recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**לואיס אלווארז רור**, באנגלית: **Luis Alvarez Roure** (נולד ב-1976) הוא צייר ריאליסטי פורטוריקני המתגורר בניו ג'רזי. הוא ידוע בציורי הדמויות שלו וכן דיוקנאותיהם של אישי ציבור אמריקאים כמו פיליפ גלס, ג'ושוע בל, פול וולקר, קנדידו קמרו, מונסניור ויליאם לינדר, ואוקטביו ואסקז. החוזקות שלו תוארו כאילו נלקחו ישירות מציורים של מאסטרים מהעבר" ו"האמפתיה הרבה שהוא חש עם מצויריו ". דבריו של פיטר טריפי, העורך הראשי של מגזין Fine Art Connoisseur.

ביוגרפיה
--------

דיוקן, 2019
לואיס אלוורז רוור נולד בארסיבו, פוארטו ריקו. כילד, הוא לימד את עצמו לצייר. הוא סירב לקחת שיעורי אמנות רשמיים. הוא גם פיתח עניין רב במוזיקה ואביו רשם אותו לשיעורי פסנתר. בסופו של דבר, הוא עבר לניו יורק כדי ללמוד פסנתר אצל גרמן דיז באוניברסיטת סיטי בניו יורק, שם השלים תואר שני במוזיקה. לאחר מכן הוא נרשם לליגת הסטודנטים לאמנות של ניו יורק, שם למד אצל נלסון שאנקס. לדברי רור, המורה הזה היה נקודת מפנה בקריירה שלו.

### קריירה

עבודתו של אלווארז רו נאספה על ידי גלריית הדיוקנאות הלאומית בוושינגטון הבירה, המוזיאון האירופי לאמנות מודרנית בברצלונה, [14] סטיינוויי הול בניו יורק והפדרל ריזרב בוושינגטון הבירה.

בשנת 2019 הוא היה פיינליסט בתחרות הפורטרטים של אאוטווין בוצ'בר, שם הציור שלו ״פצעים נסתרים״ היה אחת מ-46 יצירות שהוצגו ב-The Outwin: American Portraiture Today בגלריה הלאומית לדיוקנאות סמיתסוניאן.

בשנת 2022 זכה אלווארז רור בפרס הגדול של דרייפר בתחרות הפורטרטים הבינלאומית ה-24 של אגודת הפורטרטים של אמריקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לואיס אלווארז רור** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Luis Álvarez Roure - 31 artworks - painting, www.wikiart.org
2. ↑  Twitter, Instagram, Email, Facebook, Audrey Hepburn, Morgan Freeman, more round out National Portrait Gallery additions, Los Angeles Times, ‏2019-10-01 (באנגלית אמריקאית)
3. ↑  Afro-Cuban Legend Cándido Honored with Vibrant Concert in NYC, downbeat.com, ‏2016-11-22 (באנגלית)
4. ↑  Arlene Karidis Special to the News-Post, The art of portraiture, coming to the Delaplaine, The Frederick News-Post, ‏2015-08-16 (באנגלית)
5. ↑  Trippi, Peter (2018). "Luis Alvarez Roure: Composing in Paint", Fine Art Connoisseur. November/December issue 2018, p.80-83.
6. ↑  Luis Alvarez Roure, Art Renewal Center (באנגלית)
7. ↑  "Recent Acquisitions"
8. ↑  SisumD, The Outwin 2019: American Portraiture Today, npg.si.edu, ‏2019-10-24 (באנגלית)
9. ↑  Draper Grand Prize, portrait-society-new (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"לואיס אלווארז רור"**.
**המוסד הפסיכיאטרי ארקהם** (אנגלית: **Arkham Asylum**), הידוע גם בשמו המלא, "המוסד לפושעים בלתי שפויים על שם אליזבת׳ ארקהם" (אנגלית: The Elizabeth Arkham Asylum for the Criminally Insane), הוא בית חולים פסיכיאטרי בדיוני הממוקם בעיר גות'אם סיטי שביקום הקומיקס של DC, בדרך כלל בסיפוריו של גיבור-העל באטמן. השם "ארקהם" מבוסס על שם העיר הבדיונית ארקהם, פרי עטו של הסופר האמריקאי ה.פ. לאבקרפט.

היסטוריה
--------

בתוך היקום הבדיוני של DC קומיקס, המקום הוקם ונוהל על ידי אמדאוס ארקהם בשנת 1921, על חלקת אדמה הממוקמת בצפון גות'אם סיטי, חלק אדמה שהועברה אליו בירושה מאמו. אמדאוס עצמו החל לאבד את שפיותו זמן קצר לאחר הרצח של אשתו וילדו על ידי מטורף בשם מרטין "הכלב המשוגע" הוקינס. אמדאוס הפך בסופו של דבר למאושפז בארקהם עד מותו, ולאחר מכן הועברה השליטה על בית החולים לאחיינו, ג'רמיה.

ג'רמיה נקט בגישה נוקשה כלפי מטופליו. הוא שינה לחלוטין את בית החולים, הרס את האדריכלות הישנה, והחליף אותה במסדרונות מחוברים שעוצבו כמו מבוכים.

בתקרית שהתרחשה בשלביה המוקדמים של ההנהלה החדשה, אחד מאנשי הצוות של ארקהם מצא את החדר הסודי שהיה שייך לאליזבת ארקהאם, אמו של אמדאוס, שבו החביא אמדאוס את יומנו. לאחר קריאת היומן והכרה בטירוף התורשתי של משפחת ארקהם, איש הצוות השתגע ושחרר את המאושפזים, בתקווה לפתות את באטמן להרוג אותו ולשים קץ לארקהם. 

כשעל המקום השתלטו אנשים כמו הג'וקר ודו-פרצוף, באטמן נאלץ להיכנס לשם לבד, ולהתעמת עם האויבים שלו עד שיחזור הסדר למקום..

הצוות
-----

בין אנשי הצוות הרבים שהיו בארקהם, ניתן למצוא את הדמויות שלהלן:

* ד"ר אמדאוס ארקהם, מייסד בית החולים, קרא למקום על שם אימו, אליזבת ארקהם.
* ד"ר ג'רמיה ארקהם, אחיינו של אמדאוס. ניהל את המקום, עד שבעצמו איבד את שפיותו.
* קווינסי שארפ, שסבל מהפרעת זהות דיסוציאטיבית, ומצד אחד הקדיש את חייו לרפא את גות'אם סיטי, ומצד שני היה רוצח סדרתי.
* ד"ר הוגו סטריינג'.
* ד"ר אנט קרלי, פסיכיאטר שהיה ידוע בכך שערך על מטופלים ניסויים עם LSD בניסיון לגרום בלהם לפתוח את העין השלישית שלהם.
* ד"ר ג'ונתן קריין, פסיכולוג שביצע ניסויים מעוררי פחד במטופליו.

מטופלים
-------

דמויות רבות מיקום הקומיקס של DC היו מטופלים בארקהם, ביניהן ניתן למצוא את הדמויות שלהלן:

* איש החידות
* דדשוט
* דו-פרצוף
* הארלי קווין
* הג'וקר
* הדחליל
* הכובען המטורף
* המסיכה השחורה
* הפיתום
* ויקטור זאס
* זטאנה
* מיסטר פריז
* פויזן אייבי
* פיירפליי
* פני חימר
* קילר קרוק
* ראס-אל-גול

הערות שוליים
------------

1. ↑  Arkham Asylum, Batman Wiki (באנגלית)
2. ↑  **Batman unauthorized: vigilantes, jokers, and heroes in Gotham City**, Dallas, Tex: BenBella Books, 2008, Smart pop series, ISBN 978-1-933771-30-4
3. ↑  Christopher Fain, DC: Everything You Didn't Know About Arkham Asylum's History, CBR, ‏2020-11-11 (באנגלית)
4. ↑  Arkham Asylum, DC Database (באנגלית)
5. ↑  Arkham Asylum, Elseworlds Wiki (באנגלית)
6. ↑  Quincy Sharp, Arkham Wiki (באנגלית)
7. ↑  Arkham Asylum, The Dark Knight Universe Wiki (באנגלית)
**לוטי דוטי מיני** (באנגלית: **Lottie Dottie Mini**) היא סדרת טלוויזיה לילדים המשודרת בערוץ לולי החל משנת 2017.

רקע לסדרה
---------

פרויקט לוטי דוטי (ששמו במקור "גלינה פיטג'יניה" בפורטוגזית) החל את דרכו מיוטיוב בשנת 2006, כאשר ג'וליאנו פראדו ומרקוס לופוריני התחילו לעלות לאתר סרטוני הנפשה קצרים. הקליפים נחלו הצלחה מסחררת ברחבי העולם, עד שחלקם הוכנסו לפרקים ומופיעים במהלך הסדרה.

עלילת הסדרה
-----------

לוטי דוטי היא סדרה שמלאה בסיפורים, פעילויות ומשחקים חינוכיים. הפרקים מורכבים מקטעים קצרים, חלקם לימודיים וחלקם סיפוריים. בכל פרק ישנה "ביצת הפתעה" בה חבוי דבר מה שלצורך זיהויו מוצגים רמזים, במטרה ללמד את הילדים אות ומילה חדשה.

דמויות הסדרה הן לוטי דוטי התרנגולת וחבריה, אפרוח צהוב ותרנגול סגול, המשחקים יחד. מטרתם למשוך את תשומת לבם של ילדים עד גיל ארבע.

הפרקים
------

| מספר פרק | שם הפרק |
| --- | --- |
| 1 | יום בחוף הים |
| 2 | הב הב, ציף ציף |
| 3 | מסיבת כדורים פורחים |
| 4 | תצפית הציפורים |
| 5 | יום צבעוני |
| 6 | האמבטיה של אפרוחון צהוב |
| 7 | ספרייה עם שלוש קומות |
| 8 | המון צבעים |
| 9 | כוכב לכת סגול |
| 10 | זמן לישון |
| 11 | תרנגול השלג |
| 12 | קופסאות מפתיעות |
| 13 | שייט בסירה |
| 14 | לכבות, להדליק, לכבות |
| 15 | מפעל הצעצועים |
| 16 | תחרות הפרצוף המצחיק |
| 17 | מנצנץ כוכב קטן |
| 18 | נועה מצחיקה |
| 19 | מכונת השכפולים |
| 20 | מסיבת ריקודים |
| 21 | מתנה ליום האהבה |
| 22 | התחזית - סופה |
| 23 | מגלשה גבוהה מאוד |
| 24 | זכוכית המגדלת של אפרוחון צהוב |
| 25 | אל תוך האמנות |
| 26 | מגדל הקוביות |

קישורים חיצוניים
----------------

* פרקי לוטי דוטי מיני באתר ערוץ לולי

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"לוטי דוטי מיני"**.
תבנית {{אמן}} ריקה מתוכן. יש להזין פרמטרים בערך או בוויקינתונים. 
**ארנו גרינבאום** (בהונגרית: **Ernő Grünbaum**;‏ 29 במרץ 1908 - בין דצמבר 1944 לאפריל 1945) היה צייר, מעצב גרפי, ליתוגרף ומאייר יהודי טרנסילבני-הונגרי. הוא עבד במגוון סגנונות, כולל אר נובו, אקספרסיוניזם וקוביזם. נספה בשואה במחנה הריכוז מאוטהאוזן.

ביוגרפיה
--------

נולד בנאג'וואראד. מות אביו השאיר את המשפחה במצוקה כלכלית קשה, והוא לא יכול היה לקחת שיעורי אמנות למרות הכישרון שלו לציור שהוכר כבר בגיל צעיר. תחילה עבד כבורסקאי, ואז כנגר. לאחר מכן התמחה כחרט נחושת. ב-1927 מצא עבודה בחברת ההוצאה לאור של אדולף זוננפלד, שם למד טיפוגרפיה. שם גם פגש והתיידד עם אלכס ליאון (אנ'), אמן גרפי אקספרסיוניסטי שהציג בפניו את המגמות באמנות מודרנית. 

תערוכת היחיד הראשונה שלו הייתה במועדון העיתונאים בעיר הולדתו. זמן קצר לאחר מכן, השתתף בהקמת "איגוד האמנויות היפות". ב-1933 השתתף בתערוכה גדולה של אמנים צעירים בבית מלון בשם ארמון וייסלוביץ, יחד עם חברו ליאון, אימרה פלדש, אימרה ואנאיי (גר') ואחרים. תערוכת היחיד הראשונה שלו נערכה במרץ 1936. בשנים הבאות פרסם את עצמו בבודפשט כשרטט וליתוגרף. בנוסף לציורים שלו, עיצב עטיפות ודפי שער למספר ספרים.

במאי 1944 הוא ועמיתו, ינו אלפנט (גר'), הובלו למחנה הריכוז מאוטהאוזן. הוא נרצח שם בתאריך לא ידוע, כנראה אחרי דצמבר (אז נרצח אלפנט) ולפני שחרור המחנה על ידי צבא ארצות הברית ב-1945. מספר יצירותיו אינו ידוע, אך מאמינים שרובן המוחלט נהרס במהלך המלחמה.

בינואר 1992 נערכה רטרוספקטיבה גדולה של ציירים יהודים מקומיים במוזיאון (גר') באוראדיה (נאג'וואראד). התערוכה נקראה "אור ורוח" וכללה את עבודותיו של גרינבאום יחד עם אלו של ליאון, ארנו טיבור (אנ') ומוריץ באראט (אספ').

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארנה גרינבאום** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
* גרינבאום ארנו, באתר גלריה סאוואריה
**לומן** (lumen) היא חברת הזנק ישראלית שפיתחה מוצר בתחום הטכנולוגיה הרפואית למדידת מטבוליזם. המשימה של לומן היא לאפשר לכל אדם גישה לתזונה מותאמת אישית ולעודדו לשפר את בריאותו באמצעות הטכנולוגיה המתקדמת ביותר בעולם.

היסטוריה
--------

לומן נוסדה בשנת 2018 וקיבלה השקעה ראשונית מקרנות הון סיכון בשילוב קמפיין מימון המונים באתר אינדיגוגו.

בשנת 2022 ערכה החברה סבב גיוס נוסף בהיקף של 62 מיליון דולרים. ללומן מרכז פיתוח בתל אביב ומשרדים נוספים בניו יורק ולונדון.

מאפייני המוצר
-------------

לומן מפעילה את השירות באמצעות מכשיר נשיפה אישי אשר מקושר ליישומון שפיתחה. בעת הנשיפה מכשיר הלומן אוסף מידע, מנתח את הנתונים ונותן המלצות לתזונה, כושר, שינה ועוד.

מכשיר ויישומון לומן

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר החברה

הערות שוליים
------------

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"לומן (חברת הייטק)"**.

1. ↑  Mike Butcher, Lumen raises $7M and passes $1M on Indiegogo for its breath-measuring device for weight loss, TechCrunch, ‏2018-08-07 (באנגלית אמריקאית)
2. ↑  Lumen: Hack your metabolism & lose weight, Indiegogo (באנגלית)
3. ↑  Brian Heater, Lumen raises $62M for its handheld weight loss hardware, TechCrunch, ‏2022-12-01 (באנגלית אמריקאית)
**חנה יכין** (נולדה ב-3 במרץ 1933 בהולנד בשם **Hannah van Huls**) היא ציירת, סופרת ואומנית ישראלית.

ביוגרפיה
--------

חנה יכין נולדה באמסטרדם, הולנד, בשנת 1933. בשנת 1956 עלתה לישראל ובשנת 1957 נישאה לצייר אברהם יכין. חנה יכין הציגה תערוכות משותפות רבות עם בעלה. בני הזוג הציגו בתערוכות אמנות בישראל, באירופה ובארצות הברית. עבודותיהם הוצגו במוזיאונים שונים בהולנד וכן במוזיאון ישראל בירושלים ובמוזיאון היהודי בפריז.

חנה יכין פיתחה את כישוריה האומנותיים בזמן מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה למדה בבית הספר התיכון באוטרכט, הולנד, ואחר כך למדה אומנות בפריז אצל פאול קולין. בשנת 1956 עלתה לארץ וכאן פגשה באומן אברהם יכין לו נישאה בשנת 1957. יחד גידלו שמונה ילדים. בני הזוג גרו בשכונת מחנה יהודה בירושלים, בבית בו נולד אברהם.

חנה יכין הרבתה לעסוק בטכניקות הדפס שונות. במשך תחילת תקופת נישואיה התרכזה עבודתה של יכין בעיקר בנושא ההיריון, הלידה והאימהות ובדמויות מן המקרא. לאחר שנת 1965 היא יצרה שתי סדרות של תצריבים (etchings) – אחת בנושא האבולוציה והשנייה בנושא המוזיקה והמוזיקאים. בשנת 1978 החלה לעסוק גם בכתיבה, בשפה האנגלית, וחלק מסיפוריה הקצרים פורסמו בארצות הברית ובקנדה ואף הושמעו בשרות הבינלאומי של ה BBC. היא פרסמה גם מספר ספרים מצוירים.

תערוכות
-------

### תערוכות יחיד

1970 – אמהות ומשפחה - בית מניה ביאליק, תל אביב

1976 – תחריטים ורישומים מהווי התזמורת – תיאטרון ירושלים, ירושלים

### תערוכות קבוצתיות

ציורים ורישומים – ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ

ש958 – תערוכת אמנים עולים, ביתן האומנים, תל אביב

1962 – מאה יצירות בשחור לבן, בית האמנים, ירושלים

1975 – תערוכות קיץ, מוזיאון יד לבנים, פתח תקווה

1960 - חנה ואברהם יכין, מוזיאון החאן, אשקלון

1962 – התערוכה הכללית של אמני ישראל, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב

1962 – תערוכת האביב – אומני ירושלים, בית האומנים, ירושלים

1966 – תערוכה כללית – אומני ירושלים, בית האומנים, ירושלים

1967 – חנה ואברהם יכין, ציורים ועבודות גרפיות, בית האומנים, ירושלים

1970 - חנה ואברהם יכין – ציורים ותחריטים, המוזיאון העירוני בית עמנואל, רמת גן

1973 – אמני ירושלים למען מווה מלחמה מרצון, בית האומנים, ירושלים

ספרים
-----

2012 - הגדה לט''ו בשבט

Of tortoises and other Jews / story and illustrations, -2014

* *Hannah & Abraham Yakin : Jerusalem*, 1963
* *Hier is je bruidegom*, 2004
* *Jardena : dagboek uit Jeruzalem*, 2008
* *Mi-tokh ḳonkiyah = What's in a shell*

· וידאו
-------

 סיפורי סבתא

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרכז מידע לאמנות ישראלית | מוזיאון ישראל, ירושלים, באתר museum.imj.org.il
2. ↑  ⁨הארץ⁩ | 2 יוני 1961 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ICIA: 278298
* NLI: 987007270189705171
* GND: 135882648
* ISNI: 0000 0000 7911 8802
* LCCN: nr2004037009
* NTA: 27016507X
* RKD: 95940
* ULAN: 500479587
* VIAF: 49180974
* WorldCat: lccn-nr2004037009

 |
**הפרלמנט הצ'כי** (בצ'כית: **Parlament**) הוא הרשות המחוקקת בצ'כיה. הוא היושב בבירת המדינה – פראג ומורכב משני בתים, הנבחרים בבחירות דמוקרטיות:

* הבית העליון הוא הסנאט הצ'כי, ובו כ-81 נציגים.
* הבית התחתון הוא בית הנבחרים הצ'כי, ובו כ-200 נציגים.

סמכויות הפרלמנט הן: עיסוק בחקיקה חדשה, שינוי החוקה, אשרור הסכמים בינלאומיים; במידת צורך – הכרזת מלחמה, אישור של נוכחות כוחות צבא זרים בצ'כיה או שיגור כוחות צבא צ'כיה מחוץ למדינה.

חברי הסנאט נבחרים במחוזות בחירה של נציג יחיד לתקופה של שש שנים ואילו חברי בית הנבחרים נבחרים לתקופה של ארבע שנים ב-14 מחוזות בחירה, החופפים למחוזות המנהליים של צ'כיה. שליש מחברי הסנאט עומדים לבחירה בכל שנתיים, בדומה לנוהג בסנאט של ארצות הברית.

מסורת פרלמנטרית החלה באזור עוד בימי האימפריה האוסטרית. פרלמנט בשם "המועצה הקיסרית" (*Reichsrat*, *Říšská rada*) נוצר בשנת 1861. הפרלמנט הצ'כי נוצר לאחר תהליך פדרליזציה של צ'כוסלובקיה בשנת 1968. בית הנבחרים המשיך פרלמנט זה ובשנת 1996 נוצר הסנאט.

ראו גם
------

* הסנאט הצ'כי
* בית הנבחרים הצ'כי
* בתי מחוקקים לפי מדינה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הפרלמנט הצ'כי** בוויקישיתוף
* באוקטובר 2016&O=10 אתר האינטרנט הרשמי של הסנאט הצ'כי (באנגלית)
* אתר האינטרנט הרשמי של בית הנבחרים הצ'כי (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: kn20020403035
* VIAF: 293875744
* WorldCat: viaf-293875744

 |
**מגנה ליקסת-סקוגמן** (בשוודית: **Magna Lykseth-Skogman**;‏ 6 בפברואר 1874 – 13 בנובמבר 1949) הייתה זמרת אופרה שוודית ילידת נורווגיה.

ביוגרפיה
--------

ליקסת-סקוגמן נולדה בשטח עליו נמצאת כיום העיר אוסלו בפברואר 1874. היא עברה לסטוקהולם ב-1894, שם למדה בקולג' המלכותי למוזיקה (אנ'). היא למדה גם בגרמניה וצברה ניסיון בפסטיבל ביירוית. בשנים 1901 עד 1910 הייתה נשואה לסוחר הנורווגי אולאב שג'רבן ומ-1911 לברון השוודי קרל סקוגמן.

ב-1898 ערכה את הופעת הבכורה שלה בקונצרט לפני שיצאה לסיבוב הופעות בשוודיה עם להקת האופרה של אוסקר לומברג, שבה שימשה במספר תפקידים. ב-1901 הופיעה לראשונה באופרה המלכותית השוודית. במהלך התקשרותה עם האופרה המלכותית שנמשכה עד 1918 היא זכתה להצלחה רבה. בשל הרפרטואר הנרחב שלה, היא הפכה לפופולרית ביותר בשוודיה. קולה רחב היריעה והופעות הבמה שלה תרמו להצלחתה באופרה האיטלקית. בין תפקידיה הרבים היו הרוזנת ב"נישואי פיגארו" של מוצרט, ליאונורה ב"פידליו" של בטהובן ומיקה ב"כרמן" של ביזה.

היא נפטרה בסטוקהולם בנובמבר 1949.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגנה ליקסת-סקוגמן** בוויקישיתוף

* מגנה ליקסת-סקוגמן, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* מגנה ליקסת-סקוגמן, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  153 (Svenska män och kvinnor : biografisk uppslagsbok / 5. Lindorm-O)
2. ↑  Karl-Josef Kutsch, Leo Riemens, **Großes Sängerlexikon**, Walter de Gruyter, ISBN 978-3-598-44088-5

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 142035882
* ISNI: 0000 0000 9385 7994
* LCCN: n84130059
* MusicBrainz: 4a8ba0d1-b720-4efc-88c5-8202985acfe8
* VIAF: 137970908
* WorldCat: lccn-n84130059

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מגנה ליקסת-סקוגמן"**.
**הסנאט הצ'כי** (בצ'כית: **Senát Parlamentu České republiky**) הבית העליון בפרלמנט הצ'כי אשר יושב בבירת המדינה – פראג. הוא מכיל 81 נציגים נבחרים, והמפלגה הגדולה ביותר בו היא המפלגה הדמוקרטית האזרחית שמונה מטעמה 23 נציגים.

שיטת הבחירות דומה לזו הנהוגה בסנאט של ארצות הברית – הנציגים נבחרים לשש שנים, ובכל שנתיים שליש מהם נבחרים מחדש. הבחירות מתקיימות במחוזות בחירה כאשר כל מחוז שולח נציג. נציג זה נבחר ברוב מוחלט (50%+1). במקרה שאף אחד מהמועמדים אינו משיג רוב שכזה, מתקיים סבוב שני עם שני המועמדים המובילים מהסיבוב הראשון.

הנשיא של הסנאט הוא אחד התפקידים הייצוגיים ביותר במדינה.

הסנאט יכול לעכב הצעת חוק אחרי שאושרה על ידי בית הנבחרים אך בית הנבחרים יכול לעקוף את הסנאט על ידי רוב מוחלט (כלומר ברוב של 101 חברי בית הנבחרים). בהצבעה חוזרת. בית הנבחרים לא יכול לעשות זאת כשמדובר באמנות בינלאומיות, בחוק בחירות או בחוק יסודי („חוקתי").

הסנאט מחליט על מינוי שופטי בית המשפט החוקתי שמוצעים על ידי נשיא המדינה ויכול להציע חוקים חדשים. עם זאת, הסנאט לא יכול להצביע על תקציב המדינה ועל אמון בממשלה, בניגוד לבית הנבחרים.

ראו גם
------

* הפרלמנט הצ'כי
* בית הנבחרים הצ'כי
* בתי מחוקקים לפי מדינה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הסנאט של צ'כיה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הסנאט של צ'כיה (בצ'כית ובאנגלית)
* הסנאט של צ'כיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 1093 004X
* NKC: ko20010092579
* VIAF: 158751862
* WorldCat: viaf-158751862

 |
הרב **ישראל קליינר** (כ"א בתשרי ה'תרצ"ז, 8 בספטמבר 1936 - כ"ב בטבת ה'תשע"ו, 3 בינואר 2016) היה ראש ישיבת בית הכרם בירושלים.

ביוגרפיה
--------

נולד בירושלים לרב משה וטויבע אסתר קליינר. למד בישיבת חפץ חיים בראשות הרב אהרן לייב שטיינמן, שאליו היה מקורב[דרוש מקור]. בהמלצת ראש ישיבת מיר הרב אליעזר יהודה פינקל עבר ללמוד בישיבת באר יעקב בעת היווסדה, שם היה לתלמידו של הרב משה שמואל שפירא שאף מזכיר חידושים משמו בספרו קונטרס הביאורים. בתשי"ז (1957) עבר ללמוד בישיבת בריסק אצל רבי יושע בער סולובייצ'יק כשבתקופה זו התקרב אל הרב מבריסק ולדרך לימודו.

נישא לנחמה לבית קרויז. לאחר נישואיו התגורר בירושלים בשכונת בית הכרם, רבי יוחנן טברסקי מטאלנה ביקש ממנו להחליפו במסירת שיעור לצעירים בבית הכנסת בשכונה. שיעור זה היווה גרעין לישיבת בית הכרם שהקים בבית הכנסת בשנת תשכ"ו (1966) אשר בשיאה מנתה כחמישים בחורים. בהמשך העביר את הישיבה לרחוב הטורים בשכונת מקור ברוך, ולצדה פתח כולל אברכים. הוא מסר שיעורים ושיחות אף לתושבי האזור. בשנת תשנ"ב (1992) נסגרה הישיבה ונותר רק כולל האברכים.

שיעוריו נמסרו כמעט מידי יום כשהוא נוהג למסור שיעור מיוחד בליל הושענה רבה שבו מתאספים עשרות מתלמידי ובוגרי הישיבה.

שיעוריו הודפסו בספרי "נחמת ישורון", מהם יצאו 18 כרכים בהם על מסכתות ברכות, שבת (ב"כ), פסחים (ב"כ) ביצה וחגיגה, ראש השנה וסוכה, יומא ומגילה, גיטין, קידושין, נדרים, יבמות וכתובות, כרך על הלכות תשובה ברמב"ם וכרך על סדר זרעים. מאמרים שלו התפרסמו בירחונים "הבאר" שיצא על ידי ישיבת באר יעקב, "קול התורה" ועוד. נודע גם כאיש השקפה ופולמוסן. בין היתר כתב מאמרי השקפה בירחון "לחושבי שמו" תחת שם העט אליקים געציל שפירא.

התגורר בשכונת כרם אברהם בירושלים והיה אב ל-11 ילדים.

נפטר בכ"ב בטבת ה'תשע"ו. הלווייתו יצאה מישיבתו והוא נקבר בהר המנוחות בירושלים.

לאחר פטירתו ממשיכו בנו הרב אליהו קליינר במסירת שיעורים ושיחות.

משפחתו
------

* בנו הרב יעקב, ראש ישיבת "בית הלוי" של קהילת תורה ויראה בבית שמש
* בנו הרב מאיר זאב, ראש כולל בירושלים
* בנו הרב חיים, ר"מ בישיבת 'יד הלוי' בירושלים
* בנו הרב אליהו, ממשיכו בראשות כולל 'בית הכרם' בירושלים
* בנו הרב אברהם ישעיהו, ראש כולל 'אבן ישראל' בירושלים
* חתנו הרב מאיר קסלר, רבה של מודיעין עילית
* חתנו הרב אריה זילברשטיין, רבה של גבעת זאב החדשה
* חתנו הרב אריה וולפא, כיהן כר"מ בישיבת 'תפארת ישראל' בירושלים עד לסגירתה בשנת ה'תשפ"ד
* חתנו הרב רפאל קוט, ר"מ בישיבה לצעירים 'משכן ישראל' בירושלים
* חתנו הרב אליהו רימר, ר"מ בישיבה הקטנה 'קול אריה' בירושלים
* חתנו הרב אברהם נח כהן ר"מ בישיבת 'עטרת שלמה' (סורוצקין ) בירושלים

קישורים חיצוניים
----------------

* יוסף שי איגוד בתי הכנסת העולמי, בית הכנסת הראשון של בית הכרם, ‏15 ביוני 2016
* בנימין ברגר JDN, ראש ישיבת בית הכרם: הגר"י קליינר זצ"ל הסתלק לישיבה של מעלה, ‏כ"ב בטבת תשע"ו
* ספר זיכרון כרם ישראל באתר היברובוקס.

הערות שוליים
------------

1. ↑  קליינר, ישראל בן משה (לזכרו), **ספר זיכרון כרם ישראל**, באתר היברובוקס
2. ↑  והחשכתי לארץ ביום אור - תולדות האדמו"ר מטאלנא, כסליו תש"ס, באתר אוצר החכמה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007263874305171
* GND: 173563961
* LCCN: n82230722
* SUDOC: 074532685
* VIAF: 18582406
* WorldCat (עם VIAF): 18582406

 |
**גאבור שלושינסקי** (בהונגרית: **Salusinszky Gábor**; בודפשט, 5 בדצמבר 1950 – 13 במאי 2022) היה מומחה לשפה האיטלקית, חוקר בתחום תורת התרגום והפדגוגיה של השפה ממוצא יהודי-הונגרי, היה פרופסור במחלקה לשפה וספרות איטלקית באוניברסיטת אטווש לוראנד בפקולטה למדעי הרוח במכון ללימודים רומניסטיים, מייסד ומנהל בית הספר האיטלקי בשם "סטודיו איטליה", נשיא איגוד המורים לאיטלקית בהונגריה.

ביוגרפיה
--------

אביו היה אישטוואן שלושינסקי (1918–1984), מנהל בתחומי המסחר, הכלכלה והבנקאות בהונגריה, ראש נציגות הסחר חוץ (נספח כלכלי) ההונגרי ברומא (1958-1963), והמנהל כללי לשעבר של הבנק לסחר חוץ ההונגרי (1964-1982).

גאבור שלושינסקי השלים את לימודיו באוניברסיטה בפקולטה למדעי הרוח של אוניברסיטת אטווש לוראנד, שם השיג תואר בהוראה ובפולקלור האיטלקי ב-1975, דוקטורט במדעי הרוח ב-1979 והן תואר דוקטור בבלשנות איטלקית ב-1997.

מסיום לימודיו באוניברסיטה לימד במחלקה האיטלקית של אוניברסיטת אטווש לוראנד ולאחר מכן ריכז את תחום הכשרת השפות והכשרת מורים מומחים לשפות, וכן העביר הרצאות וסמינרים בתחומים אלו. מחקריו בעשור האחרון התמקדו בשני התחומים הללו: תורת התרגום והפדגוגיה של השפה.

פעילותו בשפה האיטלקית
---------------------

שלושינסקי הקים את בית הספר האיטלקי של "סטודיו איטליה" ב-1990, שם ניהל והוביל לימודים מאז, ובנו אנדראש שלושינסקי אחראי על הניהול הכלכלי. כתוצאה מעבודת הסדנא במסגרת בית הספר לשפות, צמח דור חדש של מורים, שבזכותו מיושמת גישה מתודולוגית חדשה ומספר סוגים חדשים של קורסים בהוראת השפה האיטלקית (המתודולוגיה מיושמת גם בהוראת שפות נוספות). בשנת 2012, סטודיו איטליה וגאבור שלושינסקי קיבלו את "פרס השפה האירופית" על שיטת ההוראה החדשנית ותוכנית הכשרת המורים המוסמכת שלה. שלושינסקי קיים קשר מתמיד עם מורים לאיטלקית שעובדים בחינוך הציבורי בהונגריה, והוא גם נשיא איגוד המורים לאיטלקית בהונגריה.

מכתביו
------

* סקירה היסטורית - לדוצ'ה של איטליה מאת גאבור שלושינסקי

לקריאה נוספת
------------

* www.studioitalia.hu
* European Language Label

קישורים חיצוניים
----------------

* ELTE-Department of Italian Language and Literature
* 
* 
* 
* www.studioitalia.hu
* 
*

הערות שוליים
------------

1. ↑  נפטר גאבור שלושינסקי - באתר HVG תרבות
2. ↑  Elhunyt Salusinszky Gábor italianista, Elhunyt Salusinszky Gábor italianista
3. ↑  Netpeople, Studio Italia - Minden, ami Olasz, Studio Italia (בהונגרית)
**שרה שטרן-קטן** (4 ביוני 1918 - 23 בספטמבר 2001) הייתה אשת ציבור במגזר הדתי וכיהנה כחברת הכנסת בכנסת התשיעית מטעם המפד"ל. כלת פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה לשנת ה'תשנ"ח (1998).

ביוגרפיה
--------

נולדה בלודז' שבפולין וגדלה בבית דתי ציוני. למדה בגימנסיה העברית והייתה פעילה בתנועת "בני עקיבא".

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלחה עם משפחתה לגטו לודז', בו חיו בתנאי עוני ורעב בשנים 1940–1944. בתקופה זו נרתמה לפעילות תנועת "בני עקיבא" והקימה עם חבריה לתנועה הכשרות חקלאיות בגטו. בהכשרות אלו קיימו פעילות חינוכית-תרבותית ברוח ארץ ישראל.

בחודשים האחרונים למלחמה נשלחה למחנה הריכוז אושוויץ וממנו למחנות אחרים, בהם עבדה עבודות פרך. לאחר מכן, עם שחרורה מהמחנה על ידי הצבא האדום, הייתה פעילה בארגוני העלייה וסייעה בשיקומם של ניצולים טרם עלייתם.

בשנת 1947 עלתה לארץ ישראל ולמדה עבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית. כעובדת סוציאלית הייתה פעילה בהכוונה מקצועית לנערות. לאחר השלמת התואר השני, באוניברסיטת סימונס בבוסטון, עבדה כמפקחת אזורית במשרד הבריאות ובמשרד הסעד. במקביל הייתה פעילה בתנועת האשה הדתית לאומית.

במרץ 1977 נבחרה בסיבוב ראשון יחד עם זהבה מלכיאל מתוך שבע מתמודדות, בהן מרים מאיר, יהודית פולק, לאה עדיני, הרבנית צפייה גורן והרבנית אילה גליקסברג שנתמכה על ידי יהודית היבנר, לפאנל ממנו תבחר נציגת הנשים ברשימת המפד"ל לכנסת. שטרן-קטן נחשבה לנציגת סיעת למפנה, סיעת רפאל והסיעה המרכזית והיא גברה בהתמודדות מול מלכיאל שנחשבה לנציגת סיעת הצעירים. היא נבחרה לכנסת התשיעית וכיהנה בוועדת העבודה והרווחה, ועדת הפנים ואיכות הסביבה וועדת החינוך והתרבות. לקראת הבחירות לכנסת ה-11 היא התמודדה מול יהודית היבנר על המשבצת הנשית, והפסידה. בבחירות זכתה המפד"ל רק לארבעה מנדטים ונציגת הנשים לא נכנסה לכנסת.

בשנים 1984–1990 הייתה יו"ר תנועת "אמונה". היא התמודדה על תקופת כהונה שנייה אך הפסידה ליהודית היבנר ומונתה לנשיאת התנועה. בשנותיה האחרונות הייתה פעילה ב"יד ושם".

כלת פרס ישראל למפעל חיים בשנת 1998.

בשנת 2001 נפטרה ונקברה בקבוצת יבנה, בה חייתה מיום עלייתה לארץ ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* שרה שטרן-קטן, באתר הכנסת

* שרה שטרן-קטן, באתר כנסת פתוחה
* עדותה של שטרן-קטן על חייה בגטו לודז', באתר יד ושם.

הערות שוליים
------------

1. ↑  1.5 מיליון ל"י — למימון מפעלי תנועת האשה הדתית לאומית, הצופה, 27 בדצמבר 1960  
תנועת האשה הדתית־לאומית מרחיבה הפעולות לצעירות, הצופה, 30 בדצמבר 1965
2. ↑  התרוצצות בקשר למקום ה-3 של צעירי המפד"ל, מעריב, 3 במרץ 1977
3. ↑  נשי המפד"ל בוחרות, מעריב, 1 במרץ 1977
4. ↑  נילי ארקין, הרבנית שלא נבחרה, מעריב, 8 במרץ 1977
5. ↑  היום ייבחרו 12 המועמדים הראשונים במפד"ל לכנסת, מעריב, 20 במרץ 1977  
העשירית למניין, מעריב, 21 במרץ 1977
6. ↑  מנחם רהט, שטרן קטן וגדול, מעריב, 4 באפריל 1988
7. ↑  יהודית היבנר, החיים כסיפור, 2001, עמ' 240

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007597845505171
* VIAF: 9146462714627772454
* WorldCat (עם VIAF): 9146462714627772454

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בבלוטות חָלָב הנמצאות ביונקים. אם התכוונתם לבלוטות חֵלֶב הנמצאות בעור, ראו בערך בלוטת חלב (עור).

**בלוטת חָלָב** היא איבר (בלוטה) הנמצא בגופם של בעלי חיים המשתייכים למחלקת היונקים.

תינוק יונק
בלוטות החלב, שתפקידן העיקרי הוא הנקת ולדות (בעלי חיים בראשית חייהם), מהוות את המאפיין המגדיר החשוב ביותר של מחלקת היונקים (ושם המחלקה נובע ממאפיין זה). בבעלי חיים בוגרים קיימות בלוטות חלב פעילות אך ורק בנקבות. בדרך כלל קיימות בכל יצור בלוטות חלב רבות, והן מתרכזות ב**עטינים** – איברים הנושאים בתוכם את בלוטות החלב והמאפשרים הנקה.

בדומה לשיער, בלוטות החלב ייחודיות ליונקים. הן מופיעות בשני המינים, אולם מפסיקות את התפתחותן אצל הזכר עוד לפני סיום תהליך ההתבגרות המינית. מספר בעלי חיים אחרים מאכילים את צאצאיהם על ידי חומר דמוי-חלב, אולם מקורו של החומר שונה מזה של החלב.

בלוטות החלב הן כנראה בלוטות זיעה "משופרות". לא ידוע מתי לראשונה הן הופיעו בתהליך האבולוציה של חולייתנים, אולם ניתן להסיק שהופעתם מתואמת וקשורה בהתפתחותם של שיני החלב ודפוסי תחלופת השיניים הנראים ברוב מיני היונקים המודרניים. שיני חלב אינן יעילות כשיני בוגר ואינן מותאמות ללעיסה, מאחר שגודלן קטן והן משתנות תדיר במהלך התפתחות היונק. על כן מסתמך היונק הצעיר על מזון עשיר שאופן עיכולו אינו מוכתב בלעיסתו—חלב. החלב מכיל אחוז גבוה של חלבון, שומן וסוכרים (בעיקר לקטוז), וכן כמות מסוימת של ויטמינים ומלחים. זהו מקור מזון עשיר שאחוז מרכיביו משתנה במיני היונקים השונים ובמהלך תקופת ההנקה.

בלוטת חלב מורכבת ממערכת תעלות המפרישות חלב, וסביבן מעטפת מלכדת. הורמון הגדילה וההורמון פרולקטין מעודדים את היווצרות החלב. פעולת היניקה מעודדת את הפרשת ההורמונים. צורת בלוטות החלב שונות בין מיני היונקים: אצל יונקי הביב קיים מצבור רקמות הצמוד לקיר הבטן, החלב מצטבר בגומחות על גבי הפרווה, ומלוקק על ידי היונק הצעיר. במינים רבים ובהם האדם, תעלות החלב מגיחות אל פני השטח בצורת תפיחה בשרית המכונה פטמה. במינים אחרים (אצל פרות למשל) תעלות החלב מפרישות את החומר אל מאגר נוזלים, ומשם מופרשות החוצה דרך פתח יחיד בפטמה.

בלוטות החלב שונות גם במספרן ובמיקומן: המספר נע בין שתי בלוטות (רוב הפרימטים למשל) ל-18 בלוטות (חזיר). הבלוטות ממוקמות לרוב לאורך שני קווים מקבילים בבטן או בחזה של בעל החיים, הנקראים קו החלב.

ראו גם
------

* שד

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **בלוטת חלב** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **בלוטת חלב** |

* בלוטת חלב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* בלוטות חלב (מחלקת היונקים), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007546071705171
* BnF: cb12285824v (data)
* GND: 4169911-7
* LCCN: sh85080275
* NDL: 00568764
* NKC: ph205418
* TA98: A16.0.02.006

 |
**ההסכמה הבלטית** בין המדינות הבלטיות אסטוניה, לטביה וליטא, התבססה על הסכם לשיתוף פעולה שנחתם בין שלושת המדינות ב-12 בספטמבר 1934 בז'נבה. ההסכם עסק בעיקר במדיניות חוץ, וכלל תמיכה פוליטית זו בזו וגיבוי הדדי בפורומים בינלאומיים. למרות איחוד הכוחות, למדינות הבלטיות היה כוח מצומצם, בהשוואה לברית המועצות, גרמניה ופולין השכנות.

באוגוסט 1939 הסכימו ברית המועצות וגרמניה על חלוקת מזרח אירופה ביניהן במסגרת הסכם ריבנטרופ–מולוטוב, שכלל גם הסכמה להכללת המדינות הבלטיות ב"אזור ההשפעה" הסובייטי. ביוני 1940 שלושת המדינות נכבשו על ידי ברית המועצות, וחודשיים אחר כך הן סופחו אליה רשמית.

הקמת הברית
----------

הרעיון להקמת איחוד בלטי החל לעלות ב-1914–1918, עם התגברות הדרישה לעצמאות. בתחילה, הרעיון פותח על ידי פליטים שנאלצו לברוח מרוסיה. המאמץ הפך למציאות ב-1918, אחרי שמלחמת העולם הראשונה נגמרה.

בזכות ניצחון מדינות ההסכמה, והחולשה היחסית של גרמניה ורוסיה, נוצר עבור המדינות הבלטיות חלון הזדמנויות לממש את התיאוריה שלהן. כל שלושת המדינות הצליחו לקבל עצמאות אחרי שחתמו על הסכם שלום מול רוסיה ב-1920. לאחר מכן כל מדינה קיבלה את הכרתן של האחרות. בספטמבר 1921 התקבלו כל המדינות הבלטיות לחבר הלאומים, מה שנראה כאילו הבטיח את ביטחונן. בסדר החדש באירופה של אחרי המלחמה, עצמאות המדינות הבלטיות הייתה חלק חשוב.

למרות הרצון, רק ב-1934 הוקמה ההסכמה הבלטית, זאת בשל מחלוקות בין ליטא לאסטוניה ולטביה. בעוד הראשונה ראתה בברית המועצות ובגרמניה מדינות שיש לרקום ברית עמן, האחרות ראו בהן סכנה. עם זאת, הסכמי אי–התקפה בין ברית המועצות ופולין ובין גרמניה לפולין גרמו לשינוי גישה בליטא.

משמעות הברית
------------

בבסיס ההסכמה עמד הרצון לשמור על שלום מתמשך. בדברי ההקדמה להסכם נכתב: "אנו נחושים בתוקף לקיים ולהבטיח את השלום, ולתאם את מדיניותנו החיצונית ברוח העקרונות של הסכם חבר הלאומים".

### ארגון

בלב ההסכם עמדה הקמת סוכנות תיאום שכן ההסכם דרש מדיניות חוץ משותפת. בסעיף 2 נכתב: "לצורך האמור בסעיף הראשון, הצדדים המתקשרים בחרו לקיים ועידות תקופתיות של שרי החוץ של שלוש המדינות".

כישלון
------

המוקש הראשון שעמד בפני הברית נגע לתקרית בין פולין לליטא שהסתיימה במותו של חייל פולני בגבול. ממשלת פולין השתמשה בתקרית כדי לאלץ את ליטא לקיים עמה קשר ישיר.

בנוסף, לא פיתחה הברית כוח צבאי חזק, בשל התפיסה המוטעית לפיה אפשר להישאר נייטליים, חרף האיום המתקרב של מלחמת העולם השנייה. העובדה שהברית לא הפכה לברית צבאית, מנעה מחברותיה להסתמך עליה להגנה.

לצד זה, לברית הייתה הגדרה מעורפלת לאויבים. עמימות זו מנעה סימון מטרות משותפות והביאה לתחושה ששיתוף הפעולה אינו מועיל ליתרון ההדדי.

גורם אחר לכישלון היה היעדר בסיס כלכלי. המדינות לא בנו שיתוף פעולה כלכלי, מה שגרם להן להתחרות זו בזו. ולבסוף, לא נוצרה תחושת אחדות, וההבדלים במנטליות ובתרבות של המדינות עשו את שלהם. היעדר הזהות המשותפת גרם לפיצול הולך וגובר ביניהן.

קישורים חיצוניים
----------------

* 22 INTERNATIONAL RELATIONS BETWEEN THE WARS
* ההסכמה הבלטית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kaslas, Bronis (1976). *The Baltic Nations — the Quest for Regional Integration and Political Liberty*. Pittston: EuramericaPress. p. 121.
2. ↑  Feldmanis, Inesis; Aivars Stranga (1994). *Destiny of the Baltic Entente: 1934-1940*. Riga: Latvian Institute of International Affairs. p. 12. ISBN 9984-9000-5-3.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007282430405171
* LCCN: sh85011361

 |
**טלאל חָמִיָה** (בערבית: **طلال حميّة**; נולד ב-1952) הוא מפקד יחידה 910 להוצאת מבצעי חוץ ופיגועים בזרוע הצבאית של חזבאללה, ששימש כסגנו של עימאד מורנייה עד שהלה נהרג בהתנקשות. לפי דיווח בעיתון המצרי "אל-אהראם" (ב-14 באפריל 2009, בעקבות חקירת חברי התארגנות של חזבאללה שנחשפה במצרים), חמיה מונה בידי סגן מזכ"ל חזבאללה, נעים קאסם, לראש הזרוע הצבאית של הארגון במקומו של מוע'ניה. דיווח דומה פורסם גם בשבועון הלבנוני א-שראע.

חמיה, שמוצאו מאזור בעלבכ, היה אחראי על ביצוע פיגועי טרור מחוץ ללבנון, וכן סייע למיליציות שיעיות שלחמו נגד כוחות ארצות הברית בעיראק בעשור הראשון של המאה ה-21‏. לפי דו"ח מודיעין אמריקני היה חמיה קשור להתארגנות של חזבאללה בערב הסעודית, שלה מיוחס פיגוע נגד חיילים אמריקניים ב-1996 (בו נהרגו 19 חיילים). בעקבות הפיגוע בבניין הקהילה היהודית בארגנטינה ב-1994, הוקלט חמיה בשיחה עם מוע'ניה כשהוא מביע שמחה על הצלחת "הפרויקט שלנו בארגנטינה", ולועג למערכת הביטחון הישראלית על כך שלא הצליחה למנוע את הפיגוע.

ערוץ 10 דיווח ב-2004, לאחר שחרורו של אלחנן טננבוים משבי חזבאללה, כי טננבוים עמד בקשר עם חמיה, שלפי אותו דיווח שימש באותה תקופה כמפקד המודיעין של הארגון.

באפריל 2011 דיווח ערוץ 2 כי חמיה עומד בראש מנגנון הפיגועים בחו"ל של חזבאללה. עוד פורסם כי במנגנון פעילים אחמד אל-פאיד, המשמש כסגנו, ונאג'ם א-דין, מומחה מטענים וקצין החבלה של החזבאללה, וכי המנגנון הזה עוסק כל העת בניסיון הוצאת פיגוע נקמה על חיסול עימאד מורנייה.

טלאל חמיה הוא האחראי לפיגוע באוטובוס בבורגס ב-18 ביולי 2012.

ארגוני ביון רבים במערב, מעריכים שחמיה צבר ניסיון מבצעי אדיר במסגרת הלחימה של הארגון בסוריה, כמו גם שהוא האיש שמוציא לפועל את הפקת הלקחים שבעקבות מלחמת לבנון השנייה. הוא נחשב למפקד יצירתי, אולם כזה שעדיין לא הגיע לאיכות של עימאד מורנייה. באוקטובר 2017 נחשף שארצות הברית מציעה פרס של 12 מיליון דולר על מידע שיוביל ללכידתו של חמיה.

חוסל ב-16 באפריל 2024 בסיכול ממוקד בכפר עין בעאל בדרום לבנון.

קישורים חיצוניים
----------------

* לירן אופק, מי אתה טלאל חמיה? ישראל דיפנס, 25 ביולי 2011
* מתכנן הפיגועים נגד ישראלים בחו"ל: מי אתה טלאל חמיה?, סרטון באתר יוטיוב, בערוץ ה-YouTube הרשמי של תאגיד השידור הישראלי, 23 בנובמבר 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  מבוקש בינלאומי או בנו של מורנייה: מי יהיה הרמטכ"ל של חזבאללה?
2. ↑  חסן צברא, א-שראע חשף את תוכנית חזבאללה לפני 3 חודשים, א-שראע, 20/4/2009
3. ↑  לפי הדיווח הנ"ל בעיתון אל-אהראם
4. ↑  יונתן דחוח-הלוי, "שגרירות אירן הפכה למפקדת חזבאללה", באתר "מחלקה ראשונה", 1/8/2006
5. ↑  יוסי מלמן, היכן לכל הרוחות מתחבאים המנהיגים, באתר הארץ, 1 באוגוסט 2006
6. ↑  יעקב כץ, כתבה ב"ג'רוזלם פוסט", 15/2/2008
7. ↑  ג'יימס ריזן, כתבה ב"ניו יורק טיימס", 17/1/2002
8. ↑  רונן ברגמן, מאמר ב"ניו יורק טיימס", 18/2/2008
9. ↑  דיווח: מתגבשת עסקה בין המדינה לטננבוים, באתר וואלה!‏, 25 בפברואר 2004
10. ↑  רוני דניאל, ‏התרעה חמה וחריגה: חיזבאללה בדרך לבצע פיגוע בחו"ל, באתר ‏מאקו‏, 21 באפריל 2011
11. ↑  שי לוי, ‏צמרת הפיקוד: הכירו את בכירי חיזבאללה, באתר ‏מאקו‏, 22 בינואר 2015
12. ↑  סוכנויות הידיעות, ארה"ב מציעה מיליוני דולרים על שני בכירי חיזבאללה, באתר ynet, 10 באוקטובר 2017
**קווין בריידי דילון** (באנגלית: **Kevin Brady Dillon**; נולד ב-19 באוגוסט 1965) הוא שחקן אמריקאי מועמד פרס גלובוס הזהב ושלושה פרסי אמי על תפקידו בתור ג'וני "דרמה" צ'ייס בסדרת הדרמה הקומית של HBO "הפמליה". הופיע בסרטים "פלאטון", "הבועה" ו"הדלתות".

ביוגרפיה
--------

דילון נולד בניו רושל, ניו יורק, למשפחה נוצרית-קתולית. אחד מאחיו הוא השחקן מאט דילון.

קריירת משחק
-----------

דילון החל את הקריירה שלו כשחקן בשנות ה-80 בטלוויזיה ובקולנוע, הוא התגלה בשנת 1986 בסרט המלחמה של אוליבר סטון "פלאטון" בתפקיד החייל הפסיכופת באני. דילון שיחק בתפקיד קולנועי ראשי לראשונה בשנת 1988 בסרט האימה הבדיוני של הבמאי צ'אק ראסל "הבועה".

בשנות ה-90 הופיע דילון בדרמה המוזיקלית של אוליבר סטון "הדלתות" בתפקיד ג'ון דנסמור מתופף להקת "הדלתות", בסרט הפעולה של מרטין קמפבל "הבריחה מבסולום" ובסרט המלחמה העצמאי "לילה בהיר".

לאחר שנים שבהן לא התבלט בתעשיית הבידור לוהק דילון בשנת 2004 לסדרת הדרמה הקומית של חברת HBO "הפמליה". דילון הופיע לאורך הסדרה בתפקיד השחקן הוותיק ג'וני "דרמה" צ'ייס, אחיו הגדול של כוכב הקולנוע וינסנט צ'ייס. דילון הועמד על תפקידו בסדרה לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרה קומית ולשלושה פרסי אמי.

מחוץ לסדרה השתתף דילון בשוברי הקופות "פוסידון" של וולפגנג פטרסן ו"בית מלון לכלבים". הוא גם הופיע הופעת אורח בסדרה "משפחת סימפסון".

חיים אישיים
-----------

דילון נישא ב-2006 לשחקנית ג'יין סטיוארט, לזוג נולדה ילדה אחת במשותף. לדילון ילדה נוספת ממערכת יחסים שניהל בעברו.

פילמוגרפיה
----------

* נערים קטולים (1985)
* פלאטון (1986)
* שלט רחוק (1988)
* הבועה (1988)
* מסיבת מלחמה (1988)
* ההצלה (1988)
* פתאום הורים (1989)
* הדלתות (1991)
* לילה בהיר (1992)
* הבריחה מאבסולום (1994)
* פשע אמיתי (1996)
* ארבעת החברים (2006)
* פוסידון (2006)
* בית מלון לכלבים (2009)
* *Compulsion* ‏(2013)
* הפמליה (2015)
* *The Throwaways*‏ (2015)
* עפר (2018)
* משחקי חברה (2020)
* *Frank and Penelope ‏(2022)*
* עת למות *(אנ')* (2022)
* רייגן (2022)
* השדרן (2022)
* האקר במלכוד (אנ') (2022)
* *Mob Land*‏ (2023)
* *Buddy Games: Spring Awakening‏ (2023)*

### טלוויזיה

* אלה החיים (2000–2002)
* הפמליה (2004–2011)
* איך להיות ג'נטלמן (2011–2012)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קווין דילון** בוויקישיתוף

* קווין דילון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* קווין דילון, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* קווין דילון, באתר AllMovie (באנגלית)
* קווין דילון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007372138805171
* BNE: XX1463298
* BnF: cb14171962m (data)
* GND: 140388273
* ISNI: 0000 0001 1454 4840
* LCCN: no2002087946
* NKC: xx0202115
* NTA: 184832977
* SUDOC: 185614833
* VIAF: 107093605
* WorldCat: lccn-no2002087946

 |
**גוויניד'** (בוולשית: **Gwynedd**) הוא מחוז ממחוזות ויילס, בצפון-מערב ויילס, בממלכה המאוחדת. המחוז נוצר בשנת 1974 על בסיס מחוז קרנארבונשייר ההיסטורי וחלק ממחוז מריונת'שייר, כאשר הגבולות כיום נקבעו בשנת 1996. המחוז נקרא כך על שם ממלכת גוויניד' שהתקיימה בין המאה ה-5 למאה ה-12.

המחוז הוא השני בגודל שטחו (אחרי פוויס) ובעל צפיפות האוכלוסין הנמוכה ביותר מבין מחוזות ויילס. הבירה האדמיניסטרטיבית של המחוז נמצאת בעיירה קרנארבון בעוד שהעיר הגדולה ביותר היא בנגור (שניהם בחלק הצפוני, לצד מצר מנאי).

גאוגרפיה
--------

מחוז גוויניד' גובל מצפון עם מחוז אנגלסי (אי המופרד מגוויניד' באמצעות מצר מנאי), מדרום-מערב הוא גובל עם מחוז קרדיגיון, מדרום-מזרח עם מחוז פוויס וממזרח עם דנבישייר וקונווי. המחוז נמצא בפינה הצפון-מערבית של ויילס, הדופן המערבית מורכבת מחוף הים האירי והדופן המערבית נמצאת לחופי מצר מנאי.

מעבר לרצועת החוף בצד הצפון-מערבי של המחוז, פנים המחוז מאופיין באזורים הרריים כאשר במחוז נכלל רוב שטחי סנודוניה, שכוללת את רכס הרי סנודון ואגם באלה, השמורה גם מרכיבה את חלק הארי של המחוז. המחוז כולל גם את חצי האי ל'ין (Llŷn), חצי אי באורך 48 קילומטרים היוצא מוויילס לתוך הים האירי.

מלבד עיר הבירה של המחוז קרנארבון (Caernarfon) עם 9,611 תושבים, ערים ועיירות נוספות המחוז כוללות את בנגור (Bangor) עם 16,358 תושבים, פסטיניוג (Ffestiniog) עם 5,500 תושבים, פורת'מדוג (Porthmadog) עם 4,764 תושבים, בת'סדה (Bethesda) עם 4,327 תושבים, פול'הלי (Pwllheli) עם 3,861 תושבים, טיווין (Tywyn) עם 3,264 תושבים, דולגל'אי (Dolgellau) עם 2,678 תושבים, נווין (Nefyn) עם 2,602 תושבים, ברמות' (Barmouth) עם 2,522 תושבים, אברדווי (Aberdyfi) עם 1,282 תושבים, באלה (Bala) עם 1,980 תושבים והרלך (Harlech) עם 1,952 תושבים.

עיירה נוספת שראויה לציון היא אברגווינגרגין השוכנת בפינה הצפון-מזרחית של המחוז ואשר שימשה במאה ה-13 בתור עיר הבירה של נסיכות ויילס ואחת ממרכזי השלטון החשובים בממלכת גוויניד' ההיסטורית.

תושבי גוויניד' מוכרים
---------------------

* תומאס אדוארד לורנס (לורנס איש ערב) - נולד בכפר טרמד'וג (Tremadog).
* דייוויד לויד ג'ורג' - פוליטיקאי וראש ממשלת בריטניה, נולד במנצ'סטר אך גדל בכפר ל'אניסטרומדווי (Llanystumdwy).

ראו גם
------

* ממלכת גוויניד'

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **גוויניד'** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של גוויניד' (בולשית)
* עמוד הבית הרשמי של המחוז.
* גוויניד', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  נתוני האוכלוסייה מתייחסים לשנת 2011.

| מחוזות ויילס |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אנגלסי • גוויניד' • קונווי • דנבישייר • פלינטשייר • רקסהאם • קרדיגיון • פוויס • פמברוקשייר • קרמרת'נשייר • סוונסי • נית' פורט טלבוט • ברידג'אנד • רונד'ה קינון טף • מרת'ר טידוויל • קרפילי • בלייני גוונט • ת'ורפן • מונמות'שייר • עמק גלמורגן • קארדיף • ניופורט |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007554820905171
* LCCN: n50044093
* MusicBrainz: 33a9cc60-fc72-4397-bd95-a94777d9e939
* WorldCat (עם LCCN): n50-044093

 |
**סיעה פנים-מפלגתית** היא התארגנות של חברי מפלגה במסגרת המפלגה ובתוכה, למען קידום אינטרס אישי או אידאולוגי מסוים (למשל סיעת הקיבוץ הדתי במפד"ל).

סיעה פנים-מפלגתית מוגדרת כ"כוח המתחרה ברכישת השפעה על המוסדות המרכזיים של השלטון הפנים-מפלגתי, על ניסוח מדיניות המפלגה ומינויה למשרות ציבוריות" (זריצקי).

יש המגדירים סיעה כ"קבוצה בעלת זהות קולקטיבית המושתתת על ערכים ו/או אינטרסים שווים, המטילה מרות ומשמעת על חבריה, מאורגנת לבצע פעולה שבמרכזה המרה או השפעה על המדיניות או ההנהגה של המפלגה. (ישי).

יש הרואים בסיעה בעלת כוח וארגון משל עצמה, קבוצה פנים-מפלגתית בעלת מטרות מובחנות.

בישראל
------

ברוב המפלגות בישראל פעלו מאז ומתמיד סיעות פנימיות. הדוגמה הבולטת ביותר הנה הסיעות הפנימיות המאורגנות שפעלו בתחום ההסתדרות, ארגוני העובדים, למשל "איגוד העובדים הליברלים", שפעלו במפלגה הליברלית, עת הייתה חטיבה בליכוד, "סיעת תכלת לבן" של תנועת החרות בהסתדרות, ופעילי ההסתדרות שפעלו כל העת במפא"י, מערך, ואחר כך מפלגת העבודה. כיום הסיעות הן סיעות בעלות גוון אישי יותר דהיינו: תומכות באישיות זו או אחרת במאבקה לזכות במיקום גבוה בצמרת המפלגה.

כאשר הוקמה קדימה היה הדבר ראשית סביב התארגנות סיעתית סביב אריאל שרון, אשר פרש מהליכוד במאבקו מול אישים אחרים כגון: בנימין נתניהו אשר נשאר במסגרת מפלגת הליכוד. (שוורץ)

הדמוקרטיה הפנים-מפלגתית בישראל ושיטות הבחירות הפנים-מפלגתיות: פריימריס או בחירות במרכז המפלגה מושפעות ממעמדן של הסיעות הפנים-מפלגתיות המחלקות ביניהן אזורי השפעה ועוצמה, המשפיעות על כל המערכת הפוליטית בישראל כמו גם בעולם (שוורץ,1991).

דוגמאות לסיעות פנים-מפלגתיות
----------------------------

* צעירי אגודת ישראל בתוך אגודת ישראל
* שלומי אמוני ישראל בתוך אגודת ישראל
* הליכודניקים החדשים והליכודניקים החדשים – הקבוצה הדמוקרטית שמקדמים אג'נדה ליברלית-דמוקרטית בתוך הליכוד

לקריאה נוספת
------------

* שוורץ דויד (1986), סיעה במפלגה - איגוד העובדים הליברלים במפלגה הליברלית בליכוד, עבודת גמר לתואר שני, חיפה, אוניברסיטת חיפה.
* שוורץ דויד (1991) ממפלגת אופוזיציה למפלגת שלטון תנועת החרות והליכוד, דוקטורט, ירושלים, האוניברסיטה העברית.

קישורים חיצוניים
----------------

* הספרייה הוירטואלית של מטח - מפלגות, קואליציה, אופוזיציה, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* HDS: 010091

 |
**ולדימיר וסילייביץ' אנדרייב** (ברוסית: **Владимир Васильевич Андреев**; ‏ 7 בספטמבר 1966 - 16 באפריל 2024) היה אתלט רוסי, זוכה מדליית ארד אולימפית (סידני 2000) וסגן אלוף אירופה (מינכן 2002) בהליכה ל-20 ק"מ.

ביוגרפיה
--------

### 1992

באולימפיאדת ברצלונה שנערכה ביולי סיים במקום 13 בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:28:25 שעות.

### 1993

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בשטוטגרט שבגרמניה סיים במקום 19 בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:27:01 שעות.

### 1999

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בסביליה שבספרד נפסל בהליכה ל-20 ק"מ.

### 2000

באולימפיאדת סידני שנערכה בספטמבר זכה במדליית ארד בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:19:27 שעות, אחרי רוברט קוז'ניובסקי מפולין (1:18:59 שעות) ונואה הרננדס ממקסיקו (1:19:03 שעות).

### 2001

באליפות העולם שנערכה באוגוסט באדמונטון שבאלברטה, קנדה נפסל בהליכה ל-20 ק"מ.

### 2002

#### סגן אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה באוגוסט במינכן שגרמניה זכה במדליית כסף בהליכה ל-20 ק"מ בוצאה של 1:19:56 שעות.

### 2003

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בפריז שבצרפת נפסל בהליכה ל-10 ק"מ.

### 2004

באולימפיאדת אתונה שנערכה באוגוסט סיים במקום שביעי בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:21:53 שעות.

מותו
----

ב-16 באפריל 2024, בגיל 57, מת אנדרייב.

שיאים אישיים
------------

* 10 ק"מ הליכה: 39:15 דקות (2003)
* 20 ק"מ הליכה: 1:18:32 שעות (1995)

קישורים חיצוניים
----------------

הערות שוליים
------------
**שאילנדרה שארמה** (נולד ב-10 ביולי 1957) הוא יוגי וגורו קרייה יוגה. שאילנדרה כתב פרשנויות על טקסטים פילוסופיים ויוגיים בסיסיים כמו הבהגווד-גיטה, סוטרות היוגה של פטנג'אלי והסוטרות שיווה מווסוגופטה.

ביוגרפיה
--------

### קורות חייו והחיפוש אחר הגורו

שאילנדרה שארמה נולד ב־10 ביולי 1957 בעיר בופאל שבהודו. לאחר שסיים את לימודיו בקולג' (1978, תואר שני במדעי המדינה), שאילנדרה התכוון להתגייס לצבא ההתנדבות ההודי. עם זאת, באותו הרגע חלו שינויים רציניים בתפיסת עולמו. הם נגרמו בגלל מותם הבלתי צפוי של כמה מקרובי משפחתו בבת אחת. אירועים אלה חפפו יחד עם הזמן בו הוא קרא את הספר "אוטוביוגרפיה של יוגי" של פרמהנסה יוגאננדה. כתוצאה מכך, שאילנדרה סירב לשרת והחליט להקדיש את חייו למציאת התשובה לשאלה מהו מוות. כך החל מסעו דרך הודו בחיפוש אחר הגורו של קרייה יוגה. בשנת 1982 הוא קיבל חניכה מסטיאצ'רן להירי, נכדו של להירי מהסאיה, שלפי המסורת ההינדית נחנך על ידי המהאווטאר באבאג'י עצמו.

### גורו קרייה יוגה

לאחר שנתיים של תרגול יוגה אינטנסיבי, הפך שאילנדרה לגורו ויורשו של סטיאצ'ראן להירי, והוא התחיל להסמיך תלמידים, בשנת 1984 הוא נכנס לסמאדהי בפעם הראשונה.

לפי שאילנדרה, בשנת 1988 הופיע בפניו מהאווטאר באבאג'י ולימד אותו את הטכניקות המיוחדות של קרייה יוגה (אנ').

בשנים 1992–1993 כתב פרשנות על בהגווד גיטא, סוטרות היוגה מפטנג'אלי וסוטרות שיווה מווסוגופטה.

### שמשן

בשנת 1993 שאילנדרה שארמה התיישב בשמשן במרכז גבעת גוברדהנה. הוא עדיין מתגורר שם, בהיותו "שומר" השמשן והארמון, שהיה שייך לשושלת מהרג'ה קודם לכן.

במקום שאילנדרה שארמה ייסד את סידהא סידהאנטה יוגה אקדמי.

הוראה
-----

שאילנדרה שארמה הוא יוגי שהשיג מימוש באמצעות הרבה שנות תרגול. לפיכך, להוראתו של הגורו קרייה יוגה יש היבט מעשי: מכלול פראניאמה ומודרה, שנלמד על ידי תלמידיו, מכוון ליציאת התודעה של המוח האנושי מעבר לגוף; הבנת עוצמתו כתודעה אחת, המתבטאת בכל הדברים. החל מהרמה הגופנית (מודעות למגבלות פיזיות ישנן המפתח להבנת אי-גבול התודעה), תרגול קרייה יוגה בשלבים הגבוהים ביותר מאפשר ליוגי להגיע לרמה של הרעיון הטהור, מעבר למילים ודימויים. עם זאת, התודעה כבר לא זקוקה לתפיסה גסה (גופנית, פיזית) של העולם המתבטא, מכיוון שהיא (התודעה) חווה אחדות עם מקור הבריאה, האלמותי ויוצר הכל. הגוף, מפסיק להיות מגבלה לתודעה, והופך לכלי היצירתי שלו.

ספריו
-----

* שרימד בהגאווד גיטה: תרגום ופרשנות מאת שרי שאילנדרה שארמה
* "יוגה דרשן: תרגום ופרשנות של שרי שאילנדרה שארמה יוגה סוטרות מפטנג'אלי"
* "שיווה סוטרות: תרגום ופרשנות של שרי שאילנדרה שארמה"
* ההלך (תורגם לעברית)
* "קוצים ושושנים"

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שאילנדרה שארמה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של שאילנדרה שארמה (באנגלית)
* כתבה על שאילנדרה שארמה וחניכה בתחום היוגה (בהינדי)
* אתר אודות שאילנדרה שארמה: גרסאות רוסיות ואנגליות (ברוסית)
* אתר על שאילנדרה שארמה (באנגלית)
* שאילנדרה שארמה מביאה את קצ'ארי מודרה (ברוסית)
* גן עדן על אדמת שרפה (באנגלית)
* ריאיון עם שאילנדרה שארמה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Шайлендра Шарма: Биография
2. ↑  Традиция крийя-йоги
3. ↑  Самадхи
4. ↑  Русский перевод
5. ↑  Английский перевод
6. ↑  Английский перевод
7. ↑  Английский перевод

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: nb2018001072
* VIAF: 1894151656351808400009
* WorldCat: lccn-nb2018001072

 |
**ריגויאנצ'י** (בהונגרית:Rigójancsi) הוא מוצר מגדנאות הונגרי מסורתי, בדרך כלל בצורת קובייה, המבוסס על בצק עוגת ספוג שוקולד וקרם שוקולד. הוא נקרא על שמו של ריגו יאנצ'י (1858–1927), כנר ראשון, כנר מוביל (בהונגרית: prímás) להקה צועני הונגרי מפורסם, שפיתה את קלרה וורד, הנסיכה קראמאנה-צ'ימאי, בתו היחידה של המיליונר האמריקאי E. B. Ward, שהייתה אשתו של הנסיך הבלגי ז'וזף קאראמן צ'ימאי (Joseph, Prince de Caraman-Chimay.

היסטוריה
--------

ייאנצ'י וקלרה נפגשו בשנת 1896, כאשר ריגו יאנצ'י ניגן במסעדה פריזאית שבה קלרה אכלה ארוחת ערב עם בעלה, הנסיך ז'וזף. בין 1896 לבין 1898, העיתונים סיקרו הרבה את נישואי הכנר המוביל והנסיכה. העוגה נקראה על שם ריגו יאנצ'י על ידי הקונדיטור שהכין אותה, לכבוד סיפור האהבה הרומנטי.

העוגה
-----

המאפה מורכב משתי שכבות עוגת שוקולד, וביניהן מלית קרם שוקולד קצפת. המילוי עשוי להכיל גם מעט רום כהה ו/או וניל. בגרסה אחרת המילוי מורכב משתי שכבות, אחת עם שוקולד קצפת ואחת עם קצפת בלבד.

לפני ההרכבה מורחים על הדף התחתונה שכבה דקה מאוד של טעם משמש. 

העוגה מצופה בזיגוג שוקולד מריר.

הערות שוליים
------------

קישורים חיצוניים
----------------

* Mindmegette - THE MOST DELICIOUS THRIGÓ JANCSI
* Cookpad - מתכון ריגויאנצ'י


1. ↑  Világhírű magyar sütemények
2. ↑  "Gundel Károly - Kis magyar szakácskönyv". אורכב מ-המקור ב-2016-08-14. נבדק ב-2017-08-10.