recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
ה"קליפר" המהירה "פול ג'ונס"
**נתניאל בראון פאלמר** (באנגלית: **Nathaniel Brown Palmer**;‏ 8 באוגוסט 1799 - 21 ביוני 1877) היה ימאי, ציד כלבי ים, מגלה ארצות ומתכנן ספינות אמריקאי.

תולדות חייו
-----------

פאלמר נולד בקונטיקט ומגיל צעיר היה קשור לסחר ימי. בגיל 21 כבר פיקד על מפרשית מדגם סלופ. המפרשית, 14 מטר בלבד ארכה, נקראה "הארו" (*Hero*) ובסוף שנת 1820 הפליג פאלמר עמה לאוקיינוס הדרומי, דרומה מאיי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים בחיפוש וציד כלבי ים שפרוותם הייתה יקרת ערך והניבה רווחים עצומים. ב-17 בנובמבר היו פאלמר ואנשיו האמריקאים הראשונים שחזו בחצי האי האנטארקטי, לאחר שהמקום התגלה שנה קודם לכן על ידי האדמירל הרוסי פביאן גוטליב פון בלינגסהאוזן והבריטים אדוארד ברנספילד וּויליאם סמית. פאלמר הפליג לאורך חצי האי ממערב וניסה לבדוק אפשרות למעבר בין חצי האי לבין היבשת (מתוך הנחה שזהו אי) אך נתקל בחסימת קרח ולא הצליח להכריע האם מדובר באי או בחצי אי. ב-1964 אושר השם "ארץ פלמר" על ידי ועדת שמות בינלאומית כשמו הרשמי של דרום חצי האי. כן היה במסעו זה בין מגלי איי אורקני הדרומיים.

לאחר ששב לארצות הברית עסק בסחר ימי, בעיקר עם סין והפליג בנתיבי שיט רבים של התקופה. במהלך מסעותיו הכניס פאלמר שכלולים לספינות ותכנן תיקונים שיאפשרו מסע מהיר יותר ויותר. כך היה בין מפתחי דגם ספינת המפרש המהירה ביותר, ה-"קליפר", שרק ספינות הקיטור היו מהירות ממנה. ב-1843 היה קברניטה של ספינת הסוחר המהירה "פול ג'ונס" (*Paul Jones*) שקבעה תחת ניהוגו שיא בהגיעה מבוסטון להונג קונג ב-111 יום בלבד. 

פאלמר פרש לביתו בסטנינגטון, קונטיקט, כבעל ספינות סוחר ונפטר בן 78.

בנוסף לדרום חצי האי האטלנטי נקרא על שמו ארכיפלג פאלמר - ארכיפלג האיים הסמוך ממערב לחצי האי, תחנת ניסיונות אנטארקטית (Palmer Station 64°03′27″S 064°03′11″W﻿ / ﻿64.05750°S 64.05306°W﻿ / -64.05750; -64.05306) ושברת הקרח האנטארקטית  *RV Nathaniel B. Palmer*. מפרץ הארו באיי שטלנד הדרומיים נקרא על שם ספינתו. 

ביתו הוכרז ב-1996 כאתר מורשת לאומי של ארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נתניאל פאלמר** בוויקישיתוף
* ההיסטוריה של הגילויים באנטארקטיקה
* ביוגרפיות של חוקרי קוטב
* ערך באנציקלופדיית כדור הארץ
* מסעה של "הארו"
* נתניאל פאלמר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 2571 8140
* LCCN: n85197230
* SNAC: w6s75n8q
* SUDOC: 068456883
* VcBA: 495/375622
* VIAF: 75294777
* WorldCat: lccn-n85197230

 |
איוואן סרבנטס
**איוואן סרבנטס** (ספרדית: **Iván Cervantes**; נולד ב-2 במאי 1982) הוא רוכב ספרדי המתחרה במרוצי אופנועי שטח בתחום האנדורו.

סרבנטס היה אלוף העולם באנדורו שלוש פעמים ברציפות וניצח במרוץ אנדורו ששת הימים הבינלאומי 2008 שנערך בסרס, יוון.

קריירה
------

סרבנטס, יליד נפת טרגונה, קטלוניה, ספרד, החל דרכו כרוכב מוטוקרוס וגרף בתחום זה חמש פעמים רציפות את תואר אלוף ספרד. בשנת 2002 עבר לתחום האנדורו וב-2005 היה לרוכב האנדורו הספרדי הראשון שזוכה בתואר אלוף העולם בקטגוריית הנפח הקטנה, ה-E1. ב-2006 הוא הגן בהצלחה על התואר. ב-2007 עבר סרבנטס לקטגוריה הגדולה, E3, וגם בה גרף את תואר האליפות. ב-2008, כשהוא ממשיך לרכב עבור KTM, סיים את העונה במקום השני, אחרי רוכב הונדה, מיקה אהולה. בעונת 2009 זכה סרבנטס באליפות כשהוא מקדים את כריסטוף נמבוטין (גאס גאס) ואת סבסטיאן גייום (הוסקוורנה). בעונת 2010 המשיך סרבנטס לרכוב במדי KTM אך עשה זאת בקטגוריה הבינונית (E2).
לקראת עונת 2011 חתם סרבנטס עם גאס גאס הספרדית ועבר לרכוב בשורותיה בקטגוריית E3 הפתוחה. במרוץ הסיקס דייז שנערך באותה שנה בפינלנד, סיים סרבנטס במקום השני, אחרי מארקו טאראקאלה, רוכב הוסאברג.

הישגים באליפות העולם
--------------------

| עונה | אליפות | קטגוריה | קבוצה | ניצחונות | מיקום סופי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | אליפות העולם באנדורו | 500 סמ"ק | KTM | 0 | 12 |
| 2003 | אליפות העולם באנדורו | 500 סמ"ק | KTM | 2 | 2 |
| 2004 | אליפות העולם באנדורו | E3 | KTM | 3 | 3 |
| 2005 | אליפות העולם באנדורו | E1 | KTM | 14 | 1 |
| 2006 | אליפות העולם באנדורו | E1 | KTM | 9 | 1 |
| 2007 | אליפות העולם באנדורו | E3 | KTM | 11 | 1 |
| 2008 | אליפות העולם באנדורו | E1 | KTM | 5 | 2 |
| 2009 | אליפות העולם באנדורו | E3 | KTM | 10 | 1 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איוואן סרבנטס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של איוואן סרבנטס
* איוואן סרבנטס, ברשת החברתית פייסבוק

* איוואן סרבנטס, ברשת החברתית טוויטר

* איוואן סרבנטס, ברשת החברתית אינסטגרם
ריי ברדבורי, הזוכה בפרס גנדלף לשנת 1980
**פרס גנדלף גרנד מאסטר** (**Gandalf Grand Master Award**) נוצר על ידי הסופר לינווד קרטר וקבוצת סופרי פנטזיה נוספים, שקראו לעצמם "גילדת המכשפים ואנשי החרבות של אמריקה". הוא ניתן בין השנים 1974 ל-1981, כפרס למפעל חיים בכתיבת ספרות פנטסיה וכן במשך שנתיים בלבד, גם לספר הפנטסיה הטוב ביותר שיצא לאור בשנה הקודמת. הזוכים בפרס נבחרו על ידי משתתפי הפסטיבל הבינלאומי למדע בדיוני, חברי האגודה העולמית למדע בדיוני.

הפרס מכונה "פרס גנדלף" על שמו של גנדלף, דמות מתוך טרילוגיית שר הטבעות, כאשר הסיבה לבחירה בשמו של קוסם זה דווקא, נעוצה בעובדה שהראשון שקיבל את הפרס היה ג'ון רונלד רעואל טולקין, מחבר הספר "שר הטבעות".

מקבלי הפרס
----------

* 1974 - ג'ון רונלד רעואל טולקין
* 1975 - פריץ לייבר
* 1976 - ל. ספראג דה קמפ
* 1977 - אנדרה נורטון
* 1978 - פול אנדרסון
* 1979 - אורסולה לה גווין
* 1980 - ריי ברדבורי
* 1981 - קטרין לוסיל מור

בשנים 1978 ו-1979 ניתן הפרס גם עבור הספרים:

* 1978 - הסילמריליון, ג'ון רונלד רעואל טולקין, ערוך על ידי כריסטופר טולקין
* 1979 - הדרקון הלבן, אן מק'קפרי

| פרסי מדע בדיוני |
| --- |
| בעולם | פרס בחירת הקהל • פרס גנדלף • פרס הוגו • פרס טיפטרי • פרס לוקוס • פרס נבולה • פרס דיימון נייט • פרס סאטורן • פרס סטרג'ן • פרס סיידווייז להיסטוריה חלופית • פרס אדוארד סמית • פרס פרומתאוס • פרס קלארק • פרס קמפבל • פרס ריזלינג |
| בישראל | פרס גפן • פרס עינת |
מפת האזורים האדומים והאזורים שזוהמו בצורה קלה יותר מיד לאחר המלחמה
מראה ביער דלוויל, שטח שחרב באזור קרב הסום, 1916
שטח באזור קרב ורדן ב-2005. השקעים בקרקע הם מכתשים שנוצרו עקב התפוצצויות פגזים
**אזורים אדומים** (בצרפתית: **Zone Rouge**) הוא כינוים של שטחי קרקע בחלקה הצפון מזרחי של צרפת, שממשלתה הכריזה עליהם לאחר מלחמת העולם הראשונה כסגורים וכבלתי ראויים למגורי אדם. הגדרה זו ניתנה להם לאחר שחרבו וזוהמו באופן חמור ביותר בנפלי תחמושת ובזיהום כימי וביולוגי ולאחר שהוחלט כי עלות טיהורם מכל אלו היא גבוהה מדי. למרות זאת היקף האזורים האדומים הופחת עם השנים לאחר פעולות טיהור ושיקום.

האזורים האדומים
---------------

האזורים האדומים הקיפו במקור במצטבר שטח של כ-1,200 קילומטר רבוע מצפון מזרח לפריז, שבהם התנהלה הלחימה האינטנסיבית ביותר בשנות המלחמה בין הצבא הגרמני לבין צבאות צרפת והאימפריה הבריטית. 

האזורים שהוגדרו כאדומים, שבהם התקיימו יישובים, מבנים ושטחי חקלאות, חרבו כליל במהלך המלחמה כתוצאה מלחימה ומהפגזות. בנוסף לכך התברר לאחריה שהם זוהמו באופן מסיבי ביותר לעומק גדול בדרכים שונות:

* מיליוני נפלי תחמושת ארטילרית ורימונים שלא התפוצצו
* גזים שדלפו מפריטי נשק כימי
* ריכוזים גבוהים של חומרים מסוכנים נוספים שמקורם בפריטי תחמושת מתפוררים - עופרת, כספית, כלור, ארסן וחומצות, אשר זיהמו גם את מקורות המים
* שרידים ביולוגיים בהיקף גדול של גופות אדם וגופות של בעלי חיים.

לפי מקור אחד נותרו בצרפת בשנת 2015 שטחים בהיקף של 100 קילומטר רבוע המוגדרים כאזורים אדומים. לפי מקור אחר נותרו ב-2014 בגזרת קרב ורדן בלבד 169 קילומטרים של שטחים המוגדרים כאזורים אדומים.

### מגבלות שימוש

בהתאם לחוק הצרפתי האזורים שהוגדרו כאדומים אסורים לכניסה ואין לקיים בהם פעילות של מגורים, ניהול חקלאות וייעור. בהתאם לכך היישובים ששכנו באזורים האדומים לא הוקמו מחדש. מחלקם פונו בכפייה תושבים ששבו להתגורר במקומות שבהם עמדו בעבר בתיהם. 

בחלק מהאזורים האדומים שגשגה הצמחייה מאז המלחמה היטב באין מפריע. בחלקים אחרים שלהם נפגע השיקום העצמי של הצמחייה וחיי הבר עקב נוכחות הרמות הגבוהות של חומרים מסוכנים בקרקע ובמים.

אזורים ברמת זיהום מופחתת
------------------------

בנוסף לאזורים האדומים הוגדרו בצרפת לאחר המלחמה שטחים נרחבים בהרבה כמזוהמים ברמות קלות יותר של חומרה, והם טוהרו עם השנים והוחזרו לשימוש אזרחי. כלים חקלאיים הפועלים באזורים אלו נתקלים עדיין בכל שנה בנפלי תחמושת שחלקם מתפוצצים וגורמים לאבדות בנפש. בנוסף, התוצרת החקלאית המופקת באזורים אלו טעונה פיקוח ומעקב אחרי רמות החומרים המסוכנים שהיא מכילה. 

עד היום מאותרים מדי שנה באתרי מלחמת העולם הראשונה בצרפת מאות טונות של נפלי תחמושת, וההערכה היא כי יידרשו 300 עד 700 שנים עד שיימצאו כולם.

ראו גם
------

* קציר ברזל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אזורים אדומים** בוויקישיתוף
* Stuart Thornton, ‏Red Zone: France's Zone Rouge is a lingering reminder of World War I's Battle of Verdun, באתר נשיונל ג'יאוגרפיק, 1 במאי 2014
* The Real "No-Go Zone" of France: A Forbidden No Man’s Land Poisoned by War, באתר Messy Nessy, ‏26 במאי 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקור: .
2. ↑  מקור: .
צ'מבלו שנבנה על ידי אנדראס רוקרס מאנטוורפן ב 1640 ושופץ על ידי פסקאל טאסקין מפריז ב 1780
**הקונצ'רטי לצ'מבלו**, רי"ב 1065-1052 הם קונצ'רטי לצ'מבלו, כלי קשת וקונטינואו מאת יוהאן סבסטיאן באך. ישנם שבעה קונצ'רטי לצ'מבלו בודד (רי"ב 1052-1058), שלושה לשני צ'מבלי (רי"ב 1060–1062), שני קונצ'רטי לשלושה צ'מבלי (רי"ב 1063 ו-1064) ואחד לארבעה צ'מבלי (רי"ב 1065), הלקוח ישירות מהקונצ'רטו גרוסו לארבעה כינורות מאת ויוואלדי. 

כל הקונצ'רטי לצ'מבלו של באך למעט החלק לצ'מבלו בקונצ'רטו הברנדנבורגי מס. 5, נחשבים לעיבוד שנעשה מקונצ'רטי לכלים מלודיים אחרים אשר יש להניח כי נכתבו בתקופת מגוריו של באך בקֶטֶן, במקרים רבים נשתמרו רק הגרסאות לצ'מבלו.

תולדות ההלחנה
-------------

משנת 1729 ועד 1741 שימש באך מנצח של הקולגיום מוזיקום בליפציג: קבוצת סטודנטים למוזיקה שנוסדה בשנת 1703 על ידי גאורג פיליפ טלמן. הקולגיום מוזיקום נהג להופיע בית הקפה של צימרמן. לאירועים אלו יצר באך את הקונצ'רטי לצ'מבלו שלו, שמהווים חלק מראשוני הקונצ'רטי הכתובים לכלי מקלדת מאז ומעולם.

הקונצ'רטי לצ'מבלו אחד רי"ב 1059-1052, שרדו כפרטיטורה חתומה בידי המלחין ונמצאים כיום בספריית המדינה בברלין. עותקים אלו אינם מוגמרים אלא טיוטות המתוארכות סביב 1738. אפשר להניח כי באך ביצע אותם הרבה יותר מוקדם, בהשתמשו בחלקים מולחנים לכלים אחרים והעברתם לגרסת הנגינה בצ'מבלו באופן חופשי בזמן הנגינה. 

יצירותיו של באך לצ'מבלו הוערכו פחות על ידי חוקרים בתחילת המאה ה-20, אלו שלא חוו את יתרונותיו של הביצוע האותנטי. אלברט שווייצר נטה לחשוב שהתעתיקים הוכנו בדרך כלל כמעט בשטחיות וחוסר זהירות. מחקר אחר חדש טוען את ההפך הגמור: באך ביצע העברה מאוד משוכללת של קטעי סולו לקטעי נגינה בצ'מבלו.

קונצ'רטי לצ'מבלו בודד
---------------------

היצירות רי"ב 1052-1057 נועדו להיות מקבץ של שש כפי שמופיע בכתב היד בפתיחה הנהוגה על ידי באך, מהמושגים J.J הכוונה מתחיל ב "Jesu juva "Jesus, help ומסיים ב Finis. S. D. Gl.' (Soli Deo Gloria). למעט הקונצ'רטי הברנדנבורגיים, זהו האוסף היחיד של קונצ'רטי בכלל יצירתו של המלחין.

כמו כן מספר פרקים מהקונצ'רטי רי"ב 1052, 1053, 1056 ו-1059 שימשו בעיבודים לעוגב, לאבוב ולכלים נוספים בקנטטות רי"ב 146 ורי"ב 188; רי"ב 169 ורי"ב 49; רי"ב 156; ורי"ב 35 בהתאמה. לא ברור האם המופע בקנטטות הקדים את הקונצ'רטי, ואם כן האם היה עיבוד של קונצ'רטי מוקדמים לכלים אחרים (כסברה המקובלת).

קונצ'רטו רי"ב 1057 הוא עיבוד או מקור לקונצ'רטו הברנדנבורגי לחליליות, רי"ב 1049.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הקונצ'רטי למקלדת מאת יוהאן סבסטיאן באך** בוויקישיתוף
**NRE** (ראשי תיבות באנגלית של: **N**on-**R**ecurring **E**ngineering, תרגום: הנדסה לא-מחזורית) הוא סוג תמחור המתייחס לתמחור חד פעמי של מחקר, עיצוב, פיתוח ובדיקות, של מוצר חדש או שדרוג מוצר קיים. כאשר מתקצבים מוצר חדש, לוקחים בחשבון NRE כדי לנתח אם המוצר החדש יהיה רווחי. אף שחברה תשלם על פרויקט NRE רק פעם אחת, מחירי NRE יכולים להרקיע שחקים, והמוצר צריך למכור מספיק טוב כדי לייצר החזר על ההשקעה הראשונית. NRE שנה מעלויות ייצור, אשר חייב להיות משולמות באופן רציף, כדי להחזיק קו ייצור. זהו סוג של עלות קבועה במונחי כלכלה. ברגע שגרסה של מערכת מקבלת עיצוב סופי, ניתן לייצר כל מספר של יחידות ללא הגדלת עלות ה-NRE. 

עוד ניתן לתמחר NRE באופן שונה כך שהעלות תיגבה מתמלוגים צפויים, כאשר התמלוגים יכולים להיות אחוז מהמכירות, הרווח או תמהיל של שניהם, אשר נקבע בהסכם טווח ארוך או בינוני בין ספק טכנולוגי ל-OEM.

בחברה יצרנית העובדת לפי פרויקטים, חלקים גדולים (ולפעמים כל חלקיו) של הפרויקט מייצגים NRE. במקרה כזה עלויות NRE צפויות להיכלל בתוך תמחור הפרויקט הראשון, עלויות כאלה נקראות לפעמים מחקר ופיתוח (R&D). אם החברה לא יכולה לכסות את העלויות הללו, יש לשקול מימון חלק מאלו מעתודות תקציביות, אשר עלול לקחת פרויקט להפסדים, בתקווה שההשקעה יכולה להיות מכוסה על ידי פרויקטים עתידיים צפויים שיתבססו על NRE שפותח בפרויקט הזה.

קישורים חיצוניים
----------------

* עלויות (אורכב 02.06.2017 בארכיון Wayback Machine) על ידי דניאל שפר - הסבר קצר על NRE
**NRK2** הוא ערוץ טלוויזיה ציבורי נורווגי המשודר במסגרת שידורי NRK מאז ספטמבר 1996 בשידורים סדירים. הערוץ הוא אחד משלושת ערוצי הטלוויזיה של NRK.

בתחילה נקרא הערוץ NRK TO אך בשנת 2000 שונה שם הערוץ לשמו הנוכחי.

בשנת 2020 עמד שיעור הצפייה בערוץ על 5.1%, השני הנצפה ביותר במדינה.

היסטוריה
--------

הערוץ החל בשידורים סדירים ב-1 בספטמבר 1996, אם כי שידור חי בערוץ שודר ערב קודם לכן. בערב השידורים הראשון שלו בערוץ צפו 880 אלף איש.

הערוץ יועד להיות ערוץ לקהל הצופים הצעיר בגילאים 15-35, ועם זאת בהמשך שונה קהל היעד של הערוץ.

בספטמבר 2007 הוסב הערוץ למטרת שידור תוכניות דוקומנטריות וחדשות. כמו כן שודרו גם תוכניות שעסקו בתרבות והתוכנית "חדשות התרבות" עברה לערוץ מ-NRK1 והתוכנית הוארכה.

### NRK2 HD

ב-1 בפברואר 2011 הושק ערוץ NRK2 HD שבו שודר לוח שידורים זהה לזה של NRK2 בפורמט HDTV. שידורי הערוץ הופסקו בסופו של דבר עם מעבר כל שידורי NRK2 ל-HD.

הפצה
----

הערוץ משודר ברשת השידורים היבשתית הדיגיטלית, על גבי השידורים הלווייניים ועל גבי רשת הכבלים.

בתחילה, במסגרת השידורים האנלוגיים רק ל-50% ממשקי הבית הנורווגיים הייתה גישה לשידורי הערוץ. עם זאת, בשנים 2007 ו-2008 לאחר תחילת השידורים הדיגיטליים, לכמעט כל משקי הבית בנורווגיה הייתה גישה לשידורי הערוץ. כיום, באופן עקרוני, לכל בית בנורווגיה יכולת לצפות בשידורי הערוץ.

ציר זמן
-------

### 1996-2007

ערוץ NRK2 נועד בתחילה להיות ערוץ לקהל הצעיר ושידורים חוזרים מערוץ NRK1.

על אף שביום השידורים הראשון של הערוץ צפו בו 880 אלף צופים, המספרים הלכו וירדו בהמשך, ושידורי החדשות שהניבו את הנתונים הגבוהים ביותר, הניבו בשיא 156 אלף צופים בלבד, עם 567 אלף צופים לחדשות TV 2 וב-Dagsrevyen צפו 769 אלף צופים באותה שעה.

סתיו 1996 היה מאכזב עבור הערוצים, כשרק לעיתים נדירות בערוץ צפו יותר מ-100 אלף איש. עם זאת, בחורף 1997 המצב השתנה והערוץ אף עקף את TV3 מבחינת נתוני רייטינג והשתווה לנתונים של TVNorge עם 200 אלף צופים.

### 2007-2017

עם תחילת שידורי NRK3 בספטמבר 2007 השתנה אופי הערוץ שהפך לערוץ דוקומנטרי וחדשותי ושודרו בו סרטי דוקומנטריה בערב.

לאחר כשנה נגנז הרעיון שהערוץ יהיה ערוץ החדשות של NRK ובמקום זאת החלו לשדר שידורים חוזרים מערוצים אחרים, ובעיקר חדשות אזוריות בשידור חוזר.

### 2018-הווה

החל מ-1 בינואר 2018 ל-NRK רישיון להרחיב את שידורי הערוץ עקב תלונות של הצופים כי שידור תוכניות בוטלו שוב ושוב בגלל שידורי אקטואליה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של NRK2

הערות שוליים
------------

1. ↑  Market shares Norweigian TV channels, media norway
2. ↑  NRK. "NRK2 i ny drakt". *NRK* (בנורווגית ספרותית). נבדק ב-2018-02-26.
3. ↑  NRK. "NRK2 ny på dagtid". *NRK* (בנורווגית ספרותית). נבדק ב-2018-02-26.
**אלברכט השני, דוכס בוואריה** (בגרמנית: **Albrecht II. von Bayern**; ‏1368 - 21 בינואר 1397), היה דוכס בוואריה-שטראובינג בשותפות עם אביו אלברכט הראשון, דוכס בוואריה.

ביוגרפיה
--------

אלברכט נולד בשנת 1368, לאלברכט הראשון, דוכס בוואריה ולמרגרטה מבריג, בתם של לודוויג הראשון, דוכס בריג ואגנס מזאגן.

בשנת 1340 איחד סבו לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את דוכסות בוואריה מחדש, ובנוסף לזאת שלט עם סבתו מרגרט השנייה, רוזנת אנו ברוזנויות אנו הולנד וזילנד. לאחר מות סבו בשנת 1347 שלטו אביו אלברכט הראשון, דוכס בוואריה ואחיו בכל הנחלה במשותף, ובשנת 1349 חולקה בחוזה לנדסברגר דוכסות בוואריה מחדש בין האחים, לבוואריה העליונה ובוואריה התחתונה. בשנת 1353 חולקה בוואריה התחתונה בחוזה רגנסבורג לדוכסות בוואריה-לנדסהוט שבה שלט שטפן השני, דוכס בוואריה, ולדוכסות בוואריה-שטראובינג שבה שלטו במשותף אלברכט הראשון ווילהלם הראשון, דוכס בוואריה.

אלברכט ווילהלם לא חילקו ביניהם את הנחלות, אלא וילהלם התמקד בנחלות אמם בארצות השפלה, בעוד אלברכט טיפח את השטחים בבוואריה התחתונה. בשנת 1356 מתה אמם מרגרט השנייה, רוזנת אנו, ובשנת 1357 חלה וילהלם במחלת נפש, ואלברכט השתלט גם על השטחים בארצות השפלה. בשנת 1389 הצטרף אלברכט השני לשלטון, ובעוד אביו אלברכט הראשון משקיע את עיקר זמנו בארצות השפלה, אלברכט השני התעסק בעניינים בבוואריה. אלברכט לא התערב בסכסוך של בני דודו שטפן השני, דוכס בוואריה, אולם תמך בהם במלחמתם נגד קונפדרציה של ערי שוואביה וארכיבישופות זלצבורג. בשנת 1396 ערך אלברכט מסע לארצות השפלה, וסייע לאביו במלחמתו נגד הפריזים, ולאחר המסע מת במפתיע בקלהיים ב-21 בינואר 1397.

אילן יוחסין
-----------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| לודוויג השני, דוכס בוואריה |   | מתילדה מהבסבורג |   | וילם הראשון, רוזן אנו |   | ז'אן מוולואה, רוזנת אנו |   | בולסלב השלישי הנדיב |   | מרגרט מבוהמיה, דוכסית ורוצלב |   | הנריק הרביעי הנאמן |   | מתילדה מברנדנבורג |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   | לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה |   |   |   |   |   | מרגרט השנייה, רוזנת אנו |   |   |   |   |   | לודוויג הראשון, דוכס בריג |   |   |   |   |   | אגנס מזאגן |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   | אלברכט הראשון, דוכס בוואריה |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | מרגרטה מבריג |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | **אלברכט השני, דוכס בוואריה** |
|


|  |
| --- |
| **אלברכט השני, דוכס בוואריה**  בית ויטלסבאך  נולד:1368 מת:21 בינואר 1397 |
| **אלברכט הראשון** | **דוכסות בוואריה-שטראובינג  1389–1397** | **אלברכט הראשון** |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלברכט השני, דוכס בוואריה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 123437822
* VIAF: 37825791
* WorldCat: viaf-37825791

 |
הרב **ישראל יוסף אונגר** (ה'תרכ"ח – א בתמוז ה'תש"ב) היה אדמו"ר בעיר טרנוב. נרצח בשואה במחנה ההשמדה בלז'ץ.

תולדותיו
--------

נולד בשנת תרכ"ח לרבי יעקב יצחק אונגר (האדמו"ר הראשון מחסידות דז'בנה ומייסדה) ולחנה בתו של רבי מאיר הורוביץ (האמרי נועם)

בנערותו היה הרב ישראל יוסף תלמידו של הרב יהושע הורוביץ שהיה אז האדמו"ר השלישי מדזיקוב. בי"א בטבת תרע"ג כאשר נפטר הרב הורוביץ היגר הרב ישראל יוסף לעיר טרנוב שבדרום-מזרח פולין והתקבל שם כאדמו"ר. בניגוד לאחיו שהחלו לכהן כאדמו"רים לאחר מותו של אביהם, התמנה הרב ישראל יוסף לאדמו"ר מיד לאחר פטירת רבו. הוא נודע בתפילותיו בימים הנוראים אותם היה עורך בנוסח חסידי רופשיץ עליהם נמנה רבו.

כשפרצה מלחמת העולם השנייה סירב להצעה להימלט לשטח שנשלט על ידי רוסיה והועבר לגטו שהקימו הנאצים בעיר. ביום ראשון של ראש חודש תמוז של שנת תש"ב צורף הרב ישראל יוסף אונגר עם רוב בני משפחתו לאקציה השנייה שערכו הנאצים בגטו ונשלח למחנה ההשמדה בלז'ץ, שם נרצח. בנו הרב ראובן אונגר מילא את מקומו של באיו והיה אדמו"ר בעיירה קוזמיר אך גם הוא נרצח בשואה.

משפחתו
------

הרב ישראל יוסף אונגר היה נשוי לרבנית ברכה הורוביץ. שלושה מילדיהם נרצחו בשואה:

* מאיר אליהו אונגר, נישא לבת הרב שלום הלברשטאם (נרצח בשואה)
* ראובן אונגר, אדמו"ר בקוזמיר (נרצח בשואה)
* חיה אסתר אשת הרב חיים צבי הירש הורוביץ (נרצחה בשואה)
* אליעזר אונגר

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאיר וונדר, **האנציקלופדיה לחכמי גליציה**, חלק א', עמ' 53-52
2. ↑  יצחק אלפסי, **אנציקלופדיה לחסידות**, חלק ב', עמ' תקצב-תקצג
גלויה ובה רקדן ח'וואל (לפני 1907)
במצרים, **ח'וואל** (בערבית: خوال) היה רקדן המופיע בפומבי ובעבור תשלום כאשר הוא לבוש בגדי נשים. תופעה זו רווחה במצרים עד שלהי המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19. בערבית מצרית מודרנית השם ח'וואל הוא כינוי גנאי להומוסקסואל.

אטימולוגיה
----------

לפי המילון הערבי הקדום ביותר, כתאב אל-ע'ין (אנ'), ח'וואל הייתה מילה נרדפת למשרת או עבד. ייתכן שנרכשו או היו שלל מלחמה, אבל בניגוד לעבדים, הח'וואל לא נחשבו רכוש בעליהם.

בערבית מצרית מודרנית השם הוא כינוי גנאי להומוסקסואל, במשמעות של התנהגות פסיבית.

היסטוריה
--------

גברים החלו מופיעים לבושים בגדי נשים לאחר שמוחמד עלי אסר על נשים לרקוד בפומבי, זאת במטרה לפייס את אנשי הדת במצרים, אבל גם בתגובה לביקורת האוריינטליסטית נגד מצרים וכחלק מתוכניות המודרניזציה שיזם.

רקדני ח'וואל חיקו רקדניות על ידי שימוש בקסטנייטות, עיטור ידיהם בחינה ושזירת חרוזים בשערם הארוך. הופעתם כנשים הייתה דומה מאוד לזו של רקדניות בתשלום, שכונו ע'וואזי (אנ') (בערבית "כובשות", על שום שכבשו את ליבם של הצופים).

ח'וואלאת נשארו בתלבושות ובמנהגים נשיים גם בחיי היומיום שלהם. הם נעו בחופשיות במרחבים ציבוריים ונהנו מעדיפות בביצוע ריקודים על פני רקדניות, במיוחד בסביבה מסורתית. הם נבדלו מנשים על ידי ערבוב פריטי לבוש גבריים ונשיים. הם הופיעו באירועים שונים, כמו חתונות, לידות, בריתות ופסטיבלים שונים. 

ח'וואלאת הוצגו לעיתים בפני מבקרים זרים שהגיעו למצרים במהלך המאה ה-19, מה שעורר לעיתים קרובות זעזוע, שאט נפש או להבדיל, עניין הומו-ארוטי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ח'וואל** בוויקישיתוף
* Khawalat באתר המגזין המקוון My.Kali

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Scott Long, **In a time of torture : the assault on justice in Egypt's crackdown on homosexual conduct.**, 2004, עמ' 6, מסת"ב 1-56432-296-3
2. 1 2  Khawalat, My Kali, ‏2021-12-13 (ב־American English)
3. ↑  Karin van Nieuwkerk, "A Trade like Any Other", 1995-12-31, עמ' 32 doi: 10.7560/787209
4. ↑  Joseph A. Boone, **The Homoerotics of Orientalism**, Columbia University Press, 2014-03-25, מסת"ב 978-0-231-52182-6. (באנגלית)
5. ↑  Judith Lynne Hanna, **Dance, Sex, and Gender: Signs of Identity, Dominance, Defiance, and Desire**, University of Chicago Press, 1988-05-15, מסת"ב 978-0-226-31551-5. (באנגלית)
6. ↑  Karin van Nieuwkerk, **A Trade like Any Other: Female Singers and Dancers in Egypt**, University of Texas Press, 2010-07-05, מסת"ב 978-0-292-78680-6. (באנגלית)
ג'ספר פורד
**ג'ספר פורד** (באנגלית: **Jasper Fforde**; נולד ב-11 בינואר 1961 בלונדון), סופר וטייס בריטי המתגורר בוויילס. הוא בנו של ג'ון סטנדיש פורד, שהיה הנגיד ה-24 של בנק אנגליה.

לפני שפנה לכתיבה עסק פורד בעבודות שונות בתעשיית הקולנוע. הוא פרסם סדרת ספרים שהגיבורה שלהם היא תרזדיי נקסט, "פרשת ג'יין אייר" (The Eyre Affair, ‏2001), "לשקוע בספר טוב" (Lost in a Good Book, ‏2002), "באר העלילות האבודות" (The Well of Lost Plots, ‏2003), ו"משהו רקוב" (Something Rotten, ‏2004). ספרו הבא "The Big Over Easy" משנת 2005 הוא עיבוד מחדש של הספר הראשון שכתב ושנדחה על ידי המו"לים. השם המקורי של הספר "פשע בחדר הילדים" (Nursery Crime) ישמש כשם של הסדרה כולה.

ספר ההמשך ל- "The Big Over Easy", "הדוב הרביעי" (The Fourth Bear) יצא לאור ביולי 2006 והוא מתמקד בסיפור "זהבה ושלושת הדובים". הספר הבא בסדרת תרזדיי נקסט יצא לאור בשנת 2007 בשם First Among Sequels (הראשון מבין ההמשכים).

פורד ידוע בשימוש שהוא עושה בספריו באזכורים ספרותיים רבים, במשחקי מילים ובעלילה מהודקת היטב. קשה לקבוע לאיזה סוגה ספרותית שייכים ספריו, הם אינם שייכים לאף סוגה אך כוללים אלמנטים של ספרים העוסקים בנושאי ספרות, אלמנטים פרודיים וספרי פנטזיה.

ספריו שתורגמו לעברית
--------------------

* פרשת ג'יין אייר - תורגם בידי חנה ידור-אבני ויצא לאור בהוצאת מודן בשנת 2004
* לשקוע בספר טוב - תורגם בידי אביעד שטיר, יצא לאור בהוצאת מודן במרץ 2007

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ספר פורד** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ג'ספר פורד (באנגלית)
* ג'ספר פורד, ברשת החברתית טוויטר

* ג'ספר פורד, סרטונים בערוץ היוטיוב

* ג'ספר פורד, ברשת החברתית Goodreads
* ג'ספר פורד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ביקום של תרזדיי נקסט, הספרות נמצאת ברומו של עולם, ביקורת על "לשקוע בספר טוב" בהארץ
* הספרים של ג'ספר פורד, באתר "סימניה"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007296669005171
* BIBSYS: 6094428
* BNE: XX4447319
* BnF: cb145327358 (data)
* CANTIC: a10479235
* GND: 128622830
* ICCU: RAVV465172
* ISNI: 0000 0001 2139 7156
* LCCN: no2001062539
* MusicBrainz: 13da95e8-7d4c-40d9-aa9c-5801c3b9fbda
* NDL: 00933740
* NKC: kv2006277183
* NLA: 41426645
* NLK: KAC200308719
* NLP: A17871645
* NTA: 214142213
* SUDOC: 080097871
* Trove: 1454445
* VIAF: 74088394
* WorldCat: lccn-no2001062539

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באי בים הקריבי. אם התכוונתם לעיר בגואטמלה, ראו אנטיגואה גואטמלה.

**אנטיגואה** (באנגלית: **Antigua**) הוא אי בים הקריבי, חלק ממדינת אנטיגואה וברבודה. אנטיגואה נמצא כ-41 קילומטרים דרומית לאי השני של המדינה, ברבודה.

גאוגרפיה
--------

האי מתפרס על פני שטח של 281 קמ"ר. השטח בעיקרו הוא מישורי ומורכב בעיקר מאבן גיר ואלמוגים, ועם זאת ישנם מספר אזורים געשיים גבוהים. הנקודה הגבוהה ביותר באי מגיעה לכדי 402 מטרים בהר אובמה.

האקלים באי הוא אקלים ימי טרופי ומתאפיין בכך שהשינוי בטמפרטורה בין העונות כמעט ולא מורגש.

היסטוריה
--------

העם הראשון ליישב את האי ב-2,400 לפני הספירה היו הגואנחטבאי, עם יליד מערב קובה שהיגר לאנטיגואה וכבש אותה. האירופאי הראשון לבקר באנטיגואה היה כריסטופר קולומבוס שנתן לאי את שמו, על שם "הבתולה של הקתדרלה הישנה" (בספרדית: "La Virgen de la Antigua").

בתקופת הקולוניאליזם האירופאי הייתה נפוצה עבדות שחורים באי, והם יובאו ממערב אפריקה גם לשם. בריטניה שהשתלטה על האיים מאוחר יותר ביטלה את סחר העבדים בשנת 1807, וכל העבדים שוחררו עד 1834. בשנת 1968 יחד עם ברבודה והאי הקטן רדונדה, הפכה אנטיגואה לחלק ממדינת אנטיגואה וברבודה שהייתה שטח תלוי של חבר העמים הבריטי. בשנת 1981 קיבלה אנטיגואה וברבודה עצמאות מוחלטת מהממלכה המאוחדת.

מתחם המספנה הימית של אנטיגואה זכה למעמד של אתר מורשת עולמית.

דמוגרפיה
--------

אוכלוסיית האי מונה כ-80,000 איש, כאשר כ-32,000 חיים בעיר הבירה (והעיר הגדולה ביותר באי) סנט ג'ונס בחוף המערבי.

כלכלת אנטיגואה נשענת בעיקר על תיירות, ומלונות ואתרי נופש רבים ממוקמים סביב קו החוף שלו. נמל התעופה היחיד באי, נמל התעופה VC Bird, משרת מספר חברות תעופה גדולות, כולל טיסות סדירות לאי ברבודה.

מחוזות
------

מחוזות באנטיגואהמחוזות באנטיגואה
האי אנטיגואה מחולק ל-6 קהילות:

1. קהילת סיינט ג'ורג'
2. קהילת סיינט ג'ון
3. קהילת סיינט מרי
4. קהילת סיינט פאול
5. קהילת סיינט פטר
6. קהילת סיינט פיליפ

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטיגואה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007557262905171
* GND: 114124-7
* LCCN: n50078110
* NARA: 10044923
* NKC: ge381339
* VIAF: 124921812
* WorldCat: lccn-n50078110

 |
הפרלמנט בבוקרשט- רומניה
**הסנאט של רומניה** (ברומנית: **Senatul României**) הוא הבית העליון בפרלמנט של רומניה. הוא מונה 176 נציגים (לאחר הבחירות שנערכו בנובמבר 2012), הנבחרים בהצבעה עממית ישירה ב-43 מחוזות בחירה. מקום משכנו של הסנאט בארמון הפרלמנט בבירת רומניה, בוקרשט.

היסטוריה
--------

ההיסטוריה הפרלמנטרית ברומניה מתחילה בפרלמנט הראשון שנוסד במאי 1831 בוולאכיה בדרום רומניה.  בשנת 1858 נוצר הפרלמנט הרומני ובשנת 1864 נוצר הסנאט. החוקה הרומנית שהתקבלה בשנת 1923 חיזקה את כוחו של הסנאט והכפיפה אליו גופים רבים במדינה.

בשנת 1938 התחולל משבר פוליטי חריף אשר בסופו חיזק המלך קרול השני את כוחו כמונרך והסיר סמכויות רבות של הפרלמנט, עד כדי כך שרבים מחברי הסנאט מונו על ידי המלך. בשנים 1940–1944 הפרלמנט כולו לא פעל, אבל כשחזר לפעילות, תחת הנוכחות הצבאית הסובייטית, הוא איבד את כוחו הממשי והפך לכפוף לשלטון המפלגה הקומוניסטית הרומנית. תוך כדי כך בוטל מוסד הסנאט בשנת 1946. עם המהפכה הלאומית בשנת 1989 במסגרת סתיו העמים, חזרה הדמוקרטיה לרומניה. הפרלמנט חזר להיות חופשי וחולק שוב לשני בתים, ובכך שב הסנאט לפעילות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הסנאט של רומניה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הסנאט של רומניה (ברומנית ובאנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 1792 2538

 |
לוח בראדום לזכר 500 שנה לאימוץ החוקה
**אין כל חדש ללא הסכמה משותפת** (בלטינית: **Nihil novi nisi commune consensu**) היא הכותרת של החוקה משנת 1505 אשר אומצה בידי הסיים הפולני במהלך מפגש בטירה המלכותית בראדום, ונחתמה בידי המלך אלכסנדר יגיילו ב-3 במאי של אותה שנה.

"חוקת ראדום" קבעה ש"החוקים הכללי והמעשים הציבוריים אינם נוגעים ליחיד, אלא לכלל האומה", ולפיכך "אין כל חדש ללא הסכמה משותפת". היינו נאסר על המלך להוציא חוקים חדשים ללא הסכמת כל בני האצולה החברים בסיים, למעט החוקים המסדירים את ערי המלוכה, אדמות הכתר, המכרות, הממלכות, האיכרים המלכותיים והיהודים. החלטה זו של הסיים יצרה את מה שכונה לימים "דמוקרטיית האצילים", כיוון שהיא העניקה כוח רב לבני האצולה הפולנים הרבים (אשר היוו עשרה אחוזים מכלל האוכלוסייה). כל בני האצולה ללא קשר למעמדם הכלכלי, נחשבו לבני מעמד שווה ונהנו מזכויות רבות. מעמד האצולה שלט בסיים ובמלך הנבחר של פולין. כוחם של בני האצולה בממלכת פולין ובהמשך באיחוד הפולני-ליטאי רק הלך וגדל, עד שכעבור שתי מאות אף הוגדל הם יכלו להטיל ליברום וטו.

המילים "אין כל חדש" נלקחו בהשראת מגילת קהלת, פרק א', פסוק ט': "אֵין כָּל חָדָשׁ תַּחַת הַשָּׁמֶשׁ" (בתרגום ללטינית: nihil novi sub sole).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניהיל נובי** בוויקישיתוף
* המסמך בוויקיטקסט בלטינית ובפולנית
**Super Mario Sunshine** הוא משחק הרפתקאות מסוג עולם פתוח, שפותח ושווק על ידי חברת נינטנדו עבור קונסולת הגיימקיוב בשנת 2002. 
זהו משחק התלת מימד השני בסדרת סופר מריו אחרי סופר מריו 64 משנת 1996. המשחק בוים על ידי יושיאקי קואיזומי וקנטה אוסואי, הופק על ידי שיגרו מיאמוטו וטקאשי טזוקה ואת התסריט כתב מאקוטו וואדה. המשחק נמכר ביותר מחמישה מיליון עותקים ברחבי העולם עד שנת 2006, מה שהופך אותו לאחד ממשחקי הגיימקיוב הנמכרים ביותר.

עלילה ומשחקיות
--------------

מריו והנסיכה פיץ' מגיעים לאי הטרופי דֶלפינו כדי לנפוש שם, אך מגלים לחרדתם שהוא זוהם כולו בנוזל מוזר ומושחת בגרפיטי. מריו נעצר על ידי תושבי האי בטענה שראו אותו מזהם את האי. בעזרת ה-F.L.U.D.D (משאבת מים מתקדמת) שמצא, משימתו של מריו היא לנקות את האי דלפינו, להוכיח את חפותו, ולהחזיר את האי למצבו הקודם. העלילה מסתבכת בהמשך המשחק כשמריו צל (Shadow Mario), אשר זה באוזר ג'וניור שהתחפש, מופיע וחוטף את הנסיכה פיץ'. מלבד מריו, גם יושי נתון לשליטת השחקן. ליושי יכולות שונות משל מריו, והוא נמס במגע עם מים ונעלם אם לא מאכילים אותו בפירות. מריו צריך לאסוף כמה שיותר כוכבי זהב (Shine Sprite) כדי להחזיר את האור לאי ולקבל תוספות בסוף המשחק. השחקן צריך למצוא כוכבי זהב בדרכים רבות, לדוגמה: לפי מטבעות זהב (יותר ממאה), מטבעות כחולים ואדומים (יותר מעשרה), מסתורים בשלבים, שלבי בונוס ועוד.

הפצה
----

סופר מריו סאנשיין יצא ביפן ב-19 ביולי 2002. מאוחר יותר המשחק יצא בארצות הברית ב-26 באוגוסט 2002. המשחק יצא מחדש כחלק מ-Player's Choice בשנת 2003.

גרסת נינטנדו סוויץ'
-------------------

ב-18 בספטמבר 2020, המשחק יצא לצד Super Mario 64 ו-Super Mario Galaxy בחבילת Super Mario 3D All-Stars לנינטנדו סוויץ'.

ביקורות
-------

המבקרים שיבחו את הגרפיקה ואת הפסקול של המשחק, אם כי חלק מתחו ביקורת על מצלמת המשחק.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Super Mario Sunshine (באנגלית)
* Super Mario Sunshine, סרטונים בערוץ היוטיוב

* "Super Mario Sunshine", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "Super Mario Sunshine", באתר Metacritic (באנגלית)

| מריו (זיכיון) |
| --- |
| המשחקים הנמכרים ביותר בזיכיון | האחים סופר מריו (1985)‏ • האחים סופר מריו 3 (1988)‏ • סופר מריו וורלד‏ (1990)‏ • סופר מריו 64‏ (1996) • האחים סופר מריו החדשים‏ (2006) • האחים סופר מריו החדשים Wii‏ (2009)‏ • האחים סופר מריו החדשים U‏ (2012)‏ • מריו קארט 8‏ (2014)‏ • סופר מריו אודיסי‏ (2017) • **רשימה מורחבת של כל משחקי הזיכיון** |  |
| סדרות המשחקים המרכזיות | סופר מריו • מריו קארט • מריו פארטי • Mario vs. Donkey Kong |
| סדרות משחקי ספין-אוף | דונקי קונג • לואיג'י • ואריו • יושי |
| מדיות נוספות | סרט לייב-אקשן • סרט אנימה • סדרת טלוויזיה • סרט הנפשה ממוחשבת |
| דמויות מרכזיות | מריו • לואיג'י • הנסיכה פיץ' • טואוד • יושי • באוזר • ואריו • ואלואיג'י • דונקי קונג • באוזר ג'וניור • הנסיכה דייזי • הנסיכה רוזלינה(אנ') • דידי קונג(אנ') • פאולין(אנ') • קופלינגים(אנ') |
| שונות | נעימת הנושא של האחים סופר מריו • נינטנדו • שיגרו מיאמוטו • סופר נינטנדו וורלד |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16694708j (data)
* MusicBrainz work: 4ce66499-a57e-4389-8587-ab1bb31ad311
* VIAF: 304924894
* WorldCat (עם VIAF): 304924894

 |
"**הסנדלר היהודי, ביאליסטוק**" הוא הדפס מאת האמן הרמן שטרוק.

תיאור
-----

"הסנדלר היהודי, ביאליסטוק" מתאר דמות של סנדלר יהודי מקובנה. הוא הודפס בטכניקה של הדפס אבן, כנראה בכמה מהדורות. בין היתר הופיע ההדפס בשנת 1919 בספר "סקיצות מרוסיה. יהודי המזרח" (Skizzen aus Russland. Ostjuden), שיצא בהוצאת Druckerei des Oberbefehlshabers Ost, ובספר "פני יהדות מזרח אירופה" (Das ostjüdische Antliz), שיצא בשנת 1920 בהוצאת Welt-Verlag בברלין.

העבודה היא חלק מסדרה דולה של עבודות בהן תיאר שטרוק דמויות מן העולם היהודי בפולין והאימפריה הרוסית בתקופת מלחמת העולם הראשונה. באותה עת נמנה שטרוק עם חברי "ועדת הסיוע היהודית לפולין וליטא" ועל "הוועד למען יהודי המזרח בפולין" ושימש כלוחם בחזית הרוסית של צבא הקיסרות הגרמנית. כך, נחשף שטרוק לעולם ה"יהדות המזרח". מאוחר יותר, בין השנים 1918-1917, שירת שטרוק בתפקיד הממונה על המחלקה לעניינים יהודיים במטה הפיקוד העליון "אובר אוסט".

שטרוק מתאר את הדמות כשהיא עסוקה בעבודתה. הוא יושב על כסאו, תופש ביד אחת נעל, הנתונה בין רגליו, ובידו השנייה הוא אוחז בפטיש. גופו מוצב בחצי פרופיל כלפי הצופה. שטרוק מצייר את הדמות בקו חופשי, השומר על תווי הפנים של הסנדלר. עם זאת הוא בוחר להאריך את ראש הפטיש, באופן המעצים את עבודתו של הסנדלר.
**ניהיליזם קיומי** או **ניהיליזם אקזיסטנציאליסטי** הוא העמדה לפיה לחיים אין משמעות או ערך מהותיים. ביחס ליקום, ניהיליזם קיומי טוען שאדם בודד או אפילו המין האנושי כולו הוא חסר משמעות, חסר תכלית, וסביר שלא ישתנה במכלול הקיום. יש צורות שונות של ניהיליזם, אך בשימוש הפופולרי, "ניהיליזם" מתייחס כיום לרוב לצורות של ניהיליזם קיומי.

חוסר המשמעות המובנה של החיים נחקר במידה רבה באסכולה הפילוסופית של האקזיסטנציאליזם, שבה אדם יכול ליצור "משמעות" או "מטרה" סובייקטיבית משלו. זאת בניגוד לניהיליסטים, אשר לטענתם לא רק שאין משמעות ביקום, אלא גם אין טעם לנסות לבנות את עצמנו, לשנות או לקבל משהו, כי זה שלעצמו הוא חסר משמעות.

מכל סוגי הניהיליזם, הניהיליזם הקיומי זכה לתשומת הלב הספרותית והפילוסופית הרבה ביותר.

היסטוריה
--------

ניהיליזם קיומי היה חלק מהמסורת האינטלקטואלית המערבית מאז הקירינאים. במהלך הרנסאנס, וויליאם שייקספיר סיכם ברהיטות את נקודת המבט של הניהיליסט הקיומי בסוף המחזה. ארתור שופנהאואר, סרן קירקגור ופרידריך ניטשה הרחיבו עוד על רעיונות אלה, וניטשה, במיוחד, הפך לדמות מרכזית בניהיליזם הקיומי.

ההבדל בין הניהיליזם הקיומי, לבין אבסורדיזם ואקזיסטנציאליזם
----------------------------------------------------------

הניהיליזם הקיומי שונה מאבסורדיזם בכך שהאבסורד שם דגש על המתח בין אותו חוסר משמעות לבין הנטייה האנושית לחפש אותו.

הניהיליזם הקיומי שונה מהאקזיסטנציאליזם מכיוון שהאקזיסטנציאליזם שם דגש על יצירת "משמעות" או "מטרה" סובייקטיבית משלו. זאת בניגוד לניהיליסטים, אשר לטענתם לא רק שאין משמעות ביקום, אלא גם אין טעם לנסות לבנות את עצמנו, לשנות או לקבל משהו, כי זה כשלעצמו הוא חסר משמעות.

ראו גם
------

* ניהיליזם
* אבסורדיזם
* מיזנתרופיה
* פסימיות פילוסופית
* אתאיזם

קישורים חיצוניים
----------------

* החברה הניהיליסטית המחתרתית האמריקאית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Existential Nihilism: The Only Really Serious Philosophical Problem
2. ↑  Poetry Foundation, Speech: "Tomorrow, and tomorrow, and tomorrow" by William Shakespeare, Poetry Foundation, ‏2021-11-22 (באנגלית)
צ'ישמיג'יו, חורף 2002
**גן צ'ישמיג'יו** (ברומנית: **Grădina Cişmigiu**) הוא הגן הציבורי העתיק ביותר בבוקרשט, רומניה.

הגן נמצא במרכז בוקרשט, שטחו כ-160 דונם, והוא תחום בשני נתיבי תחבורה חשובים: שדרת המלכה אליסבטה (Regina Elisabeta) ושדרת סקיטוּ מגוראנוּ (Schitu Măgureanu) ובמרכזו אגם צ'ישמיג'יו. 

הגן מטופח בסגנון הגנים האנגליים, ויש לו מספר מבואות: שתיים מכיוון שדרות סקיטוּ מגוראנוּ, שתיים מכיוון שדרות המלכה אליסבטה, ואחת מכיוון רחוב שטירבאי וודה (Ştirbei Vodă).

תולדות המקום
------------

 צ'ישמיג'יו, קיץ 2010
בשנת 1779 שליט מונטניה, אלכסנדר איפסילנטי (הסבא) (סבו של אלכסנדר איפסילנטי), ציווה על ביצוע שתי חפירות ניקוז במקום. הביצה שנוצרה הייתה למוקד זיהום במרכז העיר. בשנת 1830 הגנרל פאבל קיסליוב, המושל הרוסי של הנסיכויות הרומניות באותה תקופה, הורה על ייבוש המקום והפיכת השטח לגינה ציבורית. ההוראה בוצעה רק בעת שלטונו של גאורגה ביבסקו, בשנת 1847, כאשר הוטל על אדריכל הנוף הווינאי וילהלם מאייר (Wilhelm Mayer) לבצע את המלאכה. בתקופה שלאחר ביבסקוּ, השליט החדש, ברבו שטירבאי, החליט לחפור גם אגם ולחבר אותו לנחל הדמבוביצה. בשנת 1852 סודרו המשעולים והוצבו מאה "ספות", ספסלים ללא משענות, עשוים מעץ אלון. עבודות ההשבחה הסתיימו בשנת 1854, שנה בה נערכה הפתיחה הרשמית של הגן. בחורף של שנת 1883 קפא האגם ועל פניו הקפואים נערכו תחרויות החלקה על הקרח.

בגן נשתלו בהדרגה יותר מ-30,000 עצים מקומיים וגם עצים אקזוטיים, נבנו מערות מלאכותיות, מעין זונק וגשרים ונשתלו שטיחי פרחים. במערב הגן יש גינה צרפתית ובצפון גן ורדים.

שנים אחר כך, העירייה רכשה שטחים סמוכים והגדילה את הגן, והובאו לאגם ברבורים ושקנאים. בשלושת האגמים הוכנסו דגים אקזוטיים. באחד האגמים יש אי ומעגן, בו אפשר לשכור סירות לשיט באגמים. ב-1852 הוקף כל הגן בגדר נמוכה. משרד הפנים של רומניה הפגין דאגה רבה לגן, ופרסם הוראות התנהגות: במשעוליו נאסרה כניסה ברכיבה או בכרכרות; השהיה בגן הותרה מהזריחה ועד שעה 22.00 ובלילות בהירים עד חצות. הדריכה על הדשא וקטיפת פרחים הייתה אסורה, כמו גם טיול עם כלבים או חיות מחמד אחרות ואף התנהגות רעשנית מדי. 

בחלק מהגן, בצד הסמוך לשדרת המלכה אליסבטה הוקמה רוטונדה, בה הוצבו פסלים של גדולי משורריה וסופריה של רומניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גן צ'ישמיג'יו** בוויקישיתוף
* Parcul Cişmigiu אתר המציג את ההיסטוריה של הגן ואת המפה שלו. (ברומנית)
* Parcul Cișmigiu (ברומנית)
**מַעְיַן כָּנָף** או בשמו הערבי **עֵין דֵיר עַזִּיז**, הוא מעיין הנובע ליד מושב כנף במדרון הצפוני של נחל כנף בדרום רמת הגולן. המעיין נקרא גם **מעיין אשי** לזכר רב-סמל ראשון במילואים אשר ("אשי") נוביק, שנהרג בכפר דבל שבדרום לבנון ב-9 באוגוסט 2006, במהלך מלחמת לבנון השנייה.

המעיין נובע כקילומטר וחצי דרום-מזרחית למושב כנף ומימיו מתנקזים במורד המדרון לנחל כנף, אשר ערוצו עובר כ-500 מטרים מתחת למעיין. בעבר שימשו מי המעיין את הכפר הסורי דיר עזיז ששכן במעלה המדרון, עוד לפני כן שימש המעיין יישוב יהודי מתקופת בית שני שככל הנראה הייתה בו גם תעשיית כלי חרס. בנקודת הנביעה נבנו זוג קמרונים מעל לשלוש בריכות קטנות (בדומה לאלו המצויים באום אל-קנאטר ועין פית), אזור זה הוא כיום בשטחה של חפירה ארכאולוגית.

בשנים האחרונות שטח המעיין פותח לכדי חניון לילה ומטיילים. מאזור הנביעה הוצב צינור המוביל את מי המעיין לבריכה רחבה (כ-10 מטר אורך ו-5 מטר רוחב) בעלת קירות בטון, אשר מפלס המים בה מגיע עד כ-90 סנטימטר גובה. חניון זה פותח על ידי תושבי מושב כנף בסיוע עמותת "בדרכם" לזכרו של אשר נוביק שנהרג במהלך מלחמת לבנון השנייה.

הדרך למעיין עוברת בפנייה לכיוון דרום לפני הכניסה למושב ונסיעה של כקילומטר וחצי לאורך כביש עפר משובש. הגישה למעיין פתוחה לציבור עם חניון מוצל ומסודר לצידו, שירותים לאורחי המקום ומקום חניה בכניסה לאתר.

קישורים חיצוניים
----------------

* דובי זכאי, "תחת עץ האקליפטוס: טיול אל מעיין כנף", 13 ביוני 2008, Nrg מעריב.
* אודות המעיין באתר "מסלולים".
* מעיין כנף באתר "נלך".
* אודות המעיין באתר "למטייל".

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרחבה ותמונות
מעטפת היום הראשון של בולי דאר עברי 1 - 6. המעטפה העליונה היא הרשמית, והשנייה הוכנה על ידי סוחרים פרטיים. במעטפה העליונה ניתן לראות גם שאריות של פטרייה שפגעה בבולים.
מעטפת היום הראשון לציון פתיחת בית הספר אורט סינגאלובסקי בתל אביב, מאי 1958
**מעטפת היום הראשון** או **מעטפת יום ההופעה** (המונח הבינלאומי באנגלית נקרא **FDC**, First Day Cover) היא מעטפה עליה הודבק בול דואר או סדרה של בולי דואר שהוחתמו בחותמת דואר בתאריך יום הופעת הבול והחותמת נושאת את תאריך יום הופעת הבול. חותמת היום הראשון יכולה להכיל את צירוף המילים "חותמת היום הראשון", אבל צירוף מילים זה איננו הכרחי לשלמות הפריט הבולאי. מעטפת היום הראשון היא פריט בולאי המבוקש על ידי אספנים.

השירות הבולאי בישראל הפיק עד מחצית שנת 1956 רק מעטפות יום ראשון עם בולים ללא שובל. גורמים פרטיים, ובעיקר סוחרי בולים, הכינו מעטפות פרטיות עם בולים בעלי שובל. המעטפות הפרטיות הן בדרך כלל יקרות יותר. לדוגמה, על פי קטלוג "מוריה" מעטפת היום הראשון של כל בולי דאר עברי עם שבלים שווה 20,000 ש"ח, מעטפת היום הראשון של סדרת דואר אוויר 1 עם שבלים שווה 48,000 ש"ח, ומעטפת היום הראשון של בול "הנגב" מ-1950 שווה 50,000 ש"ח.

מעטפת היום הראשון של השירות הבולאי היא בדרך כלל מעטפה מאוירת, אבל הדבר אינו הכרחי. לרוב מאייר מעצב הבול גם את מעטפות יום ההופעה. מעטפת יום ראשון עשויה לכלול חותמת נלווית או חותמת מיוחדת.

מעטפת דואר רגילה עליה מודבק הבול והשניים מוטבעים בחותמת עם תאריך יום ההופעה, נחשבת גם היא כמעטפת היום הראשון או מעטפת יום ההופעה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מעטפת היום הראשון** בוויקישיתוף
* מעטפות היום הראשון ישראליות מאויירות משנות ה-50, באתר אאא בית לטיפוגרפיה עברית
* מהי מעטפת יום ההופעה (באנגלית)
* מעטפת יום ההופעה - היסטוריה (באנגלית)
* האגודה האמריקאית למעטפות יום ההופעה

הערות שוליים
------------

1. ↑  מוריה - קטלוג בולי ישראל 2013, עמוד 1
2. ↑  מוריה, עמוד 7
3. ↑  מוריה, עמוד 8

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7564944-5

 |
לוח הזיכרון במיינדזיז'ץ פודלסקי
**גטו מיינדזיז'ץ פודלסקי** היה גטו שהקימו הגרמנים בשנת 1941 בעיר הפולנית מיינדזיז'ץ פודלסקי.

בגטו נכלאו כ-17,000 יהודים (לפי כמה מקורות - 24,000) בעיקר ממיינדזיז'ץ פודלסקי ומהיישובים הסמוכים. החל משנת 1942 החלו הגרמנים בהדרגה לחסל את הגטו: תושביו הועברו למחנות ההשמדה טרבלינקה ומיידנק.

הגטו חוסל סופית ב-17 ביולי 1943. כמאה יהודים ממיינדזיז'ץ פודלסקי שרדו את המלחמה, בעיקר הודות לעזרה שקיבלו מן האוכלוסייה הפולנית ביישובים הסמוכים.

תחילת הכיבוש הגרמני בעיר
------------------------

בתחילת תקופת הכיבוש הגרמני בעיר, הגיעו אליה יהודים רבים מיישובי הסביב, ובמקביל גורשו ממנה כ-2,500 יהודים למחנות עבודה בסביבתה, בהם חלקם נספו. בד בבד, הטילו הגרמנים תשלומי כופר על הקהילה, תוך רצח עשרות יהודים שנלקחו כבני ערובה, ורצח עשרות יהודים נוספים בעת שוד דירותיהם. יהודי העיר חויבו גם בענידת טלאי צהוב, שהומר כעבור זמן מה בסרט זרוע. במאי 1942 הובאו לעיר אלפי יהודים שגורשו מסלובקיה.

האקציה הראשונה
--------------

בין ה-25 ל-26 באוגוסט 1942 בוצעה בעיר אקציה בה השתתפו שוטרים גרמנים, אוקראינים ופולנים. כ-2,000 יהודים שהתגלו במסתורים נרצחו במקום, וכן כ-1,000 חולים וקשישים. בשעת האקציה רצחו השוטרים תינוקות לעיני אמותיהם. כ-11,000 היהודים הנותרים שולחו בקרונות משא למחנה ההשמדה טרבלינקה, כאשר כתוצאה מתנאי הצפיפות והמחנק בקרונות, מתו רוב היהודים עוד טרם הגעתם למחנה.

האקציה השנייה
-------------

לאחר האקציה הראשונה, רוכזו כ-5,000 היהודים שנותרו בעיר, יחד עם כ-13,000 יהודים נוספים שגורשו אליה, בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה.

בין ה-6 ל-9 באוקטובר 1942 פשטו על הגטו שבעיר שוטרים גרמנים, אוקראינים ופולנים, ושילחו כ-4,800 מהפליטים היהודים שהגיעו לעיר לטרבלינקה. כ-7,000 יהודים נוספים רוכזו משך שלושה ימים ללא מזון ושתייה בכיכר העיר, תוך רצח 150 מהם במקום. לאחר מכן, שולחו גם הם לטרבלינקה.

האקציה השלישית
--------------

בין 27 באוקטובר ל-29 באוקטובר 1942, לאחר שהובאו לגטו שבעיר קרוב ל-3,000 יהודים שגורשו מרדזין, שולחו מהגטו כ-9,000 יהודים לטרבלינקה.

האקציה הרביעית
--------------

כ-2,000 יהודים שרוכזו בגטו חוזר שהוקם בעיר, והועסקו בעבודות כפייה, שולחו ב-7 בנובמבר 1942 לטרבלינקה, ולאחר מכן ערכו הגרמנים מצוד שיטתי אחר יהודים מסתתרים.

כ-550 עובדי כפייה יהודים שהובאו לעיר לאחר אקציה זו שולחו למיידנק, ובעת חגיגות חג המולד רצחו אנשי הגסטאפו 65 יהודים נוספים מהגטו שבעיר.

האקציה החמישית
--------------

ב-2 במאי 1943 פשטו על הגטו שבעיר אנשי גסטאפו ושוטרים אוקראינים, וכ-3,000 מיושביו שולחו לטרבלינקה, תוך רצח מאות יהודים במהלך האקציה ורצח כ-200 יהודים בשטח בית העלמין היהודי בעיר. למחרת שילחו הגרמנים את יתר יהודי הגטו למיידנק, וערכו מצוד אחר כ-200 צעירים יהודים שהצליחו להימלט מהגטו ליערות הסביבה.

האקציה השישית
-------------

ב-26 במאי 1943 שילחו הגרמנים מהגטו למיידנק כ-700 יהודים. כ-200 יהודים שהושארו בגטו לעבודות כפייה וכ-200 מסתתרים שנתפסו נרצחו לאחר מכן. באקציה זו חוסל סופית גטו מיינדזיזץ' פודלסקי, והעיר הוכרזה רשמית כ"נקייה מיהודים". כחצי אחוז מקהילת העיר שרדו את השואה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מיינדזיז'ץ פודלסקי (Międzyrzec Podlaski), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* על אסירים בגטו מיינדזיז'ץ פודלסקי, באתר יד ושם
הילה מסביב לתכליל זירקון בביוטיט
**מטאמיקטיזציה** (מיוונית "מתערבב אחרת"‏) היא תהליך טבעי המתבטא בהרס הדרגתי עד מוחלט של המבנה הגבישי של מינרל, והופך את המינרל לאמורפי. המינרל המושפע מתהליך זה מכונה מטאמיקטי.

מינרלים מסוימים מכילים לעיתים זיהומים שהם תרכובות רדיואקטיביות, וקרינת אלפא הנפלטת מתרכובות אלו אחראית להשחתת מבנה הגביש עקב ההפצצה הפנימית. ההשפעות של מטאמיקטיזציה הן נרחבות: מלבד שלילת תופעת השבירה הכפולה (אם הייתה קיימת במינרל קודם לכן), התהליך מנמיך את מקדם השבירה של המינרל, את קשיותו (כפי שנמדדת על ידי סולם מוס), ואת משקלו הסגולי. גם צבעו של המינרל מושפע מהתהליך: מינרלים שהם מטאמיקטיים הם בדרך כלל ירוקים או חומים. יותר מכך, מטאמיקטיזציה מטשטשת את הרצועות בספקטרום הבליעה של המינרל. באופן מעורר סקרנות ובלתי מוסבר, התכונה היחידה שמטאמיקטיזציה אינה משנה היא הנפיצה. כל החומרים המטאמיקטיים הם רדיואקטיביים בעצמם, חלקם אפילו בצורה מסוכנת.

דוגמה למינרל מטאמיקטי הוא הזירקון. נוכחות אטומי אורניום ותוריום המחליפים בגביש את הזירקוניום היא הגורם להרס שגורמת הרדיואקטיביות במקרה זה. דוגמיות שאינן מושפעות מהתהליך מכונות "זירקון גבוה" (*high zircon*), בעוד שהדוגמיות המטאמיקטיות מכונות "זירקון נמוך" (*low zircon*). דוגמיות המצויות בין שני הקצוות מכונות "זירקון ביניים". מינרלים נוספים שלגביהם ידוע כי הם עוברים מטאמיקטיזציה כוללים את האלניט, האקאניט, התוריט והטיטניט. האקאניט נמצא תמיד כשהוא מטאמיקטי לחלוטין שכן תוריום ואורניום הם חלק חיוני בנוסחה אמפירית של המינרל.

ניתן להחזיר למינרלים מטאמיקטיים את המבנה הגבישי ואת התכונות הנגזרות ממנו באמצעות תהליך חישול ממושך.

תופעה הקשורה לתהליך המטאמיקטיזציה היא יצירת ההילה הצבעונית (באנגלית pleochroic halo) סביב תכלילים זעירים של זירקון בתוך גבישים של ביוטיט או מינרל אחר. ההילות הכדוריות נוצרות מקרינת חלקיקים מהאורניום או התוריום שבתכלילים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ...Remarks on Solid State עמ' 4
**ג'ורג' קנפטון** (באנגלית: **George Knapton**‏; 1698 – 1778) היה צייר פורטרטים אנגלי. הוא הפך לסוקר ולשומר תמונות המלך בשנים 1765–1778.

ביוגרפיה ועבודה
---------------

קנפטון נולד בכריסטצ'רץ', המפשייר, בנו של ויליאם קנפטון מברוקנהרסט, המפשייר. הוא למד אמנות אצל ג'ונתן ריצ'רדסון, ואחר כך באקדמיה של סנט מרטין. הוא בילה כמה שנים באיטליה שם התפרסם כשופט ביצירות המאסטרים הישנים.

קנפטון היה חבר מקורי ב"אגודת דילטנטי", אגודת מלומדים שמטרתה הייתה לחקור את האמנות הקלאסית היוונית והרומית. הוא היה אמן הדיוקנאות הראשון שלהם. הוא צייר רבים מחברי החברה - בעיקר בלבוש מהודר - כולל דוכס דורסט, ויסקונט גאלוויי, סר פרנסיס דשווד, הרוזן מהולדרנסי, הרוזן מבסבורו וסר בורשייר ריי. קנפטון התפטר מתפקידו בחברה בשנת 1763.

בשנת 1750, הורה הנסיך מוויילס לקנפטון, יחד עם ג'ורג' ורטו, ליצור קטלוג של התמונות שבארמונות קנזינגטון, המפטון קורט וטירת וינדזור. משנת 1765 קנפטון מילא את תפקידו של סטיבן סלוטר והפך לסוקר ושומר תמונות המלך. הוא היה אחראי גם על האוסף של לורד ספנסר באלטורפ, נורת'האמפטונשייר.

הציור הגדול ביותר של קנפטון היה של הנסיכה האלמנה מוויילס ובני משפחתה (1751). הוא גם צייר דיוקנאות של הרוזן מברלינגטון, האדמירל סר ג'ון נוריס פרנסיס, הדוכס החמישי של לידס, ארצ'יבלד באואר, ניקולה טינדל, הילדברנד ג'ייקוב, האדמירל אדוארד הוק, והזמרים קרסטיני וליזבטה דו פארק.

קנפטון סייע לאחיו ג'יימס, בעל הוצאת ספרים בלונדון, בהפקת מספר פרסומים ובהם עבודות של תומאס בירץ' ו"ההיסטוריה של אנגליה" מאת ניקולה טינדל ופול דה ראפין. ג'יימס נולד בקרייסטצ'רץ', המפשייר בשנת 1701. ג'ון ופול קנפטון הצליחו והרחיבו את עסקיו של אביהם.

אחיו האחר של ג'ורג' קנפטון - צ'ארלס קנפטון, יליד קרייסטצ'רץ', המפשייר (1700–1760) היה גם הוא אמן.

ג'ורג' קנפטון נפטר בקנסינגטון בדצמבר 1778 ונקבר שם ב־28 באותו חודש.

גלריה
-----

* אדמירל ג'ון נוריס אדמירל ג'ון נוריס
* ג'ון ספנסר ג'ון ספנסר
* אליזבת הווארד אליזבת הווארד
* משפחת סמואל וואטן משפחת סמואל וואטן
* הנסיכה אליזבת הנסיכה אליזבת
* גבר ואשה גבר ואשה
* משפחת הנסיך מויילס משפחת הנסיך מויילס
* הנסיכים אדוארד וג'ורג' הנסיכים אדוארד וג'ורג'
* אוגוסטה וקרולין מתילדה אוגוסטה וקרולין מתילדה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ורג' קנפטון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Leslie Stephen, **Dictionary of national biography**, London, Smith, Elder, & co. 1885
2. ↑  Explore the Royal Collection Online, www.rct.uk
3. ↑  Sir Edwin Hawke (ארכיון)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14903835v (data)
* GND: 137446535
* ISNI: 0000 0000 6689 8061
* NGV: 4781
* RKD: 44999
* SNAC: w6528522
* Trove: 824121
* ULAN: 500018490
* VIAF: 81636773
* WorldCat: viaf-81636773

 |