recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
אוסף של זבליות שונות
**זִבליתיים** (שם מדעי: Scarabaeidae) היא משפחה של חיפושיות המשויכת לקבוצת החיפושיות המכונות חיפושיות זבל. במשפחה זו יותר מ-20,000 מינים ידועים. בארץ ישראל יש יותר מ-200 מינים. הבוגרים והזחלים ניזונים מצואה של בעלי חיים.

קבוצת הפרחיות, שבעבר הוכללה תחת משפחת הזבליתיים, מסווגת כיום תחת משפחה נפרדת בשם פרחיתיים (Glaphyridae).

מורפולוגיה
----------

הפרקים האחרונים במחושי הזבליתיים (פרקים 3 עד 5) מורחבים ויוצרים כעין מניפה, הניתנת לאיסוף או לפריסה. יש מינים היכולים לדחוס דם לתוך עלעלי המניפה ולהניע אותם. 

כיסוי גופם לרוב מוקשה והם בעלי יכולת תעופה.

שוקיי הרגליים הקדמיות מותאמות לחפירה, מורחבות, משוטחות, ויש להן שיניים בצידן החיצוני. הזחל הוא מסוג דרן רך, לרוב לבנבן, ראשו מוקשה וכהה יותר. יש לו 3 זוגות רגליים חלשות.

משך דרגת הזחל נע משבועות אחדים ועד מספר שנים. הגולם חופשי.

נחושתיות
--------

נחושתית הקוצים בישראל.
ה**נחושתיות** (שם מדעי: Cetoninae) היא תת-משפחה של הזבליתיים. הנחושתיות מאופיינות בצבע מתכתי בוהק, וכנפי חפייה בעלות מפרץ המאפשר תעופה גם כשהן סגורות. בניגוד לזבליות שניזונות על צואה, הנחושתיות ניזונות מרקב צמחי כזחלים ומפרחים וקוצים כבוגרים.

נחושתית הקוצים מצויה בארץ ישראל ונחשבת לאחת החיפושיות היפות בישראל בשל צבעה הירוק-נחושתי הבוהק. בנוסף אליה קיימים בישראל עוד מספר מינים של נחושתיות.

באירופה ידועות נחושתית הוורדים ונחושתית סגולה, הבולטות ביופיין.

ראו גם
------

* חיפושית זבל
* זבלית פרעה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זבליתיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* זבליתיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* חרפושיות, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007558460205171
* LCCN: sh85118016
* NKC: ph116636

 |
Fender Stratocaster
הזמר אריק קלפטון ב-2005 מנגן בפנדר סטראטוקסטר באיכות גבוהה
ה**פנדר סטראטוקסטר** (באנגלית: **Fender Stratocaster**), ידועה גם בשם **סטראט** (Strat), היא מודל של גיטרה חשמלית תוצרת חברת פנדר, אשר עוצבה על ידי ליאו פנדר ופרדי טאווארס (Freddie Tavares) בשנות ה-50 המוקדמות, וייצורה נמשך עד היום. הסטראטוקסטר שימשה ומשמשת גיטריסטים רבים בכל העולם ונחשבת לדגם הנפוץ בעולם כולו לגיטרה חשמלית.

המצאת הסטראטוקסטר
-----------------

לאחר שדגם האסקוויר, גיטרת הגוף המוצק (SOLID BODY) הראשונה, נחלה הצלחה רבה, ליאו פנדר החל לתכנן דגם חדש, על סמך ההערות שקיבל מנגנים ואנשי מקצוע בקשר לגיטרה. ההערות כללו:

* יותר מפיקאפ אחד, עם אפשרות להחליף בין הפיקאפים באמצעות בורר מצבים.
* גוף נוח יותר, בעל כיפוף באזור הבטן והמרפק, ובעל חיתוך כפול (CUTAWAY) באזור הצוואר, לגישה נוחה יותר.
* גשר צף (טרמולו) המאפשר שינוי טונאלי של הצליל ללא שינוי באצבוע על הגיטרה.
* צוואר בעל 22 שריגים ברוב הגיטרות אך יש דגמים בהם יש יותר.

על סמך בקשות אלו ועוד מספר שיפורים, בשנת 1954 הוצגה הסטראטוקסטר.

הגיטרה המקורית כללה צביעת זריחה בעלת שני גוונים, גוף העשוי מעץ מילה (Ash), נקודות שחורות על לוח האצבוע ומפתחות של קלאסון. כמו כן, היה ניתן לבחור צבע מקטלוג הצבעים של דופונט, בתוספת 5% מערך הגיטרה. מפרט זה נמכר עד שנת 1957, אז החלו להכין את הגיטרות מעץ אלמון (Alder), ובתוספת תשלום את עץ המילה.

דגמים
-----

**סקוויר**: בשנת 1981 קנתה חברת פנדר את חברת גרקו היפנית, שעד אז ייצרה חיקויי סטראטוקסטר מוצלחים, ושמה שונה ל"סקוויר". היא מייצרת מאז ועד היום את הדגמים הזולים של הסטראטוקסטר: ה"בולט", ה"אפיניטי", ה"סטנדרט",וסדרת ה"מאסטר", הכוללת ייצור מיוחד במחירים יקרים יותר.

**סדרת הסטנדרט**: זוהי סדרת ה"כניסה" (Entry Level) של חברת פנדר. דגמי הסטנדרט מיוצרים במקסיקו, ומאופיינים בגוף מעץ אלמון ובמפרט סטראטוקסטר מקורי, אך שנחשב פשוט ונחות יותר מהדגמים האמריקאיים. המפעל המקסיקני מייצר רק דגמים תואמי פנדר.

**הסדרה היפנית**: ביפן מיוצרים דגמי פנדר, המתומחרים כיקרים יותר מסדרת ה"סטנדרט" אך זולים יותר מהסדרה האמריקאית. בחלק מהדגמים הם אף נחשבים לטובים יותר מהסדרה האמריקאית, נוכח איכויות בנייה יוצאות דופן במפעל היפני. המפעל גם מייצר חיקויים של גיטרות פנדר אחרות: ה"טלקסטר", "מוסטנג", "יגואר" ועוד.

**הסדרה האמריקאית**: מיוצרת במפעל פנדר, בעיר קורונה במדינת קליפורניה, והיא הגיטרה המקורית. כוללת מספר סדרות, ביניהן ה"אמריקן סטנדרט", הכוללת מפרט סטראטוקסטר בעל עץ אלמון או מילה (בתוספת תשלום), עם 3 מיקרופונים יחידי סליל (או בפוזיציית הגשר - מיקרופון אחד כפול-סליל - האמבקר), כמו כן גם סדרת "אמריקן דלוקס", הכוללת פיקאפים מסנני רעשים (NOISELESS), מפתחות ננעלים לשמירת כיוון, וצבעים מיוחדים שלא נכללים ברשימת הצבעים של שאר הדגמים.

כמו כן קיימת גם סדרת ה"אמריקן וינטג'"- הכוללת הוצאות מחדש (REISSUE) של גיטרות משנים מסוימות. קיימות בסדרה זו ההוצאה של הגיטרה משנת 1957, ושל זו משנת 1962.

ראו גם
------

* סופרסטראט

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פנדר סטראטוקסטר** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פנדר סטראטוקסטר (באנגלית)
* האתר של פנדר העולמית
* אילן לוקאץ', גיבסון מול פנדר: ההכרעה, באתר ynet, 13 בדצמבר 2001

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007544203805171
* GND: 4800359-1
* LCCN: sh93007715

 |
גרף של פונקציית האינטגרל הלוגריתמי
במתמטיקה, **פונקציית האינטגרל הלוגריתמי** היא פונקציה מתמטית חשובה, הידועה בעיקר בזכות משפט המספרים הראשוניים. היא מוגדרת להיות:

{\displaystyle {\rm {li}}(x)=\int \_{0}^{x}{\frac {dt}{\ln t}}.\;}
לפונקציה 1/\ln(t) יש סינגולריות בתחום t=1, ולכן הפונקציה מוגדרת במדויק לכל {\displaystyle x<1}, ומוגדרת לכל {\displaystyle x>1} באמצעות הערך הראשי של קושי (Cauchy Princpal value), בנוסחה:

 {\rm li} (x) = \lim\_{\varepsilon \to 0+} \left( \int\_0^{1-\varepsilon} \frac{dt}{\ln t} + \int\_{1+\varepsilon}^x \frac{dt}{\ln t} \right). \;

פונקציית האינטגרל הלוגריתמי ההפוך
---------------------------------

**פונקציית האינטגרל הלוגריתמי** או **פונקציית האינטגרל הלוגרתמי של אוילר** מוגדרת להיות:

 {\rm Li}(x) = {\rm li}(x) - {\rm li}(2) \, 
או בצורה אינטגרלית:

 {\rm Li} (x) = \int\_2^x \frac{dt}{\ln t} \, .
פונקציה זו אינה בעלת נקודה סינגולרית, והיא מדויקת בחישוב כמות של מספרים ראשונים הקטנים מ-x.

הצגות נוספות של פונקציית האינטגרל הלוגריתמי
-------------------------------------------

### הצגה על ידי פונקציית האינטגרל האקספוננטי

לפונקציה יש קשר עם פונקציית האינטגרל האקספוננטי (Ei(x)) על ידי המשוואה:

{\displaystyle {\hbox{li}}(x)={\hbox{Ei}}(\ln x),\,\!}
שנפתרת על ידי כל מספר חיובי. קשר נוסף הוא על ידי קבוע אוילר-מסקרוני:

{\displaystyle {\rm {li}}(e^{u})={\hbox{Ei}}(u)=\gamma +\ln |u|+\sum \_{n=1}^{\infty }{u^{n} \over n\cdot n!}\quad {\text{ for }}u\neq 0\;,}
חישוב נוסף של פונקציית האינטגרל הלוגריתמי היא:

{\displaystyle {\rm {li}}(x)=\gamma +\ln \ln x+{\sqrt {x}}\sum \_{n=1}^{\infty }{\frac {(-1)^{n-1}(\ln x)^{n}}{n!\,2^{n-1}}}\sum \_{k=0}^{\lfloor (n-1)/2\rfloor }{\frac {1}{2k+1}}.}
### הצגה על ידי הרחבה אסימפטוטית

ניתן להציג את פונקציית האינטגרל הלוגריתמי גם על ידי הרחבה אסימפטוטית שיש לו. לדוגמה:

 {\rm li} (x) = O \left( {x\over \ln x} \right) \;. 
כאשר O הוא סימון לנדאו. רישום מלא של הפונקציה על ידי הרחבה אסימפטוטית הוא:

 {\rm li} (x) \sim \frac{x}{\ln x} \sum\_{k=0}^\infty \frac{k!}{(\ln x)^k} 
או:

{\displaystyle {\frac {{\rm {li}}(x)}{x/\ln x}}\sim 1+{\frac {1}{\ln x}}+{\frac {2}{(\ln x)^{2}}}+{\frac {6}{(\ln x)^{3}}}+\cdots .}
רישום זה גורר לרישם הבא:

 {\rm li} (x) - {x\over \ln x} = O \left( {x\over \ln^2 x} \right) \;. 
הערה, הרישום האחרון כסדרה אינו מתכנס, אז חשוב לסדרה תהיה מספר סופי של איברים.

ערכים מיוחדים של הפונקציה
-------------------------

לפונקציה יש שורש חיובי יחיד, הידוע בתור קבוע רמנוג'אן-סולדר, אשר קרוב שלה הוא *x* ≈ 1.45136 92348 ... .בנוסף לכך, הערך של הפונקציה בנקודה x=2 הוא -(\Gamma\left(0,-\ln 2\right) + i\,\pi) כאשר \Gamma\left(a,x\right) היא פונקציית גמא הלא שלמה.

ראו גם
------

* מספר סקיוז
* משפט המספרים הראשוניים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פונקציית האינטגרל הלוגריתמי** בוויקישיתוף
* פונקציית האינטגרל הלוגריתמי, באתר MathWorld (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4212683-6

 |
**מיקשה מאהלר** (בהונגרית: **Mahler Miksa**; סימה, 15 באוקטובר 1846 – ברטיסלאבה, 23 ביולי 1919) היה דוקטור לפילוסופיה ומורה ומנהל בגימנסיה ראשית.

ביוגרפיה
--------

מיקשה מאהלר נולד במשפחה יהודית כבנו הבכור של שלמה מאהלר רב הכפר ציפר, לימים הרב הראשי של ברטיסלאבה. אחיו היו אדוארד מאהלר ודיולה מאהלר. הוא השלים את הגימנסיה הראשית ביאסברן ואת לימודיו באוניברסיטה בפשט. לאחר מספר שנות הכשרה הוא הפך במלגה קבוע חניך להכשרת מורים בבודפשט. משם בשנת 1877 הפך בגימנסיה היהודית של נובה מסטו תחילה מנהל זמני ובסוף מנהל קבוע. תפקיד זה מילא במשך 18 שנה ופעל רבות גם למען ההונגריזציה של האזור על ידי הכשרה וקורסים בהונגרית בחינם למבוגרים; לכן הוכר על ידי משרד החינוך הציבורי ההונגרי. ב-28 באוגוסט 1895 מינה אותו שר הדתות והחינוך הציבורי בממשלת הונגריה כמורה קבוע בגימנסיה הראשית הממלכתית ברובע 6 של בודפשט, שם לימד מתמטיקה ומדעי הטבע.

הוא כתב מאמרים פדגוגיים וחברתיים עבור כתבי עת, "קונצנזוס" (Egyetértés), "שוויון" (Egyenlőség), בעלון אגודת המורים וכן בעלון הגימנסיה הראשית בה לימד (ב-1896 על חינוך ביתי, ב-1897 על חינוך בית הספר, ב-1899 על חינוך חברתי).

עבודותיו
--------

* על ציוני הדרך של קווים מעוגלים מישוריים והגדרתם. בודפשט, 1877. (עבודת הדוקטורט)
* מאמרים שונים בכתבי עת

לקריאה נוספת
------------

* יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם ל סופרים הונגרים.
* שמו בורובסקי: מחוזות וערי הונגריה. ארכיבאי ראשי / סופרים, חוקרים, אמנים. מיקשה מאהלר
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. מיקשה מאהלר

* פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. בודפשט, איגוד הספרנים והארכיונים ההונגרים, 2002-1939.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mahler Ede Névpont
**מיראן בורגיץ'** (בסלובנית: **Miran Burgić**; נולד ב-25 בספטמבר 1984) הוא כדורגלן עבר סלובני, ששיחק בעמדת החלוץ.

קריירת מועדונים
---------------

בורגיץ' התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של זאגוריה. בגיל 15, עבר למחלקת הנוער של גוריצה, ממנה המשיך לקבוצה הבוגרת של המועדון. בעונת 2005/2006, כבש 24 שערים וסיים את העונה כמלך שערי ליגת העל הסלובנית.

בקיץ 2006, בורגיץ' חתם בא.י.ק סולנה מליגת העל השוודית. את הופעת הבכורה שלו בערך נגד אוסטר, בה כבש צמד שערים. בתקופה בה שיחק בורגיץ' בסולנה, לוותה בפציעות רבות. בקיץ 2008 בורגיץ' סיכם בא.א.ק אתונה מליגת העל היוונית, אך סולנה הטילה וטו על המעבר ובורגיץ' נשאר במועדון.

ב-6 ביולי 2010, בורגיץ' חתם בוואקר אינסברוק מליגת העל האוסטרית.

בקיץ 2012, בורגיץ' עזב את אינסברוק, עקב משבר כלכלי קשה וחתם בהפועל רמת גן עמה זכה בגביע המדינה, אך רמת גן ירדה לליגה הלאומית בסיום העונה.

את עונת 2013/2014, בורגיץ' התחיל כשחקן חופשי ובינואר של אותה עונה חתם באתניקוס אחנס מליגת העל הקפריסאית.

בקיץ 2014, בורגיץ' חזר לסלובניה וחתם באולימפיה ליובליאנה וכעבור עונה חזר לגוריצה מועדון נעוריו.

בשנת 2018, פרש מכדורגל.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-7 באוקטובר 2006, בורגיץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובניה בניצחון 0-2 נגד לוקסמבורג. לזכותו של בורגיץ', 5 הופעות בנבחרת ללא שערים.

תארים
-----

גוריצה
* ליגת העל הסלובנית: 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006

א.י.ק סולנה
* ליגת העל השוודית: 2009
* הגביע השוודי: 2009
* הסופר קאפ השוודי: 2010

הפועל רמת גן
* גביע המדינה: 2012/2013

אישיים
* מלך שערי ליגת העל הסלובנית: 2006

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיראן בורגיץ'** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  אסף שלו, ‏מיראן בורגיץ' בן ה-28 חתם בהפועל רמת גן, באתר ONE‏, 14 באוקטובר 2012
**מירארס** (שם מדעי: *Mirarce*; מילולית: "שליח בעל כנף נפלא") הוא סוג של עוף קמאי שהתקיים במשך הסוף הקרטיקון של הקמפן שלפני 76 עד 74.1 מיליון שנה מזמננו באמריקה הצפונית. המאובנים שלו התגלו ביוטה ב"תצורות קאיפורוויטס" (אנ') ב-1992 הידי החוקר האמריקאי הווארד האצ'יסון. הסוג הכיל מין בודד - *Mirarce eatoni*.

שמו של העוף ניתן ב-2018 בידי צוות בראשות החוקר ג'סי אטרהולט (Jesse Atterholt), ופירושו: "mirus" - יפהפה ו-"Arkē" על שם ארקה, אלת הקשת המכונפת מהמיתולוגיה היוונית. השם ניתן עקב המבנה המשומר בצורה יפה וכלל עצמות חזה, צלעות וחוליות צוואר ואגן, אף שהיה ללא גולגולת. הפרט הידוע היחיד בסוג היה בוגר במותו והיה מכוסה בנוצות שהתאימו לתעופה.

עוף זה היה גדול יחסית לעופות הקדומים מקבוצת האננטיאורניתס, שהתקיימו בקרטיקון והגיע עד לגודל של תרנגול הודו. במראהו היה קרוב יחסית לאביזאורוס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מירארס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Atterholt, J.; Hutchison, J. H.; O'Connor, J. K. (2018-11-13). "The most complete enantiornithine from North America and a phylogenetic analysis of the Avisauridae". PeerJ. 6. doi:10.7717/peerj.5910.
**פסיכו 4: ההתחלה** (באנגלית: **Psycho IV: The Beginning**) הוא סרט אימה טלוויזיוני אמריקאי המספר על ילדותו של נורמן בייטס. הסרט הוא האחרון בסדרת סרטי 'פסיכו', וכן האחרון שבו תפקיד נורמן משוחק על ידי אנתוני פרקינס. התסריט לסרט נכתב על ידי ג'וזף סטפנו, תסריטאי "פסיכו". הסרט הופק על ידי הילטון א' גרין ושודר לראשונה בטלוויזיה ב-10 בנובמבר 1990 ברשת שואוטיים בכבלים.

בסרט, נורמן בייטס משתחרר מבית החולים הפסיכיאטרי שבו נכלא בסוף "פסיכו 3" כדי לעמוד למשפט. הוא זנח את האובססיה לאמו המנוחה ונישא לאשה צעירה ממנו בשם קוני. משנכנסת אשתו להריון, מתעוררים בבייטס חששות כי הילד יירש את מחלת הנפש שלו ויהפוך לפסיכופת כמוהו.

הפקה והפצה
----------

הסרט צולם באולפני יוניברסל מ-4 ביולי 1990 עד 13 ביולי 1990, לאחר עיכובים רבים בהפקה. צ'ארלס אדוארד פוג ואנתוני פרקינס היו אמורים לשמש, בהתאמה, תסריטאי ובמאי הסרט. לבסוף הוחלפו על ידי ראשי האולפנים במיק גאריס, במאי סרטי אימה טלוויזיוניים, וג'וזף סטפנו, תסריטאי הסרט הראשון.

השחקנית אוליביה האסי לוהקה לתפקיד אמו של נורמן בייטס כדי להדגיש את העובדה כי בינה לבין בנה לא היו פערי גיל גדולים. הנרי תומאס, שהיה בן תשע עשרה בעת הסרטת הסרט, לוהק לתפקיד נורמן בייטס הצעיר. תומאס זכה להדרכה מאנתוני פרקינס. במהלך הצילומים אובן פרקינס כנשא HIV, וקיבל טיפול תוך כדי עבודת צילומי הסרט.

הסרט קיבל ביקורות מעורבות, והודפס על קלטות VHS פיראטיות ויצא על DVD באופן חוקי פעמיים, ב-2007 וב-2008 במהדורה מורחבת.

אחרית דבר
---------

אחרי "פסיכו 4: ההתחלה", ניסתה רשת שואוטיים לרכוב על הצלחת הסרט ויצרה סדרה בשם "מלון בייטס" שהיוותה מעין פריקוול טלוויזיוני. סדרה זו, שלא הייתה בהשתתפות אנתוני פרקינס, נכשלה והורדה לאחר פרקים ספורים בלבד; הבמאי גאס ואן סנט ביים רימייק ל"פסיכו", שנכשל מכל בחינה אפשרית; כיום (2013) משודרת בטלוויזיה האמריקאית בכבלים גרסה מחודשת של "מלון בייטס", שהצלחתה יפה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "פסיכו 4: ההתחלה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "פסיכו 4: ההתחלה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "פסיכו 4: ההתחלה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "פסיכו 4: ההתחלה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb38248123h (data)

 |
**All About Jazz** הוא אתר אינטרנט שהוקם על ידי מייקל ריצ'י בשנת 1995. 

צוות המתנדבים העובד באתר מפרסם חדשות, ביקורות על אלבומים, מאמרים, סרטונים ורשימות של קונצרטים ואירועים אחרים הקשורים לג'אז. ריצ'י מנהל עוד אתר אינטרנט קשור בשם: *Jazz Near You*, ובו פרסומים על קונצרטים ואירועים מקומיים ברחבי העולם.

איגוד עיתונאי הג'אז בחר במשך שלוש עשרה שנים רצופות בין 2003 ל – 2015 את האתר, כאתר הטוב ביותר המכסה אירועי ג'אז.

בשנת 2015, אמר ריצ'י, כי האתר קיבל שיא של 1.3 מיליון קוראים בחודש בשנת 2007. מקור אחר טוען, כי לאתר יש למעלה מ -500,000 קוראים ברחבי העולם.

ריצ'י נולד בפילדלפיה. הוא האזין למוזיקה קלאסית וג'אז מאוסף המוזיקה של אביו. הוא ניגן בחצוצרה והופיע בקונצרט הג'אז הראשון שלו כשהיה בן שמונה. עם רקע בתכנות מחשבים, הוא שילב את התעניינותו בג'אז ובאינטרנט על ידי יצירת אתר All About Jazz בשנת 1995.

האתר מפרסם ביקורות, ראיונות ומאמרים הנוגעים לג'אז בארצות הברית ובעולם, כולל מידע על פסטיבלים, קונצרטים ואירועים אחרים.

בשנת 2016 הוענק לריצ'י פרס Jazz Bridge Ambassador על תרומתו לג'אז בפילדלפיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של All About Jazz (באנגלית)
* All About Jazz, ברשת החברתית טוויטר
* האתר הרשמי

הערות שוליים
------------

1. ↑  All About Jazz - Crunchbase Company Profile & Funding, Crunchbase (באנגלית)
2. ↑  Michael Ricci | All About Jazz Journalist | Muck Rack, muckrack.com (באנגלית)
3. ↑  Jazz Awards 2003 Winners!, www.jazzhouse.org
4. 1 2  All About Jazz, Michael Ricci: A Modern Day Jazz Messenger article @ All About Jazz, All About Jazz (באנגלית)
5. ↑  Michael Stephans, **Experiencing Jazz: A Listener's Companion**, Scarecrow Press, 2013-10-17, מסת"ב 978-0-8108-8290-4. (באנגלית)
6. ↑  Online music resource, All About Jazz, launches its own magazine (ב־American English)
7. ↑  Lansdale area man to be honored with Jazz Bridge Jazz Ambassador Award –, www.tickettoentertainment.com (ב־American English)
**גיורא פּוֹרְדֵס** (נולד בשנת 1947) הוא דובר ישראלי וקצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, אשר כיהן כשלישו של נשיא המדינה, כדובר בית הנשיא וכדובר הכנסת. כיום משמש כדובר ועדת הבחירות המרכזית לכנסת.

ביוגרפיה
--------

פורדס נולד בפולין, בן לווילהלם ודורוטה ואח לצופיה. עלה לישראל עם משפחתו בשנת 1958 וגדל בשכונת רמת חן ברמת גן.

התגייס לצה"ל לשירות בחיל המודיעין. במלחמת ששת הימים לחם עם כוח מודיעין בסיני, ולאחר המלחמה נכנס לשירות קבע ושירת במחלקת המחקר של אגף המודיעין. בהמשך עבר קורס קצינים והתבקש לסייע לדובר צה"ל בגיבוש מדיניות הפרסום שלו בנושאי ביטחון שוטף.

בשנות ה-70 שירת בחטיבת דובר צה"ל וכן שימש כנציג הסוכנות היהודית בצפון אנגליה וכמנהל משרד העלייה שם. לאחר שובו מאנגליה כיהן כראש ענף קישור לעיתונות (עק"ל) בחטיבת דובר צה"ל עד 1984.

בשנת 1986 התבקש לארגן מחדש את נציגות דובר צה"ל בפיקוד הצפון (בדרגת סגן-אלוף) ועמד בראשה. ביולי 1988 נבחר על ידי נשיא המדינה חיים הרצוג לשמש כשלישו, וכן שימש כדוברו עד 1990. המשיך לכהן בתפקידו כשליש הנשיא גם בראשית כהונתו של עזר ויצמן, ולאחר מכן פרש מצה"ל.

לאחר שחרורו המשיך לעסוק בתקשורת ובדוברות. בשנים 1994–1995 כיהן כנציב קבילות הציבור של הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, בהמשך כיהן כדובר ועדת החוץ והביטחון של הכנסת וב-1998 מונה לדובר הכנסת ולראש אגף ההסברה שלה. כיהן בתפקיד זה עד 2011 ועם פרישתו נעתר להצעת מנכ"ל הכנסת לעמוד בראש מרכז המבקרים של הכנסת ולהוביל את צוות ההקמה שלו.

במקביל לחלק מכהונתו כדובר הכנסת החל לשמש גם כדובר ועדת הבחירות המרכזית, תפקידו אותו הוא מבצע עד היום (2022). פעיל בצוות - ארגון גמלאי צה"ל במחוז דן.

השכלה וחיים אישיים
------------------

פורדס בוגר תואר ראשון במדעי המדינה וקרימינולוגיה מאוניברסיטת חיפה.

נשוי לדורית (לבית שבת), אמנית, ואב לשלושה. מתגורר בתל אביב.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  שמואל טל, שליש חדש לנשיא המדינה, סא"ל גיורא פורדס, באתר חדשות, ‏25 ביולי 1988
2. ↑  סריקת כתבה, באתר העולם הזה
3. ↑  חזקי ברוך, דובר הכנסת יסיים תפקידו לאחר 13 שנה, באתר ערוץ 7, ‏3 ביוני 2010
4. ↑  אתר צוות, ‏2016

| המזכיר הצבאי של נשיא המדינה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| דוד ארנון • נתנאל לורך • יוסף כרמל • אריה רז • בצלאל אמיר • אברהם ברטל • ישראל ירקוני • עמי גלוסקא • גיורא פורדס • שמעון חפץ • חסון חסון • בועז הרשקוביץ • עלא אבו רוקן • נעמה רוזן גרימברג |

 |
**אורלי שחם**, שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל בשחייה (1972) במשחים ל-100 מטר ול-200 מטר פרפר.

ביוגרפיה
--------

שחם גדלה בקיבוץ שער העמקים והתאמנה בקבוצת הפועל גוש זבולון בהדרכתו של יוסף טלקי ואחר כך בקבוצת הפועל העמקים, בהדרכתם של המאמנים אהרון בונה ונח רם.

### 1971

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוקטובר 1971 זכתה שחם במדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:18.0 דקות, אחרי שלומית ניר מהפועל איילת השחר (1:13.3 דקות) ודורית זלץ מברית מכבים עתיד (1:14.1 דקות).

### 1972

#### אלופת ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט בסוף ספטמבר 1972 זכתה שחם בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:16.2 דקות, לפני חברתה לקבוצה רעיה צורף (1:16.8 דקות) ואיריס נאבל מהפועל אפיקים (1:18.4 דקות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:53.4 דקות, לפני איריס נאבל (3:00.0 דקות) ורעיה צורף (3:03.0 דקות).

### 1973

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בספטמבר 1973 זכתה שחם בשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:15.1 דקות, אחרי רעיה צורף (1:13.5 דקות) ולפני רבקה ויינברג מברית מכבים עתיד (1:17.5 דקות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:48.1 דקות, אחרי רעיה צורף (2:43.9 דקות) ולפני רבקה ויינברג (2:55.5 דקות).

### 1974

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף ספטמבר 1974 זכתה שחם בשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:11.8 דקות, אחרי רעיה צורף (1:10.6 דקות) ולפני רבקה ויינברג (1:12.7 דקות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:44.7 דקות, אחרי צורף שקבעה שיא ישראלי חדש של 2:39.0 דקות ולפני ויינברג (2:47.1 דקות).

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלמה מוזר, גרינשפן הפתיע את שטרן במשחה דרמטי ב-100 מ' פרפר, דבר, 8 באוקטובר 1971
2. ↑  רק שני שיאי נוער הושגו באליפות ישראל בשחיה, דבר, 24 בספטמבר 1972
3. ↑  השחיינים לא שחו להשגים גם ביום האחרון לאליפות, דבר, 25 בספטמבר 1972
4. ↑  שלמה מוזר, שיא לבוגרות ושיא נוער בפתיחת אליפות השחיה, דבר, 16 בספטמבר 1973
5. ↑  שלמה מוזר, "שלל" ההישגים באליפות השחיה: רק שני שיאים... דבר, 23 בספטמבר 1973
6. ↑  אהרן להב, שני שיאים ישנים שופרו באליפות ישראל השחיה, דבר, 29 בספטמבר 1974
7. ↑  שני שיאים נוספים של פרג בתום אליפות ישראל בשחייה - שיא של רעיה צורף ב-200 פרפר - 2:39.0 ד, דבר, 2 באוקטובר 1974
המועצה העליונה של מפלגת העם של בולגריה בתחילת המאה ה-20
 **מפלגת העם של בולגריה** (בבולגרית: **Народна партия**) הייתה מפלגת ימין פרלמנטרית, אשר פעלה מאמצע שנות ה-90 של המאה ה-19 ועד 1920 בממלכת בולגריה. המפלגה נוסדה לאחר נפילת ממשלתו הלאומנית של סטפן סטאמבולוב ב-1894 ורציחתו שנה מאוחר יותר בידי סוכני האימפריה הרוסית. חברי המפלגה החדשה הגיעו מהמפלגה השמרנית הבולגרית שהנהיג סטמבולוב ומפלגת העם של רומליה המזרחית שפעלה עד לאיחודו של המחוז עם הנסיכות הבולגרית בספטמבר 1885 ויצגו קו בדלני ולאומני תוך גישה אמביוולנטית לאימפריה הרוסית. מצעה הכלכלי של המפלגה היה פרו בורגני ושירת אינטרסים של בנקאים, סוחרים ותעשיינים.

חילוקי הדעות הפנימיים בשאלת היחסים עם האימפריה הרוסית, הביאו לכך שב-1899 חל פילוג במפלגה הצעירה, כאשר קבוצת חברים עזבה לטובת המפלגה הפרוגרסיבית הבולגרית שהייתה מפלגת מרכז-שמאל פרו רוסית. ב-1908, לאחר ההכרזה על בולגריה כממלכה עצמאית החלו המפלגות להתקרב בעמדותיהן וב-1920 הן התאחדו למפלגת העם הפרוגרסיבית המאוחדת בראשות סטויאן דאנב ותאודור תאודורוב וזו הצטרפה לברית הלאומית הדמוקרטית אשר הוקמה לאחר ההפיכה הצבאית בה נרצח ראש הממשלה אלכסנדר סטמבוליסקי ופעלה עד להפיכה הצבאית של הליגה הצבאית ב-1934.

חברי המפלגה כיהנו בתפקידי שרים וראשי ממשלה במספר תקופות. בין השנים 1911 ל-1913 מפלגת העם והמפלגה הפרוגרסיבית, הקימו ממשלת קואליציה בראשות סטויאן דנב, אשר העניקה רוח גבית למהלכיו של המלך פרדיננד הראשון במלחמות הבלקן. לאחר התבוסה במלחמת הבלקן השנייה התפרקה הקואליציה ולראשות הממשלה מונה וסיל רדוסלאבוב שהוביל קו אנטי רוסי מובהק. לקראת סיום מלחמת העולם הראשונה הצטרפה שוב המפלגה לממשלת הקואליציה של אלכסנדר מלינוב ובהמשך, מנהיגה תאודור תאודורוב אף כיהן כראש הממשלה. ממשלו של אלכסנדר סטמבוליסקי ביקש להעמיד לדין את ראשי המפלגה על חלקם בתבוסת מלחמת הבלקן השנייה ומלחמת העולם הראשונה, אך ההפיכה הצבאית מנעה את העניין.

ראו גם
------

* בולגריה במלחמת העולם הראשונה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Duncan M. Perry,Stefan Stambolov and the Emergence of Modern Bulgaria, 1870-1895, Duke University Press ,1 Jun 1993.
2. ↑  טאשב.ב, טאשו, שרי ממשלת בולגריה 1879-1999, באתר גוגל ספרים (בבולגרית).
3. ↑  ההיסטוריה של מפלגת העם, באתר www.ndt1.com (בבולגרית).
הרב **יעקב חי עבו** (1830–1899) היה איש ציבור וגואל קרקעות, קונסול צרפת בגליל, ממייסדי המושבות "מי מרום" (לימים יסוד המעלה) וגיא אוני (לימים ראש פינה).

ביוגרפיה
--------

הרב יעקב חי עבו לצד אשתו אסתר מלכה ושומר הראש הטורקי, הקאוואס
נולד בצפת בשנת 1830 (ה'תק"ץ) לרב שמואל עבו שהיה קונסול צרפת בגליל, בן למשפחת עבו. בצעירותו התחנך בתלמוד תורה ובישיבות העיר, ובסיום לימודיו הוסמך לרבנות ונישא לאסתר מלכה בת הרב יצחק כהן מליברפול. לאחר נישואיו סייע לאביו בניהול ענייני הקונסוליה, מסחר וגאולת קרקעות.

הרבה לסייע בקידום ופיתוח היישוב העברי בגליל, ורוב הקרקעות שברשות היהודים בגליל העליון נרכשו על ידו ובסיועו. כך רכש שטח אדמה ממערב לנהר הירדן, עליו הוקמה בהמשך המושבה משמר הירדן, ובשנת 1872 (ה'תרל"ב) רכש שטח אדמה על גדות אגם החולה, והקים עליו את מושבת "מי מרום" (לימים יסוד המעלה) יחד עם שלמה ושאול מזרחי.

בשנת 1878 (ה'תרל"ח) נמנה עם מייסדי המושבה "גיא אוני" שלימים הפכה ל"ראש פינה", ועם פטירת אביו בשנת 1879 (ה'תרל"ט) מונה לשמש תחתיו כקונסול ממשלת צרפת בערי הגליל, צפת וטבריה. משרה זו סייעה לו לשמור על זכויות היהודים תושבי האזור.

בשנת 1882 (ה'תרמ"ב) סייע לרכוש את אדמות ראש פינה. כן רכש חצי משטח האדמה של כפר מירון וייסד בו יישוב חקלאי עברי עבור עולי כורדיסטן. במירון אף השלים והרחיב חלק מבניין מתחם הקבר של רבי שמעון בר יוחאי, בנה בו מצבה חדשה וחומה סביב המתחם. בהמשך הוסיף ליישוב אוכלוסיית בעלי מלאכה יהודים מצפון אפריקה.

הלך לעולמו בביתו שבצפת ב-5 בדצמבר 1899 (ג' בטבת ה'תר"ס) לאחר תאונה.

קישורים חיצוניים
----------------

* משה דוד גאון, "יעקב חי ב"ר שמואל עבו", **יהודי המזרח בארץ ישראל** ח"ב, ירושלים, תרצ"ח, עמ' 492–493, באתר היברובוקס
* הרב יעקב חי עבו, באתר משפחת עבו

הערות שוליים
------------

1. ↑  ע"פ: ההילולא במירון בימים ההם ובזמן הזה, חרות, 8 במאי 1958. אולם לפי הערך של משפחת עבו, לא הוא בנה חומה ושיפץ את קבר הרשב"י, אלא אביו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987010472929305171

 |
**פורט הדלנד** (באנגלית: **Port Hedland**) היא עיר נמל בצפון מדינת אוסטרליה המערבית שבאוסטרליה. אוכלוסיית העיר מנתה 15,044 תושבים במפקד 2011. נמל העיר הוא הגדול ביותר באוסטרליה מבחינת כמות המטען בתפזורת שעובר דרכו.

לעיר יש נמל טבעי עמוק המשמש כשער הכניסה הראשי של האזור למכולות ולדלקים וכנמל יצוא לעפרות ברזל הנכרות בתוככי האזור בו שוכנת העיר. העפרה מועברת באמצעות רכבות מארבעה אזורים של מרבצי ברזל מדרום וממזרח לעיר. 

ענפי כלכלה עיקריים של העיר הם שדות גז טבעי מול חופי העיר, הפקת מלח, כריית מנגן וגידול בהמות. בעבר היו גידול הצאן והבקר הענף הכלכלי העיקרי של האזור, אך במשך השנים חלה ירידה בהיקפם. בעבר גם הייתה פורט הדלנד התחנה הסופית של קו רכבת ששירת את אזור כריית הזהב באזור מרבל בר (Marble Bar)‏, 150 ק"מ מדרום-מזרח לעיר.

היסטוריה
--------

המקום נקרא על ידי השבטים האבוריג'ינים בשם מאראפיקוריניה (Marapikurrinya) שמשמעותו "מקום מים טובים". האזור נסרק במהלך המאה ה-18 ובאפריל 1863 הגיעה למקום ספינה בפיקודו של פיטר הדלנד (Peter Hedland) שקרא למקום מנגרוב הארבור (Mangrove Harbour) ודיווח כי המקום יצלח להקמת נמל וכי מצויים בו מקורות מים מתוקים. מה שהדלנד שכח לציין הוא שהכניסה לנמל הטבעי קשה עקב שרטוני החול שחוסמים את הכניסה שלו שאפשרית רק כאשר הגאות גבוהה וכשמזג האוויר מאפשר זאת.

ב-1866 נערך במקום סקר שהתייחס לאתר בו שוכן היום הנמל בצורה פסימיסטית. בשנות התשעים בוצעו סקרים נוספים וב-1895 הוקם במקום מזח. בראשית שנות השישים של המאה ה-20 התפתח ענף כריית עפרות הברזל באזור השוכן 100 ק"מ ממזרח לפורט הדלנד. לנמל נסללה מסילת ברזל ובוצעו עבודות להעמקתו ולהרחבתו. ב-1966 החל יצוא עפרות הברזל. בעשורים הבאים התגלו מרבצי ברזל נוספים באזור, היקף היצוא עלה והנמל הורחב שוב כדי לאפשר לספינות גדולות לעגון בו.

בשנת 1991 נפתח בפורט הדלנד מרכז מעצר למסתננים מבקשי מקלט שהגיעו לאוסטרליה בסירות. מיקומו של המתקן נבחר עקב היות העיר במרכז האזור בו נחתו המסתננים ועקב קיומו של נמל תעופה בינלאומי שדרכו ניתן לגרש את המסתננים לארצות מוצאם. בשנת 2004 נסגר המתקן עקב הירידה במספר המסתננים והוא הוסב למקום מגורים לכוח האדם העצום שמועסק בתעשיית המכרות המתפתחת.

| **אקלים בפורט הדלנד** |
| --- |
| חודש | ינואר | פברואר | מרץ | אפריל | מאי | יוני | יולי | אוגוסט | ספטמבר | אוקטובר | נובמבר | דצמבר |
| טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°) | 36 | 36 | 37 | 35 | 31 | 28 | 27 | 29 | 33 | 35 | 36 | 37 |
| טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°) | 26 | 25 | 24 | 21 | 17 | 14 | 12 | 13 | 15 | 18 | 21 | 24 |
| משקעים ממוצעים (מ"מ) | 62 | 95 | 50 | 22 | 27 | 21 | 11 | 5 | 1 | 1 | 3 | 18 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פורט הדלנד** בוויקישיתוף
* אתר הבית של מועצת העיר
* אתר הבית של נמל פורט הדלנד
* אתר למנויים בלבד בלומברג, העיר האוסטרלית שהיתה להיט נדל"ני - ועכשיו מכוסה באבק, באתר TheMarker‏, 21 ביוני 2019
* פורט הדלנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פורט הדלנד במפקד 2011
2. ↑  מתוך אתר הבית של הנמל
3. ↑  "Nicol Bay". The Inquirer & Commercial News. 3 August 1866. p. 3.
4. ↑  "Exploration". The Inquirer & Commercial News. 8 August 1866. p. 2.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007557757905171
* LCCN: n85081785
* MusicBrainz: 8570afe0-cffd-4eb6-ace8-3e5468fa5270
* VIAF: 141956386
* WorldCat: lccn-n85081785

 |
**עיט כתר** (שם מדעי: *Stephanoaetus coronatus*) הוא מין עוף דורס גדול וחזק מהקבוצה עיטים טרופיים, החי ביערות וסוואנות באפריקה המשוונית. הוא העיט האפריקני השני בגודלו אחרי העיט הלוחם והוא משתדל לא להתעמת עם הראשון. מין זה הוא היחיד החי כיום מהסוג עיט כתר, לאחר הכחדתו של המין עיט כתר מלגשי מהאי מדגסקר, אשר היה מעט גדול יותר.

מצב השימור של עיט כתר זה מוגדר "קרוב לסיכון", בעיקר עקב כריתת יערות.

מאפיינים
--------

אורך העיט 80-99 ס"מ. מוטת כנפיים מגיעה ל-1.5 - 1.8 מטר, אם כי נמצאו פריטים עם מוטת כנפיים מעל 2 מטר. המשקל: 2.55-4.7 ק"ג, כשהנקבות גדולות ב10-15% מהזכרים.

מזונו כולל בעיקר קופים קטנים ובינוניים כמו הגנון והקולובוס ואף בבונים ומנדרילים וגם צביונים, איילוני מים, שפניים, ארנביים, עזים, ומכרסמים. הוא מספיק חזק לצוד תן או צבי צעיר. יונקים מהווים 90% מתזונתו ומושלמים בעופות וזוחלים קטנים.

העיט חי ביערות טרופיים וגם בערבות עם שיחים באפריקה שמדרום לסהרה במדינות: אתיופיה, אוגנדה, קניה, טנזניה, סנגל, גמביה, סיירה לאון, קמרון, קונגו, אנגולה ודרום אפריקה.

### העיט והאדם

עיט זה איננו חושש מהאדם והוא מבין הדורסים הבודדים שניסו לצוד ולטרוף אנשים, לרוב ילדים. בתקרית אחת עיט ניסה לחטוף ילד בן 7, תפס אותו בגרונו וחזהו ופצע אותו קשה אך נהרג מאשה שנשאה מעדר. ממצאים בקן עיט כתר גילו גולגולת של ילד ובמקרה אחר ילדה שנעדרה נמצאה על ענף גבוה, כשזרועה נכרתה, כנראה מפעילות העיטים. ממצאים ארכאולוגיים מדרום אפריקה מתעדים ילד של אוסטרלופיתקוס אפריקנוס המכונה ילד טאונג (אנ') מכיל עדויות לקטל בידי עיט גדול כמו עיט כתר.

עם זאת רוב הטרף שלו מורכב מיונקים אחרים קטנים יותר. מרבית המתקפות המתועדות של העיט נגרמים מפלישה לשטח הקן והקרבה לגוזלים, אז העיט יצלול וינחית מכות חמורות באמצעות טפריו.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עיט כתר אפריקני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  עיט כתר באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  Brown, L. 1976. Eagles of the World. David and Charles
3. ↑  Steyn, P. 1982. Birds of prey of southern Africa: their identification and life histories. David Phillip, Cape Town, South Africa
**אָלְאוּדִין רִיאָט שָאַה השני אִבּן אֵל-מָרְהוּם מָחְמוּד שָאַה** (נפטר ב-1564) היה הסולטאן הראשון של סולטנות ג'והור, ושלט בה בין 1528 ל-1564. הוא ייסד את הסולטנות אחרי נפילתה של סולטנות מלאקה לידי פורטוגל ב-1511. הוא היה בנו השני של סולטאן מלאקה, מחמוד שאה. לכן, סולטאני ג'והור המשיכו בשיטת המספור של מלאקה. במהלך שלטונו נאלץ להתמודד עם איומים חוזרים ונשנים מצד פורטוגל וכן עם עליית כוחה של סולטנות אצ'ה.

הקמת הסולטנות
-------------

ב-1529, בעקבות מותו של אביו, הקים אלאודין ריאט שאה את עיר הבירה שלו במקום הידוע כיום בשם פקאן טואה, במרחק 11 ק"מ מקוטה טינגי. מבצר על הנהר בשם קוטה קרה הוקם גם כן. ב-1535, 400 לוחמים פורטוגלים בפיקודו של אסטאבו דה גמה פלשו לג'והור. המבצר הופצץ אך הצליח לעמוד בהתקפה. לאחר מספר ימים נחתו חיילים פורטוגזים בקרבתו אך נאלצו לסגת. כעת כשהמורל שלהם היה גבוה יותר, עזבו המלאים את המבצר ופתחו בהתקפת נגד, אולם האש העזה של הפורטוגזים פיזרה את החיילים והצליחה להביא לכיבוש המבצר ולשריפתו.

בעקבות האירוע אלאודין ריאט שאה נסוג צפונה במעלה נהר ג'והור וחזר לפקאן טואה, אותה בנה מחדש. העיר הותקפה שוב על ידי כוחות בפיקוד אסטבו דה גמה בגלל שאחיו של דה גמה, פאולו, ו-30 חיילים נוספים נהרגו על ידי המלאים. אחרי התקפה זו נחתם הסכם שלום בין ג'והור לפורטוגל.

בשנת 1540 העביר ריאט שאה את הבירה לג'והור לאמה, שקרובה יותר לשפך נהר ג'והור.

איומים מצד סולטנות אצ'ה
-----------------------

סולטנות ג'והור בשליטתו של אלאודין ריאט שאה נדרשה להתמודד עם איומים מצד סולטנות אצ'ה ששכנה בקצהו הצפוני של האי סומטרה. בשנת 1539 הותקפה ארו (Aru), מדינה וסאלית של ג'והור, על ידי צי של 160 ספינות ועליהן 12 אלף לוחמים מאצ'ה ממוצא טורקי, מלאי ואצ'ני. סולטאן ג'והור הצליח בסיוע של בעלי בריתו בפרק וסייאק לארגן צי ולצאת להתקפה בארו ב-1540. הוא כבש מחדש את המדינה והשמיד את כל הספינות של אצ'ה למעט 14, תוך שאלפי חיילים של הסולטנות נהרגו. הקרב, שנקרא קרב סונגאי פאנה, היה הניצחון המלזי הגדול ביותר מאז הובסו במלאקה. ב-1564 הביס סולטאן אצ'ה את ארו וגירש את אנשי ג'והור. לאחר מכן יצא להתקפה נגד ג'והור לאמה, המבצר והעיירה שוטחו בהתקפה, ואילו אלאודין ריאט שאה נלקח בשבי לאצ'ה, שם נהרג. ירש אותו בנו, מוצאפר שאה השני.

חיים אישיים
-----------

התחתן עם הנסיכה קסומה דואי מפהאנג, בתו של מנסור שאה, סולטאן פהאנג.

קישורים חיצוניים
----------------

* The River Forts of Johor
* אלאודין ריאט שאה השני, סולטאן ג'והור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**סטפן יגודז'ינסקי** היה פעיל במחתרת הפולנית וחסיד אומות העולם שהציל משפחה יהודית בשואה. יגודז'ינסקי התגורר בסטארי קורצ'ין ליד קרקוב בפלישת גרמניה הנאצית לפולין. הוא היה פעיל במחתרת הפולנית והיה מבוקש על ידי הגסטפו. יגודז'ינסקי הוכר כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם בירושלים בשנת 1986, על שהציל משפחה יהודית.

מעשה ההצלה
----------

בסוף שנת 1942, באמצעות קשרים עם המחתרת, יגודז'ינסקי בא לעזרת משפחתו של ד"ר ברוניסלב טננוורצל, שגורשו לגטו מייחוב ליד קרקוב. מוקדם יותר שלח טננוורצל את בנם בן ה-14 למנזר נזירים ציסטרציאנים בכפר הסמוך מוגילה. הילד לא אהב את השהות במנזר וברח. חבר פולני שלח אותו להתארח במקום עם סטפן יגודז'ינסקי, שניהם בשמות בדויים. יחד הם הפכו לפעילים במחתרת. עד מהרה זהותו היהודית של הנער נודעה ולכן, תחת איום חדש הם עברו לקרקוב, משם הודות לקשריו של יגודז'ינסקי עמנואל הוברח להונגריה. הוא חי שם עד לשחרור בתחילת 1945. בינתיים, סטפן יגודז'ינסקי סייע לאמו ולאחותו של טננוורצל וסיפק להם ניירות מזויפים עם בריחתם מגטו מייחוב. אבי המשפחה נרצח במחנה פלאשוב.

בעשורים שלאחר מכן עמנואל טננוורצל נותר בקשר עם מושיעו בזמן המלחמה בעודו חי בארצות הברית. הודות למאמציו, ב-24 ביולי 1986 הכיר יד ושם בסטפן יגודז'ינסקי כחסיד אומות העולם.

קישורים חיצוניים
----------------

* סטפן יגודז'ינסקי, באתר "יד ושם" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Yad Vashem, The Righteous Among the Nations, "Stefan Jagodzinski, Poland"
2. 1 2  Jewish Virtual Library, Stefan Jagodziński, Righteous among the Nations.
המונח "זהוב" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו זהוב (פירושונים).

הצבע **זהוב** הוא גוון של הצבע "צהוב" ו"אוכרה" הקרוב ביותר לזה של המתכת זהב. צבעו של הזהב נקרא ״צהוב מתכתי״.
התחושה החזותית המקושרת עם המתכת זהב היא בוהק מתכתי. לא ניתן לחקות זאת על ידי משטח צבע פשוט, מכיוון שהבוהק המתכתי נובע מזוויות פגיעות האור על שטח המתכת. ולכן משתמשים באומנות בצבע מתכתי שלפחות מנצנץ כמו זהב.

התיעוד הראשון של השימוש במילה "מוזהב" לתיאור צבע מופיע בשנת 1300 באנגליה, וב-1423 תועד שימוש במילה זו לתיאור שיער בלונדיני.

גוני זהב שונים מצויים במספר צמחים ובעלי חיים בטבע, כגון פרג קליפורניה שפרחיו מלבלבים בצבע מוזהב, דג הזהב וקרפדה זהובה שמרבית גופם מוזהב, כלב גולדן רטריבר שפרוותו נוטה לזהוב, והעיט הזהוב שעורפו וקודקודו מוזהבים ובולטים.

צבע הזהב פופולרי למגוון שימושים בקרב בני האדם. הצבע מקושר לסגנונות קישוטים שונים של פריטי מלכות. הוא משמש לקישוט באדריכלות, באמנות, בעיצוב פנים ועוד.

גלריה
-----

* מסכת תות אנך אמון מקושטת בצבעי זהבמסכת תות אנך אמון מקושטת בצבעי זהב
* ב.מ.וו i8 בצבע זהבב.מ.וו i8 בצבע זהב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זהב** בוויקישיתוף

| צבעים וייצוגם במחשב |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| גוני אפור | לבן • כסף • אפור • שחור |
| צבעי היסוד ב-RGB | אדום • ירוק • כחול |
| צבעים שניוניים | ציאן • צהוב • מג'נטה |
| צבעים שלישוניים | כתום • תרוג • ירוק אביב • תכלת • סגול • ורוד שושנה |
| פיגמנטי צביעה | אוכרה • ספיה • כחול פרוסי • וירידיאן • אולטראמרין |

אינדיגו • ענבר • חום • זהב • נחושת • ארגמן • ורוד • שני • בורדו • בורגונדי • בז' • חאקי • טורקיז • ערמון • פנטון 448c • קרדינל • כתום בטיחותיירוק זית |  |

 |
**פסיון מצויץ** (שם מדעי: *Lophura ignita*) הוא מין של עוף הקרוב לטווס ושייך למשפחת הפסיוניים. מין זה חי על קרקע היער בדרום-מזרח אסיה מחצי האי המלאי עד לסומטרה ובורנאו שבאינדונזיה. 

אורכו של הפסיון עד 70 ס"מ והוא בעל נוצות כחולות-כהות עם גב חום-אדמוני, נוצות זנב לבנות ושחורות, פנים בעלות עור תכלת בוהק וכתר לבן קטן על ראשו. הנקבה חסרת כל עיטורים וצבעה חום מנומר בלבן המתאים להסוואה אך בעלת עור תכלת על פניה. כמו הטווס הוא בעל קריאה חלשה וצורמת. הפסיון המצויץ בעל רגליים חזקות והוא נמצא רוב זמנו על הקרקע, שם הוא מחטט בין העלים ומחפש זרעים, פירות וחיות קטנות כמו רכיכות, חרקים ותולעים. 

הזכרים והנקבות חיים בנפרד אך מתקרבים בעונת הרבייה. בניגוד לפסיונים אחרים הזכרם נשאר לטפל בצאצאים לצד הנקבה. היא מקננת על הקרקע בסבכים ומטילה 4-8 ביצים הבוקעות כעבור 21 יום. לאחר עונת הרבייה בני הזוג נפרדים וחוזרים לשוטט לבד.

מין פסיון זה מצוי בסיכון עקב הפגיעה ביערות בהם הוא חי ומתרבה.

**תת-מינים**:

* Lophura ignita rufa .
* Lophura ignita macartneyi.
* Lophura ignita ignita.
* Lophura ignita nobilis.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פסיון מצויץ** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  פסיון מצויץ באתר הרשימה האדומה של IUCN
**זה כל הקסם** הוא פזמון שכתב והלחין נימרוד לב ושר בדואט עם אורלי פרל. השיר יצא לאור בדצמבר 1998 ונבחר כ"שיר השנה".

רקע
---

השיר נכלל באלבום הבכורה של לב "אין חלום אחר" ויצא כסינגל הרביעי מתוכו. תחילה נכתב השיר בלשון זכר, אך בעצתו של חמי רודנר שהפיק את האלבום ועיבד עם לב את השיר, צורפה אורלי פרל לשיר. לב ופרל היו בני זוג, ובתקופת שהוקלט השיר כבר היו פרודים. לדברי לב הוא כתב והלחין את השיר במשך חמש דקות, בעת שישב על המדרגות בחצר ביתו.

השיר זכה להצלחה רבה והזניק את הקריירה של לב. במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת התשנ"ט (1999) נבחר השיר כשיר השנה. לב גם זכה בשנה זו בתואר "תגלית השנה". כמו כן זכה השיר בתואר שיר השנה במצעד הפזמונים העברי של גלי צה"ל לאותה השנה. זהו מקרה חריג של שנה בה שיר השנה זהה בשני המצעדים המרכזיים של המדינה.
השיר קטף את פרסי שיר השנה, קליפ השנה, דואט השנה והביצוע הקולי של השנה בטקס "נוצת הזהב" של אקו"ם לשנת 1999. כמו כן זכה בפרס שיר השנה בטקס פרסי תמוז של תעשיית המוזיקה הישראלית.
האלבום "אין חלום אחר" הגיע למכירות של אלבום פלטינה.

גרסות כיסוי
-----------

בעונה הרביעית בסדרה אלישע, בפרק 73, השיר בוצע על ידי יובל סמו ומלי לוי.

דניאל סולומון ודנה עדיני ביצעו גרסת כיסוי לשיר ב"מצעד הדואטים הגדולים של ישראל" של אקו 99FM בשיתוף עם וואלה!. השיר הגיע למקום החמישי במצעד זה.

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "זה כל הקסם" באתר יוטיוב
* מילות השיר "זה כל הקסם" באתר שירונט
* יוסי חרסונסקי, עיון ביקורת, באתר יוסמיוסיק
* דודי פטימר, ‏נמרוד לב: "'זה כל הקסם' לא ייצג אותי, תסכל אותי שהפך ללהיט אייקוני", באתר מעריב אונליין, 6 בספטמבר 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  שגיא בן נון, מלך לב אדום, באתר nrg‏, 1 בדצמבר 2012
2. ↑  *דניאל סלומון ודנה עדיני – זה כל הקסם – מצעד הדואטים הגדולים של ישראל*, נבדק ב-2021-08-04
רבי **חיים יצחק טברסקי** (ה'תרמ"ו - כ"ד בניסן ה'תש"ג) נינו של רבי מנחם נחום מצ'רנוביל (אבי חסידות צ'רנוביל). היה האדמו"ר מצ'רנוביל-לויעב בקייב.

תולדותיו
--------

נולד במאזיר לרבי אברהם יהושע השיל טברסקי מצ'ודנוב (בנו של רבי מרדכי טברסקי מלויעב) וליוכבד בתו של רבי יעקב שפירא מדלוטין (נכד רבי פנחס שפירא מקוריץ). בשנת ה'תרס"ה התחתן עם רעכיל דבורה, בתו של רבי יצחק ישעיה הלברשטאם. לאחר נישואיו התגורר במאזיר. לאחר תקופה עבר לקייב שבאוקראינה. 

בשנת ה'תרפ"ג פתח בית מדרש לחסידיו באישור הממשלה בנוסף למקווה ותלמוד תורה. רוב פעילותו התורנית התמקדה ברוסיה לחזק את הקהילות היהודיות ברחבי המדינה ולהפיץ בה את תורת החסידות. בשנת ה'תרפ"ז השתתף בוועידת הרבנים בקורוסטן שבאוקראינה. 

בשנת ה'תרצ"ז נכלא רבי חיים יצחק בכלא בקייב ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה הוגלה משם על ידי המשטר הסוייבטי למעמקי המדינה. לקזחסטן.

נפטר בכ"ד בניסן התש"ג לאחר שצם בכל ימי חג הפסח מחשש שיאכילוהו בחמץ. 

בנו רבי מרדכי נרצח בשואה, בתו מירל נפטרה בקייב, בנותיו רבקה מרים ויוכבד עברו בשנות השבעים לארצות הברית; בניו רבי יעקב ורבי דוד יחיאל עלו לישראל אחרי השואה; בנו רבי משולם זוסיא טברסקי כיהן כאדמו"ר מטשרנוביל לאחר השואה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  בן רבי מנחם נחום טברסקי מלויעב בן רבי מרדכי טברסקי (**המגיד מצ'רנוביל**)
2. ↑  בנו הצעיר של רבי חיים הלברשטאם מצאנז
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 

**פסיכולוג** הוא משחק חברה המשוחק בנסיבות חברתיות כגון מדורות, פעולות של תנועות נוער ומסיבות, בעיקר על ידי ילדים בגילאי העשרה המאוחרים[דרוש מקור].

מהלך המשחק
----------

מבין חברי הקבוצה נבחר "פסיכולוג" והוא עוזב את הקבוצה למספר דקות, עד שיקראו לו לשוב. כאשר מוודאים שהפסיכולוג לא יכול לשמוע את השיחה, בוחרים חברי הקבוצה "הפרעה נפשית" שמשותפת לכולם: כל אחד חושב שהוא האדם שלימינו, כולם חושבים שהם דמויות מהתנ"ך, או דמויות מתוכניות טלוויזיה או כל התנהגות משותפת אחרת כיד הדמיון הטובה על חברי הקבוצה. לפעמים נבחרת גם התנהגות משותפת או קודי התנהגות מסוימים (לדוגמה, אם חברי הקבוצה משחקים איש את רעהו ונאמר פרט לא נכון, האדם שעליו הוא נאמר אומר מילה מסוימת ומחליפים מקומות ישיבה).

כאשר נקבעה ההפרעה, קוראים לפסיכולוג והוא חוזר לקבוצה. בשלב זה הפסיכולוג "מתחקר" את חברי הקבוצה ומנסה לגלות מהי ההפרעה. המשחק נגמר בניצחון של הפסיכולוג אם הוא מגלה מהי ההפרעה, ובניצחון של הקבוצה אם הוא מתייאש.

ניתן לשחק את המשחק בצורה נוספת. במקום להגדיר הפרעה נפשית, אפשר להגדיר חוקיות לתשובות. לדוגמה: כל תשובה מתחילה באות של הא-ב ע"פ הסדר. (תשובה ראשונה בא' תשובה שנייה ב' וכו'). או ע"פ סדר האותיות בשם המשפחה של הפסיכולוג. לדוגמה, אם שם ה"פסיכולוג" ירחמיאל אקרשטיין, והוא שואל את האדם הראשון "מה צבע הכיסא?", התשובה תתחיל באות א', כגון "אם אני לא טועה - ירוק". המשתתף השני יענה לשאלה "מי היה האדם הראשון על הירח?" - "קוראים לו ניל ארמסטרונג", וכך הלאה.
אדם קופץ ממוביל מים בצרפת
אדם בעת הקפיצה
**קפיצת בָּאנְגִּ'י** היא קפיצה ממקום קבוע ומוגבה כמו צוק או גשר הנבלמת על ידי חבל אלסטי הכרוך סביב קרסוליו של הקופץ (או לחלופין לרתמת סנפלינג אותה הוא חוגר) ומחבר אותו לעצם ממנו קפץ. האלסטיות של החבל יוצרת בלימה הדרגתית ומונעת פציעה, וכן יוצרת תנועה מחזורית מעלה ומטה האופיינית לפעילות זו.

ציוד המשמש לקפיצת באנג'י כפי שמוצג במוזיאון הבאנג'י ב-Bloukrans Bridge בדרום אפריקה
אורך החבל בו משתמשים משתנה בהתאם לאתר הקפיצה אך גבהים של 25 מטר עד 200 מטר נפוצים. התאחדות הבאנג'י של ארצות הברית (USBA) מעריכה כי יותר מ-7 מיליון קפיצות באנג'י נערכו מאז סוף שנות ה-80, מה שהופך את קפיצות הבאנג'י לאחד מענפי הספורט האתגרי (Extreme Sports) הפופולריים ביותר. הספורט נחשב לבטוח יחסית לענפי ספורט אתגרי אחרים.

מרבית העוסקים בספורט עושים זאת באמצעות חברות מאורגנות המפעילות אתרי קפיצה.

היסטוריה ומקורות
----------------

מקור המילה באנג'י מתואר כ"מונח סלנג ניו זילנדי לרצועה אלסטית".

בשנות ה-50 של המאה ה-20 צילם צוות של ה-BBC באיי ונואטו נערים שהיו קופצים ממבני עץ גבוהים שנבנו לצורך כך אל האדמה שמתחת כשקרסוליהם קשורים לענפי צמח מטפס, כמבחן אומץ וטקס התבגרות. כריס בייקר מבריסטול שבבריטניה ניסה לחקות את שראה בסרט תוך שימוש בחבל אלסטי. קפיצת הבאנג'י המודרנית הראשונה התרחשה ב-1 באפריל 1979 מגשר קליפטון בבריסטול על ידי ארבעה מחברי "המועדון לספורט מסוכן". הקופצים, ובראשם דייוויד קירק נעצרו על ידי המשטרה זמן קצר לאחר הגיעם לקרקע, אך המשיכו לפתח את הספורט בארצות הברית, בין היתר מגשר שער הזהב בסן פרנסיסקו, וכך יצרו מודעות לספורט ברחבי העולם. בשנת 1982 כבר היו מבצעים קפיצות באירועים מסחריים ממנופים או כדורים פורחים.

הניו זילנדי A.J.Hackett, (שקפץ לראשונה מגשר גרינהיית' באוקלנד ב-1986) היה הראשון להציע קפיצות לציבור הרחב באמצעות חברה שהקים. בשל כך, נתפסת ניו זילנד עד היום כ"מולדת הבאנג'י".

הקפיצות הגבוהות בעולם
---------------------

על פי ספר השיאים של גינס, אתר הקפיצות המסחרי הגבוה ביותר בעולם הוא מגדל מקאו שבמקאו שבסין. הקפיצה נערכת מפלטפורמה במרפסת התצפית בגובה 233 מטרים מהקרקע. האתר מנוהל על ידי א. ג'. האקט המנהל אתרי קפיצת באנג'י רבים.

ליד לוקרנו שבשווייץ יש אתר קפיצות מראש סכר ורצסקה. גובה הקפיצה הוא 220 מטרים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קפיצת בנג'י** |

* איילת נעמן‏, באנג'י: המקומות הכי טובים בעולם לקפוץ, באתר וואלה!‏, 3 ביולי 2013
* קפיצת באנג'י, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548935505171
* GND: 4310389-3
* LCCN: sh92000716
* NKC: ph496674

 |
קריקטורה לעגנית ב"אולק" ב-1907 כנגד הקיסר וילהלם השני על רקע התפוצצות "פרשת אוילנבורג" – פרשה של סחיטה הומוסקסואלית בסביבתו הקרובה של וילהלם. האישה אומרת לבעלה (הדומה בסגנון שפמו לווילהלם) "לו רק היית גבר אמיתי". הגבר עונה לה "לו רק היית גם את גבר אמיתי".
***Ulk*** (בגרמנית: **אוּלְק**, מילולית: הלצה, בדיחה) היה שבועון סאטירי שראה אור בקיסרות הגרמנית וברפובליקת ויימאר בין 1872 ועד לסגירתו על ידי המפלגה הנאצית ב-1933. השבועון נוסד על ידי איל העיתונות רודולף מוֹסֶה כמוסף שבועי לעיתונו הפופולרי ברלינר טאגבלאט, וניתן היה אף לרכוש את גיליונותיו באופן נפרד. בין ספטמבר 1910 ועד נובמבר 1930 צורף השבועון גם לעיתונו של מוסה Berliner Volks-Zeitung (ברלינר פולקס-צייטונג). עקב תפוצתם הרחבה של עיתונים ליברליים אלה, בעיקר בברלין, היה השבועון למוסף הסאטירי הנפוץ ביותר בגרמניה של התקופה, בעיקר בתקופת הרפובליקה (לאחר 1919).

מספר עמודי השבועון נעו בין 4 ל-8 עמודים והוא כלל קריקטורות, שירים היתוליים ובדיחות מילוליות שהוקדשו לפוליטיקת פנים ויחסי חוץ וכן להיבטים תרבותיים ולחיי היום יום ברפובליקה. בין הכותבים בו נמנו קורט טוכולסקי, שאף שימש כעורכו בין 1918 ל-1920 ופרסם טורים תחת שם העט "טיאובָּלד טִיגֶר", הנס ריימן, יוזף וינר-בראונסברג, אוסקר טוֹיֶר, ויליבלד קרין והיינריך צִילֶה. הסופר אריך קסטנר היה כותב מזדמן בשבועון.

השבועון השתייך במובהק למחנה הליברלי וסלד מן הלאומנות והנאציזם. חלק מהקריקטורות והטורים שהתפרסמו בו כבדיחה התבררו כנבואה מצמררת. כך למשל בקריקטורה שהתפרסמה ב-26 בספטמבר 1930 הוצג בהומור מריר קבינט קיצוני ובלתי-סביר כחלום בלהות, במרכז התמונה ניצב אדולף היטלר שמכריז על עצמו כ"דיקטטור של הרייך, בזכות כשרונותיו מלידה... כשר פנים ישמש פריק, הוא כבר התאמן על כך בינה (פריק כיהן כשר פנים של תורינגיה שיינה היא בירתה ונקט בשיטות לא-דמוקרטיות)... שר המשפטים יהיה גבלס, הוא הרי רגיל לעבוד עם שופטים (רמז למשפטיו הרבים כנאשם בהוצאת דיבה)... שר הצבא צפוי להיות גרינג, שהרי זהו פוטשיסט מיומן... ". פחות משלוש שנים לאחר מכן נראה העמוד כחזון סביר ואף מתון יחסית למציאות.

דרור שרמן מציין שלפי הדיאלקט בו כתוב רוב התוכן, השבועון היה ברלינאי מובהק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Ulk** בוויקישיתוף
* על השבועון (בגרמנית)
* אינדקס גיליונות סרוקים, אתר אוניברסיטת היידלברג

הערות שוליים
------------

1. ↑  הקריקטורה מתוך: סריקת כל הגליונות של השבועון באתר אוניברסיטת היידלברג
**הדיוויזיה ה-38 של הצבא הבריטי (וולשית)** היא דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמות העולם.

היסטוריה
--------

### מלחמת העולם הראשונה

ב-6 בינואר 1915 הוקמה הדיוויזיה ה-38, כחלק מהצבא החדש, והיא כללה בעיקר יחידות מוויילס. באפריל 1915 נשלחה הדיוויזיה לצרפת, ובקיץ 1916 היא לחמה בקרב על הסום ובקרב רכס בזנטין. בשנת 1917 לחמה הדיוויזיה בקרב פשנדל, ובשנת 1918 היא לחמה במתקפת האביב הגרמנית ובמתקפת מאה הימים עד סוף המלחמה, והיא נחשבה לאחת היחידות הכי טובות בצבא. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובמרץ 1919 פורקה הדיוויזיה.

### מלחמת העולם השנייה

סמל הדיוויזיה במלחמת העולם השנייה
בשנת 1939 הוחלט על הכפלת כוח הצבא הבריטי, ועל בסיס הדיוויזיה ה-53 הוקמה הדיוויזיה ה-38 (וולשית). עם פרוץ מלחמת העולם השנייה גויסה הדיוויזיה, אך היא לא נשלחה לצרפת ונותרה בבריטניה. לאחר המערכה על צרפת היא שונתה לדיוויזיית רגלים וצורפה לה חטיבה שלישית. הדיוויזיה הוצבה בצפון מזרח אנגליה, על מנת להגן מפני פלישה גרמנית לבריטניה. בשנת 1944 חלקים מהדיוויזיה סייעו למבצע פורטיטיוד, ויחידותיה שימשו כיחידות תגבור עבור קבוצת הארמיות ה-21. באוגוסט 1944 פורקה הדיוויזיה, אולם בספטמבר היא הוקמה מחדש כדיוויזיית מילואים על בסיס הדיוויזיה ה-80. הדיוויזיה שימשה כדיוויזיית אימונים עבור יחידות שונות, ולאחר המלחמה פורקה הדיוויזיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* הדיוויזיה ה-38