recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Crusader Kings III** (בעברית: מלכים צלבנים 3) הוא משחק תפקידים ומשחק אסטרטגיה המתרחש בימי הביניים. המשחק פותח ופורסם על ידי Paradox Interactive כהמשך למשחקים מלכים צלבנים (2004) ולמלכים צלבנים 2 (2012). המשחק שוחרר למחשב ב-1 בספטמבר 2020 ולקונסולות Xbox Series X/S ו-PlayStation 5 ב-29 במרץ 2022.

משחקיות
-------

כמו המשחקים הקודמים בסדרה, Crusader Kings III הוא משחק אסטרטגיה וסימולטור של שושלת מלכים המתרחש בימי הביניים. השחקנים מתחילים את המשחק בדמותו של מלך מהשנים 867 או 1066. מפת המשחק כוללת את אירופה, אפריקה דרומה בערך עד קו המשווה, ואסיה מזרחה עד טיבט. במותה או הדחתה ממלוכה של דמותו של השחקן יוכל השחקן להמשיך לשחק כיורש של הדמות. השחקנים מפתחים שושלת, עצי משפחה וענפים של עצי משפחה במשך מאות שנים, כשהמשחק מסתיים בשנה 1453.

ניתן לשחק דמויות וממלכות מפורסמות כמו וויליאם הכובש, ממלכת כוזר היהודית, האימפריה הביזנטית, השושלת האבסית, על פי הסדר ההיסטורי שבו הם מופיעות.

המלכים במשחק שולטים על המדינה ועל הצבא, ויוצרים מעין היררכיה שלטונית במדינתם. לכל מלך יש יתרונות וחסרונות רבים, לדוגמה אחד יכול להיות טוב בדיפלומטיה ואחר בחוזקה, והם מחולקים ל-3 רמות: קל, בינוני וקשה.

הדמויות מסוגלות לבחור אחד מתוך חמישה אורחות חיים המבוססים על: מלחמה, ריגול, דיפלומטיה, כלכלה ודת. לכל אורח חיים שלושה עצי מיומנות המאפשרים לדמויות לשפר כישורים הקשורים לאותו אורח חיים, ריבוי האורחות חיים מאפשר להתאימם לכישורים האישיים של השחקן, ובכך להפיק את המקסימום מניהול הממלכה.

מלבד אורח חיים האישי לכל שליט, השחקן מאדיר את שם משפחתו ואת כוחה ושליטתה בעיקר ע"י ריבוי שליטים ותארים, ככל ששם המשפחה וענפיה מפורסם כך שליטים אחרים ירצו לכרות ברית ו/או לא לפתוח במלחמה שלא לצורך, כל ראש שושלת מוסיף נקודות ניסיון שמצטרפות לעץ הכשרונות המשפחתי, ומחזק את חוסן השושלת.

כל דת וכמעט כל שיטת ממשל זמינה לשחקן במשחק, בעוד שכשהמשחק יצא לאור לראשונה, תאוקרטיה ורפובליקות סוחרים טרם היו זמינות לשחקן. רוב המנהיגים במשחק דבקים בסוגי השלטון הפיאודלי, השבטי או הקלאני. נוודים הם שבטיים ואיננם דבקים בסוג שלטון משלהם. לדתות יש עקרונות, שהן בונוסים הניתנים לכלל המאמינים בדת זו, ודוקטרינים, העוסקים בעמדות הדת כלפי נושאים כמו הומוסקסואליות וכהנות דת, וקניבליזם, שחקנים יוכלו לפתח דת משלהם, כם חוקים ואפיקורסות משלהם, כאשר העקרונות והדוקטרינות ייבחרו על ידי השחקן, ככל שהכפירה חורגת מאמונתה המקורית, כך יצטרך השחקן יותר אדיקות ליצור אותה.

חבילות הרחבה
------------

למשחק יצאו 7 חבילות הרחבה שונות שמוסיפות תוכן רב למשחק, ואף משנות לחלוטין את המשחקיות, בין ההרחבות ישנה הרחבה לתרבות הנורדית, חווית המלחמה בין מוסלמים ונוצרים בהאי האיברי, ושינויי התנהגות וניהול חצר המלוכה של המלכים והשליטים השונים.

ביקורות
-------

המשחק זכה לביקורות חיוביות מאד ברוב הפלטפורמות. באתר סטים מעל 63,000 מבקרים נתנו למשחק ציון של 9 מתוך 10,
וציון דומה ניתן גם באתר metacritic. בספטמבר 2023 הודיעה החברה שהמשחק מכר למעלה מ-3 מיליון עותקים, כמות הנחשבת לגדולה בקטגוריית אסטרטגיה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרזר בראון, Crusader Kings 3 End Year | What date is the game over?, GameRevolution, ‏2020-09-08
2. ↑  Leana Hafer, Paradox Answers 12 Major Questions About Crusader Kings 3, USgamer, ‏2019-10-23 (באנגלית)
3. ↑
4. ↑
5. ↑
**ניקולס וינסנט סירילו** (באנגלית: **Nicholas Vincent Cirillo** נולד; 5 ביוני 1997) הוא שחקן ותסריטאי אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

סירילו נולד ב-5 ביוני 1997 בקרוליינה הצפונית. בשנת 2014 סיים את בית ספר התיכון וילקס סנטרל בעיר מגוריו וילקסבורו, קרוליינה הצפונית.

קריירה
------

בשנת 2019 הופיע בפרק בסדרת הטלוויזיה "הפשע: ג'יפסי רוז". באותה שנה הופיע בפרק בסדרה דברים מוזרים. הופעתו הראשונה בסרט עלילתי הייתה גם באותה שנה בסרט "הענק" של הבמאי דייוויד ראבוי, שהוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו 2019.

בשנת 2020 שיחק בסדרה הקומית נותנות בראש (אנ'). באותה שנה בחל לשחק בתפקיד משנה בסדרת הטלוויזיה חופים של סודות. שנה לאחר מכן שיחק בסרט "Ida Red".

בשנת 2022 שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה שי-האלק: עורכת דין בשירות החוק ושיחק בתפקיד ראשי בסרט "Good Egg". באותה שנה, הקים סירילו יחד עם מתיו מונטמרו את חברת ההפקה, "אנזו אנטרטיינמנט".

בשנת 2023 שיחק בסרט ילדי הפרחים של ישו ובסרט "Fresh Kills".

קישורים חיצוניים
----------------

* ניקולס סירילו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  MARTY MCGEE, Cirillo starts new venture after star turns, journalpatriot, ‏2023-03-16 (באנגלית)
2. ↑  Nick Rocco Scalia, The Giant, Film Threat, ‏14 בנובמבר 2020
3. ↑  Who plays Jennings in Teenage Bounty Hunters? Explore the age, Instagram and roles of Nicholas Cirillo, HITC, ‏18 באוגוסט 2020
4. ↑  Andreas Wiseman, Deadline, Deadline, ‏26 באוגוסט 2020
5. ↑  Catriona Mactaggart, Where You've Seen The Cast Of She-Hulk: Attorney At Law Before, Looper, ‏3 באוגוסט 2022

Read More:
6. ↑  Zac Ntim, Deadline, Deadline, ‏7 בספטמבר 2023
7. ↑  Matt Grobar, Deadline, Deadline, ‏28 ביולי 2023
8. ↑  Fresh Kills – Watch a clip from the new film from Jennifer Esposito | Live for Films (באנגלית בריטית)
**ערן קצנלנבוגן** (נולד ב-5 ביולי 1965) הוא פסנתרן, ג'אז, ומורה למוזיקה ולאלתור ישראלי ואמריקאי.

ביוגרפיה
--------

ערן קצנלנבוגן נולד בישראל כבן הצעיר למשפחה בת חמישה ילדים. הוא צאצא של משה מנדלסון.
הוא למד פסנתר אצל אידה ברנבוים, אמו של דניאל בארנבוים. הוא סיים את הכשרתו המוזיקלית בקונסרבטוריון של בוסטון במסצ'וסטס.

משנת 1996, מלמד קצנלנבוגן בחטיבת המכינה לצעירים ולימודי ההמשך למבוגרים של הקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד אשר בבוסטון. במהלך עבודתו בקונסרבטוריון פיתח דרכי הוראה חדשניות ללימוד תלמידים עם צרכים ויכולות מיוחדים.
בשנת 2005 הופיע בישראל במסגרת פסטיבל הג'אז בתל אביב.
באוקטובר 2007 הופיע בצפון גרמניה ופגש את הפסנתרן הקלאסי אנדריי איוואנוביץ' (Andrei Ivanovitch). השניים יצאו למסע הופעות משותף ששילב בין מוזיקה קלאסית לג'אז. בין השאר ניגנו השניים עיבוד מיוחד ל"תמונות בתערוכה" של מוסורגסקי.
ב-2008 הופיע שוב בישראל, הפעם במרכז פליציה בלומנטל למוזיקה.
בשנת 2009 הוציא לאור את תקליטור הסולו העשירי שלו, "88 אצבעות", שכלל הקלטות מסיבוב הופעות שערך בארצות הברית, אירופה והמזרח התיכון.

ביולי 2012 הופיע בקונצרט בעיר קצנלנבוגן בגרמניה לרגל חגיגות 700 שנים לייסוד העיר.
הקלטותיו של ערן זכו לתשבחות על ידי פרסומי ג'אז כגון "ג'זאיז", "ג'ז טיימס" (אנ'), "ג'ז ג'ורנאל אינטרנשיונל" ו "אול אבאוט ג'ז" (אנ'), אשר ציין בביקורתו האחרונה: "88 אצבעות הוא באמת יצירה של וירטואוז. אולי קצנלנבוגן הוא באותה ליגה עם ארט טייטום בשל העובדה הבאה: הוא קובע את הרף שאליו צריכים פסנתרנים אחרים לשאוף."
בשנת 2014 ערך סיבוב קונצרטים בשם **Piano Fight** בסין יחד עם טל זילבר. באותה שנה הופיעו השניים גם בישראל.

מאז שנת 1991 ערן עסוק בכתיבת ספרו "זמן אחד". הספר הכתוב בעברית הוא יומן אוטוביוגרפי פילוסופי. קטעים מ"זמן אחד" פורסמו בעיתון "הזמן הוורוד", בשנתון העברי של אמריקה "הדור" בעריכתו של לב חקק (מהדורת 2006 תשס"ו) ובאתר "ישרא-בלוג(הקישור אינו פעיל)". בשנת 2016, פורסם תרגומו לעברית של ערן קצנלנבוגן למילות שיר עם סיני מן המאה השמונה-עשרה, "פרח יסמין".

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של ערן קצנלנבוגן

* ערן קצנלנבוגן, באתר AllMusic (באנגלית)

* ערן קצנלנבוגן, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* ערן קצנלנבוגן, באתר Songkick (באנגלית)
* ערן קצנלנבוגן באתר הניו אינגלנד קונסרבטורי

הערות שוליים
------------

1. ↑  All About Jazz דשפנדה, ג'יי (מרץ 18, 2009) "ערן קצנלנבוגן: "88 אצבעות" (2009)"
2. ↑  Lyrics Translate "ערן קצנלנבוגן: "פרח יסמין" (תרגום, 2016)"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009815384805171
* LCCN: no2009010515
* MusicBrainz: 421aa8ba-bac8-4eb8-bd8a-13ed444ad4f6
* VIAF: 7225355
* WorldCat: lccn-no2009010515

 |
**The London Sessions** הוא אלבומה ה-12 של הזמרת מרי ג'יי בלייג', אשר יצא ב-24 בנובמבר 2014 על ידי קפיטול רקורדס ו-Matriarch רקורדס. כחודש לפניי יציאתו האלבום הודלף לאינטרנט. מגזין בילבורד כינה את האלבום כ"מעולה" וכהאלבום הטוב ביותר שלה מאז אלבומה The Breakthrough משנת 2005.

קידום
-----

ב-23 בספטמבר הופיעה בלייג' עם השירים "Right Now" ו-"Therapy" בתוכנית "Later... with Jools Holland". יומיים לאחר מכן היא הופיעה בפסטיבל מטעם iTunes עם 3 שירים מהאלבום. כחודש לאחר מכן קטע מהשיר "Therapy" הושמע בתוכנית האנטומיה של גריי כחודשיים לאחר מכן הופיעה בלייג' בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית עם השיר "Therapy" ומספר פרקים לאחר מכן גם השירים "Not Loving You" ו-"Long Hard Look" נכללו בסדרה. בנוסף לביצועים החיים בטלוויזיה בליגי' הוציאה גם סרט דוקו אודות הקלטות האלבום בו הזמינה מבקרים ואנשי תקשורת לצפות בו בהקרנה פרטית באוקטובר. ב-6 בנובמבר הוזמנה בלייג' להופיע בבית הלבן למען חיילים, שם הופיעה עם השיר "When You're Gone". בלייג' המשיכה עם סדרת ההופעות החיות וכשבוע לאחר מכן הופיעה בתוכנית "Ellen DeGeneres Show" עם Right Now. בחודש שלאחר מכן הופיעה בתוכנית "The Tonight Show starring Jimmy Fallow" עם "Therapy" ויום למחרת חגגה את שחרור האלבום באירוע של iHeart Radio, שם הופיעה עם מספר שירים מהאלבום. בנוסף באותו חודש הופיעה באירוע חג מולד של הגראמי עם "When You're Gone".

רשימת רצועות
------------


| The London Sessions |
| --- |
| מס' | שם | משך |
| 1. | Therapy | 3:22 |
| 2. | Doubt | 3:59 |
| 3. | Not Loving You | 3:26 |
| 4. | When You're Gone | 3:24 |
| 5. | Right Now | 3:49 |
| 6. | My Loving | 4:25 |
| 7. | Long Hard Look | 3:36 |
| 8. | Whole Damn Year | 4:11 |
| 9. | Nobody But You | 4:38 |
| 10. | Pick Me Up | 3:07 |
| 11. | Follow | 4:08 |
| 12. | Worth My Time | 3:28 |
| **משך כולל:** | **45:33** |

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על האלבום *The London Sessions* באתר MusicBrainz
* מידע על האלבום *The London Sessions* באתר AllMusic
* האלבום *The London Sessions* באתר Discogs
* האלבום *The London Sessions* באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  רודני ג'רקינס, ג'ימי נאפס, סטפן פיטצמאוריק, אג וואייט, סאם רומנס, דיסקלושור, קרייז אנד הואקס, נוקס בראון, אם ג'יי קול, נאטי בוי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 9ccbab65-17e4-430b-ad88-21faac0f6660

 |
עפרה קלינגר עם נשיא המדינה ורעייתו במשכן הנשיא ביום כניסתה לתפקידה
**עפרה קלינגר** (נולדה ב-1962) כיהנה כנציבת בתי הסוהר בשנים 2015–2018.

ביוגרפיה
--------

קלינגר גדלה בבת ים ובירושלים, שירתה בצה"ל ביחידה 8200 של אגף המודיעין. לאחר שירותה הצבאי למדה משפטים באוניברסיטת תל אביב והתמחתה במשפט פלילי. את הסטאז' עשתה בפרקליטות מחוז מרכז אצל יהודית אמסטרדם ועבדה כתובעת בפרקליטות המחוז תחת עדנה ארבל.

ב-1989 התגייסה לשירות בתי הסוהר, והייתה מראשוני עורכי הדין שעבדו בלשכה המשפטית של שירות בתי הסוהר. היא שימשה תובעת בבית הדין למשמעת של הארגון. ב-1993 מונתה למשנה ליועץ המשפטי של השב"ס. בשנים 2007–2002 שירתה כראש מחלקת האסיר. בתפקידה הבא שימשה ראש מחלקת הסגל. במאי 2008 מונתה לראש חטיבת הכליאה בדרגת תת-גונדר. ב-2011 קודמה לדרגת גונדר ומונתה לראש אגף האסיר. היא שימשה גם כנשיאת בית הדין לערעורים של בתי הסוהר וחברת הנהלת ארגון הסוהרים הבינלאומי (ICPA).

קלינגר הייתה חברת הוועדה לבחינת מדיניות הענישה והטיפול בעבריינים בראשות השופטת בדימוס דליה דורנר.

ב-23 בנובמבר 2015 הועלתה לדרגת רב-גונדר ומונתה לנציבת בתי הסוהר. היא הנציבה הראשונה המגיעה משורות שירות בתי הסוהר.

בדצמבר 2016 לקתה בשבץ מוחי במהלך עבודתה ואושפזה לתקופה של ארבעה חודשים. בעת מחלתה מונה גונדר אשר וקנין, ראש אגף האסיר, למחליפה הזמני של קלינגר. באפריל 2017 שבה לתפקידה והחלה במקביל בתהליך שיקום.. באוקטובר 2018 הוטמן ברכבה מטען חבלה.

בסוף 2018 סיימה את כהונתה כנציבת בתי הסוהר.

חיים אישיים והשכלה
------------------

קלינגר בוגרת המכללה לביטחון לאומי (מחזור ל"ו) ובעלת תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. במהלך לימודיה כתבה את העבודה "הגירה מאפריקה לישראל והשפעותיה על הביטחון הלאומי".

היא נשואה לעו"ד מאיר קלינגר ואם לשלושה. מתגוררים ביהוד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עפרה קלינגר** בוויקישיתוף
* אתר למנויים בלבד  נעם ברקן, סוהרת מספר 1, באתר "ידיעות אחרונות", 2 באפריל 2018
* אתר למנויים בלבד טלי חרותי-סובר, "אולמרט דרש מחשב, נוחי אסיר שקט": נציבת השב"ס נפרדת ומדברת על הכל, באתר TheMarker‏, 18 בינואר 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  הלשכה המשפטית בשב"ס - סיפור מורשת, אתר שירות בתי הסוהר
2. ↑  רענן בן צור, לראשונה בשב"ס: אשה בדרגת גונדר, באתר ynet, 6 ביוני 2011
3. ↑  עפרה קלינגר באתר ICPA
4. ↑  יעל פרידסון, עולה בדרגה: עפרה קלינגר נכנסה לתפקיד נציבת השב"ס, באתר ynet, 23 בנובמבר 2015
5. ↑  רענן בן צור, רב-גונדר עופרה קלינגר שבה לראשות השב"ס לאחר אשפוז, באתר ynet, 23 באפריל 2017
6. ↑   שרון שואן על מטען חבלה ברכבה של עפרה קלינגר
7. ↑  בתוך: ארנון סופר, "פליטים או מהגרי עבודה ממדינות אפריקה", מרכז המחקר המכללה לביטחון לאומי וקתדרת חייקין לגאואסטרטגיה, דצמבר 2009

| **נציבי בתי הסוהר** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| גרו גרא • רם סולומון • צבי חרמון • אריה ניר • חיים לוי • מרדכי ורטהיימר • רפאל סוויסה • דוד מימון • לוי שאול • גבריאל עמיר • אריה ביבי • עמוס עזאני • אורית אדטו • יעקב גנות • בני קניאק • אהרן פרנקו • עפרה קלינגר • אשר וקנין (מ"מ) • קטי פרי | נס הנציב |

 |
**שמואל אדם**  (נולד ב-1945) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף משנה וקצין משטרת ישראל בדימוס בדרגת ניצב משנה, כיהן כמפקד מג"ב ירושלים ומפקד מג"ב איו"ש.

חייו
----

אדם התגייס לצה"ל ב-1963, שירת כקצין בחטיבת הצנחנים, במלחמת יום הכיפורים שימש מפקד פלוגת מפקדה בחטיבה. בהמשך שירותו שימש מפקד אגד שליטה בעוצבת האש. התגייס למשטרת ישראל ב-1977 ומונה לסגן מפקד הימ"מ, הוא נפצע במהלך פעולות ההשתלטות בפיגוע כביש החוף. ב-1981 מונה למפקד מג"ב ירושלים, במאי 1983 מונה למפקד מג"ב איו"ש וב-1985 מונה לקצין מתקנים ויישובים ארצי במשמר הגבול.

לאחר פרישתו מונה ב-1987 לקצין ביטחון ארצי בחברת החשמל. ב-1996 מונה למנהל מחוז דן בחברה, ב-1998 מונה לסמנכ"ל משאבי אנוש ובמאי 2002 מונה לסמנכ"ל לוגיסטיקה ונכסים וכיהן בתפקיד עד פברואר 2006. בתקופת הבחירות לכנסת החמש עשרה ולראשות הממשלה ב-1999, כיהן כראש מטהו של יצחק מרדכי.

אדם נשוי ואב לשלושה, מתגורר במשמר השבעה, בעל תואר ראשון במדעי ההתנהגות. אחיו, אבשלום אדם, הוא בעל עיטור העוז. בנו, יניב, שירת כסגן מפקד יחידת שלדג וסמג"ד 202 בצנחנים. נכדו הוא הזמר עומר אדם. הוא בן-דודו של האלוף יקותיאל אדם.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניר נוימן, במשפחות הכי טובות, אתר שבוז
2. ↑  לפני 36 שנים: "אוטובוס הדמים", אתר israeldefense.co.il
3. ↑  דוד חיון, ‏שמואל אדם ממשיך להתקדם בחברת החשמל: מונה לסמנכ"ל לוגיסטיקה ונכסים, באתר גלובס, 9 ביוני 2002
4. ↑  מירב לוי, שמואל אדם מונה לסגן המנהל הכללי לוגיסטיקה ונכסים בחברת החשמל, באתר News1 מחלקה ראשונה, 9 ביוני 2002
5. ↑  אורלי וילנאי, ‏תחנת משנה אדם, באתר ‏מאקו‏, 29 ביוני 2006
6. ↑  חנן קריסטל, אילן כפיר, הצל"ש השישי: בחירות 99' הסיפור המלא, הוצאת כתר, 1999, עמ' 251
תבנית {{חברה מסחרית}} ריקה מתוכן. יש להזין פרמטרים בערך או בוויקינתונים. 
**Arm Holdings plc** היא חברה ציבורית שמרכזה בקיימברידג' שבאנגליה העוסקת בתכנון של שבבים ותוכנה, ובעיקר תכנון מעבדים המיישמים את ארכיטקטורת ARM. היא מעצבת גם שבבים אחרים, מספקת כלי תכנות תחת המותגים DS-5, RealView ו-Keil, ומספקת תשתית למערכת על שבב (SoC) ותוכנה. כחברת החזקות היא מחזיקה גם במניות של חברות אחרות. מאז 2016 היא נמצאת בשליטת הקונגלומרט היפני סופטבנק.

מעבדי ARM הופיעו לראשונה במחשב האישי Acorn Archimedes, אך מאז הם נכללים בעיקר במערכות משובצות מחשב, בפרט מעבדי ARM המשמשים בכמעט כל הסמארטפונים המודרניים. מעבדים המבוססים על עיצובים המורשים מ-ARM, או שתוכננו על ידי בעלי רישיון של אחת מארכיטקטורות ARM, משמשים בכל סוגי התקני המחשוב. לחברה יש שני קווים של מעבדים גרפיים (GPU), Mali ו-Imortalis החדש יותר (הכולל ניתוב קרניים מבוסס חומרה).

מתחרים עיקריים של ARM בתחום השרתים כוללים את אינטל, IBM ו-AMD. אינטל התחרתה עם שבבים מבוססי ARM במובייל, אך ל-ARM אין עוד תחרות בתחום זה (עם זאת, ספקים של שבבים מבוססי ARM בפועל מתחרים בתחום זה). מתחרי ה-GPU העיקריים של ARM כוללים GPUs ניידים מחברות הטכנולוגיה Imagination Technologies (עם PowerVR), קוואלקום (עם Adreno), ויותר ויותר Nvidia, AMD, סמסונג ואינטל. בזמן שהתחרו במעבדי GPU, קוואלקום, סמסונג ו-Nvidia שילבו כולן את המעבדים הגרפיים שלהן עם מעבדים בעלי רישיון ARM.

ARM הייתה רשומה למסחר בבורסה לניירות ערך בלונדון ונכללה במדד FTSE 100. היה לה גם רישום משני של תעודות פיקדון אמריקאיות בנאסד"ק. עם זאת, הקונצרן הרב-לאומי היפני סופטבנק השלים ב-5 בספטמבר 2016 את רכישת החברה תמורת 24.3 מיליארד ליש"ט. בספטמבר 2023 הונפקו מניות החברה בנאסד"ק, לפי שווי של 54.5 מיליארד דולר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ARM holdings** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
* 
* מידע עסקי על חברת ARM holdings באתרים Yahoo! Finance • MarketWatch • CNN Money • Bloomberg Business (באנגלית)
* ARM holdings, בגוגל פיננסים

הערות שוליים
------------

1. ↑  "SoftBank finally completes £24bn ARM takeover". Silicon Republic. 5 בדצמבר 2016. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  ג'ון בן-זקן, ‏הנפקת Arm יוצאת לדרך – לפי שווי של 54.5 מיליארד דולר, באתר "אנשים ומחשבים", 14 בספטמבר 2023
**נבחרת מוזמביק בכדורגל נשים** מייצגת את מוזמביק בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של מוזמביק.

משחקה הראשון של הנבחרת התקיים במרץ 1998 במסגרת מוקדמות אליפות אפריקה השלישית, ובו היא ניצחה 0–3 את לסוטו. לאחר שגם במשחק הגומלין היא גברה על לסוטו, העפילה הנבחרת לאליפות אפריקה שנערכה בסוף השנה בניגריה. למרות העפלתה, התקשתה מוזמביק להגיע לאליפות ולבסוף פרשה ממנה מבלי להשתתף.

ב-2011 השתתפה הנבחרת לראשונה בטורניר הכדורגל של משחקי אפריקה, וזאת מכיוון שהעפילה אליו אוטומטית כמארחת. לקראת הטורניר גייסה מוזמביק את האלופה האולימפית מסידני 2000, מריה מוטולה, שאף מונתה לקפטנית הנבחרת. למרות האירוח הביתי, הפסידה מוזמביק בשני משחקיה לאלג'יריה וקמרון, והודחה כבר בשלב הבתים. מוטולה זכתה לכבוש את השער היחיד של הנבחרת בטורניר, בהפסד 1–7 לאלג'יריה.

הדירוג הנוכחי של נבחרת מוזמביק ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-173 בעולם, נכון ל-25 באוגוסט 2023, ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 92 נמדד לראשונה בדצמבר 2009, והדירוג הכי נמוך 173 נמדד לראשונה במרץ 2023.

כל גביעי העולם
--------------

* 1991 - לא נרשמה
* 1995 - לא נרשמה
* 1999 - פרשה במוקדמות
* 2003 - לא נרשמה
* 2007 - לא העפילה
* 2011 - לא נרשמה
* 2015 - פרשה במוקדמות

כל אליפויות אפריקה
------------------

* 1991 - לא נרשמה
* 1995 - לא נרשמה
* 1998 - העפילה, אך פרשה
* 2000 - לא נרשמה
* 2002 - לא נרשמה
* 2004 - לא נרשמה
* 2006 - לא העפילה
* 2008 - לא נרשמה
* 2010 - לא נרשמה
* 2012 - לא העפילה
* 2014 - לא נרשמה

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטיב ויקרס,‏ Mozambique athletics great Mutola turns to football, באתר BBC‏, 7 בספטמבר 2011
2. ↑  ‏ African Games (Women) 2011, באתר rsssf.com
3. ↑  דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א
4. 1 2  החל מיולי 2003 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות נשים בכלל
**טיגריס בנגלי** (שם מדעי: *Panthera tigris tigris*) הוא תת-מין של טיגריס. תפוצתו בתת-היבשת ההודית. הטיגריס הוא סמל תרבותי חשוב ברחבי אסיה, ונחשב לחיה לאומית בבנגלדש והודו. הטיגריס הוא טורף-על במקום חיותו אך אוכלוסייתו הצטמצמה בטבע.

מאפיינים
--------

ממוצע המשקל של הזכרים הוא 220 קילוגרם (490 ליברות) ושל הנקבות 140 קילוגרם (310 ליברות). רוב גופו של הטיגריס הבנגלי כתום ומפוספס בפסים שחורים וצרים, למעט הגחון, צידן הפנימי של הרגליים, הלחיים וכתם גדול ליד העיניים, שהם לבנים עם פספוס שחור. פרוותו משמשת כהסוואה טובה בשטחי הביצות ההבילים בהודו ובמישורי העשב היבשים בדרום-מזרח אסיה.

### תקיפת אנשים

לעיתים טיגריסים תוקפים אנשים ממספר סיבות ביניהן הגנה על טריטוריה, כאשר הם מופתעים וגם כדי לטרוף אנשים. מקרים נוספים תועדו בתנאי שבי. במספר מקרים טיגריסים שחלו או הזדקנו ואיבדו את כושרם ואת שיניהם הסתגלו לטריפת אנשים עקב קושי בציד של טרף אחר, כשחקלאים החלו להסתובב בקרבת הכפרים ללא השגחה דרך קבע או לאחר שטיגריסים התרגלו לאכול גופות של אנשים שפוזרו. התוקפניים שבטיגריסים הם הטיגריסים השוכנים בסונדרבאנס שם נהרגים 50 עד 60 אנשים בשנה מציד של טיגריסים, אף שלאחרונה התקיפות נמצאות בירידה.

### סכנת הכחדה

הטיגריס הבנגלי נמצא על סף סכנת הכחדה, עקב שילוב של מספר גורמים:

* ציד בידי ציידים להגנה עקב טריפות של אנשים ובעלי חיים.
* ציד לשם ספורט. בגלל גודלו ופראותו, נחשב ציד הטיגריס בהודו כספורט מלהיב.
* ציד לצורך מסחר בפרווה.

לנוכח סכנת ההכחדה של הטיגריס הבנגלי ננקטו בהודו אמצעים להגנתו: נאסר איסור חמור לפגוע בטיגריסים בלא היתר מן הרשויות והוקמו שמורות מיוחדות במטרה להגן על אוכלוסיות הטיגריסים.

גלריה
-----

* 
* 
* טיגריסים בנגליים לבנים בגן החיות של סינגפורטיגריסים בנגליים לבנים בגן החיות של סינגפור
* שלושה גוריםשלושה גורים
* 
* 
* 
*

ראו גם
------

* טיגריס לבן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טיגריס בנגלי** בוויקישיתוף
* טיגריס בנגלי, באתר ITIS (באנגלית)
* טיגריס בנגלי, באתר NCBI (באנגלית)
* טיגריס בנגלי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* טיגריס בנגלי, באתר GBIF (באנגלית)

* Isabelle Gerretsen, Bengal tigers could vanish from one of their final strongholds, CNN, April 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  טיגריס בנגלי באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007597566405171

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


קוצב זמן דיגיטלי פשוט. הרכיבים הפנימיים הם מעגל מודפס עם שבב בקרה ותצוגת LED, סוללה וזמזם
**קוצב זמן** (**טיימר**) הוא סוג מיוחד של שעון הסופר זמן אחורה מטווח זמן קצוב, כדוגמת שעון חול; זאת בשונה משעון עצר, המודד את כמות הזמן שחלפה מתחילה ועד סיום ביצוע פעולה. קוצבי זמן יכולים לשמש לבקרה על רצף של אירועים או תהליכים. קוצב זמן עשוי להיות מכני, אלקטרומכני, אלקטרוני (שעון קוורץ) או אף תוכנה, שכן כל המחשבים המודרניים משתמשים בקוצבי זמן דיגיטליים מסוג כלשהו. כאשר אזל הזמן הקצוב לשעון, הוא עשוי להתריע על כך (למשל באמצעות קול), או להפעיל מעגלים חשמליים.

במובן הרחב, המונח "טיימר" מתייחס גם לשעון שבת המשמש את הציבור החילוני בהדלקת מערכת תאורה או דוד חשמלי.

דוגמאות מוכרות לשימוש בקוצבי זמן הם בבקרה על פיצוץ מרעום בחומרי נפץ או בטיימר ביצים.

דוגמא נוספת לקוצב זמן מהמסורת היהודית היא ספירת העומר המתחילה לאחר סיום קריאת ההגדה בחג הפסח ומסתיימת ולאחר שבעה שבועות. הספירה לאחור נועדה לסמן את תחילת מועד קציר החיטים, בחג השבועות.

שעונים מכניים הם לרוב זולים ופחות מדויקים, ועשויים להסתמך על התנגדות אוויר.

קוצבי זמן אלקטרומכניים לזמן קצר עשויים להיבנות באמצעות דו-מתכת. זרם חשמלי מועבר ברצועה המתכתית וגורם לחימום המתכות, כאשר צד אחד מתרחב יותר מהשני, והזרם החשמלי בקצה הרצועה מתרחק או מתקרב למפסק. שעונים כאלו משמשים בין היתר פנסי איתות במכוניות.

קוצבי זמן אלקטרוניים מסוגלים להשיג דיוק גבוה יותר משל קוצבי זמן אלקטרומכניים, והם מתבססים על שעון קוורץ.

מערכות מחשב מכילות לרוב לפחות קוצב זמן יחיד. אלו לרוב מונים דיגיטליים אשר גדלים או קטנים בתדירות קבועה, ובהגיעם לאפס מקבל המעבד פסיקה. מאחר שמספר השעונים בחומרה סופי ומוגבל, מערכות הפעלה ומערכות משובצות מחשב משתמשות בקוצב זמן חומרתי יחיד למימוש מספר בר הרחבה של שעוני תוכנה.

ראו גם
------

* טיימר ביצים
* שעון זריקות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוצב זמן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NDL: 00572542
* NKC: ph128087

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעיירה בסלובקיה. אם התכוונתם לדמות מקראית, מבניו של זבולון, ראו סרד (דמות מקראית).

**סרד** (בסלובקית: **Sereď**, בהונגרית: **Szered**) היא עיירה במערב סלובקיה, סמוך לעיר טרנבה השוכנת על גדתו הימנית של נהר וה (Váh) בשפלת הדנובה. בעיר כ-17 אלף תושבים והיא היישוב הגדול בנפת גלאנטה, בסלובקיה.

מחנה הריכוז סרד
---------------

 ערך מורחב – **מחנה הריכוז סרד**  

בתקופת מלחמת העולם השנייה, עת בסלובקיה כיהנה ממשלה לאומנית, פרו-נאצית, קם בסרד מחנה ריכוז ועבודה ליהודי סלובקיה. על פי חקיקה משנת 1941 נקבע כי בסלובקיה יוקמו מחנות עבודה ליהודים. בחורף 1941–1942, החלה קבוצת פועלים יהודים בהקמת המחנה בסמוך לסרד. יהודים החלו מגיעים למחנה אף בטרם הושלמה הקמתו והמחנה שימש כתחנה לשילוח יהודי סלובקיה למחנות ההשמדה בפולין. על המחנה פיקח משמר הלינקה הסלובקי. באוגוסט 1944 שוחרר המחנה לזמן קצר, כחלק מן המרד הסלובקי וחלק מן היהודים אשר עדיין ישבו במחנה, נמלטו והצטרפו לשורות הפרטיזנים. אולם, זמן קצר אחר כך, השתלטו על המחנה כוחות הצבא הגרמני בפיקודו של פושע המלחמה אלויס ברונר. בתקופה שבין חורף 1944 לאביב 1945 נשלחו כ-13,500 יהודים מסרד לאושוויץ ולטרזיינשטט. המחנה שוחרר על ידי הצבא האדום ב-1 באפריל 1945.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סרד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סרד
* כנגד כל הסיכויים: סיפורה של סידוני אשרובה שהייתה כלואה במחנה סרד, מתוך "עדים דוממים: סיפורי חפצים מאוסף מוזיאון יד ושם", באתר יד ושם
* תיאור החיים במחנה סרד, באתר יד ושם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007577025205171
* GND: 4458472-6
* LCCN: no2012159103
* MusicBrainz: caad0871-d96b-492f-b298-d5ffc7eae628
* NKC: ge130784
* VIAF: 294270063
* WorldCat (עם VIAF): 294270063

 |
**מרוז** הוא אתר המוזכר במקרא בספר שופטים, בשירת דבורה לאחר ניצחון ברק בן אבינועם לסיסרא.

הטקסט
-----

דבורה מקללת בתוך דבריה בשם "מלאך ה'" את העיר מרוז ויושביה, בעבור שלא באו לעזור במלחמה זו לברק בן אבינועם: "אוֹרוּ מֵרוֹז - אָמַר מַלְאַךְ ה', אֹרוּ אָרוֹר יֹשְׁבֶיהָ; כִּי לֹא בָאוּ לְעֶזְרַת ה', לְעֶזְרַת ה' בַּגִּבּוֹרִים".

יש המזהים את מרוז עם הכפר אל-מורסס (אנ'), ששכן כ-5 ק"מ צפונית מערבית לביסאן, על המדרונות שמצפון עמק יזרעאל. הכפר כפר מצר זוהה אף הוא כאתר אפשרי, בשל קרבתו לאתרים עתיקים במקום.

פרשנות רבנית
------------

לפי פרשני הפשט, מרוז הוא שם מקום שהיה קרוב למקום המלחמה, ודבורה קיללה בשם "מלאך ה'" את יושבי אותה עיר על שלא באו לעזור במלחמה.

בתלמוד הבבלי הובאה פרשנות נוספת לכוונת דבורה בפירוש המילה "מרוז", כך שהכוונה לאדם מסוים שהיה חשוב, או לכוכב ששמו "מרוז", שלא בא לעזרת ברק במלחמתו, והתקלל על ידי מלאך ה':

> 
> איכא דאמרי גברא רבה הוה, ואיכא דאמרי כוכבא הוה, שנאמר: "מִן שָׁמַיִם נִלְחָמוּ הַכּוֹכָבִים" (שופטים, ה', כ')
> 
> 
> 
> — תלמוד בבלי, מסכת מועד קטן, דף ט"ז, עמוד א'
> 

לפי הפירוש הראשון, הקללה היא ל"מרוז" שהיה אדם חשוב, והיה מצופה ממנו שיתגייס גם הוא למערכה, ומשלא עשה כן קולל. לפי הפירוש השני, מאחר שעל פי הפסוק כל הכוכבים נלחמו עם סיסרא ועזרו לברק במלחמה, ו"מרוז" היה הכוכב היחיד שלא בא לעזרתם, ועל כך קולל.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ה', כ"ג.

| תקופת השופטים |
| --- |
| שופטי ישראל | עתניאל בן קנז • אהוד בן גרא • שמגר בן ענת • דבורה הנביאה • גדעון בן יואש • תולע בן פואה • יאיר הגלעדי • יפתח הגלעדי • אבצן מבית לחם • אילון הזבולוני • עבדון בן הלל • שמשון • עלי הכהן • שמואל הנביא • יואל ואביה בני שמואל |  |
| דמויות בולטות נוספות | בני קיני • ברק בן אבינעם • יעל אשת חבר הקיני • אבימלך בן גדעון • יותם בן גדעון • פינחס בן אלעזר הכהן • אלקנה • חנה • פנינה • חפני ופינחס • אשת פינחס • מנוח • אשת מנוח • בת יפתח • משפחת אביעזר • יהונתן בן גרשום |
| דמויות במגילת רות | אלימלך • בעז • נעמי • רות • ערפה • מחלון וכליון |
| דמויות נוכריות בולטות | עגלון מלך מואב • יבין מלך חצור • סיסרא • דלילה • אם סיסרא • כושן רשעתים • זבח וצלמונע |
| אירועים | מלחמת סיסרא • שירת דבורה • פסל מיכה • פילגש בגבעה • מגילת רות |
| מקומות | גלגל • משכן שילה • נחלות שבטי ישראל • המצפה • מעברות הירדן • חרושת הגויים • קריית יערים • אלון מעוננים • אלון מוצב • תומר דבורה • בית אל • מרוז |
| עמים | שבעת העממים • כנען • פריזי • יבוסי • אמורי • חיווים • חתים • גרגשי • ארמים • מואב • עמון • עמלק • פלשתים • מדין • בני קדם |
**סקאמורצה** (באיטלקית: **Scamorza**) היא גבינה דרום איטלקית מהאזור המכונה באיטלקית המדזוג'ורנו (Il Mezzogiorno) שפירושו "הצהריים". היא מיוצרת מחלב פרה. אפשר להכין אותה גם מחלב אחר, אבל זה פחות נפוץ. זוהי גבינת מתוחה או מסובבת, שבה הגבינה הטריה מתבגרת במי הגבן שלה במשך מספר שעות, כדי לאפשר לחומציות להתפתח באמצעות המרת או הפיכת הלקטוז לחומצה לקטית. יצרני גבינות אומנים מעצבים בדרך כלל את הגבינה לצורה עגולה, ואז קושרים חוט סביב המסה בשליש מהמרחק מלמעלה, ותולים אותה לייבוש. הצורה המתקבלת היא דמוית אגס. צורת תלייה זו מכונה לפעמים "חניקת" הגבינה. הגבינה בדרך כלל לבנה, אלא אם כן היא מעושנת. בעת עישון, הצבע הופך לצבע שקד עם תוך הגבינה בהיר יותר.

ניתן להחליף את הסקאמורצה במוצרלה ברוב המנות, אך הטעם שיתקבל יהיה הרבה יותר חזק ודומיננטי. ידוע שהיא נמסה טוב יותר באפייה. שימוש בסוג המעושן (scamorza affumicata) מוסיף טעם רקע בולט כשמחליפים אותה במקום המוצרלה.

אטימולוגיה
----------

המונח עשוי להגיע מהביטויים האיטלקיים cappa mozza או testa mozzata, שניהם משמעותם "ראש כרות". זה גם מסביר את השימוש במילה האיטלקית סקאמורצה באזור דרום איטליה שפירושה שם "טיפש" או "אידיוט".

אזורי ייצור
-----------

סקאמורצה מיוצרת באיטליה בעיקר בדרום. באופן קפדני, סקאמורצה היא תוצרת של מחוזות פוליה וקלבריה. עם זאת, היא זמינה למכירה בכל איטליה, הן בצורה הלא מעושנת והן בצורה המעושנת. השף האמריקאי מאריו בטאלי מכין סקאמורצה בגריל כמאכל מסורתי נפוליטני. הסקאמורצה המיוצרת בעיר בארי עשויה מחלב כבשים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סקאמורצה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Fletcher, Janet (24 באוגוסט 2006). "Italy's scamorza is smoky stand-in for mozzarella". *The SF Gate*. Hearst Communications Inc. נבדק ב-31 במאי 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "SCAMORZA di vacca e di bufala". *sito.regione.campania.it* (באיטלקית). אורכב מ-המקור ב-16 ביולי 2015. נבדק ב-15 ביוני 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Scamorza: formaggio vaccino a pasta filata, tipico della Campania". *formaggio.it* (באיטלקית). נבדק ב-15 ביוני 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  (Slow Food Editore. 2005. Italian cheese, p. 372.)
5. ↑  (Batali, M. 2008. Italian grill, p.33.)
**זקני צפת** (המכונה **האלבום הכחול** או **זקני צפת 2**) הוא אלבומה השני של להקת הרוק הישראלית זקני צפת. האלבום יצא בשנת 1994.

רקע
---

בשנת 1993 עזבו את הלהקה אורן לוטנברג, רע מוכיח ויוני בן-טובים, ואת מקומם תפסו תום מוכיח, יובל קיינר ואביב פאפו.

בשנת 1994 יצא האלבום "זקני צפת", הנחשב למצליח ביותר של הלהקה. את האלבום הפיק מוזיקלית חיים רומנו ואת המילים והלחנים כתב מאור כהן.

מאור כהן סיפר בראיון ל-103FM כי האלבום הוקלט בארבעה ימים.

האלבום נחשב לפחות פרובוקטיבי מקודמו והתאפיין בסגנון מוזיקה רך יותר. הוא כולל בין היתר את הלהיטים: "השכן", "שישי שבת (יום הבוחר)" ו"רק אל תלכי".

במקביל הופיעה הלהקה ב"זהו זה" עם שתי גרסאות כיסוי לשירים "לוח וגיר" של שמוליק קראוס ו"היה לנו טוב נהיה לנו רע" של אריק איינשטיין. במסגרת התוכנית גם שודר קליפ לשיר "רק אל תלכי".

בניגוד לשאר השירים, הסינגל "שישי שבת" הולחן גם על ידי אורן לוטנברג, והוא דורג במקום השביעי במצעד הפזמונים העברי השנתי.

האלבום הגיע למעמד של אלבום זהב.

רשימת שירים
-----------

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי מאור כהן. 

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | השכן | 3:22 |
| 2. | על הפנים | 2:35 |
| 3. | מי זה | 4:04 |
| 4. | אין לה | 4:21 |
| 5. | שישי שבת | 4:01 |
| 6. | מחפש אותך | 3:48 |
| 7. | הי תגידו לי | 3:38 |
| 8. | אביר | 2:43 |
| 9. | רק אל תלכי | 3:12 |
| 10. | בארמון המלך | 3:23 |

משתתפים
-------

### זקני צפת

* מאור כהן – שירה, גיטרה
* תם מוכיח – בס
* אביב פאפו – גיטרות
* יובל קיינר – תופים

### משתתפים נוספים

* מפיק – איציק ליכטנפלד
* הפקה מוזיקלית – חיים רומנו
* הקלטה ומיקס – יואב שדמה
* מאסטרינג – בן ברנפלד, אלכס רזניק

קישורים חיצוניים
----------------

* זקני צפת 2, באתר בנדקמפ

הערות שוליים
------------

1. ↑  103FM - רז שכניק - צעירים לנצח, באתר 103FM
**נבחרת פינלנד בכדורגל נשים** מייצגת את פינלנד בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הפינית.

היסטוריה
--------

משחקה הראשון של הנבחרת נערך באוגוסט 1973, והסתיים בתיקו 0-0 מול שוודיה. שנה לאחר מכן, נוסדה אליפות המדינות הנורדיות לנשים, ופינלנד זכתה לאירוח האליפות הראשונה. היא סיימה את הטורניר במקום השלישי, לאחר שהפסידה בכל משחקיה. הישג השיא של פינלנד באליפות זו הגיע ב-1981, אז סיימה הנבחרת במקום השני, אחרי שהשיגה 4 נקודות. שנה אחר כך, פורקה האליפות עקב ייסודה של אליפות אירופה.

מאז שנות ה-80 ועד אמצע העשור הראשון של המאה ה-21, לא הצליחה פינלנד להעפיל לטורניר גדול, להוציא מספר הופעות בגביע אלגארבה. השינוי חל בשנת 2005, אז העפילה הנבחרת לראשונה לאליפות אירופה. במשחק הפתיחה של הטורניר, שיחקה פינלנד נגד אנגליה אל מול קהל של 29,092 צופים, במה שנחשב אז למשחק הנצפה ביותר בתולדות אליפויות אירופה. במשחק עצמו הפסידה הנבחרת הפינית 3-2, לאחר שספגה שער בדקה ה-91. בשני המשחקים הבאים בשלב הבתים, נגד שוודיה ודנמרק, השיגו הפיניות ארבע נקודות, והצליחו להפתיע ולעלות לחצי הגמר. בחצי הגמר פגשה פינלנד את אלופת אירופה המכהנת - גרמניה, והפסידה לה 4-1. אן מאקינן, ששימשה כקפטנית המחליפה של הנבחרת, נבחרה בסוף הטורניר לשחקנית המצטיינת של האליפות.

ארבע שנים לאחר מכן, אירחה פינלנד את אליפות אירופה בביתה. בטורניר זה סיימה הנבחרת במקום הראשון בשלב הבתים לאחר שצברה 6 נקודות, אך הודחה ברבע הגמר על ידי אנגליה. ב-2013, השתתפה פינלנד בפעם השלישית ברציפות באליפות אירופה, אבל לא הצליחה לעבור את שלב הבתים.

הדירוג הנוכחי של נבחרת פינלנד ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-28 בעולם, נכון ל-25 באוגוסט 2023, עלייה של 3.91 נקודות לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 14 נמדד לראשונה בספטמבר 2005, והדירוג הכי נמוך 32 נמדד לראשונה במרץ 2019.

כל גביעי העולם
--------------

* 1991 עד 2019 - לא העפילה

כל אליפויות אירופה
------------------

* 1984 עד 2001 - לא העפילה
* 2005 - חצי גמר
* 2009 - רבע גמר
* 2013 - שלב הבתים
* 2017 - לא העפילה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נבחרת פינלנד בכדורגל נשים** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת פינלנד בכדורגל נשים (בפינית)
* נבחרת פינלנד בכדורגל נשים, ברשת החברתית פייסבוק

* נבחרת פינלנד בכדורגל נשים, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* נבחרת פינלנד בכדורגל נשים, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  ‏ 2005: Anne Mäkinen, באתר אופ"א
2. ↑  דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א
3. 1 2  החל מיולי 2003 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות נשים בכלל

| נבחרות כדורגל הנשים של אירופה (אופ"א) |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איי פארו • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנגליה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גיברלטר • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • ויילס • טורקיה • יוון • ישראל • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מלטה • מקדוניה • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סקוטלנד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צפון אירלנד • צרפת • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |

 |
**פאבל אדמוביץ' פלווה** (ברוסית: **Па́вел Ада́мович Пле́ве**; 30 ביוני 1850 - 28 במרץ 1916) היה גנרל בצבא האימפריה הרוסית אשר פיקד על ארמיות במלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

פלווה נולד ב-30 ביוני 1850 בעיר מוסקבה שהשתייכה אז לאימפריה הרוסית. בשנת 183 התגייס לצבא האימפריה הרוסית, והוצב ברגימנט האולאנים של המשמר. בשנת 1877 הוא סיים את האקדמיה לפיקוד ומטה, ונשלח עוד באותה שנה להילחם במלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) כקצין מטה בקורפוס ה-13. הוא חזר לרוסיה עם החתימה על חוזה השלום ב-1878, ונשלח לנסיכות בולגריה שזה עתה הוקמה, לסייע בארגונו של הצבא הבולגרי. הוא שירת בתפקידי מטה שונים בצבא הבולגרי, וב-1880 הוחזר לרוסיה. בשנת 1890 קיבל פיקוד על רגימנט הפרשים ה-12, וב-1893 הועבר למטכ"ל המחוזי בווילנה. ב-1895 מונה למפקד בית הספר לפרשים ניקולאי, וב-1899 מונה למפקד דיוויזיית הפרשים ה-2. ב-7 במרץ 1905 מונה למפקד המבצר בוורשה, אבל ב-4 ביולי של אותה שנה הועבר לפקד על הקורפוס ה-13. ב-1906 מונה לסגן מפקד חיל המצב של וילנה, וב-6 בדצמבר 1907 הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים. ב-17 במרץ 1909 מונה למושל המחוז הצבאי של מוסקבה.

### מלחמת העולם הראשונה

 ערך מורחב – **מלחמת העולם הראשונה**  

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, מונה פלווה למפקד הארמייה החמישית. הארמייה שתחת פיקודו פלשה לגליציה שהייתה תחת שלטון האימפריה האוסטרו-הונגרית. הארמייה לחמה בקרב גליציה ובכלל זה בקרב קרשניק, ובקרב קומרוב שבו ספגה אבדות כבדות, אולם לאחר מכן נחלה הצלחה גדולה בקרב רווה, והשתתפה בהדיפת הכוחות האוסטרים אל מעבר לנהר הסן. בהמשך השתתפה הארמייה בקרב על הוויסלה, ובקרב לודז', אשר במהלכו קיבל פלווה את הפיקוד על כל הכוחות הרוסיים בלודז' וסביבותיה. על חלקו בקרב גליציה קיבל את עיטור גאורגי הקדוש. בהמשך פיקד פלווה על הארמייה במסגרת הנסיגה הגדולה משטחי פולין וגליציה. ב-14 בינואר 1915 קיבל פיקוד על הארמייה ה-12 ולחם עמה בקרב השני על האגמים המזוריים. במהלך הקרב, ארגן פלווה מתקפת נגד מוצלחת אשר בלמה את המתקפה של צבא הקיסרות הגרמנית. ב-8 ביולי 1915 הוחזר לפקד על הארמייה החמישית עד 6 בדצמבר של אותה שנה עת הועבר לפקד על החזית הצפונית. בשל מצבו הבריאותי המעורער, שוחרר מהצבא ב-6 בפברואר 1916.

פלווה מת בביתו שבמוסקבה ב-28 במרץ 1916, בגיל 65 ושרידיו קבורים בבית הקברות לחללי מלחמת העולם הראשונה בעיר.

קישורים חיצוניים
----------------

* פאבל פלווה (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1058699075
* VIAF: 311037426
* WorldCat (עם VIAF): 311037426

 |
**פרנקיה המערבית** (בגרמנית: **Westfrankenreich**; בצרפתית: **Francie occidentale**), או ממלכת הפרנקים המערבית, הייתה ממלכה שהתקיימה בחלקה המערבי של האימפריה הקרולינגית שנפל בחלקו של קרל הקירח, נכדו של קרל הגדול, כתוצאה של הסכם ורדן (843).

האימפריה הפרנקית, שאוחדה תחת קרל הגדול, היוותה חלק גדול של מערב אירופה. הסכם ורדן נחתם אחרי שלוש שנים של מאבק בין שלושת נכדיו (840–843), שבמרוצתן קרל הקירח תמך באחיו לודוויג הגרמני נגד אחיהם לותאר הראשון, שירש את תוארו של קרל הגדול כקיסר הרומאים (מאוחר יותר קיסר האימפריה הרומית הקדושה, החל באוטו הראשון).

האימפריה הקרולינגית של הפרנקים התקיימה דור אחד בלבד בראשותו של לואי החסיד, בנו של קרל הגדול. נחלותיו הרבות כללו את צפון איטליה (לומבארדיה), את צרפת (מלבד ברטאן), את ארצות השפלה, את רובה של אוסטריה ואת גרמניה. נחלות אלה חולקו לפי הסכם ורדן לפרנקיה המערבית, פרנקיה המזרחית ופרנקיה התיכונה.

אם כי עברה תקופה של מריבות לפני שהשיגה יציבות באמצעות השושלת הקאפטינגית, פרנקיה המערבית היוותה את הבסיס לייסודה של ממלכת צרפת, ולצרפת המודרנית. היא חולקה לתשעה אזורים פיאודליים: אקיטן, ברטאן, בורגונדיה (אנ'), קטאלוניה, פלנדריה, גסקוניה, ספטימניה איל-דה-פראנס וטולוז.

ב-987, אחרי מאבק בין שתי משפחות מלוכה, ייסד איג קאפה, דוכס הפרנקים ורוזן פריז, את השושלת הקאפטינגית שמשלה בצרפת כבית ולואה וכבית בורבון במרוצת שמונה מאות שנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנקיה המערבית** בוויקישיתוף
* פרנקיה המערבית, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)

| היסטוריה של צרפת |
| --- |
| גאלים | גאליה • גאלים • גאליה נארבוננסיס • גאליה אקוויטניה • מלחמת גאליה • גאליה בלגיקה |
| פרנקים | פרנקים • האימפריה הפרנקית • השושלת המרובינגית • השושלת הקרולינגית • האימפריה הקרולינגית • פרנקיה המערבית |
| צרפת המלוכנית | ממלכת צרפת • צרפת בימי הביניים • צרפת בעת החדשה המוקדמת • המהפכה הצרפתית |
| קיסרות צרפת | הרפובליקה הראשונה • הקיסרות הראשונה • הרסטורציה של ממלכת צרפת • המונרכיה של יולי • הרפובליקה השנייה • הקיסרות השנייה • הרפובליקה השלישית • צרפת של וישי |
| צרפת אחרי מלחמת העולם השנייה | צרפת החופשית • הממשלה הזמנית • הרפובליקה הרביעית • הרפובליקה החמישית |
| פורטל צרפת צרפתצרפת |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12011222r (data)
* GND: 4065787-5
* NKC: ge131480
* SUDOC: 028234774

 |
**ממלכת סקסוניה** (בגרמנית: **Königreich Sachsen**) הייתה ממלכה שהתקיימה בין השנים 1806–1918 כחברה עצמאית במסגרת הקונפדרציה של הריין. בשנת 1871 שויכה לאימפריה הגרמנית והתקיימה כמדינה חופשית במסגרתה עד תום מלחמת העולם הראשונה וויתורו של מלך סקסוניה פרידריך אוגוסט השלישי על כס המלוכה בשנת 1918. בשטחה מתקיימת כיום מדינת סקסוניה בשטח גרמניה.

היסטוריה
--------

סקסוניה התקיימה כאלף שנים, עד 1806, במסגרת האימפריה הרומית הקדושה כנסיכות הבוחר מסקסוניה, ובראשה עמד נסיך בוחר. עם התפרקות האימפריה, בעקבות קרב אוסטרליץ, ניתן לה מעמד של ממלכה עצמאית בתמיכת צרפת. הנסיך הבוחר שעמד בראשה באותה עת היה למלך סקסוניה, פרידריך אוגוסט הראשון. בעקבות תבוסת פרוסיה בקרב ינה ובקרב אאורשטדט, באותה שנה הצטרפה סקסוניה לקונפדרציה של הריין ונותרה חברה בה עד לפירוקה ב-1813 בעקבות קרב לייפציג. בקרב זה תמך מלך סקסוניה בצרפת ובעקבות החלטתו ננטש על ידי חייליו ונלקח בשבי על ידי פרוסיה. שטח הממלכה נחלק ו-57% ממנו הועברו לידי פרוסיה כפרובינציית סקסוניה הפרוסית, בעוד יתרתו נותרה על כנה והמלך הושב לעמוד בראשה. עם הקמת הקונפדרציה הגרמנית הצטרפה הממלכה לשורותיה.

במלחמת אוסטריה–פרוסיה בשנת 1866 נתנה סקסוניה את תמיכתה בידי אוסטריה, ושלחה את צבאה להילחם לצד אוסטריה בבוהמיה ולא השאירה אותו להגן על שטחה. בתחילת הלחימה, ב-17 ביוני 1866 נכנסו כוחות פרוסיה לסקסוניה וכבשו אותה. בסיום הלחימה ביקשה אוסטריה מפרוסיה שלא לספח את סקסוניה כמחוות כבוד, ופרוסיה נעתרה לבקשה, והותירה את סקסוניה כמדינה עצמאית. מאוחר יותר באותה שנה הצטרפה סקסוניה על דעת עצמה לקונפדרציה הצפון-גרמנית. מלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1871 הובילה לשיוך חברות הקונפדרציה אל האימפריה הגרמנית ומלך סקסוניה יוהאן נותר בתפקידו והוכפף לקיסר האימפריה הגרמנית. 

בתום מלחמת העולם הראשונה פרש וילהלם השני, קיסר גרמניה מתפקידו וויתר על כס המלוכה. מלך סקסוניה פרידריך אוגוסט השלישי הלך בעקבותיו והביא לפירוק ממלכת סקסוניה וצירופה אל רפובליקת ויימאר.

מלכי סקסוניה
------------

* פרידריך אוגוסט הראשון, מלך סקסוניה (1806–1827)
* אנטון, מלך סקסוניה (1827–1836)
* פרידריך אוגוסט השני, מלך סקסוניה (1836–1854)
* יוהאן, מלך סקסוניה (1854–1873)
* אלברט, מלך סקסוניה (1873–1902)
* גאורג, מלך סקסוניה (1902–1904)
* פרידריך אוגוסט השלישי, מלך סקסוניה (1904–1918)

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סקסוניה** |

* ממלכת סקסוניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  על המדינות בו יאמר, המגיד, 27 ביוני 1866

| מדינות הקיסרות הגרמנית (1871–1918) הקיסרות הגרמניתהקיסרות הגרמנית |
| --- |
| ממלכות | פרוסיה • בוואריה • סקסוניה • וירטמברג |  |
| דוכסויות גדולות | באדן • הסן • מקלנבורג-שוורין • מקלנבורג-שטרליץ • אולדנבורג • סקסוניה-ויימאר-אייזנך |
| דוכסויות | אנהלט • בראונשווייג • סקסוניה-אלטנבורג • סקסוניה-קובורג-גותה • סקסוניה-לאוונבורג (עד 1876) • סקסוניה-מיינינגן |
| נסיכויות | שאומבורג-ליפה • שוורצבורג-רודולשטדט • שוורצבורג-זונדרסהאוזן • ליפה • רויס הקו המבוגר • רויס הקו הצעיר • ולדק-פירמונט |
| ערים חופשיות | ליבק • המבורג • ברמן |
| שטחים אחרים | אלזס-לורן • מושבות גרמניות |
**קארלו אלכסנטרי הייסקנן** (בפינית: **Kaarlo Aleksanteri Heiskanen**;‏ 28 באוקטובר 1894 – 12 ביוני 1963) היה גנרל פיני, מעוטר צלב מנרהיים, אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של כוחות ההגנה של פינלנד בין 1953–1959.

ביוגרפיה
--------

הייסקנן נולד ב-22 בנובמבר 1889, ביורוינן שהייתה אז חלק מהאימפריה הרוסית. הוא סיים את לימודיו ב-1914 ורצה להיות יערן, אולם החליט, כמו צעירים פינים רבים, לעבור את הגבול לגרמניה ולהתגייס לצבא הקיסרי במטרה לשחרר את ארצו מהכיבוש הרוסי. הוא לחם בקרבות החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה הכריזה פינלנד על עצמאות, וכמעט מיד פרצה בה מלחמת אזרחים בין המשמר הלבן שנתמך בידי הגרמנים, למשמר האדום שנתמך בידי ברית המועצות. הייסקנן התגייס למשמר הלבן ולחם במלחמה בהצטיינות. לאחר המלחמה התקדם בסולם הדרגות, ובמאי 1925 הועלה לדרגת מאיור. הוא שרת כקצין במטה הכללי ולאחר מכן כמפקד גדוד רוכבי אופניים. ב-1938 הוא הועלה לדרגת אוברסט ומונה למפקד רגימנט טמפרה.

עם פרוץ מלחמת החורף, היה הרגימנט של הייסקנן חלק מהדיוויזיה ה-3, ויחד עמה הוא לחם בקרבות סביב הכפר סומה, ובהמשך בהגנה על העיר ויפורי. בתחילת מלחמת ההמשך הוא מונה למפקד המחוז הצבאי מרכז פינלנד. בהמשך המלחמה הפכו יחידות הצבא של המחוז לדיוויזיה ה-11, והייסקנן מונה כמפקדה. הייסקנן ואנשיו פלשו לחלק הרוסי של חבל קרליה, והשתתפו בכיבוש פטרוזבודסק. על חלקו במערכה זו, הוא עוטר בצלב מנרהיים. עם זאת, לקראת סוף המלחמה הוכפש שמו כאשר התגלה שיד ימינו, אוברסט אלפו מרטינן, מעל ברכוש הצבא ונמלט לשוודיה. הייסקנן נחשד בשיתוף פעולה עם מרטינן והוחזק במעצר במשך 13 חודשים. הוא שוחרר מחוסר ראיות.

בינואר 1949 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-2. ב-4 ביוני 1959 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט. ב-31 במאי 1953 הוא מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל), וכיהן בתפקיד עד 29 באוקטובר 1959.

לאחר פרישתו, התגורר הייסקנן בהמנלינה. ב-12 ביוני 1963 הוא התאבד באמצעות ירייה באקדחו לאחר שנודע לו כי הוא חולה בסרטן לבלב חשוך מרפא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קארלו הייסקנן** בוויקישיתוף
* קארלו הייסקנן באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1053539126
* ISNI: 0000 0000 3773 5044
* LCCN: n2002112523
* VIAF: 21507987
* WorldCat: lccn-n2002112523

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בתואר אצולה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו בויאר (פירושונים).
בויארים רוסיים
הצאר מיכאיל הראשון מתייעץ עם הבויארים
**בויאר** (ברומנית: **Boier**, ברוסית: **Боярин**-**בויארין**, בבולגרית: **Болярин**) הוא תואר שניתן לבן מעמד האצולה ברוסיה, בבולגריה, במולדובה, וברומניה. ברוסיה הייתה זו השכבה החברתית הגבוהה. לרוב, היה הבויאר גם בעל קרקעות גדול. לשיא חשיבותו הגיע מעמד הבויארים בין המאה ה-10 עד לסוף המאה ה-17.

היסטוריה
--------

המילה בויאר נגזרה מהמילה הסלבונית voienier (ווינייר) שמשמעה מנהיג צבאי, לוחם.
מוצא הבויארים הוא מה"טובים" שבעדה הסלאבית הקדומה, ומבני לווייתו של הנסיך. במרוצת השנים נעשו הבויארים לאצולה; הם היו ראשי הצבא ובעלי נחלות משלהם, ולכן היו בלתי תלויים מבחינה כלכלית בנסיך, והעניקו לו את שירותיהם בהתנדבות. הנסיך נהג להתייעץ עם מועצת הבויארים ("הדומה הבויארית"; Боярская дума), שהתכנסה בהזמנת הנסיך.

כוחם של הבויארים נשען על פיצול השלטון המדיני במדינות הרוסיות. מהמאה ה-15 ואילך איבדו הבויארים את הזכות לעבור מנסיך לנסיך, היות שגדל עניינם בשלטונו של הנסיך אשר בתחום שליטתו נמצאו נחלותיהם. עם עלייתה של מוסקבה (בסוף המאה ה-14) והמאבק לשחרור מהשלטון המונגולי, נוצרו שכבות בתוך הבויארים: משפחות הנסיכים העצמאיים לשעבר או קרוביו של נסיך מוסקבה השליט, בויארים מנסיכויות אחרות, או כאלה שקיבלו את תוארם מנסיך מוסקבה.

חתירתם של נסיכי מוסקבה לריכוז השלטון בידם נתקלה בהתנגדותם התקיפה של הבויארים, שנוצחו על ידי המלכות והושמדו בחלקם בקרבות, ומקצתם הועברו אל מחוזות הספר. במהלך המאה ה-16 נוצר בנסיכות מוסקבה התואר "**בויארין**", שהיה הדרגה הגבוהה ביותר של עובדי המדינה. התואר הקנה לנושאו את הזכות להשתתף בדיוני "הדומה הבויארית" ("בויארסקיה דומה"), שהייתה הארגון המייעץ ליד נסיך מוסקבה והצאר. הנסיכים הגדולים האחרונים והצאר של מוסקבה, איוון הרביעי ("האיום"), הקימו כשכר שירות למלכותם, וכמשקל נגד לבויארים - אצולה חדשה, שאצילותה אינה מלידה ואחוזותיה אינן עוברות בירושה. הבויארים חתמו על הסדר עם המלכות, הסדר שהחזיר להם השפעה רבה על ענייני המדינה.

בפעם האחרונה יצאו הבויארים נגד השלטון הריכוזי בראשית המאה ה-17, עם מות הצאר בוריס גודונוב, אך נכשלו, ובמהומות שהתחוללו חוסל ההסדר. לאחר המהומות, נשמר רק מעמדן של משפחות הבויארים הגבוהות ביותר, והצארים שמטו את הבסיס הכלכלי לקיומן של יתר המשפחות.

הבויארים סולקו כליל ממעמדם בראשית המאה ה-18 על ידי הצאר פיוטר הגדול, שביטל את עצם השם "בויארים". "הדומה הבויארית" בוטלה בשנת 1711 ובמקומה נוצר הסנאט. התואר לא בוטל רשמית על ידי פיוטר הגדול, אך לא היו מינויים חדשים. כתוצאה מכך, הבויארין האחרון נפטר בשנת 1750.

מספר הבויארים השתנה לאורך התקופה, אך מעולם לא עלה על 48 (בתקופת איוואן הרביעי).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בויאר** בוויקישיתוף
* בויאר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דימיטריה פאפאזוגלו, ההיסטוריה של ייסוד העיר בוקרשט, עמוד 45 (ברומנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph559007

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**מיכאל זאב (מיכה) חנני** (נולד ב-18 באוגוסט 1940) הוא פרופסור במרכז האקדמי פרס ומומחה למערכות מידע. כיהן כפרופסור באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ובמוסדות נוספים, וכראש אגף מערכות מידע ומחשוב בחברת תרכובות ברום, מתאם המחשוב בחברות כימיקלים לישראל וכראש אגף מערכות מידע ברשות הנמלים.

ביוגרפיה
--------

מיכאל זאב חנני נולד בירושלים לאסתר וחיים חנני. למד לתואר ראשון במתמטיקה בטכניון בחיפה במסגרת העתודה האקדמית. את שירותו בצה"ל עשה כקצין בממר"ם והיה שותף להקמתן של מערכות מידע גדולות בתחילת ימי המחשוב בצה"ל. קיבל תואר שלישי במתמטיקה שימושית מאוניברסיטת נורת'ווסטרן בשנת 1969.

במשך השנים נשא כמה תפקידים ניהוליים: ראש אגף מערכות מידע ומחשוב בחברת תרכובות ברום, מתאם המחשוב בחברות כימיקלים לישראל, ראש אגף מערכות מידע ברשות הנמלים.

נמנה עם סגל המחלקה למתמטיקה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. הקים את מסלול הלימודים במערכות מידע במכללה האקדמית להנדסה סמי שמעון. בהמשך השתתף בהקמת מרכז אקדמי דן, המרכז ללימודים אקדמיים באור יהודה והמרכז האקדמי פרס.

כיהן כיו"ר הנהלת איל"א, כמזכיר הוועדה למערכות מידע של הפדרציה הבינלאומית לעיבוד מידע (IFIP) כחבר הנשיאות של הלשכה לטכנולוגיות המידע בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* מיכאל חנני, באתר dblp
* מיכאל חנני, באתר ResearchGate
* פרופ' מיכאל חנני, באתר המרכז האקדמי פרס
* פרופ מיכאל חנני, "כיצד הפכה מתמטיקה שימושית למחשב האישי?", הסכתולדות, אוגוסט 2019
* היום הושק בפתח-תקווה מוסד אקדמי חדש ללימודי מחשבים, באתר TechTime‏, 21 בפברואר 2011

הערות שוליים
------------

1. ↑  יניב הלפרין, ‏"שמעון פרס הבין את החשיבות של הטכנולוגיה עוד בשנות ה-50'", באתר "אנשים ומחשבים", 6 באוקטובר 2016
2. ↑  HANANI, MICHAEL ZEEV, A CONTRIBUTION TO THE FIELD OF FORMULA MANIPULATION -, Northwestern University  ProQuest Dissertations, ‏1969 (באנגלית)
3. ↑  עידו סולומון, מינויים חדשים: מיה פרי אלתרמן מונתה לראש הלשכה המשפטית של האגף לאיגוד מקצועי בהסתדרות; ד"ר מיכאל חנני - המרכז האקדמי דן, באתר TheMarker‏, 10 באפריל 2011

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* dblp: 67/7007

 |
**ארצות הברית של האיים היוניים** (אנגלית **United States of the Ionian Islands**; יוונית **Ηνωμένον Κράτος των Ιονίων Νήσων**; איטלקית **Stati Uniti delle Isole Ionie**) הייתה מדינת חסות של האימפריה הבריטית מ-1815 עד 1864. היא השתרעה בשטחם של האיים היוניים השוכנים כיום בצפון-מערב יוון.

היסטוריה
--------

עד שנת 1797 השתייכו האיים היוניים לרפובליקה של ונציה. עם סיום עצמאותה של הרפובליקה הוונציאנית בהסכם קאמפו פורמיו ב-1797, סופחו האיים לצרפת אשר שלטה בהם עד 1799, מועד בו גורשה על ידי כוח צבאי עות'מאני-רוסי. הכוחות הכובשים הקימו באיים את רפובליקת שבעת האיים אשר התקיימה בין 1800 ל-1807. ב-1809 סופחו האיים לפרובינציות הצרפתיות של איליריה, אך באותה שנה השתלטו הבריטים על האיים קפלוניה, קיתירה וזקינתוס. שנה לאחר מכן כבשו הבריטים גם את לפקדה, ולאחר תבוסת נפוליאון בשנת 1815, העניק קונגרס וינה את האיים לאימפריה הבריטית. ב-26 באוגוסט 1817 נחתמה "חוקת מאיטלנד" אשר הקימה מדינה פדרטיבית שהקיפה את שבעת האיים היוניים ואת קיתירה, השייכת כיום למחוז אטיקה:

| מדינה | בירה | מספר נציגים בסנאט |
| --- | --- | --- |
| קורפו | קורפו | 7 |
| קפלוניה | ארגוסטולי | 7 |
| קיתירה | קיתירה | 1 או 2 |
| איתקה | ואתי | 1 או 2 |
| פקסי | גאיוס | 1 או 2 |
| לפקדה | לפקדה | 4 |
| זקינתוס | זקינתוס | 7 |

בראש הפדרציה ניצב הנציב הבריטי, שמונה על ידי מלך בריטניה לפי הצעה של ממשלת בריטניה. הסמכות החקיקתית הופקדה בידיו של פרלמנט ובו שני בתים, אספת המחוקקים והסנאט. סופה של המדינה בא לאחר חתימת הסכם לונדון ב-29 במרץ 1864, שמכוחו הועברו האיים לשליטת ממלכת יוון. ב-28 במאי 1864 אושרר ההסכם ויצא אל הפועל.

ראו גם
------

* רפובליקת שבעת האיים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארצות הברית של האיים היוניים** בוויקישיתוף
* נוסח הסכם לונדון מ-1864

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007552797205171
* LCCN: n82161468
* SUDOC: 149151748
* VIAF: 127396674
* WorldCat: lccn-n82161468

 |