recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
לוגו האתר
**אתר הנופש העכשווי של דיסני** (באנגלית: **Disney's Contemporary Resort**) הוא בית מלון הממוקם לחוף אגם בואנה ויסטה המלאכותי, בסמוך לפארק השעשועים ממלכת הקסם. המלון ממוקם בחלקו הצפוני של אתר הנופש דיסניוורלד באורלנדו שבמדינת פלורידה שבארצות הברית.
המלון נפתח ב-1 באוקטובר 1971 והיה הראשון מבין שני המלונות שנפתחו בדיסניוורלד (השני הוא אתר הנופש הפולינזי של דיסני).

תכנון ועיצוב
------------

המבנה המרכזי של המלון, המכונה "המגדל העכשווי" (the Contemporary Tower) נבנה על בסיס של בטון בצורת האות A. המבנה תוכנן בשיתוף פעולה של חברת וולט דיסני ושל תאגיד הפלדה של ארצות הברית, והאדריכל וולטון בקט מלוס אנג'לס. סביב בסיס המבנה ותמוכותיו העשויים פלדה הותקנו 500 חדרי המלון שנבנו במקום אחר והובאו למיקום המלון. באותה עת נבנה בסמוך אתר הנופש הפולינזי של דיסני באותו אופן. 

במרכז המבנה המשולש נבנו לובי המלון, מסעדותיו וחנויות. כמו כן עובר דרך מרכז המלון המונורייל המוביל את המבקרים אל פארק השעשועים. קירות פנים האולם המרכזי רחב הידיים עוטרו בפסיפס מעשה ידי האמנית מרי בלייר.

מגדל נוסף בחלקו הדרומי של המלון נבנה בשלב השני ובו 250 חדרים, וכן ב-11 בנובמבר 1991 נבנה מרכז כנסים ששטחו 8,300 מ"ר בסמוך למלון. בראשית 2007 נהרס האגף הצפוני של המלון על מנת להקים אתר דירות נופש חדש.

חדרי המלון עוצבו בסגנון מודרני, בסגנון האמנות המודרנית שהייתה נפוצה בארצות הברית בשנות ה-60 וראשית שנות ה-70 של המאה ה-20. בשנת 2006 שופצו חדרי המלון תוך ניסיון לשמור על עיצוב מודרני מחד אולם שיזכיר את שנות ה-70 ותקופת הקמת המלון מאידך. 

* פרט של הפסיפספרט של הפסיפס
* תחנת המונורייל במרכז המלון.תחנת המונורייל במרכז המלון.
* גני המלון.גני המלון.
* המונורייל עובר דרך המלון.המונורייל עובר דרך המלון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אתר הנופש העכשווי של דיסני** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אתר הנופש העכשווי של דיסני
* תמונות של אתר הנופש באתר AllEarsNet
* תמונות של אתר הנופש
**ססאר מרסלו מלי** (בספרדית: **César Marcelo Meli**; נולד ב־20 ביוני 1992) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הקשר באמלק מליגת העל האקוודורית.

קריירה
------

מלי התחיל את הקריירה שלו באתלטיקו קולון. ב־9 בדצמבר 2012, מלי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 2–2 נגד אינדפנדיינטה סנטה פה. ב־4 במרץ 2014, מלי הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בתיקו 1–1 נגד גודוי קרוס.

ב־18 ביולי 2014 חתם מלי בבוקה ג'וניורס תמורת 550 אלף אירו. ביולי 2016, מלי הושאל לספורטינג ליסבון מליגת העל הפורטוגלית, בה לא הצליח לרשום דקות משחק בליגה.

בינואר 2017 חתם מלי בראסינג קלוב.

בעונת 2018 הושאל מלי לוויטוריה מליגת העל הברזילאית.

בקיץ 2018 הושאל מלי לבלגראנו וכעבור שנה הושאל לסנטראל קורדובה.

ב־5 בספטמבר 2020 הושאל מלי להפועל באר שבע מליגת העל. ביוני 2021 הסתיימה תקופת השאלתו ומלי שב לראסינג קלוב. 

ב-14 בינואר 2022 חתם מלי באלדוסיבי מליגת העל הארגנטינאית.

בפברואר 2023 חתם מלי בליברפול האורוגוואית.

בינואר 2024 חתם מלי באמלק האקוודורית.

תארים
-----

בוקה ג'וניורס
* ליגת העל הארגנטינאית: 2015
* גביע ארגנטינה: 2014/2015

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  מוטי פשכצקי, ‏מלי ובריירו חתמו בהפועל באר שבע, באתר ערוץ הספורט, 5 בספטמבר 2020

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מרסלו מלי"**.
קאקלון על כיריים
**קאקלון** (בצרפתית: Caquelon) הוא כלי בישול של כלי חרס, קרמיקה, יצקת (ברזל יצוק) מצופה אמייל או חרסינה להכנת פונדו, הנקרא גם "סיר פונדו".

אטימולוגיה

המילה משמשת בעיקר בשוויץ דוברת הצרפתית רומאנדי, אך גם בהרי היורה הצרפתיים, בסבויה, בסבויה העליונה, בואל ד'אוסטה ובבלגיה.

המילה caquelon היא כאמור ממונח צרפתי שוויצרי שמוצאה במאה ה-18 שמקורה במילת הניב המזרח צרפתי kakel (מגרמנית Kachel, "אריח מזוגג") שפירושה תבשיל חרס. המונח נמצא בשימוש נפוץ ברחבי שווייץ, ובאזורי פראנש-קונטה ופרובאנס של צרפת.

מאפיינים ושימוש

תחתית הקאקלון דורשת עובי מספיק כדי למנוע שריפת הגבינה המומסת כאשר הכלי מונח על מבער אלכוהול (גזייה) על השולחן. אף על פי כן, נוצרת בתחתית שכבת גבינה משובצת הנקראת בגרמנית Grossmutter ובצרפתית: La Religieuse המשתחררת עם צריכת הפונדו ומחולקת בין הסועדים.

ראו גם
------

* רשימת כלי בישול

הערות שוליים
------------



1. ↑  *Dictionnaire suisse romand. Particularités léxicales du français contemporain.* Conçu et rédigé par André Thibault sous la direction de Pierre Knecht avec la collaboration de Gisèle Boeri et Simone Quenet. Édition Zoé, Carouge-Genève 1997, מסת"ב 2-88182-316-5, p. 202–203.
**אליסון קייס לונדגרן גריימס** (באנגלית: **Alison Case Lundergan Grimes**; נולדה ב-23 בנובמבר 1978) היא משפטנית אמריקאית. כיהנה כמזכירת המדינה של קנטקי בשנים 2012–2020.

ביוגרפיה
--------

גריימס נולדה במייסוויל, עיירה שבקנטקי, כבתם של שארלוט וג'רי לונדגרן, כשלישית מבין חמישה ילדים. היא בעלת תואר ראשון במדע המדינה. בהמשך סיימה תואר במשפטים מאמריקן יוניברסיטי שבוושינגטון די. סי.

ב-2010 הכריזה על כוונתה להתמודד על משרת מזכירת המדינה של קנטקי, ובבחירות הכלליות בנובמבר 2011 הביסה את יריבה הרפובליקני. בנובמבר 2014 התמודדה ללא הצלחה לסנאט, מול הסנאטור המכהן מיץ' מקונל. בנובמבר 2015 נבחרה לכהונה שנייה כמזכירת המדינה.

גריימס נשואה מאז 2006 ומתגוררת בלקסינגטון. היא מחזיקה בקשר קרוב עם הילרי קלינטון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אליסון לונדגרן גריימס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אליסון לונדגרן גריימס
* אליסון לונדגרן גריימס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אליסון לונדגרן גריימס (אורכב 07.07.2013 בארכיון Wayback Machine), באתר מזכירת המדינה
* הדף של אליסון לונדגרן גריימס בפייסבוק
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**הילד מעבר לרחוב** הוא סרט קולנוע ישראלי של יוסף שלחין משנת 1966. הסרט הוא סרט ילדים ונוער אשר זכה לשבחי הביקורת ואף להצלחה מסחרית בישראל (בסרט צפו 514,600 צופים). הסרט, אשר הושפע מהזרם הנאו-ריאליסטי בקולנוע, עסק בבעיות החברתיות הקשות שישראל התמודדה איתן באותן שנים. בניגוד לסרט הישראלי המצליח ביותר באותן שנים, "סאלח שבתי", אשר התייחס לבעיות החברתיות בצורה הומוריסטית, "הילד מעבר לרחוב" הוא סרט קודר, אשר בו נקודות אור מעטות בלבד.
הסרט זכה לציון לשבח בקטגוריית סרטי הילדים בפסטיבל הסרטים של ונציה, וכמו כן זכה להצלחה בפסטיבל סרטים בטהראן.
חלקו של הסרט צולם בשכונת אושיות ברחובות.

עלילה
-----

דוד (שאול שלחין) הוא ילד בן 12 החי עם אביו (אריה אליאס) קשה היום והאלכוהוליסט, אשר אינו שם לב כיצד בנו מתדרדר לעבריינות. האב מכה את בנו ואינו מאמין לדבריו. את הקִרבה והחיבה היחידים מצליח הילד לקבל מכלבתו הנאמנה ומבת כיתתו, ילדה נכה, בת יחידה למשפחה מבוססת. העלילה מסתבכת כאשר דוד משתתף (בתור צופה מתריע) בפריצה של עבריינים צעירים לקיוסק. בעקבות גילוי הפריצה הוא בורח מפחד ידו הקשה של אביו. זה, רואה לבסוף את התדרדרות בנו ומנסה לשנות את גישתו אל הילד.

שחקנים
------

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
| שאול שלחין | דוד |
| אריה אליאס | אבא של דוד |
| יעקב בנאי | מוכר במכולת |
| דוד ברוך | אביה של תמר |
| חנה שלחין | תמר |

קישורים חיצוניים
----------------

* "הילד מעבר לרחוב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הילד מעבר לרחוב", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "הילד מעבר לרחוב", באתר אידיבי
* "הילד מעבר לרחוב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "הילד מעבר לרחוב", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* ר. עזריה, העינים מדברות – וכובשות, מעריב, 4 ביולי 1966

הערות שוליים
------------

1. ↑  על פי סדרת הטלוויזיה "סרט שחור לבן", ערוץ 8, שודר ב-26 במרץ 2011
2. ↑  מרגוט קלאוזנר חזרה עם שני פרסים, דבר, 12 באוגוסט 1966
**רפאל (רפי) אפרת** (10 במאי 1924 – 21 בינואר 1971) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, ששירת כראש לשכת הרמטכ"ל וכדובר צה"ל.

קורות חייו
----------

רפאל אפרת נולד בשנת 1924 בעיר המבורג שבגרמניה, בנם של פנינה ושלמה פירט. למד בתלמוד תורה. ב-1935, בעקבות עליית הנאצים לשלטון, עלה עם משפחתו לארץ ישראל. למד במוסד אהבה בקריית ביאליק ובתיכון בקריית מוצקין.

ב-1942 התנדב לשורות הצבא הבריטי ושירת במלחמת העולם השנייה בחיל ההנדסה המלכותי וביחידת ההיסעים, כיהן כמפקד תחנות רכבת במצרים, בתקופה זו העביר ידיעות ל"הגנה" ששימשו להשתלטות על ציוד צבאי. השתחרר ב-1946 בדרגת רב-סמל.

עבד כאזרח ביחידת ההיסעים באזור חיפה, נמנה עם מנגנון הקבע של ההגנה והמשיך בהעברת מידע לש"י, עד שנעצר ופוטר. הצטרף לש"י באופן קבוע והיה ממקימי ש.מ. 3, ענף ביטחון השדה בשירות המודיעין. בשנים 1949–1951 הושאל למשטרת ישראל ושירת כקצין במחלקה המיוחדת של המטה הארצי. בהמשך שירת במגוון תפקידים בצה"ל, בהם ממלא מקום ראש לשכת ראש אמ"ן בתחילת שנות ה-50, מפקד יחידת חצב (1955-1957) וראש לשכתו של מאיר עמית בעת שכיהן כראש אמ"ן וראש המוסד. 

באפריל 1964 מונה לראש לשכת הרמטכ"ל יצחק רבין, וליווה אותו בזמנים הקשים של תקופת ההמתנה ובניצחון במלחמת ששת הימים. בספטמבר 1967 מונה לדובר צה"ל, שירת בתפקיד בזמן מלחמת ההתשה, הועלה באוגוסט 1968 לדרגת אלוף-משנה וסיים את תפקידו במרץ 1970. מונה ליועץ מיוחד לשגרירות ישראל בבון בירת גרמניה המערבית.

נפטר בינואר 1971 מהתקף לב שבו לקה בעת שהותו בבית מלון בהמבורג. בן 47 במותו.
הותיר אחריו רעייה, בן ובת. נקבר בבית הקברות הצבאי בקריית שאול.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות החיים של רפאל אפרת, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
* סא"ל אפרת – דובר צה"ל, מעריב, 3 באוקטובר 1967
* א. דויטשקרון, אל"מ רפאל אפרת מת אתמול בגרמניה, מעריב, 22 בינואר 1971
* היום ב־2 – לוויית אל"מ אפרת ז"ל, מעריב, 25 בינואר 1971
* אל"מ אפרת ז"ל – למנוחות, מעריב, 26 בינואר 1971

| דוברי צה"ל  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| משה פרלמן • עמינדב פרי • נחמן קרני • נחמיה ברוש • שאול רמתי • דב סיני • אריה שלו • רפאל אפרת • יוסף כלב • פנחס להב • אפרים פורן • דב שיאון • יואל בן-פורת • יצחק גולן • יעקב אבן • אפרים לפיד • נחמן שי • אילן טל • עמוס גלעד • עודד בן-עמי • רון כתרי • רות ירון • מירי רגב • אבי בניהו • יואב מרדכי • מוטי אלמוז • רונן מנליס • הדי זילברמן • רן כוכב • דניאל הגרי |

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**היכלי ירק** (באנגלית: **Green Mansions**) הוא סרט הרפתקאות רומנטי אמריקאי משנת 1959 בבימויו של מל פרר, עם אנטוני פרקינס ואודרי הפבורן בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הרומן "היכלי ירק" של ויליאם הנרי הדסון (אנ') משנת 1904.

צילומי הסרט נערכו ביערות העד, נהרות ומפלים בוונצואלה,  גיאנה הבריטית וקולומביה.

המוזיקה נכתבה על ידי הייטור וילה לובוס ועובדה לסרט על ידי ברוניסלב קאפר שגם הלחין את השיר "היכלי ירק" ששר אנטוני פרקיס לאודרי הפבורן.

הסרט לא הצליח מבחינת מסחרית וקיבל ביקורות שליליות. זה היה שיתוף הפעולה היחיד בין מל פרר כבמאי ואשתו אודרי הפבורן כשחקנית.

תקציר העלילה
------------

אייבל (אנטוני פרקינס) נמלט מקרקאס ליערות של ונזואלה לאחר שמורדים השתלטו על העיר ורצחו את אביו שהיה שר המלחמה. הוא מצליח להתחמק מרודפיו ומגיע לכפר קטן על גדות אגם. מטרתו היא למצוא זהב כדי לאסוף כסף לנקמה נגד רוצחי אביו. הוא מגיע לכפר שם הוא פוגש בעל חנות בשם דון פלאטו (נחמיה פרסוף) שמצייד אותו במתנות לאינדיאנים ובצידה לדרך.

איבל שט בסירה מושטת על ידי אינדיאנים שמביאים אותו למעבה הג'ונגל ומשאירים אותו. הוא נשבה על ידי אינדיאנים ומובא לפני ראש השבט, רוני (ססואה הייאקאווה). את קשיי השפה פותר בנו קואה-קו (הנרי סילבה) שהתחנך במיסיון בקרקאס ויודע אנגלית.

אייבל מתקבל לשבט ומחלק להם מתנות. קואה-קו מראה לו יער בו נמצאת אישה שהרגה את אחיו הבכור ומטיל עליו לחדור לשם ולהרוג אותה. אייבל נכנס ליער ולאחר שיטוט עם חיות טרופיות הוא נפגש בבחורה יפה בשם רימה (אודרי הפבורן) שגרה שם עם אדם מבוגר בשם נופיו (לי ג'יי. קוב) שקוראת לו "סבא". נחש ארסי מכיש אותו ורימה מטפלת ומצילה אותו והוא מתאהב בה.

אייבל חוזר לשבט ומפני שלא ביצע את משימתו הוא נקשר ומחכה לגורלו המר. הוא מגלה כי למעשה קוא-קו רצח את אחיו והטיל את האשמה על רימה ולכן מנסה לחסלה. בלילה הוא מצליח להינתק מהכבלים וחוזר לרימה ולנופיו. כאן מתגלה לו הסיפור כי נופיו היה שייך לחבורת שודדים שהרסה את כפרה והרגה את כל תושביו. נופיו מצא אותה בזרועות אמה הגוססת והביא אותה ליער. היא הייתה בת ארבע ומאז היא איתו ביער ומכירה בו כ"סבא".

האינדיאנים שורפים את הבקתה של נופיו והוא מת משאיפת עשן. רימה נמלטת ועולה על עץ גבוה שאותו מציתים האינדיאנים עד שנשרף כליל והם חוזרים לשבט בידיעה שחיסלו את רימה. אייבל מחפש אותה ובטוח שנספתה אך בסוף היא מתגלה לו ומושיטה לו את ידה.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| אנטוני פרקינס | אייבל |  |
| אודרי הפבורן | רימה |  |
| לי ג'יי. קוב | נופלו |  |
| ססואה הייאקאווה | רוני | ראש שבט |
| הנרי סילבה | קואה-קו | בנו של רוני |
| נחמיה פרסוף | דון פלאטו | סוחר |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היכלי ירק** בוויקישיתוף

* "היכלי ירק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "היכלי ירק", באתר AllMovie (באנגלית)
* "היכלי ירק", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "היכלי ירק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון להיכלי ירק, באתר יוטיוב
* אנטוני פרקינס שר "היכלי ירק", באתר יוטיוב
* היכלי ירק, באתר TCM
**מוניקה דה לה קרוז** (באנגלית: **Mónica De La Cruz**; נולדה ב-11 בדצמבר 1974) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-15 של מדינת טקסס. דה לה קרוז היא האדם הראשון מן המפלגה הרפובליקנית המייצג את מחוז הקונגרס ה-15 של טקסס מאז נוסד בשנת 1903.

ביוגרפיה
--------

דה לה קרוז נולדה בבראונסוויל שבטקסס. היא השלימה את לימודיה התיכוניים בבית הספר התיכון ג'יימס פייס שבעיר הולדתה, ולאחר מכן החלה ללמוד שיווק באוניברסיטת טקסס בסן אנטוניו. כעבור זמן מה למדה ספרדית באוניברסיטה הלאומית האוטונומית של מקסיקו, השוכנת במקסיקו סיטי. בתום לימודיה הגבוהים התמחתה בתאגיד המולטימדיה "Turner Entertainment", ואחר כך ב-Cartoon Network. טרם כניסתה לחיים הפוליטיים הייתה דה לה קרוז סוכנת ביטוח ובעלת עסק בעמק ריו גרנדה התחתון, שם היא מתגוררת.

בבחירות 2020 התמודדה לראשונה אל בית הנבחרים של ארצות הברית. בבחירות הכלליות שהתקיימו במחוז הקונגרס ה-15 גרפה 47.6% מקולות הבוחרים, אך הפסידה לנציג המחוז המכהן ויסנטה גונזאלס שגרף מצדו 50.5% מהקולות.

בתמיכתם של נשיא ארצות הברית לשעבר דונלד טראמפ ומנהיג המיעוט הרפובליקני קווין מקארתי, התמודדה דה לה קרוז מחדש במחוז ה-15. בבחירות 2022 עבר גונזאלס למחוז ה-34, והמחוז ה-15 נותר מיותם. דה לה קרוז ניצחה את המועמדת הדמוקרטית מישל ואלחו בבחירות הכלליות. כשנכנסה לתפקיד ב-2023, היא הפכה לאדם השמיני בלבד שמייצג את המחוז הזה מאז הקמתו ב-1903, ולרפובליקנית הראשונה לעשות כן. היא הרפובליקנית השנייה שנבחרה מעמק ריו גרנדה מזה למעלה ממאה שנה; הראשונה, מיירה פלורס, נבחרה לכהונה חלקית במחוז שכן במהלך 2022.

עם התכנסות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית בראשית ינואר 2023, הושבעה דה לה קרוז לתפקידה בקונגרס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוניקה דה לה קרוז** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מוניקה דה לה קרוז בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית)
* מוניקה דה לה קרוז, ברשת החברתית פייסבוק
* מוניקה דה לה קרוז באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
* מוניקה דה לה קרוז, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* מוניקה דה לה קרוז, ברשת החברתית פייסבוק
* מוניקה דה לה קרוז, ברשת החברתית אינסטגרם
* מוניקה דה לה קרוז, ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. ↑  Texas Election Results: 15th Congressional District, באתר הניו יורק טיימס, 22 בפברואר 2021 (באנגלית)
2. ↑  מת'יו צ'וי, In Texas’ most competitive congressional race, neither candidate is running toward the center, באתר טקסס טריביון, 24 באוגוסט 2022 (באנגלית)
3. ↑  מת'יו צ'וי, Monica De La Cruz becomes first Republican to win in 15th Congressional District in South Texas, באתר טקסס טריביון, 9 בנובמבר 2022 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* US Congress: D000594

 |
**נס בעיירה** או **טופלה טוטוריטו** (בגרסה האנגלית: **Topelle**) הוא סרט מוזיקלי ישראלי, סרט לכל המשפחה, משנת 1968 בבימויו של ליאו פילר ובהפקתו של מנחם גולן.

התסריט נכתב על ידי אוריאל אופק והוא מתאר את העיירה היהודית במזרח אירופה בסוף המאה ה-19 ומתבסס באופן רופף על הסיפורים "האולר", "הדגל" ו"מוטל בן פייסי החזן" של שלום עליכם.

את המוזיקה חיבר יוחנן זראי ובסרט משובצים 13 שירים בעיבוד מוזיקלי של שמעון כהן.

תקציר העלילה
------------

קופיל (יעקב ניצן) הוא ילד שובב שאביו קלמן (ראובן שפר) נוזף בו כל הזמן. מפני שקולו קול דק וצורח כקולו של תרנגול רך ומפני שהוא מבטא את האות ג' כמו ד' ואת האותיות כ' וק' כמו ט' קוראים לו הכל "טופלה טוטוריטו" (כלומר: קופלה קוקוריקו). אמו גיטל (מירה ייני) לוקחת אותו לחייט (יעקב בודו) כדי שיתפור לו מכנסיים עם כיסים. טופלה לא עומד בפיתוי וגונב אולר מהחייט.

חברו הטוב ביותר של טופלה הוא מוטל בן פייסי החזן (שחר קול). מוטל הוא יתום וכאשר אחיו הגדול אליהו (גדי יגיל) מכה אותו, נוזפת בו האם (ליה דוליצקיה) כי "אסור להכות יתום".

אליהו קנה ספר כיצד להתעשר מיד הוא מחליט לייצר קוואס. לשם זה הוא זקוק לתפוחי עץ שנמצאים בגנו של הגביר מנשה (אברהם רונאי) ואז הוא נפגש עם בת הגביר, אסתרק'ה ומיד נכבש באהבה ושר את השיר "אסתרק'ה המלכה". הוא הולך לשדכן מנדל (שלמה בר-שביט) ומבקש ממנו שילך לגביר וישדך לו את אסתרק'ה אבל הגביר מסלק את מנדל.

פרשת הקוואס מסתיימת כשמוטל מוסיף בטעות למשקה מי כביסה. לאחר מכן מייצר אליהו דיו אבל אין קונים והוא נאלץ לשפוך את כמויות הדיו לנהר. למחרת הופכת כל הכביסה של הכובסות לכחולה ואליהו נאסר.

טופלה ומוטל לומדים בחדר אצל המלמד (יעקב אלפרין) שמחרים לטופלה את האולר. כשהם יוצאים ליער בלג בעומר מצוידים בקשתות וחצים הם קושרים את המלמד הישן וטופלה לוקח את האולר. לבסוף צועקים ואומרים לו כי הותקפו על ידי גזלנים והמלמד נכנס להתקף חרדה ומובא למשכב בביתו.

כל העיירה הולכת לחפש את הגזלנים ובינתיים אסתרק'ה, מוטל וטופלה משחררים את אליהו והם נסים מהמקום. כשהם נתקלים בתושבי העיירה נתקפת אסת'רקה בחרדה, נופלת לנהר ומתחילה לטבוע ואליהו קופץ ומציל אותה לתשואות האנשים, הגביר ואשתו (רחל אטאס).

טופלה מטמין את האולר ונעשה חולה עם חלומות זוועה מה יקרה לו אם הדבר יתגלה. לבסוף מגיע למיטתו החייט וטופלה מתוודה על הגנבה אבל אז סולח לו החייט, טופלה מבריא והליקוי בדיבורו חולף.

כעת מסכים הגביר מנשה לנישואי אסתרק'ה עם אליהו "שיש לו ייחוס - בנו של פייסי החזן". לבסוף כל העיירה רוקדת בחתונה של אליהו ואסתר'קה.

שחקנים
------

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
| גדי יגיל | אליהו |
| דסי הדרי | אסתרק'ה |
| יעקב ניצן | טופלה (קופיל) |
| שחר קול | מוט'ל |
| יעקב בודו | חייט |
| יעקב אלפרין | המלמד |
| אברהם רונאי | הגביר |
| רחל אטאס | אשת הגביר |
| ליה דוליצקיה | אמא של מוט'ל |
| ראובן שפר | קלמן, אביו של טופלה |
| מירה ייני | גיטל, אמו של טופלה |
| ישראל גוריון | שואב מים |
| בני אמדורסקי | זמר |
| שלמה בר-שביט | מנדל השדכן |

קישורים חיצוניים
----------------

* "נס בעיירה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "נס בעיירה", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "נס בעיירה", באתר אידיבי
* "נס בעיירה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* תקליט הסרט נס בעיירה
* גדי יגיל שר "אסתרק'ה המלכה" מתוך "נס בעיירה, באתר יוטיוב
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**הים האכזר** (באנגלית: **The Cruel Sea**) הוא סרט מלחמה בריטי משנת 1953 עם ג'ק הוקינס, דונלד סינדן ודנהולם אליוט בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הנובלה הים האכזר מאת ניקולס מונסארט (אנ') מ-1951. מונסארט שירת כמפקד ספינות מלחמה ליווי לשיירות אספקה באוקיינוס האטלנטי והעלה בנובלה זאת את חוויותיו ורגשותיו.

העלילה מתארת את המערכה באוקיינוס האטלנטי בין הצי המלכותי הבריטי שתפקידו העיקרי היה להגן של שיירות ספינות מהתקפה על ידי הצוללות הגרמניות שנקראו U-boats.

הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר, ג'ק הוקינס היה מועמד לפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי.

תקציר העלילה
------------

הסרט פותח במונולוג מפי לוטננט קומנדר ג'ורג' אריקסון (ג'ק הוקינס) שלאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה הועבר מצי הסוחר לפקד על קורבטה מסוג פלאואר בשם "קומפאס רוז" (HMS Compass Rose):

> 
> "זה סיפור הקרב על האטלנטי, סיפור על אוקיינוס, שתי ספינות וקומץ אנשים. האנשים הם הגיבורים, הספינות הן הגיבורות. הנבל הוא הים, הים האכזר שהאנשים הפכו אותו ליותר אכזר..."
> 
> 
> 
> 

לקציניו לוקהרט (דונלנד סינדן), פרבי (ג'ון סארטון) ומורל (דנהולם אליוט) אין כל ניסיון בשירות בים. הקצין הראשון שלו, בנט (סטנלי בייקר), מתעמר במלחים ובקצינים אך עד מהרה נאלץ לעזוב את האנייה בגלל כיב תריסריון ובמקומו מתמנה לוקהרט כלוטננט ראשון שהוא כאמור סגנו של המפקד.

לאחר שלושת שבועות של אימונים יוצאת הספינה לצפון האטלנטי ומתחילה ללוות שיירות. הם חווים הטבעת ספינות על ידי צוללות גרמניות ומשתדלים למשות מהים ולהציל את האנשים. בעזרת ציוד רדאר הם מצליחים למקם צוללת גרמנית ולהשמיד אותה. הם גם יורים בתותחי נ"מ על מטוסים גרמניים.

באחד המקרים מזהה הצוות בטעות צוללת ואריקסון מורה להטיל פצצות עומק אף על פי שבמים יש ניצולים מספינה טבועה. הם נהרגים והדבר מעיק על מצפונו תקופה ממושכת.

הם מגיעים מרוצים לליברפול שם מתחיל רומן קצר בין לוקהרט לקצינה ג'ולי הלם (וירג'יניה מקאנה שהתפרסמה אחר כך בסרט לחופש נולדה) המשרתת בחיל העזר של הצי לנשים (WRNS). מורל מגלה שאשתו השחקנית (מוירה ליסטר), בוגדת בו.

לאחר מכן הם יוצאים שוב לאוקיינוס בסביבות גיברלטר. הים שורץ צוללות ובלילה אחד נפגעת הספינה משני טורפדו וטובעת. רוב האנשים נספים מטביעה וקפיאה במים הקרים ורק קומץ ניצולים בשתי סירות הצלה ביניהם אריקסון, לוקהרט ופרבי, מצליחים להישאר בחיים עד שהם ניצלים על ידי ספינה של הצי.

אריקסון מועלה לדרגת קומנדר ומתמנה למפקד הפריגטה סולטאש (HMS Saltash) עם לוקהרט כסגנו. הוא נתון בכעין פוסט טראומה ושומע כל הזמן את הזעקות של אנשיו לנטוש את הספינה (!Abandon Ship) ונחוש בדעתו להטביע צוללת גרמנית כנקמה.

לבסוף הם מגלים צוללת ומצליחים לפגוע בה בעזרת פצצות עומק. הצוללת טובעת והניצולים שוחים לעבר הספינה ומועלים עליה. אריקסון אומר זו הפעם הראשונה שהוא רואה בעיניו את האויב.

הסרט מסתיים לאחר המלחמה כשהספינה סולטאש מלווה לנמל, צוללות גרמניות שנכנעו.

קישורים חיצוניים
----------------

* "הים האכזר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הים האכזר", באתר נטפליקס
* "הים האכזר", באתר AllMovie (באנגלית)
* "הים האכזר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "הים האכזר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט הים האכזר, באתר יוטיוב
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**המבט** (באנגלית: **Don't Look Now**) הוא מותחן בריטי-איטלקי הכולל מוטיבים על-טבעיים, המבוסס על סיפור קצר מאת דפנה דה מוריאה. הסרט בוים על ידי ניקולס רוג, ונכתב על ידי אלן סקוט וכריס בריאנט. הקרנת הבכורה העולמית של הסרט התרחשה ב-16 באוקטובר 1973 בתיאטראות וסט אנד. בישראל הקרנת הבכורה הייתה ב-1 ביוני 1974.

עלילה
-----

זוג בריטי, לורה (ג'ולי כריסטי) וג'ון באקסטר (דונלד סאת'רלנד), המתקשה להתמודד עם מותה הטרגי של בתם הקטנה, תר אחר שינוי באווירה ומוצא את עצמו בוונציה, לשם מוזמן ג'ון במסגרת פרויקט שחזור כנסיות.

בוונציה הקודרת והאפלולית מתיידדת לורה עם שתי אחיות קשישות הטוענות כי הן "מתקשרות" עם בתם המתה, וכי גם לג'ון יכולת תקשור כזו, אותה הן מכנות "המבט". לורה נמשכת לשהות בחברתן כשהיא נאחזת בכל שביב תקווה לסוג של קשר עם בתה. ג'ון, לעומתה, חושד שהן צמד מאחזות עיניים, אך אינו מגלה ללורה כי הוא עצמו מדמה לראות את דמותה של בתו המתה חומקת ממנו בין סמטאות העיר. בצד הדברים, כביכול בעלילת משנה, מאוזכרים מעשי רצח המעידים על רוצח סדרתי הפועל בעיר ומצליח לחמוק מהמשטרה.

היגון הכבד ותחושות האשם של הזוג, חרדתם וכמיהתם לאפשרות של קשר על־טבעי, מטשטשים בהדרגה את הגבול שבין דמיון למציאות המסוכנת, והזוג נקלע לסחרחרת אירועים בלתי־נשלטת עד לשיאו הדרמטי והמפתיע של הסיפור בסוף הסרט.

הסרט
----

"המבט" מפורסם, בין השאר, בזכות העריכה הבלתי שגרתית של רוג (עורך: גריים קליפורד): סצינות קטועות עם מעברים אסוציאטיביים ביניהן, טשטוש בין מחשבה, דמיון והתרחשות אמיתית, קפיצות בזמן ומקום, מוטיבים חוזרים – הבלחי אור על מים, זכוכית נשברת, צבע אדום בוהק – ועמימות מתמשכת לכל אורכו: תחושת העל-טבעי קיימת בסרט במרומז בלבד, וגם בסופו רב הנסתר על הגלוי ושאלות רבות נותרות ללא מענה.

לסרט יצא שם גם בזכות סצנת האהבים האירוטית בין סאת'רלנד וכריסטי. גם סצנה זו ערוכה באופן לא שגרתי, כשמעשה האהבה שזור בתמונות משגרת ההתלבשות לקראת יציאה של הזוג לאחר מכן.

"המבט" מוגדר מותחן בעל מוטיבים על־טבעיים, אך בפועל מוקדו הוא רגשות "ארציים" וטבעיים של אהבה, אשמה וכאב על אובדן.

קישורים חיצוניים
----------------

* "המבט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "המבט", באתר נטפליקס
* "המבט", באתר AllMovie (באנגלית)
* "המבט", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "המבט", באתר Metacritic (באנגלית)
* "המבט", באתר אידיבי
* "המבט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4643163-9
* VIAF: 208717245
* WorldCat (עם VIAF): 208717245

 |
**נערת הכפר** (באנגלית: **The Country Girl**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה בבימויו של ג'ורג' סאטון. בסרט משחקים בינג קרוסבי, גרייס קלי ו-ויליאם הולדן. תסריט הסרט עובד על ידי סאטון והוא מבוסס על מחזה בעל אותו שם של קליפורד אודטס משנת 1950. סאטון זכה בפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר וקלי זכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. הסרט הוקרן בפסטיבל הקולנוע בקאן.

זכייתה של קלי בפרס הפתיעה רבים כיוון שג'ודי גרלנד ששיחקה בסרט "כוכב נולד" נחשבה למובילה לזכייה. ערוץ "NBC" אף שלח צוות טלוויזיה לבית החולים שבו גרלנד ילדה כדי לראיין אותה לאחר הזכייה.

הסרט ידוע בדיאלוגים החריפים והבוטים שלו. הזמר מיקה השתמש בשורות מהסרט בשירו "Grace Kelly".

עלילה
-----

הסרט מגולל את סיפורו של הבמאי ברני דואד (ויליאם הולדן) שרוצה ללהק את פרנק אלג'ין (בינג קרוסבי), כוכב זמר לשעבר, למחזה אותו הוא מביים. ברני מגלה התנגדות מצד המפיק, פיליפ קוק (אנתוני רוס), עקב הידרדרותו של פרנק לשתיית יתר בעקבות המוות של בנו.

ברני פוגש בדירתו של פרנק את אשתו, ג'ורג'י (גרייס קלי), שמתנהגת בתוקפנות וחשדנות כלפי ברני. אך לבסוף היא מצליחה לשכנע את פרנק לחתום על חוזה למחזה.

במהלך הסרט ברני חושד שג'ורג'י מנסה להשתלט על הקריירה של פרנק, אך למעשה היא רק מנסה לעזור לו בעוד הוא משקר לפרנק בכך שהוא אומר שג'ורג'י אחראית להתנהגותו העצבנית.

לבסוף ברני מגלה את האמת על פרנק, שמתוודה בפניו שמות בנו, הוא רק תירוץ להידרדרות שלו, שהחלה עוד לפני כן כתוצאה מחוסר יכולתו לעמוד בלחצי הקריירה והפרסום. ברני מתאהב בג'ורג'י, שבעקבות הגילוי החדש, מצטיירת בעיניו כרעיה נאמנה שבחרה לעמוד לצד בעלה, ברגעים קשים. לאחר הצלחת המחזה ג'ורג'י בוחרת להמשיך את נישואיה עם פרנק ולא להענות לחיזוריו של ברני.

צוות שחקנים
-----------

* בינג קרוסבי - פרנק אלג'ין
* גרייס קלי - ג'ורג'י אלג'ין
* ויליאם הולדן - ברני דואד
* אנתוני רוס - פיליפ קוק
* ג'ין ריינולדס - לארי
* ז'קלין פונטין - זמרת
* אדי ריידר - אד
* רוברט קנת - פול האנגר
* ג'ין ריינולדס - הנרי ג'ונסון
* ויקטור יאנג - מנהל הסטודיו להקלטה

פרסים ומועמדויות
----------------

* מועמדות לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר (ויליאם פרלברג)
* מועמדות לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר (ג'ורג' סאטון)
* מועמדות לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (בינג קרוסבי)
* **זכייה** בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (גרייס קלי)
* **זכייה** בפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר (ג'ורג' סאטון)
* מועמדות לפרס אוסקר לעיצוב התפאורה הטוב ביותר (האל פריירה, רולנד אנדרסון, סמואל מ. קאמר וגרייס גרגורי)
* מועמדות לפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר (ג'ון פ. וורן)
* מועמדות לפרס באפט"א לשחקנית הזרה הטובה ביותר (גרייס קלי)
* **זכייה** בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה (גרייס קלי)
* מועמדות לפרס דקל הזהב של פסטיבל הקולנוע בקאן (ג'ורג' סאטון)
* מועמדות לפרס איגוד הבמאים האמריקאי - (DGA) (ג'ורג' סאטון)
* מועמדות לפרס איגוד התסריטאים האמריקאי - (WGA) (ג'ורג' סאטון)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נערת הכפר** בוויקישיתוף

* "נערת הכפר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "נערת הכפר", באתר נטפליקס
* "נערת הכפר", באתר AllMovie (באנגלית)
* "נערת הכפר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "נערת הכפר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**מארק אלן אלפורד** (באנגלית: **Mark Allen Alford**; נולד ב-4 באוקטובר 1963) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של מדינת מיזורי. מחוזו של אלפורד שוכן במרכז ובמערב מיזורי, ומשתרע מקולומביה עד לפרווריה הדרומיים של קנזס סיטי. אלפורד, עיתונאי במקצועו, הוא חבר המפלגה הרפובליקנית.

ביוגרפיה
--------

אלפורד נולד בבייטאון שבטקסס. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים בתיכון סטרלינג החל ללמוד באוניברסיטת טקסס באוסטין, אך עזב את האוניברסיטה מבלי להשלים את לימודיו הגבוהים.

בשנת 1995 החל אלפורד לעבוד בתחנת הטלוויזיה KPRC-TV הממוקמת ביוסטון, ככתב ומגיש בתוכניות סוף שבוע של "ערוץ 2 יוסטון" השייך לתחנה. לפני כן, היה מגיש ב-KDFW-TV שבדאלאס וכתב ב-WPTV-TV בווסט פאלם ביץ'. בין היתר עבד אלפורד ב-KWTX-TV שבווייקו וב-KXAN-TV שבאוסטין. בשנת 1998 עבר ל-WDAF-TV בקנזס סיטי כמגיש בערוץ Fox 4 News, שם נשאר במשך 23 שנים. ב-8 באוקטובר 2021, עם כניסתו לחיים הפוליטיים, הודיע על התפטרותו מהתחנה.

ב-27 באוקטובר 2021 הכריז אלפורד על התמודדותו בבחירות 2022 לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס הרביעי של מיזורי. ב-8 באוגוסט נבחר בבחירות המקדימות למועמד המפלגה הרפובליקנית. ביום הבחירות הכלליות נבחר לקונגרס, וכהונתו החלה בראשית ינואר 2023 עם התכנסות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית.

חיים אישיים
-----------

אלפורד נשוי ללזלי ולהם 3 ילדים. מתגורר באחד מפרברי קנזס סיטי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מארק אלפורד** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מארק אלפורד בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית)
* מארק אלפורד באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
* מארק אלפורד, ברשת החברתית פייסבוק

* מארק אלפורד, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* מארק אלפורד, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  Interview with Fourth Congressional District candidate Mark Alford, באתר ABC 17 News‏, 28 באוקטובר 2022 (באנגלית)
2. ↑  Mark Alford gives a special jobs report, באתר Fox 4 News‏, 8 באוקטובר 2021 (באנגלית)
3. ↑  ג'ונתן שורמן, Former Fox 4 anchor enters race for Congress. 'I just feel like God's calling me', באתר The Kansas City Star‏, 27 באוקטובר 2021 (באנגלית)
4. ↑  "Former news anchor Mark Alford: "God's calling me" to run for Congress". Metro Voice News. 2021-10-28. נבדק ב-2022-12-30.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* US Congress: A000379

 |
**עבד אל-לטיף מוסא**, (בערבית: **عبد اللطيف موسى**) מכונה גם **אבו נור אלמקדיסי** (בערבית: **أبو نور المقدسي**),  היה מנהיג של ארגון הג'יהאד הסלפי ג'נד אנצאר אללה, קבוצה אסלאמית ברפיח, עזה שהתאגדה למטרות מיליטנטיות.

היה מקור הסמכות הדתי-אידאולוגי עבור פעילים ג'האדיים-סלפיים ברצועה, בהם גם צבא האסלאם. רופא במקצועו, ועבד בעבר במשרד הבריאות של הרשות הפלסטינית. שימש כאימאם במסגד אבן תימיה ברפיח.

ב-14 באוגוסט 2009 הכריז בדרשת יום שישי במסגדו ברפיח על הקמת "אמירות אסלאמית בפלסטין", ולמחרת, 15 באוגוסט 2009, נהרג בידי כוחות חמאס, כאשר אלו הסתערו על מפקדתו ועל מתחם המגורים. לטענת החמאס, מוסא נהרג כאשר מנהיגו הצבאי של ג'ונד אנסר אללה ח'אלד נבת פוצץ את עצמו כשכוחותיו סגרו עליהם.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  חמאס מעצימה את מאבקה נגד התארגנויות ג’האדיות-סלפיות המזדהות עם אלקאעדה ומנסות לאתגר את שלטונה ברצועת עזה, באתר מרכז המידע למודיעין ולטרור, ‏1 בספטמבר 2009
2. ↑  צילומים והקלטות מהקרבות באזור מסגד אבן תימיה ברפיח מציגים עדות נדירה על האופן הברוטאלי, שבו דיכאה חמאס את מתנגדיה הג’האדיים-סלפיים, באתר של מרכז המידע למודיעין ולטרור, 6 בספטמבר 2009
3. ↑  BBC News: Gaza Islamist leader dies in raid
4. ↑  חמאס: המטיף הקיצוני פוצץ את עצמו והרג מתווך, באתר ynet, ‏ 15 באוגוסט 2009
**ריצ'רד מריל מילס ג'וניור** (באנגלית: **Richard M. Mills Jr**; נולד ב-23 בפברואר 1959) הוא דיפולמט אמריקאי, שכיהן כשגריר ארצות הברית באו"ם בפועל וכן בתפקיד הממונה על היחסים בין ארצות הברית לקנדה (דרג דיפלומטי שמתחת לשגריר).

ביוגרפיה
--------

מילס נולד בלואיזיאנה אך גדל במישיגן. את התואר הראשון שלו עשה באוניברסיטת ג'ורג'טאון, בנוסף לכך השלים לימודי תואר שני במשפטים מבית הספר למשפטים (אנ') באוניברסיטת טקסס. לאחר מכן הוא עשה תואר שני באסטרטגיית ביטחון לאומי באוניברסיטה לביטחון לאומי. לפני עבדותו בשירות החוץ היה מילס עורך דין בוושינגטון די. סי. במספר משרדי עורכי דין.

לאחר שהחל לעבוד בשירות החוץ מילא מילס מספר תפקידים במחלקת המדינה האמריקאית. לאחר מכן הוא היה יועץ כלכלי בשגרירות ארצות הברית שבדבלין, יועץ פוליטי בשגרירות האמריקאית בלונדון, יועץ פוליטי בשגרירות האמריקאית באיסלאמאבאד (אנ'), יועץ בכיר לענייני דמוקרטיה בשגרירות האמריקאית בבגדאד ובעוד שלל תפקידים אחרים.

ביולי 2014 מונה מילס על ידי נשיא ארצות הברית, ברק אובמה לשמש כשגריר ארצות הברית בארמניה, מילס כיהן בתפקיד זה עד החלפתו באוקטובר 2018.

החל מנובמבר 2018 מילה מילס את תפקיד סגן שגרירת ארצות הברית בקנדה (אנ'), הוא כיהן כסגן שגריר עד התפטרותה של השגרירה קלי קרפט באוגוסט 2019 ובשל התפטרותה של קפרט הפך לשגריר האמריקאי בקנדה בפועל ואף קיבל את התואר ה"ממונה על היחסים".

בינואר 2020 מונה מילס לתפקיד סגן שגרירת ארצות הברית באו"ם, גם הפעם עבד תחת השגרירה קרפט, המינוי אושר על ידי הסנאט באוגוסט 2020 והוא נכנס לתפקידו בנובמבר של אותה שנה.

מיד עם השבעתו לנשיאות, נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן הכריז כי מילס ימלא באופן ארעי את תפקיד שגריר ארצות הברית באו"ם עד שהסנאט יאשר את מינויה של לינדה תומאס-גרינפילד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריצ'רד מילס ג'וניור** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Chargé d'Affaires Richard Mills Jr". *U.S. Embassy & Consulates in Canada* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-09-20.
2. ↑  "President Obama Announces More Key Administration Posts". The White House. 10 ביולי 2014. נבדק ב-22 בנובמבר 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Mills, Richard M. (9 באוקטובר 2018). "Farewell Speech As Prepared Ambassador Richard M. Mills". *am.usembassy.gov*. נבדק ב-10 בדצמבר 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "PN1340 — Richard M. Mills Jr. — Department of State". U.S. Congress. נבדק ב-8 בינואר 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2019085399
* SNAC: w6912t30
* VIAF: 58156130863658310010
* WorldCat (עם VIAF): 58156130863658310010

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**נשיקתה הראשונה של תמי** (באנגלית: **Tammy Tell Me True**) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1961 בבימויו של הארי קלר, עם סנדרה די וג'ון גאווין בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הרומן "Tammy out of Time" של סיד ריקט סאמר משנת 1948 שלפיו הופקו פרט לסרט זה גם "תמי והרווק (1957), "תמי והדוקטור" (1963) ו"תמי והמיליונר" (1967).

תקציר העלילה
------------

תמי (סנדרה די) היא נערה שגרה בבית סירה על המיסיסיפי. היא גדלה אצל סבה וסבתה. הסבתא מתה והסבא נשלח למאסר על סחר באלכוהול. החבר שלה פיט עזב אותה ללמוד חקלאות בקולג' וגם היא רוצה ללמוד בקולג'.

בדרך לקולג' היא נפגשת בצייר וודלי (צ'ארלס דרייק) ובמרצה לדיבור לפני קהל טום פרימן (ג'ון גאווין). דיקנית הנשים מיס ג'נקס (וירג'יניה גריי) מסכימה לקבל אותה לקורס של טום.

תמי עובדת כשמרטפית כדי לחסוך כסף עד שמציעים לה ללוות את מיס קול (ביולה בונדי) אלמנתו של מייסד הקולג' ואם שכולה שבנה נהרג בתאונת דרכים ברכב אותו נהג טום.

מיס קול היא אלמנה מדוכאת שנשלטת על ידי אחייניתו סוזן (ג'וליה מיד) הרוצה להשתלט על רכושה. עד עתה גרשה קול את כל הבנות שבאו לעזור לה אבל תמי מוצאת חן בעיניה בפשטות ובתום שלה.

בינתיים משתלבת תמי בכיתה למרות מבטי בבוז של המשתתפים. היא מרצה על חייה בטבע וזוכה לתשואות ובעיקר לאהבתו של טום פרימן.

תמי מספרת למיס קול על בית הסירה שלה ומיס קול מחליטה לברוח מביתה ולהגיע לסירה שם היא גרה עם תמי. אחייניתה והשוטרים מחפשים אחריה במשך שלושה שבועות.

מיס קול נותנת לתמי במתנה את שרשרת הצוואר היקרה שלה. בעת הליכה ברחוב נפגשת בה סוזן ומזהה את השרשרת. היא רודפת אחריה ומודיעה למשטרה. תמי נעצרת באשמת גניבה ומיס קול עוברת למוסד סגור כי אחייניתה טוענת שאינה אחראית למעשיה.

במשפט מצליחה תמי להוכיח בעזרת טום העומד לצידה ובעזרת עדים כמו המשרתת דלה (חואניטה מור), כי מיס קול שפוייה ואחראית למעשיה וכי העניקה לה את השרשרת מרצונה. השופט פוסק לטובתה של תמי, מיס קול שבה לגור אתה בבית הסירה וטום פרימן מעניק לה את הנשיקה הראשונה.

מיס קול נופלת למשכב אבל זה כבר בסרט ההמשך "תמי והדוקטור".

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| סנדרה די | תמי טייר |  |
| ג'ון גאווין | טום פרימן | מרצה |
| ביולה בונדי | גב' קול | נדבנית |
| וירג'יניה גריי | מיס ג'נקס | דיקנית |
| ג'וליה מיד | סוזן | אחייניתה של גב' קול |
| חואניטה מור | דלה | משרתת |
| ריצ'רד ליון | לואיס אוונס | בנה של אנה |
| ריצ'רד דרייק | מר וולי | צייר |

קישורים חיצוניים
----------------

* "נשיקתה הראשונה של תמי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "נשיקתה הראשונה של תמי", באתר AllMovie (באנגלית)
* "נשיקתה הראשונה של תמי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "נשיקתה הראשונה של תמי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* מחווה לנשיקתה הראשונה של תמי, באתר יוטיוב
* הצגת הבכורה של נשיקתה של תמי, באתר יוטיוב
* נשיקתה הראשונה של תמי, באתר TCM
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**סבבה** הוא סרט קומדיה ישראלי משנת 1983 בבימויו של צבי שיסל על פי תסריט שכתב עם בועז דוידזון.

הסרט הוא ספין אוף ספציפי של דמותם של יהודה'לה, רס"ר שמש, ורס"ר פלכטר מ"ספיחס". הסרט אינו נחשב באופן רשמי חלק מסדרת סרטי אסקימו לימון, אך יש המתייחסים אליו כאל "אסקימו לימון 4.5", כאשר הסרט יצא בין "ספיחס" (אסקימו לימון 4) לבין "רומן זעיר" (אסקימו לימון 5).

עלילה
-----

יהודה'לה (צחי נוי) נשאר בבסיס הטירונות לבעלי כושר מוגבל, ונרמז שבנצי ומומו, שלא מופעים בסרט זה כלל, נשלחו לטירונות קרבית. במרכז העלילה עומד תמרון בין שני בסיסי טירונות: "עציוני" ו"סבבה" שעליו מופקדים רס"ר שמש (יוסף שילוח) ורס"ר פלכטר (משה איש כסית). הטירונים בשני הבסיסים עוברים אימונים קשים לקראת התמרון, בו צריך למצוא את דגל החטיבה. בכל השנים שעברו, בהם נערך התמרון המסורתי, תמיד ניצח מחנה "עציוני" את "סבבה". התחרות נערכת בפיקוח אלוף הפיקוד.

הנספח הצבאי השווייצרי (צבי שיסל) וסגניתו (סיביל ראוך), בלונדינית נחשקת, מתארחים לביקור בבסיס "סבבה" ועקב כך ,יוצאים איתם לתמרון מול עציוני. במהלך התחרות חוטפים חיילי פלוגת "סבבה" את רס"ר גת (שמוליק אומני) מהפלוגה המתחרה כדי להוציא ממנו את מיקומו של הדגל.

שחקנים
------

* צחי נוי (יודל'ה)
* יוסף שילוח (רס"ר שמש)
* דבורה בקון (רס"רית)
* משה איש כסית (רס"ר פלכטר)
* שמואל אומני (רס"ר גת)
* ליאוניד יופיטר (רופא)
* סיביל ראוך (סגנית הנספח הצבאי השווייצרי)
* צבי שיסל (הנספח הצבאי השווייצרי)
* יונתן צ'רצ'י (ש.ג.)
* דני חדד (ברווז)
* שמואל איסר (בוריס הטבח)
* אורית כהן
* יעל עמית
* שרית סרי
* משה דץ
* ציפור אייזן

ביקורת והכנסות
--------------

הסרט זכה לביקורות חיוביות בארץ בין השאר הודות לעלילה שלא התבססה על סדרת סרטי "אסקימו לימון" ואף העצימה את הדמויות הנשיות בסרט, באמצעות שחקניות מוכשרות שהציגו תפקידי אופי.

בישראל נמכרו 320 אלף כרטיסים ובגרמניה המערבית נמכרו 285 אלף כרטיסים. בסך הכל, הכניס הסרט 605 מיליון שקלים (שקל ישן) מסביב לעולם ובישראל יחד, מה שהפך את הסרט למכניס ביותר לשנת 1983.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **אסקימו לימון** |

* "סבבה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "סבבה", באתר אידיבי
* "סבבה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "סבבה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* אסקימו לימון 8: סבבה, באתר וואלה! VOD

| "אסקימו לימון" |
| --- |
| סדרת הסרטים המקורית | אסקימו לימון • יוצאים קבוע • שפשוף נעים • ספיחס • רומן זעיר • הרימו עוגן • אהבה צעירה • בלוז לקיץ |
| יצירות בת וחידושים | הבתול האמריקאי האחרון • סבבה • אסקימו לימון: החגיגה נמשכת |
| דמויות | בנצי • מומו |
**המקלט** הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2007 בכתיבתו ובבימויו של רועי הורנשטיין, עם יחזקאל לזרוב, גילה אלמגור וסתיו נגר בתפקידים הראשיים.

העלילה היא על אב ובנו היורדים למקלט על רקע "מתקפת פתע על ישראל". כאשר הבן מתעורר בבוקר שלמחרת הוא נחרד ללמוד מאביו, כי "ישראל הושמדה במהלך המתקפה".

רוב העלילה מתרחשת באפלולית של המקלט.

הסרט זכה בפרס ראשון ב-Hollywood DV Film Festival, בארצות הברית.

תקציר העלילה
------------

שרה עמיחי (גילה אלמגור) יושבת לארוחת ערב עם בנה (יחזקאל לזרוב) ונכדה (סתיו נגר). היא מתאמצת לפתוח בשיחה אבל הבן שותק רוב הזמן ופניו זועפות וגם הנכד מסתפק בתשובות קצרות. מסתבר ששניהם נמצאים עדיין בטראומה לאחר שהאם נרצחה לפני חצי שנה בפיגוע טרור. שדרן הרדיו (מלאכי חזקיה) מדווח על המצב הביטחוני החמור וכי מצרים עומדת להחזיר את שגרירה מישראל. האב בטוח שמלחמה כוללת עומדת לפרוץ.

בלילה נשמעות צפירות אזעקה, האב מזנק ממיטתו, לוקח מסכות אב"כ, מעיר את הבן, רץ אתו למקלט ונועל אותו ולא מאפשר לאנשים אחרים להיכנס. מעתה משליט האב את רצונו על הבן. הוא יוצא מדי פעם להביא אוכל וחוזר עם הודעות שישראל נכבשה אך "אנו נהדוף אותם".

אדם נכנס למקלט והאב משוכנע שמדובר בחייל מצרי או סורי ומתנפל עליו. מתחולל מאבק ממושך במהלכו נפצע האב אך מצליח לקשור את האדם ולסתום את פיו. הוא מורה לבן להרוג את האדם "לפני שהוא יהרוג אותם" אך הבן מסרב. הבן מוצא בתיקו של אביו מכתב לאביו ובו מודיעים לו מהחברה בה עבד כי הוא מפוטר מעבודתו בגלל היעדרויות וחוסר מוטיבציה. הבן מבין כי האב נמצא בסערת רגשות. הוא מטפס על סולם דרך פיר ומגיח החוצה. הוא מגיע לבית סבתו בה נמצאים שוטרים שמחפשים אותו כבר מספר ימים. מסתבר שצפירות האזעקה הופעלו בטעות...

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| יחזקאל לזרוב | אבא |  |
| סתיו נגר | בן |  |
| גילה אלמגור | שרה עמיחי | סבתא |
| מלאכי חזקיה | שדרן רדיו | בקול בלבד |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* "המקלט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "המקלט", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "המקלט", באתר אידיבי
* "המקלט", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* קדימון למקלט2007, באתר יוטיוב
* המקלט, באתר "סרטים"
* המקלט 2007, באתר nrg
פירוש נוסף ערך זה עוסק בשומר בכניסה לבסיס. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו ש"ג (פירושונים).
שין גימלים בסקוטלנד, בזמן חילופי משמרות.
**ש"ג** (קרי: **שין גימל**; ראשי תיבות של "**שוטר גדודי**", "**שומר גדר"** או **"שומר גבול"**) הוא חייל המאבטח את עמדת הכניסה של בסיס צבאי והאחראי לבדוק את זהות הנכנסים ואת אישורם לכניסה.

השם משמש בהשאלה לכינוי של פתח בסיס צבאי בישראל, או של שער כניסה אזרחי שבפתחו מוצב שומר.

ש"ג אזרחי דומה לש"ג שבכניסה לבסיס צבאי. השומר בודק את זהותם של הנכנסים אך הוא כפוף לחוקי המשטרה ולא לחוקי הצבא, ניתן לו סמכות לדרוש תעודת זהות ולמנוע כניסה ממסרבי הזדהות. השומר כפוף לרבש"צ או לקב"ט המקום.

סמכות ואחריות
-------------

בצה"ל, תפקיד זה ניתן לחיילים לפי תורנות בבסיס או לחיילים שמקצועם הצבאי הוא מאבטחי מתקנים, תפקיד אותו הם מבצעים לכל אורך השירות הצבאי. בסמכותו של הש"ג לבדוק את הנכנסים אל הבסיס, חיילים וכלי רכב, לאשר או למנוע את כניסתם לפי הנהלים לפיהם הודרך. על פי הנהלים הש"ג מוגדר כמפקד השער, ועל כל העוברים בשער להישמע להוראותיו.

בבסיסים קטנים משמשת את הש"ג בוטקה קטנה, שבה הוא יכול למצוא מסתור מגשם ומהשמש. בבסיסים גדולים, שבהם ניצבים בשער חיילים אחדים, משמש למטרה זו ביתן שמירה גדול יותר, שבו ממתינים הנכנסים בעת בדיקתם קודם הכניסה. לאחר שווידא את זכות הכניסה, לעיתים על הש"ג לרשום את פרטי הזיהוי של הנכנס או של רכבו.

בביתן של הש"ג תלוי פעמים רבות שלט ובו פירוט תעודות הכניסה השונות למחנות צה"ל, על מנת שהש"ג יכיר את התעודות השונות שעשויות להיות מוצגות בפניו.

משימה נוספת המוטלת לעיתים על הש"ג היא בדיקת עמידתם של החיילים הנכנסים בכללי משמעת הלבוש הצבאית.

בבסיסים שהיציאה מהם מוגבלת, נדרש החייל להציג בפני הש"ג אישור יציאה, קודם שיהיה רשאי לצאת.

"תסמונת השין גימל"
------------------

השין גימל הוא בעל האחריות הפיקודית הזוטר ביותר בבסיס. "תסמונת השין גימל" היא מטבע לשון (שמקורו בליל הגלשונים) למקרה של הטלת האחריות על המחדלים הפיקודיים על דרגים נמוכים ככל האפשר, כדי להימנע מהטלתה על דרגים בכירים יותר. השין גימל, או זוטרים אחרים, משמשים במקרים אלה, על פי רוח הביטוי, כשעירים לעזאזל.

ראו גם
------

* שומר סף
* אחריות פיקודית
* נאום הצ'חצ'חים

הערות שוליים
------------

1. ↑  רוביק רוזנטל, הזירה הלשונית - תסמונת השין גימל
**טריפונס ניקולאידיס** (ביוונית: **Τρύφωνας Νικολαΐδης**; נולד ב-1 בפברואר 1944) הוא זמר קפריסאי-ישראלי.

ביוגרפיה
--------

טריפונס נולד בכפר איוס-תיאודורוס שבקפריסין למשפחה בת עשרה ילדים. בגיל 12 עבר לבדו לעיר לימסול ובגיל 13 עבר לניקוסיה ועבד בנגרייה. הוא החל להופיע כזמר וליווה עצמו בבוזוקי. שירת במשך שנה בצבא קפריסין.

בשנת 1966 הוזמן להופיע ב"קפה אתונה" בתל אביב. הכיר את אשתו הישראלית ונישא לה. כעבור חודשים אחדים עבר למועדון "אריאנה" ביפו והופיע בו במשך חמש שנים. המשיך בהופעות ברחבי ישראל. להיטו הגדול באותה תקופה היה "דיר-לה-דה" אותו שר גם בסרטו של ג'ורג' עובדיה, "אריאנה".

בשנת 1980 עבר לארצות הברית לפי הזמנתו של אריס סאן. הוא הקים שם להקה, "אלפא מיוזיק אורקסטרה", שהופיעה בבתי מלון.

בשנת 1985 הופיע בישראל לצד אלון אולארצ'יק והתזמורת של זוזו מוסא. את סיבוב ההופעות ליווה הלהיט "כולם כולם".

בשנת 2008 חזר לישראל, ובין השאר ביצע את השיר "פיצריקה" יחד עם אייל גולן.

טריפונס הופיע בתפקיד עצמו בסרטי הקולנוע הישראליים "סלומוניקו" (1972) ו"חומוס FULL טריילר" (2022).

חיים אישיים
-----------

טריפונס אלמן ומתגורר בחולון. בנוסף לשפת האם שלו יוונית הוא גם דובר עברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טריפונס** בוויקישיתוף
* טריפונס, ברשת החברתית פייסבוק
* טריפונס, באתר שירונט
* טריפונס, באתר "נושמים מזרחית"
* עודד בן עמי, ‏האיש והבוזוקי: טריפונס עושה עלייה, באתר ‏מאקו‏, 22 בנובמבר 2009 סרטונים
* בן שלו, טריפונס מקפיץ בברים של תל אביב, באתר הארץ, 18 בנובמבר 2012
* לירון שמם, ‏ההיפסטר הקפריסאי, באתר ‏מאקו‏, 10 בינואר 2013
* יעקב בר-און, ‏הזמר טריפונס הותיר וילה תלת מפלסית בניו יורק והגיע לעשות אהבה עם ישראל, באתר מעריב אונליין, 6 ביוני 2016
* עמי פרידמן, טריפונס: "בארץ שומעים יותר מוזיקה יוונית מביוון", באתר ynet, 6 באוקטובר 2016
* דודי פטימר, ‏כאן ביתי: טריפונס חוגג 60 שנות קריירה במופע חגיגי | ראיון מיוחד, באתר מעריב אונליין, 19 באוגוסט 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  ארי קטורזה, זה אותו אלוהים, מה ההבדל?, באתר ynet, 28 באפריל 2002
2. ↑  פיצריקה, באתר mako
3. ↑  אשתו של הזמר הישראלי האהוב הלכה לעולמה: "קשה לי מאוד", באתר Ice
**בומבולוני** (באיטלקית: **Bomboloni**) היא סופגניה איטלקית (בדומה לברלינר (אנ')). הבומבולוני נאכל כחטיף או כקינוח. שמו של המאפה קשור מבחינה אטימולוגית *ל"בומבה"* (פצצה), ואותו סוג מאפה נקרא גם **פצצה** ("בומבה") באזורים מסוימים באיטליה. הקשר האטימולוגי נובע כנראה מהדמיון לרימון או לפצצה מיושנת וייתכן וניתן לראות היום גם התייחסות לצפיפות הקלוריות הגבוהה של מתכון זה (כלומר, "פצצת קלוריות").

היסטוריה
--------

בעוד שבומבולוני עשוי להיות קשור בעיקר לטוסקנה, הוא מסורתי לאזורים אחרים באיטליה, אם כי עם שינויים קלים במתכון. באזורים שהיו בשליטת אוסטריה בעבר, כמו טרנטינו-אלטו אדיג'ה, ונטו ופריולי-ונציה ג'וליה, ההערכה היא שמסורת הבומבולוני מקורו בזו של "קראפפן" האוסטרי (כלומר ברלינר) והמתכון. כולל ביצים, שאינן מצויות בזן הטוסקני.

בומבולוני ביתי
לעיתים יש למאפייה שלטים בכתב יד עבורם, ומבקרת המזון אמילי וויז כתבה שאולי המבקרים לא יכולים לקחת סופגניות במילוי חם באזור עם סלמי חזיר בר וכריכים עם שמן כמהין המוצעים, אלא שתושבי טוסקנה נהנים מהם אפילו בחוף. הם נמכרים גם לעגלות על החוף והם נבדלים מעט מהסופגניות הממולאות במדינות אחרות בכך שהם מכניסים את המילוי מלמעלה, שם הוא נראה לעיתים, ולא מזריקים אותו מהצד.

מסעדת "A Voce" בניו יורק מגישה אותם עם רוטב שוקולד ופירנצה מעדיפה את הבומבולוני חם, כשהם מוגשים "היישר מהתנור" ומלאי פודינג, שוקולד, או ריבה.

אוסף מוזיקה של הזמרת האיטלקייה ג'יאנה נאניני משנת 1996 נקרא Bomboloni וכולל את השיר "Bomboloni" עם מילים על סופגניות חמות ופצצות. הקליפ כולל ריקודים שבטיים, תלבושות, פצצות שחורות עגולות עם נתיכים, וסופגניות רבות שנאכלות, מוכות בעזרת מחבטי בייסבול ונזרקות מסביב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בומבולוני** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Prodotti tipici toscani: bomboloni alla crema
2. ↑  Bomboloni o Krapfen
3. 1 2  Emily Wise Miller The Food Lover's Guide to Florence: With Culinary Excursions in Tuscany page 156
4. ↑  https://www.flickr.com/
5. ↑  books.google.com 2007 Atlanta
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**סיד וננסי** (באנגלית: **Sid and Nancy**) הוא סרט ביוגרפי שבוים על ידי אלכס קוקס ויצא בשנת 1986. הסרט מספר על חייו של סיד וישס מלהקת הסקס פיסטולס וחברתו לחיים ננסי ספאנג'ן, ומותם כתוצאה מהתמכרותם לסמים. הסרט ידוע גם בשם *סיד וננסי: אהבה הורגת* ("Sid and Nancy: Love Kills").

בסרט מגלם את דמותו של סיד גארי אולדמן ואת ננסי מגלמת קלואי ווב. לתפקיד ננסי הייתה מועמדת קורטני לאב, שהייתה מאוד מעוניינת בתפקיד (ואף הרשימה את קוקס), אבל מפיקי הסרט העדיפו להעניק את תפקיד ננסי לשחקנית מנוסה יותר, ולאב קיבלה תפקיד משני, כחברתה של ספאנג'ן. את שיר הנושא בסרט שר ג'ו סטראמר שהיה חבר בלהקת הקלאש.

הסרט מטיף נגד סמים שהרסו את חייהם של השניים. עם זאת, למרות שמרבית המבקרים שיבחו אותו, הוא ספג ביקורת מצד חבר הסקס פיסטולס לשעבר, ג'ון ליידון, בשל המצאת אירועים שלא קרו (וכן המצאת דמויות משנה שכלל לא היו קיימות), והצגתו באור שלילי.

קישורים חיצוניים
----------------

* "סיד וננסי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "סיד וננסי", באתר נטפליקס
* "סיד וננסי", באתר AllMovie (באנגלית)
* "סיד וננסי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "סיד וננסי", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "סיד וננסי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* סיד וננסי באתר של אלכס קוקס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: c45c0d3f-bc20-3d0e-8bf8-489a27d8cc8e

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**סיירים** הוא סרט מלחמה ישראלי משנת 1967 בבימויו של מיכה שגריר לפי תסריט של אברהם הפנר וצילום של יכין הירש. התסריט מבוסס חלקית על מקרה אמיתי משנת 1954 של חוליית סיירים שחדרה לחברון לתפוס מסתנן מבוקש. מיכה שגריר בחר לתפקיד המסתנן המבוקש, סובחי, את יוסי אוחנה, בעל דיסקוטק בירושלים שאינו שחקן אבל יש לו חזות פנים מתאימה לתפקיד והוא אינו מוציא מילה מפיו כל הסרט.

בסרט משתתף גם אסי דיין בתפקיד קטן של ג'ורי, לוחם סיירת שלא משתתף בפעולה.

הסרט צולם בשחור-לבן בירושלים (תחנת הרכבת ההיסטורית של ירושלים ואבו תור) ובאתרי מדבר כמו נחל זוהר ומצד זוהר. הצילומים החלו ב-1966 אך הוא הופץ ב-1967, לאחר מלחמת ששת הימים.

את המוזיקה חיבר סשה ארגוב ובפסקול הסרט יש שני שירים למילותיו של ירון לונדון:

* **"עמיחי"** ששרים ארבעת הסיירים והפך ללהיט.
* **"בלדת סיירים"** ששר יהורם גאון.

הסרט הקדים את זמנו ולא זכה להצלחה בתקופה לאחר מלחמת ששת הימים.

תקציר העלילה
------------

ארבעה סיירים - צבי (אילי גורליצקי), אלי (זאב רווח), נוסי (אלי כהן) ויַהַל (ליאור ייני), מקבלים משימה לחדור מעבר לגבול, לתפוס את מפעיל המסתננים סובחי (יוסי אוחנה) ולהביאו חי לישראל.

הם עוברים את הגבול בלילה, מצליחים לחדור לביתו של סובחי ולהפתיע אותו. יהל נשאר בחוץ לשמור, נתקל בערבי אך אינו מסוגל לירות בו והערבי בורח כדי להזעיק עזרה.

הסיירים קושרים את ידיו של סובחי וממהרים לעזוב את המקום.

הם עוברים דרך המדבר לנקודת המפגש עם כוח חילוץ אך מותקפים על ידי כוח ירדני שפותח עליהם באש. מתפתח קרב (צולם במצד זוהר) שכולל זריקת רימונים ולבסוף הם מחסלים את כוח התוקפים אך נאלצים לסטות מהדרך המתוכננת.

הם עייפים מאוד ונאלצים לנוח. הם נרדמים וסובחי מנצל זאת, גונב עוזי ומנסה לברוח. יהל מתעמת איתו אך סובחי יורה והורג אותו. שאר הסיירים רודפים אחרי סובחי והוא נאלץ להיכנע. הם קושרים אותו אך לא הורגים אותו. צבי משאיר אותם במקום וממהר להזעיק עזרה והסרט מסתיים בצעידתו המהירה של צבי לצלילי "בלדת הסיירים".

שחקנים
------

* אילי גורליצקי – צבי
* זאב רווח – אלי
* ליאור ייני – יהל
* אלי כהן – נוסי
* יוסי אוחנה – סובחי
* ז'אק כהן
* אסי דיין – ג'ורי

קישורים חיצוניים
----------------

* "סיירים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "סיירים", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "סיירים", באתר אידיבי
* "סיירים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* הסיירים - לצילומים בהשתתפות גברים בלבד, בעיתון מעריב
* "עמיחי", באתר יוטיוב
* "בלדת סיירים", באתר יוטיוב