recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**סקולרפדיה** (**Scholarpedia**) היא אנציקלופדיה מקוונת מבוססת ויקי בשפה האנגלית עם תכונות המשויכות בדרך כלל לכתבי עת אקדמיים מקוונים בגישה פתוחה, שמטרתה לרכז תוכן איכותי במדע וברפואה.

מאמרים של Scholarpedia נכתבים על ידי מחברים מומחים מוזמנים או מאושרים והם כפופים לביקורת עמיתים. Scholarpedia מפרטת את השמות והשיוכים האמיתיים של כל המחברים, האוצרים והעורכים המעורבים במאמר. תהליך ביקורת עמיתים (שיכול להציע שינויים או תוספות, ויש לבצע אותו לפני פרסום המאמר) הוא אנונימי. מאמרי Scholarpedia מאוחסנים במאגר מקוון, וניתן לצטט אותם כמאמרי כתב עת קונבנציונליים (ל-Scholarpedia יש את מספר ISSN ISSN 1941-6016). מערכת הציטוטים של Scholarpedia כוללת תמיכה במספרי גרסאות.

הפרויקט נוצר בפברואר 2006 על ידי יוג'ין מ. איזיקביץ', בזמן שהיה חוקר במכון למדעי המוח, סן דייגו, קליפורניה. איזיקביץ' משמש גם כעורך הראשי של האנציקלופדיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סקולרפדיה (באנגלית)
* סקולרפדיה, העמוד הראשי
* סקולרפדיה, ברשת החברתית פייסבוק

* סקולרפדיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
**Suck It And See** הוא אלבום האולפן הרביעי של להקת האינדי רוק הבריטית ארקטיק מאנקיז. האלבום יצא לאור בארצות הברית ב-6 ביוני 2011, ובבריטניה ב-7 לאותו החודש. את האלבום הפיקו הארקטיק מאנקיז בשיתוף עם ג'יימס פורד (שהפיק ביחד עם סולן הלהקה, אלכס טרנר, את פרויקט הצד שלו "The Last Shadow Puppets"). וידאו קליפ לשיר "Brick By Brick" מתוך האלבום, יצא מעט לפני הפרסום על פרטי האלבום החדש בתאריך ה-10 במרץ אותה שנה, למרות הודעתו של מאט הלדרס, מתופף הלהקה, כי זהו לא הולך להיות סינגל ראשי מהאלבום.

ב-30 במרץ נחשף כי יצאו לשוק 3,000 עותקי ויניל של השיר "Don't Sit Down 'Cause I've Moved Your Chair", וביום למחרת אושר באתר הלהקה כי השיר יהיה סינגל ראשי מתוך האלבום החדש, ויימכר מ-30 במאי בנוסף לשני בי-סיידים "The Blond-O-Sonic Shimmer Trap" ו-"I.D.S.T.‎".

ב-15 באוגוסט אותה שנה יצא הסינגל השני מתוך האלבום, "The Hellcat Spangled Shalalala", עם בי-סייד אחד הנקרא "Little Illusion Machine (Wirral Riddler)", שהוכר למיילס קיין ול"Death Ramps", שם במה שהלהקה אימצה לעצמה מתוך בי-סייד שהוציאו לשיר "Teddy Picker" תחת אותו השם.

ב-31 באוקטובר יצא הסינגל השלישי מתוך האלבום, ששמו כשם האלבום, וב-23 בינואר 2012 יצא הסינגל הרביעי והאחרון מהאלבום, "Black Treacle".

הקלטת האלבום והפקתו
-------------------

תוכן האלבום כולו נכתב על ידי סולן הלהקה אלכס טרנר, בשנת 2010, והוקלט ברובו בהקלטות חיות של הלהקה בחודשים ינואר-פברואר 2011, תוך ניסיון שלא לחזור על האופי הכבד יותר שנכח באלבומם הקודם Humbug.

רשימת רצועות
------------

מילות השירים נכתבו על ידי אלכס טרנר. 

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | She's Thunderstorms | 3:55 |
| 2. | Black Treacle | 3:35 |
| 3. | Brick by Brick | 2:59 |
| 4. | The Hellcat Spangled Shalalala | 3:00 |
| 5. | Don't Sit Down 'Cause I've Moved Your Chair | 3:04 |
| 6. | Library Pictures | 2:22 |
| 7. | All My Own Stunts | 3:52 |
| 8. | Reckless Serenade | 2:43 |
| 9. | Piledriver Waltz | 3:24 |
| 10. | Love Is a Laserquest | 3:12 |
| 11. | Suck It and See | 3:46 |
| 12. | That's Where You're Wrong | 4:17 |
| **משך כולל:** | **40:05** |


| רצועות בונוס ביפן |
| --- |
| מס' | שם | משך |
| 13. | The Blond-O-Sonic Shimmer Trap | 3:28 |
| **משך כולל:** | **43:33** |

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על האלבום *Suck It And See* באתר MusicBrainz
* מידע על האלבום *Suck It And See* באתר AllMusic
* האלבום *Suck It And See* באתר Discogs
* האלבום *Suck It And See* באתר ספוטיפיי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: ffdc0fd3-e726-4e98-af19-d3274ede2311

 |
**הגברת נעלמת** (באנגלית: **The Lady Vanishes**) הוא סרט טלוויזיה בריטי מסוגת מתח ומסתורין. את הסרט ביים דיארמוד לורנס, בהפקה משותפת של ה-BBC ו-Masterpiece Films. הסרט מבוסס על הרומן "The Wheel Spin" מאת אתל לינה וייט. בסרט מככבים סלינה קאדל בתפקיד האישה הנעלמת מיס פרוי, טאפנס מידלטון בתפקיד אייריס קאר הצעירה (שמגלה את ההיעלמות אבל לא מתייחסים אליה ברצינות), טום יוז ואלכס ג'נינגס בתפקידי מקס הר והפרופסור, שני נוסעים אנגלים שבאים לעזרתה של אייריס. הסרט שודר לראשונה ב-17 במרץ 2013 בערוץ BBC One. נתוני הצפייה היו של 7.44 מיליון איש.

תקציר עלילה
-----------

הסרט אינו רימייק של סרטו של אלפרד היצ'קוק "הגברת הנעלמת", אלא עיבוד מחודש של הרומן, והוא נאמן יותר למקור. הסרט מתאר אשת חברה צעירה, בשם אייריס קאר, שנוסעת ברכבת ברחבי אירופה של שנות השלושים של המאה העשרים. היא חוזרת לאנגליה מקרואטיה. במהלך הנסיעה היא מגלה שאומנת אנגלייה, מיס פרוי, שנסעה איתה באותה רכבת, נעלמה באופן מסתורי. היא מגייסת לעזרתה צעיר נאה בשם מקס הר, ופרופסור מאוקספורד שנוסעים יחד ברכבת. בדומה למתואר בספר (אב בשונה מהגרסה הקולנועית משנת 1938), מיס פרוי היא אומנת כפי שהיא מציגה את עצמה ואינה סוכנת בריטית של סוכנות הביון MI6. המניע לחטיפה שלה אינו פעילותה בשירות סוכנות הביון, אלא העובדה שהיא ראתה חשוד ברצח בנסיבות שהיו פוסלות את האליבי שלו.

צוות השחקנים
------------

* טאפנס מידלטון – אייריס קאר
* סלינה קאדל – מיס פרוי
* טום יוז – מקס הר
* אלכס ג'נינגס – הפרופסור
* קילי הוז – גברת טודהנטר / לורה פרמיטר
* ג'וליאן ריינד-טוט – מר טודהנטר / סר פווריל
* סנדי מקדייד – גברת ברנס
* פיפ טורנס – הכומר קנת' ברנס
* סטפני קול – אוולין פלודפורטר
* ג'מה ג'ונס – רוז פלודפורטר
* בנדיקטה הנסן – הברונית

הפקה
----

מקום ההתרחשות של הגרסה המחודשת הוא ברכבת אקספרס מפוארת שנוסעת מקרואטיה לטריאסטה, ולא בארץ בדיונית כפי שמופיע במקור. פנים רכבת הפאר משנות השלושים של המאה העשרים, כולל קרונות שינה, קרון מסעדה, בר וטרקלין, יוצרו בבודפשט עבור הפקת הסרט.

קישורים חיצוניים
----------------

* "הגברת נעלמת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הגברת נעלמת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "הגברת נעלמת" באתר BBC Programmes

הערות שוליים
------------

1. ↑  "BBC One - The Lady Vanishes". *BBC*.
2. ↑  See the Director's BBC blog.
**האספה המדינתית של קליפורניה** (באנגלית: **California State Assembly**) היא הבית התחתון בבית המחוקקים של מדינת קליפורניה שבארצות הברית. האספה מתכנסת, לצד הסנאט של קליפורניה, בקפיטול מדינת קליפורניה שבסקרמנטו.

האספה מורכבת מ-80 חברים, כאשר כל חבר מייצג לפחות כ-465 אלף אנשים. בשל שילוב של אוכלוסייה גדולה וגוף מחוקק שלא הורחב מאז אשרור חוקת 1879, באספה המדינתית ישנו היחס הגדול ביותר בין אוכלוסייה לנציג מכל בית תחתון במדינות ארצות הברית, והשני בגודלו מבין כלל הגופים המחוקקים ברחבי ארצות הברית לאחר בית הנבחרים הפדרלי. בדרך כלל מתייחסים לחברי האספה המדינתית באמצעות התואר "Assemblyman" (לגברים), "Assemblywoman" (לנשים) או "Assemblymember" (נטול מגדר). במושב החקיקה הנוכחי, הדמוקרטים נהנים מרוב-על בן שלושה רבעים של 62 מושבים, בעוד הרפובליקנים הם מיעוט בן 18 מושבים.

כתוצאה מהצעה 140 שהתקבלה בשנת 1990 והצעה 28 שהתקבלה ב-2012, נציגים שנבחרו לבית המחוקקים המדינתי לפני 2012 מוגבלים לשלוש קדנציות של שנתיים (שש שנים), בעוד אלו שנבחרו ב-2012 ולאחר מכן רשאים לכהן תריסר שנים או באמצעות תקופות כהונה בנות ארבע שנים בסנאט, או קדנציות בנות שנתיים באספה המדינתית. מדי שנתיים, כל 80 המושבים באספה עומדים לבחירה. זאת בניגוד לסנאט, שבו רק מחצית מ-40 המושבים בו עומדים לבחירה אחת לשנתיים.

על מנת להתמודד לאספה המדינתית, המועמד חייב להיות אזרח ארצות הברית ורשום בפנקס הבוחרים של מחוזו בעת הגשת טפסי ההתמודדות, ובתנאי שלא כיהן שלוש קדנציות באספת המדינתית מאז 6 בנובמבר 1990. לפי סעיף C)2) בפרק הרביעי לחוקת קליפורניה, על המועמד להיות תושב המחוז לפחות שנה אחת ותושב קליפורניה למשך שלוש שנים.

הגוונים הירוקים באולם המליאה מבוססים הם בהשראת בית הנבחרים הבריטי. בימת הנואמים מונחת לאורך קיר בצורת האות E. לאורך הכרכוב מופיע דיוקנו של נשיא ארצות הברית לשעבר אברהם לינקולן והציטוט הלטיני: "legislatorum est justas leges condere" ("חובתם של המחוקקים לחוקק חוקי צדק"). כמעט כל אלמנט קישוט זהה למליאת הסנאט של קליפורניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האספה המדינתית של קליפורניה** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של האספה המדינתית של קליפורניה (באנגלית)
* האספה המדינתית של קליפורניה, באתר Ballotpedia (באנגלית)
* הסיעה הדמוקרטית באספה המדינתית של קליפורניה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* הסיעה הרפובליקנית באספה המדינתית של קליפורניה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* האספה המדינתית של קליפורניה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  California Constitution Article IV § 2, באתר California Office of Legislative Counsel (באנגלית)
2. ↑  California State Capitol, באתר Accidentally Wes Anderson (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007526387105171
* GND: 254566-4
* ISNI: 0000 0001 2172 7549
* LCCN: n78085471
* SUDOC: 079373771
* VIAF: 142509090
* WorldCat: viaf-142509090

 |
**מאיר עמר** (ידוע בשם הבמה שלו, **ביג אם**) הוא פזמונאי, מלחין, מעבד ומפיק מוזיקלי ישראלי. במרוצת השנים עבד עם מספר אמנים ישראלים, והיה חבר בלהקת טיפקס ובנערי רפול.

ביוגרפיה
--------

עמר הצטרף ללהקת טיפקס בשנת 1999 עם הוצאת האלבום דיסקו מנאייק. הוא הפיק את כל רצועותיו, כשהמוכרות ביניהן הן "סמי וסומו", "שלוש בלילה" והדואט עם שרית חדד "כשאני איתך אני כמו דג", שהגיע למקום השביעי במצעד סוף השנה של רשת ג'. אולם שיתוף הפעולה הראשון בינו לבין הלהקה היה שנה קודם לכן, כשהוציאו את המיני-אלבום העצב עבר לגור כאן.

בשנת 2000 הפיק עבור חיים אוליאל את אלבום הבכורה שלו, "סנדוק לעג'ב". מתוך האלבום זכה השיר "סימני סערה" להצלחה מסחרית גבוהה בישראל, ואף הגיע למקום החמישי במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. בשנת 2001 יצא אלבומה השביעי של טיפקס, יושבים בבית קפה, שגם בו כל רצועתיו הופק על ידי עמר. הסינגל המוביל מתוכו, "יושבים בבית קפה", הגיע למקום השני במצעד השנתי של ה'תשס"א, והפך לשירו המצליח ביותר של עמר במצעדי הפזמונים. באותה שנה חבר לאיתי זילברשטיין, והם ייסדו את הצמד המוזיקלי "נערי רפול". אלבומם הראשון, "אהבה כתומה", יצא באותה השנה וכלל את השיר "החבר'ה הטובים" – שיר הנושא של סדרת הטלוויזיה החבר'ה הטובים.

בשנת 2003 זכה הצמד להצלחה ראשונה ככותבים: "קצת משוגעת" של שרית חדד, שהגיע למקום ה-12 במצעד השנתי של ה'תשס"ג. שיר נוסף בעיבודם מאותה שנה הוא "אני לא זמין" בביצועו של מושיק עפיה. לאחר מכן פורסם אלבום אוסף של טיפקס בשם כל הלהיטים, ובו נכלל השיר "ריקודי עמבה" שהפקתו של עמר.

בשנת 2004 הלחין הצמד את השיר "אני אוהב אותך" לקובי פרץ, והשתתפו בהפקת השיר "חגיגה" של חדד. בשנת 2006 פורסם אלבומה של טיפקס, רדיו/מוזיקה/עברית. גם בו עיבד עמר את מרבית רצועותיו. בשנת 2012 הפיקו נערי רפול את שירן של ירדנה ארזי ודנה אינטרנשיונל "כשהגברים רוקדים".

הערות שוליים
------------

1. ↑  מצעד השנתי תשנ"ט (1999), פזמונט
2. ↑  סימני סערה, פזמונט
3. ↑  יושבים בבית קפה, פזמונט
4. ↑  מצעד השנתי תשס"ג (2003), פזמונט
5. ↑  אני לא זמין, פזמונט
6. ↑  ריקודי עמבה, פזמונט
**שליו הליצן** או **שליו ארלקינו** (שם מדעי: *Coturnix delegorguei*), הוא מין של עוף קטן עד בינוני, ממשפחת הפסיוניים, (סוג: Coturnix), החי באפריקה החל מחלקו הדרומי של מדבר סהרה ועד לדרום אפריקה.

מבנה
----

* גובה 16-20 ס"מ.
* משקל 57-70 גרם.
* אורך כנף 92-101 מ"מ.
* אורך הזנב 49-35 מ"מ.
* צבעים - הזכר והנקבה זהים זה לזה בצבעיהם, אך צבעי הנקבה דהויים יותר. הראש חום כהה ועל הפנים מעין מסכה בצבעי שחור לבן. העיניים אדום - חום, המקור שחור, הגרון לבן, הגב חום והרגליים צהובות.

תפוצה
-----

בית הגידול של שליו הליצן מתפרש על פני הארצות הבאות: אנגולה בוטסואנה בורונדי קמרון, הרפובליקה המרכז-אפריקאית צ'אד, קומורו, הרפובליקה של קונגו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, חוף השנהב, גינאה המשוונית, אריתריאה, אתיופיה, גבון, גמביה, גאנה, קניה, לסוטו, ליבריה, מדגסקר, מלאווי, מאלי מוזמביק נמיביה, ניגריה, עומאן, רואנדה, סאו טומה ופרינסיפה סנגל, סומליה, דרום אפריקה, סודאן, סווזילנד, טנזניה, אוגנדה, תימן, זמביה וזימבבואה.

בית גידול, קינון ורבייה
-----------------------

שליו הליצן חי באזורים טרופיים, על שטחי מרעה פתוחים ואדמות מעובדות ולכן תפוצתו נקטעת, באזורים בהם צומחים יערות. הוא ניזון מחרקים, רכיכות ותולעים, וכן עלים, נצרים וזרעים. שליו הליצן חי בזוגות, ואינו נצפה בלהקות.

הזכר מחזר אחרי הנקבה באמצעות מתנה, הוא בוחר חרק ראוי להתכבד בו, ומגיש אותו לנקבה כשי חיזור. בנוסף, הוא פורש את כנפיו ורודף אחרי הנקבה. בתקופת החיזור הזכר תוקפני כלפי זכרים אחרים.

הקן נמצא על הקרקע, חבוי בתוך עשביה סבוכה. עונת ההטלה בין מרץ לאוקטובר, ותלויה בעונת הגשמים. הנקבה מטילה 3-9 ביצים, בצבע שמנת, מנומרות בצבעי חום אדמדם, משך הדגירה הוא 17-18 ימים. האפרוחים הם עוזבי קן וצבעם צהבהב עם פסים חומים כבדים. בגיל שלושה ימים הם יכולים ללקט מזון בכוחות עצמם, ובגיל חמישה עשר יום הם מתפלשים בעפר להסרת טפילים. הנקבה מגדלת את האפרוחים בעצמה והזכר אינו משתתף בדגירה ובאימון האפרוחים.

ראו גם
------

* שליו
* שליו נודד

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שליו ליצן** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Coturnix delegorguei** |

* שליו ליצן, באתר ITIS (באנגלית)
* שליו ליצן, באתר NCBI (באנגלית)
* שליו ליצן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* שליו ליצן, באתר GBIF (באנגלית)
* **Janice Pappas**, Coturnix delegorguei-harlequin quail, University of Mishigan Museum of Zoology
* Harlequin Quail, אתר **הפארק הלאומי קרוגר**.

הערות שוליים
------------

1. ↑  שליו ליצן באתר הרשימה האדומה של IUCN
הקצבייה של Gref-Völsing, ביתה של נקניקיית הבקר המקורית של פרנקפורט
**פרנקפורטר רינדוורסט** (בגרמנית: **Frankfurter Rindswurst**, שפירושה: "נקניקיית בקר של פרנקפורט") היא נקניקייה מבשר בקר. היא הוצגה בשנת 1894 על ידי הקצב מהעיר פרנקפורט בשם גרף-ולסינג (Gref-Völsing) כדי לענות על הדרישות של האוכלוסייה היהודית הגדלה בעיר ומאז הפכה לאחד המעדנים המפורסמים ביותר שלה. הנקניקייה יכולה להיות מבושלת, מורתחת או בגריל. היצרן הידוע ביותר שלה הוא חברת Gref-Völsing בפרנקפורט.

תהליך הייצור
------------

תכולת הבשר של הנקניקייה מורכבת מ-100% בשר בקר, כאשר חלק מהבשר הרזה מוחלף בשומן. לייצור הפרנקפורטר, הבשר נטחן תחילה גס לאט ובזמן קצר במטחנה, עם מלח אשפרה וניטריט (מלח אשפרה משמש בעיבוד בשר, כדי ליצור גוון ורדרד וכן להארכת חיי המדף של המוצר). לאחר מכן, מוסיפים פתיתי קרח ושומן, ומגדילים את מהירות הקיצוץ עד שהמסה נטחנת לדק. לבסוף, מתבלים בפלפל לבן ובפפריקה ומוסיפים מייצב צבע במידת הצורך. את הנקניקיות מעשנים 60–90 דקות. לנקניקייה יש משקל יחידה של 100 גרם והמלית נדחסת למעי בקר בקוטר של 32–34 מ"מ. היחידות הבודדות נקשרות לשרשרת. לייצור בראטוורסט בקר, משתמשים במלח בישול במקום במלח האשפרה וניטריט.

לקריאה נוספת
------------

* הרמן קוך, מרטין פוקס: ייצור מוצרי בשר ונקניקיות משובחים. מהדורה 22, Deutscher Fachverlag, 2009,מסת"ב 978-3-86641-187-6

הערות שוליים
------------

1. ↑  Peter Badenhop, Frankfurter Gerichte : Fünf Spezialitäten, die man probiert haben sollte (five inevitable dishes of Frankfurt) in: Frankfurter Allgemeine Zeitung dated 25. August 2021
2. ↑  Frankfurter Rindswurst dated 2 February 2022
3. ↑  "hương sơn food". נבדק ב-13 באפריל 2023. `{{cite news}}`:  (עזרה)
4. ↑  6 German Sausages to eat in Frankfurt dated 14 July 2018
5. ↑  The Sausage Saga, part 2: Weenies, Wieners, Frankfurters, Würstchen,
מגוון קונכיות שבלול קובני מצויר
**שבלול קובני מצויר** או **שבלול קובני צבעוני** (שם מדעי: *Polymita picta*) הוא מין של שבלול יבשה. שבלול זה הוא מין אנדמי לקובה וידוע בזכות הקונכייה הצבעונית שלו, המעוטרת בציורים צבעוניים.

תיאור
-----

הקונכייה של השבלול הקובני המצויר היא באורך של כ-20 מילימטרים (2.0 סנטימטרים) ומעוטרת בצבעים עזים, לרוב בגווני צהוב וכתום עם פסים דקים בצבע לבן, חום או שחור. לפרטים שונים יש צבעים ועיטורים שונים. בשל צבעוניותן, הקונכיות הן פריט נוי ואספנות מבוקש, בין השאר לצורך יצירת תכשיטים. כתוצאה מכך, השבלול עמד בפני סכנת הכחדה. הוא מוגן בחוק מאז 1943 ונאסר על ייצואו למעט לצורכי מחקר מדעי.

השבלול עצמו (כלומר, הגוף הרך) הוא בצבע אפור-כהה עד שחור. הראש בעל שני זוגות משושים: זוג ארוך למעלה שכולל שתי עיניות וזוג תחתון קצר שכולל איברי מישוש, ריח וטעם.

ביולוגיה
--------

השבלול הקובני המצויר הוא שבלול יבשה שנושם אוויר באמצעות ריאה. הוא ניזון מחזזיות, טחב ופטריות שגדלים על עלים וגזעי עצים. תוחלת החיים שלו היא כ-15 חודשים והוא מתרבה בזמן העונה הרטובה, בחודשים ספטמבר–אוקטובר. בעונה היבשה הוא נכנס לקיוט, מעין תרדמת קיץ, בחודשים דצמבר ועד תחילת מאי. במהלך הקיוט הוא מוריד בצורה דרסטית את המטאבוליזם שלו ואוטם את קונכייתו בחתם גירני על מנת למנוע איבוד נוזלים.

כמו כמעט כל שבלולי היבשה, השבלול הקובני המצויר הוא הרמאפרודיט ובעלי איברי מין הן של זכר והן של נקבה. למרות זאת, הוא לא יכול להפרות את עצמו, ולכן נדרשים לפחות שני פרטים כדי להתרבות. כמו שבלולים רבים בעל-משפחה Helicoidea, שבלול זה משתמש ב"פגיון אהבה" או "חץ אהבה" כחלק מההזדווגות.

את הפיגמנטים שצובעים את קונכייתו מקבל השבלול מהמזון אותו הוא אוכל. הזואולוגים משערים שריבוי הדוגמאות הצבעוניות שלו מבלבל את טורפיו הפוטנציאליים ומונע מהם להכלילו כבעל חיים אכיל.

תפוצה ובית גידול
----------------

השבלול הקובני המצויר הוא מין אנדמי לקובה. הוא חי בסמיכות לעצים ובעיקר באזורים מיוערים הקרובים לחוף הים וביערות סובטרופיים.

בתרבות
------

השבלול הקובני המצויר מתואר לעיתים כ"שבלול היפה ביותר" ומככב בדירוגי יופי של שבלולים בזכות קונכייתו הצבעונית.

בשל יופייה וצבעוניותה, קונכייתו היא פריט אספנות נחשק. עובדה זו כמעט הביאה להכחדתו עקב איסוף יתר. בעקבות כך נחקק ב-1943 חוק המגן עליו ואוסר את ייצואו והמסחר בו. עם זאת, סחר בלתי-חוקי בקונכיות השבלול עדיין קיים, ומצבו עדיין בסכנת הכחדה חמורה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שבלול קובני מצויר** בוויקישיתוף
* שבלול קובני מצויר, באתר NCBI (באנגלית)
* שבלול קובני מצויר, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* שבלול קובני מצויר, באתר GBIF (באנגלית)
* Douglas Main, ‘World’s most beautiful snails’ threatened by illegal trade, National Geographic, ‏3 ביוני 2020
* POLYMITA: World's Most Beautiful Land Snail (Baracoa, Cuba), סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:16)
**הפיגוע באוטובוס בקו 18 בירושלים** התרחש ב-6 בדצמבר 1983. מטען חבלה התפוצץ באוטובוס אגד שנסע בשדרות הרצל בעיר. בפיגוע זה נרצחו שישה אנשים ונפצעו 44.

מחבל הטמין מטען חבלה בחלקו האחורי של האוטובוס לפני שיצא לדרכו, או במהלך הנסיעה. המשטרה הפריכה חשד ראשוני שהפיגוע היה פיגוע התאבדות.

המטען התפוצץ בשעה 12:50, בעת שהאוטובוס נמצא בצומת שדרות הרצל ורחוב יפה נוף (בצד אתר בית יד שרה, שנבנה שם לאחר שנים), כשפניו אל הר הרצל. מעוצמת ההתפוצצות נפגע האוטובוס קשה. גגו הועף למרחק של עשרה מטרים. בור נפער בכביש שמתחתיו ורסיסי זכוכית מחלונותיו הועפו למרחק של עשרות מטרים.

ארבעה מנוסעי האוטובוס - שני גברים ושתי נערות (שתי אחיותיו של פעיל כ"ך, טירן פולק) - נהרגו במקום. 46 נפצעו. כמה מהפצועים נפגעו בתוך אוטובוס בקו 21, שנסע מאחורי האוטובוס שבו הונח המטען. אשה ונערה נוספת שנפצעו בפיגוע נפטרו מפצעיהן לאחר מספר ימים. 

הפצועים הובלו במכוניות פרטיות ובאמבולנסים לבית החולים שערי צדק, שנמצא בסמוך למקום הפיגוע. כמה מהם הועברו משם לבית החולים הדסה עין כרם. הרופאים שטיפלו בפצועים מצאו עדויות לכך שהמטען היה עטוף במסמרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* ידיעות מעיתון דבר באתר עיתונות יהודית היסטורית:
	+ טובה צימוקי, דוד ארליך ואהרן גבע, ייתכן שמניח המטען עלה לאוטובוס במהלך נסיעתו, 7 בדצמבר 1983
	+ טובה צימוקי, עד כה אין תמיכה לגרסה שהאוטובוס פוצץ בידי מתאבד, דבר, 8 בדצמבר 1983; המשך
	+ מתה עוד פצועה מהפיגוע באוטובוס, 20 בדצמבר 1983
**נקניק צ'באי** (בהונגרית: **Csabai kolbász**; בסלובקית: **Čabianska klobása**) הוא סוג של נקניק פפריקה מתובל העשוי ממרכיבים ספציפיים ומוגן במקור, המיוצר רשמית רק בשטחן של הערים בקשצ'בה ודיולה. צ'באי נעשה בהקפדה רבה ללא פלפל שחור. נקניק צ'באי היא הונגריקום מפורסם בעולם, מוצר אופייני לתעשייה הביתית של איכרים המוגנת על ידי האיחוד האירופי עם כינוי מקור. פסטיבל הנקניקיות השנתי של העיר עוזר לקדם אותו בהונגריה ובחו"ל.

היסטוריה
--------

נקניקי צ'באי במזווה
נקניק צ'באי הופיע לראשונה בשנות ה-90 של המאה ה-19. עד אז, אנשי צ'בה גידלו כל כך מעט חזירים שזה לא הספיק לשחיטת חזירים ולהכנת נקניקים. אנו פוגשים תיאור הנקניק רק משנות העשור הראשון של המאה ה-20. הנקניק התפרסם בשל תכונותיו הטבעיות הטובות, ההזדמנויות שנוצרו אז לגידול בעלי חיים נוספים באזור, ומנהגיהם של האיכרים ההונגרים והטוטים (טוטים מכונים בהונגריה הסלאבונים, סלובקים וסלובנים) שחיו ביישוב ובסביבתו. אפשרויות חדשות נפתחו לאחר מלחמת העולם הראשונה, כאשר התחילו להחזיק חזירים לבשר במקום לשומן מסוג מנגליצה, ששלט עד אז. הייצור שגשג בין שתי מלחמות העולם, ובתקופה זו זכה הנקניק לתהילה לאומית. לאחר מלחמת העולם השנייה ובמיוחד לאחר ההלאמות, הוא לא נעשה עוד בתנאי ייצור ביתי, אלא בצורה תעשייתית. אף על פי כן, האוכלוסייה סביב העיר ובכפרים הסמוכים ייצרה אותו בעיקר בבית. בשנות ה-90, הקרן שלו קמה שוב לתחייה באמצעות פסטיבל הנקניקים שנערך מדי שנה. מאז, האירוע הפך לאחד החגים הגסטרונומיים הפופולריים ביותר בהונגריה.

קריטריונים ואפיון
-----------------

נקניקי/נקניקיות צ'באי והורקה בפסטיבל נקניקי צ'באי
על פי הגנת המקור הרשמית, רק נקניקיות המיוצרות בסביבת שתי הערים שהוזכרו כבר מותר לקרוא בשם צ'באי. מה שמבדיל אותו משאר הנקניקים (ונקניקיות) מתוצרת הונגריה הוא שמוסיפים לו יותר פפריקה והוא מעושן במיוחד (ואינו כולל פלפל שחור כלל). פפריקה היא מרכיב כה חיוני שעל אף שמלח, זרעי כרוויה תרבותית ושום כלולים בתערובת, אף אחד מהם לא יכול להיות דומיננטי על חשבון הפפריקה. זה לא רק פפריקה חריפה אלא מוסיפים גם מתוקה, כדי לתת לו צבע יפה.

מה עושה את הצ'באי:

* מותר להכין אותו רק מבשר חזיר, חזיר בן 135 ק"ג לפחות במשקל.
* יש להוסיף בשר מכל חלקי החיה, את הסאלו מוסיפים בבמינון בנפרד
* אפשר למלא את עיסת הבשר המתובל רק לתוך מעי חזיר (מעי גס).
* הוספת הרבה פפריקה.
* עישׁון

ראו גם
------

* נקניק דיולאי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נקניק צ'באי** בוויקישיתוף
* מתכוני נקניקים וסלמי (בהונגרית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Eredetvédett lett a Gyulai és Csabai kolbász" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2011-01-11. נבדק ב-2011-05-10.
2. ↑  Gyulai kolbász - Csabai kolbász, HVG, 2005. március 28.
**ג'יי אר דוידוב** (8 באוקטובר 1979 – 7 באוקטובר 2023) היה קצין משטרה ישראלי בדרגת סגן ניצב, ומפקד תחנת המשטרה ברהט במשטרת ישראל. נהרג בעת מילוי תפקידו במתקפת הפתע על ישראל (2023).

קורות חייו
----------

דוידוב נולד לגלינה ושאול באזרבייג'ן, במשפחה בת ארבעה ילדים. עלה עם משפחתו לישראל ב-1980. 
התגייס למשטרת ישראל במרץ 2001 ושירת כקצין משמר הגבול במחוז הדרום.
בהמשך שימש כמפקד תחנת המשטרה ברמת נגב וכקצין מודיעין בבאר שבע. כבר באותה תקופה פורסמו הצלחותיו.

בשנת 2019 מונה למפקד היחידה המרכזית של לכיש, אחת משלוש היחידות המרכיבות את מחוז דרום. במסגרת האזור התקיימו ארגוני פשע מאורגן מובילים, כולל ארגוני מאפיה רבים שמוצאם מרוסיה, גאורגיה והקווקז, כמו גם ראשי פשע מאורגן בישראל. הוא הכריז מלחמה על ארגוני הפשיעה, דאג להגשת עשרות כתבי אישום נגד עבריינים בעלי פרופיל גבוה ולהרחקתם הפיזית מהאזור. היה ממונה על "פיצוח" עשרות מקרים, ותחת פיקודו סוכלו מעל 30 ניסיונות לרצח, הוגשו כתבי אישום נגד עשרות עבריינים מסוכנים, חלקם בכירים ביותר, הרחקת עבריינים מאזור הדרום לתקופות ארוכות והחזרת הביטחון והשקט לתושבים. נחשב בתקשורת ל"אימת הפשע המאורגן בישראל". בשנת 2021 הוענק ליחידה המרכזית בפיקודו אות הצטיינות מטעם מפכ"ל המשטרה. בדצמבר 2022 מונה מפקד המשטרה ברהט. בשנת 2023 מונה להוביל את הקמתה של יחידה משטרתית מחוזית חדשה במחוז הדרום.
התגורר עם משפחתו בבאר שבע.

נהרג יום לפני יום הולדתו ה-44 בקרב יריות עם מחבלים פלסטינים באזור קיבוץ רעים ובאופקים במהלך מתקפת הפתע של חמאס שפתחה את מלחמת חרבות ברזל. יחד עמו נהרגו בקרב שלושה שוטרים נוספים.

בהלווייתו השתתפו מאות אנשים, בהם מפכ"ל המשטרה והשר לביטחון לאומי.
לאחר נפילתו הועלה לדרגת ניצב משנה.
הותיר אחריו אישה, ארבעה ילדים, הורים ושני אחים.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות החיים של גיאר דוידוב, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
* שמעון איפרגן, ‏הילכו שניים יחדיו, באתר ‏מאקו‏, 12 באוקטובר 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  "The Chief of the Rahat police, Sen. Giyar Davidov, was killed today". *Cedar News* (בערבית). 2023-10-08. נבדק ב-2023-10-07.
2. ↑  שמעון איפרגן, ‏שלישיית האחים שמייבשת את הסמים בישראל, באתר ‏מאקו‏, 25 באפריל 2013
3. ↑  שמעון איפרגן, ‏כך הפך מפקד ימ"ר לכיש, ג'י.אר דוידוב, לאימת העבריינים הבכירים בישראל, באתר ‏מאקו‏, 9 באוקטובר 2022
4. ↑  מילן מועלם, השנה של ימ"ר לכיש - ריאיון עם ג' אר דוידוב, אתר "זירת אשקלון", 22 במאי 2022
5. ↑  שמעון איפרגן, ‏ג'יי אר דוידוב, מפקד משטרת רהט, נהרג בקרב ליד רעים, באתר ‏מאקו‏, 7 באוקטובר 2023
6. ↑  הותר לפרסום: מפקד תחנת רהט ושלושה שוטרים נרצחו במתקפת הטרור על הנגב, באתר br7news.co.il
7. ↑  בחדשות ערוץ 7
8. ↑  שמעון איפרגן, ‏מאות השתתפו בהלווייתו של מפקד תחנת רהט, ג'יי אר דוידוב, באתר ‏מאקו‏, 9 באוקטובר 2023
בית אוסבורן, בשנת 2002
בית אוסבורן בשנת 1910
בית אוסבורן, במאה ה-19
**בית אוסבורן** (באנגלית: **Osborne House**) שימש בעבר כבית מגורים מלכותי של בית המלוכה הבריטי. המבנה ממוקם באי וייט שנמצא סמוך לאנגליה.

היסטוריה
--------

בית אוסבורן נבנה בין השנים 1845 עד 1851 עבור המלכה ויקטוריה ובעלה הנסיך אלברט. מתכנן המבנה היה האדריכל הלונדוני תומאס קיוביט אולם הנסיך אלברט תכנן חלק מהמבנה בעצמו. מבנה חווה שהיה באתר קודם לכן נהרס לצורך בניית בית אוסבורן.

המבנה נבנה בסגנון הרנסאנס האיטלקי. המבנה כולל שני מגדלי פעמונים ("קמפניליה") האופייניים למבני כנסייה שנבנו בסגנון זה.

המבנה כולל מספר אגפים: אגף רבוע, שכונה "הפביליון" (**The Pavilion** - הביתן) הכיל את חדרי המגורים של משפחת המלוכה; אגף מרכזי שהכיל את חדרי קבלת הקהל וחדרי הסעודות - אגף זה נוסף בשלב השני של הבנייה, ו"אגף דורבר" (**Durbar Wing**) - שנבנה בין השנים 1890–1891. אגף דורבר נבנה בסגנון הודי על ידי בעלי מלאכה שהובאו מהודו במיוחד למטרה זו. אגף זה כולל את אולם הנשפים. קומתו השנייה של אגף דורבר כולל את מגוריה של הנסיכה ביאטריס.

הבית היה בית המגורים האהוב על המלכה ויקטוריה אשר נהגה לנפוש באתר בחודשי הקיץ עם משפחתה וילדיה. המלכה הורתה על בניית בקתה שווייצרית בגני הארמון בגודל מיניאטורי עבור ילדיה אשר נהגו לשחק במבנה הקטן.

לאחר מותו של אלברט בשנת 1861 המשיכה ויקטוריה לנפוש במבנה, נהגה להתגורר בו בחג המולד מדי שנה, ואף נפטרה במבנה בשנת 1901. לאחר מותה הוריש בנה, המלך אדוארד, את המבנה לאומה הבריטית (למעט חדריה של ביאטריס, נסיכת הממלכה המאוחדת). 

המבנה היה מבנה אהוב אף על הקייזר הגרמני וילהלם השני (נכדה של המלכה ויקטוריה, אשר התגורר בו בעת מותה) ואף על אדולף היטלר אשר שאף להפוך את המבנה לביתו לאחר כיבוש בריטניה והורה שלא להפציץ את המבנה.

מכללה ימית
----------

בשנת 1903 הפך חלק מהמבנה למכללת אימונים של הצי המלכותי. המכללה נקראה "המכללה הימית המלכותית, אוסבורן" (**Royal Naval College, Osborne**). המכללה נסגרה בשנת 1921. במכללה למדו נכדיה של המלכה ויקטוריה, לימים המלכים אדוארד השמיני וג'ורג' השישי. לאחר סגירת המכללה הפך המבנה למוזיאון. חדרי משפחת המלוכה נפתחו לקהל הרחב בשנת 1954, וחדרי הילדים נפתחו לציבור בשנת 1989. כיום המבנה מנוהל על ידי קרן אינגליש הריטג'.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית אוסבורן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של בית אוסבורן
* מידע על גן הארמון

| ארמונות מלכותיים בבריטניה |
| --- |
| בשימוש כיום | ארמון בקינגהאם • ארמון הולירוד • ארמון וסטמינסטר • ארמון סנט ג'יימס • ארמון קנזינגטון • בית סאנדרינגהאם • בית קלרנס • הייגרואוב • טירת בלמורל • טירת הילסבורו • טירת וינדזור • פארק באגשוט • גטקום פארק |
| ארמונות היסטוריים | ארמון אלת'ם • ארמון בוליו • ארמון בומונט • ארמון בריידוול • ארמון דנפרמליין • ארמון וייטהול • ארמון לינלית'גו • ארמון נונסאץ' • ארמון פלסנטיה • ארמון סבוי • ארמון קיו • בית אוסבורן • בית המלכה • בית מרלבורו • המפטון קורט • טירת אדינבורו • טירת ביינארד • טירת בלוודיר • טירת מיי • טירת סטירלינג • מצודת לונדון • קינגס לאנגלי • הביתן המלכותי |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb13188768w (data)
* GND: 4612530-9
* LCCN: n86045726
* NLA: 57117363
* SUDOC: 035426454
* VIAF: 129087998
* WorldCat: lccn-n86045726

 |
**אמיר רוסתום** (באדיגית: **Амир Рустум**; נולד ב-18 באוקטובר 1998) הוא כדורגלן ישראלי-צ'רקסי, המשחק בעמדת המגן שמאלי בקבוצת מכבי הרצליה.

קריירה
------

רוסתום גדל בכפר הצ'רקסי ריחאניה שבגליל העליון, למשפחה צ'רקסית-מוסלמית. הוא קרוב משפחתו של הכדורגלן הישראלי-צ'רקסי ביברס נאתכו.

החל לשחק כדורגל במחלקת הילדים של עירוני קריית שמונה ושיחק בקבוצת הילדים טרום א'. לאחר מכן עבר לשחק בקבוצת ילדים ג' וילדים ב' של מכבי חיפה. בשנה השלישית בחיפה הוא נכנס לפנימייה של מחלקת הנוער בכפר גלים אך לבסוף חזר לריחאניה והצטרף שוב לעירוני קריית שמונה.

בעונתו הראשונה בקבוצת הבוגרים של עירוני קריית שמונה נפצע בברכו במחנה האימונים של הקבוצה באוסטריה וקרע את הרצועה הצולבת, פציעה שהשביתה אותו מפעילות ספורטיבית לתקופה ארוכה. בתום העונה שוחרר רוסתום מהקבוצה. בשנת 2018 הצטרף לקבוצת עירוני נשר מליגה א' ורשם את הופעתו הראשונה ב-28 בספטמבר 2018 נגד הפועל אום אל-פחם. את העונה הראשונה סיים עם שלושה שערים.

בשנת 2019 זומן רוסתום למבחני התרשמות בקבוצת בני יהודה תל אביב שנמשך שלושה שבועות. רוסתום הגר ביישוב המרוחק על גבול הצפון שכר דירה בתל אביב והגיע מדי יום לאימונים באוטובוס. בתאריך 18 ביולי 2019 חתם בקבוצת בני יהודה ובכך הפך לשחקו הצ'רקסי הרביעי שחותם בליגת העל בכדורגל הישראלית ולשחקן הצ'רקסי השני בסגל של בני יהודה. יומיים לאחר החתימה ערך רוסתום את הופעת הבכורה שלו במשחק אלוף האלופים נגד מכבי תל אביב בו קבוצתו הפסידה 0–1. בעונתו הראשונה בקבוצה לבש את החולצה מספר 6 בדומה לזו של קפטן נבחרת ישראל ביברס נאתכו שהוא קרוב משפחתו של רוסתום. בעונתו השנייה בקבוצה עבר לשחק בחולצה מספר 12.

ב-8 במרץ 2021 כבש שער בכורה בליגת העל בניצחון 0–1 על הפועל תל אביב. בסיום אותה העונה, עונת 2020/2021, נשר יחד עם בני יהודה תל אביב לליגה הלאומית.ב-4 באוקטובר 2022 חתם במכבי אחי נצרת. ב-18 ביוני 2023 חתם במכבי הרצליה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אמיר רוסתום, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  אופיר סער‏, סינדרלה על קורקינט, באתר וואלה!‏, 6 בספטמבר 2019
2. ↑  אופיר סער‏, סינדרלה על קורקינט, באתר וואלה!‏, 6 בספטמבר 2019
3. 1 2 3  אופיר סער‏, סינדרלה על קורקינט, באתר וואלה!‏, 6 בספטמבר 2019
4. ↑  אופיר סער‏, בני יהודה החתימה את אמיר רוסתום ואריאל לזמי, באתר וואלה!‏, 18 ביולי 2019
**דניאל יצחק לוי** (30 בספטמבר 1917 - 13 בפברואר 1995) היה איש ציבור ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם המפד"ל.

ביוגרפיה
--------

לוי נולד בסאוטה שבמרוקו הספרדית. הוא למד בבית ספר תיכון וכשנתיים בבית ספר גבוה לפדגוגיה בספרד. הוא נמנה עם ראשי יהדות טטואן. לאחר מכן, היה חבר הוועד הארצי של הפדרציה הציונית במרוקו, חבר ועד ארגוני הנוער היהודי במרוקו ופעיל בעלייה ב'. בשנת 1957 עלה לישראל.

לאחר עלייתו לישראל, נבחר לראש סניף הפועל המזרחי באשקלון. לוי אף שימש כסגן מנהל בבנק המזרחי ברמלה והיה חבר הוועד הפועל הציוני וחבר הנהלת המפד"ל. בנוסף, היה פעיל בתחום החינוך הדתי. 

ב-1965 נבחר מטעם המפד"ל כחבר הכנסת השישית. הוא כיהן אף בכנסת השביעית, עד פיזורה בדצמבר 1973. במהלך כהונתה של הכנסת השישית, כיהן כחבר ועדת הכספים וועדת הפנים. במהלך כהונתה של הכנסת השביעית, כיהן כחבר בוועדת הכספים. נפטר בי"ג באדר א' תשנ"ה.

בניו הם: השר והח"כ לשעבר הרב יצחק לוי; הרב שלמה לוי, ראש הכולל בישיבת הר עציון; ופרופ' יהודה לוי, שכיהן כראש המחלקה למדעי החיים באוניברסיטת בר-אילן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דניאל יצחק לוי** בוויקישיתוף
* 

* דניאל יצחק לוי, באתר הכנסת

* דניאל יצחק לוי, באתר כנסת פתוחה
* ח"כ דניאל לוי - פנים חדשות בכנסת, הצופה, 26 בנובמבר 1965.
**הרב שמואל בצלאל** (נולד בה'ת"ש, 1940) הוא רב וראש ישיבה חרדי ספרדי, ראש ישיבת פורת יוסף בעיר העתיקה. חבר מועצת חכמי התורה.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיראק בבצרה בשנת ה'ת"ש, 1940 לר' אברהם וטובה בצלאל. אביו היה מרבני הקהילה בבצרה. בגיל עשר עלה עם משפחתו לישראל, והם התיישבו בבני ברק.

בילדותו היה חניך ומדריך בסניף תנועת בני עקיבא בעירו. נמנה עם חברי שבט מרחבים.

שירת בצה"ל בחטיבת הנח"ל, ולאחר שחרורו החל ללמוד בישיבת חברון כנסת ישראל. למד אצל הרב יחזקאל סרנא הנחשב למורו ורבו, אצל הרב מאיר חדש, ואצל הרב ברוך מרדכי אזרחי שעמו הוא בקשר ידידות עד היום. למד בחברותא עם הרב אביעזר פילץ והרב משה חדש. אף למד קבלה מידי שבוע עם המקובל הרב יעקב משה הלל. בתקופה מוסימת למד עם הרב יוסף פרבשטיין ועם הרב אלעזר מנחם מן שך.

אחר נישואיו עם הרבנית רבקה שולמית לבית שפר, למד מספר שנים בכולל "יד מאיר" בראשות הרב ברוך מרדכי אזרחי.

בשנת ה'תשל"ד התמנה לר"מ בישיבת פורת יוסף, ובהמשך התמנה לראש ישיבת פורת יוסף בעיר העתיקה, לצד ידידו הקרוב הרב שלום כהן. במשך שנים רבות נהגו שניהם מדי יום חמישי לנסוע לרב אלעזר מנחם מן שך, ולהיוועץ בו בעניינים הקשורים להנהגת הישיבה ונושאים נוספים.

בשנות ה-90 יסד תלמוד תורה ספרדי בשכונת רוממה.

### יחסיו עם מפלגת ש"ס

לאורך השנים נמנה הרב בצלאל על פלג מרביצי תורה, אם כי בדרך כלל נמנע מעיסוק בסוגיות ציבוריות ומהבעת דעה פומבית. 

לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש הוציא לראשונה מכתב מפתיע בו הוא קורא להצביע למפלגת ש"ס. 

לאחר החלטת בג"ץ לפסול את אריה דרעי מתפקידו כשר, עלה אל ביתו כדי להביע תמיכה.

ב-17 באפריל 2023 התמנה לחבר מועצת חכמי התורה של ש"ס יחד עם הרב אברהם סלים, כנציגי ראשי הישיבות (שרבים מהם בעבר נמנו על ציבור מרביצי תורה ובשנים האחרונות התקרבו לש"ס).

משפחתו
------

לרב בצלאל שנים עשר ילדים, נכדים ונינים. מתגורר בשכונת קריית מטרסדורף בירושלים.

אחיו הצעיר, יחזקאל בצלאל, נהרג בפעילות מבצעית במלחמת ההתשה.

ספריו
-----

* **אבן טובה** – סדרת שיעורים על תלמוד בבלי
* **בפי ישרים** – מאמרים ושיחות מוסר על פי סדר פרשיות השבוע
* **פרי שמואל** על סדר קדשים בתלמוד בבלי

ראו גם
------

* ישיבת פורת יוסף
* הרב שלום כהן

הערות שוליים
------------

1. ↑  דביר עמר, ציוץ, באתר טוויטר
2. ↑  משה ויסברג, פרופיל נרחב לדמותם: מי הם החברים החדשים ב'מועצת' של ש"ס, באתר בחדרי חרדים, 17 באפריל 2023

| מועצת חכמי התורה |
| --- |
| מנהיג | טרם נבחר |
| מנהיגים בעבר | הרב עובדיה יוסף • הרב שלום כהן |
| חברים בעבר | הרב שמעון בעדני |
| חברים בהווה | הרב משה מאיה • הרב דוד יוסף • הרב ראובן אלבז • הרב אברהם סלים • הרב שלמה בן שמעון • הרב שמואל בצלאל • הרב שלמה מחפוד • הרב יהודה כהן |
| רבנים שפרשו מהמועצה | הרב שבתי אטון • הרב גבריאל טולדנו |
| מזכירים | יחזקאל אסחייק • הרב משה מאיה • רפאל פנחסי • אמיר קריספל • יואב בן צור |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**הרב שלום כהן** |  **ראש ישיבת פורת יוסף במקביל לרב משה צדקה** | **הבא**: |
**יעל רוזנבלום** (נולדה ב-1979) היא בונת כינורות ישראלית.

חייה
----

יעל רוזנבלום נולדה בירושלים. בגיל 6 החלה לנגן בכינור, ובהמשך למדה בתיכון הישראלי למדעים ולאמנויות, והמשיכה בלימודי נגינה אצל הוויולן עמוס בועזסון. בגיל 20 נסעה ללמוד בניית כינורות בבית הספר המיוחד בקרמונה שבאיטליה, העיר שהתפרסמה בבוני הכינורות המפורסמים בעולם, בהם משפחת אמאטי, גוארנרי וסטרדיוואריוס. במקביל ללימודי המקצוע, עבדה כשוליה ולמדה את האומנות הלכה למעשה. עם תום תקופת ההשתלמות נשארה בקרמונה, שם היא ממשיכה לעבוד בחודשי הקיץ. את החורף היא עושה בישראל, בבית מלאכה קטן בתל אביב.

כלי הנגינה של רוזנבלום נבנים על פי הזמנה מיוחדת, לפי דגמים של כינורות עתיקים. בין מזמיני הכלים הנגן הראשי של תזמורת האקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה ברומא, הנגן הראשי של תזמורת לה סקאלה במילאנו ונגני תזמורת טורינו, כמו גם איליה קונובלוב, הנגן הראשי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית, מנחם ברוייאר, שהיה נגנה הראשי בעבר, והדס פבריקנט, הכנרת הראשונה של אנסמבל סולני תל אביב.

בהיותה כנרת בעצמה, יכולה יעל רוזנבלום לנסות ולהעריך את הכינורות שהיא בונה בעצמה, ללא תיווך של כנרים אחרים. בניית כינורות הוא מקצוע גברי במובהק, ובישראל, נכון ל-2021, יש רק עוד אישה אחת העוסקת בתחום זה, אסיה רודשטיין. רוזנבלום גורסת, שבהתחשב ברגישות הדרושה לדקויות, הקובעות את איכותו הסופית של הכלי, דווקא נשים עשויות להצליח יותר במקצוע זה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יעל רוזנבלום** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יעל רוזנבלום
* יעל רוזנבלום, ברשת החברתית פייסבוק
* נעם בן זאב, צליל מכוון מאוד, באתר הארץ, 20 במאי 2011
יפןיפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא Fujii. 
**הרויה פוג'י** (ביפנית: **藤井 陽也**; נולד ב-26 בדצמבר 2000 ביפן) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת קורטרייק מליגת העל הבלגית, בהשאלה מנגויה גראמפוס, ובנבחרת יפן.

קריירת מועדונים
---------------

פוג'י גדל במחלקת הנוער של נגויה גראמפוס. בשנת 2018 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל היפנית.

ב-10 בינואר 2024 הושאל פוג'י עד לתום עונת 2023/2024 לקורטרייק מליגת העל הבלגית, עם אופציית רכישה. ב-20 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–1 על סטנדרד לייז' במסגרת המחזור ה-21 בליגה.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-1 בינואר 2024 ערך פוג'י את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יפן, בניצחון 0–5 על נבחרת תאילנד במשחק ידידות.

תארים
-----

נגויה גראמפוס
* גביע הליגה היפנית (1): 2021

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרויה פוג'י** בוויקישיתוף
* הרויה פוג'י, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* הרויה פוג'י, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  HARUYA FUJII VOLGENDE VERSTERKING KVK באתר הרשמי של קורטרייק, 10 בינואר 2024 (בהולנדית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"הרויה פוג'י"**.
**ג'ומליקיזיק** או **ג'ומלקזק** (בטורקית: **Cumalıkızık**) הוא כפר במחוז ילדרים, במרחק 10 ק"מ מזרחה מהעיר בורסה, למרגלות ההר אולודג (Uludağ). ההיסטוריה של הכפר מגיעה עד לזמן האימפריה העות'מאנית. כיום, הכפר נחשב לשכונה במחוז ילדרים. הטקסטורה ההיסטורית של הכפר נשמרה היטב והמבנים הארכיטקטוניים הכפריים מהתקופה העותמאנית המוקדמת עדיין בשלמותם. לכן הפך ג'ומליקיזיק למרכז פופולרי לתיירים.

קבוצה של כפרים דומים הממוקמים קרוב זה לזה ולמרגלות ההר "אולודג" והעמקים שקרובים אליו נקראו **קיזיק** בטורקית. משמעות השם היא "אנשי הכפרים" שנקראו **קיזיק** בעבר. כפרים דומים, שפחות שומרו, הם דג'ירמנליקיזיק, דרקיזיק, המאמליקזיק. המאמליקזיק היה כפר ובו חמאם, וג'ומליקיזיק נקרא כך מפני שהאנשים שם נאספו בימי שישי (ג'ומה, בטורקית) לפולחן.

מוזיאון ג'ומליקיזיק לאתנוגרפיה בכיכר הכפר מציג אובייקטים היסטוריים מהכפר. כל חודש יוני מתקיים פסטיבל פטל. בתי ג'ומלקזק המפורסמים עשויים מעץ, טיט, ואבן. רובם בתי טריפלקס. החלונות בקומה העליונה, בדרך כלל, מסורגים ועם חלון מפרץ. הידיות ומקושים על דלתות הכניסה העיקריות עשויות ברזל יצוק. רחובות מרוצפים מאוד צרים וללא מדרכות, אבל יש מערכות ביוב טיפוסיות של ימי הביניים במרכז להובלת מי גשם ושפכים.

בכפר יש מסגד, מזרקת "זקיה האטון" (Zekiye Hatun) שלצידו ואמבטיה עם כיפה אחת הם מקוריים מתקופת האימפריה העות'מאנית. בנוסף לכך, יש גם שאריות מחורבן כנסייה שנבנתה על ידי הביזנטים.

בג'ומליקיזיק כ-270 בתים היסטוריים. חלק מהבתים הללו הם בתהליכי שחזור ותחזוקה, ו-180 מהם עדיין משמשים למגורים.

בשנת 1969 נחשפו שרידיה של כנסייה ביזנטית מדרום-מזרח לכפר בגבעות של הר אולודג. כמה עבודות אדריכליות מוצגות במוזיאון הארכאולוגי של בורסה. תוכניות טלוויזיה וסרטים היסטוריים צולמו לעיתים קרובות בג'ומליקיזיק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ומליקיזיק** בוויקישיתוף

| דגל טורקיהדגל טורקיה סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בטורקיה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| האזור ההיסטורי באיסטנבול • חתושש: הבירה החתית • האתר הארכאולוגי של טרויה • ספרנבולו • המסגד הגדול ובית החולים בדיבריאי • הייראפוליס ופמוקלה • לטואון וקסנתוס • הר נמרוט • הפארק הלאומי גרמה ואתרי הסלע בקפדוקיה • מסגד סלימייה והמתחם החברתי • האתר הנאוליתי של צ'טלהויוק • פרגמון • לידת האימפריה העות'מאנית - בורסה וג'ומליקיזיק • מצודת דיארבקיר והנוף התרבותי של גני הבסל • אפסוס • האתר הארכאולוגי באני • אפרודיסיאס • גבקליטפה • ארסלנטפה • גורדיון • מסגדי היפוסטיל מעץ מתקופת ימי הביניים באנטוליה |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2012028987
* VIAF: 249636256
* WorldCat (עם VIAF): 249636256

 |
**ניג'אט אבסוב** (באזרית: **Nicat Abbasov**) הוא שחמטאי אזרי שנולד ב-14 במאי 1995 בבאקו, אזרבייג'ן.

בפברואר 2020 היה דירוג השיא שלו לפי מד כושר, 2670 והוא היה האזרי השלישי בדירוג וה־67 בעולם. נכון לדירוג אוגוסט 2023, אבסוב מדורג 97 בעולם עם מד כושר 2646.

קריירת שחמט
-----------

אבסוב קיבל את תואר האמן בין-לאומי ב־2009 ואת תואר רב-אמן בשחמט ב־2011. ב־2016 זכה בתחרות השחמט של ציריך, ב־2017 באליפות אזרבייג'ן בשחמט ובתחרות הפתוחה של באקו ב־2017.

באוקטובר 2019 אבסוב סיים במקום ה־15 (מתוך 156) בהתחרות השווייצרית הגדולה של פיד"ה 2019 עם 6.5 נקודות (2 ניצחונות ו־9 תיקו). בעקבות זאת אבסוב עלה למקום ה־93 בדירוג העולמי שזו הייתה הפעם הראשונה בה דורג במאייה הראשונה.

בגביע העולם בשחמט 2019, אבסוב ניצח בסיבוב הראשון את קצפר פיורון (אנ') אך הודח בסיבוב השני על ידי לינייר דומינגס (אנ') שדורג שמיני בתחרות. בגביע העולם בשחמט 2021 התחיל בסיבוב השני בגלל דירוגו בתחרות. אבסוב ניצח בסיבוב השני אך הפסיד לאנדריי יסיפנקו (רו') בסיבוב השלישי. בגביע העולם בשחמט 2023 אבסוב העפיל לחצי הגמר כאשר בדרך הוא ניצח את אניש גירי. בחצי הגמר הפסיד למדורג ראשון בעולם מגנוס קרלסן. בעקבות הודעתו של מגנוס קרלסן שלא ישתתף בתחרות המועמדים בפורמט הנוכחי, העפלה לחצי הגמר ככל הנראה תספיק להעפיל לתחרות המועמדים 2024

### השתתפויות באולימפיאדת השחמט

ניג'אט אבסוב השתתף באולימפיאדת השחמט 2016 על הלוח השני של נבחרת אזרבייג'ן ב'. הנבחרת סיימה במקום ה־26 ואבסוב סיים עם 5.5 נקודות מתוך 9. באולימפיאדת השחמט 2022 הוא היה השחקן החמישי (עתודה) של נבחרת אזרבייג'ן שסיימה במקום השביעי. אבסוס סיים עם 6.5 מתוך 9.

| שנה | לוח | קבוצה | מד כושר | נקודות | תוצאות |  % | דירוג קבוצתי | דירוג אישי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | 2 | אזרבייג'ןאזרבייג'ן אזרבייג'ן ב' | 2552 | 5.5 מתוך 9 | 4+ 3= 2- | 61.1 | 26 |  |
| 2022 | 5 | אזרבייג'ןאזרבייג'ן אזרבייג'ן | 2633 | 6.5 מתוך 9 | 5+ 3= 1- | 72.2 | 7 |  |

חיים אישיים
-----------

אבסוס נשוי לשחמטאית האזרית חאילה עבדולה (אנ'), שמחזיקה תואר רב-אמן לנשים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  התחרות הפתוחה של באקו 2017 באתר chess-results.com.
2. ↑  תוצאות נבחרת אזרבייג'ן ב' באולימפיאדת השחמט 2016, מאתר chess-results.com.
3. ↑  תוצאות נבחרת אזרבייג'ן באולימפיאדת השחמט 2022, מאתר chess-results.com.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניג'אט אבסוב** בוויקישיתוף
* ניג'אט אבסוב, ברשת החברתית פייסבוק
* ניג'אט אבסוב, ברשת החברתית אינסטגרם
* ניג'אט אבסוב, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* ניג'אט אבסוב, באתר פיד"ה (באנגלית)
**רעש ג'ונסון** (באנגלית Johnson Noise, ידוע בעיקר גם כרעש תרמי, באנגלית **Thermal Noise** או Nyquist noise - "רעש נייקוויסט") הוא רעש חשמלי הנוצר מתנועה אקראית של נושאי מטען חשמלי (בדרך כלל אלקטרונים) במוליך, במצב שיווי משקל תרמודינמי. עוצמת הרעש תלויה בטמפרטורה של המוליך, אך לא תלויה במתח המופעל עליו.

רעש זה הוא בקירוב רעש לבן, כלומר הוא אחיד בתחום רחב של תדירויות. בכל תדירות, המשרעת שלו מתפלגת התפלגות נורמלית בקירוב טוב מאוד, כלומר: צפיפות ההסתברות למאורע של רעש במתח מסוים היא פונקציית גאוס, עם ממוצע של אפס וולט וסטיית תקן התלויה בטמפרטורה ובמאפייני המוליך (כמו ההתנגדות).

היסטוריה
--------

רעש זה נמדד לראשונה במעבדות בל ב-1928 על ידי ג'ון ג'ונסון, שתיאר את ממצאיו להארי נייקוויסט. האחרון סיפק הסבר מדעי לתופעה.

מתח והספק הרעש
--------------

רעש זה שונה מרעש שוט, שמאופיין בתנודות נוספות כתוצאה מהפעלת מתח וזרימת זרם מאקרוסקופי. במקרה הכללי, הגדרה זו מדויקת בעבור מדיום מוליך. אפשר לייצג את התופעה על ידי מודל פשוט של מקור מתח, המייצג את הרעש הקיים בנגד לא אידיאלי, שמחובר בטור לנגד אידיאלי חסר רעש. שונות המתח (שורש ממוצע הריבועים, root mean square) ליחידת רוחב פס נתונה על ידי

{\displaystyle {\bar {v}}\_{n}^{2}=4k\_{B}TR}
כאן {\displaystyle \ k\_{B}} הוא קבוע בולצמן בג'ול לקלווין, {\displaystyle \ T} היא הטמפרטורה האבסולוטית בקלווין ו-{\displaystyle \ R} מייצג את ההתנגדות באוהם.

מודל אחר שמייצג את הרעש הוא מקור זרם במקביל לנגד, באמצעות שימוש במשוואת נורטון לחישוב ערך הנגד {\displaystyle \ R}. מכאן נובע כי הזרם הממוצע הוא:

{\displaystyle i\_{n}={\sqrt {{4k\_{B}T\Delta f} \over R}}}
ליחידת רוחב פס, שורש ממוצע הריבועים של המתח נתון על ידי:

{\displaystyle v\_{n}={\bar {v}}\_{n}{\sqrt {\Delta f}}={\sqrt {4k\_{B}TR\Delta f}}}
כשמודדים רעש בעבור אותות תקשורת בטמפרטורת החדר, קירוב טוב ביחידות של dBm (דציבל ביחס למיליוואט) מתקבל מהנוסחה:

{\displaystyle P\_{\mathrm {dBm} }=-174+10\ \log(\Delta f)}
כאן {\displaystyle \ \Delta f} הוא רוחב הסרט של האות, ביחידות הרץ. כלומר: הספק הרעש ברוחב פס של הרץ אחד הוא {\displaystyle \ -174{\textrm {dBm}}}, ברוחב של קילוהרץ הוא {\displaystyle \ -144{\textrm {dBm}}}, וכדומה.

רעש תרמי בקבלים
---------------

אפשר לייצג בקלות את רעש ג'ונסון במעגל RC תוך שימוש בערכי הקיבול. מיצוע RMS של הזרם הוא:

{\displaystyle v\_{n}={\sqrt {k\_{B}T/C}}}
כאן {\displaystyle \ C} מייצג את הקיבול. הרעש נגרם כאן לא על ידי הקיבול עצמו, אלא על ידי שיווי משקל תרמודינמי של המטענים על הקבל.

ראו גם
------

* רעש (פיזיקה)

קישורים חיצוניים
----------------
**מריה צ'יזמדיה** (בהונגרית: **Maria csizmadia**; נולדה ב-7 בינואר 1910-יוני 1983) הייתה תופרת הונגרייה, שהוכרה כחסידת אומות העולם על הצלת יהודים יחד עם בנותיה בתקופת השואה וקשרה את גורלה עם מדינת ישראל.

פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
--------------------------------

צ'יזמדיה הייתה אלמנה ותופרת במקצועה, שחיה עם שלוש בנותיה אולגה שרה פישר (צ'יזמדיה), מלבינה צ'יזמדיה ואורנה שורני (אירן צ'יזמדיה) ביישוב ולקה בארה בצפון הונגריה על גבול סלובקיה. סמוך לביתה הוקם מחנה צבאי לעבודות כפייה, שם שוכנו 210 גברים יהודים בין מאי לאוקטובר 1944.

מריה ובנותיה יצרו קשר עם עובדי הכפייה היהודים והחלו לסייע להם. הן דאגו להם לאוכל, בישלו עבורם למרות מצבן הכלכלי הקשה והעבירו להם מידע. מריה סיכנה את עצמה ואת בנותיה בכך שאפשרה להם להיפגש בביתה עם קרובי משפחתם שהגיעו לבקרם. בנוסף, מריה מסרה את כתובת ביתה על מנת לאפשר להם לקבל חבילות בדואר.

כאשר התברר שהגרמנים מתכוונים להעביר את עובדי הכפייה למקום אחר, לנוכח התקרבות הצבא האדום, מריה ובנותיה התחילו לפעול על מנת להצילם. מריה הסתירה כמה מעובדי הכפייה בביתה, וסיפקה להם שמלות נשים אשר איפשרו להם להתחזות ולהימלט. הם חולקו לקבוצות כך שכל בת משפחה הייתה אחראית להוביל קבוצה אחרת למקום מסתור חדש אצל קרובי משפחה של מריה או בבתים נטושים כשמריה ובנותיה המשיכו לספק להם מזון.

לאחר המלחמה
-----------

ב-1945 נישאה אולגה, בתה של מריה, לקרול פישר, יהודי שניצל על ידי בנות המשפחה. השניים עברו לגור בהיינצ׳קה יחד עם מריה ומלבינה. ביתם היה קרוב מאוד לגבול בין הונגריה לצ׳כוסלובקיה ולכן שימש כתחנת מעבר בנתיב ״הבריחה״. מריה ושאר בני המשפחה סייעו לבורחים ואיפשרו להם ללון, לאכול ולנוח בביתם. בהמשך דאגו להעביר אותם לברטיסלאבה לידי אליעזר שוימר, ראש המדור הארץ-ישראלי באזור. בפעילותן הצליחו מריה ובנותיה להציל 29 יהודים.

בשנת 1949 עלתה מריה לישראל ועברתה את שמה למרים. היא התגוררה בנהריה בביתה של בתה אורנה שורני (אירן) ועבדה כתופרת. מרים פתחה את ביתה בפני עולים חדשים וסייעה להם באוכל, הלבשה ובכל מה שנדרש. מריה מרים ציזמדיה הלכה לעולמה ב-1983, בגיל 73.

הכרה והנצחה
-----------

במשך השנים הוכרו מריה ושלושת בנותיה, מלבינה צ'יזמדיה, אורנה שורני ואולגה (שרה) פישר כחסידות אומות העולם. הניצול קרול פישר מסר עדות ליד ושם על מעשי ההצלה של מריה.ב-14 בספטמבר 1995 הוכרה מריה מרים ציזמדיה באופן רשמי ושמה ושמות בנותיה נחקקו בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים.

במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ליד ושם ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב), נחקר גם סיפורה של מריה, וקברה אותר בבית הקברות הלטיני בחיפה.

בשנת 1998 הופק הסרט Rescuers-Stories of a Courage: Two Families שמבוסס על סיפור משפחת צ'יזמדיה.

לקריאה נוספת
------------

פינצ'בסקי גרשון, חסד אחרון: סיפורם של חסידי אומות העולם בישראל, ירושלים: יד ושם, 2023 עמ 18.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Csizmadia Mária ; Daughter: Surányi Irén (Csizmadia), יד ושם
2. 1 2  פינצ'בסקי גרשון, **חסד אחרון**, יד ושם, 2023, עמ' 18
3. ↑  עדותו של קרול פישר ליד ושם, תיק מספר 3619, ארכיון יד ושם.
4. ↑  אור הלר, "חסד אחרון": המבצע של שב"כ ויד ושם להנצחת חסידי אומות העולם, באתר חדשות 13, 7 באפריל 2021
5. ↑  Rescuers-Stories of a Courage: Two Families, יוטיוב

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מריה צ'יזמדיה"**.
"**The Voice**" הוא שיר שנכתב על ידי ג'סטין הייווארד אשר הופץ לראשונה באלבום Long Distance Voyager של להקת המודי בלוז משנת 1981. באוקטובר שנת 1981 השיר הגיע למקום 15 ברשימת הבילבורד הוט 100. במצעד Billboard Top Rock Tracks שהה השיר במקום ראשון במשך ארבעה שבועות במהלך יוני-יולי 1981. השיר החזיר את הלהקה למעמד שהיה לה בסוף שנות ה-60.

הקלטה
-----

"The Voice" היה אחד השירים הראשונים שהוקלטו לאלבום Long Distance Voyager, ב-25 באפריל 1980. הייווארד מבצע אותו בשירה, בנגינה על גיטרות אקוסטיות וחשמליות, וכן את רוב ההרמוניות. שני חברי הלהקה האחרים, ג'ון לודג' וריי תומאס, מצטרפים לשירת הפזמון.

בגרסת האלבום, ישנה הקדמה של סינתיסייזר של 30 שניות המובילה לשיר, שבוצעה על ידי פטריק מורז.

כתיבה
-----

המילים משקפות את חוסר הביטחון שהיווארד חש בזמנו בנוגע להיותו כוכב והלחץ לעמוד בציפיות מול ביקורות גרועות כמו גם מחסום הכתיבה בו חש. שם השיר נקבע רק לאחר הקלטתו ומתייחס לקול הפנימי שהוא גם המבקר החריף ביותר של האדם עצמו.

משתתפים
-------

* ג'סטין הייווארד: גיטרות חשמליות ואקוסטיות, שירה
* ג'ון לודג': גיטרה בס, קולות רקע
* ריי תומאס: טמבורין, קולות רקע
* פטריק מורז: פסנתר, מלוטרון, סינתיסייזר מדגמים שונים
* גראם אדג': תופים

קישורים חיצוניים
----------------

The Voice - באתר YouTube

* מידע על היצירה "The Voice" באתר מיוזיק בריינז
* סרטון השיר "The Voice" באתר יוטיוב
מוצב אלוף. מהצד הנגדי של הגבול מונף דגל מצרים
**מוצב אלוף** או "תצפית האלוף" היה מוצב של צה"ל על שפת הים התיכון בין הגבול של רצועת עזה לבין מצרים.

מטרה
----

מטרת המוצב הייתה לאפשר הגנה וחסימה של מעבר כלי שיט ואמל"ח (השלשה) דרך הים בין מצרים לשטחי רצועת עזה וכן מניעת העברת מחבלים דרך הים. בצמוד למוצב מצידו הצפוני היה הכפר השוודי, כפר של פליטים פלסטינים שהוקם ב-1965, בסיוע של גדוד שוודי מכוחות האו"ם ששירתו בגזרה ומכאן בא שמו.

היסטוריה
--------

המוצב הוקם בשנת 1982 עם השלמת פינוי חצי האי סיני והעברתו לידי מצרים בעקבות הסכם השלום בין ישראל למצרים.

המוצב הוקם בנקודה הצפונית של גבול ישראל-מצרים בין תחומי השליטה שנקבעו וסומנו בהסכם בין האימפריה העות'מאנית לאימפריה הבריטית בשנת 1906 (ידוע גם כקו עקבה–רפיח). מנקודה זו יצא גם ציר פילדלפי, גדר המערכת והכביש אשר נסלל במקביל לגבול.

שם המוצב נקרא על שמו של אלוף משה בר כוכבא.

בשנת 1990 הורחבה גדר המערכת סמוך למוצב מציר פילדלפי לאורך החוף ועד לתוך הים.

בשנת 1996 התרחשה במוצב "תקרית השחיין" בה ניסו שני שחיינים לחדור למוצב דרך מצרים מהים ונבלמו על ידי לוחמי חיל הים שירו לעברם מעמדות המא"ג המערביות. החל משנת 1997 חיל הים שילב במוצב כח מיוחד של לוחמים שעברו הכשרה בקומנדו הימי כדי לאפשר השגת מודיעין וביצוע פעולות מעבר לגבול באזור רפיח המצרית ועד לשטח מעגנת דיר אל בלח. המוצב שילב באופן קבוע ארבעה לוחמים מיוחדים של חיל הים ומש"ק בדרגת סמ"ר, לצד ארבעה לוחמי חי"ר (נח"ל וגבעתי לסירוגין).בשנת 2000 הכיר חיל הים באופן רשמי בפעילות הייחודית של הלוחמים במוצב זה והעניק להם סיכה ייחודית עבורם.

החל משנת 1998 לוחמי חיל הים החלו לעסוק בעבודה מסווגת של מודיעין והכנת הגזרה הדרומית ליציאה של צה"ל מאזור רצועת עזה, שפונתה בשנת 2005 בתוכנית ההתנתקות.

המוצב פונה בספטמבר 2005.

ראו גם
------

* מוצב טרמית
* מוצב חרדון

הערות שוליים
------------

1. ↑  דייב אגרס, מעבר למסך הברזל של עזה. סיפור מאת דייב אגרס, באתר "שיחה מקומית", 18 ביוני 2017
2. ↑  דני רובינשטיין, הגבול חוזר לרפיח, דבר, 29 בינואר 1982
3. ↑  דני צידקוני, עיר חצויה - מצוקתם של תושבי רפיח שגבול השלום יחלק את עירם, דבר, 15 בינואר 1982
4. ↑  אבי פרחן ממפוני ימית יניף היום שוב אחרי 20 שנה את דגל הלאום ב\"תצפית האלוף\", באתר ערוץ 7, 26 באפריל 2002
5. ↑  עזרא ינוב, גדר מערכת בחוף רפיח, מעריב, 14 בפברואר 1990
6. ↑  רגעים אחרונים, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2005