recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
עדה טל, 1962עדה טל, 1962
**עדה טל** (26 באוקטובר 1921 - 1 במאי 2010) הייתה שחקנית תיאטרון ישראלית.

קורות חיים
----------

טל נולדה בעיר האוקריאינת מיקולאייב ועלתה לארץ ישראל בשנת 1925. טל בוגרת בית הספר היסודי "בלפור" בתל אביב. טל הייתה חניכת תנועת הנוער המחנות העולים, אך בשל מחלה לא יצאה להגשמה חקלאית לאחר סיום לימודיה בתיכון. בגיל 19, בשנת 1940, התגלתה על ידי איש "הבימה" צבי פרידלנד, התקבלה ל"הבימה" ובהדרכתו הפכה לשחקנית מן השורה. היא השתלמה בלימודי המשחק אצל רוברט דונט בבריטניה ובארצות הברית אצל לי שטרסברג.

בזמן מלחמת העצמאות הייתה חברה בצוות הווי ובידור ביחד עם השחקן אברהם ניניו, והופיעה בשירה ובמשחק מול חיילים באזורי הקרבות ובאזורי הספר.

קומתה הנמוכה וגיזרתה הנערית הביאו לכך ששיחקה במיוחד תפקידי נערות בתחילת הקריירה שלה, ואף מאוחר יותר. בהיותה באמצע שנות השלושים לחייה, שיחקה את אנה פרנק בת ה-13 במחזה "יומנה של אנה פרנק", כאשר זה הועלה בתיאטרון הבימה לראשונה בשנת 1957. זהו אחד מתפקידיה הזכורים ביותר.

טל הופיעה במשך 25 שנה יחד עם השחקן שמואל סגל כצמד קומי במחזות ובתסכיתים.

את עיקר תפקידיה עשתה במסגרת תיאטרון "הבימה", במשך כחמישים שנה הן לפני צאתה לגמלאות והן לאחר מכן, כאשר הייתה חלק מדור השחקנים שחוו את מלחמת העצמאות, ושיחקה בהצגות כ"בערבות הנגב". עם זאת שיחקה גם בתיאטרון הקאמרי בהצגה "בית ברנרדה אלבה".
בשנת 1981 יצאה לגמלאות, אבל המשיכה לשחק.

שיחקה בסרטו של חורחה גורביץ' (1997) "המקלחת" העוסק בהתמודדות עם ההזדקנות.

משחקה זיכה אותה בפרסים רבים כגון: פרס גנסין על משחקה ב"אנה פרנק" ב-1957, פרס אקו"ם (פרס אשמן) על איכות משחקה ב-1982 ופרס רוזנבלום מטעם עיריית תל אביב על משחק לאורך 50 שנה ב"הבימה" ב-1996. בשנת 1998 זכתה בתואר "יקירת תל אביב". בנוסף, השתתפה בתפקיד אורח בתוכנית הילדים "פרפר נחמד".

בשנת 1996 הפסיקה להופיע בעקבות מחלת פרקינסון.

עדה טל נפטרה ב-1 במאי 2010 בגיל 88, ונקברה בבית העלמין מורשה ברמת השרון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עדה טל** בוויקישיתוף

* עדה טל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* עדה טל, דף שער בספרייה הלאומית
* עדה טל, בארכיון הבימה
* תקוה ויינשטוק, מטר וחצי של שובבות, מעריב, 24 באוקטובר 1958
* מתן אברמוביץ', עכבר העיר, השחקנית עדה טל הלכה אמש לעולמה, באתר הארץ, 2 במאי 2010
* מרב יודילוביץ', השחקנית עדה טל הלכה לעולמה, באתר ynet, 2 במאי 2010
* צבי גורן, השחקנית עדה טל הלכה לעולמה, באתר הבמה, 3 במאי 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  בית ספר בלפור - היסטוריה (עדה טל מבוגרי בית הספר)
2. 1 2 3  מיכל פלטי, מתה שחקנית הבימה בעבר עדה טל, באתר הארץ, 3 במאי 2010
3. ↑  יומנה של אנה פרנק, באתר הארץ, 27 באוקטובר 2001  
טלי ליפקין-שחק, אנה, תכירי את אנה, באתר nrg‏, 26 באוקטובר 2001

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007435825305171
* VIAF: 56148874752649622779
* WorldCat: viaf-56148874752649622779

 |
**קורפוס הפאנצר אס אס השני** (בגרמנית: **II. SS-Panzerkorps**) היה קורפוס משורין של הוואפן אס אס שלחם במלחמת העולם השנייה.

היסטוריה
--------

הקורפוס הוקם בהולנד הכבושה בידי הגרמנים ביולי 1942. בפברואר 1943 סופח לקבוצת ארמיות דרום ולחם בקרב חרקוב השלישי. בראשית יולי הוא השתתף במתקפה הגרמנית על האגף הדרומי של מבלט קורסק, במסגרת קרב קורסק. לאחר הקרב, לאור הדחתו של מוסוליני מהשלטון באיטליה ופלישת בעלות הברית לסיציליה הועבר הקורפוס לאיטליה כדי להתכונן לאפשרות של פלישה של בעלות הברית למדינה. ב-8 באוגוסט הגיע הקורפוס לנהר הפו וקיבל הוראה לפרק את היחידות האיטלקיות באזור מנשקן. ההוראה התבצעה כמעט ללא התנגדות. ה-OKW היה מודאג מדיווחים על כך שהארמייה האיטלקית ה-14 מתארגנת בפיימונטה ליד הגבול הצרפתי, בכוונה לעבור לצד בעלות הברית. כוח של דיוויזיית האס אס לייבשטנדרטה בראשות יואכים פייפר נשלח לפרק את הארמייה מנשקה. בעקבות סירובם של האיטלקים להתפרק מנשקם, אילץ אותם פייפר להיכנע ולמסור את נשקם לאחר קרב קצר.

בספטמבר 1943 נשלח הקורפוס לאזור הבלקן, ולחם שם נגד פרטיזנים קרואטים וסלובנים. אולם המצב בחזית המזרחית הלך והחמיר וכתוצאה מכך הוחלט להחזיר לשם את דיוויזיית האס אס לייבשטנדרטה. באמצע נובמבר 1943 היא הגיעה לז'יטומיר והשתתפה בהתקפת נגד מוצלחת של קבוצת ארמיות דרום באזור זה. הקורפוס הועבר לצרפת והשתתף בניסיון עצירת הפלישה לנורמנדי. הוא מצא עצמו בקרב כבד נגד קבוצת הארמיות ה-21 של הצבא הבריטי שכונה הקרב על קן. וכן לקח חלק בקרב פאלז.

לאחר מכן נסוג הקורפוס מצרפת ועצר למנוחה בהולנד. בספטמבר השיקו בעלות הברית את מבצע מרקט גארדן לכיבוש הולנד, המבצע הסתיים בניצחון גרמני. במהלך המבצע הקורפוס לחם באזור ניימכן נגד הדיוויזיה המוטסת הראשונה (בריטניה) והדיוויזיה המוטסת ה-82 של צבא ארצות הברית. לאחר שעבר שיקום במהלך החודשים אוקטובר ונובמבר, נכלל הקורפוס במסגרת כוח העתודה שהיה אמור לתקוף במסגרת הקרב על הבליטה. הקורפוס לקח חלק פעיל במסגרת קרב סן וית בדצמבר 1944. לאחר שהתקיפה בצפון נתקעה, הקורפוס הועבר דרומה במטרה לקחת חלק בהתקפה על בסטון. לאחר כישלון המתקפה, הקורפוס חזר למגננה.

בפברואר 1945, הועבר הקורפוס להונגריה במטרה להשתתף במתקפת אגם בלטון שנועדה לשחרר את בודפשט ושדות הנפט ההונגריים. ההתקפה הושקה ב-6 במרץ 1945, בתנאים נוראיים נגד התנגדות סובייטית עזה, הקורפוס הצליח להתקדם רק כמה קילומטרים. לאחר כישלון המתקפה, הקורפוס היה מעורב בקרבות הגנה שונים לצד יחידות פאנצר אס אס נוספות וביצע נסיגה לכיוון וינה. לאחר שהסובייטים כבשו את העיר, הקורפוס התפרק, ואנשיו החלו נמלטים בהמוניהם מאימת הסובייטים בניסיון להיכנע לאמריקנים.

מפקדים
------

* אוברגרופנפיהרר פאול האוסר (1 ביוני 1942 - 28 ביוני 1944)
* אוברגרופנפיהרר וילהלם ביטריך (28 ביוני 1944 - 9 במאי 1945)

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר המוקדש לקורפוס (באנגלית)
* II. SS-Panzerkorps, באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
* II. SS-Panzerkorps, באתר Axis History (באנגלית)
* II.SS-Panzer-Korps באתר Feldgrau.com (באנגלית)
**יוסף (יוסי) בן-דוד** (נולד ב-19 בדצמבר 1969) הוא ראש עיריית טבריה לשעבר.

ביוגרפיה
--------

בן-דוד נולד וגדל בטבריה. בצבא שירת בחיל השריון בתפקיד מפקד טנק בחטיבה 7. הוא בעל תואר ראשון בסוציולוגיה ובמדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה ותואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת חיפה. בשנים 1994–1997 שימש כיושב ראש אגודת הסטודנטים באוניברסיטת חיפה.

הוא נמנה עם חבר הנאמנים ועל חברי הסנאט של אוניברסיטת חיפה ומשמש דירקטור בחברת איסתא ליינס.

בשנת 1998 נבחר לעמוד בראש רשימת הדרך השלישית למועצת העיר טבריה. הרשימה זכתה למנדט אחד ובן דוד נבחר לכהן במועצת העיר ושימש במהלך הקדנציה כסגן ראש העיר, מנהל אגף הקהילה, הרווחה והשירותים החברתיים, תחת ראש העיר בנימין קריתי. בהמשך הצטרף למפלגת הליכוד ונבחר לעמוד בראש רשימת הליכוד למועצה בבחירות 2003 ולמועמד הליכוד לראשות העיר. בן דוד זכה ל-35.41% מקולות הבוחרים והפסיד לזוהר עובד. במהלך קדנציה זו שימש כיו"ר האופוזיציה ויו"ר ועדת הביקורת. בבחירות 2008 התמודד שוב מול עובד וזכה ל-34.42% מקולות הבוחרים, אל מול 46.40% לעובד. רשימת הליכוד בראשותו לא עברה את אחוז החסימה.

בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו ב-22 באוקטובר 2013 זכה בן-דוד ברוב של 57% מהקולות. סיעתו, סיעת "לב", סיעה עצמאית בשיתוף עם מפלגת העבודה וישראל ביתנו, זכתה ב-3 חברי מועצה מתוך 15 חברים. בבחירות 2018 התמודד מול רון קובי והפסיד לו. סיעתו שחברה למפלגת העבודה קיבלה מנדט אחד והוא עצמו אייש אותו עד פיזור המועצה בשנת 2020. בבחירות 2023, הודיע תחילה על התמודדות פעם נוספת לראשות העירייה, אך שבועיים לפני הודיע על פרישתו מהתמודדות לראשות העירייה והתמודדות רק למועצת העיר, במקביל תמך במועמד אחר. 

בן-דוד נשוי ואב לשניים.

קישורים חיצוניים
----------------

* יוסי בן דוד, מועמד לראשות העיר טבריה
* יוסי בן דוד באתר ישראל ביתנו
* אסף משניות, יוסי בן דוד, ראש העיר הקודם של טבריה בריאיון לוהט: "ייקח המון זמן לתקן את הנזק שחולל קובי", ראיון באתר "הידברות", 30 ביוני 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  ילקוט הפרסומים 4709, באתר נבו, ‏8 בדצמבר 1998
2. ↑  התושבים החליטו: יוסי בן דוד - ראש העיר התשיעי של טבריה, 23 באוקטובר 2013

| ראשי עיריית טבריה |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| זאכי אלחדיף | שמעון דהאן | משה צחר | מאיר אדרעי | משה צחר | יגאל ביבי | יוסי פרץ |
| ‏1928–1938 | ‏1938–1950 | ‏1950–1965 | ‏1965–1969 | ‏1969–1978 | ‏1978–1988 | ‏1988–1998 |
| בני קריתי | זוהר עובד | יוסף בן-דוד | רון קובי | שמעון מעתוק(ו. קרואה) | בועז יוסף(ו. קרואה) | יוסי נבעה |
| ‏1998–2003 | ‏2003–2013 | ‏2013–2018 | ‏2018–2020 | ‏2020 | ‏2020–2024 | ‏2024– |

 |
קונטרס הביאורים**קונטרס הביאורים** הוא ספר מערכות הלכתיות למדניות[דרושה הבהרה], אשר נאמרו כשיעורים על ידי הרב משה שמואל שפירא בישיבת באר יעקב על המסכתות הנלמדות בעולם הישיבות, וכהגדרתו בשער הספר "שיעורי הלכה שנאמרו בישיבה". הספר נכתב בשיטת בריסק, שיטת הלימוד שרכש בלומדו אצל הרב יצחק זאב סולובייצ'יק.

הספר ראה אור בשנת ה'תשכ"ג, ובו שיעורים על מסכתות יבמות, כתובות ונדרים. לאחר מכן בשנת תשכ"ו יצא לאור כרך נוסף על מסכתות בבא קמא ובבא מציעא, למסכת בבא בתרא ומכות יצא לאור בשנת תשל"ח בבני ברק. מהדורות נוספות יצאו לאור בתל אביב ובבני ברק בין השנים תשל"ח עד תשמ"א, וכן למסכתות גיטין וקידושין,
בשנת תש"ן ראה אור הספר על מסכתות ראש השנה וסוכה, בצורה חדשה בתוספת הספר "שערי שמועות" על מסכתות אלו, וצורף עליהם קובץ בשם "קונטרס המועדים" המכיל מערכות הלכתיות על דרך הפלפול בנושאי מועדי ישראל.

בהקדמתו לספרו הראשון כותב הרב משה שמואל שפירא את הסיבות המביאות אותו לכתוב ספר זה, ראשית מתנצל שאינו מתיימר להורות ולהבין יותר משקדמו לו, אלא שדברים שעליהם עמל ראוי לו לחוס עליהם ולהעלותם על גבי הכתב. וכך כותב "אולם חסתי על העמל הרב שבו קניתי הדברים, ורובם ככולם נאמרו בסגל חבורה מצויינים בתורה, לומדי הישיבה דבאר יעקב, אשר הספר חובר בעיקר לשמם **ויהיה להם לזיכרון משיב נפש מתורתם שלמדו בבחרותם**"

על הכרך הראשון קיבל הרב משה שמואל שפירא הסכמה ממורו הרב אליעזר יהודה פינקל ראש ישיבת מיר ובה כתב "התענגתי לראות את הספר קונטרס הביאורים של ידי"נ הרב הגאון המפורסם מוהר"מ שפירא בהגר"א זצ"ל ראש ישיבת באר יעקב וכו', עוד בנעוריו בלמדו בישיבתנו הק' במיר בהיותו רך בשנים, **התבלטו בו כשרונות נשגבים ובהמשך הזמן הפך להיות אדם גדול בתורה בחריפות ובקיאות בש"ס ופוסקים ראשונים ואחרונים מחדש חידושים נעימים ומעלה פנינים יקרים ממצולות ים התלמוד אמורים בהבנה עמוקה זכה וברורה**"

כרכים
-----

בין השנים ה'תשס"ג-ה'תשס"ה יצא הספר לאור במהדורה חדשה בת עשרה כרכים בשילוב עם הספר שערי שמועות לפי סדר המסכתות.

* כרך א על מסכת יבמות הודפס בשנת ה'תשס"ג וכולל ל"ו סימנים.
* כרך ב על מסכת כתובות הודפס בשנת ה'תשס"ד וכולל פ"ד סימנים.
* כרך ג על מסכת נדרים הודפס בשנת ה'תשס"ג וכולל נ"ו סימנים.
* כרך ד על מסכת גיטין הודפס בשנת ה'תשס"ג וכולל פ' סימנים.
* כרך ה על מסכת קידושין הודפס בשנת ה'תשס"ד וכולל צ"ה סימנים.
* כרך ו על מסכת בבא קמא הודפס בשנת ה'תשס"ה וכולל קי"א סימנים.
* כרך ז על מסכת בבא מציעא הודפס בשנת ה'תשס"ג וכולל ע"ג סימנים.
* כרך ח על מסכת בבא בתרא הודפס בשנת ה'תשס"ד וכולל פ"ד סימנים.
* כרך ט על מסכת מכות הודפס בשנת ה'תשס"ה וכולל כ"ו סימנים.
* כרך י על סדר מועד וכולל את המסכתות ראש השנה (י"ד סימנים) סוכה (כ"ו סימנים) קונטרס המועדים (ל"ג סימנים) ואת הספר שערי שמועות גם על המסכתות שבת ופסחים.

בשנת תשפ"ב ישיבת שערי שמועות הדפיסו מהדורת צילום של כל הכרכים.
**ריכרד מילר** (בגרמנית: **Richard Müller**‏; 4 בנובמבר 1891 – 16 ביולי 1943) היה היה מפקד בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

מילר נולד ב-4 בנובמבר 1891 באמזלך, שהשתייכה לקיסרות הגרמנית. בשנת 1908 התגייס מילר לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לגדוד ההנדסה ה-9, עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות הוא קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף מילר לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 ביוני 1933 הוא הועלה לדרגת מיור, וב-1 במרץ 1936 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט. ב-1 באוגוסט 1938 הוא הועלה לדרגת אוברסט, וב-20 בנובמבר אותה שנה מונה למפקד גדוד ההנדסה ה-62.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה מונה מילר למפקד רגימנט ההנדסה ה-511, ופיקד עליו במהלך הקרבות השונים. ב-4 בפברואר 1942 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-211 בחזית המזרחית, וב-1 במרץ אותה שנה הועלה לדרגת גנרל-מיור. ב-1 בינואר 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט, וב-7 במרץ 1943 הוא קיבל על פעולותיו בקרבות את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. מילר נהרג ב-16 ביולי 1943 צפונית מזרחית לאוריול, במהלך קרב קורסק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריכרד מילר** בוויקישיתוף
* ריכרד מילר באתר oocities
**מתן חוזז** (נולד ב-12 באוגוסט 1996) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקיצוני בהפועל ירושלים, בהשאלה ממכבי תל אביב.

קריירה
------

חוזז החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב, ובעונת 2014/2015 זכה עם קבוצת הנוער של המועדון באליפות ליגת העל לנוער. בקיץ 2015 הציעה מכבי תל אביב לחוזז לחתום על חוזה ארוך טווח ולצאת להשאלה לבית"ר תל אביב רמלה, אולם הוא סירב כיוון שחשש שלא יצליח לחזור לקבוצה בעתיד. לאחר שהפסיד בבוררות שהגיש נגד הקבוצה חתם בבית"ר תל אביב רמלה מהליגה הלאומית, וב-26 באוקטובר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו, בניצחון 1–2 על הפועל נצרת עילית. ב-8 בינואר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 1–3 על מ.ס. אשדוד, ובסך הכל כבש עשרה שערים בליגה הלאומית בעונת 2015/2016.

את עונת 2016/2017 החל במכבי תל אביב, וב-31 ביולי 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 0–1 על מכבי פתח תקווה במסגרת גביע הטוטו. עם פתיחת העונה הושאל להפועל אשקלון, וב-17 בספטמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 0–3 לבית"ר ירושלים. ב-5 בינואר 2017 הבקיע צמד בניצחון 2–5 על מכבי יפו במסגרת גביע המדינה, וב-18 במרץ 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 1–4 על הפועל חיפה.

ב-25 ביוני 2017 הושאל לבני יהודה תל אביב, ובמדיה כבש שישה שערי ליגה בעונת 2017/2018. בסיום העונה שב למכבי תל אביב, אך בתחילת עונת 2018/2019 שותף במשחק ליגה אחד בלבד, ובחלון ההעברות של ינואר הושאל להפועל חיפה. בהופעת הבכורה שלו במועדון כבש שער בניצחון 4–2 על מכבי פתח תקווה, ושבוע לאחר מכן כבש שלושער בניצחון 0–4 על בני סכנין.

בעונת 2020/2021 זכה עם הקבוצה בגביע המדינה, לאחר שעלה כמחליף במחצית במשחק הגמר בו ניצחה מכבי 1–2 את הפועל תל אביב לאחר הארכה.

ב-19 ביולי 2023 הושאל להפועל ירושלים עד לסיום עונת 2023/2024.

תארים
-----

מכבי תל אביב
* אליפות: 2019/2020
* גביע המדינה: 2020/2021
* אלוף האלופים: 2019/2020
* גביע הטוטו: 2020/2021

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  יניב טוכמן‏, בדרך לאבד כוכב נוער? מתן חוזז דורש להשתחרר ממכבי תל אביב, באתר וואלה!‏, 2 בספטמבר 2015
2. ↑  עמית וסר, ‏חוזז חתם לעונה בבני יהודה, גורדנה סיכם, באתר ONE‏, 25 ביוני 2017
3. ↑  שלמה וייס‏, הפועל חיפה: מתן חוזז הושאל ממכבי תל אביב עד תום העונה, באתר וואלה!‏, 8 בינואר 2019
4. ↑  אופיר סער‏, מתאחד עם זיו אריה: מתן חוזז הושאל להפועל ירושלים עד לסוף העונה, באתר וואלה!‏, 19 ביולי 2023
**פראי בנטוס** (בספרדית: **Fray Bentos**) היא בירת מחוז ריו נגרו באורוגוואי. העיר נמצאת במערב המדינה, כ-300 קילומטרים צפונית-מערבית לבירת אורוגוואי מונטווידאו, והיא שוכנת על גדות נהר אורוגוואי, המשמש כגבול בין אורוגוואי וארגנטינה. בעיר מתגוררים 24,406 תושבים (נכון ל-2011).

החל מהמאה ה-19 התפתחה בעיר תעשייה נרחבת לעיבוד בשר, שהשפיעה על העיר. בעקבות השימור של מבני אותה תעשייה ב-2015 היא הוכרזה כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.

מתחם מפעל אנגלו דל אורוגוואי לעיבוד בשר בפראי בנטוס

היסטוריה
--------

השם "פראי בנטוס" היה שמו של המקום במשך תקופה ארוכה לפני הקמת היישוב ומקורו לא ברור. מילולית משמעו "הנזיר בנטוס", וככל הנראה הוא מתייחס לנזיר נוצרי שהיה פעיל באזור.

בשנות ה-50 של המאה ה-19 התפתח מאוד המסחר באזור נהר אורוגוואי. הנמל הקרוב ביותר בנהר, זה ששכן בגואלגואיצ'ו בארגנטינה, היה קטן מדי ולא עמד בביקוש ונוצר צורך בנמל חדש באזור. הדבר הוביל ליוזמה של אנשי עסקים מקומיים וזרים להקמת נמל חדש וב-16 באפריל 1859 נוסד היישוב בשם ויז'ה אינדפנדנסיה (מילולית: "עיירת העצמאות").

כעבור מספר שנים בעקבות יוזמה של אנשי עסקים זרים החלה להתפתח במקום תעשייה לייצור מיצוי בשר (אנ'). כעבור זמן קצר חברת ליביג למיצוי בשר (אנ') השתלטה על התעשייה בפראי בנטוס והחלה לשווק את מוצריה באירופה, שהפכו שם תוך זמן קצר לפופולריים מאוד, תחת שמו של המקום (אנ'). החברה הקימה מתחם ענק בשם "מפעל אנגלו דל אורוגוואי לעיבוד בשר" (אנ'), ובהמשך יוצר בו גם בשר כבוש.

תעשיית הבשר המשיכה להתפתח ולתרום לגדילת היישוב, עד שב-1900 הוא קיבל מעמד של עיר ושמו שונה סופית לפראי בנטוס.

לאורך המאה ה-20 החלה התעשייה לדעוך עד שהמפעל נסגר ב-1979, לאחר יותר ממאה שנים של פעילות, וכעבור כמה זמן הוא הפך לאטרקציה תיירותית והוקם בו מוזיאון שמנציח את תעשיית עיבוד הבשר. בעיר הוקמו מספר מפעלים אחרים קטנים יותר לצורך תעשיות עיבוד מזון שעודם פועלים.

בתחילת המאה ה-21 הייתה תוכנית להקמת מפעל לייצור נייר בפראי בנטוס. תושבי גואלגואיצ'ו השכנה חששו שהמפעל החדש יזהם את נהר אורוגוואי ואת העיר וניסו למנוע את הקמתו, גם על ידי חסימת מעברי הגבול באזור עם אורוגוואי. הדבר הגיע עד לרמה של סכסוך בין אורוגוואי וארגנטינה (אנ') ואף הגיע לבית הדין הבינלאומי לצדק. הסכסוך הסתיים ב-2010 כאשר נשיאת ארגנטינה כריסטינה פרננדס דה קירשנר ונשיא אורוגוואי חוסה מוחיקה חתמו על הסכם שקבע שתוקם ועדת תיאום דו-לאומית שתפקח על המפעל ועל הנעשה בנהר.

תחבורה
------

העיר מקושרת לארגנטינה על ידי גשר ליברטדור חנרל סן מרטין.

בעיר נמצא נמל התעופה ויז'ה אינדפנדנסיה, אך נכון ל-2017 הוא לא פעיל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פראי בנטוס** בוויקישיתוף
* הנוף התעשייתי של פראי בנטוס באתר אונסק"ו (באנגלית)
* How a Uruguayan town revolutionised the way we eat מאתר ה-BBC
* פראי בנטוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  תוצאות סופיות למחוז ריו נגרו באתר מפקד 2011 של מכון הסטטיסטיקה הלאומי של אורוגוואי (בספרדית).
2. ↑  הנוף התעשייתי של פראי בנטוס באתר אונסק"ו (באנגלית).

| דגל אורוגוואידגל אורוגוואי סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית באורוגוואי |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| קולוניה דל סקרמנטו • הנוף התעשייתי בפראי בנטוס • כנסיית ישו הפועל וגבירתנו מלורד |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007559619005171
* GND: 3013977-6
* LCCN: n80131831
* VIAF: 138376810
* WorldCat (עם VIAF): 138376810

 |
**רומן אריך פטשה** (בגרמנית: **Roman Erich Petsche**;‏ 1907, קוצ'ביה (אנ') שבסלובניה – 1993, ריד אים אינקרייס (אנ') שבצפון אוסטריה) הוא חסיד אומות העולם מאוסטריה.

קורות חיים
----------

פטשה היה בן לאב גרמני ולאם ממוצא פולני, דוברת גרמנית. בשנת 1919 היגר עם הוריו לזלצבורג ומשם היגר לחבל טירול שבמערב אוסטריה. הוא היה צייר במקצועו, בנוסף לעיסוקו כמורה ומפקח בבית ספר.

### בתקופת מלחמת העולם השנייה

במרץ 1944 היה פטשה קצין בצבא הגרמני ונמנה עם החיילים שכבשו את העיר נובי סאד, שמאז 1941 הייתה בשלטון הונגריה. בתור קצין קיבל דירה שהשתייכה ליהודי בשם טיבור צ'רני, עורך דין במקצועו, שנשלח למחנה עבודה ושם נספה. בדירה התגוררו שישה מבני משפחתו של צ'רני, בהם נמנו קשישים, נשים, ושתי ילדות תאומות בנות חמש – אשר איתם התגורר פטשה.

ב-24 במרץ 1944 יועדו יהודי העיר לגירוש למחנות ריכוז. כדי להציל את שתי התאומות היהודיות שבדירה, לקח אותן פטשה לתחנת הרכבת ועלה איתן על רכבת לבודפשט, שם הביא אותן לדודתן, שהסתירה אותן במנזר. באותו לילה שב פטשה לנובי סאד. הוא נתן לבני משפחת צ'רני את כתובתה של אשתו ואמר להם לקפוץ מרכבת הגירוש ולהגיע לאוסטריה, שם תחפש אותם אשתו. כל בני המשפחה גורשו לאושוויץ מלבד הסבתא, אשר הושארה בבית עקב מצבה הבריאותי הקשה. בני המשפחה לא קפצו מהרכבת אלא הגיעו לאושוויץ, ושם שרדה רק אחת מהן. פטשה טיפל בסבתא בנובי סאד והעביר אותה לבית חולים. הוא ביקר אותה בקביעות עד פטירתה שם. שתי התאומות שהציל שרדו בשואה והיגרו לישראל.

### אחרי המלחמה

אחרי המלחמה היה פטשה מורה ומפקח הוראה בלינץ. הוא היה מפקח על הוראת האמנות ופרש בשנת 1972. יצירותיו מוצגות במוזיאונים לאמנות בגראץ ובריד אים אינקרייס ואף הוצגו בתערוכת האמנות "Braunauer Zeitgeschichte-Tage"(אנ') בבראונאו אם אין.

הנצחה
-----

בשנת 1982 הכיר יד ושם ברומן אריך פטשה כחסיד אומות העולם.

קישורים חיצוניים
----------------

* רומן אריך פטשה, באתר "יד ושם" (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"רומן אריך פטשה"**.
**ד"ר פישר** היא קבוצת חברות פרמצבטיקה וקוסמטיקה רב-לאומית שנוסדה בישראל. מעבדות התשלובת פועלות במגוון תחומים תוך התבססות על טכנולוגיה וידע פרמצבטיים.

נכון לשנת 2015, מונה תשלובת מפעלי ד"ר פישר כ-800 עובדים. מדי חודש מייצרת התשלובת כ-5 מיליון יחידות של מוצרים שונים, ביניהם מוצרים לטיפול בעור, טיפות עיניים, מוצרי היגיינה ותוספי תזונה. מלבד המוצרים הנמכרים בישראל, משווקת תשלובת ד"ר פישר את תכשיריה לכ- 35 מדינות ברחבי העולם.[דרושה הבהרה]

היסטוריה
--------

תשלובת מפעלי ד"ר פישר נוסדה בשנת 1965 על ידי דבורה ואלי פישר. ד"ר אלי פישר, בוגר האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת הרווארד ואוניברסיטת קליפורניה בארצות הברית, פיתח תרופה לטיפול במחלת העיניים גלאוקומה כבר בעבודת הדוקטורט שלו. המפעל ייצר תרופות למחלות עיניים ועור. 80% ממכירות המפעל היו של פיתוחים ישראליים. המפעל הכניס את השימוש בבקבוקי פלסטיק לטיפות עיניים. כן פותח במפעל תרופה בשם אונקוזן לטיפול בעיוורון הנהרות.

בשנת 1969 נפתח במפעל אגף חדש לייצור ארוסולים.

בשנת 1975 החל פיתוח וייצור תרופות ותכשירים לטיפול בעור ללא מרשם רופא ובהם סדרת תכשירים לטיפול בתינוקות. בפתח מלחמת יום כיפור, הסתיים פיתוח סדרת פולידין לטיפול בפצעים אשר סייעה לפצועי המלחמה. בשנת 1982, בתום עשר שנות מחקר בנושא סכנות החשיפה לשמש, החלו לייצר את סדרת תכשירי אולטרסול להגנה מהשמש. תכשירי אולטרסול היו הראשונים בארץ ובין הראשונים בעולם אשר הגנו מפני קרינת UVA בנוסף לקרינת UVB. בשנת 1993 הוקמה רשת Body-Shop Israel - רשת חנויות קוסמטיקה טבעית, המונה 45 חנויות. בשנת 1996 רכשה תשלובת ד"ר פישר מפעל לייצור מגבונים לחים בגליל.

בשנת 1995 זכו דבורה וד"ר אלי פישר בפרס התעשייה הישראלי. בשנת 1999 קבלה תשלובת ד"ר פישר את תו תקן משרד הבריאות האמריקאי FDA, ובשנת 2000 השלימה החברה תהליך בניית זהות תאגידית, שבמסגרתו שונה לוגו החברה. תשלובת ד"ר פישר מקיימת פעילות אחריות חברתית במסגרת פעילותה העסקית[דרוש מקור].

בשנת 2007 יוסדה קרן לזכרה של דבורה פישר, מייסדת התשלובת לצד ד"ר אלי פישר, שבמסגרתה נתרמים תכשירים וסכומי כסף לעמותות נזקקות. בנוסף, התשלובת ועובדיה פעילים ב"ילדים בסיכוי - המועצה לילד החוסה".

### רכישות ומיזוגים

* בשנת 1975 נרכשה חברת סימפא קוסמטיקה
* בשנת 1975 נרכשה חברת גלמא לתרופות
* בשנת 1990 נרכש מכור תעשיות הזיכיון (סוכנות הלטיס) לייצור ושיווק מוצרי "הלן קרטיס". ב-1996 נרכשה "הלן קרטיס" על ידי תאגיד יוניליבר ומפעלי ד"ר פישר איבדו את הזיכיון
* בשנת 1992 נרכש מפעל תרופות בקליפורניה - TI Pharmaceuticals
* בשנת 1996 נרכשה יצרנית המגבונים חברת אפ­אר

תחומי הפעילות
-------------

* תרופות ותכשירים טיפוליים לעור ולעיניים
* תכשירים המיועדים לטיפול בתינוקות וילדים
* תכשירי הגנה מהשמש
* תכשירים דרמו-קוסמטיים מתקדמים לאנטי-אייג'ינג
* תכשירים לטיפוח הגוף והשיער
* תוספי בריאות / תזונה

ראו גם
------

* תעשייה פרמצבטית בישראל

קישורים חיצוניים
----------------

* ד"ר פישר, ברשת החברתית פייסבוק
* ד"ר פישר, ברשת החברתית אינסטגרם
* אתר התשלובת באינטרנט
* עמוד התשלובת בפייסבוק
* ערוץ התשלובת ב- Youtube

הערות שוליים
------------

1. ↑  פישר-תעשיות פרמצבטיות, דבר, 22 בינואר 1971
2. ↑  גובר השימוש באונקוזן לריפוי מחלת עיורון הנהרות, מעריב, 3 ביולי 1973
3. ↑  נחנך אגף ארוסולים בפישר תעשיות פרמצבטיות בבני ברק, מעריב, 12 באוגוסט 1969
4. ↑  ד"ר אלי פישר, **ד"ר פישר בלי מקדם הגנה**, צבעונים הוצאה לאור בע"מ, 2005
5. ↑  זהבה דברת, ‏עכשיו גם רבלון תמכור בלי לייצר, באתר גלובס, 12 במרץ 1997
מפת צ'יצ'ן איצה
**פירמידת אל קסטיליו** (בספרדית: El Castillo - "המצודה") היא פירמידה מסו-אמריקנית ומרכז האתר הארכאולוגי צ'יצ'ן איצה בחצי האי יוקטן שבמקסיקו. היא נבנתה בידי בני המאיה בין המאה ה-11 למאה ה-13, כמקדש לאל קוקולקן. זוהי פירמידת שלבים הבנויה טרסות מרובעות עם גרמי מדרגות בארבעת צדדיה. בנקודות השוויון של האביב והסתיו, בזמן הזריחה והשקיעה של השמש, מטילה פינת הפירמידה צל בצורת נחש מכוסה בנוצות - קוקולן. בשני התאריכים הללו הצלליות מהפינות גולשות בשורות למטה לצד הצפוני של הפירמידה כשהשמש עולה.

כמו פירמידות אחרות ביבשת אמריקה, גם אל קסטיליו בנויה שכבות שכבות. באמצע שנות ה-30 של המאה ה-20 התיר הממשל המקסיקני לחפור בתוך הפירמידה, ולאחר מספר התחלות כוזבות התגלה גרם מדרגות מתחת לצד הצפוני של הפירמידה. בחפירה מקצה הפירמידה נמצא מקדש נוסף, שהיה קבור מתחת לפירמידה העכשווית. בתוך חדר המקדש היה פסל של צ'אק מול וכס בצורת יגואר, בצבע אדום עם נקודות.

הממשל המקסיקני חפר מנהרה מתחתית גרם המדרגות הצפוני אל המדרגות הישנות של הפירמידה למקדש החבוי, אשר נפתחה לציבור. בשנת 2007 נבחרה הפירמידה כאחד משבעת פלאי תבל החדשים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פירמידת אל קסטיליו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007288700605171
* LCCN: sh90004340
* VIAF: 172535962
* WorldCat: viaf-172535962

 |
האפיפיור **סלסטינוס השלישי** (**Caelestinus III**; נולד בשנת 1106 לערך, נפטר ב-8 בינואר 1198) נולד בשם  **ג'אצ'ינטו בובונה** (באיטלקית: **Giacinto Bobone**) וכיהן כאפיפיור מ-30 במרץ 1191 ועד פטירתו.

חייו
----

סלסטינוס נולד ברומא שבמדינת האפיפיור למשפחת אורסיני האצילה. הוא נבחר לכהן כאפיפיור בהיותו בן 85, וכיהן שש שנים, תשעה חודשים ותשעה ימים בטרם נפטר ונקבר בארמון לטרנו.

יום לאחר תחילת כהונתו כאפיפיור הכתיר את היינריך השישי כקיסר האימפריה הרומית הקדושה. לימים הורה על נידויו של היינריך, בשל כליאת שווא של ריצ'רד הראשון מלך אנגליה.

סלסטינוס הכריז על חרם (interdict) על העיר פיזה (חרם שבוטל על ידי יורשו, אינוקנטיוס השלישי בשנת 1198), וכן גינה את נישואיו של אלפונסו התשיעי מלך לאון לתרזה מפורטוגל. בשנת 1196 אף נידה את אלפונסו בשל הסכם שלום שחתם עם המוסלמים המורים בעת שיצא למלחמה נגד ממלכת קסטיליה. לאחר נישואיו של אלפונזו וברנגואלה מקסטיליה, סלסטינוס החרים את ממלכת ליון כולה.

בשנת 1198 אשרר סלסטינוס את מעמד המסדר הטווטוני כמסדר צבאי כנסייתי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סלסטינוס השלישי** בוויקישיתוף
* סלסטינוס השלישי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* סלסטינוס השלישי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**קלמנס השלישי** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**אינוקנטיוס השלישי** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007273961805171
* BIBSYS: 1523345894992
* BNE: XX1489703
* BnF: cb133218797 (data)
* CANTIC: a10478292
* GND: 11955562X
* ICCU: LO1V188531
* ISNI: 0000 0000 8077 9528
* LCCN: n83035224
* NKC: skuk0002056
* NLA: 61539511
* NLP: a0000001191663
* NTA: 074414682
* RERO: 02-A011034968
* SUDOC: 108949109
* Trove: 1710886
* ULAN: 500355661
* VcBA: 495/3431
* VIAF: 24940565
* WorldCat: viaf-24940565

 |
**קבוצת ארמיות מרכז** (בגרמנית: **Heeresgruppe Mitte**) היה שמן של שתי קבוצות ארמיות בוורמאכט, שלחמו בחזית המזרחית במלחמת העולם השנייה.

היסטוריה
--------

### הקמה ראשונה

הקבוצה הראשונה שנקראה כך נוסדה ב-22 ביוני 1941 בעת מבצע ברברוסה. יעדה של קבוצת הארמיות במבצע היה לכבוש את מוסקבה. הודות להתנגדות סובייטית עיקשת הגרמנים הפסידו בקרב על מוסקבה ולא כבשו את העיר.

במהלך 1942 קבוצת ארמיות מרכז נלחמה כנגד קבוצות פרטיזנים בעורף הצבא הגרמני (בתחילת 1943 מוערך מספרם בכ-250,000). פרטיזנים אלו הורכבו מחיילים שניצלו מהכיתור הגדול של הכוחות הסובייטים ב-1941, מתאים שאומנו מבעוד מועד מלפני המלחמה ומאנשי המפלגה הקומוניסטית שנמלטו מידי הגסטאפו. הסטאבקה פיקד עליהם באופן ישיר והם היוו מטרד וחיבלו בקווי התקשורת והאספקה של הורמאכט. קבוצת הארמיות פעלה במספר מבצעים מיוחדים שבהם נהרגו אלפי פרטיזנים מידי הגרמנים.

ב-1943 השתתפה קבוצת ארמיות מרכז בקרב קורסק ונלחמה בהצלחה כנגד כוחות הצבא האדום בשנים 1943–1944 אך במבצע בגרטיון שתפס את הפיקוד הגרמני בהפתעה, חרץ יתרון מספרי סובייטי עצום (2.5 מיליוני חיילים סובייטים אל מול חצי מיליון חיילים גרמנים) את גורלה של קבוצת ארמיות מרכז. 350,000 חייליה נשבו במהלך המבצע וקבוצת הארמיות עצמה הושמדה.

במהלך ינואר 1945 לחמה קבוצת הארמיות בפיקוד לותר רנדוליץ בקרבות הקשים בפרוסיה המזרחית.

### הקמה שנייה

ב-25 בינואר 1945 שונה שמה של קבוצת ארמיות מרכז לקבוצת ארמיות צפון לאחר כיתורה על ידי הסובייטים בקניגסברג ואילו קבוצת ארמיות A קיבלה את הכינוי קבוצת ארמיות מרכז כשעליה מפקד הגנרל הגרמני פרדיננד שרנר. בשלב זה של הלחימה היה היתרון המספרי הסובייטי עצום (יחס של 9 חיילים סובייטים לחייל גרמני אחד). קבוצת הארמיות נלחמה בסלובקיה, פולין, במבצע מוראביה–אוסטרבה, במהלך הקרב על ברלין והקרב על פראג. בפראג נכנעו שארית כוחות קבוצת ארמיות מרכז לסובייטים ב-11 במאי. במאי 1945 שרנר נטש את הפיקוד על קבוצת הארמיות וב-18 במאי נעצר על ידי האמריקנים.

מפקדים
------

* פדור פון בוק (22 ביוני 1941 - 19 בדצמבר 1941)
* גינטר פון קלוגה (19 בדצמבר 1941 - 12 באוקטובר 1943)
* ארנסט בוש (12 באוקטובר 1943 - 28 ביוני 1944)
* ולטר מודל (28 ביוני 1944 - 16 באוגוסט 1944)
* גאורג-הנס ריינהרדט (16 באוגוסט 1944 - 17 בינואר 1945)
* פרדיננד שרנר (17 בינואר 1945 - 11 במאי 1945)

קישורים חיצוניים
----------------

* קבוצת ארמיות מרכז, באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

| גרמניה הנאציתגרמניה הנאצית קבוצות ארמיות של הוורמאכט  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| קבוצת ארמיות A • קבוצת ארמיות B • קבוצת ארמיות C • קבוצת ארמיות D • קבוצת ארמיות E • קבוצת ארמיות F • קבוצת ארמיות G • קבוצת ארמיות H • קבוצת ארמיות אוברריין • קבוצת ארמיות אוסטמארק • קבוצת ארמיות אפריקה • קבוצת ארמיות דון • קבוצת ארמיות דרום • קבוצת ארמיות דרום אוקראינה • קבוצת ארמיות ויסלה • קבוצת ארמיות מרכז • קבוצת ארמיות צפון • קבוצת ארמיות צפון אוקראינה • קבוצת ארמיות קורלנד |

 |
**קרול אן יאגר** (26 בינואר 1960 – 18 ביולי 1994) הייתה האישה השמנה והכבדה ביותר בעולם. משקל השיא שלה הוערך ב-544 ק"ג.

משקלה
-----

יאגר מחזיקה בשיא הסרת המשקל העודף הגבוהה ביותר בהיסטוריה בפרק הזמן הקצר ביותר, וזאת רק באמצעים טבעיים, ללא ניתוחים או עזרים כימיים כלשהם. היא הצליחה להסיר ממשקלה כ-236 ק"ג בתקופה של שלושה חודשים. אנשים אחרים הסירו ממשקלם העודף מסה גדולה יותר, אך הם עשו זאת בעזרת ניתוחים בריאטריים או פלסטיים ובפרק זמן ארוך יותר.

במותה, בגיל 34, שקלה יאגר 544 ק"ג והייתה בגובה מטר ושבעים (170 ס"מ). מגזין אמריקאי פרסם ידיעה שבה נאמר שרוחב המותניים שלה היה 152 ס"מ, אם כי נתון זה לא זכה להתייחסות מהצוות הרפואי שלה או ממשפחתה. זמן קצר לפני מותה היא יכלה לעבור בפתח הדלת המיוחדת שהותקנה בביתה ברוחב של 121 ס"מ. לפי מידע לא-מתועד מצוות החילוץ ומכבי האש שהוזעקו לביתה ביום מותה, הם נאלצו לשבור מסגרת של תמונה גדולה ועליה הם נשאו אותה החוצה. בן זוגה העריך שמשקל השיא שלה היה 727 ק"ג; רופאה האישי סירב להתייחס לדברים.

חייה
----

יאגר הצהירה שהפרעות אכילה שלה התפתחו בילדותה עקב התעללות מינית על ידי "בן משפחה קרוב". בראיונות אחרים טענה שהיו גורמים נוספים להשמנת היתר החריפה שלה, במה שתיארה כ"שלדים בארון". למרות אלה, היא הכחישה שהיא אוכלת כמויות גדולות של אוכל.

את רוב חייה העבירה בעיר ביצ'ר שבמישיגן, ובשנותיה האחרונות סעדו אותה אנשי שירותי הבריאות, חברים, בתה הת'ר ובנה סטיבן וקרובי משפחה אחרים, רובם על בסיס יומי. לבסוף העבירו אותה למוסד סיעודי. היא הופיעה בתוכנית של ג'רי ספרינגר, ומשכה את תשומת לבם של מומחים להרזיה ולתזונה נכונה.

בעיות בריאות
------------

בחודש ינואר 1993 היא נשלחה לבית חולים במשקל של 539 ק"ג. היא סבלה מצלוליטיס (העור שלה התפרק בעקבות זיהום בקטריאלי) ומכשל חיסוני. היא אושפזה בבית החולים במשך שלושה חודשים, שם הוקצבה לה דיאטה יומית של 1,200 קלוריות. במהלך האשפוז השילה ממשקלה 236 ק"ג, אם כי רוב משקל זה היה בעיקרו נוזלים; אנשים בעלי השמנת יתר חריפה לרוב סובלים מבצקת ולכן משקלם יכול להשתנות במהירות גבוהה בשל שינוי בכמות הנוזלים בגופם. יאגר סבלה גם מבעיות רפואיות אחרות שקשורות להשמנה כגון קשיי נשימה, כמות גבוהה של סוכר בדם ולחץ על ליבה ועל יתר איברי גופה.

יאגר לא הייתה יכולה לעמוד או ללכת מפני שהשרירים שלה לא היו חזקים דיים בשביל לתמוך בה. הדבר נגרם, בנוסף למשקלה העודף, גם מניוון שרירים. היא אושפזה בתדירות גבוהה - 13 פעמים בתקופה של שנתיים, לפי דבריו של מנהל שירותי הכבאות באזורה. כל אשפוז הצריך את עזרתם של 15 עד 20 כבאים משתי תחנות לצוות האמבולנס שהגיע לביתה. לכן, כל אשפוז של יאגר בבית חולים עלה לעירייה 450 דולרים לכל תחנת כיבוי אש שנחלצה לעזרתה.

בתעודת הפטירה שלה נרשם שסיבת המוות הייתה כשל של הכליות, וכן שהשמנת יתר וקריסת איברים מרובה תרמו לכך.

ראו גם
------

* השמנת יתר חולנית
* ג'ון ברוור מינוץ'
* וולטר האדסון

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיכאל הברנקו (אחד מהגברים השמנים ביותר בעולם) רזה 321 ק"ג בתקופה של 19 חודשים, וג'ון ברוור מינוץ' (הגבר השמן ביותר בעולם) רזה 419 ק"ג בתקופה של 16 חודשים. מחזיקת שיא גינס בהרזיה, רוזלי ברדפורד, השילה ממשקלה העודף 317 ק"ג, כאשר את 190 הק"ג הראשונים היא הרזתה בתקופה של מעל שנה, והיא עברה לפחות חמישה ניתוחים כדי להשיג זאת.
מניקור בסגנון פרנץ'
**מניקור** הוא סוג של טיפול קוסמטי לציפורניים וכפות הידיים.
הטיפול מתבצע במסגרות ביתיות, או בסלון טיפוח. מניקור כולל בתוכו סידור הציפורניים, קיצור אורכן ושיופן לצורה הרצויה, טיפול בעור שמסביב לציפורן ואף מריחת לק. טיפול בכפות הרגליים קרוי פדיקור, וטיפול בציפורני אצבעות כף הרגל קרוי מיני פדיקור.

לאחר המניקור ומריחת הלק יש שמוסיפות גם ציור או עיצוב ושימוש במדבקות או אבני חן מדומות או אמתיות.

במקומות שונים בעולם, העוסקים במניקור נדרשים לפעול בהתאם לתקנות, ולעבור הסמכה מהרשויות. לימודי המניקור הבסיסיים כוללים את  אנטומיית הציפורן, כלי עבודה, חומרים ותכשירים שונים, מכון היופי וסביבת העבודה, התמחות בשיטת העבודה הרצויה ולבסוף טכניקות מניקור מעשיות. נהוג להתנסות מספר פעמים על גבי ציפורני מתנדבות לפני תחילת העבודה וקבלת לקוחות.

מקור השם
--------

המניקור
השם מניקור מגיע מהמילה הצרפתית *manucure* המציינת טיפול המבוצע לידיים, אשר במקור הגיעה מהמילים הלטיניות "יד" (Manus) ו"טיפול" (Cura).
אזכורים היסטוריים ראשונים למניקור הופיעו לפני כ-5,000 שנים[דרוש מקור].

כיום מקובל לומר בעברית "לעשות ציפורניים" כשהכוונה למניקור. מתברר שהיה זה צירוף לשוני שמופיע במקרא, וכוונתו הימנעות מגזירת ציפורניים.
"וְגִלְּחָה, אֶת-רֹאשָׁהּ, וְעָשְׂתָה, אֶת-צִפָּרְנֶיהָ."

סניטציה
-------

המניקור עוסק בטיפול ברקמות מתות בלבד. כלי העבודה צריכים לעבור ניקוי וחיטוי יסודיים ואף תהליך עיקור אם הטיפול עלול לפגוע ברקמות חיות. פעולות אלה מתבצעות לאחר סיום בטיפול בלקוחה ולפני קבלת הלקוחה הבאה, ומוגדרות היטב על פי הגופים האמונים על בריאות, רפואה וגיהות.

המכון וסביבת העבודה עוברים ניקיון יסודי בין לקוחה ולקוחה ובסוף יום העבודה.

לעיתים סלוני מניקור מציעים לרכישה ערכה אישית לטיפול, על מנת להימנע מבעיות סניטציה שעלולות להיווצר כתוצאה מהעברת כלים בין מטופלים שונים. הערכות האישיות יכולות להישמר בסלון עצמו, להילקח על ידי המטופלים, או להיזרק לאחר שימוש חד פעמי.

צורה
----

עיצוב צורה לציפורניים
לצורת הציפורן חשיבות רבה, ועליה להיות מותאמת למבנה העצם (Distal Phalanges), למבנה וצורת מיטת הציפורן, לקפלי העור הצדיים, לאופי והתנהלות אישית ולתחום העיסוק. ניסיון לחרוג מהמבנה הרצוי עלול לגרום לאי נוחות ואף לתופעות ציפורניים ועור.
ישנן מספר צורות נפוצות לעיצוב הציפורניים: אליפטי, אליפטי-מרובע, מחודד, דמוי שקד, עגול, מרובע, מרובע עם קצוות מעוגלים וישר עם קצוות מעוגלים.

שערוריות קשורות
---------------

במאי 2015, העיתונאית שרה מסלין ניר פרסמה בניו יורק טיימס כתבה בת שני חלקים: "המחיר של ציפורניים יפות" ו-"ציפורניים מושלמות, עובדים מורעלים" - כתבות העוסקות ביחס נצלני לעובדים בניו יורק בתחום המניקור. כתוצאה מכך, באמצע אותו החודש, הורה מושל מדינת ניו יורק, אנדרו קואומו, על נקיטת פעולות מיידיות בהקמת כוח משימה חוצה ארגונים, על מנת למנוע את היחס הנצלני בתעשיית סלוני הציפורניים בניו יורק.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **מניקור** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מניקור** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  סן בנדטו, מניקור יהלומים ב-51,000 דולר, באתר ynet, 8 במאי 2011
2. ↑  ספר דברים, פרק כ"א, פסוק י"ב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548325305171
* GND: 4453254-4
* LCCN: sh85080544
* NKC: ph166212

 |
**אולריך קלאוס "ריקי" וֶגֶנֶר** (בגרמנית: **Ulrich Klaus "Ricky" Wegener**;‏ 22 באוגוסט 1929 – 28 בדצמבר 2017) היה בריגדה גנרל גרמני אשר שימש כמפקד יחידת משמר הגבול מס' 9 של המשטרה הפדרלית של גרמניה. התפרסם בעיקר כמי שפיקד על מבצע אש קסם.

ביוגרפיה
--------

וגנר נולד בייטרבוג שבברנדנבורג ב-22 באוגוסט 1929. בגיל 15 הוא גויס בכפייה ללופטוואפה ושירת בו בימיה האחרונים של מלחמת העולם השנייה. עם סיום המלחמה נכלא במחנה שבויים אמריקני, ושוחרר כעבור זמן קצר. לאחר המלחמה הפכה ברנדנבורג, מדינתו של וגנר, לחלק מגרמניה המזרחית הקומוניסטית. בתחילת שנות ה-50, וגנר נעצר ונכלא לשנה בעוון הפצה של עלונים נגד המשטר. ב-1952 הוא נמלט לגרמניה המערבית והתגייס לבונדסוור.

ב-1972 וגנר שימש כמשקיף מטעם שר הפנים הנס-דיטריך גנשר במהלך הניסיון הכושל לחילוץ בני הערובה הישראליים שנחטפו במינכן. בעקבות האירוע, הוטל על וגנר להיות חלק מצוות מיוחד שיקים יחידה חדשה ללוחמה בטרור. כמודל להקמת היחידה שימשו שירות האוויר המיוחד של בריטניה וסיירת מטכ"ל הישראלית. אי לכך, וגנר נשלח לשרת במשך תקופה בשתי היחידות. לטענתו, הוא אף לחם יחד עם סיירת מטכ"ל במבצע אנטבה.

ב-1973 הוקמה יחידת משמר הגבול מס' 9 של המשטרה הפדרלית של גרמניה (GSG-9). ב-1977 הוצבה היחידה למבחן בעקבות חטיפת טיסה 181 של לופטהאנזה. החוטפים הטיסו את המטוס למוגדישו שבסומליה ודרשו מממשלת גרמניה לשחרר את חברי סיעת הצבא האדום הכלואים. בלילה שבין 17 ל-18 באוקטובר פשטו חיילי היחידה בפיקודו של וגנר על המטוס החטוף והצליחו לשחרר את בני הערובה. על פעולה זו, זכה וגנר בצלב ההצטיינות הפדרלי בדרגת מפקד.

ב-1979 עזב וגנר את GSG-9. מאז, הוא נשלח מספר פעמים למדינות זרות במטרה לסייע בהקמת יחידות ללוחמה בטרור. ב-1988 הוא עזב את הצבא בדרגת בריגדה גנרל.

הוא נפטר בווינדהאגן ב-28 בדצמבר 2017.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ulrich Wegener: the hero of Mogadishu hijacking dies
2. ↑  "BAD KLEINEN: "Terrorist starb, na und?" - FOCUS Online"
3. ↑  "Ulrich Wegener, German Commando Who Ended 1977 Hijacking, Is Dead".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007404925405171
* GND: 129033413
* ISNI: 0000 0000 5417 8673
* LCCN: no2007098894
* NTA: 303824964
* VIAF: 13377210
* WorldCat: lccn-no2007098894

 |
**FL Studio** (עד 2003 נקראה "**Fruity Loops**") היא תוכנת מחשב מסוג תחנת עבודה דיגיטלית לאודיו שפותחה על ידי Image-Line Software, חברת תוכנה שנמצאת בבלגיה. באמצעות התכונה ניתן ליצור בעיקר מוזיקה אלקטרונית, אך מכיוון שניתן ליצור VST Plugins ולהפעילם בתוכנה, ומכיוון שישנן חברות גדולות רבות שיוצרות VST הניתנים לרכישה ולשימוש, כיום ניתן ליצור כמעט כל סוג של מוזיקה באמצעות התוכנה - החל ממוזיקה אלקטרונית פשוטה עד לתזמורות שלמות שנשמעות אמיתיות. כמו כן, ניתן להקליט אודיו בתוכנה וליצור שירים בעלי שירה. מאז הגרסה הראשונה התוכנה תומכת פלאגינים (VST) בשילוב עם קובצי MIDI. לאחרונה ממשק התוכנה החל לתמוך גם בקובצי MP3, WAV ו-Ogg .

FruityLoops מבוססת על מודל הסקוונסר.

בין התוכנות הדומות בתפקודן ומתחרות ב-FruityLoops נמצאות Logic Pro, Reason ו-Cubase. התוכנה היא תוכנה שיתופית (גרסת ניסיון משווקת בחינם באתר החברה, אך כדי להתמש בכל התכונות יש לשדרג לגרסה בתשלום) וישנן מספר גרסאות, השונות במחירן ותפקודן, ומתאימות הן לחובבנים והן למקצוענים. הגרסה הנפוצה ביותר היא Producer Edition, אך ההבדל בין הגרסאות הוא בעיקר בכמות הפלאגינים הרשמיים המובנים בתוך גרסת התוכנה עצמה.

Image-Line פיתחה גם גרסת אפליקציה למכשירי הסמארטפון - FL Studio Mobile - הניתנת להורדה הן ב-Google Play Store והן ב-App Store. בנוסף, התוכנה יכולה להתחבר לציוד היקפי שעוזר בשימוש ובכתיבת מוזיקה, וגם למטרה הזו קיימת אפליקציה למכשירי הסמארטפון - Image-Line Remote - שיכולה להתחבר למחשב ולסייע להשתמש בתוכנה באופן פשוט יותר.

התוכנה קלה לשימוש ומומלצת מאוד למתחילים, והעיצוב של התוכנה החל מגרסה 12 שם דגש על קלות השימוש. עם זאת, ישנם דיג'יים מפורסמים רבים שמשתמשים ב-FL Studio, ביניהם מרטין גריקס, אפרוג'ק, אלן ווקר ואביצ'י.

בחודש מאי 2018 יצאה לאור גרסה 20 לרגל 20 שנה לתוכנה.

בספטמבר 2018 יצא שלט המידי הייעודי הראשון לתוכנה (כמו ה ableton push של ableton), ה AKAI FIRE.

  

באפריל 2022 חברת Novation הוציאה מקלדת MIDI ייעודית לתוכנה, ה-fl key

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **FL Studio** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של FL Studio (באנגלית)
* FL Studio, ברשת החברתית פייסבוק

* FL Studio, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* FL Studio, ברשת החברתית אינסטגרם

| מוזיקה אלקטרונית |
| --- |
| סוּגוֹת בולטות | IDM • EBM • אמביינט • אינדסטריאל • איטלו דיסקו • אלקטרו • אלקטרוניקה • אלקטרופופ • אסיד ג'אז • אסיד האוס • ברייק ביט • גל חדש • גליץ' • דאנס • דאבסטפ • דארקווייב • דיסקו • דראם נ' בייס • האוס • טכנו • יורודאנס • טראנס • טראנס פסיכדלי • סינת'-פופ • צ'יל-אאוט • רייב • טראנס ווקאלי • טראפ • פיוצ'ר בס |
| טכנולוגיות, כלי נגינה ותוכנות | 

|  |  |
| --- | --- |
| טכנולוגיות וכלים | מתנד • שפופרת ריק • טרנזיסטור • LFO‏ • מעבד צליל • סינתיסייזר • מערבל אותות (מיקסר) • דוגם צלילים (סמפלר) • סקוונסר (תוכנות: קיובייס • Logic Pro‏ • FL Studio • אבלטון) • עיבוד אותות ספרתי • MIDI‏ • מחשב אישי • כרטיס קול • Open Sound Control‏ • VST |
| כלי נגינה | טרמין • גיטרה חשמלית • אורגן חשמלי • מלוטרון • מקלדת אלקטרונית • פסנתר אלקטרוני • EWI‏ • תופים אלקטרוניים • מכונת תופים |

 |
| ראו גם | די ג'יי • מפיק מוזיקלי • סקראצ'ינג • מוזיק קונקרט • רוק מתקדם • מוזיקת היפ הופ |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph382367

 |
גנרל **פרידריך פון מלנתין** (בגרמנית: **Friedrich von Mellenthin**;‏ 30 באוגוסט 1904 – 28 ביוני 1997), היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

פון מלנתין נולד ב-30 באוגוסט 1904 בברסלאו, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. אביו היה פאול פון מלנתין, שנהרג בשנת 1918 במהלך מלחמת העולם הראשונה, ואילו אחיו הגדול היה הורסט פון מלנתין, שהיה אף הוא גנרל בוורמאכט. בשנת 1924 התגייס פון מלנתין לרייכסווהר, ובשנת 1932 התחתן עם אינגבורג פון אולוק. בשנת 1935 נשלח פון מלנתין לאקדמיה הצבאית הפרוסית, ובין השנים 1937-1941 מילא כמה תפקידי מטה בצבא.

### מלחמת העולם השנייה

ביוני 1941 מונה פון מלנתין לראש מטה קורפוס אפריקה בפיקודו של ארווין רומל, ובספטמבר 1942 מונה לראש מטה קורפוס הפאנצר ה-48, והשתתף עמו בקרבות סביב סטלינגרד, קרב קורסק וקרב קייב (1943). בספטמבר 1944 מונה פון מלנתין לראש מטה ארמיית הפאנצר הרביעית, ובאוקטובר אותה שנה מונה לראש מטה קבוצת ארמיות G. ב-28 בדצמבר 1944 הועלה פון מלנתין לדרגת גנרל מיור, ומונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-9, שלחמה באותה העת בקרב על הבליטה. במרץ 1945 מונה פון מלנתין לראש מטה ארמיית הפאנצר החמישית, וכיהן בתפקיד זה עד סוף המלחמה, וב-3 במאי 1945 נפל בשבי הבריטי.

### לאחר המלחמה

פון מלנתין שוחרר מהשבי בשנת 1947, ובשנת 1961 היגר לדרום אפריקה, שם מונה למנהל הסניף האזורי של לופטהנזה. בשנת 1963 הוציא פון מלנתין את הספר "Panzerschlachten" - "קרבות שריון" (שאף תורגם לעברית בין השאר), שבהם דן על קרבות השריון של מלחמת העולם השנייה, ומסביר היכן נכשלו הגרמנים. בשנת 1969 פרש פון מלנתין מתפקידו, וב-28 ביוני 1997 הוא מת בביתו ביוהנסבורג.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרידריך פון מלנתין באתר הספרייה הלאומית הגרמנית (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007504662105171
* BIBSYS: 90842595
* CiNii: DA06705381
* GND: 118841351
* ISNI: 0000 0001 0936 6840
* LCCN: n83153602
* LNB: 000043657
* NARA: 10568450
* NDL: 00449716
* NKC: uk2012737647
* NLA: 35668597
* NLK: KAC2018N9174
* NLP: a0000001641346
* NTA: 071096043
* RERO: 02-A012594781
* SNAC: w62q13qq
* SUDOC: 07761819X
* VIAF: 112658528
* WorldCat: lccn-n83153602

 |
אובר-גרופנפיהרר **מתיאס קליינהייסטרקאמפ** (בגרמנית: **Matthias Kleinheisterkamp**;‏ 22 ביוני 1893 – 29 באפריל 1945) היה מפקד בכיר בוואפן אס אס שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

קליינהייסטרקאמפ נולד ב-22 ביוני 1893 בעיר אלברפלד, שהשתייכה אז לקיסרות הגרמנית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, ובשנת 1915 הועלה לדרגת לוטננט. הוא לחם במלחמה כמפקד מחלקה ברגימנט החי"ר ה-130. לאחר המלחמה ופירוקו של הצבא הקיסרי, התגייס לפרייקור, ושרת בו עד 1920. בשנת 1921 התגייס לרייכסווהר. ב-1 באוקטובר של אותה שנה הועלה לדרגת אובר-לויטננט, וב-1 בפברואר 1928 הועלה לדרגת האופטמן. ב-1934 התפטר מהרייכסווהר, והתגייס לאס אס. ב-12 באפריל של אותה שנה הועלה לדרגת אונטר-שטורמפיהרר, והחל מ-19 באפריל 1935 הוא לימד טקטיקה בבית ספר של האס אס בבראונשווייג.

ב-20 באפריל 1935 הועלה לדרגת האופט-שטורמפיהרר, וב-1 באפריל 1936 הצטרף לפלוגות המערכתיות של האס אס (גוף שקדם לוואפן אס אס). ב-20 באפריל 1937 הועלה לדרגת אוֹבר-שטורמבאנפיהרר, וב-4 באוגוסט 1938 מונה למפקד רגימנט האס אס "דויטשלנד".

### מלחמת העולם השנייה

 ערך מורחב – **מלחמת העולם השנייה**  

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939 היה קליינהייסטרקאמפ מפקד רגימנט האס אס "דויטשלנד", והוא פיקד עליו במהלך המערכה בפולין. ב-18 במאי 1940 הועלה לדרגת שטנדרטנפיהרר, ובתחילת יולי 1941 קיבל פיקוד על דיוויזיית האס אס השלישית "טוטנקופף", והשתתף עמה במבצע ברברוסה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-56 של אריך פון מאנשטיין, אשר היה חלק מארמיית הפאנצר הרביעית. פיקודו על הדיוויזיה היה קצר, וכבר ב-18 ביולי של אותה שנה הוא מסר אותו לגאורג קפלר. ב-19 ביולי הועלה לדרגת אוברפיהרר, ולחם בהצטיינות בקרבות בדרום ימת אילמן. ב-9 בנובמבר של אותה שנה הועלה לדרגת בריגדפיהרר, וב-1 בינואר 1942 קיבל פיקוד על דיוויזיית אס אס "דאס רייך". ב-31 במרץ של אותה שנה הוענק לו צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 באפריל מונה גאורג קפלר כמפקד החדש של דיוויזיית האס אס דאס רייך, וב-20 באפריל מונה קליינהייסטרקאמפ כמפקד דיוויזיית אס אס הררית ה-6.

ב-1 במאי 1943 הועלה לדרגת גרופנפיהרר, ובאוקטובר של אותה שנה קיבל פיקוד על קורפוס הפאנצר אס אס השביעי. ב-1 ביולי מונה למפקד קורפוס הפאנצר אס אס הרביעי, והחזיק בתפקיד עד 20 ביולי. ב-24 ביולי מונה למפקד קורפוס האס אס ה-11, וב-1 באוגוסט הועלה לדרגת אובר-גרופנפיהרר. הקורפוס שלו לחם בגליציה כחלק מהארמייה ה-17, ולאחר מכן לחם עמה במבצע ויסלה-אודר. ב-1 בפברואר 1945 הוסב לקורפוס פאנצר, והועבר תחת פיקוד הארמייה התשיעית. הקורפוס לחם במהלך הקרב על ברלין כחלק מהארמייה התשיעית. במהלך קרב האלבה נפל בשבי הצבא האדום, וב-29 באפריל התאבד. לאחר מותו הוספו עלי אלון וחרבות לצלב האבירים שלו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מתיאס קליינהייסטרקאמפ** בוויקישיתוף
* מתיאס קליינהייסטרקאמפ באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
**משה גלאם** (נולד ב-28 בנובמבר 1968) הוא כדורגלן עבר ישראלי. לאחר שגדל בבית"ר נתניה עבר לשחק במדי מכבי נתניה, ממנה הגיע גם לנבחרת ישראל. אף על פי שימין היא רגלו החזקה, גלאם שיחק בתור מגן שמאלי ונודע בכושר הבקעת שערים והגבהותיו המסוכנות. גלאם זכה באליפות אחת, גביע מדינה אחד ו-2 גביעי טוטו. כיום משה גלאם ידוע במכולת במושב גאולים כאיש שאוכל לטאות

קריירה
------

משה גלאם החל את הקריירה בבית"ר נתניה ובגיל 17 הוקפץ לקבוצה הבוגרת ששיחקה בליגת המשנה, תחת הדרכתו של שייע פייגנבוים. באמצע עונת 1991/1992 עבר לשחק במכבי נתניה והמשיך בה עונה נוספת שבה בלט והבקיע 14 שערים, דבר שהביא לזימונו לנבחרת ישראל. הוא ערך את הופעת הבכורה בנבחרת במשחק ידידות מול נבחרת רוסיה ב-24 במרץ 1993.

בעונת 1994/1993 עבר גלאם למכבי חיפה, עמה זכה באליפות (1993/1994), בגביע המדינה (1994/1995) ובגביע הטוטו (1993/1994) וכבש 16 שערים. ב-1993 הוא היה שותף לניצחון 2-3 של נבחרת ישראל על נבחרת צרפת בפארק דה פראנס, במסגרת מוקדמות מונדיאל 1994. גלאם שיחק במכבי חיפה עד עונת 1996/1997, ועזב בשל חיכוכים עם המאמן הקבוצה דאז, גיורא שפיגל.

בעונת 1997/98 עבר למכבי תל אביב, ושיחק בה במשך שתי עונות שבהן זכה פעם אחת בגביע הטוטו. בעונת 1999/2000 חזר למכבי נתניה שהעפילה לליגת העל, ושיחק בה במשך עונה אחת. בעונה שלאחר מכן הצטרף למ.ס. אשדוד למשך עונה וחצי, והיה אחד הגורמים להישארותה בליגה. בשלהי העונה חזר למכבי נתניה. בעונת 2002/2003 שיחק במדי מכבי רמת עמידר.

עונתו האחרונה של גלאם בליגת העל הייתה עונת 2003/2004, בה שיחק במכבי אחי נצרת שבסיום העונה ירדה לליגת הלאומית. בתחילת עונת 2006/2007 הוא חתם על חוזה במכבי כפר יונה למשך שתי עונות, עלה עמה לליגה א', ובמאי 2008 פרש ממשחק פעיל ומונה למאמן הקבוצה. בדצמבר 2009 פוטר מתפקידו, ומייד לאחר מכן חזר לשחק באופן פעיל, בקבוצת מכבי השרון נתניה בליגה ב', עד שפרש שוב בשנת 2011.

בשנת 2015 החל לשמש פרשן בתוכנית הרדיו "שירים ושערים".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משה גלאם** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* עמוד השחקן(הקישור אינו פעיל) באתר הרשמי של מכבי חיפה
* אביעד פוהורילס, משה גלאם: "אני מוכן לשחק היום בשביל אוכל", באתר nrg, באתר nrg מעריב,‏ 25 ביולי 2005
גנרל **פרנץ מאטנקלוט** (בגרמנית: **Franz Mattenklott**;‏ 19 בנובמבר 1884 – 28 ביוני 1954) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

מאטנקלוט נולד ב-19 בנובמבר 1884 בגרינברג בשלזיה, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1903 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-67 (מגדבורג ה-4), עמו לחם במלחמת העולם הראשונה, וב-18 ביוני 1915 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף מאטנקלוט לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1928 הועלה מאטנקלוט לדרגת מיור, וב-1 באוקטובר 1932 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 באוקטובר 1934 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט הרגלים ה-25. ב-1 במרץ 1938 הועלה מאטנקלוט לדרגת גנרל מיור, וב-1 ביולי 1938 מונה למפקד חיל המצב בטריר.

### מלחמת העולם השנייה

ב-19 בספטמבר 1939 מונה מאטנקלוט למפקד הדיוויזיה ה-72, שהוקמה על בסיס חיל המצב בטריר, והוצבה בחזית המערבית. ב-1 בפברואר 1940 הועלה מאטנקלוט לדרגת גנרל לוטננט, ובמהלך המערכה על צרפת לחם עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מקורפוסים שונים במסגרת הארמייה השישית. ב-25 ביולי 1940 מונה מאטקלוט למפקד העיר מץ, וב-4 בספטמבר 1940 חזר לפקד על הדיוויזיה ה-72. במהלך המערכה בבלקן לחם מאטנקלוט עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ההררי ה-18 במסגרת הארמייה ה-12, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם עימה בתחילה כעתודת הארמייה ה-11, ולאחר מכן כחלק מהקורפוסים ה-54 וה-30. ב-23 בנובמבר 1941 קיבל מאטנקלוט על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 בינואר 1942 מונה למפקד כללי הקורפוס ה-42, שהיה חלק מהארמייה ה-11. ב-19 באוגוסט 1942 מונה מאטנקלוט למפקד חצי האי קרים, וב-22 בספטמבר 1942 הוענק לו עיטור הצלב הגרמני בזהב. ביולי 1943 חזר מאטנקלוט לפקד על הקורפוס ה-42, ופיקד עליו במהלך קרב קורסק, כחלק מפלגת הארמייה קמפף. בינואר 1944 לחם מאטנקלוט עם הקורפוס שבפיקודו במהלך קרב קורסון-צ'רקאסי, שכמעט הושמד כליל, אולם הוקם מחדש על בסיס מפקדת הקורפוס ששרדה. ב-14 ביוני 1944 מונה מאטנקלוט למפקד המחוז הצבאי ה-6, ופיקד עליו עד סוף המלחמה, ואז נכנע לכוחות האמריקניים.

### לאחר המלחמה

בשנת 1947 שוחרר מאטנקלוט מהשבי, אולם באפריל 1949 הועמד למשפט בהמבורג על פשעי מלחמה, אולם לבסוף בוטלו נגדו האישומים. לאחר שחרורו התגורר מאטנקלוט בעיר בראונלאגה (אנ'), עד למותו ב-28 ביוני 1954, בגיל 70.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרנץ מאטנקלוט באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1026313546
* ISNI: 0000 0003 8288 0656
* VIAF: 266263565
* WorldCat: viaf-266263565

 |