recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**איגור יאנצ'בסקי** (במקדונית: **Игор Јанчевски**; נולד ב-16 בספטמבר 1974) הוא כדורגלן עבר מקדוני, ששיחק בעמדת הקשר.

קריירה
------

יאנצ'בסקי התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של פרטיזן ברדיוב מליגת העל הסלובקית, אליה הצטרף בשנת 1996. כעבור שנה יאנצ'בסקי חתם בוולדהוף מנדהיים מהליגה האזורית. שנה לאחר מכן, חתם בהרנטאלס מהליגה הבלגית השנייה.

בשנת 1999 יאנצ'בסקי חתם בברוטניו צ'יטלוק מליגת העל של בוסניה והרצגובינה. בשנת 2001 חתם בווארטקס ואראז'דין מליגת העל הקרואטית, עמה הגיע פעמיים לגמר הגביע הקרואטי, אך לא הצליחה לזכות.

בשנת 2005, יאנצ'בסקי חתם בדיארבקירספור מליגת העל הטורקית, אך לא זכה בה לדקות משחק ובינואר 2006 חתם בהפועל נצרת עילית מליגת העל בכדורגל. במדי נצרת עילית, רשם 11 הופעות ובסיום העונה שוחרר מהקבוצה לאחר שהקבוצה ירדה לליגה הלאומית.

בקיץ 2006, חתם באנוסיס נאון פראלימני מליגת העל הקפריסאית, ואת הקריירה שלו סיים בצ'ליק זניצה. בשנת 2009, פרש מכדורגל.

ב-9 בפברואר 2003, יאנצ'בסקי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מקדוניה בתיקו 2-2 נגד קרואטיה. יאנצ'בסקי רשם 28 הופעות במדי הנבחרת.

תארים
-----

ברוטניו צ'יטלוק
* ליגת העל של בוסניה והרצגובינה: 1999/2000

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"איגור יאנצ'בסקי"**.
מיץ תפוזים יותר טוב מכושים וזה עובדה ניגר
-----------------------------------------

מיץ תפוזים נצבע לעיתים באופן מלאכותי כדי שצבעו יהיה כצבע קליפת התפוז.

כשסוחטים את התפוז והופכים את תוכנו למיץ, ריכוזם של חלק ממרכיביו יורד. בטבלאות משמאל מתוארים ערכו התזונתי של מיץ התפוזים ל-100 מ"ל.

מיץ תפוזים עם חתיכות פרי יותר מזין מאשר מיץ בלעדיהן, בשל החומרים המזינים שהן מכילות.

ייצור מסחרי של מיץ תפוזים קפוא ומרוכז
-------------------------------------

בייצור מסחרי של מיץ תפוזים קפוא, לאחר הסחיטה עובר מיץ התפוזים תהליך פיסטור וסינון ולאחריו תהליך אידוי בתנאי ריק וחום. לאחר אידוי רוב המים בתערובת המיץ, נותר תרכיז אשר כ-65% ממשקלו הם סוכר. תרכיז זה מאוחסן בהקפאה בטמפרטורה של מינוס 12 מעלות. לעיתים, בתום תהליך האידוי מוסיפים לתערובת תמציות, ויטמין C ושמנים כדי להשיב לחומר תכונות של טעם וערך תזונתי.

תהליך ייצור מיץ תפוזים קפוא פותח במכון המחקר על הדרים של אוניברסיטת פלורידה בשנת 1948. מאז הפך המוצר לסחורה הנסחרת בשוק הסחורות, בעיקר בבורסות סחורות בארצות הברית. מאז 1966 ניתן לקנות חוזים עתידיים של מיץ תפוזים קפוא ומרוכז בבורסת הסחורות של ניו יורק. החל משנת 1985 ניתן לקנות אופציות על מיץ תפוזים קפוא ומרוכז.

ראו גם
------

* ערכים על ליקרים בטעם תפוז

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיץ תפוזים** בוויקישיתוף
* סרטונים יצוא חביות מיץ הדר דרך נמל תל אביב, **1939**, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Orange Juice: Nutrition Facts, Calories and Benefits, Healthline, ‏2023-07-05 (באנגלית)

| מיצים |
| --- |
| מיצי פירות | מיץ אוכמניות • מיץ אשכוליות • מיץ חמוציות • לימונדה • לימונענע • מיץ ענבים • מיץ פטל • מיץ רימונים • מיץ תפוזים • מיץ תפוחים • מיץ אננס |  |
| מיצי ירקות | מיץ גזר • מיץ מלפפונים • מיץ עגבניות |
| שונות | אוטיי • סיידר • עשב חיטה • צום מיצים • שייק |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548580405171
* GND: 4172699-6
* LCCN: sh85095271
* NKC: ph527104

 |
**דור דוד תורג'מן** (נולד ב-24 באוקטובר 2003) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר והקיצוני במכבי תל אביב מליגת העל, בנבחרת ישראל הבוגרת ובנבחרת ישראל הצעירה.

קריירת מועדונים
---------------

תורג'מן גדל במחלקת הנוער של מועדון ספורט אשדוד. בשנת 2018 עבר למחלקת הנוער של מכבי תל אביב. ב-22 באוגוסט 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-87 בניצחון 2–0 על בני סכנין במסגרת גביע הטוטו 2020/2021. ב-23 במאי 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הישראלית, כשהחליף את אדוארדו גררו בדקה ה-88 בניצחון 3–0 על מכבי פתח תקווה במסגרת עונת 2020/2021. זו הייתה הופעתו היחידה בליגה בעונה זו.

לקראת עונת 2021/2022 הושאל תורג'מן למשך עונה אחת לבית"ר תל אביב בת ים מהליגה הלאומית. ב-13 בספטמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-1 לבני יהודה תל אביב במסגרת המחזור השלישי. ב-1 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 4–2 למכבי אחי נצרת במסגרת המחזור העשירי בליגה. בסך הכל ערך 30 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה במועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים.

ב-1 במרץ 2023 כבש את שער הבכורה שלו במכבי תל אביב, שהיה גם שער הניצחון של קבוצתו בדקה ה-92, בניצחון 2–1 על מכבי פתח תקווה במשחק הגומלין של רבע גמר גביע המדינה בכדורגל 2022/23.

ב-11 ביוני 2023 הודיעה מכבי תל אביב כי תורג'מן חתם בקבוצה ל-3 שנים נוספות עם אופציה לשנה נוספת.

ב-26 בספטמבר 2023 כבש תורג׳מן את שער הבכורה שלו בליגת העל, כאשר הבקיע את השער האחרון של קבוצתו בניצחון 5–0 על הפועל תל אביב.

נבחרות ישראל
------------

תורג'מן נכלל ושיחק בסגל נבחרת ישראל עד גיל 19 לאליפות אירופה לנבחרות עד גיל 19 בשנת 2022. הוא שותף בארבעה מתוך חמישה משחקי נבחרת ישראל בטורניר, כולל בהפסד 1–3 לנבחרת אנגליה לאחריה של הארכה בגמר, בו נכנס כמחליף. בתום טורניר זה, נבחרת הנוער הישראלית הגיעה עמו, למקום ה-2.

תורג'מן כבש את שער הניצחון של נבחרת ישראל עד גיל 20 על ברזיל, במשחק רבע גמר גביע העולם של פיפ"א, במשחק שהסתיים בניצחון 3–2 לטובת ישראל. בתום טורניר זה, הנבחרת הישראלית הגיעה עמו, למקום ה-3.

תארים
-----

מכבי תל אביב
* גביע הטוטו לליגת העל (1): 2020/2021

בית"ר תל אביב בת ים
* גביע הטוטו לליגה הלאומית (1): 2021/2022

קישורים חיצוניים
----------------

* דור תורג'מן, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  דור תורג'מן חתם על חוזה חדש ל-4 שנים, באתר מועדון הכדורגל מכבי תל אביב, ‏11 ביוני 2023
**אלי ברקוביץ'-גרוס** (באנגלית: **Elly Berkovits Gross**; נולדה ב-14 בפברואר 1929) היא סופרת ומשוררת יהודייה-אמריקאית, ניצולת שואה מטרנסילבניה, מחברת מספר ספרי שירה ופרוזה בשפה האנגלית העוסקים בשואה. מתגוררת כיום בארצות הברית, שם היא ידועה בהרצאותיה על השואה במוזיאונים ובבתי ספר ברחבי המדינה.

ביוגרפיה
--------

אלי ברקוביץ' נולדה ב-14 בפברואר 1929 בעיר שימלאו סילבאניי (סילאג'-שומלוי) שבטרנסילבניה, רומניה, לאאוג'ן (ינה) ואירינה ברקוביץ'.

במרץ 1944, לאחר פלישת הנאצים להונגריה בת-בריתם והקמת ממשלה פרו-נאצית קיצונית יותר, נלקח אביה של אלי למחנה עבודה בכפייה, ושם נספה בחזית הרוסית. אלי ומשפחתה הנותרת - אמה, ואחיה הצעיר אדלברט - נלקחו באסרו חג של פסח, כ"ג בניסן (16 באפריל) אל גטו צ'היי הסמוך לשימלאו סילבאניי, לשם הובאו מרבית התושבים היהודים של מחוז סילאג'. כעבור שישה שבועות הועברה משפחתה באמצעות קרונות בקר יחד עם אלפי יהודים נוספים אל מחנה הריכוז אושוויץ. במחנה נפרדה אלי מאמה ומאחיה, ולא ראתה אותם שוב לעולם - שניהם מצאו את מותם במשרפות. את הישרדותה במחנה תולה אלי ב"ניסים", ומציינת כי רק בודדים מבני גילה שרדו את מוראות אושוויץ.

אלי הועברה לפאלרסלבן (Fallersleben), חלק ממחנה הריכוז נוֹיֶנְגָמֶה שבהמבורג, שם ביצעה עבודות כפייה עבור תאגיד פולקסווגן עד לשחרורה בעיר זאלצוודל (Salzwedel) בידי כוחות בעלות הברית, ב-14 באפריל 1945. לאחר השואה שבה אלי לעיר הולדתה, ומצאה כי כל משפחתה נספתה, והיא נותרה לבדה. כששבה אלי לביתה, גורשה ממנו על ידי דיירים שהתיישבו בו במהלך המלחמה ומנעו ממנה את הכניסה לבית.

לבסוף נישאה אלי בשימלאו סילבאניי לארנסט גרוס, ידיד משפחתה, ניצול שואה אף הוא. לזוג ישנם שני ילדים, המתגוררים בארצות הברית. בשנת 1993, כשהיא בגיל 64, סיימה אלי תואר שני באמנות יפה במכללה הקהילתית לה-גווארדיה שבניו יורק.

מיצירותיה
---------

* "Poems of Elly Gross: Memories of a Holocaust Survivor" - **שירי אלי גרוס: זכרונותיה של ניצולת שואה**
* "Storm against the Innocents and other stories" -  **סערה נגד התמימים וסיפורים אחרים**
* "Elka's Growing Up in a Changing World" - **אֶלקָה גדֵלה בעולם משתנה** (ספר וקובץ DVD)
* "Elly: My True Story of the Holocaust" - **אלי: הסיפור האמיתי שלי על השואה**
* "Of Miseries and Miracles: The Holocaust Testimonial of Elly Berkovits Gross" - **ייסורים וניסים: עדות השואה של אלי ברקוביץ'-גרוס** (קובץ DVD)
* "Vanished World: A Memoir of Ernest" - **עולם חולף: זכרונותיו של ארנסט**

יצירות אחדות שלה תורגמו לספרדית ולרומנית.

קישורים חיצוניים
----------------

* **Elly Gross**, באתר Remember the Holocaust

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313216805171
* GND: 1075650291
* ISNI: 0000 0000 6701 3982
* LCCN: no2004071557
* SNAC: w6w79fc1
* VIAF: 2181590
* WorldCat: lccn-no2004071557

 |
**קולוניאליזם פנימי** הוא מושג המציין סוג של קולוניאליזם המופנה לתוך מדינת האם ולא כלפי חוץ, ומייצר אי-שוויון גדול מאוד מבחינה פוליטית וכלכלית בין אזורים שונים או קבוצות שונות במדינה.

מקורות המושג
------------

לנין דיבר על ניצול קולוניאלי בתוך רוסיה, ואילו בשנות העשרים דיבר אנטוניו גרמשי על יחס קולוניאלי של צפון-איטליה כלפי הדרום של המדינה. הראשון שהשתמש במפורש במושג קולוניאליזם פנימי היה לאו מארקאר בשנת 1957 לגבי דרום-אפריקה. בשנת 1965 השתמש במושג זה פבלו גונזאלז קזנובה, בשביל לתאר את המבנה הכלכלי-פוליטי של מקסיקו. בשנת 1973 השתמש סרג'יו סלבי במושג במובן התרבותי לגבי עשרה "עמים אסורים" במערב-אירופה (ביניהם קטלוניה, סקוטלנד, ברטאן ו-אוקסיטאניה).   

הספר הראשון החשוב בנושא הוא "קולוניאליזם פנימי" של מייקל הכטר, משנת 1975. רוב החוקרים שמשתמשים כיום במושג זה מתבססים עליו. הכטר מתאר בספרו את השתלטות אנגליה על הארצות הקלטיות אירלנד, סקוטלנד וויילס שנתיים אחרי התנתקותה של אנגליה מהאפיפיור בשנת 1536. תהליך הקולוניזציה הפנימי שהחל אז נמשך מאות שנים.

מאפיינים
--------

כמו בקולוניאליזם הקלאסי מייצרים האזורים או הקהילות המדוכאות עבור המטרופולין וקונים את המוצרים במחיר גבוה ביותר. הסחר והאשראי נמצא במרכז הכוח. את התלות הכלכלית של הפריפריה במרכז מבססים על ידי פעולות חוקיות, פוליטיות וצבאיות. ה"קולוניות הפנימיות" נחשבות לשונות מבחינה דתית, אתנית או לשונית. ההצדקה לניצול, כמו בקולוניאליזם הקלאסי, נעשית באמצעות טרמינולוגיה גזענית.   
במדינה בעלת מאפיינים של קולוניאליזם פנימי מבטא הריבוד המעמדי את השייכים ל"תרבות האם" לעומת השייכים לתרבות "הנחותה". חברי התרבות הנחותה שואפים להתבולל בתרבות האם כדי לטפס בסולם המעמדי. במקרים רבים גורם הקולוניאליזם הפנימי לצמיחת שאיפות לאוטונומיה. שאיפות כאלה נתקלות בדרך כלל בהתנגדות עזה, כיוון שמרכז הכוח יאבד במקרה של התנתקות או הפרדה רווחים, בדומה לקולוניאליזם הקלאסי. 

יש להבדיל בין קולוניאליזם פנימי לקולוניאליזם הרוסי שעליו דיבר לנין, שאומנם גם הוא לא היה מופנה כלפי ארצות מרוחקות, אלא לארצות גובלות, כמו אוקראינה, ארמניה, גאורגיה ועוד. אחרי שארצות אלה הפכו להיות חלק מרוסיה, אפשר לדבר לגביהם על קולוניאליזם פנימי.

דוגמאות בעולם
-------------

דוגמאות נוספות, מעבר לדרום-אפריקה, מקסיקו ואירלנד:

* סרי-לנקה: למדיניות של השלטון הסינהאלי כלפי הטמילים יש מאפיינים מובהקים של קולוניאליזם פנימי.
* סודאן: האליטה הערבית בח'רטום בנתה מערכת של קולוניאליזם פנימי כלפי צפון (נוביה), מערב (דארפור) ודרום, שכתוצאה ממנו התפתחו רצח העם בדארפור ועצמאותה של דרום סודאן.
* הסכסוך בדרום הפיליפינים המדיניות הקולוניאלית של השלטון המרכזי בפיליפינים כלפי מינדנאו היא המשך ישיר של הקולוניאליזם הספרדי ואחר-כך האמריקאי שם.

לקריאה נוספת
------------

* בן-חביב, דולי: חצאיות הנשים התקצרו. תיאוריה וביקורת 5, 1994, עמ' 159-194
* צפדיה, ארז: מיליטריזם ומרחב בישראל. סוציולוגיה ישראלית. 2010. עמ' 337-361
* Gonzalez Casanova, Pablo (1965). "Internal Colonialism and National Development", Studies in Comparative International Development, vol. 1, no. 4, pp. 27–37.
* Hechter, Michael (1975). Internal Colonialism: The Celtic Fringe in British National Development, Berkeley: University of California Press.
* Marquard, Leo (1957). South Africa's Colonial Policy, Johannesburg: Institute of Race Relations.
* Zureik, Elia: The Palestinians in Israel: A Study in Internal Colonialism. Routledge. 1979

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
**מוזיאון פרנקל פרנל** הוא מוזיאון לאמנות בעיר צפת שבצפון ישראל. המוזיאון נמצא בביתו לשעבר של האמן הבינלאומי הצרפתי-ישראלי יצחק פרנקל פרנל, המוכר בשמות יצחק פרנקל ואלכסנדר פרנל. המוזיאון נפתח ב-1973 על ידי פרנקל ואשתו הרביעית אילנה פרנל. המוזיאון מציג את יצירותיו של האמן. זהו המוזיאון היחיד המוקדש כולו לפרנקל פרנל.

הִיסטוֹרִיָה
------------

הבית שבו יושב המוזיאון שיכן לזמן קצר אקדמיה לאמנות במהלך שנות החמישים המוקדמות. פרנקל לימד בבית הספר ואף כינה עצמו "דיקן" האקדמיה. אולם בשנת 1954 עזב את צפת לפריז (למשך 6 שנים).

בשנת 1973 נפתח המבנה לקהל כמוזיאון המציג את עבודותיו של פרנקל משנות ה-20 ועד שנות ה-70. המוזיאון המשיך וממשיך לאחר מותו של פרנקל פרנל ב-1981.

האומן
-----

פרנקל פרנל היה נדבך חשוב בסצנת האמנות המקומית בישראל לפני ואחרי העצמאות. פרנקל שלמד באקול דה פריז, למד באודסה בשנות העשרה לחייו ולאחר מכן באקול דה לאמנויות יפות ובאקדמיה דה לה גרנד שומייר בשנות ה-20 לחייו.עם שובו לארץ ישראל בשנות ה-20, הביא עמו טכניקות ציור ואת השפעת אסקולת פריז והציור הצרפתי (שהובילו למהפכה של ממש בארץ שעד אז האמנות בה היית תחת ההשפעה המוחלטת של בצלאל ואמנות האורינטליסטית), אותם למד בסטודיו שלו (בסיוע ההסתדרות) בין 1925–1929. סטודיו זה הין בין הגורמים שהשפיעו על מעבר מרכז הכובד של האמנות בארץ מירושלים לתל אביב. פרנקל, התגורר בצפת והיה מראשוני האמנים שהתיישבו בעיר הקודש העתיקה. הוא היה ממייסדי מושבת האמנים בצפת.

המוזיאון מורכב מחצר גדולה. קירות החצר כוסו בעבר בציורי קיר (פרסקו) ובתבליטים של פרנקל. עם זאת, רק תבליט אחד שרד.

הבניין שבו נמצא האמנות מקיף את החלק המערבי והצפוני של החצר. הארכיטקטורה המקומית ניכרת בכל המתחם.

 יצחק פרנקל, בחצר ביתו. שנות ה-50.

אמנות ואוסף
-----------

המוזיאון מארח מגוון יצירות אמנות של פרנקל פרנל. המוקדם ביותר משנות ה-20 ועד ימיו האחרונים של האמן ב-1981. אוסף המוזיאון מורכב ממגוון רחב של סגנונות. מאמנות מופשטת וקוביסטית משנות ה-20 ועד אקספרסיוניזם משנות ה-70.

יתר על כן, במוזיאון יצירות נוספות הקשורות לעיסוקו האמנותי של פרנקל. מסקיצות של תחפושות ותפאורה עבור מחזות בולטים (בעיקר במשנות ה-30 וה40) ועד כרזות של תערוכות.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון פרנקל פרנל

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "artnet Galleries: A House in Safed by Yitzhak Frenkel-Frenel from Jordan-Delhaise Gallery". *web.archive.org*. 2013-12-03. נבדק ב-2023-07-07.
2. ↑  "⁨בטירת פרנקל בצפת ⁩ | ⁨דבר⁩ | 15 אוגוסט 1952 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית". *www.nli.org.il*. נבדק ב-2023-07-07.
3. ↑  "Alexandre FRENEL". *Bureau d’art Ecole de Paris* (בצרפתית). 2019-01-02. נבדק ב-2023-07-07.
4. ↑  "1884 | Encyclopedia of the Founders and Builders of Israel". *www.tidhar.tourolib.org*. נבדק ב-2023-07-07.
**יעקב שסקין** (1914, וילנה – 17 באפריל 1999, ירושלים) היה רופא ישראלי, יקיר העיר ירושלים, ממפתחי התרופה תלידומיד לצרעת.

ביוגרפיה
--------

שסקין נולד בוילנה, שבליטא, והיה פעיל ציוני, שימש כיו"ר הסתדרות הסטודנטים הציוניים בווילנה. את לימודי הרפואה החל בווילנה וסיים בסמוך למלחמת העולם השנייה. את ההתמחות עשה לאחר המלחמה בוורשה, בשנת 1947 היגר לוונצואלה שם התמחה בדרמטולוגיה טרופית וטיפל בחולי צרעת. בשנת 1956 עלה לישראל, התיישב בירושלים ועבד כרופא עור וכיהן כפרופסור חבר בבית החולים האוניברסיטאי הדסה.

### גילוי השימוש בתלידומיד

במסגרת עבודתו עבד שסקין בבית החולים למצורעים על שם הנסן בירושלים שם ערך ניסויים בתכשירים רבים לשימוש כתרופה לצרעת. בנובמבר 1964 נתן שסקין תלידומיד לחולה צרעת בבית הנסן, במסגרת ניסיונות להקל על מצוקתו של החולה. שסקין זיהה הטבה במצב הצרעת ופרסם את הממצא. בעקבות הצלחתו, ערך שסקין בסוף השנה ניסוי לשימוש בתרופה תלידומיד על אחד עשר חולי בית החולים שחלו במחלה על שם הנסן (צרעת). בעקבות זאת, אורגן ניסוי עיוור בשימוש בתלידומיד לריפוי צרעת, במימון חברת התרופות שייצרה את התלידומיד ובשיתוף האוניברסיטה העברית, אוניברסיטת קורנל ואוניברסיטת ורגס בקראקס. תוצאות הניסוי הראו השפעה חיובית על 91% מהחולים במחלת הנסן שטופלו בתלידומיד. בעקבותיו ערך ארגון הבריאות העולמי עוד חמישה ניסויים שאיששו את ההשפעה החיובית של התלידומיד. חברת התרופות תרו מחיפה קיבלה היתר מחב' התרופות שטולברג ממערב גרמניה "כמי גרוננטל" (Chemie Grünenthal) בעלת הפטנט ליצר את התלידומיד בישראל.

לגילוי הייתה חשיבות בקנה מידה עולמי והשימוש בתלידומיד למחלת הנסן נמשך עד היום במדינות עולם שלישי.

החידוש בהשפעתו של התלידומיד על הצרעת היה בעקבות הפסקת יצור עולמי של התרופה בשנת 1961 לאחר גילוי שנטילתה בהריון גורמת ללידות של תינוקות בעלי מומים קשים. התלידומיד פותחה על ידי חב' גרוננטל הגרמנית במסגרת מחקר לפיתוח שיטות זולות ליצור אנטיביוטיקה מפפטידים.

שלט רחוב על שם ד"ר יעקב שסקין בירושלים
בשנת 1997 קיבל אות יקיר העיר ירושלים. על שמו נקרא הרחוב הסמוך לבית הנסן בעיר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  י תגליתו של רופא ישראלי: תאלידומיד מרפא חולי־צרעת, באתר jpress.org.il
2. ↑  מדען ישראלי ריפא בתאלידומיד אחד־עשר מקרי פריחת צרעת, באתר jpress.org.il
3. ↑  פורסמו פרטי תגליתו של ד"ר שסקין מירושלים בענין ריפוי צרעת בתאלידומיד" י, באתר jpress.org.il
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**עדי טטרקו** היא יזמת היי-טק ישראלית-אמריקאית, מייסדת ומנכ"לית חברת האוזז, אותה הקימה עם בעלה, אלון כהן בשנת 2009 בקליפורניה.

ב-2017 דורגה בין 5 הראשונות ברשימת הנשים העשירות בארצות הברית, שצברו את הונן כיזמיות בתחום הטכנולוגיה. בשנת 2021 דורגה בין מאה הנשים העשירות בארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

טטרקו סיימה תואר ביחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית ב-1996.

את אלון כהן, בעלה לימים ושותפה לייסוד האוזז, פגשה בטיול בתאילנד. כשחזרו לישראל פתחו יחד חברה לשירותי טכנולוגיה בשם PROmis. בשנת 1998 נישאו ועברו לגור בניו יורק. בשנת 2001 הגיעו לעמק הסיליקון, שם מצא כהן עבודה כמהנדס באיביי. בנם הראשון נולד בשנת 2002 והשני ב-2006.

לעדי אח, ושלושה ילדים.

ייסוד האוזז וההצלחה הכלכלית
---------------------------

טטרקו הקימה את "האוזז" סביב אתר אינטרנט לשיתוף קהילתי, פורום משתמשים ואיתור אנשי מקצוע בתחומי עיצוב הפנים, אדריכלות ועיצוב נוף, ללא הון אישי גבוה וללא משקיעים. החברה זכתה להצלחה והפכה תוך מספר שנים לעסק מבטיח עם סניפים במדינות מפתח באירופה, אמריקה ואסיה.

הרעיון לייסוד האוז נבע מניסיונם של הזוג בעת שיפוץ ביתם. במהלך השיפוץ הופתעו מכך שאין שום שירות אינטרנטי המכסה את התחום. הם הקצו 2,000 דולר לצורך המשימה. כהן תכנת את האתר ממטבח ביתם וטטרקו הייתה אחראית על התוכן יחד עם חבר שהיה עורך במגזין "Sunset". בשנת 2009 עזב כהן את עבודתו באיביי לצורך פיתוח האתר.

בשנת 2017 הוערך שווי החברה בכ-4 מיליארד דולר והונה האישי בכ-300 מיליון דולר.

קישורים חיצוניים
----------------

* עדי טטרקו, ברשת החברתית LinkedIn
* הדף של עדי טטרקו באתר פורבס (באנגלית)
* שני ישראלים זכו בפרס האפליקציה הטובה של גוגל, באתר ynet, 20 במאי 2016
* דריה שקד, ‏כך הפכה עדי טטרקו ליזמית הישראלית המצליחה בעולם, באתר גלובס, 8 בנובמבר 2017
* קרן צוריאל הררי, "סבתא שלי שרדה ארבעה מחנות ריכוז. למדתי ממנה שצריך לחגוג את החיים ושאני יכולה להשיג הכל", באתר כלכליסט, 29 במרץ 2018
* קטע קול ראיון בעברית באתר הסטארטאפיסטיות
* ראיון עם עדי טטרקו, באתר BusinessTimes, מאי 2017 (באנגלית)
* Houzz co-founder Adi Tatarko on India launch, localization & more, באתר EDTech, ינואר 2017 (באנגלית)
* עדי טטרקו: הצעירות ביותר בין העשירות ביותר שהרוויחו בעצמן, באתר פורבס
* 10 Questions: Adi Tatarko, co-founder and CEO, Houzz, באתר פורצ'ן
* Houzz CEO Adi Tatarko Wants To Redefine The Term "Unicorn", באתר TechCrunch, ספטמבר 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  Houzz's Founders Have Become Tech's Newest Power Couple, באתר פורבס, 2014
2. ↑  Meet America's Richest Self-Made Women In Tech, Forbes.com
3. ↑  חדשות חוץ, עדי טטרקו מ-Houzz – בין מאה היזמיות העשירות בארה"ב, באתר כלכליסט, 15 באוגוסט 2021
4. ↑  איך הפכו שני ישראלים לזוג החזק של עמק הסיליקון? הסיפור שמאחורי ההצלחה המסחררת של Houzz, פורבס, 23 באוקטובר 2014
5. ↑  האוז שווה כעת 4 מיליארד דולר, באתר פורצ'ן
**בית יהון** (בערבית: **بيت ياحون**, בתעתיק מדויק: **בית יאחון**) הוא כפר בדרום לבנון, בסמוך לבינת ג'בייל, במחוז נבטיה. הוא רחוק 117 קילומטרים מביירות, וכ-8 קילומטרים מהגבול עם ישראל. הכפר ממוקם כ-950 מטרים מעל גובה פני הים.

היסטוריה
--------

בשנת 1875 החוקר הצרפתי ויקטור גרן ביקר בכפר וכתב שיש בו 150 תושבים שיעים.

בשנת 1881 ביקרה הקרן לחקר ארץ ישראל בכפר ותיארה אותו ככפר עשוי אבנים ובו גרים 50 תושבים שיעים. עומד בראש הגבעה, מוקף בענבים ותאנים. במקום אין מעיינות, אך בורות מספקים מקורות מים לכפר.

### שלטון ישראלי

בעקבות מבצע שלום הגליל בשנת 1982, הכפר בית יהון נכבש על ידי ישראל והיה לחלק מרצועת הביטחון.

ב-17 בפברואר 1986 ארגון חזבאללה ביצע מארב לשיירה ישראלית ונתפסו שני חיילים ישראלים, שבדיעבד הסתבר שאחד מהם מת בקרב יריות לפני שנלקח בשבי. אלו היו רחמים אלשייך ויוסף פינק. רק ב-1991, כחלק ממסע ומתן על שחרורים בין ישראל לחזבאללה, התקבל האישור הסופי על מותם.

ב-15 בדצמבר 1988 בוצע בכפר מבצע בן בליעל, בו תפס צה"ל את איש ארגון אמל ג'וואד אל-קצפי.

ב-4 באוקטובר 1992 חזבאללה ביצע תקיפה על עמדת צבא דרום לבנון בכפר. שני קצינים בכירים נהרגו.

ב-21 ביוני 1997 שישה חיילים אירים מיוניפי"ל נהרגו מהתפוצצות מוקשים שהניחה ישראל בדרך לבית יהון, כדי להגן על צבא דרום לבנון באזור. לאחר משא ומתן ארוך ישראל הסכימה להסיר את המוקשים.

ב-15 במאי 1999 חזבאללה ביצע מתקפה משולבת על מוצב צבא דרום לבנון בבית יהון, הכולל שימוש במרגמות. המוצב נכבש ומפקדו נלקח בשבי. בתקיפה נתפס גם נגמ"ש, שאחר כך נסע במצעד בביירות. צילומים מהתקיפה שודרו בטלוויזיה הלבנונית.

### מלחמת לבנון השנייה

במלחמת לבנון השנייה התרחש קרב בית יהון, כאשר כוח שריון צה"לי נע בכביש המוביל לכפר ונתקל במארב נ"ט של צבא לבנון (לכאורה). בקרב נהרגו ארבעה חיילי צבא לבנון ונשבו שניים.

במהלך המלחמה נהרגו לפחות שבעה מחבלים בבית יהון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית יהון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ויקטור גרן, חקר ארץ ישראל, 1880, עמ' 376
2. ↑  קיצ'נר וקונדר, סקר ארץ ישראל המערבית, 1882, עמ' 201
3. ↑  בית יהון - בית יהון - על גבול רצועת הביטחון בלבנון, באתר צה"ל, ‏23.8.22
4. ↑  קרב בית יהון, באתר
5. ↑  חנן גרינברג, כוחות צה"ל הרגו 11 מחבלים באזור רג'מין ובית יהון, באתר Ynet, ‏11.08.06
**צ'יק ליט** (באנגלית: **Chick lit** או **Chick literature**) היא סוגה ספרותית, שנכתבת על ידי נשים, על אודות נשים וכדי שנשים יקראו אותה. ספרים בסוגה זו עוסקים בדרך כלל בעניינים שנחשבים רלוונטיים לנשים עירוניות צעירות: יחסים רומנטיים, ידידות ועניינים שקשורים במקומות עבודה. נימת הכתיבה בסוגה ספרותית זו היא קלילה והומוריסטית ברובה. חשיבותה של סוגה זו נובעת מההקשר הסוציולוגי והתרבותי ומהקשר שלה לרומנים כגון "גאווה ודעה קדומה".

משמעות המונח: צ'יק בסלנג אמריקאי משמעו "אשה צעירה". ליט הוא קיצור של המילה "Literature" – ספרות.

מאפיינים
--------

סגנון הכתיבה הזה נוצר באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 ונהוג לזהות את תחילתו עם "ברידג'ט ג'ונס", הרומן הראשון של הלן פילדינג ועם סדרת הטלוויזיה "סקס והעיר הגדולה".

הספרים שנכללים בסוגה זו עוסקים במיניות, פמיניזם, אופנה וזהות עצמית. ומאופיינים בגישה קלילה והומוריסטית.

צ'יק ליט ישראלי
---------------

* "נשל הנחשה" מאת ליאור ניר
* "החיים ומה שלבשתי" מאת שלי גרוס
* "עוד אהבה אחת ודי" מאת אורנה לנדאו
* "הדשא של השכנה" מאת קרין אהרון
* "מורשית חתימה" מאת ליאת לב-רן
* "אחת שיודעת" מאת מריה אלוני

ביקורת
------

יש הרואים בז'אנר הזה אמצעי של פרסום סמוי, כיוון שהגיבורות עסוקות בצרכנות ויש שמזהים אותו כביטוי של אימפריאליזם אמריקני, כיוון שהוא הפך פופולרי במדינות מתפתחות ומנחיל בהן ערכים מערביים.

ראו גם
------

* צ'יק פליק
* שי רודין, צ'יק ליט, בתוך: **סוגות בספרות הפופולרית**, הוצאת מופ"ת, 2024, עמ' 87-60.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **צ'יק ליט** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מילון קיימברידג'
2. ↑  Chick Lit: The New Woman’s Fiction
3. ↑  RACHEL DONADIO The Chick-Lit Pandemic, The New york Times, March 19, 2006

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007551931005171
* GND: 4186255-7
* LCCN: sh2006003046

 |
**טברטקו קאלה דרשלר** (בקרואטית: **Tvrtko Kale Dreshler**; נולד ב-5 ביוני 1974 בזאגרב) הוא כדורגלן עבר קרואטי-ישראלי יהודי ששיחק בעמדת השוער, וכיום מאמן שוערים בהפועל ראשון לציון.

קריירה
------

קאלה זכה בתואר שחקן השנה בקרואטיה לשנת 2004 כאשר שיחק בזאדאר. בסוף עונה זו חתם בקבוצת היידוק ספליט וזכה עמה באליפות בעונת 2004/2005. לאחר מכן עבר לשחק בשווייץ, ובשנת 2006 חתם במכבי תל אביב. קאלה הצטיין בשורותיה כ"שוער מסגרת", ועד למחזור האחרון, בו הפסידה הקבוצה 0–3 בדרבי מול הפועל תל אביב, לא ספג שער מחוץ לרחבה.

בעונת 2007/2008, לאחר ויכוחים כספיים עם קבוצתו, עזב את מכבי תל אביב וחתם בבית"ר ירושלים לשתי עונות. בתחילת העונה לא הרשים, עם שער שספג במשחק מוקדמות ליגת האלופות מול פ.צ. קופנהגן, והואשם על ידי רבים בשער זה, שהדיח את בית"ר ממוקדמות ליגת האלופות. במהלך העונה הוא הוכיח את עצמו והשתפר, ובעזרת אופיו הנוח הוא הפך לחביב הקהל הירושלמי. במשחק שמינית גמר גביע המדינה בעונת 2008/2007 עצר מספר בעיטות עונשין שמנעו מבית"ר להיות מודחת מהגביע. בגמר הגביע, לאחר תיקו מאופס בתום 120 דקות, הדף שני פנדלים גורליים, ובכך עזר לזכייתה של בית"ר ירושלים בגביע. באותה עונה בית"ר זכתה גם באליפות הליגה, ובכך והקבוצה השלימה זכייה בדאבל הראשון בתולדותיה. בעונת 2008/2009 המשיך בבית"ר וזכה עמה פעם נוספת בגביע המדינה.

בקיץ 2009 עבר להפועל באר שבע. ב-10 באפריל 2010 כבש בדקה האחרונה את שער הניצחון (2–3) מול הפועל עכו, לאחר שהצטרף להתקפה בבעיטת קרן. ב-6 ביוני 2010 עבר קאלה להפועל חיפה, במדיה שיחק ארבע שנים. ב-23 בינואר 2013 זכה עמה בגביע הטוטו לאחר שעצר פנדל לקראת הסיום.

ב-23 במאי 2014 חתם לעונה אחת בהפועל פתח תקווה, העולה החדשה לליגת העל, ובתום העונה ירד עמה לליגה הלאומית.

ב-21 ביולי 2015 חתם לעונה אחת בעירוני קריית גת מהליגה הלאומית, שבתום העונה ירדה לליגה א'.

ב-19 ביוני 2016 הודיע על פרישה ממשחק פעיל, בגיל 42. בסוף אותה שנה החל לשמש מאמן שוערים במחלקת הנוער של בית"ר טוברוק.

במרץ 2017 מונה למאמן שוערים במחלקת הנוער של מכבי תל אביב.

ביולי 2018 מונה למאמן השוערים של הפועל כפר סבא.

חיים אישיים
-----------

קאלה נולד בזאגרב, אז ביוגוסלביה וכיום בירת קרואטיה. סבתו של קאלה מצד אימו היא יהודייה, ולכן על פי ההלכה הוא יהודי ב-12 באוקטובר 2010 התחתן קאלה עם רונית ביטון. ב-9 ביוני 2010 שינה קאלה את שמו ל"קאלה דרשלר". בתחילת שנת 2012 קאלה קיבל תעודת זהות ישראלית

לקאלה ישנה חגורה שחורה דאן 2 בקראטה, ספורט שעסק בו בילדותו.

קישורים חיצוניים
----------------

* טברטקו קאלה, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* אורן יוסיפוביץ‏, קאלה דרשלר בראיון: "באירופה, קורצקי לא מקבל עבודה במשך שנים", באתר וואלה!‏, 23 ביוני 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  נדב צרפתי, ‏רשמי: קאלה דרשלר החליט לפרוש מכדורגל בגיל 42, באתר ONE‏, 19 ביוני 2016
2. ↑  איציק יצחקי‏, קינן וג'אבר נפגשו עם מולנסטיין, על הפרק: עתידו של הקשר, באתר וואלה!‏, 22 בנובמבר 2016
3. ↑  רז אמיר, ‏קאלה דרשלר חוזר למכבי ת"א: יעבוד בנוער, באתר ONE‏, 3 ביולי 2017
4. ↑  יניב טוכמן‏, "חשבו שהוא סופרמן, אבל הוא שוער ממוצע": שוערי העבר מנתחים את פרדראג ראיקוביץ', באתר וואלה!‏, 30 באוגוסט 2018
5. ↑  בן מיטלמן, ‏טברטקו קאלה טוען: אני יהודי, באתר ‏מאקו‏, 17 במרץ 2009
6. ↑  דורון בן דור, ‏קאלה קיבל תעודת זהות: רוצה לשחק בנבחרת, באתר ONE‏, 14 בינואר 2012
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "דולפין הנהרות".

**דולפיני נהרות**, היא קבוצה שאינה מונופילטית הכוללת ארבע משפחות של דולפינים שחיים בנהרות מים מתוקים ובשפכי נהרות. דולפיני הנהרות חיים באסיה ובדרום אמריקה. כדולפינים, הם שייכים לתת-סדרת לווייתני השיניים. רוב המינים חיים בנהרות במים מתוקים והמין דולפין לה פלטה, חי בשפכי נהרות (מים מלוחים) ובסביבה ימית הקרובה לחוף.

צבעם של דולפיני הנהרות משתנה - יש ביניהם לבנים, ורודים, צהובים, חומים, אפורים ושחורים. הגדולים שבהם עשוי להגיע לאורך של 2.4 מטרים, אף שרוב הפרטים קטנים יותר. החוטם שלהם ארוך יותר משל מקביליהם הימיים, עיניהם קטנות יותר, וראייתם טובה פחות. הסיבה העיקרית לכך היא שהם חיים במים עכורים, ולכן תפקיד הראייה בחייהם משני. תזונתם מתבססת על דגים, כיתר הדולפינים.

מיון
----

בימינו מצויים בקבוצה זו ארבע משפחות ובהם שבעה מינים:

* איניים (*Iniidae*) - בה המינים דולפין האמזונאס, דולפין נהרות בוליביאני ודולפין נהרות ארגואיי.
* נהרתניים (*Platanistidae*) - בה המינים נהרתן הגאנגס ונהרתן האינדוס.
* פונטופוריים (*Pontoporiidae*) - בה המין היחידי פרנסיסקנה לה פלטה.
* ליפוטיים (Lipotidae) - בה המין היחיד דולפין נהרות סיני, שכנראה נכחד ב-2006.

**מיון בני הקבוצה**

* + - משפחה נהרתניים (Platanistidae)
		- משפחה Allodelphinidae - נכחדה
		- משפחה Squalodelphinidae - נכחדה. בה המקרוסקואלודלפיס
		- משפחה Squalodontidae - נכחדה
		- משפחה Waipatiidae - נכחדה
	+ על-משפחה Inioidea
		- משפחה איניים (Iniidae)
		- משפחה פונטופוריים (Pontoporiidae)
		- משפחה ליפוטיים (Lipotidae)

שאלת המונופילטיות של דולפיני הנהרות נידונה ארוכות. אף שקיימים מאפיינים מורפולוגיים מבחינים רבים, קיים דמיון כללי רב בין כל המינים. לכן, ההשערה הראשונית הייתה כי אכן מדובר בקבוצה מונופילטית. עם זאת, מאוחר יותר הוצע כי הדמיון בין המינים מקורו באבולוציה מתכנסת, ואכן - לפי מחקרים מולקולריים נראה כי כך המקרה.

בעוד בימינו חיים מרבית המינים בקבוצה רק במים מתוקים, בעבר היו מינים שהיו ימיים יותר בדומה לדולפינים הרגילים, כגון הסקואלודון.

קישורים חיצוניים
----------------

* על המונופילטיות של הקבוצה
* יוגב ישראלי, בעומק האמזונס: התגלה מין לא מוכר של דולפין נהרות ענק, באתר ynet, 31 במרץ 2024
* דולפיני נהרות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| דולפיני נהרות |
| --- |
| איניים |
| איניה | דולפין האמזונאס • דולפין נהרות ארגואיי • דולפין נהרות בוליביאני |  |
| נהרתניים |
| נהרן | נהרתן הגנגס • נהרתן האינדוס |
| פונטופוריים |
| פרנסיסקנה לה פלטה (סוג ומין יחיד) | פרנסיסקנה לה פלטה |
| ליפוטיים |
| דולפין נהרות סיני (סוג ומין יחיד) | דולפין נהרות סיני |
**יערה זרד** (נולדה ב-14 באפריל 1988) היא עיתונאית, מגישת טלוויזיה ושדרנית רדיו ישראלית.

ביוגרפיה
--------

נולדה וגדלה בכפר סבא, לאוה שעלתה מעיראק ולשלום שעלה ממרוקו. הצעירה מארבעה אחים. למדה בתיכון רבין בעיר.

לאחר שירות צבאי במסגרת משטרתית, החלה זרד בלימודי תואר ראשון בתקשורת באוניברסיטת אריאל, ולאחריו הצטרפה לעולם התקשורת. לאחר סיום הלימודים עבדה כחמש שנים בתחום הדיגיטל. ב-2016 החלה לעבוד ברדיו גלי ישראל במספר תפקידים, ובין השאר ניהלה את תחום הדיגיטל. ב-2019 התחילה בהגשת תוכניות בתחנה. ב-2020 התחילה לעבוד בעכשיו 14.

הגישה את התוכנית "פעמיים הפוך" לצד עו"ד מיכאל דבורין בגלי ישראל. ביולי 2020 החלה להגיש תוכנית עם יאיר נתניהו בתחנה.

בבחירות לכנסת העשרים ואחת לקחה פסק זמן מהתקשורת ושימשה דוברת במטה ההסברה של קמפיין הליכוד. בנובמבר 2019 נקראה למתן עדות במשטרה במסגרת פרשת החרמות הטלפונים הניידים של יועצי ראש הממשלה.

התנדבה במשך חמש שנים במד"א. הייתה חלק מעמותת עמר"ם בין השנים 2016–2018, חוקרת ומתעדת את פרעות 'הפרהוד', הפרעות ביהודי עיראק בשנת 1941.

הגישה את התוכניות "עכשיו כנסת"' העוסקת בחדשות ממשכן הכנסת, ו"הערכת מצב" בעכשיו 14. משמשת כפרשנית פוליטית בערוץ ומגישה את אולפן מוצ"ש וכמגישה מחליפה את ריקלין ושות'.

חיים אישיים
-----------

זרד מנהלת אורח חיים טבעוני. מתגוררת בכפר סבא.

בפברואר 2020 סיפרה כי החלה להתקרב לדת, ושהיא שומרת שבת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יערה זרד** בוויקישיתוף
* יערה זרד, ברשת החברתית פייסבוק
* יערה זרד, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* יערה זרד, ברשת החברתית אינסטגרם
* משה ויסטוך פרויקט השו"ת עם יערה זרד, בעיתון שביעי
* אבנר שאקי יערה זרד: "הוליכו אותנו שולל במשך שנים", באתר הידברות 12 במרץ 2020
* יערה זרד, האוצר היהודי הנשכח, באתר ערוץ 20, 8 במאי 2020
* רבקי גולדפינגר, עניין אישי עם יערה זרד, באתר ערוץ 7, 7 באוקטובר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  דיווח: יועצת בקמפיין הליכוד נחקרת במשטרה
2. ↑  העיתונאית יערה זרד שומרת שבת מזה 4 חודשים. זרד: ״שינה לי את כל השבוע״, באתר חדשות 0404‏, 15 בפברואר 2020

|  |
| --- |
| תוכניות | ישראל הבוקר • האולפן הפתוח • ריקלין ושות • מהדורת החדשות המרכזית של עכשיו 14 • הפטריוטים • שבע • כלכלי בלילה • פָתְחִי את שַׁי |
| סגל | נועם אמיר • עקיבא ביגמן • הלל ביטון רוזן • שרה ב"ק • שי גולדן • בועז גולן • שרון גל • נוה דרומי • יותם זמרי • יערה זרד • מגי טביבי • נתי לנגרמן • ינון מגל • אראל סג"ל • גיל ססובר • איתמר פליישמן • מוטי קסטל • שמעון ריקלין • ליטל שמש • ברוך ידיד • תמיר מורג • דני רופ • אריאל עידן • גלעד צוויק • יהונתן וייס • שלו כחלון • שגיא אלמוג כהן • דור אזרד • מורן סקיטל • אליה פרג'ון • אדיר לחקים • טל היינריך • עתי שלו • רונה לוי • דרור בלאזדה • יעקב ברדוגו • ליאור סודרי • שיראל ללום נהיר |
"**Perhaps**" הוא סינגל ששוחרר על ידי להקת הרוק האמריקאית Guns N' Roses ב-18 באוגוסט 2023.

רקע
---

במקור, הוקלט השיר עבור האלבום השישי של הלהקה, Chinese Democracy בשנת 2000.

בשנת 2019 הודלף השיר "Perhaps" לאינטרנט, לצד שירים אחרים מתקופת Chinese Democracy שלא נכללו באלבום.

השיר הוצג לראשונה בבדיקות השמע שנערכו לפני הופעת הלהקה בפארק הירקון ב-5 ליוני 2023.

מספר ימים לפני שחרור הסינגל, הודלף דרך תיבות נגינה דיגיטליות במספר ברים ברחבי ארצות הברית.

שחרור
-----

ב-18 באוגוסט ביצעה הלהקה את השיר בפעם הראשונה בפנסילבניה. לאחר מספר דקות, שוחרר לרשתות החברתיות ושירותי הסטרימינג.

בקליפ השיר, אשר שוחרר ליוטיוב ניתן לראות מונטאז' קטעי וידאו מתוך סיבוב ההופעות "Guns N' Roses 2023 Tour".

במקור, תכננה הלהקה לשחרר את הסינגל כתקליט במהדורה מוגבלת עם השיר "The General" כצד ב' (או כפי שמכונה ע"פ הלהקה, צד R) ב-27 באוקטובר 2023, אך השקת התקליט נדחתה ל-8 בדצמבר באותה שנה.

רשימת השמעה
-----------


| צד G |
| --- |
| מס' | שם | כותב(ים) | משך |
| 1. | Perhaps | אקסל רוז, סלאש, דאף מק'אגן ופול טוביאס | 3:48 |

| צד R |
| --- |
| מס' | שם | כותב(ים) | משך |
| 1. | The General | רוז, סלאש, מק'אגן, בריין, סטיב פרימן, מארק הגארד | 4:22 |
| **משך כולל:** | **8:10** |

משתתפים
-------

* אקסל רוז - שירה מובילה, פסנתר, הפקה
* סלאש - גיטרה מובילה
* דאף מק'אגן - גיטרת בס וקולות רקע
* דיזי ריד - קלידים
* ריצ'רד פורטוס - גיטרה מלווה
* בריין - תופים

הערות שוליים
------------

1. ↑   GUNS N' ROSES - PERHAPS 2023 LIVE [NEW SONG REHEARSAL], סרטון בערוץ "News N' Roses", באתר יוטיוב (אורך: 00:25)
2. ↑  ההפתעה של גאנז אנד רוזס לקהל הישראלי - רק המעריצים השרופים שמו לב
**אוריאל רוזן (רוזנברגר)**, (23 באוקטובר 1934 – 12 ביולי 2017) היה קצין צבא מוותיקי חיל השריון בצה"ל.

ביוגרפיה
--------

אוריאל רוזן בצעירותו כקצין בחיל השריון
רוזן נולד ב-23 באוקטובר 1934 בתל אביב להורים ילידי גרמניה. בצעירותו היה חניך, מדריך וראש גדוד בשבט צופי רמת גן.

### קריירה צבאית

רוזן התגייס לצה"ל בספטמבר 1953, סיים קורס מפקדי טנקים והוצב כמדריך תותחנות שריון בבית הספר לשריון. סיים בשנת 1955 קורס קציני שריון כחניך מצטיין והוצב כמפקד מחלקה בפלוגת טנקים א' בגדוד 82, חטיבה 7. במבצע "קדש" פיקד כסגן מפקד פלוגה (סמ"פ) תחת מפקד הפלוגה סרן משה בר כוכבא (בריל) והשתתף בכיבוש מחנות אבו עגילה וסכר הרואיפה, פעולה שזיכתה את הפלוגה בצל"ש.

בסוף 1956 השתחרר מצה"ל ועבר לעסקים פרטיים, כאשר בשירות המילואים הוא שימש כסגן מפקד פלוגה בחטיבה 27 שהפעילה טנקי שרמן ו־AMX-13, וסיים בסוף שנת 1959 קורס מפקדי פלוגות.

חזר לשרת בצבא הקבע בסוף 1966, הועלה לדרגת רב-סרן ומונה לסגן מפקד גדוד 52 בחטיבה ממוכנת 14. במלחמת ששת הימים השתתף הגדוד תחת פיקודו של ששון יצחקי, ובמסגרת אוגדת האלוף שרון, בהבקעת וכיבוש המערך הדיוויזיוני המצרי באום-כתף ואום-שיחן ובפתיחת ציר ניצנה-אבו עגילה.

בדצמבר 1969 הועלה לדרגת סגן-אלוף ומונה למפקד גדוד 9 בחטיבה 14. הסב את הגדוד מחרמ"ש לטנקי פטון (מגח-3) והשתתף עם הגדוד במלחמת ההתשה בגזרה הצפונית של תעלת סואץ.

בשנת 1971 מונה מדריך בקורס מפקדי פלוגות וקצין ההדרכה של מפקדת גייסות השריון (מפג"ש). ביום הקודם לפרוץ מלחמת יום הכיפורים, ב־5 באוקטובר 1973, מונה לסגן מפקד חטיבה 500 (חטיבת מתקן האימונים החילי). ב־11 באוקטובר מונה לממלא מקום סגן מפקד חטיבה 460 (חטיבת בי"ס לשריון). השתתף בקרבות הבלימה, בצליחת תעלת סואץ ובכיתור הארמייה השלישית.

אחרי המלחמה חזר רוזן לשמש קצין ההדרכה של מפקדת גייסות השריון. בשנת 1975 הועלה לדרגת אלוף-משנה, היה מקימה ומפקדה הראשון של חטיבה 211 (שומרי ירושלים) בפיקוד המרכז. שנה לאחר מכן מונה לראש מטה (רמ"ט) אוגדת מילואים משוריינת 49 בפיקוד הצפון והשתתף במבצע ליטני. בשנת 1978 מונה לראש מטה גיס 446 בפיקוד הצפון. בשנת 1981 התמנה לראש מחלקת אימונים באגף ההדרכה במטכ"ל. רוזן פרש מצה"ל בשנת 1985 לעסקים פרטיים.

### השכלה

רוזן בוגר בית הספר לפיקוד ומטה (1969) והמכללה לביטחון לאומי (1981).

### חייו האישיים

רוזן התגורר בכרמי יוסף, היה נשוי לאילנה ואב לבן ובת.

קישורים חיצוניים
----------------

* אברהם אדן, ששון יצחקי, אוריאל רוזן, 7 בספטמבר 2020 (IDT)Card8&Daf=2 מלחמת סיני כיבוש מחנות אבו עגילה וסכר הרואיפה על ידי גדוד טנקים 82 מחטיבה 7, יד לשריון, 2002.
* שלמה ארבלי, צבי אלפר, הפלוגה ששינתה את ההיסטוריה בשריון במלחמת קדש 1956(הקישור אינו פעיל), יד לשריון, 2005.
**אדוארד הגר** (בסלובקית: **Eduard Heger**; נולד ב-3 במאי 1976) הוא פוליטיקאי סלובקי, שכיהן כראש ממשלת סלובקיה בין השנים 2021–2023.

לימודים וקריירה מקצועית
-----------------------

הגר למד כלכלה באוניברסיטת ברטיסלבה לכלכלה, וקיבל בשנת 1999 תואר מהנדס.

לאחר לימודיו החל לעבוד כעוזר של מנכ"ל חברת Intercomp Imex הסלובקית העוסקת בייצור אביזרי אמבטיה. בין השנים 2001–2005 עבד כיועץ זוטר לחברה Cubic Application האמריקאית, ששימשה כצוות מייעץ למשרד ההגנה הסלובקי. בין השנים 2005–2007 עבד כמנהל הקהילה הנוצרית תחת קתדרלת מרטין הקדוש בברטיסלבה. בין 2007–2016 עבד בארצות הברית כמנהל עבודת מותג הוודקה הסלובקי Old Nassau.

קריירה פוליטית
--------------

בשנת 2016 התמודד לבחירות לפרלמנט הסלובקי במקום ה-24 ברשימת OĽaNO. לאחר בחירות אישיות בתוך המפלגה התקדם למקום ה-10 ונבחר כחבר פרלמנט באופוזיציה. הגר שימש כיו"ר הסיעה, יו"ר הוועדה לבקרת המודיעין הצבאי, וחבר ועדת הכלכלה והחוץ. הגר היה מהמבקרים החריפים והפעילים של הממשל המכהן תחת רוברט פיצו, והוא נבחר כחבר הפרלמנט השני בהיקף פעילותו. הוא העלה 173 הצעות חוק ונאם 680 פעמים בפרלמנט.

בשנת 2020 מפלגתו הקימה ממשלה חדשה והוא החל לכהן כמשנה לראש הממשלה איגור מטוביץ'. לאחר התפטרות מטוביץ' באפריל 2021, החל הגר לכהן כראש ממשלת סלובקיה.

ב-7 במאי 2023 הגיש הגר את התפטרותו כראש ממשלה, לאחר שמספר שרים בממשלתו התפטרו כמה ימים קודם לכן.

חיים אישיים
-----------

הגר נשוי ללוסיה ולהם 4 ילדים. בצעירותו היה אתאיסט, אך לאחר פטירת אביו בשנת 1999 הפך לנוצרי קתולי אדוק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדוארד הגר** בוויקישיתוף
* אדוארד הגר, ברשת החברתית פייסבוק
* אדוארד הגר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אדוארד הגר, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  Stoklasa, Radovan; Hovet, Jason (2023-05-07). "Slovakian president picks technocrat government after prime minister quits". *Reuters* (באנגלית). נבדק ב-2023-07-08.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1230592822
* VIAF: 6052161763131122560003
* WorldCat: viaf-6052161763131122560003

 |
**אהובה (הובי) אלישע** (13 ביולי 1927 – 22 במאי 2022) הייתה ציירת ישראלית אימפרסיוניסטית.

קורות חיים
----------

אהובה (הובי) אלישע נולדה בשכונת הבוכרים בירושלים. אימה הייתה אחות ואביה היה איש עסקים. כשהייתה בת שש, בעקבות עסקיו של אביה, היגרה עם משפחתה לווינה, משם לפראג וב-1935 ללונדון. הבליץ הגרמני בזמן מלחמת העולם השנייה, אילץ את המשפחה לעזוב את לונדון והם עברו להתגורר בעיירה טורקי שבמחוז דבונשייר בדרום מערב אנגליה. נופיה של דבונשייר מופיעים בציוריה של אלישע.

לאחר מעבר המשפחה לטורקי, החלה הובי את לימודיה בבית הספר המקומי. בתוך זמן קצר הבחינה מנהלת בית הספר, אמנית במקצועה, בכישרון הציור שלה, החלה לעודד אותה לעסוק בתחום ובגיל 14, בהמלצתה של מנהלת בית הספר, החלה הובי את לימודיה בבית הספר היוקרתי לאמנות סיינט מרטינס קולג' לאמנות ועיצוב (אנ') שבלונדון, שם הייתה לתלמידה הצעירה ביותר שהתקבלה לבית הספר היוקרתי אי פעם.

בגיל 17 נישאה לאלי, סוחר שטיחים ובהמשך נולדו להם שלושה ילדים. ב-1968 חזרה עם בעלה ושלושת ילדיה לישראל והם גרו תחילה בהרצליה פיתוח, תוך שהיא מתקרבת בהדרגה אל הדת עד כי הפכה לחסידת ברסלב. בהמשך עברו היא ומשפחתה להתגורר בשכונה החרדית מאה שערים בירושלים, שם שמרה אלישע על צנעתה מחד והמשיכה לחלוק עם העולם את יצירותיה מאידך.

נפטרה באייר תשפ"ב.

הישגים באמנות
-------------

הובי נבחרה על ידי האנליסט ויועץ האמנות הבינלאומי ניקולאס פורסט כאחת מעשרת האמנים הישראלים שכדאי לעקוב אחר יצירותיהם במכירות פומביות. ברשימה שלו נמצאים גם: נחום גוטמן, ראובן רובין, יעקב אגם ועוד.

בשנת 2012 נמכר ציור שלה בבית המכירות הפומביות בונהמס (Bonhams) באנגליה - אחד מבתי המכירות הפומביות הגדולים והוותיקים בעולם במעל ל-100 אלף דולר. הגלריה של הובי ממוקמת ברחוב המלך דוד בירושלים. מדי שנה, לדברי בעלי המקום, נמכרים בגלריה 4–5 ציורים בכמאה אלף דולר ועוד 15 ציורים בסביבות ה-70 אלף דולר ועשרות ציורים נוספים בעשרות אלפי דולרים בודדים לכל אחד.

להובי היו כמה מוטיבים אייקוניים עליהם היא חזרה ביצירותיה: נופיה של דבונשייר, חתונות יהודיות וריקודים חסידיים.

תערוכות של ציוריה נערכו בלונדון, בניו יורק, בישראל ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הובי אלישע
* כתבה על הובי אלישע בערוץ 10

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד שלי קלינג, 60 אלף יורו לציור: היוצרת המפתיעה שעושה מיליונים מהאמנות שלה, באתר TheMarker‏, 13 במאי 2022
2. ↑  משה ויסברג, האמנית החרדית ממאה שערים הלכה לעולמה, באתר בחדרי חרדים, 22 במאי 2022
3. ↑  Top Ten Israeli Artists to Watch, www.mutualart.com (באנגלית)
4. ↑  Bonhams : Ahuva (Huvy) Elisha (Israeli, born 1927) Jerusalem wedding, www.bonhams.com (באנגלית)
**עַ֫יְתַא א-שַּ֫עַבּ** (בערבית: **عيتا الشعب**) הוא כפר בדרום לבנון, כקילומטר אחד צפונית לגבול עם ישראל באזור שתולה. לפני תחילת מלחמת לבנון השנייה חיו בכפר כ-5,000 תושבים, מרביתם מוסלמים שיעים.

מוניציפלית "עייתא א-שעב" הוא חלק מנפת בינת ג'בייל השייכת למחוז א-נבטיה.

היסטוריה
--------

בשנת 1870, ביקר בעייתא א-שעב המטייל והחוקר הצרפתי ויקטור גרן וכתב: "כפר של מתואלים. העיירה שבאתרה נבנה היתה מוקפת חומת-גדר, ומזו שרדו אי-אילו קטעים בנויים מאבני גזית ומצדית [...]. מתחת למתחם הזה יש בור מים ענק [...]. על המשטח שמעל הבור הוקם מסגד קטן, מט לנפול, ובו א פשר להבחין בעמודים אחרים שמקורם בבניין קודם, שאת אתרו מסמנת במקום אחר ערמת אבני גזית מהוקצעות היטב ועוד נציבי עמודים, פגומים, המוטלים על הארץ. [...] למטה מן הכפר מגדלים על מדרגות הגבעה העליונות גפן, תאנה, רימון, זית ואגוזות אדירות. ראיתי שם כמה בורות מים, מערת קבורה גדולה מקושטת במקמרים מעוגלים שכל אחד מהם מחפה על ארונות קבורה סמוכים ומקבילים; וגת בת שני מדורים, אחד רבוע ואחד עגול. כל אלה חצובים בסלע התשתית. [...] לא הרחק משם ניצב אלון מצוי זקן, בהחלט אחד המרשימים שראיתי בארץ-ישראל, והתושבים עורכים סביבו מין פולחן. גדר קטנה סומכת את גזעו המכובד."

בשנת 1851, תיאר החוקר ההולנדי ון דה ולדה חורבה, כשני ק"מ צפונית מזרחית לכפר (לכיוון היישוב דבל) בשם הזירֶה (אנ') או הזיריה (אנ'). (כמה מאות מ' מדרום לכנסיית סיידת דבּל (ער').

### מלחמת לבנון השנייה

 ערך מורחב – **קרב עייתא א-שעב**  

ב-12 ביולי 2006, חוליית חזבאללה שיצאה מהכפר פרצה את גדר המערכת ותקפה סמוך למוצב ליבנה (שלא היה מאויש) שני רכבי סיור של צה"ל. במהלך התקיפה נהרגו שלושה חיילי מילואים ונחטפו ללבנון שניים נוספים, אהוד גולדווסר, ואלדד רגב, אירוע שהביא לפרוץ מלחמת לבנון השנייה.

עם תחילת המבצע הצבאי הקרקעי של צה"ל בדרום לבנון עזבו תושבי הכפר את הבתים וברחו צפונה. חלק גדול מבתי הכפר נהרסו במהלך הקרבות כתוצאה מההפצצות חיל האוויר הישראלי והפגזות חיל התותחנים.

### מלחמת חרבות ברזל

לאחר מתקפת הפתע על ישראל ב-7 באוקטובר 2023 ופרוץ מלחמת חרבות ברזל, הצטרף חזבאללה ללחימה בחזית הצפון ושיגר עשרות רקטות, פצצות מרגמה, כטב"מים ורקטות בורכאן מהכפר לעבר צפון הארץ. במהלך הלחימה תקף חיל האוויר הישראלי מטרות חזבאללה רבות בכפר, דבר שהביא לבריחת רוב תושביו, כפי שקרה גם במלחמת לבנון השנייה ב-2006.[דרוש מקור]

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עייתא א-שעב** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ויקטור גרן, תרגום: חיים בן־עמרם, **תיאור גיאוגרפי, היסטורי וארכיאולוגי של ארץ ישראל**, כרך ז': הגליל (ב), ירושלים: יד יצחק בן־צבי, תשמ"ז, עמ' 65
2. ↑  Ḩazzīryā, Lebanon- Geographical Names, map, geographic coordinates, geographic.org
3. ↑  טל לב רם, ‏צה״ל ביצע היום תקיפה נרחבת במרחבי הכפרים עיתא א-שעב, רמיה וכן במרחבים נוספים בדרום לבנון, באתר מעריב אונליין, 28 בדצמבר 2023
**לוק צלן צינה אטו** (באנגלית: **Luc Tselan Tsiene Etou**; נולד ב-4 ביוני 1994) הוא כדורסלן קונגולזי, המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בהפועל חיפה מליגת העל בכדורסל.

קריירת תיכונים ומכללות
----------------------

משנת 2012 ועד 2013, שיחק אטו בתיכון הבישוף דניס ג'יי או'קונל. אטו הוא בן דודו של פורוורד לוס אנג'לס קליפרס, סרז' איבקה. אטו דורג במקום ה-142 של מחזור 2013 בתיכונים, ובמקום ה-31 של הפורוורדים במחזור. ב-1 במאי 2013, התחייב אטו לאוניברסיטת ראטגרס שם שיחק במשך שתי עונות. בעונתו השנייה בראטגרס הוא העמיד ממוצעים של 7.4 נקודות ו-6.6 ריבאונדים למשחק. בתום העונה עבר אטו לאוניברסיטת טלסה. בעונתו האחרונה הוא העמיד ממוצעים של 15 נקודות ו-7.9 ריבאונדים למשחק, כשהוא נבחר לחמשייה השנייה של העונה.

קריירה מקצוענית
---------------

ב-27 ביולי 2018, חתם אטו במועדון הטורקי מטרופוליטן סאקריה. במדי הקבוצה העמיד ממוצעים של 11.5 נק' ו-7.7 ריבאונדים בכ-20 משחקים.

ב-5 באפריל 2019, עבר לשחק במדי אסטודיאנטס מדריד הספרדית. במדיה הקבוצה העמיד ממוצעים של 2.1 נק' ו-2.5 ריבאונדים ב-8 משחקים.

ב-24 ביולי 2019, אטו חתם בשולה באסקט הצרפתית. במדיה העמיד ממוצעים של 5.6 נק' ו-3.1 ריבאונדים ב-7 משחקים, לאחר מכן ב-10 בנובמבר 2019, עבר לשחק בשורות ס. אוליבר וירצבורג הגרמנית. במדיה העמיד 8 נק' ו-4.9 ריבאונדים ב-14 משחקים.

ב-16 באוגוסט 2020, חתם אטו בבלרס דה קמפר מהליגה השנייה בצרפת. במדיה העמיד 10.5 נק' ו-5.4 ריבאונדים

ב-2 באוגוסט 2021, הוא חתם בהפועל באר שבע מהליגה הישראלית. במדיה העמיד ממוצעים של 13.3 נק' ו-5.6 ריבאונדים.

לקראת עונת 2022/23 חתם ניו באסקט ברינדיזי מליגת העל האיטלקית בכדורסל. במדיה העמיד ממוצעים של 6.7 נק' ו-3.9 ריבאונדים ב-11 משחקים עד שנפצע וגמר את העונה.

ביולי 2023 חתם בהפועל חיפה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  רכש קונגולזי: ג'וניור אטו חתם בבאר שבע, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, ‏2 באוגוסט 2021
**ג'ובאני בטיסטה טייפולו** (נודע גם בשם "**ג'אנבטיסטה טייפולו**"; באיטלקית: **Giovanni Battista Tiepolo** או **Giambattista Tiepolo**‏; 5 במרץ 1696 – 27 במרץ 1770) היה צייר, אמן הדפסים ופרסקו מהרפובליקה של ונציה, אשר פעל גם באיטליה, בספרד ובגרמניה. נחשב לאחד האמנים המייצגים של סגנון הרוקוקו.

ביוגרפיה
--------

נולד בוונציה, והיה הבן הצעיר מבין שישה אחים. אביו, דומניקו, היה קפטן של ספינה ונפטר כשנה לאחר הולדת בנו, וכך השאיר את אמו, אורסטה, ואת שאר המשפחה, במצב כלכלי קשה.

ג'ובאני למד תחילה תחת גרגוריו לאצאריני (Gregorio Lazzarini), והושפע מיצירותיהם של בני תקופתו, ג'ובאני פיאצטה (Giovanni Piazzetta) וסבסטיאנו ריצ'י (Sebastiano Ricci). כשהיה בן 19 סיים את יצירתו המשמעותית הראשונה, "עקדת יצחק" (אשר מוצגת כיום בגלריית האקדמיה). בשנת 1717 סיים את לימודיו והתקבל לגילדת הציירים בוונציה.

בשנת 1719 נישא למאריה צ'צ'יליה גוארדי, אשר הייתה אחותם של שני ציירים ונציאנים מפורסמים, פרנצ'סקו גוארדי וג'ובאני אנטוניו גוארדי. לזוג היו כתשעה ילדים, מתוכם ארבע בנות ושלושה בנים שרדו את תקופת הילדות.

דיוניסו דולפין (Dolfin), בין למשפחה פטריקית עשירה, היה בין הראשונים אשר הזמינו ממנו עבודות. ג'ובאני נשכר כדי לעטר את הכנסייה בעיר אודינה, שם שימש דיוניסו כארכיבישוף. 

בשנת 1750 כבר היה לאחד האמנים הידועים והמוערכים באירופה. באותה שנה הוזמן על ידי הנסיך-בישוף קארל פיליפ פון גריפנקלאו לעבוד בארמון רזידנץ בווירצבורג שבגרמניה של ימינו. הוא נשאר בווירצבורג שלוש שנים, ובשנת 1753 חזר לוונציה. הוא נבחר לשמש כנשיא האקדמיה של פדובה. בשנת 1761 הוזמן על ידי המלך קרלוס השלישי לצייר פרסקו תקרה בארמון המלוכה במדריד. 

ג'ובאני טייפולו נפטר במדריד בשנת 1770.

גלריה
-----

* מציאת משה בגלריה הלאומית של סקוטלנדמציאת משה בגלריה הלאומית של סקוטלנד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ובאני בטיסטה טייפולו** בוויקישיתוף
* מיצירותיו באתר מוזיאון המטרופוליטן
* אריאל הירשפלד, ציור בעיני הרוח, הארץ, 2 באוקטובר 2010
* ג'ובאני בטיסטה טייפולו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007271881105171
* AAG: 371
* AGSA: 3635
* BIBSYS: 90272444
* BNC: 000088813
* BNE: XX974354
* BnF: cb11958435k (data)
* CANTIC: a10992546
* CiNii: DA04892696
* GND: 118622625
* ICCU: CFIV018292
* ISNI: 0000 0001 2138 6633
* KulturNav: 8b8c375e-9d52-4042-8f4f-2bb118da0765
* LCCN: n80045041
* LNB: 000060388
* MusicBrainz: 9b07dbcf-5bc5-4ca7-97ef-0f673c8e6d29
* NDL: 00559037
* NGV: 1273
* NKC: jn20000701813
* NLA: 35550021
* NLG: 196007
* NLP: a0000001186744
* NSK: 000187425
* NTA: 069028486
* RERO: 02-A000162374
* RKD: 77453
* SELIBR: 199975
* SNAC: w6668rbc
* SUDOC: 027573176
* TePapa: 2249
* Trove: 992619
* ULAN: 500018523
* VcBA: 495/74099
* VIAF: 71399712
* WorldCat: lccn-n80045041

 |
הרב **עקיבא (בלה) אייזנברג** (בהונגרית: **Eisenberg (Béla) Akiba**; זמיאנסקה שורובצה, 30 בספטמבר 1908 – וינה, 8 באפריל 1983),היה רב הונגרי, המנהיג הראשון של קהילת יהדות וינה לאחר מלחמת העולם השנייה.

קורות חיים
----------

עקיבא אייזנברג נולד לרב חיים, גדל בואץ, למד בישיבות בואץ ובפאפה. את הסמיכה לרבנות קיבל בגיל 21. סיים את בחינות הבגרות בבודפשט וזכה בסמיכה שנייה לרבנות אצל מיכאל גוטמן. למד פילוסופיה ושפות מזרחיות באוניברסיטת אטווש לוראנד בבודפשט וקיבל דוקטור לפילוסופיה בשנת 1937. לאחר סיום לימודיו החל לעבוד כמורה לדת בקהילה היהודית בפשט. שרד את השואה תוך מנוסה ומעבר ממחבוא למחבוא. לאחר מלחמת העולם השנייה בשנת 1947 מונה לרב הראשי של העיר גיור. בשנת 1948 נשא לאישה את אווה קליש בבודפשט, ואז עברו לווינה. שם קיבל על עצמו את תפקיד הרב הראשי וגם הפך למנהיג התנועה האורתודוקסית - ציונית, "המזרחי" שנוסדה בשנת 1902. בשנת 1969 העניק לו ראש המדינה האוסטרי תואר דוקטור כהוקרה על "פעילות היצירה וההוראה" שלו. לאחר מותו בשנת 1983 נכנס לתפקידו בנו פול חיים אייזנברג.

ספרות
-----

* פול חיים אייזנברג: *Erlebnisse eines Rabbiners. Geschichte und Geschichten.* Molden Verlag, וינה, 2006. ISBN 3-85485-127-8
* אוולין אדונקה: *Der Stadttempel Wien. Geschichte - Rabbiner - Kantoren*. Jüdische Miniaturen: Spektrum jüdischen Lebens, Band 62. Hg. Hermann Simon. Hentrich & Hentrich, Teetz und Berlin 2008. ISBN 978-3938485552

הערות שוליים
------------

1. ↑  Evelyn Adunka: *Der Stadttempel Wien*.
2. ↑  Halálhíre a New York Timesban

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 140147233
* VIAF: 103696690
* WorldCat (עם VIAF): 103696690

 |