recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אגם סרווקסוואה** או **אגם סורבגסבטן** או (**Sørvágsvatn**; הגייה: סרווקסוואה) או **אגם לייטסבטן** או **אגם לייטסואטן** (**Leitisvatn**) הוא האגם הגדול ביותר באיי פארו.

האגם, ששטחו 3.4 קמ"ר ממוקם באי ואוגר בין העיירות סורבאגור ו-ואגאר.

שטח אגן הניקוז של האגם - 35.2 קמ"ר, עומקו הממוצע 27.5 מטרים, עומקו המקסימלי 59 מטרים. שטח פניו של האגם בגובה של 32 מטרים מעל פני הים.

מחלוקת בעניין שם האגם
---------------------

מפה של אזור האגם.
תצלום משנת 1898 או 1899 בה רואים את מפל בוסדאלאפוסור (Bøsdalafossur).
תושבי העיירה סורבאגור, שממערב לאגם, מעדיפים לקרוא לאגם **סורבגסבטן** (נהגה: סרווקסוואה- שמשמעו "האגם הסמוך לסורבאגור"). תושבי העיירות מיד'ואגור ו-סאנדבאגור שממזרח לאגם מעדיפים לקרוא לאגם **לייטסבטן** (שמשמעו - האגם ליד "לייטי" - שמו של האזור).

בשל המחלוקת לעיל, תושבי האזור קוראים לאגם "ואטניו" *Vatnið* ("האגם").

גאוגרפיה
--------

האגם ממוקם קרוב מאוד לחוף הים, אך פני השטח שלו הוא כ-40 מטרים מעל פני הים, והוא נמצא בראש צוק, המונע את שפיכתו אל הים. בצוק ישנה פרצה - בה נופל מפל בוסדאלאפוסור אל תוך הים.

בשל הסמיכות וגובה הצוקים, נוצרת אשליה אופטית שבה נראה האגם מאות מטרים מעל פני הים אף שהוא נמוך הרבה יותר; מזווית אחרת נראה כאילו האגם הוא בגובה פני הים.

היסטוריה
--------

במהלך מלחמת העולם השנייה, הצבא הבריטי בנה שדה תעופה מערבית לאגם - מיקום זה היה המיקום השטוח היחיד באיים שאפשר הקמת משטח נחיתה, בשל חשיבותם האסטרטגית של האיים. הצבא גם בנה תחנה לאפשר נחיתת מטוסים ימיים על האגם. המטוסים הראשונים שנחתו על האגם היו מטוסים מסוג קטלינה של פיקוד החופים של חיל האוויר המלכותי, בשנת 1941.

תיירות
------

האגם נודע ביופיו ברחבי העולם, ובשל כך הוא אתר תיירות פופולרי. ניתן לדוג באגם דגי טרוטה חומה.

מצוק מפריד בין האגם לים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אגם סורבגסבטן** |

* אגם סורבגסבטן באתר מאקו
* איי פארו במלחמת העולם השנייה באתר ה-BBC
* תצלומי האגם המדגימים את האשליה האופטית (באנגלית)
* תצלומי האגם
* תיאור האגם באתר "מסע אחר"
* תיאור האגם
* סורבגסבטן, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  השם נהגה "סרווקסוואה", אך השם המקובל בעברית הוא: אגם סורבגסבטן
2. ↑  אגם סורבגסבטן גדול פי שלושה מאגם פייאלאבאטן, שהוא האגם השני בגודלו באיים, ושטחו 1 קמ"ר.
3. ↑  האשליה האופטית המדהימה של האגם באתר מאקו
4. ↑  Sørvágsvatn, the Lake That Tricks You With an Optical Illusion
5. ↑  תיאור האשליה האופטית
6. 1 2 3  איי פארו במלחמת העולם השנייה באתר ה-BBC
7. ↑  יש הרואים באגם אחד המקומות היפים בעולם - 35 המקומות היפים בעולם
**לאונרד טאונסנד ג'רואו** (באנגלית: **Leonard Townsend Gerow** ‏; 13 ביולי 1888 – 12 באוקטובר 1972) היה גנרל בצבא ארצות הברית, אשר פיקד על כוחות בחזית מערב אירופה במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### ראשית חייו

ג'רואו נולד ב-13 ביולי 1888 בפטרסבורג, וירג'יניה למשפחה ממוצא צרפתי (שם המשפחה במקור היה ז'ירו). ג'רואו למד בתיכון בווירג'יניה, ולאחר מכן למד בבית ספר צבאי. הוא סיים במקום הראשון במחזורו, ובשל כך קיבל דרגת לוטננט משנה בצבא ארצות הברית.

### קריירה צבאית

ג'רואו מילא תפקידים שונים בצבא, ביניהם סיוע לנפגעי ההוריקן בטקסס בשנת 1915, ולאחר מכן השתתף במשלחת האמריקנית למקסיקו. ב-1 ביולי 1916 הועלה ג'רואו לדרגת לוטננט, וב-15 במאי 1917 הועלה לדרגת קפטן. לאחר כניסת ארצות הברית למלחמה נשלח ג'רואו לחזית המערבית, ושירת שם כקצין הקשר הראשי של חיל המשלוח האמריקני בדרגה זמנית של קולונל. על פעולותיו במהלך המלחמה קיבל ג'רואו את עיטורי מדליית השירות המצוין ולגיון הכבוד הצרפתי.

לאחר המלחמה קיבל ג'רואו דרגת קבע של מייג'ור, והשתתף בקורסים שונים של הצבא. בשנת 1932 נשלח ג'רואו כנספח צבאי לשאנגחאי בסין, וב-1 באוגוסט 1935 הועלה לדרגת לוטננט קולונל. ב-1 בספטמבר 1940 הועלה ג'רואו לדרגת קולונל, וחודש לאחר מכן ב-1 באוקטובר הועלה לדרגת בריגדיר גנרל.

### מלחמת העולם השנייה

ב-14 בפברואר 1942 הועלה ג'רואו לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד הדיוויזיה ה-29, וב-27 בספטמבר 1943 קיבל את עיטור לגיון ההצטיינות. ב-17 ביולי 1943 מונה ג'רואו למפקד הקורפוס ה-5, והכין אותו לקראת הפלישה לנורמנדי. ב-6 ביוני 1944 הונחת הקורפוס ה-5 בחוף אומהה, שם ספג אבדות כבדות, אולם לבסוף הצליח לטהר את החוף ולפרוץ לעבר היבשת. הקורפוס לחם בקרבות המערכה בנורמנדי, ועל פעולותיו במערכה הוענק לג'רואו עיטור כוכב הכסף. לאחר שחרור פריז בידי הדיוויזיה ה-4 ודיוויזיית השריון ה-2 הצרפתית, היה ג'רואו הגנרל האמריקני שנכנס לפריז. לאחר מכן פיקד ג'רואו על הקורפוס בקרב יער הורטגן ובקרב הארדנים, וב-15 בינואר 1945 מונה למפקד הארמייה ה-15 שהוקמה זה עתה. ב-6 בפברואר הועלה ג'רואו לדרגת לוטננט גנרל, והמשיך בתפקידו כמפקד הארמייה ה-15 עד סוף המלחמה.

### לאחר המלחמה

לאחר המלחמה מונה ג'רואו למפקד המכללות הצבאיות, ובינואר 1948 מונה למפקד הארמייה השנייה. ביולי 1950 פרש ג'רואו מהצבא, וביולי 1954 קודם על פי החלטת הקונגרס לדרגת גנרל (ארבעה כוכבים). לאחר פרישתו מהצבא התגורר ג'רואו בפטרסבורג, וירג'יניה, וב-12 באוקטובר 1972 מת בביתו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאונרד ג'רואו** בוויקישיתוף
* לאונרד ג'רואו
* לאונרד ג'רואו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb165675872 (data)
* ISNI: 0000 0000 4925 6083
* LCCN: no2007044057
* NARA: 10616086
* SNAC: w6w45h9d
* VIAF: 46538186
* WorldCat: lccn-no2007044057

 |
**לאסינה שאמסטה סודין פרנק טראורה** (בצרפתית: **Lassina Chamste Soudine Franck Traoré**; נולד ב-12 בינואר 2001 בבובו-דיאולסו שבבורקינה פאסו) הוא כדורגלן בורקינאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת שחטאר דונצק מליגת העל האוקראינית ובנבחרת בורקינה פאסו.

חיים אישיים
-----------

אמו של טראורה היא כדורגלנית עבר, והייתה קפטנית נבחרת הנשים של בורקינה פאסו. בן דודו הוא הכדורגלן ברטרנד טראורה.

קריירת מועדונים
---------------

### תחילת הקריירה

טראורה נולד בבובו-דיאולסו שבבורקינה פאסו והחל לשחק במחלקת הנוער של המועדון המקומי רהימו. לאחר מכן שיחק במחלקת הנוער של אייאקס קייפטאון מדרום אפריקה.

### אייאקס

בחודש ינואר 2019 חתם טראורה על חוזה לשלוש עונות וחצי באייאקס מליגת העל ההולנדית. ב-12 במאי 2019 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשהחליף את קלאס יאן הונטלאר בניצחון 4-1 על אוטרכט במסגרת המחזור ה-34 בליגה לעונת 2018/2019. זו הייתה הופעתו היחידה בעונה זו.

ב-22 בדצמבר 2019 הבקיע טראורה את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 6-1 על דן האג במסגרת המחזור ה-18 בליגה לעונת 2019/2020. בעונה זו ערך טראורה תשע הופעות ליגה והבקיע שני שערים, ובעונת 2020/2021 הוסיף 12 הופעות ליגה ושבעה שערים.

### שחטאר דונצק

ב-18 ביוני 2021 חתם טראורה בשחטאר דונצק מליגת העל האוקראינית. ב-24 ביולי ערך טראורה את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על אינהולץ במסגרת המחזור בליגה לעונת 2021/2022. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-4 במאי 2017 ערך טראורה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בורקינה פאסו, בתיקו 1-1 נגד נבחרת בנין במשחק ידידות. במשך זה הבקיע טראורה את שער הבכורה שלו בנבחרת.

תארים
-----

אייאקס
* אליפות הולנד (2): 2018/2019, 2020/2021
* הגביע ההולנדי (2): 2018/2019, 2020/2021

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאסינה טראורה** בוויקישיתוף
* לאסינה טראורה, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Lassina Traore: From 'too fat' to Ajax's long-awaited Kluivert successor באתר Goal, ‏ 13 בפברואר 2020 (באנגלית)
2. ↑  Lassina Traore: Burkina Faso teenager eyes ‘Champions League’ with Ajax באתר BBC, ‏ 15 בדצמבר 2018 (באנגלית)
3. ↑  Lassina Traoré voor ongeveer tien miljoen euro van Ajax naar Shakhtar באתר The Telegraaf, ‏ 18 ביוני 2021 (בהולנדית)
**דמיטרו אנטוליוביץ' צ'יהרינסקי** (באוקראינית: **Дмитро Анатолійович Чигринський**; נולד ב-7 בנובמבר 1986) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת שחטאר דונצק מליגת העל האוקראינית.

קריירה
------

צ'יהרינסקי נולד בעיר איזיאסלב (אז ברית המועצות, כיום אוקראינה). בילדותו שיחק בקבוצת הילדים של מועדון הכדורגל קרפטי לבוב ובגיל 14 עבר לקבוצת הנוער של שחטאר דונצייק. לקראת סוף עונת 2003/2004, כשהוא בן 17, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של שחטיור. בעונה שלאחר מכן ערך גם את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות במשחק נגד ברצלונה. ב-2005 הושאל למטאלורג זפוריז'יה לעונה אחת, בה שיחק 18 משחקים (בכל המסגרות) בהם הבקיע שני שערים.

לקראת תחילת עונת 2007/2008, קיבל צ'יהרינסקי את תפקיד קפטן המשנה של שחטאר ובעונה עצמה הציג יכולת טובה כשכבש 4 שערים ב-42 הופעות בהרכב בכל המסגרות והוביל את קבוצתו לזכייה באליפות אוקראינה ובגביע האוקראיני, כשבמפעל זה אף נבחר לאיש המשחק של הגמר לאחר ניצחון 0–2 על דינמו קייב. בתחילת העונה שלאחר מכן, זכה עם קבוצתו בסופר קאפ האוקראיני. בליגת האלופות, סיימה קבוצתו במקום השלישי בביתה ולכן שובצה בגביע אופ"א, ולאחר שניצחה את דינמו קייב בחצי הגמר, התמודדה במשחק הגמר מול ורדר ברמן, אותה ניצחה בהארכה 2-1 וזכתה בגביע.

ב-26 באוגוסט 2009, לאחר משא ומתן ארוך בין שחטאר וברצלונה, סיכמו שתי הקבוצות על מעברו של צ'יהרינסקי לברצלונה תמורת 25 מיליון אירו, בתנאי שהשחקן ישחק במדיה של שחטיור במשחק הסופר קאפ האירופי שנערך בין הקבוצות מספר ימים לאחר הסיכום. לאחר המשחק הנ"ל, בו ניצחה ברצלונה, חתם צ'יהרינסקי על חוזה לחמש שנים בקבוצה.

צ'יהרינסקי הפגין יכולת מאכזבת במיוחד בברצלונה ולאחר עונה אחת, במהלכה שותף ב-14 משחקים בלבד נמכר חזרה לשחטאר דונצייק תמורת 15 מיליון אירו.

לאחר עונת 2005/2006 מוצלחת, זומן צ'יהרינסקי לראשונה לסגל נבחרת אוקראינה למונדיאל 2006. מעט לפני הטורניר, הוא שיחק עם הנבחרת עד גיל 21 באליפות אירופה ואף הגיעה עימה לגמר, בו הפסידה להולנד. כמו כן, נבחר לנבחרת הטורניר, אולם פציעה שחווה בזמן האליפות מנעה ממנו לקחת חלק במונדיאל. כשנה לאחר מכן, כבר היה שותף מלא לנבחרת במסגרת מוקדמות יורו 2008.

תארים
-----

קבוצתיים
**שחטיור דונייצק**

* אליפות הפרמייר ליג האוקראיני: 2006, 2008, 2011, 2012
* הגביע האוקראיני: 2004, 2008, 2011, 2012, 2013
* הסופר קאפ האוקראיני - 2008, 2010, 2011, 2012, 2013
* גביע אופ"א: 2008/2009
* מקום שני באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2006

**ברצלונה**

* לה ליגה: 2009/2010
* אליפות העולם לקבוצות: 2009
* הסופר קאפ האירופי: 2009

אישיים
* נבחרת הטורניר של אליפות אירופה עד גיל 21: 2006

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דמיטרו צ'יהרינסקי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* ביוגרפיה באתר ברצלונה

הערות שוליים
------------

1. ↑  uefa.com - UEFA Champions League - Players - chygrynskiy

| **נבחרת אוקראינה – מונדיאל 2006** |
| --- |
| 1 שובקובסקי • 
2 נסמצ'ני • 
3 יצנקו • 
4 טימושצ'וק • 
5 יזרסקי • 
6 רוסול • 
7 שבצ'נקו • 
8 שלאייב • 
9 גוסב • 
10 וורונין • 
11 רברוב • 
12 פיאטוב •
13 צ'יהרינסקי • 
14 גוסין •
15 מילבסקי •
16 וורוביי •
17 ואשצ'וק •
18 נזרנקו •
19 קליניצ'נקו •
20 בייליק •
21 רוטאן •
22 סבידרסקי •
23 שוסט •
מאמן: בלוחין | אוקראינהאוקראינה |
**ניקולאוס צֶלֶמנדֶס** (ביוונית: **Νικόλαος Τσελεμεντές**; ‏1 בינואר 1878 - 2 במרץ 1958) היה שף יווני שפעל במחצית הראשונה של המאה ה-20 והטביע חותם על המטבח היווני המודרני.

ביוגרפיה
--------

### ילדות וצעירות

צלמנדס, בן למשפחה מן הכפר אקסאמבלה באי סיפנוס שבהאיים הקיקלאדיים, נולד וגדל באתונה, ובה סיים לימודי תיכון. בהתחלה עבד כפקיד במשרד של נוטריון ולאחר מכן הקדיש את חייו לאמנות הבישול. הוא עבד תחילה במסעדה ובמלון "אקטאון" של דודו בנאו פאלירו, רובע של פיראוס. אחרי השתלמות בטבחות למשך שנה בווינה התחיל לעבוד עבור שגרירויות זרות באתונה.

### מחלוצי הגסטרונומיה המודרנית ביוון

התפרסם במיוחד אחרי שהוציא לאור החל משנת 1910 את המגזין "אודיגוס מאגיריקיס" "מדריך לבישול". הוא פרסם בו, בנוסף למתכונים, ידיעות על המטבח הבינלאומי, חדשות גסטרונומיות, ייעוץ לתזונה נכונה וכו'.
בשנת 1919 הפך צלמנדס למנהל המלון "הרמס" (ארמיס) אולם כעבור שנה נסע לארצות הברית, בה עבד במסעדות יוקרתיות ובמקביל השתלם בתחום הבישול, הקונדיטוריה והדיאטנות. באפריל 1926 הוא פרסם את ספרו הידוע, העטיפה אדומה ואותיות זהב, "המדריך לבישול ולקונדיטוריה" (Οδηγός Μαγειρικής και Ζαχαροπλαστικής").
ב-1932 שב צלמנדס ליוון, הקים בית ספר קטן לטבחות ולקונדיטוריה והוציא לאור ביוונית את ספר המתכונים המפורסם שלו, ספר הבישול המקיף הראשון בשפה היוונית, שהפך למזוהה עם שמו והופיע במשך העשורים ב-15 מהדורות רשמיות.
ב-1950 פרסם באנגלית את הספר Greek Cookery, ספר קלאסי בתחום המטבח היווני בעולם.
צלמנדס הושפע מהמטבח הצרפתי ותרם למודרניזציה של המטבח היווני. לטעמו המטבח היווני הפך במאות השנים האחרונות למזרחי מדי, בהשפעת המטבח הטורקי ועל כן חשב לנכון להעשיר אותו עם יסודות אירופאים. הודות לספריו אימצו עקרות הבית ביוון מאכלים בינלאומיים כמו הרוטב בשמל, הפירוז'קי והבויאבז. צלמנדס הרבה להשתמש בחמאת בקר ובג'לטין. נהג להשתמש יותר בחמאת בקר מאשר בשמן זית והירבה להשתמש בג'לטין לצורך הכנת רגל קרושה ומאכלי בשר אחרים, קינוחי ג'לי וסלטי פירות.
גישה קוסמופוליטית זו של צלמנדס עורר גם תגובות בקורתיות חריפות נגדו כשהוא הוא הואשם על ידי שפים יוונים כי "עיוות" את המטבח היווני.

צלמנדס הלך לעולמו ב-1958 באתונה.

קישורים חיצוניים
----------------

* Jonathan Reynolds Food; Greek revival,New York Times, 4.4.2014
* באתר 11.3.2016 pronews
* כתבת הספד בעיתון "אי אלפתריה" 5.3.1958 (ביוונית)
* כתבה של Judith Weinraub ב- Washington Post החזרה לקלאסיקה 11.4.2004

הערות שוליים
------------

1. ↑  J.Reynolds 2014
2. ↑  אגלאיה קרמזי, מצוטטת ב-Judith Weinraub 2004

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 2382 1128
* LCCN: n83204324
* NLG: 30880
* VIAF: 77698584
* WorldCat: lccn-n83204324

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ניקולאוס צלמנדס"**.
**שלישיית אף אוזן גרון** הייתה להקה ישראלית, שפעלה בין השנים 1970 ל-1975.

היסטוריה
--------

אף אוזן גרון הוקמה בשנת 1970במסגרת להקת חיל התותחנים אותה הקים המפיק איתן גפני במסגרת שרות המילואים שלו. כשאל יובל דור וקיקי (צבי) רוטשטיין הצטרף עמי מנדלמן. בתחילת דרכם הם הופיעו בתוכנית שכולה לחנים של יוני רכטר, חבר נוסף בלהקה הצבאית. הם הקליטו שמונה שירים ובהם הגרסה הראשונה של "דמעות של מלאכים" של דן מינסטר. השיר הוצג במצעדי הפזמונים, אך לא משך תשומת לב רבה.

לאחר שחרורם משירות סדיר בסוף 1971, הופיעה השלישייה כשלישייה אזרחית בניהולו של איתן גפני ובשנים הבאות היו להם מספר להיטים, גם כשלישייה עצמאית וגם כמלווים קוליים לזמרים דוגמת אבנר גדסי עם השיר "נפרדנו כך".

בין להיטיהם במצעד הפזמונים עד אמצע 1975 היו: "שמש אחת", "מלך במלונה", "שרה שרה שיר שמח" שזכה במקום ראשון בפסטיבל שירי הילדים, "עושים היסטוריה", "חגיגה" ו"שלא ייגמר לי הלילה" שהיה להיטה הגדול של השלישייה.

השלישייה השתתפה כמלווים קוליים בפסטיבל הזמר והפזמון 1973 לשירים "ליל חניה" בביצועם של חנן יובל, ירדנה ארזי ואפרים שמיר, הצטרפו לשלישיית בנות חוה לשירים של שלמה ארצי ("שיר בבוקר בוקר") ולגידי גוב ("יעלה ויבוא"), וכמו כן נתנו ליווי קולי בשיר "נצח ישראל לא ישקר".

ב-1975 יצא אלבום הבכורה של השלישייה, "שמש אחת", ובו היו בעיקר שיריהם המקוריים. בין היתר נכללו בו גם חידושים לשירים "חמסינים במשלט" של נעמי שמר בעיבוד רוק של גיל דור ואת "החמה מראש האילנות" של חיים נחמן ביאליק.

שירם האחרון שהצליח במצעדים היה "חגיגה", קטע רוק מורכב, עם הרמוניות קוליות מפתיעות, שהראה מה היה הפוטנציאל הגלום בשלישייה. חבריה בחרו ללכת בדרך אחרת, צירפו אליהם את הזמרת שלומית אהרון והקימו את להקת הכל עובר חביבי.

קישורים חיצוניים
----------------

* אף אוזן גרון, באתר שירונט
* אף אוזן גרון, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אף אוזן גרון, באתר Discogs (באנגלית)
* אף אוזן גרון, דף שער בספרייה הלאומית
* אף אוזן גרון, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304687205171
* LCCN: no2010170296
* MusicBrainz: cfd22df4-ad0b-45d9-949c-5cfa9c20e951
* VIAF: 143500987
* WorldCat: lccn-no2010170296

 |
**רֶזָא אסלאן** (בפרסית: **رضا اصلان**; נולד ב-3 במאי 1972) הוא סופר איראני-אמריקאי ופרופסור לכתיבה יוצרת באוניברסיטת קליפורניה בריברסייד. כתב שני רבי מכר בנושאי דת, ומשמש כחבר באקדמיה האמריקאית לדת (American Academy of Religion). גרם לסנסציה כאשר אכל מוח אדם ולעג להינדואיזם.

ביוגרפיה
--------

הוריו של אסלאן היגרו לארצות הברית בשנת 1979, בעקבות המהפכה האיראנית. הוא גדל באזור מפרץ סן פרנסיסקו. בגיל 15 המיר את דתו מאסלאם לאוונגליזם נוצרי, ובקיץ לפני שהחל את לימודיו באוניברסיטת הרווארד חזר לאסלאם השיעי.

הוא בעל תואר ראשון בלימודי דת מאוניברסיטת סנטה קלרה, תואר שני בלימודי תאולוגיה בבית הספר לדת של אוניברסיטת הרווארד, תואר שני בכתיבה יוצרת מאוניברסיטת איווה, ותואר דוקטור בסוציולוגיה מאוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה. עבודת הדוקטורט שלו, שכותרתה "הג'יהאד העולמי כתנועה חברתית חוצת גבולות לאומיים: מסגרת תאורטית", עסקה באקטיביזם פוליטי מוסלמי עכשווי.

בשנת 2000 היה למרצה הראשון בארצות הברית שלימד לימודים אסלאמיים במשרה מלאה.[דרוש מקור]

פעילות
------

אסלאן פועל כמוסלמי מאמין לקידום זכויות אדם ושוויון בין המינים במדינות המוסלמיות ובמזרח התיכון, תוך קידום סובלנות דתית אסלאמית. אסלאן מגדיר עצמו כמוסלמי, סופי "המחויב כתלמיד לישו מנצרת", וטוען כי רואה בדת האסלאם כ"מוסד מעשה ידי אדם, שהוא מערכת סמלים ומטפורות המאפשר לבטא דרך השפה את הדברים שלא ניתנים לביטוי, וזו האמונה. אלו הסמלים והמטפורות שאני מעדיף, אך אינם יותר נכונים או שגויים מסמלים ומטפורות אחרות. זו שפה, זה כל מה שזה."

בשנת 2018 פרסם שכאשר הגיע מירדן לביקור בישראל עבר בידי נציגת השב"כ חקירה מאיימת המתאימה למדינת משטרה. השב"כ הגיב ש"הטענות בדבר איומים שהושמעו כלפי מר אסלאן במהלך השיחה וכן הטענות בדבר שאילת שאלות פוליטיות כלשהן, נבדקו על יד שב"כ ביסודיות בעקבות פנייתכם, נמצא כי הן משוללות כל יסוד ואין להן כל אחיזה במציאות".

חיבוריו
-------

* אין אלוהים מלבד אלוהים: מקורותיו של האסלאם, התפתחותו ועתידו. תרגום: יואב איתמר, תל אביב 2010
* קנאי: החיים והתקופה של ישו מנצרת (אנ')

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רזא אסלאן** בוויקישיתוף
* 
* רזא אסלאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* רזא אסלאן, ברשת החברתית Goodreads

הערות שוליים
------------

1. ↑  מנחה ב-CNN חולל סערה כשאכל מוח אדם
2. ↑  Reza Aslan outrages Hindus by eating human brains in CNN documentary
3. ↑  Reza Aslan, No angel, The Economist, ‏Jul 27th 2013 (באנגלית)
4. ↑  Aslan, Reza (October 13, 2014). Reza Aslan - Bigotry, Fundamentalism and Neo-Atheism in the Media. Interview with Cenk Uygur. The Young Turks.
5. ↑  רזא אסלאן, ציוצים בטוויטר (באנגלית)
6. ↑  איתמר אייכנר, טענה נוספת להשפלה בנתב"ג: "החוקרת אמרה לי - אתה שונא את נתניהו", באתר ynet, 15 באוגוסט 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007463558105171
* BnF: cb16620897v (data)
* GND: 131912887
* ISNI: 0000 0000 7695 7547
* LCCN: n2004049521
* NKC: xx0042683
* NLK: KAC200607454
* NTA: 277176530
* SUDOC: 090354605
* VIAF: 85569678
* WorldCat: lccn-n2004049521

 |
**ועדת העסקים הקטנים של בית הנבחרים של ארצות הברית** (באנגלית: **United States House Committee on Small Business**) היא ועדה קבועה של בית הנבחרים של ארצות הברית שהוקמה ב-1941. בקונגרס ה-117 (נכון לינואר 2022) חברים בוועדה כ-27 חברים - 15 מן המפלגה הדמוקרטית ו-12 מן המפלגה הרפובליקנית.

היסטוריה
--------

הוועדה הוקמה ב-4 בדצמבר 1941 על מנת לשפר את היחס הפדרלי לעסקים הקטנים במדינות השונות. אף על פי שהייתה חסרת סמכות חקיקה, הוועדה הנבחרת והמיוחדת אושרה מחדש בכל קונגרס עד 5 בינואר 1975. בשלב זה וועדת העסקים הקטנים הפכה לקבועה ולא נזקקה יותר לאשרורים. במקביל, הקונגרס הרחיב את סמכויותיה של הוועדה.

תפקיד הוועדה
------------

ועדת העסקים הקטנים של בית הנבחרים אחראית להעריך ולחקור את הבעיות של עסקים קטנים ולבחון את ההשפעה של מגמות המשק והמדיניות הפדרלית על עסקים אלו. לוועדה לעסקים קטנים יש סמכויות פיקוח וחקיקה בנוגע לסוכנות לעסקים קטנים של ארצות הברית. הוועדה מספקת סיוע והגנה על עסקים קטנים, כולל סיוע פיננסי ועידוד השתתפות עסקים קטנים ברכש פדרלי ובחוזים ממשלתיים. הוועדה מפקחת על אכיפת החוקים הנוגעים לעסקים הקטנים.

ראו גם
------

* ועדת העסקים הקטנים והיזמות של הסנאט של ארצות הברית

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ועדת העסקים הקטנים של בית הנבחרים של ארצות הברית (באנגלית)
* ועדת העסקים הקטנים של בית הנבחרים של ארצות הברית, ברשת החברתית פייסבוק

* ועדת העסקים הקטנים של בית הנבחרים של ארצות הברית, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ועדת העסקים הקטנים של בית הנבחרים של ארצות הברית, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  "History and Jurisdiction | Small Business Committee".
2. ↑  "Rules of the House for the 110th Congress" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2010-05-28. נבדק ב-2010-07-25.

| ועדות בית הנבחרים של ארצות הברית |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אנרגיה ומסחר • ביטחון הפנים • חוץ • חיילים משוחררים • חינוך ועבודה • חקלאות • מדע, טכנולוגיה וחלל • מודיעין • משפט • עסקים קטנים • פיקוח ורפורמה • תחבורה ותשתיות • תקציב • הקצאות • מינהל • משאבים טבעיים • כללים • מיסים • אתיקה • שירותים פיננסים • זכויות האדם • הכוחות המזוינים |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n79032272
* NLA: 35565307
* NLK: KAB202010434
* VIAF: 126654662
* WorldCat (עם VIAF): 126654662

 |
צו **קוראם נוביס** (בלטינית: **Coram Nobis** שמשמעו "בפנינו") הוא צו בבקשה לעיון חוזר בהחלטה קודמת של בית המשפט, כסעד מן היושר בפני בית משפט של יושר, כדי לתקן טעות שנפלה בבסיס ההחלטה הקודמת, ועל מנת להביא להגשמת הצדק, בהיעדר דרך אחרת לקבל סעד מלפני בית המשפט.

שימוש
-----

בקשה זו מוגשת על ידי אדם אשר מיצה את כל הזכויות הדיוניות שיש לו, ועבר את כל ערכאות הערעור, וכעת מבקש מבית המשפט לברר את עניינו מחדש כדי למנוע עיוות דין.

לא ניתן לפנות לבית המשפט בבקשה זו כאשר יש סעד אחר בפני בית המשפט העומד בפני הפונה.

### במשפט הישראלי

במשפט הישראלי ההליך המקביל לסעד זה מוסדר בחוק הפלילי, ומתקיים מכוח הלכה של בית המשפט העליון בהליכים אחרים.

בפלילים, קיימת אפשרות של משפט חוזר, בתנאים שנקבעו בחוק ובעילות שנקבעו בחוק. בעבר היו המבחנים לכך נוקשים מאוד, והיו מוגבלים לשימוש בעדות שקר או בראיה מזויפת, אולם לאחרונה הוגמש המבחן. כאמור, עניינים אלו מוסדרים בחוק של הכנסת.

בהליכים אחרים, ניתן להגיש תובענה לביטול פסק דין שהושג במרמה (ראיה מזויפת וכיוצא בזה). לפני מספר שנים הוחלט באופן תקדימי, שניתן להגיש תובענה לביטול פסק דין שניתן כתוצאה מאובדן ראיה חשובה, שבעל הדין המפסיד לא יכול להשיגה בשום אופן (באותו מקרה נעלם תיק במשרד האפוטרופוס הכללי). שני אלו הם מקרים נדירים ביותר. כאמור, עניינים אלו מוסדרים בהלכות של בית המשפט העליון, ולא בחוקי הכנסת (הגם שנמצא להם רמז בסעיף 24(10) לחוק הבוררות).

דוגמאות
-------

דוגמה לבקשת סעד מסוג זה היא פנייתו של פרד קורמאטסו בשנת 1983 לבית המשפט העליון של ארצות הברית, בבקשה להפוך את ההחלטה הקודמת של בית המשפט העליון בפסק דין קורמאטסו נגד ארצות הברית משנת 1944. בית המשפט הפדרלי המחוזי במחוז הצפוני של קליפורניה העניק סעד זה לקורמאטסו וביטל את החלטת בית המשפט העליון מטעמים של צדק.

ראו גם
------

* סעד מן הצדק
**איבון מיקלוש** (נולדה ב-28 באוגוסט 1958) היא שחקנית וצלמת ישראלית, ידועה בתפקידה כ"תמי" בסרט "יוצאים קבוע".

ביוגרפיה
--------

מיקלוש נולדה ברומניה ועלתה לישראל בגיל 6. ב-1979, לאחר שנודע שענת עצמון לא תמשיך לסרט המשך לסדרת אסקימו לימון, נעשו חיפושים ל"נערת אסקימו לימון החדשה". מיקלוש נבחרה והופיעה בסרט בשם המעוברת "איבון מיכאלי". היא פרסמה ביחד עם כוכב הסרט יפתח קצור את חברת הנעליים "גלי". לאחר צילומי הסרט תבעה מיקלוש את חברת "גלובוס גרופ", המפיקה את הסרט, על כך שבסרט מופיעים צילומי עירום שלה, בניגוד להסכמתה. 

היא סיימה לימודי צילום בבית צבי, ולקחה חלק בצוות הצילום בסרטים רבים, בהם "הטוב, הרע והלא נורא" ובסדרות טלוויזיה. כיום מלמדת מיקלוש צילום במכללת סמינר הקיבוצים ובמכללה האקדמית בית ברל.

פילמוגרפיה
----------

### משחק

* יוצאים קבוע (1979)

### בימוי

* וידאו קליפ לשיר "פרדי על הבוקר" של החברים של נטאשה (1994)

### צילום

* רדיו גן (1997)
* זרעים של מסטיק (1995)
* הטוב, הרע והלא נורא (1987)
* אחד באפריל (1987)
* פוטו רומן (1986)
* כוח משיכה (1989)

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **איבון מיקלוש** |

* איבון מיקלוש, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* איבון מיכאלי כובשת את הקהל
* איבון מיקלוש-מכללת בית ברל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310706805171
* BnF: cb142066067 (data)
* ISNI: 0000 0004 0257 3670
* VIAF: 298030683
* WorldCat: viaf-298030683

 |
ליליה שבצובה בפורום העולמי בדאבוס בשנת 2009
**ליליה שֶבְצוֹבָה** (נולדה ב-1949 בלביב, אוקראינה הסובייטית) היא קרמלינולוגית אוקראינית. היא מכהנת כעמיתה בכירה בהקדש קרנגי לשלום עולמי, מכון מדיניות אמריקאי שפועל להשכנת יחסים חיוביים בין מדינות.

ביוגרפיה
--------

שבצובה השלימה תואר ראשון בהיסטוריה ותואר שני בעיתונות במוסד הלאומי ליחסים בינלאומיים במוסקבה בשנת 1971. בשנת 1976 השלימה תואר דוקטור במדע המדינה באקדמיה למדעי החברה של הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית (המוסד הגבוה של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, שבו הוכשרו אנשים מבחינה רעיונית לעבודה במוסדות המפלגה). היא כיהנה כמנהלת המרכז למדע המדינה במוסקבה, וכסגנית מנהל המכון למדע המדינה ולכלכלה בינלאומית במוסקבה.

לאחר התפרקות ברית המועצות, לימדה שבצובה בארצות הברית, באוניברסיטת ברקלי, אוניברסיטת קורנל, ואוניברסיטת ג'ורג'טאון. בשנת 1994-1995 חקרה במרכז הבינלאומי לחוקרים על שם וודרו ווילסון, ומאז 1995 היא חוקרת במסגרת הקדש קרנגי.

בשנת 2008, קיים כתב העת Prospect Magazine משאל לדירוג 100 האינטלקטואלים המשפיעים ביותר. שבצובה דורגה במקום ה-36 במשאל. היא מפרסמת מאמרים בכתב העת Foreign Policy; תחומי המומחיות שמיוחסים לה בהקדש קרנגי הם ארמניה, אזרבייג'ן, הים הכספי, צ'צ'ניה, מזרח אירופה, גאורגיה, קוסובו, רפורמות פוליטיות, רוסיה, הקווקז, פוליטיקה של רוסיה, ואוקראינה.

ספרים שחיברה
------------

* *Yeltsin's Russia: Myths and Reality* (May 1999)
* *Lonely Power*: Why Russia Has Failed to Become the West and the West is Weary of Russia (2010)
* *Putin's Russia* (January 2005)
* *Lonely Superpower: Russia's Uneasy Relationship With the West* (June 2010)
* *Russia - Lost in Transition: The Yeltsin and Putin Legacies* (November 2007)
* *Russia's Engagement With the West: Transformation And Integration in the Twenty-first Century* (June 2005)

ראו גם
------

* המלחמה הקרה
* כלכלת רוסיה
* כלכלת ברית המועצות
* יחסי ארצות הברית–רוסיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליליה שבצובה** בוויקישיתוף
* שלמה אבינרי, ולדימיר הרפורמטור, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2005

הערות שוליים
------------

1. 1 2  על פי דף פרופיל (אנגלית) שלה באתר מכון קרנגי.
2. ↑  "Glasnost and the Role of the Intellectual in the Late Gorbachev Era" קובץ PDF (אנגלית), באתר רשת PBS.
3. ↑  תוצאות המשאל (אנגלית) באתר כתב העת Prospect Magazine,‏ 26 ביולי 2008.
4. ↑  רשימת המומחים (אנגלית) באתר הקדש קרנגי.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268029505171
* BIBSYS: 10065409
* BNE: XX1058421
* BnF: cb135991838 (data)
* GND: 135824710
* ISNI: 0000 0001 2031 8137
* LCCN: n80054630
* NKC: js2011635438
* NLA: 40964963
* NTA: 170681793
* SUDOC: 082070016
* VIAF: 102109860
* WorldCat: lccn-n80054630

 |
**שפופרת רנטגן** היא שפופרת קתודית שפולטת קרינת רנטגן (קרני X), והיא החלק המרכזי במערכות לצילום רנטגן. קרני הרנטגן הן קרינה אלקטרומגנטית מייננת בעלת אורך גל הקצר מעט מקרינה אולטרה סגולה (UV). שפופרות רנטגן השתכללו בעקבות "שפופרת קרוקס" בה נתגלתה לראשונה פליטת קרני רנטגן ב-8 בנובמבר 1895. מאוחר יותר הגישה למקור אמין ומבוקר של קרינת רנטגן יצרה את תחום הרדיולוגיה, היכולת של צילום ודימות דרך חמרים אטומים על ידי קרניים חודרות. שפופרות רנטגן משמשות גם במערכות טומוגרפיה ממוחשבת, סורקי מטען בנמלי תעופה ובקרת איכות בתעשייה.

היסטוריה
--------

שפופרת קרוקס
שפופרת קולידג'
קרני ה-X נתגלו על ידי הפיזיקאי וילהלם רנטגן בעת שערך ניסויים בשפופרות שונות בהם שפופרת שהומצאה על ידי ויליאם קרוקס בניסויים עם שפופרת זו גילה שהיא פולטת קרני X.

**שפופרת קרוקס** (נקראת גם שפופרת קתודית קרה, או שפופרת פריקה), הנקראת על שם ממציאה, ויליאם קרוקס, היא שפופרת הדומה לנורה ועשויה מזכוכית, בעלת לחץ אוויר נמוך (בערך 100 פסקל). לשפופרת קתודת אלומיניום מעוקלת, שמטרתה היא לרכז את האלקטרונים לכיוון האנודה - ה-"מטרה". מתח חשמלי גבוה המסופק לאלקטרודות גורם להאצה של האלקטרונים לעבר המטרה (בתהליך של פריקה חשמלית), תוך שהם מייננים את האוויר, ומואצים הלאה אל המטרה. פגיעת אלקטרון במטרה יוצרת קרינת X (קרינת X פלואורסצנטית אופיינית, שהיא קרינת X חלשה, שנוצרת כתוצאה מיוניזציה של אלקטרון מאטום המטרה. עקב העוצמה החלשה של הקרינה האופיינית, שפופרות קרוקס לא נמצאות כיום בשימוש.

**שפופרת קולידג'** (נקראת גם שפופרת קתודית חמה) היא שיפור לשפופרת קרוקס, שנבנתה על ידי ויליאם קולדיג' ב-1913. הלחץ בשפופרת הוא סביב 10-4 פסקל (10-6 טור). בשפופרת מסוג הזה האלקטרונים נפלטים מקתודת מתכת (תיל טונגסטן) מחוממת בריק (פליטה תרמיונית). המתח מאיץ את האלקטרונים וגורם לחימום האנודה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שפופרת רנטגן** בוויקישיתוף
* שפופרת רנטגן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  למעשה, בזמן המצאת השפופרת עדיין לא התגלה האלקטרון, ולכן התהליך המדויק לא היה מובן לממציאים, לפחות עד שנת 1897.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529627005171
* GND: 4178321-9
* LCCN: sh85148748

 |
**פרנצ'סקו אונופריו מנפרדיני** (באיטלקית: **Francesco Onofrio Manfredini**;‏ 22 ביוני 1684 - 6 באוקטובר 1762) היה מלחין וכנר מטוסקנה, בן זמנם של באך וויואלדי. יצירותיו מלמדות על השפעת האחרון עליו.

חייו
----

מנפרדיני נולד בפיסטויה לנגן טרומבון. הוא למד נגינה בכינור אצל ג'וזפה טורלי בבולוניה, חלק ממדינת האפיפיור דאז. למד הלחנה אצל ג'אקומו אנטוניו פרטי, מאסטרו די קאפלה בזיליקת פטרוניוס הקדוש, לאחר שתזמורת הכנסייה פוזרה ב-1696.

התמנה לכנר, בסביבות שנת 1700, בכנסיית סן ספיריטו שבפרארה. בשנת 1704 שב לבולוניה והועסק בתזמורת בזיליקת פטרוניוס הקדוש המחודשת. משפרסם את יצירותיו לראשונה מונה חבר באקדמיה פילהרמוניקה

החל מ-1711 בילה ארוכות במונקו, ככל הנראה בשירותו של הנסיך אנטואן ה-I. הנסיך היה תלמידו של לולי ממנו ירש את שרביט המנצח. טיב יחסיו המדויק עם חצר מונקו ומשך שהותו בה אינו ברור. מנפרדיני מוזכר לראשונה ברשומות החצר ב-1712. אחת העדויות לטיב יחסיהם הוא העובדה שהנסיך היה סנדק של אנטואן פרנצ'סקו, בנו של מנפרדיני, ונראה שנקרא על שם סנדקו. במהלך שהותו במונקו נולדו לו ארבעה ילדים נוספים, שנים מהם גדלו להיות מוזיקאים בעלי חשיבות בזמנם, וינצ'נזו היה ל"מאסטרו די קאפלה" האופרה האיטלקית בסנט פטרבורג וג'וזפה לזמר קסטרטו.
העובדה שמנפרדיני אינו מוזכר בפרוטוקולי החצר עד 1727 כנראה מעידה על התרצות שני הצדדים מנוכחותו בחצר הנסיך. אותה השנה חזר לעיר הולדתו, פיסטויה, כ"מאסטרו די קאפלה" בקתדרלת סן פיליפ, משרה בה החזיק עד מותו.

יצירתו
------

אף על פי שידוע כי הלחין אורטריות כחלק ממשרותיו בכנסייה, לא נותר להן תיעוד וכך כיום רק יצירותיו הכלליות נותרו חלק מרפרטואר הביצוע. יצירתו הראשונה הייתה קובץ של 12 סונטות קאמריות אותן כינה "קונצ'רטיני קאמרה" אופוס 1.
ב-1709 הוציא לאור את "סינפונית הכנסייה" (Sinfonie da Chiesa) אופוס 2. מעין השלמה של הסונטות הראשונות שפרסם. 

ב-1718 הוציא לאור בבולוניה את שנים-עשר הקונצ'רטי גרוסי לשני כינורות וקונטינואו, אופוס 3, שהוקדשו לפטרונו. בספריית הנסיך נמצאו גם עותקים של אופוס 2 פרי עטו. 

מניחים כי מרבית יצירתו אבדה לאחר מותו, רק 43 יצירות שיצאו לאור ומגוון כתבי יד מוכרים. יצירותיו שכן יצאו לאור הן דוגמה, עשויה להפליא לסוגת הקונצ'רטי גרוסי, ראיה לכישרונו בהמצאת מלודיות ללא כל מאמץ.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרנצ'סקו אונופריו מנפרדיני, באתר AllMusic (באנגלית)
* פרנצ'סקו אונופריו מנפרדיני, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* פרנצ'סקו אונופריו מנפרדיני, באתר Discogs (באנגלית)
* פרנצ'סקו מנפרדיני, באתר *International Music Score Library Project* (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007456452305171
* BIBSYS: 1087569
* BNE: XX1469265
* BnF: cb13897027j (data)
* CiNii: DA12221594
* GND: 124041175
* ICCU: MUSV041297
* ISNI: 0000 0001 2027 6221
* LCCN: n81150057
* LNB: 000259886
* MusicBrainz: 57ec85d8-1b77-4e83-bb94-7bf6fbcf4b0d
* NDL: 01055954
* NKC: ola2002153263
* NLA: 59124932
* NLP: a0000002869936
* NSK: 000144723
* NTA: 071176950
* RERO: 02-A003556497
* SELIBR: 302780
* SNAC: w69g67mp
* SUDOC: 159839238
* VIAF: 66652401
* WorldCat: lccn-n81150057

 |
יגאל תומרקין אנדרטה לשואה ולתקומה, 1975. מראה לפני השיפוץ של שנת 2010. פלדת קורטן, גובה 21 מ'. כיכר רבין, תל אביב
**פלדת בליה** (באנגלית: **weathering steel**) ידועה בשמה המסחרי **פלדת קורטן** (Corten steel) היא קבוצת סגסוגות פלדה שפותחה כדי למנוע צורך בצביעת אלמנטים המיוצרים מפלדה זו להגנה מפני קורוזיה. בהיותה חשופה להשפעות האטמוספירה מספר שנים גורמים יסודות הסגסוגת ליצירת שכבת הגנה על פני הפלדה, למעשה הפלדה מחלידה בשכבתה החיצונית בלבד ומונעת המשך השיתוך של הפלדה. צבעה של שכבה זו הוא חום-אדמדם דמוי חלודה.

הפלדה פותחה על ידי חברת הפלדה האמריקאית יו.אס. סטיל (USS- US steel) בשנת 1933 המחזיקה בסימן המסחרי COR-TEN. מקור השם הוא הלחם של תחיליות המילה האנגלית "קורוזיה" (**Cor**rosion) ושל המונח "מאמץ מתיחה" (**Ten**sile strength). הפלדות מסומנות בתקן האמריקאי 242 ASTM A 588 ASTM A ו-606 ASTM A עבור פחים דקים.

בעת הוצאתה לשוק היו רכיבי הסגסוג 0.2%-0.5% נחושת 0.5%-1.5% כרום ו- 0.1%-0.2% זרחן. במשך השנים השתנו חלק מהמרכיבים, לדוגמה: הוספת 0.4% ניקל, הקטנת תכולת הזרחן עד כדי 0.04% ותוספות של מספר יסודות אחרים. השינויים הביאו לחזוק עמידתה במאמצי מתיחה עד כדי מאמץ כניעה בשיעור 580 מגה פסקל כך שהיא מתאימה לשמש כפלדת מבנים.
יתרונה של הפלדה הוא ששכבת המגן מונעת את הצורך להגן עליה בצביעה חוזרת ונשנית ולכן היא שמשה לבנית גשרי פלדה ומכולות להובלה ימית כדי לחסוך בעלויות אחזקה. נוסף לכך צבעה החלוד מושך את עיני אדריכלים ופסלים כאלמנט דקורטיבי לבניה ופיסול חוצות. בוורלי פפר הייתה בין הראשונות שניצלו פלדה זו ליצירת פסלים.

עם השנים התבררו חסרונתיה של הפלדה:

* שיתוך
	+ הצטברות של מים בכיסים ובחיבורים גורמת להמשך תהליך השיתוך לעומק הפלדה ולגרימת כשל כמו בשיתוך רגיל
	+ הפלדה אינה עמידה בנתזי מלח. נתזים אלה יכולים להגיע בקרבה לים או במלח המפוזר בעת שלגים למניעת קפיאת הכבישים

עם זאת מבנים שנבנים על פי ההנחיות ההנדסיות נמצאו כעומדים בפני שיתוך שנים רבות (על פי סקר המבוצע מאז 1980 על גשרים בארצות הברית)
* אסתטיקה
	+ השכבה המחלידה עלולה ליצור כתמים רבים בסביבת המבנה העשוי פלדה זו
	+ הפלדה מחלידה בדרך כלל בצורה אחידה, אולם אם יש צורך בניקוי מקומי (כמו במקרה של הסרת גרפיטי) נוצרים שינויי גוון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלדת בליה** בוויקישיתוף
* נחום נווה, קורוזיה של פלדות קורטן, אתר ארגוני המהנדסים, האדריכלים והאקדמאים במקצועות הטכנולוגיים בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  **Performance of weathering steel in highway bridges**

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph698246

 |
**Ferromex** (קיצור הברתי של **Ferro**carril **Mex**icano או "הרכבת המקסיקנית") הוא קונסורציום רכבת פרטית המפעיל את רשת הרכבות הגדולה ביותר (לפי קילומטראז') במקסיקו ואורכן הכולל של מסילות הברזל הוא 12,070 ק"מ והיא חלק ממסילות הברזל של צפון אמריקה.

תיאור
-----

 # Ferromex 4050 בוויניפג, מניטובה על קו הרכבת הקנדית הפסיפית בנפת אמרסון. 2 במאי 2019.
קרון של Ferromex, רחוק מאוד מקו הבית שלו, ברכבת הקנדית הפסיפית, בולטון, אונטריו, 1 באפריל 2017.
Ferromex החלה לפעול ב-19 בפברואר 1998, לאחר הפרטת מרבית הרכבות בבעלות ממשלתית על ידי נשיא מקסיקו, ארנסטו סדייו פונסה דה לאון. חברת Ferromex מפעילה יותר מ-9,610 קילומטרים של מסילות ברזל המחברות בין חמש ערים מרכזיות במקסיקו היבשתית, חמש ערים לאורך הגבול עם ארצות הברית, ארבעה נמלי ים באוקיינוס השקט ונמל נוסף במפרץ מקסיקו.

Grupo México מחזיקה ב-74% בעוד תאגיד האיחוד הפסיפי מחזיק ב-26% ממניות החברה.

שירותי נוסעים
-------------

Ferromex כוללת את רכבת "ChePe" Ferrocarril Chihuahua al Pacífico, קו תיירותי שעובר בקניון הנחושת. Ferromex מפעילה גם את טקילה אקספרס, העוברת מגוודלחרה למזקקת טקילה באמיטאן שבחליסקו.

מיזוג עם Ferrosur
-----------------

בנובמבר 2005 רכשה חברת Grupo México, הבעלים של Ferromex את Infraestructura y Transportes Ferroviarios, חברת האם של Ferrosur, חברת רכבות אחרת במקסיקו, בעסקת מניות בסך 309 מיליון דולר. נציבות התחרות הפדרלית במקסיקו (CFC) דחתה את המיזוג המוצע של Ferromex ו-Ferrosur מ-2002, בעקבות התנגדות המתחרה של Ferromex, חברת Grupo Transportación Ferroviaria Mexicana (TFM).

בעקבות רכישת Ferrosur בנובמבר 2005 על ידי Grupo México, חברת Kansas City Southern de México (KCSM), ממשיכת דרכה של TFM, עתרה לממשלת מקסיקו כדי שזו תחסום את המיזוג בין החברות. נציבות התחרות הפדרלית (CFC) דחתה את המיזוג ביוני 2006 וקבעה כי המיזוג היה מביא לריכוזיות יתר בתעשיית הרכבת לרעת הצרכנים והסוחרים המתחרים. עם זאת, במרץ 2011 פסק בית משפט לטובת Grupo México והמיזוג הותר.

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **פורטל רכבות** |
|  | **פורטל כלכלה** |

* אמטרק
* הרכבת הלאומית הקנדית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Ferromex** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Ferromex (בספרדית)
* MEXLIST הקבוצה למידע על רכבות מקסיקו

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Grupo México, About us, Offices". אורכב מ-המקור ב-5 בדצמבר 2008. נבדק ב-2009-03-02. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  FWN Select, "Grupo Mexico Buys Ferrosur Railway From Carso" (Nov. 25, 2005)
3. ↑  FWN Select, "Mexico's Antitrust Agency To Study Railway Merger" (Nov. 28, 2005)
4. ↑  FWN Select, "Mexico's Antitrust Commission Rejects Rail Merger Appeal" (Nov. 15, 2006)
5. ↑  "Mexican Tribunal OKs Grupo Mexico Railroad merger". *Reuters*. 2011-03-28.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007441761105171
* LCCN: n86012513
* VIAF: 136122910
* WorldCat: lccn-n86012513

 |
מפלגת **המרכז העצמאי** הייתה מפלגה קצרת ימים בהנהגת אליעזר שוסטק ואהוד אולמרט שהתקיימה בתוך סיעת הליכוד.

המפלגה נוצרה בכנסת ה-8 על רקע חילוקי דעות במפלגת המרכז החופשי, שהייתה אחת המפלגות שהקימו את הליכוד, בין הפלג המתון עליו נמנו עקיבא נוף ושמואל תמיר, והפלג הניצי שכלל את אליעזר שוסטק ואהוד אולמרט. ב-1974 הובילו החיכוכים במפלגה לפרישתם של שוסטק ואולמרט, שהקימו את מפלגת המרכז העצמאי כמפלגה נפרדת בתוך סיעת הליכוד. המפלגה קיימה כנס יסוד בפברואר 1975.

באוקטובר 1975 החלו שיחות על איחוד המרכז העצמאי עם הרשימה הממלכתית, והתנועה למען ארץ ישראל השלמה (שהיו אף הן חברות בליכוד), לקראת איחוד כולל של כל החטיבות בליכוד למפלגה אחת. השיחות הסתיימו בינואר 1976 בהכרזה על הקמת מפלגת לע"ם, שהייתה לחטיבה השלישית בגודלה בליכוד, לצד חרות והמפלגה הליברלית.

נוף ותמיר מצידם פרשו מהליכוד ב-26 באוקטובר 1976 והקימו מחדש את סיעת המרכז החופשי כסיעה עצמאית, שהתקיימה עד לינואר 1977, אז פרשו מהכנסת לקראת הבחירות לכנסת התשיעית על מנת להצטרף למפלגת ד"ש החדשה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  כנס יסוד של המרכז העצמאי, דבר, 21 בפברואר 1975
2. ↑  חטיבה חדשה תוקם בליכוד, דבר, 26 באוקטובר 1975  
א. כינרתי, המרכז העצמאי בעד האיחוד המשולש בליכוד, דבר, 9 בנובמבר 1975
3. ↑  3 חטיבות בליכוד הקימו מפלגת לע"ם, דבר, 16 בינואר 1976

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 18151431589956301595
* WorldCat: viaf-18151431589956301595

 |
**אוּרי יוסף כהן-מינץ** (נולד ב-1 באוגוסט 1973) הוא כדורסלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הפאוור פורוורד. בנו של הכדורסלן תנחום כהן-מינץ.

קריירה
------

כהן-מינץ גדל בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב. הוא שיחק עונה אחת בקבוצה הבוגרת, בעונת 1992/1993, העונה בה הפסידה את אליפות המדינה, ועזב בסיום העונה.

אחרי עונה אחת בהפועל גבת, עבר לליגת המכללות האמריקאית ושיחק עונה אחת (1995) במדי נבחרת הכדורסל של אוניברסיטת קונטיקט, לצדם של דורון שפר וריי אלן. הקבוצה זכתה באותה עונה באליפות ליגת הביג איסט. לאחר מכן חזר לישראל, והחליף קבוצה מדי עונה. בין השנים 2003–1996 שיחק במכבי ירושלים, בעירוני רמת גן, בבני הרצליה, שוב בעירוני רמת גן, בהפועל ירושלים, ובאליצור אשקלון. בעונת 2001/2002 הגיע להפועל תל אביב, ששיחקה בליגה הלאומית. כהן-מינץ מונה לקפטן הקבוצה, שעלתה לליגת העל בסיום העונה. בשנת 2003 עבר לצרפת, בה שיחק בקבוצת אלאן שאלון במשך שלוש עונות. ב-2006 חזר לישראל והצטרף לקבוצת הפועל עפולה, ובעונת 2007/2008 שיחק בשורותיה של עירוני קריית אתא מהליגה הלאומית איתה העפיל לליגת העל. 

בעונת 2008/2009 החל לשחק בקבוצת הפועל עפולה מהליגה הלאומית, עימה העפיל לליגת העל והמשיך עונה נוספת.

כהן-מינץ שיחק בנבחרות הנוער והעתודה של ישראל. הוא גם שותף ב-67 משחקים של הנבחרת הבוגרת בין השנים 1997–2005, וקלע במדיה 192 נקודות.

במקביל להיותו שחקן כדורסל, סיים בשנת 2000 לימודי צילום בקמרה אובסקורה ואף זכה בפרס ע"ש שרת מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל שחקן, אתר המנהלת

| **‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1997 (מקום תשיעי)** |
| --- |
| 1 הנפלד • 
2 ארדיטי • 
3 תורג'מן • 
4 מוכתרי • 
5 ברנסלי • 
6 אהרוני • 
7 קטש • 
‏8‏ ‏שפר‏‏
 •‏
9 שלף •
10 כהן-מינץ •
11 שטיינהאור •
12 פליישר •
**מאמן:** שרף
 | ישראלישראל |

| **‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1999 (מקום תשיעי)** |
| --- |
| 1 הנפלד • 
2 דניאל • 
3 גודס • 
4 תורג'מן • 
5 אמסלם • 
6 טפירו • 
7 קטש • 
‏8‏ ‏שפר‏‏
 •‏
9 שלף •
10 כהן-מינץ •
11 שטיינהאור •
12 ספר •
**מאמן:** קצורין
 | ישראלישראל |
**האיגוד התעשייתי של דונבאס** (באוקראינית: **Індустріальний союз Донбасу** ‏; בראשי תיבות: **ISD**) הוא אחד מהתאגידים הגדולים באוקראינה. זוהי חברת אחזקות משולבת אופקית המחזיקה או מנהלת מניות של 40 מפעלים תעשייתיים במזרח אוקראינה, הונגריה ופולין.

החברה הוקמה במקור בשנת 1995, ומייצרת 9.2 מיליון טון פלדה מדי שנה. בשנת 2012, החברה דורגה במקום ה-33 בדירוג יצרניות הפלדה מטעם התאגיד העולמי לפלדה.

מחלוקות ויחסי הון-שלטון
-----------------------

נטען כי החברה סיפקה תמיכה כספית משמעותית לנשיא אוקראינה ויקטור יושצ'נקו, במהלך מסע הבחירות שלו לנשיאות ובתקופת המהפכה הכתומה.

מייסד החברה, ויטלי היידוק, מונה על ידי הנשיא יושנקו ליו"ר המועצה לביטחון לאומי ולהגנה של אוקראינה בין אוקטובר 2006 ועד מאי 2007.. בהמשך, היידוק שימש גם כיועץ לנושאי אנרגיה עבור ראש ממשלת אוקראינה, יוליה טימושנקו, עד לשנת 2010.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האיגוד התעשייתי של דונבאס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של האיגוד התעשייתי של דונבאס
* אנדרס אוסלונד, כיצד אוקראינה הפכה לכלכלת שוק ולדמוקרטיה, מכון פיטרסון, 2009 (באנגלית)
* שרון ל. וולצ'יק וג'יין לפטוויץ' קארי, פוליטיקה של מרכז ומזרח אירופה: מקומוניזם לדמוקרטיה, הוצאת רומן וליטלפילד, 2008 (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Is Democracy Irreversible in Ukraine? by Olexiy Haran (December 2005)
2. ↑  Yushchenko names businessman to oversee Security Council, Kyiv Post (Oct. 10, 2006)
3. 1 2  #12 Richest: Vitaliy Haiduk, 53, Kyiv Post (17 December 2010)
**לחץ קרינה** הוא הלחץ המופעל על כל משטח החשוף לקרינה אלקטרומגנטית. אם המשטח בולע את הקרינה הפוגעת בו הלחץ שווה לצפיפות שטף האנרגיה של הפוטונים הפוגעים בו מחולק במהירות האור. אם המשטח מחזיר את הקרינה הלחץ מוכפל.

לדוגמה, צפיפות שטף האנרגיה של קרינת השמש על פני כדור הארץ היא 1,370 ואט למטר רבוע ולכן לחץ הקרינה של קרינת השמש על כדור הארץ (בהנחה שכולה נבלעת בו) הוא 4.6 מיקרו פסקל.

במרחק של יחידה אסטרונומית מהשמש לחץ הקרינה הוא כ-4.5 מיקרו פסקל כך שאם יוצרים מפרש מחומר, שמחזיר את קרינת השמש במלואה, בשטח של קילומטר מרובע, יופעל עליו כוח של כ-9 ניוטון.

גילוי
-----

קיומו של לחץ הקרינה נובע ממשוואות מקסוול וג'יימס קלארק מקסוול הסיק את קיומו בשנת 1871.
מדידה ניסויית ראשונה של הלחץ נעשתה בשנת 1900 על ידי פיוטר לבדב - פיזיקאי רוסי והיוותה ראייה ניסויית ראשונה לנכונותה של תורת מקסוול. בשנת 1924 בוצעו לראשונה מדידות מדויקות של לחץ אור על ידי אליס גולסן.

לחץ הקרינה הוא נמוך ביותר ולכן קשה למדידה. המדידה נעשית באמצעות מראות קטנות התלויות על חוט בריק ונחשפות לקרן אור עם צפיפות שטף אנרגיה ידועה. לחץ הקרינה מביא להטיית המראות ומידיעת קבוע הפיתול של החוט ומדידת זווית ההטיה של המראות ניתן לחשב את הכוח הפועל על המראה ועל ידי חלוקה בשטח המראות מקבלים את הלחץ הפועל עליהן.

תאוריה
------

משיקולים תרמודינמים ניתן להראות שלחץ הקרינה על משטח שחשוף לקרינה אחידה בכל הכיוונים הוא שליש מצפיפות האנרגיה ליחידת נפח מחולקת במהירות האור. אם המשטח נמצא בשיווי משקל תרמודינמי עם קרינת גוף שחור בטמפרטורה T, לפי חוק סטפן-בולצמן צפיפות האנרגיה היא {\displaystyle \ S=\sigma T^{4}} ולכן הלחץ על הגוף יהיה {\displaystyle \ {\frac {\sigma T^{4}}{3c}}}. בתוך כוכבים כאשר הטמפרטורות יכולות להגיע למיליוני מעלות לחץ הקרינה הופך לחלק משמעותי בהתפתחות הכוכב.

מפרש שמש
--------

 ערך מורחב – **מפרש שמש**  

מפרש שמש הוא דרך להניע ספינות חלל או גשושית על ידי ניצול לחץ הקרינה של השמש, היינו התנע שמעביר הפוטון אל החללית.

### רשימת חלליות עם מפרש שמש

* בשנת 2010 שיגרה יפן את הגשושית הניסיונית איקרוס

* בשנת 2015 נשלחה בהצלחה לחלל החללית LightSail (אנ').

* בשנת 2019 נשלחה בהצלחה לחלל החללית LightSail2 (אנ').

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לחץ קרינה** בוויקישיתוף
* הערך "לחץ קרינה", באתר אסטרופדיה
* לחץ קרינה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007532178505171
* GND: 4183528-1
* LCCN: sh88005941

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**אליהו צ'ריקובר** (1881 פולטבה - 1943 ניו יורק) היה היסטוריון יהודי, עסק בתולדות יהדות מזרח אירופה, היה אחד ממקימי מכון ייווא.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד בפולטבה שבאימפריה הרוסית (כיום באוקראינה) לחיים וחיה ריזה, משפחתו הייתה חרדית ועסקה במסחר. ב-1898 הוא עבר לאודסה, שם ב-1904 הוא סיים לימודים בבית ספר לציור. לאחר אודסה הוא המשיך ללימודים באוניברסיטה בסנקט-פטרבורג, שם היה פעיל בתנועות סוציאליסטיות מהפכניות. בזמן מהפכת 1905 הוא נעצר במפגשם של המנשביקים, הוא העביר במעצר שנה. לאחר מהפכת 1905 הוא היה פעיל למען השגת זכויות ליהודי רוסיה.

לראשונה צ'ריקובר פרסם מאמר ב-1905 בכתב עת ייברייסקיה ז'יזן (החיים היהודים), במאמר הוא ניתח את יצירתו של מנדלה מוכר ספרים. ב-1909 הוא נענה להזמנתו של דוד גינצבורג לעבוד במערכת של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית, הוא כתב כ-60 ערכים בשביל האנציקלופדיה, בעיקר על תולדות יהודי רוסיה ותרבותם. בין 1911–1914 צ'ריקובר היה עורכו של ידיעון של תנועת מפיצי השכלה, ב-1913 הוא הוציא לאור כרך ראשון של עבודותיו המוקדש לחמישים שנות פעילות של מפיצי ההשכלה.

עם תחילתה של מלחמת העולם הראשונה הוא עזב לארצות הברית ובקיץ 1915 הוא הגיע לניו יורק. בניו-יורק, בהשפעת דב בר בורוכוב הוא החל לכתוב ביידיש בשביל עיתונים וכתבי-עת יידישאיים.

זמן קצר לאחר מהפכת פברואר הוא חזר לרוסיה, שם הוא היה שותף לתנועות ציוניות סוציאליסטיות. כששמע על כך שברפובליקה העממית של אוקראינה תינתן אוטונומיה תרבותית ליהודים הוא עבר לבירתה, קייב ב-1918. לאחר שהחלו רציחות של יהודי אוקראינה צ'ריקובר התחיל לתעד את האירועים. את תיעוד האירועים הוא הביא איתו ב-1921 לברלין.

צ'ריקובר היה אחד המייסדים של ייווא. עם עליית הנאציזם בגרמניה הוא עבר לפריז. בפריז הוא פרסמם מספר עבודות על יהדות צרפת. ב-1940 הוא הצליח להגיע לניו-יורק.

אחיינו של צ'ריקובר היה ההיסטוריון אביגדור צ'ריקובר.

חלק מפרסומיו
------------

* אליהו טשעריקאווער, **די אוקראינער פאגראמען אין יאר 1919**, ייווא, 1965.
* אליהו צ'ריקובר, **יהודים בעתות מהפכה**, עם עובד, 1957.

לקריאה נוספת
------------

* Karlip, Joshua M. (2008). "Between martyrology and historiography: Elias Tcherikower and the making of a pogrom historian." **East European Jewish Affairs**, 38(3), p. 257-280.

קישורים חיצוניים
----------------

* אליהו צ'ריקובר, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית)
* קנת' ב. מוס, אליהו צ'ריקובר, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית)
* אוספו הפרטי של אליהו צ'ריקובר, מאוספי הארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי.
* אליהו בן חיים צ'ריקובר (1881-1943), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2  קנת' ב. מוס, אליהו צ'ריקובר, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית)
2. ↑  Karlip, p.260.
3. 1 2  אליהו צ'ריקובר, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית)
4. ↑  Karlip, p.261.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299305005171
* BnF: cb15611176v (data)
* GND: 119118548
* ISNI: 0000 0001 0800 8953
* LCCN: nr89007950
* NLA: 35737803
* NTA: 10517128X
* SELIBR: 96218
* SUDOC: 179354566
* Trove: 1064639
* VIAF: 62351249
* WorldCat: lccn-nr89007950

 |
**היינריך קוֹהל** (בגרמנית: **Heinrich Kohl**;‏ 4 במאי 1877, קרויצנך – 4 בספטמבר 1914, ליד ריימס) היה אדריכל וחוקר אדריכלות גרמני. בשנת 1905, יחד עם הארכאולוג הגרמני קרל ואצינגר, ערך סקר ארכאולוגי, חפירות ומחקר ראשון מסוגו של בתי הכנסת היהודיים העתיקים בגליל ובגולן.

בין השנים 1896–1901 למד אדריכלות. את הנטייה לאדריכלות קדומה קיבל מאביו שעסק בחקר מונומנטים בגרמניה. את הכשרתו כאדריכל בתחום הארכאולוגיה רכש כאשר הצטרף בשנים 1902–1904 אל האדריכל אוטו פוקשטיין שיצא לחקור את שרידי בעלבכ שבלבנון ואחר כך ב-1907 את שרידי חתושש, (בוע'זכוי), בירת החתים.

חפירותיו בארץ ישראל
-------------------

באביב 1905 יצא לארץ ישראל יחד עם קרל ואצינגר, מטעם החברה האוריינטלית הגרמנית **(Deutsche Orient-Gesellschaft)**, כדי לערוך סקר בתי כנסת בגליל. בין 28 במרץ ל-17 ביוני סקרו, מדדו ותיעדו בחורבות של תלחום (כפר נחום), אם אל-עמד (חורבת עמודים), ארביד (חורבת ארבל), מירון, אנ-נברתין (כפר נבוריה), כפר ברעם, אל-ג'יש (גוש חלב) – כולם בגליל, חורבת סומקה שבכרמל, ואד-דכה ואום אל-קנאטר שבגולן. כן בדקו קצרות את חירבת כרזה (כורזים), קציון ויארון. בכפר נחום ערכו חפירה ארכאולוגית נרחבת, ברשות המסדר הפרנציסקני, שרכש קודם לכן את האתר. ביתר האתרים החפירות היו מצומצמות. בשנת 1907 יצאו השנים לעונה נוספת. מאחר שהפרנציסקנים מנעו מהם עתה את המשך המחקר בכפר נחום, התרכזו בתיעוד חורבות בית הכנסת בכורזים.

את פועלו של קוהל קטעה מלחמת העולם הראשונה. קוהל יצא לחזית המערבית בספטמבר 1914 ולאחר כשבועיים נהרג בקרב. את הספר "בתי כנסת קדומים בגליל", שהיה על סף סיום השלים והוציא לאור, בשנת 1916, עמיתו קרל ואצינגר.

מפעלם של קוהל וואצינגר הוא מחקר לדוגמה בתחום האדריכלות הקדומה. הרבה מן הקביעות האדריכליות שקבעו, נתקבלו על חוקרי בתי הכנסת הקדומים שבאו אחריהם. ובכל זאת, במונחים של מתודולגיה ארכאולוגית עכשווית לא היה בחפירה בכפר נחום יותר מאשר ניקוי שפכי עפר ופינוי האבנים הנפולות. אילו הייתה נקוטה בידם מידה מסוימת של חפירה סטרטיגראפית, של איסוף שברי חרסים ולא רק תיעוד של פרטי אדריכלות, הייתה אולי נוצרת אפשרות לסייע בפתרון המחלוקת המרכזית הקיימת בעניין תיארוך בתי הכנסת ובמיוחד תיארוכו של בית הכנסת בכפר נחום.

לקריאה נוספת
------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| פורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרובפורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב | ל**פורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב** |

* היינריך קוהל וקרל ואצינגר, **בתי כנסת עתיקים בגליל**, יצא במקור ב-1905, תורגם על ידי פרופסור רוני רייך בהוצאה עצמית של רוני רייך, 2021.

* Heinrich Kohl und Carl Watzinger, *Antike Synagogen in Galilaea*, Leipzig, 1916, pp. III-V, 1-3

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היינריך קוהל** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299858405171
* GND: 102020892
* ISNI: 0000 0000 8099 536X
* LCCN: n88621638
* NTA: 074296930
* Trove: 1169681
* VcBA: 495/200022
* VIAF: 20059456
* WorldCat: lccn-n88621638

 |