recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**גלוטמין** (**Glutamine**) היא אחת מ-20 חומצות האמינו הנפוצות בטבע.

גלוטמין היא נגזרת של חומצת אמינו אחרת, **חומצה גלוטמית**. השייר של חומצה גלוטמית מסתיים בקבוצת **קרבוקסיל** (**COOH**), ואילו השייר של גלוטמין מסתיים בקבוצת **אמיד** (**CONH**).
חומצה גלוטמית הופכת לגלוטמין כאשר היא מגיבה עם אמוניה.
עקב הקרבה בין שתי החומצות קיים סימול ארוך המציין גלוטמין **או** חומצה גלוטמית - **Gln** - וכן סימול קצר -Q.

השייר של גלוטמין מורכב, אם כן, משתי קבוצות **מתילן** (**CH2**) ומקבוצת **אמיד**. קבוצת ה**אמין** (**NH**), המהווה חלק מקבוצת האמיד, היא קוטבית; השייר של גלוטמין מסוגל ליצור קשרי מימן עם מולקולות מים, ולפיכך גלוטמין הידרופילית ומסיסה במים. שיירי גלוטמין נוטים להופיע באזורים החיצוניים של חלבונים, שם הם מסוגלים לבוא במגע עם המים המקיפים את החלבון בסביבה התאית.

השפעות בריאותיות
----------------

קיימות השערות כי אצל חולים במחלות של מערכת החיסון, כגון איידס, קיים ניצול גבוה מהממוצע של גלוטמין. גלוטמין משמש בתהליך העיכול ומחסור בו עלול להוביל לפגיעה במערכת זו.

גלוטמין הופך לחומצה גלוטמית בנוירונים בעזרת האנזים **גלוטמינאז**. תהליך זה אינו מזיק כל עוד לא נוצרת הצטברות גלוטמין מחוץ לתאי המוח; חוקרים כיום מאמינים שהצטברות כזו יכול להיגרם, בין השאר, מצריכת יתר של גלוטמין.

הצטברות גלוטמין נצפית במחלת אלצהיימר, מחלת הנטינגטון ובמחלת לו גריג. בנוסף, רמות גבוהות של גלוטמין נקשרו לעלייה ברמת הרדיקלים החופשיים במוח, שפוגעים ביכולתם של המיטוכונדריה בתאי המוח לייצר אנרגיה. פגיעה בייצור זה גורמת לאקסיטוטוקסינים, כמו חומצה גלוטמית, להפוך לרעילים יותר. פגיעה זו קטנה בצורה משמעותית באתלטים פעילים, שכן פעילות גופנית גורמת לצריכת גלוטמין על ידי השרירים.

  


| עשרים חומצות האמינו הסטנדרטיות הנפוצות בטבע |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| איזולאוצין (Ile, I) • אלנין (Ala, A) • אספרטט (Asp, D) • אספרגין (Asn, N) • ארגינין (Arg, R) • גלוטמט (Glu, E) • גלוטמין (Gln, Q) • גליצין (Gly, G) • היסטידין (His, H) • ולין (Val, V) • טירוזין (Tyr, Y) • טריפטופן (Trp, W) • לאוצין (Leu, L) • ליזין (Lys, K) • מתיונין (Met, M) • סרין (Ser, S) • פנילאלנין (Phe, F) • פרולין (Pro, P) • ציסטאין (Cys, C) • תראונין (Thr, T) | המבנים הכימיים של 20 חומצות האמינו הסטנדרטיות. |

 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גלוטמין** בוויקישיתוף
* גלוטמין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531218105171
* BnF: cb12103500q (data)
* LCCN: sh85055382
* NDL: 00576126

 |
**מוסטפא רישטי ארדלהון** (בטורקית: **Mustafa Rüştü Erdelhun**; 1894 – 9 בנובמבר 1983) היה גנרל טורקי אשר שימש כראש המטה הכללי של צבא טורקיה בין השנים 1958–1960.

ביוגרפיה
--------

ארדלהון נולד באדירנה להורים ממוצא רומני. הוא למד באקדמיה הצבאית העות'מאנית, וב-1914 התגייס לצבא העות'מאני. הוא לחם במערכה הקווקזית במלחמת העולם הראשונה כמפקד סוללת ארטילריה. לאחר מכן חזר לאנטוליה והשתתף במלחמת העצמאות של טורקיה. לאחר המלחמה למד באקדמיה הצבאית הטורקית וסיים את לימודיו ב-1923. ב-1926 נכנס לשירות במטה הכללי, ועד 1945 מילא תפקידי מנהל ומטה שונים, וכן שימש כנספח צבאי בטוקיו, רומא ולונדון.

ב-1945 הוא הועלה לדרגת בריגדיר ומונה למפקד הבריגדה ה-15. ב-1947 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ופיקד על הדיוויזיות ה-6 וה-51. ב-1952 הועלה לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד הקורפוס ה-18. ב-1956 הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקד הארמייה השנייה. ב-1 באוגוסט 1958 מונה למפקד כוחות היבשה הטורקיים, וב-23 באוגוסט של אותה שנה הפך לראש המטה הכללי. ב-23 בפברואר 1960 הוא מונה גם ליושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו.

בתפקידו כרמטכ"ל הצבא הטורקי נודע ארדלהון בנאמנותו הקיצונית לממשלת טורקיה. הוא תמך בכל פעולות הממשלה גם כאשר זו פעלה נגד החוקה. עמדותיו בנושא זה עוררו נגדו שנאה עזה מצד הקצונה הזוטרה יותר בצבא הטורקי. ארדלהון קיבל מידע מודיעיני על הקשר המתרקם, ודרש להכניס כוחות צבא נוספים לאנקרה כדי למנוע מהמרד לפרוץ. לרוע מזלו, שר ההגנה אטם מנדרס שיתף פעולה עם הקושרים ושכנע את ראש הממשלה אדנאן מנדרס כי הכנסת כוחות צבא נוספים לעיר הבירה תגביר את התסיסה החברתית. במטרה למנוע את המרד, ב-26 במאי 1960 הודיע ארדלהון על התפטרותו. יום למחרת השתלטו המורדים על אנקרה והפילו את הממשלה. ארדלהון הושלך למאסר. מנהיגי החונטה הצבאית ניגשו אל תאו והציעו לו להוביל את ההפיכה, אולם הוא סירב. הוא נשפט ונידון למוות, אולם מאוחר יותר הומתק עונשו למאסר עולם. ב-1964 העניק לו הנשיא ג'מל גירסל חנינה והוא שוחרר מהכלא.

קישורים חיצוניים
----------------

* ביוגרפיה של רישטי ארדלהון, באתר Biyografya (בטורקית)
* ביוגרפיה של רישטי ארדלהון, באתר odatv4 (בטורקית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1243011823
* LCCN: no2019095343
* VIAF: 2269156317455002350003
* WorldCat: lccn-no2019095343

 |
**אושבה** (בגאורגית: **უშბა**) הוא הר דו ראשי ואחד הפסגות הבולטות של הרי הקווקז. ממוקם בסוואנתי שבנפת מסטיה גאורגיה, מערבית לאלברוס, ודרומית לרפובליקת קברדינו-בלקריה, שבדרום רוסיה. 

למרות שאינו מדורג בין עשרת ההרים הגבוהים של הרי הקווקז, הוא ידוע כ"מטרהורן של הקווקז", בשל ציוריותו, הפסגה המשוננת, והדמיון למטרהורן שבהרי האלפים. 

רוב התושבים הם סוואנים, המתגוררים למרגלות ההר. אושבה הוא הר בעל היסטוריה רבת שנים, עם הרבה אפיזודות הרואיות ודרמטיות. גובה הפסגה הצפונית 4,690 מטר, והדרומית גובהה 4,710 מטר (15,453 רגל). ההר בנוי מגרניט. 

יש שתי דרכים להגיע להר. האחת לעבור מרוסיה דרך הגבול רוסיה-גאורגיה. הדרך אמנם קיימת אבל המעבר דרכה אינו חוקי. הדרך השנייה, הקשה יותר, דרך גאורגיה.

מקור השם
--------

מקור שמו של ההר לא ברור בדיוק. פירושים שונים כוללים: "הדרך לשום מקום", "המקום של המכשפות סבאת'". ישנו גם הסבר שמבסס את ההסבר על השפה הסוואנית, מחלקים את המילה לשתיים ("אוש" - נורא ו"בה" - הר) ומקבלים "ההר הנורא".

מטפסי הרים
----------

אושבה ידוע גם על ידי מטפסי הרים כאחד ההרים הקשים לטיפוס מבין הרי הקווקז, בעל מדרונות תלולים וכמויות מים לא יציבות במהלך השנה. האדם הראשון שידוע כי טיפס לפיסגה הצפונית היה ג'ון גרפורד קוקלין בשנת 1888. הקבוצה הראשונה שידוע כי טיפסה לפיסגה הדרומית הייתה קבוצה שכללה 4 מטפסים גרמני, שווצרי ואוסטרלי, תחת פיקודו של ריקמר בשנת 1903.

מקורות
------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **תמונות אושבה** |

* אושבה באתר מטפסי הרים, אנגלית

קישורים חיצוניים
----------------
כנסיית ניקולוז הקדוש, שנבנתה בשנת 1815
**אוֹרתָצַ'לָה** (בגאורגית: **ორთაჭალა**) הוא רובע עתיק בטביליסי העתיקה ליד קרצניסי שבשיא פריחתו היה מלא בגנים הידועים כ**גני אותרצ'לה**. כיום שכונה עירונית לכל דבר בטביליסי העתיקה המאוכלסת ברובה בארמנים.

היסטוריה
--------

שמו של המקום ניתן לו על ידי העות'מאנים; השם מהווה צירוף של המלה הטורקית "אוֹרתַה" (אמצע) והמלה הגאורגית "צַ'לַה" (חורשה). הרובע נקרא כך בגלל מיקומו על אי שהיה בעבר בנהר הקורה ובגלל צמחייתו. מאוחר יותר נבנה גשר אראגווינצֵוו (арагвинцев) על המקום בו ניצב האי והשכונה התרחבה בשני צידי הגשר. האי עצמו התכסה במים עקב עליית מפלס פני הנהר.

מהמאה ה-10 ועד למאה ה-13 היה הרובע מאוכלס בבעלי מלאכה. לאחר הפלישה המונגולית לגאורגיה, נטשו התושבים את הרובע, והמקום התמלא בגנים שיש הטוענים כי ניטעו על ידי תושבי העיר.

גני אורתצ'לה היו גני בילוי ושעשועים פתוחים לציבור, ששפעו מסעדות בעלי שמות ציוריים כמו "אל דורדו", "פנטזיה" ו"ג'נטלמן". הגנים נחשבו כמקום פנאי הטוב ביותר בטביליסי והוא כלל גם כנסיות, בית כנסת, וסממנים של תרבויות שונות ומגוונות. במאה ה-19 התמלא בסוחרי קינטו. שרידי הגנים נותרו עד היום.

במקום זה בילה גדול ציירי גאורגיה, ניקו פירוסמני, הרבה מזמנו, כשהוא מקשיב לשירי הקברט של אהובתו מרגריטה. ציוריו פיארו את המסבאות והפונדקים של הרובע ומאוחר יותר של כל העיר.

מקורות
------

* דרה גולדשטיין (1999), **המשתה הגאורגי**: התרבות מלאת החיים והאוכל הטעים של הרפובליקה של גאורגיה, עמ' 17, מסת"ב 0520219295, (באנגלית)
* גאורגיה.טביליסי.אורתצ'לה, היסטוריה ותמונות, ברוסית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אורתצ'לה** בוויקישיתוף
* בתים בתהליך בנייה (בלתי חוקית) נהרסו באורתצ'לה(הקישור אינו פעיל), 12.4.2007, באתר www.medianews.ge, (באנגלית)
* כנסיית ניקולוז הקדוש(הקישור אינו פעיל), באתר הרשמי של העיר טביליסי, (באנגלית)
**פאולו חיאנקרלו דה לה האסה אורקיסה** (בספרדית: **Paolo Giancarlo de la Haza Urquiza**; נולד ב-30 בנובמבר 1983), הידוע כ**פאולו דה לה האסה**, הוא כדורגלן פרואני המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בסיינסיאנו.

קריירה
------

פאולו דה לה האסה החל את הקריירה המקצועית בספורט בויס, מעיר הולדתו לימה שבפרו. בשנת 2005 חתם לשנתיים בסיינסיאנו עמה זכה באליפות פרו. בשנת 2007 חתם לארבע שנים במועדון הפאר האוקראיני, צ'רנומורץ אודסה, אך לא הירבה לשחק ואחרי 28 הופעות בשנתיים בהן כבש צמד שערים, חזר פאולו לעיר הולדתו בה חתם במועדון הגדול, אליאנסה לימה. בשנת 2009 הושאל לעונה אחת למועדון הפאר הישראלי, בית"ר ירושלים, עמו ניסה לזכות באליפות, לצד הפרואני ג'וניור ויסה, אך באמצע העונה נפצע ובית"ר סיימה במקום החמישי. לאחר עונה לא רעה בלימה, דה לה האסה היה שחקן חופשי עד מרץ 2011 בו חתם בקבוצה הסינית, ג'יאנגסו סונינג ורשם 21 הופעות ליגה. בין השנים 2012–2014 שיחק פאולו בססאר ואייחו הפרואנית בה אף שימש כקפטן. בשנת 2014 חזר הקשר ההתקפי לעיר הולדתו, אך הפעם לקבוצה ספורטינג קריסטל. בקיץ 2016 חתם לעונה אחת בחואן אאוריץ' בה הירבה לשחק וכבש שער ב-34 הופעות. ביולי 2017 חזר לקדנציה שנייה באליאנסה לימה. עונה לאחר מכן הגיע לסיינסיאנו שם שיחק 25 משחקים והבקיע שער. מ-2019 משחק דה לא האסה בספורט בויס.

נבחרת לאומית
------------

פאולו דה לה האסה, רשם 24 הופעות בשבע שנותיו בנבחרת פרו אך לא כבש שערים במדיה. פאולו השתתף אף בקופה אמריקה של שנת 2007.

תארים
-----

סיינסיאנו
* רקופה סודאמריקאנה: 2004

בית"ר ירושלים
* גביע הטוטו: 2009/2010

ספורטינג קריסטל
* אליפות פרו: 2014

אליאנסה לימה
* אליפות פרו: 2017

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams

| **נבחרת פרו – קופה אמריקה 2007** |
| --- |
| 1 בוטרון • 
2 וייאלטה • 
3 אקסייטה • 
4 וילצ'ס • 
5 רודריגס • 
6 הררה • 
7 סספדס • 
8 בסלאר • 
9 גררו • 
10 מאריניו • 
11 סונייגה • 
12 פורסיית' •
13 דה לה האסה • 
14 פיסארו •
15 ויימארין •
16 מנדוסה •
17 פרפאן •
18 גרסיה •
19 איסמודס •
20 חימנס •
21 פלורס •
22 גאליקיו •
מאמן: אוריבה | פרופרו |
דקרטלים עם Glossa ordinaria
**גלוֹסָאטוֹריִם** (מן היוונית: γλῶσσα ‏ (glossa) - ניב, שפה; במקור - הסבר למילה שאינה מובנת) היו משפטנים (דוקטורים למשפטים או הלומדים באוניברסיטה) שעסקו במשפט הרומי לפי המסורת שפותחה באוניברסיטת בולוניה. האסכולה הזאת הייתה נפוצה באיטליה, צרפת וגרמניה בין המאות ה-11 ו ה-13.

סך כל העבודות של האסכולה אוחדו על ידי אקורסיוס ל"Glossa ordinaria": פרשנות כוללת לאינסטיטוציות יוסטיניאנוס.

היסטוריית האסכולה
-----------------

ראשון הגלוסאטורים היה אירנריוס שחקר את קורפוס יוריס קיוויליס כשהוא היה החוקר הראשון של חלקו העיקרי: הדיגסטה - אוסף דעות והפסיקות של משפטנים רומיים ב-50 כרכים.

גלוסאטורים הביאו את כלל מקורותיו של יוסטיניאנוס לצורה הנוחה לקריאה באותה העת למחקר. הם אלו שקבעו קריאה אחידה של מקורות (lectio vulgata) ועסקו בהסדרת תוכנם. העבודה הזאת שימשה משפטנים עד למאה ה-19.

הגלוסאטורים היו סכולסטים והתייחסו לקורפוס יוריס קיוויליס וראו בו ratio scripta. הדבר היה זהה למבט תאולוגים על תנ"ך והתבוססות פילוסופים באותה העת על כתביו של אריסטו. הם ניסו לפתח את תוכן הקורפוס בעזרת דיאלקטיקה מימי הביניים ללא התייחסות להקשר ההיסטורי שבו וניסו לקרב מושגים ותופעות רומא העתיקה לאלו של ימיהם.

הגלוסאטורים היו תאורטיקנים טהורים ולא עסקו בשיפוט מעשי. למרות זאת ואולי בעקבות הגישה, דעת הפרשנים גברה על חוקי הקורפוס עצמם והגיעו עד למצב כי בתי משפט בגרמניה לא קראו את הקורפוס עצמו והחלטות התקבלו על סמך המשפט: "quod non agnoscit glossa, non agnoscit curia" ("מה שאינו מוכר לגנוסה אינו מוכר לבית המשפט").

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531316305171
* BnF: cb12357354f (data)
* LCCN: sh85055329

 |
**מחשב הסטרלה** (ברוסית: **ЭВМ Стрела**) היה המחשב המרכזי הראשון שיוצר בברית המועצות. משמעות השם ברוסית היא "חץ".

היסטוריה
--------

המתכנן הראשי היה יורי בזילבסקי (Ю.Я. Базилевский). בין עוזריו היו בוריס רמייב, הבונה הראשי של סדרת מחשבי אורל. המחשב תוכנן במוסקבה במכון תכנון מיוחד מספר 245. 

הסטרלות יוצרו על ידי מפעל במוסקבה בשם "המפעל למכונות חישוב אנליטיות" (Московский завод счетно-аналитических машин) בין השנים 1953 ל-1957.

בסך הכול יוצרו שבע מערכות מדגם זה. הן הותקנו במרכז המחשוב של האקדמיה למדעים של ברית המועצות, אוניברסיטת מוסקבה, המכון למתמטיקה שימושית על שם קלדיש ובמרכזי מחשוב במשרדים שהיו קשורים להגנה ולתכנון כלכלי.

במחשבי הדור הראשון היו 6200 שפופרות ריק ו-60,000 דיודות PN.

מהירות המחשב הייתה 2000 פעולות בשנייה. אריתמטיקת נקודה צפה התבססה על מילים בנות 43 סיביות עם מנטיסה של 35 סיביות ומעריך בן 6 סיביות. זיכרון RAM מבוסס שפופרת ויליאמס היה בן 2048 מילים. 

למחשב היה זיכרון קריאה בלבד לתוכניות. קלט נתונים הוזן באמצעות כרטיסי ניקוב או סרט מגנטי. הפלט היה לסרט מגנטי, כרטיסי ניקוב או מדפסת.

הגרסה האחרונה של הסטרלה השתמשה בתוף מגנטי בן 4096 סיביות שהסתובב בקצב 6000 סיבובים לדקה.

בשנת 1954 הוענק למתכנני הסטרלה פרס סטלין מהמעלה הראשונה.

קישורים חיצוניים
----------------

* תיאור ומראה כללי
סרט בהילוך איטי המראה את השפעת האטמוספירה על תמונת כוכב בטלסקופ
**נצנוץ** (באנגלית: **Scintillation** או **Twinkling**) הוא תופעה אופטית שגורמת למקור אור נקודתי להיראות כאור מהבהב. התופעה נגרמת מטורבולנציה באטמוספירת כדור הארץ, והיא מתרחשת עבור אורות רחוקים בכלל ועבור אורות של כוכבים וכוכבי לכת בפרט.

רקע
---

לתנועת האוויר יש אופי טורבולנטי. כיסי אוויר קטנים בעלי טמפרטורה שונה במעט נעים באופן כאוטי לאורך הקטע של קו הראייה מהעצם לצופה שנמצא באטמוספירה. היות שמקדם השבירה תלוי בטמפרטורה, חזית גל שמקורה בעצם הקורן עוברת כיסי אוויר בעלי מקדם שבירה שונה. הדבר גורם לה להתעוות לאורך המסלול ולהשתנות בזמן. כתוצאה מכך תמונת מקור האור שמגיעה לעין או חיישן כלשהוא, כגון מצלמה, היא מטושטשת, משתנה במהירות, ובנוסף העוצמה הנצפית של המקור משתנה. שינויי עוצמה ומיקום אלו יוצרים את תחושת הנצנוץ. תופעה נוספת המתלווה לנצנוץ היא שינויי צבע. הדבר נגרם כתוצאה מנפיצה המתלווה לשבירה של קרני האור באוויר. 

הנצנוץ בולט יותר עבור עצמים הקרובים לאופק. הסיבה לכך היא שהנצנוץ מושפע ממסלול האור דרך האטמוספירה, ועבור עצמים קרובים לאופק המסלול ארוך יותר. רוב הכוכבים הנראים בשמים מנצנצים בתצפית שנערכת בעין בלתי מזוינת, אולם ייתכנו גם כוכבים שלא ינצנצו. הדבר יקרה בדרך כלל בתנאי טורבולנציה חלשה ועבור כוכבים הסמוכים לזנית. 

בתצפית בטלסקופ בעל הגדלה גבוהה, ניתן להבחין בקלות רבה יותר בשינויי העוצמה והמיקום. הצופה בטלסקופ יכול להבחין בתנועה מתמדת של דמות הכוכב ובשינויים מהירים בעוצמה. כתוצאה משיקולי עקיפה, הגדלת קוטר המראה (או העדשה) הראשית בטלסקופ משפרת את הרזולוציה, אולם הטורבולנציה מציבה גבול על יכולת השיפור, כלומר החל מקוטר מסוים כבר אין שיפור ברזולוציה. 

יש שתי דרכים להתמודד עם הבעיה שמציבה הטורבולנציה על תצפיות טלסקופיות. שיטה אחת היא שימוש בטלסקופ חלל שנמצא מחוץ לאטמוספירה. השיטה השנייה, בה משתמשים במצפי כוכבים גדולים, קרויה אופטיקה אדפטיבית. בשיטה זו נמדדת השפעת האטמוספירה על כוכב בהיר שנמצא בכיוון התצפית או על קרן לייזר שמכוונת לאותו כיוון. המדידה מאפשרת לבצע תיקונים מהירים בעזרת מראה נוספת, שמוצבת לאורך מסלול האור, וניתן לשלוט עליה בזמן אמת באמצעות מחשב שאליו מוזנים נתוני התצפית. תיקונים אלו מפצים על השינויים המהירים בתמונה שנגרמים עקב השפעת הטורבולנציה. השימוש בשיטת האופטיקה האדפטיבית היה זה שהאיץ את בנייתם של טלסקופים ענקיים בשנות ה-90 של המאה ה-20, דוגמת הטלסקופים במצפה קק שקוטר המראה הראשית שלהם עומד על 10 מטרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* צילום של כוכב מנצנץ בעזרת טלסקופ והסבר לתופעה
* סרטון YouTube המסביר את תופעת הנצנוץ ואת טכנולוגית האופטיקה האדפטיבית שיכולה למזער אותה
**התזמורת הסימפונית של סוּ סיטי** (באנגלית: **The Sioux City Symphony Orchestra**) היא תזמורת סימפונית השוכנת בסו סיטי, איווה. מעונה הקבוע הוא תיאטרון אורפיאום.

היסטוריה
--------

התזמורת הסימפונית של סו סיטי והלהקה העירונית של סו סיטי הוקמו שתיהן בראשית שנות ה-30' של המאה ה-20 בהדרכתו ובניצוחו של ליאו קוצ'ינסקי. בהנהגת קוצ'ינסקי, התפתחה התזמורת בהדרגה להרכב מקצועי מכובד, תזמורת עירונית המגישה עונת קונצרטים קבועה. במקור הופיעה התזמורת באולם העירוני של סו סיטי, אבל בשנת 2001 העתיקה את משכנה לתיאטרון אורפיאום ההיסטורי ששופץ ושוקם.

הלהקה העירונית, הפועלת בקשר הדוק עם התזמורת, גם היא קבוצה מקצועית של נגנים בתשלום, שמקורה בלהקת מוֹנאהאן פּוֹסְט 64 של הלגיון האמריקאי בשנות ה-20' של המאה ה-20. להקת מונאהאן פוסט זכתה לפרסום עולמי כשנבחרה ללהקה "הרשמית" של הלגיון האמריקאי באמצע שנות ה-20'. מייסודה עד לראשית שנות ה-30', יצאה להקת מונאהאן פוסט לסיורים אחדים, שכללו קונצרטים בניו יורק, ניו אורלינס ופריז. משכן הקבע של הלהקה העירונית הוא הקונכייה האקוסטית בפארק העירוני גרנדוויו.

את הצלחתה של סו סיטי להפיק נגנים מוכשרים לנגינת מוזיקה משובחת בככל הסגנונות אפשר לייחס למחויבותם האיתנה וארוכת-השנים והשקעתם הכספית של תושביה בחינוך מוזיקלי במערכת החינוך הפרטית והציבורית. בשנות ה-30' עבד קוצ'ינסקי עם המפקח על בתי הספר מ. ג. קלארק ליצירת הבסיס לתוכנית המוזיקה בבתי הספר הציבורים של העיר. נוסף לכך, במורנינגסייד קולג' פועלת זה מכבר מחלקת מוזיקה נמרצת ותוססת, התורמת למאגר הנגנים ומורי המוזיקה המעולים בסו סיטי. בעיר פועלות גם תזמורת ילדים של תלמידי בתי ספר יסודיים, המתקבלים אליה לאחר מבחנים, וותזמורת הנוער סוּלֶנְד, שנגניה מתחרים על הקבלה אליה מקרב חטיבות הביניים והתיכונים באזור.

אחרי קוצ'ינסקי, היו המנהלים המוזיקליים הבאים של התזמורת תומאס לואיס, סטיבן רוג'רס רדקליף ושיאן ג'אנג. שיאן ג'אנג חתמה תחילה על חוזה עם התזמורת ל-3 שנים, אך התפטרה כעבור שנתיים בשל לוח הזמנים התובעני של התזמורת. במרץ 2009 הודיעה התזמורת על מינוי ריאן האסקינס למנהל המוזיקלי הבא שלה, החל ב-1 ביולי 2009.

מנהלים מוזיקליים
----------------

* לאו קוצ'ינסקי (1977-1925)
* תומאס לואיס (1977 - )
* סטיבן רוג'רס רדקליף (2004 - 1995)
* שיאן ג'אנג (2007 - 2005)
* ד'ונגהו קים (2008)
* ריאן האסקינס (2009 - ממשיך)

קישורים חיצוניים
----------------

* History of the orchestra from the Sioux City Symphony page

הערות שוליים
------------

1. ↑  סו סיטי ז'ורנל, "שיאן ג'אנג פורשת מתפקיד מנצחת התזמורת הסימפונית" 11 במאי 2007
2. ↑  ג'ואן פוקס, סו סיטי ז'ורנל, "מנצח חדש לתזמורת מזמין משוב 17 במרץ 2009

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n98054869
* VIAF: 137385019
* WorldCat: lccn-n98054869

 |
**פאולו קוואליאטי** (באיטלקית: **Paolo Quagliati**; סביבות 1555 - 16 בנובמבר 1628) היה מלחין איטלקי מראשית תקופת הבארוק וחבר באסכולה הרומאית. הוא היה בין המלחינים שיצרו בתקופת המעבר בין הסגנונות של שלהי תקופת הרנסאנס וראשית תקופת הבארוק. 

כן היה אחד הראשונים שכתבו מדריגלים לקול סולו במרכז המוזיקלי השמרני של רומא.

חייו
----

קוואליאטי נולד בקיוג'ה למשפחת אצולה. את רוב חייו עשה בשירותן של משפחות מלוכה ואצולה שונות. בשנת 1594 היה לאזרח רומא ובין השנים 1605 ל-1608 עבד בשירותו של החשמן אודוארדו פארנזה. ככל הנראה, היה נגן עוגב ב"סנטה מריה מאג'ורה" משנת 1608, בקירוב, עד מותו. במהלך הזמן הזה גם שירת כנגן עוגב באירועים רשמיים שונים ברומא ובסופו של דבר התמנה לראש לשכתו הפרטית של האפיפיור גרגוריוס החמישה עשר. סמוך לסוף חייו זכה לכבוד, אם לא לתהילה, בקרב עמיתיו המלחינים,
אם לשפוט על פי קובצי המוזיקה שהוקדשו לו, אך אפשר שההוקרה נבעה לאו דווקא מאיכות המוזיקה שיצר אלא מקשריו הישירים אל האפיפיור ומן ההשפעה העצומה שהייתה לו.

יצירות וסגנון
-------------

מבחינה סגנונית, המוזיקה של קוואליאטי צלולה ואלגנטית ועל פי רוב הוא עושה שימוש בהרמוניות דיאטוניות פשוטות. כמה מספרי המדריגלים שלו כתובים בשתי גרסאות: אחת לשירה בתפקידי קולות שווים, בסגנון הרנסאנס הישן, ואחרת במה שהוא מכנה סגנון "ריק", לקול יחיד עם ליווי אינסטרומנטלי. אלה היו דוגמאות לסגנון המונודיה הבארוקי החדש, והוא מציין זאת בפירוש בהקדמה לפרסום שלו משנת 1608: "החלטתי להתאים את כתיבתי לשני הטעמים." קוואליאטי היה כנראה הראשון שהוציא לאור מדריגלים לקול סולו ברומא, אף כי מונודיה בצורת מדריגלי סולו הייתה קיימת כבר יותר מעשרים שנה בצפון איטליה.

קוואליאטי כתב מוזיקה ווקאלית, הן לקודש והן לחול, ואף יצירות אינסטרומנטליות. המוזיקה האינסטרומנטלית שלו אין כמעט הבחנה סגנונית בין יצירות, הנושאות תוויות מסוימות, כגון ריצ'רקאר או קנצונה; נוהל זה, שמלחיני התקופה נקטו בו מדי פעם, מטריד לא מעט את המוזיקולוגים, המשתדלים למיין לסוגיה את המוזיקה בתקופת המעבר בין רנסאנס לבארוק. על פי המוסכמות, "קנצונה" בסביבות 1600 הייתה יצירה אינסטרומנטלית מחולקת לפרקים, בעוד ש"ריצ'רקאר" היה תרגיל קונטרפונקטי חמור למדי, מאבות הפוגה; יצירתם של מלחינים אחדים, כגון קוואליאטי, מאלצת את החוקרים להגדיר מונחים אלה כבלתי מדויקים בשימוש.

מבין יצירותיו הגדולות ששרדו, אחת המעניינות ביותר היא La sfera armoniosa, הכוללת לא פחות מ-25 פרקים נפרדים ובהם קטעי סולו ודואטים ווקאליים, כולם בליווי כינור. חלק גדול ממנה כתוב בסגנון הקונצ'רטאטו, שהובא לרומא מצפון איטליה, אף כי מלחין ונציאני היה חושב אותו לנרפה מדי. קוואליאטי כתב יצירה גדולה זו לכלולות אחיינו של האפיפיור עם איזבלה ג'זואלדו, בתו של המלחין המפורסם בנטיותיו הרצחניות, קרלו ג'זואלדו.

לקריאה נוספת
------------

* "פאולו קוואליאטי", מילון גרוב החדש למוזיקה ומוזיקאים, לונדון, מקמילן 1980 מסת"ב 1-56159-174-2

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאולו קוואליאטי** בוויקישיתוף

* פאולו קוואליאטי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* פאולו קוואליאטי, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007370867205171
* BNE: XX1770213
* BnF: cb139244029 (data)
* GND: 13323942X
* ISNI: 0000 0000 8146 5483
* LCCN: n85218570
* MusicBrainz: ab900873-d3ab-4b7b-9635-27deba1e4289
* NKC: mzk2014839278
* NTA: 126042829
* SUDOC: 244158657
* VcBA: 495/150467
* VIAF: 66653802
* WorldCat: lccn-n85218570

 |
**סטרפסודוס** (שם מדעי: *Strepsodus*; מילולית מיוונית עתיקה: "שן עקומה") הוא סוג נכחד דג מהמחלקה בעלי סנפירים בשרניים, אשר התקיים במשך הקרבון שלפני 345 עד 306.9 מיליון שנה באמריקה הצפונית ואוסטרליה.

הסוג התגלה בתצורות מספר מאובנים בפנסילבניה, וירג'יניה המערבית, בריטניה ואירלנד והוא נאסף בידי החוקרים למוזיאון לגאולוגיה שבלונדון. הסוג תואר בשנת 1865 בידי החוקרים האנגלים: תומאס הנרי האקסלי ורוברט את׳רידג׳ (אנ'). בסוג זה נכלל מין יחיד - *Strepsodus sauroides*.

דג זה היה טורף גדול יחסית וקרובו של הריזודוס, אשר היה בעל גוף באורך של 3 עד 5 מטרים, כך שהיה אחד מהגדולים בבני קבוצתו אך קטן מהריזודוס, דבר הידוע בעיקר מקשקשיו שהגיעו לאורך 40 מ"מ. בדומה לריזודוס ומינים קרובים הוא היה דג בעל מבנה חצי-אמפיבי והייתה לו לסת עבה וגבוהה בעלת ניבים מזדקרים, עיניים קטנות וסנפירים קטנים שהתאימו כנראה לתנועה על קרקעית הים. היה זה כנראה טורף אורב שתפס דגים אחרים, רכיכות וסרטנים ובעלי ארבע רגליים קטנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטרפסודוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Fossilworks: Strepsodus, www.fossilworks.org
2. ↑  Jonathan E. Jeffery, THE CARBONIFEROUS FISH GENERA STREPSODUS AND ARCHICHTHYS (SARCOPTERYGII: RHIZODONTIDA): CLARIFYING 150 YEARS OF CONFUSION, **Palaeontology** 49, 2006-01, עמ' 113–132 doi: 10.1111/j.1475-4983.2005.00531.x
**הנצרות** הופיעה **בסין** במאה ה-7, במהלך שושלת טאנג, אך לא הכתה שורשים משמעותיים עד למאמצים במאה ה-16 על ידי מיסיונרים ישועים שהשפעתם הייתה לא מבוטלת. נכון לשנת 2020, הנצרות בסין כוללת קתולים, פרוטסטנטים, אוונגליסטים ומספר קטן של נוצרים אורתודוקסיים. אף על פי שההיסטוריה של הנצרות בסין אינה עתיקה כמו הטאואיזם, המהאיאנה בודהיזם או הקונפוציאניזם, הנצרות, באמצעות דרכים שונות, נוכחת בסין, לפחות מאז המאה ה-7, וצברה השפעה משמעותית במהלך 200 השנים האחרונות. מספר הנוצרים הסינים גדל באופן משמעותי מאז הקלות באיסורים שהיו על פעילות דתית במהלך הרפורמות הכלכליות בשנות ה-70 המאוחרות; בשנת 1949 הוערך מספר הנוצרים בכארבעה מיליון (כשלושה מיליון קתולים, וכמיליון פרוטסטנטים).

ישנם קשיים ניכרים להשיג נתונים מדויקים על נוצרים סינים. על פי רוב הסקרים הפנימיים האחרונים, ישנם כ-31 מיליון נוצרים בסין נכון לשנת 2020. אף שזו עלייה של 800% מאז ההערכה של 1949, ארגונים נוצרים בינלאומיים מסוימים מעריכים שיש עשרות מיליונים נוספים, אשר בוחרים לא להזדהות בפומבי עקב חשש מהשלכות ההגבלות של המשטר. על אף הרפורמות, פרקטיקה דתית ממשיכה להיות תחת פיקוח ממשלתי הדוק, וכנסיות אשר אינן עומדות בתנאי המשטר, כולל הבעת אמון ותמיכה במפלגה הקומוניסטית, נהרסות ונאסרת פעילותן. סינים מעל גיל 18 בלבד רשאים להצטרף באופן רשמי לקבוצות נוצריות המאושרות ומפוקחות על ידי הממשלה. מצד שני, הרבה נוצרים מאמינים קיימים באופן בלתי מתועד ובלתי פורמלי מאורגנים ברשתות וקהילות לא רשומות, אלו נקראות לעיתים "כנסיות בית" או כנסיות מחתרת" אשר החלו נפוצות בשנות ה-1950, כאשר סינים נוצרים רבים התנגדו לפיקוח ההדוק והמגביל של הממשלה. חברים בקבוצות אלו מגדירים את חברי הקבוצות הללו "הרוב השקט" של הנוצרים הסינים.

ראו גם
------

* המחלוקת על הטקסים הסיניים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נצרות בסין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Bays, Daniel H. (2011-06-09). *A New History of Christianity in China* (באנגלית). John Wiley & Sons. pp. 7–15, 18–21. ISBN 978-1-4443-4284-0.
2. ↑  Miller, 2006. pp. 185-186
3. ↑  Wielander 2013, p. 3
4. ↑  Johnstone, Patrick (2001). *Operation World*. London: Paternoster. p.165
5. ↑  Goossaert, Vincent and David A. Palmer. *The Religious Question in Modern China.* Chicago: The University of Chicago Press (2011), pp. 380-387.
6. ↑  Hunter, Alan and Kim-Kwong Chan. *Protestantism in Contemporary China.* Cambridge: Cambridge University Press (1993), p. 178.
**ביג יורופיאן בבל צ'יימבר** (באנגלית: **Big European Bubble Chamber**;‏ בראשי תיבות: **BEBC**) הוא גלאי חלקיקים מסוג "תא בועות" ששימש לחקר פיזיקת החלקיקים במרכז לחקר פיזיקת חלקיקים CERN.

בעזרת גלאיי תא בועות גילו פיזיקאים, בשנות הפעולה של גלאים אלו, חלקיקים חדשים שטרם ידעו על קיומם ותרמו רבות להבנה הפיזיקלית בנושא מבנה החומר.

היסטוריה
--------

תמונה של גלאי החלקיקים "ביג יורופיאן באבל צ'אמבר" אשר נמצא בתערוכה בגן המיקרוקוסם בסרן, שווייץ.בנייתו של הגלאי החלה בשנת 1967 על ידי קבוצות מאיגוד גרמני (Heildelberg DESY), איגוד צרפתי (Ecole Polytechnique SACLAY), והמרכז לחקר פיזיקת חלקיקים (CERN). התמונות הראשונות שהופקו בגלאי בשנת 1973, כאשר ה״ביג יורופיאן בבר צ'יימבר״ קיבל לראשונה קרן חלקיקים ממאיץ החלקיקים הפרוטון סינכונטרון (PS).

הגלאי "ביג יורופיאן בבל צ'יימבר" הוצא מכלל פעולה בשנת 1985. בשנות פעילותו סיפק הגלאי 6.3 מיליון תמונות לעשרים ושניים ניסויים הקשורים בנייטרינו או בהדרון. כ-600 מדענים מ50 מעבדות מרחבי העולם לקחו חלק בניתוחם של כ-3000 ק"מ של תמונות סטראו שנוצרו בגלאי.

לאחר שהוצא משימוש הוא מוצג כעת בתערוכה בגן המיקרוקוסמוס ב- CERN.

מבנה הגלאי
----------

גלאי חלקיקים זה בנוי ממיכל מלא במימן נוזלי הנמצא במצב של חימום יתר, כאשר הגלאי נמצא בתוך שדה מגנטי אחיד.

* גוף הגלאי בנוי מנירוסטה
* קוטר הגלאי 3.7 מטרים וגובהו 4 מטרים.
* טמפרטורת הפעלה אופיינית 27K.
* לחץ יתר: 5 אטמוספירות.
* הגלאי מכיל 35 מ"ק נוזלים-מימן נוזלי מחומם, דיוטרום נוזלי או תערובת של ניאון-מימן. (רגישותם של נוזלים אלו מווסתת באמצעות בוכנה ניידת במשקל שתי טונות).

אופן פעולה
----------

תא בועות הוא מיכל מלא נוזלים המצויים בחימום יתר. הרחבת הבוכנה בגלאי, בסנכרון עם קרן חלקיקים טעונים שעוברים בתא, גורמים לירידה מהירה בלחץ הגלאי וכתוצאה מכך הנוזל מגיע לנקודת הרתיחה שלו. במהלך כל הרחבה של הבוכנה החלקיקים הטעונים מייננים את הנוזל לאורך המסלול בו הם עוברים. אנרגיית היינון מרתיחה את הנוזל ובכך גורמת להופעת בועות גז, ואלו יוצרות שובלי בועות המסמנים את מסלולי החלקיקים, על מנת לזהות את סוג החלקיק (טעון במטען כלשהו) התא בועות נמצא בתוך שדה מגנטי בשביל לזהות את סימן המטען וכן את התנע שלו. שובלי הבועות מצולמים על ידי מצלמות סטראו המוצבות על גג הגלאי, התמונות נבדקות על ידי מדענים אשר מחפשים חלקיקים חדשים.

מידע נוסף
---------

התמונות הראשונות מהגלאי תועדו בשנת 1973 כאשר הגלאי, ״ביג יורופיאן בבל צ'יימבר״ BEBC, קיבל לראשונה קרן ממאיץ החלקיקים PS (פרוטון- סינכרוטרון).

לאחר כניסתו של מאיץ החלקיקים הSPS (סופר פרוטון סינכרוטרון) לפעולה, בשנת 1977, התחיל הבבל צ'יימבר לקבל אנרגיות גבוהות יותר של קרני הדרונים וניוטרינו (450GeV) בשל שיפור במקור הקרניים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ביג יורופיאן בבל צ'יימבר** בוויקישיתוף
* אתר הבית של סרן בנושא של גלאי החלקיקים ביג יורופיאן באבל צ'אמבר

הערות שוליים
------------

1. ↑  Archives of Big European Bubble Chamber, BEBC | CERN Scientific Information Service, library.cern (באנגלית)
**האפיפיור פאולוס הראשון** (בלטינית: **Paulus I**;‏ 700 – 28 ביוני 767) היה אפיפיור מ-29 במאי 757 עד מותו בשנת 767.

ביוגרפיה
--------

פאולוס נולד בשנת 700 ברומא, והיה אחיו של סטפנוס השני. הוא ואחיו סטפן התחנכו לכמורה בארמון לטראנו. בתחילה הוא שימש כדיאקון רומא, הועסק לעיתים קרובות על ידי אחיו, סטפנוס השני, במשא ומתן עם המלכים הלומברדים. אחרי מותו של סטפנוס ב-26 באפריל 757, פאולוס גבר על הסיעה שרצתה להפוך את סגן הבישוף תאופילקט לאפיפיור, ונבחר ליורשו של אחיו על ידי הרוב שרצה ההמשך המדיניות של האפיפיור המנוח. שלטונו של האפיפיור החדש נשלט על ידי היחסים עם המלכים הפרנקים והלומברדים ולא עם האימפריה הביזנטית. הוא נהג כמנהג עצמאי ליידע את האקסרכיה הקיסרית ברוונה על הבחירות שלו, אבל כתב לפפין הגוץ כי הברית הפרנקית צריכה להישמר ללא פגע. פאולוס היה ככל הנראה מודאג מהסכנה הנשקפת מהמלך הלומברדי דזידריוס.

הלומברדים החזיקו את הערים אימולה, אוזימו, בולוניה, ואנקונה, אשר נתבעו על ידי רומא, ובשנת 758 תפסו את דוכסויות ספולטו ובנוונטו. בשובו מן דיכוי מרד בבנוונטו, דזידריוס ביקר ברומא, ואילץ את פאולוס לכתוב לפפין ולבקש ממנו לוותר על כל הטענות על לומברדיה. הוא הבטיח להחזיר את אימולה, אבל בתנאי שהאפיפיור ישכנע את פפין להחזיר את בני ערובה הלומברדים המוחזקים על ידי הפרנקים.

במכתב שנועד להפקיד את השליחים במעבר בטוח דרך שטח לומברדיה, הסכים פאולוס לדרישותיו של דזידריוס, והתחנן בפני פפין שיסכים לרצון הלומברדים על ידי הסכם שלום והחזרת בני הערובה. במכתב סודי שני, פאולוס יעץ לפפין על הסכם דזדיריוס עם הביזנטים לכיבוש רוונה, והפציר בפפין לבוא לעזרת האפיפיור, כדי לאלץ את מלך לומברדיה להשיב את הערים שנשמרו על ידו.

פפין ראה לנכון כי רצוי לשמור על יחסים טובים עם דזידריוס, ופאולוס ככל הנראה לא השלים הרבה במשחק הכפול שלו. מאוחר יותר, עם זאת, פפין נתן לאפיפיור תמיכה והוא שימש בורר בין הנציגות הרומית לטענות הלומברדיות.

בשנת 765 זכויות האפיפיור שוקמו בבנוונטו ובטוסקנה, וכן בטריטוריה חלקית בספולטו. בינתיים, הניכור מן קונסטנטינופול גדל יותר ויותר. מספר פעמים, במיוחד ב-759, פאולוס חשש שהקיסר הביזנטי ישלח צבא נגד העיר רומא. פאולוס חי בחרדה מתמשכת, שמא שאיפות הביזנטים במזרח יהפכו את ההשפעה הפרנקית לטובת הלומברדים. זה היה למעשה ניסיון, אבל פפין שמר על מדיניות החוץ המקורית שלו לגבי איטליה.

פאולוס מת ברומא ב-28 ביוני 767, ובמקומו נבחר סטפנוס השלישי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאולוס הראשון** בוויקישיתוף
* פאולוס הראשון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* פאולוס הראשון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  McClintock, John; Strong, James (15 באפריל 1882). "Cyclopaedia of Biblical, Theological, and Ecclesiastical Literature". Harper. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. 1 2 3 4  "CATHOLIC ENCYCLOPEDIA: Pope Paul I". *www.newadvent.org*.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**סטפנוס השני** | **אפיפיור(רשימת האפיפיורים)** | **הבא**:**סטפנוס השלישי** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007397418905171
* BIBSYS: 1449500186250
* GND: 118789880
* ICCU: SBLV189792
* ISNI: 0000 0000 7821 2135
* LCCN: nb2007020820
* NKC: xx0025927
* VcBA: 495/45910
* VIAF: 3266988
* WorldCat: lccn-nb2007020820

 |
**וילי מיי "ביג מאמא" ת'ורנטון** (**Willie Mae "Big Mama" Thornton** ;‏ 11 בדצמבר 1926 - 25 ביולי 1984) הייתה זמרת בלוז ורית'ם אנד בלוז אמריקאית. ב-1952 הקליטה את השיר Hound Dog, והייתה הראשונה להקליטו. השיר בביצועה שהה בראש מצעד הרית'ם אנד בלוז של בילבורד במשך שבעה שבועות והתקליטון נמכר בכמעט שני מיליון עותקים. על צד ב' של התקליטון הוקלט השיר "They Call Me Big Mama" ("קוראים לי "ביג מאמא"). אך גרסת הקאבר שהוציא אלביס פרסלי שלוש שנים מאוחר יותר האפיל על הצלחתה, והשיר מזוהה מאז עם פרסלי. בדומה, היא הקליטה את השיר "Ball 'n' Chain", אשר הפך ללהיט בביצועה של ג'ניס ג'ופלין ולהקתה באלבום "Cheap Thrills".

ביוגרפיה
--------

ת'ורנטון נולדה באלבמה, אביה היה כומר בכנסייה הבפטיסטית, שם גם נחשפה לשירת גוספל והיא וששת אחיה שרו במקהלת הכנסייה מגיל צעיר. ב-1948 השתקעה ביוסטון, טקסס והתמחתה בנגינה על מפוחית פה.

ב-1951 חתמה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים "פיקוק רקורדס" (Peacock Records), בה הייתה חתומה עד 1957 ועמה ראתה את הצלחתה הראשונה והגדולה ביותר עם Hound Dog.

בראשית שנות השישים עברה לאזור מפרץ סן פרנסיסקו, שם הופיעה במועדוני בלוז. ב-1966 שיתפה פעולה עם אמן הבלוז מאדי ווטרס והפיקה את התקליט *Big Mama Thornton With The Muddy Waters Blues Band*. ב-1968 הקליטה את התקליט *Ball 'n' Chain*, ששיר הנושא מתוכו (אותו שרה מתחילת שנות ה-60) התפרסם ב-1967 וב-1968 על ידי ג'ניס ג'ופלין. בתקליט השתתפו גם לייטנינג הופקינס ולארי ויליאמס. ב-1965 הופיעה באירופה, סדרת הופעות שתועדה בתקליט *Big Mama Thornton in Europe*. ב-1966 ו-1968 הופיעה בפסטיבל הג'אז במונטרה.

ב-1975 הקליטה הופעות שקיימה בבתי כלא, שראו אור בתקליט  *Jail*.

ב-1984 נבחרה להיכל התהילה של הבלוז.

ת'ורנטון נפטרה בלוס אנג'לס מהתקף לב בגיל 57.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ביג מאמא ת'ורנטון** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ביג מאמא ת'ורנטון

* ביג מאמא ת'ורנטון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ביג מאמא ת'ורנטון, באתר AllMusic (באנגלית)

* ביג מאמא ת'ורנטון, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* ביג מאמא ת'ורנטון, באתר Yandex.Music (ברוסית)

* ביג מאמא ת'ורנטון, באתר Discogs (באנגלית)

* ביג מאמא ת'ורנטון, באתר Songkick (באנגלית)

* ביג מאמא ת'ורנטון, באתר Genius

* ביג מאמא ת'ורנטון, באתר SecondHandSongs

* ביג מאמא ת'ורנטון, באתר בילבורד (באנגלית)
* ביג מאמא ת'ורנטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* האנציקלופדיה של אלבמה
* 10 נשים ששינו את ההיסטוריה (ו-10 גברים שקיבלו על כך את הקרדיט) באתר און-לייף
* ביג מאמא ת'ורנטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007329594905171
* BNE: XX990587
* BnF: cb13900431h (data)
* GND: 134845617
* ISNI: 0000 0001 1507 0720
* LCCN: n92013523
* MusicBrainz: 2993f855-403f-4c6a-bea9-088cd5d354dc
* NKC: xx0132996
* NTA: 101023871
* SNAC: w6gf35xz
* SUDOC: 139921427
* VIAF: 42026866
* WorldCat: lccn-n92013523

 |
**פרוסיה המזרחית החדשה** (בגרמנית: **Neuostpreußen**; בפולנית: **Prusy Nowowschodnie**; בליטאית: **Naujieji Rytprūsiai**) הייתה פרובינציה של ממלכת פרוסיה מ-1795 עד 1807. היא נוצרה מתוך שטח שסופח בחלוקה השלישית של האיחוד הפולני-ליטאי וכללה חלקים ממזוביה, פודלסיה, מחוז טראקאי וז'מאיטיה. בשנת 1806 היו בה 914,610 תושבים עם שטח של פחות מ-55,000 קילומטרים רבועים (21,000 מילים רבועים), בעיקר פולנים, ליטאים, יהודים ובלארוסים.

גאוגרפיה
--------

 פרוסיה המזרחית החדשה (Neuostpreußen) ומחוזות של פלוק וביאליסטוק, 1801–1807
פרוסיה המזרחית החדשה הקיפה שטח בין פרוסיה המזרחית לבין נהרות הוויסלה, הבוג והניימן.

1807 הסכמי טילזיט
-----------------

בעקבות ניצחונו של נפוליאון בונפרטה במלחמת הקואליציה הרביעית והמרד בפולין הגדולה של 1806 נמסר מחוז פרוסיה המזרחית החדשה על פי הסכמי טילזיט משנת 1807:

* האזור סביב ביאליסטוק נמסר לידי האימפריה הרוסית, והפך למחוז בלוסטוק.
* מחוז פלוק ושארית מחוז ביאליסטוק (מחוז לומזה) הפכו לחלק מדוכסות ורשה, מדינת חסות צרפתית.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4117837-3
* VIAF: 243029586
* WorldCat (עם VIAF): 243029586

 |
**לואי-ז'וזף דיאמר** (בצרפתית: **Louis-Joseph Diémer**; ‏14 בפברואר 1843, פריז – 21 בדצמבר 1919, פריז) היה פסנתרן, מלחין ונגן עוגב צרפתי.

קורות חייו
----------

דיאמר למד בקונסרבטואר של פריז, שם זכה בפרסים ראשונים בפסנתר, הרמוניה וליווי, קונטרפונקט ופוגה וסולפז', ובפרס שני בעוגב. מוריו היו אנטואן מרמונטל לפסנתר, אמברואז תומא להלחנה ופרנסואה בנואה לעוגב.

תוך זמן קצר עשה לו שם כווירטואוז ויצא למסעות קונצרטים עם הכנר פבלו סרסטה. בקונסרבטואר לימד, בין השאר, את אדואר ריזלר, אלפרד קורטו, לאזאר לוי, אלפרדו קאזלה, איב נאט ורובר קאסאדסי.

דיאמר עשה רבות גם לקידום השימוש בכלים עתיקים כשהגיש סדרת הופעות בצ'מבלו במסגרת התערוכה העולמית של פריז (1889) ותרם לייסוד "האגודה לכלי נגינה עתיקים".

תפוקתו של דיאמר כמלחין כללה קונצ'רטו לפסנתר ומספר רב של יצירות סלוניות, שכולן נשכחו פחות או יותר במשך השנים.

יצירות שהוקדשו ללואי דיאמר
--------------------------

סזר פרנק חיבר בשבילו את יצירתו "וריאציות סימפוניות" ואדואר לאלו הקדיש לו את הקונצ'רטו שלו לפסנתר בפה מינור.

הקלטות
------

דיאמר היה בן הפסנתרנים הראשונים שהקליטו לגראמופון. על הקלטותיו נאמר, שהן מציגות את מיטב ההיבטים של אסכולת הפסנתר הצרפתית במאה ה-19 - צלילות, דגש ושליטה בתרוצות מהירות של צלילים נפרדים (detaché) וסולמות שקופים בפיאניסימו. הן מצדיקות בבירור את התואר שנתנה לדיאמר העיתונות הצרפתית, "מלך הסולם והטריל".." הן מאשרות גם את דברי תלמידו לאזאר לוי, שגם השפעתו הוא ניכרה בזירת המוזיקה הצרפתית. וכך כתב לוי, "הדייקנות המדהימה של נגינתו [של דיאמר], הטרילים האגדיים שלו, צלילות הדעת והמתינות השקולה של סגנונו, עשו אותו לפסנתרן המצוין שכולנו הערצנו."

לקריאה נוספת
------------

* שנברג, הרולד, "הפסנתרנים הדגולים" (ניו יורק: סיימון ושוסטר, 1987, 1963)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לואי דיאמר** בוויקישיתוף

* לואי דיאמר, באתר AllMusic (באנגלית)
* לואי דיאמר, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* לואי דיאמר, באתר Discogs (באנגלית)
* IMSLP
* האסכולה הצרפתית: לואי דיאמר ותלמידיו (אורכב 06.07.2008 בארכיון Wayback Machine)
* לואי דיאמר וצ'מבלו טאסקין משנת 1769
* לואי דיאמר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Schonberg, Harold C. *The Great Pianists* (New York: Simon & Schuster, 1987, 1963), 287
2. ↑  Schonberg, 287

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007286695305171
* BNE: XX1046707
* BnF: cb14820160n (data)
* CiNii: DA09089025
* GND: 116102977
* ISNI: 0000 0001 0885 5562
* LCCN: no88000875
* The Léonore id LH//774/18 is not valid.
* MusicBrainz: 442d9d7c-ab06-43ad-ad17-4c3ff4014dd1
* NKC: xx0152741
* NLG: 235807
* NTA: 134339819
* SNAC: w6np2gbn
* SUDOC: 088599701
* VIAF: 32262740
* WorldCat: lccn-no88000875

 |
**תאוריאת** (בערבית מרוקאית: **تاوريرت**) היא עיר במחוז תאוריאת שבצפון מרוקו.

העיר הגדולה ביותר במרוקו מבחינת גידול ושיווק זיתים. יש בה כ-176 מפעלים. בעיר קיים שוק הגרוטאות הגדול ביותר במרוקו למכוניות ופלדה.

העיר חשובה גם כנקודת תחבורה מרכזית, היות שמסילת הרכבת הראשית ממזרח-מערב קזבלנקה, רבאט ופאס עוברת דרך העיר. כמו כן קווי אוטובוס הנוסעים מכמה ערים במחוז נאדור עוברים בעיר. הקו המסועף החדש של מסילות הברזל של מרוקו העובר מתאוריאת לנדור, נפתח בשנת 2009. קו זה עובר לצד הכביש הקיים, דרך ההרים, עד לנדור. [דרושים מקורות]

תאוריאת ידועה גם בגלל הטירה העתיקה (המכונה במרוקאית 'הקסבה') הנמצאת בעיר, שנבנתה לפני כשבע מאות שנה והיקפה יותר מ-800 מטרים.

הקסבה העתיקה בעיר תאוריאת

הקהילה היהודית
--------------

בעיר תאוריאת התקיימה קהילה יהודית לאורך מאות שנים, עד לעליית יהדות מרוקו לארץ ישראל. הקהילה התבססה בעיקר על תושבים שהיגרו מהעיר דבדו והיו ברובם כהנים ממשפחת כהן סקלי.

בשנת ה'תרע"ח התמנה לרב העיר הרב שמואל מרציאנו דלחימר. הוא פעל לבניית מקווה ציבורי, בשטח שבבעלות משותפת של רבי שלמה הכהן זאגורי שגר באוג'דא, ואחיו רבי יהודה.

ראו גם
------

* רבי שמואל מריצאנו דלחימר
* דבדו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תאוריאת** בוויקישיתוף
* העיר תאוריאת, באתר אל-הקוואטי (בערבית)
* העיר תאוריאת, באתר אוג'דה מאפ (בערבית)
* חדשות תאוריאת24 בפייסבוק
* תאורירת (מרוקו), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  העיר תאוריאת, באתר הערבי הגדול בעולם, ‏19 באוקטובר 2016
2. ↑  מחוז תאוריאת, באתר אל הקוואטי
3. ↑  אליהו רפאל מרציאנו, **דבדו עיר הכהנים**, הוצאת הספרייה הספרדית, ירושלים ה'תשע"ב
4. ↑  הרב שמואל מרציאנו, **שו"ת ויען שמואל**, סימן י"א, עמ' ז'

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007413986305171
* BnF: cb17886261c (data)
* SUDOC: 189722444
* VIAF: 70148570450624310164
* WorldCat (עם VIAF): 70148570450624310164

 |
דוד דניוסצבסקי
**דוד דניוסצבסקי** (בפולנית: **Dawid Daniuszewski**;‏ 1885–1944) היה שחמטאי יהודי-פולני. 

בשנת 1906 דניוסצבסקי הגיע למקום השני בתחרות לודז' (ניצח: עקיבא רובינשטיין). בשנת 1907 סיים שוב שני בתחרות לודז', אחרי עקיבא רובינשטיין ולפני גרז רוטלוי וגרז סלווה. בשנת 1907 סיים במקום העשירי בתחרות לודז' (האליפות החמישית של אמני רוסיה, ניצח: עקיבא רובינשטיין). בשנת 1909 חלק מקום ראשון שני בתחרות לודז' יחד עם גרז רוטלוי. באותה שנה חלק מקום 4-6 בתחרות סנקט-פטרסבורג (ניצח: אלכסנדר אלכין). בשנת 1912 הגיע למקום השישי בתחרות לודז' (ניצח: יפים בוגוליובוב). 

בין השנים 1915-1921 שהה דניוסצבסקי ברוסיה. בשנת 1920 חלק מקום 9-10 באליפות ברית המועצות הראשונה שהתקיימה במוסקבה (ניצח: אלכסנדר אלכין). לאחר מכן שב לפולין שם סיים במקום השני בשנת 1922, בתחרות לודז' (ניצח: יעקב קולסקי). בשנת 1924 חלק מקום ראשון-שני עם גוטסדינר בתחרות לודז'. באותה שנה הגיע למקום השלישי בתחרות ורשה (ניצח: גוטסדינר). 

דניוסצבסקי ייצג את פולין באולימפיאדת השחמט 1924, אולימפיאדת השח הבלתי רשמית בפריז בשנת 1924, שם חלק מקום 8-13 בתחרות הניחומים עם 5/8 (ניצח: קארל הרומאדקה), לאחר שבמוקדמות חלק מקום שני-שלישי בבית בו שיחק.

בשנת 1927 הגיע למקום העשירי בתחרות לודז' (אליפות פולין השנייה, ניצח: עקיבא רובינשטיין).

דניוסצבסקי נספה בשנת 1944, בגטו לודז'.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוד דניוסצבסקי** בוויקישיתוף

* דוד דניוסצבסקי, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* רישום משחק ששיחק בימיו האחרונים בגטו לודז' (אורכב 24.07.2008 בארכיון Wayback Machine)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בתחילת הדרך היו מספר אולימפיאדות "לא רשמיות" שלא נכללות במניין המסודר של פיד"ה. הראשונה במניין הרשמי היא לונדון, 1927
2. ↑  Chess Olympiad: Paris 1924 - Consolation Cup, באתר OlimpBase
3. ↑  Chess Olympiad: Paris 1924 - Qualification Group 5, באתר OlimpBase
4. ↑  Daniuszewski, Dawid (Unofficial Chess Olympiads)‎, באתר OlimpBase

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 0940 0043
* NLP: A17823249
* VIAF: 303052493
* WorldCat: viaf-303052493

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**דוד דהן** (נולד ב-18 במרץ 1978) הוא תסריטאי ויוצר טלוויזיה ישראלי.

ביוגרפיה
--------

במהלך השנים שימש דהן כתסריטאי של מספר סדרות טלוויזיה 
בשנת 2005 שימש כתסריטאי של הסדרה "ברוכים הבאים לבית ספר חגבים", בשנת 2007 שימש כבמאי בסרט ילו ששודר בבימה ושל קומדיית המצבים "מה שלמה", ששודרה בערוץ לוגי. 

בשנת 2008 שימש כדיאלוגיסט של הטלנובלה "חשופים". בשנת 2009 שימש כתסריטאי הסדרה "המובילים", ששודרה בערוץ לוגי. בשנת 2010 שימש כדיאלוגיסט של הסדרה "15 דקות" ובהמשך אותה שנה שימש כעורך תסריט של הטלנובלה של ערוץ 10 "נשות הטייסים". כמו כן, שימש כדיאלוגיסט של הסדרה "עספור" ותסריטאי של קומדיית המצבים "בקרוב אצלכם", ששודרה בערוץ 10. 

בשנת 2011 שימש כתסריטאי של הסדרה "מה בכריש?", ששודרה בערוץ הילדים. 

במהלך השנים 2012–2016 שימש יחד עם עידו דרור כיוצר ותסריטאי של הסדרה "גאליס", אשר שודרה בערוץ הילדים במשך שבע עונות. בעקבות ההצלחה הרבה לה זכתה הסדרה בקרב ילדים ובני נוער, בשנת 2014 יצר וכתב יחד עם עידו דרור את הסרט "גאליס - המסע לאסטרה", המבוסס על הסדרה.

בשנת 2018 יצר וכתב שוב ביחד עם עידו דרור את הסדרה "אילת" המשודרת לילדי HOT בשיתוף עם ערוץ הילדים.

בשנת 2023 עלתה בהוט סדרת הפשע-קומדיה 4:20 שיצר יחד עם עידו דרור

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד דהן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד דהן קורות חיים

| **גאליס** (2012–2016) |
| --- |
| יוצרים ותסריטאים ראשיים | דוד דהן • עידו דרור |
| במאי | עודד רז |
| דמויות | יונתן • דני • ליעם • נינה • דורי • יולי • הוגו • מיקה • רונה • שרון • ברק • נטלי • אלכס • דפני • גאיה • ארז • רותם • אודי • גילי • מאיה • דנה |
| ספרים (מאת סמדר שיר) | הקיץ של רונה ודורי • הכוכבים של יולי • ליעם הולך בעקבות הלב • יונתן ודני במבצע מקסיקני • מתחילים מחדש |
| סרטים | גאליס - המסע לאסטרה • גאליס - קונקט |
| סדרת מקור | החולמים |
משלט נייד עבור חובבי רדיו
**משדר/מקלט** ולפעמים "**מַשְׁלֵט**" או "**מַקְמַ"שׁ**" (באנגלית: **Transceiver**, הלחם של **Trans**mitter ו Re**ceiver**) הוא מכשיר הכולל גם משדר וגם מקלט אשר משולבים במשותף במעגל מודפס או יחידה בסיסית משותפת כלשהי.

המונח האנגלי, שהוא הלחם של transmitter (משדר) ו־receiver (מקלט) נטבע בשנות ה-20 של המאה ה-20. מכשירים בעלי תפקוד דומה הם משיב מכ"ם (טרנספונדר) transverters, ו־repeater.

יחידות בהן קיימים משדר ומקלט אשר אינם משתמשים ברכיבים משותפים, כגון אנטנה או משאבים על המעגל המודפס המשותף, מכונים **משדר-מקלט** (Transmitter-Receiver) ומשתמשים (בדרך כלל) בטכנולוגיה ישנה יותר.

טכנולוגיית רדיו
---------------

משלט HF מודרני עם נתח תדרים (spectrum analyzer) ויכולות DSP 
בתחום הרדיו, המונח משדר/מקלט פירושו יחידה אשר מכילה מקלט ומשדר. מהימים הראשונים של הרדיו, מקלט ומשדר היו יחידות נפרדות ונשארו כך עד לסביבות 1920, אך מאז החלו להימכר יחידות פשוטות המכילות את שתי הפונקציות: שידור וקליטה. כמעט כל ציוד החובבנים המודרני מכיל מקלטים משדרים, אולם יש עדיין שוק פעיל של מקלטי רדיו "טהורים", בעיקר כאלו המקשיבים על גלים קצרים (SWL). דוגמה למקלט משדר מודרני היא "ווקי-טוקי" או רדיו CB. יש לציין שהמכשירים המשמשים לקליטת תחנות רדיו הם מכשירים מסוג מקלט בלבד ואינם נחשבים למקמ"ש או כוללים משדר.

טלפוניה
-------

בטלפון קווי רגיל, מכשיר הטלפון מכיל משדר ומקלט של אודיו. במאה ה-20 הייתה יחידת הבסיס מחוברת בדרך כלל באמצעות פתיל (Tinsel wire). היחידה בכללותה מכונה "מקלט". בטלפון הנייד או אמצעי רדיופוני אחר, כל המכשיר הוא משדר/מקלט.

טלפון אלחוטי משתמש במשדר/מקלט אודיו ורדיו עבור המכשיר הידני, ומשדר/מקלט רדיו על תחנת הבסיס. אם ביחידת הבסיס או בתחנת בסיס של טלפון אלחוטי כלול רמקול, מכיל בסיס זה גם מקלט משדר אודיו.

מודם דומה למשדר/מקלט, בכך שהוא שולח ומקבל אות, אבל מודם משמש למודולציה ודה-מודולציה. הוא ממדל את האות המשודר ומבצע דה-מודולציה לאות המתקבל.

תקשורת נתונים
-------------

בתחום תקשורת נתונים, יחידות משדר/מקלט נקראות "יחידות חיבור מדיה" או MAU (ראשי תיבות של Meduim Attachment Unit) במסמכי תקן IEEE 802.3 והיו בשימוש נרחב ב-10BASE2, ב-10BASE5 וברשתות Ethernet. תקשורת בסיבים אופטיים מבוססת על רכיבים כגון QSFP אשר מבצעים שידור וקליטה על גבי הסיב האופטי.

* צילום מהצד של רכיב SFP המשמש לתקשורת על גבי סיב אופטיצילום מהצד של רכיב SFP המשמש לתקשורת על גבי סיב אופטי
* צילום החיבורים של רכיב SFP. החיבור המסומן RX משמש לקליטה, והחיבור המסומן TX משמש לשידור.צילום החיבורים של רכיב SFP. החיבור המסומן RX משמש לקליטה, והחיבור המסומן TX משמש לשידור.

ראו גם
------

* 4P4C, תקן מחבַּר דה פקטו עבור מכשירי טלפון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משלטים של רדיו חובבני** בוויקישיתוף
* *U.S. Patent 0,716,136*, ג'ון סטון סטון, "מכשירי בו זמנית העברה וקבלת חלל אותות טלגרף"
* 7 MHz SSB המשדר.
* לחובבי HF transceivers

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4507910-9

 |
**לאוניד אומנסקי** (23 ביולי 1890, יוזובקה, האימפריה הרוסית – 3 באפריל 1957, סקנקטדי, ניו יורק, ארצות הברית) היה מהנדס חשמל יהודי בעל נתינות האימפריה הרוסית ואזרחות אמריקאית, ראש מחלקת ההנדסה והתעשייה של חברת ג'נרל אלקטריק, זוכה "מדליית אדיסון IEEE".

ביוגרפיה
--------

נולד ב-23 ביולי ביוזובקה במשפחתו של יליד באחמוט, המהנדס אברהם אומנסקי (1859–1913), לימים הבעלים של בית היציקה המכנית לברזל ומפעל המכונות החקלאיות בניקולייב. אח (מנישואיו השניים של אביו) – הדיפלומט הסובייטי קונסטנטין אומנסקי. המשפחה התגוררה בבית משלה ברחוב קוריירסקאיה מול מגדל המים שוחוב.

בשנת 1907 סיים את לימודיו בגימנסיה בניקולייב. באותה השנה, התקבל למחלקה האלקטרומכנית של המכון הפוליטכני האימפריאלי של סנט פטרבורג.

לאחר סיום המכון נשלחה על ידי ועדת התותחנים ב-1915 לארצות הברית כדי לקבל פגזים עבור צבא האימפריה הרוסית. לאחר מהפכת אוקטובר נשאר בארצות הברית ונהיה למהנדס בג'נרל אלקטריק. עסק בחשמול תעשיית המתכות, מפעלי גלגול, תנורים, חלוקת אנרגיה. מאז 1950, ראש מחלקת ההנדסה והתעשייה של ג'נרל אלקטריק. בשנת 1956 הוענקה לו מדליית תומאס אדיסון IEEE "על תרומה יוצאת דופן לחשמול תעשייה" (מדליה זו מלבד לאוניד אומנסקי, הוענקה רק לעוד נתין של האימפריה הרוסית: ולדימיר זבוריקין). בעלים של 18 פטנטים ומחברם של 30 מאמרים מדעיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאוניד אומנסקי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Родился 2 августа 1859 года в Бахмуте, умер 20 августа 1913 года в Баку.
2. ↑  "Николаевский краевед рассказал историю семьи инженера Уманского". אורכב מ-המקור ב-2021-09-22. נבדק ב-2021-09-22.
**מעבר מיי** (בסינית קלאסית: 梅關,בסינית מפושטת:梅关, בפין-יין: Méi Guān) הוא מעבר הרים אסטרטגי בשרשרת הרי מיילינג (梅岭) המהווים את הגבול בין המחוזות גואנגדונג וג'יאנגשי בדרום מזרח סין. המעבר שוכן כ-30 קילומטרים צפונית לעיר נָאנשְׂיונְג (南雄) שבמחוז גואנגדונג וכ-10 קילומטרים דרומית לעיירה דָאיוּ' (大余县) שבמחוז ג'יאנגשי. מיי בסינית הוא עץ פרי (*Prunus mume*) מהסוג פרונוס ותת-הסוג בעל אותו שם (פרונוס) שבו מצויים גם השזיף והמשמש, המכונה "משמש יפני" או "אוּמֶה" (בעקבות שמו ביפנית). העץ פורח בסוף החורף כשהוא עדיין בשלכת. מקור שם המעבר בפריחה המרשימה של עצי האוּמֶה המצויים במספר רב סביבו.

למעבר מיי הייתה חשיבות אסטרטגית עוד בתקופת שושלת צ'ין (221 לפנה"ס – 226 לפנה"ס), והוא כנראה קיבל את כינויו כבר בתקופה מוקדמת זו. הוא היה אחד מחמשת נתיבי התובלה מעמק הנהר יאנגצה לעיר נָאנְהָאי, היום בירת גואנגדונג, גואנגג'ואו. בתקופת שושלת טאנג (907-618) שונה שם המעבר למעבר צ'ין (秦关), ומעבר הֶנְגפּוּ (横浦关). בשנת 716 הורה גָ'אנְג גְ'יוֹלִינְג, שר בכיר בממשל טאנג לבנות דרך ברוחב חמישה מטרים דרך המעבר כחלק מדרך המסחר שעברה לאורך הנהר גאן.

בתקופת שושלת סונג (1279-960) בוצר המעבר והאותיות המייצגות את השם מעבר מיי נחקקו עליו. הדרך שנסללה בתקופת שושלת טאנג רוצפה בלבנים. על הביצורים שנותרו עד ימינו חקוקים הכתובות "המעבר המלכותי של נָאנְיְוֵּ'ה" (南粤雄关) בצידו הצפוני של המעבר ו"המעבר הראשון של לִינְגְאָן" (岭南第一关) בצידו הדרומי (הן נָאנְיְוֵּ'ה והן לִינְגְאָן הם שמות תחליפיים לגואנגדונג).

עד העשורים האחרונים היה מעבר מיי חלק בדרך הראשית שבה עבר המסחר היבשתי מגואנגדונג צפונה, כמו גם גבול צבאי חשוב. ב-1928 ניסה מאו דזה-דונג לחצות את המעבר בדרכו מג'יאנגשי לגואנגדונג. בשנות ה-30 של המאה ה-20 שהה צ'ן יי, המפקד הקומוניסטי, שלוש שנים באזור מעבר מיי כשהוא נלחם מלחמת גרילה ממושכת כנגד ניסיונות הכיתור של הקוומינטנג.

למעבר מיי הוענק מעמד של "יחידה מוגנת של שריד תרבותי" על ידי שלטונות המחוז ומגיעים אליו מעט תיירים מקומיים. מדרך טאנג המקורית נותרו בשלמותם כשמונה קילומטרים ורוב הביצורים מתקופת שושלת סונג. רוב המבקרים מגיעים בסוף החורף על מנת לחזות בפריחת עצי האוּמֶה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מעבר מיי** בוויקישיתוף