recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מרצדס-בנץ F-Cell** (בגרמנית: **Mercedes-Benz F-Cell**) היא מכונית משפחתית עם מנוע חשמלי הפועל באמצעות תא דלק מימן מתוצרת יצרן הרכב הגרמני **מרצדס-בנץ** חברת בת של דיימלר AG אשר יוצרה בין השנים 2007–2002

יוצרו 60 יחידות אשר שווקו ב-אירופה, ארצות הברית, יפן ו-סינגפור.

גרסאות "מרצדס-בנץ F-Cell"
-------------------------

"מרצדס-בנץ F-Cell" נבנו והתבססו על פלטפורמות של 2 דגמי "מרצדס-בנץ". הפלטפורמה הראשונה הייתה של מרצדס-בנץ A-קלאס, והשנייה של "מרצדס-בנץ B-קלאס".

### מרצדס-בנץ A-קלאס

זוהי גרסה של רכב תאי דלק מימן "מרצדס-בנץ F-Cell" בתצורה של 5 דלתות עם מנוע חשמלי המפיק 88 כ"ס. לדגם טווח נסיעה של 160 ק"מ. מהירות השיא היא 132 קמ"ש. תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 14.0 שניות

שלוש מכוניות מהדגם השתמשו בתערוכת הרכב הבינלאומית של פרנקפורט לשירותי הסעות עיתונאים. ב־18 ביוני 2004 נמסרו 4 רכבי "מרצדס-בנץ F-Cell" לחברת הטלקומוניקציה דויטשה טלקום ו- BEWAG/Vattenfall Europe ("Bewag (Berlin)" (גר')) בברלין.

### "מרצדס-בנץ B-קלאס" (Mercedes-Benz B-Class (אנ'))

טווח הנסיעה שופר משמעותית ל-402 ק"מ. הספק המנוע החשמלי שופר ל-134 כ"ס. מהירות השיא שופרה ל-170 קמ"ש. תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 11.4 שניות.

שיפור טווח זה נובע בחלקו מהמרחב הגדול יותר של דגם ה-"B-Class" להחזקת מיכלים של מימן דחוס, בלחץ אחסון גבוה יותר, כמו גם התקדמות טכנולוגית של תאי הדלק.

שתי המכוניות שיוצרו השתמשו בקונספט עיצובי "כריך" (sandwich design concept), שמטרתו למקסם את מרחב הנוסעים וגם לרכיבי ההנעה. תא הדלק הוא תא דלק ממברנה מחליפה פרוטון ("Proton-exchange membrane fuel cell" (אנ') (PEMFC), שתוכנן על ידי חברת תאי הדלק לרכב (AFCC).

תמונות
------

* "מרצדס-בנץ F-Cell" בגרסת מרצדס-בנץ A-קלאס "מרצדס-בנץ F-Cell" בגרסת מרצדס-בנץ A-קלאס
* "מרצדס-בנץ F-Cell" בגרסת מרצדס-בנץ A-קלאס "מרצדס-בנץ F-Cell" בגרסת מרצדס-בנץ A-קלאס
* "מרצדס-בנץ F-Cell" בגרסת מרצדס-בנץ A-קלאס "מרצדס-בנץ F-Cell" בגרסת מרצדס-בנץ A-קלאס
* "מרצדס-בנץ F-Cell" בגרסת מרצדס-בנץ A-קלאס "מרצדס-בנץ F-Cell" בגרסת מרצדס-בנץ A-קלאס

* "מרצדס-בנץ F-Cell" בגרסת מרצדס-בנץ B-קלאס "מרצדס-בנץ F-Cell" בגרסת מרצדס-בנץ B-קלאס
* "מרצדס-בנץ F-Cell" בגרסת מרצדס-בנץ B-קלאס "מרצדס-בנץ F-Cell" בגרסת מרצדס-בנץ B-קלאס
* "מרצדס-בנץ F-Cell" בגרסת מרצדס-בנץ B-קלאס "מרצדס-בנץ F-Cell" בגרסת מרצדס-בנץ B-קלאס

ראו גם
------

* מרצדס-בנץ
* מרצדס-בנץ F-Cell רודסטר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרצדס-בנץ F-Cell** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "מרצדס-בנץ F-Cell" תשווק באירופה emercedesbenz.com/autos/mercedes-benz/concept-vehicles/mercedes-benz-f-cell-world-drive-in-europe
2. ↑  "מרצדס-בנץ F-Cell" web.archive.org/web/20070929145603
3. ↑  "מרצדס-בנץ F-Cell" traumautoarchiv.de
4. ↑  "מרצדס-בנץ F-Cell" בגרסה A-קלאס באיסלנד paultan.org/2007/07/26/mercedes-benz-a-class-f-cell-in-iceland
5. ↑  "מרצדס-בנץ F-Cell" בדגם B-קלאס mercedes-benz.com/en/classic/museum/mercedes-benz-b-klasse-f-cell
**חדקן אמו דריה** (שם מדעי: ***Pseudoscaphirhynchus kaufmanni***) הוא מין של דג סחוס גרמי ממשפחת החדקניים, החי בנהר אמו דריה ובשפך שלו לימת אראל שלחופי אוזבקיסטן, טורקמניסטן ואולי גם באפגניסטן וטג'יקיסטן. המין מצוי בטבע בסכנת הכחדה חמורה.

זהו מין חדקן קטן אך עדיין המין הגדול ביותר בסוג פסודוסקפירינכוס. הוא מגיע לאורך מרבי של 75 סנטימטרים ומשקל של 2 קילוגרם. הוא גם בעל אונת זנב עליונה ארוכה ודקה שיכולה להגיע ל-20% מאורכו. החדקנים הצעירים בעלי גוונים כהים שדוהים עם השנים והבוגרים בעלי גוונים צהובים-בהירים. החוטם של החדקן רחב ושטוח עם בינים ארוכים העוזרים לו לחוש בטרף.

פרטים צעירים של החדקן ניזונים בעיקר מחרקי מים ודגים קטנים כשהגדולים ניזונים מדגים גדולים יותר. הם שואבים את הטרף בעזרת שפתיהם הרחבות והם חסרי שיניים.

חדקן זה מצוי בסכנה חמורה עקב אובדן הנהרות בהם הוא חי, עקב זיהום מים ועקב דיג לא חוקי לבשרו. באזורים רבים קשה לשלוט על הדיג הבלתי חוקי מה שממשיך את הירידה באוכלוסייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חדקן אמו דריה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* FB
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  חדקן אמו דריה באתר הרשימה האדומה של IUCN

| חדקנאים |
| --- |
| חדקניים | 

|  |  |
| --- | --- |
| חדקן | חדקן סיבירי • חדקן קצר אף • חדקן יאנגצה • חדקן האגם • חדקן רוסי • חדקן ירוק • חדקן סחלין • חדקן אדריאטי • חדקן נודיבנטריס • חדקן אטלנטי • חדקן פרסי • שטירל • חדקן יפני • חדקן סיני • חדקן זוהר • חדקן אירופי • חדקן לבן |
| הוסו | בלוגה • קלוגה |
| סקפירינכוס | סקפירינכוס אלבוס • סקפירינכוס פלטורינכוס • סקפירינכוס סוטקוסי |
| פסודוסקפירינכוס | חדקן סיר דריה • חדקן גמדי • חדקן אמו דריה |

 |  |
| חדקני שיניים | 

|  |  |
| --- | --- |
| חדקן שיניים אמריקאי (סוג ומין יחיד) | חדקן שיניים אמריקאי |
| חדקן שיניים סיני (סוג ומין יחיד) | חדקן שיניים סיני |

 |
**איזבל מאי (דיאנה) טווידל** (באנגלית: **Isabel May Tweddle** ‏ 1875 – 1945), הייתה ציירת אוסטרלית. היא הייתה חברה באגודת נשים ציירות ופסליות במלבורן.

ביוגרפיה
--------

טווידל נולדה לאיזבל מאי האנטר ב־26 בנובמבר 1875 בניו סאות' ויילס. בשנים 1894 עד 1897 למדה בבית הספר בגלריה הלאומית במלבורן. שם היא פגשה את האמנית עדה מאי פלנטה.

לאחר לימודיה החלה להציג בחברת האמנים הוויקטוריאנית. בשנת 1904 התחתנה עם ג'וזף ת'ורנטון טווידל, איש עסקים ופילנתרופ אוסטרלי. [3] בני הזוג טיילו ברחבי אירופה והתגוררו בלונדון שבאנגליה בשנת 1921. טווידל ביקרה בסקנדינביה ובאוקיינוס השקט (איי שלמה, גינאה החדשה ויפן). ציוריה מטיולים אלה הוצגו בלונדון.

לטווידל היה עניין באמנות פוסט-אימפרסיוניסטית, בעיקר בגלל יצירתם של ארנולד שור וויליאם פרטר. נראה שהיא השפיעה על אמנים נוספים: סיביל קרייג, פגי קרומבי ועל ג'סי מקינטוש.

היא הייתה חברה בקבוצות אמנותיות רבות במלבורן - קבוצת האמנות העכשווית, החברה לאמנות מודרנית, אגודת מלבורן של נשים ציירות ופסליות, והמועדון לאמנות נשים.

ציוריה מוצגים באוספים של מוזיאון האמנות שפרטון, הגלריה הלאומית של ויקטוריה, והגלריה לאמנות של ניו סאות' ויילס.

היא נפטרה ב־9 ביולי 1945 במלבורן.

טווידל פלייס בקנברה נקרא לכבודה.

גלריה
-----

* ורדיםורדים
* חוף יםחוף ים
* טבע דומםטבע דומם
* ביערביער
* מפרץ אליזבתמפרץ אליזבת

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איזבל מאי טווידל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Juliet Peers, **Australian Dictionary of Biography**, Canberra: National Centre of Biography, Australian National University
2. ↑  Isabel May Tweddle :: biography at :: at Design and Art Australia Online, www.daao.org.au

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADB: tweddle-isabel-may-diana-8891
* NGV: 572
* Trove: 1470695

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"איזבל מאי טווידל"**.
**צלב התעופה המצוינת**  הוא עיטור צבאי המוענק לקצין או חייל בשירות סדיר של הכוחות המזוינים של ארצות הברית על הצטיינות בתמיכה בפעילות מבצעית על ידי "מעשי גבורה או הישגים בולטים במהלך טיסה החל מ-11 בנובמבר 1918."

העיטור הוענק לראשונה ב-2 במאי 1927, על ידי הנשיא קלווין קולידג' בשם הסנאט לעשרה אנשי צוות אוויר שהשתתפו בטיסה מחוף לחוף של צבא ארצות הברית שנמשכה מ-21 בדצמבר 1926 ועד 2 במאי 1927.

במהלך מלחמת העולם השנייה העיטור הוענק על פי קריטריונים שונים מזירה לזירה. לדוגמה, בזירה הפאסיפית העיטור הוענק לקצינים בלבד, בזירה האירופאית העיטור הוענק לאיש צוות הבודד ששרד ממפציץ שהופל עם סיום הסבב המבצעי שלו. כמו כן חיילי צבאות אחרים ששירתו יחד עם כוחות אמריקאים ומדריכי טיסה שהראו גבורה יוצאת דופן זכאים היו לקבל את המדליה. במלחמה זו פרנציס גברסקי קיבל 13 עיטורי צלב התעופה המצוינת, המספר הגבוה ביותר שניתן לאדם אחד במלחמה זאת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צלב התעופה המצוינת** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NARA: 10675195

 |
דאגלס C-54 סקיימאסטר
**מבצע חסידה** הוא מבצע צבאי סודי שנערך ב-1 באפריל 1948, טרם הכרזת העצמאות, להנחתת מטוס נושא נשק מצ'כוסלובקיה. הנשק שנשא המטוס היה חיוני לביצועו של מבצע נחשון לפריצת הדרך לירושלים הנצורה. נשק זה היה חלק מעסקת הנשק הצ'כוסלובקית-ישראלית שהייתה אחת החשובות במקורות הנשק במלחמת העצמאות.

רקע
---

ב-28 במרץ דרבן דוד בן-גוריון את אהוד אבריאל, שנשלח מטעם ההגנה במסגרת המוסד לעלייה ב', לקדם את עסקת הנשק הצ'כית:

> 
> "אני כותב לך בפעם האחרונה. עליך לסדר משלוח על-ידי אווירונים. אם אינך יכול, או משום מה נראה לך שזה לא ייתכן – עליך לבוא מיד ולהרצות את נימוקיך. בשום אופן אינך יכול להישאר עוד באירופה ולטפל בעניינים האלה, אם משום-מה משלוח באווירונים לא מסתדר מיד. במשך חודש מארס פניתי אליך בכתב שש פעמים. ולא נעניתי אף פעם."
> 
> 
> 
> — אמ"ג, מבן-גוריון לאהוד אבריאל, 28 במרץ 1948
>

מהלך המבצע
----------

מבצע חסידה נערך סמוך לחצות ליל 1 באפריל 1948. המטוס שנחכר מחברה אמריקנית היה מטוס תובלה דאגלס C-54 סקיימאסטר ארבע-מנועי, המוטס בידי טייס אמריקני. שם הקוד של המטוס היה "בלק-1" והוא היה הראשון בסדרת המטוסים ברכבת האווירית של מבצע בלק.

המבצע הוטל על גדוד 53 של חטיבת גבעתי בפיקודו של יצחק פונדק, אליו סופחו אנשי שירות האוויר בפיקודו של אהרן רמז (לימים מפקד חיל האוויר הישראלי) ואנשי חימוש בפיקודו של אשר פלד.

לשם הנחתת המטוס נבחר מנחת חירום בריטי נטוש ליד הכפר הערבי בית דראס הסמוך לבאר טוביה. על גדוד 53 הוטל לאבטח את שדה התעופה שהיה סמוך לכפרים ערביים עוינים. על היחידות הנספחות הוטלו תפקידים כמו יצירת קשר עם המטוס, הארת המסלול בעזרת גנרטור ומערכת תאורה מאולתרת, תדלוק המטוס ופריקת המשלוח במהירות בטרם יתערבו הערבים או הבריטים.

סמוך לחצות, ברגע בו נשמעה מרחוק נהמת מנועי המטוס, הודלקו אורות מסלול הנחיתה. הנחיתה עברה בשלום, התאורה כובתה, המטען פורק במהירות והוצא מן האזור. במקביל, המטוס תודלק, נבדק על ידי מכונאים והמריא תוך זמן קצר. כל הפעולה ארכה כ-80 דקות. המטען כלל 200 רובי מאוזר "צ'כיים" 40 מקלעי מגל"ד ו-150 אלף כדורי תחמושת. הנשק הועבר עוד בליל המבצע ליחידות שעמדו לפתוח במבצע נחשון.

הנצחה
-----

אתר הנצחה בבאר טוביה למבצע חסידהבאזור נחיתת המטוס, בכניסה המערבית לבאר טוביה, הוצב סלע עליו חרותות המילים "מבצע חסידה" ולידו לוח המספר את סיפור המבצע.

מקורות
------

* חטיבת גבעתי במלחמת הקוממיות.
* אפרים תלמי, **מה ומי – לכסיקון מלחמת העצמאות**, הוצאת דבר, 1964.
* **תולדות מלחמת הקוממיות**, ענף היסטוריה במטה הכללי, צבא ההגנה לישראל הוצאת מערכות, 1959.
* אליעזר (צ'יטה) כהן, צבי לביא, **השמים אינם הגבול** סיפורו של חיל-האוויר הישראלי, ספרית מעריב, 1990.
* אתר הפלי"ם ההעפלה והרכש – למחרת היום הגיעה ספינת הרכש 'נורה' עם 4,500 רובים ו-200 מקלעים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מבצע חסידה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  האמת על מלחמת העצמאות: ממשבר להכרעה – פרק 49 – אין נשק לפרוץ את הדרך לירושלים

| **מבצעי צה"ל במלחמת העצמאות** |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| שמואל • השמד • חסידה • נחשון • הראל • יבוסי • חמץ • יפתח • מטאטא • מכבי • כיתור • יובל • ברק • גדעון • בן עמי • מדינה • קלשון • בלק • נמל • בן נון א' • בן נון ב' • ארז • פלשת • יצחק • יורם • אנ-פאר • ברוש • דקל • דני • בתק • קדם • מוות לפולש • שוטר • גי"ס • אבק • ולווטה • יואב • אגרוף • ההר • יקב • יעל • חירם • שמונה • לוט • התחלה • אסף • חורב • חיסול • עוז • ייצוב • עובדה |

 |
**חדף קצר-זנב אמריקני** (שם מדעי: *Blarina*) הוא סוג של יונקים ממשפחת החדפיים החיים באמריקה הצפונית. בסוג ארבעה מינים.

מאפיינים
--------

אלו מבין היונקים הארסיים הבודדים, ומבין הקטלניים שביניהם. הם בעלי פרווה אפורה-כהה, ראשים קטנים, שפמים ארוכים וכפות קטנות ועדינות. הם מסתתרים ביערות ובביצות של אמריקה הצפונית ויוצאים בשעות בין הערביים לצוד.

כולם אוכלי בשר הניזונים מחרקים, תולעים שונים, חלזונות, דו-חיים, לטאות, נחשים קטנים, עופות קטנים ועכברים והם קוטלים אותם בעזרת ארסם החזק. הארס משפיע גם על אנשים, אך לא הורג. במבנהו הוא דומה לארסה של הלודרמה ארסית.

מינים
-----

* חדף קצר-זנב צפוני (*Blarina brevicauda*)
* חדף קצר-זנב דרומי (*Blarina carolinensis*)
* חדף קצר-זנב אליוט (*Blarina hylophaga*)
* חדף קצר-זנב אוורגליידס (*Blarina peninsulae*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חדף קצר-זנב אמריקני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* חדף קצר-זנב אמריקני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הרב ד"ר **אדוארד (אפרים) הורוביץ** (1 ביוני 1904 – 1986) היה בלשן, חוקר השפה העברית ומורה יהודי-אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

הורוביץ נולד ב-1904 בניו יורק וגדל במנהטן למשפחה יהודית-אורתודוקסית, הילד החמישי מבין אחד-עשר ילדים. הוריו, שמואל יצחק וברתה-בריינדל (ארנפלד) הורוביץ, היגרו מהונגריה בסוף המאה התשע-עשרה, ובבעלות המשפחה היה מפעל המצות המשגשג "מצות הורוביץ-מרגרטן" שייסד סבו של הורוביץ, יעקב הורוביץ, ב-1884.

בקיץ 1925, כשהיה בן עשרים ואחת, נסע הורוביץ לארץ ישראל כדי ללמוד במחזור הראשון של האוניברסיטה העברית על הר הצופים, שם למד אצל אישים כגון גרשם שלום, יוסף קלאוזנר, משה צבי סגל ואשר גולאק. על חוויותיו כתלמיד באוניברסיטה, ועל הווי החיים בירושלים ובארץ ישראל של אמצע שנות העשרים, כתב הורוביץ מסה אוטוביוגרפית, שתורגמה לעברית לאחר מותו.

למד באוניברסיטת קולומביה ובאוניברסיטת ניו יורק, והוסמך לרבנות על ידי הסמינר היהודי התאולוגי. ב-1946 קיבל תואר דוקטור. לימד באוניברסיטת ניו יורק ובמכללת שטרן לנשים של הישיבה יוניברסיטי. היה מן הדמויות הבולטות בהנחלת השפה העברית באמריקה במאה העשרים, וכיהן כנשיא האגודה האמריקנית להוראת העברית. במשך למעלה מעשרים וחמש שנים עמד הורוביץ, מחלוצי הוראת העברית בתיכונים כלליים בארצות הברית, בראש המחלקה ללימודי עברית בתיכון תומאס ג'פרסון בברוקלין. בשיעוריו הנחיל לא רק את השפה העברית, אלא גם את התרבות והמסורת היהודית.

ספרו של הורוביץ, How the Hebrew Language Grew, שיצא ב-1960
במסגרת עבודתו כמורה, פרסם שני קובצי סיפורים בעברית קלה – "סיפורים קלים" (1942) ו"סיפורים לתלמיד" (1968) – שבהם תיאר תמונות מהווי משפחתו, אירועים היסטוריים שקרא עליהם וזיכרונות אישיים. ספרו המוכר ביותר, "How the Hebrew Language Grew" (הוצאת כתב), שבו מתחקה הורוביץ אחרי שורשיה ומאפייניה של השפה העברית, ראה אור ב-1960. הספר פורסם מאז במהדורות רבות, והפך לספר קלאסי בלימוד עברית באוניברסיטאות ובמכללות רבות ברחבי העולם. בהמשך פרסם שני ספרים נוספים העוסקים בבלשנות אנגלית ויועדו לקהל הקוראים הרחב – "Word Detective" ו-"Words Come in Families".

ב-1967 עלה הורוביץ עם משפחתו לישראל, והתיישב בשכונת טלביה בירושלים. כתב טור קבוע בג'רוזלם פוסט, והגיש תוכנית בענייני לשון ושפה בקול ישראל. ב-1986 נפטר ממחלה, ונטמן בבית העלמין ארץ החיים סמוך לבית שמש.

משפחתו
------

הורוביץ היה נשוי לסילביה לבית סולומון (הלכה לעולמה ב-2006), ולהם נולדו ארבעה ילדים. אחד מבניו הוא הרב פרופ' כרמי הורוביץ, חוקר המחשבה היהודית בימי הביניים. נכדו הוא הסופר אריאל הורוביץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדוארד הורוביץ** בוויקישיתוף
* ספריו של אדוארד הורוביץ, באתר אמזון
* אדוארד הורוביץ, קסם של חכמה ירושלמית, מסה אוטוביוגרפית על הלימודים באוניברסיטה העברית ב-1925, פורסם בתרגום לעברית בעיתון מקור ראשון, ינואר 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  ד"ר אדוארד הורוביץ, "קסם של חכמה ירושלמית", בעיתון מקור ראשון, 20 בינואר 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007511885505171
* BnF: cb15102205s (data)
* GND: 1179201078
* ISNI: 0000 0001 1452 1008
* LCCN: n79077433
* VIAF: 93289764
* WorldCat (עם VIAF): 93289764

 |
ד"ר **מחג'וב עומאר** הוא כינויו של **ראוף נזמי מיכאיל עבד אל-מאליק סאליב**, שהיה רופא, משורר, הוגה דעות ופעיל פוליטי מצרי. בשנות ה-50 של המאה ה-20 היה פעיל במפלגה הקומוניסטית המצרית, ולאחר מכן הצטרף לפת"ח והיה פעיל בארגון באלג'יריה, ירדן ולבנון.

קורות חייו
----------

ראוף נזמי נולד למשפחה קופטית באל-מניא, מצרים, בשנת 1932. אביו היה פעיל במפלגת אל-ופד ונטל חלק במהפכה המצרית. סיים את לימודי הרפואה באוניברסיטת קהיר. משנת 1952 היה פעיל במפלגה הקומוניסטית המצרית (אנ') ומקורב לאחים המוסלמים. בין השאר היה מיודד עם סייד קוטב. הוא נעצר מספר פעמים וישב בכלא במשך 10 שנים לסירוגין.

מגיל צעיר תמך נזמי בתנועה הלאומית הפלסטינית, ובשנות ה-60 של המאה ה-20 נסע לאלג'יריה והצטרף לאל-עאסיפה (אנ'), הזרוע הצבאית של תנועת הפת"ח. לאחר מכן עבר יחד איתם לירדן, שם אימץ את הכינוי **מחג'וב עומאר** והיה מקורב לאבו ג'יהאד וליאסר ערפאת. הוא נהג לטפל בחברי הארגון שנפצעו או נזקקו לאשפוז רפואי. על פי דוברי הארגון, עומאר הציל מאות חיי אדם.

לאחר אירועי ספטמבר השחור הוא גורש ללבנון, שם הכיר את אשתו. בלבנון הצטרף לצוות מרכז המחקר הפלסטיני (ער'). מבנה המרכז הופצץ על ידי ישראל במלחמת לבנון הראשונה, וחלק מחבריו נהרגו. בשנת 1982 חזר לקהיר והקים שם, יחד עם אחרים, את "הוועד הלאומי לתמיכה באינתיפאדה הפלסטינית", וכן סניף מקומי של מרכז המחקר הפלסטיני. כמו כן פרסם מעל ל-10 ספרי עיון על הסכסוך הישראלי-פלסטיני ("דיאלוג בצל הרובים", "המילה והרובה", "סברה ושתילה" ועוד) וכן כתב ספרי שירה וספרי ילדים.

בשנת 2004 קיבל מיאסר ערפאת את עיטור הכבוד "כוכב ירושלים" על "תרומתו למאבק הפלסטיני".

מחג'וב עומאר מת ממחלה ב-17 במרץ 2012 בבית החולים "פלסטין" בקהיר. לבקשתו, גופתו נעטפה בדגל פלסטין והוא נקבר בבית הקברות של "חללי פלסטין" במצרים. מחמוד עבאס פרסם הספד לזכרו, שזכה לתפוצה רחבה בעולם הערבי.

במאי עיראקי יצר סרט תיעודי על חייו, בו מרואיינים מקורביו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Obituary: Mahgoub Omar, a fighter on many fronts, באתר "Egypt Independent", ‏18 במרץ 2012 (באנגלית).
להקת צלופחולים מהמין *Gymnammodytes cicerelus*.
**צלופחוליים** (שם מדעי: *Ammodytidae*) היא משפחת דגים דקי גזרה המתחפרים בבוץ ובחול הימי. למרות שמם הם אינם קשורים כלל לצלופחים אלא שייכים לסדרת הדקראים. הם נפוצים בעיקר בצפון האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט.

לדגים אלה חוטם מחודד וגוף צר וארוך. הם בעלי סנפירים קטנים, עיניים גדולות וקשקשים אפורים וכסופים. הם מגיעים לאורך 18-35 ס"מ והמין Hyperoplus lanceolatus יכול להגיע לאורך 40 ס"מ. הם חסרי שלפוחית שחייה ושוחים בצורה גרועה ועל כן מרבים להיצמד לחול הים. הצעירים וגם הבוגרים אוכלים בעיקר שטרגליים וניזונים מהם בלהקות. חלק מהמינים חיים במים עמוקים והם התגלו לאחרונה למדע. אחרים קרובים דווקא לשפת הים והחופים החוליים.

דגים אלה הם דגי מאכל חשובים הן לאדם ולפתיונות ציד והן לחיות ימיות אחרות לרבות דגים טורפים כמו הבקלה והסלמון, לווייתנים שונים, כלבי ים ועופות ים רבות כמו ממשפחת האלקיים (בעיקר מהסוג תוכי ים), עופות הריסה, שחפיתיים, סולתיים וקורמורנים.

בעת סכנה הם נוהגים להסתחרר במעגלים שמבלבלים את הטורף או אם הם קרובים לקרקע, שוקעים לתוך החול.

מיון
----

* משפחה צלופחוליים (Ammodytidae)
	+ סוג צלופחול (Ammodytes) - בו 8 מינים, ביניהם צלופחול קטן
	+ סוג Ammodytoides - בו 10 מינים
	+ סוג Bleekeria - בו 6 מינים
	+ סוג Gymnammodytes - בו 3 מינים
	+ סוג Hyperoplus - בו 2 מינים
	+ סוג ומין יחיד Lepidammodytes macrophthalmus
	+ סוג Protammodytes - בו 3 מינים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צלופחוליים** בוויקישיתוף
* צלופחוליים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
**הרכבת התחתית של דונצק** (באוקראינית: **Донецьке метро**) היא רכבת תחתית מתוכננת בעיר דונצק, אוקראינה. העבודות על בניית הרכבת החלו ב-1993 והושעו באופן זמני ב-2011. אם קו זה ייבנה לבסוף, הוא יהפוך לקו הרכבת התחתית החמישית באורכה באוקראינה (לאחר הרכבת התחתית של קייב, חרקוב, דניפרו וקריבי ריה (אנ')). לחלופין, קיימות גם תוכניות לבניית רכבת קלה ברחבי העיר במקום הרכבת התחתית.

היסטוריה
--------

ככל עיר אחרת בחברה הסובייטית, כאשר אוכלוסיית דונצק הגיעה לכמיליון תושבים בשנות ה-80 של המאה ה-20, היא הפכה לזכאית למערכת רכבות תחתיות משלה. התוכנית הראשונה לבניית הרכבת הוצגה לציבור הרחב במהלך 1984, אך עבודות הבנייה לא החלו באופן מיידי. רק לאחר שאוקראינה זכתה בעצמאותה ב-1991, העבירה ממשלת אוקראינה החלטה ב-30 בדצמבר 1991 שאמרה כי "יש להתחיל את העבודות על הרכבת התחתית בדונצק". תהליך התכנות החל לבסוף ב-1993, והעבודה בשטח תוכננה להתחיל גם היא באותה השנה, כשתאריך היעד נקבע ל-2002.

עם זאת, ב-1995 נדחה תאריך היעד לפתיחת הרכבת התחתית ל-2005, עקב בעיות תקציביות שפקדו את המועצה העירונית. ב-5 בספטמבר 1997 הורה ראש ממשלת אוקראינה, ולארי פוסטובויטנקו (אנ'), כי על קו הרכבת הראשון בעיר להיפתח לציבור "תוך 8 שנים" (כלומר, עד 2005). בשנת 2000 החלו עבודות הבנייה בפועל בארבע מתוך ששת התחנות בעיר. לֹא זוֹ אַף זוֹ, היות שמצבה הכלכלי של עיריית דונצק לא השתפר עם חלוף הזמן, עובדי בניית התחנות לא זכו לתשלום לאחר שבעה חודשי עבודה בלבד, ותהליך הבנייה פסק. עד שלב זה, הוצאו כ-300 מיליון הְרִיבְנְיָה (מעט פחות מ-300 מיליון שקלים חדשים של תחילת שנות ה-2000).

בשנת 2004 הבטיחה ממשלת אוקראינה כי בניית המטרו תסתיים ב-2010. ב-18 באפריל 2007 החליטה מועצת היועצים של אופ"א בישיבתה בקרדיף שבויילס כי יורו 2012 יתקיים באירוח של פולין ואוקראינה, מה שהגדיל את תקוותם של תושבי העיר שתהליך הבנייה יסתיים עד המועד המתוכנן, שכן דונצק הייתה אחת הערים המארחות. ב-2009 התקיימו מספר שביתות של העובדים מאחר שלא קיבלו את שכרם, ככל הנראה עקב שחיתות שלטונית. לדברי ראש העיר באותה תקופה, "כ-500 מיליון הריבניה שהוקצו לצורך הפרויקט מעולם לא הגיעו ליעדם". ב-2011, שנה טרם משחקי היורו, הבניה הושעתה פעם נוספת בשל העלות הכספית הגבוהה, אך הובטח לציבור כי היא תיפתח על לפתיחת המשחקים. לאחר ולא נפתחה עד קיץ 2012, וכ-30 שנה לאחר ההחלטה הראשונית על הבנייה, החליטו להעביר את התוכניות מרכבת תחתית לרכבת קלה, והבנייה הועברה לאחריות חברת רכבת אוקראינה. המטרה הייתה שקו הרכבת הראשון יפתח עד חג המולד של 2014.

העבודות על הרכבת הופסקו לחלוטין בשנת 2014 בעקבות פריצת המלחמה בדונבאס, כשדונצק היא אחת משתי הערים המרכזיות של הצד הפרו רוסי בסכסוך. לקראת סוף 2014 החליטו ראשי "הרפובליקה העממית של דונצק" (ישות מדינית מוכרת חלקית שהתקיימה בין 2014 ל-2022 במזרח אוקראינה), שמושבם בדונצק, ש"המשך הבנייה יבחן מחדש", החלטה שהתקבלה עבור פרויקטים נוספים ברחבי ה"רפובליקה", בעקבות המלחמה.

בשנת 2022, תוך הפלישה הרוסית לאוקראינה, נודע כי קיימת סכנת הצפה לתחנות הרכבת ממכרות הפחם של העיר, ועל כן הוחלט כי העבודות יופסקו "ללא הגבלת זמן".

ראו גם
------

* קתדרלת קלן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרכבת התחתית של דונצק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  О Донецком метрополитене, מתוך letopis.donbass-name.ru (ברוסית)
2. ↑  Донецк теряет подземный транспорт, מתוך אתר Delovaya Stolitsa (ברוסית)
3. ↑  НЕСБЫВШАЯСЯ МЕЧТА: КАК ПРОЕКТ МЕТРО В ДОНЕЦКЕ СТАЛ ВЗРЫВООПАСНЫМ, מתוך אתר novosti.dn.ua (ברוסית)
**APX** (קיצור המילה האנגלית Approximable, ניתן לקירוב) היא מחלקת סיבוכיות של בעיות אופטימיזציה להן ניתן למצוא פתרון מקורב על ידי אלגוריתם קירוב בסיבוכיות פולינומית.

הגדרת המחלקה
------------

ידוע כי קיימות במחלקת הבעיות NP, בעיות הקשות לפחות כמו כל שאר הבעיות במחלקה (בעיות NP-שלמות). מבעיות אלה נגזרות בעיות אופטימיזציה שונות (בעיות המחלקה NPO), אשר כולן בלתי נתנות לפתרון בזמן פולינומי אלא אם כן P=NP, כלומר - לכל הבעיות השייכות ל-NP קיים פתרון פולינומי.

למרות שכל הבעיות ה-NP-שלמות קשות באותה המידה, מבחינת קיומו של פתרון פולינומי עבורן, בעיות האופטימיזציה הנגזרות מהן עשויות להיות שונות זו מזו באפשרות למצוא להן פתרונות מקורבים בזמן פולינומי.

ניתן לזהות שני סוגי בעיות אופטימיזציה ב-NPO:

* בעיות להן ניתן למצוא אלגוריתם פולינומי עבור יחס קירוב {\displaystyle \ 0<\varepsilon <1} כלשהו. (בעיות אלה שייכות למחלקה APX)
* בעיות להן ניתן למצוא אלגוריתם פולינומי לכל יחס קירוב {\displaystyle \ 0<\varepsilon <1} בהתייחס אל {\displaystyle \ \varepsilon } בתור קבוע, ולכן עלול להיות אקספוננציאלי ביחס ל {\displaystyle \ 1/\varepsilon }. אוסף אלגוריתמים פולינומיים כאלה מכונה סכמת קירוב פולינומית (באנגלית: Polynomial Time Approximation Scheme, ובקיצור PTAS). המחלקה המאגדת בעיות אלה קרויה PTAS.

בבירור מתקיים:

{\displaystyle \ PTAS\subseteq APX\subseteq NPO}
אי השוויון השמאלי מתקיים כשוויון אם ורק אם {\displaystyle \ P=NP}.

דוגמאות
-------

### בעיית הספיקות המרבית

בעיית הספיקות המרבית היא בעיית מציאת השמת ערכי אמת עבור נוסחה בוליאנית הנתונה בצורת CNF עבורה יסופק מספר מרבי של פסוקיות.

בעיה זו שייכת ל-APX ואינה שייכת ל-PTAS. (אלא אם כן P=NP)

בעיה זו גם **APX-שלמה**, כלומר: קיימת רדוקציה משמרת קירוב ממנה לכל בעיה ב-APX.

### בעיית קבוצת קודקודי המשוב

בעיית קבוצת קודקודי המשוב היא בעיה בהינתן גרף ומספר טבעי k האם קיימת קבוצת משוב (קבוצת קודקודים בגרף שהסרתם מהגרף תיצור גרף ללא מעגלים) בגרף הנתון בגודל k?

בעיה זו היא APX-שלמה.

ראו גם
------

* רדוקציה משמרת קירוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  J. Håstad, **Some optimal inapproximability results**, Proc. 28th Annual ACM Symp. on Theory of Computing (1997), El Paso, Texas, pp. 1-10

| מחלקות סיבוכיות חשובות (נוספות) |
| --- |
| נחשב מעשי | NL • P • ZPP • RP • BPP • BQP • PTAS • APX |
| ככל הנראה בלתי מעשי | NP‏ • NP-קשיות • co-NP ‏ • PP ‏ • #P ‏ • PSPACE |
| נחשב כבלתי מעשי | EXPTIME • NEXPTIME • ‏EXPSPACE • ‏ELEMENTARY • ‏PR • ‏R • ‏RE • ‏ALL |
| היררכית מחלקות | ההיררכיה הפולינומית • ההיררכיה האקספוננציאלית • ההיררכיה הבוליאנית • ההיררכיה האריתמטית • היררכית גרזגרצ'יק |
| משפחות של מחלקות | מערכת הוכחה אינטראקטיבית • ‏DTIME • NTIME • ‏DSPACE • ‏NSPACE |
**בנדיקוט ננסי פפואני** (שם מדעי: *Microperoryctes papuensis*), הוא מין בנדיקוט קטן בסוג בנדיקוט ננסי שאנדמי למזרח גינאה החדשה. הוא תואר מדעית בשנת 1952 על ידי הממולוגית הבריטית אלינור מרי אורד לורי (Eleanor Mary Ord Laurie). משמעות שמו המדעי היא "חופר-כיס זעיר מפפואה".

מידע כללי
---------

לבנדיקוט הפפואני גוף עגלגל ומקושת, ראש קצר וחרוטי ואף מחודד. אוזניו עגולות וקצרות, ועיניו ואפו קטנטנים. זנבו ארוך ודקיק, ובכפות ידיו ורגליו טפרים גדולים וחזקים שמשמשים אותו לחפירה באדמה. הפרווה של הבנדיקוט הפפואני קצרה וזיפית. צבעה הכללי חום-אפרורי או חום קפה בחלק העליון, וכתמתם או צהבהב קרמי בחלק התחתון. לאורך הגב יש פס עבה בצבע ערמוני, לצד פסים רוחביים קצרים בפלג הגוף האחורי. הראש מתאפיין בפס כהה על החרטום, משקפיים כהים סביב העיניים ולחיים וסנטר לבנבנים. חלקי הגוף החשופים ורודים. הזנב כהה בצידו העליון, ובהיר בצידו התחתון ובקצהו. אורך ראשו וגופו של הבנדיקוט הפפואני 20.5-17.5 סנטימטרים, אורך זנבו 15.8-14 סנטימטרים ומשקלו 145–184 גרם. הזכרים ככל הנראה גדולים במקצת מן הנקבות.

כפי שמרמז שמו, הבנדיקוט הפפואני אנדמי לחצי המזרחי של גינאה החדשה השייך לפפואה. טווח התפוצה שלו מוגבל לרכס אואן סטנלי בחצי האי זנב-ציפור, והוא חופף בחלקים מסוימים מהתפוצה לקרובו בנדיקוט ננסי מפוספס שכמעט כפול ממנו בגודלו. בית הגידול שלו מורכב מיער גשם טרופי ויער עננים ברום 2,650-1,200 מטר מעל פני הים.

אין מידע זמין אודות האקולוגיה של המין. ככל הנראה, הוא ניזון משלשולים, חרקים וזרעים, ובונה לעצמו קינים על אדמת היער הבוצית. הבנדיקוט מתרבה לאורך השנה ללא עונה קבועה. לבנדיקוטית 4 פטמות בכיס, אך לרוב נולד רק גור אחד בכל פעם.

מצב
---

הבנדיקוט הפפואני מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור **ללא חשש** (LC), שכן למרות שטווח התפוצה קטן מ-20,000 קילומטרים רבועים, האוכלוסייה שלו גדולה ויציבה, ובית גידולו ההררי והבלתי נגיש מגן עליו במידה רבה מפני בירוא יערות וציד. הגודל הקטן שלו, הופך אותו לפחות פופולרי אצל הילידים המקומיים שמעדיפים לצוד את קרוביו הגדולים יותר (בנדיקוט ענק, בנדיקוט ראפראי ובנדיקוט קוצני). לא ידוע האם הבנדיקוט הפפואני מצוי באזורים מוגנים כלשהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בנדיקוט ננסי פפואני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* ‏תמונה של בנדיקוט ננסי פפואני.
* ‏ מידע מפורט על הטקסונומיה של בנדיקוט ננסי פפואני.

הערות שוליים
------------

1. ↑  בנדיקוט ננסי פפואני באתר הרשימה האדומה של IUCN

| בנדיקוטאים |
| --- |
| בילביים |
| בילבי | בילבי ענק |  |
| בנדיקוטיים |
| בנדיקוט קצר-חוטם | בנדיקוט זהוב • בנדיקוט חום צפוני • בנדיקוט חום דרומי |
| בנדיקוט | בנדיקוט סרוג מערבי • בנדיקוט סרוג מזרחי • בנדיקוט חוטמני |
| בנדיקוט ניו-גינאי | בנדיקוט ענק • בנדיקוט ראפראי |
| בנדיקוט קוצני | בנדיקוט קוצני מצוי • בנדיקוט קוצני אדמוני • בנדיקוט קוצני קלרה • בנדיקוט קוצני מנזיס • בנדיקוט קוצני דוד |
| בנדיקוט ננסי | בנדיקוט ננסי מפוספס • בנדיקוט ננסי ארפקי • בנדיקוט ננסי פפואני • בנדיקוט עכברי |
| בנדיקוט סראם (סוג ומין יחיד) | בנדיקוט סראם |
הרב אברהם לייב זילברמן
הרב **אברהם יהודה לייב זילברמן** (ח' באייר תרמ"ט, מאי 1889 – ט"ז בחשוון תש"ח, אוקטובר 1947) היה רבה הראשי של צפת במשך שלושים שנה.

תולדותיו
--------

נולד בצפת, בנו של יצחק דב זילברמן, ראש הקהילה האשכנזית של צפת, ונכדו של הרב רפאל זילברמן, שכיהן כרבה הראשי של עדת האשכנזים בצפת. אמו, שרה סויבל, הייתה בת הרב דוד לנדאו מאורהייב שבבסרביה. בשנת תרנ"ד (1894), בהיותו בן ארבע, טבע אביו בנחל עמוד. גדל והתחנך אצל סבו הרב רפאל זילברמן. 

נישא לשיינדל (נפטרה אוגוסט 1963), בת הרב יצחק לורברבוים. לאחר חתונתו שהתקיימה בצפת נסע במצוות סבו לשטפנשט, כדי לשהות אצל האדמו"ר משטפנשט רבי אברהם מתתיהו פרידמן. בשנת תרס"ט (1909) התמנה לדיין בצפת.

בשנת תרע"ד (1913) השתתף במסע הרבנים במושבות, בראשם הרב אברהם יצחק הכהן קוק והרב יוסף חיים זוננפלד.

בשנת תרע"ח (1917), לאחר פטירת סבו, התמנה כרבה הראשי של צפת, והוא בן עשרים ושמונה. הוא כיהן כרב הראשי לשתי הקהילות, האשכנזית והספרדית. 

היה נשיא ועד ההקדשות והוועד לגאולת המקומות הקדושים בגליל העליון. היה פעיל בהנהגת הציבור היהודי בצפת ופעל לפיתוחה של העיר ושל היישוב היהודי על הר כנען. חלק מפעולותיו נעשו בעזרת בן דודו משה פדהצור. בהשתדלותו נבנה מחדש בית כנסת האשכנזי על שם האר"י ונבנה מקווה חדיש. הוא נתן אישור לעלות לביריה בשבת כדי להגן עליה. קרא ליהודי צפת לתרום "ממיטב כספם וזהבם למען קרן גאולת אדמות ארץ ישראל". הוא ספד לעולי הגרדום שנקברו בצפת ובהם שלמה בן-יוסף.

הרב זילברמן המשיך את המסורת של שושלת הרבנים לבית זילברמן ושימש כשליחם של אדמו"רי בויאן שהחזיקו בחזקת ההדלקה על גג ציון קברו של רשב"י בל"ג בעומר. 

פרסם מאמרים תורניים בכתבי עת שונים ובהם "קול תורה" ו"שערי ציון". הכין לדפוס את ספרו "לב אברהם" שכלל פירושים על התורה וכן שו"ת, אך הספר לא ראה אור.

נפטר בצפת בשנת תש"ח, בהיותו בן 58. תחתיו התמנה לרבה של צפת חתנו הרב שמחה קפלן.

בנו, דב, היה פעיל בנושא גאולת המקומות הקדושים בגליל ומומחה לזיהוי קברי הצדיקים בצפת ובגליל. בנו, הרב שמואל זילברמן, היה ראש ישיבת צפת ומייסדה.

לקריאה נוספת
------------

* 'זילברמן, אברהם אריה־ליב', בתוך: דוד קלעי, **ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי**, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 218. (הספר בקטלוג ULI)

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "אברהם לייב זילברמן", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 1011
* משפחת פדהצור צפת
* אברהם ליב זילברמן (1889-1947), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרבנית שיינדל זילברמן - למנוחות, הצופה, 29 באוגוסט 1963.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299017205171

 |
**הרכבת התחתית של בואנוס איירס** (בספרדית: **Subte de Buenos Aires**) היא רשת של רכבות תת-קרקעיות המשרתות את העיר בואנוס איירס, היא פועלת משנת 1913 והיא אחת ממערכות הרכבות התחתיות העמוסות בעולם, היא מורכבת מ-6 קווים, בשנים הראשונות לפעילותה נערכו עבודות הרחבה ובניית קווים נוספים אולם בשנות מלחמת העולם השנייה נעצרה ההתקדמות והיא חודשה רק בשנת 1990 כאשר תוכננו לרכבת ארבעה קווים חדשים, עם זאת בשנים האחרונות גבר הביקוש לרכבת על קצב ההתרחבות מה שגורם לצפיפות בקרונות הרכבת.

היסטוריה
--------

בניית הקו הראשון החלה בשנת 1909 על ידי חברת החשמליות האנגלו-ארגנטינאית שפעלה מכוח זיכיון שקיבלה מן הממשלה, הקו הראשון נחנך ב-1 בדצמבר 1913 ובשנת 1914 הוארך בשתי פעימות, בשנת 1930 נחנך הקו השני ובשנת 1933 החלה בנייתם של שלושה קווים נוספים שנחנכו בשנות ה-30 וה-40, הקו השישי הוא הקצר ביותר והוא נפתח בשנת 2007.

קוי הרכבת שהיו ברשות חברות פרטיות הולאמו בשנת 1930 ועברו לניהול תאגיד התחבורה של בואנוס איירס, בשנת 1994 הופרטו קווי הרכבת וכיום מנוהלות על ידי חברת Metrovías SA.

קוי הרשת
--------

**קווי הרכבת התחתית של בואנוס איירס**| שם הקו | צבע במפת הרכבת התחתית | תחנות קצה | אורך (ק"מ) | מס' תחנות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| קו A | תכלת | פלאסה דה מאז'ו ↔️ סן פדריטו | 9.8 | 18 |
| קו B | אדום | לאנדרו נ. אלם ↔️חואן מנואל דה רוסאס | 11.9 | 17 |
| קו C | כחול | רטירו ↔️קונסטיטוסיון | 4.5 | 9 |
| קו D | ירוק | קתדרל ↔️קונגרסו דה טוקומאן | 10.4 | 16 |
| קו E | סגול | רטירו ↔️פלאסה דה לוס וירז'ס | 12 | 18 |
| קו H | צהוב | פקולטד דה דרצ'ו ↔️אוספיטלס | 8.8 | 12 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרכבת התחתית של בואנוס איירס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הרכבת התחתית של בואנוס איירס (בספרדית)
* הרכבת התחתית של בואנוס איירס, ברשת החברתית פייסבוק

* הרכבת התחתית של בואנוס איירס, ברשת החברתית טוויטר
* האתר הרשמי של הרכבת התחתית בבואנוס איירס (בספרדית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007433915905171
* LCCN: n81032716
* WorldCat (עם LCCN): n81-032716

 |
גנרל **ולטר ליכל** (בגרמנית: **Walter Lichel**;‏ 1 במאי 1885 – 10 בדצמבר 1969) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

ליכל נולד ב-1 במאי 1885 בשטולפ, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1903 התגייס ליכל לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-83 (הסן ה-3 - פון ויטיך). בשנת 1906 הועבר לרגימנט הרגלים ה-147 (המזורי ה-2), ובשנת 1906 הועבר לרגימנט הרגלים ה-144 (לורן ה-5), עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. ב-18 ביוני 1915 הועלה לדרגת האופטמן, ואף נפצע כמה פעמים במהלך הקרבות. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף ליכל לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1929 מונה ליכל למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-10 (הסקסוני), וב-1 באוקטובר 1932 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 באוקטובר 1933 מונה לראש מטה המפקח הכללי של חיל הרגלים במשרד המלחמה, וב-1 בספטמבר 1934 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באוקטובר 1934 מונה ליכל למנהל אקדמי באקדמיה הצבאית במינכן, וב-6 באוקטובר 1936 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-22. ב-1 בפברואר 1938 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקד הדיוויזיה ה-3.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה ליכל מפקד הדיוויזיה ה-3, ופיקד עליה במהלך הפלישה לפולין כחלק מהקורפוס ה-2 במסגרת הארמייה הרביעית, וב-1 בפברואר 1940 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. במהלך המערכה על צרפת לחם ליכל עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-3 במסגרת הארמייה ה-12, וב-5 באוקטובר 1940 מונה למפקד הדיוויזיה ה-123. במהלך מבצע ברברוסה לחם ליכל עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-28, ולאחר מכן כחלק מהקורפוס ה-2 במסגרת הארמייה ה-16. ב-5 באוגוסט 1941 נפצע ליכל באורח קשה מאוד במהלך הקרבות, ופונה לבית חולים שם שהה עד ה-31 באוגוסט 1944. ב-18 בספטמבר 1941 קיבל ליכל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 בדצמבר 1942 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. ב-1 בנובמבר 1944 מונה ליכל למפקד המחוז הצבאי ה-11 בהנובר, וב-13 באפריל 1945 נפל בשבי בעלות הברית.

### לאחר המלחמה

ליכל שוחרר מהשבי בשנת 1947. לאחר שחרורו התגורר ליכל בעיר ברנאו, עד למותו ב-10 בדצמבר 1969, והוא בן 84 שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* ולטר ליכל באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית
**בנג'מין דיטררו** (בצרפתית:**Benjamin Duterrau**‏; 2 במרץ 1768 – 11 ביולי 1851) היה צייר, חרט, פסל ומרצה לאנגלית, שהיגר לטסמניה. שם נודע בתמונותיו של הילידים וציורי ההיסטוריה האוסטרלית.

ביוגרפיה
--------

דיטררו נולד בסוהו בלונדון, והיה ממוצא אנגלו-צרפתי. תיעוד הקהילה של סנט אן, סוהו, קובע את תאריך הטבילה שלו ב-24 במרץ 1768, האב 'בנג'מין דיטררו' והאם 'שרה'. אביו היה שען. דיטררו היה חניך חריטה ובשנת 1790 עשה שתי חריטות צבעוניות בעקבות מורלנד. בין השנים 1817–1823 הציג שישה דיוקנאות בתערוכות האקדמיה המלכותית, וכן הציג שלוש יצירות ז'אנר במוסד הבריטי בערך באותה תקופה.

דיטררו היגר לארץ ואן דימן (טסמניה) והגיע באוגוסט 1832 עם בתו. הוא גר בהובארט והתאמן כצייר פורטרטים. בשנת 1833, בהיכל המכניקה בהובארט, הוא היה האדם הראשון במושבה שהעביר הרצאה על אמנות.  בשנת 1835 הוא עשה כמה תחריטים של אוסטרלים ילידים, הדוגמאות הראשונות למלאכה זו שנעשתה באוסטרליה. ציורו המפורסם ביותר "הפשרה" נמצא במוזיאון הטסמני ובגלריה לאמנות בהובארט עם דיוקן עצמי ועבודות אחרות, כולל תבליטים, הוא מיוצג גם באוסף דיקסון בסידני.

דיטררו נפטר בהובארט בשנת 1851.

מצבתו של דיטררו נמצאת במוזיאון הטסמני לאמנות בהובארט. האיות של בנג'מין זהה באנגלית ובצרפתית, אך היגוי האותיות שונה. דיטררו, אף שנולד בלונדון, היה בנם של הורים צרפתים מהגרים ששפתם הראשונה הייתה צרפתית וההשכלה והשפה שלו בבית עשויות בהחלט להיות בעיקר בצרפתית.

משפחה
-----

בתו ג'יין (1812–1885) התחתנה עם ג'ון בוגל (1808–1879), סוחר קולוניאלי, בהובארט, טסמניה בפברואר 1838, לפני שחזרה לבריטניה. בנו, אדם שיחק כדורגל עבור Royal Engineers בגמר גביע ב־1872.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בנג'מין דיטררו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Benjamin Duterrau, Native taking a kangaroo [Native catching a kangaroo], Item held by National Gallery of Australia
2. ↑  Gleeson, James (1971). Australian painters. Weldon. p. 101

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADB: duterrau-benjamin-2010
* AGSA: 3188
* BnF: cb16597124p (data)
* DAAO: benjamin-duterrau
* GND: 129420263
* ISNI: 0000 0000 6683 4439
* LCCN: nb2003022252
* NGV: 14215
* NLA: 36548973
* RKD: 118084
* SNAC: w6ph5t6q
* Trove: 633944
* ULAN: 500124665
* VIAF: 60162155
* WorldCat: lccn-nb2003022252

 |
**IBM Systems Network Architecture** (בקיצור SNA) הוא פרוטוקול קנייני של חברת IBM, שנוצר בשנת 1974. זהו מערך שלם המגדיר את ההתקשרות בין מחשבים מרכזיים למשאבים ברשת. SNA מתאר את הפרוטוקול ואינו מהווה יישום או חבילת תוכנה למימוש. 
מימוש פרוטוקול SNA מופיע בחבילות תקשורת שונות, בעיקר בתוכנת VTAM) Virtual telecommunications access method) שהיא חבילת תקשורת המופעלת על מחשבים מרכזיים מתוצרת IBM לתקשורת SNA.
פרוטוקול SNA אינו נפוץ היום, ואת מקומו תפס פרוטוקול TCPIP שהוא פרוטוקול פתוח ונפוץ הרבה יותר. SNA נמצא בשימוש היום בעיקר בסביבות מחשבים מרכזיים של IBM.

היסטוריה
--------

פרוטוקול SNA התפרסם כחלק מהכרזה של IBM על פונקציות תקשורת מתקדמות בספטמבר 1974, שמכילה מימוש של SNA/SDLC (Synchronous Data Link Control)
במוצרים הבאים:

* IBM 3767 communication terminal (printer)
* IBM 3770 data communication system

אבטחת מידע
----------

פרוטוקול SNA נחשב פרוטוקול מוגן בשל היותו סגור ומאובטח. כל ישות ברשת חייבת להיות מוגדרת מראש כדי לפעול בצורה תקינה.

  

  

  

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529867505171
* GND: 4181707-2
* LCCN: sh86007467

 |
**שטוקהורן** (**Stockhorn**) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,190 מטר, וממוקם ברמת ברן בקנטון ברן בשווייץ.

גאוגרפיה
--------

שטוקהורן הוא ההר הצפון-מערבי ביותר באלפים הברניים. הוא חלק מהאזור הנקרא "טרום האלפים" (Pre-Alps), המשתרע לאורך 13 קילומטר וכולל את שכבות ההרים הנמוכות יותר, המתחיל בשפלה השווייצרית ומגיע עד לרכס המרכזי. ההר אינו חלק מרכס הרים ועומד לבדו בין הרכסים ניזן-אלבריסטהורן (המתחיל על אגם תון בהר ניזן (2,362) ועולה בהדרגה דרך ההרים פרומברגהורן (2,394) הוניזן (2,454) מאנליפלואה (2,652) גסור (2,708) ועד להר אלבריסטהורן (2,764) שצופה על העיירה לנק בסמיכות להר וילדשטרובל שברכס המרכזי) וגאנטריש-שאפברג (המהווה את הרכס הצפוני ביותר באלפים הברניים ומתחיל ליד העיר תון בהר גאנטריש (2,175) וממשיך לאורך עמק זימן דרך ההרים מרה (2,087) שאפארניש (2,107) קייזראג (2,189) עד לסיומו בהר שאפברג (2,239) ליד אגם גרוייר (Lake of Gruyère) בשפלה השווייצרית).

מצידו הדרומי חולש ההר על עמק זימן (Simmental) צדו המזרחי צופה על אגם תון והעיר תון, צדו הצפוני מתמזג אל תוך השפלה השווייצרית ובצדו המערבי נמצא הר גאנטריש.

למרגלות ההר מדרום בעמק זימן שוכנת העיירה ארלנבאך בזימנטל (Erlenbach im Simmental), ולמרגלותיו מצפון לפני העיר תון נמצאת העיירה אמזולדינגן (Amsoldingen).

תיירות
------

ניתן להגיע כמעט עד פסגת ההר באמצעות רכבל, שהוקם בשנת 1969, ותחנתו הראשונה היא בעיירה ארלנבאך בזימנטל, משם ניתן להמשיך במנהרה באורך 70 מטר, הנגישה גם לכיסאות גלגלים ועגלות, אל המרפסת הפנורמית שנפתחה בשנת 2013, וממנה ניתן לראות מצד אחד את רכס היונגפראו, הכולל את ההרים מנך, אייגר, שרקהורן ועוד, ומן הצד השני את אגם תון ואת עמק נהר ארה, וכן את העיר אינטרלאקן ואת הרי היורה. בעת ראות טובה ניתן לראות אפילו את אזור היער השחור.

בפסגת ההר ישנה מסעדה, והיא נקודת התחלה למספר מסלולי הליכה. בצדו המערבי של ההר נמצא אגם אוברשטוקנזה (Oberstockensee) בגובה 1,650 מטר, ועל צדו הדרומי אגם הינטרשטוקנזה (Hinterstockensee) בגובה 1,550 מטר, שניהם מפורסמים בכמות הדגה המצויה בהם ומהווים מוקד משיכה לדייגים. נחל תת-קרקעי מחבר בין שני האגמים.

ספורט
-----

החל משנת 2004 מתקיים בהר אחת לשנה, בחודש יולי, 'מרוץ חצי המרתון שטוקהורן' המתחיל בעיירה אוברוויל בזימנטל (Oberwil im Simmental), ומסתיים בפסגת ההר. הפרש הגבהים לאורך 21.5 הקילומטרים הוא 1,353 מטר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שטוקהורן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של שטוקהורן
* שטוקהורן באתר Hikr
פרנק דאמרוש
**פרנק היינו דאמרוש** (באנגלית: **Frank Heino Damrosch** ‏ 22 ביוני 1859 - 22 באוקטובר 1937) היה מנצח ומורה למוזיקה אמריקאי. בשנת 1905, ייסד דאמרוש את מכון ניו יורק לאמנות המוזיקה, שהיה בהמשך לג'וליארד.

חייו
----

### לימודים

דאמרוש נולד בברסלאו, שלזיה, בן להלן פון היימבורג, לשעבר זמרת אופרה, והמנצח לאופולד דאמרוש. הוא היגר לארצות הברית עם אביו, אחיו, המנצח וולטר דאמרוש, ואחותו, הפסנתרנית והמורה למוזיקה קלרה מאנס, בשנת 1871. הוריו היו לותרנים (סבו מצד אביו היה יהודי).

דאמרוש למד מוזיקה בגרמניה אצל דיוניס פרוקנר. בניו יורק למד אצל פרדיננד פון אינטן. כמו כן למד באירופה אצל מוריץ מושקובסקי.

### קריירה

במקור היה בדעתו לצאת לקריירת עסקים, ולשם כך נסע לדנוור, קולורדו, אבל דחף המוזיקה חזק עליו, וב-1884 היה נגן עוגב, מנצח של מועדון המקהלה של דנוור, ומפקח מוזיקה במערכת בתי ספר הציבוריים.

שנים אחדות היה מנצח מקהלה במטרופוליטן אופרה בניו יורק. כמו כן ניצח על "מועדון מנדלסון לשירה"מ-1885 עד 1887. ב-1892 ארגן שיעורי שירה עממיים ולקח חלק חשוב גם בייסוד האגודה לאמנות המוזיקה של ניו יורק.

בשנת 1897 התמנה למפקח על המוזיקה בבתי הספר הציבוריים בניו יורק. ב-1898 החליף פרנק דאמרוש את אחיו וולטר כמנצח אגודת האורטוריה של ניו יורק, שעליה המשיך לנצח עד 1912. במהלך הקריירה שלו, גם לימדו הוא ואחותו קלרה בבית הספר ולטין לבנות במנהטן.

בשנת 1905 ייסד דאמרוש ועמד בראש מכון ניו יורק לאמנות המוזיקה, בתקווה להשיג את איכות ההוראה המקובלת בקונסרבטוריונים של אירופה. ב-1926 התמזג המכון לאמנות המוזיקה עם בית הספר הגבוה ג'וליארד ליצירת מה שמוכר כיום כג'וליארד. בין תלמידיו של דאמרוש היו ויליאם האולנד, שעמד תקופה ממושכת בראש מחלקת המוזיקה באוניברסיטת מישיגן והפסנתרנית ילדת הפלא הייזל סקוט.

דאמרוש מת בניו יורק ב-22 באוקטובר 1937. דאמרוש פארק, חלק ממרכז לינקולן לאמנויות הבמה, נקרא על שם משפחת דאמרוש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנק דאמרוש** בוויקישיתוף

* פרנק דאמרוש, באתר MusicBrainz (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ג. ו. מרטין, הוצאת הוטון מיפין, "שושלת דאמרוש: המשפחה הראשונה במוזיקה של אמריקה isbn=9780395344088 1983
2. ↑  דאמרוש, ל. אגוש, ק. הוצאת A-R
3. ↑  ג'יימס, א. ט. ג'יימס ג'. ו. בויאר, פ. ס. רדקליף קולג', "נשים אמריקאיות ידועות-שם, 1607-1950": מילון ביוגרפי, כרך 3, הוצאת בלקנאפ של אוניברסיטת הרווארד isbn=9780674627345
4. ↑  "סיגנאצ'ור", "מושבת מקדאוול" יוני 2008
5. ↑  "היסטוריה קצרה של בית ספר ג'וליארד"
6. ↑  נייט דימאו "ארמון הזיכרון - הבטחה", פרק 101 19 בדצמבר 2016
7. ↑  ניו יורק טיימס "פרנק היינו דאמרוש, מייסד המכון לאמנות המוזיקה, בן למשפחת מוזיקאים דגולה ואדם, שעשה רבות להפצת לימודי המוזיקה בניו ירק, מת אתמול אחר הצהריים מהתקף לב בביתו. בן 78 במותו". 23 באוקטובר 1937

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007424652105171
* GND: 135729513
* ISNI: 0000 0000 8196 4258
* LCCN: nr91045292
* MusicBrainz: ca52ed64-c310-4e90-b40e-4c9eb1554def
* NDL: 00662521
* SNAC: w64x56wd
* VIAF: 11070708
* WorldCat: lccn-nr91045292

 |
**אלברט רוסנאק** (בצ'כית: **Albert Rusnák**; נולד ב-7 ביולי 1994) הוא כדורגלן צ'כי- סלובקי המשחק בסיאטל סאונדרס בעמדת הקשר התקפי.

קריירת מועדונים
---------------

רוסנאק התחיל לשחק כדורגל כבר בגיל 3 בקבוצת האפרוחים של מ.פ.ק. קושיצה בה שיחק עד גיל 16 אז הצטרף לאקדמיה לכדורגל של מנצ'סטר סיטי. בקיץ 2013 הושאל לאולדהאם אתלטיק. ב-31 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק בוגרים בהפסד 1-0 לטרנמיר רוברס. ב-17 בספטמבר חוזהו של רוסנאק באולדהם הופסק והוא חזר לסיטי.

ב-21 בינואר 2014 הושאל לברמינגהאם סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ לחודש אחד, אך ב-18 בפברואר חוזהו בקבוצה הוארך עד לסיום העונה.

ב-25 ביולי 2014 הושאל לקמבור מליגת העל ההולנדית עד לינואר 2015. ב-9 באוגוסט 2014 רוסנאק ערך את הופעת הבכורה שלו בקמבור בתיקו 1-1 נגד טוונטה בה גם הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה. 

ב-18 בדצמבר 2014 חתם לשלוש שנים בחרונינגן. ב-3 במאי 2015 רוסנאק הבקיע צמד בגמר הגביע ההולנדי נגד זוולה שנתן לחרונינגן גביע ראשון בתולדותיה.

ב-6 בינואר 2017 חתם בריאל סולט לייק מה-MLS.

ב-13 בינואר 2022 הצטרף לסיאטל סאונדרס

קריירה בינלאומית
----------------

ב-15 בנובמבר 2016 רוסנאק ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובקיה בתיקו 0-0 נגד אוסטריה. ב-22 במרץ 2018 הבקיע את שערו הראשון בנבחרת בניצחון 2-1 על איחוד האמירויות הערביות.

תארים
-----

* הגביע ההולנדי: 2014/2015

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלברט רוסנאק** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**זאב שרוני** (נולד ב-17 במאי 1964) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, שירת כמפקד עוצבת עשת בחיל השריון, כמפקד מערך מג"ן וסגן דובר צה"ל.

ביוגרפיה
--------

בן לניצולי שואה שהעפילו לארץ ישראל מרומניה. התגייס לנח"ל כחבר גרעין השומר הצעיר. לאחר הטירונות, עבר לחיל השריון ושירת כלוחם וכמפקד מחלקה בחטיבה 188. לאחר שהשתחרר מצה"ל, שירת כקצין בחטיבת מילואים בפיקוד הצפון.

ב-1989 התגייס שוב לשירות קבע ושירת כמפקד פלוגת מפקדה בגדוד 74, מפקד פלוגת טנקים בגדוד וסגן מפקד הגדוד. לאחר לימודים במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה שימש ראש מדור מרכבה במפקדת חיל השריון. שימש קצין אג"ם בחטיבה 188 ומפקד גדוד 53 בחטיבה, שבתקופתו נטל חלק בלחימה בדרום לבנון. לאחר מכן שירת כראש זירת צפון באג"ם מבצעים. ב-1999 מונה לקצין אג"ם עוצבת געש ובשנת 2001 מונה למפקד עוצבת עשת, חטיבת שריון במילואים. בנובמבר 2003 מונה למפקד מרכז הנוער והנח"ל בחיל החינוך והנוער שבתקופתו הפך למערך מג"ן). בשנת 2007 מונה לסגן דובר צה"ל, ושירת בתפקיד עד 2010. שרוני הוא בוגר של המכללה לביטחון לאומי משנת 2002.

לאחר שחרורו כיהן כסמנכ"ל הסברה בהתאחדות התעשיינים בישראל. החל מחודש מאי 2016, מכהן כמנהל מערך הדוברות וההסברה של חברת נתיבי ישראל - החברה הלאומית לתשתיות תחבורה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  נאום מפקד צוות 3 - אל"ם זאב שרוני, אתר עדים במדים
2. ↑  ערן סויסה, אל"מ זאב שרוני ישמש כסגנו של בניהו בדו"צ, באתר nrg‏, 5 ביולי 2007
3. ↑  לי-אור אברבך, ‏דובר צה"ל, תת-אלוף אבי בניהו, מינה את סא"ל שי שטרן לסגנו, באתר גלובס, 2 בפברואר 2010
4. ↑  אורה קורן, מצה"ל לתעשיה: זאב שרוני מונה לראש אגף הסברה בהתאחדות התעשיינים, באתר TheMarker‏, 20 באוגוסט 2012

| מפקדי חטיבה 130  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אריה איילון (וינברג) • יהודה גלר • חיים כץ • נח מעיין • יעקב זעירא • איציק לב-ארי • יחיאל גוזל • דידי בן יואש • אבי אשכנזי • זאב שרוני • יגאל סלוביק • רענן ברנר • גיא חסון • רונן דגמי |

 |
**בריגדות הרפאים** (באנגלית: **The Ghost Brigades**) הוא רומן מסוגת המדע הבדיוני הצבאי, מאת הסופר האמריקאי ג'ון סקאלזי, אשר יצא לאור באנגלית בשנת 2006. זהו הספר השני בסאגה שמונה נכון להיום שישה ספרים ושלושה סיפורים.

תקציר
-----

העלילה מתרחש בחלל בעתיד, ומסופרת מנקודת מבטו של ג'ארד דיראק, חייל משובט בכוחות המיוחדים של צה"מ (צבא הגנת המושבות) אשר מגן על מושבות אנושיות בחלל.

עלילה
-----

שארל בוטאן, מדען בכיר בתוכנית השיבוט האנושית, בוגד בחבריו, בעמו ובגזעו ומניע שרשרת אירועים העלולה להוביל להשמדת המין האנושי. ג'ארד דיראק, שיבוט בן יומו וחייל מלידה, יוצא למסע מטורף במרחבי החלל כדי למנוע מבוטאן להשיג את מטרתו ובה בעת מנסה להגשים את ייעודו שלו.

במרחבי החלל העמוק, בין אין-ספור גזעים חייזריים עוינים, מנהל צבא הגנת המושבות קרב להגנת האנושות. בחזית המאבק מצויות בריגדות הרפאים, הכוחות המיוחדים של צבא הגנת המושבות, הנוצרים מהמרקם הגנטי של בני אדם מתים.

סאגת מלחמת האדם הזקן
--------------------

* מלחמת האדם הזקן - הספר הראשון בסדרה
* בריגדות הרפאים - הספר השני בסדרה
* המושבה האחרונה - הספר השלישי בסדרה.
* Zoe's Tale - הספר הרביעי בסדרה.
* The Human Division - הספר החמישי בסדרה
* The End of All Things - הספר השישי בסדרה.
* יומני סייגן - נובלה שמתרחשת מבחינה כרונולוגית בין הספר השני לשלישי.
* שאלות לחייל - סיפור קצר על ג'ון פרי המתרחש לפני הספר השלישי.
* After the Coup - סיפור קצר על הארי וילסון.

קישורים חיצוניים
----------------

* בריגדות הרפאים, באתר OCLC (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb41061336x (data)

 |