recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ברל רוֹיְזְן** (ביידיש: **בערל רױזן**;‏ 21 בדצמבר 1913, אטאקי, בסרביה - 12 באוגוסט 1986, קישינב, ברית המועצות) - היה חוקר ספרות יידי ומורה, איש צ'רנוביץ.

ביוגרפיה
--------

רויזן נולד ב-21 בדצמבר 1913 בעיירה היהודית אטאקי. אביו פייבל היה שוחט. הוא קיבל חינוך יהודי מסורתי ולמד בתלמוד תורה, ב-1937 סיים את לימודיו בסמינר למורים בצ'רנוביץ (יחד אתו בבית הספר למדו גם יחיאל שרייבמן, אליעזר פודריאצ'יק, מאיר חרץ וצבי צלמן).

את עבודתו הראשונה הוא פרסם ב-1936 בכתב העת היידי "יידיש פאר אלעמאן" שיצא לאור בוורשה בעריכת נוח פרילוצקי. הוא פרסם עבודות בפילולוגיה בכתבי עת בצ'רנוביץ.

בתקופת מלחמת העולם השנייה התגייס לצבא האדום. לאחר תום המלחמה עבד בתור מורה ליידיש וספרותה בבית ספר יהודי בצ'רנוביץ, שהיה אחד מתוך ארבעה בית ספר יהודיים שנשארו בכל רחבי ברית המועצות. לאחר סגירת בית הספר הוא סיים לימודים בפקולטה לפילולוגיה של אוניברסיטת צ'רנוביץ והחל ללמד אנגלית בבית ספר.

הוא פרסם מאמרים ב"פאלקסשטימע", "סאוועטיש היימלאנד", "נייע פרעסע" (פריז), "ביראבידזשאנער שטערן" ו"יידישע קולטור" (ניו יורק). הוא פרסם מספר עבודות מתודולוגיות בתחום ההוראה. עבודתו בה הוא ניתח תיאור יהודים על ידי סופרים רוסים מהמאה ה-19 ועד לסופרים בני זמנו כמו גריגורי כנוביץ' יצאה לאור גם בעברית בשנת 2003.

רויזן התגורר בצ'רנוביץ עד סוף ימיו, אך הוא נפטר בקישינב כתוצאה מדריסה בזמן ביקור קרובי משפחה.

חיבוריו
-------

* בערל רויזן, **ליטעראריש-היסטאָרישע שטודיעס**, תל אביב: פארלאג י.ל. פרץ, תשמ"ט.
* ברל רויזן, **דמויות ומוטיבים יהודיים בספרות הרוסית: עיונים ספרותיים היסטוריים**, קיבוץ שמיר: שמיר, 2003.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברל רויזן** בוויקישיתוף
* על ברל רויזן (ברוסית)
* ברל רויזן (1913-1986), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אטאקי, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית).
2. 1 2  על ברל רויזן

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007438494005171
* ISNI: 0000 0000 4308 2545
* LCCN: no91015442
* VIAF: 21706810
* WorldCat: lccn-no91015442

 |
**רפי מאור** (נולד ב-10 בפברואר 1950) הוא מהנדס ומנהל ישראלי, כיהן כיו"ר התעשייה האווירית לישראל עד ספטמבר 2016. קודם לכן כיהן כיו"ר, נשיא ומנכ"ל חברת ECI Telecom, כנשיא ומנכ"ל חברת אינדיגו, וסגן נשיא בכיר ב-HP.

ביוגרפיה
--------

מאור בעל תואר ראשון בהנדסת מכונות ותעבורה מאוניברסיטת תל אביב, הוא בוגר מסלול הניהול המתקדם של בית הספר לעסקים INSEAD.

הוא החל לעבוד כמהנדס בתעשייה האווירית לישראל ב-1975 ובמשך כ-20 שנים מילא שורה של תפקידי הנדסה וניהול. בשנות ה-80 היה חבר בצוות הבכיר לפיתוח מטוס הלביא. ב-1987 מונה למנהל תוכנית פיתוח מיוחדת, סודית. בין השנים 1993 ל-1995 ניהל את מפעל מלט, חטיבת המל"טים של החברה. כמו כן כיהן כנשיא המיזם המשותף בין התעשייה האווירית לתאגיד AAI האמריקאי לייצור כלי טיס בלתי מאוישים.

בדצמבר 1995 הצטרף לחברת אינדיגו ושימש נשיא אינדיגו ישראל, ומנהל הפעילויות הבינלאומית. ב-1998 מונה לנשיא ומנהל התפעול של אינדיגו, בתקופתו נמכרה החברה לחברת HP, ומ-2002 כיהן כמנהל חטיבת אינדיגו וכסגן נשיא בכיר ב-HP. ביולי 2004 הצטרף לחברת ECI Telecom כמנהל התפעול וב-2005 מונה לנשיא ומנכ"ל החברה, הוא הוביל את מכירתה ב-2007 תמורת 1.25 מיליארד דולר, המשיך לכהן כמנהלה, וב-2011 מונה ליו"ר החברה. כשנה אחר כך חזר לשמש ממלא מקום מנכ"ל החברה.

בנובמבר 2013 מונה ליו"ר התעשייה האווירית והחליף את דב בהרב. בנובמבר 2015 נמתחה ביקורת על ריבוי נסיעותיו לחו"ל בדוח ביקורת, ובינואר 2016 נשלח לרפי מאור מכתב על כוונה לפטרו מאורי יוגב בגלל ביצועים חלשים. בספטמבר 2016 סיים את כהונתו לאחר שלוש שנים.

אחיו הוא הפיזיקאי אורי מאור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רפי מאור** בוויקישיתוף
* אתר למנויים בלבד אורה קורן, רפי מאור חוזר לתעשייה האווירית: ימונה ליו"ר במקום דב בהרב, באתר TheMarker‏, 1 באוגוסט 2013
* יובל אזולאי, ‏היו"ר החדש של התעשייה האווירית: רפי מאור, באתר גלובס, 1 באוגוסט 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  עינב בן יהודה, רפי מאור, מנכ"ל חטיבת אינדיגו וסגן נשיא ב-HP, פורש מהחברה, באתר TheMarker‏, 2 בפברואר 2004
2. ↑  עמי גינזבורג, רפי מאור מונה למנהל התפעול הראשי של חברת אי.סי.איי טלקום, באתר הארץ, 13 ביולי 2004
3. ↑  אתר למנויים בלבד אורה קורן, היו"ר המעופף: רפי מאור טס 18 פעמים לחו"ל במשך 20 חודשים בעלות של 515 אלף שקל, באתר TheMarker‏, 19 בנובמבר 2015
4. ↑  אתר למנויים בלבד אורה קורן, יוגב שיגר מכתב לפני פיטורים ליו"ר התעשייה האווירית - רפי מאור: "ציד מכשפות", באתר TheMarker‏, 12 בינואר 2016
5. ↑  אסנת ניר, יו"ר תע"א פורש מחר, ועוד לא מינו לו מחליף, באתר כלכליסט, 12 בספטמבר 2016
**מועדון כדורעף מכבי רעננה** (או **מ.כ. מכבי רעננה**) הוא מועדון ספורט בעיר רעננה, המועדון הוקם בשנת 1999 כמועדון לשלושה ענפי ספורט: אופניים, אתלטיקה וכדורעף ונקרא בשם "דוושנים רעננה".

מייסדו היה נחום טלמור יחד עם קבוצת שחקני כדורעף ותיקים.

בשנת 2001 שינה המועדון את שמו למועדון כדורעף רעננה, נפרד מענפי הספורט האחרים והתמקד אך ורק בכדורעף. שנתיים אחר כך התמנה אליעזר קלינה ליו"ר המועדון וכיהן בתפקיד זה במשך 3 שנים.

בין השנים 2006–2012 שימש בתפקיד היו"ר גידי בינת, בשנת 2007 מונה דרור גורן למנכ"ל המועדון ומשמש בתפקיד זה עד היום.

בשנת 2012 נקלע המועדון למשבר כלכלי, בעקבותיו גובשה תוכנית הבראה כלכלית ותוכנית אסטרטגית חדשה ששמה דגש על השקעה בדור הצעיר, הקמה של קבוצות נערים ונוער ובעבודה משותפת עם עיריית רעננה ליצירת תשתית כדורעף נרחבת בעיר החל מהגילאים הצעירים.

באותה השנה הצטרף המועדון למרכז מכבי ושינה את שמו ל"מועדון כדורעף מכבי רעננה".

### קבוצת הנשים

קבוצת הנשים של המועדון משחקת בליגת העל החל משנת 2000, את משחקיה הביתים מארחת הקבוצה באולם הפעמונים.

העשור הראשון של המאה העשרים ואחת היה תור הזהב של הקבוצה, תקופה זו התאפיינה במאבק צמוד של מועדון כדורעף רעננה מול הפועל עירוני קריית אתא כאשר שתי

קבוצות אלו הובילו את הליגה ובמשך אותו עשור חלקו ביניהן בלעדית את האליפויות וגביעי המדינה.

הקבוצה מחזיקה ב-5 גביעי מדינה (2000, 2001, 2008, 2009, 2011) ובשלוש אליפויות (2005, 2009, 2011)

בעונת 2008–2009 הקבוצה ניצחה בכל משחקיה וזכתה בדאבל לראשונה בתולדותיה.

בעונת 2009–2010 שיחקה הקבוצה בגביע האתגר האירופאי (השלישי בחשיבותו ביבשת) ועברה את הסיבוב הראשון ובליגה הישראלית סיימה שנייה הן באליפות והן בגביע.

בעונת 2010–2011 זכתה הקבוצה בדאבל שני.

המשבר הכלכלי שאליו נקלע המועדון ב-2012 הביא לשחרור של שחקניות רבות ולבנייה של קבוצה בתקציב מאוזן עם דגש על שחקניות ישראליות.

#### הקבוצה כיום

בעונת 2017-2018 סיימה הקבוצה במקום החמישי.

מאמן - ישראל אשר

נכון לעונה 2018-2019| מס' | שם | עמדה |
| --- | --- | --- |
| 1 | טליטה נסימנטו | חוסמת אמצע |
| 2 | אורן עובדיה | חוסמת אמצע |
| 3 | יאל בנימין | מצליבה |
| 5 | נועה קבקוב | ליברו |
| 6 | איבונה וליגורה | קבלנית |
| 7 | אלה טבקרו | חוסמת אמצע |
| 8 | שי ברם | מוסרת |
| 9 | נסטיה צ'יבוטרוב | קבלנית |
| 10 | אנה כהן | ליברו |
| 13 | יעל לוטן | מצליבה |
| 13 | ברונה למוס | מוסרת |
| 18 | גל מליאר | קבלנית |

קישורים חיצוניים
----------------

* דף הפייסבוק של הקבוצה
* איגוד הכדורעף -היסטוריה
* מ.כ רעננה אלופת ישראל לנוער בכדורעף נשים, באתר ONE‏, 21 במאי 2014
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**אליעד פרץ** (נולד ב-1982) הוא מדען ישראלי והישראלי המעוטר ביותר בהיסטוריה של סוכנות החלל האמריקאית.

ביוגרפיה
--------

פרץ נולד באילת לדיינה ונפתלי שעלו מממלכה המאוחדת ומרוקו. הוא בכור מבין שישה אחים וועד כיתה ד' התחנך במערכת החינוך החרדית. מאז ומעולם התעניין בתעופה ובמדעים ובסופו של דבר התגייס לקורס טיס (שממנו נשר). את השירות הצבאי השלים בחיל השריון ובאגף המודיעין. לאחר מכינה בטכניון החל ללמוד בפקולטה להנדסת אווירונוטיקה וחלל בטכניון שבחיפה. לאחר מכן פרץ המשיך לתואר שני באוניברסיטת קורנל, שם עסק בפיתוח חיישנים לקרינה על-סגולה.

את מחקר הפרה-דוקטורט עשה פרץ בהנחיית פרופ' הוד ליפסון. כדוקטורנט החל פרץ לעבוד בנאס"א לאחר שמונה לעמית מחקר על ידי נאס"א והקרן הלאומית למדע בארצות הברית.

מבין הפרויקטים המחקריים שלו, ניתן למנות את חקר השימוש בלוויין ייעודי לכיול טלסקופים, פיתוח גלאים לחקר קרינת רנטגן מהשמש בטיסות תת-מסלוליות, פיתוח לוויין זעיר לחקר השמש (PADRE), פיתוח מכשירים למשימות לירח ולעומק מערכת השמש, לוויין לחקר חגורות ואן אלן וכן פיתוח של טלסקופ על-סגול, לאפיון הפעילות של שמשות אחרות שיש להן כוכבי לכת.

במאי 2023 זכה במדליית נאס"א להישג יוצא דופן (אנ'). המדליה הוענקה לו על ידי חתן פרס נובל בפיזיקה ד"ר ג'ון מאת'ר, המדען הראשי של טלסקופ החלל ווב. ב-15 באוקטובר באותה השנה פורסם כי פרץ יקבל מהסוכנות את פרס גודרד על הישגים יוצאי דופן בתחום ההנדסה ובשל "מצוינות במנהיגות, יוזמה ופתרונות הנדסיים יצירתיים לחוקר בשלב מוקדם של הקריירה, שישנו את האופן שבו אנו מבינים חקר כוכבי לכת במערכות שמש אחרות".

חיים אישיים
-----------

במהלך לימודיו בטכניון, פרץ הכיר את אשתו, ד"ר אבי גולדמן, שבאה לארץ במסגרת תוכנית פולברייט של מחלקת המדינה האמריקאית. כיום ד"ר גולדמן היא יועצת לבית הלבן בענייני מדיניות מדעית וטכנולוגית. הם הורים לשלוש בנות. נכון ל-2023 המשפחה מתגוררת בסילבר ספרינג שבמרילנד, ארצות הברית.

הערות שוליים
------------

צעד קטן בחלל - ד"ר אליעד פרץ בפודקאסט הטכניוניסטים - מאי 2023

1. ↑  מדליית נאס"א היוקרתית על הישגים יוצאי דופן – לבוגר הטכניון ד"ר אליעד פרץ, באתר הטכניון, ‏17 במאי 2023
2. ↑  רז סמולסקי וטל שחף, ‏אליעד פרץ: הבחור מעפולה שמחליט לאן יטוסו החלליות של ארה"ב, באתר ‏מאקו‏, 2 באפריל 2023
3. ↑  מטאור ישראלי בשמי נאס"א, באתר ynet, 2 במאי 2023
4. ↑  נלחמים בפסולת: השבוע בחלל, באתר מכון דוידסון לחינוך מדעי, ‏5 באוקטובר 2023
**הפועל בית זרע** (נקראה גם **הפועל בית זרע/אפיקים**) הייתה קבוצת כדורעף ישראלית מקיבוץ בית זרע שהשתתפה בליגה הבכירה ואף זכתה בתואר האליפות בשנת 1956. הקבוצה היא ממייסדות ליגת הכדורעף בישראל באמצע שנות ה-50.

היסטוריה
--------

העובדה שקיבוץ בית זרע הוקם והשתייך לתנועת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, גרמה לכך שבאופן טבעי הייתה לו זיקה להתאחדות הפועל. מועדון "הפועל" הפעיל בקיבוץ ענפי ספורט כמו: כדורגל, כדורסל וכדורעף שהתמודדו בדרך כלל בכינוס הפועל ובליגה פנימית מול שאר קבוצות "הפועל" בקיבוצים אחרים במדינה. הקבוצה הוקמה בשנת 1947 על ידי חיים בורר שחקן נבחרת ישראל ששימש בתחילת הדרך כמאמן שחקן.

הקבוצה זכתה בגביע פסל זייד כבר בשנת 1953. בשנת 1955 זכתה הקבוצה ב"גביע חללי רחובות" לאחר ניצחון בגמר מול הפועל בית קמה. בשנת 1956 זכתה הקבוצה באליפות הליגה הארצית (הליגה הבכירה) שנפתחה באותה שנה. בסיום עונת 1961–1962 נשרה הקבוצה לליגה השנייה וחזרה רק בתום עונת 1967–1968.

בתחילת שנות ה-70 התאחדה הקבוצה עם הפועל אפיקים מקיבוץ אפיקים הסמוך ונקראה "הפועל בית זרע/אפיקים". בסיום עונת 1977–1978 נשרה הקבוצה לליגה השנייה מהמקום האחרון.

שחקן הקבוצה מרדכי (מוטל'ה) סדן נהרג במלחמת יום הכיפורים ושנה לאחר מכן שיחקה הקבוצה מול מכבי תל אביב על גביע לזכרו.

תארים והישגים
-------------

* **ליגת העל בכדורעף**:
	+ **אליפות (1)**: 1956
	+ סגנות (2): 1969, 1971, 1972, 1973
* **בגביע המדינה**:
	+ **זכייה (1)**: 1971
	+ גמר: 1973
* **גביע פסל זייד**:
	+ **זכייה (2)**: 1953, 1957
	+ גמר: 1954

שחקני עבר בולטים
----------------

* חיים בורר
* משה להב
* עמנואל פרג
* עוזי אפרת
* שלמה רותם
* שלמה אורן
* יוסי צוק
* עודד חיטין
* מאיר שן
* יהודה חפץ
* משה כהן
* מרדכי סדן
* שלמה סדן
* יורם בנתור
* אהרון רוטשילד
* רז בורר
* משה ליכטנטל
* אברהם ליבר
* ישי כהן
* אמנון סגל
* פטל גל

קישורים חיצוניים
----------------

* עונת 1956: חיים בורר ועוד חמישה, באתר איגוד הכדורעף

הערות שוליים
------------

1. ↑  פסל זייד להפועל בית זרע, דבר 21 ביוני 1953
2. ↑  בית זרע זכתה ב"גביע החללים" בכדורעף, על המשמר 2 בינואר 1955
3. ↑  אתר למנויים בלבד אריה ליבנת, הלב של בית זרע נדם, באתר הארץ, 14 באפריל 2013
4. ↑  הערב: משחק כדורעף לזכרו של מרדכי סדן ז"ל, מעריב 29 באפריל 1974
**ג'ון מגופולי** (באנגלית: **John Magufuli**;‏ 29 באוקטובר 1959 – 17 במרץ 2021) היה פוליטיקאי טנזני שכיהן כנשיא טנזניה מאז נובמבר 2015. כיהן גם כשר העבודה, התחבורה והתקשורת (2010–2015), וכן כחבר הפרלמנט (1995–2015).

ביוגרפיה
--------

מגופולי סיים את לימודי ההוראה שלו בשנת 1988 בדאר א-סלאם. בשנים שלאחר מכן סיים גם תואר שני (1994) ושלישי (2009) בכימיה.

בשנת 1995 נבחר לפרלמנט הלאומי. בשנים 2006–2008 כיהן מגופולי כשר הקרקעות וההתיישבות. לאחר מכן כיהן כשנתיים בתור שר הדייג ובעלי החיים.

מגופולי זכה בבחירות לנשיאות המדינה באוקטובר 2015 לאחר שקיבל 58% מהקולות והושבע לתפקיד בשבועות שלאחר מכן. נשיאותו של מגופאלי התאפיינה בהתמקדות בהפחתת השחיתות וההוצאות הממשלתיות וגם בהשקעה בתעשיות טנזניה. בנוסף על כך, הוא הפחית את משכורתו שלו מ-15,000 דולר ל-4,000 דולר לחודש. באותה השנה השעה מגופולי את תקציבי חגיגות יום העצמאות על מנת להשקיע במאבק בכולרה. ב-10 בדצמבר 2015, יותר מחודש לאחר כניסתו לתפקיד, הודיע מגופאלי על הקבינט שלו אשר הצטמצם מ-30 משרדים ל-19. ב־12 באפריל 2016 ערך מגואפולי את ביקורו הזר הראשון ברואנדה, שם פגש את מקבילו הרואנדי פול קגאמה והשתתף בטקס הזיכרון לרצח העם ברואנדה. בשנת 2016 אסר על עישון נרגילה. אמנם מגופולי זכה לתשבחות לאור השקעתו בתשתיות הלאומיות, אך במקביל נתחה ביקורת רבה על התנהלותו בנושאי זכויות האדם והשתקת האופוזיציה במדינה. במקביל השלטונות הגבילו מאוד את זכויות הלהט"ב במדינה ועצרו אנשים שנחשדו כהומוסקסואלים.

עם פרוץ מגפת הקורונה בשנת 2020 קרא מגופולי לתפילות המוניות וטען כי בכך המדינה תינצל מהמגפה. הממשל המעיט בפרסום הנתונים אודות הנפגעים מן הקורונה.

מגופולי נפטר ב-17 במרץ 2021..

חיים אישיים
-----------

היה נשוי ולו שלושה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון מגופולי** בוויקישיתוף
* ג'ון מגופולי, ברשת החברתית פייסבוק
* ג'ון מגופולי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ג'ון מגופולי, ברשת החברתית אינסטגרם
* ג'ון מגופולי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד אי-פי, במדינות באפריקה חוששים שהגבלות הקורונה יעוררו משבר אמונה, באתר הארץ, 17 בספטמבר 2020
2. ↑  טנזניה: הנשיא ג'ון מגופולי מת בגיל 61, באתר ynet, 17 במרץ 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1152964046
* LCCN: n2019230464
* VIAF: 5473151965376500470000
* WorldCat: lccn-n2019230464

 |
**הפועל פתח תקווה** הוא מועדון כדורמים שנוסד בשנת 1963 על ידי יוסף גומבוש.

היסטוריה
--------

הפעילות של המועדון החלה בבריכת "הפועל" העירונית, שהייתה בריכה עונתית, בסמוך למגרש הכדורגל הישן של פתח תקווה, בתחילת הדרך הייתה ליגה קצרה ששוחקה בחודשי הקיץ.

בשנת 1972 התאחד יוסף גומבוש עם משה בוגין מנהל קבוצת הכדורמים ברמות השבים, ביחד הקימו את הקבוצה החדשה של הפועל רמות השבים/פתח תקווה.

בתחילת שנות התשעים עברה פעילות המועדון לקאנטרי של קיבוץ גבעת השלושה, שנקרא על שם חגי רוט, שחקן בכיר של המועדון וחבר קיבוץ שנפטר.

החל משנות השבעים השקיע היו"ר בוגין את מיטב מירצו בקידום המועדון וטיפוח הילדים והנוער ומאז קבוצות הנוער והילדים בפתח תקווה מגיעות בכל שנה למקומות גבוהים בליגה, עם נציגים רבים בנבחרות ישראל השונות.

המועדון כיום
------------

כיום מועדון הכדורמים של הפועל פתח תקווה מכיל 680 שחקנים ושחקניות מגילאי 8 ועד בוגרים ובוגרות, ושותף פעיל בכל הקטגוריות של איגוד הכדורמים הישראלי.   
בטורניר ה"תקווה האולימפית" אשר נערך בסנטש, הונגריה בשנת 2006 לקבוצות נערים (עד גיל 16) זכה המועדון בטורניר היוקרתי כאשר התגבר על קבוצות שונות מגרמניה, ארצות הברית, איטליה, דרום אפריקה, הונגריה ועוד.

בעונת 2007/08 לקחה קבוצת הנוער עד 18 של המועדון דאבל היסטורי (אליפות וגביע המדינה) יחד עם המאמן משה יעקובי.
בשנת 2018/19 זכתה קבוצת הנוער 14 בדאבל היסטורי.

קבוצת הנשים של המועדון
----------------------

בשלהי שנות התשעים הקימו היו"ר בוגין בצוותא עם מיקו גילת את קבוצת הנשים של המועדון. הקבוצה זכתה מאז בשתי אליפויות המדינה ובשני גביעי המדינה. כמחזיקת גביע המדינה, זכתה להיות קבוצת הנשים הראשונה של מדינת ישראל שהשתתפה בגביע אירופה למחזיקות גביע שהתקיים באתונה בפברואר 2005.

במהלך 2018 נבחרו שחקניות מקרב קבוצות ליגת בנות ה-14 לפרויקט המשותף לאיגוד הכדורמים, משרד הספורט, הוועד האולימפי ואתנה ומכונה בשם (הלא רשמי) "פריז 2024". במסגרת המיזם הוקמה לראשונה נבחרת ישראל לנערות עד גיל 15 שהשתתפה ביולי 2019 באליפות אירופה בקירישי שברוסיה, טורניר אליו הוזמנו 13 הנבחרות המובילות ביבשת. השתתפותה הראשונה של הנבחרת בטורניר זה, הניבה את המקום ה-9 באליפות. שחקניות הפועל פתח תקווה בנבחרת היו: תהל לוי (קפטנית נערות ה-15 בהפועל פתח תקווה), אווה בורדה, שחר רוקח, עדן פדוסייב, נועה ברעם ונועה מרקובסקי.

קישורים חיצוניים
----------------

* מועדון הכדורמים הפועל פתח תקווה בפייסבוק

| כדורמים בישראל ישראלישראל |
| --- |
| תחרויות | ליגת העל בכדורמים • גביע המדינה |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • נבחרת הנשים |
| מועדוני כדורמים ישראליים | אס"א תל אביב • הפועל קריית טבעון • הפועל גוש זבולון • הפועל גבעת חיים • הפועל פתח תקווה • הפועל איתן ירושלים • הפועל בית יצחק • הפועל שמיר/גליל עליון • הפועל עמק הירדן • הפועל יקנעם • מכבי חיפה |
הרב פרופ' **יוסף אלימלך באומגרטן** (Joseph m. Baumgarten) (וינה, 7 בספטמבר 1928 - 4 בדצמבר 2008) היה חוקר יהודי אמריקאי בתחום הלימודים השמיים. נודע במחקריו בהלכה מהמקרא ועד חז"ל ובמיוחד בטקסטים הלכתיים של מגילות מדבר יהודה.

ביוגרפיה
--------

באומגרטן היגר לארצות הברית עם משפחתו ב-1939 בעקבות האנשלוס באוסטריה. ב-1950 הוסמך לרב בישיבת תורה ודעת בברוקלין. נישא לנעמי רוזנברג בשנת 1953.

באומגרטן החל את לימודיו בתחום המתמטיקה עם תואר B.A. בהצטיינות ממכללת ברוקלין. היה זה מפגש מקרי באוניברסיטת ג'ונס הופקינס שגרם לו לשנות כיוון בתחום לימודיו, ובסופו של דבר הוענק לו תואר דוקטור בלימודים שמיים ב -1954. עבודת הדוקטורט שלו הייתה "כת היחד והאיסיים".

מ 1952 עד 1957 הוא לימד ארמית באוניברסיטת ג 'ונס הופקינס. בשנת 1953 הוא החל את הקשר הארוך שלו עם היברו בולטימור קולג. הוא גם לקח על עצמו את תפקיד הרב בקהילת "בני יעקב שערי ציון" בבולטימור בשנת 1959. במשך כל חייו היה חבר בהסתדרות הרבנים דאמריקה (RCA) – ארגון של רבנים אורתודוקסיים בארצות הברית.

באומגרטן כיהן כפרופסור אורח באוניברסיטת טוסון סטייט במרילנד, באוניברסיטת מרילנד, ובאוניברסיטת בן-גוריון. היה גם הוא אורח במכון למדעי היהדות באוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1990 ושוב בשנת 2001. הוא היה חבר במכון אננברג (כיום המרכז ללימודי היהדות של אוניברסיטת פנסילבניה בפילדלפיה) ב 1992–1993.

ב-1953 החל לפרסם את מחקריו בנושא מגילות מדבר יהודה. ידיעתו בענייני הלכה הייתה הסיבה שג'ון סטרוגנל נתן לו את המשימה לפרסם את הפרגמנטים ממגילת ברית דמשק ממערה 4 בקומראן. עבודתו על ברית דמשק לא רק שפרסמה לראשונה את כתבי היד של המגילה מקומראן, אלא נכתבה במסגרת הבנה כללית של ספרות ההלכה בימי בית שני.

ב-4 בדצמבר 2008 נפטר באומגרטן. הלווייתו יצאה מבית הכנסת בו כיהן כרב בבולטימור. ארונו הועלה לקבורה בהר המנוחות בירושלים.

תגליות במדבר יהודה
------------------

באומגרטן היה עורך שותף של שני כרכים ממפעל תגליות במדבר יהודה –

* כרך 8 – ברית דמשק ממערה 4, בשיתוף עם ז'וזף מיליק, סטפן פאן ועדה ירדני.

• Qumran Cave 4 Vol. XIII : The Damascus Document (4Q266-273), editor with Jozef T. Milik, Stephen Pfann, Ada Yardeni (Oxford: OUP, 1997) ISBN 0-19-826396-1

* כרך 35 – טקסטים הלכתיים ממערה מס' 4, בשיתוף עם אסתר אשל ואחרים

• Qumran Cave 4 Vol. XXXV : Halakhic Texts, editor with Torleif Elgvin, Esther Eshel, Erik Larson, Manfred R. Lehmann (Oxford: OUP, 2000) ISBN 0-19-827006-2

ספר לכבודו
----------

ב-1995 יצא בהוצאת בריל ספר לכבודו –
Legal Texts and Legal Issues
Proceedings of the Second Meeting of the International Organization for Qumran Studies, Cambridge 1995. Published in Honour of Joseph M. Baumgarten

קישורים חיצוניים
----------------

* דניאל שוורץ, בשובה ונחת, בהשקט ובבטחה: דברים לזכר הרב פרופ' יוסף אלימלך באומגרטן ז"ל, מגילות תשע"ג
* "The Laws of the Damascus Document - Between Bible and Mishnah" -מאמר על ברית דמשק בין התנ"ך למשנה.
* יוסף אלימלך באומגרטן (1928-2008), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007511849805171
* BnF: cb12785271k (data)
* GND: 119509857
* ISNI: 0000 0001 1621 4861
* LCCN: n78003924
* NTA: 089652134
* SUDOC: 066985501
* VIAF: 37043424
* WorldCat: lccn-n78003924

 |
**אור מאיר** (נולד ב-28 בנובמבר 1983) הוא שחקן ישראלי. בשנים 1997-2002 הוא למד במגמת תיאטרון במקיף עומר. בשנים 2003-2004 למד במכינה בסטודיו למשחק ניסן נתיב. בשנים 2005–2008 למד בבית הספר למשחק מיסודו של יורם לוינשטיין. בשנת 2011 למד בסדנת משחק מול מצלמה בשיטת צ'אבק בהנחיית שחר רוזן. בשנים 2011-2015 למד אימון שחקנים בקבוצת המתקדמים של צ׳אבק.

ביוגרפיה
--------

בשנת 2007 גילם את מוטי כץ בסדרת הדרמה של ערוץ 2 ״מרחק נגיעה״ הסדרה זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה- סדרת הדרמה המקורית הטובה ביותר לשנת 2007.

בשנת 2008 שיחק את חבר של אלקנא בסדרת הדרמה של HOT ״חשופים״. באותה השנה השתתף בסרט ״יום חפיפה״ בתפקיד אריאל. כמו כן באותה השנה שיחק בסרט "ואני?", סרט קצר מאת ובבימוי אתגר קרת ושירה גפן הסרט היה מועמד בפסטיבל קאן.

בשנת 2009 זכה בתוכנית של ערוץ הילדים שנקראת ״בוחרים מנחה״.

בשנים 2009-2010 הנחה בערוץ הילדים.

בשנת 2010 כיכב בעונה השלישית בסדרת דרמת הנוער של ערוץ הילדים ״האי״ בתפקיד ג'פרי, אביר טיפש שתמיד חושב שהוא צודק. חבר של קוזמו (שלומי ברטונוב). באותה השנה השתתף בתוכנית השעשועון של ערוץ 2 שהנחה אברי גלעד ״1 נגד 100״.

בשנת 2012 שיחק בתפקיד אליאל בסרט ״אחותי את״. באותה השנה דיבב את חפר בסדרה ״עמית המשאית״.

בשנת 2013 גילם את דמותו של לירון בסרט ״הקוף הירוק״.

#### בתיאטרון

ב-2004 שיחק בהצגה "הלב" מאת ירון כפכפי ובבימויו, תיאטרון גושן ללילדים ונוער.

ב-2007 השתתף בהצגה "נער העפיפונים" מאת שלומית כהן-אסיף בבימויו של ירון כפכפי, תיאטרון גושן לילדים ונוער.

ב-2008 שיחק בהצגה "אמיל והבלשים" מאת עידו ריקלין בבימויו של רפי ניב בתיאטרון המדיטק חולון.

ב-2009 הופיע בהצגה "מאחורי המסך" מאת צביה הוברמן בתיאטרון גושן לילדים ונוער. באותה השנה השתתף גם בהצגה "הלילה ה-12" מאת ויליאם שייקספיר בתיאטרון גשר.

ב-2010 הופיע בהצגה "העולם על פי אלון"- בבימויה של יעל טילמן, העמותה לקידום תיאטרון.

בשנת 2013 שיחק בהצגה "מלך סיאם" מאת ירון כפכפי בתיאטרון המדיטק חולון.

קישורים חיצוניים
----------------

* אור מאיר, ברשת החברתית פייסבוק
* אור מאיר, ברשת החברתית אינסטגרם
* אור מאיר, סרטונים בערוץ היוטיוב
* אור מאיר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* אור מאיר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אור מאיר, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* אור מאיר, סוכנות שחקנים
* המנחה החדש של ערוץ הילדים: אור מאיר, באתר ynet, 23 באפריל 2009
**גדעון בר-לב (בריל)** (נולד בתל אביב ב-1944), הוא רואה חשבון ישראלי, כיהן כמנכ"ל משרד הפנים בשנים 2003–2005 ובראש הוועדה הקרואה בעיר ערד.

ביוגרפיה
--------

בוגר בית הספר היסודי תל נורדאו וגימנסיה גאולה בתל אביב. שירת בצה"ל בשנים 1962–1965, סיים שירות מילואים בשנת 1995 בדרגת רס"ן.

בוגר תואר ראשון בכלכלה ובחשבונאות מאוניברסיטת תל אביב (1970) ומוסמך במנהל עסקים, התמחות מימון, מהאוניברסיטה העברית בירושלים (1972).

היה ממקימי התנועה הדמוקרטית לשינוי ושימש גזבר התנועה וחבר המועצה הראשונה. משנת 1978 עסק בראיית חשבון כשותף במשרד בר-לב, מררי, גבע ושות', בשנים 1987–1992 שימש יועץ לצוות ההקמה של רשות הדואר ורואה חשבון של הרשות. שימש מנכ"ל חברת 'מרגד' לשירותים פיננסיים לרשויות מקומיות.

ב-2003 מונה למנכ"ל משרד הפנים, בזמן כהונתו של אברהם פורז. בתקופה זו ריכז וניהל את תוכניות ההבראה של כ-156 רשויות מקומיות, בהיקף של כארבעה מיליארד ש"ח. כמו כן בשנים אלה, כיהן כיו"ר המועצה הארצית לתכנון ובנייה וכיו"ר הוועדה לתשתיות לאומיות. בהמשך מונה על ידי הממשלה לעמוד בראש ועדת ההיגוי הממשלתית לעניין בטיחות מבנים. סיים את תפקידיו אלו בשנת 2005.

באוקטובר 2007 מונה לתפקיד ראש עיריית ערד על ידי שר הפנים מאיר שטרית, כראש ועדה קרואה בעיר, זאת בעקבות פיזור מועצת העיר וראש העירייה הנבחרים. בתפקיד זה הביא את העירייה לאיזון תקציבי, קידם את פרויקט הרחבה ושדרוג כביש 31, מצומת שוקת עד העיר ערד, בתקציב של כ-750 מיליון ש"ח. סיים את תפקידו לאחר קיום בחירות במאי 2010.

קישורים חיצוניים
----------------

* רונית ורדי, ‏יוסי, ילד שלי מוצלח, באתר גלובס, 23 בספטמבר 2003
* אורי בינדר, אני לוזר? חשבון הנפש של גדעון בר לב, באתר nrg‏, 29 באפריל 2010
* ראש העיר ערד גדעון בר- לב החל את תפקידו(הקישור אינו פעיל)
* אושר מינויו של רו"ח גדעון בר-לב לתפקיד מנכ"ל משרד הפנים, באתר ynet, 5 בנובמבר 2003

| ראשי עיריית ערד |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| **ראשי המועצה המקומית:** יצחק פונדק • זאב חיימוני • אברהם בייגה שוחט • בצלאל טביב 
**ראשי העירייה:** בצלאל טביב • מרדכי (מוטי) בריל • גדעון בר לב (ראש ועדה קרואה) • טלי פלוסקוב • ניסן בן חמו • יאיר מעיין |

 |

| מנכ"לי משרד הפנים |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אשר רוזנבלום • אליהו מירון • אהרון מויאל • יוסף חלד • יצחק שבו • מאיר ישעיהו סילברסטון • חיים קוברסקי • אריה דרעי • דב קהת • עמרם קלעג'י • יעקב אפרתי • אבי מעוז • דב גזית • מרדכי מרדכי • גדעון בר לב • אוסקר אבו ראזק • רם בלינקוב • אריה בר • גבריאל מימון • עמרם קלעג'י • יגאל צרפתי • שוקי אמרני • אורנה הוזמן-בכור • מרדכי כהן • יאיר הירש • רונן פרץ |

 |
**ז'אן אֵבוטֶרְן** (בצרפתית: **Jeanne Hébuterne**;‏ 6 באפריל 1898 – 26 בינואר 1920) הייתה ציירת צרפתייה, המוכרת יותר כבת-זוגו של אמדאו מודיליאני.

ביוגרפיה
--------

אבוטרן נולדה בפריז למשפחה קתולית. אביה, אשיל אבוטרן, עבד כמנהל חשבונות בחנות הכלבו הראשונה בפריז. הצעירה היפה הוצגה בפני ציבור האמנים ברובע מונפרנאס בפריז על ידי אחיה אנדרה אבוטרן, שרצה להיות צייר. היא פגשה כמה ציירים ואף דגמנה עבורם. בהמשך החליטה ללמוד ציור בעצמה, ובחרה ללמוד ב"אקדמיה קולארוסי (אנ')" (Académie Colarossi) בפריז, האלטרנטיבה לבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות, שנחשב שמרני מדי בעיני אמנים רבים באותה עת.

בקיץ 1917 הוצגה ז'אן, המתלמדת בת ה-19, בפני הצייר היהודי אמדאו מודיליאני על ידי הפסלת חנה אורלוף שבאה עם אמנים נוספים להתרשם מהאקדמיה.

ז'אן היפה והגבוהה התאהבה בצייר הכריזמטי, ועד מהרה עברה לגור עמו, למרות התנגדותם הנחרצת של הוריה שהיו קתולים אדוקים. אביה, אדם מלומד חובב ספרות, לא ראה בעין יפה את הקשר בן בתו לצייר היהודי.

על אהבתה של ז'אן, מודיליאני היה בריב מתמשך עם הצייר פבלו פיקאסו, איתו חייתה ז'אן לפני שפגשה את מודיליאני. מודיליאני הרבה לציירה, וידוע במיוחד ה"פורטרט של ז'אן אבוטרן" משנת 1919, בו משווה לה הצייר מראה אובאלי-מוארך טיפוסי, אך תווי פניה המובהקים והנקיים, מזכירים ציורים מסורתיים של מרים הבתולה. בשנת 1918 נולדה להם בת, וב-1919 חתם על מסמך בו הוא מבטיח להינשא לה (אבוטרן הייתה אז בהיריון שני למודיליאני). ב-24 בינואר 1920 מת מודיליאני בפריז כשהוא רק בן 36, ממחלת השחפת ממנה סבל וכן בגלל שתיית יתר. כאשר מת מודיליאני הלכה ז'אן לבית הוריה לבקש עזרה מאביה שישמור על גופת הצייר 24 שעות בלבד כדי שתוכל לדאוג לסידורי ההלוויה. האב סירב בתוקף, וכתוצאה מכך היא הפילה את עצמה מחלון ביתם ושמה קץ לחייה ולחיי עוברה.

לאמדאו מודיליאני נערכה הלוויה מפוארת "כיאה לנסיך", מלווה על ידי ידידיו הרבים, הוא נקבר בבית הקברות פר לשז. ז'אן נקברה בהלוויה צנועה בבית קברות ליד פריז, ורק עשר שנים אחרי מותה הועברו עצמותיה לצד קברו של אהובה אמדאו מודיליאני בבית הקברות פר לשז שבפריז. התינוקת היתומה ז'אן אבוטרן אומצה על ידי אחותו של אביה באיטליה (וכך למעשה קיבלה את שם משפחתו של אביה הביולוגי), ושנים רבות ידעה מעט מאוד על הוריה. בעקבות מחקר מעמיק שערכה, פרסמה הבת ז'אן מודיליאני ספר על אביה ב-1958. המשפחה הסכימה, לאחר מאמצי שכנוע ממושכים, להציג את עבודותיה של ז'אן אבוטרן, והן הוצגו יחד עם עבודותיו של אמדאו מודיליאני בוונציה שבאיטליה בשנת 2000.

ב-2004 יצא לבתי הקולנוע סרטו של הבמאי מיק דייוויס (אנ'), המספר על אירועים נבחרים בחייו של מודיליאני, בהם הפגישה עם אהובתו ז'אן אבוטרן, הצנזורה על ציוריו, ומותו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'אן אבוטרן** בוויקישיתוף
* נטלי הרצברג (לה מונד), לך תוכיח שאין לך מכחול, באתר הארץ, 15 בינואר 2008
* ז'אן אבוטרן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX966299
* BnF: cb15657644w (data)
* CiNii: DA16783337
* GND: 119021846
* ISNI: 0000 0001 2320 3335
* LCCN: n85241592
* NKC: pna2018976971
* RKD: 113751
* SUDOC: 067116132
* ULAN: 500049631
* VIAF: 32797506
* WorldCat: lccn-n85241592

 |
אפיית לחם בחול החם בלאוגרוואטן, איסלנד
רוגבראוד (באיסלנדית: Rúgbrauð) הוא לחם שיפון ישר איסלנדי. הוא נאפה באופן מסורתי בסיר חרס או מאודה בחביות עץ מיוחדות על ידי הטמנתן באדמה ליד גייזר, ובמקרה זה הוא ידוע בשם hverabrauð כלומר "לחם-מעיין חם". רוגבראוד מודרני, כלומר של ימינו, מיוצר בדרך כלל בתבנית אפייה מרובעת. הלחם נטול קרום, כהה ודחוס מאוד, בדרך כלל מתוק למדי, ונשמר לאורך זמן. הוא מוגש לעתים קרובות עם חמאה, פטה, בשר כבש והאנגיקיוט (כבש מעושן), או עם הרינג כבוש. רוגבראוד יבש נטחן ומעורבב עם חובצה ליצירת סוג של דייסה. רוגבראוד ספוג לעתים קרובות, ולאחר מכן הופך ל-brauðsúpa ("מרק לחם") – כלומר, מבושל עם צימוקים וחומרי טעם (לרוב לימון) ומוגש חם עם קצפת כקינוח.

אומרים שצריכה מופרזת של לחם זה גורמת לגזים, וזוכה לכינוי שלו þrumari שמתורגם בערך כ"לחם רעמים" או "רעם".

עם זאת, ישנם סוגי לחם שיפון מסורתי עם חיטה ודגנים אחרים מלאים שנוספו כדי להפוך אותו לפחות צפוף, אבל נקראים גם כן rúgbrauð. סוגים אלה נוטים להיות פחות כבדים מסוג השיפון בלבד המסורתי ודומים יותר לרוגברוד הדני המודרני או לפומפרניקל הגרמני.

שיפון, המיוצר בדנמרק ומיוצא לאיסלנד, הפך לדגנים השולטים במטבח האיסלנדי בתקופת העת החדשה המוקדמת לאחר שהוקם מונופול סחר על ידי מלך דנמרק ב-1602, ונשאר בתוקף עד 1786.

בספטמבר 2022, הסייסמולוג האמריקני ג'וליאן לוזוס ניסה לאפות רוגבראוד במכוניתו במהלך גל חום בעמק סן פרננדו. על אף שלא הצליח, הניסיון של לוזוס סוקר בעיתונות האיסלנדית והקנה לו ראיון עם השחקן האמריקאי ראיין סיקרסט.

ראו גם
------

* לחם שיפון
* פומפרניקל

קישורים חיצוניים

* רוגברוד
* Ruisleipa

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sigurðsson, Bjarki (6 בספטמבר 2022). "Bakar íslenskt rúgbrauð í bílnum sínum í Kaliforníu" (באיסלנדית). vísir.is. נבדק ב-11 בספטמבר 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Dr. Julian Lozos [@seismogenic]. "Let's see if my car can achieve the low-and-slow conditions needed for baking rúgbrauð" (Tweet) – via Twitter.
שרבוט על גבי מחברת שורות
שירבוטים
**שרבוט** הוא רישום שבמתבצע בשעה שהקשב של האדם נודד למקומות אחרים. שרבוטים הם איורים שיכולים להיות בעלי משמעות קונקרטית או בעלי אופי מופשט.

גיזרון
------

המילה "שרבוט" שאולה מהשורש ש.ר.ב.ט, המופיע במגילת אסתר כחלק מהמילה שרביט. עם זאת, המילה היא ככל הנראה תשמו"ץ של השורש היידי "שרייבן", שפירושו "לכתוב".

שרבוט גוגל
----------

 ערך מורחב – **שרבוט גוגל**  

שרבוט גוגל, הידוע גם בכינוי "דודל" (במקור: Google Doodle) הוא איור המבוסס על הלוגו של גוגל ומוצג במקומו בעמוד הבית של אתר גוגל בשפות שונות. האיורים המשתנים מציינים את יצירתם של אישים מפורסמים בהיסטוריה, חייהם, מותם, מבליטים חגים ואירועים חשובים, או התרחשויות אקטואליות מרכזיות. בתחילת דרכם הופיעו לרוב "שרבוטים" של חגים נוצריים או אמריקאים, אך במרוצת השנים החלו לפרסם שרבוטים מיוחדים, גם לציון אירועים שאינם בהכרח ידועים לכלל.

ראו גם
------

* גרפיטי
* דמויות גפרורים
* שעמום

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שרבוט** בוויקישיתוף
* שרבוט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* Doodling in Math Class – סדרת סרטונים של Vi Hart על שרבוט בשיעור חשבון (באנגלית) סרטונים

הערות שוליים
------------

1. ↑  גלעד צוקרמן, **ישראלית שפה יפה**, תל אביב: עם עובד, 2008, עמ' 171

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NARA: 10634136

 |
השקת המכשיר
**עברית** (ובאותיות לטיניות: **Evrit**) היא חנות ספרים מקוונת שהייתה בעבר גם קורא ספרים אלקטרוני, מהראשונים שתמכו בעברית. המכשיר יובא ושווק כמיזם משותף של ניופאן, סטימצקי וידיעות אחרונות, והושק לציבור במאי 2010. לקראת סוף 2011, לאחר שספג ביקורת על נחיתותו לעומת קוראים אלקטרוניים אחרים ועל מחירו הגבוה, הופסק שיווק המכשיר ובמקומו שווק יישומון, לאייפד ומאוחר יותר גם לאנדרואיד.

כיום, אתר עברית משמש לקניית וקריאת ספרים דיגיטליים וספרי שמע.

תכונות המכשיר
-------------

צג המכשיר משתמש בטכנולוגית דיו אלקטרוני ללא תאורה אחורית, אשר אינה מעייפת את העיניים כמו מסך בעל תאורה. משקלו כ-240 גרם. ניתן להוריד את הספרים למכשיר באמצעות WiFi או בעזרת חיבור USB. סוללת המכשיר אמורה להספיק לקריאה רצופה של 10 שעות והמכשיר אינו מתחמם בעת השימוש. בנוסף, יאפשר העברית קריאת קבצים אישיים בפורמט PDF, האזנה למוזיקה ולספרי שמע בפורמט MP3. הוא כולל יציאה לאוזניות ורמקול פנימי מובנה. תוכנה ההפעלה של המכשיר היא לינוקס אולם המשתמש עובד עם תוכנת הניווט ולא עם מערכת ההפעלה.

למכשיר תוכנת ניווט בעברית המאפשרת הגדלה והקטנה של האותיות, השארת סימניות, כתיבת הערות וחיפוש מילים בגוף הטקסט. הדפדוף נעשה באמצעות לחצנים או מסך מגע.

המכשיר יוצר על ידי חברת Qisda הטיוואנית ובעל מסך מגע בגודל 6 אינץ' תוצרת Sipix, עם זיכרון פנימי בגודל 1.2 ג'יגה (המסוגל להכיל כ-2000 ספרים) וניתן להרחיב אותו עם כרטיס לעוד 32 ג'יגה. עוביו של המכשיר כ-8.8 מ"מ, רוחבו 12.4 ס"מ ואורכו 17 ס"מ.

חנות הספרים
-----------

עם השקת המכשיר נפתחה חנות הספרים האלקטרונית בה מאות כותרים של ההוצאות השותפות: הוצאות ספרים, בהן כתר ספרים, עם עובד, ידיעות ספרים, אחוזת בית, קשת, ספרי עליית הגג, בבל, מטר, פן, גרף, רימונים, אסטרולוג, סימנים, טל־מאי ועוד. שתי ההוצאות הגדולות כנרת זמורה-ביתן דביר ומודן הצטרפו מאוחר יותר. הספרים בחנות היו בפורמט EPUB המקודד בעזרת טכנולוגיה של חברת NDS, וניתנים לקריאה במכשיר האישי בלבד. עם זאת, המכשיר תומך בפורמט EPUB ולכן ניתן לקרוא עליו ספרים בפורמט זה ממקורות שונים כל עוד הספרים לא מקודדים. ספרים כאלו באנגלית ניתן להוריד מאתרים רבים ובעברית מהאתר "מנדלי מוכר ספרים ברשת".

בעשור השלישי של המאה ה-21, ניתן להוריד את היישומון "עברית" לכל טלפון חכם כדי לקרוא ספרים בצורה אלקטרונית. הספרים דורשים רכישה או השכרה בתשלום, אולם קיימים ספרים בודדים אשר מוצעים לקריאה ללא תשלום.

בשנת 2020 הצטרפה עברית כשותפה במיזם פסיק, הספרייה הדיגיטלית.

בשנת 2023 החלה עברית להציע ספרי שמע.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של עברית
* הקורא באתר סטימצקי, כולל מפרט טכני
* זיו קיטרו, ה-evrit: לא מושלם, אבל טוב שהוא פה, mako‏, 1 באוגוסט 2010
* הושק הספר האלקטרוני "עברית", באתר ynet, 27 במאי 2010
* מיה סלע, הופסקו הורדות הספרים לקורא האלקטרוני "עברית", באתר הארץ, 15 בינואר 2014
כוס אפפלשורלה.
**אַפּפֶלְשוֹרְלֶה** (בגרמנית: **Apfelschorle**) (שפריצר תפוחים), גם **Apfelsaftschorle** (שפריצר מיץ תפוחים) או **Apfelsaft gespritzt** (מיץ תפוחים מותז, הביטוי בשימוש נרחב יותר בהסן, בוואריה ואוסטריה) הוא משקה קל פופולרי בשווייץ, בגרמניה ובאוסטריה.

מאפיינים

הוא מורכב ממים מינרליים מוגזים (מי סודה) ומיץ תפוחים. הקטגוריה הרחבה יותר של **Fruuchtschorle** מורכבת מכל מיץ פירות מעורבב עם מי סודה, אבל אפפלשורלה הוא ללא ספק הנפוץ ביותר. שפריצר (כלומר, יין מעורבב עם מים מוגזים) נקרא **Weinschorle**.

ערך תזונתי
----------

אפפלשורלה מכיל פחות קלוריות והוא פחות מתוק ממיץ תפוחים טהור. המשקה גם כמעט איזוטוני (מדד של דרגת הלחץ האוסמוטי האפקטיבי, פוטנציאל המים של שתי תמיסות המופרדות לחדור זה לזה) וזה הופך אותו לפופולרי בקיץ ובקרב ספורטאים.

תכולה
-----

אפפלשורלה הזמין באופן מסחרי מכיל בדרך כלל בין 50% לבין 60% מיץ תפוחי עץ. לעתים קרובות, מוסיפים גם תרכיז מיץ לימון.

ייצור
-----

המותגים של אפפלשורלה בגרמניה כוללים את Spreequell, Gerolsteiner (שמוכרים גם מים מינרליים), Rhodius, Bizzl ועוד הרבה מותגים מקומיים. המותג המפורסם ביותר בשווייץ הוא Ramseier. עם זאת, בבתים וברוב הברים והמסעדות, אפפלשורלה מעורבב בדרך כלל אד-הוק ממיץ תפוחים ומים מוגזים.

ראו גם
------

* אפפלטייזר

  

קישורים חיצוניים

* שורלה

הערות שוליים
------------


1. ↑  *Der Duden*. Band 7: Günther Drosdowski (Hrsg.): *Duden „Etymologie". Das Herkunftswörterbuch der deutschen Sprache.* 2. völlig neu bearbeitete und erweiterte Auflage. Dudenverlag, Mannheim u. a. 1989, מסת"ב 3-411-20907-0, Stichwort *Schorle*.
2. ↑  Ferrusquía, Ruth Mata (2022-02-15). "Félix Schorle | Cautiva al mercado de las bebidas saludables". *Forbes México* (בMexican Spanish). נבדק ב-2023-03-14.
3. ↑  Apple Spritzer Product Page, Gerolsteiner, 50% apple juice
4. ↑  Schorly, Mosterei Möhl, 60% apple juice
5. ↑  Apple Spritzer Product Page, Gerolsteiner, Lemon Juice
איור של פאון, מאת לאונרדו דה וינצ'י, המופיע בספר "על הפרופורציה האלוהית"
פנים אנושיות התחומות במלבני זהב
**על הפרופורציה האלוהית** (בלטינית: **De divina proportione**) הוא ספר מתמטי בן שלושה כרכים שנכתב על ידי המתמטיקאי האיטלקי לוקה פאצ'ולי, מורו של לאונרדו דה וינצ'י, בשנים 1496–1498 בעיר מילאנו, ויצא לאור בוונציה בשנת 1509. הספר אויר על ידי לאונרדו עצמו, בעת שקיבל מפאצ'ולי שיעורים במתמטיקה.

הספר
----

הכרך הראשון עוסק ברובו ביחס הזהב, קבוע מתמטי הקרוב ל-1.618, שהיה בשימוש גם בענפים אחרים כמו אמנות ואדריכלות, וכן בפאונים. פאצ'ולי קובע בעמודו הראשון של הספר כי הספר הוא:

> 
> "יצירה...שבה ימצאו כל אוהבי חקר הפילוסופיה, הפרספקטיבה, הציור, הפיסול, האדריכלות, המוזיקה ושאר תחומי המתמטיקה תורה מעודנת, מחוכמת ומעוררת התפעלות, ויתענגו על השאלות הרבות והשונות שענינן במדע סודי מאוד"
> 
> 
> 
> 

בהמשך הוא דן בסיבה שבגינה כינה את *יחס הזהב* בשם "הפרופורציה האלוהית", משווה את ייחודיות יחס הזהב לייחודיות הבורא, ונכנס גם להיבטים פילוסופיים ומיסטיים נוספים. לאונרדו אייר לא פחות מ-60 איורי פאונים, ופאצ'ולי מודה לו במילים חמות:

> 
> "הצייר שאין שני לו בפרספקטיבה, האדריכל, המוזיקאי, האיש המחונן בכל המעלות, לאונרדו דה וינצ'י"
> 
> 
> 
> 

בכרך השני דן פאצ'ולי בפרופורציות גופו של האדם, תוך הסתמכות על ספרו של האדריכל הרומאי ויטרוביוס, "על אודות האדריכלות", עליו הסתמך גם לאונרדו באיורו המפורסם "האדם הוויטרובי", וכן בציור פנים אנושיות התחומות בעזרת מלבני זהב, כפי שבא לידי ביטוי גם ביצירתו של דה וינצ'י -"איש זקן".

הכרך השלישי דן בחמשת הפאונים המשוכללים, ואינו פרי יצירתו המקורית של פאצ'ולי אלא תרגום לאיטלקית של מסה שחיבר פיירו דלה פרנצ'סקה.

בספרו דן פאצ'ולי, מלבד ביחס הזהב, גם בהיבטים של פרספקטיבה כפי שהשתקפו ביצירותיהם של אמנים איטלקים כגון פיירו דלה פרנצ'סקה, מלוצו דה פורלי ומרקו פלמצנו.

סמלו של מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק לקוח היישר מהספר.

קיימות שתי גרסאות של כתב היד המקורי, אחת בספריית אמברוזיאנה (Biblioteca Ambrosiana) במילאנו והשנייה בספרייה הציבורית והאוניברסיטאית (Bibliothèque Publique et Universitaire) בז'נבה.

לקריאה נוספת
------------

* מריו ליביו, **חיתוך הזהב – קורותיו של מספר מופלא**, הוצאת אריה ניר, 2003.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **על הפרופורציה האלוהית** בוויקישיתוף
* הטקסט מלא של המהדורה המקורית
* צילום ספר מקורי, שהוצג במילנו באתר Flickr
* כותר של הדפסה חוזרת, ווינה, 1889.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מריו ליביו, **חיתוך הזהב**, 2003

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007351721605171
* GND: 4793692-7
* LCCN: nr2005020575
* VIAF: 186702873
* WorldCat (עם VIAF): 186702873

 |
**דניאל כהן** (22 במאי 1945 – 2 באפריל 1970) היה קלע בצלחות חרס, אלוף ישראל, שיאן ישראל וחבר נבחרת ישראל; ייצג את ישראל בתחרויות בינלאומיות וזוכה שתי מדליות ארד מהמכביה (השמינית 1969). הוא נהרג בהפגזה של הסורים על נח"ל גשור.

ביוגרפיה
--------

כהן נולד וגדל בחיפה, בנם של כרמלה ומקסים כהן, מפקד המחוז הצפוני של משטרת ישראל (1960–1961) וספורטאי אולימפי שייצג את ישראל באולימפיאדת טוקיו (1964) [דרושה הבהרה] בירי צלחות חרס. הוא למד בבית הספר הריאלי והמשיך את לימודיו התיכוניים בפנימייה הצבאית שבאותו בית ספר. הוא הצטרף לחוג קליעה שבגדנ"ע והתאמן במועדון "החוגלה" לירי ביחד עם אחיו הצעיר עמיהוד, אף הוא קלע מצטיין. בהמשך הוא נכלל בנבחרת ישראל וייצג את המדינה בתחרויות בינלאומיות בישראל ומחוצה לה (קפריסין, טורקיה וגרמניה).

בתחרויות הירי של המכביה השישית שנערכו במטווח הגדנ"ע בג'ליל (בסמוך להרצליה) בספטמבר 1961, זכה כהן בשתי מדליות, זהב וארד: מדליית זהב בתחרות הקבוצתית בתוצאה של 348 נקודות, לפני ארצות הברית (343 נקודות), ומדליית ארד בתחרות האישית בהשוואת השיא הישראלי של 92 נקודות, אחרי איזידור הורביץ מארצות הברית (99 נקודות) ואביו, מקסים (92 נקודות).

בספטמבר 1963 התייגס לצה"ל, לחיל ההנדסה. במרץ 1966 המשיך לשירות בצבא הקבע. הוא השתתף בפעולות צבאיות רבות, בהן בפיצוץ מערכת המים שהקימו הירדנים בבקעת הירדן, ובו הייתה תלויה ההצלחה של הפעולה.

כהן קבע בירי צלחות חרס ב"טרפ" (200 כדורים) שיא ישראלי חדש של 187 נקודות מתוך 200 אפשריות, שיפור לשיא הקודם שעמד על 185 נקודות.

באליפות אירופה בירי ספורטיבי שנערכה בוויסבאדן, גרמניה במאי 1969 השתתפה משפחת כהן, בהרכב כמעט מלא: מקסים האבא, עמיהוד האח הצעיר ודניאל. הייתה זו הפעם הראשונה ששיראל השתתפה בתחרות זו.

בתחרויות הירי של המכביה השמינית שנערכו במטווח האולימפי בעוספייה בסוף יולי - תחילת אוגוסט 1969 זכה כהן בשתי מדליות ארד בירי בצלחות חרס, ב"סקיט" (200 כדורים) בתוצאה של 153 נקודות, אחרי אהוד שושני (161 נקודות) ואביו, מקסים (153 נקודות) וב"טרפ" (200 כדורים) בתוצאה של ישראל 174 נקודות, אחרי אביו שקבע שיא מכבי חדש של 184 נקודות וג'ורג' לבקוביץ' מארצות (181 נקודות).

ב-2 באפריל 1970 נהרג כהן בהפגזה על נח"ל גשור בחילופי אש ארטילריים ונקבר בבית הקברות הצבאי בחיפה.

חיים אישיים
-----------

כהן התגורר ברמת ישי עם אשתו ושני ילדיהם. בין תחביביו היו דיג תת-מימי וציד.

הנצחה
-----

* דניאל היה רכז "הפועל" ביישוב שבו התגורר, ולפני שנהרג אסף כסף לבניית מגרש כדוריד. מגרש הכדוריד הושלם לאחר ומותו ונקרא על שמו: "הפועל דני - רמת ישי".
* מטווח "מועדון חוגלה" נמצא בקיסריה על שמו של דניאל כהן.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות החיים של דניאל, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
* הם יורים בצלחות מעופפות, מעריב, 3 בינואר 1983

הערות שוליים
------------

1. ↑  שיאים בקליעה - קלעי החרס לתורכיה, מעריב, 6 באוקטובר 1963
2. ↑  בספורט - ישראל זכתה באליפות המכביה בכדורעף, בכדוריד ובקליעה, חרות, 5 בספטמבר 1961
3. ↑  ארבעה יוצאים לאליפות אירופה בצלחות חרס, מעריב, 5 במאי 1969
4. ↑  שלמה מוזר, מקסים כהן ניצח בצלחות חרס ושיפר את שיא המכביה, דבר, 6 באוגוסט 1969
5. ↑  סרן דניאל כהן - למנוחות, דבר, 6 באפריל 1970
6. ↑  הם יורים בצלחות מעופפות, מעריב, 3 בינואר 1983
**ג'יאן-לוקה ואלדשמידט** (גרמנית: **Gian-Luca Waldschmidt**, נולד ב-19 במאי 1996 בזיגן שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בפ.צ. קלן בעמדת החלוץ.

קריירת מועדונים
---------------

### איינטרכט פרנקפורט והמבורג

ואלדשמידט החל את קריירת הבוגרים שלו באיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה בשלהי עונת 2014/15, בהפסד 0–2 של פרנקפורט לבורוסיה דורטמונד, ועד לסיום עונה זו ערך שתי הופעות נוספות, כשעד אז שיחק בעיקר בנוער ובקבוצת המילואים. בעונת 2015/16 ואלדשמידט ערך 12 הופעות ליגה במדי פרנקפורט, אך לא הצליח לתקוע יתד בהרכב. בקיץ 2016 עזב ואלדשמידט את פרנקפורט וחתם בהמבורג ששיחקה בבונדסליגה. בעונת 2016/17 הבקיע ואלדשמידט את שער הבכורה שלו בקבוצה בוגרת, בניצחון 0–4 על פ.צ. האלשר במסגרת הגביע הגרמני. בבונדסליגה ערך ואלדשמידט 14 הופעות באותה עונה במדי המבורג, והבקיע שער אחד שהתברר כשער קריטי, בדקה ה-88 של מחזור הסיום מול וולפסבורג, בו ניצחה המבורג 1–2. שער זה השאיר למעשה את המבורג בבונדסליגה באופן ישיר, ושלח את וולפסבורג להתמודד במשחקי מבחן על הזכות להישאר בבונדסליגה. בעונת 2017/18 ואלדשמידט הפך לשחקן חשוב יותר במערך של המבורג, כשערך 21 הופעות ליגה והבקיע שער אחד, אך לא הצליח הפעם למנוע את נשירת הקבוצה לבונדסליגה השנייה, לראשונה בהיסטוריית המועדון.

### פרייבורג

בקיץ 2018, לאחר ירידת הליגה עם המבורג, עבר ואלדשמידט לפרייבורג מהבונדסליגה, שם שיתף פעולה בהתקפה עם נילס פטרסן ועם וינצ'נצו גריפו. ואלדשמידט רשם עונת בכורה מוצלחת במיוחד ב-2018/19, בה הבקיע תשעה שערי ליגה. את שער הבכורה שלו בפרייבורג הבקיע ואלדשמידט במחזור השלישי של עונת 2018/19, בתיקו 3-3 מול שטוטגרט. ואלדשמידט ופרייבורג רשמו הישג נאה כשסיימו את העונה במקום ה-13 בבונדסליגה. בעונת 2019/20 הבקיע ואלדשמידט חמישה שערי ליגה עבור פרייבורג, וסיים עם הקבוצה במקום השמיני המפתיע.

### בנפיקה ליסבון

ב-14 באוגוסט 2020 חתם בבנפיקה ליסבון לארבע שנים. בהופעת הבכורה שלו במועדון, הבקיע ואלדשמידט צמד מול פמליקאו בניצחון 1–5 במסגרת ליגת העל הפורטוגזית. בעונתו הראשונה כבש 10 שערים ב-38 הופעות.

### וולפסבורג

ב-22 באוגוסט 2021 חזר לגרמניה וחתם בוולפסבורג. ב-2 באוקטובר כבש שער בכורה בהפסד 1–3 לבורוסיה מנשנגלדבאך.

קריירה בינלאומית
----------------

ואלדשמידט שיחק בכל הנבחרות הצעירות של גרמניה, ובשנת 2019 זומן לסגל נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21 לאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2019 שנערכה באיטליה. ואלדשמידט רשם טורניר מצוין ברמה האישית, וסיים אותו כמלך השערים עם שבע הבקעות, ובכך שבר את שיא האליפות של בן ארצו פייר ליטברסקי משנת 1982. עם זאת, ואלדשמידט סיים עם גרמניה רק במקום השני בטורניר זה, לאחר הפסד 1–2 בגמר לספרד.

ב-9 באוקטובר 2019 ערך ואלדשמידט את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת גרמניה הבוגרת, כששיחק 90 דקות בתיקו 2-2 מול ארגנטינה במשחק ידידות. את שער הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת הבקיע ואלדשמידט בתיקו 3-3 מול טורקיה במשחק ידידות באוקטובר 2020.

תארים
-----

* מלך השערים של אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2019

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוקה ואלדשמידט** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**רבי משה זרחיה גוטה** (נפטר ה'ת"ח, 1648) מרבני קושטא, ירושלים וחברון, ומצרים.

תולדותיו
--------

נולד בקושטא שבאימפריה העות'מאנית בסביבות שנת ה'ש"ן לרבי שניאור גוטה, אחיו היה רבי נתן ב"ר שניאור גוטה.

למד בקושטא מפי רבי יחיאל באסן, והיה מרבני העיר, ידידם של האחים רבי יהושע בנבנישתי ורבי חיים בנבנישתי.

קרוב לשנת ה'ת' עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים, שקהילתה השתקמה אז מגזרות אבן-פארוח'. בתקופה הקצרה שעשה בירושלים היה חכם העדה ואב בית הדין בה, וידועים פסקי דין שלו מאותה תקופה. זמן קצר עשה בחברון ואחר כך ירד למצרים, שם הספיק ללמוד מפי רבי אברהם אסכנדרי ואולי גם מפי רבי יוסף מטראני שהיה אז במצרים, ולימים היה רבו המובהק של בנו רבי נתן גוטה.

הוא נמנה עם גדולי רבני מצרים בתקופתו, ואחד ממפעליו החשובים היה כינוס של תשובות חכמי מצרים לדורותיהם, עד דורו, לכרך גדול שאותו כינה "זרח אנשים". כתב יד זה נמצא בספריית האדמו"ר הרב ברוך מאיר יעקב שוחט מחסידות קרלין סטולין.

רבי זרחיה גוטה נפטר במצרים בשנת ה'ת"ח. כעבור שנתיים, בשנת ה'ת"י, הועלו עצמותיו לקבורה בהר הזיתים בירושלים.

מתלמידיו
--------

בקושטא
* רבי שמואל רוזאניס, אביו של המשנה למלך.
* רבי שמעון בן חביב רבה של גליפולי.

בירושלים
* רבי מאיר פאפירש בירושלים

במצרים
* רבי אברהם סכנדרי, רבה של קהילת המוסתערבים בקהיר.
* רבי דוד קונפורטי, בעל קורא הדורות.
* רבי יהודה שאראף, רבו של הפרי חדש.

ספריו
-----

* **שו"ת זרח השלום**, ירושלים תשע"ז.
* **זרח יעקב**, פירוש על ד' טורים וב"י.
* **זרח צדיקים**, על תלמוד ירושלמי.
* **זרח דור**, על הרמב"ם.
* **זרח ישראל**, על עין יעקב.
* **זרח קדש**, על נ"ך.
* **זרח יאריך ימים**, על מדרש רבה.
* **זרח אנשים**, לקט תשובות מחכמים שונים.
* **זרח אמת**, על הזוהר.

קישורים חיצוניים
----------------

* "תולדות המחבר", בתוך: **שו"ת זרח השלום**, ירושלים תשע"ו.
* סימון מרקוס, GOTA, MOSES ZERAHIAH BEN SHNEUR, באנציקלופדיה יודאיקה (מהדורה שנייה), עמ' 7
* רבי זרחיה גוטה באתר אישי ישראל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007394133805171
* VIAF: 84153288263732650962
* WorldCat (עם VIAF): 84153288263732650962

 |
**ג'ראד פול ברנת'וויט** (נולד ב-27 ביוני 2002) הוא כדורגלן אנגלי המשחק כבלם באברטון מהפרמייר ליג.

קריירת מועדונים
---------------

ברנת'וויט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של קרלייל מהליגה הרביעית באנגליה במרץ 2019. בעונת 2019/2020 הפך לשחקן הרכב קבוע ואף כבש את שער הבכורה שלו בנובמבר 2019.

בינואר 2020 חתם ברנת'וויט באברטון מהפרמייר ליג. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ביולי 2020 בהפסד לוולברהמפטון ונדררס. בינואר 2021 הושאל לבלקבורן רוברס מהצ'מפיונשיפ עד סוף העונה.

בדצמבר 2021 הבקיע ברנת'וויט את שער הבכורה שלו עבור אברטון בתיקו 1-1 נגד צ'לסי. בעונת 2022/2023 הושאל לפ.ס.וו. איינדהובן ההולנדית.

נבחרת לאומית
------------

ברנת'וויט שיחק בנבחרות הצעירות של אנגליה. ביוני 2023 זומן לסגל נבחרת אנגליה עד גיל 21 לאליפות אירופה עד גיל 21.

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'ראד ברנת'וויט, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ג'ראד ברנת'וויט, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  TALENTED YOUNG DEFENDER SIGNS FOR EVERTON, evertonfc
כדור מסתובב סביב ציר סיבוב (אדום)
**ציר סיבוב** הוא קו דמיוני שסביבו מתבצעת תנועה סיבובית, כלומר, זהו הקו של כל הנקודות שנשארות במקומן בזמן שגוף כלשהו מסתובב. הנקודות בהן יוצא ציר הסיבוב מן הגוף נקראות קטבים.

לצופה הנמצא על גוף מסתובב, יראו עצמים הנמצאים על ציר הסיבוב (מחוץ לגוף עצמו) כנמצאים במנוחה בעוד שכל עצם אחר יראה כמסתובב סביב הגוף. במקרה של כדור הארץ נקראות הנקודות על כיפת השמים שאליהן מצביע ציר הסיבוב הקטבים השמימיים.

לציר הסיבוב יש משמעות רבה במכניקה של גוף קשיח, גופים שמסתובבים סביב עצמם. גם עבור תנועה מורכבת של גוף, ניתן לשם הניתוח לפרק אותה לתנועה סביב צירי הסיבוב הראשיים של הגוף, ובכך לנתח אותה ביתר פשטות. וקטור התדירות הזוויתית של הגוף מוגדר כפסאודו וקטור, שגודלו הוא גודל המהירות הזוויתית, וכיוונו הוא כיוון ציר הסיבוב. גדלים רבים מושפעים מכך, בשל השימוש הרב במכפלה וקטורית שמגדירה את הכיוונים של הגדלים השונים.

במקרים רבים ציר הסיבוב אינו נמצא במנוחה ביחס לסביבה והוא עצמו מבצע תנועה סיבובית הנקראת נקיפה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ציר סיבוב** |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**אסתי עצמוני** (נולדה ב-10 במרץ 1949) היא אשת חינוך ישראלית, מחברת ספרי לימוד בנושא זהירות בדרכים.

ביוגרפיה
--------

עצמוני נולדה, גדלה והתחנכה ברעננה. בצה"ל שירתה בפיקוד צפון. לעצמוני תואר ראשון בפסיכולוגיה ותואר שני בחינוך קהילתי, והיא שימשה שנים רבות כמחנכת במערכת החינוך בכפר סבא.

עצמוני הייתה הראשונה בישראל שכתבה ספרי הוראה לתלמידים בנושא זהירות בדרכים (בצירוף מדריך למורה), שנמנו כחלק מרשימת ספרי הלימוד המאושרים של משרד החינוך. הספרים מאושרים כיום כחלק מרשימת ספרי הלימוד לבטיחות בדרכים בבתי הספר היסודיים בארץ, ומשמשים אלפי תלמידים ומורים בהוראת זהירות בדרכים, במערכת החינוך בישראל.

בשנת 1996 יצא לאור ספרה, "בצעד זהיר ובטוח", הראשון בסדרת ספרי הלימוד "בצעד". הספרים הבאים בסדרה זו היו "בצעד נבון" (1999), "בצעד שקול" (2003), "בצעד ראשון" (2006), ו"מורה דרך" (2012). בשנת 2009 יצאו לאור ארבעה סיפורים לגיל הרך בסדרת "חיוכים בדרכים" (בשיתוף עם נחמה חרמון), במטרה ללמד תכנים מורכבים של נושאי זהירות בדרכים בצורה חווייתית ומהנה. בשנת (2018) יצא ספרה "סימני דרך" ובשנת (2019) יצא לאור ספרה "הליכה כהלכה"

ב-2011 פסק בית המשפט המחוזי בתל אביב כי ספרה של דתיה בן דור, "חכמים בדרך", מועתק בחלקו מהספר "בצעד שקול", ופסק לעצמוני פיצויים בסך 150 אלף ש"ח.

ב-24.10.19 בהסכם פשרה שקיבל תוקף משפטי של בית המשפט המחוזי בחתימת השופט ישעיהו שנלר, שבו כל זכויות היוצרים של ספרי בצעד: "בצעד ראשון" "בצעד שקול" "בצעד זהיר ובטוח" ו"בצעד נבון" (שיצאו בעבר בהוצאת רכגולד), למחברת אסתי עצמוני ועתה היא בעלת הזכויות הבלעדיות של הספרים.

על תרומתה למערכת החינוך בישראל קיבלה עצמוני ב-2008 פרס "אשת המופת" על מפעל חיים מטעם סניף מועדון "ליונס" בכפר סבא.

ספרים
-----

* בצעד זהיר ובטוח (1996) - הוצאת לֶמוּר (תורגם לערבית)
* בצעד נבון (1999) - הוצאת לֶמוּר
* בצעד שקול (2003) - הוצאת לֶמוּר (תורגם לערבית)
* בצעד ראשון (2006) - הוצאת לֶמוּר
* מורה דרך (2012) - הוצאת בונוס יבנה
* חיוכים בדרכים (2009, בשיתוף עם נחמה חרמון) - הוצאת בונוס יבנה:
	+ האח לרמזור המוצלח!
	+ חגיגה בשחור לבן
	+ אופניים לשועל
	+ התמרור ששאג צרח ולחש עצור!
* סימני דרך (2018) - הוצאת לֶמוּר
* הליכה כהלכה (2019) - הוצאת לֶמוּר

קישורים חיצוניים
----------------

* האתר של עצמוני על זהירות בדרכים
* אסתי עצמוני, באתר סימניה
* אסתי עצמוני, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  חוזר מנכ"ל - השלמות ותיקונים לרשימת ספרי הלימוד המאושרים, תשנ"ט - אישור הספר "בצעד זהיר ובטוח" שיצא ב-1996
2. ↑  ראו רשימת ספרי הלימוד לכיתות א'-ד', אתר משרד החינוך
3. ↑  למשל, בשנת 2015 למדו כ-20,000 תלמידים מהספר "בצעד ראשון"; בסך הכול כ-42,000 תלמידים במערכת החינוך למדו מספריה של עצמוני בשנה זו (על פי נתוני הוצאות הספרים ורשימות ספרי הלימוד בבתי הספר).
4. תיק מס' 5670-05-19 פסק דין בית משפט מחוזי ת"א בחתימת השופט ישעיהו שנלר, אשר מעביר ומחזיר את כל זכויות היוצרים בספרי בצעד לעצמוני אסתי מחברת הספרים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007306114305171
* VIAF: 297996768
* WorldCat (עם VIAF): 297996768

 |