recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מר איברהים** (בצרפתית: **Monsieur Ibrahim**) הוא סרט קולנוע צרפתי משנת 2003, בבימויו של פרנסואה דופירון, עם עומר שריף ופייר בולאנז'ה בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הרומן והמחזה "מר איברהים ופרחי הקוראן" ("Monsieur Ibrahim et les fleurs du Coran") של אריק-עמנואל שמיט (2001).

עלילת הסרט מתרחשת ברובע מעורב בפריז של שנות ה-60, עם זונות רחוב רבות ובו גרים יהודים, נוצרים ומוסלמים ובו מתפתחת ידידות אמיצה בן נער יהודי יתום, לבעל מכולת מוסלמי מבוגר.

עומר שריף זכה בפרס סזאר לשחקן הטוב ביותר ולפרס אהדת הקהל בפסטיבל הסרטים של ונציה.

פייר בולאנז'ה זכה בפרס silver hugo לשחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים בשיקגו.

הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר.

תקציר העלילה
------------

משה/מואיז המכונה "מומו" (פייר בולאנז'ה) הוא נער יהודי בן 16 הגר עם אביו ברובע בפריז בו גרים יהודים, מוסלמים ונוצרים. אמו עזבה אותם כשהיה תינוק ואביו נמצא בדיכאון. מומו מנהל למעשה את משק הבית. הוא קונה את המצרכים במכולת של מר איברהים ולפעמים גם לוקח דברים ללא רשות. איברהים מבחין בזה אך לא מגיב כי לדבריו עדיף שיגנוב אצלו ולא במקומות אחרים שם ימצא עצמו בכלא כמו נערים אחרים מהשכונה.

איברהם הוא אלמן טורקי מוסלמי סופי והוא מחבב את מומו כבנו. בגיל 16 מומו שובר את קופסת החיסכון שלו ובכסף הוא מקבל חינוך מיני ראשון אצל הזונות ברחוב.

לרחוב ההומה מגיע צוות הסרטה עם כוכבת (איזבל אג'אני) וכולם מסתכלים עליה בהערצה ואיברהים נותן לה בקבוק מים חינם.

מומו מחזר אחרי הנערה היהודיה מרים ויחסיהם יודעים עליות ומורדות.

אביו של מומו מפוטר ועוזב את הבית; שוטר מודיע למומו כי אביו התאבד בהשליכו את עצמו לפני רכבת. אמו של מומו מגיעה לחפש אחריו אך מומו אומר לה שמומו אינו גר שם וכי שמו מוחמד.

איברהים מאמץ באופן רשמי את מומו. הוא קונה רכב מהודר (סימקה ארונד ספורט), לומד נהיגה בעזרתו של מומו ומחליט לנסוע איתו לכפר הולדתו בטורקיה. הם מבקרים במסגד סופי וחוזים בריקוד המעגלי של המאמינים.

בדרך לכפר קורית תאונה, הרכב מתהפך ואיברהים נפצע קשה ומת כשמומו לידו. הוא מוריש למומו את כל רכושו.

בסוף רואים את מומו המבוגר יושב במכולת ומבחין בילד גונב אך לא מעיר לו..

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| עומר שריף | איברהים | בעל מכולת |
| פייר בולאנז'ה | משה/מומו |  |
| ז'ילבר מלקי |  | אבא של מומו |
| איזבל רנו |  | אמא של מומו |
| לולה ניימרק | מרים | חברה של מומו |
| אן סוארז | סלביה | זונה |
| פאטו | מאטה גבין | זונה |
| איזבל אג'אני |  | כוכבת קולנוע |

קישורים חיצוניים
----------------

* "מר איברהים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מר איברהים", באתר נטפליקס
* "מר איברהים", באתר AllMovie (באנגלית)
* "מר איברהים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "מר איברהים", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "מר איברהים", באתר Metacritic (באנגלית)
* "מר איברהים", באתר אידיבי
* "מר איברהים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון למר איברהים, באתר יוטיוב
* האתר של מר איברהים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 1e8cbd81-4fcc-325f-8c27-7e6647f2b416

 |
**היפוך יציאת כלי הדם הגדולים של הלב** (באנגלית: **Transposition of the great vessels**, או בקיצור **TGV**) הוא מום לב מולד הכולל סידור לא תקין של היציאות של כלי הדם הגדולים המספקים דם ללב וכלי הדם הגדולים להם הלב מספק דם. מום הלב הנפוץ ביותר מסוג זה הוא **היפוך יציאת העורקים הגדולים של הלב** ( **transposition of the great arteries** או בקיצור **TGA**). היפוך היציאה יכול להיות בין עורק לוריד, בין עורק לעורק ובין וריד לוריד. ההשפעה של מום זה מגוונת ונעה ממעט לחץ דם גבוה ועד הפרעה משמעותית במחזור הדם.

למרות שהמונח המקצועי מדבר על "היפוך", לעיתים מדובר רק על מיקום לא תקין של כלי הדם. כשמדברים על היפוך של כלי הדם או העורקים לרוב מדברים על היפוך של שני העורקים הגדולים של הלב: אבי העורקים ועורק הריאה, מצב המכונה dextro-TGA. במצב זה, אבי העורקים יוצא מהחדר הימני ואילו עורק הריאה יוצא מן החדר השמאלי (המצב התקין הוא הפוך). מצב זה מביא לכך שדם עני בחמצן מגיע לצד הימני של הלב מהוורידים הגדולים של הגוף, ונזרק חזרה לגוף, ללא חמצן, על ידי אבי העורקים (אשר כאמור, יוצא מן החדר הימני). מנגד, דם עשיר בחמצן מגיע מן הריאות לחדר השמאלי, וחוזר שוב לריאות על ידי מהחדר השמאלי על ידי עורק הריאה במקום להגיע לגוף. בהיעדר ערבוב של דם עני בחמצן ודם עשיר בחמצן, מוות מתרחש במהירות. ערבוב של הדם, בין הדם העני בחמצן לדם העשיר בחמצן, עשוי להציל את חיי המטופל ואפשרי קר אם יש חיבור לא טבעי בין החדרים (פגם במחיצה הבין-חדרית), בין העליות (פגם במחיצה הבין-פרוזדורית), או בין עורק הריאה לאבי העורקים (צינור עורקי פתוח). לעיתים נדירות יותר, המונח המקצועי מתייחס למצב בו הן החדרים והן העורקים הפוכים, מצב המכונה levo-TGA.

מום זה מהווה אמנם רק 5% ממומי הלב המולדים, אולם הוא הסיבה הנפוצה ביותר לכיחלון בתקופה שלאחר הלידה. הקליניקה מתבטאת בכיחלון- ציאנוזיס, אשר דרגת חומרתו תלויה במידה בה יש ערבוב בין דם עני בחמצן לדם עשיר בחמצן. במרבית הפעמים יש טכיפניאה- נשימה מהירה, כדי לפצות על המחסור בחמצן. לתינוקות עם ערבוב של דם הנובע מפגם במחיצה הבין-חדרית, ישנו כיחלון מופחת יחסית, אולם יכולים להופיע סימנים של אי ספיקת לב לאור מחזור היפר דינמי של הלב. בצילום חזה ללב יש מראה קלאסי של "ביצה תלויה על חוט" הנוצר עקב היצרותו של מיצר בית החזה (המדיאסטינום) בגלל השינוי בתנוחת העורקים הגדולים.

הטיפול במום זה הוא מתן פרוסטגלנדין E1, על מנת לשמור על הצינור העורקי פתוח ולשמר ערבוב של דם עני בחמצן ועשיר בחמצן כדי שדם מעורב יגיע לגוף. אם עדיין קיימת היפוקסיה חמורה, למרות מתן פרוסטגלנדין, יש להביא לפתיחת הפגם בין העליות באמצעות בלון, טיפול המכונה balloon atrial septostomy, על מנת להביא לערבוב של דם בין שתי מערכות זרימת הדם. ניתוח לתיקון מלא מכונה arterial switch והוא נעשה במהלך השבועיים הראשונים לחיים, כאשר החדר השמאלי עדיין יכול לשמר לחץ סיסטמי. ילודים לאם סוכרתית נמצאים בסיכון לפתח מום זה.

ראו גם
------

* אנטומיה של הלב
* מום מולד
* מומי לב מולדים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היפוך יציאת כלי הדם הגדולים של הלב** בוויקישיתוף
* TGA באתר שניידר

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**עימאד** (בפרסית: **عماد**, משמעות: עמוד) הוא טיל בליסטי לטווח בינוני המונע בדלק נוזלי, תוצרת משרד ההגנה האיראני. לטיל טווח הנאמד בכ-2,500 ק"מ. הטיל הוצג לראשונה ב-11 באוקטובר 2015 על ידי שר ההגנה האיראני חוסיין דהקאן. הטיל נכנס לשירות מבצעי בשנת 2016[דרוש מקור] ומשמש יחידת הטילים של חיל האוויר של משמרות המהפכה.

איראן ביצעה שימוש בטיל זה במהלך המתקפה על ישראל באפריל 2024[דרוש מקור].

טיל העימאד מסוגל לשאת ראש קרב של 750 ק"ג ואף ראש קרב גרעיני. מכיל אמצעי ניווט והנחיה משופרים ההופכים אותו לטיל לטווח הבינוני הראשון באיראן בעל יכולת פגיעה מדויקת של כ-500 מטר. זאת בניגוד לטילי השיהאב בעלי טווח דומה אך לעומתו דיוק של כ-2,000 מטרים. הוא עושה זאת באמצעות יכולת תמרון הנמצאת בקצהו הקוני. יכולת תמרון זו גם מהווה מנגנון להתמודדות מול מערכות הגנה אוויריות ונגד טילים.

אנטוני קורדסמן, חוקר במרכז ללימודים אסטרטגיים ובין-לאומיים בוושינגטון, כתב מאמר הנוגע לטיל, בו ציין כי הוא מעריך שהטיל הוא גרסה של טיל השיהאב-3.

בדצמבר 2015, פורסם בעיתון וול סטריט ג'ורנל כי ארצות הברית צפוי להטיל סנקציות על איראן בטענה שהפרה את החלטה 1929 של מועצת הביטחון של האו"ם משנת 2010, כשביצעה ניסוי בטיל הבליסטי. מדובר בסנקציות הראשונות שיוטלו על איראן לאחר הסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית.

ראו גם
------

* סג'יל (טיל)
* שיהאב-3

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עימאד** בוויקישיתוף
* תיעוד: הטיל האיראני החדש, שמסוגל לפגוע בכל מטרה בישראל, באתר וואלה!‏, 11 באוקטובר 2015
* תמונות מניסוי השיגור של הטיל

הערות שוליים
------------

1. ↑  Iran tests new precision-guided ballistic missile, רויטרס 11 באוקטובר 2015
2. ↑  "The latest intermediate-range ballistic missiles Iran called "Emad" was tested", farsnews.ir
3. ↑  "Successful test of the Emad missile", www.seratnews.ir
4. ↑  Center For Strategic & International Studies
5. ↑  הסכם הגרעין בסכנה: ארה"ב מתכננת סנקציות חדשות על איראן, באתר ynet, 31 בדצמבר 2015

| איראןאיראן רקטות וטילים בליסטיים איראניים |
| --- |
| משתמשים | משמרות המהפכה האסלאמיתמשמרות המהפכה האסלאמית משמרות המהפכה האסלאמית • חזבאללהחזבאללה חזבאללה • חות'יםחות'ים חות'ים | סמל איראן |
| רקטות | M-302 • זלזאל (1 • 2 • 3) • נאזעאת |
| טילים בליסטיים | 

|  |  |
| --- | --- |
| טקטי (עד 300 ק״מ) | הורמוז 2 • ח'ליג' פארס • טונדאר-69 • פאתח 110 • רעד • שיהאב-1 |
| טווח קצר (עד 1,000 ק״מ) | דזפול • זולפיקאר • סאמן • פאתח 313 • רעד-500 • קיאם-1 • שיהאב-2 |
| טווח בינוני (עד 5,000 ק״מ) | ח'וראמשהר • עימאד • עשוראא • פאז'ר-3 • קאדר-110 • שיהאב-3 |
| בין יבשתיים (5,000+) | BM-25 מוסודאן • סג'יל |

 |
| משגרי לוויינים | סאפיר • סימורג • קאסד |
**דְהַרְמַה** (בסנסקריט: **धर्म**) או **דְהַמַּה** ("דע מה") (בפאלי: **धम्म**) היא מושג מרכזי במספר דתות דהרמיות, בהן בודהיזם, הינדואיזם, ג'ייניזם וסיקיזם. אין למילה מקבילה בשפות אחרות, ובדתות השונות ישנה למושג משמעות שונה. ניתן לתרגם את המילה ל"אמת" או ל"צדק", אך גם ל"חובה" (דתית או מוסרית), "אתיקה" ו"דרך". מקור המושג בסנסקריט רומז על משמעות של "משא" שנושא הכוהן-הברהמין שמחויב לביצוע הטקסים הוֶדיים.

המושג דהרמה בבודהיזם
--------------------

גלגל הדהרמה הוא מסמליו העיקריים של הבודהיזם, כל חישור מסמל את אחד השלבים בדרך המתומנת הנאצלת.
 ערך מורחב – **ארבע האמיתות הנאצלות**  

בבודהיזם מבוטאת המילה דהמה, כפי שהיא מבוטאת בפאלי, לשון הקודש של הבודהיזם. לביטוי דהמה משמעויות רבות בטקסט הבודהיסטי, הראשונה בהם היא "חוק טבע" או "אמת", לרוב הכוונה לתובנות הבסיסיות ביותר של הבודהה בנוגע לטבע הקיום והמצב האנושי. תובנות אלו נקראות לרוב ארבע האמיתות הנאצלות, והן כדלקמן:

* האמת בדבר קיומו של הסבל - דוקהה: החיים בעולם אינם משביעי רצון, לא הרמוניים, וכוללים סבל.
* האמת בדבר מקורו של הסבל - סמודייה: השתוקקות, דחייה ובורות הן המובילות לסבל.
* האמת בדבר אפשרות ריפוי הסבל - נירודה: ניתן להרפא מהסבל ולהגיע למצב של שקט נפשי המכונה נירוונה.
* האמת בדבר הדרך לשחרור מסבל - מרגה: הדרך להגיע לנירוונה כוללת שמונה צעדים ונקראת הדרך המתומנת הנאצלת.

המושג דהרמה הוא גם אחת משלוש אבני החן בהן נתמך כל בודהיסט בדרך אל ההארה. שלוש אבני החן מקבלות ביטוי בצורת שבועה אותה משננים בודהיסטים:

> 
> אני לוקח מחסה בבודהה;
> אני לוקח מחסה בדהרמה;
> אני לוקח מחסה בסנגהה.
> 
> 
> 
>

המושג דהרמה בג'יניזם
--------------------

הג'ייניזם מוסיף אמיתת יסוד נוספת על ארבע הקיימות: החומר הנצחי של הבריאה, התווך שבו נעים כל הברואים.

המושג דהרמה בהינדואיזם
----------------------

ההינדואיזם משתמש במונח סנטנה דהרמה (Sanatana Dharma) הלקוח משפת הסנסקריט, שפירושו הדרך הנצחית.
דהרמה היא מערכת הכללים שעל פיה הפרט מנהל את חייו, בהתאם לקאסטה שלו. מערכת כללים זו - הדהארמשסטרה, "ההלכה ההודית", התפתחה מכתבי ההדהארמסוטרות.

את מושג ההינדואיזם מתרגמים כ"הינדו-דהרמא" (הדהרמה של ההינדים), כלומר דרך החיים הנכונה למאמיני ההינדואיזם.

ראו גם
------

* אדי דהרמה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **דהרמה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **דהרמה** |

* topic/dharma-Jainist-metaphysics, topic/dharmas דהרמה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* דהרמה (בודהיזם), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007550683105171
* GND: 4135700-0

 |
**חיים פרי** (נולד ב-13 באפריל 1944) הוא פסל ואמן רב-תחומי ישראלי. רוב פסליו מוצבים ברחבי קיבוץ ניר עוז ובגן הפסלים אותו ייסד.

נחטף לרצועת עזה במהלך הטבח בניר עוז, במסגרת מתקפת הפתע על ישראל.

ביוגרפיה
--------

פרי הגיע לקיבוץ ניר עוז בגיל 18 עם גרעין צבר של השומר הצעיר. הוא עבד כמסגר במוסך, למד לעבוד עם ברזל ומתכות והחל ליצור פסלים.

בשנת 1976 זכה בפרס מטעם מחלקת התרבות של הקיבוץ הארצי על כתיבת תסריט "מונולוג".

בשנת 1999 ייסד את גלריית "הבית הלבן" וגן פסלים הנמצאים באמצע השדות בין הקיבוצים נירים וניר עוז.

ערך סיורים "אומנות על הגדר" – תפר ישראל עזה.

בשנת 2019 השתתף בסרט "מקלטים" בבימויה של רחל אלברט. הסרט עוסק בחייה של החברה הישראלית תחת שגרת חיים והוקרן בפסטיבל בינלאומי לנשים בסינמטק ירושלים בסוף דצמבר 2023.

בבוקר ה-7 באוקטובר 2023 נחטף לרצועת עזה.

אמני קריית אונו אצרו תערוכת מחווה לחיים פרי שנחטף מניר עוז בשם "הבית"

בדצמבר 2023 שודר על ידי החמאס סרטון בו הוא ניראה בחיים עם יורם מצגר ועמירם קופר.

פעילות ציבורית
--------------

במשך שנים התנדב פרי בעמותת בדרך להחלמה.

חיים אישיים
-----------

לפרי שני ילדים מנישואיו הראשונים. לאשתו, אסנת, יו"ר קיבוץ ניר עוז, בת ולשניהם יחד שני ילדים נוספים. אחיו של בנו ליאור מצד אמו, דניאל דרלינגטון וחברתו, נרצחו בעת שביקרו את המשפחה, כמה שעות לפני שהיו אמורים לעלות על מטוס חזרה לברלין במוצאי שבת. אשתו אסנת נשארה בממ"ד לבד במשך כחמש שעות עד שחולצה.

ספריו
-----

* **בחצר של סבא מיור**
* **ירנה**, איירה עפרה אייל

פסלים במרחב הציבורי
-------------------

* **נטיעות** - דרך הפסלים בחצרים

קישורים חיצוניים
----------------

* יעל שנקר, בעשייה של חיים פרי שנחטף לעזה, אין הפרדה בין האמנות לחיים עצמם, באתר פורטפוליו, 6 בנובמבר 2023
* אתר למנויים בלבד אופיר חובב, "לא נראה שלמישהו מהממשלה הנוראית הזאת אכפת מאבא", באתר הארץ, 7 בנובמבר 2023
* יעל צ'כנובר, "קשה לתפוס איך אבא שורד בעזה, בגילו": החטוף חיים פרי יציין יום הולדת 80 בשבי, באתר ynet, 11 באפריל 2024

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרס לכותבי תסריטים בקיבוץ הארצי, על המשמר, 22 באוקטובר 1976
2. ↑  יעל שנקר, בעשייה של חיים פרי שנחטף לעזה, אין הפרדה בין האמנות לחיים עצמם, באתר פורטפוליו, 6 בנובמבר 2023
3. ↑  גן הפסלים במתחם הבית הלבן בניר עוז, חיים פרי מקימו חטוף בעזה, באתר עמירם במשעולי ישראל, 18 באוקטובר 2023
4. ↑  מירב שלמה מלמד, לפני שנחטף לעזה: חיים פרי שיחק תפקיד ראשי בסרט שיוקרן בקולנוע, באתר mynet,‏ 21 בדצמבר 2023
5. ↑  רונית בן דוד, הבית שחרב – אמני קרית אונו בתערוכת מחווה לחיים פרי שנחטף מניר עוז
**ח'אלד חוג'יראת** (בערבית: **خالد حجيرات**; נולד ב-25 בנובמבר 1969) הוא ראש המועצה המקומית ביר אל-מכסור. מאז 2018 מכהן כחבר בהנהלת השלטון המקומי, חבר בדירקטוריון החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי וחבר בוועדת המעקב של ראשי רשויות בחברה הערבית.

ביוגרפיה
--------

נולד וגדל בביר אל מכסור, בנם של מוחמד ופאטמה חוג'יראת.

הוא למד בבית הספר יסודי ביר אל-מכסור והשלים את לימודי התיכון באעבלין בבית ספר מאר אליאס. בתום לימודיו ב-1989 הוכשר מטעם משרד העבודה להפעלת כלים כבדים ועבד כמפעיל ציוד כבד. החל מ-1994 מונה כמנהל פיתוח תשתיות לפרויקטים ברמה ארצית. בשנת 2007 פתח חברת תשתיות ופיתוח (ש.ח. בע"מ) והפך ליזם בתחום התשתיות בישראל. בשנים 2014–2016, לצד ניהול העסק והפעילות הציבורית, הוסמך מטעם מכללת סכנין כהנדסאי בניין. בשנת 2018 נבחר לראשות המועצה ומכהן מאז בתפקיד זה.

### פעילות ציבורית

בשנים 2008–2013 שימש כיושב ראש ועדת מכרזים וחבר בוועדת תכנון ובנייה גבעת אלונים-שפרעם וכחבר המועצה המקומית ביר אל-מכסור.

בשנים 2013–2018 שימש כממלא מקום וסגן (ללא שכר) ראש המועצה המקומית ביר אל מכסור. בשנת 2018 נבחר לראשות המועצה, ברוב של 57%.

### חיים אישיים

נשוי ואב לשתי בנות ושני בנים.
**טריטוריית נבדה**   הייתה טריטוריה מאוגדת מאורגנת של ארצות הברית שהתקיימה מ-2 במרץ 1861, עד 31 באוקטובר 1864, אז התקבלה לאיחוד כמדינת נבדה.

לפני הקמתה של טריטוריית נבדה, האזור היה חלק ממערב טריטוריית יוטה והיה ידוע בשם **וואשו**, על שם הילידים משבט וואשו. הפרדת הטריטוריה מיוטה הייתה חשובה לממשל הפדרלי בגלל נטיותיו הפוליטיות, בעוד שהאוכלוסייה עצמה רצתה להיות מופרדת בגלל איבה (ולפעמים אלימות) בין לא-מורמונים בנבדה למורמונים משאר טריטוריית יוטה.

היסטוריה
--------

הגבול המזרחי של טריטוריית נבדה הוגדר כקו האורך ה-39 מערב מוושינגטון, אך כאשר התגלו תגליות זהב במזרח, ביקשה המשלחת הטריטוריאלית של נבדה לקונגרס להזיז את הגבול מזרחה לקו האורך ה-38, שהקונגרס העניק ב-1862. הגבול הוסט מזרחה יותר, לקו האורך ה-37, בשנת 1866, בין השאר עקב גילוי מרבצי זהב נוספים. ההסטות הללו מזרחה הרחיקו שטחים מטריטוריית יוטה. הגבול הדרומי של טריטוריית נבדה הוגדר כקו הרוחב ה-37, אך בשנת 1866 ביקשה נבדה מהקונגרס להעביר את הגבול דרומה לנהר הקולורדו. הקונגרס קיבל את הבקשה ב-1867, והעניק לנבדה את כל הקצה המערבי של טריטוריית אריזונה. אריזונה מחתה בתקיפות, אך מצאה מעט אהדה בקונגרס, בין היתר בגלל שאריזונה התיישרה עם הקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים. 

המיקום המדויק של הגבול הרצוי מצפון לדרום קליפורניה – נבדה, בין אגם טאהו והצומת עם הגבול הדרומי של אורגון בקו הרוחב ה-42, היה שנוי במחלוקת ונסקר מחדש גם במהלך המאה ה-20. 

הקונגרס העביר חלק מהאדמות ממערב לנהר הקולורדו, כולל מחוז פאה-אוטה, טריטוריית אריזונה למדינת נבדה ב-5 במאי 1866. חלק מהקצה הדרומי הזה של נבדה הפך למחוז קלארק בשנת 1909 ומכיל את העיר לאס וגאס.

הבירה הטריטוריאלית הועברה מהבירה הזמנית של גנואה לקרסון סיטי. ג'יימס וורן ניי החליף את אייזק רופ, המושל הטריטוריאלי הזמני הראשון, והפך למושל הטריטוריאלי היחיד. מזכיר הטריטוריה היה אוריון קלמנס (אחיו הגדול של סמואל קלמנס, הידוע גם בשם מארק טוויין), שכיהן פחות או יותר כמושל בהיעדרו הקבוע של ניי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טריטוריית נבדה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  The abbreviation "N. T." was often used and can be seen on many mining claims.
2. ↑  "California Digital Newspaper Collection".
3. ↑  Stein, Mark (2008). *How the States Got Their Shapes*. HarperCollins. pp. 176–177. ISBN 978-0-06-143138-8.
4. ↑  Brean, Henry (27 באפריל 2009). "Four Corners mistake recalls long border feud between Nevada, California". *Las Vegas Review-Journal*. נבדק ב-2009-04-27. `{{cite news}}`:  (עזרה)
**Infrared Space Observatory (ISO)** היה טלסקופ ששוגר על ידי סוכנות החלל האירופית בשנת 1995. הוא כלל מכשירים לביצוע תצפיות בתחום תת אדום. החללית והמכשירים נבנו בשיתוף פעולה עם נאס"א וסוכנות החלל היפנית.

משימה
-----

קול קורא לקבלת הצעות לשיגור לחלל פורסם על ידי סוכנות החלל האירופית בשנת 1985. בין הבחירות היה טלסקופ חלל בתחום תת אדום. בניית החללית הועברה לחברת איירוספסיאל.

החללית הייתה דומה במבנה לטלסקופ החלל IRAS שנבנה בשנת 1983. היא כללה יחידה מדעית ויחידת שירות. לשליטה על המסלול הותקנה מערכת מדחפים. פאנל סולארי סיפק כ-600 ו"ט למערכות בקרה ותקשורת. מערכות קירור איפשרו קירור מכשירים מתחת ל-1.9 בסולם קלווין.

מגבלות של טלסקופ אופטי הגבילו את שדה ראייה של המכשיר עד ל-15% מכלל השמיים. בנוסף הותקנו מספר מכשירים שפעלו בתחום תת אדום.

השיגור בוצע ממרכז החלל הגיאני בעזרת משגר מדגם אריאן 4 ב-17 בנובמבר 1995. לאחר מספר ימים השליטה על החללית הועברה למרכז שליטה ובקרה של הסוכנות בגרמניה. לאחר תקופת כיול התברר שמערכות קירור פועלות מעבר לצפוי ולכן היה ניתן להאריך את המשימה ל-24 חודשים. התצפיות הסדירות החלו ב-4 בפברואר 1996. בגלל שמסלול החללית עבר דרך חגורות ואן אלן היה צורך לסגור את המכשירים למשך 7 שעות כל יום. כל מידע מדעי היה מועבר לתחנת קרקע באופן מיידי.

ב-8 באפריל 1998 הובחנה עליית הטמפרטורה על מכשירי בחללית. חלק מהמכשירים היו יכולים לפעול בטמפרוטרה גבוהה מעל 4 מעלות קלווין. זמן זה נוצל לתצפיות נוספות במשך 150 שעות. ב-16 במאי פעילות החללית הופסקה.

בממצוע מכשיכי ISO ביצעו 45 תצפיות בכל הקפה. במשך פעילות בוצעו 900 הקפות וזה נותן כ-26 אלף תצפיות. מידע רב שהתקבל הועבר לקשת רחבה של מדענים. בין הישגים מדעים מתצפיות שבוצעו ניתן למנות:

* גילוי מים באזורים שונים לרבות ערפילית אוריון
* גילוי אבק קוסמי בין הגלקסיות
* הוכחת תאוריית הערפילית
* חקר דיסקה קדם-פלנטרית
* גילוי אוליבין בשביט הייל-בופ

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ISO** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
* תיאור המשימה
* תיאור באתר סוכנות החלל האירופית
**שאהד 238** (בפרסית: **شاهد ۲۳۸**) הוא חימוש משוטט איראני בעל הנעת טורבו המפותח על ידי HESA. נחשף בנובמבר 2023 בתערוכת הצגה למשמרות המהפכה האסלאמית.

בספטמבר 2023, טריילר לסרט תיעודי של טלוויזיה ממלכתית איראנית על פיתוח מל"טים איראני חשף את קיומה של גרסת שאהד 136 המונעת על ידי מנוע סילון. המל"ט החדש נחשף בפומבי בנובמבר 2023 במהלך תערוכת הישגי תעופה וחלל שאורגנה על ידי משמרות המהפכה, בה השתתף המנהיג האיראני עלי חמינאי. שלושה דגמים הוצגו בסכמת צבעים שחורה, אם כי לא ידוע אם זהו חומר סופג מכ"ם או פשוט ערכת צבע לפעילות לילה.

בהשוואה לשאהד 136 המונע על ידי מדחף במהירות של כ-180 קמ"ש, השאהד 238 המופעל על ידי המנוע Toloue-10 micro-turbojet 896, יכול להגיע כביכול למהירויות של עד 500 קמ"ש. בפלישה הרוסית לאוקראינה ייתכן כי היה שימוש בשאהד 238, אך אין נתונים ניתנים לאימות לגבי אחוז מטוסי שאהד 131/136 שהופלו על ידי תותחי נ"מ למרות גודלם הקטן וההתקפות המוניות בשל מהירויותיהם האיטיות. מל"ט תקיפה חד-כיווני (OWA-מל"ט) יהיה קשה יותר ליירוט על ידי הגנות כאלה. פליטת סילון תעניק לו חתימת אינפרא אדום גדולה יותר ותהפוך אותו לפגיע יותר לטילים מבוססי ראיית אינפרא אדום, והנעות שונות מגדילות את העלות לעומת שאהד 136, יחד עם זאת, הוא עדיין זול יותר מטילי שיוט מסורתיים כמו גם מטילי קרקע-אוויר שיירו עליו; גם הטווח ככל הנראה נמוך בהשוואה לשאהד 136.

שלושת השאהד 238 הוצגו עם מערכות הנחיה שונות: ניווט לווייני בסיסי / ניווט אינרציאלי לפגיעה במטרות קבועות; מונחה מכ"ם; וחיישן EO/IR. מונחה המכ"ם יכול לשמש כטיל נגד קרינה נגד מכ"מים כדי לבצע דיכוי או השמדה של הגנות אוויריות של האויב (SEAD/DEAD) או להיות מחפש פעיל לפגוע במטרות נעות. חיישן ה-EO/IR יכול לשמש להתכנסות אוטונומית למקורות חום או לאפשר שליטה ישירה על המל"ט על ידי מפעיל.

לפי הדיווחים, איראן שגרה כלים רבים מסוג זה במסגרת המתקפה האיראנית על ישראל (2024) אך כולם הופלו ואף אחד מהם לא הצליח לחדור לישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שאהד 238** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Iran releases new modification of Shahed drone". *Ukrainska Pravda*.
2. ↑  "Iran Officially Unveils Shahed-238". *mil.in.ua*.
3. ↑  "IRGC documentary shows jet-powered Shahed-136 UAV variant". *Janes Information Services*. 3 באוקטובר 2023. ארכיון מ-5 באוקטובר 2023. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Iran Unveils Jet-Powered Version Of Shahed Kamikaze Drone. *Forbes*. 27 September 2023.
5. 1 2 3  Iran’s Jet-Powered Shahed Drone Could Be A Problem For Ukraine. *The Drive/The War Zone*. 22 November 2023.
6. ↑  Russian General Claims Jet-Powered Kamikaze Drones on the Way. *Kyiv Post*. 11 December 2023.
7. ↑  רון בן ישי, 0 מ-221: ההישג ההיסטורי מול טילי השיוט ונחילי הכטב"מים | כך הם יורטו, באתר ynet, 14 באפריל 2024.
הרב **אביעזר ציצוביץ** (ח' באייר ה'תרנ"ב, 5 במאי 1892 – ב' באדר ב' ה'תשל"ו, 1976) היה רב ואב בית דין בברלין בשנים שקדמו לשואה, רב שכונה בתל אביב מנהל מחלקת הנישואין בעיר וממלא מקום הרב הראשי בעיר.

ביוגרפיה
--------

נולד בשנת ה'תרנ"ב (1882) בצ'חנוביץ בפולין לאביו רבי דוד. למד בישיבות לומז'ה (אצל ר' שמעון שקופ), בריינסק וסלובודקה, ושם נסמך להוראה. בשנת 1923 נסע לברלין להשתלם בלימודי חול ושם למד באוניברסיטת ברלין וב"בית המדרש העליון" שיסד הרב חיים הלר.

### ברלין

בהמשך שימש כרב ואב בית דין בקהילה הגדולה[דרושה הבהרה] בברלין בשנים שקדמו לשואה. לאחר שעלו הנאצים לשלטון סירב הרב ציצוביץ לבקשות חברי קהילתו שיגזור את זקנו, והמשיך להתהלך ברחובות ברלין בחזות רבנים בולטת, ולפעול באופן גלוי לחיזוק היהדות בעיר. פעולות אלו כמעט עלו לו בחייו מספר פעמים.

### ארץ ישראל

בשנת ה'תרצ"ט (1939) ברח מגרמניה ועלה לארץ ישראל והתיישב בתל אביב, ונתמנה לרב שכונה בעיר, מנהל מחלקת הנישואין במועצה הדתית בתל אביב וממלא מקום הרב הראשי בעיר.

הרב ציצוביץ היה חבר חבר הרבנים שעל יד הפועל המזרחי. היה מחבר פורה בתחומים רבים בהלכה וחיבר מאמרים רבים שנתפרסמו בכתבי עת המאור, שבילין, סיני ועוד.

משפחתו
------

נישא לרחל ולהם שישה ילדים.

ביתו יפה נישאה לרב דוד ורנר, הרב האשכנזי של חדרה, ואחראי תחום משחטות ברבנות הראשית.

לקריאה נוספת
------------

שרה קלמנוביץ, ופסח ה' על הפתח - סיפור חייו של הרב אביעזר ציצוביץ זצ"ל ומשפחתו, מאגר אוצר החכמה

קישורים חיצוניים
----------------

* תמונת המצבה של הרב ציצוביץ

הערות שוליים
------------

1. ↑  על פי חלק מהמקורות תאריך לידתו היא שנה קודם בה' באלול תרנ"א ( 8 בספטמבר 1891).
2. ↑  **לומזה - ספר הזיכרון לקהילת לומזה**, עמ' 286
3. ↑  חב"ד | שיחת השבוע 1523 | שלושה ניסים, באתר www.chabad.org.il
4. ↑  הרב יהודה סגל, חלק ה תשובה ח, **צמח יהודה**
5. ↑  **השנתון הדתי האנציקלופדי**, עמ' 21
**ספר המקצועות** הוא חיבור הלכתי מראשית תקופת הראשונים, שחלקים ממנו הגיעו לידינו. הספר כולל מסורות מתורת הגאונים, ונערך כנראה בבית מדרשו של רבנו חננאל.

החיבור מצוטט אך ורק בכתביהם של ראשוני אשכנז במאות ה-12 וה-13, החל בראב"ן וכלה בתלמידי מהר"ם מרוטנבורג.

שם הספר
-------

שי"ר סבר, ש"ספר המקצועות" הוא חלק מחיבור גדול יותר הנקרא "ספר חפץ". להשערתו, ספר חפץ היה ספר רחב בכל תחומי ההלכה (ולכן הוא נקרא "חפץ" כי הוא כולל את כל חפצי האדם), והחלק העוסק בדיני ממונות נקרא "ספר המקצועות" משום שדיני ממונות נקראו "מקצוע בתורה". אמנם, לאחר מכן נתגלו חלקים נוספים מספר המקצועות העוסקים בתחומים נוספים. כמו כן, מוסכם כיום שספר חפץ הוא חיבור נפרד. לאור זאת, שיער הרב שמחה אסף שספר המקצועות נקרא כך (בלשון רבים) דווקא משום שעסק בתחומים הלכתיים רבים. בנציון הלפר שיער שהשם הוא תרגום מערבית שמשעותו היא כמו "הלכות קטועות" (הדומה במשמעותו ל"הלכות קצובות" או "הלכות פסוקות").

תוכן ומבנה
----------

הספר הכיל במקורו את כל ההלכות הנוהגות בגלות: סדר נשים, סדר מועד וסדר נזיקין, מסכת ברכות ומסכת נדה.

מהקטעים שהגיעו לידינו, נראה שהספר הכיל בעיקר תורות של הגאונים, והמחבר עצמו הותיר בו מעט חותם משל עצמו.

מחבר הספר
---------

בעל שלשלת הקבלה כתב כי ספר המקצועות (וכן ספר חפץ, שאותם חשב לספר אחד) נתחבר על ידי רבנו חננאל, וזאת על סמך מובאות מספרים אלו בספרי הראשונים המיוחסות לרבנו חננאל. שי"ר מראה כנגד זה מקורות רבים בדברי הראשונים שבהם מוזכרים ספר המקצועות או ספר חפץ ורבנו חננאל בנפרד, ואף סתירות ביניהם, ומסיק כי יסודם של הספרים הוא מרבנו חננאל, ותלמידיו ותלמידי תלמידיו הרחיבו והוסיפו על גביו, ולעיתים חלקו עליו.

קישורים חיצוניים
----------------

* ספר המקצועות, באתר מפעל המילון ההיסטורי ללשון העברית של האקדמיה ללשון העברית, כולל ניתוח מילוני
* אנדריאס לנרד ושמחה עמנואל, "מעין 'ספר המקצועות' למסכת בבא מציעא – שריד חדש מ'גניזת אירופה'", **גנזי קדם** יג (תשע"ז), עמ' 25–37.

הערות שוליים
------------

1. ↑  שי"ר, תולדות רבנו חננאל עמ' 40-44.
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ס"ג, עמוד ב'
3. ↑  מבוא לספר המקצועות, עמ' 7
4. ↑  "חפץ בן יצליח", עמ' 45 הערה 142 (באנגלית).
5. ↑  עמ' פט במהדורת ה'תשכ"ב.
6. ↑  בעל שלשלת הקבלה מציין להגהות מיימוניות הלכות שכנים פרק ג ולמרדכי, שבועות פרק א. שי"ר (תולדות רבנו חננאל עמ' 40 הערה 36) ציין מבואות נוספים.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007382347805171
* VIAF: 28158066708008432493
* WorldCat (עם VIAF): 28158066708008432493

 |
**המוסד ליחסי עבודה בשירות הציבורי** שכונה בעבר  **המוסד לבוררות מוסכמת בשירות הציבורי**, הוא מוסד ציבורי לבוררות והחל משנת 2023 גם לגישור, שהוקם בשנת 1977 כדי להתמודד עם גל השביתות שהתחולל במגזר הציבורי בישראל באותה תקופה. ממשלת ישראל בראשות יצחק רבין וההסתדרות הכללית בראשות ירוחם משל חיפשו פתרון מוסכם לבוררות באמצעות מוסד עליון בלתי תלוי, שייתן הזדמנות שווה לכל הצדדים, ויסייע לפתרון מהיר של סכסוכי עבודה.

בראשות המוסד עמדו השופט העליון בדימוס צבי ברנזון, לאחר פרישתו מילאו את מקומו מרדכי ביבי, עו"ד משה בן זאב, נחמן אורי ועו"ד שלמה גוברמן, 
מפברואר 2020 משמש עו״ד חיים קלוגמן כממלא מקום ראש המוסד.
הצורה המשפטית שניתנה למוסד היא של הסכם קיבוצי בין הממשלה וההסתדרות, שאליו יכול להצטרף כל מעסיק אחר בשירות הציבורי, שיחתום על ההסכם או שיודיע בכתב את רצונו להצטרף להסכם.
במשך הזמן, מאז הוקם המוסד, הצטרפו להסכם מעסיקים ציבוריים כמו: המוסדות הלאומיים, אוניברסיטאות, 
רשות הנמלים בישראל, קופת חולים של ההסתדרות (קופ"ח כללית), רשות שדות התעופה בישראל, אורט ישראל ומקורות חברת מים בע"מ.
משנת 1994 כיהנו במוסד חברי המוסד הבאים:
עו"ד נחמן אורי, עו"ד משה בן-זאב, זאב אורן, יואל אלוני, מרדכי ביבי, עו"ד אברהם כהן, פרופסור אברהם פרידמן, חיים קלוגמן ועו"ד יורם שחל.
עד כה פרסם המוסד שבעה כרכים עם עשרות פסקי בוררות שפתרו סכסוכי עבודה בעיקר בין נציגי הסתדרות במוסדות ממשלתיים ובין משרד האוצר.

קישורים חיצוניים
----------------

* הוקם רשמית המוסד לבוררות מוסכמת, דבר, 1 במרץ 1977
* קרן פינקלשטיין, פתרון לשביתות במגזר הציבורי - שימוש יעיל במוסד לבוררות מוסכמת, המכון ללימודים אסטרטגיים ופוליטיים מתקדמים, מחקר מדיניות מס' 55, יוני 2003

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007377718505171

 |


1. ↑  שמו שונה בהסכם מיום 17.7.2023 שמספרו בפנקס ההסכמים הקיבוציים 19/2024; להלן קישור להסכם:
**מיץ פטל** (ידוע גם בשם: **תרכיז מיץ פטל**) הוא מיץ ותרכיז פירות המופק מסחיטת פטל. (תרכיז זה יכל לגרום לבעיות ארוכות תווך) הנוזל המופק ממיץ הפטל משמש בדרך כלל לשתייה מעורבת. כלומר, נהוג לערבב את התרכיז עם מים וכך נוצר מיץ פטל. מיץ פטל מכיל כמות גבוהה של ויטמין C וברזל. משקאות קלים המכילים מיץ פטל כמו המשקה הסקוטי "Bouvrage" עשויים בדרך כלל מפטל סקוטי שטעמו מתוק. לעיתים רחוקות המיץ מכיל מים מוגזים או שאריות פרי, בניגוד למוצרים אחרים.

תרכיז מיץ הפטל יכול לשמש כתוספת באפיית עוגות, לצד אוכמניות. מיץ הפטל מוכר כרכיב עיקרי בחלק מן הקוקטיילים ובחלק מן המשקאות האלכוהוליים בברים ובמסעדות. הוא נמכר גם כקינוח בשם "ג'לי פטל".

מיץ הפטל מיוצר בדרך כלל בייצור מסחרי, ורכיביו דומים ברוב מדינות העולם. היצרניות העיקריות של המיץ הן מקסיקו, פולין, רוסיה וארצות הברית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  C. E. Clinkard, **The Uses of Juices**, Health Research Books, May 1993. (באנגלית)
2. ↑  "Bouvrage: a distinctive soft drink, made from Scottish raspberries". *The List* (באנגלית בריטית). 2009-04-30. נבדק ב-2018-02-12.
3. ↑  "From OC to Lewes, sip on summer's hottest cocktails". *Delmarva Daily Times* (באנגלית). נבדק ב-2018-02-12.

| מיצים |
| --- |
| מיצי פירות | מיץ אוכמניות • מיץ אשכוליות • מיץ חמוציות • לימונדה • לימונענע • מיץ ענבים • מיץ פטל • מיץ רימונים • מיץ תפוזים • מיץ תפוחים • מיץ אננס |  |
| מיצי ירקות | מיץ גזר • מיץ מלפפונים • מיץ עגבניות |
| שונות | אוטיי • סיידר • עשב חיטה • צום מיצים • שייק |
**חברת אבדיס זילדג'יאן** (אנגלית: Avedis Zildjian Company), או פשוט **זילדג'יאן**, היא חברה אמריקאית ויצרנית המצילות הגדולה בעולם. אבדיס זילדג'יאן, האלכימאי הארמני שחי באיסטנבול הקים את החברה ב-1623. החברה נחשבת לאחת החברות העתיקות בעולם שהתמידו לאורך הזמן הרב ביותר בפעילות עסקית. זילדג'יאן גם מייצרת מוכרת אביזרים הקשורים לתופים, כגון מקלות תופים ומנשאים משלה.

היסטוריה
--------

המצילתיים הראשונים של זילדג'יאן נוצרו בשנת 1618 על ידי אבדיס זילדג'יאן, אלכימאי שחיפש דרך להפוך מתכות פשוטות לעסק רווחי; הוא יצר סגסוגת המשלבת בדיל, נחושת וכסף ללוח מתכת, שהשמיע קולות מוזיקליים בלי להתנפץ. המצילות של זילדג'יאן נמכרות באירופה מאז המאה ה-17 בהצלחה גדולה, והייצור נמשך באזור קוסטנטינופול. מעורבות אראם זילדג'יאן בתנועה הלאומית הארמנית פוגע בייצור המצילות, ולכן ייצור המצילות עובר לארצות הברית ב-1929 בעיר קווינסי שבמסצ'וסטס. אוודיס זילדג'יאן, המנהל האמריקאי הראשון של החברה, יצר במהירות קשרים עם המתופפים המקצועיים של התקופה: ריי באודוק (Ray Bauduc), צ'יק ווב, ג'ו ג'ונס וג'ין קרופה. קרופה היה בקשרים מיוחדים עם זילדג'יאן והיה חלק מהפיתוח של מצילות חדשות. 

במהלך מלחמת העולם השנייה, חברת זילדג'יאן יצרה מצילות עבור הצבא האמריקאי וחיל הים. הם קיבלו גם הקצאות של מתכות מהאדמירליות הבריטית. ללא ההקצאות של נחושת ובדיל שהוקצו על ידי מועצת הייצור של המלחמה, המפעל היה נסגר.

בשנת 1968 החברה פתחה מפעל נוסף לייצור מצילות בניו ברנזוויק שבקנדה. המפעל בקנדה ייצר קו מצילות בשם "זילקו מצילות" (בנוסף לקו המצילות הרגילות שיוצר ושווק באותה תקופה במפעל האמריקאי).

ב- 1975, החברה החלה לייצר במפעל הקנדי את אחד מקוויה הנמכרים ביותר ביחד עם החברה הטורקית שנקרא סדרת K. בשנת 1980, ייצור המצילות עבר למפעל במסצ'וסטס. ביחד עם שתי אגדות הג'אז, המתופפים טוני וויליאמס ואלווין ג'ונס, ארמנד זילדג'יאן ייצר קו חדש של מצילות.

כיום מנהלות את חברה האחיות קרייגי ודבי זילדג'יאן, בנותיו של ארמנד, הן דור 14 למשפחת זילדג'יאן שמנהל את העסק המשפחתי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אבדיס זילדג'יאן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אבדיס זילדג'יאן

הערות שוליים
------------

1. ↑  "כיצד משמרים עסק משפחתי לאורך שנים בשוק מטורף? מקשיבים ללקוחות ומונעים מריבות משפחתיות". *TheMarker*. נבדק ב-2017-06-13.
2. ↑  "History of Zildjian". *Zildjian* (באנגלית). 2015-12-29. נבדק ב-2017-06-14.
3. 1 2  Avedis Zildjian, www.pas.org (ארכיון)
4. ↑  Gittleson, Kim (2012-06-07). "Trade secrets of oldest family firm in US". *BBC News* (באנגלית בריטית). נבדק ב-2017-06-14.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: nr00020179
* VIAF: 149930126
* WorldCat: lccn-nr00020179

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 



**טטיאנה** היא קדושה בנצרות אשר מתה על אמונתה במהלך המאה ה-3 בזמן כהונתו של הקיסר הרומאי אלכסנדר סוורוס. היא שימשה בתקופת הנצרות הקדומה כדיאקונית. 

על פי האגדה, טטיאנה הייתה בתו של פקיד רומי בכיר שהמיר דתו לנצרות בחשאי וגידל את בתו ברוח האמונה הנוצרית, עד שהיא הפכה לדיאקונית. השופט אולפיאנוס תפס אותה וניסה לכפות עליה להקריב קורבן לאל אפולו. טטיאנה התפללה, ואירע נס: התרחשה רעידת אדמה והצלם נהרס. טטיאנה נעצרה, עיניה נעקרו והיא הובאה לקירקוס, לקרב בגוב אריות נגד אריה רעב. שוב אירע נס, והאריה לא נגע בה לרעה, אלא הניח כפותיו לרגליה. בשלב זה הוחלט על הוצאתה להורג. היא עונתה וראשה נערף. טטיאנה מתה ב-12 בינואר (על פי הלוח היוליאני, 25 בינואר על פי הלוח הגרגוריאני). 

בנצרות האורתודוקסית נחשבת טטיאנה לקדושה המגנה של הסטודנטים. "יום טטיאנה" ברוסיה ובמדינות אחרות הוא יום הסטודנט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טטיאנה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SUDOC: 174936400
* VIAF: 305986309
* WorldCat: viaf-305986309

 |
**משחק ריצה אינסופית** (באנגלית: **Endless runner**) הוא תת-ז'אנר של משחקי פלטפורמה תלת ממדיים בו השחקן שולט בדמות אשר לא מפסיקה לרוץ קדימה במהירות קבועה תוך כדי הימנעות ממכשולים ואויבים ואיסוף Power Ups ומטבעות לאורך הדרך על מנת לצבור את הניקוד הגבוה ביותר האפשרי.

**היסטוריה**

הז'אנר השטפע רבות ממשחקי הארקייד של שנות השמונים והתשעים. הז'אנר זכה לפופולריות עצומה במכשירים הניידים בתחילת העשור השני של המאה ה-21, בין היתר הודות לממשק מסך המגע של הטלפונים החכמים והטאבלטים אשר סיפק לשחקנים שליטה אינטואיטיבית במשחקים הללו.

**משחקיות**

במשחקי ריצה אינסופית השחקן שולט בדמות אשר לא מפסיקה לרוץ קדימה במהירות קבועה. המטרה העיקרית של השחקן היא לשרוד זמן רב ככל האפשר תוך כדי שהוא מנווט בין כמות אינסופית של מכשולים, כגון בורות ומחסומים. השחקן חייב גם לברוח או להביס אויבים שונים שמנסים לרדוף אחריו. ככל שהשחקן מתקדם במשחק לרוב גם המהירות בה הדמות נעה עולה, ובעקבות כך המשחק הופך מאתגר יותר.

ברבים מהמשחקים בז'אנר ניתן רק לגרום לדמות לבצע פעולות פשוטות כמו קפיצה, או החלקה על הקרקע על מנת להתחמק ממכשולים שונים או לקיים אינטראקציה עם הסביבה. בחלק מהמשחקים בז'אנר לעתים השחקן עשוי לקבל יכולות מיוחדות באופן זמני.

המשחק נגמר בדרך כלל אם השחקן לא מצליח להתחמק ממכשולים או אם הוא נתפס על ידי האויבים שרדפו אחריו.
**תיקון פיבונאצ'י** הוא אינדיקטור בתחום הניתוח הטכני שנסמך על סדרת פיבונאצ'י. עקרון סדרת המספרים הוא סכום שני המספרים עוקבים שווה למספר הבא אחריו: 1.1.2.3.5.8.13.21.34.55.89.144.…
בתחום הניתוח הטכני נעזרים בתבנית על פי החישוב של היחס בין מספר חלקי המספר הבא אחריו. היחס הנוצר הוא 0.618, לדוגמה 89/144 = 0.618, יחס נוסף הוא חילוק בדילוג של שני מספרים מתקבל היחס 0.382. לדוגמה 21/55 = 0.382.
המנתח הטכני בודק את עומק התיקון ביחס של 38.2-61.8 ואפשרות חזרה למגמה הראשית של עליות או ירידות.
תיקון פיבונאצ'י מתבסס על הרעיון כי השווקים יחזרו על חלק צפוי של מהלך, ולאחר מכן הם ימשיכו לנוע בכיוון המקורי.
קיימים ארבע תצוגות של סדרת פיבונאצ'י בתחום שוק ההון.

גרף תיקון פיבונאצ'י

היסטוריה
--------

הכלכלן ברטון מלכיאל כתב לראשונה על השימוש ברצף פיבונאצ'י במסחר בספרו "הליכת אקראי בוול סטריט". מלכיאל טען כי רוב תנועות המחירים הן אקראיות, אבל תגובה טבעית נגד תנועת מחיר גדולה מתרחשת כאשר הסוחרים הופכים מהססים או מחפשים לתפוס את הרווחים שלהם. דרגת התיקון יכולה להיות נאמדת בהתאם לאורך האנכי של רמות התמיכה והתמיכה של הביטחון.

חזרה
----

מוצגת בציור של קו מגמה בין שתי נקודות קיצון. מוצגים שלושה קווים אופקיים ברמות של 38.2%, 50%, 61.8%
לאחר מהלך תנועה גדול למעלה או למטה, המחירים יחזירו חלק מהמהלך המקורי.
כאשר יש נסיגה, רמות תמיכה והתנגדות יופיעו בקירוב לרמות פיבונאצ'י.

קשת
---

קשתות פיבונאצ'י מוצגות תחילה בקו מגמה בין שתי נקודות קיצון.
לאחר מכן מציירים שלוש קשתות, והמרכז הוא בנקודת הקיצון השנייה, כך שהם חוצות את קו המגמה ברמות של 38.2%, 50% ו- 61.8%. ברמות האלה המנייה צריכה להתבסס כדי לשנות מגמה בשביל תיקון טכני נכון.

מניפה
-----

מניפת פיבונאצ'י מוצגת בציור של קו מגמה בין שתי נקודות קיצון.
לאחר מכן מציירים קו אנכי "בלתי נראה" דרך נקודת הקיצון השנייה. מעבירים שלושה קווי מגמה מנקודת הקיצון הראשונה דרך הקו האנכי הבלתי נראה ברמות פיבונאצ'י של 38.2%, 50% ו- 61.8%.

שימושים
-------

תיקון פיבונאצ'י הוא כלי שכיח לסוחרים טכניים כדי לסייע בזיהוי מקומות אסטרטגיים עבור עסקאות, להפסיק הפסדים או מחירי היעד כדי לעזור לסוחרים להיכנס במחיר טוב. רעיון התיקון משמש אינדיקטור במקרים רבים כגון תאוריית הגלים של אליוט ועוד.
לאחר תנועה משמעותית במחיר, רמות התמיכה והתנגדות החדשות יימצאו בקווים אלה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאיר ברק, **הלוחש למניות**, 2012
**אלון חמאווי** (נולד ב-10 במאי 1980) הוא שחקן ורקדן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

חמאווי נולד וגדל בנס ציונה. התגייס למשמר הגבול ושוחרר לאחר שנה עקב בעיות בריאותיות. לאחר מכן החל לעבוד בצוות בידור במלונות באילת.

בשנת 2004 השתתף חמאווי בעונה השנייה של תוכנית המציאות "פרויקט Y" וזכה במקום השלישי. בהמשך סיים לימודי משחק בבית צבי.

קריירה במשחק
------------

את קריירת המשחק שלו התחיל בשנת 2006 בסרטו של איתן פוקס "הבועה", בתפקיד קצין במחסום. בשנת 2009 שיחק בסדרה "נבלות". בשנת 2010 השתתף בסדרה "הכל דבש" בתפקיד אלירן. בשנת 2012 שיחק את מוטי בסדרה "ילדי ראש הממשלה". באותה השנה שיחק את נחשון מרציאנו בסדרה "תנוחי".

בשנת 2013 שיחק בסדרות "גאליס" ו"המשרד".

בשנת 2015 שיחק בסדרה של HOT3 "אטלנטיקה" בתפקיד הראשי, ולגלם את איתן קונפינו בסדרה "השוטר הטוב" ב-Yes הטלוויזיה בלוויין. ב-2018 שיחק בסרט הטלוויזיוני של קשת 12 "חטיפה: קו 300" בתפקיד נתן זהבי.

בשנת 2019 שיחק בתפקיד ראשי (החוקר קובי וקנין) בסדרה "פמת"א". באותה שנה שיחק בתפקיד משנה בסדרה "כיפת ברזל".
יצר ושיחק בסדרה ״אנדרדוגס״ של יס בתפקיד הראשי
בתיאטרון שיחק בהצגות "הכרכרה" ו"פיטר פן".

שיחק בסדרות הטלוויזיה "מלון ברושים" ו"בית הדין המצולם" של ערוץ הידברות.

בשנת 2020 שיחק בסדרת הנוער "כפולה".

בשנת 2021 עלתה לעמוד היוטיוב של כאן דיגיטל סדרת הרשת "פגום" בה הוא משתתף.

בשנת 2022 שיחק בסדרת הדרמה "מנאייכ" כחוקר במח"ש ובסדרה "מיוחדת" של "כאן חינוכית" כדני, מבריח של טלפונים ניידים. באותה שנה השתתף גם ב"שומקום", בתפקיד קינדר.

חיים אישיים
-----------

מתגורר ברחובות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלון חמאווי, ברשת החברתית פייסבוק
* אלון חמאווי, ברשת החברתית אינסטגרם
* אלון חמאווי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* אלון חמאווי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אלון חמאווי, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* אלון חמאווי, באתר ספר הקולנוע הישראלי
* פרופיל באתר סוכנות זוהר יעקובסון
* נבו זיו, הצתה מאוחרת, באתר ynet, 20 ביולי 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  נבו זיו, הצתה מאוחרת, באתר ynet, 20 ביולי 2015
2. ↑  אהוד אשרי, בנפתולי הבולשיט, באתר הארץ, 18 באוגוסט 2004ה
3. ↑  עמית שהם, מה למדנו מ"הכל דבש"?, באתר הארץ, 17 באוגוסט 2007
4. ↑  הגר בוחבוט, עכבר העיר, אטלנטיקה: רקוויאם לרוקנרול ירושלמי, באתר הארץ, 7 ביולי 2015
5. ↑  פרופיל באתר סוכנות זוהר יעקובסון
**בובכר טאמבדו** (באנגלית: **Bubacarr Tambedou**; נולד ב-5 באפריל 2002 בגמביה) הוא כדורגלן גמביאני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת הפועל תל אביב מליגת העל הישראלית.

קריירת מועדונים
---------------

טאמבדו החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת ריאל דה בנג'ול מליגת העל הגמבית. ב-11 בינואר 2022 הושאל לפאידה לינמיסקונד מליגת העל האסטונית. בתום עונת 2022 חתם על חוזה קבוע במועדון. בסך הכל ערך 29 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 13 שערים.

ב-11 בפברואר 2023 הושאל טאמבדו לשריף טירספול מליגת העל המולדובית עד לתום עונת 2022/2023. הוא ערך שבע הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שער אחד. הוא זכה עם המועדון באליפות מולדובה ובגביע המולדובי.

ב-1 בפברואר 2024 נרכש על ידי הפועל תל אביב ב-150 אלף יורו וחתם על חוזה לשנתיים וחצי עם אופציה לשנה נוספת. הוא פתח במשחק הראשון שהיה בסגל נגד הפועל חדרה בו הקבוצה הפסידה 1-0.

תארים
-----

שריף טירספול
* אליפות מולדובה: 2022/2023
* הגביע המולדובי: 2022/2023

קישורים חיצוניים
----------------

* מיכאל יוכין, ‏"גולש על המגרש": היכרות עם בובקאר טאמבדו, באתר ONE‏, 4 בפברואר 2024
* בובאקאר טאמבדו, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  הדר יעקבי, ‏רשמי: בובקאר טמבאדו חתם בהפועל תל אביב, באתר ערוץ הספורט, 1 בפברואר 2024
2. ↑  הדר יעקבי, ‏הכסף, השיחות והגילוי: מאחורי עסקת בובקאר טמבאדו, באתר ערוץ הספורט, 5 בפברואר 2024
**רבי אברהם הכהן צבאן** הוא בן למשפחת כהן סקלי, דיין, מורה הוראה, ראש ישיבה בדבדו ורב העיר מֶלִיָיה שבמרוקו.

קורות חייו
----------

נולד בדבדו בשנת ה'תרכ"ב לאביו הרב אהרן הכהן – דיין בדבדו.

למד אצל דודו המהרש"ך רבי שלמה הכהן צבאן – ארבי לקביר ואצל רבי אברהם בן שושן. לאחר מכן עמד בראשות הישיבה בדבדו בה למדו עשרות תלמידים, ביניהם הרב שמואל מרציאנו (דלחימר). 

בשנת ה'תרס"ג ברח ממהומות של מרד בו חמארה בדבדו, הגיע למליליה והתקבל בכבוד גדול. הוא ייסד בית כנסת וקהילה וכעבור זמן התמנה לרב העיר.

בשנת ה'תר"ף נרצח במליליה על ידי מוסלמים, ונטמן בבית העלמין הישן של מלייה. על נוסח מצבתו נכתב "הנהרג על דתו מעוטר ומוכתר בנימוסו נזר אלוקיו על ראשו". השאיר אחריו שני בנים ושתי בנות. וכתבי יד רבים שטרם ראו אור.

פיוט לזכרו נדפס בספר גביע יוסף (סוסה תרפ"ו), לרבי יוסף בן הרוש.

אחיו הוא רבי יוסף הכהן צבאן, אביו של רבי שלמה הכהן צבאן ראב"ד אוג'דה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  רבי שמואל מרציאנו, **ויען שמואל**, ירושלים תשי"ט, בהקדמה לספר עמ' 13
2. ↑  אליהו מרציאנו, **יחס דבדו החדש**, תשנ"ז
3. ↑  My tzadik
4. ↑  אליהו מרציאנו, **אבני קודש - בית העלמין של דבדו**, תשנ"ז, עמ' 60
5. ↑  יוסף בן הרוש, **ספר אהל יוסף**, באתר היברובוקס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012371367205171
* VIAF: 27168589863418220916
* WorldCat (עם VIAF): 27168589863418220916

 |
**אליזבת' "בת'" קימבר** (באנגלית: **Elizabeth "Beth" Kimber**) היא קצינת מודיעין אמריקאית שעמדה בראש אגף המבצעים החשאיים של ה-CIA.

ביוגרפיה
--------

קימבר סיימה ב-1984 תואר ראשון בהיסטוריה ממכללת המילטון (אנ') במהלך לימודיה שהתה בצרפת שם למדה היסטוריה של האמנות במכון אוניברסיטת לונדון בפריז, רוסית בסורבון ומדע המדינה וממשל במכון למדע המדינה פריז. כמו כן היא בעלת תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת נורת'ווסטרן ובוגרת התוכנית למנהלים של אוניברסיטת הרווארד.

בתום לימודיה התגייסה ל-CIA. במהלך שירותה הייתה חלק מ"הקבוצה הרוסית" האחראית למודיעין בתחום רוסיה. היא שימשה סגנית השירות החשאי הלאומי של ארצות הברית (אגף המבצעים החשאיים של הארגון), עמדה בראש חטיבת אירופה ואירו-אסיה ושימשה ממלאת מקום המשנה לראש ה-CIA.

בדצמבר 2018 מונתה לראש אגף המבצעים החשאיים של ה-CIA וכיהנה עד יוני 2021. היא האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד זה במינוי קבע (ג'ינה הספל שימשה בתפקיד במהלך 2013 אך לא זכתה למינוי קבע).

ב-2022, לאחר 37 שנות שירות ב-CIA פרשה והצטרפה להנהלת חברת "Two Six Technologies". כמו כן היא משמשת חברת דירקטוריון בחברת ManTech ועמיתה בכירה במרכז ללוחמה בטרור של האקדמיה הצבאית של ארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

* CIA names Beth Kimber to lead clandestine arm, ‏CBS, ‏7 בדצמבר 2018
* Beth Kimber becomes first woman to run the CIA's clandestine operations, אתר NBC, ‏8 בדצמבר 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  Former CIA Senior Executive Elizabeth Kimber Joins Two Six Technologies

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"בת' קימבר"**.
**דיגיטל 14** (או **עכשיו דיגיטל**) הוא שמה של מחלקת הדיגיטל של ערוץ האקטואליה "עכשיו 14" המופעלת על ידי חברת "ערוץ יהודי ישראלי בע"מ" שבבעלות המיליארדר יצחק מירלשוילי. מאז תחילת פעילות המחלקה ב-18 בינואר 2021, משרדי המחלקה נמצאים ב-קריית התקשורת במודיעין. מחלקת הדיגיטל מנוהלת על ידי יורם כהן ודור אזרד ועובדים בה מעל ל-40 כתבים רשיים וזוטרים, עורכי חדשות, תחקירנים ועוד. למחלקה פלפורמה של אתר אינטרנט ויישומון המספקים לציבור מידע חדשותי ומדורים בנושאי חדשות, פוליטיקה, חדשות חוץ, משפט, אוכל, תרבות ובידור, דעות, צבא וביטחון, ספורט ובריאות. המחלקה לא יוצרת תוכן בשבתות וחגים.

  

בנוסף לתכנים הכתובים, באתר האינטרנט של המחלקה ניתן למצוא גם כתבות מצולמות בנוסף לתכניות הערוץ.

היסטוריה
--------

מאז תחילת פעילות המחלקה בשנת 2021, עורכיה יצרו בה עשרות כתבות בתחומים שונים מדי יום. לפני המעבר של ערוץ 20 לאפיק 14 פלטורמת האינטרט של המחלקה נוהלה על ידי "חדשות ערוץ 20" ועם המעבר לערוץ החדש אתר האינטרט השתדרג ומחלקת הדיגיטל של ערוץ 14 נוצרה.

בנוסף לכתבי המחלקה הקבועים, כתבי ערוץ 14 לוקחים חלק פעיל ביצירת התוכן באתר, בין אם בכתבות עצמם, בין אם בטורי הדעה ובין אם במבזקי חדשות מתפרצים. 

**במהלך מלחמת חרבות ברזל המחלקה יצרה מספר פרוייקטים**

* עכשיו מתכונים
* ישראל מנצחת // סיקור מיוחד
* יומן מלחמה

ביקורת על המחלקה
----------------

ב-7 באוקטובר 2023, במהלך מתקפת הפתע על ישראל, המחלקה לא יצרה כתבות על אף מצב החירום אליו נקלעה מדינת ישראל והיתרים מרבנים.

ב-1 בנובמבר 2023, התפרסמה חשיפה באתר TheMarker לפיה הנתונים של ערוץ 14 בפרוייקט "ישראל מנצחת" על מספר המחבלים שישראל חיסלה במהלך מלחמת חרבות ברזל התקבלו ממשרד הבריאות הפלסטיני. החשיפה הובילה לביקורת נרחבת על המחלקה, בעיקר ברשתות החברתיות.

1. ↑  אודות ויצירת קשר
2. ↑  לוח שידורים
3. ↑  עכשיו מתכונים - ערוץ 14 מיוחדים
4. ↑  ישראל מנצחת // סיקור מיוחד
5. ↑  ימון מלחמה | עכשיו 14
6. ↑  כ-20 דקות לאחר צאת השבת, ערוץ 14 החל לשדר את האירועים בדרום
7. ↑  המקור הבעייתי של ערוץ 14: האם הנתונים שמציג במלחמה התקבלו מחמאס?
**אקריסיוס** (ביוונית עתיקה: **Ἀκρίσιος**) היה מלך ארגוס על פי המיתולוגיה היוונית. לפי האגדה, הוא היה בנם של אבאס ואגליה (אוקליאה), נכדו של לינסאוס, נינו של דנאוס, ואחיו התאום של פרואטוס, שנאמר עליהם כי רבו ברחם אימם. 

לאחר מות אביו, אקריסיוס גירש את פרואטוס מנחלתו, אך פרוטאוס חזר לאחר שזכה לתמיכה מאביה של אשתו, לובטוס מליקיה. אקריסיוס נאלץ לחלוק איתו את הממלכה, לכן העניק לו את טירינס ושמר לעצמו את ארגוס.

במחזה אורסטס מאת אוריפידס, נכתב כי אקריסיוס היה מייסד האמפיקטיונה של דלפי. עם זאת, סטראבון טען שהאמפיקטיונה קדמה לתקופתו של אקריסיוס, אך הוא היה מי שתיקן את הערים שלקחו חלק במועצה.

אקריסיוס ופרסאוס
----------------

אקריסיוס היה מאוכזב מכך שלא היה לו יורש עצר, הוא פנה לאורקל ושאל האם זה ישתנה. האורקל סיפר לו שיום אחד הוא ייהרג על ידי בנה של בתו דנאה. באותו זמן היא הייתה עדיין חסרת ילדים, ולכן החליט אקריסיוס לנעול אותה בחדר אטום מברזל, הנמצא במגדל, במטרה לשמור עליה כך. אולם זאוס בא אליה בצורה של גשם של זהב, ועיבר אותה. לאחר זמן קצר, ילדם פרסאוס נולד.

אקריסיוס לא שמח על כך, אולם כיוון שלא רצה להעלות עליו את זעם האלים, החליט לא להרוג את בתו ונכדו אלא לשלח אותם על פני הים בתוך קופסת עץ. הם נשטפו לחוף של האי סריפוס, שם הם נלקחו על ידי דיקטיס, אחיו של המלך פולידקטס, אשר גידל את הילד עד בגרותו. לאחר זמן מה פולידקטס התאהב בדנאה ורצה להעלים את פרסאוס. לכן הוא תכנן תוכנית - לשלוח את פרסאוס למשימת התאבדות.

כאשר חזר פרסאוס לסריפוס, וגילה שאמו הייתה נתונה להתעללות מצדו של פולידקטס, הרגו, והמליך את דיקטיס למלך. לאחר מכן, החזיר פרסאוס את האביזרים שקיבל מהאלים, ונתן את ראשה של מדוזה כמתנה לאתנה. בדרכו חזרה למולדתו ארגוס פגש את אקריסיוס, והרגו בטעות בכידונו, ובכך מילא את נבואת האורקל לאקריסיוס. מבויש מדי מכדי לחזור לארגוס, נתן פרסאוס את הממלכה למגפנטס בנו של פרואטוס (אחיו של אקריסיוס) ונטל את השלטון בממלכת הטירינס.

קישורים חיצוניים
----------------

* אקריסיוס, בתוך המילון לביוגרפיה ומיתולוגיה יוונית ורומית (באנגלית)
* פרסאוס, בתוך המילון לביוגרפיה ומיתולוגיה יוונית ורומית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורסטס, עמוד 1087
2. ↑  סופוקלס, אנטיגונה, 943-950  

מנאנדרוס, בת סאמוס 590-600
הרב אריה שפירא (נולד בתשל"ז, 1977) הוא ראש ישיבת שערי שמועות במושב בית חלקיה.

תבנית {{אישיות}} ריקה מתוכן. יש להזין פרמטרים בערך או בוויקינתונים.

**תוכן עניינים**
----------------

**1 ביוגרפיה**

**2 שיעוריו**

**3 מופתים**

### **ביוגרפיה**

נולד בבאר יעקב לרב דוד יצחק שפירא ראש ישיבת באר יעקב, בנו של ראש הישיבה הקודם רבי משה שמואל שפירא. למד בישיבה קטנה תפארת התלמוד של הרב ברכיה שנקר בירושלים, לאחר מכן בישיבה גדולה באר יעקב, שם היה לתלמידו של ראש הישיבה סבו רבי משה שמואל שפירא.

נישא ליהודית בתו של ראש ישיבת קמניץ הרב ברוך דב ליכטשטיין. לאחר נישואיו שימש כראש חבורה בישיבת באר יעקב שם נאספו מספר תלמידים בכדי לשמוע ממנו שיעורים בעיון.

באלול תש"ע יסד יחד עם דודו הרב נפתלי צבי יהודה שפירא זצוקללה"ה את ישיבת שערי שמועות במושב בית חלקיה

מתגורר בסמוך לישיבה במושב בית חלקיה, לו ולרעייתו שלושה עשר ילדים.

### **שיעוריו**

שיטת לימודו מבוססת על שיטת בריסק, כדרך לימודו של סבו. רוב שיעוריו מבוססים על הספר קונטרס הביאורים שחובר על ידי סבו, ועל ספר ברכת שמואל שחובר על ידי סבו מצד אשתו הרב ברוך בער ליבוביץ ראש ישיבת קמניץ.

בשונה מהמקובל בישיבות בישראל, שיעוריו נמסרים על בסיס יומי גם לבני הקיבוץ והאברכים, וגם בימי שישי.

למעט יום שלישי בו בדרך כלל מוסר את השיעור דודו הרב אריה שפירא, בנו של הרב משה שמואל שפירא המכונה ר' אריה קדישא.

עד כה יצאו 2 כרכים משיעוריו: שערי גירות – על סוגיות במסכת כתובות, ושערי מיטב – על סוגיות במסכת בבא קמא.

### **מופתים**

הרב אריה שפירא ידוע בקרב תלמידי ישיבתו כמחולל מופתים ובקי בגורל הגר"א

על פי הגורל הוא מכריע בשאלות מעשיות הקשורות לחיי התלמידים, זיווגם ועוד.

ידוע גם בשל האהדה הגבוהה שרוכשים לו תלמידיו.
**פיטקוס לור** (באנגלית: **Pittacus Lore**) הוא שם העט של ג'יימס פריי וג'ובי האגהס. תחת שם עט זה, פריי וג'ובי כתבו את סדרת הספרים המצליחה בני לוריאן. בסדרת הספרים בני לוריאן פיטקוס לור מופיע כזקן השבט הכי חזק.

ג'יימס פריי
-----------

 ערך מורחב – **ג'יימס פריי**

ג'ובי האגהס
-----------

ג'ובי האגהס נולד בעיר רנטון, וושינגטון, פרבר של סיאטל. מגיל שלוש גדל בעיירה ספנסר, אוהיו, השוכנת ארבעים מיילים דרומית-מערבית לקליבלנד. הוא היה אלוף סיאטל בהיאבקות בתיכון, למד באוניברסיטת אוהיו במלגה אתלטית, וסיים תואר עסקי במערכות מידע לניהול.

הוא החל לכתוב ספרים כשהיה בן 24, ובגיל 27 עבר לעיר ניו יורק כדי ללמוד בבית הספר לאמנויות באוניברסיטת קולומביה. סיים את לימודיו במאי 2009 עם תואר שני בכתיבה יוצרת (מדע בדיוני).

חיבר שני רומנים קודמים, שניהם היו המכר הראשון של ניו יורק טיימס והמכרו למעלה מחמישה מיליון עותקים ברחבי העולם. עבודתו תורגמה ל-27 שפות ופורסמה ב 49 מדינות.

האגהס לקח חלק בכתיבת סדרת "בני לוריאן" שספרה הראשון יצא באנגלית ב-2010.

כיום הוא גר בניו-מרקט, ניו המפשייר.

פיטקוס לור בסדרת הספרים בני לוריאן
----------------------------------

פיטקוס לור הוא ראש הזקנים בלוריאן והחזק מבינם, בגלל מורשת הקסימיק. על פי הכתוב בספרים, הוא נמצא על כדור הארץ במשך 12 השנים האחרונות, ומנסה למצוא ולאחד את הגארד. הוא היה זה שגרם לצלקת הסגולה סביב גרונו של סטרקוס רא. בראיון הוא אמר שמצא את מספר חמש. על פי מלקולם גוד פיטקוס הגיע לביתו פצוע ולאחר מכן מת בבאר. ב"גורלה של מספר 10" גילו שמי שיירש את פיטקוס לור הוא מספר ארבע וזאת מפני שמספר שמונה נרצח בידי מספר חמש. 

מורשות:
לומן - היכולת לייצר אור וחום מיידי ונותן חסינות מאש ומכוויות. לסבו של ג'ון הייתה מורשת זו.
טלקינזיס - כל הגארד מפתחים מורשת זו, כמעט מיד לאחר המורשת הראשונה שלהם.
הגברה - כל הגארד יורשים כוח פיזי, מהירות, רפלקסים, סיבולת ויציבות מוגברים.
פיירוקינסיס- היכולת לשלוט וליצור אש.
קסימיק - לפיטקוס יש את היכולת לחקות כל מורשת שראה. הוא גילה שחלק מהמורשות שלו מועתקות מלורים אחרים. מורשות מועתקות:
תעופה - היכולה לעוף.
העברת כוחות - גם למספר תשע יש מורשת זו.
דריינן - יכולת לבטל מרשות של אחרים על ידי נגיעה בהם או טעינה של חצים בדריינן ולפגוע באחרים וככה לבטל את המורשות שלהם. הועתק ככל הנראה מסטרקוס רא.
יכולת שינוי גיל (אטרנוס) - אבל רק את הגילאים שעבר. הועתק ככל הנראה מלורידס.
שליטה בקרח-כמו לשבע יש לו את היכולת ליצור ולשלוט בקרח.
היו לו עוד 75 מורשות שלא ידוע מהן.

קישורים חיצוניים
----------------

*