתר גלובס, 23 בפברואר 1999
6. ↑  סיון קלינגבייל, למרות הרפורמה - רק תרופות מעטות יימכרו ללא מרשם, באתר TheMarker‏, 5 באפריל 2005
7. ↑  ענת ביין-לובוביץ', ‏תקציבי הפרסום של נורופן וסטרפסילס עוברים ליורו ת"א, באתר גלובס, 25 בינואר 2007

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**פרס טיילר** (באנגלית: **Tyler Prize**) הוא פרס בין-לאומי, להכרה בתרומה משמעותית לידע המדעי ולפעילות ציבורית למען איכות הסביבה. הפרס מוענק מדי שנה מאז 1973.

היסטוריה
--------

פרס טיילר הוא יוזמה של ג'והן ואליס טיילר. לאחר ועידת האו"ם הראשונה שעסקה בבעיות הסביבה ב-1972 החליט הזוג טיילור, זוג פילנתרופים ואוהבי טבע, לעודד מחקר בתחום ובסיועו של רונלד רייגן שהיה אז מושל קליפורניה יסדו את הפרס ב-1973. המטרה הייתה לייסד פרס בינלאומי שיכיר בתרומתם של אלו שפועלים למען הסביבה ולעורר באחרים השראה ומודעות לחשיבות הנושא. בני הזוג דאגו למקורות שימשיכו לממן את הפרס גם לאחר מותם.

אודות הפרס
----------

הפרס מוענק ליחידים ולארגונים שתרמו תרומה משמעותית לאחד מהתחומים הנוגעים לאיכות הסביבה: מדיניות סביבתית, בריאות וסביבה, זיהום אוויר ומים, הפרעות למערכת האקולוגית, פגיעה במגוון הביולוגי ומקורות מזון אנרגיה.

הענקת הפרס מנוהלת על ידי אוניברסיטת דרום קליפורניה.

הפרס מוענק בטקס חגיגי ולזוכים מוענקת מדליה וסכום כספי בגובה 200,000 דולר.

עד שנת 2020 זכו בפרס 78 יחידים ו-4 ארגונים.

בשנת 2003 זכה בפרס פרופ' יואל מרגלית מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב על תרומתו למלחמה ביתושים בזכות גילוי חיידק ה-bti.

ראו גם
------

* מערכת אקולוגית
* איכות הסביבה
* התוכנית הסביבתית של האו"ם

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של פרס טיילר (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד הכהן, פרס אמריקני באיכות הסביבה לפרופ' ישראלי, באתר ynet, 24 בפברואר 2003
**קרן למדא** (באנגלית: **Lambda Foundation**) היא מלכ"ר קנדי רשום שמטרתו להעניק מלגות, פרסים, ומענקים לתמיכה בלימודי להט"ב (לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים) והעלאת מודעות לזכויות הלהט"ב, כדי לקדם שוויון וזכויות אדם.

הקרן מנוהלת על ידי דירקטוריון ארצי, ונשיאת הקרן הנוכחית היא ברברה פרימן.

היסטוריה
--------

פעילות הקרן התחילה מתוך מועדון לא רשמי של בעלי מקצוע להט"בים אשר חיפשו דרכים לקדם אינטרסים עסקיים וחברתיים של חברי הקהילה. ככל שפעילותו של הארגון משכה תשומת לב מצד הרשויות ומצד ארגונים פורמליים אחרים, כך גדלה השפעתה, עד שהחליטו חברי המועדון להפוך למלכ"ר רשמי ולגייס כספים למלגות. הם פעלו מתוך רצון לקדם שוויון וזכויות אדם בקנדה ולשפר את פני המדינה. המלכ"ר התחיל בפעילות משותפת עם חמש אוניברסיטאות ברחבי המדינה, וכיום גדלה וכבר עובדת עם אוניברסיטאות ותיכונים ברחבי כל מחוזות קנדה, ופועלת גם בתחומי המחקר, החינוך, והספרות.

מלגות
-----

תוכנית המלגות של קרן למדא היא הראשונה מסוגה, ומעניקה כל שנה מלגות לסטודנטים בתחום לימודי הלהט"ב. בכל אוניברסיטה בה יש מלגת למדא, ישנה וועדה הבוחנת מועמדים ופרויקטים, ומאשרת אותם על סמך מצוינות המועמד ורלוונטיות הפרויקט לקהילת הלהט"ב. הנטייה המינית של הסטודנט שמבקש את המלגה אינה קריטריון. 

ב-2007 החלה קרן למדא לעבוד יחד עם מנהיגי קהילה מקומיים לייסד מלגה גם לתלמידי תיכון. 

המלגות מוענקות לסטודנטים במגוון רחב של תחומי לימוד, כולל האמנויות, ספרות, מדעי החברה, המדעים, משפטים, בתי ספר מקצועיים, ותיכונים. המלגות מסמנות את החשיבות של לימודי להט"ב הן בתוך הקהילה הלהט"בית והן מחוצה לה.

תחומי סיוע נוספים
-----------------

בשיתוף עם המועצה הלאומית לאמנויות, הקרן מימנה תוכנית Writer-in-Residence בשנות 2007-2008; ב-2008 הקרן שיתפה פעולה עם ארגון Queer Peace International ‏(QPI) להוציא לאור את הספר Breaking Free: Sexual Diversity and Change in Emerging Nations אשר בוחן את הדרכים בהן מיעוטים מבחינת זהות מינית או מגדרית מעצימים את עצמן במדינות מתפתחות, כיצד הם מחנכים את קהילותיהם, ואיזו עבודה משותפת הם עושים עם ארגונים בינלאומיים.

קישורים חיצוניים
----------------

* קרן למדא, ברשת החברתית פייסבוק
* קרן למדא, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל להט"ב** |

* אתר האינטרנט הרשמי של קרן למדא

הערות שוליים
------------

1. ↑  אודות קרן למדא
2. ↑  רשימת זוכי המלגות
3. ↑  Robert Mizzi, ed. Breaking Free: Sexual Diversity and Change in Emerging Nations (Queer Peace International, October 2008) 106 pages, eBook 978-0-9810801-0-9.
**ציפוי** (באנגלית בבישול: Dredging, מילולית: חפירה) היא טכניקת בישול המשמשת לציפוי מזון רטוב או לח במרכיב יבש לפני הבישול. 

מאפיינים

במילים פשוטות ביותר, ציפוי כוללת מעט יותר מאשר משיכת או גלגול המזון הרטוב דרך החומר היבש כדי לספק ציפוי אחיד. הטכניקה נפוצה במיוחד עם מאכלי לחם, כגון דגים מטוגנים או קציצות עוף.

זה תהליך פשוט. "מחפר" פירושו ציפוי קל של מזון במרכיב יבש, כגון קמח, קמח תירס או פירורי לחם. לעתים קרובות, תגרור מזונות לפני הטיגון. הערה: מתכונים רבים דורשים לטבול מזון, ואז לטבול בנוזל או בבלילה (כגון בביצים או בחמאה) ואחריו בציפוי מתובל.

יתרונות של ציפוי
----------------

ישנן מספר סיבות לצפות מזון בדרל זו (מחפר) לפני ההקפצה או הטיגון:

* הקמח ושאר המרכיבים היבשים אוטמים לחות כדי למנוע מהמזון להתקשות.
* הציפוי המונח על המזון משמש כמחסום המונע מהמזון להידבק למחבת בזמן הבישול.
* הציפוי עוזר להשחים את האוכל ולספק משטח פריך.
* הציפוי מאפשר לחלק החיצוני של המזון להיות פריך ולהשחים אותו באופן שווה מבלי שיישרף.
* התיבול בציפוי מוסיף טעם לאוכל.

לקריאה נוספת
------------

* רשימת טכניקות בישול

הערות שוליים
------------
הר הויה בטרומסה
חזיתה המערבית של הכנסייה ליד גשר טרומסה
החזית המזרחית ומבט לעבר גשר טרומסה ומרכז העיר
חלל הכנסייה ומבט לעבר חלון הזכוכית המזרחי שמאחורי המזבח. בין לוחות הבטון שבקירות הכנסייה, נראים הרווחים דרכם חודר אור אל המבנה
**קתדרלת איסהאב** (בנורווגית: **Ishavskatedralen**; מוכרת גם כ-"קתדרלת הים הארקטי" או "הקתדרלה הארקטית") הוא שמה המקובל של כנסייה ידועה, הניצבת ברובע טרומסדאלן (Tromsdalen) בעיר טרומסה (Tromsø) שבצפון נורווגיה, ואשר שמה הרשמי הוא **כנסיית טרומסדאלן** (**Tromsdalen Kirke**).

היסטוריה
--------

התוכניות לבניית הכנסייה החלו בשנת 1957, והצעתו של האדריכל יאן איניה הוביד (Jan Inge Hovig), שעשה שימוש בעיקר בבטון מזוין נבחרה. ב-1960 התוכניות עובדו ושונו, וב-1962 התקבלה החלטה סופית באשר לתוכנית הכנסייה. עבודות ההקמה החלו ב-1964, והכנסייה הוקדשה ביום 19 בספטמבר 1965.

המבנה
-----

קטע מהעוגב. מאחוריו החלון שבחזית המערבית, ובמרכזו נראית אחת מזרועות הצלב
צורתו הכללית של המבנה היא כשל אוהל תלול למדי שגובהו ורוחבו קטנים יותר במרכזו, דבר היוצר דימוי של מעין אוכף. תכנון המבנה הושפע מצורתו של הר הויה בטרומסה (Håja i Tromsø) שמצטיין בשתי פסגות בגבהים משתנים שביניהן אוכף. 11 משטחי בטון מצופה אלומיניום ואמייל מכסים את המבנה מחזיתו הקדמית ועד לאחורית, ולפי אחת הסברות, אלה מייצגים את 11 השליחים שנותרו לאחר בגידתו של יהודה איש קריות. משטחים אלה מגיעים עד לקרקע, וביניהם רווחים שבהם נקבעה זכוכית להחדרת אור אל חלל המבנה. בקצה המזרחי של הכנסייה קבוע חלון זכוכית צבועה ענקי המשתרע על שטח של 140 מ"ר. החלון משנת 1972, מעשה ידיו של האמן הנורווגי ויקטור ספארה (Victor Sparre), מתאר שלוש קרני אור הזורחות מידו של האל האב שבראש היצירה - המרכזית על דמותו של ישו, ושתי האחרות על דמויות גבר ואישה קטנות יותר הניצבות משני צדדיו. החזית הראשית הפונה מערבה עשויה גם היא מזכוכית, ובצידה החיצוני, לפני החלון הקבוע בה, ניצב צלב בטון לבן המתנשא לכל גובהה של החזית, המגיעה לגובה של 35 מטרים. מאחורי הצלב תולים פעמוני הכנסייה.

שטחה של הכנסייה הוא 900 מ"ר ובו 730 מקומות ישיבה. קומת המרתף גדולה מעט יותר ומשתרעת על פני שטח של 1,020 מ"ר. פנים הכנסייה מרוהט בפשטות. קירותיה לבנים, ולמעט ספסלי הישיבה, שולחן הדרשה והמזבח, תלויות בה רק נברשות תאורה. בשנת 2005, לרגל יובל הארבעים לכנסייה, הותקן בה עוגב חדש, ובו שלוש מערכות קלידים ופדלים ו-42 סטופים. בעוגב קבועים 2,940 חלילים - הארוך שבהם הוא באורך 9.6 מטר, ואורכו של הקצר ביותר הוא חצי סנטימטר בלבד.

סימליות
-------

בשל צורתו הייחודית של מבנה הכנסייה, הוא הפך, יחד עם גשר טרומסה הסמוך לו, המקשר בין רובע טרומסלאדן, אל האי שעליו שוכן מרכזה של העיר, לאחד מסמליה המוכרים ביותר של העיר. השימוש בבטון לבן וחלק הוליד את הדמיון לקרחון ואת הדימויים הארקטיים. שילוב הבטון והזכוכית במבנה שניצב סמוך לקו המים, העניק לו את הכינוי "בית האופרה של נורווגיה", בניסיון לבסס דמיון בין הכנסייה לבית האופרה של סידני. כינויים אחרים הם "בית הספינה" שכן המבנה נראה כספינה הפוכה, או האוהל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קתדרלת איסהאב** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של קתדרלת איסהאב
* קתדרלת איסהאב, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספארה תכנן גם את החלונות בכנסיית עמנואל במושבה האמריקאית-גרמנית ביפו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 5066676
* VIAF: 1285149296267080670007
* WorldCat (עם VIAF): 1285149296267080670007

 |
**זיו רוזנבוים** הוא רופא ישראלי, מומחה בנוירוכירורגיה ובמנהל רפואי. מנהל את מערך ניהול סיכונים רפואיים בשירותי בריאות כללית מאז שנת 2022. כיהן בעבר כסגן מנהל בית החולים רבין (בילינסון) בפתח תקווה, כראש אגף טכנולוגיות רפואיות בחטיבת בתי החולים של כללית וכמנהל מרכז רפואי העמק.

ביוגרפיה
--------

רוזנבוים נולד וגדל בפתח תקווה. נשוי לאורית רוזנבוים ואב לשניים.

### שירות צבאי

בשנת 1983 התגייס לחיל המודיעין, ליחידה 8200. לאחר סיום קורס חמ"ן תלפיות, עבר להיות חלק מצוות מחקר ופיתוח באותה היחידה. את שירות הקבע סיים בתור ראש מדור ביחידה 8200 (בין השנים 1986–1988). בשנת 1996, כשסיים את לימודי הרפואה, גויס למילואים בדרגת רב-סרן בתור רופא מוטס ביחידה 669.

### השכלה

בשנת 1988, עם סיום שירותו הצבאי, למד לדוקטורט לרפואה (MD) באוניברסיטת תל אביב, ומיד לאחר מכן החל התמחות בנוירוכירורגיה במרכז הרפואי רבין. ב-2003 החל בהתמחות נוספת, במנהל רפואי. בין השנים 2004–2007 השלים תואר שני MHA ניהול מערכות בריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, שם סיים את הלימודים בהצטיינות יתרה.

### ניסיון תעסוקתי

רוזנבוים כיהן בתור סגן מנהל המרכז הרפואי רבין, שם עבד בשיתוף פעולה אסטרטגי יחד עם חברת GE Healthcare. בשנת 2007, הקים ועמד בראש אגף הטכנולוגיות הרפואיות של חטיבת בתי החולים, בשירותי בריאות כללית. במסגרת התפקיד, בין היתר, תכנן, הטמיע וניהל את מערכת ה- PACS הארגונית. באותה תקופה כיהן גם כדירקטור של חברת כללית הנדסה רפואית בע"מ.

עם מילוי תפקידים אלה, בשנת 2002 עד שנת 2019, עבד בתור נוירוכירורג במרכז רפואי רבין.

בספטמבר 2019 מונה למנהל מרכז רפואי העמק. בפברואר 2022 ביקשה שירותי בריאות כללית להעבירו לתפקיד אחר בארגון, אולם הדחתו נעצרה בהתערבות בית הדין לעבודה בנצרת, כשלבסוף במרץ 2023 הגיעו להסכם פשרה שבמסגרתו הועבר לתפקיד ראש מערך ניהול סיכונים רפואיים, והקופה התחייבה ליישם "תוכנית לפיתוח העמק".

פרסים
-----

* פרס מנכ"ל משרד הבריאות ללוגיסטיקה בפרויקט ה-PACS הארגוני, בשנת 2011
* פרס IT Award בפרויקט ה- PACS הארגוני, בשנת 2011

הערות שוליים
------------

1. ↑  רן רזניק, מנהל ביה"ח העמק: "פוטרתי כי לא 'חיסלתי' את ועד הרופאים", באתר ישראל היום, 8 בפברואר 2022
2. ↑  אתר למנויים בלבד רוני לינדר, הסכסוך האישי בין מנהל בית החולים העמק לכללית הסתיים במינויו לתפקיד בכיר אחר, באתר TheMarker‏, 23 במרץ 2022