recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**טאינה מילר** (בפורטוגזית: **Tainá Müller**; נולדה ב-1 ביוני 1982, פורטו אלגרה) היא שחקנית קולנוע ודוגמנית ברזילאית.

ביוגרפיה
--------

טאינה מילר נולדה בפורטו אלגרה. בגיל 19 היא התחילה לעבוד במשרדי MTV ובמקביל היא דיגמנה במילנו וערים נוספות.

בשנת 2005 היא עברה לסאו פאולו והתחילה ללמוד תיאטרון. בשנת 2007 היא השתתפה בסרט Cão Sem Dono וזכתה בפרס "השחקנית הטובה ביותר" ופסטיבל לקולנוע בברזיל. זמן קצר לאחר מכך היא החלה להצטלם בסדרות טלוויזיה.

בשנת 2011 טאניה מילר שילחה בסרט As Mães de Chico Xavier ועל עבודה זו זכתה בפרס הקולנוע הברזילאי.

בשנת 2012 היא התחילה לשחק בטלנובלה Cheias de Charme ועד היום השתתפה ב-143 פרקים. בשנת 2014 היא הצטרפה לצוות של אופרת סבון Em Família.

בשנת 2020 היא שיחקה בסדרת דרמה "בוקר טוב, ורוניקה" בתפקיד ראשי. על תפקיד זה היא קיבלה מספר פרסים.

בשנת 2011 מילר הוציאה אלבום.

חיים אישיים
-----------

טאינה מילר התחתנה בשנת 2000 אך התגרשה בשנת 2007. בשנת 2012 היא התחתנה בפעם השנייה ובשנת 2016 נולד לה ילד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טאינה מילר** בוויקישיתוף
* טאינה מילר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* טאינה מילר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* טאינה מילר, באתר AllMovie (באנגלית)
* טאינה מילר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5558185
* GND: 1022029762
* ISNI: 0000 0000 5507 4307
* LCCN: no2009016640
* VIAF: 78920169
* WorldCat: lccn-no2009016640

 |
**ריצ'רד שאול וורמן** (באנגלית: **Richard Saul Wurman**; נולד ב-26 במרץ 1935) הוא אדריכל ומעצב גרפי אמריקאי. וורמן כתב, עיצב ופרסם כ-90 ספרים, ויצר את ועידת TED, וכן את ועידת TEDM.

וורמן היה יו"ר ועידת IDCA בשנת 1972, ועידת העיצוב הפדרלית הראשונה בשנת 1973, ועידת המכון האמריקני לאדריכלים (AIA) בשנת 1976.

ביוגרפיה
--------

וורמן קיבל את שני תאריו האקדמיים B.Arch. ו- M.Arch. מאוניברסיטת פנסילבניה, וסיים את התואר הראשון בשנת 1959, בהצטיינות הגבוהה ביותר; הוא זכה במדליית הזהב של ארתור ספייד ברוקס. הוא זכה במספר תואר דוקטור לשם כבוד, מלגות גרהאם, גוגנהיים ומענקים רבים מהארגון הלאומי לאמנויות וכן הפרופסור הנכבד באוניברסיטת נורת'-מזרח. הוא זוכה בפרס מפעל חיים מטעם קופר יואיט, מוזיאון העיצוב של סמיתסוניאן. וורמן זכה גם במדליית הזהב השנתית מטעם מכללת טריניטי, דבלין, מדליית זהב מטעם AIGA וקיבל את פרס המוזיאון למדע בוסטון החמישים השנה בברדפורד וושבורן באוקטובר 2014, בנוסף הוא עמית מטעם ה-AIA.

הוא ממשיך לעבוד עם Esri ו-RadicalMedia ביוזמתו הקרטוגרפית ההשוואתית למיפוי הגדרות עירוניות, 19.20.21, שתגיע לשיאה ביצירת רשת של מצפים עירוניים חיים ברחבי העולם.

וורמן יצר ועמד בראש כמה ועידות: TED משנת 1984 עד 2003, TEDMED משנת 1995 ועד 2010, ועידת WWW.

וורמן תומך גם ב-SENS Research Foundation, ארגון ביוטכנולוגיה ללא מטרות רווח, המבקש לתקן את נזקי ההזדקנות ולהאריך את תוחלת החיים הבריאה.

חיים אישיים
-----------

וורמן ממשפחה יהודית ששורשיה באוקראינה, מתגורר בגולדן ביץ', פלורידה עם אשתו הסופרת גלוריה נגי ושני כלבי המחמד שלהם. יש להם ארבעה ילדים וששה נכדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריצ'רד שאול וורמן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ריצ'רד שאול וורמן (באנגלית)
* ריצ'רד סול וורמן ב- TED
* ריצ'רד סול וורמן התראיין על חייו לפודקאסט Design Matters

הערות שוליים
------------

1. ↑  "The 30th birthday of TED: Richard Saul Wurman at TED2014". *Blog.ted.com*. 2014-03-17. נבדק ב-2014-07-20.
2. ↑  "Richard Saul Wurman". *AIGA: the professional association for design*. aiga.org. Retrieved 2016-11-03.
3. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007279062005171
* BnF: cb15046500h (data)
* CiNii: DA00218989
* GND: 12940859X
* ISNI: 0000 0001 2103 7062
* LCCN: n79054879
* NDL: 00461518
* NKC: ntk20211099466
* NLK: KAC201754216
* NTA: 072816147
* SNAC: w68s4s7d
* SUDOC: 128185716
* ULAN: 500222770
* VIAF: 108178371
* WorldCat: lccn-n79054879

 |
איור של מטבע עם דמותו של אלכסנדר השני
**אלכסנדר השני** (ביוונית: **Αλέξανδρος Β**;‏ ? - 242 לפנה"ס) היה מלך אפירוס. בנו של פירוס הראשון, ואביו של פירוס השני.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

אלכסנדר נולד סביב שנת 294 לפנה"ס. הוא היה בנו השלישי של פירוס הראשון מלך אפירוס, ואשתו לאנאסה, בתו של אגתוקלס טיראן סירקוסאי. הייתה לו אחות גדולה למחצה בשם אולימפיאס, ואח גדול למחצה בשם תלמי. כמו כן היה לו אח קטן בשם הלנוס. תלמי נהרג במהלך המצור על ספרטה, כך שהדרך לכתר הייתה פתוחה לפני אלכסנדר.

בשנת 272 לפנה"ס, מת פירוס, ואלכסנדר ירש את מקומו. אלכסנדר נישא לאחותו למחצה אולימפיאס, שהייתה מבוגרת ממנו. מעשה אופייני למלכים הלניסטיים. היא ילדה לו את פירוס ותלמי, ובת בשם פתיה.

### מלכותו

המלחמה הכרמונידית, שבה התאחדו אתונה ספרטה ומצרים נגד מוקדון, פתחה בפני אלכסנדר חלון הזדמנויות חדש. עיקר הגייסות המוקדוניים עברו דרומה לאטיקה כדי למנוע נחיתה מצרית שם. אלכסנדר החליט לחדש את המאבק שהחל בו אביו, והכריז מלחמה על אנטיגונוס השני גונאטס, מלך מוקדון. בעידודו של תלמי השני מלך מצרים, אלכסנדר פלש אל מוקדון דרך מעלה הנהר אאוס (aoos). אנטיגונוס סב על עקביו צפונה, והפריש גיס בפיקוד בנו דמטריוס למערכה מול אלכסנדר. לאחר מכן חזר דרומה אל יוון.

אלכסנדר הובס על ידי דמטריוס ובקש לכרות איתו הסכם שלום. בניגוד לשאר אויביו, אנטיגונוס מיצה עם אפירוס את הדין עד הסוף, ונטל ממנה מספר חבלי ארץ חשובים מאוד באזור האגן העליון של נהר אאוס. השפלה זו גרמה לערעור מצבה הפנימי של אפירוס. ממלכת אפירוס הייתה מורכבת משבטים רבים, ומרביתם לא היו מרוצים מבזבזנותו ומסעות המלחמה של פירוס, אביו של אלכסנדר, שהקשו על האוצר. בנוסף על כך התעוררו בממלכה גורמים שדרשו להפוך את אפירוס ממונרכיה לרפובליקה.

כאשר אלכסנדר חזר לאפירוס, התמרדו הרפובליקנים והוא נמלט לאקרנאניה. אפירוס הפכה לרפובליקה למשך זמן קצר, אלא שאז האקרנאנים, בסיוע המלוכנים האפירוטים וייתכן שגם הליגה האיטולית, הצליחו להחזיר את אלכסנדר לכס המלכות. בין פעולותיו בשנות מלכותו האחרונות, ניתן למנות חתימת חוזה עם הליגה האיטולית, שבמסגרתו חולקו ערי אקרנאניה בינו לבין האיטולים. אם כי לאחר מותו, האיטולים הפרו את החוזה. הוא מלך עד מותו בשנת 242 לפנה"ס.

לקריאה נוספת
------------

* דוד גולן, **תולדות העולם ההלניסטי**, ירושלים: הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, מהדורה ראשונה תשמ"ג, מהדורה שנייה תשמ"ז.

* Smith, **Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology**, "Alexander Ii", 1873

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר השני, מלך אפירוס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  פלוטרכוס, "**חיי פירוס**", 9.
2. 1 2  יוסטינוס, ספר עשרים ושישה, 2.
3. ↑  גולן, עמ' 149.
4. ↑  גולן, עמ' 150.
5. ↑  Smith, **Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology**, "Alexander Ii", 1873
6. ↑  יוסטינוס, ספר עשרים ושישה, 3.
7. ↑  פוליביוס, ספר שני, 45. וגם ספר תשיעי, 34.
**ג'אנלוקה סקמאקה** (באיטלקית: **Gianluca Scamacca**; נולד ב-1 בינואר 1999) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת החלוץ באטאלנטה ובנבחרת איטליה.

קריירת מועדונים
---------------

סקמאקה גדל באקדמיית הנוער של רומא, והצטרף לפ.ס.וו איינדהובן בינואר 2015. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת המשנה ההולנדית כשחקן יונג פ.ס.וו. ב-22 בינואר 2016, בגיל 17, בניצחון 1–2 על פנלו.

### ססואולו

בינואר 2017, חתם בססואולו בחוזה לארבע שנים וחצי.

ב-29 באוקטובר, בגיל 18, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' בהפסד 1–3 לנאפולי. את שער הבכורה במועדון הוא כבש בעונת 2021/2022 ב-17 באוקטובר בתיקו 2-2 נגד קבוצתו לשעבר גנואה. בעונת 2021/2022 שבר שיא כיבושים אישי כשכבש 16 שערי ליגה עבור ססואולו.

### השאלות

בינואר 2018 הושאל סקמאקה לקרמונזה מהסרייה ב'. הוא כבש את שערו הראשון ב-14 באפריל 2018, במשחק הליגה נגד פלרמו.

ב-31 באוגוסט 2018 הושאל לזוולה מליגת העל ההולנדית.

ב-13 ביולי 2019 הושאל לאסקולי מהסרייה ב'.

ב-2 באוקטובר 2020 הושאל לעונה אחת לגנואה מהסרייה א'. הוא ערך את הופעת הבכורה וגם כבש את שערו הראשון במועדון ב-4 בנובמבר, בהפסד 1–2 לטורינו. בסך הכל כבש שמונה שערי ליגה בתקופתו בקבוצה.

### וסטהאם יונייטד

ב-26 ביולי 2022 חתם לחמש שנים בווסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג, תמורת 30 מיליון אירו, לא כולל בונוסים.

ב-7 באוגוסט 2022 ערך הופעת בכורה בפרמייר ליג, בהפסד 0–2 למנצ’סטר סיטי. הוא כבש שער בכורה בקבוצה ב-18 באוגוסט בליגה האזורית, בניצחון 0–3 על ויבורג. ב-1 באוקטובר כבש שער בכורה בפרמייר ליג, בניצחון 0–2 על וולברהמפטון וונדררס.

### אטאלנטה

ב-7 באוגוסט 2023 חתם סקאמקה לחמש שנים באטלנטה מהסרייה א' האיטלקית תמורת 25 מיליון אירו, כולל בונוסים.

קריירת נבחרות
-------------

סקמאקה היה שותף לנבחרת איטליה עד גיל 17 בשלוש אליפויות אירופה.

ב-25 במאי 2018 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איטליה בכדורגל עד גיל 21 במשחק ידידות בהפסד 3–2 לפורטוגל.

עם נבחרת איטליה עד גיל 19 הוא השתתף באליפות אירופה 2018, וכבש שני שערים בטורניר, כולל אחד בהפסד 4–3 בגמר מול פורטוגל לאחר הארכה. בשנה שלאחר מכן הוא השתתף במונדיאל U-20.

הוא הבקיע את שערו הראשון עבור נבחרת איטליה עד גיל 21 ב-6 בספטמבר 2019, במשחק ידידות בניצחון 4–0 מול מולדובה.

הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איטליה הבוגרת ב-8 בספטמבר 2021, בניצחון 5–0 על ליטא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'אנלוקה סקמאקה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  Scamacca terug naar Italië, www.psv.nl, ‏31 בינואר 2017 (ב־)
2. ↑  Sky Sport, Scamacca: 'Alla Cremonese mi trovo molto bene', sport.sky.it (באיטלקית)
3. ↑  GIANLUCA SCAMACCA, RINFORZO IN ATTACCO – Genoa Cricket and Football Club – Official Website
4. ↑  Gianluca Scamacca: West Ham complete £35.5m deal for Sassuolo striker, Sky Sports (באנגלית)
5. ↑  GIANLUCA SCAMACCA ALL'ATALANTA, È UFFICIALE: AL WEST HAM 25 MILIONI PIÙ BONUS. LE CIFRE E I DETTAGLI DELL'OPERAZIONE, eurosport, ‏7 באוגוסט 2023 (באיטלקית)
**מרכז היהודים** (בסלובקית: **אוסטרדנה ז'ידוב** ÚŽ, בגרמנית: **יודנצנטרלה**) הוא שמו של היודנרט ליהודי סלובקיה, שפעל בסלובקיה בתקופת השואה, בהתאם להוראה שנתן ריינהרד היידריך ב-21 בספטמבר 1939.

גוף בעל שם דומה, "המרכז היהודי", פעל ברומניה באותה תקופה ובנסיבות דומות.

במהלך מלחמת העולם השנייה סופחה צ'כיה לרייך השלישי ובסלובקיה הוקם ממשל חסות פרו-נאצי. מרכז היהודים הוקם בברטיסלאבה ב-1940, ומשם ייצג את כל יהודי סלובקיה בפני הממשלה של "מדינת סלובקיה העצמאית" שנשלטה על ידי מפלגת העם הסלובקית של הלינקה (Hlinkova Slovensko Ludoa Strana - HSLS. כונתה על ידי היהודים "מפלגת הלודקים") והעביר הוראות והודעות של השלטון לקהילה היהודית.

המרכז החליף את "המשרד היהודי המרכזי", שהוקם ב-1938 במטרה לתאם את פעולותיהם של כל הארגונים היהודים שפעלו בסלובקיה.

הגופים העיקריים שהשתתפו בהקמת המרכז היו הקהילה האורתודוקסית (הלשכה המרכזית החרדית), ההסתדרות הציונית והלשכה הנאולוגית (שיצגה את היהודים הקונסרבטיביים והרפורמים). בראש המרכז היהודי עמד זקן-היהודים ("סטרוסטה"). תפקיד זה מילאו היינריך שוורץ שנעצר על ידי השלטונות, ארפד שבשצ'ן ואחריו ד"ר אוסקר נוימן.

המרכז דאג בתחילה למקומות עבודה, להכשרה ולהסבה מקצועית (בעיקר לעבודה גופנית), ניהל בתי-ספר ומוסדות צדקה יהודים וסייע במזון, אך היה כבמקומות אחרים שותף לשליחת יהודים בעלי נתינות זרה או חסרי נתינות, בהתחלה להונגריה ומאוחר יותר למחנות שבפולין ולאספקת כוח עבודה למחנות עבודה. בשלב מאוחר יותר היה המרכז שותף למשלוחים למחנות העבודה ומחנות ההשמדה מתוך מחשבה שכך יוכלו להציל את שאר הקהילה. נציג של הזרם שתמך בשיתוף פעולה למטרות הצלה חלקית היה קארול הוכברג (קרל הוכברג). המרכז אמנם היה שונה מהיודנרטים בפולין ותפקידיו היו מורחבים יותר, אך הדילמה של שיתוף הפעולה עם הנאצים השתקפה גם כאן.

האופוזיציה למרכז כינתה עצמה "**קבוצת העבודה**", אותה הנהיגה נציגת ויצו גיזי פליישמן בתמיכת הרב מיכאל דב בר ויסמנדל. קבוצה זו, פרט לפעולות עזרה והצלה, יזמה את תוכנית אירופה להצלת שרידי יהדות אירופה.

המרכז היה כפוף הן למחלקה ה-14 (המחלקה לענייני יהודים) במשרד הפנים הסלובקי, והן למשרד המרכזי לענייני כלכלה ("אוסטריני הוספודרסקי אורד"), שנודע בראשי התיבות של שמו - או.או. (.U.U) שהיה כפוף להאופטשטורמפירר דיטר ויסליצני.

לקריאה נוספת
------------

* פטרן, גילה. **האם מאבק על הישרדות : הנהגת יהודי סלובקיה בשואה 1944-1938**. תל אביב : מורשת, 1992.

קישורים חיצוניים
----------------

* 'מרכז היהודים' (בסלובקיה) מתוך אתר יד ושם

ראו גם
------

* דו"ח ורבה-וצלר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: kn20100723001
* VIAF: 173386289
* WorldCat (עם VIAF): 173386289

 |
**סמל מדינת אוהיו** או **החותם הגדול של מדינת אוהיו** (באנגלית: **The Great Seal of the State of Ohio**) הוא סמלה של מדינת אוהיו שבארצות הברית. הסמל מציג אלומת חיטה המסמלת חקלאות ושפע, מקבץ של שבעה עשר חצים, המסמלים את היותה המדינה השבע עשרה שהצטרפה לארצות הברית. ברקע מופיע הר לוגאן כפי שהוא נראה מאחוזת אדנה שהיא אתר חשוב בהיסטוריה של אוהיו. השמש ושלוש עשרה הקרניים מסמלות את שלוש עשרה המדינות הראשונות של ארצות הברית הזורחות מעל המדינה הראשונה מהטריטוריה הצפון מערבית שהצטרפה לאיחוד. בסמל מופיעים גם נהר סקיוטו ושדות מעובדים.

היסטוריה
--------

לסמל היו כמה גרסאות שונות במהלך ההיסטוריה של אוהיו. הסמל הראשון אושר ב-28 במרץ 1803 ונעשה לפי שרטוט של מזכיר המדינה של אוהיו באותה העת. ב-1805, החקיקה בנושא בוטלה, מה שהביא למגוון רחב של עיצובים.

ב-6 באפריל 1866 האספה הכללית של אוהיו שהיה בה רוב רפובליקני אישרה סמל חדש שהיה בצורת מגן ודמויות של חוואי ונפח התומכות בו, לאלמנטים שכבר הופיעו בו נוספו רכבת וספינה ונוסף גם מוטו בלטינית: "Imperium in Imperio", שמשמעותו מדינה בתוך מדינה. העיצוב החדש לא היה פופולרי, והוא שונה שנתיים לאחר מכן כשהשלטון עבר לדמוקרטים, ב-9 במאי 1868.

הסמל הנוכחי אושר ב-1967, והשינוי האחרון בו בוצע ב-1996, כשמספר קרני השמש נקבעו על 13. ב-1999 וב-2003 הוצע להוסיף לסמל את מטוס האחים רייט, אולם ללא הצלחה.

הסמל מוגדר בחוק מדינת אוהיו - פרק 5, סעיפים 4 ו-10.

גלריה
-----

* 1866-18031866-1803
* 1868-18661868-1866
* 1967-18681967-1868
* 1996-19671996-1967

ראו גם
------

* דגל מדינת אוהיו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סמל אוהיו** בוויקישיתוף
* הסעיפים בחוק של אוהיו המתייחסים לסמל:

סעיף 4 בפרק 5 המתייחס לסמל המדינה.
סעיף 10 בפרק 5 המתייחס לחותם.

| סמלי מדינות ארצות הברית |
| --- |
| סמל פדרלי | סמל ארצות הברית |  |
| סמלי מדינות | אוהיו • אוקלהומה • אורגון • איווה • איידהו • אילינוי • אינדיאנה • אלבמה • אלסקה • אריזונה • ארקנסו • ג'ורג'יה • דלאוור • דקוטה הדרומית • דקוטה הצפונית • הוואי • ויומינג • ויסקונסין • וירג'יניה • וירג'יניה המערבית • ורמונט • וושינגטון • טנסי • טקסס • יוטה • לואיזיאנה • מונטנה • מיזורי • מיין • מינסוטה • מיסיסיפי • מישיגן • מסצ'וסטס • מרילנד • נבדה • נברסקה • ניו ג'רזי • ניו המפשייר • ניו יורק • ניו מקסיקו • פלורידה • פנסילבניה • קולורדו • קונטיקט • קליפורניה • קנזס • קנטקי • קרוליינה הדרומית • קרוליינה הצפונית • רוד איילנד |
| סמלי אזורים מבודדים | סמואה האמריקנית • גואם • איי מריאנה הצפוניים • פוארטו ריקו • איי הבתולה של ארצות הברית |
| סמל מחוז קולומביה ווושינגטון | וושינגטון, מחוז קולומביה |
סימקה 1100, שנת 1972
סימקה 1100, שנת 1974
סימקה 1100
סימקה 1100, סטיישן
סימקה 1100, טנדר
סימקה 1100, מסחרית
**סימקה 1100** (צרפתית: **Simca 1100**) היא מכונית סופר מיני שיוצרה על ידי חברת סימקה הצרפתית בשנים 1967–1982. סך הכול יוצרו כ- 2,200,000 יחידות בצרפת, ספרד ושוודיה.

היסטוריה
--------

בשנת 1962 הוחלט בחברת סימקה על "פרויקט 928" לתכנון רכב קטן ומרווח, שיסיע 5 נוסעים, ובעל תא מטען יחסית גדול, וזאת לאחר מחקר שוק ממושך שערכה החברה. קרייזלר השתלטה על סימקה בשנת 1963 ואישרה את התוכנית. בנוסף לצרפת, "סימקה 1100" יוצרה גם בספרד ושוודיה. משנת 1974 נמכרה הסימקה 1100 בארצות הברית. בבריטניה נמכרה תחת השם "סימקה 1204".

בשנת 1967 נמכרו 251,056 יחידות, ובשנת 1968 350,083 יחידות.

בצרפת, הסימקה 1100 התחרתה בתכונות ובמחיר עם דגם הרנו 6.

הסימקה 1100 שווקה בישראל והיתה מכונית מאד פופולרית.

דגם ה-מאטרה ראנצ'ו התבסס על גרסת הסופרמיני "סימקה 1100" (גרסת טנדר) תוך שימוש במבנה הקדמי שלו ושלדה מתוחה.

גרסאות סימקה 1100
-----------------

* 3 דלתות האצ'בק
* 5 דלתות האצ'בק
* 5 דלתות סטיישן
* 2 דלתות טנדר (יוצר עד 1985)
* 3 דלתות טנדר (יוצר עד 1985)

מפרט טכני ומידות
----------------

* מנוע רוחב, הנעה קדמית, 4 צילינדרים, 944 סמ"ק, המפתח 33 כ"ס
* מנוע 1,118 סמ"ק המפתח 37 כ"ס, 38 כ"ס, 44 כ"ס
* מנוע 1,204 סמ"ק המפתח 43 כ"ס
* מנוע 1,294 סמ"ק המפתח 46 כ"ס, ו- 55 כ"ס
* מנוע 1,442 סמ"ק המפתח 61 כ"ס (יוצר בספרד בלבד)
* תיבת הילוכים ידנית - 4 מהירויות
* תיבת הילוכים חצי אוטומטית - 3 מהירויות
* בלמי דיסק
* מושב מתקפל אחורי
* גוף הרכב מרותך למסגרת
* אורך הרכב - 3,937 מ"מ
* רוחב - 1,587 מ"מ
* גובה - 1,460 מ"מ
* בסיס גלגלים - 2,520 מ"מ
* משקל - 918 ק"ג לגרסת 3 דלתות הצ'בק

ראו גם
------

* מאטרה ראנצ'ו
* סימקה
* קרייזלר

לקריאה נוספת
------------

* סימקה 1100, 1975 (1:37 דקות), יו-טיוב
* סימקה 1100, 1976  (4:17 דקות), יו-טיוב
* סימקה 1100, 1976  (4:37 דקות), יו-טיוב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סימקה 1100** בוויקישיתוף
**תזמורת יוֹמיוּרי** (ביפנית: **読売日本交響楽団**) היא תזמורת סימפונית יפנית שבסיסה המנהלי בטוקיו. התזמורת מבצעת בעיקר קונצרטים בטוקיו באולם סונטורי, אך מופיעה גם באולם הקונצרטים העירוני של האופרה של טוקיו. כמו כן מופיעה תזמורת יומיורי ביוקוהמה באולם מינאטו מיראי.

היסטוריה
--------

התזמורת נוסדה בשנת 1962 על ידי "יומיורי שימְבּוּן", הטלוויזיה היפנית ותאגיד השידור יומיורי. מנצחה הראשי הראשון היה המנצח האמריקאי ויליס פייג', שכיהן במשרה בתקופת חופשה מן התזמורת הסימפונית של נאשוויל. הירושי ואקאסוגי היה למנצחה היפני הראשון של התזמורת בשנת 1965. רפאל פריבק דה בורגוס, המנצח הרביעי של התזמורת בשנים 1983-1980, החזיק בתואר מנצח אורח של התזמורת משנת 1983 עד 1990, והיה לאחד ממנצחי הכבוד שלה בשנת 1990. עוד מנצחים הנושאים תואר זה הם קורט מאזור, מאז 1979, וגנאדי רוז'דסטוונסקי, מאז 1990. טאדאקי אוטאקה, המנצח הראשי השישי במספר של התזמורת, בשנים 1992–1998, נושא עכשיו בתואר מנצח אורח של כבוד. גרד אלברכט, המנצח הראשי השביעי של התזמורת בשנים 1998 עד 2007, נושא עכשיו בתואר מנצח מהולל (laureate). סטניסלב סקרובצ'בסקי, מנצחה הראשי השמיני של התזמורת בשנים 2007 עד 2010, מחזיק עכשיו בתואר מנצח כבוד מהולל.

מנצחה הראשי הנוכחי של התזמורת הוא סילבן קמברלינג, החל באפריל 2010.

מנצחים ראשיים (רשימה חלקית)
---------------------------

* ויליס פייג' (1962–1963)
* אוטו מאצראט (1963)
* הירושי ואקאסוגי (1963 - ?)
* רפאל פריבק דה בורגוס (1980–1983)
* היינץ רגנר (1984–1990)
* טאדאקי אוטאקה (1992–1998)
* גרד אלברכט (1998–2007)
* סטניסלב סקרובצ'בסקי (2007–2010)
* סילבן קמברלינג (החל מ-2010)

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של תזמורת יומיורי (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של תזמורת יומיורי (ביפנית)

* תזמורת יומיורי, באתר AllMusic (באנגלית)

* תזמורת יומיורי, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* תזמורת יומיורי, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007317601605171
* BIBSYS: 4023764
* BnF: cb13942287w (data)
* CiNii: DA11264751
* GND: 1246418-1
* ISNI: 0000 0001 2151 9651
* LCCN: n82122530
* MusicBrainz: c3cd474c-de67-4ebe-ba14-83ebfbded4c6
* NDL: 001209255
* SUDOC: 080493068
* VIAF: 125514380
* WorldCat: lccn-n82122530

 |
רבי **נחום מערבי** (קרוי גם: **נחום המערבי**; המאה ה-13) היה משורר ומתרגם יהודי מרוקאי.

ביוגרפיה
--------

רבי נחום מערבי בן רבי יעקב, היה משורר ומתרגם יהודי מרוקאי, בן המאה ה-13. מעטים הידיעות אודותיו, אך כינויו בשם "מערבי" מעיד עליו שהיה בן ארץ המגרב. מקור קדום מזכיר את עבודתו בעיר פאס שבמרוקו. הוא תרגם מערבית לעברית את אגרת תימן מהרמב"ם, שאת שמה העברי כינה "פתח תקווה". תרגומו זה נפוץ מאוד והוא זה שנדפס לראשונה בשנת ה'שפ"ט (1529), על ידי יוסף שלמה דלמדיגו, בספרו תעלומות חכמה.

כן תרגם מערבית פירוש לספר יצירה מרבי יצחק בן שלמה הישראלי, או מרבי ניסים גאון, ולתרגומו הקדים שיר. לפי החוקר משה שטיינשניידר, הוא תרגם גם את הספר "עולם קטן", מרבי יוסף אבן צדיק. לבסוף תרגם את פירושו של רבי סעדיה גאון לשלוש עשרה מידות שהתורה נדרשת בהן ואת "ספר הירושות" שלו. 

במסורת השירה של יהודי מרוקו עברו שירים שהזמן המשוער של חיבורם הוא המאה ה-13, ומחברם נקרא בשם נחום. לפי דעת כמה מן החוקרים מחברם הוא נחום מערבי. המפורסמים בין שירים אלו הם: "הסתיו ארח" ו"נרד וכרכום", שזכו להעתקות רבות. האחרון אף הוכנס אל קובץ השירים הרשמי של שירת הבקשות, שהייתה נהוגה בקרב הקהילות במרוקו.

ראו גם
------

* יהדות פאס

לקריאה נוספת
------------

* יונה דוד, **שירי נחום**, ירושלים, תשל"ד.

קישורים חיצוניים
----------------

* אייזינשטיין, ****אוצר ישראל** ז, ערך נחום מערבי**, באתר היברובוקס.
* אגרת תימן בתרגומו של נחום מערבי באתר דעת.
* נרד וכרכום באתר הזמנה לפיוט.
* רשימת הפרסומים של רבי נחום מערבי, בקטלוג הספרייה הלאומית.
* נחום המערבי, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  בכתובת שיר הפתיחה לתרגומו לפירוש דונש לספר יצירה נכתב: "פירוש ספר יצירה לדונש בן תמים הנקרא אסחאק אלישראלי, נוחו עדן, והעתיקו מלשון ערב ללשון קודש המשכיל והמבין ר' נחום בפאס." על סמך צטוט זה ועוד, שיער יעקב משה טולידאנו, ****נר המערב** עמוד 38** כי נחום היה בן מרוקו. יש הטוענים כי נחום שהה תקופה ממושכת בספרד.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007403594305171
* VIAF: 27153530892648701591
* WorldCat (עם VIAF): 27153530892648701591

 |
בקבוק יין נחשים שצולם בדרום סין, בעיר גואנגג'ואו
נחש הוא אחד מהרכיבים הוייאטנמים ל־*rượu thuốc*. הבקבוק בצד שמאל הוא יין עם נחש קוברה (Rượu rắn)
יין עקרבים ונחשים
**יין נחשים** (כתב סיני: 蛇酒, פין-יין: shé-jiǔ, וייטנאמית: rượu rắn, חמרית: ស្រាពស់) הוא משקה אלכוהולי המיוצר על ידי השריית נחשים בשלמותם לתוך יין אורז או אלכוהול מזוקק. צריכת המשקה מתועדת לראשונה בסין במהלך שושלת ג'ואו המערבית. לפי הרפואה הסינית המסורתית באותה תקופה, למשקה יש יכולות ריפוי וחידוש הצ'י בבני־אדם. את המשקה ניתן למצוא בסין, בווייטנאם ובכל רחבי דרום מזרח אסיה.

בשר הנחשים שמוסיפים למשקה, ארסיים לרוב, לא משתמר במשקה בצורתו המקורית בדרך־כלל. גם הארס של הנחש מנוטרל על האתנול; החלבונים שלו נפרשים ולכן אינם פעילים.

שוק הלילה (華西街夜市) שבטייפה, טייוואן, נודע ביין הנחשים שלו ובמנות נוספות הכוללות נחשים.

סוגים
-----

ישנם שני סוגים של יין נחשים:

* מושרה: נחש ארסי גדול שהוכנס לצנצנת זכוכית של יין־אורז, לעיתים בנוסף לנחשים קטנים יותר ולצמחי מרפא. הוא מושרה בצנצנת במשך חודשים רבים. היין נשתה כמשקה מבריא מתוך כוסות של שוטים או מספלים.
* מעורבב: נוזלי הגוף של הנחש מעורבבים לתוך יין שנצרך באופן מיידי כשוט. ניתן להכין יין מדם של נחש על ידי חיתוך נחש לאורך בטנו, וניקוז הדם שלו ישירות לתוך כלי השתייה המלא ביין־אורז או באלכוהול המיוצר מדגנים. יין ממרה של נחש נעשה בשיטה דומה, באמצעות כיס המרה של הנחש.

היסטוריה
--------

כבר שנים רבות שנחשים וחלקי הרקמות שלהם נחשבים יקרי ערך על ידי חסידי הרפואה הסינית המסורתית. השימוש הראשון המתועד במשקה היה בסין, במהלך שושלת ג'ואו המערבית (ב־771 לפנה"ס), והשימוש בנחשים כתרופה תועד במדריך הרפואי קלאסיקת עשבי המרפא של שנונג (神农本草经) שחובר בין 300 לפנה"ס ל־200 לספירה. על השימוש המפורט במגוון מיני הנחשים, חלקי הגוף שלהם ומגוון תכשירים שקשורים אליהם הורחב רבות במדריך הרפואי "בנקאו גנגמו" (本草綱目) של לי שיז'ן בשושלת מינג.

כיום, ניתן למצוא יין נחשים באזורים רבים בווייטנאם, דרום מזרח אסיה, ודרום סין.

טענות לערך רפואי
----------------

ישנה אמונה רווחת שלנחשים יש תכונות רפואיות, ויין מפורסם לעיתים קרובות כבעל יכולת לרפא הכל, מקוצר־רואי ועד נשירת שיער, כמו גם לשפר את הביצועים המיניים. בווייטנאם, אנשים רבים מאמינים שיין נחשים (Rượu rắn) משפר את הבריאות והגבריות. משקה דומה מיוצר עם שממיות או סוסוני-ים. 

יין נחשים, בשל אחוז האלכוהול הגבוה שבו, נשתה באופן מסורתי בכוסות של שוטים. שותים אמיצים לעיתים יאכלו חלקים מסוימים של הנחש כמו את כיס המרה שלו, העין שלו והקיבה שלו.

יבוא יין נחשים אינו חוקי ברוב המדינות מכיוון שנחשי קוברה ונחשים אחרים שנהרגים במהלך הייצור הם לעיתים קרובות מינים בסכנת הכחדה.

ראו גם
------

* רפואה עממית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יין נחשים** בוויקישיתוף
פירוש נוסף ערך זה עוסק בארכיפלג בגבול קנדה-ארצות הברית. אם התכוונתם לרוטב לסלט, ראו רוטב אלף האיים.

שקיעה באחד מהאיים הקטנים ביותר באלף האיים, שבו עץ אחד ושני שיחים
מפת תיירות משנת 1898 של אזור אלף האיים
**אלף האיים** הם ארכיפלג הכולל 1,864 איים המצויים בגבול קנדה-ארצות הברית, לאורך חלקו הדרום-המערבי של הנהר סנט לורנס. האיים פזורים במורד הנהר מהפינה הצפונית-מזרחית של ימת אונטריו, לאורך כ-80 ק"מ במורד הזרם, בין קינגסטון וברוקוויל, אונטריו. האיים הקנדיים שייכים לפרובינציה הקנדית אונטריו, והאיים האמריקניים, למדינת ניו יורק. האי וולף הוא הגדול ביותר בקבוצה, והוא נמצא כולו בשטח אונטריו.

היות שלאורך הנהר ישנם מאות סלעים הבולטים מעל פני המים, הוחלט כי הקריטריון להגדרתו של אי ככזה יהיה שמדובר במתחם יבשתי ששטחו גדול מ-1 רגל מרובע, הנמצא מעל פני המים בכל ימות השנה וגדל בו לפחות עץ אחד.

על שמם של אלף האיים קרוי הרוטב הפופולרי, רוטב אלף האיים.

גאוגרפיה
--------

האזור בו מצויים האיים הוא סלעי ביותר ולכן בחלקים מסוימים השיט מסוכן בלילה. כלי שיט העוברים לאורך הנהר זקוקים לפעמים לעזרה מכלי טיס כדי לעבור את נתיב המים הסלעי והמסוכן. מסיבה זו ישנם קטעים שניתן לצפות בהם באניות טרופות מתחת לפני המים ולכן זהו מקום חביב על צוללנים. בחלקים מסוימים של הנהר המים כל כך צלולים עד כי ניתן לראות סלעים המצויים בעומק של 80 מטרים מתחת לפני המים.

גאולוגים מעריכים כי שרשרת האיים נוצרה כתוצאה מהיפרדות מקטע של המגן הקנדי ונדידתו דרומה אל עבר שרשרת הרי האדירונדק.

כעשרים מבין האיים האלה מהווים את הפארק הלאומי סנט לורנס, שהוא אחד הפארקים הלאומיים של מחוז אונטריו. כמו כן כוללים האיים פארקים לאומיים של מדינת ניו-יורק, בהם האי וולסלי והאי רוברט מוזס. חלק מהאזור הוכרז על ידי אונסק"ו בשנת 2002 כשמורה ביוספרית-עולמית.

ניתן לחצות את הגבול בין ארצות הברית לקנדה דרך גשר אלף האיים המחבר את כביש 81 בצפון מדינת ניו יורק עם כביש 137 באונטריו המוביל לדרך המהירה 401 החוצה את דרום מחוז אונטריו.

היסטוריה
--------

האזור הפך פופולרי בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, כאשר רבים מעשירי ארצות הברית באו לנפוש באזור. נבנו בו בתי מלון מפוארים וספינות הקיטור הציעו סיורים בין האיים. עם הזמן נרכשו איים רבים על ידי עשירים אלו והם החלו לבנות בהם בתי קיט. המשייטים באזור האיים יכולים להבחין ברבים מהם אשר מאכלסים בתים מפוארים שכאלה.
דוגמה מפורסמת לכך היא טירת בולדט הנמצאת בצד האמריקני, אשר נבנתה על אי בצורת לב והוקדשה על ידי מר בולדט לאהובתו. הטירה שופצה וכיום ניתן לבקר בה ואף לערוך בה טקסי חתונה.

אתרים בעלי עניין
----------------

האי "בדיוק מספיק מקום" (Just Room Enough) שנמצא בארכיפלג אלף האיים נקרא כך משום ששטחו מספיק בדיוק לבית אחד ועץ אחד.

האי קרלטון כולל את המבצר ההרוס פורט האלדימן, שנבנה בשנת 1779 על ידי הבריטים במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית. האי נכבש על ידי שלושה חיילים אמריקנים במלחמת 1812 ונשאר חלק של ארצות הברית עד היום.

העיירות המזוהות ביותר עם האיים הן אלכסנדריה-ביי במדינת ניו יורק וגאנונוקווה במחוז אונטריו, בהן שפע של מסעדות וחנויות מזכרות, והסירות המשייטות באזור האיים יכולות לעגון בעיירות אלו בחופשיות. אתר קמפינג מפורסם הוא האי וולסלי בצד האמריקני.

ראו גם
------

* דארק (אי)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלף האיים** בוויקישיתוף
* אלף האיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007534009305171
* GND: 4650693-7
* LCCN: sh85134991
* VIAF: 249405328
* WorldCat: viaf-249405328

 |
**היפוקרס**  (בלטינית: **Vinum Hippocraticum**) הוא משקה העשוי מיין מעורבב עם סוכר ותבלינים, בדרך כלל כולל קינמון, ואולי מחומם. לאחר ההשרייה של התבלינים ביין הממותק למשך יום, מסננים את התבלינים החוצה דרך שקית סינון בד חרוטית הנקראת manicum hippocraticum או שרוול היפוקרטס (הומצא במקור על ידי הרופא היווני היפוקרטס מהמאה ה-5 לפנה"ס כדי לסנן מים), שממנו שם המשקה נגזר.

היסטוריה
--------

יין מתובל היה פופולרי באימפריה הרומית, כפי שנרשם בכתביהם של פליניוס הזקן ואפיקיוס. במאה ה-12, יין מתובל בשם "פימן" או "פימנט" הוזכר על ידי כרטיאן מטרואה. במהלך המאה ה-13, לעיר מונפלייה היה מוניטין של סחר ביינות מתובלים עם אנגליה. המתכונים הראשונים ליין מתובל הופיעו בסוף המאה ה-13 (מתכונים ליין אדום ופימנט המצויים בספר בישול מימי הביניים בשם Tractatus de Modo או בתחילת המאה ה-14 (מתכון לפימנט ב-Regimen sanitati - סיירת הבריאות) של ארנאלדו מווייאנובה. מאז 1390, מתכונים לפימנט נקראים גם ipocras או ypocras, כנראה עם התייחסות והוקרה להיפוקרטס. בספר הבישול הקטלאני Llibre del Coch (1520) המתכון נקרא pimentes de clareya.

המשקה הפך לפופולרי ביותר, עם מוניטין כבעל תכונות רפואיות שונות או אפילו אפרודיזיאק .

במאה ה-16 סווג המזון לפי שני צירים: 1.קר או חם, 2.יבש או רטוב. אנשים באותה תקופה האמינו בשאיפה ל"איזון" בין אלה, למשל על ידי תבשיל מרכיבים יבשים (כמו ירקות שורש) וצליית מזון רטוב (כמו חזיר יונק). יין נחשב קר ויבש לכן הוסיפו לו מרכיבים חמים כמו סוכר, ג'ינג'ר וקינמון, שיצרו היפוקרס. 

  

המשקה זכה להערכה רבה במהלך ימי הביניים המאוחרים. בצרפת, הוא צוין כמשקה האהוב על הברון הידוע לשמצה ז'יל דה רה (בערך 1405 - 1440), אשר לפי הדיווחים שתה מספר בקבוקים מדי יום וונתן לקורבנותיו לשתות אותו לפני רציחתם. מאוחר יותר לואי הארבעה עשר, מלך צרפת (בערך 1643–1715) נודע גם הוא שנהנה ממנו. באותם זמנים, המשקה היה פריט מתנה מוערך מאוד, באותה צורה כמו ריבה ושימורי פירות. היפוקרס יצא מהאופנה ונשכח במהלך המאה ה-18.

בצרפת עדיין מיוצר באזורי ארייז' והוט לואר, אם כי בכמויות קטנות מאוד.

  

ייתכן שהמשקה בסופו של דבר נתן השראה לספרדים בפיתוח הסנגריה שלהם במאה ה-18. למרות שהיא מתוקה יותר מהיפוקרס, סנגריה עדיין עשויה לעתים קרובות עם תבלינים, כולל קינמון, ג'ינג'ר ופלפל.

ראו גם
------

* יוון העתיקה ויין
* יין חם
* המורשת הקולינרית של שווייץ

הערות שוליים
------------

לקריאה נוספת
------------

*

קישורים חיצוניים
----------------

* 
* Hippocras

1. ↑  "hippocras". Merriam-Webster.
2. ↑  "hippocras definition - Dictionary - MSN Encarta". אורכב מ-המקור ב-2009-04-26.
3. ↑  Goldstein, Darra (2015). *The Oxford Companion to Sugar and Sweets*. Oxford University Press. p. 333. ISBN 9780199313617.
4. ↑  Laudan, Rachel (2006). "Birth of the Modern Diet". *Scientific American* (באנגלית). **16** (4): 4–11. doi:10.1038/scientificamerican1206-4sp.
5. ↑  "Accueil boutique / NOTRE CAVE" (בצרפתית). *Today, Frédéric Bayer has taken over from his father. We are based in St Germain Laprade (in Haute-Loire, 7kms from Puy en Velay) and we are always faithful to our original recipes*
**ורדה זקהיים** (נולדה ב­–24 בנובמבר 1932) היא פעילה חברתית ישראלית, המכהנת כיושבת ראש עמותת ליל"ך לסיוע במגזרים חלשים בקהילה. לאורך חייה התנדבה זקהיים בפעילויות רבות למען חיילים, נוער בסיכון, עולים חדשים, אסירים משוחררים וקשישים. יקירת העיר תל אביב-יפו לשנת 2006.

ביוגרפיה
--------

זקהיים נולדה בתל אביב להורים שעלו לארץ ישראל מרוסיה בשנת 1919, באונייה "רוסלאן". אביה, משה פרנקל, היה מנהל מחלקת הגבייה הראשון של עיריית תל אביב, וממייסדי מגן דוד אדום בישראל. זקהיים למדה בבית הספר העממי "הכרמל" (כיום "גבריאלי") ואחר כך בגימנסיה העברית "הרצליה". בהמשך למדה בסמינר לוינסקי, וסיימה כגננת מוסמכת. 

זקהיים החלה להתנדב במגן דוד אדום בעודה תלמידת בית ספר תיכון. ב-1967 הקימה קבוצה שפעלה למען חיילים, בשם "קרן התנדבות לביטחון". בשנות השבעים ארגנה פעילות למען נוער משוטט ברחוב. הפעילות למען הנוער הובילה להקמת עמותה שהושיטה עזרה לעולים מברית המועצות בתקופת גל העלייה הגדול של שנות השבעים. בשנות השמונים הקימה זקהיים את "קשב לקשיש", עמותה בתל אביב שהושיטה עזרה נפשית לקשישים במצוקה. 

בשנת 1996 החלה זקהיים לעמוד בראש עמותת ליל"ך, והיא ממשיכה עד היום בתפקיד זה.

זקהיים הייתה יושבת ראש ועדת הרווחה בעיריית תל אביב-יפו במשך שתי קדנציות. בנוסף היא חברה בדירקטוריון עירוני "גחלת", חיסכון ללימודים להשכלה גבוהה. היא נוטלת חלק פעיל בעמותות נוספות, בהן העמותה לשיקום האסיר, ו"עינבר", עמותה ישראלית לנפגעים במחלות ראומטיות. 

בשנת 1998 קיבלה זקהיים את אות המתנדב מטעם שר העבודה והרווחה; היא קיבלה את האות יחד עם בתה אסתי זקהיים ואביה המנוח משה פרנקל. בשנת 2002 קיבלה את אות הנשיא למתנדב, על פעילותה למען רווחת הפרט. בשנת 2006 קיבלה את אות יקיר העיר תל אביב-יפו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ורדה זקהיים באתר עמותת ליל"ך
2. ↑  ורדה זקהיים ברשימת חברי ההנהלה בעמותת עינבר, באתר העמותה
3. ↑  ורדה זקהיים זוכת אות הנשיא למתנדב, באתר "התנדבות בישראל"
4. ↑  ורדה זקהיים יקירת העיר תל אביב יפו, באתר העירייה
**חנוך שֶיְנמן** (נולד ב-1966) הוא פרופסור למשפט ופילוסופיה באוניברסיטת בר-אילן. קודם לכן היה פרופסור זוטר לפילוסופיה באוניברסיטת רייס שביוסטון, ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

בשנים 1984–1987 שירת בצה"ל ככתב בשבועון "במחנה". בשנת 1992 קיבל תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת תל אביב. התמחה אצל עו"ד אסנת מנדל במחלקת בג"ץ של משרד המשפטים, ואצל שופט בית המשפט העליון, תאודור אור. בשנת 1993 הוסמך כעורך דין.

בשנת 1996 קיבל תואר שני במשפטים מאוניברסיטת אוקספורד, על עבודה שכותרתה "Hart's Postscript to The Concept of Law", בהנחיית פרופ' יוסף רז. בשנת 1997 קיבל תואר שני במשפטים מאוניברסיטת ייל. בשנת 2006 קיבל תואר דוקטור בפילוסופיה מאוניברסיטת פרינסטון, על עבודה שכותרתה "Putting Justice in its Place: Three Essays on Law and Justice", בהנחיית פרופ' ג'ון קופר. בשנת 2007 קיבל תואר דוקטור במשפטים מאוניברסיטת ייל, על עבודה שכותרתה "Promises, Agreements, and Practices: Essays in Social Philosophy", בהנחיית פרופ' אנתוני קרונמן.

מאוגוסט 2004 עד יוני 2012 היה פרופסור זוטר לפילוסופיה באוניברסיטת רייס שביוסטון, ארצות הברית.

באוקטובר 2012 מונה לפרופסור למשפט ופילוסופיה באוניברסיטת בר-אילן. מחקריו עוסקים בפילוסופיה משפטית ובפילוסופיה חברתית. תחומי התמחותו כוללים גם דיני חוזים, דיני נזיקין, משפט פלילי והיסטוריה של אתיקה נורמטיבית.

ערך את הספר "Promises and Agreements - Philosophical Essays", שיצא לאור בשנת 2011 בהוצאת Oxford University Press.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופ' שינמן חנוך, באתר אוניברסיטת בר-אילן
* חנוך שינמן, ברשת החברתית LinkedIn

* חנוך שינמן, באתר Academia.edu
* חנוך שינמן, גם במלחמה מוצדקת יש גבול, באתר ynet, 9 באוגוסט 2006
* אתר למנויים בלבד אור קשתי, אוניברסיטת בר אילן נגד מרצה למשפטים שהביע דאגה לנפגעים בשני הצדדים, באתר הארץ, 29 ביולי 2014

**מהרצאותיו**:

* מבוא לתורת המשפט, בערוץ אוניברסיטת בר-אילן באתר YouTube
* תורת המשפט: נאמנות, בערוץ אוניברסיטת בר-אילן באתר YouTube
* תורת המשפט: חובת הציות לחוק, בערוץ אוניברסיטת בר-אילן באתר YouTube

הערות שוליים
------------

1. ↑  חנוך שינמן באתר WorldCat Identities.
2. ↑  Promises and Agreements - Philosophical Essays, באתר של Oxford University Press

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SUDOC: 127079211

 |
**ניר שוולב** (נולד ב-29 בינואר 1972) הוא פרופסור חבר באוניברסיטת אריאל בשומרון סופר ויזם. מחקריו עוסקים בעיקר בנושאי רובוטיקה ובתכנון תנועה לנחילי רובוטים ורובוטים יתירים. שוולב ייסד מספר חברות העוסקות ברובוטיקה רפואית כגון W endoluminal robotics, Inooging LTD ו-Momentis Medical העוסקת בניתוחים רובוטיים וואגינאליים. 

שוולב סיים תואר ראשון בפיזיקה בטכניון בשנת 1996 ותואר ראשון נוסף בהנדסת מכונות בשנת 1997. המשיך לתואר שני במתמטיקה עיונית באוניברסיטת חיפה ולתואר שלישי בטכניון אותו סיים בשנת 2006. בשנת 2007 הצטרף לסגל הפקולטה להנדסה באוניברסיטת אריאל.

במסגרת מחקריו, עוסק שוולב בנושאים הקשורים ברובוטיקה: בין השאר רובוטיקה רפואית, רובוטים גמישים, בבעיות תכנון תנועה, בבעיות תכנון תנועה הסתברותי, תכנון תנועה לנחילי רובוטים ולרכבים אוטונומיים. מחקרו התאורטי הנסמך על טופולוגיה אלגברית נסוב סביב חקירת מרחבי קונפיגורציה של גרפים תחת אילוצים גאומטריים שונים. פרופ' שוולב כתב ספרים מקצועיים, רשם מספר פטנטים, ועבודותיו התפרסמו בספרים ובכתבי עת מדעיים, זכו בפרסים, בקרנות מימון והוצגו בכנסים רבים.

שוולב הוא יזם סדרתי בתחום המכשור והרובוטיקה הרפואית. ב-2009 ייסד את "Momentis Medical", שפיתחה ומשווקת רובוט רפואי לניתוחים רובוטיים בגישה ואגינאלית בשיטת "NOTES" (אנ'). ב-2021 אישר מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) את חברת Momentis Medical.

ב-2017 שוולב ייסד את חברת innoging LTD, שעוסקת בהנגשת מידע אולטראסאונד לרופאים בתחום הדימות. וב-2020 ייסד את חברת ההזנק "W endoluminal robotics", המפתחת רובוט רפואי ייחודי בתחום הברונכוסקופיה.

ב-2022 יצא ספרו "האביב המערבי: הקרב בין הטכנולוגיה לדמוקרטיה - רגע האמת", בהוצאת סלע מאיר. הספר דן במקורות לקיטוב החברתי הפושה בעולם מאז שנת 2008 ובדרכים להתמודדות עמו. בבסיס הספר החשש משינוי מהותי ובלתי הפיך ביחסי הכוחות המסורתיים הפועלים בחברה כבר בעשור הקרוב. פרופ' שוולב סוקר באופן יסודי את התהליכים הסוציולוגיים והמתמטים לקיטוב בחברה אנושית, תהליכים כמו אפקט שלינג, משחק השיום ועוד, ומצביע על המורכבות בבקרה על התהליכים הללו. בשער השני לספר מתוארים אותם תהליכים בצילן של חברות הטכנולוגיה הגדולות ובשער השלישי לספר, שוולב מציע סדרת צעדים זהירים שעשויים להוות פתרון לבעיה. באפילוג לספרו שוולב מצביע על קיומה של בעיה חבוייה וגדולה שבעתיים שמתהווה עם השיפור ביכולת ניתוח ביג דאטא: האפשרות שהרשתות יוכלו לתמרן את דעת הקהל באופן ממוקד ונסתר בנושאי פוליטיקה וחברה.

שוולב נשוי ואב לשלוש בנות ומתגורר בקיבוץ בחן.

קישורים חיצוניים
----------------

* ניר שוולב, ברשת החברתית פייסבוק
* ניר שוולב, ברשת החברתית LinkedIn
* ניר שוולב, באתר גוגל סקולר

הערות שוליים
------------

1. ↑  עורכים: ניר שוולב, יוג׳ין קגן, עירד בן-גל, Autonomous Mobile Robots and Multi-Robot Systems: Motion-Planning, Communication, and Swarming 1
2. ↑  ניר שוולב, מבוא לרובוטיקה
3. ↑  ‏Nir Shvalb באתר Google Patents
4. ↑  קורות חיים של ניר שוולב, באתר אוניברסיטת אריאל בשומרון
5. ↑  Hominis : רובוט עם תחושת בטן, הרשות לחדשנות
6. ↑  ניר שוולב, מבוא לרובוטיקה (ספר אלקטרוני) ,מסת"ב 9789657376201
7. ↑  רשימה מלאה של פרסומיו המדעיים
8. ↑  ‏innoging LTD
9. ↑  ‏ W endoluminal robotics
10. ↑  [
 ראיון עומק עם אטילה שומפלבי]
11. ↑  אריאל שנבל, "בקרוב לא תהיה דמוקרטיה": האם עוד אפשר לעצור את מארק צוקרברג?, מקור ראשון
12. ↑  ראיון טלוויזיוני, ריקלין ושות', ערוץ 14, באתר יוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007502773105171

 |
**ג'פרי דנסטון זיינטס** (באנגלית: **Jeff Zients**, נולד ב-12 בנובמבר 1966) הוא ראש סגל הבית הלבן בממשל ביידן. מינואר 2021 עד אפריל 2022 שימש כיועץ לנשיא לטיפול במגפת הקורונה בארצות הברית. בעבר היה גם מנהל המועצה הלאומית לכלכלה, מנהל משרד הניהול והתקציב, חבר מועצת מנהלים במספר חברות עסקיות, וכן חבר במועצת המנהלים של פייסבוק משנת 2018 עד 2020.

קורות חיים
----------

ג'ף זיינטס נולד למשפחה יהודית בוושינגטון די. סי. וגדל בעיירה קנזינגטון (אנ') במרילנד. למד לתואר ראשון ותואר שני במדע המדינה באוניברסיטת דיוק וסיים את לימודיו בהצטיינות יתרה "summa cum laude" בשנת 1988.

לאחר סיום לימודיו עבד כיועץ ניהולי במספר חברות פרטיות. בגיל 35 נמנה ברשימת "40 Under 40" של כתב העת פורצ'ן, והונו הוערך בסך של 149 מיליון דולר. רוב הכנסותיו נבעו מתפקידיו בחברת The Advisory Board Company (אנ'), בה שימש כסמנכ"ל תפעול, ולאחר מכן מנכ"ל ויושב ראש מועצת המנהלים.

בשנת 2005 היה חלק מקבוצה, בה היה גם קולין פאוול, שביקשה לרכוש את קבוצת הבייסבול וושינגטון נשיונאלס. העסקה לא יצאה לבסוף לפועל.

זיינטס נשוי ואב לארבעה ילדים. מתגורר בוושינגטון די. סי.

### תפקידים בממשל אובמה

בשנת 2009 מונה על ידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה לסגן מנהל משרד הניהול והתקציב. ביולי 2010 כיהן כמנהל המשרד במשך מספר חודשים, ושב לתפקיד זה בשנים 2012–2013. לאחר מכן היה אחראי על אתר האינטרנט של מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית, ומנהל המועצה הלאומית לכלכלה, תפקיד אותו מילא עד ינואר 2017.

### חזרה למגזר הפרטי

זיינטס הצטרף למועצת המנהלים של פייסבוק ב-2018, בעקבות פרשת קיימברידג' אנליטיקה. הוא עמד בראש ועדת הביקורת של החברה עד שנת 2020, אז מונה למנכ"ל חברת השקעות פרטית.

בשנת 2018 היה גם בין המייסדים של רשת מסעדות בייגל בסגנון ניו יורק בשם "Call Your Mother".

### תפקידים בממשל ביידן

באוקטובר 2020 זיינטס היה חלק מצוות הניהול של נשיא ארצות הברית הנכנס ג'ו ביידן. בדצמבר 2020 מונה למתאם תגובות הממשל למגפת הקורונה בארצות הברית. בנובמבר 2021 הודיע זיינטס כי במקום סגרים הממשל האמריקאי מתכוון להסתמך על חיסונים ותרופות לטיפול בקורונה, על מנת למנוע התפרצות גל קטלני נוסף של המגפה. "אנחנו יכולים לבלום את התפשטות הנגיף מבלי שנצטרך לסגור את הכלכלה שלנו", אמר.

זיינטס סיים את תפקידו כמתאם קורונה במרץ 2022.

ב-8 בפברואר 2023 מונה לראש סגל הבית הלבן בממשל ביידן, במקומו של רון א. קליין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ף זיינטס** בוויקישיתוף
* ג'ף זיינטס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Who is Jeffrey Zients? Ask his mom, USA Today, ‏22 באוקטובר 2013 (באנגלית).
2. ↑  Jeff Zients: The bagel impresario headed to the White House, BBC, ‏27 בינואר 2023 (באנגלית).
3. ↑  היעד: "שגרה חדשה". כך נלחם ביידן בקורונה, באתר ynet, 13 בפברואר 2021.
4. ↑  בממשל ביידן מבטיחים: לא יוטלו סגרים נוספים בארה"ב, באתר כלכליסט, 23 בנובמבר 2021.
5. ↑  מתאם הקורונה בבית הלבן לשעבר: ביידן בחר ראש סגל חדש, באתר ynet, 27 בינואר 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 1848 9578
* LCCN: no2011038566
* NARA: 185845542
* SNAC: w6tr6qrp
* VIAF: 169624836
* WorldCat: lccn-no2011038566

 |
**עמותת אח גדול למען חיילים בודדים** היא עמותה לסיוע לחיילים בודדים טרם גיוסם לצה"ל, במהלך השירות הצבאי ולאחר שחרורם מהשירות.

פעילות
------

העמותה הוקמה בשנת 2009 על ידי קבוצת צעירים ישראלים, חיילים בודדים לשעבר. כ-150 מתנדבי העמותה, חיילים בודדים לשעבר, פועלים במסגרתה למתן ליווי אישי לחיילים בודדים המעוניינים בכך. הסיוע כולל תמיכה רגשית במטרה ליצור תחושת העצמה, מסוגלות עצמית ושייכות של החייל. 

פעילות העמותה כוללת גם שיעורי עזר וסיוע אקדמי לחיילים בודדים שהם עולים חדשים לקראת כניסתם לאקדמיה; הרצאות וסדנאות עבור חיילים בודדים בבתי החייל ברחבי הארץ; הפעלות חברתיות קבוצתיות בסופי שבוע; ופעילויות הסברה לעולים חדשים בודדים המועמדים לשירות בצה"ל והמשתחררים מהשירות במסגרת תוכניות הקליטה סל"ה ונעל"ה.

העמותה חברה בפורום ארגוני החיילים הבודדים ופועלת יחד עם ארגונים נוספים להשגת הטבות נוספות עבור חיילים בודדים.

מתנדבי העמותה

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אח גדול
* אח גדול, ברשת החברתית פייסבוק
* ערן נבון, אחוות בודדים, באתר ישראל היום, 19 בנובמבר 2010
* דנה ויילר-פולק, לכל חייל בודד מוצמד "אח גדול" שהשתחרר מהבדידות, באתר הארץ, 20 באפריל 2011
* יעל אודם, ‏אחרי 3 שנים: החייל מהודו פגש את הוריו, באתר ‏מאקו‏, 25 במרץ 2013
* ישראלי עשר, על קשר בין חייל למתנדב, 2011, חדשות 10, באתר YouTube
* אח גדול, באתר "גיידסטאר ישראל"
**תייסיר ח'לף** (בערבית: **تيسير أحمد خلف**, נולד ב-1967) הוא סופר והיסטוריון פלסטיני-סורי שפרסם מעל ל-50 ספרים. הרומן שלו "טבח הפילוסופים" היה מועמד לפרס הבינלאומי לספרות ערבית בשנת 2017.

קורות חיים
----------

תייסיר אחמד ח'לף נולד בקוניטרה. סיים תואר ראשון במדעי החברה באוניברסיטת דמשק בשנת 1993, ולאחר מכן החל לכתוב רומנים והצטרף לאיגוד הסופרים הערבים. כמו כן פרסם ספרי עיון אודות ההיסטוריה הערבית.

בין מחקריו ההיסטוריים נמנים ספר אודות מסעו של המצרי מוסטפא אסאעד אל-לוקימי (אנ') במאה ה-18 לירושלים, שהייתה אז בשלטון האימפריה העות'מאנית, מספר ספרים על ההיסטוריה של רמת הגולן על פי כתבים של היסטוריונים ערבים, ומחקר אודות מסעו של איש התיאטרון הסורי אבו ח'ליל קבאני (אנ') לארצות הברית בסוף המאה ה-19.

בשנת 2009 פרסם את מחקרו ההיסטורי "אנציקלופדיה למסעות ערבים ומוסלמים לפלסטין", שיצא לאור בשמונה כרכים וזכה להערכה רבה.

ברומנים שלו משלב ח'לף אירועים היסטוריים רבים. לדוגמה, הספר "טבח הפילוסופים" מתרחש על רקע הכיבוש הרומי של העיר תדמור ומתאר את חייה של זנוביה, מלכת תדמור. עלילת הספר איננה היסטורית אלא פילוסופית, ומתארת חילוקי דעות בין אסכולות שונות בנאופלאטוניזם. ח'לף למד את כתביהם של ניקולאוס איש דמשק, פלוטינוס, פורפיריוס ויאמבליכוס, והשתמש ברעיונותיהם כדי לטוות את עלילת הספר.

בספר "הדרורים של דרווין" מתואר מסעה של משלחת האימפריה העות'מאנית בספינה לתערוכה העולמית של שיקגו שהתקיימה בשנת 1893, וחילוקי דעות שהתגלעו בארצות הברית בין אנשיה לבין מארגני התערוכה, המשמשים משל להתנגשות הציביליזציות.

נכון לשנת 2017, ח'לף מתגורר בדובאי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  رواية "ملك اللصوص" لتيسير خلف, ‏23 במאי 2022 (בערבית).
2. ↑  حوار مع تيسير خلف المرشح في القائمة الطويلة, אתר הפרס הבינלאומי לספרות ערבית, ‏19 בינואר 2017 (בערבית).
3. ↑  Darwin’in Serçeleri, ‏6 ביוני 2022 (בטורקית).
4. ↑  Interview with longlisted author Taissier Khalaf, אתר הפרס הבינלאומי לספרות ערבית, ‏19 בינואר 2017 (באנגלית).

קישורים חיצוניים
----------------

* תייסיר ח'לף, ברשת החברתית פייסבוק

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007308230105171
* CiNii: DA1625321X
* GND: 1137636491
* ISNI: 0000 0000 6690 9998
* LCCN: nr98014158
* SUDOC: 140856234
* VIAF: 4842164
* WorldCat: viaf-47150202234703112723

 |
**שגרירות ארצות הברית בעמאן** היא הנציגות הדיפלומטית של ארצות הברית בירדן. השגרירות ממלאת תפקיד מכריע בשמירה על יחסי ארצות הברית–ירדן, תוך התמקדות בתחומים כמו שיתוף פעולה פוליטי, כלכלי ותרבותי. השגרירות הוקמה לאחר שארצות הברית הכירה בעצמאותה של ירדן בינואר 1949.

היסטוריה
--------

ארצות הברית הכירה רשמית בממלכה הירדנית האשמית כמדינה עצמאית ב-31 בינואר 1949, שלוש שנים לאחר שקיבלה את עצמאותה ב-25 במאי 1946. בעת כינון היחסים הדיפלומטיים נפתחה הנציגות האמריקאית בירדן. ב-18 בפברואר 1949 הפך וולס סטבלר (אנ') לנציג האמריקאי הראשון של ירדן כשהחל את כהונתו כממונה על היחסים הזמני.

באוקטובר 2023 השגרירות הייתה מוכנה לקדם פסגה שבה היו אמורים להשתתף נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן לצד מנהיגים ממצרים, הרשות הפלסטינית והמדינה המארחת ירדן, כדי לטפל במתיחות ההולכת וגוברת בעזה. ההתקשרות הדיפלומטית בוטלה בפתאומיות על ידי ירדן בתגובה לפרוץ מלחמת חרבות ברזל. הגורם המיידי לביטול זה היה הפיצוץ ההרסני בבית החולים הערבי אל-אהלי בעיר עזה, שהביא לכ-500 הרוגים. גורמים ירדנים, כולל המלך עבדאללה, ייחסו את המתקפה הזו לישראל. תקרית זו חוללה סערה ציבורית בירדן, והובילה להפגנות ליד שגרירות ישראל בעמאן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שגרירות ארצות הברית בעמאן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של שגרירות ארצות הברית בעמאן (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של שגרירות ארצות הברית בעמאן (בערבית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "A Guide to the United States' History of Recognition, Diplomatic, and Consular Relations, by Country, since 1776: Jordan". *history.state.gov*. נבדק ב-8 בנובמבר 2023. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  עקב הפיצוץ בבית החולים: 5,000 בני אדם מפגינים מול שגרירות ישראל בירדן, באתר ynet, 18 באוקטובר 2023

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 0446 2587

 |
**עשתר** (באוגריתית ובדרום ערבית עתיקה: **עתֿתר**; נקרא גם **עתֿתר ערץ**) הוא אל כוכב השחר במיתולוגיה הכנענית. באזורים יבשים למחצה במערב אסיה שימש עשתר אל הגשם, ואף הופיע גם בדרום חצי־האי ערב, שם נקרא עתור (שמשמעותו מושקה) או זוהה עם ד'ו סמני. במצבת מישע נזכר שם האלוהות המורכב עשתר-כמוש.

בעלילות בעל וענת מסופר כי עשתר תפס את כס המלכות על האלים באופן חד־צדדי, אך האל ים הדיח אותו. לאחר הריגתו של בעל בידי מות, המליצה אשרה למנות את עשתר למחליפו בשל ניסיונו במלוכה, אך לאחר שעשתר התיישב על כס המלוכה של בעל בפסגת צפון, הוא ירד ממנו מפני שהוא הרגיש שהוא אינו ראוי לו. מכיוון שעשתר לא היה נשוי או מאורס, נמסר לו מפי שפש שהוא אינו זכאי לארמון משלו כמו יתר האלים.

בלוח אחר משירת אוגרית, ובו לחש נגד נשיכות נחשים, הדמות המרכזית "אם פחל" קוראת לאמה, הדמות המרכזית השנייה, שמש, להוביל קול אל אלים שונים במעונותיהם, כדי להודיעם לחש קסם נגד נשיכת נחשים. בלוח זה לא מוזכר עשתר, אך בלוח הממשיך את הלוח הזה, בשל ערפל שכיסה את הארץ גברה "חמה" (ארס), בין האלים הרבים שנזכרו כאוספי ה"חמה" מוזכר/מוזכרים "עתֿתר ועתֿתפר".

לא קיימות עדויות באשר לפולחן של עשתר באוגרית, אך במקורות יווניים מהמאה ה-5 לספירה, הוא מוזכר בהקשר של קורבן ילדים על ידי שבטים בדואים בחצי־האי סיני.

לקריאה נוספת
------------

* Gwendolyn Leick, **A Dictionary of Ancient Near Eastern Mythology**, Routledge, 1991, pp. 15, 163.

הערות שוליים
------------

1. ↑  צבי ושפרה רין, **עלילות האלים**, ענבל, 1996, עמ' 682-690 – לוח UT 607
2. ↑  צבי ושפרה רין, **עלילות האלים**, ענבל, 1996, עמ' 699, 703 – לוח UT 608

| אלים במיתולוגיה הכנענית |
| --- |
| מפחרת האלים | אל • אשרה • בעל־הדד • ענת • עשתרת • דגן • אדון • בעלת גבל • בוהו • מוֹת • בעל פעור • ים • שמש • ירח • כושר וחסיס • כושרות • רשף • חורון • קדש • אשמון • עשתר • כמוש • מלך • קוס • יהוה • שחר • שלם • צד • נכל ואיב (אנ') • שכמן ושנם • לויתן • תנין (אנ') • מלקרת • תנת • בעל חמון • פמי (אנ') • צדק (אנ') • שלמן • גד | בעל |
| אתרים מקודשים | מרום צפון • חכפת • כפתר • עשתרות • תותול |
| ספרוּת | שירה אוגריתית (עלילות בעל וענת; עלילת אקהת; עלילת כרת) • כתבי סכניתן |
| פולחן | במות • תרפים • מצבה • מצבות נדר • בית אל • כס עשתרת • מקדש מגדול • נסך וקטורת • מזבחות אבן ונחושת • קורבנות: זבחים, מנחות, זבח חלב, שלמים, כליל ועולות • מרזח • העלאה באוב |
| הנהגה דתית | כהנים • קדשים |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007546967905171
* LCCN: sh97000010
* SUDOC: 241675162

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:עיתון   
שימוש בפרמטרים מיושנים [ תמונה ] 

**Annals of Mathematics** (הנקרא בקיצור **Ann. Math** או **Ann. of Math**) הוא כתב עת מתמטי המוצא לאור על ידי אוניברסיטת פרינסטון והמכון למחקר מתקדם. ב-2009 דורג ראשון בעולם מבין 255 כתבי עת מתמטיים מבחינת גורם השפעה.

היסטוריה
--------

כתב העת שהחל כ-**The Analyst** ב-1874, הוקם ונערך על ידי יואל הנדריקס. הוא נועד להיות אמצעי להצגה וניתוח של כל שאלה ועניין מתמטי ובעיקר "להביא את כל התגליות החדשות והמעניינות באסטרונומיה תאורטית ומעשית, פילוסופיה מכניסטית, והנדסה". הוא יצא לאור בדה מוין, איווה, ופורסם במשך תקופה עד שנסגר לאחר עשר שנים. כתב העת המשיך ממרס 1884 בשמו הנוכחי Annals of Mathematics. הגלגול החדש של כתב העת היה בעריכתו של אורמונד סטון (אוניברסיטת וירג'יניה). לאחר מכן בשנת 1899 עבר לאוניברסיטת הרווארד לפני שהגיע לבית הנוכחי שלו באוניברסיטת פרינסטון ב-1911.

התקופה המשמעותית של כתב העת הגיעה בין השנים 1928–1958 בעריכתו של סולומון ליפשיץ. במהלך תקופה זו, כתב העת הפך יותר ויותר לגורם ידוע ומכובד, שמציב לעצמו סטנדרטים גבוהים. במידה מסוימת באופן עקיף ליפשיץ השפיע על ההתפתחות של המתמטיקה בארצות הברית.

אוניברסיטת פרינסטון המשיכה לפרסם את כתב העת לבדה עד 1933, כאשר המכון למחקר מתקדם הצטרף למערכת. מ-1998 החל כתב העת להיות זמין במהדורה אלקטרונית, לצד המהדורה המודפסת הרגילה שלו. המהדורה האלקטרונית הייתה זמינה ללא תשלום, עד שנת 2008. המהדורות שיצאו לפני שנת 2003 הועברו לארכיון JSTOR שאינו חופשי, ומאמרים אינם זמינים באופן חופשי, עד 5 שנים לאחר פרסומם.

עורכים
------

העורכים הנוכחיים הם ניקולס כץ, סרג'יו קליינרמן, פרננדו מרקס, אסף נאור וזולטן סאבו (מאוניברסיטת פרינסטון) ופיטר סרנק (מהמכון למחקר מתקדם ומאוניברסיטת פרינסטון).

השפעה
-----

ב-2009 כתב העת Journal Citation Reports, דירג את Annals of Mathematics ראשון מבחינת גורם השפעה מבין 255 כתבי עת בקטגוריה "מתמטיקה". מקדם ההשפעה של כתב העת בשנים 2015–2020 נע בין 3 ל-5, מקדם שנחשב לגבוה במיוחד עבור כתבי עת מתמטיים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Annals of Mathematics

הערות שוליים
------------

1. ↑  Trusted publisher-independent citation database, Web of Science Group (באנגלית אמריקאית)
2. ↑  **Mathematical Journals: An Annotated Guide**, Scarecrow Press, 1992. (באנגלית)
3. ↑
4. ↑  Solomon Lefschetz - Biography, Maths History (באנגלית)
5. ↑  Trusted publisher-independent citation database, Web of Science Group (באנגלית אמריקאית)