recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אוטו פון מוזר** (בגרמנית: **Otto von Moser**;‏ 31 במרץ 1860 – 11 באוקטובר 1923) היה גנרל גרמני, שפיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

מוזר נולד ב-31 במרץ 1860 בשטוטגרט, והיה בנו של אלווין מוזר, מנהל הוצאת הספרים Deutsche Verlags-Anstalt. בשנת 1877 התגייס מוזר לצבא הפרוסי והצטרף לרגימנט הרגלים ה-126 (וירטמברג ה-8 - פרידריך הראשון, הדוכס הגדול של באדן). ב-14 בספטמבר 1893 הוא הועלה לדרגת האופטמן, וב-1 באפריל 1894 הוא מונה למפקד פלוגה ברגימנט הגרנדירים ה-119 (וירטמברג ה-1 - "המלכה אולגה"). בשנת 1897 הוא הצטרף למטה הדיוויזיה ה-27 (וירטמברג ה-2), ובשנת 1899 הוא הועלה לדרגת מיור. בשנת 1900 הוא מונה לקצין מטה בקורפוס ה-18, ובשנת 1902 הוא מונה לקצין מטה בקורפוס ה-13 (וירטמברג). בשנת 1906 מונה מוזר למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-120 (וירטמברג ה-2 - "קייזר וילהלם, מלך פרוסיה"), ולאחר מכן הוקצה לזמן קצר למטה רגימנט הרגלים ה-126 (וירטמברג ה-8 - פרידריך הראשון, הדוכס הגדול של באדן), בזמן שהועלה לדרגת אוברסט לוטננט. בשנת 1909 הוא הועלה לדרגת אוברסט, בשנת 1908 העניק לו וילהלם השני, מלך וירטמברג את צלב הכבוד למסדר כתר וירטמברג ונתן לו תואר אצולה. בשנת 1910 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-121 (וירטמברג ה-3 - וירטמברג הישנה), ובשנת 1912 הועלה לדרגת גנרל מיור. בשנת 1913 הוא מונה למפקד חטיבת הרגלים ה-53 (וירטמברג ה-3), שהייתה חלק מהדיוויזיה ה-27 (וירטמברג ה-2).

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה לחם מוזר עם חטיבתו בחזית המערבית, ואף נפצע באחד הקרבות. לאחר החלמתו, ב-25 במאי 1915 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-107, ולחם עמה במהלך חזית המזרחית ולאחר מכן במהלך המערכה על סרביה. ב-18 באוגוסט 1915 הועלה מוזר לדרגת גנרל לוטננט, וב-13 ביוני 1916 הוא הועבר לחזית המערבית ומונה למפקד הדיוויזיה ה-27 (וירטמברג ה-2). ב-12 במרץ 1917 הוא מונה למפקד קורפוס המילואים ה-14, ולחם עמו בקרב אראס ובקרב קמברה. ב-8 בפברואר 1918 הוא פרש מתפקידו, וב-18 ביולי 1918 פרש פון מוזר מהצבא. לאחר מכן הוא חי באיזני אים אלגאו, שם פרסם מספר ספרי היסטוריה צבאית. ב-31 ביולי 1927 הוא קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת טיבינגן, וב-11 באוקטובר 1931 הוא מת בגיל 71.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוטו פון מוזר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007446204005171
* GND: 116939117
* ISNI: 0000 0000 8149 4882
* LCCN: n92007422
* NLP: A29010007
* VIAF: 69290470
* WorldCat: lccn-n92007422

 |
**הרווח בין ראשוניים עוקבים** הוא ההפרש בין זוג מספרים ראשוניים עוקבים, כלומר {\displaystyle \ g\_{n}=p\_{n+1}-p\_{n}} כאשר {\displaystyle p\_{1}=2,\,p\_{2}=3,\,p\_{3}=5,\dots } היא סדרת הראשוניים. הבנת ההתנהגות של הרווח הזה, על אף שאינה סדירה, מספקת הבנה עדינה של סדרת המספרים הראשוניים.

הרווחים הראשונים הם 1, 2, 2, 4, 2, 4, 2, 4, 6, 2, 6, 4, 2, 4, 6, 6, 2, 6, 4, 2, 6, 4, 6, 8, 4, 2, 4, 2, 4, 14, 4, 6, 2, 10, 2, 6, 6, 4, 6, 6, 2, 10, 2, 4, 2, 12, 12, 4, 2, 4, 6, 2, 10, 6, 6, 6, 2, 6, 4, 2, ...

ממשפט המספרים הראשוניים נובע כי {\displaystyle \lim \_{n\to \infty }{\frac {g\_{n}}{p\_{n}}}=0}. 

בשנת 1930 הראה גוידו הוהייסל (Guido Hoheisel) כי קיים מספר {\displaystyle \theta <1} שמקיים {\displaystyle \pi (x+x^{\theta })-\pi (x)\sim {\frac {x^{\theta }}{\log(x)}},x\to \infty }, כאשר \pi היא פונקציית המספרים הראשוניים. זהו שיפור למשפט המספרים הראשוניים (השקול לטענה זו עבור {\displaystyle \theta =1}); הטענה חזקה יותר ככל ש-\theta  קטן יותר. מן הקירוב הזה נובע ש- {\displaystyle g\_{n}<p\_{n}^{\theta },\,} עבור n גדול מספיק. הוהסיאל הראה שאפשר לבחור {\displaystyle \theta =1-1/33000}, וערך זה שופר ל-{\displaystyle 1-1/250} על ידי האנס היילברון (Hans Heilbronn), ואחר-כך ל-{\displaystyle \theta =3/4+\varepsilon } עבור כל \varepsilon >0, על ידי ניקולאי צ'ודקוב (Nikolai Chudakov). התקדמות משמעותית בהבנת הרווחים בין הראשוניים הושגה על ידי אלברט אינגהם (Albert Ingham), שהראה שאם {\displaystyle \zeta (1/2+it)=O(t^{c})\,}
עבור קבוע c מסוים (בסימון אסימפטוטי וכאשר \zeta  היא פונקציית זטא של רימן), אז {\displaystyle \pi (x+x^{\theta })-\pi (x)\sim {\frac {x^{\theta }}{\log(x)}}} עבור כל {\displaystyle \theta >(1+4c)/(2+4c)}. מכיוון שהקירוב לפונקציית זטא נכון לכל {\displaystyle c>1/6}, אפשר להסיק שהטענה על \pi נכונה לכל \theta  גדול מ-{\displaystyle 5/8}.

בשנת 2005 הוכח כי-{\displaystyle \liminf \_{n\to \infty }{\frac {g\_{n}}{\log p\_{n}}}=0} ומאוחר יותר שיפרו את הטענה לערך {\displaystyle \liminf \_{n\to \infty }{\frac {g\_{n}}{{\sqrt {\log p\_{n}}}(\log \log p\_{n})^{2}}}<\infty }.

לפי השערת המספרים הראשוניים התאומים, הערך {\displaystyle g\_{n}=2} אמור להתקבל אינסוף פעמים. בשנת 2013 הוכיח זהאנג כי {\displaystyle \ g\_{n}<7\cdot 10^{7}} אינסוף פעמים, ותוצאה זו שופרה בהמשך עד לטענה כי {\displaystyle \ g\_{n}\leq 246} אינסוף פעמים.

קישורים חיצוניים
----------------

* PrimeGaps.html הרווח בין ראשוניים עוקבים, באתר MathWorld (באנגלית)
* סדרת הרווחים בין ראשוניים עוקבים באתר OEIS – האנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים
**אהובת הקצין הצרפתי** (אנגלית: **The French Lieutenant's Woman**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1981. התסריט הוא של הרולד פינטר, והוא מבוסס בחלקו הגדול על רומן בשם זה מאת ג'ון פאולס משנת 1969.

הסרט היה מועמד לחמישה פרסי אוסקר. מריל סטריפ זכתה בפרס באפטא ובפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר.

התסריטאי, הרולד פינטר, חילק את התסריט לשניים: חלק אחד מתרחש במאה ה-19 והוא מבוסס על הרומן. חלק שני מתרחש בשנות ה-70 ומתאר את רומן האהבה בין שני השחקנים הראשיים בסרט שדומה במידה מסוימת לרומן מהמאה ה-19 שהם משחקים. בסרט יש כל הזמן חילופים של הזמנים, סיפור בתוך סיפור.

צילומי החוץ צולמו בעיירת החוף הבריטית Lyme Regis המפורסמת במזח האבן שלה, עליו נפגשו לראשונה שני גיבורי העלילה, ושם גם התגורר פאולס.

תקציר העלילה
------------

צ'ארלס סמיתסון (ג'רמי איירונס) הוא פלאונטולוג מלונדון. הוא מגיע לעיירה ליים רגיס כדי לבקש את ידה של ארנסטינה (לינסי בקסטר), בתו של סוחר עשיר. היא מסכימה לבקשתו והשניים יוצאים לטייל בעיירה. הם מגיעים למזח ומבחינים באשה עומדת בקצה המזח ומתבוננת בגלי הים (מריל סטריפ). צ'ארלס עוזב את ארוסתו ומתקרב אליה על המזח היא מסובבת את ראשה ומתבוננת בו ואז חל בו שינוי והוא מתחיל להימשך אליה. בימים הבאים הוא עוקב אחריה כשהיא מתבודדת על הגבעות המשקיפות על החוף.

כשהם נפגשים היא מספרת לו ששמה הוא שרה וודרוף והיא עובדת כעוזרת בביתה של האלמנה פולטני האוסרת עליה לעזוב את הבית לבדה. בעבר עבדה כאומנת וטיפלה בקצין צרפתי פצוע שספינתו טבעה והתאהבה בו. הוא עזב לצרפת והיא מצפה שיחזור. בעיירה מכנים אותה זונה ולא מדברים איתה.

כעבור זמן היא נעלמת ורופא העיירה ד"ר גרוגן (ליאו מק'קרן) עוזר לו לאתר אותה. צ'ארלס נותן לה כסף ושולח אותה למלון באקסטר. כשהוא מגיע למלון היא מביעה את אהבתה ומתמסרת לו.

צ'ארלס חוזר לליים ומודיע לארוסתו שהחליט לבטל את האירוסין. אביה של ארוסתו כופה עליו חוזה מביש בו מודה צ'ארלס באשמתו לביטול האירוסין ומסכים שהמסמך הזה יפורסם בעיתונים.

כשהוא חוזר למלון באקסטר מתברר לו ששרה נעלמה. רק לאחר שלוש שנים הוא מאתר אותה כאומנת לילדים בבית עשיר. היא אומרת לו כי ברחה כדי להשתקם ולהתחיל חיים חדשים. הם מתאחדים שוב והסרט נגמר בסוף טוב.

בסיפור המודרני השחקנית האמריקאית אנה (מריל סטריפ) והשחקן האנגלי מייק (ג'רמי איירונס), שניהם נשואים, מתאהבים אחד בשני במהלך ההסרטה.

במסיבת סיום ההסרטה מייק רוצה להמשיך את יחסיו עם אנה אך היא אינה רוצה בזאת ובורחת. צ'ארלס מחפש אותה אבל במקום לצעוק, אנה, הוא צועק, שרה.

מזח האבן בליים רגיס עליו נפגשו לראשונה צ'ארלס ושרה

צוות השחקנים
------------

* מריל סטריפ - שרה וודרוף / אנה
* ג'רמי איירונס - צ'ארלס הנרי סמיתסון / מייק
* הילטון מקריי - סם
* אמילי מורגן - מרי
* שארלוט מיטשל - גברת טרנטר
* לינזי בקסטר - ארנסטינה
* ג'ין פולדס - הטבחית
* פיטר ווהן - מר פרימן
* קולין ג'יוונס - הכומר
* ליז סמית' - גברת פיירלי
* פיישנס קולייר - גברת פולטני
* ג'ון בארט - חלבן
* לאו מקקרן - ד"ר גרוגן

קישורים חיצוניים
----------------

* "אהובת הקצין הצרפתי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "אהובת הקצין הצרפתי", באתר נטפליקס
* "אהובת הקצין הצרפתי", באתר AllMovie (באנגלית)
* "אהובת הקצין הצרפתי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "אהובת הקצין הצרפתי", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "אהובת הקצין הצרפתי", באתר אידיבי
* "אהובת הקצין הצרפתי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**התפוררות התמדתו של הזיכרון** (**La desintegración de la persistencia de la memoria**) (שמן על בד, 1952 עד 1954) הוא ציור של האמן הסוריאליסטי הספרדי סלבדור דאלי. זוהי יצירה מחדש של יצירתו המפורסמת ביותר, "התמדתו של הזיכרון". מידותיה הקטנות יחסית הן 25.4 × 33 ס"מ. היצירה נודעה במקור בשם "הכרומוזום של עין דג צבעוני המתחיל את הפירוק ההרמוני של התמדתו של הזיכרון", והוצגה לראשונה בגלריית קרסטיירס בניו יורק ב-1954. כיום היא מוצגת במוזיאון דאלי שבסיינט פיטרסברג, פלורידה.

תיאור היצירה
------------

בגרסה זו, הנוף של היצירה המקורית, הוצף במים. התפוררות, מציגה את ההתרחשות מעל ומתחת למים. נופו של הקדאקס צף על פני המים. המישורים מחולקים לצורות דמויות לבנים שצפות. התפוררות זו מייצגת את פירוק החומר לאטומים, גילוי מתקופת מכניקת הקוונטים. מאחורי הלבנים, הקרניים שנעות כלפי האופק מסמלות טילים אטומים, אשר מדגישים שלמרות הסדר הקוסמי ביקום, האדם יכול להביא להרס עצמו. עץ הזית היבש, שעליו תלוי השעון שנוזל, החל להתפורר אף הוא. מחוגי השעונים צפים, גופים קוניים סובבים את השעונים במבנה המקביל ללבנים. שעון מותך נוסף (רביעי) התווסף ליצירה. האדם המעוות מהציור המקורי החל להיהפך לדג המשונה שצף מעליו. לפי דאלי, הדג הוא סמל החיים.

רקע
---

דאלי גילה עניין בפיזיקה גרעינית, ומאז הטלת פצצות האטום על הירושימה ועל נגסאקי באוגוסט 1945, תיאר את האטום כ"חומר למחשבה" המועדף עליו. ההבנה שהחומר מורכב מאטומים, אשר לא נוגעים זה בזה, מוצגת ביצירה. הוא שאף לשחזר תופעה זו ביצירותיו באותו הזמן - עצמים תלויים בנפרד אחד מהשני ללא שום כוח נראה לעין הקושר אותם יחד, ועם זאת נמנעים מלהיפרד. דוגמה נוספת לכך היא יצירתו המדונה של פורט ליגאט. נראה כי על פי דאלי, התמונה היא סימבולית, ומסמלת את הפיזיקה המודרנית, העולם הקוונטי שקיים בצורת חלקיקים וגלים. יצירתו המקורית, "התמדתו של הזיכרון", יכולה להתפרש כהצגה של תורת היחסות של אלברט איינשטיין (למרות שדאלי עצמו הכחיש את הקשר לתאוריה).
**התפייסות** הוא שיר ילדים מאת המשוררת והסופרת שלומית כהן-אסיף. השיר התפרסם לראשונה בשנת 1982 בספר "אחרי שלבשתי פיג'מה" עם איוריה של אורה איתן, בהוצאת שוקן לילדים. השיר פורסם גם בספר "נשיקה בכיס ועוד נשיקה: דברים למי שאוהבים" עם איוריה של הילה חבקין בהוצאת הקיבוץ המאוחד, 2017.

מבנה השיר ותכניו
----------------

השיר בנוי מבית אחד. בשיר ישנן שורות ארוכות ושורות קצרות.

השיר מתאר את מצוקתו של הדובר בגלל הריב שנוצר בינו לבין חברו. הדובר רוצה להתפייס אך אינו יודע איך לעשות זאת. הוא מתלבט ומהסס, הוא נבוך ולחוץ אך יודע כי הוא רוצה להתפייס. מצד אחד בולט רצונו העז של הדובר בשיר להתפייס אך מצד שני, בכל ניסיונותיו (האם לטלפן, האם לכתוב מכתב, מתהלך בחדר) מורגשת הססנות. השורות הארוכות בשיר מבטאות את הרצון של הדובר להתפייס והשורות הקצרות מבטאות הססנות, בושה, לחץ והתלבטות.

שימושים חינוכיים
----------------

כריכת הספר "אחרי שלבשתי פיג'מה" בו התפרסם השיר לראשונהכריכת הספר "אחרי שלבשתי פיג'מה" בו התפרסם השיר לראשונה
השיר נלמד במערכת החינוך היסודית והגיל הרך, בנושא חברות, סכסוך בין חברים, התפייסות ובקשת סליחה. נושאים אלה משותפים לרוב הילדים ומעסיקים אותם בחיי היום יום.

ביצועים
-------

השיר זכה למספר ביצועים, המוכר ביותר הוא של הזמר אריק איינשטיין, בלחנו של יוני רכטר. השיר הופיע באלבום שירי ילדים של אריק איינשטיין ויוני רכטר - "הייתי פעם ילד", בשנת 1989. ביצוע אחר של השיר הוא של השחקן רמי ברוך.

קישורים חיצוניים
----------------

* מילות השיר התפייסות באתר שירונט
* האזנה לשיר בביצועו של רמי ברוך
* "אני ילדה לשעבר שניזונה מן הגעגוע שלה" – ריאיון עם שלומית כהן-אסיף בכתב עת מקוון לספרות ותרבות לילדים הפנקס
* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

**מערכי שיעור על בסיס השיר**

* מערך שיעור לגיל הרך בנושא חברות
* מערך שיעור, חינוך לשוני - התפייסות, אתר לב לדעת
* פעילויות למורה לשיר התפייסות - באתר "כותר" של המרכז לטכנולוגיה חינוכית (לבעלי מנויים)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הכרת שלומית כהן אסיף
מקדם הקשר (או המתאם) של קראמר הוא מדד תיאורי לעוצמת הקשר בין שני משתנים הנמדדים בסולם מדידה שמי (משתנים קטגוריים). המדד מבוסס על סטטיסטי כי-בריבוע של פירסון. מדד זה הוצג על ידי הסטטיסטיקאי השוודי הראלד קראמר בספרו שיצא לאור בשנת 1946, ומסומן בדרך כלל באות V.

הגדרה
-----

יהיו X ו-Y שני משתנים הנמדדים בסולם מדידה שמי, ויהא {\displaystyle \chi ^{2}} סטטיסטי המבחן לבדיקת השערת אי תלות בין שני המשתנים. מתאם קראמר מוגדר להיות שווה ל-

{\displaystyle V={\sqrt {\frac {\chi ^{2}/n}{\min(r-1,c-1)}}}}

כאשר n הוא מספר התצפיות, ו- r ו-c הם מספר הערכים שמקבלים המשתנים X ו-Y.

עקרונית ניתן לחשב את V כאשר X ו-Y הם משתנים בדידים כלשהם ולאו דווקא משתנים בסולם שמי (כגון משתנים מסולם סדר או משתני ספירה), אולם בדרך כלל קיימים מדדי קשר עדיפים לשימוש במקרים כאלה.

תכונות
------

* V הוא מדד סימטרי: עוצמת הקשר בין X ל-Y שווה לעוצמת הקשר בין Y ל-X.
* ערכו של V נע בין 0 ל-1.
* V שווה ל-0 אם ורק אם קיימת אי תלות סטטיסטית בין המשתנים X ו-Y.
* V שווה ל-1 אם ורק אם יש התאמה מלאה בין ערכי X וערכי Y.

דוגמה
-----

במדגם שנערך בשנת במחוז ססקצ'ואן בקנדה נשאלו 566 נבדקים על הזדהותם המפלגתית ועל דעתם לגבי הטענה כי בסכסוכי עבודה הממשלה נוטה יותר לצד של המעסיקים מאשר לצד של העובדים. תוצאות המדגם מוצגות בטבלה הבאה:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | הזדהות פוליטית |  |
| מידת הסכמה | ליברלי | סוציאל-דמוקרטי | שמרני | סך הכל |
| מסכים מאוד | 31 | 227 | 31 | 289 |
| מסכים | 31 | 77 | 54 | 162 |
| לא מסכים | 18 | 19 | 37 | 74 |
| מאוד לא מסכים | 8 | 7 | 26 | 41 |
| סך הכל | 88 | 330 | 148 | 566 |

שימו לב כי משתנה ההזדהות הפוליטית הוא משתנה בסולם שמי בעוד שמשתנה מידת ההסכמה נמדד בסולם סדר.

ערכו של סטטיסטי {\displaystyle \chi ^{2}} הוא 126.1, מספר התצפיות n הוא 566, מספר קטגוריות משתנה מידת ההסכמה הוא r=4 ומספר קטגוריות משתנה ההזדהות הפוליטית הוא c=3. לכן:

{\displaystyle V={\sqrt {\frac {126.1/566}{\min(4-1,3-1)}}}=0.334}.

ניתן לומר כי קיים קשר חלש בין המשתנים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Cramér, Harald, 21, **Mathematical Methods of Statistics**, Princeton: Princeton University Press, 1946, עמ' 282, מסת"ב 0-691-08004-6
2. ↑  ראו את הערך על כי-בריבוע להסבר על אופן החישוב
3. ↑  Paul Gingrich, Association Between Variables,
סוס עם רסן ופג (אשר ניתן לראות מבצבץ מצידי הפה).
מתג מסוג פַּג, הפומית מתחברת לסְנִיפִים (ביחיד: סניף, מוטות הלחיים) שמחוברים לטבעות המושכות.
מתג מסוג פְּרֻמְבִּיָּה.
**מֶתֶג** הוא סוג של ציוד המשמש ברכיבה על סוסים. צורתו לרוב ארוכה דמוית מוט עם טבעות בקצה, בדרך כלל עשוי מתכת, או חומר סינתטי. ממוקם בפה הסוס (או מינים אחרים בסוג) ומסייע לרוכב לתקשר עם בעל החיים. המתג מונח בתוך פה הסוס בין השיניים החותכות וטוחנות, ברווח טבעי בו אין לסוס שיניים ובולט משני צידי הפה כך שטבעות הקשירה בולטות החוצה. המתג כבול לראש הסוס באמצעות רסן ואל הטבעות בצידים מחוברות המושכות שמשמשות את הרוכב.

המתג פועל באמצעות העיקרון של חיזוק שלילי. כאשר הרוכב מושך במושכות הוא מפעיל לחץ על המתג שבתוך הפה של הסוס ומאלץ אותו לפעול לפי רצונו של הרוכב. התגמול של הסוס על פעולה נכונה הוא הפחתת הלחץ של המתג.

סוגי מתגים
----------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
אמנם קיימים מאות וריאציות עיצוב, אך ניתן לחלק את המתגים לקבוצות בסיסיות לפי הדרך בה הם מפעילים לחץ בפה הסוס.

לחץ ישיר ללא מינוף:

* **פַּג** (רבים: פַּגִּים אנגלית: Snaffle) עשוי משני מוטות בעלי טבעת בקצה המחוברים יחדיו ונקראים **פֻּמִּית**. המתג מפעיל לחץ ישיר על הלסת, לשון, וקצה הפה.

עם מינוף:

* **פְּרֻמְבִּיָּה** (באנגלית: Curb bit) מתג המשתמש בסוג של מנוף (shank). הפומית בעל קימור הנקרא **מִרְוַח הַלָּשׁוֹן** (באנגלית: port). מנוף זה יוצר לחץ לא רק בפה, אלא גם על הקודקוד ומסילות הסנטר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מתג** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007538329905171
* GND: 4185985-6
* LCCN: sh85034843
* NKC: ph536727

 |
**פתן מוות צפוני** (שם מדעי: ***Acanthophis praelongus***) הוא מין של נחש ארסי מסוג פתן המוות שבמשפחת הפתניים; הוא נפוץ ברחבי צפון אוסטרליה, בפפואה ניו גיני, ואף בכמה מאיי אינדונזיה. בדרך כלל הוא חי באזורי אחו, ערבות לחות ויערות גשם. הוא דומה מאוד למין פתן מוות מצוי, וכמוהו ארסי ביותר.

מאפיינים
--------

נחש זה קטן ביחס למשפחתו ומגיע לאורך 40 עד 70 סנטימטרים בממוצע. הוא בעל ראש קצר עם בליטות קרניות מעל העיניים וצורתו שטוחה ומעובה. הנחש איטי מאוד ונוטה שלא לנוע הרבה. צבע קשקשיו משתנה בין אפור, חום כהה ועד לחום אדמדם. קצה זנבו יכול להתנועע כמו תולעת, מה שעוזר לו למשוך את טרפו הכולל בעיקר דו-חיים, לטאות וזוחלים קטנים נוספים אך גם יונקים - לטווח המאפשר לו הכשה. כמו קרוביו, נחש זה אינו מטיל ביצים אלא משריץ עד 10 צאצאים בכל השרצה.

הנחש ארסי ביותר ומכיל מיוטוקסין חזק המשפיע על מערכת העצבים, הנשימה ותנועת השרירים ויכול להביא בקלות למצב חירום או אף למוות אם לא ניתנת עזרה רפואית בזמן. עם זאת מאז שיוצר נוגדן לארס מספר מקרי המוות ירד באופן דרמטי.

הנחש עצמו נפגע מבירוא יערות בהם הוא חי וכן מהבאת קרפדת הקנים לאוסטרליה. הנחשים מפתים את הקרפדה ומכישים אותה, אך מתים מהרעל שבגופה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פתן מוות צפוני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  פתן מוות צפוני באתר הרשימה האדומה של IUCN
**פתן ים סטוקס** (שם מדעי: ***Hydrophis stokesii***) הוא מין של נחש ים ארסי ממשפחת הפתניים החי במימי האזור האינדו פסיפי. מין זה משויך לפי חלק מהחוקרים לסוג עצמאי (**Astrotia**). הוא קרוי על שם האדמירל הבריטי ומגלה הארצות ג'ון לורט סטוקס (אנ').

מאפיינים
--------

התפוצה של נחש ימי זה היא מחופי פקיסטן, הודו וסרי לנקה עד לאוסטרליה הטרופית ומצפין עד למצר טאיוואן וים סין הדרומי. הוא שוכן בשוניות אלמוגים טרופיות בעומק רדוד.

נחש זה הוא מהכבדים שבנחשי הים. הוא מגיע לאורך מטר וחצי והוא בעל מבנה מפוטם ועגלגל השונה מכל נחש ים. הוא בעל קשקשי גב וגחון רחבים שצבעם צהוב-שמנת עד לחום ועד שחור. על גבו רצועות כהות ולבנות לסירוגין. הנחש בעל ניבי ארס מגודלים יחסית והוא יכול להרוג בקלות, אף שלא מיוחסת לו מתקפה קטלנית. עם זאת פרטים של נחש זה נתפסים לעיתים ברשתות דיג ועלולים להכיש את הדייגים אותם. הוא נחשב לנחש אגרסיבי יחסית.

ארסו של הנחש עוזר לו להרוג טרף של דגים ורכיכות מתחת למים כשהוא קוטל אותם במהירות במקום לרדוף אחריהם. בדומה למרבית נחשי הים הוא משריץ מתחת למים צאצאים חיים, עד 5 במספר בכל עונת רבייה. לעיתים הנחשים מתקבצים יחדיו בקבוצות של אלפי פרטים בשביל ההזדווגות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פתן ים סטוקס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  פתן ים סטוקס באתר הרשימה האדומה של IUCN
**פתן שחור כחול-בטן** (שם מדעי: ***Pseudechis guttatus***) היא מין של נחש ארסי ממשפחת הפתניים החי במזרח אוסטרליה. נחש זה הוא השני בארסיותו בסוג פתן אפעי, לאחר המין הקרוב פתן שחור אדום-בטן.

תיאור
-----

הפתן מגיע לאורך ממוצע של 1.2 מטר או 1.5 מטר והוא בעל קשקשים כהים עד שחורים עד לאפור ועד לצבע שמנת. בניגוד לשמו הבטן שלו אינה כחולה אלא כהה אך הצידיים התחתונים לעיתים כחולים. לנחש ראש מעט שטוח עם עיניים גדולות שחורות. צווארו יכול להתנפח בדומה לנחשי ממבה ובמידה פחותה לקוברה, דבר שהוא עושה להגנה. הנחש מטיל 7 עד 12 ביצים בעונת הרבייה.

נחש זה מצוי בטבע רק באזורים הפנימיים של דרום-מזרח קווינסלנד ובצפון-מזרח ניו סאות' ויילס. גודל תפוצתו קטן יחסית אך סיכונו הוא ללא חשש. הוא חי באזורי סוואנות, בתות וערבות סמוך לאזורים לחים. 

הנחש הוא צייד של צפרדעים, זוחלים קטנים ויונקים קטנים החיים בסבכים. הוא יחידאי ולרוב נחבא אל הכלים. הוא יוצא מבין סלעים או חללי עצים בלילות.

נחש זה ארסי מאוד, והכשותיו נפוצות יחסית אך לא בהכרח קטלניות. לרוב הנחש יעדיף להימנע מקרבה לאדם וינסה להתחמק אלא אם כן נדחק או מופתע. הארס מורכבת מנוירוטוקסין ודומה לארס של פתן שחור אדום-בטן. ההכשה גורמת לאדם לכאבים, סחרחורת, מיגרנות, בחילות, הקאות, שלשולים, הזעת יתר ולימפדנופתיה ולעיתים גם למוות, לרוב מאי-ספיקת כליות. ההכשות אינם נדירות אך נסיוב נגד ארס של הנחש או של נחש טיגריסי יכול להציל חיים אם ניתן בזמן. מספר ההרוגים ממין זה נמוך יחסית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פתן שחור כחול-בטן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  פתן שחור כחול-בטן באתר הרשימה האדומה של IUCN
**נח איינשטיין** (נולד ב-24 בנובמבר 1952) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת המגן השמאלי. איינשטיין מזוהה בעיקר עם קבוצת הפועל כפר סבא, בה שיחק במשך כל הקריירה שלו ואף היה קפטן הקבוצה, איתה זכה במספר תארים.

קריירה
------

איינשטיין החל את הקריירה המקצוענית בעונת 1971/1972 בה החל להשתלב בקבוצה הבוגרת של הפועל כפר סבא. איינשטיין שימש כמגן שמאלי תוקף ואגרסיבי. עם הקבוצה זכה איינשטיין בתואר האליפות בישראל לעונת 1981/1982, ובעוד 3 תוארי גביע המדינה, וזכייה אחת בתואר אלוף האלופים. עם השנים הפך איינשטיין לשחקן הבולט ביותר בסגל והפך לקפטן הקבוצה. משנת 1975 ועד 1988 גם זומן ושיחק 13 משחקים בנבחרת ישראל הבוגרת. בולטות בעיקר הופעותיו בטורנירי קדם אולימפיאדת 1980 (שנערכו ב-1979), והשתתפותו בטורניר מוקדמות גביע העולם של 1982 נגד פורטוגל (נערכו ב-1980). במקביל להיותו של איינשטיין שחקן בכפר סבא, היה חייל קבע בצה"ל בתפקיד מנהלתי.

ב-1988, לאחר 26 שנים בקבוצה הבוגרת של הפועל כפר סבא, ומעל ל-500 הופעות במדי הקבוצה
, סיים איינשטיין את תקופתו במועדון בתור שחקן פעיל. לאחר מכן שימש איינשטיין מספר פעמים כעוזר מאמן וכמאמן בקבוצה הבוגרת ועוד מספר תפקידים מקצועיים במועדון לאורך השנים, בין היתר עזר לקבוצת מכבי הרצליה להעפיל לליגה הראשונה כשהדריך אותה בתור המאמן.

לימים הפך איינשטיין למנהל חשבונות, ובמקביל אימן בבית הלוחם בתל אביב את הקבוצה של נכי צה"ל.

תארים כשחקן
-----------

**ליגת העל**

* **אליפות (1)**: 1981/1982

**גביע המדינה**

* **זכייה (3)**: 1974/1975, 1979/1980, 1989/1990

**גביע אלוף האלופים**

* **זכייה (1)**: 1981

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
* אבינעם פורת ומשה מרקוס, 11 האגדות של הפועל כפר סבא, באתר ynet, 26 במאי 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  ה-500 של איינשטיין, מאת צבי בר-שירה, עיתון מעריב, 23 במאי 1988
2. ↑  כפ"ס:איינשטיין פורש, סנבל הגיע, מאת חיים פיצ'ון, עיתון חדשות, 11 באוגוסט 1988
3. ↑  סוגר חשבונות, אלדד שמואלי, אתר זמן מעריב שרון, 22 ביולי 2007
**נח זבולוני (זבילביץ')** (1910 - י"ג באדר ה'תשס"ד, 5 במרץ 2004) היה עיתונאי ישראלי. נודע בשם העט **רנ"ז**.

ביוגרפיה
--------

זבולוני נולד ב-1910 בקאמינקה שברוסיה הלבנה. בגיל 13 הבריח את הגבול לפולין, שם למד עד שנת 1934 בישיבות ובין השאר למד אצל הרבנים אהרן קוטלר, ברוך בר ליבוביץ, יעקב ישראל קניבסקי (הסטייפלר) ויוסף רוזין (רוגצ'ובר). בשנת 1934 עלה לארץ ישראל ושינה את שמו לזבולוני.

בירושלים למד בישיבת מרכז הרב, ובמקביל ניהל את העיתון המקומי "המשקיף". היה פעיל באצ"ל למען אסירי המחתרת, ואף נעצר על ידי המשטרה הבריטית, יחד עם דניאל ינובסקי, ושוחרר לאחר מספר ימים. במסגרת פעילותו באצ"ל היה מבאי ביתו של הרב אריה לוין ("אבי האסירים"), קשר שנשמר גם לאחר הקמת המדינה. בין השנים 1948–1965 ניהל בירושלים את העיתון "חרות" וכן כתב לעיתון.

בשנת 1948 נשא לאשה את אסתר זקס. לבני הזוג נולדו שני ילדים, עו"ד יהודית שפר צור ואלי זבולוני. 

בשנת 1958 הוסמך לרבנות על ידי הרב יהודה גרשוני, אך למעט מקרים בודדים לא השתמש בתואר זה.

זבולוני היה חבר הוועידות הארציות של מפלגת "חרות" וחבר בית הדין העליון של "הסתדרות העובדים הלאומית". לאחר איחוד "חרות" עם "הליברלים" פרש עם שמואל תמיר למפלגת המרכז החופשי, לאחר מכן לד"ש, וסיים את דרכו במפלגת "העבודה".

בין השנים 1966–1976 היה דובר המועצה הדתית של ירושלים.

זבולוני נהג לשהות שעות רבות בספריית ישיבת מרכז הרב וללמוד עם תלמידיה. מספר מאמרים תורניים פרי עטו פורסמו בכתב העת "טורי ישורון".

רוב חייו התגורר בשכונת קריית משה בירושלים. 

נפטר בשנת 2004 ונקבר בהר המנוחות בירושלים.

כתיבה עיתונאית
--------------

במשך כ-45 שנות קריירה עיתונאית כתב למעלה מ-4,500 כתבות ומאמרים בעיתונים "חרות", "מעריב" ו"דבר". כתיבתו עסקה בנושאים מגוונים, תוך התמקדות בידיעות מחוגי "נטורי קרתא", שאותם השיג גם מהרב עמרם בלוי ומ"שר החוץ" שלה, הרב משה הירש, ובידיעות מסביבתו של מנהיג הליטאים הרב אלעזר מנחם מן שך, שאיתו למד בפולין. 

תחילת כתיבתו העיתונאית הייתה במאמרי ביקורת וסאטירה בעיתון "חרות", ומאוחר יותר עסק גם בדיווחים חדשותיים. בעיתון דבר שימש ככתב לענייני דת וסיפק כתבות רקע בנושאים דתיים, חגים, אנקדוטות וסיפורי הווי מהעולם החרדי.

הוא כתב בעיתון "חרות" משנת 1948 עד לסגירתו בשנת 1965, ובעיתון "דבר", משנת 1980 עד סגירתו בשנת 1995.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר נח זבולוני - רנ"ז - חצי מאה של עיתונות ירושלמית
* אתר ההנצחה הראשי לאסתר ונח זבולוני
* אתר הנצחה תואם פייסבוק לאסתר ונח זבולוני

הערות שוליים
------------

1. ↑  נעצר נח זבולוני מהנהלת "המשקיף", המשקיף, 7 בספטמבר 1947
2. ↑  שוחררו נ. זבולוני וד. ינובסקי "המשקיף", המשקיף, 9 בספטמבר 1947
3. ↑  מאמריו התורניים של נח זבולוני בכתב העת טורי ישורון
4. ↑  מאמריו של נח זבולוני באתר המוקדש לכתיבתו העיתונאית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007526148005171
* VIAF: 310739095
* WorldCat: viaf-310739095

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באנשי הענן. אם התכוונתם לעיר הנוכחית, ראו צ'צ'פויאס, פרו.
מבנים באתר הארכאולוגי של קואלאפ (אנ') עיר בתרבות צ'צ'פויאס, מהמאה ה-6 לספירה
**צ'צ'פויאס** (תעתיק ללטינית: **Chachapoyas**) הקרויים גם **אנשי הענן** או "שוכני יער העננים" היו אנשי תרבות פרה-קולומביאנית שחיו בהרי האנדים בשטח פרו של ימינו. צ'צ'פויאס הוא הכינוי שהעניקו בני האינקה לאנשי הענן ולא ידוע כיום כיצד הם כינו את עצמם.

האינקה כבשו את תרבותם בתקופתם של טופא אינקה (Túpac Inca Yupanqui) ובנו ואינה קפאק, (Wayna Qhapaq) במאה ה-15, זמן קצר לפני הכיבוש הספרדי. ישנן תאוריות הגורסות שהישגיהם עלו על אלו של האינקה: הם הצטיינו בבניית ערים, דרכים, טראסות, השקיה ומטלורגיה. כאשר הגיעו הספרדים לדרום אמריקה היו הצ'צ'פויאס אחד מתוך מספר עמים שנשלטו על ידי האינקה, אם כי לא היו משולבים לחלוטין בתוך תרבות האינקה ושמרו על תרבותם.

מאחר שרוב המידע הקיים עליהם הגיע מהקונקיסטאדורים, לרוב כידע שצברו אצל בני האינקה, אין מידע מבוסס על תרבותם. על פי התיאור היו הם הבהירים והגבוהים מבין העמים ששכנו באזור, נשותיהם נודעו ביופיין ועדינותן.

קיימות אגדות רבות על עושרם ואגדות על כך שהסתירו חלק מאוצרותיהם מפני הספרדים הכובשים.

הצ'צ'פויינים קברו את מתיהם יחד עם אוצרות שישמשו אותם בעולם הבא, חלק ניכר מהקברים נשדדו במהלך השנים, החל בספרדים שכבשו את המקום.

הארכאולוג ג'ין סבוי Douglas Eugene "Gene" Savoy על דמותו כנראה מבוססים סרטי אינדיאנה ג'ונס גילה עשרות שרידים של ערי אבנים עתיקות השייכים לתרבות הצ'צ'פויאס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'צ'פויאס** בוויקישיתוף
* מאמר מאת גילי חסקין
* מאמר נוסף מאת גילי חסקין

הערות שוליים
------------

1. ↑  People Weekly, May 1985, pp. 30-31

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007537386805171
* BnF: cb14418545w (data)
* LCCN: sh98004902

 |
**צָ'צָ'לָקָה אדמונית-בטן** (שם מדעי: ***Ortalis wagleri***) היא מין של עוף קרקע ממשפחת ההוקיים האנדמי למקסיקו במדינות: חליסקו, סונורה, סינלואה, נאיאריט ודורנגו. תחום מחייתה הוא יערות גשם נמוכים בטווח של עד 1,500 מטר אך גם יערות יבשים יותר.

עוף זה דומה למיני הסוג פנלופה והוא מגיע לאורך 62–67 ס"מ ולמשקל 834 גרם. הצ'צ'לקה בעלת נוצות חומות-אדמוניות וראש שחור עם פנים אדומות בולטות וסנטר ורוד. המקור קצר ואפור ובקצהו ציצה בולטת שחורה. החזה כתום-אפור, הבטן אדומה והרגליים אפורות וחזקות. הזנב ארוך וכהה אך בעל נוצות כתומות בקצוות.

היא יכולה לנוע על הקרקע אך גם מעל ענפי היער, שם היא מחפשת מיני פירות ומגוונת בחרקים. היא חיה רוב הזמן בקבוצות קטנות של עד 10 עופות. עונת הרבייה שלה חלה בין מאי ליולי אז הזכרים מנפחים את נוצותיהם וקוראים לנקבות.

הצ'צ'לקה אינה נמצאת בסכנת הכחדה בטבע ומצב שימורה הוא "ללא חשש".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'צ'לקה אדמונית-בטן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  צ'צ'לקה אדמונית-בטן באתר הרשימה האדומה של IUCN
רפובליקת האיטי, 10 גורדים (1827).
**גורד** (צרפתית) או **גאוד** (קריאולית) הוא ההילך החוקי של האיטי. קוד ה-ISO 4217 שלו הוא **HTG**, והוא מחולק ליחידות משנה של 100 סנטימס (צרפתית) או סנטים (קריאולית).

מקור השם "גורד" הוא במטבעות הדולר הספרדי (אנ') שנקראו "pesos gordos" (ידועים באנגלית כ"חתיכות של שמונה" ובצרפתית כ"piastres fortes espagnoles") שהיו המטבע העיקרי באזורים שהיו תחת שליטה ספרדית ובהם ננקבו חלק ניכר מהעסקאות.

היסטוריה
--------

### הגורד הראשון, 1813–1870

הגארד הראשון הושק ב-1813 והחליף את הליברה ההאיטיאנית (אנ') בשיעור של 8 ליברות וחמש סו לגורד.

#### מטבעות

המטבע הוטבע לראשונה בערכים של 6, 12 ו25 סנטים והיה עשוי כסף. ב-1827 הוטבעו מטבעות בערכים של 50 ו-100 סנטים. ובהמשך הוטבעו מטבעות בערכים של סנט בודד, שני סנטים, 6.25 סנטים ו6 סנטים. ב-1863 הוטבעו במטבעת היטון שבברגמינהאם מטבעות ברונזה בערכים של 5, 10 ו-20 סנט, ואלו היו המטבעות האחרונים של מטבע הגורד הראשון.

#### שטרות

ממשלת האיטי הנפיקה שטרות נייר בערכי גורד בודד, 2,‏ 5,‏ 10,‏ 20,‏ 25,‏ 50,‏ 100,‏ 500 ואלף גורד.

### הגורד השני, 1870–1872

ב-1870 בוצע פיחות מטבע בשיעור של 10 ל-1, לא הונפקו מטבעות, הממשלה הנפיקה שטרות בערך של 10 ו-25 גורד.

### גורד שלישי, 1872 עד ימינו

המטבע עבר פיחות שוב ב-1872, בשיעור של 300 ל-1. כמו במטבע הקודם, בתחילה לא הונפקו מטבעות ונעשה שימוש בשטרות נייר בלבד (שלעיתים נקראו פיאסטר), ב-1881 הוחלט להצמיד את ערך הגארד לערך הפרנק צרפתי ביחס של גארד אחד שווה 5 פרנקים, והאיטי חזרה להנפיק מטבעות.

ב-1919, בעקבות הפלישה האמריקנית להאיטי, הוחלט להצמיד את הגארד לדולר האמריקאי, בשיעור של 5 גארד לדולר בודד. ב-1989 בוטלה ההצמדה לדולר והגארד כיום הוא בעל שער חליפין גמיש.

#### דולר האיטי

בעקבות ההצמדה לדולר עד היום חמש גורד מכונה לעיתים "דולר האיטי" ו5 סנטים נקראים "פני האיטי". הדבר יוצר בלבול רב, בעיקר בקרב תיירים, משום שבמקומות רבים המחיר ננקב בדולרים האיטים, ועל הלקוח להכפיל את המחיר ב5 כדי להמירו למחיר בגורדים. התופעה נשארה למרות הניוד של שער הגורד, והמנהג לכנות חמישיית גורדים בשם דולר לא חלף לחלוטין.

שער חליפין
----------

| שער חליפין נוכחי עבור גורד האיטי |
| --- |
| באתר Google Finance: | AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD |
| באתר Yahoo! Finance: | AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD |
| באתר XE.com: | AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD |
| באתר OANDA.com: | AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD |

ראו גם
------

* בנק האיטי
* הברית הבוליברית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גורד האיטי** בוויקישיתוף
* רשומה, בבלוג תועלת שולית על השימוש ב"דולר האיטי"
* אתר הבנק המרכזי של האיטי
* תצלומי שטרות מהאיטי, באתר הבנק המרכזי
* מידע נומיסמטי על מטבעות האיטי, באתר "נומיסטה"

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  3310.- Monnaie de la République d'Haiti » Haiti-Référence, Haiti-Référence (בצרפתית)
3. ↑  Papers Relating to the Foreign Relations of the United States, 1919, Volume II - Office of the Historian, history.state.gov
4. ↑  המקרה המוזר של הכסף שלא קיים | תועלת שולית
**גורגופיתקוס** (שם מדעי: ***Gorgopithecus***; מיוונית עתיקה: "קוף עז") הוא סוג נכחד של קוף דמוי-בבון שחי במשך הפליוקן עד הפליסטוקן של אפריקה שלפני 5.332 עד 0.012 מיליון שנה מזמננו. הסוג הוגדר בידי החוקרים רוברט ברום (Robert Broom) ו-ג'.ט. רובינסון (J. T. Robinson) ב-1940. הסוג מכיל מין יחיד - *Gorgopithecus major*.

פרימט זה התגלה במערות מכילות מרבצי מאובנים בחפירות ב-"Kromdraai" ו-"Swartkrans" בדרום אפריקה וכן בערוץ אולדובאי שבטנזניה שגילו היה בן 1.8 מיליון שנה. באזורים אלה התגלו גם הומיניניים קדומים כמו הפרנתרופוס וכמה מינים קדומים בסוג אדם.

הגורגופיתקוס היה דומה לבבונים החיים, אך היה גדול מעט יותר, עם משקל כללי של 37 ק"ג ומעלה, בהתבסס על השיניים שנמצאו והוא הכיל דו-צורתיות זוויגית כמו הבבונים הקיימים, כשהזכרים היו גדולים יותר. היו לו לסתות מוארכות כפני כלב ובתוכם ניבים ארוכים דמויי-פיגיונות. מבנה הלסת שלו היה קצר יחסית לבבונים והיה חסר פסגות עצם לאורך האף.

מדידה של מבנה השיניים השונות מרמזת שהיה אוכל כל, אך ניתוח ממצאי שיניים מדרום אפריקה מראה שלעיתים התבסס על עלים.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Fossilworks: Gorgopithecus major, www.fossilworks.org
2. ↑  R. Broom & J. T. Robinson (1948). "A new type of fossil baboon, Gorgopithecus major". Proceedings of the Zoological Society of London. 119 (2): 379–386. doi:10.1111/j.1096-3642.1949.tb00887.x.
3. ↑  Delson, Eric (1984). "Cercopithecid biochronology of the African Plio-Pleistocene: correlation among eastern and southern hominid-bearing localities". Courier Forschungsinstitut Senckenberg. 69: 199–218.
פירוש נוסף ערך זה עוסק בכפר. אם התכוונתם לנהר, ראו גורגופוטמוס (נהר).

**גורגופוטמוס** (ביוונית: **Γοργοπόταμος**; פירושו הנהר הגועש) היה כפר ורשות מוניציפלית בפתיוטיס שביוון. מאז רפורמת השלטון המקומי שהתרחשה בשנת 2011, הכפר חלק מנפת למאיה. שטחו של הכפר הוא 157.300 קמ"ר. ממוקם כ-8 ק"מ דרומית-מערבית ללמאיה ו-34 ק"מ צפונית לאמפיסה. בית העירייה נמצא בכפר מושוצ'ורי.

הרשות נקראת על שמו של הנהר גורגופוטמוס שזורם דרכו. הפארק הלאומי הרי אויטי, שוכן מדרום מערב. החלק הצפוני-מזרחי של הרשות נמצא בעמק ספרצ'יוס הרחב והשטוח. הרשות המוניצפלית גורגופוטמוס גובלת עם לאמיה מצפון ופוקיס מדרום מערב.

הכפרים ברשות
------------

הרשות גורגופוטמוס מחולקת לכפרים הבאים:

* גורגופוטמוס
* דמסטה (אנו דמסטה, קאטו דמסטה, חלוונצייאיקה)
* דלפינו
* דיאו וונה
* אלפטרוכורי
* אירקליה
* קומאריצי
* מוסצ'וכורי
* ניאו קריקלו
* אויטי
* ווארדאטס

הכפר גורגופוטמוס התפתח סביב מפעל אצטילן שפעל בו בין השנים 1907–1945. הכפר אלפטרוכורי ממוקם בגובה 800 מ' מעל פני הים על מדרון הר קאלידרומו. בכפר דמסטה נמצא מעיין המכונה פסורונרי.

אוכלוסייה
---------

בשנת 2011 מנתה האוכלוסייה בכפר 453 איש ו-3,374 איש ברשות.

| שנה | אוכלוסיית כפר גורגופוטמוס | אוכלוסיית ברשות המוניצפלית |
| --- | --- | --- |
| 1981 | 332 | - |
| 1991 | 429 | 4,401 |
| 2001 | 443 | 4,510 |
| 2011 | 420 | 3,374 |

היסטוריה
--------

גשר גורגופוטמוס נבנה בשנת 1905. הוא הפך למטרה אסטרטגית במלחמת העולם השנייה. המהנדס שתכנן ובנה את הגשר היה אגוסטינו טקוני, לימים Αυγουστίνος Τακωνης (טקוניס) היגר מפלרמו איטליה ליוון כדי לפעול ביוון את כמהנדס (באותה תקופה יוון גייסה מהנדסים ממדינות אחרות כדי למלא מחסור). שמו של גורגופוטמוס התפרסם במהלך מלחמת העולם השנייה, בב־25 בנובמבר 1942 במבצע הרלינג, פרטיזנים יוונים, וכוח לוחמי SOE בריטיים, בפיקודו של אדמונד מאיירס פוצצו את גשר הרכבת מעל נהר גורגופוטמוס ניתקו את הדרך הנשלטת על ידי האויב בין סלוניקי לאתונה וקטעו את שרשרת האספקה לקורפוס אפריקה הפיצוץ הרס שניים מששת מזחי הגשר והשבית את תנועת הרכבות ל-6 שבועות. בתגובה לפעולה הוציאו הגרמניים להורג 16 יוונים מקומיים. נכון ל-2021 משמש האזור סביב הגשר כאנדרטה לאומית.

לאחר מלחמת העולם השנייה ומלחמת האזרחים ביוון, חודש גשר גורגופוטמוס, והמזחים הוחלפו בעמודי פלדה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גורגופוטמוס** בוויקישיתוף
* כפר גורגופוטמוס
* גורגופוטמוס בדפי הנסיעות של GTP

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Population & housing census 2001 (incl. area and average elevation)" (PDF) (ביוונית). National Statistical Service of Greece. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2015-09-21.
2. ↑  Operation Harling: Destruction of the Gorgopotamos Rail Bridge, 1942
3. ↑  Village history, **in Greek**
**ראגנוולד קנפהוודה** (בשוודית: **Ragnvald Knaphövde**) היה מלך שוודיה באמצע שנות העשרים של המאה ה-12. כינויו Knaphövde מיוחס לכד לשתייה בגודל של ראש אדם או שמשמעותו "ראש עגול" בהתייחס לטיפשותו. ראגנוולד מוזכר ב"חוק של וסטרייטלנד" (Västgötalagen) כיורשו של אינגה הצעיר.

מוצאו לא ברור. למלך אינגה הזקן היה בן בשם ראגנוולד וההיסטוריון סוון טונברג מזהה אותו כמלך ראגנוולד. אף על פי כן, מסורת אחרת מציגה את המלך ראגנוולד כבנו של אולוף נסקונונג ו"החוק של וסטרייטלנד" לא מציין שהתקיים קשר משפחתי כל שהוא בינו לבין המלכים שקדמו לו.

מלוכתו
------

ראגנוולד נבחר להיות מלך השוודים באופלנד ואז הוכר על ידי תושבי אסטריֶטלנד, אך כאשר הוא נכנס לוסטרייטלנד, הוא עשה זאת מבלי לקחת בני ערובה גותים. הוא נרצח בקרלבי על ידי הגותים שבחרו במקומו את הנסיך הדני מגנוס נילסן שהוכתר כמגנוס הראשון, מלך שוודיה.

הכרוניקן הדני, סקסו גרמטיקוס, הסביר מאוחר יותר שבחירתו של מגנוס ורציחתו של ראגנוולד היה חלק מתוכניתם של הגותים לתבוע שלא כדין מידי השוודים את הזכות לבחור את המלך:

> 
> אף על פי כן, מלך שוודיה מת ולמרות העובדה שהייתה זו הזכות של השוודים לבחור מלך חדש, הגותים תבעו שלא כדין את הזכות הזאת על ידי ביטול זכותם של האחרים והרהיבו עוז לתת את המלוכה למגנוס. השוודים לא הסכימו לאפשר לגותים כל זכות שהיא בהקשר זה וסברו שאין זה ראוי שאומה פחותת ערך תדרוש לעצמה זכות שהם החזיקו בה מזמנים קדומים. כאשר הם דרשו את זכויותיהם הקדומות, הם הכריזו שבחירתו של מגנוס אינה תקפה, בשל העובדה שלגותים לא הייתה זכות לבחור מלך והם בחרו מלך אחר. מלך זה נרצח עד מהרה על ידי הגותים ובמותו הועברה מלכותו לידי מגנוס
> 
> 
> 
> 

ב"חוק של וסטרייטלנד", מסמך שנכתב במאה הבאה, הכירו הגותים בזכותם לבחור ולהדיח את המלך. ברשימת המלכים שבמסמך זה הם התעלמו מקיומו של מגנוס, אך תחת זאת הם הגנו על רציחתו של ראגנוולד:

> 
> המלך הנוצרי העשירי היה ראגנוולד, אמיץ וגאה. הוא רכב לקרלבי ללא בני ערובה ובשל חוסר הכבוד שהוא רחש לגותים המערביים, הוא נרצח בבושת פנים. לאחר מכן משלו ראשי שבטים בוסטרייטלנד.
> 
> 
> 
> 

כך הסבירו הגותים את רצח ראגנוולד כנקמה לגישתו היהירה כלפיהם. לאחר מותו של מגנוס משלו אצילים בוסטרייטלנד, ככל הנראה בחסותם של מלכי דנמרק, במשך כמה עשורים, עד אשר קיבלו שם את השליטה סוורקר הזקן ואחריו אריק התשיעי.

במאה ה-16 החליף יוהאן השלישי, מלך שוודיה את מצבתו של ראגנוולד שניזוקה במצבה חדשה על קברו במנזר ורטה. קבר זה נחשב לקבר המשפחתי של אינגה הזקן ובשל כך נחשב ראגנוולד כבנו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראגנוולד, מלך שוודיה** בוויקישיתוף
* הערך ראגנוולד בנורדיסק פמילייבוק (בשוודית)
* ראגנוולד, מלך שוודיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Saxo Grammaticus: Gesta Danorum  (בלטינית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SELIBR: 267524
* VIAF: 71371554
* WorldCat: viaf-71371554

 |
**ברית סעדאבאד** היא הסכם אי-תוקפנות הדדי למשך חמש שנים, אשר נחתם על ידי טורקיה, איראן, עיראק ואפגניסטן ב-8 ביולי 1937.

ההסכם נחתם בארמון סעדאבאד בטהראן, ביזמת מלך אפגניסטן, מוחמד זאהיר שאה. ב-25 ביוני 1938 אושררו ההסכמים על ידי המדינות החותמות בטהראן, והברית נכנסה לתוקף. ב-19 ביולי 1938 נרשם ההסכם על ידי חבר הלאומים.

ההסכם נחתם בעידוד מערבי מתוך מגמה ליצור ברית מזרח תיכונית איסלמית פרו-מערבית. מבחינת עיראק, נחתם ההסכם בעת שלטונו קצר הימים של השליט הצבאי בכר סדקי, שהיה כורדי, בעוד שראש ממשלתו חכמת סוליימן היה תורכמני. שני אישים אלו נתפסו כפועלים כנגד המגמות הפאן ערביות שרווחו בפוליטיקה העיראקית. חוגים נרחבים בעיראק הצטערו על פירוק האימפריה העות'מאנית וחיפשו לה תחליף. חתימת ההסכם התאפשרה לאחר פתרון סכסוך הגבולות עם טורקיה בעניין מוסול. מבחינת טורקיה היה ההסכם המשך למדיניות חוץ ששאפה להגיע להסכמים עם המדינות השכנות, וההסכם נוסח בדומה להסכם דומה שנחתם ב-1934 בין טורקיה ובין יוון, יוגוסלביה ורומניה.

ההסכם לא הועמד מעולם במבחן, ולמעשה נשאר בגדר אות מתה. תוקפו הוארך אוטומטית לחמש שנים נוספות ב-1943, שכן איש מהצדדים לא הודיע על רצונו באי הארכת ההסכם. בשלב זה היו הן עיראק והן איראן תחת כיבוש בריטניה (איראן נכבשה על ידי כוח בריטי - סובייטי), ולא ניהלו מדיניות חוץ עצמאית.

קישורים חיצוניים
----------------

* טקסט של נוסח הברית

הערות שוליים
------------

1. ↑  י. שמעוני, **מדינות ערב, פרקי היסטוריה מדינית**, הוצאת עם עובד, 1994, עמ' 198
2. ↑  חגי ארליך, **המזרח התיכון בין מלחמות העולם**, כרך ב', הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 142

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TDVİA: sadabad-pakti

 |
**פרויקט הקרמיקה הלבנטינית** (באנגלית: **The Levantine Ceramics Project**, בראשי תיבות: **LCP**) הוא מיזם שנועד לאפשר איסוף מידע שיטתי על כלי החרס (הנקראים על ידי הארכאולוגים כלי קרמיקה) הנמצאים באתרים ארכאולוגים באזור הלבנט. בצורה אינטראקטיבית ומדעית, ובכך להקל על המחקר הארכאולוגי של חוקרים וארכאולוגים בנושא. הפרויקט הוקם בשנת 2011 על ידי פרופסור אנדראה ברלין (Andrea M. Berlin) מאוניברסיטת בוסטון.

הפרויקט
-------

לפרויקט שני מרכיבים: אתר אינטראקטיבי וסדנאות תקופתיות. הפרויקט עוסק בכל התקופות הקרמיות מהתקופה הנאוליתית מ-5500 לפנה"ס ועד סוף התקופה העות'מאנית בשנת 1920, וכולל את כל אזורי הלבנט, שטחים הנמצאים בטורקיה, סוריה, לבנון, קפריסין, ארץ ישראל, ירדן, ומצרים. מטרת הפרויקט היא לייצר מאגר מידע דיגיטלי גדול אשר יקל על החוקרים לשתף פעולה ולחפש עדויות קרמיות.

המאגר מכיל מידע על כלים, צורות, חומרים, ומידע פטרוגרפי העוסק בזיהוי מקום ייצור על סמך הרכב החומר ממנו עשוי הכלי. הפרויקט ואתר האינטרנט הוקמו כדי לשמש כלי מחקר חדש, אשר מעבר להיותו מאגר מידע קרמי גדול, יקשר בין חוקרים ויעודד מחקר.

הפרויקט מקיים אחת לשנה סדנת עבודה שבו נפגשים החוקרים, מציגים את הגילויים החדשים שלהם, ודנים בנושאים משותפים. הסדנאות החלו להתקיים ב-2012. הסדנה הראשונה התקיימה באתונה, יוון. בנוסף, התקיימו סדנאות בישראל, בירושלים ובחיפה, בבלגיה בלוון, צרפת בליון, ארצות הברית באן ארבור במישיגן ובבוסטון. הסדנאות פתוחות לחוקרים וסטודנטים, ולכל מי שמעוניין בחקר כלי חרס מאזור הלבנט.

אתר האינטרנט פתוח לציבור הרחב לחיפוש וצפייה. באתר מופיעים גם חומרים אשר טרם פורסמו וגם חומרים שפורסמו לפני שנים רבות. חוקרים מכל העולם יכולים להעלות מידע חדש לאתר (לאחר הרשמה).

תרומותיו העיקריות של הפרויקט
----------------------------

* שיתוף מידע שהוא קריטי למחקר הארכאולוגי בין חוקרים, אשר אלמלא האתר והסדנאות, ככל הנראה לא היו נפגשים (לדוגמה חוקרים ישראלים וחוקרים סורים).
* מתן יכולת להשוות בין ערכים באתר, לזהות טעויות, לזהות ערכים שייתכן וזהים ויש לאחדם. האתר מספק פלטפורמה נוחה ביותר לתקשורת בין מזיני ערכים שונים, דיון על סוגיות שבמחקר ובכך מסייע לקידום המחקר.
* הוא משמש כבסיס נתונים הנגיש לכולם. ניתן להעלות ערכים שיהיו זמינים רק לחוקרים עצמם, כמו גם ערכים הפתוחים לכולם. חוקרים יכולים לסנן את מאגר הנתונים לפי מספר רב של פרמטרים.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| פורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרובפורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב | ל**פורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב** |

* אתר פרויקט הקרמיקה הלבנטינית
* מידע על הפרויקט כולל סרטוני הסברה באתר בית הספר האמריקאי לחקר המזרח
* The Levantine Ceramics Project (LCP) Workshop, סדנת עבודה בפרויקט במכון אולברייט למחקר ארכאולוגי שהתקיים ב-2014
* The Levantine Ceramics Project, מאמר של Andrea M. Berlin באתר The CSA Newsletter

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופיל של אנדראה ברלין
2. ↑  The Levantine Ceramics Project: Workshops
**ראדבוט, רוזן הבסבורג** (985–1045) הידוע גם בשם **ראדבוט מקלטגאו**, היה רוזן מחוז קלטגאו באזור הריין העילי בשוואביה. ראדבוט היה האב הקדמון של בית הבסבורג, והוא בחר את שמו על שם מבצר הבסבורג.

ביוגרפיה
--------

ראדבוט היה כנראה בנו השני של לאנצלין מקלטגאו (בנו של גונטרם, רוזן בריזגאו), אחיו הצעיר של ורנר, בישוף שטרסבורג. בשנת 1010 הוא התחתן עם אידה דה לורן, בתם של פרידריך הראשון, דוכס לורן העילית וביאטריס מצרפת, ממנה נולדו לו 4 ילדים.

ראדבוט בנה את טירת הבסבורג, ובשנת 1027 הוא ייסד את מנזר מורי, שנבנה על ידי נזירים בנדיקטינים ממנזר איינזידלן. בשנת 1045 מת ראדבוט, ובנו ורנר הראשון, רוזן הבסבורג ירש את נחלותיו.

משפחתו
------

בשנת 1010 התחתן ראדבוט עם אידה דה לורן, בתם של פרידריך הראשון, דוכס לורן העילית וביאטריס מצרפת, ממנה נולדו לו 4 ילדים:

* אוטו הראשון, רוזן זונגגאו (1015–1055)
* אלברכט הראשון, רוזן הבסבורג (1016–1055)
* ורנר הראשון, רוזן הבסבורג (1025–1096)
* ריכנצה מהבסבורג (מתה ב-1050), התחתנה עם אולריך השני, רוזן לנצבורג

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראדבוט, רוזן הבסבורג** בוויקישיתוף
* המידע הגניאלוגי (בגרמנית)

* ראדבוט, רוזן הבסבורג

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1026252105
* VIAF: 268504110
* WorldCat (עם VIAF): 268504110

 |
**היכל התהילה של הקריקט האוסטרלי** הוא חלק מגלריית הספורט האוסטרלית ומהמוזיאון האולימפי הנמצא במגרש הקריקט של מלבורן.   
 היכל תהילה זה מכיל בתוכו את שחקני הקריקט האוסטרלים הטובים ביותר בהיסטוריה.

הרעיון להיכל תהילה זה הועלה על ידי מועדון קריקט מלבורן, שרצה לכבד את שחקני הקריקט הטובים בהיסטוריה. ב-6 בדצמבר 1996, נחנך היכל התהילה במעמד ראש ממשלת אוסטרליה, ג'ון הווארד. עם חנוכת ההיכל הוחלט להכניס את עשרת החברים הראשונים לתוכו. נכון לשנת 2016, בהיכל התהילה חברים 43 שחקני קריקט.

קריטריונים לכניסה
-----------------

אלה הם הקריטריונים לקבלה להיכל התהילה של הקריקט האוסטרלי:

* השחקן חייב להיות לא-פעיל כבר חמש שנים.
* השחקן חייב השפעה על המשחק, ולא רק סטטיסטיקה טובה.
* השחקן חייב היה להשפיע על השיטה בה הוא שיחק.
* השחקן חייב היה להשיג לפחות אחד מהבאים: 20 משחקי טסט, מאה ריצות או 75 ויקטים (Wicket).
* השחקן חייב היה לשחק לפחות במדינה אחת, למעט אוסטרליה.

חברי ועדת הבחירה
----------------

ועדת בחירת החברים מכילה בתוכה את המנהל הכללי של מועדון קריקט מלבורן, ד"ר ג'ון ליל, את קפטני נבחרת אוסטרליה לשעבר, ריצ'י בנאד וביל לוורי, את ראש קריקט אוסטרליה ונציגי תקשורת.

חברי היכל התהילה
----------------

איאן צ'אפל
מונטי נובלה
### עשרת החברים הראשונים

עשרת החברים שחנכו את היכל התהילה:

* פרד ספופורט'
* ג'ון בלקהאם
* ויקטור טרומפר
* קלארי גרימט
* ביל פונספורד
* דונלד בראדמן
* ביל אוריילי (קריקט)
* ריי לינדוול
* דניס ליל (אנ')

### חברי שנת 2000

* ורוויק ארמסטרונג
* נייל הארבי
* אלן בורדר

### חברי שנת 2001

* ביל וודפול
* ארתור מוריס

### חברי שנת 2002

* גרג צ'אפל
* סטן מקייב

### חברי שנת 2003

* איאן צ'אפל
* לינדסי האסט

### חברי שנת 2004

* יו טרמבל
* אלן דבידסון

### חברי שנת 2005

* קלם היל
* רוד מארש

### חברי שנת 2006

* בוב סימפסון
* מונטי נובלה

### חברי שנת 2007

* צ'ארלס מקרטני
* ריצ'י בנהוד

### חברי שנת 2008

* ג'ורג' גיפן
* איאן היילי

### חברי שנת 2009

* סטיב ווג

### חברי שנת 2010

* ביל לאורי
* גארת' מקנזי

### חברי שנת 2011

* מארק טיילור
* דאג וולטרס

### חברי שנת 2012

* שיין וורן

### חברי שנת 2013

* גלן מק'גראת'
* צ'ארלי טרנר

### חברי שנת 2014

* בלינדה קלארק
* מארק וו

### חברי שנת 2015

* ג'ק ריידר
* אדם גילכריסט

### חברי שנת 2016

* וולי גראוט
* ג'ף תומפסון
**היכל תהילה** הוא כינוי לרשימת כבוד בתחום מסוים, שהנכללים בה נחשבים לאנשי מפתח שתרמו רבות לתחום והיו מצטיינים בתחומם. היכלי התהילה נפוצים במיוחד בענפי הספורט התחרותי ובעסקי הבידור.

היכלי תהילה כוללים לעיתים גם מוזיאון המתעד את ההיסטוריה של הענף (או הקבוצה) ואת חברי היכל התהילה. היכלי תהילה אחרים הם לא-פורמליים ומנוהלים על ידי אמצעי תקשורת המסקרים את התחום. לעיתים רשימות סיכום כמו "100 הכדורגלנים הטובים ביותר" שמפורסמות בכלי תקשורת משפיעים במיוחד מכונים גם הם "היכל התהילה".

בישראל ידוע היכל התהילה של הכדורגל הישראלי שנוסד על ידי ערוץ הספורט וארגון שחקני הכדורגל בישראל, והוקם במימון המועצה להסדר ההימורים בספורט.

ספורט
-----

* היכל התהילה של הכדורסל
* היכל התהילה של כדורסל הנשים
* היכל התהילה של הכדורגל האנגלי
* היכל התהילה של הכדורגל הישראלי
* היכל התהילה של הפוטבול המקצועני
* היכל התהילה של ה-NHL
* היכל התהילה של הבייסבול
* היכל התהילה של הפורמולה 1
* היכל התהילה של הטניס העולמי
* היכל התהילה של הקריקט האוסטרלי
* היכל התהילה של הספורט היהודי
* היכל התהילה הפאראלימפי
* היכל התהילה של הפוקר

אחרים
-----

* היכל התהילה של הרוק אנד רול
* היכל התהילה הלאומי של הצעצועים
* היכל התהילה של ערוץ הילדים
* היכל התהילה (WWE)
* היכל התהילה (תוכנית טלוויזיה)
* היכל התהילה של הג'אז
* היכל התהילה הלאומי לנשים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היכל התהילה** בוויקישיתוף
**קולין הנטר** (באנגלית: **Colin Hunter**;‏ 16 ביולי 1841 – 24 בספטמבר 1904) היה אמן סקוטי מהתקופה הוויקטוריאנית. רוב יצירותיו הן נופי ים.

ביוגרפיה
--------

הנטר נולד בגלאזגו, סקוטלנד, בשנת 1841. בערך בשנת 1844, אביו העביר את המשפחה להלנסבורג, על החוף של פירת' אוף קלייד, שם פתח חנות ספרים. בצעירותו בילה הנטר את רוב זמנו הפנוי בשרטוטים מהטבע, ועם עזיבתו את בית הספר הפך לפקיד במשרד ספנות בגלאזגו, שם שהה ארבע שנים והתיידד עם ויליאם בלק, עיתונאי שהפך מאוחר יותר לסופר, והחל ללמוד בבית ספר לאמנות מקומי, ולעיתים קרובות עבד מחוץ לבית עם מילן דונלד, צייר שלימד אותו ציור נוף.

### קריירה

בגיל עשרים עזב הנטר את עבודת הפקידות שלו כדי להפוך לצייר. זמן מה לאחר מכן, הוא בילה כמה חודשים בסטודיו של ליאון בונה בפריז, אבל זה לא שינה את סגנונו. חלק מיצירותיו המוקדמות של הנטר הוצגו במכון גלאזגו לאמנות יפה ובאקדמיה הסקוטית המלכותית.

בשנת 1868, הנטר הציג את הציור הבולט הראשון שלו,"לעלות ברשת", באקדמיה המלכותית בלונדון. הוא הפך לחבר שותף באקדמיה המלכותית ב-1884 והציג כמעט מאה ציורים בתערוכות האוניברסליות בברלין, וינה ופילדלפיה בין השנים 1886–1891.

אף שהוא חזר לסקוטלנד לצייר כמעט כל שנה, משנת 1876 חי הנטר בלונדון, בקנזינגטון, בצד המערבי של הולנד פארק. הבית והסטודיו שלו היו ענקיים והוא שמר על קשרים עם אמנים מפורסמים אחרים. שכונת מלברי רואד ורחובותיה הסמוכים הפכו למובלעת של אמנים מצליחים ברבע האחרון של המאה ה-19 - רובם היו אקדמאים. החברים והשכנים של הנטר כללו את פרידריק לייטון, ג'ורג' פרדריק ווטס ולוק פילדס.

הוא היה בעיקר צייר של נופי ים ודייגים עובדים על החוף בכפרי דייגים במעלה ובמורד החוף הסקוטי, אבל הוא צייר גם באירלנד, קורנוול ודבון, ונסע לניו יורק, שם צייר את מפלי הניאגרה.

### חיים אישיים

ב-20 בנובמבר 1873, בגלאזגו, התחתן האנטר עם איזבלה יאנג, בתו של ג'ון ה. יאנג, מנתח-רופא שיניים. נולדו להם שתי בנות ושני בנים. גם בנו ג'ון יאנג הנטר, ואשתו של בנו, מרי, היו אמנים.

האנטר מת בספטמבר 1904, בלונדון במלברי רוד, קניזגטון, הותיר אחריו אחוזה גדולה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קולין הנטר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Caw, James Lewis (1912). "Hunter, Colin". In Lee, Sidney (ed.). Dictionary of National Biography (2nd supplement). London: Smith, Elder & Co
2. ↑  Hunter Colin Biography, Hunter Colin, Sea Painter, Artist, Early Childhood, Victorian Era (ב־American English)
3. ↑  Benezit: *Dictionary of British Graphic Artists and Illustrators*, Vol 1 (Oxford University Press, 2012), p. 595

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* AGSA: 2790
* GND: 1172234779
* RKD: 40659
* ULAN: 500020764
* VIAF: 95808991
* WorldCat: viaf-95808991

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"קולין הנטר"**.