recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
כוות כניסה ותא השירות שתחתיו בפרת' שבאוסטרליה
**כַּוַּת כְּנִיסָה** או **מנהול** (מאנגלית: **Manhole**) הוא פתחו העליון של תא שירות, המאפשר גישה למערכות תשתית וצנרת ציבוריות תת-קרקעיות כגון מים, ביוב, חשמל, גז וטלפון. 

מקור השם בביטוי האנגלי *Man Hole* (בעברית – פתח (או חור) עבור אדם), המכוון לכך שממדיו של הפתח מצומצמים ומתאימים לא פעם רק למעבר אדם אחד דרכו מדי פעם. מתחת לכוות הכניסה, על פני קיר התא, מותקן בדרך כלל סולם, המאפשר לעובר דרך כוות הכניסה ירידה אל תוך תא השירות.

כוות כניסה ממוקם בגובה פני הקרקע והוא נפוץ במיוחד בשטחים עירוניים, בכבישים ובמדרכות. הוא נפוץ פחות בשטחים פתוחים, שבהם תשתיות החשמל והטלפון מותקנות בחלקן על גבי עמודים ולא מתחת לפני הקרקע.

פתח כוות הכניסה מכוסה על ידי מכסה עגול (לעיתים - ריבוע או מלבן), העשוי ממתכת או מבטון יצוק, שממדיו גדולים במקצת מממדי הפתח שהוא סוגר והוא נח על שולי פתח זה. שימוש בפתח ומכסה עגולים מונע ביתר קלות את נפילת המכסה לתוך הפתח. המכסה מיועד למנוע נפילה של הולכי רגל דרך כוות הכניסה, או כניסה דרכו של אנשים בלתי מורשים לתוך התא שתחתיו. משקלו של המכסה הוא גדול בדרך כלל, בשל החומרים שמהם הוא עשוי וכן על מנת להבטיח שלא יזוז ממקומו, בפרט בעת תנועת בני אדם ומכוניות על פניו. מותקנים בו בדרך כלל תפס או חורים (כאשר הוא יצוק מתכת), המספקים נקודות אחיזה להרמתו באמצעות מוט ולולאה בקצהו. לעיתים חרותים או יצוקים עליו סמלי הרשות המקומית שבשטחה הוא נמצא או החברה המתפעלת את מערכת התשתית שהוא חלק ממנה.

* מכסה לפתח ניקוז ביפומכסה לפתח ניקוז ביפו
* מכסה לתשתית סיב אופטי בכפר סבאמכסה לתשתית סיב אופטי בכפר סבא
* תא שירות של מערכת ביוב באטלנטה, ארצות הברית, ובראשו טבעת כוות הכניסה; תא זה אמור להימצא כולו מתחת לפני הקרקעתא שירות של מערכת ביוב באטלנטה, ארצות הברית, ובראשו טבעת כוות הכניסה; תא זה אמור להימצא כולו מתחת לפני הקרקע
* מכסה כוות כניסה בפראג, צ'כיה, ועליו טבוע חלק מסמלה של העירמכסה כוות כניסה בפראג, צ'כיה, ועליו טבוע חלק מסמלה של העיר
* מכסה כוות כניסה בטרונדהיים, נורווגיה, ועליו טבוע סמלה של העירמכסה כוות כניסה בטרונדהיים, נורווגיה, ועליו טבוע סמלה של העיר
* פתח ניקוז בעיר מוריירה בספרדפתח ניקוז בעיר מוריירה בספרד
* פתח ניקוז בעיר אלבסטה בספרדפתח ניקוז בעיר אלבסטה בספרד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כוות כניסה** בוויקישיתוף
* אתר מכסי ביוב (ואחרים) האולטימטיבי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548325805171
* LCCN: sh85080539
* NDL: 00567447

 |
**טאטו**, היא להקת רוק אלטרנטיבית ישראלית שפעלה בשנות ה-80. הבסיס ללהקה החל להתגבש במהלך לימודיהם של חבריה, אלונה דניאל, ערן צור ויובל מסנר בבית הספר למוזיקה רימון.

היסטוריה
--------

הלהקה הוקמה בשנת 1986 וכללה את אלונה דניאל (שירה), ערן צור (בס), יובל מסנר (צ'לו), אורי בלק (תופים), אורי מילס (קלידים) ומיכה מיכאלי (גיטרה).

תחילת דרכה של הלהקה הייתה בפסטיבל עכו ב-1986, והמשכה בהופעות בבית ליסין, בפינגווין, ברוקסן ובקולנוע אלנבי בתל אביב, ובתיאטרון פרגוד בירושלים. את הלהקה אפיינו בעיקר שירתה של אלונה דניאל, הבס של ערן צור והצ'לו של יובל מסנר.

לקראת סוף דרכם המשותפת של חברי הלהקה החל ערן צור (שנחשב עד אז לנגן בלבד) לבצע משיריו בהופעות ("תמונה אימפרסיוניסטית", ו"כרמלה גרוס ואגנר"), ולאחר פירוק הלהקה ב-1989 הוציא אותם יחד עם אורי בלק תחת הרכב חדש – כרמלה גרוס ואגנר. חברי הלהקה המשיכו ליצור – לבד, בהרכבים שונים או בליווי זמרים אחרים. אלונה דניאל המשיכה לקריירת סולו והוציאה שני אלבומים ("מסיבה במרתף הארמון" ו"זאבים"), אורי מילס הצטרף ללהקת "טיפקס"; ויובל מסנר, לאחר שריצה ב־1989 חצי שנת מאסר בגין אונס קטינה, ניגן בלהקת "בלאגן".

בשנת 2003 חזרו אלונה דניאל, ערן צור ויובל מסנר לעבוד יחד תחת השם רביעיית מסנר.

בשנת 2009 התאחדו חברי הלהקה למופע חד־פעמי משירי האלבום; את הנגנים אורי בלק, אורי מילס ומיכה מיכאלי החליפו אורן לוטנברג בגיטרה, רן יורגנסון בתופים, ועידן גבריאל – שגם יזם את המופע – בקלידים.

ב-3 בספטמבר 2018 התאחדו חברי הלהקה למופע במועדון הבארבי בתל אביב. את המתופף המקורי של הלהקה, אורי בלק, החליף שי ברוך.

חתוך תוכן
---------

הלהקה התבססה בעיקר על הופעות והוציאה רק אלבום אחד במשך שלוש שנות הפעילות שלה: "חתוך תוכן" שיצא בשנת 1988. השירים המוכרים ביותר מאלבום זה הם: "בדידותי", "חתוך תוכן", "מחבואים" ו"גורם לי". האלבום הוקלט במהלך הופעה חיה במועדון הפינגווין בתל אביב.

ביצועים מחודשים
---------------

מבין גרסאות הכיסוי שבוצעו לשירים של הלהקה:

* ערפד – המכשפות, ביחד עם אלונה דניאל.
* מחבואים – כוכבי "אקזיט"

קישורים חיצוניים
----------------

* טאטו, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
* ביקורת על חתוך תוכן, באתר השרת העיוור (עותק שמור)

הערות שוליים
------------

1. ↑  יורם בר, טאטו, פרגוד, כל העיר, 4 במרץ 1988
2. ↑  יורם בר, יריקה בעין, טאטו, פרגוד, 12.12, כל העיר, 16 בדצמבר 1988
3. 1 2  אתר למנויים בלבד איתי שטרן, ביקורת נגד מופע איחוד של "טאטו" בשל הרשעתו של יובל מסנר באונס קטינה, באתר הארץ, 3 בספטמבר 2018
4. ↑  ynet, המוזיקאי יובל מסנר הלך לעולמו בגיל 56, באתר ynet, 16 באוקטובר 2021
5. ↑  אור ברנע, "טאטו" חוזרת לבמה, באתר ynet, 7 באוקטובר 2009
6. ↑  תימורה לסינגר, פרפרי טאטו, באתר ynet, 22 באוקטובר 2009
7. ↑  נדב מנוחין‏, משחקים במחבואים: אי אפשר לנתק את האיחוד של טאטו מהמהומה סביבו, באתר וואלה!‏, 04 בספטמבר 2018
8. ↑  איתמר זהר, 30 שנה ל"חתוך תוכן" של "טאטו": היום לא היה סיכוי לאלבום כזה, באתר הארץ, 14 בפברואר 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007308879905171

 |
סכין עגבניות של Wüsthof עם עגבניות
**סכין עגבניות** היא סכין מטבח משוננת קטנה המיועדת לחיתוך עגבניות. הקצה המשונן מאפשר לסכין לחדור לקליפת העגבניות במהירות ובמינימום לחץ מבלי לכתוש את הבשר. לסכיני עגבניות רבים יש קצוות מזלג המאפשרים למשתמש להרים ולהזיז את פרוסות העגבנייה לאחר חיתוך.

אין צורך להפוך סכין עגבניות למשונן. במקום זאת, משתמשים בלהב חדה במיוחד. הפיכת הסכין למשונן מאפשרת לו לחתוך עגבניות וסוגי אוכל אחרים, כשהם קהים: רוב פעולות החיתוך מבוצעות באמצעות שיני הסכין בעצמן. לחלק מהסכינים יש שיניים בשני צדדיהן, ואלו מאפשרים לחתוך בקלות, הן עבור אלה שיד ימין היא היד החזקה אצלם והן עבור איטרי יד ימינם. גם סכיני לחם וסכיני סטייק מסוימים משוננים בדרך דומה.

גלריה
-----

* סכין עגבניות/בייגל של Calphalonסכין עגבניות/בייגל של Calphalon
* סכיני עגבניות של ויקטורינוקססכיני עגבניות של ויקטורינוקס
* סכין עגבניות (משוננת)סכין עגבניות (משוננת)

הערות שוליים
------------

1. ↑  John Peterson, **Farmer John's Cookbook: The Real Dirt on Vegetables**, Gibbs Smith, 2009-11-12, ISBN 978-1-4236-1411-1. (באנגלית)
2. ↑  Carol Byrd-Bredbenner, **Fresh Tastes from the Garden State**, Rutgers University Press, 2002, ISBN 978-0-8135-3129-8. (באנגלית)
3. ↑  Sur La Table, Sarah Jay, **Knives Cooks Love: Selection. Care. Techniques. Recipes.**, Andrews McMeel Publishing, 2008-10-21, ISBN 978-0-7407-7002-9. (באנגלית)
**טכנולוגיות בטיחות ברכב** הן עזרים שפותחו במטרה להתריע על, או לפעול למניעת, סכנות הנגרמות מאי הקפדה על אמצעי בטיחות נדרשים בזמן נסיעה ברכב. מטרת טכנולוגיות הבטיחות ברכב היא להקטין את הכמות של תאונות דרכים ולצמצם ככל האפשר את דרגת הפגיעה עקב התאונה.

לכל טכנולוגית בטיחות ברכב יש גם פוטנציאל לפגוע בבטיחות. למשל: הנהג עשוי להסתמך בלעדית על חיישן רוורס, ולא להביט אחורה.

טכנולוגיות התרעה
----------------

טכנולוגיות הבטיחות ברכב מתריעות על מפגעי בטיחות בתוך הרכב כדוגמת אי חגירת חגורת בטיחות, או על מפגעי בטיחות ברכב עצמו, כגון: אי תקינות כריות אוויר, לחץ אוויר לא תקין בצמיגים ונורות לא תקינות.

קיימות גם טכנולוגיה לשיפור הבטיחות בהקשר של מפגעי בטיחות ועצמים העלולים לפגוע ברכב או להיפגע ממנו בזמן נסיעתו כדוגמת חיישני רוורס להתרעה על עצם הנמצא מאחורי הרכב בזמן נסיעתו אחורה.

בעיות בטיחותיות יכולות להיגרם גם כתוצאה מנהיגה לקויה של הנהג, כגון אי שמירת מרחק, סטייה מנתיב ומהירות מופרזת. טכנולוגיות לבטיחות ברכב הנוגעות להיבטים אלו יכולות למשל לכלול מערכת רישום נתוני נהיגה.

### התרעה ופעולה

פעילות טכנולוגיות הבטיחות ברכב מתבצעת בשני אופנים:

* באמצעות התראה קולית וחזותית אודות המפגע המתקרב.
* באמצעות השבתת תנועת הרכב או חלק ממנו באופן שימנע את פגיעת הרכב או היפגעותו.

התפתחות הטכנולוגיות לבטיחות הרכב
--------------------------------

עד סוף שנות ה-80 של המאה ה-20, רוב פעילות הרכבים וחלקיהם הייתה מכנית לחלוטין והופעלה ידנית על ידי הנהג. החל מסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 עם כניסת עידן מזעור מערכות המחשוב, ועם התפתחות מערכות האינטרנט, ועד עתה, התקדמה התפתחות מערכות הטכנולוגיה לבטיחות ברכב. התפתחות זו ניכרת בעובדה שבעוד שבתחילת שנות ה-90 החלו להופיע מערכות טכנולוגיות לבטיחות ברכב בצורה אישית וכמוצרי מדף, והותקנו עצמאית על ידי הלקוחות באמצעות מתקינים מורשים. הרי שעתה, רוב המערכות מותקנות מראש בחבילת ההפעלה המכנית של כלי הרכב, ומתוכנתות במחשב הרכב הראשי.

עידוד ממשלות וגופי פעילות התנדבותיים
------------------------------------

מדינות שונות בעולם וביניהן מדינת ישראל, פועלות לעידוד ייצור ואבזור כלי הרכב בטכנולוגיות בטיחות לרכב, זאת על ידי הטבות במיסים והוזלת תעריפי הביטוח לכלי רכב ככל שרמת האבזור בהן בטכנולוגיות בטיחות גבוהה.

במדינות רבות בעולם ובמיוחד במדינות המערב המתקדם כאירופה וארצות הברית, פועלים מזה שני עשורים גופי התנדבות רבים שבפעילותם מביאים להגברת המודעות לצורך באבזור כלי הרכב באמצעי טכנולוגיה לבטיחות רבים ככל האפשר. גם בישראל פועלים גופים התנדבותיים בתחום הזהירות בדרכים והגברת המודעות לחשיבות הבטיחות והאמצעים הטכנולוגיים היכולים לסייע לכך.

בתוך מגוון הנושאים עליהם מתחרות יצרניות כלי הרכב בשווק תוצרתם, עומד עניין הבטיחות בכלי הרכב והטכנולוגיות המסייעות לכך, ומשמש כמקדם מכירות המוביל ביותר.

קישורים חיצוניים
----------------

* חליפת מיגון לרכב באתר "אור ירוק"
* אתר למנויים בלבד דניאל שמיל, מלחמת החיישנים בעיצומה. הפרס שווה מיליארדים, באתר TheMarker‏, 8 בפברואר 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  מערכת התראה על אי חגירת חגורת בטיחות באתר "אור ירוק"
2. ↑  מערכת התראה על תקינות כריות אוויר באתר "אור ירוק"
3. ↑  אודות מערכת בקרת לחץ אוויר באתר אור ירוק
4. ↑  דניאל שמיל, הכנסת אישרה: מערכות בטיחות יקנו הטבות בביטוח, באתר TheMarker‏, 12 בנובמבר 2012
5. ↑  אתר הבית של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים
6. ↑  אתר הבית של עמותת אור ירוק הפועלת לקידום הבטיחות בדרכים
פירוש נוסף ערך זה עוסק בשיטה לתפעול חברת ביטוח. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו ביטוח ישיר (פירושונים).
**ביטוח ישיר** היא שיטה לתפעול חברת ביטוח שבה מתקיים קשר ישיר בין חברת הביטוח ובין הלקוח, הן בשלב מכירת הביטוח והן בשלב מימושו (הגשת תביעה על ידי הלקוח). שיטה זו חדשה יחסית, לעומת השיטה המסורתית שבה סוכן ביטוח מקשר בין חברת הביטוח ובין הלקוח. 

בתחילת קיומו של הביטוח הישיר נעשה הקשר בין הלקוח ובין החברה בעיקר בטלפון, ולווה במשלוח מסמכים בדואר ובפקס. עם התפתחות האינטרנט משמש גם כלי זה למכירה של ביטוח ישיר ולמתן שירות למבוטחים.

בישראל
------

במדינת ישראל מספר חברות ביטוח ישיר. פעילותן ספגה התנגדות עזה של סוכני הביטוח, שראו בהצלחתן איום על מקור פרנסתם. חלוצת הביטוח הישיר בישראל היא איי.די.איי. חברה לביטוח, שהחלה לפעול בנובמבר 1994, איי.די.איי. חברה לביטוח היא הבעלים והמתפעלת של המותג "**ביטוח ישיר**" ו-"**ביטוח 9**".

במהלך השנים הוקמו חברות נוספות הפועלות בשיטת ביטוח ישיר, כגון המותג העולמי AIG הפועל בארץ משנת 1997, וגם חברות הפועלות בשיטה המסורתית הקימו יחידות לשיווק ביטוח ישיר. בשנת 2007 היו חברת הביטוח הראשונה בישראל המאפשרת רכישה של ביטוח דרך האינטנרט. קבוצת מגדל אחזקות ביטוח ופיננסים הקימה את המותג "**איחוד ישיר**", והשקיעה רבות בקידומו, אולם בתחילת 2013, עם השתלטותו של שלמה אליהו על הקבוצה, ביטלה פעילות זו, והודיעה שתתבסס רק על מכירה באמצעות סוכנים. בשנת 2018 החלו לפעול חברות "ליברה" ו="ווישור" הפועלות בשיטת ביטוח ישיר. 

החברות לביטוח ישיר עוסקות בביטוח רכוש (ביטוח דירה, ביטוח רכב), וגם בתחומי ביטוח אחרים, כגון ביטוח חיים וביטוח משכנתא.

ראו גם
------

* שוקה (פרסומת)
* ביטוח ישיר (מותג)

הערות שוליים
------------

1. ↑  רון שטיין, ‏איחוד ישיר של מגדל תפסיק למכור ישירות ביטוחי רכב ודירות, באתר גלובס, 16 בינואר 2013
רותם ומשפחתו. בני ברק 1949
רותם בזקנותו בתפילה
**שלום שכנא רותם-רוטנברג** (תרע"ג, 1912 - ט' בכסלו תש"ס, 18 בנובמבר 1999) היה ממייסדי פועלי אגודת ישראל ב**ארץ ישראל**, סמנכ"ל משרד הפנים בישראל ויושב-ראש החברה קדישא "קהילת ירושלים" בירושלים. במשך עשרות שנים היה מראשי פעילי הציבור למען מוסדות הדת ועולם התורה בישראל. יקיר ירושלים.

ביוגרפיה
--------

שכנא רותם נולד לחיים-יעקב ופני רוטנברג בפרנקפורט שבגרמניה. למד בישיבת הרב ברויאר. בשנת תרצ"ד (1934) עלה לארץ ישראל והתיישב בבני ברק. בין השנים תרצ"ז - תש"ט (1937–1949) שימש גזבר ומנהל חשבונות של המועצה המקומית של בני ברק. בשנת תרצ"ז (1937), כשבני ברק הוכרזה כמועצה מקומית, עיצב רותם את סמלה של העיר - שחר עולה בין שתי גבעות. במאורעות תרצ"ו-תרצ"ט ארגן "ההגנה" מחלקה מיוחדת של חברים דתיים להגן על בני ברק, ועימם נמנה גם רותם (אז: רוטנברג). 

רותם היה מקורב לחזון איש, ועל פי עצתו נשאר בשירות הציבורי. לאחר קום המדינה שירת בתפקידים ציבוריים שונים. בין השאר היה יושב ראש החברה קדישא בירושלים. שימש בתפקידים שונים במשרד הפנים, ולבסוף כיהן כסמנכ"ל המשרד.

במסגרת תפקידיו השונים היה פעיל מרכזי בהקמתם ופיתוחם של מוסדות תורה ומבני דת בישראל - ישיבות, כוללים, בתי כנסת, מקוואות, וכן מפעלים וארגונים להפצת יהדות. את חלקם יזם ולאחרים סייע וקידם תוך הפעלת קשריו עם הרשויות. היה קשור לגדולי התורה, ובהם הרב שך, הרב שלמה זלמן אוירבך והרבי מצאנז. הרבנים וראשי הישיבות ראו בו נציג אישי והטילו עליו משימות שונות, רובן חשאיות. למרות שהיה איש תנועת פא"י פעילותו הייתה על-מפלגתית וחצתה מגזרים וחוגים בציבור החרדי והדתי.

כהוקרה על פעילותו קיבל בשנת תש"מ (1980) את "פרס השירות לציבור", ובשנת תשנ"א (1991) קיבל את אות "יקיר ירושלים", אליה העתיק את מגוריו.

בשנות ה-70 יזם את הדף להסברה יהודית "דע את יהדותך" שהופיע במשך שנים בעיתון מעריב, בעריכתם של שמואל חסידה ומשה גרילק. הוא היה אחראי למימונו של המיזם ולשם כך גייס תרומות ברחבי העולם. 

בהיותו איש צנוע שהתרחק מן הפרסום נותרה רוב פעילותו מאחורי הקלעים ולא דווחה בעיתונות הדתית והחרדית.

משפחתו
------

באמצע שנות ה-30 נישא ליפה. בניו הם עורך הדין יחזקאל רוטנברג (חתנו של הרב דב כץ), רחל ברנד, פנחס רותם (חתנו של ג'ק לונצר מלונדון) וחבר הכנסת דוד רותם. אחיו היה בנו רותנברג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שכנא רותם** בוויקישיתוף
* צבי כספי, ‏על ר' שלום שכנא רותם זצ"ל, **המעין** טבת תשע"א
* שלום שכנא רתם-רוטנברג (1912-1999), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרב שמחה קוק העיד עליו ש"בכל שנות המדינה לא היה אדם שתרם כמוהו להקמת עולם התורה בישראל" (צבי כספי, "המעיין", טבת תשע"א).
2. ↑  הרב אוירבך היה מכנהו "מיין אופיצר" – קצין המבצעים שלי ("המעיין", שם).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007306797105171
* ISNI: 0000 0000 6946 4146
* VIAF: 97278429
* WorldCat: viaf-97278429

 |
**פול קדר (יוסף פנחס חומסקי)** (26 במרץ 1925 - 13 באוקטובר 2021) היה מראשוני טייסי חיל האוויר הישראלי. שירת כראש להק ההדרכה בחיל האוויר והשתחרר בדרגת אלוף-משנה. ממקימי יש דין: ארגון מתנדבים לזכויות אדם.

ביוגרפיה
--------

קדר נולד בתל אביב בשם יוסף פנחס חומסקי, בנם של רבקה ובן-ציון חומסקי. אביו היה לוחם בגדודים העבריים שנכלא עם זאב ז'בוטינסקי בכלא עכו והוגלה מארץ ישראל.

ב-1927 עברה משפחתו לפריז. במלחמת העולם השנייה הצטרף קדר לכוחות הבריטים שנסוגו מצרפת ומצא מקלט בבריטניה. הוא זייף את גילו והתנדב לחיל האוויר המלכותי. את הכשרתו עשה בקנדה והתמחה בהטסת מטוסים ימיים בצי ארצות הברית. ב-1943 הצטרף למערכה באוקיינוס האטלנטי כמלווה שיירות ובלוחמה נגד צוללות. בסוף 1943 הוצב בציילון והשתתף בלחימה בזירה הדרום-מזרח אסייתית כטייס מטוסי PBY קטלינה ושורט סנדרלנד. השתחרר כקצין ב-1946.

לאחר שחרורו היה פעיל האצ"ל באירופה וסייע בארגון טייסת האצ"ל.

ב-1948 חזר לישראל והוצב כטייס תובלה בטייסת 103. בנובמבר 1949 מונה למפקד הטייסת ובפברואר 1950 מונה לראש מחלקת מבצעים במטה חיל האוויר. בתפקיד זה השתתף בפעולת התגמול של חיל האוויר על תקרית אל-חמה ב-1951. בתפקידו הבא נשלח לצרפת להתמחות בתחום הבקרה האווירית. עם שובו הקים את מערך הבקרה בחיל האוויר הישראלי וב-1954 מונה בפעם השנייה למפקד טייסת 103.

בינואר 1955 מונה לנספח חיל האוויר בצרפת, ובמהלך מבצע מוסקטר ומבצע סיני היה קצין הקישור של צה"ל לכוח הצרפתי בקפריסין.

ב-1959 מונה לראש להק ההדרכה במטה חיל האוויר. לאחר מכן שירת כמפקד זרוע האוויר בפו"ם ונספח צבאי בטורקיה. שימש ראש משלחת משרד הביטחון באירופה וקונסול כללי בניו יורק.

היה חבר בצוות ההקמה של בית התפוצות.

לקראת הבחירות לכנסת האחת עשרה שובץ במקום השישי ברשימת מפלגת יחד בראשותו של עזר ויצמן, אך המפלגה זכתה לשלושה מנדטים והוא לא נכנס לכנסת. היה חבר במפלגת אור. ב-2005 היה ממקימי יש דין: ארגון מתנדבים לזכויות אדם. על פועלו זכה יחד עם רעייתו רות באות זכויות האדם ע"ש אמיל גרינצוויג.

קדר נפטר ב-13 באוקטובר 2021. הותיר אחריו אישה, רות, בתו של יוליוס ג'ייקובס, וארבעה ילדים, בהם אלכסנדר (סנדי) קדר, פרופסור למשפטים באוניברסיטת חיפה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פול קידר באתר מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה

הערות שוליים
------------

1. ↑  טייסת האצ"ל, מוזיאון האצ"ל
2. ↑  אביגדור שחן, "חישול הכנפיים", הוצאת מערכות, 1991, עמ' 144
3. ↑  טליה יריב, ‏הטייסים היהודים שלחמו במלה"ע ה-2, באתר חיל האוויר הישראלי, 1 בספטמבר 2015
4. ↑  אביגדור שחן, "חישול הכנפיים", הוצאת מערכות, 1991, עמ' 91
5. ↑  אביגדור שחן, **חישול הכנפיים**, הוצאת מערכות, 1991, עמ' 178
6. ↑  אבי בטלהיים, אשה וערבי בעשיריה הראשונה של ויצמן, מעריב, 6 במאי 1984
7. ↑  פול קדר באתר המפלגה
**סוניה ליובומירסקי** (באנגלית: **Sonja Lyubomirsky**) היא פסיכולוגית וסופרת אמריקאית ממוצא רוסי, פרופסור במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת ריברסייד בקליפורניה, וחוקרת את הפסיכולוגיה של האושר (היבט של הפסיכולוגיה החיובית).

ביוגרפיה
--------

ליובומירסקי נולדה ברוסיה ובילדותה היגרה עם משפחתה לארצות הברית. היא סיימה תואר ראשון בפסיכולוגיה בהצטיינות יתרה מאוניברסיטת הרווארד ב-1989 ובשנת 1994 סיימה דוקטורט בפסיכולוגיה חברתית באוניברסיטת סטנפורד. באותה שנה החלה ללמד באוניברסיטת ריברסייד קליפורניה, ובשנת 2005 מונתה לפרופסור מן המניין במוסד.

בשנת 2008 יצא ספרה "The How of Happiness: A Scientific Approach to Getting the Life You Want", בהוצאת פינגווין. הספר זכה להצלחה ותורגם ל-15 שפות.

ספריה שתורגמו לעברית
--------------------

* **הדרך אל האושר: תוכנית פעולה לחיים שמחים**, הוצאת כנרת, 2011, 396 עמ', תרגום: קטיה בנוביץ'.
* **המיתוסים של האושר: מה באמת עושה אותנו מאושרים - ומה לא?**, הוצאת כנרת זמורה ביתן, 2014, 314 עמ', תרגום: גיא הרלינג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סוניה ליובומירסקי** בוויקישיתוף
* דף אישי, באתר האוניברסיטה
* הבלוג של ליובומירסקי
* The How of Happiness, האתר של ספרה
* כתבת וידאו על ספרה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007444400605171
* BnF: cb15782630s (data)
* GND: 134163362
* ISNI: 0000 0000 5808 7162
* LCCN: n2007070324
* NKC: utb20191048803
* NLK: KAC200801453
* NTA: 305244965
* SUDOC: 223787248
* VIAF: 28283277
* WorldCat: lccn-n2007070324

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במצית מרד אורלוב. אם התכוונתם לאחיינו הנסיך, ראו אלכסיי פיודורוביץ' אורלוב.

אלכסיי אורלוב
**אלכסיי אורלוב** (בכתב רוסי: **Алексей Григорьевич Орлов**;‏ 5 באוקטובר 1737 – 5 בינואר 1808) היה מדינאי רוסי בתקופת יקטרינה הגדולה ואחיו של גריגורי אורלוב.

חייו
----

הוא נולד בכפר במחוז טבר במשפחת אציל שבהמשך מונה למושל נובגורוד. החל את שרותו הצבאי ונפצע בקרבות מלחמת שבע השנים. בהפיכת החצר של 1762 היה תפקידו אף חשוב משל אחיו גריגורי. הוא היה זה שהעביר את פיוטר השלישי אל אחוזת רופשה (Ропша) ושם, בהתאם לגרסה המקובלת, רצח אותו. לכך אין שום עדות והמכתב שלו עם תיאור האירוע נחשב כיום כזיוף. כמו יתר האחים קיבל תואר רוזן עם עליית יקטרינה הגדולה לשלטון.

ב-1770 מונה למפקד הצי שנשלח להילחם בטורקים. הוא הצית את מרד המניאטים, היוונים יושבי חצי האי מאני, נגד הטורקים, התקוממות שזכתה לשם מרד אורלוב, וניצח את הצי הטורקי העדיף בקרב צ'סמה. על הישגיו אלה קיבל בשנת 1774 את התוספת לשם המשפחה "צ'סמנסקי" ואת הזכות להוסיף את הסמלים הקיסריים לשלט האצולה שלו.

בשנת 1772 השתתף במשא ומתן עם הטורקים. כמו אחיו עזב את השיחות ללא רשות והסכמת הקיסרית.

בשנה 1775 לבקשת יקטרינה, יצא אורלוב אל ליבורנו כדי לשכנע ולהביא לרוסיה את מי שכינתה עצמה הנסיכה טרקנובה וטענה כי היא בתה של יליזבטה, קיסרית רוסיה ואלכסיי רזומובסקי. לאחר שהצליח במשימה בלתי רגילה זו פרש והשתקע במוסקבה.

אורלוב נישא בשנת 1782, ובשנת 1785 נולדה לו בת. בשנת 1786 נפטרה אשתו במהלך לידת בן (אשר גם הוא נפטר כעבור שנה). בנוסף לילדים אלו היה לאלכסיי אורלוב גם בן שנולד מחוץ לנישואין - אלכסנדר צ'סמנסקי (לימים גנרל בצבא הרוסי).

עם פטירת יקטרינה הגדולה, החליט פאבל הראשון, קיסר רוסיה לארגן מחדש את טקס אשכבת אביו - פיוטר השלישי. בהתאם לפקודת הקיסר, חויב אלכסיי אורלוב להשתתף בטקס ואף נשא את הכתר הקיסרי בראש פמליית הטקס. בהתאם לעדויות, כמעט התמוטט אורלוב במהלך הטקס ועזב את רוסיה מיד לאחר מכן ביחד עם בתו.

אורלוב הקדיש את זמנו לגידול סוסים, וייצר את המשובח בגזעי סוסי המרוץ הידועים אז הנקרא על שמו (Orlov trotter). בשנים 1806–1807, במהלך המלחמה בנפוליון, פיקד אורלוב על המיליציה של המחוז החמישי, שכמעט כל ציודה המלחמתי נרכש מכיסו. הוא הותיר אחריו אחוזה שערכה חמישה מיליוני רובלים ובה 30,000 איכרים-צמיתים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסיי אורלוב** בוויקישיתוף
* קורות חיים (ברוסית)
* אלכסיי אורלוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 12063774X
* ICCU: BCTV015378
* ISNI: 0000 0000 5795 1000
* LCCN: no96056033
* VIAF: 79439709
* WorldCat: viaf-79439709

 |
**ארנה מזאי** (במקור עד 1875 **גרינפלד**, בהונגרית: **Mezei Ernő**;‏ 1 במאי 1850, שאטוראליאויהיי – 25 באוקטובר 1932, בודפשט) היה עיתונאי, חבר האספה הלאומית ההונגרית (חבר פרלמנט), חבר אגודת פטפי יהודי-הונגרי. אחיו הצעיר של עורך הדין מור מזאי.

קורות חיים
----------

ארנה מזאי נולד במשפחה יהודית כבנם של איגנץ גרינפלד בעל קרקעות ופקיד ושל אידה פרידליבר (1817–1892). הוא סיים את בתי הספר התיכוניים בעיר הולדתו ובקושיצה ולמד משפטים באוניברסיטת בודפשט (לימים אוניברסיטת אטווש לוראנד). בשנת 1871 הצטרף למערכת העיתון "אלנור" (Ellenőr – בהונגרית: "המפקח או המבקר") של המרכז-שמאל ככותב ראשי של מאמרי המערכת הפוליטיים. בשנת 1873 התפטר לאיוש צ'אבולסקי ממערכת העיתון וב-1 בינואר 1874 הקים את העיתון היומי "שמאל" וב-1 באפריל את המשכו: "הסכמה" (Egyetértés). באותה תקופה עבר גם ארנה מזאי לעיתונים אלה תחילה ככתב בכיר של העיתונים הללו ואחר כך כעורך הראשי של העיתונים במשך זמן רב. בשנת 1878 נבחר כמועמד של "מפלגת העצמאות" במחוז גיומה, שם הומלץ על ידי לאיוש קושוט בעצמו. בשנת 1881 נבחר לחבר פרלמנט (האספה הלאומית) במחוז הדרומי של מישקולץ. הוא התבלט בבית הנבחרים בזכות נאומיו לטובת צבא עצמאי וחינוך ציבורי כללי, ומאוחר יותר בנאומיו נגד ההסתה האנטישמית בקשר לעלילת טיסאסלר (עלילת דם בהונגריה). לאחר הפסקת ההופעה של העיתון "הסכמה" בשנת 1910, עבר למערכת של ה"פשטי הירלפ" (Pesti Hírlap).

ארנה מזאי הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.

עבודותיו
--------

* קלמן טיסה, ראש הממשלה (בודפשט, 1875)
* נישואים אזרחיים. הקראה שנערכה בחודש אפריל 1876 (בודפשט, 1876)
* נדודים מתחת לשמיים האיטלקיים (בודפשט, 1877)
* קלמן טיסה בשנת 1877 (בודפשט, 1877)

מאמריו
------

ב"הונגריה והעולם":

* מריה לורטו באגם וורט (1877)
* זיכרון על ויקטור דרמאי (1878)
* הרוזן אישטוואן סצ'ני (1880)

בפשטי נפלו:

* קמפו-סנטו מפיאס (1877, מס '131)

ב"עיתוני הבירה"

* ימי מהאדה (1879)

ב"זר":

* תפארת הסופרים (1879)
* אידיאל הנסיעות (1880)

ב"הסכמה":

* לזכרו של הברון יוז'ף אטווש (1879, מס '143)
* השירה הלירית והקהל שלנו (1886, מס' 308)

לקריאה נוספת
------------

* ינה פינטר: תולדות הספרות ההונגרית 6 כרכים (1930–1941)
* יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. 1902
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עמ' 591. גישה מקוונת
* ד"ר ארנה בלאגי: ארנה מזאי (1933) סקירה יהודית-הונגרית 50. גישה מקוונת

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארנה מזאי** בוויקישיתוף
* ארנה מזאי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 24673/1875. Forrás: Névváltoztatási kimutatások 1875. év 2. oldal 3. sor
2. ↑  „82-ik életévét már tavasz óta meghaladott vezércikkíró" (1932. október 26.) Ujság, 8. évfolyam, 241. szám, 5. oldal Online elérés
**ציגה דוגומה** (נולדה ב-23 בפברואר 2001) היא אתלטית אתיופית, אלופת עולם באולם (גלאזגו 2024) בריצת 800 מטר.

ביוגרפיה
--------

דוגומה נולדה באתיופיה.

### 2022

באליפות אפריקה שנערכה באוגוסט בפור לואי שבמאוריציוס סיימה במקום 12 בריצת 400 מטר בתוצאה של 56.23 שניות. בנוסף, סיימה במקום חמישי בריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:47.31 דקות, ובמקום שישי בריצת שליחים 4x400 מטר משולב בתוצאה של 3:31.50 דקות.

### 2024

#### אלופת עולם באולם

באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בגלאזגו שבממלכה המאוחדת זכתה במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:01.90 דקות, לפני ג'מה ריקי מהממלכה המאוחדת (2:02.72 דקות) ונואלי יאריגו מבנין (2:03.15 דקות). בשלב חצי הגמר קבעה שיא אישי חדש של 1:58.35 דקות.

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* ריצת 400 מטר: 54.43 שניות (2022)
* ריצת 800 מטר: 1:59.40 דקות (2023)

### אולם

* ריצת 800 מטר: 1:58.35 דקות (2024)

קישורים חיצוניים
----------------

* ציגה דוגומה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 14774192

 |
עובש כתוצאה מפניציליום על מנדרינה.
**פֶּניציליום** (שם מדעי: *Penicillium*) הוא סוג של פטרית שק בעלת חשיבות גדולה בטבע, כמו גם ביצור מזון ותרופות.

כמה מהמינים בסוג מייצרים פניצילין, מולקולה המשמשת כאנטיביוטיקה, אשר הורגת או עוצרת את הצמיחה של סוגים מסוימים של חיידקים בתוך הגוף. מינים אחרים משמשים גבנים. נכון ל-2008 הסוג מכיל למעלה מ-300 מינים. את השפעתה האנטיביוטית של פניציליום גילה לראשונה סר אלכסנדר פלמינג בשנת 1928. בעקבות התגלית זכה פלמינג בתואר אצולה "סר" ובפרס נובל לשנת 1945.

טקסונומיה
---------

הסוג תואר לראשונה בספרות המדעית ב-1809 על ידי יוהאן היינריך פרידריך לינק(אנ'). שלושת המינים שתוארו בעבודה *p. candidum*, *p.expansum* ו-*p.glaucum* בעלי נבג אל-מיני (conidiophore).

אטימולוגיה
----------

שם הסוג Penicillium נגזר מן המילה הלטינית penicillum, כלומר "מברשת צביעה", מתייחס לשרשראות הנבגים (conidia) הדומות לשערות מברשת או מטאטא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פניציליום** בוויקישיתוף
* פניציליום, באתר NCBI (באנגלית)
* פניציליום, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* פניציליום, באתר GBIF (באנגלית)
* פניציליום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kirk, PM; Cannon, PF; Minter, DW; Stalpers, JA (2008).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007533961005171
* BnF: cb123615851 (data)
* GND: 4174714-8
* LCCN: sh85099403
* NKC: ph1010258

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסוג עט. אם התכוונתם למתקן רחצה, ראו טוש (מקלחת).
טושים בעלי חוד דק (עטי-טוש) בצבעי שחור, אדום, כחול, ירוק
טושים צבעוניים, המשמשים בעיקר ילדים לציור
**מַצְבֵּעַ** (בלשון הדיבור: **טוּשׁ**, מגרמנית: Tusche - סוג דיו שחורה שמקורה באסיה, או **לוֹרְדּ**) הוא עט עשוי גליל פלסטיק שבתוכו חומר ספוגי (לעיתים לֶבֶד) טבול בצבע.

סוגי דיו
--------

טושים רגילים מיועדים לכתיבה על נייר ואינם מחיקים ממנו, אם כי הצבע עשוי לדהות עם הזמן. הם אינם מתאימים לכתיבה על חומרים חלקים מאוד כגון זכוכית וסוגי פלסטיק מסוימים, מכיוון שהדיו אינה נותרת על גבי המשטח. הם גם אינם מתאימים לכתיבה על עץ מכיוון שהדיו עלולה להיספג בצורה לא אחידה, וקשה ולעיתים בלתי אפשרי להסירה מהעץ. 
**טושים מחיקים** מכילים דיו שאינה נספגת במשטח הכתיבה הייעודי (לוח לבן או זכוכית), כדי לאפשר שימוש חוזר בו.
**טושים תמידיים** או **טושים בלתי מחיקים** מיועדים לסימון שדרוש כי ישרוד ולא ידהה או ימחק. למשל, לשרטוט שקפים ולסימון ציוד. 

**טושים עם דיו בלתי נראה** מיועדים לסימון רכוש יקר למקרה של גנבה. הדיו נראה רק באור אולטרה סגול כך שאינו מכתים את המוצר, אך ניתן לחשוף אותו לצורך זיהוי בעלות במקרה שהרכוש נגנב ואותר על ידי רשויות החוק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טוש** בוויקישיתוף

| כלי כתיבה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| גיר • דיו • טוש • טיפקס • מדגש • מחברת • מחדד • מחק • עיפרון • עט • ציפורן \* קולמוס • קלמר • קסת דיו • נייר פחם • רייספדר • רפידוגרף |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4124973-2

 |
הכנה של לחם עם חמאה.
**לחם עם חמאה** הוא מנה קלאסית ונפוצה, המשמשת כתוספת או כארוחה קלה בשעות הבוקר או במהלך היום. המאכל מורכב משתי רכיבים בסיסיים - פרוסות לחם וחמאה, אשר מרחים על הלחם. המנה מאוד פשוטה להכנה, ונחשבת למתאימה למאכל בכל שעה ביום.

הלחם, אשר יכול להיות מכל סוג שהוא, מספק את המרקם והבסיס למנה, בזמן שהחמאה נותנת את הטעם העשיר והמרקם הקרמי. השילוב של שני המרכיבים מוגש לעיתים כמו שהוא או שמוסיפים עליו תוספות שונות - גבינות, ריבות או ממרחים אחרים.

היסטוריה
--------

המקורות הראשונים המובהקים לשילוב של לחם וחמאה מגיעים מטקסטים שנכתבו לאחר המצאת המכונת הדפוס במחצית הראשונה של המאה ה-15. הז'אנר של ספרי בישול וניהול בית החל להתמסד בתחילת המאה ה-18, ועם זאת, אחת מהאזכורים המוקדמים ביותר ללחם עם חמאה מופיע בטקסט על דיג עם חכה מאת ג'וליאנה ברנרס, שנכתב כנראה לקראת סוף המאה ה-15 ונדפס ב"ספר סנט אלבנס".

ספר זה מציע תיאור של "לחם חום מטוגן עם דבש בדמות לחם שמרוח בחמאה", המצביע על השימוש בלחם וחמאה כחלק מהכנות לפעילות הדיג. עוד מופיע תיאור של צריכת לחם עם חמאה בקרב הדייגים, כחלק מההמלצות לציוד הכרחי לפעילות.

לאחר מכן, במאה ה-17, פיינס מוריסון מתאר בכתביו את התושבים שבתוך תחום קולות פעמוני כנסיית סנט מרי-לה-בואו בלונדון כ"אוכלי לחם עם חמאה". סמואל פיפס, ביומנו מ-1661, מזכיר גם הוא את צריכת לחם עם חמאה כחלק ממפגש.

ראו גם
------

* חמאה
* לחם

קישורים נוספים
--------------

Buttered Toast: A Timeline

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hemingway, Richard Snapes, Grant Harrington and Eve (2018-10-04). "Who Was the First Person to Spread Butter on Bread?". *The Daily Beast* (באנגלית). נבדק ב-2024-02-28.
לוגו ביטוח ישיר
**ביטוח ישיר** הוא מותג רב-מוצרי הפועל בענפי הביטוח האלמנטרי וביטוחי החיים העיקריים בישראל. הוא הושק לראשונה בספטמבר 1994 כמותג הביטוח הישיר הראשון בישראל, וכשירות העיקרי של חברת איי.די.איי חברה לביטוח בע"מ, שנקראה אז "ביטוח ישיר – איי.די.איי". ביטוח ישיר הציעה לראשונה אפשרות לרכישת ביטוח באופן ישיר באמצעות הטלפון, ללא תיווך של סוכן. מאז היווסדות השירות והמותג, שיטת הביטוח הישירה אומצה על ידי חברות ביטוח נוספות.

היסטוריה
--------

חברת ביטוח ישיר – איי.די.איי. חברה לביטוח בע"מ התאגדה בספטמבר 1994, ובחודש אוקטובר של אותה שנה קיבלה רישיון לעסוק בענפי הביטוח - רכב חובה, רכב רכוש וצד ג', וביטוח מקיף לדירות ובתי עסק. בינואר 1998 קיבלה החברה רישיון לעסוק גם בענף ביטוח חיים. בחודש דצמבר 2000 מוזגה פעילות הביטוח של החברה עם חברת הבת "אישי-ישיר" תחת השם איי.די.איי חברה לביטוח בע"מ, והיא זו שמפעילה את המותג ביטוח ישיר.

לפני השקת שיטת הביטוח הישירה בישראל, לקוחות קיבלו שירות של חברות הביטוח באמצעות סוכני ביטוח שתיווכו בינם לבין חברות הביטוח. הרעיון מאחורי הקמת ביטוח ישיר היה בין השאר הוזלת פרמיות הביטוח לצרכן באמצעות ביטול העמלות של סוכני הביטוח. בשנת 2007 החלה איי.די.איי חברה לביטוח למכור לראשונה פוליסות ביטוח באמצעות אתר האינטרנט שלה. האתר החדש הציע לצרכנים מידע, מחשבונים, אפשרות ליצירת קשר ורכישת פוליסות לביטוח רכב. משנת 2008 ניתן לרכוש באתר האינטרנט גם ביטוח נסיעות לחו"ל.

בשנת 2009 היו לאיי.די.איי חברה לביטוח מעל 340 אלף לקוחות והיא מכרה מעל ל-530 אלף פוליסות ביטוח. משנה זו היה ניתן לרכוש באתר האינטרנט גם ביטוח דירה. בשנת 2011 היו המכירות באינטרנט 25% מסך המכירות של החברה. בשלב זה היו לחברה מעל לאלף עובדים. בשנה זו ביטוח ישיר השיקה גם אתר השוואת תעריפי ביטוח חובה בשם UCOMPARE.

המותג ביטוח ישיר במדיה
----------------------

ביטוח ישיר יצרה כמה קמפיינים פרסומיים זכורים, ביניהם סלוגנים שהפכו מזוהים עם המותג, כמו "הקש על החמש ביטוח ישיר". היא שיתפה פעולה עם זמרים ישראלים, אנשי תקשורת ושחקנים.
הקמפיין המוביל, שהחל בשנת 2012, כלל את זוג היונים יונה ויוניאל, בדיבובם של הקומיקאים אלי פיניש וטל פרידמן. המטרה הייתה לפשט את עולם הביטוח על ידי שפה פשוטה וקלילה, ולהראות שביטוח לא חייב להיות נושא כבד ומסובך. היונים קיבלו נוכחות קבועה במדד הפרסומות הזכורות של האתר גלובס במשך כל הקמפיין.

בשנת 2021 החליפה ביטוח ישיר את זוג היונים בפרזנטור ליאור רז, תחת הסלוגן "יותר ביטוח". בשנת 2022 יצאה ביטוח ישיר בקמפיין ליום האישה עם לירז צ'רכי במטרה להעלות את המודעות לאלימות נגד נשים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוח שנתי 2006, עמוד 5, באתר מאיה, ‏נלקח ב-31 בינואר 2024
2. ↑  מצגת משקיעים 2007, עמוד 4, באתר מאיה, ‏נלקח ב-31 בינואר 2024
3. ↑  ביטוח ישיר מציעה רכישת ביטוח דירה באתר - אולמרקטינג, באתר אולמרקטינג, ‏5 במאי 2009
4. ↑  מצגת משקיעים 2009, עמוד 4, באתר מאיה, ‏נלקח ב-31 בינואר 2024
5. ↑  מצגת משקיעים 2011, עמוד 3, באתר מאיה, ‏נלקח ב-31 בינואר 2024
6. ↑  דוח שנתי 2011, עמוד א-59, באתר מאיה, ‏נלקח ב-31 בינואר 2024
7. ↑  ענת ביין-לובוביץ', ‏סקר הפרסומות: היונים של ביטוח ישיר הכי אהובות, באתר גלובס, 14 בפברואר 2013
8. ↑  לי סיביליה‏, נפרדים מהיונים: ביטוח ישיר משיק קמפיין בכיכובו של ליאור רז, באתר וואלה!‏, 14 בנובמבר 2021
9. ↑  ליאור רז על הגל: ימשיך עם השותפה לשנה נוספת, באתר אייס, 7 בנובמבר 2022
10. ↑  לי סיביליה‏, לא לאלימות: לירז צ'רכי תוביל קמפיין ל"ביטוח זוגיות", באתר וואלה!‏, 6 במרץ 2022
**לודוויק יוזף סטשאק** (בפולנית: **Ludwik Józef Stasiak**‏; 13 באוגוסט 1858 – 3 בדצמבר 1924) היה צייר, קריקטוריסט, עיתונאי, סופר, היסטוריון אמנות ומוציא לאור פולני. הוא עבד במגוון רחב של ז'אנרים וסיפק איורים למגזינים. לעיתים קרובות נושאי ציוריו היו יופי הכפר, חיי היומיום באזור הכפרי וטקסים עממיים. הוא היה גם מחברם של כמה רומנים היסטוריים פופולריים.

ביוגרפיה
--------

סטשאק נולד למשפחה ממעמד הביניים ואביו עבד במכרות המלח בבוכניה. הוא נשלח לקרקוב ללמוד בגימנסיה. לאחר שסיים את לימודיו בשנת 1879, הוא התלבט לגבי עתידו, במקביל למד פילוסופיה באוניברסיטת היגליינית וציור באקדמיה לאמנויות.

לאחר שנתיים הוא החליט להתמסר לחלוטין לאמנות. איזידור ז'בלונסקי, פלוריאן סינק, לאופולד לופלר ויאן מטייקו היו בין מוריו. במהלך תקופה זו הוא קיבל כמה פרסים מטעם אגודת ידידי קרקוב לאמנויות. בשנת 1886 המשיך את לימודיו בווינה בהדרכת אוגוסט אייזנמנגר ובהמשך היה במינכן, שם למד אצל אלכסנדר פון וגנר ואלכסנדר פון ליזן-מאייר.

לאחר שחזר הביתה, הפך למציג קבוע בחברת קרקוב והציג 142 עבודות בסך הכל. תערוכת היחיד הראשונה שלו הייתה בשנת 1893. שנתיים לאחר מכן, לאחר שנסע באוסטריה ובגרמניה, בשהות קצרה בוורשה, שב לבוכניה ופתח סטודיו שהפך לנקודת כינוס של אמני תנועת פולין הצעירה.

בשנת 1898, כדי להתמודד עם הדומיננטיות של ציירים גרמנים ואוסטרים בעסקי הדפוס האמנותי, הוא ייסד הוצאת הספרים, שהפכה מאוחר יותר להוצאה לאור "סטלה". הוא שימש כמנהל אמנותי ורבות מהעבודות שהוצגו הונפקו מאוחר יותר כגלויות צבעוניות. בשנת 1900 סייע בארגון תערוכה גדולה של אמנים פולנים בקייב.

אחרי 1901 החל להתרחק מציור ולהתרכז בפעילות ספרותית. הוא כתב סדרה שלמה של רומנים היסטוריים, סיפורים קצרים וספרים הומוריסטיים. הרומנים הפופולריים ביותר כוללים: "ברנדנבורג", "אוצר המלך קז'ימייז'", "הגנת הדגל", "ידיים עקובות מדם", "אבירים שישנים בהרי הטטרה", ושלושה כרכים של ספרים הומוריסטיים.

סיפורים הקשורים לבורגנות הפולנית היו נושא מועדף בסיפורים היסטוריים. במהלך מחקר היסטורי ארכיוני, סטשאק החל להתעניין בדמות הגדולה ביותר של קרקוב מימי הביניים – ויט סטוש (אנ'). הוא הטיל ספק באמונה הרווחת כי הפסל ממוצא גרמני, ומצא מספר אי דיוקים במקורות היסטוריים גרמניים. בשנת 1909 כתב כמה מאמרים עיתונאיים שבהם הטיל ספק בתזות העיקריות של תולדות האמנות הגרמנית במאות 12–17, בטענה שהמורשת האמנותית העצומה של קרקוב היא אוטונומית. ההוכחות לתזות הוצגו על ידי סטשאק בספרים שפרסם.

מועצת העיר בוכניה הכריזה על שנת 2008 כ"שנתו של לודוויק סטשאק ".

גלריה
-----

* שחקני דמקה שחקני דמקה
* כיכר השוק בלילה כיכר השוק בלילה
* הרי הטטרה הרי הטטרה
* ותיקי הגילדה ותיקי הגילדה
* בכנסייה בכנסייה
* תפילה בלילה תפילה בלילה
* בובת שלג בובת שלג
* דוור דוור

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לודוויק סטשאק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Brief biography (ארכיון)
2. ↑  "Ludwik Stasiak 1858–1924: na granicy epok" (exhibition catalog), Muzeum Stanisława Fischera, 1994
3. ↑  Newsletter (ארכיון)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007275024805171
* GND: 1052277993
* ISNI: 0000 0000 2678 0915
* LCCN: n83025811
* NLP: a0000001048550
* RERO: 02-A003858782
* RKD: 124863
* SUDOC: 196563119
* ULAN: 500065611
* VIAF: 38284187
* WorldCat: lccn-n83025811

 |
**לאורה פלורס** (בספרדית: **Laura Aurora Flores Heras**; נולדה ב־23 באוגוסט 1963 בריינוסה, מקסיקו) היא שחקנית וזמרת מקסיקנית.

קריירה
------

היא החלה את הקריירה שלה כזמרת בלהקת Hermanos y Amigos. הלהקה זכתה להצלחה במקסיקו ובאירופה בה היא הופיעה בהופעות. לאורה פלורס החלה להשתתף בסרטים בשנת 1983 ומאז השתתפה במעל ל-40 סרטים. במקביל להיותה שחקנית, לאורה פלורס המשיכה בקריירה של זמרת וגם הייתה מנחה של תוכניות טלוויזיה. היא הוציאה כ-20 אלבומים.

בשנת 1984 כיכבה בתור אחת הדמויות הראשיות בטלנובלה "*Los años felices*" לצד השחקן דמיאן ביצ'יר. 

בשנת 1994 גילמה את דמותה של שארלוט, נסיכת בלגיה בטלנובלה "*El vuelo del águila*" מבית תאגיד טלוויסה. 

בין טלנובלות בהם היא זכתה להצלחה ניתן לציין "מלכת הלבבות", "בגוף אחד", "מי זה מי". 

בשנת 2007 ביצעה הופעת אורח בטלנובלה "*שיכורה מאהבה*" את הדמות של פרסיליה יורנטס; הטלנובלה היא רימייק מקסיקני לטלנובלה הקולומביאנית "קפה בניחוח אישה" משנת 1994. בשנת 2008 ביצעה הופעת אורח בטלנובלה "*Las tontas no van al cielo*" בדמותה של לוסיאנה ארנגו. 

בשנת 2016 הצטרפה לעונה השלישית של הטלנובלה "אשת הפלדה" (*Señora Acero)*, מבית רשת טלמונדו, וגילמה את דמותה של אדלמירה ריג'ורס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאורה פלורס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של לאורה פלורס
* לאורה פלורס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* לאורה פלורס, ברשת החברתית אינסטגרם

* לאורה פלורס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* לאורה פלורס, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* לאורה פלורס, באתר Yandex.Music (ברוסית)

* לאורה פלורס, באתר Discogs (באנגלית)

* לאורה פלורס, באתר Genius

* לאורה פלורס, באתר בילבורד (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 4550 6129
* LCCN: no97047693
* MusicBrainz: 3a92f2c4-1bed-4f46-8a45-d90525570813
* VIAF: 14376906
* WorldCat: lccn-no97047693

 |
**טמרין גראל** (שם מדעי: ***Saguinus graellsi***) הוא מין של פרימט מסוג טמרין. טמרין זה מכונה גם **טמרין ריו נאפו** בגלל תפוצתו על גדות נהר נאפו. טמרין זה הוא פעיל יום ושוכן עצים.

מין זה נחשב כמין נפרד של טמרין, אולם יש המשייכים אותו כתת-מין של טמרין שחור-אדרת, אולם בשונה מטמרין שחור-אדרת שגבו בצבע אדמדם, צבע גבו של טמרין גראל הוא ירוק זית.

מאפיינים
--------

צבע קדמת גופו, ידיו ורגליו ירוק זית-שחור. סביב פיו ואפו לבן. גבו ירוק זית. זנבו בהתחלה ירוק זית ובסופו שחור.

* אורך הגוף בין 17.5 לבין 31 ס"מ.
* אורך הזנב בין 25 לבין 44 ס"מ.
* משקל בין 225 לבין 900 גרם.

כל קבוצה מכילה נקבה וזכר שליטים ורק הם מתרבים. נקבה יכולה ללדת פעם או פעמיים בשנה כאשר הלידה הראשונה מתרחשת בחודש ינואר והלידה השנייה בחודש יוני. לאחר היריון שנמשך בין 130 ל-170 יום, נולדים תאומים לא זהים במשקל 50 גרם. לאחר 21 יום הגורים מתחילים לחקור את סביבתם אך עדיין חוזרים ומטופלים על ידי ההורים עד ל-7 שבועות מהלידה. בגיל זה הם מתחילים לאכול מזון רך ועלים. בגיל 10 שבועות הגורים הופכים להיות עצמאיים לחלוטין. הצעירים מגיעים לבגרות מינית בגיל 12–18 חודשים
מין זה חי עד 16 שנה בשבי.

תפוצתו בין נהר פוטומיו בצפון ונהר נאפו בדרום במדינות אקוודור, פרו וקולומביה.
הוא חי ביערות גשם ובסביבה של מים. שטח תפוצתו הוא 562 דונם בעונה היבשה ו-471 בעונה הרטובה. הם חיים בלהקות של בין 3 ל-9 פרטים וצפיפות המין בין 22 ל-33 פרטים לק"מ2.

טמרין זה כמו שאר מיני הטמרין אוכל חרקים, פירות ותפליטי עצים.

קישורים חיצוניים
----------------

* טמרין גראל, באתר ITIS (באנגלית)
* טמרין גראל, באתר NCBI (באנגלית)
* טמרין גראל, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* טמרין גראל, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתוך האתר של המוזאון הזואולוגי של אוניברסיטת מישיגן
2. ↑  New World monkeys II: Marmosets, tamarins, and Goeldi's monkey (Callitrichidae)‎. משנת 2003 עמודים 112-126
3. ↑  טמרין גראל, באתר הרשימה האדומה של IUCN
**טלאל רבחי עבדאללה שָהוָואן** (בערבית: **طلال ربحي عبد الله شهوان**; נולד ב-28 במאי 1968) הוא כימאי ופרופסור פלסטיני המשמש כנשיא אוניברסיטת ביר זית, החל מ-1 באוגוסט 2023.

ביוגרפיה
--------

טלאל שהוואן נולד ב-28 במאי 1968 בירדן למשפחה פלסטינית מהכפר חבלה שבנפת קלקיליה. בשנת 1986 הוא סיים את לימודי בית הספר התיכון בקלקיליה, עם תעודת בגרות במגמה מדעים.

שאהוואן למד הנדסה באוניברסיטת ביר זית, אך בשל הפסקת הלימודים בתקופת האינתיפאדה הראשונה, עבר ללמוד בטורקיה ובשנת ב-1994 קיבל תואר ראשון בהנדסה כימית, בהצטיינות יתרה. המשיך את לימודיו בטורקיה וסיים תואר שני בשנת 1997 ודוקטורט בכימיה, בשנת 2000, מאוניברסיטת בילקנט באנקרה.

בשנים 1995–2002,הוא עבד כמרצה באוניברסיטת בילקנט ולאחר מכן עבר להרצות במכון הטכנולוגי באיזמיר עד 2008.

ב-1 בספטמבר 2008 הוא החל לעבוד באוניברסיטת ביר זית, וב-2012 קיבל דרגת פרופסור לכימיה. הוא כיהן כראש המחלקה לכימיה בפקולטה למדעים, במשך שנה, לאחר מכן דקאן ללימודי תואר שני ויו"ר ועדת המחקר המדעי בשנים 2013–2018. במקביל, הוא שימש גם כסגן נשיא האוניברסיטה לעניינים אקדמיים.

ב-12 ביוני 2023 החליט חבר הנאמנים של אוניברסיטת ביר זית, למנות את טלאל שאהוואן, והוא החל את כהונתו בתאריך 1 באוגוסט 2023

לשאהוואן יש מעל 50 פרסומים ומאמרים מדעיים. בשנת 2022, אוניברסיטת סטנפורד דירגה אותו בין 2% המובילים של המדענים המצוטטים ביותר בעולם, בתחומים ובענפים שבהם הוא מתמחה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טלאל שהוואן
* טלאל שהוואן, ברשת החברתית פייסבוק

* טלאל שהוואן, ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. ↑  تعيين طلال شهوان رئيسا لجامعة بيرزيت - טלאל שהוואן ימונה לנשיא אוניברסיטת ביר זית, באתר WAFA, ‏12/06/2023
2. ↑  جامعة بيرزيت تتصدر باحثي العالم, جورتن نيوز, ‏2020-11-10 (בערבית)
3. 1 2 3  السيرة الذاتية, www.birzeit.edu, ‏2023
4. 1 2  "د. طلال شهوان رئيساً لجامعة بيرزيت". *جامعة بيرزيت*. אורכב מ-המקור ב-2023-06-14. נבדק ב-30 ביוני 2023. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  د. طلال شهوان رئيساً لجامعة بيرزيت - ד"ר טלאל שהוואן - נשיא אוניברסית ביר זית, באתר .birzeit.edu, ‏יוני 2023
6. ↑  "تعيين طلال شهوان رئيسا لجامعة بيرزيت". *وكالة وفا*. אורכב מ-המקור ב-2023-06-12. נבדק ב-30 ביוני 2023. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1199803618
* ORCID: 0000-0003-1947-1470
* ResearcherID: Q-2215-2015
* VIAF: 447157470191122640002
* WorldCat (עם VIAF): 447157470191122640002

 |
מרכז המבקרים במאגר אשכול, המופעל על ידי מקורות.
מרכז מבקרים בעיר העתיקה בירושלים, המופעל על ידי משרד התיירות.
**מרכז מבקרים**, **מרכז מידע** או **מרכז מידע לתיירים** הוא אתר בו מעניקה רשות מקומית או רשות מדינתית או רשות אחרת (כגון רשות הטבע והגנים) מידע למבקרים באתר מסוים.

מרכזי מבקרים מצויים לרוב במרכזי ערים עתיקות, או בשמורות טבע או גנים לאומיים או במפעלים. המרכזים מציעים למבקרים באתר שירותי מידע, הדרכה כיצד להגיע לחלקים שונים של האתר, וכן המלצות על מסלולים או על אופן הביקור באתר. בערים מציעים לעיתים מרכזי מידע גם מידע בדבר אפשרויות לינה בעיר.

מרכזי מבקרים מעניקים לרוב (לעיתים בתשלום) דפי מידע או מפות על האתר.

בישראל
------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
בישראל נמצאים מספר מרכזי מבקרים, בהם:

* מרכז המבקרים השער לנגב
* מרכז המבקרים ים המלח
* מרכז המבקרים מכתש רמון
* מרכז המבקרים של במבה בחולון
* מרכז המבקרים של קוקה קולה בבני ברק

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרכז מבקרים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007543806505171
* GND: 4769531-6
* LCCN: sh85143905
* NARA: 10664148
* NKC: ph521125

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעיירה ערבית לשעבר במישור החוף הדרומי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו חממה (פירושונים).

**חמאמה** (בערבית: **حمامة**) הייתה עיירה ערבית במישור החוף הדרומי, כ-24 קילומטרים מצפון לעזה וכשלושה קילומטרים מצפון למג'דל. 
חמאמה נכבשה בידי חטיבת גבעתי, במהלך מלחמת העצמאות, באוקטובר 1948, ותושביה נמלטו לרצועת עזה.

היסטוריה
--------

הכפר ישב על שרידי היישוב הביזנטי "פלאיה" (Peleia). חרסים מן התקופה הביזנטית (המאות ה-5 וה-6 לספירה) נמצאו במקום.
עם הכיבוש המוסלמי נשמר פירוש השם המקורי (פלאיה היא "יונה" וכך גם "חמאמה").
בשנת 1099, במהלך מסע הצלב הראשון, התחולל במקום קרב בין המוסלמים והצלבנים, שבו ניצחו הצלבנים.
ב-1432 עבר בכפר הסולטן הממלוכי, ברסביי (אנ').

במפקד האוכלוסין העות'מאני מ-1596 מנו תושביו 462 נפשות.
במאה ה-17 עבר בכפר אל-נבלוסי ודיווח על הימצאותו של קבר השי'ח איברהים אבו ערכוב שם.

ב-1863 ביקר בכפר החוקר הצרפתי ויקטור גרן וכתב על מסגד הבנוי מאבנים עתיקות.
מרישומים עות'מאנים מסביבות 1870 עולה שבכפר גרו 635 גברים וכלל 193 בתים.
ב-1882 ביקרה בכפר הקרן לחקר ארץ ישראל.

בתקופת המנדט הבריטי השתייך הכפר לנפת עזה. ועד מקומי הוקם בעיירה לניהול יעיל יותר של היישוב
ב-1921 נפתחו שני בתי ספר בכפר: אחד לבנים ואחד לבנות. בשנת 1946 למדו בבית הספר לבנים מעל 300 תלמידים.
הכפר נחצה על ידי ואדי לחלק המזרחי, העתיק, ולחלק המערבי, החדש יותר.
בתקופת המנדט הגיעו נציגי מחלקת העתיקות של ממשלת המנדט הבריטי לכפר ודיווחו על המצאם של שני מסגדים בו. אחד, המוזכר לעיל והשני ע"ש השיח' חמיד.
במפקד האוכלוסין של המנדט הבריטי בשנת 1922 נמנו בכפר 640 תושבים ובמפקד של 1931 822 תושבים ב-175 בתים.
המוח'תאר של הכפר, עבד רבו, מכר קרקע לקרן הקיימת בשנת 1942, שמסרה אותו לידי קיבוץ ניצנים, שהתארגן באותה עת לעלות על הקרקע.

אזור הכפר נכלל בשטח שיועד למדינה הערבית, לפי החלטת החלוקה.

בשלב הראשון של מבצע יואב, ב־18 באוקטובר 1948, הפגיז צה"ל את העמדות המצריות באיסדוד הסמוכה מהאוויר ומהים. בעקבות ההתקפות, הצבא המצרי (באיסדוד, מג'דל, ניצנים ויד מרדכי) נסוג דרומה לאורך החוף ועמו גם כפריים רבים, ביניהם תושבי חמאמה. העיירה נכבשה בלא קרב בסוף אוקטובר 1948.
במבצע פינוי האזור מכפריים שערך צה"ל ב-30 בנובמבר 1948 לא נמצאו בה תושבים כלל.
מבני העיירה נהרסו מאוחר יותר.
לטענת וליד ח'אלדי, הוקמו קיבוץ ניצנים מחדש וכן מושב בית עזרא ב-1950 על אדמות הכפר.
לאחר שנהרס הכפר, ניטעו בשטחו פרדסים. בשנים 2019-2020 נבנתה שכונה חדשה של העיר אשקלון בשטח שבו היה הכפר.

* הכפר חמאמה, צפונית למג'דל, במפת הקרן מסוף המאה ה-19הכפר חמאמה, צפונית למג'דל, במפת הקרן מסוף המאה ה-19
* תושבי הכפר בסולחה עם הקצין המחוזי עארף אל-עארף, אפריל 1943תושבי הכפר בסולחה עם הקצין המחוזי עארף אל-עארף, אפריל 1943

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חמאמה** בוויקישיתוף
* סיור בשטח בו עמד הכפר, באתר "טלוויזיה חברתית"
* ,Abdelakrim Elhassani From Hamama to Montreal

הערות שוליים
------------

1. ↑  נתוני סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007462625705171

 |
**פיודור ליטקה** (28 בספטמבר 1797, סנקט פטרבורג – 8 באוקטובר[דרושה הבהרה]· 1882, סנקט פטרבורג) היה מגלה ארצות רוסי ממוצא גרמני. ליטקה היה פעיל בחקר צפון מזרח רוסיה ואזור אלסקה, והיה נשיא האקדמיה הרוסית למדעים בשנים 1864–1882.

ליטקה, שהיה דור שלישי של משפחתו ברוסיה, החל את השרות בצי הרוסי הקיסרי בשנת 1812. בשנים 1817–1819 השתתף במסע סביב העולם על האונייה "קמצ'טקה". בשנים 1821–1824 עמד בראש משלחת לחקר צפון מזרח סיביר ובמיוחד אזור האי נובאיה זמליה.

בשנת 1826 החל במסע סביב העולם על האונייה "סניאבין". המסע נמשך 3 שנים. במהלך המסע צוירו מפות רבות של אזור ים ברינג, חצי האי קמצ'טקה ואיים באוקיינוס השקט במסע השתתף גם הבוטנאי והצייר אלכסנדר פוסטלס.

בשנת 1832 התמנה להיות המורה האישי של קונסטנטין ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה (בנו של ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה). בהמשך היה הנסיך שר הימיה הרוסי והנשיא הראשון של החברה הגאוגרפית הרוסית, כאשר ליטקה ניהל את החברה בפועל.

במהלך השרות הצבאי התקדם עד לדרגת אדמירל. בשנים 1864–1882 היה נשיא האקדמיה הרוסית למדעים.

על שמו נקראו תהום ליטקה, כף, חצי אי ומפרץ באי נוביה זמליה, איים באוקיינוס הקרח הצפוני ומצר באוקיינוס השקט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיודור ליטקה** בוויקישיתוף
* פיודור ליטקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

מסעו של ליטקה בשנים 1826–1828

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 120969572
* ISNI: 0000 0001 0989 0634
* LCCN: n85029027
* NTA: 068538405
* SELIBR: 268635
* SNAC: w63784rq
* SUDOC: 16034090X
* Trove: 983034
* VIAF: 75274287
* WorldCat: lccn-n85029027

 |
**אוקסן וניקולט** הוא סיפור מסוגת ה-chante-fable ('סיפור-שיר' כתרגומה של לאה גולדברג) - סיפור שחציו פרוזה וחציו שירה. הסיפור נכתב בצרפתית על ידי מחבר לא ידוע ומעריכים כי זמן הכתיבה הוא בסביבות השנים 1210–1220.

אוקסן וניקולט, ציור מהמאה ה-19
זהו סיפור אהבתם האסורה של אוקסן וניקולט. אוקסן הוא נסיך צרפתי וניקולט היא שפחה "ישמעאלית" (כך מכונים בתקופה זו כל בני המזרח) שנחטפה ונמכרה לאחד מגבירי העיר בהיותה ילדה. אביו של אוקסן, הרוזן מבוקֵייר, מתנגד לזיווג ומניע בכך עלילה רבת אירועים המסתיימת בסוף האידיאלי שבו השניים מתחתנים.

הסיפור הוא יצירה מורכבת מבחינה ספרותית – שכן הוא מערב שירה ופרוזה, רצינות והומור ומכיל אלמנטים הלקוחים מסוגות ספרותיות שונות של התקופה. מסוגת ה-chanson de geste (שירת אבירים) הוא לוקח את קטעי המלחמה והקרבות וכן את המשקל בקטעי השירה (בהם יש 7 הברות בכל שורה). ומהספרות החצרונית את סיפור האהבה רצוף החתחתים. הסיפור מכיל אלמנטים סאטיריים ופארודיים כאשר הוא הופך על ראשם כמה מכללי הסוגות הללו, כמו הופעתה של האישה כטרובדור בחיפוש אחר אהובה, המלך הנוטה ללדת והמלכה היוצאת למלחמה. חוקרים רבים גורסים כי ממורכבותו הספרותית של הסיפור יש להסיק כי הוא כיוון לקהל בעל תחכום ספרותי לא מבוטל. סביר להניח כי הסיפור, שאינו שמרני מבחינה תרבותית (האהבה בין נסיך פרנקי לבת ישמעאלים) או מבחינה דתית (נאומו של אוקסן בגנות גן העדן) הוצג בחצרות מלכים ואצילים להנאת יושבי ויושבות הארמון שהיו פחות דתיים מכפי שאולי מקובל לחשוב.

בשנת 1969 עובד הסיפור למחזה בתיאטרון "כיס" בהנהלתן של אביבה גלי ורבקה גור ובהשתתפות גור, פיטר האריס והצמד סוזן ופרן. את התפאורה והתלבושות עיצב אנטול גורביץ'

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוקסן וניקולט** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257900105171
* BnF: cb12008389s (data)
* GND: 4217354-1
* LCCN: n50073711
* NKC: unn20221151867
* SUDOC: 028200578
* VIAF: 178612508
* WorldCat (עם VIAF): 178612508

 |