recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**נביל ג'ורג' עודה אבו רודיינה** (בערבית: **نبيل أبو ردينة**; נולד ב-3 במאי 1946 בבית לחם) הוא פוליטיקאי פלסטיני, והדובר הרשמי של נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס.

ביוגרפיה
--------

אבו רודיינה נולד בבית לחם למשפחה נוצרית אורתודוקסית. הוא בעל תואר בוגר במשפטים מאוניברסיטת קהיר (1968). בין השנים 1968–1988 שימש כעוזרו של ח'ליל אל-וזיר (אבו ג'יהאד). לאחר חיסול אבו ג'יהאד בידי ישראל בשנת 1988, הוא שימש כדובר ויועץ של נשיא הרשות, יאסר ערפאת, עד למותו של זה ב-2004. אבו רודיינה המשיך לעבוד תחת נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס כדובר, ובשנת 2018 מונה לשר ההסברה וכממלא מקום ראש ממשלת הרשות הפלסטינית.
בספטמבר 2009 נפוצו שמועות כי אבו רודיינה חולה במחלה דומה מאוד לזו של שלקה בה יאסר ערפאת, אך הרשות הפלסטינית הכחישה טענה זו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נביל אבו רודיינה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Nabil Abu Rudeineh appointed deputy premier, minister of information", Palestinian News & Information Agency (WAFA) 02 August 2018.
2. ↑  "Nabil Abu Rudeineh," 3rd EU-Arab World Summit "Shared Horizons", October 29-30, 2018.
3. ↑  الرئاسة الفلسطينية تنفي أنباء عن تسميم نبيل أبو ردينة مثل عرفات, صحيفة دنيا الوطن (אורכב 20.03.2018 בארכיון Wayback Machine)
**אדם דימארקו** (באנגלית: **Adam DiMarco**; נולד ב-14 באפריל 1990) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה וזמר קנדי.

ביוגרפיה
--------

דימארקו נולד באפריל 1990 באוקוויל, אונטריו. הוא למד בבית הספר לקולנוע של ונקובר. דימארקו מתגורר לסירוגין בוונקובר ובילונייף. הוא עוסק גם במוזיקה. אפשר לשמוע אותו הוא שר כמה שירים בסרט "רדיו רבל" בו הוא משתתף בהם השירים "Turn It All Around", "We So Fly" ו-"Now I Can Be The Real Me".

קריירה
------

דימארקו החל את הקריירה שלו כשהשתתף בשני סרטים קצרים בשנת 2010. שנה לאחר מכן הופיע לראשונה על מסך הקולנוע בסרט "Do Something with Your Life" ובפרק בסדרה "שעה מכושפת" בה הופיע גם בשנת 2012.

בשנת 2012 הופיע דימארקו בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "רדיו רבל". באותה שנה הופיע בסרט הטלוויזיה "Kiss at Pine Lake" בערוץ הולמרק ובסרט הטלוויזיה, "A Killer Among Us".

בשנת 2013 הופיע בסרט "מילים ותמונות" לצד ג'ולייט בינוש.
בשנת 2014 הופיע דימארקו הופיע בסרט האימה "Girlhouse". באותה שנה גילם את אדם כוכב נבחרת הכדורסל בסרט "זאפד", בהפקת ערוץ דיסני.

בין השנים 2013–2016 הופיע דימארקו במספר סרטי טלוויזיה והופיע בכמה סדרות טלוויזיה בתפקידי אורח. בשנת 2016 הופיע בסרט "סטארטרק: אל האינסוף". באותה שנה החל לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "הקוסמים".

בין השנים 2019–2020 הופיע דימארקו בסדרת הטלוויזיה "המסדר". בשנת 2022 שיחק בסדרה "Pillow Talk". בשנת 2022 שיחק בתפקיד ראשי בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "הלוטוס הלבן".

קישורים חיצוניים
----------------

* אדם דימארקו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אדם דימארקו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Barry Hertz, HBO’s The White Lotus returns for second round of high-priced sexual and class anxieties, The Globe and Mail, ‏4 בספטמבר 2022
2. ↑  Clarissa Leigh, Where You May Have Seen The Cast Of The White Lotus Season 2 Before, TheThings, ‏5 באוקטובר 2022
3. 1 2 3  Adam DiMarco - Northernstars.ca, Northernstars.ca, ‏בספטמבר 2022
4. ↑  'Girl House' is a Stellar Sex-Positive Slasher, Dread Central, ‏3 בפברואר 2022
5. ↑  Eve Crosbie, Here is the cast of 'The White Lotus' season 2 and where you might recognize them from, Insider, ‏בספטמבר 2022
6. ↑  Joe Otterson, Variety, Variety, ‏2 בundefined 2022
7. ↑  Christina Izzo, Who plays Albie on 'The White Lotus'? Get to know actor Adam DiMarco, My Imperfect Life, ‏באוקטובר 2022
8. ↑  Christina Radish, The White Lotus Adam DiMarco & Haley Lu Richardson on Season 2, Collider, ‏1 באוקטובר 2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5288588
* VIAF: 299646964
* WorldCat: viaf-299646964

 |
**בדמבורה** (באזרית: **Badambura**) הוא מאפה מתוק הנפוץ באזרבייג'ן, איראן, טורקיה ומדינות הקווקז.

המאפה מורכב מקמח, שקדים, שמנת חמוצה, ביצים, אבקת סוכר, הל וחמאה, שאותם מערבבים, מעצבים ולאחר מכן אופים.

פירוש השם בדמבורה הוא מאפה שקדים שעליהם מבוסס הקינוח.

נהוג להגיש את המאפה בעיקר בחתונות, פסטיבלים ובחג הנוברוז (Novruz) כשהוא חם ובליווי תה או קפה טורקי.

מלבד הגרסה האזרית, קיימת גם גרסה טורקית הנקראת קורבייה, שקרפרה וגרסאות נוספות הנפוצות בעיקר בגאורגיה, ארמניה, בולגריה, קזחסטן, קירגיזסטן ובארצות ערב.

ראו גם
------

* שקרפרה
* בסבוסה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בדמבורה** בוויקישיתוף
* מתכון למאפה בדמבורה, באתר Travelinbaku

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ayla Esen Algar, **Complete Book Of Turkish Cooking**, Routledge, 2013-10-28, ISBN 978-1-136-16621-1. (באנגלית)
2. ↑  Khabiba Kashkaĭ, **Азербайджанская кухня**, ОЛМА Медиа Групп, 2006, ISBN 978-5-373-00629-3. (ברוסית)
3. ↑  Nowruz | Kashewar Recipes, kashevar.com
4. ↑  Sekerbura | Kashewar Recipes, kashevar.com (באנגלית)
הרב **אריה לֶיבּ ברלין** (**Löb Berlin**; ב' בתמוז תצ"ז, 1737, פירת (פיורדא), בוואריה – ב' בסיוון תקע"ד, 21 במאי 1814, קאסל) היה אב בית דין של קאסל ומדינת הסן וחבר הקונסיסטוריה היהודית של וסטפליה.

ביוגרפיה
--------

ברלין נולד בשנת תצ"ז בפירת (פיורדא), בנו השני של אברהם מאיר ברלין, מחשובי חכמי פיורדא וספק המטבעות של הגראף של נסיכות אנסבך. הוא התחנך לתורה בבית אביו, ואחר כך הלך ללמוד אצל הרב צבי הירש חריף בהלברשטאדט. בשנים תקל"ג–תקל"ח היה ממנהיגי פיורדא, משנת תקל"ד נטל חלק בישיבות בית הדין של פיורדא ובשנת תקמ"ב נתמנה לדיין. בשנת 1790 נתמנה לרב של באמברג. במסגרת תפקידו דן בחלוקה של ירושה גדולה ואחד מבעלי הדין שלא היה מרוצה מפסיקתו האשים אותו בפני ערכאות הגויים בקבלת תשלומים בלתי חוקיים ואי דיווח על סכומים קטנים. בסופו של דבר הרב ברלין זוכה מההאשמות אך נדרש לשלם קנס. 

בשנת 1794 נתמנה לרבה של קאסל ורוזנות הסן-קאסל (שמאוחר יותר שודרגה לנסיכות הבוחר מהסן). הרב ברלין כתב הגהות על הש"ס שהוכללו בשתי המסכתות של מהדורת הש"ס שהודפס בפיורדא ואחר כך הוכללו בחלקן במהדורת ש"ס וילנא. 

לדברי מיכאל מאיר, הרב ברלין תמך ברפורמות מתונות, וב-1812 הכריע על דעת עצמו כי על חברה קדישא של קאסל לכבד את רצונו של נפטר שציווה לא לקבור אותו, אלא יומיים לאחר פטירתו.

לקריאה נוספת
------------

* מיכאל מאיר, **בין מסורת לקדמה - תולדות תנועת הרפורמה ביהדות**, מרכז זלמן שזר לתולדות ישראל (בספר הוא מופיע כ"ליב מאיר ברלין").
* הרב בנימין שלמה המבורגר, "רבי אריה ליב ברלין מהרל"ב (תצ"ז–תק"ן)", **הישיבה הרמה בפיורדא**, חלק ב', מכון מורשת אשכנז תש"ע, עמ' 307–434.

קישורים חיצוניים
----------------

* לואיס גינצברג, פיטר וירניק, אריה ליב בן אברהם מאיר ברלין, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
* רבי ארי׳ ליב ברלין זצ״ל, צפונות ח', תמוז תש"ן

הערות שוליים
------------

1. ↑  יחיאל בוים, הגהות רא"ל ברלין, **צפונות** ט (תשרי תשנ"א), עמוד קח.
2. ↑  כפי שפורסם ב-Sulamith, IV.2 1815, עמ' 162
סמל הקבוצה בעבר
**הפועל עכו/מטה אשר** היא קבוצת כדורסל ישראלית המייצגת את העיר עכו ואת המועצה אזורית מטה אשר ומשחקת בליגה הארצית.

היסטוריה
--------

הקבוצה שיחקה עד עונת 2014/15 בליגה א' אז העפילה לראשונה לליגה הארצית.

בעונת 2015/16, עונת הבכורה של הקבוצה בליגה הארצית הנוהג לראשונה פלייאוף למקומות 1–4 ועכו אשר סיימה במקום ה-4 כשבמאזנה 15 ניצחונות ו-9 הפסדים, בסדרת הפלייאוף שובצה הקבוצה לסדרת הטוב מ-3 נגד המוליכה הפועל חיפה אך הפסידה בצמד המשחקים והודחה.

בעונת 2016/17 סיימה הקבוצה במקום ה-3 עם מאזן של 18 ניצחונות ו-6 הפסדים ובחצי גמר הפלייאוף פגשה את מכבי קריית מוצקין אך שוב הפסידה בסדרת הטוב מ-3 והודחה.

בעונת 2017/18 סיימה הקבוצה במקום ה-3 במאזן של 17 ניצחונות ו-5 הפסדים ובחצי הגמר פגשה את אליצור נתניה לה הפסידה בסדרת הטוב מ-3 והודחה.

בעונת 2018/19 סיימה הקבוצה במקום ה-1 בליגה עם מאזן של 20 ניצחונות ו-2 הפסדים בלבד ובחצי הגמר אירחה את הרביעית א.ס רמת השרון לסדרת הטוב מ-3. במשחק הראשון שנערך בעכו ניצחה המארחת 87 - 85, במשחק השני שנערך ברמת השרון ניצחה רמת השרון 73–83 ובמשחק השלישי שנערך בעכו ניצחה רמת השרון 75 - 72 ועכו הודחה.

בעונת 2019/20 שונה מבנה הליגה הארצית והוחלט כי הפלייאוף יורחב למקומות 1 - 8 אך עקב התפרצות נגיף הקורונה בישראל במרץ 2020 הופסקה הליגה כאשר הקבוצה ממוקמת במקום ה-1 בטבלה עם מאזן 13 ניצחונות ו-3 הפסדים וכאשר היא מוליכה בהפרש סלים בלבד על השנייה בטבלה הפועל בני כפר סבא. ב-25 במאי הודיע איגוד הכדורסל כי כלל הליגות פרט לליגת העל הסתיימו והקבוצה הראשונה בכל ליגה היא המעפילה לליגה הבכירה ממנה, עקב כך העפילה עכו לראשונה לליגה הלאומית.

בינואר 2021 פיטרה הקבוצה את מאמנה עודד הנדלר ומינתה במקומו את עמית תמיר בסיום עונה אחת בלבד שבה הקבוצה לליגה הארצית.

בעונת 2022/2023 שיחקה הקבוצה במחוז הצפוני של הליגה הארצית. מאמן הקבוצה היה לירן שוורצוולד. סגל הקבוצה כלל את גל טסלר (רכז, 1.85), דולב משגב (גארד, 1.83), אופק ריף (גארד, 1.85), עומרי שוסהיים (גארד, 1.85), עידו סגל (גארד, 1.88), איתן הלפרט, אוהד חן, לירן מרקדו (פורוורד, 1.93), גיא סהר, רועי נברו ויאיר קצוטי. בתום העונה לא הצליחה הקבוצה לעלות לליגה הלאומית ונשארה עונה נוספת בליגה הארצית.

שחקנים בולטים בעבר
------------------

* אילן נניקשווילי
* קורי קאר
* רז מנשה
* טל פרסלני
* ניב משגב
* ג'רמיין הול
* ערן סודאי
* עזמי אבו אחמד
* עידו קוז'יקרו
* גוני יזרעאלי

קישורים חיצוניים
----------------

 הפועל עכו, ברשת החברתית פייסבוק

* הפועל עכו (אורכב 11.09.2019 בארכיון Wayback Machine), באתר איגוד הכדורסל

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hapoel Acre basketball, News, Roster, Rumors, Stats, Awards, Transactions, Details - eurobasket, Eurobasket LLC (באנגלית)
2. ↑  עמית תמיר יאמן את עכו

| ליגה ארצית צפון בכדורסל- עונת 2024/2023 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| הפועל מגדל העמק-יזרעאל • הפועל תל אביב/עודפים • אליצור רעננה • הפועל טבריה/עמק הירדן • הפועל עמק חפר • הפועל עכו-מטה אשר • הפועל גלבוע ברוש • מכבי קריית מוצקין • מכבי חדרה • הפועל בני כפר סבא • הפועל מגידו • הפועל רמת גן-גבעתיים • הפועל נוף הגליל • מכבי הוד השרון |

 |
**סקא פאנק** (באנגלית: **Ska punk**) הוא ז'אנר פיוז'ן (היתוך) המשלב בין סקא לפאנק רוק. Ska-core הוא תת-ז'אנר של סקא פאנק המערבב בין סקא להארדקור פאנק. סקא פאנק נוטה להכיל כלי נשיפה ממתכת, במיוחד קרניים כמו חצוצרות, טרומבונים וכלי נשיפה מעץ כמו סקסופונים, מה שמייחד את הז'אנר מצורות אחרות של פאנק רוק. הוא הקשר ההדוק לגל השלישי של הסקא שהגיע לשיאו באמצע שנות התשעים.

לפני תחילת הסקא פאנק, להקות סקא רבות ולהקות פאנק רוק הופיעו באותם מקומות ולאותם קהלים. כמה קבוצות מוזיקה מסוף שנות השבעים ותחילת שנות השמונים, כמו Clash, Deadbeats, Specials, The Beat ,Madness התמזגו עם מאפיינים של פאנק רוק והסקא, אך רבים מהם היו להקות פאנק שניגנו מדי פעם שירים עם נגיעות סקא או שנחשבו ללהקות סקא "Ton 2" שניגנו שירים מהירים יותר עם יחסית לפאנק. בסוף שנות השמונים ובתחילת שנות התשעים זכה הסקא פאנק להצלחה הגדולה ביותר, שאותו בישרו להקות כמו Fishbone, Dance Hall Crashers, The Mighty Mighty Bosstones, Citizen Fish, Sublime, The Porkers, Mad Caddies, Culture Shock, Operation Ivy, Less Than Jake, Reel Big Fish Mr. Bungle

סקא-פאנק זכה להצלחה משמעותית במיינסטרים באמצע-סוף שנות התשעים, עם להקות רבות שכבשו את מצעדי הפופ והרוק. שיא הסקא פאנק הנמכר ביותר של התקופה היה Tragic Kingdom של No Doubt, שהוכתרה כאלבום יהלום על ידי Music Music ב-1997ועל ידי ה-RIAA ב-1999. בתחילת שנות האלפיים התפרקו רבות מלהקות הסקא-פאנק, והז'אנר איבד את מרכזיותו, אם כי המשיך להיות פופולרי מחתרתית וקם לתחייה בסוף שנות העשרים עם להקות כמו The Interrupters שחזרו להצלחה במצעדים, כאשר השיר "She's Kerosene" הגיע לראשונה ל-5 במצעדים אלטרנטיביים ומוזיקת רוק בקנדה ובארצות הברית.

מאפיינים
--------

סקא פאנק משלב מוזיקת סקא עם מוזיקת פאנק רוק. סקא פאנק מוקדם שילב גם "2 Ton" וגם סקא עם הארדקור פאנק. סקא פאנק מציג לעיתים קרובות כלי נשיפה, במיוחד קרניים כמו סקסופונים, טרומבינות וחצוצרות, מה שמייחד את הז'אנר מצורות אחרות של פאנק רוק. הז'אנר זה דומה לסקא ג'מייקני מסורתי, אך מהיר וכבד יותר ממנו.

סקא פאנק בישראל
---------------

בישראל פעלו בעבר ופועלים כיום מעט מאוד להקות סקא פאנק כגון קיובן בי, וואלה לא יודע וביר 7 שלא זכו להצלחה רבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סקא פאנק** בוויקישיתוף

| פאנק |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| פאנק רוק • פאנק פתטי • סינת' פאנק • סקא פאנק • פולק פאנק • קאו פאנק • פאנק ג'אז • פאנק בלוז • סקייט פאנק • סטריט פאנק • רגאיי פאנק • פופ פאנק • גלאם פאנק • ג'יפסי פאנק • הארדקור פאנק • קרישנה-קור • קווירקור • גראז' פאנק • דאנס פאנק • טראנס פאנק • מטאל פאנק • אנרכו פאנק • קראסט פאנק • פוסט-פאנק • ארט פאנק • פאנק גותי • הורור פאנק • פאנק קברט • פאנק נוצרי • פאנק קלטי • פאנק גאלי סקוטי • טראל פאנק • אימו • Oi!‎ |

 |
**ורליץ** (בגרמנית: **Wörlitz**) היא עיירה לשעבר בתוך העיירה אורניינבאום-ורליץ במחוז ויטנברג, כ-120 קילומטר דרומית-מערבית לברלין, ליד העיר דסאו במדינת סקסוניה-אנהלט בגרמניה.

בוורליץ יש פארק גדול (Wörlitzer Park) השוכן לשפת אגם (Wörlitzer See), והוא מהווה חלק מפארק גדול המשתרע עד דסאו בשם: "ממלכת הגנים של דסאו-ורליץ", ששטחו 142 קילומטרים רבועים, והוא חלק מהשמורה הביוספרית של האלבה התיכון. הוא מהווה את הפארק הגדול ביותר באירופה והוכרז כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשנת 2000 כדוגמה יוצאת מן הכלל להשפעתם של העקרונות הפילוסופיים של עידן הנאורות על העיצוב של נוף, המשלב בתוכו אמנות, חינוך וכלכלה בצורה הרמונית שלמה.

זה פארק בנוסח גן אנגלי. הוא הוקם בסוף המאה ה-18 על ידי לאופולד השלישי, דוכס אנהלט-דסאו (1740–1817) שחזר ממסע באנגליה וביקש להקים גן אנגלי.

במרכז הפארק נמצאת טירת ורליץ (Schloss Wörlitz) המשמשת כיום כמוזיאון.

יהודי ורליץ
-----------

יהודים גרו בוורליץ מאז 1680. בית הכנסת הראשון היה בכיכר העיירה ונהרס כאשר בנו את בית העירייה. כמחווה לסובלנות דתית הורה הנסיך המושל לאופולד השלישי לבנות בית כנסת חדש על שפת האגם. האדריכל פרידריך וילהלם פון ארדמנסדורף בנה את בית הכנסת של ורליץ הדומה ל"מקדש וסטה (אנ')" העתיק בטיבולי, שבאיטליה. בגלל הידלדלות הקהילה הוא נמכר ב-1921 לקהילת דסאו ונסגר סופית ב-1937.

בליל הבדולח נפגע בית הכנסת, אך לא נהרס. כל הריהוט והספרים בו נהרסו. הוא שוקם ב-2003 והוקם בו מוזיאון לתולדות הקהילה היהודית בוורליץ.

בית הקברות היהודי נהרס על ידי הנאצים ב-1938 והמצבות שימשו לחומרי בנייה.

ב-8 בנובמבר 2010 נחנך אתר הנצחה ליהודי ורליץ במקום בו עמד בית הקברות. נאספו 34 מצבות ונקבעו בקיר האתר שבכניסה עליו כתוב בעברית: **זכור לא תשכח** (בגרמנית: **gedenke vergiss nie**).

* בית הכנסת על שפת אגם ורליץבית הכנסת על שפת אגם ורליץ
* סירות באגם ורליץסירות באגם ורליץ
* שלט בכניסה לפארק ורליץשלט בכניסה לפארק ורליץ

* כנסיית זנקט פטרי בוורליץכנסיית זנקט פטרי בוורליץ
* טירת ורליץ בפארק ורליץטירת ורליץ בפארק ורליץ
* אנדרטת הזיכרון ליהודי ורליץאנדרטת הזיכרון ליהודי ורליץ

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ורליץ** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ורליץ

* אתר האינטרנט הרשמי של ורליץ (בגרמנית)
* אנדרטת בית הקברות היהודי בוורליץ (בגרמנית)
* אתר ממלכת הגנים דסאו-ורליץ
* וורליץ (גרמניה), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007562570105171
* BnF: cb14572286m (data)
* GND: 4066719-4
* LCCN: n87903264
* NKC: ge356832
* VIAF: 156036589
* WorldCat: lccn-n87903264

 |
**אונו אַייכֶלסהיים** (בהולנדית: **Onno Eichelsheim**; נולד ב-1966) הוא גנרל הולנדי, המשמש מאז 15 באפריל 2021 כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא הולנד.

ביוגרפיה
--------

אייכלסהיים נולד בסכידם ב-1966. הוא גדל בברחאמבאכט ולמד בחטיבת הביניים בסכונהובן. באוגוסט 1986 התגייס לצבא הולנד, למד באקדמיה הצבאית המלכותית כצוער של חיל האוויר המלכותי של הולנד, ועבר הכשרה כטייס מסוקים. בשנת 1990 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית, השלים את הכשרתו כטייס מסוקים, והוצב בטייסת 299 של בסיס אוויר דילן. בתקופה זו למד להטיס בואינג AH-64 אפאצ'י ולאחר מכן שירת בטייסת 301. ב-1995 מונה לסגן מפקד הטייסת הראשונה. יחד עם הטייסת השתתף באימונים בפורט הוד, טקסס.

בשנת 2000 מונה למפקד כוח המסוקים הבינלאומי של משלחת האו"ם לאתיופיה ולאריתריאה. לאחר מכן מונה למפקד מסוקי האפאצ'י של הבריגדה האווירית ה-11. ב-2005 מונה למפקד הטייסת ה-301. בין 2009–2011 מונה לאחראי על הרכש של חיל האוויר ההולנדי. בתפקידו זה פיקח אייכלסהיים על החלפת מסוקי הבואינג CH-47 צ'ינוק הישנים של חיל האוויר במסוקים חדשים מדגם NHIndustries NH90. בין השנים 2011–2013 מונה לראש מחלקת המבצעים בפיקוד המסוקים של חיל האוויר.

בתחילת אפריל 2016 מונה למנהל שירות המודיעין והביטחון ההולנדי והועלה לדרגת גנרל-מיור. ב-1 ביולי 2019 הועלה לדרגת גנרל-לוטננט ומונה לסגן ראש ההגנה. במקביל היה חבר במועצת אבטחת הסייבר – הגוף העצמאי המייעץ לממשלת הולנד, שאחראי על אבטחת הסייבר במדינה. ב-5 במרץ 2021 הודיעה ממשלת הולנד כי אייכלסהיים מיועד לתפקיד ראש ההגנה הבא. שלושה ימים לאחר מכן הוא התפטר מתפקידו כסגן ראש ההגנה, כדי להתכונן לתפקידו החדש. הוא נכנס לתפקיד ב-15 באפריל, ובמקביל הועלה לדרגת גנרל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אונו אייכלסהיים** בוויקישיתוף
* אונו אייכלסהיים באתר הצבא ההולנדי

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**רוב באואר** | **ראש ההגנה ההולנדי** 2021 ואילך | **הבא**: |
**סמדר יערון** (נולדה ב-17 ביוני 1956) היא שחקנית, מוזיקאית, רקדנית ויוצרת רב תחומית.

ביוגרפיה
--------

נולדה בפתח תקווה.
בוגרת תיאטרון חברתי באוניברסיטת ת"א (1976). ממייסדי המרכז לתיאטרון עכו (1985) ומאז שותפה מרכזית לפיתוח שפת העבודה התיאטרונית הייחודית של מרכז זה.

בתחילת דרכה יצרה בתיאטרון זה בהשראת מנחי האנסמבל של המרכז. במהלך השנים, מאז נוסד המרכז לתיאטרון עכו, יצרה והשתתפה במספר רב של הפקות עטורות פרסים בתיאטרון, בקולנוע ובטלוויזיה. [דרושה הבהרה]

ב-1991 זכתה לציון לשבח על משחקה בהצגה "ארבייט מאכט פריי" בבימוי דודי מעיין. ב-1998 זכתה בציון לשבח על משחקה בהצגה "זיכרונות דור שני בחיק העיר העתיקה".[דרושה הבהרה]

בין השנים 2008–2012 ניהלה אמנותית את פסטיבל עכו לתיאטרון ישראלי אחר וכן, את "החממה למחול" הפעילה במסגרת זו. בשנת 2012 ניהלה אמנותית את פסטיבל "ניסוי כלים" בתל אביב.

לצידו של מוני יוסף, היא מנהלת אמנותית את "פסטיבל מסרחיד" להצגות יחיד בערבית.

יערון מכשירה שחקנים בשיטת האמן היוצר במכללת הגליל המערבי ובמסגרות שונות.

זכתה בפרס לנדאו לתיאטרון ב-2010. ב-2012 הוענק לה פרס המבצעת בטקס "קיפוד הזהב", על יצירתה "אום מוחמד".

קישורים חיצוניים
----------------

* סמדר יערון, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* סמדר יערון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* סמדר יערון, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* סמדר יערון, באתר ספר הקולנוע הישראלי
* סמדר יערון, באתר AllMovie (באנגלית)
* סמדר יערון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* סמדר יערון, בארכיון הבימה
* סמדר יערון, באתר "הבמה"
* משאלה מכוכב, סרטון באתר יוטיוב
* אתר למנויים בלבד יאיר אשכנזי, מה הקשר בין אשטנגה יוגה לבין עינויי שב"כ?, באתר הארץ, 26 בספטמבר 2016
* מירית קושניר-סטרומצה, פרובוקציות, עירום ובוטוקס: פרס "קיפוד הזהב" לשחקנית סמדר יערון, באתר mynet‏ ראש העין, 1 בינואר 2019
* אודות סמדר יערון מתוך אתר המרכז לתיאטרון עכו
* דף היוטיוב של המרכז לתיאטרון עכו המכיל הצגות של סמדר יערון

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb15580172h (data)
* GND: 1061934209
* ISNI: 0000 0000 0261 1711
* VIAF: 71712271
* WorldCat: viaf-71712271

 |
הפסקה הזאת ריקה רוצה להתחיל למלא אותה?

אופי העבודה
-----------

דרופשיפר (אדם העוסק בדרופשיפינג) יכול להציג את הפריטים אותם הוא מוכר בחנות פיזית או לספק קטלוג מוצרים דרך האינטרנט, כדי לאפשר ללקוחות לעיין בפריטים לפני הרכישה. הסיטונאי עשוי לשלוח את הסחורה כשהיא עטופה באריזה מותאמת אישית, כולל פרטים כגון שם החברה, לוגו, ומידע ליצירת קשר של הקמעונאי.

קמעונאים אשר שולחים את הסחורה במסגרת דרופשיפינג נוקטים באמצעים שונים כדי להסתיר את העובדה שמקור הסחורה אינו ידוע. אמצעים אלו כוללים "משלוח עיוור" (משלוח הסחורה ללא כתובת החזרה) או "תווית משלוח פרטית" (שליחת הסחורה מהסיטונאי עם כתובת החזרה של הקמעונאי).

יתרונות וחסרונות
----------------

היתרון הגלום בשיטה זו, היא העובדה שהדרופשיפר חוסך הוצאות מסוימות, כמו המשלוח מהיצרן לקמעונאי, והאחסון הכפול (הן אצל היצרן והן בחנות). כמו כן, יצרן שמשרת באופן זה קמעונאים רבים, נהנה מיתרון גודל, ובמקרים רבים עלויות הטיפול והמשלוח קטנות יותר עבורו מאשר עבור הקמעונאי. במודל זה, הדרופשיפר לא מפסיד כסף אם מוצר לא נמכר (בשונה מהיצרן או הספק שצריכים לייצר ולהחזיק את מלאי המוצרים), הוא משלם כסף רק כאשר לקוח רוכש ממנו מוצר. כך בדרך זו הוא מוציא כסף רק לאחר שהוא מכניס כסף, מה שהופך את השיטה לפופולרית בקרב משתמשים רבים.

הבעייתיות העיקרית בעבודת הדרופשיפינג היא שהמוצר שהדרופשיפר מוכר אינו נמצא בשליטתו. כך יוצא שבמידה והיצרן שולח מוצר תקול ללקוח או שהמשלוח מגיע באיחור, הכתובת לתלונות היא הדרופשיפר. כך יכול לקרות מצב שהדרופשיפר נאלץ להחזיר כסף ללקוח שרכש את המוצר ולאבד גם את הכסף ששילם ליצרן ששלח את המוצר.[דרוש מקור]

ראו גם
------

* רכישה מקוונת
* מסחר אלקטרוני

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דרופשיפינג** בוויקישיתוף
* מה זה דרופשיפינג, באתר דיגיטל אלפנט, 11 ביוני 2018
* מה זה דרופשיפינג, באתר מרצ'נט סנטר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 01099739

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסוגה מוזיקלית מהמאה ה-17 וה-18. אם התכוונתם לחדר יוקרתי בבית מלון, ראו סוויטה (מלון).

**סְוִויטָה** היא אחת הסוגות המרכזיות במוזיקה הכלית של המאה ה-17 וה-18 (הצורה החשובה השנייה היא הסונאטה). הסוויטה היא סדרת ריקודים, לעיתים קרובות לאחר אוברטורה (פתיחה). מקור השם 'סוויטה' במילה הצרפתית Suite, כלומר "עקיבה". לעיתים קרובות נקראו הסוויטות בשם "Ouverture avec sa suite", כלומר אוברטורה והקטעים העוקבים אחריה. פעמים רבות נקראת הסוויטה בשמות אחרים, בעיקר בתקופת הבארוק: פרטיטה, פנטזיה, Ordre (בצרפת) ואחרים. אחד המאפיינים הבולטים בסוויטות רבות (אם כי בשום אופן לא בכולן) הוא חילופים בין פרקים מהירים ואטיים לסירוגין - מאפיין בעיקר סוויטות מאוחרות יותר. בדרך כלל כל המחולות בסוויטה כתובים באותו סולם, עם חריגות קלות בלבד (אופייני קטע אחד במז'ור בסוויטה מינורית ולהפך). הסוויטות נכתבו לכלי סולו, להרכב קאמרי קטן או לתזמורת.

ראשיתה של הסוויטה כצורה לוטה בערפל - אוספים של מחולות הופיעו כבר בימי הביניים, וכבר ברנסאנס ניכרת נטייה לחלק אותם לפי סולמות. מקובל לייחס את הופעת הסוויטה במבנה המוכר לנו ליוהאן יאקוב פרוברגר, אשר כתב סוויטות לצ'מבלו שכולן התבססו על ארבעה מחולות בסיסיים - אלמנד, קוראנט, סרבנד וג'יג (אם כי פרוברגר נטה לסיים בסרבנד). כפי הנראה בזמנו של פרוברגר כבר לא שימשו הסוויטות שלו לליווי מחול, אלא נועדו לנגינה בלבד. מלחיני סוויטות מוקדמים אחרים הם לואי קופרן וסן קולומב (שכתב סוויטות לויולה דה גמבה). לעיתים קרובות נוספו לסוויטות ריקודים אחרים, (בגרמניה הם נקראו "מחולות גלנטיים" אפשר "מחולות האצילים"), ביניהם הנפוצים ביותר הם המינואט, הבורה, הרונדו והגבוט. בצרפת התפתחה מסורת ארוכה של הוספת "קטעי אופי", שאינם מחולות, לסוויטות.

כל המחולות בסוויטה כתובים בצורה דו-חלקית, מלבד הרונדו (בשמותיו השונים) והפתיחה.

בין הסוויטות המפורסמות ביותר מתקופת הבארוק, המבוצעות תכופות גם כיום ונחשבות לדוגמאות מופת בסוגה, הולחנו על ידי באך: הסוויטות לצ'לו, הסוויטות התזמורתיות, סוויטות לכלי מקלדת סולו (6 "סוויטות צרפתיות", 6 "סוויטות אנגליות", 6 פרטיטות למקלדת ו"האוברטורה הצרפתית" (BWV 831), כמו סוויטות בודדות נוספות), הפרטיטות לכינור סולו (במסגרת קובץ של סונטות ופרטיטות).

הסוויטה בתקופות מאוחרות
-----------------------

לקראת סוף המאה השמונה עשרה פחת מאוד העניין בסוויטה עם עליית צורת הסונאטה הקלאסית. מלחינים התחילו לחזור אליה בסוף התקופה הרומנטית, במסגרת החיפוש אחר אלטרנטיבות לסונאטה הנפוצה. לפעמים נכתבה הסוויטה ב"סגנון עתיק", כלומר גרסה רומנטית של מוזיקת בארוק. בין המפורסמות ביותר: הסוויטה לתזמורת "הנערה מארל" מאת ז'ורז' ביזה, "לייטננט קיז'ה" מאת סרגיי פרוקופייב, "סוויטה לירית" מאת אלבן ברג ו"סוויטה ברגמסקית" לפסנתר מאת קלוד דביסי.

כיום המונח "סוויטה" משמש גם לציון יצירה כלית שמורכבת מקטעים נבחרים של יצירה מפורסמת. לדוגמה: סוויטה לפי נושא או דמות הלקוחה מפסקול סרט קולנוע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סוויטה** בוויקישיתוף
* סוויטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007543725105171
* GND: 4184006-9
* LCCN: sh85129761
* LNB: 000136132
* NKC: ph321701

 |
גארת היקלינג הקנדי נאבק בבריאן קירקלנד האמריקאי במשחק בין הנבחרות
**רוגבי נכים** הוא ענף ספורט קבוצתי לאתלטים בעלי מוגבלות. המשחק דומה למשחק רוגבי רגיל, אך הוא משוחק בידי שחקנים היושבים בכיסאות גלגלים (המעוצבים ייחודית לספורט זה) וחוקיו שונו מעט כך ששחקנים אלה יוכלו לשחק. הספורט פעיל ביותר מ-20 מדינות בכל רחבי העולם ומתקיים גם במסגרת המשחקים הפאראלימפיים מאז המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000). 

רוגבי הנכים פותח בקנדה ב-1977, ונקרא בתחילה *Murderball*, דהיינו "כדורצח". בארצות הברית קיבל הענף שם חדש: **Quad Rugby** מכיוון שהשחקנים שמשחקים בענף חייבים להיות בעלי הפרעות חמורות בהנעתן של שלוש גפיים לפחות. לרוב משחקים בענף אנשים בעלי הפרעות תנועה חמורות בארבעת גפיהם. רבים מהשחקנים מורחים דבק על הכפפות כדי להצליח לאחוז בחישוקי ההנעה של כיסאות הגלגלים[דרוש מקור].

משחק רוגבי נכים מתקיים באולם סגור שרצפתו היא רצפת עץ קשיח. חוקיי הענף כוללים אלמנטים רבים מחוקי כדורסל הנכים, מחוקי הוקי הקרח, מחוקי הכדוריד ומחוקי האיחוד הרוגבי. למרות השם הכמעט זהה, לרוגבי נכים אין כמעט שום דבר משותף עם ענף הספורט שלכאורה מקביל לו, רוגבי. 

הספורט נתמך על ידי פדרציית רוגבי הנכים העולמית (באנגלית: International Wheelchair Rugby Federation ‏; IWRF), אשר הוקמה ב-1993.

קישורים חיצוניים
----------------

* | מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **רוגבי נכים** |
* האתר הרשמי של פדרציית רוגבי הנכים העולמית (IWRF)
* האתר הרשמי של פדרציית ענפי הספורט לנכים ולקטועי רגל העולמית (IWAS)
* רוגבי נכים באתרה הרשמי של ועדת הנכים הבינלאומית (IPC)
* האתר הרשמי של אגודת רוגבי הנכים של ארצות הברית (USQRA)
* "רוגבי נכים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* קישורי איחוד רוגבי הנכים של קנדה.
**מרינה אוכמן** (נולדה ב-2 בינואר 1983) היא מרימת משקולות ישראלית. אחת הספורטאיות המבוגרות בענף.

אלופת ושיאנית ישראל 13 שנים, סגנית אלופת עולם לסטודנטים 2008, מקום 15 בעולם 2019, חברת סגל אולימפי בכיר של ישראל.

ביוגרפיה
--------

מרינה נולדה במוסקבה ועלתה לישראל עם הוריה ב-1991 ביישוב שבי שומרון. לאחר שנה עברה המשפחה להתגורר באופקים ומשם לבאר שבע. הוריה של מרינה עבדו בעבודות מזדמנות וכדי שמרינה לא תשוטט ברחובות רשמו אותה לחוג ג'ודו.

מגיל 12 מרינה התאמנה במועדון בבאר שבע והייתה חברת נבחרת ישראל בג'ודו, אלופת ישראל בנערות וסגנית אלופת ישראל בג'ודו בבוגרות. בשנת 2000 נפצעה מרינה באימון נבחרת במכון וינגייט ברצועה הצולבת ונאלצה להפסיק את הג'ודו התחרותי.

לאחר ניתוחים ושיקום ארוך נרשמה מרינה למועדון הרמת משקולות כתחביב בזמן לימודיה לתואר הראשון בחינוך גופני. בשנת 2006 התחרתה מרינה לראשונה בתחרות ארצית בהרמת משקולות.

### הרמת משקולות

בשנת 2007 מרינה ניצחה באליפות ישראל לראשונה ויצאה לתחרות בינלאומית בהרמת משקולות. באותה השנה מרינה הייתה האישה היחידה שייצגה את ישראל באליפות העולם שנערכה בתאילנד. בשנת 2008 זכתה במקום השני באליפות העולם לסטודנטים ובמקום ה-8 באליפות אירופה לבוגרות, אך לא הצליחה להשיג את הקריטריון האולימפי.

מאז מרינה ממשיכה להתאמן ולייצג את ישראל בתחרויות בינלאומיות ונחשבת לספורטאית הוותיקה והמנוסה בענף בארץ.

### חיים אישיים

מרינה נשואה לאנטולי מושיק, מרים משקולות בעברו, והם הורים לדוד. מתגוררים בבאר שבע. מרינה בעלת תואר ראשון בחינוך גופני ותואר שני בניהול חינוכי, ומורה ומחנכת בתיכון עתיד באופקים. בנוסף מרינה מאמנת כושר בקבוצת הכדורגל הפועל.

קישורים חיצוניים
----------------

* אורי טלשירו אלי שווידלר, אליפות ישראל בהרמת משקולות: סיפור האהבה של מרינה אוכמן ואנטולי מושיק, באתר הארץ, 28 בפברואר 2010
* פרופיל, בפייסבוק
* פינת ספורט עם אוכמן, בערוץ 9
* אורן אהרוני, נשיא אוקראינה ביקר באימון נבחרת ישראל בהרמת משקולות, באתר ynet, 16 ביולי 2019
* איציק כלפי, ‏הכי רחוק מפולין: צפו במנודים של ב"ש באימון, באתר ONE‏, 27 ביוני 2019
מצבת הקבר של רבי שאול יחזקאל גרינפלד
רבי **שאול יחזקאל גרינפלד** (ה'תקנ"ד – י"ד באדר ה'תר"ט) היה צדיק שהתגורר בעיר ליטשיק שבהונגריה, והתפרסם בעיקר בזכות ספרו **מגן שאול**.

ביוגרפיה
--------

שאול יחזקאל נולד באיהל לרבי אברהם שלמה, שיכהן כראב"ד בעיר, ולשרה ליפשא בת רבי יהושע העשיל, נינו של רבי העשיל מקרקא.

בצעירותו הוא החל ללמוד בישיבתו של החתם סופר בפרשבורג. אך כאשר רבי משה טייטלבוים בעל ה'ישמח משה', עזב את עירו 'שיניאווה' והגיע להתיישב באיהל, הוא נבחר להצטרף לחבורת הלומדים בבית המדרש של הרבי, ונעשה לתלמידו חביבו.

בשנת ה'תקע"ג נישא למלכה בתו של רבי צבי הירש מזאוואדקא, מצאצאי רבי ישראל בעל שם טוב. סמוך ונראה לנישאיו (בג' בתמוז תקע"ג) כתב לו רבו ה'ישמח משה' מכתב סמיכה, שככל הידוע הוא כתב סמיכה היחידי שכתב. במכתב הוא מפליג בשבחו: "בכל ביתי נאמן הוא... על כן ראוי הוא לאותה איצטלא... לקרותו לכל דבר שבקדושה בשם מורינו רב ר' שאול... ויסמוך משה את ידו עליו, סמיכה בכל כוחו...

עוד בהיותו צעיר לימים נפטר אחיו רבי משה ששימש כסופרו של הישמח משה, ורבי שאול אימץ לביתו את בנו שהיה אך צעיר ממנו ב-15 שנה בלבד, וגידלו כבנו.

במכתב משנת תקע"ט ששלח החתם סופר עבורו ועבור רב נוסף, הוא נמנע מלהשיב לשאלתם, מחמת שאינו רוצה לענות על שאלה מעיר אחרת בה יש רב שיכול לענות, ומוסיף שחושש מהקפדתו של רב העיר ה'ישמח משה'.

כשנעשתה פרנסתו דחוקה, הגיע לרבו הישמח משה בבקשה לקבל היתר לעסוק בשחיטה. הישמח משה נתן בידו מכתב חתום וביקשו לתתו לרבה של אונגוואר רבי צבי הירש הלר. רבי שאול עשה כציוויו, ונסע לאונגוואר, שם השתעשע איתו רבי צבי הלר ימים מספר בדברי תורה. באחד הימים הוא נקרא על ידו, כשהוא מציע לו לקנות אחוזה בעיירה ליטשיק. בעלי האחוזה התסכסו ביניהם, והוא הציע לפתור את הסכסוך על ידי שימכרו את המקום לרבי שאול. ואכן העסקה יצאה לפעול והוא עבר להתגורר בעיירה ליטשיק, שם פעל רבות על מנת לחזק את הדת ולהפיץ תורה.

בפורים שנת ה'תר"ט הוא נפטר, ונקבר בעיר מיהולביץ.

ספרו
----

בשנת תרל"א פרסם נכדו רבי משה חלק קטן מחידושיו בספר "מגן שאול", בשנת תרצ"ז נדפס ספרו "מגן שאול" עם תוספות של נכדו יצחק אייזיק גרינפלד, אך במהלך השנים הללו רוב החידושים שלו אבדו למרבה הצער.

בשנת תשס"ה יצא לאור הספר "מגן בית שאול", תולדות המגן שאול וילדיו, מאת רבי דוד לייב גרינפלד. חיבור זה יצא לאור בפעם נוספת בשנת תשע"ו בשם "קורות חיי המגן שאול".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שאול יחזקאל גרינפלד** בוויקישיתוף
* גרינפלד, שאול יחזקאל בן אברהם שלמה, מליטשיק, **מגן שאול**, ‏ורנוב תרצז, באתר היברובוקס
* גרינפלד, שאול יחזקאל בן אברהם שלמה, **מגן שאול**, שנת תרל"א, באתר אוצר החכמה
* גרינפלד, שאול יחזקאל בן אברהם שלמה, **מגן שאול**, שנת תרצ"ז, באתר אוצר החכמה

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד ליב גרינפלד, **קורות חיי המגן שאול**, באתר אוצר החכמה.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007309278105171
* ISNI: 0000 0004 0229 2369
* LCCN: n98052091
* VIAF: 297423219
* WorldCat (עם VIAF): 297423219

 |
**מריה פורסקו** (ברומנית: **Maria Forescu**; ‏15 בינואר 1875 - 28 באוקטובר 1947) הייתה שחקנית וזמרת אופרה רומנייה-יהודייה.

ביוגרפיה
--------

פורסקו נולדה בצ'רנוביץ, היא למדה בפנימייה בפריז, היא למדה מוזיקה ודרמה בקונסרבטוריון של פראג, היא הופיעה כזמרת אופרה בתיאטרון בווינה, היא גם לקחה חלק בסיבוב הופעות של התיאטרון ברחבי אירופה, אחר כן עברה לברלין, שם הופיעה במספר תיאטראות.

היא ביצעה את הופעתה הקולנועית הראשונה ב-1911, ב-1915 עזבה לחלוטין את תחום המוזיקה על מנת להתמקד במשחק והופיע בסרטים רבים בגרמניה, ב-1919 הופיע בסרט "Peer Gynt" המבוסס על מחזה של הנריק איבסן, ב-1920 גילמה נערת ליווי בסרט "Die entfesselte Menschheit", ב-1928 שיחקה בסרט "אנסטסיה, בת הצאר המזוייפת".

ב-1932 הקריירה שלה נקטעה על ידי החוקים החדשים של הרייך השלישי, עקב מוצאה היהודי הורחקה מעבודתה, היא שרדה את השואה ונפטרה ב-1947.

קישורים חיצוניים
----------------

* מריה פורסקו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מריה פורסקו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1057812145
* VIAF: 310661467
* WorldCat: viaf-310661467

 |
**נועה קולפ** (נולדה ב-18 באפריל 1980) היא כתבת ועיתונאית לשעבר, המשמשת כמנהלת מחלקת בנקאות הטכנולוגיה והסטארטאפים בבנק דיסקונט בניו יורק.

ביוגרפיה
--------

קולפ נולדה ברעננה ולמדה באולפנת צביה בהרצליה. הייתה פעילה בתנועת בני עקיבא כחניכה ומדריכה. מאוחר יותר למדה כלכלה ותולדות האמנות באוניברסיטה העברית בירושלים.

היא החלה את דרכה העיתונאית בשנת 1998 ככתבת תשתיות ונדל"ן בגלי צה"ל, כחיילת הדתיה הראשונה שם. שנה לאחר מכן מונתה לכתבת הכלכלה של התחנה. לאחר שחרורה המשיכה לעבוד בתחנה ככתבת כלכלית וכמו כן שימשה כעורכת יומן הבוקר "בוקר טוב ישראל" ומגישת התוכנית הכלכלית ו"24 היום שהיה".

בשנת 2005 עברה קולפ לערוץ 10 ומונתה לראש הדסק הכלכלי. כמו כן הגישה קולפ את ה"תוכנית הכלכלית" בערוץ.

ב-2009 עברה לניו יורק, בעקבות מינויו של בן זוגה לקונסול הכלכלי, ומינויה לכתבת ערוץ 10 ו"גלובס" בניו יורק. בשנת 2012 סיימה קולפ לימודים לתואר שני בעיתונות ומינהל עסקים באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק.

בשנים 2014 - 2016 ניהלה את תחום הפיתוח העסקי והשיווק בחברת האופנה של אלי טהרי בניו יורק ובשנים 2017 - 2019 ניהלה את חברת התוכנה למעבדות "Netlims" בניו ג'רזי. מאז פברואר 2019 מנהלת את מחלקת בנקאות הטכנולוגיה והסטארטאפים בדיסקונט ניו יורק.

קולפ נשואה לאמנון קראוס לשעבר בכיר במשרד האוצר והקונסול הכלכלי בניו יורק. לשניים ארבעה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* ריאיון עם נועה קולפ, אתר ארגמן
* ערן סויסה, נועה תנוע: נועה קולפ עוזבת את ערוץ 10, באתר nrg‏, 18 באוקטובר 2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  כוח 17, באתר הארץ, 16 במאי 2002  
רומן במקום העבודה, באתר גלובס, 21 במאי 2008
2. ↑  מוטי בסוק, האוצר נפרד מקליין, באתר הארץ, 2 במרץ 2005
3. ↑  ערן בר-און, חתונת הכסף, באתר ynet, 3 בדצמבר 2009  
ענת קם‏, הפיצו את השמועה, באתר וואלה!‏, 18 באוקטובר 2009
4. ↑  רז קיל, ברנז'ה:חוטובלי וקולפ נטשו את שוק הרווקות, באתר דתילי, 6 בדצמבר 2009
5. ↑  עירית אבישר, ‏נועה קולפ מצטרפת לדיסקונט ניו יורק, באתר גלובס, 3 באפריל 2019
**צל כבד** הוא סרט דוקומנטרי ישראלי שיצר הבמאי עידו הר ויצא בשנת 2021. הסרט מספר את סיפורה של אולה קרבצ'נקו, שהתפרסמה בתקשורת בראשי התיבות א"ק לאחר שהוצגה כחשודה ברצח תאיר ראדה בסדרת הדוקו-פשע צל של אמת.

על הסרט
-------

אולה קרבצ'נקו בצל כבד, 2020אולה קרבצ'נקו בצל כבד, 2020
בפרק האחרון של הסדרה "צל של אמת", הוצגה עדותו של אדם שהזדהה בראשי התיבות א"ח, שהעיד שבת זוגו דאז, א"ק, התוודתה בפניו על תכנון וביצוע רצח הנערה תאיר ראדה בבית הספר "נופי גולן" בקצרין. בפרק הוצגו הדרכים שבהן עדותו של א"ח השתלבה בראיות הקיימות, ואיך הדבר יכול להוכיח שא"ק היא אכן הרוצחת. הסדרה ופרשת הרצח זכו לתשומת לב ציבורית רבה, ואולה קרבצ'נקו, היא א"ק, ספגה התנכלויות רבות שבעקבותיהן ירדה מהארץ ועברה להתגורר באוקראינה.

בסרט מוצג הסיפור מנקודת מבטה של קרבצ'נקו, שחשפה בו לראשונה בציבור את שמה המלא. הסרט מציג את התמודדותה של קרבצ'נקו עם סכיזופרניה, ואת מערכת היחסים המתעללת שהייתה לה עם בן זוגה לשעבר, א"ח (ששמו נחשף מאוחר יותר כאדיר חבני). מוצגים בסרט גם חייה באודסה שבאוקראינה לאחר שידור "צל של אמת", הצעה שקיבלה מיוצרי "צל של אמת" להתראיין לפרק נוסף בסדרה ולהציג את הצד שלה בסיפור, וביקורת על הדרך החד-צדדית שבה הוצגה הפרשה בסדרה.

לאחר יציאת הסרט
---------------

לאחר יציאת הסרט, פתחה קרבצ'נקו קמפיין מימון המונים שנועד לגיוס כספים להוצאה לאור של ספר ילדים שכתבה ואיירה ולמאבק משפטי מול חבני ויוצרי צל אמת. ב-11 באוגוסט 2021, שלחה קרבצ'נקו התראה לפני תביעה בגין לשון הרע לירום הלוי, סניגורו של רומן זדורוב, שטען בכמה ריאיונות בתקשורת שהיא הרוצחת.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של צל כבד

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צל כבד** בוויקישיתוף

* "צל כבד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "צל כבד", באתר אידיבי
* צל כבד, באתר כאן, תאגיד השידור הישראלי

הערות שוליים
------------

1. ↑  מערכת כאן, צל כבד | א.ק שוברת שתיקה, באתר kan.org.il, ‏17 במרץ 2021
2. ↑  עדן יואל, ‏קרא לה בשמה, באתר ‏מאקו‏, 21 במרץ 2021
3. ↑  נדב מנוחין‏, "צל כבד" חושף את העוול כלפי א"ק. הגיע הזמן שנחשוב על ז'אנר הפשע האמיתי מחדש, באתר וואלה!‏, 21 במרץ 2021
4. ↑  סמדר שילוני, הסרט "צל כבד" בוחר בחמלה ומשחרר את א"ק מהבושה, באתר ynet, 21 במרץ 2021
5. ↑  גיא פלג, ‏פרשת תאיר ראדה | הותר לפרסום: אדיר חבני הוא א"ח, באתר ‏מאקו‏, 29 ביולי 2021
6. ↑  ליהיא גלמן רם, צל כבד: סיפור חייה של א.ק יוצג בסרט דוקומנטרי בכאן 11, באתר כסית, ‏16 במרץ 2021 (הקישור אינו פעיל)
7. ↑  אולה קמה מההריסות, באתר beactive.co.il
8. ↑  תמר אלמוג, אולה קרבצ'נקו בהתראה לסניגורו של זדורוב: תתנצל שטענת שאני הרוצחת – או שאתבע, באתר כאן, ‏11 באוגוסט 2021
**בז צוחק** (שם מדעי: *Herpetotheres cachinnans*) הוא עוף דורס טרופי ממשפחת הבזיים החי ביערות הגשם של אמריקה הדרומית, באמריקה המרכזית ובמקסיקו, והוא המין היחיד בסוגו. הוא ניזון בטבע ממגוון בעלי חיים אך בעיקר מנחשים ומכאן שמו השני **בז הנחשים**.

הוא שונה טקסונומית מרוב מיני הבזים שמצויים בסוג בז ומהווה מין ביניים בין בזים לקרקרות - עופות אוכלי נבלות, בעלי מקור גדול ואדום. הוא קרוב בעיקר לסוג בז יערות (Micrastur), שגם חיים באותו אזור באמריקה.

זהו בז בינוני בגודלו ואורכו מגיע ל-46–56 ס"מ, מוטת כנפיו 79–94 ס"מ ומשקלו 600–800 גרם. הנקבות גדולות מהזכרים.

הבז הצוחק הוא גוף צהוב-בהיר עם כנפיים שחורות ו"מסיכה" לאורך הפנים משני צידי העיינים. מעל הראש הלבן ציצה לבנה עם פסים שחורים דקים והמקור הצהוב חזק ומעוקל, טוב בשביל להרוג יצורים קטנים במהירות. הזנב ארוך ומפוספס מעט והרגליים הקטלניות צהובות. הכנפיים של הבז רחבות מאוד וכשהוא עף צורתו מזכירה נץ ולאו דווקא בז. הקולות הייחודיים שלו שהקנו לו את השם צוחק הם קולות חברתיים בסגנון "האהאהא" שחוזר על עצמו בעיקר בעת מלחמה עם יריב או קריאת הזדווגות של הבזים. יש להם גם קריאות דומות לתקשורת בין שני המינים.

הוא חי בטבע ממקסיקו עד פרגוואי וצפון ארגנטינה בעיקר ביערות גשם טרופיים או בסוואנות לחות. עם זאת הוא נמנע מיערות סגורים וסבוכים.

הבז ניזון מהחיות הקטנות שהוא מוצא ביער ובעיקר מנחשים, כולל ארסיים כגון פתן אלמוגים, וכן לטאות, ובנוסף יאכל גם יונקים קטנים שונים, עטלפים ופרוקי-רגליים. בעת שהוא לא מחפש טרף הוא יצור שקט ביותר שכמעט ולא נע ובניגוד לרוב הבזים לא יפגע בעופות קטנים יותר.

בדומה לרוב הבזים, בעונת הרבייה יגן זוג הבזים על הטריטוריה מפני כל בז מסיג גבול.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בז צוחק** בוויקישיתוף
* בז צוחק, באתר ITIS (באנגלית)
* בז צוחק, באתר NCBI (באנגלית)
* בז צוחק, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* בז צוחק, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בז צוחק באתר הרשימה האדומה של IUCN
**סוזן אליס ויילד** (באנגלית: **Susan Ellis Wild**; נולדה ב-7 ביוני 1957) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם קהיליית פנסילבניה. היא חברת בית הנבחרים מאז שלהי נובמבר 2018, ותחילה ייצגה את מחוז הקונגרס ה-15 של פנסילבניה מאז ועד התכנסות הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, אז החלה לייצג את מחוז הקונגרס השביעי.

ביוגרפיה
--------

ויילד נולדה בראשית יוני 1957, בתם של נורמן לית' וסוזן סטימוס אליס. אמה הייתה עיתונאי, בעוד אביה שירת בחיל האוויר של ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה ובמלחמת קוריאה. היא נולדה בבסיס חיל האוויר האמריקאי בוויסבאדן ששכן אז בגרמניה המערבית, בשעה שאביה הוצב שם במסגרת שירותו הצבאי. בצעירותה התגוררה בצרפת, בקליפורניה, בניו מקסיקו ובוושינגטון הבירה. בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1976 התנדבה ויילד במטה הבחירות של ג'ימי קרטר. בשנת 1978 השלימה לימודי תואר ראשון באמריקן יוניברסיטי. לוויילד תואר שני במשפטים מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון, שם סיימה את לימודיה ב-1982.

ב-1999 הייתה ויילד שותפה במשרד עורכי הדין "גרוס מקגינלי" (Gross McGinley). בשנת 2013 התמודדה לנציבות מחוז ליהיי, אם כי הפסידה בבחירות הכלליות, אך ב-7 בינואר 2015 החלה לכהן כפרקליטה הראשונה של עיריית אלנטאון. ב-31 בדצמבר 2017 התפטרה ויילד מתפקידה זה כדי להתמודד אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-15 של פנסילבניה, כדי להחליף את נציג המחוז צ'ארלי דנט שפרש מהחיים הפוליטיים לקראת בחירות 2018. היא זכתה בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית וניצבה בפני ראש מחוז ליהיי, מרטי נות'שטיין, במהלך יום בחירות אמצע הכהונה. היא גברה עליו ברוב של 53.4% מקולות הבוחרים.

באותו היום התמודדה ויילד במקביל בבחירות מיוחדות למילוי מקומו של דנט, אשר התפטר בחודש מאי, לכן הושבעה כבר ב-27 בנובמבר 2018, ימיו האחרונים של הקונגרס ה-115 של ארצות הברית. בכך צברה ותק של חודשיים משאר עמיתיה שנבחרו בבחירות 2018. עם השבעתה לתפקיד, הפכה ויילד לדמוקרטית הראשונה שייצגה את עמק ליהי מאז 1999. בבחירות אלה נמנתה בין ארבע הנשים שנבחרו לקנוגרס מפנסילבניה, לצד מרי גיי סקנלון, מדליין דין וכריסי הולאהן. ויילד היא מבקרת חריפה של נשיא ברזיל ז'איר בולסונארו, והאשימה אותו כבעל דעות "ימניות קיצוניות, מיזוגניות, קסנופובית והומופוביות".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סוזן ויילד** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של סוזן ויילד בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית)
* סוזן ויילד, ברשת החברתית פייסבוק

* סוזן ויילד, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* סוזן ויילד, ברשת החברתית אינסטגרם

* סוזן ויילד, סרטונים בערוץ היוטיוב
* סוזן ויילד באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 4929 2949
* LCCN: n2005068239
* RERO: 02-A012880085
* SNAC: w69t2gk2
* SUDOC: 137462573
* US Congress: W000826
* VIAF: 48638590
* WorldCat (עם VIAF): 48638590

 |
הרב **דוד צבי אורדנטליך** (ט"ו באדר תרצ"ז, פברואר 1937 - כ"ט בחשוון ה'תש"ף, 27 בנובמבר 2019) היה רבה האשכנזי של ביתר עילית.

ביוגרפיה
--------

נולד בבודפשט, הונגריה לרייזל מלכה ולרבי זאב. בשנת ה'תשי"א עלה עם הוריו לישראל. למד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה שם כתב וערך את שיעורי ראש הישיבה רבי אהרון כץ, ובישיבת סלבודקה בבני ברק.

לאחר נישואיו לברכה ברזל התגורר בבני ברק ולמד בכולל חזון איש. הוסמך להוראה על ידי הרב יצחק יעקב וייס. מספר שנים לאחר נישואיו מונה לר"מ בישיבת חכמי לובלין בבני ברק.

בשנת תשכ"ז עם הקמת ישיבת אוהל יעקב מונה לשמש כר"מ בישיבה, במקביל מסר שיעורים גם בישיבת רוז'ין בירושלים.

עם ייסוד בית דין צדק בני ברק של הרב נסים קרליץ מונה לכהן כדיין בהרכב הראשון של בית הדין יחד עם הרב פינחס שרייבר.

במשך תקופה כיהן כרב קהילת 'שובה ישראל' בארגנטינה וכראש כולל אברכים במרסיי צרפת. על אף שיוכו למגזר הליטאי, עמד בקשרים טובים עם אדמו"רים ורבנים חסידים.

### רבנות העיר ביתר

לאחר הקמת היישוב ביתר עילית, נשלח[דרוש מקור] על ידי רבי נחום דב ברייאר האדמו"ר מבויאן, לכהן כרב היישוב ואב בית הדין המקומי. לצדו, נבחר הרב יעקב תופיק אביעזרי כרב הספרדי.

לאחר הכרזתה כעיר, פרש באופן רשמי מתפקידו, אך המשיך לשאת בתפקיד באופן לא רשמי. בשנותיו האחרונות כוחו נחלש, והוא התנייד בכיסא גלגלים, וחלק מתפקידיו המעשיים הועברו לידי הרב צבי ברוורמן.

נפטר בכ"ט בחשוון ה'תשע"ט, 27 בנובמבר 2019, ונקבר בבית הקברות של נציבי ישיבת פוניבז' בבני ברק.

קישורים חיצוניים
----------------

* ברוך דיין האמת: נפטר הרב דוד צבי אורדנטליך זצ"ל - רבה של העיר ביתר עילית, באתר "סרוגים", 27 בנובמבר 2019
**אורי סגל** (נולד ב-7 במרץ 1944) הוא מנצח ישראלי.

ביוגרפיה
--------

סגל נולד בירושלים ובילדותו למד נגינה בכינור אך נמשך לניצוח. ניגן בוויולה בתזמורת הגדנ"ע ובשירותו הצבאי שימש כנגן טרומבון בתזמורת צה"ל. ניגן בתזמורת הקאמרית של קול ישראל ושימש כעוזר מנצח של שלום רונלי-ריקליס. למד באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. משנת 1966 עד 1969 למד בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה בלונדון.

אורי סגל פתח בקריירה בינלאומית לאחר שזכה ב-1969 בפרס הראשון בתחרות הבינלאומית לניצוח ע"ש דימיטרי מיטרופולוס בניו יורק. הוא מנצח תדיר באירופה, יפן, ארצות הברית, קנדה וברזיל.

באירופה ניצח סגל בין השאר על הפילהרמונית של ברלין, תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית באמסטרדם, התזמורת הסימפונית והתזמורת הפילהרמונית של לונדון, תזמורת פילהרמוניה, תזמורת פריז, התזמורת הפילהרמונית של ורשה, התזמורת הפילהרמונית של סטוקהולם והתזמורת הלאומית הספרדית. בצפון אמריקה ניצח על התזמורות הסימפוניות של שיקגו, פיטסבורג, דטרויט, דאלאס, יוסטון, מילווקי ורוצ'סטר. בישראל מופיע אורי סגל כמנצח אורח עם מרב התזמורות. בין היתר הופיע עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים, הקאמרטה הישראלית ירושלים ותזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית.

ב-1973 קיים סגל את הופעת הבכורה שלו כמנצח אופרה בבית האופרה בסנטה פה, שם ניצח על ההולנדי המעופף (וגנר) ומאז הוא מנצח בבתי אופרה באיטליה, צרפת, יפן, ישראל וארצות הברית. סגל הקליט עבור חברות התקליטים דקה-לונדון וEMI עם התזמורת הקאמרית האנגלית, התזמורת הפילהרמונית של לונדון, התזמורת הסימפונית של בורנמות', התזמורת הסימפונית של ניו זילנד, ועם הסולנים ולדימיר אשכנזי, ראדו לופו, אליסיה דה-לרושה ואחרים. סגל ניצח על הבכורה היפנית לאופרה "המקבר הגדול" (אנ') מאת ליגטי, ביצוע שזכה לסיקור נרחב ולהצלחה רבה.

כמו כן, במסגרת פסטיבל ישראל 2008 ניצח על ביצוע הבכורה הישראלי ליצירתו הגדולה של מאהלר שיר המקונן, עם התזמורת הסימפונית ירושלים, המקהלה הפילהרמונית של ורשה וסולנים. בקיץ 2007 נתמנה סגל למנצח בר כבוד של פסטיבל צ'אוטקואה במדינת ניו יורק, פסטיבל שניהל ב-18 השנים קודם לכן. הוא גם מכהן כמנצח אורח ראשי בבית הספר למוזיקה של אוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון. סגל הוא גם מנצח בר כבוד של תזמורת המאה באוסקה, יפן, תזמורת אותה הוא עצמו הקים וניצח עליה במשך שמונה שנים. במשך כשש שנים, עד 2004, שימש כמנהל המוזיקלי של תזמורת לואיוויל בקנטקי, ארצות הברית.

אורי סגל כיהן בעבר כמנצח ראשי של תזמורת פילהרמוניה הונגריקה, של התזמורת הסימפונית של צ'אוטקואה ושל התזמורת הסימפונית של בורנמות'. כמו כן הוא שימש כמנהל המוזיקלי של התזמורת הקאמרית הישראלית וכמנצח אורח ראשי של תזמורת רדיו שטוטגרט.

קישורים חיצוניים
----------------

* אורי סגל, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אורי סגל, באתר Discogs (באנגלית)
* אורי סגל, באתר האופרה הישראלית תל אביב-יפו
* ביוגרפיה - המנצח אורי (אוריאל) סגל
* חגי חיטרון, המנצח אורי סגל לא יבוא לארץ "בגלל הכיבוש", באתר הארץ, 20 באוקטובר 2001

הערות שוליים
------------

1. 1 2  חיים קינן, הישראלי ניצח-וניצח, מעריב, 13 בפברואר 1969

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007456660805171
* BnF: cb13899630k (data)
* GND: 134518802
* ISNI: 0000 0000 6308 7589
* LCCN: n84105384
* MusicBrainz: e4eb9d5d-6244-4f94-bf6b-15eda409262d
* SNAC: w6mm3t7t
* SUDOC: 078974356
* VIAF: 12492857
* WorldCat: lccn-n84105384

 |
**מישל (מיכל) קובין** היא שחיינית עבר ישראלית, אלופה ושיאנית ישראל בשחייה. בעלת 3 מדליות מהמכביה.

ביוגרפיה
--------

קובין התאמנה בקבוצת השחייה של הפועל ימק"א ירושלים, בהדרכתם של המאמן דוד סיבור, "סוכו" ועוזר המאמן ברי אבנר.

### 1979

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 1979 זכתה קובין ב-4 מדליות, 3 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:15.78 דקות, אחרי חברתה לקבוצה ליאור בירקאן (2:14.06 דקות) ולפני עופרה מוניוז מהפועל מטה יהודה (2:20.02 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:41.99 דקות, אחרי ליאור בירקאן שקבעה שיא ישראלי חדש של 4:39.71 דקות ולפני עופרה מוניוז (4:48.10 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:44.61 דקות, אחרי ליאור בירקאן שקבעה שיא ישראלי חדש של 9:40.49 דקות ולפני עופרה מוניוז (9:58.48 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:03.44 אחרי מירב הדר מהפועל שפיים (1:02.36 דקות) וליאור בירקאן (1:02.48 דקות).

### 1980

#### שיאנית ישראל

בתחרות שנערכה בארצות הברית בחודש מאי 1980 קבעה קובין שלושה שיאים ישראלים, שיפור לשיאיה של ליאור בירקאן בת אגודתה, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:12.80 דקות (2:13.82 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:37.41 דקות (4:39.71 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:36.06 דקות (9:40.49 דקות).

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף אוגוסט 1980 זכתה קובין בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-800 מטר בתוצאה של 9:45.73 דקות, אחרי בירקאן (9:43.83 דקות) ולפני הדר רובינשטיין שקבעה שיא ישראלי חדש לגילאי 13 ו-14 של 9:49.89 דקות ומדליית ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי, אחרי עופרה מוניוז ששיפרה את שיאה הישראלי של קובין והעמידה אותו על 2:11.95 דקות ופאבי סקולורובסקי מהפועל תל אביב.

### 1981

בתחרות שמונה האומות שנערכה בקיאסו, שווייץ בתחילת יולי 1981 סיימה קובין במקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:35.78 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:36.96 דקות. 

#### המכביה ה-11

שבוע לאחר מכן, בתחרויות השחייה של המכביה ה-11 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב זכתה קובין ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 4:33.00 דקות, שיפור לשיא של ליאור בירקאן (4:34.67 דקות). שיא זה החזיק מעמד שנה ונישבר על ידי הדר רובינשטיין (4:31.37 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש נוסף של 9:21.97 דקות, שיפור לשיא של בירקאן (9:35.37 דקות). שיא זה החזיק מעמד שנה ונישבר על ידי רובינשטיין (9:14.12 דקות). מדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:13.09 דקות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלופי השחייה ל-1979, מעריב, 24 באוגוסט 1979
2. ↑  התוצאות בסוף השבוע, מעריב, 26 באוגוסט 1979
3. ↑  התוצאות אתמול, מעריב, 27 באוגוסט 1979
4. ↑  אלכס פרלסמן, מיכל קובין שיפרה בארה"ב שלושה שיאי שחיה בחתירה, מעריב, 7 במאי 1980
5. ↑  אלכס פרלסמן, 21 מטחי-כבוד בבריכת השחיה, מעריב, 31 באוגוסט 1980
**לנדספייס**, ‏(LandSpace Technology Corporation) היא חברה סינית בבעלות פרטית שפועלת בתחום תעשיית החלל. היא הוקמה בשנת 2015.

החברה פועלת בבייג'ין. בנוסף לכך היא הקימה מפעלים לייצור ובדיקת משגרים במחוז ג'ג'יאנג. 

זו חברה פרטית סינית ראשונה בתחום שיגור לוויינים שזכתה להזמנת שיגור לוויין מדינה אחרת. השיגור טרם בוצע.

משגר Zhuque-1
-------------

משגר זה היה המוצר הראשון של החברה. זה משגר תלת-שלבי מבוסס על דלק מוצק. הוא מבוסס על טיל בליסטי דונגפנג 26. המשגר היה באורך של 19 מ' ומשקל של 27 טון. ביכולתו היה להביא מטען של 300 ק"ג למסלול לווייני נמוך.

השיגור הראשון בוצע ב-27 באוקטובר 2018 מפלטפורמה ניידת במרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ואן. זה היה שיגור ראשון בסין בעזרת משגר פרטי. בגלל בעיות בשלב השלישי של המשגר, הלוויין לא הגיע למסלול המתוכנן.

לא היו שיגורים נוספים.

משגר Zhuque-2
-------------

משגר בטיסה
זה משגר תלת-שלבי מבוסס על דלק נוזלי. לראשונה היה שימוש במתאן כדלק למשגר. זה משגר באורך של 45 מ' ומשקל של 219 טון. ביכולתו היה להביא מטען של 6,000 ק"ג למסלול לווייני נמוך או 4,000 ק"ג למסלול מסונכרן שמש.

השיגור הראשון בוצע ב-14 בדצמבר 2022 מכן שיגור 96 במרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ואן. בגלל בעיות בשלב השני של המשגר, הלוויין לא הגיע למסלול המתוכנן. ביולי 2023 בוצע שיגור מוצלח. מתוכננים שיגורים נוספים בשנים הקרובות.

משגר Zhuque-3
-------------

משגר בפיתוח. ביכולתו יהיה להביא מטען של 21 טון למסלול לווייני נמוך.

השלב הראשון יהיה מותאם לשימוש חוזר. שיגור ראשון מתוכנן לשנת 2025.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לנדספייס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של לנדספייס (באנגלית)
* אתר האינטרנט הרשמי של לנדספייס (בסינית)
* תיאור משגר Zhuque-2
* נתוני שיגורים

הערות שוליים
------------

1. ↑  זכייה לשיגור לוויין דני
2. ↑  תיאור משגר עתידי