recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק במושג בהלכות נדרים, גיטין וקידושין. אם התכוונתם למושג בהלכות טומאה וטהרה, ראו יד לטומאה.
בהלכה, **יד** (ברבים: **ידות** או **ידיים**) היא אמירה, מעשה או מצב כלשהו אשר מרמז על כוונת המדבר, המבצע או המשתתף. הדיונים ההלכתיים נוגעים לתחומי הלכה כמו נדרים, גיטין וקידושין, בהם נדרשת אמירה מסוימת כתנאי ליצירת סטטוס הלכתי כלשהו, ובהקשרים אלו נידון המעמד ההלכתי של משפטים מקוטעים שונים. המקור לכינוי "יד" הוא מן הדמיון לידית, חלק קטן מן הכלי שבאמצעותו ניתן להחזיק את הכלי כולו; כך גם על ידי המשפט המקוטע ניתן להבין את המשמעות השלמה שלא נאמרה בפירוש.

התלמוד מבחין בין שלוש רמות של ידיים: "ידיים מוכיחות", "ידיים שאינן מוכיחות" ו"ידיים שאינן מוכיחות כלל".

ידיים שאינן מוכיחות כלל
-----------------------

'יד שאינה מוכחת כלל' היא אמירה המשתמעת לשתי פנים. דוגמה לכך היא קבלת נזירות, על ידי אמירת "אהיה", שכן ניתן לטעות שהוא מקבל על עצמו תענית ולא נזירות (כשאין נזיר עובר לפניו), לכן, פסק שמואל כי אין אמירה זו נחשבת לכלום.

ידיים שאינן מוכיחות
-------------------

'יד שאינה מוכחת' היא אמירה שניתן להבין ממנה את משמעותה, על אף שהיא נאמרת באופן בלתי ברור.

לראשונה נחלקו חכמים ורבי יהודה האם ידיים שאינם מוכיחות הווי ידיים: "גופו של גט, "הרי את מותרת לכל אדם". רבי יהודה אומר: "ודין דיהוי ליכי מינאי ספר תירוכין ואיגרת שבוקין"." כלומר, לפי רבי יהודה, על הבעל לפרט שהשטר ניתן בתורת גט.

במסכת נדרים, נחלקו אביי ורבא באופן שאדם אומר לחבירו "מודרני הימך" או "מופרשני הימך" האם אומרים שהוא מקבל על עצמו להתרחק ולהיות מופרש ממנו, או שניתן להסיק שהוא מדיר את עצמו ליהנות מחבירו, אביי סובר שידים שאינן מוכיחות נקראים ידיים ורבא חלוק עליו.

בנדרים ונזירות ישנו פסוק מיוחד "נזיר להזיר" ממנו נלמד כי ניתן לנזור על ידי אמירה שהיא בגדר "ידים", עם זאת, סבור רבא כי ההיקש, מקיש את הדיבור רק כשהוא נאמר באופן ברור, "נזיר" - "להזיר", כשם שהנזירות צריכה להיות באופן מפורש "איש כי יפליא", כך גם הידות צריכות להיות באופן שאינו משתמע לשתי פנים.

ידיים מוכיחות
-------------

'יד מוכחת' היא דיבור שלא ניתן לטעות ממנו באופן רגיל. למשל: אדם המקדש אשה, ואומר תוך כדי דיבור לאשה אחרת "ואת" – מובן מדיבורו שהוא מעוניין לקדש אותה (בהסכמתה). במקרה כזה נחשבות הידיים לידיים מוכיחות, שכן ברור שהוא רוצה לקדשה, והאפשרות החלופית (למשל, שהוא מתכוין לומר לה "ואת - תראי") היא אפשרות דחוקה.

באופן רגיל, ידיים מוכיחות נחשבות לידיים. אבל בקידושין רב פפא מסתפק אם ניתן להסיק כי הידיים נחשבות כמו דיבור מלא, כמו בנזירות, או שמא דווקא בנזירות, ניתן להחיל על ידי ידיים, שכן נדרים ונזירות חלים בקלות יותר, על ידי דיבור, ולכן גם על ידי דיבור כזה ניתן להחילם, אך קידושין היא חלות שחלה רק על ידי מעשה, ואולי לא ניתן להחילם על ידי דיבור.

בקרבנות ניתן לקדש בהמה על ידי אמירה שהיא בגדר יד. במסכת נדרים, הסתפקו רב פפא ורבינא בדיני לקט שכחה ופאה, צדקה, והפקר, שהוקשו לקרבנות, אם מועילה בהם אמירה שהיא בגדר יד או לא.

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת נזיר, דף ב', עמוד ב'
2. ↑  משנה, מסכת גיטין, פרק ט', משנה ג'
3. ↑  תלמוד בבלי, מסכת נדרים, דף ה', עמוד ב'
4. ↑  תלמוד בבלי, מסכת נדרים, דף ו', עמוד ב'.
מבט לרוחב המבנה
תקריב אל חלקו העליון של השער ואל הכיתוב הקבוע בו
**השער להודו** (אנגלית **Gateway of India**; מרטהי **गेटवे ऑफ इंडिया**) הוא מונומנט המצוי במתחם אפולו באנדר בדרומה של העיר מומבאי בהודו. השער ניצב על קו המים בנמל מומבאי, ובעבר סימל את הכניסה להודו עבור נוסעים שהגיעו אליה דרך נמל מומבאי, הנמל ששימש כשער הכניסה החשוב ביותר אל המדינה.

היסטוריה
--------

השער הוקם במטרה להנציח את ביקורם של ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת והמלכה מרי במומבאי, קודם לדורבר דלהי בו השתתפו בחודש דצמבר 1911. מעל למעבר המרכזי קבועה הכתובת:

> 
> *"Erected to commemorate the landing in India of their Imperial Majesties King Goerge V and Queen Mary on the Second of December MCMXI".*
> 
> 

> 
> "הוקם כדי להנציח את הגעתם להודו של הוד מעלתם הקיסרית המלך ג'ורג' החמישי והמלכה מרי בשני בדצמבר 1911".
> 
> 
> 
> 

אבן פינה הונחה על ידי המושל הבריטי של העיר ב-31 במרץ 1911, אך עבודות ייבוש הקרקע והנחת היסודות הסתיימו רק ב-1920. הקמת המבנה עצמו נמשכה עד 1924, והוא נחנך ב-4 בדצמבר 1924 על ידי המושל הכללי רופוס דניאל אייזקס, המרקיז מרדינג. כשהסתיים השלטון הבריטי בהודו, עזבו אחרוני חיילי הצבא הבריטי את המדינה, בעוברם דרך השער במהלך טקס שהתקיים ב-28 בפברואר 1948.

מהווה אחת מהנקודות הפופולריות ביותר בקרב תיירים בעיר.

המבנה
-----

השער תוכנן בידי האדריכל הסקוטי ג'ורג' ויטט (George Wittet), ומופיעים בו אלמנטים אירופאים לצד סממנים מהתרבות ההודית והמוסלמית, כמו קשתות מחודדות, שמעליהן משטחי ג'אלי - שהם מסך אבן מסורג.

המבנה עשוי בזלת צהובה ובטון ולו שלושה מעברים. המעבר המרכזי גדול וגבוה ביחס לשני מעברי הצד, ובארבע פינותיו ארבעה מגדלים נושאי כיפות. השער הוקם בסגנון אינדו-סרצני בשילוב עם אלמנטים מהאדריכלות המוסלמית שרווחה בגוג'ראט במאה ה-16. קוטרה של הכיפה המרכזית הוא 15 מטר והיא מתנשאת לגובה של 26 מטר.

סביבת המבנה
-----------

סביבתו של השער עוצבה מחדש עם הקמתו, והוא נבנה על אדמה שיובשה ממי הנמל. עם זאת, הטיילת שאמורה הייתה להוביל דרכו לכיוון מרכז העיר לא הוקמה לבסוף בשל קשיים פיננסיים, ועל כן, קו ישר היוצא מהשער מסתיים בגן ובקבוצת בניינים.

ראו גם
------

* שער הודו
* תחנת צ'האטראפאטי שיוואג'י

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השער להודו** בוויקישיתוף
* אודות האתר

הערות שוליים
------------

1. 1 2  שני רחל פומס, פיתחו שערים: קשתות הניצחון המיוחדות בעולם, באתר ynet, 7 בספטמבר 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 8029e996-9d34-4ca2-bcf8-60782e1f5707

 |
הסמל בעיצובו האחרון
**סמל האיים הקנריים** הוא סמלה הרשמי של הקהילה האוטונומית האיים הקנריים שבספרד.

הסמל מעוצב כמגן "ספרדי" כחול ובו שבעה איים לבנים מסודרים בשלושה צמדים אחד מעל השני, והשביעי בתחתית. הם מעוצבים כהרים ומסמלים את שבעת איי האוטונומיה שנוצרו מהרי געש תת-ימיים. במגן תומכים שני כלבים חומים זקופים שלצוואריהם קולר כחול מקושט בפנינים. הם מייצגים את משמעות שמם של האיים: בלטינית Canariae Insulae משמעו אי הכלבים. דמות כלב מופיעה בסמלים ההיסטוריים של האיים כבר ממאה ה-16 ועיצוב המגן עם שבעת האיים היה בשימוש במאה ה-17. מעל המגן מותקן כתר ממלכת ספרד, ומעליו המוטו "Oceano" באותיות שחורות על סרט לבן, לסמל את מיקומם של האיים באוקיינוס האטלנטי.

הסמל עבר שינויים לא משמעותיים במהלך השנים. עיצוב דומה לנוכחי נקבע בחוק ב-1982 והוא השתנה בפעם האחרונה ב-1990. עיצוב גרפי נוסף נעשה ב-2005 אך הוא נועד לשימוש במסמכים וכדומה, ואינו סמל הרלדי.

ראו גם
------

* דגל האיים הקנריים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סמל האיים הקנריים** בוויקישיתוף
* היסטוריית הסמל, באתר ממשלת האיים הקנריים (4 עמודים)
* באתר סמלי העולם

הערות שוליים
------------

1. ↑  היסטוריית הסמל

| סמלי ספרד |
| --- |
| ממלכת ספרד | סמל ספרד |  |
| הקהילות האוטונומיות | אזור מורסיה • אנדלוסיה • אסטוריאס • אקסטרמדורה • אראגון • גליסיה • האיים הבלאריים • האיים הקנריים • ולנסיה • חבל הבסקים • לה ריוחה • נווארה • מדריד • קטלוניה • קנטבריה • קסטיליה-לה מנצ'ה • קסטיליה ולאון |
| הערים האוטונומיות | סאוטה • מלייה |
השערים לכיוון מזרח
**השערים** (באנגלית: **The Gates**) היא יצירה פיסולית של האמנים כריסטו וז'אן-קלוד. יצירה זו כללה 7,503 שערי מתכת לאורך 37 קילומטרים של סנטרל פארק ברובע מנהטן של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית. מכל אחד ואחד השערים נתלה דגל בצבע זעפרן עשוי בד ניילון. הפסל הוצג בין ה-12 בפברואר 2005 ועד ה-27 בפברואר 2005, אולם התוכניות הראשונות להצבתו הוצעו כבר בשנת 1979.

נתוני היצירה ועלויות ההקמה
--------------------------

בסיס אחד השערים בזמן ההקמה (ה-6 בפברואר 2005)כאשר שיפוע המדרכות הביא למצבים בהם שני חלקי השער לא היו מקבילים, נאלצו מקימי הפסל לאזן את השערים.
לצורך הקמת היצירה נדרשו 5,390 טונות של פלדה, 96 ק"מ של צינורות וינול, 99,155 מ"ר של בד ניילון, ו-15,000 תמוכות. הבדים יוצרו בגרמניה, והשערים יוצרו במפעל בלונג איילנד.
לצורך הקמת השערים נוצרו בסיסים מיוחדים בשל דרישת רשות הפארקים שלא יקדחו חורים במדרכות הפארק.

העלות המשוערת של הפרויקט הגיעה ל-21 מיליון דולרים, אולם האמנים סירבו לגלות את העלות המדויקת.

הקמת היצירה
-----------

ב-3 בינואר 2005 החלו עבודות הקמת הפסל. שלטים שהונחו בכל שבילי הפארק בהם הוקם הפרויקט סימנו לעובדים היכן להניח את הבסיסים שפוזרו בפארק באמצעות מלגזות בין ה-17 בינואר וה-27 בינואר. סופת שלג שכיסתה את הפארק ב-22 בינואר האטה את עבודות ההקמה.

ב-7 בפברואר הוצבו השערים, שגובהם היה 6 מטרים, על הבסיסים. רוחבם הממוצע של השערים הגיע ל-3.35 מטרים, אולם רוחב זה השתנה בהתאם לרוחב המדרכות.

חנוכת היצירה
------------

הפסל נחנך רשמית ב-12 בפברואר 2005 על ידי ראש עיריית ניו יורק מייקל בלומברג שפתח את הדגל על השער הראשון בשעה 8:30 בבוקר, בנוכחות כריסטו וז'אן קלוד. שארית הדגלים נפתחו במהלך היום.

השערים לפני פתיחת הדגלים.
במהלך הצגת היצירה תיקנו אנשי הצוות שערים שנפלו בשל פגעי מזג האוויר או בשל ונדליזם. עם תום התערוכה, ב-27 בפברואר, הוסרו השערים.

מקורות ההשראה לפרויקט
---------------------

מקור ההשראה ליצירה הם השערים המסורתיים היפניים המכנים שערי טוריאי - שערים אלה בנויים ככניסה למקדשי השינטו. שערים אלה מצויים בשער מקדש פושימי אינארי בקיוטו שביפן.

* מקדש פושימי אינארי, קיוטו, יפןמקדש פושימי אינארי, קיוטו, יפן
* אלפי שערי טוריי במקדש פושימי אינאריאלפי שערי טוריי במקדש פושימי אינארי

ראו גם
------

* כריסטו וז'אן קלוד **The Gates: Central Park, New York City, 1979-2005**, מסת"ב 3-8228-4242-7

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **השערים** בוויקישיתוף
* השערים באתר כריסטו וז'אן קלוד
* סיום הצגת **השערים**, כתבה מ-25 בפברואר 2005 באתר CNN.
* עלות הקמת השערים מאמר בעיתון *The New York Times*, מ-5 במרץ 2005.
* גלריית תמונות
במדעי המחשב, **ניתוח לשיעורין** (**Amortized analysis**) היא שיטה לניתוח אלגוריתמים המתחשבת בסך הפעולות של התוכנית. השיטה מאפשרת חישוב חסם ביצועי אלגוריתם עבור התרחיש הגרוע ביותר ללא התחשבות בקלטים תוך בחינת כלל הפעולות המבוצעות. השיטה מבוססת על-כך שבעוד שחלק מן הפעולות המבוצעות עלולות לצרוך משאבים רבים לעיתים הן אינן מתרחשות בתדירות גבוהה מספיק כדי להחשיב את האלגוריתם כלא יעיל. זאת מכיוון שבטווח הארוך מספר הפעולות הצורכות משאבים מועטים יכול להיות גדול בהרבה ממספר הפעולות הצורכות משאבים רבים.

השיטה שימושית במיוחד מכיוון שהיא מבטיחה חישובי ביצועים לתרחיש הגרוע ביותר ללא ביצוע הנחות על מצב התוכנית.

היסטוריה
--------

שיטת הניתוח לשיעורין פותחה על בסיס שיטת הצבירה אשר עכשיו היא חלק מניתוח לשיעורין. עם זאת, הטכניקה הוצגה רשמית לראשונה על ידי רוברט טרג'אן במאמרו "Amortized Computational Complexity" (סיבוכיות חישובית לשיעורין) אשר התייחס לצורך במציאת שיטה מועילה יותר לניתוח אלגוריתמים מאשר השיטות ההסתברותיות הנפוצות שהיו בשימוש. בתחילה, השיטה הייתה בשימוש עבור סוגים מאוד מסוימים של אלגוריתמים, במיוחד כאלה הכוללים שימוש בעצים בינאריים ופעולות איחוד. לעומת זאת, היום השיטה נפוצה מאוד ונמצאת בשימוש גם בניתוח סוגי אלגוריתמים רבים אחרים.

שיטה
----

כדי להשתמש בשיטה נדרש לדעת אילו סדרות של פעולות הן אפשריות. זה נפוץ במיוחד במבני נתונים אשר להם מצב הנשמר בין הפעולות השונות המבוצעות עליהם. הרעיון הבסיסי הוא שפעולה בתרחיש הגרוע ביותר יכולה לשנות את המצב באופן כזה שהתרחיש לא יחזור על עצמו זמן רב. בכך, העלויות הכוללות של הפעולה פוחתות. באופן כללי, יש שלוש שיטות לביצוע ניתוח לשיעורין:

1. שיטת הצבירה - מחשבים את החסם העליון T(n) לעלות הכוללת של סדרה של n פעולות ואז מגדירים את העלות לשיעורין כ-{\frac {T(n)}{n}}.
2. שיטת החיובים - מחשבים את העלות של כל פעולה נפרדת ומשלבים את העלות המיידית של זמן הריצה שלה עם ההשפעה שלה על זמן הריצה של פעולות עתידיות. לרוב, פעולות רבות הרצות בזמן קצר צוברות "חוב" בתוספות קטנות בעוד שפעולות נדירות הרצות זמן רב מורידות אותו משמעותית.
3. שיטת הפוטנציאל - שיטה זו דומה לשיטת החיובים אך "מחייבת" פעולות בשלב מוקדם במחיר גדול מעלותן כדי לפצות על "חיובים" בשלב מאוחר יותר שיהיו נמוכים יותר מהעלות של הפעולות.

שלוש השיטות מספקות תוצאות זהות וההבדל בשימוש בהן הוא לרוב נסיבתי או תלוי-העדפה אישית.

שימוש נפוץ
----------

* בשימוש השכיח, "אלגוריתם לשיעורין" הוא אלגוריתם שניתוח לשיעורין הראה שביצועיו טובים.
* בניתוח אלגוריתמים מקוונים נעשה שימוש רב בניתוח לשיעורין.

לקריאה נוספת
------------

* גלעד אשרוב, ניתוח לשיעורין (עמ' 9), סיכום תרגול מספר 11 בקורס מבני נתונים באוניברסיטת בר-אילן, ‏2 ביוני 2013
**הראד מלנדסברג** (בלטינית **Herrada Landsbergensis**;‏ 1130 – 25 ביולי 1195) הייתה נזירה מאלזס, אם מנזר הוהנבורג שבהר סנט אודיל (בהרי הווז'). נודעה כמחברת האנציקלופדיה המאויירת "גן התענוגות" (*Hortus deliciarum*).

תולדות חייה
-----------

נולדה בטירת לנדסברג שבחבל הריין התחתון באלזס, כבת למשפחת אצולה מקומית. כבר בגיל צעיר נכנסה כנזירה למנזר הוהנבורג. המנזר, שהיה תחת חסותו של פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, נהנה ממעמד בכיר ועוצמה רבה. הראד זכתה במסגרתו לחינוך הרחב והטוב ביותר שיכלה אשה לרכוש באותה עת. בשנת 1167 התמנתה לאם המנזר, לאחר שהייתה אחראית על החינוך במנזר. היא שרתה כאם מנזר 28 שנים, עד מותה.

גן התענוגות
-----------

 ערך מורחב – **גן התענוגות**  

בשנת 1159 יזמה הראד העלאה על הכתב של אוסף מרוכז ומאוייר של כל הידע התאולוגיה, מדעי, ספרותי, הגותי והיסטורי שהגיע לידיה, במטרה להפוך אותו לספר לימוד מוסר עבור חניכות מוסדות החינוך של המנזר. העבודה הושלמה, יחד עם צוות נזירות, לאחר כשלושים שנה, ב-1185. התמה המרכזית בספר היא התמודדות המידות הטובות מול יצר הרע, השטן והמידות הרעות. הספר כולל גם פואמות והמנונות שחיברה הראד.

היצירה המקורית, שכללה 648 עמודים, נכתבה כמעט כולה בלטינית, עם כ-1,200 משפטי הסבר בגרמנית ו-336 איורים.

למעלה מ-600 שנים נשמר כתב היד במנזר. בעת המהפכה הצרפתית הועבר כתב היד לספריית שטרסבורג. שם, בשנת 1818, תועד הספר והועתק חלק ניכר ממנו
ביזמת המו"ל יוהאן פרידריך קוטה (אנ'). בשנת 1870, הופצצה העיר שטרסבורג במהלך מלחמת פרוסיה-צרפת, הספרייה בה נשמר כתב היד נשרפה וכתב היד המקורי אבד. העתק הספר הודפס וראה אור בין השנים 1879–1899.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הראד מלנדסברג** בוויקישיתוף
* Herrad of Landsberg
* ערך באנציקלופדיה אוניברסליס (בצרפתית)
* איורים מהספר
* קטעים מהספר "גן התענוגות"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007588071805171
* BIBSYS: 1090572
* BnF: cb12364031f (data)
* GND: 118549901
* ISNI: 0000 0000 8169 4163
* LCCN: n80089317
* NKC: xx0187443
* NLA: 35754892
* NLP: A31139152
* NTA: 068605110
* RERO: 02-A000079961
* SELIBR: 190610
* SUDOC: 032651333
* ULAN: 500109605
* VcBA: 495/98728
* VIAF: 286720486
* WorldCat: lccn-n80089317

 |
רכב הקבוצה
רוכב הקבוצה, פטר סאגאן לבוש בחולצה הירוקה במהלך טור דה פראנס 2019
**בורה–הנסגרוהה** (בגרמנית: **Bora–Hansgrohe**) היא קבוצת רכיבה מקצוענית גרמנית השייכת לדרג הוורלד טור. ביחד עם קבוצת סאנווב, בורה–הנסגרוהה היא הקבוצה הגרמנית הבכירה ביותר, ורוב רוכביה הם מגרמניה.

ספונסרים
--------

הקבוצה נתמכת כלכלית על ידי חברת בורה וחברת הנסגרוהה (אנ'), שתי יצרניות גרמניות.

היסטוריה ופעילות
----------------

הקבוצה במרוץ חד יומי ב-2015
הקבוצה קמה בשנת 2010 בשם "קבוצת נטאפ" (Team NetApp) וכללה 14 רוכבים, היא שמרה על השם עד שנת 2013. בה שונה השם ל"קבוצת נטאפ-אנדורה", וגם כמות הרוכבים גדלה ל-21. הקבוצה רשמה בעונה זו ניצחון ראשון בגרנד טור, כאשר לאופולד קונינג ניצח את הקטע השמיני של הוואלטה אספנייה. ב-2015 שינתה הקבוצה את שמה ל"בורה - ארגון 18" (ארגון 18 היא יצרנית אופניים קנדית), ושם זה שימש אותה גם בשנת 2016.

ב-2017 עלתה הקבוצה לדרג ה-UCI World Tour, ושמה שונה ל"בורה–הנסגרוהה". בנוסף לכך היא הגדילה את הסגל שלה, והחתימה כמה רוכבים בכירים, שהבולטים מביניהם הוא פטר סאגאן, אלוף העולם 2015–2017 ומנצח קטגוריית הנקודות בטור דה פראנס בשנים 2012–2016 ומנצח קטגוריית ההרים בטור דה פראנס 2014 ו-2016 רפא מייקה. הקבוצה השיגה את ניצחון הבכורה שלה בג'ירו ד'איטליה 2017 עם לוקאס פוסטלברגר האוסטרי, שניצח בקטע הראשון ובעקבות כך גם לבש את חולצת המוביל הוורודה עד שאיבד אותה למחרת לאנדרה גרייפל. בטור דה פראנס, הקבוצה השיגה את ניצחון הבכורה שלה עם פטר סאגאן, שניצח את הקטע השלישי אך הושעה מהמרוץ בקטע הרביעי לאחר שהדף עם המרפק את מרק קוונדיש. באותה שנה (2017) השיגה הקבוצה 33 ניצחונות סך הכל. בשנה הבאה השיגה הקבוצה 34 ניצחונות, הבולטים מביניהם היה גנט - וולגם עם פטר סאגאן, שלושה קטעים בג'ירו ד'איטליה עם סם בנט ושלושה קטעים וניצחון בקטגוריית הנקודות בטור דה פראנס עם פטר סאגאן.

ב-2019 השיגה הקבוצה 49 ניצחונות, מה שמיקם אותה שלישית בסך הכל אחרי יומבו–ויסמה (52 ניצחונות) וקוויק סטפ (68 ניצחונות).

סגל הקבוצה
----------

 פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לעדכן אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא סגל הקבוצה מעודכן לשנת 2022.

* איטליהאיטליה ג'ובאני אלאוטי
* סלובקיהסלובקיה אריק באסקה
* אירלנדאירלנד סם בנט
* איטליהאיטליה צ'זרה בנדטי
* גרמניהגרמניה עמנואל בוכמן
* גרמניהגרמניה מרקוס בורגהארדט
* אוסטריהאוסטריה פטריק גאמפר
* איטליהאיטליה אוסקר גאטו
* אוסטריהאוסטריה פליקס גרוסשארטנר
* גרמניהגרמניה לנארד קאמנה
* הולנדהולנד וילקו קלדרמן
* אוסטריהאוסטריה פטריק קונראד
* אסטוניהאסטוניה מרטין לאס
* בלגיהבלגיה יורדי מיוס
* אוסטרליהאוסטרליה ג'אי הינדלי
* גרמניהגרמניה אנטון פאלזר
* אוסטריהאוסטריה לוקאס פוסטלברגר
* גרמניהגרמניה מקסימיליאן שכמן
* הולנדהולנד אידה שלינג
* גרמניהגרמניה אנדראס שילינגר
* גרמניהגרמניה מיכאל שוורצמן
* גרמניהגרמניה רידיגר זליג
* בריטניהבריטניה מת'יו ואלס
* קולומביהקולומביה סרחיו היגיטה
* דנמרקדנמרק פרדריק ואנדהל
* גרמניהגרמניה בן זווהיוף

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בורה–הנסגרוהה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בורה–הנסגרוהה (באנגלית ובגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Wins and top-10s, procyclingstats.com
**אוניון בלפיוס מונס-אנו** (בצרפתית: **Union Belfius Mons-Hainaut**) היא קבוצת כדורסל בלגית מהעיר מונס, המתמודדת בליגת העל הבלגית.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד בשנת 1959 בעיירה קריניון תחת השם "אוניון סנט ג'וזף קריניון". בשנת 1998 הועברה הקבוצה לעיר מונס ושמה השתנה ל"אוניון מונס-אנו".

בעונת 2005/06 הגיעה הקבוצה עד לגמר הפלייאוף והפסידה לקבוצת טלאנט אוסטנד 3-1, אך התנחמה בזכייה בגביע הבלגי לאחר ניצחון בגמר מול ספירו שרלרואה. בעונת 2008/09 הגיעה שוב לגמר הפלייאוף והפסידה לקבוצת ספירו שרלרואה 3-0. בעונת 2010/11 זכתה שוב בגביע, לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת טלאנט אוסטנד 66-68.

בעונת 2005/06 הגיעה הקבוצה עד לרבע גמר היורוקאפ (פיב"א) והפסידה לחימקי מוסקבה. בעונת 2007/08 הגיעה עד לגמר היורוקאפ של פיב"א אירופה והפסידה לקבוצת בארונס ריגה מלטביה 63-62.

בשנים 2009-2012 אימן את הקבוצה מאמן נבחרת ישראל אריק שיבק.

הקבוצה מארחת בהיכל **מונס ארנה**, המכיל 4,000 מקומות ישיבה.

### שחקני עבר בולטים

* ארצות הבריתארצות הברית לארי טרי
* ארצות הבריתארצות הברית רון לואיס
* ארצות הבריתארצות הברית דיון דאוול
* ארצות הבריתארצות הברית עומאר קוק
* ישראלישראל פפי תורג'מן

תארים והישגים
-------------

* **הליגה הבלגית**:
	+ מקום שני: 2006, 2009, 2013
* **הגביע הבלגי**:
	+ זכייה (2): 2006, 2011
	+ גמר: 2008
	+ חצי גמר: 2013
* **יורוקאפ (פיב"א)**:
	+ גמר: 2008

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בלפיוס מונס-אנו** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של בלפיוס מונס-אנו
מפעל בונה-ורקה שהיה מרוחק כ-10 קילומטרים מאושוויץ
מפת אזור אושוויץ: תשלובת בונה שוכנת ממזרח לעיר
מפת התשלובת התעשייתית
**בונה-ורקה** (גרמנית **Buna Werke**) או **מפעל בונה לעבודה** היה מחנה עבודה נאצי ליד העיירה אושוויינצ'ים בפולין. המפעל ייצר גומי סינתטי וגומי הקרוי "בונה-אן" תוך כדי ניצול עובדי כפייה שהובאו ממחנה אושוויץ הסמוך. עד לשנת 1944 היה למפעל כוח אדם שמנה כ-80,000 עובדי כפייה.

היסטוריה
--------

לפי ספרו של יוסף בורקין "הפשעים והעונש של אי גה פארבן" ("The Crimes and Punishment of IG Farben"), תאגיד אי גה פארבן היה המממן הראשי של מחנה אושוויץ III, אושוויץ מונוביץ, מחנה העבודה של אושוויץ בו וממנו נשלחו אסירים לעבוד עבור בונה ורקה. בורקין כתב בספרו שפרימו לוי היה אחד מהכימאים הראשיים במפעל, ושבעזרת עמיתיו עזר לחלק מהאסירים במפעל לשרוד, אך לא לייצר כמות מספקת של גומי שתסייע למאמץ המלחמתי של הנאצים. לתוצר העיקרי של המפעל קראו BASF AG, ועד לשנת 1988 "בונה" היה שמו המסחרי.

ראו גם
------

* משפט אי גה פארבן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אושוויץ III (מונוביץ)** בוויקישיתוף
**הרקוויאם של דיריפלה**, אופ' 9, הוא יצירה פרי עטו של המלחין הצרפתי מוריס דיריפלה לטקסט הרקוויאם הקתולי, בהשמטת מזמור הדיאס אירה. היצירה נכתבה בשלושה תזמורים שונים: לעוגב וקולות, לעוגב תזמורת קאמרית וקולות ולעוגב, תזמורת מלאה וקולות. הרקוויאם יצא בשנת 1947 בהוצאה של אוגוסט דוראן, והוא נחשב ליצירתו הידועה ביותר של דיריפלה.

הלחנה וביצוע
------------

הרקוויאם הוזמן מדיריפלה על ידי ממשלת צרפת של וישי בשנת 1941, אולם כתיבתו התארכה, ובשנת 1944 כשנפלה צרפת של וישי היצירה לא הושלמה עדיין. דיריפלה סיים לכתוב את הרקוויאם בסופו של דבר בשנת 1947 והוציא את תוויו לאור בהוצאת אוגוסט דוראן. היצירה הוקדשה לזכר אביו של דיריפלה. ביצוע הבכורה של הגרסה התזמורתית הגדולה התרחש ב-2 בנובמבר 1947 בפריז, על ידי התזמורת הלאומית של צרפת, בניצוחו של רוז'ה דזורמיה.

היצירה
------

בעת שהוזמנה ממנו היצירה, עבד דיריפלה על סוויטה המורכבת ממוטיבים הלקוחים ממזמורים גרגוריאנים. דיריפלה שילב את הרעיונות מסוויטה זו ברקוויאם. הרקוויאם מתבסס על הלחנים הגרגוריאנים של המזמורים הכלולים בו ומפתח אותם, כמעט כל התמות ברקוויאם לקוחים מהמזמורים הגרגוריאנים. דבר זה יוצר לרקוויאם אופי מיוחד. 

בהשראת הרקוויאם של פורה, השמיט דיריפלה מן הרקוויאם שלו את מזמור הדיאס אירה העוסק ביום הדין, ומהווה באופן מסורתי חלק מרכזי ברקוויאם. דיריפלה אמר שהשמטה זו נועדה ליצור אופי הרהורי ונוגה יותר לרקוויאם. דיריפלה צירף לרקוויאם מזמורים שאינם חלק הכרחי מן המיסה: הליברה מה והאין פארדיסיום, שני קטעים אלו גם נחשבים לקטעים נוגים ומהורהרים ולא "מפחידים" כמו הדיאס אירה. 

ביצוע ממוצע של היצירה אורך כ-40 דקות. 

### הרכבים

היצירה הולחנה על ידי המלחין עצמו בשלושה תזמורים שונים, בכולם יש עוגב, מקהלה מעורבת של ארבע קולות ושני סולנים: מצו סופרן ובריטון. בגרסה הראשונה ההרכב כולל תזמורת מלאה, עוגב וקולות אנושיים, בגרסה השנייה התזמורת מוקטנת ובגרסה השלישית יש רק קולות אנושיים ועוגב. הגרסה הראשונה היא זו שהתפרסמה בשנת 1947 שתי הגרסאות האחרות פורסמו על ידי המחבר בשנת 1961. בגרסה לתזמורת סימפונית מלאה תפקיד העוגב מצומצם למדי; בגרסה עם תזמורת מוקטנת תפקיד העוגב משמעותי יותר, ובגרסה לעוגב ומקהלה ללא תזמורת תפקיד העוגב הוא הגדול ביותר, ונחשב קשה ווירטואוזי. 

ההרכב של הגרסה הקטנה כולל (בנוסף לעוגב ולקולות): 3 חצוצרות, נבל, טימפני וסקציית כלי קשת (כינור ראשון ושני, ויולות, צ'לי וקונטרבסים). 

ההרכב של הגרסה הגדולה כולל (בנוסף לעוגב ולקולות): 3 חלילים (שניים מהם מוכפלים על ידי פיקולו), 2 אבובים (אחד מהם מוכפל על ידי קרן אנגלית), קרן אנגלית, 2 קלרינטים, קלרינט בס, 2 בסונים, 4 קרנות, 3 חצוצרות, 3 טרומבונים, טובה, טימפני, מצילתיים, תוף בס, גונג, צ'לסטה, נבל וסקיצת כלי קשת (כינור ראשון ושני, ויולות, צ'לי וקונטרבסים).

סדר הפרקים
----------

* (Introit (Requiem Aeternam
* Kyrie eleison
* (Offertory (Domine Jesu Christe
* Sanctus
* Pie Jesu
* Agnus Dei
* (Communion (Lux aeterna
* Libera me
* In Paradisum

לקריאה נוספת
------------

* עדה ברודסקי (עורכת), **ספר הליטורגיקה**, (מילים לצלילים חלק ד'), ירושלים: הוצאת כרמל, תשע"ג, עמ' 224-229.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 300047037
* LCCN: no97040351
* MusicBrainz release group: eb7670ff-7753-4886-acb7-348009583aff
* MusicBrainz work: 0bdfe7bf-5a43-45b7-8182-f17c46ca3feb
* NLA: 36022347
* VIAF: 183278570
* WorldCat (עם VIAF): 183278570

 |
**הרקוויאם של סן-סנס**, אופ' 54 הוא יצירה פרי עטו של המלחין הצרפתי קאמי סן-סנס לטקסט הרקוויאם הקתולי. היצירה הולחנה בשנת 1878 ולא נחשבת לאחת מהיצירות החשובות של סן-סנס.

חיבור היצירה
------------

קאמי סן-סנס לא היה אדם דתי, אולם בשל בעיות כלכליות הוא עבד כנגן עוגב בכנסיית מדלן בפריז, בסוף שנות השבעים של המאה ה-19. בשנת 1877 נפטר אלברט ליבון, שהיה מעריץ של סן-סנס, ובעזבונו הוריש למלחין 100,000 פרנק בתנאי שיכתוב רקוויאם לזכרו. סן-סנס קיבל את ההצעה בשמחה, שכן הכסף שחרר אותו מתלות בכנסיית מדלן. הוא כתב את היצירה בברן, שם שהה במשך שמונה שבועות באותה השנה, והיא בוצעה לראשונה ב-22 במאי 1878, יום השנה לפטירתו של ליבון, בכנסיית סן-סולפיס בפריז. ביצוע הבכורה של הרקוויאם לא הכה הדים ולא דווח בעיתונות.

הרקוויאם מתקשר גם לטרגדיה האישית של סן-סנס. שישה ימים לפני ביצוע הבכורה של הרקוויאם נהרג אנדרו, בנו הבכור של סן-סנס בן השנתיים וחצי לאחר שנפל מחלון, ושבועות ספורים לאחר מכן נפטר בנו השני, שהיה בן חצי שנה, ממחלה.

היצירה
------

הרקוויאם לא נחשב לאחת היצירות המפורסמות של סן-סנס והוא לא מבוצע תכופות, עם זאת הרקוויאם זכה לכמה הקלטות וביצועים. הרקוויאם של סן-סנס, בניגוד לרקוויאמים אחרים בני התקופה כמו הרקוויאמים של ברליוז, ורדי ודבוז'אק, כתוב לתזמורת קטנה ובניגוד לרקוויאם של פורה כולל את כל מזמורי הרקוויאם. דבר זה הופך את הרקוויאם לאחד הרקוויאמים היחידים מן התקופה הרומנטית שנועד ללוויות של ממש בכנסיות, ולא לאולמות הקונצרטים. 

זמן ביצוע ממוצע של היצירה הוא כ-35 דקות. 

### הרכב

היצירה הולחנה למקהלה מעורבת בת ארבע קולות, לארבעה סולנים (סופרן, אלט, טנור ובס) ולתזמורת הכוללת: 4 חלילים, 2 אבובים, 2 קרנות אנגליות, 4 בסונים, 4 קרנות יער, 4 נבלים, טימפני, עוגב וסקיצת כלי קשת (כינור ראשון וכינור שני, ויולות, צ'לי וקונטרבסים).

סדר הפרקים
----------

* Kyrie
* Dies Irae
* Rex Tremendae
* Oro Supplex
* (Hostias (Offertoire
* Sanctus
* Benedictus
* Agnus Dei

לקריאה נוספת
------------

* עדה ברודסקי (עורכת), **ספר הליטורגיקה**, (מילים לצלילים חלק ד'), ירושלים: הוצאת כרמל, תשע"ג, עמ' 212-217.

קישורים חיצוניים
----------------

* הפרטיטורה של היצירה בגרסה לפסנתר וקולות.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb139472873 (data)
* GND: 1063002435
* VIAF: 175209808
* WorldCat (עם VIAF): 175209808

 |
**ג'פרי מתיו טיילור** (באנגלית: **Jeffery Matthew Taylor**; נולד ב-23 במאי 1989 בנורשפין, שוודיה) הוא כדורסלן שוודי-אמריקאי, המשחק בעמדות הסמול פורוורד והקלע בוולבס מליגת העל הליטאית.

תחילת הדרך
----------

טיילור שנולד להורים אמריקאים, שהיגרו לשוודיה שיחק בצעירותו בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת ואנדרבילט במשך ארבע עונות. כבר בעונתו הראשונה סיים בממוצעים טובים ונבחר לחמישייה הטובה בליגה וזכה לשבחים מעיתונאים רבים מרחבי המדינה. בעונתו השנייה חלה התקדמות נוספת בממוצעים שלו עם זאת גם נסוג בחלקם למרות זאת נבחר פעם נוספת לחמישייה הטובה בליגה ובנוסף גם לקבוצת ההגנה של הליגה. גם בשנים שלאחר מכן נבחר לשחקן ההגנה של השנה ונתפס כפוטנציאל להיבחר בדראפט של ליגת ה-NBA.

קריירה מקצועית
--------------

### שארלוט בבוקאטס/הורנטס

טיילור נבחר במקום ה-31 בדראפט ה-NBA על ידי קבוצת שארלוט הורנטס. ב-23 בנובמבר רשם את משחק שיא הקריירה כשסיים עם 16 נקודות במשחק ההפסד מול קבוצת אטלנטה הוקס. ב-21 בדצמבר נפגע טיילור בגיד האכילס שלו במשחק ההפסד מול גולדן סטייט ווריורס ונודע כי ייעדר מהמשך העונה. בתחילת חודש נובמבר 2014 נאסר על טיילור על ידי הנהלת הקבוצה לשוב לפעילות לאחר שזה הואשם באלימות כלפי בת זוגו. לאחר שתקופת ההשעיה שלו הסתיימה טיילור שב לפעילות לסירוגין בקבוצת הפיתוח של המועדון פורט ויין מאד אנטס, עם זאת עקב הגבלת מספר השחקנים בסגל נאלצו בקבוצה לרשום את טיילור בקבוצת הפיתוח אוסטין ספרס. ב-30 ביוני 2015 החליטו בהורנטס שלא להמשיך בתהליך זה והוחלט להפוך אותו לשחקן חופשי.

### ריאל מדריד

ב-27 באוגוסט 2015 חתם טיילור בקבוצת ריאל מדריד לעונה אחת. בסיום העונה חוזהו של טיילור הוארך בשלוש עונות נוספות. בעונת 2017/18 זכה טיילור עם ריאל מדריד בתואר היורוליג העשירי של המועדון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'פרי טיילור** בוויקישיתוף
* ג'פרי טיילור, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר ESPN
* פרופיל, באתר היורוליג
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Hornets Assign Jeffery Taylor To Austin Spurs of NBA D-League". nba.com. נבדק ב-14 בדצמבר 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Charlotte Hornets will not give Jeffery Taylor a qualifying offer, will become an unrestricted free agent". nba.com. נבדק ב-15 ביוני 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Official Announcement: Jeffery Taylor". realmadrid.com. נבדק ב-27 באוגוסט 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**בּוֹנְגוֹ** (שם מדעי: *Tragelaphus eurycerus*) הוא מין בסוג קודו במשפחת הפריים.

מאפיינים
--------

הבונגו הוא מגדולי אנטילופות היער האפריקניות, האוכל עשב והפעיל בעיקר בשעות הלילה. הבונגו מתאפיין בפרווה חומה אדמדמה בולטת, שעליה סימנים שחורים ולבנים ופסים לבנים-צהובים, ובקרניים ארוכות וסליליות. הבונגו הוא מין הקודו היחיד שלשני המינים יש קרניים. לאוכלוסיות בונגו יש מעמדות חברתיים מורכבים.

הבונגו חי ביערות גשם טרופיים עם שיחים צפופים בגבהים של עד 4,000 מטר במרכז אפריקה, עם אוכלוסייה נפרדת בקניה, ובמדינות מערב אפריקה הבאות: אנגולה, בנין (ייתכן שנכחד מהאזור), בורקינה פאסו, קמרון, הרפובליקה המרכז-אפריקאית, קונגו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, חוף השנהב, גינאה המשוונית, אתיופיה, גבון, גאנה, גינאה, גינאה ביסאו, קניה (המקום היחיד בו מתקיים בטבע תת-המין בונגו מזרחי), ליבריה, מאלי, ניז'ר, סיירה לאון, סודאן, טוגו (ייתכן שנכחד מהאזור) ואוגנדה (נכחד מהאזור).

בעבר התקיים הבונגו בשלושה אזורים של אפריקה: מזרח, מרכז ומערב אפריקה. כיום שלושת אזורי תפוצה אלו הצטמקו, מפאת אובדן שטחי מחיה בגלל חקלאות וכריתת עצים לא מבוקרת וכן בשל ציד של בונגו, שבשרו משמש למאכל.

גודלם של הזכרים הבוגרים ושל הנקבות הבוגרות דומה. גובהו של בוגר 1.1-1.3 מטר ואורכו 1.7-2.5 מטר. משקלן של הנקבות כ-210-235 ק"ג, ואילו משקלם של הזכרים כ-240-405 ק"ג. הן לזכרים והן לנקבות יש קרניים סליליות - קרניו של הזכר גדולים ומסיבים יותר משל הנקבות.

משך ההיריון של נקבת הבונגו הוא 285 יום (כ-9.5 חודשים) בקירוב, ובסופו נולד גור יחיד הנגמל מיניקה כעבור שישה חודשים. הם מגיעים לבגרות מינית בגיל 24-27 חודשים.

תת-מינים
--------

* בונגו מערבי או בונגו השפלה (*Tragelaphus eurycerus eurycerus*)
* בונגו מזרחי או בונגו ההרים (*Tragelaphus eurycerus isaaci*) - מצוי במרכז קניה בלבד. ממדי גופו גדולים משל הבונגו המערבי.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בונגו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* בונגו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בונגו באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  Bongo

| פרים |
| --- |
| בקר |
| פר | יאק הבית • יאק הבר • גאור • גאיאל • בנטנג • קופראי • בקר הבית |  |
| ביזון | ביזון אמריקאי • ביזון אירופי |
| תאו | תאו מים • תאו אסייתי • תאו הפיליפינים • אנואה השפלה • אנואה ההרים |
| סינצרוס | תאו אפריקני |
| סאולה | סאולה |
| סלילני קרניים |
| קודו | קודו ניאלה • קודו הרים • בונגו • קודו זוטר • קודו משורטט • קודו סילבטיכוס • קודו הביצות • קודו גמלוני |
| אילנד | אילנד ענק • אילנד מצוי |
| קצרי קרניים |
| ארבע קרן | ארבע קרן |
| נילגאי | נילגאי |
**ג'פרי ל. הריגיאן** (באנגלית: **Jeffrey L. Harrigian**) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כמפקד כוחות האוויר של ארצות הברית באירופה ובאפריקה.

ביוגרפיה
--------

הריגיאן גדל בפרבר של שיקגו. הוא למד באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית והתגייס לחיל האוויר ב-1985.

עבר קורס טיס בבסיס חיל האוויר ויליאמס שבאריזונה ושירת כמדריך טיסה על מטוסי A/AO-37 בטייסת התמיכה האווירית הטקטית ה-24 בבסיס חיל האוויר הווארד שבפנמה. עבר הסבה למטוסי F-15 איגל, שירת בטייסת הקרב הטקטית השמינית, בטייסת הקרב הטקטית הראשונה, בטייסת האימונים 325 ובטייסת הקרב 58. במהלך שירותו בטייסת השתתף במבצעי הפיקוח על אזור אסור לטיסה בעיראק. ביוני 1996 נפצע בפיגוע בחובאר שבערב הסעודית בו נהרגו 19 חיילים אמריקאים מהם 12 מעמיתיו לכנף.

הוא שימש מדריך טיסה, ראש ענף וקצין מבצעים בבית הספר למערכות נשק בבסיס נליס שבנבדה. במאי 2001 מונה לקצין מבצעים בטייסת הקרב 95. בשנים 2002–2004 פיקד על טייסת הקרב 43.

NATO Joint Force Command for the Atlantic למד במרכז ג'ורג' ס. מרשל ללימודי ביטחון בגרמיש-פרטנקירכן שבגרמניה ובאוגוסט 2005 מונה לראש מחלקת תרגילים במרכז הלוחמה של נאט"ו בסטוונגר שבנורווגיה. ביוני 2007 מונה לסגן מפקד כנף הקרב הראשונה בבסיס לנגלי בווירג'יניה. בינואר 2008 מונה למפקד כנף הקרב 49 בבסיס הולומן בניו מקסיקו, שקלטה בתקופתו את מטוסי ה-F-22 ראפטור. ביולי 2010 מונה לסגן קצין התכנון במפקדת כוחות ארצות הברית בעיראק. במהלך שירותו בתפקיד זה הועלה לדרגת בריגדיר גנרל. באוגוסט 2011 מונה לעוזר לסגן מפקד כוחות חיל האוויר בפיקוד מרכז וסגן מפקד כוח המשלוח האוויר התשיעי. בפברואר 2013 מונה לסגן קצין אג"ם בפיקוד מרכז, קודם לדרגת מייג'ור גנרל ובאפריל 2014 מונה לעוזר לסגן לענייני מבצעים של ראש מטה חיל האוויר. באפריל 2015 מונה לראש מנהלת שילוב מטוסי F-35 לייטנינג II בחיל האוויר.

ביולי 2016 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד כוחות חיל האוויר בפיקוד מרכז של ארצות הברית. במסגרת תפקידו ניצח על המערכה האווירית להבסת ארגון המדינה האסלאמית בעיראק. שירת בתפקיד עד אוגוסט 2018. בתפקידו הבא מונה לסגן מפקד כוחות האוויר בפיקוד אירופה של ארצות הברית ובפיקוד אפריקה של ארצות הברית. באפריל 2019 מונה למפקד כוחות האוויר בפיקוד בדרגת גנרל. הוא כיהן בתפקיד עד ליוני 2022 כאשר הוחלף על ידי ג'יימס האקר.

במהלך שירותו צבר מעל 4,100 שעות טיסה על מטוסי F-15 איגל, F-22 ראפטור, A/OA-37 דרגונפליי, וכן הטיס כלי טיס בלתי מאוישים MQ-1 פרדטור.

הריגיאן בעל תואר ראשון במדעי המדינה מאקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית, בעל תואר שני באווירונאוטיקה מאוניברסיטת האווירונאוטיקה אמברי-רידל בפלורידה, בוגר המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית, בוגר מכללת המלחמה של חיל האוויר, בוגר תוכנית מנהיגות של אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל ובוגר קורסים מתקדמים של המטות המשולבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'פרי הריגיאן** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר חיל האוויר של ארצות הברית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Vice commander departs Langley, ‏f-16.net, ‏3 בינואר 2008
2. ↑  How ISIS was defeated in Iraq (Hint: It’s thanks in part to air-ground teamwork), אתר חיל האוויר של ארצות הברית, 22 בדצמבר 2017
**מיגל נטו** (באנגלית: **Miguel Gaspar Fernandes Neto**) הוא דיפלומט אנגולי שכיהן בתפקיד שגריר במספר מדינות.

לאחר סיום הלימודים מיגל נטו החל לעבוד במשרד החוץ של אנגולה שהוקם בשנת 1975 לאחר קבלת העצמאות. נטו הוא בעל תואר שלישי.

בשנת 1977 הוא מונה לשגריר בניגריה. הוא היה השגריר הראשון של אנגולה במדינה זו שכמו אנגולה חברה באופ"ק. נטו כיהן בתפקיד זה עד לשנת 1984 כאשר הנשיא ז'וזה אדוארדו דוש סנטוש מינה אותו לשגריר ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו.

בשנת 2005 הוא מונה לשגריר בדרום אפריקה. בשנת 2009 הנשיא החדש של אנגולה ג'ייקוב זומה ביקר בדרום אפריקה בראש משלחת שכללה 11 שרים. בעקבות הביקור נחתמו מספר הסכמים כלכליים. הוא כיהן בתפקיד זה עד לשנת 2011 ובתפוקה זו היחסים בין המדינות היו ברמה טובה תוך גידול הסחר בין המדינות.

בשנת 2012 נטו הגיע לשגרירות של אנגולה בממלכה המאוחדת במקום אנה מריה טלס קאריירה ובמקביל היה שגריר לא תושב באירלנד. בשנת 2013 הוא חתם על הסכם בנושא סחר ימי. בשנת 2014 הוא הודיע שמדינתו תתרום 100 אלף $ לטובת לחימה נגד שוד ימי במרחב הימי של מערב אפריקה. הוא כיהן בתפקיד עד לשנת 2020.

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
**תומאס ג'פרי ביבי** (באנגלית: **Thomas Geoffrey Bibby**; ‏14 באוקטובר 1917 – 6 בפברואר 2001, אורהוס) היה ארכאולוג אנגלי. הוא ידוע בעיקר בזכות גילוי המדינה העתיקה של דילמון, המכונה במיתולוגיה המסופוטמית גן עדן. לעיתים קרובות הוא נחשב לחלוץ הארכאולוגיה הערבית.

ביוגרפיה
--------

תומאס ג'פרי ביבי נולד ב-14 באוקטובר 1917 בהברשאם, וסטמורלנד, אנגליה. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא שירת את סוכנות הביון הבריטית. בשלב מסוים הוא נשלח להצטרף למחתרת הדנית.

הוא למד ארכאולוגיה באוניברסיטת קיימברידג' לפני מלחמת העולם השנייה, אך מכיוון שלא מצא שום עבודה במקצוע זה לאחר המלחמה, התגורר בבחריין ועבד בחברת הנפט העיראקית בשנים 1947–1950. בביקור חוזר בבריטניה הוא פגש את אשתו לעתיד, לה נישא בשנת 1949. דרכה הכיר את הפרופסור הדני פיטר גלוב וכך קיבל מינוי באוניברסיטת אורהוס בדנמרק.

חפירות
------

בשנת 1953 הוא והפרופסור גלוב הובילו צוות ארכאולוגים דני לבחריין. הצוות מיקד את חפירותיו בעיקר מתחת למצודת בחריין, במקור תל מרובד גדול בחופי צפון המדינה. האתר משתרע על כ-500 דונם ותוארך לתקופת דילמון הקדומה, שהייתה הרבע הראשון של האלף השני לפני הספירה. הצוות מצא בתחילה כלי חרס מתקופת קדם דילמון הקדומה, המתוארכים לשנת 2400 לפני הספירה ועד לתקופה ההלניסטית של ההיסטוריה של בחריין. ארכאולוגים גילו קטע קצר של חומת העיר המוקדמת מהאלף השני ויסודות מקוטעים של שישה בתים במקום. הצוות המשיך לחפור גם בסאר, כפר בבחריין, מה שהוביל לגילוי מקדש סאר המתוארך לתקופת דילמון.

ביבי גם כתב על אירופה בתקופת האבן ובתקופת הברונזה, במיוחד על אנשי הביצה של דנמרק.

ספריו
-----

* Bibby, Geoffrey (1956). *The Testimony Of The Spade*. Knopf.
* Bibby, Geoffrey (1961). *Four Thousand Years Ago: A World Panorama of Life in the Second Millennium B. C*. Literary Licensing. ISBN 9781258075057.
* Bibby, Phillips, Geoffrey, Carl (1961). *Looking for Dilmun*. Midpoint Trade Books. ISBN 9780905743905.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Bibby, T. Geoffrey, 1917-2001.
2. 1 2  The Site of Saar: Dilmun Reconsidered

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007463514805171
* BIBSYS: 90237515
* BnF: cb12820110t (data)
* GND: 130193801
* ISNI: 0000 0001 0965 2783
* LCCN: n50011163
* LNB: 000223152
* NDL: 00433254
* NTA: 067692990
* SELIBR: 391462
* SUDOC: 030452961
* VIAF: 266889379
* WorldCat: lccn-n50011163

 |
**השערת abc** היא השערה מרחיקת לכת בענף האנליזה הדיופנטית של תורת המספרים, שהציעו ז'וזף אוסטרלה (Joseph Oesterlé) ודויד מסר (David Masser) בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20. ההשערה ידועה לפיכך גם בשם **השערת אוסטרלה-מסר**. ההשערה מכלילה משפטים חשובים והשערות מרכזיות בתחום, ובהם משפט פאלטינגס וגרסה חלשה של המשפט האחרון של פרמה. לפי ההשערה, אם a,b,c הם מספרים זרים המקיימים {\displaystyle a+b=c}, אז הרדיקל {\displaystyle \operatorname {rad} (abc)} אינו קטן בהרבה מ-c. זהו נוסח עבור מספרים שלמים של משפט מייסון-סטותרס על פולינומים. 

באוגוסט 2012 הודיע המתמטיקאי היפני שיניצ'י מוצ'יזוקי (Shinichi Mochizuki) כי הוא פיתח גישה חדשה, "תורת טייכמולר בין-מרחבית" (inter-universal Teichmüller theory), המובילה לדבריו להוכחה של השערת abc. מומחים בגאומטריה לא קומוטטיבית העריכו שיש בגישה זו תוכן של ממש, אם כי קשה לראות בשלב זה יישומים אחרים של התורה. למרות שיתוף פעולה מסוים מצידו של מוצ'יזוקי, וכנסים שנערכו בניסיון לפענח את ההוכחה, הבעיה מתקדמת באיטיות. בסוף 2017 התקבלו מאמריו של מוצ'יזוקי לפרסום בכתב העת של ה-
Research Institute for Mathematical Sciences של אוניברסיטת קיוטו, שבו מוצ'יזוקי הוא העורך הראשי. מומחים מובילים עדיין אינם רואים בכך ראיה לנכונותה של ההוכחה .

ההשערה
------

לכל {\displaystyle \epsilon >0} יש לכל היותר מספר סופי של שלשות של מספרים זרים a,b,c המקיימות {\displaystyle a+b=c} ו- {\displaystyle c>\operatorname {rad} (abc)^{1+\epsilon }}, כאשר {\displaystyle \operatorname {rad} (abc)} היא מכפלת הגורמים הראשוניים השונים של המכפלה abc. הגרסה האפקטיבית של ההשערה קובעת שאין פתרון למשוואה a+b=c עבור a,b,c זרים המקיימים {\displaystyle c>\operatorname {rad} (abc)^{2}}.

עבור רוב המספרים, הרדיקל {\displaystyle \operatorname {rad} (n)} הוא מסדר הגודל של n, ורק לעיתים נדירות הוא קטן בהרבה: זה קורה כאשר n מתחלק בחזקה גבוהה של גורם ראשוני. למשל, {\displaystyle \operatorname {rad} (2^{4}\cdot 3^{5})=2\cdot 3=6\ll 2^{4}\cdot 3^{5}=3888}. משום כך, בדרך כלל יהיה הרדיקל של abc גדול מ-c. שלשות כמו {\displaystyle 3+125=128} שבהן הרדיקל קטן, {\displaystyle \operatorname {rad} (3\cdot 5^{3}\cdot 2^{7})=30<128}, הן נדירות למדי. יש אמנם מספר אינסופי של שלשות שעבורן {\displaystyle c>\operatorname {rad} (abc)}, אבל על-פי ההשערה, אם מחזקים את האי-שוויון הזה מעט ודורשים {\displaystyle c>\operatorname {rad} (abc)^{1+\epsilon }}, יש לו כאמור רק מספר פתרונות סופי.

קישורים חיצוניים
----------------

* אסף שטול-טראורינג, עבודה של 500 עמודים עשויה לפתור תעלומה מתמטית, באתר הארץ, 20 בספטמבר 2012
* "Around ABC", Preda Mihaiescu, The European Mathematical Society Newsletter, pp. 29-34, Sept. 2014.
* השערת abc, באתר MathWorld (באנגלית)
**גוסטב לָאזָאר** (בצרפתית: **Gustave Lazard**‏; 1876–1949) היה שחמטאי ומחבר בעיות שחמט יהודי-צרפתי. אחיו הבכור של פרדריק לאזאר.

חייו
----

לאזאר חי בפריז שם שיחק בתחרויות רבות. הוא חלק מקום 5–6 בתחרות 1907 (ניצח: פרנק מרשל), הגיע למקום השמיני בתחרות 1908 (ניצח: גרומר), הגיע למקום התשיעי בתחרות 1909 (ניצח: ארנולד אורבך), הגיע שביעי בתחרות 1909 (ניצח: ויינשטיין), הגיע שביעי בתחרות 1910 (ניצח: פרדריק לאזאר) והגיע תשיעי בתחרות 1912 (ניצחו: פרדריק לאזאר וגרומר).

לאחר מלחמת העולם הראשונה חלק לאזאר את המקום השביעי בתחרות פריז בשנת 1920 (ניצח: פרדריק לאזאר), הגיע שמיני בתחרות 1922 (ניצח: אנדרה מופאנג), הגיע למקום ה-12 בתחרות פריז בשנת 1926 (ניצח: לאון שוורצמן), חלק מקום 10–12 בתחרות פריז בשנת 1927 (ניצח: אברהם באראץ), הגיע למקום ה-12 באליפות פריז בשנת 1928 (ניצח: אברהם באראץ), וחלק מקום 3–5 באליפות פריז בשנת 1930 (ניצח: יוסף צוקרמן).

לאזאר היה נשיא מועדון השחמט על שם פרנסואה אנדרה פילידור.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Championnat de Paris 1926, באתר Heritage des Echecs Francais
2. ↑  Championnat de Paris 1927, באתר Heritage des Echecs Francais
3. ↑  Championnat de Paris 1928, באתר Heritage des Echecs Francais

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb11020976f (data)

 |
**מורטל קומבט: כיבוש** (באנגלית: **Mortal Kombat: Konquest**) היא סדרת טלוויזיה אמנויות לחימה אמריקאית המבוססת על זיכיון משחקי הווידאו מורטל קומבט. הסדרה הופקה על ידי החברות Threshold Entertainment וחטיבת הטלוויזיה של ניו ליין סינמה ושודרה ברשת TNT מ-3 באוקטובר 1998 ועד 22 במאי 1999. היא צולמה באולפני הוליווד של דיסני באורלנדו, פלורידה. למרות פופולריותה הרבה, הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת בלבד עקב עלויות הפקה גבוהות וסופה נשאר עם קליף האנגר פתוח.

סדרה זו היוותה הקדמה לסרטי הקולנוע "מורטל קומבט" ו"מורטל קומבט 2".

עלילה
-----

בתקופה קדומה, ממלכת הארץ הייתה צעירה ונחשקת. הקיסר שאו קאהן, שהיה מגלומן חזק ואכזר, רצה לצרף את כדור הארץ לאוסף הממלכות הכבושות שלו, הידועות בשם "העולם החיצון" (Outworld). כדי להגן על כדור הארץ, נערכת מדי דור אליפות "מורטל קומבט", תחרות שבה מתחרי ממלכת העולם החיצון וממלכת הארץ מחליטים על גורל כדור הארץ. לפני כ-500 שנה, הנזיר קונג לאו הדגול הביס את מכשפו של שאו קאהן, שאנג טסונג. לאחר שקונג לאו ריחם על חייו, שאו קאהן כלא את שאנג טסונג במערות הקובלט.

מטלתו הבאה של קונג לאו היא לאמן דור חדש של לוחמים למען התחרות הבאה, ואשר יחרפו את נפשם למען כדור הארץ. הוא מתחבר לשני לוחמים - סירו, שומר ראש לשעבר, וגנבת בשם טז'ה. שלושת החברים החדשים מודרכים בעיר ז'וזין המסתורית על ידי אל הרעם ריידן, ונמצאים בקרבות תמידיים עם לוחמים של ממלכת העולם החיצון וממלכת הארץ כסקורפיון, סאב זירו, רפטייל, נוב-סאיבוט, המכשף קואן-צ'י ולוחמותיו, וכן המכשף שאנג טסונג הכלוא אשר נשבע לנקום בקונג לאו על תבוסתו המשפילה. יחד עם שאנג טסונג כלואה גם וורפקס, לה יש אג'נדה משלה.

הסדרה מציגה לראשונה את השבטים המאכלסים את ממלכת העולם החיצון - את סאב זירו משבט הלין-קוויי, את הלוחם האלמותי סקורפיון משבט השיראי-ריו, ואת רפטייל, לוחם שבט הזאטרנים דמויי הלטאה. מוצגת הנסיכה קיטאנה, שמצודדת עצמה עם קונג לאו (כשם שצודדה עצמה עם צאצאו לו קאנג בסרט מורטל קומבט), וכן דמות חדשה שאינה מוכרת בזיכיון המשחקים בשם הקיסרית קרייה, המצודדת עצמה עם רפטייל.

### נקודות דמיון בין הסדרה למשחקי הווידאו

* המכשפים שאנג טסונג וקוואן צ'י כורתים ברית במהלך הסדרה. זו הייתה תחזית למשחק שיבוא בהמשך, "מורטל קומבט: ברית קטלנית".
* כנופיית "הדרקון השחור" הוצגה לראשונה בסדרה. בהמשך יצאו במשחק דמויות החברות בכנופיה זו כקיינו, קאבאל, ג'ארק, קוברה וקירה.

רשימת שחקנים
------------

|  |  |
| --- | --- |
| שחקנים ראשיים
* פאולו מונטלבן - קונג לאו הדגול, אלוף ממלכת הארץ
* דניאל ברנדהרט - סירו, שומר ראש לשעבר שהוגלה
* קריסטנה לוקן - טז'ה, גנבת
* טרייסי דגלאס - וורפקס
* ברוס לוק - שאנג טסונג, מכשפו של שאו קאהן
* ג'ף מיק - ריידן אל הרעם ושאו קאהן, קיסר העולם החיצון
 | שחקנים אורחים
* אדוני מארופיס - המכשף קואן צ'י
* אנג'ליקה ברידג'ס - המכשפה אומג'יס
* ג'יימי פרסלי - מיקה, אחת מלוחמותיו של קואן צ'י
* כריס קאסאמאסה - סקורפיון, נינג'ה משבט השיראי-ריו
* ג'יי ג'יי פרי - סאב זירו, נינג'ה משבט הלין-קוויי
* ג'ון ולרה - רפטייל, מפקד לוחמי שבט הזאטרנים הלטאיים
* אודי אינגלנד - הנסיכה קיטאנה, ביתו המאומצת של הקיסר שאו קאהן
 |

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מורטל קומבט: כיבוש

* "מורטל קומבט: כיבוש", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "מורטל קומבט: כיבוש", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**הפועל גבעתיים** הייתה קבוצת כדורגל ישראלית שמקורה בעיר גבעתיים. הקבוצה הוקמה ב-1945, והצליחה להעפיל לליגת המשנה, אז ליגה א', שם שיחקה במשך 3 עונות. לאחר מכן נחלש מעמדה של הקבוצה, שהתפרקה לפני הקמת המדינה, אך הוקמה שוב ב-1961. בהמשך התדרדרה עד לליגה ג', וב-1977 התפרקה סופית.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד בשנת 1945, ואחד הטורנירים הראשונים שהשתתפה בהם היה הגביע הארץ-ישראלי 1946, אחד הטורנירים האחרונים לפני הקמת מדינת ישראל, בו היא הפסידה בסיבוב הראשון להפועל תל אביב 6:0 במשחק הראשון, אך הצליחה להפתיע ולנצח אותה 1:0 במשחק השני. הקבוצה הייתה אמורה לשחק בליגה ב' של ארץ ישראל בעונת 1946/1947, אך לבסוף לא השתתפה והתפרקה לפני שהליגה התחילה, בכל אופן הליגה הופסקה באמצע ולא חודשה עקב מלחמת העצמאות.

המועדון הוקם מחדש לאחר הקמת מדינת ישראל רק ב-1961, כקבוצת מילואים בליגות נמוכות של הפועל רמת גן ששיחקה באצטדיונה, אצטדיון המכתש.

בעונתה הראשונה הקבוצה סיימה במקום הראשון בליגה ג' מחוז תל אביב, ועלתה לליגה ב'. בעונה העוקבת, סיימה הקבוצה במקום הרביעי בליגה ב' דרום א', והצליחה להעפיל לליגה א', ובכך השלימה 2 עליות ליגה בשנתיים והגיעה עד לליגה א', שאז הייתה ליגת המשנה בישראל. בעונתה הראשונה בליגה א', 1963/1964 הצליחה גבעתיים להפתיע את הליגה ולסיים במקום הרביעי, והייתה רחוקה 8 נקודות בלבד, מלהעפיל לליגה של קבוצת האם הפועל רמת גן, שזכתה באליפות ההיסטורית היחידה שלה בעונה זו. בעונה שלאחר מכן הצליחה לסיים במקום השביעי, אך בעונת 1965/1966 התדרדרה הקבוצה וסיימה במקום ה-16 והאחרון בליגה, עם 5 ניצחונות בלבד, 19 הפסדים, ו-16 נקודות בלבד שלא הספיקו לה להישאר בליגה, וכך ירדה לליגה ב'. המועדון המשיך להתדרדר והקבוצה ירדה לליגה ג' בעונה הכפולה של 1966/1968, כאשר היא מסיימת את העונה עם 5 נקודות בלבד. הקבוצה הצליחה להתאושש בשנים הבאות ובעונת 1972/1973 העפילה חזרה לליגה ב', שם נשאר 5 עונות עד לעונת 1976/1977 (בעונה זו ליגה ב' הפכה לליגה הרביעית בישראל לאחר הקמת הליגה הארצית) ובסיום עונה זו הקבוצה התפרקה סופית.

ראו גם
------

* הפועל רמת-גן גבעתיים

הערות שוליים
------------

1. ↑  12 קבוצות חדשות נרשמו עד כה לליגה ג', "בין הפנים החדשות יש לציין את קבוצת הפועל גבעתיים, שהיא למעשה קבוצת המילואים של הפועל רמת גן...", מאת משה קשטן, עיתון חדשות הספורט, 27 בספטמבר 1961
2. ↑  הפועל גבעתיים עלה לליגה ב', עיתון חדשות הספורט, 17 ביוני 1962
3. ↑  טבריה תלת-ממדית, "קריית אונו - נפרדה עתה גם היא מליגה ב' אך עשתה זאת כלפי מטה, יחד עם הפועל גבעתיים שהתפרק עוד בסיבוב הראשון.", עיתון חדשות הספורט, 13 ביוני 1977
שיפוץ כנסיית הקבר, 1867–1868
**כריסטוף-אדוארד מוֹס** (בצרפתית: **Christophe-Édouard Mauss**;‏ 18 במרץ 1829, רואן, נורמנדי שבצרפת – 1914) היה אדריכל צרפתי.

ביוגרפיה
--------

מוס היה תלמידו של סימון-קלוד קונסטן-דופה (Constant-Dufeux), והתבלט בסלון של 1859 כאשר תכנן בית מחסה לעניים. בהמשך דרכו היה אחראי לכמה פרויקטים במזרח התיכון: באיזמיר, סלוניקי ואלכסנדריה. 

בשנת 1862 נשלח על ידי ממשלת צרפת לירושלים כדי לשקם חלקים מכנסיית הקבר וכן את מנזר סנטה אנה שליד שער האריות. שיפוץ הכיפה של כנסיית הקבר נמשך כ-5 שנים בשיתוף פעולה עם נציג הממשלה הרוסית, האדריכל מרטין איוונוביץ' אפינגר, שעבד בירושלים בשנים 1860–1864 ותכנן ובנה את המבנים במגרש הרוסים. 

בשנת 1864 השתתף כנציג ממשלת צרפת במשלחת של דה סוסי, שחקרה את אזור ים המלח וארץ העמונים. באותה שנה הוא תכנן ונטל חלק במשלחת של הדוכס אונורה דה לוינס (De Luynes) ארכאולוג ומומחה למטבעות עתיקות (1802–1867) לכרך הבירה של מואב ושובאק, מצודה צלבנית צפונית לפטרה, ופרסם את הממצאים בספר על מונומנטים צלבנים של ג. ריי (G. Rey).

בשנת 1873 הוא גילה את ברכת בית חסדא הנמצאת במתחם מנזר סנטה אנה ובשנת 1888 הוא פרסם מאמר גדול מלווה בתוכניות ושרטוטים הנמצאים באגף היהודי של הלובר.

ב-1892 הוא פרסם מחקר על שרידי כנסית ירמיהו הצלבנית באבו גוש שניתנה לממשלת צרפת על ידי הסולטאן הטורקי בשנת 1873 ובנייתה מחדש הסתיימה בשנת 1909.

הוא פרסם מחקרים אודות "משקלות צרפתיים ואנגליים", "יחידות מידה עתיקות" ונושאים ארכאולוגיים מחוץ לתחומי א"י. על חייו הפרטיים לא ידוע דבר מלבד העובדה שאת חופשותיו בילה אצל אחותו גב' גופיל (Goupil) בעיר בונסקור שבסן-מריטים.

לקריאה נוספת
------------

 פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. 
* יואל בן דב: אבו גוש 2002
* חיים גורן: המוסדות הנוצריים באבו גוש "קתדרה" 62 1992
* R. Rohrict: Bibliotheca Geographica Palestinae von 333 bis 1878 Berlin 1890
* Mauss: Leglise de Sainte Jeramia Revue Archeologique 19(1892)
* Oursel: Nouvelle Biographie Normande 1886
* Baron Ludovicde Vaux: Palestine Paris 1883
* Duc de Luynes:Voyage d Exploration a la Mer Morte a Petra Paris 1871
* Van der Vliet des Peres Blancs: La piscine probatique Jerusalem 1938
* Bernardin Collin: Recueil de Documents concernant Jerusalem et le lieux saints Jerusalem (1982) Documents regarding the Holy Sepulchre
* Dossier number(cote) LH/2790/119 בארכיון הלאומי בפריס

קישורים חיצוניים
----------------

* ההספד שפורסם ב JOURNAL DE ROUEN ב 23/12/1914 באנגלית
* ההספד המקורי שפורסם בעיתון הצרפתי JOURNAL DE ROUEN ב 23/12/1914

הערות שוליים
------------

1. ↑  Témoignages de rivalité industrielle