recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**הרנן קורדובה רנטריה** (בספרדית: **Hernán Córdoba Rentería**; ‏ 2 בנובמבר 1989 – 20 בספטמבר 2009) היה כדורגלן קולומביאני ששיחק בעמדת החלוץ.

קריירת מועדונים
---------------

קורדובה גדל במחלקת הנוער של אולימפיה פוטבול קלוב דה פלמירה, ובשנת 2006 עבר לדפורטיבו קאלי מליגת העל הקולומביאנית, במדיה ערך 73 הופעות ליגה והבקיע 13 שערים. בחודש ינואר 2007 הושאל לקורדובה מליגת המשנה הקולומביאנית, ובחודש יולי חזר לדפורטיבו קאלי. בחודש ינואר 2009 חתם באתלטיקו וילה מליגת העל הקולומביאנית. ב-19 בספטמבר 2009 ערך את הופעתו האחרונה במדי המועדון, יום אחד לפני מותו, בניצחון 2-1 על דפורטיבו פריירה במסגרת הליגה לעונת 2009. הוא הבקיע שער במשחק זה. בסך הכל ערך 19 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע עשרה שערים.

מותו
----

ב-20 בספטמבר 2009, כאשר חזר לנייבה לאחר הניצחון על דפורטיבו פריירה יחד עם חברו לקבוצה מריו בלטראן, נהרגו השניים בתאונת דרכים עם אוטובוס.

חיים אישיים
-----------

אחיו של קורדובה היה הכדורגלן ג'ובאני קורדובה, אשר נהרג ב-27 באוקטובר 2002 בשל מכת ברק במהלך אימון.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  Dos jugadores del Atlético Huila mueren en accidente de tránsito באתר El Tiempo, ‏ 20 בספטמבר 2009 (בספרדית)
2. ↑  Dos jugadores del Atlético Huila mueren en accidente de tránsito en el norte del departamento באתר El Tiempo, ‏ 20 בספטמבר 2009 (בספרדית)
3. ↑  Atacante colombiano Herman Córdoba morre em acidente de carro באתר UOL Esporte, ‏ 20 בספטמבר 2009 (בספרדית)
4. ↑  Two Colombian soccer players dead in accident באתר Colombia Reports, ‏ 20 בספטמבר 2009 (באנגלית)
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 



**פִּינְצֵ'ר ננסי** הוא גזע קטן של כלב הבית.

משפחת פינצ'רים ננסיים
פינצ'ר ננסי חום

היסטוריה
--------

כמו הפינצ'ר הגרמני NJA הגדול יותר, מקורו של הפינצ'ר הננסי בגרמניה. ישנן מספר תאוריות לגבי מוצאו: יש אומרים שהוא צאצא של טריירים שהתפתחו בגרמניה, תאוריה אחרת מניחה כי הפינצ'ר נוצר מהכלאה של כלב הולנדי וגרייהאונד איטלקי וכינויו היה Pinchr Reh - רה הוא אייל בגרמנית; תאוריה נוספת הניחה כי הוא נוצר מגזע הדוברמן פינצ'ר, תאוריה שהופרכה מאוחר יותר כיוון שהוכח שהפינצ'ר היה גזע קדום יותר מהדוברמן. כל תאוריה שהיא לגבי הגזע מניחה כי הפינצ'ר הוא גזע קדום, שתואר ביצירות אמנות קדומות ובספרות. מתוך מועדון הפינצ'ר הגרמני, שהוקם ב-1895, נקבע תקן הגזע ולאחר מלחמת העולם הראשונה חל גידול במספר הפינצ'רים הננסיים.

בשנת 1929 הוכר הגזע בהתאחדות הכלבים האמריקנית ומאז הפך לפופולרי בעולם כולו.

מבנה ואופי
----------

פרוות הפינצ'ר קצרה מאוד ודורשת טיפול מועט. צבעה של הפרווה יכול להיות גוני חום אחידים או שחור עם כתמים חומים. גובהו הממוצע הוא 25–30 ס"מ ומשקלו לרוב הוא 4–7 ק"ג.

אלו כלבים ספורטיביים, מלאי אנרגיה ורצון למשחק, חברותיים ונאמנים מאוד לבעליהם מרגישים כל סיטואציה ותמיד באים אליך ואוהבים אותך יותר מכולם. כמו כן הם חזקים ביחס לגודלם הקטן, אמיצים, ולעיתים חסרי פחד, אפילו כלפי כלבים גדולים מהם בהרבה. בשל כך נוהגים לנבוח לעיתים קרובות יחסית. הם מתאימים במיוחד למשפחות עם ילדים ולבתים מרווחים או בעלי חצר.

ראו גם
------

* דוברמן פינצ'ר
* שנאוצר

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פינצ'ר ננסי** |
**ולדימיר פרפנוביץ'** (ברוסית: **Владимир Владимирович Парфенович**; ‏2 בדצמבר 1958) היה קיאקיסט סובייטי ממוצא בלארוסי. הוא זכה ב-3 מדליות זהב במוסקבה 1980. באליפויות העולם הוא זכה ב-9 מדליות זהב.

ביוגרפיה
--------

ולדימיר פרפנוביץ' נולד במינסק. בילדות הוא החל להתאמן בהיאבקות אך ללא הצלחה יתרה. בשנת 1974 ולדימיר החל להתאמן החתירה. בתחרות הראשונה הוא בטעות הוצב בקבוצת גיל גבוהה ממנו אך להפתעת כולם ניצח. בגיל 18 פרפנוביץ' נכלל בנבחרת ברית המועצות. בשנת 1978 הוא לראשונה השתתף אליפות העולם וזכה במדליית כסף בתחרות יחידים.

בשנת 1979 סרגיי צ'וכראי נישאר ללא שותף בתחרויות זוגות וסוכם לצרף אותו לוולדימיר פרפנוביץ'. ביחד הם זכו ב-2 מדליות אולימפיות במשחקי מוסקבה 1980.

במשך מספר שנים פרפנוביץ' היה זוכה באליפות העולם בתחרות יחידים וב-2 מדליות זהב נוספות בתחרויות זוגות. בשנים 1980-1983 הוא זכה בתואר "ספורטאי השנה" של בלארוס.

לאחר סיום השתתפות בתחרויות פרפנוביץ' הועסק במספר תפקידים בממסד הבלארוסי. בשנת 2000 פרפנוביץ' השתתף בבחירות לפרלמנט וזכה. בהיותו חבר פרלמנט פרפנוביץ' הצטרף לשורות האופוזיציה. ביוני 2004 הוא הכריז על שביתת רעב כאות מחאה לאי-מתן זכות השתתפות בדיוני מושב הפרלמנט הבלארוסי. השביתה הסתיימה לאחר 18 ימים כאשר חברי הפרלמנט הצביעו נגד שובתי הרעב. לאור השתתפותו באופוזיציה לשלטון, הוועד האולימפי הבלארוסי ניסה להוציא את ולדימיר פרפנוביץ' מחברות בוועד אך לא הצליח. בשנת 2005 פרפנוביץ' איבד את תפקידו כיושב ראש איגוד החתירה הבלארוסי.

בשנת 2010 פרפנוביץ' היגר לרוסיה בה הוא מועסק כמאמן קיאקים.

השתתפות האולימפיאדות
--------------------

ולדימיר פרפנוביץ' השתתף רק במוסקבה 1980 וזכה בה ב-3 מדליות זהב. בכך הוא היה ראשון הקיאקיסטים שזכה ב-3 מדליות זהב באולימפיאדה בודדת.

בתחרויות זוגות הוא התחרה לצד סרגיי צ'וכראי שזכה במדליית זהב השלישית שלו.

לאחר שהתברר לפרפנוביץ' שברית המועצות לא תשתתף במשחקים אולימפיים של שנת 1984 הוא פרש מספורט תחרותי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולדימיר פרפנוביץ'** בוויקישיתוף

* ולדימיר פרפנוביץ', באתר olympedia.org
**פרנסיסקו דוטארי** (נולד ב-3 במרץ 1988) הוא כדורגלן ארגנטינאי-ישראלי המשחק בעמדת הבלם בג'נרל פס ג'וניורס.

קריירה
------

דוטארי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של גודוי קרוס. ב-9 באוגוסט 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1-2 נגד באנפילד. בינואר 2011 הושאל לטאז'רס.

ב-1 באוגוסט 2011 דוטארי חתם באתלטיקו דה רפאלה, בהמשך חתם באתלטיקו טוקומאן, אברטון, רוסאריו סנטראל, אוניברסידד נסיונל, סרמיינטו, גיז'רמו בראון וסנטראל קורדובה.

ב-11 בספטמבר 2019 דוטארי חתם בסקציה נס ציונה מליגת העל, ובזכות אשתו היהודיה קיבל אזרחות ישראלית והוא אינו נחשב לזר. ב-14 בספטמבר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד הפועל תל אביב.

ב-19 בספטמבר 2020, דוטארי חזר לארגנטינה וחתם באסטודיאנטס ריו קוארטו מליגת המשנה הארגנטינאית. ב-30 בינואר 2022 חזר לישראל וחתם בהפועל ניר רמת השרון מהליגה הלאומית.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פרנסיסקו דוטארי"**.
**תומר מוקד** (נולד ב-19 בפברואר 1986) הוא מוזיקאי ואמן כלי מיתר.

קורות חייו
----------

תומר מוקד נולד בסאו פאולו, ברזיל. בהיותו בן שש עזב עם משפחתו את סאו פאולו והגיע לישראל. בילדותו גר בנתניה, שם התקרב לסבו שהיה מוזיקאי וניגן בכינור ובאקורדיון. מגיל שש למד תומר לנגן בכינור קלאסי וניגן בין השאר גם בתזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה. בתיכון למד במגמת מוזיקה, שם החל לנגן בגיטרה בהרכבי ג'אז ורוק. 
בהמשך למד ברימון במסלול ביצוע ג'אז בגיטרה לאחר שזנח את הכינור למספר שנים, אך כתוצאה ממפגש עם יאיר דלאל שב מוקד לנגן בכינור והחל להתמקד במוזיקת עולם ולפתח טכניקות נגינה וסאונד שונות בכינור.

תומר מוקד מנגן בהופעות בכינור, בגיטרה, במנדולינה, בבוזוקי, בעוד ובבנג'ו. הוא משלב נגינה ייחודית על כלים אקוסטיים ושימוש באפקטים ליצירת סאונד חדש.

הופיע והקליט לאלבומים רבים בהם אלבומים של האמנים מוש בן-ארי, מיכה שטרית, שב"ק ס', ארז לב ארי, גלעד כהנא ונינט טייב, The Walking Man, מוטיה בואנה (סולנית הSugababes), ג'ירפות, חנן יובל, יעל דקלבאום, לירן דנינו, קרן פלס, דיקלה, איה כורם, ועוד.

במקביל היה שותף להפקות אינדי עם יהוא ירון, ג'ודי ענתבי, כפיר בן ליש, נסים והנפלאות, רני שחר, להקת עלמא, ולהקת הדמעות.

בשנים 2012-2011 מוקד הופיע ב"פסטיבל ג'אז בים האדום" וב"פסטיבל העיר הלבנה" עם Anistar, הרכב שהוקם בניו יורק על ידי הקלרינטן והמלחין הראל שחל ומשלב מוזיקה צוענית-טורקית וג'אז. 
הוא ניגן במגוון כלי מיתר לסרט התיעודי "זבל טוב" מוזיקה מאת רן בגנו, לסרט העלילתי "פנסיון פראכט" ובעוד פסקולים רבים לתיאטרון ולקולנוע.

ב-2012 הופיע עם ההצגה "הסוחר מוונציה" של תיאטרון הבימה בפסטיבל שייקספיר בתיאטרון הגלוב בלונדון (בימוי: אילן רונן, מוזיקה: אורי וידיסלבסקי).
הקליט Bundle של דגימות בוזוקי לחברת EarthMoments, שמתמחה בסימפולים של כלי נגינה אוריינטליים.

בימים אלה עובד עם בת זוגו הזמרת יעל בדש על פרויקט חדש של שירי לאדינו בו שותפים המוזיקאים אדם בן עזרא, יוני דרור וישי אפטרמן
ומחלק את זמנו ועשייתו המוזיקלית בין תל אביב וברלין.

קישורים חיצוניים
----------------

* תומר מוקד, באתר שירונט
* תומר מוקד, באתר AllMusic (באנגלית)
* ג'ירפות - אין כניסה לפילים, סרטון באתר יוטיוב
* ג'ודי ענתבי | רעש לבן, סרטון באתר יוטיוב
* מוש בן ארי - דרך - גירסת פלמנקו, סרטון באתר יוטיוב
ניילון נצמד בקופסה בעלת שפה משוננת
כריך עטוף בניילון נצמד
שימוש בניילון נצמד עבור אריזה של ציוד למשפחות שפונו מיישובי עוטף עזה, במהלך מלחמת חרבות ברזל
**ניילון נצמד** הוא יריעת פלסטיק המשמשת בין היתר לאריזת מזון על ידי עטיפת המזון או חתימת פתח הכלי המכיל אותו, כדי לשמר את הטריות לאורך זמן. הניילון נצמד למשטחים חלקים ללא חומר הדבקה, בזכות קשרי ואן דר ואלס, שהם קשרים אלקטרוסטטיים חלשים שנוצרים בין המולקולות של שני המשטחים הצמודים. ככל שהמשטחים גדולים יותר וחלקים יותר, כך ההצמדה חזקה יותר. עוביו של ניילון נצמד הוא כ-12.5 מיקרון. הוא נמכר לרוב בגלילים, לעיתים בתוך קופסת קרטון בעלת שפה משוננת כדי להקל על חיתוכו.

על אף שמו הניילון הנצמד איננו ניילון אלא פלסטיק. הוא יוּצר מלכתחילה מ-PVC, ועדיין זהו חומר הגלם העיקרי לייצורו. ייצור מחומרים אחרים מושפע מחששות על זליגת חומרים פלסטיים מתוך ה-PVC למזון, ועל היותו של ה-PVC רעיל וקשה למיחזור. חומר חלופי מקובל הוא LDPE (פוליאתילן בצפיפות נמוכה), הנחשב בטוח יותר. יתרונותיו של ה-PVC על ה-LDPE הם יכולת ההימתחות שלו, התורמת למראה מושך של מוצרי מדף הארוזים באמצעותו, והיצמדותו הטובה למגוון משטחים רב יותר. למרות זאת, ישנן מדינות המתחילות לאסור בחוק שימוש ב-PVC בצעצועים ובמגע ישיר עם מזון.

מלבד תעשיית המזון ושימוש ביתי לאריזת מזון, ניילון נצמד משמש גם לעיטוף מוצרים אחרים. בישראל הוא משמש לעיתים בענף העברת הדירות לעיטוף רהיטים, כתחליף לפלסטיק בועות.

ניילון נצמד המשמש לתעשייה נקרא גם ניילון סטרץ, בגלל שהוא נמתח על המוצר. יש גליל ניילון סטרץ ידני ויש גליל ניילון סטרץ למכונה. יש פרמטרים שונים העידים על מידת החוזק של הניילון, עובי הניילון הנמדד במיקרונים וכושר המתיחה שלו. בזמן ייצור הניילון משתמשים בחומר הנקרא אוקסיד המעניק לניילון חוזק מתיחה.

ראו גם
------

* רדיד אלומיניום

קישורים חיצוניים
----------------

* | מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **נילון נצמד** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ניילון נצמד** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Dow SARAN WRAP™ 3 Plastic Film

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph602146

 |
**כרישון מגלופטרוס** (שם מדעי: ***Triakis megalopterus***) הוא מין של כריש ממשפחת הכרישוניים, החי רק באוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס ההודי שלחופי אפריקה הדרומית. הוא מתקיים סמוך למים רדודים באזורים חוליים או סלעיים מכוסי שוניות או ערוצונים בעומק 10 עד 50 מטרים בממוצע.

כריש זה מגיע לאורך של 1.7 מטר ולמשקל מרבי של עד 40 קילוגרם, כשהנקבות גדולות יותר מהזכרים. הוא בעל גוף שרירי בעל חוטם קצר, לסתות נמוכות המכילות שיניים קטנות דמויות טוחנות וחריצי זימים נמוכים המגיעים עד הלסתות. לכריש סנפירי חזה רחבים ומעוינים וזנב שטוח. הוא בעל עור אפור-ורדרד עם מעט כתמים כהים עליו.

הכריש מצוי בטבע לחופיה הממוזגים של אפריקה הדרומית בין אנגולה לכף המזרחי בדרום אפריקה ולעיתים נדירות עד קוואזולו-נטאל. הוא כריש פעיל השוחה קרוב לפני המים, כשלעיתים הוא נמצא בערוצונים. הכריש ניזון ממבחר של דגים כמו אריוסיים, לטריים, מסריים וספרוסיים, מתמנוניים ומסרטנים כמו לובסטרים, לובסטרים קוצניים, חסילונים וסרטנים קצרי-בטן. הוא יטרוף גם דגי סחוס קטנים כמו גלדניים וגיטרניים ויאכל גם ביצי דגי סחוס. הוא עצמו נטרף בידי כרישים גדולים כמו שש-זימי רחב-אף. הוא גם נידוג לעיתים, אך לא באופן מסחרי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כרישון מגלופטרוס** בוויקישיתוף
* כרישון מגלופטרוס, באתר ITIS (באנגלית)
* כרישון מגלופטרוס, באתר NCBI (באנגלית)
* כרישון מגלופטרוס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* כרישון מגלופטרוס, באתר FishBase (באנגלית)
* כרישון מגלופטרוס, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  כרישון מגלופטרוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
תפוצת השפה הפלישתית, בכחול תפוצת השפה, בתכלת אזור השפעה.
**השפה הפלִשתית** היא שפה נכחדת ששימשה את הפלשתים. מעט מאוד ידוע על השפה, ממנה שרדו קומץ מילים שהיוו השאלה תרבותית מעברית המקראית, המתארות ספציפית מוסדות פלשתים, כמו 'הסרנים', ה"אדונים" של חמש הערים הפלשתיות ("פנטפוליס"), או כלי הקיבול של 'ארגז', המופיע בשמואל א', ו' ולא בשום מקום אחר.

סיווג השפה
----------

אין מספיק מידע על שפת הפלשתים כדי לקשר אותה בביטחון לכל שפה אחרת. קשרים אפשריים לשפות הודו-אירופיות, אפילו יוונית מיקנית, תומכים בתיאוריה לפיה מקורם של הפלשתים באוכלוסיית מהגרים הנקראת בקרב ההיסטוריונים "גויי הים". ישנם רמזים לאוצר מילים ולאונומסטיקה ממקור לא-שמי, אך הכתובות, שלא הובהרו על ידי כמה זיופים מודרניים, הן חידתיות: מספר "חותמות עוגן" מיניאטוריות כתובות באתרים פלשתים שונים. מצד שני, עדויות מהקורפוס הדק של כתובות קצרות מתקופת הברזל (לדוגמה: כתובת תל צפית), מוכיחות כי בשלב מסוים במהלך תקופת הברזל המקומית, החלו הפלשתים להשתמש באחד הדיאלקטים (הפיניקי או העברי) של השפה והכתב אשר עם הזמן הסתירו והחליפו את המסורות הלשוניות המוקדמות, הלא-מקומיות.
אחת הדוגמאות הבודדות לתיעוד השפה הפלשתית היא כתובת עקרון, כתובת פלשתית שנחשפה בשנת 1996, במהלך חפירות ארכאולוגיות, בתל מקנה, המזוהה עם עקרון המקראית. הכתובת כתובה בדיאלקט פיניקי אך מייצגת שפה מדוברת פלשתית שבאותה תקופה הייתה לא שמית. ברבות הזמן אמצו הפלשתים דיאלקט פיניקי-עברי גם כשפה מדוברת.

כתובת עקרון, נמצאת כיום במוזיאון ישראל
במאות ה-8 וה-7 לפני הספירה לפני החורבן על ידי אשור, השפה הכתובה העיקרית בפלשת הייתה ניב כנעני שנכתב בגרסה של האלפבית הפיניקי עד כדי כך שפרנק מור קרוס כינה אותו "הכתב הנאו-פלישתי". הכיבושים האשוריים והבבליים הרסו את הנוכחות הפלשתית על החוף. כאשר התיעוד מתחדש, תחת הממלכה האחמנית (האימפריה הפרסית), בשפה הארמית שהייתה הלינגואה פרנקה של האימפריות אשור, בבל ומקומות נוספים ברחבי המזרח התיכון הקדום.

### סיווג השפה הפלישתית כשפה הודו-אירופאית

 כלי קרמיקה פלישתי
ישנן כמה עדויות המחזקות את ההשערה שהפלשתים אכן דיברו במקור שפה הודו-אירופית, מה שמסביר את המקור היווני האגאי המובהק של סגנונות חרס פלשתים ומוטיבים דקורטיביים, במיוחד כלי קרמיקה פלישתית.

מספר מילים הקשורות לפלשתים שנמצאו בתנ"ך העברי אינן שמיות, ובמקרים מסוימים, עם הסתייגות, ניתן לייחס אותן לשורשים פרוטו-הודו-אירופיים. לדוגמה, Barnett (אנ') התחקה אחר המילה הפלשתית לקברניט. seren, אשר עשויה להיות קשורה לסארוואנות/tarawanas הנאו-חיתיות (שפה הודו אירופאית קדומה).

שמות פלשתים מסוימים, כגון גוליית ואכיש, נראים כמילים ממקור לא-שמי, והוצעו לגבי מילים אלו אטימולוגיות הודו-אירופיות.

לקריאה נוספת
------------

* רות הסטרין, **הפלשתים וגויי הים האחרים**, הוצאת מוזיאון ישראל, 1970.

הערות שוליים
------------

1. ↑  גלי דינור, 'להקים ממלכה' עמ. 21
**דמיונות** הוא סרט קולנוע ישראלי שכתבו וביימו נמרוד עציון-קורן וסער לחמי ויצא לאקרנים בשנת 2005.

עלילה
-----

דמיונות הוא סרט בתוך סרט אשר במרכזו תמי גל, בחורה תל אביבית צעירה וחולמנית החולקות דירה עם בת-דודתה איילה. השתיים גם חולקות אהבה משותפת לזמר הרוק ג'וני רוקר, שלרוע מזלה של תמי מעדיף את בת דודתה על פניה. לשתיים שכנה בשם מיקה טבת, כתבת רכילות במגזין מוכר, ותמי רוקמת תוכנית זדונית, כיצד להשתמש במיקה על מנת להפריד בין בת דודתה לג'וני מושא תשוקתה. אלא שתוכניתה לא נושאת פרי. במקביל הדמויות משתתפות בסרט בכיכובן, שבו בניגוד למה שמתרחש במציאות, כל תוכניותיה של תמי מתגשמות במלואן. אט אט מתבהר כי הסרט בו משחקות הדמויות איננו מתקיים במציאות, והוא פרי דמיונה של תמי שהיא גם מטופלת פסיכיאטרית המאובחנת ב"סכיזופרניה פואטית".

הפקה
----

הסרט הופק באופן עצמאי על ידי נמרוד עציון-קורן בהפקה רבת תלאות, בהתגייסות וולנטרית של כל הצוות והשחקנים ובסיועו של רפי בוקאי, אשר לו גם מוקדש הסרט. מודל ההפקה היה דומה לזה של "אוונטי פופולו". לאחר סיום הצילומים נרכש הסרט על ידי HOT במסגרת פרויקט "סרטים מכאן", והפקתו הושלמה על ידי "דנה הפקות".

שחקנים
------

| שחקנ/ית | דמות |
| --- | --- |
| אסנת חכים | תמי |
| ליאון רוזנברג | ג'וני רוקר |
| ריקי בליך | איילה |
| דליה שימקו | אמא של איילה |
| עינת ויצמן | איילה |
| איתי ברנע | איתמר |
| איריס אברמוביץ' | מיקה טבת |
| אוהד קנולר | אבי חכם |
| מני פאר | נהג מונית |
| אורי הוכמן | מוכר פיצוצייה |
| יובל אברמוביץ' | שדרן רדיו |
| ערן שראל | מנהל תחנת רדיו |
| עודד סמו | כתב שטח |
| נועה לזר | כתבת חברה |
| דני לוי | עודד קופלמן |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דמיונות** בוויקישיתוף

* "דמיונות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "דמיונות", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "דמיונות", באתר אידיבי
* "דמיונות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "דמיונות", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* ביקורת על הסרט מאת שרון גליק
* טריילר - "דמיונות"
* "דמיונות" באתר סינמטק ת"א
* "דמיונות" בפסטיבל ריו דה-ז'ניירו 2006
* גואל פינטו, היה או לא היה, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2005
* קישור לסרט, באתר וואלה
**אה"מ נומאד** הייתה משחתת מסדרה M שנבנתה עבור הצי המלכותי במהלך מלחמת העולם הראשונה. היא הוטבעה במהלך קרב יוטלנד ב-1916.

תיאור
-----

סדרת אדמירליטי M היו גרסאות משופרות ומהירות יותר של סדרת לאפורי הקודמת. הדחק האוניות היה 971 טונות ארוכות (987 טונות). האוניות היו באורך כולל של 273 רגל 4 אינץ' (83.3 מטרים), רוחב של 26 רגל 8 אינץ' (8.1 מטרים) ושוקע של 9 רגל 8 אינץ' (2.9 מטרים). הם הונעו על ידי שלוש טורבינות קיטור עם הנעה ישירה של פארסונס, שכל אחת הניעה ציר מדחף אחד, תוך שימוש בקיטור שסופק על ידי ארבעה דוודי Yarrow. הטורבינות פיתחו סך של 25,000 כוחות סוס (19,000 קילוואט) והעניקו מהירות מרבית של 34 קשרים (63 קמ"ש). האוניות נשאו לכל היותר 237 טונות ארוכות (241 טונות) של מזוט שהעניק להן טווח של 2,100 מיילים ימיים (3,900 ק"מ) במהירות 15 קשרים (28 קמ"ש). צוות כל משחתת כלל 76 קצינים ומלחים.

האוניות היו חמושות בשלושה תותחי QF‏ 4 אינץ' (102 מ"מ) Mark IV ושני תותחי נ"מ QF‏ 1.5 פאונד (37 מ"מ). תותחים אחרונים אלו הוחלפו מאוחר יותר בזוג תותחי נ"מ QF‏ 2 פאונד (40 מ"מ) "פום-פום". האוניות גם כללו שני צינורות טורפדו מעל המים בקוטר 21 אינץ' (533 מ"מ).

בנייה ושירות
------------

נומאד הוזמנה במסגרת תוכנית המלחמה השלישית בנובמבר 1914 ונבנתה על ידי אלכסנדר סטיבן ובניו במספנתם בלינהאוס. האונייה הושקה ב-7 בפברואר 1916 והושלמה באפריל 1916. היא הופקדה בפיקודו של לוטננט קומנדר פול ויטפילד ושירתה לזמן קצר בשייטת המשחתות ה-13 של הצי הגדול.

נומאד הייתה חלק משייטת המשחתות ה-13 בקרב יוטלנד ב-31 במאי 1916. בשעה 16:09, הורה אדמירל ג'ליקו, מפקד הצי הגדול, לשייטת ה-13 לפתוח במתקפת טורפדו נגד סיירות מערכה גרמניות, בעוד כמעט באותו זמן, אדמירל היפר, מפקד סיירות המערכה הגרמניות, הורה על התקפת טורפדו על סיירות מערכה בריטיות על ידי השייטת ה-9 הגרמנית. שני כוחות המשחתות נקלעו לעימות אינטנסיבי, שבמהלכו הושבתה נומאד מפגיעת פגז בחדר המכונות שלה. שני טורפדות שירו המשחתות הגרמניות לעבר נסטור לא הצליחו לפגוע, ועברו מתחת למשחתת הבריטית. מאוחר יותר באותו אחר הצהריים, נומאד, יחד עם אוניית האחות שלה נסטור, גם היא הושבתה בהתקפה המוקדמת יותר, הופגזה על ידי אוניות מערכה גרמניות. נומאד שיגרה את כל הטורפדות שלה לעבר האוניות הגרמניות, אך לא הצליחה להשיג פגיעה, בעוד אוניות המערכה הגרמניות פרידריך דר גרוסה, פרינצרגנט לואיטפולד, קייזר וקייזרין ירו לעבר נומאד עם החימוש המשני שלהן. היא נפגעה קשות, והנזק אילץ את הצוות שלה לנטוש את האונייה, בעוד פגיעה אחרונה גרמה להתפוצצות מחסן התחמושת הקדמי של נומאד, המשחתת טבעה בשעה 17:30, כשנסטור טבעה זמן קצר לאחר מכן. שמונה מאנשי הצוות של נומאד נהרגו בזמן ש-72 ניצולים (כולל ויטפילד) חולצו מהים על ידי סירות טורפדו גרמניות והפכו לשבויי מלחמה.

שרידי האונייה מוגדרים כמקום מוגן על פי חוק ההגנה על שרידי צבא משנת 1986. שרידי האונייה של נומאד נמצאה במקרה בשנת 2001 על ידי צוות צלילה כולל הארכאולוג הימי אינס מקרטני. ניתן לראות את פעמון האונייה בתצוגה במוזיאון הספינות הטרופות של יוטלנד.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "NMM, vessel ID 372190" (PDF). *Warship Histories, vol ii*. National Maritime Museum. אורכב מ-המקור (PDF) ב-27 בספטמבר 2013. נבדק ב-17 באוקטובר 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**החברה האוריינטלית האמריקאית** (באנגלית: **American Oriental Society**) הוקמה על פי חוקי מסצ'וסטס ב-7 בספטמבר 1842. זוהי אחת האגודות המדעיות הוותיקות ביותר בארצות הברית, והיא העתיקה ביותר שהוקדשה לתחום מלגה מסוים.

האגודה מעודדת מחקר בסיסי בשפות המזרח הקרוב ואסיה ובספרותו, והיא מכסה נושאים כמו פילולוגיה, ביקורת ספרותית, ביקורת טקסטואלית, פלאוגרפיה, אפיגרפיה, בלשנות, ביוגרפיה, ארכאולוגיה והיסטוריה של ההיבטים האינטלקטואליים והרוחניים של תרבויות המזרח, בעיקר בהיבטים של פילוסופיה, דת, פולקלור ואמנות.

החברה קשורה קשר הדוק עם אוניברסיטת ייל, בה נמצאת הספרייה שלה. החברה מפרסמת כתב עת רבעוני, כתב העת של החברה האוריינטלית האמריקאית (Journal of the American Oriental Society), כתב העת האמריקני החשוב ביותר בשפות ההיסטוריות של אסיה.

נשיאים לשעבר של החברה כוללים את תיאודור דווייט וולסי(אנ'), ג'יימס הדלי (אנ'), ויליאם דווייט ויטני, דניאל קויט גילמן (אנ'), ויליאם ה. וורד (אנ'), קרופורד ה. טוי (אנ'), מוריס ג'אסטרו ג'וניור (אנ'), הרולד ה. בנדר (אנ') ולודו רוצ'ר (אנ').

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האגודה האוריינטלית האמריקאית** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של האגודה האוריינטלית האמריקאית

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257641605171
* BIBSYS: 90270959
* BnF: cb121063822 (data)
* CiNii: DA02363945
* GND: 38832-4
* ISNI: 0000 0001 0674 0315
* LCCN: n50064158
* NKC: kn20080307008
* NLA: 35005392
* SUDOC: 02943579X
* Trove: 786610
* VIAF: 155362201
* WorldCat: lccn-n50064158

 |
**SMS V27** הייתה סירת טורפדו מסדרת V25 של הצי הקיסרי הגרמני ששירתה במהלך מלחמת העולם הראשונה. הספינה נבנתה על ידי AG Vulcan בשטטין בפרוסיה (כיום שצ'צ'ין בפולין), והושלמה בספטמבר 1914. הספינה הוטבעה בקרב יוטלנד ב-31 במאי 1916.

בנייה ותכנון
------------

בשנת 1913, הצי הקיסרי הגרמני הזמין 12 ספינות טורפדו לים סוער, כאשר שש הוזמנו מ-AG Vulcan‏ (V25 – V30) ושש הוזמנו מ- Schichau-Werke‏ (S31 - S36). בעוד שהתכנונים שנבנו על ידי כל מספנה היו דומים במידה רבה, הם נבדלו זה מזה בפירוט, והיו גדולים ובעלי יכולת משמעותית יותר מסירות הטורפדו הקטנות שנבנו עבור הצי הגרמני בשנתיים הקודמות.

V27 הושקה במספנת AG Vulcan בשטטין ב-26 במרץ 1914 והופעלה ב-2 בספטמבר 1914. ה-"V" ב-V27 מתייחס למספנה שבה היא נבנתה.

V27 הייתה באורך כולל של 78.5 מטרים (257 רגל 7 אינץ') ו-77.8 מטרים (255 רגל 3 אינץ') בקו המים, עם רוחב של 8.33 מטרים (27 רגל 4 אינץ') ושוקע של 3.63 מטרים (11 רגל 11 אינץ'). הדחק האונייה היה 812 טונות (799 טונות ארוכות) בתפוסה סטנדרטית ו-975 טונות (960 טונות ארוכות) במעמס מלא. שלושה דוודי צינור מים המופעלים על ידי נפט הזינו קיטור ל-2 סטים של טורבינות קיטור AEG-Vulcan בדירוג של 23,500 כוחות סוס (17,300 קילוואט), והעניקו לה מהירות של 33.5 קשרים (62 קמ"ש). 225 טונות (221 טונות ארוכות) של מזוט נישאו בספינה, מה שהעניק לה טווח של 1,080 מיילים ימיים (2,000 ק"מ) במהירות של 20 קשרים (37 קמ"ש).

החימוש הורכב משלושה תותחים ימיים 8.8 ס"מ SK L/45 בצריחים בודדים, יחד עם שישה צינורות טורפדו בקוטר 50 ס"מ (19.7 אינץ') כאשר שני צינורות בודדים קבועים מקדימה ו-2 צינורות תאומים מאחור. ניתן היה לשאת עליה עד 24 מוקשים. בספינה היו 83 קצינים ומלחים.

היסטוריית שירות
---------------

V27 נפרסה בים הבלטי כחלק ממחצית השייטת ה-17 באוקטובר 1914, והשתתפה בקרב מפרץ ריגה באוגוסט 1915.

V27 השתתפה בקרב יוטלנד במסגרת מחצית השייטת ה-17 של השייטת ה-9, לתמיכה בסיירות המערכה הגרמניות. השייטת ה-9, כולל V27, השתתפה בהתקפת טורפדו על סיירות מערכה בריטית בערך מהשעה 17:26 CET‏ (16:26 GMT). המתקפה הופרעה על ידי משחתות בריטיות, ו-V27 שותקה על ידי שתי פגיעות פגזים 4 אינץ' (102 מילימטרים), שאחת מהן ניתקה את צינור הקיטור הראשי שלה. הצוות שלה הורד על ידי V26 אשר הטביעה את V27 עם ירי. שלושה מאנשי הצוות של V27 נפצעו.
**ראדה כרמי** (בערבית **غادة كرمي**, תעתיק מדויק ע'אדה כרמי; באנגלית: **Ghada Karmi**; נולדה ב-1939) היא רופאה, פעילה פוליטית, אשת אקדמיה וסופרת ממוצא פלסטיני. עיסוקה האקדמי והפוליטי נע סביב נראטיב הסכסוך הישראלי-פלסטיני ומצבו כיום. כרמי מרבה לפרסם מאמרי דעה בעיתונות הבריטית ובירחונים אקדמיים והיא חברת סגל במכון ללימודי האסלאם והמזרח-התיכון באוניברסיטת אקסטר באנגליה. פרסמה מספר ספרים ומאמרים שזכו להד בעיתונות הממלכה המאוחדת.

ביוגרפיה
--------

לפי עדותה מן הביוגרפיה שפרסמה בשנת 2002, "בחיפוש אחר פאטימה: סיפור פלסטיני", נולדה כרמי בירושלים המנדטורית בשכונת קטמון בין שכנים מוסלמים ונוצרים, בהם נמנה גם ידיד המשפחה, ח'ליל א-סכאכיני. לאחר מלחמת העצמאות בה משפחתה נסה מביתה היא התיישבה בבריטניה, בשכונת גולדרס גרין בלונדון, בשכנות ליהודים ממוצא גרמני, מניצולי השואה. בלונדון מצא אבי המשפחה, חאסן סעיד כרמי, עבודה ברשת הבי-בי-סי בערבית.

בשנת 1964 סיימה בהצלחה את לימודי הרפואה באוניברסיטת בריסטול ולאחר מכן עבדה כרופאה אשר עיקר עיסוקה במתן מזור וסיוע סוציאלי לקבוצות בני מיעוטים בחברה הבריטית, מהגרים ומחפשי מקלט מדיני - רובם ממוצא מוסלמי. פעילה פוליטית מאז שנת 1972 לטובת העם הפלסטיני ולצד כך השלימה עבודת דוקטורט בהיסטוריה של הרפואה הערבית מאוניברסיטת לונדון. בשנת 1998 חזרה לביקור בבית הוריה בשכונת קטמון בירושלים לראשונה מאז 1948.

כרמי ידועה בהתבטאויותיה החריפות נגד מדינת ישראל וגורסת כי הרעיון הציוני שווה ערך לגרועים בפשעי המאה ה-20 ומביעה התנגדות מוחלטת וחסרת פשרות אליו, הן בארץ ישראל והן במדינות אחרות (תוך שלילת הזכות להגדרה ושלטון עצמיים מן העם היהודי).
מאז שנת 1990 פעילה לטובת "פתרון מדינה אחת" לסכסוך הישראלי-פלסטיני, כאשר לדבריה, למדינה זאת יוכלו לחזור 5 מיליון פליטים פלסטינים, אבל לא יהיה צורך בפינוי ההתנחלויות.

פרסומיה
-------

* "רפואה רב-תרבותית: המצב כיום ומדיניות עתידית בהוראת הרפואה" (1995)
* "ירושלים כיום, מהו העתיד לתהליך השלום?" (1996, ביחד עם אדוארד סעיד)
* "האקסודוס הפלסטיני 1948-1998" (1999)
* "בחיפוש אחר פטימה: סיפור פלסטיני" (2002)
* "נשואה לגבר אחר: הדילמה של ישראל בפלסטין" (2007).
* "שיבה: ממואר פלסטיני" (2015)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראדה כרמי** בוויקישיתוף
* ראדה כרמי, ברשת החברתית פייסבוק
* ראדה כרמי, ברשת החברתית Goodreads

הערות שוליים
------------

1. ↑  עלה ברשת: פלסטינים קוראים לאמץ פתרון מדינה אחת, מידה 17/06/2013
2. ↑  דוד רטנר, הערב בחיפה: כנס בינלאומי להעלאת המודעות לזכות השיבה, באתר הארץ, 25 במרץ 2004

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007524344605171
* BIBSYS: 90524944
* BNE: XX1241226
* BnF: cb39411959w (data)
* CiNii: DA10040806
* GND: 130067431
* ISNI: 0000 0001 1657 7072
* LCCN: n95080888
* NLG: 276477
* NTA: 30671292X
* RERO: 02-A003442872
* SUDOC: 074362089
* S2AuthorId: 2166367
* VIAF: 63259096
* WorldCat: lccn-n95080888

 |
**יוהאן פרדיננד פרנץ פרייהר פון קירכבך אאוף לאוטרבאך** (בגרמנית: **Johann Ferdinand Franz Freiherr von Kirchbach auf Lauterbach**;‏ 7 בספטמבר 1858 – 3 באוקטובר 1920) היה גנרל אוסטרו-הונגרי, שפיקד על קורפוס במלחמת העולם הראשונה, והיה המפקד הצבאי האחרון של וינה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

קירכבך נולד ב-7 בספטמבר 1858 בעיר "קרונשטאט" שנמצאה אז בתחומי האימפריה האוסטרית. כיום שם העיר בראשוב, והיא נמצאת בתחומי רומניה המודרנית. משפחת קירכבך הייתה משפחת אצולה מסועפת שהצמיחה מקרבה אנשי צבא רבים בצבאות גרמניים שונים. אחיו הגדול היה קרל פון קירכבך אאוף לאוטרבאך, ששרת גם הוא בצבא האוסטרי והגיע לדרגת גנרל-אוברסט. לפיכך, כחלק מהמסורת המשפחתית, הוא נכנס בגיל צעיר למכון לצוערים. מאוחר יותר הוא למד באקדמיה הצבאית הטרזיאנית, וב-24 באפריל 1879 התגייס לצבא בדרגת לויטננט. ב-1 במאי 1884 הועלה לדרגת אובר-לויטננט, וב-1 באפריל 1888 הועלה לדרגת האופטמן. ומ-1891 עד 1894 שימש כמורה לטקטיקות צבאיות באקדמיה הצבאית בוווינר נוישטאדט. ב-1 במאי 1895 הועלה לדרגת מיור, וב-1 בנובמבר 1897 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט. 

ב-1 בפברואר 1901 הוא הועלה לדרגת אוברסט ומונה לראש מטה הקורפוס ה-14. הוא פיקד עליו עד נובמבר 1906. ב-3 במאי 1907 הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור, וב-18 באוקטובר 1910 קיבל פיקוד על בריגדת החי"ר ה-55. ב-29 באפריל 1911 הועלה לדרגת פלדמרשל-לוטננט, וקיבל פיקוד על הדיוויזיה השמינית בבולצאנו.

### מלחמת העולם הראשונה

 ערך מורחב – **מלחמת העולם הראשונה**  

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 היה קירכבך מפקד הדיוויזיה השמינית, שנכללה במסגרת הארמייה הראשונה של ויקטור דנקל. הוא לקח חלק בקרב גליציה, ובכלל זה בקרב קרשניק וקרב לבוב. בספטמבר של אתה שנה הוא קיבל פיקוד על הקורפוס השני. ב-16 בפברואר 1915 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים, והשתתף בלחימה בשלזיה ובמתקפת גורליצה-טרנוב. ב-10 בינואר 1916 הועבר לכוחות המילואים, ולאחר מכן מונה לתפקיד המושל הצבאי של וינה. בתפקיד זה הוא החזיק עד סוף המלחמה.

### אחריתו

לאחר המלחמה פרש קירכבך מהצבא. הוא מת בווינה ב-3 באוקטובר 1920, בגיל 62.

קישורים חיצוניים
----------------

* יוהאן פון קירכבך אאוף לאוטרבאך באתר המוקדש לקצינים אוסטריים (באנגלית)
* יוהאן פון קירכבך אאוף לאוטרבאך באתר weltkriege (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 136028632
* ISNI: 0000 0000 5617 7025
* VIAF: 80442291
* WorldCat (עם VIAF): 80442291

 |
**רוח חדשה** הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2016 בבימויו של דורון ערן, עם אימרי ביטון, דורון בן דוד ואוהד שחר בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב בהשראת רב המכר "למה דווקא אני" של יעקב דמקני המתאר את חייו מאז שהיה לעבריין עד שהפך לאחד מראשי תנועת היהודים המשיחיים בישראל.

הסרט צולם בישראל ובסופיה ששכונה אחת בה עברה שינויים שדימו אותה למנהטן. זה נעשה כדי להקטין את הוצאות ההפקה.

אמרי ביטון זכה בפרס השחקן הטוב ביותר ובובאקר בן שבת זכה בפרס הצילום הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בבוסטון בשנת 2017.

תקציר העלילה
------------

1962, קריית שמונה, הנער יעקב (עמית גוריש) שומע דרשה מהרב (מוטי בן ישי) בבית הכנסת אך אין לו סבלנות והוא עוזב ללא רשות ומשוטט בחוץ עד שמגיע לפסל הארי השואג בתל חי.

כשהוא גדל הוא מתחבר לחבורת עבריינים שעוסקים בפיצות לבתים. המשפחה מקבלת אותו בעוינות, בעיקר אחיו החרדי שמואל (דורון בן דוד). האב יוסף (שלום שמואלוב) והאחות רחל (מוריה בן הרוש) מקבלים אותו בסלחנות ובצער.

לבסוף הוא מצטרף לפריצה גדולה לכספות בבנק. חבריו נתפסים והוא מצליח להימלט ולטוס לניו יורק.

הוא מסתובב חסר ישע במנהטן ושוטר רוצה לעצרו אך לפתע מופיע אדם בשם ג'ף (אוהד שחר) שאומר לשוטר שהוא דודו, לוקח אותו לדירתו ונותן לו להישאר שם ללא תמורה. ליד המיטה הוא משאיר לו את הברית החדשה.

יעקב פוגש ברחוב את קאת'י (מריה פלאם) והם מתאהבים ונישאים ונולד לו בן. הוריה עוזרים לו לפתוח חנות תכשיטים אך העסק לא מצליח ויעקב מחליט לשדוד כסף מרכב של ברינקס. השוד נכשל והוא מצליח לברוח אך המשטרה עולה על זהותו. הוא חוזר לאשתו אך מגורש משם על ידי אביה. מחוסר ברירה הוא חוזר לג'ף שממשיך להטיף לו על היהודים המשיחיים ומצרף אותו לכת מאמינים שבראשם מארק (מייקל הרפז) שמטביל אותו ומצרפו לקהילה.

יעקב חוזר לישראל להשתתף בהלוויות אמו ומתקבל בחשדנות. הוא מתחיל להטיף לטובת ישוע ונתקל בהתנגדות התושבים ובראשם הרב יצחק (חיים זנאתי) ואחיו שמואל. הוא מותקף ונחבל קשות. הוא מקבל "מתנה" אותה אחותו פותחת ונכווית קשות. לבסוף הוא עובר ליפו ומקים שם קהילת מאמינים בעזרתו של בועז (זאב שמשוני).

הסרט מסתיים במספר סרטונים המראים את יעקב דמקני בפעולה.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| אימרי ביטון | יעקב |  |
| אוהד שחר | ג'ף |  |
| דורון בן דוד | שמואל |  |
| מייקל הרפז | מארק |  |
| חיים זנאתי | הרב יצחק |  |
| שלום שמואלוב | יוסף | האב |
| זאב שמשוני | בועז | יהודי משיחי |
| מריה פלאם | קאת'י |  |
| מוריה בן הרוש | רחל | אחותו של יעקב |
| מוטי בן ישי | רב (1962) |  |
| עמית גוריש | שמואל הילד |  |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* "רוח חדשה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "רוח חדשה", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "רוח חדשה", באתר אידיבי
* "רוח חדשה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* קדימון לרוח חדשה, באתר יוטיוב
* רוח חדשה - מאחורי הקלעים, באתר יוטיוב
* ראיון עם יעקב דמקני, באתר יוטיוב
**ראדו מאתיי דראגושין** (ברומנית: **Radu Matei Drăgușin**; נולד ב-3 בפברואר 2002 בבוקרשט שברומניה) הוא כדורגלן רומני המשחק בעמדת הבלם בטוטנהאם מהפרמייר ליג.

קריירת מועדונים
---------------

דראגושין נולד בבוקרשט שברומניה ושיחק במספר מחלקות נוער מקומיות. בשנת 2018 עבר למחלקת הנוער של יובנטוס מהסרייה א'. ב-2 בדצמבר 2020 ערך דראגושין את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשהחליף את מריך דמיראל בניצחון 0–3 על דינמו קייב במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות לעונת 2020/2021. ב-13 בדצמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א', כשהחליף את מתייס דה ליכט בניצחון 1–3 על גנואה במסגרת המחזור ה-11 בליגה לעונת 2020/2021. זו הייתה הופעתו היחידה בעונה זו.

ב-31 באוגוסט 2021 הושאל לסמפדוריה לעונה אחת. ב-22 באוקטובר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 1–2 על ספציה. במדי סמפדוריה שיחק 14 הופעות בכל המסגרות.

ב-31 בינואר 2022 הסתיימה ההשאלה בטרם עת והושאל לסלרניטנה עד לסוף העונה.

קריירה בינלאומית
----------------

דראגושין היה חלק מסגל נבחרת רומניה עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2021, וערך הופעה אחת בטורניר.

ב-25 במרץ 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רומניה הבוגרת, בהפסד 0–1 לנבחרת יוון במשחק ידידות.

תארים
-----

יובנטוס
* קופה איטליה (1): 2020/2021
* הסופר קאפ האיטלקי (1): 2020

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראדו דראגושין** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  La 18 ani, Radu Matei Drăgușin și-a făcut debutul la Juventus Torino באתר Click, ‏ 3 בדצמבר 2020 (ברומנית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ראדו דראגושין"**.
**הדרך הטובה** היא סיעה שהוקמה בהכנסת השבע עשרה בידי חבר הכנסת אלחנן גלזר. מטרת הסיעה קידום זכויות האזרחים המבוגרים במדינת ישראל.

הקמת הסיעה
----------

גלזר נבחר בבחירות לכנסת השבע עשרה (2006) כמועמד השישי ברשימת גיל - גמלאי ישראל לכנסת שהייתה הפתעת הבחירות. במהלך הקדנציה נוצרו חילוקי דעות בסיעה ושלושה מחבריה: משה שרוני, אלחנן גלזר ושרה מרום שלו - פרשו והקימו את סיעת צדק לזקן, פרישה שאושרה בוועדת הכנסת ב-2 ביוני 2008, לאחר דחיות שנבעו מפסילת ניסיונה של הסיעה המתהווה לייצג בכנסת את מפלגת צדק חברתי שבראשות ארקדי גאידמק. לאחר כחודש אישרה ועדת הכנסת את בקשת הסיעה לייצג את מפלגת צומת בכנסת, בקשה שבאמצעותה יכלה הסיעה לקבל מימון מפלגות.

עם התפטרות ראש ממשלת ישראל אהוד אולמרט ונפילת ממשלת ישראל השלושים ואחת החל משא ומתן בין ציפי לבני, יו"ר קדימה, שעליה הוטלה המשימה להרכיב ממשלה חדשה, לסיעות השונות בכנסת. על רקע זה הודיעו שרוני ומרום-שלו על כוונתם להתאחד מחדש עם מפלגת גיל במטרה להגדיל את כוחם המשותף במשא ומתן. גלזר, החבר השלישי בצדק לזקן, התנגד לאיחוד מחדש והחליט להישאר לבדו מחוץ לסיעה.

כעבור כשבועיים, ב-26 באוקטובר הודיעה לבני לנשיא מדינת ישראל שמעון פרס כי אין ביכולתה להרכיב ממשלה חדשה, כישלון שתוצאתו הייתה הכרזתו של הנשיא בצהרי יום המחרת על הליכה לבחירות. בבוקר יום ההכרזה, ה-27 באוקטובר, התקיים דיון בוועדת הכנסת ובו אישרה הוועדה את בקשת צדק לזקן להתמזג עם "גיל" ואת בקשת גלזר להתפלג מצדק לזקן וליצור סיעה חדשה, "הדרך הטובה". הסיעה נקראה כך לזכר טובה, אשתו המנוחה של גלזר. הסיעה החדשה הודיעה שהיא, כקודמתה, תייצג את מפלגת צומת, מהלך שיאפשר לסיעה לזכות במימון מפלגות.

בבחירות לכנסת השמונה עשרה התמודד גלזר במסגרת מפלגת צומת, והוצב במקום השני ברשימתה לכנסת. הרשימה לא עברה את אחוז החסימה.

נציגי המפלגה בכנסת
------------------

| כנסת | ח"כים | הערות |
| --- | --- | --- |
| **הכנסת ה-17 (2006)** | מנדט אחד: אלחנן גלזר | הסיעה הוקמה ב-27 באוקטובר 2008 עם פרישתו של גלזר מסיעת צדק לזקן שהתמזגה במקביל עם גיל. |

קישורים חיצוניים
----------------

* סיעת הדרך הטובה בכנסת השבע־עשרה, באתר הכנסת

הערות שוליים
------------

1. ↑  אמנון מרנדה, הגמלאים - האיחוד: איתן ושרוני שוב ביחד, באתר ynet, 15 באוקטובר 2008
2. ↑  אמנון מרנדה, ח"כ גלזר פרש מהגמלאים והקים סיעת יחיד, באתר ynet, 27 באוקטובר 2008
3. ↑  לילך ויסמן, ‏ברק: "נחליף את הקפיטליזם החזירי מבית מדרשו של הימין, בכלכלה עם אחריות", באתר גלובס, 27 באוקטובר 2008
**דֹּלֶב** (שם מדעי: *Platanus*) הוא עץ נשיר גדול, סוג יחיד במשפחת הַדָּלְבִּיִּים (Platanaceae). הדולב המזרחי צומח בארץ ישראל על גדות נחלים זורמים בגליל ובעמק החולה.
הדולב המזרחי ניכר בעלים שסועים גדולים שצורתם כעין כף יד ובפירות אגוזיים שעירים מאוד.

מקור השם
--------

השם "דֹּלֶב" נזכר בתלמוד ירושלמי ובתלמוד הבבלי, ויש לו מקבילה דומה גם בשפה הערבית (دلب - דילב). יש חוקרים הטוענים כי העץ המקראי "ערמון" הוא העץ הקרוי כיום "דולב", וכפי שזוהה בתלמוד בבלי. וכן אונקלוס תרגם "ערמון" המופיע בבראשית ל"דלוב". עץ הערמון מוזכר לצד הברוש והארז ביחזקאל כדוגמא לעץ יפה ואדיר שענפיו יפים וארוכים, כדוגמת הדולב. לפי דעה אחת בתלמוד , הדולב נכלל בתוך עשרה מיני הארזים, כלומר עצי סרק שהאדם מחשיב רבות את השימוש בענפיהם או גזעיהם, כארז.

תפוצה בישראל
------------

נפוץ בעיקר בשדרות יישובים. נדיר למצוא דולב בר, גדל בעיקר בנחלי איתן בגליל בפרט בנחל כזיב ובנחל בצת. הדולב נמצא גם במקורות הירדן ובנחלי הגולן הנשפכים לכנרת.
בוואדי דילב בשמורת דלבים שבהרי בנימין ניתן למצוא עצי דולב מעטים שנותרו, אך בעבר גדל גם באזור ירושלים והר חברון.
בשנת 2005 נכרתו [דרוש מקור] עצי הדולב הבודדים שבנחל דולב בשומרון. עצי דולב צעירים ניטעו על ידי תושבי היישוב דולב (השוכן על גדות ואדי דילב) במסגרת נטיעות ט"ו בשבט על מנת להחזיר את עצי הדולב לנוף הנחל.

תפוצה בעולם
-----------

נפוץ בארצות הים התיכון ופרס. הדולב המזרחי הוא אחד העצים האופייניים ביותר לאזור הים-תיכוני ונמצא בשדרות רבות של ערים בעולם.
גיא היה פה

זמן פריחה
---------

פורח בחודשי האביב, אפריל–מאי, נוטה להקדים באזורים נמוכים ולאחר בגבוהים. הלבלוב מגיע בדרך כלל מיד לאחר הפריחה. פירותיו הירוקים נמצאים עליו בכל ימות השנה ומבשילים בסתיו.

שימושים
-------

עץ נוי וצל. שימש בעבר לבניין. נמצאו שרידי גזעים מהתקופה הרומית ובחפירות יריחו מלפני כ-3000 שנה. העלים שימשו אף לרפואה. מהזרדים ומהקליפה ניתן להפיק דיו המשמש לצביעה של בדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דולב** בוויקישיתוף
* דולב, באתר ITIS (באנגלית)
* דולב, באתר NCBI (באנגלית)
* דולב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* דולב, באתר צמח השדה
* דולב, באתר Tropicos (באנגלית)
* דולב, באתר GBIF (באנגלית)
* דולב, באתר IPNI (באנגלית)
* דולב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* דולב, באתר האקדמיה ללשון העברית, 16 באוקטובר 2012
* אתר למנויים בלבד משה גלעד, הענק הטוב מציע את השלכת הכי יפה בישראל, באתר הארץ, 19 באוקטובר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  הגייה מלעילית – כמו אורן. ברבים: דְלבים

1. ↑  ר"ה כג. לפי גרסת הרש"ש סוטה ט ע"א על סמך מקורות קדומים
2. ↑  שם
3. ↑  ראש השנה כג א

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007550802305171
* BnF: cb11972128f (data)
* GND: 4260547-7
* LCCN: sh85102642

 |
**ילקוט ראובני** הוא חיבור המכיל לקט מדרשים, בעיקר מספרי קבלה שונים, שנכתב על ידי רבי  אברהם ראובן הכהן סופר, מקובל מחכמי פראג במאה ה-17. חלקו הראשון של הספר ערוך לפי סדר הא-ב (ילקוט ראובני הקטן), וחלקו השני ערוך לפי סדר פרשיות התורה (ילקוט ראובני הגדול). 

מלבד שמו, רמוזים בשם הספר גם ראשי התיבות: **ילקוט ראובני**: **ילקוט** **ר**זי **א**ורייתא **ו**קבלה **ב**כתיבה **נ**עימה **י**הבית.

מהדורות
-------

הספר ילקוט ראובני על סדר הא"ב (ילקוט ראובני הקטן) הודפס בשני מהדורות:

* מהדורה ראשונה הודפסה בחיי המחבר בשנת ת"כ.
* מהדורה שנייה הודפסה בשנת תע"ב.

הספר ילקוט ראובני על התורה (ילקוט ראובני הגדול) הודפס בשש מהדורות:

* ספר ילקוט ראובני הובא לדפוס בשנת תמ"א (מהדורה ראשונה).
* מהדורה שנייה בשנת ת"ס באמסטרדם הובאה לדפוס על ידי רבי צבי הירש בר אברהם. במהדורה זו הוסף לספר "שכחת לקט" - הוספות לספר "ילקוט חדש" של רבי ישראל מבלזיץ, חובר על ידי רבי נתן מפרנקפורט.
* מהדורה שלישית הודפסה בשנת תקע"א באוסטראה ונוספו הסכמותיהם של רבי לוי יצחק מברדיצ'ב ורבי אשר צבי מאוסטראה.
* מהדורה רביעית הודפסה בשנת תר"כ ונוספה הסכמת רבי יוסף שאול נתנזון.
* מהדורה חמישית הודפסה בשנת תרמ"ד בוורשה.
* מהדורה שישית הודפסה בירושלים בשנת תשכ"ב (מהדורת צילום של מהדורת ורשה בתוספת הקדמת המחבר, דברים אחדים על המחבר וספריו וכן הסכמות).

תוכן
----

ילקוט ראובני נכתב באופן שונה מילקוט שמעוני; בעוד שילקוט שמעוני נכתב כליקוט מספרי פשט (כגון: גמרא, מדרש רבה, מדרש תנחומא), נכתב ילקוט ראובני גם כליקוט מספרי קבלה (כגון: ספרי הרמ"ק, האר"י והרמ"ע מפאנו). על התלבטותו של המחבר ללקט מספרי קבלה כתב: "סהדי (=עדי) במרומים ועדי בשחקים (כלומר, אלוהים שבשמים מעיד עלי), כי בהא נחיתנא ובהא סליקנא (באמצעות השמות הקדושים שבספר, ירדתי מהשמים ועליתי לשמים) לאמור, מה לך לפרסם דברים עתיקים המכוסים (=הנסתרים) מבני אדם, אשר הראשונים תקנו אותם לאמר בחשאי כי לא כל הרוצה ליטול את השם יבוא ויטול (כלומר, לא לכל אדם מותר להשתמש בשם ה'), והיה הדבר מוטל עלי בספק לימריה או לא לימריה (=לומר או לא לומר), והדעת מכריע אימ"א ואימ"א (=אני אומר ואומר) ואיני בוש, ואדברה נגד מלכים ולא אבוש, וישרים דרכי ה' צדיקים ילכו בם כו' (כלומר, מי שלא ראוי ללמוד את סודות התורה, זאת אשמתו אם הוא יקרא את זה)".

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **ילקוט ראובני** |

* **ילקוט ראובני**, אמשטרדם תס 1700, באתר היברובוקס
* **ילקוט ראובני א**, ורשה תרמ"ד 1884, באתר היברובוקס
* **ילקוט ראובני ב**, ורשה תרמ"ד 1884, באתר היברובוקס
* מרדכי מרגליות (עורך כללי), "ר' ראובן כ"ץ", **אנציקלופדיה לתולדות גדולי ישראל**, תל אביב: י' צ'צ'יק, תש"ו, עמ' 1232-1231, באתר היברובוקס
* ילקוט ראובני, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת"
* HOSHKE, REUBEN, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
***El Norra Alila*** הוא אלבומה השני של הלהקה הישראלית אורפנד לנד. שם האלבום הוא תעתיק לאנגלית של המילים "אל נורא עלילה" - פיוט בתפילת נעילה שחובר על ידי ר' משה אבן עזרא. האלבום יצא בשנת 1996.

האלבום מהווה שכלול של אלבומה הקודם של הלהקה Sahara. האלבום יותר מורכב מבחינה מוזיקלית וכולל יותר שירים. הלהקה המשיכה את הקו שנקטה באלבומה הקודם ומגמת ההשפעה של מוזיקה מזרח תיכונית נמשכת גם כאן. באלבום הזה רוב הטקסטים עוסקים בנושאים של דת ואמונה. הטקסטים מושפעים גם ממקורות היהדות, גם ממקורות האסלאם וגם ממקורות הנצרות. לדוגמה: השיר The Evil Urge עוסק במאבק הפנימי שמתחולל אצל כל בני האדם בין היצר הטוב ליצר הרע. באלבום ישנה גרסה למזמור "שיר המעלות" שמבוצעת על ידי אביו של גיטריסט הלהקה יוסי סהרון. השיר Of Temptation Born מספר את סיפורו של ישו הנוצרי ומושפע מן הסרט שנעשה אודותיו "הפיתוי האחרון של ישו". כמו כן במספר שירים משתתפת הזמרת שלומית לוי.

הרצועה המרשימה באלבום היא רצועה מספר שמונה Flawless Belief שכוללת נגינה ווירטואוזית של סהרון לצד מקצב תופים משתנה של סמי בכר, ושילוב של שירה נקייה וגרואלים מצד הסולן קובי פרחי. השיר, כמו יתר האלבום, עוסק ביחסים שבין אדם לבורא.

מבחינה מוזיקלית האלבום היה שינוי לעומת Sahara בכך שהתרחק מעט מהדום דת' המסורתי ובעצם גיבש סגנון מיוחד, מקורי ושונה ללהקה, שילוב בין דת' מטאל, רוק כבד/מתקדם ומוזיקה מזרחית. האלבום הזה בעצם מכין את הקרקע לקראת Mabool שיצא שמונה שנים אחריו.

רשימת שירים
-----------

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי Orphaned Land אלא אם צוין אחרת. 

| El Norra Alila |
| --- |
| מס' | שם | משך |
| 1. | Find Yourself, Discover God | 6:15 |
| 2. | Like Fire To Water | 4:46 |
| 3. | The Truth Within | 4:33 |
| 4. | The Path Ahead | 4:16 |
| 5. | A Neverending Way | 3:14 |
| 6. | Takasim | 1:13 |
| 7. | Thee By The Father I Pray | 3:11 |
| 8. | Flawless Belief | 6:46 |
| 9. | Joy | 0:42 |
| 10. | Whisper My Name When You Dream | 4:35 |
| 11. | Shir Hama'Alot | 5:02 |
| 12. | El Meod Na'Ala | 2:22 |
| 13. | Of Temptation Born | 4:42 |
| 14. | The Evil Urge | 3:28 |
| 15. | Shir Hashirim | 1:58 |
| **משך כולל:** | **68:43** |

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על האלבום *El Norra Alila* באתר MusicBrainz
* מידע על האלבום *El Norra Alila* באתר AllMusic
* האלבום *El Norra Alila* באתר Discogs

| אורפנד לנד |
| --- |
| קובי פרחי • אורי זילכה • חן בלבוס • מתן שמואלי |
| יוסי סאסי • מתי סוטיצקי • איציק לוי • סמי בכר • עדן רבין • אבי דיאמונד |
| אלבומים | Sahara • El Norra Alila • Mabool • The Never Ending Way of OrWarrioR • All Is One • Unsung Prophets & Dead Messiahs |
| מיני אלבומים ודמואים | The Beloved's Cry (דמו) • The Calm Before The Flood • Ararat |
| קלטות וידאו ומארזי DVD | A Heaven You May Create • The Road To Or-Shalem |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 329e4428-36f9-359d-8da5-b960d4d7a739

 |
**ההָגָקוּרֶה** (ביפנית: **葉隠** - "בצל העלים" או "עלה נסתר") או "הגקורה קיקיגאקי" הוא ספר הדרכה פרקטי ורוחני ללוחמים, שנערך מתוך אסופת פרשנויות של הסמוראי יָמָמוֹטוֹ צוּנֵטוֹמוֹ. הפרשנויות נאספו ונערכו על ידי צוּרָמוֹטוֹ טאשירוֹ מתוך שיחותיו עם צונטומו בין השנים 1709 עד 1716, אך הספר פורסם רק שנים אחר כך. ההגקורה מוכר גם כ"ספר הסמוראי", כ"לקט נָבֶּשִימָה" וכ"לקט נגקורה".

תוכן הספר
---------

הספר מתעד את השקפתו של צונטומו על הבושידו. נאמר לפעמים על ההגקורה כי הוא טוען שהבושידו הוא בעצם "דרך המוות" או הדרך לחיות את חייך כאילו אתה כבר מת, והסמוראי המשרת חייב להיות מוכן לוותר על חייו בכל רגע על מנת לשרת את אדונו. הספר מסביר גם כיצד על הסמוראי לנהוג עם משרתיו, אדונו וכיצד להתייחס למוות. הספר המקורי כולל בתוכו כאלף פסקאות על הבושידו, אך ברוב הספרים הנפוצים כיום ישנן רק מאתיים פסקאות.

הקשר היסטורי
------------

אחרי מות אדונו, נאסר על צונטומו לבצע ספוקו על ידי שוגונות טוקוגאווה (הממסד הצבאי ביפן). ניתן להניח שההגקורה נכתב בחלקו על מנת להדגיש את תפקיד הסמוראי בחברה שלווה. חלק אחר בספר נוגע ל"ימים הישנים" ורומז להחלשות מסוכנת במעמד הסמוראים מאז.

ההגקורה נכתב בסביבות מאה שנים לאחר תחילת עידן טוקוגוואה, זמן של שלום יחסי. בלי מטרה מרכזית להילחם למענה מעמד הסמוראים הפך ממעמד לוחם למעמד פקידותי. הספר מפרט את דרך ההתמודדות עם בעיית שמירת הדריכות הצבאית והלך רוח צבאי הולם בקרב החיילים בימי שלום.

השפעה
-----

ההגקורה לא היה ידוע בשנים שלאחר מותו של צונטומו. הספר התפרסם וקיבל תפוצה רחבה יותר רק בתחילת המאה ה-20. ב-1930 הוא נעשה אחת מהיצירות המפורסמות ביותר ביפן המאפיינות את הבושידו. ההגקורה נשאר פופולרי בקרב לא-יפנים המעוניינים בתרבות הסמוראית.

ביקורת
------

למרות שההגקורה נחשב לאחד מהמסמכים המפורסמים הדנים בתרבות הבושידו, יש המיחסים לצונטומו פנאטיות, תווית שהוא עצמו לא התנגד לה. לדוגמה, ביקורתו על ארבעים ושבעה הרונין טוענת שהרונין לא היו צריכים לחכות שנה עד שנקמו את מותו של אדונם, אלא היו צריכים לנסות ולנקום מיד, למרות שפעולה מיידית הייתה נכשלת קרוב לוודאי. אף שרבים רואים את ההצלחה של הרונין ומהללים את סבלנותם, צונטומו סבר שפעולה מיידית חשובה יותר מהצלחה או כישלון.

הספר בתרבות המודרנית
--------------------

* בסרטו של ג'ים ג'ארמוש גוסט דוג: דרכו של סמוראי ההגקורה מקבל תפקיד ראשי בעלילת הסרט, וגם ברשימת המקורות של הבמאי. הסרט משתמש בתרגומו החלקי של ויליאם סקוט וילסון כבסיס לדמות הראשית. בסרט מצוטטים משפטים שונים מהספר.
* להקת החונקים מזכירה את הספר בשירה *"ice"*
* ספרו של רוברט קרייס, *stalking the angle*, מתאר קו עלילה שבו מעורבת גנבתו של כתב יד נדיר של הגאקורה

לקריאה נוספת
------------

* יוקיו מישימה, **דרכו של הסמוראי**, על הגקורה בחיים מודרניים
* יוקיו משימה, **על הגאקורה**

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4139844-0
* NDL: 00627757
* VIAF: 219320652
* WorldCat (עם VIAF): 219320652

 |
**הרצל (היינץ) פריצנר (גולדמן)** (1919 - 16 במרץ 2007) היה ספורטאי ישראלי, כדורגלן ששיחק בעמדת הקשר השמאלי, אלוף ישראל ושיאן ישראל בהדיפת כדור ברזל ובהטלת כידון.

ביוגרפיה
--------

פריצנר נולד בקייב, ולמד בדיסלדורף שבגרמניה. עלה ארצה במסגרת עליית הנוער, והתיישב יחד עם משפחתו ברחובות. שם שיחק בתחילת הקריירה בקבוצת, מכבי רחובות. כבר בגיל חמש עשרה וחצי שיחק במדי קבוצת הבוגרים של המועדון.

בהמשך שיחק במדי מכבי תל אביב, ואף הבקיע שער במשחק הגמר על הגביע הארץ-ישראלי בשנת 1941 (נגד הפועל תל אביב). בשנת 1947 שיחק עונה אחת במדי הפועל רמת גן, ולאחריה עבר לשחק בקבוצת הפועל תל אביב. החלפת הקבוצות של פריצנר הייתה חריגה בנוף הכדורגל הישראלי והארץ ישראלי, באשר נאמנות לזרם (הפועל/מכבי) נגזרה מהזדהות אידאולוגית. ב-28 במרץ 1953 כבש פריצנר רביעייה במדי הפועל תל אביב, במהלך הניצחון הגדול ביותר של הקבוצה בליגה, 8–0 מול הפועל רמת גן, קבוצתו הקודמת.

לאחר 6 שנים בהפועל תל אביב חזר להפועל רמת גן ואת שאר הקריירה כשחקן עשה במדיה. לזכותו של פריצנר 13 שערים במדי הפועל רמת גן, ובאמצע עונת 1959/1960 מונה למאמן הקבוצה. כמאמן רשם 31 משחקים (13 ניצחונות - 6 תיקו - 12 הפסדים).

פריצנר נודע גם כאלוף ישראל בהטלת כידון (בשנת 1941 עם 53.49 מ') ובהדיפת כדור ברזל (בשנת 1938 קבע 11.75 מ', ובשנת 1939 אלוף ישראל עם 12.02 מ'). לאחר פרישתו מאימון הפועל רמת גן, פריצנר עבד כקצין במשטרה (במחלקת החקירות) והיה גם קצין בצבא. 

פריצנר נפטר ב-16 במרץ 2007.

שיאים אישיים
------------

* הטלת כידון: 55.45 מטר (1939), **שיא ארץ ישראל בעבר**
* הדיפת כדור ברזל: 12.55 מטר (1939), **שיא ארץ ישראל בעבר**

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרצל פריצנר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  שיאים ארצישראליים חדשים, דבר, 29 בינואר 1939
**ואאל נסאר** (בערבית: **وائل نصار**; ‏1973 – 30 במאי 2004) היה פעיל טרור פלסטיני תושב העיר עזה. נחשב עד לחיסולו בידי ישראל לאחד ממנהיגי גדודי עז א-דין אל קסאם, הזרוע הצבאית של החמאס.

חייו
----

נסאר נולד בשנת 1973 בעיר עזה. מוצא משפחתו מהכפר בית דאס ששכן עד 1948 סמוך לאשדוד. הצטרף לגדודי עז א-דין אל-קסאם במהלך האינתיפדה הראשונה. היה בכלא של הרשות הפלסטינית בשנים 1996-2000.

בין פיגועי ההתאבדות שבהם היה מעורב נסאר[דרוש מקור]: הפיגוע במעבר ארז בחודש ינואר 2004, שהיה פיגוע משותף לחמאס, לפת"ח ולג'יהאד האסלאמי; פיגוע ההתאבדות שבוצע על ידי אישה במחסום ארז, בו נהרגו אזרח ישראלי, שני חיילים ושוטר מג"ב; הפיגוע במועדון מייק'ס פלייס בתל אביב, בו נהרגו 3 אזרחים ונפצעו למעלה מ-60; וכן, ניסיון פיגוע באמצעות רפסודת תופת בינואר 2003 נגד ספינת דבור של חיל הים הישראלי. 

בתחילת דרכו שימש נסאר כמאבטח של מנהיג תנועת החמאס, אחמד יאסין. ממידע שהתקבל עלה נסאר כמי שביצע באוגוסט 1995 פיגוע ירי נגד כוחות צה"ל ותכנן לבצע פיגוע התאבדות. במאי 1996 נעצר על ידי הרשות הפלסטינית ושוחרר לאחר חקירתו. 

מאז שחרורו על ידי הרשות הפלסטינית הסתמן ואאל נסאר כמפקד החמאס בעיר עזה וסגנו של מוחמד דף, ראש הזרוע הצבאית של החמאס.

ואאל נאסר חוסל כשמסוקי צה"ל ירו טילים לעבר אופנוע שעליו רכב עם פעיל אחר בחמאס, מוחמד סרסור, ב-30 במאי 2004.

קישורים חיצוניים
----------------

* ואאל נאסר באתר החמאס

הערות שוליים
------------

1. 1 2  גיא אביעד, **לקסיקון חמאס**, עמ' 161
**לחם נקניק** (באנגלית: **Sausage bread**) הוא מאכל אמריקאי העשוי מנקניקייה ומרכיבים נוספים מגולגלים או סגורים בבצק ואפויים בתנור.

מאפיינים
--------

לחם נקניקייה עשוי בדרך כלל מבצק פיצה וכולל סאלסיצ'ה איטלקיות, גבינת מוצרלה (או גבינת תחליף דומה) ומרכיבים אחרים כגון פטריות, בצל, ירקות ואחרים, עשבי תיבול, תבלינים ורטבים שונים בהתאם למתכון. אם משתמשים בבצק, בדרך כלל מפוררים או חותכים את הנקניקייה והיא נאפית יחד עם הגבינה בתוך חתיכה ארוכה של בצק פיצה מגולגל. המתכון The Bread Bible של Beth Hensperger מציע לשים את המרכיבים על מלבן בצק ובסגנון ג'לי-רול לאורך כדי ליצור לחם נקניק בשכבות.

לחם נקניקייה עודכן ושוּנָה ל"פודינג לחם נקניקייה" במתכון של הלוס אנג'לס טיימס.

ראו גם
------

* פיצה

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Sausage Bread". *New York Times*. 20 בינואר 2009. נבדק ב-2009-01-23. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  "WAFB Channel 9  (אורכב 19.02.2012 בארכיון Wayback Machine)
3. ↑  Hensperger, Beth (2004-10-14). *The Bread Bible: 300 Favorite Recipes* (באנגלית). Chronicle Books. ISBN 978-0-8118-4526-7.
4. ↑  "Recipe: Fennel and sausage bread pudding". *Los Angeles Times*. נבדק ב-23 במאי 2010. `{{cite news}}`:  (עזרה)