**SMS V1** הייתה סירת טורפדו מסדרת V1 של הצי הקיסרי הגרמני. הספינה נבנתה על ידי AG Vulcan, והושלמה בשנת 1912. היא שירתה במלחמת העולם הראשונה עם צי הים הפתוח הגרמני, והשתתפה בקרב מפרץ הלגולנד ב-1914 ובקרב יוטלנד ב-1916. היא נשמרה על ידי הצי הגרמני שלאחר המלחמה, נפגעה ב-1929 ונגרטה.

בנייה ותכנון
------------

בשנת 1911, הצי הקיסרי הגרמני הזמין 12 ספינות טורפדו כחלק מתוכנית בניית הספינות שלו לאותה שנה, כאשר שש הוזמנו מ־AG Vulcan ושש מ-Germaniawerft. ספינות הטורפדו משנת 1911 היו קטנות יותר מאלו שהוזמנו בשנים הקודמות על מנת שיהיו ניתנות לתמרון וכך לפעול טוב יותר עם הצי, מה שהביא להפעלה מחדש של המספור של ספינות הטורפדו. הירידה בגודל הביאה לכך שכושר הים של הספינות הושפע לרעה.

ספינת האחות V2
*V1* הושקה במספנת AG Vulcan בשטטין ב-11 בספטמבר 1911 ונכנסה לשירות ב-12 בינואר 1912.

V4 הייתה באורך כולל של 71.1 מטרים (233 רגל 3 אינץ') ו-70.2 מטרים (230 רגל 4 אינץ') בקו המים, עם רוחב של 7.6 מטרים (24 רגל 11 אינץ') ושוקע של 3.11 מטרים (10 רגל 2 אינץ'). הדחק האונייה היה 569 טונות (560 טונות ארוכות) בתפוסה סטנדרטית ו-697 טונות (686 טונות ארוכות) במעמס מלא. שלושה דוודי צינור מים המופעלים על ידי פחם ודוד צינור מים אחד המופעל על ידי נפט הזינו קיטור לשתי טורבינות קיטור עם הנעה ישירה בדירוג של 17,000 כוחות סוס (13,000 קילוואט), והעניקו לה מהירות של 32 קשרים (59 קמ"ש). 107 טונות (105 טונות ארוכות) של פחם ו-78 טונות (77 טונות ארוכות) של נפט נישאו בספינה, מה שהעניק לה טווח של 1,190 מיילים ימיים (2,200 ק"מ) במהירות של 17 קשרים (31 קמ"ש) או 490 מיילים ימיים (910 ק"מ) במהירות של 29 קשרים (54 קמ"ש).

החימוש כלל שני תותחים ימיים 8.8 ס"מ (3.5 אינץ') SK L/30 בצריחים בודדים מלפנים ומאחור, יחד עם ארבעה צינורות טורפדו בקוטר 50 ס"מ (19.7 אינץ') עם טורפדו לטעינה חוזרת שנישא. ניתן היה לשאת עד 18 מוקשים. בשנת 1916 הוחלפו תותחי ה-L/30 בתותחי 8.8 ס"מ חזקים יותר SK L/45. בשנת 1921 היא חומשה בשני תותחי 10.5 ס"מ SK L/45 ושני צינורות טורפדו בקוטר 50 ס"מ, והותקנו דוודים חדשים, בעוד שהמצודה שלה הורחבה לאחור, ובכך ביטלה את סיפון הבאר החשוף לפני גשר הספינה. בספינה היו 74 קצינים ומלחים.

היסטוריית שירות
---------------

במאי 1913 הייתה V1 מנהיגת מחצית השייטת ה-9, שייטת סירות הטורפדו החמישית. ב-28 באוגוסט 1914, כוח בריטי של משחתות וסיירות שנתמכו בסיירות מערכה ביצע גיחה לתוך מפרץ הלגולנד במטרה לארוב לסירות טורפדו גרמניות בסיור, מה שהביא לקרב מפרץ הלגולנד. שייטת סירת הטורפדו החמישית, כולל V1, נשלחו מהלגולנד כדי לחקור תצפיות של צוללות בריטיות (שנפרסו כפיתיון כדי להוציא ספינות גרמניות), ונתקלו בכמה משחתות בריטיות. לאחר מכן הסתובבה השייטת כדי לנסות להימלט מהמלכודת, אך V1 וסירת הטורפדו S13 לא הצליחו לנוע במהירות מלאה ופיגרו מאחורי שאר השייטת. V1 נפגעה פעמיים מפגז בריטי, אשר הרג איש צוות אחד ופצע שניים, לפני הגעת הסיירת הגרמנית שטטין שאפשרה לשייטת החמישית להימלט. עם זאת, הוטבעו שלוש סיירות קלות גרמניות (אריאדנה, "קלן" ו"מיינץ" וסירת טורפדו אחת של המסך החיצוני הגרמני (V187)

ב-23 בינואר 1915, כוח גרמני של סיירות מערכה וסיירות קלות, בליווי סירות טורפדו, ובפיקודו של אדמירל פרנץ פון היפר, ביצע גיחה לתקוף סירות דיג בריטיות בשרטון דוגר. V1, שהייתה חלק ממחצית שייטת הטורפדו ה-9, שייטת סירות הטורפדו החמישית, הייתה חלק מהליווי של הכוח של היפר. המודיעין הימי הבריטי הוזהר מפני הפשיטה באמצעות הודעות רדיו שפוענחו על ידי חדר 40, ושלח את כוח סיירות המערכה מרוזית', בפיקודו של אדמירל ביטי על סיפון לאיון וכוח הארוויץ' של סיירות ומשחתות קלות, כדי ליירט את הכוח הגרמני. הכוחות הבריטיים והגרמנים נפגשו בבוקר 24 בינואר בקרב שרטון דוגר. כשראה את הבריטים, הורה היפר לספינותיו לסגת לדרום מזרח כדי להימלט מהבריטים, שיצאו למרדף. הסיירת המשוריינת בליכר הושבתה על ידי פגזים בריטיים וטבעה, אך שאר הכוח הגרמני נמלט, כאשר סיירת המערכה הגרמנית זיידליץ וסיירת המערכה הבריטית לאיון ניזוקו קשות.

ב-8 בספטמבר 1915, V1 הייתה מעורבת בהתנגשות עם סירת הטורפדו G12 שטבעה לאחר התפוצצות טורפדו. 35 מהצוות של V1 נהרגו עם 14 פצועים נוספים, בעוד 47 נהרגו על סיפון G12. בקרב יוטלנד ב-31 במאי עד 1 ביוני 1916, V1 היה חלק ממחצית שייטת הטורפדו ה-9, שייטת סירות הטורפדו החמישית, שפעלה לתמיכה בצי הקרב הגרמני הראשי. במהלך הלילה, נורתה V1 יחד עם V3 ו-G11 על ידי סיירת גרמנית, אך הן נמלטו ללא פגע.

V1 שרדה את המלחמה, והייתה אחת מהמשחתות הספורות שהרייכסמרינה הורשה לשמור על פי חוזה ורסאי. עד 1923, V1 הייתה מסופחת לתחנת הים הצפוני. בין השנים 1926 ו-1929, הרייכסמרינה קיבל אספקה של שתים עשרה ספינות טורפדו מסוג 23 וסוג 24, שהחליפו את המשחתות הישנות וסירות הטורפדו במצב הגרוע ביותר. היא נפגעה ב-27 במרץ 1929 ונגרטה בווילהלמסהאפן.