recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אריך פוקס** (בגרמנית: **Erich Fuchs**;‏ 9 באפריל 1902 – 25 ביולי 1980) היה חייל נאצי בדרגת אס-אס שארפיהרר שלקח חלק בתוכנית T4 - אותנסיה ובמבצע ריינהרד במהלך השואה.

פוקס החל את הקריירה שלו כמכונאי רכב והצטרף לשורות המפלגה הנאצית ולאס אה במאי 1933. בשנת 1940 שובץ בתוכנית T4 אותנסיה, ושימש כנהגו האישי של אירמפריד אברל כשאברל היה המנהל האחראי של מרכזי ההמתה בברנבורג ובברנדנבורג. פוקס נכח בהוצאות רבות להורג בגז של נכים ומוגבלים.

מידע נוסף
---------

בפברואר 1942 שובץ במחנה ההשמדה בלז'ץ למשך שישה שבועות על מנת להתקין את תאי הגזים במחנה. 
לאחר מכן, באפריל עבר למחנה סוביבור למשך ארבעה שבועות. 

בעודו בסוביבור, פוקס הפעיל את המנוע בהמתות נוספות בגז. לאחר שהועלה לדרגת אס-אס שארפיהרר, נשלח למחנה טרבלינקה תחת פיקודו של מנהלו הקודם אברל. בהמשך העיד:

> 
> "לבסוף הגעתי לטרבלינקה. במחנה השמדה זה התקנתי גנרטור שסיפק אור חשמלי לצריפים. העבודה בטרבלינקה לקחה לי כשלושה עד ארבעה חודשים עמוסים. במהלך שהותי שם משלוחים של יהודים שהומתו בגז הגיעו יום אחר יום."
> 
> 
> 
> 

לקראת סוף 1942 פוקס חזר לזמן קצר למרכז האותנסיה בברנבורג. בהמשך, מדצמבר עד פברואר 1943 הוצב במוסד פסיכיאטרי בגרמניה, שם היה מעורב ב"מחקר אותנסיה" ושוב נכח בפעולות של המתה הגז. במרץ 1943 פוקס הוצא מתוכנית האותנסיה ופועלו ברצח המוני וברצח העם היהודי הסתיים.

לאחר המלחמה עבד כנהג משאית, מכונאי רכב ואיש מכירות כלי רכב. פוקס הועמד לדין במשפט בלז'ץ שנערך במינכן בשנים 1964-1963 אך זוכה[דרוש מקור]. הוא נעצר שוב והועמד לדין במסגרת משפט סוביבור בהאגן. ב-20 בדצמבר 1966 פוקס נמצא אשם בסיוע לרצח המוני של 79,000 אנשים ונידון לארבע שנות מאסר בלבד.

קישורים חיצוניים
----------------

* עדותו של אריך פוקס במשפט סוביבור-בולנדר (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Sobibor Perpetrators, באתר deathcamps
2. ↑  Biographies of SS-men באתר sobiborinterviews
**אריך קורדט** (גרמנית: **Erich Kordt**;‏ 10 בדצמבר 1903 - 11 בנובמבר 1969) היה פעיל בהתנגדות הגרמנית לנאצים. שימש כיועץ צעיר של שר החוץ הגרמני יואכים פון ריבנטרופ. כדיפלומט צעיר קורדט עשה חיל במשרד החוץ הגרמני. קורדט גם שימש כמרגל למחתרת האנטי-נאצית.

תחילת הקריירה
-------------

קורדט שדיבר אנגלית מושלמת למד באוניברסיטת אוקספורד באנגליה והצטרף למשרד החוץ הגרמני ב-1928. הוא הוצב בז'נבה ואז בברן בשווייץ.

לאחר מכן הוא שימש כמדריך בשגרירות לונדון תחת השגריר יואכים פון ריבנטרופ ופיתח כלפיו סלידה אישית וזלזול מקצועי. למרות זאת ב-1937 הפך קורדט לחבר במפלגה הנאצית וכאשר בפברואר 1938, ריבנטרופ הפך לשר חוץ, נקרא אריך קורדט לשמש כראש "לשכת השרים" של משרד החוץ, היות ששר החוץ החדש של גרמניה ריבנטרופ שנזקק לעזרה מקורדט ביקש שיסייע לו בפענוח מסמכים ויתרום מהידע ומהניסיון שלו לדיפלומטיה הבינלאומית. קורדט שהיה עוזר שר החוץ נחשף במהלך תפקידו למסמכים סודיים ביותר, אותם לקח וסיפק לקולונל הנס אוסטר שהיה ראש קבוצת אופוזיציה אנטי- נאצית "קונספירציית אוסטר". זה היה מידע סודי מלב המערכת הנאצית שהפך את קורדט לפעיל מרכזי במחתרת.

קונספירציית אוסטר
-----------------

אריך קורדט ואחיו תיאדור לקחו חלק בקונספירציית אוסטר בשנת 1938. קונספירציית אוסטר הייתה חלק מתוכנית שהמטרה שלה הייתה לעצור את גרמניה מלצאת למלחמה עם צ'כוסלובקיה על שטח חבל הסודטים. התוכנית הייתה להתנקש בחייו של אדולף היטלר.

תיאדור קורדט שימש כקונסול בשגרירות לונדון, ויצר קשרים עם הבריטים, שבהם הייתה תלויה הצלחת הקשר. הקושרים היו צריכים שהבריטים יתנגדו בנחרצות לתפיסת חבל הסודטים. אריך קורדט השתמש באחיו (תיאדור) כשליח כדי לבקש ולנסות ולשכנע את ממשלת בריטניה לעמוד מול היטלר. התקווה הייתה שבשילוב המשבר עם צ'כוסלובקיה, קציני הצבא יבצעו הפיכה נגד היטלר. אך ראש ממשלת בריטניה נוויל צ'מברלין, חשש מהאפשרות שתהיה מלחמה וניהל משא ומתן ארוך וממושך עם היטלר ולבסוף נכנע לו, מה שהרס כל סיכוי שהקונספירציה תצליח. בגרמניה בשלב זה היטלר נתפס כ"מדינאי הגדול בכל הזמנים ברגע הניצחון הגדול ביותר שלו". ולכן הקשר לא יצא לפועל.

משימות ריגול
------------

* בשנת 1939, קורדט נסע ללונדון כדי להעביר מידע סודי ליועץ הדיפלומטי של ממשלת בריטניה (רוברט ונוסרט) על הסכם ריבנטרופ–מולוטוב בין גרמניה ורוסיה.
* משנת 1941 ועד שנת 1944 קורדט נשלח מטעם משרד החוץ הגרמני ליפן ולאחר מכן הועבר לסין ותוך כדי ריגל עבור הרוסים.
* ובשנת 1948 קורדט העיד במשפטי נירנברג בעד שר החוץ של גרמניה ריבנטרופ שהואשם ונידון למוות. לאחר שקורדט העיד, לא ניתן לו לשוב לתפקיד בשירות החוץ הגרמני.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  דני אורבך, **ואלקירי - התנגדות הגרמנית להיטלר**, תל אביב: ידיעות אחרונות , ספרי חמד, 2009

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007281080005171
* BnF: cb10862779g (data)
* GND: 124512569
* ISNI: 0000 0000 8298 5798
* LCCN: n90635134
* NTA: 067849822
* SELIBR: 305018
* SUDOC: 101030207
* VIAF: 110234617
* WorldCat: lccn-n90635134

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אריך קודרט"**.
"**חדשות בן עזר** - מכתב עיתי לֵילִי חינם מאת סופר נידח" הוא ניוזלטר בעריכתו של אהוד בן עזר, המופץ למנויים בדואר אלקטרוני פעמיים בשבוע, אור ליום שני ואור ליום חמישי.

השבועון החל לצאת לאור ב-12 בפברואר 2005, והוא כולל פובליציסטיקה (המרבה להציג עמדות ימניות), ביקורת ספרות, סיפורת ושירה. מקום נכבד מוקדש לחייה ויצירתה של דודתו של בן עזר, המשוררת אסתר ראב, ולתולדות פתח תקווה, המושבה שבה נולד. תחילה נכתב השבועון על ידי בן עזר לבדו (החותם גם בשמות העט "ס. נידח" ו"ס. גרוס"), ובמהלך הזמן הצטרפו אליו כותבים רבים, ובהם המזרחן ד"ר גיא בכור, המשוררים יוסי גמזו, עקיבא נוף, אלישע פורת וישראל הר, הסופרים יצחק אוורבוך אורפז, פוצ'ו (ישראל ויסלר) ומשה גרנות, המתרגם יהודה גור-אריה, חוקר הזמר העברי אליהו הכהן, דן אלמגור, יוסף דוריאל, אורי הייטנר ואברהם וולפנזון.

בראש כל גיליון מודפס המסר:

אם אינך מוצא ספר לקרוא בו – כתוֹב ספר או קרא ספר ישן
אם אינך מוצא עיתון לטעמך – עשה לך עיתון חדש
העיתון לאנשים חושבים. לא כורתים עצים להדפיסו ואינו מצטבר כִּפסולת
דברינו מגיעים רק לכמה אלפי קוראים אבל גם בעוד שנים רבות יקראו אותנו מאות.
לציון מלאת 10 שנים ו-1,000 גיליונות ל"חדשות בן עזר", סיפר אהוד בן עזר לקוראיו:

בחודש פברואר 2005 נשבר לי סופית מהמגבלה של הצורך להביע את דעותיי במאמרים ובמכתבים למערכות העיתונים, ולהיות תלוי בעורכים שלא פעם סילפו את דבריי או לא פרסמו אותם. נשבר לי גם מהתלות במו"לים, במפיצים ובחנויות וברשתות הספרים, שכמעט לא הפיצו את ספריי החדשים, כי לא הייתי אז, כמו שאינני כיום, "סופר חשוב" או פרו-פלסטיני.
במקביל נהגתי לשלוח מכתבים ומאמרים ב"תפוצת נאט"ו" לחבורה של ידידים ושל אחרים, בקובצי אי-מייל של וורד עברי, כאשר לעיתים, במכתבים האישיים, הייתי משנה את מילות הפתיחה אבל שולח את אותו המכתב או המאמר. ...
וכך, החל מחודש פברואר 2005, שלחתי לתפוצת האי-מיילים שהיו ברשותי (רק מאות אחדות) – את "חדשות בן עזר / מכתב עיתי מאת סופר נידח".

קישורים חיצוניים
----------------

* ארכיון חדשות בן עזר
* ארנה גולן, חג האלף ל"חדשות בן עזר", "חדשות בן עזר" 1019, 12 בפברואר 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  אהוד בן עזר, 1000 גיליונות ו-10 שנים למכתב העיתי, "חדשות בן עזר" 1019, 12 בפברואר 2015
**ג'וזף ל. אוסטרמן** (באנגלית: **Joseph L. Osterman**) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בחיל הנחתים של ארצות הברית. פיקד על כוח המשלוח הראשון של חיל הנחתים.

ביוגרפיה
--------

אוסטרמן נולד באדג'ווטר שבמרילנד, בן לאב ששירת כקצין בחיל הנחתים. ב-1982 סיים תואר ראשון בביולוגיה באוניברסיטת קולורדו אותו עשה במסגרת תוכנית הכשרת קציני המילואים של חיל הנחתים וצי ארצות הברית.

שירת כמפקד מחלקה רובאית ומפקד מחלקת מרגמות בגדוד הראשון של רגימנט הנחתים השביעי. שירת כסגן מפקד יחידת הנחתים על נושאת המטוסים "ג'ון פ. קנדי" ומפקד יחידת הנחתים על נושאת המטוסים "פורסטל". לאחר המשימות בים שימש מדריך בבית הספר לקצינים בבסיס קוונטיקו של הנחתים וכמדריך בקורס קציני חי"ר. 

פיקד על פלוגה בגדוד הראשון של רגימנט הנחתים השני ושימש קצין מבצעים של הגדוד. בתקופה זו השתתף בכוח ההתערבות של ארצות הברית והאו"ם בעקבות מלחמת האזרחים בסומליה ובכוח המשימה לסיוע הומניטרי לפליטים מקובה והאיטי. (אנ') בתום לימודים במכללת המלחמה של הצי שימש בשנים 1996–1999 כמפקד לשכת הגיוס של חיל הנחתים באולבני. לאחר מכן למד במכללת המלחמה של צבא ארצות הברית. 

ביוני 2000 מונה למפקד הגדוד הראשון ברגימנט הנחתים השלישי שהוצב באוקינאווה והשתתף עמו ב"מבצע חירות מתמשכת". ב-2002 מונה למדריך וראש מטה בית הספר של נאט"ו באובראמרגאו שבגרמניה. ב-2004 מונה למפקד רגימנט הנחתים ה-25 והוצב עמו בעיראק מאפריל 2005 עד מרץ 2006. ביוני 2006 מונה למפקד בית הספר ללוחמה באוניברסיטת חיל הנחתים בקוונטיקו. בתפקידו הבאים שימש עוזר למפקד דיוויזיית הנחתים השנייה ועוזר למפקד דיוויזיית הנחתים הראשונה.

ממרץ 2010 עד מרץ 2011 פיקד על דיוויזיית הנחתים הראשונה בלחימתה באפגניסטן. ביוני 2011 מונה למפקד פיקוד הגיוס של חיל הנחתים. בדצמבר 2012 מונה לסגן ראש מטה כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי באפגניסטן. במרץ 2014 מונה לסגן מפקד פיקוד הפיתוח של חיל הנחתים בקוונטיקו. 

באוגוסט 2014 מונה למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של חיל הנחתים. באוגוסט 2016 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למשנה למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים. באוגוסט 2018 מונה למפקד כוח המשלוח הראשון של הנחתים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'וזף אוסטרמן** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר חיל הנחתים
* Interview With Maj. Gen. Joseph L. Osterman, ‏defensemedianetwork.com, ‏13 ביוני 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mundy takes over as commander of Marine Raiders, Osterman heads to SOCOM, ‏marinecorpstimes.com, ‏27 ביולי 2016
ממלכות נאו-חתיתיות, 800 לפנה"ס לערך
כתובת זכור המזכירה את חדרך
**חַדְרָךְ** (ידועה גם כ"חזרך" או בשמה הארמי: **Hatarikka** - חתריקה), הייתה פחווה קטנה שהוקמה בתחילת האלף ה-1 לפנה"ס, על ידי הארמים באזור שמצפונית לחמאת. מזוהה עם תל אפיס שבצפון סוריה.

פחוות חתריקה הייתה ידועה גם בשם "ממלכת לֻעַש" או "ממלכת נחושה" ובטקסטים אשוריים כונתה "ממלכת לחטי"

מלכה של חדרך היה המלך זַכֻּר והוא השאיר אחריו מצבת אבן, הנקראת "כתובת זכור". על מצבה זאת מתואר כיתור העיר על ידי בן הדד בן חזאל וכל המלכים עוזריו, אשר שמו מצור על חדרך, הרימו דייק, וחפרו "חריץ" כדי לפרוץ אל תוך העיר הנצורה. המלך זַכֻּר מודה בכתובת, לאל הארמי בעל–שמים, שחילץ אותן מן המצור בו בן הדד הובס.

החוקרים משווים סיפור זה עם סיפורם של חזקיהו וסנחריב, שבשני המקרים אירע הבלתי יאומן, והחזק בניגוד לכל הציפיות נסוג מן הקרב מבלי לנצח. כך בשני המקרים ננטעה האמונה בלב אנשי הדור, שהגורם לנסיגה הבלתי מוסברת הוא נסי

האשורים, בתקופת מלכותם של שלמנאסר הרביעי ואשור-דן השלישי, ניסו לכבוש את חדרך מספר פעמים. בשנים 772 לפנה"ס, 765 לפנה"ס, 755 לפנה"ס. על אף שהייתה זאת תקופה בה נחלש השלטון המרכזי, עם זאת, נמנעו מתקיפות צבאיות בדרומה של סוריה.

חתריקה, מוזכרת במקורות היהודים לראשונה בתנ"ך."מַשָּׂא דְבַר-ה' בְּאֶרֶץ חַדְרָךְ, וְדַמֶּשֶׂק מְנֻחָתוֹ" לאחר מכן בספרי: "אמר לו רבי יוסי בן דורמסקית לרבי יהודה, למה אתה מעוות עלינו את הכתובים, מעידני עלי שמים וארץ שאני מדמשק ויש שם מקום ושמו "חדרך".

בין אגרות שמואל בן עלי, נשלחה גם איגרת לחכמי דמשק וחדרך. לאחר מסע הצלב הראשון גלתה "ישיבת ארץ הצבי", בראשותו של הגאון שלמה כהן מארץ ישראל אל חתריקה.

לקריאה נוספת
------------

* בוסתנאי עודד, **תולדות עם ישראל בימי בית ראשון**, כרך ב' - ממלכת ישראל ויהודה (יחידות 4–6), תל אביב: הוצאת האוניברסיטה הפתוחה. מהדורה שנייה: 2008.
* אברהם נגב, הערך: **חדרך**, **לכסיקון מקראי**, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965.

קישורים חיצוניים
----------------

* Middle East Kingdoms

הערות שוליים
------------

1. 1 2  עודד ליפשיץ, **ירושלים בין חורבן להתחדשות - יהודה תחת שלטון בבל**, הוצאת יד יצחק בן-צבי, ירושלים, 2004, עמ' 21.
2. ↑  מלך חמת ומחוז לעש שבצפון סוריה, מדרום לעיר חלב של ימינו
3. ↑  בוסתנאי עודד, פריטים מתוך ספר פרופ' חמ"י גבריהו: מחקרים במקרא ובמחשבת ישראל - הצלת ירושלים מידי סנחריב: הרקע לסיפור הנס, החברה לחקר המקרא בישראל ה'תשנ"א
4. ↑  ראו: בוסתנאי עודד, תולדות עם ישראל בימי בית ראשון, כרך 2, עמ' 255.
5. ↑  ספר זכריה, פרק ט', פסוק א'
6. ↑  ספרי לספר דברים, עמ' קט"ו, באתר דעת
7. ↑  רבי יהודה ניסה לתת לשם "חדרך" מובן נוטריקוני, וטען ששם זה מכוון למשיח שהוא **חד** לאומות העולם, ו**רך** לישראל. על כך הגיב רבי יוסי בלשון קשה.
8. ↑  האגרות נמצאו בגניזת קהיר וקובצו בספר על ידי החוקר שמחה אסף
9. ↑  **אנציקלופדיה אריאל**, עמ' 2213; על פי; ‏J. Mann, ‏ *The Jews in Egypt and in Palestine* ‏, 1920, עמ' 196.
**ג'וזף אלן** (באנגלית: **Joseph Percival "Joe" Allen**;‏ נולד ב-27 ביוני 1937) היה פיזיקאי ואסטרונאוט אמריקני אשר לקח חלק בתוכניות חלל וטס לחלל פעמיים.

ביוגרפיה
--------

ג'וזף אלן נולד בעיירה קרופורדסוויל שבאינדיאנה וגדל בעירו. בשנת 1959 הוא סיים לימודי תואר באוניברסיטה. בהמשך הוא סיים תואר שני (1961) ותואר שלישי (1965) באוניברסיטת ייל.

לאחר סיום הלימודים הוא עבד בתחום מחקר גרעיני באוניברסיטת וושינגטון, אוניברסיטת ייל ובמעבדה לאומית ברוקהייבן.

שירות בנאס"א
------------

בשנת 1969 אלן התקבל ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. בהיותו בנאס"א אלן תחילה עבד אמוני טיסה ובהמשך היה בצוות תמיכה של אפולו 15. בשנים 1975–1978 הוא עבד בתפקיד ניהולי בנאס"א ובשנת 1978 נקלט במרכז החלל ג'ונסון כמדען.

אלן היה חלק של צוות במשימה STS-5 שהמריאה בשנת 1982 כאשר על סיפונה ואנס בראנד, רוברט אוברמייר, ג'וזף אלן וויליאם לנויר. זו הייתה הפעם הראשונה שלחלל נשלח צוות של 4 אנשים. בשנת 1985 אלן היה חבר בצוות טיסה של מעבורת במשימה STS-51-A. במהלך טיסה זו הוא ביצע פעילות חוץ רכבית במהלכה ביחד עם דייל גרדנר החזיר למעבורת לוויינים שלא תפקדו.

הוא עזב את נאס"א וחיל הנחתים בשנת 1986.

לאחר פרישה מנאס"א
-----------------

לאחר פרישה מנאס"א אלן מונה למנכ"ל של Space Industries Incorporated. בהמשך הוא היה יושב ראש של Veridian שעסקה בתחום תעשיית החלל. הוא פרש בשנת 2004.

בשנת 1985 אלן פרסם את ספרו Entering Space: An Astronaut's Odyssey

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'וזף אלן** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה
* ביוגרפיה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007318703805171
* BIBSYS: 3082603
* CiNii: DA17211587
* ISNI: 0000 0000 7375 0137
* LCCN: n82267675
* NARA: 10568966
* NTA: 071376747
* PIC: 311532
* SNAC: w6nk3dmr
* Trove: 885099
* VIAF: 304220732
* WorldCat: lccn-n82267675

 |
**בלגיה נטלה חלק באירוויזיון למקהלות** פעם אחת החל מתחילת התחרות ב-2017, כאשר שלחה את מקהלת "הפסטורו" כנציגתה בתחרות.

היסטוריה
--------

ב-27 בפברואר 2017 הודיעה בלגיה כי הם יערכו להופעת הבכורה שלהם בתחרות של 2017.
בלגיה החליטה לתת לציבור לבחור את נציגיהם לתחרות.

הלהקות והשירים שייצגו את בלגיה באירוויזיון למקהלות
--------------------------------------------------

 שורה בצהוב מסמלת **ניצחון** של המתמודדת באותה תחרות  

 שורה באפור מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום ה**שני**  

 שורה בחום מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום ה**שלישי**  

 שורה באדום מסמלת תחרות בה המתמודדת דורגה במקום **האחרון**  

 שורה בירוק-זית מסמלת תחרות ממנה המתמודדת פרשה או שלא השתתפה לאחר שכבר נבחר שיר


| שנה | מבצע | שירים | שפה | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | הפסטורו | "Dans la troupe" / "Ensemble" | צרפתית | אין |
| 2019 |  |  |  |  |

השדרנים מטעם בלגיה
------------------

| שנה | שדרן |
| --- | --- |
| 2017 | קמיל דה רייק |
| 2019 |  |

ראו גם
------

* האירוויזיון למקהלות

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בלגיה באירוויזיון למקהלות
**מוחמד-עלי פרדין** (בפרסית: محمدعلی فردین, 4 בפברואר 1931 - 6 באפריל 2000) היה שחקן, במאי קולנוע ומתאבק בסגנון חופשי איראני בולט.

ביוגרפיה
--------

פרדין נולד וגדל באזור עני בדרום טהראן. הוא היה הבכור מתוך שלושה ילדים. לאחר שהוא סיים את לימודיו בתיכון, פרדין הצטרף לחיל האוויר והפך למתאבק בסגנון חופשי בשנות העשרים שלו. הוא זכה במדליית כסף באליפות העולם בהיאבקות ב-1954 והגיע למקום הרביעי באליפות ב-1957.

פרדין היה שחקן ראשי פופולרי בקולנוע האיראני והיה ידוע בכינוי "מלך הלבבות", לאחר שהופיע בתפקיד ראשי בסרט איראני בעל אותו שם (Soltane Ghalbha).

הוא התפרסם בשנות ה-60. עבור האיראני הממוצע, הוא היה דמות הרואית ששימשה כאלטרנטיבה לכוכבי קולנוע שלא הגיעו מאיראן. הוא לרוב לוהק לתפקידים של הבחור העני הקשוח עם לב זהב שזוכה בבחורה בסוף. הסרטים שלו כוללים את "Behesht Door Nist", "Ghazal" ו-"Ganje Qarun". לאחר המהפכה האיראנית ב-1979, הוא כיכב רק בעוד שני סרטים, "Bar Faraz -e- Asemanha" ו-"Barzakhiha".

הוא גם שיחק בסרט הבוליוודי "Subah-O-Sham" שיצא ב-1972.

### הגבלות אחרי המהפכה

פרדין הוחרם מלעבוד כמעט לחלוטין לאחר המהפכה האיראנית. הוא יכול היה לשחק רק בסרט אחד, "The Imperilled" (Barzakhiha), אשר יצא ב-1982 וגרם לחרם עליו. הסרט "The Imperilled" בוים על ידי איראג' חאדרי ושיחקו בו כוכבים מלפני המהפכה. עם סיפור פטריוטי על התנגדות לפלישה זרה, זו הייתה הזדמנות בשביל פרדין והשחקנים האחרים לחדש את הקריירות שלהם באווירה של לאחר המהפכה. הסרט היה להיט והפך לסרט האיראני המרוויח ביותר בכל הזמנים. אבל הוא הוחרם במהרה וכתוצאה מכך השחקנים הוחרמו מלעבוד.

### מוות

פרדין מת כתוצאה מדום לב ב-6 באפריל 2000 בגיל 69. ברדיו ובטלוויזיה המדיניים, אשר נשלטו על ידי הממסד האסלאמי, התעלמו באופן כללי מהחדשות על מותו. הוא נקבר בבית הקברות בהשט-א-זהרה בטהראן. יותר מ-20,000 אנשים השתתפו בלוויה שלו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוחמד-עלי פרדין** בוויקישיתוף
מוחמד-עלי פרדין במסד הנתונים הקולנועיים IMDb **(באנגלית)**

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Encyclopaedia Iranica Foundation, Welcome to Encyclopaedia Iranica, iranicaonline.org (ב־American English)
2. ↑  *Subha-O-Sham (1971) - IMDb*, נבדק ב-2023-03-14
3. ↑  BBC News | MIDDLE EAST | Iranian 'King of Hearts' dies, news.bbc.co.uk
4. ↑  France-Presse, Agence (2000-04-11). "Mohammad-Ali Fardin, 70, Iranian Film Star". *The New York Times* (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-03-14.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007593154705171
* ISNI: 0000 0000 4204 3181
* LCCN: no2002027344
* NTA: 270100555
* VIAF: 68595249
* WorldCat: lccn-no2002027344

 |
**עמית לובן** (נולד ב-22 באוקטובר 1946) הוא שחיין עבר ישראלי, אלוף ישראל במשחה ל-100 מטר חופשי (1963) ושיאן ישראל בשחייה במשחים ל-50 מטר חופשי ול-100 מטר חופשי. בעל מדליית כסף מהמכביה השביעית (1965).

ביוגרפיה
--------

לובן גדל בקיבוץ שער העמקים והתאמן בקבוצת הפועל גוש זבולון בהדרכתו של יוסף טלקי.

### 1962

בתחרות שנערכה ביוני 1962 קבע לובן במשחה ל-100 מטר חופשי שיא אישי חדש של 59.9 שניות ובכך היה לשחיין הישראלי השני ששחה משחה זה מתחת לדקה. בתחרות שנערכה בכפר המכבי בספטמבר אותה שנה הוא קבע במשחה ל-50 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 26.6 שניות, שיפור לשיא של עוזי בק ממכבי חיפה (26.9 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 59.2 שניות. 

באליפות ישראל שנערכה באותה שנה הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.8 שניות, אחרי רפאל לדנר מהפועל תל אביב שקבע שיא ישראלי חדש של 59.5 שניות.

### 1963

בתחרות שנערכה בכפר המכבי ביוני 1963, קבע לובן במשחה ל-100 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 59.0 שניות, שיפור לשיאו בן השבוע (59.1 שניות). בתחרות שנערכה בכפר המכבי באוגוסט אותה שנה קבע לובן במשחה ל-100 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 58.1 שניות. שיא זה נשבר באוקטובר 1964 על ידי חברו לקבוצה משה גרטל (57.8 שניות).

באליפות ישראל שנערכה באותה שנה הוא זכה בשתי מדליות אישיות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.6 שניות, לפני רפאל לדנר (59.7 שניות) וחברו לאגודה דניאל פרוכטר (1:00.7 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-400 מטר חחופשי בתוצאה של 4:56.6 דקות, אחרי משה גרטל (4:44.9 דקות) וגרשון שפע מהפועל גבעת חיים (4:51.9 דקות).

### 1964

באליפות ישראל שנערכה בקריית טבעון בסוף ספטמבר 1964 זכה לובן ב-3 מדליות אישיות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:01.7 דקות, אחרי משה גרטל (59.5 שניות) ולפני אורי רדליך (1:01.9 דקות), חבריו לאגודה ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:59.1 דקות, אחרי משה גרטל (4:39.3 דקות) ואורי רדליך (5:00.4 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:45.7 דקות, אחרי יורם שניידר מהפועל קריית טבעון (2:31.6 דקות) וחברו לאגודה יהושע בר ניב (2:40.9 דקות).

### 1965

בתחרויות השחייה של המכביה השביעית שנערכו בבריכת גלית ביד אליהו בתל אביב באוגוסט 1965 זכה לובן במדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם אורי רדליך, גרשון שפע ומשה גרטל בשיא ישראלי חדש של 3:58.7 דקות, אחרי ארצות הברית (3:48.3 דקות) ולפני אוסטרליה (4:00.3 דקות).

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עמית לובן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  לובן ירד מהדקה במאה מטרים חתירה, חרות, 24 ביוני 1962
2. ↑  לובן 100 מ': 59.2, מעריב, 2 בספטמבר 1962
3. ↑  לובן חתר 100 מטר ב-59.0 ש', דבר, 2 ביוני 1963
4. ↑  לובן: 100 חתירה - 58.1, מעריב, 11 באוגוסט 1963
5. ↑  י. גורן, גרטל שחה 100 מ' ב-57.8 שנ'!, מעריב, 18 באוקטובר 1964
6. ↑  יהודה גורן, השחייניות "ניצחו" השחיינים בשבירת שיאים, מעריב, 6 באוקטובר 1963
7. ↑  גרטל וזלץ - גיבורי אליפות השחייה, על המשמר, 29 בספטמבר 1964
8. ↑  ספיץ חתר 1500 מטר ב-17:50.3 ד', ישראל הציבה שיא ב- 3:58.7 ד', דבר, 29 באוגוסט 1965
**סיינס** (באנגלית: **Signs**) הוא מותחן מדע בדיוני אמריקאי משנת 2002, בבימויו של מ. נייט שאמלאן, בכיכובם של מל גיבסון רורי קאלקין וחואקין פיניקס.

עלילה
-----

משפחת הס גרה בפנסילבניה. גרהאם (מל גיבסון), אב המשפחה, הוא כומר לשעבר שעזב את הדת עקב מותה של אשתו, קולין. ביחד עם אחיו מריל (חואקין פיניקס), שחקן בייסבול לשעבר, הוא מגדל את שני ילדיו, מורגן (רורי קאלקין) ובו (אביגייל ברסלין).

יום אחד מופיע מעגל תבואה בשדה התירס של משפחת הס. חברי המשפחה נחלקים באשר לשאלה איך נוצרו המעגלים. באותו לילה, כאשר גרהאם משכיב את בו לישון, הוא מגלה שיש מישהו מחוץ לביתו. ביחד עם מריל הם מתכננים לתופסו, אך לא מוצאים את הפולש. בלילה אחר, כאשר גרהאם הולך להאכיל את כלבתו, הוא מבחין בדמות המסתובבת בשדה. כשהוא שוב לא מוצא אותה, הוא חוזר מבולבל הביתה. בבית שאר בני המשפחה צופים בחדשות בטלוויזיה, לפיהן נצפו אורות לא מזוהים מעל מקסיקו סיטי.

למחרת צופה מריל בקטע וידאו שהוקלט על ידי בחור ברזילאי, שמתעד חייזר. לאחר מכן, המשפחה מחליטה להישאר בבית ולאוטמו מפני החייזרים. זרם החשמל בבית מפסיק לפעול, והם יורדים למרתף; אז הם מגלים שחייזר נכנס לביתם. מאוחר יותר, כשנודע להם באמצעות ידיעה חדשותית ברדיו על כך שקבוצת החייזרים הפולשת נסוגה, הם עולים חזרה לבית. אך אז החייזר חוטף את מורגן. לבסוף מריל מצליח לשחררו והם מגלים שהחייזרים רגישים למים וכך הורגים את החייזר. גרהאם חוזר לכנסייה.

שחקנים
------

* מל גיבסון - גרהאם הס
* חואקין פיניקס - מריל הס
* רורי קאלקין - מורגן הס
* אביגייל ברסלין - בו הס
* שרי ג'ונס - קרוליין פאסקי
* פאטריסיה קלמבר - קולין הס
* טד סאטון - קנינגהם
* מייקל שוולטר - ליונל פריצ'רד
* מ. נייט שאמלאן - ריי ראדי
* מריט ובר - טרייסי

הכנסות וביקורות
---------------

הסרט זכה בעיקר לביקורות חיוביות. לפי האתר "Rotten Tomatoes", כ-74% ממבקרי הקולנוע בארצות הברית נתנו לסרט ציון חיובי. הסרט נחל הצלחה רבה בקופות: הוא הכניס כ-227,966,634 מיליון דולר בארצות הברית וכ-180,281,283 מיליון דולר בחוץ לארץ; סך הכנסותיו של הסרט בכ-408,247,917 מיליון דולר. הסרט הוא השני במידת הצלחתו מבין סרטיו של הבמאי מ. נייט שאמלאן, אחרי "החוש השישי".

קישורים חיצוניים
----------------

* "סיינס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "סיינס", באתר נטפליקס
* "סיינס", באתר AllMovie (באנגלית)
* "סיינס", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "סיינס", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "סיינס", באתר Metacritic (באנגלית)
* "סיינס", באתר אידיבי
* "סיינס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "סיינס", ביקורת על הסרט באתר "עין הדג"

| סרטי מ. נייט שאמלאן |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| מתפללים בכעס • בעיניים פקוחות • החוש השישי • בלתי שביר • סיינס • הכפר • נערה במים • ביום שזה יקרה • איירבנדר • העולם אחרי • הביקור • ספליט • מיסטר גלאס • זמן |

 |
**סיינו** (בבלארוסית: **Сянно**; בפולנית: **Sienno**) היא עיירה במחוז ויטבסק שבבלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
-------------

סיינו נזכרת לראשונה בשנת 1534, ומתחילת המאה ה-17 השתייכה למשפחת האצולה הפולנית סאפייהה (Sapieha). בחלוקת פולין בשנת 1772 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית.

יהודי סיינו
-----------

בתחילת המאה ה-20 חיו בעיירה כ-2,500 יהודים, רוב תושביה. בתקופה הסובייטית פעלו בעיירה מועצה יהודית ממלכתית ובית ספר יידי, ויהודים רבים עזבו אותה.

ב-5 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו ריכזו בספטמבר שלאחר מכן את יהודיה בגטו שהוקם בה, אליו הובאו גם יהודים מהסביבה.

באוקטובר 1941 נסגרו שערי הגטו, ועל יושביו הוטלו גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע וחובת ביצוע עבודות כפייה. על הגטו שמרו שוטרים מקומיים, והגרמנים הקציבו לכל אדם בו 50 גרם לחם ליום, תוך שלעיתים לא סיפקו מזון לגטו במשך מספר ימים. מעת לעת הוציאו הגרמנים להורג יהודים מהגטו, והשוטרים המקומיים שדדו את יושביו.

ב-20 בדצמבר 1941 פשטו על הגטו שבעיירה אנשי ס"ס ושוטרים מקומיים, ורצחו את כ-800 יושביו בסמוך לבית העלמין היהודי הישן ביישוב. לאחר מכן, נערך מצוד אחר יהודים מסתתרים בעיירה, והם הוצאו להורג יחד עם ילדים ממשפחות מעורבות ביישוב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סיינו** בוויקישיתוף
* "סיינו", באתר JewishGen (באנגלית)
* "סיינו", באתר השטעטל הווירטואלי
* סיינו (Senno), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* דניאל רומנובסקי (אנ'), סיינו, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק B, עמ' 1725–1726), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
**טמפו** ("פונדק" בקצ'ואה) היו מבנים ששימשו בתרבות האינקה כתחנות דרכים לצרכים צבאיים ומנהליים. הטמפו נפרסו לאורך מערכת הדרכים של האינקה, ושימשו כתחנות לינה והצטיידות עבור בעלי תפקידים מטעם השלטון. תחזוקת הטמפו נעשתה על ידי מגויסים מקרב האוכלוסייה המקומית כחלק משירות החובה שהוטל עליהם (מיט'ה).

הטמפו עמדו לרשות פקידי הממשל והכילו מזון וקיפו.

האינקה בנו רבים מהטמפו בד בבד עם שדרוג מערכת הדרכים במהלך תקופת שלטונו של טופאק אינקה יופאנקי בין השנים 1471–1493. לפי הערכות החוקרים נבנו מעל 2,000 מבני טמפו.

מאפיינים
--------

למבני הטמפו היו סוגים שונים ומגוון רחב שנבעו מתפקידים שונים אותם נועדו לבצע. חלק מהמבנים תפקדו כתחנות דרכים פשוטות ובמינימום הכילו אמצעי הלנה, בישול וממגורות (קולקה). חלק מוקמו בתוך ערים וסיפקו לנוסעים דיור זמני. חלק מהטמפו, שתפקדו כמרכזים מנהליים, היו כה גדולים שקשה להבדיל בינם לבין כפר קטן. האדריכלות של המבנים וכן עדויות כתובות מעידים על כך שגודלם נגזר בראש ובראשונה ממספר האנשים אותם הם נועדו להלין.

גם השימושים של הטמפו נבעו מגודלם ומהאמצעים שהכילו. לכל טמפו הייתה יכולת לשרת בעלי תפקידים שונים. הקטנים שבהם שימשו כתחנות ממסר עבור שליחים (צ'סקי). ככל שהטמפו היו גדולים יותר, כן היה ביכולתם לשרת מגוון רחב יותר של בעלי תפקידים: טמפו גדולים מאוד יכלו לספק צרכים של יחידות צבאיות בתנועה, לשמש כמרכזי מינהל אזוריים ולהלנת פמליות של פקידים רמי דרג.

בנוסף לאספקת צרכים של נוסעים, נמצאו בטמפו גדולים גם מתקנים לשימוש בעלי מלאכה כקדרים ואורגים, אמצעי פולחן, עדויות לפעילות ציד, פעילות כרייה ועיבוד של עלי קוקה.
**גואייבסזאוריים** (שם מדעי: **Guaibasauridae**) היא משפחת דינוזאורים דמויי זאורופודים שהתקיימה במשך הטריאס העליון של אמריקה הדרומית לפני 231.4 עד 208 מיליון שנה מזמננו. הם התגלו בחפירות שונות בברזיל וארגנטינה. המשפחה נקראה ב-1999 בידי החוקר חוסה בונפרטה, לאחר שתיאר את הסוג גואייבסזאורוס.

מיני המשפחה נחשבים לראשונים והקטנים שבקבוצה, ובמראם דומים לכמה מראשוני התרופודים הציידים כמו ההררזאוריים, שהתקיימו לצידם. עם זאת הם כנראה היו אוכלי כל עם צוואר ארוך וזרועות ארוכות שאולי הפכו לגפיים קדמיות תומכות. ככל הנראה הם היו דו-רגליים שהשתמשו בזנבם הארוך ליציבה. הם היו קטנים יחסית ולא עלו על אורך 2 מטר לרבות הזנב.

קבוצה זו פרימיטיבית מאוד, וחלק מהסוגים כמו *Chromogisaurus*‏, *Saturnalia*‏, *Panphagia* ו-*Pampadromaeus* לעיתים נחשבים לחלק ממשפחות אחרות. תת-המשפחה Saturnaliinae לעיתים נחשבת למשפחה עצמאית (Saturnaliidae). כמו כן יש מחלוקת על הכללת הסוג *Buriolestes* במשפחה.

מיון
----

* סוג *Agnosphitys*?
* סוג אאורפטור (*Eoraptor*)? - ייתכן ששייך לראשוני התרופודים
* סוג גואייבסזאורוס (*Guaibasaurus*)

* תת-משפחה Saturnaliinae? - לעיתים מסווגת כמשפחה עצמאית
	+ סוג *Chromogisaurus*
	+ סוג *Pampadromaeus*?
	+ סוג *Panphagia*?
	+ סוג *Saturnalia*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גואייבסזאוריים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
אסטרוגן רצפטור α בתאי סרטן השד
**טמוקסיפן** (Tamoxifen) הוא הורמון סינתטי אנטגוניסט לאסטרוגן המשמש כתרופה אנטי-סרטנית לחולות סרטן השד וסרטן השחלה. בחולות אלו טיפול אורלי בטמוקסיפן הוא הטיפול האנטי-סרטני הנפוץ ביותר, התרופה יעילה בכל שלבי המחלה ובחולות לפני ובזמן גיל הבלות המינית. התרופה משמשת גם למניעת סרטן בנשים הנמצאות בסיכון גבוה, כגון נשים עם נטייה גנטית לסרטן השד עקב מוטציות בגנים BRCA-1 או BRCA-2. התרופה יעילה רק בחולות שהגידולים הסרטניים שלהם מבטאים קולטנים לאסטרוגן או פרוגסטרון. ניתן לאבחן את הקולטנים הללו על ידי בדיקה אימיונוהיסטוכימית של ביופסיה מתוך הגידול.

יעילות הטמוקסיפן מוגבלת עקב נטייתם של תאי סרטן לפתח עמידות לתרופה.

טמוקסיפן הומצאה על ידי חברת ICI Pharmaceuticals (כיום AstraZeneca) ונימכרת בשמות המסחריים רבים בכללם Nolvadex, Istubal, או Valodex. בגלל השמות המסחריים הרבים התרופה מכונה כמעט תמיד בשמה הגנרי - טמוקסיפן.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **טמוקסיפן** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **טמוקסיפן** |

* טמוקסיפן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "טמוקסיפן, טאמוקסיפן Tamoxifen". *האגודה למלחמה בסרטן*. נבדק ב-2018-01-20.

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**הרינגטון מאן** (באנגלית: **Harrington Mann**;‏ 7 באוקטובר 1864 – 28 בפברואר 1937) היה אמן דיוקנאות סקוטי וצייר דקורטיבי. הוא היה חבר בנערים של גלאזגו בשנות ה-80.

ביוגרפיה
--------

מאן נולד בגלאזגו והחל את לימודיו בבית הספר לאמנות של גלאזגו. בהמשך למד בבית הספר סלייד לאמנות בלונדון אצל אלפונס לגרוס. לאחר מכן למד בפריז בהדרכתם של ציירי הדיוקנאות גוסטב בולנז'ה וז'ול-ז'וזף לפבר באקדמיה ז'וליאן לזמן קצר.

ציוריו המוקדמים של מאן משנות ה-80 הם בעיקר של קהילות דייגים ביורקשייר. הוא החל לפתח לעצמו שם כצייר דיוקנאות בשנות ה-90 של המאה ה-19. היה לו חוש חזק של צבע ועיצוב קירות פנים ולוויטראז'ים. בשנת 1893 הוא עיצב את הזכוכית הצבעונית לחלון המערבי של כנסיית סנט ברתולומיאו, בקומבריה.

בשנת 1900, הוא עבר דרומה ללונדון, ופתח גם סטודיו בניו יורק, שם ציוריו הפכו לפופולריים. בלונדון הוא מצא הצלחה בפורטרטים של אנשי החברה הגבוהה, במיוחד של ילדים ובכללם בני משפחת המלוכה הבריטית.

השימוש של מאן בצבע הושפע מג'יימס מקניל ויסלר. עבודת המכחול הנועזת שלו מראה את השפעתו של ג'ון סינגר סרג'נט. מאן היה אחד מחברי המייסדים של החברה הלאומית לפורטרטים ב-1911.

מגזין "הסנטורי" משנת 1908 שיבח את מאן ואת ציורו "סיפור אגדה". מאן, דיווח המגזין, "תמיד הראה צדדים ייחודיים, לאחר שהתמסר לטיוטות דקורטיביות עבור ויטראז'ים, לציורי קיר, נוף, ז'אנר ודיוקנאות". המגזין המשיך "בעוד שדמויותיו שומרות בדרך כלל על רמת הישגים גבוהה, בקבוצות דיוקנאות פחות רשמיות מסוימות מאן חושף אולי את השלב הכי סימפתי ומושך בכישרונו". על הציור "סיפור אגדה", המגזין סבר שהוא הפגין "קסם מרענן ומגע של רומנטיקה לנוער".

### משפחה

הוא היה בנם השני של ג'ון מאן (1827–1910), רואה חשבון מוסמך, ושל מרי ניוטון הרינגטון (1834–1917), סופרת. אביו של ג'ון היה גם צייר, ג'ון מאן (1797–1827). מאן התחתן עם מעצבת הפנים פלורנס סבין-פאסלי (המכונה דולי מאן) למאן היו שלוש בנות, שהופיעו בכמה מציוריו, ביניהן קתלין סבין, אמנית, שנישאה לפרנסיס דאגלס, המרקיז ה-11 מקווינסברי.

מאן נפטר בניו יורק ב-28 בפברואר 1937.

גלריה
-----

* השיעורהשיעור
* קתלין, בת הציירקתלין, בת הצייר
* סיפור אגדהסיפור אגדה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרינגטון מאן** בוויקישיתוף
* הרינגטון מאן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chamot, Mary; Farr, Dennis; Butlin, Martin. The Modern British Paintings, Drawings and Sculpture, London 1964, II.
2. ↑  "Pigs and Clowns?". The eclectic subjects of Harrington Mann. Mctear's.
3. 1 2  "Harrington Mann 1864-1937". Tate Gallery.
4. ↑  "The Correspondence of James McNeill Whistler". Harrington Mann, 1864–1937. University of Glasgow.
5. ↑  Brinton, Christian (March 1908). "Two Notable Pictures: Harrington Mann's 'A Fairy-Tale'". The Century Magazine. LXXV (5): 800–801. Archived from the original
6. ↑  "Who's Who in Glasgow in 1909". *John Mann*. Glasgow Digital Library.
7. ↑  "The Correspondence of James McNeill Whistler". Mary Newton Mann, 1834-1917. University of Glasgow.
8. ↑  "Sitters A to Z". Cathleen Sabine Follett (née Mann) (1896–1959). National Portrait Gallery.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1139146890
* LCCN: no2017059318
* NGV: 1100
* RKD: 52341
* SNAC: w6k43qh1
* ULAN: 500005553
* VIAF: 95714757
* WorldCat: lccn-no2017059318

 |
פנורמה אווירית של סאני ביץ'
**הריביירה הבולגרית** (בבולגרית: **Българска Ривиера**) משתרעת לאורך 378 קילומטרים, לאורך כל הגבול המזרחי של בולגריה, מאתרי הנופש הרומניים בים השחור בצפון ועד למחוז מרמרה שבטורקיה בדרום. החופים משתרעים על פני כ-130 קילומטרים מתוך ה-378 הקילומטרים של רצועת החוף. האזור מהווה את אחד מיעדי התיירות הפופולריים ביותר בבולגריה ומשמש מרכז תיירות חשוב בעונת הקיץ (בין החודשים מאי עד אוקטובר) בה הוא מושך אליו מיליוני תיירים זרים ומקומיים כאחד. לפני 1989 אזור זה היה ידוע בעולם בשם **הריביירה האדומה**. אולם כינוי זה שונה בעקבות נפילת מסך הברזל.

אזור הריביירה הבולגרית מאופיין באקלים סובטרופי לח. הטמפרטורה היומית הממוצעת באזור זה בקיץ היא כ-28 מעלות צלזיוס, בעוד שטמפרטורת המים הממוצעת בקיץ היא 26 מעלות צלזיוס.

שתי הערים הגדולות ונמלי הים המרכזיים בריביירה הבולגרית הן וארנה (העיר השלישית בגודלה במדינה) ובורגס (העיר הרביעית בגודלה במדינה). ורנה ממוקמת בחלק הצפוני של הריביירה הבולגרית ובורגס ממוקמת בחלק הדרומי של הריביירה הבולגרית. נמלי התעופה הבינלאומיים של שתי הערים הללו – נמל התעופה ורנה ונמל התעופה בורגס הם נמלי התעופה העיקריים שמשרתים את האזור.

הערים הגדולות ביותר
-------------------

* וארנה
* בורגס
* צארבו
* בלצ'יק
* נסבר
* קווארנה
* סוזופול
* פומורי

אתרי נופש ואטרקציות מרכזיות
---------------------------

* קווארנה
* אובזור
* סאני ביץ'

אתרים היסטוריים
---------------

* בלצ'יק
* נסבר (אתר מורשת עולמית)
* סוזופול

גלריית תמונות
-------------

* חוף הנמצא בקרבת עיירת הנופש דיוני (אנ')חוף הנמצא בקרבת עיירת הנופש דיוני (אנ')
* נסברנסבר
* סווטי ולאססווטי ולאס
* נהר קמצ'יהנהר קמצ'יה
* אלבנהאלבנה
* קיטןקיטן
* פרימורסקופרימורסקו

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **הריביירה הבולגרית** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Bulgarian Peninsula". 10 בינואר 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283260905171
* LCCN: sh85014620

 |
**ברבליסוס**
(למפת סוריה מוגדלת)דמשקדמשק
חלבחלב
חומסחומס
לטקיהלטקיה
חמהחמה
דיר א-זורדיר א-זור
אל-חסכהאל-חסכה
א-רקהא-רקה
**הים  
התיכון**
**ישר.**
**לבנון**
**ירדן**
**עיראק**
**טורקיה**ברבליסוס**ברבליסוס**(למפת סוריה רגילה)דמשקדמשק
חלבחלב
חומסחומס
לטקיהלטקיה
חמהחמה
דיר א-זורדיר א-זור
אל-חסכהאל-חסכה
א-רקהא-רקה
**הים  
התיכון**
**ישר.**
**לבנון**
**ירדן**
**עיראק**
**טורקיה**ברבליסוס**ברבליסוס**
המגדלים הביזנטיים, שרידי העיר העתיקה ברבליסוס
**ברבליסוס** (בלטינית: **Barbalissus**) הייתה עיר עתיקה בפרובינקיה הרומית והביזנטית יופרטנסיס (Euphratensis). האתר נמצא במקום שבו נמצאים שרידי **קלע'ת בליס**, המשמר בחלקו את השם העתיק, מדרום למסכנה (אנ') האתר של העיר העתיקה אמר, בסוריה, על הדרך מחלב לאתר של העיר העתיקה סורה (אנ'), במקום שבו הפרת פונה בחדות מזרחה.

היסטוריה
--------

העיר נבנתה בסמוך לשרידי העיר העתיקה אמר שנהרסה ב-1187 לפנה"ס. בתקופה האימפריה הרומית, שימשה העיר כבסיס למעמד פרשים Equites Dalmatae, שמקורו כנראה מאיליריה בבלקן. 

בשנת 253, התקיים במקום קרב ברבליסוס (אנ'), בין המלך הפרסי סאסאני שאפור הראשון והכוחות הרומיים שהובסו בקרב. שאפור הראשון המשיך לבזוז ולהרוס לאחר הקרב את כל הערים החשובות בקוילה-סוריה כמו אנטיוכיה, זאוגמה (אנ') וסמוסטה (אנ').

הקיסר הביזנטי יוסטיניאנוס הראשון (527-565) בנה את חומותיה. 

הגרסה הערבית של רשימת הבישופים מוועידת ניקיאה, שהתקיימה ב-325, מציינת את אנטוניוס מברבליסוס. מקור ביוונית מציין בישוף אקווילינוס מברבליסוס (Aquilinus of Barbalissus), שבזמן ועידת אפסוס שהתקיימה ב-431, ייצג את עמדת נסטוריוס והוביל את ההשקפה בנצרות הנקראת נסטוריאניזם, ומסיבות אלה גורש מהבישופות. המקור מציין גם את Theodoret, המדבר על בישוף מריניאנוס מברבליסוס, שנכפה כנראה על ברבליסוס כמחליף.

במשך הזמן, במועד לא ידוע, עברה כנראה הבישופות של ברבליסוס לידי הכנסייה הסורית-אורתודוקסית. הכרוניקה של מיכאל הסורי (אנ'), פטריארך של הכנסייה הסורית האורתודוקסית שחי במאה ה-12, ציין חמישה שמות של בישופים מבלס או בית בלס.

בכנסייה הקתולית הדיוקסיה של ברבליסוס מצוינת כדיוקסיה שלא קיימת יותר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברבליסוס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Episcopal Elections in Late Antiquity, מאת W. J. Keough,Carla Nicolaye, הותאת Walter de Gruyter,‏ 2011, עמ' 81
**גואלונג** (שם מדעי: *Guanlong*; בסינית: 冠龍; פירוש שמו: "דרקון מעוטר") הוא סוג של דינוזאורים ממשפחת הפרוצרטוזאוריים, שחי בתקופת היורה מלפני 160 מיליון שנה, ממנו נתגלו שני מאובנים בסין, אחד של צעיר ואחד של בוגר. דינוזאור זה נחשב לחוליה מקשרת לאבותיו של הטירנוזאורוס רקס האימתני.

מאפיינים
--------

אורכו של יצור זה הגיע לשלושה מטרים ודמה לדינוזאור שנקבר באותו אזור - דילונג. הוא צויד בשלוש אצבעות ארוכות שהיו גדולות בהרבה מזרועות הטירנוזאורוס והייתה לו קסדה גדולה על ראשו שלא ברורה מטרתה, אך אולי שימשה לתצוגות חיזור ודמתה לקסדת הדילופוזאורוס. משערים כי היו לו גם נוצות. היו לו לסתות ארוכות והוא היה מסוגל לרדוף במהירות אחרי טרפו עם רגליו הארוכות.

יצור זה כנראה ניזון בחבורות מטרף קטן אותו תפס עם רגליו או שיניו החדות.

בתרבות
------

דינוזאור זה הופיע בסדרה מהפכת הדינוזאורים ובמשחק עולם היורה: המשחק.

גלריה
-----

* איור של זוג גואלונגים ביער לצד יינלונגאיור של זוג גואלונגים ביער לצד יינלונג
* בהשוואה לאדםבהשוואה לאדם
* שחזור אפשרי עם נוצותשחזור אפשרי עם נוצות
* מאובניםמאובנים

ראו גם
------

* פרוצרטוזאורוס
* צרטוזאורוס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גואלונג** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
דולר ליברטי
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
**דולר ליברטי** או **דולר החירות** (Liberty Dollar 1998–2007) היה מטבע פרטי הקיים בצורת מטבעות זהב וכסף, שטרות וקרדיט אלקטרוני.
דולר ליברטי הוטבע על ידי נורפד (NORFED) שהם ראשי תיבות חלקיים של "הארגון הלאומי לביטולה של פקודת הרזרבות הפדרלית וקוד ההכנסה הפנימית" (National Organization for the Repeal of the Federal Reserve Act and the Internal Revenue Code), ארגון ללא מטרות רווח שבסיסו היה באוונסוויל, אינדיאנה. נורפד נוסד בידי ברנרד פון נוטהאוס, ראש המטבעה המלכותית בהוואי לשעבר.

שער חליפין ושווי ממשי
---------------------

מאז שהופיע לראשונה ב-1 באוקטובר 1998 ועד ה-23 בנובמבר 2005 היה שער החליפין בין דולר ליברטי לדולר אמריקני ביחס של 1:1. ב-24 בנובמבר נורפד העלה את היחס ל-2:1 כדי לפצות על החלשות הדולר האמריקני. ניתן להחליף מטבעות ישנים יותר תמורת תשלום סמלי. נורפד לא הבטיחה את החלפת דולר הליברטי בחזרה לדולר אמריקני אלא הבטיחה את פדיונו תמורת זהב וכסף פיזיים. באינטרנט היה ניתן למצוא רשימה מצומצמת של סוחרים שקיבלו את דולר הליברטי.

המטבעות והשטרות
---------------

### גדלים

#### שטרות

* 1$ כסף (חום)
* 5$ כסף (מגנטה-אדום)
* 10$ כסף (כחול)
* 20$ כסף (אדום)
* 1000$ זהב (זהב או כחול)

#### מטבעות

* רבע דולר ליברטי
* חצי דולר ליברטי
* דולר ליברטי

### מאפיינים

מאז חג ההודיה של 2005, שטרות הכסף הישנים אינם בשימוש והם הוחלפו בזהב. ישנם דמי הטבעה מחדש כדי להחליף מטבעות ישנים בחדשים אך אין דמי החלפה על שטרות. כמו האירו, צבע וגודל השטרות משתנה עם הערך, אבל שלא כמו האירו רק האורך גדל ולא הרוחב, בדומה לשטרות הין היפני, ככל שערך השטר גבוה יותר כך הוא ארוך יותר.

בצדדיו של השטר מופיעים: 

* למעלה - ההקדמה למגילת הזכויות.
* בתחתית - מגילת העצמאות האמריקאית.
* בצד ימין - התיקון הראשון לחוקת ארצות הברית.
* בצד שמאל - שבועת האמונים לארצות הברית.

לעין הבלתי מזוינת הם נראים כנקודות אבל הטקסטים ניתנים לקריאה בעזרת זכוכית מגדלת.

למטבעות הזהב והכסף יש עיצוב דומה מלבד פרטים כמו ערך ותאריך הטבעה. מכיוון שזהב דחוס יותר מכסף, קוטר המטבע קטן יותר במטבעות הזהב החדשים. לשני הסוגים היו בקצוותיהם שוליים שמונעים קיצוץ מטבעות למטרת חיתוך חלק מהמטבע ומכירתו בעבור רווח.

כל סוגי השטרות והמטבעות נושאים, בנוסף למשקלם וערכם הנקוב בדולר ליברטי, מספר טלפון חינם וכתובת אתר האינטרנט של נורפד. מטרתם של אלה היא לאפשר לנושאי הכסף לתקשר עם נורפד או עם נציג מקומי של דולר הליברטי.

### אמצעים נגד זיוף

שטרות דולר הליברטי כוללים מאפיינים נגד זיוף כמו הולוגרמות, הדפסת מיקרו, עיטור בדיו אולטרא סגולי פלואורסצנטי, החתמה בזהב חם וחוט אבטחה בלתי נראה שמושחל בתוך השטר.

### סופו של דולר ליברטי

ממשלת ארצות הברית ראתה בדולר ליברטי איום וניסיון זיוף של הדולר האמריקאי שכן כל שטרות הדולר הליברטי הכלילו את סמל הדולר ($) ואת הכיתוב "סמוך על האל" בדומה לכיתוב על הדולר המקורי "באל אנחנו סומכים", ובית המשפט הפדרלי אף הגדיר את הדולר ליברטי כ"צורה ייחודית של טרור פנים מדיני".

ב-14 בנובמבר 2007 פשטו לשכת החקירות הפדרלית והשירות החשאי של ארצות הברית על משרדי דולר ליברטי והחרימו את כל הכסף, הזהב והפלטינה שהיו ברשות משרדי דולר ליברטי, בנוסף הוחרמו גם את כל השרתים ואיתם גם כל חשבונות האלקטרונים של לקוחות דולר ליברטי, ובכך בא סופו של דולר ליברטי.

ב 18 במרץ 2011 הורשע ברנרד פון נוטהאוס, מייסד דולר ליברטי במספר סעיפים ביניהם, הלבנת כספים, זיוף וקשירת קשר נגד ממשלת ארצות הברית, וצפוי לרצות 15 שנה מאסר בכלא ולקנס של כ-$250,000 דולר.
**סיטרואן DS4** היא מכונית משפחתית המיוצרת על ידי יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן. ה-DS4 מהווה את הדגם השני במותג היוקרה של סיטרואן – סדרת המכוניות DS - הנוצר על מנת לשמש אלטרנטיבת פרימיום למכוניות הדגל של היצרנית, המחזיקות בקידומת C. המכונית הושקה באופן רשמי בשנת 2011, וזאת על אף שכבר ב-2010 הוצגה לראשונה בתערוכת הרכב של פריז ונמכרה[דרוש מקור] במדינות מסוימות.

נתונים טכניים
-------------

סיטרואן DS4 מצוידת במערכת הטכנולוגית Start & Stop האחראית על כיבוי המנוע כאשר הרכב עומד בפקק כבד או ברמזור. על פי היצרנית המערכת מותאמת ל-600,000 התנעות.

סיטרואן DS4 מצוידת במנוע טורבו, הנוצר משיתוף פעולה של קבוצת PSA וב.מ.וו, בנפח של כ-1.6 ליטר בשני הספקים: הראשון מפיק הספק מרבי של כ-163 כ"ס ב-6,000 סל"ד ומשודך לתיבה אוטומטית בעלת שישה הילוכים; המנוע השני מפיק הספק מרבי של כ-200 כ"ס ב-5,500 סל"ד ומשודך לתיבה ידנית בעלת שישה הילוכים. התאוצה מעמידה למהירות של כ-100 קמ"ש אורכת 8.6 שניות לגרסת ה-160 כ"ס ו-7.9 לגרסת ה-200 כ"ס. המהירות המרבית של המכונית היא כ-212 קמ"ש לגרסת ה-160 כ"ס ו-235 לגרסת ה-200 כ"ס.

על פי היצרנית, תצרוכת הדלק במצב נסיעה משולב עירוני-בינעירוני היא 7.7 ליטר ל-100 ק"מ לליטר לגרסת ה-163 כ"ס ו-6.4 ליטר ל-100 ק"מ לגרסת ה-200 כ"ס. פליטת החמצן היא 144 גרם לק"מ.

עיצוב
-----

בהיבט העיצובי, DS4 היא מכונית קופה המשלבת בין גובה, המושפע ממכוניות SUV, לבין צללית המתכתבת עם רכבי קופה, המתבטאת בהסתרת ידיות הדלתות האחוריות.

ה-DS4 נבחרה למכונית היפה של השנה בפסטיבל רכב בינלאומי[דרוש מקור], כשהיא מנצחת את BMW F10 5 ואת ה-CR-Z ההיברידית של הונדה. מגזין הרכב הגרמני "אוטו בילד" העניק לרכב את הפרס הראשון עבור העיצוב בקטגוריית העיצוב. במסגרת פסטיבל מוטורי בינלאומי בצרפת, זכתה ה-DS4 בתואר "המכונית היפה ביותר לשנת 2010"‏, לאחר שזכתה בהצבעה אינטרנטית שבה השתתפו כ-60,000 גולשים מ-62 מדינות שונות.

בטיחות
------

ארגון הבטיחות האירופי NCAP העניק לסיטרואן DS4 חמישה כוכבים במבחן בטיחות‏.

ראו גם
------

* סיטרואן DS5

קישורים חיצוניים
----------------

* סיטרואן DS4, באתר אוטו
* סיטרואן DS4, באתר סיטרואן ישראל
* מולי גומא, ‏מבחן סיטרואן DS4 – מולטי נישה או פיצול אישיות?, באתר ‏מאקו‏‏, ‏24 במאי 2012‏

הערות שוליים
------------

1. ↑  Citroën DS4 is the "Most Beautiful Car of the Year"
2. ↑  Citroën Citroen DS4 - Euro NCAP - For safer cars crash test safety rating
אלמנדין-גארנט שגדל כפורפירובלסט בגנייס קווארציטי. אורכו של גארנט מסוים זה הוא 3 סנטימטר. מיקום: פאראיבה, ברזיל.
פורפירובלסטים של פירופ סגול בפרידוטיט, מטבע האירו נועד לתת קנה מידה. מסת האם הצהובה-חוּמה היא אוליבין שעבר בליה. מיקום: אוטרוי (Otrøy), נורווגיה.
**פורפירובלסט** הוא גביש גדול של מינרל אופייני להתמרה בתוך סלע מותמר, שהתגבש בתוך מסת אם דקת גרגיר כתוצאה מתהליך המכונה "התגבשות מחודשת סטטית". הפורפירובלסטים נוצרים בשלבים האחרונים של ההתמרה (הן התמרה של מגע והן התמרה אזורית) כאשר הטמפרטורה עולה והם גדלים בהדרגה תוך ניצול היסודות הדרושים לגידולם מהמינרלים במסת האם שמסביבם. מסיבה זו הפורפירובלסטים הם כמעט תמיד גבישים אֵיאוֹהֶדרָליים (Euhedral – כלומר מפותחים היטב) יפים. בשל הדרך בה הם נוצרים יש לפורפירובלסטים חשיבות משום שהמינרלים הבונים אותם יכולים לשמש כמינרלי אינדקס ודרכם ניתן ללמוד על היסטוריית ההתמרה של הסלע שבו הם התגבשו.

הפורפירובלסטים הנפוצים ביותר במטאפליטים (metapelite - אבני בוץ ואבני טין שעברו התמרה) הם גארנטים וסטאורוליטים הבולטים היטב במטאפליטים הלווחיים (foliated - תכונת מרקם של סלע מותמר), כדוגמת השיסטים, בתוך מסת האם הלוחית של הנציץ. מינרלים נוספים המופיעים כפורפירובלסטים כוללים: ביוטיט, אנדלוזיט, קיאניט, סילימניט ופצלת השדה. גודל הפורפירובלסטים נע בין כמה מילימטרים לכמה סנטימטרים, אם כי נמצאו גם פורפירובלסטים שקוטרם עלה על 30 סנטימטרים.

תופעה דומה של גבישים גדולים בתוך מסת אם דקת גרגיר קיימת גם בסלעי יסוד, והם מכונים פנוקריסטים. תהליך ההיווצרות של הפנוקריסטים שונה משל הפורפירובלסטים. הפנוקריסטים מתגבשים כאשר המגמה הבונה את סלע היסוד מתקררת בשני שלבים תחילה באיטיות ואחר כך במהירות. סוג נוסף של גבישים גדולים בתוך מסת אם מכונה פורפירוקלסט וקל לטעות בינו לבין הפורפירובלסט, אלא שהפורפירוקלסט **עתיק** יותר ממסת האם של הסלע האופף אותו, כלומר הוא נוצר לפניה.

סלע המכיל פורפירובלסטים רבים מתואר כבעל "מרקם פורפירובלסטי".

קישורים חיצוניים
----------------
אי.וו.פ. צ'ינרי, אנתרופולוג מטעם ממשלת אוסטרליה, בעבודת שדה בפפואה גינאה החדשה בסביבות 1920
**אנתרופולוג** הוא מדען העוסק בענף האנתרופולוגיה, קרי מדען החוקר את ההתנהגות האנושית בהקשרה התרבותי והחברתי. מאחר שהדיסציפלינה האנתרופולוגית חוקרת את האדם כחלק מהתרבות בה הוא חי, ניתן לומר כי האנתרופולוג חוקר תרבויות.

האנתרופולוגים הראשונים חקרו תרבויות שהיו רחוקות וזרות להם, בעיקר שבטים וחברות פשוטות באפריקה ובצפון ודרום אמריקה. לאחר מלחמת העולם השנייה החלו אנתרופולוגים רבים לחקור גם תרבויות קרובות יותר לתרבות ממנה באו. כמחצית ואף יותר מעבודות השדה האנתרופולוגיות בשנות החמישים והשישים, נערכו בקהילות כפריות קטנות במדינות מודרניות או מתפתחות. בשנים שלאחר מכן החלו אנתרופולוגים רבים לחקור בשכונות עירוניות, בהרבה מקרים בשכונות עירוניות של התרבות ממנה בא האנתרופולוג עצמו.

כיום האנתרופולוגים חוקרים תרבויות זרות ומוכרות כאחד, כאשר כל שדה מחקר - זר או מוכר - מציג בפני האנתרופולוג יתרונות וחסרונות שונים.

כלי המחקר הראשי של האנתרופולוג, הוא האנתרופולוג עצמו. האנתרופולוג צופה, משתתף ומשתדל לחוות את שדה המחקר גם דרך העיניים של הנחקרים. האנתרופולוגים הקדימו בכך את שאר החוקרים במדעי החברה בהיותם החלוצים שחקרו בשיטות מחקר איכותניות שאינן מתבססות על מחקר כמותני.

אנתרופולוגים ידועים:

* אל-בירוני
* פרנץ בועז
* ברוניסלב מלינובסקי
* אלפרד רדקליף-בראון
* מרגרט מיד
* קליפורד גירץ
* קלוד לוי שטראוס
* מרי דאגלס
* ויקטור טרנר
* מקס גלקמן
* ג'יין גודול

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **אנתרופולוג** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אנתרופולוגים** |

* אנתרופולוגים, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007295591605171
* GND: 4142642-3
* LCCN: sh85005579
* NKC: ph118531

 |
**קארל כריסטופר גאורג אנדרה** (בדנית: **Carl Christopher Georg Andræ**;‏ 14 באוקטובר 1812 – 2 בפברואר 1893) היה פוליטיקאי ומתמטיקאי דני. בין השנים 1842 – 1854 הוא שימש כפרופסור למתמטיקה ולמכניקה בקולג' הצבאי הלאומי. ב-1853 נבחר אנדרה לאקדמיה המדעית הדנית המלכותית למדעים. בשנה לאחר מכן הוא מונה לשר האוצר בממשלתו של פטר גאורג בנג, ולאחר מכן הוא נבחר לתפקיד נשיא המועצה (תוארו של ראש ממשלת דנמרק) וכיהן בתפקיד בין השנים 1856–1857. לאחר שהוחלף בתפקיד נשיא המועצה על ידי קארל כריסטיאן האל, המשיך אנדרה לכהן כשר האוצר בממשלתו עד 1858. בהיותו אינדיבידואליסט, לאחר תבוסת המפלגה הליברלית הלאומית, הוא מעולם לא הצטרף כחבר לאף מפלגה פוליטית, אך עד יומו האחרון נותר משקיף שמרן סקפטי במאבק החוקתי בדנמרק.

ראשית חייו
----------

אנדרה נולד בכפר ירטברג שבאי מון (Møn). אביו, יוהאן גאורג אנדרה, היה קפטן ברגימנט חיל הרגלים השלישי של יוטלנד ושם אמו היה ניקולין כריסטין הולם. ב-1825 הוא החל את לימודיו באקדמיה הצבאית הדנית המלכותית וב-1829 הוענקה לו דרגת לוטננט משנה. הוא למד מתמטיקה מפי הנס כריסטיאן ארסטד בקולג' למדע שימושי וב-1830 החל את לימודיו בבית ספר צבאי. בדצמבר 1834 הוא סיים את לימודיו בהצטיינות ואז הועלה לדרגת לוטננט בחיל ההנדסה. בשנים 1835–1838 הוא השתתף בשתי נסיעות לימודיות לפריז.

הקול היחיד הנייד
----------------

אנדרה פיתח את שיטת הבחירות הקרויה הקול היחיד הנייד, שלראשונה נעשה בה שימוש בבחירות שנערכו בדנמרק ב-1855. היה זה שנתיים לפני שמדען המדינה האנגלי, תומאס הייר, פרסם לראשונה את תיאור השיטה מבלי לאזכר את אנדרה. אף על פי שהוא היה משוכנע בנכונותה של שיטת בחירות זו והגן עליה בממשלה ובפרלמנט, הוא לא עשה שום מאמץ להביא אותה לידיעתם של אנשי מדע ומדינאים בארצות אחרות ולהגן על זכותו כמי שהמציא אותה.

חייו האישיים
------------

ב-1842 נשא אנדרה לאישה את הנסין פאולין שק, מראשונות הפמיניסטיות, שכתבה הערות על דעותיו הפוליטיות של בן זוגה ביומניה שפורסמו בין השנים 1914–1920.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קארל כריסטופר גאורג אנדרה** בוויקישיתוף
* Zachariæ, G. (1887–1905). "Andræ, Carl Christopher Georg". In Carl Frederik Bricka (ed.). Dansk biografisk Lexikon (in Danish). Vol.I (Aaberg–Beaumelle). Runeberg. pp. 258–264. (בדנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "C.G. Andræ". Dansk Biografisk Leksikon (בדנית)
2. ↑  Homeshaw, Judith (2001). "Inventing Hare-Clark: The model arithmetocracy". In Marian Sawer (ed.). Elections: Full, Free & Fair Editor. Federation Press. pp. 97–98.
3. ↑  Vammen, Tinne. "Hansine Andræ (1817 - 1898)". Kvinfo. (בדנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1028596928
* ISNI: 0000 0003 7778 6438
* SUDOC: 175461368
* VcBA: 495/86129
* VIAF: 255378124
* WorldCat: viaf-255378124

 |