פירוש נוסף ערך זה עוסק בתנא. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו יהושע בן חנניה.

רבי **יהושע בן חנניה** הלוי (נקרא לפעמים **רבי יהושע**) היה תנא בדור השני, ראש ישיבה בפקיעין ומתלמידי רבן יוחנן בן זכאי.

רבי יהושע שימש כאב בית דין, והוא נחלק רבות עם נשיא הסנהדרין רבן גמליאל, עם חברו רבי אליעזר, ועם תלמידו רבי עקיבא. התפרנס מייצור פחמים ומכירתם.

קורות חייו
----------

עוד בהיותו ילד קטן, הייתה אמו מוליכה את עריסתו לבית הכנסת "בשביל שיתדבקו אזניו בדברי תורה", ועל כך שבחו רבו, רבן יוחנן בן זכאי, במילים "אשרי יולדתו".

אחרי שגדל התמחה בנגינה, ועבד בבית המקדש השני כלוי משורר. היה ידוע כגדול המתווכחים היהודיים עם פילוסופים בדורו, וכן בקי גדול בחכמות העולם. לפי גרסה הנפוצה בתלמוד בבלי, היה נשוי לבת כהן, וסבר כי מחמת נישואין אלו נחלש בבריאותו.

מסופר כי פדה את הילד ישמעאל בן אלישע משבי ברומי. "לא היו ימים מועטים עד שהורה (ישמעאל) הוראה בישראל". במידה וישמעאל זה הוא רבי ישמעאל בן אלישע כהן גדול, אזי רבי יהושע היה כבר בעל מעמד של פעיל ציבורי, לפחות כעשרים שנה לפני החורבן.

משנתו החינוכית
--------------

רבי יהושע העריך את החברות כדבר המשפיע על דרכו של האדם. להשגת שלמות האדם מבחינת "דרך ישרה שיבור לו האדם" קבע את המדד לפי התחברות עם אדם טוב ואת הדרך שיתרחק ממנה האדם - התחברות עם אדם רע.'

אמרה שמצוטטת משמו במסכת אבות היא:

> 
> רבי יהושע אומר, עין רעה, ויצר הרע, ושנאת הבריות, מוציאין את האדם מן העולם".
> 
> 
> 
> — משנה, מסכת אבות, פרק ב', משנה י"א
> 

דרכו של רבי יהושע הייתה מתונה, הן בחיים האישיים והן בהנהגה הציבורית.
את המתינות הפוליטית קיבל כנראה מרבו רבי יוחנן בן זכאי, והיה בין אלו שעזרו לו לעזוב את ירושלים הנצורה, כדי להדבר עם הרומאים, ולהציל מה שניתן, בעקבות כניסת הצבא הרומי וחורבן בית המקדש השני. מסופר כי רבי יהושע ניסה להחזיר את החיים לתלם, ניחם את היהודים, והדריך אנשים לא להתאבל יותר מדי על החורבן.

כאשר הקיסר אדריאנוס ביטל את כוונתו לבנות את בית המקדש והיהודים התכנסו בבית רימון בכוונה למרוד בו, ביקש להרגיעם והשתמש במשל האריה והחסידה ממשלי איזופוס, וניחם אותם שדי בכך שלא טובחים בהם. אך הניסיון להרגיע את המרד לא צלח בידו. במדרשים מסופר על שיח והתפלמסויות שונות שהיו בין רבי יהושע לאדריאנוס.

הוא היה מחמיר מאוד בענייני יוחסין. במשנה במסכת כתובות כתוב: "ראוה מדברת עם אחד ואמרו לה 'מה טיבו של איש זה?' - 'איש פלוני, וכהן הוא'. רבן גמליאל ורבי אליעזר אומרים: נאמנת. ורבי יהושע אומר: לא מפיה אנו חיין, אלא הרי זו בחזקת בעולה לנתין ולממזר עד שתביא ראיה לדבריה" (משנה, מסכת כתובות, פרק א', משנה ח'). נחלקו האמוראים בפירוש משנה זו, מדוע פוסק רבי יהושע שלא יאמינו לאשה לומר שנבעלה לאדם כשר, הרי יש לה מיגו. רב אסי תירץ, שהכוונה במילה "מדברת" היא כינוי בלשון נקייה ליחסי אישות שהמקרא קורא לה בלשון אכילה ודיבור, ולכן אין לאשה מיגו לומר שלא נבעלה, שהרי ראו שנבעלה. הסבר רב אסי נדחה בהמשך הגמרא. זעירי לעומת זאת, הסביר את המשנה יותר קרוב לפשטה שראוה מתייחדת עם אדם במקום סתר, ולא מאמינים לה לומר שלא נבעלה, ולמרות שעל פי ההלכה אין אוסרין אשה על יחוד, מעלה עשו ביוחסין, מפני חומרתן.

מפורסמת מחלוקתו עם רבי אליעזר בן הורקנוס בעניין תנורו של עכנאי, והסיפור המיוחד שם.

### כיעורו ובת הקיסר

בתלמוד מובא: "אמרה ליה בת קיסר לרבי יהושע בן חנניה: 'תורה מפוארה בכלי מכוער'? אמר ליה: 'למדי מבית אבוך במה מניחין יין'. אמרה ליה: 'במאני דפחרא'. אמר לה: 'כולי עלמא בפחרא ואתון במאני דפחרא אתון אחיתון במאני דכספא ודהבא אזלת ורמת חמרא במאני דכספא ודהבא וסרי', אמר לה: 'אף אורייתא כן'.

המחלוקת עם רבן גמליאל
---------------------

לרבי יהושע בן חנניה היו שלוש מחלוקות קשות עם רבן גמליאל דיבנה, בנושאי עיבור החודש, קדושת בכור ותפילת ערבית.

### המחלוקת בנושא עיבור החודש

במשנה במסכת ראש השנה מסופר על המחלוקת עם רבן גמליאל בנושא עיבור החודש. רבי יהושע סבר כרבי יוחנן בן נורי ורבי דוסא בן הרכינס, כי העדים שקיבל רבן גמליאל היו עדי שקר ולכן ההכרזה על ראש השנה מקורה היה בטעות. כאשר שמע על כך רבן גמליאל הנשיא, שלח לו הודעה: "גוזר אני עליך שתבוא אצלי במקלך ובמעותיך, ביום שחל יום הכיפורים להיות בחשבונך." ולאחר שרבי עקיבא ורבי דוסא בן הרכינס שכנעוהו שגם אם מדובר בטעות יש להשמע לרבן גמליאל מטעמים שונים, "נטל מקלו ומעותיו בידו, והלך ליבנה אצל רבן גמליאל, ביום שחל יום הכיפורים להיות בחשבונו". כאשר ראה אותו רבן גמליאל, אמר לו: "בוא בשלום, רבי ותלמידי, רבי בחכמה, ותלמידי שקבלת את דבריי"

### המחלוקת בנושא בכורות

במסכת בכורות מסופר שלרבי צדוק היה בכור בהמה שנפל בו מום בשפתיים. ההלכה אומרת שבכור תם נאכל לכהן רק אחרי שהוא מקריב את האימורים על המזבח; בכור בעל מום נאכל לכהן בלי הקרבה על המזבח, כבשר חולין. חז"ל גזרו על כהן שמביא בכור שנפל בו מום בעת שהבהמה הייתה ברשותו שאסור לאוכלו, כי הכהנים נחשדו להפיל מום בבכורות בכוונה. רבי צדוק שאל את רבי יהושע, האם הגזירה הזו תקיפה גם לגבי כהנים תלמידי חכמים או רק לכהנים עמי הארץ? רבי יהושע ענה שהגזירה היא רק לכהנים עמי הארץ. כשרבן גמליאל בא לבית המדרש, רבי צדוק שאל גם אותו והוא ענה שאין הבדל בין כהן תלמיד חכמים לכהן עם הארץ. מכאן והלאה, הסיפור זהה לסיפור על תפילת ערבית - בהתחלה רבי יהושע הכחיש שהוא חלק על דעתו של רבן גמליאל, אחר כך הוא הודה, רבן גמליאל העליב אותו (על ידי שהוא השאיר אותו עומד בעת ששאר התלמידים ישבו) עד שהעם התלונן והגנו על כבודו של רבי יהושע.

### המחלוקת בנושא תפילת ערבית

במסכת ברכות מסופר באריכות על תלמיד אחד (לאחר מכן מתברר שהיה זה רשב"י) ששאל את רבי יהושע בן חנניה האם תפילת ערבית היא רשות או חובה? רבי יהושע ענה לו: רשות. שכן, התפילות באות להחליף את קורבן התמיד ביום, ואלו הן תפילות שחרית ומנחה. לעומת זאת, תפילת ערבית היא כנגד איכול איברי הקרבן על המזבח במשך הלילה. אותו תלמיד הלך ושאל את הנשיא, רבן גמליאל: "תפילת ערבית - חובה או רשות?" רבן גמליאל השיב: חובה, והתלמיד ענה לו שרבי יהושע בן חנניה אמר שהתפילה היא רשות. בבית המדרש שאל רבן גמליאל את רבי יהושע "תפילת ערבית - חובה או רשות?", והפעם ענה רבי יהושע: חובה. בעקבות זאת הורה רבן גמליאל לרבי יהושע לעמוד בשעת הדרשה. בעקבות זאת דרשו הנוכחים בבית המדרש מרבי חוצפית המתורגמן להפסיק בתרגום דבריו של רבן גמליאל, והחליטו להעביר את רבן גמליאל מתפקידו. במקומו מינו לתקופה קצרה את רבי אלעזר בן עזריה, שהיה לפי המסורת בן 18 באותו הזמן. עוד מסופר בגמרא שלאחר מכן, פייס רבן גמליאל את רבי יהושע, והושב לנשיאות, כשהוא משמש בתפקיד שלושה (ולפי מקורות אחדים, ארבעה) שבועות בכל חודש, ורבי אלעזר בן עזריה שבוע אחד.

מאמרותיו הידועות
----------------

אמר רבי יהושע בן חנניה: מימי לא נצחני אדם חוץ מאשה, תינוק, ותינוקת.

אשה מאי היא? - פעם אחת נתארחתי אצל אכסניא אחת. עשתה לי פולין ביום ראשון אכלתים ולא שיירתי מהן כלום שנייה ולא שיירתי מהן כלום ביום שלישי הקדיחתן במלח כיוון שטעמתי משכתי ידי מהן. אמרה לי : 'רבי מפני מה אינך סועד?'אמרתי לה: 'כבר סעדתי מבעוד יום'. אמרה לי: 'היה לך למשוך ידיך מן הפת' אמרה לי: 'רבי שמא לא הנחת פאה בראשונים? ולא כך אמרו חכמים - אין משיירין פאה באילפס אבל משיירין פאה בקערה?'

תינוקת מאי היא? - פעם אחת הייתי מהלך בדרך והייתה דרך עוברת בשדה והייתי מהלך בה. אמרה לי תינוקת אחת: 'רבי לא שדה היא זו?' אמרתי לה: 'לא דרך כבושה היא?' (ניכר שרבים עברו עליה) אמרה לי: 'ליסטים כמותך כבשוה' (מלכתחילה-כל האנשים שעברו בה, עשו שלא בסדר).

תינוק מאי היא? - פעם אחת הייתי מהלך בדרך וראיתי תינוק יושב על פרשת דרכים, ואמרתי לו באיזה דרך נלך לעיר? אמר לי: 'זו קצרה וארוכה וזו ארוכה וקצרה', והלכתי בקצרה וארוכה. כיוון שהגעתי לעיר מצאתי שמקיפין אותה גנות ופרדיסין. חזרתי לאחורי אמרתי לו: בני הלא אמרת לי קצרה?' אמר לי: 'ולא אמרתי לך ארוכה?' נשקתיו על ראשו ואמרתי לו: 'אשריכם ישראל שכולכם חכמים גדולים אתם מגדולכם ועד קטנכם.

מקום קבורתו
-----------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
על פי רבי חיים ויטאל רבי יהושע נקבר בבית הקברות היהודי העתיק בצפת: "במדינת צפת תוב"ב יש בית קברות ליהודים ובתוכו בית אחד, ובנין כיפה עגולה גבוהה באמצע גגו כמין קובה, ובצפון הבית ההיא נקב קטן פתוח למערה אחת, ובאותה מערה אומרים העולם כי שם קבור הושע בן בארי, ואינו כן, אמנם הוא קבור שם ר' יהושע והוא תנא, וטעו העם וקראוהו הושע".

ע"פ מסורות מאוחרות ויחידות נקבר בפקיעין או באזור עין זיתים.

בשנות ה-50[דרוש מקור] צוין קברו בחלקת התנאים שליד רבן יוחנן בן זכאי בטבריה, ללא כל מקור מוקדם.

לקריאה נוספת
------------

* חנה שחק, **רבי יהושע בן חנניה**, בני ברק: הוצאת רמת הספר, 2007.
* עדין שטיינזלץ, **רבי יהושע בן חנניה** בתוך: **אישים בתלמוד,** רעננה, משרד הביטחון,1987, עמ' 27–32
* בנימין לאו, **רבן גמליאל ורבי יהושע: שלא תרבה מחלוקת בישראל** בתוך: **חכמים - כרך שני: ימי יבנה עד מרד בר כוכבא**, משכל (ידיעות ספרים), 2007, עמ' 122–136
* חיים פלסנבג, **ספר נזר הניצחון**: על ויכוח ר’ יהושע בן חנניה עם סבי דבי אתונא, וילנה תרמ"ג-1883.
* דוד הנשקה, היאך קיבל ר’ יהושע את סמכותו של רבן גמליאל?: על שני סיפורים למעשה אחד, תרביץ, ע"ו, א-ב, תשס"ז, עמ' 81–104.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **רבי יהושע בן חנניה** |
| ויקיטקסט טקסט בוויקיטקסט: **קטגוריה:רבי יהושע בן חנניה** |

* הרב אהרן הימן, "רבי יהושע בן חנניה", **תולדות תנאים ואמוראים**, לונדון, תר"ע, חלק ב, עמודים 635-624, באתר היברובוקס
* רבי יהושע בן חנניה, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת"
* יוסף הלוי משעדליץ, **דברי אמונה, על ויכוח רבי יהושע בן חנניא עם סבי אתונא**, באתר היברובוקס
* הרב יצחק אייזיק הלוי, דורות הראשונים ח"א כרך ה ii עיקר ימי יבנה פרקים כה-לב באתר HebrewBooks
* סרטונים אבי רט ובני לאו, ‏מדברים חכמים: רבי יהושע בן חנניה, בערוץ "אורות – טלוויזיה יהודית"
* סגלית אור, **הדיאלוגים בין קיסר לרבי יהושע בן חנניה בתלמוד הבבלי**, עבודת מאסטר, אוניברסיטת תל אביב, 2007.
* רבי יהושע בן חנניה, מתוך סדרת פינות על חכמי ישראל עם הרב אורי שרקי, באתר ערוץ מאיר.
* יהושע בן חנניה תנא, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  בהקדמת הרמב"ם למשנה נכתב שסתם "רבי יהושע" במשנה הוא רבי יהושע בן חנניה
2. ↑  תלמוד בבלי, **מסכת בבא קמא דף עד עמוד ב**
3. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף ע"ד, עמוד ב'.
4. ↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף כ"ח, עמוד א'.
5. ↑  תלמוד ירושלמי, מסכת יבמות, פרק א', הלכה ו'
6. ↑  משנה, מסכת אבות, פרק ב', משנה ח'
7. ↑  לפי ההלכה גם ילד קטן יכול להצטרף לשירת הלוויים מבלי לעלות לדוכן, ולכן אין להסיק מכאן את גילו של ר' יהושע
8. ↑  ראה לדוגמה: בבכורות ח. בנושא בביולוגיה (זמן עיבור נחש), ובהוריות י. בנושא באסטרונומיה (כוכב שעולה אחת לשבעים שנה (שהרב יוסף בא גד ייחס אותו לכוכב השביט האלי))
9. ↑  מסכת פסחים דף מט
10. ↑  בבלי גיטין נח, א
11. ↑  תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף נ"ו, עמוד א'.
12. ↑  בראשית רבה, פרשה ס"ד, סימן י; ילקוט שמעוני, פרשת תולדות, רמז קי"א, ד"ה ויאמרו.
13. ↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף י"ג, עמוד א'
14. ↑  ספר משלי, פרק ל', פסוק ב'.
15. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף נ"ט, עמוד ב'
16. ↑  תלמוד בבלי, מסכת נדרים, דף נ, עמוד ב
17. ↑  משנה, מסכת ראש השנה, פרק ב',  משניות ח'–ט'
18. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בכורות, דף ל"ו, עמוד א'
19. ↑  כדי לאוכלם בלי הטירחה של ההקרבה במזבח.
20. ↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף כ"ז, עמוד ב'
21. ↑  תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף נ"ג, עמוד ב'.
22. ↑  "לבקועין ר' יהושוע ותלמידיו" (יד אהרן)
23. ↑  ר' יוסף סופר מצפת

| **תנאים** |
| --- |
| תקופת הזוגות | שמעון הצדיק • אנטיגנוס איש סוכו • יוחנן כהן גדול • יוסי בן יועזר ויוסי בן יוחנן • יהושע בן פרחיה ונתאי הארבלי • יהודה בן טבאי ושמעון בן שטח • חוני המעגל • שמעיה ואבטליון • רבי מיאשא • בני בתירה • הלל הזקן ושמאי הזקן • מנחם |
| דור ראשון | אדמון • רבי אליעזר בן יעקב • אבא שאול בן בטנית • אבא חלקיה • רבי אלעזר בן פרטא • רבי אלעזר בן חנניה • בבא בן בוטא • רבן גמליאל הזקן • רבי דוסא בן הרכינס • רבי זכריה בן הקצב • רבי חנינא בן דוסא • רבי חנינא סגן הכהנים • חנן בן אבישלום • חנניה בן חזקיה • רבי יוחנן בן החורני • רבי ישמעאל בן אלישע כהן גדול • רבן יוחנן בן זכאי • יונתן בן עוזיאל • רבי יונתן בן הרכינס • יועזר איש הבירה • רבי יהודה בן בתירא • נחום הלבלר • רבי פפייס • עקביא בן מהללאל • רבן שמעון בן גמליאל הזקן • שמעון בן הלל |
| דור שני | רבי אליעזר בן הורקנוס • אבא יוסי חליקופרי איש טבעון • רבי אלעזר בן ערך • רבן גמליאל דיבנה • רבי זכריה בן אבקולס • רבי יהושע בן חנניה • רבי יוחנן בן גודגדא • רבי יוסי הכהן • רבי יקים איש חדיד • רבי נחוניה בן הקנה • נחום המדי • נחמיה העמסוני • נחום איש גמזו • רבי צדוק • רבי שמעון בן נתנאל • רבי שמעון בן הסגן • שמעון הפקולי |
| דור שלישי | אבטולמוס • רבי אלעזר חסמא • אלישע בן אבויה • רבי אלעזר ברבי צדוק • רבי אלעאי • רבי אלעזר המודעי • אונקלוס • רבי אלעזר בן עזריה • רבי אלעזר בן יהודה איש ברתותא • בן זומא • בן עזאי • בן פטורי • רבי חנינא בן תרדיון • רבי חנינא בן אנטיגנוס • רבי חנינא בן חכינאי • רבי חוצפית המתורגמן • רבי חנינא בן גמליאל • חנן המצרי • רבי חלפתא • רבי חנינא איש אונו • חנניה בן אחי רבי יהושע • רבי טרפון • רבי יוחנן בן ברוקה • רבי יהודה בן בתירא השני • רבי יהודה בן בבא • רבי יהודה הנחתום • רבי יוסי בן דורמסקית • רבי ישמעאל • רבי יוחנן בן תורתא • רבי יוסי הגלילי • רבי יוחנן בן נורי • רבי יוסי בן קיסמא • רבי ישבב הסופר • רבי לויטס איש יבנה • רבי מתיא בן חרש • נחמיה איש שיחין • רבי עקיבא • עקילס הגר • שמעון בן ננס • שמעון התימני |
| דור רביעי | רבי אחא • רבי אליעזר בן יעקב (השני) • אבא גוריון איש צידן • אבא שאול • רבי אליעזר בן רבי יוסי הגלילי • רבי אלעזר בן שמוע • רבי חנינא בן רבי יוסי הגלילי • רבי חנניא בן עקביא • רבי חנניה בן עקשיא • רבי יהודה • רבי יוסי בן החוטף אפרתי • רבי יהושע הגרסי • רבי יוסי • רבי יהושע בן קרחה • רבי יוחנן הסנדלר • רבי יונתן • רבי יאשיה • רבי יצחק • רבי ינאי • רבי מאיר (ואשתו ברוריה) • רבי נהוראי • רבי נחמיה • רבי נתן • רבי פינחס בן יאיר • רבן שמעון בן גמליאל • רבי שמעון בר יוחאי • רבי שמעון שזורי |
| דור חמישי | רבי אלעזר ברבי שמעון • רבי אלעזר הקפר • אבא כהן ברדלא • אבא יוסי בן חנן • איסי בן יהודה • רבי אחי ברבי יאשיה • בר קפרא • רבי בנאה • רבי דוסתאי ברבי ינאי • רב הונא קמא בבבל • רבי זוטרא • רבי חייא • רבי יהודה הנשיא • רבי ירמיה • יהודה בן גרים • רבי יוסי ברבי יהודה • רבי ישמעאל ברבי יוסי • רבי ישמעאל בנו של רבי יוחנן בן ברוקה • רבי יוסי בן זמרה • רבי יוסי בן כיפר • ידוע הבבלי • לוי בר סיסי • רבי מנחם ברבי יוסי • סומכוס • רבי שמעון בן מנסיא • רבי שמעון בן אלעזר • רבי שמעון בן יהודה • רבי שמעון בן חלפתא • רבי שמעון בן יהוצדק • רבי שמעון בן יוסי בן לקוניא |
| זמנם לא ידוע | שמואל הקטן • יהודה בן תימא |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007404107105171
* LCCN: n81107160
* VIAF: 38243639
* WorldCat (עם VIAF): 38243639

 |