recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**החוזה הפתוח של לוידס** הוא הסכם הצלה המכונה גם "הטופס הפתוח", (Lloyds open form) הוא חוזה מקובל לגבי תגמול עבור מבצע הצלה של אונייה במצוקה. פורסם במקורו בסוף המאה ה-19, על ידי לוידס מלונדון. והוא החוזה הנפוץ ביותר לחילוץ בינלאומי. ישנן מספר גרסאות עדכניות של ה-LOF, החידושים בשנת 1980 חוללו שינוי משמעותי בחילוץ במצב השפעה סביבתית.

תגמול ההצלה
-----------

לאחר שספינה במצוקה פנתה לעזרה ונענית להצעת הצלה מכלי שיט מציל, נוצר חוזה מחייב. נהיה נורמלי להסכים על LOF למען ודאות התנאים. ה-LOF נקרא "פתוח" מכיוון שהוא לא מציין סכום מסוים עבור עבודת ההצלה. לא צוין סכום, שכן הצלה אינה "חוזה שירותים", אך הסכם למאמץ חילוץ בתקווה לתגמול שייקבע מאוחר יותר על ידי דיון בבוררות בלונדון. שם נמצאים מומחים העוסקים בחוקי האדמירליות כבוררים ימיים.

בעת קביעת פסק ההצלה, בורר ממלא אחר החוק האנגלי של הצלה אזרחית, אשר בעצמו כפוף לאמנה הבינלאומית בנושא הצלה 1989, כיורש לאמנה המקורית משנת 1910. כאשר הבורר מחליט מהו התגמול, נלקחים בחשבון: ערך האונייה, מטענה ומטענה בסיכון, יחד עם גודל הסכנות והקושי בביצוע ההצלה.

"אין תרופה אין תשלום"
---------------------

באופן מסורתי, תגמול ההצלה היה כפוף לכך שהמציל יציל את הספינה או המטען בהצלחה. אם לא הצליח, המציל לא יקבל דבר, על אף הזמן והכסף שהשקיע במאמץ. העיקרון הקשה הזה נקרא "No Cure - No Pay". בראש העמוד הראשון של ה-LOF, מתחת לכותרת "הסכם הצלה" מופיעה הצהרה על הנחת יסוד זו.

בשלהי המאה העשרים, קרו נזקים למיכליות מזדקנות, שטבעו וגרמו לכתמי נפט גולמי ענקיים להתפשט. אוניות בקרבה הציעו סיוע להצלת חיים, הן נרתעו מלהציע שירותי חילוץ. ראו בכך הרפתקה פזיזה לכאורה, כדי להציל גוף בעל ערך נמוך שבו סיכוני החבות לצד שלישי עשויים להיות עצומים. במקום זאת, המצילים הפוטנציאלים העדיפו לעבוד במקום שבו היו פחות סכנות. מצב זה הדאיג מדינות שהחופים שלהן עלולים להזדהם מכתמי נפט. ויצרו גופי ביטוח הגנה ושיפוי שעשויים להיות אחראים ולפצות את הסיכונים של צד שלישי.

השפעה סביבתית
-------------

כדי לתקן את המצב, החוזה הפתוח של 1980 קבע כי מי שיעסוק בשירותי הצלה יובטח לו תגמול בתנאי שהמציל נקט באמצעים בניסיון להציל את הסביבה הימית מזיהום. החידוש הזה הוכיח את עצמו כמוצלח מאוד, והקהילה הבינלאומית כל כך שמחה והתרשמה שרק כמה שנים מאוחר יותר נכנסה לתוקף אמנת ההצלה משנת 1989, שאימצה את רעיון ה-LOF החדש הזה. באופן ספציפי, סעיפים 13 ו-14 של האמנה קובעים את הבסיס המודרני להענקת התגמול. המים של בריטניה, הסביבה המוגנת היא חופית בלבד. זיהום אמצע האוקיינוס אינו מטופל.

אף על פי שהאמנה של 1989 זכתה להצלחה, החלטת בית הלורדים הראתה כי היא הייתה בניסוח גרוע בחלק מהמקומות, ולא תמיד סיפקה החזר הולם למצילים. התעשייה הימית הבינלאומית הצטרפה למועדוני P&I בשנת 2000 כדי לפתח את הטופס החדש, codicil שניתן לצרף ל-LOF כדי לתקן את החסרונות של האמנה משנת 1989.

קישורים חיצוניים
----------------

* דף LOF של לוידס לונדון

הערות שוליים
------------

1. ↑  הטופס הפתוח של לוידס, לוידס לונדון, 2020.
2. ↑  אלקה מנדרקה-שפרד, "משפט ימי מודרני וניהול סיכונים", הוצאת Informa Law, באפריל 2009.
3. ↑  דליפת נפט מטורי קניון 1967 (Torrey Canyon oil spill), הזיהום מטביעת אמוקו קדיז 1978, ובשנת 1989 דליפת נפט מאקסון ואלדז(Exxon Valdez oil spill).
4. ↑  סוזן הודג'ס, "חוק ביטוח ימי", הוצאת קבנדיש.
5. ↑  אמנת ההצלה משנת 1989 משולבת כעת ב-"חוק שילוח מסחרי 1995"
6. ↑   SCOPIC - ראשי תיבות של "**S**pecial **Co**mpensation **- P**&**I C**lubs"
7. ↑  אוזלם גורסס, **חוק ביטוח ימי**, פרסום רטלדג'
**טירת בלאקנס** (באנגלית: **Blackness Castle**) היא טירה מהמאה ה-15, ליד הכפר בלאקנס בסקוטלנד, על החוף הדרומי של לשון הים של פורת'.

הטירה נבנתה, ככל הנראה במיקום שבו הייתה טירה אחרת, על ידי סר ג'ורג' קרייטון (George Crichton) בשנות ה-40 של המאה ה-15. באותה עת, בבלאקנס היה הנמל העיקרי ששימש את העיר בעלת הצ'רטר המלכותי לינלית'גו (Linlithgow), ששימשה אחד המשכנים המרכזיים של המלוכה הסקוטית. בשנת 1453 עברה הטירה, יחד עם אדמותיו של קרייטון, לבעלות ג'יימס השני, מלך סקוטלנד, ומאז היא מהווה רכוש הכתר. הטירה שימשה בית כלא של הממלכה, ועם אסיריה המפורסמים ניתן למנות את הקרדינל דייוויד ביטן (David Beaton) וארצ'יבלד דאגלס, הדוכס השישי של אנגוס (Archibald Douglas, 6th Earl of Angus).

באמצע המאה ה-16, שיפץ אותה האדריכל סר ג'יימס המילטון מפינארט (James Hamilton of Finnart) וחיזק את יסודותיה, ובעקבות זאת הפכה הטירה לאחד המבנים המתקדמים ביותר בסקוטלנד מבחינת ביצורים מול ארטילריה. כעבור בערך מאה, ביצורים אלו לא הספיקו כדי למנוע את נפילתה בידי צבאו של אוליבר קרומוול ב-1650. מספר שנים לאחר המצור, הטירה שופצה, ושוב שימשה כמתקן כליאה וכבסיס חיל מצב. ב-1693 הוגבהו השער וביצוריו, והמגדל הדרומי חוזק בשלושה תותחים. בשנות ה-70 של המאה ה-19 נוספו למבנה מגורי חיילים וקצינים, כאשר הטירה שימשה מחסן תחמושת, עד ל-1912. במלחמת העולם הראשונה הייתה הטירה, לפרק זמן קצר, בשימוש הכוחות הבריטיים. כיום מסווג המבנה "מונומנט רשום", והוא נמצא באחזקת ארגון סביבה היסטורית סקוטלנד (לשעבר סקוטלנד ההיסטורית).

בשל מיקומה של הטירה, שנושקת לנהר הפורת', וצורתה הארוכה והצרה, היא זכתה לכינוי "הספינה שמעולם לא הפליגה".

טירת בלאקנס, כפי שצולמה בעזרת עפיפון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טירת בלאקנס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טירת בלאקנס (באנגלית)
* טירת באלקנס, באתר Gazetteer for Scotland (באנגלית)
* טירת בלאקנס, באתר West Lothian Archaeology (באנגלית)
* טירת בלאקנס: מבט אווירי, וידאו באתר YouTube
**שרלוט ברנד-קורינת** (בגרמנית: **Charlotte Berend-Corinth**‏;  25 במאי 1880 – 10 בינואר 1967) הייתה ציירת גרמנייה ואמנית בזצסיון הברלינאי. היא הייתה נשואה לצייר הגרמני לוביס קורינת.

קורות חייה
----------

ברנד למדה אמנויות יפות בבית הספר המלכותי לאמנות בברלין ובמוזיאון בברלין, בהוראת אווה סטורט ומקס שפר. בשנת 1901 היא הייתה התלמידה הראשונה בבית הספר הפרטי לאמנות של לוביס קורינת שהתאהב בה. היא הפכה למודל שלו למספר ציורים, כולל "דיוקנה של שרלוט ברנד בשמלה לבנה". ב-26 במרץ 1903 נישאה ללוביס קורינת ושינתה את שמה לברנד-קורינת. ב-13 באוקטובר אותה שנה נולד בנם תומאס קורינת, ובתם וילהלם קורינת נולדה ב-13 ביוני 1909.

ברנד קורינת החלה להציג את ציוריה בזצסיון הברלינאי בשנת 1906. היא הצטרפה אליהם בשנת 1912 ולא עזבה אותם לאחר הפיצול החדש שהוביל מקס ליברמן כאשר לוביס קורינת הפך למנהיג החדש שלהם. היא ציירה איורי ספרים עבור מקס פאלנברג, פריצי מאסרי, ולסקה גרט וציירה פורטרטים של מייקל בוהנן, ורנר קראוס, פול בילדט ופול גרץ.

לוביס ושרלוט בסטודיו בברלין, 1908
בשנות העשרים של המאה העשרים תמכה באמנים צעירים מהתיאטראות בברלין. בשנת 1919 קנה לוביס קורינת בית באורפלד בוולצ'נסי בו יוכלו הוא ואשתו לפרוש מחייהם בברלין. בביתה שעל שפת האגם באורפלד, היא ציירה נופים, דיוקנאות וטבע דומם עד שפרשה מזירת האמנויות הפעילות.

בעלה נפטר בשנת 1925 מדלקת ריאות במהלך מסע להולנד.

עבודתה הייתה חלק מאירוע הציור בתחרות האמנות באולימפיאדת קיץ 1932.

ברנד-קורינת היגרה בשנת 1933 לארצות הברית של אמריקה, לשם בנה תומאס כבר התגורר בעיר ניו יורק.

בשנת 1958 פרסמה ספר ציוריו המלאים של לוביס קורינת, שהפך ליצירה סטנדרטית ונמצא בשימוש בהווה.

ברנדט-קורינת נפטרה בשנת 1967.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שרלוט ברנד-קורינת** בוויקישיתוף
* שרלוט ברנד-קורינת, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Olympedia – Charlotte Berend-Corinth, www.olympedia.org
2. ↑  Corinth, L. Schuster, P.-K. Vitali, C. & Butts, B. (1996). *Lovis Corinth*. Munich: Prestel

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260130805171
* BIBSYS: 90385108
* BnF: cb12376559w (data)
* GND: 118655809
* ISNI: 0000 0000 8115 647X
* LCCN: n80125294
* LNB: 000217404
* NTA: 296375594
* RKD: 6760
* SELIBR: 177440
* SNAC: w6cc12kv
* SUDOC: 032807813
* ULAN: 500008039
* VIAF: 36998031
* WorldCat: lccn-n80125294

 |
**התזמורת הסימפונית תל אביב** הייתה תזמורת סימפונית, שפעלה בעיר תל אביב בין השנים 1992 - 1995.

היסטוריה
--------

התזמורת הסימפונית תל אביב נוסדה על ידי המנהל המוזיקלי שלה איתי טלגם והיא החלה לתפקד כתזמורת סימפונית המכוונת אל קהילת אוהבי המוזיקה בעיר שאינם יכולים להרשות לעצמם לרכוש כרטיסים לקונצרטים של התזמורת הפילהרמונית הישראלית.

התזמורת הסימפונית תל אביב הופיעה בשתי סדרות קונצרטים באולם אהל שם ובמרכז סוזן דלל. כמו כן התזמורת הופיעה במקומות שונים בעיר.

נגני התזמורת היו ברובם צעירים – ילידי ארץ ישראל ועולים חדשים. הכנר הראשי שלה היה אייל שילוח.

התזמורת הייתה מיסודה של תזמורת העולים ומשך חייה נקבע מראש. שכן היא הייתה תלויה בהקצבה של הוועדה הבין-משרדית לקליטת אמנים עולים, והקצבות אלה מוגבלות מראש לפרק זמן של שלוש שנים.

עם פירוק התזמורת נקלטו חלק מנגניה בתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, ואיתי טלגם נאלץ לסיים את תפקידו כמנהל המוזיקלי של התזמורת.

בשנת 1995 השתתפה התזמורת בקונצרט טלוויזיוני ששודר בערוץ הראשון כמחווה לדני קיי, עם שלמה בראבא כמנצח.

קישורים חיצוניים
----------------

* חיים פרמונט - כעופרת הרקיע טרם גשם (בביצוע זמרת האלט מירה זכאי, מקהלת האיחוד והתזמורת הסימפונית תל אביב בניצוחו של אבנר איתי), באתר YouTube
* שלמה בראבא מנצח 1995 (בהשתתפות התזמורת הסימפונית תל אביב), באתר YouTube

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hovevei hamouzika Orchestra, jeramateurorchestra.tripod.com
2. ↑  מרכז סוזן דלל-ארכיון מופעים, באתר www.imj.org.il
3. ↑  כיתות האמן הבינלאומיות 2018, כיתות האמן הבינלאומיות 2018 - כל האמנים 2018 - אייל שילוח, כנר (ישראל), באתר כיתות האמן הבינלאומיות 2018
4. ↑  פורסם על ידי Israboot, שלמה בראבא מנצח 1995
**סקוט קלרמן פולי** (באנגלית: **Scott Kellerman Foley**;‏ נולד ב-15 ביולי 1972) הוא שחקן אמריקאי. ידוע בעיקר בזכות תפקידו בתור ג'ייק באלארד במותחן הפוליטי "סקנדל" ברשת ABC, בתור נואל קריין בסדרת הדרמה "פליסיטי" ברשת The WB, ובתור בוב בראון בסדרת הפעולה "היחידה" ברשת CBS.

ביוגרפיה
--------

פולי נולד בקנזס סיטי בקנזס שבארצות הברית למשפחה נוצרית. פולי נדד בין ערים שונות ואף ארצות שונות בשנות ילדותו, בשל עבודתו של אביו. מגיל צעיר ידע שהוא רוצה לעסוק במשחק, ולאחר התיכון עבר ללוס אנג'לס על מנת להגשים את חלומו. בהתחלה עבד בעסקי הביטוח ולאחר מכן בעסקי המסעדנות, תוך כדי שהוא לומד משחק וניגש לאודישנים שונים.

קריירת משחק
-----------

בשנת 1997 קיבל פולי תפקיד אורח בסדרת הלהיט "דוסון קריק" בתור ספורטאי שהתחרה בדוסון על ליבה של ג'ן. קצת לאחר מכן קיבל פולי את תפקידו המשמעותי הראשון, נואל קריין, בדרמת הנעורים המצליחה "פליסיטי". פולי שיחק בתפקיד נואל במשך כל 4 העונות של "פליסיטי", משנת 1998 ועד שנת 2002. ב-1999 התארח בסיטקום "זואי, דנקן, ג'ק וג'יין" של רשת The WB למשך 2 פרקים. 

בשנת 2000 השתתף בסרט האימה "צעקה 3", בתפקיד רומן ברידג'ר, שמתגלה כנבל רוצח המרכזי בסרט זה לקראת סופו. 

בין 2009 ל-2010 השתתף בתפקידי אורח בסדרה "קוגר טאון" שם חזר לעבוד עם קורטני קוקס, אחרי שהשניים עבדו יחד על הסט של "צעקה 3", ובאותה שנה לוהק לשחק במותחן הפוליטי "סקנדל" יחד עם השחקנית קרי וושינגטון בתור ג'ייק באלארד, ואחר כך עם השחקן איאן גומז איתו עבד 4 שנים על הסט של "פליסיטי". 

לאחרונה הופיע בתפקיד הנרי ברטון, מושא אהבתה של ד"ר טדי אלטמן בדרמת בית החולים המצליחה "האנטומיה של גריי". 

בשנת 2013 שיחק בסיטקום "משחקי גודווין" ברשת FOX, מבית היוצרים של איך פגשתי את אמא. בשנת 2017 שיחק בסרט הקומדיה "עירום" בכיכובו של מרלון ויינס. 

בשנת 2019 שיחק בתפקיד הראשי בסדרה האמריקאית "וויסקי קוואליר" בתפקיד סוכן FBI.

חיים אישיים
-----------

בשנים 2000–2004 היה נשוי לשחקנית ג'ניפר גארנר, לאחר שהכירו בצילומי הסדרה "פליסיטי" בשנת 1999. ב-2007 נישא לשחקנית הפולנייה מאריקה דומינצ'יק (שגילמה את טיילר בדרמה "אחים ואחיות"), להם בת ושני בני משותפים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סקוט פולי** בוויקישיתוף
* סקוט פולי, ברשת החברתית פייסבוק
* סקוט פולי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* סקוט פולי, ברשת החברתית אינסטגרם
* סקוט פולי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* סקוט פולי, באתר AllMovie (באנגלית)
* סקוט פולי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* סקוט פולי, באתר MusicBrainz (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb15567429g (data)
* GND: 1119374561
* ISNI: 0000 0003 6264 9385
* LCCN: n2001029599
* MusicBrainz: c801c4ad-7a3f-48ca-a049-615742c59c9b
* SUDOC: 17455527X
* VIAF: 226747378
* WorldCat: lccn-n2001029599

 |
**טירת דובר** היא מבצר מימי הביניים שנבנה בדובר שבמחוז קנט באנגליה בנקודה הגאוגרפית הקרובה ביותר ליבשת אירופה ולצרפת, והיא נמצאת במרחק של 34 קילומטרים מנמל קאלה שבצרפת. מיקומה הפך אותה לבעלת חשיבות אסטרטגית ראשונה במעלה וזיכה אותה בשם "המפתח לאנגליה".

היסטוריה
--------

בתקופה הרומית שימשה דובר כמוצב של האימפריה הרומית בשם "פורטוס דובריס" - "שער דובר" (Portus Dubris), והייתה עיר נמל עיקרית של ה"צי הבריטי הרומאי" (Classis britannica). הרומאים בנו מגדלור במקום בו נמצאת טירת דובר, אשר נשמר עד ימינו.

לאחר קרב הייסטינגס נכבשה הטירה על ידי כוחות נורמנים בהנהגת ויליאם הכובש מידי חיל המצב האנגלי (סקסוני) ומבניה הועלו באש. טירה חדשה בסגנון התל וחצר (אנגלית: "motte and bailey" ) הנפוץ אצל הנורמנים נבנתה באתר. הטירה נבנתה מחדש בתקופת שלטונו של הנרי השני, מלך אנגליה, בתקופה זו נבנה מגדל עוז גדול ממדים, שהיה אחד מהאחרונים שנבנו, וסביבו מערכת הגנה כפולת חומות בסגנון המצודה הקונצנטרית שמקורה באדריכלות צבאית צלבנית ובדומה למבצר הצלבני המפורסם קראק דה שבלייה.

מבחן האש הראשון של הטירה הגיע בשנת 1216 בעת מלחמת הברונים הראשונה. אז צר הצבא הצרפתי בראשות לואי השמיני, מלך צרפת על הטירה ולאחר קרבות עזים הצליחו הצרפתים לפרוץ את החומות ולחדור אל מגדל העוז. אולם יוברט דה בורג, מפקד הטירה הצליח להדוף את אנשיו של לואי, וחסם את הפרצה בחומה באמצעות גזעי עצים גדולים. לאחר שלושה חודשי מצור, הסיג לואי את כוחותיו, שב ללונדון והכריז על הפסקת אש, וזאת מבלי לכבוש את הטירה.

בשנת 1642, במהלך מלחמת האזרחים האנגלית נתפסה טירת דובר על ידי תומכי הפרלמנט הארוך, עובדה זו מנעה את הרס הטירה.

בסוף המאה ה-18 במהלך המלחמות הנפוליאוניות שופצה המצודה וביצוריה נבנו מחדש על מנת להתאים אותה לאתגרים הצבאיים של התקופה. לטירה נוספה טבעת ביצורים חיצונית ובה עמדות תותחים. מגדל העוז הפך לפלטפורמה לתותחים, גגו הוסר וקמרונות נבנו במקומו, עליהם הוצבו עמדות תותחים כבדים.
הגדלת חיל המצב הצריכה בנייה של מחנות צבא ומגורים, הפתרון נמצא בדמות מנהרות שנכרו בעומק של 15 מטרים מקצה המצוק והחיילים הראשונים עברו למגורים אלו בשנת 1803 ובשיאם אכלסו מגורים תת-קרקעיים אלו 2000 חיילים. מנהרות אלו, שננטשו לאחר תום המלחמות הנפוליאוניות, חזרו לשימוש עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בשנת 1939. תחילה שימשו המנהרות כמקלטים כנגד הפצצות ולאחר מכן כמפקדה תת-קרקעית שבמאי 1940 פיקחה על פינוי הצבא הבריטי מדנקרק.

הטירה והמנהרות נמצאים בבעלות קרן המורשת האנגלית והאתר פתוח לציבור ומהווה מוקד משיכה לתיירים רבים.

גלריה
-----

* מפקדת ארטילריה במנהרות טירת דובר.מפקדת ארטילריה במנהרות טירת דובר.
* מגדלור רומאי, המבנה העתיק בטירה.מגדלור רומאי, המבנה העתיק בטירה.
* הקפלה במבצר דובר.הקפלה במבצר דובר.
* מבט על ביצורי הטירה.מבט על ביצורי הטירה.
* טירת דובר.טירת דובר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טירת דובר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טירת דובר (באנגלית)
* טירת דובר, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
* טירת דובר, ברשת החברתית פייסבוק

* טירת דובר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 308198461
* WorldCat: viaf-308198461

 |
**יחידת וימפל** (רוסית: Спецгруппа Вымпел) היא יחידת עילית רוסית חשאית ללוחמה בטרור שעוסקת בלוחמה בטרור, טיפול במצבי בני ערובה רגישים ותגובה להשתלטויות עוינות על מתקני המדינה.

היסטוריה
--------

היחידה הוקמה ב-19 באוגוסט 1981 על פי צו פנימי של יו"ר הקג"ב יורי אנדרופוב וראש מינהל 1 בקג"ב, יורי דרוזדוב. היחידה נטלה חלק במבצעים של הקג"ב במלחמת אפגניסטן. 

עם פירוק ברית המועצות היחידה הוכפפה למינהל האבטחה הראשי ועד 1993 עסקה באבטחת הנשיא. 

בשנת 1994 הוחלט להעביר את היחידה לאחריות משרד הפנים והיא נקראה יחידת "וגה" (Отряд "Вега" МВД России) ועסקה בלוחמה בפשע מאורגן וסיוע למשטרה במלחמה בפשע. 

בתקופת מלחמת צ'צ'ניה השנייה הוחלט להעביר את היחידה לשירות הביטחון הפדרלי והיא פעלה במבצעים ללוחמה בטרור כחלק מהמרכז למבצעים מיוחדים של הארגון.

מבצעים ידועים
-------------

* התערבות במשבר בני הערובה בבית הספר בבסלאן, במהלכו נהרגו 380 איש בהסתערות של לוחמי היחידה על מבנה שבו שהו 1,100 בני ערובה.

מפקדים
------

* אוואלד קוזלוב (1981 - 1985)
* ולדימיר חמלב (1985 - 1991)
* בוריס בסקוב (1991 - 1992)
* דמיטרי גראסימוב (1992 - 1994)
* ולרי קרוגלוב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וימפל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלם יהב, ‏היחידות הכי סודיות בעולם, באתר ‏מאקו‏, 30 ביוני 2011
2. ↑  יוסי מלמן, סיכום העשור | הכישלון הרוסי במלחמה בטרור, באתר הארץ, 25 בדצמבר 2009
שגיאות פרמטריות בתבנית:מבנה צבאי   
פרמטרים [ תאריך בנייה ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

תרשים מבנה הטירה; המגדל הצפוני (A), מגדל העוז (B), המגדל המערבי (C), המבנה המזרחי (D) וההיכל הראשי (E).
**טירת דוֹלבַדָארן** (בוולשית: **Castell Dolbadarn**) הייתה טירת אבן, שהוקמה על ידי ל'ואלין הגדול בלב ממלכת גוויניד', כיום מחוז גוויניד', שבצפון-מערב ויילס.

הריסות הטירה כיום כוללים שאריות חומה היקפית ויסודות של מספר מגדלים ומבנים, כאשר השריד העיקרי לטירה הוא מגדל העוז העגול. האתר פתוח למבקרים ונמצא בבעלות ותחזוקה של Cadw, המבנה הוא מבנה רשום מדרגה I.

היסטוריה
--------

הטירה נבנתה סביב שנות העשרים של המאה ה-13 בפתח המערבי של מעבר ל'אנבריס על גדת אגם ל'ין פדרן בצפון-מערב ויילס, כחלק ממאמץ להתגונן אל מול צבאות אנגליה ממזרח וצבאות המארשים לאורך הגבול הדרומי והמזרחי של הנסיכות הוולשית. אצילים ולשים לא נהגו לבנות טירות בתקופה זו ומרכזי השלטון היו בחצרות לא ממוגנים (llysoedd), גם מגדל העוז העגול היה מאוד לא אופייני לביצורים הוולשים, מתוך כך נראה כי בניית הטירה הושפעה רבות מהסגנון האנגלו-נורמני של שליטי אנגליה והמארשים.

בשנת 1282 ירש את הנסיכות הוולשית דוויד' אפ גריפיד' נכדו של ל'ואלין. אל מול התקדמות הצבאות האנגלים לתוך ליבה של הממלכה, דוויד' קבע את בירת הנסיכות בדולבדארן ומשם ניהל את המערכה כנגד אדוארד הראשון, מלך אנגליה. ביולי 1283 נתפס דוויד' והוא נשפט והוצא להורג בשרוסברי, טירת דולבדארן נכבשה על ידי הצבא האנגלו-נורמני, כאשר המלך אדוארד קבע את קרנארבון הסמוכה בתור המרכז השלטוני והצבאי האזורי ואף נלקחו אבנים מדולבדארן לבניית הטירה החדשה לחופי מצר מנאי.

תמונות
------

* תקריב של מגדל העוז והריסות הטירהתקריב של מגדל העוז והריסות הטירה
* שער הכניסה למגדל העוזשער הכניסה למגדל העוז
* מדרגות במגדל העוזמדרגות במגדל העוז
* חלון במגדל העוז הפונה מערבהחלון במגדל העוז הפונה מערבה
* חלקו העליון של המגדל מבפניםחלקו העליון של המגדל מבפנים

לקריאה נוספת
------------

* Roger Thomas, **Castles in Wales**, Wales Tourist Board & Automobile Association, 1988.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **טירת דולבדארן** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טירת דולבדארן
* עמוד הטירה באתר Cadw.
* אודות דולבדארן באתר Castle Wales.
* אודות דולבדארן באתר מורשת ימי הביניים.

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 316596575
* WorldCat: viaf-316596575

 |
רבי **יִשָּׂשכָר בֶּר אַיילְנְבּוּרְג** (ה'ש"י, 1550, פוזנא, פולין - ה'שפ"ג, 1623 אוסטרליץ, מוראביה) היה רב פולני-איטלקי במחצית השנייה של המאה ה-16 ובראשית המאה ה-17, רבה של גוריציה ושל מדינת פריוויאל באיטליה, ובסוף ימיו בפראג. נודע על שם ספרו **באר שבע**.

ביוגרפיה
--------

נולד בפולין לרב ישראל לייזר פרנס מקהילת פוזנא, בצעירותו היה תלמידם של רבי מרדכי יפה "בעל הלבוש", ורבי יהושע פלק כץ, מפרש הטור והשולחן ערוך הידוע בכינויו **הסמ"ע** על שם ספרו "מאירת עיניים". הושפע מרבו הרב ישראל סרוג (מהר"י סרוג/סרוק), בעת שהלה סבב בערי אירופה להפצת תורת האר"י, ודבק בהשפעתו בקבלת האר"י; מכתביו שרשם בעקבות דברי רבו זה, העתיק המקובל רבי מנחם עזריה מפאנו, אף הוא תלמידו של מהר"י סרוג שהפיץ את תורתו ברבים. התמנה כרב מדינת פריוויאל והיה לאחד מחשובי רבני איטליה. מתלמידיו באיטליה היה רבי עזריה פיגו.

בשנת ה'שע"א התגורר בפראג, והוצעה לו משרת ראש ישיבה בצפת בהוראת רבי משה גלנטי, המינוי התעכב ולבסוף לא יצא אל הפועל בשל פטירתו. בסוף ימיו התגורר באוסטרליץ, מוראביה, ושם נפטר.

מפסקיו
------

תשובתו (סימן י"ח) משמשת יסוד לשיטה האוסרת את השימוש בפאה נכרית לכיסוי ראש האישה בהלכה. הוא גם העיר על המנהג הרווח באיטליה של ימיו ללבוש בגדי שבת רק ביום השבת ולא בלילה שבין שישי לשבת, לדבריו זהו מנהג מוטעה כיוון שעל פי הקבלה עיקר עניינם של בגדי שבת הוא בהחלפת הבגדים לקראת כניסת השבת. עוד התרעם על המנהג הרווח לשפוך מהיין בעת ההבדלה כסימן טוב, לדבריו זהו מנהג נפסד, ואילו היה בכוחו היה מבטלו. בפרשיית המקווה ברוויג'ו היה בין הרבנים האוסרים.

ספריו
-----

ספרו "באר שבע" (ונציה שע"ד), מהווה כעין "תוספות" על מסכתות וחלקי מסכתות מן התלמוד הבבלי שאין עליהם "תוספות": מסכת סוטה, סנהדרין, הוריות, חולין, מסכת כריתות ומסכת תמיד; בסוף ספרו זה נדפסו גם שאלות ותשובות ממנו, וחיבור קצר בשם "באר מים חיים". הספר נקרא "באר שבע", כי הוא כולל שבעה חיבורים, חידושיו למסכתות הש"ס וספר השו"ת: "נר אלוקים" על מסכת סוטה; "נר ישראל" על פרק "(כל ישראל יש להם) חלק" במסכת סנהדרין; "נר מצווה" על מסכת הוריות; "נר הוראה" על חולין; "נר ה'" על מסכת כריתות; "נר תמיד" על מסכת תמיד; ו"נר תורה", חלק השו"ת.

ספר נוסף שלו הוא החיבור "צידה לדרך" על פירוש רש"י לתורה, שעוסק רבות גם בפרשני רש"י קודמים כמו פירוש "המזרחי", רבי אליהו מזרחי.

שני הספרים נדפסו בדפוסים נוספים רבים לאחר פטירת המחבר.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד הלחמי, ****רבי יששכר בר ברבי ישראל ליזר פרנס אילנבורג (בעל „באר שבע")****, בספר "חכמי ישראל", תל אביב תשי"ח, חלק א', עמ' נ"ה, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
* איילנבורג, יששכר בר בן ישראל לייזר, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
* יששכר בר בן ישראל אילנבורג (1570 בערך-1623), דף שער בספרייה הלאומית

ספריו
* ****באר שבע****, מהדורה ראשונה, ויניציאה, שע"ד, באתר היברובוקס
* ****באר שבע** - חלק השו"ת**, מהדורת ורשה, תר"ן, באתר היברובוקס
* ****צידה לדרך****, פראג שפ"ג-שפ"ד, באתר אוצר החכמה

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקור שם המשפחה, כנראה בשם העיר הגרמנית איילנבורג (אנ')
2. ↑  ראו על כך עוד: ש"א הורודצקי, **תורת הקבלה**, תל אביב תש"ז, עמ' 29-30.
3. ↑  איגרות קהילת צפת נדפסו בראש ספרו "צידה לדרך".
4. ↑  **באר מים חיים** (נספח לשו"ת "באר שבע"), סימן ב.
5. ↑  **באר מים חיים** (נספח לשו"ת "באר שבע"), סימן ח.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007308084105171
* GND: 105313620X
* VIAF: 309616205
* WorldCat: viaf-309616205

 |
**אליזבת בוכסל** (בגרמנית: **Elisabeth Büchsel**;‏ 29 בינואר 1867 – 3 ביולי 1957) הייתה ציירת גרמנייה הידועה בדיוקנאותיה בציור ובנופים בסגנון אימפרסיוניסטי.

ביוגרפיה
--------

בוכסל נולדה ב־29 בינואר 1867 בשטרלזונד, גרמניה. היא למדה בברלין, פריז ומינכן. בין מוריה היו לוסיאן סיימון וכריסטיאן לנדנברגר. היא בילתה את הקיץ באי הידנזה וציירה נופים באזור צפון גרמניה והים הבלטי. היא בילתה באי ריגן. היא הייתה חברה בפדרציית האומניות של הידנזה

בין חברותיה היו קלרה ארנהיים, אליזבת אנדרה, קית'ה לוונטל וג'ולי וולפטורן אשר פקדו, והציגו את עבודותיהן באסם הכחול. מבנה האסם מתוארך למאה ה-19 ובמקור שימש כאסם, מאפייה ואזור מחיה לטוחן והאופה שגרו במקום. האסם הכחול תוכנן במקור בסגנון של בית עשן (Rauchhaus), מבנה נטול ארובה, שהעשן שבתוכו מתפזר בעיקר דרך דלת הכניסה הרחבה, הגבלון (הנקודה בה הקיר נפגש עם הגג המשופע) ודרך סדקים וחורים זעירים בתקרה. המקום זכה לפרסום בזכות פעילותה של האמנית הגרמנית הני להמן שהפכה אותו למרכז אומנות ותערוכות בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20, ומאז המקום מוכר כאכסניה לתצוגות אומנות, ספריה, סדנאות ומפגשי אומנות.

להמן קנתה את המבנה בסביבות 1920 וצבעה אותו בכחול, מה שנתן לו את שמו. האסם הכחול התחיל להיות מוכר בציבור הודות לתערוכות אומנות של "פדרציית האומניות של הידנזה" (Hiddenseer Künstlerinnenbundes).

בוכסל נפטרה ב־3 ביולי 1957, בשטרלזונד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליזבת בוכסל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Elisabeth Büchsel". *Virtual State Museum of Mecklenburg-Vorpommern*. נבדק ב-3 באוגוסט 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Elisabeth Büchsel". *Artnet*. נבדק ב-3 באוגוסט 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Elisabeth Buchsel". *AskArt*. נבדק ב-3 באוגוסט 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Elisabeth Büchsel – Hiddensoer Künstlerinnenbund". *Hiddensoer Künstlerinnenbund*. נבדק ב-3 באוגוסט 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 119387506
* ISNI: 0000 0000 4821 2708
* KulturNav: e1468f42-ec97-49da-a580-f10da4395037
* LCCN: nr97010687
* VIAF: 15579139
* WorldCat: lccn-nr97010687

 |
**אצטדיון גאזי** (פשטו: غازي لوبغالی; פרסית: ورزشگاه غازى) הוא אצטדיון רב תכליתי הממוקם במזרח קאבול שבאפגניסטן, ששימש בעיקר למשחקי כדורגל. לפעמים הוא נקרא בשמות אחרים כמו **אצטדיון התאחדות הכדורגל האפגנית**. הוא נבנה בתקופת שלטונו של המלך אמאנוללה חאן בשנת 1923, כונה 'גאזי' (גיבור) על הניצחון האפגני במלחמה האנגלו-אפגנית השלישית.

האצטדיון שופץ בשנת 2011 לאחר שהמגרש הוסר כולו והוחלף בכיסוי דשא חדש ובדשא מלאכותי.

המשחק הבינלאומי הראשון שהתקיים בתוך אצטדיון גאזי היה משחק כדורגל בין אפגניסטן לאירן ב-1 בינואר 1941, המשחק הסתיים בתיקו מאופס. בשנת 1963, המוזיקאי האמריקאי דיוק אלינגטון ערך כאן קונצרט במסגרת סיבוב ההופעות שלו בחסות מחלקת המדינה של ארצות הברית.

בסוף שנות התשעים האצטדיון שימש כמקום להוצאות להורג פומביות על ידי ממשלת הטליבאן.

עד אוגוסט 2021, האצטדיון שימש בעיקר למשחקי כדורגל בין קבוצות ממחוזות שונים במדינה וכן למשחקים בינלאומיים. באצטדיון היו גם מתקני אימונים לנבחרת הנשים הלאומית באיגרוף נשים.

ב־15 בדצמבר 2011 חגג הוועד האולימפי הלאומי באפגניסטן את פתיחתו מחדש של אצטדיון גאזי ששופץ. באירוע בהשתתפות הוועד האולימפי האפגני השתתפו השגריר האמריקני ריאן קרוקר, נשיא הוועד האולימפי האפגני, סגן אלוף מוחמד זהר אגבאר, ומפקד כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי גנרל ג'ון ר. אלן.

האירוע, שכלל גם כמעט 5,000 צופים, כלל מצעד של ספורטאים, דברי פתיחה, חיתוך סרט ושני משחקי כדורגל מקוצרים שכללו קבוצות כדורגל גברים ונשים כאחד. מגרש המשחקים המשודרג קיבל הסמכה מ־FIFA לעריכת משחקים בינלאומיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אצטדיון גאזי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Afghan Premier League". *APL*.
2. ↑  Kashyap. "5 football stadiums around the world rumoured to be haunted: #2 Ghazi Stadium - Kabul". Sportskeeda. אורכב מ-המקור ב-2014-11-11. נבדק ב-2014-11-11.
3. 1 2 3 4  Nucelli, Nicole (28 בדצמבר 2011). "Afghanistan's Ghazi Stadium Enjoys Renaissance". *Blog*. U.S. Department of State. אורכב מ-המקור ב-19 באוקטובר 2012. נבדק ב-19 באוקטובר 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Whitlock, Monica (20 בספטמבר 2013), *When Duke Ellington played Kabul*, BBC `{{citation}}`:  (עזרה)
5. ↑  Vlessing, Etan (30 באפריל 2012). "NFB's 'The Boxing Girls of Kabul' Acquired by In Demand". *The Hollywood Reporter*. נבדק ב-17 בינואר 2013. `{{cite news}}`:  (עזרה)
**נשבע לך לא בוגד** הוא פזמון, שנכתב והולחן על ידי ישראל בונדק ובוצע על ידי זמרים שונים. הביצוע המוכר יותר הוא של דורון מירן.

רקע
---

השיר נכתב על ידי האמרגן ישראל בונדק בשנת 1991.
את השיר כתב בונדק על מפית במועדון החאן בירושלים. המבצע המקורי של השיר היה נחמיה אסף, אך השיר לא זכה להצלחה. לאורך השנים ביצעו זמרים שונים את השיר בהם אבי סינואני, שימי מזרחי ואבי ביטר, והביצוע המוכר יותר הוא של דורון מירן. השיר נכלל באלבום של מירן שנקרא "נשבע לך לא בוגד" ויצא בשנת 2000.

בשנת 2014 הושמע השיר בעת השתתפותו של מירן בעונה השישית של התוכנית "האח הגדול" וזכה לחשיפה ציבורית רבה. במקביל, בעת שהייתו של מירן בבית האח הגדול הוציאו צמד "הישראלים" ביגי ושורטי בשיתוף הזמר חזי פרץ את השיר "נשבע לך לא בוגד 2".

תוכן השיר
---------

השיר כולל אמירה החוזרת על עצמה פעמים רבות בשיר, "נשבע לך לא בוגד, בחיאת עיוני לא בוגד" הדובר בשיר מבטיח לזוגתו כי על אף הפיתויים העומדים בדרכו בעבודתו בלילות ובבילוייו הליליים, אין הוא בוגד בה. הדובר גם מבטיח שלא לבגוד בה בעתיד.

מירן סיפר על השיר: "בהתחלה צחקו עליי כששרתי אותו, היו אומרים לי שמבחינה תחבירית אין משפט כזה. הייתי מסביר להם שזה מאוד טבעי שגבר רוצה להגיד לאישה שלו שהוא לא בוגד בה, אז הוא אומר "נשבע לך". מבחינה פיננסית אני יכול לומר שהשיר הזה סידר לי את החיים, הוא החזיק כמה שנים טובות, ועד היום כמעט ואין אירוע שהוא לא מושמע בו".

קישורים חיצוניים
----------------

* נשבע לך לא בוגד, בערוץ היוטיוב של דורון מירן
* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  נתי לוי,מי המבצע המקורי של "נשבע לך לא בוגד"?, באתר בטריבונה, 15 במאי 2014
2. ↑  נשבע לך לא גונב:מה עם קרדיט ליוצר המקורי?, באתר mynet‏, 1 ביוני 2014
3. ↑  אסף נבו, ‏הישראלים וחזי פרץ - נשבע לך לא בוגד 2, באתר ‏מאקו‏, 23 במאי 2014
4. ↑  נעמה נעמי ליבה, ‘יחלאולאו’ דורון מירן נוגע ופוגע, באתר גבעתיים פלוס
**אבל רואיס אורטגה** (בספרדית: **Abel Ruiz Ortega**; נולד ב-28 בינואר 2000 באלמוספס שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת ספורטינג בראגה מליגת העל הפורטוגלית ובנבחרת ספרד.

קריירת מועדונים
---------------

רואיס גדל במחלקות הנוער של ולנסיה וברצלונה מהלה ליגה. בין השנים 2017–2020 שיחק בברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים של ברצלונה. ב-12 במאי 2019 ערך רואיס את הופעתו היחידה בקבוצה הראשונה של המועדון, כשהחליף את פיליפה קוטיניו בניצחון 0–2 על חטאפה במסגרת המחזור ה-37 בליגה לעונת 2018/2019.

ב-31 בינואר 2020 הושאל רואיס לספורטינג בראגה מליגת העל הפורטוגלית עד לסוף עונת 2019/2020, עם חובת רכישה בסכום של 9 מיליון אירו וסעיף רכישה בחזרה. ב-20 בפברואר ערך רואיס את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשהבקיע שער בהפסד 2–3 לגלאזגו ריינג'רס במסגרת שלב 32 הגדולות של הליגה האירופית לעונת 2019/2020. ב-1 במרץ ערך רואיס את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הפורטוגלית, כשנכנס כמחליף בניצחון 1–2 על מאריטימו במסגרת המחזור ה-23 בליגה. ב-4 ביולי 2020 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל הפורטוגלית, בניצחון 0–4 על דפורטיבו אבס במסגרת המחזור ה-30. במשך תקופת ההשאלה ערך רואיס שש הופעות ליגה במדי ספורטינג בראגה, והבקיע שער אחד. בתום העונה עבר רואיס לספורטינג בראגה באופן קבוע.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-8 ביוני 2021 ערך רואיס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ספרד, בניצחון 0–4 על נבחרת ליטא במשחק ידידות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אבל רואיס** בוויקישיתוף
* אבל רואיס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  Abel Ruiz leaves for SC Braga באתר הרשמי של ברצלונה, 31 בינואר 2020 (באנגלית)
**דונלד ג'יי "דון" אול** (באנגלית: **Donald Jay "Don" Ohl**; נולד ב-18 באפריל 1936) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1960–1970. לאורך הקריירה השתתף 5 פעמים במשחק האולסטאר של ה-NBA, וממוצעיו הכוללים הם 15.9 נקודות, 3.0 ריבאונדים ו-3.1 אסיסטים למשחק.

קריירת מכללות
-------------

אול נולד בעיר מרפיסבורו שבדרום אילינוי, ובין השנים 1955–1958 למד באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה. בעונות 1957 ו-1958 נבחר לחמישיית העונה של מחוז ה-"Big Ten", לאחר שקלע 15.6 ו-19.6 נקודות בממוצע למשחק, בהתאמה.

קריירת משחק
-----------

אול נלקח בבחירה ה-36 של דראפט ה-NBA‏ 1958, על ידי פילדלפיה ווריורס, אך בחר לשחק עבור קבוצת "פאוריה קאטס" מליגת החובבים האמריקאית.

לקראת עונת 1960/1961 הצטרף לדטרויט פיסטונס, ומיד הפך לאחד משחקניה המובילים, לצד ביילי האוול, ג'ין שו וריי סקוט. לאורך פלייאוף 1962, בו העפילה דטרויט לגמר האזור המערבי, היה אול הקלעי המוביל של קבוצתו, עם 20.5 נקודות למשחק. בעונות 1963 ו-1964, בהן קלע כ-18.4 נקודות בממוצע למשחק, נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA כשחקן "נבחרת המערב".

ביוני 1964 הועבר בטרייד לבולטימור בולטס, יחד עם האוול, בוב פרי, ואלי ג'ונס ולס האנטר, בתמורה לטרי דיסינג'ר, רוד ת'ורן ודון קוג'יס. ב-3 עונותיו הראשונות בבולטימור קלע כ-19.7 נקודות למשחק, ובכולן נבחר להשתתף במשחק האולסטאר. בפלייאוף 1965 העפיל עם הבולטס לגמר האזור המערבי, בו הפסידו מול לוס אנג'לס לייקרס (2–4) על אף יכולת שיא של אול אשר קלע לאורך הסדרה 28.8 נקודות למשחק. גם בפלייאוף 1966 הצטיין עם 26.7 נקודות למשחק, אך קבוצתו הודחה כבר בסיבוב הראשון.

במהלך עונת 1967/1968 נשלח בטרייד לסנט לואיס הוקס, אשר עברה בעונה העוקבת לאטלנטה. בעונות 1969 ו-1970 הודח עם ההוקס על ידי הלייקרס בסדרת גמר המערב בפעם השלישית והרביעית בקריירה, בהתאמה. בסיום פלייאוף 1970 פרש אול ממשחק, בגיל 33.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטטיסטיקות ה-NBA של אול, באתר basketball-reference.com
2. ↑  סטטיסטיקות המכללות של אול, באתר sports-reference.com
3. ↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1958, באתר basketball-reference.com
4. ↑  ביוגרפיה, באתר היכל התהילה של ספורטאי סנט לואיס
5. ↑  האוול עובר לדטרויט בטרייד של 8 שחקנים, באתר הניו יורק טיימס, 10 ביוני 1964
פירוש נוסף ערך זה עוסק בגבעה בקונטיקט. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו גבעת ביקון.

**גבעת ביקון** או **ביקון היל** (באנגלית: **Beacon Hill**) היא גבעה המשקיפה על חוף האוקיינוס האטלנטי, המצוייה 1.9 קילומטרים דרומית-מזרחית לעיר ניו הייבן במדינת קונטיקט שבארצות הברית.

הגבעה מתנשאת מעל שפך נהר פארם אל תוך האוקיינוס, כ-2 קילומטרים צפונית למפרץ לונג איילנד.

הגבעה היא הפסגה הדרומית הבולטת ביותר של רכס מטאקומט המשתרע ממפרץ לונג איילנד ליד ניו הייבן, קונטיקט, צפונה דרך עמק נהר קונטיקט שבמדינת מסצ'וסטס ועד גבול מדינת ורמונט .

הגבעה ידועה בנוף הנשקף ממנה לעבר ביצות המלח בסובבות אותה, ובשל מערכות אקולוגיות ייחודיות בה וצמחים נדירים הגדלים עליה.

את הגבעה חוצים מספר שבילי הליכה, שהידוע בהם הוא שביל ברנפורד שאורכו 45 קילומטרים.

גאוגרפיה
--------

גובהה של הגבעה 40 מטרים מעל פני הים (מפרץ לונג איילנד הסמוך); ומתנשאת לגובה של 30 מטרים מעל סביבתה.

אורכה של הגבעה 1.3 קילומטרים ורוחבה 0.5 קילומטרים.

הגבעה מצויה בשטח המוניציפלי של העיר ברנפורד.

נהר פארם זורם לאורך צידה המערבי של הגבעה, וביצה מלוחה משתרעת מדרום ומדרום-מזרח לגבעה. הכביש המהיר מספר 1 של ארצות הברית (U.S. Route 1) עובר מצפון לגבעה.

מחצבת סלעים קטנה (מחצבת ג'ונסון) שננטשה בשנת 1942, מצויה בהקצה הדרומי של הגבעה.

הגבעה מהווה את הקצה הדרומי של רכס מטאקומט הממשיך לכיוון צפון.

גאולוגיה
--------

גבעת ביקון, כמו חלק גדול מרכס המטקומט, מורכבת מסלע בזלתי וולקני. הגבעה התגבשה בסוף תקופת הטריאס עם הפרדותה של יבשת צפון אמריקה מיבשת אפריקה ומאירואסיה. לבה שבקעה מהבקע והתמצקה כשהתקררה, יצרה את שכבות הבזלת, שעוביים מאות מטרים. תנועת העתקים ופעילות רעידות אדמה מאוחרים יותר הטו את השכבות ויצרו את צוקי גבעת ביקון.

המדרונות העליונים של הגבעה חמים ויבשים, ובין השכבות המוטות מצויים נקיקים קרירים ולחים, דרדרות בזלת לרגלי הבקעים, מהווים מייצרים שילוב של מערכות אקולוגיות ומיקרו-אקלים, המאפשר מערכת אקולוגית שאינה קיימת ביתר שטחי קונטיקט.

פנאי ושמירת טבע
---------------

בגבעת ביקון שבילי הליכה (הידוע בהם הוא שביל ברדפורד) וכן אתרי פיקניק, וצפייה בציפורים.

קרן ברנפורד (Branford Land Trust) פעלה להכרזה על הגבעה כשמורת טבע, ומתחזקת את האתר.

חשמלית היסטורית, המופעלת על ידי מוזיאון חשמלית החוף, מאפשרת גישת מטיילים לבסיס הגבעה מהעיר ברנפורד. חשמלית זו היא החשמלית הוותיקה ביותר הפועלת בארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של גבעת ביקון
* גבעת ביקון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* מפה טופוגרפית של אזור גבעת ביקון
* שביל ברדפורד
* אתר מוזיאון חשמלית החוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  גבעת ביקון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
2. 1 2 3  1מידע על גבעת ביקון
3. 1 2  מידע על פעילות פנאי ונופש
4. 1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי
5. ↑  אתר קרן ברנפורד
**פלורנטינו איבראין מוריש לואיש** (בפורטוגזית: **Florentino Ibrain Morris Luís**; נולד ב-19 באוגוסט 1999 בליסבון שבפורטוגל), הידוע בקיצור כ**פלורנטינו**, הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת בנפיקה ליסבון מליגת העל הפורטוגלית.

קריירת מועדונים
---------------

פלורנטינו גדל במחלקת הנוער של בנפיקה ליסבון. ב-10 בפברואר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 10-0 על נסיונל מדיירה במסגרת המחזור ה-21 בליגת העל הפורטוגלית לעונת 2018/2019. ב-17 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 4-0 על מוריירנסה במסגרת המחזור ה-26 בליגה.

ב-25 בספטמבר 2020 הושאל פלורנטינו למשך עונה אחת למונקו מליגת העל הצרפתית. ב-4 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1-0 לברסט במסגרת המחזור השישי בליגה לעונת 2020/2021. בסך הכל ערך תשע הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-31 באוגוסט 2021 הושאל פלורנטינו למשך עונה אחת לחטאפה מלה ליגה. ב-18 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-0 לראיו ואיקאנו במסגרת המחזור החמישי בליגה לעונת 2020/2021. בסך הכל ערך 22 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה במועדון. בתום תקופת ההשאלה חזר פלורנטינו לבנפיקה ליסבון.

קריירה בינלאומית
----------------

לואיש היה חלק מסגל נבחרת פורטוגל עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2021.

תארים
-----

בנפיקה ליסבון
* ליגת העל הפורטוגלית (1): 2018/2019
* הסופר קאפ הפורטוגלי (2): 2019, 2023

נבחרת פורטוגל עד גיל 17
* אליפות אירופה עד גיל 17 (1): 2016

נבחרת פורטוגל עד גיל 19
* אליפות אירופה עד גיל 19 (1): 2018

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלורנטינו לואיש** בוויקישיתוף
* פלורנטינו לואיש, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Florentino Luis à l'AS Monaco באתר הרשמי של מונקו, 25 בספטמבר 2020 (בצרפתית)
2. ↑  COMUNICADO OFICIAL Florentino Luis באתר הרשמי של חטאפה, 31 באוגוסט 2021 (בספרדית)
**אולטרה אירופה** הוא פסטיבל מוזיקה אלקטרונית שנערך במספר אתרים סביב העיר ספליט בקרואטיה.

הפסטיבל מהווה חלק מהשלוחות העולמיות של פסטיבל אולטרה מיאמי, שמתקיימות כיום בעשרים מדינות.  

אולטרה אירופה נערך לראשונה כפסטיבל בן יומיים במהלך 12–13 ביולי 2013, והתקיים בספליט, קרואטיה, עם מסיבת חוף נוספת באי חוואר, קרואטיה ב-14 ביולי 2013.  בשנת 2015 הפך הפסטיבל לחלק מ-***Destination Ultra*** שנמשך כעת שבעה ימים ברחבי מחוז דלמטיה וכולל מסיבת פתיחה, האירוע המרכזי- פסטיבל בן שלושה ימים שהמתקיים בספליט, מסיבות יאכטות, מסיבות חוף ומסיבת סיום. 

לאורך השנים הופיעו בפסטיבל אמנים מהשורה הראשונה של ז'אנר המוזיקה האלקטרונית, והוא נחשב אחד מפסטיבלי המוזיקה האלקטרונית המשמעותיים באירופה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Ultra Music Fest's Faibisch & Russakoff on Expanding Beyond EDM With Azealia, Weeknd, Sleigh Bells". נבדק ב-2016-07-11.
2. ↑  "ULTRA MUSIC FESTIVAL Enhances Live Broadcast Experiences With ULTRA LIVE & UMF RADIO". נבדק ב-2016-07-11.
3. ↑  "Ultra Music Festival set to invade Europe". 2012-11-28. נבדק ב-2016-07-11.
4. ↑  "Resistance Reveals Amazing Lineup for Destination Ultra | UphoricTV". *uphoric.tv*. נבדק ב-2016-07-11.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אולטרה אירופה** בוויקישיתוף
* Ultra Worldwide
* אתר המרשתת של פסטיבל אולטרה מוזיקה
* אתר המרשתת של אולטרה אירופה
* אתר המרשתת של במת Resistance
**אַנגֵ'ס פַּסֵצְ'ניקס** (בלטבית: **Anžejs Pasečņiks**; נולד ב-20 בדצמבר 1995) הוא כדורסלן לטבי, המשחק בקבוצת וושינגטון ויזארדס מליגת ה-NBA. גובהו 2.18 מטר. משחק בעמדת הסנטר.

קריירת משחק מקצועית
-------------------

### ואף ריגה

פסצ'ניקס נולד בשנת 1995 בריגה שבלטביה, ובשנת 2012 החל לשחק בקבוצת ואף ריגה. בעונות 2013 ו-2015 זכה עם הקבוצה באליפות השלישית והרביעית של המועדון בליגת העל הלטבית, בהתאמה, לאחר שגברה בסדרות הגמר על ונטספילס. לאורך 3 עונותיו בריגה שותף ב-97 משחקים במסגרות הליגה הלטבית, ליגת VTB והיורוקאפ, ורשם ממוצעים כוללים של 3.3 נקודות ו-2.3 ריבאונדים למשחק.

### גראן קנריה

בקיץ 2015 עבר לשחק בקבוצת גראן קנריה, אשר השתתפה בליגת העל הספרדית וביורוקאפ. ב-3 עונותיו הראשונות בקבוצה הודחה גראן קנריה מהיורוקאפ בשלבי רבע הגמר או חצי הגמר, ובשלושתן סיימה בין המקום הרביעי לשביעי בליגה הספרדית. בדראפט ה-NBA‏ 2017 נבחר בבחירה ה-25 על ידי אורלנדו מג'יק, אשר העבירה את זכויות השחקן לפילדלפיה 76'. על אף שהיה זכאי לחוזה מובטח ב-NBA בשל בחירתו בסיבוב הראשון של הדראפט, בחר פסצ'ניקס להמשיך לשחק בגראן גנריה. בעונת 2018/2019 העפילה הקבוצה ליורוליג, אך הודחה כבר בשלב הבתים, אותו סיימה במקום ה-14 (מתוך 16). ב-22 משחקיו ביורוליג קלע 7.2 נקודות ואסף 3.6 ריבאונדים בממוצע למשחק.

### וושינגטון ויזארדס

ביולי 2019 ויתרה פילדלפיה על זכויות הדראפט על פסצ'ניקס, ובדצמבר חתם השחקן על חוזה כפול בקבוצת וושינגטון ויזארדס, במסגרתו שיחק לסירוגין עבור וושינגטון ועבור קבוצת הבת שלה מליגת הפיתוח – קפיטל סיטי גו-גו. ב-15 משחקיו בליגת הפיתוח רשם ממוצעים של 10.1 נקודות ו-5.3 ריבאונדים למשחק. במשחקו החמישי ב-NBA, מול דטרויט פיסטונס, הצטיין פסצ'ניקס כשקלע 17 נקודות ואסף 6 ריבאונדים בכ-24 דקות משחק. בינואר 2020 הומר חוזהו בקבוצה לחוזה NBA סטנדרטי.

סטטיסטיקות הקריירה
------------------

### ביורוליג

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018/2019 | גראן קנריה | 22 | 13 | 16.9 | 0.485 | 0.143 | 0.558 | 3.6 | 0.3 | 0.5 | 0.4 | 7.2 |
| **קריירה** |  | 22 | 13 | 16.9 | 0.485 | 0.143 | 0.558 | 3.6 | 0.3 | 0.5 | 0.4 | 7.2 |

### בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019/2020 | וושינגטון | 27 | 0 | 16.2 | 0.526 | 0.000 | 0.586 | 4.0 | 0.7 | 0.3 | 0.4 | 5.8 |
| **קריירה** |  | 27 | 0 | 16.2 | 0.526 | 0.000 | 0.586 | 4.0 | 0.7 | 0.3 | 0.4 | 5.8 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנז'ייס פסצ'ניקס** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**

הערות שוליים
------------

1. 1 2  סטטיסטיקות הקריירה של פסצ'ניקס, באתר היורוליג
2. ↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2017, באתר basketball-reference.com
3. ↑  פסצ'ניקס חותם על חוזה כפול בוושינגטון, באתר הקבוצה, 18 בדצמבר 2019
4. ↑  הסטטיסטיקות של פסצ'ניקס בליגת הפיתוח, באתר basketball-reference.com
5. ↑  סיכום המשחק בין וושינגטון לדטרויט, באתר ESPN,‏ 27 בדצמבר 2019
6. ↑  וושינגטון מחתימה את פסצ'ניקס על חוזה סטנדרטי, באתר הקבוצה, 12 בינואר 2020
העתק סן אנדראס כפי שנראה באזור מישור קריזו
**התצפית העמוקה של שבר סן אנדריאס** (מאנגלית: **San Andreas Fault Observatory at Depth**) הוא שמו של פרויקט מחקר שהחל בשנת 2002 ומטרתו היא לאסוף נתונים גאולוגיים אודות העתק סן אנדריאס לצורך חיזוי וניתוח רעידות אדמה עתידיות. האתר מורכב מ- 2.2 קילומטרים (1.4 מיל) חור טייס ו- 3.2 קילומטרים (2.0 מיל) חור ראשי. החל משנת 2007 פעולות הקידוח במתחם הופסקו. הפרויקט ממוקם בסמוך לעיירה פארקפילד שבקליפורניה, הפרויקט התקין חיישני גיאופון ושעוני GPS בחור בור שחותך ישירות דרך התקלה. נתונים אלה, יחד עם דגימות שנאספו במהלך הקידוח, יכלו לשפוך אור חדש על תכונות גיאוכימיות ומכניות סביב אזור ההעתק.

הרקע לפתיחת האתר
----------------

מחקרים גאולוגיים מראים כי במהלך 1,400-1,500 השנים האחרונות התרחשו רעידות אדמה גדולות בתדירות ממוצעת של כ-150 שנה בכל אזור נתון. התזוזות הפתאומיות לאורך העתק סן אנדראס הגורמות לרעידות אדמה אינן מתרחשות באופן אחיד אלא בחלק אחד בכל פעם, בעוד בחלקיו האחרים ממשיך הלחץ הגובר להיבנות עד לשבירה. בחלקו הצפוני של העתק סן אנדראס התרחשה רעידת אדמה חזקה לפני כ-100 שנים (1906), רעידת האדמה בשנת 1857 התרחשה בחלקו הדרומי העליון, אך בחלקו הדרומי ביותר לא התרחשה רעידת אדמה גדולה מזה יותר מ-300 שנה.

לאור נתונים אלה ועל פי מחקרים אחרונים, נכון ל-2007, הלחץ המצטבר לאורך קו השבר נמצא על סף שבירה שתביא לרעידת האדמה הגדולה (בעוצמה 7 ויותר) הבאה - The Big One - כפי שנוהגים לכנותה. צופים כי רעידת אדמה כזו תגרום נזק עצום לאזור פאלם ספרינגס וערים אחרות באזור סן ברנרדינו, ריברסייד ואימפריאל, ותורגש היטב בכל דרום קליפורניה, כולל אזורים צפופי אוכלוסייה כלוס אנג'לס וסן דייגו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Shiels, Maggie (5 בדצמבר 2003). "Project to drill into Earth fault". *BBC News*. נבדק ב-4 בספטמבר 2018. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  Shwartz, Mark (3 בדצמבר 2003). "Stanford, U.S. Geological Survey team up to get inside scoop on quake zone San Andreas Fault Observatory at Depth will permit researchers to collect temblor data 2.4 miles below surface of Earth". *Stanford News*. נבדק ב-4 בספטמבר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "SAFOD (San Andreas Fault Observatory at Depth)". *Northern California Earthquake Data Center*. אורכב מ-המקור ב-2018-09-05. נבדק ב-4 בספטמבר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**טבח קנדיה** התרחש ב-6 בספטמבר 1898, באי כרתים, אז חלק מהאימפריה העות'מאנית. ההתרחשות באה כתגובה של קבוצות מוסלמיות חמושות להצעה מצד מעצמות זרות לתת סדרת זכויות אזרח לקהילה הנוצרית באי. המוסלמים תקפו את כוח הביטחון הבריטי בקנדיה, השם הקודם של הרקליון המודרנית, שהיה חלק מכוח ביטחון בינלאומי באי. המוסלמים המשיכו לטבוח בתושבים הנוצריים המקומיים בעיר. כתוצאה מכך נרצחו 14 אנשי צבא בריטים, סגן הקונסול הבריטי ומשפחתו נשרפו חיים בביתם ועל פי ההערכות נטבחו 500–800 תושבים נוצרים. חלק משמעותי מקנדיה נשרף והטבח הסתיים רק לאחר שספינות המלחמה הבריטיות החלו להפגיז את העיר. התקרית האיצה את סיום השלטון העות'מאני על כרתים וכעבור חודשיים החייל העות'מאני האחרון עזב את האי. 

 חריטה של הוצאתם להורג של מנהיגי היחידות הלא סדירות שביצעו את הטבח.
המלכה ויקטוריה קראה באופן אישי ל"פעולה דרסטית", ולורד סליסברי זירז את המשפטים הצבאיים. למלח בריטי אחד, ויליאם מילארד, הוענק צלב ויקטוריה. מנהיגי מבצעי הטבח המוסלמים נתלו על קירות הרקליון.

האירוע האיץ את יישוב "שאלת כרתים". שגרירי צרפת, בריטניה הגדולה, איטליה ורוסיה הציבו אולטימטום בפני הסולטאן העות'מאני, בדרישה להסגת הכוחות העות'מאניים מכרתים תוך חודש. חודשיים אחר כך, ב-28 בנובמבר, הכוחות העות'מאניים האחרונים עזבו את כרתים, וסיימו את השלטון העות'מאני בן 253 השנים על האי. בשנה שלאחר מכן כרתים הקימה שלטון אוטונומי בתוך האימפריה העות'מאנית ובשנת 1913 היא הפכה לחלק מיוון.

הרחוב הראשי, בו התרחשו האירועים, נקרא מאוחר יותר "הקדושים המעונים של 25 באוגוסט" (תאריך היומן של האירוע בסגנון הישן) כדי לכבד את קורבנות הטבח. אנדרטה לימאים הבריטיים שנהרגו הוקמה בגני ברקקה העליונה, מלטה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Holland, 2012: "Soon afterwards the official Ottoman presence in Crete was liquidated under British supervision."
2. 1 2  Rodogno, 2012, 221
3. ↑  Holland, 2012: "Queen Victoria called personally... walls of Heraklion"
4. 1 2  Dadrian, 2003, pp. 51–52
5. ↑  Kitromilides, 2006, p. 68: "However, in the wake of the Irakleion massacres of 25 August 1898, the Great Powers were finally persuaded that all Turkish influence had to cease. On 3 November, under orders from the Powers, the troops of the sultan started to withdraw from the island, marking the end of 253 years of Ottoman rule."
6. ↑  "Η μεγάλη σφαγή στο Ηράκλειο, στις 25 Αυγούστου 1898". *ekriti.gr* (ביוונית). 24 באוגוסט 2015. נבדק ב-22 בדצמבר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
7. ↑  "HMS *Hazard*". BattleshipsCruisers.co.uk. נבדק ב-22 בדצמבר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**מיסמי** (בספרדית: **Mismi**) היא פסגת הר ממקור געשי ברכס הרי צ'ילַה שבהרי האנדים בפרו. נחל שזורם על המיסמי זוהה ב-1996 כמקור המרוחק ביותר של נהר האמזונאס; ממצא זה אושר לראשונה בשנת 2001, ושוב בשנת 2007. המים ממיסמי זורמים לנחלים קראוואסנטה ואפצ'יטה, הזורמים לנהר אפורימק. זהו יובל של אוקיאלי שמתלכד מאוחר יותר עם מרניון.

מיקום
-----

 מקור האמזונס הוא מצוק במיסמי, שלו סימן יחיד של צלב מעץ.
מיסמי ממוקמת כ-160 ק"מ מערבית לאגם טיטיקקה ו-700 ק"מ דרום-מזרחית לעיר הבירה של פרו, לימה. זוהי אחת הנקודות הגבוהות ביותר של קניון קולקה.

משלחת האמזונאס של קוסטו
-----------------------

בשנת 1982 הוביל ז'אן מישל קוסטו משלחת בקנה מידה גדול אל האמזונאס – מראשיתו ועד למקורו. "משלחת האמזונאס של קוסטו" עלתה 11 מיליון דולר והגיעה לשיאה בסרט תיעודי בן שש שעות בשם "האמזונאס של קוסטו" שיצא ב-1983. הסרט הביא תובנות לגבי הביולוגיה והגאולוגיה של מערכת הנהרות הגדולה ביותר על פני כדור הארץ. משלחת זו חולקה לשלוש קבוצות נפרדות וחלק העליון של האמזונאס כוסה על ידי "המשלחת המעופפת" שהופקדה לחקור את השליש העליון לארקיפה ממוצא הנהר.

צוות "המשלחת המעופפת" הורכב מ-12 מומחים מגרמניה, צרפת, ארגנטינה, פרו וארצות הברית.

משלחת נשיונל ג'יאוגרפיק
-----------------------

בשנת 2001 אומתה ההשערה שמקורו הקרחוני של נהר האמזונס נמצא במיסמי. משלחת של נשיונל ג'יאוגרפיק גילתה שנחל קראוואסנטה הזורם לנהר אפורימאק מקורו במורדות הצפוניים של ההר ולאחר מכן עובר דרך יובלים ונהרות אחרים כדי לעזור ליצור את נהר האמזונס הראשי. בשנת 2007, מדענים ברזילאים אישרו כי מי הראשים של נהר אפורימאק הם המקור של נהר האמזונס והצביעו על מיסמי כמקור הסביר ביותר של האמזונס.

ראו גם
------

* מפלי ריפון
* אגם טאנה
* נהר רובירונזה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיסמי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Source of the Amazon River Identified (Jacek Palkiewicz)
2. ↑  "Explorers Pinpoint Source of the Amazon". National Geographic News. 21 דצמ' 2000. נבדק ב-2010-12-05. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. 1 2  "Amazon river 'longer than Nile'". *BBC News*. 16 ביוני 2007. נבדק ב-2010-12-05. `{{cite news}}`:  (עזרה)
4. ↑  One Cold Day
**טפג'ריים** (שם מדעי: Tapejaridae) היא משפחת זוחלים מעופפים מסדרת הפטרוזאורים שחיו בתור הקרטיקון והיו קרוביהם של משפחת האזדרקיים הגדולה וקרובים רחוקים יותר של האורניתוכיריים והפטראנודוניים.

מאפיינים
--------

הטפג'ריים היו בעלי חיים גדולים עם זנב קצר מאוד וכן ראשים מוארכים וחסרי שיניים ובעלי בליטות דמויי-כרבולת עשוית עצם ששימשה ככל הנראה לראווה. אפשרות נוספת היא שה"כרבולת" סייעה בייצוב הראש בזמן תעופה. לכל מין הייתה קסדה בגודל אחר. היצורים דאו עם כנפיהם הגדולות מעל חופי ימים בכמה אזורים כמו בברזיל, הונגריה, מרוקו, ספרד וסין בחיפוש מזון. ייתכן שמבנה המקור העצום עזר לבעליו לאכול צמחייה או פירות בדומה לטוקניים או לתוכים מודרניים.

ישנם דעות שפטרוזאורים אלה בדומה לנוספים כוסו בשערות על גופם, אשר שימשו לחימום.

מיון
----

* + סוג *Montanazhdarcho*?
	+ סוג *Sinopterus*
* תת-משפחה Tapejarinae
	+ סוג *Aymberedactylus*
	+ סוג *Bakonydraco*
	+ סוג קיואג'רה (*Caiuajara*)
	+ סוג *Caupedactylus*
	+ סוג אירוטפג'רה (*Europejara*)
	+ סוג טפיג'רה (*Tapejara*)
	+ סוג טופנדקטילוס (*Tupandactylus*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טפג'ריים** בוויקישיתוף
* טפג'ריים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* טפג'ריים, באתר GBIF (באנגלית)