recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
תצלום מתוך תא משרדי
התאים המשרדיים מהווים תחליף זול ויעיל לחדרי משרדים, כיוון שאינם תופסים מקום רב וניתן להתאימם בקלות למבנה קבוצתי
**תא משרדי** (שְׁקוּבִּית; באנגלית: קְיוּבִּיקֵל – Cubicle) הוא מרחב עבודה אישי סגור למחצה, המופרד משכניו באמצעות מחיצות (לרוב בגובה 1.5 - 1.8 מטרים). צד אחד של התא פתוח בחלקו או לגמרי כדי לאפשר גישה לתוכו. מרחבי העבודה הללו משמשים כתחליף לחדרי משרד, במקומות עבודה הפועלים במרחב עבודה פתוח. התא המשרדי מאפשר לנצל את השטח ביתר יעילות, שכן מחיצות התא דקות מקירות, והשטח המוקצב לעובד בתא קטן מזה המוקצב בחדר, זאת תוך כדי יצירת סביבת עבודה "פתוחה" ושיתופית יותר.

התא המשרדי מספק לאדם היושב בו מידת פרטיות מסוימת, תוך כדי שימוש מינימלי במקום. המחיצות מאפשרות התאמה אישית לצורכי העובד (או המעביד) הן בצורת המחיצות והן באלמנטים אותם ניתן לקשר אליהן בעזרת הברגה פשוטה, כמו מגירות, שולחנות כתיבה ושרטוט, מדפים וכדומה.

יש המקשרים את תופעת התאים המשרדיים לחברת המחשבים אינטל, שהחלה לספקם לעובדיה בשנות ה-60 ובכך גרמה לתופעה לצבור תאוצה. המצאת התאים עצמם מיוחסת לרוברט פרופסט, מעצב מקולורדו אשר עבד בחברת עיצוב רהיטים. פרופסט קרא לתכנון הראשון שלו "Action Office" (בתרגום חופשי לעברית: "משרד פעיל").

כיום חברות רבות משתמשות בעיצוב התאים המשרדיים כנדבך עיקרי לתכנון חללי העבודה שלהם. התאים, שקושרו עם הזמן לדיכוי העובד על ידי מעבידו, הפכו לסמל לשיעבוד לחומרנות ולבינוניות. הם מופיעים במקרים רבים בתרבות כדבר מה מדכא, המנתק את היושב בו מהסביבה החיצונית, ומאידך תחליף דל מידי ולפיכך משפיל למשרד, ובהיותו חלק מ"מרחב עבודה פתוח" - גם מונע פרטיות. בין האזכורים הרבים ראוי לציון הקומיקס "דילברט" וכמו כן הסדרה "המופע של דרו קארי", בה אחת הדמויות מספרת שהתא המשרדי הומצא לאחר שהתגלה כי "דרושים רק שלושה קירות כדי לגרום לאדם להרגיש כלוא".

ראו גם
------

* המעמד הפגיע

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תא משרדי** בוויקישיתוף
* ג'ון טיירני, ניו יורק טיימס, בין תאים למרחב פתוח: מהי סביבת העבודה האידיאלית, באתר הארץ, 29 במאי 2012
* אתר למנויים בלבד מאיה לקר, הגיהנום הוא קובייה: איך הפך הקיוביקל לנוף של חיינו, באתר הארץ, 7 במאי 2014
* כתבה באתר ה-CNN על תאים משרדיים
רסק תפוחים מוגש כרוטב לקייזרשמרן
רסק תפוחים כרוטב ללביבות חנוכה
**רסק תפוחים** הוא מחית העשויה מפרי התפוח. המחית עשויה מתפוחים שבושלו במים או בסיידר תפוחים, כאשר התבשיל מתובל בתבלינים (לרוב קינמון או פלפל אנגלי, וכן מיץ לימון). לעיתים התבשיל ממותק (בסוכר או סוכרלוז או סירופ תירס).

בעת הכנת הרסק נעשה שימוש לעיתים בתפוחים קלופים, ולעיתים בתפוחים שאינם קלופים.

בעבר שימשה הכנת הרסק אמצעי לשימור הפירות מעת הקטיף, בחודשי הסתיו, עבור חודשי החורף. הבישול בסוכר ובמיץ לימון יצר מעין ריבה דלילה, שבמסגרתה נשמר הרסק.

הרסק משמש כמאכל בפני עצמו, אך נפוץ יותר כרוטב הנלווה למנה עיקרית בארוחה. כך, לדוגמה, בשוודיה משמש הרוטב לצד צלי בשר חזיר, בגרמניה כרוטב נלווה ללביבות, ובהולנד כרוטב הנלווה לטוגנים.

במטבח היהודי האשכנזי נהוג להשתמש ברסק תפוחים כרוטב נלווה ללביבות בחג החנוכה.

בארצות הברית רסק תפוחים מוגש הן כרוטב לצד מאכלי בשר והן כקינוח. בצרפת הרוטב הוא קינוח.

בהלכה היהודית נחלקו מה מברכים על הרסק, אם נשארו חתיכות תפוח ברכתו בורא פרי העץ. אך אם התפוחים רוסקו לגמרי, על פי הרמב"ם כיוון שבפועל הפרי נשאר גם כרסק, ברכתו בורא פרי העץ. אך לדעת תרומת הדשן כיוון שהפרי השתנה עד שצורתו הראשונה כבר לא ניכרת, מברכים עליו ברכת שהכל

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **רסק תפוחים** |

* מתכון לרסק תפוחים באתר "מבשלים" - מאת חיים כהן
* מתכון וסרטון וידאו באתר "רוטב"

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרב אליעזר מלמד, ברכה על פירות חתוכים ומרוסקים, באתר פניני הלכה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531991705171
* LCCN: sh88005857

 |
בית ברחוב בולדווין
מכונית חונה ברחוב
מבט ממעלה הרחוב
**רחוב בולדווין** בדנידין שבניו זילנד הוא רחוב המוגדר כרחוב התלול ביותר בעולם, על-פי ספר השיאים של גינס. הרחוב נמצא בפרוור, 3.5 ק"מ צפונית למרכז העיר דנידין.

ברחוב יש קטע מישורי בודד, אשר אורכו 350 מטרים. שיא התלילות ברחוב מגיעה (בקירוב) לזווית של 19 מעלות, ולרמת שיפוע של כ-35%.

הרחוב קרוי על שמו של ויליאם בולדווין, תושב חבל אוטגו וחבר מועצה בו.
הרחוב משמש למגורים אך גם כאטרקציה תיירותית קטנה. כיוון שהוא תלול, לרוב אורכו יש מדרגות במקום מדרכה.

הוויכוח על הטענה
----------------

ויכוח התעורר לגבי טעות טיפוגרפית בספר השיאים של גינס שאובחנה בשיא הקיים דאז. בספר היה כתוב שהשיפוע המוגדר התלול ביותר שקיים הוא בזווית של 38 מעלות (בספר צוינה המידה 1:1:266). דבר שלמעשה נוגד את ההיגיון. לא ניתן לעמוד על שיפוע מסוג זה, או לחיות עליו באיזושהי צורה. לאחר זמן מה, החלה לעלות השערה כי בספר כתובה בטעות המידה 1:1:266, במקום 1:2:266, מידה שלעצמה תלולה מאוד. לאחר מדידה של רחוב בולדווין, גילו כי תלילותו עומדת על המידה 1:2:86, אשר מעט יותר תלולה מן השיא הקיים. ככל הנראה, הטעות נבעה מהבלבול בין מדידה במעלות, לבין מדידה באחוזים. כך שהפכו רמת שיפוע של 38% לשיפוע המוטה ב-38 מעלות – מידות המתארות שיפוע שונה לגמרי זו מזו.

ספר השיאים של גינס נאלץ להודות בטעות המביכה, והכריז על רחוב בולדווין באופן רשמי כרחוב התלול ביותר בעולם.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **רחוב בולדווין** |
**ייזיס** (**Adidas Yeezy**) הוא מותג של אופנת רחוב שנוצר עקב שיתוף פעולה בין חברת האופנה הגרמנית, אדידס, לבין המוזיקאי והמעצב האמריקאי, קניה וסט. החברה ידועה בציבור הרחב בעיקר בזכות הנעליים האקסקלוסיביות שלה.

לפני שהחל שיתוף הפעולה בין וסט לאדידס, וסט שיתף פעולה עם מספר חברות אופנה אחרות, ביניהן נייקי, שיצרה שלושה דגמים של נעליים במסגרת שיתוף הפעולה עמו. שיתוף הפעולה בין אדידס ווסט החל ב-29 ביוני 2016. הוא הסתיים באוקטובר 2022, בעקבות התבטאויות אנטישמיות של וסט ודברי שנאה אחרים שפרסם. אנליסטים העריכו שמכירות המותג הגיעו לכ-2 מיליארד דולר בשנה, כ-10% מסך ההכנסות של אדידס, והחברה צפתה שביטול המותג יעלה לה כ-250 מיליון אירו ב-2022.

רקע שיתוף פעולה
---------------

ייזי זברה 350 v2
ייזיס הוא מותג אשר החל בתור קונספט שנולד משיתוף פעולה בין הראפר קניה וסט לבין נייק. שיתוף פעולה זה כשל לאחר שמנכ"ל נייק לא הסכים לדבר עם קנייה בטלפון. קנייה אמר: "הוא בסך הכל נתן לי לבנות בשבילו משהו".

לאחר שעזב את נייק לא ניגש ישר לאדידס אלא החל במשא ומתן עם החברה "פומה". ניסיון זה בסופו של דבר לא צלח וסט אף אמר כי "מי שלא נתן לו לעבוד בפומה צריך להביא לפיטורו לאות הצלחת המותג". לאחר כישלון המשא ומתן ניגש וסט לאדידס והציע את שיתוף הפעולה להשקת המותג, ההחלטה על שיתוף הפעולה אושרה ב-8 בפברואר 2015.

### ביגוד

הקולקציה הראשונה של הביגוד של ייזיס תחת המותג של אדידס הושקה ב-29 באוקטובר 2015. הקולקציה  הראשונה הייתה בעלת מאפיינים צבאיים, ושווקה לייצור בשיטת ה-"ready to wear" (המוכן ללבישה), כלומר בגדים המיוצרים במפעלים שמטרתם היא לזרז תהליכי ייצור ולהוריד עלויות ומידותיהם מתאימות לרוב האנשים. בריאיון ללנדר לני מקלווי סיפר וסט כי  דיבר עם לואי ויטון על שיתוף פעולה ביניהם להשקת קו ביגוד אלא שהעסקה לא אושרה על ידי הדירקטוריון של לואי ויטון.

### הנעלה

בין הדגמים הפופולריים של ייזיס ניתן למצוא את הייזיס 350, ייזיס 350 v2, ייזיס 700, ייזיס 700 v2, ייזיס 500.

שיטת המכירה
-----------

שיטת המכירה של ייזיס מבוססת על ייצור מוגבל וקנייה בזמן מוגבל. רכישת הנעליים מתבצעת ב"דרופ". "דרופ" היא מכירה זמנית בעלת כמות מוגבלת של זוגות נעליים המתבצעת לרוב כל כמה חודשים על ידי אדידס או קניה וסט באתר הפרטי שלו, ונגמרת לאחר מספר דקות מזמן התחלתה לאור הכמות הנמוכה שנמכרת לציבור על ידיהם. כמו כן, יש שווקים אינטרנטיים ומכירות יד שנייה של אנשים שהצליחו לשים את ידיהם על הנעליים בדרכים שונות, לרוב על ידי השגת הנעליים מדרופים.

שוק הזיופים בתחום זה הוא רחב.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ייזיס (באנגלית)
* ייזיס, ברשת החברתית טוויטר

הערות שוליים
------------

1. ↑  A Brief History of Kanye West's Historic adidas Collaboration, High Snobiety, ‏6/7/2016
2. ↑  Matt Williams, This is Why Kanye Left Nike, Sneaker Freaker, ‏2/5/2018
3. ↑  Jaclyn Peiser and Jacob Bogage, "Kanye West’s antisemitism cost him Adidas and most of his empire", The Washington Post, October 25, 2022
4. ↑  YEEZY - ADIDAS AND KANYE WEST MAKE HISTORY WITH TRANSFORMATIVE NEW PARTNERSHIP ADIDAS + KANYE WEST, adidas, ‏29/6/2016
5. ↑  kanye west / charlamagne interview, youtube, ‏1/5/2018
6. ↑  A Complete adidas Yeezy Shoe Archive Appears On Yeezy Supply, Sneaker News, ‏16/8/2018
7. ↑  מארי הנבורי, Kanye West’s secret to building a footwear empire to compete with Nike, Business Insider, ‏26/4/2018
**סלבדור רייס מונטאון** (בספרדית: **Salvador Reyes Monteón**; ‏ 20 בספטמבר 1936 - 29 בדצמבר 2012) היה כדורגלן מקסיקני ששיחק בעמדת החלוץ במועדונים במקסיקו ובארצות הברית ובנבחרת מקסיקו.

קריירת כדורגל
-------------

רייס החל את הקריירה שלו בגוודלחרה מליגת העל המקסיקנית. הוא שיחק במועדון במשך 14 עונות, בהן ערך 282 הופעות ליגה, הבקיע 122 שערים וזכה ב-7 אליפויות, הראשונה מביניהן בשנת 1954. בשנותיו האחרונות כשחקן שיחק במועדונים נוספים בארצות הברית ובמקסיקו.

רייס יצג את מקסיקו בזירה הבינלאומית. הוא ערך 49 הופעות בנבחרת מקסיקו בין השנים 1956 ו-1966, בהן הבקיע 14 שערים. הוא לקח חלק בשלושה מונדיאלים: 1958, 1962 ו-1966.

לאחר פרישתו ממשחק פעיל החל רייס לאמן מספר קבוצות במקסיקו, הידועות שבהן הן גוודלחרה וטיגרס.

ב-19 בינואר 2008, כשהוא בן 71, ערך רייס הופעת ליגה במדי גוודלחרה, כשבעט את בעיטת הפתיחה של המשחק והוחלף מיד לאחר מכן במשחק נגד אוניברסידד נסיונל במסגרת המחזור הראשון. ב-29 בדצמבר 2012 נפטר רייס.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"סלבדור רייס מונטאון"**.
**ייז'י מלאנטריך מאוונטין** (בצ'כית: **Jiří Melantrich z Aventina**, ‏ 1511 - 19 בנובמבר 1580, פראג) היה מילונאי, מדפיס ומוציא לאור צ'כי.

מעט מאוד ידוע על החיים המוקדמים של ייז'י מלאנטריך. לפי דניאל אדם מוולסלאבין הוא נפטר בגיל 69 ובהתאם לכך הערכה שהוא נולד בשנת 1511. ידוע שהוא נולד למשפחה מבוססת מאזור נימבורג בבוהמיה. בשנת 1534 הוא סיים אוניברסיטת פראג. בשנת 1545 הוא הדפיס ספר בנושא דת. בשנת 1546 הייתה בבעלותו בית מלאכה להדפסת ספרים. אומנם בשנת 1547 לאחר המרד, בהוראת פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה הדפסת ספרים של נצרות פרוטסטנטית בצ'כית נאסרה. ייז'י מלאנטריך נכנס לשותפות עם כומר קתולי וזה איפשר לו להמשיך בהדספת ספרים. בין היתר הוא הדפיס את הברית החדשה. ספר זה היה בין החשובים באותה תקופה ובהמשך הוא הודפס עוד מספר פעמים. בנוסף לכך בית הדפוס של ייז'י מלאנטריך הוציא לאור ספרים בנושאים שונים לרבות מילוני, ספרי שירים וספרי ילדים.

בשנת 1557 הוא קיבל תואר אצולה. ייז'י מלאנטריך נפטר בשנת 1580 ונטמן בכנסייה בפראג.

ייז'י מלאנטריך נחשב לדמות חשובה להתבססות השפה הצ'כית. בעקבות כך דמותו הייתה במרכז התנועה הלאומית במהלך המאה ה-19. בשנת 1897 בפראג נפתח בית דפוס "Melantrich".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ייז'י מלאנטריך מאוונטין** בוויקישיתוף
* קורות חיים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb155486395 (data)
* GND: 119291398
* ISNI: 0000 0001 0871 1593
* LCCN: n83215192
* NKC: jk01081108
* NTA: 128574437
* SELIBR: 350493
* SUDOC: 230324029
* VcBA: 495/38559
* VIAF: 12618640
* WorldCat: lccn-n83215192

 |
מבט מערבה מהקצה המזרחי של רחוב 59
**רחוב 59** (באנגלית: **59th Street**) הוא רחוב המשתרע ממזרח למערב ברובע מנהטן של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית.

מהלך השדרה
----------

הרחוב הוא אחד הרחובות החוצים (ממערב למזרח) המרכזיים של העיר - ובמרביתו הוא רחוב דו סטרי (למעט מקטע שבין השדרה התשיעית והשדרה העשירית בו הרחוב חד סטרי לכיוון מערב). 

בשדרה השנייה מתקשר הרחוב עם גשר קווינסבורו המכונה בשל כך בכינוי "גשר רחוב 59" (**59th Street Bridge**).

בחלקו האמצעי, בין השדרה החמישית וכיכר קולומבוס נקרא הרחוב בכינוי "סנטרל פארק דרום" (Central Park South) בשל היותו הגבול הדרומי של סנטרל פארק.

הרחוב מהווה את הגבול בין אזור מידטאון מנהטן ואזור מנהטן העליונה (אפר מנהטן). הרחוב מהווה למעשה נקודת סיום של שדרות מנהטן (אף שבפועל השדרות ממשיכות) ושמות השדרות משתנים ברחוב 59: השדרה השמינית (כפי שהיא נקראת דרומית לרחוב) משנה את שמה ל"סנטרל פארק מערב" (צפונית לרחוב 59), השדרה התשיעית משנה את שמה ל"שדרת קולומבוס" צפונית לרחוב זה, השדרה העשירית מכונה "שדרת אמסטרדם" צפונית לרחוב, והשדרה ה-11 מכונה "שדרת וסט אנד" צפונית לרחוב 59.

אתרים בעלי חשיבות
-----------------

במפגש הרחוב עם שדרת לקסינגטון נמצא סניף הדגל של רשת חנויות הכולבו הידועות בלומינגדיילס; במפגש הרחוב עם השדרה החמישית ממוקם סניף מלון פלאזה של העיר ניו יורק. 
בין השדרה החמישית וכיכר קולומבוס הרחוב מהווה את הגבול הדרומי של סנטרל פארק. במפגש הרחוב עם כיכר קולומבוס נמצאים המלון הבינלאומי טראמפ, מרכז טיים וורנר ובניין כיכר קולומבוס 2. במפגש הרחוב עם השדרה העשירית נמצא בית החולים סנט לוק'ס - רוזוולט. במפגש הרחוב עם השדרה השנייה ומעט לכיוון רחוב 60, ממוקמת תחנת הרכבל לאי רוזוולט.

פארק נהר ההדסון המשתרע לאורך גדת נהר ההדסון מפארק באטרי שבדרום האי מנהטן, מסתיים ברחוב 59.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רחוב 59** בוויקישיתוף

| תחבורה בניו יורק |
| --- |
| שדרות אורכיות | השדרה הראשונה • השדרה השנייה • השדרה השלישית • שדרת לקסינגטון • השדרה הרביעית (שדרת פארק) • שדרת מדיסון • השדרה החמישית • השדרה השישית (שדרת האמריקות) • השדרה השביעית • השדרה השמינית / סנטרל פארק וסט • השדרה התשיעית • השדרה העשירית • השדרה ה-11 • השדרה ה-12 • שדרה A • שדרה B • שדרה C • שדרה D |
| רחובות רוחביים | וול סטריט • רחוב קאנאל • רחוב 34 • רחוב 42 • רחוב 52 • רחוב 57 • רחוב 59 • רחוב 110 • רחוב 125 • רחוב 155 |
| רחובות אחרים | ברודוויי • רחוב בליקר • רחוב האוסטון |
| כיכרות | כיכר טיימס • גראנד ארמי פלאזה • כיכר וושינגטון • כיכר יוניון • כיכר קולומבוס |
| גשרים | גשר רוברט פ. קנדי • גשר ברונקס וייטסטון • גשר וראזאנו נארוז • גשר ת'רוגס נק • גשר הנרי הדסון • גשר קווינסבורו • גשר ברוקלין • גשר מנהטן • גשר ויליאמסבורג • גשר ג'ורג' וושינגטון • גשר מארין פארקוויי גיל הודג'ס ממוריאל • גשר קרוס ביי וטרנס ממוריאל |
| מנהרות | מנהרת ברוקלין בטרי • מנהרת קווינס מידטאון • מנהרת הולנד • מנהרת לינקולן |
| נמלי תעופה | נמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי • נמל התעופה הבינלאומי ניוארק ליברטי • נמל התעופה לה גוארדיה |
| כללי | תחנת גרנד סנטרל • הרכבת התחתית של ניו יורק • תוכנית חברי הוועדה (1811) |
אנדרטת המגינים
**אנדרטת המגינים** היא פסל העשוי מברונזה, שיצר נתן רפפורט בשנת 1953. האנדרטה מציגה שלוש דמויות עומדות זקופות, חברה וחבר של הקיבוץ עם חייל לוחם, לזכרם של 44 מגיני קיבוץ נגבה ולוחמי חטיבת גבעתי שנפלו במלחמת העצמאות. האנדרטה ניצבת על שטח קרקע מוגבה בסמוך לחלקה הצבאית של בית הקברות בקיבוץ נגבה.

תיאור הפסל
----------

האנדרטה עשויה מברונזה, מתנשאת לגובה של 4.5 מטר ולרוחב של 4 מטר ושוקלת 6 טון. האנדרטה מציגה מתוך רקע של שיבולים, ענבים ועלי עצי זית, שלוש דמויות עומדות זקופות כשהן אוחזות ידיים, המסמלת את אחוות האחים והלוחמים: חברה וחבר של הקיבוץ עם חייל לוחם. הדמויות הן אידיאליסטיות, גדולות מהחיים וגבוהות מגובה אדם. הן צופות אל עבר האופק בתקווה, ומבטן מכסה את כולו. בגדיהן אופייניים לתקופה ונצמדים לגופם כאילו הם עומדים מול הרוח, אך עמידתם איתנה ומביעה הן עוצמה פיזית והן עוצמה רוחנית. מצידו הימני של הפסל עומדת אישה הנושאת על כתפה תיק עזרה ראשונה, במרכז עומד חלוץ צעיר האוחז בטוריה ובצדו הימני של הפסל עומד חייל חגור במותניו כדורים ובידו רובה העולה מתוך ענפי זית. האנדרטה היא לזכרם של 44 מגיני קיבוץ נגבה ולוחמי חטיבת גבעתי שנפלו במלחמת העצמאות.

ההיסטוריה של הפסל
-----------------

האנדרטה הוקמה ביוזמת מזכירות הקיבוץ וראשי תנועת השומר הצעיר. אבן הפינה של האנדרטה הונחה ב-ט"ו בתמוז תש"ט, 12 ביולי 1949, עשור לאחר הקמת הקיבוץ במסגרת חומה ומגדל.

נתן רפופורט בנה שני דגמים והגישם לבחירת אנשי הקיבוץ, אך דרש להעביר שיעורי אמנות לחברי המשק, כדי שבחירתם תהיה מושכלת יותר. לאחר שהסתיימה "ההשתלמות", ניגשו חברי הקיבוץ להצבעה והכריעו בעד הדגם שכלל שלוש דמויות: אחות, חלוץ וחייל חמוש. בינואר 1953 הושלמה יצירת הפסל והדגם נשלח לצרפת לשם יציקת הברונזה. האנדרטה נחנכה ב-10 בנובמבר 1953 (ג' בכסלו תשי"ד), בהשתתפות 3000 אנשים. את הלוט הסיר סגן אלוף שמעון אבידן מי שהיה מפקד חטיבת גבעתי.

הדגם השני נשאר במחסן הקיבוץ שמתחת למגדל המים, עד שבשנת 2008 האוצר והחוקר אליק מישורי הציג אותו בתערוכה "אמנות עברית-ארצישראלית המוליכה אל המחר" במשכן לאמנות עין חרוד.

היבט אומנותי
------------

הדמויות גדולות ומזכירות פיסול יווני, הן בעיצוב המושלם של הגוף והן בתווי הפנים בעלי האף הישר והתלתלים. מקור השראה נוסף הוא הריאליזם הסוציאליסטי, שהאדיר את דמותו של הפועל הפשוט.

ראו גם
------

* מרדכי אנילביץ' (פסל)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדרטת המגינים** בוויקישיתוף
* סרטונים קיבוץ נגבה - אנדרטת המגינים. הסבר מפורט של מורה הדרך: חזי צרפתי, באתר youtube‏, 4 ביולי 2015
* אנדרטה בקיבוץ נגבה, נתן רפופורט, 1949 Memorial In Kibbutz Negba, Nathan Rapoport, באתר מפגשים מהסוג החזותי בעידן המודרני
* א. קולב, נגבה מנציחה את גבורת מגיניה - על האנדרטה לנתן ראפפורט, על המשמר, 22 בספטמבר 1950
* י. הרץ, נוכח פסל "נגבה" (הרהורים ראשונים), על המשמר, 30 בינואר 1953
* אנדרטה לגיבורי נגבה, דבר, 13 בנובמבר 1953
* יעקב חזן, נגבה - סמל וצוו, על המשמר, 13 בנובמבר 1953

הערות שוליים
------------

1. 1 2  נחנכה אנדרטת נגבה, מעריב, 11 בנובמבר 1953
2. ↑  אנדרטה לגיבורי נגבה, דבר, 13 בנובמבר 1953
3. ↑  א. קולב, נגבה מנציחה את גבורת מגיניה - על האנדרטה לנתן ראפפורט, על המשמר, 22 בספטמבר 1950
4. ↑  י. הרץ, נוכח פסל "נגבה" (הרהורים ראשונים), על המשמר, 30 בינואר 1953
5. ↑  עצרת גילוי הלוט מהאנדרטה למגיני נגבה, דבר, 11 בנובמבר 1953
**יידישקייט** (ברוסית: **Идишкайт**) היא תוכנית טלוויזיה דוקומנטרית רוסית העוסקת בנושא היידישקייט.  מאז 2005, כשהתוכנית החלה לקבל את הפורמט הנוכחי שלה, היא נערכת על ידי טטיאנה קדינסקאיה, בבימויה של נטליה קאפר ומצולמת על ידי אולג וקסלר. 

הרב הראשי לשעבר של המחוז היהודי האוטונומי, מרדכי שיינר ורעייתו, אסתר שיינר, התארחו מדי פעם והנחו חלקים מהמופע. לפני שנת 2005 שודרו באופן קבוע תוכניות שונות הקשורות לנושאי יידיש ויהדות בטלוויזיה המקומית, ללא שם ספציפי.

"יידישקייט" משודרת במחוז האוטונומי היהודי ובמזרח הרחוק הרוסי. תוכנית הטלוויזיה משודרת בכל יום שישי מחוץ לבירוביג'ן, ולעיתים קרובות מכילה תוכן רוסי ויידי כאחד. בשנת 2015, כאשר התוכנית חגגה את עשור לפעילותה, דווח כי "יידישקייט" שודרה עד אז ביותר מ-500 פרקים.  פרקים אחרונים מפורסמים באינטרנט על ידי ערוץ הטלוויזיה המקומי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Idishkajt", Bira TV website (in Russian), accessed 26 July 2019
2. ↑  Команда «Идишкайта», www.gazetaeao.ru
3. ↑  "Идишкайт" (ברוסית). BiraTV. אורכב מ-המקור ב-1 ביולי 2015. נבדק ב-28 ביוני 2015. `{{cite news}}`:  (עזרה)
רחוב בונד הישן
"רחוב בונד", קריקטורה משנת 1796 מעשה ידי ג'יימס גילריי המתארת את האופנה הגבוהה ואת חוסר הנימוס של חבריה.
**רחוב בונד** (באנגלית: **Bond Street**) הוא רחוב קניות ראשי באזור הווסט אנד של העיר לונדון, בירת הממלכה המאוחדת. הרחוב מקשר בין רחוב אוקספורד ורחוב פיקדילי, בשכונת מייפייר שבמרכז לונדון.

מאז המאה ה-18 הרחוב מהווה רחוב קניות אופנתי. חלקו הדרומי של הרחוב נקרא "רחוב בונד הישן" (**Old Bond Street**) וחלקו הצפוני מכונה "רחוב בונד החדש" (**New Bond Street**).

היסטוריה
--------

רחוב בונד נקרא על שם סר תומאס בונד, אשר עמד בראש סינדיקט של יזמים אשר רכשו את בית קלרנדון מידי כריסטופר מונק, דוכס אלבמארל בשנת 1683, הרסו את המבנה ויזמו את פיתוח האזור. במסגרת הפיתוח נבנו רחוב בונד, רחוב דובר (Dover Street) ורחוב אלבמארל (Albemarle Street). פיתוח האזור התקדם מדרומו לצפונו, ולכן דרומו של הרחוב מכונה "רחוב בונד הישן" וצפונו "רחוב בונד החדש". במפה של ג'ון רוק משנת 1746 ניתן לראות כי בעת ציור המפה בניית מלא אורכו של הרחוב הושלמה.

בשנת 1876 עברה לרחוב אגודת האמנות היפה (Fine Art Society), וכן בתקופה זו התמקמו ברחוב משרדי בית המכירות הפומביות סותבי'ס, ובעקבותיהם הפך הרחוב למרכז של סוחרי אמנות וסוחרי עתיקות. במהלך המאה ה-20 התמקמו ברחוב חנויות אופנה גבוהה רבות, וחנויות תכשיטים.

ברחוב ממוקם פסלו של לורנס הולופסנר "בעלי ברית" המציג את וינסטון צ'רצ'יל ואת פרנקלין דלאנו רוזוולט כשהם מתוארים יישובים על ספסל ומשוחחים.

אזכורים תרבותיים
----------------

הרחוב מוזכר בספרים רבים, ובהם הרומן של ג'יין אוסטין "תבונה ורגישות", וכן ספרה של וירג'יניה וולף "גברת דאלווי".

כמו כן הרחוב מופיע על לוח משחק ה"מונופול" בגרסתו הבריטית, לצד רחובות ריג'נט ואוקספורד, כאשר רחוב בונד הוא היקר מבין שלושת הרחובות (והיקר ברחובות העיר לונדון).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רחוב בונד** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של רחוב בונד

| הסיטי של וסטמינסטר |
| --- |
| שכונות | בייזווטר • בלגרביה • הוברן • הייד פארק • וסט אנד • ליסון גרוב • מיידה וייל (ונציה הקטנה) • מייפייר • מילבנק • מרילבון • נייטסברידג' • סוהו וצ'יינה טאון • סנט ג'ונס ווד • סנט ג'יימס • פדינגטון • פימליקו • פיצרוביה • קובנט גרדן • קווינז פארק |  |
| אתרים בעלי חשיבות | ארמון בקינגהאם • בית הגילדות של מידלסקס • בית הסעודות • בית קלרנס • הגלריה הלאומית • וייטהול • כיכר טרפלגר • מוזיאון טייט בריטניה • מנזר וסטמינסטר • רחבת משמר הסוסים • קתדרלת וסטמינסטר • מגרש הקריקט לורדס • בית ברלינגטון • טייברן |
| פארקים | גני קנזינגטון • הייד פארק • גרין פארק • פארק סנט ג'יימס • ריג'נטס פארק |
| אזורי בחירה | ריג'נטס פארק וקנזינגטון צפון • הסיטי של לונדון והסיטי של וסטמינסטר |
| ראו גם | אתרים נוספים בווסטמינסטר |
**הקורפוס הראשון של הצבא הבריטי** היה קורפוס בריטי אשר הוקם במהלך מלחמת העולם הראשונה והתקיים עד לשנת 1994.

היסטוריה
--------

### המלחמות הנפוליאוניות

במהלך קרב ווטרלו הוקם הקורפוס הבריטי ה-1, אשר היה בפיקודו של וילם, נסיך אורנז', ולאחר פציעתו של הנסיך הועבר לפיקודו של ג'ון בינג, רוזן סטרפורד הראשון.

### המאה ה-19

במהלך המאה ה-19 לא התקיים הקורפוס כמסגרת קבועה, אלא רק כמבנה אד-הוק לצורך תרגילים צבאיים. במהלך מלחמת הבורים היה הקורפוס בפיקודו של רדוורס בולר, אולם הוא לא פעל כיחידה צבאית אחת, אלא יחידותיו פעלו במפוזר.

### מלחמת העולם הראשונה

בפרוץ מלחמת העולם הראשונה כלל חיל המשלוח הבריטי 2 קורפוסים; ה-1 בפיקודו של דאגלס הייג וה-2 בפיקודו של הוראס סמית'-דוריאן. הקורפוס ה-1 לחם בקרבות השונים במהלך המלחמה כחלק מהארמייה הראשונה, ובספטמבר 1918 הועבר תחת פיקוד הארמייה החמישית, עמה לחם עד סוף המלחמה, תחת פיקודו של ארתור הולנד. לאחר המלחמה פורק הקורפוס.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הוקם הקורפוס מחדש בפיקודו של ג'ון דיל, ונשלח לצרפת כחלק מחיל המשלוח הבריטי. במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה לחם הקורפוס בפיקודו של מייקל בארקר, אולם לאחר התמוטטותו של בארקר, הוא הוחלף על ידי הרולד אלכסנדר. לאחר שחזר לאנגליה נשאר הקורפוס בבריטניה, בדרום יורקשייר כחלק מפיקוד הצפון על מנת להדוף פלישה גרמנית לבריטניה. 

באוגוסט 1943, קיבל ג'ון קרוקר את הפיקוד על הקורפוס, שהיה חלק מהארמייה השנייה בפיקודו של מיילס דמפסי, שהתכוננה למבצע אוברלורד.

במהלך הפלישה לנורמנדי פיקד קרוקר על הכוחות בשני חופי נחיתה; חוף ג'ונו וחוף סורד, ועל הכוחות של הדיוויזיה המוטסת ה-6 (מבצע טונגה). העיר קן לא נפלה כמתוכנן ב-6 ביוני 1944, ובשל כך ניטש עליה קרב עקוב מדם במשך חודשיים, שבמסגרתו היה מעורב הקורפוס ה-1 במבצע צ'רנווד, בין היתר. הקורפוס הוצב תחת הארמייה הראשונה תחת הארי קריראר באוגוסט 1944. היא פנתה אל נהר הסן והשתתפה ב"ניקיון" הפחות זוהר פחות לאורך החוף הצרפתי ומאוחר יותר בבלגיה. בסוף המלחמה, ב-8 במאי 1945 עמד הקורפוס על גדות אוד מאס בדרום הולנד מול הארמייה ה-25 הגרמנית.

### לאחר המלחמה

לאחר המלחמה פורק הקורפוס בשנת 1947, אולם בשנת 1951 הוקם הקורפוס מחדש והוצב בגרמניה, כחלק מארמיית הריין הבריטית. לאחר סיום המלחמה הקרה בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 הוחלט על פירוק הקורפוס, ובשנת 1994 פורק הקורפוס.

קישורים חיצוניים
----------------

* הקורפוס ה-1 במלחמת העולם השנייה
**זיקית ג'קסון** או **זיקית הטריצרטופס ג'קסון** (שם מדעי: *Trioceros jacksonii*) היא מין של זיקית בסוג זיקית הטריצרטופס. זוהי זיקית גדולה ביותר החיה במזרח אפריקה ולה 3 קרניים על ראשה (דבר שנתן לה את שמה המדעי ואת כינוייה העברי על שם הדינוזאור טריצרטופס). היא התגלתה על ידי החוקר ג'ורג' בולנגר (1858–1937).

מאפיינים
--------

זו אחת מהזיקיות הגדולות בעולם ואורכה מגיע ל-38 ס"מ בזכרים ו-25 ס"מ בנקבות (15–25 ס"מ בממוצע). לזכרים יש 3 קרניים על ראשם, שעוזרות להם לקבוע את חוזק מתחריהם והם נלחמים איתם ראש בראש עד שאחד הצדדים עוזב. הנקבות קטנות מהזכרים במעט ואין להן קרניים. הזיקית מסוגלת לשנות את צבעה במהירות לפי מצב רוחה, אך רוב הזמן הצבע הוא ירוק כמו העלים סביבה. לעיתים נדירות ישנן זיקיות כחולות או צהובות מעט. בניגוד לרוב הזיקיות, זיקיות ג'קסון מביאות לעולם צאצאים חיים, 8-30 במספרם. רובם הגדול לא שורדים.

הזיקיות חיות בטבע ביערות גשם במזרח אפריקה בגבהים שבין 1,600-2,400 מ' מעל הקרקע בדרום-מרכז קניה וצפון טנזניה. הן חיות כמעט כל הזמן על העצים ויורדות לעיתים נדירות. כפות רגליהן עוצבו ללפות ענפים ולהתמזג עם העלים. זיקיות אלה הוכנסו גם לאיי הוואי ופלורידה, שם הן גורמות לנזקים אקולוגיים.

הזיקיות הן טורפות ששולחות את לשונן הדביקה והארוכה לעבר הטרף והוא נתפס ומומת במהירות. הטרף של זיקיות גדולות אלה כולל בעיקר חרקים וגם רבי רגליים, עכבישים, שווה רגלאים, נדלים, חלזונות ואף לטאות וציפורים קטנות. בהוואי הן ניזונות ממיני חרקים אנדמיים כולל Hyposmocoma ,Pantala ,Oodemas ומחילזון Achatinella שנמצא בסכנת הכחדה קריטית.

תת-מינים
--------

* T. j. jacksonii
* T. j. merumontanus
* T. j. xantholophus

ראו גם
------

* זיקית הטריצרטופס
* זיקית תימנית
* זיקית ים-תיכונית
* זיקית פנתר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זיקית ג'קסון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  זיקית ג'קסון באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007530457305171

 |
**ג'ורג' למברט** (באנגלית: **George Lambert**‏; 1700 – 30 בנובמבר 1765) היה אמן נוף אנגלי וצייר גם תפאורות תיאטרון. לצד ריצ'רד וילסון, הוא מוכר כחלוץ ציורי הנוף האנגלי.

ביוגרפיה ועבודה
---------------

למברט נולד בקנט ולמד אמנות אצל וורנר האסלס וג'ון ווטון, ומשך עד מהרה תשומת לב באיכות ציור הנוף שלו. הוא צייר הרבה נופים גדולים ומשובחים בסגנון גספר פוסין וסלבטור רוזה. רבים מנופיו נחקקו היטב על ידי פרנסואה ויוואר, ג'יימס מייסון (1710–1785) ואחרים, כולל הנוף של פלימות' והר אדגקומבה (צויר יחד עם סמואל סקוט), נוף של טירת סלטווד בקנט, ונוף של דובר, שהוצג בפאונדלינג הוספיטל בלונדון.

למברט גם זכה למוניטין רב כצייר תפאורות, ועבד תחילה בתיאטרון לינקולן אין פילדס, בלונדון, בניהולו של ג'ון ריץ'. כשעבר ריץ' לתיאטרון קובנט גארדן, למברט קבל את עזרתו של ג'ספו אמיקוני, ויחד הם הפיקו תפאורה באיכות גבוהה בהרבה מכל הביצועים הקודמים.

למברט היה איש עם אופי עליז ושנינות ממולחת, ובילה את ערביו לעיתים קרובות באולפן הציור שלו בתיאטרון קובנט גארדן, התארחו אצלו אנשים מפורסמים בעולם האופנה או התיאטרון לחלוק איתו ארוחת הערב. מתוך הפגישות הללו קם "מועדון הביפסטייק" הידוע ששמר זמן רב על מוניטין חברתי גבוה. רוב ציורי למברט הושמדו כאשר תיאטרון קובנט גארדן נהרס בשריפה בשנת 1808.

למברט היה חבר של ויליאם הוגארת' וחבר בחבורה עליזה שנפגשה בטברנה בסנט מרטין ליין. בשנת 1755 היה אחד מוועד האמנים באקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון. הוא היה חבר באגודת האמנים של בריטניה והציג איתם בשנת 1761 ובשלוש השנים העוקבות, ובמקביל תרם לתערוכות באקדמיה. בשנת 1765 הוא וחברים אחרים התנתקו והקימו את החברה המאוגדת של אמני בריטניה, שבה נבחר לנשיא הראשון.

יחד עם סמואל סקוט, צייר למברט סדרה של נופים הודים לבניין החברה הבריטית למזרח הודו, ברחוב לידנהול. הוא גם חרט שני הדפסים בעקבות ציורים של סלבטור רוזה. למברט התחבר בשנת 1735 לג'ורג' ורטו, הוגארת וג'ון פיין (1660–1756) בקבלת הצעת חוק מהפרלמנט שהבטיחה לאמנים זכויות יוצרים על יצירותיהם.

הציור המפורסם ביותר של למברט הוא "נוף של בוקס היל" (1733), המתאר נוף ידוע מדרום ללונדון.

הוגארת ראה בלמברט יריב לצייר הנוף הצרפתי המפורסם קלוד לורן (1600–1682). אף שמעולם לא ביקר באיטליה, הוא קיבל השראה מהמסורת הקלאסית של ציור נוף.

למברט נפטר ב־30 בנובמבר 1765 בביתו בקובנט גארדן.

תלמידיו כללו את ג'ון איניגו ריצ'רדס (1731–1810) וג'ון קולט (1725–1780).

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ורג' למברט** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Gores, Steven J. (2000). *Psychosocial Spaces: Verbal and Visual Readings of British Culture, 1750–1820*. Wayne State University Press. p. 37.
2. ↑  Lionel Henry Cust, Lambert George, **Dictionary of National Biography, 1885-1900** Volume 32
3. ↑  Tate, ‘A View of Box Hill, Surrey’, George Lambert, 1733, Tate (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 119436086
* ISNI: 0000 0000 8375 2419
* LCCN: nr92032833
* NTA: 156968029
* RKD: 47560
* SNAC: w66q36w6
* SUDOC: 193485656
* ULAN: 500006076
* VIAF: 40188550
* WorldCat: lccn-nr92032833

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**קן מקווי** (נולד ב-1940) הוא אמריקאי-קנדי, מייסדו של פרויקט נזכור ומומחה לתופעת הכחשת השואה, מכחישי השואה, וארגוני השנאה שמאחוריהם.

בתחילת שנות התשעים מקווי היה משתתף בקבוצת הדיון *alt.revisionism* באינטרנט, המוקדשת לגישה "רוויזיוניסטית" לשואה. קבוצת דיון זו שימשה מעוז למכחישי שואה, ועוררה נגדה ארגונים הנלחמים באנטישמיות ובהכחשת השואה, כמו מרכז שמעון ויזנטל, שדרשו להטיל עליה צנזורה. אולם מקווי וחבריו החליטו להילחם במכחישי השואה לא על ידי צנזורה, אלא על ידי חשיפת השקרים והרשלנות של מכחישי השואה, ועל ידי מתן תשובות מפורטות ובדוקות לטיעוניהם ולספקות אותם הם מנסים לעורר. 

מקווי, נחת לשעבר בחיל הנחתים האמריקאי, ומנהל תחנת דלק בפנסיה שעבר לקנדה, התחיל להקדיש זמן רב למציאת מסמכים ועדויות המפריכים את טיעוני מפריכי השואה ולהעלאתם לרשת. כמו כן הוא תיעד את מכחישי השואה עצמם, וחשף את שיטותיהם ומניעיהם. לדבריו, אחת הסיבות לתיעוב החזק שמכחישי השואה מפנים כלפיו היא העובדה שהוא אינו יהודי ואינו אקדמאי, אלא רק מנהל תחנת דלק בפנסיה.

מקווי מרבה להרצות על מכחישי השואה וארגוני השנאה. על פועלו, כמו גם על גישתו הייחודית זכה באות "מסדר קולומביה הבריטית" מאת ממשלת קנדה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של קן מקווי
* אתר פרויקט נזכור

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007434449505171
* LCCN: no2001061990
* VIAF: 29183443
* WorldCat (עם VIAF): 29183443

 |
**זיקית פנתר** (שם מדעי: *Furcifer pardalis*) היא מין של זיקית החיה ביערות מדגסקר ולאחרונה נמצאה גם בראוניון ובמאוריציוס. זיקית זו קיבלה את שמה מהחוקר ז'ורז' קיווייה שנתן לה את שמה עקב הפסים המאפיינים את גופה וגם עקב צורת הרגליים הגדולות שלה המזכירות כפות נמר.

מאפיינים
--------

זוהי אחת הזיקיות הגדולות ביותר בעולם. אורך הזכרים יכול להגיע עד 50 ס"מ. הנקבות קטנות יותר ואורכן כחצי מהם. העיניים מתגלגלות על ציר, נעות בנפרד אחת מהשנייה, צבען אדום או חום כהה. הלסתות אדומות, חומות או שחורות, לעיתים עם פסים בצבעים עזים. השפתיים לבנות ובעלות קשקשים חדים ובתוכם לשון ארוכה ודביקה ושיניים חזקות התופסות את הטרף וקורעות אותו לגזרים. מאחורי הראש ישנה "עטרה" עבה ואחריה ישנם שורות "קוצים" קטנות לאורך הגב. הזנב מתעקל כמו סליל ויכול להיצמד לענפים. לאורך הגוף ישנו קו מאוזן בהיר, בדרך כלל בצבע תכלת ומסביבו פסים כהים. כפות הרגליים חזקות מאוד וכמו שנגזר משמה הם מזכירות כפות של חתול גדול. כמו רוב הזיקיות הם יכולים לשנות את צבעם, הירוק בעיקרון בהתאם למצב רוחם, הרגשתם והתנאים בסביבתם.

הזיקיות חיות ביערות ברחבי צפון מדגסקר ובכמה איים בסביבה. הם חיים לבדם וכשפוגשים שני זכרים יריבים, הם מנפחים את צווארם, נושפים בחוזקה, מחליפים את צבעיהם לצבעים חזקים ואם זה לא עוזר הם מתחילים במלחמה בעזרת הלסתות עד שאחד הזכרים נסוג. 

הם ניזונים בעיקר מחרקים שונים הכוללים פרפרים, עשים, חגבים, חיפושיות, גמלי שלמה, צרצרים ועכבישים. ייתכן שהם יאכלו אף זיקיות קטנות כולל זיקיות פנתר קטנות. הציד נעשה ממרחק של כמה ענפים. הזיקית מתמקדת במטרה ושתי העיניים ננעצות עליה ואז היא שולחת את לשונה היכולה לנוע במהירות ולתפוס את הטרף תוך 0.003 שניות. הלשון פוגעת ונאחזת במטרה ומביאה אותה מיד לפה הזיקית שנועלת את הלסתות על הטרף.

הזיקיות עשויות להיטרף על ידי עופות טרף, נחשים או יונקים טורפים וגם על ידי ציידים אנושיים. להגנה היא מסתמכת על הסוואתה ואם זה לא מספיק היא מגדילה את גופה בניסיון להרשים את התוקף. הזיקית גם מגודלת כחיית מחמד בהרבה בתים.

ראו גם
------

* זיקית קרנפית
* הפארק הלאומי מרוג'ג'י

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זיקית פנתר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

זיקית במהלך ציד

הערות שוליים
------------

1. ↑  זיקית פנתר באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007537453205171

 |
**ג'ורג' ליווינגסטון רובינסון** (19 באוגוסט 1864 - 18 ביולי 1958) היה סופר ידוע, חוקר מקרא ומרצה.

הוא נולד במערב חברון, ניו יורק לוויליאם ומרי (ארצ'יבלד) רובינסון. בשנים 1880–1883 הוא למד לימודים קלאסיים בפורט אדוארד כהכנה ללימודים גבוהים שיכשירו אותו להיות כומר. הוא קיבל תואר ראשון ושני מאוניברסיטת פרינסטון, בה למד בשנים 1883–1887. הוא ביקר פעמים רבות באירופה ובלבנט. הוא הכיר את אשתו, ג'סי הארווי, והתחתן במצרים. הוא קיבל את הדוקטורט שלו בשפות עתיקות מאוניברסיטת הומבולדט של ברלין, בה למד בשנים 1893–1895, אצל אוגוסט דילמן (אנ'). הוא החל לעבוד כמרצה בנוקס קולג', טורונטו ובמכללה הסורית הפרוטסטנטית בביירות. בעת שעבד כמנהל בית הספר לחקר המזרח בירושלים (1913–1914), הייתה לו הזדמנות לחקור אתרים עתיקים רבים בארץ ישראל. הוא נודע בכך שזיהה את המשמעות הדתית של "המקום הגבוה" בפטרה, מזבח מתקופת הברזל. הוא היה מהחוקרים המערביים היחידים שהורשו לבקר במערת המכפלה.

שנים רבות הוא כיהן כפרופסור בסמינר התאולוגי של מקורמיק (אנ') בשיקגו. הוא שלט בלטינית, גרמנית, עברית, יוונית קלאסית וכתב יתדות אשור. הוא הלחין והוציא לאור את מזמור "הרהורים". ספריו שפורסמו כוללים *את הסרקפוקוס של הציוויליזציה העתיקה* (מקמילן, 1930), *מנהיגי ישראל*, *ספר ישעיהו*, *שנים עשר הנביאים הקטנים* *והאוטוביוגרפיה של ג'ורג' ל. רובינסון, היסטוריה קצרה של חיים ארוכים,* בנוסף למאות חיבורים, מונוגרפיות ופרסומי מחקר.

הוא מת בסיינט פול ב-18 ביולי 1958.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  *Autobiography of George L. Robinson, A Short History of a Long Life*, Baker Book House, 1957
2. ↑  *Autobiography of George L. Robinson, A Short History of a Long Life*, Baker Book House, 1957, pages 18-20
3. ↑  *Journal of the American Oriental Society, Volume 18*. American Oriental Society. 1897. p. 397.
4. ↑  King, Philip J. 1983. American Archaeology in the Mideast: A History of the American Schools of Oriental Research. Philadelphia

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007312360905171
* GND: 1052026729
* ISNI: 0000 0001 0782 4457
* LCCN: no92023303
* NTA: 085819298
* SNAC: w6mk81vx
* VIAF: 61111791
* WorldCat: lccn-no92023303

 |
במונח **קטופה** (שם מדעי: *Bubo*; בעבר בסוג *Ketupa*) משתמשים למספר מינים של דורס לילה ממשפחת הינשופיים בעלי אורח חיים חצי-מיימי.

עופות אלה משויכים כיום לסוג אוח ובעבר היו שייכים לסוג עצמאי.

אלו עופות גדולים מאוד שכוללים את המין השני בגודלו בסדרת דורסי הלילה - אוח בלקיסטון שמגיע למשקל של 4.6 ק"ג, קטן רק מהאוח המצוי. הם בעלי נוצות חומות, עיניים גדולות וצהובות וציצות דמויות-אוזניים שעירות.

עופות אלה שוכנים ביערות בקרבה למקווי מים עומדים או רדודים והם צדים דגים, צפרדעים, סרטני מים מתוקים וטרף דומה.

מיני הקטופה
-----------

| שם | שם מדעי | תמונה | אורך | משקל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אוח בלקיסטון | *Bubo blakistoni* |  | אורך: 60-72 ס"מ | משקל: 4.5–2.9 ק"ג |
| קטופה מצויה | *Bubo zeylonensis* |  | אורך: 58–48 ס"מ | משקל: 1.1-2.5 ק"ג |
| קטופה כתומה | *Bubo flavipes* |  | אורך: 61–48 ס"מ | משקל: 2-2.6 ק"ג |
| קטופה מלאית | *Bubo ketupu* |  | אורך: 38-48 ס"מ | משקל: 1-2.1 ק"ג |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קטופה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007543581305171

 |
**זיקה אלקטרונית** היא השינוי באנרגיה בתגובה שבה אטום גזי נייטרלי קולט אלקטרון. בתהליך מתקבל יון שלילי מאטום נייטרלי.

המדידה הניסויית של ערכי זיקה אלקטרונית קשה לביצוע, ונעשתה רק לגבי חלק מהיסודות. לגבי יסודות אחרים היא חושבה על-פי שיקולים תאורטיים. ביסודות רבים נפלטת אנרגיה כאשר נקשר אלקטרון לאטום.

הגדרה
-----

הזיקה האלקטרונית מתארת את כמות האנרגיה הנפלטת בתהליך הוספת האלקטרון. על כן, ככל שהזיקה האלקטרונית בעלת ערך חיובי גבוה יותר, הנטייה של האטום לקלוט אלקטרון גדולה יותר. בהתאם, כאשר הזיקה האלקטרונית שלילית, יש להשקיע אנרגיה כדי להוסיף את האלקטרון. לדוגמה, הזיקה האלקטרונית של גז אציל היא שלילית.

ניתן לצרף גם אלקטרון שני ושלישי ליון שלילי. אלו הן זיקה אלקטרונית שנייה ושלישית בהתאמה, ותהליכים כאלה נוטים לדרוש אנרגיה - כלומר, הזיקה האלקטרונית השנייה והשלישית נוטות להיות שליליות. לדוגמה: ערך הזיקה האלקטרונית הראשונה של אטום חמצן, O, הוא 141 קילו ג'אול למול. ערך הזיקה האלקטרונית השנייה של אטום חמצן O הוא מינוס 844 קילו ג'אול למול.

מחזוריות
--------

קיימת מחזוריות חלקית לגבי הזיקה האלקטרונית של היסודות במערכה המחזורית. במעבר משמאל לימין בשורה, יש עלייה במספר האטומי של היסודות, המשיכה בין הגרעין לבין האלקטרון הנוסף לאטום גדלה עם העלייה במספר הפרוטונים ונפלטת אנרגיה גבוהה יותר עם הוספת האלקטרון. עם זאת, המגמה אינה מונוטונית - לעיתים הזיקה של יסוד עם מספר אטומי גדול יותר דווקא נמוכה יותר, כיוון שיש להוסיף אלקטרון לקליפת אלקטרונים ריקה. אין מגמה של ממש בטורים בטבלה המחזורית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זיקה אלקטרונית** בוויקישיתוף
* זיקה אלקטרונית באתר IUPAC
* זיקה אלקטרונית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4151860-3

 |
**זיקית קצרת-קרן** (שם מדעי: ***Calumma brevicorne***) היא מין של זיקית החיה במדגסקר והיא בעלת עטרה גדולה ומגושמת המזכירה ברדס של כומר, מה שנתן לה את שמה. 

אורכה של הזיקית 70–90 מ"מ ולעיתים עד 350 מ"מ. היא בעלת גוף ירוק בהיר עם עיניים גדולות מתגלגלות וחוטם קטן. ה"קרן" שלה מגיעה רק לאורך 2 מ"מ. הפה גדול ובתוכו לשון ארוכה היכולה לנוע במהירות קדימה לעבר טרפה. הזנב יכול להתלפף על ענפים ואף להיתלות לזמן קצר.

זיקית זו מותאמת לחיים על העצים והענפים של יערות מזרח מדגסקר. היא יכולה להסוות את עצמה במהירות הן מטורפים והן מטרפה הכולל חרקים שונים כמו חגבים ופרפרים. בלילות הזיקית פעילה פחות ונחה בין הענפים ומשנה את צבעה.

אין סכנה לזיקית אך חלק מביציה נאכלות על ידי חולדה שחורה שחדרה למדגסקר.

תת-מינים
--------

* *Calumma brevicorne brevicorne*
* *Calumma brevicorne tsarafidyi*

ראו גם
------

* זיקית אמבר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זיקית קצרת-קרן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  זיקית קצרת-קרן באתר הרשימה האדומה של IUCN
דוב צעצוע של חברת שטייף
**בובה ממולאת** היא בובת פרווה או פילוסין הממולאת בקש, שעועית, כותנה או חומרים דומים. 

בובות בד תוצרת בית ממולאות קש נוצרו כבר בשנות ה-30 של המאה ה-19, ואפשר שאף מוקדם הרבה יותר. בעבר נהגו ליצור בובות ממולאות לרוב על ידי פחלוץ - מילוי עורותיהם הריקים של בעלי חיים שניצודו. עם זאת, בעזרת הטכנולוגיה המודרנית, אפשר ליצור בובות ממולאות בצורה סינתטית לגמרי, ללא שימוש בפרווה אמיתית.

מפעל הבובות הממולאות הראשון הוא ככל הנראה חברת שטייף של מרגרטה שטייף, שנוסדה בשנת 1880 בגרמניה. עם מותגי הבובות המצליחים נמנה המותג ובקינז של חברת גאנז שנוסדה בשנת 1950. 

סוגי בובות הפרווה הנפוצים והמפורסמים ביותר הם דובוני צעצוע וקופי גרב.

היסטוריה
--------

ידוע מציורי מערות ממצרים העתיקה ומסופוטמיה, שבובות ממולאות היו קיימות עוד בחברות אלו, למטרות פולחן וכנראה גם למטרות שעשוע.[דרוש מקור]

באירופה של ימי הביניים נעשה שימוש בחיות ממולאות במחזות מסתורין כדי לייצג חיות תנ"כיות, כמו הנחש בגן עדן והאריות בספר דניאל. במהלך המהפכה התעשייתית באירופה, החל משנת 1760 ואילך, החלה תעשיית הצעצועים לקום. במהלך המאה התשע-עשרה תפס תאוצה הרעיון של חיה ממולאת (הידועה גם כ"צעצוע רך" בבריטניה) כמוצר בידור, ותאגידים מסחריים כחברת שטייף קמו במטרה לייצר צעצועי ילדים.

במאה העשרים נעשתה האנשה מקובלת מאוד בקרב אנשים בקהילות עירוניות, שהיו לעיתים קרובות מבודדים ומנותקים ממגע עם חיות אמיתיות. צעצועים רכים נותרו אהודים עד היום. 

בובות ממולאות מככבות כדמויות בספרי וסרטי ילדים. דמויות הספר "פו הדב" נכתבו בהשראת הבובות הממולאות של בנו של הסופר, אלן אלכסנדר מילן. גיבורי הספרים "מכתבים מפליקס" ו"ארנב הקטיפה" הם בובות ארנב ממולאות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בובה ממולאת** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Boschma, Janie, "History of the sock monkey: Stuffed animal created during the Great Depression, 
באתר The Spectator

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553566005171
* GND: 4057691-7
* LCCN: sh85124288
* NDL: 01209261

 |
קן הסנונית וצוק אורורה
**קן הסנונית** (אוקראינית **Ластівчине гніздо**; רוסית **Ласточкино гнездо**; טטרית של קרים **Qarılğaç yuvası**) הוא מבנה שטות הניצב על צוק אורורה (Аврора) דרומית-מערבית ליאלטה שבחצי האי קרים, אוקראינה, והצופה אל הים השחור מגובה של 40 מטר. אורכו של המבנה הוא 20 מטר ורוחבו עשרה מטרים. בקומתו הראשונה מבואה ושני חדרים וגרם מדרגות מוביל אל חדר נוסף במגדל. מרפסת תצפית מקיפה את המבנה מכל צדדיו. 

המבנה הוקם בסגנון התחייה הגותית במקום בו ניצב קודם לכן מבנה עץ משנת 1895 לערך. הוא נבנה בשנים 1911-1912 על ידי הברון פון שטיינהל (von Steinhel), גרמני-בלטי שהתעשר בעסקי הנפט, ותוכנן על ידי האדריכל ליאוניד שרווד. פון שטיינל מכר את המבנה והוא היה למסעדה עד 1917, ולאחר מכן שימש רק כאטרקציה תיירותית. המבנה נסגר בשנת 1927 לאחר שצוק אורורה ניזוק ברעידת אדמה, ונותר סגור לקהל משך כארבעים שנים. הוא שופץ ב-1968 והצוק חוזק בבטון, ומאז 1975 פועלת בו מסעדה איטלקית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קן הסנונית** בוויקישיתוף
* אתר המסעדה הפועלת במקום
**קרטיגנין**, **קרטיגני**, **קרטיגנא** או **קרתיגנא** הייתה עיר שהתקיימה בה בתקופת התלמוד קהילה יהודית, וממנה יצאו כמה אמוראים. מיקומה שנוי במחלוקת.

אזכורים במקורות חז"ל
--------------------

העיר מוזכרת בעיקר בהקשר לאמוראים שיצאו ממנה: רבי יצחק דמן קרטיגנין, רבי אבא מקרטיגנא ורבי חנא קרטיגנאה.

* אמר רב יהודה: מצור ועד קרטיגני מכירין את ישראל ואת אביהם שבשמים, ומצור כלפי מערב, ומקרטיגני כלפי מזרח, אין מכירין את ישראל ולא את אביהן שבשמים

רש"י מסביר, שכוונת רב יהודה היא שבקרתיגנא "מכירים בכבודם הראשון" של ישראל, ולכן "אין מכבידין עולם".

* במדרש ויקרא רבה מסופר:

> 
> אלכסנדר מוקדון הלך למדינה ששמא **קרטיגנא** והייתה כולה נשים. יצאו לפניו ואמרו לו: אם אתה נלחם עמנו ומנצח אותנו, שמך יצא בעולם כמי שניצח מחוז של נשים, ואם אנו ננצח שמך יצא בעולם כמי שנשים נצחוהו ושוב לא תוכל לעמוד בפני שום מלך. כשיצא משם (ללא קרב) כתב על שערי העיר: אני אלכסנדר מוקדון שוטה הייתי עד שבאתי לקרטיגנא ונטלתי עצה מנשים.
> 
> 
> 
> 
> המקור בארמית
> אלכסנדרוס מוקדן... אזל להדא מדינתא דשמה **קרטיגנא** והות כולה דנשי נפקין קדמוי אמרי ליה אי את עביד עמנא קרבא ונצחת לן שמך נפק לעלמא דמחוזא דנשי אחרבת ואי אנן עבדינן עמך קרבא ונצחינך שמך נפיק בעלמא דנשיא נצחוך ותו לית את קאים קדם מלכו כי נפק כתב על תרע פילי אנא אלכסנדרוס מוקדן שטי הוינא עד דאתי לקרטיגנא מדינתא ואלפית עצה מנשיא.
> — ויקרא רבה, פרשה כ"ז, פסקה א'
>

זיהוי
-----

לגבי זיהויה של קרטיגנין קיימת מחלוקת בין החוקרים: רבי אשתורי הפרחי זיהה אותה עם העיר הצפון אפריקאית קרתגו (כיום בתוניסיה), ובעקבותיו צעדו חוקרים ומחברים רבים. חיזוק מן התלמוד לזיהוי זה מופיע במסכת תמיד, שם מובא הסיפור שהובא לעיל מויקרא רבה, אלא שעיר הנשים שאליה הגיע אלכסנדר מכונה שם "אפריקי".

יש המזהים את קרטיגנין עם קרטחנה (קרתגו החדשה) שבאספמיה (כיום בספרד). לדברי חוקרים אלו שימש השם "קרטיגנא" בתקופות מסוימות ככינוי כללי לגולה היהודית בספרד, בדומה לכינוי "אספמיה".

לעומת הרואים את קרטיגנין כעיר במערב אגן הים התיכון, רבי עזריה מן האדומים זיהה את מיקומה דווקא במזרח, וזאת על פי דברי התלמוד במסכת מנחות שהובאו לעיל, שמהם משמע שקרטיגני היא עיר מזרחית. לכן, יש המזהים את קרטיגני באזור הרי כורדיסטן[דרוש מקור] או בארמניה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף כ"ט, עמוד א'.
2. ↑  למשל: תלמוד ירושלמי, מסכת דמאי, פרק ה', הלכה ב', תלמוד ירושלמי, מסכת כלאים, פרק ה', הלכה א' ועוד
3. ↑  נזכר גם בשמות "חיננא", "חנן" ו"אחא". ראו למשל תלמוד ירושלמי, מסכת שבת, פרק ט"ז, הלכה ב', תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף קי"ד, עמוד ב' ועוד.
4. ↑  תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף ק"י, עמוד א'
5. ↑  כפתור ופרח פרק י
6. ↑  פנחס נאמן, **אנציקלופדיה לגאוגרפיה תלמודית**, כרך ב, בהוצאת יהושע צ'צ'יק, תל אביב ה'תשל"א, עמ' 416-418; הרב עדין שטיינזלץ, ביאור לבבא קמא קיד עמוד ב; הרב רפאל בנימין כהן, מלכי תרשיש, פרק א' (עמ' א-ה).
7. ↑  תלמוד בבלי, מסכת תמיד, דף ל"ב, עמוד ב'
8. ↑  זאב יעבץ, תולדות ישראל, ח"ט, ירושלים ה'תרצ"ח. עמ' 57–58 ובהערה 11 שם בשם אברהם אליהו הרכבי.
9. ↑  מאור עיניים, אמרי בינה יא
10. ↑  אכן בכמה מקורות הגרסה היא הפוכה, על מנת ליישב את דברי התלמוד עם הזיהוי של קרטיגנין כקרתגו, ועל פיה "צור" היא עיר מזרחית ו"קרטיגני" מערבית
11. ↑  ABBA OF CARTHAGE, באתר האנציקלופדיה היהודית
**זיקית הנל** (שם מדעי: *Trioceros hoehnelii*) היא מין של זיקית בסוג זיקית הטריצרטופס האנדמית למזרח אפריקה ונפוצה רק ביערות הרריים באוגנדה ובקניה בטווח גובה של 1,200 עד 3,000 מטרים. הזיקית קרויה על שם החוקר האוסטרי לודוויג פון הנל (Ludwig von Höhnel).

מאפיינים
--------

זיקית זו קטנה עד בינונית בגודלה ומגיעה לאורך של 20 ס"מ בנקבות ו-25 ס"מ בזכרים. היא בעלת גוונים ירוקים בהירים ומפוספסת בפסים כהים אך היא כהה יותר בשעות הבוקר, מה שעוזר לה להשיג אור שמש. בניגוד לקרוביה לסוג לזיקית זו ישנם קרני אף קצרים במיוחד, גדולים יותר אצל הזכרים ומשמשים לנגיחות הדדיות. הקסדה עבה ונמוכה וסביב הראש ישנם "קוצים" קצרים. לאורך הגוף ישנם זיזים דוקרניים בהירים והזנב מפותל ועוזר להיאחז בענפים. בדומה לרוב הזיקיות היא מסוגלת לשנות את צבעה להסוואה ולמטרות חברתיות. הזיקית משריצה בעונת הרבייה 4 עד 22 צאצאים חיים.

הזיקית היא ציידת של חרקים שונים שהיא לוכדת בלשונה, תוך שהיא אורבת להם בין הענפים. היא עצמה עלולה להיטרף בידי עופות דורסים ונחשים ובעיקר ממבה ירוקה מערבית. בתור הגנה הזיקית נוטה להפול את עצמה מהענפים ולהסוות על הקרקע, שם הממבה מצויה פחות. 

הזיקית אינה מצויה בסכנה בטבע אך כלולה ברשימת המינים המוגנים של אמנת וושינגטון.

לזיקית זו ישנם 2 תת-מינים:

* Trioceros hoehnelii hoehnelii
* Trioceros hoehnelii altaeelgonis

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זיקית הנל** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------
**ג'ורג' ויר ארונדל מונקטון-ארונדל, ויקונט גולוויי השמיני** (באנגלית: **George Vere Arundel Monckton-Arundell, 8th Viscount Galway**;‏ 24 במרץ 1882 – 27 במרץ 1943) היה המושל הכללי של ניו זילנד בין השנים 1935 – 1941.

ראשית חייו
----------

ג'ורג' מונקטון-ארונדל היה בנם של ג'ורג' מונקטון-ארונדל, ויקונט גולוויי השביעי ושל ויר גוסלינג. הייתה לו אחות אחת גדולה ממנו בשם וילוט פרנסס. הוא התחנך בבית ספר בברקשייר ובאיטון קולג' ולמד בקולג' כרייסט צ'רץ' שבאוקספורד, שם הוא סיים לימודי תואר שני בהיסטוריה מודרנית.

ב-1922 הוא נשא לאישה את לוסיה מרגרט וייט, בתו של לוק וייט, בארון אנאלי השלישי. לשניים נולדו שלוש בנות ובן אחד.

קריירה צבאית
------------

ב-1 בינואר 1900 מונה מונקטון-ארונדל לסגן משנה ברגימנט הפרשים המלכותי (Royal Yeomanry) וב-11 ביוני 1902 הוא קודם לדרגת לוטננט. ב-1904 הוא הצטרף לרגימנט משמר החיים, שם הוא קודם לדרגת קולונל קומנדנט. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא מונה להיות שליש וקצין האספקה הראשי של הצבא (Quartermaster general). ב-1933 הוא מונה להיות הקולונל קומנדנט של יחידת ה- Honourable Artillery Company, תפקיד אותו הוא מילא עד 1934, כאשר הוא פרש ממנו לטובת מינויו לתפקיד המושל הכללי של ניו זילנד.

המושל הכללי של ניו זילנד
------------------------

ויקונט גולוויי היה המושל הכללי של ניו זילנד מאפריל 1935 ועד פברואר 1941. הרקע הצבאי שלו עשה רושם רב על שרי ממשלת ניו זילנד באותה תקופה. תקופת כהונתו הוארכה פעמיים עקב פרוץ מלחמת העולם השנייה. גולוויי ואשתו קיבלו מתנות רבות בתקופת כהונתו, חלקן הוחזרו לניו זילנד כאשר נמכרו החפצים בבית המשפחה ונתרמו למוזיאון הלאומי של ניו זילנד ב-1980. גולוויי היה חבר בבונים החופשיים ובתקופת כהונתו כמושל הכללי הוא היה הנשיא הגדול של הלשכה הגדולה של ניו זילנד.

לאחר סיום תפקידו כמושל הכללי ושובו לאנגליה הוא קיבל את תואר הכבוד של סגן הלורד לוטננט של נוטינגהאמשייר. ויקונט גולוויי מת באופן פתאומי ב-27 במרץ 1943 בגיל 61.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ורג' מונקטון-ארונדל, ויקונט גולוויי השמיני** בוויקישיתוף

* Viscount Galway, GCMG, DSO, OBE, PC, Governor-General
* "Biography of George Vere Arundell Monckton-Arundell, 8th Viscount Galway (1882–1943)". University of Nottingham. Retrieved 13 November 2010.
* 'GALWAY, Sir George Vere Arundell Monckton-Arundell, Eighth Viscount', from An Encyclopaedia of New Zealand, edited by A. H. McLintock, originally published in 1966. Te Ara - the Encyclopedia of New Zealand, updated 22-Apr-09


| **המושלים הכלליים של ניו זילנד** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| הובסון • פיצרוי • גריי • גור בראון • גריי • בואן • ג'יימס פרגוסון • נורמנבי • רובינסון • המילטון גורדון • ג'רבויס • אונסלו • גלאזגו • רנרפלי • פלנקט • איזלינגטון • ליברפול • ג'ליקו • צ'ארלס פרגוסון • בלדיסלאו • גולוויי • ניואול • פרייברג • נורי • קובהם • ברנרד פרגוסון • פוריט • בלנדל • הוליאוק • ביטי • ריבס • טיזרד • הרדי בויס • קרטרייט • סטיאננד • מטפארה • רדי • קירו |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1022731963
* TePapa: 10681
* VIAF: 316739180
* WorldCat: viaf-316739180

 |