**טריטוריית קנזס** הייתה טריטוריה מאוגדת מאורגנת של ארצות הברית שהתקיימה מ-30 במאי 1854, עד 29 בינואר 1861, כאשר החלק המזרחי של הטריטוריה התקבל לאיחוד כמדינת חירות של קנזס.

השטח השתרע מגבול מיזורי מערבה עד לפסגת הרי הרוקי ומקו הרוחב ה-37 צפון ועד קו הרוחב ה-40 צפון. במקור הוא היה חלק מטריטוריית מיזורי, ולאחר מכן היה לא מאורגן מ-1821 עד 1854. חלק גדול מהאזור המזרחי של מה שהיא כיום מדינת קולורדו היה חלק מטריטוריית קנזס. טריטוריית קולורדו הוקמה כדי לשלוט באזור המערבי הזה של טריטוריית קנזס לשעבר ב-28 בפברואר 1861.

השאלה אם קנזס אמורה להיות מדינת חירות או מדינת עבדות, על פי פשרת 1850 וחוק קנזס נברסקה, הוכרעה על ידי ריבונות העם, כלומר בהצבעה של בני קנזס. השאלה אילו בני קנזס היו כשירים להצביע הובילה לתקופה של סכסוך מזוין בשם קנזס המדממת. גם תומכי עבדות וגם תומכי חירות עודדו ולפעמים תמכו כלכלית בהגירה לקנזס, כדי להשפיע על ההצבעה. בחלק מהתקופה הטריטוריאלית היו שני בתי מחוקקים טריטוריאליים, עם שתי חוקות, שהתכנסו בשתי ערים (בירה אחת נשרפה על ידי תומכים של הבירה השנייה). שתי בקשות לקבלת מדינה, אחת כמדינת חירות ואחת כמדינת עבדות, נשלחו לקונגרס האמריקני. עזיבתם של המחוקקים מהדרום בינואר 1861 הקלה על כניסתה של קנזס כמדינת חירות, מאוחר יותר באותו חודש.

טריטוריית מיזורי
----------------

מ-4 ביוני 1812 עד 10 באוגוסט 1821, האזור שיהפוך לטריטוריית קנזס 33 שנים מאוחר יותר היה חלק מטריטוריית מיזורי. כאשר מיזורי קיבלה מעמד של מדינה ב-1821, האזור הפך לטריטוריה לא מאורגנת והכיל מעט התיישבות קבועה של לבנים, למעט פורט לוונוורת'. המבצר הוקם בשנת 1827 על ידי הנרי לוונוורת' עם רגימנט הרגלים האמריקני השלישי מסנט לואיס, מיזורי; זהו יישוב הקבע האירופאי הראשון בקנזס.  המבצר הוקם כמאחז המערבי ביותר של הצבא האמריקני כדי להגן על הסחר לאורך נתיב סנטה פה מפני אינדיאנים. הסחר הגיע מהמזרח, ביבשה באמצעות דרך בון'ס ליק, או במים דרך נהר מיזורי.  אזור זה, שנקרא Boonslick, היה ממוקם ממש מזרחה במערב-מרכז מיזורי ויושב על ידי תושבי אפלנד הדרומיים מווירג'יניה, קנטקי וטנסי כבר ב-1812.  אוכלוסיית מחזיקי העבדים שלה הייתה מנוגדת למתיישבים מניו אינגלנד שבסופו של דבר יגיעו בשנות ה-50 של המאה ה-19.

 מפת ארצות הברית בשנת 1812
האדמה שתהפוך לטריטוריית קנזס נחשבה כעקרה על ידי החלוצים האמריקאים של המאה ה-19.  השטח נקרא המדבר האמריקאי הגדול, כי היו חסרים בו עצים והיה יבש יותר מהאדמה במזרח. מבחינה טכנית, זה היה חלק משטחי העשב העצומים המרכיבים את המישורים הגדולים של צפון אמריקה ותמכו בעדרים ענקיים של ביזונים אמריקאים. לאחר המצאת מחרשת הפלדה ושיטות השקיה מתוחכמות יותר, אדמת הערבה העבה תנוצל לחקלאות.  בשנות ה-50 של המאה ה-19 גבר לחץ ההגירה והיה רצוי ארגון לטריטוריה.

חוק קנזס נברסקה
---------------

טריטוריית קנזס הוקמה ב-30 במאי 1854 על ידי חוק קנזס נברסקה. חוק זה הקים הן את טריטוריית נברסקה והן את טריטוריית קנזס. ההוראה החשובה ביותר של החוק ביטלה למעשה את פשרת מיזורי משנת 1820 ואפשרה למתיישבים של טריטוריית קנזס לקבוע על ידי ריבונות העם אם קנזס תהיה מדינת חירות או מדינת עבדות.

החוק כלל שלושים ושבעה סעיפים. ההוראות הנוגעות לטריטוריית קנזס גולמו בשמונה עשר הסעיפים האחרונים. חלק מהסעיפים היותר בולטים היו:

סעיף 19
מגדיר את גבולות הטריטוריה, נותן לו את שמה של קנזס, וקובע כי "כאשר תתקבל כמדינה או מדינות, הטריטוריה האמורה, או כל חלק ממנה, יתקבלו לאיחוד עם או בלי עבדות, בתור שלהם. החוקה רשאית לקבוע בעת קבלתם." עוד הוא קובע את חלוקתה העתידית לשתי טריטוריות או יותר, והצמדת כל חלק מהם לכל מדינה או טריטוריה אחרת; ובגין החזקת זכויותיהם של כל השבטים האינדיאנים בלתי ניתנים להפרה עד למועד שבו יבוטלו בהסכם.
סעיף 28
מכריז על חוק העבדים הנמלטים משנת 1850 בתוקף מלא בטריטוריה.
סעיף 31
ממקם את מושב הממשלה של הטריטוריה, באופן זמני בפורט לוונוורת', ומאשר את השימוש בבנייני הממשלה למטרות ציבוריות.
אתר מס' JF00-072: קו מדינת נברסקה-קנזס במפגש בין מחוזות נברסקה תאייר וג'פרסון ומחוזות קנזס וושינגטון ורפבליק
סעיף 37
מצהיר כי כל ההסכמים, החוקים וההתקשרויות האחרות שנעשו על ידי ממשלת ארצות הברית, עם השבטים האינדיאנים המאכלסים את הטריטוריה, יישארו ללא הפרה, על אף כל הכלול בהוראות חוק זה.

הגירה למזרח
-----------

 1855 המהדורה הראשונה של מפת קולטון של הטריטוריות של נברסקה וקנזס
### מתיישבים בעד עבדות

בתוך כמה ימים לאחר העברת חוק קנזס נברסקה, מאות מתושבי מיזורי חצו לשטח הסמוך, בחרו קטע אדמה, ולאחר מכן התאחדו עם הרפתקנים אחרים בפגישה או פגישות, מתוך כוונה לבסס מניעת עבדות. על כל האזור הזה.

כבר ב-10 ביוני 1854, בני מיזורי קיימו פגישה בעמק סולט קריק, עמדת מסחר במרחק 3 מיל (5 קילומטרים) מערבה מפורט לוונוורת', שם אורגנה "אגודת תביעות פולשים". הם אמרו שהם בעד הפיכת קנזס למדינת עבדים גם אם הדבר ידרוש ממחצית מאזרחי מיזורי, עם מוסקט ביד, להגר לשם. לטענת המהגרים הללו, טוב יעשו אם לא יעצרו בטריטוריית קנזס, אלא ימשיכו במעלה נהר מיזורי עד שיגיעו לטריטוריית נברסקה, שהייתה צפויה להיות מדינת חירות. לפני הגעתם הראשונה של מהגרי מדינות חירות מהמדינות הצפוניות והמזרחיות, כמעט כל מיקום רצוי לאורך נהר מיזורי נתבע על ידי גברים ממערב מיזורי, מכוח חוקי המניעה.

### מתיישבים בעד חירות

 שינויים טריטוריאליים של קנזס
במהלך הוויכוח הארוך שקדם להעברת חוק קנזס נברסקה, הפכה הדעה המקובלת בצפון כי האמצעי היחיד שנותר שבאמצעותו ניתן עדיין לחלץ את השטח מאחיזת כוח תומכי העבדות, הוא בתפיסתו המיידית. התיישבות על ידי מהגרים נגד עבדות ממדינות החירות בכמות מספקת להקמת מוסדות חופשיים בגבולותיה. הרצון להקל על הקולוניזציה של הטריטוריה קיבל צורה מעשית בזמן שהצעת החוק עדיין הייתה בדיון בקונגרס של ארצות הברית. הארגון הגדול ביותר שהוקם למטרה זו היה חברת ניו אינגלנד לסיוע להגירה, שאורגנה על ידי אלי תאייר. 

הגירה ממדינות החירות (כולל איווה, אוהיו ומדינות אחרות במערב התיכון וניו אינגלנד), זרמה לשטח החל מ-1854. המהגרים הללו היו ידועים בשם Free-Staters. מכיוון שתושבי מיזורי תבעו חלק גדול מהאדמה הקרובה ביותר לגבול, האזרחים החופשיים נאלצו להקים התיישבויות יותר עמוק בטריטוריית קנזס. בין אלה היו לורנס, טופקה ומנהטן.

כדי להגן על עצמם מפני פלישות של כאלו שאינם תושבים, הוקמה "התאחדות המתיישבים בפועל של טריטוריית קנזס". אגודה זו קיימה פגישה ב-12 באוגוסט 1854, כשהמטרה הייתה אימוץ כמה תקנות שאמורות להעניק הגנה למתיישבי מדינות החירות, על פי חוקים לא שונים מאלה שאומצו על ידי הפולשים התומכים בעבדות באזור הגבול מזרחה.

מינויים טריטוריאליים ראשונים
----------------------------

המינויים הטריטוריאליים הראשונים, מתוך כוונה להשבעת שלטון מקומי, לפי הוראות החוק המקורי, נעשו ביוני וביולי 1854. הצירים שמונו על ידי הנשיא פירס, שמינויים אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית, ואשר נכנסו לתפקידיהם. המושל הראשון היה אנדרו הורציו רידר (מאיסטון, פנסילבניה) מונה ב-29 ביוני 1854 והודח ב-28 ביולי 1858.

בחירת בית המחוקקים הטריטוריאלי
------------------------------

ב-30 במרץ 1855 נכנסו "לוחמי הגבול" ממיזורי לקנזס במהלך הבחירות הראשונות לבית המחוקקים של הטריטוריה והצביעו עבור בית מחוקקים טריטוריאלי בעד עבדות. מועמדים נגד עבדות גברו במחוז בחירות אחד, מחוז ריילי העתידי.

המושב הראשון של בית המחוקקים נערך בפוני, קנזס (בגבולות פורט ריילי של ימינו), לבקשת המושל רידר. בניין האבן בן שתי הקומות עדיין עומד ופתוח לציבור, כקפיטול הטריטוריאלי הראשון של קנזס. הבניין נשאר כמקום מושבו של בית המחוקקים במשך חמישה ימים בין 2 ל-6 ביולי 1855, ולאחר מכן התקרב למיזורי למיסיון המתודיסטי של שוני. 

בבחירות של 1857, תומכי מדינת חירות הביסו את המתיישבים תומכי העבדות בטריטוריה, מה שגרם לכך שהבית המחוקקים הטריטוריאלי נפל לידיים של תומכי מדינת חירות.  לאחר מכן, ב-4 באוקטובר 1859, אושרה חוקת וויאנדוט במשאל עם בהצבעה של 10,421 מול 5,530, ולאחר אישורה על ידי הקונגרס האמריקאי, קנזס התקבלה כמדינת חירות ב-29 בינואר 1861,  תוך זמן קצר. לאחר שהמחוקקים בדרום, שלעולם לא היו מתירים מדינה חופשית חדשה, פרשו. מעשה החקיקה האחרון של בית המחוקקים הטריטוריאלי היה אישור האמנה של הקולג' של האחיות של ביתאניה. זה היה ב-2 בפברואר 1861 - ארבעה ימים לאחר שג'יימס ביוקנן חתם על חוק הקונגרס שהכניס רשמית את קנזס לאיחוד.

קנזס המדממת
-----------

ג'יימס ה. ליין הצטרף לתנועת מדינות החירות ב-1855 והפך לנשיא ועידת טופקה החוקתית, שהתכנסה בין ה-23 באוקטובר ל-11 בנובמבר 1855. מאוחר יותר הוא היה מנהיג של "Jayhawkers". מפגש ההמונים הראשון של תומכי מדינת החירות היה בלורנס בערב ה-8 ביוני 1855; נאמר שאנשים ממיזורי פלשו והיטו את הבחירות לבית המחוקקים של הטריטוריה.

נטען כי חלק מתושבי מיזורי השתמשו באלימות כלפי אנשים ורכושם של תושבי טריטוריית קנזס. הוסכם שקנזס צריכה להיות מדינת חירות ושהבחירות המוטות היו זעם גס על הזיכיון וזכויות הבחירה של בני חורין והפרה של עקרונות הריבונות העממית. הנוכחים לא הרגישו מחויבים לציית לשום חוק של בית מחוקקים לא לגיטימי שנחקק והתנגדו להקמת עבדות. האמנה שמרה לעצמה את הזכות לקרוא לעזרתה של הממשלה הפדרלית נגד המהלך חסר החוק של תעמולת העבדות בשטח.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טריטוריית קנזס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Partin, John W. Partin (1983). "A Brief History of Fort Leavenworth" (PDF). ארכיון (PDF) מ-12 באפריל 2019. נבדק ב-24 בינואר 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Dorsett, Lyle W. and Brown, A. Theodore (1978). *K.C.: A History of Kansas City, Missouri*. Boulder, Colorado: Pruett Publishing Company.`{{cite book}}`: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
3. ↑  Switzler, William (1882). *History of Boone County, Missouri*. St. Louis Western Historical Company. p. 129.
4. ↑  Schirmer, Sherry Lamb & McKinzie, Richard D. (1982). *At the Rivers Bend: An Illustrated History of Kansas City, Independence, and Jackson County*. Windsor Publication. p. 31.`{{cite book}}`: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
5. ↑  Landers, Jackson (2015). "Did John Deeres Best Invention Spark Revolution or Environmental Disaster?". *www.smithsonianmag.com*. נבדק ב-24 בינואר 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  Cordley, Richard (1895). "Chapter 1". *A History of Lawrence*. Lawrence, KS. אורכב מ-המקור ב-2002-11-23. נבדק ב-24 ביולי 2017. `{{cite book}}`:  (עזרה)
7. ↑   First Territorial Capitol, Kansas State Historical Society
8. ↑  "Free-Staters Win Election". *Civil War on the Western Border*. Kansas City Public Library. נבדק ב-24 במאי 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
9. ↑  "Kansas Constitutions." *KSHS.org*.
10. ↑  Thirty years in Topeka: a historical sketch by Frye William Giles, p. 184