recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק בתלמיד חכם וראש ישיבה, מייסד שיטת הפלפול. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו שלום שכנא (פירושונים).

מצבתו של ר' שלום שכנא בבית הקברות היהודי בלובליןהרב **שלום שכנא מלובלין** (סביב ה'רנ"ה, 1495 (השערה) – א' בכסלו ה'שי"ט, 1558) היה תלמידו של רבי יעקב פולק יוצר שיטת הפלפול, והחליפו כראש ישיבה בלובלין. ממפתחי שיטת לימוד המכונה "חילוקים" ששימשה כשיטת לימוד מועדפת במשך שנים אחריו.

היה רבם של רבים מגדולי הדור שאחריו ובהם רבי חיים בן בצלאל (אחיו של המהר"ל מפראג) והרמ"א (שהיה גם חתנו בזיווג ראשון). לא ידוע על חיבורים הלכתיים שהשאיר אחריו.

ביוגרפיה
--------

נולד לגולדה (נפטרה ב-1532) וליוסף, מוכס במקצועו, שקיבל היתר מזיגמונד הראשון מלך פולין, לגור בין חומות העיר לובלין ולנהל בה את עסקיו.

בערך בשנת 1520 התמנה רבי שלום שכנא לרבה של לובלין וגלילותיה, ועמד בראש ישיבה שמנתה תלמידים רבים. שמו התפרסם על ידי תלמידיו במזרח אירופה, והיו שכינו אותו "מאור הגולה". רבי שלום שכנא לא השאיר אחריו חיבורים, הוא נימק זאת בין השאר בכך ש"אין רצוני שיסמכו העולם על הוראותי". על עותק התלמוד הבבלי שלו כתב הגהות, וכשהדפיסו בלובלין מהדורה חדשה של הש"ס, הדפיסו על פי הגהותיו. בנו רבי ישראל כיהן אחריו בראשות הישיבה בלובלין.

על פי צו מלכותי שחייב את הקהילות באישור הממשל לכל מינוי של רב ורושם נישואין, הוא מונה בשנת 1542 כאחד משני "רב כולל וזקן היהודים" ליהודי פולין, ונשאר בתפקיד הרב הראשי ללובלין גם כאשר בוטל הצו, עד שהחליפו בתפקיד הרב יהודה בן אהרן.

למרות פרסומו סירב ר' שלום שכנא לפרסם את כתביו ופסקיו בספר עבור הדורות הבאים, כאשר מעיד בנו ר' ישראל: "וחי נפשי עולמים דזימנין סגיאין (=שהרבה פעמים) בקשתי עם הרבה לומדים ממנו מאביו שיעשה פוסק, ותשובתו היתה מחמת (=בגלל) רוב חסידותו וענותנותו אשר היה עניו יותר מכל האדם אשר על פני האדמה ואמר: יודע אני דשוב לא יפסקו כי אם כאשר אכתוב מטעם הלכה כבתרא (יפסקו כמוני כי אני האחרון), ואין רצוני שיסמכו העולם עלי". בדרך זו אחז בשיטת רבו רבי יעקב פולק.

מקום קברו ומצבתו בבית הקברות היהודי בלובלין
נפטר בא' בכסלו שנת ה'שי"ט. מצבת קברו ניצבת בבית הקברות היהודי בלובלין, והיא אחת היחידות שהשתמרו מתקופה זו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שלום שכנא מלובלין** בוויקישיתוף
* מרדכי מרגליות (עורך כללי), "שלום שכנא מלובלין", **אנציקלופדיה לתולדות גדולי ישראל**, תל אביב: י' צ'צ'יק, תש"ו, עמ' 1254-1251, באתר היברובוקס
* דוד הלחמי, ****רבי שלום שכנא ברבי יוסף מלובלין****, בספר "חכמי ישראל", תל אביב תשי"ח, חלק א', עמ' ל"ג, באתר אוצר החכמה
* הרב ד"ר אשר זיו, רבנו שלום שכנא מלובלין, הדרום, גיליון נז, תשמ"ח. עמ' 103 והלאה
* שלום בן יוסף שכנא, מתוך פורטל השטעטל הווירטואלי
* שלום שכנא בן יוסף (1510?-1558), מלובלין, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו בדברי תלמידו של מהרש"ל של רבי בנימין אהרן סלניק בספרו שו"ת **משאת בנימין** (סוף סימן טז) המעיד: "וכל רבותי ושאר גדולי הדור היו כולם תלמידי הגאון המזכר (=רבי שלום שכנא)".
2. ↑  שו"ת הרמ"א סימן מה.
3. ↑  שו"ת הרמ"א סימן כה התשובה נכתבה על ידי בנו של רבי שלום שכנא. רבי ישראל
4. ↑  רבי רפאל נתן נטע רבינוביץ במאמר על הדפסת התלמוד, עמ' סב; ארשת, ו, 191
5. ↑  "זקן היהודים" השני היה ר' משה פישל מקראקא
6. ↑  שו"ת הרמ"א סימן כה.

| תקופת חייו של הרב שלום שכנא מלובלין על ציר הזמן |
| --- |
| 
ציר הזמןציר הזמן

 |


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304782905171
* VIAF: 97433782
* WorldCat: viaf-97433782

 |
**ג'וזפין וול** (באנגלית: **Josephine Wall**;‏ נולדה במאי 1947 באנגליה) היא ציירת ופסלת בתחום אמנות הפנטזיה.

לימודים והשפעה
--------------

ג'וזפין למדה אמנות יפה בקולג' בורנמות' שבאנגליה, ועבדה כמאיירת בקדרות וכציירת. בעבודותיה היא הושפעה מהאמן ארתור רקהאם, עם השפעה מועטה יותר מהסוריאליזם של אמנים כגון רנה מגריט וסלבדור דאלי.

עבודותיה
--------

עבודותיה הוצגו בטהראן וטוקיו במהלך 1974, אך תצוגת הסולו שלה החלה בעיר סווינדון שבאנגליה. ג'וזפין ועבודותיה זכו לסיקור רחב בשנת 1990 במדיה האנגלית, ובשנת 1993 במהלך יריד בבירמינגהם חתמה על חוזה עבודות עם חברות שונות בבריטניה ובשווייץ.

במהלך הזמן המשיכה ג'וזפין לעבוד עם סוכני האמנות האימפרסיוניסטית בקליפורניה, ומשם מסביב לעולם החל משנת 1996.

בשנת 1998 הוצגו חמש מעבודותיה בגלריית מול שבלונדון תחת השם "אמנות הדמיון", כאן ג'וזפין הצטרפה למעגל האמנים העובדים תחת אותו שם האמנות.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'וזפין ווהל
* אגודת אמנות הדמיון אתר הבית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1168940532
* LCCN: nb2016018094
* NKC: ola20191048281
* VIAF: 9007147665845760670000
* WorldCat: lccn-nb2016018094

 |
**וילם ואן מורבקה** (בהולנדית: **Willem van Moerbeke**;‏ בערך 1215 – 1286), מלומד פלמי שנודע בשל תרגומיו לכתבי אריסטו מיוונית ללטינית.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד כנראה במורבקה (כיום בפרובינציה פלנדריה המזרחית שבבלגיה). היה חבר המסדר הדומיניקני ושימש מטעמו בתפקידים שונים בניקיאה (כיום העיר איזניק שבטורקיה) ובתבאי בחבל בויאוטיה שביוון. ב-1260 פגש בחצר האפיפיור בוויטרבו (כיום במחוז לאציו שבאיטליה) את תומאס אקווינס, שביקש ממנו לתרגם את אריסטו ללטינית.

הסיבה לבקשה זו: תרגומים של אריסטו ללטינית היו קיימים בספרד בלבד ונעשו מערבית (ראו ג'רארדו דה קרמונה), והפירושים לכתבי אריסטו שנעשו בידי אבן סינא, בן המאה האחת עשרה, ובידי אבן רושד, בן המאה השתים עשרה, לא היו מקובלים על הכנסייה הקתולית.

ב-1260, כנראה בסיוע של מספר עוזרים, וילם ואן מורבקה החל לתרגם ישירות מן המקור היווני את כתבי אריסטו "היסטוריה של החיות", "פוליטיקה", ו"רטוריקה", והשלים או ערך מחדש תרגומים קודמים של "מטאפיזיקה", של "מטאורולוגיה" ושל "על הנפש". כמו כן תרגם מיוונית פירושים לכתביהם של אריסטו ושל אפלטון (מאוחר יותר השתמש תומאס אקווינס בתרגומים אלה כדי לכתוב את חיבורו "מכלול התאולוגיה").

וילם ואן מורבקה המשיך ותרגם גם את "יסודות התאולוגיה" של פרוקלוס (1268), חיבורים שונים במתמטיקה של ארכימדס (1269), "תסמינים רפואיים" של היפוקרטס, "על אודות המזון" של גאלנוס, וחיבורים בפיזיקה של הרון מאלכסנדריה.

ב-1274 השתתף בוועידת ליון השנייה של הכנסייה הקתולית. ב-1277 התמנה לבישוף הלטיני של העיר קורינתוס שביוון (משרה ששימש בה עד מותו), וב-1283 נשלח לפרוג'ה שבאיטליה על ידי האפיפיור מרינוס הרביעי.

הכפר היווני הקטן מרבקה שבין העיר ארגוס לבין חורבות מיקנה נושא את שמו של וילם ואן מורבקה. 

התרגום של ארכימדס בכתב ידו של וילם ואן מורבקה נמצא כיום באוסף הספרים של קריית הוותיקן.

קישורים חיצוניים
----------------

* וילם ואן מורבקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007274308405171
* BIBSYS: 90551033
* BNE: XX1326939
* BnF: cb11906343d (data)
* BPN: 80109533
* CANTIC: a11912121
* CiNii: DA00931286
* GND: 118633007
* ICCU: BVEV026311
* ISNI: 0000 0001 1035 2083
* LCCN: n82154575
* NLA: 35634631
* NLP: A25278472
* NTA: 067774180
* RERO: 02-A000076388
* SELIBR: 187810
* SNAC: w6b59n0x
* SUDOC: 026908484
* Trove: 1022638
* ULAN: 500095480
* VcBA: 495/371
* VIAF: 2471391
* WorldCat: viaf-8688147270484735700008

 |
**בֶּלָה קֶפֶּצִי** (בהונגרית: **Köpeczi Béla**;‏ 16 בספטמבר 1921, איוד – 17 בינואר 2010, בודפשט) היה היסטוריון ופוליטיקאי הונגרי. היה שר התרבות ויושב ראש של האקדמיה ההונגרית למדעים.

ביוגרפיה
--------

בלה קפצי נולד בעיירה איוד בטרנסילבניה למשפחה ממוצא הונגרי. בשנת 1946 קיבל תואר בהוראה מאוניברסיטת בודפשט. בשנים 1946–1949 הוא למד בסורבון. כאשר חזר להונגריה, עבד בהוצאה לאור. בשנת 1952 התקבל למפלגת הפועלים הסוציאליסטית של הונגריה ובשנת 1953 קיבל תפקיד בכיר במערכת הצנזורה. בהמשך היה דמות מרכזית במחלקת התרבות של הוועד המרכזי של המפלגה ודמות מפתח בהכללת מדיניות ממשלתית בתרבות המדינה.

בשנים 1965–1988 היה קפצי פרופסור באוניברסיטה, ובשנים 1967–1970 סגן הרקטור.

בשנים 1982–1988 היה שר התרבות של הונגריה.

בתחום ההיסטוריה עסק בעיקר בחקר היסטוריה הונגרית מן המאה ה-17 ועד המאה ה-20. המחקרים היו ברוח אידאולוגיה הקומוניסטית. נושא נוסף במחקריו היה מלחמת העצמאות של הונגריי טרנסילבניה נגד שלטון בית הבסבורג, חקר אירועי ההיסטוריה הציבורית והתרבותית של המאה העשרים ובחינת היחסים ההיסטוריים ההונגריים-צרפתיים. בהתבסס בעיקר על מחקריו הארכיוניים בחו"ל, הוא סיכם את ההיסטוריה הדיפלומטית של אימרה תאוקולי (1677–1685), מלחמת העצמאות של פרנץ ראקוצי (1703-1711) והגירת ראקוצ'י.

בשנת 1967 התמנה קפצי לחבר בהתכתבות באקדמיה ההונגרית למדעים, ובשנת 1976 הוא הפך לחבר מן המניין. במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 היה סגן המזכ"ל של הארגון. לאחר 1988 שימש כיו"ר המועצה ההונגרית, ומשנת 1989 עד 1998 היה יו"ר ועדת אונסק"ו ההונגרית. בשנת 1989 הוא נבחר לחבר כבוד באקדמיה הפורטוגזית.

פרסומים
-------

* Esze Tamás. Budapest, Művelt Nép, 1952, 82 p. (Esze Tamással)
* II. Rákóczi Ferenc. Budapest, Művelt Nép, 1955, 407 p. (R. Várkonyi Ágnessel)
* II. Rákóczi Ferenc válogatott levelei. Szerk. Köpeczi Béla. Budapest, Bibliotheca, 1958, 367 p
* II. Rákóczi Ferenc politikai és erkölcsi végrendelete. Szerk. Borzsák István és Köpeczi Béla. Budapest, Akadémiai, 1984, 555 p. (ביחד עם אישטוואן בורז'אק)
* A bujdosó Rákóczi. Budapest, Akadémiai, 1991, 572 p

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בלה קפצי** בוויקישיתוף
* קורות חיים (בהונגרית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007274379405171
* BIBSYS: 98023529
* BnF: cb119099711 (data)
* CiNii: DA01968394
* GND: 137763131
* ISNI: 0000 0001 0921 9891
* LCCN: n79104631
* LNB: 000047245
* NKC: jn19990004597
* NLA: 49862255
* NSK: 000175852
* NTA: 068276818
* RERO: 02-A006417588
* SUDOC: 026952408
* VcBA: 495/83712
* VIAF: 85933124
* WorldCat: lccn-n79104631

 |
**Fuck tha Police** (מאנגלית: **זין על המשטרה**) הוא שיר מחאה של להקת הגנגסטה ראפ N.W.A, המופיע באלבומה השני "Straight Outta Compton". השיר דורג במקום ה-425 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של מגזין רולינג סטון.

השיר, שיצא בשנת 1989, מוחה על אלימות משטרתית ואפיון גזעי, ומילותיו מעודדות אלימות כנגד המשטרה. האמרה המרכזית בשיר "Fuck the Police" נטבעה בלשון הדיבור האמריקאי ונפוצה גם היום.

כתגובה לשיר, שלחה סוכנות ה-FBI האמריקאית מכתב ללהקה, שבו נטען כי הוא מעודד אלימות כנגד המשטרה.

רקע
---

"Fuck tha Police" נכתב כתגובה להתקלות של חברי הלהקה, ד"ר דרה ואיזי אי, עם המשטרה, לאחר שביצעו סדרת יריות מרובי פיינטבול תוך כדי נסיעה. במהלך המעצר, השוטרים השכיבו את שני חברי הלהקה על הכביש וכיוונו אליהם אקדחים. לאחר מכן, לפי דבריי דרה, "חשבנו שזה היה בולשיט. אז הלכנו לסטודיו ויצרנו את השיר".

צנזורה
------

השיר לא נוגן באף תחנת רדיו בעולם, למעט תחנת הרדיו "טריפל ג'יי" (Triple J) האוסטרלית. השיר הופיע בתחנה לתקופה של כששה חודשים, לפני שצונזר גם משם – על ידי תאגיד השידור האוסטרלי. כתגובה, התחנה ניגנה שיר נוסף של N.W.A מאותו אלבום, Express Yourself (מאנגלית: הבע את עצמך) באופן רצוף במשך ה-24 השעות הבאות.

ב-2011, נעצר מוזיקאי מניו זילנד על ידי המשטרה לאחר שניגן את השיר במועדון, בטענה שהשיר עלול לעודד אלימות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Fuck tha Police** בוויקישיתוף
* מידע על היצירה "Fuck tha Police" באתר מיוזיק בריינז
* סרטון השיר "Fuck tha Police" באתר יוטיוב
* השיר ברשימת 500 השירים הגדולים של מגזין Rolling Stones.
* גרסת כיסוי לשיר באתר All Music.
* כתבה על השיר בעיתון The Washington Post.
* כתבה על המקרה שהוביל לכתיבת השיר באתר Breaking News.
* כתבה על המוזיקאי הניו זילנדי שנעצר באתר News Hub.
* כתבה על המוזיקאי הניו זילנדי שנעצר באתר Nzherald.

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Rolling Stones Greatest Songs of all Time
2. ↑  Fck tha Police
3. ↑  The FBI as Music Critic
4. ↑  DR Dre Paintball Drive-By Arrest Inspired Rap Classic
5. ↑  Tiki-Taane Arrested after Chanting F the Police at Gig
6. ↑  Tiki Taane Case Adjourned

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 33b40a2d-eb2a-33a2-828b-96a498aa8d3f

 |
**ביון מבוריסתנס** (ביוונית: **Βίων Βορυσθενίτης**;‏ 325 – 250 לפנה"ס) היה פילוסוף יווני.

חייו
----

ביון היה בנו של עבד משוחרר מן המושבה היוונית אולביה שבסקיתיה, ששכנה על גדות הנהר בוריסתנס (כיום הנהר דנייפר). משפחתו נמכרה שוב לעבדות אחרי שאביו לא יכול היה לפרוע את חובותיו. אולם, ביון שהיה צעיר יפה תואר נקנה על ידי נואם מחונן שנתן לו חינוך מעולה, והשאיר לו את כל רכושו לפני מותו. ביון הגיע לאתונה כדי ללמוד פילוסופיה, ונפגש שם עם אנטיגונוס השני, מלך מקדוניה שהיה פטרונם של סופרים, משוררים ופילוסופים, ובהם זנון מקיטיון. ביון למד באקדמיה מיסודו של אפלטון. לאחר זמן קצר עזב את האקדמיה והפך לתלמידו של הפילוסוף קראטס מתבאי מן האסכולה של הציניקנים. הוא לבש סחבות והלך עם מקל ושק על גבו כמו קבצן - מה שהיה סימן היכר של אסכולה זו. עבר ללמוד אצל תאודורוס האתאיסט מקירנה (קירנאיקה שבצפון אפריקה), והיה תלמידו של תאופרסטוס (יורשו של אריסטו בליקיאון).

ביון בילה את מרבית חייו בנדודים מעיר לעיר, והרוויח את לחמו מהרצאות ומהוראה. כתב את משנתו בשפה קלה להבנה כדי שתהיה מובנת לחוג רחב יותר של קוראים. ביון שנמנה עם הסופיסטים היה מוכן לשוחח על פילוסופיה עם כל מי שרצה בכך. הוא הצטיין גם כמשורר וכמוזיקאי. שיחתו מוכיחה שהיה מתון ואהוב. הוא השאיר לנו את זיכרונותיו ואת אמרותיו השנונות. כאשר נשאל למי הכי רע בעולם, השיב: "למי שרוצה מאוד להיות מאושר". האם טוב הדבר לקחת אישה? "אם תינשא למכוערת תישא בסבל, ואם תינשא ליפה תהיה לבעל מרומה".

משנדבק במחלה עבר להתגורר בעיר כלקיס שבאי אובויה מצפון לאתונה, אך סבל שם מבדידות ומטיפול לקוי. משנודע הדבר למלך אנטיגונוס הוא שלח לביון שני משרתים. אומרים שביון שכל חייו לא האמין באלים, עשה ככל יכולתו להסתייע בהם על מנת לעכב את מותו ההולך וקרב. הוא נפטר בברכת שלום לאל פלוטו - אל המתים במיתולוגיה היוונית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ביון מבוריסתנס** בוויקישיתוף
* אתר Peithô's
* ביון מבוריסתנס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007342173405171
* BIBSYS: 90299125
* BNE: XX1063362
* GND: 118974246
* ISNI: 0000 0000 7506 1319
* LCCN: no2010016071
* NKC: ola2002153198
* NLG: 176993
* NTA: 069873909
* SUDOC: 03494110X
* VcBA: 495/56532
* VIAF: 106932431
* WorldCat: lccn-no2010016071

 |
**מרקיזות באדן** הייתה מדינה שהתקיימה בדרום-מערב גרמניה בין השנים 1112–1803, ולאחר מכן שודרגה למעמד של נסיך בוחר (נסיכות הבוחר מבאדן), ומאוחר יותר למעמד של דוכסות גדולה (הדוכסות הגדולה של באדן), שהתקיימה עד לאחר מלחמת העולם הראשונה.

היסטוריה
--------

### הקמת המרקיזות

במהלך המאה ה-11 הייתה דוכסות שוואביה ללא סמכות מרכזית חזקה, ונשלטה על ידי שושלות שונות. היינריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה הבטיח את הדוכסות לברטהולד הראשון, דוכס צרינגן, אולם לאחר מותו של היינריך בשנת 1056 נמסרה הדוכסות לרודולף פון ריינפלדן. בתור פיצוי קיבל ברטהולד את דוכסות קרינתיה, אולם בשנת 1077 במהלך מאבק האינווסטיטורה, נישל אותו היינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה משלטונו, והשאיר בידיו רק את התואר מרקיז ורונה. בשנת 1073 מת ברטהולד, ובנו הרמן הראשון, מרקיז באדן ירש את תאריו. הרמן התיישב באזור באדן-באדן, ובשנת 1112 קיבל את התואר מרקיז באדן.

### תקופת הפיצול

יורשיו של הרמן הרחיבו את המרקיזות, ובשנת 1190 פוצלה המרקיזות בין יורשיו של הרמן הרביעי, מרקיז באדן; הרמן החמישי, מרקיז באדן-באדן קיבל את מרקיזות באדן-באדן, ואילו היינריך הראשון, מרקיז באדן-האכברג קיבל את מרקיזות באדן-האכברג.

מרקיזי באדן תמכו בעקביות בבית הוהנשטאופן, ובתמורה לשירותם הורחבו גבולות המרקיזות. הרמן השישי, מרקיז באדן-באדן ופרידריך הראשון, מרקיז באדן-באדן טענו לזכותם על דוכסות אוסטריה, אולם האוסטרים דחו אותם, משום שלא רצו להיות תחת שלטון זר. במהלך השנים הבאות אוחדו שטחי באדן ופוצלו מספר פעמים, ובשנת 1515 פוצלה באדן למרקיזות באדן-באדן ומרקיזות באדן-דורלאך. במהלך הרפורמציה נשארו מרקיזי באדן-באדן בדת הקתולית, ואילו מרקיזי באדן-דורלאך עברו לדת הפרוטסטנטית, מה שגרם למתיחות בין ענפי השושלת השונים. במהלך מלחמת שלושים השנים סבל האזור מאוד כתוצאה מהלחימה, אולם לאחר שלום וסטפליה פחתה היריבות בין הענפים השונים. במהלך המלחמות נגד לואי הארבעה עשר, מלך צרפת השתתפו הענפים השונים במלחמות נגדו, וכתוצאה מכך סבל האזור שוב מביזה והרס על ידי הצבא הצרפתי.

### איחוד מחדש

בשנת 1771 אוחדו מרקיזויות באדן-באדן ובאדן-דורלאך תחת קרל פרידריך, מרקיז באדן-דורלאך ל**מרקיזות באדן** המאוחדת.

בשנת 1792 הצטרפה המרקיזות למדינות הקואליציה הראשונה במלחמתם נגד צרפת המהפכנית, וכתוצאה מכך איבדה בשנת 1796 את שטחיה בגדה השמאלית של הריין.

בשנת 1803 סופחו למרקיזות שטחי הבישופות של קונסטנץ, ושטחים מנסיכות הבוחר מפפאלץ, והיא שודרגה למעמד של נסיכות הבוחר. בשנת 1805 הצטרפה באדן לנפוליאון במלחמותיו כנגד מדינות הקואליציה השלישית, וכהוקרה על כך שודרגה הנסיכות בחוזה פרסבורג למעמד של דוכסות גדולה, וסופחו אליה עוד שטחים שהשתייכו לבית הבסבורג. בשנת 1806 הצטרפה הדוכסות לקונפדרציה של הריין, ובשנת 1809 קיבלה הדוכסות בשלום וינה שטחים שהשתייכו לממלכת וירטמברג.

לאחר מכן
--------

הדוכסות הגדולה של באדן התקיימה כמדינה עצמאית, ולחמה לצד אוסטריה במלחמת אוסטריה–פרוסיה. במלחמת צרפת–פרוסיה לחמה הדוכסות לצד פרוסיה, ולאחר מכן הצטרפה לקיסרות הגרמנית. לאחר תבוסת גרמניה במלחמה, נאלץ פרידריך השני, הדוכס הגדול של באדן להתפטר מתפקידו ב-22 בנובמבר 1918, והמדינה הוכרזה כרפובליקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרקיזות באדן** בוויקישיתוף
ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ההיסטוריה של מרקיזות באדן** בוויקישיתוף
* באדן

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007550295405171
* LCCN: n81018517
* VIAF: 134873453
* WorldCat (עם VIAF): 134873453

 |
קונכיות
**ביומינרליזציה** (באנגלית: Biomineralization) הוא תהליך של יצירת מינרל על ידי אורגניזם, המינרל שנוצר על ידי האורגניזם נקרא ביומינרל.

כיום, ידועים כמעט 70 מינרלים הנוצרים בתהליך זה, בו אורגניזמים הופכים יונים בתמיסה למינרלים מוצקים. מינרלים אלו מקבלים צורות מורכבות המוכתבות גנטית, והם ממלאים תפקידים רבים כגון בניית שלד חיצוני ושלד פנימי והקשייתו (חוזק, תמיכה), ניווט והתמצאות בשדה המגנטי ובשדה הכובד של כדור הארץ, אחסון זמני של יונים, וסילוק פסולת מהאורגניזם.

מערכות הרקמות הקשות שכוללות את העצמות, השיניים והקונכיות הן הדוגמאות הבולטות ביותר בהן נעשה שימוש בתוצרי ביומינרליזציה. מערכות אלו הן בעלות תכונות מכניות יוצאות דופן.
מינרלים המכילים יוני סידן הם הנפוצים ביותר בטבע, ובהם נמנים מינרלים העשויים מפחמת הסידן.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ביומינרל** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ביומינרליזציה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ביומינרליזציה** |

* ביומינרליזציה באתר של פרופ' סטיב וינר
* אתר הבית של פרופ' לאה אדדי ביומינרליזציה הוא אחד הנושאים בהם היא עוסקת.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph761304

 |
סרט "הסר לפני הטיסה" על גלגלי הנחיתה של קונקורד
 מחזיק מפתחות "הסר לפני הטיסה"
**הסר לפני טיסה** היא אזהרת בטיחות הנראית לעיתים קרובות על רכיבי נשלפים של מטוסים וחלליות, בדרך כלל בצורת סרט אדום, כדי לציין שההתקן, כגון כיסוי מגן או סיכה למניעת תנועה של חלקים מכניים, משמש רק כאשר המטוס נמצא על הקרקע (חונה או מוסע). במטוסי תעופה כללית קטנים, זה עשוי לכלול כיסוי צינור פיטו או מנעול בקרה. האזהרה מופיעה באנגלית בלבד. סרטים אחרים המסומנים "משוך כדי לחמש" או דומים נמצאים על טילים ומערכות נשק אחרות שאינן מותקנות על מטוסים.

רכיבי הסרה לפני הטיסה מכונים לעיתים קרובות "פריטי תג אדום". בדרך כלל, לצוות הקרקע תהיה רשימת תיוג של פריטי הסרה לפני הטיסה. רשימות ביקורת מסוימות ידרשו לצרף את הסרט או התג לרשימת הבדיקה כדי לוודא שהוא הוסרו. אי הסרה של חלק מסומן גרמה בעבר להתרסקות מטוסים, כמו זו של טיסה 603 של אירופרו ובשנת 1975, מטוס רויאל נפאל איירליינס מסוג פילטוס PC-6A טורבו-פורטר הנושא את אשתו ובתו של סר אדמונד הילרי.

נהוג לראות מחזיקי מפתחות, חולצות, תגיות תיקים, חגורות ועוד מוצרים כאלה עם סרט זה, במיוחד אצל אנשים שעובדים בתעופה או חובבי תעופה.[דרוש מקור]

לעיתים נעשה שימוש בתג ירוק לזיהוי רכיבים שיש לחבר לפני הטיסה באופן דומה להסרה לפני הטיסה.[דרוש מקור]

ראו גם
------

* Mind the gap

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הסר לפני טיסה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Aeroperu B757 Accident". *www.rvs.uni-bielefeld.de*.
**סוכנות הביטחון הצבאית** (בסרבית: Војнобезбедносна агенција / Vojnobezbednosna agencija; ידועה כ**ВБА** / **VBA**) היא סוכנות ביטחון וסיכול ריגול צבאית סרבית, הכפופה למשרד ההגנה ומהווה גוף ביטחוני חשאי האחראי להגנת משרד ההגנה מפני ריגול זר. על הסוכנות מוטלת המשימה לאבטח ולהגן על מערכת הביטחון הסרבית ועל משרד ההגנה. מקבילה למלמ"ב הישראלי.

משימות ויעדים
-------------

על הסוכנות מוטלת המשימה לאיתור, מעקב, עצירה, דיכוי ויירוט איומים. משימות אלה הן:

* מודיעין ופעילויות אחרות של שירותי ביון חוץ, ארגונים ואנשים המופנים נגד משרד הביטחון וכוחות הצבא של סרביה,
* טרור פנימי ובינלאומי ופעילות חתרנית המכוונת נגד יחידות ומוסדות של משרד ההגנה.
* גילוי, חקירה וחשיפת מסמכים
* פעולות פליליות המכוונות נגד החוקה וביטחונה של הרפובליקה של סרביה, נגד האנושות והמשפט הבינלאומי, כמו גם עבירות הון של גורמי פשע מאורגן כאשר מבצעי הפשעים הללו הם אנשי מקצוע צבאיים או אזרחים המועסקים במשרד החוץ וההגנה או כאשר פעולות הפשע האמורות מכוונות נגד הצבא.

בסמכותה, הסוכנות מבצעת את המשימות המפורטות בסעיף 7 לחוק סוכנויות הביטחון. בהתאם לחוק, לחברי הסוכנות הסמכות:

* לאסוף נתונים (יישום שיטות ואמצעים מיוחדים לאיסוף נתונים)
* לרישום נתונים
* להשתמש בכלי נשק ובאמצעי כוח אחרים (סעיף 36)
* יישום אישור שניתן על ידי המשטרה בהתאם לחוק העבירה הפלילית (סעיף 8, סעיף 3) למעצר חשודים.

היסטוריה
--------

### 1946–1992

ב-31 בינואר 1946, לאחר שאומצה החוקה של הרפובליקה הפדרטיבית של יוגוסלביה, הוקמה המחלקה לביטחון המדינה. ב-13 במרץ 1946 בוטל המדור השלישי של המחלקה לביטחון המדינה והוסב לשירות הביטחון הצבאי תחת השם מחלקת המודיעין הנגדי. ב-1 במרץ 1948, הנהלת מחלקת המודיעין הנגדי הופכת לחלק מצבא יוגוסלביה והופכת למחלקה XII.

ב-23 במרץ 1955 שונה שמו וגופי הביטחון נקראו המזכירות הפדרלית לביטחון לאומי). תפקידי הביטחון הופרדו ממנה.

### 1992–2002

ב-20 במאי 1992, כאשר הוקם צבא יוגוסלביה, נקשרו תפקידי הביטחון לצבא יוגוסלביה.

### 2002–ואילך

בהתבסס על החוק בנושא שירותי הביטחון הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה, שהתקבל ב-3 ביולי 2002, שונה שמה של המחלקה לסוכנות הביטחון הצבאית. לאחר מכן הועברה סוכנות זו לאחריות משרד ההגנה ובכך הפכה ליחידה ארגונית שלה. הרפורמה בסוכנויות הביטחון הצבאיות החלה עם אימוץ החוק לשירותי ביטחון (3 ביולי 2002) והקמת סוכנות הביטחון הצבאית (1 בינואר 2004). השינויים המשמעותיים ביותר היו:

* הכפפת שירותי הביטחון הצבאיים ישירות לשר ההגנה ולא לרמטכ"ל.
* הנהגת שיטות מיוחדות בעבודת הסוכנות וצורך בקבלת אישור בית המשפט טרם יישומן,
* הוכנסו מנגנוני בקרה דמוקרטית,
* פיתוח תפקידי שיטור צבאי וסיכול ריגול.

לאחר פירוק מינהל הביטחון הסרבי, סוכנות המודיעין הצבאית של יוגוסלביה, הוקמו שתי סוכנויות נפרדות על בסיס ההחלטה לשינוי ארגוני ונוסדו סוכנות הביון הצבאית (VOA) וסוכנות הביטחון הצבאית (VBA), שהוקמה רשמית ב-1 בספטמבר 2003. בהוראת שר ההגנה ב-29 בספטמבר 2003, הוקמה הסוכנות כיחידה ארגונית במשרד ההגנה, שהחלה לפעול החל מ-1 בינואר 2004.

ראו גם
------

* סוכנות הביון הצבאית (סרביה)
* סוכנות הביון והביטחון של סרביה
* מנהלת מודיעין וסיור (סרביה)

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של סוכנות הביטחון הצבאית
למברכט (משמאל בתמונה) על הפודיום של אליפות העולם עד גיל 23, לצד יאקו האייננן הפיני (מימין) ומארק הירשי השווייצרי (במרכז)
**ביורג למברכט** (בצרפתית: **Bjorg Lambrecht**;‏ 2 באפריל 1997 – 5 באוגוסט 2019) היה רוכב אופניים בלגי מקצועי בקבוצת לוטו–סודאל.
נהרג לאחר שהתרסק לתוך תעלת בטון במהלך הטור של פולין.

קריירה
------

ב-2015 זכה למברכט באליפות בלגיה לג'וניור. באליפות העולם לג'וניור, הגיע במקום ה-22.
בטור של פלנדריה לג'וניורס, סיים במקום ה-10. ב-2016 המשיך למברכט להתקדם, וניצח את מרוץ הרונדה דה איסאר ואת כל הקטגוריות בו. ובאליפות אירופה עד גיל 23, הגיע במקום ה-2 אחרי אלכסנדר ריאבושנקו. ב-2017 זכה למברכט במירוץ הלייז'–בסטון–לייז' עד גיל 23. וגם במירוץ הגראנד פרי פריסיניטץ ספא. בטור דה ל'אווניר, מרוץ שנחשב לטור דה פראנס לרוכבים הצעירים, הגיע שני אחרי איגן ברנל.

ב-2018 חתם למברכט על חוזה מקצועני ראשון עם קבוצת לוטו סודאל הבלגית, ובאוגוסט נבחר לראשונה להתחרות בגראנד טור כאשר נבחר לסגל קבוצתו בוואלטה אספנייה, אך לא זינק לקטע ה15 ובכך פרש מהמירוץ. באליפות העולם עד גיל 23, וסיים שני. ב-2019, זכה למברכט בדירוג הצעירים של דופינה ליברה וסיים במקום ה-12 הכללי.

מותו
----

במהלך הקטע השלישי בטור של פולין 2019 התרסק למברכט לתוך תעלת בטון. הוא הובא לבית חולים והוכנס לניתוח אך מת במהלכו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ביורג למברכט** בוויקישיתוף
* ביורג למברכט, ברשת החברתית טוויטר
* ביורג למברכט, באתר Cycling Archives

הערות שוליים
------------

1. ↑  Riley Missel, 22-Year-Old WorldTour Rider Dies After Crash at the Tour of Poland
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2021036344
* VIAF: 3554162547233943740004
* WorldCat (עם VIAF): 3554162547233943740004

 |
מרקיון ויוחנן השליח, איור כתב יד מהמאה ה-11.
**מרקיון** (ביוונית: **Μαρκίων**) היה תאולוג נוצרי שחי כנראה בין השנים 110–160, נודה מהכנסייה הנוצרית ונחשב למייסד הזרם הקרוי על שמו, מרקיוניזם.

חייו
----

מרקיון נולד בעיר סינופ שבאסיה הקטנה, כנראה בנו של הבישוף המקומי, לפי דברי היפוליטוס מרומא (אנ'). לאחר שנכנס לעימותים עם השלטונות הכנסייתים המקומיים בנושאים דתיים הוא נודה על ידי אביו הבישוף באשמת פיתוי בתולה (יש אומרים שמדובר במטאפורה והבתולה היא הכנסייה). מרקיון, המתואר על ידי טרטוליאנוס כבעל ספינות עשיר, עבר לרומא, שם נפגש בשנת 140 עם גנוסטי בשם קרדון (Cerdon) ותחת השפעת רעיונותיו ניסח את תורתו המיוחדת.

מרקיון הבדיל בין הברית הישנה ובין הברית החדשה וטען שהן נוצרו על ידי אלים שונים. אלוהי ישראל בורא העולם היה אל אכזרי, הפכפך ונחות, אשר ברא את העולם ויצר את הגשמיות ותאוות הבשר. לעומת זאת, האל הטוב היה האל הרוחני והזר שאמנם אין לו מגע חומרי עם העולם, אך בחסדיו הביא לעולם את ישו כדי שיושיע את המאמינים מהעולם הזה. בעקבות הפרדה זו, כפר מרקיון בברית הישנה ובכל המוטיבים היהודיים שהשתרשו בנצרות. לטענת מרקיון, הייתה גם השפעה חריפה של מקורות יהודיים על הכתבים הנוצריים, ולכן המייצגים הטהורים ביותר של תורתו של ישו היו רק חלק מהברית החדשה: הבשורה על פי לוקאס (אותה ערך מחדש) ועשר האגרות הראשונות של פאולוס.

ההתנגדות הנוצרית למרקיון הייתה כה עזה עד שכונה "בנו של השטן". הוא נודה סופית מהכנסייה בשנת 144. מרקיון כתב ספר בשם "אנטיתזות" (Antitheses). הספר עצמו אבד וכל הידוע לנו היום עליו מגיע מכתביהם של מתנגדיו ובראשם טרטוליאנוס שכתב את החיבור "נגד מרקיון" (Adversus Marcionem).

ראו גם
------

* מרקיוניזם
* גנוסיס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרקיון** בוויקישיתוף
* מרקיון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הגיית השם ביוונית: מר**ק֫י**ון, במלעיל (ההטעמה בהברה הלפני אחרונה).
2. 1 2  האנציקלופדיה העברית, כרך כד, עמוד 504
3. ↑  אביעד קליינברג, **הנצרות מראשיתה ועד הרפורמציה**, הוצאת האוניברסיטה המשודרת, עמודים 44-45
4. ↑  אביעד קליינברג, **הנצרות מראשיתה ועד הרפורמציה**, הוצאת האוניברסיטה המשודרת, עמוד 45

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264916105171
* BNE: XX1202477
* BnF: cb123699554 (data)
* CANTIC: a10514612
* GND: 118577557
* ISNI: 0000 0000 9282 9967
* LCCN: n80045098
* NDL: 001133270
* NKC: jn20000701145
* NLA: 53004915
* NLP: A10097600
* NTA: 071096833
* RERO: 02-A028342297
* SELIBR: 230771
* SUDOC: 027308235
* Trove: 1532174
* VcBA: 495/172088
* VIAF: 98032732
* WorldCat: viaf-98032732

 |
**הסקל כהן** (באנגלית:**Haskell Cohen**; ‏ 12 במרץ 1914–28 ביוני 2000) היה מנהל הפרסום של ליגת ה-NBA במהלך שנות החמישים שנות השישים. יוזם משחק האולסטאר של ה-NBA. נכנס ליד לאיש הספורט היהודי על תרומתו המשתמשכת לכדורסל.

קריירה
------

כהן הצטרף לליגת ה-NBA כמנהל הפרסום של הליגה בשנת 1951, לצידו של מוריס פודולוף, ששימש כנציב הליגה. באותו הזמן עולם הכדורסל בארצות הברית סבל מצילה של פרשת הורדת הנקודות בליגת התיכונים(אנ'). הוא הציע לקיים את משחק האולסטאר בו ייקחו חלק מיטב השחקנים בליגה, בדומה למשחק האולסטר של ליגת הבייסבול. פודולוף ומרבית בעלי הקבוצות בליגה היו פסימיים וחששו שהרעיון לא יצליח ויפגע בתדמית הליגה. וולטר בראון, הבעלים של קבוצת בוסטון סלטיקס, התלהב מהרעיון והסכים לארח את המשחק הראשון, תוך הבטחה שיכסה באופן אישי את כל ההפסדים הכספיים מהאירוע, במידה ויהיו כאלה. האירוע הראשון התקיים ב-2 במרץ 1951 בבוסטון גארדן וזכה להצלחה גדולה. 10,094 צופים הגיעו לאולם, לעומת ממוצע צופים עונתי של כ-3,500 איש במשחק. מאז הפך האירוע לחלק קבוע מעונת המשחקים.

לפני שהצטרף כהן ל-NBA הוא שיש ככתב ב"פיטסבורג קורייר" ושימש כסקאוט של קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת דוקיין(אנ'). כסקאוט גילה את פלטשר ג'ונס, שהפך לשחקן כדורסל מקצועני ובהמשך לרופא. בשנת 1958 חבר ג'ונס לכהן ויחד עם הכדורסלן ג'ק טוויימן ואיש העסקים מילטון קוטשר יזמו את משחק ההוקרה למוריס סטוקס. מטרת הערב הייתה לגייס כסף עבור סטוקס שסבל משיתוק עקב פגיעת ראש שספג במהלך משחק כדורסל. המשחק הפך למסורת שנתית בה לקחו חלק הכוכבים הגדולים של הליגה במטרה לגייס כספים לטובת צרכים שונים של שחקנים שפרשו.

לאחר הקמת מדינת ישראל את "הועד האמריקאי למען ספורט בישראל". הוועד מימן את השתתפותם של הספורטאים האמריקאיים באירועי ההמכביה. בין השנים 1961–1969 שימש כיושב ראש הוועד. בשנת 1981 מונה ליושב ראש הראשון של ועדת הבחירה ל"היכל התהילה של הספורטאים היהודים". הוא שימש בתפקיד עד לשנת 1989. בשנת 1991 נכנס להכיל התהליה על תרומתו המתמשכת ועל תרומה מיוחדת לספורט.

שימש במשך 17 שנים כעורך הספורט של סוכנות הידיעות היהודית (JTA), היה בחבר הנאמנים של היכל התהילה של הכדורסל, חבר ועד הכדורסל האלומיפי האמריקאי וארגון הכדורסל החובבני בארצות הברית.

חיים אישיים
-----------

כהן נולד למשפחה יהודית בווסטר, מסצ'וסטס. סיים תואר בעיתונאות באוניברסיטת בוסטון.

ב-28 ביוני 2000 נפטר בביתו בפורט לי, ניו ג'רזי בגיל 86. השאיר אחריו 2 בנות, 3 נכדים ו-21 נינים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  57 Memorable All-Star Moments – 1950s, NBA.com
2. ↑  Star-Studded Changes, NYDailyNews, 5 February 1998
3. ↑  Hoop World Mourns for Fletcher Johnson, New York Post, 14 October 2008
4. ↑  International Jewish Sports Hall of Fame Honorees receiving the Pillar of Achievement

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n88678389
* VIAF: 40964237
* WorldCat: lccn-n88678389

 |
**וילם שלפהוט** (בהולנדית: **Willem Andreas Theodorus Schelfhout** ‏; 19 במאי 1874 - 8 בינואר 1951) היה שחמטאי הולנדי.

שלפהוט הגיע למקום הרביעי בתחרות ליידן 1909 (דרג ב'), חלק את המקום ה-5 וה-6 בתחרות אמסטרדם 1910, הגיע למקום השלישי בתחרות המבורג 1910 (דרג ב'), חלק את המקום ה-7 וה-8 בתחרות קלן 1911 (ניצח: משה לובצקי), הגיע למקום ה-13 בתחרות שבינגן 1913 (ניצח: אלכסנדר אלכין) , וחלק מקום 6 בתחרות מאנהיים 1914, הקונגרס הגרמני ה-19, דרג א'. (ניצח: הלגואה). 

במהלך המלחמה (הולנד שמרה על נייטרליות) שיחק שלפהוט במספר תחרויות, מהן ניצח בתחרות האג בשנת 1917. לאחר המלחמה סיים במקום השביעי בתחרות אמסטרדם 1920 (ניצח: ריכרד רטי) , והשתתף מספר פעמים באליפות הולנד. הוא חלק מקום 6-8 בתחרות האג 1919 (ניצח: מקס מארשנד), הגיע שישי בתחרות ניימיכן בשנת 1921 (ניצח: מקס אויבה ),, חלק מקום רביעי בתחרות אמסטרדם 1924 (ניצח: מקס אויבה), הגיע רביעי בתחרות אוטרכט 1926 (ניצח: מקס אויבה) והגיע למקום השישי בתחרות רוטרדם 1936 (ניצח: שלמה לנדאו ).

שלפהוט סיים בתיקו דו-קרב קצר עם מקס אויבה 1-1 בשנת 1923 והפסיד לו 2-0 בשנת 1927, שני הדו-קרבות התקיימו באמסטרדם.

השתתפות באולימפיאדות
--------------------

שלפהוט שיחק בנבחרתה האולימפית של הולנד בשלוש אולימפיאדות רשמיות: 

* באולימפיאדת השחמט 1927, האולימפיאדה הראשונה שהתקיימה בלונדון, בלוח המילואים השיג תוצאה של +1 -0 =1 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו)
* באולימפיאדת השחמט 1928, האולימפיאדה השנייה שהתקיימה בהאג, בלוח הרביעי השיג תוצאה של +2 -3 =6
* באולימפיאדת השחמט 1930, האולימפיאדה השלישית שהתקיימה בהמבורג, בלוח המילואים השיג תוצאה של +2 -1 =2

במהלך מלחמת העולם השנייה, הגיע שלפהוט למקום השלישי בתחרות אמסטרדם (ניצח: מקס אויבה).

קישורים חיצוניים
----------------

* וילם שלפהוט, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* אומדן מד כושר של וילם שלפהוט
* מידע כללי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 142890871
* ISNI: 0000 0001 0763 3941
* LCCN: no99021058
* NTA: 071903763
* VIAF: 160313916
* WorldCat: lccn-no99021058

 |
**בלה פלקי** (במקור **פיכסל-Füchsl**, בהונגרית: **Feleki Béla**; לובשבריני, 3 באוקטובר 1862 – בודפשט, 1 במרץ 1923) היה עורך דין יהודי-הונגרי, חבר הוועדה המחוקקת של בודפשט, סגן נשיא הקהילה היהודית של פשט. אחיו היו הוגו פלקי, אורולוג, ושאנדור פלקי, רופא, משורר ואחיינו היה גזה פלקי, סופר ועיתונאי.

ביוגרפיה
--------

בלה פיכסל נולד במשפחה יהודית כבנם של מיקשה פלקי (פיכסל), רופא ושל אנה ברון. אחרי סיום לימודיו בתיכון, למד משפטים באוניברסיטת בודפשט (שמה כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד). בשנות ה-90 של המאה ה-19, הוא היה מעורב באופן פעיל בתנועה למדיניות דתות אחידה ובעבודת ההכנה להצעת "חוק הקבלה". בשנת 1890 הפך לחבר בוועדה המחוקקת של בודפשט. הוא הפנה את תשומת לבו בעיקר לנושאי מדיניות פיננסית וחברתית. בשנת 1919 נבחר למנהל מערכת החינוך בקהילה היהודית של פשט ולאחר מכן לסגן נשיא הקהילה. יוזמה ראויה לציון שלו הייתה בתחום הגנת הילדים, הקמת אגודת החסות הלאומית היהודית. שמו קשור להקמת הגימנסיה היהודית של בודפשט לבנים ולבנות בקהילה, שהיה בית הספר התיכון היהודי הראשון בהונגריה.

פלקי כתב מאמרים משפטיים עבור "עיתון עורכי הדין" (Ügyvédek Lapja) ו"בטאון הצדק" (Igazságügyi Közlöny), וכן עבור עיתונים וכתבי עת יהודיים. בלה פלקי הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני בבודפשט.

חיים אישיים
-----------

אשתו הייתה אדל דויטש (1871–1925), בתו אליס פלקי (1894–?).

לקריאה נוספת
------------

* יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. 1894
* יוזף פלטינוס: חטאי הבנייה החופשית. מהדורה רביעית. בודפשט, 1938–1939.

קישורים חיצוניים
----------------

* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. בלה פלקי.
* Gergely Anna. "Nemzedékek mennek, nemzedékek jönnek..." *Fejér Megyei Hírlap*. **46** (169): 7. (אנה גרגיי: דורות חלפו, דורות באים)
* בלה פלקי מת (2 במרץ 1923) וילאג, שנתון 14, גיליון מספר 49

הערות שוליים
------------

1. ↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 17967/1878. Forrás: Névváltoztatási kimutatások 1878. év 1. oldal 27. sor
2. ↑  "Születési bejegyzése a lovasberényi izraelita hitközség születési akv. 1208/1862. folyószáma alatt".
3. ↑  "Gyászjelentései (1923. március 3.) Pesti Hírlap, 45. évfolyam, 50. szám".
4. ↑  "Halotti bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári halotti akv. 677/1923. folyószáma alatt".
5. ↑  "Feleki Béláné gyászjelentése (1925. december 19.) Pesti Napló, 76. évfolyam, 287. szám".
מגילת אסתר, המאה ה-13 או המאה ה-14, מפאס שבמרוקו. מוצגת במוזיאון קה בראנלי בפריז.
מפת האימפריה האחמנית בשיאה
**בֵּית הַנָּשִׁים** במגילת אסתר, היה הבית, ההרמון, או המתחם, שבו התגוררו נשים אשר עמדו לרשותו של המלך אחשוורוש. ישנן מספר דעות בדבר זהותו של מלך זה, שעמד בראש האימפריה האחמנית. בית הנשים היה בשושן, עיר הבירה של האימפריה, וכנראה נמצא באזור מלכותי בקרבת בית המלך, או ארמונו. הנשים השונות, שנאספו מרחבי האימפריה עבור שעשועי המלך, דורגו, בהתאם להעדפות המלך, לנשים (במובן מעמדי, אשת המלך) ולפילגשים; החלוקה לשני מדורים שתוארה בכתובים אושרה בחפירות ארכאולוגיות בפרספוליס. על פי המסופר במגילת אסתר, איסוף הנשים אל הבית נעשה בעצת עוזרי המלך, המכונים "נערים":

"וַיֹּאמְרוּ נַעֲרֵי הַמֶּלֶךְ מְשָׁרְתָיו יְבַקְשׁוּ לַמֶּלֶךְ נְעָרוֹת בְּתוּלוֹת טוֹבוֹת מַרְאֶה: וְיַפְקֵד הַמֶּלֶךְ פְּקִידִים בְּכָל מְדִינוֹת מַלְכוּתוֹ וְיִקְבְּצוּ אֶת כָּל נַעֲרָה בְתוּלָה טוֹבַת מַרְאֶה אֶל שׁוּשַׁן הַבִּירָה אֶל בֵּית הַנָּשִׁים אֶל יַד הֵגֶא סְרִיס הַמֶּלֶךְ שֹׁמֵר הַנָּשִׁים וְנָתוֹן תַּמְרוּקֵיהֶן:"

מלבד הנשים והפלגשים, התגוררו בו סריסים שתפקידם היה לשמור על הנשים, לדאוג לתנאי הקיום ולציודן האישי, ולטיפוח החיצוני שלהן בתמרוקים; ולהופעתן בפני המלך, כאשר נתקבלה הודעה ממנו. הסריסים, כנראה הראשיים בבית הנשים, ששמם הוזכר במגילת אסתר היו הֵגַי ושַׁעֲשְׁגַז.

"וּבָזֶה הַנַּעֲרָה בָּאָה אֶל הַמֶּלֶךְ אֵת כָּל אֲשֶׁר תֹּאמַר יִנָּתֵן לָהּ לָבוֹא עִמָּהּ מִבֵּית הַנָּשִׁים עַד בֵּית הַמֶּלֶךְ: בָּעֶרֶב הִיא בָאָה וּבַבֹּקֶר הִיא שָׁבָה אֶל בֵּית הַנָּשִׁים שֵׁנִי אֶל יַד שַׁעֲשְׁגַז סְרִיס הַמֶּלֶךְ שֹׁמֵר הַפִּילַגְשִׁים לֹא תָבוֹא עוֹד אֶל הַמֶּלֶךְ כִּי אִם חָפֵץ בָּהּ הַמֶּלֶךְ וְנִקְרְאָה בְשֵׁם: וּבְהַגִּיעַ תֹּר אֶסְתֵּר בַּת אֲבִיחַיִל דֹּד מָרְדֳּכַי אֲשֶׁר לָקַח לוֹ לְבַת לָבוֹא אֶל הַמֶּלֶךְ לֹא בִקְשָׁה דָּבָר כִּי אִם אֶת אֲשֶׁר יֹאמַר הֵגַי סְרִיס הַמֶּלֶךְ שֹׁמֵר הַנָּשִׁים וַתְּהִי אֶסְתֵּר נֹשֵׂאת חֵן בְּעֵינֵי כָּל רֹאֶיהָ:"

המתחם היה סגור לכניסת זרים שאינם מדריו הקבועים.

קישורים חיצוניים
----------------

* הערך: בית הנשים, באנציקלופדיה מקראית, באתר kotar

הערות שוליים
------------

1. ↑  הערך: בית הנשים, **לכסיקון מקראי**, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 154
2. ↑  מגילת אסתר, פרק ב', פסוקים ב'–ג'
3. ↑  מגילת אסתר, פרק ב', פסוקים י"ג–ט"ו
**בלה סקיי** (בהונגרית: **Székely Béla**; בקליאן, 1 ביוני 1891 –קסקומוס, 9 בדצמבר 1955) היה משורר יהודי-הונגרי, פובליציסט, מומחה פסיכולוגי מטרנסילבניה.

ביוגרפיה
--------

בלה סקיי נולד במשפחה יהודית. הוא סיים את לימודיו בקולג' באוראדיה ובבודפשט. הוא היה מייסד העיתון היהודי בשפה ההונגרית "מזרח חדש" (Új Kelet) בקלוז' בשנת 1919, והיה מנהל העיתון בין ה-4 באפריל 1923 לבין 29 בפברואר 1924. בשנים 1921–1922 ייסד את העיתון "עיתון השעה 5" כעורך אחראי. סקיי לקח חלק פעיל בפעילות העמותה הלאומית היהודית בטרנסילבניה ובמסגרתה ארגן את התנועה העולמית של בנות יהודיות "אביבה". הוא חי בהונגריה (שטרנסילבניה נלקחה ממנה בחוזה טריאנון) משנת 1926 ואז היגר לארגנטינה וחי שם מ-1938.

ספר השירה הראשון שלו, "חישובים" (Számvetések) פורסם בבודפשט (1912). בהונגריה הוא היה עמית של לאיוש קשאק בכתבי העת "תיעוד" וגם ב"עבודה". בשנים 1934–1935, כנציג המגמות הפסיכולוגיות העמוקות, ערך את כתב העת הפדגוגי והגרפולוגי "הכרת האדם". ספרו "ילדך" (בודפשט, 1925), העוסק בגידול ילדים מודרני, התפרסם בשתי מהדורות גם בקלוז' (1934, 1938).

הוא ערך גם בארגנטינה עיתון בשפה ההונגרית בשם *"*העתיד" וגם כתב את "תולדות האנטישמיות" (בודפשט, 1936). הוא גם פרסם את ספרו בתרגום משלו בפורטוגזית (בואנוס איירס, 1940).

עבודות אחרות
------------

* חישובים. שירים ; 1912
* מדינת פרובינציה. ספר על ארץ ישראל (פלסטינה) שבבנייה (קלוז', 1925)
* מיטלמן חף מפשע! (טרגו מורש, 1925)
* מקרה דרייפוס בטרגו מורש. מה האמת בתיקון תיק הפשע של יוז'ף מיטלמן? (טרגו מורש, 1925)
* סג'רה. דרמה קטנה של השומר ; עבר ועתיד, וינה, 1926
* מחלקה "G". לכלוך, דם, מוות ; זכויות יוצרים, קלוז', 1931
* ילדך.. . מדריך להורות מודרנית ; ספרייה, 1934
* מיניות הילדות ; 1935
* פסיכואנליזה של אנטישמיות ; הכרת האדם, 1936
* האנטישמיות ותולדותיה ; תבור, 1936
* ילדך. מדריך להורים ומחנכים בנושא הורות פסיכולוגית מודרנית ; 1938

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון הספרות ההונרית ברומניה : סיפורת, כתיבה ציבורית, ספרות מדעית. 2010
* יוהנה הופפנגרטנר: הערות לביוגרפיה של בלה סקיי (1892–1955) בודפשט, 2016,

הערות שוליים
------------

1. ↑  Johanna Hopfengärtner: JEGYZETEK SZÉKELY BÉLA ÉLETRAJZÁHOZ (1892–1955) IMÁGÓ Budapest, 2016, 5(2): 53–71

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268890005171
* GND: 1057282170
* ISNI: 0000 0000 7906 7662
* LCCN: n2004029617
* VIAF: 63396629
* WorldCat: lccn-n2004029617

 |
**פובליוס קורנליוס לנטולוס ספינטר** (בלטינית: Publius Cornelius Lentulus Spinther), הידוע יותר בשם ספינטר, היה פוליטיקאי רומאי חשוב מהמאה הראשונה לפנה"ס. ספינטר היה חלק ממשפחת הקורנליים האצילה שהייתה בעלת השפעה גדולה מאוד בתקופת הרפובליקה הרומית. ספינטר היה תומכו הבולט של יוליוס קיסר, אך בהמשך תמך באופטימטים, שהיו יריביו הפוליטיים של קיסר.

ספינטר נבחר התחיל את מסלול המשרות בשנת 63 לפנה"ס, עת נבחר לכהונת האיידיל הקורולי. בתפקידו זה סייע למרקוס טוליוס קיקרו לטפל בקשר קטילינה. כמו כן, בלט במשחקים גלדיאטורים מפוארים שערך. הקריירה הפוליטית של ספינטר נסקה והוא נבחר לפראיטור בשנת 60. בשנת 59 כיהן כנציב בהיספניה קיטריור (ספרד הקרובה). בעודו מכהן בתפקיד זה יצר קשרים עם יוליוס קיסר אשר היה נציב היספניה בייטיקה בשנת 61.

קיסר המשיך לתמוך בספינטר וניצל את קשריו עם הברית הפוליטית החשובה הידועה בשם טריומווירט הראשון כדי לקדם את ספינטר וסייע לו להיבחר לקונסול בשנת 57 לפנה"ס. למחרת בחירתו, סייעו לקיקרו לחזור מגלותו. לאחר סיום כהונתו כיהן כנציב בקיליקיה ובקפריסין בין 56 ל-53 לפנה"ס. בניגוד למקובל בתקופתו, ספינטר היה נקי כפיים ולא התעשר במהלך כהונתו כנציב על חשבון התושבים המקומיים.

בשלב זה החלה הפרידה של ספינטר מקיסר. ספינטר החל לתמוך יותר ויותר באופטימטים וכשפרצה מלחמת אזרחים צידד בגנאיוס פומפיוס. כישרונו הצבאי היה נמוך ועד מהרה מצא עצמו נצור בקורפיניום (ליד קוריניו Corfinio המודרנית). מזלו לא האיר לו פנים וספינטר נאלץ להיכנע. קיסר נהג בו בנדיבות, אך ספינטר המשיך לצדד באופטימטים והצטרף לצבאו של פומפיוס ביוון. בשנת 48 לפנה"ס הובס צבאו של פומפיוס בקרב פרסלוס וספינטר ברח לרודוס שם קיבל מקלט מדיני. בסופו של דבר, נפל בידיו של קיסר והוצא להורג.

קישורים חיצוניים
----------------

* פובליוס קורנליוס לנטולוס ספינטר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1698402
* ISNI: 0000 0003 8769 9194
* NTA: 070122490
* VIAF: 280728854
* WorldCat: viaf-280728854

 |
נריקלה, 1911
**נָרִיקָלָה** (בגאורגית: **ნარიყალა**) היא מצודה עתיקה, המשקיפה על טביליסי, בירת גאורגיה, ועל נהר הקורה. המצודה מורכבת משני אגפים מוקפים בחומה, בראש מדרון תלול, בין אמבטיות גופרית, לבין הגנים הבוטניים של טביליסי. בחצר התחתונה, שוחזרה, כנסיית ניקולאס הקדוש.

היסטוריה
--------

המצודה הוקמה על ידי הפרסים הסאסאנים, במאה הרביעית, כ**נארי קלה** שמשמעותה "המצודה הבלתי חדירה". בגאורגית היא נקראה בתחילה **שׁוּריס ציחֶה** שמשמעותה "מצודת הקינאה"). המצודה נבנתה על גבעה המשקיפה על נהר הקורה. מקום בו עברו הדרכים מאירופה להודו, והדרך שהובילה מהרי הקווקז דרומה. 

במחצית השנייה של המאה החמישית חוזקו חומות המצודה על ידי המלך האיברי, וחטנג גורגסלי. החל מהמאה השביעית ועד למאה האחת עשרה הייתה המצודה בשליטת ערבים, שהרחיבו אותה משמעותית. הם הקימו מגדל בשם "שאכּתאכּי", ששימש כמצפה כוכבים אסטרונומי עד למאה הארבע עשרה. עם כיבוש טביליסי על ידי מלך הממלכה הגאורגית המאוחדת, דוד הבנאי (1089-1125), בשנת 1122, עוברת המצודה לשליטה גאורגית ומתחזקת שוב על ידי דוד הבנאי. 

עם הפלישה המונגולית לגאורגיה עברה השליטה על המצודה לידי המונגולים שהחליפו את שמה ל: **נארין קלה** (בעברית: "המצודה הקטנה"). ובמאה השש עשרה עברה המצודה לשליטת האימפריה הספווית. כאשר במאה השבע עשרה נהרסת על ידי הטורקים לאחר מצור. הם הקימו במקום מגדל מרובע ששימש כבית כלא. 

רוב הביצורים ששרדו מתוארכים למאות השש עשרה והשבע עשרה. בשנת 1827, חלקים מהמצודה ניזוקו על ידי רעידת אדמה והתמוטטו. על פי גרסה אחרת הפך המגדל למחסן לנשק ולחומרי נפץ, שמאוחר יותר התפוצצו. באותה תקופה הייתה גאורגיה חלק מהאימפריה הרוסית, ולמצודה לא הייתה משמעות צבאית. כתוצאה מכך לא שוקמה המצודה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נריקלה** בוויקישיתוף
* נריקלה, (אנגלית)
* נריקלה, (גרמנית)
**פובליוס ליקיניוס קראסוס דיבס** (בלטינית: **Publius Licinius Crassus Dives**‏; 240 לפנה"ס - 183 לפנה"ס) היה מגיסטראט רומאי, וכיהן כקונסול בשנת 205 לפני הספירה.

ביוגרפיה
--------

הוא היה נצר למשפחת הליקיניי, והשם "דיבס" בא לו בשל עושרו הרב. פרידריך מינצר מעריך שהוא נולד באזור שנת 240 לפנה"ס, משום שידוע שהוא מת בשנת 183 לפנה"ס, ופלוטרכוס מצטט את אחד מצאצאיו שאמר שאף בן למשפחת קראסוס לא האריך ימים יותר משישים שנה.

הוא שימש כפונטיפקס מקסימוס בשנת 212 לפנה"ס לאחר שניצח את טיטוס מאנליוס טורקוואטוס. ומאוחר יותר נבחר לאיידיל בשנת 211 לפנה"ס בקירוב. בשנת 210 לפנה"ס נבחר לתפקיד הקנסור, אולם נאלץ להתפטר משום שעמיתו מת. מאוחר יותר באותה שנה מונה כמגיסטר אקוויטום (מפקד הפרשים), בידי הדיקטטור קווינטוס פולביוס פלאקוס. בשנת 208 לפנה"ס שימש כפראיטור. בשנת 206 לפנה"ס הוא התפרסם כאשר ציווה להלקות בתולה וסטלית אשר התרשלה והניחה לאש התמיד לכבות.

בשנת 205 לפנה"ס נבחר לתפקיד הקונסול יחד עם פובליוס קורנליוס סקיפיו הצעיר. סקיפיו תכנן לפלוש לצפון אפריקה, וכך להכריח את חניבעל לסגת מאיטליה. לפיכך בילה סקיפיו את רוב השנה בסיציליה במטרה להתכונן לפלישה, קראסוס, בשל תפקידו כפונטיפקס מקסימוס, לא יכול היה לעזוב את איטליה ולכן לא יכול להצטרף אל עמיתו. הוא פלש לברוטיום שהייתה המעוז האחרון שנותר לחניבעל, אולם אז פרצה מגפה קשה במחנהו של חניבעל, והמגפה פגעה קשות גם ברומאים. קראסוס נאלץ לעצור למנוחה ואפילו לא יכול היה לבוא לרומא ולהיות נוכח בקונסולאט של השנה הבאה.

בהוראתו, מונה דיקטטור שארגן את הבחירות במקומו. כקונסולים של שנת 204 לפנה"ס נבחרו מרקוס קורנליוס קאתאגוס ופובליוס סמפרוניוס טודיטאנוס. סמפרוניוס קיבל את הפיקוד על חלק מהלגיונות בברוטיום, בעוד קראסוס פיקד על השאר כפרוקונסול. בקיץ של אותה שנה ניצח חניבעל את סמפרוניוס בקרב קטן ליד עיר הנמל קרוטון. סמפרוניוס נמלט למחנהו, וחניבעל לא העז לתקוף אותו. סמפרוניוס, נחוש להשיב את כבודו העצמי הרמוס, התאחד עם צבאו של קראסוס, ובכוחות מתוגברים צעד אל שערי קרוטון. חניבעל יצא נגדו, אולם לא היה יכול לצבא המאוחד ונסוג אל קרוטון כשהוא מותיר מאחוריו 4,000 הרוגים. סמפרוניוס לא ניצל את ניצחונו כדי להטיל מצור על קרוטון, והסתפק בכיבוש כמה עיירות בסביבה.

הוא נזכר שוב (אם כי לא בשמו אלא רק בתואר פונטיפקס מקסימוס), כמי שארגן את הקורבנות לכבוש הניצחון הרומי במלחמה המוקדונית השנייה, וכמי שרשם את נדרו של סקיפיו אסייתיקוס לארגן חגיגות דתיות אם ינצח במלחמת אנטיוכוס. על פי טיטוס ליוויוס, הוא מת בשנת 183 לפנה"ס, ונקבר בהלוויה מפוארת.

נכד נכדו היה מרקוס ליקיניוס קראסוס, אשר היה הצלע השלישית בטריומווירט הראשון, לצד פומפיוס ויוליוס קיסר.

הערות שוליים
------------

1. ↑  פלוטרכוס, "חיי קיקרו", 25.
2. ↑  טיטוס ליוויוס, ספר עשרים ושבעה, 5.
3. ↑  טיטוס ליוויוס, ספר עשרים ושמונה, 11.
4. ↑  טיטוס ליוויוס, ספר עשרים ושמונה, 46.
5. ↑  טיטוס ליוויוס, ספר שלושים ואחד, 9.
6. ↑  טיטוס ליוויוס, ספר שלושים ושישה, 2.
7. ↑  טיטוס ליוויוס, ספר שלושים ותשעה, 46.
**סוככאים** (שם מדעי: Apiales) היא סדרה של צמחים בעלי פרחים, הכוללת את המינים ג'ינסנג, גזר, סלרי ורבים אחרים. בעבר, תחת מערכת המיון קרונקוויסט (1981) הכילה סדרת הסוככאים אך ורק את משפחת הסוככיים, אך מיון גנטי של קבוצת APG מ-2003 הוסיף לה משפחות רבות אחרות, ומיקם אותה בקבוצה Asterid (המכילה סדרות ומשפחות), יחד עם סדרות כגון האסטראים.

משפחות
------

* סוככיים
* קיסוסיים
* Aralidiaceae
* Griseliniaceae
* Mackinlayaceae
* Melanophyllaceae
* Myodocarpaceae
* Pennantiaceae
* Pittosporaceae
* Torricelliaceae

בישראל
------

בארץ מיוצגת הסדרה על ידי שתי משפחות בלבד: הסוככיים הכוללת סוגים כגון הכרפס, הגזר, הסלרי ורבים אחרים; והקיסוסיים המיוצגת על ידי הקיסוס, ומתוכו מין יחיד, קיסוס החורש. 

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סוככאים** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Apiales** |

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* Tropicos
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph262465

 |
**יעקב סגל** (1903- 6 בינואר 1978) היה משפטן ישראלי שכיהן כשופט בית משפט השלום בתל אביב.

ביוגרפיה
--------

יעקב סגל נולד ביפו. בשנת 1906 הגיע עם משפחתו לראשון לציון. למד בבית הספר חביב במושבה ובגימנסיה הרצליה בתל אביב.

בשנים 1924–1925 למד משפטים באוניברסיטה בטורינו, איטליה. לאחר שובו ארצה, המשיך את לימודיו בבית ספר הגבוה למשפטים של הממשל הבריטי בירושלים. ב-1929 הוא הוסמך כעורך דין. עם נישואיו לעדה (לבית סימינובסקי), ב-1930, עבר לתל אביב, שם עבד כעורך דין עצמאי. עד שנת 1957 עסק בעריכת דין בתל אביב, בין שאר ענפי המקצוע עסק בעיקר במשפטים אזרחיים ופליליים ובענייני מקרקעין. בשנת 1957 מונה לכהונת שופט בבית משפט השלום, ו-3 שנים לאחר מכן התמנה לנשיא בית משפט השלום של מחוז תל אביב, עד לפרישתו ב-1973.

פעילות ציבורית
--------------

היה פעיל בתנועות הצופים ומכבי. כיהן כיושב ראש המכבי וכיושב ראש בית הדין העליון של הסתדרות המכבי בארץ ישראל ושל המכבי העולמי. כמו כן, סגל היה חבר הוועדה העליונה של התאחדות הכדורגל בארץ ישראל ושל בית הדין העליון של ההתאחדות. בנוסף, עם הקמתה ב-1922, שימש סגל כיושב ראש קבוצת ספורט "היעלים".

בצעירותו היה חבר בארגון ההגנה. היה חבר הוועד הפועל של התאחדות הציונים הכלליים בארץ ישראל וחבר הוועד העירוני של ההתאחדות בתל אביב. חבר בבני ברית ואח ב"לשכת בצלאל" של הבונים החופשיים, שהייתה לשכת בת של "לשכת הכוכב מס' 13",סגל ייסד את לשכות ביל"ו מס' 33, ולשכת עין הקורא מס' 49, כיהן כנשיא בצלאל, ביל"ו ועין הקורא, ולאחר מכן כנשיא גדול של הלשכה הגדולה למדינת ישראל של מסדר הבונים החופשים בארץ ישראל.

לאחר קום המדינה כיהן כמנהל אגף ההפקעות והפיצויים במשרד הביטחון.

מורשתו
------

לאחר מותו, בהתאם לצוואתו, הוקמה קרן מלגות לתלמידים מיעוטי יכולת בראשון לציון לצורך לימודים תיכוניים וגבוהים.

בעיר ראשון לציון הוקם גן לזכרו "גן השופט יעקב סגל".

קישורים חיצוניים
----------------

* השופט יעקב סגל ז"ל באתר הרשות השופטת

הערות שוליים
------------

1. ↑  עדת ראשון לציון, באתר אלבום המשפחות
2. ↑  מכבי בראי ההיסטוריה
3. ↑  גן השופט יעקב סגל ז"ל, באתר EASY
**סרטן הקיבה** היא אחת ממחלות הסרטן השכיחות.
הגורם העיקרי למחלה הוא חיידק הליקובקטר פילורי שאחראי על כ-60% ממקרי סרטן הקיבה.
עישון, כיב קיבה כרוני ואכילת מזון מעושן הם מגורמי הסיכון למחלה.

המחלה מאופיינת בהתפתחות גוש גידולי בקיבה הניתן לזיהוי בצילום רנטגן או בבדיקת גסטרוסקופיה. בשל הקושי לאבחן את המחלה בשלביה המוקדמים, המחלה מאובחנת לרוב בשלב מתקדם כשהגוש הגידולי גדול או בנוכחות גרורות. לרוב, כאשר המחלה בשלביה הראשונים, מאובחן באופן מוטעה סרטן קיבה כאשר מדובר בפוליפ או בציסטה, ולכן נדרשת בדיקה נוספת על מנת לאבחן האם אכן מדובר בסרטן קיבה. סרטן הקיבה הוא מבין מחלות הסרטן היחידות שיש קושי לאבחן אותן.

טיפול
-----

מחלה בשלביה הראשונים, המאופיינת בגידול ממוקד וקטן, שלא התפשט לבלוטת לימפה או לאיברים סמוכים, תטופל בכריתה ניתוחית.
למחלה בשלב מתקדם טרם נמצא טיפול, והמחלה נחשבת לחשוכת מרפא.

כימותרפיה או רדיותרפיה אינן מביאות לריפוי, ומשמשות להקלת הסימפטומים כטיפול פליאטיבי.
כיום, שיעור ההישרדות הנמוך המאפיין את המחלה ניתן לשיפור רק על ידי גילוי ואבחון מוקדמים.

תסמינים
-------

תסמיני המחלה אינם ייחודיים ודומים לסימפטומים של כיב קיבה, דבר המקשה על האבחון המוקדם. הסימפטומים והממצאים כוללים:

* חוסר תיאבון
* מלאות לאחר אכילת כמות מזון קטנה
* בחילה
* עייפות וחולשה
* ירידת חדה במשקל
* אנמיה
* דם סמוי או גלוי בצואה
* כאב ברום הבטן
* חום מתמשך מעל 37.5 ועד 38 מעלות צלזיוס

במחלה גרורתית, יופיעו תסמינים נוספים כתלות במיקום הגרורות.

סוגים שונים של סרטן הקיבה
-------------------------

סרטן הקיבה יכול להיות קרצינומה של הקיבה (גידול אפיתליאלי), לימפומה של הקיבה, או גידולים מזנכימאליים הקרויים GIST) gastro intestinal stromal tumor).

ראו גם
------

* דלקת קיבה אטרופית\ניוונית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרטן הקיבה** בוויקישיתוף
* הערך "סרטן הקיבה - Gastric cancer", באתר ויקירפואה
* סרטן הקיבה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* קבה - סרטן, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536297505171
* GND: 4036951-1
* LCCN: sh85128258
* LNB: 000287448
* NDL: 00563908
* NKC: ph257182

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.