recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
סמל פלוגת נבו. הסמל מורכב מהחרב ועלה הזית, סמל ארגון ההגנה המקושר אל בה"ד 1; ומהר נבו, על שמו נקרא הקורס.
**קורס קצינים נבו** (קק"צ נבו) הינו מסלול קצונה בצה"ל המכשיר קציני מטה מאוכלוסיות מוגבלות ביכולתן לביצוע המסלול הסטנדרטי בבה"ד 1 (מסלול נחשון).

אל הקורס מגיעים חיילים המתנדבים (פרופיל 25 או 30) וחיילים בעלי מגבלות רפואיות ייחודיות וסעיפים מיוחדים בפרופיל הרפואי (כדוגמת אפילפסיה או סוכרת)

מטרתו המרכזית של הקורס היא ליצור הכשרה מתאימה לכלל החיילים, ללא הבדל במגבלות הרפואיות השונות.  למעשה, בעזרת התאמת התכנים המועברים בקורס למגבלות הרפואיות של הצוערים, הקורס מתמקד בתכנים הלימודיים תוך דילוג על תכנים פיזיים, שלרוב מהווים סכנה לבריאות הצוערים.

אורך ההכשרה כ-8 שבועות, מתקיימת פעמיים בשנה במחזורי קצונה של יוני ודצמבר. הכשרת "נבו" מתחילה מספר שבועות לאחר תחילתה של מגמת "מעוז" תחתיו היא נמצאת, וכך שתי ההכשרות מסתיימות באותו יום ובאותו טקס סיום.

מערך ההכשרה
-----------

בפלוגת נבו מועברים התכנים ע"י סגל ייעודי ומצטיין ממסלול "נחשון", הנבחר בצורה פרטנית. הקורס ממוקם בקריית ההדרכה בדרום, ומסופח לאחד הבה"דים בקריית ההדרכה(כיום בה"ד 20).

בהוויתה, ההכשרה דינמית ומתעדכנת ממחזור למחזור. כך, מחזור אחד עלול לבצע מטווחים, בעוד מחזור אחר לאו דווקא. בכל אופן, ההכשרה אינה מחייבת העברת התכנים הפיזיים הנדרשים לקצין מטה במגמת "נחשון", כמו מטווחים, נשיאת נשק, שבוע שטח, בוחן כושר-גופני (בוחן בר-אור) ועוד. יתרה מזאת, אין הצוערים נדרשים בפעילויות תורנויות שונות כמו שמירה, הגנת ישובים, תורנויות מטבח ועוד.

כלל התכנים שמועברים בהכשרת "נבו" זהים לתכנים המועברים בהכשרת "נחשון", ועל כן כלל החומרים, הבחנים והעבודות משותפים בין הקורסים.

תנאי קבלה להכשרה
----------------

תהליך המיון להכשרת נבו זהה לזה של שאר ההכשרות (למעט הדרישות הפיזיות כמו בוחן בר-אור), כך שכל חיל מבצע את ההכשרה המתאימה אליו. במסגרת כלל תהליכי המיון, נדרשים המועמדים להכשרה להפיק טופס 102. במסגרת הפקת הטופס, ייתכן ויעלה כי המועמד להכשרה נדרש בבחינת המקרה הרפואי שלו באופן פרטני. כך, התיק הרפואי שלו מועבר לענף מיו"ר, וזה נדרש לאשר את השתתפותו בהכשרת "נבו", כתלות בתקנים מתאימים.

התקנים למועמדי הקורס נקבעים על ידי וועדה באגף כוח אדם ולא בכל אגף לעצמו כמו בקורס רגיל.

מאחר והקורס מתבצע במתכונת מצומצמת ורק פעמיים בשנה, מספר ההקצאות אליו מועט, ועל כן חל קושי נוסף בקבלה אליו.

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון קורס קצינים נבו

הערות שוליים
------------

1. ↑    
שגיאות פרמטריות בתבנית:קישור כללי   
פרמטרי חובה [ כותרת ] חסרים {{{כותרת}}}, באתר www.idf.il
2. ↑    
שגיאות פרמטריות בתבנית:קישור כללי   
פרמטרי חובה [ כותרת ] חסרים {{{כותרת}}}, באתר www.idf.il
3. ↑  הסיפור של זוהר: קצין ומתנדב, באתר מתגייסים
**ניקולאי אלכסנדרוביץ' ברדיאייב** (רוסית: **Никола́й Алекса́ндрович Бердя́ев**; ‏ 18 במרץ 1874 - 23 במרץ 1948) היה פילוסוף, תאולוג והוגה דעות רוסי.

ביוגרפיה
--------

ניקולאי ברדיאייב נולד בקייב למשפחה אריסטוקרטית. אביו היה איש צבא ואמו קתולית ממוצא צרפתי. היה לו אח אחד אשר היה מבוגר ממנו ב-15 שנה. בילדותו בילה זמן רב לבדו ונחשף לספרות רחבה בספריית אביו, בין השאר קרא את הגל, שופנהאואר, טולסטוי, דוסטויבסקי וקאנט. 

בשנת 1894 החל ללמוד באוניברסיטת קייב. הוא היה מרקסיסט, כאינטלקטואלים רבים באותה תקופה, ונעצר מספר פעמים. לבסוף סולק מהלימודים עקב הפעילות הפוליטית שלו והשתתפותו בהפגנות לא חוקיות. 

בשנת 1904 נישא לאשתו לידיה והזוג עבר לסנקט פטרבורג. ברדיאייב זנח את רעיונות המרקסיזם והחל להתעניין בפילוסופיה וברעיונות רוחניים ודתיים. בשנת 1907 עבר למוסקבה, שם היה חבר באגודה הפילוסופית-דתית של ולדימיר סולוביוב ונחשף לרעיונות הקשורים לפילוסופיה של הדת הנוצרית.

על אף שהיה מאמין אדוק בנצרות אורתודוקסית, העביר ביקורת חריפה על הדת הממוסדת ועל העומדים בראש הכנסייה וכמעט עמד למשפט בגין פגיעה בדת. 

ברדיאייב הסתייג מהשלטון הקומוניסטי הבולשביסטי ברוסיה, אשר פגע בחופש האישי והיה בעל מגמות אלימות והאוטוריטריות. הפילוסופיה הבוגרת שלו, המתוארת כאקזיסטנציאליזם נוצרי, החלה להתגבש באותם ימים. 

בספטמבר 1922 גורש מברית המועצות באוניית הפילוסופים יחד עם קבוצה של כ-160 אינטלקטואלים אשר ביקרו את השלטון. תחילה מצא מקלט בברלין ובשנת 1923 עבר לפריז, שם לימד, הרצה וכתב בנושאים של נצרות, אתיקה, אסתטיקה והפילוסופיה של ההיסטוריה. הוא המשיך להיות בקשר עם אינטלקטואלים רוסיים וכן התחבר עם הוגים נוצרים קתולים כמו גבריאל מרסל.

נפטר בביתו בקלמר, אשר בקרבת פריז, במרץ 1948.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקולאי ברדיאייב** בוויקישיתוף
* ספריה מקוונת מיצירותיו
* ניקולאי ברדיאייב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ניקולאי ברדיאייב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258413105171
* BIBSYS: 90156852
* BNC: 000040830
* BNE: XX916141
* BnF: cb11935745k (data)
* CANTIC: a19997139
* CiNii: DA00780260
* GND: 118509276
* ISNI: 0000 0001 2100 6530
* LCCN: n80036735
* LNB: 000027404
* NDL: 00432964
* NKC: jn19990210101
* NLA: 35663027
* NLG: 84299
* NLK: KAC199602255
* NLP: A11782298
* NSK: 000006460
* NTA: 068445776
* RERO: 02-A000018459
* RSL: 000079455
* SELIBR: 40022
* SNAC: w60s2s01
* SUDOC: 026719843
* Trove: 1032023
* VcBA: 495/33076
* VIAF: 36926249
* WorldCat: lccn-n80036735

 |
דיוקן של הרב אטינגר שהופק לרגל יום הולדתו ה-60. ברלין 1840
רבי **יעקב יוסף אטינגר** (בכתיב מיושן: **עטטינגר**; בגרמנית: **Oettinger**; ה'תק"מ, 1780 - כ"ב בחשוון ה'תרכ"א, 7 בנובמבר 1860) היה ראב"ד ברלין ורבה הראשי בפועל במשך 35 שנה.

ביוגרפיה
--------

נולד לרב מרדכי אטינגר בגלוגאו, למד מפי רבי עקיבא איגר. ב-1804 נישא לליבע רייזל לבית זקס.

בשנת 1818 הגיע לברלין והתמנה כמורה בבית המדרש המקומי, במשך תקופה שימש דיין בבית הדין הגדול של קהילת ברלין, תחת רבה של העיר, הרב מאיר וייל. בשנת 1825, ה'תקפ"ה, התמנה כראש בית הדין וכרבה הראשי בפועל של ברלין, תפקיד שבו נשא עד פטירתו.

עם מינויו קוצצו סמכויותיו של הרב הראשי בקהילה הברלינאית, וחלק ניכר מהסמכויות שהיו בידי הרב באופן מסורתי הועברו למוסדות אחרים של הקהילה. הרב אטינגר נאלץ להתמודד עם הרוח החדשה ששררה בקהילה, בדרך כלל שלא בהצלחה. כך למשל, חיווה דעתו לשלילה על מנהג המקהלה שליוותה את התפילות החגיגיות לחזור על מילים בנוסח התפילה בקטעים שבהם התבקש הדבר מבחינה מוזיקלית, אך לאחר שהמקהלה המשיכה במנהגה למרות דעתו, ביטל את הוראתו.

בפועל היה הרב אטינגר הרב האחרון שהנהיג את קהילת ברלין המאוחדת כרב, לאחר פטירתו פעלו כרבנים, עוזרו הרב אלחנן רוזנשטיין (עד 1869) והרב מיכאל זקש שהיה דרשן. במקביל עתרו ראשי הקהילה, לאופולד צונץ ואחרים לשלטונות בקריאה לביטול משרת הרב, הם טענו כי לקהילה נחוץ בימים אלו רק מורה אמוני ולא פוסק הלכה. בבית הכנסת החדש שהחל להיבנות בשנת חייו האחרונה של הרב אטינגר, שלטו כבר הרפורמים.

על מצבת קברו נחרט:

> 
> **י**ען הטיבות לשם אלוה ולעדה אשר נחית  
> 
> **עקב** הצדקה והשלום לשמור ולעשות צוית  
> 
> **י**שבת על מדין ואחרי הצדק מלאת  
> 
> **וספ**ר אל חי בענות צדק הורית  
> 
> לכן משמרת כהנתך פעלך בקרב שנים  
> 
> מופת לרבים יהיה ולשם לך טוב מבנים  
> 
> הן ציון תפארת הרימה לך עדתך הלום  
> 
> לאמר יש פרי לצדיק ואחרית לאיש שלום
> 
> 
> 
> — .
> 

מלבד הסכמותיו לספרים רבים, לא נשתמרו כתבים הלכתיים שלו. מכונה לאפיית מצות מכונה שזכתה לאישור הלכתי שלו, עמדה לפני הרב יוסף שאול נתנזון ובית דינו והביאה אותם להצטרף לעמדת המתירים להשתמש במצות אלו בחג הפסח.

נותרו בדפוס הוספות שלו לספר "תורת חיים ואהבת חסד" (ברלין תקפ"ט) הכולל הדרכה, הלכות ותפילות לחברי החברה קדישא לפי מנהג ברלין.

לקריאה נוספת
------------

* דוד קסל, שירים לכבוד... ר' יעקב יוסף נ"י ראב"ד דק"ק ברלין... ליום מלאת להם חמשים שנה מאז ברית שלומם נכרתה. ברלין: דפוס גרשון ברנשטיין, ה'תרי"ד, 1854

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יעקב יוסף אטינגר** בוויקישיתוף
* חבל על דאבדין ולא משתכחין. (ידיעה על פטירתו), המליץ, 20 בדצמבר 1860
* יעקב יוסף אטינגר (1780-1860), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  קהלת יעקב בברלין: בחמשים שנה הראשונות למאה הנוכחית, הצפירה, 14 בספטמבר 1887.
2. ↑  מצוטט אצל יהודה לייב ביאלר, **מן הגנזים**, ג, ירושלים תשל"ה, עמ' 267.
3. ↑  הרב יוסף שאול נתנזון, שו"ת שואל ומשיב שביעאה, פתיחה לקונטרס "ביטול מודעה".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007504402205171
* GND: 130140783
* VIAF: 35554524
* WorldCat: viaf-35554524

 |
**בריגדת מהפיכת 1920** (ערבית: **كتائب ثورة العشرين**) היא מיליציה סונית בעיראק, הכוללת חברים מצבא עיראק המפורק מתקופת סדאם חוסיין. המיליציה השתמשה בהתקני חבלה מאולתרים והתקפות חמושות נגד כוחות ארצות הברית בעיראק.

המיליציה מגדירה את מטרתה לכונן עיראק עצמאית ומשוחררת על בסיס איסלאמי. הקבוצה פעילה מערבית לבירת עיראק בגדד באזורים אבו גרייב, חאן דארי, ופלוג'ה, ובמחוזות דיאלא נינווה ואל-אנבר.

שם המיליציה מתייחס למהפיכה כנגד השלטון הבריטי בעיראק, שפרצה בשנת 1920; המיליציה מהווה את הזרוע הצבאית של תנועת ההתנגדות האיסלאמית. סמל הקבוצה הוא מפת עיראק כשהקוראן בחלקה העליון ועליו הסיסמה "לחם בהם, ואללה יענה אותם תחת ידך". במרכז הסמל יש צורת רובה AK-47 כשדגל עיראק עליו. בין הדגל לרובה יש כיתוב "תנועת ההתנגדות האיסלאמית" ובגדול יותר "בריגדת מהפיכת 1920"

לדברי דובר צבא ארצות הברית קבוצות מקומיות לאומניות בעיראק, פועלות יחד עם צבא ארצות הברית. הארגון באמתר האינטרנט שלו טען כי אינו פועל יחד עם ארצות הברית, וכי מדובר בשקר. הדבר נאמר בהקשר למבצע הצבאי שבוצע על ידי ארצות הברית במחוז דיאלא נגד אל-קאעידה. המיליציה מאשימה את חברי חמאס עיראק, המכיל חברים ממיליצית הבריגדה שעזבו אותו לפני המבצע בדיאלא. ראש ממשלת עיראק נורי אל-מאלכי הביע חשש כי קבוצות מקומיות חמושות מהוות אופוזיציה בהתהוות, ואמר כי קבוצות אלו צריכות להיות תחת הנהגת הצבא או המשטרה.

הערות שוליים
------------

1. ↑   "Kidnappings keep Iraq pot boiling"
2. ↑  Washington Post. 25 August 2007. Retrieved 29 August 2007
3. ↑   "Offensives elsewhere, but Baghdad remains deadliest for U.S. troops"
וייטנאםוייטנאם
זהו שם וייטנאמי; שם המשפחה הוא טרואונג. על פי הנוהג המקומי, יש להתייחס לאדם זה בשמו הפרטי, סאנג.

**טרואונג טאן סאנג** או **טרואונג טאן שאנג** (בווייטאנמית: **Trương Tấn Sang**; נולד ב-21 בינואר 1949) היה נשיא וייטנאם בין השנים 2011–2016, ובתוקף תפקידו זה כיהן גם כחבר הפוליטביורו ויו"ר הוועד הפועל של המפלגה הקומוניסטית השולטת. הוא דורג כמועמד מוביל מספר אחת של המפלגה בקונגרס הלאומי ה-11 שנערך בהאנוי בינואר 2011 והפך לנשיא המדינה בהצבעה של האספה הלאומית ביולי אותה שנה. סאנג חבר בלשכה המדינית מאז 1996 והיה מזכיר המפלגה של הו צ'י מין סיטי בשנים 1996–2000. הוא הועלה לדרגת נציג המפלגה הלאומית מספר שתיים, בתפקיד הצמוד למזכ"ל המפלגה, באוקטובר 2009.

ביוגרפיה
--------

סאנג נולד בינואר 1949. הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית ב-20 בדצמבר 1969 ונלקח בשבי על ידי ממשלת דרום וייטנאם בשנת 1971 והוחזק בכלא הואה ביין פו, הוא שוחרר תחת הסכם השלום שנחתם בפריז בשנת 1973. הוא בעל תואר ראשון במשפטים.

בין השנים 1983 ל-1986, עמד בראש מחלקת היערנות של הו צ'י מין סיטי, כמו גם בראש המחלקה לפיתוח אזורי כלכלה עירוניים. בשנת 1986, הועלה לדרגת יו"ר ועדת המפלגה של העיר (בתפקיד המקביל לתפקיד ראש העיר וכיהן למעשה כראש עיריית הו צ'י מין). בשנת 1992, הוא הפך ליו"ר המפלגה בהו צ'י מין סיטי. הוא הצטרף הלשכה המדינית בשנת 1996. הוא היה מזכיר המפלגה של הו צ'י מין סיטי, בשנים 1996-2000 ומונה גם לראש הוועדה הכלכלית של המפלגה בשנת 2001. בשנת 2003 הוא ננזף על כך שלא פעל נגד שערוריית השחיתות של נאם קאם בהיותו ראש האדמיניסטרציה בעיר הו צ'י מין. באפריל 2006 הוא מונה לראש מזכירות המפלגה, אשר מפקח על החברות ועל המבנה הפנימי של המפלגה.

בצעד יוצא דופן, סאנג מונה לחבר מס' 2 של המפלגה באוקטובר 2009. סאנג נבחר לנשיא המדינה ב-25 ביולי 2011 עם תמיכה של 97.4% אחוז מהקולות, על ידי האספה הלאומית. הוא נבחר לתקופת כהונה בת חמש שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרואונג טאן סאנג** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טרואונג טאן סאנג
* רונן מדזיני, נשיא וייטנאם לפרס: להכפיל את הסחר עם ישראל, באתר ynet, 23 בנובמבר 2011

הערות שוליים
------------

1. ↑  הנשיא סאנג מארח את נכבדי קאו דאי 17.1.12 באתר חדשות וייטנאם
2. ↑
3. ↑
4. ↑  ביוגרפיה של טרואונג טאן סאנג
**סאנשיין ספיישל** (באנגלית: **Sunshine Special automobile**, קרויה גם: **Lincoln Continental V12** ) הייתה המכונית הנשיאותית ששירתה את נשיא ארצות הברית, פרנקלין רוזוולט בין השנים 1939–1945.

דגם ה-"סאנשיין ספיישל" יוצר על ידי חטיבת מכוניות היוקרה "לינקולן" ("Lincoln Motor Company" (אנ')), בבעלות קונצרן הרכב האמריקאי **פורד**.

דגם ה-"סאנשיין ספיישל" היה הדגם הראשון של "המכונית הנשיאותית" שנבנה במיוחד עבור נשיא ארצות הברית.

דגם "סאנשיין ספיישל" הנשיאותי
-----------------------------

 הנשיא פרנקלין רוזוולט בגיל 62, דיוקן לפני מערכת הבחירות של 1944
הנשיא פרנקלין רוזוולט שהיה חובב מכוניות קיבל בשנת 1939 בחכירה (ולראשונה לא מכונית שנרכשת על ידי הממשל) לינקולן V12 קונברטיבל שנודעה בשם "סאנשיין ספיישל", בשל העובדה שננהגה תדיר עם גג מופשל. הדגם נבנה בתצורת קבריולה, 4 דלתות.

מחיר בניית הדגם עמד על 8,348.74 דולר (ליצרן פורד), והסבה מיוחדת של הדגם לצורכי השירות החשאי של ארצות הברית עמדה על 4,950 דולר. ההסבה בוצעה על ידי חברת "Brunn & Company, Inc" מהעיר באפלו, במדינת ניו יורק.

המכונית הייתה הראשונה שנבנתה בהתאם לדרישות של השירות החשאי. דגם ה"סאנשיין ספיישל" נבנה על בסיס פלטפורמה K של לינקולן, עם בסיס גלגלים ענקי של 410 ס"מ. המכונית יכלה להסיע עד 10 נוסעים ולצורך כך צוידה במתלים מיוחדים, מדרגות לצורך נשיאת סוכני השירות החשאי מחוץ לרכב ושני צמיגים רזרביים בצדדים. לאורך שנות השירות שלה עברה המכונית שתי הסבות, הראשונה בשנת 1941, הגג הונמך ב-76 ס"מ מסיבות אסתטיות. ההסבה השנייה והכבדה יותר הייתה בשנת 1942, קצת אחרי המתקפה על פרל הארבור וכניסת ארצות הברית למלחמת העולם השנייה. אז קיבלה המכונית שמשות ממוגנות ירי, משדר רדיו, אורות אזהרה ואזעקה (סירנה) ותא למקלעים. לאחר השדרוג הגיע משקל המכונית ל-4.2 טונות. 

הנשיא רוזוולט, לפני המכונית הנשיאותית ה"לינקולן", בשנת 1936 ובניגוד להוראות השירות החשאי של ארצות הברית שאסר על הנשיא לנהוג בעצמו במכונית, רכש ונהג בפורד פייטון קופה.

גלריה
-----

* "סאנשיין ספיישל" "סאנשיין ספיישל"
* "סאנשיין ספיישל" "סאנשיין ספיישל"

ראו גם
------

* לינקולן קוסמופוליטן
* לינקולן SS–100–X

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סאנשיין ספיישל** בוויקישיתוף
* קינן כהן‏, גלגלים ופסים - המכוניות של נשיאי ארצות הברית, באתר וואלה!‏, 23 בינואר 2017

* סאנשיין ספיישל, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  "סאנשיין ספיישל" cbsnews.com/pictures/presidential-wheels
2. ↑  "סאנשיין ספיישל" whitehousehistory.org/franklin-roosevelts-presidential-cars-1
3. ↑  Siuru, William D. and Stewart, Andrea. Presidential Cars and Transportation. Krause Publications, 1995, p. 37
4. ↑  קינן כהן‏, גלגלים ופסים - המכוניות של נשיאי ארצות הברית, באתר וואלה!‏, 23 בינואר 2017
מבט מהטירה מעל מישור אלזס עד ליער השחור
**טירת או-קוניגסבורג Château du Haut-Koenigsbourg** היא טירה מימי הביניים הנמצאת במחוז בס-רין באלזס, צרפת. הטירה ניצבת בהרי הווז' באזור אסטרטגי על שלוחה סלעית המשקיפה על מישור הריין העליון, היא שימשה על ידי מעצמות מימי הביניים ועד למלחמת שלושים השנים, ולאחר מכן היא ננטשה. בין השנים 1900 עד 1908 היא שוחזרה בהוראת הקייזר הגרמני וילהלם השני. כיום זהו אתר תיירות מרכזי, המושך אליו יותר מ-500,000 מבקרים בשנה.

הטירה כיום
----------

השער הראשי עם סמלו של וילהלם השני
לאחר מלחמת העולם הראשונה, צרפת הלאימה את הטירה בהתאם להסכם ורסאי משנת 1919 .

האתר רשום מאז 1862 ומסווג מאז 1993 *כאנדרטה היסטורית* על ידי משרד התרבות הצרפתי. בשנת 2007, האחריות הועברה למחוז ריין-תחתון*.* כיום, זהו אחד מאתרי התיירות המפורסמים ביותר באזור.

במשך שנים רבות הטירה נחשבה בצרפת למושא לעג בגלל הקשר שלה אל הקיסר הגרמני. רבים ראו בה לא יותר מאשר טירת אגדות דוגמת הטירה נוישוונשטיין בבוואריה. עם זאת, בשנים האחרונות היסטוריונים רבים קבעו שלמרות שאין מדובר בשחזור מדויק לחלוטין, מגלים עניין רב בשחזור בשל מה שהוא מראה על השפעת רעיונות העבר הלאומיים הרומנטיים של וילהלם השני. ועל עבודתו של בודו אבהרדט האדריכל אשר שיקם את הטירה לאחר מחקר מקרוב של שרידי החומות שנותרו באתר, ובהתאם למידע ארכיוני וטירות מבוצרות אחרות שנבנו באותה תקופה.

חלקים מהסרט *La Grande Illusion* מ-1937 מאת ז'אן רנואר צולמו באו-קוניגסבורג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טירת או-קוניגסבורג** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טירת או-קוניגסבורג

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb119343050 (data)
* LCCN: no95054933
* SUDOC: 027262863
* VcBA: 494/27254
* VIAF: 130485952
* WorldCat: lccn-no95054933

 |
**לוחם בנשמה** (באנגלית: **True Fighter**) הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2019, בבימויו של יואב רונן. הסרט הוא פרויקט שיתופי חברתי, אשר מבוסס על התנדבותם של אנשי צוות ושחקנים מקצועיים מהתעשייה.

עלילה
-----

הסרט מגולל את סיפור חייו של דניאל, נער מתבגר בן 17 שחלומו הגדול הוא להיות לוחם ביחידת הקומנדו הימית: שייטת 13. לאחר בדיקות רפואיות, דניאל מגלה על מחלת עיניים נדירה שעתידה להתפרץ בעיניו. בעקבות הגילוי, דניאל יוצא למסע התמודדות מעורר השראה עם חלומו השבור.

הפרויקט
-------

בגיל 14 החליטו שלושה נערים (יואב רונן, רועי אלה וינאי איוניר), לביים ולצלם סרט עלילתי באורך מלא כדי להעביר את חופשת הקיץ באופן שונה ומאתגר.
כל הסיפור התחיל מהצהרה: "אני הולך לעשות פיצ'ר" (יואב רונן - יוזם הפרויקט).

עם סיום כתיבת התסריט, נפתח פרויקט למימון המונים דרך האתר - הדסטארט. כאשר נעצר הפרויקט על סכום כולל של 15,000 ש"ח יוצרי הסרט עברו בין בתי השכונה בה הם מתגוררים: מבשרת ציון וכך השלימו את גיוס ההמונים. למען הפרויקט השיתופי גויסו שחקנים ואנשי צוות רבים בהתנדבות מלאה.

עם תום הצילומים, אולפני די.בי בראשותו של גיל תורן החלו לעבד את פסקול הסרט, דן סחר יצר את האפקטים הוויזואלים בסרט ורון בן מאיר החל בתיקוני הצבע.

הפצה
----

כיום, הסרט מוכן ומופץ באופן עצמאי על ידי חברת ההפקה R.G Studios Entertainment, הסרט מוקרן לקהל הרחב בשלל הקרנות ברחבי הארץ, רכישת הכרטיסים מתבצעת דרך האתר הרשמי של לוחם בנשמה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לוחם בנשמה

* "לוחם בנשמה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "לוחם בנשמה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* לוחם בנשמה באתר אידיבי, מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* כתבתו של יונתן ריגר אודות הסרט בחדשות 12 - המהדורה המרכזית
* ראיון עם יוצרי הסרט מתוך תוכנית הקולנוע של רדיו תל אביב בהגשתו של יונתן גל
* פרויקט הסרט באתר לגיוס המונים - Headstart
* לטריילר הרשמי של הסרט
תרנגול סאסקס זכר במופע בהיר
נקבת סאסקס מנוקד.
**סאסקס** (באנגלית: sussex) הוא גזע תרנגול שמוצאו בבריטניה, ונקרא על שם מחוז סאסקס בדרום אנגליה. תרנגולי הסאסקס פותחו כבר לפני כאלפיים שנה בעת כיבוש בריטניה על ידי האימפריה הרומית. משמעות הדבר היא שהסאסקס הוא אחד מגזעי התרנגולים המבויתים העתיקים בעולם. הגזע פותח הן למטרת בשר והן למטרת הפקת ביצים, ובשל כך הוא נפוץ במדינות רבות בעולם בקרב מגדלים פרטיים, בעיקר באזורים כפריים. בנוסף, עוף זה נפוץ בעולם כעוף נוי - המשמש כחיית מחמד נאה המספקת גם ביצים. בישראל לא נהוג לגדל גזע זה בתעשיות הבשר והביצים, ועיקר שימושו בארץ הוא כעוף נוי במשקים פרטיים.

מאפיינים פיזיים ומראה
---------------------

משקלו של זכר בוגר הוא כ-4.1 קילוגרם, ומשקל נקבה כ-3.2 קילוגרם (פירוט בטבלה מטה). נקבה צפויה להטיל בין 240 ל-260 ביצים בשנה. תרנגולים אלה נפוצים במופע בהיר (Light), מנוקד (Speckled), חום-צהבהב (Buff) ועוד. להבדיל מגזעי תרנגולים אחרים, שצבע רגליהם צהבהב - לתרנגולי סאסקס רגליים בגוון ורוד. זוהי תכונה ייחודית לגזע זה, המהווה קריטריון חשוב בשיפוט מראה העוף בתערוכות עופות. לעוף זה קיימת גם גרסת בנטם מוקטנת, שממדיהם כרבע מממדי הגזע המקורי.

משקלים ממוצעים
--------------

*סאסקס בגרסה רגילה*| זכר | 4.1 ק"ג |
| נקבה | 3.2 ק"ג |
| פרגית | 2.7 ק"ג |

*סאסקס בגרסת בנטם*| זכר | 1.5 ק"ג |
| נקבה | 1.1 ק"ג |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סאסקס** בוויקישיתוף

| גזעי תרנגולים נפוצים בישראל |
| --- |
| במשקים תעשייתיים | ברוילר • לגהורן • הייליין • לוהמן • י.ס.א. בראון • קורניש • שייבר |
| במשקים ביתיים | אמראקונה • אורפינגטון • ברהמה • ברנבלדר • משי • סאסקס • סולטאן • פולני • פליימות' רוק • בראקל • פקין • קוצ'ין • רוד איילנד אדום • שבו • שחף כרונינגן • תרנגול קרב תאילנדי |
| ראו גם | ביצי חופש • בנטם • לול • תרנגולות כחיות מחמד |
מפת העולם בצורת תלתן (אוסף המפות על שם ערן לאור)
**מפת בינטינג** (בגרמנית: **Bünting**), שמכונה פעמים רבות "מפת התלתן", היא מפת עולם שצוירה על ידי הכומר, התאולוג והקרטוגרף הפרוטסטנטי היינריך בינטינג ופורסמה בספרו "מסע דרך ספרי הקודש" (*Itinerarium Sacrae Scripturae*) בשנת 1581. המפה זכתה לפופולריות רבה ולגרסאות רבות. עותק מקורי אחד שלה שמור בספרייה הלאומית בירושלים, באוסף המפות על שם ערן לאור.

תיאור המפה
----------

המפה היא מפה פיגורטיבית, המתארת את העולם בדמות עלה תלתן, שעליו מייצגים את שלוש היבשות: אסיה, אירופה, ואפריקה, ובמרכזן ירושלים. התלתן הוא חלק מסמלה של העיר הגרמנית הנובר, שבה נולד בינטינג, שגם ציין זאת בראש המפה ( בגרמנית, בכתב גותי): "העולם כולו בצורת עלה תלתן, שהוא סמלה של העיר הנובר, מולדתי האהובה".

בראש המפה מופיעים איים המסמלים את אנגליה ודנמרק (כנראה הכוונה לסקנדינביה) למול חופי צרפת, ובקצה השמאלי התחתון של המפה מצויה יבשת אמריקה, עם הכיתוב: "אמריקה - העולם החדש". קיומה של יבשת אמריקה נודע לאירופים קרוב למאה שנים לפני יצירת המפה, אך גודלה וצורתה לא היו ידועים והבלטתה היתה פוגעת בסמליות של הצבת ירושלים במרכז העולם. בשטח הים של המפה מצוירים ספינה, בן ובת ים ומפלצות ימיות.

ביבשת אירופה מופיעים שמות רבים של ארצות, אך מצוירת עיר אחת בלבד - רומא, והיא הגדולה ביותר במפה מלבד ירושלים. באסיה מצוירות ערים רבות ובהן דמשק, ובאפריקה שלוש ערים ובהן אלכסנדריה.

בהתאם להתפתחות טכנולוגית הדפוס בעת פרסום הספר, המפה הודפסה ללא צבעים. רוכשים בעלי אמצעים הזמינו צביעה ביד של המפות והתמונות שבספר, ומספר קטן מתוך עותקי הספר ששרדו עד היום כוללים מפות צבועות. העותק שבאוסף לאור הוא אחד האיכותיים שבהם. לרוב המפות הצבועות מאפיינים דומים, ונראה שהושפעו אלו מאלו: לכל יבשת צבע שונה - אירופה באדום (או ורוד), אסיה (ואמריקה) בירוק ואפריקה בצהוב. בין אפריקה ואסיה מצוי הים האדום הצבוע אף הוא לרוב באדום ולא בכחול. 

גודל המפה 38 על 30 ס"מ.

דגם פסיפס של המפה מותקן על גדר כיכר ספרא, היא כיכר עיריית ירושלים. הדגם נוצר על ידי האמן ארמאן דריאן והוקדש לכבודו של עזריאל זליג הויזדורף, חלוץ ופילנתרופ ירושלמי במאה ה-19, על ידי הקרן החדשה לירושלים לטובת תושביה. דגם נוסף של המפה מצויר על הרצפה שמתחת לפסל גלובוס המתכת בפארק טדי בירושלים.

לקריאה נוספת
------------

* ריכב רובין, **ירושלים במפות ובמראות: מן התקופה הביזנטית ועד המאה הי"ט**, נהר הוצאה לאור וכנרת בית הוצאה לאור, 1987.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **היינריך בינטינג** |

* מפת בונטינג, אוסף ערן לאור, באתר הספרייה הלאומית
* מידע על מפת התלתן או מפת בונטינג, 1585. משאב הוראה מאתר החינוך של הספרייה הלאומית
* מידע על Heinrich Bünting בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית
* גרסאות שונות של מפת התלתן, ששמורות בספריות שונות בעולם.
האחים התאומים **רונלד "רוני" קריי** ו**רג'ילנד "רג'י" קריי** היו פושעים אנגלים שנחשבו לגדולים ביותר בפשע המאורגן של האיסט אנד בלונדון במהלך שנות החמישים והשישים של המאה ה-20. עם הכנופיה שלהם, "הפירמה", הם היו מעורבים במקרי שוד, הצתה, פרוטקשן, תקיפה ורצח.

כבעלי מועדוני בילוי באיסט אנד, הם היו מיודדים עם פוליטיקאים ואנשי בידור כדיאנה דורס, פרנק סינטרה וג'ודי גרלנד. בנוסף, האחים קריי נעשו לידוענים בשנות השישים ואף רואיינו בתוכניות טלוויזיה.

שניהם נעצרו ב-9 במאי 1968 והורשעו בשנת 1969 באשמת רצח. שניהם נידונו למאסר עולם. רוני נותר חי בבית חולים פסיכיאטרי עד מותו ב-17 במרץ 1995; רג'י שוחרר מהכלא מסיבות חמלה באוגוסט 2000, שמונה שבועות לפני מותו מסרטן.

מספר סרטי קולנוע נעשו על סיפורם של האחים קריי (בהם "אגדת האחים קריי" משנת 2015) ומספר דמויות בסרטים אחרים התבססו עליהם. השפעתם ניכרת גם בתחומי תרבות אחרים כגון מוזיקה, ספרות ותיאטרון.
לאחר מותו, נחשף שגם רוני היה הומוסקסואל מוצהר בכלא.

ביוגרפיה
--------

רוני ורג'י קריי נולדו, תאומים זהים, ב-24 באוקטובר 1933 באיסט אנד. הם ממוצא אירי, רומני ויהודי.

התאומים קריי היו ידועים לשמצה באזור מגוריהם בשל חברותם בכנופיות וביצוע מעשי אלימות. בשנת 1952 היו אמורים להתגייס לצבא, אך ערקו ביום גיוסם ואף תקפו שוטר שניסה לעצור אותם. לאחר תפיסתם, היו בין האסירים האחרונים שנכלאו במצודת לונדון.

התנהגותם בכלא הצבאי כללה אלימות נגד הסוהרים וונדליזם, עד שהובילה אותם לשחרור מהצבא.

חיי הפשע
--------

### בעלי מועדוני בילוי

המועדון הראשון שהאחים קריי קנו היה מועדון סנוקר בבת'נל גרין. בסוף שנות החמישים האחים קריי עבדו בשביל ג'יי מארי מליברפול והיו מעורבים במקרי חטיפה, שוד מזוין והצתה. בעזרת פעולות אלה הם הצליחו לרכוש מועדונים ונכסים אחרים.

ב-1960 רוני קריי הורשע בסחיטה ונגזרו עליו 18 חודשי מאסר.

### ידוענים

בשנת 1960 החלו להתפרסם האחים קריי כבעלי מועדונים והיו חלק מסצנת לונדון החוגגת (Swinging London). חלק ניכר מהתהילה לה זכו הוענק להם על ידי עיסוקיהם החוקיים והיותם חלק ממעגלי ידוענים. הם צולמו מספר פעמים על ידי צלם האופנה דייוויד ביילי והיו מיודדים עם חברי בית הלורדים, חברי פרלמנט, שחקנים וזמרים.

חיים אישיים
-----------

### רוני קריי

רוני היה ביסקסואל מוצהר וחלה בסכיזופרניה פרנואידית אשר בגללה שוחרר מהכלא ועבר לבית חולים פסיכיאטרי. הוא היה בזוגיות עם אישה בשם מוניקה, איתה רצה להתחתן, בטרם נעצר ונכלא. הוא כתב הרבה מכתבים למוניקה ועליה בזמן שהותו בכלא, זאת בעוד היא נשואה לבן זוגו לשעבר.

בזמן שהותו בכלא היה נשוי פעמיים.

### רג'י קריי

רג'י היה נשוי פעם אחת, אך לאחר שהכה ואנס את אשתו פרנסיס. הם נפרדו, ומצבה של פרנסיס הלך והדרדר היא התמכרה לכדורים נגד חרדה ולבסוף התאבדה בשנת 1967.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **התאומים קריי** בוויקישיתוף
**אלכסנדר רואב** (הולנדית: Alexander Rueb;‏ 27 בדצמבר 1882, האג - 2 בפברואר 1959) היה עורך דין, דיפלומט ושחמטאי הולנדי.

חייו
----

רואב ייצג את הולנד באולימפיאדת השחמט 1924, אולימפיאדת השחמט הלא רשמית הראשונה שהתקיימה במקביל לאולימפיאדת פריז, הן כשחקן שצבר 5 נקודות (+3-4=4) (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו), והן כנציג המשלחת ההולנדית למשחקים. .

רואב הוא אחד מהמייסדים של איגוד השחמט הבינלאומי פיד"ה, ונבחר להיות הנשיא הראשון של האיגוד בשנת 1924. החליף אותו בשנת 1949 פולקה רוגרד. ספריית השחמט העשירה והידועה שלו נהרסה על ידי פצצות בשנת 1945, אך לאחר מלחמת העולם השנייה רואב שיקם אותה. האוסף מוצב כיום בספרייה של אוניברסיטת אמסטרדם.

לרואב היה תפקיד חשוב בתחום האטיודים, סיומי שחמט. הוא פרסם שתי סדרות ספרים שבכל אחת חמישה כרכים, De Schaakstudie ו-Bronnen van de Schaakstudie.

בשנת 1951 פיד"ה העניקה לו דרגת שופט בינלאומי ליצירות שחמט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר רואב** בוויקישיתוף

* אלכסנדר רואב, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* תפקידו של רואב במבנה אליפות העולם לשחמט
* ראה 5184, מכתבו של רואב
* איגוד לחקר סיומי שחמט מיסודו של רואב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb167489113 (data)
* ISNI: 0000 0003 8430 1021
* LCCN: no96005877
* NTA: 075041138
* SNAC: w6zh4c4j
* VIAF: 275302152
* WorldCat: lccn-no96005877

 |
**בריגדת פירון** (בצרפתית: **Brigade Piron**) הייתה בריגדה של צבא בלגיה החופשית אשר לחמה בחזית המערבית במלחמת העולם השנייה. הבריגדה נקראה על שם מפקדה - ז'אן-בטיסט פירון.

היסטוריה
--------

הבריגדה הוקמה בינואר 1943 על בסיס אלפי מתנדבים בלגיים שנמלטו מהארץ הכבושה ושמרו אמונים לממשלה הבלגית הגולה ולצבא בלגיה החופשית. כמו כן כללה הבריגדה גם מתנדבים רבים מהפזורה הבלגית בכל רחבי העולם. לבריגדה התגייסו גם 116 חיילים לוקסמבורגים. מיור ז'אן-בטיסט פירון מונה למפקד הבריגדה. שמה הרשמי של הבריגדה היה "הבריגדה הבלגית הראשונה" אולם עד מהרה היא זכתה לכינוי "בריגדת פירון" על שם מפקדה.

חיילי הבריגדה עברו אימונים בבריטניה, ופירון קיווה שאנשיו ישתתפו בפלישה לנורמנדי, אולם מפקדת הצבא הבריטי העדיפה לשמור את החיילים הבלגים רעננים לקראת שחרור בלגיה. פירון הפציר בממשלה הבלגית הגולה ללחוץ על הבריטים, אולם לשווא. הבלגים נחתו בסופו של דבר בנורמנדי לקראת סוף יולי, במסגרת הדיוויזיה המוטסת השישית (בריטניה). הבריגדה השתתפה בשחרור צרפת ולאחר מכן הועברה כדי לסייע בשחרור בלגיה. הבריגדה לקחה חלק במבצע מרקט גארדן ולאחר מכן המשיכה לשחרור הולנד. ב-17 בנובמבר 1944 הוחזרה הבריגדה לבלגיה והוצבה במילואים בלוון. ב-11 באפריל 1945 הוחזרה הבריגדה להולנד לקרבות מאסף כנגד הגרמנים. הבריגדה עוד הספיקה להשתתף בפלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה לפני סיום המלחמה.

לאחר סיום המלחמה פורקה הבריגדה, ועל בסיסה הוקמה "בריגדת השחרור".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בריגדת פירון** בוויקישיתוף
* Photo essay, *Brigade Piron*
* History of the Piron Brigade 1940–1945
* Documents pertaining to Brigade Prion
**כיכר אורד וינגייט** (נקראה בעבר **כיכר סלאמה**) היא כיכר עירונית מרכזית בשכונת טלביה שבירושלים.

הכיכר שהוקמה בשנות ה-30 כחלק משכונת טלביה, נמצאת בהצטלבות הרחובות ז'בוטינסקי עם בלפור ומרכוס, שמהווים רחוב המשכי אחד. לכיכר מראה ייצוגי ייחודי, בגלל מידותיה והבתים המפוארים הבנויים בה, ביניהם וילה קונסטנטין סלאמה.

היסטוריה
--------

במאה ה-19 מכרו תושבי הכפרים מלחה וליפתא את אדמות האזור לכנסייה היוונית-אורתודוקסית. האדמות היו נטועות זיתים וענבים ונקראו "כרם אל-ענב". הכוונה להקים על השטח את הכיכר ואת הרחובות הצולבים ז'בוטינסקי ובלפור-מרכוס מופיעה כבר בתוכנית גדס משנת 1919 ובתוכנית הולידיי משנת 1930, ובאמצע שנות ה-20 החלה השכונה להיבנות. המבנה הראשון בכיכר היה וילה כתאנה, שנבנתה ב-1926 על ידי איש העסקים הנוצרי אנטוניו כתאנה, ושימשה גם כמכולת. בשנים שלאחר מכן קנה את רוב אדמות השכונה איש העסקים הנוצרי קונסטנטין סלאמה, ובסוף שנות ה-30 בנה את ביתו בכיכר - וילה קונסטנטין סלאמה בתכנון האדריכל הצרפתי קארבו לוסיין, המשמשת היום את הקונסוליה הבלגית. מלבד ביתו בנה סביב הכיכר שלושה בתי דירות נוספים בתכנון האדריכל זולטן הרמט, שהדירות בהם הושכרו לפקידים בריטים ולעשירים מקומיים. המבנים כולם בנויים אבן אדמדמה ומצטיינים בשילוב בין הסגנון המודרניסטי לאלמנטים מזרחיים ומקומיים.

במלחמת העצמאות ננטשו הבתים, ולאחר מכן שוכנו בהם עולים חדשים. שם הכיכר, שנקראה עד אז "כיכר סלאמה", שונה ל"כיכר אורד וינגייט". עם הזמן הפכה השכונה ליוקרתית, ובקרבת הכיכר נבנו האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים ומוסדות ציבור נוספים.

תיאור הכיכר
-----------

חזית וילה קונסטנטין סלאמה הניצבת בכיכר
לכיכר צורת ריבוע שצלעותיו מחברות את הרחובות המצטלבים, בכל אחת מפינות הכיכר ערוגה גדולה בה שתולים עצים ופרחים עונתיים. במרכז הכיכר מעגל תנועה מדושא ובמרכזו פנס רחוב. צורת הכיכר לא השתנתה מאז ימי המנדט, והיא נחשבת לאחת היפות בירושלים.

במרכז הכיכר מוצב הפסל "חלומו של זית" המתאר עץ זית ונוצר משיתוף פעולה בין האמנים רות הורם וניהאד דביט. מיקומו של הפסל בצומת מסמל את החיבור בין הציבורים והלאומים השונים בעיר. הפסל נוצר לבקשת קרן "ראות ורעות" בירושלים, התומכת בין השאר באמנים עם נכות ראייה.

* "חלומו של זית""חלומו של זית"
* "חלומו של זית""חלומו של זית"
* יוצרי הפסל בעבודהיוצרי הפסל בעבודה

ראו גם
------

* בית מטוסיאן
* בית מוגנם
* בית החולים למצורעים ע"ש האנסן
* מלון יסמין האוס

לקריאה נוספת
------------

* דוד קרויאנקר, **שכונות ירושלים, טלביה, קטמון והמושבה היוונית**, מכון ירושלים לחקר ישראל, כתר הוצאה לאור, 2002

קישורים חיצוניים
----------------

* ניצה אבירם, בתים מספרים (על ירושלים), באתר ynet, מאי 2002

הערות שוליים
------------

1. ↑  חלומו של זית, באתר הורם - אמנות ועוד

| **כיכרות ידועות בירושלים** |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| כיכר אלנבי • צומת בר-אילן • כיכר בתי מחסה • כיכר הדוידקה • כיכר וינגייט • כיכר החורבה • כיכר החתולות • כיכר השבת • כיכר מוסקבה • 
כיכר ספרא • כיכר עומר אבן אל ח'טאב • כיכר צה"ל • כיכר ציון • כיכר צרפת • כיכר שער שכם • צומת האיקסים |

 |
הפביליון בכיכר המייסדים. תצלום משנות ה-20
כיכר המייסדים
המזרקה בכיכר המייסדים (במקום בו הייתה הבאר הראשונה)
פסל לזכר החריש הראשון
**כיכר המייסדים** היא כיכר במרכז פתח תקווה שנקראה על שם מייסדי העיר ונבנתה במקום בו נחפרה הבאר הראשונה של המושבה ובו נחרש התלם הראשון.

ההיסטוריה של המקום
------------------

כיכר המייסדים נמצאת על גבעה ומציינת את מקום תחילת ההתיישבות של מייסדי פתח תקווה בקיץ 1878 (תרל"ח). בין המתיישבים במקום היו זרח ברנט, יהושע שטמפפר, יהודה ראב, אליעזר ראב (אביו של יהודה), יואל משה סלומון, דוד גוטמן, מיכאל שפירא (אחיו הבכור של אברהם שפירא), מיכל לייב כץ, נתן גרינגרט, דוד רגנר ועוד.

המתיישבים הקימו גורן במרכז הגבעה, בנו את בתיהם מסביב לגורן ובשולי הגבעה חפרו באר ולידה הקימו בית משאבות ושוקת להשקיית חיות בית. בהמשך הקימו המתיישבים ליד הגבעה מבני ציבור שכללו בית ספר, בית כנסת, דואר, תחנת הסעה של דיליז'נסים, בית מרקחת, בית כלבו ועוד. בשנת 1884 נבנה בצידה הצפוני של הגבעה יקב פרידמן (בתחומי אחוזת לחמן).

עד שנת 1884 נעצרה התפתחות העיר בגלל קשיים כלכליים אולם בשנה זו חלה התעוררות בהתפתחות העיר עם הקמת אחוזת לחמן (ב-1912 נרכשה על ידי יקב פרידמן שעבר לתחומה מחיפה). עם התרחבות העיר הפכה הכיכר, בשעות הבוקר, למקום בו נאספו פועלי חקלאות מחפשי עבודה ובשעות הערב ובימי שבת וחג למקום התכנסות חברתית של בני העיר. בהתכנסויות אלו הנעימה תזמורת בשם "כינור ציון" את שהותם של התושבים בכיכר.

בשנת 1938, לכבוד חגיגות שישים שנה לפתח תקווה, נחנך במקום גן המייסדים שהיה הגן הציבורי הראשון.

מאז הקמתה שופצה הכיכר מספר פעמים עד לעיצוב צורתה הנוכחית (בשנות ה-60, ב-1991 וב-2007).

תיאור הכיכר
-----------

הכיכר תחומה בין הרחובות חיים עוזר, יהושע שטמפפר, הברון הירש, פינסקר, אוסישקין וחובבי ציון. הכיכר בנויה משני מפלסים: החלק המוגבה (בו נשתל דשא) והחלק במפלס הרחוב (מרוצף). שטח הכיכר 6 דונם. הכיכר כוללת מספר אלמנטים הבאים להזכיר את ההיסטוריה שלה:

* מזרקה (במקום שהייתה הבאר).
* 5 לוחות שיש לזיכרון מייסדיה של המושבה. בקדמת הלוחות תמונותיהם וסיפורם של המייסדים ובצידן האחורי תבליט של הדמות רכובה על סוס (כמתואר בבלדה על יואל משה סלומון).
* מבנה מוצל על עמודים שמהווה שחזור למקום בו נהגה התזמורת לנגן.
* פסל מתכת לציון החריש הראשון שביצעו המתיישבים בדצמבר 1878.
* פסל לציון התזמורת שפעלה בכיכר.
* פסל "הרחם" של הדר הרצל.

גלריה
-----

* יונים בכיכר המייסדיםיונים בכיכר המייסדים
* פסל לציון התזמורת שפעלה בכיכרפסל לציון התזמורת שפעלה בכיכר
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כיכר המייסדים** בוויקישיתוף
* עליזה וורם, כיכר המייסדים, אתר "מרכז פסג"ה פתח תקווה", יוני 2003
* פתח תקוה: הסמלים הכי בולטים של העיר, באתר mynet‏ פתח תקווה, 4 באוקטובר 2012
* כיכר המייסדים (אורכב 06.06.2020 בארכיון Wayback Machine), באתר "ראשונים"

הערות שוליים
------------

1. ↑  תהליך החפירה ארך כחודשיים ובעומק 21 מטר נמצאו מים
2. ↑  ערביי הסביבה קראו לבאר ביר-שוע על שם יהושע שטמפפר
3. ↑  טכס פתיחת גן המייסדים בפ"ת, הַבֹּקֶר, 7 באוקטובר 1938
4. ↑  5 הלוחות מזכירים את סלומון, שטמפפר, גוטמן, ראב וברנט
5. ↑  בני העיר נוהגים להגיע למבנה זה ולפזר שם אוכל ליונים
**מטקסיתריום** (שם מדעי: *Metaxytherium*; מיוונית עתיקה: "μεταξύ" - ביניים, "θηρίον" - חיה/בהמה כלומר: "חיית ביניים") הוא סוג נכחד של יונק ימי ממשפחת התחשיים, אשר התקיים בימים רדודים מכוסי עשב ימי באמריקה, אירופה ואפריקה בין האוליגוקן לפליוקן שלפני 25.7 עד 3 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו סביב ים הקדום פרתטיס (Paratethys), הים התיכון ולחופי האוקיינוס האטלנטי, הים הקריבי ואף לחופי האוקיינוס השקט המערבי.

סוג זה תואר ב-1840 בידי החוקר De Christol על סמך מאובנים מפלורידה ובאחה קליפורניה והתגלה כבר במאה ה-17 במונפלייה שבצרפת, אך נחשב לסוג של היפופוטם. הסוג מכיל כמה שם נרדף כמו: *Thalattosiren*‏, *Halianassa*‏, *Felsinoitherium*‏, *Cheirotherium* ו-*Hesperosiren*, אשר נכללו בהם כמה מינים שעברו לסוג.

הסוג קרוב לדוסיסירן ולתחש המשכן המודרני וכמותו בעל מבנה גוף חביתי, לסתות עבות ושיניים המותאמות ללחיכת עשבים ימיים ואצות כשהיה שחיין איטי יחסית אך בעל זנב רחב דומה לזה של לווייתנאים ופחות מזכיר את פרות הים. גודלו משתנה בין המינים באורך של 2 עד 5 מטרים.

ככל הנראה רעה באזורים טרופיים ונע באיטיות על קרקעית הים. הוא עצמו נטרף לעיתים בידי כריש טיגרי (נמצאו מאובנים עם שרידי נשיכה מתאימות לכריש טיגרי) ומינים קדומים של שש זימיים ואלי גם בידי המגלודון.

מינים
-----

הסוג מכיל 8 מינים תקפים:

* Metaxytherium albifontanum
* Metaxytherium arctodites
* Metaxytherium crataegense
* Metaxytherium floridanum
* Metaxytherium krahuletzi
* Metaxytherium medium
* Metaxytherium serresii
* Metaxytherium subapenninum

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מטקסיתריום** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**היטל פישר** (**Fischer projection**) הוא שיטה לתיאור גרפי של המבנה התלת-ממדי של מולקולות כיראליות, בעיקר פחמימות, בצורה דו-ממדית. היטל פישר נקרא על שם הרמן אמיל פישר שהשתמש בו לראשונה. השימוש בהיטל פישר נפוץ בעיקר בביולוגיה ובכימיה אורגנית.

מבנה תלת-ממדי של מולקולה טטראהדרלית ומתחתיה היטל דו-ממדי שלהתרגום מבנה תלת-ממדי פשוט להיטל פישר המתאים, שמשורטט מימין למטה
בהיטל פישר, הקשרים מיוצגים על ידי קווים ישרים. מולקולה בעלת אטום פחמן אחד מצוירת כצלב אנכי שאטום הפחמן במרכזו. במולקולות בעלות שני אטומי פחמן או יותר, שרשרת הפחמן והאטומים או הקבוצות הפונקציונליות הקיצוניים מיוצגים כקו אנכי, ושאר האטומים או הקבוצות הקשורים לשרשרת רשומים מימין ומשמאל ומחוברים בקווים אופקיים. כל אטום פחמן מיוצג כ"צומת" לאורך שרשרת זו. אטום הפחמן הקרוי C1 נמצא תמיד בראש שרשרת הפחמנים, כלומר הוא הפחמן העליון בציור.

במולקולה בעלת אטום פחמן אחד או שניים, ההיטל מתאר את המולקולה כשהיא מכוונת כך שהקווים האופקיים מייצגים קשרים עם אטומים שבולטים קדימה, כלפי הצופה, ואילו הקווים המאונכים הם קשרים עם אטומים ששקועים אחורה, לתוך הדף (פרט לקשר בין שני אטומי פחמן שנמצא במישור הדף).

במולקולות בעלות יותר משני אטומי פחמן, היטל פישר מייצג את מצב המולקולה כאשר הקשרים בין אטומי הפחמן בשרשרת מכוונים כך שאטומים אלה נמצאים על מעטפת של גליל וכל שאר האטומים המקושרים מכוונים החוצה מהגליל (מצב שאינו בהכרח אפשרי או יציב במציאות). 

היטל פישר של החד-הסוכר D-גלקטוז
השימוש בהיטלי פישר נפוץ בתחום הביוכימיה על מנת להציג חד-סוכרים, אך ניתן להשתמש בהם גם לתיאור חומצות אמינו, ולצורך תיאור מולקולות אורגניות נוספות. בשל העובדה שהיטלי פישר מציגים את הסטריאוכימיה (מבנה תלת-ממדי) של מולקולה, הם שימושיים להבחנה בין שני האננטיומרים של מולקולה כיראלית. אם נחליף שני קשרים שנמצאים מימין ומשמאל לשרשרת הפחמנים זה בזה, נהפוך את המולקולה לאננטיומר שלה.

ראו גם
------

* סטריאוכימיה
* הרמן אמיל פישר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היטל פישר** בוויקישיתוף
* היטל פישר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* The Fischer projection, באתר Chemgapedia (באנגלית)

* *Graphical representation of stereochemical configuration (IUPAC Recommendations 2006)* (באנגלית),ST-1.8: Fischer projections, pp. 1933-1934

| היטל כימי |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| היטל ניומן • היטל פישר • היטל הוורת' • היטל נטה |

 |
ג'סיקה בנג'מין
**ג'סיקה בנג'מין** (אנגלית: Jessica Benjamin; נולדה ב-17 בינואר 1946) היא פסיכואנליטיקאית ופמיניסטית אמריקאית ממוצא יהודי. נודעה בשל התאוריות שפיתחה בנושא האינטרסובייקטיביות בטיפול פסיכולוגי פסיכואנליטי.

קריירה
------

בנג'מין מרצה בתוכנית לפוסט דוקטורנטים בפסיכותרפיה ופסיכואנליזה באוניברסיטת ניו יורק. במקביל היא מטפלת בגישות טיפול פסיכואנליטיות בקליניקה בניו יורק. בעברה למדה לימודי פמיניזם ומבנה חברתי.

ב-1988 פורסם ספרה "The Bonds of Love: Psychoanalysis, Feminism and the Problem of Domination" (פורסם בעברית ב-2005 בשם "כבלי האהבה"). בספר עסקה בנג'מין ביחסי שליטה והכנעה שקיימים ביחסים בינאישיים, בתהליך הפסיכולוגי העומד מאחוריהם, ובהשפעותיהם השליליות על מערכות יחסים משפחתיות, ארגוניות ומיניות - זאת למרות שמבחינה מודעת מבטאים אנשים בחברה המערבית מחויבות לשוויון ולחופש.

ב-1995 פרסמה בנג'מין את ספרה השני, "Like Subjects, Love Objects: Essays on Recognition, Identification and Difference", בו היא מתארת את הגישה האינטרסובייקטיבית בפסיכואנליזה. כך, למשל, מתוארת התפתחות יחסי התינוק ואמו כמתקדמים בהדרגה לכיוון הכרה של הילד באמו כסובייקט בפני עצמו, בעל רצונות וצרכים משלו, ולא רק כאובייקט המיועד לסיפוק צרכיו של התינוק. בספר ביקרה בנג'מין את התאוריות של אבי הפסיכואנליזה, זיגמונד פרויד, שלטענתה משעתקות ומנציחות את היחסים הפטריארכליים בין המינים, המאופיינים ביחסי שליטה והכנעה, ומשקפים את הקוטביות התרבותית של הרציונליות הגברית מול הפגיעות הנשית. בין השאר, ביקרה בנג'מין את רעיון תסביך אדיפוס על פי פרויד, ופיתחה אותו כך שיכלול גם את מאבקה של האישה על עצמאותה. 

שנתיים מאוחר יותר, ב-1997, פורסם ספרה השלישי, "Shadow of the Other: Intersubjectivity and Gender in Psychoanalysis", בו הרחיבה בנג'מין את התאוריה האינטרסובייקטיבית, ועסקה באהבה ותוקפנות ביחסים בינאישיים. בנג'מין משתמשת במונח אינטרסובייקטיביות על מנת להתייחס לאתגר הספציפי של הכרה בזולת כמרכז שווה ערך של הוויה.  אינטרסובייקטיביות מוסיפה נקודת מבט של יחסי אובייקט, על פיה ניתן למפות את הייצוגים ואת היחסים שלנו על ציר המתח שבין הכרה בזולת לבין שלילתו. חיי הנפש שלנו ממוקמים תמיד על המתח בין התייחסות לאובייקט לבין הכרה בזולת חיצוני, בין מגע עם מציאות חיצונית לבין אומניפוטנטיות. כל מערכת יחסים ניתנת תמיד להגדרה במונחים של תנועה של שלילה והכרה, בכל רגע הזולת מופיע בפנינו כפחות או כיותר אובייקט או סובייקט, או בשילוב כלשהו של השניים.

לקריאה נוספת
------------

* ג'סיקה בנג'מין, "**כבלי האהבה**", הוצאת דביר, 2005.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'סיקה בנג'מין** בוויקישיתוף
* ג'סיקה בנג'מין באתר אוניברסיטת ניו יורק (באנגלית)
* ניצה ירום, "כבלי האהבה" ומעבר להם: על משנתה של ג'סיקה בנג'מין, 20 ביוני 2005, באתר פסיכולוגיה עברית
* ורדה סיון, מחיר הקריירה של האישה המודרנית - בין פרויד לג'סיקה בנג'מין (אורכב 03.03.2016 בארכיון Wayback Machine), ינואר 2004, באתר בית החולים רמב"ם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007445323005171
* BIBSYS: 90338849
* BNE: XX5306543
* BnF: cb12240303g (data)
* CiNii: DA05064656
* GND: 124149782
* ICCU: CFIV101292
* ISNI: 0000 0001 1651 6384
* LCCN: n88034426
* LNB: 000021325
* NDL: 00511981
* NKC: xx0203870
* NSK: 000458195
* NTA: 074766201
* RERO: 02-A002990382
* SNAC: w6zw3rhf
* SUDOC: 031127088
* VIAF: 59137623
* WorldCat: lccn-n88034426

 |
לוח שנה
 חודש יוני בשעת קציר. אחד מדפי לוח השנה כפי שמופיע בספר השעות "השעות העשירות מאוד של דוכס ברי"
**לוח שנה** הוא כלי מוחשי, שבאמצעותו ניתן להציג את לוח השנה המופשט. בלוח השנה ניתן למצוא מידע רלוונטי מסוגים שונים, כגון:

* באיזה יום בשבוע חל תאריך מסוים
* מתי חל חג או מועד אחר
* בלוח שנה עברי מצוינים פעמים רבות זמני כניסת השבת ויציאתה, ופרטי פרשת השבוע.

בנוסף ניתן לרשום בלוח השנה פעולות שנקבעו למועד מסוים, כגון המועד שבו יש להתייצב לבדיקה אצל רופא השיניים או המועד שנקבע לישיבה מסוימת.

במשך שנים רבות היה לוח השנה מודפס על גבי נייר, במגוון רחב של וריאציות. בשלהי המאה העשרים, עם התפתחות המחשוב, פותחו תוכנות להצגתו של לוח השנה, ובשימוש משרדי נעשה שימוש נרחב בתוכנות המאפשרות גם זימון פגישות לתאריך מסוים. אמצעי אלקטרוני נוסף שהפך לתחליף ללוח השנה המסורתי הוא מחשב כף יד. גם בדגמים רבים של טלפונים סלולריים מתאפשרת הצגה של לוח שנה.

לוחות השנה הנפוצים מציגים את הלוח הגרגוריאני, בישראל מוצג בנוסף גם הלוח העברי.

לוח קיר
-------

חודש אוגוסט מתוך לוח שנה תאילנדי. הלוח עשוי אסופת דפי חודשים המוצמדים למודעת פרסומת.
לוח קיר הוא לוח שנה עשוי דפי נייר, שתלוי על הקיר. הגרסה הנפוצה של לוח זה מציגה בדף אחד חודש אחד, וכן מקובלים, אף נפוצים פחות, לוח קיר המציג שבוע בכל דף או יום אחד בלבד בכל דף. בנוסף למימוש המטרה הפונקציונלית של לוח שנה, משמש לוח זה (בעיקר בגרסתו החודשית) כאלמנט קישוטי, שבו מופיעים צילומי נוף, ציורים, תצלומי דוגמניות וכדומה. לעיתים ניתנים לוחות קיר על ידי יצרנים ונותני שירות כאמצעי פרסום, ובמקרה זה כולל הלוח רכיב המציין את דבר המפרסם.

יומן
----

יומן הוא לוח שנה שצורתו כצורת ספר או מחברת. כל זוג עמודים סמוכים משמש, בדרך כלל, להצגתו של שבוע אחד, אם כי קיימים גם יומניים יומִיים וחודשִיים. השימוש ביומן היה מקובל מאוד כאמצעי לרישום פגישות, לשימוש אישי ולשימוש משרדי. עם התפתחות המחשוב השימוש בו הולך ומצטמצם, עקב המעבר לתחליפים אלקטרוניים.

לוח עד
------

לוח שנה שאינו מציין את ימות השבוע, ומתאר לוח שנה לפי שיטה אחת בלבד (למשל, רק לוח עברי או רק לוח גרגוריאני). הלוח מיועד לרישום תאריכים חשובים, כך שיישמרו לשנה הבאה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **לוחות שנה** |

* HebCal לוח שנה יהודי מקוון (אנגלית).
* לוח שנה - כלים ללוח השנה העברי.
* לוח שנה - לוח שנה עברי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4163043-9
* LNB: 000313859
* NKC: ph123447

 |
**דמיאן רקה** (בספרדית: **Damian Reca**; ‏ 1894 - 4 במאי 1937, בואנוס איירס) היה שחמטאי ארגנטינאי ואלוף ארגנטינה בשחמט בשנים 1921, 1923, 1924 ו-1925.

קריירה
------

בשנת 1921 ניצח רקה באליפות השחמט הראשונה של ארגנטינה שהתקיימה בבואנוס איירס וניצח בדו-קרב על התואר את בניטו וילגאס 5-2. בשנת 1921/22 הגיע למקום השביעי בתחרות מונטבידיאו (האליפות הראשונה של מדינות דרום אמריקה, ניצח: רוברטו גראו ) Montevideo 1921/22 - 1� Torneio Sulamericano, web.archive.org, ‏2006-02-16. בשנת 1922 חלק רקה מקום 2-3 באליפות השחמט השנייה של ארגנטינה (ניצח: בניטו וילגאס). בשנת 1923/24 ניצח רקה באליפות השחמט השלישית של ארגנטינה וזכה גם בדו-קרב על התואר מול וילגאס. בשנים 1924 ו-1925 הוכרז רקה כאלוף ארגנטינה ללא דו-קרב רשמי (רקה הפסיד בדו-קרב מול ריכרד רטי 2.5-0.5 בשנת 1924 וניצח דו-קרב מול חוליו לינץ 5.5-2.5 בשנת 1925). רקה חלק מקום 2–3 בתחרות מונטבידיאו בשנת 1925 (האליפות השנייה של מדינות דרום אמריקה, ניצח: לואיס פאלאו) Montevideo 1925 - 2� Torneio Sulamericano, web.archive.org, ‏2007-09-27.

בשנת 1926 הפסיד רקה את תואר האלוף לגראו, במסגרת אליפות השחמט השישית של ארגנטינה 3–5. רקה חזר וניצח באליפות השביעית שהתקיימה בשנת 1927 בתוצאה הנדירה של 11 ניצחונות ללא תיקו או הפסד אך לא קיבל את התואר משום שסירב לשחק מול גראו. הוא גם ניצח בתחרות נוספת שהתקיימה בבואנוס איירס באותה שנה בין חמשת המקומות הראשונים באליפות ארגנטינה בה ניצח.

השתתפות באולימפיאדות
--------------------

רקה ייצג את ארגנטינה בשתי אולימפיאדות:

1. אולימפיאדת השחמט 1924 האולימפיאדה הבלתי הרשמית הראשונה, חלק רקה מקום 8–13 בבית התנחומים באליפות העולם הראשונה לחובבים שהתקיימה בפריז עם 7.5 נקודות (ניצח: קארל הרומאדקה OlimpBase :: Chess Olympiad Paris 1924: consolation cup standings, www.olimpbase.org)
2. אולימפיאדת השחמט 1928, האולימפיאדה השנייה שהתקיימה בהאג, בלוח הרביעי השיג תוצאה של +4 -5 =4 OlimpBase :: 2nd Chess Olympiad, The Hague 1928, Argentina, www.olimpbase.org

קישורים חיצוניים
----------------

* דמיאן רקה, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* דמיאן רקה, באתר chessmetrics

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0003 9089 197X
* NTA: 192007017
* VIAF: 284644360
* WorldCat: viaf-284644360

 |
**דוד הראשון** (בגאורגית: **დავით I**;‏ 1569 - 21 באוקטובר 1602) היה מלך ממלכת קאחתי החל משנת 1601 ועד מותו הפתאומי באוקטובר 1602.

ביוגרפיה
--------

דוד היה בנו של אלכסנדר השני, מלך קאחתי. ממלכת קאחתי הייתה ממלכה באזור מזרח גאורגיה של ימינו. קאחתי סבלה מקרבתה אל האימפריות השונות באזור ובמיוחד האימפריה העות'מאנית, האימפריה הספווית ונסיכות מוסקבה. מלכי קאחתי נאלצו לתמרן בין המנהיגים השונים ללא הרף.

בתחילת שנת 1601, חלה אביו אלכסנדר השני. דוד ניצל את ההזדמנות והפך למעשה לשליט בפועל של הממלכה. בהמשך התאושש אלכסנדר ממחלתו, אולם דוד סירב לוותר על סמכויותיו והכריח את אביו להתפטר. אלכסנדר פרש למנזר, ודוד הוכתר כמלך קאחתי. עם זאת, אחיו הצעיר הנסיך גאורגי לא השלים עם המצב החדש, ולמרות שדוד הצליח לפייס אותו בתחילה עם נכסים ומתנות, בהמשך הנהיג גאורגי מרד אצילים כנגד דוד. דוד דיכא את המרד באכזריות, 17 מתומכיו של גאורגי הוצאו להורג והוא עצמו נכלא.

דוד המשיך במדיניות החוץ שהנהיג אביו. הוא חיזק את ידידותו עם נסיכות מוסקבה, ויצא למשלחת עונשין כנגד נאגזור, הנסיך המתמרד מאזור אראגווי. הוא מת במפתיע ב-21 באוקטובר 1602. אביו ניצל את מותו, יצא מהמנזר וחזר ותפס את השלטון.

משפחתו
------

הוא נישא לכתוואן המעונה (1560-1624) וממנה נולדו לו שלושה ילדים:

* טימורז
* וחטנג (מת ב-1604)
* הלנה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוד הראשון, מלך קאחתי** בוויקישיתוף
אברהם מביס את ארבעת המלכים, איור מאת אנטוניו טמפסטה משנת 1613
**תִּדְעָל** מלך גּוֹיִם נזכר בתנ"ך בספר בראשית, ספר בראשית, פרק י"ד כאחד ממלכי קואליציית ארבעת המלכים שהוקמה יחד עם אמרפל מלך שנער, אריוך מלך אלסר וכדרלעומר מלך עילם, למטרת דיכוי מרד של חמשת מלכי כיכר הירדן, שכרתו ביניהם ברית על מנת למרוד במלכי מסופוטמיה.

במקרא
-----

 ערך מורחב – **מלחמת ארבעת המלכים את החמישה**  

ארבעת המלכים, בהנהגת כדרלעומר, באו לכנען כדי להכניע את מלכי כיכר הירדן שמרדו בכדרלעומר. בדרכם הכו בעמים נוספים, בהם הרפאים, החורים הכנעניים, האמורים ועוד. במלחמתם כנגד חמשת מלכי כיכר הירדן הכניעו ארבעת המלכים את המורדים, שבו מהם שבי רב ובזזו את כל רכושם. בדרכם צפונה אל ארצותיהם רדף אחריהם אברהם, ובאזור דמשק השיג אותם, הביסם, והשיב את השבויים והרכוש למלכי כיכר הירדן.

שמו ומוצאו
----------

תדעל הוא שם חתי. השם תדעל הוא תעתיק עברי לשם החתי דֻדְחַ'לִי.

מקור השם הוא בהר המקודש לחיתים, הר תֻדְחַ'לִי. זיהוי השם תדעל עם מלכי החתים הנושאים את השם תֻדְחַ'לִי, דֻדְחַ'לִי או תודחליאש נעשה בשנות השלושים של המאה העשרים והוסבר בחילופי האותיות ח' והאות ע' וכן ייתכן שהעי"ן מייצגת מבטא קדום יותר של ע'י"ן כדוגמת "עזה" עבור "ע'זה" ומאידך ייתכן שבחיתית גם היה מבטא דומה אם כי הכתב המבוסס על כתב היתדות האכדי במקורו חסר סימן מדויק עבור הגה זה ובמקומו נכתב סימן שנהוג לקרוא כח', תופעה מוכרת באכדית. השם תֻדְחַ'לִי נמצא בארכיון העיר אוגרית ונכתב שם בצורתו המקראית.

לדעת אלישע קמרון, תדעל הוא תֻדְחַ'לִי השני, אשר כבש את סוריה במאה ה-15 לפנה"ס, ואילו אחרים נוטים לזהותו עם תודחליאש מהמאה ה-17 לפנה"ס.

בתרגום השבעים, מופיע שמו כ"תלעל".

יוסף בן מתתיהו טוען בספרו קדמוניות היהודים כי תדעל היה משרי הצבא של אשור, ומתאר כיצד הוא ושלושת שרי הצבא האחרים בזזו את סוריה והגיעו לאזור סדום כדי להילחם עם מלכי כיכר הירדן אשר מרדו באשור.

בדברי חז"ל
----------

הביטוי "מלך גויים" מתורגם על ידי אונקלוס כ"מַלְכָּא דְּעַמְמֵי", כלומר: מלך עמים רבים. בצורה זו פירשו את הכינוי גם רוב המפרשים.

הרמב"ן בפירושו לספר בראשית מביא מדרש, לפיו כל אחד מארבעת המלכים רומז לאחת מהאימפריות הגדולות שיקומו בעולם. לפי מדרש זה, רומזת "גויים" לאימפריה הרומית:

> 
> "המעשה הזה אירע לאברהם להורות כי ארבע מלכויות תעמודנה למשול בעולם ובסוף יתגברו בניו עליהם ויפלו כלם בידם, וישיבו כל שבותם ורכושם. 
> ו**מלך גוים**, המולך על עמים שונים אשר שמוהו עליהם לראש ולקצין, רמז למלך רומי, אשר הומלך על עיר מקובצת מעמים רבים, כיתים ואדום ויתר גוים; וכך אמרו בבראשית רבה: ... 'ותדעל מלך גוים', זו מלכות אדום, שהיא מכתבת טירוניא [=מקבלת מס] מכל אומות העולם."
> 
> 
> 
>

ראו גם
------

* אמרפל
* אריוך
* כדרלעומר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תדעל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמואל ייבין, **מחקרים בתולדות ישראל וארצו**, ירושלים, מ.ניומן, 1959, עמ' 58.
2. ↑  אלישע קמרון, **עולם התנ"ך: בראשית**, תל אביב, דוידזון עתי, 1993, עמ' 104.
3. ↑  Adam Simon van der Woude, Adrianus van Selms. (1968). *Adhuc Loquitur*. E.J. Brill. p.36.
4. ↑  יוסף בן מתתיהו, **קדמוניות היהודים**, ירושלים, מוסד ביאליק, 2002, עמ' 19.
5. ↑  פרק י"ד, פסוק א'.