recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**יעל מן** (נובמבר 1936 – 27 באוגוסט 2021) הייתה אשת "המוסד", שהשתתפה במבצעים שונים בארצות ערב, המפורסם שבהם איסוף מודיעין למבצע "אביב נעורים".

ביוגרפיה
--------

איליין שטיינר (שמה של יעל מן בלידתה) נולדה ב-1936 בקנדה, ובגיל שלוש עברה עם משפחתה לניו ג'רזי, בת למשפחה יהודית – אב פיזיקאי ואם עקרת בית. ב-1968 עלתה לישראל ממניע אידאולוגי ציוני ועבדה כמתכנתת מחשבים.

שירות במוסד
-----------

ב-1971 התגייסה ל"מוסד", בשם צופן "נילסן". מפעיליה בנו עבורה סיפור כיסוי של תסריטאית, הכותבת סדרת טלוויזיה על חייה של הסטר לוסי סטנהופ, פעילה פוליטית וחברתית בריטית, בת המאה ה-19, שהתגוררה גם בלבנון ובסוריה. את מלאכת הכתיבה למדה אצל שבתי טבת. תחת סיפור כיסוי זה נשלחה ב-1973 ללבנון והתאקלמה בה.

מן שירתה ב"מוסד" במשך 15 שנים, בהן השתתפה במבצעים רבים. בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 סיימה את פעילותה המבצעית ב"מוסד".

### מבצע "אביב נעורים"

סיפור הכיסוי כתסריטאית, אפשר לה לנוע בחופשי ברחבי לבנון, ובאמצעות מצלמה נסתרת, שהייתה בתיקה, צילמה את כל המקומות הרלוונטיים ללוחמי מבצע "אביב נעורים", שנערך באפריל 1973. לאחר סיום מבצע "אביב נעורים" נשארה מן בלבנון, על מנת שסיפור הכיסוי שלה לא ייחשף, ורק לאחר ימים אחדים טסה מביירות ללונדון. מן עזבה את לונדון שבוע לאחר מכן, וכשהגיעה לישראל התקבלה אחר כבוד בביתה של ראש הממשלה, גולדה מאיר.

על מבצע "אביב נעורים" נעשה סרט דוקו-דרמה טלוויזיוני בשם "סוכנת בלב ביירות" בבימויו של דני סירקין, בכיכובם של לירון וייסמן כסוכנת יעל מן, גיל פרנק כמייק הררי ודודי גזית לוי כאהוד ברק.

הוקרה והנצחה
------------

* 1982, צל"ש הרמטכ"ל

חיים אישיים
-----------

מן נישאה בגיל מבוגר, למורה שלה לעברית, עמו חיה עד למותה. 

נפטרה ב-27 באוגוסט 2021, בגיל 85. עם מותה ספד לה אהוד ברק: "הלכה לעולמה יעל מן. אשת המוסד. אגדה מהלכת של אומץ, קור רוח ומקצוענות. היא שהשלימה לנו את המודיעין למבצע ׳אביב נעורים׳ לחיסול ראשי המחבלים בבירות. הייתה שם בעודנו קרבים לוודא שאכן הם בדירותיהם ונשארה בשטח רק כדי לא להותיר סימנים."

לקריאה נוספת
------------

* אפרת מס, **יעל - לוחמת המוסד בביירות**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2015.
* המרכז למורשת המודיעין, **יעל - סיפורה של לוחמת מוסד,**

קישורים חיצוניים
----------------

* הדר פרי, איליין שטיינר – לוחמת המוסד שהשתתפה במבצע אביב נעורים, בבלוג "נקודת ראות", 27 באפריל 2019
* שי לוי, ‏הצצה לעולמן של נשות הביון הישראליות, באתר ‏מאקו‏, 4 בפברואר 2021
* מאיר חוטקובסקי, "אגדה מהלכת של אומץ, קור רוח ומקצועונות", באתר News1 מחלקה ראשונה, 04 אוקטובר 2022
* מאיה בואנוס, "חמישים שנה למבצע נעורים". "מעריב", 18 במרץ 2023.

הערות שוליים
------------

1. ↑  רונן ברגמן, לוחמת, מרגלת, אגדה בחייה: אשת הצללים של המוסד הלכה לעולמה בגיל 85, באתר ynet, 29 באוגוסט 2021
2. ↑  עמית סלונים‏, אהוד ברק ריפד את החזיה שלו כדי ליצור "מרפסת צנועה". מה עוד אתם צריכים?, באתר וואלה!‏, 5 בפברואר 2021
3. ↑  צל"ש הרמטכ"ל שהוענק ל"יעל מהמוסד", באתר הגבורה
4. ↑  יהונתן גוטליב, גיבורת המוסד יעל מן הלכה לעולמה, באתר ערוץ 7, 29 באוגוסט 2021
5. ↑  ציוץ של אהוד ברק בטוויטר, 29 באוגוסט 2021
6. ↑  יעל - סיפורה של לוחמת מוסד, באתר kotar.cet.ac.il
**מיכל גרבוביץ** (1909 – 30 באפריל 1939) הייתה יהודייה תושבת טבריה, אשר ליקטה והעבירה לארגון ההגנה ידיעות מודיעיניות רבות אודות פעילות ערבית עוינת בעיר, אגב עיסוקה בזנות שם. היא נרצחה על ידי הערבים בשל פעילותה למען ההגנה.

ביוגרפיה
--------

מיכל גרבוביץ נולדה בטבריה לאב עולה מרוסיה ולאם עולה ממרוקו. היא הייתה הצעירה מבין ששת ילדי המשפחה. אביה מת במהלך מלחמת העולם הראשונה. היא למדה בבית הספר "אליאנס". לאחר לימודיה עסקה בריקוד. משפחתה סיפרה שהיא חייתה בקרב האוכלוסייה הערבית בעיר העתיקה של טבריה, ובשל כך הם התנכרו לה. ככל הידוע היא עסקה בזנות וככל הנראה אף ניהלה בית בושת. לקוחותיה באו מקרב נכבדי האוכלוסייה הערבית בטבריה. היו לה שמות נוספים בהם בתיה או בהיה.

פעילותה המודיעינית של גרבוביץ התרחשה על רקע אירועי המרד הערבי הגדול בארץ ישראל. שבמהלכו אף התחולל הטבח בטבריה, שבו נרצחו 19 יהודים. במהלך המרד פקדו את ביתה של גרבוביץ גם מפקדי כנופיות ערבים. גרבוביץ עמדה על זהותם ובשנת 1936 העבירה מסר לארגון ההגנה בעיר שביכולתה לספק לו מודיעין שתלקט מפי אותם אישים וכן מפי קציני משטרה בריטים. לאחר שהארגון העמיד אותה במבחן באמצעות אדם שהתחזה לערבי החל שיתוף הפעולה ביניהם והיא העבירה להגנה מידע במשך כשלוש שנים. המידע שהעבירה סייע למנוע התקפות ולהציל חיי יהודים רבים וכן אפשר להגנה לחסל מספר אנשי כנופיות.

במועד כלשהו חשדו הערבים בגרבוביץ שהיא עומדת בקשרים עם המשטרה הבריטית וארגון ההגנה. ב-30 באפריל 1939 היא נורתה על ידי ערבי בביתה או ברחוב בעיר ונהרגה. היא נקברה בחלקה הספרדית בבית הקברות העתיק בטבריה. ככל הידוע רוצחה נעצר אך שוחרר ולא נענש.

בקרב האוכלוסייה היהודית בעיר הייתה גרבוביץ מנודה בשל עיסוקה והתרועעותה עם הערבים, ופעולותיה למען הגנת יהודי טבריה נודעו ברבים רק לאחר מותה.

קישורים חיצוניים
----------------

* בהיה-מיכל גרבוביץ, באתר יזכור
* אתר למנויים בלבד עופר אדרת, מנהלת בית בושת בין חללי מערכות ישראל? סיפורה הטרגי של מיכל גרבוביץ, באתר הארץ, 27 במאי 2020
* מיכל בהייה גרבוביץ', בבלוג סיפורי ארץ-ישראל - מצבות מדברות 1950‏–1850, ‏1 בספטמבר 2015
* ידיעות מאתר עיתונות יהודית היסטורית:
	+ בהיה מיכל נרצחה בטבריה, הבוקר, 1 במאי 1939
	+ בהיה מיכל, דבר, 2 במאי 1939
תג היחידה של בסיס מל"י, בין היתר של יחידת המפעילות.
יחידת **מפעילות האמר קרבי** (מכונה בקיצור "יחידת המפעילות") בצה"ל, היא יחידת נשים הממוקמת בבסיס צאלים ונמצאת תחת המרכז לאימונים טקטיים. היחידה שנוסדה ב-1997, היא חלק ממערך האימונים הטקטיים של זרוע היבשה ומטרתה היא להכשיר את הלוחמים (בעיקר המפקדים) לשדה הקרב.

מפעילות באמצע עצירה בשטח בזמן תרגיל
לחיילות היחידה שרוך בצבע תכלת, כומתה שחורה עם סיכת שריון או חיל רגלים (נתון לבחירתן) ונעליים שחורות. תג היחידה הוא סמל הבסיס מל"י 500 (המרכז הלאומי לאימונים ביבשה - מחנה צאלים) שבעבר היה סמל חטיבה 500 בשריון.

הכשרה
-----

תפקיד מפעילת האמר קרבי מיועד לנשים בלבד ותנאי הקבלה הם פרופיל 72 ומעלה ורישיון נהיגה אזרחי מכל סוג שהוא. למועמדות לשרות ללא רישיון ניתנת האפשרות לעשות קורס נהיגה קדם-צבאי. אורך הטירונות הוא כשלושה עד ארבעה שבועות (רובאי 02), אורך ההכשרה המלא, כולל הקורס, הוא 3 חודשים.

לאורך כל שירותן הצבאי החל מהטירונות ועד השחרור החיילות נמצאות בבסיס "צאלים", להוציא תרגילים בשטח, בשירות הסדיר, שמתפרסים על כל רחבי הארץ. בעת תרגילים בצפון המפעילות מתארחות בבסיס "נפתלי".

מהלך השירות
-----------

יחידת המפעילות, עוסקת באימונים ביבשה בשיתוף יחידות קרביות שונות. היחידה משתמשת בהאמרים "מחופשים" המדמים רק"מים (רכב קרבי משוריין) לדוגמה טנק או נגמ"ש, ומבצעת אימונים טקטיים, ללא אש, המדמים לחימה בשדה קרב ולחימה במצבי אמת שונים.

את האימונים עם יחידת המפעילות מבצעים מפקדים בדרגות שונות, שבזמן אמת יהיו עתידים לפקד על הרקמ"ים ופקודותיהם יכריעו את גורל המערכה. במהלך האימון המפעילה נוהגת בהאמר ומוכשרת לתפעל את המערכות השונות הקיימות בו. כל אימון שונה באופיו, באורכו, ביחידות הלוחמות המשתתפות בו ומיקומו בארץ.

תנאי השירות ביחידה כוללים שהייה ממושכת בשטח, עבודה עם אנשים משתנים, אכילת מנות קרב והתמודדות עם תנאי מזג האוויר בכל עונות השנה. אורך השירות הוא כ-24 חודשים.

יחידת המפעילות מורכבת משש פלוגות, פלוגת ההכשרות- ראם, שתי פלוגות סדירות - "יעל" ו"אלה" (בתוכן כ-200 חיילות סדירות) ושלוש פלוגות מילואים - "רותם", "דיה" ו"הדר".

ביחידה קיימים צירי התפתחות שונים בתחום הפיקוד (מ"כיות, קצינות) תחום הלוגיסטיקה (סרס"פ, ב. קוד ועוד) ותחום ההדרכה (מדריכות ניוד, צפ"ה ומשקיות הסברה).
**ארנון זו-ארץ** (נולד ב־1954) הוא קצין צה"ל בדימוס ששירת כקצין קשר ותקשוב ראשי וראש מטה אגף התקשוב בדרגת תת-אלוף.

ביוגרפיה
--------

ארנון זו-ארץ נולד בשנת 1954 בקיבוץ גינוסר. למד בחדרה ובאורט נתניה. בשנת 1973 התגייס לצה"ל ושירת כטכנאי בית מלאכה קשר בבסיס הציוד המרחבי ברפידים, ובמלחמת יום הכיפורים שירת בחפ"ק של מפקד אוגדה 252. לאחר שהגיע לדרגת רב-סמל יצא לקורס קצינים ובשנת 1979 סיים קורס קציני קשר. שירת כקצין ציוד קשר באוגדה 194, קמב"ץ ומ"פ תקשורת בגדוד קשר באוגדה 162, תפקיד אותו מילא במלחמת שלום הגליל. עלה לדרגת רב-סרן ושירת כקצין קשר חטיבתי בחטיבה 500 בתעסוקה מבצעית בלבנון. היה מפקד קורס קציני קשר בבה"ד 7, למד בבית הספר לפיקוד ומטה ואחר כך היה סגן מפקד גדוד הקשר באוגדה 162. בשנת 1987 עלה לדרגת סא"ל ושירת כמפקד גדוד הקשר של פיקוד הדרום (גדוד קשר 373), קצין קשר של אוגדה 366, קצין קשר של אוגדה 162 ורע"ן מפקדים בבה"ד 7. בשנת 1994 עלה לדרגת אל"ם ושירת כמפקד קשר ואלקטרוניקה פיקודי (מקשא"פ) דרום, מפקד בה"ד 7 וסגן קשר"ר.

יצא ללימודים בהמכללה לביטחון לאומי ובאוגוסט 2002 מונה לקצין קשר אלקטרוניקה ומחשבים ראשי. נמנה עם יוזמי הקמת אגף התקשוב, שאליו הועבר החיל בפיקודו, ומונה במקביל לראש מטה אגף התקשוב. שירת בתפקידים אלה עד ספטמבר 2005. במאי 2004 שונה שם החיל לחיל התקשוב, ותוארו של זו-ארץ כמפקד החיל היה לקצין תקשוב ראשי.

לאחר שחרורו מצה"ל פיתח קריירה עסקית בתחום התקשוב, והקים מספר חברות תעשייה ושירותים בתחומי התקשוב, הענן והסייבר.

בעל תואר ראשון (בהצטיינות יתרה) במדעי המדינה, תואר שני (מצטיין דיקן) במדעי המזרח התיכון מאוניברסיטת חיפה ותואר שני במינהל עסקים מאוניברסיטת בר-אילן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארנון זו-ארץ** בוויקישיתוף
* דניאל רוזן, תא"ל ארנון זו־ארץ – מפקד החיל השישה־עשר - הראשון שתוארו היה קצין קשר ותקשוב ראשי, באתר העמותה להנצחת חללי חיל הקשר והתקשוב, יוני 2020

|  קצין קשר ותקשוב ראשי  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| יעקב ינאי • יצחק אלמוג • אריאל עמיעד • ישעיהו לביא • זלמן שלו • משה גדרון • שלמה ענבר • ישראל זמיר • צבי אמיד • מוטי בר דגן • בני מידן • שלמה וקס • אביהו דיסטלמן • הרצל הלאלי • משה מרקוביץ • ארנון זו-ארץ • שמואל קינן • נחום בסלו • אייל זלינגר • נתנאל כהן • יריב ניר • יוסי כראדי |

 |
**פסקל בוורלי רנדולף** (8 אוקטובר 1825 - 29 יולי 1875) היה רופא, מיסטיקן, סופר ומדיום. על פי ארתור אדואר וייט, היה רנדולף ממייסדי מסדר צלב הוורד המודרני הראשון בארצות הברית.

חייו
----

### שנים ראשונות

רנדולף נולד ב-8 באוקטובר 1825, בעיר ניו יורק. אביו היה ויליאם בוורלי רנדולף, ואמו הייתה פלורה בוורלי.

בגיל 15, החל רנדולף לעסוק בתחום הימאות, אך לאחר 5 שנים הוא נאלץ לעזוב את העיסוק הזה בעקבות תאונה.

### עיסוק בתורת הנסתר

בשנת 1854, יצא למסע באירופה, שם פגש לטענתו את אליפז לוי, ופיתח לכאורה קשרים עם מסדר צלב הוורד. ב-1858, הקים את "אחוות צלב הוורד" (אנ'), וב-1861 הקים בסן פרנסיסקו את הלשכה הראשונה שלהם.

### נישואים

בשנת 1850, נשא לאישה בחורה בשם מרי ג'יין. הם הביאו לעולם שלושה ילדים, אך התגרשו בינואר 1864.

לאחר מכן, הוא נשא לאישה את קייט קורסון, עמה הביא לעולם ילד אחד, לו הם קראו אוזיריס בודהה רנדולף.

פטירה
-----

ב-1875, נפטר רנדולף. סיבת פטירתו אינה ברורה, שכן לפי מקורות מסוימים. הוא נרצח, אחרים גורסים כי הוא שם קץ לחייו, ויש הטוענים כי מותו היה תוצאה של תאונה.

קישורים חיצוניים
----------------

* כתבי פסקל בוורלי רנדולף בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  hermeneuticon
2. ↑  John P. Deveney, **Paschal Beverly Randolph : a nineteenth-century Black American spiritualist, rosicrucian, and sex magician**, Albany: State University of New York Press, 1997, מסת"ב 0-585-04280-2
3. ↑  Joscelyn Godwin, **Upstate cauldron : eccentric spiritual movements in early New York State**, 2015, מסת"ב 978-1-4384-5596-9
4. ↑  Dr Osiris Buddha Randolph (1874-1929) - Find A... www.findagrave.com (באנגלית)
5. ↑  All About Heaven - Sources returnpage, allaboutheaven.org

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007279147605171
* BnF: cb12193301c (data)
* GND: 119443767
* ISNI: 0000 0000 8081 8187
* LCCN: n79056197
* NKC: jx20071219047
* NLG: 159921
* NTA: 08958936X
* SNAC: w6sr2pz4
* SUDOC: 030537959
* Trove: 954063
* VIAF: 2517705
* WorldCat: lccn-n79056197

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פסקל בוורלי רנדולף"**.
**קלארק רוברטסון** (באנגלית: **Clark Robertson**; נולד ב-5 בספטמבר 1993 באברדין שבסקוטלנד) הוא כדורגלן סקוטי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת פורטסמות' מהפוטבול ליג הראשונה.

קריירת מועדונים
---------------

ב-30 ביוני 2019 חתם רוברטסון על חוזה מקצועני באברדין מליגת העל הסקוטית. ב-1 במאי 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-1 להמילטון אקדמיקל במסגרת הליגה. בסך הכל ערך 57 הופעות ליגה במדי המועדון.

בחודש יוני 2015 חתם רוברטסון בבלקפול מהפוטבול ליג הראשונה. הוא ערך 124 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים.

ב-29 ביוני 2018 חתם רוברטסון על חוזה לשלוש שנים ברות'רהאם יונייטד מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. הוא ערך 61 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע חמישה שערים.

ב-22 ביוני 2021 חתם רוברטסון על חוזה לשנתיים בפורטסמות' מהפוטבול ליג הראשונה. הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 49 הופעות ליגה והבקיע שני שערים.

בקיץ 2023 הוזכר כמועמד לקבוצת מכבי פתח תקווה אך לא הגיע להסכם עם הקבוצה , כעבור מספר ימים חתם בקבוצת מועדון ספורט אשדוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Aberdeen FC put their faith in youth באתר Evening Express, ‏ 30 ביוני 2009 (באנגלית)
2. ↑  Rotherham sign Vassell and Robertson באתר BBC, ‏ 29 ביוני 2019 (באנגלית)
3. ↑  Clark Robertson: Portsmouth sign Rotherham United defender באתר BBC, ‏ 22 ביוני 2021 (באנגלית)
**עמאר דדיץ'** (בבוסנית: **Amar Dedić**; נולד ב-18 באוגוסט 2002) הוא כדורגלן בוסני, המשחק בעמדת המגן הימני ברד בול זלצבורג ובנבחרת בוסניה והרצגובינה.

קריירה
------

דדיץ' החל לשחק כדורגל במועדון מקומי, לפני שהצטרף למערך הנוער של שטורם גראץ ב-2012. ב-2015 עבר לאקדמיית הנוער של רד בול זלצבורג. באוגוסט 2019 הוא חתם על החוזה המקצועי הראשון שלו במועדון.

בקיץ 2019 הושאל ליפרינג. ב-26 ביולי ערך הופעת בכורה בקבוצה בהפסד 2–3 לאמשטטן. ב-19 ביוני 2020 כבש שער בכורה בקבוצה, בניצחון 1–5 על דורנבירן.

ביוני 2021 הושאל לוולפסברג. ב-25 ביולי ערך הופעת בכורה בקבוצה בתיקו 1-1 נגד אוסטריה קלגנפורט. ב-21 באוגוסט כבש שער בכורה בניצחון 0–3 על אדמירה ואקר מדלינג.

לקראת עונת 2022/2023 חזר לרד בול זלצבורג, וערך את הופעת הבכורה שלו בליגה ב-6 באוגוסט 2022, בניצחון 0–2 על TSV הארטברג.

ב-29 במרץ 2022 ערך הופעת בכורה בנבחרת בוסניה והרצגובינה במשחק ידידות נגד לוקסמבורג, אותו ניצחה הנבחרת הבוסנית 0–1.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עמאר דדיץ'** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**ויתרתי** היא להקת פאנק רוק ישראלית. חבריה הם איתי זבולון, יהונתן כספי ונמרוד ליברמן.

הלהקה הוקמה ב-2011 כשזבולון וכספי גרו כשותפים בדירה בתל אביב. אליהם הצטרף ליברמן כמתופף. השיר הראשון שהוציאה הוא "מוטי, 31, אזור המרכז, כללי", בו הדובר הוא גבר המחפש אהבה באתר היכרויות, ותוהה על חייו הבנאליים. שם הלהקה מגיע מהוויתור העצמי כפי שמובע בשיר זה.

פריצת הלהקה הייתה בפסטיבל אינדינגב 2012 והופעתה נחשבה כאחת מהמוצלחות ביותר בו.

ב-2013 הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון, "גבינה חצי רכה".

ב-2014 הודיעה הלהקה על פירוקה, והוציאה את אלבום הפרידה "אוסף של חרטות".

ב-2021 התאחדה הלהקה והוציאה את השיר "יום רווקים סיני שמח!" בו היא מוחה כנגד תרבות הצריכה המוגברת, ולצידה השימוש בפלסטיק והפגיעה האקולוגית בכדור הארץ. באותה שנה הוציאה מיני אלבום בשם "עכשיו עכשיו עכשיו".

מילות שירי הלהקה רוויות בהומור קיצוני ובביקורת חברתית חריפה. למשל, השיר "בעתיד, אנשים לא בהווה" עוסק בהשתלטות הטכנולוגיה על חיי היומיום והאובססיה של אנשים כלפיה, השיר "אני דתי אבל בגלל שאני הומו אני מרגיש רגשות אשם אז גזמתי לעצמי את הפין" מבקר את ההומופוביה בחברה הדתית, ואילו השיר "סגרתי 28 אז מותר לאנוס" יוצא כנגד המיליטריזם בחברה הישראלית ותרבות האונס. שירי הלהקה הם "מצחיקים וכבדים" כפי שהיא מנסחת, ולדבריה להומור הציני שבהם תפקיד חשוב בהעברת המסרים שבשירים.

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטונים בערוץ של ויתרתי, באתר יוטיוב
* מיקי נירון, ‏זה בטבע שלו, באתר ‏מאקו‏, 16 ביולי 2021
* אתר למנויים בלבד משה קוטנר, להקת "ויתרתי" מוותרת על הכל, באתר הארץ, 2 באפריל 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑   ויתרתי - מוטי, 31, אזור המרכז, סרטון באתר יוטיוב
2. ↑  מיקי נירון, ‏זה בטבע שלו, באתר ‏מאקו‏, 16 ביולי 2021
3. ↑  אסף נבו, ‏איתי זבולון, "ויתרתי": "לאורגיות שלנו כלהקה כל אחד יכול להביא בן או בת", באתר ‏מאקו‏, 14 במרץ 2014
4. 1 2  אורי זר אביב, להקת "ויתרתי" מציגה: תרכיז של רעל, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2012
5. ↑  האלבום "גבינה חצי רכה" באתר בנדקמפ
6. ↑  האלבום "אוסף של חרטות" באתר בנדקמפ
7. ↑  אבי פיטשון, "ויתרתי" בהופעה: היה כאוטי, היה מצחיק, היה דפוק, באתר הארץ, 3 באפריל 2014
8. ↑   ויתרתי - יום רווקים סיני שמח!, סרטון באתר יוטיוב
9. ↑  ויתרתי – יום רווקים סיני שמח! בבלוג של יובל הראל, 13 ביולי 2021
10. ↑  עכשיו עכשיו עכשיו, by VITARTI - ויתרתי, באתר VITARTI - ויתרתי (באנגלית)
**נילס פטריק אנקונקו** (נולד ב-1 בנובמבר 2000) הוא כדורגלן צרפתי המשחק כמגן שמאלי באיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה הגרמנית.

קריירה
------

אנקונקו החל את הקריירה שלו בסרז'י פונטואז', ועבר דרך מחלקת הנוער של המועדון. בשנת 2017 הוא חתם במרסיי. כצעיר מבטיח, אנקונקו שיחק באופן קבוע בקבוצת המילואים של מרסיי, התאמן באופן קבוע עם הקבוצה הבוגרת וישב פעמיים על הספסל של הקבוצה הראשונה בעונת 2019/20.

ביולי 2020 אנקונקו הצטרף לאברטון בהעברה חופשית, וחתם על חוזה לשלוש שנים, לאחר שדחה חוזה מקצועי במרסיי מכיוון שהתוכנית המקצועית שהוצעה על ידי המועדון הצרפתי לא הייתה משכנעת עבור המגן והתפתחותו העתידית. ההזדמנות לעבוד תחת קרלו אנצ'לוטי שכנעה את אנקונקו להצטרף לטופיז. סוכנו של אנקונקו, איבן לה מי, הדגיש שאנצ'לוטי התקשר לשחקן, דיבר איתו והכיר את הפוטנציאל של השחקן. על ידי עבודה עם השחקן, אנצ'לוטי יכול להפוך אותו לשחקן מוביל.

אנקונקו ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו באברטון בניצחון 3-0 בגביע הליגה על סאלפורד סיטי, שבו הוא הרשים מאוד ויצר שותפות התקפית יעילה בצד שמאל של המגרש עם הצעיר עמיתו אנתוני גורדון. הוא רשם הופעה חיובית נוספת במשחקו השני, גם בגביע הליגה, נגד פליטווד טאון, אותו חתם עם בישול בעקב אחורי שהכין שער למואיז קן בניצחון 5-2.

אנקונקו שיחק את משחק הליגה הראשון שלו באברטון ב-1 בנובמבר 2020, נגד ניוקאסל יונייטד, משחק שאברטון הפסידה 2-1. הוא החליף את חברו לקבוצה לוקאס דין שהיה מורחק ממשחק אחד. את הופעתו השנייה בליגה ערך ביום האחרון של העונה, כאשר אברטון ספגה הפסד 5-0 למנצ'סטר סיטי ב-23 במאי 2021.

בינואר 2023 הושאל אנקונקו לסנט אטיין מליגת המשנה הצרפתית. העסקה הפכה בסופו של דבר לקבועה.

ב-1 בספטמבר 2023, חתם אנקונקו על חוזה לחמש שנים באיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה. הוא כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה, עלה מהספסל כדי לכבוש שוויון בדקה ה-87 בתיקו 1-1 מול קלן.

נבחרת לאומית
------------

אנקונקו, שנולד בצרפת, הוא ממוצא קונגולזי. הוא ייצג את צרפת ושיחק פעמיים במדי נבחרת הנוער עד גיל 19 של המדינה. ביולי 2021 קיבל אנקונקו זימון לסגל הנבחרת האולימפית של צרפת, שתתמודד מול יפן, דרום אפריקה ומקסיקו בבית א' של הטורניר. בהמשך ערך את הופעת הבכורה שלו במדי צרפת עד גיל 23 כאשר שיחקה נגד דרום אפריקה במשחק השני של הטורניר ב-25 ביולי 2021.

קישורים חיצוניים
----------------

* נילס אנקונקו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* נילס אנקונקו, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Neuzugang Niels Nkounkou, eintracht
**עראים** (שם מדעי: Laurales) היא סדרה של צמחים דו־פסיגיים, השייכת למערכת בעלי הפרחים. סדרה זו קרובה לתחתית העץ האבולוציוני, ונמנית עם הדו־פסיגיים הקדומים יחד עם צמחים כגון מגנוליה, נימפאה ואבוקדו.

העראים מונים כ־85-90 סוגים המרכיבים שבע משפחות. רובם עצים הגדלים באקלים טרופי. הסדרה מיוצגת בארץ על ידי מין יחיד שהוא ער אציל.

שרידים מאובנים ראשונים של העראים שייכים לתחילת הקרטיקון. ייתכן שמוצאה העתיק של הסדרה גרם לכך, שבמהלך התורים איבדו נציגיה את הבסיס המורפולוגי שאיחד אותם מלכתחילה. כיום לא ניתן להצביע על תכונה מורפולוגית משותפת שמאחדת את כל העראים. עובדה זאת הציתה ויכוחים רבים בקרב הבוטנאים אודות תיחום גבולות הסדרה. רק בסוף המאה ה־20 נקבע ההרכב הנוכחי של הסדרה על־סמך בדיקות מולקולריות.

מיון
----

המיון המודרני נוטה לכלול ב**סדרת העראים** את המשפחות הבאות:

* עריים (Lauraceae)
* Atherospermataceae
* Calycanthaceae
* Gomortegaceae
* Hernandiaceae
* Monimiaceae
* Siparunaceae

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **עראים** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Laurales** |

* עראים, באתר ITIS (באנגלית)
* עראים, באתר NCBI (באנגלית)
* עראים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* עראים, באתר Tropicos (באנגלית)
* עראים, באתר GBIF (באנגלית)
* עראים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקור: APG II, 2003

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph663987

 |
**פרנסיסקו "פאקו" ביאנזובס אוקאריס** (בספרדית: **Francisco 'Paco' Bienzobas Ocáriz**;‏ 26 במרץ 1909 - 30 באפריל 1981) היה כדורגלן ספרדי, ששיחק בעמדת החלוץ. ביאנזובס, ששיחק בריאל סוסיאדד במשך רוב הקריירה שלו, היה השחקן הראשון שזכה בתואר הפיצ'יצ'י למלך השערים של הלה ליגה.

ביוגרפיה
--------

פרנסיסקו ביאנזובס נולד בגפסקואה שבסן סבסטיאן ב-26 במרץ 1909. היו לו שני אחים שהיו גם כדורגלנים: קוסטודיו המבוגר שיחק בקבוצת ריאל סוסיאדד במשך שתי עונות, ואנסטסיו הצעיר, שכינויו היה "קוקי", היה קשר ששיחק באוסאסונה, שם הצטרף אליו ביאנזובס במהלך הקריירה שלו. 

הוא הגיע לריאל סוסיאדד בגיל 17 מקבוצת החובבנים יוניון דפורטיבו סן סבסטיאן, ועזר לקבוצה הבסקית לזכות באליפות האזורית בשנתו הראשונה. בשנה שלאחר מכן, 1928, הוא הגיע עם קבוצתו עד לגמר גביע המלך הספרדי, שבו הפסידה 5–3 לברצלונה לאחר שלושה משחקים (שני משחקים שתוצאתם תיקו 1–1, והפסד 1–3).

בשנת 1929 נוצרה הלה ליגה, הליגה הלאומית הספרדית, וריאל סוסיאדד שבה שיחק ביאנזובס השתתפה בעונתה הראשונה של הליגה, וסיימה במקום הרביעי מתוך 10 קבוצות. ביאנזובס כבש 17 שערים במהלך העונה, ובסופה נבחר לשחקן הראשון לזכות בתואר הפיצ'יצ'י לכובש המצטיין בליגה. לאחר מכן בילה עוד 4 שנים נוספות במועדון. בשנת 1934 עבר לאוסאסונה, ששיחקה באותה תקופה בליגה השנייה בספרד, וסייע לה לעלות לליגת העל, הלה ליגה. כעבור שנה חזרה הקבוצה לליגה המשנה. מלחמת האזרחים בספרד עצרה את הקריירה של ביאנזובס למשך 3 שנים ולאחר מכן חזר לריאל סוסיאדד בשנת 1940, ופרש מכדורגל בסוף עונת 1941/42 בגיל 33 בלבד.

בסיכום שיחק 92 משחקים וכבש 50 שערים בלה ליגה עבור ריאל סוסיאדד, ובסך הכל שיחק עבור הקבוצה 196 משחקים וכבש 109 שערים. ביאנזובס, שנודע כמומחה לבעיטות עונשין, בעט 75 בעיטות עונשין לאורך הקריירה שלו והחטיא אחת בלבד. אחרי מלחמת האזרחים בספרד שיחק בדפורטיבו לה קורוניה למשך רוב שנות הארבעים.

ביאנזובאס שיחק בנבחרת ספרד פעמיים בלבד, וכבש שני שערים. הופעת הבכורה שלו נערכה ב-4 ביוני 1928, כאשר ספרד הפסידה 1–7 נגד איטליה באולימפיאדת הקיץ.

לאחר פרישתו עבר למשך זמן קצר כמאמן אוסאסונה, וב-1942 החל לשמש כשופט. בסך הכל שפט החל מ-1948 בכמעט 50 משחקי כדורגל בליגה הספרדית. ביאנזובס נפטר ב-30 באפריל 1981, יום לאחר שנודע לו כי ריאל סוסיאדד זכתה לראשונה באפילות הלה ליגה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנסיסקו ביאנזובס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  Spain - List of Topscorers ("Pichichi"), rsssf.com
2. 1 2  Historia de la Real Sociedad, real-sociedad.diariovasco.com (בספרדית)
**חצי האי קירנז** (באנגלית: **Kearns Peninsula**) הוא חצי אי רחב מכוסה קרח, בין מפרצון פוטאקה ומפרצון פיל, בצידו הצפוני של האי ת'רסטון, שבאנטארקטיקה.

היסטוריה
--------

### מקור השם

שמו של חצי האי ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

במהלך מבצע קפיצה לגובה התרסק מטוס PBM מארינר 15 קילומטרים דרומית לכף לבלנק, ב-30 בדצמבר 1946. שישה אנשי צוות מתוף תשעה שרדו את ההתרסקות. הם חולצו ב-12 בינואר 1947 על ידי לוטננט קומנדר ג'ון ד. האוול (John D. Howell) אשר הנחית מטוס PBM בים בסמוך לקצה המערבי של חצי האי נוביל. לשון היבשה המכוסה קרח בקצה המערבי של חצי האי נוביל, נקראת נקודת רסקיו (באנגלית: **Rescue Point**; מילולית: **נקודת החילוץ**), מאחר ששם הצילו את השורדים.

חצי האי קירנז נקרא על שמו של ויליאם ה. קירנז (William H. Kearns) מחיל המילואים של צי ארצות הברית, שהיה טייס משנה של מטוס ה-PBM מארינר שהתרסק. קירנז היה אחד מששת הניצולים.

קישורים חיצוניים
----------------

* חצי האי קירנז באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* חצי האי קירנז באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* חצי האי קירנז באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תחזית מזג אוויר עדכנית עבור האי קירנז

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
**נאיר אוגנסוביץ' טיקניזיאן** (ברוסית: **Наир Оганесович Тикнизян**, בארמנית: **Նաիր Հովհաննեսի Տիկնիզյան**; נולד ב-12 במאי 1999 בסנקט פטרבורג שברוסיה) הוא כדורגלן ארמני-רוסי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת לוקומוטיב מוסקבה מליגת העל הרוסית ובנבחרת ארמניה.

קריירת מועדונים
---------------

טיקניזיאן גדל במחלקות הנוער של פאקל סנקט פטרבורג, קולומיאגי סנקט פטרבורג, לוקומוטיב-פרימורסקי סנקט פטרבורג וצסק"א מוסקבה. הוא ערך 34 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של צסק"א מוסקבה במסגרת ליגת העל הרוסית, בהן הבקיע שני שערים.

ב-20 בינואר 2020 הושאל טיקניזיאן לאוונגרד קורסק מהליגה הרוסית הראשונה. הוא ערך שתי הופעות ליגה במדי המועדון במהלך תקופת ההשאלה.

ב-4 באוגוסט 2021 חתם טיקניזיאן על חוזה לחמש שנים בלוקומוטיב מוסקבה מליגת העל הרוסית. ב-15 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד זניט סנקט פטרבורג במסגרת המחזור הרביעי בליגה לעונת 2021/2022.

קריירה בינלאומית
----------------

טיקניזיאן היה חלק מסגל נבחרת רוסיה עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2021.

ב-25 במרץ 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארמניה, בהפסד 2-1 לנבחרת טורקיה במסגרת מוקדמות יורו 2024. ב-19 ביוני 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-1 על נבחרת לטביה במסגרת מוקדמות יורו 2024.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נאיר טיקניזיאן** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  НАИР ТИКНИЗЯН ПРИСОЕДИНИЛСЯ К "АВАНГАРДУ" НА СБОРАХ באתר הרשמי של אוונגרד קורסק, 20 בינואר 2020 (ברוסית)
2. ↑  Наир Тикнизян перешёл в "Локомотив"  באתר הרשמי של לוקומוטיב מוסקבה, 4 באוגוסט 2021 (ברוסית)
הרב שמעון סטרליץ
הרב **שמעון סטרליץ** (תרס"ו[דרושה הבהרה] - ז' בטבת תשט"ו) היה תלמידו של הראי"ה קוק, ממייסדי "מכון הרי פישל לדרישת התלמוד" ומראשי האנציקלופדיה התלמודית.

תולדותיו
--------

נולד בעיירה ליובאן הסמוכה לסלוצק, במחוז מינסק, בלארוס. נולד למשפחה ללא נטיות תורניות ובצעירותו למד בגימנסיה רוסית. לאחר מכן התגלגל לישיבת סלוצק-קלצק בראשות הרב איסר זלמן מלצר, אך מחמת נטיותיו הציוניות, תוך זמן קצר, בשנת תרפ"ו, עלה לארץ ישראל, תחילה מתוך שאיפות להשתלב בבניין הארץ, אך מכיוון שהיה "בן ישיבה" פנה לישיבת מרכז הרב בראשות הראי"ה קוק. שם התעצבה אישיותו משך שנים רבות. הרב קוק למד עמו מדי פעם בחברותא. תקופה מסוימת התגורר בבית הרב.

כן היה מבאי ביתו של הרב יצחק זאב סולובייצ'יק (הגרי"ז מבריסק) לאחר שהגרי"ז עלה לירושלים. הגרי"ז שהיה מתנגד חריף לציונות אמר עליו שהוא אוהב אותו מאוד, אף שהוא ציוני, כיוון שבכל מקום ששואלים אותו הוא משיב כהלכה, וכשאינו יודע אומר "איני יודע".

הצטיין בשקידה גדולה בלימוד, בבקיאות רחבה, בהבנה ישרה, במידות טובות ובאצילות נפש. כמו כן ניחן בכישרון כתיבה והסברה מרשימים. עם כל עיסוקו ברובו בשדה התלמוד וההלכה, היה הרב סטרליץ גם איש הגות, שירה ומחשבה, ונטה אחר הגותו של הרב קוק. סייע לרב דוד כהן "הנזיר" בעריכת "אורות הקודש" (אורות הקודש חלק א עמ' 410) מאמרו "התשובה לאור הסתכלותו של רבינו" צורף למהדורות רבות של הספר אורות התשובה של הרב קוק.

בתרצ"ב[דרושה הבהרה] היה מעשרת מייסדי "מכון הרי פישל לדרישת התלמוד" שבחר הרב קוק שהתבססו על עילויים מישיבתו. במסגרת זו היה מהמוציאים לאור של פירוש "בית הבחירה" של המאירי למסכתות מועד קטן, מכות, ושבועות, וכתב מקורות והערות. עם תחילת ההוצאה לאור של האנציקלופדיה התלמודית, היה הרב סטרליץ לאחד מעמודי התווך של חברי המערכת שלה.

לרב סטרליץ ולאשתו לא היו צאצאים. הוא נפטר בירושלים בגיל 49.

לאחר פטירתו יצא הספר "שם משמעון" ובו מרוכזים מאמריו על מסכת מעשרות ומאמרים נוספים בנושאים תלמודיים. מאמריו ומכתביו ההגותיים כונסו לאחר פטירתו בספר "מהמקור: דברי מחשבה".

ספריו
-----

* ר' שמעון סטרליץ, **שם משמעון: חידושים וביאורים על מסכת מעשרות ובסוגיות התלמוד**, מוסד הרב קוק, ירושלים תשכ"ב, באתר היברובוקס
* **מהמקור - דברי מחשבה**, דפוס המאירי, ירושלים תשכ"ט (עם דברים עליו)

לקריאה נוספת
------------

* הרב משה צבי נריה, 'האציל שבחבורה', **בשדה הראי"ה**, כפר הרואה תשנ"א, עמ' 512-498
* הרב נריה, 'הרב שמעון סטרליץ ז"ל', **ליקוטי הראי"ה**, כרך ג, כפר הרא"ה תשנ"ה, עמ' 429-423; ירושלים תשע"ה, עמ' 308-311.
* הרב שמואל אבידור הכהן, 'הרב שמעון סטרליץ', **רואי פני הראי"ה**, ירושלים תשע"ב, עמ' 198-200

קישורים חיצוניים
----------------

* מאמר של הרב שמעון סטרליץ מתוך הערותיו על ספה"ק אורות התשובה(הקישור אינו פעיל)
* שמעון סטרליץ (1906-1955), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2  האנציקלופדיה התלמודית (עם הכרך השני), חרות, 14 באוקטובר 1949
2. ↑  הרב שמעון סטרליץ ז"ל, חרות, 2 בפברואר 1955
3. ↑  הרב ר' שמעון סטרליץ ז"ל, הצופה, 4 בינואר 1955, עמ' 1

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313852605171
* VIAF: 238831827
* WorldCat (עם VIAF): 238831827

 |
**נסיך החלומות** (ידוע גם בשם **ולנטינו**) הוא שיר שכתבה שמרית אור, הלחין ועיבד קובי אשרת ובוצע על ידי גלי עטרי. השיר יצא לאור בשנת 1978.

רקע
---

השיר נכתב אודות רודולף ולנטינו, שחקן קולנוע איטלקי, שהלך לעולמו ב-23 באוגוסט 1926, שיחק פעמים רבות בתפקיד המאהב, והפך למושא תשוקה של נשים רבות. לאחר שהזמרת אילנית נבחרה לייצג את ישראל באירוויזיון 1977, הוצעו לה מספר שירים, ובהם "נסיך החלומות", אך השיר נפסל בידי ועדה של רשות השידור, בטענה שהוא "לועזי מדי", ובמקומו נבחר השיר "אהבה היא שיר לשניים".

"נסיך החלומות" הוצע לאחר מכן לגלי עטרי, שביצעה אותו בפסטיבל הזמר והפזמון 1978. השיר הגיע למקום השלישי, כשלמקום הראשון באותה תחרות הגיע השיר "אבניבי" בביצועם של יזהר כהן ולהקת אלפא ביתא, שייצג את ישראל באירוויזיון 1978.

במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלי צה"ל דורג השיר במקום החמישי, ובמצעד השנתי של רשת ג' דורג במקום השישי.

לשיר בוצעו גרסאות כיסוי ובהם של ירדנה ארזי.

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "נסיך החלומות" באתר יוטיוב
* מילות השיר "נסיך החלומות" באתר שירונט

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתם בחרתם: "הללויה" במקום הראשון, באתר ynet‏, 14 במרץ 2010
**ניקולאי בסטוז'ב** (ברוסית: **Николай Бестужев**; ‏  13 באפריל 1791 - 27 במאי 1855) היה קצין, סופר, ממציא ואמן דיוקנאות של הצי הרוסי; קשור למרד הדקמבריסטים.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד למשפחת אצולה. אביו, אלכסנדר פדוסייביץ', היה סופר וחבר מועצה ממשלתית. אחיו, אלכסנדר, מיכאיל, פיוטר ופאבל היו גם סופרים, קציני צבא ודקמבריסטים.

הוא נכנס לבית הספר של חיל הצוערים ב-1802 וסיים את לימודיו ב-1809. בעודו שם, הוא בדק שיעורים שלימד אנדריי וורוניכין באקדמיה האימפריאלית לאמנויות.  ב-1810 הוא הפך לקצין בדרגת סגן בחיל. ב-1815 השתתף בפעולות ימיות בהולנד. הוא מונה לעוזר המפקח של המגדלור הבלטי בקרונשטאדט ב-1820.[2] שנתיים לאחר מכן, הוא ארגן מחדש את מחלקת הליטוגרפיה באדמירליות, שעליה הוענק לו מסדר ולדימיר הקדוש, והחל לכתוב היסטוריה של הצי.

בשנת 1824 הוא הועלה לדרגת סגן-מפקד וזמן קצר לאחר מכן מונה למנהל המוזיאון של האדמירליות, שם נודע בשם "המומיה". במהלך תקופה זו הוא גם תרם לכתבי העת Polar Star (בעריכת אחיו, אלכסנדר) ו-Syn otechestva (בן המולדת). הוא גם שירת בלשכת הצנזורה וב-1825 הפך לחבר בחברה הקיסרית לעידוד האמנויות

דיוקן של אחיו מיכאיל, 1837
אולם הישגים אלו היו קצרי מועד. מאז 1824, הוא היה חבר ב"החברה הצפונית", ארגון סודי בראשותו של קונדרטי רילייב, וכתב "מניפסט לעם הרוסי". בעקבות מרד הדקמבריסטים בכיכר פיטר, שבמהלכה הוביל יחידה של מורדים ימיים, הוא הסתתר אך נמצא ונעצר. הוא נלקח למצודת פיטר ופול וב-10 ביולי 1826 הורשע בפעילות חתרנית ובמרד. הוא נידון לעבודת פרך לכל החיים.

### החיים בסיביר

בחודש שלאחר מכן, הוא ואחיו מיכאיל נלקחו למצודת שליסלבורג. בספטמבר 1827, הם הועברו לסיביר והונחו בכלא מיוחד במפגש הנהרות צ'יטה ואיינגודה. ב-1830 הם הועברו שוב, לעיירה פטרובסק-זבייקלסקי. ב-1832 צומצם עונשם לחמש עשרה שנים. זמן קצר לאחר מכן, הוא התחתן ונולדו לו שני ילדים; אחד מהם היה אלכסיי סטארטסב, דמות מרכזית בסחר המסחרי בין רוסיה לסין. בשנת 1839 הוא ואחיו הועברו לנובוסלנגינסק, שם בחר להישאר ומת ב-1855.

למרות התנאים הקשים, הוא צייר דיוקנאות רבים של חבריו הדקמבריסטים, בני משפחתם ותושבי הכפר המקומיים; בהתחלה צייר בצבעי מים, אחר כך בשמנים. בתום הגלייתו הוא בילה ב-1841 באירקוטסק, וצייר כמה דיוקנאות של פקידי ממשל.

דיוקן סרגיי וולקובסקי, 1837
הוא עבד גם כסנדלר, מפעיל מחרטה ושען. בתפקידים אלה, הוא יצר עיצוב לכרונומטר בעל דיוק גבוה המבוסס על "מערכת חדשה" שאותה מעולם לא חשף. במהלך מלחמת קרים, הוא עיצב מנעול אקדח. הוא גם ערך תצפיות מטאורולוגיות ואסטרונומיות, יצר מערכת השקיה, גידל כבשים, מצא מרבץ פחם חדש ואסף אגדות עם בוריאט.

ב-1973, המחזאי סמיון מטליצה כתב דרמה על בסטוז'ב בשם ״אזרח רוסיה״. הסרט שנעשה בעקבות הספר היה ״אין ארץ זרה״ מבוסס על חייו בסיביר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקולאי בסטוז'ב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Brief biography
2. 1 2  Brief biography from the Russian Biographical Dictionary @ Russian Wikisource.
3. ↑  No Foreign Land @ TV Kultura.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007271688505171
* BnF: cb131920185 (data)
* GND: 118851365
* ISNI: 0000 0001 1024 2183
* LCCN: n86833491
* NKC: js20201081271
* NTA: 069902666
* RSL: 000040768
* SUDOC: 125839030
* ULAN: 500096754
* VIAF: 32793960
* WorldCat: lccn-n86833491

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ניקולאי בסטוז'ב"**.
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעיר אילת המקראית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו אילת (פירושונים).**אילת** (ביוונית: **Ελά** ,**Ἀηλά** ,**Αἴλανα** ,**Αἰλανίτης** ,**Αἰλανή** ,**Ἐλάνα** ,**Αἴλανον** ,**Αἰλάς** ,**Αἰλάθ** ,**Αἰλών** ,**Ἡλάθ** ,**Αϊλά**; בלטינית: **Aila**) הייתה עיר מקראית אשר הוזכרה פעמים רבות בתנ"ך. העיר הייתה ממוקמת בקצה הצפוני של מפרץ אילת. בערך באותו המיקום שבו הייתה ממוקמת העיר עציון גבר, ובסמוך לאילת המודרנית.

בתקופה הרומית בארץ ישראל נקראה העיר "אאלה" (Αέλα), אך לאחר מכן השם אומץ לשפה היוונית הביזנטית ושונה ל-"איילה", ובערבית נקרא גם "איילה" (آيلة). לאחר מכן בעת שליטת האימפריה העות'מאנית, שונה שם העיר ל-"מעלה איילה" (עקבה איילה, عقبة آيلة), ולבסוף קוצר לעקבה (الْعَقَبَة), עיר שקיימת עד היום בירדן.

העיר הישראלית המודרנית "אילת", שהוקמה בשנת 1950, קרויה על שם העיר העתיקה.

אטימולוגיה
----------

מקור השם אינו ידוע. אחת ההשערות היא שהמקור למילה "אילת", באה מהשורש העברי איל, שהוא גם השורש למילה אלה, שמשמעותה הוא האלה ארצישראלית, מין עץ ממשפחת האלתיים. השערה נוספת היא ש-"אילת" למעשה באה מהמילה איל שמשמעותה כבש ממין זכר. זאת מכיוון שהאילים מוזכרים בתנ"ך רבות, בעיקר באזור הדרום.

אזכורים במקרא
-------------

העיר נזכרת במספר מקומות בתנ"ך:

"וַנַּעֲבֹר מֵאֵת אַחֵינוּ בְנֵי עֵשָׂו הַיֹּשְׁבִים בְּשֵׂעִיר מִדֶּרֶךְ הָעֲרָבָה מֵ**אֵילַת** וּמֵעֶצְיֹן גָּבֶר וַנֵּפֶן וַנַּעֲבֹר דֶּרֶךְ מִדְבַּר מוֹאָב" (ספר דברים, פרק ב', פסוק ח')
"וָאֳנִי עָשָׂה הַמֶּלֶךְ שְׁלֹמֹה בְּעֶצְיוֹן גֶּבֶר אֲשֶׁר אֶת **אֵלוֹת** עַל שְׂפַת יַם סוּף בְּאֶרֶץ אֱדוֹם" (ספר מלכים א', פרק ט', פסוק כ"ו)
"וַיִּקְחוּ כָּל עַם יְהוּדָה אֶת עֲזַרְיָה וְהוּא בֶּן שֵׁשׁ עֶשְׂרֵה שָׁנָה וַיַּמְלִכוּ אֹתוֹ תַּחַת אָבִיו אֲמַצְיָהוּ, הוּא בָּנָה אֶת **אֵילַת** וַיְשִׁבֶהָ לִיהוּדָה אַחֲרֵי שְׁכַב הַמֶּלֶךְ עִם אֲבֹתָיו" (ספר מלכים ב', פרק י"ד, פסוק כ"א)
"בָּעֵת הַהִיא הֵשִׁיב רְצִין מֶלֶךְ אֲרָם אֶת **אֵילַת** לַאֲרָם וַיְנַשֵּׁל אֶת הַיְּהוּדִים מֵ**אֵילוֹת** וארמים (וַאֲדֹמִים) בָּאוּ **אֵילַת** וַיֵּשְׁבוּ שָׁם עַד הַיּוֹם הַזֶּה" (ספר מלכים ב', פרק ט"ז, פסוק ו')
"אָז הָלַךְ שְׁלֹמֹה לְעֶצְיוֹן גֶּבֶר וְאֶל **אֵילוֹת** עַל שְׂפַת הַיָּם בְּאֶרֶץ אֱדוֹם" (ספר דברי הימים ב', פרק ח', פסוק י"ז)

לקריאה נוספת
------------

* יורם צפריר, ‏אילת ומפרץ אילת במקורות היווניים והרומיים – מן האונומסטיקון של ארץ-ישראל, **קתדרה** 53, ספטמבר 1989, עמ' 149–192

הערות שוליים
------------

1. ↑  Grinzweig, Michael (1993). Cohen, Meir; Schiller, Eli (eds.). "From the Items of the Name Eilat". *Ariel* (in Hebrew). Ariel Publishing (93–94: Eilat – Human, Sea and Desert): 110.
2. ↑  Eilat, הספרייה היהודית המקוונת
**יולאן קלן**, (במקור **יולאן פרידה בלום**, בהונגרית: **Kelen Jolán**; מונקצ'בו, 29 בנובמבר 1891 – בודפשט, 28 בדצמבר 1979) הייתה מורה וסופרת, מרצה באוניברסיטה, אשתו של המהנדס יוז'ף קלן, גיסתו של אוטו קורווין.

ביוגרפיה
--------

יולאן קלן נולדה במשפחה יהודית בעיר מונקאץ' (אז ממלכת הונגריה במסגרת האימפריה האוסטרו-הונגרית), שמחצית מתושביה היו יהודים. אביה היה לאיוש פריד ואמה פאולה הלר. קלן הצטרפה לחוג גליליאו בשנת 1910, היא הייתה זמן מה המזכיר הכללי של החוג וגם העבירה בו הרצאות. קלן סיימה את לימודיה בבודפשט, לימדה בבית ספר למסחר משנת 1910 עד 1918 ואז נעצרה בגין השתתפותה בעבודה האנטי-מיליטריסטית של הסוציאליסטים המהפכניים ונשלל תפקידה בהוראה. היא הייתה ממקימי מחלקת ההוראה של ההתאחדות הלאומית לעובדים עירוניים (VAOSZ) שהוקמה על ידי ארנה צובל. קלן הפכה לחברה במפלגת הקומוניסטים של הונגריה (KMP) עם הקמתה. ב-30 ביולי 1917 נישאה ליוז'ף (קליין) קלן בבודפשט. בדצמבר 1918 השתתפה בעבודת הוועדה לרפורמה בבתי הספר כמפקחת בית הספר במחוז פשט. בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית עמדה בראש המחלקה החברתית לילדים בוועדה העממית לחינוך ציבורי והייתה חברה במועצת העובדים והצבא המרכזית של בודפשט. לאחר נפילת הרפובליקה היגרה לווינה בסתיו 1919. היא נסעה למוסקבה בשנת 1922 ועבדה כמרצה באוניברסיטה. קלן הצטרפה למפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות ולאחר מכן עבדה כעורכת ראשית של הוצאת ספרי לימוד. בשנים 1926–1931 הייתה עובדת בנציגות המסחרית של ברית המועצות בברלין. היא חזרה לרפובליקה העממית ההונגרית רק בשנת 1954 ועבדה כשכירה במכון להיסטוריה של מפלגת העם הסוציאליסטית ההונגרית. היא כתבה מספר רומנים היסטוריים.

יצירותיה החשובות ביותר
----------------------

* בדרך לא סלולה. חייו של אוטו קורווין (בודפשט, 1955)
* משפט גלילאו במאה ה-20. (1957).
* ואף על פי כן נוע תנוע (1957)
* העולם שלכם! (1960)
* בבית הדין של העם. פרקים מחייו של דזיה בוקאני (עם 1964).

ראו גם
------

* יאנוש קומלוש : יולאן קלן: בדרך לא סלולה (Irod. Újság, 1955. sz. );
* בלה אילש :יולאן קלן: העולם שלכם! (כתב העת "חיים וספרות", 1960)
* ארנה קבוש: יולאן קלן: בית הדין העממי (1965)
* פרידה מיולאן קלן (יומון "האומה ההונגרית", 29 דצמבר 1979)
* הספד ליולאן קלן (היומון "נפסבדשאג", 29 בדצמבר 1979)

לקריאה נוספת
------------

* Magyar életrajzi lexikon I. (A–K). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967.
* Munkásmozgalom-történeti lexikon. Szerkesztette Vass Henrik – Bassa Endre – Kabos Ernő. Budapest: Kossuth Könyvkiadó. 1976. 283. o. מסת"ב 963 09 0412 8

הערות שוליים
------------

1. ↑  HU BFL VII.18.d 13/1070/1921
2. ↑  A házasságkötés bejegyezve a BP. IX. ker. állami házassági akv. 531/1917. folyószáma alatt.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 99028883
* GND: 108945936X
* ISNI: 0000 0003 8563 6771
* VIAF: 238427132
* WorldCat: viaf-238427132

 |
המנוע הראשי בחדר המכונות של צים ג'מייקה
חדר הבקרה של צים ג'מייקה
**חדר המכונות** באוניה הוא החלק בו נמצא המנוע הראשי, גנרטורים וחלקי מכונות נוספים. צמוד לחדר המכונות ימצא בדרך כלל חדר הבקרה, אשר בו נמצאים המכונאים ובו מוצג מידע לגבי מצב המנוע, הדלקים, השמנים וטמפרטורות שונות. בימות עבר, בספינות מונעות במנועי קיטור, היה צמוד לחדר המכונות מחסן הפחם של האוניה ועובדי חדר המכונות היו מזינים כל העת את דוודי הקיטור בפחם, עבודה שנחשבה מפרכת ומסוכנת בשל חומו של חדר המכונות והגזים שנפלטו לחללו בתהליך הבעירה.

סכנות בחדר המכונות
------------------

סכנות בחדר המכונות מתחלקות לשני סוגים, סכנות לעובדים והמבקרים במקום וסכנות לציוד והמבנה.

### סכנות לעובדים והמבקרים

* פגיעה פיזית: חדר המכונות מכיל ציוד רב וחלקי מכונה נעים, ולכן קיימת סכנה לפגיעה פיזית. כמו כן קיימת סכנת החלקה עקב נזילות של שמנים או דלקים שונים.
* נזקי חום: בחדר המכונות שוררת טמפרטורה גבוהה ולכן קיימת גם סכנה של כוויות, מכות חום והתייבשות.
* חומרים כימיים: בחדר המכונות מאוחסנים ומשתמשים בחומרים כימיים רבים, כולל דלקים, נשימה או מגע איתם עלול לגרום לפגיעה.
* נזקי רעש: חדר המכונות הוא מקום רועש ביותר, פגיעה קשה בשמיעה עלולה להגרם לעובדים בו אם הם אינם מוגנים.

### סכנות לציוד והמבנה

אחת הסכנות הגדולות ביותר היא שרפה, השילוב של טמפרטורה גבוהה, דלקים ושמנים, ואוורור רב, יוצרים סכנת שרפה אשר עלולה לאיים על כל האוניה ועל אנשי הצוות. מסיבה זו בחדר המכונות קיים ציוד כיבוי רב, אשר אמור למנוע את השרפה ולהחיש את הטיפול בה במקרה שהיא פרצה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **חדר מכונות** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **חדר מכונות (אונייה)** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חדר מכונות** בוויקישיתוף
**שאדי שעבאן** (בערבית: **شادي شعبان**; נולד ב-4 במרץ 1992) הוא כדורגלן עבר ערבי-ישראלי—פלסטיני המשחק בנבחרת פלסטין.

קריירת מועדונים
---------------

שעבאן נולד בעכו, ישראל, למשפחה ערבית-ישראלית ממוצא פלסטיני. החל את דרכו ככדורגלן במחלקת הנוער של מכבי חיפה – ב-8 באוגוסט 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון – כשנכנס כמחליף במשחק מול עירוני קריית שמונה במסגרת גביע הטוטו. ב-15 בינואר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הישראלית, כשנכנס כמחליף בתיקו 2–2 מול הפועל באר שבע.

בינואר 2012 הושאל להפועל רמת השרון עד לסיום העונה. בינואר 2013 הושאל להפועל בני לוד מהליגה הלאומית. ב-15 במרץ 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 1–1 מול הפועל אשקלון.

בקיץ 2013 חזר לליגת העל כאשר חתם בהפועל עכו.

לאחר שלא מצא את מקומו בליגת העל, בינואר 2016 חתם באהלי אל-ח'ליל מליגת העל הפלסטינית. שעבאן היה בורג חשוב בזכייתו של המועדון מחברון בגביע פלסטין של הגדה המערבית, כאשר הצטיין בגמר עם שער ובישול.

בקיץ 2016 חתם שעבאן לשישה חודשים במועדון מצ'ילה, פלסטינו, מליגת העל הצ'יליאנית.

בינואר 2017 חזר לאהלי אל-ח'ליל מהליגה הפלסטינית.

ב-5 בפברואר 2020, חתם במ.ס. דבורייה מליגה א' צפון. 

ב-13 ביולי 2020 חתם שעבאן לעונה אחת בהפועל כפר כנא מליגה א' צפון.

קריירת נבחרות
-------------

### ישראל

בצעירותו, שיחק בכל גילאי נבחרות ישראל החל מהנערים, ועד לנבחרת הצעירה של ישראל עד גיל 21 עמה הופיע פעם אחת.

### פלסטין

אולם לאחר ששעבאן הציג יכולת טובה בליגה הפלסטינית, החליט שעבאן לייצג את נבחרת פלסטין.

ב-24 במרץ 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הפלסטינית הבוגרת מול איחוד האמירויות הערביות, במשחק בו נבחרתו הפסידה 0–2 בשלב הבתים של מוקדמות מונדיאל 2018 - אסיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  דאפר מחאמיד, מהדי זועבי ושאדי שעבאן חתמו במועדון ספורט דבוריה, באתר דאבל פס, 5 בפברואר 2020
2. ↑  מיכאל וייסרמן, שאדי שעבאן חתם בהפועל כפר קנא, באתר דאבל פס, 13 ביולי 2020
3. ↑

| **נבחרת הרשות הפלסטינית – גביע אסיה בכדורגל 2019** |
| --- |
| 1 עלי • 
2 מוסטפא • 
3 באסים • 
4 מ. סאלח • 
5 ת. סאלח • 
6 שעבאן • 
7 אלבטאט • 
8 קנטיאנה • 
9 סיימן • 
10 מרעבה • 
11 אסלאמה • 
12 סאלם •
13 עישבה • 
14 ג'אבר •
15 בחדארי •
16 קאדורה •
17 טמבוריני •
18 א-דבאח •
19 ואדי •
20 אל-בדאווי •
21 נורמבואנה •
22 חמאדה •
23 דרוויש •
מאמן: ולד עלי | הרשות הפלסטיניתהרשות הפלסטינית |
**אלתית דבשתית**, **סלמון דבשתי**, **אלתית ורודה** או **סלמון ורוד** (שם מדעי: *Oncorhynchus gorbuscha*) הוא מין של דג השייך למשפחת הסלמוניים החי בימים ובצעירותו בנהרות במערב אמריקה הצפונית ובחופי צפון אסיה.

מאפיינים
--------

אורכו של דג זה מגיע ל-76 ס"מ ומשקלו עד ל-6.8 ק"ג. הוא בעל גוף גדול ואפרפר עם גב מוגבה ובולט דמוי דבשת ולסת עליונה מעוקלת הגדולה יותר מהתחתונה. הזנב גדול והסנפירים קטנות. צבעו של הדג הבוגר מלמעלה כסוף עד זהוב ומלמטה ורוד, משם קיבל את שמו השני.

דגי האלתית חוזרים כל שנה למסע בנהרות ההרריים בהם נולדו ולשם כך נודדים לאורך מאות קילומטרים מהאוקיינוס. הם נודדות בין נהר סקרמנטו שבקליפורניה לנהר מקנזי שבקנדה ומצויות גם בנהר לנה בסיביר, בנהרות קוריאה ובהונשו שביפן. הסלמונים הבוגרים מטילים את ביציהם במימי הנהרות ובהם בוקעים הצעירים.

הדגים מושכים אחריהם מגוון טורפים ביניהם אורקה, כריש, דוב גריזלי ודוב שחור אמריקני, זאב אפור, עיטם לבן ראש, פוקת המפרץ, ארי ים קליפורני, אריה ים שטלר ולוטרות. אך הצייד העיקרי שלהם הוא האדם הדג אותם בכמויות מסחריות למאכל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלתית דבשתית** בוויקישיתוף
* אלתית דבשתית, באתר ITIS (באנגלית)
* אלתית דבשתית, באתר NCBI (באנגלית)
* אלתית דבשתית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* אלתית דבשתית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* אלתית דבשתית, באתר FishBase (באנגלית)
* אלתית דבשתית, באתר GBIF (באנגלית)
* אלתית דבשתית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548567605171
* LCCN: sh85102251

 |
רבי **רפאל מסעוד אבן מוחא** (ה'תקנ"ז, 1797- י"ח בתמוז ה'תרל"ד, יולי 1874) היה מקובל אב בית דין ורבה של מרקש, במאה ה-19.

קורות חייו
----------

נולד לרב יעקב ולמרים, שמו היה 'מסעוד' ומחמת מחלה הוסיפו לו את השם 'רפאל'. בשנת ה'תקנ"ז (1797) במרקש. נשא לאשה את מרת דונא בת הרב יעקב אלבייליא שהיה נגיד ותלמיד חכם חשוב. למד בין היתר בישיבת רבי שלמה אסבאג ובישיבת רבי יוסף חרוש. על לימודו מצינו בכתב המינוי לדיינות של בנו שכתב עליו:

""הוא למד תורה מפי קדוש מרנא ורבנא חסידא קדישא ופרישא נר המערבי הרב המפורסם המקובל האלקי הנשר הגדול בעל כנפים כמוהר"ר שלמה אסבאג זלה"ה ומימיו הוא שותה מימיו מן המקדשים יוצא"".

### על כס הדיינות

רבי רפאל מסעוד נתמנה לדיין במרקש בשנת ה'תקצ"ו, כנראה אחר פטירת רבי מימון פינטו. שימש עם רבי דוד צבאח ורבי אלעזר חזן, ורבי רפאל מסעוד היה דיין שלישי. בשנת ה'תרכ"ג אחר עליית רבי אלעזר חזן לארץ ישראל, התמנה לאב בית הדין ולרב העיר. בתפקיד זה שימש עד לפטירתו. חביריו לבית הדין היו: רבי יעקב בטאן, רבי דוד לוסקי, רבי שלם הכהן, רבי רפאל יוסף חרוש, ורבי ימין צבאח.

בית דינו הוציאו מאות פסקי דינים, מהם נדפסו בספרו שו"ת פרדס רימונים, ובשו"ת רבי דוד צבאח ובשו"ת רבי יעקב בטאן, חלק נוסף נמצא בכתבי יד.

לרבי רפאל מסעוד נולדו שני בנים: רבי אברהם אבן מוחא שלימים נתמנה לדיין במרקש. ורבי מכלוף אבן מוחא שהיה תלמיד חכם וסוחר.

נפטר במרקש בגיל 80 לערך, בי"ח תמוז בשנת ה'תרל"ד, בחודש יולי בשנת 1874.

חיבוריו
-------

חיבר הרבה חיבורים נדפסו מהם:

* **פרפראות לחכמה חלק א'** - כולל חידושים על התורה בעיקר בדרך הראשי תיבות.
* **פרפראות לחכמה חלק ב'** - ביאור על הרא"ם.
* **פרפראות לחכמה חלק ג'** - מכיל חידושים על נביאים וכתובים ופרקי אבות, דרשות והספדים.
* **שו"ת פרדס רימונים חלק א'** - פסקי דינים וחידושים על 'שולחן ערוך'. יצא לאור על ידי הרב אליהו אברז'ל שנת ה'תשל"ט 1979.
* **פרדס רימונים חלק ב'** - חידושים על הש"ס. יצא לאור על ידי הרב אליהו אברז'ל שנת ה'תשל"ט 1979.
* **פרדס רמונים - חדושים על המקרא ועל דרך הסוד**, יצא לאור על ידי מכון פי ישרים בשיתוף עם מכון מריח ניחוח, ה'תשפ"ב.

ראו גם
------

* יצחק דלויה
* שלמה עמאר (מרקש)
* מרקש

קישורים חיצוניים
----------------

* המקובל רפאל מסעוד אבן מוחא - באתר MyTzadik
* רפאל מסעוד בן יעקב אבן מוחא (1781-1874), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו פרפראות לחכמה עמוד יז
2. ↑  ראו מבוא ל'קול מבשר' מהד' רוזיליו הערה 42.
3. ↑  פרפראות לחכמה עמוד קסח
4. ↑  כת"י ספריית אהבת שלום
5. ↑  הפסק דין הקדום ממנו שהגיע לידינו הוא משנת תקצ"ט.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**הרב אלעזר חזן** | **רבנים ראשיים של מרקש** | **הבא**:**הרב מרדכי הצרפתי** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304312705171
* ISNI: 0000 0004 0210 927X
* LCCN: n91125319
* VIAF: 297517100
* WorldCat (עם VIAF): 297517100

 |
האונייה "נגבה"
"**נגבה**" הייתה אוניית הנוסעים השנייה שנרכשה על ידי חברת הספנות הישראלית צים, ומשימתה העיקרית הייתה הבאתם ארצה של מאות עולים ופליטים, בשנותיה הראשונות של המדינה. 

נגבה נבנתה בשנת 1915 על ידי מספנות "רויאל סְכֶלְדֶה" (Royal Schelde) בהולנד. האונייה עברה בחייה תהפוכות שונות. בתחילה היה שמה "אקוודור" (*Equador*) והיא הייתה בבעלותה של חברת הספנות האמריקנית "פסיפיק מייל סטימשיפּ" (Pacific Mail Steamship Co).‏ לאחר שנה, כשזאת פשטה את הרגל, נמכרה האונייה לחברת "גרייס ליין" (Grace Line (W. R. Grace & Co.) ושמה הוסב ל"סנטה אוליביה" (*Santa Olivia*). לאחר מכן שימשה כאוניית אספקה באלסקה עבור חברה בתעשיית השימורים בסקרמנטו קליפורניה תחת השם "דייוויד וו. ברנץ" (*David W. Branch*). לקראת סיום מלחמת העולם השנייה שירתה בצי המילואים של ארצות הברית ונשאה את השם לוקסור" (*Luxor*).
"
בסוף שנת 1948, בעיצומם של הקרבות בנגב, נרכשה האונייה על ידי חברת צים, ועל שום כך קיבלה את השם "נגבה". "נגבה" הפליגה ארצה מהולנד בפיקודו של רב-החובל רוברט סטיבנסון מילר. בהפלגת בכורה זו הגיעו על סיפון האונייה כ-500 ילדים ניצולי השואה מרומניה, הונגריה, צ'כוסלובקיה וגרמניה.

יהודים על סיפון האונייה "נגבה", אמסטרדם, הולנד
ביוני 1951, פרצה שביתה באונייה, בעת שעגנה במשך שבועיים על מבדוק במרסיי לצורך תיקונים, עקב דרישת ימאי האונייה שלא נענתה לתוספת של 600 ל"י במטבע חוץ למימון הוצאות בשהותם במרסיי. שביתה זו הפכה לאירוע המכונן של שביתת הימאים המפורסמת, הגדולה והממושכת.

במשך 8 שנים, עד מכירתה לגריטה בסוף 1956, הפליגה האונייה בקו בין חיפה לנמלים באיטליה, קפריסין ומרסיי, כשהיא עוסקת בהבאת עולים מאירופה, צפון אפריקה ומצרים.

אנשים מפורסמים שעלו ארצה באונייה "נגבה"
---------------------------------------

* הזמר והמוזיקאי שלמה בר
* הרב דוב ליאור
* הכדורסלן והמאמן יוסף אבו ראשיד (אבראשי פפו)
* הכדורסלן והמאמן אברהם חמו
* פרופסור יעקב בן טולילה
* הכדורגלן והמאמן שלמה פלץ
* הרב כמוס נחאיסי
* אליעזר בן שיטרית
* ריקלה גלזר
* ראש עיריית דימונה גבי סבג

לקריאה נוספת
------------

* רב חובל הלל ירקוני. **75 שנות ספנות עברית בארץ ישראל**. הוצאת א' מלצר, 2005.
* רב חובל הלל ירקוני. **הים, האנייה ועם ישראל**. חיפה, פרדס הוצאה לאור, 2009. עמ' 176.

הערות שוליים
------------

1. ↑  פסיפיק מייל סטימשיפ - Promotional & general information
2. ↑  גרייס ליין - The Fleets
3. ↑  מנחם ריבלין, לזכרו של קומנדר מילר, תורן, 18 ביולי 1966, קומנדר מילר בחברת רב חובל אנריקו לוי (תמונה), תורן, 18 ביולי 1966, קומנדר מילר, בחברת עסקני החבל הימי לישראל בדרום אפריקה (תמונה), תורן, 18 ביולי 1966
4. ↑  קומנדר רוברט סטיבנסון מילר D.S.C. ז"ל, תורן, 18 ביולי 1966
5. ↑  יאיר קדר, מרוקו עם שלמה בר: פתחתי חלון והתחלתי לרעוד, אתר מסע אחר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007393724505171

 |