recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מדיסון פארמה בע"מ** היא חברת שיווק תרופות ישראלית. החברה מתמחה בשיווק תרופות וטכנולוגיות לחולים במחלות קשות. החברה פעילה בישראל, בקנדה, ברוסיה ובמרכז-מזרח אירופה. היא נציגתן של חברות רב לאומיות ובהן: ביוג'ן אמג'ן, טקדה, IPSEN, VERTEX, BIOMARIN.

החברה נוסדה בשנת 1996 בישראל על ידי מאיר יעקבסון שמשמש כמנהלה הכללי מאז הקמתה.

נכון ל-2021, החברה מעסיקה כ-350 עובדים, המטה הראשי של החברה שוכן בפתח תקווה, ומטה הפעילות הבינלאומית שוכן במחוז צוג בשווייץ.

היסטוריה ופעילות
----------------

מדיסון הוקמה ב-1996 על ידי מאיר יעקבסון, דור שלישי למשפחת יעקבסון, הפעילה בענף הפרמצבטיקה בישראל מאז 1937.

בתחילת דרכה ייצגה החברה את חברות התרופות ביוג'ן, SHIRE, IPSEN העוסקות בתחום מחלות קשות ומחלות יתומות. בשנת 2006 הרחיבה החברה את פעילותה לתחום הדיאגנוסטיקה ורכשה את קבוצת פארמטופ.

בשנת 2007 החלה מדיסון בפעילות במזרח אירופה כשפתחה נציגות ברומניה, ומשנת 2015 ואילך הרחיבה את פעילותה הגלובלית דרך שיתופי פעולה והקמת נציגויות במדינות נוספות במרכז ומזרח אירופה, רוסיה וקנדה.

מדיסון משקיעה במחקר ופיתוח באמצעות זרוע ההשקעות "מדיסון ונצ'רס". בתוך כך, מדיסון משקיעה בפרויקטים הקשורים לפיתוח תרופות ובריאות דיגיטלית, ומהווה שותפה בחממה הטכנולוגית eHealth Venture ובהקמת חברת ANDELIT וחברת אלפא תאו המפתחת טיפול לחולי סרטן.

בשנת 2013 רכשה חברת מדיסון את חברת לביא העוסקת בשיווק טכנולוגיות רפואיות. בנוסף, מדיסון שותפה בחממה הטכנולוגית ליד שערי צדק, ומשקיעה בפיתוחים ישראליים. כמו כן היא שותפת מנהלת בחברת צבר רפואה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מדיסון פארמה
* אתר למנויים בלבד שלי אפלברג, מדיסון פארמה תשווק את מערכת Deep TMS של בריינסוויי בישראל, באתר TheMarker‏, 30 במרץ 2014
* TheMarker digital, חברת התרופות מדיסון פארמה פתחה חברה בת ברומניה בהשקעה של כ-2 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 24 במאי 2006

הערות שוליים
------------

1. ↑  דירוג חברות סיטונאות ציוד רפואי ותרופות באתר דן אנד ברדסטריט
2. ↑  גלי וינרב, ‏ביוג'ן שוקלת להיכנס למכשור הרפואי: "זה גל שלא ניתן לעצור", באתר גלובס, 4 ביולי 2018
3. ↑  גלי וינרב, ‏חב' השיווק "מדיסון פארמה" רכשה את קבוצת השיווק "פארמטופ-פארמטרייד", באתר גלובס, 5 בנובמבר 2006
4. ↑  מדיסון פארמה, "מדיסון פארמה" תייצג בישראל את חברת התרופות האמריקנית ביומרין, באתר News1 מחלקה ראשונה, 21 בנובמבר 2006
5. ↑  ‏eHealth Ventures - Partners, באתר eHealth Venture
6. ↑  גלי וינרב, ‏חברת הביומד אלפא טאו גייסה 29 מ' ד' בהובלת שביט קפיטל, באתר גלובס, 5 בספטמבר 2018
7. ↑  ‏Israeli MedTech Start-up, Alpha Tau Medical, Raises $29 Million in Private Financing to Cure Cancer
8. ↑  חמש חברות הזנק פורצות דרך בתחום הבריאות הדיגיטלית, באתר ידעטק
9. ↑  גלי וינרב, ‏"סטארט-אפ נולד": חממה בתחום הבריאות תבחר חברות להשקעה באמצעות תחרות, באתר גלובס, 22 בפברואר 2017
**אצטדיון יו. אס. בנק** (באנגלית: **U.S. Bank Stadium**) הוא אצטדיון מקורה רב-תכליתי הממוקם בעיר מיניאפוליס שבמינסוטה. האצטדיון הוא מגרשה הביתי של קבוצת הפוטבול מינסוטה ויקינגס, וכן משמש לאירוח משחקי הבייסבול של נבחרת אוניברסיטת מינסוטה. האצטדיון אירח את סופרבול LII ב-2018 ואת הפיינל פור של טורניר אליפות המכללות בכדורסל ב-2019

האצטדיון החליף את אצטדיון יוברט האמפרי מטרודום שפעל במינסוטה מ-1982 ועד דצמבר 2013. הוא נחנך ב-22 ביולי 2016 וב-28 באוגוסט 2016 קיימה בו קבוצת הפוטבול מינסוטה ויקינגס את משחקה הראשון במהלך קדם העונה. 

החלטה על בניית האצטדיון אושרה במאי 2012 בישיבה בה החליטה מדינת מינסוטה ומועצת העיר מיניאפוליס לתקצב את הבנייה בסך של 975 מיליון דולר. מינסוטה ויקינגס התחייבה לשחק באצטדיון במשך 30 שנה. 

מלבד משחקי הפוטבול מתקיימים באצטדיון גם אירועי ספורט אחרים כגון משחקי כדורגל, האצטדיון אירח משחק ב-2016 במסגרת גביע האלופות הבינלאומי בין צ'לסי למילאן וב-2018 בין מילאן לטוטנהאם הוטספר. ב-2016 אירח משחק ידידות של נבחרת ארצות הברית בכדורגל נשים מול שווייץ. הוא מארח את משחקי הבייסבול של אוניברסיטת מינסוטה, אירח את הפיינל פור של טורניר אליפות המכללות בכדורסל ב-2019, ואת משחקי האקסטרים ב-2017 וב-2018. כמו כן מתקיימים באצטדיון הופעות מוזיקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אצטדיון יו. אס. בנק** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אצטדיון יו. אס. בנק (באנגלית)
* אצטדיון יו. אס. בנק, ברשת החברתית פייסבוק

* אצטדיון יו. אס. בנק, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* אצטדיון יו. אס. בנק, ברשת החברתית אינסטגרם
* על הפרויקט באתר רשות מתקני הספורט של מדינת מינסוטה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007400236105171
* LCCN: sh2016002263
* MusicBrainz: e25f18fb-b98b-46d5-8ead-06bdedb6e108
* VIAF: 997154329447926970009
* WorldCat: viaf-997154329447926970009

 |
**מולטי ריטייל גרופ בע"מ** היא חברה ציבורית המפעילה רשתות שיווק למוצרים לבית ולרכב - "אייס", "אוטודיפו", "ביתילי","אורבן" ו"איי.די.דיזיין".

היסטוריה
--------

החברה הוקמה על ידי קרן קדמה קפיטל ב-13 בנובמבר 2016, תחת השם "קדמה-השקעה (2016) בע"מ". כעבור כחודש רכשה קרן קדמה קפיטל מאלקטרה צריכה את הפעילות של רשתות השיווק "אייס", "אוטודיפו" ו"אייס אלקטריק" ושילבה אותן בחברה, שבעקבות זאת שינתה את שמה, ב-15 בפברואר 2017, ל"אייס קפיטל קמעונאות (2016) בע"מ". ב-11 בינואר 2021 נרשמו ניירות הערך של החברה למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב. ב-27 בדצמבר 2021 שונה שם החברה לשם הנוכחי, "מולטי ריטייל גרופ בע"מ".

סניפי "אייס אלקטריק" נסגרו, ופעילותם שולבה בחנויות רשת "אייס". בסוף 2021 הפעילה החברה 31 חנויות - 12 חנויות במותג ACE,‏ 6 חנויות במותג Auto Depot, ו-13 חנויות משולבות (חנות ACE וחנות Auto Depot יחדיו). עשרים מחנויות אלה פעלו גם בשבת ובחג. בנוסף הפעילה החברה אתר אינטרנט למסחר אלקטרוני. לחברה יש מפעל באשדוד שבו מיוצרים רהיטים לבית (בעיקר ארונות וחדרי ארונות). הנמכרים ברשת"אייס" תחת המותג "ספץ". מרבית עובדי החברה מועסקים בהסכם קיבוצי שנחתם בין החברה לבין הסתדרות העובדים הלאומית. עובדים בכירים מועסקים בהסכמים אישיים.

בפברואר 2022 הסכימה החברה על רכישת רשתות השיווק "ביתילי", "אורבן" ו"איי.די.דיזיין" מחברת איקו עיצובים בע"מ, תמורת כמאה מיליון ש"ח. רשתות אלה כללו 32 סניפים (11 סניפי ביתילי, 17
סניפי אורבן ו-4 סניפי איי.די.דיזיין), מתוכם 6 סניפים מופעלים באמצעות זכיינים, ושלושה אתרי אינטרנט. רכישה זו הושלמה ב-1 במאי 2022.

בנובמבר 2022 הגיעה החברה להסכם לרכישת פעילות רשת מרכזי שירות לרכב CheckUp מחברת טכנוטיירס (ישראל) בע"מ, תמורת כ-2.8 מיליון ש"ח. הפעילות הנרכשת כוללת ארבעה מרכזים הפועלים תחת
המותג CheckUp ועשרה סניפים של מרכזי שירות קטנים הפועלים בתוך מוסכים בקונספט של "חנות בתוך חנות".

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מולטי ריטייל גרופ
* מולטי ריטייל גרופ בע"מ, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב

* מולטי ריטייל גרופ בע"מ, באתר "מאיה"

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  מולטי ריטייל גרופ בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
2. ↑  גולן חזני, אלקטרה צריכה מוכרת לקדמה את אייס ואוטו דיפו ב-190 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 15 בדצמבר 2016
3. ↑  מולטי ריטייל גרופ בע"מ - דוח תקופתי ליום 31 בדצמבר 2021, באתר "מאיה"
4. ↑   אתר האינטרנט הרשמי של ביתילי
5. ↑   אתר האינטרנט הרשמי של אורבן
6. ↑   אתר האינטרנט הרשמי של איי.די.דיזיין
7. ↑  מולטי ריטייל גרופ - הסכם לרכישת פעילות, באתר "מאיה", 3 בפברואר 2022
8. ↑  שירה ספיר, ‏מולטי ריטייל השלימה את רכישת ביתילי, IDdesign ו-Urban ב-100 מיליון שקל, באתר גלובס, 2 במאי 2022
9. ↑   אתר האינטרנט הרשמי של CheckUp
10. ↑  מולטי ריטייל גרופ - הסכם לרכישת פעילות, באתר "מאיה", 17 בנובמבר 2022

| מניות מדד תל אביב רשתות שיווק |
| --- |
| (נכון ל-1 בנובמבר 2021) |
| 

|  |
| --- |
| מולטי ריטייל גרופ • אלקטרה מוצרי צריכה • בריל • גולף • דלתא מותגים • המשביר 365 • ויקטורי • טיב טעם • טרמינל איקס • יוחננוף • מקס סטוק • עדיקה סטייל • פוקס • פרשמרקט • קוויק • קופיקס גרופ • קסטרו • ריטיילורס • רמי לוי • שופרסל |

 |
**קונרד ארנסט פון גוסלר** (בגרמנית: **Konrad Ernst von Goßler**; 28 בדצמבר 1848 – 7 בפברואר 1933) היה גנרל גרמני שפיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

גוסלר נולד ב-28 בדצמבר 1848 בעיר פוטסדאם, שהשתייכה אז לממלכת פרוסיה. משפחתו הייתה משפחת אצולה עתיקה. אביו היה הפוליטיקאי הפרוסי קרל גוסטב פון גוסלר, אמו סופיה פון מילר הייתה בתו של המדינאי וערך הדין היינריך גוטלוב פון מילר. אחיו היה גוסטב פון גוסלר, לימים שר התרבות של פרוסיה. שני אחים נוספים היינריך ווילהלם שרתו גם כן בצבא והגיעו לדרגות גנרלים.

בשנת 1868 התגייס גוסלר לצבא הפרוסי, וסופח לרגימנט הגרנדירים ה-2 של המשמר. בשנת 1870 הועלה לדרגת לוטננט שני. בהלך מלחמת צרפת–פרוסיה, הוא השתתף במצור על שטרסבורג, ועל גבורתו בקרב עוטר בצלב הברזל. מאוחר יותר השתתף במצור על פריז. לאחר המלחמה שרת ביחידות שונות, ומילא תפקידי פיקוד ומטה. בפברואר 1897 קיבל פיקוד על רגימנט המשמר ה-4 בקובלנץ, ובמרץ של אותה שנה הועלה לדרגת אוברסט. באפריל 1900 הועלה לדרגת גנרל מיור, ובמאי 1903 מונה למפקד הדיוויזיה ה-11. בספטמבר 1907 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. בשנת 1908 מונה למושל הצבאי של מיינץ, והחזיק בתפקיד עד שנת 1910 עת פרש מהצבא.

### מלחמת העולם הראשונה

 ערך מורחב – **מלחמת העולם הראשונה**  

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, חזר גוסלר לשירות פעיל, ומונה למפקד קורפוס המילואים ה-6, שהיה חלק מהארמייה החמישית בפיקודו של וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה. הוא פיקד על הקורפוס שלו במהלך קרב הארדנים. החל מפברואר 1916 השתתף הקורפוס שלו בקרב ורדן, ולאחר מכן הועבר תחת פיקוד הארמייה השנייה תחת פיקוד פריץ פון בלו. על תפקודו בקרבות אלו, הוענק לו ב-10 באוגוסט 1916 עיטור הפור לה מריט. הוא פרש מהצבא סופית בפברואר 1917.

### אחריתו

פון גוסלר מת ב-7 בפברואר 1933 בעיר אייזנך, זמן קצר לאחר עליית המפלגה הנאצית לשלטון, והוא בן 84. ב-7 באוגוסט 1878 הוא נישא לקלרה קלטש, אשר ילדה לו ארבע בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

* קונרד פון גוסלר (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 123522595
* ISNI: 0000 0000 1622 2303
* NLP: a0000003557840
* VIAF: 32906284
* WorldCat: viaf-32906284

 |
**טייסת אוויר ימית 809** היא טייסת תקיפה של זרוע האוויר של הצי המלכותי המפעילה מטוסי F-35 לייטנינג II.

הטייסת הוקמה במהלך מלחמת העולם השנייה והתקיימה במספר גלגולים עד לסוף שנות ה-70, לאחר מכן הוקמה כדי לשרת במלחמת פוקלנד, ואז בדצמבר 2023 הוקמה מחדש בתור הטייסת השנייה לקלוט את מטוסי ה-F-35 החדישים (והראשונה בצי המלכותי). הטייסת שוכנת דרך קבע בבסיס חיל האוויר המלכותי מרהאם לצד שאר מערך ה-F-35 הבריטי ומשמשת כוח תקיפה אווירי העיקרי של נושאת המטוסים אה"מ הנסיך ויילס (R09ׂ) מסדרת "המלכה אליזבת".

היסטוריה
--------

הטייסת הוקמה ב-15 בינואר 1941 על בסיס מטוסי הקרב פיירי פולמאר, כאשר ביולי נשלחה הטייסת יחד עם נושאת המטוסים אה"מ ויקטוריוס (R38) לשירות בים הצפוני. ביולי 1942 הועברה הוויקטוריוס וקבוצת האוויר שלה לים התיכון, שם לקחה חלק בין היתר במבצע פדסטל, לאחר מכן הוחלפו מטוסי הטייסת במטוסי סופרמרין סיפייר (הגרסה הימית של הספיטפייר) ובאוקטובר חזרה הטייסת על נושאת המטוסים ויקטוריוס לזירה הצפון אפריקאית ולקחה חלק בין היתר במבצע לפיד.

לאחר המלחמה החליפה הטייסת בינואר 1949 את מטוסיה לזה הבילנד סי הורנט, ב-1954 הוצבה במלטה ועברה למטוסי הסילון דה הבילנד סי וונום איתם לקחה חלק בין היתר במלחמת סיני ב-1956 כאשר היא נלחמת מאה"מ אלביון (R07). בשנת 1959 נסגרה הטייסת והוקמה מחדש ב-1963 עם מטוסי בלקברן בקנייר S.1, היא נסגרה שוב למספר חודשים ונפתחה מחדש ב-1966 עם קליטת הגרסה המשופרת של הבקנייר, ה-S.2. במהלך שנות ה-70, הטייסת הפכה ליחידה שהפעילה מטוסי בקנייר בצי הבריטי והיא הוצבה לסירוגין ב-אה"מ ארק רויאל (R07) ובסיס זרוע האוויר לוסימות' ובהמשך בבסיס חיל האוויר המלכותי הונינגטון. בנובמבר 1978 מטוסי הבקנייר של הטייסת הועברו לטייסת 216 (חיל האוויר המלכותי) שהייתה האחרונה להפעיל אותם וטייסת 809 נסגרה.

עם תחילת מלחמת פוקלנד ב-1982, הצי המלכותי כלל שתי טייסות (800 ו-801) וטייסת אימון והכשרה (899) בלבד על בסיס מטוסי בריטיש אירוספייס הרייר ימי, כחלק מאמצי הסיוע לכוחות הבריטים באיי פוקלנד, הוחלט על הקמת טייסת רביעית וטייסת 809 הוקמה מחדש וסייע ללחימה מאה"מ אילסטריוס (R06). לאחר המלחמה חזרה הטייסת לבריטניה וב-17 בדצמבר 1982 נסגרה שוב.

ב-8 בדצמבר 2023 נפתחה הטייסת מחדש בבסיס חיל האוויר מרהאם, בתור טייסת ה-F-35 לייטנינג הראשונה בצי המלכותי, והשנייה סך הכל בכוחות המזוינים הבריטים אחרי טייסת 617 של חיל האוויר המלכותי (אף הוא במרהאם). קליטת מטוסי ה-F-35 עתידה להתפרס על פני מספר חודשים והטייסת מתוכננת להיות במצבתה המתוכננת בשנת 2025.

מטוסי הטייסת לאורך השנים
------------------------

* פיירי פולמארפיירי פולמאר
* סופרמרין סיפיירסופרמרין סיפייר
* דה הבילנד סי הורנטדה הבילנד סי הורנט
* דה הבילנד סי וונוםדה הבילנד סי וונום
* בלקברן בקניירבלקברן בקנייר
* בריטיש אירוספייס הרייר ימיבריטיש אירוספייס הרייר ימי
* ‏F-35 לייטנינג II‏F-35 לייטנינג II

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טייסת אוויר ימית 809** בוויקישיתוף
* Phoenix rising: iconic Naval unit re-born as UK’s second front-line F-35 squadron, ‏8 בדצמבר 2023, אתר הצי המלכותי.
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסדרת הטלוויזיה. אם התכוונתם לסרט הקולנוע, ראו סטארסקי והאץ' (סרט).

**סטארסקי והאץ'** (באנגלית: **Starsky and Hutch**) היא סדרת טלוויזיה משנות ה-70, אשר כללה 92 פרקים בני שישים דקות, ופרק פתיחה בן 90 דקות, ששודרה בארצות הברית ברשת ABC בין ה-30 באפריל 1975 ל-15 במאי 1979.

בישראל שודרה הסדרה בערוץ הראשון שהיה אז הערוץ היחיד, וזכתה להצלחה רבה. עד סגירתו של ערוץ AXN בישראל, בשנת 2009, הסדרה שודרה שם ברצועת נוסטלגיה.

עלילה
-----

גיבורי הסדרה היו שני שוטרים מקליפורניה, דייוויד סטארסקי השחרחר (בגילומו של פול מייקל גלייזר), שהיה בעל חוכמת רחוב, סקרנות ילדותית ומזג סוער, ואופי מוחצן, וקן, "האץ'" האצ'ינסון, (בגילומו של דייוויד סול), הבלונדיני, ששיחק שוטר מאופק, אינטלקטואלי ומופנם.

השניים נהגו במכונית פורד גראן טורינו אדומה בעלת שתי דלתות, שעליה סומן פס לבן בולט, בדומה לסמל של נעלי נייקי. המכונית, שכונתה "זברה 3", הייתה לאחד מסמלי הסדרה, ואחד מסמלי שנות ה-70.

הקשר של הבלשים אל העולם התחתון היה באמצעות מודיע שכונה "האגי בר", (בגילומו של אנטוניו פרגאס), שסיפק לרוב את הרגעים הקומיים בסדרה. מפקדם של השניים היה קפטיין דובי, שגולם על ידי השחקן ברני המילטון, אם כי בפרק הפתיחה גולמה דמות זו על ידי השחקן ריצ'רד וורד.

הסדרה הייתה אלימה מאוד, וכללה לרוב עלילה בלתי מתוחכמת, בה נתקלים השניים בבעיה, ופותרים אותה, לרוב באלימות, אך תמיד תוך שיתוף פעולה, והומור פנימי, הנשען על השוני באישיותן של הדמויות. הדמויות לא נמנעו מלבצע מחוות של חיבה פיזית זו כלפי זו, בניגוד למקובל בטלוויזיה של אותה התקופה, ולרוב הצהירו כי הם סמכו אך ורק זה על זה אל מול שאר העולם. סאבטקסט הומוסקסואלי עדין זה הודגש בסרט הקולנוע שנעשה על פי הספר, אך בסדרה עצמה הוצגו סטארסקי והאץ' כזוג רווקים חובבי נשים, ואף רודפי נשים.

בשנת 1977 הכריחה מחאת הקהל כלפי רשת ABC להקטין את מינון האלימות בסדרה, וכותביה נאלצו ליצור עלילות אלימות פחות, ורומנטיות יותר. כוכבה של הסדרה דעך באיטיות, ובשנת 1979 צולם הפרק האחרון. בפרק זה נורה סטארסקי בידי פושע, ואף מת מוות קליני, אך קם לתחייה במהלך הסצינות האחרונות.

הסדרה נותרה בין הסדרות האהובות של שנות ה-70, והיא זוכה להקרנות מחודשות בערוצים שונים ברחבי העולם. כוכביה, פול מייקל גלייזר ודייוויד סול, המשיכו בקריירות של משחק ובימוי, אך לא זכו להצלחה לה זכו בעת ששודרה הסדרה. גלייזר סבל מטרגדיה אישית כאשר בשנת 1985 התגלה כי אשתו נדבקה בנגיף האיידס, בעת לידת בנם, וכי היא ושני ילדיו נגועים בנגיף. לאחר מותם של אשתו וילדיו עמד גלייזר במשך שנים רבות בראש מוסד שהקים לטיפול בקטינים הנגועים בנגיף האיידס.

בשנת 2004 יצא אל המסכים סרט הקולנוע המבוסס על הסדרה, בכיכובם של בן סטילר (סטארסקי) ואוון וילסון (האץ'). רבים סבורים כי הסרט, על אף שהיה מצחיק ומותח, לא הצליח לשחזר את הקסם של סדרת הטלוויזיה, על אף שזו הייתה כוונתו. הסרט הכניס 170,268,750 דולר ברחבי העולם בעוד שתקציב הפקה עמד על 60 מיליון דולר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטארסקי והאץ'** בוויקישיתוף

* "סטארסקי והאץ'", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "סטארסקי והאץ'", באתר Metacritic (באנגלית)
* "סטארסקי והאץ'", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* צמד רעים עליזים : הסרט וסדרת הטלוויזיה "סטארסקי והאץ'", מאת אלי אשד

הערות שוליים
------------

1. ↑  Starsky & Hutch, Box Office Mojo
**אילנה מרילס שטוקמן** (באנגלית: **Elana Maryles Sztokman**; נולדה ב-20 בדצמבר 1969) היא סוציולוגית, סופרת ופמיניסטית יהודייה-אמריקאית. שני ספריה הראשונים, החוקרים את נושא הזהות המגדרית בקהילה היהודית האורתודוקסית, זכו בפרס הספר היהודי הלאומי. היא התמודדה ללא הצלחה בבחירות לכנסת ה-23 שנערכו בשנת 2020, כחברה מייסדת במפלגת הנשים "קול הנשים".

ביוגרפיה
--------

נולדה בפלטבוש שבברוקלין, השלישית מבין ארבע בנות שנולדו לגלאדיס (לבית שמלץ) ולמת'יו מרילס, בנקאי השקעות. שטוקמן למדה בישיבה דפלטבוש, והמשיכה ללמוד מדעי המדינה וחינוך במכללת ברנרד. היא עלתה לישראל בשנת 1993, וקיבלה תואר שני בחינוך יהודי ודוקטורט בחינוך, סוציולוגיה ואנתרופולוגיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים.

סייעה לייסד "מבואי סתום", ארגון העוזר לעגונות, ושימשה כראשו בשנים 1997 עד 2002, והפכה למנכ"ל הברית הפמיניסטית היהודית האורתודוקסית בשנת 2012. היא קיבלה תשומת לב תקשורתית בספטמבר 2014, לאחר שגבר חרדי סירב לשבת לידה בטיסת אל על מארצות הברית לישראל.

בשנת 2012 ו-2013 ספריה זכו בפרס הלאומי לספרים יהודיים.

החל משנת 2017 היא לומדת להסמכה לרבנות רפורמית בהיברו יוניון קולג'.

לקריאה נוספת
------------

* *מדור הגברים: גברים יהודים אורתודוקסים בעולם שוויוני* (הוצאת אוניברסיטת ניו אינגלנד, 2011).
* *חינוך בתדמית האלוהית: סוגיות מגדריות בבתי ספר ליום היהודי האורתודוקסי* (עם חיה רוזנפלד גורסטמן) (הוצאת אוניברסיטת ברנדייס, 2013).
* *המלחמה בנשים בישראל: כיצד הרדיקאליזם הדתי מחניק את קול האומה* (ספרי מקורות, ספטמבר 2014).
* *Masala Mamas: מתכונים וסיפורים* מנשים הודיות שמשנות את קהילתן באמצעות אוכל ואהבה (לביאה, חותם של Panoma Press, 2018).

קישורים חיצוניים
----------------

* אילנה סטוקמן (1969-), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Dolsten, Josefin (18 בספטמבר 2017). "Formerly Orthodox, This Jewish Feminist Leader Found A New Home In Reform". *The New York Jewish Week*. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313277805171
* ISNI: 0000 0003 5590 2960
* LCCN: n2011049830
* VIAF: 97318682
* WorldCat: lccn-n2011049830

 |
**מנופי אבי** היא חברה ישראלית המספקת שירותי הרמה, הנפה ושינוע כבד באמצעות הפעלת והשכרת עגורנים ובמות הרמה מסוגים שונים, בעיקר מנופים ניידים.

שירותי החברה
------------

זוג מנופים של מנופי אבי פורקים קרון רכבת בנמל אשדוד
מנוף של מנופי אבי מסייע בחילוץ בקריסת חניון הברזל, ספטמבר 2016
בבעלות החברה למעלה מ-80 מנופים בכושר הרמה הנע מ-25 ועד ל-1,000 טון. רוב המנופים הם מנופים ניידים יבשתיים אך בבעלות החברה גם מנופים ימיים המותקנים על גבי דוברות עם כושר הרמה של עד 100 טון. בנוסף מפעילה החברה כ-350 במות הרמה מסוגים שונים, חלקן מסוגלות להגיע עד לגובה של 72 מטר.

החברה משכירה מנופים ובמות הרמה ומתפעלת אותם. בנוסף, מתעסקת החברה בשינוע כבד ומפעילה לשם כך צי משאיות כבדות וסמי-טריילרים.

בבעלות החברה מוסך עצמאי בראשון לציון בשטח של כ-5,000 מטר רבוע. המוסך מספק שירותי תיקון לציוד החברה ומכיל גם מחסן חלקי חילוף. בנוסף מפעילה החברה רשת מוסכים ניידים לתיקון ותחזוקת כלי החברה גם בעת העבודות בשטח.

היסטוריה
--------

חברת "מנופי אבי" נוסדה כחברה פרטית על ידי אבי יוחנן, שעבד כשוליית סנדלר בעסק משפחתי. בעקבות עבודתו עם כלי צמ"ה בשירותו הצבאי, החל להתעניין במנופים והפך לשותף בחברה "התקווה מנוף". בשנת 1972 עזב את השותפות והקים את חברת "מנופי אבי". בהמשך הצטרף אליו אחיו, אילן יוחנן, שהחל לעבוד כמנופאי וכמכונאי שתיקן את המנופים באתרי העבודה. כשהחברה גדלה הפך אילן למנהל המוסך של החברה ומאוחר יותר לשותפו הבכיר של אבי.

בשנת 1982 נטלה החברה חלק חשוב בפינוי חצי האי סיני והעברת בסיסי צה"ל לגבול החדש.

לאורך השנים רכשה החברה ציוד חדיש. ב-1987 רכשה מנופים מרומניה. מאוחר יותר רכשה את המנוף LT-1300, המנוף הראשון תוצרת חברת ליבהר (Liebherr). ב-1994 קנתה את המנוף הזחלי הראשון בישראל Demag CC1000.

בשנת 2000 קיבלה תו תקן 9001-2000 ISO ולה גם תקן בטיחות 18001 ותקן איכות הסביבה 14001.

החברה גדלה והתרחבה במהלך השנים וב-2008 העסיקה כ-250 עובדים.

בספטמבר 2016 סייעו מנופים מתנייעים של החברה בפעולות החילוץ שנעשו בעקבות קריסת חניון הברזל.

הצתת מנופי "ריוול"
------------------

ביולי 2006 הוצתו שני מנופים של חברת "ריוול" (Riwal) על ידי שומר אתר-הבנייה של חברת "ריוול", ונגרם להם נזק כבד. יוחנן הואשם בתחילה כי הוא עמד מאחורי ההצתה כדי לפגוע במתחרהו. אולם בהמשך, לאחר שלא נמצאו די ראיות לכך, הושג הסדר טיעון על פיו הודה יוחנן כי ידע על כוונת השומר להצית את המנופים, לא דיווח למשטרה ואף הותיר את השומר ברושם שאם ישרוף את המנופים, יתוגמל על ידו. בנוסף, יוחנן הודה שהתקשר למנכ"ל "ריוול" והשמיע איומים באוזני אשתו. במסגרת הסדר הטיעון התחייב יוחנן לשלם פיצויים בסך 200,000 ש"ח לריוול, ונדון ל-300,000 ש"ח קנס, 6 חודשי מאסר בפועל אותם הוא ריצה בעבודות שירות ו-15 חודשי מאסר על תנאי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מנופי אבי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מנופי אבי

הערות שוליים
------------

1. ↑  גזר דין, מדינת ישדאל נגד אברהם יוחנן (18.11.2007).
**מוחמד עות'מאן** (בערבית: **محمد عثمان**; נולד ב-1 בינואר 1994) הוא כדורגלן סורי המשחק במועדון Lamphun Warriors בליגה התאילנדית בעמדת הקשר ההתקפי.

קריירת מועדונים
---------------

עות'מאן נולד בקמישלי שבסוריה ובגיל צעיר היגר עם משפחתו להולנד. הוא התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים DVV, ובגיל 14 הצטרף למחלקת הנוער של ויטסה ארנהם. בקיץ 2013 הצטרף לקבוצת המילואים וב-22 במאי 2015 חתם לשנתיים בקבוצה הבוגרת. ב-14 באוגוסט 2015 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-3 נגד רודה.

ב-11 בספטמבר 2017 חתם בטלסטאר ספורטקלאב מהליגה ההולנדית השנייה.

ב-30 בינואר 2018 חזר עות'מאן לליגת העל ההולנדית כשחתם בהראקלס אלמלו.

באוגוסט 2020, עות'מאן חתם באל-ח'ריתייאת.

בקיץ 2021 חזר להולנד וחתם בספרטה רוטרדם. ב-11 בינואר 2022 שוחרר מהמועדון.

החל משנת 2022 הוא משחק במועדון Lamphun Warriors (אנ') בליגה התאילנדית.

קריירה בינלאומית
----------------

עות'מאן הוא בעל אזרחות כפולה: הולנדית וסורית, לכן היה רשאי לייצג את שתי המדינות. בצעירותו, שיחק בנבחרת הנערים של הולנד ורשם במדיה 3 הופעות.

בשנת 2018 החליט עות'מאן לייצג את סוריה, וב-6 בספטמבר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד אוזבקיסטן. עות'מאן נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע אסיה בכדורגל 2019.

נכלל בסגל נבחרת סוריה לטורניר גביע אסיה 2023.

תארים
-----

ויטסה ארנהם
* הגביע ההולנדי: 2016/2017

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  قائمة نسور قاسيون لنهائيات كأس آسيا - قطر 2023 בחשבון האינסטגרם הרשמי של התאחדות הכדורגל הסורית, 31 בדצמבר 2023 (בערבית)

| **נבחרת סוריה – גביע אסיה בכדורגל 2023** |
| --- |
| 1 עאלמה • 
2 אוסו • 
3 עג'אן • 
4 אל-עם • 
5 מידאני • 
6 ג'ניאת • 
7 ח'רבין • 
8 חמישה • 
9 דאלי • 
10 אל-חלאק • 
11 סבאג • 
12 רמדאן •
13 כרומא • 
14 עות'מאן •
15 כורדגלי •
16 אברהם •
17 יוסף •
18 אליאס •
19 אל-ח'ולי •
20 יעקוב •
21 חסאר •
22 מדניה •
23 מוסא •
24 ואיס •
25 אל-אסווד •
26 סראף •
מאמן: קופר | סוריהסוריה |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מוחמד עות'מאן"**.
מסוק מארין 1
**מארין 1** (באנגלית: **Marine 1**) הוא אות הקריאה של כלי טיס בשירות חיל הנחתים האמריקני, בשעה שנשיא ארצות הברית נמצא בו. כאשר כלי טיס של חיל הנחתים מטיס את סגן נשיא ארצות הברית, הוא מכונה "מארין 2".

השימוש במסוקים ככלי תחבורה נשיאותי החל בשנת 1957 בתקופת כהונתו של דווייט אייזנהאואר. מסוק ה-H-13 Sioux (גרסתו הצבאית של ה-Bell 47), חסר היה את אביזרי הנוחות, כגון מיזוג אוויר ובית שימוש, שבהם צוידו מסוקי הנשיא המאוחרים יותר. בשנים שלאחר מכן הוחלפו המסוקים בהדרגה לדגמים חדישים יותר.

עד לשנת 1967 חלק חיל הנחתים את האחריות להובלתו של הנשיא במסוקים עם צבא ארצות הברית. כאשר הוטס הנשיא במסוקי הצבא נקרא המסוק "Army 1".

כלי הטיס העיקריים שמשמשים בתפקיד זה כיום הם תשעה עשר המסוקים הנשיאותיים שמפעילה טייסת HMX-1, המשמשים את הנשיא וצוותו לטיסות קצרות. הטייסת מפעילה מסוקים מדגמי VH-3D סי-קינג (משנת 1962) ו-VH-60N בלק-הוק (משנת 1988). 

תפעולו של צי מסוקי מארין 1 נעשה בידי למעלה מ-800 נחתים, המרוכזים ברובם בבסיס חיל הנחתים קוונטיקו בווירג'יניה. בכל מקום שבו נוחת "מארין 1", ממתין לנשיא על הקרקע לפחות נחת אחד במדים ייצוגיים מלאים.

גלריה
-----

* הנשיא ג'ו ביידן והגברת הראשונה ג'יל ביידן במארין 1 בטיסה מעל המול , בוושינגטון די.סיהנשיא ג'ו ביידן והגברת הראשונה ג'יל ביידן במארין 1 בטיסה מעל המול , בוושינגטון די.סי
* מארין 1 בבסיס חיל האוויר אנדרוזמארין 1 בבסיס חיל האוויר אנדרוז
* הנשיא טראמפ נותן את  "ההצהרההמסורתית" לתקשורת בטרם עלייתו למסוק מארין 1 במדשאה הדרומית של הבית הלבןהנשיא טראמפ נותן את "ההצהרההמסורתית" לתקשורת בטרם עלייתו למסוק מארין 1 במדשאה הדרומית של הבית הלבן
* מארין 1 נוחת במדשאה הדרומית של הבית הלבן מקמפ דיווידמארין 1 נוחת במדשאה הדרומית של הבית הלבן מקמפ דיוויד
* מארין 1 ממריא מהמדשאה הדרומיתמארין 1 ממריא מהמדשאה הדרומית
* 
* מארין 1 מסוג -VH-60N בלק-הוק המלווה את הנשיא בנסיעותיו בעולםמארין 1 מסוג -VH-60N בלק-הוק המלווה את הנשיא בנסיעותיו בעולם
* מבט מתא הטייס של מארין 1מבט מתא הטייס של מארין 1
* מארין 1 באחוזת מאר א-לגו, פאלם ביץ' פלורידהמארין 1 באחוזת מאר א-לגו, פאלם ביץ' פלורידה
* מארין 1 ממריאמארין 1 ממריא
* מארין 1 ואייר פורס 1מארין 1 ואייר פורס 1
* מארין 1 בביקורו של הנשיא אובמה באיטליה, 2009מארין 1 בביקורו של הנשיא אובמה באיטליה, 2009
* 
* מארין 1 בבסיס אנדרוזמארין 1 בבסיס אנדרוז
* מסוק VH-92A בפיתוח עורך בדיקות נחיתה והמראה במדשאה הדרומית של הבית הלבן בספטמבר 2018.מסוק VH-92A בפיתוח עורך בדיקות נחיתה והמראה במדשאה הדרומית של הבית הלבן בספטמבר 2018.
* הנשיא טראמפ עוזב מדשאה דרומית מכוסה שלגהנשיא טראמפ עוזב מדשאה דרומית מכוסה שלג

ראו גם
------

* אייר פורס 1

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מארין 1** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007547396905171
* LCCN: sh2009003664

 |
**דברה ג'נין "דבי" תומאס** (באנגלית: **Debra Janine "Debi" Thomas**, נולדה ב-25 במרץ 1967) היא מחליקה על הקרח בעבר מארצות הברית. זוכת מדליית ארד אולימפית (קלגרי 1988), אלופת עולם (ז'נבה 1986), סגנית אלופת העולם (סינסינטי 1987), זוכת מדליית ארד מאליפות עולם (בודפשט 1988) ופעמיים אלופת ארצות הברית (1986 ו-1988) בהחלקה אמנותית על הקרח ביחידות.

תומאס הייתה לספורטאית כהת העור הראשונה בהיסטוריה שזכתה במדליה אולימפית כלשהי באולימפיאדת החורף ואפרו אמריקאית הראשונה שהיא אלופת עולם בהחלקה על הקרח. 

תומאס ביצעה בשנות ה-80 את הקומבינציה טריפל טו-טריפל טו שהיה נדיר באותן שנים בהחלקת הנשים.

ביוגרפיה
--------

תומאס נולדה בפקיפסי, ניו יורק וגדלה בסן חוזה, קליפורניה. הוריה התגרשו בילדותה. אמה עבדה בתכנות מחשבים. היא החלה להחליק על הקרח בגיל 5. אמה שזיהתה את כישרונה הסיעה אותה כ-100 מייל בכל יום על מנת להתאמן בהחלקה אמנותית על הקרח.

באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1983 היא סיימה במקום 13. שנה לאחר מכן היא סיימה במקום שישי ושנה לאחר מכן היא זכתה במדליית כסף.

### אלופת עולם

באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1986 זכתה תומאס במדליית זהב. בהמשך היא זכתה במדליית זהב באליפות העולם שנערכה בז'נבה, שווייץ לפני אלופת העולם קטרינה ויט ממזרח גרמניה ובת ארצה טיפני צ'ין ובכך הייתה למחליקה האפרו אמריקאית הראשונה בהיסטוריה שזכתה במדליית זהב, הן באליפות ארצות הברית והן באליפות העולם.

באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1987 היא זכתה במדליית כסף אחרי ג'יל טרנרי. באליפות העולם שנערכה בסינסינטי היא זכתה במדליית כסף אחרי קטרינה ויט ולפני בת ארצה קרין קדבי.

### מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת קלגרי (1988) זכתה תומאס במדליית ארד אחרי קטרינה ויט ואליזבת' מנלי מקנדה. חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בסוף מרץ היא זכתה במדליית ארד, אחרי ויט ומנלי ובכך הייתה לספורטאית כהת העור הראשונה בהיסטוריה שזכתה במדליה אולימפית במשחקי החורף.

תארים והישגים
-------------

* בשנת 2000 ניכנסה תומאס להיכל התהילה האמריקאי של החלקה על הקרח.
* בשנת 2006 ניבחרה תומאס על ידי נשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש להיות חברה במשלחת האמריקאית בטקס הפתיחה של אולימפיאדת טורינו (2006)

תוצאות
------

### קריירת חובבנים

| תחרויות בינלאומיות |
| --- |
| תחרות | 1982–83 | 1983–84 | 1984–85 | 1985–86 | 1986–87 | 1987–88 |
| אולימפיאדת החורף |  |  |  |  |  | 3 |
| אליפות העולם |  |  | 5 | 1 | 2 | 3 |
| סקייט אמריקה |  |  |  | 1 |  |  |
| סקייט קנדה |  |  |  |  |  | 1 |
| תחרויות ארציות |
| אליפות ארצות הברית | 13 | 6 | 2 | 1 | 2 | 1 |

### קריירה מקצוענית

| תחרות | 1988 | 1989 | 1991 |
| --- | --- | --- | --- |
| אליפות העולם למקצוענים | 1 | 1 | 1 |

קישורים חיצוניים
----------------

* דבי תומאס, באתר olympedia.org

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n97843816
* VIAF: 68225533
* WorldCat: lccn-n97843816

 |
פפיון מים ברומניה
**פפיון המים** (שם מדעי: *Anthus spinoletta*) היא ציפור גדולה למדי מהסוג פפיון שבמשפחת הנחליאליים. אורך הפפיון נע בין 15.5-17 ס"מ. משקלו: 18-24 גרם. צבעו חום אפור, חום בהיר. זנבו עם כתמים לבנים וצבע רגליו כהה.

בקיץ ראשו אפור שחור, מקורו שחור וחזהו ורוד ללא פסים, ובחורף ראשו חום, מקורו שחור עם בסיס צהבהב והחזה שלו בצבע לבן עם פסים ברורים.

לרוב הפפיונים לבוש חום, לעיתים צהבהב או חום-זיתי. הוא עשיר בפספוס - בעיקר על החזה ועל הגב, אך פפיון המים שבארץ נבדל משאר הפפיונים בלבוש האחיד ביותר ללא פיספוסים ובחזה מקושט במעט פספוסים דהויים ומצומצמים לחזה העליון. הוא גם היחיד בישראל עם רגליים שחורות ועבות.

פירוש שמו
---------

תחילת השם - *Anthus* = ציפור של שדות ומישורי עשב שהוזכרה על פליניוס בספרו "תולדות הטבע". ציפור קטנה וצבעונית, לכן מתאים מאוד לנחליאלי (נראה שהכוונה לנחליאלי צהוב).

הסיומת - *spinoletta* היא שם מקומי פלורנטיני לפפיון. באיטליה מכנים אותו השם החביב Spipolleta - ספיפולטה.

תפוצה
-----

בחורף, הוא נמצא בעיקר בבתי גידול לחים: שולי ברכות, גדות נחלים, אך גם בשדות חקלאיים לחים.

מספר מינים דוגרים באירופה ובאסיה. המין העיקרי המופיע בישראל הוא *coutellii* שדוגר בטורקיה וקווקז.

בישראל, פפיון המים נפוץ בעיקר בחורף, בדרך כלל מתחילת אוקטובר, ונמצא בעיקר בעמקי הצפון והמרכז, לרוב בקבוצות קטנות.

התאמה לסביבת החיים
------------------

הפפיונים מבלים את רוב יומם בקרקע ומעטים מהם בעמידה על ענפים. על מנת שיוכלו להתקדם ביעילות על הקרקע ובין העשבים הם מצוידים ברגליים ארוכות ובטופר אחורי ארוך וישר.

השוני בין הנקבה לזכר
--------------------

צבע הנוצות זהה בשני המינים, אך הנקבות הן יותר חומות באזורי הכתר והאוזניים בהשוואה לזכרים.

לזכרים כנפיים ארוכות יותר מ-91 מ"מ ולנקבות כנפיים קצרות יותר מ-87 מ"מ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פפיון המים** בוויקישיתוף
* פפיון המים, באתר ITIS (באנגלית)
* פפיון המים, באתר NCBI (באנגלית)
* פפיון המים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* פפיון המים, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* פפיון המים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* פפיון המים, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פפיון המים באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. 1 2 3  מגדיר הציפורים של ישראל - פפיון מים, באתר פורטל צפרות
3. 1 2  Water Pipit, ‏2014-12-02
4. ↑  פפיון מים - מאגר המידע הלאומי לציפורי ישראל, באתר www.birdsbase.com
**מיגל מרקוס מדרה** (בספרדית: **Miguel Marcos Madera**; נולד ב-8 בנובמבר 1985), הידוע כ**מיצ'ל**, הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הקשר האחורי.

קריירה
------

מיצ'ל היה שחקן בית של אקדמיית הנוער של ריאל אוביידו. בשנת 2003 הוא הועבר למחלקת הנוער של ספורטינג חיחון. הוא עזר לה לזכות בגביע אלופות לנוער באותה השנה, ונבחר להיות השחקן המצטיין של משחק הגמר.

ב-2004 הועלה מיצ'ל לקבוצת המילואים של המועדון ספורטינג חיחון ב'. הוא התקדם בשנת 2005 לקבוצה הראשונה ספורטינג חיחון ששיחקה בליגה השנייה בספרד. הוא רשם 24 הופעות בעונתו הראשונה ואף זכה לכבוש את שער הבכורה שלו בקבוצה בוגרת בניצחון 4-0 על ז'ימנסטיק בחוץ.

בעונת 2007/08 בעזרת מיצ'ל חזרה הקבוצה לליגה הראשונה בספרד לאחר 10 שנים שלא הייתה שם. את הופעת הבכורה שלו בליגה הראשונה רשם בהפסד נגד חטאפה 2-1. בהמשך העונה לבש מיצ'ל את סרט הקפטן והמועדון ניצל מירידה במחזור האחרון. בסך הכול הוא רשם 30 הופעות (24 בהרכב) בעונתו ראשונה בלה ליגה. מיצ'ל היה שחקן הקבוצה עד ינואר 2010 כאשר נמכר לברמינגהאם סיטי האנגלית.

למעשה שמו של מיצ'ל הוזכר כמועמד למועדון עוד ב-2009, אך לא הוגשה הצעה עד ינואר 2010. מיצ'ל חתם במועדון האנגלי לשנתיים וחצי תמורת 3 מיליון ליש"ט עם אופציה להארכה. הוא ביצע את הופעת הבכורה שלו בליגה האנגלית ב-27 בינואר 2010 כאשר נכנס מחליף בדקה ה-73. ברמינגהאם הייתה ברצף של 15 משחקים ללא הפסד אך בהופעת הבכורה של מיצ'ל הקבוצה הפסידה 3-0 לצ'לסי בסטמפורד ברידג'. מעמדו של מיצ'ל בקבוצה לא היה טוב כאשר יריבו לעמדה ברי פרגוסון הועדף על ידי המאמן, מה שגרם למיצ'ל לרשום רק 6 הופעות במועדון האנגלי ובחלון העברות של חורף 2011 הוצע להשאלה לא.א.ק. אתונה.

מיצ'ל הצטרף בהשאלה לא.א.ק. אתונה בחלון העברות עד לסוף העונה וערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 2-0 בחוץ על סקודה. בהופעתו השנייה בלבד בקבוצה כבש שער מדהים בבעיטה חופשית מ-40 מטרים נגד פנאתינאיקוס בתוספת הזמן והוביל את קבוצתו לחצי גמר הגביע היווני. אתונה לבסוף זכתה בגביע, אך מיצ'ל לא שותף בגמר.

באוגוסט 2011 חזר מיצ'ל לספרד כאשר חתם בחטאפה בהעברה חופשית. ב-6 בנובמבר 2011 כבש את שערו הראשון בקבוצה וקבוצתו ניצחה את אתלטיקו מדריד 3-2 בדרבי הקטן של מדריד. ב-22 באוגוסט 2014 מיצ'ל שוחרר מהקבוצה בהעברה חופשית.

ב-4 בספטמבר 2014 מיצ'ל נחת בישראל וחתם במכבי חיפה לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת. בתום העונה עבר לקרבאך האזרית ובעונתו הראשונה זכה בדאבל.

תארים
-----

א.א.ק. אתונה
* הגביע היווני (1): 2010/2011

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיגל מרקוס מדרה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  וואלה! ספורט‏, מיצ'ל חתם במכבי חיפה: "מודה לקבוצה על היחס החם", באתר וואלה!‏, 4 בספטמבר 2014
פירוש נוסף ערך זה עוסק בחברת המשקאות הישראלית. אם התכוונתם ליישוב הישראלי בסיני, ראו נביעות (יישוב).

**נביעות טבע הגליל בע"מ** היא חברה ישראלית לייצור ושיווק מים מינרליים.

היסטוריה
--------

נביעות היא חברה פרטית בבעלותה של החברה המרכזית לייצור משקאות קלים (CBC), שרכשה כ-43% ממניותיה בשנת 2000, והשלימה את הרכישה בשנת 2004, כשרכשה את כל המניות הפרטיות (86%).

החברה הוקמה על ידי משה פודהורצר וחיים ארבל בשנת 1989, והחלה לשאוב מים ממעיין עין זהב שבסמוך לקריית שמונה. המעיין מכיל מי גשמים המחלחלים במשך 3 שנים דרך סלעי הגיר, עד הגעתם לשכבת סלע אטומה. בסמוך למעיין הוקם מפעל, והמים מוזרמים ישירות אליו, באמצעות צינור תת-קרקעי. במפעל פועלים ארבעה קווים אוטומטיים הממלאים את המים בבקבוקים. ב-1991 החלה נביעות גם בשיווק של כדי מים מינרליים, בנוסף לפס הייצור של הבקבוקים. בשנת 2021 הפסיקה נביעות את שיווק הכדים.

על פי הצהרת החברה, החל משנת 2011 מי נביעות אינם מופקים ממעיין נובע, אלא מופקים ממים שמקורם בקידוח מ"אקוות ההר אשר בגליל העליון". למעשה מדובר בקידוח של מקורות, ששמו "חולה 7" - ומאותו קידוח מספקת מקורות מים גם לתושבי מטולה וקריית שמונה.

44% מהמניות רכשה החברה המרכזית ממייסד נביעות ומנכ"ל טמפו לשעבר, איש העסקים משה פודהורצר.

בעבר נסחרה החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב, עד שבתחילת 2012 רכשה חברת האם החברה המרכזית לייצור משקאות קלים את יתרת 10.6% המניות שהוחזקו על ידי הציבור, ונביעות הפכה לחברה פרטית.

סמליל החברה עוצב על ידי עמנואל רפפורט ואיתן אלון בשנת 2002 ושונה ב-12 במאי 2013 כחלק ממהלך הכולל החלפה של כל הבקבוקים הכחולים שלה לבקבוקים חסרי צבע. ההסבר לצעד זה הוא שהמטרה היא לייעל את תהליך המיחזור של הפלסטיק למען איכות הסביבה. בשפה הגרפית החדשה של נביעות ישנם מוטיבים מעולם החי כגון ציפורים וצמחים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של נביעות

הערות שוליים
------------

1. ↑  נורית קדוש, נביעות סוגרת את הברז לפעילות כדי המים המינרליים, באתר כלכליסט, 4 במרץ 2021
2. ↑  מחליפה מקור המים, תעבור להפקת מים מינרליים טבעיים מקידוח, באתר מאי"ה של הבורסה לניירות ערך
3. ↑  מים מינרלים טבעיים מאקוות ההר בגליל העליון, באתר החברה
4. ↑  עדיה פיטרמן, מהו באמת מקור המים המינרליים שאנחנו שותים?, באתר TheMarker‏, 12 בפברואר 2012
5. ↑  סוגיות הנוגעות להסדרת שוק המים המינרליים - אתר הכנסת
6. ↑  אורן פרוינד, מוזי ורטהים מוחק את נביעות מהמסחר, באתר TheMarker‏, 28 בפברואר 2012
7. ↑  הפיכה לחברה פרטית ביום 8.3.12, באתר מאי"ה של הבורסה לניירות ערך
8. ↑  אתר למנויים בלבד עידו אפרתי, נביעות נפרדת מהצבע הכחול ועוברת לבקבוקים שקופים, באתר TheMarker‏, 13 במאי 2013
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעיר ברוסיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו אנאדיר (פירושונים).

**אנאדיר** (ברוסית: **Анадырь**) היא עיר נמל ברוסיה במזרח הרחוק הרוסי, בירת המחוז האוטונומי צ'וקוטקה.

גאוגרפיה
--------

העיר נמצאת במפרץ אנאדיר אשר בים ברינג. אוכלוסייתה מונה 15,146 תושבים (נכון ל-2022). רוב התושבים עוסקים בדיג, כמו כן ענף הפקת זהב ופחם מפותחים במקום. רבים מהתושבים עוסקים בגידול האיילים הצפונים. במקום קיימת מעבדה של האקדמיה הרוסית למדעים לחקר האזור הקפוא הצפון-מזרחי. 

אנאדיר ממוקמת במזרחה של יבשת אסיה, והיא העיר הקרובה ביותר למיצר ברינג בצידו הרוסי. היא מרוחקת כ-500 ק"מ בלבד מהעיר האמריקאית נום, הממוקמת ביבשת אחרת, בעוד מרחקה ממוסקבה הוא מעל 6,000 ק"מ. 

העיר נוסדה ב-1889 בשם "נובו מרינסק", במסגרת תוכנית הממשלה הרוסית לפתח את האזור הצפון-מזרחי ביותר. ב-1923 שונה שמה לאנאדיר. 

בחודשי החורף הטמפרטורה באזור העיר יורדת עד 47 מעלות מתחת לאפס.

הקשר עם מרכז המדינה מתבצע דרך הים באמצעות נמל שפעיל ארבעה חודשים בשנה (מ-1 ביולי ועד 1 בנובמבר). בשנת 2012 החלה בניית כביש שצפוי לקשר את העיר עם מערכת הכבישים האזורית. 

בגדה השנייה של המפרץ (דהיינו באנאדירסקי לימאן שהוא חלק ממפרץ אנאדיר) נבנה שדה התעופה המקומי. קיים כביש יבשתי (А384) באורך של 23 ק"מ בין העיר לבין שדה התעופה, כביש שבתקופת החורף עובר על הקרח של המפרץ (דהיינו - "Зимник", או באנגלית "Winter road"). בנוסף, ניתן להגיע משדה התעופה לעיר דרך הים או תוך שימוש במסוק. שדה תעופה נבנה בשנות ה-50 בעיקר לצורכי חיל האוויר הסובייטי אך כיום משמש, בין השאר, לטיסות למוסקבה ולחברובסק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנאדיר** בוויקישיתוף
* אנאדיר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אם כי, מסיבות פוליטיות ואחרות, אין כל קשר בין שתי הערים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007567035305171
* GND: 4457918-4
* LCCN: n84114766
* MusicBrainz: 1dfe17bf-3642-4534-9380-5b6736572a77
* SUDOC: 177338725
* VIAF: 130236358
* WorldCat (עם VIAF): 130236358

 |
**מריוס טובה** (ברומנית: **Marius Eugen Tobă**; נולד ב-9 בינואר 1968) הוא מתעמל רומני וגרמני שהשתתף בשלוש אולימפיאדות. הוא התמחה בתרגילים בטבעות.

ביוגרפיה
--------

מריוס טובה נולד ברומניה. בשנת 1988 הוא היה נציג רומניה באולימפיאדת 1988. הוא סיים במקום ה-21 בתחרות קרב-רב ובמקום ה-7 קבוצתי. בשנת 1989 הוא עבר להתגורר בגרמניה ובהמשך בשנת 1991 קיבל אזרחות גרמנית. בשנת 1992 הוא זכה במדליות באליפות גרמניה התעמלות מכשירים. כנציג גרמניה הוא זכה במדליות באליפות אירופה בהתעמלות. בשנת 1994 הוא זכה במדליית ארד קבוצתית כחלק של נבחרת גרמניה, ב-בשנת 1996 הוא זכה במדליית כסף אישית בתחרות טבעות. בשנת 1996 הוא סיים במקום ה-7 בתחרות קבוצתית ובתרגיל טבעות הוא הגיע למקום ה-6 אישי. בשנת 2000 הוא השתתף באולימפיאדות כחלק של נבחרת גרמניה. הוא לא נכלל בנבחרת, אך עקב פציעות של מתעמל אחר הוא הגיע כמחליף מספר ימים לפני התחרות. הנבחרת לא הגיע לגמר, אך טובה השתתף בגמר תחרות טבעות וסיים במקום ה-7.

הישג הטוב שלו באליפות העולם הוא מקום רביעי (בשנת 1994 ב-2 מקצועות) ובאולימפיאדות הוא מקום שישי. בתחרויות ברמה לאומית הוא זכה ב-28 מדליות.

לאחר סיום הקריירה כספורטאי הוא התחיל לאמן את בנו אנדראס טובה (יליד גרמניה) שהיה נציג גרמניה ב-3 אולימפיאדות.

קישורים חיצוניים
----------------

* מריוס טובה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* מריוס טובה, באתר olympedia.org

הערות שוליים
------------

1. ↑  Marius Toba - Munzinger Biographie, www.munzinger.de

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1035158426
* VIAF: 302836079
* WorldCat (עם VIAF): 302836079

 |
**רפאל** (**רפי**) **מלכו** (לעיתים נכתב **מולכו**) (1921, ירושלים – נובמבר 2014, שם) היה בנקאי, מנהל ודירקטור ישראלי, ממעצבי המדיניות המוניטרית של ישראל בעשורים הראשונים לקיומה. כיהן כמשנה למנכ"ל בנק דיסקונט, כמנכ"ל בנק ברקליס-דיסקונט, מראשי קבוצת IDB עד אמצע שנות ה-90, ממייסדי הקרן לירושלים.

ביוגרפיה
--------

מלכו נולד בשנת 1921 בירושלים, בנם של אלגרה (שמחה) לבית כהן והעיתונאי, ההיסטוריון ואיש הציבור יצחק רפאל מולכו.
מלכו היה אחד הילדים הראשונים שגדלו והתחנכו בשכונת רחביה (בבית מולכו), שהוקמה על קרקעות שנגאלו על ידי סבו, יצחק יהודה כהן, מידי הכנסייה היוונית-אורתודוקסית, ושאביו, יצחק רפאל מלכו, היה ממייסדיה. את לימודיו התיכוניים סיים במחזור הראשון של בית הספר התיכון ליד האוניברסיטה (בין חבריו לספסל הלימודים היו יצחק נבון ואסתר הרליץ).

זמן קצר לאחר סיום לימודיו הצטרף לגרעין המייסד של בנק דיסקונט, שבמסגרתו במהלך השנים הגיע ממעמד של פקיד מתחיל למעמד של אחד המנהלים הכלליים וחבר במועצת המנהלים. במקביל לתחילת עבודתו בבנק הצטרף ל"הגנה" ובתקופה שקדמה למלחמת העצמאות שירת ביחידת הרכש.

תוך כדי פעילותו כמנהל ודירקטור בבנק דיסקונט, ב-IDB, ב"כלל" וברבות מהחברות-הבנות שלהן, קיבל על עצמו בעידודו של מנכ"ל הבנק דניאל רקנאטי, משימות מטעם ראשי המדינה, בהתנדבות, בהן חבר בקבוצה שניהלה את המשא ומתן המורכב עם ממשלת גרמניה על "הסכם השילומים". בהמשך, לבקשת שר האוצר לוי אשכול, שימש במשך שנים אחדות כראש האגף למטבע זר והאחראי על סחר החוץ של ישראל.

כשפרץ המשבר החמור הראשון בבנקאות הישראלית בסוף שנות ה-60, נקרא רפאל מלכו שוב על ידי לוי אשכול, הפעם בתפקידו כראש הממשלה, כדי שישמש נאמן מטעם המדינה לבנקים אחדים שהתמוטטו, ובתוך כך פעל להשבת אמון הציבור במערכת הבנקאית כולה. בנוסף, השתתף במספר ועדות ציבוריות וביצע שליחויות כלכליות אחרות עבור המדינה.

במשך השנים הפך לאחת הדמויות המשפיעות על התפתחות הכלכלה הישראלית בשלושת העשורים הראשונים של המדינה.

בשנת 1998, שנת היובל למדינת ישראל, הוענק למלכו (כמו לאביו לפניו) התואר יקיר ירושלים על תרומתו לפיתוח העיר.

חיים אישיים
-----------

רפאל מלכו היה נשוי במשך 70 שנה לרחל (רחלה) מלכו לבית קלדרון, והוא אביהם של עורך הדין יצחק מלכו והאדריכל יעקב מולכו.

מלכו התגורר ברחביה. באוגוסט 2014 נפטרה אשתו, והוא עצמו נפטר בנובמבר 2014 בשיבה טובה, בגיל 93. נקבר בחלקת יקירי ירושלים בהר המנוחות.

קישורים חיצוניים
----------------

* רונן פולק, יגאל בוטון, מת הבנקאי יקיר ירושלים רפי מולכו בן 93, רשת ב', 15 בנובמבר 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  רחל מלכו באתר "אבלים".
2. ↑  רפאל מלכו באתר "זיכרונט".
**גבריאל עמרי לוקאס** (נולד ב-18 ביולי 1993) הוא שחקן טלוויזיה ובמאי קולנוע ישראלי.

ביוגרפיה
--------

לוקאס נולד באשדוד. למד שמונה שנים משחק בבית הספר יצירתי השוכן באשדוד. בתיכון למד במגמת קולנוע. כיום הוא מסיים את לימודי הקולנוע שלו בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש שבאוניברסיטת תל אביב ומיוצג בסוכנות ADD.

לוקאס שיחק במחזות שהועלו בתיאטרון יצירתי "בית יד לבנים". עם המחזות שבהם שיחק נמנים; "שמיים כחולים" (2006), "בעיות שינה" (2007), "מכון לחקר חלומות" (2007), "הישרדות" (2008), "חיות" (2011) ו"מי אני מה" (2012).

ב-2010 גילם את יהלי בר, כוכב רוק הנערץ על בנות בית ספרו, בגרסתה הישראלית של הסדרה אחרי הצלצול. ב-2011 השתתף בסרט "שש פעמים", וגילם את יהלי בהופעת אורח בתוכנית יוני והמחוננים.

בשנים 2013 - 2014 גילם את אדוארד, נסיך גאליסיה בעונות השנייה והשלישית של סדרת הנוער "גאליס" המשודרת בערוץ הילדים.

בשנים 2014 - 2015 גילם את עוז, כוכב להקת הרוק, בסדרה "כוכב הצפון".

בשנת 2015 - 2016 גילם את מאור קידרון, נער הומוסקסואל שפורץ בזוגיות עם תלמיד בכיתה של אמו, סדרת הנעורים "להתבגר", על פי סדרת הספרים של גלילה רון־פדר-עמית "להתבגר" בערוץ 10. וכן, החל לשחק בסדרת הנוער פרי יוצרו של גיורא חמיצר "החממה" את אריאל, נער מתלמד בסוכנות החלל לצידם של גאיה שליטא-כץ ולי בירן.

לוקאס ביים מספר סרטים קצרים ביניהם "הביקור" (2015), בו גם שיחק, "סרט קיץ" (2016) שהשתתף בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים תל אביב ובפסטיבל ירושלים באותה השנה, ו"שלינגל" (2016), שהשתתף גם הוא בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים תל אביב.

ב-2018 הוציא לוקאס את הסרט "לילה של אהבה", אשר השתתף בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים. בסרט, אותו גם ביים, מגלם לוקאס חייל שברח מהצבא בניסיון להחזיר אליו את בן זוגו, אך מוצא עצמו בלי מקום לישון בתל אביב, וכך יוצא למסע לילי בחיפוש אחר נחמה ואהבה.

לוקאס הוא הומוסקסואל, והוא עסק בסוגיות הקשורות בנושא זה בכמה מעבודותיו. בימים אלה עובד לוקאס על סרטו הארוך הראשון.

פילמוגרפיה נבחרת
----------------

| שנה | שם הסרט/הסדרה | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 2011 | אחרי הצלצול | יהלי |
| 2011 | יוני והמחוננים | יהלי |
| 2013 | גאליס | אדוארד |
| 2014 | כוכב הצפון | עוז |
| 2015 | החממה | אריאל |
| 2016 | להתבגר | מאור קדרון |
| 2018 | באב אל ג'הנום |  |
| 2018 | לילה של אהבה | יונתן |
| 2020 | סאבלט | גיא |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גבריאל עמרי לוקאס** בוויקישיתוף
* גבריאל עמרי לוקאס, ברשת החברתית פייסבוק
* גבריאל עמרי לוקאס, ברשת החברתית אינסטגרם
* גבריאל עמרי לוקאס, סרטונים בערוץ היוטיוב
* גבריאל עמרי לוקאס, סרטונים באתר Vimeo
* גבריאל עמרי לוקאס, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* גבריאל עמרי לוקאס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  יערה יעקב, ‏"פתאום כולם נגעו בי ולא ידעתי איפה לשים את הגבולות. הרגשתי נאנס", באתר ‏מאקו‏, 14 ביוני 2018.
**גוסטב** (Gustave) הוא **תנין יאור** זכר גדול החי בבורונדי. ב-2004 הוערך גילו ב-60 שנה, אורכו כ-6.1 מטרים (20 רגל) ומשקלו כטונה אחת. בכך הוא אחד מתניני היאור הגדולים ביותר שנצפו באפריקה. ניתן לזהותו באמצעות צלקות כדורי רובה שמכסות את גופו: אחת על ראשו ושלוש בצידו הימני.

גוסטב ידוע לשמצה כאוכל אדם, והשמועות טוענות שהרג כ-300 בני אדם בגדות נהר רוזיזי והחוף הצפוני של אגם טנגניקה. למרות שקשה לאמת מספר זה, גוסטב השיג מעמד של כמעט-מיתוס והוא זוכה ליראה רבה מתושבי האזור. מדענים והרפטולוגים שחקרו את גוסטב טוענים שגודלו הרב והנדיר פוגע ביכולתו לצוד חיות זריזות כמו דגים, אנטילופות וזברות, ולכן הוא תוקף בעלי חיים גדולים ואיטיים יותר כמו היפופוטמים, תאו אפריקני, גנו כחול, ובמידה מסוימת, גם בני אדם. לפי אזהרה פופולרית מקומית, נאמר שהוא צד בני אדם ומותיר את גופותיהם לא אכולות.

**גוסטב** קיבל את שמו מפטריס פיי, תושב צרפתי של בורונדי וחוקר טבע אוטודידקט, שרודף אחרי תנינים מאז 1998. פיי וצוות תיעוד ניסו ללכוד את גוסטב ב-2002 באמצעות מלכודת עצומה, אך לא רק שגוסטב התחמק ממנה, אלא כנראה גם התגרה בצוות. 
ניסיון הלכידה הכושל תועד בסרט דוקומנטרי בשם 'ללכוד את התנין הרצחני' (Capturing the Killer Croc) ששודר ברשת PBS במאי 2004.
גוסטב נראה לאחרונה ביוני 2015 על ידי תושב האזור שטוען שראה את גוסטב גורר תאו אפריקני בוגר אל המים. ב-2019 דיווח המגזין Travel Africa Magazine שגוסטב מת או נהרג, אך ללא פרטים על נסיבות המוות.

בחלקים של אסיה ואוסטרליה מדווחים לעיתים על תנינים ממין תנין הים (*Crocodylus porosus*) באורך 6 מטר ואף דיווחו על תניני ים באורך 7 מטר. במזרח הודו, ספר השיאים של גינס אישר את קיומו של תנין באורך 7 מטרים (23 רגל). על כן גוסטב איננו התנין הגדול ביותר, אך הוא גדול בהרבה מתנין היאור הממוצע ומתנין הים הממוצע.

גוסטב שימש כבסיס לסרט האימה Primeval (אנ') (במקור נקרא "גוסטב") שעוקב אחרי צוות חדשות שנשלח לבורונדי כדי ללכוד תנין ענק אוכל אדם, גרסה מוגזמת של גוסטב.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  McRae, Michael (במרץ 2005). "Gustave: Have You Seen This Crocodile?". National Geographic Adventure. Updated on 2007-01-08, 2007-04-19, and 2008-01-05 `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Nkurunziza, Christophe (29 בנובמבר 2002). "Burundi's not so gentle giant". BBC. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "PBS Previews Newsletter: Capturing the Killer Croc". PBS. 12 במאי 2004. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Michael McRae (בפברואר 2008). "Gustave, the Killer Crocodile - Update". National Geographic Adventure Magazine. נבדק ב-2010-07-27. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑   Dunnington-Jefferson, Nicky (28 במרץ 2019). "Beating the drums in Burundi". *Travel Africa Magazine*. Gecko Publishing. נבדק ב-2020-03-25. `{{cite web}}`:  (עזרה)
6. ↑  "Guinness: India Park Home to World's Largest Crocodile; 23 Feet". Underwater Times. 14 ביוני 2006. נבדק ב-2010-12-12. `{{cite web}}`:  (עזרה)
אצטדיון מנואל מוריו טורו
**אצטדיון מנואל מוריו טורו (בספרדית: Estadio Manuel Murillo Toro)** הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר איבגה, בירתה של מחוז טולימה שבקולומביה, אשר מונה 28,200 מקומות ישיבה. האצטדיון משמש בתור מגרשה הביתי של קבוצת דפורטס טולימה.
האצטדיון שופץ והורחב מספר פעמים, כאשר האחרונה שבהן הייתה ב-2010 לקראת המונדיאליטו שנערך בקולומביה שנה מאוחר יותר. כמו כן אירח בין היתר גם הופעות של זמרים לאומיים ובין לאומיים.

היסטוריה
--------

בעקבות ההחלטה שבטולימה תהיה קבוצה מקצוענית שתשחק בליגה, הוחלט גם לבנות לה אצטדיון משלה שכן לא היה כזה במחוז באותם הימים. ב-20 ביולי 1955 נחנך האצטדיון בשמו "גוסטבו רוחאס פינייה" במשחק בין דפורטס טולימה ובוקה ג'וניורס קאלי, שבו ניצחה האורחת מקאלי 2-3. 3,000 צופים מילאו את האצטדיון וחזו במשחק ההיסטורי שחנך את האצטדיון. הוא נחשב דאז לאחד מהאצטדיונים המודרניים ביותר במדינה. הוא לא כלל גדר המגינה על הצופים וכן היה הראשון לכלול מנהרה ישירות אל המגרש.

האצטדיון נקרא בשנותיו הראשונות "גוסטבו רוחאס פינייה" על שם נשיא המדינה, אחר כך שונה השם ל"סן בוניפסיו" לכבוד העיר איבגה שנוסדה כ"סן בוניפסיו איבגה" ולבסוף שונה לשמו הנוכחי, "מנואל מוריו טורו" על שמו של הפוליטיקאי המקומי שנבחר בשתי קדנציות להיות נשיאה של קולומביה.

ב-18 בנובמבר 1981, אירחה דפורטס טולימה את דפורטיבו קאלי לעיני 20,000 צופים כשלפתע אחת היציעים העליונים קרס אל הטריבונה שמתחתיו וגרם לאסון כבד של 17 הרוגים ו-30 פצועים. בעקבות האסון בוצעו שינויים נרחבים באצטדיון בין השנים 1982–1985, מה שגרם לכך ששטולימה תשחק את משחקיה הביתיים באצטדיון אל קמפין. כמו כן, הוחלט על הריסת היציעים העליונים והשארת קומה אחת בלבד מסביב לאצטדיון.

האצטדיון עבר מספר שיפוצים והרחבות לאורך השנים כאשר הראשון שבהם היה ב-1970 שבו הורחבה התכולה מ-3,000 ל-18,000. נכון להיום תכולתו של האצטדיון היא 28,200 מקומות. השיפוץ האחרון שעבר האצטדיון היה ב-2010 לקראת אירוח של המונדיאליטו ב-2011.

בשנים 2016–2017 שימש האצטדיון גם בתור אצטדיונה הביתי של אתלטיקו וילה כאשר זו נאלצה לעזוב את מגרשה שנסגר לשיפוצים.

אירועים
-------

מלבד אירוח אירועים ספורטיביים כמו גמר הליגה, גביע ליברטדורס, גביע סודאמריקנה או המונדיאליטו, משמש האצטדיון לקיום הופעות חיות של אמנים מקומיים ובינלאומיים דוגמת מנה, קרלוס ויוס, שאקירה, ריקי מרטין, דון עומר, אנדרס ספדה ומארק אנטוני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אצטדיון מנואל מוריו טורו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  12.6.08 Hace 25 años trágico partido en Ibagué entre Tolima y Cali