recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**דרושה שותפה רווקה** (באנגלית: **Single White Female**) הוא מותחן פסיכולוגי ארוטי משנת 1992 בבימויו של ברבט שרדר, עם ברידג'ט פונדה, ג'ניפר ג'ייסון לי וסטיבן ובר בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על רומן המתח דרושה שותפה רווקה (אנ') של ג'ון לוץ משנת 1990. SWF הם ראשי תיבות של Single White Female.

בשנת 1993 ג'ניפר ג'ייסון לי זכתה בפרס הקולנוע של MTV לנבל הטוב ביותר.

תקציר העלילה
------------

אליסון "אלי" ג'ונס (ברידג'ט פונדה) היא מעצבת תוכנות אופנה הגרה בניו יורק יחד עם ארוסה סם רוסון (סטיבן ובר). לילה אחד היא מגלה שסם שכב עם גרושתו ומסלקת אותו מדירתה. כעת היא מחפשת שותפה רווקה לדירתה ולאחר כמה שנפסלות היא בוחרת בהדרה "הדי" קרלסון (ג'ניפר ג'ייסון לי). הדי מספרת לה שהייתה לה אחות תאומה שמתה בלידה.

אלי שמה לב שהדי רוכשת בגדים הדומים לשלה, הדי לוקחת אותה למספרה ועושה לעצמה תספורת כמו לאלי, כעת הן נראות דומות וכתאומות זהות. אלי עובדת עם בית האופנה של מיצ'ל (סטפן טובולסקי) שמנסה לתקוף אותה מינית. אלי מספרת זאת להדי והיא מתקשרת למיצ'ל ומאיימת עליו. הדי קונה גור כלבים ולאחר שהיא מבחינה שהגור אוהב יותר את אלי היא גורמת למותו על ידי השלכתו משכבת החלון שלא תוקנה טוב בידי סם.

סם ואלי מתפייסים והוא עומד לחזור לדירה. הדי מתלבשת כאלי, מגיעה לחדרו במלון אטרטון, מקיימת איתו יחסים כשהוא ישנוני וכשהוא מתעורר ורואה אותה הוא מתכונן להודיע לאלי ואז היא הורגת אותו במכת עקב נעלה בעינו.

גרהם (פיטר פרידמן) הוא שכן סמוך לדירתה ואלי מתייעצת אתו מה לעשות עם הדי. הוא אומר לה שהדי מטורפת ועליה לזרוק אותה מיד. הדי שומעת זאת דרך מערכת האוורור של הבניין, מגיעה לדירתו וחובטת בו במוט ברזל והוא מאבד הכרתו.

אלי צופה בדיווח טלוויזיוני אודות הרצח של סם. היא מחטטת בקופסה של הדי ומגלה מסמכים שמראים ששמה האמיתי הוא בכלל אלן בש וכי אחותה התאומה טבעה בגיל תשע כשהיו ביחד בפיקניק בבריכה.

כעת מתעמתת אלי עם הדי. הדי גוברת עליה, קושרת אותה ומכריחה אותה לכתוב מכתב התאבדות. קודם לכן היא מחקה את כל החשבונות של בית האופנה וכשמיץ' מגיע לדירה כדי לשחרר את אלי, היא מכה בו בפסל והורגת אותו בירי דרך כרית. כעת מתחיל קרב אכזרי בין אלי להדי שמתחיל במעלית ונמשך במרתף עד שאלי מצליחה לנעוץ מברג חד בהדי ולהרוג אותה.

בסוף הסרט אלי מספרת שהיא סלחה להדי על שהרגה את סאם ושכעת היא מנסה לסלוח לעצמה על שהרגה את הדי, כדי שלא לסיים כמו הדי שמעולם לא סלחה לעצמה על מות אחותה התאומה.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ברידג'ט פונדה | אליסון "אלי" ג'ונס |  |
| ג'ניפר ג'ייסון לי | הדרה "הדי" קרלסון |  |
| סטיבן ובר | סם רוסון | ארוס של אדי |
| פיטר פרידמן | גרהאם | שכן |
| סטפן טובולובסקי | מיצ'ל | בעל בית אופנה |

קישורים חיצוניים
----------------

* "דרושה שותפה רווקה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "דרושה שותפה רווקה", באתר נטפליקס
* "דרושה שותפה רווקה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "דרושה שותפה רווקה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "דרושה שותפה רווקה", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "דרושה שותפה רווקה", באתר Metacritic (באנגלית)
* "דרושה שותפה רווקה", באתר אידיבי
* "דרושה שותפה רווקה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לדרושה שותפה רווקה, באתר יוטיוב
* אלי מחפשת שותפה ובוחרת בהדי, באתר יוטיוב
* המאבק הסופי בין אלי והדי, באתר יוטיוב
**מוסה מנארוב** (ברוסית: **Муса Хираманович Манаров**; ‏‏נולד ב־22 במרץ 1951) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל כחבר צוות תחנת החלל מיר.

קורות חיים
----------

מוסה מנארוב נולד בבאקו, אזרבייג'ן הסובייטית למשפחה ממוצא לאקי. לאחר סיום בית הספר הוא התחיל לימודים במכון לתעופה במוסקבה. בשנת 1973 החל לעבוד בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה ועסק בניסוי החלליות.

בשנת 1978 נכלל ביחידת הקוסמונאוטים.

בשנים 1987 מנארוב טס לחלל בחללית סויוז TM-4 לצד ולדימיר טיטוב. הם התחברו לתחנת החלל מיר. לאחר חפיפה עם משלחת מס' 2 לתחנת החלל מיר בפיקוד יורי רומננקו טיטוב ומנארוב החלו לפעול כמשלחת מס' 3. הם חזרו לכדור הארץ בחללית סויוז TM-6 רק כעבור שנה ובכך קבעו שיא לאותה תקופה.

בשנת 1990 מנארוב טס לחלל בחללית סויוז TM-11 לצד ויקטור אפנסייב וטויוחירו אקיאמה. הם התחברו לתחנת החלל מיר. הם ביצעו מספר מחקרים במסגרת משלחת מס' 8 לרבות פעילות חוץ רכבית. מוסה מנארוב חזר לכדור הארץ כעבור 145 ימים.

באותה שנה נכנס מנארוב לפוליטיקה. הוא היה חבר של הפרלמנט הרוסי בשנים 1990–1993 וחבר בדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית בשנים 2007-2011.

מנארוב מתגורר במוסקבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוסה מנארוב** בוויקישיתוף
* תקציר נתונים באתר ספייספאקטס
* נתונים מאנציקלפדיית החלל
* ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס (ברוסית)
* ביוגרפיה מפורטת (ברוסית)
אברהם רייף בכנס הביטוח האלמנטרי 1991 עם חבר הכנסת שמעון פרס
**אברהם רייף** (מאי 1930 – 15 בנובמבר 2017) היה סוכן ביטוח ישראלי, נשיא לשכת סוכני הביטוח בישראל בשנים 1988–1992.

ביוגרפיה
--------

**אברהם רייף** נולד בשנת 1930 בקרסנוברוד שבפולין, עלה לארץ ישראל בשנת 1943 במסגרת עליית ילדי טהראן.

בשנת 1970 הקים את רכש סוכנות שירותי ביטוח בע"מ העוסקת בשיווק ביטוח חיים. בסוף אותה שנה הוכרז על ידי חברת הביטוח "מנופקטשוררס לייף" כסוכן המצליח ביותר שלה בישראל, בזכות מכירת פוליסות ביטוח חיים בסך 3,500,000 ל"י.

בשנים 1988–1992 כיהן כיו"ר לשכת סוכני הביטוח בישראל. במהלך כהונתו וגם לאחר מכן, כחבר בוועדות הלשכה, נאבק למען שמירה על מעמד הסוכן בתקופה בה נכנסו הבנקים וחברות ביטוח לשיווק ישיר מול הלקוחות. על פעילותו רבת השנים זכה להערכת הלשכה בתואר נשיא כבוד ולנטיעת חורשה הנושאת את שמו ביער עופר שבהר הכרמל, בסמוך לעיר מגוריו, חיפה.

בענף ביטוח הרכב התמקד בהסדרת תעריפים אחידים לביטוח רכב ופעל לביטול הנחות לקולקטיבים אשר גרמו לאפליית מחירים.

חורשה על שם אברהם רייף
במהלך כהונתו כנשיא הלשכה החלו חברות הביטוח בשיווק פוליסות ביטוח ריסק באמצעות הבנקים, פעולה שיצרה תחרות לסוכני הביטוח, אשר חששו כי הבנקים יפעילו לחץ על לקוחותיהם לרכוש פוליסות ביטוח באמצעותם. בדצמבר 1991 הודיע רייף על כוונתו להתפטר מתפקידו כנשיא הלשכה וזאת לאור המשבר שהתגלה בינו לבין הרוב במועצת הלשכה לגבי האופן בו יש להתמודד עם חברות הביטוח בנוגע לשיווק תוכניות ביטוח באמצעות הבנקים. בעוד שמועצת הלשכה קבלה החלטה להחרים את חברת "מגדל" על רקע כוונתה לשווק את קרן הפנסיה "יוזמה" בסניפי בנק לאומי, דרש רייף להרחיב את המאבק לכל חברות הביטוח, שהחלו במהלכים לשיווק תוכניות ביטוח ריסק באמצעות הבנקים. הוא דרש מאבק כולל, ולא רק נגד חברת ביטוח אחת, משום שצפה כי שיווק תוכניות ריסק יתרחב לתחומי ביטוח נוספים ויפגע בענף סוכני הביטוח.

בשנת 2004 התרחבה התחרות מצד הבנקים במסגרת רפורמת בכר, שהביאה להפחתת הריכוזיות של המערכת הבנקאית בשוק ההון ונתנה לבנקים אפשרות לשווק תוכניות ביטוח פנסיוני, איום חדש על פעילות סוכני הביטוח. בתפקידו כיו"ר צוות החשיבה בנושא, פעל לצמצום איום זה. בדיעבד הייתה הפגיעה בסוכני הביטוח, כתוצאה מהתחרות עם הבנקים, מצומצמת, והתחרות העיקרית באה בתחום הביטוח אלמנטרי מכיוון חברות הביטוח אשר הקימו פעילות של ביטוח ישיר.

אברהם רייף נפטר ב-15 בנובמבר 2017, בגיל 87.

הערות שוליים
------------

1. ↑  רשימת ילדי טהראן
2. ↑  הצמרת, מעריב, 19 בינואר 1971
3. ↑  הלשכה מוקירה את אברהם רייף: "שליחות ציבורית כדרך חיים", באתר פורטל עדיף
4. ↑  סוכני הביטוח: רפורמת בכר פוגעת בתחרות, באתר ערוץ 7, 13 במרץ 2005
5. ↑  ועדת בכר יוצרת מסך עשן בטענות שווא של תחרות בביטוח, באתר BizPortal, ‏13 במרץ 2005
6. ↑  "הר ביטוח". Sunday, 22 October 2017
7. ↑  אברהם רייף, נשיא הכבוד של הלשכה הלך לעולמו
חורשה הנושאת את שמו של אברהם רייף ביער עופר שבהר הכרמל, בסמוך לעיר מגוריו, חיפה.
**אנתוני מייקל גורדון** (באנגלית: **Anthony Michael Gordon;** נולד ב־24 בפברואר 2001) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הקיצוני בניוקאסל יונייטד ובנבחרת אנגליה.

קריירה
------

גורדון הצטרף לאברטון בגיל 11 לאחר שחרורו מליברפול. ב-7 בדצמבר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–3 על אפולון לימוסול בליגה האירופית. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג בתיקו 1-1 עם וסטהאם יונייטד בינואר 2020.

ב-1 בפברואר 2021 הושאל גורדון לפרסטון נורת' אנד מהצ'מפיונשיפ בהשאלה עד תום העונה. חמישה ימים לאחר מכן, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–2 לרות'רהאם יונייטד.

ב-29 בינואר 2023 חתם גורדון בניוקאסל יונייטד.

לאחר שייצג את ארצו בנבחרות עד גיל 19 ו-18, גורדון ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הנבחרת עד גיל 20 במהלך הניצחון 2–0 על ויילס ב-13 באוקטובר 2020.

ב-5 בנובמבר 2021 זומן לראשונה לנבחרת אנגליה עד גיל 21, וכבש פעמיים בהופעת הבכורה שלו בניצחון 1–3 על צ'כיה ב-11 בנובמבר 2021.

גורדון זכאי לייצג גם את נבחרות אירלנד וסקוטלנד עקב מוצאם של סבו וסבתו. ב-23 במרץ 2024 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת הבוגרת בהפסד 1-0 לברזיל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנתוני גורדון** בוויקישיתוף
* אנתוני גורדון, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  161385360554578, Gordon was released by Liverpool and could end Reds' quadruple dream for Everton, talkSPORT, ‏24 באפריל 2022 (באנגלית אמריקאית)
2. ↑  Anthony Gordon Beats The Deadline To Join From Everton, www.pnefc.net (באנגלית בריטית)
**ארנסט אדוארד קומר** (בגרמנית: **Ernst Eduard Kummer**;‏ 29 בינואר 1810 - 14 במאי 1893) היה מתמטיקאי גרמני.

חייו
----

קומר נולד בזוראו, ברנדנבורג שבפרוסיה (היום בפולין). בשנת 1831 קיבל תואר דוקטור למתמטיקה מאוניברסיטת האלה-ויטנברג. 
כמומחה למתמטיקה שימושית אימן קציני צבא גרמניים בבליסטיקה. לאחר מכן לימד כ-10 שנים בגימנסיה, שם השפיע על לאופולד קרונקר להפוך למתמטיקאי. קומר פרש מהוראה וממתמטיקה בשנת 1890 ונפטר כשלוש שנים מאוחר יותר בברלין. 
עם תלמידיו לתואר דוקטור נמנים: הרמן שוורץ, לזרוס פוקס, גאורג קנטור ופרדיננד גאורג פרובניוס.

עבודתו המתמטית
--------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
ב-1847 פרסם גבריאל לאמה הוכחה למשפט האחרון של פרמה. ההוכחה התבססה על פירוק לגורמים של המשוואה {\displaystyle x^{p}+y^{p}=z^{p}}, מעל השדה הציקלוטומי מסדר p. במהרה גילה ז'וזף ליוביל פער בהוכחה, שלאמה הניח שהשלמים בשדה מתפרקים באופן יחיד. קומר הדגים שלא תמיד כך הדבר ולכן ההוכחה שגויה.

כדי שעבודתו של לאמה לא תרד לטמיון חיפש קומר תנאים שבהם פירוק יחיד אכן קיים. בעבודה זו הניח קומר את התשתית לתורת המספרים האלגברית וממנה נולד המושג אידיאל, שהפך למרכזי באלגברה המודרנית. קומר הצליח להוכיח שהמשפט האחרון של פרמה נכון לכל p שהוא ראשוני רגולרי, שמשערים שהם מהווים כ-60% מכלל הראשוניים. בתוצאה זו השתמש כדי להוכיח שהמשפט האחרון של פרמה נכון לכל n עד 100.

בשנת 1975 יצאו לאור כל כתביו, בשני כרכים בעריכת אנדרה וייל.

משפחתו
------

קומר נישא לאוטילי מנדלסון, בתם של נתן מנדלסון והארייט איטזיג. אוטילי הייתה דודניתם של פליקס מנדלסון-ברתולדי ואחותו רבקה, שהייתה נשואה למתמטיקאי יוהאן פטר גוסטב לז'ן דיריכלה. אשתו השנייה, ברטה, הייתה דודניתה של אוטילי. לקומר היו בסך הכל 13 ילדים. בתו מרי נישאה למתמטיקאי הרמן שוורץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארנסט קומר** בוויקישיתוף

* ארנסט קומר, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* ארנסט קומר, באתר MacTutor (באנגלית)
* ארנסט קומר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007458423205171
* BnF: cb12304778s (data)
* CiNii: DA02122257
* DSI: 13011
* GND: 118725335
* ISNI: 0000 0001 2137 339X
* LCCN: n2007022572
* MGP: 18331
* NKC: uk20211109299
* NLP: a0000003568302
* NTA: 071801219
* RERO: 02-A003479465
* SNAC: w6pc36f8
* SUDOC: 031922252
* VIAF: 66532326
* WorldCat: lccn-n2007022572

 |
אברהם גולדסמיד (1756–1810)
 סמל משפחת גולדסמיד, עם המוטו *Concordia et sedulitate*
**משפחת גולדסמיד** מזוהה עם קבוצת בנקאים אנגלו-יהודיים, בראשם עומד אהרון גולדסמיד (שנפטר ב-1782), סוחר מהולנד שעבר להתגורר באנגליה סביב שנת 1763. בניו, בנימין גולדסמיד (כ. 1753-1808) ואברהם גולדסמיד (כ. 1756-1810), הקימו פעילות עסקית משותפת בלונדון כסוכנים לשטרות בשנת 1777, והפכו לגורמים משמעותיים בשוק ההון בתקופת המלחמות הנפוליאוניות, כאשר עבדו בשיתוף פעולה עם הממשל. ב-1810, לאחר שהכספים של אברהם גולדסמיד איבדו ערכם, הוא הוכרח להכריז על פשיטת רגל ולבסוף התאבד. אחיו, שנפל לדיכאון קשה, ביצע מעשה דומה שנתיים לפני כן. שני האחים ידועים בתרומותיהם הנדיבות, גם במסגרת ציבורית וגם פרטית, ותרמו רבות להקמה ולניהול של בית המקלט הימי, ששינה את שמו למאוחר יותר למקלט הצי המלכותי. בנימין גולדסמיד הותיר אחריו ארבעה בנים ובת, מרי אן גולדסמיד, שנישאה לטימוטי ייטס בראון בשנת 1812; בעוד אברהם השאיר אחריו בת, איזבל גולדסמיד.

סר אייזק גולדסמיד, הברון הראשון, נשא לאישה את בת דודתו, איזבל (בתו של אברהם גולדסמיד). בנם השני, סר פרנסיס גולדסמיד, קיבל את התואר הברון השני (1808-1878). פרנסיס זכה להיות היהודי הראשון שנעשה לעורך דין באנגליה, והמשיך לייצג את מחוז רידינג. הוא גם נישא לבת דודתו, לואיזה גולדסמיד, אך לא נולדו להם ילדים. בעקבות זאת, סר ג'וליאן גולדסמיד, הברון השלישי (1838-1896), אשר היה בנו של פרדריק דייוויד גולדסמיד (1812-1866), חבר פרלמנט מטעם הוניטון, ירש את התואר. סר ג'וליאן, אשר שימש כחבר פרלמנט למשך שנים רבות והוערך על עושרו, יכולתו והשפעתו, הוקצה כחבר במועצה הפרטית.

חבר מכובד נוסף מאותה משפחה היה סר פרדריק ג'ון גולדסמיד (1818-1908), בנו של ליונל פראגר גולדסמיד. אחותו נישאה להנרי אדוארד גולדסמיד (1812-1855), עובד מדינה הודי בולט, בנו של אדוארד גולדסמיד. הרפורמה שלו במערכת ההכנסות בבומביי והכנסת מערכת חדשה, שהוקמה לאחר מותו, באמצעות דוחותיו בשנים 1840-1847, ועבודתו המסורה בסקרי קרקע, נחשבו לבעלי חשיבות עליונה למערב הודו וביססו את זכרו. שם כמטיב ציבורי. 

* 
*

הערות שוליים
------------

1. ↑  Marrache, Abraham S. (2017). *Timothy 'Equality' Brown: A Radical Regency Life*. Pomegranate Press. ISBN 9781907242649.
2. ↑  Davidson, David (1890). *Memories of a long life*. Edinburgh. pp. 180–183.
**הטייל מעל לים הערפילים** (גרמנית: Der Wanderer über dem Nebelmeer) הוא ציור שמן משנת 1818, מאת הצייר הגרמני קספר דויד פרידריך. הציור נחשב לאחד מן היצירות הידועות מן הזרם הרומנטי באמנות.

היצירה
------

הציור מציג דמות גברית, העומדת בגבה אל הצופה, על פסגתו של הר. היא לבושה במכנסיים ובמקטורן כהים ומחזיקה בידה מקל הליכה. הדמות ניצבת ומשקיפה על אזור הררי הטובע בערפל. רגלה האחת נשענת על משטח סלע גבוה יותר. מתוך הערפל צצות פסגות של הרים, ורכס הררי גדול מופיע ברקע הציור.

הדמות וההר שעליה היא ניצבת מודגשים בגוון כהה, כמעין צללית, על רקע הנוף הערפילי והכחלחל. משטח הציור מחולק לשלושה אזורים עיקריים - השמים, הנוף הערפילי וההר שעליו ניצבת הדמות. מבחינת הקומפוזיציה בולטת בתמונה התכנסות של קווי האופק לכיוון פלג גופה העליון של הדמות. הטבע בציור משמש כמעין ביטוי לנפשו של הטייל. הנוף נתפש כגדול ממדים - "נשגב".

האמן עזרא אוריון קיים דיאלוג עם תמונתו של פרידריך ביצירתו **"מסלול המראה בבקעת האנאפורנה"**. אוריון עמד בראש משלחת להרי ההימלאיה, אשר הקימה בגובה ארבעה קילומטרים, סוללה של אבנים המשקיפה על פסגת הרכס. אוריון העמיד אדם על ראש הסוללה, בקומפוזיצה הדומה לזו של פרידריך. אולם ביצירתו של אוריון עומד האדם בהתרסה כלפי האינסוף, עם הפנים למשקיף כשגבו מופנה לים הערפל, מתוך עליונות על המרחב.

"מסלול המראה", עזרא אוריון, צילום: אברהם חי, 1981

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הטייל מעל לים הערפילים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* Bildindex: 00040262
* SUDOC: 167010727
* VIAF: 295129252
* WorldCat (עם VIAF): 295129252

 |
**שי אזנקוט** (1969 - 14 במאי 2015) היה שחקן תיאטרון ישראלי.

ביוגרפיה
--------

ב-1994 סיים לימודי משחק במחזור ל"ב בבית צבי.

### כתיבה בימוי ומשחק

ב-1994 גילם את פליאנס בהצגה "מקבת'" מאת שייקספיר שביים טוני רוברסטון(אנ') בתיאטרון הבימה.

ב-1997 גילם תפקיד אורח של איש חשוד בסדרה ג'ינג'י שכתב אייל דורון וביימו יצחק חלוצי ואריה בן ציון.

בסרטי ניצוצות של קדושה: ב-2003 שיחק בטרילוגיה "**מי בראש???**" שכתבו יגאל ואיילת הושיאר וביים יגאל הושיאר. ב-2005 שיחק בסרט "**כל יהודי זהב**" שכתבו יגאל ואיילת הושיאר וביים יגאל הושיאר. ב-2012 גילם את יעקב, הדמות הראשית בסרט "**האוצר מתחת לגשר**" שביים יגאל הושיאר.

ב-2005 עיבד את מעשה מביטחון להצגה בשם "**מלכת השמחה**" שביימה מיכל רנד.

ב-2008 כתב (על הסיפור "מעשה מביטחון" של רבי נחמן מברסלב) וביים את ההצגה "**פשוט שמח**" בהפקת ז'וליק הפקות. בהצגה זו גם שיחק לצד יואב עמיר/יצחק חייקה ודוד נוימן. הצגה זו עלתה בין השאר בפסטיבל נווה יוסף לתיאטרון קהילתי.

בתיאטרון הדרך: שיחק (לצד אריק משעלי/דן מויאל ויואב עמיר), כתב (על פי הסיפור "הסחורה הגזולה" מאת רבי נחמן מברסלב) וביים את ההצגה "**שוליית הסוחר**". ב-2009 שיחק (לצד יואב עמיר ודוד נוימן) כתב (על פי הסיפור "מעשה מביטחון" של רבי נחמן מברסלב) וביים את ההצגה "**פשוט שמח**". בנוסף, שיחק כתב וביים בהצגה "**האוצר מתחת לגשר**".

ב-2011 כתב וביים את ההצגה "**שר האוצר והעולה המאושר**" (מבוסס על הסיפור "מעשה מביטחון" של רבי נחמן מברסלב ועל המחאה החברתית בישראל 2011) בתיאטרון תאיר.

ב-2013 עלה בפסטיבל צו קריאה 8 המחזה "**חלקת האדם**" שעיבד אזנקוט (על פי הספר "פיפל" מאת ק. צטניק) וביים עמיחי אלהרר.

ב-2015 לאחר פטירתו, הוקם "תיאטרון שי" ובו עלו הצגות ילדים שכתב וביים. כך עלתה ההצגה "**האוצר מתחת לגשר**" שעיבד אזנקוט, ביימה דרורית אזנקוט ושיחק ניר רווח; ו"**פשוט שמח**".

קישורים חיצוניים
----------------

* שי אזנקוט, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  שי אזנקוט באתר בית צבי
2. ↑  מקבת' באתר הבימה
3. ↑  מי בראש??? באתר "ניצוצות של קדושה"
4. ↑  כל יהודי זהב באתר "ניצוצות של קדושה"
5. ↑  אמציה האיתן, לידיעת מפעילי התנורים, באתר ערוץ 7, 9 בפברואר 2012
6. ↑  האוצר מתחת לגשר באתר ניצוצות
7. ↑  מופיע בספר "ברסלב – ביבליוגרפיה מוערת (עדכוני הספר שפרסם פרופ' דוד אסף
8. ↑   פשוט שמח - תאטרון הדרך, סרטון בערוץ "HermitCoud", באתר יוטיוב (אורך: 09:01)
9. ↑  תוכנייה - פסטיבל נוה יוסף לתיאטרון קהילתי, 2008
10. ↑   שוליית הסוחר - הצגה מאת שי אינזנקוט (ז"ל), סרטון בערוץ "יואב עמיר", באתר יוטיוב (אורך: 01:07:19)
11. ↑  שוליית הסוחר באתר תיאטרון הדרך
12. ↑  פשוט שמח באתר "הבמה"
13. ↑   פשוט שמח - תאטרון הדרך, סרטון בערוץ "HermitCoud", באתר יוטיוב (אורך: 09:01)
14. ↑  יוני קמפינסקי, מחאת האוהלים וסיפורי רבי נחמן על במה אחת, באתר ערוץ 7, 18 בדצמבר 2011
15. ↑  שישה מחזאים מחפשים תיאטרון | מגפון ניוז Megafon News, באתר מגפון ניוז Megafon News, ‏14 בפברואר 2013
16. ↑   האוצר מתחת לגשר, alonir, תאטרון שי, שי איזנקוט, ניר רווח, אלון אורבך, רבי נחמן מברסלב, סרטון בערוץ "orda Brawl Stars", באתר יוטיוב (אורך: 02:47)
17. ↑   תאטרון שי - "פשוט שמח", סרטון בערוץ "ניר רווח", באתר יוטיוב (אורך: 07:31)
**ראובן ארז** (נולד ב־11 בנובמבר 1955 בתל אביב) הוא זמר ישראלי.

ביוגרפיה
--------

ראובן ארז
ראובן ארז נולד בתל אביב. כנער היה סולן להקת הנוער העובד והלומד. בשנת 1970 השתתף בתוכנית הרדיו תשואות ראשונות וזכה במקום הראשון, באותה שנה הופיע בפעם הראשונה בטלוויזיה בתוכנית "עלם ועלמה". 

באמצע שנות ה-70 התגייס לצה"ל ושירת בלהקת פיקוד דרום. 

ב-1976 שר ושיחק ב"סדנת תיאטרון שכונת התקווה" וביצע איתם את השיר "אליהו הנביא" במסגרת פסטיבל הזמר "דרור למנצח שיר מזמור". בדצמבר 1977 ביצע ארז את השיר "אגדלך" במסגרת פסטיבל הזמר "דרור" תשל"ח. באפריל 1978 הצטרף ארז ללהקת א-ב של יזהר כהן בתחרות האירוויזיון בשיר אבניבי שהגיע למקום הראשון. בדצמבר אותה שנה ביצע ארז את השיר "מזלות" במסגרת פסטיבל הזמר "דרור" תשל"ט. 

ב-1980 הופיע במחזמר "חיידק במה", המבוסס על שורת המקהלה. ב–1982 הופיע בפסטיבל "דרור" עם השיר "יונת אהבה". ב-1985 השתתף פעם נוספת בפסטיבל "דרור" עם השיר "שורשי" המזוהה עמו עד היום. באותה שנה יצא לאור אלבום הבכורה שלו, "נער הלילה". 

ב–1987 השתתף בפסטיבל הזמר והפזמון עם השיר "יום ועוד יום" שכתב עבורו הזמר והיוצר דני רובס.

ב-1990 הוציא תקליט שני שנקרא "דחף פנימי" וב-1992 הוציא אלבום קאברים מהופעה בפאב שנקרא "ראובן ארז בהופעה". ב-1995 יצא אלבום אוסף שנקרא "מתוך אהבה" שכלל שירים משני אלבומיו הקודמים, "נער הלילה" ו"דחף פנימי" ועוד 7 סינגלים נוספים. ב-2001 הוציא אלבום שנקרא "תהפוכות". ב-2005 יצא אלבום נוסף מתוך מופע שהפיק ושנקרא "דרך השירים". ב-2011 יצא דיסק נוסף מתוך מופע שנקרא "מופע מהסרטים "השירים הגדולים של הקולנוע הישראלי. 

עד היום העלה ארז את המופע "דרך השירים" למעלה מ-1,600 פעם.

דיסקוגרפיה
----------

* "נער הלילה", 1985
* "דחף פנימי", 1990
* "ראובן ארז בהופעה", 1992
* "מתוך אהבה", 1995 (אוסף)
* "תהפוכות - אור חדש", 2001
* "דרך השירים", 2005
* "מופע מהסרטים", 2011
* סינגלים שלא נכללו באלבום 2013- 1995 (ראה באתר בנדקמפ)

קישורים חיצוניים
----------------

* ראובן ארז, ברשת החברתית פייסבוק
* ראובן ארז, סרטונים בערוץ היוטיוב
* ראובן ארז, באתר שירונט
* ראובן ארז, באתר Discogs (באנגלית)
* ראובן ארז, דף שער בספרייה הלאומית
* ראובן ארז, באתר בנדקמפ
* ראובן ארז, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
* חוה נובק, כאשר הנוער העובד הולך לים ומזה יוצאת הצגה, דבר, 15 בפברואר 1973
* ראובן ארז יופיע בנשף הסילבסטר, מעריב, 31 בדצמבר 1974

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304611605171
* ISNI: 0000 0004 0299 5152
* LCCN: no2017050567
* VIAF: 299384994
* WorldCat: viaf-299384994

 |
**תינוק מוזר במשפחה** (באנגלית: **The Ugly Dachshund**) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1966 בבימויו של נורמן טוקר ובהפקה של אולפני וולט דיסני, עם דין ג'ונס וסוזן פלשט בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הרומן "התחש המכוער" של גלדיס ברונין סטרן (אנ') משנת 1938. העלילה היא על כלב דני ענק שגדל עם כלבי תחש וחושב שהוא אחד מהם (בדומה לברווזון המכוער).

תקציר העלילה
------------

מארק גאריסון (דין ג'ונס) ואשתו פראן (סוזן פלשט) ממהרים לביתו של הווטרינר ד"ר פרואיט (צ'רלי רגלס). כלבת התחש שלהם דנקה עומדת להמליט. מארק נעצר על ידי השוטר קרמודי (טלי טורדסן) על נסיעה במהירות כפולה מהמותר אך מארק אומר לו שהוא ממהר ללידה. השוטר מלווה אותו לבית החולים אבל כשמתברר לו שהכוונה לווטרינר, הוא קונס אותו ב-110 דולר. דנקה ממליטה שלוש כלבות שפראן קוראת להן וילהלמינה, קלואי והיידי.

כאשר מגיע מארק למחרת כדי לקבל את הכלבות מראה לו הרופא גור מסוג דני ענק שאמו דחתה אותו כי אין לה מספיק חלב. הוא מבקש ממארק לאמץ אותו ומארק מסכים. לפראן הוא מספר כי דנקה המליטה עוד גור זכר והם קוראים לו ברוטוס.

פראן לא מבחינה בתחילה במוצאו השונה של ברוטוס אך האמת מתגלה במהרה. ברוטוס חושב שגם הוא תחש ומשחק עם הכלבות וביחד הם גורמים להרס גדול בבית. ברוטוס אוהב כמותן לשבת על רגליו של מארק וכן ללכת על גחונו. פראן מאשימה את ברוטוס בהרס ומכריחה את מארק להחזיר את ברוטוס לווטרינר. כאשר מסתבר לה שמארק מדוכא בגלל זה היא מחזירה לו את ברוטוס בהפתעה כמתנת יום הולדת.

ברוטוס גדל לממדים של כלב ענק. השוטר קרמודי שמחפש פורץ בסביבה נתקל בו ונאלץ לברוח ממנו, לטפס על עץ ולשהות שם כל הלילה.

פראן מתכננת מסיבה גדולה בביתם. היא מזמינה את מר טויאמה (רוברט קינו) מנהל חברת קייטרינג ואחיינו קנג'י (מאקו). קנג'י מפחד מברוטוס וגם הוא מטפס על עץ מפחד.

בעת המסיבה הם קושרים את ברוטוס בחוץ אך קלואי באה לבקר אותו והוא משתחרר ושניהם פורצים למסיבה ועורכים בה שמות כולל זריקת אורחים לבריכה ומריחת פניהם של טויאמה וקנג'י בשכבות עבות של עוגות עתירות קצפת.

לבסוף מציע הרופא למארק להירשם לתחרות כלבי דני ענק. הרופא מאמן את מארק וברוטוס לקראת התחרות. ברוטוס רואה בקהל הצופים כלבת תחש ומתחיל לזחול על גחונו להפתעת השופטים אבל כשהוא רואה כלבה דנית גדולה הוא מבין שהוא דני גדול, קם זקוף וזוכה במקום ראשון לשמחתם של ד"ר פרואיט, מארק ופראן.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| דין ג'ונס | מארק גאריסון |  |
| סוזן פלשט | פראן גאריסון |  |
| צ'רלי רגלס | ד"ר פרואיט | וטרינר |
| טלי טורדסן | השוטר קרמודי |  |
| רוברט קינו | מר טויאמה |  |
| מאקו | קנג'י | אחיינו של טויאמה |

הפצה
----

המועצה לביקורת סרטים ומחזות אישרה את הפצת הסרט לחברת פורום פילם ב-23 ביוני 1967.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של תינוק מוזר במשפחה

* "תינוק מוזר במשפחה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "תינוק מוזר במשפחה", באתר AllMovie (באנגלית)

* "תינוק מוזר במשפחה", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית)

* "תינוק מוזר במשפחה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לתחש המכוער, באתר יוטיוב
* תינוק מוזר במשפחה, באתר TCM

הערות שוליים
------------

1. ↑  תינוק מוזר במשפחה, באתר ארכיון המדינה
לוכדי רוח בעיר יזד באיראן
**לוכד רוח** (נקרא גם: **מגדל רוח**) הוא אלמנט אדריכלי מסורתי עתיק, המשמש ליצירת אוורור טבעי וקירור פסיבי במבנים שונים באזורים מדבריים או חמים. לוכדי רוח מגיעים בעיצובים שונים: חד-כיווני, דו-כיווני ורב-כיווני. לוכדי רוח נמצאים בשימוש נרחב בצפון אפריקה, במדינות מערב אסיה וסביב המפרץ הפרסי. אלמנט זה היה קיים במשך 3,000 השנים האחרונות עד להמצאות החשמל והמזגן במאה ה-19. במחצית השנייה של המאה ה-20 נעשו מספר ניסיונות של אדריכלים להקים מבנים מודרניים בהם משולב לוכד רוח כדי להגביר את האוורור ולהקטין את צריכת מיזוג האוויר והחשמל. באופן כללי עלות הבנייה של בניין מאוורר עם לוכד רוח היא פחותה משל בניין דומה עם מערכות חימום, אוורור, ומיזוג אוויר קונבנציונליות. גם עלויות האחזקה נמוכות מביניינים עם מזגנים ומאווררים. לוכדי רוח הם אף שקטים וממשיכים לתפקד גם כאשר אספקת החשמל נפסקת (עניין חשוב במיוחד במקומות בהם כוח הרשת אינו אמין ויקר, כמו הודו וקליפורניה). החל מתחילת המאה ה-21 נעשים ניסיונות דומים לשלב מבנים אקולוגיים ביחד עם לוכד רוח. לוכדי רוח מתוכננים לרוב לפי תנאי מזג האוויר המקומיים ומיקרו אקלים היות שלא כל הטכניקות יעילות בכל מקום. אני חתול.

מרכז הספורט "זניט" בעיר סנט אטיין בצרפת. הגג תוכנן ללכוד את הרוחות החזקות באזור בתוספת "מצחייה" להסתרת החזית הדרומית מן השמש.

ראו גם
------

* יאחצ'ל
* אדריכלות איראנית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוכד רוח** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Parham Kheirkhah Sangdeh and Nazanin Nasrollahi, Windcatchers and their applications in contemporary architecture
2. ↑  Jomehzadeh, F. Nejat, P. Calautit, J.K. et a, [ A review on windcatcher for passive cooling and natural
ventilation in buildings]
**כפיר רכבת קלה בע"מ**, המוכרת במותג **כפיר**, היא חברה פרטית המפעילה את הקו האדום של הרכבת הקלה בירושלים החל מאפריל 2021. כפיר היא חברה בבעלות משותפת של CAF ושפיר הנדסה.

היסטוריה
--------

חברת **TransJerusalem J-Net LTD** (הממותגת בשם "כפיר" ולימים שינתה את שמה ל**כפיר רכבת קלה בע"מ**) הוקמה על ידי החברות שפיר הנדסה ו-CAF הספרדית לצורך הפעלת הקו האדום והקמה וההפעלה של הקו הירוק של הרכבת הקלה בירושלים, לאחר שבשנת 2019 זכו במכרז שכולל את הפעלת הקו האדום, הרחבתו והקמת הקו הירוק של הרכבת הקלה.

ב-16 באפריל 2021 החלה להפעיל את הקו האדום של הרכבת הקלה בירושלים, במקומה של חברת "סיטיפס" שהקימה והפעילה את הקו לאחר זכייתה במכרז, בשיטת בנה-הפעל-העבר.

מרכז שירות הלקוחות של החברה ממוקם במרכז כלל.

### מקור שם החברה

השם כפיר הוא הלחם שמם של שתי חברות האם "כאף" ו"שפיר" ובנוסף כפיר הוא גור אריה או אריה צעיר שמסמל את ירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של כפיר רכבת קלה

* אתר האינטרנט הרשמי של כפיר רכבת קלה (בערבית)

* אתר האינטרנט הרשמי של כפיר רכבת קלה (באנגלית)
* כפיר רכבת קלה, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  ליאור גוטמן, שפיר הנדסה תחליף את סיטיפס בהפעלת הרכבות העירוניות בירושלים, באתר כלכליסט, 7 באוגוסט 2019
2. ↑  הסבר בפייסבוק
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "מוזאזאורוס".

**מאוסזאורוס** (שם מדעי: *Mussaurus*; משמעות השם: "לטאת עכבר") הוא סוג של דינוזאור מסדרת בעלי אגן דמוי לטאה, שהיה היה מראשוני הזאורופודים וחי בתקופה טריאס עליון.

מאפיינים
--------

מאובניו של דינוזאור זה נמצאו בחפירות בארגנטינה והוא חי בה לפני 215-203 מיליון שנה. הוא היה שייך למשפחת ה**מאוסזאורוסיים** (*Mussauridae*).

אורכו של הדינוזאור הגיע ל-6 מ' בבגרותו והוא שקל 1,000 ק"ג - מהקטנים במיני קבוצת דמויי זאורופודים שכללה את החיות הגדולות ביותר שחיו ביבשה. המאובנים הראשונים שלו התגלו כמאובני צעירים וביצים ולא התגלו מאובני בוגרים ובתחילה כשגולו, שויכו למאובני פלטאוזאורוס. רק ב-2013 הגיעו חוקרים למסקנה שאלו מאובני מוסזאורוסים בוגרים.

יצורים אלה נעו בערבות ארגנטינה של הטריאס בקבוצות קטנות וכנראה הטילו ביצים יחדיו. הם ניזונו משיחים ועצים נמוכים.

בתרבות
------

* המאוסזאורוס הופיע בספר העולם האבוד של פארק היורה בנוסף לאיורים בסדרה עולם היורה: מחנה הקרטיקון אך לא הופיע בסרטים.

גלריה
-----

* דגמים של מאוסזאורוסדגמים של מאוסזאורוס
* מאובני מאוסזאורוסמאובני מאוסזאורוס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאוסזאורוס** בוויקישיתוף
* מאוסזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* מאוסזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
**אפיתט** (מיוונית: **ἐπίθετον**‏, **epitheton**, הטיה של **ἐπίθετος**, ‏**epithetos**, "לייחס, להוסיף") הוא **שם תואר** או מונח תיאורי (מילה או ביטוי), המלווה או המתרחש במקום של שם עצם כאשר בשניים אלה יחדיו נעשה שימוש במשותף. לאפיתט יש גוונים שונים של משמעות כאשר מחילים אותו על דמויות אמיתיות או פיקטיביות, ובהם אלים ואובייקטים, ואף מינוחים מדעיים. אפיתט יכול להיות גם תואר הנלווה לדמויות היסטוריות, למשל אלפרד הגדול, סולימאן המפואר או אכילס קל הרגל.

בשימוש עכשווי, אפיתט הוא לעיתים קרובות ציון למטבע לשון מעליב או משמיץ, או לביטוי גנאי, כגון אפיתט גזעני או לכינוי חיה. על שימוש זה באפיתט כ"לשון נקיה" נמתחה ביקורת על ידי אנשי זרם הבלשנות הפרסקריפטיבית (prescriptive linguistics) (אנ').

בבלשנות
-------

בבלשנות, אפיתט יכול להיות רק מטפורה, שבמהותה מצומצמת ודחוסה לכדי תמורה. אפיתט לפעמים קשור בשמו של אדם או מופיע במקום שמו, בתור מה שיכול להיות מתואר ככינוי או שם חיבה. הקישור בין אפיתט לבין שם העצם שלו מחייב שימוש רב-שנים וזיהוי תרבותי מבוסס. לא כל תואר הוא אפיתט. אפיתט מזוהה בעיקר כאשר תפקידו הוא דקורטיבי בעיקרו, כגון השימוש באפיתט "זאוס מקבץ העננים" עבור זאוס, לא בהקשר של יצירת סערה על ידי זאוס אלא ככינוי המוצמד אל שמו אוטומטית, גם מחוץ להקשר. כך גם אצל אתנה, המכונה "האלה אפורת העיניים", וכן לגבי אלים וגיבורים אחרים בסיפורי האיליאדה של הומרוס, נעשה שימוש באפיתט כדי למלא משקלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אפיתט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כינויים, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Epithetos". *A Greek-English Lexicon*. Perseus.Tufts.edu.
2. ↑  *epithet*.
3. ↑  Herzfeld, Michael (2016). *Cultural Intimacy: Social Poetics and the Real Life of States, Societies, and Institutions*. Routledge. p. 73. ISBN 978-1-317-29755-0.
4. ↑  Manser, Martin H. (2007). *Good Word Guide* (6th ed.). A&C Black. p. 147. ISBN 978-0-7136-7759-1.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007552904705171
* BnF: cb11976747b (data)
* GND: 4152549-8
* LCCN: sh85044467
* NARA: 10637239

 |
**אלכסנדר ואסילביץ' פולוקארוב** (ברוסית: **Александр Васильевич Полукаров**; נולד ב-27 בנובמבר 1959) הוא כדורגלן עבר אוקראיני, אשר שיחק בתפקיד הבלם.

קריירה
------

את תחילת דרכו בכדורגל המקצועני החל פולוקארוב בקבוצת זאריה וורושילובגרד. ב-1980 עבר לטורפדו מוסקבה בה שיחק 319 משחקים וכבש 21 שערים. במהלך תקופתו בטורפדו מוסקבה זכה פולוקארוב בגביע הסובייטי ב-1986. ב-1991 עבר פולוקארוב למכבי תל אביב, איתה זכה באליפות אחת (1991/1992), גביע המדינה אחד (1993/1994) ופעם אחת בגביע הטוטו (1992/1993).

לאחר שעזב את מכבי תל אביב, שיחק פולוקארוב עונה אחת במכבי הרצליה, עונה אחת בהפועל ירושלים ועונה אחת במכבי עירוני אשדוד (עמה העפיל לליגת העל). לאחר מכן חזר לטורפדו מוסקבה ופרש ממשחק פעיל לאחר 17 משחקים במדי הקבוצה.

לאחר שפרש מונה פולוקארוב לעוזר מאמן של קבוצת פ.צ. מוסקבה. בשנת 2010 מונה פולוקארוב זמנית למאמן הקבוצה. החל משנת 2011 מעוסק כמאמן ילדים במועדון טורפדו מוסקבה.

תארים כשחקן
-----------

טורפדו מוסקבה
* הגביע הסובייטי 1985/1986

מכבי תל אביב
* אליפויות (1): 1991/1992
* גביעי מדינה (1): 1993/1994
* גביעי טוטו (1): 1992/1993

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר פולוקארוב** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* עמוד השחקן באתר הרשמי של מכבי תל אביב
* דותן מלאך, ‏"גם כשהיו פיגועים בתל־אביב ובירושלים, לא חשבנו לעזוב", בעיתון מקור ראשון, 29 ביוני 2018
שימוש בחרמש מוטורי
**חרמש מנועי** (**מוטורי** בלועזית) הוא שם כללי למספר כלי עבודה דומים המשמשים למטרות גינון וחקלאות. תפקידם הכללי של כלים אלו הוא גיזום מדשאות, עשבים שוטים ושיחים, וכן עיצוב שיחים.

החרמש המוטורי הוא פיתוח מאוחר של החרמש; לרוב הוא ממונע על ידי מנוע חשמלי או מנוע בנזין בעל צילינדר אחד. כלים אלו מורכבים ממוט ארוך אליו מחובר בצד אחד מנוע ובצד השני להב מסתובב או מסור נע. על המוט יש ידית אחיזה אחת, ובצמוד למנוע ישנה ידית נוספת; על ידי אחיזת ידיות אלו ניתן להשתמש בכלי.

החרמש המוטורי הנפוץ יותר הוא בעל להב מסתובב עשוי כבל ניילון קשיח, שמפאת המהירות הגבוהה בה הוא מסתובב עם הפעלת הכלי - הוא קוצץ עשבים שוטים, דשא ושיחים קטנים אותם לא ניתן לקצוץ עם מכסחת דשא בגלל שהם נמצאים בצמוד למדרכות, אבנים או מכשולים אחרים.

חרמש מוטורי בעל מסור נע משמש לגיזום שיחים וענפים קטנים, בעיקר לצורך עיצוב. 

בעבר החרמשים המוטוריים היו כלים יקרים ששימשו בעיקר בעלי מקצוע. כיום כלים אלו זולים יותר, וניתנים גם לשימוש ביתי בבתים פרטיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חרמש מוטורי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph371837

 |
**ביל אקמן** (באנגלית: **William Albert Ackman** נולד ב-11 במאי 1966) הוא מיליארדר יהודי - אמריקאי, הוא מייסד ומנכ"ל של חברה לניהול קרנות גידור בשם Pershing Square Capital Management (אנ'). גישת ההשקעה שלו הפכה אותו למשקיע אקטיביסט(אנ').

ביוגרפיה
--------

אקמן נולד בניו יורק למשפחה יהודית. הוא קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת הרווארד ותואר שני במנהל עסקים מבית הספר לעסקים של הרווארד.

### חיים אישיים

אקמן נשוי בשנית לנרי אוקסמן ויש לו שלושה ילדים מנישואיו הראשונים וילדה אחת מאשתו השנייה. הוא חובב טניס נלהב.

קריירה
------

בשנת 1992 החל אקמן את הקריירה הכלכלית שלו כשייסד את חברת ההשקעות גותם פרטנרס יחד עם שותפו דייוויד ברקוביץ. החברה השקיעה סכומים קטנים בחברות ציבוריות וצמחה במהירות לנכסים בשווי 500 מיליון דולר תחת ניהולה עד שנת 1997.

ב־2004, הקים אקמן את חברת ניהול ההשקעות "פרשינג סקוור קפיטל מנג'מנט" עם 54 מיליון דולר מהכספים האישיים שלו ושל Leucadia National. החברה השיגה תשואה מצטברת של 11.6 מיליארד דולר עבור משקיעיה עד שנת 2014.

החל משנת 2010 החלה קרן הגידור של אקמן לרכוש מניות של JC Penney.

אקמן השקיע מיליארדי דולרים בחברות הזנק רבות, כולל השקעה כושלת של 4.6 מיליארד דולר בווליאנט פרמצבטיקה בשנים 2015–2017.

ב־2012 לקח אקמן פוזיציית שורט בשווי מיליארד דולר נגד חברת הרבלייף בטענה שהיא פירמידה כלכלית. המניה ירדה ב־50% עד שנת 2014 אך אקמן ספג הפסד של כ־500 מיליון דולר כשסגר את הפוזיציה ב־2018.

לקראת המיתון הכלכלי ב־2020, ביצע אקמן הגנות על תיק ההשקעות של Pershing Square שהניבו לחברה רווח של 2.6 מיליארד דולר בחודש אחד.

נכון לינואר 2024, אקמן נחשב לאחד ממנהלי קרנות הגידור המובילים בעולם. שוויו הנקי מוערך ב-4 מיליארד דולר על ידי פורבס.

במלחמת חרבות ברזל היה אקמן מהקולות הבולטים נגד האנטישמיות הגואה בארצות הברית ופעל לפיטורי נשיאות אוניברסיטאות הרווארד, פנסילבניה ו־MIT, שהואשמו באנטישמיות. בינואר 2024, לאחר שאוניברסיטת פנסילבניה פרסמה, כתגובה לפעילותו בנושא, שבדוקטורט של אשתו ישנם 15 מקרים של גניבה ספרותית, הוא הודיע שהוא מקים פרויקט לחקר גניבות ספרותיות של חברי הסגל באוניברסיטאות העילית בארצות הברית. הפרויקט יתחיל באוניברסיטת MIT וימשיך לשאר האוניברסיטאות.

ב-24 בינואר 2024 כצעד תמיכה בכלכלה הישראלית רכש 5% ממניות הבורסה בתל אביב בשווי של 350 מיליון שקל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ביל אקמן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ביל אקמן
* ביל אקמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ביל אקמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיקי גרינפלד, ביל אקמן יוצא מההחזקה בוליאנט בהפסד של 3 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 14 במרץ 2017
2. ↑  שירות גלובס, ‏מהלומה למשקיע ביל אקמן: הרבלייף "איננה הונאת פירמידה", באתר גלובס, 16 ביולי 2016
3. ↑  William Ackman, Forbes (באנגלית)
4. ↑  The Wall Street Journal, ‏שיימינג וביטול תרומות: המיליארדר שניהל מאבק נגד הרווארד ולא בחל באמצעים, באתר גלובס, 13 בדצמבר 2023
5. ↑   ציוץ של Bill Ackman ברשת החברתית אקס (טוויטר), 7 בינואר 2024
6. ↑  נווית זומר, המיליארדר היהודי ביל אקמן רכש 5% ממניות הבורסה בתל אביב, באתר ynet, 24 בינואר 2024   

ביל אקמן בהמשך לריאיון בכלכליסט עם מנכ״ל ג'פריס: "בורסת ת"א זמינה כעת במחיר מציאה", באתר כלכליסט

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1161484132
* ISNI: 0000 0003 7648 6046
* LCCN: no2012116595
* VIAF: 253442754
* WorldCat: lccn-no2012116595

 |
ממטרה בעלת ראש המסתובב באמצעות יתד פגיעה
**ממטרה** היא כלי השקיה לריסוס ולפיזור מים על שטח גדול למטרת גידול של צמחים שונים. ממטרות משמשות גם כמערכות קירור והרטבת משטחים.

מבנה
----

לשם פיזור המים ביעילות משתמשת הממטרה בלחץ המים המוזרמים אליה שימוש כפול, האחד הוא כדי להתיז את המים למרחק והשני הוא אפקט של תרגום הלחץ לתנועה סיבובית.

קיימים סוגים שונים של ממטרות אולם המבנה הזה הוא מכנה משותף השייך לרובן.

שימוש
-----

ממטרה המשמשת להשקיה
ישנם שני שימושים עיקריים לממטרות:

* השימוש הנפוץ ביותר הוא להשקיה של גינות ושטחים חקלאיים – פיזור וריסוס מים לשם גידול צמחים.
* ממטרות תעשייתיות מיוחדות משמשות לקירור מכונות כדי שאלה לא יתחממו יתר על המידה.

סוגי ממטרות
-----------

### ביתיות

ממטרות תעשייתיות המותקנות על קוונוע נייד שנע לאורך השדה
ממטרות ביתיות הן לרוב ממטרות פשוטות. ישנם סוגים שונים של ממטרות ביתיות: ממטרות יתד, ממטרות נמוכות (ממטרות המושתלות באדמה ומשקות מגובה נמוך) ועוד.
הממטרה הנפוצה ביותר היא ממטרת יתד בעל ראש התזה – ממטרה בעלת תומך כלשהו שמגביה את הממטרה וכך מגדיל את סך השטח שהממטרה משקה ("השקיה עילית").

### תעשייתיות

ממטרות תעשייתיות הן גדולות יותר מן הממטרות שנמצאות בשימוש הביתי ומכונות "מרססות". לממטרות ראשי ריסוס גדולים יותר והן בעלות צינורות מים גדולים לשימוש נרחב.
הן לרוב לא מעוצבות כדי לעמוד בלחץ של יותר מ-200 kPa. ממטרות אלו מסודרות בשורה ובעלות יכולת התזה גדולה ביותר ובעלות ראשים מסתובבים שמכסים חלקים גדולים מהשדה. ישנם מספר סוגים של ממטרות בעלות ראשים מסתובבים: יש כאלו שמונעות על ידי "כדור ציר" ויש כאלו בעלות יתד בולט בכיוון יציאת המים מן הממטרה ("יתד פגיעה"). הסתובבות הממטרה נעשית כך שפעם בסיבוב, המים יפגעו ביתד ויגרמו לתזוזה של הראש המסתובב ומכאן, לסיבוב נוסף וחוזר חלילה. סוג נוסף הוא ממטרות המותקנות על קוונועים ומתיזות מים תוך כדי תנועת הקוונוע לאורך השדה או סביב צירו (בקוונוע מחוגי).

בישראל
------

בישראל ישנו שימוש נרחב בממטרות נמוכות ברוב הערים, המשמשות את העיריות להשקיית גנים ציבוריים ופארקים.

משנת 2008, נאסרה ההשקיה בממטרות בשעות הבוקר בשל המחסור החמור במשק המים בישראל. ההשקיה בשעות הבוקר מותרת אך ורק על ידי טפטפות, וגם זאת תחת מספר תנאים.

ראו גם
------

* השקיה
* טפטפת
* צינור השקיה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ממטרה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ממטרה** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  אפקט של הפיכת לחץ לתנועה הומצא לראשונה על ידי הרון שביטא זאת באמצעות כדור איאולוס.
2. ↑  מ-1 בנובמבר: אסור להשקות גינות, באתר ynet, 31 באוקטובר 2008

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 00571727

 |
תבנית:אישיות כדורגל יאללה חיפה גור וגיא המלכים
**עילאי חג'ג'** (נולד ב-7 בנובמבר 2001) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר והקיצוני במכבי חיפה מליגת העל.

קריירת מועדונים
---------------

חג'ג' נולד וגדל בקריית גת שבישראל. בתור נער שיחק במועדונים מ.ס. קריית גת, מכבי קריית גת ומכבי חיפה.

ב-5 באוגוסט 2021 הושאל חג'ג' למשך שתי עונות ממכבי חיפה להפועל עפולה מהליגה הלאומית. הוא ערך 69 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע עשרה שערים.

ב-16 במאי 2023 האריך את חוזהו במכבי חיפה עד לשנת 2026 וחזר להתאמן עם הקבוצה. ב-18 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במכבי חיפה בניצחון 1-2 נגד חמרון ספרטנס במסגרת מוקדמות ליגת האלופות.

ב-25 בנובמבר 2023 כבש את שערו בכורה במדי מכבי חיפה בליגת העל במשחק מול הפועל פתח תקווה. ב-24 בדצמבר הבקיע צמד בניצחון 1-5 נגד הפועל חדרה ונבחר לשחקן השבוע בליגת העל באותו מחזור.

נבחרת ישראל
-----------

ב-2022, חג'ג' החל להיות חלק מסגל נבחרת ישראל עד גיל 21. הוא נכלל ואף שיחק במסגרת משחקיה בטורניר-הגמר של אליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2023. לזכותו 8 הופעות במדי הנבחרת הצעירה.

תארים
-----

**מכבי חיפה**

* אלוף האלופים: 2023

קישורים חיצוניים
----------------

* עילאי חג'ג', ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  יגאל גולדשטיין, ‏עילאי חג'ג' חתם במכבי חיפה עד 2026, באתר ערוץ הספורט, 16 במאי 2023
2. ↑   שחקן השבוע, מחזור 11: עילאי חג'ג' - מכבי חיפה, סרטון בערוץ "מנהלת הליגות לכדורגל", באתר יוטיוב, 26 בדצמבר 2023
3. ↑  יגאל גולדשטיין, ‏גלוך, רביבו וקארצב בסגל הצעירה ליורו, באתר ערוץ הספורט, 14 ביוני 2023
**לוּדְוִיג טְרָאוּבֶּה** (בגרמנית: **Ludwig Traube**;‏ 12 בינואר 1818–11 באפריל 1876) היה רופא גרמני-יהודי ואחד ממייסדי הפתולוגיה הניסויית בגרמניה.

חייו
----

טראובה נולד ברטיבור שבשלזיה. אביו היה סוחר יין יהודי. בגיל 17 עזב את הגימנסיה ברטיבור. הוא למד רפואה בברסלאו, ברלין ווינה. עם מוריו נמנו יאן פורקינייה ויוהנס מילר. מלבד רפואה, עסק בלימודי פילוסופיה ובמיוחד העריך את כתביו של ברוך שפינוזה. 

ב-1840 קיבל את הדוקטורט שלו על מחקרו בנושא נפחת הריאות. לאחר מכן עבר לווינה להרחבת הידע שלו אצל קארל פון רוקיטנסקי ויוזף שקודה. החל מ-1841 היה עוזרו של רופא שטיפל בעניים בברלין. בשנת 1848 היה למרצה בלא שכר, ושנה לאחר מכן לעוזר האזרחי הראשון של יוהאן לוקאס שנליין בבית החולים שריטה. באירועי אביב העמים ב-1848 היה טראובה מעורב כרופא. בשנת 1853 היה לרופא הבכיר במחלקה לרפואת ריאות בשריטה, ולאחר מכן מנהל המרפאה הראשונית. כמו כן, הוא גם היה מורה בסמינרים רפואיים צבאיים, ובבית החולים של הקהילה היהודית בברלין היה לרופא הבכיר במחלקה לרפואה פנימית.

אף שמוצאו היהודי של טראובה היה לו למכשול במהלך הקריירה שלו, הוא התברג להיות פרופסור מן המניין במכון פרידריך וילהלם בברלין. בשנת 1866 קיבל את התואר "Geheimer Medizinalrath", ובשנת 1872 מונה לפרופסור באוניברסיטת ברלין.

טראובה מת כתוצאה ממחלת לב כלילית שממנה סבל. הוא קבור בבית הקברות היהודי ברחוב שנהאוזר בברלין.

עבודתו
------

טראובה נודע בשל העובדה שייסד את תחום מחקר הפתולוגיה הניסויית בגרמניה. הוא שיפר שיטות בדיקה גופנית כגון האזנה וניקוש, והיה מסווג תיעוד רפואי. הוא חקר את הפתופיזיולוגיה של הנשימה וויסות חום הגוף, ונתן את הבסיס המדעי לטיפול בדיגיטליס.

על שמו של טראובה קרויים מספר סימנים קליניים, בהם:

* אוושת טראובה – קול שלישי המופיע בעת טכיקרדיה ומרמז על מחלה
* גופיפי טראובה – תאי דם אדומים בצורת סהר אשר איבדו את תכולת ההמוגלובין שבהם
* הצליל הכפול על שם טראובה – קול כפול הנשמע כיריית אקדח מעל עורק הירך במצבים של אי-ספיקת מסתם אבי העורקים והיצרות המסתם הצניפי
* מרווח טראובה – מרווח של כ-12 מ"מ בצורת סהר מעל לגבול הצלע

משפחתו
------

לודוויג טראובה היה אחיו הגדול של מוריץ טראובה, כימאי וחוקר הכימיה הפיזיולוגית. הוא נשא לאישה את קורה מרקוולד, והיו להם שלוש בנות ושני בנים. אחד מבניו מת בגיל 5 מדיפתריה. בנו השני, גם שמו לודוויג, היה פלאוגרף. חתנו, מוריץ ליטן, ואחיינו, אלברט פרנקל, היו אף הם רופאים. אחיין נוסף, וילהלם טראובה, היה כימאי.

הנצחה
-----

אנדרטה לזכרו של טראובה הוקמה בתחום בית החולים שריטה בשנת 1878. ב-1927 נקרא על שמו רחוב ברטיבור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לודוויג טראובה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007298815705171
* BIBSYS: 15022546
* BnF: cb15543705x (data)
* CANTIC: a11994253
* CiNii: DA12948151
* GND: 12248567X
* ICCU: TSAV185958
* ISNI: 0000 0000 8104 0557
* LCCN: no98123825
* NKC: nlk20000089931
* NLG: 217294
* NTA: 101070403
* RERO: 02-A012339454
* SUDOC: 085736481
* VIAF: 24913148
* WorldCat: lccn-no98123825

 |
פסטיבל לוקרנו, 2011.
**פסטיבל לוקרנו** (באנגלית: **Locarno Festival** או **Locarno Film Festival**, בעבר נקרא **Festival del film Locarno**) הוא פסטיבל סרטים שנתי, המתקיים בחודש אוגוסט בלוקרנו שבשווייץ. הפסטיבל, שנוסד בשנת 1946, הוא אחד מפסטיבלי הקולנוע הפעילים הוותיקים ביותר, והוא ידוע כפלטפורמה יוקרתית עבור סרטים אמנותיים. הפסטיבל מציג סרטים במסגרות שונות, הן תחרותיות והן לא-תחרותיות, לרבות סרטים עלילתיים ותיעודיים באורך מלא, סרטים קצרים, סרטי אוונגרד ורטרוספקטיביות. הקרנות במסגרת ה-"Piazza Grande" נערכות באחד ממקומות ההקרנה הגדולים בעולם, עם 8,000 צופים.

הפרס הראשון של הפסטיבל הוא נמר הזהב, המוענק לסרט הטוב ביותר בתחרות הבינלאומית. פרסים אחרים כוללים את "Leopard of Honour" על הישגים בקריירה, ואת פרס "Prix du Public" בחסות UBS, פרס חביב הקהל.

מאז 2013, קרלו צ'טריאן משמש כמנהלו האמנותי של הפסטיבל. ועדת הבחירה הראשית כוללת את מארק פרנסון, לורנצו אספוזיטו, סרג'יו פאנט ואאורלי גודט.

גלריה
-----

* ‏‏
* ‏‏
* ‏‏

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פסטיבל לוקרנו** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של פסטיבל לוקרנו
* פסטיבל לוקרנו, ברשת החברתית פייסבוק

* פסטיבל לוקרנו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* פסטיבל לוקרנו, ברשת החברתית אינסטגרם

* פסטיבל לוקרנו, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  "A long story... in a few words". *Locarno Festival* (באנגלית אמריקאית). אורכב מ-המקור ב-2017-08-14. נבדק ב-2017-07-27.
2. ↑  "Wang Bing interview". *Locarno Festival* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-08-14.
3. ↑  "Piazza Grande". *Locarno Festival* (באנגלית אמריקאית). אורכב מ-המקור ב-2017-08-14. נבדק ב-2017-07-27.
4. ↑  "George Cukor Retrospective and new selection committee at Locarno 66th". *Filmfestivals.com* (באנגלית). נבדק ב-2017-07-30.
5. ↑  "Team". *Locarno Festival* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-07-30.(הקישור אינו פעיל)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007375591005171
* NKC: pna2006347413
* VIAF: 144813017
* WorldCat: lccn-n78055372

 |
**ניב רז** (נולד ב-20 בינואר 1974) הוא שחקן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

רז נולד ברעננה. הוא בוגר בבית הספר לאמנויות הבמה בית צבי.

ב-2005 הוא שיחק בסדרת הדרמה "חדר מלחמה" ששודרה בערוץ 2. בנוסף, שיחק את הדמות- רוני לוי בשתי העונות הראשונות של הדרמה המוזיקלית היומית "השיר שלנו" ב-yes. רז שיחק גם בהצגות תיאטרון, בהן "בת הים הקטנה", "תיבת נח" ו"פרח לב הזהב".

בשנת 2006 השתתף בסרט הקולנוע "ריקוד מסוכן" של מנחם גולן, לצד אליענה בקייר. הוא הופיע גם בסדרת הטלוויזיה "עד החתונה" של אבנר ברנהיימר, לצדו של עפר שכטר. בסדרה זו הוא מגלם מעצב אופנה הומוסקסואל.

בשנת 2007, רז הופיע בהצגת הבידור "הגליל והתחתון", לצדם של אוולין הגואל ועמוס תמם.

בשנת 2007 פתח ניב רז יחד עם שותפו אולי שטרנברג את בית הספר למשחק מול מצלמה ״טכניקה״.

בשנת 2009 שיחק בעונה השלישית של "האלופה" בתור מאיר פדידה, אביו של סער פדידה בצעירותו. כמו כן הנחה את התוכנית "הרחובות שלנו" של "רשת", תוכנית העוסקת ברחובות מרכזיים בערי ישראל.

בשנת 2010 שיחק בתפקיד אורח בסדרה "חצויה" בתור הברמן של מועדון הערפדים. כמו כן, רז שיחק בתפקידי אורח בסדרות: "מנדלבאום בלש פרטי", "כאן גרים בכיף", "האקס המיתולוגי", "חברות" ו"חדר מלחמה". 

ב-2014 השתתף בעונה הרביעית של הסדרה "גאליס".

ב-2016 שיחק בסדרת הנוער "נעלמים" בתור מוטי קליין, אביהם של אמה ושל אלון קליין.

בשנת 2020 שיחק בסדרה תאג״ד בתור אביו של בועז הפרמדיק. הוא שיחק גם כשחקן אורח בסדרת הנוער ״בת השוטר״ כמאמן השחיה של בנו של ליאור איינשטיין.

חיים אישיים
-----------

רז נשוי לשחקנית אלונה וינד רז, ששיחקה לצדו בסדרה "השיר שלנו".

קישורים חיצוניים
----------------

* ניב רז, ברשת החברתית פייסבוק
* ניב רז, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* ניב רז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  צוות בית הספר, באתר טכניקה
2. ↑  גאליס 4: כל הפרטים שאתם חייבים לדעת על העונה החדשה, באתר פרוגי, 23 בפברואר 2014
**מקורמיק נגד הלורד אדבוקט** הוא פסק דין שניתן בסקוטלנד בשנת 1953 בו נדונה שאלת זכותה של המלכה אליזבת השנייה להיקרא בשם זה מאחר שלא הייתה מלכה בשם "אליזבת" בסקוטלנד קודם למלכותה של אליזבת השנייה.

תיאור המקרה
-----------

התביעה הוגשה על ידי ג'ון מקורמיק, הרקטור של אוניברסיטת גלאזגו, נגד הממשלה הבריטית בטענה כי "אליזבת השנייה" לא יכולה להיקרא בשם זה בסקוטלנד, וכי מעשיה עומדים בניגוד לחוקי האיחוד של 1707, כיוון שאליזבת הראשונה הייתה מלכת אנגליה בלבד ולא מלכת סקוטלנד.

התביעה הוגשה לבית המשפט של קסציות ונדחתה על ידי הערכאה הראשונה. ערעור לאינר האוס שנדון בפני השופטים הלורד תומאס קופר, הלורד קלרמונט והלורד ראסל מקורמיק השאיר את ההחלטה של הערכאה הראשונה על כנה.

בית המשפט קבע כי מקורמיק לא יכל לתבוע את בית המלוכה הבריטי וכי חוקי האיחוד לא קובעים הנחיות בדבר מספור שמות המלכים. עוד קבע בית המשפט כי לא הוגשה באף בית משפט אנגלי תביעה הטוענת שחוק התארים המלכותיים משנת 1953 אשר נחקק על ידי הפרלמנט הבריטי סותר את חוקי האיחוד, וכי לתובעים אין זיקה אישית או עניין בתביעה, ומשכך אין להם זכות עמידה בפני בית המשפט.

בית המשפט קבע כי תוארה של אליזבת השנייה נכנס לתוקפו עוד קודם לחקיקת החוק האמור וכך התקבל בסקוטלנד בה אין חוק לעניין זה. בעוד שבאנגליה קיים העיקרון של ריבונות הפרלמנט - עיקרון שמקורו במשפט המקובל האנגלי, עיקרון זה לא קיים במשפט החוקתי הסקוטי. בעת איחוד הפרלמנטים בשנת 1707 שאב לתוכו הפרלמנט האנגלי את תכונות הפרלמנט הסקוטי, ומשכך שאב גם את "העדר הסמכות" לקבוע את שמו של המלך המולך בסקוטלנד.

השפעות פסק הדין
---------------

במסגרת פסק הדין קבע בית המשפט את הכלל לפיו תארם של מלכי אנגליה ימוספר לפי הגבוה מבין שני המספרים שהיו - כך לדוגמה על אף שלא היה מלך בשם הנרי בסקוטלנד, מאחר שמלך באנגליה הנרי השמיני המלך הבא בשם הנרי שימלוך יכונה "הנרי התשיעי" ואילו אף שהיה מלך בשם ג'יימס השני באנגליה, אשר מלך גם בסקוטלנד כג'יימס השביעי, הרי שהמלך הבא בשם ג'יימס יקרא, גם באנגליה "ג'יימס השמיני".

לפסק דין זה הייתה השפעה במהלך הדיונים שנערכו בבית הנבחרים הבריטי בשנת 1999 על הקמת הפרלמנט הסקוטי וסמכויות הפרלמנט הסקוטי. סמכויות הפרלמנט הסקוטי שהיו קודם לאיחוד הפרלמנטים הושבו בחלקם לפרלמנט הבריטי, אולם במהלך הדיונים בשאלה של העברת סמכויות מהפרלמנט המאוחד לפרלמנט הסקוטי החדש נדונה שאלת היקף הסמכויות שיועברו לו (כך למשל, יכולה להתעורר שאלה האם בסמכות הפרלמנט הסקוטי לקבוע את תארו של המלך, בדומה לפרלמנט הבריטי - סמכות שלא הייתה לו קודם לכן, ואם אכן בידיו הסמכות, ייתכן מצב שכל פרלמנט יקבע תואר שונה למלך).

ראו גם
------

* המלוכה הבריטית

קישורים חיצוניים
----------------

* דיון בעניין מקרה זה בבית הלורדים: ,

הערות שוליים
------------

1. ↑  1953 SC 396