recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
רוג'רס ליד הפסנתר, הארט עומד לימינו
**רוג'רס והארט** (באנגלית: **Rodgers and Hart**) היו צמד כותבי שירים, שהטביעו את חותמם בתולדות מחזות הזמר האמריקניים וספר השירים האמריקאי הגדול. שניהם יהודים-אמריקאיים.

פעילות
------

ריצ'רד רוג'רס ולורנץ הארט התפרסמו בזכות 28 מחזות הזמר מצליחים שכתבו ושהוצגו בברודוויי וכ-500 שירים. הזוג שיתף פעולה מ-1919 ועד מותו של הארט.

הם הכירו ב-1919 עת למדו באוניברסיטת קולומביה בניו יורק. עד מהרה הפכו לזוג כותבי שירים מבוקש בסמטת טין פאן. ב-1925 כתבו את המחזמר הראשון שלהם, *The Garrick Gaieties* בו הוצג להיטם "מנהטן". רבים מהשירים שחיברו הפכו לסטנדרטי ג'אז, בהם *Blue Moon*,  *I Wish I Were in Love Again*, *My Funny Valentine*, *The Lady is a Tramp*, *Bewitched, Bothered and Bewildered*ו- *?Have You Met Miss Jones*.

בשנות השלושים, עקב המשבר אליו נקלעה ברודוויי עברו רוג'רס והארט להוליווד בה כתבו שירים לסרטים מוזיקליים. סרטיהם החשובים מהתקופה הם "אהביני הלילה" (Love Me Tonight) מ-1932 שהציג את השיר *Blue Moon*, "נשיא הרפאים" (The Phantom President) מאותה שנה בכיכובו של ג'ורג' מ. קוהאן, "הללויה, אני אידיוט" (Hallelujah, I'm a Bum) בכיכובו של אל ג'ולסון ו"מיסיסיפי" (Mississippi) בכיכובם של וו. סי. פילדס ובינג קרוסבי. ב-1935 חזרו לברודוויי וכתבו מחזמר בכל שנה. 

לפי שיטת העבודה שלהם לרוב היה רוג'רס כותב את המוזיקה לה היה מתאים הארט מילים. הם ניסו להעלות את רמת מחזות הזמר וכך "ינקי מקונטיקט" שלהם (1927) מבוסס על הספר ינקי מקונטיקט בחצר המלך ארתור של מארק טוויין ו"הנערים מסירקוז" (1938) מבוסס על קומדיה של טעויות מאת ויליאם שייקספיר. בחלק מהמחזות הופקד על הכוריאוגרפיה ג'ורג' בלנשין.

שקיעתו של הארט לאלכוהוליזם הביאה לכך שרוג'רס לא יכול היה לשתף עמו פעולה עוד. בראשית 1943 צירף אליו את חברם המשותף, אוסקר המרשטיין, בלי ידיעתו של הארט, לצורך כתיבת המחזמר "אוקלהומה!". הארט נפטר בהמשך אותה שנה.

ראו גם
------

* רוג'רס והמרשטיין

לקריאה נוספת
------------

* Block, Geoffrey Holden, **The Richard Rodgers reader** (2002), Oxford University Press US, מסת"ב 0195139542
* Denison, Chuck, **The Great American Songbook: Stories of the Standards** (2004), Author's Choice Publishing, מסת"ב 1931741425
* Everett, William and Laird, Paul, **The Cambridge Companion to the Musical** (2008), Cambridge University Press, מסת"ב 0521862388
* Green, Stanley, **The world of musical comedy** (1984, 4th Edition), Da Capo Press, מסת"ב 0306802074
* Nolan, Frederick, **Lorenz Hart:A Poet on Broadway** (1995), Oxford University Press US,מסת"ב 0195102894
* Secrest, Meryle, **Somewhere for me:a biography of Richard Rodgers** (2002), Hal Leonard Corporation, מסת"ב 1557835810

קישורים חיצוניים
----------------

* ריאיון עם אלמנתו של רוג'רס על שיתוף הפעולה (באנגלית)
* History of The Musical Stage פרק מההיסטוריה של ברודוויי (באנגלית)
**שבט מוטייר** (בערבית: **قبيلة مـُطـَيـْر**) הוא שבט ערבי בדואי בחצי האי ערב. רוב בני השבט חיים כיום בערב הסעודית ובכווית. מוצאו של השבט בצפון חג'אז, סמוך לעיר אל-מדינה.

בני השבט נחלקים לשלוש קבוצות:

* עלווי - 2,550 משפחות בהנהגת שייח' א-דוויש, החיות בצפון-מערב ערב הסעודית ובמרכזה.
* בני עבדאללה - 4,000 משפחות, החיות במחוזות חג'אז ואל-קסים במרכז ערב הסעודית.
* בריה - 2,500 משפחות בהנהגת שייח' אבן בסיס החיות בצפון ערב הסעודית ובמרכזה.

שורשיו של השבט באזור חג'אז קדומים מאוד, אולם במאה ה-18 לספירה החלה הגירה רחבת היקף של בני השבט אל חלקו הצפוני של מחוז נג'ד. בראשית המאה העשרים שלט שבט מוטייר על אזור רחב בצפון חצי האי ערב שהשתרע ממזרח לעיר אל-מדינה ועד כווית. בתקופה זו פעל אבן סעוד, שליט העיר ריאד, במרכז מחוז נג'ד (כיום בירת ערב הסעודית), ליישובם של הבדואים באזור שליטתו, ביניהם גם בני שבט מוטייר, ביישובי קבע. הוא הצליח להשליט את האסלאם הווהבי על בני השבט, וגייס מתוכם חיילים רבים לצבאו. בני השבט הצטרפו ליחידות הצבאיות של אבן סעוד שכונו "אח'וואן" (إخوان "אחים"). פייסל עד-דוויש, מנהיג השבט באותה תקופה, הפך למפקד צבאי בשירותו של אבן סעוד וסייע לו לכבוש את האזורים הצפוניים של חצי האי ערב, במה שהיה השלב הראשון בהקמת ממלכת ערב הסעודית. ב-1920 תקף א-דוויש את כווית, אך נאלץ לסגת משטחים שכבש בה בלחץ הבריטים. ב-1924 השתתפו ה"אח'וואן" בהנהגת פייסל עד-דוויש בכיבוש חג'אז מידי השושלת ההאשמית.

לאחר כיבוש חג'אז מרדו בני מוטייר בהנהגת א-דוויש באבן סעוד. אבן סעוד דיכא את המרד, וא-דוויש ברח לעיראק שהייתה נתונה לשליטה בריטית. הבריטים הסגירו אותו לידי אבן סעוד והוא נכלא ומת בכלא.

כיום, בני השבט אינם סובלים מאפליה ממוסדת בשל ההיסטוריה של יחסיהם עם משפחת המלוכה הסעודית, אולם שרידים שמעידים על היחסים הבעייתיים נותרו בתרבות העממית הסעודית.

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל המזרח התיכון** |
**יוהנס אגשטיין** (בגרמנית: **Johannes Eggestein**, נולד ב-8 במאי 1998 בהאנובר שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בזנקט פאולי בעמדת החלוץ.

יוהנס אגשטיין הוא אחיו הצעיר של מקסימיליאן אגשטיין, אף הוא כדורגלן.

קריירת מועדונים
---------------

אגשטיין שיחק בנוער של ורדר ברמן החל משנת 2013, כאשר היה בן 15. בשלוש העונות הראשונות שלו בנוער של ורדר ברמן, סיים אגשטיין כמלך השערים של הליגה. ביוני 2016 חתם אגשטיין על חוזה מקצועני בקבוצה הבכירה של ורדר ברמן, כאשר בשנים הראשונות הוא שיחק בעיקר בקבוצת המילואים. באוגוסט 2016 ערך אגשטיין את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבכירה של ורדר ברמן, כשנכנס כמחליף במשחק הגביע הגרמני, בו ניצחה ברמן את שפורטפרוינדה לוטה. בעונת 2016/17 אגשטיין לא שיחק כלל בקבוצה הבכירה, ובעונת 2017/18 ערך שבע הופעות ליגה. את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ורדר ברמן הבקיע אגשטיין באוגוסט 2018, מול פורמטיה וורמס במסגרת הגביע הגרמני. בעונת 2018/19 אגשטיין תפס מקום בכיר יותר בקבוצה, והבקיע ארבעה שערים ב-23 הופעות, וסיים עם קבוצתו במקום השמיני בבונדסליגה. בעונת 2019/20 איבד אגשטיין את מקומו בהרכב, וערך 14 הופעות ליגה בלבד. קבוצתו הצליחה להישאר בליגה רק לאחר מבחני הישרדות נגד היידנהיים. 

באוקטובר 2020 הושאל אגשטיין לעונה אחת לל.א.ס.ק. לינץ מהבונדסליגה האוסטרית, ובה כבש 12 שערי ליגה ב-28 הופעות.

באגוגסט 2021 עבר לרויאל אנטוורפן מליגת העל הבלגית.

קריירה בינלאומית
----------------

אגשטיין שיחק בכמה מנבחרות הצעירים של גרמניה, וערך 11 הופעות בנבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21, בהן הבקיע שני שערים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוהנס אגשטיין** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**חי יששכר** (לעיתים נכתב **ישכר**, 7 באפריל 1903 - 8 בנובמבר 1949) היה מראשוני המהנדסים בחברת החשמל, פעיל בהגנה בתחומי הרכש והתעופה, וסגן שר הביטחון לענייני אוויר מ-1948 ועד פטירתו.

חייו
----

יששכר נולד בסמרקנד בשם **יוסף יששכרוב**, בן שמיני להוריו, חזקיה ורחל לבית ששון. שמו שונה ל**חי** אחרי שחלה במחלה קשה. ב-1913, בהיותו בן עשר, אחרי פטירתם של הוריו, עלה עם ארבעה מאחיו לארץ ישראל, ולמד במחזור ט' של גימנסיה הרצליה בתל אביב. במהלך לימודיו ארגן גדוד צופים בגימנסיה, וב-1920 היה חבר בהנהגה הראשית של תנועת הצופים.

יששכר למד הנדסה בברלין והוסמך כמהנדס ב-1926. במהלך לימודיו הדריך בתנועת הנוער בלאו וייס, ואחרי חזרתו ארצה הוביל את הקמת **קבוצת החוגים**, לימים תנועת **המחנות העולים**. הוא עבד תקופה קצרה במחלקת העבודות הציבוריות ביפו, ובפברואר 1928 התקבל לעבודה בחברת החשמל.

יששכר היה עוזרו של פנחס רוטנברג בחברת החשמל, ומזכירו כאשר כיהן כיו"ר הוועד הלאומי. הוא פיקח על הקמת תחנות הכוח בנהריים, בחיפה ובתל אביב. בתקופת מלחמת העולם השנייה הושאל לחברת סולל בונה וניהל במשך שנתיים, ממרץ 1942 עד אפריל 1944, את פעולותיה באבאדאן שבאיראן.

אחרי המלחמה נשלח יששכר לארצות הברית ועסק ברכש מטעם ההגנה. בתחילת מלחמת העצמאות עסק בארגון חיל האוויר בחו"ל. עם חזרתו ארצה, ביולי 1948, מונה למנהל מחלקת האוויר במשרד הביטחון, וב-21 בספטמבר מונה לסגן שר הביטחון לענייני אוויר.

יששכר נישא ב-1925 לוויקטוריה לבית קנדינוף, והיה אב לשתי בנות.

יששכר נפטר בנובמבר 1949, בגיל 46, אחרי מחלה קצרה, ונקבר בחוף הכרמל בחיפה.

הנצחה
-----

ב-1952 נקרא על שמו של יששכר מטוס קל של קלוב התעופה לישראל. ב-1966 נקרא על שמו מרכז אגרו-טכני בקיבוץ שפיים. ב-2008 נקרא על שמו רחוב חי יששכרוב בתל אביב-יפו.

לקריאה נוספת
------------

* בנימין בן דוד, **חי יששכרוב - יששכר**, הוצאת המשפחה, 2009

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "חי ישכר", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יב (1962), עמ' 4112
* נפטר חי יששכר (יששכרוב) סגן שר הבטחון לאוויר, חרות, 9 בנובמבר 1949
* חי ישכר - סגן שר הבטחון, הצופה, 9 בנובמבר 1949
* אהרן רמז, חי ישכר (שבעה למותו), על המשמר, 15 בנובמבר 1949
* נחנך מרכז אגרו-טכני על שם חי יששכר בשפיים, דבר, 31 באוקטובר 1966
* ספר על חייו של חי ישככר

הערות שוליים
------------

1. ↑  תכנית רוטנברג בעצם התגשמותה, הארץ, 31 בדצמבר 1928
2. ↑  חי יששכר באתר GRAVEZ
3. ↑  טקס חנוכת אוירון ע"ש יששכר חי ז"ל, חרות, 7 בספטמבר 1952
אנשים שנכחו באירוע ברחוב פרנקלין בליל כל הקדושים.
**ליל כל הקדושים ברחוב פרנקלין** הוא אירוע שנתי בצ'אפל היל בקרוליינה הצפונית, הכולל בתוכו כינוס רב משתתפים ברחוב פרנקלין, היכן שנמצא המרכז התרבותי של העיר. חגיגת ליל כל הקדושים באזור החלה בתחילת שנות השמונים כאירוע קטן בהרבה מזה של שנות האלפיים, במהלכו משתתפים תושבי צ'אפל היל וסטודנטים מאוניברסיטת קרוליינה הצפונית.

משתתפי האירוע לובשים תחפושת של ליל כל הקדושים, תוך שהם צועדים לאורך רחוב פרנקלין.

היסטוריה
--------

מאז ראשיתו, האירוע גדל מדי שנה עד שנת 2008. למרות שהוא לא מתקיים בחסות עיריית צ'אפל היל, האירוע הפך לאטרקציה בה מבקרים אנשים ממקומות שונים. בין 2004 ל-2007, העריכו שכ-80,000 משתתפים נכחו בכל אחד מהאירועים שהתקיימו ברחוב פרנקלין, בעוד שאוכלוסייתה של צ'אפל היל עומדת על כ-54,492 תושבים בלבד, מה שמצביע על הצלחתו הרבה של האירוע. בגלל גודל החגיגה, העיירה של צ'אפל היל סוגרת את רחוב פרנקלין ואוסרת על נסיעה בכלי רכב באזור, תוך שהיא אוסרת גם להחנות שם כלי רכב.

במרוצת השנים צצו בעיות ביטחוניות שפקדו את האירוע, כמו שתייה מופרזת של אלכוהול ותקיפות של כנופיות. כדי להתמודד עם סוגיות אלה, מאות שוטרים מסיירים באזור במהלך האירוע. בשנת 2007 כ-400 שוטרים סיירו ברחוב פרנקלין במטרה לשמור על הסדר והביטחון של המשתתפים. בשנת 2008 נקטה עיריית צ'אפל היל בצעדים חדשים על מנת להתמודד עם הבעיות הביטחוניות שפוקדות את האירוע.

אבטחה
-----

עבור עיריית צ'אפל היל, ישנם סיכונים ביטחוניים שפוקדים את האירוע, היות שמשתתפים בו בממוצע 80,000 אנשים. העירייה פרסמה כי שתיים מהבעיות הן שתייה מפורזת של אלכוהול ותקיפה של כנופיות. למרות שהאירוע אינו בחסות העירייה, ישנם מאות שוטרים שמתנדבים לשמור על הסדר בעת הקיום השנתי שלו. במהלך המאורע שחל בשנת 2008, נדרש מבתי העסק באזור לא למכור אלכוהול אחרי השעה אחת לפנות בבוקר. עוד צעד שנקטה בו העירייה, הוא לדרוש מחיר כניסה מכל אחד שנכנס לבר או עסק במטרה לרכוש אלכוהול.

חפצים אסורים
------------

* משקאות חריפים
* כלי נשק
* צבעים
* בקבוקי זכוכית
* זיקוקין די-נור
* צידניות
* בעלי חיים
* נשקים מזויפים (כחלק מהתחפושות)

תחפושות
-------

אחד הנושאים הפופולריים ביותר של האירוע ברחוב פרנקלין הוא לבישת תחפושות של ליל כל הקדושים. אנשים שמשתתפים באירוע זה (כולל סטודנטים רבים מאוניברסיטת קרלונייה הצפונית בצ'אפל היל) מביאים עמם תחפושות מקוריות שהם יוצרים במהלך כל שנה ושנה. בין התחפושות הבולטות ביותר היה ניתן למנות את זו של הג'וקר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליל כל הקדושים ברחוב פרנקלין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Town of Chapel Hill - Halloween, web.archive.org, ‏2006-10-06
2. ↑  WTVD-TV/DT, "Chapel Hill: No outsiders allowed at Halloween party" October 15, 2008. [2 Accessed November 17, 2008] (ארכיון)
3. ↑  WRAL, Halloween on Franklin Street :, WRAL.com, ‏2007-11-01 (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ליל כל הקדושים ברחוב פרנקלין"**.
**יוהנס גייס** (בגרמנית: **Johannes Geis**, נולד ב-17 באוגוסט 1993 בשוויינפורט שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בנירנברג מהבונדסליגה השנייה בעמדת הקשר האחורי.

קריירת מועדונים
---------------

גייס גדל בקבוצת הנוער של גרויטר פירט, ובשנת 2010 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת כאשר היה בן 17. גייס שיחק בקבוצת המילואים של גרויטר פירט ובקבוצה הבוגרת במקביל, והיה חלק מהקבוצה שעלתה לבונדסליגה בעונת 2011/12. בעונת 2012/13 גייס ירד ליגה עם גרויטר פירט מהמקום האחרון בבונדסליגה, ועבר למיינץ 05 מהבונדסליגה. את הופעת הבכורה במיינץ ערך גייס באוגוסט 2013, בניצחון הביתי 2–3 על שטוטגרט במסגרת הבונדסליגה. גייס שיחק במיינץ במשך שתי עונות, הבקיע חמישה שערים ב-67 הופעות בבונדסליגה והציג יכולת טובה מאוד.

בקיץ 2015 הוחתם על ידי שאלקה 04 תמורת 12 מיליון אירו. את הופעת הבכורה בקבוצה ערך גייס במסגרת הגביע הגרמני באוגוסט 2015, בניצחון 0–5 על דיסבורג. באוקטובר 2015 תיקל גייס בחריפות את אנדרה האן במשחק ליגה מול בורוסיה מנשנגלדבך, וגרם לו לפציעה חמורה ולהשבתה של מספר חודשים ממשחק. גייס ספג כרטיס אדום ישיר בגין עבירה זו, והושעה לחמישה משחקי ליגה, אך היה רשאי לשחק במשחקי הליגה האירופית. את שערו האירופי הראשון הבקיע גייס בנובמבר 2015 בתיקו 1-1 מול ספרטה פראג. בעונתו השנייה בשאלקה, 2016/17, ירד מעמדו של גייס והוא ערך 18 הופעות ליגה בלבד.

ב-1 בספטמבר 2017 הושאל גייס לעונה אחת לסביליה, עם אופציה לרכישה בתום העונה בסכום של שמונה מיליון אירו. אופציה זו לא מומשה, ובתום עונת ההשאלה, חזר גייס לשאלקה לאחר שערך 14 הופעות במדי סביליה. ב-13 בינואר 2019 חתם גייס עד לתום עונת 2018/19 בפ.צ. קלן מהבונדסליגה השנייה עד לסוף העונה. גייס ערך 14 הופעות וסייע להעפלה של קלן לבונדסליגה, אך לא נשאר בקבוצה בתום חוזהו.

בקיץ 2019 חתם גייס בנירנברג, היורדת הטרייה לבונדסליגה השנייה.

קריירה בינלאומית
----------------

גייס שיחק בכל נבחרות גרמניה הצעירות, ולרשותו 12 הופעות בנבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21, אך הוא טרם שיחק בנבחרת גרמניה הבוגרת, נכון לספטמבר 2017.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוהנס גייס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**חיבוט הקבר** הוא עונש המוזכר בקבלה על הנאה שאינה לשם שמים. בספר ראשית חכמה הובא מדרש הנקרא "מסכת חיבוט הקבר" המתאר את עונש חיבוט הקבר. "מסכת חיבוט הקבר" הוכנסה גם לתוך "מסכת שמחות" אחת מן המסכתות קטנות של התלמוד. חיבוט הקבר מוזכר בקצרה גם בחיבור "שיעור קומה", חיבור מיסטי קדום העוסק בתיאור גודלו של הגוף האלוהי. ביאור על חיבוט הקבר מוזכר בפרקים הראשונים של ספר התניא.

מהותו
-----

על פי התיאורים במדרשים, עומד מלאך המוות על קבר המת ושואלו מהו שמו, ומכה על ידיו. הרשעים שוכחים את שמם לאחר מותם ועל כן יש הנוהגים לומר פסוק בסוף תפילת שמונה עשרה כסגולה שלא ישכחו את שמם באותו הזמן. אם לא ידע המת מהו שמו אזי כורת מלאך המוות את אבריו, ואילו מלאכי החבלה -שליחיו, שבים ומרכיבים את הגוף כדי להכינו לסבב נוסף של ענישה כזו, ובכך להגדיל את עינוייו.

חלק מן החוקרים סוברים שהאמונה בחיבוט הקבר הופיעה ביהדות בתקופת הגאונים בהשפעת האסלאם. בספרות האסלאמית קיימים תיאורים של "עד'אב אלקבר" כלומר עינוי הקבר. לפי תיאורים אלה, לאחר שהאדם מת מופיעים בקברו שני מלאכים מפחידים ששמם "מנכר" ו"נכיר" (משמעותם של שמות אלה בערבית היא: מכוער, דוחה). שני המלאכים האלה מעירים את הנפטר ושואלים אותו שאלות נוקבות לגבי התנהגותו בעולם הזה. לאחר שהנפטר עונה להם הם מחזירים אותו למצב של חוסר הכרה עד שיתעורר מחדש ביום הדין.

סגולות
------

העולים לקבר המת, כדי להתפלל לעילוי נשמתו, קוראים פסוקים המתחילים באותיות שמו של הנפטר, או תפילות המתחילות באות הראשונה של שמו, כסגולה נגד חיבוט הקבר. (כמו כן בספרי סגולות מובאות סגולות שונות תחת הכותרת "להנצל מחיבוט הקבר"). לפי המבואר בספר התניא, הסגולה לכך היא שבכל ימי חייו, יכוון האדם את כל מעשיו לשם שמים.

כמו כן, כדי להיפטר כליל מחיבוט הקבר מובא שעל האדם להיות מגומלי חסדים, להתפלל מתוך כוונה אמיתית, ולהיות מכניס אורחים.

סגולת השבת מהווה גם היא כדרך להיפטר מעונש זה, על כן מקובל כי אלו שהובאו לקבורה בסמוך לכניסת השבת נפטרים מעונש חיבוט הקבר.

בתרבות
------

חיבוט הקבר מוזכר בסיפור "המלבוש" מאת ש"י עגנון.

קישורים חיצוניים
----------------

* אליהו די וידאש, **מסכת חיבוט הקבר**, באתר היברובוקס
* מידע על חיבוט הקבר בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית
ביפן, עיקר המיקוד במדע וטכנולוגיה מופנה לכיוון מוצרי צריכה אלקטרונים, רובוטיקה, ותעשיית הרכב. הגורם האחראי על מדע וטכנולוגיה בממשלת יפן הוא משרד החינוך, התרבות, הספורט, המדע והטכנולוגיה. ביבשת אסיה, יפן היא המובילה פרסי נובל בתחום המדע. בתחומי התקשורת וטכנולוגיית המידע, ה-ITU דירג את יפן במקום ה-3 באסיה, ובמקום ה-11 בעולם כולו.

רכב ואלקטרוניקה
---------------

רכבי טויוטה בתערוכת הרכב של טוקיו 2009
יפן ידועה בעולם בתעשיות הרכב והאלקטרוניקה שלה, ומוצרים יפנים תופסים נתח ניכר בשוק העולמי. יפן היא מהמדינות המובילות בתחומי מחקר ופיתוח, טכנולוגיה, מכונות, ומחקר רפואי - בין השאר בהיותה השלישית בעולם בהשקעה במחקר ופיתוח (130 מיליארד דולר), ובכמות של כ-680 אלף אנשי מחקר.

חברות אלקטרוניקה רבות אשר מוכרות בעולם ממוקמות ביפן, וביניהן: פוג'יפילם, סוני, פנסוניק, קאנון, ניקון, פוג'יטסו (פיתחה את המחשב הראשון ביפן בשנת 1954), היטאצ'י, שארפ, נק, אפסון, טושיבה, ונינטנדו. בתחום הרכב, חברות כגון טויוטה, הונדה, ניסאן, מאזדה, סובארו ממוקמות ביפן.

תעופה וחלל
----------

שיגור לוויין באמצעות H-II B היפני
הסוכנות היפנית לחקר החלל מקיימת מחקר בתחומי החלל והתעופה, ובין השאר עוסקת בתכנון של לוויינים ורקטות. המשגר היפני המתקדם ביותר הוא משגר הלוויינים H-II B, אשר מסוגל לשגר לחלל מטען של יותר מ-8 טון, והוא נמצא תחת האחריות של מיצובישי.
סוכנות החלל היפנית גם אחראית על "קיבו" - המודול היפני של תחנת החלל הבינלאומית, שעלותו נעמדת ביותר מ-3 מיליארד דולר, ועל HTV - חללית מטען לא מאוישת.

אנרגיה גרעינית
--------------

מאז שנת 1973 אנרגיה גרעינית קיבלה עדיפות אסטרטגית ביפן. בעוד שיפן תלויה עמוקות ביבוא של דלקים, המספקים כ-61% מתפוקת האנרגיה שלה, בשנת 2008 נפתחו 7 כורים גרעיניים חדשים, בנוסף ל-48 הכורים שכבר פעלו. מספרים אלו הפכו את יפן למדינה השלישית בעולם מבחינת אנרגיה גרעינית - אשר מספקת כ-35% ממשק החשמל ביפן. בעקבות רעידת האדמה והצונמי בסנדאי (2011), נוצרו גלי צונאמי מהם נפגעה תחנת הכוח הגרעינית פוקושימה 1 ב-11 במרץ 2011 והוכרז מצב חירום גרעיני. 140 אלף תושבים, במרחק של עד 20 ק"מ מתחנת הכוח, פונו מביתיהם. לאחר אירוע זה, החל תהליך של כיבוי תחנות הכוח הגרעיניות - מהלך שגרם למחסור מסוים במשק החשמל היפני (עם זאת, לא נרשמו הפסקות חשמל נרחבות).

פרסי נובל
---------

מאז שנת 1949 הוענקו 19 פרסי נובל לאישים מיפן. בתחומי המדע והטכנולוגיה הוענקו הפרסים בתחומי הכימיה, פיזיקה והרפואה, ופרסים נוספים בתחומי הספרות והשלום. בין הזוכים: לאו אסאקי, סוסומו טונגאווה, הידקי שירקאווה, הידקי יוקאווה, שינאיצ'ירו טומונאגה.

ראו גם
------

* אינטרנט ביפן
* RIKEN

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מדע וטכנולוגיה ביפן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקור: Measuring the Information Society Report 2014, באתר ITU (באנגלית), עמ' 85
**יוהנה ספירי** (בגרמנית: **Johanna Spyri**, בהגייה גרמנית **שְׁפִּירִי**; 12 ביוני 1827 – 7 ביולי 1901) הייתה סופרת שווייצרית, שנודעה בזכות ספרה "היידי בת ההרים". דמותה של היידי הפכה עם הזמן סמל לאהבת הטבע.

יוהנה נולדה בשנת 1827 בכפר הירצל שבשווייץ בשם **יוהנה לוּאיזֶה הוֹיסֶר** כבת לרופא כפרי. ב-1852 נישאה לעורך דין בשם ברנרד ספירי, וחיה עמו בציריך. דווקא בעיר, כתבה על חיי הכפר והטבע. כתביה נחשפו לציבור בשנות הארבעים לחייה. הראשון מביניהם פורסם ב-1873, נקרא "עלה על קברה של ורוני", ועוסק בזוגיות אלימה.

בשנת 1881 יצא לאור ספרה "היידי בת ההרים", שזכה להערכה רבה. בשנת 1884 הספר אמנם תורגם לאנגלית והצלחתו נסקה, אך גם נפטרו בעלה ובנה היחיד. עם זאת, ספירי המשיכה ליצור וכתבה עשרות ספרים נוספים, עד מותה שלה בגיל 74.

"היידי בת ההרים", כאמור, זכה להצלחה מיידית בגרמניה ובשוויץ, אחר כך בכל אירופה ולבסוף גם בארצות הברית. את הכנסותיה מספריה תרמה לחיילים שנפצעו במלחמת צרפת–פרוסיה.

סיפור בהמשכים
-------------

באפריל 2010, גילה האקדמאי השווייצרי פטר ביטנר ספר משנת 1830 בשם "אדלהייד, ילדת האלפים", פרי עטו של הסופר הגרמני הרמן אדם פון-קאמפ. גם ספר זה מתאר ילדה המתגוררת עם סבה בהרי האלפים, עוברת למדינה אחרת ומתגעגעת להרים. אמנם יש הבדלים ניכרים בין הסיפורים, אך בשל קווי הדמיון, רגינה שינדלר (גר'), הביוגרפית של ספירי, ציינה כי זו גדלה בבית ספרותי ובהחלט ייתכן כי שאבה השראה מפון-קאמפ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוהנה ספירי** בוויקישיתוף
* יוהנה ספירי, ברשת החברתית Goodreads
* כתבי יוהנה ספירי בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
* יוהנה ספירי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* יוהנה ספירי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* יוהנה ספירי (1827-1901), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268432305171
* BIBSYS: 90053786
* BNC: 000037356
* BNE: XX893302
* BnF: cb11925383t (data)
* CANTIC: a10479843
* CiNii: DA01155272
* GND: 118616455
* HDS: 012304
* ISNI: 0000 0001 2140 052X
* LCCN: n50028543
* LNB: 000035612
* MusicBrainz: 9c5c02da-1c67-4f70-9044-0517d0e14427
* NDL: 00457393
* NKC: jn20000605117
* NLA: 36116227
* NLG: 62160
* NLK: KAC200004930
* NLP: A11637110
* NSK: 000004615
* NTA: 069670587
* RERO: 02-A003855289
* SELIBR: 281555
* SNAC: w6bg2pwf
* SUDOC: 02714674X
* Trove: 1214956
* VIAF: 76323123
* WorldCat: lccn-n50028543

 |
**שם צופן: וריטי** (באנגלית: **Code Name Verity**) הוא ספר מותחן מז'אנר הרומן ההיסטורי מ-2012 מאת אליזבת וויין. הספר מספר אודות התפתחותה של חברות בין שתי נשים, מאדי וג'ולי, שמשרתות בצבא הבריטי, האחת כטייסת תובלה והשנייה כמרגלת, בזמן מלחמת העולם השנייה. חברותן עומדת בפני מבחנים שמזדמנים להם על רקע מלחמת העולם השנייה, והניסיון הבריטי לפגוע בכיבוש הנאצי את צרפת. לספר יצא ספר המשך ב-2013 בשם "ורד תחת אש", שמתכתב עם הספר המקורי על ידי הצגת חלק מהדמויות שבו. במאי 2017 יצא לאור באנגלית (אך טרם תורגם לעברית) ספר מקדים, בשם "The Pearl Thief" שמתאר את קורותיה של ג'ולי, לפני אירועי "שם צופן: וריטי".

עלילה
-----

ב-1943 מתרסק מטוס ריגול בריטי בצרפת תחת הכיבוש הנאצי, בעיירה הבדיונית אורמאי. על המטוס היו שתי חברות, מאדי הטייסת (שם צופן: קיטיהוק) וג'ולי המרגלת (שם קוד: וריטי). החלק הראשון של הספר מספר כיצד ג'ולי נתפסת ונמצאת בשבי, במלון לשעבר שהוסב למתקן כליאה ועינויים של הנאצים. בחדר עינוייה, היא נאלצת לכתוב וידוי מלא שמפרט את המאמצים הבריטים כנגד הנאצים. ג'ולי מחליטה לנצל את ההזדמנות שניתנים לה אמצעי כתיבה ודפים, לכתוב את זיכרונותיה אודות חברותה עם הטייסת, מאדי, שכן חברותן התגבשה במהלך הכשרתן הצבאית. כך היא מספרת את סיפור חייהן השזור בהכשרה הצבאית שקיבלו. דרך וידויה אנו מתוודעים לדרך שהובילה אותה עד לנפילתה בשבי, לבטיה וייסורי המצפון על ההכרח לספר לגרמנים את הידוע לה על מאמצי הלחימה של בעלות הברית. בחלקו השני של הספר, הסיפור מתואר מנקודת מבטה של מאדי, ומגלה את האירועים שאירעו לה מאז התרסקות המטוס ותוכניותיה למצוא את וריטי ולהחזירה הביתה.

ביקורות
-------

הספר קיבל בעיקר ביקורות חיוביות עם צאתו. הניו יורק טיימס שיבח אותו כ"נובלה אפלה ומורכבת של משחקי תעתוע ומחשבה, מהסוג שעליך לקרוא פעמיים" כמו כן, הספר נמנה עם רשימה מצומצמת של ספרי נוער, אשר קיבלו ציון מקסימלי מעיתונים מובילים בארצות הברית ובריטניה
גם בארץ הספר זכה לביקורות חיוביות. בהארץ נכתב "על כריכתו של הספר מצוין שהוא רב מכר של "ניו יורק טיימס". אני מקווה שהספר הזה יקסום לקורא הישראלי ויסחף אותו לסיפור על אהבה וידידות שצמח בין נערות בתנאים קשים." בישראל היום נכתב ""שם צופן: וריטי", שראה אור לאחרונה בהוצאת עוץ, הוא ספר מסוגה שכמעט פסה מן העולם: סיפור גבורה מקסים על שתי נערות אנגליות, האחת אריסטוקרטית סקוטית מושלמת, והשנייה ממוצא יהודי צנוע, שהגורל ומלחמת העולם השנייה שזרו את חייהן יחד."

לקריאה נוספת
------------

* שם צופן: וריטי מתוך אתרה של ענבל שגיב-נקדימון - מתרגמת
* שם צופן: וריטי מתוך אתר הוצאת עוץ

קישורים חיצוניים
----------------

* שם צופן: וריטי, באתר OCLC (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  (באנגלית) MAY 11, 2012‏ The Pilot and the Spy‏ ,MARJORIE INGALL
2. ↑  Starred YA Book Reviews 2012
3. ↑  אתר למנויים בלבד עלית קרפ, "שם צופן: וריטי": שחרזאדה בכלא הגסטפו, באתר הארץ, 20 בינואר 2016
4. ↑  אהרון לפידות, ‏"אם הגיבורים היו גברים, הספר היה בולט פחות" | ישראל היום, באתר ישראל היום, 17 במרץ 2016 10:49
**מיכאל לוין** (1894– 1965) היה ראש המועצה המקומית ראשון לציון בין השנים 1936–1938, חבר הנהלת התאחדות האיכרים, ממייסדי אוצר האיכרים וחבר ההנהלה, וממייסדי חברת האיכרים וחבר מועצתה.

ביוגרפיה
--------

מיכאל לוין נולד בשנת 1894 בראשון לציון. הוא למד בבית הספר חביב ובגימנסיה הרצליה בתל אביב. לוין עסק בחקלאות כבר מנעוריו, ובין היתר בעיבוד והשקיה. עקב הצלחתו של לוין בשיקום של פרדס כושל, התמנה על ידי אגודת נטעים כנציג מטעמה שינהל את רכושם הרב בחדרה. בהמשך חזר לוין לראשון לציון אל המשק המשותף של אחיו: "הבנים לוין".

לוין היה מראשוני המתנדבים לגדוד העברי בשנת 1918. עם שחרורו, הוא נמנה עם ראשוני ארגון ההגנה. בשנים 1929–1939 עמד בראש ההגנה במושבה. בשנת 1924 נשא לאישה את חנה לוין, שנה לאחר שעלתה מרוסיה. החל משנת 1929 ובמשך שנים לסירוגין מיכאל לוין היה חבר בוועד החקלאי, ולתקופה של שנתיים הוא כיהן כראש המועצה החקלאית (1933–1935). בנוסף היה חבר הנהלת התאחדות האיכרים, ממייסדי אוצר האיכרים וחבר הנהלה, וממייסדי חברת האיכרים וחבר מועצתה.

החל מסוף שנות העשרים של המאה ה-20, ייצג יחד עם אביו, אשר לוין, את פרדסני המושבה באגודת "פרדס", שבה כיהן כחבר המועצה, חבר ויו"ר ועד הביקורת, חבר הוועד הפועל, יו"ר מועצת האגודה והוועד הפועל שלה. מספר פעמים נבחר לוין כחבר ועד המושבה והמועצה המקומית בראשון לציון ב-1936 היה לראש המועצה. מיכאל לוין כיהן כראש המועצה בשנים 1936–1939. כראש המועצה, עסק בין היתר בטיפול במשפטי החולות שהתנהלו בין הערבים לבין ממשלת המנדט, הרחבת נכסי המועצה ומוסדותיה, ריבוי בנטיעות של עצים ועוד. לוין נפטר בשנת 1965 ונקבר בבית הקברות הישן בראשון לציון. רחוב בראשון לציון קרוי על שם אשתו ועל שמו.

משפחתו
------

לוין היה בעלה של חנה לוין, אשר הייתה אף היא ראש עיריית ראשון לציון, האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד זה. הם היו חשוכי ילדים, ולאחר פטירתו של מיכאל קיימה חנה לוין עד שנותיה האחרונות מפגשי זיכרון.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  מיכאל לוין, באתר gen.rlzm.co.il
2. 1 2 3  מיכאל לוין, באתר עיריית ראשון ציון
3. ↑  דוד יודילוביץ, **ראשון לציון: התרמ"ב-1882 – התש"א-1941**, עמ' 338
4. ↑  מפות של רחובות בראשון לציון - מפות בזק B144, באתר B144
5. ↑  דוד יודילוביץ, **ראשון לציון: התרמ"ב-1882 – התש"א-1941**, עמ' 427

| ראשי המועצה המקומית ועיריית ראשון לציון  |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **כמועצה מקומית** | מנשה מאירוביץ | דב חביב לובמן | שמואל אוסטשינסקי | מנשה מאירוביץ | יחיאל טרכטנברג | יעקב פרימן | מיכאל לוין | זרובבל חביב | אליקום אוסטשינסקי |
| 1922 | 1923–1925 | 1926–1927 | 1928–1931 | 1932 | 1933–1936 | 1936–1939 | 1939–1946 | 1946–1950 |
|  |
| **כעירייה** | אליקום אוסטשינסקי | אריה שפטל | משה גבין | גרשון מן | חנה לוין | נעם לאונר | חנניה גיבשטיין | מאיר ניצן | דב צור | רז קינסטליך |
| 1950–1951 | 1951–1952, 1960–1962,  1965–1969 | 1952–1955 | 1955–1956 | 1956–1960 | 1962–1965 | 1969–1983 | 1983–2008 | 2008–2018 | 2018–מכהן |

 |
**ועידת האומות המאוחדות לשינוי אקלים 2019** (באנגלית: **2019 United Nations Climate Change Conference**) היא הוועידה ה-25 בנושא. הוועידה התקיימה במדריד, ספרד החל מ-2 בדצמבר 2019 ועד ה-13 בחודש. אירועי הוועידה כללו את הוועידה ה-25 של החברות באמנת המסגרת של האו"ם בנושא שינויי אקלים (UNFCCC), הוועידה ה-15 של הצדדים לפרוטוקול קיוטו (CMP15), והישיבה השנייה של הצדדים להסכם פריז (CMA2).

רקע
---

הוועידה השנתית הייתה אמורה להתכנס בברזיל במהלך חודש נובמבר 2019. כשנה לפני האירוע החליט נשיא ברזיל הנבחר ז'איר בולסונארו לבטל את אירוח הוועידה מסיבות כלכליות. צ'ילה לקחה על עצמה את אירוח הוועידה במקומה של ברזיל, אך המחאות המתמשכות במדינה הובילו לביטול האירוע בצ'ילה והעברתו למדריד, ספרד.

פעילים בנושא איכות הסביבה הפליגו מאירופה לאמריקה הדרומית, בטרם התקבלה ההחלטה על העברת הוועידה למדריד. במהלך חודש נובמבר ארגנו הפעילים את "ועידת היער" ( Forest COP) כוועידת-נגד שהתקיימה במרכז יער האמזונאס. בוועידה השתתפו פעילים חברתיים לצד חוקרי אקדמיה.

אירועי הוועידה
--------------

טרסה ריברה (אנ'), השרה לענייני השינוי האקולוגי בספרד, הודיעה כי הוועידה תתקיים במכון מדריד (אנ') (IFEMA). אזור הוועידה חולק לשניים: אזור כחול ואזור ירוק. האזור הכחול שימש לקיום הוועידה ה-15 של הצדדים לפרוטוקול קיוטו (CMP15), והישיבה השנייה של הצדדים להסכם פריז (CMA2). בנוסף התקיימו באזור זה אירועים מקבילים שנוהלו על ידי ארגוני המגזר השלישי. האזור הירוק הוקדש לפעילות של ארגוני חברה אזרחית שמטרתן לעודד פעילות חברתית בנושא. אזור זה חולק לשלושה תתי אזורים: אזור המוקדש לפעילות של בני נוער, אזור המוקדש לפעילות של ילידים ואזור המוקדש לפעילות מדעית וחדשנות בתחום.

תוצאות הוועידה
--------------

ההחלטה לגבי צמצום פליטות הפחמן נדחו לוועידה הבאה. ארצות הברית, רוסיה, הודו, סין, ברזיל,אוסטרליה, וערב הסעודית התנגדו לקריטריונים החדשים. מצד שני, האיחוד האירופי הגיע להסכמה על צמצום הפליטה של פחמן לרמת אפס עד לשנת 2050.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ועידת האומות המאוחדות לשינוי אקלים** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ועידת האומות המאוחדות לשינוי אקלים (באנגלית)
* ועידת האומות המאוחדות לשינוי אקלים, ברשת החברתית פייסבוק

* ועידת האומות המאוחדות לשינוי אקלים, ברשת החברתית טוויטר

* ועידת האומות המאוחדות לשינוי אקלים, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  Brazil Backs Out of Hosting 2019 Climate Change Meeting, New York Times, 28 November 2018
2. ↑  Chile, Rocked by Unrest, Withdraws From Hosting Climate and Trade Summits, New York Times, 30 October 2019
3. ↑  Spain Agrees to Host Key Climate Talks After Chile Pulls Out, New York Times, 31 October 2019
4. ↑  Activists hold climate conference deep in the Amazon rainforest, The Guardian, 15 November 2019
5. ↑  COP25 Ends With a Whimper: A Few Takeaways, Ecowatch' 16 December 2019
**תיבת אדג'וורת'** היא דרך נפוצה בכלכלה להציג משק בעל משאבים מוגבלים. לרוב מפשטים את המצב לשני סוגי משאבים, ואז ניתן לומר כי יש "משאב X" ו"כל יתר המשאבים" במקרים מסובכים יותר. נקראת על שמו של פרנסיס אדג'וורת'.

ציר X של התיבה הוא המקסימום הקיים במשק ממשאב 1 וציר Y הוא המקסימום הקיים במשק ממשאב 2.

פתרון הבעיה בתיבת אדגוורת':

* כל נקודה בתוך התיבה היא נקודה אפשרית.
* קו התקציב חייב לעבור דרך נקודת המענקים - נקודת ההקצאה התחילית של המשאבים.
* שיווי משקל יהיה בנקודה יעילה פארטו, כלומר נקודה שבה אף אחד משני המשתמשים במשאבים לא יכול לשפר את מצבו מבלי להרע את מצבו של המשתמש השני.

קו חוזה וליבה

קו החוזה
--------

כאשר שני המשתמשים נמצאים בנקודה שהיא יעילה פארטו, כלומר אינם רוצים להמשיך ולסחור ביניהם במשאבים ניתן לומר כי הם על קו החוזה. על קו החוזה מתקיים שוויון של התועלות השוליות.

אם שני המשתמשים יכולים עדיין להשתמש בסחר כדי לשפר את מצבם, אזי התועלות השוליות אינן שוות. בתיבה זה מתבטא על ידי קטע מקו החוזה המכונה "ליבה". כל נקודה על הליבה עדיפה פארטו, על פני נקודת המענקים. במילים אחרות, שני הפרטים יכולים לסחור ביניהם ולהגיע למצב שבו, לכל הפחות, מצבו של אחד מהם משתפר מבלי להרע את מצבו של השני.

תיבה עבור משק מענקים
--------------------

במקרה הזה כל אחד מהצרכנים מקבל מענק מסוים מכל אחד משני המוצרים. לפי הגדרת 
מערכת ההעדפות שלהם, הם רוצים כמה שיותר מכל אחד מהמוצרים, אך כיוון שהמשאבים במשק מוגבלים הם נאלצים למקסם את תועלתם עם המשאבים הקיימים.
שני הצרכנים יתחילו סחר ביניהם במטרה להגיע להקצאת משאבים שתמקסם עבורם את התועלת. ברור שככל שהם מוותרים יותר על אחד המוצרים, הם דורשים פיצוי הולך וגובר מהמוצר השני עקב הנחת תועלת שולית פוחתת.

כל אחד מהצרכנים יספר לשני על העדפותיו בנוגע למוצרים. ננייח שהמוצרים הם בננות ותפוזים. אם שניהם רוצים תפוזים מעבר למענק שקיבלו, מחיר התפוזים יעלה ומחיר הבננות ירד, עד שמישהו מהם יהיה מוכן להציע תפוזים למכירה.

עקומת התועלת: {\displaystyle u\left(x,y\right)}

מגבלת התקציב: {\displaystyle y=-px+y\_{0}.}
הסבר: מחיר השוק של p יחידות y הוא יחידת x אחת, כלומר מנרמלים את המשק על פי מחיר X.

פתרון הבעיה בתיבת אדגוורת':
השקת שתי עקומות התועלת של הצרכנים למגבלת התקציב:

{\displaystyle mrs\_{1}=mrs\_{2}=p}

מונופול בתיבה
-------------

במקרה הזה קיימים שני צרכנים.
אחד מהם מוגדר מונופול. בהקשר של תיבת אדג'וורת' הכוונה היא שהוא מציע יחס-מחירים מסוים שהוא מתכוון למכור/לקנות בו כל כמות שירצה צרכן 2.
אם צרכן 2 מסכים להצעה יהיה סחר על פי המחירים שהציע צרכן 1 ובכמויות שרוצה צרכן 2.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תיבת אדג'וורת'** בוויקישיתוף
 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"תיבת אדג'וורת'"**.
**מחוז פרשוב** (בסלובקית: **Prešovský kraj**) הוא אחד מ־8 מחוזותיה של סלובקיה. המחוז נוסד בשנת 1996 והוא המאוכלס ביותר מבין 8 המחוזות. עיר הבירה של המחוז היא פרשוב.

גאוגרפיה
--------

המחוז משתרע בחלקה הצפון־מזרחי של סלובקיה, ושטחו 8,973 קמ"ר.

המחוז גובל ב־3 מתוך 7 מחוזותיה האחרים של המדינה: קושיצה (מחוז) גובל בו מדרום, מחוז ז'ילינה במערב ומחוז באנסקה ביסטריצה בדרום־מערב.

פני השטח הרריים בעיקרם, ועליהם משתרעים הרי הטטרה, בהם הפסגה הגבהה בסלובקיה, גרלחובסקי שטיט (2,654 מטרים מעל פני הים). במחוז זה זורמים מספר רב של נהרות ונחלים גדולים, ביניהם פופרד (נהר), הנשפך אל הים הבלטי, ודונייץ, שרובו זורם בפולין ואף הוא נשפך אל הים הבלטי.

הנקודה הגבוהה ביותר במחוז היא, כאמור, ההר הגבוה ביותר בסלובקיה, גרלחובסקי שטיט (2,654 מטרים מעל גובה פני הים). גובהה של הנקודה הנמוכה ביותר במחוז פרשוב הוא 105 מטרים מעל פני הים.

דמוגרפיה
--------

במחוז פרשוב מתגוררים למעלה מ־800,000 תושבים, מה שמביא לצפיפות של 90.8 נפש לקמ"ר.

90.7% מתושבי המחוז הם סלובקים, 4% מהם בני רומה, והשאר מתחלקים למיעוטים קטנים אחרים, ביניהם אוקראינים, רוסים והונגרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרשוב** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פרשוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007535845905171
* GND: 1066811237
* LCCN: n98045908
* MusicBrainz: bab8b52c-8e47-453f-9e50-df8898aa97aa
* NKC: ge138862
* VIAF: 125667021
* WorldCat (עם VIAF): 125667021

 |
**קומנדו אייכמן** (בגרמנית: **Sondereinsatzkommando Eichmann**) היה כוח אס אס מיוחד שהגיע עם אדולף אייכמן להונגריה לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, במרץ 1944, לשם החלת הפתרון הסופי על יהודי הונגריה (שואת יהודי הונגריה).

רקע
---

עוד לפני פלישת גרמניה הנאצית להונגריה במלחמת העולם השנייה, פעל משרד הפנים בהונגריה, בשם "משרד מרכזי לאומי לפיקוח על הזרים", לסילוק היהודים מהונגריה. הורחבו הקטגוריות של היהודים הזרים שמנו כ־25,000-20,000 איש, ובהם נכללו יהודים זרים וחסרי אזרחות. מדיניות זו הובילה לגירושים לגליציה. חלק מהמגורשים היו קורבנות הטבח בקמניץ-פודולסקי, שהיה הטבח ההמוני הראשון שבו נרצחו מעל 10,000 יהודים במלחמת העולם השנייה.

יחידתו של אייכמן הייתה מקושרת למשרד הראשי לביטחון הרייך וממנו הוקצו משאביה והתקבל אליה כוח אדם, אבל היא שמרה על מעמד מיוחד באס אס בשל תפקידה הישיר בגירוש יהודים למחנות ההשמדה במסגרת הפתרון הסופי.

פעילות
------

עם פלישת הגרמנים להונגריה במרץ 1944 הגיע אדולף אייכמן בראש צוות מיוחד של האס אס לבודפשט כדי לנהל את גירוש יהודי הונגריה למחנות ההשמדה ובעיקר לאושוויץ. המטרה הרשמית לשמה הגיעו הייתה "להוציא את יהודי הונגריה מן הפעילות הציבורית, לרכזם, ולגרשם להשמדה, למעט יחידים הכשירים לעבודה."

צוותו של אייכמן כלל בין 150 ל-200 עובדים. הבכירים שבהם היו דיטר ויסליצני, תיאודור דנקר, זיגפריד זיידל, פרנץ נובאק, אוטו הונשה ופרנץ אברומייט. סגנו של אייכמן בצוות המיוחד היה הרמן קרומיי.

במרץ 1944, כבר למחרת יום הכיבוש, ציוו אנשי קומנדו אייכמן על הקמת מועצת יהודים בבודפשט. בין מאי ליולי 1944, גירש קומנדו אייכמן כ-440,000 יהודים מכל רחבי הונגריה בעיקר למחנה ההשמדה אושוויץ. השלטונות ההונגרים שיתפו פעולה עמו במבצע זה. ב-9 באוגוסט הפסיקו ההונגרים את הגירוש, אולם אייכמן ניסה לגרש עוד אלפי יהודים מבודפשט. בתקופה זו היה פעיל במשא ומתן עם ועדת העזרה וההצלה בבודפשט, שניסתה ללא הועיל להציל חלק מיהודי הונגריה מהשמדה, בעסקה שכונתה "סחורה תמורת דם".

באוקטובר 1944 שלח קומנדו אייכמן כ-76,000 יהודים בצעדות מוות לכיוון אוסטריה, כיוון שקווי הרכבת לפולין לא פעלו יותר ופעילות תאי הגזים במחנות ההשמדה נפסקה עם התקרבות הצבא האדום.

ב-23 בדצמבר, ערב חג המולד, עם תחילת המערכה הסובייטית לשחרור בודפשט עזבו אנשי הצוות של קומנדו אייכמן את הונגריה, עם אייכמן. אייכמן עצמו עבר לאוסטריה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  קינגה פרוימוביץ, **גר הייתי בארץ נכרייה: המדינה ההונגרית ופליטים יהודים בהונגריה 1945-1933**, בדף הקרן לחקר השואה בהונגריה באתר יד ושם
2. ↑  Kerstin Freudiger: Die juristische Aufarbeitung von NS-Verbrechen. Tübingen 2002, p. 100. ff
3. ↑  גטו בודפשט, באתר יד ושם

| אדולף אייכמן |
| --- |
| משפחתו | 

|  |  |
| --- | --- |
| אשתו | ורוניקה אייכמן |
| ילדיו | קלאוס • הורסט • דיטר • ריקרדו (אנ') |

 |  |
| עיסוקו | ביקור אייכמן בארץ ישראל (1937) • הלשכה המרכזית להגירת יהודים • הסוכנות המרכזית להגירת יהודים בווינה • שואת יהודי הונגריה • קומנדו אייכמן |
| עוזריו | אוטו הונשה • הרמן קרומיי • פרנץ נובאק |
| לאחר השואה | לכידת אדולף אייכמן • משפט אייכמן • הוצאתו להורג של אדולף אייכמן |
| בתרבות | אייכמן בירושלים • המצוד (ספר) • הבית ברחוב גריבלדי • מבצע פינאלה • The House on Garibaldi Street (אנ') • ניצחתי אותך אייכמן • חטיפת אייכמן (סרט) • אייכמן - ההקלטות האבודות • כשאייכמן נכנס אלינו הביתה • מדינת ישראל נגד אדולף אייכמן |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בתוכנית מתאר לפריסת רשת כבישים ומסילות ברזל בישראל. אם התכוונתם לחברה ממשלתית האחראית לפיתוח תשתיות התחבורה בישראל, ראו נתיבי ישראל - החברה הלאומית לתשתיות תחבורה.
מפת תוכנית נתיבי ישראל
**נתיבי ישראל** היא תוכנית תחבורתית לפריסת רשת כבישים ומסילות ברזל, אשר מטרתה להוביל לפיתוח כלכלי וחברתי של יישובי הנגב והגליל.

עקרונות
-------

תוכנית נתיבי ישראל נקבעה בהחלטת הממשלה מספר 1421 משנת 2010: "במטרה להשיג פיזור מאוזן של אוכלוסיית המדינה ביחד עם פריסת הפעילות התעסוקתית והכלכלית בערי הפריפריה". הדרך המרכזית להשגת היעדים הללו תהיה באמצעות שיפור הנגישות התחבורתית ליישובים המרוחקים ממרכז הארץ.

התוכנית כוללת פרויקטים תחבורתיים של כבישים, מסילות רכבת, מחלפים וגשרים רבים, והייתה אמורה להסתיים עד שנת 2020. התקציב הכולל של התוכנית יעמוד על 27.5 מיליארד ש"ח (במחירי 2010) והוא יהיה בנוסף לתקציבי הפיתוח המאושרים בתחומי התחבורה הארצית והמקומית בסך 42 מיליארד ש"ח.

התנגדויות
---------

התוכנית זכתה לרוב גדול בהצבעה בממשלה אך בין המתנגדים לה בלט דווקא השר לפיתוח הנגב והגליל אשר טען כי התוכנית לא מתייחסת לפריפריה הרחוקה מאוד כמו אילת וקריית שמונה וכי התוכנית שמה דגש בעיקר על חלקה הצפוני של המדינה ומזניחה את חלקה הדרומי.

מתנגדים נוספים היו השר לביטחון פנים אשר טען כי עדיף להשקיע חלק קטן מתקציבי העתק של התוכנית במלחמה בפשיעה ובשיפור הביטחון האישי של האזרחים. גם שרי החינוך והרווחה התנגדו לתוכנית בטענה כי עדיף להשקיע ברווחת וחינוך האזרחים קודם לתוכניות הפיתוח הגדולות. שר האוצר העדיף להימנע, בטענה כי התוכנית היא חיובית בעיקרה אך כוללת בתוכה גם השקעות יקרות ומיותרות כמו רכבת העמק אשר אינן כלכליות.

רשימת הפרויקטים הכלולים בתוכנית
-------------------------------

על פי החלטת הממשלה נחתם הסכם עם חברת כביש חוצה ישראל לתכנון, פיקוח ובקרה על כל מרכיבי התוכנית:

* מסילת העמק - חיבור עפולה ובית שאן לרשת המסילות הארצית.
* מסילת עכו - כרמיאל - חיבור כרמיאל לרשת המסילות הארצית.
* הרכבת הקלה חיפה - נצרת
* מסילת באר שבע - ערד
* כביש חוצה ישראל צפוני - לביצוע עד צומת סומך ולתכנון מפורט עד כברי.
* פיתוח כבישים מהירים בצפון - הרחבה ופיתוח של כבישים: 77, 65, 85, עד צומת עמיעד.
* מסילת דימונה-ירוחם
* חשמול ורכישת ציוד נייד עבור רכבת ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* תוכנית "נתיבי ישראל", באתר החברה הלאומית לדרכים
* תוכנית נתיבי ישראל(הקישור אינו פעיל), באתר האגודה הישראלית למחקר תחבורה
* מוטי בסוק, רפורמת התשתיות של נתניהו אושרה: 19 שרים תמכו, 4 התנגדו, נמנע אחד - שר האוצר, באתר TheMarker‏, 24 בפברואר 2010
* נתיבי ישראל: התוכנית יוצאת לדרך, באתר מגזין המושבות, 27 בפברואר 2010
|  |
| --- |
| אבידוס **בכתב חרטומים** |
|  |

חזית מקדש סתי באבידוס
מיקום אבידוס (כיתוב צהוב)
**אֶבּידוֹס** (בערבית: **أبيدوس**; ביוונית: **Αβυδος**; בקופטית: **Ebot**) היא אחת הערים העתיקות ביותר במצרים העליונה, הנמצאת כ-11 קילומטרים מהנילוס. אבידוס הייתה בירתו של הנום השמיני במצרים. השם המצרי לנום ולבירתו היה אבדג'ו (3bdw, ראה כתב הירוגליפי משמאל), "גבעת הסמל", בה ראשו הקדוש של אוסיריס השתמר. היוונים קראו למקום אבידוס, כשמה של העיר היוונית הקרויה באותו השם. שמה הערבי המודרני של העיר הוא אל-ערבה אל מדפונה (בערבית: العربة المدفونة).

בעיר העתיקה באבידוס שכנו מקדשים עתיקים רבים, ביניהם גם הנקרופוליס המלכותי, בו נקברו המלכים הקדמונים. קברים אלו הפכו לאתרי קבורה מפורסמים, ובזמנים מאוחרים יותר המקום הפך לאתר קבורה מבוקש, מה שגרם לגדילת חשיבותה של העיר, ולהפיכתה למרכז פולחן.

כיום, אבידוס ידועה בעיקר בזכות מקדש הזיכרון לפרעה סתי הראשון, בה נמצאת הקדשה שנקראת רשימת המלכים מאבידוס, רשימה כרונולוגית המראה כרטושים של רבים ממלכי השושלת הפרעונית, מהראשון שבהם, נערמר/מנס, עד לרעמסס הראשון, אביו של סתי. המקדש הגדול האמיתי והעיר העתיקה קבורים ברובם תחת העיר החדשה, מצפון למקדשו של סתי.

בחפירות ארכאולוגיות באבידוס נמצאה לראשונה משפחת כלים ייחודית מתקופת השושלת הראשונה שנתנה למשפחה את שמה והנקראים כלי אבידוס.

חריטות יווניות ופיניקיות במקדש סת באבידוס
על קירות מקדש אוסיריס נמצאו כתובות פיניקיות רבות (אנ'), חרוטות ומשוחות בצבע. חלקם היו תיירים מערי פיניקיה, כפי שמעיד מוצאם.

טבליות אבידוס
-------------

טבליות שנהב קטנות ובהן סימנים צרובים המתוארכים לשנת 3320 לפני הספירה, שלוש מאות שנה לפני הופעת השושלת המצרית הראשונה, הנחשבים לשלב הקדום של התפתחות הכתב טרם התבססות הממלכות. הטבליות מבטאות בעיקר שמות של מקומות, אתרים ואנשים פרטיים. הרישום הזה אינו מחקה את השפה המדוברת ואינו מנסה לבטא משפטים בנויים אלא מתרכז בביטוי מילים בודדות בשיטת הרבוס.

ראו גם
------

* הירוגליף המסוק מאבידוס

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אבידוס** |

* אבידוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אבידוס (מצרים : עיר קדומה), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  נחום סלושץ, **אוצר הכתובות הפניקיות**, דביר, 1942, עמ' 55
2. ↑  נחום סלושץ, **אוצר הכתובות הפניקיות**, דביר, 1942, עמ' 55–61
3. ↑  אתר למנויים בלבד נסים אמזלג, במדבר יהודה, לפני 6,000 שנה, המציאה קבוצת חרשי נחושת את הכתב הראשון, באתר הארץ, 29 ביולי 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536900805171
* BnF: cb16014840m (data)
* GND: 4000323-1
* LCCN: sh91004865
* NKC: ge903474
* VIAF: 35144648232849371610
* WorldCat: viaf-35144648232849371610

 |
**רמת פאונסאגנט** (באנגלית: **Paunsaugunt Plateau**) היא רמה חרוצה על ידי עמקי נחלים, המתנשאת לגובה שבין 2,100 ל-2,800 מטרים מעל פני הים בדרום-מערב יוטה בארצות הברית, חלק מרמת קולורדו. הרמה שוכנת במחוזות קיין (Kane County) וגארפילד (Garfield County). רוחבה כ-16 קילומטרים והיא משתרעת דרומה מרמת סווייר (Sevier Plateau) כ-40 קילומטרים בערך, ומסתיימת בצוקים הוורודים, חלק מגרם המדרגות הגדול. פאונסאגנט היא מילה בשפת הפאיוט המתארת את "ביתו של הבונה".

את הרמה מנקז הנהר איסט פורק סווייר (East Fork Sevier River), יובל של הנהר סווייר הזורם צפונה על הרמה ונשפך לערוץ הראשי של הנהר סווייר הזורם בעמק לאורך האגף המערבי של הרמה. בצידה המזרחי חרוצה הרמה בערוצים רבים המתנקזים אל הנהר פאריה באגן הניקוז של הנהר לקולורדו, והיא אזור מוגן כפארק הלאומי ברייס קניון. קטע מקו פרשת המים של האגן הגדול (Great Basin Divide) עובר לאורך הרמה, ומרבית הרמה היא חלק מהיער הלאומי דיקסי (Dixie National Forest). על הרמה יורדים שלגים בכמות שנתית ממוצעת של 5.1 מטרים, וב-200 ימים בממוצע יש מחזור קפיאה והפשרה. כביש נופי 12 של יוטה המוגדר ככביש נופי יוצא דופן (All-American Road) מטפס לפסגת רמת פאונסאגנט.

הרמה נוצרה לפני 20 עד 10 מיליון שנים כתוצאה מהתרוממות רמת קולורדו. ההתרוממות גרמה להיווצרות סדקים בצדי הרמה. סחיפה שהתרחשה אחר כך, בייחוד בצד המזרחי של הפארק הלאומי ברייס קניון, גרמה להיווצרות תצורות סלע מוזרות, עמודונים המכונים הוּדוּס (hoodoos), שהם סימן ההיכר של הפארק.

דיאגרמת חתכים
-------------

גרם המדרגות הגדול כשרמת פאוסאגנט בקצהו הצפוני (הצד השמאלי באיור)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רמת פאונסאגנט** בוויקישיתוף
* Paunsaugunt Plateau

ביאורים
-------

1. ↑  אחד מ-31 כבישים ברחבי ארצות הברית המוגדרים כדרך צדדית נופית לאומית (National Scenic Byway) הכוללים תכונות ייחודיות

הערות שוליים
------------

1. ↑  John W. Van Cott, *Utah Place Names: A Comprehensive Guide to the Origins of Geographic Names*

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007539758605171
* GND: 1169792774
* LCCN: sh99005008
* VIAF: 315528632
* WorldCat (עם VIAF): 315528632

 |
רכיב DSLAM של חברת Siemens מדגם SURPASS hiX 5625
**Digital Subscriber Line Access Multiplexer** או בקיצור **DSLAM** (מבוטא: **דִי-סִלָאם**) (בתרגום חופשי: **מרבב גישה עבור "קו מנוי דיגיטלי"**), הוא רכיב רשת המשמש לקישור קבוצת קווי xDSL (למשלADSL), המגיעים מבתי המנויים, לרשת האינטרנט (או לרשת תקשורת נתונים אחרת). 

ה־DSLAM כולל מערך של מודמי xDSL אליהם מתחברים קווי המנויים וחיבור לכיוון "רשתות תקשורת נתונים" של ספקי השרות. המידע המגיע מקווי המנויים (Upstream) מועבר לכיוון ספקי השרות השונים על גבי קו תקשורת הנתונים. המידע המגיע על גבי קווי תקשורת הנתונים מופנה לכיוון קווי המנויים (Downstream). קו הטלפון המגיע מהמנוי מחובר בדרך כלל למפצל פסיבי (Splitter), ממנו יצאו שני קוים - אחד יחובר ל־DSLAM והשני למרכזית הטלפון. המפצל מפריד בין שני סוגי תקשורת המועברים על קו הטלפון – תקשורת קולית אנלוגית רגילה ותקשורת נתונים דיגיטלית.

ה-DSLAM מצוי בכל אתר של מרכזיית חברת טלפונים המחברת לקוחות DSL לרשת האינטרנט וכן לעיתים יותקן גם ביישובים ובמתחמים המשתמשים בטכנולוגיית ה־DSL ליצירת רשתות פרטיות (למשל – בקיבוצים או באוניברסיטאות).

אופן פעולת ה־DSLAM
------------------

* נתונים ממודמי הלקוחות מגיעים למרכזית חברת הטלפונים
* האותות המגיעים מהמנויים, מופרדים באמצעות מערך מפצלים. הפרדה נעשית באמצעות סינון של תחומי התדרים השונים, לנתוני קול אנלוגיים (שיחות טלפון) ולנתוני מידע (דיגיטליים). בכיוון ההפוך האותות המכילים נתוני קול והאותות המכילים מידע דיגיטלי מאוחדים במפצל ומשודרים יחדיו לכיוון המנוי
* נתוני הטלפוניה מופנים לרשת הטלפוניה הממותגת הציבורית (PSTN)
* הנתונים הדיגיטליים (למשל נתוני הגלישה באינטרנט) מרובבים לכדי רצף אחד
* הנתונים נשלחים ליעדם על גבי תשתית ייעודית (בדרך כלל בטכנולוגיות Ethernet או ATM)
* המידע החוזר נשלח אל מודמי המקור מן ה־DSLAM באופן דומה

מאפיינים נוספים
---------------

בשימוש בטכנולוגיית ה-ADSL הנפוצה בארץ על ידי חברת בזק, איכות הקו (הבאה לידי ביטוי בקצבי העברת הנתונים) תלויה, בין השאר, במרחק שבין מודמי הלקוחות ל-DSLAM. ככל שמרחק זה גדול יותר, כן יגדל הניחות הניכר באות, איכותו תהיה ירודה יותר וקצב העברת הנתונים יירד. המרחק המרבי בין המודמים ל-DSLAM המאפשר מהירות אינטרנט מהיר סבירה הוא קצת מעבר ל-5 ק"מ.

רכיבי DSLAM מתקדמים מגוון תכונות המאפשרות בין השאר סינון תעבורה על פי קריטריונים (Packet Filtering), תיוג VLAN ומנגנון QoS.

ראו גם
------

* DSL
* ADSL

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **DSLAM** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **DSLAM** |

* DSLAM – Digital Subscriber Line Access Multiplexer, Webopedia (באנגלית) – הגדרה והסבר קצר

הערות שוליים
------------

1. ↑  xDSL הוא כינוי לאוסף טכנולוגיות DSL כגון ADSL ,ADSL2 ,VDSL וכדומה
2. ↑  Warrier, Padmanand; Kumar, Balaji, **XDSL architecture**, New York: McGraw-Hill, 2000
**סרג' איוס איילי** (בצרפתית: **Serge Yves Ayeli**; נולד ב-23 באוגוסט 1981) הוא כדורגלן עבר מחוף השנהב ששיחק כחלוץ.

קריירה
------

איילי התחיל את הקריירה שלו בניס הצרפתית. בשנת 2003 הושאל לשאטורו. לאחר ששוחרר מניס, חתם בלוריאן ולאחר חצי עונה חתם בעירוני קריית שמונה. בקיץ 2006 חתם בהפועל חיפה. כבר בהופעת הבכורה שלו במועדון קיבל כרטיס אדום במשחק ההפסד 3-0 להפועל אשקלון. ב-9 באוקטובר 2006 הבקיע את שער הבכורה שלו בהפועל חיפה בניצחון 0-2 נגד הפועל ניר רמת השרון במסגרת גביע הטוטו. 5 ימים לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה בניצחון 1-3 נגד הפועל עכו. ב-13 באפריל 2007 הבקיע צמד בניצחון 1-4 נגד הפועל רעננה עד לסיום העונה הבקיע 7 שערים בליגה. בקיץ 2007 חתם בהפועל רעננה במדיה כבש 8 שערים ב-28 הופעות בליגה. בקיץ 2008 חתם במכבי אחי נצרת. בעונת 2008/2008 הבקיע 13 שערים והיה מלך השערים של המועדון ומקום שני במלך השערים של הליגה כולה והיה שותף גם לחזרה של המועדון לליגת העל.

בקיץ 2009 חתם בהפועל רמת-גן גבעתיים שהייתה התחנה הראשונה שלו בליגת העל. ב-29 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל. ב-28 בנובמבר 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל בתיקו 1-1 נגד הפועל חיפה. את עונת 2010/2011 התחיל בבית"ר ירושלים, אך לא הצליח להשלים 90 דקות ולו במשחק אחד, ובינואר של אותה עונה חתם בהפועל אשקלון עימה ירד בסיום העונה לליגה הלאומית.

בקיץ 2011 חזר למכבי אחי נצרת במדיה הבקיע 12 שערים בליגה ועוד שלושער במשחק גביע הטוטו בעונתו הראשונה בקדנציה זו. עונה לאחר מכן המשיך להצטיין במדי הקבוצה כאשר כבש 11 שערים בליגה. בקיץ 2013 חתם בהפועל בני לוד אך לא הצליח להטביע את חותמו והבקיע רק 6 שערים. בקיץ 2014 חתם במכבי יבנה ובינואר שלאחר מכן חתם בהפועל ירושלים.

חיים אישיים
-----------

בשנת 2011 התחתן עם הדוגמנית ניראל קאראנתינג'י.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**קורט-יירגן פון ליצוב** (בגרמנית: **Kurt-Jürgen Freiherr von Lützow**;‏ 7 באוגוסט 1892 – 20 ביולי 1961) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

פון ליצוב נולד ב-7 באוגוסט 1892 במארינוורדר, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1912 הוא התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-8 (ברנדנבורג ה-1 - פרידריך וילהלם הרביעי, מלך פרוסיה). במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם פון ליצוב עם הרגימנט בקרבות השונים, וב-18 באוגוסט 1917 הועלה לדרגת אובר לוטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר פון ליצוב ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1925 הוא הועלה לדרגת האופטמן, ומונה למפקד פלוגה ה-15 ברגימנט הרגלים ה-6 בוירצבורג. בשנה שלאחר מכן מונה למפקד הפלוגה ה-7 ברגימנט הרגלים ה-6 באוטין, ובתחילת 1929 מונה למפקד הפלוגה ה-10 ברגימנט הרגלים ה-6 בפלנסבורג. ב-1 באוקטובר 1936 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, ובאוגוסט 1937 מונה לעוזרו של גנרלפלדמרשל אוגוסט פון מקנזן. בסוף 1938 הוא מונה לקצין מטה בקורפוס ה-2, וב-1 ביוני 1939 הוא הועלה לדרגת אוברסט.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה מונה פון ליצוב למפקד רגימנט הרגלים ה-89, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-12, ולחם עמו במהלך המערכה בפולין ובמהלך המערכה על צרפת, וב-15 באוגוסט 1940 הוא קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במהלך מבצע ברברוסה הוא לחם עם הרגימנט בגזרה הצפונית, וב-21 באוקטובר 1941 קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 בינואר 1942 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-1 במרץ מונה למפקד הדיוויזיה ה-12. בנובמבר 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט, וב-25 ביוני 1944 מונה למפקד הקורפוס ה-35, שהוכה קשות במהלך מבצע בגרטיון, אולם נאלץ להיכנע עם כוחותיו ב-5 ביולי לכוחות הצבא האדום.

### לאחר המלחמה

במהלך שביו הוא היה אחד הגנרלים הגרמנים שנאלצו לצעוד במוסקבה במהלך מצעד הניצחון ב-17 ביולי 1944, יחד עם כ 57,000 אסירים גרמנים נוספים. מעט אחר כך הוא הצטרף לוועד הלאומי למען גרמניה החופשית והיה אחד החותמים על "קריאתם של 50 הגנרלים" מ-8 בדצמבר 1944, לעם ולוורמאכט. הוא הואשם בפשעי מלחמה, והוחזק בשבי עד 16 בינואר 1956. לאחר שחרורו הוא התגורר בהנובר, שם חי עד מותו ב-20 ביולי 1961.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורט-יירגן פון ליצוב באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 137879997
* ISNI: 0000 0000 5906 6275
* VIAF: 86051103
* WorldCat (עם VIAF): 86051103

 |