recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אדוארד "סאני" סטיט** (באנגלית: **Edward "Sonny" Stitt**; ‏ 2 בפברואר 1924, בוסטון - 22 ביולי 1982, וושינגטון הבירה) היה נגן סקסופון אלט וטנור אמריקאי אשר ניגן בעיקר בזרמי הבי בופ וההארד בופ שבג'אז. סטיט היה אחד הסקסופוניסטים שהקליטו הכי הרבה, עם מעל 100 אלבומים. נחשב לתלמידו הגדול ביותר של צ'ארלי פארקר וסגנונו הושפע ממנו מאוד. יש מבקרים שקראו למוזיקה המוקדמת של סטיט פלגיאט לפארקר, בעוד הוא עצמו טען שפיתח את הסגנון בעצמו ורק אחרי שהתחיל לנגן התוודע לפארקר. אף על פי שבהקלטות הראשונות שלו ניכרת השפעה של פארקר וכן של לסטר יאנג, במרוצת הזמן פיתח סגנון ייחודי, בעיקר כשעבר לנגן בסקסופון טנור. סיגנונו השפיע על מוזיקאים נוספים, ביניהם ג'ון קולטריין.

חייו
----

סטיט נולד בבוסטון בשם אדוארד המונד בואטנר ג'וניור (Edward Hammond Boatner, Jr) למשפחה מוזיקלית, אביו היה מורה למוזיקה בקולג', אמו הייתה מורה פרטית לפסנתר ואחיו היה פסנתרן שניגן מוזיקה קלאסית. בשנת 1943 פגש סטיט לראשונה את צ'ארלי פארקר, מאוחר יותר סיפר כי כבר אז הם הבחינו שסגנון הנגינה שלהם דומה להפתיע. ב-1945 החל להקליט, בי בופ עם סטן גץ ודיזי גילספי, בנוסף להקלטות סווינג ספורות. ניגן לצד סקסופוניסט הטנור דקסטר גורדון וחלוצי בופ אחרים בתזמורת של בילי אקסטיין עד שנת 1949, כשבתקופה זו החל להתרכז בטנור. כמו כן הקליט בעיקר בטנור עם באד פאוול.

כשנגינת הטנור של סטיט תפסה תאוצה, החל להשתחרר מהביקורת כנגד הדמיון בין סגנונו לסגנון של פארקר. כשנגן האלטו ג'ין קוייל ספג ביקורת שהוא מנגן דומה מדי לפארקר סטיט הגיב *"נסה אתה לחקות את צ'ארלי פארקר!"* צלילו של סטיט בטנור הפך להרבה יותר ייחודי, והוא החל להיות מושפע ממוזיקה קובנית ולטינית. בשנים ההם הקליט סטיט עם מוזיקאים רבים ונחשבים בסצנת הבופ.

בעשורים הבאים פרח סטיט בעיקר כנגן טנור, הוא ניגן והקליט עם כמעט כל מוזיקאי ג'אז נחשב מהתקופה; החל מתקופה קצרה עם מיילס דייוויס דרך שליחי הג'אז של ארט בלייקי, או ג'יי ג'יי ג'ונסון, ג'וני גריפין ועד דיוק אלינגטון. סטיט היה מתבודד ולא נשאר כמעט עם אף הרכב לזמן ממושך, ולמעשה רבים מתקליטיו הוקלטו ביום עבודה יחיד עם מוזיקאים שונים בכל פעם.

בשנות השבעים האט סטיט את קצב ההקלטות שלו קמעה, אך המשיך להקליט הקלטות שנחשבות לקלסיקות, לדוגמה "Tune up" משנת 1972. בשנים הללו היה חלק מההרכב ענקי הג'אז שכלל בין היתר את ארט בלייקי, דיזי גילספי ות'לוניוס מונק.

בשנת 1982 לקה סאני סטיט בהתקף לב וב-22 ביולי נפטר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סאני סטיט** בוויקישיתוף

* סאני סטיט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* סאני סטיט, באתר ספוטיפיי
* סאני סטיט, באתר AllMusic (באנגלית)
* סאני סטיט, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* סאני סטיט, באתר Discogs (באנגלית)
* סאני סטיט, באתר Songkick (באנגלית)
* יאיר שפיגל, The SideMan - בלוג ג'אז, סקירת ההקלטות של סאני סטיט, עם מיילס דייוויס
* סאני סטיט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* סאני סטיט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007339492105171
* BIBSYS: 1007422
* BNE: XX868779
* BnF: cb13900076c (data)
* CiNii: DA09351401
* GND: 131606476
* ICCU: RAVV105304
* ISNI: 0000 0001 1436 9819
* LCCN: n84132593
* MusicBrainz: d7828cdd-7d63-49c0-b09b-cf3df7ecaf80
* NKC: xx0001184
* NTA: 070441022
* RERO: 02-A003865877
* SELIBR: 242234
* SNAC: w6br8zgd
* SUDOC: 080565735
* VIAF: 4907345
* WorldCat: lccn-n84132593

 |
תרשים נטיית מסלול של גוף במרחב, הזווית i מסמנת את נטיית המסלול במערכת זו.
**נטיית מסלול** או **אינקלינציה** היא הזווית שבין מישור יחוס, המכיל את מסלולם של שני גופים זה סביב זה, למישור נוסף, המכיל את מסלולם של אחד הגופים עם גוף שלישי, או את מסלולם של שני גופים שונים. דוגמה למצב הראשון בו יש גוף אחד משותף לשני המישורים היא נטיית המסלול של הירח סביב כדור הארץ ביחס למסלולו של כדור הארץ סביב השמש. בדוגמה זו, מסלולו של כדור הארץ מוכל בשני המישורים. דוגמה למצב השני בו אין גוף משותף היא נטיית המסלול של אירופה סביב צדק ביחס למסלול של כדור הארץ סביב השמש, הנקרא גם מישור המילקה. מאחר שמישור המילקה מוגדר כמישור שבו סובב כדור הארץ סביב השמש, נטיית המסלול של כדור הארץ היא למעשה 0 מעלות ביחס למישור המילקה. לדוגמה, נטיית המסלול של מאדים היא 1.85°. אין להתבלבל בין נטיית מסלול של גוף מסוים ביחס למישור יחוס, לבין נטיית ציר הסיבוב של הגוף ביחס לאותו מישור. לראיה, נטיית המסלול של כדור הארץ ביחס למישור המילקה היא כאמור 0°, כלומר לא קיימת נטייה, ונטיית ציר הסיבוב של כדור הארץ ביחס למישור המילקה היא 23.5°.

דוגמאות בכדור הארץ
------------------

נטיית המסלול של הירח היא 5.145° ביחס למישור המילקה, בגלל נטייה זו ממישור מסלולו של כדור הארץ, **איננו** צופים בליקוי חמה וליקוי לבנה מדי ראש חודש ואמצע חודש עבריים. ישנם לוויינים מלאכותיים שאופי מסלולם דורש נטיות מסלול ייחודיות, לווייני תקשורת נדרשים להימצא לאורך זמן מעל אותה נקודה בכדור הארץ, אם נטיית המסלול של אותם לוויינים תהיה גדולה באופן משמעותי מ-0 מעלות הלוויין ינוע על פני השמיים ואיכות האות שלו תדעך לעיתים. לתחנת החלל הבינלאומית ולטלסקופ החלל האבל נטיות מסלול המתארות את הזווית בה לוויינים מלאכותיים אלו חוצים את מישור המשווה השמימי, כאשר נשלחות חלליות אספקה ותיקונים אליהן (כדוגמת חלליות פרוגרס הרוסיות ומעבורת החלל האמריקאית) זמני השיגור נבחרים כך שנטיות המסלול של הגופים יהיו זהות ככל שניתן.

ראו גם
------

* נטיית ציר הסיבוב
* בעיית שני הגופים
* מערכת הקואורדינטות המשוונית
* ליקוי חמה
* ליקוי לבנה

קישורים חיצוניים
----------------
**ג'ובאני פרטיצ'יפאציו השני** (באיטלקית: **Giovanni II Participazio**) היה הדוכס ה-15 של ונציה. ג'ובאני כיהן בתפקיד דוג'ה מאז מות אביו, אורסו פרטיצ'יפאציו הראשון בשנת 881 ועד שוויתר על כיסאו בשנת 887.

ג'ובאני מונה לתפקיד דוג'ה לצד אביו, עוד בימי חייו של אביו. לאחר מות אביו, בניסיון לשמר את השושלת המשפחתית, ניסה ג'ובאני להביא לך שאחיו, באדוארו, ימונה לרוזן קומאקו (Comacchio), ולצורך זה שלח אותו אל האפיפיור. מארינוס, רוזן קומאקו באותה עת שמה על כך ושבה את באדוארו, ושלח אותו חזרה לוונציה, שם נפטר זמן קצר לאחר מכן.

ג'ובאני תקף את קומאקו והרסה, אולם בשל היותה שטח של מדינת האפיפיור, נאלץ להשיבה לידי האפיפיור.

בשנת 883 ג'ובנאי כרת חוזה בין ונציה לבין האימפריה הרומית הקדושה (המשא ומתן נוהל עם הקיסר קרל השמן).

בהתאם למקובל, מינה ג'ובאני את אחיו, פייטרו, לדוג'ה לצידו, אולם פייטרו נפטר זמן קצר לאחר מכן. ג'ובאני הציע לאחיו הצעיר אורסו את התפקיד, אולם אורסו סירב לקבלו עד שנפל ג'ובאני למשכב.

בשל מחלתו, ג'ובאני פרש, ופייטרו קאנדיאנו הראשון נבחר לדוג'ה.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1023052776
* VIAF: 316739240
* WorldCat (עם VIAF): 316739240

 |
**נטורליזם** הוא זרם באמנות המאה ה-19. תחילתו בתקופת הרנסאנס המוקדמת, והוא הלך והתפתח לאורך התקופה יחד עם אסכולת פירנצה.

הזרם הנטורליסטי באומנות שאף לתיאור הטבע בצורה המציאותית ביותר, תוך הקפדה על פרטים. בתחום אמנות התיאטרון, מדובר בפירוט מדויק של כל פרטי התפאורה. הבמה הנטורליסטית כוללת בתוכה את כל מרכיבי הבית (לדוגמה), בלי להחסיר אף לא פרט אחד. לפעמים עד כדי שימוש במרכיבים טבעיים כמו חול, מים ואש. וכך גם בספרות המתארת הכל בפרטי פרטים.

דוגמה לציור בסגנון הנטורליסטי ניתן למצוא בעבודותיו של הצייר האמריקני ויליאם בליס בייקר אשר ציורי הנוף שלו ממחישים היטב את מאפייני הסגנון.

ויליאם בליס בייקר: השליטים הנופלים
גם עבודותיו של הצייר הצרפתי בן אסכולת ברביזון, אלבר שרפן (Albert Charpin) וציורי עדרי הכבשים שלו מהוות דוגמה לסגנון הנטורליסטי.

אלבר שרפן: רועת הכבשים
אלבר שרפן: בחזרה מן המרעה
הגישה הנטורליסטית היא חיובית באופייה, שלא כתפיסה הרומנטית שהתייחסה לטבע כדרמטי ומסתורי והציגה את הכוחות ההרסניים של הטבע, שאין לאדם שליטה עליהם. הנטורליסטים עוסקים בתיאורי טבע לשמו ובאנשים בטבע שמשתלבים עם הנוף, כאשר ההצגה היא אובייקטיבית, נטולת רגשות.
אופן העבודה של הנטורליסטים התמקד ברישום סקיצות רבות בנוף ויצירת קומפוזיציה סופית בסטודיו על בסיס אותן סקיצות.

בפילוסופיה מתבטא הנטורליזם בגישה שלפיה הטבע והמציאות הם רק מה שניתן להסבר מדעי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נטורליזם** בוויקישיתוף
* נטורליזם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* נטורליזם באמנות, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007560762805171
* BNE: XX543561
* BnF: cb11982173g (data)
* LCCN: sh85090270
* NDL: 00571333
* NKC: ph123174

 |
**פול ג'ושוע "סאני" סנדובל** (באנגלית: **Paul Joshua "Sonny" Sandoval**; נולד ב-16 במאי 1974) הוא זמר וראפר אמריקני. סנדובל הוא הסולן של להקת הרוק P.O.D.

ביוגרפיה
--------

סנדובל נולד בסן דייגו שבקליפורניה לאם ממוצא גואמי-הוואיי ולאב ממוצא איטלקי-מקסיקני. הוא גדל בשכונה היספנית בסן דייגו והצטרף לכנופיה בגיל 13. הוא נהג לשתות ולהשתמש בסמים בתקופת נעוריו. למרות זאת, החליט סנדובל לשנות את חייו בעקבות מות אמו, נוצרייה אדוקה, מלוקמיה בגיל 37 ב-1992. סנדובל החל לעסוק בדת. לאחר מכן הצטרף סנדובל ללהקה בשם "חנוך", שווב ברנרדו, גייב פורטייו ומרקוס קוריאל היו חברים בה. הלהקה הפכה מאוחר יותר ל-P.O.D. ראשי תיבות של "Payable On Death". סנדובל מציין שהשפעותיו המוזיקליות הן מתחומי הרגאיי, הרוק והראפ. כל הסגנונות המוזיקליים הללו נוכחים בשירי הלהקה.

הוא נישא לאשתו, שאנון, ב-1996, עמה יש לו שתי בנות ובן אחד. המצאת השם נביי (Nevaeh), שם בתו, מיוחסת לסנדובל. סנדובל חשף בתוכנית MTV שמשמעות השם היא "Heaven" (בעברית: גן עדן) מאוית הפוך.

במשך רוב הקריירה שלו, היה סנדובל מוכר בזכות הראסטות שלו. אולם, ב-2008, לאחר הוצאת אלבום האולפן השביעי של P.O.D. ‏"When Angels & Serpents Dance", קיצר סנדובל את שערו.

הוא דורג במקום ה-63 ברשימת זמרי המטאל הטובים בכל הזמנים על ידי "Hit Parader", מגזין אמריקני העוסק במוזיקת מטאל והארד רוק, ב-2006.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של סאני סנדובל

* סאני סנדובל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* סאני סנדובל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* סאני סנדובל, באתר ספוטיפיי

* סאני סנדובל, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* סאני סנדובל, באתר Yandex.Music (ברוסית)

* סאני סנדובל, באתר Discogs (באנגלית)

* סאני סנדובל, באתר בילבורד (באנגלית)
* סיבוב ההופעות של The Warrior - האתר הרשמי
* צוות קידום P.O.D - קבוצת הרחוב הרשמית
* theSouthtown.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  P.O.D. - Biography
2. ↑  Harris, Dan. "Rock Star's Baby Name Rockets up Charts for Kids". ABC News.
3. ↑  Lee, Jennifer 8. "And if It's a Boy, Will It Be Lleh?". The New York Times.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 6208 6583
* LCCN: no2012116781
* MusicBrainz: 18511320-ff94-495e-8a48-96be8641caf8
* NKC: xx0153841
* VIAF: 259195297
* WorldCat: lccn-no2012116781

 |
**ג'ובאני פרטיצ'יפאציו הראשון** (באיטלקית: **Giovanni I Participazio**; נפטר בשנת 837) היה הדוכס ה-12 של ונציה. ג'ובאני כיהן כדוג'ה מאז מותו של אחיו בשנת 829 ועד מאסרו והדחתו בשנת 836.

קורות חיים
----------

בעת שאביו של ג'ובאני - אגנלו כיהן כדוג'ה, ובעת שאחיו הבכור ג'וסטיניאנו שהה בקונסטנטינופוליס, מינה אגנלו את ג'ובאני לתפקיד דוג'ה לצידו. מינוי זה נועד לחזק את אגנלו הפרו-פרנקי במאבק בין הסיעות שנאבקו באותה עת על עתידה של ונציה - תומכי העצמאות הרפובליקנים, תומכי ההישארות כחלק מהאימפריה הביזנטית ותומכי ההצטרפות לאימפריה הפרנקית. ג'ובאני היה ידוע בנטיותיו הפרנקיות והמינוי נועד לחזק פלג זה.

עם שובו של ג'וסטיניאנו מקונסטנטינופוליס, הוא הדיח את אביו ואחיו ועלה לשלטון. ג'ובאני הוגלה לזאדר ולימים עבר לקונסטנטינופוליס. בתום כהונתו של ג'וסטיניאנו, ובהיעדר ילדים שירשו אותו, התיר ג'וסטיניאנו לג'ובאני לשוב מגלותו בשנת 829, ולאחר מותו של אחיו נבחר לדוג'ה.

ג'ובאני המשיך את המיזם שהחל אחיו - הקמת בזיליקת מרקוס הקדוש שנועדה לשכן את גופתו של מרקוס הקדוש אשר נגנבה מאלכסנדריה שבמצרים במצוות ג'וסטיניאנו.

תקופת כהונתו של ג'ובאני התאפיינה במאבקי כוח. בתקופה זו שב אובלריו אנטנוראו מגלותו בקונסטנטינופול. אובלריו נחת בראש צבא בויגיליה בסמוך למאלמוקו וטען לזכותו לכס הדוג'ה. ג'ובאני תקף את ויגיליה ומאלמוקו ושרף אותם, הרג את אובלריו והציג את ראשו הכרות בכיכר סן מרקו. מרד נוסף שאירע בתקופת כהונתו הביא לכהונה זמנית של קארוסו כטריבון. בזמן מרידה זו נמלט ג'ובאני לחצרו של לות'ייר הראשון, מלך איטליה, אולם תוך זמן קצר אסף צבא, כבש מחדש את העיר, אסר את קארוסו ועיוור אותו. 

שלטונו הנוקשה של ג'ובאני הביא לכך שאצולת ונציה הפסיקה לתמוך בו, ובמרידה נוספת, שבראשה עמד מאסטיליצ'י בשנת 836, נתפס ג'ובאני במפתיע בצאתו מכנסייה, והוא הוצא להורג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ובאני פרטיצ'יפאציו הראשון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1023063891
* VIAF: 316739244
* WorldCat (עם VIAF): 316739244

 |
סאס-פה בקיץ
**סאס-פה** (**Saas-Fee**) היא עיירת סקי והעיירה הגדולה ביותר בעמק סאס (בגרמנית: Saastal), במחוז ויספ (Visp) של קנטון ואלה בדרום שווייץ. העיירה שוכנת בגובה 1,800 מ' ומתגוררים בה 1,600 תושבים.

מדרום לסאס-פה נמצא הר אלילנהורן (Allalinhorn) שגובהו 4,027 מ' וקרחון פה (Feegletscher) עליו יש מסלולי סקי הפועלים כל השנה ומאפשרים סקי קיץ. הקרחון הוא חלק מאתר הסקי של סאס-פה, בו יש מסלולים באורך 100 ק"מ ועוד 45 ק"מ באתרים של האחרים בעמק.
ממערב לה, בעמק מאטרטל (Mattertal), שוכנת עיירת הסקי צרמט (Zermat), גם היא בעלת קרחון לסקי קיץ, אל מול הר המטרהורן (Matterhorn).

רכבת שיניים תחתית בשם מטרו אלפין (Metro-alpine), הפועלת משנת 1984, מעלה את גולשי הסקי והמטיילים אל מיטלאללין (Mittelallalin) בגובה 3,500 מ', שהיא הנקודה הגבוהה ביותר של אתר הסקי. במיטלאללין יש גם מערת קרח גדולה ומסעדה המסתובבת על צירה, שהיא הגבוהה מסוגה בעולם.

בקיץ מציע האזור מסלולי הליכה רבים, טיפוס הרים, טיפוס מצוקים, מגלשות הרים, אופני הרים, קורקינטים, פארק חבלים, מצנחי רחיפה ועוד.

אל סאס-פה ניתן להגיע באוטובוס מתחנות הרכבת של ויספ או בריג. בתחומי העיירה אין כניסה לרכב מנועי, למעט רכבים חשמליים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סאס פה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סאס פה (בגרמנית)
* כרמית וייס, ‏עיירת הסקי סאס-פה בקיץ ובחורף, באתר GoTravel

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007554946605171
* BnF: cb16051160d (data)
* GND: 4051113-3
* HDS: 002812
* LCCN: n79127908
* SUDOC: 177171421
* VIAF: 173123497
* WorldCat: lccn-n79127908

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בביטוי המתאר עניין פעוט. אם התכוונתם לשיר מאת י"ל גורדון, ראו קוצו של יוד (שיר).
**"קוצו של יו"ד** (לדעת רבנו תם) - מסומן בעיגול
הביטוי **קוצו של יו"ד** משמש לתיאור עיסוק בפרטי פרטים או הקפדה על פרטים קלי ערך לכאורה.

התגים הם סימני ההיכר הבולטים ביותר של כתב סת"ם שבו נכתבים ספרי התורה ספרי הנביאים והמגילות. לפי ההלכה היהודית יש שני סוגי אותיות מתויגות, יש אותיות שמתויגות בשלושה תגין ויש אותיות המתויגות בתג אחד בלבד. בהלכה מובא הכלל הבא: האותיות שעטנ"ז ג"ץ מתויגות בשלושה תגין, בעוד שהאותיות חי"ה בד"ק מתויגות בתג אחד בלבד.

קוצו של יוד, במשמעות שבה מופיע הביטוי בתלמוד, פירושו שסופר סת"ם נדרש לדקדק בכתיבת התגין באופן שלא יגעו אחד בשני, ובכלל זה גם בתג (קוץ) של האות יו"ד, הקטנה שבאותיות. ביטוי מפורסם המבוסס על מטלה זו הוא הביטוי "מדקדק על קוצו של יוד", שפירושו שסופר הסת"ם נדרש לדקדק עד לפרט הקטן ביותר, שהוא התג היחיד של האות יו"ד (אחת מאותיות חי"ה בד"ק).

> 
> ארבע פרשיות שבתפילין מעכבות זו את זו ואפילו כתב אחד מעכבן. פשיטא?! אמר רב יהודה אמר רב לא נצרכא אלא לקוצו של יו"ד.
> 
> 
> 
> 

פירוש: אפילו החסרת אות אחת באחת מהפרשיות בקלף התפילין פוסל את כל התפילין. זה הרי מובן מאליו?! אמר רב יהודה אמר רב, כוונת המשנה היא שאפילו החסרת קוצו של יו"ד פוסל.

בספרות ההשכלה החל הביטוי לשמש בהשאלה לתיאור של דקדוק יתר על עניין שולי. שימוש בולט לכך נעשה בשירו של י"ל גורדון, "קוצו של יוד" ("אִשָּׁה עִבְרִיָּה מִי יֵדַע חַיָּיִךְ?") משנת תרל"ח, שבשורות הסיום שלו מובעת מחאה על רבני היהדות האורתודוקסית שפוסלים את הגט בגלל אי הקפדה על שלמות היוד בשם שמופיע בגט:

> 
> כִּמְעַט הָיִיתִי בְּכָל טוֹב אֲנִי וִילָדַי  
>  וְכִנְשֵׁי הַתַּעֲנֻגוֹת חָיִיתִי גַּם אָנִי –  
>  אַךְ קוֹצוֹ שֶׁל יוּד הוּא הֲרָגָנִי.
> 
> 
> 
> 

בתורת הסוד קוץ של אות הוא משנה רחבה והוא פרט במשפחת הטנת"א (טעמים, נקודות, תגין, אותיות).

בדרשה על ההר מובא בשם ישו כי אין בכוונתו לפגוע בקיום חוקי התורה, ולו ביו"ד אחת:

> 
> אַל תַּחְשְׁבוּ שֶׁבָּאתִי לְבַטֵּל אֶת הַתּוֹרָה אוֹ אֶת הַנְּבִיאִים; לֹא בָּאתִי לְבַטֵּל כִּי אִם לְקַיֵּם. אָמֵן. אוֹמֵר אֲנִי לָכֶם, עַד אֲשֶׁר יַעַבְרוּ הַשָּׁמַיִם וְהָאָרֶץ אַף יוֹד אַחַת אוֹ תָּג אֶחָד לֹא יַעַבְרוּ מִן הַתּוֹרָה בְּטֶרֶם יִתְקַיֵּם הַכֹּל.
> 
> 
> 
> — הבשורה על-פי מתי, ה',17-18
> 

במקור היווני הופיעה האות יוטא. המילה תג, במקור היווני κεραία, מתורגמת לעברית לעיתים כתג או גרש ולעיתים גם כקוץ. בהקשר הזה נוצר גם הביטוי האנגלי: "not one iota of difference", המקביל ל"קוצו של יוד" העברי.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **קוצו של יוד** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף ל"ד, עמוד א'
2. ↑  מילות הפואמה "על קוצו של יוד" באתר פרויקט בן-יהודה.
3. ↑  Strong's Greek: 2762. κεραία (keraia) - a little horn
**IBM PC** היא סדרת מחשבים אישיים מתוצרת חברת IBM, סדרה שהזניקה את תפוצתו של המחשב האישי בעולם, ופרצה את הדרך להבאת המחשב אל שולחן העבודה בכל משרד, ואל בתים פרטיים רבים.

היסטוריה
--------

הסדרה הוצגה לראשונה ב־12 באוגוסט 1981. בניגוד למדיניות הרגילה של IBM באותה תקופה, הוזמנו רכיבים מרכזיים במחשב מספקים חיצוניים – מערכת ההפעלה של מחשבים אלה הייתה DOS מתוצרת מיקרוסופט, והצלחתם של מחשבי IBM PC הביאה את מיקרוסופט למעמדה הדומיננטי בעולם המחשוב. המעבדים במחשבים היו ועודם בעיקר מתוצרת אינטל, ולהם חלק מרכזי במעמדה הדומיננטי של אינטל בתחום ייצור המעבדים. לעומת זאת חברת Lotus שלגיליון האלקטרוני שלה 1-2-3 היה חלק מרכזי בהצלחה הראשונית של הסדרה, נרכשה ב־1995 על ידי IBM (לא בזכות הגיליון האלקטרוני שלה).

היו מחשבים אישיים שקדמו ל־IBM PC, אך מחשב זה הצטיין במודולריות רבה ובכך ש־IBM פרסמה את המפרט הפנימי שלו, ואיפשרה ליצרנים אחרים לייצר תואמי IBM PC (אנ') ובכך להוזיל אותו מאוד. במחשב האישי, כבמחשביה האחרים, יישמה IBM את תפיסתה לכלל המיחשוב, ושמה דגש על איכות החומרים ואמינותם, לעיתים על חשבון החדשנות והביצועים. תפיסה זו הייתה בעוכריה, מכיוון שהתואמים היו זולים יותר, ולעיתים גם מהירים וחדשניים יותר, וגם מפני שמחשביה שתוכננו לפעילות ארוכת טווח של 10–20 שנים, התיישנו במהירות, ונזרקו לאשפה כאשר "כוחם היה במותניהם".

למחשבי ה־PC יצאו דגמים נוספים שהפכו לסטנדרט בקרב תואמי IBM‏: XT, AT, וכו', ואותם החליפו מחשבי ה־PS של IBM.

בשנת 2002, לפי חברת המחקר גרטנר, נמכר המחשב המיליארד בשוק ה־PC העולמי (רובו "תואמי IBM").

הצלחתם של התואמים דחקה בהדרגה את חברת IBM משוק זה, ב־2002 הוציאה את ייצור המחשבים למיקור חוץ, וסוף התהליך התרחש בשנת 2005, כאשר חברת IBM מכרה את זכויותיה לייצור מחשבים אלה לחברת לנובו הסינית.

הצלחתם הפנומנלית של מחשבי IBM PC ותואמיהם הפכה את השם PC (שהוא ראשי תיבות של המושג הכללי "Personal Computer" – מחשב אישי) למזוהה עם מחשבי IBM PC ותואמיהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **IBM PC** בוויקישיתוף
* יובל דרור, היום שבו נולד ה־PC, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2001
* גל מור, יום הולדת 25 שנים למחשב האישי, באתר ynet, 9 באוגוסט 2006

הערות שוליים
------------

1. ↑  בועז גילמור, ‏גרטנר: נמכר המחשב המיליארד בשוק ה־PC העולמי, 25 שנה אחרי צמיחת השוק לראשונה, באתר גלובס, 1 ביולי 2002
2. ↑  IBM מפסיקה לייצר מחשבים אישיים: תעביר את הייצור לסנמינה; שווי החוזה – 5 מיליארד דולר, באתר גלובס, 9 בינואר 2002
3. ↑  גלית ימיני, להתראות IBM, שלום לנובו ישראל, באתר הארץ, 31 ביולי 2005
4. ↑  אליהו חסין, ‏וול סטריט ג'רנל: יבמ ולנובו הסינית יקימו יצרנית פי.סי חדשה, עם רוב בידי הסינים, באתר גלובס, 7 בדצמבר 2004
**ויליאם "סאני" קריס** (23 באוקטובר 1927 - 19 בנובמבר 1977) היה מוזיקאי ג'אז אמריקאי. קריס היה סקסופוניסט אלט בולט בתקופת הבי בופ, וכמו נגנים רבים הושפע רבות מצ'ארלי פארקר.

שנים ראשונות
------------

ויליאם קריס נולד בממפיס, טנסי ועבר ללוס אנג'לס בגיל 15. קריס ניגן במספר להקות, ביניהן זו של הווארד מק'גי, בה ניגן גם צ'ארלי פארקר.

קריס פיתח סגנון משלו, תמציתי ובלוזי בתקופה זו, ולמרות שסגנונו הבסיסי לא השתנה מהותית, הטכניקה שלו המשיכה להתפתח. קריס המשיך לנדוד בין להקות והקליט, בין היתר עם ג'וני אוטיס ובילי אקסטיין.

התפתחות הקריירה
---------------

פריצתו הגדולה של קריס הגיעה ב-1947, בכמה ג'אם סשנז שאורגנו על ידי האמרגן נורמן גרנאז. ב-1956 חתם עם "תקליטי אימפריאל" מניו יורק והקליט כמה אלבומים ביניהם "Jazz U.S.A", "Go Man!" וסאני קריס מנגן קול פורטר, יחד עם הפסנתרן סאני קלארק. קריס הקליט גם את האלבום "At the Crossroads" עם הפסנתרן וינטון קלי.

ב-1965 חתם קריס בחברת Prestige והמשיך להקליט  אלבומים שהתבססו בעיקר על סגנון ההארד בופ וזכו לשבחים. עבודותיו המאוחרות הופיעו בחברות "Muse" ו"אימפולס!".

מותו
----

ב-1977, קריס חלה בסרטן הקיבה, מחלה שהובילה להתאבדותו בירייה.

קישורים חיצוניים
----------------

* סאני קריס, באתר AllMusic (באנגלית)
* סאני קריס, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* סאני קריס, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007411152805171
* BNE: XX1547059
* BnF: cb138928386 (data)
* GND: 134352424
* ICCU: LO1V263937
* ISNI: 0000 0000 5933 8357
* LCCN: n94059709
* MusicBrainz: de0b20ad-fc6f-460f-a21d-d0321e187ffc
* NTA: 09703603X
* SNAC: w6t7340g
* VIAF: 5117246
* WorldCat: lccn-n94059709

 |
**קוצ'ינוארבו-ג'ימה** (ביפנית: **口永良部島**) הוא אי השייך לאיי אוסומי (大隅諸島), קבוצת איים המהווה את החלק הצפוני של קבוצת האיים איי סצונן (薩南諸島) השייכים למחוז קגושימה בדרום יפן ומהווים מצדם את החלק הצפוני של איי ריוקיו. שטח האי 38.04 קילומטרים רבועים, ומתגוררים בו, נכון למאי 2015, 137 תושבים. לאי ניתן להגיע בספינה בלבד, כיוון שאין בו שדה תעופה. בינו לבין האי יקושימה, השוכן כ-15 קילומטרים מזרחית לו, יש שירות מעבורות סדיר. זמן ההפלגה כשעה. התושבים מתפרנסים מדיג, חקלאות, ותיירות עונתית. כל האי שוכן בתחומי הפארק הלאומי קירישימה-יאקו.

גאוגרפיה
--------

קוצ'ינוארבו-ג'ימה שוכן כ-130 קילומטרים דרומית לקגושימה. מקור האי געשי. שטח האי 38.04 קילומטרים רבועים, אורכו המרבי 12 קילומטרים ורוחבו המרבי 5 קילומטרים. הפסגות הגבוהות ביותר באי הן פורודאקה (古岳), שגובהה 657 מטרים מעל פני הים, ושינדאקה (新岳), שגובהה 640 מטרים מעל פני הים. יש באי כמה מעיינות חמים.

צורתו המוארכת של האי היא תוצאה של מיזוג של כמה הרי געש שכבתיים (מדרום לצפון): פורודאקה, שינדאקה ונויקה, תוך יצירת חרוט מורכב שכיוונו מקביל לכיוון שרשרת איי ריוקיו שהוא חלק ממנה. שינדאקה הוא החרוט הצעיר ביותר ונוצר לאחר שצדו הצפון מערבי של הר פורודאקה נפרץ כתוצאה מהתפוצצות. כל ההתפרצויות המתועדות התחוללו בשינדאקה, שהגדולה בהן הייתה ב-24 בדצמבר 1933, כאשר כמה אנשים נהרגו כשלבה קברה כמה כפרים. ב-1980, הופיעו כמה לועות לאורך בקע שכיוונו צפון-דרום על המדרון מזרחית לשינדאקה. שינדקה התפרץ שוב ב-4 באוגוסט 2014, תוך יצירת זרם פירוקלסטי, אבל בהתפרצות זו לא היו נפגעים. הלוע הראשי התפרץ שוב בשעה 10:00 לפי שעון יפן ב-29 במאי 2015, תוך יצירת זרם פירוקלסטי שהגיע לחוף ועמוד התפרצות שהגיע לגובה של 9 קילומטרים. לא היו נפגעים וכל 137 התושבים פונו לאי יקושימה הסמוך.

אקלים האי הוא סובטרופי, כשעונת הגשמים היא בין מאי לספטמבר.

היסטוריה
--------

בתקופת אדו, נשלט קוצ'ינוארבו-ג'ימה על ידי בית שימאזו מהאן סצומה ונחשב כחלק מהמחוז ההיסטורי אוסומי בדרום קיושו. בעקבות רסטורציית מייג'י, הוא הוגדר ככפר קוצ'ינוארבו, שכלל חלק מיקושימה. כיום הוא חלק מהעיירה יקושימה.

קוצ'ינוארבו-ג'ימה הוא המקום שבו אבדו עקבותיו של המשורר האמריקני קרייג ארנולד (Craig Arnold), שעה שטייל בגפו בהר הגעש באפריל 2009, כשערך מחקר על הרי געש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוצ'ינוארבו-ג'ימה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קוצ'ינוארבו-ג'ימה
* Kuchinoerabujima תמונות והסברים מאתר Global Volcanism Program
* ynet, צפו: התפרצות אדירה של הר געש ביפן, באתר ynet, 29 במאי 2015
* Kuchinoerabu-jima volcano מאתר www.VolcanoDiscovery.com

הערות שוליים
------------

תצפית מהיישוב מוטומורה על הרי הגעש הפעילים של קוצ'ינוארבו-ג'ימה

1. 1 2 3  Volcano explodes off Kyushu, forcing small island to evacuate
2. ↑  Kuchinoerabujima
3. ↑  Kuchinoerabu Island Volcano Erupts: Moment of Japan's Mount Shindake Volcano Massive Eruption
4. ↑  US poet missing on Japan volcano

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007402184305171
* LCCN: sh2017000164
* MusicBrainz: f2273172-39d7-4865-a3f4-7af7580e4386
* NDL: 00633750
* VIAF: 254777411
* WorldCat: viaf-254777411

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק ברשות המבצעת של גרמניה המזרחית. אם התכוונתם לממשלת הרפובליקה הפדרלית הגרמנית, ראו הקבינט של גרמניה.

**מועצת השרים של גרמניה המזרחית** (בגרמנית: **Ministerrat der Deutschen Demokratischen Republik**) הייתה הקבינט והרשות המבצעת של גרמניה המזרחית מאוקטובר 1949 ועד לאיחוד גרמניה מחדש ב-3 באוקטובר 1990. על פי חוקת גרמניה המזרחית, מועצת השרים הוגדרה רשמית כממשלת המדינה. עם זאת, אותה חוקה אישרה רשמית כי מפלגת האיחוד הסוציאליסטי (SED), מפלגת השלטון, היא הגוף המרכזי בממשלה. מכאן שבמשך רוב שנות קיומה, מועצת השרים לא הייתה הסמכות העליונה במדינה, אלא הופקדה על יישום מדיניות המפלגה בפועל. בפרט, השרים היו כפופים למזכיר הוועד המרכזי. הוקמה במקור כגוף של 18 חברים, עד 1989 כללה המועצה 44 חברים.

בראש המועצה עומד יושב ראש (Vorsitzender), אשר נהגו לכנותו "ראש ממשלה" במקורות שאינם גרמניים. רשמית, ראש הממשלה כיהן בתפקיד המדיני הבכיר ביותר במדינה. למרות זאת, אף ממזכיר כללי ראשון של המפלגה מעולם לא כיהן במקביל כראש ממשלה. בית הפרלמנט הפרוסי לשעבר (Preußischer Landtag) שימש כמקום מושבה של המועצה מ-1950 עד 1953. מ-1961 עד 1990 היו משרדי המועצה ממוקמים בבית העירייה הישן לשעבר של ברלין בכתובת מספר 47 Klosterstraße.

ראשי הממשלה
-----------

* אוטו גרוטווהל (12 באוקטובר 1949 – 21 בספטמבר 1964)
* וילי שטוף (21 בספטמבר 1964 – 3 באוקטובר 1973)
* הורסט סינדרמן (3 באוקטובר 1973 – 29 באוקטובר 1976)
* וילי שטוף (29 באוקטובר 1976 – 13 בנובמבר 1989)
* הנס מודרוב (13 בנובמבר 1989 – 12 באפריל 1990)
* לותאר דה מוזייר (12 באפריל – 2 באוקטובר 1990)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מועצת השרים של גרמניה המזרחית** בוויקישיתוף
* 

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007596914205171
* GND: 4039490-6
* LCCN: n50073768
* VIAF: 294848669
* WorldCat (עם VIAF): 294848669

 |
**קוצן פסיפי** (שם מדעי: ***Squalus suckleyi***) הוא מין של כריש ממשפחת הקוצניים, החי במימי האוקיינוס השקט מחופי אמריקה הצפונית הפסיפית עד לחופי מזרח אסיה. כריש זה הוא קרוב של הקוצן הנקוד ובעבר נכלל במין זה.

תיאור
-----

אורכו של הקוצן מגיע עד 100 עד 130 ס"מ, וכמה פרטים הגיעו עד גיל 100 שנה. הוא בעל גוף גלילי עם סנפירי חזה רחבים, זנב רחב אך סנפיר גבי נמוך שלצידו 2–3 קוצים ארסיים המגן עליו מטורפים. לכריש חמישה חריצי זימים והוא נושם לרוב בעת שחייה או הישארות בזרם יציב, המזרים מים לתוך הזימים. הוא ימות אם יפסיק לשחות.

הוא טורף הניזון בעיקר מצדפות, רכיכות שונות ודגים ימיים שהוא מרסק עם שיניו החזקות. הוא עצמו עלול להיטרף בידי טורפים ימיים כמו ארי ים קליפורני, לווייתנאים שונים, כרישים אחרים ולבניתיים גדולים ואף התמנון הענק - תמנון פסיפי ענק נצפה טורף קוצנים.

הקוצן בעל רבייה איטית, המתרחשת פעם בשנתיים בלבד, מה שהופך אותו לפגיע במיוחד לאיומים מציד. עם זאת הוא אינו נחשב לדג מאכל נפוץ. בעבר היה דיג נרחב של קוצנים לחופי אמריקה, אך הוא הופסק כבר מאז 1950.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוצן פסיפי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* FB
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קוצן פסיפי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**גרטה אוטו** או **פרפר כנף הזכוכית** (שם מדעי: *Greta oto*) הוא מין פרפר הנמנה עם תת־משפחת הדנאיתיים (Danainae), ושייך למשפחת הנימפיתיים.

תצפיות על פרטים בוגרים של גרטה אוטו הולידו הבחנות מעניינות, כמו נדידות למרחקים ארוכים והתנהגות אגרסיבית מצד הזכרים כדי להשיג תשומת לב של נקבות.

תיאור
-----

הכנפיים של הגרטה אוטו שקופות, וגודלן בין 5.6 ל־6.1 סנטימטרים. שמו העממי באנגלית הוא **glasswinged butterfly** ("פרפר כנף זכוכית"), והשם בספרדית הוא "mariposa de cristal", שמשמעו "פרפר זכוכית". צבע גופו כהה, והרקמה שבין הוורידים בכנפיו נראית כמו זכוכית. הגבולות של כנפיו הם לרוב בצבע חום כהה, ולעיתים בגווני אדום וכתום.

המקור של שקיפות הכנפיים
-----------------------

שקיפות הכנפיים של הפרפר נובעת משלוש תכונות: הבליעה הנמוכה של אור נראה על ידי החומרים שמרכיבים את הכנפיים שלו, הפיזור הנמוך של האור שעובר דרך הכנפיים שלו וההחזרה הנמוכה של האור הפוגע במשטח כנפיו.

מיקרוסקופ אלקטרונים סורק (SEM) מראה את העמודים הזעירים והלא אחידים בכנפיו של הגרטה אוטו.
התכונה האחרונה מתרחשת עבור טווח רחב של אורכי־גל ומכסה את כל הספקטרום הנראה. מאפיין החזרת האור הנמוכה, בו ניתן להבחין מזוויות שונות, נגרם מננו־עמודים העומדים על משטח הכנפיים וגורמים לשינוי במקדם השבירה בין האוויר לבין הממברנה של הכנפיים. עמודים זעירים אלו הנמצאים בחוסר־סדר על משטח הכנפיים, הם בעלי יחס גבוה של גובה לרדיוס, העולה על 6, שבו גודל הרדיוס נמוך מאורכי הגל של האור הנראה. נוסף על כך, העמודים הם בעלי פיזור לא אחיד של גובה ורוחב, דבר שאחראי באופן ישיר על השינוי ההדרגתי במקדם השבירה ובעקבותיו לתכונות האי־החזרה. מאפיינים אלו משתפרים אף יותר עקב נוכחותם של כנים בבסיסם של אותם עמודים.

תפוצה
-----

פרטים מבוגרים ניתן למצוא מאזור מקסיקו, ועד פנמה וקולומביה. הפרטים יכולים לנדוד למרחקים ארוכים, ותיעודם מרחיק צפונית עד לפלורידה.

אוכל
----

הגרטה אוטו מבקר בפרחים כמו לנטנה, אבל מעדיף להטיל את ביציו על צמחים טרופיים סולניים מסוג צסטרום. הזחלים הירוקים ניזונים מן הצמח הרעיל, והם נחשבים רעילים לטורפים עקב כימיקלים משניים שמאוחסנים ברקמותיהם, כימיקלים שקשים לעיכול עבור נמלת הקליע. גם הפרטים הבוגרים נחשבים לרעילים, אך רעילותם נגרמת בעיקר מכך שזכרים ניזונים מצמחים (לדוגמה, צמחים ממשפחת המורכבים) שמכילים אלקלואידים של פירוליזידין. אותם אלקלואידים מומרים אחר־כך לפרומונים על ידי הזכר, שמשתמש בהם על־מנת למשוך נקבות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גרטה אוטו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* NCBI
* GBIF
 |

* סרטון שמתעד את התנהגותם האגרסיבית של הזכרים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Henderson, Carrol L. (2002). "Greta oto". *Field guide to the Wildlife of Costa Rica*. Austin, Texas: University of Texas Press. p. 56. ISBN 0-292-73459-X. OCLC 46959925. נבדק ב-9 במרץ 2009. `{{cite book}}`:  (עזרה)
**פירוליזין** (Pyrrolysine, בסימון מקוצר Pyl או O) היא חומצה אמינית טבעית המשמשת באנזימים הקשורים במטבוליזם של ייצור מתאן בארכיאונים ובחיידק *Desulfitobacterium hafniense*. לפירוליזין יש דמיון לליזין, אך בחומצה אמינית זו יש גם טבעת פירולין (pyrroline), שנמצאת בשימוש באתר הפעיל של אנזימי מתילטרנספראזות (כגון mtmB, mtbB ו-mttB). 

חומצת אמינו זו מקודדת בקוד גנטי מיוחד לאורגניזמים אלו, הודות ל-tRNA ולאמינואציל tRNA סינתאטז מתאימים. ה-tRNA מקודד על ידי גן *pylT*, והאנטיקודון המתאים לו הוא CUA, והאמינואציל tRNA סינתאטז מקודד על ידי *pylS*. הפירוליזין מקודד על ידי UAG שצמוד לרצף PYLIS‏ (***py**rro**l**ysine **i**nsertion **s**equence*).

הגנים pylT ו-pylS הם חלק מאופרון המצוי בארכיאה *Methanosarcina barkeri* וקיימים להם הומולוגים במינים נוספים ממשפחת ה-Methanosarcinaceae:‏ *M. acetivorans*, *M. mazei*, ו-*M. thermophila*. כמו כן נמצאו הומולוגים לגנים אלו בארכיאה *Methanococcoides burtoni* ובחיידק הגרם חיובי *Desulfitobacterium hafniense*.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פירוליזין** בוויקישיתוף
* אבי בליזובסקי, ‏סינתזה אנזימטית של פירוליזין, חומצת האמינו הנדירה, באתר "הידען"

הערות שוליים
------------

1. ↑  Goodchild, A. Saunders, N. F. W. Ertan, H. Raftery, M. Guilhaus, M. Curmi, P. M. G. and Cavicchioli, R. (2004), A proteomic determination of cold adaptation in the Antarctic archaeon, Methanococcoides burtonii. Molecular Microbiology, 53: 309–321. doi: doi:10.1111/j.1365-2958.2004.04130.x
פירוש נוסף ערך זה עוסק במשורר. אם התכוונתם לדיפלומט, ראו זאב ש"ק.

**זאב שִיק** (בהונגרית: **Schück Frigyes**;‏ 2 בספטמבר 1929 – 15 בדצמבר 1971, כ"ז בכסלו תשל"ב) היה משורר עברי ניצול השואה, שיצירתו עוסקת בשואה. ממייסדי קיבוץ להבות חביבה וחברו עד מותו.

ביוגרפיה
--------

זאב שיק
זאב (פרידייש) שיק נולד ב-1929, בנם של ברתה וחיים שיק. גדל במשפחה חרדית בעיר פּאפּה שבצפון-מערב הונגריה.
במלחמת העולם השנייה שהה במחנות אושוויץ, מאוטהאוזן ומחנה-המשנה שלו גונסקירכן. הוא שרד, אך כל משפחתו נספתה בשואה. הוא יצא בשאלה והפך לקומוניסט. עם שחרורו היה חולה בשחפת ושהה כארבע שנים בסנטוריום בהרי טאטרה. ב-1949 עלה לישראל והיה ממייסדי קיבוץ להבות חביבה.
נישא לחוה לבית טִיבּוֹר (ילידת 1939), ששרדה את השואה יחד עם אחותה התאומה במנזר בהונגריה, ואיבדה אף היא את כל משפחתה באושוויץ. ב-1966 היו השניים הורים לבן, אריק, ובסוף אותו עשור נולדה בתם נעמה.  

בראשית שנות ה-60 כיהן כמרכז משק הקיבוץ.
הוא למד והכיר את ההיסטוריה של סביבתו של הקיבוץ (חרבת ג'למה), סייר בה ומצא עתיקות רבות, שהתווספו לאוסף הקיבוץ ושימשו חומר גלם למחקרים ארכאולוגיים.

שיק החל לפרסם את יצירתו בגיל מבוגר. זוועות המלחמה והשואה הן מוטיב מרכזי בשירתו.
בשנת תשכ"ח ראה אור בהוצאת ספרית פועלים ספר שיריו "לילה גדול", שבמרכזו חוויית השואה.
בשנת תשל"ב-1971 ראה אור באותה הוצאה ספר שיריו השני, "עין הזמן בחטאיה", המחולק לשני שערים: בשער הראשון, "היאך הפרחים שטים להיות קסדה", הוא מעמיד את עולמו כניצול השואה כנגד זה של בנו, יליד הארץ, כשיהיה חייל; בשער השני, "שער האש", הוא מביא זיכרונות מילדות ומהמחנות.

היה בכוונתו לפרסם ספר שירים שלישי בשם "המחברת הספרדית", אך נפטר בטרם הספיק, בנר שלישי של חנוכה תשל"ב, בן 42 במותו.  

בשנת תשל"ח התפרסם הספר השלישי מפרי עטו, "יהלום", שנערך מעזבונו.

בנו אריק שיק הוא מנהל שיווק, ובתו ד"ר נעמה שי"ק – חוקרת השואה (הדיסרטציה שכתבה עוסקת בהתנסותן של נשים יהודיות במחנה אושוויץ-בירקנאו).

ספריו
-----

* **לילה גדול: שירים**, מרחביה: ספרית פועלים, תשכ"ח.
* **עין הזמן בחטאיה: שירים**, מרחביה: ספרית פועלים בשיתוף עם איגוד סופרי הקיבוץ הארצי, תשל"ב 1971.

לאחר מותו:

* **יהלום: שירים**, תל אביב: ספרית פועלים בשיתוף עם קיבוץ להבות חביבה, תשל"ח. ("מעזבונו של צדיק")

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זאב שיק** בוויקישיתוף
* נעמה שי"ק, בבלוג של קבוצת המחקר "העברת זיכרון ובדיון" במכון ון ליר, 9 בינואר 2012

מפרי עטו:

* זמרת שרי עם שחר, דבר, 8 באוקטובר 1971 (מספרו "עין הזמן בחטאיה")
* מן המחברת הספרדית: פרק ראשון, דבר, 8 בדצמבר 1972

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמואל סולר, האחרונים לא ביישו ראשונים: קיבוץ להבות חביבה, על שם הצנחנית חביבה רייק שנהרגה ע"י הנאצים, חוגג את העשור הראשון לקיומו בסימן של התאוששות, מעריב, 20 באוקטובר 1960.
2. ↑  ביקורות: משה דור, שירת השואה של זאב שיק, מעריב, 18 באוקטובר 1968; פינחס לנדר, 'ארבעה ספרי שירה', **מאזנים** כח, 2 (1969), 154–156.
3. ↑  ביקורות: יותם ראובני, חיים על קו הקץ, דבר, 3 בדצמבר 1971; יעקב בסר, 'המצוקה באדם והזמן במצוקתו', **מאזנים** לד, 1–2 (1971/72), 80–81.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007498536305171
* ISNI: 0000 0000 3242 8010
* LCCN: n80124938
* VIAF: 6241457
* WorldCat: lccn-n80124938

 |
**מועצת יישובי יהודה ובנימין** הייתה אגודה עותמאנית שתפקדה כמועצה אזורית דה פקטו ביישובי בנימין וגוש עציון מהחל מ-1973 ועד הקמת המועצות האזוריות מטה בנימין וגוש עציון במרץ 1979.

היסטוריה
--------

העמדה הראשונית ביחס להענקת שירותים מונציפאליים ליישובים השוכנים מעבר לקו הירוק הייתה להעניק להם שירותים דרך המועצה הסמוכה בשטח ישראל, וכך נעשה ביחס ליישובים הראשונים ביהודה ובנימין: כפר עציון (1967), הר גילה (1968) ראש צורים, ומבוא חורון (1969). עם הקמת אלון שבות ב-1970 פנו תושביו למשרד הפנים בדרישה להסדרת מעמדם המונציפאלי - כהכללתם הישירה במועצה אזורית מטה יהודה או בהקמת רשות נפרדת. בעקבות כך החליט ב-1973 שר הפנים יוסף בורג על הקמת "מועצת יישובי יהודה ובנימין" שתפעל כמעין מועצה אזורית האחראית על חמשת היישובים, ארבעה מהם בגוש עציון שביהודה והאחד, מבוא חורון, בבנימין. בראש המועצה הועמד בנימין כהן, ראש מועצת מטה יהודה, והמועצה תוקצבה דרך המועצה אזורית מטה יהודה.

משרדי המועצה שכנו בהר גילה.

בשנים 1975 עד 1979 חל גידול נרחב במספר היישובים שבאחריות המועצה, עקב הקמת אלעזר, עפרה (1975), תקוע, מגדל עוז, נווה צוף, מצפה יריחו, בית חורון, כפר רות (1977), שילה, מתתיהו (1979).

במרץ 1979 הוחלט על הקמתם של מועצות אזוריות מסודרות גם ביהודה ושומרון, ואלוף הפיקוד בנימין בן אליעזר הוציא צו בדבר ניהול מועצות מקומיות (יהודה ושומרון) שהורה על הקמה של המועצה האזורית בית אל (שהפכה במאי למטה בנימין) והמועצה אזורית עציון (שהפכה למועצה האזורית גוש עציון), ופעילות המועצה נגמרה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מפתח התקציב - מועצת ישובי יהודה ובנימין (אגודה עותמנית), באתר מפתח התקציב
2. ↑  Meydata Advanced Internet Technologies, התכתבות בין מושקו להנהלת משרד הפנים - מעמדם המוניציפלי של יישובי הגוש, באתר ארכיון אלון שבות (בעברית)
3. ↑  Meydata Advanced Internet Technologies, מכתב למועצה אזורית מטה יהודה: שירותים ל"אלון שבות", באתר ארכיון אלון שבות (בעברית)
4. ↑  עיתון "ארץ בנימין", באתר www.binyamin.org.il
**קסטור** (באנגלית: **Castore**) היא יצרנית בריטית של בגדי ספורט, שמטה בליברפול. מוצרי החברה נמכרים ביותר מ-50 מדינות ברחבי העולם ויש להם עסקאות חסות עם קבוצות זוכות באליפות בכדורגל בהתאחדות ואלופי העולם בטניס. שם המותג של החברה מגיע מהתאומים קסטור ופולוקס של המיתולוגיה היוונית והרומית.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה בשנת 2015 על ידי האחים תומאס (יליד ספטמבר 1989) ופיליפ ביהון (יליד נובמבר 1992) כשהם בני 25 ו-22 בהתאמה. טום היה שחקן כדורגל מקצועי בנוער של טרנמיר רוברס בין הגילאים 17–21, פיל שיחק קריקט חצי-מקצועי במועדוני הקריקט של צ'שייר ולנקשייר.

הזוג עזב את קריירת המשחק בשנת 2013 ועבר ללונדון לעבוד במימון במטרה לגייס כסף עבור מיזם בגדי הספורט שלהם; טום עבד בנק בלוידס ופיל עבור דלויט. בתקופת שהותם בלונדון הם החלו במחקר השוק שלהם בראיון עם פטרוני גימנסיות מתקדמות וחתמו מספר משקיעים פורים מענפי האופנה והספורט. קסטור הושק ברשת בשנת 2016. בשנת 2019 פורבס רשם את האחים ברשימת "30 מתחת לגיל 30".

חסויות
------

בינואר 2019 הפכה קסטור לשותפת הערכה הרשמית של אלוף הטניס הבריטי אנדי מארי, שהפך גם הוא לבעל מניות בחברה במרץ אותה שנה. החברה ממתגת את מוצרי מארי כ-AMC, והיא הפכה לשותפה הלבוש הרשמי של איגוד הטניס לדשא. מרלי פאקר, שחקנית איגוד הרוגבי באנגליה, היא שגרירת מותג של קסטור.

בדצמבר 2019 חתמה קבוצת הקריקט של הודו המערבית על חוזה לשלוש שנים עם קסטור לייצור הערכה הרשמית שלהם. בתחילת 2020, קסטור הבטיחה כ־7.5 מיליון ליש"ט מכספי משקיעים פרטיים שלא פורסמו כדי לסייע לחברה במטרה למצוא כדורגלן מקצוען מובחר. במאי 2020 הפכה קסטור לספק הערכות הרשמי של מועדון הכדורגל הסקוטי, ריינג'רס על עסקה לחמש שנים שנחשבה לשווי 25 מיליון ליש"ט. באוקטובר 2020, מועדון ליגת הרוגבי האוסטרלי הסידני תרנגולים מליגת הרוגבי הלאומית שיתף פעולה עם קסטור בבגדיהם. בנובמבר שותפה קסטור עם מקלארן רכב לקו בגדי ספורט.

בסוף שנת 2020, מספר כלי תקשורת דיווחו כי עסקות בין מועדוני כדורגל של קסטור והליגה האנגלית, ניוקאסל יונייטד ווולברהמפטון וונדררס סיכמו ללבוש קסטור משנת 2021.

בדצמבר 2020 הוכרז קסטור כספק ההלבשה של מועדון ליגת הרוגבי האוסטרלי מלבורן סטורם ומועדון הפוטבול האוסטרלי הווסט קוסט איגלס מליגת הפוטבול האוסטרלית.

מותג בגדי הספורט הבריטי אמור להיכנס לשוק הספרדי בשנת 2022 - על פי הדיווחים המותג הסכים על הסכם עם סביליה מעונת 2022-23.

חנויות
------

לחברה חנות אאוטלט בקינגס רוד בלונדון שנפתחה בנובמבר 2019 וכן בגדים בבתי כלבו. כחלק מהשותפות שלהם עם ריינג'רס, קסטור מעורבת בחנות המועדון שלהם ובחנות גלריות.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קסטור
* קסטור, ברשת החברתית פייסבוק

* קסטור, ברשת החברתית אינסטגרם

* קסטור, ברשת החברתית LinkedIn
**הפועל טייבה** הייתה קבוצת הכדורגל שייצגה את העיר טייבה, והייתה הקבוצה הראשונה מן המגזר הערבי ששיחקה בליגה הבכירה בישראל, בעונת 1996/1997, אך לא הצליחה להטביע את חותמה בליגה, וכבר בעונת הבכורה נשרה חזרה לליגה הארצית (אז ליגת המשנה), לאחר מכן התדרדה לליגות נמוכות יותר עד שהתפרקה ב-2003.

היסטוריה
--------

הפועל טייבה נוסדה ב-1961 ושיחקה תחילה בליגה ג'. בשנת 1974 העפילה הקבוצה לליגה ב'. בשנת 1986 עלתה לליגה א', ושבע שנים מאוחר יותר, ב-1993, העפילה לליגה הארצית (ליגת המשנה דאז). את אותה עונה בליגה הארצית סיימה במקום החמישי, מרחק של חמש נקודות בלבד מפלייאוף העלייה ללאומית (הליגה הבכירה). כשתי עונות לאחר מכן בעונת 1995/1996 תחת המאמן הפולני ויצ'יץ' לזארק, טייבה זכתה באליפות הליגה הארצית, רחוקה חמש עשרה נקודות מהפועל בת ים שהייתה במקום השלישי ועלתה לליגה הראשונה בישראל, הליגה הלאומית. היא הייתה הקבוצה הראשונה מן המגזר הערבי שהעפילה לליגה הראשונה בישראל. בשל מצבו הרעוע של האצטדיון העירוני בטייבה, נאלצה הקבוצה לארח את משחקיה בליגה הלאומית באצטדיון הקופסה בנתניה, באצטדיון קריית אליעזר בחיפה ובאצטדיון השלום באום אל פחם. אף על פי שטייבה פתחה טוב את עונתה בליגה הלאומית עם שלושה ניצחונות רצופים, היא ניצחה בהמשך רק עוד משחק אחד בכל העונה. לזארק, המאמן הפולני, הוחלף בינואר של אותה שנה על ידי צבי רוזן ולאחר מכן מונה רפעת טורק למאמן הקבוצה אך למרות השינויים טייבה סיימה במקום האחרון וירדה לליגה הארצית.

אירוע טראגי שהתרחש בעונה זו היה מותו של שחקנה ואהיב ג'אברה, שהתמוטט ומת במהלך משחקה של הקבוצה מול בני יהודה תל אביב שנערך ב-4 באפריל 1997.

בעונת 1997/1998, סיימה טייבה במקום השמיני בליגה הארצית, אך עונה זו זכורה לאחר שמשחקה מול בני סכנין הופסק בעקבות תגרת אוהדים המונית. בעונה שלאחר מכן, 1998/1999, טייבה סיימה בתחתית הליגה הארצית עם שש נקודות בלבד בשלושים משחקים וירדה לליגה א' (שהפכה לליגה הארצית באותה עונה עקב הקמת ליגת העל). בעונת 1999/2000 למרות עונש הפחתת נקודות בעקבות התגרה במשחק מול בני סכנין, הצליחה טייבה לסיים באמצע הטבלה. שתי עונות לאחר מכן, בעקבות עונש הפחתת נקודות נוסף שקיבלה, סיימה הקבוצה במקום הלפני האחרון, נקודה אחת מתחת להפועל מג'ד אל כרום, והשלימה ירידת ליגה נוספת, לליגה השלישית. בשנת 2003, ירדה לליגה ב' והשלימה התדרדרות של 4 ליגות ב-7 שנים. עם ירידתה לליגה החמישית התפוררה ההנהלה והשחקנים עזבו, והקבוצה התפרקה סופית. באותה שנה עלו 2 קבוצות נוספות מן המגזר הערבי לליגה הבכירה (ליגת העל) שלקחו את מקומה בתודעה כקבוצות ערביות בליגה הראשונה: מכבי אחי נצרת ואיחוד בני סכנין.

שחקני עבר בולטים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| * מוראד אבו קישק
* שאהין דינייב
* סרגיי חוחלוב-סימסון
* סאלח חסארמה
* אורי קרגולה
 | * אלי יאני
* בני לם
* נתי עזריה
* יבגני קשנצב
* אקאקי דיוודזה
 |

תארים והישגים
-------------

**ליגת המשנה** (1):

* 1995/96

**ליגה ב' (כדורגל)** (1):

* 1985/1986

**גביע הטוטו לליגת המשנה**:

* סגנות: 1993/1994

הערות שוליים
------------

1. ↑  שר גולדברג, ראיד ע. זועבי, בשנה הבאה מרכז טבלה, עונה אחר כך גביע אופ"א, באתר הארץ, 23 במאי 2003

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007387592605171

 |
**כיכר השוק** היא כיכר המיועדת למסחר, בה מתקיים שוק. כיכר כזה הוא מאפיין חשוב של ערים וכפרים רבים ברחבי העולם. כיכר שוק היא אזור פתוח שבו נמצאים דוכני שוק המיועדים באופן מסורתי למסחר, בדרך כלל ביום מסוים בשבוע המכונה "יום שוק".

כיכר שוק אנגלית טיפוסית מורכבת משטח מרובע או מלבני, או לפעמים רק הרחבה של הרחוב הראשי. הוא נמצא בדרך כלל במרכז העיירה, מוקף בבניינים מרכזיים כמו כנסיית הקהילה, בית העירייה, חנויות ומלונות, סניף הדואר, יחד עם חנויות קטנות יותר ושטחי עסקים. לפעמים יש במרכז הכיכר בניין שוק מקורה קבוע, והאזור כולו הוא מקום מפגש מסורתי של אנשים מקומיים, כמו גם מרכז מסחרי.

גלריה
-----

* כיכר השוק בדורטמונד, וסטפאליה, גרמניהכיכר השוק בדורטמונד, וסטפאליה, גרמניה
* כיכר השוק, הלסינקי , פינלנדכיכר השוק, הלסינקי , פינלנד
* הכיכר המרכזית, קרקוב, פוליןהכיכר המרכזית, קרקוב, פולין

ראו גם
------

* כיכר עירונית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כיכר השוק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  הגדרת כיכר השוק, באתר מילון קולינס אנגלי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4132394-4

 |
סורבה אסייתי עם בוטנים
**סורבה** (בצרפתית: Sorbet) הוא מאכל קפוא שנעשה מרסק פירות וחומרי גלם נוספים. הסורבה הוא סוג של ג'לאטו שאינו מכיל חלב ובניגוד לשרבט, גלידה דלת קלוריות, יכול להכיל אלכוהול.

הכנת הסורבה נעשית במכונה המערבלת את החומרים כך שלא יכנס לתערובת אוויר, זאת כדי לייצר את הסורבה דחוס ועשיר בטעם.

מקור הסורבה איננו ודאי, אך ידוע כי הסינים הכינו מנה שנעשתה משלג, מיץ ורסק פירות כבר לפני אלפי שנים. ישנה אגדה כי הסורבה הומצא ברומא, כאשר, לפי דרישתו של נירון קיסר, העבירו שליחים דליים מלאים בשלג אל אולם האירועים, שם עורבב השלג עם דבש ויין.

עם זאת, הסורבה כפי שהוא מוכר כיום הופיע בצרפת ב-1533 לאחר שיובא מאיטליה, כנראה על ידי קטרינה דה מדיצ'י שהגרה לצרפת על מנת להתחתן עם אנרי השני. בסוף המאה ה-17 הסורבה הוגש כבר ברחובות פריס ומשם הגיע לאנגליה ולאחר מכן לכל אירופה.

סורבה יכול להפוך לשרבט (מאכל אמריקאי) כשמוסיפים לו ביצים וחלב לפני שהוא קופא. 

סורבה משמש גם כגלידה דיאטטית (מכיל כ-3% שומן) וגם כגלידה טבעונית.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סורבה** |

* טולי יקותיאל, כל המרבה בסורבה - הרי זה משובח: מדריך ו-4 מתכונים, באתר ynet, 20 במרץ 2015
* סורבה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4254588-2

 |
**קסטנופסיס אורתאקנתה** (שם מדעי: ***Castanopsis orthacantha***; בכתב סיני: 毛果栲; בפין-יין: yuan jiang zhui) הוא מין עץ ירוק-עד אנדמי לסין, השייך לסוג קסטנופסיס במשפחת האלוניים. העץ גדל בגובה 1,500–3,200 מטרים ביערות של עצים רחבי עלים או ביערות מעורבים עם מחטניים במערב מחוז גוויג'ואו, בדרום-מערב סצ'ואן וביונאן.

תיאור
-----

עץ בגובה עד שבין 10 ל-15 מטרים (20 מטרים במקרים קיצוניים) וקוטר בגובה חזה 50 סנטימטרים. גוון הגזע חום והעצה בגוון צהבהב עד לבן צהבהב. הענפים, הטרף של העלים ומוט התפרחת חלקים. אורך פטוטרת העלים סנטימטר אחד, העלים גלדניים וצורתם נעה מסגלגלה ועד משולשת, אורכם בין 7 ל-14 סנטימטרים ורוחבם בין 2.5 ל-5 סנטימטרים. בסיס הטרף מעוגל וסימטרי ושפתותיו משוננים. ראש הטרף חד ומכופף. העורק הראשי של הטרף שטוח ומשני צדדיו יש בין 9 ל-13 עורקים משניים.

העץ הוא צמח חד-ביתי והפריה מבוצעת באמצעות רוח. הפרחים הזכריים בעגיל באורך 15 סנטימטרים וקוטרו בין 4 ל-7 מילימטרים. בכל פרח בין 10 ל-12 אבקנים. הפרחים הנקביים קצרים מאוד סביב באורך 0.5 מילימטרים, בדרך כלל במקבצים של 2 עד 3 פרחים.

הספלול הוא חצי כדור, לעיתים סגלגל רחב בקוטר בין 3 ל-3.5 סנטימטרים, המתפצל ל-4 מקטעים. הפרי כמעט כדורי ובו בין אגוז אחד לשלושה. עובי הקליפה בין 2 ל-3.5 מילימטרים והיא מכוסה בקוצים באורך של עד 7 מילימטרים כשהם צפופים במיוחד בבסיס הפרי. האגוז חרוטי, לעיתים קרובות שטוח בצד אחד ורוחבו בין 10 ל-15 מילימטרים מכוסה בצפיפות בשערות קצרות.

הפריחה מתרחשת מאפריל עד מאי והפרי מבשיל בין ספטמבר לנובמבר שנה אחר-כך. האגוז אכיל.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* TPL
* EOL
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

* *Flora of China*: *Castanopsis orthacantha*
* 元江锥 Castanopsis orthacantha Franch. (אורכב 01.07.2020 בארכיון Wayback Machine) (בסינית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  קסטנופסיס אורתאקנתה באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  Castanopsis orthacantha - Franch.
**ג'ובנה טריליני** (באיטלקית: **Giovanna Trillini**; נולדה ב-17 במאי 1970) היא סייפת איטלקייה. אלופה אולימפית ברומח, בעלת 8 מדליות מהן 4 מזהב, אחת מהן אישית, מ-5 אולימפיאדות. היא אלופת עולם ברומח, בעלת 19 מדליות מהן 9 זהב ואלופת אירופה בעלת 6 מדליות מהן 2 זהב.

ביוגרפיה
--------

טריליני נולדה ביסי.

באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה טריליני בשתי מדליות זהב, בתחרות רומח אישי, במדליית כסף זכתה וואנג הויפנג מסין ובמדליית ארד זכתה טטיאנה סדובסקאיה מחבר המדינות ובתחרות רומח קבוצתי, במדליית כסף זכתה גרמניה ובמדליית ארד זכתה רומניה.

באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה טריליני לכבוד לשאת את דגל מדינתה בטקס הפתיחה. במשחקים עצמם היא זכתה בשתי מדליות, מדליית זהב ומדליית ארד. מדליית ארד בתחרות רומח אישי, במדליית זהב זכתה לורה בדיאה מרומניה ובמדליית כסף זכתה בת ארצה ולנטינה וצאלי. מדליית זהב בתחרות רומח קבוצתי, במדליית כסף זכתה רומניה ובמדליית ארד זכתה גרמניה.

באולימפיאדת סידני (2000) זכתה טריליני בשתי מדליות, מדליית זהב ומדליית ארד. מדליית ארד בתחרות רומח אישי, במדליית זהב זכתה בת ארצה ולנטינה וצאלי ובמדליית כסף זכתה ריטה קוניג מגרמניה. מדליית זהב בתחרות רומח קבוצתי, במדליית כסף זכתה פולין ובמדליית ארד זכתה גרמניה.

באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה טריליני במדליית כסף בתחרות ברומח אישי, במדליית זהב זכתה ולנטינה וצאלי ובמדליית ארד זכתה סילביה גרוצ'לה מפולין. לא נערכה תחרות ברומח קבוצתי.

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה טריליני במדליית ארד בתחרות רומח קבוצתי, במדליית זהב זכתה רוסיה ובמדליית כסף זכתה ארצות הברית. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בתחרות רומח אישי.

תארים והשגים
------------

* בסך הכל צברה טריליני 33 מדליות, מהן 15 זהב, 7 כסף ו-11 ארד במשחקים האולימפיים, באליפויות העולם ובאליפויות אירופה.
* בסך הכל זכתה טריליני ב-4 מדליות זהב אישיות בגביע העולם בסיף בשנים 1991, 1994, 1995 ו-1998

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ובנה טריליני** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ג'ובנה טריליני

* ג'ובנה טריליני, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי

* ג'ובנה טריליני, באתר olympedia.org

* ג'ובנה טריליני, באתר התאחדות הסיף הבין-לאומית
ינקו פלונדור
בול רומני עליו דיוקנו של ינקו פלונדור
**ינקו פלונדור** (ברומנית: **Iancu Flondor**; ‏ 3 באוגוסט 1865 - 19 באוקטובר 1924) היה המושל הרומני הראשון בבוקובינה, מיד לאחר מלחמת העולם הראשונה.

פלונדור נולד בסטורוז'ינץ, אז חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית.

הוא נבחר על ידי הקונגרס הלאומי של בוקובינה כיושב ראש, ולמעשה שימש כמושל בפועל משנת 1918. ביחד עם ההיסטוריון יון ניסטור, ייצגו השניים את בוקובינה בממשלה הרומנית.

לאחר בקשה רשמית שהוציא פלונדור, נכנסו יחידות צבא רומניות לבוקובינה למרות רוחם של האוקראינים שביקשו להסתפח לרפובליקה העממית של מערב אוקראינה.

פלונדור, בוגר אוניברסיטת צ'רנוביץ, היה בעל אחוזה בסטורוז'ינץ, והיה בעל דעות שמרניות.
כמי שגדל והתחנך בצל התרבות הגרמנית, גילה פלדור סובלנות כלפי המיעוטים השונים ואף טיפח יחסי ידידות. הוא ביקש לשמר את יחודה האתני והתרבותי של בוקובינה, כפי שהיה תחת השלטון ההבסבורגי, האוסטרי, ובאמצעות הענקת אוטונומיה חלקית, מנהלית ותרבותית לחבל.

ראש ממשלת רומניה באותו הזמן, י.י.ק בטיאנו שהיה לאומן לא תמך בעמדותיו של פלונדור והדיח אותו מתפקידו כעבור 5 חודשים בלבד.

באופוזיציה
----------

פלונדור שלא זנח את רעיונותיו ניסה להחיותם באמצעות כנס מיוחד אותו ארגן בו השתתפו כל נציגי המפלגות והלאומים בחבל.
הכנס התקיים בניגוד לעמדותיו של ראש הממשלה, ורק בזכות עזרתו של גנרל נ. פטאלה, מפקד האודה הרביעית של צבא רומניה, אשר לחץ על שלטונות הצבא לאשר אותו.

מטרותיו של כנס זה היו שינוי נוסח ההחלטה שהתקבלה בקונגרס הרומני בדבר איחודה הבלתי מותנה של בוקובינה עם רומניה. הכנס התקיים בידיעתו של המלך פרדיננד הראשון, ב-2 ביוני 1919 השתתפו בו כמה עשרות נציגים בני לאומים שונים למעט האוקראינים. גם היהודים השתתפו בכנס אך הם הסתייגו כאחרים מהצעותיו של פלונדור בדבר מענק אוטונומיה חלקית לחבל.
הכנס שהתקיים בשפה הגרמנית לא זכה להצלחה ובעקבות כך פרש פלונדור מהחיים הפוליטיים והסתגר באחוזתו.

פלונדור נפטר בצ'רנוביץ ונקבר באחוזת הקבורה של משפחתו בסטורוז'ינץ.

מקורות
------

* דוד שערי, יהדות בוקובינה בין שתי מלחמות העולם - תל אביב 2004
* האנציקלופדיה של יהודי בוקובינה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ינקו פלונדור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 139973109
* ISNI: 0000 0000 7332 8323
* LCCN: no2018003992
* SUDOC: 234066431
* VIAF: 103293525
* WorldCat: lccn-no2018003992

 |