recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אן פרנסס ביירן**, באנגלית: **Anne Frances Byrne** ‏ (1775–1837) הייתה ציירת צבעי מים בריטית. הנושא שלה כלל בעיקר ציפורים, פירות ופרחים שצוירו בסגנון ריאליסטי. אן הגיעה ממשפחה של אמנים.

חיים ומשפחה
-----------

אן פרנסס ביירן נולדה בשנת 1775 בלונדון. שמה של אמה אינו ידוע אך אביה היה ויליאם ביירן, חרט בולט שהתמחה בנופים. אן הייתה הבכורה מבין ארבעת אחיה האחרים, שכולם המשיכו להיות אמנים בעצמם.  מרי ביירן הייתה הבת השנייה וסטודנטית לציור בשווייץ, והתמחתה בנופים צבועים מיניאטוריים. לטיטיה ביירן (אנ') הייתה אחותה הצעירה, והיא הפכה פופולרית בגלל תחריטים, גם עבודתה התמקדה בעיקר בנופים. ג'ון ביירן היה הצעיר מבין חמשת ילדי ביירן והוא התגורר עם אחותו אליזבת ביירן. הם התמחו בנופים, אם כי מדיום הבחירה שלו היה צבעי מים. אן פרנסס ביירן ואחיה גדלו ועזרו בעסק החריטה של אביהם ולמדו ממנו טכניקות אמנותיות לפני שהלכו בעצמם ללמוד.

אן פרנסס ביירן נפטרה בינואר 1837 בגיל 62.

### יצירה

אן פרנסס ביירן התחילה לצייר עם צבעי שמן בתחילת הקריירה שלה, אך בהמשך עברה לצבעי מים כמדיום הבחירה שלה. היא הציגה את היצירה הראשונה שלה, ציור פירות, בשנת 1796 בגיל 21. הייתה לה מערכת יחסים בעייתית עם האקדמיה בגלל הסקסיזם ששלט בעולם האמנות ובחברה באותה תקופה. מערכת יחסים זו התאפיינה בחוסר יכולתה של ביירן להחליט אם להמשיך להיות חלק מהאקדמיה או לא.

ביירן הפכה לחברה מלאה באגודת צבעי המים המלכותית (אנ') בשנת 1809, אך הפסיקה את חברותה בשנת 1813, הצטרפה שוב בשנת 1821 ועזבה שוב בשנת 1834. הרייט גולדסמית' (אנ'), אחת מבנות דורה של ביירן, כתבה שכאשר זכתה לשבחים באותה תקופה, "השבחים הגבוהים ביותר שהוענקו, היו ... במידה רבה בהדגשה שהתמונה צוירה בידי אישה".  תופעה זו הייתה נפוצה בקרב נשים באמנות באותה תקופה… עבודותיהן של נשים בתקופה זו היו לעיתים קרובות פחות מכובדות פשוט בגלל מין האמן, ולא מבוססות על טיב היצירה עצמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אן פרנסס ביירן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Humphreys, Janet (1885). "Byrne, Anne Frances". The Dictionary of National Biography: 127.
2. ↑  "Byrne family (per. 1765–1849), engravers and painters". Oxford Dictionary of National Biography (online ed.). Oxford University Press. 2004.
3. 1 2  Gray, Sara (2009). "Byrne, Anne Frances". The Dictionary of British Women Artists. Cambridge: The Lutterworth Press: 60.
4. ↑  Heleniak, Kathryn Moore (2005). "Money and marketing problems: The plight of Harriot Gouldsmith (1786–1863) a professional female landscape painter". The British Art Journal. 6 (3): 25–36.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* RKD: 14614
* SNAC: w6sf3xwd
* ULAN: 500017176
* VIAF: 95786591
* WorldCat: viaf-95786591

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אן פרנסס ביירן"**.
**שֵׁישָׁן מְסֻרְטָט** (שם מדעי: *Lithognathus mormyrus*), המוכר בשמו העממי **מרמיר** הוא דג-ים ממשפחת הספרוסיים החי במים הסובטרופיים, כמו גם לחופי הים התיכון של ישראל.

תיאור
-----

גופו מאורך וסגלגל וחוטמו מחודד, העיניים קטנות וממוקמות גבוה, בכל לסת 3 שיניים קדמיות. צבעו כסוף מבריק ולגופו 10–20 קווים חומים שחורים אנכיים, בטנו כסופה. אורכו המקסימלי של הדג 55 ס"מ אולם האורך השכיח הוא 20–30 ס"מ. הסנפירים שקופים עד צהובים.

סביבת מחיה ותזונה
-----------------

השישן מסורטט נמצא סמוך לקרקעית בסביבה חולית או בוצית ובסמוך למדפי סלעים, כמו גם בסביבת צמחייה ימית ובקרבת שפכי נהרות. מעדיף מים רדודים של עד 20 מטר ונפוץ בקרבת החוף, אולם נמצא גם בעומק מקסימלי של 150 מטר. לעיתים הדג נע בלהקות גדולות של פרטים צעירים אולם ככל שהדג מתבגר נוטה להתבודד. ניזון מתולעי-ים, חסרי חוליות וסרטנאים קטנים תוך כדי גישוש ונבירה בקרקע החולית.

רבייה
-----

להקת שישן מסורטט
דגיגוני השישן מסורטט יתחילו את חייהם כזכרים ויש להם את היכולת לשנות את מינם לאחר הבגרות המינית לנקבות, בתהליך הנקרא דיכוגמיה. מגיעים לבגרות באורך של 17 ס"מ בערך. עונת הרבייה מתרחשת באביב ובקיץ. דווח כי השישן מסורטט עשוי לחיות עד 12 שנה.

דיג
---

כדג מאכל בשרו ערב, אולם ערכו המסחרי אינו גבוה. בישראל נפוץ לאורך החופים וחביב על דייגי-חוף חובבים אשר דגים אותו באמצעות פיתיון בשרי שיותקן בקרסי החכה כגון תולעי-ים, חסילונים או דיונונים הנמכרים בחנויות הדיג כפיתיונות. השם העממי הנפוץ לדג בפי הדייגים; **מרמיר**, אינו כל כך עממי מאחר שהוא נגזר מהגיית שמו המדעי של המין; מורמירוס - *mormyrus*.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שישן מסורטט** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Lithognathus mormyrus** |

* שישן מסורטט, באתר ITIS (באנגלית)
* שישן מסורטט, באתר NCBI (באנגלית)
* שישן מסורטט, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* שישן מסורטט, באתר FishBase (באנגלית)
* שישן מסורטט, באתר GBIF (באנגלית)
* גיל ססובר, הכירו את הדג הנפוץ ביותר בים התיכון, באתר הארץ, 30 ביולי 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  שֵׁישָׁן מְסֻרְטָט באתר הרשימה האדומה של IUCN
**לודוויג פון גבסטל** (בגרמנית: **Ludwig von Gebsattel**; 15 בינואר 1857 – 20 בספטמבר 1930) היה גנרל גרמני, שפיקד על קורפוס במלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת הקריירה

פון גבסטל נולד ב-15 בינואר 1857 לאביו ויקטור אמיל פרייהר פון גבסטל, שהיה מרשל הבית של מלכת יוון האלמנה, ולאשתו אמה לבית פון גוטנברג, בווירצבורג שהשתייכה לממלכת בוואריה. ב-1871 התגייס לצבא הבווארי והצטרף לרגימנט האולנים הבווארי ה-1. בהמשך מילא תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1900 נשלח פון גבסטל לסין כקצין מטה חיל המשלוח לדיכוי מרד הבוקסרים, ולאחר מכן המשיך למלא תפקידי מטה שונים. בשנת 1907 הועלה לדרגת גנרל מיור, ובשנת 1910 הועלה לדרגת גנרל לויטננט. בשנת 1911 מונה פון גבסטל למפקד הדיוויזיה הבווארית ה-2, ובשנת 1911 הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים, ומונה למפקד הקורפוס הבווארי ה-3.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון גבסטל מפקד הקורפוס הבווארי ה-3 שהיה חלק מהארמייה השישית ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרב לורן. לאחר מכן לחם כחלק מפלגת הארמייה C, ולאחר מכן לחם בקרב שמפאן השני ובקרב על הסום. פון גבסטל המשיך להילחם בקרבות השונים עד סוף המלחמה, ואף קיבל עיטורים רבים וביניהם את עיטור הפור לה מריט.

פון גבסטל נפטר במינכן ב-20 בספטמבר 1930 והוא בן 73 שנים.

ראו גם
------

* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

קישורים חיצוניים
----------------

* לודוויג פון גבסטל (באנגלית)
* לודוויג פון גבסטל (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007354278305171
* GND: 116476117
* ISNI: 0000 0001 0962 7190
* LCCN: n99014722
* SUDOC: 254118720
* VIAF: 30288813
* WorldCat: lccn-n99014722

 |
אנדרטת מוטי קינד ברחובות
כיתוב באנדרטת מוטי קינד ברחובות
**מרדכי (מוטי) קינד** (17 בינואר 1951 – 6 בדצמבר 1975) היה כדורגלן ישראלי ששיחק בקבוצת מכבי רחובות, יליד שכונת שעריים שברחובות.

שמו עלה לכותרות בנסיבות טרגיות לאחר שב-6 בדצמבר 1975 נדקר למוות במהלך משחק ליגה ג' של קבוצתו מול מכבי כפר גבירול, על ידי צופה אוהד כפר גבירול שפרץ למשחק.

ביוגרפיה
--------

קינד נולד בשעריים, ושם החל לשחק כדורגל כבר בגיל 12 יחד עם אחיו התאום אהרל'ה. הוא שיחק עם מכבי שעריים בליגה הבכירה עד עזיבת משפחתו את שעריים בשנת 1969 ומעברה לרחובות, קינד המשיך לשחק כדורגל בליגות נמוכות יותר, במכבי קריית גת ובמכבי רחובות.

הרצח
----

האירוע בו נרצח מוטי קינד, היה משחק דרבי שנערך ב-6 בדצמבר 1975, בין קבוצתם של האחים קינד, מכבי רחובות, לבין מכבי כפר גבירול, במסגרת ליגה ג'. המשחק התנהל באווירה סוערת ואוהדי כפר גבירול פרצו למגרש מספר פעמים, השחקנים ביקשו מהשופט להפסיק את המשחק, במיוחד לנוכח היעדרותם של כוחות שיטור באצטדיון, אולם השופט סרב. בדקה ה-65, כאשר מכבי רחובות מובילה 0–1, שרק השופט לעבירה שבוצעה על שוער מכבי רחובות. בתגובה לשריקה זו, פרץ קהל נזעם למגרש, והכה את שחקני מכבי רחובות. אחד האוהדים, שמעון קרוה, דקר את מוטי קינד בלבו, בסכין. קינד צעד מספר צעדים ונפל לקרקע. הרצח בוצע לנגד עיניהם של שאר שחקני הקבוצה המוכים, בהם אחיו התאום של מוטי קינד.

לאחר הרצח
---------

ההתאחדות לכדורגל הטילה עונש חסר תקדים על קבוצת מכבי כפר גבירול בעקבות המקרה - הרחקה לצמיתות מכל פעילות. למעשה קבוצת הכדורגל מכבי כפר גבירול פורקה. אהרון ידלין, שר החינוך, החליט כאות אבל לדחות את משחקי הליגות הנמוכות, ואת המחזור התשיעי של הליגה הלאומית, הליגה הבכירה, לאמצע השבוע שלאחר הרצח.

עונשו של הרוצח, שמעון קרוה בן השבע עשרה, נקבע בערעור בבית המשפט העליון על עשר שנות מאסר. השופטים כתבו כי "בבואנו להמתיק את דינו של המערער התחשבנו בכך, שכפי שקבע זאת בית-המשפט המחוזי, המערער איננו טיפוס אלים או פושע, אלא איש חלש אופי אשר נגרר אחרי היסטריה כללית, וכי הוא עודנו צעיר לימים ואין לו כל הרשעות קודמות".

הנצחה
-----

רחוב "מוטי קינד" ברחובות נקרא על שמו. בשנת 2009 הוקמה במרכז העיר, בגן המייסדים אנדרטה לזכרו, אותה יצר המעצב רענן כספין, בצורה של כדור כדורגל שבתוכו נעוץ סכין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרדכי קינד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  השבת השחורה של הכדורגל, בעיתון "מעריב" 7 בדצמבר 1975
2. ↑  הרצח במגרש הכדורגל, בעיתון "מעריב" 7 בדצמבר 1975
3. 1 2  יואב מלכה, זירת הרצח הפכה לאתר זיכרון, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 7 במאי 2009
4. ↑  ירון דרוקמן, 'דקרתי שחקן כדורגל. רוצה לישון'. רצח במגרש, באתר ynet, 6 בדצמבר 2014
5. ↑  דנה סידי, למות על המגרש - סיפורו של מוטי קינד ז"ל, באתר ynet, 21 ביולי 2007
6. ↑  ע"פ 613/76 שמעון קרוה נגד מדינת ישראל
7. ↑  איציק זיאת, ‏רחובות תנציח את מוטי קינד שנרצח במהלך משחק, באתר ONE‏, 3 במאי 2009
**פזאי בולטימור** (שם מדעי: *Icterus galbula*) הוא מין של עוף ממשפחת הפזאיים ומהסוג פזאי החי באמריקה הצפונית והמרכזית.

ציפור זו תוארה בידי קארולוס לינאוס ב-1758 והיא הציפור הלאומית של מרילנד. על שמו גם נקראת קבוצת הביסבול בולטימור אוריולס.

הפזאי הוא עוף בינוני במשפחתו, באורך 17 עד 22 ס"מ עם מוטת כנפיים של 23 עד 32 ס"מ ומשקלו הממוצע 22.3 עד 42 גרם בקירוב. הזכר גדול מעט מהנקבה, אך לא בהרבה. צבעו צהוב-שחור והוא בעל גוף מוארך בעל רגליים ארוכות, זנב ארוך ומקור חרוטי ארוך ומחודד.

פזאי זה דומה למינים קרובים כמו: *Icterus bullockii*‏, *Icterus parisorum* או *Icterus graduacauda* והוא לעיתים מכליא עם הראשון, כאשר זה נחשב גם לתת-מין שלו.

הפזאי מצוי לאורך היערות של אמריקה הצפונית צפונה עד לערבות של דרום אונטריו, קוויבק וניו ברנזוויק בקנדה וצפון-מערבה עד מונטנה ודרומה למזרח ארצות הברית עד למרכז מיסיסיפי, אלבמה וצפון ג'ורג'יה. בחורף הפזאים נודדים דרומה לאמריקה המרכזית וגם לצפון אמריקה הדרומית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פזאי בולטימור** בוויקישיתוף
* פזאי בולטימור, באתר ITIS (באנגלית)
* פזאי בולטימור, באתר NCBI (באנגלית)
* פזאי בולטימור, באתר Internet Bird Collection (באנגלית)
* פזאי בולטימור, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פזאי בולטימור באתר הרשימה האדומה של IUCN
**לה מדוז** (La Méduse – "המדוזה") הייתה פריגטה צרפתית שעלתה על שרטון מול חוף ארגן במאוריטניה ב-1816, ננטשה על ידי צוותה, והייתה לאחד האסונות הימיים הנודעים ביותר בתקופת אוניות המפרשים.

האירוע, בו קיפחו את חייהם 140 אנשי צוות ונוסעים, נתפרסם בכל רחבי אירופה וגרר ביקורת נוקבת כלפי ממשלת צרפת על אחריותה לכישוריו הלוקים בחסר של רב-חובל האונייה ופעולות ההצלה הכושלות. לימים היה האסון נושאם של כמה ציורים ידועים, שהמפורסם ביותר ביניהם הוא "רפסודת המדוזה" של תאודור ז'ריקו, המוצג במוזיאון הלובר.

תיאור האסון
-----------

בשנת 1816 יצאה הספינה הצרפתית "מדוזה" אל עבר חופי סנגל. כשהייתה מול חופיה המערביים של אפריקה, עלתה הספינה על שרטון. הקברניט החליט לנטוש את הספינה, אך מכיוון שהיו רק שש סירות הצלה, בנו אנשיו רפסודה בשביל שאר הנוסעים. לאחר שראו כי גרירת הרפסודה אינה אפשרית, חתכו אנשי הצוות בסירות ההצלה את חבלי הגרירה והפקירו את הרפסודה לגורלה.

המצב ברפסודה הלך והחמיר במהירות. בלילה הראשון התאבדו או מתו 20 מהנוסעים, וביום הרביעי החלו הניצולים אוכלים את גופות חבריהם המתים. לאחר שמונה ימים השליכו החזקים שבנוסעים את החלשים והפצועים המימה. מתוך 150 איש שהיו על הרפסודה ביום טביעת האונייה נותרו 15 בלבד, אשר ניצלו שבוע לאחר מכן.

תגובות
------

כאשר נודע סיפורה של רפסודת המדוזה בצרפת התחוללה סערה ציבורית. אל הזעזוע מתיאורי האיבוד המהיר של המוסר האנושי נוספה ביקורת על רקע מעמדי וגזעי. מבקרים חברתיים ראו ברפסודה סמל למדיניות המלוכנית החדשה-ישנה, שהעדיפה להציל את בני המעמדות העליונים ולהפקיר את העניים לגורלם.

ראו גם
------

* רפסודת המדוזה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לה מדוז** בוויקישיתוף
* רוני בר, קניבליזם, טירוף ואי שוויון: הסיפור הטראגי שמאחורי הציור "רפסודת המדוזה" רלוונטי מתמיד, באתר הארץ, 2 בפברואר 2017
* עמירם צברי, רפסודת המדוזה של תיאודור ז'ריקו

הציור "רפסודת המדוזה" של הצייר תאודור ז'ריקו, המוצג במוזיאון הלובר
**יוֹזֶ'ף גַאבּוֹר** ( בשמקור **גְרַאבֶּר**, בהונגרית: **Gábor József**; בלשהגיארמט, 15 באוקטובר 1879 – אִילֵשְפּוּסְטָה (בגבול בלשהגיארמט), 14 במאי 1929) היה זמר אופרה (טנור) הונגרי-יהודי, במאי, שחקן, מתרגם.

ביוגרפיה
--------

יוז'ף גאבור היה בנם של קרולי גראבר יליד טרנצ'ין, יהודי, שהיה המוציא לפועל של בית המשפט המחוזי המלכותי ושל גיזלה שמידט. בגיל שבע-עשרה נרשם גאבור לאקדמיה לאמנויות הבמה בבודפשט (היום האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע) וביולי 1899 התקבל כחבר בתיאטרון הקומדיה של בודפשט, שם הופיע לראשונה ב -4 בספטמבר באותה השנה בתפקיד גונטרנד, בקומדיה "הבעל הלך לצוד". כשחקן קומי היו לו הצלחות רבות, אבל הוא שינה את מקצועו לזמר וחתם חוזה ב"תיאטרון העממי". שם שר את תפקידו של אייזנשטיין ב"עטלף" של שטראוס ואת פריז ב"הלנה היפה". מספטמבר 1900 חתם בבית האופרה של בודפשט כטנור לירי, אך עד מהרה נסע לאיטליה לטיול לימודים, ואז המשיך לברלין וכתב דיווחים על נסיעתו לחו"ל לעיתון "יומן של פשט". הוא חזר בשנת 1913, שר פעמים רבות בעונה והצליח מאוד בקולו הגמיש, היפה ובאמצעות המוזיקליות שלו שלא היה כמוה. הוא הופיע הן בתפקידים ליריים וגם בתפקידים של אופרות וגנר. בשנת 1916 היה אורח קבוע בתיאטרון הקומדיה. ביולי 1925 התמנה למנהל בית האופרה של בודפשט. הוא שר הכול מפרסיפל, טנהויזר והתפקיד של דוד מאמני השירה מנירנברג. כאשר בית האופרה נאבק משנת 1922 בבעיות כלכליות כה חמורות שלא היה מסוגל לכסות את הפסדיו משום מקור, גאבור "חרש" את העיר ועשה כל מאמץ לגייס כסף עבור בית האופרה. הוא הקים את "אגודת ידידי בית האופרה" ובתרומותיהם הכספיות של חברי האגודה מנע את סגירת המוסד. הוא הציל חבורה של אנשים מפיטורים, כדי שלא יישארו פתאום ללא פרנסה. יוז'ף גאבור ידע איטלקית בצורה מושלמת והיה גם מתרגם; הוא תרגם יצירות דרמה שהושמעו בתרגומו באיטליה. קברו נמצא בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה.

תפקידיו החשובים
---------------

* Eisenstein ( J. Strauss: העטלף)
* Pedrillo (Mozart: החטיפה מן ההרמון)
* טנהויזר (Wagner)
* Rodolphe (Puccini: לה בוהם)
* Loge (אוצרות הריין)
* Heródes (סלומה)

ראו גם
------

* אלבום הזיכרון של לואיזה בלהה. אד. קלמן אבקה. [עמ '], ועדת הזיכרון לבלחה לוז'ה, [1927].
* פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. Bp. אגודת הספרנים והארכיונים ההונגריים, 1939-2002. עיתון כרך 7 להזמין. יאנוס ויסציאן.
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי I-II. Főszerk. אגנש קניירש. Bp. מו"ל אקדמי, 1967-1969.
* ספר המוזיקה ההונגרית. אד. אימרה מולנאר. Bp. Havas Ödön, 1936.
* לקסיקון יהודי הונגרי. אד. פיטר אוגווארי. Bp. לקסיקון יהודי, 1929.
* הלקסיקון החדש של Révai. Főszerk. הקולגה איסטוון טרסולי. שקסארד, תינוקות, 1996-.
* אייקון העולם החדש של טולנה. Bp. טולנאי, 1926-1933.
* ניו יורק טיימס לקסיקון. Bp. זינגר וולפנר, 1942-1942.
* אנציקלופדיה ביוגרפית הונגרית חדשה. Főszerk. László Markó. Bp. מועדון הספרים ההונגרי.
* לקסיקון בעולם. אוניברסיטת הידע. Bp. אנציקלופדיה, 1925.

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון הונגרי לאומנות הבמה
* לקסיקון של התיאטרון ההונגרי (1929-1931, עורך. אלאד שופפלין)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוז'ף גאבור** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  A balassagyarmati izr. egyházközség születési anyakönyve, 77/1879. folyószám.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 1315 6926
* VIAF: 165161855
* WorldCat (עם VIAF): 165161855

 |
**הסתמכות על המסתורין** הוא כשל לוגי של מעגליות מסוג הסבר מעגלי שבו ההסבר המוצע לתופעה או עובדה הוא שתופעה זו אינה ניתנת להסבר; גם טיעון המסתמך על העדר הסבר לוקה באותו כשל, אם אינו מראה שהסבר כזה אינו קיים. לעומת זאת, הטענה כי לתופעה מסוימת לא קיים הסבר, בפני עצמה, עשויה להיות תקינה מבחינה לוגית, בתנאי שאינה מוצגת כהסבר.

הכשלים מסוג זה הם ברוחו של השיר "אל נבקש":

* "אל נבקש הכול לדעת

אל נסתקרן לגבי המחר
יש לפעמים שסיבה לא נודעת
יש לפעמים שנסתר הדבר"
דוגמה:

* "אם יש אלוהים, כיצד ייתכן שצדיק ורע לו, רשע וטוב לו?"

(התופעה נטולת ההסבר, לפיה האל מאפשר צדיק ורע לו, מתיימרת להראות שההנחה בדבר קיום האל מביאה לסתירה. הכשל הוא בכך שלא נשללו הסברים לתופעה המתיישבים עם קיום האל).

דוגמה לטיעון הפוך הלוקה באותו כשל:

* "מדוע מרשה האל קיומם של צדיק ורע לו, רשע וטוב לו?"

- פשוט מאד, מי יוכל לרדת לחקר דרכי הבורא."
(העדרו המתחייב של הסבר לתופעה מוצע כהסבר עבורה).

ולעומת זאת:

* "מדוע מרשה האל קיומם של צדיק ורע לו, רשע וטוב לו?"

- אין כאן בכלל שאלה, מי יוכל לרדת לחקר דרכי הבורא."
(כאן אין כשל, משום שהמענה מסיק את העדרו המתחייב של הסבר לתופעה שבשאלה מתופעה כללית יותר שאינה ניתנת להסבר. ראו גם תורת הגמול).

וגם:

* "מדוע זכה בלוטו דווקא ראובן, שיש לו שתי דירות והוא מכה את אשתו?"

- "ככה זה".
(הטיעון: לא ניתן להסביר את הזכייה האקראית בהגרלה).

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתוך: "**אל נבקש**". מילים תמי לוי.
**אברהם צוקרמן** (צוקקערמאנן) (1843 – 1892) היה סופר, מתרגם ומו"ל עברי שפעל בוורשה. יליד אושמינה.

פועלו הספרותי
-------------

בשנת 1875 פרסם את ספרו "המתנחם". בהקדמה כתב על מטרת הספר: "לתת לנערי בני ישראל בינה לבלי יתעו אחרי תאות לבם
ויהבלו, ולהורות להורי הילדים לבלי ידיחו מהם נדח את בניהם ההולכים שובב בדרך לבם, ולא ינחמו באחריתם".

בשנת 1884 הוציא את יחד עם נפתלי משכיל לאיתן את מילונו העברי של שמואל יוסף פין "האוצר" - "אוצר לשון המקרא והמשנה".
באותה שנה הוציא את ספרו של בנימין דיזרעאלי "טנקרד", שתורגם על ידי יהל"ל תחת השם "נס לגויים". כמו כן פרסם צוקרמן בהוצאתו את ספרו של אז'ן סי "היהודי הנודד".

צוקרמן שימש סוכנו בוורשה של הסופר פרץ סמולנסקין. בשנת 1881, כשהתלקח הפולמוס בין סופרי ההשכלה סביב הרעיון הציוני, שלח סמולנסקין את מאמרו של משה קמיונסקי שפורסם ב"השחר" אל צוקרמן כדי שיפיצו.

בשנת 1884 הוציא לאור את המהדורה הראשונה של ספרו של זלמן דוד ליבונטין "לארץ אבותינו" – זכרונותיו על ייסוד ראשון לציון. במכתבו לצוקרמן שנשלח ממוהילב ונדפס בראש הספר, כותב ליבונטין לצוקרמן: "אם לא יהיו לרצון לפניך אילו פרקים בספרי זה, אשר במו נגעתי בכבוד אנשים, אשר אולי המה מאוהביך או ממכובדיך, אל נא תשלח ידך בם להתקנם או למחות אותם. שהדי במרומים, כי מטבעי אינני נוקם ונוטר; הרבה, הרבה פעמים מחלתי על כבודי ולא תבעתי עלבוני, אבל משום כבוד הרעיון הלאומי לא אוכל לחשות ואת אשר הורוני המעשים והניסיון היומי בעבודתי בארץ הקודש – זאת חשבתי עלי לחובה לגלות ברבים".

בשנת 1887 הוציא את ספר הביכורים של אז"ר "על הפרק", שבו ערך חשבון נוקב עם ספרות ההשכלה העברית והאשים אותה בתרומה לערעור מסגרת החיים היהודית המסורתית.

בשנת 1890 תרגם צוקרמן מגרמנית לעברית את ספרו של הרב מאיר להמן "סוכן המלך" (או בשמו האחר: "יד ושם"), תולדות רבי יששכר ברמן מהלברשטט. הוא הדפיס את הספר בהוצאתו בוורשה.

בשנת 1891 פרסם את ספרו "בת ציון, או: יקר מזולל" – "סיפור יסודתו בשפת עבר".

קישורים חיצוניים
----------------

* כתבי אברהם צוקרמן בפרויקט בן-יהודה
* המתנחם, פרויקט בן יהודה
* מכתבו של ליבונטין לצוקרמן, פרויקט בן יהודה
* זכרונותיו של משה קמיונסקי, העולם, 1941, עמ' 15
* אברהם צוקרמן (1843-1892), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283648305171
* GND: 139685588
* ISNI: 0000 0003 7077 563X
* LCCN: nb2012013005
* VIAF: 250141211
* WorldCat: lccn-nb2012013005

 |
**תמר גוטליב-סטימצקי** (1921 – 26 במרץ 2013) הייתה וירולוגית ישראלית, ממייסדי המעבדה לנגיפים במרכז הרפואי שיבא, פרופסור בחוג למיקרוביולוגיה ואימונולוגיה קלינית בפקולטה לרפואה שבאוניברסיטת תל אביב. הייתה מהמדענים שבזכותם נבלמה מגפת הפוליו בישראל בשנות ה-50 של המאה ה-20.

קורות חיים
----------

גוטליב נולדה בצפת, בת להורים שעלו לארץ ישראל מאוקראינה. אביה עבד כפקיד במנדט הבריטי האחראי על רשת הטלפונים באזור הצפון, והיא התגוררה עם משפחתה ביישובים שונים בגליל, בחיפה, בקריית חיים ולמדה בבית הספר הריאלי. סיימה תואר ראשון ושני בביולוגיה, מיקרוביולוגיה וכימיה ודוקטורט במיקרוביולגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. בתקופת מלחמת העצמאות שירתה בחיל המדע.

בתחילת שנות החמישים עברה לארצות הברית להתמחות במכון לנגיפים בפילדלפיה. עקב התפרצות מגפת שיתוק הילדים בישראל, פנה אליה ראש המחלקה לאפידמיולוגיה במכון לחקר רפואה צבאית, נתן גולדבלום, בבקשה שתסייע בלימוד גידול נגיף הפוליו לצורך הכנת חיסונים. ב-1955 היא עברה למעבדת המחקר לזיהומים ומחלות בבית החולים לילדים של בוסטון תחת ניהולו של ג'ון פרנקלין אנדרס ולמדה את שיטת גידול הנגיף ברקמות קופי מקוק רזוס.

בסוף 1955 חזרה לישראל, חברה לגולדבלום ולג'ורג' מילר להקמת מעבדה בבית החולים צהלון בה פותח חיסון לפוליו ובכך ישראל נהייתה לאחת משש המדינות היחידות בהן יוצר חיסון מעין זה. השימוש בחיסון החל ב-1957 ובזכותו נבלמה המגפה בישראל. ב-1960 החלה ללמד במחלקה למיקרוביולוגיה באוניברסיטת תל אביב ובהמשך מונתה למנהלת המעבדה שעברה לבית החולים תל השומר והייתה תחת הנהגתה למעבדת הנגיפים המרכזית במדינה.

גוטליב הייתה נשואה לצייר אביגדור סטימצקי ואם לבת אחת. במרץ 2013 הלכה לעולמה ונקברה בבית הקברות קריית שאול.

קישורים חיצוניים
----------------

* עופר אדרת, המדענית הצעירה שהצילה אותנו מהפוליו, באתר הארץ, 11 באפריל 2013
* ליאור פרידמן, ימי מגפה, באתר הארץ, 27 באוגוסט 2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  חיסון המוני של ילדים בתרכיב סאלק יתחיל החורף, חרות, 8 באוקטובר 1956
2. ↑  ש. פינס ישראל בין חמש הארצות המייצרות תרכיב סאלק, דבר, 10 באוקטובר 1956

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007496530205171

 |
**דיפנבכיה** (שם מדעי: *Dieffenbachia*) הוא סוג צמחים בעלי פרחים ממשפחת הלופיים. משמש כצמח נוי, לרוב לצל חלקי או לפנים בתים. הצמח נקרא על ידי הבוטנאי היינריך וילהלם שוט, מנהל הגנים הבוטניים של וינה בשם זה כדי לכבד את הגנן הראשי מר יוזף דיפנבאך. מוצאו באזורים הטרופיים של אמריקה ממקסיקו עד ארגנטינה.

מאפיינים
--------

לצמח עלים גדולים ובשרניים, פשוטי שפה ומסורגים. לעיתים יש על העלים דוגמת כתמים בגווני ירוק וצהוב (תלוי בזן). 

העלים החדשים בוקעים מגולגלים ונפרשים בהדרגה. הצמח ירוק עד, ולא מאבד את עליו פרט לתהליך טבעי של התחדשות הדרגתית. 

העץ מתפתח לגובה ככל שהוא מתבגר - עלים חדשים צצים בראש הצמח ועלים ישנים מצהיבים ונושרים בתחתיתו, מה שמייצר עם הזמן גזעים צינוריים ירוקים בעלי פסים אופקיים ובראשם ציצת עלים.

הצמח מעדיף אדמה יבשה יחסית ואור שמש בינוני, ללא חשיפה לשמש ישירה. לפיכך הוא מהווה צמח בית עם דרישות השקיה מועטות ומתאים לאור המגיע דרך חלונות.

רעילות
------

מוהל הצמח רעיל ומכיל גבישים דמויי-מחט של אוקסלט הסידן (Calcium oxalate), היכולים לגרום בין השאר צריבה ונפיחות בפה במקרה אכילה. מנגנון הפגיעה הוא מכני ואיריטטיבי (בגירוי). רובן המכריע של הפגיעות כואבות אך מוגדרות כקלות, ואינן מסכנות חיים. במקרים נדירים תיתכן פגיעה קשה יותר, בעיקר לאחר לעיסה ממושכת של העלים או שתייה של מיץ הצמח. במקרים אלו הפגיעה מתבטאת בבצקת בנתיב האוויר וחסימתו עד כדי סכנת חנק.. לא תוארו בספרות תגובות סיסטמיות או אנפילקסיס בחשיפה לצמח זה. סיפורים על הסכנה שבגידול הצמח נפוצים כאגדה אורבנית.

בתרבות
------

בארצות הברית, שמו המקובל של הצמח הוא מוט אילם, ונקרא לעיתים "צמח לשון החותנת". 

בברזיל, הצמח נחשב כמרחיק רוחות רעות ובר מזל, ונכרך עם עוד צמחים כגון רוזמרין ופלפלת צ'ילי בכד צמחים בני-מזל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיפנבכיה** בוויקישיתוף
* דיפנבכיה, באתר ITIS (באנגלית)
* דיפנבכיה, באתר NCBI (באנגלית)
* דיפנבכיה, באתר Tropicos (באנגלית)
* דיפנבכיה, באתר GBIF (באנגלית)
* דיפנבכיה, באתר IPNI (באנגלית)
* דיפנבכיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "רעילות צמח הדיפנבכיה", עיתון "הרפואה", אוקטובר 2018
2. ↑  Is the Common Household Plant ‘Dieffenbachia’ Deadly?, אתר סנופס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007534650105171

 |
יעקב הוזמן עומד לפני מטוס נוסעים
יעקב הוזמן (שמאל) ושר התחבורה דאז דוד רמז (ימין) ליד מטוס ארקיע
יעקב הוזמן במהלך טקס חנוכת נמל התעופה אילת
**יעקב הוזמן** (‏16 באפריל 1905 – 24 בספטמבר 1965) היה מזכיר קואופרטיב "אגד" ומנכ"ל "ארקיע". 

הוזמן, יליד פולין, עלה לארץ ישראל בינואר 1925. נמנה עם מקימי "אגד", וניהל את "אגד" במשך 24 שנים (1926 – 1950). 

בשנת 1950 נקרא על ידי שר התחבורה, דוד רמז, להקים את חברת ארקיע. לאחר המיזוג בין חברת "ארקיע" לחברת "אווירון" ניהל את "ארקיע" עד לפטירתו ב-24 בספטמבר 1965. 

הוזמן תמך באמנים רבים וטיפח אוסף ענק של פולקלור יהודי בשירה, במוזיקה, בציור ובספרות יידיש. היה חבר ועד כפר האמנים עין הוד וחבר מועצת המנהלים של מוזיאון תל אביב. 

ב-15 בדצמבר 1966 נקרא נמל התעופה אילת על-שמו - נמל התעופה אילת ע"ש יעקב הוזמן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יעקב הוזמן** בוויקישיתוף
* יעקב הוזמן, דבר, 26 בספטמבר 1965
* יעקב הוזמן - למנוחות, דבר, 29 בספטמבר 1965

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307523705171
* ISNI: 0000 0003 6948 937X
* VIAF: 243244935
* WorldCat: viaf-243244935

 |
**קריבה אוזרו** (באוקראינית: **Криве Озеро**; ברוסית: **Кривое Озеро**, קריבויה אוזרו; ביידיש: **קריוואָזער**) היא עיירה במחוז מיקולאייב שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

קריבה אוזרו נזכרת מהמאה ה-18, ובסוף אותה מאה החלה להתפתח, בשל ישיבתה על צומת דרכי מסחר מרכזי.

יהודי קריבה אוזרו
-----------------

בשנת 1897 נמנו בעיירה 5,478 יהודים. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה סבלו יהודי העיירה ממספר פוגרומים, כשהגדול והקטלני שבהם בוצע ביום 24 בדצמבר 1919, אז נרצחו בעיירה כ-600 יהודים וכ-1,000 נפצעו. בעקבות הטבח עזבו את העיירה יהודים רבים, עד שבשנות השלושים של המאה ה-20 נותרו בה כ-1,500 יהודים בלבד. בתקופה הסובייטית פעלו בעיירה קולחוז יהודי ובית ספר יידי.

ב-2 באוגוסט 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, וב-5 בספטמבר רצחו אלו 52 מיהודיה. עם סיפוח העיירה לחבל טרנסניסטריה הרומני באותו החודש, החלו הרומנים לרכז במחנות שהוקמו סביב העיירה יהודים שגורשו מבסרביה, וכן את יהודי העיירה - בסך הכל למעלה מ-4,000 איש. בשל תנאי המחיה הקשים במחנות אלו, מתו בהם עשרות יהודים מדי יום. עד נובמבר 1941 הוצעדו ממחנות אלו לגטו ביישוב גולטה (פרבומייסק המודרנית) כ-1,800 יהודים, כאשר כ-700 מתוכם נספו או נרצחו בדרך.

מעט היהודים שהושארו בשלב זה במחנה שליד קריבה אוזרו, הוכנסו בסוף 1941 לגטו שהוקם בעיירה, ובינואר 1942 נרצחו בשטח בית העלמין המקומי 186 יהודים מהגטו. יתר היהודים הועסקו בעבודות כפייה, ועד ספטמבר 1943 נותרו בגטו שבעיירה כ-40 יהודים בלבד. לאחר מכן, הובאו לגטו 131 יהודים נוספים. קריבה אוזרו שוחררה בידי הצבא האדום ב-29 במרץ 1944.

לקריאה נוספת
------------

* אובידיו קראנגה ואלכסנדר קרוגלוב (רו'), קריבוי אוזרו, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך III, עמ' 660–662), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קריבה אוזרו** בוויקישיתוף
* קריבויה אוזרו (Krivoye Ozero), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* "קריבה אוזרו", באתר JewishGen (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007542971105171
* LCCN: n97080574
* VIAF: 131522183
* WorldCat (עם VIAF): 131522183

 |
ציור פרסקו
**וילה באדואר** (איטלקית: **Villa Badoer**) היא אחת הווילות הכפריות שבנה האדריכל האיטלקי אנדראה פלאדיו באזור ונטו שבצפון איטליה, בפראטה פולזינה (Fratta Polesine) שליד רוביגו.

הווילה תוכננה ונבנתה לפי הזמנתו של פרנצ'סקו בדוארו איש ונציה. וילה בדואר הוכרזה על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית במסגרת ההכרזה על הווילות הפלדיאניות בוונטו.

אדריכלות
--------

תוכנית המבנה פורסמה על ידי פלאדיו בספרו "ארבעת הספרים על אודות האדריכלות". תוכנית הבניין וחזיתו בעלי סימטריה דו-צדדית האופיינית לעבודותיו של פלאדיו. הוילה עשתה שימוש ליסודותיה בשרידי הבניין מימי הביניים שעליו נבנתה. השרידים נראים היטב באחורי הבניין. 

במרכז מצוי בית האדון והוא בעל מתאר רבוע. כמקובל בווילות של פלאדיו גם כאן לבניין שלוש קומות הניכרות בחלונותיהם. קומת האדון בעלת החלונות הגבוהים היא הקומה השנייה, אליה עולה גרם מדרגות רחב ביותר וארוך מאוד. מתחתיה נמצאת קומת השירותים הנמוכה, שחלונותיה צרים מאוד. הקומה העליונה שמתחת לגג ניכרת בחלונותיה הצרים, והיא נועדה לאחסון של תוצרת חקלאית, כיאה לווילה כפרית. גרם המדרגות הרחב עולה אל מבואה המעוצבת בדמות חזית מקדש רומי כמקובל אצל פלאדיו. שישה עמודים בסדר יוני תומכים בגמלון משולש ובו קבוע סמל המשפחה. בתוכנית המבנה שפורסמה בספרו של פלאדיו תוכננה לבניין מבואה דומה בחזית האחורית, אך חלק זה לא בוצע. 

לבניין חצר קדמית נרחבת ומשני עבריה שני אגפים המשמשים לאחסון המתקנים החקלאיים ואורוות הסוסים. אגפים אלה מחוברים לבניין המרכזי באמצעות סטווי עמודים בעלי מתאר של רבע מעגל כל אחד, ולו עמודים מן הסדר הטוסקאני. 

כנזכר בספרו, את עיטור קירותיהם של החדרים הפקיד פלאדיו בידיו של הצייר ג'יאלו פיורנטינו. מציורי הקיר נותרו שרידים בלבד.

ראו גם
------

* הווילות הפלדיאניות בוונטו

לקריאה נוספת
------------

* אנדראה פלאדיו, ארבעת הספרים על אודות האדריכלות, תרגם לעברית רוני רייך בצירוף מבוא, הערות ומפתחות, הוצאת זמורה-ביתן-דביר, 1999, עמ' 142.

* Bruce Bucher, Andrea Palladio, The Architect in his Time, Abbeville Press, New-York, 1998, pp. 123-128.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וילה באדואר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של וילה באדואר

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר שני, פרק 14, עמ' 68.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007286345205171

 |
**שמואל ארגמן** (שם העט של **שמואל רוט**, ד' באדר תש"ד, 28 בפברואר 1944 – ג' באב תשפ"א, 12 ביולי 2021) היה סופר חרדי־ישראלי שכתב ספרי עלילה רבים, רובם לילדים ולנוער. כתב גם תחת שם העט **שמואל רותם**.

ביוגרפיה
--------

נולד בתל אביב למיכאל ויהודית וגדל בבני ברק. אביו היה מוותיקי העיר ומראשי משטרת השבת, ואמו הייתה ממייסדות בית יעקב בארץ ישראל. למד בישיבת מרכז הרב ולאחר מספר שנים עבר לישיבת פוניבז'. המשיך לאורך השנים לשמור על קשר עם רבותיו משתי הישיבות והיה מבקר אצלם בהזדמנויות שונות וברגלים. היה נשוי לרחל לבית פרדס. התגורר בשכונת בית וגן בירושלים. נפטר בג' באב תשפ"א. עבד כמחנך בביה"ס 'מימון', ולימים כרב ביה"ס.

### יצירתו

במשך שנים כתב בשבועון זרקור, ובהמשך שימש למשך תקופה כעורכו. בתקופתו כעורך היה העיתון מוציא בשבוע שחל בו יום העצמאות שני גליונות שונים - האחד היה מיועד לחוגגים את היום והשני לאלה שלא. 

מעל דפי זרקור פרסם סיפורים רבים בהמשכים, אשר אחר כך יצאו לאור כספרים. הסיפור הראשון היה "הילדה שברחה מהמנזר". רוב הסיפורים עלילתיים, חלקם עם מוטיבים של מדע בדיוני והם נכתבו מזווית תורנית ומיועדים לציבור החרדי והדתי. כמו כן הוציא לאור סדרת ספרים לנוער "עולמנו", העוסקת בענייני מדע וטכנולוגיה ומותאמת לנוער הדתי. אחד מספריו, "בין חומות המבצר", הוא סיפור היסטורי העוסק בפרק מתולדות חיי מהר"ם מרוטנבורג ותלמידו הרא"ש.

פרסם כמה ספרים למבוגרים, הבולט שבהם הוא "השותפים", שפורסם תחילה בהמשכים ביתד נאמן.

שמואל ארגמן הוא סופר הילדים החרדי היחיד שהוזכר בלקסיקון אופק לספרות ילדים של אוריאל אופק.

ספרו "הצניחה הגורלית" נבחר מבין 24 ספרים נבחרים על ידי ועדת "פרס מפעל הפיס לספרות". כמו כן, זכה בפרס זקס על מפעלו הספרותי.

### ספריו

לילדים
* אבא גיבור הרוח
* אי המסתורין
* אל גוב האריות
* אל מול פני הסכנה
* בדבקות ובגבורה
* בודדים בלב ים
* בין חומות המבצר
* בלוע הארי
* במשברי הים
* בעקבות ראשי האינקוויזיציה
* הילדה שברחה מהמנזר
* הנועזים בעלטה
* הנחיתה על הקרח
* הצוללת הפליגה בחצות
* הצניחה הגורלית
* זהות עלומה
* למרות הכל
* מבצע חידקל
* מסתורין בסהרה
* נס במבצר
* עולמנו (2 כרכים)
* עקבות באי
* תעלומה בנמל התעופה (בציפורני הפידאיון)

למבוגרים
* החשיפה
* המרדף
* הנחיתה על הקרח
* השותפים
* חזרה לאירן
* משימה בלתי אפשרית
* צופן מסתורי
* תקלה בחלל
* מאבק עיקש
* זהות עלומה
* בלתי צפוי
* אחים לעד

חידושי תורה
* שלמי שמואל: עיונים בפרשיות השבוע

לקריאה נוספת
------------

* **ארגמן, שמואל** ערכו בלקסיקון אופק לספרות ילדים, 1985

קישורים חיצוניים
----------------

* תולדות חייו, באתר עיריית רמלה (ארכיון)
* ישראל כהן, ‏שמואל ארגמן מחבר "הילדה שברחה מהמנזר" ל"כיכר השבת": "נזהר מתדמית של מיסיונר", באתר כיכר השבת, 9 ביוני 2015
* משה גלסנר, חיים ולדר בראיון על שמואל ארגמן | זה סיפורו של הסופר החרדי שנפטר, באתר קול ברמה, ‏1 ביוני 2021
* מידע על שמואל ארגמן בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  שימי שפר, הסופר הנודע הרב שמואל רוט הלך לעולמו, באתר כיכר השבת, ‏12 ביולי 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310336705171
* BnF: cb121319677 (data)
* GND: 1089826958
* ISNI: 0000 0000 8016 7476
* LCCN: n82219384
* VIAF: 97179170
* WorldCat: lccn-n82219384

 |
**המטבח הקטרי** מאופיין, כמו במדינות ערביות רבות, במנות עיקריות מסוגים ומינים שונים. בקטר נפוצים מאכלים חריפים במיוחד. מנות עיקריות נפוצות בקטר הן הקבסה, אורז עם בשר, דגים, תמרים, פירות ים וירקות חריפים. הקבסה, כמו בערב הסעודית ובמדינות מפרץ אחרות, היא המאכל הלאומי.

מנות עיקריות
------------

הקבסה הסעודית
### המקבוס הקטרי

אורז, בשר, עגבניות ובצלים מעורבבים עם תבלינים. המקבוס הוא השם הקטרי לכבסה.

### קבסה סעודית

אורז, בשר וירקות גינה מעורבבים עם תבלינים. הקבסה הסעודית היא מאכל שהחל את דרכו באזור נג'ד (כיום ערב הסעודית) ונפוץ גם בקטר ובמדינות מפרץ אחרות.

### בלאליט

אטריות מבושלות עם סוכר, קינמון וזעפרן. לעיתים קרובות הבלאליט מטוגן עם ביצה ונוצרת מעין חביתה.

### קוזי

אורז עם בשר עז. נקרא בקטר גם שוואה.

משקאות
------

קפיטריה ביציאה מאל-עוטורייה
### קפה ערבי

קפה המופק מתערובות של קפה והל, הקפה הערבי מחומם בטמפרטורות מאוד גבוהות, מינימום 165 מעלות צלזיוס ומקסימום 210 מעלות צלזיוס, מעל טמפרטורת ההתאדות של המים, שכן, יש לחממו בזהירות.

### קפה קטרי

קפה קטרי הידוע בשמו המקומי "הקפה המתוק", קפה המופק מתערובת של קפה עם: קינמון, זעפרן, סוכר והל. ישנה גם גרסה שלו המוגשת עם חלב.

### משקה מנטה לימון

לימונדה מעורבבת בקצת מנטה, דבר שנותן חריפות למשקה.

תוספות
------

חומוס
### חומוס

חומוס הוא מאכל העשוי מגרגרי חמצה טחונים המוגש כממרח. ברוב המקרים המנה תכלול תוספות שונות כגון שמן זית, פטרוזיליה טרייה קצוצה, מיץ לימון טרי וטחינה המכילה שום טרי.

### מוטבל

ממרח קטרי שמכינים מחציל, שום וטחינה.

### ניח'י

גרגירי חומוס מבושלים במים, ללא טחינה.

קינוחים
-------

ממתקים קטריים בשוק וואקיף
### אום עלי

פודינג אורז ולחם.

### סאגו

פודינג סאגו - קינוח מתוק המכיל עמילן ומתובל בהל וזעפרן.

### מחלביה

פודינג פיסטוק ומי ורדים.

### עיש א-סראיא

עוגת גבינה, מוגשת בדרך כלל עם קצפת מלמעלה.

### אחרים

נפוצים במטבח הקטרי גם הקינוחים בקלווה, כנאפה וקטאיף מהמטבח הערבי. כמו כן מוגשים בקטר גם קינוחים מערביים, דוגמת מוס ושוקולד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המטבח הקטרי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  The 3 M’s of Qatari Cuisine
2. ↑  "Culture of Qatar"
3. ↑  Traditional Qatari Cuisine
4. ↑  GETTING TO KNOW QATAR
5. ↑  "Qatar Food and Food Etiquette"

| מטבחים בעולם |
| --- |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |
| אירופה | אוסטריה • איסלנד • אירלנד • איטליה • בלארוס • בולגריה • בלגיה • בריטניה (אנגליה • סקוטלנד) • גרמניה • הונגריה • הולנד • יוון • לוקסמבורג • ספרד • סקנדינביה (דנמרק • נורווגיה • שוודיה) • פולין • פורטוגל • צ'כיה • צרפת • רומניה • רוסיה • שווייץ |
| אמריקה | ארצות הברית • ארגנטינה • ברזיל • האיטי • ונצואלה • מקסיקו • פרו |
| אסיה | אינדונזיה • גאורגיה • הודו • וייטנאם • טורקיה • יפן • קוריאה • ירדן • ישראל • לבנון • סוריה • סין • עיראק • פרס • קטר • תאילנד • תימן |
| אפריקה | אריתראה • אתיופיה • דרום אפריקה • לוב • מדגסקר • מצרים • מרוקו • תוניסיה • גאנה |
| שונות | המטבח היהודי • מטבחי אמריקה הלטינית • המטבח המזרח-תיכוני • המטבח הים-תיכוני • המטבח האסייתי • המטבח ביוון העתיקה • מטבח ימי הביניים |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעיר בסלובניה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו בלד (פירושונים).

**בלד** (בסלובנית: **Bled**) היא עיירת נופש בצפון-מערב סלובניה, השוכנת לחופו של אגם בלד. בעיירה מתגוררים כ־5,000 תושבים.

היסטוריה
--------

קיימות עדויות להתיישבות באזור כבר בתקופת הברזל, אך רק במאה השביעית, עם הגיעם של ראשוני הסלאבים, החלה התיישבות משמעותית. ב-1004 מסר הקיסר היינריך השני את המבצר ואת אדמותיה של בלד לבישוף של בריקסן, שבדרום טירול. היא נותרה בשליטת הבישופים עד לראשית המאה ה-19, אז עברה לידי בית הבסבורג.

יופיו של המקום נודע כבר בימי הביניים, אך במאה ה-18 היו ששקלו לייבש את האגם כדי להשתמש בחרסית שבקרקעיתו לייצור לבנים. ב-1855 פתח יזם שווייצרי מרחצאות, והפוטנציאל התיירותי של העיירה החל להתממש. התיירות קיבלה תנופה משמעותית ב-1870, עם חנוכת קו הרכבת בין ליובליאנה לפילאך, שעבר ליד בלד.

בבלד שכן מעון הקיץ של משפחת המלוכה ששלטה בממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים בין מלחמות העולם.

תיירות
------

אגם בלד הוא מקור המשיכה העיקרי של בלד. על מנת להגן עליו, השיט היחיד המותר בו הוא של סירות משוטים. בלב האגם אי קטן (Blejski Otok), ובו כנסייה מהמאה התשיעית. בכנסייה פעמון כבד מהמאה ה-15, שעל פי המסורת המקומית, משאלתו של המצלצל בו תתגשם. הכנסייה היא מקום פופולרי לחתונות בסלובניה.

בגובה של 130 מ' מעל בלד מתנשא מבצר בלד (Blejski Grad), שהוקם במאה ה-11, ושימש כמקום מושבם של הבישופים מבריקסן במשך כ-800 שנים. בתוך המבצר יש מוזיאון להיסטוריה של האזור.

בלד מהווה גם נקודת מוצא נוחה לטיולים באלפים היוליאניים.

בקרבת בלד, נמצא קניון וינטגר, שלאורכו (1.6 ק"מ) ניתן לטייל על שבילי עץ ולהנות מזרימת נהר הרדובנה, בריכות, מפלים ומטבע פראי.

גלריית תמונות
-------------

* המבצר מעל האגםהמבצר מעל האגם
* תצפית מהמבצר על העירתצפית מהמבצר על העיר

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **בלד** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **בלד** |

* אתר האינטרנט הרשמי של בלד (בסלובנית)
* אתר האי בלד
* עוזי טאובר, ‏אגם בלד - הפנינה של סלובניה, באתר GoTravel

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007564240905171
* BnF: cb12009211t (data)
* GND: 4108169-9
* LCCN: n79068366
* NKC: ge400813
* SUDOC: 145231941
* VIAF: 155926748
* WorldCat: lccn-n79068366

 |
**רובן מוראן** (בספרדית: **Robén Morán**;‏ 6 באוגוסט 1930 – 3 בינואר 1978) היה כדורגלן אורוגוואי, ששיחק בעמדת החלוץ.

ביוגרפיה
--------

מוראן נולד בשנת 1930 בשכונת ווילה דל סרו שקרובה למרכז הבירה מונטווידאו, למשפחת מהגרים מהעיר חיחון שבספרד. כינויו היה **אל טיזה** ("גיר הלוח"), כנראה בשל מאפייניו הפיזיים. מוראן התחיל את הקריירה בשנת 1948 בקבוצה הקטנה מהאזור ספורטיבו סרו, ושנה אחר כך עבר לקבוצה הגדולה סרו, ששיחקה בליגה האורוגוואית הראשונה. 

את הופעת הבכורה במדי נבחרת אורוגוואי ערך ב-7 באפריל 1949 בניצחון 1–5 על צ'ילה. הוא כבש את השער החמישי במשחק, והיחיד שלו במדיה. מוראן לקח חלק בזכייתה במונדיאל 1950, אם כי שותף רק במרקנאסו המפורסם נגד ברזיל, זאת הודות לפציעתו של ארנסטו וידאל. במשחק זה היה בן 19 ו-344 ימים, מה שהפך אותו לאלוף העולם הצעיר ביותר עד אז.

בנוסף לכך, השתתף גם בקופה אמריקה 1953, וביחד עם מתיאס גונסאלס היו ליחידים שהשתתפו בו מהמרקנאסו. משחקו האחרון במדים הלאומיים הגיע בטורניר זה בניצחון 0–6 על אקוודור, כאשר עלה במחצית השנייה.

על רקע עוני ודיכאון, מוראן נפטר בגיל 47 בלבד, ובכך היה לראשון מבין חבריו לנבחרת אורוגוואי שזכתה במונדיאל שהלך לעולמו. כיום, קיים מצפה בצומת חואן מנדס וחואן אקוסטה שבמונטווידאו, ובו אנדרטה לזכרו של מוראן. שם המצפה בספרדית: *der Espacio Libre Ruben Morán*.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רובן מוראן** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**גביעונית נאכלת** (שם מדעי: *Cantharellus cibarius*) הוא מין של פטריה ממשפחת הגבעוניתיים (Cantharellaceae). הפטריה קרויה גם **שנטרל מוזהבת** ומצויה במיוחד באירופה.

היא אחת מפטריות הבר הנאכלות הפופולריות ביותר, שייכת למשפחת הגבעוניתיים המתאפיינים בגופי רבייה דמויי משפך, בעלי גוף בשרני, וקפלים דמויי זימים המצויים לכל אורך גוף הרבייה. אין במשפחה מינים רעילים, אמנם רק חלקם נחשבים טובים למאכל וטעימים.

גביעונית נאכלת, ומשפחת הגבעוניתיים בכללה קיבלה את שמה העברי אודות לצורתה המזכירה גביע. כמו כן גם שמה הלועזי, שנטרל או קנטרל הגיעה מהמילה היוונית קנט'רוס (אנ') שמשמעותה גביע.

תיאור ותפוצה
------------

כל גוף הפטריה בצבע צהוב, בגוונים שונים תלוי בקרקע ובלחות. בשרה בצבע קרם-צהבהב. מעין רכסי דפים הנראים כזימים משתרעים לכל אורך גוף הפטריה - מהבסיס עד לכובע. ריחה מתקתק ופירותי וטעמה פיקנטי במעט. קיימים מינים רבים הדומים לה בצורתה, מעט מהם אכילים עם סיכון קל לכאבי בטן (Hygrophoropsis aurantiaca לדוגמה) רובם לא ולכן יש לנקוט באמצעי זהירות בזמן הליקוט.

תפוצת הפטריה בעולם רחבה והיא נמצאת בחלקים נרחבים באירואסיה, צפון ומרכז אמריקה ואפריקה. הפטריה נוטה לגדול ביערות מחט, ביערות ליבנה הרריים ולעיתים ביערות אשור. בישראל נחשבת נדירה וידועה בעיקר בין עצי אלון מצוי בצפון.

בצפון אירופה מופיעה לרוב בין החודשים יולי לאוקטובר.

ייתכן שהפטריה מכילה חומר קוטל חרקים, ואכן הפטריה על פי רוב נקייה מחרקים, רימות ומזיקים שונים.

כמאכל
-----

הפטריה נחשבת לטעימה ולנחשקת בקרב חובבי פטריות, גביעונית נאכלת עשירה בוויטמינים ומינרלים ובעיקר בוויטמין C ואשלגן. הפטריה נחשבת למקור טוב במיוחד לוויטמין D. רוב הטעם העשיר והמורכב של הפטריה מתגלה בבישול ולכן לא נהוג לאכול אותה חיה. רוב תרכובות הגביעונית מסיסות בשומן ולכן נוהגים לטגן את הפטריה בשמן, חמאה או שמנת. הפטריה מומלצת גם לשימוש במתכוני רטבים מבוססים אלכוהול כדוגמת יין, והיא פופולרית במיוחד במתכוני רטבים ומרקים.

בדרך כלל הפטריה נמכרת בשוק לאחר תהליך ייבוש. תהליך ייבוש הפטריה הוא פשוט למדי ולא פוגע בטעמה. ניתן גם לכתוש את הפטריה היבשה לאבקה ולהשתמש בה לתיבול מרקים ורטבים.

ראו גם
------

* פטריות צ'נטרל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גביעונית נאכלת** בוויקישיתוף
* גביעונית נאכלת, באתר NCBI (באנגלית)
* גביעונית נאכלת, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* גביעונית נאכלת, באתר Tropicos (באנגלית)
* גביעונית נאכלת, באתר GBIF (באנגלית)
* גביעונית נאכלת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kuo, Michael. "Cantharellus "cibarius"". *mushroomexpert.com*. נבדק ב-2018-09-01.
2. ↑  גבעוניתיים Cantharellaceae, באתר פטריות בישראל
3. ↑  גביעונית נאכלת – Cantharellus cibarius, באתר פטריות שדה ויער
4. ↑  **Svampar: En praktisk naturguide**, עמ' 88
5. ↑  Cieniecka-Rosłonkiewicz A, Sas A, Przybysz E, Morytz B, Syguda A, Pernak J, Ionic Liquids for the Production of Insecticidal and Microbicidal Extracts of the Fungus Cantharellus cibarius, 2007
6. ↑  FoodData Central, U.S. Department of Agriculture

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529959405171
* GND: 4668717-8
* LCCN: sh88000892
* LNB: 000298126

 |
**מוחמד בהא שטח** (בערבית: **محمد بهاء شطح**; 1951 - 27 בדצמבר 2013) היה כלכלן ודיפלומט לבנוני, שר האוצר בממשלת לבנון. נרצח בפיצוץ מכונית תופת.

ביוגרפיה
--------

שטח, מוסלמי סוני, נולד בשנת 1951 בטריפולי שבצפון לבנון. למד כלכלה באוניברסיטה האמריקנית בביירות וקיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת טקסס. בשנת 1983 עבר לוושינגטון, שם עבד בקרן המטבע הבינלאומית. בשנת 1993 חזר ללבנון ומונה על ידי ממשלתו של רפיק אל-חרירי לסגן הנגיד של הבנק המרכזי של לבנון.

בשנת 1997 מונה לשגריר לבנון בארצות הברית, וכיהן בתפקיד זה עד שנת 2000. בשנת 2001 חזר לקרן המטבע הבינלאומית. כהונתו בתפקיד זה הסתיימה בפברואר 2005, בעקבות רצח רפיק אל-חרירי. הוא חזר ללבנון כיועץ בכיר לראש הממשלה פואד סניורה. במהלך מלחמת לבנון השנייה הופיע בכלי תקשורת מערביים כדובר מטעם ממשלת לבנון.

ביולי 2008 מונה לשר האוצר של לבנון, בממשלתו של פואד סניורה. עם מינויו של סעד אל-חרירי לראש ממשלת לבנון מונה שטח ליועצו ליחסים בינלאומיים. שטח נמנה עם מתנגדי סוריה וחזבאללה בלבנון. קרא לפתח שדות גז לבנוניים בים התיכון, ולחלק את הרווחים לתושבי לבנון.

ב-27 בדצמבר 2013 נרצח בביירות כאשר מכונית תופת התפוצצה ליד השיירה שבה נסע. יחד אתו נרצחו בפיגוע חמישה אנשים נוספים, וכ-70 נפצעו.

קישורים חיצוניים
----------------

* רועי קייס, התנגד לחיזבאללה וחוסל: שר נהרג בפיגוע, באתר ynet, 27 בדצמבר 2013
* ג'קי חורי, לבנון: שר האוצר לשעבר נהרג בפיצוץ מכונית ממולכדת בביירות, באתר הארץ, 27 בדצמבר 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  CNN LARRY KING LIVE - War in the Middle East, July 24, 2006
2. ↑  Mohamad Chatah, Offshore gas belongs to the Lebanese, so let them see the money, The Daily Star, May 11, 2012
3. ↑  שר האוצר לשעבר של לבנון חוסל בפיגוע בביירות, באתר וואלה!‏, 27 בדצמבר 2013
**ולסטימיל קופצקי** (בצ'כית: **Vlastimil Kopecký**;‏ 14 באוקטובר 1912 – 30 ביולי 1967) היה כדורגלן ומאמן צ'כוסלובקי, ששיחק בעמדת החלוץ. היה שותף במונדיאל 1934 ו-1938.

ביוגרפיה
--------

קופצקי נולד ב-14 באוקטובר 1912 בולימוב שבאימפריה האוסטרו-הונגרית. כחלוץ הוא החל את הקריירה במועדון ראפיד וינוהראדי בשנת 1927. בהתחלה התעניינה בו ספרטה פראג, אך אביו שהיה אוהד של סלביה פראג הצליח למנוע את העברתו אליה. לבסוף קופצקי שיחק מ-1932 עד משך ה-19 שנים הבאות בסלביה.

הוא שיחק לצד החלוץ האגדי יוזף ביקאן שהצטרף ב-1937, והוא ממוקם במקום השני במלכות השערים של הליגה הצ'כוסלובקית אחריו עם 252 שערים ב-325 הופעות. הוא זכה עם סלביה ב-9 תוארי אליפות ובגביע מיטרופה בשנת 1938. אחרי קריירה ארוכה איתה הוא אימן אותה לשנה אחת ב-1959.

קופצקי נחשב לכישרון גדול והוא מונה לנבחרת צ'כוסלובקיה זמן קצר לאחר הופעת הבכורה שלו בליגה. במשחקו הראשון בה הפסיד 5–1 לשווייץ והיה רק לשחקן מחליף במונדיאל 1934, בו נבחרתו הגיעה למקום השני. מונדיאל אחר כך ב-1938 היה לאחד המצטיינים בנבחרת וכבש בהפסד 2–1 לברזיל במשחק החוזר ברבע הגמר. עקב מלחמת העולם השנייה נמנעו מקופצקי עוד כמה משחקים לשחק ובסך הכל עשה 26 הופעות במדיה. בנוסף לכך כבש שמונה שערים והיה לקפטן פעמיים.

הוא נפטר ב-30 ביולי 1967 במהלך משחק כדורגל של שחקני עבר סלביה פראג בהלינסקו.

תארים
-----

סלביה פראג
* אליפות צ'כוסלובקיה (9): 1932/33, 1933/34, 1934/35, 1936/37, 1939/40, 1940/41, 1941/42, 1942/43, 1946/47
* הגביע הצ'כוסלובקי (3): 1940/41, 1941/42, 1944/45
* גביע מיטרופה: 1938

נבחרת צ'כוסלובקיה
* סגנית גביע העולם: 1934

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולסטימיל קופצקי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams

| **נבחרת צ'כוסלובקיה – מונדיאל 1934 (מקום שני)** |
| --- |
| 1 פלניצ'קה • 
2 ז'נישק • 
3 צ'טיז'וקי • 
4 קושטיאלק • 
5 צ'מבאל • 
6 קרצ'יל • 
7 יונק • 
8 סבובודה • 
9 סובוטקה • 
10 ניידלי • 
11 פוץ' • 
12 פטזל •
13 בורגר • 
14 דאוצ'יק •
15 בוצ'ק •
16 קופצקי •
17 שימפרסקי •
18 סרבק •
19 שטרץ •
20 וודיצ'קה •
21 סילני •
22 קולוצ'וי •
מאמן: פטרו | צ'כוסלובקיהצ'כוסלובקיה |
**גוטיירי טומלין** (בפורטוגזית: **Gutieri Tomelin**; נולד ב-29 ביוני 1991) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הבלם בתלאווי.

קריירה
------

טומלין, התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של פיגיירנסה. ב-11 באוגוסט 2012, טומלין ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0–1 נגד רסיפה.

בינואר 2014, טומלין הושאל לדקה דה קשיאס בה שיחק עד לאמצע העונה, ולאחר מכן עבר לג'וינוויל. ב-2 באוגוסט 2015, טומלין הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0–2 נגד אוואי.

בקיץ 2015, טומלין חתם ביאגלוניה ביאליסטוק מליגת העל הפולנית, במדיה שיחק שלוש עונות.

בקיץ 2018, טומלין חתם באוסייק מליגת העל הקרואטית.

ב-15 באוגוסט 2021, טומלין חתם בהפועל נוף הגליל מליגת העל.

בקיץ 2023 חתם בתלאווי מליגת העל הגאורגית.

תארים
-----

ג'וינוויל
* הליגה הברזילאית השנייה: 2014

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  דורון בן דור, ‏מתחזקת: הבלם גוטיירי טומלין חתם בנוף הגליל, באתר ONE‏, 15 באוגוסט 2021

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"גוטיירי טומלין"**.
**React** (לעיתים נכתבת כ-**React.js** או **ReactJS**) היא ספריית קוד פתוח בשפת ג'אווה סקריפט המשמשת לפיתוח ממשק משתמש לאתרים.

React פותחה על ידי ג'ורדן וולקה, מפתח תוכנה בחברת פייסבוק (מטא). הוא הושפע מ-AngularJS ו-XHP, שהייתה ספריית PHP לניהול רכיבי HTML. הספרייה הושמשה לראשונה בדף הבית של פייסבוק בשנת 2011 ובהמשך באינסטגרם ב-2012. הספרייה שוחררה כקוד פתוח במאי 2013. בתחילת 2015 פרסמה פייסבוק ספרייה נוספת בשם ריאקט נייטיב המאפשרת פיתוח ממשקי משתמש ל-iOS, אנדרואיד ול-Microsoft Windows ‏(UWP). ספרייה זו מתחרה בפלטפורמות לבניית אפליקציות היברידיות כגון אפאצ'י קורדובה.

אחת התכונות המרכזיות של React היא השימוש ב-*Virtual Document Object Model* או *Virtual DOM*. הספרייה יוצרת מבנה נתונים בזיכרון, מחשבת את השינויים הנדרשים ובכך מעדכנת את ה-DOM ביעילות.

בעזרת טרנס-קומפיילר (כמו Babel.js) רכיבי React יכולים להכתב בשפת JSX, הרחבה של ג'אווה סקריפט המאפשרת תגיות HTML בתוך הקוד. במהלך הטרנספילציה, תגיות ה-HTML מתרגמות לקריאות לפונקציות ג'אווה סקריפט של React ומעדכנות את ה-Virtual DOM לפי הצורך.

Next.js היא ספריית React המאפשרת מספר תכונות נוספות, כולל עיבוד בצד השרת ויצירת אתרים סטטיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **React** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של react
* React, ברשת החברתית טוויטר

* React, הבלוג הרשמי

הערות שוליים
------------

1. ↑  React Virtual DOM באתר Code Academy.
2. ↑  JSX in Depth באתר של ספריית React.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1106873289

 |
**ז'ורדן סבן** (בצרפתית: **Jordan Sebban**; נולד ב-6 בינואר 1997) הוא כדורגלן יהודי-צרפתי בעל אזרחות ישראלית המשחק בעמדת הקשר האחורי במ.ס. אשדוד.

קריירה
------

סבן התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של טולוז ובגיל 17 הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון במדיה שיחק 4 שנים.

בקיץ 2018 הצטרף לאל אחידו מהליגה הספרדית השלישית. ב-7 באפריל 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בתיקו 1-1 נגד גרנדה ב'. כעבור שנה הצטרף לאחרונה במדיה שיחק עונה אחת.

ב-5 בפברואר 2021 חתם בקופס מליגת העל הפינית עד לסיום העונה. בקופס רשם 20 הופעות בליגה ו-3 נוספים בגביע הפיני בו זכה קופס בסיום העונה. בסיום העונה שוחרר מהמועדון.

ב-16 באוגוסט 2022 חתם במ.ס. אשדוד מליגת העל ובזכות יהדותו קיבל אזרחות ישראלית ובכך לא נחשב לזר. ב-31 בדצמבר 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד הפועל ירושלים.

תארים
-----

קופס
* הגביע הפיני: 2021

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'ורדן סבן** בוויקישיתוף
* ז'ורדן סבן, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  איציק כלפי, ‏הקשר הצרפתי-ישראלי ג'ורדן סבן חתם במ.ס אשדוד, באתר ONE‏, 16 באוגוסט 2022