recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Bunocephalus verrucosus*
**אספרדיניים** (שם מדעי: **Aspredinidae**) היא משפחה של דגי גרם מסדרת השפמנונאים החיים בנהרות אמריקה הדרומית. חלק מהמינים של משפחה זו חיים גם במים מליחים, ואף בכמה חופים. הם מכונים גם **שפמנוני בנג'ו** עקב מבנה גופם הדומה לבנג'ו. במראם והתנהלותם הם מזכירים מאוד את השרייניים מאותו אזור.

אורך דגים אלה קצר מאוד. מאורך 1.7 סנטימטרים במין *Hoplomyzon papillatus* ל-38.3 סנטימטרים במין *Aspredo aspredo*. הם בעלי ראשים גדולים וגוף שטוח המזכיר בנג'ו ובעלי זנב ארוך ודק המזכיר זנב עכבר. גופם מכוסה גבשושיות גדולות וצבעם חום-אפור. בכמה מינים יש דו-צורתיות זוויגית בה הנקבות גדולות מהזכרים. כמו לרוב השפמנונים הם בעלי בינים לצד פיהם המופנות מטה.

דגים אלה חיים באזורים הטרופיים של אמריקה הדרומית ממורדות הרי האנדים עד לשפך האמזונאס, ונכנסים גם ליערות גשם מוצפים. הם שוכני קרקעית המסננים חומרים מזינים מהקרקעית ומחסרי חוליות. בני הסוג *Amaralia* ידועים בכך שהם ניזונים מביצי שפמנונים אחרים.

מיון
----

* משפחה **אספרדיניים** (Aspredinidae)
	+ תת-משפחה Aspredininae
		- סוג *Aspredinichthys*
		- סוג ומין יחיד *Aspredo aspredo*
		- סוג ומין יחיד *Platystacus cotylephorus*
		- סוג *Pterobunocephalus*
	+ תת-משפחה Bunocephalinae
		- סוג ומין יחיד *Acanthobunocephalus nicoi*
		- סוג *Amaralia*
		- סוג *Bunocephalus*
		- סוג *Pseudobunocephalus*
	+ תת-משפחה Hoplomyzontinae
		- סוג ומין יחיד *Dupouyichthys sapito*
		- סוג *Ernstichthys*
		- סוג *Hoplomyzon*
		- סוג *Micromyzon*
		- סוג *Xyliphius*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אספרדיניים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
סקופילד ב-2006
**ג'ון סקופילד** (באנגלית: **John Scofield**; ‏ נולד באוהיו ב-26 בדצמבר 1951) הוא גיטריסט ומלחין ג'אז המנגן בסגנונות בי בופ, ג'אז חופשי, פיוז'ן, פאנק (Funk), בלוז מוזיקת נשמה, רית'ם אנד בלוז ועוד.

ביוגרפיה
--------

סקופילד נולד באוהיו אך גדל בעיירה כפרית בקונטיקט. הוא למד במכללת ברקלי למוזיקה בבוסטון, אותה עזב לפני סיום לימודיו על מנת להלוות לצ'ט בייקר וג'רי מאליגן. לאחר מכן ניגן בביג בנד של בילי קובהם ועם צ'ארלס מינגוס (1976) והחליף את פט מתיני ברביעייה של גארי ברטון. ב-1977 הוציא את תקליט הסולו הראשון שלו *John Scofield*. ב-1979 יצר שלישייה עם מורו סטיב סוולו בפסנתר והמתופף אדם נוסבאום (שהוחלף מאוחר יותר על ידי ביל סטיוארט). בין השנים 1982–1985 ניגן עם מיילס דייוויס והשתתף בהקלטת אלבומי הפיוז'ן שלו, *Star People*, *You're under Arrest* ו-*Decoy*.

בתחילת שנות התשעים יצר רביעייה יחד עם ג'ו לובאנו, צ'ארלי היידן וג'ק דז'ונט. יחד עמם הקליט בחברת התקליטים בלו נוט אלבומים שהכילו יצירות פרי עטו, המושפעות מלחניו של מינגוס. בין תקליטיו מתקופה זו, *Time on My Hands* ‏ (1990), *Meant To Be* ‏ (1991) ו-*What We Do* ‏ (1993). בהמשך הקליט בהרכבים שונים, בהם הרכבים שכללו גם גיטריסט נוסף מבין עמיתיו ביל פריזל, ופט מתיני, יחד עמם הוא מצוין על ידי סקוט יאנאו כחבר ב"שלישייה הגדולה של הגיטריסטים של הג'אז".

נגינתו בשנות ה-90 התאפיינה בהשפעות מוזיקת רוק וג'אז חופשי. לקראת סוף העשור יצר מספר עבודות שנטו יותר לכיוון ה-Funk ומוזיקת הנשמה. ב-2003 הקליט את התקליט *That's What I Say - JS plays the music of Ray Charles* בו הוא מנגן מוזיקה של ריי צ'ארלס. שהוביל גם למסע הופעות מוצלח. 

בשנת 2003 יצר עם דז'ונט ועם נגן האורגן לארי גולדינגס את Trio Beyond, שמקליט בחברת התקליטים ECM.

שנת 2006 סימנה את חזרתו לכיוון האוונגארד עם הוצאת *Out Louder* בשיתוף ההרכב Medeski Martin & Wood.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון סקופילד** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ג'ון סקופילד (באנגלית)
* ג'ון סקופילד, ברשת החברתית פייסבוק

* ג'ון סקופילד, ברשת החברתית אינסטגרם

* ג'ון סקופילד, סרטונים בערוץ היוטיוב

* ג'ון סקופילד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ג'ון סקופילד, באתר אייטונס (באנגלית)

* ג'ון סקופילד, באתר ספוטיפיי

* ג'ון סקופילד, באתר AllMusic (באנגלית)

* ג'ון סקופילד, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* ג'ון סקופילד, באתר דיזר

* ג'ון סקופילד, באתר Discogs (באנגלית)

* ג'ון סקופילד, באתר Songkick (באנגלית)
* ראיון משנת 2003 (באנגלית)
* ראיון משנת 2000 (באנגלית)
* טאבים לנגינת גיטרה מאתר jazzguitar

הערות שוליים
------------

1. ↑  סקוט יאנאו, ביוגרפיה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007272202805171
* BnF: cb13899591h (data)
* CiNii: DA11050383
* GND: 134517997
* ISNI: 0000 0001 1511 7437
* LCCN: n78031055
* MusicBrainz: cbfd7f01-87c3-44bf-a3a2-fe4dbff20ad2
* NKC: ola2002157994
* NLP: A37363669
* NTA: 072833173
* RKD: 71585
* SELIBR: 310782
* SNAC: w6b70bt7
* SUDOC: 152003657
* VIAF: 84970552
* WorldCat: lccn-n78031055

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בקדוש נוצרי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו פיליפוס הקדוש.

**פיליפוס המבשר** היה אחד ממבשרי הנצרות בראשית דרכה. מוזכר בברית החדשה.

ביוגרפיה
--------

בספר מעשי השליחים מסופר על פיליפוס אשר בדרך מירושלים לעזה פגש בסריס האתיופי של המלכה קנדק, שהיה "ירא אלהים" וקרא במרכבתו בקול רם, כדרך הקריאה בספר באותו הזמן, את ספר ישעיהו, פרק נ"ג והיה נבוך בפירוש הדברים ומשמעותם באשר לזיהויו של עבד ה' הסובל. פיליפוס ביאר לו, שהכוונה לישו, כ"שה לטבח יובל" והוא הוא אשר "חטא רבים נשא ולפושעים יפגיע". הפירוש התקבל על דעתו של הסריס, וכשהם עברו ליד מעיין הטביל פיליפוס את הסריס בשמו של ישו. הכנסייה האתיופית רואה בכך את הטבלת האתיופי הראשון לנצרות. אחר כך עבר פיליפוס בכל ערי החוף מאשדוד עד לקיסריה, ובישר את הבשורה ליהודי ארץ ישראל וליהודים הלניסטיים, כמו גם לשומרונים ולגרים.

זיהוי מקום האירוע
-----------------

המעיין המזוהה כיום עם האירוע המסופר הוא המעיין בעין חניה (גן לאומי שנפתח בשנת 2021) בסמוך לירושלים ובקרבה לגן החיות התנ"כי. במעין זה קיים נימפאון (מעין מזרקה רומית) עם עיטור רומי, פילאסטר. ובסמוך לברכת המעיין ממצאים ארכאולוגים לאורך התקופות כולל רומית וביזנטית. כך שזו מתאימה כרונולוגית למועד הסיפור המתואר. האתר שייך לכנסייה הארמנית וזו יחד עם הכנסייה האתיופית מקיימות טקסים ביום המנציח את הקדוש פיליפוס.

לקריאה נוספת
------------

* חידושים בארכאולוגיה של ירושלים וסביבותיה כרך ט', **"עין אל-חניה שבנחל רפאים: תוצאות החקירות הארכאולוגיות"**, יובל ברוך ואירינה זילברבוד, עמוד 195
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיליפוס המבשר** בוויקישיתוף
* מעיין הסריס והשליח המעופף, ynet.
* פיליפוס המבשר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מעשי השליחים, פרק ח', פסוקים 35-27
2. ↑  עין חניה, בוויקיפדיה
3. ↑  תמונה של הנימפאון, יש המזהים אותה כאפסיס כנסיה
**MetaWeblog API**‏ (MWA) הוא ממשק תכנות יישומים הנשען על XML-RPC במטרה לאפשר לפלטפורמות בלוגים ותכנים, לחשוף פונקציונליות שתאפשר לתוכנות חיצוניות לבצע פעולות ניהול תוכן באותה פלטפורמה.

הסבר כללי
---------

בשנים האחרונות, גדלה כמות הפלטפורמות המאפשרות פתיחת בלוג וניהולו. אותן פלטפורמות מציעות, כל אחת בצורה שונה, אפשרות לבצע את אותן פעולות עיקריות של כתיבה, עריכה ומחיקה של תכנים ועוד מספר פעילויות עזר.
הוחלט אם כך, ליצור איזשהו תקן שיעבוד על בסיס פרוטוקול XML-RPC (מאפשר העברת תכנים בין שרת ללקוח בצורה מבוססת XML) ויאפשר לכל מערכת לחשוף פונקציות שכולם יוכלו להשתמש בהם, בעלות שם קבוע, כשכל מערכת תספק מימוש שלה.
וכך, ניתן יהיה למשל ליצור תוכנות שולחניות לניהול בלוגים (כדוגמת Windows Live Writer) שיוכלו לתקשר עם מספר רב של מערכות בלוגים שיממשו את התקן של MetaWeblogAPI ויאפשרו ביצוע פעולות שונות.
התקן החל במערכת Blogger אולם לאחר מכן הוא נוסח כך שכל המערכות יוכלו לממש אותו.

מה התקן מאפשר
-------------

התקן מאפשר לתוכנות שולחניות או לחלופין אתרי אינטרנט חיצוניים להתחבר לבלוג בהינתן שם משתמש וסיסמה, להוסיף, לערוך ולמחוק רשומות, לקבל את מידע העיצוב של הבלוג ואם התוכנה מאפשרת, גם לכתוב את הרשומה בתצורת WYSIWYG לפי עיצוב הבלוג.
אתר "פליקר" למשל, מאפשר לרשומים בו להגדיר את הבלוג שלהם, ולהוסיף תמונות לבלוג ישירות מאתר פליקר.
הדפדפן הקהילתי Flock מאפשר למשתמשים בו לכתוב רשומות ישירות מתוך חלון הדפדפן לאחר שהגדירו את פרטי הגישה ל-RPC של הבלוג המממש את תקן MetaWeblogAPI.

תוצאות התיקנון
--------------

לאחר שהוסכם על התקן והחלו לממש אותו, פותחו תוכנות שמאפשרות עריכה וניהול מרחוק של בלוג, כאשר אותה תוכנה לא צריכה ליצור התאמה מיוחדת לכל מערכת בנפרד, אלא, היא עובדת מול MWA ומשתמשת בפונקציות שלה, ומתקשרת עם המערכות שתומכות בכך באמצעות הפונקציות האלה לאחר שמוגדר לה קובץ ה-RPC של הבלוג שמאפשר את התקשורת הזאת.

מערכות שממשות את התקן
---------------------

מספר רב של מערכות ממשות את התקן, וניתן למנות בהן את:

* Blogger
* WordPress
* Community Server
* TypePad
* DasBlog

בישראל, ישראבלוג היא המערכת היחידה שמממשת את התקן בינתיים.

קישורים חיצוניים
----------------

* מסמך הגדרת התקן
מונה עם מדפסת
מונה ארגנטינאי
**מונה** הוא מכשיר אלקטרוני המותקן במונית המחשב את מחיר הנסיעה בהתאם למרחק הנסיעה בשילוב עם זמן נסיעה וזמן המתנה. המונה העניק למונית את שמה בעברית באנגלית ובשפות נוספות.

מונים היו בשימוש כבר ברומא העתיקה ופעלו על בסיס מכשיר מכני אשר שחרר כדורים קטנים. בסוף הנסיעה שילם הנוסע את עלותה בהתאם למספר הכדורים ששוחררו. המונה המודרני הומצא על ידי הגרמני וילהלם ברון ב-1891, והמונית הראשונה המצוידת במונה - "דיימלר ויקטוריה" - הורכבה על ידי גוטליב דיימלר ב-1897. גם מונה זה היה מכני והורכב מחוץ למונית בסמוך לגלגל הקדמי שבצד הנהג. רק בשנות ה-80 של המאה ה-20 הופיעו המונים האלקטרוניים הראשונים, ועמם עבר מן העולם רעש התקתוק האופייני של המונים המכניים. ברוב המקומות ניתן להפעיל את המונה לפי מספר תעריפים בהתאם לשעות היום או ימי השבוע, וכן ניתן להוסיף למחיר עליו הוא מצביע תוספות שונות בגין עודף מטען, יעד או מוצא הנסיעה וכדומה.

במקומות מסוימים מחובר המונה לשלט חיצוני מואר המראה אם המונית פנויה או תפוסה. הפעלת המונה תכבה את תאורת השלט או שתחליף את הכיתוב בו כך שיראה כי המונית אינה פנויה. בין החידושים שנכנסו לשימוש במשך השנים נמנים חיבור המונה אל מדפסת ו/או אל מכשיר לחיוב באמצעות כרטיס אשראי, משדרים שונים המשדרים נתונים מהמונה אודות פעילותה של המונית - הן למטרות בטיחות והן למטרות חלוקת עבודה על ידי הסדרן, חיישן המזהה נוכחות נוסעים במונית במטרה למנוע הסעה בלא הפעלת מונה ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מונה (מונית)** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007563357405171
* GND: 4369943-1
* LCCN: sh85132891

 |
**MetroLyrics** הוא אתר אינטרנט קנדי המכיל מילים לשירים, שנוסד בדצמבר 2002.

מסד הנתונים של MetroLyrics מכיל מילים של מעל מיליון שירים שבוצעו על ידי יותר מ-16,000 אמנים. דירוג האתר על פי אלכסה הוא 2,432 בעולם; בארצות הברית דירוגו 1,911 (נכון לאוגוסט 2017).
האתר הפסיק לפעול ביוני 2021. לא ניתן הסבר להפסקת הפעילות.

היסטוריה
--------

MetroLyrics היה האתר הראשון שהוקדש למילים לשירים שניתן לו רישוי בקטלוג המילים של האַגְרֶגָטוֹר "גרייסנוט" (Gracenote) באפריל 2008. באמצעות מודל הרישוי, בעלי זכויות היוצרים למילים צוברים תמלוגים כאשר תוצר עבודתם מוצג ב-MetroLyrics.com. התמלוגים משולמים על כל מילות השירים המוצגות ומטופלים באמצעות Gracenote. בינואר 2013, רכשה LyricFind את עסקי רישוי הליריקס של Gracenote, ומיזגו אותו עם עסקיהם. מודל הרישוי של MetroLyrics הוא ייחודי, מפני שכמה אתרי אינטרנט למילות שירים עדיין מציעים תוכן שהוא לכאורה לא מורשה ומפר זכויות יוצרים.

באוקטובר 2011 נרכש האתר על ידי CBS Interactive. משרדיו הראשיים של האתר ממוקמים בוונקובר, בקולומביה הבריטית שבקנדה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 
* MetroLyrics, ברשת החברתית פייסבוק

* MetroLyrics, ברשת החברתית טוויטר

* MetroLyrics, ברשת החברתית אינסטגרם

* MetroLyrics, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  מידע על MetroLyrics באתר אלכסה
2. ↑  Metroleap.com
3. ↑  "Welcoming Gracenote and Larry Marcus!". 15 בינואר 2013. אורכב מ-המקור ב-2014-11-09. נבדק ב-14 במרץ 2014. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Plambeck, Joseph (9 במאי 2010). "Lyrics Sites at Center of Fight Over Royalties". *הניו יורק טיימס*. נבדק ב-9 במאי 2010. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  "CBS Interactive Music Group broadens distribution of its core assets to metrolyrics.com's Global Audience of more than 25 million users". אורכב מ-המקור ב-2012-01-01. נבדק ב-6 באוקטובר 2011. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**Metal Scent** (תעתיק "מטאל סנט", לפעמים נכתב כ־Metal ScenT. מאנגלית, "ריח של מטאל") היא להקת הבי מטאל ישראלית. הלהקה הוקמה ב-2004 תחת השם "ריח מטאל" (בדומה לשם של התוכנית ריח מנטה) וב-2006 שנתה את שמה לגרסה האנגלית Metal Scent בעלת משמעות זהה ושינתה חלק מהרכבה. הלהקה יכולה להיות משויכת לסגנונות של רוק כבד, הבי מטאל ופאוור מטאל, עם השפעות של מוזיקה ים תיכונית (בעיקר באלבום הראשון). שיריהם הם הן בשפה העברית והן בשפה האנגלית.

היסטוריה
--------

### ריח מטאל

אלבומה הראשון של הלהקה, ריח מטאל ראה אור ב-2005. אלבום זה ששמו היה זהה לשם הלהקה באותו הזמן הכיל 10 שירים ושילב בין הבי מטאל לבין מוזיקה ים תיכונית ושיריו היו גרסות כיסוי של שירים ים תיכוניים ידועים והשתתפו בו זמרי אורח ידועים רבים לצד חברי הלהקה. אלבום זה זכה להצלחה והוביל לחתימת חוזה עם הפקה Crash Music לאלבום שני. 4 סינגלים של הלהקה שודרו בתכנות הרדיו בישראל.

### Metal Scent

הלהקה בהופעה חיה, 2015
ב-2006 הלהקה שנתה את שמה לגרסה האנגלית והרכבה היה מבוסס על מייסדיה - רונן ציוני (מתופף להקת "גאיה"), דרור יקר הגיטריסט ורמי שלמון הזמר עם שינויים בגזרת הגיטריסט השני והבסיסט. האלבום שני הקרוי Metal ScenT הכיל גרסות כיסוי לשירים ידועים באנגלית משנות ה-60 לצד חומר מקורי של הלהקה. האלבום מכיל 6 גרסאות כיסוי ו־5 שירים מקוריים שנכתבו לטענת הלהקה בלחץ זמן כבד מאוד.

ב-2011 יצא אלבום שלישי בשם "Homemade" והוא היה לאלבום הראשון של הלהקה המכיל שירים מקוריים בלבד בשפה אנגלית. האלבום הוקלט ברובו באולפנים ביתיים של חברי הלהקה וזה הביא לשמו "תוצרת בית", האלבום ספג ביקורת חיובית. במהלך מגפת הקורונה בישראל הוקלט אלבום האולפן The Mask, הכולל 12 שירים.

במהלך תקופת הקורונה הוקלט את אלבומם החמישי The Mask באולפן הפרטי של מתופף הלהקה. האלבום שוחרר בינואר 2021 וכולל 12 שירים מקוריים.

חברי הלהקה
----------

סולן הלהקה
* רונן ציוני - תופים
* דרור יקר - גיטרה
* רמי שלמון - שירה
* בן מיטל - גיטרה בס
* שיאון שלום- גיטרה

### חברי להקה לשעבר

שני הגיטריסטים
* אמיר סולומון - גיטרה בס (ריח מטאל)
* אמיר גרינברג - גיטרה (ריח מטאל)
* שחר כהן - גיטרה בס
* יניב עבודי - גיטרה
* מיכאל עינבר - גיטרה

דיסקוגרפיה
----------

* ריח מטאל (2005, תחת השם הישן)
* Metal Scent ‏ (2006)
* Homemade‏ (2011)
* The Mask ‏ (2021)

קישורים חיצוניים
----------------

* Metal Scent, ברשת החברתית פייסבוק
* Metal Scent, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)
* Metal Scent, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* דף בית באתר פייסבוק.
* דרור יקר - אתר הבית של גיטריסט הלהקה.
* Metal Scent - על טעם ועל ריח -ריאיון עם רונן ציוני.
* Metal Scent - כבר מזמן לא ילדים -ריאיון עם רונן ציוני ויניב עבודי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Metal Scent / Bio
2. ↑  Homemade, אתר metal-temple

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 0850ec1d-54d6-45af-8ddc-5bc4840b522a

 |
**שִׁתּוּק הַגַּפַּיִם הַתַּחְתּוֹנִים** (**פָּארַאפְּלֶגְיָה**, **paraplegia**) הוא שיתוק – איבוד יכולת התנועה או חישה – בשתי הרגליים. שיתוק זה יכול להיגרם כתוצאה מפגיעה בחוט השדרה או ממומים מולדים הפוגעים במרכיבים העצביים בתעלת השדרה, כגון ספינה ביפידה. השיתוק יכול להיות מגובה חוליות החזה, המותניים או העצה כלפי מטה, אולם כאשר הוא כולל גם את הגפיים העליונים, הוא נקרא שיתוק ארבעת הגפיים.

סיבות
-----

נהוג לסווג את הסיבות לשיתוק לפי שיתוק חריף ולכרוני, כאשר הכרוני נחלק לכזה המתחיל בילדות ולכזה המתחיל בבגרות. הסיבה הנפוצה ביותר לשיתוק חריף של הגפיים התחתונים היא חבלה לחוט השדרה. על פי רוב החבלה מערבת שבר או פריקה של החוליות. סיבות אחרות לפגיעה בחוט השדרה כוללות איסכמיה של חוט השדרה, למשל כתוצאה מאוטם בעורק עמוד השדרה הקדמי או מחסימה שלו, וכן דימום לחוט השדרה.

שיתוק כרוני של הגפיים התחתונים במבוגרים נובע לרוב מטרשת נפוצה או מגידול הלוחץ על חוט השדרה. מלבד זאת ישנן סיבות רבות העלולות לגרום לשיתוק מסוג זה, בהן סיבות מבניות, ניווניות וזיהומיות. לעומת זאת, בילדים יכול לנבוע השיתוק משיתוק מוחין, ממומים מולדים או ממחלות תורשתיות הפוגעות במערכת העצבים או במערכת התנועה.

תסמינים וסימנים
---------------

מלבד איבוד יכולת התנועה בגפיים התחתונים ואיבוד התחושה בהם, יכול שיתוק הגפיים התחתונים לערב גם אי-נקיטת שתן ואי-נקיטת צואה, וכן אין-אונות, בשל המעורבות של חוט השדרה בעצה. כאשר הפגיעה בחוט השדרה היא ברמת העצב המניע העליון יתאפיין השיתוק בטונוס עוויתי ובהחזרים גידיים מוגברים. כאשר הפגיעה בחוט היא ברמת העצב המניע התחתון, יתאפיין השיתוק בטונוס רפה ובדלדול של השרירים.

טיפול
-----

הטיפול המידי בשיתוק הגפיים התחתונים, כאשר הוא מתרחש באופן חריף, למשל בעקבות חבלה גופנית, תלוי בסיבת הפגיעה. למשל, טיפול בסטרואידים נועד להפחית את הבצקת המתרחשת בשעות הראשונות לאחר חבלה לחוט השדרה, וכך למזער את הנזק הנגרם לחוט.

מטרת הטיפול ארוך הטווח באנשים עם שיתוק של הגפיים התחתונים היא השגת תפקוד ועצמאות עד כמה שניתן. במסגרת השיקום נלמדת מיומנות ההתניידות בכיסא גלגלים החשובה לעצמאות בניידות. בשיקום ממלאים תפקיד גם בעלי מקצוע פארא-רפואיים כגון פיזיותרפיסטים ומרפאים בעיסוק.

סיבוכים
-------

שיתוק של הגפיים התחתונים גורם לירידה בניידות, ירידה אשר עלולה להביא להתפתחות של פצעי לחץ, פקקת ודלקת ריאות. פיזיותרפיה ושימוש באמצעי עזר לניוד עשויים להפחית את שיעור הסיבוכים בקרב משותקי הגפיים התחתונים.

ראו גם
------

* תסמונת זנב הסוס

לקריאה נוספת
------------

* Ropper AH, Samuels MA, Klein JP. Chapter 3. Motor Paralysis. In: Ropper AH, Samuels MA, Klein JP. eds. **Adams & Victor's Principles of Neurology**, 10e. New York, NY: McGraw-Hill; 2014.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שיתוק הגפיים התחתונים** בוויקישיתוף
* שיתוק הגפיים התחתונים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007563155705171
* BNE: XX534411
* BnF: cb119330188 (data)
* GND: 4124014-5
* LCCN: sh85097887
* LNB: 000087691
* NARA: 10647002
* NKC: ph205406

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**כתום בטיחותי**, הידוע גם כ**כתום מבהיק**, הוא צבע שנועד לבלוט בסביבתו ובמיוחד להיות ניגוד לצבע הכחול של השמים. תקן Z535.1-1998 במכון התקנים האמריקאי (ANSI) מציין כיצד הכתום הבטיחותי מוגדר במערכות הסימון השונות:

* מערכת מונסל:

5.0YR (גוון) 6.05/15 (צבע טהור/ערך)
* CIE Data:

x=0.5510 y=0.4214 Y%=30.05
* מערכת PMS:

13 חלקים בצהוב, 3 חלקים באדום כהה, רבע בשחור
משתמשים בצבע הכתום הבטיחותי בעיקר עבור קונוסים, עמודים תומכים, חביות ואמצעי סימון ובטיחות באזורי בנייה אחרים. מחלקת הרווחה האמריקאית (OSHA) מחייבת את צביעתם של אמצעי סימון מסוימים.

צבע גשר שער הזהב הוא כתום בינלאומי.

כתום בינלאומי
-------------

**כתום בינלאומי** הוא צבע דומה המשמש אף הוא למטרות דומות. קשה להבדיל בין הצבעים, זאת כנראה מפני שספקים לא תמיד נאמנים לסטנדרטים. באופן כללי, הכתום הבינלאומי הוא כהה יותר ובעל גוון אדמדם יותר. למשל, גשר שער הזהב צבוע בכתום בינלאומי.

במקרים מסוימים, כגון בחליפות ציד, משתמשים בכתום פלואורסצנטי.

| צבעים וייצוגם במחשב |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| גוני אפור | לבן • כסף • אפור • שחור |
| צבעי היסוד ב-RGB | אדום • ירוק • כחול |
| צבעים שניוניים | ציאן • צהוב • מג'נטה |
| צבעים שלישוניים | כתום • תרוג • ירוק אביב • תכלת • סגול • ורוד שושנה |
| פיגמנטי צביעה | אוכרה • ספיה • כחול פרוסי • וירידיאן • אולטראמרין |

אינדיגו • ענבר • חום • זהב • נחושת • ארגמן • ורוד • שני • בורדו • בורגונדי • בז' • חאקי • טורקיז • ערמון • פנטון 448c • קרדינל • כתום בטיחותיירוק זית |  |

 |
**המצור על טוברוק** היה מצור ממושך שהטילו כוחות מדינות הציר בפיקודו של הגנרל ארווין רומל במהלך המערכה בצפון אפריקה במלחמת העולם השנייה, על עיר הנמל טוברוק, נקודה אסטרטגית חשובה בחוף הלובי, מרחק קצר מגבול מצרים, שהוחזקה על ידי כוחות מחבר העמים הבריטי.

המצור
-----

המצור על טוברוק החל ב-10 באפריל 1941, כאשר כוחותיו של רומל, שכבשו את שטח בליטת קירנאיקה מידי הבריטים במתקפת בזק, ניסו לכבוש בסערה את העיר, שהוחזקה על ידי הדיוויזיה האוסטרלית ה-9. הכוחות שהגנו על נמל טוברוק נותקו מהכוח הבריטי העיקרי שנסוג משטח מצרים, ומצאו עצמם במצור. אולם הכוחות של קורפוס אפריקה הגרמני היו חלשים מכדי לכבוש את נמל טוברוק, שהאיטלקים בנו סביבו מערך הגנה מבוצר היטב. במהלך החודשים הבאים נהדפו כל התקפות כוחות הציר על טוברוק, והכוחות התוקפים ספגו אבדות כבדות. האוסטרלים הוכיחו את עצמם כלוחמים נחושים, והתגוננו בעקשנות תחת פיקוד הגנרל לסלי מורשד. עמידת טוברוק במצור גרמה תסכול קשה לרומל, שנאלץ למעשה לנהל מלחמה בשתי חזיתות במקביל, ויצרה איום מתמשך על עורפו. המצור נמשך 240 ימים, במהלכם קיבלו הכוחות המגינים אספקה, תחמושת ותגבורות בדרך הים. באותה דרך גם הוחלפה הדיוויזיה האוסטרלית ה-9 בכוחות בריטיים ופולניים תוך כדי המצור, כך שהמצור שהטילו כוחות הציר על טוברוק היה רחוק מלהיות שלם. נוכח קשיי האספקה של מדינות הציר בצפון אפריקה - לא ברור היה לעיתים מי מהצדדים היה מנותק יותר. 

בנובמבר 1941 פתחה הארמייה השמינית הבריטית במתקפה על כוחותיו של רומל בגבול מצרים-לוב (מבצע צלבן) ובמקביל תקף חיל המצב של טוברוק את עורפם של כוחות הציר. לאחר מספר שבועות של קרבות קשים, נאלצו כוחותיו של רומל לסגת מערבה, וטוברוק שוחררה מהמצור. 

עמידת הגבורה של טוברוק במצור הגרמני, שהסתמכה על אספקת הכוחות הנצורים בדרך הים, שימשה אחד ממקורות ההשראה לתוכנית המבצר האחרון - תוכנית שהוכנה על ידי הנהגת היישוב היהודי בארץ ישראל בקיץ 1942, כאשר כוחות הציר הגיעו לאל עלמיין שבמצרים, מרחק קצר מנמל אלכסנדריה, והיו קרובים לכבוש את מצרים כולה מידי הבריטים. לפי התוכנית, במקרה שכוחות הציר ינועו צפונה, וישתלטו גם על ארץ ישראל, ירוכז היישוב באזור הכרמל, יקבל אספקה מהבריטים דרך נמל חיפה, ויהווה איום מתמיד על עורפם של הכוחות הפולשים.

לאחר המצור
----------

כחצי שנה לאחר סיום המצור, ב-20 ביוני 1942, תקפו שוב כוחותיו של רומל את העיר, כבשו אותה תוך זמן קצר, ולקחו בשבי למעלה מ-30 אלף חיילים מחבר העמים הבריטי שהגנו על העיר. נפילת טוברוק הייתה אחד הניצחונות הגדולים ביותר של רומל במהלך המערכה בצפון אפריקה. בעקבות תבוסת כוחות הציר בקרב אל-עלמיין השני בנובמבר 1942, נאלצו כוחותיו של רומל לסגת במהירות מערבה, והשליטה על נמל טוברוק חזרה לידי כוחות בעלות הברית.

לקריאה נוספת
------------

מייקל קארבר, **טוברוק**, הוצאת משרד הביטחון, 1966.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המצור על טוברוק** בוויקישיתוף
* הקרב בטוברוק
* טוברוק, הקרבות על, טוברוק, לוב, 1941-1942, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Thomas L. Jentz, **Tank Combat In North Africa: The Opening Rounds, Operations Sonnenblume, Brevity, Skorpion and Battleaxe, February 1941 – June 1941** p. 128, Pennsylvania: Schiffer Publishing Ltd. מסת"ב 0-7643-0226-4.
2. ↑  Peter Fitzsimons, **Tobruk** p.250, Sydney: Harper Collins. מסת"ב 0-7322-7645-4.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007538920605171
* BnF: cb12326343x (data)
* GND: 7665205-1
* LCCN: sh85135763

 |
הכתובת במוזיאון הלובר
**כתובת מצובה** או **כתובת מעצוב** היא כתובת פיניקית שנמצאה במצובה, ומתייחסת לבניית סטיו מקודש בשנת 221 לפנה"ס.

על־סמך ההתייחסות למקדש בכתובת, מקורה המשוער הוא מהעיר חמון, כ־6 ק"מ צפונה. בקטלוג כתובות אום אל־עמד (היא חמון העתיקה) של דאננד ודורו, מספרה הוא iv.

הכתובת
------

הכתובת ידועה כ־KAI 19. תוכנה הוא:

> 
> ערפת כברת מצא שמש וצ  
> 
> פלי אש בנ האלם מלאכ מלכ  
> 
> עשתרת ועבדי בעל חמן  
> 
> לעשתרת באשרת אל חמן  
> 
> בשת 𐤘 𐤛 𐤛 לפתלמיס אדן  
> 
> מלכם האדר פעל נעם בן פת  
> 
> למיס וארסנאס אלן א[ח]  
> 
> ים שלש חמשם שת לעם [צר]  
> 
> כמאש בנ אית כל אחרי [המק]  
> 
> [דש]ם אש בארץ לכן לם ל[סכר]  
> 
> [ושם נעם עד] עלם
> 
> 
> 
> 

נחום סלושץ פירש את הכתובת כ"סטיו כביר (מפאת) מוצא שמש וצפוֹנו/צפוּנו/מערבו אשר בנו אילי (הארץ) מלאכי (הזוג האלוהי) מלך־עשתרת ועבדי בעל חמן לעשתרת בחצר (הקודש של) האל חמן בשנת 26 לתלמי אדון מלכים האדיר פועל נועם בן תלמי וארסנאס האלים האחים, בשנת שלוש וחמישים לעם צר, כמו אשר בנו את כל המקדשים האחרים בארץ להיות להם לזכר ולשם נעים/נועם עד עולם.".

תלמי הנזכר בכתובת הוא תלמי השלישי, בנם של תלמי השני (פתלמיס בכתובת) וארסינואי הראשונה (ארסנאס בכתובת), שתוארו "Εὐεργέτης" (המיטיב) תורגם לפיניקית כ"פעל נעם" (פועל נועם, עושה טוב). גם התואר "האלים האחים" (אלן א[ח]ים בכתובת) היא על־פי התואר היווני θεὥν ὰδελφῶν. שנת 26 למלכות תלמי השלישי, היא 221 לפנה"ס, תואמת את שנת 53 למניין המשטר החדש שיוסד בצור ב־274/275 לפנה"ס.

ראו גם
------

* כתובות חמון
* רשימת כתובות כנעניות וארמיות

לקריאה נוספת
------------

* Clermont-Ganneau, Charles Simon, Deux inscriptions phéniciennes inédites de la Phénicie propre, 1887
* George Albert Cooke, A Text-book of North-Semitic Inscriptions: Moabite, Hebrew, Phoenician, Aramaic, Nabataean, Palmyrene, Jewish, 1903, no. 10

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כתובת מצובה** בוויקישיתוף
* stèle (AO 1440), באתר מוזיאון הלובר

הערות שוליים
------------

1. ↑  TSSI, III, inscription 31
2. ↑  Dunand, M.; Duru, R. (1962). *Oumm el-'Amed: une ville de l'époque hellénistique aux échelles de Tyr ...* Oumm el-'Amed: une ville de l'époque hellénistique aux échelles de Tyr (בצרפתית). Librairie d'Amérique et d'Orient. נבדק ב-2021-12-11.
3. 1 2  נחום סלושץ, **אוצר הכתובות הפניקיות**, דביר, 1942, עמ' 44-45
הכתובת ושאר חלקי הממצא מזוויות שונות
**כתובת הסף מִצור** או **כתובת בור המים** **מצור** היא כתובת פיניקית על לוח שיש לבן שהתגלתה במבצר העיר העתיקה בצור. הכתובת מקדישה בור מים במקדש. הממצא שמור כיום במוזיאון הלובר.

תיאור
-----

על צד אחד של בור מים מקבילוני נמצאה כתובת פיניקית שבורה הכוללת תשע שורות לא שלמות; היא תוארכה, על יסוד פלאוגרפי, לאמצע המאה ה־3 לפנה"ס. הבור (פתח למים) היה כנראה חלק מנאוס (האולם המרכזי במקדש בסגנון יווני).

הכתובת
------

 תקריב הכתובת
נחום סלושץ קרא את הכתובת כך:

> 
> [– – –]רת עלת שמאל קצרי [– –] נפעל הסף ז  
> 
> [– – –] מא[– –] צר ועד כסף 1070 טבע צר משנ  
> 
> [– אש] נדר עבדך אדנבעל השפט בן עזמלך בן  
> 
> [– – – הש]פט בן בדמלקרת השפט בן דעמלך  
> 
> [– – – – – השפ]ט בן עזמלך פעל אית חצי הסף ז  
> 
> [– – – – – – – – – –]ת יתן את חצי הס[ף ז – – – – –]  
> 
> [– – – – – – – – – – –]דל[– – –]ד שפט בן בדמלקרת  
> 
> [– – – – – – –]צאת[– – – – – – –]בן  
> 
> [– – – – – – – ע]בדבעל [השפט]
> 
> 
> 
> — נחום סלושץ, **אוצר הכתובות הפניקיות**, דביר, 1942, עמ' 34
> 

הוצעו הצעות קריאה אחרות, שונות באותיות אחדות, וכן היו ששערו כי השורות היו ארוכות הרבה יותר במקורן, ושרד רק חלק קטן מסופן.

הכתובת מספרת על הקדשה של "סף" (בור מים) על־ידי שני אנשים ממשפחה של שופטים, בצורה של כתובת אש נדר, כאשר כל אחד תרם חצי מהסף. בשורה 2 היו שהשלימו "א[בן] צר", ופירשו "טבע צר" כמטבע צור או אופן הטביעה, כלומר המטבעות שנטבעו בצור.

ראו גם
------

* רשימת כתובות כנעניות וארמיות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כתובת הסף מצור** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "סף" הוא סוג של בור מים בשפות כנעניות (שמואל ב', י"ז, כ"ח; מלכים א', ז', נ'), ראו M. Clermont-Ganneau, Une inscription phénicienne de Tyr, **Revue Archéologique** 7, 1886, עמ' 3
2. ↑  élément architectural (AO 1441), אתר מוזיאון הלובר
3. 1 2 3  Françoise Briquel Chatonnet, Tyr et les inscriptions phéniciennes d’époque hellénistique, in Pierre-Louis Gatier, Julien Aliquot, Lévon Nordiguian, **Sources de l'histoire de Tyr: textes de l'Antiquité et du Moyen Âge**. Presses de l'IFPO; Presses de l'Université Saint-Joseph, 2011, p. 20. מסת"ב 9782351591840
4. ↑  Françoise Briquel Chatonnet, Jimmy Daccache, Robert Hawley, Notes d’épigraphie et de philologie phéniciennes. 1, **Semitica et Classica** 7, 2014, עמ' 188 doi: 10.1484/J.SEC.5.103526
5. ↑  M. Clermont-Ganneau, Une inscription phénicienne de Tyr, **Revue Archéologique** 7, 1886, עמ' 1–9
6. ↑  נחום סלושץ, **אוצר הכתובות הפניקיות**, דביר, 1942, עמ' 34–35
7. ↑  כפי שנמצא גם במשנה, מסכת שקלים, פרק ב', משנה ד'
8. ↑  לכך ראו תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף כ"ה, עמוד א'
9. ↑  נחום סלושץ, **אוצר הכתובות הפניקיות**, דביר, 1942, עמ' 35

### ביאורים

1. ↑  במקור בספרות פיניקיות: 1000+‏20+20+20+‏10; אין סימון יוניקוד לספרה הפיניקית ל־1000
**הנסיך אודונה, דוכס מונטפראט** (באיטלקית: **Oddone Eugenio Maria di Savoia**‏; 11 ביולי 1846 - 22 בינואר 1866) היה נסיך הומניסט ופילנתרופ איטלקי.

ביוגרפיה
--------

אודונה נולד ב-11 ביולי 1846 בראקוניגי והיה ילדם הרביעי של ויטוריו אמנואלה השני, מלך איטליה ואשתו אדלהייד מאוסטריה. הוא לא היה ילד בריא, אך הוא היה אינטליגנטי בצורה יוצאת דופן. במהלך חייו הקצרים היה הנסיך עסוק בחקר האמנות ורכישת חפצים מיוון העתיקה ומרומא לעיר ג'נובה שנשארו במוזיאון לארכאולוגיה ליגוריאנית. יצירות אחרות שאודונה אסף ותרם מוצגות בגלריה לאמנות מודרנית של ג'נובה אשר נקראת בחלקה על שם הנסיך. אודונה חי את ארבע השנים האחרונות לחייו בג'נובה. הנסיך בחר בג'נובה למעונו בגלל האקלים המתון שהיטיב עם מצבו הגופני החולה. 

כמלומד, הנסיך בא במגע עם אנשי תרבות מובילים ובהם הפסל סאנטו ורני, ששימש כיועצו וחברו, תמר לוקסורו, ופסקאלה דומניקו קמביאסו. אודונה נפטר בגיל 19 בארמון המלכותי בג'נובה זמן קצר לפני עלות השחר ב-22 בינואר 1866.

אילן יוחסין
-----------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרדיננד השלישי, הדוכס הגדול של טוסקנה |   | לואיזה, נסיכת שתי הסיציליות |   | קרלו אמנואלה, נסיך קריניאנו |   | מריה כריסטינה, נסיכת סקסוניה |   | לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה |   | מריה לואיסה, נסיכת ספרד |
|   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |
|   |   | מריה תרזה מאוסטריה |   |   |   | קרלו אלברטו, מלך סרדיניה |   | אליזבטה, נסיכת סבויה |   |   |   | ריינר יוזף, ארכידוכס אוסטריה |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   | ויטוריו אמנואלה השני, מלך איטליה |   |   |   |   |   |   |   | אדלייד מאוסטריה |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | **הנסיך אודונה, דוכס מונטפראט** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנסיך אודונה, דוכס מונטפראט** בוויקישיתוף
* הנסיך אודונה, דוכס מונטפראט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VcBA: 495/84559
* VIAF: 251128836
* WorldCat (עם VIAF): 251128836

 |
**קרב חירבת אבו לאחם** היה קרב שהתרחש במלחמת העצמאות ב-18 ביולי 1948, בין כוחות חיילי גדוד מוריה (גדוד 61) של חטיבת עציוני וחיילי פלמ"ח מחטיבת הראל, לבין חיילי הלגיון הערבי. הקרב הסתיים בניצחון הכוחות הערביים. שבעה מלוחמי גדוד מוריה ושני לוחמי פלמ"ח נהרגו בקרב זה וגופותיהם הושארו במקום.

רקע
---

חירבת אבו לאחם היא פסגה תלולה וחשופה הנמצאת כ-2 קילומטר צפונית - מזרחית ליישוב נטף של ימינו. במסגרת מבצע דני לאחר שהניסיונות לכבוש את משטרת לטרון נכשלו הוחלט לנסות לכתר אותה. פלוגה מחטיבת יפתח כבשה את חירבת כוריכור אך נאלצה לסגת באבידות כבדות. ממזרח כבשו כוחות מחטיבת הראל את הכפר בית ת'ול ואת פסגת הר עוזרר ועמדו בהצלחה בהתקפות קשות של הלגיון הערבי. במסגרת זו הוחלט לשלוח מחלקה מפלוגה א' מגדוד מוריה שהיה אז תחת פיקוד חטיבת הראל, לכבוש את פסגת חירבת אבו לאחם כדי לאבטח ולחזק את כוחות הפלמ"ח המחזיקים בפסגת הר עוזרר (משלטי בית נובה) לקראת כניסת ההפוגה השנייה לתקפה.

מהלך הקרב
---------

המחלקה בפיקודו של יוסף קבקר יצאה ב-17 ביולי 1948 בשעה 23:00 ממעלה החמישה למסע מפרך שאותו הגדיר יגאל אלון כ"מן הקשים שעשה הפלמ"ח". רכסי ההרים שיבשו את התקשורת האלחוטית. ליד עין כפירה הם נתקלו בערבי רכוב על חמור ושחררו אותו. לוחמי "מוריה" הגיעו לגבעה בשעה 06:30 בבוקר 18 ביולי 1948 ותפסו את הפסגה. 

הגבעה הייתה חשופה ותלולה וקשה היה להתחפר ולהתבצר עליה. לקראת הצהרים החלה התקפה של הגדוד החמישי של הלגיון בשיתוף כוחות ערבים מכפרי הסביבה. אחרי ריכוך מתותחי המשוריינים של הלגיון החלו הערבים להתקדם לעבר פסגת הגבעה בחסות הטרסות וגדרות האבן תוך כדי השלכת רימונים. גל ההתקפה הראשון נשבר באש המגינים אבל ההתקפות התחדשו ומצב המגינים נהיה נואש. המפקד יוסף קבקר נהרג. ברגע האחרון נוצר קשר עם המפקדה במעלה החמישה, והיא אלתרה פלוגה מהגדוד הרביעי של הפלמ"ח, בפיקודו של דוד אלעזר (דדו). חיילי הפלמ"ח פגשו בדרכם לגבעה את הנסוגים. בניסיון להגיע לגבעה נהרגו שני לוחמי פלמ"ח. לבסוף הצליח דדו לחלץ את יתרת הכוח.

גופות שבעה הרוגים מגדוד "מוריה" ושני אנשי הפלמ"ח נשארו בשטח. ניסיון לחלץ אותם בלילה למחרת נכשל.

ההרוגים נקברו במקום בקבר אחים. ב-28 בפברואר 1950 הובאו שרידי הגופות ונקברו בקבר אחים בהר הרצל. חירבת אבו לאחם נשארה בשליטת ירדן עד למלחמת ששת הימים.

בשנת 2007 הוסר הלוט ביישוב נטף, מעל טבלת הנצחה לחללי גדוד מוריה בקרב חירבת אבו לאחם.

לקריאה נוספת
------------

* מאיר אביזוהר, מוריה בירושלים בתש"ח, הוצאת מחברות לספרות, 2002.

קישורים חיצוניים
----------------

* ההתקפה על משלטי בית נובה, באתר הפלמ"ח
**המצור על ברצלונה** (בקטלאנית: **Bloqueig de Barcelona**) התרחש מאוגוסט עד דצמבר 1808 במהלך מלחמת חצי האי והיה ניסיון כושל של כוחות ספרדים לכבוש מחדש את ברצלונה הצרפתית הכבושה.

רקע
---

הצרפתים בגווילאומה פיליברט דוזה (אנ') כבשו את ברצלונה ב-29 בפברואר 1808.

במרד 2 במאי (אנ') במדריד, התקוממו האזרחים נגד הצרפתים ב-2 במאי 1808, ושלושה ימים לאחר מכן, לחץ מצד נפוליאון אילץ את פרדיננד השביעי מספרד להחזיר את הכתר לאביו, שמסר אותו לנפוליאון, וזאת כדי לפנות לאחיו ג'וזף בונפרטה ב-10 במאי.

ז'ירונה הספרדית הכבושה המשיכה לחסום את הקשרים מברצלונה לפרפיניאן בצרפת, כאשר דוזה כיתר את ז'ירונה ב-20–21 ביוני 1808 ללא הצלחה וב-24 ביולי-16 באוגוסט, המצור השני שלו על ז'ירונה נכשל שוב.

המצור
-----

ב-23 ביולי, יום אחד לפני תחילת המצור השני על ז'ירונה, הגיע המרקיז מדל פאלאסיו בטרגונה בראש אוגדה של חיילי צבא סדיר של ספרד. הגנת ברצלונה הצרפתית כללה רק 3,500 חיילים שווייצרים ואיטלקים שנותרו בפיקודו של הגנרל לקצ'י. ב-31 ביולי אחרון המוצבים הצרפתיים, טירת מונגאט, נכנע והחל המצור על ברצלונה. לאחר המצור השני הכושל על ז'רונה, חזר דוזה לברצלונה ב-20 באוגוסט וכיתור העיר הפך למצור.

שחרור
-----

ב-5 בנובמבר, גנרל סן-סיר (General St. Cyr) עם 23,680 חייליו, צעד לעבר ברצלונה. המצור על רוזס (אנ') נמשך מ-7 בנובמבר עד 5 בדצמבר 1808 והסתיים בניצחון צרפתי.

קרב קרדדאו (אנ') המכריע ב-16 בדצמבר 1808 הסתיים בניצחון צרפתי. ב-21 בדצמבר, סן-סיר הביס את הספרדים בקרב המלך מילס (אנ'), והרחיק את הצבא הקטלוני מברצלונה.

ראו גם
------

* מלחמת הירושה הספרדית

לקריאה נוספת
------------

* Rickard, J. (2008). "Siege of Barcelona, 1 August-17 December 1808". Archived from the original on 9 March 2022.
* Oman, Sir Charles William Chadwick (1902). A history of the Peninsular War. Vol. I. Oxford: Clarendon Press. Retrieved 24 July 2022.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המצור על ברצלונה** בוויקישיתוף

* Guerra de la Independencia

* 1911 Encyclopædia Britannica/Peninsular War

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Rickard 2008.
2. 1 2  Oman 1902, pp. 70–71.
**מקסים מוישביץ וינוור** (ברוסית: **Максим Моисеевич Винавер**;‏ 1863 – 10 באוקטובר 1926) היה עורך דין יהודי רוסי ופוליטיקאי. חבר הדומה הרוסית הראשונה ואחד ממנהיגי המפלגה הדמוקרטית החוקתית.

ביוגרפיה
--------

וינוור, יליד ורשה, סיים תוכנית לימודים בגימנסיה בורשה ב-1881 ובפקולטה למשפטים של אוניברסיטת ורשה ב-1886. אולם, ב-1889 בהחלטת ממשלת רוסיה נאסר על היהודים להחזיק במשרת עורך דין ווינוור נאלץ לעבוד בתור עוזר עורך דין בסנקט-פטרבורג יותר מ-15 שנה.

### פעילות משפטית למען יהודי רוסיה

בין 1900–1902 היה חבר בצוות ההגנה של דוד בלונדס שהואשם בביצוע רצח פולחני בווילנה.

בראשית המאה ה-20 בסנקט-פטרבורג הוקם משרד למתן סיוע משפטי ליהודים, המשרד הוקם בסיוע כספי של הברון הורצי גינצבורג והיו שותפים לו בין היתר וינוור עצמו, ישראל גרוזנברג וגנריך סליוזברג. המשרד עסק במתן סיוע משפטי חינמי ליהודים שזכויותיהם מפגעו. לאחר גל של פוגרומים ביהודי רוסיה שהתרחשו במספר עריה של האימפריה הרוסית בין השנים 1903–1906 עסק המשרד בהגשת עזרה לנפגעי הפוגרומים, כמו כן הם פעלו לגיוס אנשים בולטים מקרב אינטליגנציה רוסית לא-יהודית למען גינוי יחסה של ממשלת רוסיה כלפי יהודים (בין המגויסים ניתן למנות את לב טולסטוי, מקסים גורקי ואחרים).

### בדומה הרוסית

במהלך מהפכת 1905 ברוסיה הוא נכנס לפוליטיקה והיה אחד המייסדים של המפלגה הדמוקרטית החוקתית. ב-1906 הוא נבחר לדומה הרוסית הראשונה מטעם סנקט-פטרבורג, הוא היה אחד מתוך שנים עשר היהודים, שנבחרו לדומה זו ואחד מתוך שמונה יהודים במפלגת הקאדטים.

### לאחר מהפכת אוקטובר

ב-1919 הוא היגר לצרפת, שם ניסה לעודד את מאבקם של הצבא הלבן בבולשביקים.

נפטר ב-1926 ונקבר בבית הקברות פר לשז בפריז.

לקריאה נוספת
------------

* מיכאל בייזר, **יהודי לנינגרד 1939-1917**, מרכז זלמן שזר, 2005.
* בנימין נתנס, **מחוץ לתחום - המפגש היהודי עם האימפריה הרוסית המאוחרת**, מרכז זלמן שזר, 2013.
* אליהו פלדמן, **יהודי רוסיה בימי המהפכה הראשונה והפוגרומים**, הוצאת מאגנס, תשנ"ט.
* יצחק מאור, **שאלת היהודים בתנועה הליבראלית והמהפכנית ברוסיה**, מוסד ביאליק, תשכ"ד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקסים וינוור** בוויקישיתוף
* ז. ר. מ. מ. וינאבר, דבר, 13 באוקטובר 1926
* מקסים וינוור, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית)
* הספדו של מארק שאגאל למקסים וינוור בעיתון רזסוויט (ברוסית)
* Christoph Gassenschmidt, מקסים וינוור, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית)
* מקסים וינוור, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* מקסים וינבר (1863?-1926), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקסים וינוור, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית)
2. ↑  נתנס, **מחוץ לתחום**, עמ' 334 - 335.
3. ↑  מקסים וינוור, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית)
4. ↑  פלדמן, **יהודי רוסיה בימי המהפכה הראשונה והפוגרומים**, עמ' 46.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007269664805171
* BnF: cb12110823p (data)
* GND: 14085293X
* ISNI: 0000 0001 1665 1383
* LCCN: n90721808
* NKC: jo20000082801
* NTA: 240950100
* SUDOC: 029492513
* VIAF: 68960021
* WorldCat: lccn-n90721808

 |
**קולדזיאני** הוא ישוב כפרי במערב אוקראינה של ימינו. ביישוב התקיימה קהילה יהודית קטנה עם מספר מועט של משפחות יהודיות.

גאוגרפיה
--------

הכפר קולדזיאני (בפולנית: Kolędziany, באוקראינית: Kolyndyany) נמצא במערב אוקראינה של היום. לפני מלחמת העולם הראשונה הכפר שכן במזרחה של גליציה, שהיוותה נסיכות כתר אוטונומית באימפריה האוסטרו-הונגרית.

בין מלחמות העולם עבר אזור זה לשליטת פולין, ואילו אחרי מלחמת העולם השנייה עבר לשליטת אוקראינה.

בימינו חיים ביישוב פחות מ-2,000 תושבים.

הקהילה היהודית בקולדזיאני עד מלחמת העולם השנייה
-----------------------------------------------

נכון לשנת 1900, חיו ביישוב 13 יהודים מתוך אוכלוסייה כוללת של 1,461 איש (פחות מאחוז).

על פי רשומות ארכיון מהעיירה הסמוכה צ'ורטקוב, בעיירה היה מפעל שמרים בבעלות אציל מקומי, שנוהל על ידי יהודי בשם אהרון שכנר, שעזב את הכפר אחרי מלחמת העולם הראשונה.

בין מלחמות העולם התגוררו בכפר כ-4–5 משפחות יהודיות (ביניהן שכטר, הפטר וגולדברג - שהיה רופא). היהודים היו בעלי חנויות ואף היה פונדק/בית מרזח בבעלות יהודים. בכפר לא היה בית כנסת או בית קברות יהודי, ושרותי הדת היו מתקבלים בעיירה הסמוכה פרוביז'נה, בה הייתה קהילה יהודית גדולה, או בעיירה הגדולה יותר צ'ורטקוב שהייתה מרכז שלטוני וגם הייתה בה קהילה יהודית מבוססת וידועה. בשל המרחק לעיירות הסמוכות נראה שבשבתות היהודים בכפר היו מסתפקים בפעילות דתית מוגבלת בקהילתם הקטנה. ילדי התושבים הנוצרים נהגו לשמש כ"גויים של שבת" בבתי היהודים.

הקהילה היהודית בקולדזיאני בתקופת השואה
--------------------------------------

על פי סיפורי תושבים המתגוררים בכפר, בזמן המלחמה הגרמנים לקחו את היהודים, ישנם סיפורים על מקומיים שהחביאו יהודים וגם על כאלו שהסגירו יהודים. קיימת עדות ראייה על כך שבשנת 1944 בוצעה על ידי הגרמנים הוצאה להורג של יהודי בשם ישראל שכטר.

על פי עדות של יהודי בשם מאיר גולדברג, במהלך שנת 1943 הגרמנים לקחו משפחות בגטו צ'ורטקוב הסמוך לכפר קולדזיאני, לשם עבודות פרך.

כאשר שמעו שהיהודים עתידים להירצח, הצליחה המשפחה בסיוע של מקומי להתחבא במקום בו היו שובכי יונים, שם התחבאו בתנאים קשים למשך 9 חודשים עד לשחרור הכפר על ידי הצבא האדום בתאריך 23.3.1944.

הבתים שהיו בבעלות יהודים לא קיימים יותר, אך ניתן להצביע על מיקומם לפני המלחמה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  homero del oro, ראיון של החוקר תאומש ינקובסקי, עם 3 תושבי הכפר בשם Josif Turek, Emilia Emerhush, Mariya Pshenychna, במהלך מרץ 2014 - חלק 1.
2. ↑  homero del oro, ראיון של החוקר תאומש ינקובסקי, עם 3 תושבי הכפר בשם Josif Turek, Emilia Emerhush, Mariya Pshenychna, במהלך מרץ 2014 - חלק 2.
3. ↑  homero del oro, ראיון של החוקר תאומש ינקובסקי, עם 3 תושבי הכפר בשם Josif Turek, Emilia Emerhush, Mariya Pshenychna, במהלך מרץ 2014 - חלק 3.
4. ↑  homero del oro, ראיון של החוקר תאומש ינקובסקי, עם 3 תושבי הכפר בשם Josif Turek, Emilia Emerhush, Mariya Pshenychna, במהלך מרץ 2014 - חלק 4.
5. ↑  סריקה של עדות בכתב יד שנכתבה על ידי מאיר גולדברג, שמורה בארכיון יד ושם.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"קהילת יהודי קולדזיאני"**.
**קרב טליסו** במלחמת רוסיה–יפן התרחש ב-14-15 ביוני 1904 במחוז ליאונינג ליד תחנת הרכבת ואפאנגואו - כ-130 ק"מ מפורט ארתור. הרוסים רצו להגיע לפורט ארתור הנצורה. הקרב הסתיים בניצחון יפני.

רקע
---

לאחר שכוחות היפנים ניתקו את קשר היבשתי בין הכוחות הרוסים במבצר פורט ארתור לכוח העיקרי, גנרל אלכסיי קורופטקין החליט שיש לפעול לפתיחת ציר לפורט ארתור. המשימה הוטלה על כוח צבאי בהיקף של כ-33 אלף חיילים בפיקוד גאורגי שטקלברג. הפעולה בוצעה לפי דרישת מפקד הצבאי באזור, האדמירל יבגני אלכסייב, שדאג לגורל הצי הנצור. לשטקלברג ניתנה פקודה לנוע לכיוון פורט ארתור, להגיע למגע עם היפנים ועל ידי כך להקטין את היקף הכוח סביב פורט ארתור. יחד עם זאת, נדרש לא להגיע לעימות חזיתי עם כוח עודף ולא להגיע לניצול מלא של העתודות. המטרה הסופית של המבצע הייתה הגעת הכוח לפורט ארתור. שליחת כוח צבאי לכיוון פורט ארתור הייתה בניגוד לאסטרטגיה ההגנתית של אלכסיי קורופטקין ולכן הוא טען שיש קושי לתת לשטקלברג את כל מה שדרוש לו. גם הפקודות שניתנו לשטקלברג לא היו חדות מספיק.

היפנים שיפצו את הנמל בדאליין ויכלו לתגבר את הכוחות ללא הפרעה. כאשר נודע להם על כוונת הרוסים להגיע לפורט ארתור, הכוח באזור חולק לצבא מס' 3 שנשאר סביב המבצר הנצור ולצבא מס' 2 שהתחיל לנוע צפונה לאורך מסילת רכבת במטרה להגיע למגע עם הרוסים.

לפני הקרב הרוסים התרכזו דרומית לעיירה ואפאנגואו בקרבת מסילת הברזל.

מהלך הקרב
---------

ב-14 ביוני היפנים התחילו במתקפה עם חלק מהכוח שהיה ברשותם. הרוסים עמדו במתקפה ולאחר גילוי שרק חלק מהכוח היפני משתתף בה אף תכננו לתקוף בחזרה ולהתקדם דרומה. במהלך הלילה היפנים שינו את מיקום הצבת התותחים ואף קיבלו תגבורת בכוח אש. במהלך היום התברר שליפנים קיימת עליונות בכמות כוח אש תותחים וגם בדיוק הירי. 

לרוסים שהחלו לתקוף מבוקר 15 ביוני נגרמו אבדות גדולות מירי תותחים כבד. היפנים מצדם החלו במתקפה באגף הימני של החזית הרוסית. לקראת 8 בבוקר האגף הימני של הרוסים כבר היה מותקף מ-3 חזיתות. לאזור זה נשלחה תגבורת והרוסים הצליחו להחזיק בעמדות. לקראת 11:30 הגיעו למטה הרוסי ידיעות על נוכחות יפנית משמעותית צפונית לעמדות המוחזקות. בשעה 14:00 הגיעו התגבורות והחלו בפריקה מהרכבת. לאור האש הכבדה של התותחים היפנים, תגבורות אלו לא יכלו להתארגן ולהשתתף בקרב. בעקבות הידיעות משדה הקרב ובמטרה למנוע כיתור של הכוח ניתנה פקודה לנסיגה כללית. הגשם החזק שפרץ באזור מנע מהיפנים להמשיך ולרדוף את הרוסים הנסוגים. לקראת הערב הנסיגה הסתיימה וכל היחידות הרוסיות התרכזו סביב תחנת רכבת ונזלין.

תוצאות הקרב
-----------

כתוצאה מהקרב והנסיגה הרוסית, הכוחות היפנים סביב פורט ארתור יכלו להמשיך במצור ללא הפרעה. לא היו ניסיונות נוספים להגיע לפורט ארתור דרך היבשה מצד הרוסי. 

גנרל שטקלברג הואשם בכישלון המטלה שהוטלה עליו. מעשית, בין הסיבות העיקריות לכישלון היו הבדלים בהשקפת עולם של ניהול המלחמה בין שר המלחמה אלכסיי קורופטקין שדגל בהגנה לבין מפקד הכוחות באזור יבגני אלכסייב שדגל במדיניות התקפית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרב טליסו(1904)** בוויקישיתוף
* תיאור מפורט של הקרב (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007544866505171
* LCCN: sh2008001866

 |
**קתדרלת ריו דה ז'ניירו** (שמה הרשמי: **הקתדרלה המטרופוליטנית סאו סבסטיאו** (**Catedral Metropolitana de São Sebastião**)) היא מקום מושב הארכיבישוף הרומי-קתולי של העיר ריו דה ז'ניירו שבברזיל. היא קרויה על שם סבסטיאן הקדוש, הקדוש הפטרון של העיר.

הקתדרלה נבנתה במרכז העיר בין השנים 1964–1979. היא תוכננה על ידי האדריכל אדגר דה אוליוירה דה פונסקה (Edgar de Oliveira da Fonseca) בסגנון מודרניסטי, בהשראת פירמידות של תרבות המאיה. הקתדרלה היא הנוכחית בשורה ארוכה של כנסיות ששימשו כמקום מושב הארכיבישוף של העיר. הקודמת לה היא **כנסיית גבירתנו מהר הכרמל של הכס העתיק** (ידועה יותר כקתדרלה הישנה של ריו דה ז'ניירו).

הקתדרלה היא מבנה מעגלי בקוטר של 106 מטרים ובגובה של 75 מטרים. מותקנים בה ארבעה חלונות ויטראז' בגובה של 64 מטרים. היא יכולה להכיל 5,000 איש בישיבה או 20 אלף בעמידה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קתדרלת ריו דה ז'ניירו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קתדרלת ריו דה ז'ניירו (בפורטוגזית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 1877150325570010090004
* WorldCat: lccn-n2005092243

 |
יהודי מצ'ורטוריסק שנרצח בשואה.
**הקהילה היהודית בסטארי צ'ורטוריסק** (באוקראינית: **Старий Чорторийськ**; בפולנית: **Czartorysk**, צ'ורטוריסק) כפר במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, על גדת נהר סטיר, התקיימה מ-1577 עד להשמדתה בשואה.

תולדות הקהילה
-------------

תמונה ששלח מנשה בורקת, צעיר יהודי מצ'ורטוריסק שנספה בשואה, לחברו בן העיירה שעלה לארץ
מכתבו של מנשה בגב התמונה, 30.7.1937.מהמכתב עולים תחושותיו של הצעיר כלפי פעילות תנועת הנוער המקומית.
הידיעה הראשונה על היהודים בעיר היא משנת 1577, אומנם משערים כי עוד לפני כן חיו יהודים בצ'ורטוריסק.   

בתחילת שנת 1700 הוטל על יהודי צ'ורטוריסק מס-גולגולת כסכום של 100 זהובים. המספר מעיד על כך שמספר היהודים בעיירה היה קטן.  
באותה תקופת קהילת צ'ורטוריסק הייתה כפופה אז הראשית לוצק. 

בשנת 1897 היו 822 יהודים בעיר, היהודים היוו כ-30 אחוזים מכלל האוכלוסייה.

בסוף המאה ה-19 נסללה מבילת הברזל סארני-קובל ובמרחק 10 ק"מ מהעיירה נקבעה תחנת-רכבת ששמה כשם היישוב. בהמשך עברו יהודים מצ'ורטוריסק לגור בסביבת תחנת הרכבת החדשה.

### הקהילה במלחמת העולם הראשונה

בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היהודים גורשו מהעיירה ובתי העיירה נשרפו. 

אחרי שהתבסס השלטון הפולני חזרו לעיירה רק כרבע מתושביה. 

### בין מלחמות העולם

בין השנים 1921-1941 חיו בצ'ורטוריסק כ- 300 יהודים.

בעיירה היו מורים פרטיים ליהדות ולעברית, הילדים למדו בבית-הספר הפולני הממלכתי ואחרי-הצהריים השלימו את השכלתם היהודית והעברית אצל המורים הפרטיים.

בתקופה זו הייתה פעילה קבוצה של השומר הצעיר בצ'ורטוריסק, בקבוצה הם עברו הכשרה לחיים בקיבוץ בארץ-ישראל.

גורל יהודי הקהילה בשואה
-----------------------

צ'ורטוריסק נכבשה בידי הצבא הגרמני ב-28 ביוני 1941. 

זמן קצר לאחר מכן כמה גברים יהודים נתפסו ונורו למוות על ידי הגרמנים. בחודש יולי הגרמנים החרימו את חיות המשק שהיו בבעלות יהודית. 

יהודי העיירה רוכזו בגטו פתוח, ונשלחו לעבודות כפייה בתחנת הרכבת ובכריתת עצים ביערות הסמוכים. 

ביום י"א באלול תש"ב (24 באוגוסט 1942) כל יהודי צ'ורטוריסק – בעיקר נשים, ילדים ואנשים זקנים, נורו למוות על ידי יחידת הגרמני ליד בית הקברות של העיירה. 

צ'ורטוריסק שוחררה בידי הצבא האדום ב-3 בפברואר 1944. רק 10 איש שברחו ניצלו וזכו להגיע ליום השחרור.

אישים בקהילה
------------

* העיתונאי יונה רוזנפלד
* השחקן מיכאל וואקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  צ'ארטוריסק CZARTORYSK | מרכז מורשת יהדות פולין, באתר moreshet.pl
2. ↑  רצח יהודי צ'רטוריסק באתר יד ושם (באנגלית)
3. ↑  , www.yadvashem.org
4. ↑  יוסף שמיר, **השומר הצעיר בפולין 1913-1950 משחר ימיה של התנועה בגלציה**, ספריית פועלים, 1991
"חלונות סימולטניים בעיר", 1912
"נוף בדיסק", 1906
**רובר דלונה** (בצרפתית: **Robert Delaunay**;‏ 12 באפריל 1885, פריז – מונפלייה, 25 באוקטובר 1941) היה צייר צרפתי, אשר בעבודותיו בישר את הזרם האורפיסטי.

אחד מסימני ההיכר של עבודותיו הוא שימוש בצבעים עזים, הנותנים ביטוי לתחושותיו.

חייו
----

דלונה החל לצייר בעידוד דודתו, אליה עבר בעודו ילד, לאחר גירושי הוריו. כבר ב-1903 יצר אמנות. בין 1902 ו-1904 למד עיצוב תפאורות בבלוויל. ב-1904 החל לצייר באזור ברטאן והחל להתעניין בקבוצת פונט-אוון וב"סלון העצמאים" (Société des Artistes Indépendants). הוא עסק בניתוח הצבע של יוז'ן שברול של הנאו-אימפרסיוניזם ובעבודתו של סזאן, שהובילה אותו בסופו של דבר להתעניינות בקוביזם. ב-1906 הכיר את ז'אן מצינז'ה ואת אנרי רוסו וב-1909 החל לפעול בקבוצה של ציירים קוביסטיים שכללה גם את ז'ורז' בראק ופבלו פיקאסו.

ב-1908, לאחר שירותו הצבאי (כספרן גדודי), דלונה פגש את סוניה דלונה שעמה התחתן מאוחר יותר (אף היא הייתה ציירת נודעת) ומאוחר יותר נולד להם בן. בשנת 1909 החל דלונה לצייר סדרת של ציורים של העיר פריז ובעיקר של מגדל אייפל, לאחר שהתמקם בסטודיו בפריז.

בשנת 1911 הצטרף דלונה לקבוצת "הפרש הכחול", קבוצת ציירים שעסקו במוחשי והפיכתו למופשט, שהתרכזה במינכן. לאחר הצטרפותו לקבוצה זו השתנו ציוריו לחלוטין והוא יצר אומנות מופשטת תוך נטייה לקוביזם. ביצירותיו אלו שילב את הקוביזם עם הפוביזם תוך זיקה לתנועת האור שבאימפרסיוניזם ויצר סגנון ייחודי, לו קרא גיום אפולינר ב-1912 בשם אורפיזם.

בתקופת מלחמת העולם הראשונה דלונה שהה עם אשתו בספרד ואחר כך גם בפורטוגל. באותה תקופה עיצבו השניים תפאורה ותלבושות לבית האופרה של מדריד, וסוניה טרק הפכה למעצבת אופנה. לאחר חזרתו לצרפת ב-1921 השתתף דלונה בעיצוב פסי הרכבת בתערוכה העולמית של פריז (1937).

בתקופת מלחמת העולם השנייה, סבל דלונה מסרטן ובריאתו החלה להדרדר, הוא נפטר ב-25 באוקטובר 1941 במונפלייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רובר דלונה** בוויקישיתוף
* תמונתו - חלון בעיר, מס' 4
* רובר דלונה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007273565805171
* BIBSYS: 15000584
* BNE: XX1035565
* BnF: cb12215572f (data)
* CANTIC: a10916568
* CiNii: DA07090431
* GND: 118524496
* ISNI: 0000 0001 0912 1333
* KulturNav: ac7381c2-e364-4c77-a21e-d500ba3023cc
* LCCN: n50039043
* LNB: 000202879
* MusicBrainz: aaaed73d-d39c-4fd5-b764-943fedaa4200
* NDL: 00437612
* NGV: 924
* NKC: jn20000700379
* NLA: 35034683
* NLP: A21370199
* NTA: 06964926X
* RERO: 02-A003165820
* RKD: 21631
* SELIBR: 216620
* SNAC: w65d8sm4
* SUDOC: 030816521
* TePapa: 4588
* Trove: 807137
* ULAN: 500023463
* VcBA: 495/170046
* VIAF: 68979341
* WorldCat: lccn-n50039043

 |