recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מגילת הטבח: חומר לדברי ימי הפרעות והטבח ביהודים באוקראינה, ברוסיה הגדולה וברוסיה הלבנה** היא סדרת ספרי תיעוד עדויות על הפוגרומים שנערכו ביהודי האימפריה הרוסית – בשטחי אוקראינה, רוסיה ובלארוס – בקץ מלחמת העולם הראשונה ובתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה. הסדרה נערכה על ידי אליעזר דוד רוזנטל, שאסף עדויות ממאות ניצולים, ונגללים בה תיאורי הפרעות בערים גדולות וביישובים קטנים שחלקם חדלו מלהתקיים בין מלחמות העולם.

הדפסת הסדרה
-----------

עורך הסדרה, אליעזר דוד רוזנטל, עסק באיסוף העדויות מקרב הניצולים ומן העיתונות. לאחר המהפכה ישב רוזנטל באודסה והצליח להבריח בשלבים את כתב-היד מחוץ לברית המועצות.

המערכת שטיפלה בהדפסת העדויות, כללה את חיים נחמן ביאליק שהוסיף מבוא לכרך הראשון, יהושע חנא רבניצקי ואלתר דרויאנוב. הדפסת הסדרה נפסקה עם מותו של רוזנטל לאחר שנדפסו שלושה כרכים בסדר אלפא ביתי המכילים עדויות על הפרעות ביישובים ששמם מתחיל באותיות א-ט.

יתר כתב היד לא טופל ולא נדפס. למעט קטעים אחדים שהוכנו לדפוס בידי יום-טוב לוינסקי והודפסו בגיליון יז של כתב העת "העבר" בשנת 1970. כיום נמצא כתב היד, יחד עם הארכיון של כתב העת, במכון גנזים של אגודת הסופרים.

לקריאה נוספת
------------

* רשימות ממגילת הטבח, העבר, יז (תש"ל), עמ' 83–89.

קישורים חיצוניים
----------------

* אליעזר דוד רוזנטל, ****מגילת הטבח - כרך ראשון** (א-ב)**, ירושלים - תל אביב: "חבורה", תרפ"ז, באתר היברובוקס
* אליעזר דוד רוזנטל, ****מגילת הטבח - כרך שני** (ג-ז)**, תרצ"א, באתר היברובוקס
* אליעזר דוד רוזנטל, ****מגילת הטבח - כרך שלישי** (ח-ט)**, תרפ"ט, באתר היברובוקס
* גור אלרואי, **מגילת הטבח של א. ד. רוזנטל והפוגרומים באוקראינה 1918 - 1920**, בתוך: שרשרת הדורות כרך כז גיליון 2, בהוצאת העמותה הישראלית לחקר שורשי משפחה, דצמבר 2015, עמ' 14 - 21.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הקדמת ח"נ ביאליק ל"מגילת הטבח" בפרויקט בן-יהודה.
**הבחירות הכלליות בבריטניה 1880** התרחשו ב-31 במרץ–27 באפריל 1880. במהלך הבחירות ניצחה המפלגה הליברלית את המפלגה השמרנית שעד אותה העת הנהיגה את הממשלה. ראש הממשלה השמרני בנג'מין דיזראלי הפסיד במהלך הבחירות אך יריבו, ספנסר קומפטון קוונדיש הליברלי, לא נבחר לראש הממשלה במקומו. למעשה, קוונדיש והרוזן השני מגראנוויל (חבר בית הלורדים) שניהם תמכו בשיבתו של ויליאם גלאדסטון לראשות הממשלה לקדנציה שנייה. הבחירות הללו סימנו את סיום הקריירה הפוליטית ארוכת השנים של ד'יזראלי וזה פרש מהפוליטיקה זמן קצר לאחר הבחירות ונפטר שנה מאוחר יותר. היו אלו הבחירות הלפני אחרונות בהן השיגה מפלגה אחת יותר מ-50% מקולות הבוחרים. הבחירות האחרונות שבהן היה מצב שכזה היו בחירות 1931.

הבחירות עמדו בסימן משבר שפל כלכלי שאפף מעל בריטניה מאז 1878 והיו חלק מ'השפל הארוך' שהתחיל במסגרת המשבר הפיננסי של 1873. מתוך 652 המושבים בבית הנבחרים הבריטי; המפלגה הליברלית ניצחה ב-352 מושבים, המפלגה השמרנית ניצחה ב-237 מושבים ומפלגת "שלטון הבית" שדגלה בלאומיות אירית בראשותו של ויליאם שאו, ניצחה ב-63 מושבים.

תוצאות לפי מפלגה
----------------

| המפלגה | מנהיג המפלגה | מספר קולות | מספר מושבים |
| --- | --- | --- | --- |
| המפלגה הליברלית | ספנסר קומפטון קוונדיש | 1,836,423 (54.7%) | 352 |
| המפלגה השמרנית | בנג'מין דיזראלי | 1,426,351 (42.5%) | 237 |
| מפלגת 'שלטון הבית' | ויליאם שאו | 95,535 (2.8%) | 63 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הבחירות הכלליות בבריטניה 1880** בוויקישיתוף
* הבחירות הכלליות בבריטניה 1880, פרויקט גוטנברג

| בריטניהבריטניה מערכות בחירות בבריטניה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 1802 
• 1806 
• 1807 
• 1812 
• 1818
• 1820 
• 1826 
• 1830 
• 1831 
• 1832
• 1835 
• 1837 
• 1841 
• 1847 
• 1852 
• 1857 
• 1859 
• 1865 
• 1868 
• 1874 
• 1880 
• 1885 
• 1886 
• 1892 
• 1895 
• 1900 
• 1906 
• 1910 (ינו')
• 1910 (דצמ') 
• 1918 
• 1922 
• 1923 
• 1924 
• 1929 
• 1931 
• 1935 
• 1945 
• 1950 
• 1951 
• 1955 
• 1959 
• 1964 
• 1966 
• 1970 
• 1974 (פבר')
• 1974 (אוק')
• 1979 
• 1983 
• 1987 
• 1992 
• 1997 
• 2001 
• 2005 
• 2010 
• 2015 
• 2017 
• 2019 |

 |
**אולגה ניקולבנה סחרוף** (**Olga Sacharoff**;‏ 28 במאי 1889, טביליסי, האימפריה הרוסית – 1967, ברצלונה) הייתה ציירת ספרדית ממוצא גאורגי, שהשתייכה לזרם אמנות נאיבית ולסגנון הסוריאליזם.

ביוגרפיה ועבודתה
----------------

סחרוף נולדה בטביליסי גאורגיה (אז חלק מהאימפריה הרוסית), בת לאם ממוצא פרסי. אחרי שלמדה בבית הספר לאמנות בטביליסי (אנ'), היא עברה למינכן ובאה במגע עם האקספרסיוניזם הגרמני. שם היא פגשה את בעלה לעתיד, הצלם והצייר אוטו לויד, שחי חיים אמידים מכספי אמו בשווייץ.

בשנת 1911 עברה סחרוף לפריז. היא הושפעה בתחילה על ידי פול סזאן ומאוחר יותר על ידי הקוביזם הקיצוני, או הקוביזם הסינתטי. היא ולויד היו חלק ממעגל חבריה של המהגרת הרוסייה מארי וסיליאף.

מלחמת העולם הראשונה הביאה את סחרוף ולויד לעבור לספרד בשנת 1915. הזוג התמקם תחילה במיורקה, ובשנת 1916 התיישב בברצלונה. היא שיתפה פעולה עם פרנסיס פיקבייה ב"מגזין 391", שפורסם בברצלונה ונחשב כמייצג את הזרם הדאדאיסטי. בין המופיעים בארבע חוברות המגזין היו גיום אפולינר ומארי לורנסן.

סחרוף הציגה בסלוני הסתיו של פריז אבל חיה בעיקר בברצלונה. כשהיא ולויד נפרדו בשנת 1929, סחרוף סבלה מדיכאון, והפסיקה לצייר למשך כחמש שנים. היא שבה והופיעה בשנת 1934 בתערוכה בגלריית Layetanas בברצלונה.

סחרוף עבדה באיור ספרים, כולל ספרה של קולט "ביתה של קלודין", ו"נייטוצ'קה" של פיודור דוסטויבסקי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אולגה סחרוף** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1103660
* CANTIC: a10738344
* ISNI: 0000 0000 8062 8607
* LCCN: n96018182
* RKD: 343175
* SNAC: w6nc8r6b
* SUDOC: 237821206
* ULAN: 500038224
* VIAF: 122177400
* WorldCat: viaf-122177400

 |
**מגילות** הוא כתב עת מדעי לחקר מגילות מדבר יהודה היוצא לאור בעברית על ידי מוסד ביאליק בשיתוף הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת חיפה ומרכז אוריון לחקר מגילות מדבר יהודה באוניברסיטה העברית בירושלים. הוא יוצא לאור מאז שנת 2003.

כתב העת נוסד בסמוך לסיום פרסומן של כל המגילות, והוא נועד למלא את החסר בפרסומים בעברית בנושא. רוב המאמרים בכרכים השונים הם עיבודים להרצאות שניתנו בסדנת חיפה השנתית לחקר מגילות קומראן, ועליהם נוספו מאמרים של חוקרים מן התחום או מתחומים קרובים. המאמרים כוללים מהדורות חדשות לטקסטים, פרשנות, שאלות לשון ונוסח, דיון בענייני אמונות ודעות במגילות קומראן וביקורות על ספרים חדשים העוסקים במגילות.

העורכים המייסדים של כתב העת הם פרופ' דבורה דימנט ופרופ' משה בר-אשר, ובעריכתם יצאו תשעה כרכים (שניים מהם כפולים). תשעה כרכים אלה הוצאו על ידי מוסד ביאליק בשיתוף אוניברסיטת חיפה. החל מהכרך העשירי, כתב העת יוצא במוסד ביאליק בשיתוף אוניברסיטת חיפה (הפקולטה למדעי הרוח) ומרכז אוריון לחקר מגילות מדבר יהודה באוניברסיטה העברית. נכון ל-2021, עורכיו הם פרופ' נועם מזרחי ופרופ' דבורה דימנט.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מגילות
* כתב העת מגילות באתר מוסד ביאליק.
* גיליונות "מגילות" במאגר JSTOR (הצגת דף זה מתאפשרת לאחר הזדהות באתר הספרייה הלאומית, וכניסה לכתב עת כלשהו בדף המוצג. הרישום לאתר הספרייה הוא חינם). המאמרים זמינים באתר כשנתיים וחצי לאחר הופעתם.
**ליביקוזאורוס** (שם מדעי: ***Libycosaurus***; מילולית: "לטאה לובית", זאת על אף שמדובר ביונק) הוא סוג נכחד של פרסתן ממשפחת האנתרקותריים, שחי בין אמצע לסוף המיוקן (בטווח זמן שבין 13 עד 10 מיליון שנה מזמננו) בין צפון אפריקה למרכז אפריקה עד ודרומה עד אוגנדה. אזור זה כוסה בביצות סבוכות וחמימות בתקופתו.

הליביקוזאורוס היה יונק מגושם ונמוך דמוי-חזיר, אך היה מקורבם של ההיפופוטמיים, שעלה על אורך 3 מטרים ומשקל של קרוב לטון. בדומה להיפופוטם הוא היה בעל חוטם ולסתות בולטות בעלות זוג ניבים בולטים, מבנה חותכות בעל שורש עמוק ורחב וטוחנות עבות בעלות ציפוי חזק לאכילת שורשים ועשבים, מה שרמז על היותו אוכל צמחים. היונק הקדום גם היה בעל עיניים בחלק העליון של הראש, התאמה של יונקים מימיים לחיים בתוך המים. היו לו ארבע רגליים קצרות שהסתיימו בגלילים עם ארבע פרסות שסועות.

סוג זה התגלה בידי החוקר גווידו בונרלי (גר'), על בסיס של מאובנים לא ברורים מלוב. הוא העריך שמדובר על ממצאי זוחל ונתן לסוג את שמו השגוי שלא השתנה גם כשנודע על שיוכו. מרבית הממצאים כללו לסתות ושיניים טוחנות ונוספות שהתגלו בנוסף ללוב גם בתוניסיה, אלג'יריה, צ'אד ואוגנדה - אזורים שבעבר כוסו בביצות רחבות בהרבה מאשר כיום, עם התפשטות מדבר סהרה.

סוג זה הוא קרובו של המריכופוטמוס (*Merycopotamus*) שחי לצידו ובעבר שויך לאותו הסוג.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

* Anthracothere dental anatomy reveals a late Miocene Chado-Libyan bioprovince (באנגלית)
**אביטל שריפט** היא סגן סמנכ"ל לקידום טכנולוגיות בתעשייה האווירית לישראל, וקודם לכן מנהלת מפעל טילים בחטיבת מערכות טילים וחלל של החברה. כלת פרס ביטחון ישראל לשנת 2003, על חלקה בפיתוח מערכת טילי "חץ".

ביוגרפיה
--------

שריפט סיימה בהצטיינות יתרה תואר ראשון בהנדסת חשמל בטכניון, במסגרת העתודה האקדמית. שירתה בחיל הים. היא בעלת תואר שני בהנדסת חשמל מהטכניון, ותואר דוקטור מהמחלקה למתמטיקה שימושית ומדעי המחשב במכון ויצמן למדע, במעבדה של פרופסור עדי שמיר.

החלה את דרכה בשוק האזרחי ב-1991 באלתא מערכות, כמהנדסת המערכת הראשונה של מכ"ם "אורן ירוק", שהוא חלק ממערכת הטיל חץ. על עבודתה זו זכתה ב-2003 בפרס ביטחון ישראל. עבדה כמהנדסת המערכת של מכ"מי "אורן". ב-2005 עמדה בראש מינהלת מערכות הגנה אווירית באלתא. 

ב-2010 מונתה לסגנית מנהל מפעל משגב של אלתא, העוסק בפיתוח וייצור מערכות לגילוי, התרעה, איכון ועקיבה ליישומי יבשה וים. בנוסף, שריפט הייתה חלק מפיתוח החימוש המשוטט "הארופ". ניהלה פרויקטים מסווגים המשתייכים לחטיבת הטילים והחלל. בינואר 2014 מונתה למנהלת מפעל טילים בחטיבת מערכות טילים וחלל של התעשייה האווירית.

בתחילת 2022 מונתה לסמנכ"ל לקידום טכנולוגיות בחברה.

עברה לימודי הכשרה בניהול במסגרת הכשרת עתודת נשים לתפקידי דירקטוריות באוניברסיטת תל אביב. 

שריפט נשואה ואם לשני ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטונים יובל אזולאי, ‏ד"ר אביטל שריפט מפתחת את "המל"ט המתאבד" המהפכני, באתר גלובס, 17 בספטמבר 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  מגפון
2. ↑  מכון ויצמן למדע - People Behind the Science
3. ↑  דר’ אביטל שריפט מונתה למנהלת מפעל טילים בחטיבת מערכות טילים וחלל של התעשייה האווירית, New-Tech Magazine,‏ 1 בינואר 2014
4. ↑  עומר חמווי וליאת זנד, בשיתוף התעשייה האווירית, בדרך לפסגה: מהנדסות העתיד מסיירות באונ' תל אביב, באתר ynet, 2 ביוני 2022  קישור המכיל תוכן פרסומי, מוטב להחליפו במקור אחר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007343894705171

 |
**נאה מקרי** ("מקרי החדשה", ביוונית: **Νέα Μάκρη**) היא עיר במחוז אטיקה שביוון. נאה מקרי ממוקמת על חוף מפרץ פֶטָלִי (אנ'), של הים האגאי, בחלק המזרחי של חצי האי אטיקה כ-7.7 ק"מ צפונית לנמל רפינה, 8 ק"מ מדרום מרתון וכ-25 ק"מ ממרכז בירת יוון, אתונה. נאה מקרי היא אחת מארבע יחידות מוניציפליות שאוחדו בשנת 2011 ליצירת הרשות המקומית, מרתון, יחד עם העיירות גראמטיקו, ורנווס והעיר מרתון.

היסטוריה
--------

האזור היה ידוע פעם בשם פלסטי, אך בעקבות מלחמת יוון–טורקיה, ולאחר מכן חילופי האוכלוסייה בעקבות הסכם לוזאן היוונים ילידי פטהייה הטורקית, שנקראה בעבר מקרי, שהתיישבו מחדש ביוון ב-1923 שינו את שמה לנאה מקרי (מקרי החדשה).

אתרים עיקריים
-------------

### המקדש של האלים המצריים

פירמידה קטנה מאבן גיר, מוקפת בשרידי קיר בגודל 64 על 60 מטר עם פילונים בכל אחת מרוחות השמים אשר מגולפים בכל אחד מהם זוג פסלים של איזיס ואוסיריס. פסלי שיש אלו, אשר נשמרו במידה רבה הועברו למוזיאון במרתון והוחלפו בהעתקים שלהם באתר המקדש.
לאחר שאלכסנדר הגדול כבש את מצרים במאה הרביעית לפני הספירה, פולחן לאלים המצריים הגיע ליוון ושגשג בו עד סוף התקופה הפגנית בסוף המאה ה-4 לספירה.
ביוני 2018 נפלו ההעתקים של הפסלים קורבן לונדליזם וחלקם ניזוקו בחומרה

### המנזר של הקדוש אפרים

ב-3 בינואר 1950, בעקבות עבודות ניקיון וחפירות באחד המנזרים העתיקים באזור אתונה מהמאה ה-10 התגלו שרידים של נזיר שזוהה על פי לבושו. נזירה שהשתתפה בגילוי סיפרה שהנזיר הופיע בחלומה וסיפר לה ששמו אפרים (אנ'). מאמינים שהובא אל מותו לאחר עינויים רבים, לאחר שכל הנזירים האחרים במקום נרצחו על ידי הטורקים ב-1424 והטורקים חזרו למנזר ותפסו אותו קובר את הנזירים. לאחר העינויים הקשים ב-5 במאי 1426 קשרו הטורקים את הנזיר אפרים הפוך לעץ התות כשראשו למטה. הם מסמרו את רגליו ואת ראשו לעץ והציתו את הגופה. מאז הגילוי הפך המנזר בנאה מקרי למרכז ההערצה של הקדוש ועבודת הנסים שלו ולמקום עלייה לרגל של אלפי מבקרים מאטיקה ויוון כולה, בעיקר אנשים הבאים להתפלל לריפוי מחלות. עץ התות, שמאמינים כי הוא העץ עליו נתלה הקדוש מוצג בתוך המנזר שהוקם מחדש. שני ימים נחגגים לכבודו, 3 בינואר, יום השנה לגילוי גופו ו-5 במאי, יום השנה למות הקדושים שלו.

כיום
----

נאה מקרי היא אתר תיירות ידוע בזכות קו החוף שלה. ההתפתחות הכלכלית והתיירותית של נאה מקרי הייתה מהירה במאה ה-21. אוכלוסייתה הקבועה מונה כמעט 14 אלף תושבים אך בתקופת הקיץ היא בסביבות 55,000–60,000 תושבים, ויש לה אלפי נופשים קבועים שיש להם בית נופש קבוע בעיר.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* המקדש של האלים המצרייםהמקדש של האלים המצריים
* המקדש של האלים המצרייםהמקדש של האלים המצריים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נאה מקרי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נאה מקרי

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sanctuary of the Egyptian Gods (באנגלית)
2. ↑  Replicas of ancient statues vandalised at Sanctuary of the Egyptian Gods in Marathon (באנגלית)
3. ↑  holy monastery of saint Ephraim (באנגלית)
פירוש נוסף ערך זה עוסק בביוכימאי גרמני. אם התכוונתם לרב אמריקאי, ממנהיגי היהדות הרפורמית, ראו אלפרד גוטשאלק (רב).

**אלפרד גוטשאלק** (אנגלית: **Alfred Gottschalk**‏, 22 באפריל 1894 - 4 באוקטובר 1973) היה ביוכימאי גרמני שהיווה דמות מובילה בחקר הגליקופרוטאין. במהלך הקריירה שלו הוא כתב 216 מאמרי מחקר וסקירות מדעיות וארבעה ספרים.

חייו
----

גוטשאלק נולד באאכן, השלישי מבין ארבעה ילדים לבנימין ורוזה גוטשאלק. הוא בחר ללמוד רפואה, מ-1912 הוא למד באוניברסיטאות במינכן, פרייבורג ובון. לימודיו הופרעו על ידי מלחמת העולם הראשונה, אך הוא השלימם ב-1920 וסיים את אוניברסיטת בון כדוקטור.

הוא השלים ניסיון עבודת מרפאה בבתי ספר רפואיים בפרנקפורט ווירצבורג ולימודי פיזיולוגיה וביוכימיה בבון, מה שהוביל לפרסומיו הראשונים, פרס מאוניברסיטת מדריד והצעה לעבוד במכון קייזר וילהלם עבור תרפיה ניסיונית וביוכימיה ביחד עם קרל נויברג. ב-1923 הוא התחתן עם ליזבת' ברטה אורגלר, ויחדיו הולידו ילד יחיד.

גוטשאלק עזב את מכון קייזר וילהלם ב-1926 כדי לנהל את המחלקה הביוכימית בבית החולים הכללי בשצ'צ'ין. הוא עזב את בית החולים ב-1934 בעקבות תהפוכות בגרמניה הנאצית והחל בתעסוקה עצמאית. הוא עבר לאנגליה באביב של 1939, ועבר למלבורן ביולי. הוצע לו משרה כביוכימאי על ידי צ'ארלס קלווי, מנהל מכון וולטר ואליזה הול. הוא גם לימד ביוכימיה וכימיה אורגנית במכללה הטכנית במלבורן ובאוניברסיטת מלבורן. ב-1945 הוא קיבל אזרחות בריטית.

במכון וולטר ואליזה הול הוא שיתף פעולה עם פרנק מקפרלן בורנט וביחד הם גילו את הנויראמינידאז. הוא נבחר לאקדמיה האוסטרלית למדעים ב-1954.

ב-1959 הוא הוזמן בידי פרנק פנר לערוך מחקר בבית ספר הרפואי המחקרי ע"ש ג'ון קרטין באוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה. הוא עזב את קנברה כדי לנסוע לגרמניה ב-1963 ומונה לפרופסור אורח במכון מקס פלאנק לחקר וירוסים בטיבינגן. הוא המשיך במחקר פעיל ובגלל תרומותיו למדע הוא נבחר להצטרף לאגודה האמריקאית לפיתוח המדע ב-1967 וקיבל תוארי דוקטורט לשם כבוד מאוניברסיטת מלבורן ומאוניברסיטת מינסטר.

פרס גוטשאלק למחקר רפואי המחולק על ידי האקדמיה האוסטרלית למדעים נקרא על שמו.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009748236705171
* ADB: gottschalk-alfred-10336
* BnF: cb167565409 (data)
* GND: 1019462078
* ISNI: 0000 0003 5824 158X
* LCCN: n86865444
* NKC: mzk20211108547
* NTA: 068352387
* SNAC: w6t72vpr
* SUDOC: 145642593
* Trove: 1467830
* VIAF: 206001372
* WorldCat: lccn-n86865444

 |
בגדים בשוק
**שוק קח-תן** הוא שוק המבוסס על שיטת המסחר המכונה סחר חליפין. בשונה משוק רגיל שבו קונים מוצרים בכסף, לשוק מביאים פריטים שבהם אין שימוש ומחליפים אותם בפריטים אחרים.

היסטוריה
--------

סחר חליפין הייתה שיטת המסחר הרווחת בקרב הערים, הכפרים והקהילות השונות בעת העתיקה. איכרים וסוחרים רבים החליפו בניהם יבולים, צאן, בקר, מוצרי חלב, בדים ועוד. מאז, סוג המסחר הוחלף בכסף, מטבעות, שטרות, מזומן ואף כרטיסי אשראי ושוקי סחר החליפין הפסיקו במלאכתם.

עם תחילת העשור השני של המאה ה-21, שוקי סחר חליפין החלו לחזור לאופנה כרעיון ליצירת אלטרנטיבה סביבתית כלכלית וחברתית לאנשים ולקהילות שונות בארץ, בשם המכונה שוק קח-תן.

התנהלות השוק
------------

שוקי קח-תן בדרך כלל מוקמים על ידי אנשי הקהילה למען הפחתת הוצאת כספים רבים על ביגוד, מוצרים חדשים ויקרים, תכשיטים, מוצרי בית ועוד, מכיסם של משפחות ואנשים.

במקום זאת, אם בידי אדם מוצרים שאין לו שימוש בהם, יוכל להביאם לשוק ולהציע לסוחרים האחרים אותו בתמורה למוצריהם, כך שכל אחד יוכל למצוא שימוש במוצרים ושום מוצר לא ייזרק ויתבזבז. הפתגם הרווח באותם שווקים הוא: "זבל של אדם אחד הוא אוצר לאדם אחר" - מוצר שאין בו שימוש לאחד עשוי להיות שימושי מאוד לאחר.

יתרונות
-------

למנהג יש יתרנות רבים, אם זה בפן הכלכלי - משפחות מעוטות יכולת שאין באמצעותם לרכוש מוצרי יד ראשונה, יוכלו לחסוך את ההוצאות ולמצוא מוצרים איכותיים לרוב בשווקים, ולתת בתמורה מוצרים שמשפחה אחרת עשויה למצוא בהם שימוש.

בפן החברתי - אחת ממטרות השוק היא לאפשר מקום מפגש לאנשים שונים מהקהילה ולהיווצרות של קשרים המפגישים בין העולמות השונים לעיתים של אותם אנשים, ובפן הסביבתי - מחזור של מוצרים איכותיים לרוב, הוא הגורם המרכזי לשמירה על הסביבה מזיהום מייצור טקסטיל, כלי בית, תכשיטים ועוד. מוצרים הנקנים עוברים לקונה אחר ולא מושלכים לאשפה.

מקומות השווקים
--------------

כיום ניתן למצוא שוקי קח תן במגוון מקומות בארץ כמו ירושלים, נווה צדק, מודיעין, בתי ספר ועוד.

ראו גם
------

* שוק

קישורים חיצוניים
----------------

* אפרת וולפסון, שוק קח תן איך ולמה?, בידיים, 6 באוקטובר 2012
* מתכננים לארגן שוק קח תן ולא יודעים מאיפה להתחיל?, GarageLady
* הנחיות להקמת שוק תן-קח, יום מעשים טובים 2016
* ענת אסף, איך לארגן שוק קח-תן, באתר לחיות פשוט, ‏2021-03-20, לחיות פשוט, 20 במרץ 2021
**ג'ולס טראמפ** (באנגלית: **Jules Trump**, נולד ב-1945 בדרום אפריקה) הוא איש עסקים יהודי-אמריקאי, בעל השליטה בחברת "חיפה כימיקלים" הישראלית (באמצעות "קבוצת טראמפ" וחברת "Trans Resources Inc") ומכהן כיושב ראש מועצת המנהלים שלה.

קורות חייו
----------

טראמפ נולד בשנת 1945 בדרום אפריקה, לוויליאם (ווילי) וסיליה טראמפ. בשנות ה-60 הביאו התנאים בדרום אפריקה את המשפחה להגר להולנד. לאחר זמן, עברה המשפחה להתגורר בארצות הברית, תחילה בניו יורק ולאחר מכן במיאמי.

פעילות עסקית
------------

טראמפ מנהל את עסקיו בשותפות עם אחיו, אדי. פעילותם החלה בהולנד, שם התפרנסו מעסקאות נדל"ן קטנות. כיום מחזיקים האחים ב"קבוצת טראמפ", שעשתה את הונה בעסקי נדל"ן, קמעונאות והייטק. בבעלות הקבוצה, בין השאר, שלושה אתרי דירות נופש יוקרתיות במיאמי, וסניף מנהטן של סוכנות הדוגמנות "עלית". אשתו של טראמפ, סטפני, פעילה אף היא בקבוצה. בשנים 2001 עד 2003 הייתה קבוצת טראמפ בעלת השליטה בחברת ההשקעות הישראלית "גמול". מאז ספטמבר 2008, הקבוצה היא בעלת השליטה בחברת TRI ‏(Trans Resources Inc) האמריקאית, אשר נוסדה על ידי אריה גנגר, ובאמצעותה היא מחזיקה בשליטה בחברת "חיפה כימיקלים".

טראמפ מרבה לתרום לישראל, בעיקר לארגון בית איזי שפירא הפועל למען קידום איכות חיים וזכויות של ילדים עם צרכים מיוחדים ובני משפחותיהם. מתקני בית איזי שפירא ברעננה שוכנים ב"קמפוס ווילי וסיליה טראמפ", שנקרא על שם הוריו של טראמפ.

טראמפ נפגש בשנת 2017 עם אנשים המקורבים לבנימין נתניהו, בהם מנכ"ל משרד ראש הממשלה אלי גרונר, השר איוב קרא, וראש לשכת ראש הממשלה יואב הורוביץ. הנושא העיקרי בפגישות היה משבר האמוניה והאפשרות לסגור את מכל האמוניה במפרץ חיפה. לדברי ראש עיריית חיפה, יונה יהב, לאחר פגישות אלו החלה מעורבות ראש הממשלה בסוגיה בנטייה להשאיר את המכל בחיפה, בניגוד להחלטת הממשלה מ-2013 לפיה יועבר מכל האמוניה לנגב.

קישורים חיצוניים
----------------

* טראמפ רכשה 65% מחברת גמול ב-400 מ' ש', באתר ynet, 3 ביוני 2001
* יורם גביזון ואורה קורן, השליטה בחיפה כימיקלים עברה מאריה גנגר לג'ולס טראמפ, באתר הארץ, 26 בספטמבר 2008
* עמיר קורץ, תחקיר "כלכליסט": כך איבד אריה גנגר את השליטה בחיפה כימיקלים, באתר כלכליסט, 20 בנובמבר 2008
* שלומית לן, ‏"דוח האמוניה כתוב כדי להפחיד, והוא אכן מפחיד", באתר גלובס, 25 במרץ 2017
* אורה קורן, חגי עמית, ג'ולס טראמפ: "הפעם באתי לישראל כדי לסגור את חיפה כימיקלים", באתר TheMarker‏, 27 ביולי 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  The other Trumps באתר The Real Deal, ‏ 1 ביולי 2009.
2. ↑  חשיפת המפגשים של ג'ולס טראמפ עם אנשי נתניהו; וגם: הדוקטרינה של הטירוף, באתר גלובס, 27 באפריל 2017
3. ↑  אורה קורן, "מאז שג'ולס טראמפ ביקר בארץ, נתניהו פועל לטובת חיפה כימיקלים", באתר TheMarker‏, 25 באפריל 2017
**אלפרד גוט** (בגרמנית: **Alfred Guth**; ‏ 27 ביולי 1908 - 13 בנובמבר 1996) היה שחיין יהודי-אוסטרי. אלוף המכביה הראשונה (1932), ייצג את אוסטריה באולימפיאדת ברלין (1936) בקרב חמש מודרני.

ביוגרפיה
--------

גוט גדל בווינה והתאמן בקבוצת הכח וינה בהדרכת זיגו ורטהיימר.

בשנים 1924 ו-1925 זכה גוט בתחרות השנתית **חוצה וינה** (Quer durch Wien), שחייה במים פתוחים למרחק של 5 מייל בדנובה, לעיניהם של 500,000 צופים.

במכביה הראשונה שנערכה בישראל בשנת 1932 זכה גוט בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-1500 מטר בתוצאה של 22:56.8 דקות, לפני פוליאקוב מצ'כוסלובקיה (24:40 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:41.1 דקות, אחרי האל קרמר מארצות הברית (5:37.8 דקות).

באולימפיאדת ברלין (1936) סיים גוט במקום 33 בקרב חמש מודרני (רכיבה על סוסים: רכיבת שדה עם מכשולים, סיים במקום 34, סיף: דקר, סיים במקום 34, ירי ספורטיבי: ירי באקדח 200 כדורים, סיים במקום 41, שחייה ל-300 מטר: סיים חמישי בתוצאה של 4:39.2 דקות וריצת שדה למרחק של 4 ק"מ: סיים במקום 19 בתוצאה של 14:51.1 דקות).

קישורים חיצוניים
----------------

* אלפרד גוט, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* אלפרד גוט, באתר olympedia.org
* Hakoah Vienna and the International Nature of Interwar Austrian Sports William bowman (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ד"ר משה הרניק, תור-הזהב לשחייני "הכוח" בווינה, אומר 1 ביולי 1939
2. ↑  A Film of Inspiration and Passion - Swimming Team Dominates (באנגלית)
3. ↑  Watermarks, (באנגלית)
4. ↑  התחרויות השחיה של המכביה בחיפה, דואר היום, 4 באפריל 1932
5. ↑  המנצחים במכביה הראשונה והישגיהם, דואר היום, 2 באפריל 1935
6. ↑  טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965
7. ↑  הישגי המכביה השנייה, דואר היום, 17 במאי 1935
שרה ריינרטסן (מימין)
**שרה ריינרטסן** (באנגלית: **Sarah Reinertsen**; נולדה ב-22 במאי 1975) היא אתלטית אמריקאית פאראלימפית.

ביוגרפיה
--------

ריינרטסן היא ילידת הנטינגטון, ניו יורק ובוגרת בית ספר התיכון הנטינגטון. היא נולדה עם ליקוי בצמיחת עצם שלבסוף הביאה להפיכתה לגידמת מעל הברך בהיותה בת שבע.
אחרי שכרתו את רגלה, היא החלה לרוץ ושברה את שיא העולם ל-100 מטר לנשים קטועות מעל הברך כשהייתה בת 13. 

היא הייתה האשה קטועת הרגל הראשונה שהתחרתה באליפות העולם בטריאתלון איש הברזל בקונה, הוואי.
במירוץ של שנת 2004, נפסלה מכיוון שלא עלה בידה לעמוד בזמן של קטע האופניים, תוך שהיא פיגרה ב-15 דקות. היא שבה ב-2005 והשלימה את התחרות בלמעלה מ-15 שעות.
פרט למרתון וטריאתלון, ריינרטסן גם מתחרה במרוצי אופניים. 

ב-2006 היא השתמשה ב-Total Knee 2000 Ossur וב-Talux Foot כשהיא התחרתה עם בן זוגה לשעבר Peter Harsch ב-The Amazing Race 10. הם סיימו את המירוץ במקום השביעי.

מאז 1991 היא השיגה מספר שיאי אתלטיקה:

* העמידה שיאי עולם חדשים בריצות למרחקים של 100 מטר, 200 מטר, 400 מטר בקטגוריה שלה (T42).
* הייתה החברה הצעירה ביותר במשלחת הפראלימפית של ארצות הברית ב-1992 שטסה לברצלונה.
* ניצחה בשבעה מרתונים (ניו יורק 1997, 1998; לוס אנג'לס 1998, 1999; מילניום ניו זילנד 2000; לונדון 2002; בוסטון 2004).
* מחזיקה בשיא העולם בחצי מרתון (2:12) ובמרתון (5:27) לנשים קטועות מעל הברך.

היא הופיעה על גבי השער של המגזין Runner's World והוכתרה כאחת משמונה "גיבורות הריצה".
היא הופיעה גם בתמונת השער של המגזין Triathlete ושל מגזין Max Sports & Fitness. היא השתתפה במסע הפרסום ל-Lincoln MKZ ב-2007. באוקטובר 2009 היא צולמה בעירום חלקי לגיליון הגוף של מגזין ESPN the Magazine.‏

היא הייתה מתאמת השיווק של Ossur והדוברת של "התאחדות האתלטים המאותגרים" (Challenged Athletes Foundation).‏
כיום היא מתגוררת ומתאמנת במחוז אורנג', קליפורניה. היא גם עובדת כנואמת מוטיבציה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שרה ריינרטסן** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של שרה ריינרטסן
* צעד קדימה תותבים, מעצב ובונה של התותבים של שרה ריינרטסן

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "שרה ריינרטסן", אתר התאחדות האתלטים המאותגרים
2. ↑  "שרה ריינרטסן", Ossur
3. ↑  "חודש של היסטוריית נשים: שרה ריינרטסן",totalwoman.wordpress.com‏ 17 במרץ 2010
4. ↑  "שיאיה של "שרה ריינרטסן", astepaheadonline.com
5. ↑  "שיאי הקריירה של "שרה ריינרטסן", hottriathletes.com
6. ↑  "שרה ריינרטסן מעטרת את שערו של המגזין "עולם הריצה"", אתר התאחדות האתלטים המאותגרים
7. ↑  "שרה ריינרטסן מדברת בעמוד 2", sports.espn.go.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 5707 8096
* LCCN: n2009017932
* NLK: KAC201309040
* VIAF: 83496742
* WorldCat: lccn-n2009017932

 |
**מפרץ קורפוס כריסטי** (באנגלית: **Corpus Christi Bay**) הוא מפרץ הממוקם לחוף מפרץ מקסיקו במדינת טקסס שבארצות הברית. המפרץ ממוקם בשטח מחוז נוצ'ז, אף שחופו הצפוני מהווה את גבול מחוז סן פטריקיו.

האי מוסטנג והאי נורת' פאדרה מפרידים בין מפרץ מקסיקו לבין מפרץ קורפוס כריסטי. מעבר המים העיקרי אל המפרץ הוא מעבר אראנסאס.

שטחו של המפרץ 497 קמ"ר, ועמקו הממוצע 3 מטרים. מליחות המפרץ, אליו נשפכים מימי נהר נוצ'ז היא 22 ppt. סביב המפרץ מצויים שטחי ביצות בשטח כולל של 121 קמ"ר.

אזור המפרץ הוכרז כאתר שימור על ידי הרשות לשימור הסביבה של ארצות הברית בשל היותו בית גידול ל-490 מיני ציפורים ו-234 מיני דגים. 

סביב המפרץ ממוקמות ערים רבות: קורפוס כריסטי, פורטלנד, אינגלסייד, ארנסאס פאס ופורט ארנסאס.

היסטוריה
--------

ככל הנראה, המפרץ התגלה על ידי אלונזו אלווארז דה פינדה ביום קורפוס כריסטי בשנת 1519, ועל שם החג הנוצרי נקרא המפרץ.

אלונזו דה לאון היה האירופאי הראשון שחצה את המפרץ, וגילה את נהר נוצ'ז ב-4 באפריל 1689. דה לאון נתן לנהר את שמו. בשנת 1746 נשלח חוארין דה אורביו אי באסטרה על ידי מושל האזור הספרדי, חוזה דה אסקאנדון, לחקור את האזור וליישבו. אורביו קרא למפרץ על שם המלאך מיכאל, אולם בדוח של דייגו אורטיז פארליאה משנת 1766 נקרא המפרץ מחדש בשמו הנוכחי. 

המתיישב האירופי הראשון באזור המפרץ היה בלאס מריה דה לה גרצה פאלקון, אשר התיישב בסמוך לנהר נוצ'ז בשנת 1746. הנרי לורנס קיני התיישב באזור לייב אוק פוינט בשנת 1838 וג'נרל צבא ארצות הברית זכרי טיילור נחת באזור בו ממוקמת כיום העיר קורפוס כריסטי עם חייליו ב-31 ביולי 1845. מחנה הצבא שהקים היה הבסיס לעיר הנוכחית.

ביוזמת חבר הקונגרס של מדינת טקסס, ג'ון נאנס גארנר הורה נשיא ארצות הברית וורן הרדינג ב-22 בספטמבר 1922 על הקמת נמל במפרץ, ובשנת 1926 נחפרה במימי המפרץ תעלה באורך של כ-30 ק"מ ובעומק של 8 מטרים על מנת לאפשר כניסת אוניות לנמל. במהלך השנים התעלה הועמקה והורחבה.

כיום מהווה אזור המפרץ, בשל אקלימו הנוח ומימיו השקטים, אתר תיירות ונופש הן בחודשי הקיץ והן בחודשי החורף.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מפרץ קורפוס כריסטי** בוויקישיתוף
* תיאור המפרץ באתר the Handbook of Texas
* מפרץ קורפוס כריסטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 315159223
* WorldCat: viaf-315159223

 |
**דלטאביאטיה** (שם מדעי: ***Deltavjatia***) הוא סוג של זוחל קדום מסדרת הפרוקולופונומורפה, אשר חי בתקופת הפרם לפני 260 מיליון שנה. המאובנים שלו כללו גולגולת ושרידי לסת תחתונה שהתגלו בתצורת אורפלוב (אנ') שבעיירה קוטלניץ' (Коте́льнич) ליד הנהר וייאטקה (אנ') שבמחוז קירוב ברוסיה.

זוחל גדול זה השתייך ב-1997 לקבוצת הפריזאוריה (אנ'). הסוג הוגדר ב-1987 לאחר שנכלל קודם בסוג פריאזאורוס (אנ') מדרום אפריקה ומהסוג סקוטוזאורוס שחי גם ברוסיה. הוא כלל מין יחיד - *Deltavjatia vjatkensis*. משמעות שמו המדעית היא: "Delta" - דלתא, "vjatia" - נהר ויאטקה בו התגלה.

זוחל זה היה קטן יחסית לקרוביו והגיע רק לאורך 2 מטרים. הוא דמה במראהו לצב ענקי בעל "קסדה" מעל ראשו וגפיים רחבות והוא כלל גם עין הקודקוד מוזרה כמו של הספנודון שלא ברור מה מטרתה. היצור היה בעל שיניים קטנות יחסית וניזון מצמחים. הוא עצמו נטרף בידי תראפסידים גדולים כמו האינוסטרנסביה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דלטאביאטיה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
תצלום של מפרץ קומונוולת' מן המשלחת האוסטרלו-אסייתית, 1912.
**מפרץ קומונוולת'** (באנגלית: **Commonwealth Bay** הוא מפרץ פתוח ברוחב כ-48 ק"מ בפתחו, בין פוינט אלדן וכף גריי באנטארקטיקה. את המפרץ גילתה ב-1912 המשלחת האוסטרלו-אסייתית לאנטארקטיקה בראשות דאגלס מוסון, שהקימה את בסיס המשלחת העיקרי בכף דניסון בקדמת המפרץ. הוא כונה על ידי המשלחת על שם חבר העמים הבריטי (קומונוולת') של אוסטרליה.

רוחות קטבטיות
-------------

המפרץ רשום הן בספר השיאים של גינס והן במהדורה השמינית של אטלס נשיונל ג'יאוגרפיק כמקום נשוב הרוחות ביותר עלי אדמות, שהרוחות בו מגיעות לא פעם למהירות של יותר מ-240 ק"מ לשעה ולממוצע שנתי של 80 ק"מ לשעה.

סערות נגרמות על ידי רוח קטבטית, זרם מרוכז של אוויר קר, הנע לאורך פני השטח התלולים של תכסית הקרח לקראת הים. השיפוע הגדל והולך של פני הקרח ומקשת המצוק בכף דניסון גורמים להאצה בזרימת האוויר. בקיץ יש תקופות של רגיעה יחסית, אבל במשך החורף הסופות חזקות במיוחד, נמשכות זמן רב ויכולות להתחיל ולהסתיים בפתאומיות. להתחלה ולסיום פתאומי של סערה עשויות להתלוות מערבולות רבות-עוצמה ועננים נמרצים, הנעים בחיפזון ונעלמים חיש מהר בקו החוף.

על אף מזג האוויר הקיצוני, חופו של מפרץ קומונוולת' הוא אזור רבייה חשוב ליסעור האנטארקטי, לפינגווין הקיסרי ולפינגווין אדלי, ומכאן, גם מקום מחיה לכלב ים נמרי.

קישורים חיצוניים
----------------

* *Life On Commonwealth Bay* by Reuters journalist Pauline Askin
* Commonwealth Bay photographs on Flickr

הערות שוליים
------------

1. ↑   "רוחות קטבטיות במפרץ קומונוולת', אנטארקטיקה" וונדרמונדו, 27 בספטמבר 2010
2. ↑  ברוך זיו ויואב יאיר, "מבוא למטאורולוגיה יחידות 1-4", מו"ל האוניברסיטה הפתוחה, 2012
**איציק שטרול, עריק** (ברומנית: **Ițic Ștrul, dezertor**) הוא שמה של הנובלה הידועה ביותר מאת הסופר הרומני ליביו רבריאנו.

הנובלה נכתבה ב-1919, בסיום מלחמת העולם הראשונה והופיעה בתחילת 1920 בכתב העת Sburătorul (המעופף) במספרים 45 ו-46. הנובלה ממוקדת במצבו המתסכל והנואש של חייל יהודי בצבא רומניה. הרקע של הנובלה הוא מצבם המתסכל של יהודי רומניה, שמרביתם היו חסרי אזרחות כלשהי, אך חייבים בשירות צבאי. בצבא שרתו בחברת רומנים אנטישמיים ולא מעטים נרצחו באמתלה של ניסיון לערוק.

תוכן הנובלה
-----------

איציק שטרול, חייל יהודי בצבא רומניה, שהיה פחדן למדי כשהתגייס, עבר התנסויות מלחמתיות והשתנה לכיוון אמיץ יותר. הוא חש גאווה על היותו חייל ונמצא בסיור משותף עם הרב טוראי הרומני, שהוא גם ידיד שלו. הרב טוראי מצוברח ולא שש לשיחה, כי יש לו הוראות מהסגן, הוראות עליהן איציק שטרול לא יודע. הסגן הורה לרב-טוראי לביים עריקה של איציק שטרול ולהרוג אותו והרב טוראי מצוברח, כי הוא ידיד של איציק שטרול.

השנים הולכים ומדברים ותוך כדי כך מספר שטרול לרב-טוראי על עצמו ועד כמה לא רצה להתגייס לצבא ואיזה שינוי חל אצלו לאחר מכן, הודות לחברות של יתר החיילים ועד כמה הוא גאה להיות חייל. לקראת סוף הפטרול, כששטרול נופל לתוך בור, הרב טוראי מספר לו את האמת, הם נשלחו יחד לסיור מתוך מזימה של חיילי היחידה, כדי שרב הטוראי ינצל הזדמנות זו ויהרוג אותו באמתלה ששטרול ניסה לערוק. בעקבות השיחה, שהתפתחה ביניהם, רב הטוראי כבר אינו מוכן לרצוח אותו ומציע לו לערוק "על אמת". רב הטוראי עוזב את שטרול וחוזר לבדו לאחר שהזהיר את שטרול לא לחזור ליחידה, כי אם יעשה זאת גם הוא, רב הטוראי, יתגלה כשקרן ולא ממלא הוראות ויפגע, הוא מספר לשטרול שהסגן כבר דיווח עליו כעריק. שטרול, שלא מוכן לערוק, מתאבד בתליה.

קישורים חיצוניים
----------------

* Ițic Ștrul, dezertor... (ברומנית)
* Itic strul, dezertor - comentariu - de Liviu Rebreanu referat (ברומנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Liviu Rebreanu (ברומנית)
**חרארדוס יוהאנס "חרארד" ואן דר ול** (בהולנדית: **Gerardus Johannes "Gerard" van der Wel**;‏ 5 בינואר 1895 – 31 במאי 1945) היה אתלט אולימפי יהודי-הולנדי באולימפיאדת אנטוורפן (1920), פעמיים אלוף הולנד בריצת 1500 מטר (1981 ו-1921), 3 פעמים ברציפות אלוף הולנד בריצת 5000 מטר (1919–1921) ושיאן הולנד בריצת 3000 מטר (1920–1926), שנספה בשואה.

ביוגרפיה
--------

ואן דר ול נולד וגדל בהאג.

באליפות הולנד שנערכה בשנת 1918 זכה ואן דר ול במדליית זהב בריצת 1500 מטר. באליפות הולנד שנערכה בשנת 1919 הוא זכה בשתי מדליות זהב בריצת 1500 מטר ובריצת 5000 מטר. באליפויות הולנד שנערכו בשנים 1920 ו-1921 הוא סיים בשתיהן במקום ראשון בריצת 5000 מטר אבל לא זכה במדליית זהב מאחר שהתוצאות שקבע בהן, לא עמדו בקריטריון הנדרש.

בתחרות שנערכה באיינדהובן ב-8 באוגוסט 1920 הוא קבע בריצת 3000 מטר בתוצאה של 9:17.6 דקות, שיפור לשיא בן ה-11 שנים של יוב בוסר (9:45.8 דקות). שיא זה החזיק מעמד כ-6 שנים ונשבר על ידי ארי קלסה (9:17.2 דקות). שבוע לאחר מכן, באולימפיאדת אנטוורפן (1920) הוא השתתף בריצת 5000 מטר וסיים תשיעי ואחרון במקצה שלו בשלב חצי הגמר.

חיים אישיים
-----------

ואן דר ול ניספה בברגן בלזן ב-31 במאי 1945. עבור רבים מהנפטרים, תאריך זה נקבע כמועד הפטירה ולא בטוח אם זה אכן התאריך הנכון.

קישורים חיצוניים
----------------

* חרארד ואן דר ול, באתר olympedia.org
* Olympiagangers en de oorlog (בהולנדית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  historie van de Nederlandse BAAN-records van 16-10-1886 tot 31-10-2013 (בהולנדית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"חרארד ואן דר ול"**.
ג'וזף קירקלנד (באנגלית Joseph Kirkland; נולד ב-1969), ידוע גם בשם הבמה דיאמונד די (Diamond D), הוא ראפר ומפיק מהברונקס שבניו יורק, ארצות הברית ואחד מהמייסדים של  D.I.T.C.

קריירה
------

דימונד די התחיל את הקריירה שלו עוד בתחילת שנות השמונים כדי ג'יי של Jazzy Jay ואז התחיל להתאמן על יכולות שלו כמפיק עד שהתחבר עם Master Rob וביחד איתו הקימו את Ultimate Force, עם דימונד כמפיק ומאסטר רוב כראפר. Jazzy Jay החתים אותם ל-Strong City והם התחילו לעבוד על האלבום הראשון שלהם I'm Not Playin שהיה אמור לצאת בשנת 1990 אבל לא יצא בסופו של דבר. האלבום ראה אור יום בסופו של דבר בשנת 2007 אחרי שTraffic Entertainment קנו את הזכויות שלו.
Ultimate Force התפרקו ודימונד המשיך להפיק לLord Finesse (באלבום הראשון שלו והשני) ו-.Showbiz and A.G והצטרף ל D.I.T.C והוציא לאור את האלבום הראשון שלו Stunts, Blunts and Hip Hop בשנת 1992 ביחד עם Diamond D And The Psychotic Neurotics. האלבום הפך לקלאסיקה מהר מאוד והוכתר כאחד האלבומים היותר מוצלחים של  D.I.T.C.

דימונד די המשיך להפיק להרבה אנשים כמו:Fat Joe, אקזיביט, KRS-One, אאוטקאסט, אפאצ'י ועוד הרבה אומנים אחרים. דימונד די לאט לאט הפך לבין המפיקים הכי מבוקשים של ניו יורק.
בשנת 1997 הוא הוציא לאור את האלבום השני שלו Hatred, Passions and Infidelity שלא התקבל טוב כמו הקודם אבל גם זכה לביקורות חיוביות לרוב. אחרי האלבום הזה הוא לקח הפסקה ארוכה מאוד מראפ והתחיל להתרכז בהפקות ועבד כמעט עם כל התעשייה.

הוא חזר לראפ בשנת 2003 והוציא לאור את האלבום השלישי שלו Grown Man Talk ששוחרר באופן עצמאי תחת הלייבל שלו Diamond Mine Records. ובשנת 2005 הוא הוציא לאור מיקסטייפ רשמי בשם The Diamond Mine.
בשנת 2007 ראה אור יום האלבום שלו ביחד עם מאסטר רוב בשם I'm Not Playin שנתן הצצה נדירה לימים הראשונים של דימונד די בתעשייה ואחד האורחים באלבום היה Fat Joe שעשה את הבכורה שלו בראפ באלבום הזה (היה אמור להיות שנת 90).

האלבום הרביעי של דימונד די יצא בשנת 2008 בשם The Huge Hefner Chronicles ויצא תחת הלייבל Babygrande Records ובניגוד לאלבומים הקודמים הוא התרכז יותר בראפ ולא הפיק כמעט באלבום הזה והשאיר את העבודה למפיקים אחרים.

דיסקוגרפיה
----------

* Stunts, Blunts and Hip Hop - 1992
* Hatred, Passions and Infidelity - 1997
* Grown Man Talk - 2003
* The Huge Hefner Chronicles - 2008

ביחד עם Ultimate Force:

* I'm Not Playin' - 2007

מיקסטייפים רשמיים:

* The Diamond Mine - 2000

קישורים חיצוניים
----------------

* 
* דיאמונד די, ברשת החברתית טוויטר

* דיאמונד די, באתר AllMusic (באנגלית)

* דיאמונד די, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* דיאמונד די, באתר Discogs (באנגלית)

* דיאמונד די, באתר Songkick (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007380812105171
* GND: 1214990088
* ISNI: 0000 0000 4841 0544
* LCCN: no2005107183
* MusicBrainz: c4c0397c-0599-45e0-8de8-536807f21d3d
* VIAF: 79899552
* WorldCat (עם VIAF): 79899552

 |
**איווט קופר** (באנגלית: **Yvette Cooper**; נולדה ב-20 במרץ 1969) היא פוליטיקאית בריטית חברת מפלגת הלייבור. קופר מכהנת כנציגת מחוז נורמנטון, פונטיפרקט וקאסלפורד בפרלמנט של הממלכה המאוחדת משנת 2010 (בשנים 1997–2010 כיהנה כנציגת מחוז פונטיפרקט וקאסלפורד). כיהנה כמזכירה ראשית במשרד האוצר ושרת העבודה והפנסיה בקבינט של גורדון בראון.

ביוגרפיה
--------

קופר נולדה באינוורנס שבסקוטלנד וגדלה בהמפשייר. היא למדה בתוכנית המשולבת פילוסופיה, כלכלה ומדע המדינה בבייליול קולג' שבאוניברסיטת אוקספורד, לאחר מכן למדה באוניברסיטת הרווארד והשלימה תואר שני בכלכלה מבית הספר לכלכלה של לונדון. עבדה כעמיתת מחקר במרכז ביצועים כלכליים בבית הספר לכלכלה של לונדון ובשנים 1995 עד 1997 עבדה ככתבת כלכלית בעיתון האינדיפנדנט.

ב-1990 הצטרפה למפלגת הלייבור. היא שימשה עוזרת מחקר לשר האוצר בממשלת הצללים של הלייבור, בתקופת לימודיה בארצות הברית ייעצה לקמפיין הבחירות לנשיאות של ביל קלינטון ב-1992. בשובה לבריטניה שימשה יועצת לשרת הצללים הרייט הרמן. ב-1997 נבחרה לנציגת מחוז פונטפרקט וקסלפורד בפרלמנט הבריטי, הא כיהנה בוועדת החינוך והתעסוקה. ב-1999 מונתה לסגנית שר במשרד הבריאות. ב-2002 מונתה לשרה זוטרה במשרד המשפטים. ב-2003 מונתה לסגנית שר במשרד סגן ראש הממשלה. לאחר הבחירות ב-2005 מונתה לשרה במשרד סגן ראש הממשלה ולאחר מכן שימשה שרה זוטרה במשרד השיכון. בינואר 2008 מונתה למזכירה הראשית במשרד האוצר, האישה הראשונה לכהן בתפקיד זה. ב-2009 מונתה לשרת העבודה בקבינט. לאחר הפסד הלייבור בבחירות ב-2010, שימשה שרת העבודה, שרת החוץ, השרה לענייני נשים ושוויון הזדמנויות ושרת הפנים בממשלת הצללים של הלייבור.

ב-2015 הודיעה על כוונתה להתמודד לראשות מפלגת הלייבור, היא זכתה לכ-17% מקולות המצביעים וסיימה שלישית אחרי ג'רמי קורבין המנהיג הנבחר ואנדי בורנהאם. לאחר הבחירות הפסיקה לכהן כממשלת הצללים של הלייבור. בנובמבר 2021 מונתה על ידי מנהיג הלייבור קיר סטארמר לשרת הפנים בממשלת הצללים שלו.

קופר נשואה ואם לשלושה. בן זוגה הוא אד בולס, בכיר במפלגת הלייבור שכיהן במקביל אליה בקבינט של בראון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איווט קופר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של איווט קופר
* איווט קופר, ברשת החברתית פייסבוק

* איווט קופר, ברשת החברתית טוויטר

* איווט קופר, ברשת החברתית אינסטגרם
* איווט קופר באתר הפרלמנט הבריטי
* Rt Hon Yvette Cooper MP באתר ה-BBC

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 111526320X
* SUDOC: 19644182X
* UKPARL: WIjC8hXZ
* ULAN: 500291834
* VIAF: 172534903
* WorldCat: lccn-n2016053398

 |
**דִיאָן ד'אנְדוּאָן** (מצרפתית: **Diane d'Andoins** או **Diane d'Andouins**;‏ 1554–1620), המכונה "קוריסאנד היפה" (la belle Corisande), נודעה כפילגשו של אנרי, מלך נווארה (מאוחר יותר אנרי הרביעי, מלך צרפת).

דיאן ד'אנדואן נולדה בעיירה אגטמו (כיום במחוז לאנד שבחבל אקיטן בצרפת) כבתם של פול, בארון ד'אנדואן ושל מרגריט דה קאונה. ב-21 בנובמבר 1568 נישאה לפיליבר דה גראמון, רוזן גיש ומושל העיר באיון, אחרי שהיו מאורסים במשך שנתיים. ב-1580 פיליבר מת כתוצאה מפציעה ודיאן מצאה את עצמה כאלמנה בת עשרים ושש שנה. מנישואים אלה נולדו שני ילדים: אנטואן השני, דוכס גראמון, ובת בשם קתרין.

כאישה שנודעה בשל יופייה ובשל חינוכה כבת אצולה, היא הייתה אשת אהבהבים שהזדהתה עם קוריסאנדה - גיבורת ספרו של גארסי רודריגז דה מונטאלבו "אמאדי של גאליה", ואימצה לעצמה את שמה.

אנרי, מלך נווארה הפך למאהבה הנלהב, והיא השיבה לו אהבה, ונשארה נאמנה לו במשך כל ימי חייה. בתקופת מלחמות הדת בצרפת כאשר לחם נגד הליגה הקתולית ונגד אנרי השלישי, מלך צרפת, מכרה את יהלומיה והעמידה לרשותו את כל רכושה. הוא כתב לה בדמו הבטחת נישואים, אך לא קיים את הבטחתו.

זאת ועוד, ב-1584, אחרי מותו של פרנסואה, דוכס אנז'ו שהיה יורש העצר של ממלכת צרפת, דיאן ד'אנדואן שימשה כבאת כוח של אנרי, מלך נווארה שתבע לעצמו תואר זה, וייצגה אותו בשיחות שהתנהלו עם אנרי השלישי. מישל דה מונטן, מחבר המסות, שהיה ידידו של אנרי, מלך נווארה, והיה מקובל גם על אנרי השלישי, שימש לה כיועץ.

אחדים מחוקרי שושלות היוחסין מייחסים לאנרי, מלך נווארה ולדיאן ד'אנדואן בן בשם אנטואן.

ב-1620 מתה דיאן ד'אנדואן כאישה נשכחת בטירת אגטמו, שבה נולדה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **דיאן ד'אנדואן** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb166017753 (data)
* GND: 101100175
* ISNI: 0000 0000 8704 9245
* LCCN: no2003113280
* VIAF: 9544054
* WorldCat: lccn-no2003113280

 |
**Acta Diurna** (**אקטה דיאורנה**; לטינית: "רשומות יומיות") היו הודעות יומיומיות רשמיות מטעם המשטר הרומי, מעין עיתון שהיה חקוק על אבן או על מתכת ונתלה במקומות ציבוריים כדוגמת הפורום ברומא.

ההודעות הראשונות פורסמו ברפובליקה הרומית בסביבות שנת 131 לפנה"ס, וכללו תוצאות של תהליכי משפט ופעולות הקשורות לחוק. מאוחר יותר הורחב תוכן ההודעות לעניינים שוליים וציבוריים יותר, כגון תאריכי לידה, פטירה ונישואין. בתום כמה ימים הורדו ההודעות ממקומן והוכנסו לארכיון.

לעיתים, כאשר היה צורך ליידע את מושלי הפרובינציות, פקידים העתיקו את ה-Acta ושלחו אותן למושלים. בתקופה מאוחרת יותר הקיסרים השתמשו בהודעות הללו ככלי להעברת צווי הסנאט או הקיסרות.

Acta נוספות נשאו תוכן צבאי ועירוני. Acta Senatus ("החלטות הסנאט") הוסתרו לרוב מעיני הציבור והוטלה עליהן צנזורה עד אשר החליט יוליוס קיסר בשנת 59 לפנה"ס (בתפקיד הקונסול) לפרסם אותן.

בסוף כל הודעה נכתב "Publicare et Propagare" ("לפרסם ולהפיץ"), כלומר, שהמידע הכתוב בהודעות ייוודע לכל אנשי רומא.

הוצאת ה-Acta פסקה לאחר שמושב הקיסרות עבר לקונסטנטינופול. כיום לא קיימים עותקים של ה-Acta במצב שלם.

קישורים חיצוניים
----------------

* Acta Diurna באנציקלופדיה בריטניקה (אנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1123303584
* VIAF: 9290148451591115970006
* WorldCat (עם VIAF): 9290148451591115970006

 |
**קודקס רוהונץ** הוא כתב יד עתיק שהכתוב בו טרם פוענח.

היסטוריה
--------

הקודקס נקרא על שם העיר רוהונץ (Rohonc, כיום רכניץ באוסטריה), שם היה עד 1838, כאשר נתרם לאקדמיה ההונגרית למדעים על ידי הרוזן גוסטב בטיאני (Gusztáv Batthyány), יחד עם כל הספרייה הפרטית שלו.

מקורו של הקודקס אינו ברור. ייתכן שרמז על כך עשוי להיות ערך בקטלוג 1743 של הספרייה Rohonc Batthyánys, בו נכתב: "imádságok Magyar, I. volumen 12.", כלומר, התפילות בהונגרית בכרך אחד. גודלו של הקודקס הוא תבנית 12, גודל של דפי ספר הנוצר על ידי קיפול של גיליון דפוס ל-12 חלקים היוצרים דפים בגודל 5 על 7.5 אינצ'ים כל אחד. אבל זה כל המידע שנמסר בקטלוג, כך שהוא עשוי להיות רק רמז.

הקודקס נחקר על ידי החוקר ההונגרי פרנץ טולדי בסביבות 1840 ומאוחר יותר על ידי פאל הונפאלבי (Pál Hunfalvy), אך ללא הצלחה. הוא נבדק גם על ידי המומחה האוסטרי לפלאוגרפיה ד"ר מהל, אך לשווא. יוזף יירצ'ק ובנו, קונסטנטין יוזף יירצ'ק, שניהם פרופסורים באוניברסיטת קארל בפראג, בחנו את 32 העמודים של הקודקס בשנים 1884–1885 ושוב, ללא הצלחה.

בשנת 1885 נשלח הקודקס גם לחוקר הגרמני ברנארד יילג (Bernard Jülg), פרופסור באוניברסיטת אינסברוק, אבל גם הוא לא הצליח לפענח אותו. מיהאי מונקאצ'י (Mihály Munkácsy), הצייר ההונגרי המהולל, לקח את הקודקס איתו לפריז בשנים 1890–1892 כדי ללמוד אותו, אך הדבר לא הניב תוצאות.
רוב החוקרים ההונגרים חיוו דעתם שהקודקס הוא פשוט מתיחה של שָמואל ליטראטי נמש (Sámuel Literáti Nemes,‏ 1796–1842), אספן עתיקות מבודפשט, הידוע לשמצה בגין זיופים היסטוריים רבים (שנעשו בעיקר בשנת 1830). דעה זו ראשיתה כבר ב-1866, כאשר ההיסטוריון ההונגרי קארוי סאבו חשב כך, ואליו נוספו חוקרים נוספים שהחזיקו בדעה זו.

תיאור
-----

כתב היד מכיל 448 דפי נייר. גודל כל אחד מהם הוא 10X12 ס"מ. ישנן 9–14 שורות בכל דף, כשכל שורה מכילה סמלים שאפשר לזהותם כאותיות. מלבד הטקסט מופיעים לא פחות מ-87 איורים, שאם הם קשורים לטקסט, כדרך כל ספר שפורסם מעולם, הרי שבאמצעותם ניתן ללמוד מעט על אודות הכתוב בדפים, אף שאין איש המסוגל לקרוא אותם. באיורים מופיעים סצינות מלחמה, טירות, מלכים, נתינים, דגלים. כמו כן, מופיעים סימנים המזוהים עם דתות ואמונות כמו הצלב הנוצרי, הסהר האסלאמי וצלב הקרס ההינדי. מספר סוגי הסמלים שכביכול יכולים להיות אותיות הוא כ-200, כ-10 פעמים יותר מאשר כל אלפבית מוכר. אך ישנם גם סמלים שמופיעים ממש לעיתים רחוקות. הסמלים דומים לכתב הברות כגון הכתב היפני.

עוד גילו כי הקודקס כתוב מימין לשמאל כמו בשפה העברית וכדרך עמי המזרח התיכון.

ניתוח הדפים מראה שהקודקס נכתב על דפים שיוצרו בוונציה בסביבות 1430.

השפה והכתב
----------

השפה שבה נכתב הקודקס אינה ידועה, אף על פי שהוצעו הונגרית, דאקית, רומנית או קומנית ואפילו הינדי. אין שום רמז שיכול להצביע באיזו שפה נכתב הקודקס. היו אף דעות שהספר נכתב בכתב הונגרי עתיק ("Rovásírás").

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קודקס רוהונץ** בוויקישיתוף
* תמונות סרוקות מהקודקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו Jerney 1844, 1892 ו Némethi ביבליוגרפיה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7688208-1
* LCCN: n2012038867
* NKC: unn2006375207
* VIAF: 207956711
* WorldCat (עם VIAF): 207956711

 |
**ברכילופוזאורוס** (שם מדעי: ***Brachylophosaurus***; מילולית: "לטאה קצרת-כרבולת") הוא סוג של דינוזאור בעל "מקור-ברווז" ממשפחת ההדרוזאוריים אשר חי באמריקה הצפונית לפני 78 מיליון שנה בסוף הקרטיקון.

מאפיינים
--------

המאובנים שלו התגלו ב- בתצורת נהר ג'ודית במונטנה ובתצורות אולדמן שבאלברטה. סוג זה הוגדר ב-1953 בידי החוקר האמריקאי-קנדי היהודי צ'ארלס מורטרם שטרנברג והוא השתייך למין *Brachylophosaurus canadensis*. החוקר ג'ק הורנר גילה מין שני, *Brachylophosaurus goodwini* ב-1988 אך חלק מהחוקרים סוברים שמדובר על אותו המין.

הברכילופוזאורוס היה בעל בליטה נמוכה על הגולגולת שהזכירה מבנה של צלחת ואולי נועדה להגן על הגולגולת. חלק מהחוקרים סברו שהוא שימש להתגוששות בין הזכרים כמו זכרי יעלים אך מבנה הראש היה חלש מדי לצורך זה. בדומה להדרוזאורים אחרים הוא היה בעל סוללת שיניים טוחנות בפיו שנועדו ללחך צמחייה קרקעית והוא היה בעל חלל אף גבוה וגדול, כמו אצל קרוביו הקריטוזאורוס והגריפוזאורוס. החוקר גרגורי ס. פאול העריך את גודלו ב-11 מטרים ומשקל של 7 טונות. הוא היה בעל רגליים ארוכות וזנב ארוך וגבוה.

ממצאי הדינוזאור, שחלקם גילו מומיות בעלות איברים משומרים ואפילו תיעוד אפשרי של טפילים מציגים דינוזאורים חולים שלקו בגידולים בגופם ובסרטן. 

דינוזאור זה רעה בעדרים גדולים סביב נהר ג'ודית, אולי לצידם של אוכלי עשב נוספים כמו האלברטצרטופס, הג'ודיצרטופס והפרזאורולופוס. אויבו העיקרי היה הדספלטוזאורוס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברכילופוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NCBI
 |
**קודקס תאודוסיאנוס** (לטינית: Imperatoris Theodosiani Codex) הוא ליקוט מקיף של חוקי המשפט הרומי. 

תאודוסיוס השני
כתיבתו של הקודקס החלה בשנת 429 כאשר הקיסר תאודוסיוס השני מינה ועדה של שמונה אנשים ללקט ולאגד את כל החוקים (edicta) והתקנות הכלליות (generales constitutiones) מתקופת קונסטנטינוס ואילך, על פי מודל קודקס גרגוריאנוס(אנ') וקודקס הרמוגניאנוס(אנ'), שליקטו את החוקים הרומיים בערך מסוף המאה השנייה ועד סוף המאה השלישית. מטרתו של הקיסר, נדמה, לא הייתה רק להמשיך את הקודקס הקודם ולעדכנו, אלא גם ללקט את החוקים שנוצרו בחוק הרומי כולו, כולל על–ידי המחוקקים הקלסיים והחוקות שקדמו לקונסטנטינוס. 

בשנת 435, אחרי שככל הנראה נכשלה הוועדה הראשונה במשימה, הוגדל מספר המלקטים ובראשם הועמד אנטיוכוס, מלומד בתחום המשפט מאוניברסיטת קונסטנטינופול אותה הקים תאודוסיוס. הקודקס שלוקט בראשותו הושלם בערך בשנת 438 והוכרז כמחליף כל החוקות שקדמו לו מאז תקופת קונסטנטין. החוק הועבר לולנטיניאנוס השלישי, קיסר המערב, הוצג בפני הסנט ברומא ואושר על–ידו כתקף גם באימפריה המערבית. מכאן ואילך, ועד נפילת האימפריה הרומית, כונו קובצי חוקים שנוצרו אחרי הקודקס בשם "נֹווֶלָאי" (novellae, חידושים או חוקים חדשים). 

החוקים מסודרים על פי סדר כרונולוגי של חקיקתם, וזאת במטרה לפעול בהתאם לעיקרון שחוק מאוחר מבטל חוק קודם לו.

קודקס תאודוסיאנוס כולל שישה עשר ספרים, שרובם הגדול, כולל החידושים (נוולאי), קיימים עד היום בתצורתם המקורית. הספרים מחולקים בתוכם לפרקים, ובתוך כל פרק ישנם חוקים (constitutiones). הספר הראשון כולל חוקים העוסקים במשרות הציבוריות השונות (כשהספר השישי עוסק בסנט ובמוסדות הציבוריים השונים), החלקים השני, השלישי והרביעי והחמישי, הקצר יותר, עוסקים בחוקים הנוגעים לאזרח, למוסר ולדין אזרחי. הספר השמיני כולל חוקים הנוגעים למתנות, עונשי ההינזרות והתנהגות מינית. הספר התשיעי מתחיל בטיפול בנושאי הדין הפלילי, עד סוף הכרך החמישה עשר. החוקים הנוגעים לכנסייה הנוצרית כלולים בכרך האחרון, השישה עשר. 

קודקס זה, בתור ספר שנכתב על ידי (או מטעמו של) פרינקפס ואימפראטור היה בעל מעמד משפטי מחייב.

קודקס תאודוסיאנוס שימש בסיס לכמה וכמה קובצי חוקים שבאו אחריו, כמו חוקי תאודוריק הגדול, שהיו הניסיון הראשון ליצור קודקס אחרי נפילת האימפריה. לחוקים הייתה השפעה רבה עם על חוקי יוסטיניאנוס, על ה"לקס רומנה" הויזיגותי וה"לקס רומנה" (papiani liber responsorum) הבורגונדי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קודקס תאודוסיאנוס** בוויקישיתוף
1. סמית, ויליאם, **מילון של רומא ויוון העתיקה**, הוצאת ג'ון מורי, לונדון, 1875

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007259878505171
* BnF: cb119500675 (data)
* GND: 4148198-7
* LCCN: n50039501
* SUDOC: 027465969
* VIAF: 174176271
* WorldCat (עם VIAF): 174176271

 |
**מֶטוֹן** (ביוונית: **Μέτων ὁ Ἀθηναῖος**) היה אסטרונום ומתמטיקאי יווני שפעל באתונה בתקופה הקלאסית, במאה ה-5 לפנה"ס, הידוע כמי שהכניס לתוך לוח השנה האטי את ההתאמה בין השנה השמשית לשנה הירחית. 

שם אביו של מטון הוא פוסניוס והוא מוצג כתלמידו של פאינוס. כתבים של מטון לא הגיעו לידינו, אולם הוא מוכר לנו מאזכורים אצל יוונים אחרים. הוא מוזכר כאסטרונום אצל ויטרוביוס ואצל תאופרסטוס בספר "On signs of weather". הוא מופיע בקצרה כדמות של מתמטיקאי, העולה לבמה עם כלי מדידה, במחזה הציפורים של אריסטופאנס. תלמי כותב שמטון צפה בכוכבים באתונה, האיים הקיקלאדיים, מקדוניה ותראקיה, אולם ייתכן שחלק מהמקומות מתייחסים לאוקיטמון, אסטרונום שפעל עם מטון. 

מטון מוזכר אצל דיודורוס סיקולוס, קנסורינוס, תלמי ואיליאנוס כמי שהציב באתונה כתובת המתארת את "מחזור מטון", ותצפיות אסטרונומיות של היום הקצר בשנה והיום ארוך בשנה, זמן קצר לפני המעבר לשימוש במחזור של מטון בלוח השנה האטי. מחזור מטון כולל 19 שנים טרופיות שחופפות בקרוב טוב לאורך של 235 חודשי ירח (מחזורים סינודיים של הירח). במחזור של מטון 6940 ימים ב-19 שנים, שבע מהן בעלות 13 חודשים. תלמי מתאר את השנה בה הציג מטון את המחזור שלו ובהתאם לתיאור הוצע שהשנה היא בסביבות 432 לפני הספירה. לפי המחזור של מטון, אורך שנה טרופית הוא 365 + 1/4 + 1/76 ימים, תוצאה המתקבלת מחלוקת 6940 ב-19. מכיוון שיש מקורות המייחסים את המחזור של מטון לאחרים, ישנם חוקרים הסוברים שמטון לא היה הממציא של המחזור אלא שאב אותו ממקורות אחרים. 

מטון בנה שעון שמש ותכנן ובנה מספר מפעלי מים, בהם אמת המים במחוז קולונוס שליד אתונה. 

אחד ממכתשי הירח נקרא "מטון" על שמו.

ראו גם
------

* שנה מעוברת

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מטון** בוויקישיתוף

* William Smith, **Dictionary of Greek and Roman biography and mythology**, C.C. Little and J. Brown, 1846, page 1069
* Meton of Athens, Technology Museum of Thessaloniki


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 102399492
* VIAF: 69321361
* WorldCat: viaf-69321361

 |