recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ריצ'רד סטיוארט אָדינְסֱל** (באנגלית: **Richard Stewart Addinsell**;‏ 13 בינואר 1904 - 14 בנובמבר 1977) היה מלחין בריטי, שעיקר פרסומו בא לו מקונצ'רטו ורשה, שחובר כמוזיקה לסרט "אור ירח מסוכן" מ-1941. (הסרט נודע גם כ"טייסת המתאבדים").

חייו
----

אדינסל נולד בלונדון, הצעיר בשני בניו של ויליאם ארתור אדינסל, רואה חשבון, ואני ביאטריס ריצ'רדס. בשנותיו הראשונות למד בבית ואחר נרשם להרטפורד קולג' באוקספורד ללימודי משפטים, שאותם הפסיק לאחר שנה וחצי, כאשר החל להתעניין במוזיקה. בשנים 1926-1925 למד בקולג' המלכותי למוזיקה ולאחר זאת החל בקריירה של כתיבת שירים למופעי רביו ומוזיקה נלווית להצגות. בשנת 1928 החל שיתוף פעולה פורה עם הסופרת קלמנס דיין (1965-1882). עבודתו עמה נמשכה עד מותה, והתוצאה המרשימה ביותר שלה הייתה הגרסה המשולבת של אליס בארץ הפלאות ואליס בארץ המראות. אדינסל כתב מוזיקה גם למחזה של דֵיְין "אור ירח כסוף" (בו התוודע אל גרטרוד לורנס, שהקליטה את שיר הנושא), ו"המושיעים", מחזור של תסכיתים דתיים לרדיו של דיין.

משנת 1936 החל לכתוב מוזיקה לסרטים עלילתיים תיעודיים. ב-1937 כתב מוזיקה לסרט "שרפה מעל אנגליה". הוא זכה לראשונה להצלחה של ממש בסרט "היה שלום, מר צ'יפס" בשנת 1939. משנת 1942 קיים קשר ידידות ושיתוף פעולה פורה עם ג'ויס גרנפל (1979-1910), בשירים שהופיעו לראשונה במופעי רביו בווסט אנד והיו בהמשך לחלק בלתי נפרד ממופעי היחיד שלה על הבמה. ב-1949 חיבר את המוזיקה לסרט "מתחת לחוג הגדי" בבימויו של אלפרד היצ'קוק. ב-1961 כתב את המוזיקה לסרט "האביב הרומאי של גב' סטון".

קונצ'רטו ורשה של אדינסל העיב עם השמעתו בסרט הבריטי מ-1941 "אור ירח מסוכן" על כל תרומותיו הקודמות לתיאטרון ולקולנוע. היצירה זכתה ליותר מ-100 הקלטות ולמכירות שעלו על חמישה מיליון והייתה לחביבת הקהל ברפרטואר המוזיקה הקלה. מלחינים אחרים הלכו בעקבות אדינסל וכתבו יצירות דומות בסגנון קונצ'רטו לפסנתר, בהן "חלום אולוון" של צ'ארלס ויליאמס ו"אגדת הר הזכוכית" של רוטה.

קישורים חיצוניים
----------------

* ריצ'רד אדינסל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ריצ'רד אדינסל, באתר AllMovie (באנגלית)
* ריצ'רד אדינסל, באתר ספוטיפיי
* ריצ'רד אדינסל, באתר AllMusic (באנגלית)
* ריצ'רד אדינסל, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ריצ'רד אדינסל, באתר Discogs (באנגלית)
* ריצ'רד אדינסל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דייוויד אדס, "ריצ'רד אדינסל" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
2. ↑  גרוב
3. ↑  גרוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007590142005171
* BIBSYS: 2020037
* BNE: XX1045564
* BnF: cb138905931 (data)
* CiNii: DA11861579
* GND: 124509851
* ICCU: CUBV000540
* ISNI: 0000 0001 0888 6457
* LCCN: n82153087
* LNB: 000046021
* MusicBrainz: 3d480b35-dfac-4faa-acc1-4410b74e08f7
* NDL: 001167197
* NKC: xx0011368
* NTA: 073815292
* SNAC: w67t1w7j
* SUDOC: 081018444
* Trove: 832568
* VIAF: 37100945
* WorldCat: lccn-n82153087

 |
**אֶמרה אֶזדֶמיר** (בטורקית: **Emre Özdemir**; נולד בשנת 1981) הוא קריקטוריסט ומאייר של העיתונים "זמאן" ו"זמאן של היום".

ביוגרפיה
--------

ב-2005 סיים את לימודיו באוניברסיטת בליקסיר. באותה שנה החל לצייר קומיקס במגזין הספורט של עיתון זמאן בשם "Sporvizyon". בשנת 2007 סיים את התואר השני בפקולטה לחינוך באוניברסיטת מרמרה. כמו כן, בשנת 2007 החל לאייר איורי עיתונות בעיתונים "זמאן של היום" ו"זמאן" תחת הבלוג שלו בשם "אין תגובה". בין השנים 2007–2009 עבד כמרצה לשפות טורקיות באוניברסיטה הרוסית למדעי הרוח. כרגע הוא מאייר קריקטורות לכמה עיתונים, כתבי עת וספרים. [דרוש מקור]

פרסים
-----

ב-2003 זכה בפרס הראשון בתחרות שארגנה מוזיאון העתיקות בבורדור.

ב-2008 זכה בפרס עם אזכור כבוד בתחרות "בלבול העיר" שנערכה באיראן.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "The Resualts of The Second International City Complexities Cartoon Contest-2008". 2011-03-11. אורכב מ-המקור ב-2011-03-11. נבדק ב-2020-06-26.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אמרה אזדמיר"**.
**הממלכה האנגלו-קורסיקאית** (באנגלית: **Anglo-Corsican Kingdom**, באיטלקית: **Regno Anglo-Corso**, בקורסיקאית: **Riame anglo-corsu**) הייתה מדינה קליינטית של ממלכת בריטניה הגדולה, שהתקיימה באי קורסיקה בין השנים 1794–1796 במהלך מלחמות המהפכה הצרפתית.

רקע והיסטוריה של הממלכה
-----------------------

בתקופת המהפכה הצרפתית הייתה קורסיקה חלק מצרפת במשך שני עשורים בלבד. מנהיג קורסיקה פסקוואלה פאולי, שהוגלה מהממלכה הצרפתית, הפך לדמות נערצת של לוחם למען החירות והדמוקרטיה, וב-1789 הוזמן לפריז על ידי האספה המכוננת הלאומית, שם התקבל כגיבור. לאחר מכן נשלח חזרה לקורסיקה בדרגת לוטננט קולונל.

אולם בסופו של דבר פאולי עזב את התנועה המהפכנית בשל התנגדותו להוצאתו להורג של המלך לואי ה-16 והצטרף למפלגה השמרנית המלוכנית. כאשר פאולי הואשם בבגידה על ידי צרפת, הוא כינס מועצה בקורסיקה ב-1793, מינה עצמו לנשיא, והכריז על פרישתה של קורסיקה מהרפובליקה הצרפתית. הוא ביקש את הגנת הממשלה הבריטית, שלחמה אז בצרפת. הבריטים ראו זאת כהזדמנות לבסס נוכחות צבאית בים התיכון.

ב-1794 שלחה בריטניה צי ספינות לקורסיקה, ולמשך כשנתיים התווספה קורסיקה לרשימת המדינות שנמצאו תחת הגנתו של המלך ג'ורג' השלישי. חוקתה של האוטונומיה החדשה הייתה דמוקרטית, כאשר בראש המדינה עמדו נציג המלוכה הבריטית, פרלמנט עם נבחרי ציבור ומועצה ששימשה כרשות המבצעת.

היחסים בין ממשלתו של פאולי לבריטניה היו מורכבים וסבלו ממחלוקות רבות, במיוחד בנושא האוטונומיה של קורסיקה: נציג המלוכה היה נאמן לבריטניה, בעוד שפאולי רצה לשמור על אוטונומיה. מחלוקת נוספת הייתה בנוגע לעיר הבירה של המדינה: פאולי בחר בבסטיה, בעוד שנציג המלוכה בחר בקורטי כעיר הבירה. כאשר הצטרפה ספרד לצרפת בלחימתה בבריטניה החליטו הבריטים לסגת מקורסיקה. בית המלוכה הבריטי הציע לפאולי להתפטר מתפקידו ולהגלות את עצמו לבריטניה, שם יזכה לגמלת זקנה. פאולי הסכים בלית ברירה.

ב-19 באוקטובר 1796 כבשו הצרפתים מחדש את בסטיה וקורסיקה הפכה למחוז צרפתי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Thrasher, Peter Adam (1970). *Pasquale Paoli: An Enlightened Hero 1725-1807*. Hamden, CT: Archon Books. pp. 291–326. ISBN 0-208-01031-9.
2. ↑  Gregory, Desmond (1985). *The Ungovernable Rock: A History of the Anglo-Corsican Kingdom and Its Role in Britain's Mediterranean Strategy During the Revolutionary War, 1793-1797*. London: Fairleigh Dickinson University Press. p. 171. ISBN 0-8386-3225-4.
**משה (אלן) חורין** (1 באוגוסט 1914–7 בינואר 1985) היה קצין צה"ל בדרגת סגן אלוף, שפיקד על גדוד 13 בחטיבת גולני ועל חטיבת עודד.

ביוגרפיה
--------

חורין נולד בגרמניה בשם אלן פרנק. היה חבר בברית חלוצים דתיים וב-1935 עלה לארץ ישראל והתיישב בכפר יעבץ. ב-1937 היה ממייסדי הקיבוץ הדתי טירת צבי.

היה חבר בנוטרות ובמשטרת היישובים העבריים והגיע לדרגת סרג'נט-מייג'ור. במקביל שירת בארגון ההגנה תחת הכינוי "ישי". הוא שימש מפקד מחלקת חי"ש בטירת צבי, מפקד קורסי מ"כים של ההגנה בעמק בית שאן, ומדריך נפתי של ההגנה ביישובי העמק. בתקופת המרד הערבי הגדול היה ממפקדי הכוחות בקיבוץ שהדפו בפברואר 1938 את מתקפת הפורעים הערבים על היישוב.

במלחמת העצמאות השתתף בקרב טירת צבי להדיפת צבא ההצלה. הוא היה ממקימי חטיבת גולני ושימש קצין מבצעים של גדוד 13. לאחר פציעתו של אברהם יפה מונה למפקד הגדוד במקומו והיה בכך למפקד הגדוד הדתי הראשון בצה"ל. הוא לחם עם הגדוד בכיבוש הכפר כאוכב אל הווא, בקרבות הגליל ועמק בית שאן ובמבצע אסף. במבצע חורב השתתף הגדוד תחת פיקודו בקרב העקוב מדם על משלט 86 ובמבצע עובדה הוביל את הגדוד עד לכיבוש אום רשרש. ב-1951 השתחרר משירות הקבע לאחר ששימש סגן מפקד החטיבה. בשירות המילואים פיקד על חטיבת עודד.

לאחר שחרורו עבד במשק הקיבוץ. שימש דייג, מנהל הייצור במפעל הנקניק "טיב" ומזכיר הפנים של הקיבוץ.

היה נשוי לאילזה ואב לשלושה. נפטר בשנת 1985, והובא למנוחות בבית העלמין שבקיבוצו טירת צבי. אשתו אילזה נפטרה בשנת 2013 בגיל 98, ונקברה לצידו.

קישורים חיצוניים
----------------

* חגי הוברמן, ‏משה (אלן) חורין: המג"ד הדתי הראשון בצה"ל, באתר "סרוגים", 22 באפריל 2015
* דף הנצחה לחורין משה (אלן) ז"ל
איור של גאומטריית הפנדנטיבה
פנים כנסיית איה סופיה, כיום מסגד
**פנדנטיבה** היא צורה גאומטרית המופיעה בטכנולוגיית בנייה אשר פיתחו האדריכלים הביזנטים.   

טכנולוגיה זו איפשרה בנייה של כיפות (עם בסיס עגול) על שטחים ריבועיים או כיפות אליפטיות על שטחים מלבניים.
כל מבני הכיפה הרומים שקדמו להמצאה זו היו בנויים מעל חלל בצורת גליל, או שנבנו מעל בסיס מתומן בטכנולוגיה של סקווינצ' (קשת זווית). בטכניקה הביזנטית, בסיס הכיפה היה ריבוע שחסם בתוכו את המעגל עליו יושבת הכיפה. ארבעת הפלחים המיותרים נחתכו ובמקומם נבנו קשתות אשר החזיקו מעליהן מעגל נוסף קטן יותר שקוטרו היה שווה לאורך הצלע של הריבוע. ממעגל זה ומעלה המשיכה הכיפה או שנבנה גליל ומעליו כיפה חצי כדורית. בין המעגל הקטן והקשתות מתקבלים ארבעה משולשים בעלי צלעות מעוגלות שכל אחד מכונה **פנדנטיבה**. את הפנדנטיבה ניתן לראות באופן ברור בפנים של חלל הכנסייה איה סופיה.

בניית הכיפה על הפנדנטיבות נעשית, מן הסתם, מחומרים פיזיים בעלי עובי ומשקל ולא מקווים גאומטריים אידיאליים. בכל המבנים אשר נעשה שימוש בפנדנטיבות הקפידו האדריכלים להראות את הצורה הגאומטרית הטהורה ככל האפשר מפנים המבנה ואת העובי הנדרש והתמיכות הקונסטרוקטיביות הוסיפו מבחוץ.

ראו גם
------

* כיפה
* אדריכלות ביזנטית
* סקווינצ' (קשת זווית)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פנדנטיבה** בוויקישיתוף
* פנדנטיבה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: sh2020005425

 |
**בורוגווייה** (שם מדעי: ***Borogovia***) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הטרודוניים שחי במשך הקרטיקון העליון שלפני 70 מיליון שנה במונגוליה. במראהו היה קרובם של הזאורורניתוידיז, ובעבר נחשב למין שלו אך הופרד עקב בדיקות חדשות בממצאיו.

המאובנים של הבורוגווייה התגלו בשנת 1971 בתצורת נמגט (אנ') שבמדבר גובי במחוז אומנוגובי במונגוליה בידי משלחת פולנית-מונגולית ותוארו בידי הפלאונטולוגית הלצ'קה אוסמולסקה (אנ') ב-1987. את השם הדינוזאור קיבל מהדמיון ליצורים הבדיוניים "בורוגווים" (borogoves), מתוך שירי הג'ברווקי, מהספר הרפתקאות אליס בארץ הפלאות של לואיס קרול.

הממצאים שלו היו מועטים וכללו בעיקר את מפרקי כף הרגל, עצמות ירך ומספר אצבעות. אורך עצם הטיבוריסי שנמצאה הגיעה ל-28 סנטימטרים, אורך הדינוזאור הכולל הגיע לשני מטרים בקירוב ומשקלו כ-20 קילוגרם. הוא היה צייד זריז שאולי כוסה בנוצות וניזון מטרף קטן כמו לטאות ויונקים שתפס.

מבנה האצבעות שלו היו כפופות מעט והזכירו מבנה של יען, כשהאצבע השנייה הייתה ארוכה וחזקה בהרבה מהאצבע השלישית המנוונת יותר, ככל הנראה להתאמה לריצה מהירה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בורוגוביה** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
**מרסל ואנטילט** (בצרפתית: **Marcel Céline Gerard Edgard Vanthilt**; נולד ב-24 באוגוסט 1957) הוא זמר ומנחה טלוויזיה בלגי.

ביוגרפיה
--------

ואנטילט נולד בעיר לומל שבפלנדריה, לאחר התיכון הוא סיים תואר במדעי המדינה באוניברסיטה החופשית של בריסל.

ב-1981 נוסדה הלהקה "'Arbeid Adelt!" שם שימש כסולן וכמנגן בקלידים, בתחילת שנות השמונים החל לעבוד בתחנת הטלוויזיה ההולנדית "VPRO" ובה הגיש בין היתר את הסרט התיעודי העוסק במוזיקה "Big Fun in the Big Town" מ-1987 ועד 1990 התגורר בלונדון והגיש ב-MTV אירופה, תוכניתו המפורסמת ביותר היא "Cokes & Vanthilt" אותה הנחה במשותף עם המגיש הבריטי ריי קוקס, מ-1996 ועד 1998 עבר לגור בארצות הברית ואף הופיע בפרק של חברים.

ב-2005 ביחד עם מאורין לוייס הוא הנחה את תחרות אירוויזיון הילדים שאירחה בלגיה, ב-2002 (לצד אנדריאה קרוננברגס) ו-2006 שימש כשופט ב-"Eurosong", קדם האירוויזיון הבלגי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרסל ואנטילט** בוויקישיתוף
* מרסל ואנטילט, ברשת החברתית אינסטגרם
* מרסל ואנטילט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מרסל ואנטילט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* מרסל ואנטילט, באתר ספוטיפיי
* מרסל ואנטילט, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* מרסל ואנטילט, באתר דיזר
* מרסל ואנטילט, באתר Yandex.Music (ברוסית)
* מרסל ואנטילט, באתר Discogs (באנגלית)
* 

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1050688953
* ISNI: 0000 0003 8204 9715
* LCCN: n2010050381
* MusicBrainz: 975067fa-8471-4010-9535-1b3170a0ebc5
* NTA: 174739516
* VIAF: 263072951
* WorldCat: lccn-n2010050381

 |
**מיסטר בין** (באנגלית: **Mr. Bean: The Animated Series)** היא תוכנית טלוויזיה מונפשת מסוגת קומדיית סלפסטיק, משנת 2002 שנוצרה באולפני Varga לפי תוכנית הטלוויזיה הפופולרית "מיסטר בין". התוכנית כוללת דמויות מהתוכנית המקורית, לרבות מיסטר בין, אירמה גוב (חברתו של בין), טדי והנהג המסתורי של הרליאנט סופר-ואן, בתוספת דמויות חדשות: גברת ויקט - בעלת הדירה של בין - וחתולה האכזרי סקראפר, וכן גם לוטי, דובת הצעצוע של אירמה. 

כמו בתוכנית המקורית, כללה התוכנית מעט מאוד דיאלוג, ובדרך כלל כללה לכל היותר רחשי קול ומלמולים, לצד אלמנטים של סלפסטיק. רואן אטקינסון דיבב את דמותו של מיסטר בין; כמו כן, תנועות הגוף של הדמות מבוססות על תנועותיו של אטקינסון עצמו. שאר המדבבים הם ג'ון גלובר, רופרט דגאס, גארי מרטין, סאלי גרייס ולורלי קינג.

אף על פי שהשם הרשמי של התוכנית הוא "מיסטר בין", משדרים רבים בחרו להוסיף לשם סיומת שנועדה להבדילה מהתוכנית המקורית, כגון "סדרת האנימציה" (The Animated Series).

עלילה
-----

עלילת הסדרה דומה מאוד לעלילת הסדרה המקורית, עם זאת, קיימים מספר שינויים. הסדרה עוקבת אחרי מיסטר בין, כאשר הוא מפשל שוב ושוב בכל מקום שאליו הוא הולך, הוא חי בדירה שכורה ובעלת הבית הזקנה גרה בקומה אחת מתחתיו עם חתול, לבין יש חברה עם דובי זהה לשלו, ומידי פעם הם יוצאים, וכמובן שהוא מפשל במשהו שם.

ראו גם
------

* החופשה של בין
* בין (סרט)
* מיסטר בין

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מיסטר בין (באנגלית)
* מיסטר בין, סרטונים בערוץ היוטיוב

* "מיסטר בין", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "מיסטר בין", באתר Metacritic (באנגלית)

* "מיסטר בין", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**ביואיק לה קרוס** היא מכונית סדאן מבית ביואיק. תחת המותג ביואיק לה-קרוס הוצגו במשך השנים ארבעה דורות,

דור ראשון (2005)
----------------

הלה-קרוס הוצגה בתערוכת שיקגו בשנת 2004 כמחליפת הסנצ'ורי והריגל. היא סימלה את המהפך של ביואיק, למרות הממדים הסאלוניים (כ-5 מטר אורך ו-2.8 מטר בין הסרנים), מדובר במכונית הבסיסית בהיצע של ביואיק. היצע המנועים של הלה-קרוס כולל V6 בנפח 3.8 ליטר (200 כ"ס, 31.8 קג"מ) ו-V6 בנפח 3.6 ליטר (240 כ"ס, 31 קג"מ). דווקא המנוע הקטן יותר יקר יותר ממקבילו בשל היותו מודרני יותר. 

המכונית היא בעלת הנעה קדמית ומבוססת על פלטפורמת W של ג'נרל מוטורס בשיפורים קלים, כמו השברולט אימפלה ופונטיאק גרנד פרי.

דור שני (2010)
--------------

הדור השני של הלה קרוס הושק בשנת 2009 בתערוכת הרכב הבין-לאומית של אמריקה הצפונית שנערכה בדיטריוט. תוכננה מחדש והפכה למכונית יוקרה ולספינת הדגל של מכוניות הנוסעים של ביואיק.

דור שלישי (2017)
----------------

הדור השלישי הוצג לראשונה תערוכת הרכב של לוס אנג'לס, בשנת 2015 כמודל המיועד ל-2017.

דור רביעי (2023)
----------------

בשנת 2023 הציגה ביואיק את הדור הרביעי של הלה קרוס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ביואיק לה קרוס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ביואיק לה קרוס (בסינית)

* אתר האינטרנט הרשמי של ביואיק לה קרוס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007405873905171
* LCCN: sh2017003375

 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  SAM ABUELSAMID, **AutoBlog**, 8/1/2009
2. ↑  Greg Gardner, Buick's 2017 LaCrosse unveiled in L.A, **Detroit Free Press**, 18/11/2015
3. ↑  Buick to Introduce New-Generation LaCrosse Flagship Sedan with Expressive Styling and Premium Technologies, PRESSROOM, ‏4/5/2023
חגיגות **חג המולד בגרמניה הנאצית** הותרו, אם כי היו ניסיונות של המשטר להתאים את החג הדתי הנוצרי לאידאולוגיה הנאצית. מוצאו היהודי של ישו הטרידו את ממשלת גרמניה הנאצית. בשל כך, בין 1933 ל-1945 הנאצים פעלו לכך שהחגיגות של החג במדינה יעסקו בעיקר בהיבטים התרבותיים והטרום-נוצריים של החג. עם זאת, החגיגות בכנסיות לא השתנו ואופייהן נותר כמו שהיה לפני עליית הנאצים לשלטון.

חג המולד תחת המשטר הנאצי
------------------------

קישוטי חג המולד נאצים, בהם מופיעים בין היתר דיוקן של אדולף היטלר וציור של צלב הברזל
אידאולוגים נאצים טענו כי המרכיבים הנוצריים של חג המולד התבססו על מסורות גרמניות עתיקות. הם טענו שלערב חג המולד במקור לא היה שום קשר להולדתו של ישו ושהחג ציין בכלל את יום ההיפוך של חודש דצמבר ואת "לידתה מחדש של השמש" וזאת בהתאם לאמונה הנאצית שצלב הקרס היה סמל קדום של השמש וכן שסנטה קלאוס היה המצאה נוצרית מחדש של האל הגרמני אודין. בהתאם, פורסמו כרזות שתיארו את אודין כ"איש חג המולד ויום ההיפוך", בכרזות נראה אודין בעל זקן אפור עבה וחובש כובע חורפי ואף נושא שק מלא במתנות. מרים, אם ישו וישו עצמו תוארו כאם וילד בלונדינים (וזאת בהתאם למודל היופי הנאצי).

גם עץ חג המולד וקישוטי חג המולד הוחלפו. כך למשל, הכוכב שנהוג לשים על צמרת העץ הוחלף בצלב קרס או בגלגל השמש הגרמני. בנוסף לכך, נעשה ניסיון להסיר את הקשר בין החג ללידת וביאת ישו ולהחליפו בביאת הפיהרר, אדולף היטלר שכונה באירועי החג "הפיהרר המושיע".

גם חלק משירי חג המולד שונו. המילים של השיר "לילה שקט, לילה קדוש" שונו והוסרה מהם כל התייחסות לאלוהים או לדת. גם שירים בהם הוזכר ישו, שונו ותוקנו בהתאם. חלק מהשירים שנכתבו או תוקנו היו פופולריים גם לאחר כניעת גרמניה הנאצית.

קטלוגים בחנויות המכילים צעצועים לילדים שהוצעו במהלך תקופת החג כללו חיילי אס אס משוקולד או צעצועים של טנקים, מטוסי קרב ומקלעים.

### התנגדות למיתוג מחדש של חג המולד

כרזה של חג המולד, 1939
בעוד שרוב הגרמנים אימצו את המיתוג מחדש של הנאצים לחג המולד, היו דיווחים בתקשורת המערבית על קבוצות שכן ניסו לחגוג את החג כמו בימים עברו. אנשי הדת היו בין המתנגדים המרכזיים למיתוג החדש של חג המולד. בעקבות האיסורים הרבים הקשורים לחג שחוקקו על ידי הממשל הנאצי, אנשי הכנסייה הקתולית איימו על כל אישה שהצטרפה לליגת הנשים הנאציונלית-סוציאליסטית (אגף הנשים של המפלגה הנאצית) בנידוי מהכנסייה וכמה נשים דתיות החרימו את אירועי חג המולד שאורגנו על ידי נשים נאציות.

ראו גם
------

* רדיפות הכנסייה הקתולית בגרמניה הנאצית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חג המולד בגרמניה הנאצית** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Paterson, Tony (21 בדצמבר 2009). "How the Nazis stole Christmas". *The Independent*. London. נבדק ב-21 בדצמבר 2009. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  Perry, Joe (22 בדצמבר 2015). "How the Nazis co-opted Christmas". *The Conversation*. נבדק ב-25 בדצמבר 2015. `{{cite news}}`:  (עזרה)
**ג'אן גָלֵאָצוֹ מריה ספורצה השני** (באיטלקית: **Gian Galeazzo II. Maria Sforza**; ‏ 20 ביוני 1469 - 21 באוקטובר 1494) היה הדוכס השישי של מילאנו.

ביוגרפיה
--------

נולד באבייטגראסו שליד מילאנו. בהיותו בן שבע בלבד מת אביו, גלאצו ספורצה, והנער היה לדוכס מילאנו. כיוון שלא יכול היה לשלוט בעצמו מונה דודו, לודוביקו ספורצה, כאפוטרופוס ועוצר ולמעשה היה לודוביקו שליט דוכסות מילאנו.

ב-1488 התחתן ספורצה עם הנסיכה איזבלה מנאפולי, לזוג נולדו שלושה ילדים: פרנצ'סקו (1491–1512), שעבר לחצרו של לואי השביעי, מלך צרפת ב-1499; בונה ספורצה, רעייתו של זיגיסמונד הראשון; ואיפוליטה מריה (1493–1501).

עם מותו ב-1494, בגיל 25 בלבד, כתב ההיסטוריון פרנצ'סקו גואיצ'ארדיני שהשמועות לפיהן הצעיר לא מת מוות טבעי יש להן על מה לסמוך, ושהוא ככל הנראה הורעל. אם הורעל, הרי שהיה זה בהוראת דודו ואפוטרופסו, לודוביקו ספורצה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'אן גלאצו ספורצה** בוויקישיתוף
* דף באתר קליאו
* ג'אן גלאצו ספורצה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  רוברט פיין הציע ב-1970 שהיא הייתה המודל למונה ליזה Payne, Robert (1979). Leonardo. London, United Kingdom: Robert Hale Ltd. pp. 137–149. מסת"ב 0 7091 7547 7.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007594867205171
* BNE: XX1349508
* BnF: cb155764101 (data)
* GND: 129069930
* ISNI: 0000 0000 6120 5561
* LCCN: n83225411
* NTA: 345386299
* SNAC: w6j96bwz
* VcBA: 495/2873
* VIAF: 42906442
* WorldCat: lccn-n83225411

 |
**אאודי Q8 RS** (בגרמנית: **Audi Q8 RS**) היא מכונית ספורט במרכב קרוסאובר קופה, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי אאודי ספורט חברת הבת של אאודי משנת 2020. היא נחשפה בתערוכת הרכב הבינלאומית של לוס אנג'לס ב-20 בנובמבר 2019 והגיעה לישראל ב-23 באוגוסט 2020. היא גרסת הביצועים הגבוהים לאאודי Q8.

עיצוב
-----

העיצוב החיצוני אגרסיבי וספורטיבי יותר מאשר ה-Q8 הרגיל אשר מעוצב גם בסגנון ספורטיבי מאוד, זה כולל כונסי אוויר גדולים יותר ומעוצבים אגרסיבית יותר. פנים המכונית כולל גלגל הגה קטום עטוף באלקנטרה, גימור בקרבון במקומות שונים בתא הנוסעים, מושבי ספורט RS ותצוגה ייעודית לדגם ביצועים בלוח המחוונים הדיגיטלי ובמסך המרכזי.

מפרט טכני
---------

היא כוללת מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 4.0 ליטר טווין-טורבו המספק 600 כ"ס ב-6,000 סל"ד ומומנט מרבי של 81.5 קג"מ המתקבל בין 2,500 ל-4,500 סל"ד. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 3.8 שניות ומהירות מרבית של 305 קמ"ש. צריכת הדלק המשולבת עומדת על 12.1 ליטר לכל 100 ק"מ.

תיבת ההילוכים מעבירה את הכוח לכל הגלגלים דרך מערכת הנעה כפולה קוואטרו עם דיפרנציאל מכני מרכזי המחלק את הכוח בין הציר הקדמי לאחורי - עד 70% לציר הקדמי ועד 85% לציר האחורי, בנוסף הדגם מצויד במערכת דיפרנציאל מוגבל החלקה אלקטרוני וכאופציה ניתן להוסיף דיפרנציאל ספורט אחורי המחלק עד 100% מהכוח לאחד הגלגלים האחוריים. המנוע שבדגם נעזר במערכת מיקרו היברידית בקיבולת 48 וואט המאפשרת שיוט עם מנוע כבוי במהירויות בין 55 ל-160 קמ"ש (לזמן של פחות מדקה) ובמערכת ניתוק צילינדרים המאפשרת בזמן שיוט ניתוק של 4 צילינדרים לטובת חיסכון נוסף בצריכת הדלק.

שיא הנורבורגרינג
----------------

ה-Q8 RS שברה את שיא כל הזמנים בשנת 2019 לקרוסאובר במסלול הנורבורגרינג הגרמני, 7 דקות ו-42.2 שניות, 12 שניות פחות ממחזיקת השיא הקודם מרצדס AMG GLC 63 s שעשתה זאת ב-7 דקות ו-49.3 שניות. בשנת 2021 שברה את השיא פורשה קאיין טורבו GT קופה עם 7 דקות ו-38 שניות ובכך עקפה את ה-Q8 RS.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אאודי Q8 RS** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אאודי Q8 RS (בגרמנית)
* מפרט טכני מלא, באתר קארטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  cartube, אודי RS Q8 נחשף - 600 סוסים עצבניים, באתר cartube
2. ↑  cartube, אודי RS Q8 בישראל - מחיר החל מ-1,182,000 שקל, באתר cartube
3. ↑  cartube, הדגמים החדשים של אודי לתערוכת לוס אנג'לס 2019, באתר cartube
4. ↑  אודי Q8 מתחזק בגרסת RS - אוטו, באתר www.auto.co.il
5. ↑  Audi RS Q8 Officially Claims Fastest SUV Title At The Nürburgring, Motor1.com (באנגלית)
6. ↑  Mysteriöses Porsche Cayenne Coupé knackt Nordschleife-Rekord, Motor1.com (בגרמנית)
7. ↑  Mercedes-AMG GLC 63 S: SUV-Rekord auf dem Nürburgring, Motor1.com (בגרמנית)
8. ↑  New Porsche Cayenne Coupe Variant Scores Nurburgring SUV Lap Record, Motor1.com (באנגלית)
**בית הכנסת כפוסי** קרוי על שם רבי חיים כפוסי, פוסק הלכה ומגדולי רבני מצרים במאות ה-16 וה-17 שנפטר בשנת 1631. בית הכנסת ממוקם ברחוב "דרב אלנוציר" מס' 3 בשכונת היהודים ("חארת אליהוד") בקהיר.

מבנה וארכיטקטורה
----------------

בית הכנסת כפוסי הוא אחד ממבני התפילה העתיקים ביותר שהוקמו בין חומות קהיר העתיקה. לבית הכנסת מבנה ארכיטקטוני ייחודי השונה מזה של בתי כנסת אחרים במזרח התיכון ודומה למבנה של בתי כנסת המצויים בוונציה ובפאדובה שבאיטליה. על גג אולם התפילה המרכזי ניצבת כיפה המזכירה כיפות של כנסיות קופטיות רבות במצרים. אולם התפילה המרכזי בנוי משני מפלסים, כאשר הקומה התחתונה משמשת כעזרת הגברים והקומה העליונה משמשת כעזרת הנשים. ארון הקודש ממוקם בחלקו המזרחי של האולם, ומשני צידיו היו מסודרים שני טורים של ספסלי עץ שעליהם ישבו המתפללים, כמקובל בבתי הכנסת הספרדיים. בקירות בית הכנסת ובכיפה קבועים חלונות מלבניים וחלונות מוארכים שבראשם קשת.  

ארגונו הפנימי של בית הכנסת כפוסי אף הוא ייחודי ושונה משל בתי כנסת אחרים במצרים. בחלקו האחורי של בית הכנסת מצויות חצרות להקמת סוכה, רחבה לחגיגת אירועים מיוחדים, חדר הגבאי ומגורים עבור שומר.  

בית הכנסת שופץ בסוף המאה ה-19.

מקורות
------

* יורם מיטל, **אתרים יהודיים במצרים**, הוצאת יד יצחק בן-צבי, 1995, עמ' 57–61
**אברהם אָבִי אֶתְגָּר** (1948 – 1 באוקטובר 2023) היה שדרן רדיו ומנחה טלוויזיה ישראלי.

ביוגרפיה
--------

אתגר נולד בברלין בשנת 1948 בשם אברהם קלוברג, בן יחיד להורים ניצולי שואה. כשהיה תינוק עלו הוריו ארצה והתגוררו בקריית מוצקין, שם גדל. בצה"ל שירת בחיל התותחנים. לאחר שחרורו מהצבא החל ללמוד לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטה העברית. בסוף שנת 1970 עבר, בהדרכתו של דניאל פאר, קורס קריינים של רשות השידור, לצד אלי ישראלי, שוש עטרי, גבי ינון וגבי גזית.

לאחר שסיים את קורס הקריינים התקבל לעבודה ברדיו ברשת א'. בסוף שנות ה-60 הכיר את קרן, ילידת אירלנד, והשניים נישאו. ב-1971 נפטר אביה של קרן והשניים יצאו להלווייתו שנערכה בדבלין. אתגר היה בדרכו חזרה לישראל דרך אמסטרדם. שם נפגע מרכבת חשמלית שאיבדה את השליטה. הוא נפצע אנושות ושתי רגליו נקטעו.

לאחר שיקומו מהפציעה, החל לעבוד ברדיו, וכדי שיוכל להגיע לאולפן בוצעה הנגשה עבורו ועבור השדרנית לאה ליאור של שביל הגישה לאולפן שלפני כן הכיל מדרגות.

אתגר הגיש מספר תוכניות רדיו. ביניהן, "מה כבר תשע", וכן את "יום יום ים", "שוקו חם" ו"טיסת לילה".

בטלוויזיה היה בין מגישי תוכניות האירוח "שעה טובה" ו"סיבה למסיבה" בערוץ הראשון במהלך שנות ה-80.

ב-1989 החל להגיש בערוץ הראשון את תוכנית ההומור והאירוח "מוצ"ש", בכיכובם של ספי ריבלין, דפנה ארמוני, דב רייזר, יעל עמית ואלי יצפאן. התוכנית זכתה להצלחה, ובזכות הופעותיו בתוכנית זאת, יצפאן זכה להכרה ציבורית רבה.

אתגר שידר תוכנית בוקר יומית אחת לשבוע בכאן גימל, וכן את התוכנית "המבחר של אבי אתגר", הגשה מוזיקלית אישית ששודרה בשבת בצהריים בין השעות 12:00–14:00. תוכניתו האחרונה שודרה לקראת יום כיפור תשס"ד.

בתוכניותיו היה יוזם מדי פעם מבצעים למען מטרות ציבוריות, כגון איסוף תרומות לאגודה למלחמה בסרטן, ולמען עמותת "אור ירוק" וארגונים נוספים.

מלבד עיסוקיו בתחום התקשורת, הוא היה מומחה לנושאי יין, פרסם מאמרים והעביר הרצאות בנושא.

אתגר היה נשוי, ואב לארבע בנות.

נפטר ב-1 באוקטובר 2023, ונקבר בבית העלמין ביישוב נס הרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אבי אתגר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* אבי אתגר, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  מערכת שווים, נפטר אבי אתגר, מנחה הטלוויזיה הראשון בכיסא גלגלים, באתר שווים, ‏1 באוקטובר 2023
2. ↑  שרון עידן, תמונה מסיום קורס הקריינים של קול ישראל בסוף 1970 (צולמה במרכז ההדרכה של רשות השידור), שבו השתתפו, בין השאר, אלי ישראלי, שוש עטרי, גבי ינון, אבי אתגר, לאה ליאור, איריס לביא וגבי גזית. במרכז התמונה, משה חובב, ומשמאל, דניאל פאר, באתר דף הפייסבוק של שרון עידן, ‏28 בספטמבר 2018
3. ↑  ⁨כל מה שרצית לדעת על אבי אתגר ⁩| ⁨מעריב⁩ | 30 יוני 1989 | אוסף העיתונות, באתר הספרייה הלאומית
4. ↑  כרמית גיא, לאה ליאור, למשל, באתר העין השביעית, 1 בינואר 2000
5. ↑  קיץ ברבנר, ‏"איש אינטליגנטי עם קול כובש": אלי יצפאן נפרד מהאיש שגילה אותו, אבי אתגר, באתר מעריב אונליין, 1 באוקטובר 2023
6. 1 2  גיא עזרא, ‏ברוך דיין האמת: איש התקשורת אבי אתגר הלך לעולמו, באתר "סרוגים", 1 באוקטובר 2023
7. ↑  גיל משעלי, ‏שדרן הרדיו והטלוויזיה הוותיק אבי אתגר הלך לעולמו בגיל 76, באתר ‏מאקו‏, 1 באוקטובר 2023

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012491276605171

 |
**בובתי דולי היקרה** (באנגלית: **Dolly Dearest**) הוא סרט אימה אמריקאי לילדים משנת 1991 בכיכובם של דניס קרוסבי וריפ טורן. הסרט הוא חלק מסדרת סרטים בשם **צעצועים קטלניים** (באנגלית: **killer toys**), בה נכללים כ-22 סרטים.

עלילה
-----

בלב ליבו של מדבר מקסיקו נפתח מפעל ליצור בובות. תוכנן לבנות באזור עוד מפעל, אך במהלך החפירות מתגלה שם אתר ארכאולוגי, שהיה בעבר בית התפילה והפולחן של בני המאיה. לאחר שבני המאיה התפללו לשטן, הם היו נאספים כל לילה וחותכים בקלות את ביטנם בעזרת סכין על מנת שטיפות דם יזלגו הישר לתוך הגביע של השטן כך שהוא יוכל לשתות את דמם, אלא שמספר מורדים מאותה התקופה אטמו באבן את השער של אותו בית פולחן כדי שהכוחות השחורים של הרשע לא ייצאו ממנו. בהמשך החפירות, נפתח אותו השער של בית הפולחן שהיה קרוב למפעל הבובות שבבעלותו החדשה של אליוט ווייד, וכתוצאה מכך נכנסו הכוחות השחורים של הרשע הישר מבית הפולחן אשר שקע בחולות המדבר לעבר המפעל של „בובתי דולי היקרה".

משפחה אמריקאית בעלת ארבע נפשות מגיעה למקסיקו. אליוט ווייד הוא האב של ג'ימי וג'סיקה ווייד וגם הבעל של מרלין ווייד, אשר הופך לבעל מפעל הבובות של „בובתי דולי היקרה". בסופו של דבר הוא נופל קורבן לבובות רוצחות שכן לאחר שהבובות רצחו אנשים, הן ניסו להרוג גם אותו. הבובות קשרו את רגלו לחבל שהיה מחובר לגלגל המפעל והפעילו את הגלגל, כך שהוא נגרר אל מותו. ברגע הזה מגיע למפעל הארכאולוג קארל רזניק, ומציל אותו בכך שכיבה את מנוע הגלגל.

לפי הסרט, האגדה מספרת שבעלי הפולחן דיברו בשפת ה„סנציה", השתמשו בשפת הסנציה בזמן תפילתם לאחר ששחטו מספר ילדים לכבודו של ילד-שטן בשם הסנציה. אותו ילד-שטן אף פעם לא הסתפק בהקרבת עשרות ילדים אלא רצה לשתות דם של כמאה ילדים מוקרבים ליום, ולשם כך נאלץ האספסוף הזועם לחסום בקיר של בטון ומלבנים את פתח השער של הכניסה. רוב הקורבנות של ה„סנציה" היו גופות של ילדים שרופים.

נזירת הכנסייה הכרמליסתית שהיא גם אחותה של קמילה, האחות אלווה, מתחילה להבין שמקברו של ה„סנציה" מתחילים לפתע לצוץ כל מיני כוחות שחורים ומרושעים העומדים מאחורי רציחתה של אחותה, קמילה, ומאחורי השפעתה לרעה של ג'סיקה שבה טיפלה אחותה קמילה אירוע זה גורם לה לקחת את החוק בידיים, כך שהיא לוקחת כל מיני דברים בעירים כגון נוזל של בנזין דליק ואבקת זרחן ושופכת אותם לעבר פתח הכניסה של מערת הקבר, אלא שאז לרוע מזלה בזמן שהיא מדליקה את הגפרור כדי להחריב את מערת הקבר על ידי השריפה, מגיע באותו הרגע הארכאולוג קארל רזניק ומעיף את הגפרור לאחר שהוא בועט בידה שאוחזת את הגפרור וכך הגפרור הבוער נופל רחוק ארצה. קארל אומר לה: „מה את השתגעת?" אך היא מנסה להזהיר אותו: „אתה חייב להפסיק מייד עם זה (עם המשך המחקר הארכאולוגי באתר) אחרת כולם ימותו במיוחד ילדים, אנא בבקשה ממך תחסום את הגישה לפתח אזור מצבת הקבר בעזרת קיר של בטון ומלבנים" אך הארכאולוג קארל רזניק התעלם מאזהרותיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "בובתי דולי היקרה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "בובתי דולי היקרה", באתר נטפליקס
* "בובתי דולי היקרה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "בובתי דולי היקרה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "בובתי דולי היקרה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* לצפיית הסרט ברשת, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  [ הסרט בובתי דולי היקרה הוא סרט אימה לילדים
**פארס שעיבי** (בערבית: **فارس شعيبي**, בצרפתית: **Farès Chaïbi**; נולד ב-28 בנובמבר 2002 בליון שבצרפת) הוא כדורגלן אלג'יראי-צרפתי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת טולוז מליגת העל הצרפתית ובנבחרת אלג'יריה.

קריירת מועדונים
---------------

שעיבי גדל במחלקות הנוער של FC ליון וטולוז. בשנת 2020 החל לשחק בקבוצת המילואים של טולוז. ב-7 באוגוסט 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בתיקו 1-1 נגד ניס במסגרת המחזור הראשון בליגת העל הצרפתית לעונת 2022/2023. ב-17 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 לליל במסגרת המחזור השמיני בליגה. בעונתו הראשונה בקבוצה הראשונה של המועדון ערך 36 הופעות ליגה, בהן הבקיע חמישה שערים.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-23 במרץ 2023 ערך שעיבי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אלג'יריה, בניצחון 2-1 על נבחרת ניז'ר במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023.

תארים
-----

טולוז
* הגביע הצרפתי (1): 2022/2023

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN
חורבות המרחצאות הרומיות בווארנה בבולגריה
**המרחצאות הרומיים** (בבולגרית: **Римски терми**) הם מכלול של מרחצאות מהתקופה הרומית בעיר הנמל וארנה שעל הים השחור בצפון-מזרח בולגריה. המרחצאות הרומיים שוכנים בחלק הדרום-מזרחי של העיר המודרנית, שתחת האימפריה הרומית הייתה ידועה כ"אודסוס" (Odessus). המרחצאות נבנו בשלהי המאה השנייה לספירה ומדורגות כבית המרחץ הרומי השמור הרביעי בגודלו באירופה, והגדול ביותר בחבל הבלקן.

היסטוריה
--------

וארנה העתיקה, שהייתה בעברה תחילה התיישבות תראקית ואז מושבה יוונית, הפכה לחלק מהאימפריה הרומית בשנת 15 לספירה ושויכה לפרובינקיה הרומית מואסיה כשניתנה לה אוטונומיה מוגבלת. המרחצאות הרומיים של וארנה נבנו לקראת סוף המאה השנייה לספירה, והיו בשימוש במשך כמאה שנים, עד שלהי המאה השלישית. מטבעות של הקיסר ספטימוס סוורוס (שלט בשנים 193–211) נתגלו בחורבות המרחצאות. שנים רבות לאחר מכן במאה ה-14, שימשו החורבות של המרחצאות כאתר לסדנאות של אומנים.

המרחצאות זוהו לראשונה באופן מדעי כאובייקט קדום ב-1906 על ידי החוקר האוסטרו-הונגרי א. קלינקה. האתר נחקר מאוחר יותר על ידי צמד האחים הארכאולוגים הצ'כים-בולגרים קארל והרמן שקורפיל (Hermann Škorpil). חלקים נוספים של החורבות נחשפו בין השנים 1959 ו-1971 בידי צוות אותו הוביל מילקו מירצ'ב (Милко Мирчев). באוגוסט 2013 הורתה עיריית וארנה על מיזם שימור של המרחצאות הרומיים בעלות של 125,000 לב.

בחודשי הקיץ נערכים מופעים בשטח המרחצאות.

תוכנית המרחצאות
---------------

שרידי המרחצאות הרומיים שוכנים בחלק הדרום-מזרחי של וארנה המודרנית, בצומת הרחובות סן סטפנו והן קרום, בקרבת המעיינות החמים המינרליים הנמצאים בשימוש וארנה המודרנית. הם משתרעים על שטח בן 7 דונם, כשהתקרות המקומרות מגיעות לגובה שבין 20 ל-22 מטרים. על פי גודל שטח המרחצאות הרומיים של וארנה, הם הרביעים בגודלם בין המרחצאות שהשתמרו באירופה, אחרי מרחצאות קרקלה ומרחצאות דיוקלטיאנוס בבירת רומא הקיסרית והמרחצאות של טריר. המרחצאות הן הגדולות ביותר בחבל הבלקן והבניין הקדום הגדול ביותר ששרד בבולגריה של ימינו.

במרחצאות הרומיים של וארנה היה מכלול של מתקנים הכולל אפודייטריום (Apodyterium, "חדר הלבשה"), פריג'ידריום (Frigidarium, "בריכה קרה"), טפידריום (Tepidarium, "בריכה פושרת") וקלדריום (Caldarium, "בריכה חמה"), כמו גם פאלאסטרה (Palaestra, מרחב לפונקציות חברתיות ואתלטיות). המרחצאות חוממו באמצעות היפוקאוסט (Hypocaust), חימום תת-רצפתי המבוסס על מערכת צינורות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המרחצאות הרומיים בווארנה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המרחצאות הרומיים בווארנה

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "Roman Thermal Complex". Varna Museum of Archeology.
2. 1 2  Bousfield, Jonathan; Dan Richardson; Richard Watkins (2002). *The Rough Guide to Bulgaria*. Rough Guides. p. 375. ISBN 9781858288826.
3. 1 2  "Римски терми" (בבולגרית). Археологически музей Варна.
4. ↑  "Спешно консервират Римските терми" (בבולגרית). Darik Radio. 28 באוגוסט 2013. `{{cite news}}`:  (עזרה)
**אקנתודים** (שם מדעי: Acanthodii) היא מחלקה מקבוצת בעלי החוליות, אשר התקיימה בעידן הפלאוזואיקון מתחילת הסילור עד הפרם ונכחדה עם הכחדת הפרם. הם מכונים גם "כרישים קוצניים", אך אינם קרובים לכרישים. המחלקה הוגדרה ב-1846 בידי החוקר הבריטי ריצ'רד אוון.

דגים אלו היו דומים במראם לכרישים או לדגי סחוס אחרים, אך היו שייכים למחלקה עצמאית. בנוסף הם היו בעלי מאפיינים של כמה דגי גרם כמו דגי התנין או הקשות-סנפיר. בניגוד לרוב הדגים עורם היה בעל טבעות קטנות שדמו מעט לקשקשים, אך היו רכים יותר. עמוד השדרה שלהם היה בעל מבנה סחוסי אך הסנפירים היו גרמיים יחסית. הם היו גבוהים ודמויי-מפרש בצורתם של כמה מינים. הלסתות היו בעלות שיניים חדות קטנות יחסית ולחלקם כלל לא היו שיניים אל לוחיות הקשורות ללסת. חלקם היו ימיים אך לאורך הדבון עברו חלקם למים מתוקים.

מחלקה זו נחשבת לפרפילטית מאחר שקשה לקבוע את הקרבה אליה, את המינים ואת הזמן בו נכחדו והסיבות לכך, זאת מאחר שהמאובנים שלהם מועטים ומקוטעים. למרות זאת מחשיבים אותה לחוליה מקשרת בין דגי הסחוס, בעלי השריון כמו הדג אנטלוגנאתוס ודגי הגרם האמיתיים.

מיון
----

* סדרה Climatiiformes
	+ משפחה Gyracanthidae
	+ משפחה Climatiidae
	+ משפחה Culmacanthidae
	+ משפחה Tetanopsyridae
	+ משפחה Diplacanthidae
* סדרה Ischnacanthiformes
	+ משפחה Ischnacanthidae - בה האיסכנקנתוס.
	+ משפחה Poracanthidae
* סדרה Acanthodiformes
	+ משפחה Acanthodidae
	+ משפחה Cheiracanthidae
	+ משפחה Mesacanthidae

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אקנתודים** בוויקישיתוף
* אקנתודים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אקנתודים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph116917

 |
**בתאל דלויה** (נולדה ב-18 ביולי 2001) היא שחקנית ישראלית, בעלת סטודיו למשחק ומאמנת אישית לשחקנים.

ביוגרפיה
--------

בוגרת תיכון לאומנויות "לויצו לאובק" חיפה במגמת תאטרון, הייתה חברה בלהקת הנוער הייצוגית של חיפה "מפגשים ברכס". לאחר מכן למדה בסטודיו למשחק ניסן נתיב מחזור 2011 ובסטודיו למשחק מול מצלמה "טכניקה" מחזור 2015 של ניב רז ואולי שטרנברג. מיד עם תום לימודי המשחק בשנת 2011 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "2,3 הקשב" לטלוויזיה החינוכית בבימוי אבינועם דמארי בתפקיד דנה, תפקיד ראשי.

ב-2013 שיחקה בתיאטרון אורנה פורת בהצגה "התפקיד הראשי" מאת רבקה מגן ובבימוי גיל צ'רנוביץ. באוקטובר 2017 הקימה את "דלויה סדנאות חשיפה" - מערך סדנאות לשחקנים מקצועיים אל מול בימאים ומלהקים וכך יצרה "חדר כושר" לשחקנים שמגיעים להתאמן ולהיחשף. דרך "דלויה סדנאות חשיפה" מספר רב של שחקנים קיבלו עבודה במשחק בטלוויזיה ובתיאטרון ודלויה ביניהם.

ב-2021 סיימה בהצטיינות את לימודי המאסטר NLP במכללת "תוצאות" והחלה לאמן שחקנים לבניית עסק מאומנות המשחק.

### בטלוויזיה ובקולנוע

ב-2013 שיחקה בסדרה "2,3 הקשב" לטלוויזיה החינוכית בתפקיד דנה, תפקיד ראשי, בבימוי אבינועם דמארי.

ב-2016 שיחקה בסדרת הילדים "בית הכלבים" לניקולודיאון בבימוי יוגב יפת

ב-2017 שיחקה בעונה הראשונה של "תאג"ד" לYES בתפקיד קצינת תצפיתניות, בבימוי: ציון רובין

ב-2018 שיחקה בסדרת רשת בשם "הלסביון העליון" לערוץ טדי, בקומדיה "חברות" לערוץ 10, ובסדרה "בת אל הבתולה" לHOT.

ב-2019 שיחקה בסדרה "לעבור את הלילה" לYES בבימוי: אופיר לובל. ובסרט הקולנוע "להפוך את העולם" למגזר החרדי בתפקיד מניה, בבימוי: יניב טל ואורי רביד.

ב-2020 שיחקה בסדרה "מזל טוב את אבא" לערוץ טדי לצד רומי אבולעפיה, אודיה קורן ועומר פרלמן.

### בתיאטרון

דלויה היא בוגרת להקת הנוער הייצוגית של חיפה "מפגשים ברכס"

ב-2012 כתבה ושיחקה בהצגה בשם "היום, בחיים" בנושא בטיחות בדרכים לגיל השלישי איתה הופיעה בכלל המדינה. שיחקה בהפקות תיאטרון בסטודיו למשחק ניסן נתיב: "ולנטינה" בבימוי מישה לוריה, "שלושה הוצמאך" בבימוי יובל זמיר, "ויליג'יאטורה" בבימוי דור צויגנבום, ו"טרטיף" בבימוי משה קליף.

ב-2013 שיחקה בהצגת "חנהל'ה ושמלת השבת" בבימוי קלוד דדיה.

בין 2013 ל-2014, שיחקה בהצגה "התפקיד הראשי" של תיאטרון אורנה פורת בבימוי גיל צ'רנוביץ.

קישורים חיצוניים
----------------

* בתאל דלויה, ברשת החברתית פייסבוק
* בתאל דלויה, ברשת החברתית אינסטגרם
* בתאל דלויה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* בתאל דלויה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ריאיון עם בתאל דלויה בתוכנית הרדיו "קפה עם שרון" עם השחקנית והשדרנית שרון זליקובסקי
**יִצְחָק בֶּן יַעֲקֹב עוֹבַדְיָה אַבּוּ עִיסִי**, המוכר גם בשם **אַבּוּ עִיסַא אלְ-אִסְפַהַאנִיּ**, היה משיח שקר שחי בעיר אספהאן שבממלכת פרס בימי מלכותם של ח'ליפי בית אומיה, מייסד כת העיסוניים. זמנו המדויק מוטל בספק: יש המקדימים אותו לימי הח'ליף עבד אל-מלכ (685–705), ויש המאחרים אותו לימי הח'ליף מרואן השני (744–750) (אנ').

חייו
----

אבו עיסי היה חייט מאספהאן, שלא ידע קרוא וכתוב, ופרסם כי היו לו התגלויות נבואיות וכי הוא המשיח. אף שלא ידע קרוא וכתוב, טענו חסידיו כי חיבר מספר ספרים. 

אבו עיסי אמר שלפני בואו של המשיח יופיעו חמישה שליחים, והוא האחרון שבהם. אלוהים הטיל עליו, לדבריו, להציל את היהודים מעול העמים ולהנחיל להם עצמאות. לפי מקור אחר לא הסתפק בתפקיד מבשרו של המשיח, וטען שהוא עצמו המשיח.

אבו עיסי נקט שיטה של הוספת מצוות והטלת חומרות. הוא אסר גירושים, אכילת בשר ושתיית יין, וחייב להתפלל שבע תפילות ביום ולא שלוש, בהסתמך על הפסוק "שבע ביום הללתיך". כמו כן, אבו עיסי נהג בסובלנות כלפי הנצרות והאסלאם, קידש גם את הברית החדשה והקוראן והורה לחסידיו לעסוק בהם לצד העיסוק בתנ"ך.

המונים התלקטו סביב אבו עיסי, שאותו כינו חסידיו "א-ראעי" (הרועה), והוא עורר מרד נגד השלטון הפרסי. מסופר כי כאשר הקיפו המוסלמים את מחנהו של אבו עיסי, צייר זה מעגל גדול בחול סביב למחנהו והודיע כי כל העומדים בתוכו יינצלו. האויבים, שלא הבינו את משמעות המעשה, וחששו שמא יש בו מעשה כישוף, נרתעו לאחוריהם ונמלטו.

מותו
----

ימים מועטים לאחר מכן ניגף אבו עיסי בקרב סמוך לעיר ריי (Raghā) במחוז טהראן שבצפון פרס ונהרג. חסידיו נפוצו לכל עבר. גם לאחר מותו המשיכו שרידי חסידיו להאמין כי לא מת וכי הוא מסתתר במערה בהרים. שרידי קהילות של מאמיני אבו עיסי שרדו בסוריה עד המאה ה-10. לפי סיפוריהן נדד המנהיג במדבר כדי לבשר לבני משה על שליחותו.

הרמב"ם באיגרת תימן מזכיר את תנועתו של אבו עיסי:

> 
> ויש עליכם לדעת כי בתחלת מלכות ישמעאל עמד איש בעבר הנהר ואמר שהוא משיח ויצא בכלל עשרת אלפים מישראל והייתה האות שלו שלן מצורע והשכים בריא ולא נשלם עסקו ולא עמדה עצתו וחזר ונשאר ישראל אחריו בערי אספהן בעצם הגלות והתחדשו עליהם בגללו צרות.
> 
> 
> 
> — סוף איגרת תימן
> 

שרידי חסידיו של אבו עיסי, אשר האמינו כי הוא נותר בחיים, המשיכו לפעול על פי רעיונותיו והוראותיו, והם נקראים כת העיסוניים. החוקרים מניחים כי המהומות בפרס האסלאמית והתהוות השיעה היו מן הגורמים לייסוד הכת, שהייתה הכת הראשונה ביהדות, מאז ימי חורבן בית שני[דרוש מקור].

ראו גם
------

* משיח שקר

קישורים חיצוניים
----------------

* "עבדיה אבו עִיסָא אַלְאִצְפַחַאנִי", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק ז, עמוד 297, באתר היברובוקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  תהילים קיט-קסד
**יאסר לערוסי** (בצרפתית: **Yasser Larouci**, בערבית: **ياسر لعروسي**; נולד ב-1 בינואר 2001 באל-ואד שבאלג'יריה) הוא כדורגלן צרפתי-אלג'יראי בעמדת המגן השמאלי בקבוצת שפילד יונייטד מהפרמייר ליג, בהשאלה מטרואה, ובנבחרת אלג'יריה.

קריירת מועדונים
---------------

לערוסי גדל במחלקת הנוער של לה האבר, ובשנת 2017 עבר למחלקת הנוער של ליברפול. ב-5 בינואר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ליברפול, כשהחליף את ג'יימס מילנר בניצחון 1-0 על אברטון במסגרת הסיבוב השלישי של גביע ה-FA לעונת 2019/2020.

ב-26 ביולי 2021 חתם לערוסי בטרואה מליגת העל הצרפתית. ב-3 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-0 לנאנט במסגרת המחזור התשיעי בליגה לעונת 2021/2022. ב-28 בינואר 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה, בתיקו 1-1 נגד לאנס במסגרת המחזור ה-20 בליגה לעונת 2022/2023.

ב-17 ביולי 2023, לאחר ירידתה של טרואה לליגת המשנה הצרפתית, הושאל לערוסי למשך עונת 2023/2024 לשפילד יונייטד, העולה החדשה לפרמייר ליג.

קריירה בינלאומית
----------------

לערוסי היה חלק מסגל נבחרת צרפת עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2023.

ב-16 באוקטובר 2023 ערך לערוסי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אלג'יריה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת מצרים במשחק ידידות.

נכלל בסגל נבחרת אלג'יריה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  YASSER LAROUCI EST BLEU & BLANC ! באתר הרשמי של טרואה, 26 ביולי 2021 (בצרפתית)
2. ↑  Sheffield United sign defender Larouci from Troyes באתר BBC, ‏ 17 ביולי 2023 (באנגלית)

| **‏‏נבחרת אלג'יריה‏ - גביע אפריקה לאומות 2023** |
| --- |
|  מנדראה | 
 מבולחי | 
 בן בוט | 
 עטאל | 
 גיטון | 
 איית-נורי | 
 לערוסי | 
 מאנדי | 
 תוגאי | 
 בן סבעיני | 
 תובה | 
 בלעיד |
 בן טאלב | 
 פגולי |
 עוואר |
 שעיבי |
 זרוקי |
 בודאווי |
 בן-נאצר |
 מחרז |
 אונאס |
 עמורה |
 גואירי |
 בלאילי |
 בונג'אח |
 סלימאני |
מאמן: בלמאדי
 | אלג'יריהאלג'יריה |
**אַמְבִּידֶקְסְטֵרִי** (**דו-ידי** או **שְׁווה ידיים**) הוא אדם השולט בשתי ידיו במידה שווה, בלי צד דומיננטי.

במצב זה לאדם אין העדפת צד, כלומר אינו "ימני" או "שמאלי" ומסוגל לבצע את אותן הפעולות באיכות זהה ביד ימין ושמאל.
למעשה אין מדובר רק ביכולת זהה של שתי הידיים אלא גם של הרגלים.

במקרה נורמלי, בצד המועדף (הדומיננטי) יבצע הילד כמו המבוגר את מרבית הפעולות הדורשות דיוק ותיאום עין-יד כגון כתיבה, גזירה במספריים וחיתוך. במקביל יעדיף לעמוד על הרגל השנייה ולבעוט בכדור ברגל הדומיננטית (ימני יעמוד על רגל שמאל ושמאלי על רגלו הימנית).

רווחת אמונה שעקב השימוש בשני צדי המוח בו-זמנית, אמבידקסטרים הם אנשים חכמים ומוכשרים יותר (מנצלים יותר טוב את המוח) וכן יש להם בעיות בחשיבה לוגית ומתמטית עקב שימוש בשני מרכזי חשיבה בו-זמנית. אמונות אלו לא הוכחו ומחקרים לא מצאו ביסוס מדעי להנחות אלו.

בכל מקרה שילד מעל גיל 5 עדיין לא פיתח העדפת צד, יש לברר בירור נוירולוגי אם חוסר ההעדפה אינו נובע מחולשה של הצד הדומיננטי או מפגם נוירולוגי שגורם לילד להתעלמות מצד או קו אמצע חזק מידי.

רבים טועים בין אמבידקסטריה ל"דומיננטיות מעורבת" (זה מצב שבו אדם מבצע פעולות מסוימות ביד ימין ואחרות ביד שמאל - קיים הרבה ב"שמאליים" שהוכרחו בילדותם להיות "ימניים").

האמנים והממציאים האיטלקים לאונרדו דה וינצ'י ומיכלאנג'לו והמדענים אלברט איינשטיין וניקולה טסלה ידועים בכך שהיו דו-ידִיים.

גיזרון
------

מקור המילה בשפה הלטינית כאשר "אמבי" פירושה "שניהם" ו"דקסטר" פירושה "ימני" (בניגוד לשמאלי) או מועדף. הפירוש המילולי הוא "ימני בשני הצדדים".

המונח העברי שנקבע במילוני האקדמיה ללשון העברית ל"אמבידקסטריות" הוא "שווי ידיים" (בניקוד: שֹׁוִי יָדַיִם; בעבר - דו-ידיות). שם התואר הוא "שווה ידיים".

בהלכה היהודית
-------------

מי ששולט בשתי ידיו צריך על פי ההלכה להניח תפילין ביד שמאל כדרך רוב בני אדם: "ואם שולט בשתי ידיו, מניח בשמאל כל אדם" (שולחן ערוך, אורח חיים, סימן כ"ז, סעיף ו').

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **אמבידקסטרי** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **אמבידקסטריות** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אמבידקסטריות** |

* אמבידקסטריות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  שְׁוֵה יָדַיִם במילון פסיכולוגיה (תשנ"ד), באתר האקדמיה ללשון העברית
2. ↑  שֹׁוִי יָדַיִם במילון רפואה (תשנ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית
**פאדי זידאן** (בערבית: **فادي زيدان**; נולד ב-2 ביוני 1993) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי בעל אזרחות פלסטינית המשחק בעמדת החלוץ במ.ס. כפר קאסם.

קריירת מועדונים
---------------

זידאן התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הפועל חיפה. כשהיה בן 17 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי נתניה וכעבור שנה הצטרף לזו של הפועל רמת השרון. בעונתו היחידה בקבוצת הנוער של רמת השרון, הבקיע 34 שערים בליגה ועזר לה להעפיל לליגת העל בכדורגל לנוער.

ב-17 במרץ 2012 זידאן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד הפועל פתח תקווה. ב-11 במאי 2013 זידאן הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בהפסד 1–2 לבני יהודה.

בינואר 2014 זידאן הצטרף לשבאב א-דאהרייה מליגת העל הפלסטינית. בהמשך, שיחק גם בוואדי א-ניס ואהלי אל-ח'ליל.

בקיץ 2016 נבחן זידאן בבני סכנין, אך שוחרר וחזר להפועל רמת השרון.

בקיץ 2018 חתם זידאן במכבי פתח תקווה מליגת העל. בפתח תקווה זכה לדקות משחק מעטות ובינואר 2019 חזר לליגה הלאומית כאשר חתם בהפועל כפר סבא.

בקיץ 2019 חתם זידאן בהפועל רמת גן, במדיה שיחזר את עונת השיא שלו בקריירה, כאשר כבש עשרה שערים ב-34 משחקי ליגה (רשם את אותו מאזן שנתיים לפני כן במדי רמת השרון).

בקיץ 2020 חתם זידאן בהפועל אום אל-פחם, ממנה שוחרר בתחילת נובמבר של אותה שנה וחזר להפועל רמת גן.

ב-9 בפברואר 2021 חתם זידאן בטורפדו כותאיסי מליגת העל הגאורגית.

ב-30 בינואר 2022 חתם בהפועל ראשון לציון.

ב-4 באוגוסט 2022 חתם באל-חיד הבחריינית והפך לכדורגלן הישראלי הראשון במדינה. ב-28 בינואר 2023 חתם בז'טיסו מליגת העל הקזחית.

בקיץ 2023 זידאן חתם במ.ס. כפר קאסם

קריירה בינלאומית
----------------

כאשר הצטרף לשבאב א-דאהרייה שיחק זידאן במקביל בנבחרת הצעירה של פלסטין, אך נאלץ לעזוב אותה כאשר חזר לשחק בליגה הישראלית.

ב-2 בספטמבר 2021 ערך זידאן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 0–1 לקירגיזסטן.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פאדי מוסטפא, ‏שמו הולך לפניו: זידאן חולם על ליגת העל, באתר ערוץ הספורט, 20 במאי 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאור רחמני, ‏פאדי זידאן חתם במכבי פתח תקווה לעונה אחת, באתר ONE‏, 29 במאי 2018
2. ↑  מיכאל וייסרמן, פאדי זידאן חתם בהפועל כפר סבא, באתר דאבל פס, 20 בינואר 2019
3. ↑  מאור רחמני, ‏פאדי זידאן חתם בטורפדו קוטאיסי הגיאורגית, באתר ONE‏, 9 בפברואר 2021
4. ↑  ירדן בלחסן, ‏סוף לסאגה: גיל יצחק יישאר בכפ"ס עד הקיץ, באתר ONE‏, 30 בינואר 2022
5. ↑  תומר חבז, ‏נציג ראשון בבחריין: פאדי זידאן חתם באל היד, באתר ONE‏, 4 באוגוסט 2022

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פאדי זידאן"**.
**חוֹמֶשׁ** הוא תשלום המתוסף על פי ההלכה לחיובי תשלום מסוימים. במקרים שבהם חייבים להוסיף חומש, יש להוסיף על תשלום הקרן עוד רבע משוויו, כך שהתוספת היא חמישית מן התשלום הכולל.

המקרים בהם יש להוסיף חומש על הקרן
---------------------------------

את החומש מוסיפים על הקרן במקרים הבאים:

* האוכל בשוגג תרומה, חלה או ביכורים עליו להביא לכהנים פירות בשווי המאכל, ולהוסיף עליהם חומש.
* הפודה מעשר שני או נטע רבעי השייך לו, להוסיף חומש על סכום שוויו.
* הפודה הקדש מוסיף חומש על סכום הפדיון.
* המועל בהקדש - חייב לשלם את הנזק להקדש בתוספת חומש.
* גזלן הנשבע שבועת שקר כדי להיפטר מחיוב ממון, ואחר כך חזר בו מיזמתו והודה על השקר, מוסיף חומש על שווי הגזלה.
* גנב שנתפס לאחר שגנב פרה או כבש ונשבע שאינו גנב והוכיחו אחר כך שהוא גנב משלם תשלומי ארבעה וחמישה ועליהם מוסיף חומש על שווי הגנבה

אופן חישוב החומש
----------------

אופן חישוב החומש תלוי במחלוקת תנאים: רבי יאשיה סבור שיש להוסיף 25% מסכום הקרן, ונקרא חומש, מפני שהתוספת מהווה חמישית מהסכום הכולל. שיטת חישוב זו קרויה בטרמינולוגיה הלמדנית "**חומש מלבר**". רבי יונתן חולק וסובר שיש להוסיף רק 20% מסכום הקרן, כלומר, חמישית מן הסכום. שיטת חישוב זו קרויה "**חומש מלגאו**".

להלכה, נפסק כרבי יאשיה שיש להוסיף חומש מלבר.

הבעלות על החומש
---------------

לפי ההלכה שייך החומש למקבל הקרן, למרות שהוא אינו חלק מסכום התשלום העיקרי. ולכן, במקרה שמועל בהקדש הפריש חומש ומעל בו, דינו כמי שמעל בהקדש עצמו וחייב לשלם חומש על סכום החומש. וכן אם אכל תרומה בשוגג והפריש פירות בשווי הקרן והחומש ואכל את פירות החומש, חייב להוסיף לכהן חומש על החומש המקורי. וכן אם ירצה המקבל למחול את החומש, נמחל תשלום החוב ולא צריכים לשלם את החומש.

ראו גם
------

* חומש (צדקה)

קישורים חיצוניים
----------------

* הערך "חומש", במיקרופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה
* הערך "קרן וחומש", באתר ויקישיבה
* קרן וחומש, באתר מכון המקדש

הערות שוליים
------------

1. ↑  משנה, מסכת בבא מציעא, פרק ד', משנה ח'.
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף נ"ד, עמוד א'.
3. ↑  משנה, מסכת תרומות, פרק ז', משנה ד'