recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**סירנו אלמר ברט** (באנגלית: **Sereno Elmer Brett**;‏ 31 באוקטובר 1891 – 9 בספטמבר 1952) היה קצין בצבא ארצות הברית בדרגת בריגדיר גנרל ששירת במלחמת העולם הראשונה ומילא תפקיד חשוב, גם אם פחות ידוע, בפיתוח לוחמת השריון של צבא ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

סירנו אלמר ברט נולד ב-31 באוקטובר 1891 בפורטלנד שבאורגון להוריו ג'יימס ברט וקלרה מרי דה לייל הרווי. הוא למד באוניברסיטת המדינה של אורגון וסיים תואר ראשון בפקולטה לחקלאות בשנת 1916. לאחר סיום לימודיו התגייס ברט לצבא, וב-28 בנובמבר 1916, לאחר הכשרתו, הוא מונה ללוטננט משנה במשמר הלאומי של אורגון. 

באותה השנה נשלח ברט להשתתף במשלחת פנצ'ו וייה, מבצע של צבא ארצות הברית שנועד לדכא את כוחותיו של פנצ'ו וייה במהלך המהפכה המקסיקנית. במבצע השתתף גם ג'ורג' פטון שהיה אז לוטננט. במהלך מלחמת העולם הראשונה נשלח ברט לאירופה יחד עם גייסות הטנקים של חיל המשלוח האמריקני וקודם לדרגת קפטן ב-25 ביולי 1917.

ברט, אז מייג'ור, פיקד על גדוד הטנקים ה-326 והוביל את מתקפת הטנקים הראשונה של צבא ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה בקרב סן-מייל. על תפקודו בקרב קיבל ברט את צלב השירות המצוין. בפירוט הסיבות להענקת העיטור נכתב: "נשיא ארצות הברית של אמריקה... העניק בעונג את צלב השירות המצוין למייג'ור סירנו אלמר ברט, צבא ארצות הברית, על גבורה יוצאת דופן בקרב בעת שפיקד על גדוד הטנקים ה-326 ליד רישסורט [Richecourt], צרפת, 12 בספטמבר 1918. ביום הראשון של מתקפת סן-מייל מייג'ור ברט הוביל את הגדוד שלו מרישסורט לבואה קארט דה רזרב [Bois Quart De Reserve] לנוכח אש מקלעים וארטילריה חזקה, וקור רוחו ואומץ ליבו שימשו דוגמה לגדוד כולו".

לאחר שפטון נפצע, מילא ברט את מקומו כמפקד חטיבת הטנקים הראשונה של חיל המשלוח במתקפת מז-ארגון. בין ה-26 בספטמבר ל-10 בנובמבר (1918) החטיבה תמכה ב-8 דיוויזיות של הארמייה הראשונה ב-18 תקיפות שונות. על פיקודו על החטיבה במתקפת מז-ארגון קיבל ברט את מדליית השירות המצוין. בפירוט הענקת המדליה נכתב בין היתר: "בהישגיו המקצועיים המבריקים, יכולתו הטכנית ובמנהיגות בלתי רגילה תרם באופן בולט להצלחתה של הארמייה הראשונה".

עיטורים נוספים אותם קיבל במלחמת העולם הראשונה היו כוכב הכסף, לב הארגמן (פעמיים), צלב המלחמה (גרסת 1914-1918) ואות לגיון הכבוד. 

לאחר מלחמת העולם הראשונה, עסק ברט לצד פטון ואייזנהאואר בהפקת לקחים מלוחמת השריון במלחמת העולם הראשונה ובפיתוח לוחמת השריון המודרנית. ב-1919 השתתף יחד עם אייזנהאואר בשיירת הרכבים הטרנסקונטיננטלית המפורסמת. ברט נשאר בצבא בשנים שבין מלחמות העולם. בהמשך שירת בתפקיד ראש המטה של הדיוויזיה המשוריינת הראשונה ולאחר מכן במטה של הדיוויזיה המשוריינת החמישית כשזו התכוננה בשנים 1942–1943 למערכה באירופה. בפברואר 1942 קודם לדרגת בריגדיר גנרל, אך באוקטובר 1943 פרש מסיבות רפואיות. 

סירנו ברט מת ב-9 בספטמבר 1952 בסנטה ברברה שבקליפורניה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "סירנו אלמר ברט", באתר לא רשמי של בית הקברות הלאומי ארלינגטון (באנגלית).

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "סירנו אלמר ברט" באתר projects.militarytimes (באנגלית)
כדורגלני מכבי יפו ב-1968. מימין לשמאל: יוסף סדרינה, יצחק שטיילינג, יצחק בלום, ודוד אלעזר
**יצחק (זיגי) בלום** (נולד ב-20 בינואר 1951, נהריה, ישראל), הוא כדורגלן עבר ישראלי, אשר שיחק בעמדת הקשר ולעיתים החלוץ והקיצוני, ומזוהה עם קבוצת מכבי יפו.

קורות חייו
----------

יצחק בלום נולד ב-1951 בנהריה. ב-1959 עברה משפחתו להתגורר ביפו, וב-1963 הצטרף לקבוצת הילדים של מכבי יפו. ב-1968, במהלך עונת 1966/1968 בליגה הלאומית ("העונה הארוכה") עלה לקבוצה הבוגרת. משחק הליגה הראשון של בלום נערך ב-13 בינואר 1968 מול הפועל באר שבע. בלום שיחק בעמדת הקשר ולעיתים החלוץ והקיצוני. עונתו הטובה ביותר הייתה עונת 1976/1977, במסגרתה אומנה הקבוצה על ידי צ'וצ'קו לוי, זכתה בסגנות האליפות, ובהמשך התמודדה במשחקי האינטרטוטו. בלום כבש שני שערים בטורניר האינטרנטוטו. הוא שיחק בשורות מכבי יפו ב-221 משחקים בליגה הראשונה ובהם כבש 43 שערים. בלום שיחק ביפו עד עונת 1979/1980 בליגה הלאומית ומשחקו האחרון היה ב-1 בדצמבר 1979 מול הפועל יהוד. בהמשך, עבר למכבי לזרוס חולון מליגה א' אשר אומנה על ידי צ'יקו פרקש.

בלום זומן לסגל נבחרת הנוער בכדורגל תחת עמנואל שפר ואמציה לבקוביץ'. ב-1969 נכלל בלום בסגל הנבחרת לגביע אסיה לנוער(אנ') שנערך בבנגקוק ובו סיימה הנבחרת במקום הרביעי, לאחר שהפסידה לנבחרת איראן בכדורגל 1–2 במשחק על המקום השלישי. בלום נכלל בסגל הנבחרת הבוגרת למוקדמות מונדיאל 1974 שנערכו בסיאול. הוא שיחק ב-2 משחקי ידידות של הנבחרת הבוגרת, האחד מול נבחרת רומניה בכדורגל והשני מול ספורטינג ליסבון.

לאחר פרישתו ממשחק פעיל, עזב את תחום הכדורגל ועבד כמלטש יהלומים עד לפרישתו לגמלאות. יצחק בלום מתגורר ביבנה, הוא נשוי לשרה, אב ל-4 ילדים וסב ל-13 נכדים.

לקריאה נוספת
------------

* ברוך פורמן, **היידה בי-היידה בו** - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יצחק בלום** בוויקישיתוף
* ישראל רוזנבלט, פייגנבוים יתופקד בקישור במשחק עם נבחרת רומניה, מעריב, 6 בדצמבר 1972
* דורי קלגד, 15 הדקות של יצחק בלום, מעריב, 25 בינואר 1976
* עזרא ינוב, בלום כבש פעמיים, מעריב, 12 בספטמבר 1976

הערות שוליים
------------

1. ↑  קפיצת הצהלה של בלום, באתר הפועל פתח-תקוה.
2. ↑  5 נקודות צברו היפואים באינטרטוטו אחרי ניצחון משכנע על אמשטרדם 1–2, דבר, 10 ביולי 1977.
3. ↑  הפועל רמלה לזרוס חולון 1-1, מעריב, 9 בנובמבר 1980.
4. ↑  סגל נבחרת הנוער בכדורגל יחל מחר את אימוניו בוינגייט, דבר, 18 בנובמבר 1968.
5. ↑  סגל באנגקוק הפועל הרצליה 0–3, דבר, 16 בינואר 1969.
6. ↑  ישראל רוזנבלט, ישראל-איראן היום בבאנגקוק ב"מפגש המאוכזבות" על מקום 3, מעריב, 30 באפריל 1969.
7. ↑  אהרון להב, איראן ישראל 1–2 בהארכה, דבר, 1 במאי 1969.
8. ↑  ברוך פורמן, **היידה בי-היידה בו** - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020, עמוד 202. נתונים היסטוריים: ירון משעל
**משולם זילברשטיין** (נולד ב-5 בינואר 1953 חיפה, ישראל) הוא כדורגלן ומאמן עבר ישראלי, אשר שיחק לרוב בעמדת הבלם הקדמי ולעיתים המגן, ומזוהה בעיקר עם קבוצת מכבי יפו.

קורות חייו
----------

משולם זילברשטיין נולד בחיפה. ב-1959 עברה המשפחה לבת ים בעקבות עבודתו של האב. ב-1960 הצטרף לקבוצת הילדים מכבי יפו בהדרכתו של המאמן צ'וצ'קו לוי. ב-25 באפריל 1970, בשלהי עונת 1969/1970 בליגה הלאומית העלה אותו המאמן איינשטיין קליש למשחק הליגה הראשון שלו בבוגרים, מול מכבי נתניה. על זילברשטיין הוטל לשמור אישית על מרדכי שפיגלר. בסיומה של העונה ירדה מכבי יפו לליגה א' שהייתה הליגה השנייה. זילברשטיין היה בן טיפוחיו של מוצי ליאון, והוא מיצב אותו כבלם קדמי קשוח.

במהלך שירותו הצבאי שיחק בנבחרת הכדורגל של פיקוד המרכז וב-23 באוקטובר 1975 זכה עמה באליפות צה"ל ובגביע הרמטכ"ל. על פי רוב שיחק זילברשטיין כבלם קדמי. אחת מעונות השיא שלו הייתה בעונת 1976/1977 בליגה הלאומית, במהלכה סיימה יפו תחת צ'וצ'קו לוי כסגנית האלופה ועלתה למשחקי האינטרטוטו. במסגרת משחקי האינטרטוטו הוצב זילברשטיין כמגן. הוא החל את עונת 1983/1984 בשורות יפו, ומשחק הליגה האחרון שלו נערך ב-1 באוקטובר 1983 מול שמשון תל אביב. בסך הכל שיחק זילברשטיין ב-218 משחקי ליגה בשורות מכבי יפו ובהם כבש 5 שערים. בהמשך עבר לשחק בהפועל מרמורק, הפועל צפרירים חולון והפועל רעננה במסגרתה סיים את הקריירה הפעילה שלו.

ב-1972 זומן זילברשטיין על ידי דוד שווייצר לסגל נבחרת הנוער בכדורגל ושיחק גם בשנה שלאחר מכן.

ב-1988 עבר זילברשטיין קורס מאמנים במכון וינגייט. הוא אימן קבוצות נוער וילדים במכבי יפו, הפועל תל אביב והפועל אשקלון. כמו כן היה עוזרו של אריה בז'רנו בעת שאימן את "א.ס. רמת אליהו". באמצע שנות ה-90 פרש מאימון.

משולם זילברשטיין נשוי בשנית לאורנה, אב לשלושה ילדים וסב לנכדים.

לקריאה נוספת
------------

* ברוך פורמן, **היידה בי-היידה בו** - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משולם זילברשטיין** בוויקישיתוף
* נבחרת הנוער בהרכב מחוזק נגד ארג'ש, על המשמר, 6 במרץ 1973
* השער שהעלה את מכבי יפו לרבע הגמר, מעריב, 17 באפריל 1980

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברוך פורמן, **היידה בי-היידה בו**, עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020, עמוד 213. נתונים היסטוריים: ירון משעל.
2. ↑  ליגה א' צפון, חדשות, 22 בדצמבר 1985.
3. ↑  הנוער יוצא היום לרומניה, מעריב, 25 במרץ 1973.
4. ↑  בלם מכבי יפו נפצע במשחק אימון, מעריב, 8 בנובמבר 1972.
טייגלעך רותחים בדבש
**טייגלעך** (או טייגלאך, מיידיש: "בצק קטן") הוא מאכל מתוק המשתייך למטבח היהודי האשכנזי. הטייגלעך הן יריעות בצק קשורות בלולאה אותן נהוג לטגן בסירופ מתוק או דבש. הטייגלעך מוגש ככיבוד בחגים ראש השנה, סוכות, שמחת תורה ופורים.

טייגלעך מוכנים

היסטוריה
--------

מקורו של הטייגלעך עוד מימי הרומאים, הם לקחו פיסות בצק, בישלו אותם בדבש וקראו למאכל ורמיקולוס. יהודי איטליה אימצו את המאכל למטבחם אך הוא נעלם בהדרגה בתקופת ימי הביניים. בתחילת המאה ה-12 רבנים שחיו בשטח גרמניה וצרפת של ימינו, ציינו כי הם אוכלים יריעות בצק מתוקות מצופות בדבש להם קראו ורמסל או ורימילש וכי המאכל מוגש כמנת פתיחת בארוחת השבת. המנה עברה שינוי שמות, בתקופה מסוימת הוא נקרא גרמסל ולאחר מכן חרמסל במזרח אירופה. הטייגלעך מוגש בעיקר בראש השנה, שכן בחג זה נהוג לאכול מאכלים מתוקים או מצופים בדבש כדי לסמל מעבר נעים ומבורך לשנה חדשה.

  

בראש השנה תשפ"ב, זכה המאכל לעניין ולפרסום בעקבות פוסט של מייסד פייסבוק מארק צוקרברג, שסיפר כי רעייתו הכינה טייגלעך לרגל החג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טייגלעך** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  תיקי גולן, מארק צוקרברג העלה פוסט שנה טובה והשאיר את הגולשים סקרנים: מה זה טייגלעך?, באתר ynet, 7 בספטמבר 2021
נבחרת ישראל בשחייה ליד הגדר הטובה, חורף 1989.  

מימין למעלה - אירית אפרתי, רוית אלון, המאמן חנן גלעד. באמצע מימין - המנהל דוד סיבור, סהר אלוני, איריס קומן, מיכל אמין, רויטל וילנאי, תמי לוין, הדס פדה, עינת גבאי, אורת בש. למטה מימין - גלעד רפאלי, יואב ברוק, רזיאל רימר, אליאב טל, שגיא שטיגמן, שגב פורת, ערן הירש, ברק עטר וכרמל לויתן
**רויטל וילנאי כלפון** (נולדה ב-22 בדצמבר 1973) היא שחיינית עבר, שיאנית ישראל במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי. בעלת ארבע מדליות כסף מהמכביה השלוש עשרה (1989).

ביוגרפיה
--------

וילנאי נולדה במלאווי וגדלה בעשרת, התאמנה בקבוצת השחייה של מרכז וייסגל בהדרכתה של שושי בילדרמן ואחר כך בקבוצת השחייה של מכבי תל אביב בהדרכתו של הלמוט לוי.

### 1987

באליפות ישראל שנערכה בווינגייט בסוף אוגוסט 1987 זכתה וילנאי במדליית זהב, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:32.08 דקות, לפני יעל קוסוביצקי מהפועל ימק"א ירושלים (2:32.48 דקות) ונעמה מישר (2:32.70 דקות).

### 1989

בתחרות שמונה האומות שנערכה בקיאסו, שווייץ בתחילת יולי 1989 סיימה וילנאי במקום שמיני בכל ששת המשחים בהם השתתפה. במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:02.08 דקות, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:17.03 דקות, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:51.91 דקות, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:20.26 דקות, במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:48.21 דקות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 9:45.39 דקות. הייתה זו תחרות מקדימה לתחרות החשובה של השנה, המכביה, שנערכה שבוע לאחר מכן.

#### שיא ישראלי במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי

בתחרות השחייה של המכביה ה-13 שנערכה ביולי 1989 בבריכת השחייה באוניברסיטת תל אביב זכתה וילנאי בארבעת המשחים בהם השתתפה, ב-4 מדליות כסף ו-4 שיאים ישראלים. במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 1:00.74 דקות, שיפור לשיאה של הדר רובינשטיין שעמד על 1:00.76 דקות, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, ביחד עם תמי לוין, איריס קומן ומיכל אמין בשיא ישראלי חדש של 4:07.36 דקות, במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, ביחד עם הדס פדה, אירית אפרתי וקומן בשיא ישראלי חדש נוסף של 4:30.12 דקות (השיא הקודם עמד על 4:37.64 דקות) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי, ביחד עם אמין, קומן ועינת גבאי בשיא ישראלי חדש נוסף של 8:50.58 דקות (השיא הקודם עמד על 8:53.92 דקות).

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט אותה שנה זכתה וילנאי במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 28.72 שניות, אחרי השיאנית הישראלית ענת לויט שקבעה תוצאה של 28.34 שניות ולפני גליה אקר מהפועל ימק"א ירושלים (29.13 שניות). במשחה ל-100 מטר חופשי, בו החזיקה בשיא הישראלי, היא שחתה לא טוב בשלב המוקדמות והחליטה לוותר על משחה הגמר.

תשעה חודשים לאחר מכן, נשבר השיא הישראלי שקבעה וילנאי על ידי טימאה טוט בתחרות שמונה האומות שנערכה באוסלו, נורווגיה ונקבע על 1:00.72 דקות.

חיים אישיים
-----------

וילנאי מתגוררת בבנימינה-גבעת עדה, נשואה לשחקן ליאור כלפון ולהם ארבעה ילדים. עבדה כמפיקת תיאטרון. מאמנת בשיטת NLP.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלכס פרלסמן, אירית - איזה חזה נהדר, מעריב, 24 ביולי 1988
* מירית גולן, הדיכאונות, החרדות, והטיפול שהעניקה לבעלה, ליאור כלפון. רויטל כלפון מדברת על הכול, באתר mynet‏ חדרה, 22 באוקטובר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלכס פרלסמן, שממון איכותי ביום הראשון באליפות השחיה, מעריב, 27 באוגוסט 1987
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 



שער קארלסטור
היכל הצדק (Justizpalast)
**קארלספלאץ** או **שטאכוס** (בגרמנית: **Karlsplatz** או **Stachus**) היא כיכר גדולה במרכז העיר מינכן, גרמניה. הכיכר נקראה רשמית קארלספלאץ בשנת 1797 על שם מושל בוואריה הלא פופולרי קארל תיאודור. תושבי מינכן לעיתים רחוקות משתמשים בשם הזה, וקוראים לכיכר שטקהוס על שם הפאב (*Beim Stachus* - "אצל שטקהוס"), ששכן במקום לפני שהתחילו העבודות להקמת כיכר. זה הוא המקום היחיד במינכן לו שני שמות רשמיים המשמשים במקביל.

הבניינים החשובים ביותר הממוקמים סביב הכיכר הם שער קרל (karlstor קארלסטור), שער כניסה לעיר גותי מ-1302 שהיה חלק מביצורי ימי הביניים שנהרסו והיכל הצדק (Justizpalast) שנבנה בסגנון הנאו-גותי. לפני שער קארלסטור ישנה מזרקה גדולה הפועלת בתקופת הקיץ. בחורף מותקנת במקום זירה להחלקה על הקרח. מתחת לכיכר ישנו מרכז קניות גדול וכן נמצאת במקום גם תחנת רכבות, הממוקמת מתחת לכיכר, לרכבת התחתית (U-Bahn) ולרכבת פרוורים (S-Bahn). קטע הרחוב בין קארלספלאץ למריאנפלאץ הקרוי בתחילתו נויהאוזר (Neuhauser) ובהמשכו קאופינגר (Kaufinger) הוא מדרחוב הומה שאורכו כ-1.2 ק"מ, בו נמצאות חנויות ומסעדות רבות וכן מבני ציבור.

גלריה
-----

* המזרקה בכיכרהמזרקה בכיכר
* שער קרל - צילום מהכיכרשער קרל - צילום מהכיכר
* שער קרל - צילום מרחוב נויהאוזרשער קרל - צילום מרחוב נויהאוזר
* פסל שלושת המוזיקאים בשער קרלפסל שלושת המוזיקאים בשער קרל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קארלספלאץ** בוויקישיתוף
* מבט פנורמי על הכיכר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4621930-4
* VIAF: 239201869
* WorldCat (עם VIAF): 239201869

 |
**רמונד לריס** או רֶמון לריס (בצרפתית: **Raymond Leyris** ‏, 27 ביולי 1912 – 22 ביוני 1961), שנודע כ**שייח' רמונד**, היה מוזיקאי, נגן עוד וזמר יהודי-אלג'יראי שנרצח בידי קנאים מוסלמים.

קורות חיים
----------

רימונד, נולד לאם נוצרייה ולאב יהודי בקונסטנטין אלג'יריה. בילדותו התייתם מאביו שהיה חייל במלחמת העולם הראשונה, גויר ונמסר למשפחה יהודית. עם השנים הקים רמונד להקה שבה היו חברים מוזיקאים מוסלמים ויהודים (ביניהם אביו של אנריקו מסיאס), והפך למייצג הבולט ביותר של מוזיקת המעלוף האלג'יראית/תוניסאית. הוא כונה "שייח' רמונד" לאות כבוד. הוא היה מורה של סימון תמר.

לריס, שסימל בדמותו את העיר שחציה יהודים וחציה מוסלמים וזכה לפופולריות עצומה באלג'יריה, נרצח בידי קנאים מוסלמים בשנת 1961. בתו של לריס, סוזי, נישאה לזמר היהודי אלג'יראי אנריקו מסיאס.

בשנת 1999 יצא חתנו וממשיך דרכו אנריקו מסיאס בסדרת הופעות מחווה ללריס בה ניגן מבחר משיריו. מחווה זו הוקלטה לדיסק.

דיסקוגרפיה
----------

* chant d'exil (שירי הנכר), אלבום של 4 הקלטות אותנטיות מ-1955 בהוצאת מגדה
* Hommage à Cheikh Raymond (מחווה לשייח' רמונד) - דיסק של אנריקו מסיאס מ-1999 של שירי לריס

קישורים חיצוניים
----------------

* רמונד לריס, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* רמונד לריס, באתר Discogs (באנגלית)
* רמונד לריס, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007290245605171
* BIBSYS: 12047495
* BnF: cb13970877c (data)
* GND: 1021103373
* ISNI: 0000 0000 5288 4371
* LCCN: nr95040650
* MusicBrainz: 912aa0c5-32ee-42b2-b3c3-5bca48b7e9de
* RERO: 02-A016239948
* SUDOC: 188803939
* VIAF: 29725708
* WorldCat: lccn-nr95040650

 |
**ולרי קורזון** (ברוסית: **Валерий Григорьевич Корзун**; ‏‏נולד ב־5 במרץ 1953) הוא קוסמונאוט רוסי שטס לחלל מספר פעמים והיה חבר צוות של תחנת החלל מיר ותחנת החלל הבין-לאומית.

ביוגרפיה
--------

ולרי קורזון נולד בכפר במחוז רוסטוב ברוסיה הסובייטית. לאחר סיום בית ספר הוא התחיל ללמוד בבית ספר לטייסי קרב וסיים אותו בשנת 1974. עד לשנת 1987 קורזון שירת ביחידות שונות של חיל האוויר הסובייטי. בשנת 1987 הוא סיים לימודים באקדמיה צבאית עם התמחות כקצין מטה.

בשנת 1987 קורזון התחיל הכנות לטיסות חלל במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. הוא היה חבר בצוות גיבוי של מספר טיסות. בשנת 1996 הוא היה מפקד צוות של חללית סויוז TM-24 שהתחברה לתחנת החלל מיר. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 196 ימי טיסה ו-2 פעילויות חוץ רכביות. במהלך הטיסה צוות ביצע מספר ניסוים ופעולות תחזוקה של תחנת החלל.

בשנת 2002 קורזון הוא טס לתחנת החלל הבין-לאומית במעבורת החלל אנדוור במשימה STS-111. קורזון היה מפקד משלחת מס' 5 לתחנת החלל הבין-לאומית. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 184 ימים וביצוע 2 פעולות חוץ רכביות. הוא חזר לכדור הארץ בטיסה STS-113.

קורזון עזב את יחידת הקוסמונאוטים בשנת 2008 עבר לעבודה במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. הוא כיהן במספר תפקידים ניהוליים במרכז.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ולרי קורזון** בוויקישיתוף
* תקציר נתונים באתר ספייספאקטס
* נתונים מאנציקלופדיית החלל
* ביוגרפיה (ברוסית)
* ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס (ברוסית)
**עששית** הוא מכשיר תאורה נייד.

העששיות המודרניות מופעלות באמצעות סוללות ומכילות בדרך כלל נורות פלואורסצנט והן חסכונית יחסית. קל יחסית להשתמש בהן והן עמידות יחסית, אך הן הרבה פחות בהירות מאשר עששיות המבוססות על פרופאן או דלק נוזלי.

לאורך ההיסטוריה האנושית נעשה שימוש רב בעששיות, ורובן היו פשוטות למדיי והן הכילו בדרך כלל נרות. אותן העששיות עם הנרות מפיקות מקור אור חלש למדיי, וחייבים לוודא שמשבי רוח לא יכבו לגמרי את הלהבה.

לאורך ההיסטוריה עששיות רבות היו חיוניות לאיתות ולתקשורת. בימי הביניים ספינות רבות נהגו להשתמש בעששיות על מנת לתקשר ביניהן. השימוש במנורות איתות להעברת מסרים מתוארך לכל המוקדם לאמצע המאה ה-19.

ישנם גם עששיות דקורטיביות עם מגוון רחב של עיצובים. חלקן תלויות על גבי מבנים, בעוד שעששיות אחרות ממוקמות על הקרקע.

בשנים האחרונות נוצרו עששיות שמוארות באמצעות לדים.

גלריית תמונות
-------------

* עששית מהמאה ה-15 מגרמניהעששית מהמאה ה-15 מגרמניה
* עששיתעששית
* עששית נפטעששית נפט
* עששית מיניאטוריתעששית מיניאטורית
* עששיות מסורתיות במקדש ביפןעששיות מסורתיות במקדש ביפן
* עששיות ברישיקש שבהודו, 2017עששיות ברישיקש שבהודו, 2017
* עששית LED מתקדמת המופעל באמצעות סוללות ליתיום-יון אשר מכילה פיצ'רים מודרניים כמו חיבור USB-C וצבע אשר משתנה בהתאם לטמפרטורה, 2020עששית LED מתקדמת המופעל באמצעות סוללות ליתיום-יון אשר מכילה פיצ'רים מודרניים כמו חיבור USB-C וצבע אשר משתנה בהתאם לטמפרטורה, 2020

ראו גם
------

* עששית נייר
* פנס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עששית** בוויקישיתוף
* עששית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007555504405171
* BnF: cb12069188c (data)
* LCCN: sh85074631
* LNB: 000331903
* NKC: ph343743

 |
דגם של מולקולת הקסאן. כדורים שחורים מסמלים אטומי פחמן וכדורים לבנים אטומי מימן
**הקסאן** הוא פחמימן אלקאני עם 6 אטומי פחמן. רוב האיזומרים של הקסאן אינם פעילים. הם משמשים לעיתים קרובות כממסים אינרטים בתגובות של חומרים אורגניים היות שהם מאוד לא קוטביים. כמו כן הם מצויים בבנזין ובדבקים המיועדים לנעלים, מוצרי עור וגגות. בנוסף, משתמשים בהקסאן כדי למצות שמנים לבישול וכחומר לניקוי נעליים, רהיטים וטקסטיל. הקסאן מיוצר על ידי זיקוק נפט.

להקסאן חמישה איזומרים:

* הקסאן, CH3CH2CH2CH2CH2CH3, שרשרת ישרה של שישה אטומי פחמן.
* 2-מתיל פנטאן (נקרא גם איזוהקסאן), CH3CH(CH3)CH2CH2CH3, שרשרת של חמישה פחמנים בעלת קבוצת מתיל בפחמן השני.
* 3-מתיל פנטאן, CH3CH2CH(CH3)CH2CH3, שרשרת של חמישה פחמנים בעלת קבוצת מתיל בפחמן השלישי
* 2,3-דימתיל בוטאן, CH3CH(CH3)CH(CH3)CH3, שרשרת של ארבעה פחמנים עם שתי קבוצות מתיל, אחת בפחמן השני ואחת בשלישי.
* 2,2-דימתילבוטאן, CH3C(CH3)2CH2CH3, שרשרת של ארבעה פחמנים, עם שתי קבוצות מתיל בפחמן השני.

רעילותו האקוטית של ההקסאן נמוכה יחסית, אך הוא מהווה חומר מרדים חלש. שאיפת ריכוזים גדולים מביאה למצב של אופוריה חלשה, ולאחריה רצון עז לישון, כאבי ראש, ובחילות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הקסאן** בוויקישיתוף
הרב **יעקב אפשטיין** (נולד ב-1954) הוא חוקר תורני במכון התורה והארץ. עורך ספרי השו"ת של הרב יעקב אריאל. מחבר סדרת השו"ת חבל נחלתו.

ביוגרפיה ופעילות
----------------

נולד וגדל בקיבוץ סעד. אביו חיים מנחם היה בנו של פרופ' יעקב נחום אפשטיין. למד בבית הספר היסודי דעת ובבית הספר התיכון בקבוצת יבנה. למד בישיבת מרכז הרב והיה תלמידם של הרב צבי יהודה קוק והרב אברהם אלקנה כהנא שפירא. שירת בחטיבת גולני כקצין.

שימש לתקופה כר"מ בישיבת אורות הנגב שבמושב בית הגדי בראשות הרב שמחה שטטנר.

הרב אפשטיין הוא חוקר תורני, עורך ספרים במסגרת מכון התורה והארץ ובאופן פרטי. במסגרת עבודתו ערך את "באהלה של תורה", סדרת ספרי שו"ת בחמישה חלקים מאת הרב יעקב אריאל. כן היה מעורכי המהדורות החדשות של ספרי הראי"ה "שבת הארץ" (על הלכות שמיטה) ו"חוקות הארץ" על הלכות כלאים.

גולת הכותרת של חיבוריו היא סדרת ספרי השו"ת חבל נחלתו, עשרים ושמונה כרכים בהם מחקרים ושאלות בהלכה בעניינים שונים. הסכמות לספריו קיבל מרבותיו, הרבנים אברהם אלקנה כהנא שפירא, יעקב אריאל, אביגדור נבנצל ודב ליאור. בספריו מביא הרב אפשטיין מאות פסקי הלכות מאת רבנים אלה, בע"פ ובכתב.

פרסם במהלך השנים מאמרים רבים בכתבי העת תחומין, התורה והארץ, צוהר, אמונת עתיך ועוד. כמו כן ערך ספר לזכר גוש קטיף ובו עשרות מאמרים של רבני ותושבי המקום.

בשנת 2022 זכה בפרס כץ ליישום ההלכה בחיים המודרניים.

חיים אישיים
-----------

בעבר התגורר במושב קשת ובעצמונה שבגוש קטיף. כיום מתגורר ביישוב שומריה. דודתו היא אלמנתו של הרב חיים דרוקמן.

קישורים חיצוניים
----------------

- ויקיטקסט סדרת ספריו חבל נחלתו, באתר ויקיטקסט

* ביוגרפיה מתוך אתר מכון התורה והארץ
* רשימת המאמרים של יעקב אפשטיין, באתר רמבי"ש
* מאות מאמרים ושאלות ותשובות מתוך אתר מכון התורה והארץ
* מאמרים של הרב יעקב אפשטיין, באתר ספריית אסיף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ביקורת על הספר באתר ארץ חמדה; חבל נחלתו, באתר ויקיטקסט
2. ↑  ראה באתר רמבי"ש
3. ↑  גוש קטיף בתורה ובמעשה - גם שבע שנים אחרי, באתר ערוץ 7, 19 באוגוסט 2012
4. ↑  זוכי פרס כץ 2022, באתר קרן כץ; איציק ברנדויין, לראשונה: פרס ההלכה היוקרתי הוענק לשלוחי חב"ד, באתר ערוץ 7, י"ז באב ה'תשפ"ב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007435972205171
* LCCN: nr2003002672
* VIAF: 58148874533949621693
* WorldCat: viaf-58148874533949621693

 |
**סמל קונפדרציית המדינות של אמריקה** או **חותם הקונפדרציה** (באנגלית: **Confederate Seal**) שימש חותם של קונפדרציית המדינות של אמריקה, 11 המדינות אשר פרשו מארצות הברית על רקע עלייתו של אברהם לינקולן כנשיא ארצות הברית וקריאתו לביטול העבדות, ובכך הובילה פרישתם למלחמת האזרחים האמריקאית.

החותם מתאר את ג'ורג' וושינגטון רכוב על סוס באותה התנוחה כפי שהוא מונצח בפסל הניצב בריצ'מונד. סביבו מופיע זר של התוצרת החקלאית אשר גודלה במדינות הדרום: חיטה, תירס, טבק, כותנה, אורז וקנה סוכר. על שולי החותם מופיעה הכתובת "קונפדרציית המדינות של אמריקה: 22 בפברואר 1862" והמוטו הלאומי **Deo Vindice** (מלטינית: **תחת אלוהים מגונננו**), התאריך מציין את היום בו נבחר ג'פרסון דייוויס, נשיאה של הקונפדרציה, לתפקידו, כמו גם את יום הולדתו של וושינגטון. תהליך עיצובו של החותם הסתיים ב-30 באפריל 1863, והזמנה לייצורו נשלחה לבריטניה. החותם הגיע לריצ'מונד לקראת סוף המלחמה, אולם לא ברור אם הוא שימש להחתמת מסמכים רשמיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סמל קונפדרציית המדינות של אמריקה** בוויקישיתוף
* סיפורו של חותם הקונפדרציה
**עידו אלוני** הוא מחנך ואיש-ציבור ישראלי, ממייסדי קיבוץ יטבתה וראש המועצה האזורית חבל אילות בין 1970 ל-1974.

ביוגרפיה
--------

נולד ב-1938 לבלה ודוד, מורה בבית החינוך לילדי עובדים ע"ש ר. ד. גורדון בתל אביב, שם למד עידו. לאחר מכן למד במחזור הראשון של הכפר הירוק, ונמנה עם גרעין הנח"ל "מגל וחרב" שהתיישב בעין רדיאן שבדרום הערבה וייסד שם את קיבוץ יטבתה. היה מדריך ב"תנועה המאוחדת". למד לתואר ראשון ושני בחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים, וקיבל תואר דוקטור לחינוך מאוניברסיטת תל אביב. עסק במשך שנים כמנהל בית ספר באילת וביטבתה.

באוקטובר 1970 נבחר לראש המועצה האזורית חבל אילות. בתפקיד זה כיהן עד 1974. בשנות ה-70 היה בשליחות בארצות הברית, עד 1981.

היה פעיל במפלגת העבודה, אך פרש ממנה והצטרף למפלגת יעד עם אריה לובה אליאב והיה רכז הפעילות שלה בהתיישבות העובדת.

החל מ-1987 היה מזכיר מחלקת הקליטה של התק"ם, והוביל את הקליטה של עולי ברית המועצות לשעבר ודרום אמריקה בקיבוצים בראשית שנות ה-90. התנגד נחרצות להפרטת הקיבוצים, וב-1994 מראשי זרם "קיבוץ תמיד" שקרא לדבוק בעיקרון השיתופיות ואף להיפרדות בתוך התנועה בין קיבוצים שיתופיים לקיבוצים מופרטים.

משפחה
-----

נשוי לשלומית ואב לשישה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מ. ברוך, במועצת אילות ראש מועצה חדש, מעריב, 18 באוקטובר 1970
2. ↑  דניאלה שאול, ערבה בלי תוספות, דבר, 9 באוקטובר 1981
3. ↑  מ. שמריהו, בן-אהרן ואליאב דנו עם "הפנתרים השחורים" בשיתוף פעולה פוליטי, מעריב, 3 בדצמבר 1974
4. ↑  דניאל בלוך, נהיה אופוזיציה בלתי מתפשרת, דבר, 1 ביוני 1975
5. ↑  אריה בנדר, הקיבוצים נערכים לקליטת עולים, מעריב, 28 ביולי 1989
6. ↑  עזרא דלומי, "נגד הרוח: הזרם השיתופי בתנועה הקיבוצית", בתוך: אביבה חלמיש וצבי צמרת (עורכים), "הקיבוץ: מאה השנים הראשונות", ירושלים תש"ע, עמ' 347
**Mamma** (בעברית: **מאמא**) הוא שיר שנכתב בשנת 1940 על ידי צ'זרה אנדראה ביקסיו וביקסיו כרוביני ויצאה בשם "Mamma son tanto felice".

בין מבצעי השיר היו בנימינו ג'ילי, ריצ'רד טאקר, מוסלים מגומאייב, ויולטה וילאס, לוצ'אנו פבארוטי, טוטו קוטוניו ורבים נוספים.

בשנת 1946 השיר תורגם לאנגלית ובשנת 1955 בביצוע של דייוויד ויטפילד הוא הגיע למקום ה-12 של מצעד הסינגלים הבריטי.

בשנת 1959 הוא הוקלט על ידי קוני פרנסיס. ביצוע זה הגיע למקום השני בבריטניה ולמקום השמיני בבילבורד הוט 100.

בשנת 1967 השיר הוקלט בגרמנית, הולנדית ואנגלית על ידי זמר הולנדי היינצ'ה. הקלטה זו נמכרה ביותר ממיליון העתקים וזכתה לתואר "תקליט הזהב" בהולנד.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Mamma" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על הקומפוזיציה "Mamma" באתר AllMusic
* גרסאות נוספות ל"Mamma" באתר SecondHandSongs
* שיר בביצוע של קוני פרנסיס

הערות שוליים
------------

1. ↑  everyHit.com - UK Top 40 Chart Archive, British Singles & Album Charts, www.everyhit.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 0bd6b1d0-567f-4cc9-b981-c78e14087da7

 |
**Norwegian Wood (This Bird Has Flown)‎** (או בקיצור **Norwegian Wood**, עץ נורווגי) הוא שיר פולק-רוק של להקת הביטלס. הוא נזקף לזכותם של לנון-מקרטני, אך נכתב בעיקר על ידי ג'ון לנון, בעוד פול מקרטני סייע בכתיבת המילים ובלחן לקטע מקשר. השיר יצא לאור ב-3 בדצמבר 1965 באלבום Rubber Soul ואורכו הוא 2:05 דקות. בשיר משולבת נגינת סיטאר של ג'ורג' האריסון שהפכה אותו לשיר המוקדם ביותר של להקת רוק שבו מופיע כלי זה.

המילים
------

לנון החל בהלחנת השיר ב-1965 באמצעות גיטרה אקוסטית, בעת ששהה בחופשה בהרי האלפים השווייצריים עם אשתו סינתיה. בסוף שנות ה-70 הסביר לנון שהשיר נכתב על מערכת יחסים שהייתה לו מחוץ לנישואיו. הוא ציין שתמיד היה מעורב בכל מיני מערכות יחסים נוספות מחוץ לנישואיו והיה מנסה להסוות ככל האפשר את העובדה ששירים שכתב התבססו על מערכות יחסים אמיתיות שלו. עם זאת, הוא אינו זוכר מי הייתה האישה שבגינה הוא כתב את "עץ נורווגי".

מקרטני סיפר בספר מ-1997 שההשראה לשם השיר הגיעה מחדרי מגורים של אותה התקופה, שהקירות והרהיטים בהם עוצבו מעצי אורן זולים, והשם עץ נורווגי נאמר בלשון סגי נהור. הוא ציין שלפי תפיסת עולמם דאז, הגבר היה זקוק לנקמה על כך שהאישה מותירה אותו לישון בחדר האמבטיה, ולכן עלה במוחו הרעיון לספר על הצתת בית העץ.

ההקלטה
------

הקלטת השיר נערכה באולפני אבי רוד ב-12 ו-21 באוקטובר 1965. האריסון סיפר בשנות ה-90 בסרט The Beatles Anthology על שנת 1965, שבה נחשף לנגינת הסיטאר. הוא החליט לקנות סיטאר, אך הוא נותר כמעט ללא שימוש עד שהאזין לאלבום של ראווי שנקר, שמשך אותו להתנסות יותר בנגינה בכלי. בהקלטת "עץ נורווגי", כשחברי הלהקה חיפשו אלמנט מוזיקלי נוסף, הוא החליט לשלב באופן בלתי מתוכנן את הסיטאר וחש שהשילוב היה מוצלח במיוחד. מאז הפך האריסון לחובב נלהב של התרבות ההודית ומדיטציה טרנסצנדנטלית, והרבה להשתמש בסיטאר באלבומי הביטלס.

בהקלטה שר לנון בשני ערוצים וניגן בגיטרה אקוסטית, מקרטני ניגן בגיטרה בס ושר קולות רקע, האריסון ניגן בסיטאר מוכפל לשני ערוצים ורינגו סטאר ניגן בתוף מרים, מאראקס ומצלתיים זעירות.

מצעדים
------

מצעדי כל הזמנים| ארגון | שם | מיקום |
| --- | --- | --- |
| כאן 88 | מצעד שירי הביטלס של כאן 88 | 25 |

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Norwegian Wood" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על הקומפוזיציה "Norwegian Wood" באתר AllMusic
* סרטון השיר "Norwegian Wood" באתר יוטיוב
* הערות על Norwegian Wood (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sheff, David (2000). All We Are Saying: The Last Major Interview with John Lennon and Yoko Ono. New York: St. Martin's Press. ISBN 0-312-25464-4, עמוד 178
2. ↑  Miles, Barry (1997). Paul McCartney: Many Years From Now. New York: Henry Holt & Company. ISBN 0-8050-5249-6, עמוד 270
3. ↑  מצעד שירי הביטלס של כאן 88

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: c82bf853-2c8c-3357-94f1-5b4086b43174

 |
**We Are the Champions** (בתרגום חופשי: **אנחנו האלופים**) היא בלדת רוק של להקת הרוק הבריטית קווין, מתוך אלבומה השישי *News of the World*. את השיר כתב סולן הלהקה פרדי מרקיורי, והוא זכה לפרסום רב ולהצלחה במצעדי המוזיקה של מדינות רבות ברחבי העולם. השיר מושמע בתור המנון מנצחים בתחרויות ספורט שונות.

מרקיורי אמר בראיון בשנת 1978:

> 
> זו יכולה להיות מערכת יחסים, כמובן, אבל אני חשבתי על כדורגל כשכתבתי את זה. רציתי שיר השתתפותי, שהקהל יוכל להקשר אליו. הוא כוון להמון, חשבתי שנראה איך הם יקבלו אותו. זה היה נהדר. ביצענו אותו בהופעה פרטית בלונדון, והמעריצים באמת התחילו לשיר שירי כדורגל בין השירים. מובן שנתתי לזה יותר מעודנות תיאטרלית מאשר לשיר כדורגל רגיל. אתה מכיר אותי. בהחלט לא חשבתי על התקשורת. אני לא חושב על התקשורת הבריטית כיום. השיר נועד למוזיקאים, כמו גם למעריצים. אני מניח שהוא יכול להתפרש כגרסה שלי ל-My Way. יצירת השיר לא הייתה קלה.
> 
> 
> 
> 

את השיר ניגנו חברי להקת קווין כאשר מרקיורי על הפסנתר, רוג'ר טיילור על התופים, ג'ון דיקון על גיטרת הבס ובריאן מיי על הגיטרה החשמלית. מאחר שהקול העיקרי בשיר הוא תובעני במיוחד ודורש שירה באוקטבה גבוהה, נהג טיילור לשיר קטעים מסוימים בהופעות חיות.

בצדו השני של הסינגל נמצא השיר We Will Rock You, שזכה אף הוא להצלחה מרובה. תחנות רדיו אמריקאיות נהגו להשמיע את שני השירים ברצף. לכן, חברת התקליטים האמריקאית של קווין הפיצה את שני השירים בתור שני צדי א'.

הביצוע הזכור ביותר של השיר הוא במופע לייב אייד, שם ניגנו אותו אחרי השיר We Will Rock You, וגם זכה לביצוע של לייזה מינלי בסיום המופע לזכרו של פרדי מרקיורי ב-1992.

לשיר גרסאות כיסוי רבות, כמו גם השמעות רבות בסרטים ובסדרות טלוויזיה. השיר הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "We Are the Champions" באתר מיוזיק בריינז
* גרסאות נוספות ל"We Are the Champions" באתר SecondHandSongs

| קווין |
| --- |
| ג'ון דיקון • בריאן מיי • פרדי מרקיורי • רוג'ר טיילור |
| אלבומי אולפן | *Queen* • *Queen II* • *Sheer Heart Attack* • *A Night at the Opera* • *A Day at the Races* • *News of the World* • *Jazz* • *The Game* • *Flash Gordon* • *Hot Space* • *The Works* • *A Kind of Magic* • *The Miracle* • *Innuendo* • *Made in Heaven* |
| אלבומי הופעה | *Live Killers* • *Live Magic* • *Live at Wembley '86* • *Queen on Fire – Live at the Bowl* • *Return of the Champions* |
| אוספים | *Greatest Hits* • *At the Beeb* • *Greatest Hits II* • *Classic Queen* • *Queen Rocks* • *Greatest Hits III* • *Stone Cold Classics* |
| וידאו | *We Will Rock You* • *The Freddie Mercury Tribute Concert* • *Greatest Video Hits 1* • *Live at Wembley Stadium* • *Greatest Video Hits 2* • *We Are the Champions: Final Live in Japan* • *Queen on Fire - Live at the Bowl* • *Return of the Champions* • *Super Live in Japan* |
| ראו גם ריינהולד מק • דייוויד ריצ'רדס • סמייל |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14790968w (data)
* MusicBrainz work: 0b3da969-5466-3cef-8cbb-bfc882ba9fcf

 |
מזון לכלבים בבנגקוק, תאילנד
**מזון כלבים** הוא מזון שעוצב במיוחד ומיועד לצריכה על ידי כלבים. כמו לכל אוכלי הבשר, לכלבים יש שיניים חדות, ויש להם שטחי גסטרואינטסטינליים קצרים המותאמים יותר לצריכת בשר ופחות למזון מן הצומח. על אף המבנה הביולוגי הזה, כלבים עדיין הצליחו להסתגל לאורך אלף שנים והתבססו על שאריות בשריות ולא-בשריות של המין האנושי ושגשגו על מגוון מיני מזונות. ישנם מחקרים המצביעים על כך שיכולת הכלבים לעכל פחמימות בקלות היא ההבדל העיקרי בין כלבים וזאבים.

בארצות הברית לבדה, שוק המזון לכלבים צפוי להגיע ל-23.3 מיליארד דולר עד שנת 2022.

היסטוריה
--------

טרם ביות כלב הבית, בהיותם כלבי בר, הכלבים דאגו לעצמם ותזונתם התבססה על דיאטה קרניבורית. לאחר ביותם והתאמתם להגנה, לעבודה ולחברה אנושית, החלו בני האדם לדאוג לצרכים התזונתיים של הכלבים, לפחות באופן חלקי. התיעוד ההיסטורי לשינוי גישה זה הוא בן 2,000 שנה לכל הפחות.

בשנת 37 לפנה"ס מדבר ורגיליוס על האכלת כלבים *בבוקוליזם*.

בסביבות 70 לפנה"ס, כתב קולומלה את ספרו *על החקלאות*, שבו הוא מתייחס

מזונות המסוכנים לכלבים
----------------------

ישנם מזונות נפוצים המיועדים לבני אדם אשר רעילים לכלבים, ביניהם שוקולד (הגורם להרעלת תאוברומין), בצל ושום (המכילים תיוסלופט וגורמים להרעלת חמצן), ענבים וצימוקים (הגורמים לאי ספיקת כליות), חלב (חלק מהכלבים רגישים ללקטוז ועלולים לסבול משלשולים ומתגובה אלרגית), אגוז מוסקט (עלול לגרום לפגיעה עצבית), אגוזי מקדמיה ועוד.

לקריאה נוספת
------------

* National Research Council (U.S.). Subcommittee on Dog Nutrition (1974). *Nutrient requirements of dogs*. National Academy of Sciences. ISBN 0-309-02315-7.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מזון כלבים** בוויקישיתוף
* פירוש תוויות מזון לחיות מחמד - תוויות מזון לחיות מחמד על פי תקנות AAFCO

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Dog Food in the US". *Euromonitor.com*. נבדק ב-12 באוגוסט 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007557811705171
* LCCN: sh85038800
* NARA: 10646042

 |
**When a Man Loves a Woman** (בעברית: **כשגבר אוהב אישה**) הוא שיר משנת 1966 שבוצע במקור על ידי הזמר האמריקני פרסי סלדג'. 

השיר הגיע למקום הראשון הן במצעד הבילבורד הוט 100 והן במצעד ה-R&B של בילבורד. בשנת 2003, השיר דורג במקום ה-54 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של המגזין רולינג סטון.

היסטוריה
--------

השיר הוקלט על ידי פרסי סלדג' ב-17 בפברואר 1966 באולפני FAME באלבמה. 

כשהשיר הוקלט, לא היה לו שם או מילים. סלדג' נאלץ לאלתר את הטקסט בעת הקלטה ללא שום הכנה מוקדמת. אף על פי כן, הביצוע של סלדג' היה כל כך משכנע שהמפיקים המוזיקליים שעבדו עם סלדג' הניחו כי סלדג' כתב את הטקסט. על אף שהקרדיט על כתיבת השיר ניתן באופן רשמי לקלווין לואיס ואנדרו רייט (אשר ניגנו בגיטרת הבס ובקלידים יחד עם סלדג') והם אלו שמקבלים בפועל את התמלוגים על ההשמעות של השיר, בפועל פרסי סלדג' הגה את מילות השיר אך הוא החליט שהקרדיט על כתיבת השיר יינתן ללואיס ורייט.

השיר יצא לאור לשווקים ב-16 באפריל 1966, הפך ללהיט באופן מיידי והגיע למקום הראשון הן במצעד הבילבורד הוט 100 ובמצעד ה-R&B של בילבורד.

מיקומי שיא
----------

| 
‏‏‏  **מצעדים ודירוגים** |
| --- |
| מדינה | מצעד | מיקום שיא | תואר |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 1 |  |
|  בריטניה | מצעד הסינגלים הבריטי | 4 |  |

גרסאות כיסוי נוספות
-------------------

לאורך השנים הוקלטו גרסאות כיסוי שונות לשיר, כאשר בין המבצעים הבולטים ביותר היו מייקל בולטון, בט מידלר, קני רוג'רס, מרווין גיי, סטיב וינווד, וארט גרפונקל.

גרסת הכיסוי של מייקל בולטון משנת 1991 הגיעה למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקני והביצוע שלו בשיר זה זיכה את בולטון בפרס גראמי.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "When a Man Loves a Woman" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על הקומפוזיציה "When a Man Loves a Woman" באתר AllMusic
* גרסאות נוספות ל"When a Man Loves a Woman" באתר SecondHandSongs
* עמוד השיר באתר songfacts.com (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Percy Sledge: inducted in 2005 | The Rock and Roll Hall of Fame and Museum

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**1991: רוי אורביסון – "Oh, Pretty Woman (live 1987)"** | **פרס גראמי לביצוע הפופ הווקאלי הטוב ביותר של גבר**  **1992: מייקל בולטון – "When a Man Loves a Woman"**  | **הבא**:**1993: אריק קלפטון – "Tears in Heaven"** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 1411ffa0-4042-3941-a663-66754de42b8f

 |
**לין-הולי ג'ונסון** (באנגלית: **Lynn-Holly Johnson**; נולדה ב-13 בדצמבר 1958) היא מחליקה על הקרח ושחקנית. אחרי שהשיגה הצלחה מסוימת כמחליקה אמנותית על הקרח באמצע שנות השבעים, היא פתחה בקריירת משחק, והייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב על תפקידה בסרט Ice Castles משנת 1978.

שנותיה הראשונות והקריירה
------------------------

ג'ונסון נולדה כלין הולי ג'ונסון בשיקגו, אילינוי, למרגרט, עקרת בית ואלן ג'ונסון, קבלן.

ג'ונסון הוסיפה מקף לשמה אחרי שחברתה לחדר חתמה את שמה של ג'ונסון בדרך זו.

ג'ונסון, מחליקה אמנותית על הקרח מקצוענית, הגיעה למקום השני בדרגת הטירונים של באליפות ארצות הברית להחלקה אמנותית על הקרח ב-1974. היא ויתרה על החלקה תחרותית חובבנית ב-1977 על מנת להצטרף לקבוצת הראווה של ההחלקה על הקרח Ice Capades ולבסוף החלה בקריירת משחק, הופעת הבכורה שלה הייתה בסרט Ice Castles, שם שיחקה מחליקה אמנותית על הקרח. הסרט, דרמה רומנטית בו כיכבה לצידו של רובי בנסון, נחלה הצלחה צנועה בדצמבר 1978, בגורפה $18 מיליון דולר בארצות הברית. ג'ונסון, אותה תיאר מבקר הסרטים רוג'ר איברט כ"אשה צעירה ומושכת שהיא מחליקה טובה שיודעת לשחק", 

הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב כ"שחקנית החדשה הטובה ביותר של השנה בסרט" עבור הופעתה בסרט.

לאחר מכן להוקה ג'ונסון לתפקיד הראשי בדרמת האימה של וולט דיסני, The Watcher in the Woods. הסרט הופץ בצורה מוגבלת באפריל 1980, אולם הקרנתו הופסקה כעבור זמן קצר ולא זכה לתפוצה נרחבת עד אוקטובר 1981. ב-1981 היא גם כיכבה כבילי דאהל בסרט ג'יימס בונד "לעינייך בלבד". בסרט היא מגלמת את דמותה של מחליקה על הקרח שמנסה בלי הצלחה, אך בצורה קומית לפתות את ג'יימס בונד, שמסרב לה (אותו מגלם רוג'ר מור המבוגר ממנה בהרבה). באופן אירוני, קרול בוקה, המגלמת את מלינה האבלוק, מושא אהבתו של ג'יימס בונד בסרט, הייתה במציאות מבוגרת מג'ונסון ב-16 חודשים בלבד.

חייה האישיים
------------

ב-1996 הפסיקה ג'ונסון לשחק על מנת להתרכז במשפחתה, תפקידה האחרון באותה עת היה בסרט הטלוויזיה Fugitive X: Innocent Target. ג'ונסון מתגוררת כיום בניופורט ביץ', קליפורניה, ביחד עם בעלה, הארכיטקט קלי ג'יבנס, ושני ילדיהם. היא משתמשת על פי רוב בשם לין-הולי גיבנס מאז נישואיה. בסתיו 2007 היא שבה לשחק בהפקת התיאטרון הקהילתי של אלו חיים נפלאים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לין-הולי ג'ונסון** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של לין-הולי ג'ונסון

* לין-הולי ג'ונסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* לין-הולי ג'ונסון, באתר AllMovie (באנגלית)

* לין-הולי ג'ונסון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* אריק טיאנסיי, ריאיון עם לין-הולי ג'ונסון, delorenzosdugout.com, ‏16 באוקטובר 1998
* ריאיון עם לין-הולי ג'ונסון (אורכב 07.06.2020 בארכיון Wayback Machine), אתר סרטי ג'יימס בונד mi6.co.uk‏, 14 באוגוסט 2007

הערות שוליים
------------

1. ↑  שירלי בריידי,"מחליקה טובה", פיפל כרך 53 מספר 19‏, 15 במאי 2000
2. ↑  תומאס בוב, "כשרונה של לין-הולי ג'ונסון בא לה באופן טבעי", Toledo Blade, ‏3 בפברואר 1979
3. ↑  רוג'ר איברט, ביקורת על הסרט Ice Castles,‏rogerebert.suntimes.com ,‏ 29 בינואר 1979

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14190910j (data)
* GND: 1088443648
* ISNI: 0000 0000 6309 9598
* LCCN: n97870650
* NKC: xx0202301
* NLP: a0000001754945
* VIAF: 42050848
* WorldCat: lccn-n97870650

 |
הרב מנדלזון
הרב **מנחם מנדל מנדלזון** (תרצ"ח, 1938 – כ"ז בחשוון תשע"ב, 24 בנובמבר 2011) היה רב המושב קוממיות ונשיא קרן השביעית.

תולדותיו
--------

נולד בקריית אתא (אז 'כפר עטא' ולאחר מכן 'כפר אתא'), בנו של הרב בנימין מנדלזון, שכיהן כרב היישוב. נקרא על שם סבו הרב מנחם מנדל מנדלזון, ראש ישיבת פלוצק בפולין. אמו, מרים, נפטרה בצעירותה. בילדותו למד בכפר אתא, ובגיל 10 עבר ללמוד בישיבת סלונים בירושלים. בגיל 15 עבר ללמוד בישיבת שפת אמת, והיה מקורב לאדמו"ר מגור רבי ישראל אלתר. הוסמך לרבנות על ידי הרב דב בריש ווידנפלד והרב ישראל יצחק רייזמן.

נישא לבילא חיה (נפטרה בכ"א באב ה'תשנ"א), בתו של הרב יוסף מאיר פולק, ראש ישיבת שומרי אמונים בברגסז - אחותו של האדמו"ר רבי אברהם אלטר פולק מברגסז ובתו החורגת של האדמו"ר רבי אהרן רוקח מבעלז.

לאחר נישואיו התגורר בירושלים ולמד כעשרים שנה בכוללים של חסידות בעלז ושל ישיבת שפת אמת. בשנת תשכ"ד ייסד שיעור תורני לעולים חדשים בני עדות המזרח בשכונה בקעה בירושלים, ומסר את השיעור בקביעות במשך שמונה עשרה שנה. היה ממייסדי רשת שיעורי התורה "תורה ויהדות לעם", יחד עם הרב חיים ברים והרב מרדכי דוד לודמיר.

בשנות ה-50 עזב אביו את קריית אתא ועבר לכהן כרבו של מושב קוממיות. הוא כיהן כרב המושב במשך שלושים שנה, עד פטירתו בכ"ד באייר תשל"ט. לאחר פטירתו מונה בנו הרב מנחם מנדל כממלא מקומו, וכיהן כרב המושב למעלה משלושים שנה. נודע כדרשן ומסר שיעורי תורה רבים. 

היה מראשי הפעילים למען קיום מצוות שמיטה כהלכתה בקרב חקלאי ישראל. שימש נשיא "קרן השביעית" שעל יד "המרכז הארצי לחקלאים שומרי שמיטה", שייסד אביו במטרה לעודד ולתמוך בחקלאי ישראל המשביתים את שדותיהם בשנת השמיטה בלי לסמוך על היתר המכירה. כמו כן המשיך את מסורת אביו באפיית מצות מצווה ופיקח על מאפיית המצות שבמושב.

מסע הלווייתו עבר בבתי המדרש של חסידות בעלז ושל חסידות גור. נקבר בהר המנוחות בירושלים.

משפחתו
------

אמו מרים מנדלזון נפטרה בצעירותה. לימים נשא אביו את רחל חיימוביץ', בתו של הרב אהרן משה חיימוביץ' מבודז'אנוב, ומנישואים אלו נולדה אחותו חנה דבורה, הנשואה לרב יעקב קליין. אחיו הרב ישראל יצחק מנדלזון, מנהל רוחני של תורה ויהדות לעם.

בניו הרבנים: הרב אהרן חתנו של רבי שמעון למברגר ממאקווא, הרב משה יוסף מאיר ממלא מקום אביו, הרב אברהם מרדכי ז"ל (נפטר לאחר מחלה קשה, מר חשוון תשפ"ד), הרב אביגדור והרב ישראל .

חתניו הם: הרב חיים מנחם הלברשטאם - האדמו"ר מגורליץ, הרב יעקב ישראל למברגר - רב חסידות מאקווא בני ברק, הרב ברוך לובינסקי - ר"מ בישיבת מאור עיניים, הרב ישראל איבנבוים - ר"מ בישיבת מאור ישראל (חסידות גור בני ברק), והרב שלום יוסף זילברברג.

קישורים חיצוניים
----------------

* מנחם מנדל מנדלסון (1938-2011), דף שער בספרייה הלאומית

* גאב"ד קוממיות, הגאון רבי מנחם מנדל מנדלזון זצ"ל, כיכר השבת
* הגאב"ד של החקלאים • הגאון הצדיק רבי מנחם מנדל מנדלזון, בחדרי חרדים
* מקוממיות להר-המנוחות • מסעו האחרון של גאב"ד קוממיות • תיעוד נרחב, בחדרי חרדים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313912205171
* LCCN: nr99011599
* VIAF: 245469387
* WorldCat (עם VIAF): 245469387

 |
מפת נדודי בני ישראל במדבר משנת 1641
**אָבֵל הַשִּׁטִּים** (באשורית: **abil-šiṭṭi**) היא עיר קדומה בעבר הירדן, הנזכרת בספר במדבר, בכתובות תגלת-פלאסר השלישי ובמקורות קלאסיים.

אזכורים במקרא
-------------

זאת תחנתם האחרונה של בני ישראל בנדודיהם במדבר. משם שלח יהושע בן נון את המרגלים: "לְכוּ רְאוּ אֶת הָאָרֶץ, וְאֶת יְרִיחוֹ" (יהושע, ב', א'), יהושע לעומת משה שולח שני מרגלים ולא שנים עשר, פה שליחת המרגלים הייתה חשאית וצבאית לעומת שליחותו המדינית/רוחנית של משה בספר במדבר.

על פי הכתוב במקרא חנו בני ישראל לפני כניסתם לארץ בין שני המקומות: "וַיַּחֲנוּ עַל הַיַּרְדֵּן מִבֵּית הַיְשִׁמֹת עַד אָבֵל הַשִּׁטִּים בְּעַרְבֹת מוֹאָב" (במדבר, ל"ג, מ"ט).

השיטים נזכרת גם בספר מיכה. הפסוק בספר מיכה "מִן הַשִּׁטִּים, עַד הַגִּלְגָּל" (מיכה, ו', ה'), מוסב אל הפועל המופיע בתחילת הפסוק "עַמִּי, **זְכָר** נָא". יש הסוברים כי הנביא קורא לזכור את קורות בני ישראל בשיטים שהיא תחנתם האחרונה של בני ישראל במסעם במדבר, ועד הגלגל, שהיא תחנתם הראשונה בכניסה לארץ בעבר הירדן. לדעת אחרים מקומות אלה מסמלים מעבר חיי נדודים במדבר להתיישבות קבע בארץ ישראל. יש הטוענים כי השיטים הנזכרת בספר מיכה יש בה רמז לחטא בעל פעור שהתרחש בשיטים. לדעת שמואל ורגון יש לראות בהיגד "מִן הַשִּׁטִּים, עַד הַגִּלְגָּל", מריזם אשר כוונתו לשלמות ההיקף בו חנו בני ישראל למרות הקרבה בין שני המקומות.

אזכורים חוץ־מקראיים
-------------------

העיר נזכרת בספרי שנות תגלת־פלאסר השלישי כ־a-bi-il-šiṭ-ṭi יחד עם הגלעד, והם מתוארים "על גבול בית עומרי".

לדעת יוסף בן מתתיהו בספרו קדמוניות היהודים, אבל (Άβίλη) היא אבל השיטים, הנזכרת בספר במדבר. בן מתתיהו כותב כי המרחק ממנה אל הירדן הוא "60 איצטדיונים (אנ')", והיא מלאה בעצי תמר.

זיהוי המקום
-----------

עצי תמר בתל אל-חמאם
הנרי בייקר טריסטראם מזהה את אבל השיטים עם תל כפרין. גם לדעת שמואל אחיטוב יש לזהות את אבל השיטים עם תל כפרין, ולחילופין עם תל אל-חמאם בקרבתו; בשני המקומות הייתה קיימת התיישבות בתקופה כנענית ובתקופה ישראלית.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Hayim Tadmor, Shigeo Yamada, **The Royal Inscriptions of Tiglath-Pileser III (744–727 BC) and Shalmaneser V (726–722 BC), Kings of Assyria**, Eisenbrauns, 2011, עמ' 105, 131, 134
2. ↑  שמואל ורגון, **ספר מיכה: עיונים ופירושים**, רמת גן, בר-אילן, 1994, עמ' 175–174.
3. 1 2  יוסף בן מתתיהו, **קדמוניות היהודים**, 4.8.2 (במקור היווני), 5.1.1 (במקור היווני)
4. ↑  הנרי בייקר טריסטראם, **מסע בארץ ישראל: יומן 1864-1863**, ירושלים, מוסד ביאליק, 2012, עמ' 385.
5. ↑  שמואל אחיטוב, **מקרא לישראל: יהושע**, ירושלים, מאגנס, 1995, עמ' 82

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **קודמת**:**הרי העברים** | **נדודי בני ישראל במדבר** | **הבאה**:**אין (תחנה אחרונה לפני מעבר הירדן)** |
**דימיטריוס איטודיס** (ביוונית: **Δημήτριος Ιτούδης**; נולד ב-8 בספטמבר 1970) הוא מאמן כדורסל יווני, המשמש כמאמנה של פנרבחצ'ה ושל נבחרת יוון.

קריירה
------

איטודיס החל את קריירת האימון שלו במחלקת הנערים (עד גיל 18) של ק.ק. זאגרב בשנת 1990. כעבור שנתיים, מונה לעוזר המאמן במחלקת הבוגרים של המועדון. בשנת 1995 חזר למולדתו ומונה לעוזר המאמן של פאוק סלוניקי ובהמשך אף מונה למאמנה הראשי. בשנת 1996 עבר לפאניוניוס אתונה, ומונה לעוזר המאמן. אך כעבור שנה עבר לפיליפוס סלוניקי, שם מונה למאמנה הראשי. בשנת 1999 הצטרף למאמן הסרבי ז'ליקו אובראדוביץ' והיה עוזר המאמן של פנאתינייקוס אתונה עד שנת 2012, עת עזב אובראדוביץ' את המועדון. בתקופה זו זכה איטודיס בארבעה גביעי יורוליג (2002, 2007, 2009, 2011), בסופרוליג (2000), ב-11 אליפויות יוון ובשבעה גביעים. בתום תקופה זו, יצא איטודיס לשנת שבתון יחד עם ז'ליקו אובראדוביץ'. בשנת 2013, התפצלו דרכיהם, כשאובראדוביץ' עבר לפנרבחצ'ה, ואילו איטודיס עבר לבאנוויט. בשנת 2014 עבר איטודיס למועדון הפאר הרוסי צסק"א מוסקבה, עימה זכה בשתי אליפויות יורוליג (ב-2016 וב-2019) ושש פעמים בליגה המאוחדת של VTB.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דימיטריוס איטודיס** בוויקישיתוף
* דימיטריוס איטודיס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

| מאמן השנה ביורוליג |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 2005: גרשון • 2006: מסינה • 2007: אובראדוביץ' • 2008: מסינה • 2009: וויושביץ' • 2010: פסקואל • 2011: אובראדוביץ' • 2012: איבקוביץ' • 2013: ברצוקאס • 2014: בלאט • 2015: לאסו • 2016: איטודיס • 2017: אובראדוביץ' • 2018: לאסו • 2019: איטודיס • 2021: אטאמן • 2022: ברצוקאס • 2023: ברצוקאס |

 |
**דבר מצחיק קרה לי בדרך לסואץ** היה מחזמר קומי שנכתב על ידי שאול ביבר ויורם טהרלב, כאשר הראשון כתב את טקסט המחזמר והשני את השירים, והועלה על ידי המפיק אברהם דשא בבימויו של שייקה אופיר בשנת 1968, במסגרת "התיאטרון העממי". המחזמר מתאר את מלחמת ששת הימים כקומדיה מטורפת, ומבוסס בחלקו על התוכנית "למה יו-יו" של להקת גייסות השריון.

בהפקה השתתפו גדי יגיל, דבורה דותן, ציפי שביט, חיים בנאי ופופיק ארנון. כל אחד מהם ייצג טיפוס ישראלי. גדי יגיל ה"מסחאי" (בן מושבה בגליל, טיפוס חסר-בינה שהומצא על ידי ביבר ואופיר) שזוכה בצל"ש עקב שורה של בלבולים וחוסר הבנה, בנאי המזרחי, דותן הרס"רית וכדומה.

למרות הכתרתה כ"הצגה המצחיקה ביותר אחרי הגשש החיוור", ההפקה ירדה מן הבמה עד מהרה עקב מכתב שנשלח ממשפחה שכולה אל פשנל ובו נכתב שעבור המשפחה המלחמה לא הייתה אירוע משעשע כלל וכלל משום שהבן נהרג בה. 

שם ההצגה, "דבר מצחיק קרה לי בדרך לסואץ" הוא פרפרזה על שם המחזמר המצליח מ-1962, "דבר מצחיק קרה לי בדרך לפורום".

קישורים חיצוניים
----------------

* יורם קניוק, אחרי בכורה: "דבר מצחיק קרה לי בדרך לסואץ", דבר, 11 במרץ 1968
* ציפי שביט באתר הנוסטלגיה הישראלית
**יוזף פוסיפאל** (בגרמנית: **Josef Posipal**;‏ 20 ביוני 1927 - 21 בפברואר 1997) היה כדורגלן רומני-גרמני, ששיחק בעמדת המגן הימני. היה חלק מנבחרת גרמניה המערבית שזכתה במונדיאל 1954.

ביוגרפיה
--------

יוזף פוסיפאל נולד למשפחה גרמנית אתנית בלוגוז' שברומניה. בגיל 16 עברה משפחתו של פוסיפאל לגרמניה. בצעירותו התמקד בשחייה ובכדוריד. בשנת 1949 הצטרף להמבורג, שהתעניינה בו כחלוץ. עם זאת, קנופפל גילה עד מהרה כי פוסיפאל היה מגן ימני חזק ומשך אותו מלשחק בהתקפה לעדה אחורית. כבר שנה לאחר מכן בשנת 1950 התכוון מאמן נבחרת מערב גרמניה, זפ הרברגר, לצרף אותו לסגל למשחק הבינלאומי הראשון של גרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה, אולם גורמים רשמיים גילו שלפוסיפאל יש אזרחות רומנית ולא גרמנית. לאחר שהפך לאזרח מערב גרמני בשנת 1951, פוסיפאל עלה לראשונה במשחק הבינלאומי נגד טורקיה במערב ברלין.

בשנת 1952 הועבר פוסיפאל מעמדת מגן ימני לעמדת הקשר האמצעי. בתפקיד זה הוא נחשב לטוב ביותר בגרמניה בשנים אלה ואחד הטובים בכדורגל האירופי. עם זאת, במהלך הסיבוב הראשון של מונדיאל 1954, נפצע פוסיפאל ברבע גמר נגד יוגוסלביה, והשחקן ורנר ליבריץ של קייזרסלאוטרן שיחק במקומו. בהיותו שוב כשיר לחצי הגמר מול אוסטריה, הרברגר החזיר את פוסיפאל להרכב הפותח, אך מכיוון שליבריץ' שיחק טוב מאוד נגד יוגוסלביה, פוסיפאל שיחק בעמדת המגן ימני על חשבון פריץ לאבנד. האמון של הרברגר בפוסיפאל למרות פציעתו השתלמה שכן פוסיפאל הצליח מאוד בחצי הגמר ובגמר בעמדה החדשה והלא שגרתית בא שיחק. בשאר הקריירה הבינלאומית שלו, פוסיפאל המשיך לשחק בעמדת המגן ימני עם ליבריץ' במרכז הקישור. הוא סיים את קריירת הכדורגל בשנת 1958.

פוסיפאל נפטר בגיל 69 בהמבורג מאי ספיקת לב. הוא היה נשוי לגיזלה ונולדו להם שני בנים. בנו פאר פוסיפאל, ששיחק בקבוצת הבונדסליגה איינטרכט בראונשוויג, הוא גם שחקן כדורגל מקצועי לשעבר. נכדו פטריק פוסיפאל הוא גם כדורגלן מקצועי בהווה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוזף פוסיפאל** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת מערב גרמניה – מונדיאל 1954 (אלופת העולם)** |
| --- |
| 1 טורק • 
2 לאבנד • 
3 קולמאייר • 
4 באואר • 
5 ארהרדט • 
6 אקל • 
7 פוסיפאל • 
8 מאי • 
9 מבוס • 
10 ליבריך • 
11 מצנר • 
12 ראן •
13 מורלוק • 
14 קלודט •
15 א.ואלטר •
16 פ.ואלטר •
17 הרמן •
18 ביזניגר •
19 פפאף •
20 שפר •
21 קובש •
22 קוויאטקובסקי •
מאמן: הרברגר | מערב גרמניהמערב גרמניה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1265415463
* VIAF: 3871166110505886100004
* WorldCat (עם VIAF): 3871166110505886100004

 |