recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**חטוף** (באנגלית: **Kidnap**) סרט מתח אמריקאי משנת 2017 עם האלי ברי בתפקיד הראשי.

זה הסרט השני שלה העוסק בחטיפה לאחר "הקריאה" משנת 2013.

תקציר העלילה
------------

קרלה דייסון (האלי ברי) היא אם יחידנית המגדלת את בנה פרנקי בן השש (סייג' קוריאה) ועובדת למחייתה כמלצרית בדיינר בניו אורלינס.

לאחר גמר המשמרת בדיינר היא לוקחת את פרנקי לבלות בפארק העירוני. היא משוחחת עם עורך הדין שלה בענייני משמורת על פרנקי ובתום השיחה היא רואה שפרנקי איננו וגם לא עונה לקריאותיה.

לבסוף היא מבחינה באשה שגוררת את פרנקי ומכניסה אותו בכוח למכונית פורד מוסטנג ירוקה. המכונית מתחילה לנסוע וקרלה נתלית עליה עד שהיא נזרקת לכביש. היא מצליחה להגיע למכוניתה ומכאן מתחיל מרדף ארוך אחרי החוטפים.

לאחר מרדף ארוך נעצרת מכונית החוטפים וממנה יוצאת האשה המזהה עצמה בשם מרגו (כריס מגין) ודורשת 10.000$ מקרלה היא נכנסת למכוניתה של קרלה ומורה לה לנסוע בעקבות מכוניתו של חברה החוטף (ליו טמפל). בעברם במנהרה היא תוקפת את קרלה אך זו מצליחה להתגבר עליה ולהשליכה מהרכב.

החוטף ממשיך בנסיעתו ומעורב בתאונת דרכים שלאחריה הוא יוצא מהרכב עם פרנקי. קרלה מגיעה לתחנת משטרה ומתקבלת בקרירות. היא מסתכלת בקיר המלא תמונות של ילדים נעדרים ומחליטה לוותר על עזרת המשטרה ולהמשיך את המרדף בעצמה.

היא מצליחה לעצור נהג ומספרת לו על המרדף הם מזהים את מכונית החוטף אך החוטף פוגע בהם במכוניתו. הנהג נהרג ומכונית החוטף נעצרת.

קרלה הפצועה זוחלת למכונית אך פרנקי לא שם. החוטף פותח עליה באש אך היא משחררת את מעצורי הרכב שמידרדר ופוגע בעץ. המכה הורגת את החוטף. קרלה שולפת את ארנקו ובו כתובתו.

היא מגיעה לבית ביער ומבחינה במרגו נכנסת לאסם. לאחר שהיא מזעיקה את המשטרה כשהיא מתגנבת לאסם היא קוראת לפרנקי שעונה לה כי הוא בקומה העליונה עם שתי בנות חטופות.

מרגו שומעת את הקולות ומחפשת את קרלה ובנה המתחבאים בנחל מתחת לגשר עץ. קרלה דוחפת את מרגו למים ומטביעה אותה.

הם חוזרים לאסם ולפתע מופיע שם גבר מזוקן עם רובה. קרלה מספרת לו את סיפור החטיפה והוא אומר שיש להוריד את הבנות מלמעלה, בשנייה האחרונה מבינה קרלה שהגבר הזה הוא ראש הכנופיה היות שלא סיפרה לו על הבנות והיא הורגת אותו במכת מעדר.

לבסוף מגיעים השוטרים וקרלה ומתפרסמת כגיבורת היום שחשפה רשת עולמית של מבריחי ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של חטוף
* חטוף, ברשת החברתית פייסבוק

* חטוף, ברשת החברתית טוויטר

* חטוף, ברשת החברתית אינסטגרם

* "חטוף", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "חטוף", באתר נטפליקס

* "חטוף", באתר AllMovie (באנגלית)

* "חטוף", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "חטוף", באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* "חטוף", באתר Metacritic (באנגלית)

* "חטוף", באתר אידיבי

* "חטוף", באתר Hulu סרטים (באנגלית)

* "חטוף", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט חטוף, באתר יוטיוב
**הקווקז הקטן** היא מערכת הרים בדרום קווקז (עבר הקווקז); היא משתרעת מהחוף הדרום-מזרחי של הים השחור (בדרום-מערב גאורגיה), דרך דרום גאורגיה וצפון ארמניה, עד מערב אזרבייג'ן.

מערכת הקווקז הקטן משתרעת כמעט במקביל לקווקז הגדול, במרחק ממוצע של 100 ק"מ מדרומה. אורך הקווקז הקטן הוא כ-600 ק"מ - כמחצית מאורכו של הקווקז הגדול. הקווקז הקטן מופרד מהקווקז הגדול על ידי שורה של מישורים ועמקים ורק במרכז גאורגיה הן מחוברות על ידי הרי ליחי.

הנקודה הגבוהה ביותר במערכת הרי הקווקז הקטן היא פסגת ההר ארגץ - 4,090 מטרים. (40 ק"מ מצפון-מערב לירוואן, בירת ארמניה).

הרכסים העיקריים של מערכת הרי הקווקז הקטן: רכס מסחתי (בדרום-מערב גאורגיה), רכס תריאלתי (בדרום-מרכז גאורגיה), רכס לוכ (בדרום-מרכז גאורגיה ובעיקר בצפון-מערב ארמניה), רכס בזום (בצפון-מרכז ארמניה), רכס סוואן (בצפון-מזרח ארמניה ובצפון-מערב אזרבייג'ן), רכס מורובדג (בצפון-מערב אזרבייג'ן) ורכס קרבך (במערב אזרבייג'ן).

בצד הצפוני של הקווקז הקטן - ההרים הנמוכים מבין ההרים המערביים של המערכת מתאפיינים בצמחייה של אזור סובטרופי גשום; בחלק המזרחי של אותו צד, צמחיית ההרים הנמוכים מתאימה לאזורי יובש. בגובה ממוצע, הרי הצד הצפוני מכוסים יערות עבותים, ואילו ההרים הגבוהים ביותר מאופיינים באחווים של כרי דשא ופרחי הרים.

בצד הדרומי של הקווקז הקטן הצמחייה ערבתית - מאופיינת בעשבים, בשיחים ובחורשות דלילות של עצים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הקווקז הקטן** בוויקישיתוף
* הקווקז הקטן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4441470-5
* NKC: ge658906
* VIAF: 237436199
* WorldCat (עם VIAF): 237436199

 |
**מנחת מחבת** היא קרבן מנחה מסוג מנחת נדבה שאותה הקריבו בבית המקדש.

המקור בתורה
-----------

המקור בתורה למנחה זו, כתוב בפרשת ויקרא. נוסף על הציווי הכללי של קרבן מנחה, נוסף ציווי פרטי בנוגע לדיני המחבת: "וְאִם מִנְחָה עַל הַמַּחֲבַת קָרְבָּנֶךָ סֹלֶת בְּלוּלָה בַשֶּׁמֶן מַצָּה תִהְיֶה. ו פָּתוֹת אֹתָהּ פִּתִּים וְיָצַקְתָּ עָלֶיהָ שָׁמֶן מִנְחָה הִוא."

החלק הנותר מהקורבן, נקרא בתלמוד "שיריים", יש עליו קדושה, עד כדי כך שלפי שיטת ריש לקיש, אם חסר מהשירים לפני הקטרה, המנחה כולה פסולה השיריים נאכלים על ידי הכוהנים העובדים באותה משמרת: "וְהַנּוֹתֶרֶת מִן הַמִּנְחָה לְאַהֲרֹן וּלְבָנָיו קֹדֶשׁ קָדָשִׁים מֵאִשֵּׁי ה'".

כאשר מדובר בקרבן כזה הנעשה על ידי סולת, מזהירה התורה לא להוסיף חומרים העלולים להחמיץ את הקרבן כמו למשל שאור: "כָּל הַמִּנְחָה אֲשֶׁר תַּקְרִיבוּ לַה' לֹא תֵעָשֶׂה חָמֵץ כִּי כָל שְׂאֹר וְכָל דְּבַשׁ לֹא תַקְטִירוּ מִמֶּנּוּ אִשֶּׁה לַה'. יב קָרְבַּן רֵאשִׁית תַּקְרִיבוּ אֹתָם לַה' וְאֶל הַמִּזְבֵּחַ לֹא יַעֲלוּ לְרֵיחַ נִיחֹחַ. יג וְכָל קָרְבַּן מִנְחָתְךָ בַּמֶּלַח תִּמְלָח וְלֹא תַשְׁבִּית מֶלַח בְּרִית אֱלֹהֶיךָ מֵעַל מִנְחָתֶךָ עַל כָּל קָרְבָּנְךָ תַּקְרִיב מֶלַח."
ספר ויקרא, פרק ז'

ההבדל בין מנחת מחבת למנחת מרחשת
-------------------------------

נחלקו רבי יוסי הגלילי ורבי חנינא בן גמליאל מה ההבדל בין מנחת מרחשת למנחת מחבת, שהרי מבואר בפסוק ששניהם נעשים באופן שווה.

לפי שיטת רבי יוסי הגלילי, ההבדל בין מחבת למרחשת הוא שמרחשת הוא סיר מכוסה, ואילו המחבת אינה מכוסה. 

לעומת זאת, סבור רבי חנינא בן גמליאל, כי ההבדל בין מרחשת למחבת, היא אופן הטיגון או הבישול. במנחת מחבת, השמן צף על הסיר השטוח (בדומה למחבת שבימינו), ולכן הלחם שנעשה מהסולת המטוגנת, יוצא בצורה קשה, לעומת זאת המרחשת נעשית על כלי עמוק מלא בשמן, ולכן הלחם שמבושל בו יוצא רך וספוג בשמן, זאת לפי פירוש רש"י.

לעומת זאת, הרמב"ם מפרש:"מה בין מחבת למרחשת. מרחשת יש לה שפה והבצק שאופין אותו עליה רך, שהרי יש לה שפה ואינו יוצא. ומחבת אין לה שפה והבצק שאופין אותו בה קשה כדי שלא יצא מכאן ומכאן", כלומר את מעשה המרחשת בללו בבלילה רכה מאוד - שכן אין חשש שתשפך מהסיר, ואילו את העיסה שאותה טיגנו במחבת, לשו בבלילה קשה, שכן כדי שלא תפול מהכלי - העשוי באופן שטוח ואין לו דופן כלל, יש צורך לעשותה קשה.

טיגון ואפייה
------------

לפי שיטת התוספות, ציווי מנחת מחבת, מרחשת ומאפה תנור, אינו על עצם העשייה, הטיגון הבישול או האפייה, אלא רק על הבאת הקורבן, ומכיוון שכן אין חיוב כלל לאפות אותם דווקא בתנור המתכת היחיד שהיה בבית המקדש, אלא ניתן לאפות בכלי פרטי בבית.[דרוש מקור] לעומת זאת, הרמב"ם חלוק על כך, והוא פוסק, שרק ההכנות לאפייה, הטיגון והבישול היו בחוץ, אבל האפייה והטיגון עצמם היו בבית המקדש על כלי מיוחד שיוחד לכך: "כל המנחות טחינתן והרקדתן בחוץ. **ולישתן ועריכתן ואפייתן בפנים**. וכל מעשיהן כשרים בזר עד שיבואו לבית הקמיצה. **ומחבת ומרחשת היו בעזרה**. ושתיהם מכלי השרת ומקדשין. ותנור של מקדש של מתכת היה". הרמב"ם סובר כדעת רש"י, שכותב שכלי המחבת והמרחשת היו כלי שרת.

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף ט', עמוד א'.
2. ↑  ספר ויקרא, פרק ב'
3. ↑  תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף ס"ג, עמוד א'.
4. ↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר עבודה, הלכות מעשה הקרבנות, פרק י"ג, הלכה ז'
5. ↑  תלמוד בבלי, מסכת זבחים, דף צ"ה, עמוד ב'.
6. ↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר עבודה, הלכות מעשה הקרבנות, פרק י"ב, הלכה כ"ג
**יועץ מס** הוא אדם העוסק במתן ייעוץ לנישומים בנושאי מסים ובייצוג נישומים בפני רשויות המס כולל הגשת טפסים מסוימים לרשויות המס.

יועץ מס נדרש לידע מקיף בחוקי המיסים ובהנחיות רשות המיסים, ובפרט הוא נדרש לבקיאות בניהול ספרים ובניכוי מס במקור.

תחומי אחריות
------------

בתחומי הטיפול והאחריות של יועצי המס נמנים בין היתר הנושאים הבאים:

* ביצוע תכנון מס
* ייצוג מול שלטונות המס
* ייצוג בפני המוסד לביטוח לאומי בסוגיות של גביית דמי ביטוח לאומי.
* הכנת והגשת דו"ח שנתי לפקיד השומה
* הכנת והגשת הצהרות הון.

השימוש בשירותיו של יועץ מס אינו חובה, ונישום רשאי לנהל את קשריו עם פקיד השומה באופן ישיר או באמצעות מייצג אחר (רואה חשבון או עורך דין).

בישראל
------

פעילותם של יועצי מס בישראל מוסדרת בפקודת מס הכנסה. בשנת 1996 נוסף לפקודה סעיף 236 ב1(ב), שבו נאמר: "אדם שאינו רשום בפנקס יועצי המס לפי פקודה זו, לא יעשה פעולה של יועץ מס, לא יתחזה ליועץ מס, ולא ישתמש בכל תואר או כינוי העשויים ליצור רושם שהוא יועץ מס", אך בפסק דין הנדלמן של בית משפט השלום בתל אביב קבע השופט דוד רוזן כי מי שאינו רשום בפנקס יועצי המס אינו רשאי לייצג נישומים, אך האיסור על אדם להיקרא יועץ מס ולתת ייעוץ מס עומד בסתירה לחוק יסוד: חופש העיסוק ובטל מעיקרו. פסק דין זה מהווה מקרה נדיר, וכפי הנראה יחיד, שבו בוטל סעיף חוק בבית משפט השלום. בהערת אגב בערעור שהוגש על פסק הדין (ע"פ (ת"א) 70597/04) מתחה השופטת יהודית שיצר ביקורת על ביטולו של הסעיף. לדבריה: "טוב היה עושה בית משפט קמא אילו נקט במידה רבה יותר של איפוק שיפוטי בעניין בטלות סעיף 236ב1(ב)".

בעקבות פסק דין הנדלמן נחקק חוק הסדרת העיסוק בייצוג על ידי יועצי מס, התשס"ה-2005, שבו נקבע שייצוג נישומים לפני רשות מס יהיה בידי מורשים בלבד. יועצי המס, העומדים בתנאים הקבועים בחוק, רשאים לייצג נישומים במוסדות רשות המסים בישראל ובמשרדי המוסד לביטוח לאומי. יועץ מס מייצג הוא מי שרשום בפנקס יועצי המס המייצגים ויש לו רישיון בר תוקף. לקבלת רישיון נדרש מבקש הרישיון לעמוד בבחינה של מועצת יועצי מס ולעבור התמחות בייצוג נישומים לפני רשויות מס במשך 12 חודשים.

### לשכת יועצי מס בישראל

 ערך מורחב – **לשכת יועצי מס בישראל**  

מרבית יועצי המס בישראל מאוגדים ב"לשכת יועצי מס בישראל" ומשרתים את קהל הנישומים בכל הנושאים הקשורים במוסדות המס. יועצי מס מורשים נותנים בין היתר שירותים כגון פתיחת וסגירת תיקים במוסדות רשות המיסים לישראל (גם לאזרח שאינו יועץ מס מותר לעשות כן אם כי על יועץ מס חלות פחות הגבלות ביורוקרטיות בעניין זה), ייעוץ מס כלכלי, החזרי מס לשכירים, תיאומי מס, ניהול חשבונות, חישובי שכר, עריכת והגשת דוחות שנתיים והצהרות הון,

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **יועץ מס** |

* חוק הסדרת העיסוק בייצוג על ידי יועצי מס, בספר החוקים הפתוח
* אתר רשות המסים בישראל
* אתר לשכת יועצי המס בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  פ (ת"א) 4696/01 מדינת ישראל נגד משה הנדלמן, ניתן ב-14 באפריל 2003
2. ↑   חוק הסדרת העיסוק בייצוג על ידי יועצי מס, בספר החוקים הפתוח
3. ↑  סעיף 10 לחוק הסדרת העיסוק בייצוג על ידי יועצי מס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4057411-8
* NDL: 00574594
* NKC: ph119351

 |
ה**ברקודה** (בגרמנית: Barracuda, על שם הדג האימתני), הוא טורפדו גרמני הנעזר בטכנולוגיית הסופרקביטציה (Supercavitation) כדי לנוע במהירויות חסרות תקדים לקליע תת-מימי - לטענת המפתחים מעל 400 קילומטר לשעה. הוא הוצג לראשונה ב-2005 בכנס IMDEX שבסינגפור על ידי החברה הגרמנית Diehl BTG Defence לאחר שעבר סדרה של ניסיונות מוצלחים. לטענת המפתחים, הברקודה לא רק מעט מהיר יותר מקודמו הרוסי ה-Shkval, אלא גם בעל יכולת תמרון גבוהה יותר ודיוק רב יותר.

תיאור הטורפדו
-------------

מהמידע המועט שנחשף, עולה כי מנוע הטורפדו הוא מסוג מנוע דלק מוצק, והטורפדו מצויד במערכת ניווט אינרציאלית וביחידת ביות. במהלך התנועה התת-מימית הברקודה מייצר סביבו מעטפת של בועות אוויר (המכונה Cavitation bubble), אשר מורידה באופן משמעותי את גרר המים, ובעזרת המנוע הרקטי רב העוצמה שלו הוא מסוגל לשייט במהירות העולה על 400km/h. מאפיין אחד המבדיל את הטורפדו מאחרים הוא מערכת הניהוג המשוכללת שלו, המצוידת בגירוסקופים מסוג סיב אופטי ובמערכת ביות אוטומטית. על פי המפתחים, במהלך ניסויים הברקודה הדגים "תנועה יציבה גם בקו ישר וגם במהלך מסלול עקום".

הערות שוליים
------------

1. ↑  German torpedo missile Barracuda
**אלפיין אקספרס אנזיין** (מגרמנית: **Alpenexpress Enzian**; נקראה בעבר **Grottenblitz** – הבזק המערה) היא רכבת הרים ממונעת עם אפשרות לשימוש במציאות מדומה המיוצרת על ידי Mack Rides ונמצאת בפארק אירופה. היא ממוקמת בחלקו האוסטרי של הפארק, ונבנתה בשנת 1984. אלפיין אקספרס הייתה רכבת ההרים הראשונה שנבנתה בפארק.

פירוט טכני
----------

ברכבת אלפיין אקספרס ישנם 10 קרונות שיכולים להכיל 38 אנשים (ארבעה לכל קרון, שניים בשורה). כל קרון מצויד במנוע חשמלי המחובר אל המסילות הנמצאות בין הפסים. המנועים מניעים גלגלים הפועלים על מסילה שלישית במרכז המסילה. הנסיעה היא באורך של 250 מטר במהירות של כ-45 קילומטר לשעה. היא יכולה להסיע עד 1,050 אנשים בשעה וזמן נסיעה של דקה ו-40 שניות.

מציאות מדומה
------------

ניתן לקבל בתוספת תשלום משקפי חווית מציאות מדומה החל מספטמבר 2015. הנוסעים חובשים אוזניות אלחוטיות של Samsung Gear VR עם מבחר של ארבע חוויות מציאות מדומה.

מערך
----

בתחילה הנסיעה הרכבת פונה בחדות ימינה, וממשיכה אל "עולם הקסם של היהלומים", מערה מלאכותית המכילה גמדים ודמויות נוספות מהאגדות. הרכבת פונה שוב בחדות ימינה מתוך המערה וחוזרת אל התחנה. בדרך כלל הנסיעה היא בעלת שתי הקפות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של Alpenexpress Enzian
* ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Alpenexpress Enzian** בוויקישיתוף
**ויליאם דייוויד "וילי" יאנג** (אנגלית: **William David "Willie" Young**; נולד ב-25 בנובמבר 1951) הוא כדורגלן עבר סקוטי.

קריירה
------

בתחילת דרכו הביעו בו התעניינות מספר מועדונים כגון קובנטרי סיטי והארטס, אך לבסוף הוא חתם באברדין, ושיחק שם בין 1970 ל-1975. הוא היה בלם חסון וגבוה, ובסך הכל הבקיע 14 שערים ב-187 משחקים. בתקופה זו הוא השתתף בחמישה משחקים במדי נבחרת סקוטלנד בכדורגל עד גיל 23, כאשר את הופעת הבכורה הוא עורך מול הנבחרת המקבילה של ויילס ב-1972.

הוא הוחתם על ידי טוטנהאם הוטספר בספטמבר 1975, והשתתף ב-88 משחקים במשך שתי עונות בספרס. במרץ 1977 הוא הוחתם על ידי ארסנל תמורת 80,000 לירות שטרלינג. יאנג זכה למקום קבוע בהרכב של ארסנל מיד לאחר הגעתו, והשתתף בשלושה משחקי גמר רצופים של גביע ה-FA; רק הגמר של 1979 הסתיים בניצחון לטובת ארסנל. בגמר השלישי (1980) הוא ביצע עבירה מאחור על פול אלן מווסטהאם יונייטד, שהיה השחקן היחיד בדרך לשער של ארסנל. הוא לא הורחק כיוון שבאותה תקופה לא נקבע הכלל האוסר על עבירה זו. המשחק הסתיים בניצחון של וסטהאם בתוצאה 1 - 0, משער של טרבור ברוקינג.

יאנג המשיך לשחק בארסנל עד עונת 1981/1982, אז איבד את מקומו בהרכב לכריס וייט. הוא השתתף בסך הכל ב-237 משחקים והבקיע 19 שערים במדי ארסנל. בדצמבר 1981 הוא עבר לנוטינגהאם פורסט תמורת 50,000 לירות שטרלינג, והשתתף שם ב-64 משחקים במשך כשתי עונות. ב-1983 הוא הצטרף לנוריץ' סיטי, אך לא הצליח לזכות במקום קבוע בהרכב בעקבות פציעות שמהן סבל; הוא פרש בנובמבר 1984 לאחר שהשתתף במשחקים אחדים במדי ברייטון אנד הוב אלביון ודרלינגטון.

יאנג עזב את תחום הכדורגל לאחר פרישתו, וניהל פאב בקרבת נוטינגהאם. לאחר מכן הוא עבד כמנהל מקלט לכלבים בכפר בוטספורד שבלסטרשייר. מדי פעם הוא משמש פרשן בתוכנית Scotsport של הטלוויזיה הסקוטית.

לקריאה נוספת
------------

* טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמוד 315), מיינסטרים,‏ 2007 (מסת"ב 1-84596-232-X)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
**פרארי F355** (באיטלקית: **Ferrari F355**) היא מכונית ספורט במרכב קופה, בעלת שני מקומות ישיבה, שיוצרה על ידי פרארי בין השנים 1994 ל-1999.

ה-F355 תוכננה על ידי פרארי בעוד העיצוב החיצוני והפנימי תוכנן על ידי פינינפארינה.

בנובמבר 2009 הוציאה פרארי אחזור של כ-2,400 יחידות של ה-F355 עקב תקלה בתא הדלק אשר יכול להדליף דלק למערכת ההנעה, פרארי שמה לב לכך עקב תאונה שנגרמה בעקבות כך.

עיצוב
-----

העיצוב החיצוני משלב אלמנטים מהפרארי 348 שאותה החליפה ה-F355, היא כוללת גם אלמנטים מהפרארי F40 המפורסמת. פנים המכונית היה מפואר לעומת שאר דגמי פרארי, אך עדיין היה עממי.

מפרט טכני
---------

היא כוללת מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 3.5 ליטר המספק 380 כ"ס ב-8,250 סל"ד ומומנט מרבי של 37 קג"מ ב-6,000 סל"ד. תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 4.7 שניות (לפי היצרן, אך בבדיקות שטח נמדדו 4.5 שניות) והמהירות המרבית עומדת על 295 קמ"ש (לפי היצרן, אך בבדיקות שטח נמדדו 274 קמ"ש).

גרסאות
------

### F355 ברלינטה

היא הגרסה הראשונה והבסיסית ל-F355, יוצרה עם אותו מנוע אך משנת 1997 היא שווקה עם תיבת הילוכים של מכוניות הפורמולה 1. פרארי ייצרה 4,871 דגמי ברלינטה.

### F355 ספיידר

היא גרסת הגג הנפתח לגרסה הבסיסית, הוצגה ב-1995. היא כללה את אותו מנוע כמו של הגרסה הבסיסית. גם היא משנת 1997 שווקה עם תיבת הילוכים של פורמולה 1. פרארי ייצרה 3,717 יחידות דגמי ספיידר.

### F355 GTS

היא גרסה קשה יותר של הברלינטה, היא כוללת גג נתפח אך קשיח. היא כללה את אותו מנוע כמו של הגרסה הבסיסית. פרארי ייצרה 2,577 דגמי GTS.

### F355 Challenge

היא גרסה מיועדת למסלול, היא כללה שינויים במכונית ובמרכב המכונית בכדי להתאימה למרוצים, בין היתר, כנף אחורית, מטף כיבוי אש, קסדות, ספויילר קדמי, אחורי וצדדי, בלמים וגלגלים משופרים. 108 מכוניות בסך הכל יוצרו.

### מהדורה מוגבלת פיראנו

היא מהדורה מוגבלת לפרארי F355 שהוצגה במרץ 1999 לקראת סיום הייצור, היא כללה שינויים במרכב והייתה מפוארת יותר. הייצור הוגבל ל-100 יחידות אך יוצרו בסוף 104 יחידות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרארי F355** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פרארי F355

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ferrari F355: Buying guide and review (1994-1999), Auto Express (באנגלית)
2. 1 2  1994 פרארי F355, באתר קאר פוליו
3. ↑  Jensen, Christopher (27 בנובמבר 2009). "Ferrari's Unusual Recall". *The New York Times*. Wheels (blog). `{{cite news}}`:  (עזרה)

| פרארי |
| --- |
| אישיים | אנצו פרארי - מייסד החברה • ג'ון אלקן יו"ר ומנכ"ל החברה הנוכחי • פיירו פרארי - סגן היו"ר (בנו של אנצו פרארי) • פלאביו מאנזוני (המעצב הראשי) |  |
| כלי רכב נוכחיים | פרארי 812 סופרפאסט • פרארי פורטופינו • פרארי מונזה SP • פרארי F8 טריבוטו • פרארי SF90 סטרדלה • פרארי רומא • פרארי 296 GTB • פרארי דייטונה SP3 |
| פארקים | פרארי וורלד • פרארי לנד |
| מוזיאונים | מוזיאון פרארי • מוזיאון קאסה אנצו פרארי |
| מפעלים | מפעל פרארי במרנלו |
| מרוצים | פיוראנו (מסלול מרוצים) • סקודריה פרארי • אקדמיית פרארי לנהגים |
| מנועי פרארי | V6 F1 טורבו • F163 • F160 • F154 • F140 |
| שונות | פרארי התאמה אישית • פרארי אן. וי - חברת החזקות המחזיקה בבעלות פרארי |
| ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרארי** בוויקישיתוף  אתר האינטרנט הרשמי של פראריקטגוריה:פרארי |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בפרופ' למתמטיקה ומדעי המחשב. אם התכוונתם לצייר, ראו אלי שמיר (צייר).

**אלי שמיר** (נולד ב-1934 בירושלים) הוא פרופסור אמריטוס למתמטיקה ולמדעי המחשב באוניברסיטה העברית בירושלים.

אודות
-----

שמיר נולד בירושלים ולמד בבית הספר תחכמוני ובתיכון בית הכרם. בעת מלחמת העצמאות התנדב בביצורים ובחפירת תעלות נגד שריון בירושלים. בשנת 1951, כשהוא בן 17, זכה במלגת מחיה ולימודים באוניברסיטה העברית, שבה למד מתמטיקה. הוא המשיך את הלימודים בעתודה האקדמית של צה"ל ושימש כקצין חקר הביצועים הראשון בחיל האוויר. בשנת 1963 סיים את עבודת הדוקטורט בהנחיית פרופ' שמואל אגמון.

לאחר שחרורו מצה"ל חזר ללמד באוניברסיטה העברית. בשנת 1968 מונה לפרופסור חבר ובשנת 1973 מונה לפרופסור מן המניין. בשנת 2002 יצא לגמלאות. בנוסף לימד שמיר באוניברסיטאות ברקלי ו-נורת'ווסטרן בארצות הברית. 

בשנת 1970 יסד יחד עם פרופ' מיכאל רבין את המחלקה למדעי המחשב במסגרת המכון למתמטיקה באוניברסיטה העברית.

שמיר משמש משנת 2000 כיושב ראש עמותת עוצמה - פורום ארצי של משפחות נפגעי נפש.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלי שמיר, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* אלי שמיר, באתר dblp
* Computer Science and Technology in Israel, 1950–1980, מאת אלי שמיר
* אליהו שמיר (1934-), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007267959105171
* BIBSYS: 90768605
* BnF: cb172814830 (data)
* DBLP: 48/4092
* ISNI: 0000 0001 1371 4465
* LCCN: n86839137
* MGP: 25494
* NTA: 159397766
* SUDOC: 242858724
* VIAF: 166194185
* WorldCat: viaf-166194185

 |
**וילי שטוור** (בגרמנית: **Willy Stöwer**‏; 22 במאי 1864 – 31 במאי 1931) היה אמן, מאייר גרמני בתקופת הקיסרות. הוא ידוע בעיקר בזכות ציורים ימיים וליטוגרפיות. רבות מיצירותיו מתארות אירועים ימיים היסטוריים כמו טביעת הטיטניק בשנת 1912.

ביוגרפיה
--------

וילי שטוור, בנו של רב חובל, נולד בוולגסט שבגרמניה, על חוף הים הבלטי. במקור הוא התאמן כטכנאי במשרדי ההנדסה של מספנות גרמניות שונות. עד מהרה הוא קיבל משימות כשרטט, מאייר וצייר. הכישרון שלו הוכר מוקדם וטכניקת הציור שלו הייתה אוטודידקטית. בשנת 1892 הוא התחתן עם הנרייטה דטמן ממשפחה אמידה, וזה אפשר לו להתמסר אך ורק לעבודתו כאמן.

הקיסר וילהלם השני הפך לתומך נלהב ופטרון של האמן. שטוור אף ליווה את הקיסר בכמה מסעות בין 1905 ל־1912. הוא היה חבר הנהלה בליגת הצי הגרמני ( Deutscher Flottenverein) וזכה לתואר פרופסור של כבוד בשנת 1907.

במהלך חייו עקב אחרי פטרונו וגורלו של הצי הגרמני הקיסרי. כמו אצל בני דורו כהנס בוהרדט, תקופת היצירה הגדולה ביותר שלו הגיעה לסיומה עם כניעת הקיסר וסיום העידן הקיסרי. הקריירה המאוחרת שלו, ללא הפטרון, הסתמכה על כמה עבודות מקווי ספינות קיטור.

הוא נפטר ונשכח יחסית, בביתו המפואר בברלין-טגל ב־31 במאי 1931, תשעה ימים לאחר יום הולדתו ה -67.

קריירה
------

שטוור היה אמן פורה מאוד בין השנים 1892–1929, ויצר כ־900 איורים בשחור-לבן ו- 335 צבעונים ל -57 ספרים, וכן כרזות, גלויות, כרטיסי מסחר, תוויות, חוברות ויומנים. דוגמה מוקדמת לאמנות המסחרית שלו היא סדרת כרטיסי מסחר בשנים 1899- 1900 שהכין ליצרן השוקולד הגרמני סטולוורק בשם "ספינות המלחמה הגרמניות החדשות" באלבום מס ' 3, סדרה 132.

ציורו של שטוור על טביעת הטיטניק במגזין Die Gartenlaube זכה לפופולריות מיוחדת. את האיור הוא יצר זמן קצר לאחר האסון בשנת 1912 ללא מידע מפורט. כך לדוגמה הארובה הרביעית במציאות לא הוציאה עשן שחור מכיוון שנועדה רק לאוורור. למרות אי דיוקים כאלה, התמונה הפכה לאייקונית והודפסה פעמים רבות. שטוור, שלא היה ידוע בציורי דיוקנאות, צייר גם דיוקן של הקיסר במדי חיל הים, אשר יחד עם כמה מציוריו הימיים האחרים היו תלויים בארמון הקיץ של הקיסר בין השנים 1907-1914.

דוגמאות נוספות לעבודותיו של שטוור נמצאים במוזיאונים כוללים ציורי שמן על בד: טביעת המשחתת האיטלקית "טורבין" על ידי המשחתות האוסטריות ב־24 במאי 1915. במוזיאון להיסטוריה צבאית, וינה, וכן: סירת מנוע מהירה! במוזיאון הימי הבינלאומי של המבורג. בשנת 1917 הופקו גלויות מכמה מציוריו לסיוע צדקה לטובת אנשי צוות ופצועים ממלחמת העולם הראשונה.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וילי שטוור** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Willy Stower - Biography, www.askart.com
2. ↑  Hormann, Jörg-Michael (2001). Willy Stöwer. Marinemaler der Kaiserzeit. Leben und Werk (in German). Koehlers Verlagsgesellschaft.
3. ↑  MetroPostcard List of Postcard Artists and Illustrators S, www.metropostcard.com
4. ↑  "KAISER'S ROOM"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* DSI: 5761
* GND: 117266779
* ISNI: 0000 0001 0947 3574
* LCCN: nr00038562
* NKC: pna20221167205
* NTA: 074534408
* RKD: 75369
* SUDOC: 086304674
* ULAN: 500176055
* VIAF: 785596
* WorldCat: lccn-nr00038562

 |
**מרנטה** (שם מדעי: ***Maranta leuconeura***), נקרא גם **צמח תפילה**, הוא מין של צמח פורח במשפחת המרנטיים (Marantaceae). מוצאו בברזיל ביערות הגשם. צמחים נוספים במשפחה זו הם קלתאה, סטרומנטה וקטננטה.

תיאור
-----

הכינוי "צמח תפילה" ניתן לצמח בשל התכונה של עליו "לזוז" בצורה המזכירה תפילה - העלים פרוסים שטוחים במהלך היום ומתקפלים מעלה ומזדקפים לקראת ערב. 

עליו של הצמח הם רחבים עגולים ומבריקים ועליהם דוגמאות וכתמי צבע. הצבעים והדוגמאות משתנים בין זנים שונים של מרנטות. 

שורשי המרנטה רדודים. 

פרחיו הם לבנים וקטנים והם פורחים בעונת הגדילה. בגידול ביתי הצמח פורח לעיתים רחוקות.

ביות
----

*Maranta leuconeura* var. *erythroneura* (מרנטה) "מתפללת": מרים את עליו לקראת הערב
בשל מראהו ותכונתו "להתפלל" המרנטה הפך לצמח בית פופולרי מאוד. 

בגידול ביתי, הצמח זקוק לאור שמש לא ישיר ולחות גבוהה. זאת מכיוון ומוצאו הוא ביערות גשם טרופיים בהם הלחות גבוהה והאור מסונן דרך עצים. למרות שהצמח דורש אדמה לחה, הוא פגיע גם לריקבון של השורשים שיכול להיגרם מעודף השקיה. על כן מומלץ לשתול אותו בכלי עם ניקוז ולהימנע מעודפי מים. אור שמש ישיר עשוי לשרוף את העלים, אך מיעוט באור עלול לגרום לצמיחה של עלים דהויים ולפגיעה בצבע העלה. 

הצמח רגיש גם למינרלים וחומרים נוספים העלולים להימצא במים ובעיקר במי ברז, על כן מומלץ להשקות אותו במים מזוקקים ולא במי ברז. הופעה של כתמים חומים בקצות העלים עלולה להעיד על הימצאות חומרים במי ההשקיה המזיקים לצמח.

### ריבוי

ניתן להרבות את הצמח על ידי חלוקה ובאמצעות ייחור. 

ניתן לבצע ריבוי גם באמצעות זרעים.

### זנים

קיימים מספר זנים של מרנטה. חלק מהזנים הם טבעיים, וחלקם נוצרו באופן מלאכותי על ידי השבחה. 

זנים טבעיים של מרנטה: 

* *Maranta leuconeura* var. *kerchoveana* (רגל ארנב), כתמים כהים בין עורקי העלים.
* *Maranta leuconeura* var. *erythroneura* (צמח אדרה); ורידים אדומים חזקים על עלים ירוקים כהים.

מחלות
-----

ישנם מעט מזיקים שהמרנטה פגיעה אליהם. המזיקים הנפוצים בצמח המרנטה הם אקרית הקורים וקמחית. 

הצמח רגיש לריקבון של השורשים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרנטה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TPL
* EOL
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

* מרנטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "RHS Plant Selector – *Maranta leuconeura* var. *kerchoveana*". נבדק ב-24 במאי 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל)
2. ↑  "RHS Plant Selector – *Maranta leuconeura* var. *erythroneura*". נבדק ב-24 במאי 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל)
**מועדון כדורגל קוקסי** (באלבנית: **Futboll Klub Kukësi**) הוא מועדון כדורגל, המשחק בעיר קוקס שבאלבניה. המועדון נוסד בשנת 1930.

היסטוריה
--------

בשנת 1930 כשנוסד המועדון, שמו היה שוקרייה ספורטיב קוסובה. המועדון שיחק בטורנירים מקומיים באלבניה אך לא במסגרות ארציות עד שנת 1953. בשנה זו הצטרף לליגה הרביעית באלבניה ובפעם הראשונה שיחק במסגרת ארצית.

בשנת 1958 המועדון שינה את שמו למועדון ספורט פרפרימי. המועדון שיחק בליגה הרביעית עד שנת 1967. בשנת 1967 עלה מהליגה הרביעית לליגה השלישית באלבניה. המועדון שיחק בליגה השלישית באלבניה עד שנת 1977. בשנת 1977 עלה מהליגה השלישית לליגה השנייה באלבניה. המועדון שיחק בליגה השנייה תקופה קצרה וירד לליגה השלישית. בשנת 1982 עלה שוב מהליגה השלישית לליגה השנייה באלבניה. המועדון שיחק בליגה השנייה עד עונת 2011/2012.

בשנת 2010 המועדון שינה את שמו למועדון כדורגל קוקסי. בסוף עונת 2011/2012 עלה מהליגה השנייה בפעם הראשונה לליגת העל האלבנית. בעונתו הראשונה בליגת העל האלבנית סיים במקום השני והגיע לשלב חצי גמר הגביע האלבני.

בעונת 2013/2014 המועדון שיחק בפעם הראשונה במפעלים האירופאים. בסיבוב המוקדמות הראשון של הליגה האירופית ניצח את קבוצת פלורה טאלין. בסיבוב המוקדמות השני ניצח את קבוצת  סראייבו. בסיבוב המוקדמות השלישי ניצח את קבוצת מטאלורג דונצק. בשלב הפלייאוף הפסיד לקבוצת טרבזונספור והודח מהטורניר. בעונה זו הגיע בפעם הראשונה לגמר הגביע האלבני, סיים את הליגה במקום השני והעפיל לליגה האירופית.

בעונת 2014/2015 שיחק בפעם השנייה בליגה האירופית. בסיבוב המוקדמות הראשון הפסיד לקבוצת קאיראט אלמטי והודח מהטורניר. בעונה זו הגיע בפעם השנייה לגמר הגביע האלבני, סיים את הליגה במקום השני והעפיל לליגה האירופית.

בעונת 2015/2016 שיחק בליגה האירופית. בסיבוב המוקדמות הראשון ניצח את קבוצת טורפדו זודינו. בסיבוב המוקדמות השני ניצח את קבוצת מלדוסט פודגוריצה ממונטנגרו. בסיבוב המוקדמות השלישי הפסיד לקבוצת לגיה ורשה והודח מהטורניר. באותה השיגה את התואר הראשון בתולדותיה כאשר זכתה בגביע לאחר ניצחון בפנדלים על לאצ'י. בעונת 2016/2017 זכתה לראשונה בתולדותיה באליפות.

הישגים
------

* **אליפות**:
	+ זכייה (1): 2017
* **הגביע האלבני**:
	+ זכייה (2): 2015/2016, 2018/2019
	+ גמר (2): 2013/2014, 2014/2015
* **הסופר קאפ האלבני**:
	+ זכייה (1): 2016

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוקסי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קוקסי (באלבנית)
* קוקסי, ברשת החברתית פייסבוק

* פרופיל, באתר אופ"א

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר WorldFootball.net

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| אלבניהאלבניה ליגת העל של אלבניה בכדורגל, עונת 2023/2022 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| ביליס • אגנטיה • ארזני • קטסריוטי • קוקסי • לאצ'י • פרטיזן טירנה • טאוטה • קיי אף טירנה • וולאזניה |

 |
**חסימת צינור הזרע** (בלועזית: **וָזֶקטוֹמיה**) הוא הליך כירורגי **בלתי הפיך** שנועד לעיקור זכרים, ומשמש גם כאמצעי מניעה קבוע. בתהליך זה נאטמים או נקטעים צינורות הזרע ובכך נמנע מתאי זרע להגיע לשופכה.

חיתוך צינור הזרע אינו פוגע בתפקוד המיני הגברי, בייצור הורמוני המין הגבריים על ידי האשך ואינו משנה את מראה ומרקם נוזל הזרע.

ניתוח חסימת צינור הזרע נחשב הליך פשוט יחסית. הניתוח מתבצע בדרך כלל במרפאה או אף במשרדו של הרופא, ואורך עד 30 דקות. הניתוח מבוצע בהרדמה מקומית או בהרדמה מלאה קלה לפי בחירת המנותח. ההכנה לניתוח וההתאוששות ממנו אינן כרוכות באשפוז, ולרוב אחרי התאוששות קצרה במשרד של הרופא, החולה נשלח הביתה לנוח.

על אף שמדובר בהליך פולשני, רוב המנותחים מצליחים לחזור לשגרת החיים תוך שבוע, כשתקופת ההתאוששות כרוכה באי נוחות מינימלית.

התהליך
------

התהליך מתבצע בדרך כלל תחת הרדמה מקומית של כיס האשכים או הרדמה כללית קלה. לאחר ההרדמה מבוצעים שני חתכים בכיס האשכים, דרכם מאותרים צינורות הזרע. הצינורות נחתכים (לעיתים אף מוסר קטע מהם) ואז נאטמים על ידי צריבתם או תפירתם לפחות בצד אחד.

ישנן כיום מספר טכניקות המשפרות את זמן הריפוי, יעילות התהליך ומקטינות את הסיכוי להופעת כאבים בטווח הארוך.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חסימת צינור הזרע** בוויקישיתוף
* חסימת צינור הזרע, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* Vasectomy : Decision Process
* Vasectomy : Procedure
* Vasectomy Page at Birth Control Comparison

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניתוח לחיתוך צינור הזרע (וזקטומיה) - מידע רפואי, רופא מייעץ: ד"ר רענן טל, באתר מכבי שירותי בריאות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007534285505171
* GND: 4283936-1
* LCCN: sh85142370
* NKC: ph921673

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
קוקייה מזרחית בבוהטן
**קוקייה מזרחית** (שם מדעי: ***Cuculus Saturatus***) היא מין עוף ממשפחת הקוקייתיים המצויה ממזרח אירופה וסיביר עד צפון-מזרח אוסטרליה. הקוקייה מקננת באזורים מיוערים וביערות צפופים.

תיאור חיצוני
------------

גודלה של הקוקייה נע בין 34-30  ס"מ. היא בעלת גוון צהוב-בז', ותחתית כנפיה בצבע חלודה. הקוקייה בעלת מקור כבד.

בית גידול
---------

הקוקייה מקננת בעיקר באזורים מיוערים וביערות צפופים של אורן ואשוחית.

מסלול נדידה
-----------

לקוקייה המזרחית יש טווח נדידה גדול ביותר. היא נודדת מרוסיה ליפן המערבית ומשם לצפון סיביר. בחורף, הקוקייה המזרחית נודדת ברחבי אינדונזיה, הפיליפינים ובצפון מזרח אוסטרליה.

קולות
-----

הקוקייה המזרחית מפיקה סדרת זוגות של תווים בעלי דגש שווה, קריאתה של הקוקייה דומה לקריאת הדוכיפת, היא מקדימה לפני קריאתה לרוב ב-4–8 תווים – "פופופופופו" פרט לזכר. הנקבה משמיעה סלסול כשל קוקייה אירופאית.

התנהגות
-------

הקוקייה מאופיינת כעוף חמקן וחשדן, היא טפילת קנים וניזונה בעיקר מחרקים.

רבייה
-----

בעונת הרבייה נחבאת הקוקייה באמירי אילנות ודוגרת לרוב בטייגה וביער סבוך.

ראו גם
------

* קוקייתיים
* קוקייה מצויצת

לקריאה נוספת
------------

* "החי והצומח של ארץ ישראל – אנציקלופדיה שימושית מאוירת כרך 6 עופות"

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוקייה מזרחית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קוקייה מזרחית באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. 1 2 3  **הציפורים - מגדיר שדה שלם**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1975
3. ↑  **לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל**, משרד הביטחון, 1995
4. 1 2 3  קיליאן מולארני, לארס סוונסון, דן צטרסטרום, פיטר ג'. גרנט, דן אלון, יוסי לשם, אבי ארבל (ע), **לקסיקון מפה: הציפורים - המדריך השלם לציפורי אירופה וישראל**, מפה הוצאה לאור, 2003
**דין הבחנה** הוא דין בדיני הגיור, לפיו בני זוג נוכרים המתגיירים יחד, צריכים לפרוש מקיום יחסי אישות במשך שלושת החודשים הראשונים לגיורם, מתוך הנחה שכעבור שלושה חודשים ניתן לדעת אם הגיורת הרתה טרם הגיור או לא.

מקור וטעם הדין
--------------

בתלמוד הבבלי מובאת ברייתא לפיה "גר וגיורת צריכין להמתין ג' חֹדשים" (מסכת יבמות דף מ"ב עמוד א').

הגמרא שם מביאה שני נימוקים לצורך בהבחנה:

1. "להבחין בין זרע שנזרע בקדושה לזרע שלא נזרע בקדושה", כלומר כדי לדעת האם הכניסה להיריון התרחשה בעוד האם נוכרית או יהודיה. וזאת משום שחכמים למדו מהפסוק שנאמר במסגרת ברית המילה "להיות לך לאלוהים ולזרעך אחריך", שיש חשיבות לדעת את ייחוס הילד הנולד.
2. הסברו של רבא: "גזירה שמא ישא את אחותו מאביו, וייבם אשת אחיו מאמו, ויוציא את אמו לשוק, ויפטור את יבמתו לשוק". כלומר הידיעה אם העיבור היה לפני הגיור או אחריו חשובה כדי לדעת מהו מעמדו המשפטי המדויק של הילד הנולד, דבר המשפיע על סיטואציות שונות במשפחה שהיעדר הידיעה מתי היה העיבור עלול לגרום לתקלות.

מקרי פטור
---------

### פנויה

בברייתא בתלמוד הבבלי מובאת מחלוקת בין רבי יוסי לרבי יהודה האם פנויה שהתגיירה צריכה לפרוש 3 חודשים טרם נישואיה.

לדעת רוב הפוסקים, הלכה כרבי יוסי שאינה צריכה לפרוש, וכך הבינו האחרונים מפסקו של השולחן ערוך: "שפחה וגיורת שהיו נשואות לבעלים בגיותן ובעבדותן, ונתגיירו או נשתחררו – צריכות להמתין. ואפילו גר ואשתו עובדי כוכבים, שנתגיירו – מפרישין אותם צ' יום, כדי להבחין בין זרע הנזרע בקדושה לזרע שנזרע שלא בקדושה" (שולחן ערוך אבן העזר סימן י"ג סעיף ה'). אולם לדעת הרדב"ז גם פנויה שמתגיירת צריכה לפרוש.

### מעוברת ומי שעברה את גיל הפריון

בספר משנה למלך חידש שנוכרית שהתגיירה בעודה מעוברת אינה צריכה לשלושה חודשי הבחנה, משום שברור לכל שהעיבור היה בעודה נוכרית. וכדעתו כתבו פוסקים רבים. על פי זה הוסיף הרב יחזקאל לנדא בספר דגול מרבבה שגם אם המתגיירת הגיעה לגיל שכבר אינה יכולה ללדת, אינם צריכים פרישה שלושה חודשים.

### ראיית וסת לאחר הגיור

לדעת הרב משה פיינשטיין, אשה שהתגיירה וראתה וסת לאחר הגיור, אינה צריכה לפרוש מאז את יתר חודשי ההבחנה, משום שהוכח שאינה מעוברת.

הערות שוליים
------------

1. ↑  שו"ת הרדב"ז חלק א' סימן קצ"ו.
2. ↑  על הלכות גירושין פרק י"א הלכה כ"א.
3. ↑  בדבריו ה'שולחן ערוך' אבן העזר סימן י"ג סעיף ה'.ל
4. ↑  אגרות משה אבן העזר חלק בי סימן ה'.
מכונית עם לוחית רישוי דיפלומטית חונה בחניה כפולה, בעליה נהנים מחסינות דיפלומטית.
**חסינות דיפלומטית** היא ההגנה הניתנת לדיפלומט מפני פגיעה בו על ידי המדינה המארחת אותו. חסינות זו מגינה עליו גם מפני העמדה לדין על עבירה פלילית שביצע. הרעיון הגורס כי הדיפלומט מהווה אישיות שאין לפגוע בה קיים שנים רבות. תפיסה זו התגבשה במהלך השנים, וקיבלה ביטויה במונח חסינות דיפלומטית. הגם שהיו מקרים בהם נרצחו דיפלומטים, התפתח איסור נורמטיבי חמור לפגוע בדיפלומטים, שכן הדבר מהווה מעשה חסר כבוד וחסר תועלת - אין טעם בהריגת השליח הנושא את דבר הריבון.

היסטוריה
--------

כבר ג'ינגיס חאן והמונגולים נודעו בחשיבות שייחסו לזכויות הדיפלומטים, ובאכזריות שהפגינו כלפי מדינות שהפרו זכויות אלה.

באירופה התגבשו הזכויות הדיפלומטיות כבר במאה ה-17, ונפוצו בכל רחבי העולם. הן מוסדו באופן רשמי בקונגרס וינה משנת 1815, באמנת וינה בדבר יחסים דיפלומטיים משנת 1961, באמנת וינה בדבר יחסים קונסולריים משנת 1963 ובהחלטת האומות המאוחדות מה-18 באפריל 1951, המגינות על דיפלומטים הממלאים את תפקידם מפני רדיפה משפטית או אחרת מטעם המדינה המארחת.

היקף
----

החסינות הדיפלומטית תקפה גם לגבי "השק הדיפלומטי", או התקשורת הפיזית שמקיימת השגרירות הזרה עם מדינת האם. בנוסף, אין לערוך חיפוש במסמכיהם של דיפלומטים המגיעים למדינה האם, וכן נאסר לפשוט על שגרירויות זרות במטרה להחרים רכוש. עם זאת, מקובל לעקוב אחר תקשורת אלקטרונית שמקיימת השגרירות. 

אם דיפלומט מבצע פשע חמור במהלך שירותו, רשאית המדינה המארחת לגרשו. נהוג לשפוט דיפלומטים מעין אלה עם שובם לארצם.

במצבי מלחמה או מתיחות מדינית, נהוג להחזיר את הדיפלומטים מחשש לביטחונם האישי. לעיתים ייתכן כי הדיפלומטים יוחזרו גם אם המדינה המארחת ידידותית, וזאת בשל החשש שמא גורמים עוינים שונים בתוך המדינה ינסו לפגוע בחברי המשלחת. בשני המקרים, נותרת נציגות דיפלומטית זוטרה במדינה, על מנת לנהל את המגעים השוטפים.

ראו גם
------

* חסינות ריבונית

קישורים חיצוניים
----------------

* חסינות דיפלומטית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* חסינות דיפלומטית, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555393005171
* BnF: cb119510631 (data)
* LCCN: sh85038191
* NDL: 00562140
* NKC: ph195740

 |
**חמאם אל-באשה** הוא חמאם היסטורי השוכן מדרום למצודת עכו, בצפונה של עכו העתיקה.

היסטוריה
--------

החמאם הוקם בשנת 1795 על ידי מושל צפון הארץ, אחמד אל-ג'זאר, והוא קרוי על שמו. לפי הסברה הוא הוקם על שרידיו של בית מרחץ צלבני, וחזיתותיו המזרחית והצפונית חופפות למבנה הקדום. בדומה לחמאמים אחרים ברחבי האימפריה העות'מאנית, הוא שימש גם כמקום מפגש חברתי. עד קום המדינה תפקד המבנה כחמאם, ומ-1954 ועד שנות ה-90 כמוזיאון עירוני.

בין השנים 2000–2003 שופץ המבנה על ידי רשות העתיקות והחברה לפיתוח עכו העתיקה, וכיום מוצגת בו מצגת אור-קולית קבועה בשם "הבלן האחרון". המופע מתחקה אחר תולדות העיר באמצעות סיפורה של שושלת בלנים דמיונית, ועושה שימוש באלמנטים הוויזואלים של המבנה. 

תרשים החמאם
תקרת בית המרחץ איפשרה כניסת אור שמש למקום

המבנה
-----

חדרי החמאם ערוכים סביב חצר פנימית (**3 בתרשים**) המובילה אל מלתחה שבמרכזה מזרקת שיש ולאורך קירותיה ספסלי שיש (**4 בתרשים**). משם עברו הרוחצים דרך חדרי שירות לחדר פושר (**7 בתרשים**) שבשני צדדיו ארבעה חדרים פרטיים, ולאחריו לחדר חם (**8 בתרשים**) שאליו צמודים תנור הסקה ומאגר מים. החדר החם בנוי בצורת מתומן ובארבע פינותיו חמישה חדרים קטנים לשימוש אישי (בפינה הצפון-מזרחית יש שני חדרים). החדר החם וכל חדרי המשנה עטורים בכיפות. כיפת החדר החם נחה על ארבעה עמודי שיש מסיביים, והיא מחוררת בפתחים עגולים קטנים רבים, המחדירים את אור קרני השמש דרך חלונות זכוכית צבעונית. קרני אור אלה יצרו אפקט ייחודי בשילוב אדי המים שעלו מרצפת החדר. מבנה בית המרחץ מעוטר ברצפות שיש, בעמודי גרניט ופורפיר ובאריחי קרמיקה צבעוניים שהובאו מדמשק ומאנטוליה.

החמאם הקטן
----------

בדרומה של העיר שוכן חמאם נוסף הידוע בשם "החמאם הקטן" או חמאם אל-שעבי. חמאם זה, שנבנה בידי דאהר אל-עומר, קטן בהרבה מחמאם אל-באשה. הוא נזכר לראשונה בשנת 1704 כחלק ממסגד אל-רַמל, והיה בשימוש עד שנות ה-40 של המאה ה-20. כיום הוא הרוס חלקית.

"הבלן האחרון": אחד החדרים בחמאם כחלק מסיור ההדמיה האור-קולי במקום

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חמאם אל-באשה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של חמאם אל-באשה
* חמאם אל באשה ותערוכת "הבלן האחרון", באתר האינטרנט של החברה לפיתוח עכו העתיקה
* חמאם אל-פאשה: שימור מזרקה, באתר האינטרנט של מינהל שימור, רשות העתיקות, 2009
* החמאם, באתר "ArchNet"
**תלת־גלשן** הוא כלי רכב תלת־גלגלי אישי וקטן. הרכב מתאים את עצמו לצורכי הרוכב, בכך שניתן לשנות את גודלו, את משקלו ואפילו את צורת ההנעה שלו. לתלת־גלשן מנגנון מתלים ייחודי המתאים עצמו למשקל הרוכב ולתנאי הדרך, והמבנה הגאומטרי שלו הרשום כפטנט מאפשר פניות ברדיוסים קטנים ביותר, עליה וירידת מדרכות ומעבר מכשולים שונים שכלי רכב אחרים כמו אופניים, סקייטבורד וקורקינט יתקשו לעבור.

התלת־גלשן הקל ביותר שוקל 15 ק"ג ונוסע במהירות של עד 30 קמ"ש ועל כן יהיה נוח ביותר להתנייד איתו באזור עירוני, אך בזכות מנגנון המתלים הייחודי שלו, ניתן יהיה לגלוש בו גם בשטח הכולל שבילי חול, חצץ ודשא. כמו כן, הוא מתקפל בקלות ולכן אפשר להעלות אותו על אוטובוס, מעלית צפופה או כלי רכב (מיניבוס/מונית).

התלת־גלשן הכבד ביותר ישקול בערך 30 ק"ג ויהיה ממונע על ידי מנוע חשמלי או בנזין ועל כן יתמחה בנסיעת שטח מאתגר כגון דיונות חול, מכשולי דרך ועוד.
בין התלת־גלשן העירוני לתלת־גלשן השטח המצוינים, קיימים דגמים שונים בגדלים שונים ועם מנועים שונים.

על מנת לרכוב על תלת־גלשן אין צורך בניסיון קודם בתחום הגלישה אך לרכיבה מיומנת נדרשים למידה ואימון. את התלת־גלשן פיתח מהנדס המכונות אייל אלוני והוא נמצא בפיתוח מתמיד עד היום ומיוצר בישראל ובסין.

ב-2014 השתתף הפרויקט בתוכנית "המיזם" של הזכיינית רשת וזכה בפרס הראשון.

קישורים חיצוניים
----------------

* TLT board (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  המיזם - כלי הרכב הקטן ביותר, באתר "רשת"

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"תלת-גלשן"**.
**תאודור לוקס פיינינגר** (באנגלית: **Theodore Lux Feininger**;‏ מוכר גם כ-**T. Lux Feininger**, ‏11 ביוני 1910 – 7 ביולי 2011) היה צלם וצייר יהודי אמריקאי ממוצא גרמני.

קורות חיים
----------

פיינינגר נולד בברלין. אביו היה הצייר ליונל פיינינגר (1871–1956), יליד ארצות הברית שחי באירופה. אחיו הוא הצלם אנדראס פיינינגר (1906–1999). בגיל 16 נרשם לבית הספר באוהאוס שאביו נמנה עם מייסדיו, למד ציור וניגן בתזמורת הג'אז של בית הספר. 

פיינינגר צילם את חיי היום-יום בבית הספר בסגנון צילומי חדשני, ומכר תצלומים לפרסום באמצעות סוכנות Dephot בברלין. ב-1929 השתתף בתערוכת הצילום **Film und Foto** בשטוטגרט. תצלומיו מאותה תקופה הוצגו ב-2001 בתערוכה הקבוצתית "**רוקדים על הגג - צילום והבאוהאוס**" במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק.

החל בשנת 1930 התמקד פיינינגר בציור. בשנים הראשונות חתם בשם "תאודור לוקס" כדי לא לקבל יחס מיוחד בגלל אביו המפורסם. באותה תקופה הרבה לצייר נופים ימיים וספינות מפרש. הוא חי שלוש שנים בפריז, היגר לארצות הברית ב-1936, וב-1937 הציג תערוכת יחיד ראשונה בניו יורק. מאוחר יותר צייר דיוקנאות עצמיים בהשפעת אוטו דיקס, וסדרת תמונות של קטרי רכבת. מתחילת שנות ה-60 צייר בסגנון מופשט למחצה, שהושפע מציוריהם של אביו ושל וסילי קנדינסקי. 

בתקופת מלחמת העולם השנייה שרת פיינינגר בצי האמריקני כאיש מודיעין. כאשר חזר לעסוק בצילום, באמצע שנות ה-40, צילם נופים עירוניים של ניו יורק, ספינות, רכבות ומשאיות. תצלומים אלה לא נועדו לפרסום, ובשנות ה-50 הפסיק לצלם.

פיינינגר עסק גם בהוראה. תחילה לימד בשרה לורנס קולג' בברונקסויל, ניו יורק, ובהמשך השתקע בקיימברידג' שבמסצ'וסטס, ולימד במוזיאון פוג של אוניברסיטת הרווארד. מ-1962 עד פרישתו ב-1975 לימד בבית הספר שליד המוזיאון לאמנות בבוסטון (SMFA). 

פיינינגר התאלמן מאשתו הראשונה. ב-1954 נישא לפטרישה רנדל, שנפטרה ב-1999. מנישואים אלה נולדו שלושה בנים. הוא נפטר ב-2011, בגיל 101.

לקריאה נוספת
------------

* T. Lux Feininger, *Zwei Welten: Mein Kunstlerleben zwischen Bauhaus und Amerika*, (2006)

קישורים חיצוניים
----------------

* ‏ Father and son at the Bauhaus, מאת ת. לוקס פיינינגר, The Christian Science Monitor, ‏ 12 בספטמבר 1983
* ‏ Old pictures, מאת ת. לוקס פיינינגר, The Christian Science Monitor, ‏ 15 באוגוסט 1984
* ריאיון עם לוקס פיינינגר, ארכיון סמית'סוניאן לאמנות אמריקאית. מראיין רוברט בראון, 1987–1988
* ‏ T. Lux Feininger, Photographer and Painter, Dies at 101, הניו יורק טיימס, 13 ביולי 2011
* ‏T. Lux Feininger, 101; an artist whose career spanned oceans and media, מאת בראיין מרקארד, הבוסטון גלוב, 18 ביולי 2011

הערות שוליים
------------

1. ↑  התערוכה ‏ Dancing on the Roof - Photography and the Bauhaus 1923–1929 באתר מוזיאון המטרופוליטן לאמנות   
 תצלום הנושא מאת תאודור לוקס פיינינגר   
 מאמר על התערוכה מאת מרק קוסטבי
2. ↑  ‏ T. Lux Feininger: Meer-Romantik und Segel-Sehnsucht, באתר המהדורה הגרמנית של ווג, נובמבר 2011

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007330194305171
* BnF: cb13557077r (data)
* GND: 119391228
* ISNI: 0000 0000 8402 523X
* LCCN: n81098879
* NKC: xx0201099
* NTA: 075124718
* PIC: 19412
* RKD: 104426
* SNAC: w64x5jkh
* SUDOC: 119134128
* ULAN: 500021971
* VIAF: 95816571
* WorldCat: lccn-n81098879

 |
**חמאית** (שם מדעי: *Pinguicula*), צמח טורף ממשפחת הנאדידיים שמונה כ-80 מינים. המינים נפוצים ברובם בחצי הכדור הצפוני ומרביתם מצויים במקסיקו ובאירופה.

מאפיינים
--------

החמאית, בדומה לטללית, משתמשת במלכודת דבק כדי ללכוד את טרפה, המורכב בעיקר מיתושים, זבובים וחרקים קטנים נוספים. פני העלה של החמאית מכוסים בבלוטות המפרישות דבק לכידה ובכאלה המפרישות אנזמי עיכול המעכלים את הטרף הנדבק לעלים.

המין חמאית האלפים גדל באזורים שונים על פני כדור הארץ; מהרי האלפים והפירנאים שבאירופה ועד להרי ההימאלאיה שבמזרח אסיה (צפון הודו, נפאל והרי טיבט). בתקופת הקרח האחרונה לפני כ-10000 שנה, חמאית האלפים (pinguicula alpina), הייתה נפוצה לאורך כל יבשות אירופה ואסיה מהפירנאים ועד להרי ההימאליה ונפאל. אולם עקב התחממות האקלים נכחד הצמח מכל אזור הביניים שבין מערב אירופה לצפון הודו ונפאל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חמאית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007532284505171
* GND: 4395846-1
* LCCN: sh88022998
* NKC: ph679494

 |
תוכנית מתאר ארצית 23 או תמ"א 23 למסילות הברזל, עוסקת בהתווית רשת המסילות הארצית ושריון עתודות קרקע לבניית מסילות נוספות בעתיד.

התכנית אושרה בהחלטת ממשלה 1675 ב-15 ביוני 1986.

מטרות התכנית
------------

התכנית נועדה להתוות את רשת מסילות הברזל הארצית, וכן לקבוע כללים הנוגעים לעריכת תוכניות למסילות ברזל, בנוסף עוסקת התכנית במניעת מפגעים ושמירת הנוף, הגדרת ותחימת סטיות מותרות, וניצול יעיל של קרקע על-ידי איחוד של מערכות תשתיות.

עיקרי נושאי הוראות התכנית
-------------------------

* מניעת מפגעים סביבתיים - רק לאחר שיינקטו הצעדים הדרושים לשיקום הנוף שנפגע כתוצאה מבניית המסילה, תורשה מסילת הברזל להתחיל בפעילותה.
* הגדרה של רוחב רצועה מתוכננת ומרחק בין קו הבניין וציר הרצועה המתוכננת - יתקיימו על פי תוכנית המיתאר המקומית או כפי שסומן בתוכנית מפורטת אחרת.
* לא יינתן היתר בנייה ברצועה המתוכננת ובתחום עד קו הבניין, מלבד מתקנים ספציפיים שכלולים בהגדרות התכנית.

עדכון ושינויים
--------------

מיום אישור התכנית, נערכו שינויים רבים שנבעו מהצורך בעדכון והוספת תוואים חדשים לרשת מסילות הברזל הארצית.

בין השינויים שנעשו לטובת מערכת מסילות הברזל במחוז מרכז, דרום וצפון שונו המסילות הבאות:

* נמל תעופה בן-גוריון
* נתב"ג - ירושלים
* כרמיאל - קריית שמונה
* עירון חדרה - מזרח עפולה

לחלק מתוואי המסילה שאושרו במסגרת תמ"א 23, נערך תכנון מפורט במסגרת תוכניות לתשתית לאומית ותוכניות מחוזיות חלקיות. 

השינוי המהותי בהוראות התכנית חל בתמ"א 23 'שינוי מס' 9', והוא מתייחס להמרת הגדרות מסילות הברזל.

לקריאה נוספת
------------

* פרטי התכנית באתר מינהל התכנון
* פרטי התכנית ברשות מקרקעי ישראל
* תוכניות מתאר ארציות באתר רשות מקרקעי ישראל, כולל הוראות, תשריטים ושינויים

הערות שוליים
------------

1. ↑  שינוי מספר 9 בהוראות תכנית, באתר רשות מקרקעי ישראל
**רוני פורת** (נולד ב-2 באוגוסט 1958) הוא מנצח, מלחין ואמן במה בינתחומי ישראלי. 

רוני פורת מלחין מוזיקה להרכבים קאמריים ותזמורת, ומרבה להלחין לתיאטרון ומחול.

מוזמן להופיע בקביעות וליצור תוכניות קונצרטים המשלבות מוזיקה עם אומניות במה, תוכניות מונחות לצעירים ומבוגרים וכן תוכניות לילדים עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הקאמרית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים, הקאמרטה הישראלית ירושלים, התזמורת הסימפונית חיפה, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, סימפונט רעננה, תזמורת האופרה הקאמרית אשדוד ותזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית.

נמנה עם מייסדי תזמורת הבמה הישראלית אותה ניהל מוזיקלית החל מהקמתה בין השנים 1992–2004. כיום הוא משמש כיועץ מוזיקלי של התזמורת.

בחופשות הקיץ של שנות לימודיו באקדמיה עסק רוני פורת בהופעות רחוב באירופה וארצות הברית, שם רכש מיומנויות מתחום התיאטרון, הקוסמות והלהטוטנות ופיתח גישה בלתי אמצעית וייחודית לקשר עם הקהל, גישה המיושמת בקונצרטים אותם הוא עורך ומגיש.

פרט לסדרות קונצרטים "רגילות" יוצר רוני פורת פרויקטים המשלבים מוזיקה ותיאטרון ומביאים אל בימת הקונצרטים דגם חדש של קונצרט/תיאטרון היוצר עניין רב וזוכה לשבחים. בין העבודות אותן מבצע רוני פורת עם תזמורת הבמה נמנות "פנטזיה לקוף ותזמורת" אותה הלחין על פי המונולוג של פרנץ קפקא "דין וחשבון לאקדמיה" (פסטיבל ישראל 1999) "החברים של סופיה" המביא אל הבמה את סיפור המוזיקה הרוסית שהביאו עמם העולים מחבר העמים לישראל ו"המנגינה האחרונה" – קונצרט/תיאטרון המתאר עולם עתידי נטול מנגינות (פסטיבל ישראל 2004).

בשיתוף עם תיאטרון קליפה יצר פורת עבודה מיוחדת על "פולחן האביב" מאת סטרווינסקי עבור התזמורת הפילהרמונית הישראלית.  

לצד פעילותו על בימות הקונצרטים יוצר פורת בתחומי התיאטרון והמוזיקה הקלה. במסגרת זו יצר ומופיע עם "חיותה" – פנטזיה מוזיקלית/תיאטרלית על פי חנוך לוין. המופע זכה בפרס התיאטרון הישראלי לשנת 2006.

בין השנים 2000 – 2007 שימש רוני פורת כמנהלו האומנותי של פסטיבל "צלילי ילדות" המהווה את פרי יוזמתו ומתקיים מדי שנה בחול - המועד סוכות, בחולון.

מדי קיץ מוזמן פורת לנצח וללמד ניצוח בהונגריה במסגרת קורס בינלאומי למוזיקאים מצטיינים מכל העולם.

במקביל לעיסוקו כמוזיקאי מפתח רוני פורת קריירה כמאמן (קואוץ`) אישי ומנחה קבוצות אימון כאשר תחום ההתמחות שלו הוא אימון אמנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של רוני פורת
* רוני פורת באתר הבמה
* רוני פורת באתר להב פיתוח מנהלים באוניברסיטת תל אביב

* רוני פורת, באתר MusicBrainz (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011066435305171
* BnF: cb141293009 (data)
* ISNI: 0000 0004 3277 8730
* MusicBrainz: 278fe51e-8421-4e48-959a-753456ff6cc8
* SUDOC: 160373719
* VIAF: 284772291
* WorldCat: viaf-284772291

 |
**מועצה אזורית אבן העזר** הייתה מועצה אזורית בהרי ירושלים שהתקיימה בין השנים 1953–1964, אז אוחדה עם מועצות אזוריות נוספות ליצירת מועצה אזורית מטה יהודה.

היסטוריה
--------

המועצה האזורית אבן העזר הוכרזה בשנת 1953 על ידי שר הפנים ישראל רוקח. המועצה נקראה על שם האבן שהציב שמואל הנביא לזכר הניצחון על הפלשתים בקרב אבן העזר השני, שמיקומה אינו ברור דיו, אולם חוקרים שונים, ובראשם אוסביוס, מזהים אותה בסביבות בית שמש.

בעת הקמתה, המועצה כללה חמישה מושבים: זנוח (פועלי אגודת ישראל), ישעי, מחסיה, נחם (הפועל המזרחי) וזכריה (תנועת המושבים). ב-1955 נוספו אליה המושבים גפן, שדות מיכה ותירוש.

בשנת 1963 הוקמה ועדה מיוחדת לבחינת איחוד רשויות בין ארבע המועצות האזוריות הקטנות שבאזור ירושלים: אבן העזר, גיזו, האלה והרי יהודה. הוועדה המליצה לאחד את ארבע הרשויות הללו לרשות אחת, וב-1964 הוקמה מועצה אזורית מטה יהודה, הגדולה במספר יישוביה בישראל.

ראשי המועצה
-----------

* חיים מורתי (1953)
* אברהם גדקה (בפועל) (1955)
* יוסף שלום ( 1957)
* יחיא ניסים (1958)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מונו חברי 2 מועצות אזוריות חדשות, הארץ, 8 ביוני 1953
2. ↑  ספר שמואל א', פרק ז', פסוק י"ב
3. ↑  מיכאל אבי יונה, "אבן העזר", בתוך: אליעזר ליפא סוקניק ומשה דוד קאסוטו (עורכים), "אנציקלופדיה מקראית: אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו" חלק א, ירושלים תש"י, עמ' 49 -50.
4. ↑  גידול המועצה האזורית "אבן העזר", הארץ, 18 באוקטובר 1955