recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**פרנססק ויניאלס** (בקטלאנית: **Francesc Vinyals**, לעיתים נודע בשם הספרדי "פרנסיסקו ויניאלס", Francisco Viñals; ‏1897–1951) היה כדורגלן ספרדי-קטלאני ששיחק כקיצוני. בין 1914 ל-1927 שיחק במדי ברצלונה והיה מהשחקנים הבולטים בה. ויניאלס, שהיה שחקן נמוך באופן יחסי, נודע בשל המהירות הרבה שלו ויכולת הכדרור הטובה שלו. לעיתים כונה "ויניאלטס".

קריירה
------

ויניאלס שיחק בברצלונה בין 1914 ל-1927, בתקופה בה בלטו שחקנים כגון פאולינו אלקנטרה, ז'וזפ סמיטייר, ריקרדו זאמורה, פליקס ססומגה, אמילי סאז'י-ברבה ופרנץ פלאטקו. ב-5 במרץ 1916, במשחק נגד ריאל מדריד שלימים נקרא בכינוי "הקלאסיקו" ונערך בקרר אינדוסטריה, האצטדיון הביתי של ברצלונה, הייתה התוצאה תיקו 0-0 לקראת סיום המשחק. אחד מהאנשים בקהל זעק: "ויניאלטס, 5 דורוס על כל שער שתבקיע!". ויניאלס הבקיע שני שערים, ברצלונה ניצחה במשחק וויניאלס זכה בפרס כספי גדול באופן יחסי לתקופה זו. ב-1 בנובמבר 1917, במשחק נוסף נגד ריאל מדריד, הבקיע שלושער וברצלונה ניצחה 3-1. כבר ב-14 באפריל 1918 נערך לכבודו משחק הוקרה בברצלונה. ברצלונה אירחה את סבדל וניצחה 1-0 משער שלו.

ב-1919 הגיע עם ברצלונה לגמר הגביע הספרדי, שם פגשה את ארנס גצ'ו. ויניאלס כבש את השער הראשון לזכות קבוצתו, ובסיום 90 הדקות הראשונות הייתה התוצאה 2-2. משום כך המשיך המשחק להארכה, אך ברצלונה הפסידה 5-2. העונה הבאה, עונת 1919/1920, הייתה מוצלחת הן ברמה האישית והן ברמה הקבוצתית. הוא הצליח לזכות עם ברצלונה בפעם הראשונה בגביע, הודות לניצחון 2-0 על אתלטיק בילבאו בגמר, בו פתח ויניאלס בהרכב. ב-10 הופעות באליפות קטלוניה הבקיע 3 שערים, ובדרך לזכייה בגביע הבקיע שני שערים בשלבים המוקדמים יותר. ויניאלס היה בסגל ברצלונה עת זכתה 3 פעמים נוספות בגביע, אם כי הוא לא השתתף במשחקי הגמר בזכיות אלה. יתר על כן, לקח חלק בזכייה ב-8 אליפויות קטלוניה. ב-1926 פרש ממשחק, וב-19 ביוני 1927 נערך לכבודו משחק הוקרה בלס קורטס, יחד עם השוער רמון ברוגרה. ברצלונה גברה על סנטס 5-2.

תארים
-----

### ברצלונה

* הגביע הספרדי (4): 1919/1920, 1921/1922, 1924/1925, 1925/1926
* אליפות קטלוניה (8): 1915/1916, 1918/1919, 1919/1920, 1920/1921, 1921/1922, 1923/1924, 1924/1925, 1925/1926

קישורים חיצוניים
----------------

* Los Ases, אל מונדו דפורטיבו, 24.9.1957, עמ' 14
* ‎19 de junio del 1927: Homenaje a Bruguera y Vinyals,‏ באתר הרשמי של מועדון הכדורגל ברצלונה
* Vinyalets מתוך הספר Barça inèdit: 800 històries de la Història, מאת Manuel Tomàs, Frederic Porta,‏ 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  הגביע הספרדי 1919 באתר RSSSF
2. ↑  הגביע הספרדי 1920 באתר RSSSF
3. ↑  Todos los partidos de la temporada 1919/20 באתר webdelcule
צילום סרט בסט בניוארק, ניו ג'רזי.
צילום סרט בסטודיו
**שלב הצילומים** (באנגלית: **Principal photography**) הוא שלב בהפקת הסרט שבו הסרט מצולם עם שחקנים על הסט, להבדיל מתחילת ההפקה ולאחר ההפקה.

מהלך הצילומים
-------------

שלב הצילומים הוא בדרך כלל השלב היקר ביותר בהפקת הסרט בשל שכר השחקנים, הבמאי, קבוצת אנשי הצוות הכוללת, העלויות של צילומים מסוימים והעובדה שבצילום על הסט נכללים כל האביזרים או האפקטים המיוחדים שנדרשים לסרט. התחלתו של שלב הצילומים בדרך כלל מסמנת את נקודת האל-חזור של מפיקי הסרט, מכיוון שעד השלמתו לא סביר שיהיה מספיק חומר מצולם כדי להוציא את המוצר הסופי ויהיה ניתן להחזיר את עלויות הסרט. על אף שפעמים רבות סרט מאבד את אישור תחילת הצילומים בראשית ההפקה (למשל, מפני ששחקן חשוב החליט לא לשחק בסרט לבסוף), נדיר מאוד שאולפנים ייסוגו מסרט שהחל את תהליך שלב הצילומים. כאשר בכל זאת קורה מקרה כזה הוא נחשב לכישלון, עקב ההפסד של רוב הכספים שהושקעו בסרט.

לאחר שמסתיימים הצילומים העיקריים שהוחלט לצלם, מסתיימת מרבית עבודתו של רוב מי שמעורב בהפקה. בתהליך הפוסט פרודקשן (גמר-הפקה), עלולות להתגלות סצנות מסוימות או אפילו רצפים (sequences) של סצנות שיש לצלם עוד כדי להשלים את הסרט - או משום שהסצנות חסרות ואם משום שהן אינן מושלמות, למשל במקרה שחומר הגלם אינו מספיק באיכותו בשל רמת משחק. בנסיבות אלה, ייתכן שיצולמו צילומים נוספים. אם הסצנות כבר צולמו לפחות פעם אחת או שהן בעלות חשיבות, התהליך מכונה "צילום מחדש" (re-shoot). אם הסצנות המצולמות חדשות וקטנות יחסית התהליך מכונה לעיתים קרובות "איסוף" (pick-up).

שיטת עבודה
----------

העבודה מורכבת אך ורק מהצילומים. שלבי בחירת המיקום לצילומים, תאריך מועדי ההתחלה והסיום ובניית סטים לצילום מתוכננים מראש במהלך הפרה-פרודקשן (קדם-הפקה).

בשל כמה סיבות, בהן התנגדות של הציבור לסרט שנוי במחלוקת (כפי שקרה על הסט של "מלאכים ושדים"), הפקת הסרט עשויה להחליט להעביר חלק מתוכנית הצילומים או אפילו את רובה לאולפנים.

ראו גם
------

* פרה-פרודקשן
* פוסט-פרודקשן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שלב הצילומים** בוויקישיתוף
* קולנוע - הפקה ובימוי, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מונחים בקולנוע באות P באתר IMDb
2. ↑  ‏שערוריית הצילום של מלאכים ושדים‏ (באיטלקית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548429005171
* GND: 4232013-6
* LCCN: sh85088104

 |
**לאנדרו מיגל פריירה דה סילבה** (בפורטוגזית: **Leandro Miguel Pereira da Silva**; נולד ב-4 במאי 1994 בקסטלו דה פאיבה שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הקשר.

קריירת מועדונים
---------------

סילבה הצטרף למחלקת הנוער של פורטו בגיל 12. בשנת 2013 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון.

בעונות 2015/2016 ו-2016/2017 הושאל סילבה בהתאמה לאקדמיקה דה קוימברה ולפאסוס די פריירה בליגת העל הפורטוגלית. ב-26 בדצמבר 2016 נקררא בחזרה מפאסוס די פריירה בשל מחסור בדקות משחק, והושאל פעם נוספת לאקדמיקה דה קוימברה, הפעם בליגה הפורטוגלית השנייה.

ב-25 ביולי 2017 חתם סילבה בא.א.ל. לימסול מליגת העל הקפריסאית. בעונת 2019/2020 הושאל לאקדמיקה דה קוימברה מהליגה הפורטוגלית השנייה, ובעונת 2020/2021 הושאל לארוקה מהליגה הפורטוגלית השנייה, איתה העפיל לליגת העל הפורטוגלית. ב-2 ביולי 2021 חתם על חוזה קבוע בארוקה.

ב-23 ביוני 2022 חתם סילבה על חוזה לשתי עונות בהפועל חיפה מליגת העל הישראלית. ב-29 בספטמבר הגיע עם המועדון להסכמה על שחרורו, לאחר שנפצע פציעה ארוכת-טווח במשחק אימון.

קריירה בינלאומית
----------------

סילבה שיחק בנבחרות הצעירות של פורטוגל.

תארים
-----

א.א.ל. לימסול
* הגביע הקפריסאי (1): 2018/2019

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway

הערות שוליים
------------

1. ↑  Leandro Silva é o novo reforço da Académica באתר הרשמי של אקדמיקה דה קוימברה, 6 באוגוסט 2015 (בפורטוגזית)
2. ↑  Leandro Silva regressa ao FC Porto באתר A Bola, ‏ 26 בדצמבר 2016 (בפורטוגזית)
3. ↑  Leandro Silva vai reforçar Académica באתר Diário de Coimbra, ‏ 19 בינואר 2017 (בפורטוגזית)
4. ↑  הדר יעקבי, ‏עוד רכש: לאנדרו סילבה חתם בהפועל חיפה, באתר ערוץ הספורט, ‏23 ביוני 2022

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"לאנדרו סילבה"**.
זאב ערבות מזרחי, זן כלאיים עם זאב אפור המגיע לגודל רב ויכול לצוד לעיתים אנשים.
זאב ערבות עירוני בקליפורניה. הקרבה לאדם גורמת לזאבי ערבות להפוך לתוקפניים.
**תקיפת זאב ערבות** או **תקיפת קויוט** נגרמת בידי זאבי ערבות באמריקה הצפונית במקרים די נדירים, אך בכמה מדינות כמו בקליפורניה הם הופכים לתכופים יותר ויותר. לאורך 30 השנים האחרונות דווח על מעל 160 תקיפות, רובם במחוז לוס אנג'לס. לפי מחלקת הדגה וחיות הבר של קליפורניה (California Department of Fish and Wildlife) ושאר מקורות מדווחים על 41 תקיפות בין 1988 עד 1997 ועוד 48 תקיפות בין 1998 עד 2003, מרביתם בדרום קליפורניה. ואולם בניגוד לזאבים הגדולים יותר, זאבי ערבות לא יהרגו אדם בקלות. למעשה מכל התקיפות הללו רק 2 תקיפות היו קטלניות, של ילד בן 3, קלי קין (אנ'), שנטרף בלוס אנג'לס לאחר שנחטף, ובקנדה של הזמרת טיילור מיטשל (אנ') שהותקפה על ידי זאבי ערבות מזרחיים בנובה סקוטיה ומתה מאובדן דם.

זאבי ערבות מזרחיים הם בני כלאיים עם זאבים, מה שהופך אותם לגדולים יותר ולנועזים יותר מזאבי ערבות אחרים, מה שמדרבן אותם לתקוף. כמה חוקרים סוברים שתקיפות של זאבי ערבות מצפון-מזרח אמריקה הצפונית לרבות מפנסילבניה, ניו יורק, ניו אינגלנד ומזרח קנדה היו של זאבי ערבות מזרחיים, בני כלאיים, בעוד שזאבי ערבות רגילים לא היו תוקפים אנשים.

תקיפות
------

זאבי הערבות הופכים לתוקפניים בעיקר עקב התרגלות לאדם ואובדן הפחד ממנו, נוסף לעובדה שחלק מזאבי הערבות מקבלים מזון מאנשים בגינות וברחובות, או כשהם מחפשים מזון באשפה עירונית. אט אט, זאבי הערבות הופכים לציידים שתוקפים עוברי אורח, מתעמתים עם בעלי כלבים ועוקבים אחרי ילדים קטנים או אנשים חלשים. במספר מקרים זאבי ערבות תקפו ילדים קטנים בניסיון לטרוף אותם, אך ברוב המקרים פצעו אותם בדרגות שונות והקורבנות שרדו. במקרים אחרים התקיפות היו לשם הגנה עצמית (למשל כשזאב ערבות מופתע מנוכחות האדם), או להגנה על טריטוריה. לפעמים זאבי הערבות חולים בכלבת, אז התקיפה מסוכנת יותר ועלולה להיות קטלנית. היו גם אנשים שהותקפו כשניסו להציל חיות מחמד מטריפה.

הגנה
----

כדי למנוע תקיפות, יש להיזהר שלא להאכיל זאבי ערבות, ולא להשאיר זבל אורגני או מזון לחתולים בקרבת הבתים. גם יש להימנע מהאכלת סנאיים שימשכו בתורם זאבי ערבות. לרוב פקחים הורגים זאבי ערבות נגועי כלבת שנשכו אנשים, אך לא את כלל האוכלוסייה.

במקרה שזאב ערבות מתקרב ומנסה לתקוף עדיף לאיים ולהרעיש כדי להפחיד אותו וומומלץ שלא לברוח, הואיל והבריחה תעורר את האינסטינקט של הטורף. שימוש באמצעי רעש ובתרסיסים יכול למנוע תקיפה ולעיתים כלבים יגוננו על בעליהם מתקיפה. עם זאת לרוב זאב הערבות קטן מכדי לגרום לפגיעה חמורה (למעט מחלות), כך שאדם בוגר יכול לפגוע בזאב ערבות תוקף ולהינצל.

ראו גם
------

* תקיפת זאב
* זאב ערבות מזרחי

קישורים חיצוניים
----------------

* Coyotes and people: What to know if you see or encounter a coyote (באנגלית)
* HOW TO AVOID CONFLICTS WITH COYOTES באתר "urban coyote research" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Dell'Amore, Christine (March 2006). "City Slinkers". Smithsonian. Smithsonian. Retrieved June 14, 2012.
**תניית Take or Pay** היא סעיף המופיע בחוזה בין לקוח לספק, לפיו הלקוח מתחייב לרכישה בהיקף מסוים מהספק, ואם ירכוש בפחות מהיקף זה, ישלם פיצוי בגין הרכישה החסרה. הפיצוי המוסכם הוא בגובה מחיר הרכישה או נמוך ממנו. הסכם מסוג זה מבטיח לספק תזרים מזומנים יציב, והוא נפוץ בתעשיית האנרגיה, ובפרט במכירה של גז טבעי.

ההסכם מקנה יתרון לספק, על חשבונו של הלקוח, שעלול לשלם גם תמורת סחורה שלא רכש. קיומו של מונופול מאפשר לספק להכתיב תנאי זה. התנאי פוגע בתחרות, משום שבתקופת קיומו של החוזה לא יוכל מתחרה לפתות את הלקוח בהצעה למחיר נמוך יותר. 

תניית Take or Pay מופיעה גם בהסכמים שנחתמו בין השותפות במאגר הגז "תמר" ובין לקוחותיהם. הממונה על ההגבלים העסקיים התייחס לבעייתיות שבתנאי זה:

משכם של הסכמים אלה וכמויות הגז הטבעי הכלולות בכל אחד מהם בדמות תניית ה Take or Pay, חוסמים הלכה למעשה את מרבית הביקוש לגז טבעי של כל אחד מהצרכנים החתומים על ההסכמים למשך, שנים רבות, באופן שעלול לפגוע בתמריץ לכניסתו של ספק גז טבעי נוסף בעתיד. למעשה, השפעתו התחרותית של ההסכם דנא, כמו גם השפעתו של כל אחד משאר הסכמי הגז היא בחסימת חלק משמעותי מהביקוש של כל אחד מהם לגז טבעי במשק הישראלי בשנים הבאות.
בטיוטת מתווה הגז נקבע שצרכן שבחוזה שלו נקבעה תניית Take or Pay והוא ניצל את מלוא הכמות שהתחייב לה, הוא יוכל למכור את העודף במכירה משנית, ובכך יוכל לצמצם את נזקיו.

קישורים חיצוניים
----------------

* הדי כהן, ‏חברת החשמל רכשה מתמר כמות עודפת של גז ב-800 מ' ד', באתר גלובס, 29 בנובמבר 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  החלטה בדבר מתן פטור בתנאים מאישור הסדר כובל בין השותפות במאגר הגז 'תמר' ובין דליה אנרגיות כח בע"מ, באתר של רשות ההגבלים העסקיים, 14 ביוני 2012
2. ↑  טיוטת המתווה בעניין הגדלת כמות הגז הטבעי המופקת משדה הגז הטבעי "תמר" ופיתוח מהיר של שדות הגז הטבעי "לוויתן", "כריש" ו"תנין" ושדות גז נוספים, באתר של משרד האנרגיה והמים, עמ' 8
**מוסיה** **בוגרשוב** (2000-1903ׂ) הייתה ציירת שהשתתפה בכמה תערוכות חשובות בשנות ה-20 של המאה ה-20, בין היתר בשתי התערוכות בצריף "האהל" בתל אביב שנערכו בין השנים 1926–1928 ונתפסו כאירוע מכונן באמנות הישראלית וסימנו את מעבר המרכז האמנותי מירושלים לתל אביב.

ביוגרפיה
--------

מוסיה נולדה ברוסיה ועלתה ארצה עם הוריה ב-1906. אחותה הצעירה, רחל נולדה כבר בתל אביב-יפו. זמן קצר לאחר מכן מתה אמן במהלך הריונה השלישי, והבנות נותרו יתומות. אביהן, ד"ר חיים בוגרשוב (1876-1963), שהיה ממייסדי גימנסיה הרצליה, התחתן בשנית. המשפחה גרה מאחורי הגימנסיה, ברחוב מונטפיורי 6 (היום מגדל שלום), ובחופשות הקיץ נהגו הבנות לבלות בעין גנים, אצל אחי אביהן, שם היה לו משק חקלאי. לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, נידון האב למוות על ידי הטורקים בגלל פעילות ציונית (אף כי הסיבה הרשמית הייתה שכלא נער ערבי) ונאלץ לברוח עם משפחתו לקהיר, שם פתח בית ספר עברי. כאשר איים הקונסול הרוסי בקהיר לגייס אותו לצבא, ברחה המשפחה לברצלונה ואחר כך למדריד, שם חיו עד תום המלחמה, אז שבו בני המשפחה ארצה, והבנות השלימו את לימודיהן בגימנסיה הרצליה.

אמנות
-----

בשנת 1922 נסעה מוסיה בוגרשוב לפריז, שם למדה ציור אצל אותון פרייז (Othon Friesz) (1879-1949) - אמן-צייר צרפתי פוביסט ידוע.
באותה תקופה למדו בפריז ציונה תג'ר, חברתן הקרובה של האחיות, וחנה אורלוף, מכרה של המשפחה.
לפרנסתה עבדה מוסיה אצל מארי ואסילייבה (Vassilieva), ציירת, פסלת ומעצבת תיאטרון רוסייה, שהתפרנסה מיצירת בובות, אותן מוסיה הייתה צובעת.

את יצירותיה הציגה מוסיה בסלונים בפריז, הן בסלון העצמאיים והן בסלון הסתיו, ושמה מופיע באנציקלופדיה לאמנים צרפתיים Bénézit (תחת הכותרת "אסכולה פלשתינאית").
היא העריצה את ההרמוניה הצבעונית בציור הצרפתי, ומעל לכל את פול סזאן. אף על פי ששהתה בפריז בתקופה שבה התפתח הסוריאליזם, תפיסתם לא עניינה אותה כלל, וסגנונה קרוב לאימפרסיוניזם ולפוביזם.

מוסיה חזרה ארצה, והציגה בתערוכת "מגדל דוד" ובתערוכות שהתקיימו בצריף ה"אהל" בשנים 1927 ו-1928.

חיים אישיים
-----------

בשנת 1928 התחתנה עם הרופא **ברוך מני**, יליד חברון שלמד בברלין וחזר ארצה. היא הצטרפה לבעלה, שנסע לעבוד בקהיר כרופא חצר המלוכה, ושם חיו עד 1948. במשך הזמן איבדה בוגרשוב את הדחף לצייר והפכה ל"ציירת של סופי-שבוע", כדברי בנה, למרות כישרונה הרב.

מוסיה נפטרה ב-9 במרץ 2000 - ב' באדר ב' תש"ס ונטמנה ב-10 במרץ 2000 - ג' באדר ב' תש"ס בבית הקברות הישן בהרצליה.

לקריאה נוספת
------------

* מרקוס, רות (עורכת), **נשים יוצרות באמנות הישראלית 1970-1920**, תל אביב: סדרת מגדרים, הקיבוץ המאוחד, 2008.
* קדר, דורית, **מודרניזם יחסי**. על המשמר, 9 בפברואר 1987, עמ' 10.
* רובין, כרמלה (אוצרת), **תערוכת אמנים מודרניים**, שיחזור התערוכה והקטלוג של תערוכות האוהל, תל אביב: בית ראובן, 1986.
* שבא, שלמה, **לצייר ארץ כמולדת: סיפורו של דור האמנים הראשון**. משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשנ"ב 1992.

קישורים חיצוניים
----------------

* מוסיה בוגרשוב, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  תאריך ומקום פטירה
2. ↑  Bénézit, E. (Emmanuel), 1854-1920 Bénézit, E. (Emmanuel), 1854-1920, **Dictionnaire critique et documentaire des peintres, sculpteurs, dessinateurs et graveurs de tous les temps et de tous les pays / par un groupe d'ecrivains specialistes francais et etrangers**
3. ↑  תאריך ומקום קבורה
**אלי דשתי** (בפרסית: **علی دشتی**, ‏ 31 במרץ 1897 - 16 בינואר 1982) היה פוליטיקאי וסופר איראני.

ביוגרפיה
--------

עלי דשתי נולד בבושהר וקיבל חינוך מסורתי. הוא למד אסלאם, היסטוריה ודקדוק במדרסה בכרבלא ונג'ף (בעיראק). בשנת 1918 הוא חזר לאיראן והתיישב בטהראן.

עלי דשתי החל לעסוק בעיתונות והיה מוציא עיתון בשנים 1922–1935. הוא נבחר לפרלמנט מספר פעמים בשנים 1928–1946.

בשנים 1941–1946 הוא היה ראש "מפלגת הצדק". בעקבות ביקורת על הכללת מפלגת תודה בממשלה ומתן זיכיונות לברית המועצות הוא נעצר בשנת 1946. בשנת 1954 הוא מונה לחבר בבית העליון של הפרלמנט האיראני וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1979, בה פרצה המהפכה האיראנית.

דשתי היה תומך של רזא ח'אן ועוד בשנת 1930 כינה אותו "הסמל הלאומי". בשנת 1977 הוא פרסם ספר "55" על 55 שנות שלטון של רזא חאן. לאחר המהפכה האיראנית הוא פרסם ספר The Fall Factors בה ניתח סיבות לנפילת המשטר.

בשנת 1975 דשתי העביר את ספרו "23 שנים" לפרנק ביגלי, פרופסור לפרסית. הוא ביקש לא לפרסם את הספר עד מותו. בשנים 1977 ו-1978 הוא חזר על בקשתו. ביגלי עמד בדרישה זו ורק בשנת 1985 קידם את פרסום הספר. הספר כולל ביקורת על אסלאם ויסודותיו.

מבחינה אידאולוגית הוא תמך ברציונליזם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עלי דשתי** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007583985705171
* BIBSYS: 90223100
* BnF: cb16219075m (data)
* GND: 119398672
* ISNI: 0000 0001 2127 0374
* LCCN: n85342485
* NDL: 001174868
* NKC: jo2015890073
* NLP: A12258647
* NTA: 072022604
* SUDOC: 132664046
* VIAF: 32805661
* WorldCat: lccn-n85342485

 |
**הרביעייה הישראלית העכשווית** היא רביעיית מיתרים ישראלית, שהוקמה בשנת 2001. הרביעייה נודעת בשיתופי פעולה
עם אמנים בתחומים שונים, כגון תיאטרון, מחול וכוריאוגרפיה, ציור וווידאו, שהביאו ליצירות בין-תחומיות מקוריות.
היא מבצעת ומקליטה מוזיקה ישראלית עכשווית, פופולרית ואתנית עם הרכבים ומוזיקאים שונים בארץ. מלחינים שונים הקדישו לה יצירות פרי עטם.

חברי הרביעייה
-------------

* הדס פבריקנט - כינור
* טלי גולדברג - כינור
* גליה חי - ויולה
* הילה אפשטיין - צ׳לו

הרביעייה מופיעה בישראל ובעולם, בקונצרטים ובפסטיבלי מוזיקה. בארץ הופיעה בפסטיבל ישראל, בפסטיבל האביב הבינלאומי בראשון לציון, הביאנלה למוזיקה בת זמננו במוזיאון תל אביב, "צלילים במדבר" בשדה בוקר, ימי המוסיקה בגליל העליון בכפר בלום, "הרמת מסך" בתל אביב ועוד. נוסף לכך מופיעה הרביעייה בסדרות מוזיקה קאמרית במוזיאון תל אביב לאמנות, באולם הכט בחיפה, ב"אתנחתא" באולם הנרי קראון בתיאטרון ירושלים, במשכן אמנויות הבמה בתל אביב ועוד.

מחוץ לגבולות הארץ מופיעה הרביעייה הישראלית העכשווית בארצות הברית, אנגליה, פולין ואיטליה, בקונצרטים ובפסטיבלים.

בין חברי הרביעייה בעבר ניתן לכלול את הויולנית קטיה פולין והצ'לן עירא גבעול.

פרסים ואותות הוקרה
------------------

* פרס ראשון בתחרות הבינלאומית למוזיקה בת-זמננו בקרקוב, פולין, לשנת 2004
* פרס שרת החינוך והתרבות לביצוע מצטיין של יצירה ישראלית לשנת 2003

עוד זכתה במלגות שונות, בהן מלגת אקדמיה ולקרוזה בצרפת, מלגת אלפרד אנסור באנגליה ומלגות קרן התרבות אמריקה-ישראל

קישורים חיצוניים
----------------

* הרביעייה הישראלית העכשווית, ברשת החברתית פייסבוק
* אתר הבית של תמונע, "הרביעייה הישראלית העכשווית
* ניוז1, הרביעייה הישראלית העכשווית זכתה בפרס בפולין
* יוטיוב, הרביעייה הישראלית העכשווית האוניברסיטת חיפה אביב 2006
**הקטור סמואל חואן טורס** (באנגלית: **Hector Juan Samuel "Tico" Torres**; נולד ב-7 באוקטובר 1953) הידוע יותר בשם "טיקו טורס" הוא מתופף אמריקאי והמתופף של להקת בון ג'ובי.

קריירה
------

טורס נולד ב-7 באוקטובר 1953, בניו יורק, וגדל בניו ג'רזי. הוריו, אמה והקטור, היגרו מקובה ב-1948. הוא למד בתיכון ג'ון קנדי.

טורס היה חובב ג'אז בצעירותו ולמד מוזיקה עם ג'ו מורלו. ב-1969 הוא ניגן תופים ללהקת הרוק הפסיכדלי "Six Feet Under". לפני שהצטרף ללהקת בון ג'ובי בשנת 1983 הוא הספיק לנגן עם ג'ו סריסנו אקה סילבר קונדור במעגל הרוק בניו ג'רזי, ובאולפן עם פרנקה והנוקאוטס, פאט בנאטר, צ'אק ברי, שר, אליס קופר וסטיבי ניקס, הקלטה הכוללת 26 אלבומים עם האמנים האלה. טיקו היה גם אחד המתופפים שנבחנו על ידי להקת קיס ב-1980 לאחר שהמתופף המקורי שלהם פיטר כריס עזב את הלהקה.

טיקו הכיר את אלק ג'ון סאץ' בעת שניגן עם להקה בשם פנטומס אופרה וזו הייתה הידידות שהובילה אותו להצטרף לבון ג'ובי. כאשר ג'ון בון ג'ובי, הסולן של הלהקה, פנה לטורס, הוא נרתע מהעובדה שג'ון היה צעיר ב-9 שנים יותר ממנו. בלי קשר לזה הוא אמר שההופעה הכריזמטית של ג'ון ולראות אותו מופיע משך אותו להצטרף ללהקה. טיקו טורס הוא הזמר המוביל בשיר מתוך מארז התקליטורים "100,000,000 Bon Jovi Fans Can't Be Wrong", ועושה קולות רקע בכמה משירי בון ג'ובי המוקדמים, בעיקר "Born to Be My Baby" ו-"Love for Sale".

אומנות
------

מלבד מוזיקה עוסק טורס בציור, ומציג את היצירות שלו החל מ-1994. התערוכה הראשונה המוצלחת הייתה בגלריות השגריר בסוהו, ניו יורק. טיקו הוא צייר אוטודידקט, שמצייר תמונות אקספרסיביות המראות סצנות מחיי היום יום והחיים עם הלהקה. 

כישרון הציור שלו הוצג באחת משלושת קטעי הווידאו שנעשו לסינגל "Who Says You Can't Go Home". יש סצנה באחד מסרטי הווידאו שבו מראים את ג'ון בון ג'ובי, דייוויד בריאן וריצ'י סמבורה צובעים קיר של בית בצבע אחיד, בעוד שטיקו בקצה השני של החדר, מצייר תמונה מוגזמת של בית שמכותר על ידי לב צבעוני על אותו הקיר.
הוא גם בעלים של קו אופנה לתינוקות שנקרא רוק סטאר בייבי.

חיים אישיים
-----------

טיקו ואשתו הראשונה התגרשו זמן קצר לאחר הקמתה של להקת בון ג'ובי ב-1983. ב-1996 טורס התחתן עם ילידת צ'כיה אווה הרציגובה בניו ג'רזי. הטקס נערך במעמד חבריהם הקרובים ובני המשפחה, כולל דונלד טראמפ וחברי להקת בון ג'ובי. נישואיהם הסתיימו שנתיים מאוחר יותר. טיקו התחתן עם מריה אלחנדרה בספטמבר 2001, הנישואים השלישיים שלו. יש להם בן, הקטור אלכסנדר, שנולד ב-9 בינואר 2004.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טיקו טורס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של טיקו טורס

* טיקו טורס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* טיקו טורס, באתר AllMusic (באנגלית)

* טיקו טורס, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* טיקו טורס, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 134583698
* ISNI: 0000 0000 7911 8415
* LCCN: nr2007012173
* MusicBrainz: 9cdaf9e0-1b4e-4b35-bb0a-4735a506cd09
* NKC: ola2002150860
* VIAF: 39343970
* WorldCat: lccn-nr2007012173

 |
**הרב עמנואל (ב"ר יהושע) סְרִירוֹ** (ה'תס"ה 1704 - ה'תצ"ט 1738) היה רב, מקובל, איש הגות ומחבר ספרים, מחכמי העיר פאס.

ביוגרפיה
--------

נולד בשנת ה'תס"ה בעיר פאס שבמרוקו, לאביו רבי יהושע, נצר למשפחת סרירו אשר היגרה לצפון אפריקה מקסטיליה, בזמן גירוש ספרד, וכדור שביעי לרבי שאול בעל התעודה. נקרא על שם רבינו עמנואל (ב"ר מנחם) סרירו.

למד בישיבת רבי יהודה בן עטר, לצד חברו רבי שמואל בן זקן, ושניהם חברו ספר חידושים על מסכת בבא קמא, כשהם מזכירים זה את זה בכתביהם. הספר יצא לאור במרוקו, בשנת ה'תצ"ג.

מגיל צעיר כבר נחשב לעילוי, ובגיל ארבע עשרה וחצי כבר החל לחבר את ספרו על הגדה של פסח.

מלבד עיסוקו בתלמוד ובהלכה, הרב סרירו הרבה לעסוק בהגות יהודית, במוסר ובחכמת הקבלה.

הרב סרירו נודע בכתיבתו הנאה והמליצית, וחיבר קרוב למאתיים פיוטים, שירים וקינות, אותם ריכז בספרו "שפת אמת", כשאת חלקם חיבר "כלאחר יד" כלשונו. רבים מהם הועתקו על ידי חכמי דורו והדורות שלאחריו, ונקבעו בקובצי קינות ופיוטים ששמשו את חזני העיר.

בהקדמה לספרו 'שפת אמת' הוא כותב: 

> 
> "והנה אנכי הצעיר בבית אבי, מיום שעמדתי על דעתי מי"ג שנה ומעלה הייתה רוח השיר נוססת בי, כי שורש הנשמה תורה על כך כאשר נתברר אצלי ואין כאן מקום להאריך, ומאז הייתי עושה שירים אחת הנה ואחת הנה כלאחר יד, ולא הייתי טורח לעשותם על פי הדקדוק הדק ביתדות ותנועות כי יש בדבר טורח רב, אך הייתי שומר מספר התנועות במספרם כמשפטם על פי הניגון בעליה וירידה ..."
> 
> 
> 
> 

 הרב סרירו נפטר בדמי ימיו, ברעב שהיה בשנים ה'תצ"ח - ה'תצ"ט, והוא כבן 34 שנים בלבד.

חיבוריו
-------

* **תורי זהב** - פירוש על הגדה של פסח, יצא לאור במהדורה מחודשת בשנת ה'תשע"ח, על ידי המכון למצוות התלויות בארץ
* **פוקח עיוורים** - קיצור וביאור ספר חובת הלבבות עם הקדמה והוספות (נ"י 2290).
* **שפת אמת** - קרוב למאתיים פיוטים וקינות, כתב יד (ברלין 2872).
* **דרושים** - ביאור פרקי דרבי אליעזר, חידושי פסוקים ועוד (נ"י 6217)
* **דרך חיים** - פי' על משלי, תוכחות מוסר, מקומו לא ידוע (מוזכר בספריו)

הערות שוליים
------------

1. ↑  סדר יחסו הוא כדלהלן; אביו רבי **יהושע,** בן רבי **מנחם**, בן רבי **דוד**, בן רבי **מנחם**, בן רבי **דוד**, בן רבי **שאול בעל התעודה.**
2. ↑  עמנואל סרירו, בפר שכל טוב - שיטה למסכת בבא קמא, בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית
3. ↑  חיים בנטוב, משפחת סרירו, באתר מורשת מרוקו, ‏17 באוגוסט 2016
4. ↑  כפי שכתב בהקדמתו לספרו: "שנה זו שנת ת"פ לפ"ק בחדש ניסן **ואני היום בן ארבעה עשר שנה וחצי**. יה"ר מלפני י"י ב"ה שישפיע עלי שפע יראתו ואהבתו וחכמה כחכמת אלהינו ברחמיו וברוב חסדיו".
5. ↑  ישראל כהן, **בהתאסף - גיליון י"ח**, ירושלים: הוצאת טקסט רץ, ה'תשפ"ב, עמ' נ"ד
6. ↑  [nli.org.il/he/books/NNL\_ALEPH990044022160205171/NLI ספר תורי זהב], באתר הספרייה הלאומית
**לאנדרו קסטאן דה סילבה** (בפורטוגזית: **Leandro Castán da Silva**; נולד ב-5 בנובמבר 1986 בסאו פאולו, ברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ואסקו דה גאמה.

קריירת מועדונים
---------------

קסטאן חתם בקבוצה השוודית, הלסינגבורג בשנת 2007 אחרי שהות כבת שנתיים בקבוצת אתלטיקו מיניירו, הוא ערך את הופעת הליגה הראשונה שלו בליגה השוודית ב-24 בספטמבר 2007. הוא ערך 5 הופעות בסך הכל במדי הקבוצה והצליח להבקיע שער אחד, כשאת אותו שער הבקיע במסגרת הליגה האירופית כנגד הקבוצה ההולנדית פ.ס.וו. איינדהובן.
לאחר מכן חזר לליגה הברזילאית ובילה תקופות קצרות בברוארי וקורינתיאנס.
קפיצת המדרגה בקריירה של קסטאן הגיעה כאשר הוחתם במועדון האיטלקי, רומא. קסטאן הפך להיות חבר הרכב קבוע ב-11 של רומא, והפך לאחד מעמודי התווך בהגנה הרומאית. את שערו הראשון במדי הקבוצה הבקיע במחזור ה-16 בניצחון 4-2 על פיורנטינה.

נבחרת ברזיל
-----------

קסטאן ערך את הופעתו הראשונה בנבחרת הבוגרת של ברזיל במשחק ידידות כנגד נבחרת יפן באמצע חודש אוקטובר 2012.

חיים אישיים
-----------

בשנת 2014 נמצא במוחו של קסטאן המנגיומה. בדצמבר של אותה שנה הוא עבר ניתוח, מה שגרם לו לפספס את כל יתר עונת 2014-15. הוא חזר להתאמן עונה אחת לאחר מכן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאנדרו קסטאן** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
קטי דברצני מנגנת באנסמבל הברנדנבורגי האירופי בניצוחו של הצ'מבליסט טרבור פינוק, שפילד,2006
**קטי דברצני** ׁ(**Kati Debretzeni** ) היא כנרת ישראלית-בריטית, ילידת טרנסילבניה, רומניה.

קורות חיים
----------

דברצני נולדה בקלוז' שברומניה למשפחה יהודית, ועלתה לישראל בגיל 15. היא למדה כינור אצל אילונה פהר ולאחר מכן אצל אורה שירן. שרתה בצה"ל ככנרת ולמדה בהמשך באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין בתל אביב, בין השאר מוזיקת בארוק היסטורית אצל יוכבד שוורץ.

קטי דברצני ניגנה באנסמבל הבארוק בירושלים וב"קונסורט ירושלים". בשנת 1995 נסעה ללונדון, שם למדה כינור בארוק אצל קתרין מקינטוש ואצל וולטר רייטר. הייתה לכנרת ראשית של תזמורת סולני הבארוק האנגלים של ג'ון אליוט גרדינר, ובשנת 2000 הייתה אחת הנגניות הראשיות של האנסמבל במסע צליינות לביצוע הקנטטות של באך שיזם ג'ון אליוט גרדינר. בהמשך לכך הוזמנה ככנרת ראשית אורחת של תזמורת הבארוק של סביליה ותזמורת הבארוק של אמסטרדם. בין השנים 2000–2006 הייתה חברה באנסמבל הבריטי, בתזמורת עידן הנאורות, דברצני פעילה גם בתחום המוזיקה הקאמרית. עם אנסמבל פלורילגיום ערכה סיורי קונצרטים בקונצרטהאוס בווינה, בקונצרטחבאו באמסטרדם במוזיאון פריק ובישראל. הקלטות ההרכב בהשתתפותה זכו בפרסים רבים; הקלטת "רביעיות פריז" של טלמן הייתה מועמדת לפרס גראמי. 

דברצני הקליטה מיצירות באך, הנרי פרסל, בארוק מבוליביה. הקליטה הקלטות רבות לערוץ Channel Classic שזכו בפרסים. כחברה מייסדת של האנסמבל "ריקורדו" המתמחה ב"סגנון הפנטסטי" (סטילוס פנטסטיקוס) מהמאה ה-17 הקליטה תקליטור על בסיס מחקריה ביצירותיו של המלחין היינריך איגנץ ביבר, שנבחר על ידי ירחון "סטראד" לתקליטור הקאמרי של החודש. כמנהלת-שותפה של סולני הבארוק האנגלי ביצעה בווינה את הקונצרט הכפול המשוחזר של מוצרט יחד עם הפסנתרן רוברט לוין. 

לימדה בישראל בסדנה למוזיקה מתקופת הבארוק ובאירופה, בין השאר בקונסרבטוריון של ברמינגהאם באנגליה. החל משנת 2005 מלמדת ב"קונסרבטוריון המלכותי" בהאג.

קטי דברצני מלמדת בקורסים שונים באירופה ובישראל ונמנית עם סגל המורים בקונסרבטוריון המלכותי של האג. בין השאר הופיעה בנגינה וניצוח על ארבע העונות של ויוואלדי באיסלנד ובפולין והקליטה את הקונצ'רטי הברנדנבורגיים של באך עם אנסמבל ברנדנבורג האירופי של טרוור פינוק. דברצני היא אחת מארבעת המוזיקאים המתחלפים לפי תור קבוע בניהולה של תזמורת עידן הנאורות הלונדונית שהקים סיימון ראטל.

קישורים חיצוניים
----------------

* קטי דברצני, באתר AllMusic (באנגלית)
* קטי דברצני, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* קטי דברצני, באתר Discogs (באנגלית)
* דברצני באתר האנסמבל בארוק בסביליה
* גרדינר ודברצני בסרטון על הפרויקט הברנדנבורגי בעיר קתן
* עומר שומרוני, ‏הכנרת קתי דברצני: "חזרנו לחיות בעולם של פטרונים ומשרתים", באתר גלובס, 19 בפברואר 2015
* אתר למנויים בלבד אמיר מנדל, קתי דברצני: "כשהחברה היררכית – גם המוזיקה כזו", באתר הארץ, 15 בפברואר 2018

קישורים חיצוניים
----------------

* ביוגרפיה של קטי דברצני באתר של אנסמבל ברנדנבורג האירופי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb162071996 (data)
* MusicBrainz: 609b583d-468f-42a1-964c-bb1eaec8f983
* SUDOC: 157229327
* VIAF: 121650300
* WorldCat (עם VIAF): 121650300

 |
בתורת הסיבוכיות, מחלקת הסיבוכיות **FP** היא ההרחבה לבעיית הפונקציה של מחלקת בעיות ההכרעה P, כלומר אוסף בעיות הפונקציה שאפשר לחשב בזמן ריצה פולינומי על ידי מכונת טיורינג דטרמיניסטית. בעיות רבות ב-P מנוסחות בצורת שאלה, מתי רכיב מסוים קיים, כמו בהינתן גרף האם יש בו שידוך מושלם. גרסת ה-FP עבור בעיות אלה, שואלת לא רק האם קיים פתרון אלא גם מהו אותו פתרון, כלומר בדוגמת הגרף הבעיה היא למצוא שידוך מושלם. 

באופו פורמלי יותר יחס בינארי {\displaystyle \ P(x,y)} הוא ב-FP אם ורק אם יש אלגוריתם דטרמיניסטי עם זמן ריצה פולינומי ב-{\displaystyle |x|} שיכול בהינתן x למצוא y כך שמתקיים {\displaystyle \ P(x,y)} אם קיים y כזה. בדוגמה של השידוך המושלם היחס מתקיים כשx הוא גרף ו-y הוא שידוך מושלם בגרף. יחס זה הוא ב-FP כי ידוע אלגוריתם פולינומי למציאת השידוך.

המחלקה עולה במחקר בסיבוכיות בהקשר של מחלקת FNP ההרחבה לבעיית הפונקציה של מחלקת בעיות ההכרעה NP. ידוע ש FNP=FP אם ורק אם P=NP. שאלה נוספת העולה היא הכח של FP לעומת FL, מחלקת הפונקציות אותן ניתן לחשב על ידי מכונת טיורינג דטרמיניסטית אשר משתמשת בזיכרון שגודלו לוגריתמי בגודל הקלט.
**יוליוס שטרן** (בגרמנית: **Julius Stern**;‏ 8 באוגוסט 1820 - 27 בפברואר 1883) היה מנצח יהודי-גרמני.

חייו
----

### לימודים וראשית קריירה

שטרן נולד ב-1820 בברסלאו שבפרוסיה (כיום ורוצלב בפולין). את ראשית השכלתו המוזיקלית קיבל אצל הכנר פטר ליסטנר וכבר בגיל תשע הופיע בקונצרטים. בשנת 1832 עבר עם הוריו לבירה ברלין, שם למד תחילה אצל מורים שונים ולבסוף אצל קרל פרידריך רונגנהאגן באקדמיה המלכותית לאמנויות. כמה חיבורים מוזיקליים שכתב בתקופת לימודיו באקדמיה הגיעו לידי המלך פרידריך וילהלם הרביעי וזה, כחובב אמנות נלהב, העניק לשטרן מלגה שאפשרה לו להמשיך בלימודיו. הוא נסע לדרזדן ללמוד שירה ומשם לפריז, שם התמנה למנצח על אגודת השירה הגרמנית (Deutscher Gesangverein). בשבתו בפריז ניצח בין השאר על המוזיקה של מנדלסון למחזה אנטיגונה של סופוקלס, הופעה שמנדלסון ציין במכתב מ-27 במאי 1844. מנדלסון המליץ גם על שיריו של שטרן.

### אגודת השירה בברלין

לאחר שובו לברלין בשנת 1846 ייסד שטרן את אגודת שטרן לשירה, שעליה ניצח עד 1874. ביצוע הבכורה של האורטוריה "אליהו" מאת מנדלסון בשנת 1847 ביסס את מעמדו כאחד המנצחים המצליחים באירופה באותן שנים. בניצוחו התרחבה המקהלה והגדילה את רפרטואר ביצועיה, שכלל לא רק יצירות סטנדרטיות משל הנדל, באך והיידן אלא גם יצירות של מלחינים בני זמנו. בשנת 1872 חגגה אגודת השירה 25 שנים לייסודה. שנתיים לאחר זאת נאלץ שטרן לפרוש מניהולה מחמת בריאות לקויה. בין 1869 ל-1871 ניצח שטרן על התזמורת הפילהרמונית של ברלין וניהל את שתי העונות של "קונצרטי הרייכסהָאלֶּה" הפופולריים (1873-75), שם הייתה לו ההזדמנות להוציא לפועל את שאיפתו להציג לקהל המאזינים יצירות של מלחינים צעירים ומוכשרים.

### קונסרבטוריון שטרן

בשנת 1850 הקים עם תיאודור קולאק ואדולף ברנהרדט מרקס את בית הספר הברלינאי למוזיקה. לאחר פרישתם של קולאק ומרקס נודע המוסד בשם **קונסרבטוריון שטרן**. שטרן המשיך לנהל את הקונסרבטוריון עד מותו ובניהולו נחל המוסד הצלחה רבה ונחשב לאחד המעולים ביותר באירופה.

בשנת 1849 קיבל שטרן את התואר "מנהל מוזיקלי מלכותי", ובשנת 1860 היה לפרופסור.

יצירותיו
--------

שטרן כתב מספר רב של יצירות ווקאליות ועיבודים וכן אופרה בשם "איזמנה" ואי-אילו יצירות קאמריות שלא הגיעו לכלל ביצוע. תרגילי שירה שחיבר והוציא לאור זכו לתפוצה רחבה.

נפטר בברלין בשנת 1883, בן 62.

לקריאה נוספת
------------

* Richard Stern, *Erinnerungsblätter an Julius Stern*, Berlin, 1886;
* Mendel, Musikalisches Konversations-Lexikon;
* Riemann, Musik-Lexikon;
* Meyers Konversations-Lexikon.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוליוס שטרן** בוויקישיתוף

* יוליוס שטרן, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* יוליוס שטרן, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
* יוליוס שטרן (1820-1883), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ג'ורג' גרוב ומלקולם מילר, "יוליוס שטרן" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
2. 1 2  גרוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007289383405171
* BnF: cb14802589j (data)
* GND: 117658316
* ISNI: 0000 0001 0975 7059
* LCCN: nr95010103
* MusicBrainz: edb584c9-7d45-403e-b1c7-bec21b177a4f
* NKC: kup20000000095254
* NTA: 080224873
* SNAC: w6r78ssx
* SUDOC: 171094484
* VcBA: 495/143730
* VIAF: 57398056
* WorldCat: lccn-nr95010103

 |
**לאנגה** (באיטלקית: **Langhe**, בניב הפיימונטי **Langa**) הוא אזור גבעות היסטורי בחבל פיימונטה באיטליה, מדרום ומזרח לנהר טנארו ומחולק כיום בין המחוזות קונאו ואסטי. גובל עם ליגוריה וכן עם אזורים אחרים של פיימונטה - דהיינו מונפראטו ורוארו.
האזור מפורסם בייצור יינות (ברולו, ברברסקו וכו') וגבינות ובכמהין הגדלים בו, בעיקר הכמהין הלבנים של אלבה.
הוא מתואר בכתבי הסופרים בפה פנוליו (Beppe Fenoglio) וצ'זארה פבזה, בני המקום, ילידי סנטו סטפנו בלבו.
ב-22 ביוני 2014 נרשמו חלק מהכרים של לאנגה ברשימת המורשת העולמית של אונסק"ו תחת השם נוף הכרמים של פיימונטה: לאנגה-רוארו ומונפראטו.
בגאולוגיה התקופה הלאנגית של העידן המיוקן נקראה לפי אזור לאנגה.

פרט לנהר טנארו חוצים אותו נהרות נוספים כמו בלבו, בורמידה דגי מילזימו ובורמידה די ספיניו שמחלקים אותו לתת-אזורים:

* באסה לאנגה (Bassa Langa) - בין טנארו בצפון ובלבו בדרום, עם גבהים מתחת ל-600 מ'.כאן נמצא חבל אלבזה שבו מייצרים יינות מפורסמים ואת הכמהין הלבנים של אלבה (Tuber magnatum)
* אלטה לאנגה (Alta Langa) - בגבול עם ליגוריה, עם גבהים מעל 750 מ' ופסגה בת 896 מ'.כאן נמצא היישוב מומברקארו. האזור שופע יערות והוא מפורסם באגוזיו - tonda gentile delle Langhe"
* לאנגה אסטיג'אנה (Langa Astigiana) - בדרום המחוז אסטי, עם קאנלי בצפון, והנהר ברומידה די ספיניו במזרח. כאן נמצאת פסגה בת 851 מ' ביישוב סרולה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאנגה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553230005171
* GND: 4296354-0
* LCCN: sh85074498
* VIAF: 240939864
* WorldCat (עם VIAF): 240939864

 |
**הפארק הלאומי פנץ'** (*पेंच नेशनल पार्क*; באנגלית: Pench National Park) הוא פארק לאומי במדינת מאדהיה פרדש שבמרכז הודו. לאורך הפארק עובר הנהר פנץ', ממנו קיבל הפארק את שמו. האזור נחשב כמקום מקודש ב-1965 אך הוכרז כפארק לאומי רק בשנת 1975. ב-1992 הוכרז כאזור שימור לטיגריסים.

בפארק ישנה תיירות המפורסמת ברפטינג שלה וישנם כמה כפרים בסביבתו. חלק מהתיירות יכולה להתבצע ברכיבה על גב פילים.

הפארק מכסה 758 קמ"ר (מתוכו 299 קמ"ר הוא לב השמורה והשאר אזור חיץ) ובתוכו שמורה פנימית לטיגריסים. הפארק מכוסה בגבעות קטנות וביערות חמים של עצי טיק. המשקעים עולים על 1,000 מ"מ לשנה בממוצע.

פארק זה ידוע עקב היותו מקור ההשראה לספרו של הסופר האנגלי רודיארד קיפלינג, ספר הג'ונגל. בנוסף צולמה סדרה של דייוויד אטנבורו על חיי הטיגריסים בשמורה.

החי והצומח
----------

הפארק מכוסה בעצי טיק לצד עצים טרופים שונים וכן בשתילים ובעשבים כמו במבוק ובעצים ממין *Sterculia urens* המכונים "עצי רפאים". צמח חשוב נוסף בפארק הוא *Madhuca longifolia*, המושך חיות רבות לפרחיו ולפירותיו בעונת היובש ושבטי השמורה מכינים ממנו מזון ובירות.

הפארק הוא בית לחיות בר רבות ויש בו 39 מיני יונקים, 13 מיני זוחלים ו-3 מיני דו-חיים. הפארק הוא מרכז חשוב לשימור הטיגריס הבנגלי וישנם כנראה מעל 40 פרטי טיגריסים בשמורה, לאחר שנולדו בה 6 גורים.

יונקים נפוצים בפארק כוללים אייל נקוד, אייל סמבר, נילגאי, חזיר בר הודי, ארבע קרן ואיילי מונטיאק ואפילו אוכלוסיות של פרי גאור, טורפים כמו נמר הודי, צבוע מפוספס, זאב הודי, דול מצוי, תן זהוב, דוב שפתני, חתול ביצות, גחניים ושועלים, קופים כמו לנגור אפור ודרבניים.

בפארק ישנם מעל 210 מיני עופות שחלקם חולפים בנדידה בפארק ביניהם: טווס הודי, תרנגול בנקיבה, עופות דורסים כמו נשרים ונץ דגים, ברווזים כמו ברווז חד-זנב וברווז שורק קטן, אנפות, חסידתיים, קוקלים, שלדגיים, מגליימיים, כחל הודי, עופות דרונגו, חנקני קוקייה, מיני לונכורה, מיינה ובולבול אדום-שת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הפארק הלאומי פנץ'** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הפארק הלאומי פנץ'
* כתבה על הפארק (באנגלית)

* נילגאי בשמורהנילגאי בשמורה
* טווס הודיטווס הודי
* קבוצת פרפרים שותהקבוצת פרפרים שותה
* טיגריס בנגלי מפהקטיגריס בנגלי מפהק
* טיגריס בין העציםטיגריס בין העצים

  

עדר של איילים נקודים בפארק

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7534536-5
* SUDOC: 10916945X
* VIAF: 192887522
* WorldCat: viaf-192887522

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במגדל בקרמלין. אם התכוונתם לפסטיבל מוזיקה צבאית בשם זה, ראו מגדל ספאסקאיה (פסטיבל).
מגדל ספאסקיה
איור של הקרמלין מכיוון הכיכר האדומה. מגדל ספאסקיה ניצב בקדמת התמונה משמאל
**מגדל סְפַּאסְקַיַה** (רוסית **Спасская башня** - "סְפַּאסְקַיַה בַּאשְנְיָה") הוא מגדל שעון בקרמלין במוסקבה, והוא ניצב בחומת הקרמלין בצמוד לכיכר האדומה.

בזכות קרבתו לכנסיית וסילי הקדוש ולמאוזוליאום של לנין זהו המגדל הידוע ביותר בקרמלין. השער שבו שימש לתהלוכות ממלכתיות ודתיות, וכן לקבלות פנים לשגרירים.

שמו של המגדל בא משמו של האיקונין "סְפַּאס נֵרוּקוֹטְבוֹרְנִי" (Спас Нерукотворный - "מושיע שנוצר לא בעמל כפיים") שהיה תלוי לפני כן מעל שער סּפַּאסְקִיֵה (Спасские ворота). האיקונין עצמו לא השתמר, אך המקום בו היה קבוע עדיין נראה בבירור. גובהו של המגדל עד הכוכב שהותקן בראשו בתקופה הסובייטית ב-1935 הוא 67.3 מטר, ויחד איתו הוא נישא לגובה של 71 מטר. קוטרו של הכוכב הוא 3.75 מטר. הוא מאיר בלילה וסב על צירו לפי כיוון הרוח, כמו שבשבת. 

שמו הראשון של המגדל היה "מגדל פרולובסקיה" (Фроловская) והוא בא משמה של כנסיית "פרולה אי לאוורה" (Фрола и Лавра). זו הוצבה ברחוב מיסינצקאיה (Мясницкая) שהוביל מהקרמלין דרך השער אל הכיכר האדומה. המגדל נבנה בשנת 1491 במהלך תקופת שלטונו של נסיך מוסקבה ושליט רוסיה איוואן השלישי על ידי האדריכל פייטרו אנטוניו סולארי (Pietro Antonio Solari). פרטים אלו נלמדים מלוחות אבן לבנים עם כיתוב זיכרון שקבועים על המגדל עצמו מהצד של הקרמלין. בסוף המאה ה-16 נקבע סמל העיט הדו ראשי של רוסיה על המגדל. המגדל התנשא בתחילה למחצית מגובהו הנוכחי, אך בשנים 1625-1624 הוסיפו לו האדריכל הרוסי בַאזֶ'ן אוֹגוּרְצוֹב (Бажен Огурцов) והסקוטי כריסטופר גלווי (Christopher Galloway) גג ובו מספר מפלסים. ב-16 באפריל 1658 קבע צו רשמי את שמו הנוכחי של המגדל. העיטורים נוספו בזמן כהונתו של מייסד שושלת רומנוב, הצאר מיכאיל הראשון.

מגדל ספאסקיה ידוע בעיקר בזכות ארבעת השעונים המוזהבים הקבועים בו והפונים לארבעה כיוונים. השעון הראשון הותקן במגדל בשנת 1707, וב-1763 הותקן בו שעון מצלצל חדש, אשר תוקן בשנת 1851. החל ב-1920 ניגן השעון את נעימת האינטרנציונל. קוטרו של השעון הוא 6.12 מטר, וגובהן של הספרות הוא 72 ס"מ. אורכו של מחוג השעות הוא 2.97 מטר ומחוג הדקות מגיע לאורך של 3.28 מטר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגדל ספאסקאיה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מגדל ספאסקאיה
* אודות המגדל באתר Kremlin.ru (באנגלית)
* המגדל באתר הקרמלין (באנגלית)

| **הקרמלין** |
| --- |
| מבנים | ארמון הקרמלין הגדול • ארמון טרם • ארסנל הקרמלין • כנסיית הנחת הגלימה • כנסיית שנים עשר השליחים • מנזר העלייה לשמים • נשקיית הקרמלין • מגדל הפעמונים של איוואן הגדול • קתדרלת הבשורה • קתדרלת העלייה לשמים • קתדרלת המלאך מיכאל • ארמון הסנאט • ארמון הקרמלין הממלכתי • בניין הסגל הנשיאותי של רוסיה | מראה מהאווירמראה מהאוויר |
| החומה | חומת הקרמלין • מגדל ספאסקיה • מגדל טרויצקאיה • מגדל בורוביצקאיה |
| כיכרות וגנים | גן אלכסנדר • קבר החייל האלמוני • כיכר איוואנובסקיה • כיכר הקתדרלות • פעמון הצאר • תותח הצאר • גן טאיניצקי |
| אחזקה ותרבות | המנהל לענייני נשיא רוסיה • פסטיבל מגדל ספאסקאיה |
**ליוטו מצ'ידה** (בפורטוגזית: **Lyoto Machida**; נולד ב-30 במאי 1978) הוא לוחם MMA ברזילאי-יפני. מצ'ידה, המכונה "הדרקון" (The Dragon), הוא אלוף לשעבר במשקל חצי כבד ב"אליפות הלחימה האולטימטיבית". החל מ-29 ביוני 2015 מתחרה מצ'ידה במשקל בינוני ודירוגו הוא 5.

ביוגרפיה
--------

מצ'ידה נולד בסלבדור, ברזיל. אביו, מאסטר יושיזו מצ'ידה, מחזיק בדרגה גבוהה בשלוחה של איגוד הקרטה היפני בברזיל. יושיזו מצ'ידה עבר לברזיל בגיל 22, שם פגש באימו של מצ'ידה, אנה קלאודיה. מצ'ידה גדל בעיר בלם והחל להתאמן בקרטה בגיל 3. בגיל 13 הגיע לדרגת חגורה שחורה. מצ'ידה גם למד לחימת סומו וג'ו ג'יטסו ברזילאי.

מצ'ידה זכה במספר טורנירי קרטה לחובבנים, כולל בטורניר פאן אמריקני בשנת 2001. לאחר מכן, נסע מצ'ידה לתאילנד, שם למד איגרוף תאילנדי ולאחר מכן ליפן, שם למד גראפלינג ולבסוף לארצות הברית שם החל בקריה כלוחם UFC.

סגנון לחימה
-----------

למצ'ידה סגנון לחימה ייחודי המשלב טקטיקות קרב של שוטוקאן וג'יו ג'יטסו ברזילאי וכן אלמנטים מסומו והיאבקות. מצ'ידה נוהג להילחם בצורה זהירה וחמקנית, לערוך מתקפות נגד מדויקות ולעורר תסכול אצל יריביו המדרבן אותם לבצע טעויות שמצ'ידה מנצל לטובתו. עם זאת, נטען כנגד מצ'ידה שסגנונו חששני, לא אגרסיבי ולא מרהיב לצפייה.

קריירת משחק
-----------

בשנת 2011 התארח בסרט האקשן "לעולם אל תיכנע 2: הביטדאון". בשנת 2014 שיחק מצ'ידה בסרט אמנויות הלחימה עד הקרב האחרון שם עזר לאמן את גיבור הסרט מייקל שואו.

חיים אישיים
-----------

מצ'ידה נשוי לפביולה ולהם שני ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליוטו מצ'ידה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ליוטו מצ'ידה
* ליוטו מצ'ידה, ברשת החברתית פייסבוק

* ליוטו מצ'ידה, ברשת החברתית טוויטר

* ליוטו מצ'ידה, ברשת החברתית אינסטגרם

* ליוטו מצ'ידה, באתר אליפות הלחימה האולטימטיבית (UFC)

* ליוטו מצ'ידה, באתר בלאטור

* ליוטו מצ'ידה, באתר שרדוג
* ליוטו מצ'ידה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Lyoto "The Dragon" Machida - Official UFC® Fighter Profile

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 7966 052X
* LCCN: no2010088560
* VIAF: 121283987
* WorldCat: lccn-no2010088560

 |
**יוליוס יותם רוטשילד** (Julius Jotham Rothschild;‏ 12 ביולי 1885 – אפריל 1954) היה צייר וארכאולוג ישראלי יליד גרמניה.

קורות חיים
----------

יוליוס רוטשילד נולד בעיר פלקרסהאוזן (Völkershausen) שבתורינגיה, גרמניה. הוא גדל בעיר אייזנך, שם למד בסמינר למורים. לאחר מכן למד אדריכלות ועיצוב פנים בברלין. בשנת 1905 סיים רוטשילד לימודים בבית הספר הגבוה לאמנות בוויימאר. בין מוריו היה הצייר לודוויג פון הופמן, שהציע לו להתמודד על משרת מורה לאמנות בירושלים שפרסם הוועד המקים של "בצלאל" בגרמניה.

בדצמבר 1906 הגיע רוטשילד בספינה לארץ ישראל והצטרף אל בוריס שץ ואפרים משה ליליאן כצוות המורים הראשון של "בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות".. ביולי התארס לפרידה קאמיניץ, בתו של אליעזר ליפמן (בוים) קאמיניץ, בעל "מלון קאמיניץ". בבצלאל שימש יוליוס כמורה לציור ורישום. לאחר עזיבתו של ליליאן את בית הספר התבקש רוטשילד ליצור מתווים עבור מחלקת השטיחים של בית הספר. אולם, בעקבות מחאה של תלמידים אשר טענו כי רמתו המקצועים של רוטשילד נמוכה, פוטר רוטשילד ממשרתו. ייתכן כי הדבר היה קשור גם במאבקים של שץ כנגד הוועד של בצלאל בגרמניה, משום שגיסו של רוטשילד, אפרים כהן רייס, שימש כמפקח ההוצאות של "בצלאל" מטעם חברת "עזרה".

ב-1907 חזר רוטשילד לגרמניה, שם נולדו שלושת ילדיו. הוא שימש כשרטט והשלים לימודי אדריכלות קלאסית. בשנת 1913 חזרה המשפחה לארץ ישראל. בירושלים שימש כשרטט במשלחת הארכאולוגית לחפירות "העופל" בראשות פרופ' בנזינגר. לאחר שקיבל משרה של מורה ב"טכניקום", עברה המשפחה לחיפה, שם רוטשילד סייע בבניית הטכניון.

בתקופת מלחמת העולם הראשונה גויס לצבא הגרמני, צורף למטה הגרמני בנצרת ושימש כאדריכל לשיקום אתרי ארכאולוגיים מטעם השלטון העות'מאני. לאחר המלחמה שימש כארכאולוג באתרים שונים ביניהם ב"קברי הסנהדרין" וב"קבר הורדוס" בימין משה.

ב-1917, כשהיה קצין בדרגת לוטננט (סגן), נשבה על ידי הצבא הבריטי, אך שוחרר על ידי ג'יימס דה רוטשילד (אין קשר משפחתי). לאחר מכן חזרה משפחתו לגרמניה, ולאחר עליית הנאצים לשלטון שבה ב-1934 לארץ ישראל.

בשנת 1947 הציג תערוכה של ציורים ובהם ממראות האתרים הארכאולוגים בירושלים בבית אבן-עזר במושבה הגרמנית. חלקם פורסם בספר "הסאגה של עיר הקודש" (1954) מאת בנימין מזר.

רוטשילד נפטר בשנת 1954, בגיל 69. נקבר בהר המנוחות בירושלים.

במוזיאון ישראל נמצאים שלושה אקוורלים שלו מ-1906 – מתוות קישוטיים לשטיחים וכן ציור אקוורל בנושא "אם אשכחך ירושלים תשכח ימיני".

לקריאה נוספת
------------

* עפרת, גדעון, "לאן נעלם יוליוס רוטשילד", בתוך **וושינגטון חוצה את הירדן**, הוצאת הספרייה הציונית, ירושלים, 2008, עמ' 630–637.

קישורים חיצוניים
----------------

* שרגא הר-גיל, אילו הייתי רוטשילד... מעריב, 2 באוגוסט 1968
* **דיוקנו של ״יקה״ בן העלייה השנייה**, לביא שי וטינה ינקלביץ', עת־מול 194

הערות שוליים
------------

1. ↑  השקפה, כ"ב בטבת א'תתל"ז לחורבן, (1906)
2. ↑  דוד תדהר (עורך), "אליעזר ליפמן (בוים) קמיניץ", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1200.
3. ↑  יוליוס רוטשילד באתר GRAVEZ
4. ↑  גדעון עפרת, אופקים רחבים: אמנות בישראל 2000-1900, עבודות נבחרות (א): יוליוס רוטשילד, סמטה בירושלים, צבעי מים, 1938, במחסן של גדעון עפרת.
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "ליוויה".

**ליוויה יוליה** (כונתה גם **ליווילה**; 13 לפנה"ס -31 לספירה) הייתה בת לשושלת היוליו-קלאודית, והיה לה קשר משפחתי לכל הקיסרים משושלת זו. היא הייתה בתם של דרוסוס ושל אנטוניה הצעירה. אוגוסטוס היה דודהּ מדרגה שנייה מצד אמהּ, אשתו, הקיסרית ליוויה (שעל שמה היא נקראת) הייתה סבתה מצד אביה, הקיסר טיבריוס היה דוד שלה מצד אביה, הקיסר קליגולה והקיסרית אגריפינילה היו אחייניה, הקיסר קלאודיוס היה אחיה, והיא הייתה דודתו מדרגה שנייה של הקיסר נירון.

שנות שלטונו של אוגוסטוס
-----------------------

**ליווילה** נולדה במהלך שנות שלטונם של ליוויה ואוגוסטוס. אחיה הבכור היה גרמניקוס, לימים מצביא גדול באימפריה הרומית. כשהייתה בת שלוש נולד קלאודיוס, לימים קיסר רומא. **ליווילה**, על פי תיאורים שונים, תיעבה את אחיה קלאודיוס. כששמעה שהוא עתיד להיות קיסר רומא, הזדעזעה מהרעיון. 
**ליווילה** שודכה לגאיוס, נכדו של אוגוסטוס. גאיוס נחשב במשך מספר שנים ליורשו העתידי של אוגוסטוס, והדבר שם את **ליווילה** עצמה בעמדת מפתח. לזוג לא נולדו ילדים. לאחר שגאיוס מת, התחתנה **ליווילה** עם בן-דודה מצד אביה, דרוסוס יוליוס קיסר. לזוג נולדה ילדה ושמה יוליה. (מוכרת גם בשם הלנה).

שנות שלטונו של טיבריוס
----------------------

טיבריוס, הדוד של ליווילה מצד אביה, נעשה קיסר בשנת 14 לספירה. על פי תיאורים היסטוריים שונים, **ליווילה** ניהלה רומן עם מנהל המשמר של טיבריוס, סיאנוס, שהיה בעל סמכויות רבות באימפריה. ל**ליווילה** נולדו שני תאומים בשנת 19 - טיבריוס גמלוס וגרמניקוס גמלוס, ועל פי דיווחים שונים, אביהם של התאומים היה סיאנוס ולא דרוסוס יוליוס קיסר. בשלב מסוים הורעל בעלה, וייתכן שהייתה ל**ליווילה** מעורבות בהרעלתו. **ליווילה** וסיאנוס רצו להתחתן, אבל טיבריוס לא אפשר להם לעשות זאת בשל הבדלי המעמדות. בסופו של דבר תכננו השניים למרוד בטיבריוס ולשלוט בצוותא במקומו, אך המזימה התגלתה.

מותה של ליווילה
---------------

**ליווילה** נענשה על כך שניסתה למרוד בקיסר. על פי אחת הגרסאות הבולטות המתארות את מותה, היא הורעבה למוות על ידי אמהּ, אנטוניה הצעירה, כעונש על המעשים שאותם עשתה.

ליווילה בספרות ובמדיה
---------------------

דמותה של **ליווילה** הופיעה בספר אני, קלאודיוס וכן בסדרת הטלוויזיה שהתבססה על ספר זה. היא מתוארת כאישה יפהפייה אך אכזרית ושאפתנית מאוד. את דמותה גילמה השחקנית פטרישיה קווין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליווילה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1136937706
* VIAF: 2797150085874415060008
* WorldCat (עם VIAF): 2797150085874415060008

 |
**המינהל השמיני של המטה הכללי של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית** (ברוסית: **8ףВосьмо́е управле́ние Генера́льного шта́ба Вооружённых Сил Росси́йской Федера́ции**) הוא גוף פיקוד ובקרה של המטה הכללי הרוסי, המנהל את השירות להגנה על סודות מדינה. המנהל דואג לספק את המידע הדרוש למילוי משימות הפיקוד והשליטה של כוחות הצבא של הפדרציה הרוסית.

היסטוריה
--------

המינהל השמיני של המטה הכללי הוקם מתוך גופי ההצפנה של הצבא האדום בשנת 1941. לקראת פלישת גרמניה הנאצית לברית המועצות, המחלקה הייתה מאוישת בכוח אדם ומהנדסים.

ב-7 באוקטובר 1941 המנהל לשירותי הצפנה של המטה הכללי החליף רשמית את שמו ל**מנהל השמיני של המטכ"ל**. במקביל, הוקמה יחידה מיוחדת כחלק ממטה השדה של הצבא ונוצרו גופים מיוחדים במנהל התותחנים הראשי, במנהל התקשורת הצבאי המרכזי, במנהל התקשורת, במנהל האספקה ובמספר אגפים אחרים. עד שנת 1920 המערכת להגנת סודות צבאיים פעלה באגפים.

בשנת 1926 הוסב המנהל למחלקה השנייה של משרד הוועדה העממית לענייני צבא וצי. בשנת 1930 הוסבה למחלקה השביעית של מטה הצבא האדום, ולאחר מכן למחלקה השמינית. חיילי היחידה גויסו מתוך האקדמיה הצבאית על שם פרונזה. בשנת 1939 שונה שם המחלקה למחלקת השירות המיוחד ונכללה במנהל המבצעים של המטה הכללי של הצבא האדום. עם תחילת המלחמה הוקמה לשכת השירות המיוחד של המטה הכללי של הצבא האדום עם סך של 197 אנשי שירות ו-50 עובדים.

מאז התפרקות ברית המועצות זהו גוף של משרד ההגנה והמטה הכללי המורכב מיחידות המאוישות במומחים להגנה על סודות המדינה. קציני המינהל אחראים גם לאבטחת המידע בתקשורת (צנזורה צבאית). המידע הנתון לפיקוח המינהל הוא כזה נובע מפרסום חומרים על פעילויות הכוחות המזוינים - על חיי הצבא, הצי, חיל האוויר וכן על שיתוף פעולה צבאי-טכני.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר רשמי (אורכב 11.10.2020 בארכיון Wayback Machine) (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mil.Ru: Военный энциклопедический словарь: «Государственная тайна»
2. ↑  БРЭ: «Государственная тайна»
3. ↑  Mil.Ru: «Структура ВС РФ»
4. 1 2  «Особая служба генерального штаба» (Сергей Богданов, «Красная звезда»)
5. ↑  Восьмое управление Генерального штаба Вооруженных Сил Российской Федерации : Министерство обороны Российской Федерации
6. ↑  БРЭ: «Военная цензура»
**לאנדק** (בגרמנית: **Landeck**) היא עיירה במדינת טירול שבאוסטריה והעיר הראשית במחוז לאנדק.

גאוגרפיה
--------

לאנדק שוכנת בחלק המערבי של טירול (Tyrolean Oberland) בגובה של 820 מטרים מעל פני הים. העיירה ממוקמת בעמק הנהר אין, במקום בו נשפך אליו נהר הסאנה. מצפון ללאנדק מתנשא רכס הרי הלכטל (Lechtaler Alpen), שהוא חלק מרכס האלפים הגיריים הצפוני ומדרום אליה מתנשאים הרכסים אוצטל (Ötztaler Alpen) וסמנאון (Samnaungruppe) שהם חלק מהאלפים המרכז-מזרחיים.

עמק הנהר אין הוא נתיב תחבורה חשוב העובר מטירול מערבה וחוצה את מסיב ארלברג. מדרום לעיירה, מעבר רשן, שעל קו פרשת המים של הרי האלפים, מוביל לכוון אזור וינשגאו שבנפת דרום טירול שבאיטליה.

היסטוריה
--------

בתקופה הרומית, עברה דרך קלאודיה אוגוסטה (Via Claudia Augusta) דרך מעבר רשן ודרך עמק הנהר אין, וקישרה בין חצי האי האפניני לבין  פרובינקיית רייטיה שנכבשה בשנת 15 לפנה"ס. בימי הביניים נותר העמק כצומת של דרכי סחר חשובות שהובילו לאאוגסבורג דרך מעבר פרן ומערבה דרך ארלברג. החל מסוף המאה ה-13 שלטו באזור רוזני טירול מבית גוריציה ממעוזם שבטירת לאנדק.

עד 1867 הייתה לאנדק (שאז נכתב שמה באיות Landek) חלק מממלכת הבסבורג (החל מ-1804 האימפריה האוסטרית), למעט תקופה קצרה במהלך המלחמות הנפוליאוניות בין השנים 1806 – 1814), כאשר היא הועברה לשליטת ממלכת בוואריה יחד עם כל טירול. בעקבות הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867, היא הייתה לחלק מהחלק האוסטרי של האימפריה האוסטרו-הונגרית. באותה שנה שונה כיתוב שמה ל-Landeck. לאחר 1893 שונה שמה ל"לאנדק בטירול" (Landeck in Tirol). באותן תקופות היה הייתה לבירת המחוז הנושא את אותו שם, אחד מ-21 המחוזות של טירול. החל מ-1782 החל להיסלל הכביש הראשון שחצה את מעבר ההרים ארלברג לבקשתו של יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. הכביש הורחב משמעותית עד 1824. ב-1883 חוברה לאנדק למסילת הברזל של ארלברג. ב-1904 הועלה מעמדה לזה של עיר שוק וב-1923 הוענקו לה לבסוף זכויות של עיירה.

לאנדק גם שמשה כבסיס צבאי לכוחות ההרריים האוסטרים לפני מלחמת העולם השנייה, שמאוחר יותר היו לחלק מהוורמאכט הגרמני.

לאחר האנשלוס, בו סופחה אוסטריה לגרמניה הנאצית, מוזגה לאנדק ב-1939 עם העיירה צאמס השכנה. אף על פי כן, פוצלו שתי העיירות מחדש לאחר תום המלחמה. בלאנדק פעל גם מחנה עקורים מטעם אונרר"א, כאשר היא הייתה בתחומי אזור הכיבוש הצרפתי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאנדק** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לאנדק
* מידע על לאנדק באתר של טירול

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4098984-7
* LCCN: no2008051315
* MusicBrainz: f90fe810-fd4b-4562-87f5-c139c4d38023
* NKC: ge117897
* VIAF: 137593934
* WorldCat: lccn-no2008051315

 |