recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**גבריאל פריירה דוס סנטוס** (בפורטוגזית: **Gabriel Pereira dos Santos**; נולד ב-1 באוגוסט 2001 בסאו פאולו שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת ניו יורק סיטי מה-MLS.

קריירת מועדונים
---------------

פריירה גדל במחלקת הנוער של קורינתיאנס. בשנת 2020 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הברזילאית, במדיה ערך 43 הופעות ליגה והבקיע שני שערים.

ב-17 במרץ 2022 חתם פריירה על חוזה לארבע שנים בניו יורק סיטי מה-MLS. ב-2 באפריל ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 לטורונטו במסגרת הליגה. ב-24 באפריל הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 4–5 על טורונטו במסגרת הליגה. בעונתו הראשונה במועדון ערך 29 הופעות ליגה, בהן הבקיע תשעה שערים.

תארים
-----

ניו יורק סיטי
* גביע קמפאונס (1): 2022

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גבריאל פריירה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  New York City Football Club Signs Brazilian Forward Gabriel Pereira באתר הרשמי של ניו יורק סיטי, 17 במרץ 2022 (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"גבריאל פריירה"**.
**שחפית הדורה** (שם מדעי: *Thalasseus elegans*) היא מין של עוף ימי ממשפחת השחפיתיים בעלת מקור ארוך מעט והיא חיה בחופי צפון ודרום אמריקה לאורך האוקיינוס השקט.

שחפית זו מגיעה לאורך 41 ס"מ. היא בעלת מקור אדום או כתום ודק והגב שלה אפור-בהיר. הכנפיים גדולות והזנב ארוך ומפוצל. שחפית זו היא מין קולני ביותר והיא מסתובבת בחבורות. אפשר להתבלבל בינה לשחפית גדולה (*Thalasseus maximus*), אך האחרונה גדולה יותר ובעלת ציצה שחורה גדולה יותר על הראש.

השחפית נפוצה בטבע מחופי ארצות הברית ומקסיקו המערביים, עד לפרו, אקוודור וצ'ילה. הם חיים ברחבי חופים ואיים שונים ומטילים 1-2 ביצים. השחפיות אגרסיביות ויתקפו כל יצור שיתקרב לביצים, כולל שחפים המקננים לעיתים בסמוך לשחפיות הקטנות.

למרות שתפוצתם העיקרית היא באמריקה, פרטים אחדים נצפו כבר במערב אירופה ובפעם אחת נצפה בקייפטאון שבדרום אפריקה. הן עופות ים שצוללות לדוג דגים ודיונונים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שחפית הדורה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  שחפית הדורה באתר הרשימה האדומה של IUCN
חדר בקרה של אונית אספקה צרפתית, Argonaute
**הנדסה ימית** היא תחום העוסק בתכנון, עיצוב, בנייה, התקנה, תפעול ותמיכה במערכות וציוד של כלי שיט, וכן במערכות ומבנים המאפשרים מגורי נוסעים וצוות, נשיאת מטען על כלי שיט ומתקנים ימיים כמו אסדות קידוח ומספנות.

הנדסה ימית היא תחום הקרוב להנדסת מכונות אף שמהנדס ימי חייב להיות גם בעל ידע (ולעיתים אף ניסיון מעשי) במערכות חשמל, אלקטרוניקה, מערכות פנאומטיות, הידראוליות, כימיה, הנדסת בקרה, ארכיטקטורה ימית והנדסת אוניות, הנדסת תהליכים, מתקני קיטור, טורבינות גז ואפילו אנרגיה גרעינית על חלק מכלי השיט.

הנדסה ימית בעת תפעול שוטף של כלי שיט באה לידי ביטוי בהפעלה ובתחזוקה של מערכת ההנעה ומערכות אחרות כגון: מערכות ליצור חשמל, תאורה, דלק, שימון, טיהור מים, מיזוג וקירור. עבודה זו מתבצעת על ידי קציני הנדסה ימית, המוכשרים בדרך כלל לתפקידם במכללות ייעודיות למקצועות הים. הנדסה ימית התגבשה לכדי ענף מקצועי נפרד עם פיתוחם של מנועי הקיטור הימיים, בעיקר במחצית השנייה של המאה ה-19. המהנדסים הימיים הראשונים נודעו בתואר "מסיק" (באנגלית: Stoker), כיוון שחלק מתפקידם היה להזין פחם במנוע הקיטור. אף שמנועי הקיטור הימיים חלפו מן העולם, התואר Stoker עדיין נמצא בשימוש בקרב יורדי הים.

ראו גם
------

* המכון הישראלי לחקר הנדסה ימית

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **הנדסת מכונות ימית** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **הנדסה ימית** |

* הנדסה ימית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* הנדסה ימית, דף שער בספרייה הלאומית

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007550860405171
* LCCN: sh85081157
* NLK: KSH1998008586

 |
**מרדכי (מקס) פרבמן** (1 באפריל 1886 - 20 באפריל 1950) היה פסל ישראלי, יליד האימפריה הרוסית.

ביוגרפיה
--------

מרדכי פרבמן נולד בסלקאס, האימפריה הרוסית (כיום ליטא), בשנת 1886. בין השנים 1918-1917 למד אמנות בווינה אצל ג'וזף מילנר ופרופ' הלמר. לאחר לימודיו פעל בווינה כפסל. בשנת 1924 קיבל הזמנה, מאת עיריית וינה, ליצור פורטרטים של ראש העירייה קרל זייץ ושל הסופר קרל קראוס. בשנת 1933 עלה לארץ ישראל והתיישב בתל אביב. משלוח ובו פסלים רבים שלו אבד בדרך. בתל אביב המשיך ליצור ואף עסק בהוראת אמנות בסטודיו. מיצירותיו באוסף מוזיאון ישראל. בנוסף, אוסף מיצירותיו נתרם על ידי בתו רותי רם למחלקת העור של המרכז הרפואי תל אביב (איכילוב).

נפטר ב-20 באפריל 1950, ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק.

השכלה
-----

* 1918-1917 האקדמיה לאמנות הפיסול והציור, וינה, אוסטריה

גלריה
-----

* דיוקן דיוקן קרל קראוסדיוקן דיוקן קרל קראוס
* דיוקן זמרת האופרה מיצי בידנרקדיוקן זמרת האופרה מיצי בידנרק
* עול העולם או קבוצה סמליתעול העולם או קבוצה סמלית
* דיוקן שאול ריגר, מנהל פדגוגי של גימנסיה "בלפור"דיוקן שאול ריגר, מנהל פדגוגי של גימנסיה "בלפור"

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מרדכי פרבמן** |

* מרדכי פרבמן, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרדכי פרבמן באתר GRAVEZ

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ICIA: 552256

 |
**אנטיוכוס מאשקלון** (ביוונית: Άντίοχος ὁ Ἀσκαλώνιος;‏ 130–68 לפנה"ס) היה פילוסוף יווני.

ביוגרפיה
--------

אנטיוכוס נולד באשקלון, שהייתה בתקופה זו עיר הלניסטית, והיה תלמידו של פילון מלאריסה מן האקדמיה האפלטונית באתונה. בשנת 88 לפנה"ס עזב את העיר ועקר לרומא יחד עם מורהו, עקב מלחמות מיתרידטס השישי, ושם היה מורה של קיקרו ושל לוקיוס ליקיניוס לוקולוס, שלחם נגד מיתרידטס. אנטיוכוס ניהל בתי ספר לפילוסופיה גם בסוריה ובאלכסנדריה. בשנת 84 לפנה"ס שב לאתונה כדי להמשיך את לימודי האקדמיה האפלטונית, שמבניה נהרסו בידי סולה בשנת 86 לפנה"ס, ולימד בגימנסיון תלמי שבעיר. משערים כי מת בסוריה.

תורתו
-----

מטרתו העיקרית של אנטיוכוס מאשקלון הייתה לבחון את הידע שלנו ואת יכולתנו להגיע אל חקר האמת. הוא רצה להחיות מחדש את תורת האקדמיה הישנה מייסודו של אפלטון. בניגוד לפילוסופים שנמנו על זרם הספקנות, הוא גרס כי יש בכוחה של הנפש האנושית להבחין בין כזב לבין אמת, או בשפת הפילוסופים, בין עצמים הנתפסים באמצעות החושים לבין מושגים מופשטים שאינם תלויים בעולם החושים. הוא חשב כי המוח האנושי מכיל קנה מידה שלפיו ניתן להבחין בין הנכון לבין השגוי.

הוא ראה את עצמו כפילוסוף שאינו נמנה עם זרם פילוסופי כלשהו, וניסה לגשר בין תורת האסכולה הסטואית לבין תורת האידאות של אפלטון. הוא טען כי האידאות אינן טרנסצנדנטיות אלא שוכנות באדם עצמו שתבונתו היא חלק של התבונה האלוהית.

קישורים חיצוניים
----------------

* אנטיוכוס מאשקלון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257883405171
* BIBSYS: 95005682
* BNE: XX833306
* CANTIC: a10551657
* GND: 118503421
* ISNI: 0000 0000 7857 2675
* LCCN: no96048216
* NTA: 069753636
* SELIBR: 301378
* SUDOC: 160181445
* VIAF: 5721820
* WorldCat: viaf-5721820

 |
**ברנהרד באטרסאק** (בגרמנית: **Bernhard Buttersack**‏; 16 במרץ 1858 – 6 במאי 1925) היה צייר נוף גרמני של בית הספר במינכן.

ביוגרפיה ועבודה
---------------

הוא הפגין כישרון אומנותי כבר בגיל צעיר, עודד על ידי הוריו והחל את לימודיו בבית הספר המלכותי לאמנות בשטוטגרט בהנהלת ג'ייקוב גרונוואלד ואלברט קאפיס. עם סיום הקורס שם, הפך לתלמיד של הרמן באיש וגוסטב שנלבר בקרלסרוהה. הוא עבד במינכן בין השנים 1884 - 1889 ובמהרה מונה לפרופסור מלכותי על ידי הנסיך יורש העצר לויטפולד. בשנת 1891 הוענק לו מדליית זהב ב"גלספאלסט ", ובשנה שלאחר מכן היה ממייסדי הזצסיון במינכן.

לקראת סוף 1889 עבר למחוז דכאו בהשראת הנופים הדרמטיים שם. ארבע שנים לאחר מכן, לאחר מספר מהלכים, התיישב בהיימהאוזן, שם בנה בית מרווח עם סטודיו גדול לאמנות וגן מטופח. עד מהרה הוא פתח בית ספר פרטי לאמנות והחל את מה שהפך למושבה לאמנות היימהאוזן.

בשנותיו המאוחרות יותר, הוא סבל מ"מחלה עצבית" שקשה היה להגדיר אותה. השמחה שחש בסביבה המקומית פחתה בהדרגה והוא התלונן על הרוחות המזרחיות התכופות אשר הרסו, לדבריו, את האווירה הציורית. בשנת 1914, הוא הפך למתבודד ועבר לכפר אחר באזור.

גלריה
-----

* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברנהרד באטרסאק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Thiemann-Stoedtner: *Die Malerkolonie Haimhausen.* In: *Amperland.* Jg. 10, 1974, S. 519.
2. ↑  Ottilie Thiemann-Stoedter: *Die Malerkolonie Haimhausen.* In: *Amperland.* Jg. 10, 1974, pp. 518–527.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 117185914
* ISNI: 0000 0000 6676 4637
* RKD: 14507
* ULAN: 500055446
* VIAF: 35227549
* WorldCat: viaf-35227549

 |
**אנטיוכוס הראשון (סוֹטֶר)** ("המושיע") (324 או 323 לפנה"ס – 262 או 261 לפנה"ס) מלך בממלכה הסלאוקית בין השנים 281 ל-261 לפנה"ס. הוא היה פרסי למחצה; אמו אפאמי (אנ') הייתה אחת מהנסיכות המזרחיות ששידך אלכסנדר כרעיות לגנרלים שלו בשנת 324 לפנה"ס.

אנטיוכוס שלט בממלכה יחד עם אביו סלאוקוס הראשון (מייסד הממלכה הסלאוקית) מאז שנת 291 לפנה"ס. לאחר רצח אביו על ידי תלמי קראונוס בשנת 281 לפנה"ס, עמדה בפניו המשימה המורכבת של שמירת האימפריה בשלמותה; כמעט מיד לאחר שעלה לשלטון פרץ מרד בסוריה. הוא נאלץ להשכין שלום במהרה עם תלמי קראונוס, רוצח אביו, וויתר לו על מוקדון ושטחים נוספים באזור יוון. הוא גם לא הצליח להקטין את כוחם של שליטי אסיה הקטנה.

בשנת 278 לפנה"ס פרצו הגאלטים (כך קראו לגאלים באזור זה של העולם) לאסיה הקטנה, ונראה כי הניצחון שנחל אנטיוכוס מול פלישה זו הוא שהעניק לו את התואר "סוטר" ("המושיע" ביוונית).

בעת היפרדות בתי סלאוקוס ותלמי בשנת 301 לפנה"ס, נותרו שטחי ארץ ישראל שאלה פתוחה. הארץ הייתה תחת שלטון בית תלמי, אולם הסלאוקים המשיכו לטעון לבעלות. בשנת 275 לפנה"ס הובילה שאלה זו למלחמה הסורית הראשונה. המלחמה לא שנתה באופן מהותי את גבולות שתי הממלכות, למעט אולי שינויי בעלות על ערי גבול כמו דמשק ואזורי חוף באסיה הקטנה.

ב-262 לפנה"ס ניסה אנטיוכוס לעצור את כוחה הגדל של ממלכת פרגמון, שהתפתחה באסיה הקטנה, אולם הוא נחל תבוסה צבאית ליד סרדיס ומת עוד באותה שנה. לפני מותו הוא הוציא להורג את בנו סלאוקוס באשמת מרד. יורשו היה בנו השני, אנטיוכוס השני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטיוכוס הראשון** בוויקישיתוף
* אנטיוכוס הראשון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| בית סלאוקוס |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| סלאוקוס הראשון • אנטיוכוס הראשון • אנטיוכוס השני • סלאוקוס השני • סלאוקוס השלישי • אנטיוכוס השלישי (הגדול) • סלאוקוס הרביעי • אנטיוכוס הרביעי (אפִּיפָנֶס) • אנטיוכוס החמישי • דמטריוס הראשון • אלכסנדר הראשון • דמטריוס השני • אנטיוכוס השישי • דיודוטוס טריפון • אנטיוכוס השביעי • דמטריוס השני • אלכסנדר השני • קלאופטרה תאה • סלאוקוס החמישי • אנטיוכוס השמיני • אנטיוכוס התשיעי • סלאוקוס השישי • אנטיוכוס העשירי • דמטריוס השלישי • אנטיוכוס האחד עשר • פיליפוס הראשון • אנטיוכוס השנים עשר • סלאוקוס השביעי • אנטיוכוס השלושה עשר • פיליפוס השני פילורומאיוס |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007276383005171
* GND: 11864534X
* ISNI: 0000 0000 8090 7665
* LCCN: n83206552
* SELIBR: 174801
* SUDOC: 197820077
* VcBA: 495/46318
* VIAF: 13100715
* WorldCat: viaf-13100715

 |
**אבו בכר אלבאקלאני** (בערבית: ابو بكر الباقلاني, 950 - 1013) היה תאולוג מוסלמי סוני אשערי, פוסק הלכה מהאסכולה המאלכית, ולוגיקן. שמו המלא הוא אבו בכר מחמד בן אלטיב אלבאקלאני (בערבית: أبو بكر محمد بن الطيب الباقلاني), והוא ידוע גם כ**אלבאקלאני**, ובתואר הכבוד **אימאם אלבאקלאני****.** נודע כבעל יכולת רטורית מיוחדת, וכנואם מקצועי. זכה במהלך חייו לתארים כגון: השומר של האסלאם, הפה של האומה, עמוד האמונה, והשייח' של הסונה.

קורות חייו
----------

נולד בבצרה בשנת 950, אך העביר את רוב חייו בבגדאד, שם הוא למד תאולוגיה אסלאמית מפי גדולי החכמים מהאסכולה האשערית. כמו כן, הוא למד הלכה אצל מורים מהאסכולה המאלכית. בבגדאד הוא מונה לתפקיד של קאדי. אלבאקלאני הפך במהלך חייו למרצה מפורסם, ולקח חלק בוויכוחים פומביים עם אנשי הדעת הידועים של זמנו.

לאחר שצבר השכלה רבה בתחום התאולוגיה האסלאמית ופיתח היטב את כישוריו הרטוריים, מונה אלבאקלאני לשגריר מטעם הח'ליפה, ויצא לדון בענייני דת עם חכמי הדת הנוצרים הביזנטים בקונסטנטינופול.

אלבאקלאני נפטר בשנת 1013.

מורשתו
------

האימאם אלבאקלאני קידם במהלך חייו את משנתו והגותו של האימאם אבו אל-חסן אל-אשערי, ובין השאר קידם את התפיסה המסורתית שהקוראן אינו נברא, ואת האמונה שהמאמינים יכולים לראות את אללה בעולם הבא.

אלבאלקאני השאיר מאחוריו כ-52 ספרים אשר נחשבים ליצירות מופת קלאסיות בתחום פרשנות הקוראן בפרט, והסברת האסלאם בכלל.

אבן תיימיה הכריז על אלבאקלאני: "הטוב שבאנשי הכלאם האשערים, אשר לא היו ולא יהיו לו מתחרים".

ראו גם
------

* אסלאם
* מוסלמים
* אשעריה
* האסכולה המאלכית
* שריעה
* כלאם

הערות שוליים
------------

1. ↑  **Islamic Philosophy and Theology**, Edinburgh University Press, 1985
2. ↑  Adang, Camilla. **Muslim writers on Judaism and the Hebrew Bible : from Ibn Rabban to Ibn Hazm**, New York: E.J. Brill, 1996
3. ↑  **Encyclopedia of Islam and the Muslim world**, New York: Macmillan Reference USA, 2004
4. ↑  Thomas, David (David Richard), 1948-, **Christian doctrines in Islamic theology**, Leiden: Brill, 2008
5. ↑  Abu Bakr al-BAQILLANI, www.muslimphilosophy.com
6. ↑  Abû Bakr Ibn At Tayyib Al Bâqillânî, at-tawhid (בצרפתית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007275026605171
* BIBSYS: 90592328
* BNE: XX1777256
* BnF: cb15045137h (data)
* GND: 118906992
* ISNI: 0000 0000 7818 4568
* LCCN: n83024183
* NLA: 35420909
* NTA: 073504904
* RERO: 02-A021854720
* SELIBR: 32690
* SUDOC: 070266824
* TDVİA: bakillani
* Trove: 946592
* VcBA: 495/6226
* VIAF: 54946644
* WorldCat (עם VIAF): 54946644

 |
**ברנה טרוליבוס** - חברת "Berna" השווייצרית ייצרה 15 סוגי טרוליבוסים שונים בין השנים 1940–1967.

דגם "ברנה טרוליבוס" סדרה 601, 621 (שנת ייצור 1965), היה דו-מפרקי, בעל מנוע חשמלי בכח של 550 וואט ובעל קיבולת של 32 מקומות ישיבה, וסך הכל 137 נוסעים. משקל מורשה היה 15,650 ק"ג.

חברת ברנה
---------

חברת "ברנה" (באנגלית : "Berna") השווייצרית אשר נוסדה בשנת 1902 הייתה יצרנית שווייצרית של אוטובוסים, טרוליבוסים ומשאיות, שהתמחתה מאוחר יותר בטיפולי מתכות. עד 1960 עסקה החברה בעיקר בייצור רכב, אבל בין השנים 1965–1978 ייצור הרכב פחת בהדרגה והחליפו עם מוצרים אחרים. בסיס החברה היה בעיר אולטן, בקנטון זולותורן בשווייץ. במשך עשרות שנים החברה יצרה משיאות Berna 2VM עבור צבא שווייץ.

בשנת 1965, חברת ברנה פוצלה לשתי חברות בנות חדשות בארצות הברית ובגרמניה.

בשנת 1976 חברת "Saurer" השתלטה על חברת ברנה, וחברת "Berna AG" הייתה לחברת בת של חברת "Saurer".
בשנת 1978 היו לחברה 650 עובדים ומחזור של 55 מיליון פרנק שווייצרי במכירות.

בשנת 2003 מכרה קבוצת "Saurer" את החברה, אשר הופרדה בהדרגה לשתי חטיבות בעלות התמחויות שונות, והמכירה הביאה להקמתן של שתי חברות חדשות אך קשורות, "Bernex Bimetall AG"ו- "IonBond AG Olten". מטה 2 החברות נשאר בעיר אולטן.

טרוליבוס
--------

חברת "Berna" ייצרה 15 סוגי טרוליבוסים שונים בין השנים 1940–1967. יוצרו טרוליבוסים בתצורות קצרות וארוכות, (דו-מפרקיים).

יוצרו 131 יחידות, אשר נמכרו ב-7 קנטונים בשווייץ.

החברה ייצאה טרוליבוסים לצ'ילה (לעיר ולפראיסו) אשר היו בשרות עד 2010.

גלריה
-----

* ברנה טרוליבוס ברנה טרוליבוס
* לוגו חברת ברנה (טרוליבוס) לוגו חברת ברנה (טרוליבוס)
* ברנה טרוליבוס ברנה טרוליבוס
* ברנה טרוליבוס ברנה טרוליבוס
* ברנה טרוליבוס (טרוליבוס ארוך) ברנה טרוליבוס (טרוליבוס ארוך)
* ברנה טרוליבוסברנה טרוליבוס
* ברנה טרוליבוס בעיר ולפראיסו בצ'ילה ברנה טרוליבוס בעיר ולפראיסו בצ'ילה
* ברנה טרוליבוס בעיר ולפראיסו ברנה טרוליבוס בעיר ולפראיסו
* ברנה טרוליבוס בעיר ולפראיסו ברנה טרוליבוס בעיר ולפראיסו
* ברנה טרוליבוס, מודל 1965, בעיר ולפראיסו בצ'ילה ברנה טרוליבוס, מודל 1965, בעיר ולפראיסו בצ'ילה
* ברנה טרוליבוס בעיר ולפראיסו בצ'ילה ברנה טרוליבוס בעיר ולפראיסו בצ'ילה
* ברנה טרוליבוסברנה טרוליבוס

לקריאה נוספת
------------

* ברנה טרוליבוס
* ברנה טרוליבוס ( Trolleybus articulés BERNA ) Trolleybus articulés BERNA – SNOTPG

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברנה טרוליבוס** בוויקישיתוף
* ברנה טרוליבוס  ( Trolleybus Berna ) (6:53 דקות), יו-טיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Murray, Alan (2000), World Trolleybus Encyclopaedia, pp. 72–73, 116–117. Yateley, Hampshire, UK: Trolleybooks
2. ↑  Trolleybus Magazine No. 292 (July–August 2010), pp. 88–89

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* HDS: 042038

 |
פסל שעווה של שודד ים תלוי ברציף ההוצאה להורג
**וופינג** (באנגלית: **Wapping**) היא שכונה ברובע טאוור האמלטס של העיר לונדון בירת הממלכה המאוחדת.

השכונה ממוקמת באזור הדוקלנדס, מזרחית לסיטי של לונדון, על גדתו הצפונית של נהר התמזה. לאורך גדת הנהר, במקום בו ממוקמת השכונה, עברה בעבר הדרך הראשית מהסיטי מזרחה. רבים מהמבנים ההיסטוריים של השכונה נהרסו במהלך המאה ה-19 עת נבנו הרציפים של נמל לונדון. המבנים ששרדו את פיתוח השכונה נהרסו ברובם במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה. בתום המלחמה, ובשל גודלן של ואניות הסוחר, פחת השימוש ברציפים שבאזור, ואלה ננטשו. חינו של האזור שב ועלה בראשית שנות ה-80 עת מבני המחסנים באזור שוקמו והפכו לדירות יוקרה.

היסטוריה
--------

ההתיישבות הראשונה באזור החלה בתקופה הסקסונית ופירוש שם האזור בסקסונית הוא "מקומם של אנשי וואפה". האזור התפתח בשל מיקומו על גדת הנהר, שהיה עורק תחבורתי ראשי, לצד הדרך הראשית. בשל הקרבה לנהר היה האזור מיושב בעיקר על ידי מלחים ועובדי הרציפים, וכן על ידי מתקני ספינות, סבלים, ויצרני מוצרים הנדרשים לסחר. ההיסטוריון בן המאה ה-16, ג'ון סטו מתאר את וופינג כרחוב אחד ארוך ומלוכלך, שלאורכו מבנים קטנים בהם גרים מלחים. המעמד החברתי הנמוך של תושבי השכונה הביא להקמת "רציף ההוצאה להורג" בשכונה בו נהגו לתלות שודדי נהר שנתפסו. בוופינג נוסדה המשטרה הימית הראשונה של אנגליה בשנת 1798. המשטרה הוקמה על ידי השופט פטריק קולקוהון במטרה למנוע שוד וגנבה מהאוניות העוגנות בבריכה של לונדון. בעקבות בניית הרציפים של לונדון צפונית ומערבית לשכונה במהלך המאה ה-19 צנח מספר התושבים בה בלמעלה מ-60%, בתי מגורים רבים נהרסו ובמקומם נבנו מחסני סחורות. בשנת 1869 נפתחה בשכונה תחנת הרכבת התחתית וופינג של קו מזרח לונדון של הרכבת התחתית של לונדון, וכן נבנתה מנהרת התמזה על ידי ברונל, על מנת לאפשר גישה לשכונה שנותקה מיתר חלקי לונדון בשל הרציפים והתעלות שנבנו סביבה. במהלך הבליץ נהרסו המחסנים הרבים בשכונה, ובשל מעבר נמל לונדון מזרחה חלקם הגדול לא שוקם והשכונה נותרה נטושה. בראשית שנות ה-80 הועבר האזור לניהולו של איגוד הפיתוח לונדון דוקלנדס, ובאזור החלו להיבנות דירות יוקרה.

אתרים בעלי חשיבות
-----------------

בשכונה ממוקמת כנסית סנט ג'ורג' שבמזרח שנבנתה על ידי ניקולס הוקמור בין השנים 1714–1729. הכנסייה היא אחת משש הכנסיות שנבנו על ידו באזור לונדון. הכנסייה נפגעה במהלך הבליץ, אולם קירותיה החיצוניים שרדו ובשנת 1964 נבנה מחדש פנים הכנסייה.

רציף ההוצאה להורג הממוקם בשכונה שימש במשך כ-400 שנים (עד שנת 1830) כאתר התלייה של שודדי נהר שנתפסו ונשפטו על ידי בית הדין הימי. בשל הסמכות של בית הדין הימי לדון רק אירועים שקרו בים, נבנה רציף התלייה בתוך הנהר, בעומק העולה על קו השפל של הנהר כך שהרציף היה נתון בסמכות האדמירליות. על רציף זה נתלה שודד הים קפטן קיד.

אזכורים תרבותיים
----------------

וופינג היא מקום מגוריו של ד"ר למיואל גוליבר, גיבור ספרו של ג'ונתן סוויפט "מסעות גוליבר".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וופינג** בוויקישיתוף
* אתר הממשל המקומי
* אתרים בעלי חשיבות בוופינג
* ההיסטוריה של וופינג

| טאוור האמלטס |
| --- |
| שכונות | אולד פורד • אייל אוף דוגס • בואו • בלקוול • ברומלי שליד בואו • בת'נל גרין • וופינג • וייטצ'אפל • ליימהאוס • מייל אנד • מילוול • פופלאר • רטקליף • סטפני • שיידוול • ספיטלפילדס |
| אתרים בעלי חשיבות | מצודת לונדון • רציפי סנט קת'רין • מוזיאון הילדות • מוזיאון בדוקלנדס |
| שווקים | פטיקוט ליין • בריקליין • שוק ספיטלפילדס הישן • שוק ספיטלפילדס החדש |
| ראו גם | אתרים נוספים בטאוור האמלטס |
**ברנהרד השביעי, נסיך אנהלט-צרבסט** (בגרמנית: **Bernhard VII. von Anhalt**; ‏17 במרץ 1540 - 1 במרץ 1540), היה נסיך גרמני מבית אסקניה ששלט בנסיכות אנהלט-צרבסט.

ביוגרפיה
--------

ברנהרד נולד ב-17 במרץ 1540 בדסאו, ליוהאן החמישי, נסיך אנהלט-צרבסט ולמרגרטה מברנדנבורג, בתם של יואכים הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג ואליזבת מדנמרק, נסיכת הבוחר מברנדנבורג. בשנת 1550 מת אביו, וברנהרד ירש את אנהלט-צרבסט יחד עם אחיו קרל הראשון, נסיך אנהלט-צרבסט ויואכים ארנסט, נסיך אנהלט-צרבסט. בשנת 1553 מת דודו גאורג השלישי, נסיך אנהלט-פלצקאו ללא יורשים, ובעקבות כך ירשו ברנהרד ואחיו את אנהלט-פלצקאו.

בשנת 1561 מת אחיו קרל, ושבעה חודשים לאחר מכן מת דודו יואכים הראשון, נסיך אנהלט-דסאו ללא יורשים, ובעקבות כך ירשו האחים גם את אנהלט-דסאו. בשנת 1562 ויתר דודו וולפגנג, נסיך אנהלט-קתן על אנהלט-קתן, ובעקבות כך איחדו ברנהרד ואחיו את כל שטחי בית אסקניה לנסיכות אנהלט. ב-1 במרץ 1540 מת ברנהרד בדסאו, ויואכים ארנסט נשאר השליט היחיד בנסיכות אנהלט.

משפחתו
------

ב-28 במאי 1565 התחתן ברנהרד עם קלרה פון גיפהורן, ממנה נולד לו בן אחד:

* פרנץ גאורג מאנהלט (1567–1568)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 135566304
* VIAF: 60300281
* WorldCat: viaf-60300281

 |
קולוניות דניות ואחרות בהודו
**האימפריה הדנית** החלה את דרכה בתחילת המאה ה-13, כשקיבלה דנמרק את השליטה על אסטוניה. לאחר האיחוד עם נורווגיה, קיבלה דנמרק-נורווגיה את השליטה על כל הקולוניות הוותיקות של נורווגיה - גרינלנד, איי פארו, אורקני, שטלנד ואיסלנד. במאה ה-17, לאחר אבדות טריטוריאליות בחצי האי הסקנדינבי, דנמרק-נורווגיה החלה לפתח מושבות, מבצרים ועמדות מסחר באפריקה, בקריבים ובהודו. כריסטיאן החמישי, מלך דנמרק היה הראשון לפתח את מדיניות המסחר שמעבר לים, כחלק מגל המרקנטיליזם שסחף את אירופה באותה התקופה. ב-1620 הקימה דנמרק את המושבה הראשונה - טרנקובאר או סרנגמבדי, הנמצאת על חופה הדרומי של הודו. השריד האחרון של האימפריה, שהיה גם הטריטוריה הגדולה בה, היא גרינלנד, שזכתה בשלטון עצמי ב-1953, ומאז היא אזור אוטונומי במדינה הדנית. איי פארו קיבלו אוטונומיה מדנמרק ב-1948.

הודו
----

דנמרק החזיקה במספר מושבות קטנות ועמדות מסחר לאורך תת-היבשת ההודית מהמאה ה-17 עד למאה ה-19. מושבות אלו נמכרו בסופו של דבר לאימפריה הבריטית, שהפכה לכוח המרכזי באזור. מושבת טרנקובאר (כיום טהאראנגמבאדי (אנ')) השתייכה לדנמרק במשך 225 שנה עד שנמכרה לבריטניה ב-1845. ב-1755 דנמרק רכשה את העיירה סרמפור, ומאוחר יותר את אחנה ופירפור. ב-1829 הוקמה אוניברסיטה דנית בסרמפור, וזו קיימת עד היום. ערים אלו נמכרו גם הן לבריטניה ב-1845. עוד ניסיון דני לקולוניזציה היה באיי ניקובר.

האיים הקריבים
-------------

דנמרק יישבה את האיים סנט תומאס וסנט ג'ון, ורכשה את סנט קרואה מצרפת ב-1773. כלכלת האיים נתבססה בעיקרה על קני סוכר. האיים נודעו כאיי הודו המערבית הדנים ולבסוף נמכרו לארצות הברית ב-1917 במחיר של 25 מיליון דולר. הדנים רצו להיפטר מהאיים בשל התדרדרות הכלכלה בהם. ארצות הברית קיוותה להשתמש באיים כבסיס ימי. מ-1917 האיים נודעו כאיי הבתולה האמריקאים.

אפריקה
------

דנמרק החזיקה במספר נקודות מסחר ובארבעה מבצרים לאורך חוף הזהב במערב אפריקה, באזור גאנה של היום. שלוש נקודות המסחר היו מבצר פרדניקסבורג, מבצר כריסטיאנבורג שנכבש משוודיה ופרדריקסבורג שהיה לבסיס הכוחות הדנים באפריקה ושימש כמרכז לסחר בעבדים לטובת איי הודו המערביים הדנים. המבצרים היו מבצר פרינסטנסן שנבנה בשנת 1784, מבצר אגוסטבורג מ-1787, מבצר פריאדנסבורג ומבצר קונגנסטן. דנמרק מכרה את המבצרים לבריטניה בשנת 1850. כיום נותרו ממבצרים אלו רק הריסות, למעט מבצר כריסטיאנבורג המשמש כיום כמבנה מגורים.

קישורים חיצוניים
----------------

* רשימה של קולוניות דניות (באנגלית)

| אימפריות קולוניאליות |
| --- |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| איטליה 1861–1946איטליה 1861–1946 האימפריה האיטלקית | ארצות הבריתארצות הברית האימפריה האמריקנית | אתיופיה (1897) האימפריה האתיופית | בלגיהבלגיה האימפריה הבלגית |
| הממלכה המאוחדתהממלכה המאוחדת האימפריה הבריטית | האימפריה הגרמניתהאימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית | דנמרקדנמרק האימפריה הדנית | הולנד (1581–1795)הולנד (1581–1795) האימפריה ההולנדית |
| יפןיפן האימפריה היפנית | ספרד החדשהספרד החדשה האימפריה הספרדית | פורטוגל (1707)פורטוגל (1707) האימפריה הפורטוגזית | צרפתצרפת האימפריה הצרפתית |
| רוסיה רומנוברוסיה רומנוב האימפריה הרוסית | שוודיהשוודיה האימפריה השוודית |

 |
**ברנהרד ליכטנברג** (בגרמנית: **Bernhard Lichtenberg**)‏ (3 בדצמבר 1875 – 5 בנובמבר 1943) היה כומר קתולי ותאולוג גרמני שהתנגד במופגן לרדיפת היהודים על ידי הנאצים והיה בעצמו לקרבנם בעקבות זאת.

ביוגרפיה
--------

ליכטנברג נולד באוחלאו שבשלזיה (בסמיכות לברסלאו, בפולין של היום) ולמד תאולוגיה באינסברוק, אוסטריה. ב-1899 הוסמך לכמורה. מ-1900 שימש ככומר בקהילה בשרלוטנבורג שבברלין.

בימי מלחמת העולם הראשונה היה ליכטנברג כומר צבאי של גדוד חיל רגלים. במקביל נכנס לפוליטיקה המקומית כחבר מועצת העיר מטעם מפלגת המרכז הקתולית.

ליכטנברג סומן כאויב על ידי יוזף גבלס, מי שעתיד היה להיות שר התעמולה של הרייך השלישי, עוד ב-1931, כאשר היה בין הקוראים למאמיני הדת הקתולית ללכת לראות את הסרט במערב אין כל חדש, עיבוד לספרו הפציפיסטי של אריך מריה רמרק על מלחמת העולם הראשונה. עם עליית הנאצים לשלטון ב-1933 ערכו שוטרי הגסטפו חיפוש בדירת משפחתו. בשנים שלאחר מכן נערכו בה חיפושים נוספים.

ב-1935 מחה ליכטנברג במכתב רשמי להרמן גרינג על התנאים במחנה הריכוז אסטרווגן. ב-1938 התמנה לכומר הראשי בקתדרלת הדוויג הקדושה בברלין. הבישוף של ברלין הטיל עליו אז לעזור לנוצרים שמוצאם יהודי לעזוב את גרמניה.

לאחר ליל הבדולח הנהיג ליכטנברג תפילה למען היהודים הנרדפים והמגורשים בתפילת הערב בקתדרלה. הוא אף מחה כנגד תוכנית האותנסיה של הנאצים. במכתבו ללאונרדו קונטי, הרופא הראשי של הרייך, יצא נגד רצח חולי הנפש והנכים על ידי המדינה.

הדיקטטורה הנאצית לא נהגה לעבור לסדר היום על התרסות פומביות כגון זו, אף שחששה לעיתים לפגוע באנשי הכנסייה. ב-23 באוקטובר 1941 נעצר ליכטנברג וב-22 במאי 1942 נידון לשתי שנות מאסר. לאחר שנגזר דינו נשאל אם יש לו דבר מה נוסף לומר לפרוטוקול. הוא ניצל הזדמנות זו כדי להצהיר ש"שום נזק לא נגרם למדינה מכך שאזרחים מתפללים למען היהודים". לאחר שסיים לרצות גזר דין זה ב-1943, הציע הגסטפו להניח לו, ובלבד שיתחייב לא להטיף עד תום המלחמה. הוא סירב וביקש במקום זאת להשלח לפולין ולשמש ככומר עבור הנוצרים שגורשו לשם בשל מוצאם היהודי. לבסוף נשלח למחנה הריכוז דכאו, אולם בדרכו לשם חלה ומת.

ב-1965 הובאו עצמותיו לקבורה בקתדרלת הדוויג הקדושה במרכז ברלין. ב-23 ביוני 1996 הכריז האפיפיור יוחנן פאולוס השני בביקורו בברלין עליו כמבורך. תהליך הקאנוניזציה של ליכטנברג כקדוש קתולי נמשך עדיין. ב-7 ביולי 2004 הוכר על ידי יד ושם כחסיד אומות העולם וב-18 במאי 2005 העניק שגריר ישראל בגרמניה שמעון שטיין את תעודת הכבוד והמדליה המוענקות לחסידי אומות העולם לקרדינל גאורג שטרצינסקי, הארכיבישוף של ברלין, שקיבל אותה בשמו של ליכטנברג בטקס שנערך בקתדרלת הדוויג הקדושה.

ראו גם
------

* ההתנגדות הגרמנית לנאציזם
* הצלת יהודים במהלך השואה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברנהרד ליכטנברג** בוויקישיתוף
* ברנהרד ליכטנברג באתר יד ושם (עברית)
* ברנהרד ליכטנברג, חסיד אומות העולם, באתר יד ושם
* על יחס הנאצים לקתולים, באתר יד ושם

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברנרד ליכטנברג, באתר "יד ושם"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007373708605171
* BnF: cb13511531j (data)
* GND: 11857261X
* ISNI: 0000 0000 6121 8696
* LCCN: no96053738
* NKC: ola20181009709
* NLP: A16438462
* NTA: 12064679X
* SUDOC: 223993484
* VcBA: 495/435
* VIAF: 77108094
* WorldCat: lccn-no96053738

 |
**קרן וולפסון** (באנגלית: **The Wolfson Foundation**) המבוססת בממלכה המאוחדת, היא קרן ציבורית, שהוקמה על ידי לורד יצחק וולפסון ב-1955 במטרה לתמוך בפרויקטים באמנות, חינוך, מחקר, מדע וטכנולוגיה ובריאות. בנו לאונרד וולפסון (אנ') עמד בראשות הקרן במשך שנים רבות עד פטירתו בשנת 2010. כיום עומדת בראש הקרן בתו של לאונרד, ג'נט וולפסון (אנ'). 

קיימת קרן וולפסון נוספת של זאב וולפסון, המבוססת בארצות הברית ותומכת, בין היתר, בפרויקטים של עבודה קהילתית לאברכים.

מפעולות הקרן בבריטניה
---------------------

חוץ מתמיכה בפרויקטים קטנים הקרן תומכת במוסדות המשקיעים בנושאים הנ"ל. היא הקימה את וולפסון קולג' (אנ') באוקספורד, וולפסון קולג' (אנ') בקיימברידג', מכון המחקר וולפסון (אנ') באוניברסיטת דרהאם, שבעיר סטוקהום-און-טיז (אנ') ב-2001. במספר אוניברסיטאות נוספות נמצאות מעבדות למחקר ע"ש וולפסון.

מפעולות הקרן בישראל
-------------------

בישראל השקיעה הקרן בפרויקטים בתחומים שהוזכרו לעיל רבות. מכספי הקרן הוקם בית חולים וולפסון, היכל שלמה, מעבדות ובניינים באוניברסיטה העברית, הטכניון, מכון ויצמן למדע ואוניברסיטת ת"א. נציגות הקרן בארץ ממוקמת בבית הספר לכלכלה, הפקולטה למדעי החברה שבאוניברסיטת ת"א.

ראו גם
------

* משפחת וולפסון (אנ')
* פרס וולפסון להיסטוריה
* פרס וולפסון לכלכלה (אנ')

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קרן וולפסון
* קרן וולפסון, ברשת החברתית טוויטר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007390935305171
* ISNI: 0000 0000 8744 4552
* LCCN: nb2004301364
* VIAF: 126917497
* WorldCat: lccn-nb2004301364

 |
**הקורפוס הרב-לאומי צפון-מזרח** (באנגלית: **Multinational Corps Northeast**) הוא קורפוס רב-לאומי של נאט"ו אשר בסיסו נמצא בעיר שצ'צ'ין שבפולין.

היסטוריה
--------

בעקבות החלטתה של פולין להצטרף לנאט"ו ב-1997, נחתם הסכם בין שרי ההגנה של גרמניה, דנמרק ופולין על הקמת קורפוס משותף אשר בסיסו יהיה בשצ'צ'ין. כבסיס להקמת הקורפוס שימש פיקוד כוחות בעלות הברית במבואות הים הבלטי - פיקוד מרחבי משותף של דנמרק וגרמניה. ב-12 במרץ 1999 הצטרפה פולין לנאט"ו באופן רשמי, וב-18 בספטמבר של אותה שנה כבר נחנך מטה הקורפוס הרב-לאומי החדש. מטה הקורפוס בשצ'צ'ין הפך למטה היחיד של נאט"ו אשר ממוקם באחת ממדינות ברית ורשה לשעבר.

בהדרגה הפך הקורפוס, מיחידה פולנית-גרמנית-דנית, לקורפוס רב לאומי. החל משנת 2004 החלו עוד ועוד מדינות החברות בברית נאט"ו, לשלוח חיילים לקורפוס. בקורפוס ישנם נציגים גם משוודיה אשר אינה חברה בנאט"ו. בקורפוס ישנה מגמה בולטת של שילוב קצינים ומש"קים ממדינות מזרח אירופה. למרות זאת, הקורפוס אינו כפוף לנאט"ו באופן רשמי, אלא למטכ"לים של פולין, גרמניה ודנמרק. שלוש המדינות חולקות ביניהן את התפקידים הבכירים בקורפוס. כיום, מפקד הקורפוס הוא פולני, סגנו הוא דני, וראש מטהו הוא גרמני.

בין 2007–2015 השתתפו חיילי הקורפוס בלחימה באפגניסטן.

מדינות החברות בקורפוס
---------------------

לפי שנת הצטרפות:

* 1999 - פוליןפולין פולין, גרמניהגרמניה גרמניה, דנמרקדנמרק דנמרק
* 2004 - אסטוניהאסטוניה אסטוניה, לטביהלטביה לטביה, ליטאליטא ליטא
* 2005 - צ'כיהצ'כיה צ'כיה, סלובקיהסלובקיה סלובקיה
* 2006 - ארצות הבריתארצות הברית ארצות הברית
* 2008 - רומניהרומניה רומניה
* 2009 - סלובניהסלובניה סלובניה
* 2012 - קרואטיהקרואטיה קרואטיה
* 2013 - הונגריההונגריה הונגריה
* 2014 - שוודיהשוודיה שוודיה
* 2015 - פינלנדפינלנד פינלנד, צרפתצרפת צרפת, הולנדהולנד הולנד, טורקיהטורקיה טורקיה, בריטניהבריטניה בריטניה
* 2016 - בלגיהבלגיה בלגיה, קנדהקנדה קנדה, יווןיוון יוון, איסלנדאיסלנד איסלנד, נורווגיהנורווגיה נורווגיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הקורפוס הרב-לאומי צפון-מזרח** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הקורפוס הרב-לאומי צפון-מזרח (באנגלית)
* Official website of Multinational Corps Northeast
* Reuters, NATO Strengthens Forces in Eastern Europe Against Russian Risk, February 5, 2015.
* Multinational Corps Northeast on Facebook
* MNC NE on twitter
* MNC NE on flickr
* Official profile HQ MNC NE on YouTube

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4760056-1
* LCCN: n2004006672
* VIAF: 133895807
* WorldCat: lccn-n2004006672

 |
**קרן התשובה** היא עמותה לשיקום עבריינים מעולם הפשיעה, האלימות והסמים, והשבתם לחיק החברה בישראל.

היסטוריה
--------

העמותה נוסדה בשנת 1972 על ידי הרב אברהם חזן, במהלך כהונתו כרב הראשי של משטרת ישראל, משמר הגבול ושירות בתי הסוהר, במטרה לאפשר לאסירים משוחררים לחיות אורח חיים דתי, ללמוד תורה ולהתפרנס מחוץ לגבולות הכלא. הרב חזן עמד בראש העמותה במשך 31 שנים, עד לפטירתו. החל משנת 2003 עומד בראש העמותה בנו, רו"ח יואל חזן.

העמותה דוגלת בשיקום דרך לימוד אודות נפש האדם, לימוד התורה, וסיוע בשגרת חיים והקמת משפחה, מה שיגרום לאסירים ועבריינים להאמין בעצמם ולחזור לחיים הרגילים, וגם בסלילת דרך כלכלית ובמקביל לעבוד או ללמוד במסגרות רגילות. לאורך השנים סייעה העמותה בשיקום מאות אסירים והקימה שלושה הוסטלים גדולים לשיקום אסירים.

קרן התשובה זוכה גם לעידוד ותמיכה מצד שירות בתי הסוהר. מחקר שערכה נציבות שב"ס בסוף 1999 העלה כי 92% מכלל מטופלי קרן התשובה לא חזרו לבתי הסוהר. יש לנתון זה משמעות רבה: בעוד שהממוצע הארצי של שיבה לבתי הסוהר לאסירים ללא תוכנית שיקום, מגיע לממדים של 67%, חוזרים לבתי הסוהר רק 8% מקרב מטופלי קרן התשובה. עבודת מחקר שביצע הקרימינולוג ד"ר אורי טימור, כיום מרצה באוניברסיטת בר-אילן, למען קבלת תואר דוקטור באוניברסיטה העברית, העלתה כי נתונים אלה מובהקים ומתקיימים לאורך כל הדרך, ולדברי החוקר המצב בשטח אפילו אופטימי יותר מבחינת הישגי קרן התשובה.

לאחר כניסתו של יואל חזן לתפקיד יו"ר העמותה, נוספו לפעילות העמותה מישורים נוספים של עזרה למשפחות במצוקה וסיוע לארגונים כמו מכינות ושיקום בני נוער תחת השם החדש ״קרן חזן - ע’’ש ולעילוי נשמות הרב אברהם ורוחמה חזן״

בשנת 2017 החל שיתוף פעולה בין קרן התשובה למכינה קדם-צבאית "מכינת ליאל" ע"ש סמ"ר ליאל גדעוני, הפונה לנוער במצבי סיכון אשר קיבל פטור משירות צבאי. המכינה משמשת עוגן שיקומי ומציעה סט כלי טיפול ייחודיים: חוות סוסים טיפולית, כלבייה לאילוף כלבים של המכינה, קורסים והכשרות מקצועיות ועוד. אחוזי הגיוס לצבא לאחר המכינה עומדים על כ-90%. במכינה מקיימים מסגרת בוגרים אשר מלווה את הבוגרים בזמן שירותם הצבאי על מנת למנוע הידרדרות ונשירה מהמסגרת הצבאית. מסגרת הבוגרים מאפשרת גם תמיכה של מקום מגורים לחיילים בודדים אשר חלקם בוגרי המכינה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קרן התשובה
* כתבה על העמותה בעיתון בשבע, יוני 2009
**טוקוס אדום-מקור דמארה** (שם מדעי: ***Tockus damarensis***) הוא מין של טוקוס ממשפחת הקלאוניים ואחד מחמשת המינים של הקבוצה הלא-טקסונומית טוקוס אדום-מקור, אשר בעבר נחשבו למין אחד. טוקוס זה מצוי בטבע באפריקה שמדרום לסהרה בסוואנות ובשטחי השיחיות של דרום-מערב אנגולה ובצפון נמיביה. הוא קרוי כך על שם שבט הדמארה המצוי באזורים אלה.

הטוקוס מגיע לאורך ממוצע של 42 ס"מ והוא בעל נוצות לבנות עם כנפיים שחורות מנומרות וזנב שחור. המקור של הטוקוס גדול ומעוקל וצבעו אדום. תחילת המקור צהובה ובעלת נחיריים גדולות הקרובות לעיניים הצהובות. החלק האחורי של הראש והצוואר בעלי פס שחור לאורכם. הקצה של המקור וחלקו התחתון שחורים והרגליים אפורות. הבטן לבנה מנומרת באפור ולעיתים לבנה לגמרי.

מין זה עף בזוגות או בחבורות קטנות וחוטף חרקים מהאוויר או מהקרקע. כמו כן הוא ניזון מפירות, זרעים ויצורים קטנים נוספים. הוא איננו נמצא בסכנה בטבע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טוקוס אדום-מקור דמארה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  טוקוס אדום-מקור דמארה באתר הרשימה האדומה של IUCN
**מרכז עדן-תמיר למוזיקה** (לשעבר **מרכז טארג למוזיקה**) הוקם בשנת 1968 על ידי צמד הפסנתרנים ברכה עדן ואלכסנדר תמיר וממוקם בעין כרם.

הקמת המרכז
----------

המרכז הוקם בתמיכתו של טדי קולק, ראש עיריית ירושלים, אשר שאף לבסס את עין כרם כשכונת אמנים ולשם כך העמיד לרשות הזוג את המבנה, שהיה קודם בית המוכתר, והשטח. המסורת אומרת, כי צ'ארלס גורדון, קצין בריטי שהיה שליט סודאן, נטע עץ בחצר הבית בביקורו בארץ ישראל בשנת 1883. בסיוע "עמותת מרכז למוזיקה ע"ש פאני מקס טארג" הוקם המרכז ונקרא "מרכז טארג למוזיקה". לאחר מותה של ברכה עדן בשנת 2006 הוסב שם המרכז ל"מרכז עדן-תמיר למוזיקה".

פעילות
------

המרכז מהווה מוקד לפעילות מוזיקלית ענפה, הכוללת בין היתר רסיטלים, כיתות אמן, קונצרטים קאמריים ותחרויות. המרכז פועל לקידום מוזיקאים צעירים בראשית דרכם וקונצרטים בביצועם משודרים תדיר בקול המוסיקה.

מוזיקאים רבים הופיעו במרכז, ביניהם הכנר אייזק שטרן, הזמרים יאן פירס, ג'ני טורל ומורין פורסטר ואמנים ישראלים מן השורה הראשונה.

תמיר עצמו התגורר במקום ונהג להציע לאורחים המגיעים למופעים כיבוד קל, שהכין בעצמו.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מרכז עדן-תמיר למוזיקה
**רוקי בי** הוא שם הבמה של **רועי אסייג**, ראפר, מפיק מוזיקלי ותקליטן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

בתחילת דרכו, בעשור הראשון של המאה ה-21, הקים יחד עם די ג'י THC selector יואב רבן את ההרכב "Ninjah Sound System", הרכב דאב ורגאיי, בהרכב זה שימש כראפר. מאוחר יותר, עם הצטרפותו של חברם עמית אי, שינו את שם ההרכב ל"אריות ירושלים".

ב-2002 פרסם אסייג DJ-Set בשם "לא חוקי 008". הסט הוקלט בפאב הזאזא הירושלמי, במסגרת סדרת הוצאות רשת של הלייבל הירושלמי "מקלטתקליטים". בשנת 2003 הוציא באותו הלייבל עם הרכב "כישלון" עם בנימין אורן וגבי קריכלי את האלבום "צרוב", אלבום אלקטרוני מאולתר שהוקלט בהופעות חיות. באותו שנה רוקי היה ממקימי הקולקטיב "מקלט מוצאי שבת" יחד עם מארקי פאנק, אם סי קלין, רבל סאן, סגול 59, וולטר, אם סיריוס, וסקולמאסטר, ערב קבוע של פריסטייל היפ הופ בפאב הדיוואן שהוציא מיקסטייפ בשנת 2003, שתיעד את התתרחשות באותם ערבים.

ב-2003, יצא בלייבל "Audio Collage" אלבום הבכורה של רוקי בי, "ניצחון". האלבום היה בין אלבומי ההיפ הופ הראשונים בישראל ששילב אלמנטים של מוזיקה אלקטרונית, דאנסהול ודאב. באותה תקופה, ניסה רוקי בי להקים את ההרכב "מורכב שלם". ההרכב לא הוציא קטעים לאור והתפרק לאחר תקופה קצרה.

ב-2006, יחד עם המפיק מארקי פאנק, הוציא רוקי בי אלבום משותף בשם "שושנת הרוחות". האלבום יצא בלייבל "אגיטפופ". האלבום היה לאחד מהאלבומים היחידים שהופצו בלייבל. באותה שנה, ראה אור אלבום משותף של רוקי בי יחד עם "בן יהוה" גבריאל בן חורין מלהקת ישראל (להקה), בשם "שירים למאמין". האלבום יצא בלייבל האינדי המחתרתי "מ.ר.י".

ב-2010 הוציא את האלבום "לא בשביל משהו", יחד עם מפיק המוזיקה האלקטרונית "גבי להלה". לאחר מכן יצר את ההרכב נפט יחד עם המפיק גוביבוש, ביחד הם הוציאו ב-2015 אלבום בשם "מת" בלייבל הבריטי Generation Bass, ההרכב התפרק בעקבות מעבר של הצמד לברלין והופיע פעם אחת נוספת בפסטיבל החזית בירושלים ב-2015.

לאחר המעבר לברלין הוא המשיך תחת שם האמן Tropikal Camel, פרויקט אלקטרוני שמשלב השפעות ערביות וצפון אפריקאיות, הפרויקט הוציא שלושה אלבומים, והופיע ברחבי העולם.

ב-2020, הוציא מיני-אלבום משותף יחד עם חבר ההרכב פלא אוזן, הראפר רויסון, בשם "עבד עברית".

קישורים חיצוניים
----------------

* רוקי בי, באתר "Qube"

 האם ירושלים מצליחה להשפיע על ההיפ־הופ שלה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007312959605171
* VIAF: 2158066726408432830
* WorldCat (עם VIAF): 2158066726408432830

 |
**הזדהות ארגונית** (באנגלית: **Organizational Identification - OID**) היא מונח מתחום ההתנהגות הארגונית ופסיכולוגיה תעשייתית - ארגונית.

במהלך השנים הוצעו הגדרות שונות למונח, אשר ברובן מתייחסות לשייכות הפרט לארגון. השייכות יכולה להתבטא בתפיסת העצמי כחלק בלתי נפרד מהארגון; או, כחיבור קוגניטיבי בין ה"אני" לארגון.

פראט ( Pratt, 1998) מציע כי הזדהות ארגונית מתרחשת כאשר האמונות של הפרט אודות הארגון אליו הוא משתייך הופכות לחלק מההגדרה העצמית.

מהגדרות אלו משתמע כי הפרט לא צריך להיות חלק מהארגון על מנת להזדהות איתו. כמו כן, מתוארות בהגדרות ההשלכות הקוגניטיביות שיוצרת הזדהות ארגונית. כיום, דנים גם על ההשלכות הרגשיות וההתנהגותיות הנובעות מהזדהות זו.

פראט מגדיר שני נתיבים להזדהות: האחד, באמצעות ההכרה כי ערכי הארגון דומים לערכי הפרט ("הזדהות" במובן של זיהוי); השני, שינוי ואדפטציות ב"עצמי" כדי להתאים לארגון ולהטמיע את ערכיו ("הזדהות" במובן של הטמעה).

כדי להבהיר מהי הזדהות ארגונית חשוב להבחין אותה מתופעות ארגוניות אחרות. ראשית, **הפנמה** (**Internalization**) של ערכי הארגון, אשר כמו הזדהות ארגונית, כוללת הטמעה של ערכים ואמונות של הארגון. עם זאת, הטמעה זו נובעת מצרכים ומניעים שונים. הפנמה נובעת מ*הרצון להיות צודק* בעוד הזדהות עם ערכי הארגון במובן ההזדהות הארגונית נובעת מ*משיכה לארגון*. בנוסף, הפנמה גוררת שינוי מהותי בעצמי משום שהיא מצריכה הטמעה מעמיקה יותר של ערכי הארגון. כמו כן, הגדרתו של פראט באשר לשני הנתיבים המובילים להזדהות, מבחינה בין הזדהות והפנמה כך שההפנמה היא שלב מקדים והכרחי ליצירת הזדהות בנתיב השני המתואר (שינוי ואדפטציה ב"עצמי" על מנת להתאים לארגון).

שנית, לעיתים קיימת עמימות בהבחנה בין הזדהות לבין המונח "**מחויבות ארגונית**" (**Organizational Commitment**). מחויבות ארגונית, כמו הזדהות, מתארת את הקשר והחיבור לארגון. בניגוד להזדהות, המחויבות הארגונית אינה מסבירה את הקשר באמצעות מונחים מעולם ה"עצמי" (self). מחויבות ארגונית דנה במידת שביעות הרצון של העובד מהארגון ולא בצורה בה העובד רואה עצמו ביחס לארגון ומגדיר עצמו ביחס אליו. כמו כן, מחויבות ארגונית מתייחסת ומדגישה את מידת ה*קבלה* של ערכי הארגון בעוד הזדהות מדגישה את *הטמעת ושיתוף* הערכים.

לבסוף, עמימות קיימת גם בהבחנה בין הזדהות לבין **התאמה בין עובד לארגון** (**Person-Organization Fit**). מונח זה מתייחס גם הוא לקשר בין עובד וארגון, אך מנקודת מבט אינסטרומנטלית. כלומר, הקשר נבחן במונחים של עלות–תועלת, יתרונות ורווחים שהאחד מפיק מהשני (הארגון מהעובד, וההפך). מאידך, הזדהות ארגונית בוחנת את הקשר בין העובד לארגון מנקודת מבט של תאוריות זהות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ashforth B. E. & Mael F. A. (1989). Social Identity Theory and the Organization. Academy of Management Review, 14, 20-39.
2. ↑  Cheney G. (1983). On the various and changing meanings of organizational membership: A field study of organizational identification. Communication Monographs, 50, 342-362.
3. ↑  Dutton J. E. Dukerich J. M. & Harquail C. V. (1994). Organizational Images and Member Identification. Administrative Science Quarterly, 39, 239-263.
4. ↑  Pratt, M.G. (1998). To be or not to be: Central Questions in organizational identification. In Whetten D.A. & Godfrey P.C. (Eds.): Identity in Organizations: Building theory through conversation (pp.171- 207). Thousand Oaks, CA: Sage.
**רוּקֵי** (באנגלית: **Rookie**, מילולית: טִירוֹן) הוא אדם המצוי בשנת המשחק הראשונה במועדון בענף הספורט שלו, בליגה מקצוענית או לא, בעיקר בארצות הברית. הכינוי הוא בעל משמעות גם לגבי כל מקצוע, אימון או כל פעילות חדשה, או לעיתים אף לגבי פרשמן (בייחוד בקבוצות אתלטיקה).

במספר ענפי ספורט התפתחה מסורת לפיה שחקני הרוקי מחויבים לעשות פעולות משפילות או שהן במסגרת "מתיחתם" על ידי השחקנים הוותיקים יותר. דוגמאות לכך ניתן למצוא בבייסבול, בליגת הNBA, ובפוטבול האמריקני.

בליגת ה-NBA, ליגת הכדורסל הנחשבת לטובה בעולם, מחולק פרס "רוקי השנה" לרוקי המצטיין של העונה. בעבר, במסגרת אירועי סוף-שבוע האולסטאר ב-NBA, הייתה מתמודדת נבחרת שחקני רוקי מול נבחרת שחקני שנה שנייה (המכונים "סופמורס") במשחק הכוכבים העולים של הליגה. כיום מתמודדות קבוצות של רוקיז וסופמורס במתכונת של חלוקה לפי ארץ מוצא: ארצות הברית נגד שאר העולם. פרס רוקי השנה מחולק גם בענפי ספורט נוספים כמו בייסבול וכדוריד. לעיתים נתלות תקוות רבות בשחקני רוקי שיושיעו את קבוצתם החדשה, כיוון שברוב הדראפטים קבוצות שהפסידו יותר בעונה הקודמת זוכות לבחור במקום גבוה יותר בדראפט.

אטימולוגיה
----------

על פי המילון האנגלי של אוקספורד, מקורותיה של המילה "rookie" אינם ודאיים, אך ככל הנראה המילה היא שיבוש של המילה "recruit" (טירון). ההופעה המוקדמת ביותר של המילה, לפי מילון אוקספורד, היא בספר שיריו של רודיארד קיפלינג, "Barrack-Room Ballads", שפורסם ב-1892, בהתייחסו לטירונים בצבא הבריטי. סברה נוספת היא שמקור המילה הוא מהולנדית, מהמילה 'ברוקי' (קיצור של ברוקוונט, ילד שלבוש במכנסיים קצרים), מושג המתאר איש צוות בספינה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוקי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ynet ספורט, הכסף מדבר: כמה מרוויח רוקי ב-NBA?, באתר ynet, 1 באוקטובר 2022
**N-אציל הומוסרין לקטון** (באנגלית: **N-Acyl homoserine lactone** ובקיצור **AHL** או **N-AHLs**) הוא סוג של מולקולת איתות המעורבת בחישת מניין אצל חיידקים גראם שליליים. חישת צפיפות היא יכולת תקשורת בין חיידקים המאפשרת תיאום התנהגות חברתית המבוססת על צפיפות האוכלוסייה. מולקולת האיתות מביאה למעבר בין שתי תבניות שונות של ביטוי גנים - מהתנהגות אינדיבידואלית בצפיפות חיידקים נמוכה להתנהגות חברתית בצפיפות חיידקים גבוהה.

מבנה
----

המבנה הכימי הכללי של N-אציל הומוסרין לקטון
ה-N-AHL מורכב מקבוצת אציל בעלת שרשרת חומצות שומן (R) משתנה, הקשורה בקשר אמידי להומוסרין לקטון. קיימות אפשרויות רבות לזהותה של שרשרת ה-R, דבר היוצר מגוון מבני רחב של מולקולות N-AHLs המסונתזות על ידי חיידקים שונים ואפילו על ידי אותו החיידק עצמו. אורכה של שרשרת האציל יכול לנוע בין 4 ל-16 פחמנים, לרוב על ידי הוספה של שתי יחידות פחמניות בכל פעם ({\displaystyle {\ce {C4}}}, {\displaystyle {\ce {C6}}}, {\displaystyle {\ce {C8}}} וכן הלאה); שרשרת R בעלת 16 פחמנים מסונתזת למשל על ידי החיידק *Rhodobacter capsulatus*. בנוסף, לפחמן השלישי של שרשרת האציל יכולה להתווסף קבוצת קרבוניל, וזו יכולה להיות במצב מחומצן (עם קבוצת הידרוקסיל) או במצב מחוזר.

חוקרים מצאו מאפיין נוסף בשרשרת ה-R הקיים אצל מינים שונים והוא קשר כפול באמצע השרשרת, למשל אצל החיידק *Rhodobacter sphaeroides*, לו שרשרת R בעלת 14 פחמנים וקשר כפול בין פחמנים 7-8. מאפיין זה נתגלה גם אצל החיידק *Rhizobium leguminosarum*, גם לו שרשרת R בעלת 14 פחמנים (אם כי מיקום הקשר הכפול לא נתברר במדויק).

בשנת 2000 גילתה לראשונה קבוצת חוקרים אצל אותו החיידק, *Rhizobium leguminosarum*, שרשרת אציל-HSL בעלת 7 פחמנים. מקורה של תגלית מפתיעה זו של מספר פחמנים אי זוגי בשרשרת האציל, טרם נתברר די צורכו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Fuqua, Clay, and E. Peter Greenberg. "Listening in on bacteria: acyl-homoserine lactone signalling." Nature reviews. *Molecular cell biology* **3.9** (2002): 685.
2. ↑  Puskas, Agnes, et al. "A quorum-sensing system in the free-living photosynthetic bacterium Rhodobacter sphaeroides." *Journal of Bacteriology* **179.23** (1997): 7530-7537.
3. ↑  Gray, Kendall M. et al. "Cell-to-cell signaling in the symbiotic nitrogen-fixing bacterium Rhizobium leguminosarum: autoinduction of a stationary phase and rhizosphere-expressed genes." *Journal of Bacteriology* **178.2** (1996): 372-376.
4. ↑  Lithgow, James K. et al. "The regulatory locus cinRI in Rhizobium leguminosarum controls a network of quorum‐sensing loci." *Molecular microbiology* **37.1** (2000): 81-97.
**טוקאן** הוא קבוצת כוכבים דרומית, אחת משתים עשרה הקבוצות שנוצרו על ידי פיטר קייזר ופרדריק דה-הוטמן בשנים 1595-1597 והופיעו לראשונה באטלס הכוכבים "אורנומטריה" של יוהאן באייר, בדומה לקבוצות הכוכבים טווס ועגור. בקבוצה אין כוכבים בהירים במיוחד, אך היא כוללת את הענן המגלני הקטן. בשל הגדרתה במאה ה-16 אין סיפורים מיתולוגיים הקשורים אליה.

כוכבים מעניינים
---------------

**α בטוקאן** הוא ענק כתום במרחק של כ-200 שנות אור ועם בהירות נראית מדרגה 2.9. ככל הנראה זהו כוכב זוגי, אך בן הזוג לא ניתן לצפייה.

**β בטוקאן** הוא כוכב זוגי המורכב משני כוכבי הסדרה הראשית לבנים - כחלחלים במרחק של כ-140 שנות אור ועם דרגות בהירות סביב 4.4, הניתנים להבחנה באמצעות משקפת. שני הכוכבים הם בעצמם כוכבים זוגיים עם בני זוג שגם הם כוכבי הסדרה הראשית לבנים עם דרגות בהירות 6 ו-13, כאשר את הבהיר מבין השניים ניתן לראות באמצעות טלסקופ חובבים.

**δ בטוקאן** הוא כוכב זוגי נוסף במרחק של כ-270 שנות אור הכולל כוכב הסדרה הראשית כחול עם בהירות מדרגה 4.5 ובן זוג עמום עם דרגת בהירות 9 הניתן להבחנה באמצעות טלסקופ חובבים.

גרמי שמיים מעניינים נוספים
--------------------------

**הענן המגלני הקטן** (NGC 292) הוא גלקסיה ננסית המלווה את שביל החלב במרחק של כ-197,000 שנות אור. הוא נראה לעין ככתם מעורפל בצורת ראשן באורך של כ-3 מעלות. באמצעות משקפת או טלסקופ קטן ניתן להבחין בכוכבים, ערפיליות וצבירי כוכבים בתוך הענן.

הצביר הכדורי 47 בטוקאן
**47 בטוקאן** (NGC 104) הוא צביר כדורי במרחק של כ-13,400 שנות אור - מהקרובים והבהירים ביותר. הוא נראה לעין ככוכב מעורפל עם בהירות מדרגה 4 ובמשקפת ניתן לראות שבהירותו גדולה יותר במרכזו מאשר בשוליו. טלסקופ בינוני מאפשר להבחין בכוכבים הבהירים מבין כ-1,000,000 הכוכבים שבצביר.

NGC 362 הוא צביר כדורי נוסף הנמצא בקצה הצפון-מזרחי של הענן המגלני הקטן (הצביר למעשה שייך לשביל החלב ואינו חלק מהענן המגלני הקטן שנמצא רחוק מאחוריו). הצביר נמצא במרחק של כ-40,000 שנות אור וניתן לראותו באמצעות משקפת.

ISOHDFS 27 היא גלקסיה ספיראלית שנמצאה במהלך חקר השדה העמוק של האבל דרום והיא הגלקסיה הגדולה ביותר שנמצאה בחקר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טוקאן** בוויקישיתוף
* טוקאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| 88 קבוצות הכוכבים המודרניות |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אוקטנט • אוריון • אינדיאני • אנדרומדה • ארידנוס • אריה • אריה קטן • ארנבת • ברבור • בתולה • גביע • גדי • ג'ירף • דג דרומי • דג זהב • דג מעופף • דגים • הדובה הגדולה • הדובה הקטנה • דולפין • דלי • דרקון • הר השולחן • הרקולס • זאב • זבוב • זיקית • חד קרן • חץ • טווס • טוקאן • טלה • טלסקופ • יונה • ירכתי הספינה • כלב גדול • כלב קטן • כלבי ציד • כן ציור • כתר דרומי • כתר צפוני • לווייתן • לטאה • לינקס • מאזניים • מגן • מזבח • מחוגה • מיקרוסקופ • מפסלת • מפרש • מצפן • משאבה • משולש • משולש דרומי • נבל • נושא הנחש • נחש • נחש מים • נחש מים קטן • נשר • סוסון • סקסטנט • סרגל • סרטן • עגור • עגלון • עוף החול • עורב • עקרב • פגסוס • פסל • פרסאוס • ציפור גן עדן • הצלב הדרומי • קנטאור • קסיופאה • קפאוס • קשת • רשת • שדרית • רועה דובים • שועלון • שור • שעון מטוטלת • שערות ברניקי • תאומים • תנור |

 |
מגדל גאלאטה מעל הבוספורוס
**הזארפן אהמט צ'לבי** (בטורקית: **Hezârfen Ahmed Çelebi**, בטורקית עות'מאנית: هزارفنّ أحمد چلبی;‏ 1609, איסטנבול – 1640 אלג'יריה) היה מדען בן האימפריה העות'מאנית של ראשית המאה ה-17, אשר המסורת הטורקית מספרת כי הקדים את האחים מונגולפייה ורייט בחקר התעופה, והצליח באמצעות כנפיים מלאכותיות, שהכין מכנפי נשר, לבצע מעוף ארוך טווח באמצעות כוח שריריו בלבד, בלי להיעזר במנוע.

סיפורו של הזארפן אהמט צ'לבי נרשם על ידי ההיסטוריון והנוסע אווליה צ'לבי בספרו סיאחת נאמה. מקובל להתייחס בספקנות לתיאוריו של אווליה צ'לבי בספרו אשר נהג להגזים בהם, ואף לרשום פרטים שאין להם בסיס עובדתי; אך הטורקים רואים בסיפור עובדה קיימת, וקראו לשדה התעופה **הזארפן** (אנ') שבאיסטנבול על שמו.

בשנת 1638, בתקופת כהונתו של הסולטאן מוראט הרביעי, טיפס הזארפן אהמט לראשו של מגדל גלאטה שמצפון לקרן הזהב וגובהו 67 מטר. הוא קפץ מן המגדל, ובעזרת הכנפיים שבנה, ריחף מעל קרן הזהב ונחת בהצלחה באוסקודר (אנ') בצִדו השני של הבוספורוס.

הסולטאן, שצפה במעופו של הזארפן אהמט צ'לבי, היה שבע רצון ואף שילם לו סכום נכבד במטבעות זהב; אך זמן קצר לאחר מכן, בהשפעת אנשי דת, שינה הסולטאן את טעמו והגלה את הזרפאן לאלג'יריה. הזארפן מת בגלות באלג'יריה בשנת 1640, בגיל 31.

אווליה צ'לבי מספר גם על אחיו של הזארפן אהמט, לגארי הסאן צ'לבי (אנ'), שבנה רקטה, שוגר עימה מקצה ארמון טופקאפי ונחת בריא ושלם במי הבוספורוס. ב-1996 יצא לאקרנים בטורקיה סרט על עלילות האחים בשם "איסטנבול מתחת לכנפיי" (אנ'). הזרפאן אהמט הוא אחת הדמויות הראשיות בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה הטורקית "קוסם סולטן", ולסיפור מעופו הוקדשו כמה פרקים בסדרה.

קישורים חיצוניים
----------------

* Hezarfen Ahmet Celebi, Turkey For You

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hezarfen Ahmet Çelebi, mymerhaba.