המונח "ברגותי" מפנה לכאן. לערך העוסק באחרים מחמולת ברגותי, ראו חמולת ברגותי.

**מרוואן חסיב אבראהים ברגותי** (בערבית: **مروان حسيب ابراهيم البرغوثي**, תעתיק מדויק: **מרואן אלברע'ות'י**; נולד ב-6 ביוני 1959) הוא פוליטיקאי פלסטיני מטעם פת"ח[דרושה הבהרה] שהנהיג בעבר את התנזים, טרוריסט ומנהיג פלסטיני אשר נידון ב-6 ביוני 2004 על ידי בית משפט ישראלי לעונש של חמישה מאסרי עולם מצטברים ו־40 שנות מאסר על מעשי טרור בהם נרצחו חמישה ישראלים ונפצעו רבים.

בדצמבר 2016 זכה במקום הראשון בבחירות לוועד המרכזי של פתח.

ביוגרפיה
--------

### פעילות פוליטית ופעילות טרור

ברגותי נולד בכפר כובאר, השוכן צפונית-מערבית לרמאללה, והפך לפעיל בתנועת הפת"ח בגיל 15. בשנת 1976, כשהיה בן 18, נעצר ברגותי לראשונה על ידי ישראל בשל פעילות עוינת ובכלא למד את השפה העברית. לאחר שחרורו שב לגדה המערבית והפך לנשיא התאחדות הסטודנטים באוניברסיטת ביר זית, שם קיבל תואר ראשון בהיסטוריה ובמדע המדינה, ותואר שני ביחסים בין-לאומיים.

ברגותי היה אחד ממנהיגי האינתיפאדה הראשונה ב־1987, והוביל עצרות ענק כנגד השלטון הישראלי ביהודה ושומרון. במהלך ההתקוממות נעצר על ידי ישראל וגורש לירדן, שם שהה שבע שנים עד שהותרה חזרתו במסגרת הסכמי אוסלו בשנת 1994. ב-1996 נבחר למועצה המחוקקת הפלסטינית, ושם תמך בשלום עם ישראל, ולעיתים הגיע לקונפליקט עם יאסר ערפאת. תפקידו הרשמי של ברגותי היה המזכיר הכללי של ארגון הפת"ח בגדה, על אף שהפסיד בבחירות לתפקיד בשנת 2000.

בקיץ 2000 הגיעה התדרדרות נוספת ביחסיהם של ערפאת וברגותי, כאשר ברגותי האשים את ערפאת בשחיתות ובהפרת זכויות האדם על ידי מערכת הביטחון הפלסטינית, וערפאת תכנן לפטרו מתפקידו.

עם תחילת האינתיפאדה השנייה בשנת 2000 הפך ברגותי למנהיג פופולרי כאשר הנהיג את ארגון התנזים, אשר היווה למעשה את הזרוע הצבאית של הפת"ח, שהייתה אחראית לפיגועים רבים נגד ישראלים. תחת הנהגתו פעל הארגון בצורה הדומה לארגוני טרור כגון חמאס או הג'יהאד האסלאמי, והתמחה בירי על מכוניות ישראליות ממארבים. כמו כן ביצע הארגון פיגועי התאבדות תחת השם גדודי חללי אל-אקצא.

עמי אילון, שעמד בראש השב"כ עד לזמן קצר לפני פרוץ האינתיפאדה, ויובל דיסקין, לימים ראש שירות הביטחון הכללי, קבעו שעל פי מסמכים שנתפסו במבצע חומת מגן מתברר "שאף אחד לא יזם את האינתיפאדה", אלא שהיא הייתה באמת מהלך עממי שהפתיע הן את ערפאת והן את ברגותי וצעירי הפת"ח. אילון הוסיף ששבוע אחרי תחילת האינתיפאדה השתתף ברגותי בפגישה עם בכירים אחרים, בה ניסו להבין את התופעה, אך אחרי פגישה זו הוא כבר עמד מאחורי רוב הפעילות האלימה, והיה לרוח החיה של האינתיפאדה הרבה לפני ערפאת. ערפאת עצמו ראה בברגותי כמי ששולט באנשי השטח ולכן היה נוזף בו כאשר בוצע פיגוע שלא על דעתו.

במהלך מלחמת חרבות ברזל הועלתה האפשרות לשחרר את מרואן ברגותי מהכלא כדי שינהל את רצועת עזה בשם אש"ף.

### מעצרו ומשפטו

מעצרו של ברגותי בזמן מבצע חומת מגן ב-2002
גרפיטי תמיכה במרואן ברגותי במלאת 5 שנים למעצרו, על גדר ההפרדה ליד מחסום קלנדיה
תפקידו כמנהיג גדודי חללי אל-אקצא הפך את ברגותי למבוקש בכיר. הוא התחמק מניסיון לערוך בו סיכול ממוקד בשנת 2001. ב-15 באפריל 2002, במהלך מבצע חומת מגן, נתפס בשכונת אל-טירה ברמאללה על ידי כוח צה"ל, במבצע שכלל חיילים מפלס"ר 500 וחיילי חי"ר מגדוד דוכיפת, יחידת אגוז ויחידת דובדבן. הוא הובא בפני בית המשפט המחוזי בתל אביב ושם הואשם ברציחות שבוצעו על ידי אנשיו. העמדה לדין בפני בית משפט רגיל, ולא בית משפט צבאי, היא צעד נדיר ביחס לחשודים פלסטינים בפעולות טרור מיהודה ושומרון וחבל עזה.

במהלך משפטו טען ברגותי כי מדובר במשפט פוליטי וכי אין לבית המשפט סמכות לשפוט אותו, וכן כי הוא שבוי מלחמה. טענות אלו נדחו על ידי בית המשפט. ברגותי נקט אמצעים כגון סירוב להתגלח או להתרחץ לתקופה ארוכה, אך משפטו נמשך כאשר הוא אינו מביא כל הגנה לגופו של עניין.

ב-20 במאי 2004 הוא הורשע בחמישה מעשי רצח של ישראלים ובניסיון רצח אחד, וכן במעורבות ואחריות לארבע פעולות טרור מתוך 21 שיוחסו לו בכתב אישום. השופטים קבעו כי ברגותי הנהיג את חוליות הטרור של ארגון התנזים וגדודי חללי אל-אקצא, סייע למפקדי החוליות באספקת מימון ואמצעי לחימה ובמספר מקרים אף אישר מראש את ביצוע הפיגועים נגד ישראל. בפסק הדין ציינו השופטים כי אף על פי שברגותי תמך באופן עקרוני רק ברצח של חיילים ומתנחלים, כולל נשים וילדים, בפועל הוא לא נמנע מלתמוך באנשיו ולספק להם אמצעי לחימה גם כאשר נוכח שוב ושוב שהם מבצעים פיגועים בתוך תחומי הקו הירוק. "בכך הוא הביע את הסכמתו לכל סוגי הפיגועים שביצעו אנשי השטח של הפתח ועודד את פעילי הפתח לבצע פיגועים כנגד ישראל ואף שיבח את מבצעי הפיגועים כולל אלו שבוצעו בתוך ישראל". בנוסף, ציינו השופטים כי לברגותי לא עומדת חסינות משפטית, גם אם כיהן כחבר בפרלמנט הפלסטיני, כיוון שהמשפט הבינלאומי לא מכיר בחסינות כזאת.

לצד הרשעתו זוכה ברגותי מרצח 32 בני אדם נוספים בהם הואשם. השופטים נימקו את החלטתם בנימוק שהמצב החוקי במדינת ישראל לא מאפשר להרשיע מנהיג ארגון של עבריינים או ארגון טרור בפעולות שביצעו אנשי הארגון, גם כאשר ברור כי אותו מנהיג מעודד ביצוע פעולות אלו ונותן לאנשיו סיוע כללי שלא לצורך ביצוע עבירה מסוימת.

ב-6 ביוני 2004 נידון ברגותי לחמישה מאסרי עולם מצטברים על חמש הרציחות שהורשע בהן, ול-40 שנות מאסר בגין הניסיון לרצח.

במהלך מאסרו השלים תואר דוקטור בנושא תפקוד המועצה המחוקקת הפלסטינית מטעם אוניברסיטת קהיר.

באפריל 2017 יזם ברגותי שביתת רעב של אסירים ביטחוניים. את השביתה התחילו כ-1,300 אסירים, ומספרם פחת עם הזמן. כשלושה שבועות לאחר תחילת שביתת הרעב פרסם שירות בתי הסוהר סרטונים שבהם ברגותי אוכל עוגיות, חטיף "טורטית" ומלח בשירותים שבתאו, בשני מועדים בתקופת השביתה. השר לביטחון פנים, גלעד ארדן, אמר על כך שברגותי "לא מוכן להחיל על עצמו את הנורמות של שביתת הרעב וגם בפעם הזאת יצרו גבר עליו". בתגובה לפרסומים כינסה פדואה ברגותי, אשתו המשמשת גם כדוברת שלו, מסיבת עיתונאים בה טענה שהסרטון מזויף.

מעמד והשפעה בקרב הפלסטינים
--------------------------

למרות מאסרו, נחשב ברגותי לאחד מחשובי המנהיגים הפלסטינים, והתעמולה הפלסטינית מנסה להשוותו לנלסון מנדלה. מנדלה אף הוזמן על ידי פרקליטיו של ברגותי לבוא למשפטו ולהשתתף בו כמשקיף, אך לבסוף לא הגיע. סמכותו של ברגותי כלפי הארגונים והאסירים הביטחוניים היא רבה, וכאשר שבתו האסירים הביטחוניים שביתת רעב בחודש אוגוסט 2004, היה אחד האמצעים שהשתמש בהם השב"ס על מנת לדכא את השביתה, פרסום תמונתו של ברגותי כשהוא אוכל בגנבה.

שמו של ברגותי הועלה כמועמד להנהגה הפלסטינית פעמיים מאז מעצרו, בפעם הראשונה בספטמבר-אוקטובר 2002, אז הוזכר שמו על ידי גדודי חללי אל-אקצא כמי שמינויו לראש הממשלה הפלסטינית יביך את ישראל; ובדצמבר 2004 – ינואר 2005, אז הוזכר על ידי התנזים כמי שיורץ מול אבו מאזן בבחירות ליושב ראש הרשות במקרה שלא יענו דרישותיהם. בדצמבר 2005 הודיע ברגותי על פרישתו מהפת"ח והקמת מפלגה חדשה בשם "העתיד", אך ויתר בסופו של דבר והתמודד במסגרת רשימת פת"ח, לאחר שאף ניצח בפריימריז לקביעת הרשימה.

מאז מאסרו, ברגותי השתמש מספר פעמים במעמדו הציבורי למינוף יוזמות שונות להפסקת אש, הן מול ישראל והן בזירה הפלסטינית הפנימית - הוא היה מעורב במגעים מול חמאס להסכמתה ל"הדנה" ב־2003, מקורביו תיווכו בין מוחמד דחלאן ויאסר ערפאת בסכסוך האישי שהתפרץ בין שניהם ביולי 2004, והוא אף השתמש בסמכותו האישית על מנת לתמוך במאמצים לכינון "הרגעה" לאחר בחירתו של אבו מאזן לנשיאות. ב־2006, בעת שהחריף המתח בין חמאס לפתח והתבטא גם במהומות אלימות, יזם ברגותי את מסמך האסירים, שנועד לקדם הסכמה פנימית פלסטינית. במסמך המקורי אותו יזם נכללה אף הכרה בישראל, אך ניסוחו שונה לשם השגת הסכמה רחבה סביבו.

בבחירות שנערכו באוגוסט 2009 נבחר ברגותי, המרצה עונש מאסר בישראל, לכהן כחבר הוועד המרכזי של פתח.
במרץ 2012, מספר ימים לפני יום האדמה, פרסם ברגותי הודעה מתוך הכלא בה קרא לפלסטינים להפסיק כל יחסי נורמליזציה, קשרים ותיאומים עם ישראל, להחרים את מוצריה וליצור פיוס פנים-פלסטיני שישרת אותם.

ברגותי זכה לביקורים בית הסוהר של מספר אישים ישראלים ובהם: חיים אורון, עמוס עוז, רון פונדק, עמיר פרץ, יוסי ביילין, בנימין בן אליעזר, ציפי לבני, איימן עודה, אחמד טיבי ואחרים.

ב-11 בנובמבר 2014 פרסם ברגותי מהכלא איגרת לציון יום השנה ה-10 למותו של יאסר ערפאת. באיגרת קרא להמשך ההתנגדות לישראל ואף ציין כי "עימות חמוש ומתמשך נאמן למורשת ערפאת, לרעיונותיו ולעקרונות שעל בסיסם מתו כבר אלפי שהידים. על הרשות לבחון את זכויותיה ולהפסיק לאלתר את שיתוף הפעולה הביטחוני עם ישראל, שרק מחזק את הכובש". בתגובה לפרסום הוחלט בבית הכלא הדרים לקנוס את ברגותי במאות שקלים ולהעבירו לבידוד.

ב-16 במרץ 2021, פורסם כי ברגותי מתכנן להתמודד בבחירות ברשות הפלסטינית על משרת הנשיאות.

ב-12 בדצמבר 2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל, פורסם בעיתון "אילאף" שחמאס דורש לשחרר אותו במסגרת עסקת שבויים עם ישראל.

ב-27 במרץ 2024 דיווח עיתון הוושינגטון פוסט כי משפחתו של ברגותי טענה שעבר התעללות מידי שב"ס בבית הסוהר, ובין השאר שהה בתא בידוד חשוך כשהוא נאלץ לשמוע את המנון ישראל "התקווה" במשך 12 ימים ברציפות. בתגובה הגיב שב"ס כי הוא ארגון שומר חוק ואינו יודע דבר אודות הטענות הללו.

קישורים חיצוניים
----------------

* מרואן ברגותי, ברשת החברתית Goodreads

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל המזרח התיכון** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרואן ברגותי** בוויקישיתוף
* סלימאן א-שאפעי, ‏הווידאופדיה: מרוואן ברגותי, באתר ‏מאקו‏, 19 בפברואר 2009
* אטילה שומפלבי, מרואן ברגותי: הפלסטינים מוכנים לפיוס היסטורי, באתר ynet, 8 באפריל 2008
* עמוס הראל, אבי יששכרוף, הסודות מחדר החקירות של מרואן ברגותי נחשפים, באתר הארץ, 20 באפריל 2012
* אתר למנויים בלבד גידי וייץ, ג'קי חורי, מרואן ברגותי, האם תהיה הנשיא הפלסטיני הבא?, באתר הארץ, 30 ביוני 2016
* אויבים עונה 3 | פרק 6 - מרואן ברגותי, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 54:56)

הערות שוליים
------------

1. ↑  MSN, www.msn.com
2. ↑  אתר למנויים בלבד ג'קי חוגי, עבאס שמר על כוחו בוועידת הפתח; ברגותי הכלוא בישראל זכה במקום הראשון בבחירות לוועד המרכזי, באתר הארץ, 04 בדצמבר 2016
3. ↑  ראיון של עמי אילון עם דניאל זילברשטיין ב"עושים צהריים" בגל"צ, 29 בדצמבר 2009
4. 1 2  יצחק דנון, ‏מרואן ברגותי הורשע ב-5 מעשי רצח ישראלים ובניסיון אחד לרצח; זוכה מ-32 אישומים, באתר גלובס, 20 במאי 2004
5. ↑  אתר למנויים בלבד צבי בראל, על האתוס הפלסטיני החדש חתומה חמאס, והמלחמה לא תשנה זאת, באתר הארץ, 17 בנובמבר 2023
6. ↑  עמוס הראל, צוות של דובדבן נכנס לתוך הבניין; ברגותי הסגיר עצמו בחדר המדרגות, באתר הארץ, 16 באפריל 2002
7. ↑  יואב יצחק, ברגותי נלכד על ידי צה"ל ונכנע ללא קרב, באתר News1 מחלקה ראשונה, 15 באפריל 2002
8. ↑  עמוס הראל, גורמי ביטחון: ברגותי מפגין יהירות בחקירה, באתר הארץ, 18 באפריל 2002
9. ↑  יצחק דנון, ‏ביהמ"ש גזר 5 מאסרי עולם מצטברים ו-40 שנות מאסר על מרואן ברגותי, באתר גלובס, 6 ביוני 2004
10. ↑  ניר יהב‏, אסיר למופת? מעכשיו אמרו ד"ר ברגותי, באתר וואלה!‏, 14 במרץ 2010
11. ↑  אליאור לוי, רועי ינובסקי ורענן בן צור, 700 אסירים ביטחוניים פלסטינים פתחו בשביתת רעב, באתר ynet, 17 באפריל 2017
12. ↑  משה נוסבאום, ‏טורטית בתא: כך הפילו את ברגותי, באתר ‏מאקו‏, 8 במאי 2017
13. ↑  רענן בן צור, חטיף ועוגיות: ברגותי תועד אוכל בזמן שביתת הרעב, באתר ynet, 7 במאי 2017
14. ↑  חזי סימנטוב ומערכת הצינור, אשתו של ברגותי: "הווידאו שפורסם - תעמולה שמראה את חולשת ישראל", באתר nana10‏, 8 במאי 2017
15. ↑  נלסון מנדלה מבהיר: לא יבוא למשפט ברגותי, באתר הארץ, 16 באוגוסט 2002
16. ↑  סרטונים עידו זלקוביץ', ‏תוצאות ועידת הפתח, באתר הערוץ האקדמי
17. ↑  אבי יששכרוף, ברגותי באיגרת לפלסטינים: פתחו בהתקוממות עממית נרחבת נגד ישראל , באתר הארץ, 27 במרץ 2012
18. ↑  רימון מרג'ייה, ברגותי קרא להתנגדות עממית ונשלח לבידוד, באתר nrg‏, 2 באפריל 2012
19. ↑  נחמן גלבוע, אני בא כמו שאני - ריאיון עם ח"כ חיים אורון, 28 בפברואר 2008, באתר התנועה הקיבוצית
20. ↑  שלמה פיוטרקובסקי, עמוס עוז לברגותי: מקווה שתשתחרר בקרוב, באתר ערוץ 7, 15 במרץ 2011
21. ↑  אילאיל שחר, "ברגותי, אתה השותף לשלום", באתר nrg‏, 24 באוגוסט 2004
22. 1 2  אורנית עצר, עמיר פרץ: לשחרר את מרואן ברגותי, באתר ערוץ 7, 25 באוקטובר 2011
23. ↑  שמעון כהן, פואד: אאבק למען שחרור ברגותי, באתר ערוץ 7, 6 בינואר 2008
24. ↑  לבני וברגותי נפגשו בכלא הדרים, באתר nrg‏, 27 בנובמבר 2006
25. ↑  בני משה, חבר הכנסת נפגש עם גדול המחבלים, באתר ערוץ 7, 1 במאי 2015
26. ↑  אריק בנדר, ברגותי נפגש עם טיבי: "לא ניכנע לכיבוש", באתר nrg‏, 30 באוקטובר 2011
27. ↑  רענן בן צור, אחרי הקריאה לאינתיפאדה: ברגותי בבידוד, באתר ynet, 12 בנובמבר 2014
28. ↑  אסף גבור וסוכנויות הידיעות, מרוואן ברגותי: "להמשיך בהתנגדות המזוינת", באתר nrg‏, 11 בנובמבר 2014
29. ↑  אסף גבור, ברגותי קרא לאינתיפאדה מהכלא והוכנס לבידוד, באתר nrg‏, 12 בנובמבר 2014
30. ↑  מרואן ברגותי החליט להתמודד בבחירות לנשיאות הרשות הפלשתינית, באתר כיפה, ‏2021-03-15
31. ↑  שמעון מיג'אן, ברגותי בתמורה: המגעים לעסקת חטופים חדשה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 12 בדצמבר 2023
32. ↑  ynet (2024-03-27). "הבן של ברגותי: "הוא הוכנס לבידוד בתא חשוך ל-12 יום, ניגנו לו את ההמנון בלופים"". *Ynet*. נבדק ב-2024-03-27.

| הסכסוך הישראלי-פלסטיני |
| --- |
| מלחמות | מלחמת העצמאות • מלחמת ששת הימים • מלחמת ההתשה בבקעת הירדן • מלחמת לבנון הראשונה • מלחמת חרבות ברזל |
| מבצעים בולטים | פעולת כראמה • מבצע זעם האל • מבצע יונתן • מבצע רגל עץ • מבצע תיבת נוח • מבצע חומת מגן • מבצע גשמי קיץ • מבצע עופרת יצוקה • מבצע עמוד ענן • מבצע צוק איתן • מבצע שומר החומות • מבצע עלות השחר • מבצע מגן וחץ • מבצע בית וגן |
| פעולות טרור פלסטיניות | מתקפת הטרור בנמל התעופה של מינכן • הפיגוע באוטובוס ילדי אביבים • טבח הספורטאים במינכן • האינתיפאדה הראשונה • המהומות בהר הבית • מהומות הר הבית (1990) • האינתיפאדה השנייה • פיגועי התאבדות בישראל • שיגורי רקטות מרצועת עזה לישראל • גל הטרור הפלסטיני (2015–2016) • מהומות הר הבית (2017) • פיגועי הטרור ב-2017 • פיגועי הטרור ב-2018 • המהומות בישראל (2021) • גל הטרור בישראל (אביב 2022) • מהומות הר הבית (2022) • גל הטרור בישראל (2023) • מהומות הר הבית (2023) • מתקפת הפתע על ישראל (2023) • טרור אבנים פלסטיני |
| פעולות טרור ישראליות | החזית לשחרור לבנון מזרים (1980–1983) • המחתרת היהודית • הטבח בצומת גן הוורדים • טבח מערת המכפלה • פעולת תג מחיר • הפיגוע בדומא |
| הכוחות בסכסוך | 

|  |  |
| --- | --- |
| ישראלישראל **ישראל** |  צה"ל •  שירות הביטחון הכללי •  משטרת ישראל •  משמר הגבול •  המוסד |
| **הפלסטינים** | פת"חפת"ח פת"ח • חמאסחמאס חמאס •  אש"ף • הג'יהאד האסלאמי הפלסטיניהג'יהאד האסלאמי הפלסטיני הג'יהאד האסלאמי •  ועדות ההתנגדות העממית •  גדודי חללי אל-אקצא • החזית העממית לשחרור פלסטיןהחזית העממית לשחרור פלסטין החזית העממית לשחרור פלסטין • ארגון אבו נידאל |

 |
| אירועים מדיניים | תוכנית האוטונומיה • תוכנית חמש האצבעות • ועידת מדריד • הסכמי אוסלו • הסכם ואי • מזכר שארם-א-שיח' • ועידת קמפ דייוויד • מפת הדרכים • היוזמה הסעודית • פסגת עקבה • פסגת שארם א-שייח' (2005) • תוכנית ההתנתקות • ועידת אנאפוליס • תוכנית ההקפאה • תוכנית השלום של טראמפ |
| מושגים ומונחים | בעיית הפליטים • אינתיפאדה • זכות השיבה • נפקדים נוכחים • תהדיאה • שהיד • סיכול ממוקד • מדיניות ההפרדה • צומוד |
| אישים ישראלים | ראשי ממשלת ישראל • רמטכ"לי צה"ל • שרי הביטחון של ישראל • ראשי השב"כ • ראשי המוסד |
| אישים פלסטינים | אמין אל-חוסייני • יאסר ערפאת • מחמוד עבאס • חיידר עבד א-שאפי • אחמד יאסין • ח'אלד משעל • מוחמד דחלאן • פייסל חוסייני • סרי נוסייבה • ג'יבריל רג'וב • מרואן ברגותי • ג'ורג' חבש • נאיף חוואתמה • אסמאעיל הנייה • מוחמד דף • יחיא סנוואר |
| רקע היסטורי | היסטוריה של הסכסוך הישראלי-פלסטיני • תוכנית החלוקה • הכרזת העצמאות • הנכבה • הקו הירוק • יהודה ושומרון • רצועת עזה • מזרח ירושלים |
| אחר | עידוד טרור על ידי הרשות הפלסטינית • הסתה לטרור במערכת החינוך ברשות הפלסטינית • הבנייה הפלסטינית הבלתי חוקית בשטחי C • הנאמנות לפיתוח כלכלי ולשיקום פליטים‏ |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007294998705171
* BnF: cb16157402p (data)
* CiNii: DA17422061
* GND: 142946362
* ISNI: 0000 0000 8171 0549
* LCCN: nr97020258
* RERO: 02-A019040049
* SUDOC: 123178665
* VIAF: 102425389
* WorldCat: lccn-nr97020258

 |