recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
סמל הכוחות החמושים של טורקמניסטן
רונדל חיל האוויר הטורקמני
דגל חיל הים
**כוחות הצבא של טורקמניסטן** (בטורקמנית: **Turkmenistanyň Ýaragly Güýçleri**) הם עיקר הכוחות החמושים בטורקמניסטן. תפקידם להגן מפלישות חוץ ולסיוע בביטחון פנים. העומד בראש כוחות נשיא המדינה, ולצידו מזכיר המועצה לביטחון המדינה שהוא גם שר הביטחון.

Su-25 של חיל האוויר
בטורקמניסטן יש גיוס חובה לשנתיים.

טנק במצעד יום העצמאות של טורקמניסטן

מבנה ארגוני
-----------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
הכוחות מחולקים לכוח יבשה, חיל ים וחיל האוויר עם הגנה אווירית, ובנוסף לאלה כפופים לצבא גם ארגונים עצמאים כמשמר לאומי, משמר גבול, וכוחות פנים. כוח האדם של הכוחות הצבאיים מוערך בכ-36,500.

### צבא היבשה

הצבא מחולק לחמישה פיקודים על פי מחוזות המדינה. וציודו כולל: כ-2,000 כלי רכב, כ-700, ומספר התותח הוא בסביבות 560. הרובה הסדרתי של הצבא הוא הקלשניקוב לגרסאותיו השונות ולצידו נשק יותר חדש כדוגמת התבור.

### חיל האוויר

לחיל האוויר כוח אדם של 3,000 איש וכ-120 כלי טיס ומתוכם 94 חמושים. החיל מחזיק גם בלטים תוצרת ישראל

### חיל הים

חיל הים היא זרוע קטנה במיוחד עם עשורת כלי שיט מסוגים שונים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כוחות הצבא של טורקמניסטן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של כוחות הצבא של טורקמניסטן

הערות שוליים
------------

1. ↑  2022 Turkmenistan Military Strength, www.globalfirepower.com
2. 1 2  Oryx, Replicating Success: Turkmenistan’s Arsenal Of Israeli SkyStriker Loitering Munitions, Oryx
העיירה פרטוזה שליד סלרנו לאחר רעידת האדמה, כפי שצולמה על ידי רוברט מאלט.
**רעידת האדמה בנאפולי** (ידועה גם בשם "הרעידה הנאפוליטנית הגדולה" (The Great Neapolitan earthquake), או רעידת האדמה של בזיליקטה מ-1857 (אנ'), התרחשה ב-16 בדצמבר 1857 בסביבות השעה 10 בלילה. ברעידה נהרגו מעל 10,000 איש ויש מקורות שאף מגדילים את מספר הקורבנות עד 19,000. אחת הסיבות למספר ההרוגים הגבוה היא עיתוי הרעידה, עת רוב האנשים נמצאים בבתיהם. השם נאפולי מתייחס לממלכת נאפולי (דאז) ולא לעיר הידועה נאפולי הסמוכה. באזיליקטה הוא שם המחוז בו נמצא המוקד המשוער של רעידת האדמה - ליד העיירה מונטמורו (אנ'). גודל (מגניטודה) רעידת האדמה מוערך בסביבות 7 בסולם ריכטר

ייחודה של רעידת האדמה בנאפולי
-----------------------------

רעידת האדמה בממלכת נאפולי הייתה רעידת האדמה הראשונה בהיסטוריה שתועדה בצורה מדעית ושיטתית. זאת בזכות עבודה מונומנטלית של מהנדס בריטי בשם רוברט מאלט. מאלט יצא מספר שבועות לאחר רעידת האדמה לממלכת נאפולי, בתמיכת "החברה המלכותית של לונדון", ותיעד במשך כמה חודשים ולפרטי פרטים את הנזקים למבנים בממלכה ואף מחוצה לה. למעשה תיאר מאלט את התפרושת המרחבית של האפקטים הסייסמיים שנגרמו על ידי רעידת האדמה. עבודתו כללה נתוחי עומק הנדסיים וגיאופיזיים, בד בבד עם תיאור עוצמת הרס המבנים בכל יישוב וחיבור כל היישובים בעלי אותה דרגת עוצמה בקו מתאר (קונטור) על מפה. לקווי המתאר הללו קרא קווים איזוסייסמליים, דהיינו קווים שווי עוצמה (לימים נקראו קווים שווי עוצמה סייסמית). המפה הזו נתנה למאלט מושג על אזור האפיצנטר או מוקד רעידת האדמה, וכן על רמת הניחות של העוצמה הסייסמית עם המרחק מהמוקד. לימים, התפתחה השיטה בה נקט מאלט, להערכת ומיפוי עוצמות סייסמיות, והיא מקובלת לשימוש עד היום על ידי המוסדות הסייסמולוגים החשובים בעולם במסגרת מחקרים מאקרוסייסמיים.

ראו גם
------

* עוצמה סייסמית
* מחקר המאקרוסייסמי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רעידת האדמה בנאפולי** בוויקישיתוף

ביאורים
-------

1. ↑  המחשת מפה איזוסייסמית שמופתה בשיטה הדומה לשיטתו של מאלט, שממנה ניתן להסיק על אזור המוקד (האליפסה המבטאת את אזור העוצמה המקסימלית), וכן את מידת הניחות של האנרגיה כלומר, כל כמה קילומטרים, נוחתת העוצמה הסייסמית ביחידה אחת.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Graziano F. McConnell, A. 2005. Robert Mallet and the "Great Neapolitan Earthquake of 1857". Notes & Records of The Royal Society, 59 (1), pp. 45-64
2. ↑  Other Severe Earthquakes in the South, Naples:Life,Death & Miracle
3. ↑  Benedettir, P. Tapponnier, P. King, L. 2002. Surface Rupture of the 1857 Southern Italian Earthquake? Terra Nova, Vol.10 pp. 206-210
4. ↑  Robert Mallet, 1862. GREAT NEAPOLITAN EARTHQUAKE OF 1857. THE FIRST PRINCIPLES OF OBSERVATIONAL. SEISMOLOGY - Vol. 1
5. ↑  למשל על ידי ה-United State Geology Survey - USGS
**התזמורת הסימפונית פיליפס** (בהולנדית: **Philips Symfonie Orkest**) נוסדה בשנת 1930 על ידי פריץ פיליפס שהיה גם מנהלה הראשון. מנצחה הקבוע ומנהלה המוזיקלי של התזמורת משנת 2023 הוא המנצח הבסקי צ'מי אצ'בריה.

התזמורת החלה את דרכה כקבוצה של נגנים חובבים ולאחר מכן הייתה לאחת התזמורות הנודעות בהולנד. התזמורת מונה יותר מתשעים חברים ובהם נגנים מקצועיים וחובבים המנגנים ברמה גבוהה מאזור איינדהובן רבתי.

חברת פיליפס היא הספונסרית של התזמורת ואף הקימה עבורה בשנת 2010 בניין מוזיקה באיינדהובן, הנושא את שמו של פריץ.

התזמורת מציעה לקהל חמש תוכניות בכל שנה ומופיעה באולמות כמו בניין המוזיקה מוזיקחבאו באיינדהובן ואולם הקונצרטחבאו שבאמסטרדם.

תזמורת פיליפס הופיעה בפסטיבלים שונים בהולנד וכמו כן ניגנה ב"רייקסמוזיאון" באמסטרדם. בין הסולנים שהופיעו עם התזמורת ליזה פרשטמן, רוזאנה פיליפנס, נינו גווטאדזה, בזוד עבדורחימוב ונעה וילדשוט.

כמו כן התזמורת מרבה לנגן יחד עם **המקהלה הפילהרמונית פיליפס** אשר הוקמה בשנת 1948 על ידי פריץ פיליפס, אשר הקים גם את התזמורת. התזמורת הסימפונית פיליפס מופיעה באופן קבוע מחוץ להולנד. היא יצאה לשני סיורים בסין, בתאילנד, באיטליה, בברזיל, ובמדינות הבלטיות.

בשנת 2017 הופיעה התזמורת בפעם הראשונה בישראל (כאורחת של התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון) והיא הופיעה בערים ראשון לציון, תל אביב ורחובות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של התזמורת הסימפונית פיליפס
* "קונצרט התזמורת הסימפונית ההולנדית פיליפס בראשון לציון – קונצרט מס' 7 (אורכב 11.05.2017 בארכיון Wayback Machine)". *הקדירה של ששת*
* "תזמורת פיליפס אורחת תזמורת ראשון לציון". *הבמה*. 19 באפריל 2017

1. ↑  לוח ההופעות של התזמורת, באתר התזמורת
"**פסוקו של יום**" הייתה פינה יומית קצרה בערוץ הראשון, שסיימה יום שידורים בהקראת פסוקים נבחרים מהתנ"ך או מהמדרש והאגדה.

פתיח הפינה
לפינה הטלוויזיונית קדמה מסורת בת יותר מ-24 שנים של קריאת פרקי תנ"ך ברדיו בישראל, שהחלה ב-1945 ב"קול ירושלים" (השידורים העבריים בתחנת הרדיו המנדטורית), ולאחר קום המדינה נמשכה במסגרת שידורי "קול ישראל".

בקיץ 1968 החלו שידוריה של הטלוויזיה הישראלית, ובחודש נובמבר 1969 הורחבו שעות השידור היומיות והטלוויזיה עברה לשידורים יומיים. כבר באותו חודש הוחל בשידורי הפינה "פסוקו של יום", ביוזמתו של בנימין צביאלי, מנהל המחלקה למורשת ישראל ברשות השידור. הוא הראשון שקרא את הפסוקים, ומזכירת המחלקה, לאה, העבירה את האצבע המורה (אחר כך צורפו הקריינים יעקב בנאי, משה חובב, בצלאל לוי, משה ניסן ומרדכי פרימן). לאחר פרישתו של צביאלי בשנות ה-80 החליף אותו בתפקיד מרדכי פרימן. ב־2012 הוחלט להוריד את הפינה מלוח השידורים.

הפינה שודרה מידי לילה לקראת סיום השידורים הרגילים, במתכונת קבועה שלא השתנתה במשך יותר משלושים שנה: על המסך נראו הפסוקים כתובים בגופנים מסורתיים, והקריין (לפי תור: בנימין צביאלי, יעקב בנאי, משה חובב, משה ניסן, בצלאל לוי, מרדכי פרימן, ובסוף שנות ה-70 ובמהלך 1971 הקריא גם ישראל לנצ'נר). בעוד ה"אצבע" מעיטורי ספר תורה, הצביעה על הכתוב והוליכה את קצב ההקראה מילה במילה. קטע מוזיקלי קצר, בסגנון ניגון טעמי המקרא, פתח וסיים את הפינה.

בסיום הפינה, לסיום יום השידורים, נשמעה קריינות בקולו של מלאכי חזקיה: "כאן נסתיימו שידורי הטלויזיה הישראלית לערב זה, לילה טוב מירושלים" על רקע קו הרקיע של ירושלים, ובסופה נשמע המנון המדינה על רקע תמונתם של דגלי ישראל מתנופפים ברוח.

בשנות השמונים והתשעים הופקו לפינה מספר תוכניות בת, כמו "פסוקו של מקום" ו"אגדה של מקום", שהציגו אתרים בארץ ופסוקים ואגדות הקשורים אליהם.

בפולקלור
--------

הפינה מהווה חלק מהפולקלור הישראלי, והיא נזכרת במגוון רחב של הקשרים הנעים מכובד-ראש ועד זלזול.

הפינה גם הייתה מטרה לחצי לעג. שידורה בשעת לילה מאוחרת מעורר אסוציאציה של עייפות ושינה, הפורמט הקבוע והבלתי משתנה נראה מיושן, והתוכן המסורתי העתיק עִם מילים שאינן שגורות ביום-יום – כל אלה היוו חומרים של הומור, הן בשיח היומיומי והן בכתיבה סאטירית.

מנגינת פתיח התוכנית מופיעה בשירו של חנן בן ארי, חולם כמו יוסף.

חזרה למסך
---------

במסגרת מבצע הערוץ הראשון להחזרת תוכניות ישנות לחודשיים בסוף 2016, צולמו 30 פרקים חדשים בהגשת מאור כהן, המוקדשים להיסטוריה של רשות השידור. הפרקים החדשים נכתבו על ידי גיל סלוביק ואסף וול מחברת "המתכנה" ובוימו בידי הבמאית טלי רייף.

בתרבות
------

* בפרק "המפלצות" מתוך "זהו זה!" הופיע בתחילת הפרק פרק כביכול של "פסוקו של יום" ואחרי כן פרק מתוכנית פיקטיבית בשם "פסוקו של המן", בשני הקטעים מקריין יעקב בנאי.

* פרודיה נוספת הייתה בתוכנית "סיבה למסיבה" שבה מקריא שלמה ניצן טקסט, כביכול מהמקורות, שכתוב על פני דגל שמחת תורה.

* בסרט "שלאגר" מקריא ירון לונדון כביכול קטע מהתכנית, כאשר אחד מאנשי ההפקה מחזיק  יד ענקית.

* בתוכנית "הקומדי סטור" במסגרת הפינה "חיים שכאלה" (שהיא עצמה פרודיה על תוכנית בעלת שם דומה) מראיין המנחה (צביקה הדר) את היד עצמה (בדיבובה של אסף אשתר).

הערות שוליים
------------

1. ↑  יהושע משולח, פסוקו של יום בעידן החלל: 25 שנה לקריאת פרקי תנ"ך ברדיו, דבר, 16 באוקטובר 1970.
2. ↑  לדוגמה ליחס האחרון ראו: נחום ברנע, תשדיר השירות של אלוהים, דבר, 3 במרץ 1978 (נדפס שוב בספרו **יורים ובוכים**, תל אביב: זמורה, ביתן, מודן, תשמ"א 1981, עמ' 63).
3. ↑  סרטונים כל הפרקים באתר רשות השידור
אמירת סליחות בכותל המערבי
**אַנְשֵׁי אֱמוּנָה אָבָדוּ** (בחלק מהנוסחאות: **אנשי אמנה אבדו**) הוא פיוט סליחות שנאמר בקהילות רבות, בדרך כלל, בנעימת תחנון ושברון לב. הפיוט חובר על ידי מחבר לא ידוע. הפיוט התחבר כנראה במאות הראשונות שלאחר חורבן הבית,[דרוש מקור] והוא דומה בסגנונו לפיוטי סליחות פשוטים נוספים שנראה שאף הם קדומים, כמו תמהנו מרעות ותנות צרות לא נוכל.

ידועות סליחות רבות המעבדות סליחה קדומה זו ומבוססות עליה, לדוגמה, בסידור רס"ג מופיעות בנוסף לסליחה זו הסליחות המחורזות "אבדו אנשי אמנה" ו"אנשי אמונה נעלמו מדורות".

מבנה הפיוט
----------

כל משפט מורכב משתי צלעיות של שלש מילים האחת, כאשר בין הצלעיות תקבולת משלימה. האותיות הראשונות בכל צלע בפיוט יוצרות אקרוסטיכון אלפביתי. 

כדרכם של הפיוטים הקדומים, הפיוט אינו מחורז, אך ניכרות בו לעיתים חריזות מקומיות המקשטות את השיר.

הפיוט מבטא את תחושת היתמות של העדה, המבקשת להתנחם באנשי אמונה, צדיקי הדור, שזכותם תגן עליה. שמורות בזכרונה דמויות כאלה מן העבר, אך בהווה, הן אינן בנמצא. הקהילה המתפללת פונה אל ה' מתוך תחושה של בושה, נטישה, חולשה גדולה ואשמה על כך שבעוונותיה נעלמו מתוכה אנשי הרוח והאמונה.

מועדי אמירתו
------------

בנוסח הספרדים פיוט זה הוא אחת הסליחות הקבועות, הנאמרות בכל פעם שאומרים בו סליחות. הוא נאמר הן בסליחות של חודש אלול ועשרת ימי תשובה, הן בסליחות של יום הכיפורים, הן בסליחות לתעניות ציבור, והן בסדר הסליחות הנאמר במסגרת התחנון בימי שני וחמישי. בחודש אלול ובעשרת ימי תשובה נהוג לחתום את הפיוט במילה 'סְלִיחָתֵנוּ' (שכן הם ימי הסליחה), ובשאר הימים חותמים במילה 'צָרוֹתֵינוּ'. 

בנוסח אשכנז המזרחי הפיוט נאמר בסליחות של יום חמישי בתעניות בה"ב, ובמנהג "אשכנז הכללי" (וקהילות אחרות השייכות למנהג אשכנז המערבי), הוא נאמר ביום הראשון של סליחות לפני ראש השנה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיטקסט טקסט בוויקיטקסט: **אנשי אמונה אבדו** |

* קטע קול הפיוט אנשי אמונה אבדו, באתר הפיוט והתפילה
* אהרן מירסקי, לפיוטים מקבילים, תרביץ כא א, תשרי תש"י, באתר JSTOR

הערות שוליים
------------

1. ↑  הביטוי לקוח מהנאמר על מלך אשור בספר דברי הימים ב', פרק ל"ב, פסוק כ"א: ... וַיָּשָׁב בְּבֹשֶׁת פָּנִים לְאַרְצוֹ  
 בחלק מהסידורים: "לשחרך אל בעת סליחתנו"
2. ↑  אברהם יצחק יעקב רוזנפלד במהדורת הסליחות שלו (עמ' שעט) מייחס אותו לרב סעדיה גאון. לא ברור מקור ייחוס זה.
3. ↑  רב סעדיה גאון, **סדר רב סעדיה גאון**, (ירושלים, תשכ"ג), עמ' שט, באתר היברובוקס
4. ↑  רב סעדיה גאון, **סדר רב סעדיה גאון**, עמ' רצ, באתר היברובוקס
5. ↑  קטע קול הפיוט אנשי אמונה אבדו, באתר הפיוט והתפילה.
6. ↑  מנהג ייחודי שהנהיג בבית מדרשו הרב שריה דבליצקי קובע שאומרים סליחה זו אף ביום שני בתרא של בה"ב, אם הוא חל בט"ו בחשוון, יום פטירתו של החזון אי"ש, שהוא בעיניו אחד מאנשי אמנה שאבדו.
7. ↑  **סדר סליחות מכל השנה כמנהג אשכנז**, רעדלהיים תרט"ו, דף ח ע"ב.
**חופזי זהוב** (שם מדעי: ***Pluvialis apricaria***) הוא מין עוף ממשפחת החופמיים, המצוי לאורך אירופה צפונה עד לגרינלנד ואיסלנד ודרומה עד לצפון אפריקה.

מאפיינים
--------

החופזי מגיע לאורך 26-29 ס"מ בממוצע, מוטת כנפייםשל 67-76 ס"מ ומשקל של 135-239 גרם (המשקל המרבי של חופזי הוא 180 גרם). פלג גופו העליון חום-אפרפר, מנוקד בצפיפות בנקודות לבנות. הפנים כהות יחד עם המקור הדק והקצר, והבטן שחורה עם צידי חזה לבנים. פס שחור עובר לאורך החזה ומתמזג עם הסנטר.

החופזי חי לרוב באזורי הטונדרה או אדמות מרעה, מישורים וגדות נהרות. הוא מחפש מזון בעזרת מקורו החזק. מזונו העיקרי כולל חרקים, סרטנים ושאר פרוקי-רגליים ועוד חסרי חוליות כמו תולעים וגם צמחייה ימית.

בישראל הוא חולף לא מאד שכיח וחורף מצוי.

מצב שימורו הוא "ללא חשש", עקב האוכלוסיות הרבות והנפוצות, ועדיין הוא עוף אסור לציד בהתבסס על הסכם איסור הציד "Agreement on the Conservation of African-Eurasian Migratory Waterbirds".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חופזי זהוב** בוויקישיתוף
* חופזי זהוב, באתר ITIS (באנגלית)
* חופזי זהוב, באתר NCBI (באנגלית)
* חופזי זהוב, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* חופזי זהוב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* חופזי זהוב, באתר Internet Bird Collection (באנגלית)
* חופזי זהוב, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  חופזי זהוב באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  חופזי זהוב אתר הצפרות הישראלי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007572841005171
* GND: 4342054-0

 |
**אַבְטַלְיוֹן** ב"ר מרדכי דויק (ה'ש"ל, 1570, קושטא – נפטר באדריאנופוליס) היה מגדולי המשוררים בטורקיה במאה ה-17.

ביוגרפיה
--------

אבטליון נולד בעיר קושטא בתקופתו של הסולטאן סלים השני. הוא נסע לארץ ישראל וחי כפי הנראה בעיר עזה, שבהּ פגש את רבו, ר' ישראל נג'ארה, ולמד ממנו את שיטתו בהלחנת ניגונים. לאחר מות רבו שב לטורקיה והתיישב בעיר אדרינופוליס, שם הפיץ את השירה העברית החדשה מבית מדרשו של ר' ישראל נג'ארה וייסד את התשתית למקהלת המפטירים שהייתה מופקדת על ביצוע הפיוטים.

### קשריו עם הטורקים

שמו של אבטליון הלך לפניו כמומחה למוזיקה העות'מאנית האמנותית, והטורקים כינו אותו "קיוג'וק חוג'ה (המורה הקטן) חכם אבטליון". הוא גם עמד בקשרים עם המיסטיקנים המוסלמים, הדרווישים המחוללים מהמסדר המוולווי, שהוקם במאה ה-13 על ידי ג'לאל א-דין רומי בקוניה והתפרסם בדרווישים שחוללו במחולות מסחררים לקול נגינת געגוע ועצב המופקת מן הנאי. מעריכים כי דרכו התוודע רבו, ישראל נג'ארה, למסורת המוזיקלית של כתות מיסטיות אסלאמיות אלה.

### המיוחד בלחניו

באותה תקופה לא הרבו משוררי ספרד ליצור ניגונים לשבת, אלא הסתפקו במה שקיבלו מן הדורות הקודמים או בניגונים שלמדו מהערבים, שהפייטנים הסכימו לרשום להם מילים. כך היה עד בואם של ר' ישראל נג׳ארה ותלמידיו, אבטליון דויק, יצחק פריסקו, יצחק רומנו מקושטא, ר' משה פיארו, הרב אריאס, יצחק אמיגו ורבי יהודה רזון, אשר הלחינו ניגונים חדשים, שמהם מושרים עד היום הזה. שיטתם הייתה לקיים קשר אימננטי בין מוטיבים מילוליים ובין ריטואלים מוזיקליים והקשריהם, כלומר קשר עמוק בין תוכן הטקסט הכתוב לבין אופן ביצועו.

### שיריו

שירי אבטליון מקובצים בספר "**חדשים לבקרים**", אשר שרד בהעתקים מועטים בכתב יד. כל כתבי היד של שירת קודש מן המאות ה-16 עד ה-19 מסודרים לפי המקאמים הטורקיים, בתבנית שקבע ר' ישראל נג'ארה בספרו "**זמירות ישראל**", ועוד יותר ב"**שארית ישראל**", שלא ראה אור אך השפיע רבות על תלמידיו-ממשיכיו. לכל שיר כותרת ובהּ פרטים כגון שם הלחן הטורקי, הערבי או הספרדי שעליו מיוסד הפיוט, שם הסוגה המוזיקלית הטורקית ושם התבנית המקצבית שעליה מושתת השיר. לעיתים נמצאים בכתבי היד העבריים גם שמות המלחינים הטורקיים שחיברו את הלחנים שעליהם מבוססים הפיוטים.

שירת המפטירים
-------------

שירת "המפטירים" הטורקית, שירת הקודש העברית הספרדית, נכתבה והושרה באימפריה העות'מאנית על ידי תלמידיו וממשיכי דרכו של ר' ישראל נג'ארה, ובראשם רבי אבטליון ב"ר מרדכי דויק. מקהלות המפטירים פעלו החל מהמאה ה-18 בעיר אדרינופוליס ולאחר מכן באיסטנבול. הרפרטואר שהושר בשבתות סודר לפי המקאמים הטורקיים, כאשר המוזיקה וסגנון השירה מתבססים על המוזיקה הטורקית הקלאסית.

לקריאה נוספת
------------

* רבי ישראל נג'ארה, **זמירות ישראל**, בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי, ה'שנ"ט -ה'ש"ס.
* מתוך המבוא של ש"א רוזאניס, **נעים זמירות**, סלוניקי: ה'תרפ"ט.

קישורים חיצוניים
----------------

* נרות שבת - קונטרס ל״ה, שנה שנייה, כרך ב׳ ירושלים(הקישור אינו פעיל) עש"ק מטו"מ
* קטע קול הפיוט אל הר בת ציון, באתר הפיוט והתפילה

הערות שוליים
------------

1. ↑  ר' ישראל נג'ארה - עיונים בשירתו, אתר "הזמנה לפיוט" - האוניברסיטה העברית
2. ↑  מ"ש גשורי, "נרות שבת" קונטרס ל״ה, שנה שנייה, כרך ב׳ ירושלים עש"ק מטו"מ ה'תש"ד
**הרלד בליכל** (בגרמנית: **Harald Blüchel**) הוא דיג'יי ומפיק גרמני, הפועל תחת שם הבמה **קוסמיק בייבי**. בליכל נחשב לאחד מחלוצי המוזיקה האלקטרונית של שנות ה-90, וידוע כמי שלקח חלק בפרויקט הנודע אנרג'י 52 ו'Visions Of Shiva' יחד עם פול ואן דייק.

קורות חיים
----------

הרלד בליכל נולד ב-19 בפברואר 1963 בנירנברג, גרמניה. בגיל 7 החל לנגן בפסנתר. בליכל אהב מוזיקה קלאסית והעריץ את בלה בארטוק ואיגור סטרווינסקי. בשנת 1976 נחשף לראשונה למוזיקה אלקטרונית וקיבל את ההזדמנות בפעם הראשונה לנגן על סינתיסייזר, והחל להאזין להרכבים כמו קרפטוורק מחלוצי המוזיקה האלקטרונית.

בשנת 1986 עבר למערב ברלין והחל ללמוד טכנאות קול במכון הטכנולוגי של ברלין. זמן קצר לאחר מכן הכיר את המפיק המוזיקלי, קיד פול. בשנת 1988 החל לראשונה לייצר מוזיקה אלקטרונית והאוס.

בשנת 1991 בליכל הופיע לראשונה בשם 'קוסמיק בייבי' בהופעה במועדון בברלין. באותה שנה הוא גם חתם בלייבל MFS. בשנת 1992 יצא אלבום הבכורה שלו, "Stellar Supreme". באותה שנה הוא התחבר לפול ואן דייק וביחד הם הקימו את ההרכב "The Visions of Shiva". תחת שם זה הם הוציאו לאור שני מיני אלבומים: "Perfect Day" בשנת 1992 ו"How Much Can You Take?" בשנת 1993. לאחר יציאת שני המיני-אלבומים הללו נפרדו הצדדים וכל אחד הלך לדרכו.

בליכל עזב את הלייבל MFS וחתם ב"Logic Records" השייכת ל-BMG.

בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 יסד בליכל יחד עם קיד פול את ההרכב 'Energy 52', והם הוציאו לאור את הלהיט הנצחי שלהם 'Cafe Del Mar' בשנת 1993 שהפך לקלאסיקה במוזיקה האלקטרונית וזכה לאין ספור רמיקסים.

בשנת 1994 הוציא בליכל לאור את אלבומו השני, "Thinking About Myself". ב-1995 הקים את הלייבל 'Time Out'.

ב-1996 הפיק את האלבום השלישי שלו "Fourteen Pieces" ובשנת 1999 שוחרר האלבום הרביעי "Heaven". האלבום החמישי "Industrie und Melodie" יצא בשנת 2006 והוקלט בשנים 1997–1999.

דיסקוגרפיה
----------

* 1992 "Stellar Supreme"
* 1994 "Thinking About Myself"
* 1996 "Fourteen Pieces — Selected Works 1995"
* 1999 "Heaven"
* 2006 "Industrie und Melodie".

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הרלד בליכל (בגרמנית)
* הרלד בליכל, ברשת החברתית פייסבוק

* הרלד בליכל, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* הרלד בליכל, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX4874222
* BnF: cb13979598p (data)
* GND: 134777697
* ISNI: 0000 0004 0656 355X
* LCCN: no2013086481
* MusicBrainz: abc55c0b-5e12-42f2-895a-a0ac45befa10
* VIAF: 79775044
* WorldCat: lccn-no2013086481

 |
**בהיגה אל-מהדי** (בערבית: **بهيجة المهدي**; נולדה ב-8 באוגוסט 1911 אלכסנדריה, מצרים – 1979; שמה האמיתי: **הנרייט כהן**, בערבית: **هنريت كوهين**) הייתה שחקנית יהודייה-מצרייה שהתפרסמה בשנות ה-30 של המאה ה-20. ידועה גם בשל היותה חלק מהצמד הקומי שגילמה יחד עם עלי אל-קסאר.

ביוגרפיה
--------

נולדה למשפחה חרדית באלכסנדריה שראו באומנות חטא. אביה היה מעשירי מצרים ובהיותה בת שש עשרה החליטה משפחתה לעבור מאלכסנדריה להתגורר ברובע היהודי בשכונת גמליה בקהיר, שם החל אביה לסחור בזהב והפך למנהיג הקהילה ומשפחתה הפכה לאחת המשפחות היהודיות החשובות במצרים. בניגוד לרקע ממנו באה, הנרייט אהבה מילדותה קולנוע ותיאטרון וניסתה למצוא לשם את דרכה בסתר, מה גם שבחברה הכללית היה קשה לנשים בכלל להיכנס לעולם זה בגלל שמרנות החברה ותפקידי נשים מולאו בעיקר בידי גברים. עד שראתה יום אחד מודעה על להקת תיאטרון חדשה של פאטימה רושדי שם נבחנה והתקבלה, למורת רוחם של בני משפחתה שניסו למנוע זאת ממה, מהם נאלצה לברוח. היא בחרה לעצמה את השם האומנותי בהיגה אלמהדי, ע"ש בת עירה מאלכסנדריה בהיגה חאפז שהייתה האישה הראשונה שהלחינה פסקולים לסרטים. במהלך להקת התיאטרון נישאה ליהודי מיליונר בשם אלי דרי, המבוגר ממנה ב-50 שנה ולאחר שלוש שנים התאלמנה ממנו כשהוא מותיר אותה מיליונרית צעירה.

המפיק היהודי טוגו מזרחי, ראה אותה באחת ההופעות על הבמה בלהקתה של פאטימה רושדי, ומשכה את תשומת לבו כישרונה, והוא החליט לתת לה את ההזדמנות הקולנועיות הראשונה ב-1935 בסרט "שלום המתורגמן". חיי המסך שלה נמשכו רק חמש שנים (הסרט האחרון בו שיחקה היה "אלף לילה ולילה" (1941), אך נותרה זכורה בלבבות בשל גילומה של האישה המכוערת, האימה לבעלה ולבנותיה, והיותה אחת הבודדות שהעזו לחשוף את הכיעור הפיזי שלה בצורה גלויה כל כך על המסך.

תחנה חשובה במסעה הקולנועי היה כששיתפה פעולה עם הקומיקאי עלי אל-קסאר בסדרת סרטים כצמד קומיקאי מבריק, שאף גרם לרבים להאמין שהם זוג נשוי במציאות: "משמר הז'נדרמריה", "תלווה לי 3 פאונד", "אלף לילה ולילה", "עותמאן ועלי", "השעה 7" ו"הטלגרף". היא תמיד הופיעה שם עם אל-קסאר בתפקיד האישה שאוהבת מאוד את בעלה, ומנסה בכל כוחה לשים קץ לסכסוך המתרחש בין אמה לבעלה.

עזבה את עולם הקולנוע ב-1940 והיגרה לחלוטין ממצרים אחרי מלחמת העצמאות ב-1948. על פי חלק מהמקורות עזבה לארצות הברית, שם הפכה לפעילה ציונית, חזרה לשמה המקורי, נישאה ליהודי וילדה בת. בהמשך עלתה לשיראל והשתקעה בה ובשנות ה-70 איבדה את שפיותה כך שב-1976 הרגה את בעלה, בתה ואמה (דבר שהתפרסם בעיתנות הישראלית), ואשופזה בבית חולים פסיכיאטרי עד ששלוש שנים לאחר מכן מתה שם.

פילמוגרפיה
----------

* 1935: שלום המתורגמן
* 1936: משמר הז'נדרמריה
* 1936: שחור ולבן
* 1937: לילה בחיים
* 1937: השעה שבע
* 1937: שלום הספורטאי
* 1938: זה הטבע שלי!
* 1938: הטלגרף
* 1938: היום המיוחל
* 1939: עותמאן ועלי
* 1939: הלוו לי שלושה פאונד
* 1940: אנשי המוחות
* 1941: אלף לילה ולילה

קישורים חיצוניים
----------------

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. 1 2 3
4. 1 2
5. 1 2 3 4
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. 1 2

 בהיגה אל-מהדי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
| Oo |
| --- |
| OoOo |
| **אלפבית לטיני** |
| Aa | Bb | Cc | Dd | Ee | Ff | Gg |
| Hh | Ii | Jj | Kk | Ll | Mm | Nn |
| Oo | Pp | Qq | Rr | Ss | Tt | Uu |
|  | Vv | Ww | Xx | Yy | Zz |  |

**O** (או) היא האות החמש עשרה באלפבית הלטיני.

היסטוריה
--------

מקורה של האות באות השמית "ע" – אשר נכתבה בכתב הפרוטו-כנעני בצורת עין, והתפתחה לצורת עיגול באלפבית הפיניקי והעברי הקדום. אות זו עברה לאלפבית היווני בתור אומיקרון, וממנו עברה ללטינית.

שימוש
-----

האות משמשת ברוב השפות לציין תנועת חולם או תנועות דומות.

ייצוגים נוספים
--------------

דגל הקוד הבינלאומי של האות O
באלפבית פונטי נקראת האות "**אוסקר**" (**Oscar**).

בקוד מורס היא מסומנת כשלושה קווים:
"---".

בקוד ASCII מיוצגת האות כ-79 (O) או 111 (o).

ובכתב ברייל היא מסומנת:

התפתחת האות O
-------------

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרוטו שמי | פיניקי | יווני | יווני | אטרוסקי | לטיני |
| עין פרוטו שמית | עין פיניקית | אומיקרון יוונית | אומגא יוונית | O אטרוסקית | O לטינית |

משמעויות ואזכורים בתרבות
------------------------

* ברפואה "O" (וכן בצירופים **O+** או **O-**) הוא אחד מסוגי הדם האנושי.
* במתמטיקה ובמדעי המחשב, האות מסמלת סימון אסימפטוטי עליון (O) או תחתון (o) (נפוץ במיוחד בחישוב סיבוכיות).
* בכימיה האות מסמלת את היסוד חמצן.
* בהודעות טקסט, האות "O" מסמלת בקיצור חיבוק (בעוד שנשיקה מסומלת על ידי X).
* סיפורה של O הוא רומן ארוטי צרפתי.
* Ó (באנגלית (O'‎) היא קידומת נפוצה של שמות משפחה איריים שמשמעותה "בן-".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **O** בוויקישיתוף
* O, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**דוריטאותיס אופלסכנס** (שם מדעי: *Doryteuthis opalescens*) הוא מין של דיונון ממשפחת הלוליגיים. הוא חי במימי מערב האוקיינוס השקט שלחופי חצי האי באחה קליפורניה ומפרץ קליפורניה בטווח שבין מקסיקו עד לאלסקה. בימים ממוזגים עד קפואים, הדיונון שוחה לאורך האוקיינוסים עד ל-320 ק"מ הרחק מהחופים.

מאפיינים
--------

זהו דיונון קטן יחסית הקרוב לסוג לוליגו והוא בעל מעטפת באורך 190 מ"מ. הוא בעל עיניים גדולות בעלות קרנית, דבר המתאים לחיות בעלי חישת אור גבוהה יחסית. הדיונון הוא בעל גוני לבן-כחלחל עד לחום מנומר או זהוב. עם זאת הוא יכול לשנות את צבעו לאדום כהה או חום בעתות לחץ או בעת ציד.

הדיונון מתקיים במים עמוקים עד לעומק 500 מטרים. הוא מטיל את ביציו בקרבת החופים לא יותר עמוק מעשרה מטרים. זהו טורף הניזון מדגים קטנים, סרטנאים שונים וגם מדיונונים אחרים, כשהוא אף אינו בוחל בקניבליזם. הדיונונים צדים בלהקות גדולות הנעות יחדיו והוא תופס את הטרף עם מחושיו הארוכים בעלי הקרסים החדים. בתורו הוא נטרף בידי דגים גדולים שונים כמו טונות, מפרשניים, אלתית גמלונית, כריש כחול, יונקים ימיים ובעיקר ארי ים קליפורני, ועופות ימיים כמו צוללן שחור-גרון וקורמורן ברנט. הדיונון גם נידוג בידי ספינות דיג, כשהוא מבין הדיונונים המסחריים ביותר שנידוגים במפרץ קליפורניה בכל שנה, החל מ-1993.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוריטאותיס אופלסכנס** בוויקישיתוף
* דוריטאותיס אופלסכנס, באתר NCBI (באנגלית)
* דוריטאותיס אופלסכנס, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוריטאותיס אופלסכנס באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  Julian Finn (2016). "Doryteuthis (Amerigo) opalescens (Berry, 1911)". World Register of Marine Species. Flanders Marine Institute. Retrieved 23 February 2018
**קלרקסדורפ** (באנגלית: **Klerksdorp**) היא העיר הגדולה ביותר בפרובינציה הצפון-מערבית שבדרום אפריקה. העיר ממוקמת כ-165 קילומטרים דרום-מזרחית לבירת המחוז. קלרקסדורפ הייתה גם הבירה הראשונה של הרפובליקה הדרום-אפריקאית ובהמשך הפכה למרכז מסחרי המקשר בין קימברלי ליוהנסבורג. כיום יש חקלאים, כורים ומהגרים העובדים בשתי התעשיות.

לפי מפקד האוכלוסין מ-2001, התגוררו בעיר למעלה מ-350,000 תושבים. זהו אחד המוקדים של תעשיית כריית הזהב בדרום אפריקה, אם כי חשיבותו הולכת ופוחתת בשנים האחרונות. רעידת אדמה גדולה במרץ 2005 גרמה נזק משמעותי לפעילות הכרייה. מלבד הכרייה, קלרקסדורפ מתפקדת כמרכז רפואי, קמעונאי וחינוכי בולט בפרובינציה. הייצוא האזורי כולל תירס, דורה, בוטנים וחמניות. נכון לשנת 2012, שיעור הפשע בעיר נחשב לנמוך במיוחד.

כיום קלרקסדורפ ידועה כמקום הולדתו של הארכיבישוף האנגליקני זוכה פרס נובל לשלום דזמונד טוטו, שנולד בעיר ב-7 באוקטובר 1931.

היסטוריה
--------

העיר נוסדה ב-1837 או 1838 על ידי מתיישבים אפריקאנרים מהטרק הגדול. קלרקסדורפ היא היישוב האירופי העתיק ביותר מצפון לנהר הוואל.

בנובמבר 1885 התגלה זהב באזור, מה שתרם באופן משמעותי ביותר לפיתוח האזור. קלרקסדורפ חוברה לקו הרכבת ב-1897. בסוף שנות ה-90 של המאה ה-19 כריית הזהב הידלדלה. הבורסה שנפתחה לשם כך נסגרה בסופו של דבר, ונהרסה לגמרי ב-1958.

הבורסה העירונית הישנה
במהלך מלחמת הבורים השנייה (1899–1902) התרחשו קרבות רבים וגדולים באזור העיר.

תעשיית כריית הזהב הוקמה לתחייה על ידי חברות כרייה גדולות ב-1932, מה שגרם לעיירה לעבור תחייה כלכלית, שהואצה לאחר מלחמת העולם השנייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלרקסדורפ** בוויקישיתוף
* קלרקסדורפ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Archived copy" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2017-09-08. נבדק ב-2017-09-08. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Marx, Roelf (1987). Marx, Roelf (ed.). *Klerksdorp Groeiende Reus* [*Klerksdorp Growing Giant*] (באפריקאנס) (1st ed.). Klerksdorp: Klerksdorp City Council. pp. 11–12.
3. ↑  Brown, A. (1983). *Golden Heritage*. Stilfontein: Andrew Brown. p. 93.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007567542705171
* LCCN: n90619630
* MusicBrainz: b9b165b7-e775-462f-a7de-804397fb09b2
* VIAF: 157233392
* WorldCat: lccn-n90619630

 |
נפוליאון היל
**נפוליאון היל** (באנגלית: **Napoleon Hill** ‏ 26 באוקטובר 1883 - 8 בנובמבר 1970), היה סופר אמריקאי שפרסם ספרי עזרה עצמית מצליחים. ספרו המפורסם ביותר "חשוב והתעשר" (1937), הוא אחד הספרים הנמכרים ביותר בכל הזמנים. (עד מותו של היל, ב-1970, הספר מכר 20 מיליון עותקים).

היל הואשם בהונאה, והיסטוריונים מפקפקים באמיתות של רבים מסיפוריו על חייו.

חייו ועבודתו
------------

נפוליאון היל נולד בבקתה קטנה בדרום מערב וירג'יניה. אמו נפטרה כשהיה בן שמונה ואביו נישא בשנית לאחר שנתיים. בגיל 13 היל החל לעבוד ככתב בעיתון קטן. בכסף שחסך, נרשם ללימודי עריכת דין אך נאלץ לפרוש מלימודיו בשל בעיות כלכליות.

ב-1907 פתח היל עסק במוביל שבאלבמה. העסק עמד בפני פשיטת רגל, והיל הואשם בהונאה דרך הדואר. הוא עבר לוושינגטון די. סי. ושם פתח קולג' למקצועות שקשורים ברכב. מגזין רכב שהתפרסם באותה התקופה, טען שהקולג' הוא הונאה ושחומרי הלימוד שלו הם ברמה נמוכה. העסק נסגר, והוא עבר לשיקגו, שם הוא פתח ב-1915 בית ספר בשם "מכון ג'רג' וושינגטון לפרסום". ב-1918 פורסם בשיקגו טריביון שהיל מבוקש באשמה של פעולות עסקיות המנוגדות לחוק. בין השאר, הוא ניסה למכור מניות של בית הספר במחיר של 100,000 דולר, על אף שערכו הוערך בכ-1,200 דולר.

לרבים מסיפוריו של היל לגבי חייו ועבודתו אין ראיות היסטוריות, והיסטוריונים מפקפקים באמיתותם. כך למשל, היל טען שנקודת המפנה בחייו הייתה ב-1908, כאשר פגש בתעשיין העשיר אנדרו קרנגי. קרנגי, לפי סיפורו של היל, התרשם מהמפגש והציע לו למצוא את הנוסחה להצלחה ולפרסמה. היל פרסם ספר שלם על שיחותיו כביכול עם קרנגי. בעקבות המפגש היל ראיין, לטענתו, 500 אנשים מצליחנים, כל אחד בתחומו. עם זאת, לא קיימת עדות לפגישה כלשהי של השניים, סיפור הפגישה פורסם על ידי היל רק לאחר מותו של קרנגי ב-1919 וגם בביוגרפיה הרשמית של היל משנת 1995, מודים הכותבים שספר השיחות עם קרנגי הוא ככל הנראה בדיוני.

היל טען שהוא שימש כיועצם של שניים מנשיאי ארצות הברית, וודרו וילסון ופרנקלין דלאנו רוזוולט. אולם, לא קיימת ראיה כלשהי לכך שהוא פגש אי פעם את אחד מהשניים. היל פרסם את ה"נוסחה" שלו להצלחה בשנת 1925, כקורס ללמידה עצמית שנקרא "חוק ההצלחה". מאוחר יותר ב-1928, יצאה לאור מהדורה מקוצרת של הקורס, תחת אותו השם. ה"נוסחה" פורטה בצורת קורסים שונים ללמידה עצמית עד שנת 1941.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נפוליאון היל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נפוליאון היל (באנגלית)
* נפוליאון היל, סרטונים בערוץ היוטיוב

* נפוליאון היל, ברשת החברתית Goodreads
* נפוליאון היל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* נפולאון היל (1883-1970), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Matt Novak, "The Untold Story of Napoleon Hill, the Greatest Self-Help Scammer of All Time", Gizmodo

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007441741805171
* BIBSYS: 90115333
* BNE: XX853759
* BnF: cb11907523k (data)
* CiNii: DA05251096
* GND: 120892928
* ISNI: 0000 0001 1436 6941
* LCCN: n91042381
* LNB: 000012048
* MusicBrainz: 12bd7669-21a7-487c-9d15-496991361f0f
* NDL: 00443335
* NKC: jn20000700715
* NLA: 35195022
* NLG: 179756
* NLK: KAC199612374
* NLP: a0000001179291
* NSK: 000128764
* NTA: 107390450
* RERO: 02-A003371844
* SELIBR: 368605
* SNAC: w65728fp
* SUDOC: 026922207
* Trove: 860183
* VIAF: 2471835
* WorldCat: lccn-n91042381

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**ג'נט האדה** (**Janet Ruth Hadda**; בכתיב יידי: **דזשאַנעט האַדאַ**; נולדה ב-23 בדצמבר 1945) היא חוקרת ספרות יידיש ופסיכואנליטיקאית יהודית-אמריקאית, ופרופסור אמריטה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. מחקריה עוסקים בספרות יידית, פסיכואנליזה ושירה מודרנית.

קורות חיים
----------

היא נולדה בברדפורד שבאנגליה ב-23 בדצמבר 1945. אביה, ד"ר ג'ורג' האדה היה מנתח. הוא סיימה תואר ראשון באוניברסיטת ורמונט בשנת 1966, תואר שני מאוניברסיטת קורנל בשנת 1969 ודוקטורט מאוניברסיטת קולומביה בניו יורק בשנת 1975. בשנת 1973 החל ללמד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, בשנת 1979 מונתה לפרופסור חבר ובשנת 1989 קודמה לפרופסור מן המניין. בשנת 2004 יצאה לגמלאות מהמוסד.

בשנת 1988 היא סיימה דוקטורט נוסף בפסיכואנליזה מהמכון לפסיכואנליזה בדרום קליפורניה (Southern California Psychoanalytic Institute).

בשנת 1980 הוציאה ספר על אודות הסופר והמשורר היידי יעקב גלאטשטיין. בשנת 1997 יצא ספרה באנגלית "יצחק בשביס-זינגר: ביוגרפיה", הסוקר את חיו ואת פועלו הספרותי של זינגר. הספר תורגם לעברית בשנת 2009 בהוצאת רסלינג.

בנוסף למחקריה בספרות, היא משמשת כפסיכואנליטיקאית פעילה וכמדריכה ומפקחת במכון לפסיכואנליזה עכשוית במכון לפסיכואנליזה בדרום קליפורניה.

בשנת 1981 נישאה לאלן טובין, בעבר פרופסור לפסיכוביולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס וראש המכון לחקר המוח במוסד וכיום יועץ מדעי לקרן למציאת תרופה למחלת הנטינגטון.

מספריה
------

* **יצחק בשביס-זינגר: ביוגרפיה** (תרגום: עידית שורר; עריכה מדעית: מיכל זמיר) הוצאת רסלינג, 2009

* *Yankev Glatshteyn*, G.K. Hall, 1980
* *Passionate Women, Passive Men: Suicide in Yiddish Literature*, State University of New York Press, 1988
* *Isaac Bashevis Singer: A Life*, Oxford University Press, 1997
* *Isaac Bashevis Singer: A Life, With a New Introduction*, The University of Wisconsin Press, 2003

קישורים חיצוניים
----------------

* דף אישי, באתר אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
* דף אישי(הקישור אינו פעיל) במכון לפסיכואנליזה של זמננו
* ראיון עמה, על המשורר אלן גינצברג
* ג'נט האדה (1945-), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007308483305171
* LCCN: n79107730
* VIAF: 93822987
* WorldCat (עם VIAF): 93822987

 |
שלדת אופני כביש העשויה מברזל, מבית החרושת של גרג למונד בציריך בעיצוב קלאסי לאופני כביש
אופניים ששלדתם עשויה במבוק
חלקי השלדה
**שלדת אופניים** היא מסגרת שעליה מורכבים כלל המכלולים המשמשים לרכיבת אופניים. אליה יחוברו גלגלים, גלגלי שיניים ושרשרת, מערכות הילוכים ומעצורים, בולמי זעזועים ועוד.

עיצוב וחומרים
-------------

שלדות אופניים מיוצרות מחומרים רבים: באופן מסורתי, רובם של החומרים הם מתכות, אך בשנים האחרונות נוספו פולימרים חדשניים רבים. בעבר, אופניים היו עשוייום מברזל והאופניים הראשונים היו מעץ.
כיום, מרבית האופניים בעולם עשויים מכרום או אלומיניום. ככל שהתקדם שוק האופניים נוצרה דרישה לחומרים עמידים יותר וקלים יותר והיצרנים החלו לייצר שלדות מוונדיום, מטיטניום ומסקנדיום. למשך מספר שנים יוצרו אף שלדות ממגנזיום, אך כיום רוב המגנזיום נדרש לתעשיית הרכב וכמעט ואין שלדות מגנזיום. עם התקדמות המדע ופיתוח פולימרים, החלו ליצור את שלדות הקרבון (סיבי פחמן) הראשונות. שלדות אלה, העשויות מפולימר המבוסס על פחמן, הן קלות משקל וחזקות, ומבוקשות בשל כך. חיסרון של הקרבון הוא מבנה הסיבים - במקרה שישנה פגיעה באופניים הסיבים עלולים להיפרם וכל הצינור עלול לקרוס. לעיתים לא ניתן לתקן פגמים בקרבון. בשלדות המתכת, חשיבות גבוהה ניתנת לנושא הריתוך: במרבית המפעלים המודרניים נעשה הריתוך על ידי מכונה, אך קיימים עדיין מספר יצרנים אשר מקפידים על ריתוך ידני.

הדיוק בייצור שלדות הוא מהותי: שלדה שלא תוכננה ובוצעה כראוי, לא יהיה ניתן לחבר אליה את המכלולים הרבים.
סכומי כסף גדולים מושקעים במציאת חומרים מתאימים לשלדות. שלדה לאופניים עשויה להגיע עד לסכום של כ 40,000 שקלים.

מבנה
----

המבנה הקלאסי של שלדת אופניים הוא מעוין המורכב משני משולשים. מבנה זה לא השתנה במאה השנים האחרונות והוא עדיין שולט בתחום אופני הכביש.
השלדה צריכה לספק רמה מסוימת של ספיגת זעזועים מחד וקשיחות (על מנת להפוך כוח למהירות) מאידך. ככל שנגביר את ספיגת הזעזועים כך תיפגע הקשיחות והמהירות תרד. לכן, באופני כביש, השלדה היא קשיחה מאוד ואין כמעט בליעת זעזועים. באופני הרים המצב הפוך: יש בלימת זעזועים ואף מוסיפים בולמים ייעודיים לשלדה. לכן, קיימים עשרות עיצובים המנסים להגיע למצב שבו אין איבוד כוח על חשבון ספיגת הזעזועים. בכל מקרה, מנסים היצרנים להפוך את האופניים לקלים יותר, בדרך כלל על ידי יצירת שלדה קלה יותר.

בתחתית השלדה מופיע לרוב מספר השלדה, ערך המורכב מאותיות ומספרים ומזהה בלעדית את זוג האופניים ליצרן נתון, ערך זה נועד בין השאר למלחמה בגנבות האופניים. בישראל מחוז תל אביב במשטרת ישראל משתמש במספר זה.

יצרנים
------

שלדות אופניים פשוטות מאוד מיוצרות בדרך כלל במזרח הרחוק מסגסוגת פלדה הנקראת כרומולי המכילה כרום. יצרנית גדולה נוספת של שלדות אופניים היא ארצות הברית בה מיוצרות בעיקר שלדות לאופני הרים. באופן מסורתי, אופני כביש מיוצרים באירופה ומספר רוכבי עבר גדולים נותנים את שמם לבתי מלאכה ליצור שלדות עילית כדוגמת אדי מרקס וגרג למונד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שלדת אופניים** בוויקישיתוף
* השואת מידות של שלדה קשיחה - "גאומטריה", הקישור לא מכיל פרסומות. בשלדה קשיחה הכוונה לשלדה של אופניים שלא מותקנים בה בולמי זעזועים, "ז.ק" (זנב קשיח) (באנגלית)
**פטיר משלטט** (בערבית מצרית: **فطير مشلتت**) מילולית: "פשטידות מרופדות", הוא מאפה בצק מצרי בשכבות.

מאפיינים
--------

המאפה מורכב משכבות דקות רבות של בצק וגהי ומילוי אופציונלי. המילוי יכול להיות גם מתוק וגם מלוח. מילויים מתוקים עשויים לכלול גבינה, קוקוס, מלבי, רחת לוקום, נוטלה או שוקולד, בעוד מילויים מלוחים יכולים להיות כל דבר מבשר בקר טחון ועד נקניק או גבינה. משלטט רגיל מושרה בדבש ונמרח בריבה או בגבינה או מוגש עם זיתים. בגלל הרבגוניות שלה, משלטת מכונה לעיתים קרובות פיצה מצרית.

 נשים אופות משלטט

היסטוריה
--------

פטיר משלטט מתוארך למצרים העתיקה, שם הא היה ידוע בשם "פטיר מאלטוט". הוא הושאר במקדשים כמנחה לאלים.

פטיר משלטט הפך לסמל חשוב לאירוח במצרים. ככזה, הוא הוגש לנשיא האמריקני ברק אובמה במהלך ביקורו במצרים ביוני 2009. משפחות מצריות נותנות אותו למבקרים ולחברים באופן מסורתי כמתנה. בדרך כלל מכינים אותו לחגים, חתונות וחגיגות אחרות.

לקריאה נוספת
------------

* מנאקיש

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פטיר משלתת** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
* מתכון פטיר משלטט – המזווה של אמירה
* מתכון פטיר משלטט מבית *Cairo Kitchen* מאת סוזן זיידי

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Marzouk, Sarah (12 בפברואר 2017). "A Brief History of Fiteer, Egypt's Pizza-Like Pastry". *The Culture Trip*. נבדק ב-26 ביוני 2018. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  Amira (5 בנובמבר 2014). "Alexandrian Feteer i.e. Pizza Feteer". *Amira's Pantry*. נבדק ב-26 ביוני 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Abu Farha, Sawsan (2015-02-03). "Feteer meshaltet "Egyptian layered pastry"". *Chef in disguise*. נבדק ב-2018-06-26.
4. ↑  "صفحة جديدة بين أميركا والعالم الإسلامي". *الانباء*. 5 ביוני 2009. נבדק ב-26 ביוני 2018. `{{cite news}}`:  (עזרה)
**סער קליין** (באנגלית: **Saar Klein**, נולד ב-1967) הוא במאי, תסריטאי ועורך קולנוע יהודי אמריקאי, יליד ישראל. היה פעמיים מועמד לפרס אוסקר בקטגוריית העריכה הטובה ביותר, ב-1998 וב-2000. זוכה פרס ACE Eddie (אנ') לעריכה הטובה ביותר (2000).

קורות חיים
----------

נולד בירושלים ב-1967. כשהיה בן 9 היגרה משפחתו לניו יורק, התיישבה ברובע הברונקס וקליין גדל ברובע היוקרתי, יהודי ברובו, ריברדייל. למד וב-1989 סיים תואר ראשון בפסיכולוגיה, בקולג' וואסר, ניו יורק. 

כבר בהיותו בבית ספר תיכון ידע שאהבת חייו היא הקולנוע, אך ההזדמנות שנקרתה לפניו הייתה בעריכת סרטים. כך החלה דרכו המקצועית, כסטאז'ר לעורך הסרט *ג'י. אף. קיי - תיק פתוח*, בבימויו של אוליבר סטון. הסרט יצא לאקרנים ב-1991. אחר כך באו סרטים נוספים של אותו במאי, בהם שימש קליין, תחילה כעוזר עורך ולאחר מכן כעורך משנה ולבסוף כעורך, בהם *Heaven & Earth*, שיצא לאקרנים ב-1993 ובו קיבל קליין לראשונה קרדיט כעורך משנה, *U-Turn*, שיצא לאקרנים ב-1997 וסרטים אחרים, כולם כאמור בבימויו של אוליבר סטון.

קרדיט ראשון כעורך קיבל קליין בסרט *For Which He Stands*, שיצא לאקרנים ב-1996. כעבור שנתיים, ב-1998 היה קליין אחד משלושת העורכים של הסרט הקו האדום, בבימויו של טרנס מאליק. זה היה הסרט השני בלבד בקריירה שלו, בו הוא זכה לקרדיט כעורך. וזה היה גם הסרט שהקפיץ את הקריירה שלו, משום שצוות העריכה המשולש של הסרט היה בין חמשת המועמדים הסופיים לפרס האוסקר לעריכה קולנועית באותה שנה. כעבור שנתיים, ב-2000 היה קליין מועמד שוב לאוסקר, יחד עם שותפו לעריכת הסרט כמעט מפורסמים, בבימויו של קמרון קרואו. סרט זה היה הסרט הרביעי בלבד בקריירה של קליין, בו הוא קיבל קרדיט כעורך.

קליין המשיך לערוך סרטים עוד כעשור, במרוצתו גם כתב וביים שני סרטים קצרים, *Nouveau Riche No. 11* ו-*Nouveau Riche No. 34*. בין הסרטים שערך בתקופה זו היו גם הסרטים זהות כפולה, שיצא לאקרנים ב-2002, והעולם החדש, שיצא ב-2005.

ב-2013 הוא עבר לבימוי סרטי קולנוע באורך מלא וסרט הקולנוע הראשון בבימויו (הוא היה גם אחד משני התסריטאים) היה *After the Fall* (שם מקורי - *Things People Do*), אשר יצא לאקרנים ב-2014. בסרט זה כיכבו בין השאר וס בנטלי, ג'ייסון אייזקס, היילי בנט, סם טראמל ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* סער קליין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* סער קליין, באתר AllMovie (באנגלית)
* סער קליין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* כמעט מפורסם: הבמאי סער קליין חוזר לישראל עם סרטו הראשון, באתר TimeOut, יולי 2014
* Live from Marrakech: Saar Klein dissects the American dream, באתר Hollywoodandfine, דצמבר 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  Live From Marrakech: Saar Klein Talks the American Dream, באתר הפינגטון פוסט, 2014

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb169964379 (data)
* ISNI: 0000 0003 8596 8194
* LCCN: no2003071632
* SUDOC: 244393761
* VIAF: 249801152
* WorldCat: lccn-no2003071632

 |
**אבינועם ליבאי** (17 בספטמבר 1929 - יולי 2012) היה מהנדס ישראלי, פרופסור להנדסה אזרחית וחתן פרס ישראל לחקר ההנדסה.

ביוגרפיה
--------

ליבאי נולד בתל אביב בשם **אבינועם הרציג** והיה בוגר המחזור הראשון של בית החינוך לילדי עובדים. אביו, משה, שימש מנכ"ל קואופרטיב "דן". ליבאי עצמו התגייס בתום לימודיו, בשנת 1947, לנוטרות. במלחמת העצמאות שירת בחטיבת אלכסנדרוני, ולאחריה למד לימודי הנדסה אזרחית בטכניון (1949 – 1953).

את התואר הראשון סיים בהצטיינות יתרה ובסיומו התקבל לעבודה ב"סולל בונה" ולאחר מכן כמהנדס גשרים במע"צ. בשנים 1954 – 1955 היה שותף לתכנון גשר הירקון. בסיומו של פרויקט זה למד ארבע שנים באוניברסיטת פרדו שבאינדיאנה בארצות הברית ללימודי תואר שני ולימודי דוקטורט במדעי ההנדסה. עם הסמכתו הוא הצטרף לסגל אוניברסיטת ג'ונס הופקינס כפרופסור משנה, ובשנת 1961 שב לישראל והחל לעבוד כמהנדס מבני כלי טיס בתעשייה האווירית. בעשר שנות עבודתו במקום היה ליבאי למדען הראשי של חטיבת ההנדסה בתעשייה האווירית ולמהנדס הראשי של התעשייה האווירית. בין הפרויקטים שהושלמו באותן שנים נמנו מטוסי "ערבה", "כפיר" ו"קומודור ג'ט".

במהלך שנות עבודתו בתעשייה האווירית היה ליבאי מורה מן החוץ בטכניון. בשנת 1971 הוא הצטרף כחבר הסגל בפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל, בדרגת פרופסור מן המניין. חמש שנים שימש ראש מעבדת מבנים, שלוש שנים כדיקן הפקולטה (1974–1975 ובשנית בין 1989–1990) ושלוש שנים היה חבר הוועד המנהל של הטכניון. משנת 1992 הוא בעל הקתדרה למבנים אווירונאוטיים בטכניון. במקביל הוא המשיך בעשייה כיועץ לתעשייה האווירית ולרפאל, והוזמן כפרופסור אורח לאוניברסיטאות הרווארד, וירג'יניה, אוקלהומה ואוניברסיטת טקסס באוסטין. בשנת 1997 פרש לגמלאות.

תחום מחקרו העיקרי של ליבאי, משנת 1961, היה בחקר תורת הקליפות הלא-ליניארית. ספרו בנושא ("התאוריה הלא-ליניארית של קליפות אלסטיות") הוא מיסודות התחום בספרות המקצועית ומאמריו צוטטו בפרסומים מקצועיים רבים. תרומתו העיקרית בתאוריה היא ביסוסה של התורה כענף יסוד במכניקת הרצף. תחומי מחקר אחרים בהם עסק הם תורת הקריסה של קליפות דקות דופן, תורת הדפורמציה ללא עיבור של טבלות, ואופטימיזציה של פנלים.

ליבאי היה חבר החברה הישראלית לאווירונאוטיקה ולחלל, החברה הבינלאומית לקליפות ולמבנים דקים, החברה האמריקנית למחקר ולניסוי של עומסים ומאמץ, המכון האמריקני לאווירונאוטיקה וחלל והחברה הישראלית למכניקה.

בשנת 2003 הוענק לו פרס ישראל לחקר ההנדסה. בנימוקי השופטים נקבע כי "ליבאי משתייך לקבוצה קטנה של חוקרים אשר הצליחו לפתח תוך דור אחד את תורת הקליפות ההנדסית לשדה מחקר נרחב במכניקה לא-ליניארית תוך שימוש בכלים מתמטיים מתקדמים. הישגיו המחקריים הייחודיים של פרופ' ליבאי תרמו תרומה מהותית לביסוס תורה זאת המשמשת יסוד להבנת התנהגותם של מבנים דקי-דופן מתוחכמים וחדישים המיושמים בעיקר בכלי טיס וחלל".

נפטר ביולי 2012, בגיל 83.

קישורים חיצוניים
----------------

* אבינועם ליבאי, באתר ResearchGate
* קורות חייו באתר הטכניון
* קורות חייו באתר פרסי ישראל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007455894105171
* BIBSYS: 90317050
* BnF: cb14459328t (data)
* CiNii: DA02308630
* GND: 172225728
* ISNI: 0000 0000 8164 5660
* LCCN: n87942882
* NLA: 35267073
* NTA: 217554563
* SUDOC: 098576488
* VIAF: 91951296
* WorldCat: lccn-n87942882

 |
שרידי האצטדיון האולימפי באולימפיה
היאבקות, על כד יווני עתיק
ה**אולימפיאדה** (ביוונית: **Ὀλυμπιάς** – **אולימפיאס**) הייתה מחזור בן ארבע שנים בין המשחקים האולימפיים שנערכו ביוון העתיקה, ששימש בעקיפין בתיארוך השנים. בתקופה המודרנית (החל מסוף המאה ה-19 וראשית המאה ה-20) משמש המונח לתאר את התקופה שמתחילה ב-1 בינואר בשנה שבה מתקיימים משחקי הקיץ האולימפיים (שגם אותם מקובל לכנות בעברית "אולימפיאדה") ומסתיימת ב-31 בדצמבר בשנה שלפני המשחקים הבאים. מאחר שהאולימפיאדה המודרנית הראשונה החלה בשנת 1896, המחזור הראשון של האולימפיאדה החל בשנה זו והסתיים בשנת 1899 וכן הלאה. האולימפיאדה ה-43 החלה בשנת 2024.

האולימפיאדה ביוון העתיקה
------------------------

 ערך מורחב – **המשחקים האולימפיים ביוון העתיקה**  

אולימפיאדת לונדון 2012
על פי פוליביוס בספרו "היסטוריה", תקופת ארבע השנים של האולימפיאדה החלה עם המשחקים האולימפיים שנערכו באולימפיה שביוון. 

האולימפיאדה הראשונה נערכה בשנת 776 לפנה"ס ומשנה זו נספרת תקופת האולימפיאדה.
ובהתאם לוח השנה של האולימפיאדה נספר כדלקמן:

שנה 1 של אולימפיאדה 1 היא שנת 776/775 לפנה"ס,
שנה 2 של אולימפיאדה 1 היא שנת 775/774 לפנה"ס,
שנה 3 של אולימפיאדה 1 היא שנת 774/773 לפנה"ס,
שנה 4 של אולימפיאדה 1 היא שנת 773/772 לפנה"ס,
שנה 1 של אולימפיאדה 2 היא שנת 771/772 לפנה"ס,
... 

שנה 3 של האולימפיאדה ה-194 היא שנת 1/2 לפנה"ס,
שנה 4 של האולימפיאדה ה-194 היא שנת 1 לפנה"ס/1 לספירה,
שנה 1 של האולימפיאדה ה-195 היא שנה 2/1 לספירה,
שנה 2 של האולימפיאדה ה-195 היא שנה 3/2 לספירה.
ההיסטוריונים היוונים השתמשו בלוח זה על מנת לתארך את האירועים בתקופתם, אף שלא ברור מתי הפך הלוח ללוח שנה נפוץ ומקובל. 

תקופת האולימפיאדה החלה עם פתיחת המשחקים שנערכו בראש השנה היוונית - הירח המלא הראשון הקרוב ליום הארוך בשנה. בשנת 432 לפנה"ס, עם אימוץ המחזור המטוני שונה מועד תחילת האולימפיאדה.

עם ביטול המשחקים בשנת 394 לספירה, על ידי הקיסר הרומי תיאודוסיוס הראשון, בטל גם השימוש בשיטת האולימפיאדה, אשר הקיסר התייחס אליה כאל שיטה פאגאנית (עבודת אלילים).

ניתן לראות בשנת 1896, בה החלו המשחקים מחדש, את סוף השנה השלישית ותחילת השנה הרביעית של האולימפיאדה ה-668. השנה הנוכחית (2024) היא סוף השנה השלישית ותחילת השנה הרביעית של האולימפיאדה ה-700.

האולימפיאדה המודרנית
--------------------

השימוש הראשון המודרני במונח "אולימפיאדה" כמחזור זמן היה בכרזה משנת 1932 המתארת את משחקי הקיץ באותה שנה שנערכו בלוס אנג'לס שבארצות הברית. בכרזה הופיע המשפט: *Call to the games of the Xth Olympiad*, היינו "קריאה למשחקי האולימפיאדה העשירית".

האולימפיאדה בתרבות
------------------

**האולימפיאדה** (בצרפתית: **ל'אולימפיאד**) הוא שמן של מספר אופרות שעלילתן מתרחשת ביוון העתיקה.
**הסקירה היהודית-הונגרית** (בהונגרית: **Magyar-Zsidó Szemle**), הייתה כתב העת המדעי והציבורי החשוב ביותר של היהדות הניאולוגית בהונגריה, שהופיע בין השנים 1884–1948, בתדיריות שונות.

תולדות כתב העת
--------------

הסקירה היהודית הונגרית לא הייתה כתב העת היהודי הראשון בהונגריה בשפה ההונגרית, אך מבחינת משקלו המדעי ואורך חייו (64 שנים), לא היה לו יריב במהלך תקופת הוצאתו לאור הארוכה. כתב העת הזה כיסה את כל ענפי המדע שעסק ביהדות, ועסק בענפי מדע אלה ברמה גבוהה בינלאומית כך שערכו היה רב בכל קנה מידה שהוא. במיוחד עסק כתב העת בהיסטוריה היהודית ההונגרית, הן בהיסטוריה הדתית והן בהיסטוריה הקהילתית. יהדות הונגריה הרגישה בצורך בהוצאת כתב עת מדעי כבר מתקופת ה"הסכמה", כלומר מהפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867. בעקבות הדוגמאות של השקת כתבי עת כאלה בקהילות יהודיות במדינות המערב, הרגישו יהודי הונגריה בצורך להשיק כתב עת מדעי יהודי בשפה ההונגרית במטרה לספק במה למחקר מדעי תאולוגי, אתנוגרפי, סוציולוגי ועוד.

בתולדות הסקירה היהודית ההונגרית ניתן למדוד את מצבה של יהדות הונגריה בכל תקופה ותקופה. בשנים 1884 - 1891 התפרסם המגזין בעשרה גיליונות בשנה. בשנים 1891–1895 12 גיליונות בשנה. משנת 1896 עד 1926 מספר הגיליונות בשנה עמד על ארבע, אך ללא ירידה במספר העמודים (למעט משנת 1919 עד 1926). הופיעו 6 גיליונות בשנת 1927, 10 גיליונות בשנת 1923, 12 גליונות בשנה משנת 1929 עד 1937, לעיתים קרובות בחוברות שחוברו יחדיו. בשנת 1938 היו 4 גיליונות בחוברת אחת, ומשנת 1940, ועד לפירוקה חוברת אחת בשנה. התוצאות המדעיות של הסקירה היהודית ההונגרית צוינו בספרות העברית בעולם כולו. המסורות האינטלקטואליות של כתב העת נשמרת כיום על ידי המגזין "הזרם החדש", שנמצא בעריכת בית המדרש לרבנים בבודפשט שמוכר כאוניברסיטה היהודית מאז 2004.

העורכים
-------

העורכים והצוות של הסקירה היהודית ההונגרית היו בין הנציגים הבולטים של המדע היהודי ההונגרי. בשנים 1884–1891 היו הרב וילמוש (בנימין זאב) באכר ויוז'ף באנוצי העורכים, ומשנת 1891 - 1930 היה הרב לאיוש בלאו סופר עברי מצוין. ומשנת 1891 עד 1896 פרנץ מזאי ביחד עם בלאו מ־1896 עד 1923 בלאו בלעדי מזאי, משנת 1923 הצטרף גם הרב שימון (צדוק) הבשי, משנת 1927 ההבשי עם דיינש פרידמן. בשנת 1931 מיקשה וייס, פרנץ הבשי ודוד שמואל לוינגר ערכו את העיתון. בשנת 1932 הושאר מיקשה וייס מחוץ למערכת העיתון, ובשנת 1933 התמודד דיינש פרידמן שוב לתפקיד העורך. בשנים 1934–1941, בתמיכתו של ד"ר שימון (צדוק) הבשי, נערך כתב העת על ידי הנריק גוטמן, פרנץ הבשי, שמוּאל לווינגר ודיינש פרידמן. את הגליונות של 1942–1945 ערך שאמו לווינגר בתמיכת הנריק גוטמן ופרנץ הבשי. אחרי מלחמת העולם השנייה העורך היה שוב שמואל לווינגר עד שהמגזין הפסיק להופיע בשנת 1948

לקריאה נוספת
------------

פרנץ גלבוש: כותבי וכתבי הסקירה יהודית הונגרית. *A Magyar Zsidó Szemle írói és írásai.* (hely nélkül): kézirat. 1957. 2. o

הערות שוליים
------------

1. ↑  סקירה יהודית הונגרית גישה דיגיטלית
**אלאיס טבשאן** (בהולנדית: **Elayis Tavşan**; נולד ב-30 באפריל 2001 ברוטרדם שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת הלאס ורונה מסרייה א'.

קריירת מועדונים
---------------

טבשאן גדל במחלקת הנוער של ספרטה רוטרדם. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות ספרטה רוטרדם, טלסטאר ספורטקלאב וניימכן במסגרת ליגת המשנה ההולנדית. בעונת 2021/2022 החל לשחק עם ניימכן בליגת העל ההולנדית.
ב-23 בינואר 2024 חתם בהלאס ורונה, 5 ימים לאחר מכן עלה להופעת הבכורה שלו בסרייה א' שעלה כמחליף בתיקו 1-1 נגד פרוזינונה.

קריירה בינלאומית
----------------

טבשאן הוא חלק מסגל נבחרת הולנד עד גיל 21. נכלל בסגל הנבחרת לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2023.

תארים
-----

נבחרת הולנד עד גיל 17
* אליפות אירופה עד גיל 17 (1): 2018

קישורים חיצוניים
----------------

הערות שוליים
------------

1. ↑  DEZE 23 SPELERS GAAN MET JONG ORANJE NAAR HET EK 2023 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל ההולנדית המלכותית, 29 במאי 2023 (בהולנדית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אלאיס טפסן"**.