recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מכון יהודה** היה אחד מ-6 מפעלי ייצור נשק ותחמושת שבנו תע"ש וארגון ההגנה בגבעתיים לפני מלחמת העצמאות. ב-3 ביוני 1943 אירע במפעל פיצוץ שהביא להרס של המפעל ולמותם של שניים מחברי "ההגנה".

רקע
---

זמן קצר לאחר תחילת המנדט הבריטי החל היישוב להתחמש, מתוך הבנה שלא ניתן להסתמך על הבריטים שיספקו ביטחון מספק ליישוב היהודי בארץ ישראל. צורך זה התחזק בעקבות מאורעות תר"פ, מאורעות תרפ"א ומאורעות תרפ"ט, במהלכן נהרגו ונפצעו מאות יהודים ובהמשך המאורעות במהלך המרד הערבי הגדול.

תהליך חיזוק היישוב שילב רכישת נשק ממקורות שונים, יצירת סליקים כמקומות אחסון, ייצור כלי נשק וייצור תחמושת. פעילות זאת התגברה ב-1933, עם הקמת הארגון המחתרתי "התעשייה הצבאית הישראלית - תע"ש".

אחד המקומות בהם התרחשה פעילות ערה בתחום ייצור נשק ותחמושת הייתה גבעתיים שם פעלו שישה מפעלים, כשבכל אחד מהם יצרו תחמושת ספציפית:

* מפעל הנשק במכון המים, בו יצרו פצצות, תיקנו כלי נשק ועיבדו את הגופים היצוקים של רימוני היד
* המפעל אצל משפחת פיקרסקי (ברח' בורוכוב 21), שם יצרו מנגנונים לרימוני יד
* המפעל ששכן בבית משפחת דניאלי (ברח' בורוכוב 23), בו יצרו בתהליכים כימיים מנגנוני הצתה לרימונים
* המפעל אצל משפחת פיש (ברח' רמב"ם 49), שם יצרו תוספת מאיצים לרימוני יד
* מפעל "מכון יהודה" (ברח' גולומב), שם יצרו פיקות לכדורים
* "מכון R" בבית סולל בונה (ברח' רמב"ם) בו יצרו כדורים למקלע

הפיצוץ במכון יהודה
------------------

מפעל הנשק "מכון יהודה", בניהולו של שלמה בוגרד, הוקם בדרום שכונת בורוכוב, ליד גבעת רמב"ם, בצריף של ארגון "הבחרות הסוציאליסטית". במקום יצרו פיקות לכדורים, עופרת, כספית רועמת, ספירט לבקבוקי מולוטוב וחומר נפץ "טן" לרימונים. המפעל הוקם במגרש ריק יחסית, שנקרא בהמשך "שטח 9", כששימש מחנה בריטי, ולאחר קום מדינת ישראל, הוקם בשטח זה קניון גבעתיים.

ב-3 ביוני 1943 אירע, מסיבה לא ידועה, פיצוץ חזק במפעל שנשמע בכל הסביבה. בפיצוץ זה נהרג פועל תע"ש בן ה-17 משה בלאו. הראשון שהגיע אל אתר הפיצוץ היה הכבאי מאיר איסצ'ר מתחנת רמת גן שנכנס למבנה בניסיון להציל עובדים אחרים, אך נהרג בפיצוץ שני שאירע במקום. לצוותי הכיבוי הנוספים שהגיעו למקום לא נותר אלא לכבות את האודים העשנים ולמצוא את הגופות.

מפקד ש"י תל אביב שביקר במקום הנחה את מפקדי המשטרה והכיבוי להימנע מלדווח על המקרה כדי למנוע חקירה בריטית. כחלק מהניסיון לטשטש את המקרה, העביר תע"ש את גופות ההרוגים בחשאי לבית הקברות בקיבוץ רמת הכובש, מבלי שיידעו את המשפחות. כשהתגבר החשש שהבריטים יחשדו, הוצאו הגופות מבית הקברות ונקברו מתחת לשבילי הקיבוץ. לאחר מספר חודשים, כשנמוג החשש מחקירה בריטית, עודכנו המשפחות.

לאחר קום המדינה הועברו עצמותיו של משה בלאו, על פי בקשת המשפחה, לבית הקברות נחלת יצחק. קברו של מאיר איסיצ'ר נשארה ברמת הכובש וב-1959 הציב בנו מצבה על קברו.

קישורים חיצוניים
----------------

* פסל רחוב – ערוצי תע"ש, באתר israelcitytour.blogspot.com
* אתרי ההגנה בגבעתיים, באתר ההגנה (אורכב)
* תאונות עבודה קטלניות בתע"ש שבמחתרת, מתוך "בטיחות" גיליון 361, אפריל-מאי 2016, באתר המוסד לבטיחות ולגיהות

הערות שוליים
------------

1. ↑  ב-25 בנובמבר 1943 אירעה התפוצצות במקום, שכתוצאה ממנה נהרגה העובדת פניה אברמוביץ
2. ↑  קורות החיים של משה בלאו, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
3. ↑  קורות החיים של מאיר איסצ'ר, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
**אלי כהן** (נולד ב-21 ביולי 1964, י״ב באב ה'תשכ״ד) הוא המנכ"ל של שירותי בריאות כללית.

ביוגרפיה
--------

אלי כהן נולד וגדל בקריית חיים. להוריו אהרון ורוזה כהן. למד בבית הספר תיכון עירוני מקיף קריית חיים. בשנת 1982 התגייס לצה"ל ושירת בחיל השריון כטנקיסט. לאחר שסיים קורס קצינים בהצטיינות, היה מדריך בקורס קציני תחזוקה. השתחרר בדרגת רב-סרן.

כהן הוא בוגר תואר ראשון בכלכלה במסלול חשבונאות באוניברסיטת חיפה, תואר שני בניהול מערכות בריאות מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב ובוגר תוכנית 18WSL של אוניברסיטת הרווארד המיועדת למנהלים בכירים בשירות הציבורי באמצעות קרן וקסנר. בשנת 1990 עשה התמחות בראיית חשבון ובסיומה קיבל רישיון רואה חשבון.

כהן נשוי ואב לשלושה, מתגורר בקריית חיים.

קריירה
------

בשנת 1990 החל לעבוד כמפקח שומה בכיר בחולית מפעלים גדולים בפקיד שומה חיפה. בשנת 1994 החל לעבוד בתפקיד החשב בחברת דור אלון אנרגיה והיה מנהל מחלקת הכספים של החברה.

בשנת 1997 החל לעבוד בכללית בתחילה כמנהל כספים במחוז צפון ולאחר מכן כיהן בתפקידים בכירים שונים עד שמונה למנכ"ל בשנת 2023. בין התפקידים: ראש אגף חשבונאות ושכר, מנכ"ל מחוז צפון, סמנכ"ל, ראש חטיבת הכספים ומנהל סיכונים ראשי, מנהל מרחב חיפה וגליל מערבי, מנכ"ל מכון מור (חברת בת של כללית) ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר למנויים בלבד אבי יופה, "60% מהרופאים בישראל מוכשרים בחו"ל — וזה לא מספיק", באתר הארץ, 6 בדצמבר 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד רוזנטל‏, רו"ח אלי כהן ישמש מ"מ מנכ"ל כללית, באתר וואלה!‏, 13 ביולי 2021
2. ↑  קופת החולים כללית בשינוי דרמטי: זה המנכ"ל החדש שמונה, באתר אייס, 22 בינואר 2023
"**אהבה קטנה**" הוא הסינגל השלישי של הזמרת שירי מימון, מתוך אלבום הבכורה שירי מימון. השיר נכתב והולחן על ידי דור דניאל. ברדיו לב המדינה הוא זכה לתואר "שיר השנה" לשנת 2005. לאחר יציאת הסינגל לרדיו הופץ בתקשורת שהסינגל הוא גרסה חדשה לשיר שיצא בעבר ובוצע על ידי טלי גיחון והיה ל"שיר השבוע", שנה לפני יציאת הגרסה של מימון כביכול, בתחנת הרדיו רדיו לב המדינה. בפנייה של התקשורת לכותב ומלחין השיר דור דניאל ולתחנת הרדיו הוסבר שדניאל כתב את השיר עוד כשהיה בשירותו הצבאי ביחד עם גיחון ונתן לה להקליט אותו כסקיצה.

גיחון לאחר סיום שירותה הצבאי פתחה במסע יחסי ציבור וחילקה את השיר לתחנות רדיו שונות וכך הגיעה להשמעה ברדיו "לב המדינה". דניאל לא ידע על יחסי הציבור ולכן לא הבין איך הסקיצה זכתה להשמעה ברדיו כאשר השיר היה כבר אצל מימון.

משמעות
------

השיר מדבר על בחורה בעלת ביטחון עצמי לעומת מה שהרגישה קודם לפני שנפרדה מבחור שאהבה. המכשולים שעברה ביחד עם בן זוגה גרמו לה לחשוב למה צריך לאהוב ולמה זה טוב, הרי בן זוגה לא רוצה ביחסים קרובים איתה, אלא ביחסים פתוחים הכוללים פחות נאמנות וזה לא מה שהבחורה רוצה. גם אחריי הפרידה כשהיא לבד, היא לא מפסיקה לחשוב עליו ולאהוב אותו.

השורה "מסך ההתעלמות שלא הורג אותך, הוא מחשל אותך" היא פרפרזה על האמירה "מה שלא הורג אותי מחשל אותי" של ניטשה.

וידאו קליפ
----------

לשיר צולם קליפ מבוים וזכה להיות במקום הראשון במצעד "המבוקשים" יותר משבוע. הקליפ היה במקום הראשון שבועיים ברציפות במצעד הקליפים ב-MTV בתוכנית "WORLD CHART EXPRESS" של אירופה, ואחר כך התמקם במקום הרביעי.

מיקומי שיא
----------

| מצעד | מיקום |
| --- | --- |
| רדיו לב המדינה | #1 |
| ynet | #4 |
| רדיו אמצע הדרך | #5 |
| רשת ג' | #11 |
| גלגלצ | #11 |
|

\*מצעדים שנתיים

היוצרים
-------

* מילים ולחן: דור דניאל
* הפקה ועיבוד: אייל ליאון קצב, בועז וולף
* בס: טל לוי
* גיטרוה חשמלית, קלידים, תכנות: בועז וולף
* גיטרה אקוסטית: אודי שמחון
* קולות: ניר גבה, מומי לוי

קישורים חיצוניים
----------------

* אהבה קטנה, הקליפ
* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית
יונינה גרבר-טלמון
**יונינה גרבר-טלמון** (8 באוגוסט 1923 – 27 באפריל 1966) הייתה פרופסור לסוציולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. הניחה את היסודות למחקר הסוציולוגי של התנועה הקיבוצית.

תולדות חייה
-----------

נולדה בשם יונינה גרבר בפתח תקווה ב-1923, לפרומה ואריה. אמה, פרומה פירסט, גדלה אצל הרב יוסף רוזין. אביה, אריה-ליאון גרבר, היה נכד למייסדי פתח תקווה. בשנת 1940 החלה ללמוד באוניברסיטה העברית וכתבה את עבודת המאסטר ואת עבודת הדוקטורט בהנחיית מרטין בובר. נושא עבודת הדוקטורט שלה היה "זמן מיתי והיסטורי בחברות פרימיטיביות וארכאיות", ושילב מחקר חברתי עם מושגים פילוסופיים. בשלהי המנדט הבריטי נשלחה, יחד עם בעלה שמריהו טלמון, למחנות המעצר בקפריסין, שם לימדו במסגרת סמינר רוטנברג, בית ספר להשכלת מבוגרים שהפעילה קבוצת סטודנטים ומורים מן האוניברסיטה העברית. עם שובם מקפריסין הייתה קצינת סעד בחזית ירושלים במלחמת העצמאות.

לאחר סיום הדוקטורט נסעה להשתלמות בבית הספר לכלכלה של לונדון. עם חזרתה לישראל בשנת 1951 הצטרפה לצוות המחלקה לסוציולוגיה, שכלל אז את שמואל נח אייזנשטדט, יוסף בן-דוד ויעקב כ"ץ, ולימדה בה עד לפטירתה ממחלה קשה בגיל 42. 

משנת 1953 התמקד מחקרה בתנועה הקיבוצית, בדגש על דפוסי המשפחה בקיבוץ. במקביל עסקה גם בחקר הסוציולוגיה של הדת ושל תנועות דתיות. מערך המחקר על הקיבוץ התבסס על שיתוף פעולה הדוק עם כמה מן התנועות הקיבוציות, והיה גם סדנת לימוד לסוציולוגים ישראליים צעירים רבים. פירות המחקר התפרסמו בספר לאחר מותה.

התגוררה בשכונת ארנונה שבירושלים עם בן זוגה ושתי בנותיהם.

מספריה
------

* יונינה טלמון-גרבר, יחיד וחברה בקיבוץ: מחקרים סוציולוגיים, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תש"ל.

לקריאה נוספת
------------

* על פרופסור יונינה גרבר-טלמון ז"ל: דברים שנאמרו לזכרה ע"י יהושע אריאלי, יוסף בן דוד, אריק ה כהן, יעקב כץ ביום השלושים לפטירתה, י' בסיון תשכ"ו, 25 במאי 1966, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשכ"ו.

ראו גם
------

* רשימת כתביה בקטלוג הספריה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  יאיר בורוכוב, "חסודה נסיכה": סיפורה של הבת שהרוגצ'ובער אימץ – נחשף, באתר חב"ד און ליין, ‏26 במאי 2022
2. ↑  **על פרופסור יונינה גרבר-טלמון ז"ל: דברים שנאמרו לזכרה ע"י יהושע אריאלי, יוסף בן דוד, אריק ה כהן, יעקב כץ ביום השלושים לפטירתה, י' בסיון תשכ"ו, 25 במאי 1966**, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשכ"ו, עמ' 17
3. 1 2  יונינה טלמון-גרבר, **יחיד וחברה בקיבוץ, מחקרים סוציולוגיים**, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תש"ל, עמ' י"ג-י"ד
4. ↑  **על פרופסור יונינה גרבר-טלמון ז"ל: דברים שנאמרו לזכרה ע"י יהושע אריאלי, יוסף בן דוד, אריק ה כהן, יעקב כץ ביום השלושים לפטירתה, י' בסיון תשכ"ו, 25 במאי 1966**, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשכ"ו, עמ' 6
5. ↑  **על פרופסור יונינה גרבר-טלמון ז"ל: דברים שנאמרו לזכרה ע"י יהושע אריאלי, יוסף בן דוד, אריק ה כהן, יעקב כץ ביום השלושים לפטירתה, י' בסיון תשכ"ו, 25 במאי 1966**, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשכ"ו, עמ' 11
**פורום החפ"שים** הוא ארגון העוסק בקידום זכויות חיילי המילואים. מקור שמו בראשי התיבות הצבאיים "חפ"ש", שפירושם "חייל פשוט".

הקמת הפורום
-----------

ביולי 2001 פרסם ד"ר דניאל לובין, מנהל יחידת הפגים בבית החולים שיבא ורופא במילואים, מאמר בשם "תמונות מחיי מילואימניק, 2001-1977" במוסף "הארץ", ובו סקר את רשמיו מ-24 שנים בהן שירת כחייל מילואים. לובין תיאר מציאות שבה צה"ל מתייחס לחיילי המילואים כאל כוח אדם זול לתפקידי שמירה וניקיון ולתפקידים שלא הוכשרו לבצעם, תוך התעלמות מהיותם אזרחים בעלי עבודה ומשפחה. דובר צה"ל, רון כתרי, כינה את המקרים שתיאר לובין "חריגים ומבישים", ואולם לאחר הפרסום פנו ללובין חיילי מילואים רבים ובפיהם סיפורים דומים. בעקבות מכתבים אלה הוקם פורום החפ"שים, מתוך במטרה להביא לשינוי ביחס הצבא והמדינה לחיילי המילואים.

פעילות הפורום
-------------

הפורום מפעיל מוקד סיוע טלפוני ואינטרנטי לחיילי מילואים. הוא פועל מול צה"ל, והיה שותף עם קצין מילואים ראשי למהלך שהביא לפרסום חוברת נוהלי הטיפול הרפואי בחיילי המילואים בשנת 2002.

במישור הציבורי, יזם הפורום דיונים בוועדה לענייני ביקורת המדינה, שעסקו בהצבת חיילי מילואים בפעילות אבט"ש מבלי שהוכשרו לכך, ובהיעדרם של אמצעי מיגון הולמים. בעקבות הדיונים פתח מבקר המדינה בבדיקה, והתייחס לכך בדו"חותיו. הפורום היה שותף בהקמת שדולת המילואים בכנסת ולפעולותיה, וכן היה מעורב בדיוני ועדת החוץ והביטחון בעת חקיקת חוק שירות המילואים ב-2008.

בשנת 2002 עתרו ראשי הפורום לבג"ץ, בדרישה להורות לשר הביטחון להכריז על שירות חיילי המילואים במבצע חומת מגן כ"שירות חירום", בהתאם לסמכותו לפי חוק הארכת מועדים. משמעותה של הכרזה כזו היא כי מועדים הקבועים בחוזים וברישיונות לגבי חיילי מילואים יוארכו. בהמלצת בית המשפט, נמשכה העתירה

ראו גם
------

* שירות המילואים בישראל
* פורום מג"דים, מח"טים וטייסים במילואים

קישורים חיצוניים
----------------

* פורום החפ"שים, למען החיילים המשרתים במילואים, בארכיון האינטרנט
* אביחי בקר, השדים יוצאים מהקיטבג, באתר הארץ, 18 ביולי 2001.
* עפר שלח, הסיפור הלא יאמן על פורום החפ"שים, באתר ynet, 31 ביולי 2001.
* דניאל לובין, סוף עידן הניצול, באתר הארץ, 20 ביוני 2001.
* דניאל לובין, משהו גדול השתבש פה, באתר הארץ, 31 במאי 2001.

הערות שוליים
------------

1. ↑  בג"ץ 3421/02 בן חיים ואח' נ' שר הביטחון ואח' באתר בתי המשפט
**שלומי קודש** (נולד ב-17 בנובמבר 1966) הוא רופא ישראלי, מומחה ברפואה פנימית. מנהל משנת 2018 את המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה בבאר שבע.

ביוגרפיה
--------

קודש נולד בארצות הברית, ועלה ארצה בשנת 1971. לאחר שנה בקיבוץ גבעת ברנר השתקעה משפחתו בבאר שבע והוא תושב האזור מאז. סיים את לימודיו בתיכון מקיף ה' בבאר שבע, והתגייס לחיל השריון.

לאחר שירותו הצבאי החל בלימודי רפואה באוניברסיטת בן-גוריון ולאחריהם התמחה ברפואה פנימית במרכז הרפואי סורוקה. בין השנים 2004–2006 היה בפוסט-דוקטורט באוניברסיטת ייל באינפורמטיקה רפואית. בעל תואר מוסמך בבריאות הציבור במגמת מנהל רפואי מאוניברסיטת בן-גוריון, בהצטיינות.

בשנת 2006 מונה למנהל תחום אינפורמטיקה רפואית בחטיבת בתי החולים בהנהלת שירותי בריאות כללית ובשנת 2007 לסגן מנהל המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה, תפקיד אותו מילא במשך שבע שנים. במקביל ניהל בשנים 2011–2015 את הטמעת התיק הרפואי הממוחשב(אנ') ברשת בתי החולים של כללית. בשנת 2015 מונה למנהל הרפואי של מחוז דרום בכללית וב־2018 למנהל סורוקה.

בתקופת כהונתו התמודד המרכז הרפואי עם מגיפת הקורונה, עם הסלמות בטחוניות רבות מול חמאס ועם מלחמת חרבות ברזל. בשבעה באוקטובר 2023 נוהל במרכז הרפואי סורוקה אירוע רב הנפגעים הגדול בתולדות המדינה ומהגדולים בתולדות האנושות כתוצאה מהטרור והיחיד שנוהל תחת אש.

קודש הוא מרצה בכיר במחלקה לניהול מערכות בריאות באוניברסיטת בן-גוריון.

קודש תושב היישוב מיתר, נשוי לאיריס, רופאת ילדים ואב לשלושה.

פרסים
-----

* 2001 פרס רונן למתמחה מצטיין ברפואה פנימית, מרכז רפואי סורוקה
* 2014 מרצה מצטיין, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
* 2016 פרס גלאט על מצוינות בהוראה, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב

ראו גם
------

* המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה

קישורים חיצוניים
----------------

* ד"ר שלומי קודש, באתר המרכז הרפואי סורוקה
* רשימת פרסומים מדעיים (באנגלית)
* ספי קרופסקי, סבב מינויים בכללית: שלומי קדוש למנכ"ל סורוקה וראובן קוגן למנהל חטיבת הכספים בקופה, באתר כלכליסט, 13 בדצמבר 2017
* ראיון בעיתון אגודת הסטודנטים, באתר אסר"ן
* אתר למנויים בלבד רוני לינדר, "כשמתרגלים אירוע רב־נפגעים עוצרים ב-80 פצועים כי זה כבר מוגזם — פה הגיעו כמעט 700", באתר TheMarker‏, 12 בינואר 2024

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007596612805171
* LCCN: n96803150
* ORCID: 0000-0002-1980-0441
* VIAF: 73131641
* WorldCat: lccn-n96803150

 |
הרב סיטרוק בשנת תשנ"ט
מצבתו בהר הזיתים
הרב **יוסף חיים סיטרוק** (כ"ט בתשרי ה'תש"ה, 16 באוקטובר 1944 – כ"ב באלול ה'תשע"ו, 25 בספטמבר 2016), היה הרב הראשי של יהדות צרפת מאז יוני 1987 ועד ליוני 2008. על אף שלא כל יהודי צרפת ראו בו סמכות דתית, הוא זכה להערכה, בעיקר מצד קהילות צפון אפריקה.

תולדות חייו
-----------

נולד בתוניס ליצחק ואמה סיטרוק. בגיל 13 עבר עם משפחתו לניס שבצרפת. לאחר שנים של פעילות בתנועת הצופים היהודית בעירו, החליט לעבור ללימודי רבנות בסמינר לרבנים ווקלין שבפריז. לאחר סיום הלימודים שם וסמיכתו לרבנות, למד שנה בישיבת 'שארית יוסף' בבאר יעקב בראשות הרב נסים טולדנו. בחזרתו לצרפת, מונה לעוזרו של הרב הראשי של שטרסבורג, הרב מקס ורשבסקי. ב-1975 מונה לרבה של מרסיי. במשך כהונה זו, שארכה 12 שנים, גדלה והתפתחתה הפופולריות שלו בקרב יהודי צרפת, והוא אף התיידד עם פוליטיקאים צרפתים כמו גסטון דפר, ראש עיריית מרסיי דאז, ופרנסואה מיטראן, שנבחר לנשיאות בשנת 1981. ב-1987 נבחר לרבה הראשי של צרפת, וחזר ונבחר לכהונה זו פעמיים נוספות, בכל פעם לשבע שנים. בפעם הרביעית, ב-22 ביוני 2008, הפסיד הרב סיטרוק לרב ז'יל ברנהיים, שכבר התמודד מולו ב-1994 והפסיד. כיהן גם כנשיא ועידת רבני אירופה מ-1999 עד 2011. 

הוא היה אחד ממרביצי התורה הגדולים בצרפת, החזיר יהודים רבים בתשובה. נהג למסור שיעור שבועי בפריס בכל ימי שני, בשיעור היו מאות משתתפים. עסק בפעילות רבנית ברחבי צרפת, וכתב ספרים רבים על מוסר, הלכה והשקפה.

ב-2001, עקב שבץ שבו לקה (וממנו החלים), נוסף לו השם חיים, כנהוג במסורת היהודית.

בשנותיו האחרונות סבל הרב סיטרוק משני גידולים ממאירים בפניו. מהאחד החלים, ומהשני נפטר בכ"ב באלול ה'תשע"ו. מסע הלווייתו התחיל בצרפת והמשיך בישראל. נקבר בהר הזיתים.

הרב סיטרוק הותיר אישה ו-9 ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* הקשר האמיץ בין הרב סיטרוק לשומרון, באתר ערוץ 7
* יוסף חיים סיטרוק (1944-2016), דף שער בספרייה הלאומית
* כל הכתבות על הרב סיטרוק, באתר ערוץ 7

הערות שוליים
------------

1. ↑  1. Stéphanie Le Bars, Le Monde, May 30, 2008
2. ↑  ספרו האוטוביוגרפי Chemin Faisant
3. ↑  Moscow rabbi taking reins of European rabbis’ group, באתר JTA
4. ↑  תיעוד ממסע הלוויה ענק לרבה הראשי של צרפת

| **הרבנים הראשיים לצרפת** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| יוסף דוד זינצהיים (1809–1812) • אברהם דה קולונה (1809–1826) • עמנואל דויץ (1810–1842) • מרשאן אנרי (1846–1852) • סלומון אולמן (1853–1865) • לזר איזידור (1866–1888) • צדוק כהן (1889–1905) • ישראל לוי (1920–1939) • ישעיה שוורץ (1939–1952) • יצחק-אנרי שילי (1952–1955) • יעקב קפלן (1952–1980) • שמואל סירא (1980–1987) • יוסף סיטרוק (1987–2008) • ז'יל ברנהיים (2009–2013) • חיים קורסיה (מכהן מ–2014) |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268246705171
* BnF: cb125220157 (data)
* GND: 131991191
* ISNI: 0000 0001 0873 4285
* LCCN: n97091616
* RERO: 02-A006093261
* SUDOC: 050736191
* VIAF: 15918577
* WorldCat: lccn-n97091616

 |
**פיטר הילמן** (4 בדצמבר 1928 - 20 ביוני 2013) היה פרופסור במכון למדעי החיים באוניברסיטה העברית ומייסד מוזיאון המדע בירושלים.

ביוגרפיה
--------

הילמן נולד בדרום אפריקה ב-1928. הוא קיבל תואר דוקטור לפיזיקה גרעינית באוניברסיטת הרווארד בשנת 1953. כשסיים את לימודי החל לעבוד במכון המחקר לאנרגיה באנגליה (AERE). משם עבר בשנת 1956 למחלקה לאסטרונמיה ופיזיקה ב-אוניברסיטת אופסלה. בשנת 1958 ועד עליתו לארץ עבד הילמן במכון לחקר חלקיקים CERN. הוא עלה לישראל בשנת 1960. בשנת 1964 נתמנה לעמוד בראש המחלקה לפיזיקה גרעינית במכון ויצמן למדע. בשנת 1967 החל לעסוק בנוירוביולוגיה ומדעי המוח. בשנת 1969 התמנה להיות פרופסור מן המניין במכון למדעי החיים באוניברסיטה העברית.

הנגשת המדע לציבור הרחב
----------------------

בשנת 1980 הגה הילמן את רעיון הקמתו של מוזיאון למדע בירושלים, בעקבות ביקור במוזיאון המדע בסן פרנסיסקו, וכצעד ראשון במימוש חזונו הקים באוניברסיטה העברית את "עין רואה – סדנא למדע" אשר פעלה באוניברסיטה במשך כעשר שנים.

פעילות הסדנה נעשתה במקביל לקידום הרעיון של הקמת מוזיאון מדע גדול ומבוסס, רעיון אשר זכה לתמיכה של האוניברסיטה העברית והקרן לירושלים וזכה לידי מימוש בשנת 1992 עם חנוכתו של מוזיאון המדע ע"ש בלומפילד ירושלים.

הילמן שימש בהתנדבות כמנהלו הראשון של המוזיאון במשך כשלוש שנים ועם צאתו לגמלאות בשנת 1995, המשיך עד ימיו האחרונים לשמש כמנהל מדעי בהתנדבות.

ראו גם
------

* מוזיאון המדע בירושלים

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר מוזיאון המדע ע"ש בלומפילד ירושלים
* פיטר הילמן, מחקרים בגובה ובעומק, דבר, 25 במרץ 1963
* פיטר הילמן, חוש השמיעה ותורת הגרעין, דבר, 28 במרץ 1966
* אבי בליזובסקי, ‏נפטר פרופסור פיטר הילמן, באתר "הידען", 24 ביוני 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  חילופים בראש המחלקה לפיסיקה גרעינית, על המשמר, 23 באוקטובר 1964
2. ↑  העלאות ומינויים באוניברסיטת י־ם, דבר, 11 באפריל 1969
3. ↑  דוד רפ, נא לגעת, באתר הארץ, 8 ביוני 2005
4. 1 2  עופר אדרת, פתח לציבור את דלת המדע, באתר הארץ, 5 ביולי 2013

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007407711005171
* BnF: cb16696451b (data)
* VIAF: 20724614
* WorldCat (עם VIAF): 20724614

 |
**פנבילי** (בלועזית: **Pennabilli**) היא קומונה בנפת רימיני שבמחוז אמיליה-רומאניה שבצפון איטליה, הממוקמת כ־140 ק"מ דרומית־מזרחית לבולוניה וכ־45 ק"מ דרומית לרימיני.

גאוגרפיה
--------

שטחה של העירייה מושפע מהפארק הטבעי הבין-אזורי של סאסו סימון וסימונצ'לו והוא חלק מקהילת ההרים אלטה ולמרצ'יה. פנבילי היא העירייה השנייה בגובהה במחוז רימיני, אחרי מונטקופיולו (אנ'), והעירייה השנייה הדרומית ביותר במחוז אמיליה-רומאניה, אחרי קסטדלצ'י (אנ').

היסטוריה
--------

על פי ממצאים ארכאולוגיים, בני האדם הראשונים החלו להתיישב באזור פנבילי בתקופות האטרוסקים והרומאים. במהלך הפשיטות הברבריות של אמצע האלף הראשון לספירה, שתי הפסגות שעליהן ניצבת הבירה (הנקראים כיום "רוקיונה" ו"רופה"), שימשו מקלט לאוכלוסיות שהתיישבו בסביבה ולאורך נהר המרצ'יה (אנ'). כך נוצרו הקהילות של "פנה" ו"בילי"; על פי חוקרי טופונימיה (אנ'), השם הראשון נובע מהמילה הלטינית "פינה" (פסגה/קצה), והשני מ"ביליה" (ראשי עצים), והם מתייחסים למבנה אופייני של שתי גבעות. קהילת פנה התפתחה ככפר, בעוד קהילת בילי הייתה מעוז של מלטסטה (אנ'); הוא מוזכר כבר בשנת 962, כאשר הקיסר אוטו הגדול העניק אותו כמחנה לרוזני קרפגנה (אנ').

עד ל-15 באוגוסט 2009, פנבילי הייתה משויכת למחוז מארקה (נפת פזארו אה אורבינו) ממנו היא התנתקה, יחד עם עוד שש רשויות מקומיות נוספות מאזור אלטה ולמרצ'יה, בעקבות יישום תוצאת משאל עם שנערך ב-17 וב-18 בדצמבר 2006.

ב-20 במאי 2010 הצטרפה פנבילי הצטרף למועדון התיירות האיטלקי Bandiera arancione (אנ').

במחצית הראשונה של פברואר 2012 אזור העירייה היה אחד המושפעים ביותר מירידת שלגים חריגה, שהגיעו אפילו לגובה של 3 מטרים במרכז העיירה.

גלריית תמונות
-------------

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פנבילי** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של Pro Loco Pennabilli

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Pennabilli nell'Enciclopedia Treccani". *www.treccani.it* (באיטלקית). נבדק ב-2021-08-10.
2. ↑  "Pennabilli | Sapere.it". *www.sapere.it* (באיטלקית). נבדק ב-2021-08-10.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007552700005171
* GND: 4461373-8
* VIAF: 133720076
* WorldCat: lccn-n82164430

 |
**מוּרְשִילִי** או **מוּרְשִילִיש הראשון** היה מלך החתים בתקופת הממלכה החתית הקדומה בין השנים 1620–1590 לפנה"ס (לפי הכרונולוגיה התיכונה). הוא היה נכדו של חתושילי הראשון וקיבל עליו את כס המלכות החתי מפני שבניו של לברנה השני התמרדו נגדו. הוא עלה לשלטון כנער ועל כן מונה העוצר המלכותי פִּימְפִּירַה, כחונכו עד שיתבגר.
פימפירה אף ערך רשימות למורשילי הראשון בהן הוא מהלל את הצלחותיו של המלך הצעיר בהרחבת גבולות הממלכה עד הים.

מצוין שמורשילי הראשון כבש את חלב שבסוריה, בירת ממלכת ימחד, ומשם התקדם ישירות לעבר ממלכת בבל שאותה החריב והביא בכך לסיום שלטון שושלת חמורבי (עמורפא) ולקיצה של ממלכת בבל הקדומה. הוא בזז את האל הבבלי מרדוך ששכן במקדש אסגילה בעיר. מסמך בבלי מהתקופה מאמת את האירוע הנ"ל: 

> 
> "בתקופת שלטונו של שמשודיתנה (מלך בבל) צעדו צבאות החתים כנגד אדמות אכד".
> 
> 
> 
> 

האירוע מתוארך לשנת 1595 לפנה"ס. בדרכו חזרה למולדתו הותקף מורשילי הראשון על ידי החורים ונאלץ להגן על השלל והביזה שלקח מבבל. אולם זמן קצר לאחר שובו לחתושה נרצח מורשילי הראשון על ידי גיסו חנתילי הראשון שירש את מקומו.

לקריאה נוספת
------------

* אורי בר-נביא, **תולדות העולם משחר האנושות ועד ימינו**, הוצאת ידיעות אחרונות, 1994.

* Michael Roaf, **Cultural Atlas Of Mesopotamia and the ancient near east**, 1991.

קישורים חיצוניים
----------------

* מורשילי הראשון, באתר על מלכי החתים
* החתים, באתר היסטוריית העולם
* מורשילי הראשון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמות חתיים של מקומות, אלים ואנשים יכולים להיות מתועתקים עם סיומת ־ש, המציינת את יחסת הנושא (nominative case), או בצורה הבסיסית ללא היחסה; בספרות המקצועית רווחת יותר השיטה השנייה. ראו איתמר זינגר, **החתים ותרבותם**, מוסד ביאליק, 2009, עמ' ט.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**לברנה השני** | **מלכי החתים** | **הבא**:**חנתילי הראשון** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 119185547
* VIAF: 20485013
* WorldCat: viaf-20485013

 |
**פנחס דורון (דורונבוש-שפלטר**; באנגלית: **Pinchas Doron-Spalter**; ‏1933 – 30 באוגוסט 2019, כ"ט באב ה'תשע"ט) היה פרופסור ליהדות, תנ"ך, וספרות עברית, ומחבר ספרות תורנית בעברית ובאנגלית.

ביוגרפיה
--------

### ראשית דרכו

דורון נולד בשנת 1933 בעיירה לנצוט שבפולין. בילדותו נחשב כילד פלא, ובהיותו בגיל חמש וחצי נשא דרשה תורנית שבה הסביר לציבור את הגמרא.
עם פרוץ השואה נמלטה משפחתו מהעיר. אמו נספתה באושוויץ, ואביו נפטר לאחר המלחמה בבית חולים ממחלת השחפת. דורון ואחיו הוכנסו לבית יתומים נוצרי ברוסיה. לאחר כשנתיים נמלט דורון מבית היתומים ושב ללנצוט כשהוא נתלה על קרונות רכבת. בלנצוט הוא גילה כי נותר ללא משען ומשענה והמשיך להתגלגל מעיר לעיר עד שנקלט בבית יתומים "גורדוניה" השייך למפ"ם.
בקרקוב חלה בדיפטריה, ושתי אחיות נזירות ניסו לפתות אותו להתנצר בהבטחות מפליגות. הוא ביקש ארכה של שלושה ימים למחשבה ובסופם הודיע על סירוב בתוקף.

בן דודו אהרן גולדמן מצאו בבית החולים והדריך אותו לצאת מבית היתומים אל המקום שבו שהה בן הדוד. לאחר מכן התקבל לישיבת תורת אמת שבראשות הרב משה שניידר, שם למד עם הרב משה שטרנבוך והכיר את הרב יצחק טוביה וייס.
בתקופת למודיו חלה באסתמה קשה והרופאים חייבוהו לעבוד עבודה גופנית. עקב כך עלה לישראל בשנת 1951, והחל לעבוד בקיבוץ לביא בחליבה ידנית של כבשים.

### הוראה ומחקר

לאחר מספר שנים עזב את הקיבוץ והחל ללמוד הוראה בסמינר למורים ומדריכים דתיים בבית וגן בירושלים.
לאחר נישואיו ירד לארצות הברית למשך 36 שנים,[דרושה הבהרה] שבמהלכן קיבל תואר דוקטור מההאוניברסיטה העירונית של ניו יורק (CUNY) לפילוסופיה יהודית. לקראת הדוקטורט שלו עסק בעריכת כתב יד מימי הביניים בשם "מלחמת האמת", שעיסוקו בפילוסופיה יהודית וקבלה. מחקר זה שימש כתזה לדוקטורט ויצא כספר בשנת תשל"ח. לאחר הדוקטורט המשיך ללמד שם יהדות, תנ"ך וספרות עברית עד יציאתו לגמלאות. באותן שנים פרסם סדרת ספרים בת שישה כרכים על פירוש רש"י לתורה.
בבורו פארק קיבל גם סמיכה לרבנות.
הוציא לאור שני כרכים של פירושים על סידור התפילה בשם "פילולי פנחס".

בשנים האחרונות לחייו שקד על הוצאת סדרת ספרים בשם "מושגי יסוד בתלמוד" שמטרתה להוות אנציקלופדיה תלמודית גם לאנשים שאינם בקיאים בתלמוד ובלשונו הייחודית. סדרה זו יוצאת לאור באנגלית ובעברית.

התגורר בשכונת הר נוף בירושלים, והיה אב לחמישה.

נפטר בכ"ט באב ה'תשע"ט.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פנחס דורון (באנגלית)
* האתר של פנחס דורון-שפלטר (באנגלית)
* רשימת הפרסומים של פנחס דורון, בקטלוג הספרייה הלאומית
* רשימת המאמרים של פנחס דורון באתר רמב"י
* על סיפורו המופלא של רבי פנחס דורון באתר כדורי-נט.
* פינחס בן משה דורון (1933–2019), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Rabbi Dr. Pinchas Doron-Spalter, A"H – Anash.org, Anash.org, ‏30 August 2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260522905171
* GND: 1146482507
* SUDOC: 200421301
* VIAF: 97779257
* WorldCat (עם VIAF): 97779257

 |
**שריר האף** (באנגלית: **Nasalis muscle**) הוא שריר דמוי שריר סוגר (אנ') של האף. הוא דוחס את סחוסי האף (אנ'), ומתחכך בנחיריים. יש אנשים שיכולים להשתמש בו כדי לסגור את הנחיריים כדי למנוע כניסת מים בשהייה מתחת למים. ניתן להשתמש בו כדי לבדוק את תקינות עצב הפנים, שאחראי לו.

מבנה
----

שריר האף מכסה את סחוסי האף במשטח התחתון של האף. הוא מורכב משני חלקים:

* **החלק הרוחבי** יוצא מהלסת העליונה אל הנקבים החותכים (אנ'). הסיבים שלו ממשיכים כלפי מעלה, מתרחבים לאלל דק על גשר האף עם זה של השריר של הצד הנגדי, ועם האפונורוזיס של שריר הפרוצרוס (אנ'). הוא דוחס את הנחיריים ויכול לסגור אותם לחלוטין.
* **החלק האלארי** (שריר הנריס המרחיב (אנ')) יוצא מהלסת העליונה מעל החותכת הצדדית וחודר לתוך הסחוס הגדול של האף (אנ'). הסיבים האמצעיים שלו נוטים מתמזגים עם השריר המדכא הספטי (אנ').

משמעות קלינית
-------------

### שפה שסועה

שריר האף הוא אחד משרירי המפתח שלא נוצרו בצורה נכונה אצל אנשים עם שפה שסועה. לתיקון השפה, יש לזהות את ראש החלק הרוחבי במהלך ניתוח משחזר כדי שניתן יהיה לתפור אותו בניתוח ולחברו למחיצת האף. ניתן גם למקם מחדש את המקור בלסת בעליונה בסימטריה טובה יותר.

### בדיקת עצב הפנים

בשל היותו שטחי, ניתן להשתמש בשריר האף לבדיקת עצב הפנים. ספציפית, ניתן להשתמש בו כדי לבדוק את תקינות הענפים הזיגומטיים (אנ').

תמונות
------

* 
* 
* 
* 
* מיקום שריר האף (מוצג באדום).מיקום שריר האף (מוצג באדום).
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שריר האף** בוויקישיתוף
* תרשים אינטראקטיבי, באתר ivy-rose.co.uk
* Nasalis muscle

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TA98: A04.1.03.009

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**שריר המצח** או בשמו המדעי **frontalis** הוא שריר שמכסה חלק מהמצח. הוא נחשב לחלק מהשריר העורפי-מצחי (occipitofrontalis) שריר אשר כולל בתוכו את שריר המצח ומכסה את כל אזור הפנים.

שריר המצח ממוקם בחלק הקדמי של הראש, מתחיל בחלקו העליון של המצח ומסתיים בחלקו העליון של האף. מקור השריר בגיד שטוח ורחב המחבר בין שריר המצח לשריר העורף בחלקו העליון של הגולגולת, הנקרא galea aponeurotica. סיביו של השריר מכוונים בכיוון אנכי והשריר אינו משתמש בעצמות הקרובות אליו[דרושה הבהרה].

תיאור השריר
-----------

שריר המצח הוא חלק ממערכת שרירים הנקראים שרירי הבעה, והוא הגדול מביניהם. השריר דק יחסית לשרירים אחרים, והוא מהווה חלק גדול מהשריר העורפי-מצחי. הסיבים של שריר זה הם אנכיים. השריר מקושר עם שריר הבעה נוסף - הפרוצרוס. העצב האחראי על תפקוד שריר המצח הוא עצב הפנים שאחראי גם לתזוזת שרירים אחרים בפנים ומקבל דם מהעורק הסופראורביטלי.

תפקידי שריר המצח
----------------

לשריר המצח שני תפקידים :תפקידו העיקרי של שריר המצח הוא לעזור לאדם להרים את גבותיו במיוחד כשהאדם מסתכל למרחק, תנועה זו עוזרת לאדם לראות יותר טוב עצמים כהים או רחוקים. תפקיד נוסף של שריר המצח הוא לקמט את המצח לשם הבעת פנים שמביעה חוסר רצון.

טיפולים קוסמטיים בשריר המצח
---------------------------

יש אנשים הנוהגים להזריק בוטוקס לאזור שריר המצח כדי שלא יהיו קמטים אופקיים אשר נוצרים על ידי שריר המצח.

הבוטוקס מכיל חומר בשם בוטולינום טוקסין A חומר זה מונע המשך התכווצות סיבי שריר המצח על ידי שיתוק החיבור בין העצב לשריר.

הגוף מפרק לאט את החומר עד שמגיע לפעילות מלאה חוזרת של סיבי השריר.

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שריר המצח** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Frontalis - Location, Function and Pictures, www.knowyourbody.net (באנגלית)
2. 1 2  William J. Lipham, **Cosmetic and Clinical Applications of Botox and Dermal Fillers**, SLACK Incorporated, 2008. (באנגלית)
3. ↑  בוטוקס/ דיספורט | ד"ר ענבר, באתר drinbar.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TA98: A04.1.03.004

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**משה אברבנאל** (25 בפברואר 1882 - 10 באוגוסט 1961) היה יוזם ומייסד ראינוע עדן, בית הראינוע הראשון של תל אביב.

קורות חיים
----------

משה אברבנאל נולד בליוזנה שבפלך מוהילב לחיים, שהיה סוחר בקרמנצ'וג. משפחת אביו התייחסה למגורשי ספרד וצאצאיו של דון יצחק אברבנאל, ומשפחת אמו הייתה ממשפחתו של האדמו"ר רבי שניאור זלמן מלאדי, אבי חסידות חב"ד. בילדותו למד בחדר מסורתי ואחר כך בבית ספר.

בין השנים 1902–1912 היה סוחר ותעשיין אריגים ברוסיה, ובשנת 1913 עלה לארץ ישראל והשתקע ב-1914 בתל אביב. הוא בנה את ביתו ברחוב הגלבוע 3 בעיר.

מיד עם הגיעו לארץ ישראל הציע להקים בתל אביב הקטנה בית סינמטוגרף (ראינוע). הייתה לכך התנגדות בוועד תל אביב, אך מעטים תמכו ברעיון, ואחד מהם - מרדכי וייסר - נכנס לשותפות עם אברבנאל, וכך הצליח להוציא את תוכניתו לפועל ולהקים את ראינוע "עדן". את השם "עדן" נתן הסופר ש. בן-ציון, שהיה חברו הטוב של מרדכי וייסר. ב-1913 קיבלו מוועד תל אביב זיכיון בלעדי להפעילו למשך 13 שנים. הראינוע נחנך בסרט 'ימי פומפיאה האחרונים'.

לאחר פטירת וייסר המשיך אברבנאל בשותפות עם בנו משה, ומאוחר יותר הפעיל עמו בשותפות את קזינו גלי אביב, מבנה מיוחד שעמד על כלונסאות בחוף הים מעל המים.

אברבנאל נפטר ביום חמישי 10 באוגוסט 1961 בבית החולים איכילוב ונקבר למחרת היום בבית הקברות קריית שאול בתל אביב.

אחד מנכדיו הוא עודד אברבנאל (1925-2022), מראשוני חיל האוויר הישראלי ומבכירי טייסי אל על בשנות ה-70 של המאה ה-20.

לקריאה נוספת
------------

* 'אברבנאל, משה', בתוך: דוד קלעי, **ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי**, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 21. (הספר בקטלוג ULI)

קישורים חיצוניים
----------------

* קַדְמַת "עֵדֶן" - פרקים מהגדת בית הקולנוע הראשון בתל אביב
* נפטר משה אברבנאל, הַבֹּקֶר, 11 באוגוסט 1961
* ר' משה אברבנאל למנוחת עולמים, הצופה, 13 באוגוסט 1961

הערות שוליים
------------

1. ↑  עופר אדרת, עודד אברבנאל, הטייס החטוף הראשון, מת בגיל 96, באתר הארץ, 20 באוקטובר 2022
2. ↑  קווים לדמותם באתר חיל האוויר. על ירחמיאל שרם ראו: דוד תדהר (עורך), "ירחמיאל שרם", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ו (1955), עמ' 2641.
סוגים שונים של נונצ'קו
**מונצ'קלות** (ביפנית: **ヌンチャク**, נקרא גם **מונצ'קלים** או **נונצ'קה**) הוא כלי נשק המשמש באמנויות לחימה, אשר מורכב משני מקלות המחוברים זה לזה באמצעות שרשרת קצרה או חבל קצר.

השימוש בנונצ'קו הפך למפורסם בעקבות סרטיו של ברוס לי.

היסטוריה
--------

הנונצ'קו היה במקור כלי חקלאי שהומצא על ידי איכרים באזור איי אוקינאווה, ושימש בעיקר לחבטה בגבעולי אורז לשם הפרדת הגרגירים מן הגבעולים, או להצלפה בבהמות השדה.

בתקופת הכיבוש היפני באזור אוקינאווה אסרו הכובשים על המקומיים נשיאת כלי נשק מכל סוג. על כן, חיפשו האזרחים כלי נשק חדשים מוסווים במטרה להגן על עצמם, והשתמשו בכלים חקלאיים שהיו בהישג ידם בתור כלי נשק, לדוגמה טונפה, סאי, קאמה ועוד.

השימוש בנונצ'קו
---------------

השימוש בנונצ'קו מתבצע על ידי העברתו מיד ליד תוך אחיזה באחד המוטות כך שהשני יוכל לשמש כאמצעי הגנה או התקפה.
ישנן טכניקות נוספות בנונצ'קו בהן שני המוטות מוחזקים בשתי הידיים או שני המוטות ביד אחת או שימוש בשתי נונצ'קות בו זמנית.
השימוש בנונצ'קו מלווה בטכניקות רגל או יד מאמנויות לחימה שונות.

הנונצ'קו באמנויות הלחימה המודרניות
----------------------------------

בימינו משמש הנונצ'קו חלק בלתי נפרד מאמנויות לחימה מכל הסוגים: סיניות (ג'יט קון דו), יפניות, קוריאניות (טאקוונדו והפקידו) ואפילו ישראליות (דניס הישרדות).
השימוש בנונצ׳קו מתבצע במספר שיטות:

* **שמיניות** - ישנן שתי שיטות מובילות לביצוע שמיניות. לפי שיטה אחת, יוצרים בנונצ׳קו צורת דמוית "8" מאוזן. בשיטה השנייה, מחזיקים מוט אחד ביד ימין, ומניפים מעל הכתף. את המוט השני תופסים ביד שמאל. מושכים את המוט באלכסון לכיוון הכתף וחוזרים על המהלך אך הפוך. (מניפים בשמאל ותופסים בימין).
* **תפיסה מתחת לבית השחי** - מניפים כמו בתרגיל השמיניות, אך חייבים לדאוג שהמוט יפגע בזרוע. מסובבים את הזרוע, עד שהמוט מתחת לבית השחי, ואז מצמידים את המוט לגוף כך שהמוט תפיס בין הגוף לבית השחי.

קיימות שיטות נוספות

בתרבות הפופולרית
----------------

הנונצ'קו הפך לכלי נשק המזוהה עם אמנויות לחימה מזרח-אסייתיות בעקבות סרטיו של ברוס לי, וסרטים הוליוודיים שהציגו אותו כנשקם של הנינג'ות.

זוג נונצ'קו הם הנשק של צב הנינג'ה מיכלאנג'לו.

בעונות "פאוור ריינג'רס זיאו", "פאוור ריינג'רס זעם הג'ונגל" ובעונה השנייה של "פאוור ריינג'רס דינו זעם" משמש הנונצ'קו בתור אחד מנשקי הריינג'רים.

ראו גם
------

* מורג (כלי חקלאי)
* מורג (כלי נשק)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נונצ'קו** בוויקישיתוף
* הכל על נונצ'קו – כלי להטוטים או כלי נשק?, באתר ישראל דוג'ו, 9 בפברואר 2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007538747005171
* GND: 4042815-1
* LCCN: sh85093277
* NKC: ph487834

 |
**דניאל ספיר** (נולד ב-1970) הוא מנכ"ל חברת סלקום, וקודם לכן מנכ"ל קבוצת תקשוב.

ביוגרפיה
--------

ספיר נולד בירושלים לאיה ויוחנן ספיר, לוחם יחידה 101. היה פעיל בתנועת הנוער הצופים ושימש כמרכז שבט מודיעין.

שירת בחיל האוויר כחוקר מודיעין אוויר.

הוא בוגר תואר ראשון במנהל עסקים עם התמחות בשיווק, מערכות מידע וראיית חשבון מהמכללה למינהל ובוגר תואר שני במנהל עסקים מהקריה האקדמית אונו.

בשנת 1996 החל לעבוד כיועץ תקשורת ואיש מכירות בחברת התקשורת בזק-ביט מקבוצת בזק.

בשנת 1997 החל לנהל את החנות של חברת התקשורת סלקום והתקדם במהלך השנים לתפקידים ניהוליים נוספים. בשנת 2001 מונה למנהל מחלקת הלקוחות העסקיים של החברה.

בשנת 2004 מונה לסמנכ"ל המכירות של חברת התקשורת 013 ברק. במסגרת התפקיד, הצליח להגדיל את מספר לקוחות החברה פי שמונה.

בשנת 2006, עם מיזוגה של ברק 013 עם חברת נטוויז'ן, עבר יחד עם מנכ"ל החברה, דוד קמיניץ, לחברת HOT ומונה לסמנכ"ל השירות והמכירה של החברה והמשנה למנכ"ל. בתפקיד זה ניהל את מערך המכירות והשירות ללקוחות פרטיים ועסקיים.

בשנת 2008 מונה לסמנכ"ל המגזר העסקי בחברת פלאפון תקשורת והגדיל את הכנסות החברה לשלושה מיליארד ש"ח לשנה.

בשנת 2012 מונה למנכ"ל חברת תקשוב, חברת שירות במיקור חוץ למוקדי שירות ומכירה, בבעלות משפחת לבנת. במסגרת תפקידו כמנכ"ל תקשוב, גדלה פעילות החברה. בין היתר, התרחבה החברה לקבוצת חברות, באמצעות רכישה ומיזוג של חברות בהן וואלה!שופס, Beeper, תקשוב SeeU, תקשוב 360, תקשוב TARGET, תקשוב מהבית, תקשוב סוכנות לביטוח,Connect, 7twenty ו-Multisens.

כשנה לאחר מכן, נבחר דניאל במסגרת פרויקט של המגזין TheMarker– "הצעירים והמבטיחים עד גיל 40",כשנתיים ברציפות בקטגוריית המנהלים.

בינואר 2022 מונה מחליפו של אבי גבאי בתפקיד מנכ"ל סלקום.

חיים אישיים
-----------

ספיר נשוי לגל ואב לארבעה ילדים. מתגורר בשכונת עין כרם שבירושלים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הסטוריה של יחידה 101, באתר 202.org.il
2. ↑  גיא הדס, ‏דניאל ספיר מונה לסמנכ"ל המכירות החדש בברק, באתר גלובס, 10 במרץ 2004
3. ↑  שלומי אשכנזי, סמנכ"ל חטיבת הלקוחות של HOT, פורש; דניאל ספיר - בראש חטיבות המכירות והלקוחות, באתר ביזפורטל‏, 20 בספטמבר 2007
4. ↑  גד פרץ, ‏שינוי ארגוני בפלאפון: הטיפול בלקוחות הפרי-פייד הועבר לחטיבה העסקית, באתר גלובס, 24 בנובמבר 2008
5. ↑  גד פרץ, ‏דניאל ספיר, סמנכ"ל בפלאפון, מונה למנכ"ל חברת תקשוב, באתר גלובס, 6 ביוני 2012
6. ↑  TheMarker, הצעירים המבטיחים של כל הזמנים, באתר TheMarker
7. ↑  וואלה! כסף‏, מנכ"ל חדש לסלקום: דירקטוריון החברה בחר בדניאל ספיר, באתר וואלה!‏, 5 בינואר 2022
**חלאופילו סברינו רודוואלד האסלביינק פלייטר** (בהולנדית: **Gleofilo Sabrino Rudewald Hasselbaink Vlijter**; נולד ב-17 בספטמבר 1999) הוא כדורגלן סורינאמי המשחק בעמדת החלוץ.

קריירת מועדונים
---------------

פלייטר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת רובינהוד המקומית, ואף שיחק באקדמיית פיניקס אולסטארס הג'מייקנית. בינואר 2015, פלייטר היה מועמד להצטרף לגנק ואוסטנדה, אך בסופו של דבר נשאר בסורינאם. בשנת 2016 הצטרף פלייטר לקבוצה הבוגרת של המועדון. בינואר 2017 היה מועמד להצטרף לפיינורד רוטרדם, אך לא הצליח להשיג אישור עבודה.

ב-9 בינואר 2018 הצטרף פלייטר לקבוצת הנוער של עירוני קריית שמונה עד לסיום העונה, עם אופציה לחתימה לשלוש שנים. במדי קבוצת הנוער רשם פלייטר חמישה שערים ב-14 משחקים, ובסיום העונה עזב את קריית שמונה.

בקיץ 2018 חתם פלייטר בטורפדו כותאיסי מליגת העל הגאורגית.

באוגוסט 2019 חתם פלייטר לשנתיים באריס לימסול מהליגה הקפריסאית השנייה. בהופעת הבכורה שלו בקבוצה כבש שלושער, בניצחון נגד א.א.ז. זאקאיקו. את הופעת הבכורה שלו במסגרת הליגה ערך בהפסד 0–1 לאלקי אורוקליני.

ב-20 במאי 2020 סיכם בבית"ר ירושלים. ב-4 באוגוסט 2020 חתם על חוזה לשלוש שנים בקבוצה. ב-17 בדצמבר 2020, לאחר פציעה שהשביתה אותו, ערך את הופעת הבכורה שלו במדי בית"ר ירושלים נגד עירוני קריית שמונה באותו משחק גם כבש את שער הבכורה שלו.

ב-15 במאי 2022 כבש צמד ראשון במדי בית"ר ירושלים, במשחק האחרון של עונת 2021/2022 מול עירוני קריית שמונה, שהסתיים בתוצאה 3-3, והגיע לחמישה שערי ליגה בעונה זו. ב-13 בספטמבר 2022 שוחרר מהקבוצה במסגרת השאלה עד לתום העונה להפועל רמת גן.

ב-19 באוגוסט 2023 חתם בדוקסה קאטוקופיה מליגת העל הקפריסאית.

קריירה בינלאומית
----------------

בצעירותו שיחק פלייטר בנבחרות הצעירות של סורינאם. ב-30 באפריל 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, במשחק ידידות נגד גיאנה. ב-5 בספטמבר 2019 כבש צמד בניצחון 0–2 נגד דומיניקה. שלושה ימים לאחר מכן כבש רביעייה בניצחון 0–6 נגד ניקרגואה.

לזכותו של פלייטר 14 שערים, אותם כבש ב-20 הופעות בלבד והוא מלך שערי הנבחרת בכל הזמנים בצוותא עם סטפנו רייסל.

חיים אישיים
-----------

פלייטר, הוא אחיינו של כדורגלן העבר ג'ימי פלויד האסלביינק ובן דודו של הכדורגלן נייג'ל האסלביינק.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  שלמה וייס‏, עירוני קרית שמונה: גלאופילו האסלביינק חתם ויצטרף לקבוצת הנוער, באתר וואלה!‏, 9 בינואר 2018
2. ↑  אופיר סער‏, בית"ר ירושלים: החלוץ גלאופילו האסלביינק סיכם את תנאיו, באתר וואלה!‏, 20 במאי 2020
3. ↑  הבלתי מנוצחים: בית"ר ירושלים וקרית שמונה נפרדו ב-3:3 במחזור הסיום, באתר וואלה!‏, 14 במאי 2022
4. ↑  G. Vlijter, *Soccerway*
5. ↑  תומר חבז, ‏ירד ללאומית: פלייטר האסלביינק חתם בהפועל ר"ג, באתר ONE‏, 13 בספטמבר 2022

| **נבחרת סורינאם – גביע הזהב 2021** |
| --- |
| 1 האהן • 
2 דנקרלוי • 
3 קלייבר • 
4 מאלון • 
5 האפס • 
6 קולוויק • 
7 יוזפזון • 
8 אלברג • 
9 האסלביינק • 
10 ורווי • 
11 בקר • 
12 ניבטה •
13 קוהינור • 
14 אדוארד •
15 דונק •
16 דונלד •
17 אפאי •
18 לירדם •
19 אמופרי •
20 פלייטר •
21 ביססוואר •
22 קומבליוס •
23 קורט •
מאמן: חורה | סורינאםסורינאם |
הרב **עזרא בר-שלום** (נולד ב-1 בינואר 1941, ב' בטבת ה'תש"א) הוא דיין ישראלי, שכיהן כחבר בית הדין הרבני הגדול (1998–2011).

ביוגרפיה
--------

נולד לחנה ובן-ציון חי בר-שלום, נישא לעדינה בתם הבכורה של הרבנית מרגלית והרב עובדיה יוסף.

התגורר במשך 45 שנים בתל אביב, שבה כיהן כאב בית הדין הרבני המקומי, ועמד בראש הסניף התל אביבי של כולל האברכים "חזון עובדיה". בשנת תשל"ה הוסמך לדיינות בידי מועצת הרבנות הראשית. ב-1976 נתמנה לדיין בבתי הדין הרבניים. בשנת 1998 נבחר לכהן בבית הדין הרבני הגדול בירושלים, תפקיד בו נשא עד פרישתו לגמלאות ב-2011. בשנת 2014 עברו בני הזוג בר-שלום להתגורר בירושלים.

במקביל לעבודתו בבתי הדין, ההדיר את ספר השו"ת "שער יהושע" לרבי יהושע בנבנישתי, במסגרת מכון "אור המזרח" של מכון ירושלים (תשמ"ב-תשנ"ב).

משפחתו
------

אחיו היה הרב יוסף בר-שלום, רבה הראשי של העיר בת ים במשך ארבעים שנה, וראש בית המדרש לדיינים בעיר. מחבר ספרי השו"ת "נצח יוסף" ו"ויצבור יוסף".

אשתו, עדינה בר-שלום היא מייסדת המכללה החרדית ירושלים וכלת פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה לשנת ה'תשע"ד.

לבני הזוג שלושה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* פסקי דין של הרב עזרא בר-שלום(הקישור אינו פעיל), במאגר "תקדין"
* פסקי דין של הרב עזרא בר-שלום בבית הדין הגדול, באתר "דעת"

הערות שוליים
------------

1. ↑  חוקה דיינים, באתר ארכיון המדינה, עמ' 158
2. ↑  הודעה ע ל מינוי דיינים, ילקוט הפרסומים 2196, 1976, עמ' 1257
3. ↑  הודעה על מינוי דיינים, ילקוט הפרסומים 4696, עמ' 405

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007412901105171
* LCCN: n83158378
* VIAF: 21059958
* WorldCat (עם VIAF): 21059958

 |
בפיזיקה, **עקרון היחסות** הוא הדרישה שכל משוואה המתארת חוק פיזיקאלי תהיה בעלת תוצאה זהה בכל מערכות הייחוס הקבילות. את העיקרון טבע איש האשכולות אנרי פואנקרה במסגרת עבודתו בפיתוח תורת היחסות, במקביל לפיתוח שערך אלברט איינשטיין שהוביל לתורת היחסות הפרטית ולתורת היחסות הכללית.

לדוגמה, במסגרת תורת היחסות הפרטית משוואות מקסוול זהות בכל מערכות הייחוס האינרציאליות. במסגרת תורת היחסות הכללית משוואות מקסוול או משוואות השדה של איינשטיין זהות במערכות ייחוס שרירותיות שונות. כמה עקרונות של תורת היחסות יושמו בהצלחה ברחבי התחומים הפיזיקליים, בין אם באופן מרומז (כמו במכניקה הניוטונית; שהתפתחה טרם הגדרת העיקרון) ובין אם באופן מפורש (כמו בתורת היחסות הפרטית ובתורת היחסות הכללית של איינשטיין). במקור, גלילאו גליליי ניסח את עקרון היחסות המקורי כדי להציג שלא ניתן לקבוע לפי חוק פיזיקאלי אם כדור הארץ סובב סביב השמש או להפך.

ב-1904 הגדיר פואנקרה את העיקרון: "עקרון היחסות, לפיו חוקי התופעות הפיזיקליות צריכים להיות זהים, בין אם מנקודת מבטו של צופה מקובע, או מנקודת מבטו של מתבונן הנישא בתנועה אחידה ביחס לתופעה; כך שלא היה ולא יהיה בהישג ידינו כל אמצעי להבחין אם אנו נסחפים בתנועה כזו או לא." עקרון היחסות קובע שאין דרך פיזיקאלית להבדיל בין גוף שנע במהירות קבועה לבין גוף שאינו נע. אפשר לקבוע שגוף אחד זז ביחס למשנהו, אבל אי אפשר לקבוע מי מהם זז ומי לא. חוקי הפיזיקה זהים במערכות ייחוס הנעות אחת במהירות קבועה ביחס לאחרת, כך שלא ניתן לערוך שום ניסוי פיזיקאלי המסוגל להצביע אם הגוף אינו נע או בתנועה.

קישורים חיצוניים
----------------

* Relativity Gravity and Cosmology

הערות שוליים
------------

1. ↑  THE PRINCIPLE OF RELATIVITY, www.tau.ac.il
2. ↑  Henri Poincaré, **The Principles of Mathematical Physics**

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4177693-8
* NDL: 00571478

 |
הלוגו של קומיק-קון, סן דייגו, שמופיע בכניסה למתחם.
**קומיק-קון הבינלאומי, סן דייגו** (באנגלית: **San Diego Comic-Con International** או בראשי תיבות **SDCC**) הוא כנס החובבים הגדול בעולם לקומיקס בפרט ולבידור בכלל, הנערך מדי שנה במרכז הכנסים בסן דייגו, קליפורניה, ארצות הברית.

הכנס מציג תרבות פופולרית מז'אנרים רבים, ביניהם קומיקס, ובקומיקס, מדע בדיוני, פנטזיה, אנימציה, אנימה, מאנגה, ספרות אימה, משחקי וידאו, משחקי קלפים ורומנים גרפיים. כנס זה מארח אמנים רבים מתעשיית הבידור, לרבות קולנוע וטלוויזיה לצורכי קידום מכירות, ומחלקים בו פרסי תעשייה כגון פרס אייזנר. במקום מתקיימות סדנאות וסמינרים עם אנשי מקצוע מתחום הקומיקס, הקרנות בכורה של קדימונים לסרטים עתידיים, תחרויות תחפושות קוספליי ופסטיבל סרטים עצמאיים.

הכנס נוסד ב-21 במרץ 1970 בשם Golden State Comic Book Convention על ידי קבוצת תושבים מקומיים, ולפי המגזין הכלכלי פורבס הוא הגדול ביותר מבין כל כנסי קומיק-קון שנערכים ברחבי העולם.

היסטוריה וארגון
---------------

הכנס נוסד ב-1970 על ידי של דורף, ריצ'רד אלף, קן קרוגר, מייק טווארי, בארי אלפונסו, בוב סורק וגרג ביר. של דורף, יליד מישיגן, דטרויט, מעריץ קומיקס, עלה, באמצע שנות ה-60, על "דטרויט טריפל-פאן פיירס", אחד מכנסי אוהדי הקומיקס המסחריים. כשהוא עבר לסן דייגו, קליפורניה, ב-1970, הוא ארגן כנס של יום אחד (גולדן סטייט קומיק-מיניקון) ב-21 במרץ 1970, בתור "הרצה יבשה" לכנס היותר גדול שהוא קיווה לערוך. דורף המשיך להיות קשור לכנס כנשיא או כמנהל, במשך שנים רבות, עד שיצא מהארגון. אלף שימש ביחד עם קרוגר כיו"ר הכנס הראשון והפך ליו"ר היחיד ב-1971.

לאחר ההתכנסות הראשונית, כנס הקומיקס של סן דייגו בן השלושה ימים, הגולדן סטייט קומיק-קון, משך 300 אנשים ונערך במלון יו.אס. גרנט מה-1 עד 3 באוגוסט 1970. מיקומים אחרים בשנים המוקדמות של הכנס כוללים את מלון אל קורטז, אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו, וגולדן הול לפני שעבר הכנס למרכז הכנסים של סן דייגו ב-1991.

סמל הכנס עוצב על ידי ריצ'רד בראנינג וג'וש ביטמן ב-1995.

הכנס מאורגן על ידי פאנל של 13 חברים, 16 עד 20 עובדים במשרות מלאות וחלקיות ו-80 מתנדבים.

קומיק קון אינטרנשיונל הוא ארגון ללא מטרות רווח, והכנסות האירוע משמשות למימונו.

מקורות
------

* The "Secret Origin" of San Diego's Comic-Con International (באנגלית)
* San Diego Comic-Con – Frequently Asked Questions (באנגלית)

ראו גם
------

* פאנדום

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קומיק-קון, סן דייגו** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של קומיק-קון, סן דייגו
* קומיק-קון, סן דייגו, ברשת החברתית פייסבוק

* קומיק-קון, סן דייגו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* קומיק-קון, סן דייגו, ברשת החברתית אינסטגרם

* קומיק-קון, סן דייגו, סרטונים בערוץ היוטיוב

* קומיק-קון, סן דייגו, הבלוג הרשמי

* קומיק-קון, סן דייגו, באתר פינטרסט

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Coolest Costumes Of Comic-Con, David M. Ewalt, July 25th 2011

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 4ebe7dcb-f8b8-40d7-a104-8bf1b39f8ab4

 |
מראה אחורי המבנה, במבט מהר חוצבים
העתק משוחזר של חדרו של הרבי מלובביץ' בבניין
**בית הכנסת חב"ד - 770** הוא בית כנסת בולט המשמש את קהילת חב"ד בשכונת רמת שלמה בירושלים. בית הכנסת נבנה בשנת 2003 כהעתק של חזית מרכז חב"ד העולמי - 770 שבניו יורק. זהו המבנה היחיד בעיר שנבנה מאריחי לבנים אמריקאיות אדומות[דרוש מקור]. המבנה בולט בנופה של ירושלים, בעיקר באזור ערוץ נחל צופים שלמרגלות הרכס, ונראה משכונות צפוניות רבות מדרום-מזרח ליער רמות. זהו בית הכנסת החב"די הגדול בירושלים[דרושה הבהרה].

בית הכנסת ממוקם ברחוב האדמו"ר מלובביץ', המרכז את כ-200 משפחות חסידי חב"ד שבשכונה, והן מהוות את הקהילה החב"דית הגדולה בעיר.

היסטוריה
--------

הקהילה החלה להתיישב במקום עם הקמת השכונה בשנות ה-90, ביוזמת חבר העירייה ונציג חב"ד יעקב שנור. ביוזמת הרב יוסף יצחק הבלין נבנה הבניין בצורת מרכז חב"ד בניו יורק. האישורים עבור בנייתו ניתנו לאחר מאמצים רבים מצד הקהילה ועמיתיה. אחד האישורים ניתן כיוון שבטופס הבקשה נכתבה בקשה למבנה ב"אֶבֶן חוּמָה" (ללא ניקוד), ונציג העירייה הבין את הנכתב כאֶבֶן חוֹמָה, סיפור זה הפך למוכר בקהילת חב"ד[דרוש מקור]. האבנים לציפוי הבניין יובאו מבית חרושת בניו יורק. הנחת אבן הפינה מאבן שנלקחה מ-770 המקורי, התקיימה בכסלו תשס"א (2000) וכעבור שנתיים בכסלו תשס"ג נערכה חנוכת הבית.

רב הקהילה ובית הכנסת הוא הרב יוסף יצחק הבלין, משפיעי הקהילה הם הרב יוסף יצחק אופן והרב יוסף יצחק רוזנברג.

המבנה מתייחד בכך שאין לו פנים ואחור, ובשונה מהבניין המקורי. בית הכנסת הירושלמי נבנה כשחזיתו היא משני הכיוונים כך שהיא נראית גם לעבר הנוף בכיוון יער רמות והשכונות המרוחקות, החל משכונות הבריח הסמוכות יותר ועד לשכונת רוממה וסביבתה. בסביבות 2019 עם הרחבת השכונה, נבנה פרויקט מגורים הכולל 3 בניינים במורד הגבעה ובסמיכות לבית הכנסת. עם בניית בתים אלו חזותו של בית הכנסת הוסתרה חלקית, לכיוון מזרח. בית הכנסת, בשונה מהבניין המקורי, אינו מחולק לחדרים וכל קומת הכניסה משמש כאולם מרכזי, בקומה העליונה יש עזרת נשים המשמש בימי חול לכולל אברכים. בצד האולם חדר ספח שהוא העתק של חדר הרבי מלובביץ' בברוקלין.

בקומה התחתונה שוכן אולם אירועים על שם אליעזר ננס ומקווה טהרה שנחשב לאחד המקוואות המפוארים בישראל. המקווה נחנך בשנת 2012 בתרומת מאיר זאיאנץ מברזיל, והוא מתפרס על פני 300 מ"ר.

גלריה
-----

* היכל התפילה ואולם אירועים:

* אולם בית הכנסת בקומת הכניסהאולם בית הכנסת בקומת הכניסה
* 
* אולם אירועים בקומה התחתיתאולם אירועים בקומה התחתית
* 

* אחורי המבנה, מכיוון ואדי נחל צופים:

* 
* 
* 
* 
* 

* חזית המבנה, מכיוון הכניסה ברחוב האדמו"ר מליובאוויטש:

*

לקריאה נוספת
------------

יובל בן-עמי, **ארץ הפלאות**, עם עובד 2007. עמ' 97

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת 770** בוויקישיתוף
* אפי מאיר, העתק של בית הרבי מילובביץ' יוקם בירושלים 06.10.02, ynet
* תיעוד מרהיב: בניין 770 בירושלים ● 80 תמונות
* מראה בית הכנסת, ומראה נוסף, באתר יוטיוב, צחי שקד מורה דרך
* צפו • בית 770 בשכונת רמת שלמה תחת מעטה השלג הלבן, קול חי

הערות שוליים
------------

1. ↑  בנין בית רבינו 770: קריית ליובאוויטש, רמת שלמה, ירושלים. חנוכת הבית, הספרייה הלאומית
2. ↑  מ-770 רמת שלמה ל-770 בית-חיינו: היערכות למסע הקהל הגדול, COL
3. 1 2  נחל צופים באתר טבע ונופים בירושלים
4. ↑  זה לא ארמון אצולה באירופה, זה מקווה טהרה חב"די, שטורעם
5. ↑  כזה מקווה עוד לא ראיתם, גלריה, כיכר השבת

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007377799905171

 |
**נרי אנטוניו ברנס קארדנאס** (בספרדית: **Nery Antonio Brenes Cárdenas**; נולד ב-25 בספטמבר 1985 בלימון) הוא אתלט קוסטה ריקני המתחרה בריצת 400 מטר.

חייו
----

ברנס התחרה לראשונה באליפות העולם שנערכה בהלסינקי ב-2005 ללא הצלחה רבה וסיים במקום ה-39. באליפות העולם שנערכה כעבור שנתיים באוסקה שיפר משמעותית את הישגיו והעפיל לשלב חצי הגמר, בו סיים במקום ה-11, בשיא אישי חדש של 45.01 שניות. באותה שנה זכה גם במדליית ארד באליפות צפון אמריקה, מרכז אמריקה והקריביים.

באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בוולנסיה ב-2008 סיים ברנס במקום הרביעי. באותה שנה השתתף לראשונה במשחקים האולימפיים, באולימפיאדת בייג'ינג (2008). הוא סיים במקום העשירי, בתוצאה 44.94 שניות, שהיוותה שיא אישי חדש עבורו. בשנת 2009 סיים במקום הרביעי באליפות מרכז אמריקה והקריביים באתלטיקה, ובשנת 2010 זכה בשתי מדליות זהב בתחרויות אזוריות גדולות: המשחקים האיברו-אמריקאיים שנערכו בסן פרננדו שבספרד ומשחקי מרכז אמריקה והקריביים שנערכו במאיאגואס שבפוארטו ריקו. במאיאגואס אף שיפר את שיאו האישי והעמידו על 44.84 שניות.

בשנת 2011 התחרה ברנס באליפות העולם שנערכה בטגו. הוא לא הצליח לשחזר את הישגיו, והסתפק במקום ה-17. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בגואדלחרה באותה שנה רשם יכולת טובה יותר, וזכה במדליית הזהב תוך שהוא משפר את שיאו ל-44.65 שניות.

באליפות העולם באולם שנערכה באיסטנבול ב-2012 רשם ברנס את הישג השיא שלו, כשזכה במדליית זהב. התוצאה שקבע, 45.11 שניות, היוותה הן שיא אליפות והן שיא אישי חדש.

באולימפיאדת לונדון (2012) היה ברנס רחוק משיאו. הוא סיים במקום ה-24 במוקדמות, 4 מאיות השנייה פחות מתוצאה שהייתה מספיקה כדי להעפיל לשלב חצי הגמר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נרי ברנס** בוויקישיתוף

* נרי ברנס, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* נרי ברנס, באתר olympedia.org
* נרי ברנס, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* נרי ברנס, באתר ליגת היהלום
* נרי ברנס, באתר Track and Field (גברים)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 14169943

 |