recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**יונתן ריגר** (נולד ב-14 בפברואר 1975) הוא עיתונאי ואיש רדיו וטלוויזיה ישראלי, במאי, יוצר ומגיש טלוויזיה בחברת החדשות.

ביוגרפיה
--------

ריגר נולד ב-14 בפברואר 1975 בתל אביב וגדל בפתח תקווה להורים ילידי ארצות הברית. אביו הוא שימי ריגר, מאמן ופרשן כדורסל, ואימו, ניטה ריגר, היא מורה לאנגלית. מצד אביו, הוא נינו של הרב שמחה זליג ריגר דיין מבריסק, שנרצח בשואה.

בשנת 1991 השתתף בסרט הטלוויזיה "רצח בשבת בבוקר".

את לימודיו התיכוניים, העביר ריגר בתיכון תלמה ילין, במגמת תיאטרון. 

בין השנים 1993–1998 שירת במחלקת התרבות בגלי צה"ל ככתב, עורך ומגיש.

בשנת 1998 החל את עבודתו בתוכנית הטלוויזיה "ערב טוב עם גיא פינס" שם שימש בתחילה ככתב, תסריטאי ועורך תוכן, ולאחר מכן כשליח התוכנית לניו יורק עד לשנת 2006, תוך שבמקביל שימש כשליח גלי צה"ל לניו יורק. במהלך שהותו בניו יורק, ריאיין רבים מכוכבי הוליווד. ביניהם, ג'וליה רוברטס, ג'ורג' קלוני, לאונרדו דיקפריו ומרטין סקורסזה.

בין השנים 2006–2011 שימש במאי חברת ההפקות "ארצה הפקות" שם ביים את הסרט התיעודי "אני אוהב אותך בית"ר" "סיפור אולימפי", עבור ערוץ 10, ו"שדרג את הסלב", שתי עונות בהוט בידור ישראלי, וכן שימש ככתב בתוכנית "חדשות הבידור" באותו הערוץ.

בין השנים 2011–2016 ריגר יצר והגיש את תוכנית הטלוויזיה "סמולטוק", אשר שודרה בערוץ הוט בידור ישראלי במשך 4 עונות ובה קיים ריגר ראיונות אישיים עם מפורסמים שונים. לאחר מכן המשיך לשדר את התוכנית בפודקאסט של חברת החדשות.

לקראת סוף 2017, ריגר השתתף בקליפ של צמד הזמרים סטטיק ובן אל לשיר "נמסטה". השיר פורסם ב-1 בינואר 2018.

החל משנת 2011 משמש ריגר ככתב התרבות של "חברת החדשות" ובתוך כך, כתב "המהדורה המרכזית", מגיש ועורך פינה יומית ב"שש עם", כתב מגזין ב"אולפן שישי" עם דני קושמרו וכתב מגזין ב"חדשות סוף השבוע" עם דנה ויס.

ריגר בעל תואר ראשון בקולנוע מבית הספר לאמנות חזותית (אנ').

ריגר נשוי לבמאית מיכל ריגר, ולזוג שני ילדים. מתגורר בתל אביב.

בספטמבר 2022 חשף ריגר כי הוא סובל ממחלה גנטית הפוגעת בראייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יונתן ריגר** בוויקישיתוף
* 

* יונתן ריגר, ברשת החברתית פייסבוק

* יונתן ריגר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ליהי אלבז, יונתן ריגר: "ג'וליה רוברטס היא ביץ'", באתר Xnet‏, 29 בינואר 2012
**וילמוש לייפציגר** (בהונגרית: **Leipziger Vilmos**; ורוצלב, 18 ביוני 1840 – בודפשט, 24 בינואר 1913) היה תעשיין יהודי-הונגרי בעל מזקקה תעשייתית.

ביוגרפיה
--------

וילמוש לייפציגר נולד במשפחה יהודית ממוצא גרמני. הוא בנו של אברהם לייפציגר. בגיל עשרים וארבע כבר עבד כמנהל חברה במפעל של קארוי פרידנטל בוורוצלב. על פי הצעתו של לייפציגר, פרידנטל פתח מזקקה בדרך ואצי בבודפשט (1867) והפקיד את הניהול בידי לייפציגר. לייפציגר ייסד בשנת 1879 את מזקקת אובודה ובשמו המלא "מפעל הכהל והסוכר של וילמוש לייפציגר בע"מ" (בהונגרית: Leipziger Vilmos Szesz- és Cukorgyára Rt) וכן חוות פיטום אווזים בעיר אובודה ליד בודה, שהפכה במהרה לאחד ממפעלי התעשייה הגדולים בהונגריה. הוא היה חבר מייסד של "התאחדות הלאומית לתעשיינים" (GYOSZ) וה"בנק החיסכון הכללי ההונגרי". אשתו הייתה אאוגניה דויטש (ז'ני).

הרב הראשי יוז'ף הבשי ספד לו בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני.

עבודתו
------

* הרצאה על מצב תעשיית האלכוהול (בודפשט, 1890)

ספרות נוספת
-----------

* מור גלרי: חלוצי התעשייה ההונגרית. בודפשט, 1889.
* לקסיקון מדעי הונגרי. עורך ראשי. פרנץ נאג'. בודפשט, 1997.
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש. ISBN 963-547-414-8

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון ביוגרפי הונגרי. 1969.
* יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים–1914. Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái, mek.oszk.hu
* נתוניו בקטלוג של המוזיאון הספרותי פטפי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וילמוש לייפציגר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 139/1913. folyószáma alatt".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1019176652
* ISNI: 0000 0003 6349 8312
* VIAF: 226431461
* WorldCat (עם VIAF): 226431461

 |
|  |
| --- |
| **סינגפור** |
| סמל סינגפור |
| ערך זה הוא חלק מסדרת**ממשל ופוליטיקה של סינגפור** |
| * **חוקה**
* **נשיא**
	+ חלימה יעקוב
* **ראש ממשלה**
	+ לי הסיין לונג
* **פרלמנט**
* **הקבינט**
* **מפלגות סינגפור**
* **מחוזות סינגפור**
* **יחסי חוץ**
 |

**ראש ממשלת סינגפור** הוא הדמות הפוליטית החזקה ביותר במדינה. נשיא סינגפור ממנה לתפקיד ראש הממשלה את חבר הפרלמנט שלטעמו הוא בעל הסיכויים הגבוהים ביותר להשיג רוב בפרלמנט. למעשה ראש הממשלה הוא לרוב ראש המפלגה הגדולה ברשות המחוקקת.

על פי חוקת סינגפור הרשות המבצעת מקבלת את סמכויותיה מהנשיא, אך החוקה גם מעניקה לראש הממשלה ולקבינט את הסמכות לשליטה וניהול של הממשלה. הנשיא כמעט תמיד מחויב לפעול בעצתו של הקבינט או של שר המוסמך מטעמו. בשל כך למעשה רוב עבודת השלטון נעשית בידי ראש הממשלה והקבינט.

תפקיד ראש הממשלה נוצר ב-1959 כאשר סינגפור קיבלה אוטונומיה מבריטניה והוא ניתן ללי קואן יו. התואר ראש ממשלה ניתן לראשונה רק לאחר הפרידה ממלזיה ועצמאות סינגפור ב-1965.

לי קואן יו היה ראש הממשלה הראשון והוא כיהן בתפקיד מ-1959 עד 1990. את מקומו תפס גו צ'וק טונג. גו פרש מתפקידו ב-12 באוגוסט 2004 והוא הוחלף על ידי בנו של לי קואן יו, לי הסיין לונג.

ראשי ממשלת סינגפור
------------------

סרי טמסק, מעונו הרשמי של ראש ממשלת סינגפור

| תמונה | שם | שם בשפת מקור | תחילת כהונה | סוף כהונה |  | מפלגה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | **לי קואן יו** | **Lee Kuan Yew**
李光耀
லீ குவான் இயூ | **5 ביוני 1959** | **28 בנובמבר 1990** |  | **מפלגת הפעולה העממית** |
|  | **גו צ'וק טונג** | **Goh Chok Tong**
吴作栋
கோ சொக் தொங் | **28 בנובמבר 1990** | **12 באוגוסט 2004** |  | **מפלגת הפעולה העממית** |
|  | **לי הסיין לונג** | **Lee Hsien Loong**
李显龙
லீ சியன் லூங் | **12 באוגוסט 2004** | **מכהן** |  | **מפלגת הפעולה העממית** |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראש ממשלת סינגפור** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Past and present leaders of Singapore | Infopedia, eresources.nlb.gov.sg
**יולנטה קוושנייבסקה** (בפולנית: **Jolanta Kwaśniewska**; נולדה ב-3 ביוני 1955) היא עורכת דין פולנייה, הגברת הראשונה של פולין בין השנים 1995–2005.

ביוגרפיה
--------

קוושנייבסקה נולדה בגדנסק. בהיותה סטודנטית למשפטים באוניברסיטת גדנסק פגשה את נשיא פולין לעתיד אלכסנדר קוושנייבסקי, לו נישאה בשנת 1979. במהלך לימודיה הייתה פעילה בארגון סטודנטים.

בשנת 1984 החלה את הקריירה המקצועית שלה כשהחלה לעבוד בחברה המייצרת תכשיטים.

בשנת 1991 הקימה עסק נדל"ן אותו ניהלה עד היבחרו של בעלה כנשיא. משהחלה לכהן כגברת הראשונה עסקה רבות בענייני צדקה

בשנת 1997 הקימה ארגון המקדם זכויות של אנשים בעלי מוגבלויות, ובשנת 1999 קיבלה אות מסדר לאופולד מטעם מלך בלגיה.

בהמשך זכתה לאותות ועיטורים נוספים, היא הנחתה את תוכנית הסטייל "Lekcja stylu" ב-TVN Style, ערוץ טלוויזיה פולני המיועד לנשים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יולנטה קוושנייבסקה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jolanta Kwaśniewska, Fundacja Porozumienie bez Barier (בפולנית)
2. ↑  Lekcja stylu - program online, Oglądaj na Player.pl, Player.pl (בפולנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 131421514
* ISNI: 0000 0003 7437 1077
* LCCN: no2004112089
* NLP: a0000001731479
* VIAF: 51409874
* WorldCat: lccn-no2004112089

 |
**אלסנדרה אלורס** (באוקראינית: **Олександра Водяникова/ Oleksandra Wodjanykowa**, בגרמנית: **Alessandra Alores**; נולדה ב-6 באוקטובר 1984) היא דוגמנית אוקראינית-גרמנייה.

ביוגרפיה
--------

אלורס נולדה בקייב ובגיל שמונה היגרה למינכן, גרמניה עם הוריה.

ב-2003 זכתה בתחרות מיס גרמניה בעת שהייתה סטודנטית למשחק. בראיון שנערך במהלך התחרות היא נשאלה: "איזה פוליטיקאי היית מעוניינת לפגוש"? ותשובתה הייתה "סדאם חוסיין". במהלך כהונתה היא ביקרה בעיראק, אך לא נפגשה עם הדיקטטור ובעיקר ביקרה במוסדות חברתיים.

בשנה זו ייצגה את גרמניה בתחרויות מיס תבל, מיס אינטרנשיונל ומיס אירופה, שם עלתה לשלב חצי הגמר. בכל התחרויות הבינלאומיות הופיעה תחת השם שבו נולדה, אלכסנדרה וודיאניקובה. 

לאחר שתפקידה הסתיים, היא דיגמה בניו יורק ובגרמניה, והייתה חתומה על חוזה בסוכנויות "וילהלמינה" ו-IMG Models.

ב-2007 זכתה בתחרות הדוגמנות "טופ מודל גרמניה", ולאחר מכן זכתה במקום הראשון גם בתחרות העולמית "טופ מודל של העולם", שנערכה במצרים.

ב-2009 זכתה בתואר "מיס עולם גרמניה", אך לבסוף לא השתתפה במיס עולם והודחה מהתואר.

קישורים חיצוניים
----------------

* "Miss World Deutschland 2009". September 5 2009
* "Alexandra Vodjanikova was Disqualified". *Universal Queen*


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1167361687
* VIAF: 2344153775046461550004
* WorldCat (עם VIAF): 2344153775046461550004

 |
**דוד-אפולו** (באיטלקית: **David-Apollo**) הוא פסל שיש לא גמור של הפסל מיכלאנג'לו, שפוסל בשנת 1530 לערך ומוצג במוזיאון הלאומי ברג'לו בפירנצה.

היסטוריה
--------

מראה אחורי, צילום של פאולו מונטי משנת 1981
הפסל הוזמן עבור ארמונו הפרטי של באצ'יו ולורי, מושל פירנצה שנכפה על העיר על ידי האפיפיור קלמנס השביעי. מיכלאנג'לו הפסיק את העבודה על הפסל ועזב את פירנצה לאחר שאלסנדרו דה מדיצ'י (אנ') נעשה לדוכס העיר. לאחר מכן נכנס הפסל לאוסף של קוזימו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה והוצב בחדריו הפרטיים יחד עם בכחוס.

סימני ההיכר של סגנונו ושיטותיו של מיכלאנג'לו, הקיימים ביצירה הבלתי גמורה, תומכים בייחוס הפסל אליו. נושא הפסל מעולם לא צוין על ידי מיכלאנג'לו ומקורות היסטוריים בני זמנו חלוקים בשאלה זו: לטענת ג'ורג'ו וזארי בספרו חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר, זהו אפולו המוצג בזמן נטילת חץ מתוך אשפת חיצים. לעומת זאת, ברישומים של קוזימו הראשון משנת 1553 הוא מזוהה בתור דוד. החלק האחורי איננו גמור ולכן אי אפשר לדעת אם הוא מתאר אשפת חיצים או קלע. מבקרי האמנות מכנים איפוא את הפסל "אפולו-דוד" או "דוד-אפולו", כדי לציין את חוסר הוודאות. נקודה שמחזקת את הזיהוי כאפולו היא הגוף הצמיגי והבוגר, אשר מאפיין את אפולו ולא את דוד הצעיר. עם זאת, שום קשת אינה מוצגת בפסל, ואין אף חלק בלתי גמור של הפסל בעל שטח מספיק גדול עבורה.

כאשר קוזימו החזיק בפסלים החשובים ביותר של מיכלאנג'לו: (בכחוס וגאונות הניצחון), הוצב "דוד-אפולו" בגני בובולי, שם קישט גומחה ארוכה באמפיתיאטרון. בשנת 1824 הועבר הפסל לגלריית אופיצי, ובהמשך למוזיאון הלאומי ברג'לו עם פתיחתו בשנת 1865.

תיאור היצירה
------------

היצירה מתארת גבר עירום, עם קווי מתאר ופיתולים המאפשרים להבחין במספר רב של היבטים בגוף מנקודת מבט אחת. זרוע שמאל ורגל ימין כפופות, תוך ניגודיות עם זרוע ימין ורגל שמאל אשר שתיהן ישרות. רגל ימין ניצבת על חלק לא גמור של הפסל שייתכן כי נועד עבוד ראשו של גוליית. מאחורי הדמות מפוסל גזע עץ שמטרתו תמיכה בפסל כולו. חלק לא גמור אחר משתרע מאחור, מהמותניים כלפי מעלה לאורך הגב. התנועה החזקה של הראש שמאלה מנוגדת למתיחה הקיצונית של הזרוע הימנית. הזרוע השמאלית מבודדת את פלג הגוף העליון מהתחתון ויוצרת את אפקט הדינמיות האופייני למיכלאנג'לו.

בהנחה כי הפסל מתאר את דוד, הוא מציג הבדל בולט מהדמות המפורסמת, הספורטיבית והצעירה שהוצבה בכיכר הסניוריה. במקום להציג את כוחו הפוטנציאלי וזעמו הפנימי של הגיבור המקראי, הפסל מציג דמות כמעט מלנכולית אשר נדמה כי היא מתחרטת על הפעולה האלימה כנגד גוליית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוד-אפולו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  
"Buonarroti Michelangelo, David-Apollo". Museo Nazionale del Bargello. (באנגלית)
2. 1 2  
"Apollo by Michelangelo". michelangelo.net. (באנגלית)
פרופ' מוריץ לצרוס
הרב ד"ר אברהם גייגר
בשנת 1869, בעיר לייפציג, בגרמניה, התכנסה ועידה של רבנים, אינטלקטואלים וראשי ציבור יהודים.

ההכנות לכינוס, קביעת הנושאים, המוזמנים וכדומה נערכו בוועידת הרבנים בקאסל. בוועידת לייפציג השתתפו 83 אישים יהודים. בראשה עמדו הנשיא מוריץ לצרוס, כנציג האינטלקטואלים, סגן-הנשיא הרב אברהם גייגר, מטעם התאולוגים, וסגן-הנשיא יוזף פון ורטהיימר, נציג הפרנסים. בין הנאספים היו אישים מכל האגפים של הקהילות הליברליות בגרמניה, מפוזיטיבים-היסטוריים דוגמת מנואל יואל מברסלאו ועד רפורמים רדיקלים. מתנגדי הסינוד טענו נגדו, שהחלטות בענייני דת יכולים לקבל רק חכמי הלכה ולא אספה סתמית.
בנוסף לצירים מגרמניה, השתתפו בכינוס נציגים יהודים מבלגיה, אנגליה, האימפריה האוסטרו-הונגרית וארצות הברית.

החלטות
------

### סמכות

המתכנסים לא היו שליחים רשמיים של קהילותיהם, לכן כיבוד החלטות הסינוד היה תלוי במידה רבה ביוקרתו. נימוק זה והרצון להגיע להחלטות שיהיו מקובלות על קשת רחבה ככל האפשר של צירים, הובילו את המתכנסים להתרחקות מעמדות קיצוניות וקבלת החלטות מתונות, שלא היו לרוחם של הרדיקליים יותר, דוגמת אברהם גייגר. חלק גדול מההחלטות היו אישורים בדיעבד של רפורמות שכבר הונהגו בקהילות גרמניה.

### היחס לעברית

בוועידת פרנקפורט, השימוש בשפה העברית עורר מחלוקת קשה ביותר, אך בוועידת לייפציג השתנה היחס והשימוש בעברית זכה לתשבחות רבים כמרכיב חיוני בחינוך היהודי. בהחלטת הוועידה נקבע שחשיבות העברית נובעת, בנוסף להיותה שפת המקרא והשפה דרכה נמסרה היהדות במהלך הדורות, גם מכך שהיא "הייתה ועוד תהיה הקשר היציב והרוחני בין כל חברי כלל ישראל".

### החלטות אחרות

התקבלה העמדה השמרנית על פיה הוראת המקרא לילדים תתעלם מממצאי ביקורת המקרא. הסינוד אישר נגינה בעוגב בבית הכנסת ועודד הרחבת היסודות הכלל אנושיים בתפילה. הומלץ על כך שההפטרות יקראו בשבת בשפת המקום. רוב זעום הכריע על המשך השימוש במחזור תפילה חד שנתי[דרושה הבהרה] ונגד הצעתו של גייגר לבטל קריאתן של כמה פרשיות העלולות לפגוע באחרים, דוגמת פרשות "פרה" ו"זכור".

המשך והשלכות
------------

לפי יוזמה שיצאה מהסינוד של לייפציג נוסד בברלין, בית המדרש הגבוה ללימודי יהדות, מוסד רפורמי להכשרת רבנים, שנחנך ב-1870 ונפתח ב-1872. בית המדרש הציב חלופה לבית המדרש לרבנים בברסלאו, שלא היה פתוח במידה הדרושה למגמות הביקורת ההיסטורית לדעת גייגר ותומכיו. הרב ד"ר לודוויג פיליפסון, עיתונאי וסופר ידוע מאוד בתקופתו, שעשה נפשות לקיום הכנס מעל דפי עיתונו, נעלב מכך שלא נבחר לנשיאות, לכן לא השתתף בוועידת ההמשך באוגסבורג.

לקריאה נוספת
------------

* מיכאל מאיר, **בין מסורת לקדמה - תולדות תנועת הרפורמה ביהדות**, מרכז זלמן שזר לתולדות ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרוטוקול מלא של הוועידה (בגרמנית).
* החלטות הוועידה (בתרגום לאנגלית).
**אולפן ליגת האלופות** היא תוכנית ספורט מבית ערוץ הספורט המשודרת בערוץ החל משנת 1995 ומסקרת את משחקי ליגת האלופות בכדורגל. התוכנית נחשבת לאחת מתוכניות הדגל של הערוץ, וזכתה בעבר בפרס האקדמיה לטלוויזיה לתוכנית הספורט הטובה ביותר.

במשך מעל ל-25 שנים הוביל את התוכנית מודי בר און. בשלהי 2021 נאלץ בר און לפרוש עקב התמודדות עם מחלת הסרטן, ממנה נפטר לבסוף במאי 2022. לאחר פטירתו נבחר טל פרידמן כמחליפו בהגשת התוכנית, אך בסיום עונת שידורים אחת הודיע על עזיבה. בספטמבר 2023 נבחרה מירי נבו כמגישת האולפן החדשה.

היסטוריה
--------

בשנת 1995 רכש ערוץ הספורט את זכויות השידור של ליגת האלופות, לאחר שעד 1994 זכויות השידור היו בידי רשות השידור ובעונת 1994/95 הזכויות היו בידי ערוץ 2. בכל ערב משחקים שודר משחק אחד בשידור ישיר, כאשר לפניו שודרה תוכנית אולפן לקראת המשחק, שכללה כתבות צבע ופרשנויות של הפאנל באולפן, ולאחר המשחק שודרו תקצירי יתר משחקי הערב.

לאחר "עונת ניסיון" עם מגישים מתחלפים, בשנת 1996 מונה מודי בר און לתפקיד מגיש האולפן. לצדו התגבש פאנל קבוע שהורכב מפרשני הערוץ אבי מלר, שהגיש את תקצירי המשחקים, נדב יעקבי ושגיא כהן, אליו הצטרפו בהמשך גם כדורגלני עבר שונים, ובניהם אלי אוחנה ואיציק זוהר. את המשחקים שידרו לרוב רמי וייץ ויורם ארבל.

בשנותיו הראשונות זכה האולפן לשבחים על גישה שונה וקלילה יותר שהציג לשידורי הספורט.[דרוש מקור] גישה זו התבלטה במערכונים אותם כתב מודי בר און מדי שנה עבור משדרי הגמר (כדוגמת "להיות רוי קין", פארודיה על הסרט "להיות ג'ון מלקוביץ'" ששודרה לפני משחק הגמר בשנת 2000), והחל משלב מסוים גם באירוח אמנים ולהקות שהופיעו באולפן בסיום כל ערב משחקים. בשנת 1998 זכה האולפן בפרס מטעם אופ"א כגוף המשדר המצטיין של המפעל באירופה.

בשנת 2001 נוסף על ערוץ הספורט הבסיסי ערוץ נוסף, "ספורט חמש פלוס", ששידר משחק נוסף מהמפעל בכל ערב משחקים. בשנת 2007 השיק ערוץ הספורט שני ערוצים נוספים, "חמש לייב" ו"חמש גולד". בערוץ "גולד" שודר משחק נוסף, בעוד בערוץ "לייב" שודר "ערוץ הקיבוץ" - בו בר און והפאנל עוברים בין כל המגרשים בערב המשחקים ומעדכנים בשערים ובאירועים המשמעותיים בכל משחק.

עם השנים חלו שינויים רבים בהרכב המשתתפים: וייץ וארבל עזבו את ערוץ הספורט ובמקומם הפכו יעקבי ועמיחי שפיגלר לשדרים הבכירים. בנוסף, צוות הפרשנים התרחב והצטרפו אליו, בין היתר, עמרי אפק, בוני גינצבורג, אלי גוטמן ודודו אוואט, לצד פינות שונות אותן הגישו כתבי הערוץ.

פרסים ומועמדויות
----------------

| פרס | שנה | קטגוריה | מועמדות | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה | 2019 | תוכנית ספורט | אולפן ליגת האלופות | **זכייה** |
| 2020 | **זכייה** |
| 2021 | **זכייה** |
| 2022 | אולפן ליגת האלופות – עונה 27 | **מועמדות** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  זיו כהן, ראיון עם מודי בר און, באתר תל אביב, 21 במאי 1999
מרים היהודייה על פי מיכאל מאייר (1617)
**מרים היהודייה** (או **העברייה**; ביוונית: **Μαρία η Ιουδαία**) הייתה אלכימאית יהודייה-מצרייה בת המאה ה-3 לספירה.

מרים היא דמות חשובה באלכימיה ההלניסטית שמרכזה היה באלכסנדריה. עיקר פרסומה בא לה מפיתוחם של כלי עבודה ומעבדה. בתקופה הנוצרית יוחסו מעשיה של מרים היהודייה למרים הנביאה אחות משה ולפעמים למריה מגדלנה. לעיתים היא מכונה גם "מרים הנביאה" (Maria Prophetissima). המקור המפורט ביותר המדווח על מחקריה והמצאותיה הוא זוסימוס מפנופוליס (אנ'), אלכימאי ומיסטיקן יווני שכתב במאה ה-4 את הספר הקדום ביותר על אלכימיה ממנו שרדו רק קטעים אחדים ביוונית וכן תרגום ערבי.

המצאות
------

אמבט מרים
לזכותה של מרים נזקפות ההמצאות הבאות:

* אמבט מרים: כלי בעל דפנות כפולות כך שתוכן הכלי הפנימי מתחמם עם רתיחת המים בסיר החיצוני. חשיבותו של כלי זה היא באפשרות לחימום איטי ומבוקר של תכולת הכלי הפנימי. כלי זה משמש עד היום במעבדות כימיה ולבישול.
* אמבט חול לחימום: תרמוספוריון.
* קירוטקיס kerotakis: כלי גלילי סגור במכסה עגול בו הגיבו דפי מתכת מרוקעים לאדי חומרים כדוגמת כספית, ארסן וגפרית. החומרים הנדיפים הונחו בקרקעית הכלי ואידיהם התעבו ליד המכסה וזרמו למטה. בדרכם למעלה הגיבו האדים עם המתכת שהושמה בכלי שנתלה מהכיסוי. זוהי דוגמה ראשונה לריאקציה המבוססת על מחזור סגור של אידוי ועיבוי בדומה לתהליך Reflux מודרני.
* מכשיר זיקוק tribikos: כלי זיקוק בעל 3 זרועות עשויות נחושת או ברונזה ומחוברות בדבק לכלי חימום. החומר הגולמי חומם בכלי הבסיס שהיה עשוי חרס, האדים קוררו בחלק העליון ambix העשוי מתכת שקורר על ידי ספוג רטוב שהוצמד אליו. הנוזל שהתעבה זרם מפי הצינור לשלושה מיכלי נחושת. מרים תיארה את הכנת צנרת הנחושת מלוחות והדבקתם.

למרים יוחסו גם גילוי חומצת המלח[דרוש מקור] ו"חומר ראשוני" זהוב שנוצר מתגובה של סגסוגת עופרת-נחושת עם אדי גפרית בתהליך הקירוטקיס.

האקסיומה של מרים
----------------

למרים היהודייה מיוחסת האמרה האלכימית המיסטית "אחד הופך לשניים. שניים הופכים שלושה. ומן השלושה בא האחד כרביעי".

הפסיכולוג קארל יונג פירש את המשפט כמטפורה להתפתחות ה"עצמי".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרים היהודייה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: mzk2012704900
* VIAF: 250996421
* WorldCat: viaf-250996421

 |
**אליזבת' דין לייל** (באנגלית: **Elizabeth Dean Lail**; נולדה ב-25 במרץ 1992) היא שחקנית אמריקאית. מוכרת בעיקר בשל תפקידיה כנסיכה אנה מארנדל בסדרת הדרמה והפנטזיה "עד עצם היום הזה" וכגווינביר בק בסדרת המסתורין "את".

ביוגרפיה
--------

לייל נולדה במחוז ויליאמסון, טקסס, הצעירה מבין שתי בנותיהם של קיי לורין (לבית סורט) ודין פרנקלין לייל. היא גדלה בעיר אשבורו (אנ'), קרוליינה הצפונית. בחודש מאי 2014 סיימה את לימודיה עם תואר ראשון בבית הספר לאמנויות של אוניברסיטת צפון קרולינה *(UNCSA)* בווינסטון סיילם.

קריירה
------

בשנת 2014 עברה לניו יורק כדי לקדם את קריירה המשחק שלה, ולאחר ששיחקה במספר סרטי סטודנטים התקבלה לתפקיד אנה מארנדל בעונתה הרביעית של סדרת הדרמה והפנטזיה "עד עצם היום הזה" ברשת ABC.

בשנת 2016 לוהקה לתפקיד הראשי בסדרת האימה "Dead Of Summer" ברשת Freeform לצדה של אליזבת מיטשל, בתפקיד איימי יוז, מדריכה במחנה. 

ב-2017 שיחקה בפרק מתוך עונה 4 של הסדרה "הרשימה השחורה" ברשת NBC, וב-2018 התארחה בפרק מתוך העונה ה-2 של הסדרה "הטובות לקרב" ברשת CBS All Access. 

בשנת 2018 לוהקה לתפקיד הנשי הראשי של גווינבר בק בסדרת המתח "You" של רשתות Lifetime ונטפליקס. לייל הייתה מועמדת לפרס סאטורן בקטגוריית "השחקנית הטובה ביותר בהפקה של שירות הזרמת תוכן" (אנ') על תפקידה בסדרה. 

בשנת 2019 שיחקה את התפקיד הראשי בסרט האימה העל-טבעי "אפליקציה סוף", לצדו של השחקן פיטר פצ'ינלי. בשנת 2020 לוהקה לייל לתפקיד לולה מורגן בסדרה "אחת שיודעת" ברשת HBO Max, שמבוססת על סדרת ספרים באותו השם מאת ססילי פון זיאגסר ומהווה המשך לאירועי "אחת שיודעת", ששודרה לראשונה בשנת 2007.

פילמוגרפיה
----------

### קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | *Unintended* | ליאה |  |
| 2019 | אפליקציה סוף | קווין האריס |  |
| 2022 | *Mack & Rita* | מאק |  |
| 2023 | חמישה לילות אצל פרדי | ונסה |  |
| *Gonzo Girl* | דיבאני |  |

### טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | עד עצם היום הזה | אנה / ג'ואן | תפקיד חוזר (עונה 4); 10 פרקים |
| 2016 | *Dead of Summer* (אנ') | איימי יוז | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2017 | הרשימה השחורה | נטלי לוקה | פרק: "Natalie Luca" |
| 2018 | הטובות לקרב | אמלי צ'ייפין | פרק: "Day 478" |
| 2018–2019 | את | גוונביר בק | תפקיד ראשי (עונה 1)
תפקיד אורח (עונה 2); 11 פרקים |
| 2021-הווה | פשוט ג'ו | ג'ני בנקס | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| אחת שיודעת | לולה מורגן | תפקיד ראשי; 12 פרקים |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליזבת לייל** בוויקישיתוף
* אליזבת לייל, ברשת החברתית פייסבוק
* אליזבת לייל, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אליזבת לייל, ברשת החברתית אינסטגרם
* אליזבת לייל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אליזבת לייל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 2208158675985727500008
* WorldCat (עם VIAF): 2208158675985727500008

 |
**ואלדמר פרנר** (בגרמנית: **Waldemar Verner**‏; 27 באוגוסט 1914 – 15 בפברואר 1982) היה איש צבא ופוליטיקאי מזרח גרמני. כיהן כמפקד הצי של גרמניה המזרחית בשנים 1957 - 1959. ב-1959 - 1978 היה קצין פוליטי ראשי של צבא העם הלאומי. חבר בפוליטבירו המזרח-גרמני מ-1964 עד מותו ב-1982.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיר קמניץ במשפחת פועלים. אביו ואחיו הגדול פאול (לימים פוליטיקאי בכיר במזרח גרמניה) היו פעילים קומוניסטים. בשנת 1929 הצטרף לארגון הנוער הקומוניסטי של גרמניה (Kommunistischer Jugendverband Deutschlands, KJVD), ובשנת 1932 הצטרף למפלגה הקומוניסטית של גרמניה. בשנת 1933, לאחר עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, עבר לפעול במחתרת. בשנת 1935 הצליח להגר מגרמניה לברית המועצות. בברית המועצות למד בבית הספר של הקומינטרן במוסקבה. בשנת 1938 נשלח בחשאי לדנמרק, שם פעל במחתרת במהלך כל תקופת מלחמת העולם השנייה.

בתום המלחמה שב לגרמניה והיה ראש סניף מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה בעיר חגנוב ולאחר מכן בעיר שטרלזונד. ב-1949 עבר לעבוד במטה המפלגה בברלין. ב-1950 מונה למפקד המשטרה הימית שזה עתה קמה. ב-1955 - 1956 למד באקדמיה הימית בלנינגרד. ב-1956 כינון צבא העם הלאומי, הפכה המשטרה הימית לזרוע הים של הצבא. ואלדמר פרנר מונה למפקדו הראשון. הוא מילא את התפקיד עד 31 ביולי 1959.
ב-1 באוגוסט 1959 מונה לקצין פוליטי ראשי של צבא העם הלאומי, תפקיד אותו ימלא עד 31 בדצמבר 1978. בשנת 1961 הוא הועלה לדרגת אדמירל - הראשון שהגיע לדרגה זו במזרח גרמניה. משנת 1964 נכנס כחבר לפוליטביורו של מזרח גרמניה.
ב-1981 נבחר לפרלמנט המזרח גרמני.

ואלדמר פרנר מת בביתו בברלין ב-15 בפברואר 1982.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ואלדמר פרנר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1027545947
* ISNI: 0000 0003 8341 0875
* LCCN: no2015001617
* VIAF: 269550562
* WorldCat: lccn-no2015001617

 |
**דילן וולש** (באנגלית: **Dylan Walsh**; נולד ב-17 בנובמבר 1963) הוא שחקן אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

וולש נולד בלוס אנג'לס, הוריו הכירו באתיופיה בעת שעבדו בתפקיד דיפלומטי מטעם שירות החוץ של ארצות הברית, כתוצאה מעבודת הוריו כילד הוא גר במספר מדינות,בין היתר בהודו ואינדונזיה. בהיותו בן עשר חזר עם משפחתו לארצות הברית והם התיישבו בווירג'יניה, בתיכון החל ללמוד משחק.

הוא סיים תואר באנגלית באוניברסיטת וירג'יניה ולאחר מכן עבר לניו יורק על מנת לקדם את קריירת המשחק שלו.

ב-1990 שיחק בסרט "החתונה של בטסי" לצד אלן אלדה.

ב-1995 שיחק בתפקיד הראשי בסרט המבוסס על הספר קונגו.

הוא שיחק תפקיד אורח בסדרות "אזור הדמדומים" ו"אוורווד".

ב-2002 גילם בלש בסרטו של קלינט איסטווד "Blood Work".

ב-2003 הוא החל לגלם את תפקידו הידוע כמנתח הפלסטי שון מקנמרה בדרמה "ניפ/טאק".

בין 2011–2016 שיחק את אחד התפקידים הראשיים בסדרה המשטרתית "Unforgettable".

בנוסף הופיע בין היתר בסרטי הקולנוע "חיילים היינו" ו"הבית באגם".

לוולש חמישה ילדים ממספר מערכות יחסים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דילן וולש** בוויקישיתוף
* 

* דילן וולש, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* דילן וולש, באתר AllMovie (באנגלית)

* דילן וולש, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* דילן וולש, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007452545805171
* BIBSYS: 8072083
* BNE: XX1176229
* BnF: cb140350205 (data)
* GND: 1013684699
* ISNI: 0000 0001 2125 4059
* LCCN: no2001038830
* NKC: xx0160796
* NLK: KAC2020L4859
* NLP: a0000002385592
* NTA: 145916618
* SUDOC: 166942146
* VIAF: 27266696
* WorldCat: lccn-no2001038830

 |
**דייוויד ברוס ויטר** (באנגלית: **David Bruce Vitter**; נולד ב-3 במאי 1961) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כסנאטור מטעם מדינת לואיזיאנה בשנים 2005–2017, וקודם לכן כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית. התמודד למושל לואיזיאנה בנובמבר 2015, אך הפסיד לחבר המפלגה הדמוקרטית ג'ון בל אדוארדס. לאחר מכן הצהיר כי בכוונתו לפרוש מהחיים הפוליטיים.

ביוגרפיה
--------

ויטר נולד בניו אורלינס שבלואיזיאנה. ב-1983 סיים תואר ראשון באוניברסיטת הרווארד. הוא זכה למלגת רודז ולמד תואר ראשון נוסף באוניברסיטת אוקספורד שבאנגליה. ב-1988 סיים תואר JD במשפטים מאוניברסיטת טוליין בניו אורלינס. עבד כעורך דין וכמרצה מן החוץ באוניברסיטת טוליין ובאוניברסיטת לויולה.

בשנים 1992 עד 1999 כיהן בבית הנבחרים של מדינת לואיזיאנה. במאי 1999 התמודד בבחירות מיוחדות לתפקיד נציג המחוז הראשון של לואיזיאנה בבית הנבחרים של ארצות הברית ונבחר בסיבוב השני. הוא נבחר לכהונות נוספות ב-2000 וב-2002.

ב-2004 נבחר לסנאט של ארצות הברית ברוב של 51%, הוא היה בכך לרפובליקני הראשון שנבחר לסנאט מטעם מדינת לואיזיאנה. ב-2010 זכה בבחירות לכהונה נוספת ברוב של 57%. הוא כיהן בסנאט כיו"ר ועדת העסקים קטנים ובינוניים ויזמות עסקית, חבר בוועדת הביטחון, חבר בוועדת איכות הסביבה והתשתיות וחבר בוועדת הבנקאות, שיכון ועניינים עירוניים, וועדת המשפט.
ויטר נשוי ואב לארבעה. ב-2007 נחשף כי מספר הטלפון שלו מופיע ברשימת הלקוחות של בעלת משרד שירותי ליווי. לאחר שבוע של שתיקה כינס ויטר מסיבת עיתונאים לצד רעייתו וסיפר כי קיבל את סליחתו של אלוהים בעקבות וידוי שערך ואת סליחתה של אשתו בייעוץ זוגי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דייוויד ויטר** בוויקישיתוף
* דייוויד ויטר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* דייוויד ויטר, סרטונים בערוץ היוטיוב
* דייוויד ויטר באתר הסנאט
* דייוויד ויטר באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
* דייוויד ויטר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  John Bel Edwards, Democrat. Defeats David Vitter in Louisiana Governor’s Race,‏ הניו יורק טיימס, 21 בנובמבר 2015
2. ↑  שי אילן‏, סקס ושקרים במפלגה הרפובליקנית, באתר וואלה!‏, 29 באוגוסט 2007
3. ↑  Scandal-linked senator breaks a week of silence, אתר CNN, ‏17 ביולי 2007

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2013068389
* US Congress: V000127
* VIAF: 304498746
* WorldCat: lccn-no2013068389

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במהנדס. אם התכוונתם לראש הישיבה התיכונית בקריית ארבע, ראו הרב אבינועם הורביץ.
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**אבינועם הורביץ** (ט"ו בטבת תר"נ, 7 בינואר 1890 – כ"ד באייר תש"ל, 30 במאי 1970) היה מהנדס ופעיל ציוני במצרים.

קורות חיים
----------

נולד בגדרה לביל"ויי צבי הורביץ וללאה, בתו של יהושע דב בנינסון. למד ב"חדר" ובבית הספר שבמושבה, ובתום לימודיו היסודיים נשלח ללמוד במקוה ישראל.

בשנת 1908 נסע ללמוד הנדסאות באוניברסיטה בנאנסי שבצרפת. יחד עמו היו הלל לבונטין, בנו של זלמן דוד ליבונטין, ואלכסנדר חיסין, בנו של ד"ר חיים חיסין. בשנת 1911, לאחר שחלה, נסע להחלמה אצל דודתו ודודו, בילה ויעקב ויסמן, במצרים. כעבור שנה שב לצרפת להשלים את לימודיו. 

בשנת 1915 נסע למצרים אל אחיו אמנון הורביץ ואל דודותיו שהתגוררו באלכסנדריה. כעבור זמן החל לעבוד כמהנדס ראשי ומנהל טכני של חברת הטראם באלכסנדריה. בשנת 1920 נסע מספר פעמים לארץ ישראל, לבקשת פנחס רוטנברג וראע'ב נשאשיבי ראש עיריית ירושלים, כדי לייעץ להם בנושאי חשמל. רשם על שמו מספר פטנטים בתחום החשמל והחימום.

בשנת 1922 נישא בארץ ישראל לפנינה ליבונטין, בתו של זלמן דוד ליבונטין, בת המחזור הראשון של גימנסיה הרצליה, חברתם לכיתה של משה שרת (אז שרתוק), דב הוז ואליהו גולומב. כעבור זמן שב למצרים והתגורר באלכסנדריה. הורביץ היה פעיל מרכזי בחיים הציבוריים היהודיים באלכסנדריה ועמד בראש הסניפים המקומיים של ארגונים ציוניים שונים, ובהם הקרן הקיימת, קרן היסוד וברית עברית עולמית. שפת הדיבור בבית הייתה עברית. ביתו שימש אכסניה לאורחים מארץ ישראל, ובהם ראשי סולל בונה שבאו להתייעץ עמו בנושאים הנדסיים. 

מדי שנה היה הורביץ בא עם משפחתו לחוג את הפסח בתל אביב. בשנת 1942, בדרכה ארצה בערב פסח, נקלעה המשפחה לתאונת רכבת. הבת הגדולה דליה, בת 18, נהרגה, ואשתו והבת הצעירה לאורה נפצעו קשה. הבת הובאה לקבורה בגדרה, ליד סבה צבי הורביץ.

בשנת 1945 הוזמן על ידי ראש ממשלת עיראק להכין תוכנית תחבורתית לבגדאד. בשנת 1946 התמנה למהנדס ראשי בחברת הרכבת המקומית אלכסנדריה-רמלה.

במלחמת העצמאות אסר השלטון המצרי את פעילי התנועה הציונית במצרים כחשודים בבגידה במולדת המצרית. בין העצורים היו גם אבינועם הורביץ ודודו יעקב ויסמן, שהיה אז נשיא הוועד הפועל של ההסתדרות הציונית במצרים. בשל הדמיון בין השמות 'ויסמן' ו'ויצמן', הפיצה העיתונות המצרית את הידיעה כאילו הורביץ הוא קרוב משפחה של ד"ר חיים ויצמן. הוא היה עצור כשמונה חודשים, ולאחר מכן שוחרר והמשיך בעבודתו בחברת הרכבות אלכסנדריה-רמלה. 

לאחר מבצע סיני עלה לישראל, והתגורר בתל אביב. נפטר בשנת 1970, ונקבר בגדרה. כעבור חודש נפטרה אשתו והיא הובאה לקבורה לצדו.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "אבינועם הורביץ", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ה (1952), עמ' 2302
ה-**מיקה** (בצרפתית: MICA, ראשי התיבות של: Missile d’interception et de combat aérien, תרגום: טיל יירוט וקרבות אוויר), הוא טיל נ"מ שגר ושכח לטווח קצר-בינוני, המתאים כנגד מטרות מגוונות, בכל מזג-אוויר. הטיל מיוצר על ידי חברת MBDA. הטיל מיועד לשימוש הן מפלטפורמות אוויריות (מטוסי קרב) והן מפלטפורמות קרקעיות או ימיות בעלות יכולת שיגור אנכית של הטיל. הטיל הוא בעל יכולת ניהוג וקטורי. 

הטיל פותח משנת 1982 והלאה על ידי חברת MATRA. הניסויים הראשונים נעשו בשנת 1991, והטיל נכנס לשירות לראשונה בשנת 1996 במטוסי מיראז' 2000 ודאסו ראפאל. הטיל מהווה תחליף לטילי סופר 530 (יירוט) וטילי מג'יק II (קרבות אוויר). אפשר לשגר 2 טילים במרווחי זמן של 2 שניות.

תיאור
-----

הטיל מיוצר ב-2 גרסאות: MICA RF בעל ביות המבוסס על מכ"ם אקטיבי ו-MICA IR בעל ביות הדמאתי תת-אדום (IIR). שתי הגרסאות מתוכננות לזהות אמצעי הטעיה כמו מוץ ונורים. יחידת שליטה לניהוג וקטורי המחוברת למנוע הטיל מגדילה את יכולת הזמישות שלו. לטיל יכולת להינעל על מטרה לאחר השיגור (LOAL). כאשר הטיל מותקן על גבי מטוס הראפאל, ה-MICA IR מסוגל לשלוח תמונת תת-אדום למערכת עיבוד המידע המרכזית, ובכך להוות סנסור נוסף. 

המיקה יכול לשמש כטיל קרקע אוויר לטווח קצר כמו במערכת ה-**VL MICA SHORAD**.

דגמים
-----

* MICA RF
* MICA IR
* VL MICA RF
* VL MICA IR

מפעילים
-------

* איחוד האמירויות הערביותאיחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות
* הודוהודו הודו
* יווןיוון יוון
* טאיוואןטאיוואן טאיוואן
* מרוקומרוקו מרוקו
* עומאןעומאן עומאן
* צרפתצרפת צרפת
* קטר (מדינה)קטר (מדינה) קטר

ראו גם
------

* AIM-132 אסראם
* AIM-9X
* דרבי (טיל)
* איריס-טי

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מיקה (טיל)** |
**ד"ר גב** היא חברה ישראלית העוסקת בייצור ושיווק מוצרי ישיבה ושינה, ומפעילה רשת שיווק לשם כך.

היסטוריה
--------

החברה נוסדה בשנת 1984 על ידי דני דויסון. החברה הייתה בבעלותו וניהולו של דויסון עד שנת 2005, אז נרכשה על ידי קבוצת קאופמן שבבעלות משפחת קאופמן.  

המוצר הראשון של רשת ד"ר גב היה מושב אורתופדי והוא נמכר דרך סוכנים ובתי מרקחת. 

תחילה פתח דויסון חנות בדיזנגוף סנטר בשם המרכז הבריאותי ולאחר מספר שנים שינה את שם העסק ל"ד"ר גב", כשם המושב האורתופדי והחל למכור מוצרים לבריאות ונוחות כגון כיסאות אורתופדיים, מזרנים, כריות וכדומה.  

לאחר המכירה לקבוצת קאופמן נפתחו כשני סניפים חדשים בשנה ונכון להיום יש כ-30 סניפים בכל רחבי ישראל בנוסף לאתר E-commerce המציע את כלל מוצרי הרשת.  

הרשת עוסקת בפיתוח, ייצור, יצוא ויבוא של מוצרי בריאות ונוחות ומוצריה מתמקדים בנושאי שיפור היציבה, הישיבה, איכות השינה ומניעה והקלה על כאבי גב. אלה כוללים מושבים אורתופדיים, כיסאות, כורסאות טלוויזיה, כורסאות עיסוי, מזרנים, מיטות, ספות נוער וכריות שינה. 

במשך שנים שיווקה הרשת מזרני שינה אשר נשאו את שמם של מותגים אחרים. בשנת 2008 השיקה הרשת לראשונה מותג מזרנים פרטי. המזרן האורתופדי הוא פטנט רשום במדינת ישראל על שמו של ד"ר גב 

בשנת 2010 השיקה רשת ד"ר גב את מפעל ד"ר גב, שם מיוצרים מזרנים ומבחר רחב של כיסאות אורתופדיים. ייצור המזרנים במפעל נעשה בתהליכים אוטומטיים בעיקר וישנם תהליכים המתבצעים ידנית כאשר אחד מהם הוא תהליך הדבקת השכבות השונות שבכל מזרן. 

במקביל ליצור העצמי מייבאת החברה במשך שנים מותגים אמריקאים בתחומי הריהוט, מערכות הישיבה ומכשירי העיסוי. 

משרדי החברה והמרכז הלוגיסטי שוכנים בפארק לב הארץ שבכפר קאסם.  

בחברה מועסקים כ-300 עובדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ד"ר גב
* אורנה יפת, ד"ר גב משקיעה מיליון דולר בפתיחת שבעה סניפים, באתר ynet, 24 בספטמבר 2007
* ד"ר גב משקיעה 4 מיליון שקל בקו מזרנים חדש, באתר גלובס, 14 בפברואר 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורנה יפת, קבוצת קאופמן רכשה את רשת Happytie, באתר כלכליסט, 1 ביוני 2010
כוס החורבות פולט צנפה
צנפת ינשוף עצים ובה גולגולת של גוזל ושאריות עיכול נוספות, מועצה אזורית ברנר, דצמבר 2020
צנפת עוף. פס שחור = 1 ס"מ

  

צנף הוא כינוי לצנחן פעור ומשמעותו צנחן נפל וקקי של ציפור נופל כי ידוע שצנחנים לא משהו.

  

  

פליטת הצנפה מאפשרת לעוף לסלק חומר בלתי מעוכל מאיבר עיכול בקיבת העופות ומבלוטות הקיבה. בדורסים הקאת הצנפה משרתת את בריאותו של העוף בדרך נוספת, באמצעות ניקוי שאריות מצינורות העיכול, כולל הוושט. הצנפה נוצרת בין 6 ל-10 שעות מכניסת המזון (לקיבת השרירים או לזפק).

אורניתולוגים עשויים לאסוף צנפות של מין כלשהו למשך זמן על מנת לחקור את הרגלי האכילה העונתיים. אחד היתרונות באיסוף צנפות הוא בכך שהדבר מאפשר לקבוע את הרגלי התזונה מבלי להרוג ולנתח את העוף. צנפות נמצאות באזורים שונים, תלוי במין. באופן כללי, אתרי לינה וקינון הם אזורים טובים לחפש: לניצים ולדורסי הלילה – מתחת לעצים מחטניים; לתנשמות לבנות – בבסיס צוקים ובאסמים; ולמינים אחרים של ינשופים – במחילות שלהם בביצות ושדות עשבוניים. צנפות עשויות להעיד גם על תפוצתם של המינים הנטרפים, על מחזוריות בפעולתם ובגודל אוכלוסייתם, ועל פיזור הגילאים והזוויגים באוכלוסייה.

צנפות הנץ והינשוף הן אפורות או חומות, ומשתנות בצורותיהן בין כדורי למלבני מוארך או גושי. בעופות גדולים, הן בין 2.5 ס"מ ל-5 ס"מ אורך, ובציפורי שיר, בערך 1.5 ס"מ. מינים רבים אחרים מייצרים צנפה, כולל טבלניים, אנפות, קורמורניים, שחפים, שלדגים, עורבים, עורבנים, חנקנים, סנוניות, ורוב החופמאים.

אורניתולוגים החוקרים צנפות גילו פריטים יוצאי דופן בתוכם, כולל טבעות רגל לסימון, שמינים קטנים טובעו בהם לפני שנטרפו על ידי דורסים או עופות אחרים. כך, בארצות הברית, צנפת הינשוף הצווח הכילה טבעות של חוחית אמריקאית וירגזי מצוי. ב-1966 נמצאה באורגון בצנפת עיט זהוב טבעת סימון של סוג ברווז אמריקאי, שטובע ארבעה חודשים מוקדם יותר ו-1,600 ק"מ רחוק משם, בדרום קליפורניה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **צנפה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **צנפה** |

* תמונות שלדג גמדי פולט צנפה - מאתר d-spot
* תמונות שרקרק מצוי פולט צנפה - מאתר d-spot
* תמונות חנקן פולט צנפה - מאתר d-spot(הקישור אינו פעיל)
* תמונות ביצנית פולטת צנפה - מאתר d-spot
**בריאן ואן הולט** (באנגלית: **Brian Van Holt**; נולד ב-6 ביולי 1969) הוא שחקן אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

ואן הולט נולד בעיר ווקיגן שבאילינוי וגדל בעיר האניגטון ביץ', קליפורניה. נולד למשפחה ממוצא סקוטי- אירי.
מחזיק בתואר בסוציולוגיה מ"אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס".
התגלה לראשונה על ידי המפיק סטפאן דאגלס שהזמין אותו לתחרות דוגמנות בה זכה והחתים אותו על חוזה מקצועני עם חברת השחקנים ג'ק רוז.
ואן הולט התגלה לראשונה בקומדיה "שפוט שלה" לצידה של אמנדה פיט ובסדרה "אהבה וכסף".

ב-2001 התפרסם ואן הולט לראשונה ברחבי העולם בדרמת המלחמה "בלאק הוק דאון", בה גילם נהג האמווי בשם ג'ף שטרוקר.
ב-2002 שיחק בסרט מלחמה נוסף, "לחישות מלחמה" לצידו של ניקולס קייג' בתור מפעיל הלהביור טוראי האריגן.
ב-2003 שיחק ואן הולט בסרט הפעולה "ימ"מ יחידת פריצה" בתפקיד השוטר מייקל בוקסר מיחידת הSWAT, בדרמה הצבאית "בייסיק" בתור חייל הקומנדו ריי דונבאר ובסרט הפשע "ביטחון".
ב-2005 הופיע בסרט האימה "בית השעווה" בתפקיד כפול - בתור המכונאי בו סינקלייר ובתור אחיו מכין בובות השעווה וינסנט. כמו כן השתתף בקומדיה "הגבר של הבית".

בשנת 2008 שיחק בעיבוד האמריקאי של רשת NBC לסדרה הישראלית "האקס המיתולוגי" בכיכובה של אליזבת ריזר. 

ואן הולט התפרסם בטלוויזיה בתפקיד ראשי בעונה היחידה של סדרת הדרמה הבדיונית בהפקתו של דייוויד ס. גוייר "על הסף" ובתור הגולש מיץ' יוסט בעונה היחידה של דרמת הגלישה "ג'ון מסינסינטי".
מ-2009 משחק ואן הולט בקומדיית המצבים "קוגר טאון" בתפקיד בובי קוב, הגרוש המבוטל של גיבורת הסדרה ג'ולס קוב (קורטני קוקס).

פילמוגרפיה
----------

### סרטים

* משפחת בריידי חוזרת (1996)
* הקומדיה המחתרתית (1999)
* שפוט שלה (2000)
* בלאק הוק דאון (2001)
* לחישות מלחמה (2002)
* ביטחון (2003)
* בייסיק (2003)
* ימ"מ יחידת פריצה (2003)
* קאט פלוס אחד (2004) - סרט טלוויזיה
* הגבר של הבית (2005)
* בית השעווה (2005)
* מאורת הגנבים (2018)

### טלוויזיה

* משטר צבאי (1998)
* אהבה וכסף (1999)
* על הסף (2005)
* ג'ון מסינסינטי (2007)
* האקס המיתולוגי (2008)
* קוגר טאון (2009)
* הגשר (2014-2013)
* *Ascension*‏ (2014)
* השריף (2020)
* ג'ו אקזוטיק נגד קרול *(2022)*
* *Lawmen: Bass Reeves‏ (2023)*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בריאן ואן הולט** בוויקישיתוף

* בריאן ואן הולט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* בריאן ואן הולט, באתר AllMovie (באנגלית)
* בריאן ואן הולט, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* בריאן ואן הולט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1606154
* BnF: cb15077955r (data)
* ISNI: 0000 0003 6599 0626
* LCCN: no2004039053
* NLK: KAC2020M0821
* SUDOC: 160586615
* VIAF: 230362404
* WorldCat: lccn-no2004039053

 |
**פולינזים**  הם קבוצה אתנו-בלשנית של אנשים המהווים את האוכלוסייה הילידית של פולינזיה (איים במשולש הפולינזי), אזור נרחב באוקיאניה שבאוקיינוס השקט. מוצאם הקדום הוא בטייוואן. הם דוברים את השפות הפולינזיות (אנ'), ממשפחת השפות האוסטרונזיות. הפולינזים הילידים של ניו זילנד והוואי הם מיעוטים במולדתם.

מקור
----

התפשטות ההתיישבות הפולינזית באוקיינוס השקט.
טקס מאורי בניו זילנד, 2006
הפולינזים, כוללים את אנשי סמואה, טונגה, ניואה, מאורי מאיי קוק, מאורי מטהיטי, אנשי הוואי, איי מרקיז ומאורי מניו זילנד. הם קבוצת משנה של עמים אוסטרונזיים. לפי התאוריה המקובלת מקור מוצאם דומה לזה של העמים הילידים מהעולם המלאי, מדגסקר וטאיוואן. תאוריה זו נתמכת על ידי עדויות גנטיות, לשוניות, וארכאולוגיות.

מקורם של הפולינזים מוסבר בעזרת תיאורית הגירה לתוך האוקיינוס השקט שהתחילה בערך לפני 3000 שנה. התאוריה המודרנית שמקובלת כיום היא שהפולינזים הם חלק מהאוסטרונזים שהחלו להגר מטאיוואן בין 3000 ו-1000 לפנה"ס; הפולינזים כנראה נדדו דרך הפיליפינים, מזרח אינדונזיה, מצפון-מערב גינאה החדשה והגיעו למלנזיה בערך ב-1400 לפנה"ס. משם נדדו לאיים המערביים של פולינזיה ב-900 לפנה"ס. עם זאת, Soares *et al.* (2008) טענו בהתבסס על בדיקות דנ"א מיטוכונדריאלי שהתוצאות מצביעות על מקור קדום יותר, קדם ההולוקן, מאזור בדרום מזרח אסיה.

דיוקן של גבר מאורי, על ידי גוטפריד לינדאוור (Lindauer)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פולינזים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Melanesian and Asian Origins of Polynesians: mtDNA and Y Chromosome Gradients Across the Pacific
2. ↑  "Mitochondrial DNA Provides a Link between Polynesians and Indigenous Taiwanese". *PLoS Biology*. **3** (8): e281. 2005. doi:10.1371/journal.pbio.0030281.
3. ↑  "Pacific People Spread From Taiwan, Language Evolution Study Shows". *ScienceDaily*. 27 בינואר 2009. נבדק ב-29 באפריל 2010. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  תאוריה זאת מתוארת היטב אצל: Kayser, M.; Brauer, S.; Weiss, G.; Underhill, P.; Roewer, L.; Schiefenhövel, W.; Stoneking, M. (2000). "Melanesian origin of Polynesian Y chromosomes". *Current Biology*. **10** (20): 1237–46. doi:10.1016/S0960-9822(00)00734-X. PMID 11069104.
5. ↑  Dr. Martin Richards. "Climate Change and Postglacial Human Dispersals in Southeast Asia". Oxford Journals. נבדק ב-1 בינואר 2010. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4103200-7
* NARA: 10642517
* NDL: 00569153
* NKC: ph731437

 |
**בית הכנסת בליפטובסקי מיקולש** הוא בית כנסת שהוקם באמצע המאה ה-19 בליפטובסקי מיקולש מחוז ז'ילינה, סלובקיה.

היסטוריה
--------

בית הכנסת הראשון בליפטובסקי מיקולש נבנה ב-1731. בניין החדש נבנה בין השנים 1842 ל-1846 עבור קהילה יהודית נאולוגית. המבנה ניזוק בשריפה בשנים 1878, 1883 ו-1906. לאחר השריפה האחרונה הבניין שופץ ובוצעו שינויים בסגנון האדריכלי בפיקוח האדריכל ההונגרי הידוע Lipót Baumhorn.

הבניין הקיים הוא שילוב מוצלח של סגנון נאו-קלאסי ואר נובו. הבניין הוא בעל צורה מלבנית 39 על 22 מטרים. בבפנים הכיפה המרכזית נתמכת בארבעה עמודים התומכים גם בגלריית של עזרת נשים. הבימה הועברה לעבר ארון הקודש, כמקובל בבתי הכנסת של היהדות הרפורמית ושניהם יוצרים יחידה ארכיטקטונית אחד.

רוב יהודי קהילת העיר ניספו בשואה, לאחר המלחמה חזרו לעיר כ-350 יהודים והקימו קהילה דתית קטנה שהתקיימה עד שנות ה-80. בית הכנסת שימש את ייעודו עד אמצע שנות ה-50, אז ננטש והוסב לחנות כלבו. המבנה שוחזר בשנות ה-90.

מבנה בית הכנסת נכלל ברשימת המבנים בעלי חשיבות היסטורית-תרבותית ב-1963.

במבנה בית הכנסת מוצגת כיום תערוכה על ההיסטוריה היהודית של האזור. לפעמים הוא משמש גם כאתר לאירועי תרבות.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת בליפטובסקי מיקולש** בוויקישיתוף
גבר כורע ברך בפני אישה בעת הצעת נישואין
הצעת נישואין במהלך כנס של עורכי ויקיפדיה
הצעה בעוגיית מזל
**הצעת נישואין** מתרחשת בין שני בני זוג, כאשר אחד מהם מציע לשני לבוא בברית הנישואין. אם בן הזוג מסכים להצעת הנישואין, מתחילה תקופת האירוסין, אשר נמשכת מיום הצעת הנישואין ועד לחתונה (או עד ביטול האירוסין). אף על פי שלא קיימת מגבלה מגדרית על הצעות נישואין, ההצעות הנפוצות ביותר בתרבות המערבית מתרחשות ביוזמתו של הגבר, והן עשויות להיות מלוות בהצעת טבעת אירוסין לאישה [דרוש מקור].

היסטוריה של הצעות נישואין
-------------------------

המושג "הצעת נישואין" לא היה קיים עד לפני 1,000 שנה.[דרוש מקור] רוב הנישואים נערכו בעקבות שידוך בין משפחות או כהסכמים פוליטיים בין מדינות.

נכון ל-2013, חלק ניכר מהזוגות הנשואים בחברה המערבית הם זוגות שעברו את שלב הצעת הנישואין.

התיעוד הראשון בהיסטוריה להצעת נישואין שמלווה בטבעת יהלום הוא משנת 1477, כאשר מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, הציע נישואין למארי, דוכסית בורגונדיה. על ידי הנישואים האלו הוא סיפח לידו את נחלותיה של בורגונדיה.

ההכנות להצעת נישואין
--------------------

רוב הצעות הנישואין נעשות על ידי הגבר, ללא ידיעה מוקדמת על כך מצד האישה, וישנן הכנות שנעשות לפני ההצעה עצמה.

הצעד הראשון הוא רכישת טבעת האירוסין. רוב הגברים מעדיפים לא לערב את בת הזוג בבחירת טבעת האירוסין כדי לשמור על אפקט ההפתעה. יש כאלו שמערבים את חברותיה של הכלה המיועדת או בנות משפחתה כדי להצליח לקלוע לטעמה של בת הזוג בטבעת האירוסין.

לאחר רכישת טבעת האירוסין בא שלב תכנון ההצעה עצמה. מחווה נפוצה להצעת נישואין היא כריעת ברך של הגבר מול בת זוגו והצגת השאלה: "התינשאי לי?". אולם בשנים האחרונות חלק מהצעות הנישואין עברו שינוי, ובניסיון לשמור על מקוריות, מחפשים הגברים דרכים שונות להציע נישואין, החל מקפיצה ממטוס, ועד לפרסום הבקשה בשלט חוצות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הצעת נישואין** בוויקישיתוף
* הצעת נישואין ואתה: איך לבקש ולקבל "כן", באתר מעריב אונליין, 16 ביוני 2015
* אתר למנויים בלבד אורי טלשיר, גברים מציעים נישואין לנשים. אולי די עם זה?, באתר הארץ, 12 ביולי 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  מהפכות - נקודות המפנה שעיצבו את עולמנו, פרק 1 חלק א', האוניברסיטה המשודרת, פרופסור יובל נח הררי, בדקה 15:30 לערך
2. ↑  סרטונים אתר למנויים בלבד אורי טלשיר, גברים מציעים נישואין לנשים. אולי די עם זה?, באתר הארץ, 10 ביולי 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553382805171
* LCCN: sh85081511

 |
**לני פליסטר** (באנגלית: **Lani Pallister**; נולדה ב-6 ביוני 2002) היא שחיינית אוסטרלית, אלופת עולם בבריכת 25 מטר (מלבורן 2022) במשחים ל-400 מטר חופשי, 800 מטר חופשי ו-1500 מטר חופשי. זוכת מדליית ארד באליפות העולם במשחה ל-1500 מטר חופשי. נוסף לכך היא שותפה לשיא העולם במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי

ביוגרפיה
--------

פליסטר נולדה בסידני.

### 2019

#### אלופת עולם לנוער

באליפות העולם לנוער שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 2019 היא זכתה ב-6 מדליות, 3 זהב ו-3 כסף. מדליות זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אליפות חדש של 4:05.42 דקות, במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא משחקים חדש של 8:22.49 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא משחקים נוסף של 15:58.86 דקות. מדליות כסף במשחה ל-200 מטר חופשי (1:58.09 דקות) ובמשחי שליחות 4x100 מטר חופשי וב-4x200 מטר חופשי.

### 2022

#### מדליית ארד באליפות עולם

באליפות העולם שנערכה בבודפשט בסוף יוני 2022 היא זכתה בשתי דליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי לאחר ששחתה בשלב המוקדמות ומדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:48.96 דקות, אחרי קייטי לדקי (15:30.15 דקות) וקייטי גריימס (15:44.89 דקות), שתיהן מארצות הברית. היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:02.16 דקות. נוסף לכך, היא השתתפה בשלב המוקדמות במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:24.66 דקות ועלתה שנייה למשחה הגמר אך נמחקה מהגמר.

במשחקי חבר העמים שנערכו בבירמינגהאם בתחילת אוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:19.16 דקות, אחרי אריארן טיטמוס שקבעה שיא משחקים חדש של 8:13.59 דקות, וקיה מלוורטון (8:16.79 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:04.43 דקות.

#### אלופת עולם בבריכת 25 מטר

באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה במלבורן בדצמבר אותה שנה היא הייתה כוכבת האליפות לאחר שזכתה ב-4 מדליות זהב מהן 3 אישיות, מדליות זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:55.04 דקות, לפני אריקה פיירוות'ר מניו זילנד (3:56.00 דקות) וליה סמית' מארצות הברית (3:59.78 דקות), במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 8:04.07 דקות, לפני אריקה פיירוות'ר (8:10.41 דקות) ומיו נמבה מיפן (8:12.98 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אוקיאניה חדש של 15:21.43 דקות, לפני מיו נמבה (15:46.76 דקות) וקנזי מקמהן מארצות הברית 15:49.15 דקות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם מדיסון וילסון, מולי אוקלהן וליאה ניל בשיא עולם חדש של 7:30.87 דקות, לפני קנדה קנדה 7:34.47 דקות וארצות הברית 7:34.70 דקות, כשחיינית רבעית האי קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:52.24 דקות.

שיאים אישיים
------------

### בריכה אולימפית

* 200 מטר חופשי: 1:56.28 דקות (2022)
* 400 מטר חופשי: 4:02.16 דקות (2022)
* 800 מטר חופשי: 8:17.77 דקות (2022)
* 1500 מטר חופשי: 15:48.96 דקות (2022)

### בריכת 25 מטר

* 200 מטר חופשי: 1:53.81 דקות (2022)
* 400 מטר חופשי: 3:55.04 דקות (2022)
* 800 מטר חופשי: 8:04.07 דקות (2022), שיא אוסטרליה
* 1500 מטר חופשי: 15:21.43 דקות (2022), **שיא אוקיאניה**

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

קישורים חיצוניים
----------------

* לני פליסטר, באתר Swimrankings
**עמנואל בונאונצ'ר דניס** (נולד ב־15 בנובמבר 1997) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת החלוץ באיסטנבול בשאקשהיר ובנבחרת ניגריה.

קריירה
------

דניס החל את הקריירה שלו באקדמיה די אבוג'ה, הממוקמת באבוג'ה, ניגריה.

### זוריה לוהנסק

במרץ 2016, חתם דניס במועדון האוקראיני זוריה לוהנסק.

הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק נגד אולימפיק דונצק ב-24 ביולי 2016, שם כבש את השער הראשון בניצחון 3–0. הופעותיו המרשימות משכו גם את מנצ'סטר סיטי וגם מספר קבוצות בבונדסליגה, שהתעניינו להחתימו בחלון ההעברות של החורף. עם זאת, בסופו של דבר נשאר עם זוריה לשארית העונה, ועזר להם לסיים במקום השלישי בליגה עם שישה שערים ב-22 הופעות ליגה.

### קלאב ברוז'

ב-30 במאי 2017 הודיעה קלאב ברוז' כי החתימה את דניס על חוזה לארבע שנים תמורת תשלום של 1.2 מיליון יורו. דניס פתח את העונה בצורה מצוינת, כשכבש חמישה שערים בשישה משחקים, כולל אחד בהופעת הבכורה שלו ב-26 ביולי 2017 מול איסטנבול בשאקשהיר. מספר ימים לאחר מכן כבש שער בכורה בליגה עם צמד שערים בניצחון 0–4 על לוקרן.

ב-1 באוקטובר 2019, הבקיע פעמיים בתיקו 2-2 באצטדיון סנטיאגו ברנבאו נגד ריאל מדריד בשלב הבתים של ליגת האלופות.

### פ.צ. קלן

ב-25 בינואר 2021, הושאל דניס לפ.צ. קלן מהבונדסליגה עד לסיום העונה. הוא ערך בסך הכל 9 הופעות ולא הצליח לכבוש.

### ווטפורד

ב-23 ביוני 2021 חתם על חוזה לחמש שנים בווטפורד מהפרמייר ליג.

דניס הבקיע בהופעת הבכורה שלו בווטפורד ב-14 באוגוסט, במחזור פתיחת הליגה נגד אסטון וילה, משחק אותו ניצחה ווטפורד 3–2. בסיום עונת הבכורה שלו בקבוצה ובפרמייר ליג כבש עשרה שערי ליגה אך לא הצליח לעזור לווטפורד להישאר בליגה והיא ירדה לצ'מפיונשיפ.

### נוטיגהאם פורסט

ב-13 באוגוסט 2022 חתם דניס בנוטינגהאם פורסט. ב-28 באוגוסט ערך הופעת בכורה בקבוצה, בהפסד 0–2 לטוטנהאם הוטספר. ב-10 באוקטובר כבש את שערו הראשון בתיקו 1-1 נגד אסטון וילה. במדי הקבוצה כבש שני שערי ליגה.

### איסטנבול בשאקשהיר

ב-15 בספטמבר 2023 חתם דניס באיסטנבול בשאקשהיר.

### נבחרת ניגריה

דניס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניגריה הבוגרת ב-10 בספטמבר 2019 במשחק הידידות נגד אוקראינה שהסתיים בתיקו 2–2.

תארים
-----

#### קלאב ברוז'

* אליפות בלגיה (2): 2017/2018, 2019/2020

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עמנואל דניס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  LITTLE KNOWN NIGERIAN STRIKER DENNIS TURNING HEADS AT TOP UKRAINIAN CLUB – OwnGoal Nigeria, web.archive.org, ‏21 בספטמבר 2016
2. ↑  EXCLUSIVE: Manchester City Scout Watches "Nigerian Neymar" Dennis In UkraineOwnGoal Nigeria | OwnGoal Nigeria, web.archive.org, ‏19 בנובמבר 2019
3. ↑  Club Brugge Sign Top Nigerian Talent Dennis Bonaventure - Soccer Assembly, web.archive.org, ‏3 ביוני 2017
4. ↑  Perfekt: Dennis verstärkt Köln bis zum Saisonende, kicker (ב־)
5. ↑  Official: Dennis Deal Done, www.watfordfc.com (באנגלית)