recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אלינור פורייר סנט פייר** (באנגלית: **Elinor Purrier St. Pierre**; נולדה ב-20 בפברואר 1995) היא אתלטית אמריקאית, אלופת עולם באולם (גלאזגו 2024) בריצת 3000 מטר.

קריירה
------

### 2019

באליפות העולם שנערכה באוקטובר בדוחה שבקטר סיימה במקום 11 בריצת 5000 מטר בשיא אישי חדש של 14:58.17 דקות.

### 2021

באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט סיימה במקום עשירי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:01.75 דקות.

### 2022

#### סגנית אלופת עולם באולם בריצת 3000 מטר

באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בבלגרד שבסרביה זכתה במדליית כסף בריצת 3000 מטר בתוצאה של 8:42.04 דקות, אחרי למלם היילו (8:41.82 דקות) ולפני אג'גייהו טייה (8:42.23 דקות), שתיהן מאתיופיה.

### 2024

#### אלופת עולם באולם בריצת 3000 מטר

באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בגלאזגו שבהממלכה המאוחדת זכתה במדליית זהב בריצת 3000 מטר בשיא אליפות חדש של 8:20.87 דקות, לפני גודאף צגאי מאתיופיה (8:21.13 דקות) וביאטריס צ'פקואץ' מקניה (8:22.68 דקות).

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* ריצת 800 מטר: 1:59.99 דקות (2021)
* ריצת 1500 מטר: 3:58.03 דקות (2021)
* ריצת 3000 מטר: 8:46.43 דקות (2018)
* ריצת 5000 מטר: 14:58.17 דקות (2019)

### אולם

* ריצת 1500 מטר: 4:00.20 דקות (2020)
* ריצת מייל: 4:16.41 דקות (2024), **שיא אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית והקריביים**
* ריצת 3000 מטר: 8:20.87 דקות (2024), **שיא אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית והקריביים**

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אל פורייר סנט פייר** בוויקישיתוף

* אל פורייר סנט פייר, באתר olympedia.org
* אל פורייר סנט פייר, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 14627694

 |
**P0f** הוא כלי סריקה, מבוסס קוד פתוח, המאפשר למשתמש בו לזהות באופן פאסיבי את מערכות ההפעלה של השרתים והמחשבים איתם הוא מתקשר. בנוסף הכלי יכול לסייע באיתור מידע נוסף אודות המערכות המרוחקות.

P0f נכתב בשפת C ופותחה על ידי מיכאל זלבסקי (Michał Zalewski) בשנת 2000.

בעזרת שליחת מנות TCP ובקשת HTTP מפיק הכלי מידע רב אודות מערכת ההפעלה והיישומים הרצים במערכת המרוחקת, בנוסף, יכול להעריך את המרחק מהמערכת איתה הוא מתקשר ולבדוק אם הופעלה חומת אש.

בשונה מכלי סריקה אחרים, P0f הוא סורק פאסיבי ולא יוצר תנועה ורעש ברשת, אלא מנתח שדות מסוימים בחבילות המידע שנסרקו ובכך מקשה על זיהוי הסריקה.

שימוש
-----

P0f זה פותח במטרה לסייע למנהלי רשתות בבדיקות שגרתיות, איתור חיבורים לא מורשים ובבדיקות חדירה.

לכלי זה אין ממשק גרפי ויש להריצו דרך ממשק הפקודה.

השימוש הסטנדרטי בכלי זה, הוא כדלקמן:

```
./p0frep logfile.txt sortby [ 'ipmask' 'sysmask' ]

```

```
.-[ 172.16.1.1/1524 -> 172.16.1.5/80 (syn) ]-
|
| client   = 172.16.1.1
| os       = Windows XP
| dist     = 8
| params   = none
| raw_sig  = 4:120+8:0:1452:65535,0:mss,nop,nop,sok:df,id+:0
|
`----

.-[ 172.16.1.1/1524 -> 172.16.1.5/80 (mtu) ]-
|
| client   = 172.16.1.1
| link     = DSL
| raw_mtu  = 1492
|
`----

.-[ 172.16.1.1/1524 -> 172.16.1.5/80 (uptime) ]-
|
| client   = 172.16.1.1
| uptime   = 0 days 11 hrs 16 min (modulo 198 days)
| raw_freq = 250.00 Hz
|
|
`----

.-[ 172.16.1.1/1524 -> 172.16.1.5/80 (http request) ]-
|
| client   = 172.16.1.1/1524
| app      = Firefox 5.x or newer
| lang     = English
| params   = none
| raw_sig  = 1:Host,User-Agent,Accept=[text/html,application/xhtml+xml...
|

```

ראו גם
------

* סורק פגיעות
* רחרחן
* Wireshark
* Nmap
* מערכת למניעת חדירות

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של P0f
* עמוד התוכנה באתר Github (באנגלית)
**אניס אלושי** (באלבנית: **Enis Alushi**; נולד ב-22 בדצמבר 1985) הוא כדורגלן עבר קוסובני-אלבני ששיחק בעמדת הקשר האחורי בנבחרת קוסובו.

קריירת מועדונים
---------------

אלושי נולד במיטרוביציה שביוגוסלביה דאז (כיום בקוסובו) למשפחה מוסלמית ממוצא אלבני. בגיל 8 משפחתו היגרה לגרמניה בגלל מלחמת קוסובו. ככדורגלן, הוא גדל במחלקות הנוער של אוברהונדם, בורוסיה דורטמונד ושפורטפרוינדה זיגן עד שבגיל 18 הצטרף למחלקת הנוער של פ.צ. קלן. בשנת 2004 הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון. ב-15 בדצמבר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה במשחק הליגה נגד פ.צ. קייזרסלאוטרן. בינואר 2007 חתם בוהן ויסבאדן בה שיחק עונה וחצי. בקיץ 2008 חתם בפאדרבורן 07 בה שיחק ארבע עונות.

בקיץ 2012 חתם בפ.צ. קייזרסלאוטרן, אך כבר בתחילת העונה קרע את הרצועה הצולבת וסיים את העונה כבר בחודש ספטמבר. בקיץ 2014 חתם לשנתיים בפ.צ. סנט פאולי. ביולי 2016 חתם בנירנברג ולאחר חצי עונה, בינואר 2017 הושאל למכבי חיפה.

קריירה בינלאומית
----------------

בצעירותו, אלושי שיחק בנבחרות הצעירות של גרמניה, אך לא זכה ללבוש את מדי הנבחרת הבוגרת. בשנת 2013 הצהיר בראיון כי הוא מעוניין לייצג את אלבניה בשל מוצאו הקוסובני-אלבני, אך הוא לא זומן לנבחרת.

ב-13 בינואר 2014 נבחרת קוסובו קיבלה אישור מפיפ"א לקיים משחקי ידידות נגד נבחרות החברות בה. ב-5 במרץ 2014 אלושי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קוסובו בתיקו 0-0 נגד האיטי, משחק הבכורה של הנבחרת.

חיים אישיים
-----------

בדצמבר 2013 התחתן עם שחקנית הכדורגל הגרמנייה-קוסובנית פטמירה אלושי.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* מיכאל יוכין‏, חסר גרוש ללירה: סיפור הקריירה של אניס אלושי שמגיע למכבי חיפה, באתר וואלה!‏, 18 בינואר 2017
**מוֹנַגַס** (בספרדית: **Monagas**) היא אחת מ-23 המדינות המרכיבות את ונצואלה. המדינה, הנמצאת בצפון-מזרח ונצואלה, גובלת בסוקרה ובמפרץ פריה בצפון, בדלטה אמקורו במזרח ובדרום, בבוליבר בדרום ובאנסואטגי במערב.

המדינה משתרעת על שטח של 28,900 קילומטרים רבועים. במדינה מתגוררים 905,443 תושבים (נכון ל-2011). בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא מטורין.

היסטוריה
--------

הספרדים הגיעו לאזור במאה ה-16, כבשו אותו והוא נותר בשליטתם עד המאה ה-19. התושבים הילידים באזור נלחמו על עצמאותם והפריעו לאנשי מסדר הפרנציסקנים להקים מיסיונים באזור. הקרבות עם הילידים נמשכו עד שבמאה ה-18 הספרדים הצליחו לגרש את הילידים.

בשנות ה-20 של המאה ה-19 האזור צורף לרפובליקת קולומביה הגדולה ולאחר שזו התפרקה ב-1830 האזור הועבר לוונצואלה. ונצואלה חולקה לפרובינציות והאזור הפך להיות חלק מפרובינציית קומנה. ב-1856 האזור הפך לפרובינציה נפרדת בשם מטורין.

ב-1864, לאחר המלחמה הפדרלית, ונצואלה הפכה למדינה פדרלית והאזור הפך למדינת מטורין. ב-1881 המדינה אוחדה עם מדינות קומנה וברצלונה (כיום המדינות סוקרה ואנסואטגי בהתאמה) ליצירת "מדינת המזרח" (Estado de Oriente). ב-1891 שם המדינה שונה לברמודס.

בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, התרחש תהליך שבסופו מטורין חזרה להיות מדינה נפרדת. שמה שונה למונגס, על שמם של האחים חוסה טדאו וחוסה גרגוריו מונגס, אשר שניהם כיהנו כנשיאי ונצואלה.

כלכלה
-----

כלכלת מונגס מתבססת בעיקר על הפקת נפט וחקלאות, הכוללת בין היתר גידול קפה, קנה סוכר, קקאו, תירס וכותנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מונגס** בוויקישיתוף
* מונגס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מפקד האוכלוסין והדיור הלאומי ה-14 - תוצאות עבור מדינת מונגס, מכון הסטטיסטיקה הלאומי של ונצואלה (בספרדית).

| מדינות ונצואלה |
| --- |
| מדינות | אמסונאס • אנסואטגי • אפורה • ארגואה • בוליבר • ברינס • גואריקו • דלטה אמקורו • ורגאס • טאצ'ירה • טרוחיו • יארקוי • לרה • מונגס • מירנדה • מרידה • נואבה אספרטה • סוליה • סוקרה • פורטוגסה • פלקון • קוחדס • קרבובו | מפת מדינות ונצואלה |
| ישויות פדרליות נוספות | הדפנדנסיות הפדרליות • מחוז הבירה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4236946-0
* MusicBrainz: ab33ecc9-9f0e-429a-ab8b-7f156ae1dfc6

 |
**גיפט עמנואל אורבן** (באנגלית: **Gift Emmanuel Orban**; נולד ב-17 ביולי 2002 בניגריה) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת גנט מליגת העל הבלגית.

קריירת מועדונים
---------------

אורבן גדל במחלקת הנוער של ביסון. ב-18 במאי 2022 הושאל לסטאבק מליגת המשנה הנורווגית, וב-3 באוגוסט חתם על חוזה קבוע במועדון. הוא ערך 22 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 16 שערים, וסיים כמלך השערים של ליגת המשנה הנורווגית לעונת 2022.

ב-31 בינואר 2023 חתם אורבן בגנט מליגת העל הבלגית. ב-11 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 3-3 נגד וסטרלו במסגרת המחזור ה-25 בליגה לעונת 2022/2023. במשחק זה הבקיע שני שערים. ב-12 במרץ הבקיע רביעייה בניצחון 6-2 על זולטה ורכם במסגרת המחזור ה-29 בליגה. בחצי העונה הראשונה שלו במועדון הבקיע 15 שערי ליגה ב-16 משחקים.

ב-18 בינואר 2024 חתם לארבע וחצי שנים באולימפיק ליון.

קישורים חיצוניים
----------------

* גיפט אורבן, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Stabæks spissgave til fansen: Gift på plass באתר Eurosport, ‏ 20 במאי 2022 (בנורווגית)
2. ↑  Gift Orban forlenger med Stabæk באתר VG, ‏ 3 באוגוסט 2022 (בנורווגית)
3. ↑  WELCOMEGIFT! באתר הרשמי של גנט, 31 בינואר 2023 (בהולנדית)
*Komposition*, ספטמבר 1938.
*Mein Himmel ist rot* (השמיים שלי הם אדומים), 1933. מוצג במוזיאון לאמנות מודרנית של פריז שבפאלה דה טוקיו.
אנדרטה לזכרו בזנקט ונדל.
**אוטו פרוינדליך** (בגרמנית: **Otto Freundlich**;‏ 10 ביולי 1878 – 9 במרץ 1943) היה צייר ופסל גרמני ממוצא יהודי, מאמני הדור הראשון של האמנות המופשטת.

קורות חיים
----------

נולד בשטולפ (Stolp) בפומרניה שבפרוסיה (כיום סלופסק, Słupsk, שבפרובינציית פומרניה הפולנית). למד רפואת שיניים לפני שבחר להפוך אמן. עבר לפריז ב-1908, והתגורר בקומונה במונמארטר, שנקראה לה באטו-לאוואר - "סירת המכבסה" (Le Bateau-Lavoir), שבה גרו גם פבלו פיקאסו, אמדאו מודיליאני וז'ורז' בראק. ב-1914 חזר לגרמניה. אחרי מלחמת העולם הראשונה הפך פעיל פוליטית, כחבר קבוצת נובמבר. ב-1919 ארגן את תערוכת הדאדא הראשונה בקלן, יחד עם מקס ארנסט ויוהאנס תיאודור בארגלד (אנ').

לאחר 1925 עבד בעיקר בצרפת. בגרמניה, עבודתו הוקעה על ידי הממשל הנאצי כמנוונת, והוסרה מתערוכות. כמה מעבודותיו המוחרמות הוצגו בשנת 1937 בתערוכת האמנות "אמנות מנוונת", שהציגה את מה שהיה בעיני הנאצים מושחת, מנוון וסוטה באמנות המודרנית. פסלו המונומנטלי "Der Neue Mensch" ("האדם החדש") הוצג בתערוכה, וצילום לא-מחמיא שלו הוצג כאיור העטיפה של קטלוג התערוכה. הפסל לא התקבל מעולם בחזרה, וההנחה היא שהוא נהרס. אחד מפסליו האחרים שהוחרם, מ-1925, נמצא בחפירות לתוואי רכבת תחתית בברלין, ומוצג כיום במוזיאון החדש בברלין.

בצרפת הצטרף ל"איחוד האמנים הגרמנים החופשים" (Union des Artistes Allemands Libres), אגודת אמנים גרמנים שחיו בפריז לאחר עליית הנאצים לשלטון, לצד מקס ארנסט, הנס הארטונג וגרט וולהיים.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נעצר פרוינדליך על ידי השלטונות הצרפתיים, אך שוחרר לאחר זמן קצר, בעקבות לחצים שהפעיל פבלו פיקאסו. ב-1943 נעצר ונשלח למיידנק, ונרצח ביום הגיעו לשם.

בשנת תשל"ח 1978, במלאת מאה שנה להולדתו, הוצגה במוזיאון ישראל תערוכה לזכרו, שאצר יונה פישר. גם ב-2017 הציג מוזיאון ישראל תערוכה עם יצירותיו. 

למרות שמאז החרמתו על ידי הנאצים התעלם עולם האמנות מפרוינדליך, סרט תיעודי בשם "Das Geht Nur Langsam" ("זה הולך רק לאט", דָאס גֵט נוּר לַאנְגְזָם) יצא ב-2012. הסרט עוקב אחר חזונו לפסלים נעים ברחובות אירופה, המסמלים רעיונות אוטופיים שלו על העולם והחברה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוטו פרוינדליך** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר Ketterer Kunst
* ביוגרפיה (בגרמנית)
* אוטו פרוינדליך (1878-1943), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  דניאל ראוכוורגר, עכבר העיר אונליין, פסלים שהחרימו הנאצים נמצאו במקרה בחפירת רכבת תחתית בברלין, באתר הארץ, 10 בנובמבר 2010
2. ↑  Siegfried Gnichwitz, "Heinz Kiwitz: gekämpft · vertrieben · verschollen", Stiftung Brennender Dornbusch. חוברת מתערוכה במלאת 100 שנה להולדתו של היינץ קיוויץ. ליבפראואנקירכה, דואיסבורג (7 בנובמבר – 5 בדצמבר 2010), p. 5.
3. ↑  אתר הסרט

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007275724305171
* BnF: cb120178952 (data)
* CiNii: DA14406885
* GND: 118535366
* ISNI: 0000 0001 0862 5003
* LCCN: n83229121
* NSK: 000494700
* NTA: 069698643
* RERO: 02-A003263327
* RKD: 29424
* SNAC: w6wh3v7p
* SUDOC: 027525457
* ULAN: 500030544
* VIAF: 2482103
* WorldCat: lccn-n83229121

 |
**מוּמְסִיָה** (ערבית **ممسيّة**) הוא כפר צ'רקסי נטוש בצפון רמת הגולן, אשר שכן במרחק של כחמישה קילומטרים דרומית לעיר קוניטרה, למרגלות הר בני רסן (תל-ע'סניה). הכפר שמרבית תושביו היו צ'רקסים ומיעוטם טורקמנים, חרב לאחר מלחמת ששת הימים ונמצא כיום בשליטת ישראל.

היסטוריה
--------

ראשית ההתיישבות במקום מתוארכת לשלהי המאה ה-3 תקופת שלטונה של האימפריה הרומית. המקום יושב על ידי השבט הבדואי "בני ע'סאן" שנדד למקום מאזור תימן ובהמשך, בתקופת האימפריה הביזנטית קיבלו על עצמם את הנצרות. ב-636, לחמו בני השבט לצד הביזנטים בקרב הירמוך, ניגפו עימם בקרב והיישוב ננטש.

ב-1878 הגיעו לאזור מהגרים צ'רקסים מהקווקז ויישבו את המקום מחדש. בניגוד לכפרים הצ'רקסים האחרים ברמת הגולן, מומסיה נחלק בפועל לשני יישובים שונים. החוקר הגרמני גוטליב שומאכר ציין בספרו "הגולן" את המקום כאחת מההתיישבויות הצ'רקסיות ברמת הגולן. בסקר שערך בין השנים 1884-1885 הוא מציין 82 בקתות בכפר ואוכלסיה של כ-330 תושבים בני עשר ומעלה:

> 
> "שני כפרים צ'רקסים שהוקמו לאחרונה. אחד מהם נשען על הקצה הצפוני של חאמא קרצה ובו 22 בקתות, בעוד השני נמצא מעט מערבה, במישור, ובו 60 בתים. שניהם מתפתחים מהר יותר משאר הכפרים הצ'רקסיים. הם בנויים היטב ובצורה מרווחת, ואוכלוסייתם מונה יחדיו כ-330 נפש. במקום אבני בנייה עתיקות מעטות ".
> 
> 
> 
> — **הגולן**, גוטליב שומאכר, אריאל -כתב עת לידיעת הארץ,(1998), עמ' 105
> 

במהלך מלחמת ששת הימים נכבש הכפר על ידי צה"ל וחרב. במהלך מלחמת יום הכיפורים הווה האזור זירת קרב בין חטיבת השריון הסורית ה-43 לבין חלקים מגדוד 82 של צה"ל ובמהלכו כשלו הסורים בכיבוש הכפר.

ראו גם
------

* ההתיישבות הצ'רקסית ברמת הגולן

קישורים חיצוניים
----------------

* רשימת הכפרים ברמת הגולן - סטטוס (בערבית)
* גוטליב שומאכר אבי סוקרי הגולן
**דייוויד נאט** (באנגלית: **David John Nutt**;‏ נולד ב-16 באפריל 1951) הוא מדען בריטי העוסק בחקר סמים ובעיקר סמים פסיכואקטיביים והשפעתם על המוח.

ביוגרפיה
--------

דייוויד נאט נולד בבריסטול וסיים בית ספר מקומי. למד רפואה באוניברסיטת קיימברידג' וסיים לימודיו בשנת 1972. הוא עבר התמחות בבית חולים בלונדון. בהמשך עבד בבית החולים Radcliffe Infirmary באוקספורד שם השתתף במחקר שתוצאותיו פורסמו בשנת 1982. בשנים 1983–1985 היה מרצה באוניברסיטת אוקספורד. בשנת 1986 נסע להשתלמות לארצות הברית. בשנת 1988 חזר לאנגליה והתמנה לפרופסור לפסיכופרמקולוגיה באוניברסיטת בריסטול.

בשנת 2009 הקים מחלקה לניורופסיכופרמקולוגיה באימפריאל קולג' של לונדון.

בשנת 2007 פרסם מאמר על השפעת הסמים על בני אדם בכתב עת "לאנסט". בעקבות הוויכוח על ממצאי המאמר נאט פוטר ממשרתו בוועדה לסמים הממשלתית. כתוצאה מכך נאט ומספר מומחים נוספים הקימו Independent Scientific Committee on Drugs. מטעם מוסד זה נאט פרסם מספר מאמרים בנושא מדיניות איסור שימוש בסמים. החל משנת 2013 המוסד מפרסם כתב עת מדעי בנושא ונאט משמש כעורכו בראשי.

נאט משמש סגן מנהל מרכז לחקר פסיכדליה באימפריאל קולג'. בשנת 2010 הוא פרסם מאמר נוסף ב"לאנסט" בוא הציע סדרת קריטריונים למדידת השפעת שימוש בסמים על האנשים ועל החברה. בהתאם לקריטריונים אלו שימוש באלכוהול מסוכן יותר לחברה מאשר הרואין. נאט פועל לשינוי מדינות איסור שימוש בסמים בבריטניה. החל משנת 2014 נאט פועל ליצירת חומרים תחליפי אלכוהול. נאט היה חבר בצוות שפיתח MEAI כתחליף למשקה חריף.

ספרים
-----

* David J. Nutt (2012). Drugs Without the Hot Air: Minimising the Harms of Legal and Illegal Drugs. Cambridge: UIT. ISBN 978-1-906860-16-5.
* David J. Nutt (2020). Drink ? : The New Science of Alcohol and Your Health. Yellow Kite. ISBN 978-1-529393-23-1.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דייוויד נאט** בוויקישיתוף
* דייוויד נאט, ברשת החברתית פייסבוק
* דייוויד נאט, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* דייוויד נאט, באתר ResearchGate
* ראיון עם דייוויד נאט
* ביוגרפיה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007437357905171
* BIBSYS: 5092982
* BnF: cb13592642c (data)
* CANTIC: a11601991
* CiNii: DA09738569
* GND: 136104789
* ISNI: 0000 0000 8183 1981
* LCCN: n94801762
* NDL: 00848820
* NKC: xx0189285
* NLG: 210133
* NTA: 142702447
* ORCID: 0000-0002-1286-1401
* SNAC: w6tm8x6c
* SUDOC: 050528424
* VIAF: 114839698
* WorldCat: lccn-n94801762

 |
**קווין מק אליסטר** (בספרדית: **Kevin Mac Allister**; נולד ב-7 בנובמבר 1997 בבואנוס איירס שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת רויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת העל הבלגית.

קריירת מועדונים
---------------

מק אליסטר גדל במחלקת הנוער של ארחנטינוס ג'וניורס. הוא ערך 136 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הארגנטינאית וליגת המשנה הארגנטינאית, בהן הבקיע 12 שערים.

ב-28 בינואר 2019 הושאל מק אליסטר לבוקה ג'וניורס מליגת העל הארגנטינאית, במדיה ערך שתי הופעות.

ב-12 ביולי 2023 חתם מק אליסטר על חוזה לשלוש שנים ברויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת העל הבלגית.

חיים אישיים
-----------

מק אליסטר הוא ממוצא סקוטי ואירי. אחיו אלכסיס מק אליסטר ופרנסיס מק אליסטר (אנ') הם כדורגלנים מקצוענים, וכך היו גם אביו קרלוס מק אליסטר (אנ') ודודו פטריסיו מק אליסטר (אנ').

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  ¡Bienvenido, Kevin! באתר הרשמי של בוקה ג'וניורס, 28 בינואר 2019 (בספרדית)
2. ↑  Kevin Mac Allister signe pour trois saisons à l'Union באתר רויאל אוניון סן-ז'ילואז, 12 ביולי 2023 (בצרפתית)
3. ↑  Triple Mac באתר Olé, ‏ 23 בספטמבר 2017 (בספרדית)
**אליהו (אלי) דה-קסטרו** (29 במאי 1941 – 2 באפריל 2009) היה ראש עיריית עכו.

ביוגרפיה
--------

דה-קסטרו נולד בקהיר, למאיר ושרה ועלה לישראל עם משפחתו באוקטובר 1949. משפחתו התגוררה תחילה במחנה העולים שער העלייה ובפרדס חנה וב-1950 עברה לעכו.

דה-קסטרו שירת בצה"ל בתפקידי פיקוד והדרכה והשתחרר בדרגת רס"ר. הוא בוגר תואר ראשון מאוניברסיטת חיפה במדעי המדינה ולימודי ארץ ישראל.

היה מזכיר איגוד פועלי המתכת במועצת פועלי עכו וסגן מנהל השירות באמפא. לאחר מכן שימש מנהל מחלקת הגבייה בעיריית עכו.

בשנת 1983 נבחר לראשות עיריית עכו וכיהן בתפקיד עד שנת 1998. דה-קסטרו היה חבר מרכז במפלגת העבודה.

הוא מילא שורה של תפקידים ציבוריים, (חלקם במהלך כהונתו כראש העיר וחלקם לאחר מכן) הבולטים בהם היו:
יושב ראש דירקטוריון החברה לפיתוח עכו העתיקה, חבר דירקטוריון ויושב ראש הנכסים של חברת החשמל, חבר מועצת המנהלים של החברה למתנ"סים וחבר המועצה להשכלה גבוהה.

בנוסף, מילא דה-קסטרו מספר תפקידים בהתנדבות ביניהם היה חבר בחבר הנאמנים של אוניברסיטת חיפה, יושב ראש הוועדה להפיכת היישוב מודיעין לעיר, חבר הרשות לפיתוח הגליל וחבר מועצת המנהלים של מוזיאון עוקשי בעכו.

על פעילותו בתחום הציבורי זכה במאי 2008 בתואר יקיר העיר עכו.

בשנת 2009, בעת חתונת בתו, לקה בליבו ונלקח לבית חולים. דה-קסטרו נפטר כעבור ימים אחדים. הוא הותיר אחריו את אשתו עליזה, לה נישא בשנת 1965 ושלושה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלי דה-קסטרו** בוויקישיתוף
* פרופיל של אלי דה-קסטרו באתר חדשות מחלקה ראשונה
* אדי גל, ראש העיר לשעבר מת בעקבות אירוע לב, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 6 באפריל 2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאיר הראובני, עשרות שנים מזלה של עכו, מעריב, 11 בינואר 1984
**אולי גרין** (באנגלית: **Oli Green**; נולד ב-21 בינואר 1997) הוא דוגמן ושחקן אנגלי.

קריירה
------

### דוגמנות

גרין הופיע בקמפיינים רבים ושונים במהלך השנים, כולל עבור גאפ והוביל את הקמפיין לחברת האופנה ברברי. גרין הופיע גם על שערי מגזיני אופנה רבים.

### משחק

הקריירה של גרין החלה לאחר שלמד במכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע בניו יורק. 

בשנת 2019 הופיע לצד הדוגמנית קאיה גרבר בקליפ לשיר "Burnout" של המוזיקאי ג'ון אית'רלי. בשנת 2020 הופיע בפרק של אופרת הסבון הפופולרית "צעירים חסרי מנוח".

בשנת 2021 הופיע בפרק בסדרת הטלוויזיה מבית אפל TV פלוס, "מפרץ מוסקיטו".

בשנת 2023 שיחק בתפקיד משנה של תומאס בסרט "הטוב שבך". בסרט מככבים מורגן פרימן ופלורנס פיו. באותה שנה הופיע בשני פרקים בסדרת הטלוויזיה עטורת הפרסים "הכתר" של נטפליקס. בסדרה גילם גרין את פינצ'י, בן זוגה לשעבר של קייט מידלטון, לפני שהפכה להיות בת זוגו של הנסיך ויליאם.

בשנת 2024 שיחק בתפקיד קטן בסרט קומדיית הפשע של נטפליקס, "ליפט" (אנ') בכיכובו של קווין הארט.

חיים אישיים
-----------

גרין החל לצאת עם השחקנית סיינה מילר בשנת 2022.

קישורים חיצוניים
----------------

* אולי גרין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kerry McDermott, Sienna Miller Makes It Red Carpet Official With Her Burberry Model Beau Oli Green, British Vogue, ‏28 במרץ 2022
2. ↑   John Eatherly - BURNOUT (Official Music Video), סרטון בערוץ "John Eatherly", באתר יוטיוב (אורך: 03:56)
3. 1 2 3  Everything To Know About Sienna Miller's Parner Oli Green, EVOKE, ‏22 באוגוסט 2023
4. ↑  Who Is Oli Green? Meet Sienna Miller's New Boyfriend, Grazia Middle East, ‏22 באוגוסט 2023
**נאות אפק** (המופיעה בפרסומים שונים בשם "**אפקה**") היא שכונת מגורים חדשה, הנבנית בצפונה של קריית ביאליק.

היסטוריה
--------

השכונה החלה להיבנות לאחר חתימה על הסכם גג בין רשות מקרקעי ישראל לעיריית קריית ביאליק. עבודות התשתית להקמת השכונה החלו ב-2016 ובנובמבר אותה שנה, נערך טקס הנחת אבן הפינה לבנייתה. השכונה צפויה להכיל 4,573 יחידות דיור בבנייה רוויה של עד 25 קומות. האכלוס של הדירות הראשונות החל במחצית השנייה של 2019.

השכונה נבנית משני צידי כביש 22, צפונית לכביש 79. היא צמודה ממערב לשמורת הטבע עין אפק, לבית העלמין צור שלום וסמוכה לשביל נחל הנעמן. לצורך הקמת השכונה הועברו שטחי חקלאות שהיו שייכים לקיבוץ אפק אל קריית ביאליק.

השכונה מחוברת לכביש עוקף קריות באמצעות "מחלף ביאליק צפון". קו מטרונית צפוי על פי התוכניות לעבור בתוך השכונה.

ב-13 ביוני 2018 הונחה אבן הפינה לבניית קומפלקס בית הספר היסודי "מיתרים", בית כנסת וגני ילדים במרכז השכונה. בשכונה מתוכנן להיבנות גם אצטדיון כדורגל, מגרשי ספורט, וגן שעשועים גדול לתושבי השכונה. בשכונה קיימים שני בתי ספר ושניים נוספים מוקמים בימים אלה. כמו כן, קיימים בשכונה עשרות גני ילדים.

שמות הרחובות בשכונה נקראים על שם אישים מתחום התרבות. הרחוב הראשי החוצה את השכונה הוא רחוב נעמי שמר. רחובות נוספים קרויים על שם אהוד מנור, שושנה דמרי ועפרה חזה.

בשכונה נמצא פארק יהודה ברקן והוא מהגדולים בצפון. הוא כולל טיילת, מתחמי משחק ומתקני כושר. הפארק נקרא על שמו של יהודה בארקן.

נאות אפק - מבט לילי
מבט על שמורת אפק הסמוכה לשכונה
האגמים לצד השכונה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **נאות אפק** |

* שכונת נאות אפק, באתר האינטרנט של עיריית קריית ביאליק.
* אפקה (נאות אפק) הסרט, באתר יוטיוב.
* מבט על השכונה - אוקטובר 2023האתר הרשמי של שכונת נאות אפק.

הערות שוליים
------------

1. ↑  עינת פז-פרנקל, למרות חילוקי הדעות בין האוצר לקרית ביאליק: הסכם הגג נחתם היום, באתר כלכליסט, 30 באפריל 2014
2. 1 2  הילה ציאון, הקריות: נפתחה הגרלה ל-460 דירות מוזלות, באתר ynet, 1 בנובמבר 2016
3. ↑   אבן פינה נאות אפק, סרטון באתר יוטיוב, 23 בדצמבר 2016
4. ↑  יפתח אלעד, הושקה השכונה החדשה אפקה בקרית ביאליק, באתר כלבו – חיפה והצפון, 19 ביוני 2018
5. ↑  רותם כבסה, מסתמן: מחלף נוסף ייפתח בכביש 22, באתר "בלינקר", 19 באוגוסט 2014
6. ↑  דניאל סיריוטי, פארק יהודה בארקן יוקם בקרית ביאליק, באתר ישראל היום, 27 באוקטובר 2020

בית ספר מיתרים בשכונה
**הרפובליקה האוטונומית של קרים** (באוקראינית: **Автономна Республіка Крим**, ברוסית: **Автономная Республика Крым**, בטטרית של קרים: **Qırım Muhtar Cumhuriyeti**) הייתה רפובליקה אוטונומית שהתקיימה בשנים 1991–2014 במסגרת אוקראינה, החל משנת 1992 ללא המילים "סובייטית סוציאליסטית".
בפועל היא הפסיקה להתקיים עם סיפוח חצי האי קרים בפברואר-מרץ 2014 על ידי הפדרציה הרוסית.
הרפובליקה כללה את כל שטחה של חצי האי קרים מלבד העיר סבסטופול שנהנתה ממעמד מיוחד ונפרד.
חצי האי קרים שוכן בצפון הים השחור. בירת הרפובליקה הייתה סימפרופול. בשנת 2013 אוכלוסיית המדינה האוטונומית הייתה לערך 1,970,000 תושבים.

הרפובליקה האוטונומית של קרים הוכרזה בהחלטת המועצה העליונה של אוקראינה בספטמבר 1994 על בסיס "הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוטונומית של קרים" שקמה בפועל ב-12 בפברואר 1991 בעקבות משאל העם מ-20 בינואר 1991.
ב-6 במאי נקראה הרפובליקה האוטונומית של קרים.

בסוף פברואר 2014 היא נכבשה על ידי כוחות צבאיים רוסיים ובדלנים אוקראינים פרו-רוסים. ב-11 במרץ 2014 הפרלמנט של קרים הכריז על עצמאות תחת השם "הרפובליקה של קרים". בנסיבות החדשות ב-16 במרץ 2014 התקיים משאל-עם שאישר את האיחוד מחדש של חצי האי קרים עם רוסיה. חוקיות משאל העם לא הוכרה על ידי ממשלת אוקראינה ולא זכה בהכרה בינלאומית רחבה.
רוסיה ועוד 17 חברות באו"ם הכירו את קרים כחלק מהפדרציה הרוסית, בעוד אוקראינה רואה בחצי האי עדיין חלק אינטגרלי ממנה, עמדה שנתמכת על ידי רוב הקהילייה הבינלאומית.

ב-27 במרץ 2014 העצרת הכללית של האו"ם החליטה להכיר בשלמותה הטריטוריאלית של אוקראינה בגבולות המוכרים שלה עד שנת 2014 (החלטה 68/262 של העצרת הכללית של האו"ם). בעד ההחלטה הצביעו 100 מקרב 193 מדינות, בעוד 11 התנגדו, 58 נמנעו ו-24 לא השתתפו בהצבעה.

מבחינת אוקראינה (בהתאם לחוק האוקראיני שנחקק ב-15 באפריל 2014) קרים, לרבות הרפובליקה האוטונומית שלה והעיר סבסטופול, בעלת המעמד המיוחד, נחשב "שטח כבוש זמנית" על ידי רוסיה.
גם בשנים 1994–2014 העיר סבסטופול הייתה יחידה מנהלית נפרדת משאר חצי האי קרים ונהנתה ממעמד מיוחד, בדומה לעיר הבירה של אוקראינה, קייב. אחרי סיפוחה לרוסיה היא המשיכה להיות נפרדת מהרפובליקה של קרים ביחידה הנקראת "עיר פדרלית" כששתי היחידות הטריטוריאליות הרכיבו יחדיו את מחוז קרים של הפדרציה הרוסית, שבוטל אומנם, אך נותרו חלק מרוסיה.

בפועל החל ממרץ 2014 איבדה אוקראינה את השליטה הממשית בשטח חצי האי קרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרפובליקה האוטונומית של קרים** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הרפובליקה האוטונומית של קרים
* קרים (אוקראינה), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mathilde Gérard (2014-03-14) [2014-02-28]. "La Crimée a toujours eu un statut à part en Ukraine" [לקרים היה תמיד מעמד מיוחד באוקראינה]. *Le Monde* (בצרפתית). נבדק ב-2023-04-30.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007533289905171
* BnF: cb11943361f (data)
* GND: 5280853-1
* LCCN: n93047026
* MusicBrainz: 3cc9dfbe-e4b6-4e49-8bbc-3cb16932086a
* SUDOC: 027379124
* VIAF: 140868936
* WorldCat: lccn-n93047026

 |
**לחם בירה** (באנגלית: Beer bread) הוא כל לחם הכולל בירה בתערובת הבצק. 

מאפיינים

בהתאם לסוג הבירה המשמשת, היא עשויה לתרום להתפחה בתהליך האפייה או לא לתרום. לפיכך, לחמי בירה נעים מכיכרות כבדות ללא שמרים ועד ללחמים קלים ולחמניות בשילוב שמרי אפייה. הטעם של לחם בירה מוגבר לפעמים עם טעמים אחרים, כגון גבינה או עשבי תיבול.

תיאור
-----

לחם בירה יכול להיות לחם פשוט מהיר או לחם שמרים בטעם בירה. לבירה וללחם יש תהליך יצירה משותף: שמרים שמשמשים להפיכת סוכרים לפחמן דו-חמצני ואתנול. במקרה של לחם, אחוז גדול מהאלכוהול מתאדה בתהליך האפייה.

ניתן להכין לחם בירה פשוט עם קמח, בירה וסוכר. כמה סוגי בירות מבוקבקים - במיוחד בירות מבשלת בוטיק - עשויות להיות בכוונה כאילו רדומות, אבל משקעי שמרים חיים נמצאים בתחתית הבקבוק. עם זאת, בבירות רבות בשוק העצום של הבירות יש סינון של השמרים החיים. ללא התפחה מספקת מהבירה, כיכר לחם בירה תהיה צפופה וכבדה למדי, אלא אם מוסיפים חומר תפיחה נוסף (למשל, סודה לשתייה, אבקת אפייה, שמרי אפייה וסוכר, סטארטר מחמצת או שמרי בר מתורבתים מהסביבה). ניתן להשתמש בקמח תופח מכיוון שהוא תערובת של קמח וחומר התפחה. ניתן לרכוש תערובות לחם בירה ארוזות מראש, עם החומרים היבשים וחומרי התפחה שכבר כלולים.

ניתן להכין סגנונות שונים של לחם בירה באמצעות בירות שונות; למשל, בירה סטאוט או כהה תיתן לחם כהה יותר עם טעם בולט יותר. שימוש בבירה מתובלת, או שמוסיפים לה טעם, ייצור לחם בטעם דומה, אך פחות עז מהבירה.

ניתן להשתמש בכל מספר של חומרי טעם וריח נוספים כדי לשפר את הטעם של לחם בירה. הם כוללים צ'דר ושמיר, עגבניות מיובשות ועשבי תיבול, שום ופטה וכו', שנוספו לתערובת החומרים היבשים. שיקול אחד חשוב בבחירת טעמים הוא שאם לחם הבירה לא נאכל מיד, חשוב שהטעמים ישתפרו עם האחסון.

לקריאה נוספת
------------

* בלילת בירה, ציפוי למזון מטוגן המשתמש בבירה
* לחם מהיר
* לחם וינה, לחם שפותח משמרי בירה
* מרק בירה

הערות שוליים
------------

קישורים חיצוניים
----------------

* רשת מזון - מתכון ללחם בירה
* יולונג - איך מכינים לחם בירה
* Throwdown Kitchen - איך להכין לחם בירה
**פופ לטיני** (בספרדית ובפורטוגזית: **Pop latino**) הוא תת-ז'אנר של מוזיקת פופ המכיל בתוכו צלילים או השפעה מאמריקה הלטינית. הפופ הלטיני משלב בדרך כלל מוזיקה לטינית מהפכנית עם מוזיקת פופ אמריקאית. פופ לטיני מקושר לרוב למוזיקת פופ, רוק ודאנס בשפה הספרדית.

היסטוריה
--------

הפופ הלטיני הוא אחד מהז'אנרים הפופולריים ביותר במוזיקה הלטינית כיום. עם זאת, לפני הגעתם של אמנים כמו אלחנדרו סאנז, טליה, לואיס מיגל, סלינה, פאולינה רוביו, שאקירה, ריקי מרטין, גלוריה טרווי ואנריקה איגלסיאס, הגיע הפופ הלטיני לראשונה לקהל עולמי דרך יצירתו של מנהיג הלהקה סרז'יו מנדס באמצע שנות השישים.

### השפעות והתפתחות

הפופ הלטיני הפך לסוגה הפופולרית ביותר של המוזיקה הלטינית בארצות הברית במהלך שנות השמונים והתשעים ואף הפך לפופולרי גם בקרב מאזינים שאינם לטיניים. הפופ הלטיני הושפע מטכניקות הפקה וסגנונות מוזיקה אחרים שמקורם בעיקר בארצות הברית. מוזיקת טחאנו (אנ'), שמרכזה בטקסס ובאזור הגבול של ארצות הברית / מקסיקו, החלה לכלול בתוכה סינתסייזרים, הפקה חלקה יותר וזאת, תוך שכללה בתוכה סוגות שונות כמו נורנטו וקונג'ונטו. יתרה מזאת, ניו יורק ומיאמי היו "הבית" של מועדונים לטיניים משגשגים, שבמהלך שנות השמונים הובילו לעליית הסגנון הלטיני וסגנן מוזיקת הדאנס.

אמנית הפופ הלטיני הגדולה והמצליחה ביותר בסוגת הפופ הלטיני הייתה גלוריה אסטפן, שהוציאה רצף של להיטי דאנס-פופ במהלך אמצע סוף שנות השמונים, אך בסופו של דבר התפרסמה יותר כדיווה עכשווית למבוגרים עם זיקה לבלדות. סוגה זו של דאנס-פופ עם שילוב של מוזיקה עכשווית למבוגרים שלטה בשנות התשעים של הפופ הלטיני. מרבית אמניו שרו בספרדית לקהל הלטיני, אם כי יש לציין שכמה שירים מסוגת הפופ הלטיני שהוקלטו בשפה האנגלית זכו להצלחה בינלאומית. אלבומה של כוכבת הפופ-טחאנו, סלינה *Dreaming of You,* הופיע לראשונה במקום הראשון במצעד הבילבורד 200 והיה לראשון וליחיד בהיסטוריה של עולם המוזיקה שעשה זאת.

בסוף שנות ה-90 ותחילת שנות האלפיים השתלבו אמני פופ לטיניים שונים כמו שאקירה, ריקי מרטין, אנריקה איגלסיאס, ג'ניפר לופז ובעלה לשעבר מארק אנתוני, פאולינה רוביו, ג'ייד אסטבן אסטראדה, טליה במיינסטרים.

ראו גם
------

* פרס גראמי לאלבום הפופ הלטיני הטוב ביותר
* מוזיקת פופ
* מוזיקה לטינית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פופ לטיני** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Stavans, Ilan (29 ביולי 2014). *Latin Music: Musicians, Genres, and Themes [2 volumes]*. Santa Barbara, California: ABC-CLIO. p. 407. ISBN 9780313343964. נבדק ב-30 באוקטובר 2014. `{{cite book}}`:  (עזרה)
2. ↑  Lindeen, Mary (1 בספטמבר 2010). *Cool Latin Music: Create & Appreciate What Makes Music Great!*. ABDO Publishing Company. p. 8. ISBN 9781617846489. `{{cite book}}`:  (עזרה)
3. ↑  Fernandez, Enrique (1 בנובמבר 1986). "Latin Notas". *Billboard*. **98** (44): 40A. נבדק ב-22 במרץ 2015. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
4. ↑  Latin Pop, *Rhapsody* , retrieved 8 January 2013.
5. ↑  Latin Pop, *Allmusic*, retrieved 8 January 2015.
6. ↑  Romero, Angie (8 ביולי 2015). "Shakira, Enrique, Ricky Martin & More: Which Latin Icon Pulled Off the Best Crossover? Vote!". *Billboard*. נבדק ב-9 בפברואר 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
7. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007561664105171
* LCCN: sh2005005378

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכפר ערבי שננטש במלחמת העצמאות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו ואדי חנין (פירושונים).

מלך ירדן עבדאללה הראשון בביקור בוואדי חנין בשנות ה-20
בית הכנסת "גאולת ישראל" במבנה המסגד של הכפר הערבי
**ואדי חנין** (בערבית: **وادي حنين**) היה כפר ערבי בנפת רמלה ששכן בצמוד למושבה נס ציונה (ממזרח לרחוב ויצמן). הכפר, שהוקם בשנות העשרים של המאה ה-20 ותושביו התפרנסו בעיקר ממסחר ושירותים, ננטש במהלך מלחמת העצמאות ורוב בתיו נהרסו. חלק מקרקעות "ואדי חנין" נרכשו על ידי מייסדי המושבה נס ציונה בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20.

היסטוריה
--------

ראשיתו של הכפר בשנת 1926 כיוזמה פרטית של ערבי מחמולת אבו ג'בר מן הכפר הערבי הסמוך סרפנד אל-חראב (ער'). החמולה עסקה בגידול אבטיחים ולכן הוא הקים סוכת אבטיחים לצד הדרך הראשית יפו-עזה. העסק שגשג והפך תוך זמן קצר למבנה קבע שכלל חנות כלבו ובית קפה. עיסוקם של רבים מבני נס ציונה בפרדסנות הצריך כוח אדם עונתי רב ואפשר לערבים רבים מן הסביבה להשלים כך את הכנסותיהם.

בנוסף, תנופת הפיתוח במושבות נס ציונה, ראשון לציון ורחובות הסמוכות, יצרה מקומות עבודה רבים נוספים לערביי הסביבה. מיקומה של נס ציונה על צומת דרכים (הדרך הראשית יפו-עזה והדרך מרמלה לנבי רובין), שימש גם הוא גורם להתיישבות הערבים במקום והם בנו את בתיהם בצמוד ליישוב העברי.

במפקד האוכלוסין המנדטורי של 1931 נמנו בוואדי חנין 280 תושבים ב-55 בתים.

חברת האוטובוסים הערבית שהפעילה קו מיפו לעזה הקימה תחנה בכפר ומשרד בצמוד אליה.

בשנת 1934 החל מוח'תאר הכפר, שוקרי אל-תאג'י, בבניית מסגד בכפר. בכפר לא היה בית ספר וילדי הכפר למדו בבית הספר בכפר הסמוך סרפנד אל-חראב. במהלך שנות ה-40 הכפר הפך למקור האספקה המרכזי של תושבי האזור בשל מיקומו האסטרטגי על הדרך הראשית מיפו דרומה.[דרוש מקור]

בסקר הכפרים ב-1945 נאמדה אוכלוסיית הכפר בכ-1,620 מוסלמים. שטח הכפר נאמד ב-5,401 דונם, מהם 3,211 דונם בבעלות יהודית. אוכלוסייתה של נס ציונה הסמוכה נאמדה ב-1,760 יהודים.

עם פרוץ מלחמת העצמאות והתערערות המצב הביטחוני עזבו התושבים המבוססים והעשירים יותר (למעלה מ-1,000) את הכפר בחודש ינואר 1948, בתקווה שיוכלו לשוב מאוחר יותר, ונותרו בו כ-500 תושבים. 
יחידות סדירות של ההגנה נכנסו לכפר ב-17 באפריל ופינו מזרחה את מעט התושבים שנמצאו בו.

רוב בתי הכפר ובעיקר המבנים שהיו סמוכים לדרך הראשית נהרסו וצריח המסגד נהרס, בעוד שגוף המסגד הוסב לשמש כבית כנסת על ידי תושבי נס ציונה הסמוכה, ונקרא כיום "גאולת ישראל".

השם הערבי הונצח בשמו של רחוב "עמק השושנים" היוצא מרחוב ויצמן מערבה. כ-10 בתים שרדו מן הכפר, ומשמשים כיום את המכון למחקר ביולוגי ואת המרכז הרפואי לבריאות הנפש באר יעקב - נס ציונה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ואדי חנין** בוויקישיתוף
* דף הכפר באתר Palestine Remembered
* מיכאל יעקובסון: סיבוב במסגד שהפך לבית כנסת בנס ציונה, באתר 'חלון אחורי', 30 באוקטובר 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  איתן קלינסקי, מקור ראשון, תחנונים היסטוריים על מגורשי ואדי חנין, באתר News1 מחלקה ראשונה, 11 במאי 2010
2. ↑  אברהם שלמון, נס ציונה בת 75, דבר, 24 באפריל 1958
3. ↑  Census of Palestine 1931. Population of villages, towns and administrative areas, Jerusalem, 1932, מתוך אתר ה- Internet Archives
4. ↑  נתונים מסקר הכפרים (1945), שהוצגו מחדש בספר Hadawi, **Village statistics 1945, Classification of Land and Area Ownership in Palestine**, Beirut, 1970, ומהספר נסרקו לאתר PalestineRemembered.com.
5. ↑  ואדי חנין נכבש, דבר, 18 באפריל 1948
**פיירלואיג'י מרזוראטי** (באיטלקית: **Pierluigi Marzorati**; נולד ב-12 בספטמבר 1952) הוא כדורסלן עבר איטלקי. נחשב לאחד הרכזים הטובים בכל הזמנים באירופה, וזכה בתואר מר אירופה ב-1976. הוא נבחר לאחד מ-50 הכדורסלנים הגדולים בתולדות פיב"א ב-1991, ובשנת 2007 נכנס להיכל התהילה של הכדורסל האיטלקי ולהיכל התהילה של פיב"א. בשנת 2008 הוא נבחר לאחד מ-50 התורמים הגדולים ליורוליג.

קריירת מועדונים
---------------

מרזוראטי היה אחד משחקני המפתח של פלקנסטרו קאנטו, בה שיחק במשך כל הקריירה בין 1969 ל-1991, וזכה עימה בשתי אליפויות איטליה (1975 ו-1981), שני גביעי אירופה לאלופות (1982 ו-1983), ארבעה גביעי אירופה למחזיקות (1977, 1978, 1979 ו-1981), ארבעה בגביעי קוראץ' (1973, 1974, 1975 ו-1991) ושני גביעים בין-יבשתיים (1975 ו-1982).

ב-6 באוקטובר 2006, בגיל 54, שיחק מרזוראטי שתי דקות במשחק במסגרת הליגה האיטלקית נגד האלופה בנטון טרוויזו לרגל חגיגות ה-70 לקבוצה. קאנטו ניצחה 70–69 ומרזוראטי הפך לכדורסלן הראשון (והיחיד) בהיסטוריה ששיחק משחקים רשמיים בחמישה עשורים שונים, כמו גם לשחקן הכדורסל המקצועי המבוגר ביותר שהשתתף אי פעם במשחק רשמי.

קריירה בנבחרת הלאומית
---------------------

מרזוראטי הופיע 278 פעמים במדי נבחרת איטליה בכדורסל, וקלע 2,209 נקודות. הוא זכה עם הנבחרת במדליית הכסף בטורניר הכדורסל באולימפיאדת מוסקבה (1980) ובאליפות אירופה ב-1983, לצד שלוש מדליות ארד ב-1971, 1975 ו-1985.

לאחר הפרישה
-----------

מרזוראטי שיחק את כל הקריירה שלו במדי קאנטו. הוא הפך לסגן נשיא המועדון, וכיהן בתפקיד זה עד 1996.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיירלואיג'י מרזוראטי** בוויקישיתוף

* פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* אבי סגל, ההיסטוריה מחכה למכבי, באתר ישראל היום, 4 בפברואר 2012
* ערן סלע, פיירלואיג'י מרזוראטי, באתר כדורסלע

הערות שוליים
------------

1. ↑  פיירלואיג'י מרזוראטי, באתר היכל התהילה של פיב"א
2. ↑  מרזוראטי חזר לפארקט בגיל 54, באתר וואלה!‏, 10 באוקטובר 2006
**ולדימיר צינקלר** (ברוסית: **Владимир Борисович Цинклер** ברומנית:**Vladimir Țincler**;‏ 9 בספטמבר 1937 – 22 במרץ 2016) היה כדורגלן ומאמן סובייטי-מולדובי יהודי.

נולד בשם **וועלוועל צינקלר** במשפחה יהודית בכפר צ'אגה בדרום בסרביה (אז בממלכת רומניה, כיום זהו כפר פטרובקה במחוז אודסה של אוקראינה). כשהיה בן שנתיים עברה המשפחה לקישינב. בשנת 1940 עברה העיר לשליטת ברית המועצות. בקיץ 1941 נכלא צינקלר יחד עם הוריו בגטו קישינב ובהמשך גורשה משפחתו למחנה ריכוז פצ'ורה בטרנסניסטריה. לאחר שחרור האזור על ידי הצבא האדום בקיץ 1944, שבה משפחתו לקישינב.

קריירה
------

בכל שנות הקריירה שלו ככדורגלן שיחק צינקלר במועדון זימברו קישינב. בגיל 14 החל לשחק בקבוצת הנערים של המועדון ובגיל 19 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון. שיחק בעמדת חלוץ. בשנים 1956 - 1964 שיחק עם קבוצתו בליגת העל הסובייטית, בשנת 1964 ירדה הקבוצה לליגה הסובייטית הראשונה. צינקלר שימש כקפטן הקבוצה בשנים 1963 - 1966. בסוף עונת 1966 פרש מכדורגל.

לאחר פרישה ממשחק פעיל הצטרף אל צוות המאמנים של קבוצתו זימברו קישינב. בשנים 1969 - 1970 היה המאמן הראשי של הקבוצה. בהמשך אימן תקופה קצרה את קבוצת קולחתי מגאורגיה. אימן קבוצות מהליגה המולדובית, בשנותיו האחרונות ניהל את מוזיאון של המועדון זימברו קישינב.

התגורר בקישינב, שם נפטר במרץ 2016.

קישורים חיצוניים
----------------

* סיכום קריירת כדורגלן של ולדימיר צינקלר (ברוסית)
**מריו פורטה** (באיטלקית: **Mario Porta**‏; 18 באוגוסט 1925 – 25 באוקטובר 2018) היה אדמירל איטלקי אשר כיהן כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 1988–1990.

ביוגרפיה
--------

פורטה נולד בפירנצה ב-18 באוגוסט 1925. ב-1943 הוא החל ללמוד באקדמיה הימית המלכותית, אולם לימודיו נקטעו בעקבות הכיבוש הגרמני של איטליה במלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה המשיך בלימודיו, וב-1947 החל לשרת בצי המלכותי. הוא שרת על סיפונן של ספינות שונות, ובספטמבר 1959 מונה למפקד שולת המוקשים "לאריס". במאי 1960 הועבר לפקד על הקורבטה "איביס". ביולי של אותה שנה הועבר לקורבטה "סיבילה". באקוטובר החל לשרת במפקדת הצי האיטלקי ומילא תפקידי מטה בכירים עד ספטמבר 1967, אז מונה למפקד ספינת טילים. במרץ 1969 הוא מונה למפקד הפריגטה "קרבניירי". בספטמבר 1971 הוא מונה לנספח הצי האיטלקי בוושינגטון די סי. בנובמבר 1975 הוא מונה למפקד סיירת המסוקים "ויטוריו ונטו". בשנים שלאחר מכן מילא תפקידים בכירים במטה הצי האיטלקי, וכן שימש כמפקד השייטת האיטלקית בים התיכון. ב-31 במרץ 1988 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) וכיהן בתפקיד עד 31 במרץ 1990.

קישורים חיצוניים
----------------

* מריו פורטה באתר משרד ההגנה האיטלקי
**אֲבָּאֲשָׁהּ** (בגאורגית ובמגרלית: **აბაშა**) הידוע גם בשם אבאשיסצקארי (בגאורגית: აბაშისწყალი) או אבאשאצקאלי (מגרלית: აბაშაწყარი) הוא נהר במערב גאורגיה, מיובליו של נהר הטחורי, הזורם לאורך 66 ק"מ בנפות אבאשה ומרטווילי, במחוז סמגרלו וסוואנתי עילית, ומנקז שטח של 370 קמ"ר.

נהר האבאשה עובר באחד המחוזות ההיסטוריים העיקריים של מערב גאורגיה. בימי הביניים הוקמה בעמק נהר האבאשה, הכנסייה הראשית של האפרכיה של צְ'קוֹנְדִידִי (גאו') אחת הכנסיות החשובות בגאורגיה. במאות 18 ו-19 היה המחוז הדרום-מזרחי של נסיכות סמגרלו (אנ') נקרא לעיתים אבאשה, על שם הנהר.

גאוגרפיה
--------

מקורו של נהר אבאשה נובע ממפגש הנהרות רַצְ'חִיסְצְקָאלִי וטוֹבָּה (גאו'), הממוקמים ליד הכפר בָּלדָה בנפת מרטווילי, בגובה 325 מטר מעל פני הים. הוא מצטרף, בסופו של דבר, לנהר הטחורי מצידו השמאלי.

זרימת הנהר יצרה קניון ליד הכפר גָּצֶ'דִילִי (אנ'), במקום בו נבנתה, בשנת 1928, תחנת כוח הידרואלקטרית. ביולי 2010, חשפו חוקרים מאוניברסיטת טביליסי, עקבות של דינוזאורים אוכלי עשב, כמו גם, אמוניטים, צדפות, קיפודי ים מתקופת הקרטיקון העליון (100.5-65.5 לפנה"ס). באוקטובר של אותה שנה הפכה ממשלת גאורגיה את קניון גצ'דילי לשטח מוגן.

מקור השם
--------

על פי האגדה ברשומות הגאורגיות, קשור שמו של הנהר לסיפור על הפלישה הערבית לגאורגיה (735), המסופר בחיבור "ההיסטוריה של המלך ואחטנג גורגסלי". על פי הסיפור הצפת הנהר אימללה את יחידת החיילים החבשים של הצבא הפולש, ומכאן שם הנהר. חבש גאורגית אַבָּאַשְׁתִּי (აბაშეთი) ותושביה אַבָּאַשְׁבִּי (התוספת אֵבִּי עבור תושבי המקום בגאורגית). לעומת זאת, חוקרים מודרניים טוענים כי שם הנהר הוא שילוב של שם פרטי אַבָּא עם סיומת התואר שִׁי. אפשרות נוספת הוא שילוב של המילה הפרסית, אבּ (آب), שפירושה מים עם צורת ההקטנה צ'ה ומכאן אב-שה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אבאשה** בוויקישיתוף
**ג'ונתן פיינר** (באנגלית: **Jonathan Finer**) הוא סגן היועץ לביטחון לאומי, במקצועו הוא דיפלומט אמריקאי שהיה ראש המטה ומנהל תכנון המדיניות של המזכיר לשעבר ג'ון קרי במחלקת המדינה של ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

פיינר סיים את לימודיו בתיכון בהאנובר, ניו המפשייר. הוא למד באוניברסיטת הרווארד שם התחיל להתעניין ביחסים בינלאומיים לאחר שעבד עבור מפלגת הלייבור בבריטניה. יש לו תואר במשפטים מאוניברסיטת ייל, שם ייסד את פרויקט סיוע הפליטים של עיראק. כמו כן יש לו תואר ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת אוקספורד, בה למד במסגרת מלגת רודז. פיינר גם שהה כשנה בהונג קונג כעמית בקרן הנרי לוס, ועיתונאי ועורך במגזין לסקירה הכלכלית במזרח הרחוק.

קריירה
------

פיינר היה כתב חוץ וארצי ב"וושינגטון פוסט", שם דיווח מיותר מ-20 מדינות במשך כ-18 חודשים, בין השאר התלווה לכוחות הנחתים האמריקאים במהלך הפלישה לעיראק ב-2003 ובבגדאד בשנים 2005–2006. כמו כן סיקר פיינר את מבצע עופרת יצוקה, מלחמת לבנון השנייה, מלחמת גאורגיה–רוסיה, מסע הבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2004 ואת ליגת הבייסבול בשנת 2004.

פיינר הצטרף לממשל אובמה ב-2009 כעמית בבית הלבן. בבית הלבן שימש גם כמנהל בכיר לענייני מזרח התיכון וצפון אפריקה וכותב מדיניות החוץ של סגן הנשיא ג'ו ביידן ולאחר מכן כיועץ בכיר לסגן היועץ לביטחון לאומי טוני בלינקן.

לפני מינויו לתפקיד מנהל תכנון מדיניות במחלקת המדינה, שימש פיינר כסגן ראש המטה לענייני מדיניות.

בינואר 2021 הכריז נשיא ארצות הברית הנבחר, ג'ו ביידן כי בחר בפיינר להיות סגן היועץ לביטחון לאומי בממשלו העתידי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ונתן פיינר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  על מינויו של פיינר 18/12/2015
2. ↑  "Biden to tap more Obama vets to fill key national security roles". *POLITICO* (באנגלית). נבדק ב-2021-01-05.
"**פרצופה של המדינה**" הוא שיר שביצעה להקת תיסלם. הוא נכתב על ידי יאיר ניצני, הולחן על ידי כל חברי הלהקה, ויצא לאור בשנת 1990.

רקע
---

בשנת 1983 התפרקה תיסלם. לרגל איחוד הלהקה מחדש בשנת 1990 הקליטה הלהקה שני שירים, שהאחד מהם היה "פרצופה של המדינה", הכולל מסרים חברתיים ופוליטיים. בתחילת דרכה נמנעה תיסלם מלעסוק בנושאים אלה, למעט בשיר "חצבים פורחים", שעוסק במלחמת לבנון הראשונה. ב־1990 התרחש בישראל ניסיון לפרק את ממשלת האחדות הלאומית השנייה בראשות יצחק שמיר, ולהקים במקומה ממשלה צרה בראשות שמעון פרס, במהלך שכונה "התרגיל המסריח". השיר נכתב כשיר מחאה העוסק בהתנהלות של פוליטיקאי־עסקן ציני שעוסק בקידומו האישי במקום לראות את טובת הציבור לנגד עיניו. הוא נכלל באלבום אוסף של תיסלם שנקרא "נגנו עכשיו!" (מילים מתוך "פרצופה של המדינה"), שיצא ב־1990 לרגל האיחוד. כן אפשר למצוא אותו באלבום ההופעה "אור של כוכבים" (2003) ובאוסף "למתחילים, למתקדמים ולאספנים בלבד" (2009).

במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תש"ן (1990) של רשת ג' הגיע השיר למקום התשיעי.

הקלטה והפקה
-----------

תיסלם הקליטה את הקלטת הבסיס חודש מאי 1990 באולפני המון שברמת גן (היום אולפני ברדו). ההקלטות הנוספות (גיטרות, קלידים, שירה וקולות) והמיקס נעשו באולפני DB, ששכנו אז בבית ציוני אמריקה בתל אביב.

פרצופה של המדינה הוא השיר הראשון בישראל שמוקסס על קונסולת Solid State Logic.

משתתפים
-------

* יאיר ניצני – מילים, קלידים, קולות
* צוף פילוסוף – בס, קולות
* סמי אבזרדל – תופים
* דני בסן – שירה, קולות
* יושי שדה – גיטרה, שירה, קולות
* יזהר אשדות – שירה, גיטרה, תכנות, הפקה מוזיקלית, מיקס
* גיל תורן – טכנאי הקלטה ומיקס
* איתמר גפני – טכנאי הקלטה

קישורים חיצוניים
----------------

* מילות השיר "פרצופה של המדינה", באתר שירונט
* תיסלם - פרצופה של המדינה, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:29)
* פרצופה של המדינה, באתר תרבות.il
* ביצוע מוקלט של פרצופה המדינה בצירוף מילות השיר באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסי חרסונסקי, עיון ביקורת, באתר יוסימיוסיק
גופן אריאל באותיות עבריות, לטיניות וקיריליות
**אריאָל** (באנגלית: **Arial**) הוא גופן נפוץ, ללא תגים (סן סריף), שנועד בעיקר עבור טקסטים המיועדים לקריאה על גבי צג מחשב.

משפחת הגופן, עבור שפות וסוגי כתב רבים, עוצבה על ידי רובין ניקולס ופטרישיה סאונדרס ב-1982 על בסיס הגופן האלגנטי "הלווטיקה" (Helvetica) תוך פישוט ועריכת שינויים שיהפכו אותו קריא ונוח במדפסות לייזר של חברת IBM. עם הכנסת תקן TrueType על ידי חברת אפל, הכינה חברת מיקרוסופט סט של גופני אריאל בשפות רבות לחבילת היישומים המשרדיים אופיס (Microsoft Office) ועל ידי כך הפכה את הגופן לנפוץ מאוד לשימוש. חוקרים גילו שזהו אחד הגופנים הקריאים ביותר מעל צג מחשב (לצד Tahoma) משום שעוצב כך שלא ייגרם שום ריצוד[דרוש מקור].

על מנת להכין גופני אריאל בשפות השונות חיפשו אנשי מיקרוסופט גופנים חלקים ופשוטים בשפות השונות. בעברית עוצב הגופן על ידי ברוך גורקין (בייעוצו של הטיפוגרף הישראלי צביקה רוזנברג) על בסיס הגופן נרקיס חדש של צבי נרקיס, בלא ידיעתו. רק לאחר שבע שנים של דיונים בבתי משפט שולם לו, בפשרה, סכום של 25,000 דולר על זכויותיו בגופן.

מעצבים גרפיים נוטים לבקר את הגופן על היותו העתקה לא מוצלחת של הגופן הלבטיקה, בשפות הלטיניות והקיריליות; ושל נרקיס תם ונרקיס חדש בעברית; ועל היותו סתמי וחסר ייחוד. במיוחד יוצאת הביקורת כנגד השימוש בגופן בדפוס, כיוון שעל גבי נייר הוא פחות קריא מגופנים בעלי תגים כגון דוד או פרנק-ריהל ואחרים.

ראו גם
------

* גופן "אלף", אשר נועד להוות אלטרנטיבה לאריאל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריאל** בוויקישיתוף
* שלומית הברון, פעם אחת ולתמיד - למה דווקא גופן אריאל?, באתר בבלוג "אשת חיל"
* חנוך מרמרי, הגמיש, הפטיש ובת הים הקטנה - על הגופן בעיתונות העברית, באתר העין השביעית, 1 בינואר 2007

* Arial Font Family - by Robin Nicholas, Patricia Saunders

הערות שוליים
------------

1. ↑   מדברי גורקין על המשפט, בתגובה באתר Typophile, בארכיון האינטרנט  
(בתגובה למאמר: Roth, Nurit (10 באוקטובר 2010). "Groundbreaking Hebrew fonts are not public domain". *Haaretz.com*. נבדק ב-31 ביולי 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה))

| כתב עברי |
| --- |
| מערכות אלפבית | אלפבית פרוטו-כנעני • אלפבית פיניקי • אלפבית עברי עתיק • אלפבית ארמי • אלפבית עברי |
| וריאציות של אלפבית עברי | כתב רש"י • כתב סת"ם • כתב רהוט • סוליטריאו |
| שונות | כתיב עברי • ליטון של עברית • טעמי המקרא • אותיות מנצפ"ך • גרש • אם קריאה • הגיית העברית • גימטריה |
| ניקוד | ניקוד טברני • ניקוד בבלי • ניקוד ארץ־ישראלי • ניקוד ארצישראלי-טברני • ניקוד שומרוני • ניקוד העברית בת ימינו • כתיב מלא |
| גופנים עבריים | דוד • אריאל • פרנק-ריהל • קורן • מרים • נרקיס • חיים • דרוגולין • הדסה • הצבי • כתב רש"י • סת"ם • שלום • ירושלמי • וילנא • אלף |
| אלפבית עברי | א • ב • ג • ד • ה • ו • ז • ח • ט • י • כ • ל • מ • נ • ס • ע • פ • צ • ק • ר • ש • ת |
| שפות הנכתבות בכתב עברי | עברית • ארמית • יידיש • ערבית יהודית • לאדינו |
ולטר אולבריכט ב-1946
ולטר אולבריכט
**ולטר אולבריכט** (בגרמנית: **Walter Ulbricht**;‏ 30 ביוני 1893 – 1 באוגוסט 1973) היה מדינאי מזרח גרמני שהנהיג את גרמניה המזרחית.

שנותיו הראשונות
---------------

אולבריכט נולד בלייפציג כבנו של חייט. שני הוריו היו פעילים במפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה. אחרי סיום בית ספר העממי, למד נגרות, והצטרף בשנת 1912 למפלגה הסוציאל-דמוקרטית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גויס לצבא ונלחם בגליציה ובבלקן. בשנת 1917 הוא ערק מיחידתו משום שהתנגד למלחמה. הוא נתפס, נשלח לכלא, ושוחרר מכלאו בשנת 1918 במהלך מהפכת נובמבר.

קריירה פוליטית
--------------

אחרי הפילוג במפלגה הסוציאל-דמוקרטית בעקבות המחלוקות בנוגע לתמיכה במלחמה אולבריכט שצידד במתנגדיה הצטרף למפלגה הקומוניסטית של גרמניה בשנת 1920. הוא למד בבית ספר של הקומינטרן במוסקבה בשנים 1924–1925. אחרי חזרתו לגרמניה בשנת 1926 הוא נבחר לפרלמנט של מדינת סקסוניה ובשנת 1928 הוא נבחר כחבר הרייכסטאג.

אולבריכט השתתף בארגון מיליציות קומוניסטיות והיה מעורב בכמה מקרי רצח של שוטרים גרמנים. כאשר המפלגה הנאצית עלתה לשלטון היא החלה ברדיפת המפלגה הקומוניסטית אחרי שריפת הרייכסטאג, רבים מהמנהיגים הקומוניסטים נעצרו, כולל מנהיג המפלגה ארנסט תלמאן. אולבריכט הצליח לברוח ויצא לגלות בברית המועצות.

בברית המועצות הוא הצליח להפוך למנהיג במפלגה הקומוניסטית, עם תחילת הפלישה הגרמנית הוא השתתף בארגון האופוזיציה הגרמנית לנאצים ותוך שיתוף פעולה עם קצינים ימנים-שמרנים הוא לקח חלק בהקמתו של הוועד הלאומי למען גרמניה החופשית.

מנהיג גרמניה המזרחית
--------------------

בתום מלחמת העולם השנייה אולבריכט חזר לשטח הכיבוש הסובייטי בגרמניה. מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה הוקמה בשנת 1946 וביולי 1950 הוא הפך למזכיר הכללי שלה מה שבפועל הפך אותו למנהיג גרמניה המזרחית. בשנת 1960 עם מותו של הנשיא וילהלם פיק הוא מונה להיות יושב ראש מועצת המדינה של גרמניה המזרחית, הגוף שהחליף את מוסד הנשיאות.
ב-1961 היה אולבריכט מעורב בהקמת חומת ברלין.
התנגדותו לדטאנט הובילה להדחתו על ידי אריך הונקר ב-1971 בהפיכה בגיבוי סובייטי, הוא נשאר יושב ראש מועצת המדינה עד מותו משבץ בשנת 1973.

ולטר אולבריכט נקבר בחלקה לגיבורים הקומוניסטים שבבית הקברות המרכזי פרידריכספלדה.

לקריאה נוספת
------------

* פרדריק טיילור, **חומת ברלין: 13 באוגוסט 1961- 9 בנובמבר 1989**, (מאנגלית: עדי גינצבורג-הירש), הוצאת מטר, תל אביב תשס"ט, 2008.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולטר אולבריכט** בוויקישיתוף
* ולטר אולבריכט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* ולטר אולבריכט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ולטר אולבריכט, ברשת החברתית Goodreads

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007269161205171
* BIBSYS: 99007535
* BnF: cb120776932 (data)
* CiNii: DA01289086
* GND: 118625179
* ISNI: 0000 0001 2100 6653
* LCCN: n80036630
* LNB: 000275562
* MusicBrainz: 1cc13d73-636b-40e9-89d6-ae0e7b14fbe8
* NARA: 10581943
* NKC: jn20010525350
* NLA: 35748024
* NLG: 226664
* NLP: a0000001182726
* NTA: 069930090
* RERO: 02-A003918526
* SELIBR: 233087
* SNAC: w6fn22tr
* SUDOC: 027786714
* Trove: 1069248
* VIAF: 36942645
* WorldCat: lccn-n80036630

 |