recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**נישאפור** או **נישאבור** (בפרסית: **نیشابور**; מפרסית תיכונה: "העיר החדשה של שאפור", "שאפור היפה", או שאפור הבנויה בשלמות) היא העיר השנייה בגודלה במחוז ח'וראסאן רזאווי באיראן. נישאפור היא הבירה ההיסטורית של הרובע המערבי של חוראסאן רבתי, הבירה ההיסטורית של השושלת הטאהרית מהמאה ה-9, הבירה הראשונה של האימפריה הסלג'וקית של המאה ה-11, עיר הבירה של מחוז נישאפור ועיר היסטורית על דרך המשי בצפון-מזרח איראן.

נישאפור ממוקמת במישור פורה למרגלות רכס הרי בינאלוד. נכון לשנת 2016, אוכלוסיית העיר נאמדה ב-264,180 ואוכלוסיית המטרופולין נאמדה ב-448,125, מה שהופך אותה לעיר השלישית הכי מאוכלסת במחוזות המזרחיים של איראן.

תולדות העיר
-----------

נישאפור בדרך המשי
העיר נוסדה במאה ה-3 על ידי שאפור הראשון כעיר בירה של מחוז סאסאני בשם אברשהר או נישאפור. נישאפור הפכה בשנת 830 לבירת השושלת הטאהרית על ידי עבדאללה בן טאהיר אל-חוראסאני, ולאחר מכן נבחרה כבירת השושלת הסלג'וקית על ידי טוגריל ב-1037. יחד עם מרב, הראת ובלח' הייתה נישאפור אחת מארבע הערים הגדולות של חוראסאן רבתי ואחת הערים הגדולות בעולם הישן בימי הביניים. היא הייתה מקום מושבו של הכוח השלטוני בחלק המזרחי של הח'ליפות, מקום מגורים לקבוצות אתניות ודתיות מגוונות ונקודת מסחר בדרכי סחר בטרנסאוקסאניה, סין, עיראק ומצרים.

בניגוד לשכנתה הקרובה מרב, נישאפור הצליחה להתאושש מהאסונות האלו,[דרושה הבהרה] ולשרוד עד היום כעיר ומחוז מודרניים פעילים בתיירות, חקלאות, בריאות, ייצור תעשייתי ומסחר במחוז ח'וראסאן רזאווי שבאיראן. רבים מהשרידים הארכאולוגיים הישנים וההיסטוריים של העיר השתמרו.

העיר נישאפור היא גם חברה בליגת הערים ההיסטוריות (LHC) וברשת שיתוף פעולה תרבותי בין-עירוני של אונסק"ו.

בשנת 2004 התרחשה ליד העיר תאונת רכבת בה נהרגו 295 אנשים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נישאפור** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נישאפור (בפרסית ובאנגלית)
* נישאפור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Statistical Center of Iran Home".
2. ↑  E. Honigmann, C. E. Bosworth, Nīshāpūr, **Encyclopaedia of Islam, Second Edition**, Brill, 2012-04-24

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007566825205171
* BnF: cb11958982g (data)
* GND: 4042032-2
* LCCN: n81144037
* MusicBrainz: b9eecadd-c3c3-4926-8f7f-30b35edad706
* SUDOC: 027580075
* VIAF: 136057278
* WorldCat (עם VIAF): 136057278

 |
**G1.9+0.3** היא שארית הסופרנובה המוכרת הצעירה ביותר (מנקודת מבט של צופה מכדור הארץ) בגלקסיית שביל החלב. שארית הסופרנובה התגלתה לאחרונה על ידי שילוב נתונים מטלסקופ החלל צ'נדרה ומהמערך הגדול מאוד (VLA). מעריכים כי הקרינה מהסופרנובה הגיעה לכדור הארץ בערך בשנת 1868, כאשר העצם עצמו נמצא במרחק של כ-25,000 שנות אור מאיתנו. קודם לגילוי זה, שארית הסופרנובה הצעירה ביותר הייתה קסיופאה A, אשר הקרינה ממנה הגיעה לכדור הארץ בסביבות שנת 1667.

גילוי
-----

G1.9+0.3 נצפתה לראשונה ב-1985, כמקור רדיו בהיר בתוך גלקסיית שביל החלב, באמצעות המערך הגדול מאוד (VLA). ב-2007 צולם המקור, שנחשד להיות שריד סופרנובה, על ידי טלסקופ החלל צ'נדרה והתוצאות הושוו לצילומים מ-1985. הבדלי הגודל אפשרו לאסטרונומים לחשב כי הסופרנובה ארעה סביב שנת 1868. ב-2008, תצפיות נוספות בעזרת ה-VLA אישרו כי שרידי הסופרנובה ממשיכים להתפשט במהירות גבוהה ואיפשרו לחשב את המהירות - כ-56 מיליון קמ"ש - 5% ממהירות האור.

אירוע הסופרנובה עצמו לא תועד על ידי אסטרונומים בזמן התרחשותו, מכיוון שהיא ממוקמת קרוב למרכז הגלקסיה ומוסתרת על ידי ענני אבק. רק תחילת התצפיות בגלי רדיו ורנטגן אפשרו לאסטרונומים לעבור מכשול זה ולהתחיל לחקור את המתרחש במרכז הגלקסיה. הגילוי פורסם במאי 2008 במסיבת עיתונאים של נאס"א.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סופרנובה G1.9+0.3** בוויקישיתוף
* הודעה על הגילוי באתר צ'נדרה
* סופרנובה G1.9+0.3, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים
**ג'ון בגנולד ברג'ס** (באנגלית: **John Bagnold Burgess**‏; 21 באוקטובר 1829 – 2 בנובמבר 1897) היה אמן אנגלי הידוע בציוריו של סצינות היסטוריות וז'אנריות, בעיקר בספרד.

ביוגרפיה ועבודה
---------------

ברג'ס נולד בצ'לסי, בלונדון, והיה בנו של הנרי ויליאם ברג'ס, צייר הנוף של ויליאם הרביעי, וחלק ממשפחה של כמה דורות של אמנים מכובדים (ראה להלן "משפחה"). הוא התחנך ב"בית הספר לדקדוק ברומפטון", ולאחר מות אביו כשהיה בן 10, קיבל הכשרה לאמנות מויליאם צ'ארלס רוס, צייר המיניאטורות – שהיה חבר של אביו. בשנת 1848 הוא למד בבית הספר לאומנויות של ג'יימס מתיוס ליי בסוהו. בשנת 1850 הציג תמונה באקדמיה המלכותית לאמנויות ובשנת 1849 נכנס לבתי הספר של האקדמיה וזכה במדליית המחלקה הראשונה לציור מהחיים. כל שנה משנת 1852 ועד מותו, ברג'ס היה תורם שנתי לתערוכות האקדמיה.

ברג'ס החל את הקריירה שלו בציור דיוקנאות ועבודות ז'אנריות, לפני שנסע לספרד בשנת 1858, בליווי חברו האמן אדווין לונג – שיהפוך לחברו לטיולים לציור בעתיד. במשך שלושים השנים הבאות היה ברג'ס מבקר כל שנה בספרד, לעיתים קרובות בילה ימים עם איכרים ספרדים, חי את חייהם ואכל את מזונם. הוא נסע גם למרוקו לפחות פעם אחת.

בשנת 1860 הוא התחתן עם סופיה, בתו של רוברט טרנר מגרנתאם, לינקולנשייר.

ההצלחה הגדולה הראשונה של ברג'ס הייתה "בראבו טורו" בשנת 1865. כמה מיצירותיו החשובות האחרות הן "נגנב על ידי הצוענים" (1868), "ילד הפלא" (1875), ו"קבצנים בספרד" (1877). ביוני 1877 נבחר ברג'ס לעמית של האקדמיה המלכותית. ציורים נוספים הם "כותב המכתבים" (1882), "ההתעסקות בחתונה" (1884), "יצרני הסיגריות" (1887), ו"חופש העיתונות" (1890), שהיה ציורו של ברג'ס כעבודת דיפלומה לאחר שנבחר כחבר מן המניין באקדמיה המלכותית בשנת 1889. בין השנים 1850–1897 הציג ברג'ס שבעים ושלוש תמונות באקדמיה המלכותית, חמש עשרה במוסד הבריטי, ושלושים או ארבעים במוסדות אחרים.

הוא נפטר ב־12 בנובמבר 1897 בביתו ברחוב פינצ'לי רוד 60, לונדון, ונקבר בבית העלמין בפדינגטון בווילסדן.

משפחתו
------

ג'ון הגיע ממשפחה של ציירים בולטים: אביו היה ה.ו. ברג'ס, צייר נוף של המלך ויליאם הרביעי. סבו ויליאם ברג'ס (1749–1812), צייר פורטרטים. סבא רבא תומאס ברג'ס (1786) היה מורה של תומאס גיינסבורו. הוא היה אחיינו של ג'ון קארט ברג'ס (1798–1863), צייר פרחים ונוף, ותומאס ברג'ס (1784? –1807), צייר נוף.

גלריה
-----

* רקדנית נפוליטנית רקדנית נפוליטנית
* נערה עם קשת בשיער נערה עם קשת בשיער
* הרברט ספנסר הרברט ספנסר
* סנט פרנסיס המודרני סנט פרנסיס המודרני
* כותב מכתבים ספרדי כותב מכתבים ספרדי
* הפרופסור והסטודנט הפרופסור והסטודנט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון בגנולד ברג'ס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Dictionary of National Biography, 1901, pp. 333-5.
2. ↑  The freedom of the press, www.racollection.org.uk
3. ↑  Magazine of Art, volume 5, 1882.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* RKD: 14193
* SNAC: w6p063vr
* ULAN: 500002773
* VIAF: 95697547
* WorldCat: viaf-95697547

 |
ציור של קבוצת הכוכבים נושא הנחש, עליו סימן יוהאנס קפלר את מיקום הסופרנובה באות N - על עקב ימין, ריבוע שמיני מלמעלה ורביעי משמאל
**סופרנובה 1604** (מסומנת **SN 1604**) הנקראת גם **הסופרנובה של קפלר** הייתה התפוצצות סופרנובה שאירעה בגלקסיית שביל החלב, בחלק השמיים שמזוהה עם קבוצת הכוכבים נושא הנחש. נכון ל-2013, זו הסופרנובה האחרונה שנצפתה בגלקסיית שביל החלב בזמן התרחשותה, במרחק של כ-13,000 שנות אור מהשמש. בזמן האירוע, הייתה הסופרנובה בהירה מכל כוכב אחר בשמי הלילה ומכל כוכבי הלכת (מלבד נוגה), עם בהירות נראית של 2.5- בשיאה.

היסטוריה
--------

הסופרנובה נצפתה לראשונה ב-9 באוקטובר 1604. האסטרונום הגרמני יוהאנס קפלר צפה בה לראשונה ב-17 באוקטובר, ומאוחר יותר היא נקראה על שמו. כמו כן, קפלר כתב ספר אודות האירוע, "אודות הכוכב החדש על רגלו של נושא הנחש" ("De Stella nova in pede Serpentarii").

הייתה זו הסופרנובה השנייה שנצפתה בתוך דור (הקודמת הייתה סופרנובה 1572 בקסיופאה אשר בה צפה טיכו ברהה).

מאפיינים
--------

באוקטובר 2004, במלוא 400 שנה לגילוי הסופרנובה, יצא פרסום עדכני של צוות אסטרונומים מארצות הברית אודות העצם ומאפייניו. הסקירה התבססה על מידע שהגיע ממספר מצפי כוכבים וטלסקופים גדולים - ביניהם האבל, צ'נדרה ושפיצר.

אחת התוצאות של מחקר זה היא הערכה מדויקת יותר של מרחק העצם מהשמש: כ-13,000 שנות אור, לעומת הערכה קודמת של 20,000.

מידע נוסף מפרסום זה הוא לגבי גל ההדף של החומר שנזרק מהכוכב המקורי בסופרנובה וממשיך להתפשט במהירות גבוהה - כ-6 מיליון קמ"ש (כ-1,700 ק"מ לשנייה). מעריכים כי מיד לאחר פיצוץ הכוכב, מהירות זו הייתה גדולה פי חמישה. החומר המתפשט פוגע בדרכו בגז ואבק בין-כוכבי ומחמם אותם לטמפרטורות גבוהות. החומר ממש מאחורי חזית גל ההדף זוהר בקרינת X, והטמפרטורה שלו היא כ-2 מיליון מעלות. קוטר העצם, נכון לשנת 2004, הוא 14 שנות אור.

שארית סופרנובה זו נחשבת לאחד העצמים האופייניים מסוגם, ומהווה נושא למחקרים אסטרונומיים רבים עד היום.

בסך הכל, נצפו בשביל החלב שש סופרנובות שונות במהלך אלף השנים האחרונות. מתוכן, רק לאירוע זה טרם ידוע איזה סוג כוכב התפוצץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סופרנובה 1604** בוויקישיתוף
* סופרנובה 1604, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* סופרנובה 1604, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  הסופרנובה קסיופאה A התרחשה מאוחר יותר, אך לא נצפתה בזמן האירוע עצמו.
3. ↑
**ההפיכה בגינאה** התרחשה ב-5 בספטמבר 2021 בגינאה, ובמהלכה הודח הנשיא אלפה קונדה ונאסר על ידי הצבא בראשות מאמאדי דומבויה, שהשתלט על המדינה. צבא גינאה פרסם סרטון ובו נראה קונדה שבוי בידיי אנשי צבא, לאחר חילופי אש והתפרעות של כוחות חמושים בעיר הבירה קונאקרי. מפקד הכוחות המיוחדים, מאמאדי דומבויה, הופיע בתשדיר מיוחד שהשתלט על ערוץ הטלוויזיה הממלכתי בו הוא הודיע על השעית החוקה ופרוק הממשלה.

רקע
---

לאחר כמה עשורים של שלטון סמכותני בגינאה, היה קונדה המנהיג הראשון שנבחר במדינה באופן דמוקרטי. במהלך כהונתו, צמחה כלכלתה של גינאה באופן ניכר, רבות הודות למשאביה הטבעיים, אולם אזרחי המדינה לא חשו בצמיחה באופן משמעותי. בשנת 2020, שינה קונדה את החוקה החדשה של גינאה באמצעות משאל עם במטרה לאפשר לעצמו לכהן קדנציה שלישית. השינוי זכה לגינויים וביקורות בחברה הגינאית, מה שגרם להפגנות נרחבות במהלך 2019–2020, וכן לחוסר יציבות פוליטית. במהלך שנתו האחרונה בתפקיד נאבק קונדה במחאות ובמועמדי האופוזיציה, ורבים מהם נאסרו וחלקם אף נפטרו בשבי, זאת לצד משבר כלכלי חריף ועליית מחיריהם של מוצרים בסיסיים. באוגוסט 2021, בניסיון להגדיל את קופת המדינה, הכריזה גינאה על העלאת המס וקיצצה בתקציבי המשטרה והצבא. עם זאת, הממשלה נקטה במהלכים מעוררי התנגדות, כדוגמת הגדלת תקציב לשכת הנשיא והאסיפה הלאומית.

ב־1 באוקטובר 2021 הושבע מאמאדי דומבויה כנשיא זמני.

ההפיכה
------

ההפיכה החלה בבוקר 5 בספטמבר, כאשר הכוחות המזוינים של הרפובליקה של גינאה הקיפו את ארמון הנשיא והשביתו את פעילות הממשלה. לאחר קרב יריות עם כוחות תומכי הממשלה, המורדים בראשותו של דומבויה לקחו את קונדה כבן ערובה, הודיעו על פירוק הממשלה המכהנת בראשות איברהימה קאסורי פופאנה וביטול החוקה. הפוליטיקאים המקומיים נמנעו מהתבטאות בנוגע להפיכה ולא התנגדו או תמכו בה נחרצות, בעוד שההפיכה זכתה לגינויים והסתייגויות כמעט אוניברסליות מצד מדינות העולם, שקראו להפסיק את ההפיכה, לשחרר את האסירים ולהחזיר את היציבות הדמוקרטית על כנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ההפיכה בגינאה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Elite Guinea army unit says it has toppled president, Reuters, ‏6 בספטמבר 2021 (באנגלית)
2. ↑  Guinée : quatre choses à savoir sur le référendum constitutionnel reporté qui a plongé le pays dans une nouvelle impasse politique, Franceinfo, ‏1 במרץ 2020 (בצרפתית)
3. ↑  Elite Guinea army unit say they dissolved the government and the constitution of the West African country, CNBC, ‏5 בספטמבר 2021 (באנגלית)
**סופרנובה 1054** (גם **SN 1054** או **סופרנובת הסרטן**) הייתה סופרנובה אשר נצפתה על ידי עמים רבים על כדור הארץ בשנת 1054. תיעוד של אסטרונומים סינים וערבים מספר על עצם שניתן היה לצפות בו באור יום במשך 23 ימים ובשמי הלילה - במשך 653 יום (קרוב לשנתיים). האירוע התרחש בגלקסיית שביל החלב במרחק כ-6,300 שנות אור מהשמש, ובסבירות גבוהה מדובר בסופרנובה מסוג II. הבהירות נראית המרבית של הסופרנובה בשיאה מוערכת כיום ב-6.0-. 

קיימות עדויות כי גם מספר עמים אינדיאניים במרכז אמריקה צפו באירוע ותיעדו אותו.

כמו כן נטען כי רשומה נשכחת של נזירים אירים התייחסה במקור ל-SN 1054 אך הושחתה מאוחר יותר והפכה לפנטזיה אלגורית המבוססת על אגדת האנטיכריסט.

שארית הסופרנובה מוכרת היום כערפילית הסרטן, ונקראת גם M1, בהיותה אובייקט מסיה הראשון שנכנס לקטלוג המפורסם של שארל מסיה ב-1774.

קרינת רנטגן מהעצם התגלתה באפריל 1963, באמצעות טיל מגביה טוס מסוג אירובי (Aerobee). למקור קרינת הרנטגן ניתן השם Taurus-1. כמות האנרגיה הנפלטת מערפילית הסרטן בקרינת X גדולה פי 100 מהאנרגיה בתחום האור הנראה.

ב-9 בנובמבר 1968, מקור גלי רדיו פועם, שידוע כיום כפולסר ערפילית הסרטן, התגלה ב-M1 על ידי אסטרונומים ממצפה ארסיבו, באמצעות טלסקופ המצפה, בקוטר 300 מטר. הפולסר מסתובב בקצב של 30 סיבובים בשנייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סופרנובה 1054** בוויקישיתוף
* ציור סלע אידיאני שייתכן ומתעד את SN 1054
* ערפילית הסרטן באתר של טלסקופ החלל האבל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007537230805171
* BnF: cb135127769 (data)
* LCCN: sh99004045

 |
**לויס פאטריס גריפין** (באנגלית: **Lois Patrice Griffin**) היא דמות מצוירת בדיונית בקומדיית המצבים המונפשת האמריקנית "איש משפחה". לויס הופיעה לראשונה בטלוויזיה ב-20 בדצמבר 1998 והיא מדובבת על ידי אלכס בורסטיין. לויס היא אמם של סטואי, מג וכריס ונשואה לפיטר. לויס מתגוררת בעיר הבדיונית קוהוג שברוד איילנד עם משפחתה וכלב המשפחה בריאן.

אישיות
------

לויס היא בתם של קרטר וברברה פיוטרשמידט, נוצרים עשירים-רפובליקנים. באחד הפרקים מתגלה כי אמה של לויס היא ניצולת שואה עם מבטא ניו יורקי אשר מסתירה את יהדותה. לטענת אמה (המכונה "באבס") הסתרת מוצאה היהודי הייתה החלטה יזומה שלה ושל בעלה כדי שלא ינודו ממועדון עשירי העיר הידועים בגזענותם ובאנטישמיות שלהם.
לויס היא אמם של סטואי, מג וכריס ונשואה לפיטר. לויס מתגוררת בעיר הבדיונית קוהוג שברוד איילנד עם משפחתה וכלב המשפחה בריאן. לויס היא עקרת הבית במשפחה, ובחלק מהפרקים היא מעבירה שיעורי נגינה בפסנתר. לויס עבדה בעבודות שונות; באחד הפרקים היא הייתה מגישת החדשות של רשת "פוקס", ובפרק נוסף היא הייתה מועמדת לראשות העיר של קוהוג.

קישורים חיצוניים
----------------

* לויס גריפין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* לויס גריפין, באתר רשת Fox (באנגלית)
* לויס גריפין, באתר Family Guy Wiki (באנגלית)

| איש משפחה |
| --- |
| דמויות | פיטר גריפין • לויס גריפין • מג גריפין • כריס גריפין • סטואי גריפין • בריאן גריפין • קליבלנד בראון |  |
| סרטים | סטואי גריפין - הסיפור שלא סופר |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: e9e1febb-b687-4dba-8478-933701508eba

 |
גולגולת של היצור
**טניולאביס** (שם מדעי: ***Taeniolabis***) הוא סוג של יונק קדום מהסדרה הקדומה מולטיטוברקולטה (*Multituberculata*), אשר התפתחה בקרטיקון לצד הדינוזאורים. הוא חי בראשית עידן הקנוזואיקון בתקופת הפלאוקן לפני 64–65 מיליון שנה באמריקה הצפונית. מאובניו נחקרו ב-1882 בידי החוקר הידוע אדוארד קופ ובסוגו נכללו 2 מינים.

הטניולאביס היה הגדול שבבני סדרתו כשהמין *Taeniolabis taoensis* הגיע למשקל של 100 ק"ג. במראהו הוא דמה לבונה ענקי בעל גולגולת באורך 15 ס"מ והכיל זוג חותכות ענקיות שנבנו כמו איזמל, אך למעשה כלל לא היה יונק שלייני והיה מראשוני יונקי הקנוזואיקון לצד קרוביו כמו הקטופסליס (אנ') ובני הסדרה כימולסטיים. הוא היה כנראה ניזון מזרעים ומקליפות עצים.

המאובנים של יונק נכחד זה התגלו במונטה, ניו מקסיקו וויומינג וכן בססקצ'ואן שבקנדה. ככל הנראה הוא חי ביערות גשם לחים שהיו באותה תקופה באזורו. כמה חוקרים סוברים שבשל רגליו הקצרות הוא התפתח כמו בונה לחיים אמפיביים בנהרות ובביצות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טניולאביס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
**גאולה גדישביץ** (נולדה בשנת 1947) היא אתלטית עבר ישראלית, שלוש פעמים אלופת ישראל (1962, 1963 ו-1965), שיאנית ישראל במשך כארבע שנים, אלופה ושיאנית המכביה (1965) בקפיצה לרוחק.

ביוגרפיה
--------

גדישביץ התאמנה בקבוצת הפועל חדרה בהדרכתו של שורה רפפורט.

### שיאנית ישראל

בתחרות שנערכה במכון וינגייט בתחילת פברואר 1962 קבעה גדישביץ בקפיצה לרוחק שיא ישראלי חדש של 5.48 מטר, שיפור ב-9 ס"מ לשיא הישראלי בן השנתיים של אילנה קרשיק (5.39 מטר).

### אלופת ישראל

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בשנת 1962 זכתה גדישביץ לראשונה בקריירה שלה, במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.24 מטר. שנה לאחר מכן, באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בסוף יוני 1963 היא הגנה על תוארה לאחר שזכתה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בשיא ישראלי חדש של 5.52 מטר, לפני סמדר מודעי (5.47 מטר) וא. פונדיק (5.17 מטר).

### אלופה ושיאנית המכביה

בתחרות הליגה באתלטיקה שנערכה בחדרה בתחילת אפריל 1965 קבעה גדישביץ בקפיצה לרוחק שיא ישראלי חדש של 5.53 מטר, שיפור ב-1 ס"מ לשיאה. בתחרות שנערכה במסגרת מחנה אימונים שנערך במכון וינגייט במאי אותה שנה היא שיפרה את שיאה הישראלי בקפיצה לרוחק והעמידה אותו על 5.56 מטר. באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה במכון וינגייט ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.41 מטר, לפני סמדר מודעי (5.33 מטר) וחנה סמוך (5.14 מטר). חודש וחצי לאחר מכן, בתחרות האתלטיקה של המכביה ה-7 שנערכה בסוף אוגוסט היא זכתה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בשיא ישראלי חדש ובשיא מכביה חדש של 5.61 מטר, לפני סמדר מודעי (5.53 מטר) וחנה סמוך (5.45 מטר). שיא זה החזיק מעמד ארבעה חודשים ונשבר על ידי חנה סמוך (5.69 מטר).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גאולה גדישביץ** בוויקישיתוף
* 50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - קפיצה לרוחק, באתר איגוד האתלטיקה בישראל
* אלופי ואלופות ישראל באתלטיקה, באתר *gbrathletics* (באנגלית)
* אלופי המכביה - גאולה גדישביץ, מעריב, 30 באוגוסט 1965

הערות שוליים
------------

1. ↑  א. פז, 4 תוצאות טובות משיאים ישראלים באתלטיקה, מעריב, 4 בפברואר 1962
2. ↑  יעקב פתאל, רייס קבע שיא במשולשת - 15.14 מ', דבר, 30 ביוני 1963
3. ↑  גדישביץ קפצה למרחק של 5.53 מ', דבר, 11 באפריל 1965
4. ↑  גדישביץ קפצה לרוחק - 5.56 מ', דבר, 16 במאי 1965
5. ↑  אברהם פז, אליפות ישראל באתלטיקה, מעריב, 11 ביולי 1965
6. ↑  אברהם פז, קפיצות הזהב של למדני וגדישביץ, מעריב, 30 באוגוסט 1965
7. ↑  מעריב לספורטאים - אלופי המכביה ה-7, מעריב, 1 בספטמבר 1965
8. ↑  אהרן להב, שיא ישראלי חדש באתלטיקה - חנה סמוך קפצה לרוחק -5.69 מטר, דבר, 2 בינואר 1966
**העשור הראשון של המאה ה-10** הוא העשור שהחל ב-1 בינואר 900 והסתיים ב-31 בדצמבר 909.

אירועים בולטים בעולם
--------------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
העולם בעשור הראשון של המאה ה-10
### מלחמה ופוליטיקה

#### מלחמות

* 31 ביולי 904 - סלוניקי נופלת לידי הערבים, שמחריבים את העיר
* 905 - העבאסים כובשים מחדש את ארץ ישראל.

#### סכסוכים לאומיים ואזוריים

#### אירועים פוליטיים משמעותיים

* 900 - העיר מוגדישו, לימים בירת סומליה, מוקמת.
* 29 בינואר 904 - סרגיוס השלישי מדיח את האנטי-אפיפיור כריסטופורוס וממונה לאפיפיור
* 909 - סעיד בן חוסיין מקים מדינה שיעית בצפון אפריקה. תחילת השושלת הפאטמית. בירת הממלכה היא עיר מחדיה בתוניסיה של היום.
* 909 - הקמת מנזר קלוני.

כלכלה
-----

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אסונות
------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות
-------------------------------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה
--------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות פופולרית
--------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים
------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
### מנהיגי עולם בולטים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **העשור הראשון של המאה ה-10** בוויקישיתוף

| עשורים במאה ה-10 |
| --- |
|  | << • 900–909 • 910–919 • 920–929 • 930–939 • 940–949 • 950–959 • 960–969 • 970–979 • 980–989 • 990–999 • >> |
**הערכת נזקי לחימה** או **הערכת נזקי הפצצה** (באנגלית: **Bomb Damage Assessment**,‏ בקיצור: **BDA**) הוא מונח מהתחום הצבאי המתאר תהליך של אומדן נזק שנגרם למטרה (אנ') לאחר תקיפה צבאית. לרוב לאחר תקיפה אווירית כמו הטלת פצצה או שיגור טיל אוויר-קרקע.

את המידע עבור הערכה ניתן להשיג באמצעים רבים כגון מצלמות המותקנות במערכות הנשק, מערכות צילום המותקנות במטוס התקיפה, מטוס ריגול, לוויינים וכוחות קרקעיים.

צילום הערכת נזק לאחר הפצצה בבצרה, עיראק

מטרות
-----

תהליך הערכת נזק משמש לצורך מספר מטרות:

* בחינת פעילות מערכת הנשק בהתאם למתוכנן.
* בחינת היקף הנזק הפיזי כתוצאה מהפגיעה. זה שנצפה או שעוד צפוי במידה והנזק מתפשט.
* בחינת מחודשת של האיום או ערכה הצבאי של המטרה. בהתאם ייתכן ותידרש התקפה נוספת להשלמת המשימה.

היסטוריה
--------

במהלך מלחמת העולם הראשונה, ועם התפתחות התעופה הצבאית, בוצעו מספר רב של תקיפות אוויריות לעבר מטרות צבאיות ואזרחיות. עם זאת היכולת של הטייס להסיק האם פגע במטרה או יתרה מכך השמיד אותה הייתה מוגבלת מאוד. בעיקר משום שמיד לאחר הפיצוץ העשן הסתיר את המטרה ומטוסי התקיפה נדרשו לחזור לבסיסן לצורך חזרה לסביבה בטוחה, מילוי דלק ותחמושת.

בתחילה לצורך כך פעלו כוחות קרקעיים בסמוך לאתר התקיפה. פעולה זו הייתה מסוכנת שכן היו עלולים להיפגע מהקרבה לאויב ומהתקיפה עצמה.
בשל כך הוסבו מטוסי תקיפה למטוסי סיור ופעלו באופן רחב כבר במלחמת העולם השנייה.

בשנות ה-50 של המאה ה-20 היו זמינים לארצות הברית לוויני ריגול ומטוסי ריגול שטסו בגובה רב כמו לוקהיד SR-71 ולוקהיד U-2 שתרמו להערכת נזק.

במהלך מלחמת וייטנאם נדרשו למשימת הערכה נזק כוחות מיוחדים אמריקאים שנכחו בקרקע.

ניתן להשיג מידע אודות הערכת נזק גם באמצעות איסוף מודיעין בכלל ובמודיעין גלוי בפרט. לדוגמה, לאחר המתקפה על פרל הארבור פרסמה סוכנות הידיעות United Press International (UPI) מידע אודות הנזק הרב שנגרם. במאמר פרסמה נתונים מספריים אודות ספינות קרב ותשתיות שנפגעו ששימשו את היפנים בתהליך הערכת הנזק.

בתחילת שנות ה-2000 החל צבא ארצות הברית לעשות שימוש במסגרת הערכת נזק בכלי טיס בלתי מאוישים כמו RQ-4 גלובל הוק.

שיתופי פעולה בין צבאות כולל לעיתים גם העברת מידע מודעיני המשמש להערכת נזקי לחימה.

השאלה
-----

המונח BDA הושאל למגזר האזרחי בתחום הניהול והבקרה במשמעות של מעקב אחר ביצוע משימה ומדד להצלחה.

במסגרת מגפת הקורונה בישראל השב"כ עשה שימוש במונח BDA כמדד להצלחת השימוש באמצעים הטכנולוגים לאיתור חולים מאומתים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מילון הקיצורים וראשי התיבות, צה"ל, גרסה התשפ"א-2021
2. ↑  סיכום כנס של ה-INSA בנושא האוסינט וקהילת המודיעין האמריקנית, המרכז למורשת מודיעין, מאי 2021
3. ↑  Greg Wilsbacher (Fall 2010). "Al Brick: The Forgotten Newsreel Man at Pearl Harbour". *The Moving Image: The Journal of the Association of Moving Image Archivists*. אוניברסיטת מינסוטה. **10** (2): 36.
4. ↑  בני מיכלסון, שיתוף פעולה בין צבאות שלא במסגרת ברית, אתר צה"ל, מרץ 2020
5. ↑  פרסום דוח ביניים מיוחד בנושא התמודדות מדינת ישראל עם משבר הקורונה, מבקר המדינה, התשפ"א, 2020
**איכול יבש** הוא שלב של הסרת שכבת חומר בייצור התקני מוליכים למחצה וצגים שטוחים, ומתבצע לאחר שלב הפוטוליתוגרפיה.

קיים לעומתו גם תהליך של איכול רטוב, שהוא איכול באמצעות נוזל מאכל, למשל חומצה הידרופלואורית עבור התקני סיליקון. איכול יבש מדויק יותר, אך איטי יותר ומשאיר פני שטח חלקים פחות מהאיכול הרטוב. לכן נהוג לטבול את הפרוסה באמבט של נוזל מאכל אחרי האיכול היבש.

תהליך האיכול היבש משמש לרוב לאיכול חומרים בעלי התנגדות כימית גבוהה, שאינם נוחים לאיכול רטוב (לעיתים קרובות חומצות לאיכול מתכות וחומרים בעלי התנגדות כימית נמוכה).

האיכול היבש מתבצע בשלוש שיטות, אשר בכולן מתנתקים חלקי החומר מהשכבה עליה הוא מונח:

1. איכול בפלזמה
2. הפגזת החומר ביונים (כרסום יוני)
3. איכול בגז ראקטיבי (RIE)

הקדמה - פוטוליתוגרפיה
---------------------

האיכול היבש הוא חלק מתהליך ארוך יותר של פוטוליתוגרפיה, שהוא התהליך הכמעט בלעדי לייצור התקני מוליכים למחצה. בתהליך זה מגדלים שכבות של חומרים שונים (מוליכים, מוליכים למחצה ומבודדים) ולאחר מכן מעתיקים לשכבות אלה דוגמת מעגל חשמלי אשר מוטבע מראש במסכה. דרך המסכה עוברת קרינה, בדרך כלל UV, אשר משנה את תכונת החומר בו היא פוגעת, שהוא פוטורזיסט. במקום בו הפוטורזיסט שינה את תכונותיו ניתן להסירו וכך לחשוף את שכבת החומר אותו יש לאכל. עתה משהוא חשוף, מאכלים אותו בהפעלת תהליך האיכול היבש.

איכול בפלזמה
------------

* פלזמה של גזים הלוגנים מאכלת אלומיניום, תחמוצת סיליקון, סיליקון ניטריד, פולימרים ועוד. משתמשים לרוב בפלזמה המאכלת פוטורזיסט באיטיות רבה יחסית. ניתן להשתמש בגזים המכילים פלואור כמו CF4, CH, NF3, כלור או בתרכובות כלור, וכן תרכובות יוד וברום.

הפרמטרים העיקריים השולטים על איכות האיכול הם:

* הרכב הגז
* הלחץ החלקי בתא וקצב הזרימה או מהירות השאיבה
* מבנה תא הריאקציה - החומרים מהם הוא עשוי, צורתו, אופן חיבור המתח החשמלי (רגיל או RIE)
* העירור - תדר העבודה, הספק
* הטמפרטורה
* איכות הפוטורזיסט
* איכות השטח המתאכל - תלוי בניקוי

כרסום יוני
----------

כרסום יוני מתבצע באמצעות יונים הפוגעים בפני השטח ומתיזים חומר. המקור המקובל ליצירת יונים קרוי על שם קאופמן (Harold R. Kaufman).

איכול גז ראקטיבי (RIE)
----------------------

איכול ריאקטיבי מבוסס על שילוב של איכול כימי, כמו באיכול בפלזמה, עם כרסום (או התזה) על ידי היונים הפוגעים בשטח. 
תכונותיו:

* איכול RIE הוא אנאיזוטרופי, כלומר ישנה כיווניות באיכול.
* הפרוסות מחוברות לאלקטרודת ה-RF
* הלחץ החלקי נמוך בהרבה מאשר באיכול בפלזמה
* הכימיה נותנת את הסלקטיביות

ראו גם
------

* פוטוליתוגרפיה
**מאדאם דה סַבְּלֶֶה** (1599 - 16 בינואר 1678), בשמה המלא **מדלן דה סוּבְרֶה, המרקיזה מסַבְּלֶֶה** (Madeleine de Souvré, marquise de Sablé) מחברת אמרות צרפתייה.

ביוגרפיה
--------

היא נולדה בשם מדלן דה סוברה לאב שהיה איש החצר של אנרי השלישי, אנרי הרביעי ולואי השלושה עשר, מלכי צרפת, וקיבלה השכלה מעולה בחצר המלכות. ב-1614 נישאה למרקיז דה סבלה. החל בשנות השלושים של המאה ה-17 השתתפה בחוג הספרותי של מאדאם דה רמבוייה בפריז, שהיה ראשון מסוגו בצרפת. ב-1640, אחרי מות בעלה, הכירה בחוג הספרותי את מדליין דה סקודרי, שתיארה אותה בשם הבדוי "פרטני נסיכת סלמיס" בנובלה "ארטמן, או כורש הגדול", שהופיעה בהמשכים מ- 1649 עד 1653. באותן שנים התחולל בפריז מרד נגד בית המלוכה הצרפתי. רבים מאנשי החוג הספרותי של מאדאם דה רמבוייה נאסרו או נמלטו מן העיר, ומאדאם דה סבלה הקימה חוג ספרותי משלה, שבו השתתפו בין היתר מאדאם דה סבינייה, מאדאם דה לה פאייט, והחל מ-1659 גם פרנסואה דה לה רושפוקו. המשתתפים עשו זאת להרגל לשחק במשחק "האמרות". מישהו היה מעלה רעיון והמשתתפים דנו בו ונתחו אותו מכל צדדיו.

ביתה של מאדאם דה סבלה נמצא בסמוך לפור רויאל דה פריז, שהיה מנזר לנשים שצידדו בתורתו של התאולוג קורנליוס יאנסן. גם מאדאם דה סבלה ופרנסואה דה לה רושפוקו צידדו בתורה זו, שלפיה האדם מושחת מטבעו בגלל החטא הקדמון והחיים בעולם הזה הם הבל ושווא. הם כתבו אמרות בנושאי אופי האדם והמוסר החברתי, ועבדו במשותף על פיתוחן. מאדאם דה סבלה כתבה 81 אמרות, אך גם לקחה חלק נכבד בפיתוח אמרותיו של פרנסואה דה לה רושפוקו, שהתפרסמו ב-1665, זכו להצלחה רבה והופיעו בחמש הוצאות שבהן נוספו אמרות חדשות. מאדאם דה סבלה נפטרה במנזר פור רויאל דה פריז ב-1678, ובאותה שנה יצאו לאור אמרותיה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **מאדאם דה סבלה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מאדאם דה סבלה** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007275094805171
* BnF: cb12532431s (data)
* CANTIC: a11660272
* GND: 118904620
* ICCU: SBLV211493
* ISNI: 0000 0001 0879 9396
* LCCN: n85196335
* NKC: xx0272264
* NTA: 128889160
* SUDOC: 034583211
* VcBA: 495/107056
* VIAF: 24712109
* WorldCat: lccn-n85196335

 |
ההיכל הביתי **מרכז ספנס**
משחק ביתי מול פרטיזן בלגרד
**וויבודינה סרביהגאז נובי סאד** (בסרבית: **КК Раднички Србијагас Нови Сад**) היא קבוצת כדורסל סרבית מהעיר נובי סאד בצפון סרביה. המתמודדת בליגת העל הסרבית.

היסטוריה
--------

הקבוצה הוקמה בשנת 1948, ובעונת 1961/92 העפילה לליגה השנייה. בשנת 1970 עברה לשחק באולם **נובקבל**. בעונת 1974/75 החלה להשתתף בליגת העל היוגוסלבית. אך ירדה חזרה לליגה השנייה לאחר עונה אחת בלבד. בשנת 1980 החלה הקבוצה לשחק ב**מרכז ספנס** החדש, המכיל 11,500 מקומות ישיבה. בעונת 1988/89 חזרה לליגת העל ותפסה מקום בצמרת. בעונת 1994/95 ירדה הקבוצה שוב לליגה השנייה וחזרה לאחר עונה אחת. בסוף שנות ה-90 החלו בעיות כלכליות בקבוצה והיא התמזגה עם מספר קבוצות כדי לשרוד בליגה הראשונה.

### עידן חדש

בשנת 2000, כשהקבוצה שיחקה בליגה השנייה, התחלף צוות הניהול והקבוצה יצאה לדרך חדשה. במקביל נחתם הסכם חסות על ענקית הנפט "סרביהגאז". והקבוצה חזרה מהר מאוד לליגת העל ולצמרת הליגה הסרבית.

בעונת 2002/03 סיימה במקום השמיני והגיעה עד לחצי גמר הגביע. בעונת 2003/04 סיימה במקום שלישי וגם לחצי גמר הגביע והודחה על ידי הכוכב האדום בלגרד.

כמו כן, השתתפה הקבוצה במסגרת הליגה האדריאטית בעונות 2005/06, 2007/08, 2008/09.

החל מעונת 1990/91 משתתפת הקבוצה במסגרת האירופאית. המפגש הראשון בתולדותיה היה מול קבוצת קאנטו מאיטליה בגביע קוראץ'. בהמשך השתתפה גם ביורוצ'לנג' ויורוקאפ. השלב הכי גבוה שהגיעה אליו הקבוצה, היה שמינית גמר היורוצ'לנג' בו הודחה על ידי קבוצת אוניקס קאזאן מרוסיה.

הכינוי של הקבוצה הוא "חגבים" (Grasshoppers), והיא מארחת בהיכל הגדול של **מרכז ספנס** המכיל 8,000 מקומות ישיבה.

שחקנים בולטים בעבר ובהווה
-------------------------

* סרביהסרביה דראגן לוקובסקי
* סרביהסרביה מילאן גורוביץ'
* סרביהסרביה סטרחינה מילושביץ'
* סרביהסרביה איבן פאוניץ'
* סרביהסרביה מילאן פבקוביץ'
* סרביהסרביה מילנקו טפיץ'
* סרביהסרביה סדומיר ויטקובץ'
* בוסניה והרצגובינהבוסניה והרצגובינה פליקס קויאדינוביץ'
* מונטנגרומונטנגרו ולדימיר גלובוביץ'
* ארצות הבריתארצות הברית וונטיגו קאמינגס
* הונגריההונגריה אישטוואן נמט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וויבודינה נובי סאד** בוויקישיתוף
**זַיְנַבּ בִּנְת עַלִי** (בערבית: **زَيْنَب ٱبْنَت عَلِيّ**; 626 – 682) הייתה בתם של עלי בן אבי טאלב ופאטמה בת מוחמד. סבהּ היה מוחמד, ולכן היא חלק מאהל אל-בית. בדומה לבני משפחתה האחרים, היא נחשבת לדמות של הקרבה, כוח ואדיקות הן באסלאם הסוני והן באסלאם השיעי.

שנותיה הראשונות
---------------

נולדה בשנת 626, זינב הייתה השלישית מבין ילדיהם של עלי ופאטמה.

כמו שני אחיה הגדולים, חסן וחוסיין, גם זינב קיבלה את שמה מסבה, מוחמד. משמעות השם זינב הוא "קישוט האב" או "עיטור האב". לעלי הייתה עוד בת שנקראה זינב, ולכן זאת כונתה לעיתים קרובות "זינב הגדולה" בעוד האחרת נודעה כ"זינב הצעירה" או "זינב הקטנה".

פאטמה נפטרה ב-632, עת הייתה זינב רק בת שש. לאחר פטירתה של פאטמה, זינב לקחה על עצמה את תפקיד האם, והחלה לדאוג לאחיה.

לאחר קרב כרבלאא'
----------------

כאשר המושל של כופה דן למוות את האחיין שלה, עלי בן חוסיין זין אל-עאבדין, זינקה זינב על אחיינה והגנה עליו בגופו, תוך כדי שהיא זועקת "באלוהים, אני לא אעזוב אותו. אם אתה הולך לרצוח אותו, תצטרך לרצוח גם אותי ביחד איתו!". בעקבות המעשה שלה, החליטו המוציאים להורג לחוס על חייו של זין אל-עאבדין.

זינב ואחרים מצבאו של חוסיין בן עלי ששרדו את קרב כרבלאא', הובלו אל דמשק, שם הם הוחזקו בשבי. אחת הסברות ההיסטוריות היא שמפני שאנשיו של יזיד רצו להשפיל את זינב ולרמוס את כבודה עד הסוף, הם הפשיטו אותו לחלוטין והובילו אותה כל הדרך כשהיא ערומה.

כאשר הם הגיעו לדמשק, הם הובלו אל חצרו של יזיד, שם הוצגו לראווה ראשיהם הערופים של הנופלים בקרב כרבלאא'. זינב החלה להתנגד לנוכח המראה של ראשיהם של בני משפחתה, ויזיד הבחין בכך, ושאל את אנשיו "מי זאת האישה היהירה הזאת?". זינב נעמדה איתנה ואמרה "מדוע אתה שואל אותם? תשאל אותי ואגיד לך. אני הנכדה של מוחמד, אני הבת של פאטמה".

פטירה
-----

תאריך הפטירה המדויק שלה נתון במחלוקת, אם כי הדעה הרווחת היא שזינב נפטרה בשנת 682, כחצי שנה לאחר חזרתה לאל-מדינה. יש האומרים שהיא נפטרה ממחלה, בעוד שאחרים גורסים כי היא נרצחה על ידי חייליו של יזיד הראשון.

מורשת
-----

באיראן, יום ההולדת שלה נחגג כ"יום האחות" (אחות במובן הסיעודי). זאת מפני שהיא טיפלה בבן של חוסיין בן עלי, וגם מפני שהיא טיפלה בפצועים בקרב כרבלאא'.

במהפכה האיראנית, נשים רבות ראו בזינב דוגמה ועמדו לצד כוחות המהפכה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זינב בנת עלי** בוויקישיתוף
* זינב בנת עלי באתר היא-סטוריה

הערות שוליים
------------

1. ↑  OnLy for poetry Lovers, www.facebook.com
2. ↑  Examples • WriteBetter, WriteBetter (באנגלית)
3. ↑  sohail, Zaynab bint Ali – Muslim Jahan (באנגלית) (ארכיון)
4. ↑  WikiVisually.com, wikivisually.com
5. ↑  Behnegarsoft.com, Two books on, Iran's Book News Agency (IBNA), ‏2019-01-12 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007276867205171
* BIBSYS: 97026283
* BnF: cb16944131w (data)
* GND: 128439726
* ISNI: 0000 0000 8722 2378
* LCCN: n84023555
* SUDOC: 225590964
* VIAF: 56149366118785601443
* WorldCat: lccn-n84023555

 |
במתמטיקה, **פתרון אנליטי** של משוואה או מערכת משוואות הוא הצגה של הפתרון באופן ישיר ומפורש, ללא צורך בקירובים או סכומים אינסופיים. בדרך כלל מועדף פתרון אנליטי על-פני פתרון נומרי, הדורש סדרת קירובים, משום שתכונות הפתרון והתלות שלו בפרמטרים קלה יותר לזיהוי וניתוח כשהפתרון מפורש.

פתרון של משוואה פולינומית או מערכת של משוואות כאלה הוא פתרון אנליטי עבור אחד המשתנים, אם הוא מציג אותו כפונקציה מפורשת של שאר המשתנים והפרמטרים. לדוגמה, את משוואת המעגל {\displaystyle \ x^{2}+y^{2}=R^{2}} אפשר לפתור בצורה {\displaystyle y=\pm {\sqrt {R^{2}-x^{2}}}}, שבה הצבת ערכים באגף ימין נותנת מיד ערך למשתנה y שבאגף שמאל. יש משוואות רבות שלא ניתן לפתור באופן כזה.

משוואות דיפרנציאליות
--------------------

בהקשרים מורכבים יותר, לדוגמה כאשר פותרים משוואה דיפרנציאלית, כל הצגה המעקרת את המרכיב הדיפרנציאלי במשוואה נחשבת לפתרון אנליטי. לדוגמה, 
{\displaystyle y=\sum \_{n=2}^{\infty }{\frac {1}{(n-1)!^{2}}}t^{n}} הוא פתרון אנליטי של המשוואה {\displaystyle t^{2}y''-ty'+(1-t)y=0}. 

פתרון אנליטי למשוואה דיפרנציאלית אפשרי בדרך כלל רק עבור תנאי השפה הפשוטים ביותר. עבור תנאי שפה כלליים המשוואה לרוב אינה פתירה אנליטית.
**זימרגלאים** (שם מדעי: **Anostraca**) היא סדרה של סרטנאים מהקבוצה סרטנים מסננים והיחידים מתת-המחלקה **Sarsostraca**. מיני הזימרגלאים נפוצים בימות ואגמים מלוחים (ולא באוקיינוסים), וניתן למצוא אותם גם בבריכות המלח בעתלית ובמפרץ אילת, אולם איסופם המסחרי מתאפשר במספר מועט של מקומות. המוכרים הם באזור סיביר, ימת המלח הגדולה שביוטה בארצות הברית ובסין. כמו כן ניתן למצוא אותם בלגונות הסולר, במדבר אטקמה בדרום אמריקה.

מאפיינים
--------

בעת בקיעת הפגית, אורכה הוא כ-0.25 מילימטר. בדומה למינים רבים אחרים של סרטנאים, בוקעת הארטמיה עם שלוש עיניים. עין אחת פשוטה במרכז הראש משמשת את פגית הארטמיה לזיהוי מקורות אור - הפגיות נוטות להתרחק ממקורות אור חזקים ולהתקרב למקורות אור קלושים. שתי עיניים מורכבות משני צדי הראש משמשות את הארטמיה הבוגרת לראייה ולהתמצאות.

לזימרגלאים גוף פרוק, הנושא מספר רב יחסית של גפיים עדינות העשויות מאונות שטוחות ודומות לעלעלים. האונות משמשות לתנועה, להשגת מזון ולנשימה. הזוויגים נפרדים. ההתפתחות בגלגול דרך פגית לבוגר. הם בעלי גוף דק, מוארך ועדין, שאורכו 20-40 מ"מ, שקוף וחסר שריון משני. בראשם קבוע זוג עיניים מורכבות וגדולות, וכן שני זוגות מחושים. שמם העברי נגזר ממראה רגליהם שמשמשות להם בין היתר גם לנשימה. אצל הזכרים יש בליטות על זוג המחושים השני. זוג זה משמש לאחיזה בנקבה בעת ההזדווגות. לבטן הנקבות צמוד שק ביצים גדול. הזימרגלאים נמנים עם מאכלסי השלולית הראשונים. בכל עונה בוקעים הצעירים מביצי הקיימא בתוך שבוע מהתמלאות המקווה מים. הם חיים לרוב בשכבת המים העליונה, שם הם שוחים כשגחונם כלפי מעלה. 

הם ניזונים מסינון אצות מיקרוסקופיות, מחלקיקי חומר אורגני מרחף ומחסרי חוליות זעירים. הם קולטים חמצן מומס בכל שטח גופם: בתנאים של לחץ חמצן נמוך מפתחים הסרטנים המוגלובין. המסייע לקליטת החמצן מן המים. ההתפתחות מפגית לבוגר נמשכת מחודש עד חודשיים, בהתאם למין. ההתפתחות הביצים והטלתן נמשכת באופן רצוף במשך העונה. מספר הביצים המוטלות שונה במינים השונים מעשרות עד מאות.

אחד ממיני הארטמיה, **Artemia salina**, מסוגל לחיות בתנאי מליחות שונים מאוד ממי ים ואף לשרוד בתמיסת מלח בישול כמעט רוויה ובתמיסות מלחים אחרים כגון כסף חנקתי ואשלגן על מנגנתי. הארטמיות בעלות עמידות ויציבות. הן מסוגלות לחיות בתנאי מליחות מגוונים. מריכוז מליחות המצוי במי ים 2.9%-3.5. ועד לריכוזים של 25%-30 ולעיתים גם ב-50% מליחות.

**שימושים וחשיבות:** ביצים מופרות של סרטן זה מסוגלות לשהות במצב תרדמה (קריפטוביוזה) בתנאי יובש קיצוניים ולאחר שיוטבלו בתמיסה מי מלח יתפתחו ויבקעו תוך כיממה. בשל כך משתמשים בו כאורגניזם מודל בניסויים בביולוגיה התפתחותית בחלל ובניסויי רעילות. זן של *Artemia salina*, שטופח לאורך חיים ממושך יותר ואורך בוגר גדול יותר, משווק בארצות הברית בכינוי המסחרי "קופי ים" (sea-monkey).

ראו גם
------

* זימרגל ארץ ישראלי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זימרגלאים** בוויקישיתוף
* זימרגלאים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* אתר למנויים בלבד הניו יורק טיימס, חוקרים גילו מין חדש של סרטנים, במדבר החם ביותר בעולם, באתר הארץ, 24 בספטמבר 2020

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph323397

 |
הטירה הבישופית ואסרברג על יד גאל, אוסטריה, כפי שנראית בשנות ה-2000.היא נכבשה מידי הצ'כים בשנת 1276 על ידי אביו של הכרוניקן, דיטמאר מגאל
לוח לזכרו של אוטוקאר מגאל על החומה החיצונית של טירת ואסרבורג
המנזר זקאו בשטיריה, שבקלויסטר שלו נקברו אוטוקאר מגאל ואשתו, אליזבט בסביבות 1320
**אוטוקאר מגאל**, **אוטוקאר אאוס דר גאל**, ידוע גם כ-"אוטאקאר משטיריה" (בגרמנית: **Ottokar aus der Gaal**
או **Otacher ouz der Geul**, לפעמים Ottokar von Steiermark, ‏ 1265 לערך - 1322 או 1318) היה כרוניקן ומשורר אוסטרי מחבל שטיריה, מחבר "*הכרוניקה השטירית בחרוזים*" *Ottokars Österreichische Reimchronik* שכללה 100,000 חרוזים. נחשבת לחיבור ההיסטורי המקיף הראשון בשפה הגרמנית. 
הודות לקשריו הענפים השיג מידע רב על אירועים היסטוריים שהתרחשו בחלקים שונים של "האימפריה הרומית הקדושה בעלת הלאום הגרמני".
בגלל טעות של ההיסטוריון וולפגנג לאציוס מן המאה ה-16, הכרוניקן נקרא לפעמים גם "אוטוקאר פון הורנק" (*Ottokar von Horneck*).

חייו
----

אוטוקאר נולד בסביבות 1265 כבנו של דיטמאר אאוס דר גאל ( או במקור -*Dietmar ouz der Geul*) מפקד (קפטן) של מבצר הטירה הבישופית ואסרברג. מקום לידתו היה ככל הנראה זידלהוף דר דאלר ושמו מוזכר לראשונה בשנת 1287. 
אוטוקאר היה בן למשפחת אצילים בני שטרטווג.

הוא שרת את משפחת הרוזנים ליכטנשטיין, שהנציג הבולט שלהם היה המינזנגר אולריך פון ליכטנשטיין. לפי תעודות מ-1304 הוא חי בשטיריה. 
אוטוקאר השתתף במסעים צבאיים ושימש גם בשליחויות דיפלומטיות.
הוא היה, כפי מעיד בשירתו, תלמיד של משורר החצר והמינסטרל מייסטר קונרד פון רוטנבורג (Kuonrât von Rôtenbere), שפעל בחצר של מנפרד, מלך סיציליה.

הכרוניקה השטירית
----------------

הכרוניקה שלו בחרוזים, הכתובה בשפה הגרמנית ה"גבוהה" מימי הביניים mittelhochdeutsch שהייתה נהוגה בדרומה, מרכזה ומזרחה של "האימפריה הרומית הקדושה". 
הכרוניקה מכסה תקופה החל משנת 1246, סוף שלטונו של הקיסר פרידריך השני לבית הוהנשטאופן ועד-1309 כשהספר מסתיים פתאום, ומתארת אירועים שהתרחשו ברחבי האימפריה הרומית הקדושה, כולל אוסטריה ושטיריה, תוך התבססות על מקורות היסטוריים וספרותיים.
נקודת מבטו הייתה זאת של האצולה השטירית של התקופה. 
פרק מיוחד מפורסם של הכרוניקה נוגע לנפילת עכו הצלבנית בשנת 1291.
הכרוניקה של אוטוקאר מתארת, בין השאר, את הקרבות החשובים בהיסטוריה של שטיריה בתקופה הידועה בתולדות אוסטריה כאינטררגנום (1246-1278) לאחר קץ השלטון של שושלת באבנברג ובעת הסכסוכים שבין המלך הצ'כי ודוכס אוסטריה אוטאקאר השני פז'מיסל ובין רודולף לבית הבסבורג.
אוטוקאר כתב גם כרוניקה שאבדה, על קיסרי האימפריה הרומית הקדושה, ותכנן לכתוב גם היסטוריה של האפיפיורים.

הנצחה
-----

* בשנת 1996 הוצבה על חומת טירת ואסרבורג בשטיריה, לוח לזכרו.
* רחוב "הורנק" בשכונת הרנאלס בווינה נקרא כך (בשם שגוי) לזכרו

לקריאה נוספת
------------

*The Oxford Companion to German Literature*, Oxford University Press, 2005

קישורים חיצוניים
----------------

* Ottokars Österreichische Reimchronik הכרוניקה של אוטוקאר ברשת (אורכב 22.01.2020 בארכיון Wayback Machine)
* הכרוניקה על המצור על עכו ונפילתה
* בפורום האוסטרי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 90614642
* BnF: cb13164327t (data)
* GND: 118738836
* ISNI: 0000 0000 6300 6881
* LCCN: n94114454
* NTA: 067468586
* SUDOC: 135903033
* VcBA: 495/33303
* VIAF: 66603831
* WorldCat: viaf-66603831

 |
**אוטיי** הוא משקה פירות שמקורו במערב פולינזיה. לרוב מוגש לצד מנות אוכל גדולות.

כיום המשקה מזוהה בעיקר עם המטבח של מדינת טונגה, אם כי גם באיים מסביבו מכינים וצורכים מתכונות דומות של המשקה כגון סמואה, ואליס ופוטונה, טוקלאו, האוואי ופיג'י. על פי אירופאים שהגיעו לסמואה בשנת 1890, את המשקה מכינים מפרי אמברלה מגורד (בסאמואית שמו "וי" ואילו בהאוואית שמו "ווי"), חלב קוקוס, מי קוקוס ופרי הקוקוס עצמו. התערובת נמזגת לתוך כוסות העשויות מקליפת קוקוס אותם משרים במאגרי מים או בריכות מים קרים. 

המתכון המודרני יותר, זה שמוגש בטונגה, מכיל תערובת של מים, קרם קוקוס, חתיכות של פרי הקוקוס וכל תערובת מגורדת של פרי טרופי דוגמת מלון, מנגו, אננס או לרוב אבטיח. כמו כן, מוסיפים סוכר כדי להמתיק את המיץ. היסטוריונים של טונגה קבעו שמדובר במתכון מודרני למדי, שכן חלב והפירות שצוינו לא היו מוכרים בטונגה לפני הגעתם של זרים. בעבר, המתכון הטונגי כלל שימוש ב"תפוח הרים" (פיקה).

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

| מיצים |
| --- |
| מיצי פירות | מיץ אוכמניות • מיץ אשכוליות • מיץ חמוציות • לימונדה • לימונענע • מיץ ענבים • מיץ פטל • מיץ רימונים • מיץ תפוזים • מיץ תפוחים • מיץ אננס |  |
| מיצי ירקות | מיץ גזר • מיץ מלפפונים • מיץ עגבניות |
| שונות | אוטיי • סיידר • עשב חיטה • צום מיצים • שייק |
אוטל דה פארי, מונקו, 2004
**אוטל דה פארי** (בצרפתית: **Hôtel de Paris**) הוא מלון במונטה קרלו, מונקו, הוא נפתח ב־1863 כחלק מפיתוחה של מונטה קרלו בידי Société des Bains de Mer‏ (SBM) בבעלות אלבר השני, נסיך מונקו.

פעילות
------

זהו מלון פאר בלב מונטה קרלו. הוא בבעלות ומתופעל בידי Société des Bains de Mer‏ (SBM), ביחד עם מלון הרמיטז', מלון מונטה קרלו ביץ' ומונטה קרלו ביי ביץ' ורסורט. מלונות אחרים במונקו כוללים את מלון מטרופול ומלון פיירמונט (Fairmont, הידוע יותר כ-Loews). הוא בדרך כלל נכלל ברשימת הזהב השנתית של קונדה נאסט טראבלר.

באוטל דה פארי שוכנות מספר מסעדות, מהן שתיים המופיעות במדריך מישלן האדום: לואי ה-15 ולה גריל, בקומה ה-8, לצד מה שהיה חדר האוכל והעישון של וינסטון צ'רצ'יל. פרט להן מצויות בה מסעדת לה טראס דה לה סאל אמפייר ומסעדת קוטה ז'רדן.

מסעדת לואי ה-15 (Le Louis XV), של השף אלן דיקאס, השף הראשי הוא פרנק צ'רוטי, שלה שלושה כוכבים במדריך מישלן והיא נכללה מספר שנים במדריך 50 המסעדות הטובות בעולם. תפריט האוכל הוא פרובנסאלי יצירתי והיא משלבת חומרי גלם פשוטים ועיליים. למסעדה מטבח נפרד מהמלון ומשרתים בה 20 טבחים ו-20 מלצרים. תפריט היין של המסעדה מכיל 1,100 סוגי כוהלים ויין ומרתף המסעדה, השייך גם ליתר המלונות והמסעדות השייכים לחברת SBM, הוא מהעשירים בעולם והוא מכיל כרבע מיליון בקבוקי יין.

המלון מכיל 106 חדרים המחולקים ל-4 קבוצות לפי סוג הנוף, העיצוב וההדר.
The Exclusive City View מכילה 20 חדרים, the Superior Courtyard מכילה 29 חדרים, the Exclusive Sea View מכילה 59 חדרים ו- the Exclusive Casino מכילה 6 חדרים.

בנוסף לכך יש 74 סוויטות שמחולקות בצורה דומה, המציעות חדרים מפוארים יותר מהחדרים הרגילים. יש סוויטות לבודד ולזוג כמו גם סוויטות Courtyard וסוויטות Sea/Casino.‏

יש גם סוויטה נשיאותית אחת.

לקריאה נוספת
------------

* אוטל דה פארי, בתוך: אביטל ענבר, התענוגות של פרובאנס,2000. עמ' 18, 378, 380, 388, 394, 397.
* מסעדת לואי ה-15. שם, עמ', 20, 91, 321, 364, 380, 397-388.
* מסעדת לואי ה-15. שגיא כהן, **מדריך מפה למסעדות הטובות בעולם**, הוצאת מפה, תשס"ג 2003, עמ' 76.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוטל דה פארי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אוטל דה פארי
* אוטל דה פארי באתר מונקו

הערות שוליים
------------

1. ↑  אוטל דה פארי - חדרים
2. ↑  אוטל דה פארי - סוויטות
3. ↑  אודות אוטל דה פארי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SUDOC: 080489990
* VIAF: 140785334
* WorldCat: viaf-140785334

 |
**מאדאם סי ג'יי ווקר** (באנגלית: **Madam C. J. Walker**‏; 23 בדצמבר 1867 – 25 במאי 1919) הייתה אשת עסקים ופילנתרופית אפרו-אמריקאית.

ביוגרפיה
--------

שרה ברידלאב (Sarah Breedlove), נולדה בסמוך לכפר דלתא, לואיזיאנה לזוג עבדים משוחררים. היו לה אחות וארבעה אחים. היא הייתה הראשונה במשפחה שנולדה אחרי הצהרת האמנציפציה. היא התייתמה מהוריה כאשר הייתה בת שבע. 
בגיל 10, עברה לויקסבורג, מיסיסיפי להתגורר אצל אחותה ובעלה, ג'סי פאוול. כילדה, עבדה כמשרתת. היא למדה בחינוך הפורמלי שלושה חודשים בלבד, בימי ראשון בכנסייה.
ב-1882, בגיל 14 נישאה למוזס מק'וילאימס כדי לברוח מהתעללות של גיסה ג'סי פאוול. בגיל 16, ילדה את בתה לילה. ב-1887, נפטר מוזס. 
בשנת 1894, נישאה בשנית לג'ון דייוויס ועזבה אותו ב-1903. ב-1906, נישאה לצ'ארלס ג'וזף ווקר. הזוג התגרש ב-1912. צ'ארלס נפטר ב-1926.

### קריירה

ב-1888, עברה עם בתה לסנט לואיס, שם התגוררו שלושה מאחיה. היא מצאה עבודה בתור כובסת ובקטיף כותנה עבור פחות מדולר וחצי ליום. 
היא התגוררה בקהילה שבה התפתח סגנון המוזיקה רגטיים והייתה שרה במקהלה של הכנסייה.
שרה החלה לסבול מקשקשת ואיבוד שיער שנגרמו מקשיי החיים, תנאי היגיינה ירודים ואוכל לא מזין (תופעה רווחת בתקופה זו). 
היא ניסתה רבות למצוא פתרון לבעיה. תחילה, שרה למדה מאחיה שהיו ספרים. לאחר מכן, עבדה עם אנני מאלון היזמית המצליחה ששיווקה למענה קרם מצמיח שיער ודברי קוסמטיקה שונים. בזמן שעבדה עבורה, ניסתה שרה לפתח בעצמה קו מוצרים. ביולי 1907, היא עברה עם בתה לדנבר, קולורדו והמשיכה למכור את מוצריה של מאלון.
מאלון האשימה את שרה בגניבת הנוסחה למוצרים ובכך נפרדו דרכיהן. שרה המשיכה בניסיונות בעצמה וגילתה ששילוב של גופרית ווזלין מצמיח שיער. 
ב-1906, לאחר נישואיה לצ'ארלס ווקר היא הציגה עצמה כמאדאם סי ג'יי ווקר וכך גם מיתגה את מוצריה. היא פתחה עסק עצמאי לייצור דברי קוסמטיקה וטיפוח שיער. תחילה, היא מכרה את מוצריה מדלת לדלת ולימדה נשים שחורות כיצד לסדר את שיערן. לאחר מכן, בתה החלה לשמש כאחראית על ההזמנות.
ב-1908, עברה המשפחה לפיטסבורג, פנסילבניה ופתחו סלון יופי והקימו את מכללה ללימודי עיצוב שיער. ב-1910, עברה המשפחה לאינדיאנפוליס ושם הקימו את עסקיהם מחדש.

בשיא הקריירה, בין השנים 1911–1919, העסיקה ווקר מאות נשים לעבודת השיווק והייצור, וכן קיימה כנסים והקימה בית ספר ללימוד והעשרת ידע לסוכנות שלה. הסוכנות שלה הרוויחו הרבה מעל המקובל באותה תקופה בשוק.
היא הפכה לפילנתרופית גדולה ופעלה לקידומן של נשים אפרו אמריקאיות. היא סייעה בגיוס כספים להקמה של סניף ימק"א באינדיאנפוליס ותרמה כספים רבים למען הקהילה האפרו-אמריקאית.

ב-25 במאי 1919, נפטרה מאי-ספיקת כליות ויתר לחץ דם. באותה עת, הונה הוערך בין חצי מיליון למיליון דולר.

מאדאם ווקר נוסעת במכונית
ספר השיאים של גינס הגדיר אותה כאישה הראשונה בעולם שהפכה למיליונרית.

מיני סדרה בהשראת חייה בשם "בזכות עצמה" החלה להיות משודרת בנטפליקס ב-2020.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאדאם סי ג'יי ווקר** בוויקישיתוף
* מאדאם סי ג'יי ווקר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* מאדאם סי ג'יי ווקר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  First self-made millionairess, Guinness World Records (ב־British English)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007437131205171
* GND: 1217813640
* LCCN: n89669934
* SNAC: w6301w37
* VIAF: 33611008
* WorldCat: lccn-n89669934

 |
**אבי רחמים** הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש סגן מפקד עוצבת הפלדה. קודם לכן שימש מפקד חטיבת שגיא, קצין אג"ם של עוצבת אדום, סגן מפקד חטיבת גבעתי ומפקד גדוד שקד.

שירות צבאי
----------

רחמים התגייס לצה"ל ושובץ בחטיבת גבעתי. עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לחטיבה ומונה למפקד מחלקה. בהמשך שימש כמפקד פלוגת מסלול, ולקח חלק בלחימה בדרום לבנון. לאחר מכן מונה למפקד פלוגת החוד של גדוד צבר, והוביל אותה בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני ברצועת עזה. בדצמבר 2003 לאחר נפילת מפקד פלוגת החוד, חגי ביבי, קטע את לימודיו ושב לפקד זמנית על הפלוגה. לאחר מכן שירת כסגן ראש ענף חי"ר במא"ש במל"י. בהמשך שימש כסגן מפקד גדס"ר גבעתי. לאחר מכן מונה לסגן מפקד יחידת דובדבן.

ב-15 באוגוסט 2010 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד שקד, ושימש בתפקיד עד שנת 2012. בהמשך שימש כסגן מפקד חטיבת גבעתי בין השנים 2012–2013. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של עוצבת אדום, ושימש בתפקיד בין השנים 2014–2016. ב-23 באוגוסט 2016 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת שגיא, ושימש בתפקיד עד 22 באוגוסט 2018. בשנת 2018 מונה לסגן מפקד עוצבת הפלדה.

רחמים הוא בעל תואר ראשון בכלכלה ותואר שני במשאבי אנוש.

הערות שוליים
------------

1. ↑  לילך שובל, ‏היסטוריה: בן ראשון מהעדה האתיופית במסיימי קורס מח"טים, באתר ישראל היום, 3 באפריל 2016.
2. ↑  עמיר רפפורט, רצועת חמאסטן, באתר nrg‏, 26 בדצמבר 2003.
3. ↑  מסמך האימוץ של גלנט, באתר הארץ, 22 באוגוסט 2010.
4. ↑  אלון בן דוד ויואב לימור, "אם גיל לא היה מגיע לשם זה יכל להיגמר הרבה יותר גרוע", 103fm, ‏ 28 באפריל 2020.

| מפקדי חטיבת שגיא  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אודי בן-מוחה • אמיר אביבי • יאיר ברקת • גיא ביטון • יהודה הכהן • אבי רחמים • יצחק בן בשט |

 |
**פרנסואז ד'אובינייה**, **מרקיזת מנטנון** (בצרפתית: **Madame de Maintenon**, ‏27 בנובמבר 1635 – 15 באפריל 1719), הייתה אשתו השנייה של לואי הארבעה עשר מלך צרפת.

ביוגרפיה
--------

פרנסואז ד'אובינייה נולדה בעיר נירו שבחבל פואטייה, בבית כלא שבו ריצה אביה עונש מאסר. ב-1639 הוריה לקחו אותה לאי מרטיניק (אחד מאיי הודו המערבית). ב-1645 מת אביה, ואמה חזרה לצרפת עם ילדיה. ב-1649 נכנסה למנזר לנשים. ב-1651 נישאה לסופר פול סקרון שלקה בשיתוק ונזקק למטפלת. היא שירתה גם כמזכירתו וכמארחת של אנשי החוג הספרותי שהתקיים בביתו בפריז שבו השתתפו, בין היתר, מדליין דה סקודרי ומאדאם דה סבינייה. היא השתתפה בשיחה והוכיחה את חוכמתה. ב-1660 מת בעלה ופרנסואז קיבלה קצבה מן העוצרת אן מאוסטריה.

החל ב-1669 שימשה כמטפלת בילדיה של מאדאם דה מונטספאן, שהייתה מאהבתו של לואי הארבעה עשר. המלך התרשם ממסירותה לילדים ואמר: "היא יודעת לאהוב. יהיה זה טוב להיות אהוב שלה." ב-1678 פרנסואז סקרון הפכה למרקיזה ממנטנון, אחרי שרכשה את אחוזת מנטנון שליד העיר שארטר. ב-1680 שימשה כמטפלת בבנו היחיד של המלך, לואי, הדופן הגדול, מאשתו מריה תרסה, שמתה ב-1683. בחורף של 1686-1685, המלך נשא בסתר לאישה את המרקיזה ממנטנון שהפכה למאדאם דה מנטנון. ב-1686 ייסדה בסנט-סיר שליד ורסאי בית ספר לנערות אצולה שמשפחותיהן נהרסו בעקבות מלחמותיו של המלך, וב-1693 הפכה אותו למנזר לנשים. ב-1715, אחרי מות המלך לואי הארבעה עשר, פרשה למנזר סנט-סיר ומתה שם ב-1719.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **מאדאם דה מנטנון** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מאדאם דה מנטנון** |

* מאדאם דה מנטנון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי מאדאם דה מנטנון בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
* מאדאם דה מנטנון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודמת**:**מריה תרסה, נסיכת ספרד** | **מלכת צרפת** 9 באוקטובר 1683 - 1 בספטמבר 1715 | **הבאה**:**מריה לשצ'ינסקה, נסיכת פולין** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264812105171
* BIBSYS: 3098508
* BnF: cb120537751 (data)
* BPN: 28051833
* CANTIC: a11408935
* GND: 118640798
* ICCU: SBLV225135
* ISNI: 0000 0001 0927 3521
* LCCN: n50039765
* LNB: 000192620
* NKC: mzk2003195520
* NLA: 36562480
* NLG: 115757
* NLP: A11852161
* NTA: 069340145
* RERO: 02-A003552064
* SELIBR: 249710
* SNAC: w6071g7j
* SUDOC: 028770218
* Trove: 1294027
* ULAN: 500353795
* VcBA: 495/2743
* VIAF: 95293754
* WorldCat: lccn-n50039765

 |