recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**רפאל חיים שלמה היימן** (ה'תרנ"ב[דרוש מקור] - י"ז בכסלו ה'תש"ה, 3 בדצמבר 1944) היה רב אשכנזי וראש ישיבה בארצות הברית.

כיהן כר"מ בישיבת אהל תורה שבברנוביץ' ובישיבת רמיילס שבווילנה, וכראש ישיבת תורה ודעת בניו יורק. בארצות הברית שימש גם כסגן נשיא אגודת ישראל באמריקה, וכחבר מועצת גדולי התורה.

קורות חיים
----------

נולד לרב יחיאל מיכל היימן בפאריץ' שליד מינסק בשנת תרנ"ב. הוא למד אצל הרב ברוך בר לייבוביץ ראש ישיבת כנסת בית יצחק שהייתה אז בסלבודקה ובישיבת החפץ חיים בראדין ונודע בשם **העילוי מפאריץ'**. בשנת תרע"ח נישא לבתו של רבי יוחנן רודנסקי מוולוז'ין שהיה גיסו של רבי שמחה זליג ריגר המו"ץ והדיין של בריסק.

לאחר נישואיו כיהן כר"מ בישיבת קרמנצוג' ובישיבת סמילוביץ. בשנת תרפ"ג מונה על ידי רבי אלחנן וסרמן כר"מ בישיבת אהל תורה בברנוביץ', ובתרפ"ז נעתר לבקשתו של רבי חיים עוזר גרודזנסקי לכהן כר"מ בישיבת רמיילס בווילנה.

בשנת תרצ"ה, לאחר פרישת הרב חיים דוד ליבוביץ מראשות ישיבת תורה ודעת בברוקלין, חיפשו מנהליה ראש ישיבה חדש. לשם כך פנו אל הרב חיים עוזר גרודזנסקי שהמליץ על היימן כמתאים לתפקיד. הרב היימן קיבל את המינוי, ובאייר תרצ"ה עבר לויליאמסבורג שבארצות הברית.

נפטר בי"ז בכסלו ה'תש"ה ונקבר למחרת בניו יורק. לראשות הישיבה נתמנה במקומו הרב ראובן גרוזובסקי שמסר את השיעורים הכלליים, ומאוחר יותר גם הרב יעקב קמנצקי שמסר את השיעורים היומיים. לאחר פטירתו ללא צאצאים, נישאה אלמנתו לרב איסר יהודה אונטרמן שכיהן יותר מאוחר כרב הראשי האשכנזי של ארץ ישראל. היא נפטרה בכ"ו טבת תשכ"ה.

ספריו
-----

**חידושי רבי שלמה** - רוב פרסומיו של הרב היימן נתפרסמו בירחון 'כנסת ישראל' בווילנה, ובירחון ה'מתיבתא' של ישיבת תורה ודעת. לאחר מותו ליקט תלמידו הרב חיים גרוזובסקי חלק מכתביו ופרסם אותם תחת השם חידושי רבי שלמה. בשנת תשמ"ב פרסם הרב מיכל יהודה ליפקוביץ מהדורה מורחבת של הספר הכוללת כתבים שלא נכללו במהדורה המקורית. בשנת תשס"ב פרסם הרב ליפקוביץ חלק שני מהספר.

תלמידיו
-------

* הרב מיכל יהודה לפקוביץ
* הרב אליהו שמחה שוסטל, ראש ישיבת **בית בנימין** סטמפורד ומחבר הספרים "חמד שמחה".
* הרב שלמה קרליבך
* הרב שמואל אנשל וויינהויז, ממנהלי סמינר בית יעקב בבני ברק

קישורים חיצוניים
----------------

* אשר זלקא ראנד (עורך), "הרב ר' רפאל שלמה היימאן זצ"ל", **תולדות אנשי שם** ח"א, ניו יורק, תש"י, עמ' 32–33, באתר היברובוקס
* קונטרס "אפריון שלמה" - אודותיו ומדברי תורתו, בכתב העת ישורון, כרך ח, ירושלים תשס"א קובץ PDF
* רבי רפאל חיים שלמה היימן, קברו ופרטים נוספים באתר kevarim.com
* שלמה בן מיכל היימן (1885-1944), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007311678305171
* ISNI: 0000 0000 6692 3757
* LCCN: nr2003015150
* VIAF: 19621663
* WorldCat: lccn-nr2003015150

 |
**עזרא הס** (4 בנובמבר 1933 - 3 באוקטובר 2010) היה קריין ומדבב ישראלי.

ביוגרפיה
--------

נולד בגרמניה בשנת 1933 לד"ר רות הס וד"ר מאיר הס, בשנת 1935, בתקופת העלייה החמישית, עלה לארץ ישראל עם משפחתו בעודו ילד.

קיבל תואר ראשון בספרות, לשון ומקרא באוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני בלונדון, שם גם התפרנס משירה ומניגון של מוזיקה אירית.
עבד כצנזור צבאי וכיהן כסגן מפקד בסיס ירושלים של יחידת הצנזורה הצבאית, שיחק בתסכיתים לילדים ונוער ברדיו וכמדובב בטלוויזיה. בין התסכיתים ברדיו:"פול טמפל", "הגמד סיפורון", "סכנה באנדימון". כמו כן שימש כקריין בתוכנית "לבת, לבן ולכל המתעניין". בטלוויזיה: קולו של האיש החכם בסדרה "היה היה", הצב בצריף של תמרי. החתול יובב וג'פטו אביו של פינוקיו.

הס נפטר בשנת 2010 ונקבר בהר המנוחות בירושלים.

חיים אישיים
-----------

הס נשא לאישה את המשוררת, אמירה הס ביולי 1972 והשניים התגוררו בשכונת בית הכרם בירושלים.
לשניים נולדו 2 בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

* עזרא הס, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* עזרא הס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  עזרא הס באתר GRAVEZ
פתל רועם אמריקאי, 2010
**פתיל רועם** (באנגלית: **blasting cord**,‏ **detonation cord** או **primer cord**) הוא צינור גמיש מחומר פלסטי, המשמש להפעלת חומרי נפץ וחבלה. בצבא הבריטי בתקופת מלחמת העולם השנייה צבעו של הפתיל הרועם היה לבן. בצה"ל צבעו הוא ירוק זית, ואילו בצבא האמריקאי הוא בצבע אפור כהה. ארגוני טרור משתמשים במגוון רחב של פתילים רועמים מתוצרת חברות ומדינות שונות, בצבעים שונים.

צינורית הפתיל הרועם מכילה חומר נפץ TNT או PETN (בצבא האמריקני) והיא בדרך כלל בקוטר של כ־6 מ"מ. מהירות פיצוץ של הפתיל היא גבוהה מאוד – כ־5,000 מטר בשנייה. עקב מהירות הפיצוץ הגבוהה שלו, הוא שימש בעבר וגם כיום להפעלת מספר מטעני נפץ בו זמנית. הפתיל מתנפץ ולא בוער כמו פתיל השהייה. הוא מיועד להפעלת מטענים בו זמנית או ליצירת פעולת שרשרת. מקובל להשתמש בו במכרות, בקידוחים, בהריסת מספר מבנים רב בו-זמנית ולשימושים צבאיים שונים.

בשל נפיצותו של הפתיל הרועם, לעיתים נעשה בו שימוש כמטען חבלה עיקרי, הן על ידי ליפופו סביב החפץ המיועד לפיצוץ הן באמצעות יצירת פקעת מלופפת, אשר בעת פיצוצה, נוצר גל ניפוץ כשל מטען חבלה.

בקרב יחידות חבלה צבאיות וגופים אזרחיים נמצא בשימוש גם **פתיל רועם צורתי**. פתיל זה מעוצב לכל אורכו כמעטפת משולשת, בדומה למטען חלול. יזימתו של הפתיל הצורתי מאפשרת פיצוץ ממוקד לאורכו של הפתיל. פתיל כזה משמש לחיתוך פרופילי מתכת, יצירת חורים בלוחות מתכת, עץ או גבס, או ביקוע מעטפת של עצמים הבנוים מחומרים קשיחים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פתיל רועם** בוויקישיתוף
**לואי הראשון, רוזן פלנדריה** (**Louis Ier de Flandre**; ‏1304 - 26 באוגוסט 1346), היה רוזן פלנדריה בין השנים 1322–1328.

ביוגרפיה
--------

לואי נולד בשנת 1304, והיה בנם של לואי הראשון, רוזן נבר ושל ז'אן, רוזנת רתל, ונכדו של רובר השלישי, רוזן פלנדריה. הוא ירש את מקום אביו כרוזן נבר ואת מקום אמו כרוזן רתל.

בשנת 1320 נשא לאישה את מרגריט הראשונה, רוזנת בורגונדיה, שהייתה בתם הצעירה של פיליפ החמישי, מלך צרפת ושל ז'אן השנייה, דוכסית בורגונדיה. ב-1322 ירש מסבו את רוזנות פלנדריה. נישואיו עם בית המלוכה הצרפתי אפשרו לו להתנתק מן המדיניות האנטי צרפתית של סבו, רובר השלישי, רוזן פלנדריה, ושל סבא רבא שלו, גי דה דאמפייר, רוזן פלנדריה.

מדיניותו הפרו צרפתית של לואי הראשון, רוזן פלנדריה, והמיסוי הכבד שהטיל על נתיניו גרמו למרד האיכרים שהחל ב-1323 והתפשט ברחבי פלנדריה עד 1328. האיכרים בראשות מנהיגם, ניקולאס זאנקין, השתלטו על הערים ניופורט, ורן, איפר וקורטרייק, שבה לואי הראשון עצמו נפל בידיו של ניקולאס זאנקין. ב-1325 התערב שארל הרביעי, מלך צרפת והביא לשחרורו של לואי הראשון בפברואר 1326, ולחתימה על שלום ארק. השלום לא האריך ימים, ובמהרה לואי הראשון, רוזן פלנדריה נאלץ להימלט אל חצרו של שארל הרביעי, מלך צרפת. לואי הראשון הצליח לשכנע את פיליפ השישי, מלך צרפת לבוא לעזרתו נגד זאנקין, שהובס בידי הצבא המלכותי הצרפתי בקרב קאסל (23 באוגוסט 1328).

עם פרוץ מלחמת מאה השנים נשאר לואי הראשון נאמן למדיניותו הפרו צרפתית, למרות שפלנדריה הייתה תלויה באנגליה מבחינה כלכלית. תעשיית הטקסטיל הפלמית הייתה תלויה בצמר אנגלי שהגיע מאנגליה אל הערים ברוז' וגנט. מדיניותו של לואי הראשון גרמה להפסקת הסחר בצמר ולהחרפת המרד בראשותו של יאקוב ואן ארטוולדה. ב-1339 נאלץ לואי הראשון, רוזן פלנדריה להימלט שוב, ולא שב עוד לפלנדריה. הוא נהרג בקרב קרסי שבו לחם לצד הצרפתים.

בנו, לואי לה מאל, רוזן פלנדריה, ירש את מקומו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לואי הראשון, רוזן פלנדריה** בוויקישיתוף
* לואי הראשון, רוזן פלנדריה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BPN: 06702352
* GND: 124234550
* ISNI: 0000 0000 1493 0808
* NTA: 250455501
* VIAF: 72321716
* WorldCat: viaf-72321716

 |
**ראובן נמני** (נולד ב-15 ביוני 1945, דרנה, המינהל הצבאי הבריטי בלוב (אנ')), הוא כדורגלן עבר ישראלי, אשר שיחק לרוב בעמדת המגן השמאלי, ומזוהה בעיקר עם קבוצות מכבי יפו ובית"ר תל אביב.

קורות חייו
----------

ראובן נמני נולד ב-1945 בעיר הנמל דרנה שבלוב. הוריו היו ניצולי שואת יהודי לוב, ובמהלך מלחמת העולם השנייה נכלאו במחנה הריכוז ג'אדו. בהמשך, שרדו את הפרעות שהתחוללו ב-1948. ב-1949, במהלך העלייה ההמונית עלתה המשפחה לישראל, הגיעה לבאר יעקב ובהמשך התיישבה ברמלה. ב-1953 החל נמני לשחק כדורגל בקבוצת מכבי רמלה אשר נוהלה על ידי יוצאי בולגריה וב-1962, בראשיתה של עונת 1962/1963 בליגה א' עלה לקבוצה הבוגרת. בסיום העונה ירדה הקבוצה לליגה השלישית. יכולתו הגבוהה של נמני במגרש הובילה להעברתו לקבוצת מכבי יפו, אשר אומנה על ידי נוטקו ולב וסיימה את עונת 1963/1964 בליגה הלאומית כסגנית האלופה. משחק הליגה הראשון שלו נערך ב-3 באוקטובר 1964 במחזור הראשון של עונת 1964/1965 בליגה הלאומית מול מכבי פתח תקווה באצטדיון בלומפילד. את הקריירה החל נמני כקיצוני, ובהמשך לאחר עזיבתו של מוצי ליאון לדרום אפריקה הוצב כמגן שמאלי.

ב-1966 זומן נמני לנבחרת ישראל בכדורגל על ידי המאמן מילובן צ'יריץ', נכלל בסגל הרחב, אך לא שיחק במשחקים בינלאומיים רשמיים. נמני שיחק בשורות מכבי יפו עד לעונת 1969/1970 בליגה הלאומית. הקבוצה אשר אומנה על ידי איינשטיין קליש ירדה בסיום העונה לליגה השנייה. משחקו הליגה האחרון שלו בשורות מכבי יפו נערך ב-2 במאי 1970 מול הפועל באר שבע. בסך הכל שיחק נמני ב-156 משחקי ליגה בשורות מכבי יפו ובהם כבש 21 שערים. בעונת 1970/1971 בליגה הלאומית עבר לשחק בקבוצת בית"ר תל אביב וזאת עד לראשיתה של עונת 1975/1976. נמני נפצע ובהמשכה של העונה שיחק בבית"ר רמלה. בהמשך, שיחק שתי עונות בסקציה נס ציונה, שלוש עונות בהפועל באר יעקב ושתי עונות במכבי רמלה. ב-1983 פרש ממשחק פעיל. לאחר הפרישה, עבר נמני קורס מאמני כדורגל ואימן מספר שנים ילדים ונוער במסגרת בית ספר לכדורגל מטעם עיריית רמלה.

חיים אישיים
-----------

ראובן נמני מתגורר ברמלה ומתפרנס כנהג מונית. הוא נשוי לשושנה והם הורים ל-3 ילדים וסבים לנכדים ונינים. אחיו של ראובן היה הכדורגלן מאיר נמני, ואחיינו הוא אבי נמני.

לקריאה נוספת
------------

* ברוך פורמן, **היידה בי-היידה בו** - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראובן נמני** בוויקישיתוף
* מכבי חיפה-מכבי יפו, 31 בדצמבר 1966, באתר מכבי חיפה
* שמואל סדן, משנה מאמן משנה מזל, מעריב, 22 בדצמבר 1968
* נמני הנחיל תבוסה למכבי ת"א, למרחב, 2 בנובמבר 1969

הערות שוליים
------------

1. ↑  הפועל רמלה-מכבי רמלה 1:1, חרות, 30 בדצמבר 1962.
2. ↑  ברוך פורמן, **היידה בי-היידה בו** - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020, עמוד 238. נתונים היסטוריים: ירון משעל
3. ↑  ניצחון הבכורה של בית"ר הושג שתי דקות לפני שריקת הסיום, דבר, 1 בנובמבר 1970.
4. ↑  לב-בתפקיד חדש ישן: מגן ימני, מעריב, 23 בדצמבר 1975.
דיאגרמת ון של שלוש קבוצות
**דיאגרמת וֵן** (באנגלית: **Venn diagram**) היא תרשים המבטא קשרים בין קבוצות.

המצאת דיאגרמת ון מיוחסת לג'ון ון, מתמטיקאי ופילוסוף בריטי בן המאה ה-19, אם כי נעשה שימוש בשיטה זו הרבה לפני כן.

כלל בסיסי לשימוש בדיאגרמת ון הוא שחיתוך מבוטא באמצעות השטח המשותף לשתיים או יותר מהקבוצות ואיחוד מיוצג על ידי כל השטח השייך לפחות לאחת הקבוצות. בדרך כלל אין קשר בין גודל העיגול (או כל שטח אחר) לבין גודל הקבוצה המיוצגת.

שימוש נפוץ לדיאגרמת ון הוא פישוט של ביטויים לוגיים ארוכים. ניתן לעשות זאת בקלות באמצעות התייחסות גרפית לקשרים הנתונים ותיאור מחדש של אותו חלק בגרף בצורה פשוטה.

במסגרת הלוגיקה האריסטוטלית, ניתן לוודא תקפות של טיעונים וסילוגיזם באמצעות מעגלי ון בדרך הבאה:
מסמנים על המעגלים את כל ההנחות של הטיעון (טענה כוללת על ידי מחיקת שטח, וטענה יֵשית על ידי סימון X בשטח המתאים) – אם תוכן המסקנה, מצויר כבר, אחרי סימון ההנחות, הרי שהטיעון תקף.

דוגמה
-----

דיאגרמת ון כללית של שלוש קבוצות
דיאגרמת ון כללית של שש קבוצות
הדיאגרמה משמאל יכולה לייצג למשל את הקשרים בין שלוש הקבוצות הבאות:

A – ג'ינג'ים  

B – בעלי עיניים כחולות  

C – בעלי שפם

בדוגמה זו, קבוצת הג'ינג'ים בעלי שפם שאינם בעלי עיניים כחולות מיוצגת בצבע ירוק. קבוצת בעלי העיניים הלא כחולות שאינם בעלי שפם ובעלי שיער לא ג'ינג'י, מיוצגת באמצעות השטח הלבן שמסביב.

### דוגמה לפעולות

* השטח האדום מסמן חיתוך בין הקבוצותהשטח האדום מסמן **חיתוך** בין הקבוצות
* השטח האדום מסמן איחוד בין הקבוצותהשטח האדום מסמן **איחוד** בין הקבוצות
* השטח האדום מסמן הפרש של הקבוצה השמאלית פחות הימניתהשטח האדום מסמן **הפרש** של הקבוצה השמאלית פחות הימנית
* השטח האדום מסמן הפרש סימטרי בין הקבוצותהשטח האדום מסמן **הפרש סימטרי** בין הקבוצות

לקריאה נוספת
------------

ד"ר רמי ישראל, **מבוא ללוגיקה**, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, סוף יחידה 2.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **דיאגרמות ון** |

* דיאגרמת ון, באתר MathWorld (באנגלית)
* דיאגרמת ון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4835896-4
* NKC: ph348269

 |
**הַטָּיַית הָעִיגּוּן** היא אחת מההטיות הקוגניטיביות שיוצרות אצל בני אדם דפוס התנהגותי שיטתי לא רציונלי בתפיסתם ובשיפוטם של דברים. ההטיה באה לידי ביטוי כאשר פרט מידע שקשור לקבלת ההחלטה נאמר/נשמע בסמוך אליה. ההטיה תגרום לכך שיעלה יתרונה של אחת החלופות אף אם אין לכך סיבה רציונלית כגון שידוע כי אותו פרט אינו נכון. ייתכנו מקרים שההטיה תתקיים אף שאותו פרט אינו קשור לקבלת ההחלטה.

סקירת ההטיה
-----------

ההטיה נתגלתה על ידי הפרופסור עמוס טברסקי ועמיתו הפרופסור דניאל כהנמן שעסקו בחקר ההטיות הקוגניטיביות של מוחנו. במחקרם גילו שכאשר נותנים לאדם פרט מידע שקשור לקבלת ההחלטה, גם אם הוא יודע שהנתון אינו נכון, דעתו מוטה כשהוא נותן את דעתו על העובדות בעניין. לדוגמה, אם לקבוצה אחת אמרו שקנדי בזמן הירצחו היה בן 38 ולאחרת אמרו שהוא היה בן 55, כשיצטרכו לתת את דעתם בעניין, הקבוצה שקיבלה את הנתון הגבוה יותר תיתן תשובה גדולה יותר בממוצע.

הסבר ההטיה
----------

הפרופסור עמוס טברסקי סבר שהעיגון משמש כנקודת מוצא שהאדם מתקן אותה לכיוון הערך המבוקש באמצעות "תזוזה" מנטלית, ומכיוון שהתזוזה נעשית באופן טיפוסי כלפי הערך, היא נוטה להסתיים בטרם עת, משום שאנשים נעצרים בשלב שאינם בטוחים שעליהם להמשיך ולהתקדם. על מנת להמחיש את הרעיון הציעו החוקרים ניסוי מחשבתי שבו מוטל על אדם לרשום על כל אחד משני דפים קו עד אמצעו, הסתברות גבוהה ששני הקווים לא ישלימו אחד את השני, הסיבה לכך היא שאנשים לא ייכנסו לטווח אי-הוודאות כשהם אינם בטוחים בכך.

עמיתו הפרופסור דניאל כהנמן דגל יותר בהסבר האסוציאטיבי, שכאשר מוחנו שומע נתון כלשהו הוא מפתח אסוציאציות באותו עניין, ובהמשך מושפע מהן. לדוגמה, מי שידבר על חורף/קיץ יוכל לאחר מכן לזהות מילים שקשורות אליהם בקלות רבה יותר, כך גם מי שיציינו בפניו גיל מבוגר, מוחו יפתח אסוציאציות באותו עניין ואף לפעמים גם כלפי אותו אדם, ולכן אומדנו לאחר מכן יהיה יותר גבוה. ולכן ההטיה יכולה לחול גם במקרים שבהם הנתון הראשוני אינו קשור לקבלת ההחלטה, כגון זריקת קובייה שמשפיעה על בחירת מספר לאחר מכן.

ההטיה בחיינו
------------

העיגון יכול להטעות אותנו גם בקניית מוצר, כאשר ההצעה הראשונית תיתפס אצלנו כמחיר הלגיטימי וההצעה השנייה היא זו שתהיה יותר יקרה/זולה. ההטיה יכולה לבוא לידי ביטוי כאשר הצעת מחיר ראשונית במכרז תתן את הרושם לגבי שוויו של הדבר המוצע.

אין פתרון מגובש להתגברות על ההטיה, אך עצם הידיעה עליה מסייעת לנו לא לתת חשיבות מרבית לעוגן המתחיל את האומדן.

לקריאה נוספת
------------

* דניאל כהנמן, **לחשוב מהר, לחשוב לאט**, מטר, כנרת, 2011
* הפסיכולוגיה של השקר ושיטות לחשיפתו, הוצאת בר-אילן,
* ורדה ליברמן, עמוס טברסקי. חשיבה ביקורתית, שיקולים סטטיסטיים ושיפוט אינטואיטיבי, האוניברסיטה הפתוחה

קישורים חיצוניים
----------------

* ליאור יפה וד״ר אביתר מתניה, אפקט העיגון כהטיה יסודית במחקר מודיעין
**הגנה אזורית** היא שיטת הגנה בספורט שמהווה חלופה להגנה אישית. בשיטה זו, שחקן הגנה שומר על אזור מסוים ולא על שחקן התקפה מסוים.

בעוד שההגנה האזורית ידועה ביותר בכדורסל, ניתן להשתמש בה כמעט בכל ספורט בו קבוצה מגנה מפני התקפה.

הגנה אזורית בכדורסל
-------------------

בהגנה אזורית בכדורסל כל שחקן הגנה מופקד על אזור כלשהו ולא על שחקן התקפה מסוים כמו בשמירה האישית. האזורים מוקצים לשחקני ההגנה לפי סוג ההגנה הספציפי ומאפייני השחקנים על המגרש. הגנה אזורית בכדורסל מסומנת על ידי קבוצת מספרים המציינים את מספר השומרים, כאשר הסדר הוא מהחוץ פנימה לכיוון הסל המוגן. למשל, הגנה אזורית 2-3 (ובמילים: "שתיים-שלוש") היא הגנה שבה שני מגנים מכסים את חזית האזור (מעל קו העונשין), בעוד ששלושה מגנים מכסים את האזור שקרוב יותר לסל.
בארצות הברית, הגנה אזורית נעשתה חוקית לאחרונה ב-NBA, למרות שהיא נפוצה יותר בליגת המכללות.
באירופה, ההגנה האזורית נפוצה מאוד.

### סוגי ההגנות האזוריות בכדורסל

סוגי ההגנות הקיימות הן: 2.1.2, 3.2, 1.3.1, 2.2.1, 1.2.1.1, לחץ על כל המגרש, לחץ על חצי מגרש. כמו כן, נפוצים גם שילובים של הגנות, כגון: 1.3.1 כל המגרש לחץ, 1.2.2, חצי מגרש לחץ, 3.2 דבל-אפ הגנה אזורית מעורבת 1 אישית ו-4 אזורית.

יתרונות ההגנה האזורית
---------------------

* יצירת עבודת צוות הכוללת שיתוף פעולה הדוק וחזק אשר כולל יכולות גופניות ויכולות מנטאליות יחד.
* יצירת לחץ על אזורים מסוימים על המגרש.
* מניעת חדירה של שחקני התקפה לסל, והכנסת כדור פנימה לתוך אזור הצבע.
* מניעת יתרון של שחקן מסוים על שחקן אחר (גבוה מול נמוך, או חזק מול חלש).
* יציאה קלה להתקפה מתפרצת.
* הפחתת השימוש בחסימות של קבוצת ההתקפה.
* יצירת יתרונות הגנתיים והאטת ההתקפה היריבה בקליעה ובכדרור.
* צמצום האפקטיביות של אחד על אחד בפיק אנד רול.
* שינוי קצב המשחק של ההתקפה וקצב המשחק בכלל.
* לרוב, הגנה אזורית קשה יותר לפיצוח מאשר הגנה אישית. הדבר מאלץ את שחקני ההתקפה לחשוב יותר - דבר המוביל לעיתים קרובות לירידה באיכות קבלת ההחלטות.
* אילוץ שחקני ההתקפה למשחק מסודר.

חסרונות ההגנה האזורית
---------------------

* קווי התפר בין שחקני ההגנה מועדים לפורענות, מכיוון שהם דורשים תיאום ברמה גבוהה בין שחקני ההגנה. על מנת לפתור בעיה זו, יש מאמנים המקצים מראש לכל שחקן חצי מטר נוסף בכל אזור ואזור, במטרה ליצור שטחי חפיפה בין שחקן לשחקן.
* ההגנה דורשת מאמץ גופני ועבודת צוות ברמה גבוהה.
* קל יותר לשחקני ההתקפה להגיע לריבאונד, מכיוון שקשה יותר לשחקני ההגנה למנוע מהם להגיע אליו ("סגירה לריבאונד").
**מרי-ג'ואן פנינגטון** (באנגלית: **Mary-Joan Pennington**; נולדה בשנת 1960) היא שחיינית עבר אמריקאית. היא אלופת עולם (ברלין 1978) במשחה ל-100 מטר פרפר ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב וסגנית אלופת עולם במשחה ל-200 מטר מעורב אישי.

ביוגרפיה
--------

פנינגטון נולדה וגדלה בפרנקלין, טנסי. היא בוגרת אוניברסיטת טקסס.

### 1978

#### אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה בברלין, מערב גרמניה, בשנת 1978 זכתה פנינגטון ב-3 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אליפות חדש של 1:00.20 דקות, לפני שיאנית העולם אנדריאה פולק ממזרח גרמניה (1:00.26 דקות) ווונדי קווירק מקנדה (1:01.82 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם לינדה ג'זק, טרייסי קולקינס וסינתיה וודהד בשיא אליפות חדש של 4:08.21 דקות, לפני מזרח גרמניה (4:09.13 דקות) וברית המועצות (4:14.91 דקות), כשחיינית שלישית היא שחתה את סגנון הפרפר ב"זינוק שליחות" בתוצאה של 59.67 שניות. מדליית כסף במשחה של-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:14.98 דקות, תוצאה טובה משיא העולם של טרייסי קולקינס (2:15.09 דקות) שניצחה בשיא עולם חדש של 2:14.07 דקות ולפני אולריקה טאובר ממזרח גרמניה (2:15.99 דקות).

### 1980–1982

פנינגטון נכללה במשלחת האמריקאית לאולימפיאדת מוסקבה (1980) אך בשל החרם של מדינתה על המשחקים האולימפיים היא לא השתתפה. לאחר מכן, היא הפסיקה לשחות למשך כשנתיים.

### 1983

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בקראקס, ונצואלה בשנת 1983 זכתה פנינגטון במדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:03.63 דקות.

בשנת 1984 פרשה פנינגטון משחייה תחרותית.

חיים אישיים
-----------

פנינגטון בוגרת תואר שני בקידום בריאות ומדעי הספורט מאוניברסיטת ואנדרבילט ודוקטור לטיפול מונע בבית הספר לבריאות הציבור, מאוניברסיטת לומה לינדה בקליפורניה.

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  תוצאות רשמיות של אליפות העולם בשחייה 1978

| אלופות עולם בשחייה – משחה ל-100 מטר פרפר (נשים) |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 1973: קורנליה אנדר מזרח גרמניהמזרח גרמניה • 1975: קורנליה אנדר מזרח גרמניהמזרח גרמניה • 1978: ג'ואן פנינגטון ארצות הבריתארצות הברית • 1982: מרי טי מאהר ארצות הבריתארצות הברית • 1986: קורנליה גרסלר מזרח גרמניהמזרח גרמניה • 1991: הונג קוואן הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין • 1994: לימין ליו הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין • 1998: ג'ני תומפסון ארצות הבריתארצות הברית • 2001: פטריה תומאס אוסטרליהאוסטרליה • 2003: ג'ני תומפסון ארצות הבריתארצות הברית • 2005: ג'סיקה שיפר אוסטרליהאוסטרליה • 2007: ליבי טריקט אוסטרליהאוסטרליה • 2009: שרה שסטרם שוודיהשוודיה • 2011: דנה ולמר ארצות הבריתארצות הברית • 2013: שרה שסטרם שוודיהשוודיה • 2015: שרה שסטרם שוודיהשוודיה • 2017: שרה שסטרם שוודיהשוודיה • 2019: מרגרט מקניל קנדהקנדה • 2022: טורי הסק ארצות הבריתארצות הברית • 2023: ג'אנג יופיי הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין |  |

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בפרופסור למדע המדינה חנה לרנר. אם התכוונתם לציירת, ראו חנה לרנר.

**חנה לרנר** היא פרופסור חבר בבית הספר למדע המדינה, ממשל ויחסים בילאומיים באוניברסיטת תל אביב ועומדת בראש המכון לממשל ע"ש הרטוג וכן בראש מכון ברודי לדיפלומטיה מעשית.

ביוגרפיה
--------

חנה לרנר סיימה תואר ראשון בפילוסופיה והיסטוריה ותואר שני בפילוסופיה (בהצטיינות)' שניהם באוניברסיטת תל אביב. את לימודי הדוקטורט במדע המדינה השלימה באוניברסיטת קולומביה בניו יורק. בשנת 2007 התקבלה לסגל בית הספר למדע המדינה, ממשל ויחסים בינלואמיים באוניברסיטת תל אביב, בשנת 2013 הועלתה לדרגת מרצה בכיר ובשנת 2019 הועלתה לדרגת פרופסור חבר. בשנת 2020 מונתה לעמוד בראש בית הספר למדע המדינה, ממשל ויחסים בינלאומיים. הייתה חוקרת אורחת באוניברסיטת פרינסטון ובאוניברסיטת מסצ'וסטס, וכן הובילה קבוצת מחקר בינלאומית בנושא חוקות ודת במכון ללימודים מתקדמים באוניברסיטת בילפלד.

מחקריה של פרופסור לרנר עוסקים בהבטים שונים של הקשר בין פוליטיקה ומשפט, ובמיוחד במחקר השוואתי של כתיבת חוקות, בסוגיות של דת ודמוקרטיה, וכן בנושאים של ממשל גלובלי וצדק גלובלי תוך התמקדות בשאלת האחריות כלפי זכויות עובדים בשרשראות אספקה על-לאומיות. עבודותיה התפרסמו בכתבי עת בין-לאומיים רבים והיא גם חברת מערכת במספר כתבי עת.

לפני שהצטרפה לסגל אוניברסיטת תל אביב כיהנה כסגנית מנהל בית הספר למנהיגות חינוכית במכון מנדל למנהיגות בירושלים. בעבר ערכה חדשות בגלי צה"ל והייתה המנהלת-המייסדת של מחלקת החדשות של רדיו דרום.

מספריה
------

* Lerner, H. & Landau, D. (eds.), **Comparative Constitution Making**, Edward Elgar, 2019
* Lerner, H. & Bali, U. (eds.), **Constitution Writing, Religion and Democracy**, Cambridge: Cambridge University Press, 2017. Paperback 2018
* Lerner, H. Dahan, Y. & and Milman Sivan, F. (eds.), **Global Justice and International Labour Rights**, Cambridge: Cambridge University Press, 2016. Paperback 2017.
* Lerner, H. **Making Constitutions in Deeply Divided Societies**, Cambridge: Cambridge University Press, 2011. Paperback 2001.

קישורים חיצוניים
----------------

* חנה לרנר, באתר בית הספר למדע המדינה, ממשל ויחסים בינלואמיים אוניברסיטת תל אביב.
* חנה לרנר, ניתוח השוואתי פורמליסי של טקסטים חוקתיים: אתגרים וספקות
* חנה לרנר, המערכת הפוליטית בישראל

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"חנה לרנר (פרופסור)"**.
**מצווה בו יותר מבשלוחו** הוא כלל הלכתי הנזכר בתלמוד, לפיו על אף ששלוחו של אדם כמותו, מ"מ ישנה עדיפות שהאדם יקיים בעצמו את המצוות המוטלות עליו, ולא יעשם על ידי שליח.

כלל זה נאמר בתלמוד לעניין מצוות כבוד שבת, ולעניין קידושי אישה.

מקור הכלל
---------

מקור הכלל הוא בתלמוד, במסכת קידושין, שם מדייק רב יוסף מדברי המשנה כי לעניין קידושי אישה מצווה בו יותר מבשלוחו. הוא אף מוסיף לכך שתי דוגמאות, העוסקות בהכנות לשבת:

> 
> "אמר רב יוסף: מצווה בו יותר מבשלוחו, כי הא: דרב ספרא מחריך רישא, רבא מלח שיבוטא..."
> 
> 
> 
> — תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף מ"א, עמוד א'
> 

לדעת רש"י, הטעם בזה הוא כי ""דכי עסיק גופו במצוות, מקבל שכר טפי"" (שם, ד"ה מצווה). זאת אומרת כאשר אדם עוסק במצווה בגופו ממש, הוא מקבל שכר גדול יותר מאילו היה עושה את המצווה על ידי שליח.

בפירוש הרמב"ם כתב שהטעם הוא "לפי שבהתעסקות האדם במצווה בעצמו, יותר שלם מאשר יטיל על זולתו לעשותה לו".

בשאר מצוות
----------

כאמור, בתלמוד נזכר דין מצווה בו יותר מבשלוחו לעניין קידושין ולעניין הכנת לשבת, בשולחן ערוך כתב דין זה לעניין ההכנות לשבת:

> 
> "....ישכים בבקר ביום ששי להכין צרכי שבת ואפילו יש לו כמה עבדים לשמשו ישתדל להכין בעצמו שום דבר לצרכי שבת כדי לכבדו כי רב חסדא היה מחתך הירק דק דק ורבה ורב יוסף היו מבקעין עצים ורבי זירא היה מדליק האש ורב נחמן היה מתקן הבית ומכניס כלים הצריכים לשבת ומפנה כלי החול ומהם ילמד כל אדם ולא יאמר לא אפגום כבודי כי זה הוא כבודו שמכבד השבת..."
> 
> 
> 
> — שולחן ערוך, אורח חיים, סימן ר"נ, סעיף א'
> 

לדעת המגן אברהם כלל זה נאמר בכל המצוות, והפרי מגדים כתב לחדש שהכלל נאמר גם במצוות דרבנן.

לעומתם, התקשה המהר"ח אור זרוע להבין מדוע אנשים לא מקיימים כיום מצוות שחיטה ומצוות מילה בעצמם, ולא על ידי שליח, והוכיח מכך שהכלל 'מצווה בו יותר מבשלוחו' אינו נאמר בכל המצוות. גם היד המלך פסק כי הכלל רלוונטי רק בשתי מצוות אלו, וזאת משום שרק בשתיהן לא תהיה שייכות לשולח, אם ייעשו על ידי השליח.

רבי אשר וייס בספרו מנחת אשר, מציע פתרון ביניים: במצוות שעיקרן התוצאה - כגון מצוות שחיטה שהעיקר שהבשר יהיה מהבהמה שחוטה, וכן לעניין מצוות מעקה שהתכלית שלגג יהיה מעקה - במצוות אלו אין דין 'מצווה בו יותר מבשלוחו'. לעומת זאת, מצוות שעיקרן בעצם הפעולה, כגון ברית מילה, וקידושין בהם נאמר דין 'מצווה בו יותר מבשלוחו'.

דיני קדימות
-----------

בחיי אדם הסתפק האם מעלת קיום דין 'מצווה בו יותר מבשלוחו' קודמת למעלת קיום דין 'הידור מצווה', או לא. כגון לעניין מצוות כתיבת ספר תורה, האם עדיף שאדם יכתוב בעצמו למרות שאינו כותב בצורה יפה, או שעדיף יותר שיתן לסופר סת"ם שיכתוב עבורו, כדי שהכתיבה תהיה נאה ומהודרת.

קישורים חיצוניים
----------------

* ארצי, יהודה בן עזרא, **ייקח מצוות - מצווה בו יותר מבשלוחו**, בני ברק תשסט, באתר היברובוקס
* יאיר וסרטל, מצווה בו יותר מבשלוחו, באתר "ישיבה"
* מצווה בו יותר מבשלוחו או הידור מצווה באתר עולמות
* מאמרים בנושא מצווה בו יותר מבשלוחו, באתר ספריית אסיף

הערות שוליים
------------

1. ↑  שם.
2. ↑  על שולחן ערוך, אורח חיים, סימן ר"נ ס"ק ב.
3. ↑  סימן קכ"ח.
4. ↑  **יד המלך, הלכות שבת, פרק ל', הלכה ו'.**
5. ↑  כלל סח.
פוקדי הברבורים מטעם המלכה, על התמזה באבינגדון
 מקיפים את הברבורים בסירות נמוכות כך שניתן יהיה לתפוס אותם בקלות רבה יותר.
**מפקד ברבורים** או **אַפִּינְג ברבורים** (באנגלית: **Swan upping**; מילולית: **העלאת ברבורים**) הוא טקס שנתי באנגליה, הנערך מאז המאה ה-12, בו נתפסים הברבורים על נהר התמזה, נספרים, מטובעים ומשוחררים.

היסטוריה
--------

למלוכה הבריטית בעלות על כל הברבורים הלא מסומנים שבשטח הממלכה המאוחדת. יחד עם זאת, הכתר יכול היה לתת זכויות בברבורים בגוף מים מסוים, בצו מלכותי, לגוף אחר. עד המאה ה-16 נהוג היה לתת זכויות בברבורים לבעלי אדמות שהיו הבעלים של אגם.

כיום (2020) רק לשתי גילדות רשומות (ליוורי קומפני) של העיר לונדון הם בעלי זכויות בברבורים, ולכן הברבורים השוחים במי התמזה מחולקים בין בית המלוכה, גילדת יבואני היין (Worshipful Company of Vintners) וגילדת צבעי הבדים (Worshipful Company of Dyers).

תיאור הטקס
----------

במסגרת הטקס, נתפסים הברבורים, ומחולקים בין שלושת הבעלים של הברבורים. כיום - המטרה המעשית של הטקס היא לערוך מפקד ברבורים ולבדוק את בריאותם.

הפוקדים מכונים "אַפֶּרִים" (Uppers), בשל תפקידם - להעלות את הברבורים מהמים.

הטקס מתרחש מדי שנה בשבוע השלישי של יולי.

במשך חמישה ימים, האפרים מטעם כל אחד משלושת הגופים, מפליגים במעלה התמזה בסירות, מסנברי שעל התמזה, ועד אבינגדון שעל התמזה.

הברבורים שנתפסים על ידי האַפֶּרִים מטעם המלכה (תחת פיקוחו של "סמן הברבורים המלכותי") אינם מסומנים, אולם מטבעת עליהן טבעת עבור מאגר המידע של הקרן הבריטית לאורניתולוגיה. הברבורים הנתפסים על ידי האַפֶּרִים מטעם הגילדות, מסומנים בטבעות על רגלם השנייה.

בעבר נהגו לנקב את מקורי הברבורים.

היסטוריה
--------

ב־20 ביולי 2009, השתתפה המלכה אליזבת השנייה, כ"אדונית הברבורים" (Seigneur of the Swans), לראשונה בתקופת מלכותה בטקס. זו הייתה הפעם הראשונה בה המונרך צפה באופן אישי בטקס מזה מאות שנים.

בשנת 2012, זרימת נהר גבוהה יוצאת דופן לקראת הקיץ הובילה לביטול חלקי של הטקס (בחלק הנהר שבין מסנברי שעל התזמה ועד וינדזור). ביטול זה הוא הביטול הידוע היחיד של הטקס ב-900 השנים בו נערך הטקס.

גלריית תמונות
-------------

* "מפקד ברבורים", ציור משנת 1875"מפקד ברבורים", ציור משנת 1875
* סמן ברבורים מטעם גילדת צובעי הבדים, במהלך מפקד 2004סמן ברבורים מטעם גילדת צובעי הבדים, במהלך מפקד 2004
* סמן ברבורים מטעם גילדת מיבאי היין, במדיו הרשמיים, במהלך מפקד 2011סמן ברבורים מטעם גילדת מיבאי היין, במדיו הרשמיים, במהלך מפקד 2011
* הרמת כוס לכבוד המלכה, במפקד 2011הרמת כוס לכבוד המלכה, במפקד 2011

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מפקד ברבורים** |

* מפקד הברבורים באתר מגזין גלובס
* אתר רשמי - באתר בית המלוכה הבריטי
* אתר רשמי
* מפקד הברבורים, באתר חדשות ה-BBC, סרטון באתר יוטיוב
* תצלומי הטקס - שנת 2009
* הסבר על מפקד הברבורים, סרטון באתר יוטיוב
* סמן הברברים מסביר את מטרותיו של מפקד הברבורים, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7  מפקד הברבורים
2. ↑  תיאור הטקס
3. ↑   המלכה נוכחת לראשונה בטקס מפקד הברבורים, סרטון באתר יוטיוב
4. 1 2  Windsor Swan Upping ceremony cancelled due to flooding אתר חדשות ה-BBC‏, 13 ביולי 2012
**דלברט לירוי לאטה** (באנגלית: **Delbert Leroy Latta**‏; 5 במרץ 1920 – 12 במאי 2016) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של אוהיו בין השנים 1959–1989.

ביוגרפיה
--------

לאטה נולד בעיר וסטון (Weston) שבאוהיו, בנם של בסי ויולה (לבית תומפסון) ולסטר לאטה. הוא למד בבתי הספר הציבוריים בצפון בולטימור שבאוהיו, והשלים את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון מקומב בשנת 1938. הוא למד במכללת פינדל בין השנים 1939–1940. ב-1943 השלים לימודי תואר ראשון במשפטים (L.L.B.) באוניברסיטת צפון אוהיו ובאותה האוניברסיטה הוסיף לקבל תואר אקדמי נוסף בשנת 1945. הוא שירת במשמר הלאומי של אוהיו ובדיוויזיה ה-37 של צבא ארצות הברית מ-1938 עד 1941. בשנים 1942–1943 שירת בכוחות המילואים של צי ארצות הברית.

הוא התקבל ללשכת עורכי הדין של מדינת אוהיו בשנת 1944 והיה חבר בסנאט המדינתי בין השנים 1953–1958, שם מילא שלוש תקופות כהונה. לאטה עסק בעריכת דין ולימד באוניברסיטת צפון אוהיו. בבחירות 1958 נבחר לראשונה אל הקונגרס ה-86, והוסיף להיבחר 14 פעמים נוספות עד לראשית 1989. במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1968 היה ציר לכינוס הוועדה הרפובליקנית הלאומית.

בבית הנבחרים של ארצות הברית היה לאטה חבר בוועדת החקלאות ובוועדת הכללים, וכן מונה לכהונה בוועדת המשפט של בית הנבחרים בעת הדיונים על פרשת ווטרגייט. הוא נמנה בין עשרת חברי ועדת המשפט שתמכה בנשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון בעת הפרשה, והצביע נגד כל סעיפי ההדחה של ניקסון. עם זאת, משפורסמה "הקלטת האקדח המעשן", לאטה יצא חוצץ נגד הנשיא ניקסון והצהיר כי יצביע בעד ההדחה כאשר סעיפי ההדחה יעלו להצבעה במליאת בית הנבחרים, ואליו הצטרפו כל הרפובליקנים שתחילה התנגדו להדחה בוועדת המשפט. לאטה גרס כי ההאזנה לניקסון מסייע בטיוח הפרשה מעידה כי הבית הלבן שיקר לרפובליקנים ביודעין. משנת 1975 עד לפרישתו ב-1989 היה החבר הבכיר בוועדת התקציב של בית הנבחרים.

בשנת 1981 נתן את חסותו ל"חוק הפיוס הכוללני לאטה-גראם", אשר יישם את התוכנית הכלכלית של הנשיא רונלד רייגן, לרבות הגדלת ההוצאות הצבאיות וקיצוץ מסוים בהוצאות לפי שיקול דעת והוצאות חובה (Discretionary and mandatory spending). בבחירתו 1988 פרש לאטה מהחיים הפוליטיים.

בשנת 2003, משרד הדואר של עיריית בולינג גרין באוהיו נקרא על שמו של לאטה.

לאטה היה נשוי לרוז מרי קין, והזוג חבק שני ילדים: רוז אלן ובוב. לימים, בנו בוב ייצג את מחוז הקונגרס של אביו. לאטה הלך לעולמו ב-12 במאי 2016.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דל לאטה** בוויקישיתוף
* דל לאטה באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
* דל לאטה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Former U.S. Rep. Del Latta dies, באתר The Lima News‏, 12 במאי 2016 (באנגלית)
2. ↑  אדם ברנסטיין, Delbert Latta, 30-year Ohio congressman and GOP bulldog, dies at 96, באתר וושינגטון פוסט, 12 במאי 2016 (באנגלית)
3. ↑  Former Ohio congressman Delbert Latta dies at 96, באתר The Columbus Dispatch‏, 13 במאי 2016 (באנגלית)
4. ↑  AP‏, Delbert L. Latta, Key Reagan Ally in House, Dies at 96, באתר הניו יורק טיימס, 13 במאי 2016 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 112653918X
* ISNI: 0000 0000 7026 3114
* LCCN: no2009127265
* US Congress: L000116
* VIAF: 96859040
* WorldCat: lccn-no2009127265

 |
**בנג'מין "בן" ברפמן** (באנגלית: **Benjamin Brafman**;‏ נולד ב-21 ביולי 1948 בברוקלין) הוא עורך דין יהודי-אמריקאי. התפרסם בתור סנגור של נאשמים ידוענים.

ביוגרפיה
--------

### שנותיו הראשונות

ברפמן נולד למהגרים יהודים מאירופה. אמו, רוז, הייתה היחידה במשפחתה שהצליחה להימלט מצ'כוסלובקיה לניו יורק בשנת 1938, ואביו סול נולד בווינה, ממנה נמלט עם הוריו לאחר ליל הבדולח, בשנת 1939. ברפמן גדל בקראון הייטס ובהמשך בשכונה היוקרתית בל הארבור בניו יורק. הוא קיבל חינוך אורתודוקסי קפדני, ולמד בישיבת תורה ודעת. הוא בוגר של ברוקלין קולג' ואוניברסיטת אוהיו, ובעל תואר שני במשפטים מאוניברסיטת ניו יורק. בצעירותו עבד לתקופה קצרה בתור סטנדאפיסט ב"רצועת הבורשט" בהרי קטסקיל.

### קריירה משפטית

ברפמן החל את הקריירה המשפטית שלו במשרד התובע של ניו יורק בשנים 1976–1979. עם פרישתו בשנת 1980, הוא פתח בניו יורק משרד עורכי דין למשפט פלילי עם דגש על עבירות צווארון לבן. בשנת 1997 נבחר ברפמן על ידי הניו יורק מגזין ל"עורך הדין הפלילי הטוב ביותר בניו יורק".

ברפמן התפרסם כעורך דין פלילי של מספר נאשמים בולטים. כך, לדוגמה, הוא הצליח להשיג בשנת 1999 זיכוי מלא פה אחד של הראפר פי דידי (שון קומבס) מאשמת שוחד והחזקה בלתי חוקית בנשק. כמו כן הביא לזיכויו של המחוקק הניו-יורקי דוב היקינד, וייצג, בין היתר, את אנשי המאפיה וינסנט "הסנטר" גיגאנטה וסמי "השור" גווראנו, את הראפר ג'יי זי בשנת 2001, ובשנת 2004 השתתף בצוות ההגנה של מייקל ג'קסון במשפט בו הואשם בהתעללות בילדים. בשנת 2011 ייצג את ראש קרן המטבע הבינלאומית לשעבר דומיניק שטראוס קאהן לאחר שהואשם בעבירות מין.

### חיים אישיים

ברפמן מתגורר בלורנס בניו יורק, ונשוי ללינדה, ספרנית. בנו דוד הוא ראש כולל ומנהל תלמוד תורה ברמת אשכול, ואחיו הגדול אהרן כיהן כמנהל ישיבת פאר רוקאוואי. ברפמן מכהן כחבר דירקטוריון במכון לחקר השואה מיסודו של דייוויד ויימן, וכשומר מצוות, הוא מתזמן את מועדי המשפטים בהם הוא משתתף כך שלא יחולו בשבתות ומועדי ישראל. כמו כן הוא מרצה לעיתים תכופות בנושאי הגנה פלילית, ופעיל במגוון רחב של ארגוני צדקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בנג'מין ברפמן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בנג'מין ברפמן
* Little Big Man, כתבת פרופיל באתר ניו יורק מגזין
* PUBLIC LIVES; A Savvy, Scrappy New York Lawyer for Jackson, באתר הניו יורק טיימס, 12 בפברואר 2004
* בנג'מין ברפמן, מוסר במקום העבודה, מגזין איחוד האורתודוקסים, חורף 2005/5766 - כרך 66, מס '2, באתר Jewish action (באנגלית)
* בנג'מין ברפמן, נאום על יום השואה, באתר אש התורה, 28 במאי 2011 (באנגלית)
* אתר למנויים בלבד צח יוקד, גיבור הסרט החדש של הארווי ויינסטין ינסה לחלץ אותו מהכלא, באתר TheMarker‏, 17 באוגוסט 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  בנג'מין ברפמן באתר אש התורה
2. ↑  Lawyer Ben Brafman called 'a perfect fit' to defend Strauss-Kahn, באתר CNN, ‏18 במאי 2011
3. ↑  הרב מרדכי קמנצקי (21 פבר' 2018). "Streets of Life". *עמי* (באנגלית) (356): 140–141. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
4. ↑  Benjamin Brafman: Dominique Strauss-Kahn’s Orthodox Jewish attorney, באתר ג'איש ג'ורנל, 16 במאי 2011
5. ↑  בנג'מין ברפמן, לקח מליל הבדולח לדור שלנו, באתר jewishaz, ‏9 בנובמבר 2007 (באנגלית)
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


**תו** (Character ולעיתים בקיצור **Char**) הוא יחידת מידע או סוג משתנה, לרוב פרימיטיבי, הקיים בשפות תכנות רבות. משתנה מסוג זה מכיל ייצוג של סימול תו בודד, לרוב באמצעות שמירת הערך המפרי ה-ASCII של אותו התו. בשפות תכנות רבות, רצף של תווים נקרא מחרוזת ובאמצעות מבנה זה ניתן לשמור מידע טקסטואלי נגיש הן למכונה המחשוב והן למשתמשים בה.    

בישראל השתרשה צורת הגייה משובשת לסוג משתנה זה ונהגת פעמים רבות כ-"צ'אר", זאת בעקבות תחילית ה-Ch המופיעה ב-Char. עם זאת, צורת ההגייה הנכונה היא כ-"קאר".

במערכות מחשב מיוצגים התווים באמצעות קידודים בינאריים שונים. מספר התווים האפשריים בכל קוד נקבע לפי מספר הסיביות שמרכיבות תו אחד.
בקוד ISO 8859 ובקוד EBCDIC כל תו מורכב מ-8 סיביות, ולכן מספר התווים האפשרי בכל אחד מקודים אלה הוא 28 = 256. בקודים אחרים (כגון ASCII) תו הורכב מ-7 סיביות, שאיפשרו רק 128 תווים שונים. בקוד יוניקוד, בגרסאות ראשונות שלו תו יוצג על ידי 16 סיביות, שאיפשרו 65,536 תווים שונים. גרסה 2.0 של יוניקוד הורחבה להכיל 1,112,064 תווים באמצעות מנגנון UTF-16, שבו 2,048 קודים מנוצלים כדי לייצג יותר ממיליון תווים.

הסיביות המרכיבות כל תו ניתנות לכתיבה בקוד בינארי, אך נוח יותר לעשות זאת בכתיב הקסדצימלי. דוגמה: הערך 0xC1 בקוד EBCDIC הוא ייצוגה של האות A.

חשיבותו של התו, היא המסוגלות שלו לשמור כל סוג תו כצורת String באורך של 1, אפשרות לשמר Integers בעלי אורך של 1 כצורת Char, כל סימן, וכל אות (קטנה וגדולה), אשר גודלן לא עולה על יותר מתו בודד אחד.

ראו גם
------

* סיבית
* קידוד תווים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4180012-6

 |

1. ↑  What is character - javatpoint, www.javatpoint.com (באנגלית)
2. ↑  Character Definition - What is a text character?, techterms.com
3. ↑  Computer Character - GM-RKB, www.gabormelli.com
4. ↑  What is Character? | Learn the Importance and Types of Character, EDUCBA, ‏2021-12-04 (באנגלית אמריקאית)
**ברונזיט** הוא כינוי למינרל שיחד עם המינרלים אנסטטיט ופרוסיליט משתייך לסדרת המינרלים בעלי מבנה אורתורומבי של קבוצת הפירוקסן (קבוצה של מינרלים אינוסיליקטים – {סיליקטים במבנה בצורת שרשרות} בעלי שרשרת בודדת), והקרויים לכן **אורתופירוקסנים**. הברונזיט אינו סוג מוגדר של מינרל, אלא סוג של אנסטיט המכיל ברזל שבשל בליה חלקית רכש ברק תת-מתכתי דמוי ברונזה (ארד) על משטחי הפצילות שנתן למינרל את שמו.

אנסטטיט (MgSiO3) הוא מינרל המכיל בעיקר מגנזיום שחלקו הוחלף על ידי כמויות קטנות (עד 5%) של תחמוצת הברזל. בסוג המכונה ברונזיט כמות תחמוצת הברזל נעה בין 5% ל-14%, בעבר נהגו לכנות אנסטטיט המכיל אחוז גדול אף יותר של תחמוצת הברזל בשם היפרסתן, אך כיום מכונה מינרל זה אורתופירוקסן כשנוהגים לציין את אחוז המגנזיום והברזל שבו. סוגי האנסטטיט המכילים ברזל נוטים לעבור סוג מיוחד של בליה הידוע בשם שילריזציה, שתוצאתו הפרדה של הברזל כקרום דק מאוד של תחמוצת והידרוקסידים לאורך הסדקים של מישורי הפצילות של המינרל. עקב כך מופיע על משטחי הפצילות ברק מתכתי המכונה שילר (מגרמנית – משחק צבעים), המודגש ככל שכמות הברזל במינרל המקורי גדולה יותר. צבע הברונזיט הוא ירוק או חום, משקלו הסגולי הוא 3.3-3.2, תלוי בכמות הברזל במינרל. כמו אנסטטיט מהווה הברונזיט מרכיב בסלעי יסוד בסיסיים רבים כגון הנוריט והגברו ובייחוד הפרידוטיט וגם בסרפנטינים שנוצרו מהם. הוא מופיע גם בכמה סלעי שיסט גבישיים.

את הברונזיט נוהגים לעיתים לחתוך וללטש, בדרך כלל לצורות קמורות, עבור חפצי קישוט קטנים. לברונזיט יש מבנה סיבי שהוא פחות או יותר ייחודי, וכשתופעה זו מודגשת יש לברק דמיון מסוים לתופעה המכונה אצל יצרני התכשיטים "עין החתול". גושים גדולים מספיק לשם חיתוך מצויים בנוריט של קופפרברגין, ובסרפנטין של קראובאט בסמוך ללאובן בשטיריה. בהקשר לכך יש להזכיר את סוג האנסטטיט או הברונזיט שעבר שינוי והמכונה באסתטיט. בסוג זה עבר האנסטיט המקורי בליה בעזרת מים. לתוצר הסופי יש מבנה דומה לסרפנטין. צבע הבסטטיט הוא חום או ירוק ולו ברק מתכתי כשל הברונזיט. המקום בו נמצא המינרל לראשונה הוא באסט שבחבל הרץ שבו כתמי צבע ירוקים-אפרפרים של באסתטיט משובצים בסרפנטין בעל גוון כהה יותר. שכשחותכים ומלטשים סלע זה נוצרת אבן קישוט נאה אם כי השימוש בה למטרה זו נדיר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברונזיט** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  בעבר נהגו לשייך לקבוצת האורתופירוקסנים גם את ההיפרסתן אלא שהוועדה לשמות מינרלים באגודה הבינלאומית למינרלוגיה פסלה ב-1988 את השימוש בשם זה.
**The Holy Bible** הוא האלבום השלישי של להקת הרוק הוולשית מאניק סטריט פריצ'רס. האלבום שוחרר באוגוסט 1994. הוא נחשב כיום לקלאסיקה רוק אלטרנטיבית, בעיקר בגלל האווירה האפלה והמטרידה של היצירה. זהו האלבום האחרון של הלהקה שהוקלט עם ריצ'י ג'יימס אדוארדס.

תוכן ומשמעות
------------

The Holy Bible מאופיין בעיקר במנגינות הלא שגרתיות, אנטי מלודיות ובטקסטים האפלים ביותר, שנכתבו כמעט אך ורק על ידי אדוארדס שהיה מאושפז תכופות במוסדות לחולי פש. הכותרת The Holy Bible משקפת את הסרקזם המר שמלווה חלק מהשירים. אדוארדס מסביר את הסיבה לתואר זה בכך שכמו שהתנ"ך הכיל את האמיתות של ימיו בעבר, The Holy Bible מכיל גם את האמיתות של ימינו. האלבום עוסק בנושאי טאבו כמו מיזנתרופיה, שואה, דיכאון ופגיעה עצמית, למרות שקשה מאוד להבין את המשמעות של המילים בחלק מהשירים. כמעט כל שיר באלבום מתחיל בדגימה מדוברת מסרטים עלילתיים, סרטים דוקומנטריים או ראיונות.

האלבום זכה לשבחים חסרי רסן מצד המבקרים (בעיקר בבריטניה) והלהקה זכתה לביקורת על הופעתה דמוית הגרילה בקונצרטים ובקליפים של Faster, Revol ו-She Is Suffering.

כל המילים נכתבו על ידי ריצ'י ג'יימס אדוארדס וניקי ווייר, השירים הולחנו על ידי ג'יימס דין ברדפילד ושון מור.

האלבום המשיך לזכות לשבחים בשנים שחלפו מאז יציאתו. בשנת 2000 דירגו המבקרים של מגזין המלודי מייקר אותו במקום ה-15 ברשימת 100 האלבומים המובילים בכל הזמנים  ו-Kerrang! הציב אותו במקום העשירי ברשימה דומה חמש שנים מאוחר יותר. הוא גם נשאר פופולרי בקרב הציבור הבריטי - בשנת 2005 הוא עמד בראש משאל הבי.בי.סי של האלבומים האהובים על הצופים.

האלבום מופיע גם ברשימת "1000 אלבומים שאתה חייב לשמוע לפני שאתה מת" של הגארדיאן. בטקס פרסי ה-NME לשנת 2015, זכה האלבום ב"מהדורה המחודשת של השנה" למהדורת יום השנה ה-20 שלו. בן פטשניק מ"Drown in Sound" אמר מאוחר יותר שבזמן יציאתו, האלבום "לא נמכר במיוחד, אבל השפעתו הורגשה מאוד על ידי כל מי שאי פעם בא במגע עם הלהקה", ושהוא הוא כעת "יצירת מופת [...] צליל של אדם אחד בקבוצת חברים מלוכדת שמתפרקת לאט ומשתמש בייסורים שלו כדי ליצור כמה מהאמנות המבריקה ביותר שיצאו בקנה מידה גדול כמוזיקה בשנים האחרונות [ ...] זה לא מכתב התאבדות, זו אזהרה."

בדיון בין הסופר דניאל לוקס, והמבקר המוזיקלי גיא מנקובסקי, תואר האלבום כ'הפוסט-פאנק ביותר מבין האלבומים' בכך ש'דרוש את רעיון הפאנק ש'כולם יכולים לבטא את עצמם והם לא צריכים להיות מוסו כדי לעשות את זה' ומלכד את זה עם האינטלקטואליזם הפוסט-פאנקי שראתה שאמנים בתנועה ההיא פונים לסופרים כמו ג'יי ג'י באלארד כדי לקבל תשובות'. מנקובסקי הוסיף "אני חושב שהמרקמים באלבום הם מאוד 'אחרי פאנק' - יש להם את האכזריות של הפאנק אבל הם בעלי ניואנסים יותר, כדי לשקף מצב נפשי בעייתי."

קישורים חיצוניים
----------------

* אמילי מאקיי, Manic Street Preachers Interview Part Three – Religion, Richey’s Fitness Regime, and Why Typewriters Are ‘Erotic’ אנ.אמ.אי מגזין 15 במאי 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  עפר פרלמן. חייו וכנראה מותו של ריצ'י אדוארדס. הארץ. 1 בפברואר 2018
2. ↑  67. MANIC STREET PREACHERS – "Faster"
3. ↑  Melody Maker Top 100 Albums of All Time". Melody Maker. 5 January 2000.
4. ↑  Quintessential Newsnight". BBC News. 5 August 2005. Retrieved 21 August 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 7882cea8-bd15-3ff7-a62a-f22f49c6a0c1

 |
שלמה אלקיים - 1978
**שלמה אלקיים** (5 בפברואר 1912 – 11 באוגוסט 1996) היה עורך דין בתקופת היישוב ושופט מחוזי לאחר הקמת המדינה. כיהן במשך 16 שנים בתפקיד הנשיא הראשון של בית המשפט המחוזי בבאר שבע (1965–1981). יקיר העיר באר שבע.

קורות חיים
----------

אלקיים נולד בשנת 1912 ביפו, להורים ממוצא יהודי מרוקאי. אביו, יעקב, ממייסדי תל אביב נולד בארץ ישראל אף הוא, בן ליהודי שעלה ממרקש ב-1850 בערך. הנשיא השני יצחק בן צבי הקדיש פרק בספרו "מסעות", לתולדות המשפחה.

למד בגימנסיה גאולה, בית הספר התיכון השני שנוסד בתל אביב אחרי גימנסיה הרצליה, בתקופה בה גימנסיה גאולה כונתה עדיין "בית הספר התיכוני למסחר" וכן בבית הספר אליאנס תל אביב. סיים את לימודיו התיכוניים ב-1930 ואז נסע ללבנון, שם למד שנה אחת באוניברסיטה האמריקאית בביירות. חזר לארץ ישראל והחל ללמוד משפטים בבית הספר המנדטורי למשפטים בירושלים. סיים את לימודיו ב-1936 ובאפריל 1937 הוסמך כעורך דין. במשך כשבע שנים אחר כך עבד כעורך דין שכיר, עד שב-1944 פתח משרד עריכת דין עצמאי משלו.

עם פרוץ מלחמת העצמאות ועוד לפני הקמת המדינה, בנובמבר 1947 התנדב אלקיים ל"הגנה", קיבל דרגת סרן ומונה לשמש כתובע הצבאי של חטיבת גבעתי בפיקודו של שמעון אבידן, שהוקמה בתל אביב זה עתה. בהמשך מונה לשמש גם כתובע הצבאי של חזית ד', חזית הדרום במלחמה. במסגרת תפקידו זה היה אחראי בין השאר על חקירת פרשת דווימה. 

לאחר סיום המלחמה חזר למשרדו ועבד עד 1956 כעו"ד עצמאי. הייתה עם זאת גם הפסקה קצרה בעיסוקיו המשפטיים, ב-1954, עת שימש שליח עלייה מטעם מדינת ישראל בתוניסיה ובמרוקו.

ב-1956 התגייס שוב לצה"ל, מיד לאחר מבצע קדש. הוא שימש תחילה כיועץ משפטי למושל הצבאי של רצועת עזה ולאחר מכן ובמשך כחמש שנים כיהן בתפקיד היועץ המשפטי למושל הצבאי על ערביי ישראל.

בשנת 1961, כאשר הוחלט על הקמת בית משפט מחוזי בבאר שבע מונה אלקיים לתפקיד שופט בבית המשפט המחוזי בירושלים, אשר בית המשפט בבאר שבע תיפקד תחילה כסניף שלו והשופט אלקיים מונה לשפוט בסניף זה. במרץ 1962 התפרסם שהשופט אלקיים יגיע לעיתים גם לאשקלון. בינואר 1965, כשהוקם רשמית בית המשפט המחוזי בבאר שבע מונה אלקיים לנשיאו הראשון.

היה במשך שנים רבות יו"ר האגודה לשיקום האסיר והעבריין, מראשוני חברי ההנהלה של "המכון להשכלה גבוהה בנגב" שהפך בהמשך לאוניברסיטת בן-גוריון, יו"ר אגודת ידידי מוזיאון הנגב, יו"ר המועצה לקליטת עלייה, יו"ר "צעדת הנגב", ד"ר לשם כבוד (אוניברסיטת בן-גוריון) ועוד. בשנת 1978 קיבל את אות יקיר באר שבע.

השופט אלקיים פרש לגמלאות ביום 28 בפברואר 1981, בן 69, שנה לפני המועד הקבוע לפרישת שופטים, כאות מחאה שקטה על אי מינויו לבית המשפט העליון.

נפטר בתל אביב ב-1996. על שמו רחוב השופט אלקיים בבאר שבע.

קישורים חיצוניים
----------------

* שלמה אלקיים ז"ל, באתר הרשמי של הרשות השופטת
* דפי המידע על השופט אלקיים בתוך פרק מקבלי אות יקיר העיר לשנת 1978 באתר העיר באר שבע

הערות שוליים
------------

1. ↑  "באר שבע - סיפור מקומי", דפי המידע על שלמה אלקיים, מקבל אות יקיר העיר לשנת 1978
2. ↑  בית משפט מחוזי יוקם בב"ש, על המשמר, 8 בנובמבר 1961
3. ↑  סניף ביהמ"ש המחוזי ייפתח בבאר־שבע, דבר, 31 בדצמבר 1961
4. ↑  בית משפט מחוזי יפעל באשקלון, מעריב, 8 במרץ 1962
5. ↑  כדברי נכד אחיו בראיון ל"גלי ישראל", 27 באפריל, 2023
**קלוד פרנק** (באנגלית: **Claude Frank**;‏ 24 בדצמבר 1925 – 27 בדצמבר 2014) היה פסנתרן אמריקאי-יהודי. הקריירה שלו כוללת הופעות עם מיטב התזמורות הגדולות בעולם, הופעות בפסטיבלים החשובים ורסיטלים חשובים ברחבי העולם.

חייו
----

פרנק גדל בנירנברג עד גיל 12. לאחר מכן הצטרף לאביו בבריסל. מהר מאוד הוא עבר לפריז שם למד בקונסרבטוריון המקומי. הכיבוש הגרמני דחק בו לעזוב את צרפת בשנת 1940 לספרד שם שהה באופן בלתי חוקי. הוא הופיע במסיבה של שגריר ברזיל ושם קיבל את האשרה להגיע לארצות הברית על ידי השגריר האמריקאי, שנכח במסיבה. עבד עם ארתור שנאבל וקרל אולריך שנאבל בניו יורק.

למד הלחנה וניצוח באוניברסיטת קולומביה. פריצת דרך בקריירה שלו הייתה בשנת 1959 כשהופיע עם התזמורת הפילהרמונית של ניו יורק לראשונה בניצוחו של ליאונרד ברנשטיין. בטנגלווד הוא למד עם סרגיי קוסביצקי. הופיע ברחבי העולם כסולן במזרח, באוסטרליה, באירופה, בישראל ובדרום אמריקה וכן בקונצרטים של מוזיקה קאמרית. נקודת ציון בקריירה שלו הייתה הקלטת כל 32 הסונטות לפסנתר של בטהובן עבור חברת התקליטים תקליטי RCA בשנת 1971 ונגינה שלהן ברחבי העולם. הוא הופיע עם רעייתו הפסנתרנית ליליאן קליר ואחר כך עם בתו הכנרת פמלה פרנק. פרנק לימד במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, פנסילבניה, ונתן כיתות אמן באוניברסיטת ייל, באוניברסיטת דיוק, באוניברסיטת קנזס ובבית הספר לאמנויות בצפון קרוליינה.

פרנק לימד בפקולטה לפסנתר בבית הספר למוזיקה בייל מאז 1973.

נפטר ב-27 בדצמבר 2014.

קישורים חיצוניים
----------------

* קלוד פרנק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* קלוד פרנק, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* קלוד פרנק, באתר Discogs (באנגלית)

* Claude Frank (Artist Profile), in "*Saint Paul Sunday*", Retrieved September 19, 2007.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007400447005171
* BnF: cb141786943 (data)
* GND: 1064472648
* ISNI: 0000 0000 4981 3281
* LCCN: nr92020789
* MusicBrainz: 2d20ff5b-f393-4db8-a273-1d6373a58427
* SNAC: w6df803d
* VIAF: 64216113
* WorldCat: lccn-nr92020789

 |
**דונלד "דון" ביוז** (באנגלית: **Donald "Don" Buse**; נולד ב-10 באוגוסט 1950) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגות ה-ABA וה-NBA בין השנים 1972–1985. כשחקן אינדיאנה פייסרס זכה באליפות ה-ABA‏ (1973) והשתתף הן במשחק האולסטאר של ה-ABA‏ (1976) והן במשחק האולסטאר של ה-NBA‏ (1977). סיים את קריירת ה-ABA עם ממוצע של 2.7 חטיפות למשחק - הממוצע הגבוה בתולדות הליגה. ממוצעיו הכוללים ב-ABA וב-NBA הם 7.1 נקודות, 4.6 אסיסטים, 2.7 ריבאונדים ו-2.0 חטיפות למשחק.

קריירת משחק
-----------

ביוז נולד בעיר הנטינגטון שבדרום אינדיאנה, וגדל בהולנד הסמוכה. בשנת 1968 החל ללמוד באוניברסיטת אוונסוויל אשר באוונסוויל, וב-3 עונותיו בקבוצת הכדורסל שלה קלע 17.0 נקודות בממוצע למשחק.

בדראפט ה-NBA‏ 1972 נבחר ביוז על ידי פיניקס סאנס בבחירה ה-34, אך בחר לשחק עבור אינדיאנה פייסרס מליגת ה-ABA. בעונת הרוקי שלו זכה עם אינדיאנה באליפות ה-ABA השנייה שלה ברציפות והשלישית בסך הכול, כמחליפו מהספסל של הרכז פרדי לואיס. בשנים הבאות היה אחד השחקנים הבולטים בקבוצה, לצד ג'ורג' מקגיניס, מל דניאלס ובילי נייט, וסייע לה להעפיל לגמר ה-ABA בפלייאוף 1975. בעונת 1975/1976 הוביל את כל שחקני הליגה בממוצעי אסיסטים (8.2) וחטיפות (4.1) למשחק, קלע שיא קריירה של 12.5 נקודות למשחק ונבחר לחמישייה השנייה של העונה. בעונה העוקבת עברו הפייסרס לשחק בליגת ה-NBA, ובעונתו הראשונה בה היה "מלך האסיסטים" (עם 8.5 למשחק) ו"מלך החטיפות" (3.5 למשחק). על אף שקלע 8.0 נקודות למשחק בלבד, נבחר ביוז באותה עונה להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA. בתקופתו עם הפייסרס נבחר ארבע פעמים לחמישיית ההגנה של העונה – שלוש פעמים ב-ABA ופעם אחת ב-NBA.

בקיץ 1977 הועבר בטרייד לפיניקס סאנס, במדיה שיחק ב-3 העונות הבאות. בפיניקס השלים ביוז חמישייה פותחת חזקה לצד פול וסטפאל, וולטר דייוויס, טראק רובינסון ואלבן אדמס, אשר בעונת 1978/1979 הוליכה את הקבוצה עד לגמר האזור המערבי. בכל שלוש עונותיו עם הסאנס נבחר ביוז לחמישיית ההגנה של העונה, ורשם ממוצעים של 8.0 נקודות ו-4.4 אסיסטים למשחק.

בעונת 1980/1981 חזר לשחק עבור הפייסרס, ועד לסיום הקריירה בשנת 1985 שיחק גם במדי פורטלנד טרייל בלייזרס וקנזס סיטי קינגס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דון ביוז** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA

הערות שוליים
------------

1. ↑  מובילי ליגת ה-ABA בממוצע חטיפות למשחק, באתר basketball-reference.com
2. ↑  סטטיסטיקות הקריירה של ביוז, באתר basketball-reference.com
3. ↑  סטטיסטיקות המכללות של ביוז, באתר basketball-reference.com
4. ↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1972, באתר basketball-reference.com
5. 1 2  ההשקעה הקטנה של הפייסרס בביוז השתלמה, באתר הפייסרס, 20 בספטמבר 2011