recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**סמדר ברבר-צדיק** (נולדה ב-15 בספטמבר 1963) היא רואת חשבון ומנהלת, כיהנה כמנכ"לית הבנק הבינלאומי במשך 16 שנים.

קריירה
------

ברבר-צדיק נולדה ב-1963. היא רואת חשבון בהשכלתה ובעלת תואר שני במנהל עסקים, עם התמחות בחשבונאות ובמימון מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בתחילת דרכה עבדה במשרד רואי החשבון KPMG סומך חייקין ובמשך הזמן התקדמה לתפקידי ניהול במשרד. בתקופה זו ובמסגרת עבודתה התוודעה לאיש העסקים צדיק בינו והעניקה ליווי מקצועי לחברות שבבעלותו.

### קבוצת בינו

לאחר פרישתה מפירמת סומך-חייקין הועסקה על ידי בינו בשורת החברות שבשליטתו. בין היתר כיהנה כמנכ"לית סהר פיתוח ואחזקות בע"מ וכיו"ר חברת האנרגיה פז.

בשנים 1996–2003 כיהנה כמנכ"לית בינו אחזקות ולאחר מכן כמנכ"לית חברת פ.י.ב.י. אחזקות, שבאמצעותה שולט בינו בבנק הבינלאומי. בינואר 2005 מונתה למשנה למנכ"ל וראש אגף עסקים בבנק ושימשה כחברת הנהלה. בשנת 2006 מונתה לממלאת מקום המנכ"ל דוד גרנות והחל מ-2007 כיהנה כמנכ"לית הבנק. בכך הפכה ברבר-צדיק למנכ"לית בנק הצעירה ביותר בישראל (כשהיא בת 43) והאשה השנייה, לאחר מנכ"לית בנק לאומי גליה מאור, שעמדה בראש בנק שנמנה עם חמש קבוצות הבנקאות הגדולות בישראל. בספטמבר 2014 נבחרה על ידי מגזין פורבס ישראל לאחת מ-4 הנשים החזקות בישראל.[דרוש מקור]

תחת ניהולה קבוצת הבינלאומי רכשה ומיזגה מספר בנקים: בנק אוצר החייל, בנק מסד, יובנק ובנק פועלי אגודת ישראל.

מאז 2008 מכהנת כממלאת מקום נשיא איגוד הבנקים בישראל.

באוקטובר 2023 פרשה מעבודתה בבנק הבינלאומי.

חיים אישיים
-----------

ברבר-צדיק נשואה לכלכלן יוסי צדיק, אם לשלושה ומתגוררת בתל אביב.

היא חברה בוועד המנהל של ארגון "מתן" למעורבות עסקים בקהילה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סמדר ברבר-צדיק** בוויקישיתוף
* ynet, סמדר ברבר-צדיק מונתה למנכ"לית הבינלאומי, באתר ynet, 14 בינואר 2007
* ענבל אביב, סמדר ברבר-צדיק תמונה למנכ"ל הבינלאומי במקום גרנות, באתר News1 מחלקה ראשונה, 14 בינואר 2007
* רם דגן, המשכה של ידידות נפלאה, באתר TheMarker‏, 19 בינואר 2007
* אליאב אללוף ועירית אבישר, ‏סמדר ברבר-צדיק: "כל פעם שאני נפגשת עם העובדים אני לומדת", באתר גלובס, 23 בדצמבר 2009
* תומר זלצר, ראיון "כלכליסט" - סמדר ברבר צדיק: "רמת היועצים בבנק הבינלאומי היא הטובה ביותר", באתר כלכליסט, 2 בפברואר 2011
* שגית פסטמן, סמדר ברבר צדיק, באתר "פורבס ישראל", 18 במרץ 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  איתמר לוין, ‏נחטפים לתפקידי ניהול, באתר גלובס, 23 בדצמבר 2004
2. ↑  החצר של בינו, באתר גלובס, 1 באוגוסט 2006
3. ↑  דפנה צוקר, ‏בינו מחזק את מעורבותו בבינלאומי: מינה את סמדר ברבר למס' 2 בבנק, באתר גלובס, 15 בדצמבר 2004
4. ↑  דפנה צוקר, ‏סמדר ברבר-צדיק, באתר גלובס, 19 בספטמבר 2005
5. ↑  סטלה קורין-ליבר, ‏סומנה לגדולות, באתר גלובס, 18 בינואר 2007
6. ↑  עירן פאר, ‏סמדר ברבר צדיק ממזגת, באתר גלובס, 15 בדצמבר 2008
7. ↑  שירה חורש, ‏יו"ר הפועלים יאיר סרוסי נבחר לנשיא איגוד הבנקים, באתר גלובס, 17 בספטמבר 2009
**קרמיקה כפר מנחם** היה מפעל לקרמיקה אמנותית שפעל בקיבוץ כפר מנחם.

היסטוריה
--------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
בראשית 1965 הוקם מפעל הקרמיקה של קיבוץ כפר מנחם. המפעל, שנועד לספק תעסוקה לחברי הקיבוץ המבוגרים, נוהל בראשיתו על ידי פייבל שריג (1911–1988). את עיקר הדגמים יצרו הפסלים אביגדור כהן (1920–2018) ומשה סעידי. בשנתו הראשונה של המפעל עיצב סעידי את סדרת המוצרים הראשונה, ולאחר מכן הקים את המחלקה לקרמיקה ארכיטקטונית שאותה הוביל במשך קרוב ל-40 שנה.

בשנת 1967 זכה המפעל בהשקעה ממשלתית בסך של כ-400,000 ל"י. בראשית הקמתו שימש והאדריכל ישראל טאוב, שהקים בשנת 1956 את "קרמוס", כיועץ טכני ועסק גם בהכשרת העובדים במפעל. בשנת 1967 מנה המפעל 12 עובדים.

המפעל ייצר בעיקר מוצרי קרמיקה דקורטיביים בטכניקות של יציקה בתבניות. מרבית הכלים שנוצרו במפעל אופיינו בשימוש בעיטורים גאומטריים-פיסולים ובזיגוג בצבעים עזים. בנוסף, נעשה במפעל שימוש גם בעיטורים שנעשו בצורה ידנית, בדומה למפעלי קרמיקה תעשיית אחרים בישראל. לצד הכלים ייצר המפעל גם אריחי קיר דקורטיביים לאדריכלות ועשרות תבליטי קיר שונים שיוצרו עבוד אמנים שונים. בין היתר יוצרו במפעל אריחי הקרמיקה עבור תבליט קיר (1970) שיצר שרגא וייל בשיתוף משה סעידי בחזית בית הכנסת הגדול בתל אביב-יפו.

בשנת 1973 זכה דגם אריחי קיר שעיצב סעידי ודגם של מערכת כלי אוכל בשם "מן התנור אל השולחן" בעיצוב ימימה ארגז בפרס שני בתחרות של המכון לפריון העבודה והייצור של משרד המסחר והתעשייה.

בשנת 1996 נסגר המפעל בשל הקושי להתחרות במוצרי ייבוא ולעמוד בסטנדרטים של האיכות הנדרשת.

מבני המפעל משמשים היום כסדנאות לאמנים שונים ובמקום שוכנת שדרת האמנים כפר מנחם.

על אף חשיבותו ההיסטורית של המקום בתחום הקרמיקה הישראלית, מבני המפעל מיועדים להריסה לצורך בניית מבני תעשייה חדשים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרמיקה כפר מנחם** בוויקישיתוף
* קרמיקה כפר מנחם, ברשת החברתית פייסבוק

 קרמיקה כפר מנחם, ברשת החברתית פייסבוק

* אילנה נורמן, ‏"קפצתי עם בן הזוג והילדים למכולת זבל": שתי הגיסות שגילו שבקיבוץ שלהן מסתתר אוצר, באתר ‏מאקו‏, 22 בדצמבר 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  פייבל שריג, באתר קיבוץ כפר מנחם
2. ↑  אביגדור כהן, באתר קיבוץ כפר מנחם
3. ↑  ראו: אושרו השקעות ב־13 מיליון ל"י במפעלי תעשיה, דבר, 21 ביוני 1967
4. ↑  ראו: הקרמיקה היפה של כפר־מנחם, על המשמר, 29 בדצמבר 1967
5. ↑  ראו: פרסים לקרמיקאים, דבר, 31 במאי 1973. המערכת של ארגז לא נכנסה לייצור ונותרה כדגם המצוי אצל האמנית.
6. ↑  שדרת האמנים כפר מנחם, ברשת החברתית פייסבוק

| תעשיית הקרמיקה בישראל |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| בית החרושת לקרמיקה של בית היתומים שנלר (1895) • בית החרושת של יוסף ברלוביץ • בית החרושת ללבנים של יחיאל מיכל שטיינברג (1923) • כד וספל (1934) • פלקרמיק (1934) • קדר (1934) • נעמן (1939) • חרסה (1946) • קרנת (1950) • לפיד (1951) • ברבור (1953) • קרמוס (1953) • גופר קרמיקה (1956) • קרמיקה כפר מנחם (1965) • בית היוצר (1966) |

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:אישיות משחק   
פרמטרים [ 1 ] לא מופיעים בהגדרת התבנית  
פרמטרים [ יישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

| תאריך לידה = 27 באוגוסט 2000
| התחלת פעילות = 2011
| סיום פעילות = הווה
}}
**ליר עיסא** (בערבית: **لير عيسى**; נולד ב-27 באוגוסט 2000) הוא שחקן ערבי-ישראלי.

ביוגרפיה
--------

עיסא נולד ביפו, והוא בנם של השחקן הערבי-נוצרי-מרוני, נורמן עיסא, ושל המחזאית היהודייה-ישראלית גדעונה רז. אחיו הגדול של השחקן שון עיסא. ליר יהודי-ערבי. 

למד בתיכון גימנסיה "הרצליה" בתל אביב, שם למד במגמות תיאטרון ויחסים בין-לאומיים. בתקופת לימודיו התיכוניים השתתף גם בסדנת לימודי תיאטרון לנוער בתיאטרון הבימה. ב-2018 החל ללמוד במכינה בסטודיו למשחק ניסן נתיב, ובין השנים 2019–2022 למד בסמינר הקיבוצים המכללה לחינוך לטכנולוגיה ולאמנויות שבתל אביב.

דובר שוטף את השפות הערבית (מצד אביו) והעברית (מצד אמו).

קריירה
------

### תיאטרון

במסגרת הפקות סיום-השנה במגמת התאטרון בה למד בתיכון, השתתף עיסא במחזה המקורי "הוראות הפעלה" מאת שירלי בייטל-נתיב, בתפקיד מיקי. כמו כן, במסגרת לימודיו בנוער-הבימה הוא השתתף במחזות "הנחשול", בתפקיד תום, ו"כולם רוצים לחיות" מאת חנוך לוין, בתפקיד פוזנא.

בנובמבר 2022 השתתף בהצגה "ריקודו של ג'ינגיס כהן", שהועלתה באולם 4 שבתיאטרון הבימה. בהצגה הוא מגלם את דמותו הראשית, של קומיקאי יהודי בתקופת השואה, ועבור תפקיד זה היה עליו ללמוד יידיש.

### טלוויזיה וקולנוע

ב-2020 גילם עיסא חייל סורי בסדרת הדרמה "שעת נעילה" של כאן 11.

בשנת 2021 הוא השתתף בסדרת הנוער "פלמ"ח" של yes, בתפקיד עמיר, נער ערבי שנכלא בכלא עכו. באותה שנה השתתף בסרט "תמונת הניצחון" בבימויו של אבי נשר, שם גילם מצרי בשם סעיד שעובד עבור מפיק יומני קולנוע.

משנת 2022, החל לשחק בתפקיד מרכזי בסדרת הפנטזיה "כראמל" מבית כאן חינוכית, בתפקיד גול (גבריאל) ג'רום.

ב-2023 החל לשחק בסדרת דרמת הנעורים "מדרסה" (בערבית: مدرسة - "בית ספר") של סייד קשוע כאן חינוכית ומכאן 33, שעוסקת בבית ספר דו-לשוני יהודי-ערבי בירושלים, בו עיסא מגלם את ח'אלד ברהום, הדמות הגברית הראשית בסדרה שמתאהב בדמות הנשית הראשית בסדרה, שירה אברהמי (שירה יוסף).

פילמוגרפיה
----------

### טלוויזיה

| שנה | כותר | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | החולמים | רובי (הצעיר) | תפקיד אורח |
| חצויה - הדבר האמיתי | ילד בסיור צילומים | תפקיד אורח |
| 2020 | שעת נעילה | חייל סורי | תפקיד משנה |
| 2021 | פלמ"ח | עמיר | תפקיד משנה |
| 2022–2023 | כראמל | גול (גבריאל) ג'רום | תפקיד ראשי |
| 2023 | מדרסה | ח'אלד ברהום | תפקיד ראשי |

### קולנוע

| שנה | כותר | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2021 | תמונת הניצחון | סעיד | תפקיד משנה |

קישורים חיצוניים
----------------

* ליר עיסא, ברשת החברתית פייסבוק
* ליר עיסא, ברשת החברתית אינסטגרם
* ליר עיסא, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* ליר עיסא, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ליר עיסא, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  אליעזר היון, ההצגה שמזכירה שהנאצים היו בני אדם: "מול מכונה של רוע קל יותר להתמודד", באתר ynet, 3 בנובמבר 2022
3. ↑  סמדר שילוני, "אם מבקשים ממני להחליט אם אני יהודי או ערבי - אני לא מסכים להיכנס לשם", באתר ynet, 30 בדצמבר 2021
**רונן שוויג** (22 באפריל 1969 – 24 באוגוסט 2023) היה כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי, והיה מזוהה בעיקר עם בית"ר ירושלים והפועל ירושלים.

קריירה
------

שוויג גדל במחלקת הנוער של בית"ר ירושלים, ולאחר סיים את גיל הנוער עבר לעונה אחת לבית"ר תל אביב. ב-1987 חזר לקבוצת האם בית"ר ירושלים והחל להיות שותף בקבוצה הבוגרת. בעונת 1988/1989 היה אחד המצטיינים בגמר הגביע בו ניצחה בית"ר וזכתה בגביע לעונה זו. בעונת 1990/1991 היה אחד הבולטים בקבוצה תחת זאב זלצר, ואף זומן לסגל נבחרת ישראל אך היא ירדה לליגת המשנה הארצית, והזימון בוטל עקב פריצת מלחמת המפרץ וביטול המשחקים הבינלאומיים. לאחר מכן היה שותף בעליית הליגה של הקבוצה חזרה לליגה הבכירה ב-1991/1992, וגם שותף להישג (כמעט) חסר תקדים של הקבוצה כשבעונה הראשונה שהיא עלתה מליגת המשנה גם לקחה אליפות ב-1992/1993.

לאחר מכן מעמדו דעך בקבוצה וב-1994 עבר לבית"ר תל אביב, הפועל ירושלים והפועל לוד. בשנת 2000 הגיע לעירוני קריית גת וסייע לה לעלות לליגת העל. בעונת 2000/2001 חזר להפועל ירושלים ובעונת 2002/2003 ניסה לסייע גם לה לעלות חזרה לליגת העל. בסוף העונה החמיצה הקבוצה את העלייה לליגת העל במחזור האחרון, בו היה שותף שוויג, לאחר שהקבוצה נזקקה לניצחון במשחק חוץ מול הפועל רעננה, אך סיימה בתיקו 0-0 שהשאיר אותה בליגת המשנה. זכורה במיוחד בעיטה של שוויג שעברה מספר סנטימטרים ממסגרת השער בדקות האחרונות. המשחק היה אחד האירועים המאכזבים של עונת שיא בעיני האוהדים, ואף זכה בפי אוהדי הקבוצה לכינוי "טראומת רעננה".

לאחר הפרישה
-----------

לאחר פרישתו מכדורגל המשיך לעסוק בתחום הכדורגל, פתח חוגי כדורגל לילדים ונוער באזור ירושלים, ומאז 2011 כתב טורי דעה בתחום הספורט הירושלמי במקומונים. לשוויג שלוש בנות, ובשנת 2017, בגיל 48, הפך לסבא.

ב-24 באוגוסט 2023, בגיל 54, הלך שוויג לעולמו לאחר שנלחם במשך שנתיים במחלה קשה.

תארים
-----

בית"ר ירושלים
* אליפות (1): 1992/1993
* גביע המדינה (1): 1988/1989

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* לאן נעלם רונן שוויג, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  מהליגה הארצית לכיכר ציון – סיפורה של סנסציה: חוזרים לאליפות 1992/93, סיפור האליפות של בית"ר בעונת 1992/1993 שם מוזכר שוויג
2. ↑  לא ייאמן: בגיל 48, רונן שוויג הפך לסבא. בריאות ואושר, באתר "כל העיר", מקומון ירושלים, 13 ביולי 2017
3. ↑  שחקן העבר, רונן שווויג, הלך לעולמו, באתר ערוץ הספורט, 24 באוגוסט 2023
**מוחמד א-זוואהירי** (בערבית: **محمد الظواهري**; מרץ 1953 – 13 בפברואר 2024) היה חבר בג'יהאד האסלאמי המצרי ומנהיג הג'יהאד הסלפי במצרים. הוא היה אחיו הצעיר של מנהיג אל-קאעידה איימן א-זוואהירי. נעצר במצרים ב-17 באוגוסט 2013, והועמד לדין על הקמת ארגון טרור ותכנון פיגועים נגד הממשלה.

ביוגרפיה
--------

א-זוואהירי נולד בגיזה שבמצרים במרץ 1953. הוא למד בפקולטה להנדסה באוניברסיטת קהיר, ועבר לערב הסעודית לעבוד כמהנדס בחברת בנייה.

כבר בצעירותו אימץ את האסלאם הסוני הקיצוני. בשלהי שנות ה-70 היה חבר יחד עם אחיו איימן א-זוואהירי בג'יהאד האסלאמי המצרי. בשנת 1981 הועמד לדין שלא בפניו יחד עם עוד חברים בג'יהאד האסלאמי המצרי באחריות לרצח נשיא מצרים אנואר סאדאת, אך נמצא לא אשם. בהמשך הצטרף לארגון סעד אסלאמי ונסע לאינדונזיה ולבוסניה והרצגובינה לעזור בבניית מרפאות ובתי ספר. לאחר כמה שנים, כשהוא נשוי ואב לשישה ילדים, עבר להתגורר בתימן עם משפחתו. לאחר מכן עבר לגור עם אחיו בח'רטום שבסודאן שם החלו להתגבש פעילי המוג'אהדין. לאחר שנאלצו לעזוב את סודאן, עבר אחיו איימן לאפגניסטן, שם הצטרף בהמשך לאוסאמה בין לאדן, בעוד מוחמד חזר עם משפחתו לעבודתו כמהנדס בתימן.

ב-1999 נעצר על ידי הרשויות במצרים בחשד לקשירת קשר עם ח'אלד עבדול סאמי, שהיה ממנהיגי הג'יהאד האסלאמי המצרי, שהוגדר כארגון טרור. במשך כמה שנים לא היה ברור מה מצבו, ובני משפחתו חשבו שהוצא להורג. באוקטובר 2001 ביקשה ארצות הברית דגימת DNA מדמו, מכיוון שחשבה שמצאה את גופתו של אחיו, איימן, במערה באפגניסטן. בפברואר 2004 פרסם העיתון "א-שרק אל-אווסט" כי גילה שמוחמד בחיים ומוחזק בכלא המצרי. חודש לאחר מכן משרד הפנים המצרי אישר את הדיווח, ואישר לבני משפחתו לבקרו בכלא. ככל הנראה עבר מוחמד עינויים בידי המוח'אבראת המצרי במהלך חמש השנים שהועלם. במרץ 2011 הוא שוחרר מהכלא. היה ניסיון להעמידו לדין בבית משפט צבאי באשמת טרור, אך במרץ 2012 הוא זוכה.

בספטמבר 2012 הציע מוחמד בריאיון לטלוויזיה המצרית לתווך בין העולם המערבי לבין ארגוני הטרור האסלאמיים. הוא היה מעורב בארגון המחאה מול שגרירות ארצות הברית בקהיר בספטמבר 2012. כמו כן ארגן מחאה מול שגרירות צרפת, לאחר התערבותה הצבאית במאלי, וקבע כי צרפת נלחמת באסלאם. למעשה, מוחמד א-זוואהירי היה מנהיג הזרם הסלפי-ג'יהאדיסטי במצרים, ונחשב למנהיג של פעילי הטרור המזהים עצמם כסלפים ג'יאהדיסטים (א-סלפיה אל-ג'יהאדיה) בחצי האי סיני. באוגוסט 2013, לאחר הדחתו של נשיא מצרים מוחמד מורסי, נעצר מוחמד, ובאפריל 2014 הועמד לדין על הקמת ארגון טרור שמטרתו לפגוע בביטחון מצרים.

א-זוואהירי נפטר ב-13 בפברואר 2024.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "Al-Jihadeya Al-Salafeya leader Al-Zawahiri captured", באתר דיילי ניוז מצרים, 17 באוגוסט 2013
2. ↑  Islamic Jihad Founder: Brotherhood has been funding Ansar Bayt al-Maqdis, באתר אינדיפנדנט מצרים, 9 בספטמבר 2013
3. ↑  "Al-Jihadeya Al-Salafeya leader Al-Zawahiri captured", באתר דיילי ניוז מצרים, 17 באוגוסט 2013
4. 1 2  מוחמד א-זוואהירי יועמד לדין במצרים, באתר רשת ב', 6 באפריל 2014
5. 1 2 3  Chapter VI: Muhammad al-Zawahiri and Hussain al-Zawahiri
6. ↑  Top Al Qaeda Ideolgue and Zawahiri's Brother to Denounce Violence, באתר פוקס ניוז, 20 באפריל 2007
7. ↑  "Egypt acquits Qaeda leader brother, others in retrial", באתר רויטרס, 19 במרץ 2012
8. ↑  "Exclusive: Al Qaeda leader's brother offers peace plan", באתר CNN, ספטמבר 2012
במתמטיקה, **טריאנגולציה** היא חלוקה של משטח למשולשים (הנקראת גם **שילוש**), או - בהכללה - חלוקה של עצם גאומטרי מממד כלשהו לסימפלקסים. לחלוקות אלה חשיבות מרכזית בתרגום של בעיות מגאומטריה לקומבינטוריקה ובחזרה.

טריאנגולציה של מצולע
--------------------

כל הטריאנגולציות האפשריות של משושה קמור.
טריאנגולציה של מצולע היא חלוקה של פנימו למשולשים באמצעות אלכסונים. לכל מצולע קיימת טריאנגולציה. נוכיח זאת באינדוקציה על n:

ל-n=3 המצולע הוא משולש ומהווה הטריאנגולציה היחידה של עצמו. נניח שהטענה נכונה לכל מצולע בעל פחות מ-n צלעות ונוכיח כי היא נכונה למצולע עם n צלעות (וכן 3<n). נחפש אלכסון שעובר כולו בתוך המצולע. נבחר קודקוד B של המצולע שנמצא על שפת הקמור שלו. יהיו A ו-C הקודקודים הסמוכים ל-B ‏(AB ו-BC הם צלעות במצולע). אם AC עובר בתוך המצולע הוא האלכסון הרצוי. אחרת, יש קודקודים של המצולע שנמצאים בתוך המשולש ABC. מבין קודקודים אלו נבחר את הקודקוד D שהוא הרחוק ביותר מהישר AC. האלכסון BD חייב לעבור בתוך המצולע. האלכסון שמצאנו מחלק את המצולע לשני מצולעים מסדר נמוך יותר, להם ניתן לבצע טרינגולאציה לפי הנחת האינדוקציה. יחד הם נותנים טריאנגולציה של המצולע הגדול כולו. באינדוקציה דומה ניתן להוכיח שבכל טריאנגולציה יש n-2 משולשים.

כאשר מדובר במצולע קמור מסדר n, מספר הטריאנגולציות האפשריות הוא מספר קטלן ה-n-2.

טריאנגולציה של משטחים
---------------------

בטריאנגולציה של משטחים משתמשים הן בטופולוגיה והן בגרפיקה ממוחשבת.

### משטחים טופולוגיים

בטופולוגיה השימוש המרכזי של טריאנגולציה הוא בשביל להגדיר אינווריאנטים טופולוגיים (כגון הומולוגיה של מרחב טופולוגי ומאפיין אוילר), ומבנים על יריעות (כגון אוריינטציה). בדרך כלל, אנו מחלקים משטחים טופולוגים למשולשים במובן הטופולוגי של המילה, זאת אומרת שהצלעות והמשולשים עצמם עקומים ומכופפים.
ידוע שמטריאנגולציה מסוימת של משטח אפשר לעבור לכל טריאנגולציה אחרת של אותו משטח, עם אותן נקודות קצה, באמצעות סדרה של **צעדי פכנר** (Pachner moves), שבהם עוברים בין שתי הטריאנגולציות השונות של מרובע קמור.

לכל יריעה טופולוגית קומפקטית ממימד 1, 2 או 3 יש טריאנגולציה סופית; לעומת זאת, במימד 4 או יותר יש יריעות טופולוגיות שלא ניתן לבצע להן טריאנגולציה, והחל מממד 5 יש גם יריעות חלקות כאלה. מסיבה זאת, בטופולגיה מודרנית הטריאנגולציה הפכה פחות שימושית ומשמשת בעיקר להמחשת רעיון מסוים ודוגמאות.

### טריאנגולציה בגרפיקה ממוחשבת

בגרפיקה ממוחשבת משתמשים בטריאנגולציה לצורך הצגת משטחים. כאן הצלעות והמשולשים בדרך כלל ישרים ומשוריים, ולכן רק מקרבים את המשטח. ככל שהמשולשים קטנים יותר כך הקירוב טוב יותר.

### דוגמאות של טריאנגולציות

טריאנגולציה של ספירהטריאנגולציה של טבעת מביוסטריאנגולציה של טורוס

ראו גם
------

* שילוש דלוני

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **טריאנגולציה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **טריאנגולציה (גאומטריה)** |

* טריאנגולציה, באתר MathWorld (באנגלית)
**שונאים, סיפור אהבה** (באנגלית: **Enemies, A Love Story**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1989 בבימויו של פול מזורסקי, עם רון סילבר, לנה אולין, אנג'ליקה יוסטון ומרגרט סופי סטיין בתפקידים הראשיים.

העלילה מתרחשת בניו יורק בשנת 1949 בה מתגוררים שורדי שואה רבים שעדיין מצולקים נפשית מטראומת השואה.

התסריט מבוסס על הרומן "שונאים - סיפור אהבה" של יצחק בשביס זינגר (1972).

אנג'ליקה יוסטון ולנה אולין היו מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. פול מזורסקי ורוג'ר סימון היו מועמדים לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר.

תקציר העלילה
------------

הרמן ברודר (רון סילבר) הוא ניצול שואה שגר בקוני איילנד עם אשתו הפולניה יאדוויגה (מרגרט סופי סטיין). אשתו ושני ילדיו נספו בשואה והוא ניצל על ידי יאדוויגה שהייתה משרתת בביתם. היא החביאה אותו בעליית גג ולאחר המלחמה הם התחתנו והיגרו לארצות הברית.

הרמן סובל מפוסט טראומה. בלילות הוא חולם איך שהנאצים גוררים ומכים את אשתו וביום הוא מדמה כל שוטר לאיש אס אס. הוא אומר ליאדוויגה כי הוא עובד בעסק של ספרים בפילדלפיה אבל למעשה הוא עובד ככותב נאומים לרב למבק (אלן קינג) בניו יורק.

הוא לא מגלה ליאדוויגה כי הוא מנהל יחסים קרובים עם מאשה טורשינר (לנה אולין), ניצולת שואה גרושה, שגרה עם אימה שפרה פועה (ג'ודית מלינה) בברונקס, שתיהן סובלות נפשית ממאורעות השואה. מאשה רוצה להתחתן אבל הרמן מהסס. לאון טורשינר (פול מזורסקי) בעלה לשעבר, נפגש איתו ומזהיר אותו שלא יילכד ברשת שלה כפי שהוא נלכד.

הרמן קורא בעיתון מודעה שתמרה אשתו בחיים והיא מחפשת קרובים. הוא נפגש אתה והיא מודיעה לו כי שני ילדיהם נספו. הוא מגלה לה שהוא נשוי והיא באה לדירתם ונפגשת עם יאדוויגה ההמומה.

הרמן בשלב זה נשוי לשתי נשים ורכלנית השכונה, גב' שרייר(ריטה קארין) מגיעה ביחד עם מר פשלס (פול לידס), מנהל בית אבות, לרחרח בסביבה.

יאדוויגה מתקרבת ליהדות, מדליקה נרות שבת והולכת לבית כנסת. כאשר היא דורשת מהרמן להתלוות אליה לתפילת כל נדרי הוא מסרב, מתווכח וסוטר לה. היא פורצת בבכי ומטיחה בפניו האם זה מגיע לה לאחר שסיכנה את חייה למענו?

לבסוף מתחתן הרמן עם מאשה. כעת הוא נשוי לשלוש נשים. הרב למבק מזמין אותם למסיבה בביתו ושם חושף פשל,ס לפני כולם שהרמן נשוי לשלוש נשים.

מאשה עוזבת בכעס ובאותו זמן מגלה לו יאדוויגה כי היא בהיריון. הרמן נמשך למאשה וחוזר לדירתה בברונקס. הם מחליטים לברוח לפלורידה אך באותו יום מתה אימה. מאשה נכנסת לדיכאון ומתאבדת בנטילת כדורי שינה והרמן נעלם.

יאדוויגה מובהלת לחדר לידה בלווית תמרה והרב למבק. היא יולדת בת וקוראת לה מאשה.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| רון סילבר | הרמן ברודר | האב |
| מרגרט סופי סטיין | יאדוויגה | אשתו של הרמן |
| לנה אולין | מאשה טורשינר | מאהבת/אשתו של הרמן |
| אנג'ליקה יוסטון | תמרה ברודר | אשתו הראשונה של הרמן |
| אלן קינג | הרב למבק | הבן הצעיר |
| ג'ודית מלינה | שפרה-פועה | אמא של מאשה |
| פול מזורסקי | לאון טורשינר | הגרוש של מאשה |
| פיל לידס | מר פשלס |  |
| ריטה קארין | גב' שרייר | רכלנית |

קישורים חיצוניים
----------------

* "שונאים, סיפור אהבה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "שונאים, סיפור אהבה", באתר נטפליקס
* "שונאים, סיפור אהבה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "שונאים, סיפור אהבה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "שונאים, סיפור אהבה", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "שונאים, סיפור אהבה", באתר אידיבי
* "שונאים, סיפור אהבה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לשונאים, סיפור אהבה, באתר יוטיוב
**כתר אדוארד הקדוש** (אנגלית: **St Edward's Crown**) הוא כתר ההכתרה הרשמי של מלכי הממלכה המאוחדת.
הכתר נוצר בשנת 1661 להכתרתו של מלך אנגליה צ'ארלס השני, לאחר שכתר ההכתרה הקודם הושמד בהוראת אוליבר קרומוול במהלך מלחמת האזרחים של אנגליה. על פי המסורת, הזהב ממנו הוכן הכתר נלקח מהכתר של אדוארד המודה (אדוארד הקדוש) - מלך אנגליה במאה ה-11 והפנינים נלקחו מתכשיט שהיה שייך למלכה אליזבת הראשונה.

כתר אדוארד הקדוש כפי שמופיע על דגלים רבים בממלכה המאוחדת ובממלכות חבר העמים הבריטי
הכתר מורכב מארבע צלבי פאטה בבסיסו, המעוטרים בארבעה פרחי חבצלת שמעליהם ארבע חצאי קשתות שמעליהן מונד ובראשו צלב. במרכז הכתר כיפת קטיפה.
הכתר עשוי זהב טהור (24 קראט) ובו 444 אבנים יקרות. בהתאם לנוהג, לאחר ההכתרה הוצאו מהכתר היהלומים ואבני החן ונותר רק שלד הכתר. בשנת 1911 הוחזרו לכתר היהלומים ואבני החן.

על אף שהכתר הוא כתר ההכתרה הרשמי, המלכה ויקטוריה והמלך אדוארד השביעי בחרו שלא להיות מוכתרים בכתר זה בשל משקלו (2.155 קילו), והם הוכתרו בכתר האימפריה הממלכתי, הקל יותר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כתר אדוארד הקדוש** בוויקישיתוף
* כתר אדוארד הקדוש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| תכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת |
| --- |
| כתרים | כתר אדוארד הקדוש • כתר האימפריה הממלכתי • הכתר האימפריאלי של הודו • הכתר הממלכתי של ג'ורג' הרביעי • כתר סקוטלנד • כתר מרי ממודנה • הכתר הממלכתי של ג'ורג' הראשון • כתר פרידריק, נסיך ויילס • כתר ההכתרה של ג'ורג' הרביעי • כתר המלכה אדלייד • כתר היהלומים הקטן של המלכה ויקטוריה • כתר המלכה אלכסנדרה • כתר ג'ורג', נסיך ויילס • כתר המלכה מרי • כתר המלכה אליזבת • כתר צ'ארלס, נסיך ויילס |  |
| שרביטים | שרביט אדוארד הקדוש • שרביט היושר והרחמים • שרביט סקוטלנד |
| חרבות | חרב המתת • חרב הרחמים • חרב סקוטלנד |
| אחרים | אבן הגורל • סמל מסדר פטריק הקדוש • אודם הנסיך השחור • גלובוס הריבון |
**שרונה נסטוביץ'** (נולדה ב-19 בדצמבר 1971) היא זמרת ישראלית.

ביוגרפיה
--------

נסטוביץ' נולדה בבת ים, דור שישי למשפחה של מוזיקאים. למדה שנתיים בבית הספר רימון.

ב-1994 השתתפה כזמרת בלהקת הבית בסדרת תוכניותיו של דודו אלהרר "שירים ומשהו" בערוץ הראשון.

ב-1996 השתתפה באלבום הילדים "הדרקון הלא נכון", על פי סיפור של יהונתן גפן.

ב-1998 הצטרפה כסולנית, במשך 3 שנים, ללהקת "הכל עובר חביבי" ואיתם הקליטה את האלבום "מי שמדבר על אהבה". במקביל שיחקה בהצגה "בוסתן ספרדי" בהבימה.

ב-2005 הוציאה את השיר "לא אומרת כלום" במסגרת פרויקט מטרופולין של עופר מאירי, ובהמשך הופק סינגל הבכורה שלה, "גבוה", שאותו כתב טל שגב. באותה שנה שיתפה נסטוביץ' פעולה עם אורן שטרית במסגרת הפרויקט "Guesthouse".

בחודש נובמבר 2006 יצא אלבום הבכורה של נסטוביץ', שנקרא בפשטות "שרונה נסטוביץ'", וכולל 11 שירים. נסטוביץ' כתבה חלק נכבד מהשירים, והאלבום כולל גם שירים שכתבו טל שגב, דני רייכנטל וארז ברזוליק. השירים הופקו על ידי אורן שטרית, דני רייכנטל, אייל קצב, זוהר בירגר ובועז וולף. האלבום מכיל גם את הקליפים לשירים "אוריאנה" ו"חופשי".

ב-2008 הקליטה נסטוביץ' ביצוע מחודש לשיר "היא לא תשוב" של להקת אתניX עבור האלבום "עבודה עברית 2".

בתחום הדיבוב, שרונה ביצעה את שיר הפתיחה של "לאן נעלמה כרמן סן דייגו?" עם מומי לוי, וגם דיבבה בסרטי שרק את הנסיכה פיונה.

קישורים חיצוניים
----------------

* שרונה נסטוביץ', במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* שרונה נסטוביץ', באתר שירונט
* שרונה נסטוביץ', דף שער בספרייה הלאומית
* שרונה נסטוביץ', באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
* שרונה נסטוביץ', במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* עמי פרידמן, את מוכרת מאיפשהו: שרונה נסטוביץ' נלחמת על מקומה, באתר nrg‏, 24 ביולי 2012

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007300568805171
* ISNI: 0000 0004 0364 2949
* VIAF: 298601805
* WorldCat (עם VIAF): 298601805

 |





1. 1 2  ביוגרפיה שרונה נסטור-בן עטר, באתר qube
חמישה מגופניו של צבי נרקיס
**נרקיס** או "נרקיסים" היא משפחת גופנים שעיצב המעצב הגרפי צבי נרקיס.

רקע
---

בשנות ה-50 של המאה ה-20 פורסמו בישראל מספר גופנים עבריים חדשים לדפוס והם קורן, דוד, הדסה והצבי. כל אחד פותח על ידי מעצב אחר. עם זאת לא הייתה בנמצא משפחת גופנים המכילה וריאציות שונות של אותה האות עבור שימושים שונים, כפי שהיה קיים בלועזית, (לכותרות, לטקסט ארוך, לטקסט רציף ארוך, לטקסט מודגש, לעיתון ולספר וכדומה). לפיכך לקח על עצמו המעצב הגרפי צבי נרקיס לעצב משפחה רבת-גופנים שתכיל סוגי אות שונים שיוכלו לחיות זה בצד זה ללא צרימה (בין אות רגילה למודגשת למשל, בין כותרת לגוף הטקסט וכו').

הגופנים במשפחת הנרקיסים
-----------------------

ב-1958 סיים נרקיס את עיצוב האות הראשונה: **נרקיס בלוק** תוך מספר שנים עוצבו עוד שש סדרות אות "בלוק". שלוש לטקסט רציף: מודגש, חצי מודגש וצר חצי מודגש והשאר עבור כותרות.

כל אותיות נרקיס בלוק בנויות מצורות גאומטריות פשוטות (ריבוע, עיגול ומשולש), בדגש על קריאות גבוהה ובהשפעת אותיות עבריות עתיקות שנמצאו חקוקות באבן או משובצות בפסיפסים בארץ ישראל.

נרקיס בלוק היא בעלת קריאות גבוהה גם בגודל כתב זעיר ולכן הפכה להיות פופולרית בטפסים ממשלתיים ואחרים. כמו כן שימשה אות ה"בלוק" בפרסומות, עלונים ומגזינים.

עיצוב סדרת האותיות להדפסת ספרים הושפע מכתבי יד ספרדיים. בשנת 1965 נרכשה הסדרה על ידי חברת לינוטייפ למכונות סדר הדפוס שלה כאות העברית החדשה ונקראת מאז נרקיס-ליינוטייפ. ב־1968 יצא לאור הספר הראשון שסודר באות נרקיס, "מלאכת המשכן" מאת משה לוין. בעיקר התחבבה האות להדפסת ספרי ילדים.

צבי נרקיס המשיך בפיתוח סדרות גופנים עבור צרכים שונים כגון הצורך לשלב מספר גופנים באותו עמוד (לצורך הפרדה בין טקסט לציטוט, שילוב הוראות ותוכן, הערות שוליים ועוד). כך פותחו **נרקיס תם** (על בסיסו פותח גופן אריאל בעברית), **נרקיס חדש**, **נרקיסים**, ו**נרקיס חן**. עבור כל אחד פותח גופן מלא של כ־120 תווים ובתוכם אותיות, אותיות דגושות, ניקוד מלא, ספרות, סמני פיסוק דק ולכל גופן פותחו מספר סוגי אות: ספר, בינוני, שמן, צר וכדומה.

הפצת הגופן
----------

עד לשנת 2019, הופצו הגופנים על ידי חברת מסטרפונט. החל משנת 2019, מופצים הגופנים על ידי חברת פונטף, במהדורות חדשות.

קישורים חיצוניים
----------------

* צבי נרקיס, נרקיס, נרקיסים וכל השאר, אתר טיפוגרפיה עברית של אוניברסיטת תל אביב
* איתן בקרמן, נרקיסיסט, באתר הארץ, 10 באוגוסט 2006

  


| כתב עברי |
| --- |
| מערכות אלפבית | אלפבית פרוטו-כנעני • אלפבית פיניקי • אלפבית עברי עתיק • אלפבית ארמי • אלפבית עברי |
| וריאציות של אלפבית עברי | כתב רש"י • כתב סת"ם • כתב רהוט • סוליטריאו |
| שונות | כתיב עברי • ליטון של עברית • טעמי המקרא • אותיות מנצפ"ך • גרש • אם קריאה • הגיית העברית • גימטריה |
| ניקוד | ניקוד טברני • ניקוד בבלי • ניקוד ארץ־ישראלי • ניקוד ארצישראלי-טברני • ניקוד שומרוני • ניקוד העברית בת ימינו • כתיב מלא |
| גופנים עבריים | דוד • אריאל • פרנק-ריהל • קורן • מרים • נרקיס • חיים • דרוגולין • הדסה • הצבי • כתב רש"י • סת"ם • שלום • ירושלמי • וילנא • אלף |
| אלפבית עברי | א • ב • ג • ד • ה • ו • ז • ח • ט • י • כ • ל • מ • נ • ס • ע • פ • צ • ק • ר • ש • ת |
| שפות הנכתבות בכתב עברי | עברית • ארמית • יידיש • ערבית יהודית • לאדינו |
שגיאות פרמטריות בתבנית:אישיות משחק   
פרמטרים [ תקופת פעילות ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

מיכל פורס שחקנית ראשית
**מיכל פורס** (נולדה ב-5 במרץ 1978) היא שחקנית ישראלית.

ביוגרפיה
--------

פורס נולדה בכפר סבא. החלה את דרכה כדוגמנית חברת האופנה קום איל פו והופיעה כניצבת באחד הפרקים בסדרת הבורגנים.
בשנת 2000 סיימה את לימודי המשחק לאחר שלוש שנים במחזור ל"ד של הסטודיו למשחק ניסן נתיב. עימה למדו השחקנים מורדי גרשון, רן גואטה שניהל את תיאטראות אורנה פורת וגבעתיים ואמיתי מילוא שמלמד אימפרוביזציה משנת 2006 בניסן נתיב.

בשנת 2003 שיחקה בעונה הראשונה של הטלנובלה של ערוץ 2 "אהבה מעבר לפינה" גילמה את ליסה, חברתה של עדן (מירי בוהדנה). בתפקיד זה התאהבה באמנון (נתן דטנר), ויצאה איתו במהלך העונה הראשונה, בגדה בו עם עודד (ישי גולן) ולבסוף נענתה להצעת נישואין מאמנון שלא צלחה. על אף שזהו תפקיד משנה, הוא הקנה לפורס פרסום רב בתקופת השידור והיא זכתה לאהדה ציבורית.

בשנת 2005 השתתפה בסרט "ברונו מאוהב" שביים אילן הייטנר בתפקיד הראשי את ענת, מנהלת השיווק וזוגתו של כוכב הסרט ברונו (אוהד קנולר) שמנהל מפעל קטן לייצור חומוס ומתאהב במקביל ברייצ'ל (שמרית לוסטיג) ומנהל איתה רומן.

בשנת 2007 השתתפה בעונה הראשונה במספר פרקים בודדים בסדרת הפשע של HOT "הבורר" בתור נירה נרקיס, בת דודה של נדב (יהודה לוי).

בשנת 2009 שיחקה בסדרה הקומית "קוויקי" בתפקיד הבוסית של יאיר, וגילמה דמות קשוחה ולא מתפשרת שנוטה לדבר במשפטים קצרים.

חיים אישיים
-----------

ניהלה מערכת יחסים עם השחקן דוד שאדי.

קישורים חיצוניים
----------------

* מיכל פורס, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* מיכל פורס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* לירן דברת, גולשת מהסיר, באתר ynet‏ 28 במאי 2003
**הסכם הידידות, שיתוף הפעולה והעזרה ההדדית** שנחתם ב-1948, היה הסכם בין פינלנד לברית המועצות, ושימש כבסיס ליחסים בין המדינות בין השנים 1948–1992, עם התפרקות ברית המועצות. ההסכם היה הכלי העיקרי ביישום קו פאסיקיבי–קקונן (אנ').

ההסכם
-----

באמצעות החתימה על ההסכם ב-6 באפריל 1948, ביקשו הסובייטים להרחיק את איום המערב מגבולותיהם על ידי מניעת השימוש בשטח פינלנד להתקפה. הפינים מצידם הבטיחו את עצמאותם, מה שאפשר לפינלנד להמשיך ולהישאר דמוקרטיה ליברלית בעלת גבול באורך 1,340 ק"מ עם ברית המועצות.

ההסכם חייב את פינלנד להתנגד להתקפות נגדה מצד "גרמניה ובעלות בריתה" (הכוונה הייתה לארצות הברית ובעלות בריתה) ולהתנגד לשימוש בשטחה לצורך התקפה על ברית המועצות. במידת הצורך, פינלנד יכולה לבקש סיוע סובייטי. עם זאת, ההסכם לא סיפק לצבא האדום הנחיות בנוגע לכניסה לשטח פינלנד, ונקבע שפעולות אלו יידרשו להיות מוסכמות במידה ופינלנד תבקש סיוע. בנוסף, ההסכם לא חייב את פינלנד לפעול במידה וברית המועצות תותקף שלא דרכה. כמו כן, ההסכם הכיר בנייטרליות הפינית, ואפשר לה להתחמק ממאבקי המעצמות לאורך כל המלחמה הקרה.

מעמד החתימה על ההסכם, חותם על ההסכם ויאצ'סלב מולוטוב, מאחוריו עומד יוסיף סטלין, משמאל לסטלין, ראש ממשלת פינלנד מאונו פקאלה
בשל המעמד הלא ברור של היחסים בין המדינות אחרי מלחמת ההמשך והפרשנות של ההסכם, פינלנד פעלה לפי החלטת ברית ורשה ולא השתתפה בתוכנית מרשל. עקב כך, תקופת השיקום הפינית אחרי מלחמת העולם השנייה נמשכה זמן רב בהשוואה למדינות קפיטליסטיות אחרות באירופה, והייתה תלויה כלכלית בברית המועצות. בכלליות, פינלנד שמרה על ריחוק ממעצמות המערב ומנאט"ו. באמצעות ההימנעות מתמיכה במערב, היא הדפה לחצים סובייטיים להשתתף בברית ורשה. לא התרחשו בשום שלב תרגילים צבאיים משותפים ושיתוף הפעולה הצבאי היה מינימלי, למעט פעולות סובייטיות מדי פעם.

ההסכם שימש ככלי בידי הסובייטים לצבור כוח בעניינים הפנימיים של פינלנד, מה שכונה פינלנדיזציה ובעימותים כמו משבר האיגרת (אנ'), בו דרשו הסובייטים לכנס התייעצויות צבאיות, מה שסיכן את הנייטרליות של פינלנד בעיני המערב. קיים כיום ויכוח באיזו מידה נשיא פינלנד, אורהו קקונן, שכיהן בין 1956 ל-1982, השתמש בהסכם כדי לקדם את כוחו במדינה.

למרות המדיניות הרשמית, מתחת לשולחן היה שיתוף פעולה חשאי בין פינלנד למערב. ארגונים סוציאל–דמוקרטיים פינים קיבלו מימון מה-CIA, וכן הועברו נתונים סייסמיים על ניסויים גרעיניים. מנגד, מדינות הגוש המזרחי ריגלו בפינלנד.

לברית המועצות היו הסכמים דומים עם מדינות רבות שלא היו קשורות בברית איתה, אך היו תלויות בה במידה רבה, כמו צפון קוריאה (1961), הודו (1971) ווייטנאם (1978). ההסכם הראשון מסוג זה נחתם עם צרפת החופשית ב-10 בדצמבר 1944.

ההסכם פג ב-1992, עם החתימה על הסכם חדש בין פינלנד לרוסיה שאחרי העידן הסובייטי.

קישורים חיצוניים
----------------

* Agreement of Friendship, Cooperation, and Mutual Assistance
* The Agreement of Friendship, Coöperation, and Mutual Assistance between The Union of Soviet Socialist Republics and The Republic of Finland
* The Paasikivi Policy and Foreign-Policy Thinking, The Paasikivi Policy (ארכיון)
* The Paasikivi Policy and Foreign-Policy Thinking

הערות שוליים
------------

1. ↑  "The Franco–Soviet Treaty of ALliance and Mutual Aid" (PDF) (באנגלית). University Library of Hawaii. 10 בדצמבר 1944. נבדק ב-21 ביוני 2022. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Lukacs, John (1992). "Finland Vindicated". *Foreign Affairs*. **71** (4): 50–63. doi:10.2307/20045309. JSTOR 20045309.
**יעל רויכמן** (נולדה ב-1972) היא פרופסור מן המניין ומרצה בכירה בבית הספר לכימיה ובבית הספר לפיזיקה ואסטרונומיה באוניברסיטת תל אביב. רויכמן היא מהנדסת חומרים ופיזיקאית ניסיונית בתחום החומר המעובה, אשר חוקרת נוזלים מורכבים מחוץ לשיווי משקל תרמי תוך שימוש בטכניקות אופטיקה מתקדמות.

השכלה וקריירה
-------------

רויכמן סיימה תואר ראשון בהנדסת חומרים ותואר נוסף בפיזיקה, שניהם מהטכניון, בשנת 1995. לאורך כל לימודיה הייתה מצטיינת דיקן. היא סיימה תואר שני בהנדסת חומרים מהטכניון ב-1997 ודוקטורט בפיזיקה, אף הוא מהטכניון, ב-2004.

בשנים 2004–2008 שימשה חוקרת באוניברסיטת ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית שם עסקה במחקר במסגרת עבודת הפוסט דוקטורט שלה.

בשנת 2008 חזרה לישראל והצטרפה לסגל הבכיר בבית הספר לכימיה באוניברסיטת תל אביב. היא מונתה לפרופסור חבר בשנת 2018, ובשנת 2019 קיבלה מינוי משותף עם בית הספר לפיזיקה ולאסטרונומיה של האוניברסיטה.

מחקריה עוסקים בתחומים של מכניקה סטטיסטית מחוץ לשיווי משקל, מצב מעובה רך, תכונות מכניות ודינאמיות של נוזלים מורכבים, לכידה הולוגרפית אופטית ופיתוח שיטות מיקרוסקופיה אופטית.

ב-2020 הובילה פיתוח של מערכת ניסיונית המאפשרת לעקוב אחר חלקיק המבצע פעפוע, ולאתחל את מיקומו באמצעות מלקחיים אופטיות, שהן למעשה קרני לייזר המשמשות להזזה ומניפולציה של חלקיקים מיקרוסקופיים.

פרסים ומלגות
------------

* 1997 – מלגת גוטווירט, טכניון
* 2003 – פרס הצטיינות בתרגול, טכניון
* 2008 – מלגת ות"ת לחוקרת צעירה, ישראל
* 2008 – מלגת אלון, ישראל
* 2010 – קתדרה לחוקרת צעירה על שם ריימונד ובברלי סאקלר
* 2021 – מלגת הקרן הלאומית למדע – מחקר ניסיוני על תהליכי אחזור במערכות מרובות חלקיקים

חיים אישיים
-----------

רויכמן נשואה ואם לשלושה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של יעל רויכמן (באנגלית)

* יעל רויכמן, באתר גוגל סקולר
* יעל רויכמן, באתר אוניברסיטת תל אביב
* יעל רויכמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* "אור וחומר" - סדרת מדע ודעת. הרצאה של יעל רויכמן, באתר יוטיוב, 2011
* יעל רויכמן בסרטון של אוניברסיטת תל אביב, באתר יוטיוב, 2019
* נעה פלדמן, ידע זה כוח, במדור "חדשות מדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 27 ביוני, 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופ' יעל רוכמן, באתר הפקולטה למדעים מדויקים ע"ש ריימונד ובברלי סאקלר
2. ↑  מסע בין כוכבים ברמה המולקולרית והקשר הישראלי, באתר ynet, 12 באוקטובר 2020
3. ↑  Experimental realization of diffusion with stochastic resetting, scholar.google.com
4. ↑  המוחות שחזרו רגע לפני אישור התוכנית, באתר TheMarker‏, 15 במרץ 2010

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007364086605171
* ORCID: 0000-0003-1927-4506
* ResearcherID: C-6677-2015
* VIAF: 15150170619500012560
* WorldCat (עם VIAF): 15150170619500012560

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"יעל רויכמן"**.
**יוהאן השלישי** (בשוודית: **Johan III**; ‏ 20 בדצמבר 1537 – 17 בנובמבר 1592) היה מלך שוודיה מ-1568 ועד מותו. הוא היה בנם של גוסטב ואסה ושל אשתו השנייה, מרגרט ליונהבורד, אשת אצולה שוודית. הוא היה דוכס פינלנד בין השנים 1556 – 1563, וב-1581 קיבל את התואר "הנסיך הגדול של פינלנד".

ביוגרפיה
--------

יוהאן היה בנם השני של גוסטב ואסה (הראשון) ושל מרגרט ליונהבורד. כדוכס פינלנד הוא התעמת עם אחיו, אריק הארבעה- עשר, מלך שוודיה וב-1563 הוא נכלא על ידו. לאחר שחרורו מהכלא, ככל הנראה בשל אי השפיות של אחיו, הצטרף יוהאן למתנגדים לאחיו, הדיח אותו וירש אותו על כס המלכות. בעל בריתו החשוב ביותר היה דודו מצד אמו, סטן ליונהבורד. זמן קצר לאחר מכן הוציא יוהאן להורג את יועצו הנאמן ביותר של אחיו, יורן פרסון, שהוחזק כאחראי העיקרי ליחס הנוקשה שיוהאן זכה לו כאשר נכלא. עד יומו האחרון של אחיו אריק, קיננו בליבו של יוהאן חששות. הפחד שלו מפני האפשרות שהמלך המודח ישוחרר מכלאו, הובילה אותו להורות ב-1571 לשומריו של אחיו, להרוג אותו בכל מצב בו יעלה בפניהם החשד שמישהו עלול לשחרר אותו. באופן זה סיים אריק הארבעה עשר ככל הנראה את חייו ב-1577.

בהמשך יזם יוהאן שיחות שלום עם דנמרק ועם העיר ליבק, כדי להביא את מלחמת שבע השנים הצפונית לקיצה, אך דחה את הסכמי רוסקילדה (1568)(אנ') שבו קיבלו נציגיו דרישות מרחיקות לכת של הדנים. לאחר שנתיים נוספות של לחימה, הסתיימה המלחמה בויתורים מינוריים של השוודים בהסכם שצ'צ'ין שנחתם ב-1570. בשנים הבאות הוא נלחם בהצלחה נגד רוסיה במלחמת ליבוניה שהסתיימה ב-1583 בחתימתו של הסכם פלוסה ושוודיה קיבלה בחזרה את העיר נרבה. באופן כללי הושפעה מדיניות החוץ של יוהאן מקשריו עם פולין, שבשנת 1587 היה בנו זיגימונד למלך פולין.

בתחום מדיניות הפנים הראה יוהאן רגשות אהדה כלפי הכנסייה הקתולית, בהשפעת אשתו קתרינה, שהייתה בתו של זיגמונט הראשון, מלך פולין וכתוצאה מכך נגרמו חיכוחים עם הכמורה והאצולה השוודיות. הוא חידש מספר מנהגים דתיים קתוליים וב-1575 הוא התיר למנזרים הקתוליים שנותרו בשוודיה, לקבל לשורותיהם מועמדים חדשים לנזירות. מעת לעת הוא גם התעמת עם אחיו הצעיר, קרל. יוהאן השלישי היה פטרון נלהב של האומנויות והארכיטקטורה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוהאן השלישי, מלך שוודיה** בוויקישיתוף
* יוהאן השלישי, מלך שוודיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* יוהאן השלישי, מלך שוודיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 90245454
* GND: 122841999
* ICCU: SBNV082072
* ISNI: 0000 0001 1021 7172
* KulturNav: 70d48001-e6b5-4971-be26-d645887a10bf
* LCCN: n86037801
* NLP: a0000001618731
* NTA: 070590621
* SELIBR: 191674
* SUDOC: 11103048X
* VcBA: 495/146725
* VIAF: 15663342
* WorldCat: lccn-n86037801

 |
חופש התנועה ב**קוריאה הצפונית** מוגבל; אזרחים אינם יכולים לנוע בחופשיות מחוץ למדינה ובתוכה.

תחבורה בינלאומית
----------------

התחבורה הרגילה אל קוריאה הצפונית וממנה נעשית בטיסה או ברכבת דרך בייג'ינג, סין. תחבורה ישירה אל קוריאה הדרומית וממנה התאפשרה בצורה מוגבלת בין השנים 2003–2008, (לאוטובוסים תיירותיים, ולא לרכבים פרטיים).

כבישים
------

כבישים ראשיים בקוריאה הצפונית (נכון ל-2009)
אילוצי דלק והיעדר מכוניות פרטיות הפכו את מערכת הכבישים במדינה למשנית לעומת מערכת הרכבות. 

בקוריאה הצפונית ישנם שלושה כבישים מהירים מרכזיים: הכביש המהיר פיונגיאנג-וונסאן, כביש מהיר באורך 200 ק"מ (120 מייל) המחבר בין פיונגיאנג ו-וונסאן בחוף המזרחי; הכביש המהיר פיונגיאנג-נמפו, כביש מהיר באורך 43 ק"מ (27 מייל) המחבר את פיונגיאנג לעיר הנמל שלה, נמפו; והכביש המהיר פיונגיאנג-קאסונג, כביש מהיר בן 100 קילומטרים (62 מייל) בן ארבעה נתיבים המחבר בין פיונגיאנג לקייסונג. 

הכבישים משמשים בעיקר כלי רכב של הצבא, אוטובוסים כפריים המחברים בין הכפרים, ומשאיות שמובילות מוצרי תעשייה וחקלאות. בכל הערים הגדולות יש שירותי אוטובוס וחשמלית.

רכבות
-----

 ערך מורחב – **רכבות בקוריאה הצפונית**  

רשת הרכבות בקוריאה הצפונית מנוהלת על ידי רכבת קוריאה (בקוריאנית: **조선 민주주의 인민 공화국 철도성**), הסוכנות הממשלתית המחזיקה בהיתר בלעדי להפעלת רכבות בקוריאה הצפונית, כמקובל במדינה הדוגלת בכלכלה מתוכננת.

נכון לשנת 2018, בקוריאה הצפונית פרוסה רשת מסילות ברזל באורך של למעלה מ-6,000 ק״מ, כאשר רובה המכריע היא מסילה ברוחב סטנדרטי. עם זאת, כ-400 ק״מ מרשת המסילות מורכבת ממסילה צרה (762 מילימטר), הפרוסה במקומות שונים ברחבי המדינה.

הרכבת היא אמצעי התחבורה החשוב ביותר בקוריאה הצפונית. 80% מתנועת האנשים ו-86% מתנועת התוצרת התעשייתית במדינה מתבצעות באמצעות מערכת הרכבות במדינה.

בנוסף, החל משנת 1973 פועלת בבירה פיונגיאנג רכבת תחתית קטנה, המורכבת משני קווים שעברו מספר הרחבות. כמו כן פועלת בבירה רשת חשמליות (טראמים).

תחבורה אווירית
--------------

בקוריאה הצפונית ישנם כ-80 שדות תעופה שמישים, במחציתם מסלול נחיתה סלול. שדות התעופה מופעלים על ידי חברת התעופה הלאומית (בבעלות ממשלתית מלאה), אייר קוריו. ישנם נמלי תעופה הנשלטים על ידי צבא קוריאה הצפונית. עם סיום מלחמת קוריאה שוקמו ונבנו שדות תעופה רבים. צי המטוסים מורכב ממטוסים תוצרת רוסיה. נמל התעופה הראשי במדינה הוא נמל התעופה סונאן שבפיונגיאנג.

תחבורה ימית
-----------

### נמלים

הנמלים בקוריאה הצפונית משמשת בעיקר לסחר חוץ ודיג. נמלי ים המשמשים לסחר חוץ (ייצוא וייבוא), ונתיבי שיט פנימיים המשמשים בעיקר להובלה פנימית של מוצרים וכוח עבודה.

כל נמלי הים במדינה לא קופאים במשך כל השנה. הנמלים העיקריים הם- בחוף המזרחי: צ'ונגג'ין, המהונג (הונגנאם), קימצ'אק, רג'ין, סונבונג (אונג'י לשעבר) קוסונג וונסן. בחוף המערבי: נאמפו והאג'ו. בצי הסוחר כ-200 ספינות מסוגים שונים עם נפח כולל של כמיליון טון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תחבורה בקוריאה הצפונית** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hayato, Kokubu, 将軍様の鉄道 (Shōgun-sama no Tetsudō),
**מנוע רקטי היברידי** הוא מנוע רקטי העושה שימוש בשני סוגי הודפים, דלק מוצק ודלק נוזלי או גז.

היסטוריה
--------

הרעיון הוצע לראשונה בסוף שנות השלושים של המאה ה-20 במפעל IG Farben בגרמניה ובמקביל בחברת "רקטות קליפורניה" בארצות הברית. ליאוניד אנדרוסוב (אנ'), שעבד בגרמניה, תיאר לראשונה את המנועים ההיברידיים עם פחם וגז N2O (חמצן דו-חנקני).

בשנות ה-40 של המאה ה-20 חברת הטילים של קליפורניה פסיפיק השתמשה ב-LOX (חמצן נוזלי) בשילוב עם מספר סוגי דלק שונים, כולל עץ, שעווה וגומי. המוצלחות ביותר של בדיקות אלה היה עם דלק גומי. ביוני 1951 הוטסה רקטת LOX / גומי לגובה של 9 ק"מ.

רעיון בסיסי
-----------

מנוע רקטי היברידי מורכב ממיכל לחץ המכיל בתוכו חמצן נוזלי (הדלק הנוזלי), תא בעירה שבתוכו מאוחסן הדלק המוצק ומכשיר המפריד בין השניים. כאשר ישנו צורך בהפעלת כוח, שסתום תא הבעירה נפתח ואליו מוזרם הדלק הנוזלי. הדיפוזיה (פעפוע) בין השניים נעשית בשכבה התחתונה של המנוע ונוצר כוח.

דלק
---

מנוע היברידי הפוך, אשר אינו נפוץ מאוד, הוא מנוע שבו המנוע משתמש במחמצן (חומר כימי שכאשר בא במגע עם דלק, דלק נשרף) מוצק ודלק נוזלי. כמה אפשרויות לדלק נוזלי הם נפט, hydrazine (תרכובת כימית שמשמשת כמרכיב בדלק) ו LH2 (מימן נוזלי), HTPB (דלק נוזלי) פופולרי ביותר עבור מנועים רקטים היברידיים, בשל האנרגיה שלו ובשל העובדה שאפשר להתמודד איתו בבטיחות רבה. בדיקות בוצעו בהם HTPB היה ספוג בחמצן נוזלי, והוא עדיין לא התפוצץ. דלק זה לא צפוף כמו מנועי רקטות מוצקים, ולכן לעיתים מוסיפים לו אלומיניום, כדי להעלות את צפיפותו ובכך לשפר את ביצוע הטיל.

חסרונות של מנוע רקטי היברידי
----------------------------

טילים היברידיים נוטים להיכשל יותר מכיוון שקיים קושי לערבב הודפים ממצבי צבירה שונים.

יתרונות של מנוע רקטי היברידי
----------------------------

למנועים ההיברידיים הנעה מכנית פשוטה יותר - דורש רק דלק נוזלי יחיד וכתוצאה מכך פחות אינסטלציה, פחות שסתומים, ופעולות פשוטות יותר.

תוספי מתכת - במתכות המרכיבות את הטיל נכללות מתכות בעלות תגובה גבוהה יותר כגון אלומיניום, מגנזיום, ליתיום או בריליום.

קירור - קירור נוזלי ומתקדם יותר מה שעוזר למדחפים להתחמם פחות וכך להגדיל את הסיכוי להצלחה. 

חיסכון בדלק - חיסכון של עד 50% ביחס לכלי הרכב המקבילים לו, המונעים בהנעה קונבנציונלית (שיטת תנועה רגילה).

הפחתה ניכרת בפליטת מזהמי האוויר - החסכון בדלק מתבטא, בין היתר בהפחתת פליטת המזהמים וגם כולל הנעה שקטה יותר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מנוע רקטי היברידי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007533745105171
* LCCN: sh85063273

 |
הרב **מאיר אזרי** (נולד ב-1 בפברואר 1959) הוא רב רפורמי ואיש ציבור. מכהן מאז 1991 כרב בית דניאל - קהילה ליהדות מתקדמת בתל אביב-יפו וראש מרכזי דניאל ליהדות מתקדמת.

פעילותו
-------

אזרי הוסמך לרבנות מטעם ההיברו יוניון קולג', בוגר אוניברסיטת חיפה בהיסטוריה של עם ישראל ובמדע המדינה. הוא למד לקראת תואר שני באוניברסיטה העברית בירושלים והשתלם באוניברסיטת סן פרנסיסקו ובמכון התאולוגי בברקלי.

אזרי פעיל שנים רבות במסגרות הפועלות כנגד חקיקה דתית. הוא ממייסדי עמותת חמד"ת המתאמת פעילות בנושא חופש מדע, דת ותרבות בישראל, ובשנים 1984-1986 היה מזכ"ל ראשון שלה. בין השנים 1989-1986 כיהן אזרי כמזכ"ל התנועה ליהדות מתקדמת בישראל. בשנות כהונתו כמזכ"ל התנועה הוקמו המרכז לפלורליזם יהודי, אגף לחינוך ואגף לפיתוח קהילתי. בשנים 2002-1998 שימש יושב ראש מר"ם - מועצת הרבנים המתקדמים בישראל.

בין שאר תפקידיו הציבוריים מכהן בחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית, חבר הנהלת חברת מוסדות חינוך בתל אביב יפו, חברה האחראית על הפעלת כ-80 מוסדות חינוך ותרבות בעיר. הוא יזם הקמת "משכנות רות דניאל" - מרכז תרבות, חינוך והארחה ביפו.

אזרי פרסם את הספר "חג העצמאות והתפתחותו בישראל" (1994), עורך הספר "חושבים יהדות מתקדמת" - מסע להכרת היהדות הרפורמית, (בהוצאת בבל-משכל, ידיעות אחרונות, תשס"ה-2005). הוא פרסם מאמרים רבים בעיתונות הישראלית והזרה ומופיע בקביעות בתקשורת ובקהילות יהודיות בעולם. 

אזרי ערך אלפי טקסי בר מצווה וחתונות רפורמיות-שוויוניות.

הרב אזרי נשוי לאנה אזרי, דיפלומטית בשירות החוץ, שמכהנת כיום כשגרירת ישראל בצ'כיה ולפני כן כיהנה גם כשגרירת ישראל בפולין, באוקראינה וברוסיה, ואב לשניים.

קישורים חיצוניים
----------------

מאמרים של הרב מאיר אזרי

* לחתוך או לא לחתוך, אתר בית דניאל
* יהדות בעיר הגדולה
* גם אנחנו מאמינים בתוכנית האלוהית
* הדרך השלישית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310497805171
* VIAF: 44556733
* WorldCat (עם VIAF): 44556733

 |
**הולוסי אקאר** (בטורקית: **Hulusi Akar**; נולד ב-21 בינואר 1952) הוא שר ההגנה הנוכחי של טורקיה, עד שנת 2018 כיהן כראש המטות המשולבים של הכוחות המזוינים של טורקיה.

ביוגרפיה
--------

אקאר נולד ב-21 בינואר 1952 בעיר קייסרי שבטורקיה. בשנת 1972 הוא סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית הטורקית, ובשנת 1973 למד בבית הספר למקצועות חי"ר. בשנת 1975 למד דיפלומטיה בינלאומית באוניברסיטת המלכה של בלפסט בבריטניה.

החל מ-18 באוגוסט 2015 הוא מחזיק בדרגת גנרל ומשמש כראש המטות המשולבים של טורקיה, המקנה לו פיקוד עליון על צבא טורקיה, חיל האוויר הטורקי והצי הטורקי. ב-30 בנובמבר של אותה שנה, בעקבות הפלת מטוס ה-SU-24 הרוסי על ידי טורקיה, התגלע סכסוך בינו לבין נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן, משום שארדואן האשים את הצבא בפרשה. אקאר הצהיר בתגובה: "אילו הפוליטיקאים היו שותקים, זה היה נפתר במהירות".

במהלך ניסיון ההפיכה בטורקיה (2016), פנו לאקאר הקושרים, שהיו ברובם מקרב הצבא, ושידלו אותו להצטרף אליהם. אקאר בחר להישאר נאמן לארדואן, והקושרים נאלצו לשים אותו במעצר. מאוחר יותר סיפר ש"נאמר לי לחתום על הצהרה של משטר צבאי. כשסירבתי, הם הידקו חגורה סביב צווארי, אבל לא ויתרתי." הוא הוחזק במשך שעות בבסיס חיל האוויר באנקרה, וחולץ למחרת הקשר. הוא הופיע בפרלמנט המופצץ כשהוא זוכה למחיאות כפיים סוערות מצד המחוקקים והנוכחים בדיון המיוחד שהתכנס. בזמן בו הוחזק בשבי שימש כממלא מקומו מפקד הארמייה הראשונה, גנרל אהמט דונדאר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הולוסי אקאר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הולוסי אקאר
* הולוסי אקאר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בעקבות הפלת המטוס: נתק בין ארדואן ומפקד הצבא, באתר nrg‏, 30 בנובמבר 2015
2. ↑  טורקיה: מתקן כליאה ענק קולט אלפי מתנגדים?, באתר nrg‏, 23 ביולי 2016
3. ↑  After the coup, the counter-coup
4. ↑  יואשמו בבגידה: אלה בכירי הצבא שניסו להפיל את ארדואן, באתר וואלה!‏, 17 ביולי 2016
5. ↑  Orgeneral Akar kurtarıldı

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1205573429
* VIAF: 4341158309839406690005
* WorldCat (עם VIAF): 4341158309839406690005

 |
**הוא חזר** (בגרמנית: **Er ist wieder da**) הוא רומן סאטירי גרמני רב-מכר מאת טימור ורמש, העוסק באדולף היטלר. הספר, שהוא רומן הביכורים של המחבר, יצא לאור בשנת 2012 בהוצאת Eichborn Verlag. בשנת 2015 יצא לאקרנים סרט גרמני באותו השם.

עלילה
-----

קו העלילה עוסק באדולף היטלר, המתעורר ב-2011 במגרש ריק בברלין, המתגלה כגן שהיה מחוץ לפיהררבונקר. הוא חסר כל ידע על מה שקרה לאחר התאבדותו ב-1945. חסר בית וחסר כול, היטלר מפרש את כל מה שהוא רואה וחווה בשנת 2011 מתוך השקפת העולם הנאצית — למשל, הוא מניח כי הטורקים בגרמניה הם אינדיקציה שקרל דניץ שכנע את טורקיה להצטרף למדינות הציר, והוא חושב שוויקיפדיה נקראת על שם Wikinger ("ויקינגים"). בעודו תר בחנות עיתונים אחר הביטאונים הנאציים החביבים עליו, הוא מבחין בתאריך המופיע באחד העיתונים ונוכח כי חלפו כמעט 70 שנה מאז האירועים האחרונים שנחקקו בזיכרונו. בעל החנות משוכנע כי ניצב לפניו שחקן מוכשר המצליח לגלם נאמנה את דמותו של היטלר וכך גם כל עוברי האורח, כולם מזהים אותו, אך אף אחד לא מאמין שהוא היטלר; במקום זאת, הם חושבים שהוא קומיקאי או שחקן מתודי. 

היטלר מתאקלם היטב בגרמניה החדשה ולומד לשלוט באמצעי המדיה, כגון האינטרנט, כדי לקדם את משנתו הנאצית. הוא מופיע בתוכנית האירוח הקומית בשם "היי אחי!", ומציג שם את דעותיו בצורה פרועה. קטעי וידאו שלו כועס זוכים להצלחה מסחררת ב-YouTube, וכשחקן הוא מגיע למעמד של סלבריטי מודרני. העיתון "בילד" מנסה להשמיץ אותו, אך נתבע על ידי ערוץ הטלוויזיה ונאלץ להלל אותו. דווקא הציבור הנאו-נאצי, שסבור כי ה"חקיין" פוגע בכבודו של מנהיגם, תוקף אותו באופן פיזי וגורם לאשפוזו בבית חולים. האהדה הציבורית כלפיו גוברת, הוא מנצל את הפופולריות שלו כדי לחזור לפוליטיקה, ונראה כי דרכו של היטלר בחזרה אל הזירה הפוליטית נסללת בבטחה.

פרסום
-----

הספר תומחר במחיר €19.33, כאזכור מכוון לעלייתו של היטלר לשלטון ב-1933.
עד לחודש מרץ בשנת 2014 נמכרו 1.4 מיליון עותקים של הספר בגרמניה לבדה.
הספר עצמו תורגם ל-41 שפות שונות (בעברית בהוצאת סלע מאיר). 

הספר הופק לסרט גרמני באותו השם שהקרנת הבכורה שלו נעשתה ב-8 באוקטובר 2015. הסרט בוים על ידי דויד וננדט. כחלק משיווק הסרט, השחקן שגילם את היטלר הופיע בדמותו במספר ערים גרמניות, כולל אתרי צילום הסרט בברנדנבורג ובברלין, בודק את תגובות הציבור; לפחות הופעה אחת הייתה קרובה למפגן של המפלגה הנציונל-דמוקרטית של גרמניה.

ראו גם
------

* הוא חזר (סרט)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הוא חזר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  German Comic Novel About Hitler Becomes Bestseller, at *Algemeiner Journal*; published 7 January 2013; retrieved 16 December, 2013
2. ↑  Connolly, Kate (5 בפברואר 2013). "Adolf Hitler novel tops German bestseller list but divides critics". *הגרדיאן*. London. נבדק ב-16 בדצמבר 2013. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Germany asks: is it OK to laugh at Hitler?". *The Observer*. 23 במרץ 2014. נבדק ב-25 במאי 2014. `{{cite news}}`:  (עזרה)
4. ↑  Hesse, Heiko (25 באוקטובר 2014). "Wirbel um Auftritt von Hitler-Double". *Märkische Allgemeine*. נבדק ב-22 באוגוסט 2015. `{{cite news}}`:  (עזרה)
5. ↑  Jaafar, Ali (5 בנובמבר 2014). "Hitler Sightings In Berlin? Constantin Trots Out Look-Alike For 'Borat'-Esque 'Look Who's Back'". *Deadline*. נבדק ב-22 באוגוסט 2015. `{{cite news}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1081959878
* MusicBrainz work: 1cf50a47-d99e-43f3-b2a9-30086064e7e9

 |