recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**המסגד הגדול באשקלון** (בערבית: **الجامع الكبير**, "אל-ג'אמע אל-כביר") הוא מבנה גדול באשקלון אשר נבנה בשנת 1300 על ידי הסולטן הממלוכי אל-נאצר מחמד בן קלאוון. חלק מן המסגד משמש כיום כמוזיאון לתולדות העיר אשקלון.

היסטוריה
--------

המסגד נבנה בשנת 1300 על ידי הסולטן הממלוכי מוחמד בן קלאוון, ששלט לסירוגין בין השנים 1293–1340. תקופת שלטונו הארוכה הייתה פורייה מבחינת בנייה בארץ ישראל. בשנת 1314 בנה את מינרט המסגד הגדול ברמלה וב-1318 בנה את מינרט המסגד הלבן שם. תחת חסותו בנה האמיר הסורי תנכיז בירושלים מבנים רבים ושופצה כיפתה של כיפת הסלע. המסגד באשקלון הוא מהראשונים שבנו הממלוכים במג'דל.

המבנה שסביב המסגד נבנה בתקופה העות'מאנית מאבני בנייה ומפרטי שיש רבים, כגון עמודים שנלקחו מתל אשקלון. הוא מצטיין בעיטורים האופייניים לאמנות העות'מאנית. היה זה המבנה המפואר בעיר במשך מאות שנים.

המסגד עמד בליבה של העיירה הערבית אל-מג'דל.

אזכור המסגד במקורות היסטוריים
-----------------------------

 המסגד הגדול באשקלון ביו השנים 1880–1920
כך נכתב בכתובת שעל גבי לוח שיש:

> 
> ציווה על בניית הג'אמע המבורך הזה, מתוך שאיפה לרצות פני אללה וחסדו ומתוך בקשת השכר והגמול מעלת אדוננו סיף א-דין סלאר, מושל עליון של הארצות האצילות [...] ירחמו אללה על כל מי שיבקש עבורו מאת אללה את הרחמים, וירחם על המוסלמים.
> 
> 
> 
> 

הרופא הצבאי הבריטי ויליאם וויטמן (Wittman) שעבר במקום ב-1801 מזכיר "מסגד עם מינרט גבוה", וזהו האתר היחיד שהוא מציין בעיירה מג'דל.   

ג'ון קנינגהם גייקי ציין בספרו מ-1887, בהתייחסו למג'דל:

> 
> מסגד (קטן) עם מינרט גבוה ובולט הוא מבנה האבן היחיד בעיירה.
> 
> 
> 
> 

 ויקטור גרן, בעוברו באשקלון באמצע המאה ה-19, כתב כי המסגד:

> 
> בנוי מאבנים מהוקצעות למדי. החצר שלפניו מרוצפת מרצפות שיש [...] מעלה בניין מזדקר מגדל נאה למדי.
> 
> 
> 
> 

יחיאל בריל, המתאר מסע מיפו לעזה בשנת 1882, כתב:

> 
> כאשר לא מצאו מקום ללון (באיסדוד), קמו והלכו לאיטם עד ליציאת הכוכבים, למג'דל. המקום הזה נחשב לעיר כי יש בו בית תפילה לישמעאלים, וגם בית שמבשלים בו קאפע, ואל הבית הזה סרו ללון.
> 
> 
> 
> 

המסגד מכונה "החאן", אולם על-פי תיאורים אלה נראה כי לא שימש ללינה. אמנם מתבקש למצוא בית מלון או בית הארחה במג'דל לאור חשיבותה ומעמדה במרחב, אולם מבנה כזה לא נזכר במקורות. ייתכן שבתי קפה שונים, כגון זה שסיפר עליו בריל, שימשו גם ללינה.

שימוש כיום: החאן - מוזיאון אשקלון
---------------------------------

מבנה המסגד ב-2005
חלק ממכלול המסגד, המכונה "החאן", שופץ בשנות ה-90 של המאה ה-20. כיום שוכנים בו מוזיאון קטן לתולדות העיר אשקלון, גלריות לאמנות ומסעדה. בחאן מיצג קולי המספר בעברית ובאנגלית את סיפורה של העיר אשקלון.

לקריאה נוספת
------------

* אתר מוזיאון החאן
* מ' אלקיים, תשנ"ה, 40 שנות יישוב יהודי בעזה, נצרים
* ויקטור גרן, תשמ"ב, תיאור ארץ ישראל, כרך ב', ירושלים
* א' ששון, 2002, אשקלון כלת הדרום, המכללה האקדמית אשקלון, עמוד 106

* Geikie C. 1887, Holy Land and the Bible, London
* Witman W. 1803, Travels in Turkey, Asia minor, Syria, and across the Desert into Egypt, London

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המסגד הגדול באשקלון** בוויקישיתוף
**א' זֶה אַבָּא** היא תנועה חברתית ישראלית הפועלת להסדרת זכויותיהם של אבות גרושים, פרודים או בתהליכי גירושין.

היסטוריה
--------

התנועה נוסדה בשנת 2011 על ידי אמיר שיפּרמן, אשר עבר תהליך גירושין ולא קיבל זכויות משמורת שהיו שוויוניות. במהלך השנים, התנועה ערכה כנסים, עצרות והפגנות לקידום מטרותיה. בשנת 2014 נערכה הפגנה בתל אביב בה תיאר שיפּרמן את תפיסתם של החברים בתנועה ואת שינויי המדיניות שברצונם להביא. בנובמבר 2015, ערכה התנועה עצרת מול ביתה של שרת המשפטים איילת שקד בדרישה לביטול חזקת הגיל הרך. לטענת "א' זה אבא", נכחו בהפגנה מאות אנשים, בהם גם חבר הכנסת יואב קיש.

לתנועה חשבון ברשת החברתית פייסבוק.

טענות התנועה
------------

הליכים בבתי המשפט לענייני משפחה ונוער מתנהלים בדלתיים סגורות, מה שמונע, לדברי אנשי התנועה, ביקורת ציבורית אפקטיבית ואף עלול להוות פתח לשחיתות שלטונית. כמו כן, מפנה התנועה אצבע מאשימה כלפי עובדות סוציאליות מסוימות הלוקחות לדבריה חלק ב"אפליה מוסדית" נגד גברים. לדעת החברים בתנועה, מצב החוק ומערכות הרווחה במדינת ישראל מובילים למקרי התאבדות בקרב אבות גרושים. ב-9 בנובמבר 2014 פרסם שיפרמן מאמר דעה באתר חדשות ערוץ 10 שבו טען כי מערכת החוק בישראל בנויה כדי להתעלל באבות גרושים. בדבריו טען כי בתהליך הגירושין בישראל ישנה אפליה מינית נגד אבות. לטענתו, האפליה מתבטאת בכך שאבות הם הנושאים העיקריים בנטל הפרנסה, בחובות כלפי המדינה וממול ישנה לדבריו העדפה מוסדית לטובת האמהות בהסדרים שלאחר הגירושין.

פעילות
------

התנועה פועלת לקידום ויישום המלצות ועדת שניט וועדת שיפמן; מקיימת כנסים ואירועים; פועלת בערוצים חוקיים ומשפטיים נגד עובדי מדינה הפוגעים בעקרונות התנועה כגון שופטים ועובדי רווחה, הן בארץ והן בחו"ל; מספקת תמיכה מורלית לחבריה ומהווה כר לסיוע ועזרה הדדית בין חברי הקבוצה; משתדלת בכנסת לצורך קידום ויישום שוויון מגדרי בהורות ומקיימת הפגנות ועצרות מחאה. כמו כן, מספקת התנועה לעיתים ייעוץ משפטי בהתנדבות מצד משפטנים ועורכי דין הנמנים גם הם על חברי התנועה והמאמינים בעקרונותיה ופועלים גם הם במישורים רבים לקידום שוויון מגדרי בהורות כפי הבנתם.

בנוסף פועלת התנועה להפצת מידע רלוונטי על ידי אמצעי התקשורת השונים.

ראו גם
------

* הורות משותפת
* משמורת ילדים
* הורות לאחר גירושין או פרידה
* תנועת הגברים
* התנועה לזכויות הגבר
* אפליית גברים

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של א' זה אבא
* א' זה אבא, ברשת החברתית פייסבוק
* נעמה לנסקי, מיכל יעקב יצחקי, ‏**איפה הילד ואיפה הסעד?**, באתר ישראל היום, 20 בדצמבר 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  קורין אלבז-אלוש, מייסד ארגון אבות גרושים מתכנן מחאה בבחירות, באתר mynet‏ פתח תקוה, 12 בפברואר 2015
2. ↑  קטע קול 'א' זה אבא': מחאת האבות הגרושים - "חבר כנסת שלא תומך בנו תומך בפגיעה בילדים!" - ריאיון מתוך תוכניתו של גבי גזית, באתר האינטרנט של רדיו ללא הפסקה, 16 בינואר 2014
3. ↑  מיכל יעקב יצחקי, ‏איפה הילד?, באתר ישראל היום, 25 בנובמבר 2015
4. ↑  א' זה אבא ! מאבק הילדים לשני הורים, באתר www.facebook.com
5. ↑  אברהם בן חורין, "גל התאבדויות של אבות גרושים", באתר ערוץ 7, 11 במאי 2014
6. ↑  סרטונים אמיר שיפרמן, דעה: מערכת החוק בישראל בנויה כדי להתעלל באבות גרושים, באתר של "רשת 13", 9 בנובמבר 2014 (במקור, מאתר "nana10")
בתורת החוגים, **חוג השברים הקלאסי** של חוג R הוא הרחבה שבה כל איבר רגולרי של החוג המקורי הוא הפיך. חוג השברים הקלאסי קיים אם ורק אם החוג מקיים את תנאי אורה על איברים רגולריים. חוג השברים הקלאסי, כשהוא קיים, מוכל בחוג השברים המקסימלי.

רקע
---

הבנייה הקלאסית של שדה המספרים הרציונליים כשדה השברים של חוג המספרים השלמים מדגימה תופעה כללית בתורת החוגים הקומוטטיביים: כל תחום שלמות אפשר לשכן בשדה. כלומר, תחום שלמות אפשר להרחיב לחוג שאינו גדול מדי (כל איבר שלו הוא מנה של איברים מן התחום) ואינו קטן מדי (לכל איבר שלו יש בחוג הפכי). חוג השברים הקלאסי נועד להרחיב את התופעה הזו לחוגים לא קומוטטיביים.

הגדרה
-----

**חוג השברים הקלאסי** (הימני) של חוג R הוא הרחבה {\displaystyle \ R\subseteq Q} המקיימת שני תנאים: כל איבר רגולרי (היינו, שאינו מחלק אפס) של R הוא הפיך ב-Q; וכל איבר של Q הוא מהצורה \ ab^{{-1}} כאשר \ a,b\in R ו-b רגולרי. אם חוג השברים הקלאסי קיים, אז הוא יחיד עד כדי איזומורפיזם.

חוג השברים הקלאסי קיים אם ורק אם R מקיים את תנאי אורה (ביחס לאוסף האיברים הרגולריים): לכל a,b כך ש-b רגולרי, קיים איבר רגולרי y כך ש-{\displaystyle \ 0\neq ay\in bR}. לדוגמה, כל חוג ראשוני נתרי (ימני) וכל חוג ראשוני בעל זהויות מקיימים את התנאי, ולכן יש להם חוג שברים קלאסי.

בניה
----

הדרך הנקיה ביותר לבנות את חוג השברים הקלאסי היא כאוסף המחלקות של זוגות סדורים {\displaystyle \ (f,U)} כאשר U אידיאל ימני רגולרי (היינו, כזה המכיל איבר רגולרי), ו-{\displaystyle \ f:U\rightarrow R} העתקה של מודולים ימניים, עם יחס השקילות המזהה {\displaystyle \ (f,U),(f',U')} אם יש אידיאל המכיל איבר רגולרי בחיתוך {\displaystyle \ U\cap U'} שעליו מתלכדות הפונקציות {\displaystyle \ f,f'}. החיבור מוגדר לפי {\displaystyle \ [f,U][f',U']=[f+f',U\cap U']}, והכפל לפי {\displaystyle \ [f,U][f',U']=[ff',f'^{-1}U]} (כדי שהחיתוך של אידיאלים רגולריים יהיה רגולרי יש להניח את תנאי אור). 

בניה זו אפשר להכליל, על ידי החלפת אוסף האידיאלים הרגולריים באוספים אחרים, וכך למשל אפשר לבנות את חוג השברים המקסימלי.

ראו גם
------

* לוקליזציה (תורת החוגים)
* תנאי אור
**כריש ג'אווה** (שם מדעי: ***Carcharhinus amboinensis***) הוא מין של כריש במשפחת הכרישיים, החי לאורך האוקיינוסים הטרופיים בין מזרח האוקיינוס האטלנטי עד האזור האינדו-פסיפי וחופי אוסטרליה ומערב האוקיינוס השקט בעומק של עד 150 מטרים, לרוב בחופים ומדפי יבשה במים עכורים עם קרקעית רכה. הוא קיבל את שמו מאחר שהתגלה לראשונה באמבון שבאינדונזיה.

מאפיינים
--------

כריש ג'אווה מגיע לאורך של 1.9 עד 2.5 מטרים כשהאורך המרבי מגיע ל-2.8 מטרים. ובמראהו מזכיר מעט את הכריש השורי במספר מאפיינים ביניהם הגוף הכבד, סנפירי הגב דומים והלסתות קצרות ורחבות. עם זאת הוא הרבה פחות תוקפני לבני אדם. צבעו של הכריש אפור-כחלחל בחלקו העליון ולבן בחלק התחתון עם פס לבן חלש לאורך הזנב ולצד סנפירי האגן. מספר פרטים שלו התגלו כלבקנים, דבר נדיר ביותר אצל כרישים.

הכריש נמצא לאורך חופי כל היבשות המזרחיות, מכף ורדה וסנגל לניגריה ונמיביה וגם לחופי קרוטונה, איטליה במזרח האוקיינוס האטלנטי, דרך חופי דרום אפריקה, מדגסקר, סיישל ומאוריציוס וצפונה למזרח אפריקה, חצי האי ערב, המפרץ הפרסי, מרבית חופי דרום אסיה ודרום-מזרח אסיה עד גינאה החדשה וצפון אוסטרליה באוקיינוס ההודי ומהפיליפינים ודרום סין עד מזרח גינאה החדשה, מערב אוסטרליה וחלק ממיקרונזיה במערב האוקיינוס השקט. לעיתים הכריש נכנס לשפכי נהרות אך בתדירות פחותה בהרבה משל הכריש השורי.

כריש זה הוא טורף-על המחפש טרף על קרקעית הים, אך יחטוף גם טרף השוחה קרוב לפני המים. הוא ניזון מדגים שונים כמו סוליתאים, רצועניים ומסריים וכן מסילוניות, מעשירי רגל וגם דגי סחוס שונים (תזונה נפוצה בעיקר אצל הכרישים בדרום אפריקה) כמו גלדניים, מלאכי ים, גיטרניים, טריגוניים, טחניים ואף מכרישים קטנים יותר. לעיתים הוא יאכל גם רכיכות שונות, נחשי ים, דולפינים ופגרי לווייתנים.

הכריש נחשב למסוכן לאדם עקב גודלו ודמיונו לכריש שורי, אך לא ידוע על תקיפות שלו. עם זאת הוא מכיל לעיתים סיגואטרה שגרמה במדגסקר להרעלה של 500 אנשים שאכלו מבשרו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כריש ג'אווה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  כריש ג'אווה באתר הרשימה האדומה של IUCN
**בית הכנסת הקראי בקייב** (כּנָסָה, באוקראינית: **Кенаса**) הוא מבנה, הנמצא לא רחוק משער הזהב של קייב, אשר שימש כבית כנסת לעדה הקראית בעיר קייב. המבנה נחנך ב-1902 ופעל עד ראשית שנות ה-20 של המאה ה-20. מאז שימש לשימושים שונים וכיום הוא "בית השחקן" (Будинок актора), משכן האיחוד הלאומי של אנשי התיאטרון באוקראינה.

היסטוריה
--------

המבנה ב-2017
על אף שבשלהי המאה ה-19 מנתה הקהילה הקראית בקייב פחות מ-300 נפש, אחת המשפחות הבולטות בה הייתה משפחתם של האחים משה ושלמה קוגן, שעשו הון במסחר טבק. שלמה (סולומון) קוגן מימן את בניית בית הכנסת, שתוכנן על ידי האדריכל ולדיסלב גורודצקי בסגנון מורי ונבנה מבטון. הבנייה החלה ב-1898 והושלמה ב-1902, לאחר מותו של סולומון ב-1900 והתגייסות אחיו להשלים את המלאכה. בית הכנסת נחנך בי"ט בשבט ה'תרס"ג, 27 בינואר 1902, על ידי חכם שמואל (סמואל) פמפלוב מאודסה.

בתקופת השלטון הסובייטי שימש המבנה למטרות חינוכיות שונות, ונשמר באופן יחסי. בעת מלחמת העולם השנייה הושחת וחולל וככל הנראה באותה עת נהרסה גם כיפתו.

לאחר מלחמת העולם השנייה שימש המבנה תיאטרון בובות וקולנוע. ב-1981 נפתח בו "בית השחקן" וזהו השימוש במבנה עד היום.

אדריכלות
--------

האדריכלות הבלתי-שגרתית של המבנה כוללת אלמנטים השאולים מאדריכלות ממלוכית כגון עיטורי מוקרנס ואבלק ותחריטי אבן של אלמנטים צמחיים סביב קווי המתאר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת הקראי בקייב** בוויקישיתוף
* בית הכנסת הקראי בקייב
* בית הכנסת הקראי בקייב באתר בית התפוצות
**בן-חצב** (שם מדעי: *Scilla*) הוא סוג במשפחת האספרגיים. הסוג מונה ה-80 מינים, שהם גאופיטים הגדלים ביערות, כרי-דשא בהרי האלפים התחתיים, ובחופיהן של אירופה, אפריקה ואסיה ("העולם הישן"). פרחיו לרוב כחולים, אולם יש גם מינים לבנים, ורודים וסגולים. מרבית המינים פורחים בתחילת האביב, ומיעוטם גדל בסתיו (כמו בן החצב הסתווני). מספר מינים אפריקנים שבעבר סווגו תחת הסוג בן-חצב הוסרו מסוג זה, והועברו לסוג *Ledebouria*. הידוע ביותר ממינים אלו הוא *Ledebouria socialis*, שבעבר נקרא *Scilla violacea*. תמצית בן-החצב משמשת כמרכיב בתרופות למניעת שיעול ובניתוחי לב.

מקורו של שמו הלטיני (המדעי) של בן-החצב, Scilla, הוא במיתולוגיה היוונית:[דרוש מקור] בסיפור האודיסיאה של הומרוס מתוארות שתי מפלצות ים, סקילה וכריבדיס, ששכנו במצר מסינה. מעבר בין שתי המפלצות היה עלול להביא לטריפתן של הספינות שניסו לעבור במיצר, או למות חלק מצוותן. עם זאת, אודיסאוס הצליח לעבור בין שתי המפלצות, על ידי פיזור של תמצית הפקעות של פרח בן-החצב על הסלעים. התמצית הרגיעה את המפלצות, ומכאן שמו של הפרח- סקילה, ובלטינית- Scilla. שמו העברי של הסוג נגזר בשל קרבתו לחצב מצוי ועל הדמיון בין צורת הפרחים שלהם.

לפרחים עטיף כותרתי ובהם 6 עלים שצבעם כחול, תכול או ורוד והם ערוכים בשני דורים, 6 אבקנים ועמוד עלי אחד. הפרי הוא הלקט המתפתח לאחר ההאבקה, והוא נפתח בשלוש קשוות ומפיץ את זרעיו.

מינים בישראל
------------

בארץ ישראל גדלים ארבעה מינים מהסוג:

* בן-חצב סתווני (*Scilla autumnalis*)
* בן-חצב מדברי (*Scilla hanburyi*)
* בן-חצב החורש (*Scilla cilicica*)
* בן-חצב יקינתוני (*Scilla hyacinthoides*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בן-חצב** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

* בן-חצב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**מלחמת לנדסהוט** (בגרמנית: **Landshuter Erbfolgekrieg**) הייתה מלחמת אזרחים בגרמניה, שהתחוללה על רקע ויכוח על ירושת דוכסות בוואריה-לנדסהוט, (דרום מזרח בוואריה) בין השנים 1503 ו-1505.

הרקע לפרוץ המלחמה
-----------------

הדוכס מלנדסהוט, גאורג, דוכס בוואריה ואשתו ידוויגה יגלו, דוכסית בוואריה מתו בזה אחר זה, (1502–1503), ולא השאירו יורש זכר. על פי החוק הקיסרי, נכסים אלו היו "נכסי מתנה" ורק יורש זכר יכול לרשת אותם. בתו של גאורג, אליזבת, שהייתה נשואה לרוזן רופרכט מפפאלץ, בישוף פרייזינג, (בנו של פיליפ, הנסיך הבוחר מפפאלץ) ניסתה יחד עם בעלה ובתמיכת הנסיך לתפוס את השלטון על לנדסהוט. משפחת ויטלסבאך, שהייתה אז השלטת בבוואריה, ובייחוד אלברכט הרביעי, דוכס בוואריה ממינכן, החליטו להעביר את העניין לבית הדין של הקיסר מקסימיליאן הראשון, שהכריע לטובתם. משסירב הרוזן רופרכט, פקד הקיסר לגרשו מגרמניה, וכן את הנסיך הבוחר מפפאלץ. מאותו רגע פרצה מלחמה, שהקיפה את כל חבל הריין, עד לשלהי 1505.

מהלך המלחמה וסיומה
------------------

כוחות פפאלץ היו מלכתחילה קטנים למדי, ומה גם שהקיסר צירף לכוחות בית ויטלסבאך את חייליו השכירים. בהדרגה נחלשו כוחות פפאלץ, עד שבשנת 1505 מתו הרוזן רופרכט ואשתו אליזבת. באספת הממלכה בקלן חילק הקיסר את דוכסות בוואריה-לנדסהוט, כאשר רובה ניתנה לבית ויטלסבאך, ומיעוטה, בעיקר רוזנות פפאלץ-נויבורג, ניתן לבנם של רופרכט ואליזבת, אוטו היינריך, רוזן פפאלץ-נויבורג, וכך נחתם ההסכם ב-30 ביולי 1505.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4166655-0

 |
**בן-ציון זילברפרב** (נולד ב-9 באוקטובר 1949) הוא כלכלן ישראלי, פרופסור אמריטוס בחוג לכלכלה באוניברסיטת בר-אילן, דקאן ומייסד בית הספר לבנקאות ושוק ההון במכללה האקדמית נתניה. כיהן כמנכ"ל משרד האוצר בשנים 1999-1998.

ביוגרפיה
--------

זילברפרב נולד בחיפה ולמד בתיכון צייטלין בתל אביב.

בעל תואר ראשון ושני בכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שלישי מאוניברסיטת פנסילבניה (1977). בשובו לישראל שימש מרצה לכלכלה באוניברסיטת בר-אילן, מנהל המכון למחקר כלכלי, ראש מכון עזריאלי לחקר כלכלת ישראל, ראש המחלקה לכלכלה, ראש המרכז לכלכלת ביטחון ושלום, דקאן הפקולטה למדעי החברה וראש מרכז אהרון מאיר לבנקאות. משנת 2001 מכהן כדקאן בית הספר לבנקאות ושוק ההון במכללה האקדמית נתניה. כמו כן מכהן כעמית בתוכנית מדיניות הכלכלה של מרכז טאוב.

בשנים 1982–1985 שימש מנהל הרשות לתכנון כלכלי במשרד הכלכלה והתכנון. שימש יועץ לבנק דיסקונט, בנק ישראל, בנק מזרחי, רשות ניירות ערך וחברת כביש חוצה ישראל.

ב-1998 מונה על ידי שר האוצר יעקב נאמן למנכ"ל משרד האוצר ושירת בתפקיד עד סיום כהונת ממשלת ישראל העשרים ושבע ביולי 1999.

כיהן כדירקטור בבנק דיסקונט, בחברה לאיתור ולהשבת נכסים של נספי השואה, בנק יורו טרייד, קרנית, כלל גמל וקרנות השתלמות, פאנדטק, פרטנר תקשורת, טמרס מלונות, ברימאג, קבוצת דלק ופריגו.
ב-2018 הועלה שמו כמועמד לנגיד בנק ישראל.

זילברפרב נשוי ואב לחמישה.

קישורים חיצוניים
----------------

* בן-ציון זילברפרב באתר המכללה האקדמית נתניה
* בן-ציון זילברפרב באתר אוניברסיטת בר-אילן
* בן-ציון זילברפרב באתר מרכז טאוב
* 

| מנכ"לי משרד האוצר |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| דוד הורביץ • אהוד אבריאל • פנחס ספיר • שמחה גולן • יעקב ארנון • אברהם אגמון • ארנון גפני • עמירם סיון • יעקב נאמן • עזרא סדן • עמנואל שרון • ברוך ניסים • עמנואל שרון • ויקטור מדינה • יעקב ליפשיץ • שלום זינגר • אהרון פוגל • דוד ברודט • שמואל סלבין • בן-ציון זילברפרב • אבי בן-בסט • אוהד מראני • יוסי בכר • ירום אריאב • חיים שני • דורון כהן • יעל אנדורן • שי באב"ד • קרן טרנר אייל • רם בלינקוב • שלומי הייזלר |

 |

* בן ציון זילברפרב, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007286288105171
* LCCN: n97086503
* WorldCat (עם LCCN): n97-086503

 |
**גור-אלקטרוטרנס** (ברוסית: **СПб ГУП «Горэлектротранс»**; מילולית: "תחבורה חשמלית עירונית") הוא שמה של חברת תחבורה רוסית מהעיר סנקט פטרבורג האחראית להפעלת מערך החשמלית של סנקט פטרבורג והטרוליבוסים העירוניים.

נכון ל-2019 החברה מפעילה 83 קווים (46 קווי טרוליבוס, 37 קווי חשמליות) והיא גם מפעילה את מוזיאון התחבורה החשמלית בסנקט פטרבורג, זו אחת מחברות התחבורה הגדולות בצפון-מערב רוסיה ועובדים בה 1,100 עובדים.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה בשנת 1907 בשם "מינהל למסילות הברזל העירוניות" (Управление городских железных дорог ,УГЖД) ונועד להפעיל את מערך הרכבות בעיר.

בשנת 1931 החברה הפכה לחברה ממשלתית בשם "לנטרמוואי" («Лентрамвай») ונוהל על ידי מחלקת התחבורה של עיריית לנינגרד. ב-1936 הפכה למינהל הטרוליבוסים והחשמליות של העירייה.

ב-1989 נכנס לתוקף החוק המאפשר פתיחת חברות ועסקים פרטיים ברוסיה והמינהל הפך לחברה פרטית בשם לנגור-אלקטרוטרנס (ТПО «Ленгорэлектротранс»). בשנת 1994 החברה הולאמה מחדש.

בשנת 2003 החלו תוכניות פיתוח ותקציב החברה גדל והיא כיום אחת מחברות התחבורה הגדולות במדינה.[דרוש מקור]

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של גור-אלקטרוטרנס
**לֵדִי סַיַדַאוֹ** (1 בדצמבר 1846 - 27 ביוני 1923) היה נזיר בודהיסטי רב השפעה, מזרם הטהרוואדה. פרסם ספרים רבים אשר עסקו בדהרמה בשפה הבורמזית, והיה אחראי לחידוש והפצת מסורת הויפאסאנה בבורמה (היום: מיאנמאר) וכן בעולם המערבי.

ביוגרפיה
--------

הנזיר שיזכר בשם לדי סיאדאו, נולד בכפר קטן, במרחק של כשמונים קילומטרים מהעיר מנדליי. כבר בהיותו נזיר צעיר, בלט בזכות יכולותיו האינטלקטואליות. על כן, עבר, בתחילת שנות העשרים לחייו, לעיר מנדליי והצטרף למנזר תַאנְגַ'אוְן, אשר היווה מוסד לימוד יוקרתי בתקופה זו. בשנת 1883, לאחר שרפה רחבת היקף בעיר מנדליי, אשר הרסה את ביתו ואת כתביו, חזר לכפר הולדתו. לאחר מספר שנים בהם לימד בכפר, עבר ליער לֶדי במטרה להתבודד ולעסוק במדיטציה ולמידה. ביער לדי, הקים מנזר אשר בהמשך נקרא לדי על שמו: "המורה המוערך של יער לדי", ומכאן בבורמזית: לדי סיאדאו. בשנת 1900 עזב לדי את המנזר שהקים ועבר להתבודד במערות לצורך עיסוק במדיטציה באזור נהר צ'ינדווין.

במהלך חייו, חיבר לדי ספרים רבים אשר סייעו בהחייאת מסורת הוויפאסאנה. ספריו נכתבו בפאלי וכן בשפות בורמזיות, על מנת להנגישם ללאנשי דת והדיוטות. לאחר עזיבת המנזר ותקופת התבודדות ארוכה, החל לדי לסייר ברחבי בורמה על מנת להפיץ את תורת הבודהה וללמד את פרקטיקת המדיטציה להמונים, פרקטיקה אשר הייתה נפוצה אז רק בקרב בודדים מבין אנשי הדת. לאור חדירת הקולוניאליזם הבריטי לבורמה, חשש לדי מהיכחדות המסורות העתיקות. על כן פעל להפיצם להמונים ולא רק לאנשי הדת. הוא ארגן עשרות קבוצות לימוד ברחבי בורמה ותוך כך הפך לדמות מוכרת ברמה לאומית.

מורשתו
------

לדי מוכר עד היום כאחת הדמויות הבודהיסטיות הנודעות של זמנו. זאת בעיקר בזכות העובדה שהצליח להחיות את מסורת הוויפאסאנה ולהפוך אותה לנגישה בפני אנשי דת וכן בפני הדיוטות. מקובל לראות בלדי כעומד בראש שושלת של תלמידים ומורים אשר סייעו בהפצת המדיטציה והפיכתה לנפוצה במזרח וכן במערב. בין שושלת תלמידיו ניתן למצוא את ס.נ גואנקה שהפיץ את תורתו ברחבי העולם על ידי פתיחתם של עשרות מרכזי מדיטציה. תמיכתו בגישה הגורסת כי כל אדם יכול להתקרב להארה, וכי אינו חייב להתבודד במשך חודשים ושנים, נשארה מקובלת עד היום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לדי סיאדאו** בוויקישיתוף
* קורות חיים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007265708005171
* BIBSYS: 3028796
* BnF: cb169814445 (data)
* GND: 123225663
* ISNI: 0000 0001 0968 4750
* LCCN: n80062987
* NKC: jo2015889545
* NLK: KAC201415650
* NTA: 073030619
* SUDOC: 07414779X
* Trove: 871853
* VIAF: 45203235
* WorldCat: lccn-n80062987

 |
**יורי דמיטרייביץ'** (ברוסית: **Юрий Дмитриевич**‏; 26 בנובמבר 1376 - 5 ביוני 1434) היה נסיך מוסקבה אשר בכל תקופת שלטונו הקצרה ניהל מאבק פנימי נגד בן דודו וסילי השני.

בשנת 1389, כאשר יורי היה בן 15, נפטר אביו דמיטרי דונסקוי. בהתאם לצוואתו הוא קיבל לשליטתו את נסיכות זבניגורדו שהייתה חלק מנסיכות מוסקבה והוגדר כיורש אחרי האח וסילי הראשון. פסקה זו בצוואה הייתה בהמשך בסיס למאבקים פנימיים בתוך נסיכות מוסקבה.

הוא התבסס בזבניגורוד ובנה בעיר מספר כנסיות שבעיטור שלהם השתתף גם אנדרי רובליוב. הוא היה פופולרי מאוד וידוע כמצביא ודיפלומט מוצלח. בשנת 1399 ארגן פשיטה מוצלחת לשטחים סביב נהר הוולגה תוך כיבוש 14 ערים טטריות, כולל קאזאן. למעשה זו הייתה הפלישה המוצלחת הראשונה שאורגנה על ידי נסיכים רוסים לשטחים אלו. בשנת 1414 עמד בראש פשיטה מוצלחת על ניז'ני נובגורוד שחיזקה את התלות של עיר זו בנסיכות מוסקבה. בשנת 1417 השתתף במערכה נגד רפובליקת נובגורוד.

מאבק על שלטון בנסיכות מוסקבה
----------------------------

יורי אף פעם לא הסתיר את שאיפותיו לרשת את וסילי הראשון. מיד לאחר פטירתו, נמלט יורי לגאליץ' (עיר באזור מוסקבה) והחל במשא ומתן עם אצילי מוסקבה. אף צד לא רצה להתחיל במלחמה פנימית כוללת ועל כן בתיווך ראש הכנסייה הרוסית, ארכיבישוף מטרופוליטני פוטי, סוכם לדחות את הנושא ולקבל את הכרעת חאן אורדת הזהב. בשנת 1427 אימו של וסילי השני, סופיה, נסעה איתו לאביה וויטובט, הדוכס של הדוכסות הגדולה של ליטא, וביקשה את עזרתו. במצב זה היה קשה ליורי להתמודד על תפקיד נסיך מוסקבה ובשנת 1428 הוא הבטיח להפסיק את המאבק.

בשנת 1430 נפטר נסיך ליטא וויטובט וזמן קצר לאחר מכן, נסע יורי לחצר חאן אורדת הזהב במטרה להשיג הכרעה לטובתו. גם וסילי נסע לחאן. יורי התבסס על צוואת דמיטרי דונסקוי אך החאן החליט שעל וסילי להמשיך למשול במוסקבה.

באפריל 1433 כוחותיו של יורי החלו לנוע לכיוון מוסקבה. וסילי לא הצליח לארגן את הצבא שלו, הפסיד בקרב ונמלט לקוסטרומה אך נעצר שם. למרות בקשות יועציו, יורי לא הרג אותו ואף העביר לשליטתו את העיר קולומנה. הוא אף הרשה לו לקחת איתו לקולומנה את יועציו מאצולת מוסקבה. בהיותו בקולומנה וסילי הצליח לקבץ סביבו את רוב אצולת הנסיכות. יורי, שראה את המצב, החליט לוותר על תפקיד נסיך מוסקבה וכך כבר באותה שנה, לאחר מספר חודשים בשלטון, החזיר את כס הנסיכות לווסילי ואז נסוג לגאליץ'.

בניו של יורי לא הסכימו להחלטת אביהם והמשיכו במאבק. בקרב שנערך בשנת 1434 הם ניצחו את הכוחות של וסילי. כאשר נודע לווסילי שבכוחות שהשתתפו בקרב היו גם אנשיו של יורי הוא פשט על גאליץ' ושרף אותה. כתוצאה מכך, הצטרף יורי בעצמו למאבק. באביב 1434 הכוחות המשותפים של יורי ובניו השיגו ניצחון חשוב על הכוחות של וסילי. **יורי** החל את הכהונה השנייה שלו ואילו וסילי נמלט לניז'ני נובגורוד והחל בהכנות לנסיעה לאורדת הזהב.

ב-5 ביוני 1434 נפטר יורי באופן פתאומי, על פי מספר גרסאות לאחר הרעלה. לאחר פטירתו, המשיכו בניו במאבק על השליטה בנסיכות מוסקבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יורי דמיטרייביץ'** בוויקישיתוף
* קורות חיים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 139164901
* LCCN: n2005078820
* NKC: jx20090223007
* SELIBR: 325433
* VIAF: 46174948
* WorldCat: lccn-n2005078820

 |
תחילת הפיוט "במרומי ערץ" בכתב יד אוקספורד בודלי 5

**במרומי ערץ** הוא פיוט הקדמה לקדושה שחובר על ידי רבי יוסף אבן אביתור ונאמר בנוסח הספרדים בחזרת הש"ץ של מוסף ביום הכיפורים. הפיוט משווה בין המלאכים העומדים בשמים, לבין עם ישראל העומד על הארץ, ומתאר ששניהם יחד משבחים את הקב"ה.

מבנה הפיוט
----------

הפיוט בנוי משמונה בתים, מהם בית פתיחה, בית סיום ושישה בתי תוכן.
  
בתי הפתיחה והסיום כוללים חמש שורות. שתי השורות הראשונות מדברות אחת על המלאכים "בִּמְרֹומֵי עֶרֶץ" ואחת על בני האדם "וּבִשְׁכוּנֵי אֶרֶץ", ולאחר מכן באות שתי שורות של תיאור שיבוחו של הקב"ה, כשכל שורה מתחילה במילה "אלה" "ואלה", אך לא ניתן לדעת מתוכן השורות איזו מתייחסת למעשיהם של המלאכים, ואיזו מתייחסת למעשיהם של בני האדם. השורה החמישית היא שיבוץ של פסוק המתאר את כבודו של הקב"ה.
  
ששת בתי התוכן מתייחסים לסירוגין למלאכים ולבני האדם, כאשר בית אחד פותח במילים "בִּמְרֹומֵי עֶרֶץ" והשני במילים "וּבִשְׁכוּנֵי אֶרֶץ" שלוש פעמים לסירוגין. כל בית בנוי מארבע שורות, אשר מתארות מה מתרחש באזור עליו מדבר הבית. הבתים חרוזים בחריזה עצמאית לכל בית, והשורה האחרונה, אשר מכילה שיבוץ מקראי, גם היא חרוזה באותו חרוז.

אמירת הפיוט בתפילה
------------------

זהו הפיוט הראשון שנאמר במנהג הספרדים בחזרת הש"ץ של מוסף ליום הכיפורים. אחרי הפיוט נהוג לומר את פיוט הסילוק "ארץ התמוטטה והתפוררה" של רבי יהודה הלוי ולאחריהם את הקדושה. המנהג הרווח הוא שאת שני הפיוטים אומר הסומך.

קישורים חיצוניים
----------------

* אדוה הכהן בומנדיל וסמואל בומנדיל, בין אדם למלאכים - עיון בפיוטים "במרומי ערץ" ו"אשר אימתך", באתר ספריא
* ניצן חן רזאל והאשכנזים עם להקת המדרגות - במרומי ערץ - פתח שער, באתר פתח שער, ‏4 באוגוסט 2020
* במרומי ערץ באתר הזמנה לפיוט
* במרומי ערץ באתר הפיוט והתפילה
**לגנה ורדסיה רודריגז** (בספרדית: **Legna Verdecia Rodríguez**; נולדה ב-29 באוקטובר 1972) היא ג'ודוקא עבר קובנית אשר התחרתה בקטגוריית המשקל עד 52 ק"ג, האלופה האולימפית מסידני 2000.

ביוגרפיה
--------

ורדסיה השתתפה שלוש פעמים במשחקים האולימפיים בשנים 1992, 1996 ו-2000. באטלנטה 1996 היא זכתה במדליית ארד. היא התחילה בשלב שמינית הגמר בו ניצחה את אלכסה וון שוויחו הגרמנייה וברבע הגמר היא ניצחה את נוריקו נראזאקי היפנית. בחצי הגמר ורדסיה הפסידה להיון סוק-הי הדרום-קוריאנית ונשרה לקרב על מדליית הארד בו גברה על האלופה האולימפית המכהנת אלמודנה מוניוז הספרדייה.

באולימפיאדת סידני 2000 ורדסיה זכתה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל עד 52 ק"ג. היא התחילה בשלב שמינית הגמר וניצחה באיפון את מירן לאון הספרדייה לאחר תרגיל סיאו-נגי מוצלח. ברבע הגמר היא ניצחה את קרולינה מריאני הארגנטינאית בהחלטת שופטים ובחצי הגמר היא ניצחה בניקוד ווזארי את קיה סון-הי הצפון-קוריאנית. בגמר ורדסיה התמודדה מול נוריקו נראזאקי היפנית וניצחה באיפון לאחר תרגיל סיאו-אוטושי 2 דקות ו-19 שניות מתחילת הקרב.

ורדסיה מחזיקה בחמש מדליות מאליפויות העולם, מדליית זהב (1993), מדליית כסף (1999) ושלוש מדליות ארד (1991, 1995 ו-2001). במשחקים הפאן-אמריקאיים היא זכתה בשלוש מדליות זהב (1991, 1995 ו-1999) ובאליפות הפאן-אמריקאית היא זכתה בשבע מדליות; ארבע מדליות זהב (1988, 1990, 1997 ו-1998), מדליית כסף (1996) ושתי מדליות ארד (1992 ו-1994).

במהלך הקריירה ורדסיה זכתה ביותר מ-50 מדליות בתחרויות מהסבב העולמי, מתוכן 43 מדליות זהב, ביניהן מדליות זהב מטורנירי צרפת ויפן היוקרתיים.

רשימת הישגים חלקית מטורנירים בסבב העולמי
----------------------------------------

| שנה | טורניר | מקום | קטגוריית משקל |
| --- | --- | --- | --- |
| 1989 | Judoguis Dorado Havana | 1 | עד 48 ק"ג |
| 1990 | A-tournament Sofia | 1 | עד 52 ק"ג |
| 1991 | World Masters Munich | 1 | עד 52 ק"ג |
| 1993 | Fukuoka tournament Japan | 1 | עד 52 ק"ג |
| 1994 | ASKO World Tournament Leonding | 1 | עד 52 ק"ג |
| 1994 | Tournoi de Paris | 1 | עד 52 ק"ג |
| 1996 | Grand Prix Città di Roma | 1 | עד 52 ק"ג |
| 1996 | US Open Colorado Springs | 1 | עד 56 ק"ג |
| 1998 | Tournoi de Paris | 1 | עד 52 ק"ג |
| 1999 | Tournoi de Paris | 1 | עד 52 ק"ג |
| 2000 | A-Tournament Budapest | 1 | עד 52 ק"ג |

קישורים חיצוניים
----------------

* לגנה ורדסיה, באתר olympedia.org
* לגנה ורדסיה, באתר איגוד הג'ודו העולמי
* לגנה ורדסיה, באתר JudoInside.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
2. ↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
"**ציור**" (באנגלית: Painting) הוא ציור מאת הצייר הבריטי פרנסיס בייקון משנת 1946. הציור, הנחשב לאחת מן היצירות החשובות שלאחר מלחמת העולם השנייה.

במרכז התיאור הסוריאליסטי של בייקון נמצאה תיאור של דמות, מופשטת למחצה, המוסתרת תחת מטריה שחורה. במקום בו אמור להימצא כיס החליפה שלה מתואר כתם צהוב. היא מוצבת על מעין בימה מעוגלת, חלל האופייני לציורים נוספים של בייקון. מאחורי הדמות מצויה גווייה פשוטת עור, התלויה בעזרת חבלים. הגווייה המאזכרת יצירות ידועות כגון "שור שחוט" (1655) מאת רמברנדט, או ציורו של חיים סוטין "בקר שחוט". צורות גרפיות בצבע ורוד בהיר מדגישות את תנוחת הגווייה והופכות אותה למעין תיאור של צליבה.

בייקון העיד בראיון עמו כי הציור והדימויים שבו נולדו מתוך מקריות ש"הצטברה" בציור.

האמן וידידו של בייקון גרהם סטרלנד (Graham Sutherland) ראה את הציור בסטודיו של בייקון והמליץ לסוחרת האמנות שלו, אריקה בראוזן (Erica Brausen), לצפות ביצירה. בראוזן ביקרה בסטודיו בסתיו 1946 ורכשה את היצירה תמורת 200 פאונד. היצירה הוצגה בכמה תערוכות קבוצתיות וביניהם בתצוגה הבריטית של "התערוכה הבינלאומית לאמנות מודרנית" ( Exposition internationale d'arte moderne), שהתקיימה ב-1946 במוזיאון הלאומי לאמנות מודרנית (כיום מרכז ז'ורז' פומפידו).

בשנת 1948 קנה אוצר האמנות אלפרד באר (Alfred H. Barr) את הציור עבור המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק. בייקון, ששהה באותה עת במונטה קרלו, כתב לסטרלנד וביקש ממנו למרוח פיקסטיב (ציפוי הגנה שקוף) על חלקי הפסטל שבציור לפני שישלח לארצות הברית, במטרה להגן עליו.

קישורים חיצוניים
----------------

* "ציור" באתר המוזיאון לאמנות מודרנית
**ערן קרקו** (נולד בשנת 1962) הוא שחיין ישראלי בעבר, שיאן ישראל וחבר נבחרת ישראל בשחייה.

ביוגרפיה
--------

קרקו התאמן בקבוצת הפועל חולון/בת ים בהדרכתם של דורית זלץ ונלו בילדרמן ואחר כך בקבוצת מכבי תל אביב בהדרכתו של ערן גורל.

### 1977

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף חודש ספטמבר 1977 זכה קרקו בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:30.27 דקות, אחרי חברו לאגודה אבי כרמל (2:20.22 דקות) ולפני איתן רותם מהפועל גבעת חיים (2:32.61 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:07.88 דקות, אחרי אבי כרמל (1:04.28 דקות) ורון קרמן ממכבי חיפה (1:04.98 דקות).

### 1978

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף יולי 1978 זכה קרקו במדליית כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:05.70 דקות, אחרי אבי כרמל (1:04.28 דקות) ולפני יזהר שנהר מהפועל שמיר (1:06.70 דקות)

### 1979

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף אוגוסט 1979 זכה קרקו במדליית ארד משחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:00.89 דקות, אחרי בן אגודתו יורם כוכבי (59.36 שניות) ומייק גרינשפן מהפועל חולון/בת ים (1:00.33 דקות).

### 1980

#### שיאן ישראל

בתחרות שמונה האומות שנערכה באדינבורו, סקוטלנד ב-29 ביוני 1980 סיים קרקו במקום רביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 58.50 שניות, שיפור לשיא בן ה-4 שנים של עדי פרג (58.99 שניות) ובמקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם אבי כרמל, רון קרמן וניר שמיר בשיא ישראלי חדש של 4:02.49 דקות, שיפור לשיא הקודם בן ה-3 שנים (4:04.03 דקות).

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף אוגוסט אותה שנה זכה קרקו במדליית כסף משחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.61 שניות, אחרי יורם כוכבי שקבע שיא ישראלי חדש של 58.34 שניות, שיפור לשיא בן החודשיים של קרקו (58.50 שניות) ולפני ירון אילתי מהפועל גליל עליון (59.54 שניות).

קישורים חיצוניים
----------------

* 2000 כפיפות בטן רצופות, מעריב, 27 בדצמבר 1978

הערות שוליים
------------

1. ↑  יעקב פתאל, ששה שיאים חדשים בשחייה הוצבו בפתיחת אליפות ישראל בוינגייט, דבר, 25 בספטמבר 1977
2. ↑  שלושה שיאים בסיום אליפות ישראל בשחיה בוינגייט, דבר, 28 בספטמבר 1977
3. ↑  יעקב פתאל, שלוש מדליות זהב ואחת כסף לגניאל באליפות השחייה, דבר, 30 ביולי 1978
4. ↑  אלכס פרלסמן, אלופי השחייה ל-1979, מעריב, 24 באוגוסט 1979
5. ↑  שיאים ישראליים בשחייה באדינבורו, דבר, 29 ביוני 1980
6. ↑  נופץ השיא בן 4 השנים, מעריב, 30 ביוני 1980
7. ↑  אלכס פרלסמן, 21 מטחי-כבוד בבריכת השחיה, מעריב, 31 באוגוסט 1980
8. ↑  אלכס פרלסמן, כל התוצאות כל המנצחים, מעריב, 31 באוגוסט 1980
**האמנה האירופית להגנה על ילדים מפני ניצול והתעללות מינית** היא אמנה רב-צדדית של מועצת אירופה לפיה המדינות החתומות על האמנה מסכימות להגדיר צורות מסוימות של התעללות מינית נגד ילדים כמעשים פליליים. זאת האמנה הבין-לאומית הראשונה המתייחסת להתעללות מינית בילדים המתרחשת בתוך הבית או המשפחה.

האמנה נחתמה ב-25 באוקטובר 2007 בלנזרוטה, ספרד. כל המדינות החברות במועצת אירופה חתמו על האמנה. המדינה האחרונה שחתמה עליה הייתה צ'כיה ביולי 2014 ובכך הייתה המדינה ה-47 אשר חתמה על האמנה. האמנה נכנסה לתוקף ב-1 ביולי 2010, לאחר שאושררה על ידי חמש מדינות. האמנה כתובה בשפות אנגלית וצרפתית.

תוכן האמנה
----------

המדינות אשר אשררו את האמנה מסכימות להגדיר פעילות מינית עם ילדים מתחת לגיל ההסכמה כפעילות פלילית, ללא קשר להקשר שבו התנהגות כזו מתרחשת. האמנה גם מחייבת הפללה של זנות ילדים ופורנוגרפיית ילדים כפעילות פלילית. האמנה קובעת מספר צעדים כדי למנוע ניצול מיני של ילדים והתעללות, ובכלל זה הכשרה וחינוך של הילדים עצמם, ניטור של עבריינים, ומיון והכשרה של אנשים המועסקים או מתנדבים בעבודה עם ילדים.

מדינות שאשררו את האמנה
----------------------

עדכנית למאי 2020, האמנה אושררה על ידי 48 המדינות הבאות:

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| * אוסטריהאוסטריה אוסטריה
* אוקראינהאוקראינה אוקראינה
* אזרבייג'ןאזרבייג'ן אזרבייג'ן
* איטליהאיטליה איטליה
* איסלנדאיסלנד איסלנד
* אירלנדאירלנד אירלנד
* אלבניהאלבניה אלבניה
* אנדורהאנדורה אנדורה
* אסטוניהאסטוניה אסטוניה
* ארמניהארמניה ארמניה
* בולגריהבולגריה בולגריה
* בוסניה והרצגובינהבוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה
* בלגיהבלגיה בלגיה
* גאורגיהגאורגיה גאורגיה
* גרמניהגרמניה גרמניה
* דנמרקדנמרק דנמרק
* הולנדהולנד הולנד
 | * הונגריההונגריה הונגריה
* הממלכה המאוחדתהממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
* טורקיהטורקיה טורקיה
* יווןיוון יוון
* לוקסמבורגלוקסמבורג לוקסמבורג
* לטביהלטביה לטביה
* ליטאליטא ליטא
* ליכטנשטייןליכטנשטיין ליכטנשטיין
* מולדובהמולדובה מולדובה
* מונטנגרומונטנגרו מונטנגרו
* מונקומונקו מונקו
* מלטהמלטה מלטה
* מקדוניה הצפוניתמקדוניה הצפונית מקדוניה הצפונית
* נורווגיהנורווגיה נורווגיה
* סלובניהסלובניה סלובניה
 | * סלובקיהסלובקיה סלובקיה
* סן מרינוסן מרינו סן מרינו
* ספרדספרד ספרד
* סרביהסרביה סרביה
* פוליןפולין פולין
* פורטוגלפורטוגל פורטוגל
* פינלנדפינלנד פינלנד
* צ'כיהצ'כיה צ'כיה
* צרפתצרפת צרפת
* קרואטיהקרואטיה קרואטיה
* קפריסיןקפריסין קפריסין
* רומניהרומניה רומניה
* רוסיהרוסיה רוסיה
* שוודיהשוודיה שוודיה
* שווייץשווייץ שווייץ
* תוניסיהתוניסיה תוניסיה
 |  |  |  |  |  |

  

אף על פי שהאמנה תוכננה במיוחד עבור מדינות החברות במועצת אירופה, האמנה פתוחה להצטרפות של מדינה נוספות בעולם. באוקטובר 2019 תוניסיה הייתה המדינה היחידה מחוץ למועצת אירופה שאשררה את האמנה.

קישורים חיצוניים
----------------

* דף מידע על האמנה, מועצת אירופה (באנגלית)
* תוכן האמנה (באנגלית)
* חתימות ואישורים (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  מועצת אירופה, Chart of signatures and ratifications of Treaty 201, ‏22 במאי 2020 (באנגלית)
בכניסה לחור האוקסיאניון (בשחור), נמצאים אמידים (בכחול) עם קשרי מימן. האמידים שייכים לפפטידים המרכיבים את האנזים. באמצעות קשרי המימן מיוצב המטען החשמלי השלילי של הסובסטרט (באדום). הסובסטרט נמצא במצב מעבר
**חור האוקסיאניון** הוא כיס במבנהו של האנזים הבנוי לרוב מאמידים או שיירים טעונים חיובית. תפקידו לייצב אטום חמצן או אלכולאט ( חומצה מצומדת של כוהל ) שנמצאים במצב מעבר לאחר שנלקח מהם פרוטון. ייצוב מצב המעבר מוריד את אנרגיית השפעול הדרושה לתגובה ובכך מקדם קטליזה. לדוגמה, פרוטאזות כגון כימוטריפסין מכילות חור אוקסיאניון כדי לייצב מתווך אניוני שנוצר בזמן פרוטאוליזה.

דרך נוספת בה החור האוקסיאניוני מתפקד היא על ידי איפשור הצבה ואף החדרת סובסטרט שמפאת גודלו לא היה יכול להיקשר לכיס (הפרעה סטרית) כמו במקרה של 2,3-ביספוספוגליצרט (BPG) בהמוגלובין.

אנזימים שמזרזים לתגובות רב-שלביות יכולים להכיל מספר חורים אוקסיאניוניים שייצבו מצבי מעבר שונים בשלבים שונים של התגובה
.

ראו גם
------

* זרז
* אתר פעיל
* סרין פרוטאז#מנגנון קטליזה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חור האוקסיאניון** בוויקישיתוף
* מאמר Three Hydrogen Bond Donor Catalysts: Oxyanion Hole Mimics and Transition State Analogues
* מאמר Role of the catalytic triad and oxyanion hole in acetylcholinesterase catalysis: an ab initio QM/MM study
* מאמר Oxyanion Hole Interactions in Serine and Cysteine Proteases
* מאמר Functional Characteristics of the Oxyanion Hole in Human Acetylcholinesterase

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר Biochemistry 2002 פרק 9: אסטרטגיות קטליטיות
2. ↑  במבנה מולקולרי טטראהדרי
3. ↑  מאמר בעיתון Biochemistry מתאריך 1.12.2002 The Catalytic Cycle of Biosynthetic Thiolase:  A Conformational Journey of an Acetyl Group through Four Binding Modes and Two Oxyanion Holes
**דיומיד הקטן** או בשפת המקומיים **ינאליק** (שמו הקודם: אי קרוזנשטרן) הוא אי קטן ומיושב באלסקה שבארצות הברית והוא אחד מאיי דיומיד שממוקמים במצר ברינג בין אלסקה לבין סיביר שברוסיה. שכנו דיומיד הגדול שבסיביר נמצא בצד השני של קו התאריך הבינלאומי. תושבי האי דיומיד הגדול הועברו משם על ידי המשטר הסובייטי כדי למנוע קשר עם תושבי חו"ל, וכיום יש בו רק מחנה צבאי. העיירה דיומיד, או בשפת המקומיים, ינאליק, נמצאת בחופו המערבי של האי.

היסטוריה
--------

דיומיד הקטן מיושב למשך אלפי שנים, לפחות 3,000 לפי הערכות של ארכאולוגים שונים. בעבר נשלט העיר בידי האימפריה הרוסית עד לרכישת אלסקה, אז עבר לידי ארצות הברית. גבול ארצות הברית ורוסיה הימי נקבע להיות בין שני האיים, וכך גם קו התאריך הבינלאומי שעובר בין שתיהן.

אטימולוגיה
----------

איי דיומיד נקראים על שם הקדוש הנוצרי דיומיד מטרסוס, מכיוון שהיום בו התגלה על ידי המגלה הדני ויטוס ברינג, 27 באוגוסט 1728 על פי הלוח הגרגוריאני, הוא היום בו הכנסייה הרוסית האורתודוקסית מציינת את זכרו של קדוש זה.

בשפת האינופיאק המקומית, נקרא האי "ינאליק" ופירוש שם זה הוא "זה ששם", או "האחד האחר".

גאוגרפיה
--------

תצלום לוויני של מצר ברינג
תצלום של העיר דיומיד שבאי
דיומיד הקטן הוא אי שממוקם כ-40 ק"מ (25 מייל) ממערב לחופי אלסקה ובאמצע מצר ברינג. הוא ממוקם כ-1 ק"מ (0.6 מייל) מקו התאריך הבינלאומי וכ-4 ק"מ (2.4 מייל) מדיומיד הגדול. לפי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית לאי דיומיד הקטן יש שטח של כ-7.356 קמ"ר (2.84 מייל רבוע) וכל השטח הוא יבשה. רוב האי הוא הר שגובהו המרבי כ-500 מטרים, ויורד בתלילות כמעט לכל כיוון וגם לעבר מערב. בצד מזרח יש שיפולים נמוכים בגובה כמה עשרות מטרים, אך חלק זה אינו מיושב. העיר ינאליק ממוקמת במערב דיומיד הקטן.

אקלים
-----

האקלים באי הוא אקלים טונדרה, ET על פי שיטת קפן לסיווג אקלים. הטמפרטורה הממוצעת בחורף היא 13 מעלות צלזיוס מתחת לאפס עם כ-250 מילימטרים בממוצע של משקעים ו-76 סנטימטרים בממוצע של שלג. במהלך חודשי הקיץ בדרך כלל מזג האוויר ערפילי ומעונן. האי סובל מרוחות רבות וחזקות במהלך החורף. מיצר ברינג קפוא בין אמצע דצמבר לאמצע יוני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיומיד הקטן** בוויקישיתוף
* אתר העיר של דיומיד
* Oliver Pretl-Drummond, Welcome To The Diomedes, The Two Tiny Islands Smack Dab In The Middle Of Russia And Alaska, Ranker

הערות שוליים
------------

1. ↑  Russia.com (אורכב 20.09.2008 בארכיון Wayback Machine)
2. ↑  Milepost (1990). *Alaska Wilderness Milepost*. Graphic Arts Center. p. 327. ISBN 978-0-88240-289-5. name for the village is Inalik, meaning "the other one" or "the one over there
3. ↑  Local Economic Development Plan for Diomede, 2012-2017( (אורכב 02.12.2016 בארכיון Wayback Machine))
**ההתאחדות העברית של מכבי באורוגוואי** (בספרדית: **Asociación Hebraica y Macabi del Uruguay**), הידועה בכינויה **מכבי העברית** (**Hebraica Macabi**), היא קבוצת כדורסל אורוגוואית ממונטווידאו המשחקת בליגת העל האורוגוואית ובליגת האמריקות של פיב"א. הקבוצה נוסדה בשנת 1944, והשתתפה ברוב טורנירי הכדורסל של אורוגוואי.

היסטוריה
--------

מכבי עלתה לליגה השנייה של אורוגוואי בכדורסל ב-1972 ולליגה הראשונה ב-1973, כשזכתה בשלושה טורנירים פדרליים (הטורניר החשוב ביותר של אורוגוואי עד 2000). הקבוצה פרשה מכדורסל באורוגוואי ב-1997, אך אז חזרה ב-2004 לליגה השלישית. לאחר שעלתה ליגה פעמיים בתוך שלוש שנים, שיחקה מכבי בעונת 2007/08 בליגת העל האורוגוואית, וסיימה במקום השני.

מכבי זכתה באליפות הראשונה שלה בעונת 2011/12.

תארים והישגים
-------------

* **ליגת העל האורוגוואית**
	+ **זכייה (4):** 2011/12, 2015/16, 2016/17, 2022/23
* **ליגה מטרופוליטנה**
	+ **זכייה (1):** 2006

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מכבי העברית** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מכבי העברית (בספרדית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מגן דוד בראש הפודיום: מכבי העברית זכתה באליפות אורוגוואי בכדורסל, באתר וואלה!‏, 30 במאי 2023
**חדשות מטוגנות** (באנגלית: The Onion Movie) הוא סרט קומדיה שנכתב על ידי עורכי העיתון הסאטירי "The Onion", רוברט ד. סיגל וטוד הנסון בשיתוף עם צוות הכותבים של העיתון. הסרט צולם במהלך 2003, אך הופץ ב-DVD ב-3 ביוני 2008.

עלילה
-----

הסרט מתמקד סביב מגיש ערוץ החדשות, נורם ארצ'ר, שנאבק בהשתלטות ההנהלה בעבודתו. העלילה מתפצלת למערכונים קצרים ברוח ההומור האופייני לעיתון, הכולל פארודיות בתרבות הפופ, סטראוטיפים גזעניים וקריירת המשחק של אמן הלחימה סטיבן סיגל.
במרכזה מגיש חדשות מתוסכל שרוצה להגיש חדשות רציניות על מלחמה במזרח התיכון בזמן ששובר קופות חדש בכיכובו של 
אומן הלחימה סטיבן סיגל מגיע לקולנוע וצוות השידור ירצה לפרסם אותו בכל מחיר

תהליך ההפקה
-----------

בשנת 2003 פורסם כי אולפני Fox Searchlight מפיקים סרט שנכתב על ידי כותבי "The Onion" שנקרא אז "The Untiteled Onion Movie" שייבוים על ידי הבמאי טום קונטץ. 
אחרי דחיות רבות והקרנות ניסיון לקהל, הסרט נגנז והפצתו לקולנוע בוטלה על ידי Fox Searchlight, אך New Regency Productions המשיכו בהפקת הסרט.

### החייאת ההפקה והפצה

בנובמבר 2007 הודיעו אולפני Fox Searchlight כי יפיצו את הסרט על גבי DVD. קדימון לסרט הופיע במארזי ה-DVD של היטמן, הנוסע השמיני נגד הטורף: רקוויאם ועוד.
ביוני 2008 חברת פוקס המאה ה-20 הפיצו את "חדשות מטוגנות" ב-DVD.

### הסרט בישראל

בישראל הסרט לא הופץ מסחרית ב-DVD אך הוקרן בערוץ HOT Fun בחברת הכבלים HOT, תחת השם "חדשות מטוגנות" החל מ-2009.

קישורים חיצוניים
----------------

* "חדשות מטוגנות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "חדשות מטוגנות", באתר נטפליקס
* "חדשות מטוגנות", באתר AllMovie (באנגלית)
* "חדשות מטוגנות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "חדשות מטוגנות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**האקדמיה הלאומית לרפואה** (באנגלית: **National Academy of Medicine** או **NAM**) אשר נקרא בעבר גם **המכון לרפואה** (**IoM**) הוא מוסד ללא כוונת רווח וחוץ-ממשלתי אמריקאי אשר הוקם בשנת 1970. המכון מספק ייעוץ לאומי ובינלאומי בנושאים הקשורים לבריאות, רפואה, מדיניות בריאות ומדע ביו-רפואי בקרב מנהיגים וקובעי מדיניות. המכון אינו ממומן על ידי הממשלה הפדרלית של ארצות הברית ומרבית מהמדענים העובדים בו הם מתנדבים. יו"ר המכון נבחר אחת ל-6 שנים. דו"חות המכון זמינים באופן מקוון וחינמי באתר המכון. החברים החדשים בו נבחרים על ידי אלו הנוכחיים. תקנון המכון קובע בכל השנה מתקבלים לכל היותר 90 חברים חדשים, בנוסף עשרה מחוץ לארצות הברית. נכון למרץ 2020, מספר החברים במכון למעלה מ-2,200 מדענים ואנשי מקצוע.

האקדמיה פרסמה באתר הרשמי תוכנית אסטרטגית הנקראת 'תוכנית אסטרטגית 2018 – 2023 עמדות יעד לעתיד בריא יותר'.

מבין המדענים והרופאים הבולטים שעבדו במכון בעבר או בהווה, ניתן למנות את אליזבת בלקברן, בן קרסון, טובי קוסגרוב, מוריס הילמן, דייוויד הו, פיטר אורסג, שירלי טילמן, סוזן לינדקוויסט וג'יימס רותמן.

ראו גם
------

* האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
* האקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית)
* החברה הפילוסופית האמריקאית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האקדמיה הלאומית לרפואה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של האקדמיה הלאומית לרפואה (באנגלית)
* האקדמיה הלאומית לרפואה, ברשת החברתית פייסבוק

* האקדמיה הלאומית לרפואה, ברשת החברתית טוויטר

הערות שוליים
------------

1. ↑  NAM, About the National Academy of Medicine, Strategic Plan 2018 – 2023: Goalposts for a Healthier Future.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007605357505171
* BIBSYS: 90143286
* BNE: XX120423
* BnF: cb123048364 (data)
* CiNii: DA02135113
* GND: 115697-4
* ISNI: 0000 0001 1958 6505
* LCCN: n79129181
* NDL: 00671735
* NKC: ko2007248494
* NLA: 35224363
* NLG: 105348
* VIAF: 156984772
* WorldCat: lccn-n79129181

 |
**Dance on a Volcano** (רוקד על הר געש) הוא השיר הפותח את האלבום A Trick of the Tail של להקת ג'נסיס אשר יצא ב-1976.

הפקה
----

האלבום התחיל בכך שכשהסולן של הלהקה פיטר גבריאל עזב את ג'נסיס בשנת 1975, רוב המעריצים של הלהקה חשבו שהם לא יכולים להמשיך בלעדיו. עם זאת, הלהקה הוכיחה שהם טועים אחרי שנכנסו לאולפן כדי להקליט את האלבום A Trick of the Tail בשירתו של המתופף פיל קולינס.

הקלטת השיר כוללת את כל כלי הנגינה הידועים שחברי הלהקה נהגו לעבוד איתם: גיטרות 12-מיתרים, סינתיסייזר ומלוטרון. קולינס ציין עבור השירה החזקה שלו שמזכירה את זמנים הקשים של הלהקה עם גבריאל.

כל הסידורים הללו עושים "Dance on a Volcano" כפתיחה מרשימה לאלבום "A Trick of the Tail" ואחד מהשירים האהובים בהופעות של הלהקה. וחשוב יותר, בסגנונו התפתח בזהירות והבטיח לו למעריצים של הלהקה שלשורשים הפרוגרסיביים נותרו כמעט ללא שינוי.

"Dance on a Volcano" הפך לשיר הפותח של סיבוב ההופעות לקידום האלבום ב-1976. בסיבובי ההופעות שב-1977-1980 השיר גם נכלל, אבל בסוף השיר, בהקלטה המקורית, מהזמן שבו פיל קולינס שר את "בואו נתחיל לרקוד" ("Let the dance begin"). השיר נכלל באלבומי הופעה רבים כגון: Seconds Out, The Way We Walk: The Longs באלבום זה, השיר נמצא כחלק מהמחרוזת הישנה של ג'נסיס ששם הלהקה ביצעה שירים מהתקופה המוקדמת של הלהקה.

"Dance on a Volcano" הוא ביטוי לכך שמשהו רע עומד לקרות. הוא שמש כביטוי כדי לתאר מעמדות האמריקניות ואירופיות בצפון העליונות לאחר שנפגע כלכלית על ידי השפל הגדול. נהוג היה לומר ש"אנחנו רוקדים על הר געש". זה מדבר על החובות הרבים שהלהקה שקעה לאחר עזיבתו של גבריאל[דרוש מקור].

לשיר יש גרסאות כיסוי של להקת Chaneton, ג'ורדן רודס וכן של הלהקה Mekong Delta (אנ').

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* מידע על היצירה "Dance on a Volcano" באתר מיוזיק בריינז

* סרטון השיר "Dance on a Volcano" באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתוך אתר allmusic.com

| ג'נסיס |
| --- |
| טוני בנקס • מייק ראת'רפורד • פיל קולינס |
| פיטר גבריאל • סטיב האקט • אנטוני פיליפס • ג'ון מיאהו • ג'ון סילבר • ריי וילסון |
| אלבומי אולפן | From Genesis to Revelation • Trespass • Nursery Cryme • Foxtrot • Selling England by the Pound • The Lamb Lies Down on Broadway • A Trick of the Tail • Wind & Wuthering • ...And Then There Were Three... • Duke • Abacab • Genesis • Invisible Touch • We Can't Dance • Calling All Stations • Spot the Pigeon • 3 X 3 |
| אלבומי הופעה | Genesis Live • Seconds Out • Three Sides Live • Live/The Way We Walk, Volume One: The Shorts • Live/The Way We Walk, Volume Two: The Longs |
| אלבומי אוסף | Turn It On Again: The Hits • The Platinum Collection |
| סטים | Genesis Archive 1967-75 • Genesis Archive 2: 1976-1992 |
| קטגוריה:ג'נסיס • פורטל:רוק • פורטל:פופ |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 0f7e2ed8-bc67-3504-88e6-d2cc655b8cb2

 |
**חדשות עם שיניים** היא תוכנית טלוויזיה סאטירית שבועית בהנחיית דרור טייכנר וליאור פאוקר שעונה ראשונה שלה שודרה החל מספטמבר 2016 ועד דצמבר 2016 בקומדי סנטרל.

הפקה
----

התוכנית היא תוכנית סאטירה לילית למבוגרים אשר שודרה בכל יום חמישי בשעה 22:45 המבוססת על פורמט מקובל ברחבי העולם שבו המנחים קוראים מהדורת חדשות פיקטיבית על נושאים רלוונטיים וידיעות מעיתונים. בהמשך התוכנית היו כמה פינות, העוסקות במגוון נושאים קומיים. באחת הפינות הופיע באופן קבוע הקומיקאי אדם שרון ובפינה אחרת הופיע מדי פעם דניאל כהן.

התוכנית בולטת בפרובוקציות הרבות שביצעו המנחים ובהם התייחסות רבה לסמים, הימורים וזנות. 

פן מקורי של התוכנית הוא השתתפות בני המשפחה וחיות המחמד של הכותבים בביטים קומיים וכן הצילום בביתם האמיתי של המשתתפים על גבי מסך ירוק.

התוכנית סיימה את העונה הראשונה וירדה התוכנית מהמסך לאחר כשלושה חודשים. מעט לאחר מכן שודרה התוכנית בשידורים חוזרים בערוץ קומדי סנטרל.

קישורים חיצוניים
----------------

* "חדשות עם שיניים", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* חדשות עם שיניים: פרק 6 המלא - קומדי סנטרל  באתר יוטיוב
פיליפו מריה ויסקונטי
**פיליפו מריה ויסקונטי** (באיטלקית: **Filippo Maria Visconti**;‏ 23 בספטמבר 1392 - 13 באוגוסט 1447) היה דוכס מילאנו, האחרון בשושלת בית ויסקונטי.

תולדות חייו
-----------

אביו היה דוכס מילאנו ג'אן גלאצו (Gian Galeazzo), שם אמו היה קתרינה. כבר מילדות סבל מרככת קשה שמנעה ממנו ללכת ואף לעמוד במשך זמן ממושך. עם מות אביו ב-1402 היה למושל פאביה וב-1412, לאחר רצח אחיו הבכור, ג'ובאני מריה, היה לדוכס מילאנו, נאמן לאימפריה הרומית הקדושה. 

ויסקונטי ביסס את עמדתו כמדינאי על ידי כך שהעסיק יועצים טובים ומצביאים טובים, בהם פרנצ'סקו ספורצה. בשנת 1423, עם מות שליט העיר פורלי, נטל ויסקונטי אפוטרופוסות על בנו הצעיר של השליט ויצא למלחמת ירושה ברומאניה במסגרתה נלחם עם פירנצה וונציה, שתמכה בה. ב-1425 התפשטה המערכה ללומברדיה. לאחר שאיבד את ברשה ואת החוף המזרחי של אגם גארדה לוונציה, נאלץ ויסקונטי לקבל את תנאי השלום שהוצעו על ידי האפיפיור מרטינוס החמישי. למרות השלום, הסכסוכים מול ונציה לא חדלו. ב-1431 הוביל ספורצה בהצלחה את צבא מילאנו בקרב נגד ונציה, בתמורה הציע לו ויסקונטי לשאת לאשה את בתו, ביאנקה מריה, שהייתה בת שש באותה עת, במטרה לחזק את קשריו של המצביא עם מילאנו. בין השנים 1433 עד 1435 הוביל ספורצה את צבא מילאנו נגד צבאו של האפיפיור אך לאחר שכבש את אנקונה, החליף צדדים וקיבל על עצמו להיות מושל העיר מטעם הכס הקדוש עצמו. בשנים 1436 עד 1439 שירת גם את פירנצה וונציה. ב-1440 נכבשו אחוזותיו של ספורצה בממלכת נאפולי על ידי אלפונסו החמישי, מלך אראגון. כדי לקבל חזרה את אחוזותיו הסכים ספורצה להתפייס עם ויסקונטי וב-25 באוקטובר 1441 נשא לאשה את בת הדוכס ביאנקה מריה, בת ה-16. ספורצה היה בן 40 באותה עת.

ויסקונטי נפטר ב-1447, ללא יורש זכר. את מקומו ירשה, לאחר קרבות רחוב, הרפובליקה האמברוזית קצרת הימים. ב-1450 עלה לכס דוכס מילאנו פרנצ'סקו ספורצה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיליפו מריה ויסקונטי** בוויקישיתוף
* ייצוגים של ויסקונטי באמנות
* ביוגרפיה באתר העיר מילאנו (באיטלקית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ביאנקה מריה באתר קליאו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007280784405171
* BnF: cb155205475 (data)
* GND: 118805479
* HDS: 029262
* ISNI: 0000 0001 1683 5115
* LCCN: n82095024
* NTA: 070712603
* SNAC: w6j715pm
* SUDOC: 071058974
* VcBA: 495/41234
* VIAF: 89524548
* WorldCat: lccn-n82095024

 |