**בנימין משה נסים** (נולד ב-10 באפריל 1935) הוא עורך דין ופוליטיקאי ישראלי, בעבר כיהן כחבר הכנסת וכשר בממשלות ישראל. חבר הכנסת הצעיר ביותר שנבחר אי פעם: החל את כהונתו הראשונה בגיל 24. בהמשך עבד כעורך דין.

קורות חיים
----------

משה נסים נולד בירושלים לוויקטוריה ולרב יצחק נסים, הראשון לציון והרב הראשי לישראל. לפני היותו בן 17 סיים תיכון והחל ללמוד בישיבה של הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל. כאשר הישיבה התרופפה, עבר ללמוד בישיבה של אביו, ועזר לאביו בכתיבת תשובות בהלכה. במקביל למד משפטים באוניברסיטה העברית. לטענת הרב נסים בכוונת בנו היה להתגייס ביוני 1958, לאחר חמש שנות לימוד בישיבה. אולם, בעקבות שאילתה של יצחק בן-אהרן בשאלה מדוע בניו של הרב נסים לא גויסו לצבא, וביקורת ציבורית בנושא, הוא זומן לגיוס בפברואר 1958. נסים שירת בצה"ל כקצין משפטים בחיל האוויר בדרגת סמל. הוא שוחרר מצה"ל באמצע ספטמבר 1959 כדי שיוכל להשתתף במערכת הבחירות לכנסת הרביעית ובהמשך לצורך תפקידו כחבר הכנסת. ב-1961, לאחר שלא נבחר לכנסת החמישית השלים עוד 10 חודשים של שירות צבאי.

### קריירה פוליטית

ביוזמת אברהם קריניצי שביקש למשוך את קולותיהם של יוצאי עיראק ברמת גן, הוצע לו לקראת הבחירות לכנסת הרביעית על ידי בכירי מפלגת הציונים הכלליים, פרץ ברנשטיין, ישראל רוקח ויוסף ספיר להיכלל ברשימת המפלגה לכנסת. נסים היסס, אך לבסוף שוכנע על ידי ידיד המשפחה, הסופר שמואל יוסף עגנון, ועל ידי הרב מרדכי אליהו. ב-1959 נבחר לכנסת. נסים היה לחבר הכנסת הצעיר אי פעם (בן 24) וכונה "הינוקא של הכנסת". לאחר מכן, עם איחוד הציונים הכלליים והמפלגה הפרוגרסיבית, המשיך להיות חבר כנסת מטעם המפלגה הליברלית המאוחדת, אולם לא שובץ למקום ריאלי לקראת הבחירות לכנסת החמישית. נסים השלים את שירותו הצבאי והתמחה כעורך דין, ובמקביל היה פעיל במוסדות המפלגה.

בשנת 1969 נבחר לכנסת השביעית מטעם גח"ל, גוש של תנועת החרות והמפלגה הליברלית, וכיהן בכנסת עד 1996 מטעם גח"ל שהתמזגה אל תוך הליכוד. בכנסת השביעית שימש יו"ר הסיעה מטעם המפלגה הליברלית, בצוותא עם מנחם בגין מטעם תנועת החרות. בשנת 1970 היה נסים בין מקימי הוועד הציבורי נגד נסיגה ובהפגנה של הוועד הוא נאם כנציג המפלגה הליברלית.

במהלך שנות ה-80 נסים היה ממובילי המהלך של מיזוג מלא של מפלגת הליברלים עם חירות כנגד יצחק מודעי שביקש לשמור על עצמאות מסוימת של המפלגה הליברלית.

לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע והבחירות לכנסת העשרים וחמש הוצב נסים במקום ה-120 והאחרון ברשימת הליכוד.

### כשר בממשלות ישראל

בראשית שנת 1978 החל לכהן כשר בלי תיק בממשלת בגין, ועם התפטרותו של שמואל תמיר החל נסים לכהן ב-13 באוגוסט 1980 כשר המשפטים. הוא כיהן בתפקיד קרוב לשש שנים תחת שלושה ראשי ממשלה: מנחם בגין, יצחק שמיר וכן בממשלת האחדות הלאומית תחת שמעון פרס, והוביל מהלכי חקיקה רבים, לרבות השלמת חקיקתו של חוק יסוד: השפיטה. בהיותו שר לא נסע לחוץ לארץ בניגוד לשרים אחרים שהרבו לטוס.

ב-16 באפריל 1986, בעקבות פיטוריו של יצחק מודעי ממשרת שר האוצר בממשלת האחדות הלאומית בראשותו של פרס, מונה נסים לתפקיד זה. הוא קיבל לידיו משק וכלכלה, שניצלו מקריסה בעקבות תוכנית החירום הכלכלית שהכין פרופ' מיכאל ברונו, והדבר הבולט ביישומה היה הורדת האינפלציה בישראל מקצב שנתי של כ-450% לקצב שנתי של כ-20%.

נסים היה נטול השכלה כלכלית ונטול עניין מיוחד בתחום. הוא המשיך במימוש תוכנית הייצוב הכלכלית של פרס ומודעי והגיש תוכנית לייצוב המשק ותוכנית המשך לצמיחת המשק. בתקופתו יושמו רפורמות יסודיות במס הכנסה ובשוק ההון הונהגה מדיניות תקציבית מרוסנת. לפי עקרונות תוכנית הייצוב ירד מס הכנסה השולי המרבי ליחידים מתחת ל-50% (48%) בסיסמה: "רוב עמלו של אדם בידו" ומס ההכנסה לחברות ירד בשיעור ניכר, מ-61% ל-43%. כמו כן ביטל נסים את מס המעסיקים ועוד כעשרה מיסים אחרים שהוטלו שנים אחדות קודם לכן כדי להגדיל את הכנסת המדינה ולממן את התקציב הגרעוני.

בתקופתו לא זו בלבד ששוב לא היה גירעון בתקציב שהגיע לעיתים ל-17% אלא התקציב אף הסתיים ביתרות. עקב כך בתקופתו הגיעה צמיחת המשק לכ-6% וצמיחת הסקטור העסקי לשיא של כל הזמנים שעמד על 9.6%. כמו כן נסים הצליח לבצע גם מהפכה זוטא, בהמירו חלק גדול מההלוואות היקרות של ממשלת ישראל מממשלת ארצות הברית בהלוואות בריבית נוחה יותר והביא לחסכון של מיליארד וחצי דולר[דרוש מקור], ובהקטנה, בפעם הראשונה מזה עשרות שנים, של מצבת חובות החוץ של ישראל. הוא כיהן בתפקיד גם תחת יצחק שמיר עד סוף שנת 1988. בשל המדיניות המרסנת שהנהיג החל המשק להתייעל ושוב הממשלה לא הפכה מקור למימון הפסדי חברות והן נאלצו להתייעל.

עם זאת, התקציב לשנת 1987 לא כלל את הקיצוצים שהתחייבו מתוכנית הייצוב הכלכלי (תוכנית החירום הלאומית). הריבית במשק גדלה כדי למנוע גידול בהיקף האשראי וב-1988 החלה לפוג השפעת תוכנית הייצוב של 1985. האבטלה החלה לטפס לשיעור שלא היה כמוהו מאז מיתון 1966 בישראל. החיסכון הפרטי וההשקעות במשק הצטמצמו והצמיחה שהואצה בשנים 1986–1987 הואטה. ההאטה הזו, יחד עם התנגדות המעסיקים, עמדו ברקע התנגדותו העזה של נסים לחוק שכר המינימום. החוק נחקק בסופו של דבר בשל הלחץ הציבורי והסכמה רחבה בכנסת, אבל נסים הצליח לרככו ולהקטין את גובהו.

בסוף שנת 1988 מונה לשר בלי תיק בממשלת האחדות החדשה בראשות יצחק שמיר, ובשנת 1990, לאחר התפטרות אריאל שרון מן הממשלה, מונה לתפקיד שר התעשייה והמסחר וסגן ראש הממשלה.

שימש ציר לקונגרס הציוני מטעם האיגוד העולמי של הציונים הכלליים, יו"ר הנהלת המפלגה הליברלית וחבר נשיאות המפלגה ויו"ר הנהלת הליכוד.

קריירה פרטית
------------

לקראת תום כהונת הכנסת ה-13, בשנת 1996, החליט משה נסים לפרוש מהפוליטיקה והחל לעסוק במקצועו כעורך דין. בשנת 1999 הקים משרד עורכי דין יחד עם עורכי הדין מוטי רינקוב ואבי סנדרוביץ תחת הפירמה: משה נסים, רינקוב, סנדרוביץ. המשרד עוסק בשלל תחומים, ובהם ליטיגציה מסחרית, משפט מנהלי וגביית חובות של רשויות מקומיות וחובות אחרים. המשרד מיצג בין השאר את רשות שדות התעופה, נתיבי ישראל - החברה הלאומית לתשתיות תחבורה, משרד ראש הממשלה, אוניברסיטת תל אביב, עמידר, רשות מקרקעי ישראל, עיריית תל אביב-יפו, עיריית רמת-גן, עיריית הרצליה, עיריית רעננה, עיריית טבריה, עיריית לוד, ואת רשות השידור. המשרד מונה כ-70 עובדים, מתוכם כ-20 עורכי דין, ומקום מושבו בבית איילון ביטוח.

בשנת 2010 מונה נסים כחבר בוועדה המייעצת למינוי בכירים בשירות המדינה.

בשנת 2017 מונה נסים על ידי ראש הממשלה בנימין נתניהו לעמוד בראשות ועדה שתגבש המלצות בסוגיית הגיור בישראל מבין המלצות הועדה-גיור על פי תורת ישראל בלבד, מתן מעמד בגיור לרפורמים, הדרישה של קיום כל תרי"ג המצוות הוחלפה בדרישה להבנה וקיום של עניינים יסודיים כפי ששנה הרמב"ם. ההמלצות גובשו לאחר עבודה שנמשכה שמונה חודשים אך הממשלה לא עשתה בהם שימוש, וההמלצות לא הובאו כלל לדיון בממשלה.

בפברואר 2023 פנה השר אמיר אוחנה אל נסים בבקשה לשמש מגשר בין האופוזיציה והקואליציה בנוגע לתוכנית לוין. נסים התנה זאת בכנות הכוונות של הליכוד בנוגע לכוונתם להשיג פשרה ובנכונות מראש לקבל את הפשרה שתתקבל בתווכו. כיוון שלא קיבל התחייבות מצד הליכוד על עמידה בתנאים אלו לא יצא הדבר אל הפועל.

נסים הביע אכזבה רבה מממשלת ישראל ה-37 ומהאופן בו התקיים המו"מ להקמתה. נסים שהעריך את תרומתו של נתניהו בקדנציות הראשונות לכהונתו כראש ממשלה סבור כי ב-2023 נתניהו לא מפעיל מנהיגות כפי שהפעיל בעבר ומתנהג באופן כנוע. נסים מתנגד לרפורמה המשפטית שהובילה ממשלת ישראל ה-37. הרפורמה לדבריו "פגומה ופסולה גם מבחינת הזמן וגם מבחינת הצורה. היא הועברה בבליץ ללא העמקה במהות הבעיה ותוך רדידות של מחשבה"..

חיים אישיים
-----------

נסים נשוי לרות, בתו של ח"כ לשעבר וסגן שר האוצר מטעם המערך יצחק קורן ואחותו של ח"כ לשעבר דני קורן. אחיו של נסים היה פרופ' מאיר בניהו.
לזוג נסים חמישה ילדים: בן וארבע בנות.

לקריאה נוספת
------------

* יהודה יערי, **לא גבה לבו – דרכו ופועלו של משה נסים**, טפר הוצאה לאור, 2021.
* יאיר קוטלר, **הנבחרת הלאומית**, כרך א', פרק ב' (4), ירדן הוצאה לאור, 1988, עמודים 207–226

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משה נסים** בוויקישיתוף
* 

* משה נסים, באתר הכנסת

* משה נסים, באתר כנסת פתוחה
* משה נסים בריאיון למרכז בגין, סרטון באתר יוטיוב
* איש השנה: משה נסים, מעריב, 29 בדצמבר 1987, במוסף **"אנשי השנה" – 1987** של העיתון
* ניצן קידר, להחזיר את הממשלה לשלטון, באתר ערוץ 7, 3 במרץ 2011
* סרטונים אהרן ברנע מראיין את משה נסים בתוכנית "היו ימים" של ערוץ הכנסת, באתר YouTube, ‏17 באוגוסט 2016 – חלק א'
* סרטונים אהרן ברנע מראיין את משה נסים בתוכנית "היו ימים" של ערוץ הכנסת, באתר YouTube, ‏24 באוגוסט 2016 – חלק ב'
* צביקה קליין, ‏גיור בר השגה: משה נסים יוצא לקרב הגנה, בעיתון מקור ראשון, 8 ביוני 2018
* רבקי גולדפינגר, מעשה נסים, באתר ערוץ 7, 7 בינואר 2019
* יעקב בר-און, ‏בדרך נסים: מודאג ממשבר המנהיגות, מגנה את האלימות וקורא למנדלבליט לפרסם את הקלטות, באתר מעריב אונליין, 15 באוגוסט 2020
* מיכאל טוכפלד, ‏תיקי נתניהו, הגיור והקורונה: משה נסים עושה סדר, בעיתון מקור ראשון, 25 במרץ 2021

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  אבי בטלהיים, שקר+חנופה שווה פוליטיקה, מעריב, 21 ביוני 1985
2. ↑  שמעו עליהם - בני הרב, דבר, 13 בדצמבר 1957
3. ↑  בן הרב נסים מתיצב לצבא, מעריב, 31 בינואר 1958  
יהושע ביצור, משה נסים הולך לצבא, מעריב, 2 בפברואר 1958  
ק. שבתאי, בניו של הרב נסים, דבר, 28 בפברואר 1958
4. ↑  אנשי שם - לא בזכות הפרוטקציה, מעריב, 11 בספטמבר 1959
5. ↑  מרכז חרות יכריע היום בין שכטרמן ויוטן, מעריב, 10 בספטמבר 1959  
עמנואל פרת, משה נסים לא הופיע, מעריב, 20 בספטמבר 1959
6. 1 2  יוסף לפיד, דיברו עליהם - היכן הם היום?, מעריב, 8 באפריל 1963
7. ↑  יואל מרקוס, בערבון מוגבל, דבר, 13 בספטמבר 1959
8. ↑  הוקם ועד ציבורי לפעולה נגד נסיגה, דבר, 20 באוגוסט 1970
9. ↑  שום הסדר שיכלול נסיגה לא יחסל את אש ארגוני החבלה, מעריב, 1 בספטמבר 1970
10. ↑  אבי בטלהיים, יש נסים אין נפלאות, מעריב, 21 ביוני 1985
11. ↑  אחרי 20 שנה הגיע הזמן להתחתן, מעריב, 21 ביוני 1985
12. ↑  גבי קסלר, חוק התקציב אושר בקריאה ראשונה, מעריב, 19 בפברואר 1987
13. ↑  איכשהו הדמיון הפך למציאות, מעריב, 21 באפריל 1987
14. ↑  אבי ניצן, צמיחה במשק אפשרית, מעריב, 29 בנובמבר 1987
15. ↑   דן גלעדי, כלכלת ישראל: טיפול בהלם - הייצוב והצלחתו: 1985-1989, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח, במקור בתוך: **כלכלת ישראל: התפתחות, מאפייני, מדיניות** בעריכת אופז חיים. הוצאת משרד החינוך, שירות הפרסומים. 1998.
16. ↑  דבר ימי הכנסת, דיון לפני הצבעה, חוק שכר המינימום, באתר ארכיון הכנסת, ‏30 במרץ 1987
17. ↑  משה נסים, רינקוב, סנדרוביץ - פרופיל
18. ↑  יאיר שרקי, ‏השר לשעבר שיפתור את משבר הגיור?, באתר ‏מאקו‏, 16 באוגוסט 2017
19. 1 2 3  *פרק 97 - משה נסים*, 2023-09-05, נבדק ב-2023-09-27
20. ↑  הרפורמה במערכת המשפט: השר לשעבר משה ניסים הוצע כמגשר בין הצדדים, באתר ערוץ 7, 13 בפברואר 2023
21. ↑  *"ייחלתי לכך שנתניהו יחזור לראשות הממשלה, היום אני מאוכזב" | פרק 152*, 2023-08-31, נבדק ב-2023-09-27
22. ↑  דב גולדשטיין, שתי מפלגות, מעריב, 3 באוקטובר 1969

| שרי האוצר בממשלות ישראל |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אליעזר קפלן • לוי אשכול • פנחס ספיר • זאב שרף • יהושע רבינוביץ • שמחה ארליך • יגאל הורביץ • יורם ארידור • יגאל כהן-אורגד • יצחק מודעי • משה נסים • שמעון פרס • יצחק שמיר • אברהם בייגה שוחט • דן מרידור • בנימין נתניהו • יעקב נאמן • מאיר שטרית • סילבן שלום • אהוד אולמרט • אברהם הירשזון • רוני בר-און • יובל שטייניץ • יאיר לפיד • משה כחלון • ישראל כ"ץ • אביגדור ליברמן • בצלאל סמוטריץ' | סמל מדינת ישראל |

 |

 

| שרי המשפטים בממשלות ישראל |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| פנחס רוזן • דב יוסף • חיים כהן • פנחס רוזן • דב יוסף • יעקב שמשון שפירא • חיים יוסף צדוק • מנחם בגין • שמואל תמיר • משה נסים • יצחק מודעי • אברהם שריר • דן מרידור • דוד ליבאי • יעקב נאמן • צחי הנגבי • יוסי ביילין • מאיר שטרית • יוסף לפיד • ציפי לבני • חיים רמון • דניאל פרידמן• יעקב נאמן • ציפי ליבני • בנימין נתניהו • איילת שקד • אמיר אוחנה • אבי ניסנקורן • בני גנץ • גדעון סער • יריב לוין | סמל מדינת ישראל |

 |

| שרי הכלכלה והתעשייה בממשלות ישראל |
| --- |
| שרי התעשייה והמסחר (1948–2003): | פרץ ברנשטיין • אליעזר קפלן • יעקב גרי • דב יוסף • פרץ נפתלי • פנחס ספיר • חיים יוסף צדוק • זאב שרף • יוסף ספיר • חיים בר-לב • יגאל הורביץ • גדעון פת • אריאל שרון • משה נסים • מיכה חריש • נתן שרנסקי • רן כהן • אהוד ברק • דליה איציק • דני נוה |  |
| שרי התעשייה, המסחר והתעסוקה (2003–2013): | אהוד אולמרט • אלי ישי • בנימין בן אליעזר • שלום שמחון |
| שרי הכלכלה (2013–2016): | נפתלי בנט • אריה דרעי • בנימין נתניהו |
| שרי הכלכלה והתעשייה (2016 ואילך): | בנימין נתניהו • משה כחלון • אלי כהן • עמיר פרץ • אורנה ברביבאי • ניר ברקת |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007321772405171
* VIAF: 9443149368864785980007
* WorldCat: viaf-9443149368864785980007

 |