recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
שירון בהוצאת משרד החינוך ועיריית תל אביב
**שירון** הוא מקבץ מודפס של שירים מהזמר העברי ובו מופיעות מילות השירים, ולעיתים גם תווים. השירון כולל שירים ופזמונים המוכרים בציבור, והם משמשים לפעילויות חברתיות וחינוכיות. הנפוץ ביותר הוא השירון המחולק למשתתפים בערבי שירה בציבור, ובעזרתו הם שרים את השירים על פי המילים המופיעות בו.

השירון מהווה חלק בלתי נפרד מהתרבות הישראלית ומהפצת הזמר העברי. בין השירונים העבריים הראשונים ניתן לציין שירון של שיינברג מ-1935, הכולל תשעה שירים ובו נכתב: ""המוזיקה תעלה ותחזק את התחושה הלאומית, תמצית הלאומיות מוצאת בה את ביטויה". מתקופה זו התפתחה תופעת השירה בציבור, והייתה חלק מהפעילות היזומה של ארגונים אשר פעלו בארץ, כמו: גופי התיישבות, הסוכנות היהודית, ועדות תרבות ביישובים, בתי ספר ותנועת נוער. כל אלה עסקו ב"הזמנות יצירה" ובהפצת שירונים רבים. ".. 
על פי מחקרה של טלילה אלירם (בר-אילן, תשנ"ה) "השירה בציבור וריקודי העם הם חלק ממנגנוני התמיכה החברתית מאז ימי החלוצים ועד ימינו". כך אנו יכולים למצוא בשנות ה-40 את תנועות הנוער התופסות תאוצת הקמה ופעילות – ובתוכן דרישה עצומה לשירים עבריים. במסגרת פעילויות אלו הופצו שירונים רבים. השירון שימש גם כלי להפצת השירים על ידי מחבריהם.

מאז קום המדינה משתלבים השירונים במגוון פעילויות חברתיות וציבוריות. מלבד שירה בציבור, משמש השירון כלי עזר במערכי שיעור ופעילות חברתית בית הספר, בתנועות נוער, במסיבות, ובחגיגות רבות משתתפים.

מאפיינים נוספים של השירון:

* שירון מודפס לעיתים על דף אחד או כמה דפים מהודקים. לעיתים הוא כרוך כחוברת.
* שירונים מופקים לפי נושאים – כמו: שירי חג, שירי אהבה, שירי מלחמה.
* ישנם "שירוני תווים" או "שירוני אקורדים" – למנגנים על כלי נגינה.

קישורים חיצוניים
----------------

* הרקע להתפתחות השירה בציבור וריקודי העם - החל מימי ההתיישבות בארץ ישראל ובימינו כיום.
* שירונים באתר "עצמאות 60 לישראל"(הקישור אינו פעיל)
* שירון לכיתה ז' מ-1970
* ynet, שירו שיר שמח, באתר ynet, 4 באפריל 2004
* אליהו הכהן, השירון הירושלמי 'כנור ציון' ועורכו אברהם משה לונץ, בבלוג "עונג שבת", 24 ביוני 2022
מטיאס שלם, היישר מהחבית
הרינג בסגנון רוסי, מוגש עם בצל
**מטיאס** (בהולנדית: **Maatjes**) הוא דג מליח (הרינג) צעיר מומלח קלות. מקור השם הוא שיבוש של השם maagdenharing (דג בתולים) מאחר שמדובר בדג צעיר שעדיין אינו מכיל אברי רבייה מפותחים. המטיאס כבוש בחביות עץ אלון המכילות תמיסת מלח דלילה (6–21 אחוזי מלח), ומקבל את טעמו הודות לאנזימים מלבלב הדג.

היסטוריה
--------

תהליך הכנת המטיאס התפתח בהולנד בימי הביניים. דגי ההרינג נידוגים בין סוף מאי ותחילת יוני בים הצפוני, בקרבת חופי דנמרק ונורווגיה, לפני תחילת עונת הרבייה שלהם. בתקופה זו דגי ההרינג עשירים במיוחד בשומן (מעל 15% ממשקלם) וטרם מכילים ביצים. הזימים מוסרים וחלק מהקרביים מוצא. חלק אחר מושאר בדג, ובפרט הלבלב. הדגים נכבשים נאים בחביות עץ אלון למשך 5 ימים.

בנוסח ההולנדי תמיסת המלח לכבישה מלוחה הרבה פחות מאשר בנוסח הגרמני והרוסי. כאמצעי הגנה נגד נמטודות, שהן טפילים לדגי ההרינג העלולים להזיק לאוכליהם, קובע החוק ההולנדי חובת הקפאה בטמפרטורה של 45 מעלות צלזיוס מתחת לאפס (או פחות) לפני הכבישה, כך גם נמשך ייצור המטיאס כל השנה ממלאי הדגים הקפואים.

על פי המסורת ההולנדית, טון דגי המטיאס הראשון בכל עונה ניתן במתנה למלכה.

אכילה
-----

בהולנד מקובל לאכול את דג המטיאס בשלמותו (לאחר הסרת האדרה, הראש וניקוי מאיברים פנימיים) ללא כל תוספות, בחודשים מאי עד סוף יוני.

לאחר מכן הדג כבר מלוח מידי ונאכל עם בצל כדי להסוות את המליחות.

כן נאכל הדג בשלב זה כשהוא מגולגל סביב מלפפון כבוש ואז הוא מכונה רולמופס (rolmops).

יהודי אשכנז הביאו להולנד את המנהג לכבוש את הדג במים עם חומץ, סוכר ותבלינים.

ניתן גם לאכול את הדג לאחר הסרת העור כשהוא חתוך לחתיכות מלבניות או מרובעות. ניתן גם לקצוץ את המטיאס לסלט או לטחון. בדרך כלל אוכלים את המטיאס כפי שהוא, בדרך כלל בליווי לחם ופרוסות בצל. במטבח הצפון גרמני נפוץ המטיאס ברוטב שמנת או יוגורט המוגש עם תפוחי אדמה מבושלים בקליפתם, אפונה, בייקון פרוס מטוגן ובצל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מטיאס** בוויקישיתוף
* על דגי מטיאס, באתר 2eat
* שרי אנסקי, אחת, שתיים שלוש, דג מלוח, באתר nrg‏, 19 באפריל 2002
**פיליפינית** (**Filipino**) היא השפה הרשמית של הפיליפינים, כפי שהוגדרה בחוקה הפיליפינית משנת 1987. השפה שייכת למשפחת השפות האוסטרונזיות והיא למעשה גרסה ספרותית של שפת טאגאלוג, השפה הנפוצה ביותר בפיליפינים. עם זאת הפיליפינית נחשבת דה יורה לשפה נפרדת והיא משמשת כשפת אמצעי התקשורת והחינוך.

היסטוריה
--------

ב־13 בנובמבר 1936 המכון הלאומי ללשון בחר את שפת הטאגאלוג כבסיס לשפה רשמית של המדינה. הבחירה בטאגאלוג הושפעה על ידי הגורמים הבאים:

* זוהי השפה הנפוצה ביותר ומובנת בכל רחבי הפיליפינים.
* אינה מפוצלת לניבים שונים ורחוקים זה מזה.
* לטאגאלוג יש מסורת ספרותית עשירה ומפותחת. יותר ספרים נכתבו בטאגאלוג מאשר בכל שפה אוסטרונזית אחרת.
* זו הייתה השפה המדוברת במנילה, בירתה המדינית והכלכלית של הפיליפינים.
* זו הייתה שפת המהפכה הפיליפינית והקטיפונן - שני אירועים מרכזײם בהיסטוריה של הפיליפינים.

ב־1939 השפה קיבלה את השם **Pilipino** וזאת על מנת להפריד אותה מהקבוצה האתנית טאגאלוג ולהפוך אותה לשפת כל הפיליפינים. ב-1973 הוכרזה בחוקה הפיליפינית על שפה "חדשה" בשם **Filipino** כשפה הרשמית החדשה של המדינה ובשורות החוקה אף נרמז שלא טאגאלוג ולא פּיליפינו עומדות בבסיס השפה הלאומית החדשה. בחוקה של 1987 נכתב שהשפה מבוססת על "השפות המדוברות הקיימות בפיליפינים ועל שפות אחרות" וכך למעשה היא מפרידה בין טאגאלוג לבין פיליפינית.

קישורים חיצוניים
----------------

* פיליפינית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* מחקר על השפה הפיליפינית (באנגלית)
* החוקה הפיליפינית משנת 1973 (באנגלית)
* השפה הפיליפינית באתר אתנולוג (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4120312-4
* NKC: ph752322

 |
**אורסט קיפרנסקי** (ברוסית: **Орест Кипренский**;‏ 24 במרץ 1782 – 17 באוקטובר 1836) היה צייר רוסי, בין טובי ציירי הדיוקנאות באמנות הרוסית.

ביוגרפיה
--------

אורסט קיפרנסקי נולד בכפר ליד סנקט פטרבורג. הוא היה בן מחוץ לנישואים של בעל אחוזה מקומי.

בשנת 1788 החל ללמוד בבית הספר לציור, כאשר נרשם תחת שם המשפחה "קיפרנסקי" (ככל הנראה על בסיס קפריסין, מקום לידתה של ונוס).

בשנת 1803 סיים את הלימודים והחל לצייר דיוקנות.

בשנת 1816 עבר לאיטליה. הוא התגורר באיטליה במשך 6 שנים והקריירה שלו הייתה די מוצלחת. 

בשנת 1826 הוא חזר לרוסיה אך הקהל הרוסי קיבל אותו בקרירות. 

במשך השנים קיפרנסקי ראה את עצמו כצייר של תמונות אשר עסקו בנושאים היסטוריים, אך תמונותיו בתחום זה לא זכו להצלחה, לעומת זאת הדיוקנאות שלו היו מפורסמים מאוד.

לאחר מספר שנים ברוסיה, הוא חזר לאיטליה, אך לא הצליח לשחזר את ההצלחה שגרף בשהייתו הקודמת במדינה.

ביולי 1836 הוא התחתן עם אנה-מריה פלקוצ'י. לצורך הנישואים הוא עבר לקתלויות. 

מספר חודשים לאחר החתונה, הוא חלה בדלקת ריאות ונפטר ברומא ב-17 באוקטובר 1836 ונטמן בסנט אנדראה דלה פראטה.

עבודות
------

* אדם שבלבר, 1804אדם שבלבר, 1804
* ואסילי ז'וקובסקי, 1815ואסילי ז'וקובסקי, 1815
* אלכסנדר פושקין, 1827אלכסנדר פושקין, 1827
* ברטל טורבלדסן, 1833ברטל טורבלדסן, 1833

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אורסט קיפרנסקי** בוויקישיתוף
* אורסט קיפרנסקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אורסט קיפרנסקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007300147005171
* GND: 118991078
* ISNI: 0000 0001 1680 1927
* LCCN: n82011745
* NKC: jn20021001005
* NTA: 070609705
* RKD: 44455
* SELIBR: 208036
* SNAC: w6km71t4
* SUDOC: 061586773
* ULAN: 500022586
* VIAF: 84097348
* WorldCat: lccn-n82011745

 |
**דב גרוברמן** (נולד ב-5 באפריל 1965) הוא מתאבק עבר ישראלי אשר ייצג את ישראל באולימפיאדת סיאול 1988.

ביוגרפיה
--------

גרוברמן נולד בברית המועצות, לאחר שעלה לארץ בצעירותו הוא הצטרף למועדון ההיאבקות של הפועל תל אביב והתאמן תחת הדרכתו של יעקב מזין.

בשנת 1980, גרוברמן השתתף באליפות העולם לנוער שנערכה בסטוקהולם שבשוודיה וזכה במדליית הכסף בקטגוריית המשקל עד 40 ק"ג בסגנון יווני-רומי ובמדליית הארד בסגנון החופשי. באליפות העולם לבוגרים בשנת 1987 שנערכה בקלרמון-פראן שבצרפת, הוא סיים במקום ה-13 בקטגוריית המשקל עד 48 ק"ג בסגנון היווני-רומי.

גרוברמן ייצג את ישראל באולימפיאדת סיאול 1988 והתחרה בקטגוריית המשקל עד 48 ק"ג בתחרות בסגנון יווני-רומי. הוא סיים את התחרות עם ניצחון אחד ושני הפסדים. בקרב הראשון הוא היה אמור להתמודד מול עבדולה אליזאני מתימן ולאחר שאליזאני לא התייצב לקרב, השופט העניק ניצחון טכני לגרוברמן, בקרב השני הוא התמודד מול אנדז'יי גלוב הפולני והפסיד בתוצאה 7–16. בקרב השלישי גרוברמן התמודד מול מהדין אלוורדייב מברית המועצות והפסיד בתוצאה 1–7.

בשנת 1990, גרוברמן זכה במדליית זהב ב"אליפות בלגיה הפתוחה" בקטגוריית המשקל 52 ק"ג לאחר שניצח שני יריבים מצ'כיה ויריב נוסף מבלגיה. באליפות העולם בשנת 1991 שנערכה בוארנה, בולגריה, סיים גרוברמן במקום ה-12 בקטגוריית המשקל עד 52 ק"ג.

קישורים חיצוניים
----------------

* דב גרוברמן, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* דב גרוברמן, באתר olympedia.org
* דב גרוברמן, באתר United World Wrestling
* דב גרוברמן באתר 'www.jewsinsports.org'.

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופיל וסטטיסטיקות באתר sports-reference.com
2. ↑  "עוד מדליה באליפות העולם", 7 באוגוסט 1980, מעריב
3. ↑  ג'ורג סולומון,‏ "ATHLETES' AMMUNITION ELUDES SECURITY NET", ‏ 19 בספטמבר 1988, וושינגטון פוסט
4. ↑  אבי פלד,"זהב לגרוברמן בבריסל", 7 באוגוסט 1990, מעריב

|  משלחת ישראל לאולימפיאדת סיאול (1988)  |
| --- |
| איגרוף **איגרוף** | יהודה בן חיים • יעקב שמואל • אהרון יעקובי |
| היאבקות **היאבקות** | דב גרוברמן • אבן ברנשטיין |
| התעמלות **התעמלות מכשירים** | רויטל שרון |
| התעמלות אמנותית **התעמלות אמנותית** | שולמית גולדשטיין • רקפת רמיגולסקי |
| טניס **טניס** | עמוס מנסדורף • שחר פרקיס • גלעד בלום • אילנה ברגר |
| קליעה **קליעה** | אדוארד פפירוב • יצחק יונסי |
| שחייה **שחייה** | אייל שטיגמן |
| שיט **שיט** | רן טורטן • דן טורטן • אלדד אמיר • יואל סלע |
שני פסלים בגן הפסלים בחיפה
שלושה פסלים בעין הוד
**אורסולה מלבין** (**Ursula Malbin**;‏ 12 באפריל 1917 – 3 ביוני 2020) הייתה פסלת ישראלית.

ביוגרפיה
--------

מלבין נולדה בברלין, בירת הקיסרות הגרמנית למשפחה של רופאים. בשנת 1939 נמלטה לז'נבה שבשווייץ ובה למדה באקדמיה לאמנות והחלה את דרכה האמנותית. במהלך לימודיה פגשה את הפסל הנרי פיקוט (או פאגוט) ונישאה לו.

הנרי הפך במהרה לפסל מפורסם ומצליח ולאט לאט הצליחה גם אורסולה לזכות בהכרה למרות היותה אישה במקצוע גברי. בתחילת דרכה חתמה על פסליה בשם משפחתה בלבד, וזאת כדי שיקשה לזהות שמדובר בפסלת.

מלבין הגיעה לראשונה לישראל ב-1964 כתיירת, ובשנת 1967 החליטה לרכוש בית מגורים בעין הוד. מאז היא חילקה את זמנה בין בתיה - זה שליד ז'נבה וזה שבעין הוד. גם דרכה האמנותית הייתה מחולקת. בעין הוד היא קיבלה השראה ותכננה את הסקיצות לפסלים ואילו את היציקה עצמה היא ביצעה בשווייץ.

רוב פסליה היו דמויות, הן של נשים הן של ילדים והן של גברים, ועליהם זכתה בפרסים שונים שהחשוב שבהם הוא פרס האקדמיה הצרפתית לאמנות.

אחרי שיצקה מספר פסלים והעמידה אותם בחצר ביתה בעין הוד, הפך המקום לאתר ביקור. כשראתה זאת ומתוך רצון להציג את עבודותיה בפני הציבור הרחב הגתה את רעיון הקמת גן פסלים.

את גן הפסלים בחיפה (הנמצא בשדרות הציונות 114) בנתה מכספה ותרמה לו את כל 29 הפסלים המוצבים בו, ואחרי שאחד הפסלים העשוי מ-200 ק"ג ברונזה נגנב, תרמה פסל חליפי.

נפטרה בשווייץ ב-3 ביוני 2020.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| פורטלפורטל | **ראו גם פורטל חיפה** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גן הפסלים של אורסולה מלבין** בוויקישיתוף
* אורסולה מלבין מספרת על זוג זקנים בבית אבות, סרטון באתר יוטיוב, 4 בנובמבר 2011
* פינת חמד:גן הפסלים
* האתר של גן הפסלים
* מתנת החיים הטובים של אורסולה
* אוסף תמונות מהגן הפסלים בחיפה
* אורסולה מלבין חוגגת 90 במעמד ראש עיריית חיפה

הערות שוליים
------------

1. ↑  בועז כהן, הלכה לעולמה הפסלת אורסולה מלבין - יוזמת גן הפסלים, באתר כלבו – חיפה והקריות, ‏4 ביוני 2020

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264941005171
* BnF: cb145957388 (data)
* GND: 11669274X
* ISNI: 0000 0001 1448 6572
* LCCN: no2005082141
* SIKART: 4000989
* SUDOC: 08240223X
* VIAF: 77074162
* WorldCat: lccn-no2005082141

 |
מפה של הצפון הקדום - 550 - 660 לספירה
**הצפון הקדום** או **הן אוגלד'** (בוולשית: **Hen Ogledd**) הוא אזור היסטורי בצפון אנגליה ודרום סקוטלנד של ימינו, שבו שכנו עמים וממלכות קלטיות בריטוניות בתקופת ימי הביניים המוקדמים.

הבריטונים בצפון הקדום דיברו בניב קלטי ייחודי הנקרא קאמברית והם נבדלו תרבותית מעמי צפון בריטניה, בהם הפיקטים, האנגלו-סקסונים והסקוטיי (שפלשו מאירלנד). בנוסף, הקלטים הצפוניים נבדלו גם משאר העמים הקלטים של האי הבריטי בהם הוולשים, הקורנים והפיקטים (שלהם גם מקור קלטי). העמים הבריטונים הצפוניים התקיימו באופן רציף מהשבטים הקלטים בתקופת השלטון הרומי בבריטניה, אך החלו להיבדל משאר האי הבריטי לאחר עזיבת הרומאים ותחילת פלישות של עמים חיצוניים במאה ה-6.

רוב האזורים של הצפון הקדום נכבשו בהדרגה על ידי האנגלו-סקסונים ובעיקרן ממלכת נורת'מבריה, הם נותרו ככיס בריטוני שהחזיק מעמד כמאה שנים לאחר שאר אזורי אנגליה של ימינו. היוצאת מהכלל היא ממלכת סטרת'קלייד אשר החזיקה מעמד עד המאה ה-11 עד אשר השתלבה בתוך ממלכת סקוטלנד הגאלית. בין הצפון הקדום לממלכות ויילס היה קשר תרבותי ופוליטי הדוק, מספר שושלות וולשיות (כגון בית אברפראו) נוסדו על ידי דמויות חשובות מהצפון הקדום, דייוויד הקדוש (הקדוש פטרון של ויילס) אף הוא נחשב לבעל מקורות מהצפון הקדום.

ממלכות הצפון הקדום
------------------

ארבעת הממלכות המרכזיות שהרכיבו את הצפון הקדום היו: 

* ממלכת אלמט (Elmet) - כיום באזור מערב יורקשייר והאמבר. אלמט נכבשה סביב שנת 617 על ידי ממלכת נורת'מבריה האנגלית.
* ממלכת גודוד'ין (Gododdin) - כיום באזור לות'יאן בדרום-מזרח סקוטלנד. גודוד'ין נכבשה על ידי ברניקיה סביב 638 עם כיבוש אדינבורו, ובהמשך האזור הפך גם הוא לחלק ממלכת נורת'מבריה.
* ממלכת רגאד (Rheged) - כיום אזור נורת'מברלנד ודרום-מערב סקוטלנד. רגאד השתלבה או נכבשה על ידי נורת'מבריה סביב 730, במאה ה-10 עם דעיכת נורת'מבריה היא נכבשה על ידי ממלכת סטרת'קלייד הבריטונית מצפון.
* ממלכת סטרת'קלייד (Strathclyde) - כיום דרום-מערב סקוטלנד וצפון-מערב אנגליה. הגדולה והוותיקה ממלכות הצפון, סטרת'קלייד התקיימה עד סביב 1030 כאשר השתלבה בממלכת סקוטלנד הגאלית.

ראו גם
------

* קאמברית
* קאמבריה
**אורסאווס** המכונה לעיתים **דוב השחר** (שם מדעי: *Ursavus*) הוא סוג נכחד של דוב קדום, שחי במהלך המיוקן של אמריקה הצפונית ואירואסיה לפני 23 עד 5.3 מיליון שנה. הוא הוגדר בשנת 1887 וכלל מינים רבים. דוב זה היה הפרימיטיבי והקדום מכל הדובים שאינם נתונים במחלוקת, והיה בעל זנב והוא השתייך לתת-משפחה אורסוויים, לצידו של הבאלוסיה.

מאפיינים
--------

דוב זה היה קטן בהרבה מרוב הדובים והשתנה מגודל של חתול עד לגודל של זאב. המינים הגדולים הגיעו לאורך 1.3 מטר ולמשקל של 60 קילוגרם. הלסתות שלו דמו במראם ללסתות של ראקון או של פנדה אדומה ובעליהם היה אוכל-כול או היפוקרניבור. מבנה הכפות בעלות הטפרים הגדולים והזנב העבה אולי התאימו לטיפוס על עצים.

דוב זה התקיים בתחילת דרכו באסיה, ואולי גם במזרח אירופה, כשממצאים רבים יותר הגיעו במזרח אירופה יותר ממערב אירופה, כך שהוא נדד מזרחה עד לברינגיה ומשם עבר לאמריקה הצפונית לפני 20 מיליון שנה. דב זה לצד קרובו לתת-משפחה היה כנראה אביהם של דובים מפותחים ממנו כמו האגריותריום ובני תת-משפחת הטרמרקטיים, אך גם הדובים האמיתיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אורסאווס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  בני משפחת ההמיקיוניים היו קדומים יותר, אך לא כל החוקרים סוברים שהיו דובים אמיתיים
יפתח רון טל
רון פרושאור
ליאו ליידרמן
**ועידות כלכליסט** הן כנסים המאורגנים על ידי העיתון הישראלי "כלכליסט". אשר מתקיימים מדי שנה באופן קבוע מאז היווסדו של העיתון. ועידות אלו מוקדשות לנושאים אקטואליים שעל סדר היום הישראלי, ובין היתר, הן מארחות אישים בעלי השפעה מתחומי הממשל, הכלכלה, האקדמיה והמגזר העסקי בישראל. השיח הנוצר בעקבות הוועידות יוצר תהודה ציבורית כאשר מביעים הדוברים את משנתם. דוגמאות לוועידות מרכזיות: ועידת התחזיות, הוועידה הכלכלית הלאומית, ועידת Mind The Tech, ועידת הנדל"ן, ועידת הכלכלה והתעשייה, כנס שוק ההון ופינטק, כנס השירות, כנס חוויית העובד בעידן החדש. כמו כן, מקיים כלכליסט ועידות בינלאומיות בנושא חדשנות וטכנולוגיה מתקדמת בערים כדוגמת: לונדון, ברלין, פריז, ניו יורק וסן פרנסיסקו.

ועידת התחזיות
-------------

ועידת התחזיות של כלכליסט היא כנס חד-יומי הנערך מאז 2012, אחת לשנה, בסוף חודש דצמבר. ועידת התחזיות מוקדשת לדיון על נושאים אקטואליים ולניסיון לחזות מקצת האירועים שיתרחשו במהלך השנה הקרובה. לעומת כנסים דומים אחרים בישראל, את ועידת התחזיות מאפיינים נאומים קצרים יחסית של דוברים רבים. כך, לדוגמה, ועידת התחזיות 2017 נערכה בדצמבר 2016 ואירחה, בין היתר, את שר האוצר משה כחלון, שר התחבורה ישראל כץ, הרמטכ"ל לשעבר משה (בוגי) יעלון, הרמטכ"ל לשעבר גבי אשכנזי, מפקד חיל האוויר אמיר אשל, יו"ר חברת החשמל יפתח רון טל, מנכ"ל בנק הפועלים אריק פינטו, נגידת בנק ישראל קרנית פלוג, שגריר ישראל לאו"ם לשעבר רון פרושאור, ראש המטה לביטחון לאומי לשעבר יעקב עמידרור ופרופסור אוניברסיטת הרווארד אבי לייב.

ועידת Mind The Data
-------------------

ועידת Mind The Data היא כנס של תעשיית טכנולוגיית המידע שנערך לראשונה בנובמבר 2016. הוועידה אירחה דוברים העוסקים בנושאים כגון אחסון מידע, פיתוח תוכנה ואבטחת מידע. כריית מידע (data mining) הייתה מוטיב מרכזי של הוועידה הראשונה, אשר אירחה, בין היתר, את ראש השב"כ לשעבר יובל דיסקין, תמר יסעור, מנהלת חטיבת הבנקאות הדיגיטלית של בנק לאומי, ופרופסור אוניברסיטת סטנפורד יואב שוהם.

ועידות נוספות
-------------

* כנס החינוך והדמוקרטיה
* הוועידה לחיסכון פנסיוני
* ועידת הנדל"ן
* ועידת הפינטק
* כנס עסקים בעולם משתנה
* ועידת לונדון
* הוועידה המוטסת בסן פרנסיסקו

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ועידות כלכליסט** |

* אתר האינטרנט הרשמי של ועידות כלכליסט

הערות שוליים
------------

1. ↑  תוכנית ועידת התחזיות 2017
2. ↑  תומר הדר, יובל דיסקין: "אם אתה רוצה להיות בטוח ברכב שלך - חזור לסוסיתא", באתר כלכליסט, 29 בנובמבר 2016
3. ↑  אסנת ניר, תמר יסעור: "הטכנולוגיה טסה קדימה, הארגונים רצים לאט אחריה", באתר כלכליסט, 29 בנובמבר 2016
**Excess-3** (או בקיצור XS-3), היא שיטת ספירה המבוססת על עיקרון שיטת BCD, אשר הייתה בשימוש במספר מחשבים ישנים (ובהם, מחשב האניאק, שנחשב בעיני רבים למחשב האלקטרוני הראשון). בקידוד XS-3, מספרים מיוצגים כספרות עשרוניות, כאשר כל ספרה מיוצגת על ידי 4 סיביות על פי ערכה הבינארי ועוד 3 (ומכאן גם נובע שמה של השיטה).

להלן הייצוג של כל ספרה עשרונית בקידוד זה:

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| ספרה | קידוד | ספרה | קידוד |
| **0** | 0011 | **5** | 1000 |
| **1** | 0100 | **6** | 1001 |
| **2** | 0101 | **7** | 1010 |
| **3** | 0110 | **8** | 1011 |
| **4** | 0111 | **9** | 1100 |

לדוגמה, כדי לקודד את המספר 721, יש לקודד כל אחת מהספרות שלו על פי הטבלה לעיל ואז יתקבל (0100 0101 1010).

היתרון המרכזי בקידוד XS-3 על פני קידוד BCD פשוט הוא שמספר עשרוני יכול להיות משלים לתשע, באותו האופן כמו שמספר בינארי יכול להיות משלים לאחד, כלומר - הפיכת כל הביטים של ספרה, ייתן את הספרה המשלימה ל-9 בייצוג העשרוני.

פעולת החיבור ב־XS-3 משתמשת באלגוריתם שונה מזה של BCD או של מספרים בינאריים רגילים. כאשר מחברים שני מספרים בקידוד XS-3, התוצאה אינה מספר המקודד ב־XS-3. למשל, כאשר מחברים 1 ו־0 בשיטה זו, התשובה המתקבלת היא 4 (במקום 1). כדי לטפל בבעיה, כאשר מסיימים לחבר בין המספרים, מחסרים 3 מהתוצאה אם התוצאה העשרונית גדולה מ־10, ומוסיפים 3 לתוצאה אם התוצאה העשרונית קטנה מ־10.

ראו גם
------

* קוד גריי
אלן קולמס, 2009
**אלן קולמס** (אנגלית: **Alan Colmes**;‏ 24 בספטמבר 1950 - 23 בפברואר 2017) היה שדרן רדיו ומנחה טלוויזיה יהודי-אמריקני. 

קולמס נולד וגדל בניו יורק. בצעירותו אהב להאזין לרדיו. הוא רכש השכלה אקדמית באוניברסיטת הופסטרה, אוניברסיטה פרטית בלונג איילנד. החל את דרכו כשדרן רדיו בשנת 1979, ושידר בתחנות רדיו בצפון מזרח ארצות הברית, בהן: WABC ו-WNBC, בניו יורק ו-WZLX בבוסטון. קולמס היה אישיות רדיו מוכרת בניו יורק, לפני שנשכר על ידי ערוץ החדשות בכבלים, פוקס ניוז.

בשנים 2009–1996 הגיש קולמס את תוכנית הטלוויזיה היומית "האניטי וקולמס" בפוקס ניוז יחד עם שון האניטי. התוכנית עסקה בפוליטיקה ובדיונים על אקטואליה וקולמס היה על תקן הפרשן הליברלי, לצד האניטי השמרן. קולמס מגיש את תוכנית הרדיו "המופע של אלן קולמס" המשודרת ברחבי ארצות הברית, וזוכה לפופולריות רבה.

קולמס היה מגיש טלוויזיה המזדהה כ"שמאלני" בערוץ חדשות שנתפס בארצות הברית כ"ימני". אחדים מעמיתיו של קולמס למקצוע בערוצים אחרים, אמרו כי הם רואים בו "איש מרכז" דווקא. הושמעה אף ביקורת על-פיה קולמס אינו אגרסיבי כמו עמיתו לתוכנית, האניטי, ואינו מייצג נאמנה את הצד הליברלי. 

ב-2003 יצא לאור ספרו: "Red, White & Liberal: How Left is Right and Right is Wrong", (בתרגום חופשי מאנגלית: אדום, לבן וליברל, מדוע שמאל זה נכון וימין זו טעות). בספר מציג קולמס את זווית ראייתו במגוון נושאים שעל סדר היום בארצות הברית, בהווה ובעבר. 

ב-2003 נישא לד"ר ג'וזלין קראולי, פרופסור חבר בבית הספר לתכנון ומדיניות ציבורית באוניברסיטת רטגרס בניו ג'רזי. קראולי היא אחותה של ד"ר מוניקה קראולי, שדרנית רדיו שמרנית, אשר הופיעה מספר פעמים בתוכנית "האניטי וקולמס" כמחליפתו של האניטי.

קולמס נפטר בבית חולים במנהטן ב-23 בפברואר 2017 בגיל 66 אחרי מאבק בסרטן הלימפומה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלן קולמס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אלן קולמס
* האתר הרשמי של קולמס
* האתר של תוכנית הרדיו "המופע של אלן קולמס"
* אלן קולמס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אלן קולמס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Popular Syndicated Radio Shows
2. ↑  The Radio Equalizer: Brian Maloney: Sean Hannity, Alan Colmes, Al Franken, Media Matters
3. ↑  Regan Books מסת"ב 0-06-056297-8
4. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 1723 1962
* LCCN: n2003112320
* VIAF: 165860131
* WorldCat: lccn-n2003112320

 |
**הצעת** **חוק פאי של אינדיאנה** הוא כינוי להצעת חוק מספר 246 שנדונה באספה הכללית של מדינת אינדיאנה בשנת 1897. למרות שמה, המטרה העיקרית של הצעת החוק הייתה שיטה לרבע מעגל. אם כי השיטה גררה ערכים שגויים של הקבוע המתמטי פאי, המייצג את היחס בין היקף המעגל לקוטרו.

הפרשה
-----

יוזם ההצעה היה ד"ר אדווין ג'יי גודווין (Edwin J. Goodwin MD) רופא במקצועו ומתמטיקאי חובב. החוק הציע לקבוע אמת מתמטית חדשה שעל פיה שיטתו של גודווין לתרבוע העיגול תהיה מחייבת במערכת החינוך ובמדידת הקרקעות באינדיאנה. הוכחה שתרבוע העיגול אינו אפשרי בבנייה בסרגל ומחוגה ניתנה 15 שנים קודם לכן על ידי פרדיננד לינדמן באמצעות משפט לינדמן. קירובים טובים יותר ל־\pi מאשר אלה שבהצעת החוק ידועים כבר מהעת העתיקה. 

החוק נדון בוועדה לקרקעות ביצתיות ובוועדת החינוך, שאישרו אותו והעבירו אותו להצבעה במליאה. איש מהמחוקקים אשר עסקו בהעברת החוק לא הבין את ההוכחות המתמטיות של החוק, אך כולם תמכו בו כי חשבו שיש בו תרומה חיובית למערכת החינוך במדינה. במבוא להצעת החוק נאמר שתגליותיו המתמטיות של גודווין מוצעות באמצעות החוק כדי שישמשו ללא תמורה בבתי הספר באינדיאנה. הצעת החוק כללה קביעות מתמטיות אחדות, ובסופה צוינו הישגים קודמים של גודווין: פתרונותיו לבעיות של שילוש זווית, הכפלת קובייה ותרבוע העיגול הוכרו, כביכול, כתרומה למדע על ידי כתב העת American Mathematical Monthly. 

תהליך החקיקה נעצר בעקבות התערבותו של קלארנס אביתר ואלדו, פרופסור למתמטיקה מאוניברסיטת פרדו, שבמקרה נכח באספה הכללית. ואלדו נשאל אם הוא מעוניין להכיר את "גאון המתמטיקה המקומי". לאחר עיון בחוק סירב הפרופסור להיפגש עם ממציא השיטות המתמטיות הללו, ואמר שהוא מכיר כבר מספיק משוגעים. באותו ערב ואלדו יצר קשר עם מספר חברים בסנאט של אינדיאנה, הסביר להם את חוסר ההיגיון בחוק, ובכך הביא לעצירת תהליך החקיקה.

ראו גם
------

* פאי
* טרחן כפייתי
* בנייה בסרגל ומחוגה

קישורים חיצוניים
----------------

* על אודות החוק באתר אוניברסיטת פרדו (באנגלית)
* על אודות החוק באתר Straight Dope (באנגלית)
* גדי אלכסנדרוביץ', (צ)חוק פאי, באתר "לא מדויק", 13 באוקטובר 2007
**פרידריך, נסיך הוהנצולרן-הכינגן** (בגרמנית: **Friedrich von Hohenzollern-Hechingen**; ‏22 ביולי 1776 - 13 בספטמבר 1838) היה הנסיך הלפני אחרון של הוהנצולרן-הכינגן.

ביוגרפיה
--------

פרידריך היה הילד היחיד של הרמן, נסיך הוהנצולרן-הכינגן ומקסימיליאנה, נסיכת גאבר, בתם של פרנסואה הראשון ז'וזף, נסיך גאבר השני ומארי אמור דזירה דה רובראי. פרידריך התחנך בשטוטגרט, ולאחר מכן למד בכמה אוניברסיטאות גרמניות. בשנת 1800 הגיע פרידריך לווינה, שם היה בן חסותו של פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בשנת 1806 הוא ניהל את המשא ומתן עם נפוליאון בשם אביו, ובעקבות כך הצטרפה הנסיכות לקונפדרציה של הריין. בין השנים 1806–1812 לחם פרידריך לצד הצרפתים במלחמות הנפוליאוניות, ואף נפצע קשה בשנת 1812 במהלך המערכה ברוסיה. בשנת 1810 מת אביו, ופרידריך עלה לשלטון במקומו. בשנת 1813 בעקבות קרב לייפציג הצטרף פרידריך למחנה הקואליציה האנטי-צרפתית השישית, ובשנת 1815 צירף את הנסיכות לקונפדרציה הגרמנית. ב-13 בספטמבר 1838 מת פרידריך בהכינגן, ובנו קונסטנטין, נסיך הוהנצולרן-הכינגן עלה לשלטון במקומו.

משפחתו
------

ב-26 באפריל 1800 התחתן פרידריך בפראג עם הנסיכה פאולינה מקורלנד, דוכסית זאגאן, בתו של הדוכס האחרון של קורלנד, פטר פון בירון, ממנה היה לו ילד אחד:

* קונסטנטין, נסיך הוהנצולרן-הכינגן (1801–1869)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרידריך, נסיך הוהנצולרן-הכינגן** בוויקישיתוף
* פרידריך, נסיך הוהנצולרן-הכינגן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 116957174
* ISNI: 0000 0000 1337 220X
* VIAF: 15533509
* WorldCat (עם VIAF): 15533509

 |
**אלן רובינס** (באנגלית: **Ellen Robbins**;‏ 1828 – 1905) הייתה מאיירת בוטנית אמריקאית מהמאה ה-19 הידועה בציורי פרחי בר ועלי סתיו. היא הייתה אחת התורמות לתערוכה השנתית הראשונה של האגודה האמריקאית לצבעי מים ב-1867/1868.

ביוגרפיה
--------

אלן רובינס, ילידת 1828 במסצ'וסטס, הייתה הילדה הצעירה ביותר של בעל מפעל שמת כשהייתה עוד קטנה. המפעל שלו נשרף לאחר מכן, ושילוב האירועים הותיר את המשפחה במצוקה. רובינס החלה לנסות לעזור לכלכלת המשפחה על ידי קבלת עבודה עוד כשהיה צעירה מאוד. לאחר שניסתה אומנויות ביתיות שונות, היא פנתה לציור בצבעי מים. אף שהיא קיבלה הכשרה מסוימת מאמן בשם סטיבן סולסברי טאקרמן, היא הייתה במידה רבה אוטודידקטית.

קריירה
------

בשנות העשרים לחייה, רובינס החלה לייצר ספרים של איורי פרחים ולמכור אותם בסכום נכבד של 25 דולר כל אחד. הצלחתה עם אלה הביאה אותה להתרחב מפרחים לעלי הסתיו. היא הייתה ידועה בעבודה מדויקת.

באופן דומה, ציורי העלים שלה עדיין נתפסים לפעמים בטעות כעלים אמיתיים על ידי הצופים. היסטוריון האמנות סמואל בנג'מין ראה בה "אחד מציירי הטבע הדומם המשובחים באמריקה."

בנוסף לפרסום ספרים, רובינס מכרה ציורים מקוריים דרך חנות בבוסטון. עבודתה הפכה לאופנתית גם באמריקה וגם באנגליה, והיא החלה לצייר עיצובים בוטניים על קרמיקה ואפילו רהיטים עבור לקוחותיה. בשנות הארבעים של המאה ה-19 היא החלה ליצור עיצובי טקסטיל, וכן עיצובים לאריחים ולעבודות רקמה. בשנות ה-40 של המאה ה-19 החלה גם ללמד ציור בצבעי מים.

בסוף שנות ה-60, לאחר המצאת הכרומוליטוגרפיה, שכר אותה הליטוגרף לואיס פראנג ליצור סדרה של פרחים ועלי סתיו במיוחד כדי להימכר כהדפסים. באמצעות קשרים בין תושבי בוסטון חשובים כמו הנרי וורד ביצ'ר, היא הוזמנה ליצור אפריז בוולסלי קולג' מחוץ לבוסטון.

עם הצלחה הולכת וגוברת, הצליחה רובינס לנסוע לאירופה בקיץ, ואף בילתה לעיתים קרובות במיין עם הסופרת סיליה ת'אקסטר. היא הפכה לאחת הנשים הראשונות מתוך סדרה של אמנים בולטים שהתארחו במלון אפלדור האוס שם ציירה את הפרחים בגינה המפורסמת שלו.

כתובת על אחד מציוריה מעידה שהיא נישאה ב-1858, אך שמו של בעלה אינו מתועד.

ב-1896 היא פרסמה סדרת מאמרים במגזין ניו אינגלנד המשקפת את חייה, בשם "זכרונות של ציירת פרחים".

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלן רובינס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Foster, Kathleen A. (2017). American Watercolor in the Age of Homer and Sargent. Yale University Press. p. 55
2. ↑  Ellen Robbins, New England's extraordinary watercolorist and floral artist | Chicago Botanic Garden, www.chicagobotanic.org
3. ↑  Avery, Kevin J. American Drawings and Watercolors in the Metropolitan Museum of Art, vol. 1. New York: Metropolitan Museum of Art, 2002.
4. ↑  Southgate, M. Therese. The Art of JAMA: Covers and Essays from The Journal of the American Medical Association. Vol. 3. Oxford University Press, 2011.
5. ↑  Bland, Bartholomew F. Laura L. Vookles, William H. Gerdts, and Michael Botwinick. Paintbox Leaves: Autumnal Inspiration from Cole to Wyeth. Hudson River Museum, 2010.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007463292805171
* LCCN: no2021115256
* RKD: 96911
* ULAN: 500068073
* VIAF: 297857744
* WorldCat: lccn-n97869967

 |
בענף המחשוב, **חוק וירְת** טוען כי "תוכנה הופכת לאיטית בקצב הגבוה יותר מהאצת החומרה". ניבוי זה מיוחס לניקלאוס וירת, שטבע את האמרה בשנת 1995.

הסבר
----

בהתאם לתחזית של חוק מור מ-1965, מוכפל כוח החישוב מדי שנתיים בממוצע. עם זאת, חוק וירת קובע שאין הדבר משפיע בהכרח על המהירות בה נעשית העבודה המועילה בתוכנה. תוכניות נוטות לגדול ולהסתבך עם הזמן, ונתיבי הריצה נוטים להתארך. זאת ועוד, יש מתכנתים המסתמכים באופן עיוור על חוק מור ומצדיקים בעזרתו קוד מקור לא יעיל, בחושבם שקוד זה לא יהווה בעיה שהרי החומרה תהפוך למהירה יותר בכל מקרה.

תוכנה משמשת ליצירת תוכנה, ומתכנתים רבים עושים כיום שימוש בסביבות פיתוח משולבות, מהדרים, שלדי תוכנה ספריות קוד וכדומה. שכבות תוכנה אלה מגבירות את רמת ההפשטה ומביאות את המתכנת להבנה טובה יותר של צורכי המשתמש, אך באותה העת מרחיקות אותו מהפרטים של החומרה. כדי להביע את הפשטות האלה בשפה המובנת למעבד, נדרשות שכבות פירוש רבות ומספר גדול מאוד של הוראות מכונה. כשתנאים אלה מתקיימים ללא בקרה מתאימה, התוצאה היא התנפחות תוכנה, הנחזית בחוק וירת.

דוגמה לחוק וירת אפשר לראות במערכות הפעלה מודרניות למחשבים אישיים. זמן האתחול של מחשב אישי ארוך מהזמן שנדרש לאתחול מחשב בשנות השמונים או התשעים[דרוש מקור][מפני ש...], למרות הגידול העצום שחל במהירות ובכוח החישוב של החומרה.

ביקורת
------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.

חוק גייטס
---------

**חוק גייטס** הוא וריאציה של חוק וירת וחוק מור, הקובעת שמהירותה של תוכנה מסחרית בפיתוח יורדת ב-50% כל 18 חודשים, ולכן מונעת מהמשתמש את היתרונות הטמונים בחוק מור. 

חוק גייטס מבטא את תסכולם של משתמשים רבים החשים בהאטה במהירות התוכנה מדי גרסה שהם מתקינים, האטה המחייבת אותם להחליף את החומרה בה הם משתמשים בפרקי זמן קצרים מהצפוי. החוק נקרא על שמו של ביל גייטס אף שגייטס לא ניסח או ביטא אותו בעבר. הוא נקרא על שמו כדי לבטא הלך רוח הומוריסטי על כך שדווקא מוצרי מיקרוסופט הולכים ונעשים איטיים יותר עם כל הוספה של טלאים או תכולות חדשים.

ראו גם
------

* חוק מור
* תוכנה מנופחת
* משבר התוכנה
* חוק פרקינסון

לקריאה נוספת
------------

* *The School of Niklaus Wirth: The Art of Simplicity* by László Böszörményi, Jürg Gutknecht, and Gustav Pomberger (Editors), Morgan Kaufmann Publishers, 2000, מסת"ב 1-55860-723-4.
**דנוור נאגטס** (באנגלית: **Denver Nuggets**) הייתה קבוצת כדורסל מהעיר דנוור, קולורדו, אשר שיחקה בליגת ה-NBL וליגת ה-NBA בין השנים 1948–1950. הנאגטס היו מועדון הספורט הראשון מקולורדו המשתתף באחת מארבע הליגות הבכירות בארצות הברית (MLB ,NHL ,NFL ו-NBA), וכן קבוצת ה-NBA הראשונה שהוקמה מערבית לנהר המיסיסיפי.

היסטוריה
--------

וינס בורילה, שחקן הקבוצה בתקופתה בליגת החובבים.
הקבוצה הוקמה בשנת 1932 כקבוצה חובבנית שפעלה במסגרת איגוד האתלטים החובבים, ובשנת 1939 אף זכתה באליפות ליגת הכדורסל של האיגוד. בתקופה זו שיחקו בקבוצה חברי היכל התהילה ג'ק מקראקן ואייס גרוניג, וכן הסמול פורוורד וינס בורילה, שבהמשך הקריירה אימן את ניו יורק ניקס ושימש כג'נרל מנג'ר הראשון של קבוצת דנוור נאגטס החדשה.

בשנת 1948 הצטרפה הקבוצה לליגת ה-NBL ושיחקה לראשונה כמועדון מקצועי. באותה עונה, היחידה שלה ב-NBL, ניצחה דנוור 18 משחקים בלבד (מתוך 62) ונותרה מחוץ לפלייאוף. שחקן הקבוצה מו אודל, שפרש בסיום העונה, כיהן כנציג אריזונה בבית הנבחרים של ארצות הברית בין השנים 1961–1991. לקראת עונת 1949/1950 התמזגו ליגת ה-NBL וליגת ה-BAA וייסדו את ליגת ה-NBA, אליה עבר מועדון הנאגטס. ב-NBA שיחקה דנוור עונה אחת בלבד, אותה סיימה עם המאזן הגרוע בליגה (11–51), ובסיומה התפרקה. כוכב הקבוצה היה הרכז קני סיילורס, שסיים את העונה כקלע הרביעי בליגת ה-NBA עם 17.3 נקודות בממוצע למשחק.

בשנת 1967 הוקמה בדנוור קבוצת הכדורסל "דנוור רוקטס" אשר השתתפה בליגת ה-ABA, ולקראת מעברה ל-NBA בשנת 1976 שינתה את כינויה ל"נאגטס". ליגת ה-NBA עושה הפרדה בין שני המועדונים, ואינה מחשיבה את עברו של המועדון המקורי כהיסטוריה של קבוצת דנוור נאגטס הנוכחית.

מאזנים לפני עונה
----------------

| עונה | ליגה | מאמן | ניצחונות | הפסדים | אחוז ניצחונות | פלייאוף |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1948/1949 | NBL | *אין נתונים* | 18 | 44 | 29.0% | לא העפילה |
| 1949/1950 | NBA | ג'ימי דארדן | 11 | 51 | 17.7% | לא העפילה |

קישורים חיצוניים
----------------

* סיכום עונת 1948/1949 של הנאגטס ב-NBL, באתר Basketball-reference.com
* סיכום עונת 1949/1950 של הנאגטס ב-NBA, באתר Basketball-reference.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההודעה על מותו של בורילה, באתר הניו יורק טיימס
2. ↑  סיכום עונת 1948/1949 ב-NBL, באתר basketball-reference.com
3. ↑  ההודעה על מותו של אודל, באתר וושינגטון פוסט
4. ↑  סיכום עונת 1949/1950 ב-NBA, באתר basketball-reference.com
5. ↑  המובילים הסטטיסטיים של עונת 1949/1950 ב-NBA, באתר basketball-reference.com
6. ↑  דף הקבוצה של דנוור נאגטס הנוכחית, באתר basketball-reference.com

| קבוצות ליגת ה-NBA שהתפרקו |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אינדיאנפוליס אולימפיאנס • אינדיאנפוליס ג'טס • אנדרסון פקרס • בולטימור בולטס • דטרויט פלקונס • דנוור נאגטס • ווטרלו הוקס • וושינגטון קפיטולסטורונטו האסקיז • סנט לואיס בומרס • פיטסבורג איירונמן • פרובידנס סטימרולרס • קליבלנד רבלס • שבויגן רד סקינס • שיקגו סטאגס |

 |
**דוקרנית ג'ורדן** (שם מדעי: ***Mycteroperca jordani***) הוא מין של דג גרם ממשפחת הדקריים ותת-משפחת הדקרים. הדוקרנית מצויה בטבע לחופי מקסיקו של האוקיינוס השקט. היא קרויה על שם המדען האמריקאי דייוויד סטאר ג'ורדן (אנ').

מאפיינים
--------

דוקרנית זו בעלת גוף מגושם ומסיבי באורך מרבי של 198 ס"מ ומשקל של 91 ק"ג. היא בעלת רעמת סנפיר גבית נמוכה וסנפירי שת פרוקים נמוכים. הזנב משולש ורחב וסנפירי החזה קצרים וקרובים לפתחי הזימים. ראש הדוקרנית גדול עם לסתות חזקות גדולות המתאימות לבליעת טרף במהירות. צבעה חום כהה עד אפור עם כתמים חומים מלבניים על הגוף והסנפירים כהים. עם זאת הדוקרנית יכולה לשנות את צבעה כעבור זמן קצר. בדומה למיני דקרים אחרים הדוקרנית היא מין דיכוגמי והנקבות יכולות לשנות את מינם לזכרים, אשר לרוב גדולים וחזקים יותר.

היא מצויה לאורך מפרץ קליפורניה בין באחה קליפורניה הדרומית למסטלאן וכן באיי רבייג'יגדו (אנ'). בנוסף התגלו פרטים צפוניים יותר עד סן דייגו, קליפורניה אך מדובר בפרטים תועים. לרוב תימצא הדוקרנית סביב חופי סלעים, כרי אצות קלפ וסביב שוניות מלאכותיות.

דקרנית זו נמצאת בסכנת הכחדה בטבע עקב דיג מסחרי ודיג לספורט, אשר הפחיתו את מספרה מעל 50% ב-80 השנים האחרונות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוקרנית ג'ורדן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוקרנית ג'ורדן באתר הרשימה האדומה של IUCN
**דוקרן נמרי** (שם מדעי: *Plectropomus leopardus*) הוא מין של דג שונית ממשפחת הדקריים החי באוקיינוס השקט מאוסטרליה, יפן וחצי האי המלאי לאיי שלמה, איי קרוליין ופיג'י.

אורכו של הדקר 20-60 ס"מ ובעל גוף ארוך עם סנפירים רחבים. צבעו אדום עד אפור ומנומר בנקודות לבנות. הפה גדול וחזק ומכיל שיניים רבות והעיניים גדולות ושחורות עם גבות אדומות. דבר מיוחד אצל דג זה הוא שכל הפרטים נולדים כנקבות וחלקם מחליפים מין לזכרים. הסיבה לכך לא ברורה.

הדג פעיל במשך היום בשוניות האלמוגים ומחפש דגים קטנים בין האלמוגים. הוא מהיר מאוד ויתפוס כל דג שיצא החוצה. הוא ניזון בעיקר משוניתיים ומכחליים וגם מאדרוניים, סרטנים ורכיכות שונות. הדקר גם לא יהסס לקניבליות. דרך הציד שלו היא להמתין לטרף מטווח קרוב ולחכות לרגע מוצלח לתקוף. בנוסף דקר זה ינסה לחפש בני ברית לציד בדמות של ניבן ענקי, תפאר ענק או תמנון עינוני אשר יכולים להגיע לסדקים צרים מדי לדקר ולחלץ משם דגים היישר למלתעותיו.

הוא עצמו דג מאכל חשוב ודבר זה גורם לירידה במספרו בטבע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוקרן נמרי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוקרן נמרי באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007566145105171
* LCCN: sh97004401

 |
**קארוי אנגל** (בהונגרית: **Engel Károly**; 22 בינואר 1879, ראקופריבוץ – 4 בפברואר 1968, בודפשט) היה רופא ופרופסור באוניברסיטה יהודי-הונגרי. הסופר ז'יגמונד אנגל היה אחיו.

ביוגרפיה
--------

קארוי אנגל נולד במשפחה יהודית כבנם של בנימין אנגל ושל צציליה ברגר בכפר ראקופריבוץ שכיום נמצא בשטח סלובקיה ואז היה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית. הוא החל ללמוד באוניברסיטת וינה ובשנת 1902 קיבל את התואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת בודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד). לאחר סיום לימודיו החל לעסוק ברפואה בבית חולים ובמקביל תוך זמן קצר החל ללמד באוניברסיטה בה סיים את התואר.

בשנת 1919 חקר את הסיבות למגפת השפעת הספרדית וגילה את סיבותיה. בשנים 1922–1944 היה מנהל המחלקה הפנימית בבית חולים. במשך כל התקופה הוא היה מרצה באוניברסיטה במקביל לעבודה בבית חולים. על פעילותו באוניברסיטה הוא קיבל מספר פרסי הצטיינות. קארוי אנגל כתב מספר ספרים בתחום הרפואה, הראשון כבר בשנת 1914 ואחרון בשנת 1935.

הוא היה:

* נשיא האגודה של רופאי בתי החולים הציבוריים,
* נשיא המייסד של החברה ההונגרית לרפואה פנימית
* עורך הארכיון הרפואי.
* מספר אגודות בחו"ל צירפו אותו לשורותיהם

קרוי אנגל התחתן עם מריה סאנטו בשנת 1913, בתם של פרידייש סאנטו, מנהל בנק ושל וילמה ויינברגר. המיר את דתו לקתוליות בשנת 1914.

כתביו
-----

* A belorvostan tankönyve I-II. (társszerző, 1914)
* Belorvostani diagnosztika (társszerző, 1921)
* Az intravénás injekciókról (Budapest, 1926)
* A gyomorfekélyről (Budapest, 1928)
* Belgyógyászati diagnosztika (Budapest, 1929)
* Belgyógyászati vénygyűjtemény (Budapest, 1929)
* A vérkeringési szervek syphilise (Budapest, 1931)
* A belgyógyászati therapia technikája (Budapest, 1935)

פרסים
-----

* צלב האבירים של מסדר פרנץ יוזף
* עיוטר צלב האדום הפרוסי

קישורים חיצוניים
----------------

* ביוגרפיה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 1101 6188
* VIAF: 161212068
* WorldCat: viaf-161212068

 |
**חפרפרת זנב-שעיר** (שם מדעי: *Parascalops breweri*), המוכרת גם בשם **החפרפרת של ברואר**, היא חפרפרת צפון אמריקאית בגודל בינוני, וסוג ומין יחיד. את המיון לחפרפרת קבע תומאס מאיו ברואר, חוקר טבע אמריקאי.

תיאור
-----

לחפרפרת זו יש פרווה אפורה כהה עם חלקים בהירים יותר, האף שלה מחודד ויש לה זנב קצר ושעיר (ומכאן שמה). אורך החפרפרת הוא כ-15 ס"מ, כולל הזנב שאורכו 3 ס"מ, ומשקלה כ-55 גרם. כפותיה הקדמיות רחבות כדי לשמש לחפירה. בנוסף, יש לה 44 שיניים, עיניה מכוסות בפרווה ואוזניה אינן חיצוניות. צבען של כפות רגליה הוא ורוד, אך הן הופכות ללבנות ככל שהחפרפרת מזדקנת. ניתן לראות אצל החפרפרת מספר התאמות לחיים מתחת לקרקע: עורה צפוף מאוד ועדין, ורגליה רחבות, שטוחות וכבדות. החפרפרת מסתמכת מעט מאוד על ראייתה ויש להן ראייה חלשה מאוד. כדי להתגבר על חוסר הראייה שלה, לחפרפרת יש שערות שפם רגישות על קצה האף, והרגליים רגישות מאוד לתנודות באדמה.

בית גידול
---------

החפרפרת חיה באזורי יערות או שטחים פתוחים עם קרקעות יבשות במזרח קנדה ובצפון-מזרח ארצות הברית. מכיוון שהיא יונק החי מתחת לקרקע, היא צריכה אדמה לחה אבל חזקה, כדי שהיא תוכל לחפור בקלות. החפרפרת מעדיפה חורשות נשירים (חורשות בהן מתרחש הזמן בו עצים ושיחים מנשירים את עליהם) ויערות מחטניים, שדות ישנים וצידי דרכים.

התנהגות
-------

חפרפרת זו נחשבת קטלנית, מאחר שהיא מתגוררת בעיקר מתחת לפני הקרקע במנהרות רדודות, והיא צדה טרף במשך כל היום, כשבלילה היא עולה לפני-הקרקע. החפרפרת פעילה קרוב יותר לפני השטח במהלך חודשי הקיץ החמים יותר וחופרת עמוק יותר מתחת לאדמה בסתיו ובחודשי החורף הגשמיים. 

חפרפרת זו מבלה את רוב זמנה מתחת לקרקע, בחיפוש אחר מחילות של חרקים, זחלים ותולעי האדמה. היא פעילה כל השנה, וטורפיה כוללים ינשופיים, שועלים ונחשים גדולים. 

החפרפרת נוהגת להתבודד למעט תקופת הרבייה שנמשכת בתחילת האביב. לידה ממוצעת כוללת 4 עד 5 צאצאים אשר הנקבה יולדת אותם במאורה תת-קרקעית עמוקה. משך חייה של החפרפרת עשוי לחיות הוא בין 3 ל-4 שנים.

תזונה
-----

חפרפרות אלה אוכלות בעיקר חרקים, גרגירים, תולעי אדמה, זחלי חיפושיות, שבלולים ונמלים. לפעמים היא מתבססת על ירקות כשזה מקור המזון הזמין היחידי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חפרפרת זנב-שעיר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  חפרפרת זנב-שעיר באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007547066205171

 |
**פרנסואה מובאנג'ה** (בצרפתית: **François Moubandje**; נולד ב-21 ביוני 1990) הוא כדורגלן שווייצרי המשחק בסיון בעמדת המגן השמאלי.

קריירת מועדונים
---------------

מובאנג'ה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של מרן אליה הגיע בגיל 16 ושנה לאחר מכן הצטרף לקבוצה הבוגרת. בקיץ 2009 חתם בסרבט ז'נבה והצטרף לקבוצת המילואים של המועדון.

ב-23 ביולי 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 2–3 נגד פ.צ. ציריך. ב-14 באוגוסט 2011 מובאנג'ה קיבל כרטיס אדום בתיקו 0-0 נגד נשטל גזמאקס. ב-26 באוקטובר 2011 מובאנג'ה הבקיע את שער הבכורה שלו בז'נבה בניצחון 1–4 נגד גראסהופרס ציריך. בעונת 2012/2013 מובאנג'ה הפך לשחקן הרכב בקבוצה, אך נפצע במהלך העונה בברכו ונעדר כחצי שנה מהמגרשים.

ב-1 בספטמבר 2013 מובאנג'ה חתם בטולוז מליגת העל הצרפתית. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, מובאנג'ה ערך בתיקו 1-1 נגד מרסיי. בעונת 2014/2015 מובאנג'ה הפך לשחקן הרכב בטולוז כאשר שיחק 31 משחקי ליגה. ב-19 בינואר 2016 מובאנג'ה הבקיע את שער הבכורה שלו בטולוז בהפסד 1–2 נגד פריז סן-ז'רמן. בקיץ 2016 מובאנג'ה האריך את חוזהו בקבוצה עד 2019.

ב-15 ביולי 2019 מובאנג'ה חתם בדינמו זאגרב מליגת העל הקרואטית.

בפתיחת עונת 2020/2021 הושאל לאלניהספור מליגת העל הטורקית.

בקיץ 2022 הצטרף לסיון.

קריירה בינלאומית
----------------

מובאנג'ה הוא יליד קמרון, אך את רוב ילדותו בילה בשווייץ כך שהוא היה זכאי לייצג את שתי הנבחרות. מובאנג'ה שיחק עבור הנבחרת הצעירה של שווייץ.

ב-15 בנובמבר 2014 מובאנג'ה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של שווייץ בניצחון 0–4 נגד ליטא. מובאנג'ה השתתף עם הנבחרת ביורו 2016.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנסואה מובאנג'ה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת שווייץ – יורו 2016** |
| --- |
| 1 זומר • 
2 ליכטשטיינר • 
3 מובאנג'ה • 
4 אלבדי • 
5 פון ברגן • 
6 לאנג • 
7 אמבולו • 
8 פריי • 
9 ספארוביץ' • 
10 ג'אקה • 
11 בהראמי • 
12 היץ •
13 רודריגס • 
14 זקאריה •
15 דז'מאילי •
16 פרננדס •
17 טרשאי •
18 מחמדי •
19 דרדיוק •
20 דז'ורו •
21 בירקי •
22 שר •
23 שאקירי •
מאמן: פטקוביץ' | שווייץשווייץ |

| **נבחרת שווייץ – מונדיאל 2018** |
| --- |
| 1 זומר • 
2 ליכטשטיינר • 
3 מובאנג'ה • 
4 אלבדי • 
5 אקאנג'י • 
6 לאנג • 
7 אמבולו • 
8 פרוילר • 
9 ספארוביץ' • 
10 ג'אקה • 
11 בהראמי • 
12 מבוגו •
13 רודריגס • 
14 צובר •
15 דז'מאילי •
16 פרננדס •
17 זקאריה •
18 גבראנוביץ' •
19 דרמיץ' •
20 דז'ורו •
21 בירקי •
22 שר •
23 שאקירי •
מאמן: פטקוביץ' | שווייץשווייץ |
**דוֹקְסוגרפיה** היא כתיבה על אודות תורותיהם של פילוסופים מהדורות שקדמו לכותב, בעיקר בהקשר של פילוסופיה יוונית.

את המונח דוקסוגרפיה טבע חוקר העת העתיקה הגרמני הרמן דילס (Hermann Alexander Diels). הוא התייחס בחיבורו "הדוקסוגרפים היוונים" רק לסופרים היוונים שעסקו בכתיבה על פילוסופים שעסוק במדעי הטבע - קוסמולוגיה, ביולוגיה, רפואה - אולם ספרים רבים שנכתבו בנושא אחרי דילס מייחסים את הכינוי "דוקסולוגיה" גם לפילוסופים שעסקו בשאלות של מוסר.

לפי דילס, ראשון הדוקסוגרפים היה תאופרסטוס, תלמידו של אריסטו, שכתב ספר עם סקירה של דעות של פילוסופים מהדורות הקודמים לפי העניינים ולא לפי סדר כרונולוגי, אם כי לפי חיבורי פילוסופים שאחרי דילס, גם לכתבי אריסטו עצמו היו מאפיינים של דוקסוגרפיה. חיבורים דוקסוגרפיים בולטים מהעת העתיקה הם "דעות הפילוסופים" (*Placita philosophorum*) המיוחס לפלוטרכוס, ו"אקלוגות פיזיות" (*Eclogae physicae*) מאת סטובאוס (Stobaeus), ששניהם כנראה מושפעים מחיבורי הדוקסוגרף היווני אאטיוס. כמו כן, חיבורים דוקסוגרפיים חשובים נכתבו על ידי דיוקלס ממאגנסיה ודיוגנס לארטיוס.

גם לכתבי אבות הכנסייה בנצרות היו מאפיינים של דוקסוגרפיה.

חלק מהספרות הדוקסוגרפית תורגמה לשפה הערבית והייתה לה השפעה על הפילוסופיה המוסלמית והיהודית בארצות ערב בימי הביניים. ספר "דעות הפילוסופים" מוכר בימינו רק בגרסתו הערבית.

במקרים רבים, חיבורים דוקסוגרפיים הם המקור היחיד שמוכר למדע המודרני על חייהם ועל תורותיהם של פילוסופים יווניים עתיקים, שכתביהם לא נשתמרו בשום צורה אחרת. חלק מהדוקסוגרפים הציגו טיעונים של פילוסופים עתיקים באופן שיטתי ומקיף ואחרים עשו זאת באופן בררני כך שהם ייתנו חיזוק לתורות שלהם.

ביבליוגרפיה
-----------

* הערך דוכסוגרפים, מתוך האנציקלופדיה העברית

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **דוקסוגרפיה** |

* ג'אפ מנספלד, Doxography of Ancient Philosophy, באנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4200635-1
* NKC: ph1031652

 |
מודל כדור-מקל של שתנן (אוראה)
**אוראה ניטרוגן בדם** (באנגלית: **Blood urea nitrogen**) (או "B-U-N") היא בדיקת דם המודדת את ריכוז החנקן בדם בצורת שתנן (אוראה). הבדיקה משמשת לאבחון תפקוד הכליות ומטבוליזם של חלבונים בגוף. השתנן בדם הוא תוצר מטבולי של חלבונים בכבד.

פיזיולוגיה
----------

הכבד מיצר שתנן במעגל האוראה כתוצר פסולת המופק בתהליך עיכול חלבונים. ערכים נורמליים של רמות אוריאה ניטרוגן הם בין 7 ל-21 מ"ג ל-100 מ"ל דם.

אבחון
-----

רמות גבוהות של BUN בדם מעידות בדרך כלל על פינוי לקוי של התוצר על ידי הכליות. רמות גבוהות במיוחד (מעל ל-60 mg/dL) מעידות על כשל כלייתי. פינוי לקוי של אוריאה על ידי הכליה יכול להיווצר עקב התייבשות, הלם או מחלה כרונית של הכליה. 

רמות גבוהות של BUN ביחס לרמות נורמליות של קראטינין עשויות להעיד על אספקת דם לקויה לכליות וזאת כאשר לא אובחן כל נזק ברור לכליה. כאשר היחס בין ה-BUN לקראטינין עולה על 20, צבירת התוצרים החנקניים בגוף מוגברת. תופעה זאת נקראת אזוטמיה.

היווצרות מוגברת של BUN נראית במקרים של דימומים כבדים במערכת העיכול העליונה (לדוגמה באולקוס), כאשר תרכובות הניטרוגן נספגות מחדש ביתר מערכת העיכול ומפורקות לשתנן על ידי הכבד. חילוף מטבולי מוגבר של חלבונים כתוצאה מתפריט עשיר בחלבונים יכול, גם כן, להוות סיבה לרמות גבוהות של BUN.

רמות נמוכות של BUN עשויות להצביע על תפקוד לקוי של הכבד וכמו כן על חילוף מטבולי של חלבונים לקוי או חסר. תפריט דל בחלבונים כתוצאה מתזונה לקויה או בתת-תזונה יגרור רמות נמוכות ב-BUN.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר NIH
כריכת המהדורה המחודשת של "ואנור", התרגום לעברית של "עולם המבוך"
**עולם המבוך** (Dungeon World) הוא משחק תפקידים שולחני מסוגת הפנטזיה שנוצר על ידי סייג' לאטורה ואדם קובל. המשחק משתמש במנוע האפוקליפסה, שיטה שנבנתה עבור משחק התפקידים עולם האפוקליפסה. המשחק פורסם כמשחק פנטזיה המשלב תחושות קלאסיות עם כללים מודרניים, והוא שוחרר תחת רישיון Creative Commons שיתוף ייחוס ברישיון זהה.

עולם המבוך תורגם לעברית בידי אביב מנוח וחגי גומפרט בשנת 2013 ונוסף אליו עולם מערכה עברי מקורי, בשם "ואנור". בשנת 2017 המשחק יצא במהדורה מחודשת. המשחק פורסם בתמיכת העמותה למשחקי תפקידים בישראל וזכה למענק הראשון לעידוד יצירה מטעם העמותה. הוא היה משחק התפקידים הראשון לעבור מימון המונים בישראל.

מערכה
-----

עולם המערכה בו מתרחש משחק עולם המבוך הוא לרוב פנטזיה רגילה, כאשר הנחיית השיטה למנחה היא "לצייר מפות, להשאיר חלקים ריקים", כך שהעולם נוצר תוך כדי המשחק.

### ואנור

**ואנור** הוא עולם מערכה בסוגת הפנטזיה עבור משחק תפקידים בשיטת עולם המבוך, הוא נוצר על ידי מעצב המשחקים הישראלי אביב מנוח בשנת 2001. ואנור הוא עולם בו אלפים, בני אנוש, אורקים, גמדים ועוד חיים ביבשת מלאה בקסם ובשרידים טכנומאגיים מהקיסרות האדירה שנפלה לפני שנים רבות.

המשחק
-----

עולם המבוך משתמש בשיטה הבסיסית מנוע האפוקליפסה. יש בו את אותן שש תכונות שיש לדמויות במבוכים ודרקונים (כוח, זריזות, חוסן, תבונה, חכמה וכריזמה). השיטה גם משתמשת במקצועות דומים לאלו שבמבוכים ודרקונים: טרובדור, כהן, דרואיד, לוחם, אלוף (פלאדין), סייר, נוכל ומכשף.

כמו משחקים אחרים המבוססים על מנוע האפוקליפסה, פעולות בעולם המבוך נקראות מהלכים. כאשר שחקן מבצע מהלך, הוא זורק שתי קוביות רגילות ומוסיף את מתאם היכולת שלו. תוצאה של 10 ומעלה היא הצלחה, 7-9 היא הצלחה חלקית או עם סיבוך, וב-6 ומטה המהלך נכשל אך הדמות זוכה בנקודת ניסיון.

כדי לייצג את הקשר בין הדמויות, לכל דמות יש קשרים אל הדמויות האחרות. קשרים לדוגמה:

* \_\_\_\_\_\_\_\_\_ חייב לי את חייו, גם אם הוא לא מודה בכך.
* נשבעתי להגן על \_\_\_\_\_\_\_\_\_.
* אני דואג לגבי יכולתו של \_\_\_\_\_\_\_\_\_\_ לשרוד במבוך.
* \_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_ חלשלוש, אני אעשה אותו חזק כמוני.

החוקים המלאים של עולם המבוך באנגלית מפורסמים חינם באינטרנט.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של עולם המבוך (באנגלית)
* עולם המבוך, ברשת החברתית טוויטר
* החוקים המלאים של עולם המבוך באנגלית.
* אתר ואנור, התרגום של עולם המבוך לעברית.
* סקירה לואנור באתר הפונדק.
* פרק על ואנור בפודקאסט על כתפי גמדים.
* ואנור: משחק הרפתקאות בקטלוג הספרייה הלאומית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ואנור: ספר משחק תפקידים, באתר Headstart
2. ↑  ואנור: המהדורה המחודשת, באתר www.mimoona.co.il (ארכיון)
3. ↑  ערן אבירם ואורי ליפשיץ, פרק 14 - ואנור, משחק תפקידים ישראלי, באתר על כתפי גמדים, ‏2013-04-22
4. ↑  אתר למנויים בלבד עודד ירון, האתר שגורם לאנשים לשלם על מה שהם מקבלים בחינם, באתר הארץ, 20 במאי 2014
5. ↑  IceL.me - מדיה גיקית מובילה (2013-04-11), *המסע לואנור: אלים לוחמים ואלפים קרחים*, נבדק ב-2017-04-09
דוקרני יונים
דוקרני יונים
**דוקרני יונים** או **דוקרנים נגד יונים** הם מחטים ארוכות ממתכת המוצבות בחזיתות מבנים, על גבי תאורות רחוב, על גבי שילוט מסחרי, ועל גבי גשרים, על מנת למנוע מעופות בכלל, ויונים בפרט, לנחות עליהם, ללכלך אותם בצואה ו/או להקים עליהם קן. כך מאפשרים דוקרני היונים להרתיע ציפורים ממקומות מסוימים מבלי לגרום להן נזק.

סוגים ואופן השימוש
------------------

ניתן למקם את דוקרני היונים לאורך מדרגות, קירות, על גבי שילוט מסחרי, על מצלמות אבטחה, על גבי מרזבים וכדומה, על מנת למנוע מציפורים לנחות על אותם המשטחים. דוקרני יונים נפוצים ביותר במרכזי ערים באזורי החוף, שם ציפורי בר שכיחות יותר ויש סיכוי גבוה יותר שהם יהוו מטרד עבור בני האדם. בנוסף, הריגה או פגיעה בציפורים ללא סיבה אינה חוקית באזורים מסוימים, ועל כן הרשויות ובעלי בתים נאלצים למצוא דרכים לא קטלניות להרחיק את הציפורים.

בנוסף לאפשרות להרחיק ציפורי בר, דוקרני היונים משמשים לעיתים גם על מנת למנוע מחיות גדולות יותר כמו סנאים, דביבונים ונחשים מלחצות אזור מסוים. 

כמו כן, ישנם גם דוקרני יונים חשמליים, אשר פועלים באותו עיקרון כמו גדר חשמלית כדי להגדיל את היעילות ועל מנת שקריאת המצוקה של ציפור שנוגעת בהם תפחיד את יתר הציפורים באזור. עם זאת, מכשירים מהסוג הזה עשויים לגרום נזק מיותר לציפורים, ולכן אינם חוקיים באזורים מסוימים, כמו למשל בבריטניה. דוקרני יונים עם קצוות חדים אסורים לשימוש ברוב העולם, ואינם מתאימים לאזורים שנגישים על בסיס קבוע לבני אדם.

בבית המקדש היה מתקן מעין זה הנקרא "כלה עורב".

חלופות
------

דוקרני יונים עשויים להיסתם עם השנים על ידי עלים, פסולת, ונוצות ציפורים. במידה שדוקרני היונים נסתמים ולא מנקים אותם כלל, הציפורים עשויות בבוא היום להיות מסוגלות לשבת עליהם בקלות. בנוסף, דוקרני היונים עשויים לגרום למבנים להיראות פחות אסתטיים. במקרים אלו, ניתן להשתמש בשיטות אחרות להרחקת ציפורים, כגון מכשור מיוחד המשמיע אותות מצוקה של ציפורים או אורות מהבהבים בהירים. שיטות אחרות כוללות שימוש ברשתות, חוטים, ג'ל ודחלילים.

ראו גם
------

* גדר תיל
* דחליל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוקרני יונים** בוויקישיתוף
* לימור קלר, כך תרחיקו יונים מהבית, באתר מאקו, 31 באוגוסט 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  פורטל הדף היומי
2. ↑  מכון המקדש