recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**פלמני** (מרוסית: **Пельмени**) הם כיסונים מן המטבח הבוכרי אשר עשויים מציפוי דק של בצק וממגוון מילויים שונים, בעיקר בשר טחון.

מאפיינים
--------

שלבי הכנה של פלמני
בצק הפלמני מורכב מקמח ומים, ולעיתים גם ביצה. כמילוי מקובל להשתמש בבשר טחון מחזיר, בקר, טלה, דגים או פטריות. מקובל גם להשתמש במילוי שמורכב מכמה סוגי בשר. למשל המילוי המקובל בחבל הארץ אודמורטיה הוא 45% בקר, 35% טלה ו-20% חזיר. פלמני באזור פרם ממולאים באופן מסורתי בשילוב של פטריות, לפת ובצל. מקובל להוסיף למילוי תבלינים כמו פלפל שחור ובצל.

מאכלים דומים לכיסוני הפלמני נמצאים בעמים רבים. במטבח הפולני נקראים כיסונים פירוגי, במטבח האוקראיני נקראים ורניקי, ובמטבח היהודי נקראים כיסונים קרעפלאך. אולם הפלמני מאופיינים בכך שבניגוד לפירוגי או לורניקי, הבצק בהם דק ככל האפשר, בעוד שהמילוי גדול יותר. בנוסף, פלמני לעולם לא מוגשים במילוי מתוק. כמו כן, מילויי הפלמני הם בדרך כלל נאים, בעוד שבפירוגי ובורניקי הם מבושלים מראש.

השם פלמני מגיע מן המילה пельнянь, שמשמעה "בצק אוזן", בשפות פינו-אוגריות, שמדוברות על ידי העמים הילידים שבאזור סיביר. לא ידוע בדיוק מתי המאכל נהיה נפוץ בקרב עמים אלה, ומתי הוא חדר לרוסים. תאוריות מסוימות טוענות כי מקורם של הפלמני בסיביר, אליהם הגיעו מן המטבח הסיני, שם מכונים ג'יאוזי. הפלמני איפשרו לשמר בשר בצורה טובה במהלך החורף הסיבירי הקשה, בלי צורך להאכיל את הצאן. [דרושה הבהרה]

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלמני** בוויקישיתוף
* רותי רוסו, רומן רוסי: רותי רוסו מכינה פלמני, מעריב
**כביש 333** או **שדרות בן-גוריון** הוא כביש רוחב במערב ירושלים, המהווה את הכניסה הראשית לעיר דרך גבעת שאול. הכביש בעבר היה חלק מתוואי כביש 1, עד לפתיחת דרך יצחק שמיר והסטת תוואי כביש 1 אליו. עם זאת, הוא עדיין מתואר כחלק מתוואי כביש ירושלים–תל אביב.

היסטוריה
--------

מקורו של כביש זה הוא למעשה בסלילת כביש תל אביב-ירושלים (כביש 1), אשר מקורו בדרך העתיקה בין יפו לירושלים דרך רמלה (כביש 44), לטרון, שער הגיא ואבו גוש. המקטע שהיום שייך לכביש 333 הוא המקטע בין מחלף שער מוריה, עד לכניסה לירושלים דרך צומת גינות סחרוב.

בשנת 2007 נסללה דרך יצחק שמיר (המוכרת כ**כביש 9**) כדרך ישירה בין מוצא למחלף יגאל ידין והמשך תוואי כביש 1 לכיוון מעלה אדומים וצומת בית הערבה בכביש ירושלים-יריחו. בעקבות כך, בוטל סימון שדרות בן-גוריון כחלק מכביש 1, אם כי בפי רבים הכביש עדיין נחשב לחלק מתוואי כביש ירושלים–תל אביב.

במרץ 2017 החלו עבודות לשדרוג צומת גינות סחרוב למחלף, ובשנת 2021 נפתח מחלף גינות סחרוב לתנועה. במקביל, נעשו עבודות במחלף שער מוריה אשר סידרו מחדש את התנועה, כך שהנתיבים השמאליים הם אלו שמפנים לתוואי עמק הארזים, והנתיבים הימניים מפנים לשדרות בן-גוריון. נתיב התחבורה הציבורית, שהוקם בעשור השני של המאה ה-21, נשאר כנתיב השמאלי ונשאר על תוואי שדרות בן-גוריון.

לאחר פתיחת מחלף גינות סחרוב, סומנו שדרות בן-גוריון לראשונה ככביש 333.

מחלפים וצמתים לאורך הכביש
-------------------------

| קילומטרים | שם | סוג מפגש | מיקום | דרכים מצטלבות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **כביש 333 - שדרות בן-גוריון** |
| 0 | מחלף שער מוריה |  | מוצא |   כביש 1 |
| 1.7 | מחלף גינות סחרוב |  | הר המנוחות, גבעת שאול | דרך מגיני ירושלים |
| 2.8 | מחלף גבעת שאול |  | גבעת שאול |   כביש 50, רחוב גבעת שאול, רחוב כתב סופר |

לאחר מחלף גבעת שאול, הכביש אינו מסומן ככביש 333. עם זאת, ממשיך תוואי הכביש כשדרות ויצמן, דרך צומת גשר המיתרים עם רחוב יפו ורחוב ירמיהו (כביש 417), וצומת כיכר שלום ש. שטרית עם שדרות הרצל (כביש 386). לאחר מכן התוואי מסתיים בצומת עם שדרות שז"ר ושדרות הרצל.

ראו גם
------

* כביש 16
* רובע הכניסה לעיר
* תחבורה בירושלים

הערות שוליים
------------

1. ↑  שירן טמוזרטי, סוף לפקקים? הכניסות החדשות לירושלים, באתר כל העיר ירושלים, ‏5 בספטמבר 2021
צמד דרום, דני גולן (מימין) וציון צדוק, 1969
**צמד דרום** היה צמד זמרים ישראלים, דני גולן וציון צדוק, שזכו לפופולריות רבה במהלך פעילותם בשנים 1966 -1971. בין שיריהם הידועים "שיר אהבה ישן", "יום א' בשבוע" ו"שישו את ירושלים".

היסטוריה
--------

דני גולן וציון צדוק החלו להופיע ביחד בשנת 1965 אחרי שהשתחררו מהצבא. שניהם בוגרי להקות צבאות, צדוק היה בלהקת גייסות השריון, שם הצמד על שם צוות הווי פיקוד דרום בו גולן היה חבר. השניים פנו למלחין יאיר רוזנבלום שהלחין להם את שיריהם הראשונים. אלבומם הראשון יצא ב-1968 ובו שירו של נתן יונתן "שיר אהבה ישן" (אניטה וחואן) ללחן של נחום היימן שזכה אחר כך לביצועים רבים. השיר "ביום א' בשבוע" שכתבו אהוד מנור ונורית הירש היה ללהיט גדול ותרם להצלחת הצמד. לאחר מלחמת ששת הימים ביצעו את השיר "הכותל" (מילים: יוסי גמזו, לחן: דובי זלצר), שהפך לאחד השירים המזוהים עם שחרור הכותל המערבי.

ב-1968 זכה הצמד בתואר להקת השנה במצעד הפזמונים השנתי. הם השתתפו בפסטיבל הזמר והפזמון תש"ל 1970 עם השיר "בעיר הזו שלום", בגלל מחלתו של ציון צדוק באותו יום ייצג את הצמד בפסטיבל דני גולן לבדו. השיר נכלל באלבומם השני "מה יש לך קזנובה" שיצא ב-1970, האלבום כלל להיטים נוספים כגון "טוטו כדורגל", שכתבה דפנה אילת ללחן השיר "Tout, Tout Pour Ma Cherie" של מישל פולנארף(אנ') הצרפתי. את שיר הנושא כתב יענק'לה רוטבליט והלחין יאיר רוזנבלום. עוד כלל האלבום את שירו של מיקיס תאודורקיס "לא ידעך כוכב החופש", ושירו של הזמר הצרפתי ז'ו דאסן "דרכו של אבא". את כל השירים באלבום עיבד אלכס וייס.

ב-1970 הופיע הצמד בפסטיבל הזמר החסידי וזכו במקום השלישי עם השיר "שישו את ירושלים" שהלחין עקיבא נוף והפך לפזמון פופולרי. כצמד הופיעו גם באנגליה, גרמניה וצרפת. בהולנד הופיעו בתוכניות מיוחד ליום העצמאות יחד עם יפה ירקוני.

כשנה לאחר הופעתם בפסטיבל הזמר החסידי נפרדו דרכיהם. צדוק נסע לארצות הברית, וגולן המשיך לשיר בקריירת סולו. הוא חזר בתשובה, חסידו של הרב ברוך שלום הלוי אשלג. הוציא דיסק של שירי קודש.

ב-1998 יצא דיסק כפול עם השירים שהקליטו וכמה שירי בונוס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צמד דרום** בוויקישיתוף

* צמד דרום, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* צמד דרום, באתר Discogs (באנגלית)
* צמד דרום, דף שער בספרייה הלאומית
* צמד דרום, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
* להנעים את החיים, דבר, 2 באוגוסט 1970
* מידע על צמד דרום בקטלוג הספרייה הלאומית
* צמד דרום אחד הצמדים המבוקשים ביותר, דבר, 10 ביולי 1970

הערות שוליים
------------

1. ↑  הקלטה של 'פסטיבל הזמר והפזמון תש"ל 1970' באתר רשות השידור
2. ↑  יעקב העליון, פסטיבל מאורגן היטב, נעים ומהנה, מעריב, 12 בנובמבר 1970
3. ↑  יוסי חרסונצקי, דרכו החדשה של דני גולן, מעריב, 4 במאי 1972

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007302703605171
* LCCN: no2005059817
* MusicBrainz: 7e73d937-b8c0-439b-a7c7-439122090d72
* VIAF: 131895411
* WorldCat: lccn-no2005059817

 |
**אנטונין מאחק** (בצ'כית: **Antonín Machek**;‏ 31 באוקטובר 1775 – 18 בנובמבר 1844) היה צייר צ'כי בסגנון הקלאסי והבידרמאייר. הוא נודע בעיקר בזכות הפורטרטים שלו.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד למשפחה של חקלאים חוכרים. אביו עבד גם כחייט ובמהלך הקיץ היה מועסק כמוזיקאי במעונו הסמוך של הבישוף יאן לאופולד היי. אביו נפטר ב-1785, כאשר אנטונין היה בן עשר.

אמו הייתה חולה מכדי לטפל בו, אז הכומר המקומי הציג אותו בפני הבישוף היי, שלקח אותו כחניך לציור. הוא נסע עם הבישוף לפראג בשנים 1790 ו-1792 לצורך הכתרתם של ליאופולד השני ופרנץ הראשון כמלכי בוהמיה. לאחר הביקור השני, הוא נשאר שם כדי ללמוד. הבישוף נפטר זמן קצר לאחר ההכתרה, אז הוא הפך לחניך צמוד לצייר הפרסקו ולמעצב אנטונין טובורה (1747–1807) ובילה את ערביו בלימוד רישום אצל לודוויק קוהל. בשנת 1796, הוא זכה בפרס בתחרות בחסות "חברת הידידים הפטריוטים של האמנויות". לאחר מכן, הבישוף החדש, מריה ת'דאוס פון טראוטמנדורף, נתן לו את עבודת עיטור הקפלה של הטירה.

כשאמו נפטרה ב-1798, הוא מכר את בית המשפחה, עבר לווינה ונרשם לאקדמיה לאמנויות. שנגמר לו הכסף ב-1801 וחזר לבוהמיה, התיישב ב-Hradec Králové ועבד כצייר פורטרטים. שנה לאחר מכן, הוא החליט להיות אמן נודד - נסע בצפון אוסטריה והקים סדנאות לציור פורטרטים בלינץ ובשטייר. ב-1813 הוא שהה בפראג, התחתן והתערב בחוגים פטריוטים צ'כיים. הוא גם שמר על קשרים עם האקדמיה לאמנויות יפות בעיר, במיוחד עם הפרופסורים פרנטישק טקדליק ויוזף ברגלר, שלימדו אותו ליטוגרפיה וטכניקות גרפיות אחרות. הוא החליף את קארל פוסטל כצייר תעפורות בתיאטון אוסטייס.

בשנת 1835, הוא היה אחד מאלה שהביעו מחאה רשמית על התוכן הגרמני ברובו של הקורסים באקדמיה ועל אוזלת היד לכאורה של המנהל שלה. בסך הכל, הוא יצר למעלה מ-300 דיוקנאות, שרבים מהם הפכו לליטוגרפיות על ידי תלמידו, פרנטישק שר (1804–1864).

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטונין מאחק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Luděk Novák, *Antonín Machek*. Praha Nakladatelství ČSAV, 1962.
2. ↑  Rudolf Müller (1884), "Machek, Anton", Allgemeine Deutsche Biographie (ADB) (in German), vol. 20, Leipzig: Duncker & Humblot, pp. 5–7
3. ↑  Kratinová: "Machek Antonín". In: Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950 (ÖBL). Vol. 5, Austrian Academy of Sciences, Vienna 1972, p. 393.
4. ↑  Brief biography Archived 2016-03-04 at the Wayback Machine @ the Galerie Výtvarného Umění v Ostravĕ.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* DSI: 3186
* GND: 137896182
* ISNI: 0000 0000 8013 2214
* LCCN: nr2001011891
* NKC: xx0001719
* NLP: a0000003085995
* RKD: 51725
* SUDOC: 25942370X
* ULAN: 500029652
* VIAF: 120993073
* WorldCat: lccn-nr2001011891

 |
Ready or Not הוא משחק וידיאו יריות טקטי מגוף ראשון שפותח ופורסם על ידי VOID Interactive שבסיסה באירלנד ושוחרר עבור Microsoft Windows. Ready or Not עוקב אחר פעולותיו של צוות SWAT משטרתי בעיר הבדיונית לוס סוניוס, קליפורניה, ארה"ב בעיצומו של גל פשע. 

***Ready or Not הוא משחק יריות טקטי מגוף ראשון שפותח ופורסם על ידי VOID Interactive שבסיסה באירלנד ושוחרר עבור Microsoft Windows. Ready or Not עוקב אחר פעולותיו של צוות SWAT משטרתי בעיר הבדיונית לוס סוניוס, קליפורניה, ארה"ב בעיצומו של גל פשע.Ready or Not הוא משחק יריות טקטי מגוף ראשון שפותח ופורסם על ידי VOID Interactive שבסיסה באירלנד ושוחרר עבור Microsoft Windows. Ready or Not עוקב אחר פעולותיו של צוות SWAT משטרתי בעיר הבדיונית לוס סוניוס, קליפורניה, ארה"ב בעיצומו של גל פשע.Ready or Not הוא משחק יריות טקטי מגוף ראשון שפותח ופורסם על ידי VOID Interactive שבסיסה באירלנד ושוחרר עבור Microsoft Windows. Ready or Not עוקב אחר פעולותיו של צוות SWAT משטרתי בעיר הבדיונית לוס סוניוס, קליפורניה, ארה"ב בעיצומו של גל פשע.Ready or Not*** is a tactical first-person shooter video game developed and published by Ireland-based VOID Interactive and released for Microsoft Windows. *Ready or Not* follows the operations of a police SWAT team in the fictional city of Los Sueños, California, US in the midst of a crime wave.
**אוּרי (אוּריאל) מֵסֶר** (נולד ב-1950) הוא עורך דין ישראלי.

ביוגרפיה
--------

מסר קיבל תואר בוגר במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1978 ייסד, יחד עם אהוד אולמרט, משרד עורכי דין בשם "אולמרט ושות'", שהמשיך לפעול תחת ניהולו של מסר גם לאחר פרישתו של אולמרט בשנת 1988. משרד זה, שמאוחר יותר שינה את שמו ל"מסר-ריבלין ושות'", ייצג מגוון לקוחות בולטים במשק הישראלי ובהם קואופרטיב אגד, הסתדרות העובדים הלאומית (בראשות אברהם הירשזון), חברת פלאפון תקשורת ואנשי העסקים יעקב נמרודי וארקדי גאידמק.
במהלך שנת 2010 החליטו עו"ד מסר ועו"ד ריבלין על פירוק השותפות, ועו"ד מסר הקים משרד חדש בירושלים בשותפות עם עו"ד שלומית סוסיד, שנקרא "מסר-סוסיד ושות'".

מסר היה יועצו, חברו ואיש סודו של אהוד אולמרט לאורך דרכו הפוליטית. בשנת 1992 היה ממנהלי הקמפיין לבחירת אולמרט לראשות עיריית ירושלים, שהוביל לזכייתו של אולמרט. עם מינויו של אולמרט לתפקיד ממלא מקום ראש הממשלה, היה מסר חבר בפורום יועציו, יחד עם אורי שני וטל זילברשטיין.

מסר שימש במספר תפקידים ציבוריים ובהם חבר בהנהלת קבוצת הפועל ירושלים, יו"ר בית הספר מוסררה לצילום וממנהלי עמותת "התקווה" לסיוע לנזקקים.

### חשדות לגבי מעורבות בפלילים

בשנת 2008 נקשר שמו לפרשת מעטפות הכסף - פרשיית שחיתות שבה, על פי החשדות, סייע מסר ושימש כמתווך בהעברת כספים שלא כדין מאיש העסקים משה טלנסקי עבור אהוד אולמרט בתקופות שבהן כיהן כראש עיריית ירושלים, וכשר התמ"ת. קודם לחשיפת שמות המעורבים בפרשה, פורסם בתקשורת הישראלית תצלום בו נראה מסר משוטט באמצע נתיבי איילון. ביולי 2012 זיכה בית המשפט המחוזי את אולמרט מההאשמות נגדו בפרשה זו, אולם לבסוף הורשע בערעור ונדון למאסר של 8 חודשים.

באפריל 2010 התפרסם כי מסר נעצר בחשד למעורבות בפרשת שוחד הקשורה לפרויקט הולילנד, הפרשה הוגדרה על ידי שופט בית המשפט בראשון לציון "החמורה בתולדות ישראל". בנובמבר הודיעה פרקליטות מחוז ירושלים על סגירת התיק מחוסר ראיות.

### חיים אישיים

מסר נשוי לעו"ד דוידה לחמן-מסר, ששימשה עד 2008 כמשנה ליועץ המשפטי לממשלה לעניינים כלכליים-פיסקאליים, ואב לשלושה. מתגורר בשכונת טלביה שבירושלים ובקיסריה.

קישורים חיצוניים
----------------

* דורית גבאי, מסר: הוצאתי מהכספת מזומן והעברתי לרה"מ, באתר nrg
* גידי וייץ, עו"ד מסר: "הלשנתי על חבר, זה מציק לי מאוד", באתר הארץ, 30 במאי 2008
* גידי וייץ, זקן כתבה ביומן: "נתתי לאורי 23,950 מטלנסקי", באתר הארץ, 22 במאי 2008
* גיא לשם, סופה של ידידות מופלאה, באתר הארץ, 15 במאי 2008
* גידי וייץ ויניב קובוביץ', אורי מסר מתכונן למפגש בבית המשפט מול מי שהיה חברו הטוב ביותר, אהוד אולמרט, באתר הארץ, 19 במרץ 2010
* אתר למנויים בלבד רויטל חובל, אורי מסר בהקלטה על סגירת התיק נגדו: "אין לי מושג למה לא העמידו אותי לדין", באתר הארץ, 29 בנובמבר 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  אטילה שומפלבי, המסר של אולמרט למסר, באתר ynet, 9 במאי 2008
2. ↑  עו"ד אורי מסר נעצר בחשד לפרשת שחיתות, באתר וואלה!‏, 7 באפריל 2010
3. ↑  אביעד גליקמן, נסגר תיק החקירה נגד אורי מסר בפרשת הולילנד, באתר ynet, 8 בנובמבר 2010
**גבריאל צפרוני** (17 באוקטובר 1915 - 7 ביוני 2011) היה עיתונאי ישראלי, עורך העיתון "הבוקר" ומנכ"ל תיאטרון "הבימה".

קורות חיים
----------

צפרוני נולד בווילנה, כבן למשפחה יהודית בשם **צפלביץ'**. ב-1920 עלה עם משפחתו לארץ ישראל והתגורר בתל אביב. עבד במאפייה מגיל 14 כמחלק לחם בעיר הקטנה והצעירה, וכך הכיר רבים מנכבדי העיר. מגיל 16 עבד כעיתונאי ב"חזית העם", ואחר כך בעיתון "דואר היום" שעורכו היה איתמר בן-אב"י. עבד ככתב של "דיילי טלגרף" ו"הצופה". בשנת 1935 החל לעבוד בעיתון "הבוקר", תחילה ככתב בתל אביב ואחר כך כראש סניף ירושלים. מידע שאסף בעבודתו העיתונאית העמיד גם לרשות ארגוני ההגנה, האצ"ל והלח"י.

בשנת 1962 מונה לעורך העיתון "הבוקר", וכיהן בתפקיד זה עד לסגירת העיתון ב-1965. בין השנים 1969–1977 שימש כמנכ"ל תיאטרון "הבימה". 

צפרוני מפורסם בסיפוריו ובהגזמותיו; שנינותו וחוש ההומור שלו נודעו בעיקר דרך תוכנית הרדיו "שלושה בסירה אחת" שבה השתתף בשנות החמישים.

השתתף בוועדות רבות והיה חבר בארגונים ממשלתיים ועירוניים רבים (ועדת השמות בתל אביב, ארגון הגנים הלאומיים, אל-סם). היה בין מקבלי אות יקיר תל אביב לשנת 1995. צפרוני נודע גם בקשריו הרבים עם אנשי רוח וממשל בארץ ובעולם; עם חבריו ומכריו נמנו אהוד אולמרט, אהרן אמיר ודוד בן-גוריון.

על אף שישנם סיפורים שמעולם לא אומתו הוא טען גם להיכרות עם הזוג ג'.ר.ר. טולקין כאשר ביקרו בארץ ישראל. כן טען כי בילדותו פגש במקרה את אלברט איינשטיין ובאותו הבוקר ממש גם את דיזנגוף ויידע את זה האחרון על הימצאותו של הראשון בעיר.

גבריאל צפרוני היה נשוי לשולמית צפרוני (1917–2008), בתם של רפאל חיים אבולעפיה ושל הציירת חד גדיא (מרים-מרוסיה ניסנהולץ), שעבדה כמורה. נולדה להם בת אחת, נעמה, סגנית עורכת "ארץ אחרת". בשנות ה-60 התגורר בשיכון העיתונאים (ירושלים).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גבריאל צפרוני** בוויקישיתוף
משתתפי התוכנית "שלושה בסירה אחת", 1957  
משמאל לימין: גבריאל צפרוני, שלום רוזנפלד, שמואל אלמוג, אמנון אחי-נעמי ודן אלמגור
* דוד תדהר (עורך), "גבריאל צפרוני", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ט (1958), עמ' 3081
* מרדכי נאור, העיתונאי שהיה (כמעט) בכל מקום, באתר העין השביעית, 12 ביוני 2011
* זאב גלילי, "הייתי מביא לביאליק בכל בוקר שני כעכים ולחם לבן צרפתי שאהב", באתר "היגיון בשיגעון"
* אלמה מהלר, פרנץ ורפל והסיפורים של צפרוני, ריאיון עם גבריאל צפרוני. פורסם במקור בעיתון מקור ראשון בשנת 1999, ומאז התפרסם באתר של זאב גלילי.
* גבריאל צפרוני, ‏רוסים 'אדומים' ורוסים 'לבנים' בירושלים, **קתדרה** 5, אוקטובר 1977
* אורי דרומי, גבריאל צפרוני, עיתונאי ומנכ"ל "הבימה", 1914-2011, באתר הארץ, 24 ביוני 2011
* ערן בר-און, העיתונאי הוותיק גבריאל צפרוני הלך לעולמו, באתר ynet, 9 ביוני 2011
* עמית לוינסון, ממחלק לחם לעיתונאי חשוב: חייו ומותו של גבריאל צפרוני, באתר nrg‏, 19 ביוני 2011
* יוסף עבו עברון, לזכרו של גבריאל צפרוני, מזכר, 8 ביוני 2011

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד קרויאנקר, **שכונות בירושלים: טלביה, קטמון והמושבה היוונית**, ירושלים: הוצאת כתר, 2002, עמ' 110

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007595679005171
* VIAF: 8145304710978610671
* WorldCat: viaf-8145304710978610671

 |
**אומניסייד** (הלחם מאנגלית שפירושו המילולי "רצח הכל") הוא מושג נדיר המשמש בהקשרים שונים, מרביתם פולמוסיים, כדי לתאר תהליך או תופעה העשויים להביא להכחדות מינים או אוכלוסיות. במושג נעשה גם שימוש כללי יותר בהקשרים של איכות הסביבה
 או לחלופין, מלחמה גרעינית (לעיתים כדי לציין את הסבירות הנמוכה למלחמה שכזו).

על פי תורות הלחימה של ארצות הברית וברית המועצות, מתקפה גרעינית כוללת של אחד הצדדים הייתה אמורה להיענות ב"מכה שנייה" כוללנית. אחר כך, כשיתפזרו העננים הרדיואקטיביים, משתי המעצמות היו נותרים שברי אדם ושרידים מפויחים מתרבות שהתרסקה.

ספק אם בפועל היה מחליט מנהיג כלשהו על תגובה חסרת היגיון כזאת. לכאורה עדיפה עבדות למעצמה השנייה, שאולי היא זמנית, על פני חורבן מוחלט שיכלול רצח מיליארדים חפים מפשע, ויאפשר את קיומה של חברה אנושית מתפקדת רק בחצי הכדור הדרומי, גם זאת רק בהנחה שמעורבותן בלחימה של אוסטרליה ומדינות אפריקה תהיה מינימלית.

הפרדוקס היה שהאפשרות שבכל אופן קיים מנהיג לוחמני דיו כדי לגמול בשואה על שואה, היא ששמרה על השלום העולמי במשך ארבעים שנה, שכן רק היא יצרה הרתעה שמנעה מלפתוח במלחמה גרעינית.

לא ניתן לתאר כיצד היה נראה העולם אחרי מימוש דוקטרינת ההרס ההדדי. מומחה האטום אבנר כהן כותב על כך:

> 
> ככל שאנו מנסים לתפוס בהבנתנו את פשרו של אותו דבר הקרוי מלחמה גרעינית, כך דומה שאנו נעשים גם מודעים יותר ויותר לגבולות דמיוננו והכרתנו. דומה שנתקלים אנו בקיר אטום, החוצץ בינינו לבין היכולת להבין קטסטרופה שכזאת.
> 
> 
> 
> 

לא במקרה מזכירות מילותיו של אבנר כהן את הדברים שנאמרו על השואה. על אושוויץ אמר הסופר ניצול השואה, ק. צטניק, שהייתה ב"פלנטה אחרת". קשה לחשוב על מצב, שבו הפלנטה עצמה תיראה כאילו היא "פלנטה אחרת".

אומניסייד אינו ריאלי היום ככל הנראה, בעולם שאחרי המלחמה הקרה, אבל האפשרות לאפוקליפסה מקומית, יזומה בידי
מדינה עוינת או ארגון טרור, שרירה וקיימת, במיוחד לאחר פיגועי 11 בספטמבר.

ראו גם
------

* סיכוני אסון עולמיים
* חורף גרעיני
* דוקטור סטריינג'לאב
* מאזן האימה
* עיסה אפורה
* סכנה קיומית מבינה מלאכותית כללית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אומניסייד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  OMNICIDE THE BIGGEST MURDER CASE OF ALL TIME
2. ↑  Category Archives: Population Poisoning, Reduction & Omnicide
3. ↑  Omnicide: the killing of everything Earth's sixth mass extinction of life
4. ↑  NON-FICTION: Omnicide
**ניקוֹלוֹז צְכּיטישווילי** (בגאורגית: **ნიკოლოზ ცქიტიშვილი**; נולד ב-14 באפריל 1983) הוא כדורסלן גאורגי, ששיחק כפאוור פורוורד. הוא נבחר במקום החמישי בסיבוב הראשון של דראפט ה-NBA על ידי דנוור נאגטס, ושיחק מספר שנים בליגת ה-NBA.

היסטוריה
--------

צכיטישווילי נולד בטביליסי שבגאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה). כבר בצעירותו הוא בלט עקב גובהו המתנשא ל-2.13 מטר. בהיותו בגיל 18 בלבד, בינואר 2002, הוא עבר לשחק בליגת העל האיטלקית בקבוצת בנטון טרוויזו, כאשר מאמנה מייק ד'אנטוני הוא מאמן NBA שאימן את בנטון זמנית, וזכה עימה באליפות הליגה האיטלקית. הוא שיחק 13 משחקים העמיד ממוצע של 6.6 נקודות למשחק (השיא למשחק היה 15 נקודות), אף על פי ששיחק מעט. הוא הרשים בזכות יכול הקליעה שלו מבחוץ (יחסית לשחקן גבוה).

בקיץ 2002 נבחר צכיטישווילי בדראפט ה-NBA על ידי דנוור נאגטס, כשהוא אחד משני הזרים שנבחרו בעשיריה הראשונה. בעונתו הראשונה בקבוצה, בה נחשב לשחקן הצעיר ביותר בליגה, שיחק דקות מעטות בלבד. בשנתיים שבאו לאחר מכן המשיך לדשדש, לא קלע יותר מארבע נקודות למשחק ולא הוריד מעל שני ריבאונדים למשחק.

ב-25 בפברואר 2005 מכרו דנוור נאגטס את הכרטיס של צכיטישווילי לגולדן סטייט ווריורס יחד עם רודני וייט, בתמורה לאדוארדו נאחרה ולואיס פלורס. לאחר ששיחק 12 משחקים במדי הווריורס הוא חתם באופן עצמאי במינסוטה טימברוולבס. בינואר 2006 הוחלף צכיטישווילי, לאחר שעבר עונה מאכזבת, והועבר לפיניקס סאנס, שמאמנה מייק ד'אנטוני כבר הכיר אותו מתחילת דרכו בבנטון טרוויזו. באותה שנה בחן צכיטישווילי אפשרות להצטרפות למכבי תל אביב כאשר המאמן הנכנס נבן ספאחיה רצה בהצטרפותו, אולם לאחר שסיים את שירותו במדי נבחרת גאורגיה בכדורסל, הודיע כי פניו מועדות למחנה האימונים של סיאטל סופרסוניקס. באוגוסט 2007 הושלמה החתמתו של צכיטישווילי בטראמו האיטלקית.

בקיץ 2016 חתם צכיטישווילי בקבוצת אל מנאמה, המשחקת בליגה הבחריינית הבכירה. בספטמבר 2017 חתם בדינמו טביליסי. בדצמבר 2017 חתם בבייבלוס קלאב מהליגה הלבנונית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקולוז צכיטישווילי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר פיב"א
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר היורוליג
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)
* סטטיסטיקות משחקי ה-NBA של ניקולוז צכיטישווילי, (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ערן סורוקה, NBA: ניו ג'רזי ויתרה על שאריף עבדור ראחים, 10.8.2005, nrg
2. ↑  ערן סורוקה, מינסוטה ובוסטון החליפו 7 שחקנים, מיאמי נוצחה בבית, 27.1.2006, nrg
3. ↑  גידו רן ואמיר בוגן, דוואן ואגנר חתם בגולדן סטייט, באתר ynet, 23 בספטמבר 2006
4. ↑  שי לוי, ארמאני מילאנו שוב הפסידה, הפעם לטראמו, 10.10.2007, ONE
**חצי טון ברונזה** היא דרמה קומית ישראלית מאת ובבימויו של יפתח חוצב ששודרה ב-HOT VOD ב-2010.

עלילה
-----

הסרט מתאר סיפור דמיוני על גנבת פסלו של אלכסנדר זייד, ממקימי ארגוני-השמירה "בר גיורא" ו"השומר", שניצב בבית שערים שבגליל התחתון המשקיף על עמק יזרעאל, על ידי משפחת שודדי מתכות ערבית. בעקבות הבנייה המואצת בסין לקראת אירוח אולימפיאדת בייג'ינג ב-2008, עלו מחירי המתכות באופן דרסטי, והפסל נגנב עקב היותו יצוק מחצי טון ברונזה (ומכאן שם הסרט). נכדו של אלכסנדר זייד, אליק (שלמה בראבא), מתגורר במושב בסמוך לפסל, עולה לנקותו יום-יום, וכאשר הוא מבחין שהפסל נגנב, הוא יוצא לחפש אותו ביחד עם בנו, דניאל (מיכאל הנגבי).

הפקה
----

הסרט מבוסס בחלקו על ניסיון הגנבה של הפסל בשנת 2007. הסרט הופק במסגרת תחרות יוצרים צעירים שיזמה HOT להנצחת זכרה של דורית באום בן סימון, שהייתה מנהלת אגף הרכש של התוכן וממקימות מערך ה-VOD בחברה. הסרט נבחר מתוך 400 הצעות שהוגשו לבחירה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "חצי טון ברונזה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "חצי טון ברונזה", באתר אידיבי
* "חצי טון ברונזה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "חצי טון ברונזה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* קרן נתנזון, יותר משוגע ממה שחשבנו, באתר ynet, 28 בינואר 2010
תעודת הזהות הגאורגית של הרב משה דבראשוילי משנת 1919
הרב **משה "הקטן" דבראשוילי** (1892 בערך, צחינוואלי–י"ט באייר ה'תש"ם, מאי 1980, ירושלים) היה רב ואיש ציבור יהודי-גאורגי, שכיהן כרבה של יהדות כותאיסי וחבר בפרלמנט הגאורגי, ממנהיגיה הרוחניים של יהדות גאורגיה בגאורגיה ובישראל.

קורות חיים
----------

נולד בראשית שנות ה-90 של המאה ה-19 בצחינוואלי כבן בכור לרחמים ואסתר דברשווילי. אחיו הם הרב גבריאל דברשווילי, הרב מיכאל והרב יעקב דברשווילי. למד בתלמוד תורה המקומי אצל הרב אברהם חוולס, ולאחר מכן בישיבת ראדין אצל הרב ישראל מאיר הכהן. לאחר שובו לגאורגיה, נשא את בתו של הרב ראובן אלואשווילי, רבה של כותאיסי ומנהיג היהדות החרדית בגאורגיה. ייסד יחד עם חמיו סניף של אגודת ישראל בגאורגיה, ונבחר כאחד משלושת נציגי אגודת ישראל לפרלמנט הגאורגי מטעם המפלגה המנשביקית, ובמסגרת זו היה מחותמי מגילת העצמאות של הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה בשנת 1918.
בשנת 1921, בעקבות ניצחון הבולשביקים, עזב חמיו את גאורגיה, והוא התמנה תחתיו כרב ומנהיג קהילת כותאיסי. בשנות ה-70, היה מהאידאולוגים של עליית יהודי גאורגיה בפרט וברית המועצות בכלל לארץ ישראל. עם פרסומו של מכתב ח"י המשפחות, תמך בכותבי המכתב והביע קריאה פומבית לעלייה לארץ ישראל.
בעקבות כך, בשנת 1971 עלה לישראל והתיישב בשכונת גבעת מרדכי בירושלים. בארץ כיהן כחבר בית הדין של העדה הגאורגית, ונחשב ל"זקן רבני גאורגיה". היה פעיל בסיוע רוחני לעולים מגאורגיה, במסגרת ארגון יד לאחים. בשנת ה'תשל"ה ערך סידור עם תרגום לגאורגית יהודית בשם "תפילת אחים", עבור ציבור העולים.

נפטר בירושלים בי"ט באייר ה'תש"ם, מאי 1980, ונקבר בחלקת יוצאי גאורגיה בהר הזיתים.

לקריאה נוספת
------------

* **תולדות הרבנים "דברשווילי"**, מכון מורשת רבני ג'ורגיה (גרוזיה), ה'תשע"ד.
* מרדכי אלטשולר, **Religion and Jewish Identity in the Soviet Union, 1941-1964**, עמ' 127.
* הרב זושא וואלף (עורך), **אדמו"רי חב"ד ויהדות גרוזיה**, בהוצאת מכון הספר-תפארת רפאל, ה'תשע"ו, עמ' 306–311.
* הרב יצחק דדון, **אתחלתא היא** חלק ג', עמ' תקיט-תקכו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משה דבראשוילי** בוויקישיתוף
* כרטיס הקבר של משה דובראשווילי באתר הר הזיתים
* הרב משה רחמימוביץ דברשוילי אתר האנציקלופדיה היהודית הרוסית (ברוסית).

הערות שוליים
------------

1. ↑  כינויו "הקטן" ניתן לו בעקבות ממדי גופו, או בשל העובדה שהיה צעיר מחבריו לספסל הלימודים
2. ↑  אלטשולר כתב שנולד ב-1898, אך תאריך זה אינו אפשרי משום שאחיו גבריאל, שהיה צעיר ממנו, נולד ב-1896; מאיר וונדר ("עיניך רואות" עמ' 91) כתב שנולד בה'תרנ"ב, כלומר 1981/1892; ב"אדמו"רי חב"ד ויהדות גרוזיה" נכתב שנולד בה'תרנ"ג (1892/1893) והרב דדון כתב שנולד בה'תר"ן (1889/1890).
3. ↑  ד"ר מיכאל בן נון, **כחה של צעקה**, ספריית בית אל 1996, עמ' 34–37
4. ↑  הגיעו עולים מברית המועצות, דבר, 23 ביוני 1971.
5. ↑  הרב אברהם דורי,**זיכרון עזרא**, עמ' נא
6. ↑  תפילת אחים - עיקרי התפילות בלשון הקודש

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012332365605171
* VIAF: 17168286280457270208
* WorldCat (עם VIAF): 17168286280457270208

 |
צוות מתעמלים אירוביים מבצע פירמידה**התעמלות אירובית** היא אחת מענפי ההתעמלות. זהו ספורט תחרותי שמקורה בפעילות אירובית מסורתית, בה המתעמלים נדרשים לבצע דפוסי תנועה אירובית מורכבים, ברציפות ועוצמה גבוהה עם תיאום מדויק למוזיקה. על התרגיל להוכיח תנועה רציפה ומדייקת בשילוב תרגילי גמישות, כוח, אלמנטים אקרובטים ופרמידות מתחום ההתעמלות האקרובטית. הענף אינו ספורט אולימפי.

היסטוריה
--------

מקורו של הענף בשנות ה-80 של המאה ה-20 בארצות הברית, אז נערכו תחרויות לאומיות ראשונות בענף. בשנת 1995, הפדרציה הבינלאומית להתעמלות הכירה בהתעמלות אירובית כענף התעמלות ומאותה השנה נערכות אליפויות עולם בענף. מאז שנת 1997, נכלל הענף במשחקי העולם, והחל משנת 1999 מתקיימות אליפויות אירופה בענף אשר נערכות אחת לשנתיים.

חוקי התחרות
-----------

אורך המשטח עליו מופיעים המתעמלים הוא 7 מטרים בקטגוריית הצעירים ו-10 מטרים לבוגרים.

### סוגי צוותים

בהתעמלות האירובית 7 קטגוריות:

1. בודדים - בנים
2. בודדות - בנות
3. זוגות - בן + בת
4. שלישיות - סוגי שילוב של בנים ובנות
5. קבוצות - כל שילוב של בנים ובנות
6. אירובי דאנס - שילוב בנים ובנות
7. אירובי מדרגה - שילוב בנים ובנות

### שיטת ניקוד

בתחרות, קיימות דרישות ספציפיות לגבי התלבושת, מספר אלמנטים שיבוצעו כל ידי המתעמלים, מספר ההקפצות בתרגיל, מספר האלמנטים שבוצעו על הקרקע ועוד.

כל הופעה נשפטת בשלושה תחומים: אמנותיות, דרגת קושי ואיכות הביצוע. צוות השופטים נותן ניקוד ומשכלל את הציונים על התרגיל. במידה וקיים תיקו בן המתחרים בציון המשוכלל, ציון איכות הביצוע הגבוה ביותר הוא המכריע.

### אירובי תחת התאחדות ההתעמלות הבינלאומית

תחרויות התעמלות אירובית נערכות על ידיה התאחדות ההתעמלות הבינלאומית שהסדירה חוקה, שיטת ניקוד ומסדירה את כל חוקי התחרות. ב-1995, קיבלה ההתאחדות את ההתעמלות האירובית כענף התעמלות חדש ותחרותי. הספורט הפך למאורגן, וההתאחדות הסדירה קורסי שופטים ומאמנים וכן קיימה את אליפות העולם בהתעמלות אירובית, בפעם הראשונה בעיר פריז שבצרפת.

מטרת הענף היא להיכלל ברשימת ענפי הספורט האולימפיים.

ראו גם
------

* התעמלות
* התעמלות מכשירים
* טרמפולינה
* פעילות אירובית

לקריאה נוספת
------------

* התעמלות אירובית באתר איגוד ההתעמלות בישראל
* התעמלות אירובית באתר התאחדות ההתעמלות הבינלאומית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **התעמלות אירובית** בוויקישיתוף
* האגודה הבינלאומית להתעמלות אירובית (ANAC)
* התעמלות אירובית באתר התאחדות ההתעמלות הבינלאומית (FIG)

הערות שוליים
------------

1. ↑  איגוד ההתעמלות, באתר www.gym.org.il
2. ↑  FIG. "AEROBIC GYMNASTICS". *FIG - AEROBIC GYMNASTICS*.
**אמיר (ברוך) ודמני** (נולד בו' באדר א' תשל"ג, 8 בפברואר 1973) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת־אלוף המשמש מפקד הצוות לטיפול באזרחים החטופים והנעדרים באכ"א. קודם לכן שימש במגוון תפקידים בתחומי משאבי האנוש ותכנון כוח האדם, ובהם קצין שלישות חטיבת הצנחנים, ראש ענף תכנון כוח אדם סדיר בחטיבת התכנון ומנהל כוח האדם, רמ"ח סדיר בחטיבת כוח האדם וראש חטיבת תכנון ומנהל כח האדם באגף כוח האדם.

ביוגרפיה
--------

ודמני נולד בתל אביב. גדל והתחנך בישיבת בני עקיבא ברעננה ובישיבת הר עציון באלון שבות. התגייס לצה"ל באוגוסט 1992 ושובץ לגדוד השריון עז. בשנת 1993 החל קורס קציני מטה בסיסי, ועם השלמתו מונה לשליש גדוד הצנחנים אפעה. בשנים 1996–1997 שימש עוזר קצין שלישות חטיבת הצנחנים.

לאחר מכן הועלה לדרגת רב־סרן ושימש קצין שלישות עוצבת הצנחנים במילואים חוד החנית. בשנת 1999 מונה לקצין שלישות חטיבת הצנחנים.

בשנת 2004 החל לכהן בתפקיד ראש לשכת ראש אגף משאבי האנוש, אלוף אלעזר שטרן.

בשנת 2007 הועלה לדרגת סגן-אלוף ומונה לקצין שלישות עוצבת הגליל. בשנת 2010 חזר לאגף כוח האדם בתפקיד ראש ענף תכנון כוח אדם סדיר (עתכ"ס) בחטיבת תכנון ומנהל כח האדם (חתומכ"א).

בשנת 2014 הועלה לדרגת אלוף-משנה והחל לכהן בתפקיד קצין שלישות פיקוד המרכז. בשנת 2017 מונה לראש מחלקת סדיר בזרוע היבשה.

ביולי 2019 הועלה לדרגת תת-אלוף ושימש ראש חטיבת התכנון ומִנהל כוח האדם באגף כוח האדם. ביוני 2023 סיים את כהונתו בתפקיד.

באוקטובר 2023 עם תחילת מלחמת חרבות ברזל, החל לשמש ודמני כמפקד הצוות לטיפול באזרחים החטופים והנעדרים באכ״א.

ודמני הוא בוגר המרכז הבינתחומי הרצליה במשפטים ובממשל, ומוסמך בביטחון לאומי מאוניברסיטת חיפה. כמו כן, הוא בוגר המכללה לביטחון לאומי.

אימו היא ד"ר רבקה ודמני-שאומן, סגנית יו"ר המועצה להשכלה גבוהה. דודו הוא סגן-אלוף ספי שאומן, מפקד גדוד שריון שנהרג מאש צה"ל במלחמת לבנון הראשונה. דודו (מצד אביו) הוא איש העסקים ובכיר השב"כ לשעבר יקי ודמני.

חיים אישיים
-----------

ודמני נשוי למָיה ואב לשלושה. מתגורר בחיפה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמיר ודמני** בוויקישיתוף
* אתר למנויים בלבד אהרן רבינוביץ, במרפסת של בית הרב מוכרע עתיד מינהלת החרדים בצה"ל, באתר הארץ, 6 במרץ 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑   רשימת המינויים החדשים בצה"ל, באתר צה"ל, 23 ביולי 2018
2. ↑   הצהרת דובר צה"ל - 12.10, סרטון באתר יוטיוב
3. ↑  יעקב ודמני, הקשר הרב דורי של יעקב (יקי) ודמני, באתר הקשר הרב דורי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008554243105171
* LCCN: no93015656
* VIAF: 68500853
* WorldCat (עם VIAF): 68500853

 |
לוח שעווה עם חרט
דמות אישה (נביאה עם טאבולה ראסה), דייגו ולסקס, 1648
**טאבולה ראסה** (מלטינית: **Tabula rasa**, "לוח חלק") הוא מונח המציין תאוריה לפיה בני אדם נולדים ללא מידע פנימי אלא כ"לוח חלק". הידע האינדיבידואלי נצבר כחלק מניסיון החיים ומתפיסת העולם דרך החושים.

היסטוריה
--------

בתרבות המערבית ניתן למצוא עדויות לרעיון ה"טאבולה ראסה" עוד מימיו של אריסטו:

> 
> "המחשבות נמצאות בתודעה באותו אופן כמו שמכתבים מונחים על שולחן נקי מכל סימן. זה בדיוק מה שקורה בתודעה"
> 
> 
> 
> — אריסטו
> 

במסכת אבות אומר התנא אלישע בן אבויה: 

> 
> "הלומד ילד, למה הוא דומה? לדיו כתובה על נייר חדש. והלומד זקן למה הוא דומה? לדיו כתובה על נייר מחוק."
> 
> 
> 
> — משנה, מסכת אבות, פרק ד', משנה כ'
> 

אך רעיונותיהם של אריסטו ושל אלישע בן אבויה נשכחו למשך מאות שנים עד למאה ה-13 בה תומאס אקווינס החזיר את רעיונותיו של אריסטו לדעת המחשבה המודרנית. כתביו של אקווינס, למרות שהוצגו בפני הציבור, לא זכו להתייחסות משמעותית במשך כמה מאות שנים עד להופעתו של הפילוסוף ג'ון לוק במאה ה-17. לוק הציג את הגישה האמפיריציסטית, לפיה הילוד הוא דף חלק אשר צובר מידע אך ורק מהסביבה וניסיון חייו. תיאורית "טאבולה ראסה" מופיע גם בכתביו של זיגמונד פרויד.

ראיות סותרות
------------

למרות שבניגוד לבעלי חיים אחרים שנולדים עם יכולות מתקדמות כמו היכולת לעמוד וללכת, בני האדם נולדים עם מעט מאוד ידע מובנה, הרעיון שהאדם נולד ללא שום מידע פנימי איננו מקובל היום ברוב ענפי המדע. דוגמאות לידע מובנה במוח האנושי הן למשל רפלקס מורו שמופיע בתינוקות שאך נולדו או החיבה של בני אדם למגורים בקרבת נופי טבע של כרי דשא ומים למרות שבימינו כבר אינם רלוונטיים להישרדות של האדם המודרני.

מדע
---

במדע, "טאבולה ראסה" נחשב למודל המסוגל לחתור לכיוון מטרה מוגדרת על ידי שימוש בחוקים בסיסיים של לימוד עצמי. כיום סבורים מדענים שהמוח עובד כמכונה הניתנת לתכנות, בעלת סט מוגדר של חוקים אשר בעזרת המידע שנקלט דרך החושים מעדנת את תגובותיו של האדם למען ביצוע טוב יותר של המשימות העומדות בפניו. ניסיון לחקות דרך פעולה זו בעזרת מחשבים הוליד את מודל רשת נוירונים.

ראו גם
------

* אמפיריציזם
* רציונליזם
* פילוסופיה של הנפש
* תודעה

לקריאה נוספת
------------

* סטיבן פינקר, **הלוח החלק: על הכחשת טבעו המולד של האדם בימינו**, תרגום: עמנואל לוטם, עריכה מדעית למהדורה העברית: חמוטל קריינר, תל אביב: הוצאת מטר, 2005.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **טבולה רסה** |

* טאבולה ראסה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**תומאס (טום) מקארתי** (באנגלית: **Tom McCarthy**, נולד ב-7 ביוני 1966) הוא שחקן, תסריטאי ובמאי קולנוע אמריקאי. זוכה פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר על סרטו "ספוטלייט".

ביוגרפיה
--------

מקארתי גדל בניו ג'רזי. למד בבוסטון קולג' ובבית הספר לדרמה של אוניברסיטת ייל. כשחקן הופיע בין השאר בסרטי הקולנוע "פגוש את ההורים", "גיבורי הדגל", "ממותה", "המופלא החדש", "שנת הכלב", "משחק כפול", "מבט מגן עדן", "2012", "משחק הוגן" ו"פגוש את הפוקרס הקטנים". כמו כן הופיע בתפקידי מפתח בסדרות הטלוויזיה "בוסטון פאבליק" ובעונה החמישית של "הסמויה". בנוסף ערך הופעות אורח בסדרות רבות אחרות.

ב-2003 יצא סרטו הראשון כבמאי, "אנשי התחנה", עבורו כתב גם את התסריט. הסרט זכה בקטגוריית בחירת הקהל לדרמה הטובה ביותר בפסטיבל סאנדנס. מקארתי זכה בפרס באפט"א לקולנוע עבור התסריט המקורי הטוב ביותר, בפרס אינדפנדנט ספיריט לתסריט ראשון, ובפרס ג'ון קסאווטס לסרט שתקציבו קטן מחצי מיליון דולר.

ב-2007 כתב וביים את הסרט "האורח", וזכה על כך בפרס סטלייט לתסריט המקורי הטוב ביותר ובפרס אינדפנדנט ספיריט לבמאי הטוב ביותר.

ב-2009 היה שותף לכתיבת התסריט לסרט ההנפשה "למעלה".

ב-2011 ביים וכתב את דרמת הספורט "ווין ווין".

ב-2014 כתב את התסריט לסרט "יד בשווי מיליון דולר" שביים קרייג גילספי. כתב וביים את הסרט "הסנדלר" שיצא ב-2014.

מקארתי כתב וביים את הסרט "ספוטלייט" שיצא ב-2015 וזכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר ובפרס אינדפנדנט ספיריט. עבור כתיבת התסריט זכה מקארתי יחד עם שותפו ג'וש סינגר בפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר, בפרס באפט"א, בפרס סטלייט, בפרס אינדפנדנט ספיריט ובפרס גילדת התסריטאים לתסריט המקורי הטוב ביותר. כמו כן זכה בפרס סטלייט ובפרס אינדפנדנט ספיריט לבמאי הטוב ביותר.

הוא המפיק והבמאי של סדרת הטלוויזיה "13 סיבות" ושל סדרת הטלוויזיה "אלסקה דיילי".

בשנת 2020 עלה סרטו "טימי פיילייר: טעויות קורות", אותו כתב וביים ועלה בבכורה ב-7 בפברואר 2020 בשירות דיסני+.

ב-2021 יצא סרטו "מים שקטים", דרמת פשע בכיכובם של מאט דיימון ואביגייל ברסלין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טום מקארתי** בוויקישיתוף

* טום מקארתי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* טום מקארתי, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* טום מקארתי, באתר AllMovie (באנגלית)
* טום מקארתי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* טום מקארתי, באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* טום מקארתי, באתר Metacritic (באנגלית)
* טום מקארתי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* טום מקארתי, באתר MusicBrainz (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**2015: אלחנדרו גונסלס איניאריטו, ניקולס ג'יאקובון, אלכסנדר דינלריס הבן וארמנדו בו – *בירדמן*** | **פרסי האקדמיה האוסטרלית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה – התסריט הטוב ביותר**  **2016: טום מקארתי וג'וש סינגר – *ספוטלייט***  | **הבא**:**2017: קנת' לונרגן – *מנצ'סטר ליד הים*** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007327808305171
* BnF: cb16100404n (data)
* CANTIC: a1184419x
* GND: 14053329X
* ISNI: 0000 0001 1495 5711
* LCCN: no2008124576
* MusicBrainz: ca9ab0e0-d4cf-4625-9a45-092fead644f6
* NKC: mzk2012710602
* NLK: KAC201229792
* NTA: 395464722
* SUDOC: 082055459
* VIAF: 95344715
* WorldCat: lccn-no2008124576

 |
**יאקוב הרושה** (בצ'כית: **Jakub Hrůša**; נולד ב-23 ביולי 1981) הוא מנצח צ'כי.

ביוגרפיה
--------

יאקוב הרושה נולד בברנו והוא בנו של האדריכל פטר הרושה. הוא למד נגינה בפסנתר ובטרומבון, ופיתח עניין בניצוח, במהלך שנותיו בגימנאציום בברנו. מאוחר יותר למד ניצוח באקדמיה לאמנויות הבמה של פראג, שם כללו מוריו את ייז'י בלוהלאווק, רדומיל אלישקה וליאוש סווארובסקי. בשנת 2000 השתתף בתחרות הניצוח של פסטיבל המוזיקה הבינלאומי של פראג. בשנת 2003, זכה בפרס בתחרות הבינלאומית של מנצחים צעירים בזאגרב, קרואטיה. הוא חקר עבור עבודת הגמר את יצירתם של מלחינים צ'כים עכשוויים.

### קריירת ניצוח

משנת 2002 עד 2005, הרושה היה מנצח שותף של התזמורת הפילהרמונית הצ'כית. מ-2005 עד 2006, הוא היה מנצח שותף בתזמורת הפילהרמונית של רדיו צרפת. באפריל 2006, הוא חתם על חוזה הקלטות של שישה תקליטורים עם סופרפון, כאשר שלושת התקליטורים הראשונים היו עם התזמורת הפילהרמונית של פראג.

משנת 2005 עד 2008, הרושה היה מנצח אורח ראשי של התזמורת הפילהרמונית של פראג. הוא היה המנצח הראשי של התזמורת מ-2008 עד 2015. מ-2005 עד 2006 היה המנצח הראשי של התזמורת הפילהרמונית ע"ש בוהוסלב מרטינו בזלין. הוא הפך למנצח אורח ראשי של התזמורת הפילהרמונית הצ'כית החל מעונת 2015–2016.

בפברואר 2009, הרושה מונה למנהל המוזיקלי של פסטיבל גליינדבורן, החל מינואר 2010. בספטמבר 2011, הוא מונה למנהל המוזיקלי הבא של האופרה המלכותית הדנית ושל התזמורת הדנית המלכותית, החל מספטמבר 2013. עם זאת, בינואר 2012, בעקבות התפטרותו של קית' וורנר מהניהול האמנותי של האופרה המלכותית הדנית בעקבות קיצוץ תקציבי, הודיע הרושה כי לא ייקח את תפקיד המנהל המוזיקלי של האופרה המלכותית הדנית, מתוך הזדהות עם פעולתו של וורנר. בספטמבר 2015, לאחר 5 הופעות כמנצח אורח, מונה יאקוב הרושה למנצח הראשי הבא של התזמורת הסימפונית של במברג, החל מעונת 2016–2017, עם חוזה ראשוני של 4 עונות. במרץ 2017, תזמורת במברג הודיעה על מינויו של הרושה לאחד משני המנצחים האורחים הראשיים החדשים שלה, החל בעונת 2017–2018.

ביוני 2018, התזמורת הסימפונית של במברג הודיעה על הארכת חוזהו של יאקוב הרושה כמנצח הראשי שלה עד לעונת 2025–2026. ביולי 2021, הודיעה תזמורת האקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה על מינויו של הרושה למנצח האורח הראשי הבא שלה, החל מעונת 2021–2022, עם חוזה ראשוני של 3 עונות.

יאקוב הרושה ניצח לראשונה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בפברואר 2018, בהפקה של כרמן. הוא חזר לקובנט גארדן באפריל 2022 כדי לנצח על הפקה של לוהנגרין. באוקטובר 2022, הקובנט גארדן הודיע על מינויו של הרושה למנהל המוזיקלי הבא שלו, החל מספטמבר 2025. הוא לקח את התואר של מנהל מוזיקלי ייעודי בתוקף מיידי.

### חיים אישיים

ליאקוב הרושה ולאשתו קלרה יש שני ילדים. המשפחה מתגוררת בלונדון.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של יאקוב הרושה

* יאקוב הרושה, באתר ספוטיפיי

* יאקוב הרושה, באתר AllMusic (באנגלית)

* יאקוב הרושה, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* יאקוב הרושה, באתר Discogs (באנגלית)

* יאקוב הרושה, באתר Songkick (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007315501805171
* BIBSYS: 9030775
* BnF: cb15546524c (data)
* CiNii: DA16257742
* GND: 133785750
* ISNI: 0000 0001 0780 6646
* LCCN: n2008019626
* MusicBrainz: 262a8cc5-a5f3-4f32-a45e-cd86668696fc
* NKC: mzk2005294980
* RERO: 02-A013065778
* VIAF: 46230445
* WorldCat: lccn-n2008019626

 |
**יהודית יחזקאלי** היא עיתונאית ישראלית, כתבת "קול ישראל" ו"ידיעות אחרונות".

ביוגרפיה
--------

יחזקאלי נולדה בחיפה. היא בעלת תואר ראשון בהוראה, מדע המדינה וחינוך. משמשת ככתבת "ידיעות אחרונות" משנת 1982, וכיום היא יו"ר ועד העיתונאים בעיתון. בנוסף, משנת 1989 היא משמשת ככתבת שטח ברשת ב' ובכאן ב,[דרוש מקור] כיום בתפקיד כתבת באזור השפלה.

ב-2002 כתבה סדרת כתבות ובה עדויות חדשות על פרשת ילדי תימן, וזכתה על כך בפרס רוטרי לעיתונאות כתובה.

יחזקאלי שימשה בתפקיד יו"ר זמנית של אגודת העיתונאים תל אביב למשך כ-3 חודשים (מפברואר 2012 עד מחצית מאי 2012), עד בחירתו של יו"ר קבוע לאגודה, רותם אברוצקי.

חיים אישיים
-----------

נשואה ואם לשלושה בנים. מתגוררת כיום בגדרה.

בעבר שימשה כדוברת המועצה המקומית ביישוב.

יחזקאלי עוסקת גם בציור עשרות שנים, אוצרת תערוכות צילום וציור בבית העיתונאים בתל אביב, וב-2005 הציגה שם תערוכה מציוריה, בנושא נשים בהתנחלויות.

קישורים חיצוניים
----------------

* יהודית יחזקאלי, באתר אגודת העיתונאים תל אביב
* קישור לסריקה של כתבתה של יהודית יחזקאלי על פרשת ילדי תימן
* יהודית יחזקאלי, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרב יודילוביץ', לראשונה, פרסי רוטרי לעיתונות, באתר ynet, 12 ביוני 2002
2. ↑  שירי נדב, "זמן תרבות", מתנחלות בראי הציור, באתר ynet, 1 בספטמבר 2005
**מתיאס פינצ'ר** (בגרמנית: **Matthias Pintscher**, נולד ב-29 בינואר 1971) הוא מלחין ומנצח גרמני.

ביוגרפיה
--------

פינצ'ר נולד במארל ובצעירותו למד נגינה בכינור וניצוח. הוא החל את לימודי המוזיקה שלו אצל גיסלהר קלבה ב-1988 בבית הספר הגבוה למוזיקה של דטמולד. ב-1990 הכיר את הנס ורנר הנצה וב-1991 וב-1992 הוזמן לבית הספר הקיץ של הנצה במונטפולצ'אנו, איטליה. מאוחר יותר למד אצל המלחין והחלילן הגרמני מנפרד טרויהן. הוא החזיק במלגת מלחינים צעירים ע"ש דניאל אר לואיס עם תזמורת קליבלנד מ-2000 עד 2002.

באוקטובר 2010 הפך פינצ'ר לאמן הראשון בשיתוף עם התזמורת הסימפונית הסקוטית של ה-BBC. ביוני 2012, הודיע אנסמבל אנטרקונטמפורן על מינויו של פינצ'ר למנהל המוזיקלי הבא שלו, החל מעונת 2013/14, עם חוזה ראשוני לשלוש שנים. מאז עונת 2014/15 פינצ'ר מונה לתפקיד אמן הבית ברדיו הדני לתקופה של שלוש שנים. הוא משמש כפרופסור לקומפוזיציה בבית הספר ג'וליארד. החל מעונת 2014/15 הוא אמן הבית של אולם הפילהרמונית של קלן.

כמה מיצירותיו התזמורתיות והקוליות בוצעו במקומות כמו קרנגי הול והרויאל אלברט הול.

הקונצ'רטו הכפול לחצוצרה שלו משנת 2012 נוצר בהשראת יצירתו של איגור סטרווינסקי. הוא בוצע לראשונה על ידי תזמורת קליבלנד בפסטיבל לוצרן בשנת 2012. הבכורה בארצות הברית הייתה בקרנגי הול, גם עם תזמורת קליבלנד. הבכורה בבריטניה בוצעה בבניין העירייה של גלאזגו על ידי התזמורת הסימפונית הסקוטית של ה-BBC ב-16 במאי 2013.

ב-21 באוגוסט 2016 ניצח פינצ'ר על יצירתו "הרהורים על נרקיסוס" ועל חלום ליל קיץ של מנדלסון בקונצרט הפרומס של ה-BBC.

במרץ 2023 ניצח פינצ'ר על התזמורת הסימפונית של קנזס סיטי. על בסיס קונצרט זה, התזמורת הודיעה במאי 2023 על מינויו של פינצ'ר למנהל המוזיקלי הבא שלה, החל בעונת 2024–2025, עם חוזה ראשוני של חמש עונות.

פינצ'ר מתגורר בניו יורק מאז 2008.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מתיאס פינצ'ר

* מתיאס פינצ'ר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* מתיאס פינצ'ר, באתר ספוטיפיי

* מתיאס פינצ'ר, באתר קומפוניסטן דר גגנווארט

* מתיאס פינצ'ר, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* מתיאס פינצ'ר, באתר Discogs (באנגלית)

* מתיאס פינצ'ר, באתר Songkick (באנגלית)
* 

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007432232005171
* BnF: cb14044752p (data)
* GND: 132470675
* ISNI: 0000 0001 1444 6116
* LCCN: n94119211
* MusicBrainz: 3998a0e5-bcf4-41ff-951d-cddafd51cbb9
* NKC: js20040126003
* NLP: a0000002639330
* SUDOC: 084289333
* VIAF: 55308597
* WorldCat: lccn-n94119211

 |
**בית מדרש גור** הוא מרכז חסידות גור, השוכן ברחוב ירמיהו בירושלים, בסמוך למתחם בית היתומים שנלר. זהו בית הכנסת הגדול ביותר בעולם כולו.

בניית בית המדרש והפעילות בו
---------------------------

בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים. 
המתכנן הראשי של הבניין הוא האדריכל [אהרן אסטריכר]. חזית הבניין תוכננה בהשראת בית המדרש של חסידות תולדות אהרן ברחוב מאה שערים בירושלים, שתוכנן על ידי האדריכל גיורא גור בתחילת שנות האלפיים. מתכנן הקונסטרוקציה הוא משרד ירון שמעוני שחם.

הבניין הוקם בשנת ה'תשנ"ז 1997 במקום בית המדרש הישן ברחוב רלב"ח, שהיה קטן מלהכיל את החסידים. בשנת ה'תשע"ה (2015) שונו התוכניות והוחל בבניית אגף חדש לבניין. בראש השנה ה'תשע"ט 2019 נחנך האגף החדש אולם בנייתו הפנימית והחיפוי החיצוני המפואר הושלמו בשנת ה'תשפ"ב 2022, שני האגפים חוברו ושטח בית המדרש הגדול הוא כ- 35,000 מ"ר, והוא מכיל מקום עבור 20,000 מקומות ישיבה.

בצמוד לבית המדרש נבנתה דירה למגורי האדמו"ר ומשפחתו המורחבת בעת שהותם בירושלים. הדירה כוללת חדר סמוך לבית המדרש המיועד לקבלת קהל. החל משנת 2012 (תשע"ב) מתגורר האדמו"ר באורח קבע בדירה זו. בעבר כאשר האדמו"ר לא היה בירושלים היה בית המדרש סגור על פי רוב. מאז שהוא גר במקום בית המדרש פתוח ומתקיימות בו תפילות ולימוד במשך כל השנה.

בבית המדרש מתכנסים חסידי גור הבאים לירושלים בשבתות ובחגים. בנוסף לתפילות, האדמו"ר עורך בו את הטישים. האדמו"ר מדליק במקום נרות חנוכה. כשהאדמו"ר מכובד בסנדקאות בירושלים, נערכת הברית בבית המדרש.
וכן נערכים בבית המדרש החתונות ושמחות של נכדי האדמו"ר והמבחנים על ידיעת הש"ס בעל פה, כאשר כל האירועים הגדולים מוקרנים על גבי מסכים גדולים.

בעשרת ימי תשובה, בחלק משלושת ימי ההגבלה ובימי החנוכה לומדים בבית המדרש בחורי הישיבות הגדולות של גור בישראל יחד עם אלפים מאברכי החסידות שמגיעים מהארץ מאמריקה ואירופה. בחורי הישיבות הקטנות מגיעים לתקופות קצרות יותר. בחודש שבט ה'תשפ"ג הועבר כולל "בית ישראל" ממשכנו בבית המדרש הישן ברחוב רלב"ח לאגף בבית המדרש החדש. במלחמת חרבות ברזל עבורו הישיבות "שפתי צדיק" מחצור ו"נזר ישראל" מראשון לציון לבית המדרש.

גידור שטח ציבורי
----------------

השטח הצמוד לבית המדרש הוא חניון ציבורי, אשר גודר ונסגר בשער, העיריה והחסידות הבהירו כי הדבר נעשה בהנחיית הרשויות עקב צרכי ביטחון ולכן הגדר והשער לא יוסרו, אך השטח פתוח לשימוש כלל הציבור 24 שעות ביממה שבעה ימים בשבוע, ובמקום מוצב שלט גדול אשר קובע כי המעבר חופשי לכל הציבור בכל עת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית מדרש גור** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  שאול כהנא, גור קיבלו טופס ארבע, לבית הכנסת הגדול בעולם, באתר כיכר השבת, ‏9 בינואר 2022.
2. ↑  ישראל כהן, ‏הנהלת ביהמ"ד גור מתלבטת - התורמים יכונסו להתייעצות, באתר כיכר השבת, 27 באוגוסט 2017
3. ↑  שלומי הלר, שיא החוצפה: בית מדרש של חסידות גור הפך שטח ציבורי לחניה פרטית, ‏26 ביוני 2019
4. ↑  שלומי הלר, מדוע העירייה מאפשרת לבית המדרש של חסידות גור להשתלט על שטח ציבורי?, ‏4 בספטמבר 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007398434805171

 |
יום טוב המון בימי המנדט הבריטי
**יום טוב המון** (י"ז בתמוז תרל"ג, יולי 1873, איסטנבול – 16 בספטמבר 1952, ירושלים) היה שופט ועורך דין עברי בירושלים בסוף תקופת השלטון העות'מאני, ומייסד שכונת רוממה בירושלים.

קורות חייו
----------

המון נולד באיסטנבול למשפחה יהודית ספרדית מיוחסת, מצאצאיהם של משה המון, יועץ ורופא החצר של הסולטאן סולימאן המפואר, ובנו יוסף אמון שהיה רופאו של הסולטאן סלים הראשון. בני משפחתו עסקו רובם ככולם במקצועות חופשיים: אֶחיו מנחם המון ויעקב המון היו רופאים, וקרובו יצחק המון היה פרופסור בבית הספר הגבוה למתמטיקה וכלכלה באיסטנבול לפני מלחמת העולם.

המון התחנך בבית הספר של חברת כל ישראל חברים והצטיין בלימודיו, ואחר-כך המשיך ללימודים במוסדות חינוך ממשלתיים. לאחר מכן למד באוניברסיטת איסטנבול ובשנת 1902 הוסמך במשפטים. בשנות עבודתו הראשונות כעורך דין צבר ניסיון רב בענייני קרקעות. לאחר מהפכת הטורקים הצעירים (1908) עלה לארץ ישראל ב-1909. בחורף 1910 התמנה לשופט בבית המשפט המחוזי בירושלים, תפקיד שבו כיהן עד תקופת מלחמת העולם הראשונה (1914). בתחילת המלחמה הוא התבקש לעבור לשרת בעיר חלב שבסוריה. מכיוון שסירב לעזוב את ירושלים הוא בחר במקום להתפטר מתפקידו כשופט והחל לעבוד כעורך דין בירושלים. היה פעיל בתנועת ההתעת'מנות. בשנת 1917 גורש מירושלים לאיסטנבול על ידי השלטונות. לאחר המלחמה שב לירושלים והמשיך לעסוק בעריכת דין יחד עם חברו עורך הדין תופיק עדס. מספר רישיונו בלשכת עורכי הדין היה מ.ר 5.

### הקמת שכונת רוממה

בית המון לאחר השיפוץ ותוספות הבנייה, יוני 2009
מומחיותו של המון בחוק העות'מאני ובנושאי קרקעות אפשרה לו לשמש כבורר בסכסוך בין בעלי קרקעות ערביים מליפתא ושייח' באדר. הוא פסק כי עליהם למכור את שטח המריבה, והצליח יחד עם קבוצה מחבריו לרכוש את המקום, בשנת 1921 במטרה להקים בה שכונה יהודית, הקרויה היום שכונת רוממה. הבית שהקים בשכונה נמצא ברחוב שלימים נקרא על שמו, רח' המון 3.

המון נפטר בשנת 1952, בגיל 79. הוא קבור בהר המנוחות בירושלים. תיקיו האישיים, שנמצאו לאחרונה במרתף הבית שבו גר עד מותו, נמסרו לרשות הארכיון הציוני המרכזי.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "יום-טוב אמון", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 194
* יום טוב המון, דבר, 17 בספטמבר 1952
* משה דוד גאון, **יום טוב בן אהרן המון**, בספרו **יהודי המזרח בארץ ישראל**, כרך ב, ירושלים: מ"ד גאון (דפוס עזריאל), תרצ"ח 1937, עמ' 719–720, באתר היברובוקס
* שכונת רוממה, באתר עיריית ירושלים
* סובו ציון והקיפוה: מגוון סיורים בירושלים: בית המון (עמ' 75), באתר עיריית ירושלים

הערות שוליים
------------

1. ↑  יום טוב המון באתר GRAVEZ
2. ↑  נתן ברון, **שופטים ומשפטנים בארץ ישראל: בין קושטא לירושלים 1930–1900**, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס – האוניברסיטה העברית, תשס"ח 2008, עמ' 320
בתחומים מדעיים רבים, ובפרט בפיזיקה ובכימיה, **דרגות החופש** של מערכת נתונה הן קבוצה של פרמטרים עצמאיים המתארים, עבור מודל מתמטי מסוים, את כלל המצבים בהם יכולה להימצא המערכת. כלומר, מצב המערכת תלוי (לפי המודל) אך ורק בערכם של פרמטרים הללו, וניתן לשנות כל אחד מהם, כך שהאחרים יישארו קבועים. בניסוח יותר פורמלי, מספר דרגות החופש של מערכת הוא מספר הערכים הבלתי-תלויים (המינימלי) המאפשר לתאר את מצבה באופן חד חד ערכי.

דוגמאות
-------

שש דרגות חופש של תנועת חלקיק במרחב
במכניקה קלאסית, מקובל לתאר את תנועתו של חלקיק במרחב, בשלושה רכיבי מקום (בקואורדינטות קרטזיות), ובשלושה רכיבי מהירות. אם כל אלה בלתי תלויים זה בזה, אומרים שלחלקיק יש שש דרגות חופש.

לדוגמה, למכל גז שיש בו N חלקיקים, יש 6N דרגות חופש - 6 דרגות לכל חלקיק. העובדה שהחלקיקים חסומים בתחום מרחבי מסוים אינה פוגעת במספר דרגות החופש. לעומת זאת, חלקיק שתנועתו מוגבלת על ידי משוואות, מפסיד דרגות חופש. לכן, בפועל ניתן לתאר בקירוב מערכות הבנויות ממספר רב של חלקיקים בעזרת מספר מצומצם של דרגות חופש. דרגות חופש נוספות למולקולה מגיעות מויברציות, שניתן למדל אותם פיזיקלית כקפיץ.

באותו אופן, לתנועת כלי רכב יבשתי בכביש מפולס יש 4 דרגות חופש - שתיים לתיאור המקום, ושתיים לתיאור המהירות. לעומת זאת לדיסקית במשחק הוקי קרח יש 5 דרגות חופש: 4 לתיאור המקום והתנועה על המשטח הדו-ממדי, ועוד אחת לתיאור תנועת הסיבוב של הדיסקית סביב עצמה.

בתורת היחסות הכללית, משפט העדר השיער קובע כי צופה לחור שחור יציב יש שלוש דרגות חופש: מסה, תנע זוויתי, ומטען חשמלי.

במקרים רבים, מספר דרגות החופש תלוי בחלק של המערכת שאותו מבקשים לתאר. לדוגמה, כדי להבין תאונת דרכים, ייתכן שיש צורך במשתנים רבים, בנוסף למקום ולמהירות כגון: לחץ האוויר בכל גלגל, המסה הכוללת, הטמפרטורה. אם מבקשים לדייק, מספר דרגות החופש מתאר את המודל המתמטי של המערכת הפיזיקלית (ובפרט, את החלק שאותו מעוניינים למדל, ולא את המערכת הפיזיקלית כולה).

ראו גם
------

* ממד (פיזיקה)
* דרגות חופש (מכניקה)
* דרגות חופש (סטטיסטיקה)

קישורים חיצוניים
----------------

* דרגות חופש, באתר MathWorld (באנגלית)

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007545601105171
* LCCN: sh85036480

 |