**מתעסק** הוא מושג הלכתי המתייחס לאדם העושה מעשה בלי כוונה לעשותו. המתעסק שונה מהשוגג, בכך שהשוגג מתכוון לעשות את המעשה, אך רק לא יודע שהוא אסור, או אינו צופה את תוצאות המעשה, בעוד המתעסק כלל אינו מתכוון לעשות את המעשה. 

ההלכה דנה בחיוב המתעסק העושה מעשה אסור וקובעת שבאיסורי שבת המתעסק פטור אף מהחיובים המוטלים על השוגג, בעוד בתחומים אחרים, כמו איסורי מאכלות אסורים, המתעסק חייב.

מתעסק באיסורים שיש בהם הנאה
---------------------------

באופן כללי, ההלכה קובעת שהמתעסק פטור מעונש. אולם בעבירות שיש בהם הנאה, כמו מאכלות אסורות ועריות המתעסק חייב. יש המסבירים זאת בכך שבעבירות אלו עיקר האיסור היא ההנאה וללא קשר לדרך בה המעשה נעשה, העובר על האיסור נהנה. החזון איש חולק על הדברים וסובר שאין ההנאה עיקר האיסור, אלא שמכיוון שהאדם נהנה מהעבירה המעשה נחשב למעשה למרות שהוא נעשה בלא כוונה.

מתעסק בשבת
----------

לפטור המתעסק מעונש נוסף בהלכות שבת נימוק נוסף, בכך שאיסור התורה על מלאכה בשבת נוגעת למלאכת מחשבת, כלומר מלאכה כזו הנעשית מתוך מחשבה והכרה, ולא מלאכה הנעשית בטעות או כתוצאה מפעולה לא מכוונת. 

על כן, בהלכות שבת, לא רק אדם שאינו מתכוין למלאכה כלל נחשב מתעסק, אלא אף אדם שמתכוין למלאכה מסוימת המותרת בשבת, אך בטעות יצאה לו מלאכה אחרת האסורה בשבת נחשב למתעסק. דוגמה המובאת בגמרא היא אמרתו של רבא, שמי שהתכוין לחתוך חלק מפרי מסוים שכבר היה תלוש מהעץ ובטעות חתך פרי אחר שהיה מחובר לארץ, אינו חייב קרבן חטאת על מלאכת קוצר, מכיוון שאין זו מלאכת מחשבת.

עם זאת, העושה בשבת חבורה או פצע ללא כוונה אינו פטור כדין מתעסק, מכיוון שמקובל כי העושה חבורה חייב למרות שהיא לא מלאכת מחשבת, ולכן מקלקל או עושה מלאכה שגרם לפצע חייב חטאת אם הדבר נעשה בשוגג.

מתעסק במצוות
------------

על פי החילוק בין עבירות שיש בהם הנאה לעבירות שאין בהם הנאה, קיים אותו חילוק גם בין מצוות שיש בהם הנאה לכאלו שאין בהם הנאה, ולכן אדם שאוכל מצה בכפייה יצא ידי חובתו, ולפי מי שסובר שמצוות אינן צריכות כוונה, גם אדם שתוקע תקיעת שופר בראש השנה כדי לשיר יצא ידי חובתו, למרות שהוא נחשב ל"מתעסק". האבני נזר מוסיף שמסיבה זו הלומד תורה יצא ידי מצוות תלמוד תורה גם אם הלימוד הוא לא לשם המצווה אלא לשם סיבה צדדית, מכיוון שהאדם נהנה בשעת הלימוד והתורה משמחת אותו.

רבי חיים סולובייצ'יק מסביר את פסקו של הרמב"ם, שפוסק כי למרות שהכוונה בתפילת שמונה עשרה מעכבת רק בברכת אבות, אם האדם אינו מכוין בשעת תפילתו כלל שהוא עומד לפני המלך, אין תפילתו נחשבת לתפילה כלל. "ונראה דכוונה זו אינה מדין כוונה רק שהוא מעצם מעשה התפילה, ואם אין לבו פנוי ואינו רואה את עצמו שעומד לפני ה' ומתפלל אין זה מעשה תפילה, והרי הוא בכלל מתעסק דאין בו דין מעשה. ועל כן מעכבת כוונה זו בכל התפילה, דבמקום שהיה מתעסק דינו כלא התפלל כלל, וכאלו דילג מלות אלה".

מתעסק חלקי
----------

ישנה צורה מיוחדת של מתעסק, כאשר האדם ליקט את הדבר שאותו הוא התכוין ללקט מתחילה, אלא שבין כך ובין כך כשהושיט את ידו הוא שכח מה רצה, ובטעות חשב כי הוא צריך דבר אחר, אבל בטעות נשלחה ידו את הדבר שאליו שלח את ידו, כך שמצד אחד נעשתה כוונתו הראשונית, ומצד שני הפעולה עצמה הייתה ללא מחשבה. רבי אליעזר סובר שמכיוון שנעשתה כוונתו, אין הוא נקרא מתעסק, אך רבי יהושע סבור שגם אז הוא פטור מכיוון שלא נעשתה מחשבתו, ורק באופן ששני הדברים, זה שטעה בו וזו שהתכוין לכך היו מאותו מין ממש, אין טעותו נחשבת לטעות כלל, מכיוון שלמעשה לא טעה ממחשבתו הראשונית, שכן אין חילוק בין פרי זה לפרי אחר.

קישורים חיצוניים
----------------

* הערך "מתעסק", באתר ויקיסוגיה
* הערך "מתעסק", באתר ויקישיבה (מתוך ספרו של אחיקם קשת קובץ יסודות וחקירות השלם)
* הרב ירחמיאל קראם, **מתעסק** בעלון שבועי לשבת
* בנימין רוזנברג, מתעסק בתוך יש"א מדברותיך, באתר ספריית אסיף

הערות שוליים
------------

1. ↑  כריתות י"ט ע"ב.
2. ↑  ברכת שמואל קידושין סימן כ'.
3. ↑  במסכת הוריות.
4. ↑  כריתות י"ט ע"ב.
5. ↑  תוספות בכתובות ה' ע"ב בד"ה "את"ל".
6. ↑  מסכת ראש השנה, כ"ח ע"א.
7. ↑  הקדמה לאגלי טל.
8. ↑  חידושי רבנו חיים הלוי הלכות תפילה.
9. ↑  כריתות י"ט ע"ב.

| הלכות ואיסורי שבת |
| --- |
| כללים | מזיד עם התראה • מזיד • שוגג • דבר שאינו מתכוון • פסיק רישא • מלאכה שאינה צריכה לגופה • מלאכת מחשבת • שניים שעשאוה • שינוי • גרמא בשבת • מקלקל • מתעסק • חצי שיעור • מסייע אין בו ממש • פיקוח נפש דוחה שבת. |
| מוקצה | מוקצה מחמת גופו • מוקצה מחמת איסור • מוקצה מחמת חסרון כיס • מוקצה מחמת מיאוס • מוקצה מחמת מצווה • כלי שמלאכתו לאיסור • ביטול כלי מהיכנו • בסיס לדבר האסור • נולד • טלטול על ידי דבר אחר • מיגו דאתקצאי • גרף של רעי |
| שבות | שבות דשבות • אמירה לנוכרי • עובדין דחול • מראית עין • ממצוא חפצך • ודבר דבר • הכנה משבת לחול • טרחא יתירה • מקח וממכר בשבת • שכר שבת • שטרי הדיוטות • מוליד • רחיצה בשבת • רדיית הפת • גזירת סנדל המסומר |
| עונשים | סקילה • כרת • קורבן חטאת • מלקות • מעשה שבת |
| שונות | מחמר • תחום שבת • שביתת כלים • שביתת בהמתו |
| מלאכות שבת |
| צביעת יריעות המשכן | זורע • חורש • קוצר • מעמר • דש • זורה • בורר • טוחן • מרקד • לש • מבשל |
| הכנת היריעות | גוזז • מלבן • מנפץ • צובע • טווה • מיסך • שתי בתי נירין • אורג • פוצע • קושר • מתיר • תופר • קורע |
| הכנת כיסויי עורות | צד • שוחט • מפשיט • מעבד • ממחק • משרטט • מחתך |
| הקמת המשכן | כותב • מוחק • בונה • סותר • מכבה • מבעיר • מכה בפטיש • הוצאה מרשות לרשות |
| תולדות מלאכות שבת | מפרק • השקיה • הגבנה • חליבה בשבת |
| דיני רשויות |
| רשויות השבת | רשות הרבים • רשות היחיד • כרמלית • מקום פטור • (מדרבנן: קרפף יותר מבית סאתיים שלא הוקף לדירה) |
| המלאכה והאיסורים | עקירה והנחה • הוצאה מרשות לרשות • טלטול ארבע אמות ברשות הרבים • איסור טלטול בין רשויות היחיד • איסור טלטול בין רשויות היחיד |
| תיקוני החצר והמבוי | עירוב (על ידי צורת הפתח, לחי או קורה) • תיקון חצרות ומבואות • עירוב חצירות • שיתוף מבואות • פסי ביראות • ביטול רשות • חילוק רשויות |