recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מאור סבג** (נולד ב-1990) הוא מלחין, פסנתרן, מעבד, מפיק, מנהל מוזיקלי ובמאי ישראלי. זוכה פרס התיאטרון הישראלי לשנת 2017 כיוצר בתחום המוזיקה לתיאטרון, על הפקת מחזמר הביכורים שלו "סוליקא".

ביוגרפיה
--------

נולד ברחובות למשפחה דתית לאומית, למד בבית הספר "תחכמוני" והתחנך בתנועת בני עקיבא כחניך ומדריך. החל לנגן בגיל צעיר על פסנתר. למד לנגן אצל המורה חנה שלגי, והשתלם אצל רמי לוין ועומרי מור. בתיכון למד בישיבה תיכונית מצפה רמון ובישיבה לאמנויות ולמדעים בר-אילן בתל אביב במגמת מוזיקה. לאחר התיכון למד בישיבת אפיקי דעת בשדרות ובישיבת הר המור בירושלים.

בוגר "רימון בית ספר למוסיקה" במגמת הלחנה ועיבוד.

### יצירה וקריירה מוזיקלית

בשנת 2012 במהלך לימודיו, הלחין את שירו הראשון "נדמה בי נפשי" למילותיו של המשורר אורי צבי גרינברג - וזכה עמו במקום הראשון בתחרות שירי משוררים. שנה לאחר מכן (2013) זכה שוב באותה תחרות עם שירו "נחל קדרון" בביצוע ישי ריבו.

לאחר סיום לימודיו, החל מאור לעבוד כפסנתרן אמנים בחברות שונות - NMC, "ארומה מיוזיק" והליקון. בין האמנים איתם הופיע ושיתף פעולה: עידן רייכל, הראל סקעת, יובל דיין, עדן בן זקן, נסרין קדרי, ישי ריבו, אגם בוחבוט, גלית גיאת, לינה מח'ול, חיים משה, יוני רועה, כוכבי The Voice ישראל ואקס פקטור ישראל.

סבג הלחין טקסטים של משוררים שונים, ביניהם אורי צבי גרינברג, אברהם שטרן וארז ביטון. הוא משמש כמלחין ומנהל מוזיקלי בפרויקטים ובתיאטראות רבים, ביניהם תיאטרון הקאמרי, תיאטרון באר שבע, תיאטרון הספרייה, תיאטרון השחר, תיאטרון ארצי לילדים ונוער וסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין.

##### סוליקא

בשנת 2016 יצר מאור את מחזמר הביכורים שלו בשם "סוליקא". המחזמר היה מבוסס על סיפור פלוקלור מרוקאי שסבתו סיפרה לו בילדותו. המחזמר, פרי רעיונו, אותו יצר יחד עם תאיר סיבוני, נבחר לפסטיבל חג המחזמר בבת ים וזכה ב-3 פרסי אקו"ם כולל "פרס המוזיקה הטובה ביותר" בו זכה סבג. בשנת 2017, הועלה המחזמר "סוליקא" בבכורה בתיאטרון באר שבע בכיכובה של הזמרת נסרין קדרי וזכה להצלחה רבה. המחזמר הופיע מעל 130 פעמים בכל רחבי הארץ והיה מועמד ל-4 פרסים שונים בטקס פרס התיאטרון הישראלי, כאשר מאור זכה בפרס מלחין השנה בתיאטרון לשנת 2017.

**זה אני**

בשנת 2019 נבחר מאור לנהל מוזיקלית את המחזמר "זה אני", המבוסס על שירי הלהיטים של הזמר אייל גולן בתיאטרון הקאמרי בת"א. את המחזמר כתב וביים מאור זגורי. המחזמר זכה להצלחה וביקורות נלהבות ומלווה על ידי תזמורת חיה ומעל 30 משתתפים.

**אושרי**

בשנת 2021 החל מאור לביים והעלה את המחזה "אושרי" מאת מאור זגורי - עבודת הבימוי הראשונה שלו. המחזה הועלה בשיתוף פעולה עם בית הספר למשחק MOVE מיסודה של קרן ידובסקי וזכה לביקורות נלהבות.

פרסים
-----

* פרס המלחין 2012 - שירי משוררים מטעם בית אצ"ג משרד התרבות - "נדמה בי נפשי" בביצוע יגאל מזרחי.
* פרס המלחין 2013 - שירי משוררים מטעם בית אצ"ג משרד התרבות - "נחל קדרון" - בביצוע ישי ריבו.
* פרס המעבד 2013 - תחרות ה"שירימון".
* פרס אקו"ם 2016 - המלחין הטוב ביותר במסגרת "חג המחזמר" בת ים על יצירתו "סוליקא".
* פרס התיאטרון הישראלי 2017 - המלחין הטוב של השנה בתיאטרון על יצירתו "סוליקא".

קישורים חיצוניים
----------------

* מאור סבג, באתר שירונט
* זהר אליה, החייל שנפצע קשה וניצל בנס כותב שירים לזמרים ידועים ומעלה מחזמר, באתר Xnet‏, 10 בינואר 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  תעשו כבוד: מאור סבג זוכה פרס התאטרון, באתר www.b7net.co.il
2. ↑  איפה אושרי?, באתר חוה ברק, ‏2021-08-01
3. ↑  יום הדין, באתר www.incubator.org.il
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**אילן חרוזי** (נולד בשנת 1937 לערך) הוא רופא כירורג ישראלי. שימש כמנהל מחלקה כירורגית בבית החולים סורוקה בבאר שבע ובבית החולים וולפסון בחולון. מחלוצי הכירורגיה הבריאטרית בישראל.

ביוגרפיה
--------

אילן חרוזי גדל בתל אביב כצעיר בשני אחים. אמו הייתה רופאת שיניים ואביו מהנדס. בשנת 1957 החל ללמוד רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים וסיים את הלימודים ב-1964. בשנים 1965–‏1972 התמחה בכירורגיה כללית בבית החולים הדסה עין כרם בירושלים. לאחר מכן היה רופא בכיר במחלקה לכירורגיה שם וכיהן כמרצה בכיר בבית הספר לרפואה. במלחמת ההתשה ובמלחמת יום הכיפורים שירת במילואים כרופא צבאי בסיני.

בשנת 1978 עבר חרוזי לשמש כמנהל מחלקה כירורגית ג' בבית החולים סורוקה בבאר שבע. כיהן שם כמנהל החטיבה הכירורגית וכפרופסור מן המניין באוניברסיטת בן-גוריון.

בשנת 1996 עבר לנהל את מחלקה כירורגית ב' בבית החולים וולפסון, ומילא את התפקיד עד לפרישתו לגמלאות ב-2002.

מתגורר בתל אביב. חיבר את הספר האוטוביוגרפי **"הטוב שברופאים, לגיהנום?"**.

לקריאה נוספת
------------

* אילן חרוזי, **הטוב שברופאים, לגיהנום?: מסיפוריו של רופא כירורג**, מנדלי מוכר ספרים ברשת, 2020

קישורים חיצוניים
----------------

* אילן חרוזי מספר על ניסיונו כרופא צבאי בסיני, בערוץ ההסתדרות הרפואית בישראל באתר יוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009277282605171

 |
**אודות המוניטין** הוא סרט קולנוע ישראלי שיצא לאקרנים בשנת 2001 בכתיבה ובימוי של יורם כסלו, עם אסי דיין, אפרת בן צור ונירו לוי בתפקידים הראשיים.

זה סיפור על במאי כושל שפעם היה לו מוניטין שמתבקש לכתוב ולביים סרט ועל שתי דמויות שהוא נפגש במסגרת עבודתו על הסרט.

הסרט הוקרן בפסטיבל הקולנוע ירושלים.

אסי דיין היה מועמד לפרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר בטקס פרסי אופיר לשנת 2000.

תקציר העלילה
------------

רפי דימה (אסי דיין) היה במאי קולנוע בעל מוניטין. כעת הוא גר לבדו בדירה מעופשת מוקף בבקבוקי אלכוהול וישן רוב הזמן. זה שבע שנים לא יצר שום סרט, אשתו התאבדה והוא זנח את בתו וגם את חברתו ריקי (אסי לוי).

מי שמטפל בו הוא ידידו הכירורג יוסי (יצחק חזקיה) שמכור לסמים ועליו לשאוף סם לפני כל ניתוח כי שידיו יפסיקו לרעוד. הוא מצייד את רפי במשככי כאבים אך מצבו של רפי מידרדר.

דגן לב (אלון דהן) הוא מפיק כושל וצולע. הוא מדדה לדירתו של רפי ומצליח בקושי לעורר אותו ולהציע לו לכתוב ולביים סרט עם מקדמה שמנה ממשקיע רוסי. דגן מצליח לשכנע את המשקיע כי כדאי להשקיע ברפי שיש לו מוניטין מסרטיו הקודמים.

סוניה (אפרת בן צור) היא צעירה נאה שמטפלת בסבתה (דוידה קרול). אחיה נפל בקרב והוריה (שפרה מילשטיין ושמואל וולף) מתעללים בה נפשית ומקוננים על שהיה עליה למות במקומו של אחיה החייל.

יכין (נירו לוי) הוא ילד קיבוץ שאמו (עירית פרנק) הביאה אותו למורה לפסנתר (ולדימיר פרידמן) שקבע שהוא גאון ועליו להקדיש את עצמו למוזיקה. התנהגותו בקיבוץ הייתה קיצונית למרות מאמציו של מורהו (יוסף כרמון) והוא עזב את הקיבוץ והצטרף לחבורת עבריינים שבראשם עבריין מבוגר (אריק משעלי) שעוסקים בפריצות וגניבות. בלילות הוא מנגן במועדון לילה ומלווה ביחד עם נגן קונטרבס (אלי מגן) את אריק לביא ששר את "ניגון עתיק" של אלתרמן וזעירא.

סוניה מותקפת ברחוב על ידי ארבעה עבריינים שמנהיגם (רפי אמזלג) מנסה לאנוס אותה. במקרה עובר שם רפי ומנסה להציל אותה והם חובטים בו קשות. יכין מגיע למקום עם אקדח ויורה בעבריין וחבריו נמלטים.

סוניה מטפלת ברפי ומתאהבת בו וזה משמש חומר לתסריט שהוא כותב. הוא נפגש גם עם יכין במסעדה אבל הפגישה מופרעת על ידי שוטרים ברשות מוני (לירון לבו) שיורים ופוצעים אותו ורפי צונח ומת במסעדה כשסוניה לידו.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| אסי דיין | רפי דימה | במאי סרטים |
| אלון דהן | דגן לב | מפיק |
| אפרת בן צור | סוניה |  |
| יצחק חזקיה | ד"ר יוסי | כירורג |
| נירו לוי | יכין | פסנתרן |
| מיכאל כורש | חבר של ד"ר יוסי |  |
| שמואל וולף | אבא של סוניה |  |
| שפרה מילשטיין | אמא של סוניה |  |
| דוידה קרול | סבתא של סוניה |  |
| עירית פרנק | אמא של הפסנתרן |  |
| ולדימיר פרידמן | מורה לפסנתר |  |
| עירית פרנק | אמא של יכין |  |
| אריק משעלי | עבריין |  |
| אמנון פישר | מיכאל | עבריין |
| רפי אמזלג | עבריין |  |
| יוסף כרמון | מורה בקיבוץ |  |
| אריק לביא | זמר | בתפקיד עצמו |
| אסי לוי | ריקי | בת זוג לשעבר של רפי |
| לירון לבו | שוטר |  |

קישורים חיצוניים
----------------

* "אודות המוניטין", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "אודות המוניטין", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "אודות המוניטין", באתר אידיבי
* "אודות המוניטין", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "אודות המוניטין", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* אודות המוניטין, באתר "סרט"
אליאס ואן פראג (1939)
**אליאס ואן פראג** (בהולנדית: **Elias van Praag**; נולד ב-7 ביוני 1884 באמסטרדם; נרצח ב-16 בדצמבר 1942 במחנה הריכוז מאוטהאוזן) היה שחקן יהודי-הולנדי.

חייו
----

 וילם רויארדס (Royaards) ואליאס ואן פראג (1924)
ואן פראג היה בנם של סלומון ואן פראג ואווה לבית פימנטל (Pimentel). לאחר השירות הצבאי בשנת 1904, החל ללמוד רפואה ולאחר מכן למד בבית ספר לתיאטרון עד 1907. ואן פראג עבד כשחקן תיאטרון בהרכבים שונים והחל לעבוד גם ברדיו ב-1926. הוא גם הופיע בכמה סרטים בשנות ה-30.

לאחר הכיבוש הגרמני של הולנד ב-1940, פעילותו הוגבלה באופן דרסטי מסיבות גזעניות ואנטישמיות. ואן פראג היה המנהל האמנותי של התיאטרון ההולנדי  באמסטרדם. 

בשנת 1942 גורש ואן פראג למחנה הריכוז מאוטהאוזן, שם נפטר בדצמבר כתוצאה מהתעללות, כולל דלקת בכליות והרעלת שתן.

אשתו קתרינה קרולינה רנטמסטר (Catharina Carolina Rentmeester) שרדה את המלחמה.

סרטים
-----

* 1935: De Suikerfreule
* 1936: Klokslag twaalf
* 1936: גומי
* 1937: De man zonder hart
* 1937: אמסטרדם בלילה

ספרות
-----

* קיי וניגר: *בין הבמה לצריפים.* *לקסיקון של אמני תיאטרון, קולנוע ומוזיקה נרדפים, 1933 עד 1945*. הקדמה מאת פאול שפיגל. מטרופול, ברלין, 2008, ISBN 978-3-938690-10-9, עמ' 280.

קישורים חיצוניים
----------------

* אליאס ואן פראג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* Elias van Praag (1884–1942), bei joodsmonument.nl
* Foto (ca. 1930)
* כתבה בהולנדית המזכירה את ואן פראג באמסטרדם. ניתנת לקריאה באנגלית עם אופציית התרגום.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Joodsche Schouwburg, siehe Hollandsche Schouwburg
2. ↑  Theateranzeige im *Het Joodsche Weekblad*, 30. Januar 1942, bei joodsmonument.nl

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אליאס ואן פראג"**.
**אליות** (בכתיב לועזי: **Alioth** מערבית אליאט - אליה של כבשה) או **ε בדובה הגדולה** הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים הדובה הגדולה והוא אחד הכוכבים הבהירים בשמים. למרות בהירותו קיבל הכוכב את ציון באייר ε (אפסילון), שכן יוהאן באייר ציין את שבעת כוכבי הקבוצה הבהירים על פי מיקומם ממערב למזרח ולא על פי בהירותם. הכוכב נמצא בחיבור הזנב של הדובה אל גבה או אם מתייחסים לקבוצה כאל העגלה הגדולה, בחיבור היצול לעגלה.

תכונות
------

אליות הוא תת-ענק לבן, מטיפוס ספקטרלי A0 עם ספקטרום לא שגרתי שמשתנה באופן מחזורי, בעוד הבהירות נשארת כמעט קבועה. הכוכב נמצא במרחק של 81 שנות אור והוא בעל מסה של כ-3 מסות שמש ורדיוס פי 4 מרדיוס השמש. בהירות נראיתו היא מדרגה 1.76 כך שהוא מאיר בעוצמה של פי 108 מעוצמת ההארה של השמש. טמפרטורת פני השטח של הכוכב היא 9,400 קלווין. 

הספקטרום של אליות מכיל קווי בליעה שמראים על נוכחות של יסודות שונים (בעיקר חמצן וכרום, אך הרכבם משתנה בצורה משמעותית במחזוריות של 5.1 ימים. הסיבה לכך היא שדה מגנטי חזק פי 100 משל כדור הארץ, שמוטה ב-90 מעלות ביחס לציר הסיבוב של הכוכב. ריכוזי היסודות בשכבות החיצוניות של אליות משתנים בהתאם לשדה המגנטי (למשל ריכוז החמצן לאורך קו המשווה המגנטי גדול פי 100,000 מאשר בקטבים המגנטים), ובשל הזווית הגדולה בין הציר המגנטי וציר הסיבוב, מציג הכוכב ריכוז שונה של חמצן לאורך מחזור הסיבוב העצמי שלו, שנמשך כאמור 5.1 ימים. השינוי בספקטרום גורם לשינוי של מספר מאיות של דרגת בהירות ובשל מנגנון ההשתנות, מסווג הכוכב כמשתנה α2 בכלבי ציד. מכדור הארץ אליות הוא הכוכב הבהיר ביותר מסוג זה, אך קיימים כוכבים בעלי שדה מגנטי חזק בהרבה משלו.

אליות נמצא בשלבי סיום התכת המימן שבליבתו להליום והוא יוצא מהסדרה הראשית בתהליך של התקררות והתנפחות בדרכו ליהפוך לענק אדום.

קישורים חיצוניים
----------------

* אליות באתר של ג'ים קלר
* אליות, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. ↑  General Catalogue of Variable Stars: ε Ursae Majoris

| הכוכבים הבהירים בקבוצת הדובה הגדולה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| α (דובהה) • β (מראק) • γ (פקדא) • δ (מגרז) • ε (אליות) • ζ (מיזר) • η (אלקאיד) |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1203167539
* VIAF: 1688164539808832240005
* WorldCat (עם VIAF): 1688164539808832240005

 |
**טוקן גיאני** (שם מדעי: *Selenidera culik*) הוא מין של עוף טרופי דרום-אמריקאי במשפחת הטוקניים. הטוקן הגיאני חי באזורים רבים בצפון מערב ברזיל, גיאנה הצרפתית, גיאנה, סורינאם וונצואלה.

מאפיינים
--------

בית הגידול הטבעי שלו הוא ביערות טרופים לחים. אומנם הוא חי בחופת יער הגשם, אך לפעמים יורד מעט לקומה האמצעית ואף לאדמה. אורכו 25 סנטימטר ומשקלו נע בין 110 ל-165 גרם.

צבע החזה אצל נקבות הטוקן הגיאני הוא אפור בשונה מהזכרים להם חזה שחור. הטוקן הגיאני ניזון בעיקר מפירות אך גם מחרקים קטנים ובעלי חוליות קטנים כמו צפרדעים ולטאות. הטוקנים הגיאנים נצפים בעיקר בזוגות או בלהקות קטנות של עד שישה טוקנים.

עונת הרבייה מתרחשת בין מרץ ליוני. לאחר תקופת החיזור, הטוקן מקנן בחורים טבעיים או שנוצרו על ידי אחרים (בעיקר נקרים) בעצים, מכיוון שמקורם הגדול חלול ואינו מתאים לחפירה. חורי הכניסה הם בדרך כלל באורך של כ-5 ס"מ, בעוד שחלל החור עצמו בין 16ל-40 ס"מ עומק. הנקבה מטילה 2-4 ביצים לבנות, ושני ההורים דוגרים עליהם במשך כששה עשר ימים. הגוזלים מואכלים בפירות ובחרקים עד לתקופת צמיחת הנוצות. אין הרבה מידע בנוגע לאורח החיים של הגוזלים לאחר הצמחת הנוצות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טוקן גיאני** בוויקישיתוף
* טוקן גיאני, באתר ITIS (באנגלית)
* טוקן גיאני, באתר NCBI (באנגלית)
* טוקן גיאני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* טוקן גיאני, באתר GBIF (באנגלית)
* טוקן גיאני, אתר מידע על ציפורים טרופיות
* מידע על מיני טוקנים, אתר מידע על המינים במשפחת הטוקניים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  טוקן גיאני באתר הרשימה האדומה של IUCN
עמוד הניצחון בברלין, באתרו המקורי מול הרייכסטג, תכנון היננריך שטארק
**היינריך שטראק** (בגרמנית: **Heinrich Strack**;‏ 6 ביולי 1805 – 13 ביוני 1880) היה אדריכל גרמני של אסכולת שינקל. יצירותיו הבולטות כוללות את עמוד הניצחון של ברלין.

ביוגרפיה
--------

אביו, אנטון וילהלם שטראק, היה צייר דיוקנאות. אחיה של אמו היה יוהאן היינריך טישביין, צייר דיוקנאות והיסטוריה מפורסם. בין 1824 ל-1838, הוא למד באקדמיית הבנייה וגם באקדמיה הפרוסית לאמנויות. במהלך אותה תקופה עבר את בחינת המודד (1825), את בחינת מנהל הבנייה (1827) ואת בחינת הבנאי (1838), שהכשירה אותו להיות מפקח בנייה.

הוא גם סייע לקרל פרידריך שינקל, בריהוט דירה עבור יורש העצר פרידריך וילהלם בארמון העיר ברלין; ופרידריך אוגוסט שטילר, בשיפוץ הארמון, עבודה שגרמה לידידות ביניהם לכל החיים. העסקתו העצמאית הראשונה הייתה כמנהל בנייה, לשיפוץ פרינץ-אלברכט-פאלה (1829–1830). הוא עבד כמנהל עצמאי ואדריכל מ-1832 עד 1837.

הוא החל ללמד באקדמיה הפרוסית ב-1839, והתמנה שם לפרופסור ב-1841. בשנה שלאחר מכן, הוא הפך למפקח בניין קיסרי, בשירותו של הנסיך וילהלם. בשנת 1850 הוא הפך לחבר ב"נציבות הבניין הטכניים" החדשה. הוא ירש את שטילר כפרופסור באקדמיה ב-1854. הוא גם לימד ציור את בנו של וילהלם, פרידריך, והתלווה אליו בטיול לאיטליה.

ב-1862, במהלך חפירות באתונה, גילו שטראק, ארנסט קורטיוס וקארל בוטיכר את תיאטרון דיוניסוס, ליד האקרופוליס. שלוש שנים לאחר מכן, הוא התקבל כחבר באקדמיה לאמנויות היפות, והחל לכתוב טקסטים בנושאי אדריכלות. כשפרש ב-1876, מינה אותו הקיסר וילהלם הראשון ל-"אדריכל הקיסר".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היינריך שטראק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hermann Arthur Lier (1893), "Johann Heinrich Strack", Allgemeine Deutsche Biographie (ADB) (in German), vol. 36, Leipzig: Duncker & Humblot, pp. 484–485
2. ↑  Franz Jahn, Hans Vollmer; "Strack, Johann Heinrich", In: Allgemeines Lexikon der Bildenden Künstler von der Antike bis zur Gegenwart, Vol. 32: Stephens–Theodotos, E. A. Seemann, Leipzig, 1938

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268542505171
* BIBSYS: 15031295
* BnF: cb10594633g (data)
* GND: 117305308
* ISNI: 0000 0000 7247 4281
* LCCN: nr2002008635
* NLG: 138618
* NLP: a0000001848082
* NTA: 06949150X
* RKD: 75610
* SUDOC: 250592509
* ULAN: 500006951
* VIAF: 100385780
* WorldCat: lccn-nr2002008635

 |
דגם של שנלונג התלוי מתחת למפציץ
**שנלונג** (בסינית: **神龍**), "דרקון שמיימי") הוא שמה של מעבורת חלל סינית ניסיונית, הנמצאת בשלב פיתוח וניסוי. 

תמונה ראשונה של דגם מוקטן של כלי חללי זה פורסמה על ידי סין בדצמבר 2007, כשהוא תלוי מתחת לגחונו של מפציץ סיני מטיפוס H-6. מועד צילום התמונה אינו ידוע וייתכן כי המיזם נמצא בשלב פיתוח מתקדם יותר מאשר בחינת התצורה האווירודינמית של החללית. מהתמונה שפורסמה עולה כי הכלי מתוכנן כמעבורת חלל לשימוש רב פעמי, וניכרים בו האזורים המכוסים באריחי בידוד להגנה מפני החום בעת הכניסה לאטמוספירה. כמו כן ניתן לראות כי לשנלונג מנועים רקטיים בחלקו האחורי.

בשלב זה לא ידוע כיצד תשתלב מעבורת חלל סינית מאוישת בתוכנית החלל הסינית, המבוססת על חלליות חד פעמיות מסדרת שנג'ואו. מקורות שונים בארצות הברית מייחסים למיזם שנלונג מטרות צבאיות, כולל שימוש אפשרי כ"מפציץ חלל", קונספט שנבחן בזמנו בברית המועצות ובארצות הברית.

מעבורות חלל סיניות
------------------

העניין הסיני במעבורת חלל לשימוש חוזר החל כנראה בשנות ה-80 של המאה ה-20, עת הופיעו בפרסומים סיניים שונים תוכניות ושרטוטי קונספט של מעבורות חלל. חלק מהתכנונים המוקדמים גילו דמיון רב למטוס החלל X-20 שפותח בארצות הברית בשנות ה-60 של המאה ה-20 אך בוטל בטרם הגיע לכדי טיסת ניסוי לחלל. דגמים שונים של מעבורות חלל סיניות הוצגו בתערוכות שונות בסין ומחוץ לה, ובשנת 2000 הוצג בהנובר שבגרמניה דגם של מעבורת חלל סינית השונה מתצורתו של שנלונג.

תוכנית הפיתוח של מעבורות חלל סיניות מכונה "פרויקט 921-3", כאשר פרויקט 921-1 היה שם הקוד לפיתוח החללית המאוישת שנג'ואו, ו - 921-2 הוא ציון פנימי סיני לפיתוח תחנת החלל טיאנגונג 1.

קישורים חיצוניים
----------------

* מאמר המנתח את מטוס החלל שנלונג
"**בואי אמא**" הוא שיר ילדים בעברית אותו כתבה הפזמונאית הישראלית לאה נאור בשנת 1968.

גרסתו העברית של השיר איננה תרגום של השיר המקורי: לחן השיר נוצר על ידי המלחין הרוסי אדוארד קולמנובסקי בשנת 1964 עבור השיר הרוסי "אור חיוור בחלון" (ברוסית: За окошком свету мало) שכתב המשורר קונסטנטין ואנשנקין.

השיר בוצע על ידי אסנת פז, ירדנה ארזי וזמרים אחרים. בישראל השיר מנוגן לרוב בטקסי יום הזיכרון לשואה ולגבורה.

בשנת 2004 הוציאה נאור ספר הנושא את שם השיר.

לחן נוסף למילות השיר הלחין יוני רכטר. השיר בלחן זה בוצע על ידי אריק איינשטיין באלבום הייתי פעם ילד.

השוואה
------

* השיר העברי מספר על ילד שלא רוצה לישון ונוקט בכל התחבולות כדי שאמא לא תצא ותכבה את האור ואילו, השיר הרוסי מספר על אמא האוסרת על בתה הקטנה להתנשק עם חברה.
* השיר העברי מתחיל במילים: "כל האור מזמן הלך לו" בעוד ששמו הרוסי של השיר הוא: "אור חיוור בחלון".

רקע
---

לאחר שעזבה נאור את קיבוץ נחל עוז, היא עברה להתגורר תקופה קצרה בתל אביב, בדירת גג קטנה שבקומה ארבע.
מתחתיה, בקומת הקרקע גר ילד בן שלוש שאותו מאוד אהבה.
כמעט מדי יום הוא היה עולה במדרגות עד לקומה הרביעית, כדי לדבר עימה.
יום אחד היא הודיעה לו שמחר לא כדאי לו לבוא, מכיוון שהיא עוברת דירה, ושחבל שהוא יעלה כל כך הרבה מדרגות ולא יימצא אותה.
הילד בשיא תמימותו ענה לה: אבל לאה, את לא יכולה לעבור דירה, את צריכה לחכות עד שאני אגדל.
נאור, שעברה דירה למרות הקושי, לא שכחה את המילים שאמר לה ולאחר כעשור, הכניסה מילים אלה אל תוך השיר "בואי אמא".
השיר מסתיים במילים: "בואי אמא, בואי אמא, שבי אתי עד שאגדל."

השיר בתרבות
-----------

השיר הופיע בסרט בן חוזר הביתה משנת 2010 בביצוע של ריטה.

השיר הופיע בסרט לעבור את הקיר משנת 2016 בביצוע של עוז זהבי.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "בואי אמא" באתר מיוזיק בריינז
* מילות השיר "בואי אמא" באתר שירונט
* אתר למנויים בלבד אברהם בלבן, השירים שהיגרו מרוסיה לצוותא, באתר הארץ, 15 בפברואר 2015
* בואי אמא בעברית וברוסית, בביצוע קובי אוז וג'וני קורן, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב
* עקיבא נוף, צלילים שמזכירים בית, באתר ישראל היום, 23 בספטמבר 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑   בואי אמא, בביצוע אריק איינשטיין, סרטון באתר יוטיוב
2. ↑   בואי אמא, בביצוע ריטה, סרטון באתר יוטיוב
3. ↑   בואי אמא, בביצוע עוז זהבי, סרטון באתר יוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: e700d03f-0622-4323-bc30-25377d794ab3

 |
תמונת הסיום של ההצגה "חייט כי ימלוך", ינואר 1951. במרכז כוכבת ההצגה - שושיק שני בת ה-14.
**בָּמָתֵנוּ - התיאטרון האמנותי לנוער** (בחלק מהפרסומים מופיע כ"במתנו - מחלקה לתלמידים ולנוער ליד האהל") היה תיאטרון ישראלי לילדים ולנוער ורוב שחקניו היו בני נוער. התיאטרון הוקם בשנת 1946 על ידי אליעזר אנסקי (אביו של אלכס אנסקי), משנת 1951 פעל בחסות תיאטרון האוהל. התיאטרון נסגר בשנת 1960.

בתיאטרון זה גדלו כמה מבכירי שחקני ישראל בהם גדעון זינגר, עודד קוטלר, יוסי גרבר, שושיק שני, יעקב בן-סירא, צבי בורודו, שמעון בר, ניסים עזיקרי, אלכס אנסקי, שיש קולר ועוד. אליעזר אנסקי תרגם, עיבד וכתב מחזות עבור התיאטרון, ביים את ההצגות (עוזרו היה ניסן נתיב) ואף עיצב את התפאורה, לעיתים יחד עם ידידיו האמנים נחום גוטמן ואריה נבון. 

בין ההצגות שהועלו בתיאטרון נמנות הרפתקאות הנסיך עומר (1946), הזמיר של מלך סין, הנסיך הקטן, דוד מלך ישראל, עלילות תום סוייר, חייט כי ימלוך, חסמבה, מלכת השלג, סינדרלה, עלילות הרשלה מאוסטרופולי, מעשה בעוץ העצלן, מפתח הזהב, בארץ לובנגולו מלך זולו ועוד. 

בשנת 1964 נוסד מחדש התיאטרון על ידי אנסקי בחסות עיריית ירושלים והנוער העובד והלומד, כמסגרת דרמה לנוער.

לקריאה נוספת
------------

* אליעזר אשר אנסקי, **התיאטרון לילדים ולנוער: הרעיון והמעשה**, 1969

קישורים חיצוניים
----------------

* אנסקי אליעזר-אשר, איש תיאטרון בעל כישרונות מגוונים במערכת חיפוש אנשי במה
* "במתנו" מחלקה לתלמידים ולנוער ליד "האהל", דבר, 7 בנובמבר 1951
* תיאטרון במתנו תיאטרון לילדים ולנוער ליד תיאטרון - האהל (1946-1960), במערכת חיפוש אנשי במה

הערות שוליים
------------

1. ↑  יפעת נבו, להוציא נערים מבדידותם, מעריב, 18 בספטמבר 1969

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007477356505171

 |
**Special Activities Division** (בראשי תיבות: **SAD**; בעברית: **האגף לפעולות מיוחדות**) הוא אגף בסוכנות הביון המרכזית של ארצות הברית האמון על המבצעים המיוחדים.

היסטוריה
--------

ראשיתו של האגף בשנת 1942 עבר איסוף המודיעין מצבא ארצות הברית לידי סוכנות ה-OSS (המשרד לשירותים אסטרטגיים), אשר עיבדה את המידע והציגה אותו בפני ממשל המדינה. בעקבות מלחמת העולם השנייה החליט נשיא ארצות הברית פרנקלין רוזוולט להקים משרד מיוחד לאיסוף מודיעין ממדינות האויב. בראש המשרד עמד גנרל ויליאם ג'יי. דונובן, ולזכותו נזקפו הצלחות רבות בתחום הריגול, כגון גיוס מדענים העוסקים בפיתוח האטום. בין היתר הפעיל הארגון סוכני שטח, אשר הצניח ברחבי אירופה. הסוכנים, אשר פעלו במסגרת מבצע ג'דבורו, על שום העיר ג'דבורו שבסקוטלנד שבסמוך לה הוכשרו הסוכנים, שימשו כקציני קישור למחתרות כמו המחתרת הצרפתית וגייסו סוכנים ומרגלים. כמו כן פעלו כיחידות קומנדו וביצעו פשיטות על מטרות צבאיות של גרמניה הנאצית.

כאשר נוסדה ה-CIA בשנת 1947 על ידי הנשיא הארי טרומן הוקם בה האגף כממשיך דרכם של אנשי ג'דבורו. אנשי האגף פעלו במבצעים שונים של סוכנות הביון המרכזית כאגף צבאי למחצה. אנשי האגף הם ברובם בוגרי הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית, סיירת חיל הנחתים, טייסת המסוקים וטייסים של יחידת העילית הרגימנט האווירי למבצעים מיוחדים ה-160 של חיל האוויר האמריקני, הקומנדו הימי של הצי האמריקני וכוח דלתא. אנשי האגף עוברים הכשרה נרחבת בתחומים כגון: לוחמה בטרור, חבלה, קומנדו ולוחמה זעירה.
האגף מחולק ל-2 תתי מסגרות המכונות "קבוצות":

* SOG - Special Operation Group, אמונה על פעילויות פרה-מיליטריות, מבצעים מיוחדים, חבלה קומנדו ועוד.
* PAG - Political Affairs Group, אמונה על השפעה על משטרים בדרכים מיוחדות.

הפעולות בהם היו מעורבים אנשי האגף הן בין היתר:

* תמיכה בתנועות אנטי-קומוניסטיות ובניסיונות הפיכה באירופה, דרום אמריקה ואסיה.
* ניסיונות להפלת המשטר הקומוניסטי של פידל קסטרו בקובה, לרבות ארגון הפלישה למפרץ החזירים בשנת 1961.
* פעילות במלחמת וייטנאם, בעיקר בלאוס בשנים 1962-1975.
* מבצע ציפורן הנשר באיראן בשנת 1980.
* מבצע ציקלון: חימוש לוחמי המוג'אהדין האפגנים במלחמתם נגד ברית המועצות.
* מבצע שבא - העלאת שאר יהודי אתיופיה שנותרו במחנות סודאן.
* פעילות במלחמת אפגניסטן (משנת 2001) ובהם המבצעים: אנקונדה, טורה בורה וחנית נפטון.
* פעילות במלחמת עיראק (משנת 2003).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האגף לפעולות מיוחדות** בוויקישיתוף
* שי לוי, ‏צדים את דאע"ש, תומכים במוסד: כך פועלת יחידת העילית של ה-CIA, באתר ‏מאקו‏, 16 באפריל 2015.

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד טל, האם אפשר ללמוד משהו מהניסיון האמריקאי להכריע את וייטנאם, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2006
**ג'ון גילהולי** (באנגלית: **John Gilhooly**; נולד ב-15 באוגוסט 1973) הוא המנהל האמנותי והמבצעי של ויגמור הול, אתר מרכזי למוזיקה קאמרית בלונדון. כשגילהולי התמנה למנהל האמנותי של ויגמור הול בשנת 2005, הוא היה "המנהל הצעיר ביותר של אולם קונצרטים בעל שם עולמי".

השכלה
-----

גילהולי, יליד קאסֶלְקוֹנֶל, מחוז לימריק באירלנד, למד באוניברסיטת קולג' דבלין היסטוריה ומדעי המדינה. משם המשיך ללימודי שירה כטנור בקולג' העירוני למוזיקה של דבלין ובבית הספר ליינסטר למוזיקה, בהדרכת זמרת הסופרן ורוניקה דון.

קריירה
------

לפני שהצטרף לוויגמור הול, עבד גילהולי בארגון אירועים וקונצרטים במרכז הבינלאומי של הארוגייט ואחר במרכז אקסל המושקע מאוד בדוקלנדס בלונדון.

בשנת 2000, התמנה למנהל ביצועים של ויגמור הול למנהל האמנותי אותו זמן, ויליאם ליין. ב-2005, בגיל 32, הוסיף גילהולי לתפקידו את משרת המנהל האמנותי, הצעיר ביותר בעולם שהתמנה לתפקיד זה באולם קונצרטים קלאסיים.

גילהולי הוא יושב-ראש (מתנדב) של האגודה הפילהרמונית המלכותית. אגודת צדקה רשומה בממלכה המאוחדת ואחת מאגודות המוזיקה הוותיקות בעולם. הוא מכהן בתפקיד זה מאז 2010. גילהולי גם יושב לעיתים קרובות בחבר השופטים בתחרויות בינלאומיות. ביוני 2019 ישב בראש חבר השופטים בתחרות השירה "זמר העולם" של שירות השידור הבריטי בקרדיף. כן כיהן כיושב ראש של תחרות השיר הבינלאומית הדו-שנתית של האופרה העצמאית/ויגמור הול לשנת 2019 ותחרות רביעיית המיתרים של ויגמור הול. הוא מעוטר באותות הוקרה רבים.

פרסים ואותות הוקרה
------------------

* אות האימפריה הבריטית (OBE) (2013)
* אות "מסדר כוכב איטליה"
* אות "מסדר המצוינות הגרמני"
* "צלב הכבוד האוסטרי" למדע ואמנות
* תואר אבירות ב"מסדר הוורד הלבן" של פינלנד
* עמית כבוד של האקדמיה המלכותית למוזיקה
* עמית כבוד של בית ספר גילדהול
* עמית כבוד של האקדמיה המלכותית האירית למוזיקה
* חברות כבוד בקולג' המלכותי למוזיקה

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'ון גילהולי, באתר MusicBrainz (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הגרדיאן, ריאיון עם ג'ון גילהולי, מנהל ויגמור הול 30 באוקטובר 2012
2. ↑  מארק הנסי, הטיימס האירי, "מנהל המוזיקה האירי של וויגמור הול בלונדון מקבל את אות אביר מסדר האימפריה הבריטית על שירותיו למוזיקה"
3. ↑  [מיוזיקאדיוקיישן, ג'ון גילהולי מקבל את פרס "מוזיקה באביב" של היידלברג] 20 באוקטובר 2018
4. ↑  הטיימס האירי: "מעיר זמר אחת לאחרת"
5. ↑  [ ארכיב האגודה הפילהרמונית המלכותית
6. ↑  בי.בי.סי. קרדיף "זמר העולם" 2019 - ג'ון גילהולי
7. ↑  תחרות האופרה העצמאית הבינלאומית של ויגמור הול
8. ↑  התחרות הבינלאומית לרביעיות מיתרים של ויגמור הול לשנת 2018
9. ↑  הפוסט האירי: "האירי ג'ון גילהולי, עטור אותות ההוקרה, זוכה בעוד אות הוקרה אירופי" 26 בספטמבר 2017
**אנה-חנה סמילנסקי** (1879–1961) הייתה רופאה והפסיכואנלטית הראשונה בארץ ישראל.

ביוגרפיה
--------

אנה-חנה נולדה בעיירה רוטמיסטריבקה שבאוקראינה. אנה-חנה הייתה הבת הצעירה בין 8 אחים שהגיעו לבגרות. משפחתה של אנה-חנה הייתה משפחה אמידה, משכילה וציונית, כתוצאה מכך היא זכתה להשכלה וללימודי קודש. אחרי שסיימה תיכון, אנה-חנה הלכה ללמוד באוניברסיטת ברן בשווייץ בשל הקשיים שרוסיה הערימה על נשים שרצו להשיג השכלה גבוהה. לאחר שסיימה לימודי הוראה באוניברסיטת ברן, אנה-חנה עברה לפקולטה לרפואה בציריך על מנת למצוא תרופה למחלת העיניים שעיוורה אותה.

במהלך לימודיה בציריך אנה-חנה קיבלה הצעת נישואין ממקס אייטינגון, אך היא הפרה את האירוסין בשל מחלת העיניים שלה.

אחרי שאנה-חנה סיימה את לימודיה בציריך בשנת 1907 היא חזרה לרוסיה והחלה להתמחות ברפואה פנימית. לאחר שסיימה את התמחותה, היא עברה לברלין ופתחה שם מרפאה משלה ושם עבדה כשנתיים עד עלייתה לארץ.

בפברואר 1912 אנה-חנה עלתה לארץ ישראל והיא עברה לירושלים ושם היא הוזמנה להיות הרופאה של בית הספר "בצלאל" אך מחלת העיניים שלה הקשתה על חייה והיא נאלצה לחזור לברלין כעבור שנה, שם היא גויסה לצבא עד סוף מלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה אנה-חנה עשתה הסבה מקצועית לפסיכיאטריה.

בשנת 1920 נפתח בברלין המכון הפסיכואנליטי הברלינאי ובו אנה-חנה עבדה כפסיכיאטרית למרות עיוורונה. אך בשנת 1932 אנה-חנה חזרה לארץ ישראל בשל המצב הפוליטי המסוכן בגרמניה והיא נשארה בארץ ישראל ועבדה כפסיכיאטרית עד יום מותה.

פועלה
-----

כאשר אנה-חנה הייתה הרופאה בבצלאל היא עזרה לטפל במחלת הגרענת שהייתה נפוצה באותה תקופה בשל תנאי התברואה הירודים שהיו בארץ ישראל.

אנה-חנה הייתה בין המקימים של החברה הפסיכואנליטית בארץ ישראל (CPI) יחד עם משה וולף, איליה שליט ואלטר קלוגה.

ביבליוגרפיה
-----------

* צפורה שחורי רובין, רופאות ראשונות בארץ ישראל, מוסד ביאליק תשע"ד

הערות שוליים
------------

1. ↑  ציפורה שחורי רובין, **רופאות ראשונות בארץ ישראל**, מוסד ביאליק, התשע"ד, עמ' 121
2. ↑  ציפורה שחורי רובין, **רופאות ראשונות בארץ ישראל**, מוסד ביאליק, התשע"ד, עמ' 123-124
3. ↑  ציפורה שחורי רובין, **רופאות ראשונות בארץ ישראל**, מוסד ביאליק, עמ' 126
4. ↑  צפורה שחורי רובין, **רופאות ראשונות בארץ ישראל**, מוסד ביאליק, התשע"ד, עמ' 129
**איהאב גנאים** (בערבית: **إيهاب غنايم**, תעתיק מדויק: איהאב גנאים; נולד ב-11 ביוני 1996) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת הפועל תל אביב.

קריירה
------

גנאים גדל בסח'נין והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של בני סכנין. ב-31 ביולי 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף במשחק מול הפועל חיפה בגביע הטוטו, שהסתיים בתיקו 2–2. ב-27 באוגוסט 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף בניצחון 1–0 על מכבי חיפה, ובסך הכל ערך חמש הופעות ליגה בעונת 2016/2017.

בעונת 2017/2018 הוא שותף ב-20 משחקי ליגה, ובעונת 2018/2019 הפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצה, וערך 25 הופעות בליגת העל. ב-12 בנובמבר 2018 כבש את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 4–3 על מ.ס. אשדוד, ובסך הכל כבש שני שערים בעונה זו, אשר בסופה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית.

ב-28 ביולי 2023 חתם באקטובה מליגת העל הקזחית, שם רשם 7 הופעות. ב-19 בינואר 2024 חתם לעונה וחצי בהפועל תל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  דורון בן דור, ‏לגיונר חדש: גנאים חתם לעונה וחצי באקטובה, באתר ONE‏, 28 ביולי 2023
**ולדימיר דז'ורוב** (ברוסית: **Владимир Николаевич Дежуров**; ‏נולד ב־30 ביולי 1962) הוא קוסמונאוט רוסי שטס לחלל מספר פעמים והיה חבר צוות של תחנת החלל מיר ותחנת החלל הבין-לאומית.

ביוגרפיה
--------

ולדימיר דז'ורוב נולד בעיירה במורדוביה למשפחה של אנשי צבא ברית המועצות. לאחר סיום בית ספר הוא התחיל ללמוד בבית ספר לטייסי קרב בחרקיב. בשנת 1983 הוא סיים את הלימודים עם תואר "טייס קרב-מהנדס". הוא שירת מספר שנים ביחידת חיל האוויר הסובייטי באזור אודסה.

בשנת 1987 דז'ורוב התחיל הכנות לטיסות חלל במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. הוא היה חבר בצוות גיבוי של מספר משימות חלל. בשנת 1995 הוא היה מפקד צוות של חללית סויוז TM-21 שהתחברה לתחנת החלל מיר. בתחנת החלל כבר פעלה משלחת מס' 17. לאחר הליך העברת אחריות ועזיבתה, משלחת מס' 18 החלה את פעילותה. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 115 ימי טיסה ו-5 פעילויות חוץ רכביות בטיסת STS-71 של מעבורת החלל אטלנטיס.

באוגוסט 2001 דז'ורוב טס לחלל בפעם השנייה. בטיסת STS-105 של מעבורת החלל דיסקברי הוא הגיע לתחנת החלל הבין-לאומית כחבר משלחת מס' 3 לתחנת החלל הבין-לאומית. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 128 ימים וביצוע 4 פעולות חוץ רכביות.

דז'ורוב עזב את יחידת הקוסמונאוטים בשנת 2004 והתחיל לעבוד במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולדימיר דז'ורוב** בוויקישיתוף
* תקציר נתונים באתר ספייספאקטס
* נתונים מאנציקלפדיית החלל
* ביוגרפיה (ברוסית)
* ביוגרפיה באתר מרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים
**המוזיאון לתרבות הפלשתים ע"ש קורין ממן** (באנגלית: The Corinne Mamane Museum of Philistine Culture) הוא מוזיאון לארכאולוגיה המתמקד בתרבות הפלשתים בעיר אשדוד. המוזיאון נפתח לראשונה בשנת 1990 והיה המוזיאון הראשון שנפתח בעיר. בשנת 2012 נסגר המוזיאון לצורך שיפוץ והרחבה ונפתח לאחר שנה תוך כדי שהוא נותן ביטוי לרב תרבותיות המאפיינת את העיר אשדוד לאורך ההיסטוריה.

בשנת 2014 קיבל המוזיאון הכרה ממשרד התרבות והספורט.

המוזיאון
--------

המוזיאון לתרבות הפלשתים ע"ש קורין ממן הוקם ב-1990 לזכרה של קורין ממן, שנולדה בעיר קזבלנקה במרוקו ונהרגה בשנת 1984 בתאונת דרכים בצרפת במהלך לימודיה באוניברסיטה. מקימיו הראשונים של המוזיאון היו אריה אזולאי, רנה סיוון וגילה אזולאי - ששימשה כמנהלת המוזאון בשנותיו הראשונות. אוצרת המוזיאון מיום הקמתו הייתה יעל ויזל, שהלכה לעולמה ב-2019. בשנותיו הראשונות היה המוזיאון עם תצוגה ארכאולוגית מצומצמת שרוב מוצגיו היו רפליקות, בשילוב יצירות אמנות של אמנים בני העיר אשדוד.

לאחר פתיחתו המחודשת ב-2013, חללי המוזיאון וכן התצוגה השתנו לחלוטין והוא המוזיאון היחיד, בישראל ומחוצה לה, המוקדש לתרבות הפלשתית.

התערוכות במוזיאון
-----------------

במוזיאון שלושה חללים:

* **קומה ראשונה:** תערוכת הקבע "עולמם של הפלשתים", אוצרת: גלית ליטני.

התצוגה מציגה את סיפורו של העם הפלשתי. במאה ה-12 לפנה"ס פלשו גויי הים ובהם פלשתים מאזור לא ידוע דרך הים והיבשה לעבר מישור החוף דרומה ושטפו את המזרח התיכון. התערוכה מציגה את סיפורם של הפלשתים כמהגרים שנאצלו לנדוד מארצם. הפלשתים התיישבו והשתלבו לצד בני ישראל בארץ כנען. הם השפיעו והושפעו מהעמים הסמוכים להם מבחינה תרבותית וחומרית. בתערוכה כ-140 ממצאים ארכאולוגיים נדירים שרובם (כ-95%) מקוריים.
* **קומה תחתונה:** הגלריה לתערוכות מתחלפות.

אחת לשנה מתחלפות תערוכות בתחומי התרבויות והאתנוגרפיה, המאפשרות הצצה למסורות ולמנהגים בחתכי אוכלוסייה מגוונים בישראל. התערוכות המתחלפות משלבות לרוב את אנשי קהילות אשדוד שמציגים מחפציהם האישיים, סביב הנושא המובא בתערוכה.
* **המשתה הפלשתי:**

"המשתה הפלשתי" הוא חלל בתוך המוזיאון המעוצב בהשראת ארמון קנוסוס שבאזור הים האגאי – עם אלמנטים ציוריים מהתרבות הפלשתית. המשתה הפלשתי הוא חלל שנועד להפגיש ולחבר בין קהל המבקרים לבין הפלשתים, דרך הקולינאריה. הארוחות המוצעות מתבססות על פי מחקריה של ד"ר טובה דיקשטיין, החוקרת קולינאריה קדומה. ארוחת הצהריים היא צמחונית המבוססת על רכיבי אוכל טבעיים, מתבואת האדמה ומבוססת על סל המזונות הקדום.

גלריה
-----

* תצוגת הקבע, "עולמם של הפלשתים"תצוגת הקבע, "עולמם של הפלשתים"
* ילדים מחופשים לפלשתים ב"משתה הפלשתי"ילדים מחופשים לפלשתים ב"משתה הפלשתי"
* מוצגים בתערוכהמוצגים בתערוכה
* בסיסי עמודים מהמקדשבסיסי עמודים מהמקדש
* אגן רחצה קדוםאגן רחצה קדום

|  |  |
| --- | --- |
| פורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרובפורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב | ל**פורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב** |

קישורים חיצוניים
----------------

|  |
| --- |
| 
**עיינו גם בפורטל**

**פורטל אשדוד** הוא שער לכל הנושאים הקשורים בעיר אשדוד. בפורטל תמצאו מידע נגיש אודות ההיסטוריה של העיר, אתריה והאנשים המרכיבים אותה, הרבעים וכל מה שיש לדעת אודות העיר הגדולה במחוז הדרום בישראל.
 |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המוזיאון לתרבות הפלשתים ע"ש קורין ממן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אתר המוזיאונים הממשלתי
* המוזיאון לתרבות הפלשתים ע"ש קורין ממן, באתר החברה העירונית אשדוד.
**הקונגרס הציוני ה-22** התקיים ב-9 - 24 בדצמבר 1946 בעיר בזל שבשווייץ.

הקונגרס היה הראשון מאז מלחמת העולם השנייה ועמד בסימן השואה. מספרם של צירי מזרח אירופה ירד ואילו מספרם וכוחם של צירי אמריקה עלה. הרוויזיוניסטים שבו להסתדרות הציונית לאחר 11 שנה.

הוחלט על דחיית תוכנית מוריסון גריידי לחלוקת הארץ ומאבק כנגד שליטת הבריטים בארץ ישראל. חיים ויצמן התנגד למאבק נגד בריטניה והוקיע את פעולות ארגוני המחתרת הפורשים. הוא התפטר מנשיאות הקונגרס. הקונגרס הצביע נגד השתתפות בוועידת לונדון ברוב של 171 נגד 154, דחה את תוכנית מוריסון-גריידי לחלוקת ארץ ישראל, אישר את "תוכנית בילטמור", והדגיש את תביעת היהודים לכלול את כל ארץ ישראל המערבית בשטח המדינה היהודית.

מתוך כבוד כלפי ויצמן, החליט הקונגרס שלא לבחור בנשיא חדש במקומו. הוקמה הנהלה ציונית בת 19 חברים (שישה מתוכם מארצות הברית), שבראשה שוב עמד בן-גוריון, שקיבל על עצמו עתה גם את תיק הביטחון.
הקואליציה הוקמה ללא מפלגות "השומר הצעיר" ו"אחדות העבודה", משום שהתנגדו ל"תוכנית בילטמור".

בעקבות אישור תוכנית בילטמור בנאומו בקונגרס הציג חיים ויצמן עמדה נחרצת נגד כל סוג של שימוש בכוח: 

> 
> אני מזהיר אתכם עוד פעם מ"קפיצת הדרך," מנבואות שקר ומהכללות שאינן נכונות מעובדות היסטוריות, כביכול שאינן אלא בדותות. כזה הוא מזגי ואיני מאמין במעשי אלימות...אני חושב את הטרור לאסוננו הגדול ביותר, הן מבחינה מוסרית, הן מהבחינה המדינית והן מבחינת הקמת המדינה שלנו. חוששני שהטרור יתחיל לשלוט ברחוב היהודי, ולא הסוכנות תוכל להתגבר עליו אלא יתכן שהוא יתגבר על הסוכנות. זהו סרטן בגופו של הישוב, ובערת את הרע מקרבך!.... אני מזהיר אתכם, שלא תתנו ל"גידול" להתפשט. הואיל והוא עלול לבלוע את התנועה ואת הישוב ולהרוס את כל אשר בנינו
> 
> 
> 
>

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הקונגרס הציוני העולמי ה-22** בוויקישיתוף
* מסמכים ארכיון
* הכט ראובן, הקונגרס הציוני ה-22, בזל - התכתבות, קטעי עיתונים

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיכאל בר-זוהר, **בן-גוריון**, כרך א, פרק כז, עמ' 557.
2. ↑  מיכאל בר-זוהר, **בן-גוריון**, כרך א, פרק כז, עמ' 558.
3. ↑  נורמן רוז, **חיים ויצמן**, פרק יט, עמ' 263–264.
4. ↑  מיכאל בר-זוהר, **בן-גוריון**, כרך א, פרק כז, עמ' 562–563.
5. ↑  קונגרס ציוני
6. ↑  יד חיים ויצמן ציר הזמן

| הקונגרסים הציוניים העולמיים לפני הקמת המדינה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| הראשון • השני • השלישי • הרביעי • החמישי • השישי • השביעי • השמיני • התשיעי • העשירי • ה-11 • ה-12 • ה-13 • ה-14 • ה-15 • ה-16 • ה-17 • ה-18 • ה-19 • ה-20 • ה-21 • ה-22 |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007370411005171

 |
**התזמורת הקאמרית של אוסטרליה** (באנגלית: **Australian Chamber Orchestra** היא תזמורת אוסטרלית המתמקדת בביצוע מוזיקה קאמרית ויושבת בסידני.

היסטוריה
--------

מייסד התזמורת הקאמרית של אוסטרליה, בשנת 1975, היה הצ'לן ג'ון פיינטר.
 ריצ'רד טונייטי התמנה לכנר ראשי ב-1989 ובהמשך למנהל אמנותי.

נוסף לסיורים תדירים באוסטרליה, מרבה התזמורת הקאמרית של אוסטרליה לצאת לסיורים באסיה, אירופה וארצות הברית, לרבות הופעות קבועות בוויגמור הול בלונדון, בקרנגי הול ומרכז לינקולן בניו יורק, במוזיקפראיין בווינה ובמרכז קנדי בוושינגטון הבירה.

בשנת 2014 זכה אלבום של התזמורת, עם זמרת הסופרן דון אפשואו כסולנית, בשלושה פרסי גראמי.

ב-2005 נוצר ACO קולקטיב, אנסמבל שני המחבר אמנים בראשית דרכם עם נגני התזמורת הקאמרית של אוסטרליה, כתזמורת הכשרה וסיורי קונצרטים במחוזות אוסטרליה.

נגני התזמורת הקאמרית מנגנים באוסף של 11 כלי מיתר מעידן הזהב, בהם שלושה כינורות סטרדיוואריוס. ריצ'רד טונייטי מנגן בכינור גוארנרי דל ג'זו משנת 1743, בהשאלה מתורם אנונימי. הכנר הראשון סאטו ואנסקה מנגן בכינור בלג'ורנו סטרדיוואריוס משנת 1726, בהשאלה מגואידו ומישל בלג'ורנו-נטיס. הצ'לן הראשון טימו-וייקו ואלב מנגן בצ'לו אמאטי משנת 1616 בהשאלה מקרן הכלים של התזמורת והכנרת הראשונה הלנה רת'בון מנגנת בבכינור סטרדיוואריוס מ-1732בהשאלה מתורם אנונימי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Bach with more bite pays off" webarchiv שרון ורגיס, סידני מורנינג הראלד, "באך נשכני יותר משתלם" 2 בספטמבר 2005
2. ↑  Classical Grammy Awards 2014 ליימלייט מגזין, פרסי קלאסיקל גראמי 2014
3. ↑  מרטין דאפי, סידני מורנינג הראלד 8 בפברואר 2016
4. ↑  ג'ו ליטסון, ליימלייט מגזין, התזמורת הקאמרית האוסטרלית רוכשת כינור סטרדיוואריוס שלישי מעידן הזהב 17 ביוני 2022
**כנופיות רוסטוב** (ברוסית: **Ростов**) היא סדרת טלוויזיה פעולה רוסית בבימויו של פאבל דרוזדוב ובהפקת דז'אניק פאיזייב, המגוללת מאבקים בין כנופיות יריבות לארגוני פשע אחרים ברוסטוב של אחרי התפרקות האימפריה הרוסית. הסדרה שודרה ברוסיה ברשת NTV בשנת 2019.

עלילה
-----

כנופיות רוסטוב, מתרחשת בלב העיר רוסטוב על הדון ומתמקדת בסיפורה של העיר המתפרקת בשל מאבקי הכוח הסוערים של הכנופיות השולטות בה, בוואקום השלטוני שנוצר בעיר על רקע מלחמת האזרחים הרוסית.

שנות ה-20 של המאה העשרים. רוסיה חווה תקופה קשה: הרס שולט בכל מקום עקב מלחמת האזרחים הקשה, תנועת הצבא הלבן מפסידה בקרב אחר קרב, מאבדת שליטה על העיר רוסטוב ונסוגה דרומה. בעיר שנותרה נכנסים חיילי הצבא האדום, אלא שכבר התבססו בה פושעים ובריונים ידועים לשמצה. העלילה מתמקדת בסיפורו של השודד לשעבר אלכסיי קוז'ירב, או פשוט קוז'יר (ארתור סמוליאנינוב). פעם הוא גר ברוסטוב, אבל הזמנים השתנו: קוז'יר קיבל תפקיד חדש וחזר לעיר כדי להחזיר את הסדר על כנו. הוא מונה לראש מחלקת החקירות הפליליות שזה עתה נוצרה. ההנהגה מאמינה שרק קוז'ירב מסוגל למגר את הפשע בעיר, כי הוא מכיר את עולם הגנבים מבפנים. לאחר שאסף עובדים יעילים לצוות שלו, קוז'יר מכריז מלחמה על הכנופיות בעיר. המחלקה שנאספה באופן ספונטני צריכה ללמוד את עבודת בילוש ממש תוך כדי תנועה. מדי יום הם נאבקים פנים אל פנים עם הכנופיות האכזריות ביותר, רוצחים חסרי רחמים וגנבים ערמומיים ומסכנים את חייהם כדי שסוף סוף ישלוט רוגע ושלווה בעיר שעל הדון.

שחקנים ודמויות
--------------

* ארתור סמוליאנינוב כאלכסיי קוז'ירב
* איוואן אוחלוביסטין כפושע
* אלכסיי ברבאש
* סופיה ארדובה
* אלכסנדר גולובין
* קונסטנטין אדאייב
* יבגני גורקובסקי

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של כנופיות רוסטוב (ברוסית)

* "כנופיות רוסטוב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "כנופיות רוסטוב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**פטי שיהאן** (באנגלית: **Patty Sheehan**; נולדה ב-27 באוקטובר 1956) היא שחקנית גולף אמריקאית מקצוענית. היא נעשתה חברה בהתאחדות הגולף המקצוענית לנשים (LPGA) ב-1980 וזכתה בשש אליפויות מייג'ור וב-35 תחרויות LPGA בסך הכול. היא חברה בהיכל התהילה של הגולף.

קריירה כחובבנית
---------------

שיהאן נולדה במידלסברי, ורמונט. היא למדה בבית הספר התיכון ארל ווסטר ברינו, נבדה. היא זכתה בשלוש אליפויות תיכון בנבדה (1974-1972), שלוש אליפויות חובבים של מדינת נבדה (1978-1975) ושתי אליפויות נשים לחובבים של קליפורניה (1978-1977). היא זכתה במקום השני באליפויות ארצות הברית לנשים לחובבים ב-1979, ואחרי כן הייתה אלופת הקולג'ים הלאומית של AIAW (שקדמה ל־NCAA) היא השיגה תוצאה של 0–4 כחברת נבחרת גביע קרטיס של ארצות הברית ב-1980. היא למדה באוניברסיטת נבדה ובאוניברסיטת מדינת סן חוזה.

קריירה כמקצוענית
----------------

שיהאן נהפכה למקצוענית והצטרפה להתאחדות הגולף המקצוענית לנשים (LPGA) ב-1980. היא נבחרה לשחקנית החדשה המבטיחה של השנה ב-1981 בד בבד עם ניצחונה המקצועני הראשון בתחרות מזדה קלאסיק יפן. היא זכתה בארבע אליפויות גם ב-1983 וגם ב-1984, וזכתה באליפות LPGA בשתי העונות. היא נבחרה לשחקנית השנה של ה־LPGA ב-1983 והוכתרה כאחת מהאתלטים הבודדים שנבחרו בידי ספורטס אילוסטרייטד לספורטאי השנה של ספורטס אילוסטרייטד, היה זה ב-1987.

שיהאן פתחה את שנות התשעים עם חמישה ניצחונות ב-1990. היא זכתה באליפות הנשים הפתוחה של ארצות הברית ב-1992 וב-1994, ובאליפות מזדה LPGA ב-1995, ובנביסקו דינה שור (כיום נודעת כאליפות קראפט נביסקו) ב-1996. היה זה ניצחונה האחרון ב־LPGA. היא הוכנסה להיכל התהילה של ה-LPGA ב-1993 אחרי שהשיגה 30 ניצחונות בתחרויות. היא הייתה בין עשר השחקניות שגרפו את השכר הגבוה ביותר מדי שנה בין 1982 ל-1993.

שיהאן שיחקה בנבחרת גביע סולהיים של ארצות הברית חמש פעמים (1990, 1992, 1994, 1996, 2002) והייתה קפטן הנבחרת ב-2003.

שיהאן הייתה השחקנית הראשונה ב-LPGA שהצהירה פומבית שהיא לסבית.

לשיהאן ולבת זוגה רבקה גסטון יש שני ילדים מאומצים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פטי שיהאן** בוויקישיתוף

* דיוקן באתר הרשמי של התאחדות הגולף המקצוענית לנשים (LPGA)
* ביוגרפית שחקנית באתר LPGA
* ביוגרפיה של פטי שיהאן
* פטי שיהאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דון רומסברג, "פטי שיהאן יוצאת מהארון בעולם הגולף", gaytoday.com
2. ↑  "Sheehan Comes Out in Golf World". *GLAAD Publication Archives*. 1998-04-10. אורכב מ-המקור ב-2007-09-29. נבדק ב-2007-05-23.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 5204 0531
* LCCN: no96058594
* VIAF: 2064020
* WorldCat: lccn-no96058594

 |
**זאב טריינין** (נולד בשנת 1938) הוא וטרינר ישראלי, לשעבר מנהל המכון הווטרינרי בבית דגן.

קורות חיים
----------

נולד בכפר יחזקאל לחנה וד"ר דוד טריינין, מוותיקי הווטרינרים בישראל (על שמו פרס חוקר השנה מטעם המכון הווטרינרי). באמצע שנות ה-40 עקרה המשפחה לגבעתיים. הוא שירת בנח"ל, ולמשך תקופה קצרה היה חבר קיבוץ בית ניר. בסוף שנות ה-50 נסע ללמוד וטרינריה בשווייץ. בשנת 1966 שב לישראל והחל בעבודתו במכון הווטרינרי.

בשנות ה-70 עסק טריינין בחקר ופיתוח חיסון לעגלים. בשנת 1978 המציא תכשיר מיוחד להגנה על עגלים מפני חיידקים בשם "אימונוקול", שנמכר במשך עשרים וחמש שנה בישראל ובאירופה.

במלחמת יום הכיפורים היה סמג"ד בגדוד הרפואה 281 ולאחריה פעל להקמת אנדרטת גדוד רפואה 281 במושב אלי-עד ברמת הגולן.

בשנת 1982 נסע טריינין לשבתון באוניברסיטת הרווארד, שם עסק בתחום של כשל חיסוני נרכש. באותה תקופה החלה להתגלות מחלת האיידס בבני אדם, וטריינין ערך ניסויים בתחום זה בבעלי חיים בעקבות הדמיון בין נגיף האיידס לנגיף הגורם סרטן הדם בבקר. לאחר שובו לישראל התמנה למנהל המכון הווטרינרי, אך כעבור מספר שנים פרש לטובת שבתון נוסף בהרווארד, שבו המשיך בחקר האיידס. בשנת 1990 שב מהרווארד ושוב התמנה לנהל את המכון הווטרינרי, וכיהן בתפקיד עד 1997.

בשנת 1996 גילה טריינין חומר ביולוגי בעל פוטנציאל לשמש תרופה מהפכנית למחלת האיידס. בניסויים הראשונים על עכברים וקופים הוכיח החומר החדש יעילות רבה יותר מהתרופות הקיימות, וכמו כן היה זול לייצור ונוח לשימוש. אולם בשל חוסר תקציב, וחוסר היענות מצד המדינה, כמעסיקו, לקדם את ההמצאה, לא הבשילו המחקר והפיתוח לכדי תוצר סופי.

לאחר פרישתו לגמלאות מעביר טריינין קורסים באימונולוגיה בבית הספר לרפואה וטרינרית של האוניברסיטה העברית. כמו כן ערך את כתב העת "רפואה וטרינרית" בשנים 2003-2009 ועמד בראש ועדת ההיגוי למחקרים של קרן המחקר למדעי הבקר, כיו"ר הוועדה לניסויים בבעלי חיים במערכת הביטחון וכחבר המועצה לניסויים בבעלי חיים.

נשוי לד"ר ריטה טריינין, וטרינרית ילידת פינלנד. בתם היא המוזיקאית והיוצרת הדס טריינין, חברת להקת בלה דונה. אחיו הוא המשנה ליושב-ראש הסוכנות היהודית רני טריינין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זאב טריינין** בוויקישיתוף
* אסף כרמל‏, משרד החקלאות מונע פיתוח תרופה לאיידס, באתר וואלה!‏, 8 באפריל 2005

הערות שוליים
------------

1. ↑  פותח תכשיר חיסון המונע תמותת עגלים, מעריב, 4 בספטמבר 1980  
אהרן פריאל, פותח חיסון נגד חיידק קטלני, מעריב, 21 בספטמבר 1980
2. ↑  אהרן פריאל, לנגיף איידס התוקף בני אדם, מעריב, 13 באוגוסט 1985  
אהרן פריאל, דמיון בין נגיף בקר לאיידס, מעריב, 20 באוקטובר 1985
3. ↑  ד"ר מיכאל פקטור, של מי הפטנט הזה?, באתר כלכליסט, 25 בפברואר 2010
4. ↑  רפואה וטרינרית, כרך 64, תשס"ט
5. ↑  קרן המחקר למדעי הבקר 2009, שנתון החלב 2009, עמוד 16
6. ↑  ילוט הפרסומים 6350, 29 בדצמבר 2011, עמ' 1706

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007438487805171

 |
**תאמבי סגס** (באדיגית: **Тамби шъэгьашъ**, נולד ב-21 באוקטובר 1994) הוא כדורגלן ישראלי-צ'רקסי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת הפועל אום אל פאחם.

קריירה
------

סגס גדל בכפר קמא שבגליל התחתון, והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של בני סכנין. ב-3 בדצמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשפתח בהרכב בהפסד 1–3 למכבי תל אביב במסגרת המחזור ה-11 של עונת 2014/2015. עד תום העונה ערך בסך הכל 14 הופעות בליגת העל, בנוסף להופעה אחת בגביע המדינה. ב-26 במרץ 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הצעירה של ישראל, במשחק ידידות נגד הנבחרת הצעירה של קפריסין, ועד סוף שנת 2016 ערך בסך הכל חמש הופעות במדי הנבחרת הצעירה.

בעונת 2015/2016 ערך 20 הופעות בליגת העל במדי בני סכנין, וב-10 בפברואר 2016 כבש את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 0–3 על הפועל אשקלון במסגרת רבע גמר גביע המדינה. בעונת 2016/2017 הפך סגס לשחקן הרכב קבוע וערך 34 הופעות בליגה. ב-26 באוגוסט 2017 כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 2–1 על הפועל רעננה, ואת עונת 2017/2018 סיים עם שער אחד ב-26 הופעות ליגה. בתום העונה הסתיים חוזהו של סגס, והוא עזב את המועדון.

לאחר יותר מחצי שנה שלא שיחק חתם ב-9 בינואר 2019 לשנתיים וחצי בקבוצת בני יהודה תל אביב. ב-26 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2–3 להפועל תל אביב. ב-11 במרץ 2019 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 למכבי תל אביב. בתום העונה זכה עם הקבוצה בגביע המדינה, לאחר שבמשחק הגמר נכנס כמחליף בדקה ה-29 וכבש אחת מבעיטות הכרעה בניצחון בפנדלים על מכבי נתניה.

ב-9 באוגוסט 2019 הבקיע שער בכורה במסגרת טורניר אירופי, בתיקו 2-2 של בני יהודה במשחק החוץ מול נפטצ׳י באקו האזרית, במסגרת הסיבוב השלישי של מוקדמות הליגה האירופית. בסיום עונת 2020/2021 נשר יחד עם בני יהודה תל אביב לליגה הלאומית.

ב-10 ביולי 2022 חתם במועדון ספורט כפר קאסם.

ב-6 ביוני 2023 חתם בהפועל אום אל-פחם.

תארים
-----

בני יהודה תל אביב
* גביע המדינה: 2018/2019

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלמה חסיד, ‏‏נאתכו 2.0: סגס תאמבי הוא הדבר הצ'רקסי הבא, באתר ספורט1, 31 ביולי 2016
2. ↑  מיקי שורץ, בני סכנין: סגס תאמבי עוזב לבני יהודה, באתר ynet, 9 בינואר 2019
3. ↑  Sagas Tambi, *Transfermarkt*
4. ↑  אורי שמיר, ריף מסיקה ותאמבי סגס חתמו בהפועל אום אל פאחם, באתר דאבל פס, 6 ביוני 2023
**חפר אל-באטין** (בערבית: **حفر الباطن**) היא עיר בנפת חפר אל-באטין, מחוז א-שרקייה, ערב הסעודית. העיר ממוקמת כ-430 קילומטרים צפונית לריאד, 94.2 קילומטרים מגבול כווית, וכ-74 קילומטרים מגבול עיראק. חפר אל-באטין שוכנת בעמק היבש של ואדי אל-בטין, שהוא חלק מהעמק הארוך יותר של הנהר ואדי אל-רומה, המוביל פנימה לכיוון אל-מדינה ובעבר נשפך למפרץ הפרסי.

לפי שיטת קפן האקלים בעיר הוא אקלים צחיח

היסטוריה
--------

במאה ה-7, חאפר אל-באטין היוותה נתיב במדבר שדרכו עברו עולי רגל בנסיעה למכה לחג'. באותה תקופה לא היו מים זמינים בחבל ארץ זה, ולכן עולי הרגל נסעו מאזור עיראק למכה במסלול ארוך ללא מים. בתקופת שלטונו של עות'מאן בן עפאן(644 - 656), עולי רגל רבים התלוננו על המחסור במים, ואבו מוסא אל-אשערי, בן לוויתו של מוחמד, דאג לחפור בארות חדשות לאורך הנתיב באזור חאפר אל-בטין. חפירת הבארות הניעה את פיתוח האזור.נכון לשנת 2010, היו באזור חפר אל-באטין יותר מ-35 כפרים ופרברים והאוכלוסייה באזור הגיעו לכדי חצי מיליון תושבים (מתוכם כ-389,000 בעיר עצמה).

ראו גם
------

* מחוז א-שרקייה
* אל באטין (כדורגל)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חפר אל-באטן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------


1. ↑  "Climate: Hafar al-Batin - Climate graph, Temperature graph, Climate table". Climate-Data.org. נבדק ב-2014-02-23.
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**טוביה ציפין** (נולד ב-29 במאי 1967, י"ט באייר תשכ"ז) הוא מחזאי ישראלי, מורה לביולוגיה ומחנך בתיכון מקיף ג' בבאר שבע.

ביוגרפיה
--------

ציפין נולד בלבוב, אוקראינה בשם אנטולי ציפין. ציפין הוא בן יחיד במשפחה. בשנת 1974 עלתה משפחתו ארצה והתמקמה בבאר שבע. לאחר סיום התיכון התגייס לצה"ל ושובץ לשרת בחיל האוויר ביחידת למד"מ ובממר"ם. בהמשך למד תואר ראשון בביולוגיה, ותואר שני באוניברסיטת בן-גוריון.

ציפין הוא מורה לביולוגיה ומחנך בתיכון מקיף ג' באר שבע ועוסק בתחום ההוראה משנת 1991.

### כמחזאי

מחזותיו של ציפין "מי מכיר את עמוס חפר" ו"הסלבריטאים" עלו בתיאטרון בית ליסין ובקאמרי, בהתאמה. בשנת 2007, ביום הולדתו ה-40, נרשם ציפין לבית הספר לכתיבה דרמטית של יובל המון בתל אביב. בשנת 2008 השתתף בפסטיבל "פותחים במה" בתיאטרון בית לסין וזכה במקום שני ובתואר "חביב הקהל" עם המחזה "מי מכיר את עמוס חפר". שנה לאחר מכן (2009) המחזה הוצג בהפקה מלאה במסגרת הרפרטואר של תיאטרון בית ליסין עם השחקנים דני גבע, מרב גרי ועוד.

ב-2014 עלה מחזהו השני הנקרא "הסלבריטאים". המחזה עלה במסגרת תיאטרון הקאמרי עם השחקנים שלמה וישינסקי, דנה וישינסקי, יוסי קאנץ ואלחי לויט. בנוסף לכך הועלו עוד מספר הצגות שכתב, במסגרת מספר תיאטראות חובבים בבאר שבע ומחוץ לה.

הוא הומו גלוי ומתגורר עם בן זוגו, שרון, בבאר שבע.

קישורים חיצוניים
----------------

* הילה סגיב ויעל שטיין, מורה לחיים, באתר כביש ארבעים, גיליון 133, חינוך
* ערן אלדר, הבמה שלו, באתר nrg‏, 7 בספטמבר 2009
* יניב הלפרין, אל תדברי על עמוס, באתר GoGay, 11 בספטמבר 2009

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מי מכיר את עמוס חפר? באתר עכבר העיר
2. 1 2  הסלבריטאים באתר עכבר העיר
3. ↑  בית הספר לכתיבת דרמה
4. ↑  ערן אלדר, הבמה שלו, באתר nrg‏, 7 בספטמבר 2009

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007465422205171

 |