recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אולד ויק**
(למפת לונדון מוגדלת)**קנט**
**סארי**
**ברקשייר**
**בקינגהאם**
**הרטפורדשייר**
**אסקס**אולד ויק**אולד ויק**(למפת לונדון רגילה)**קנט**
**סארי**
**בר.**
**בקי.**
**הרטפורדשייר**
**אסקס**אולד ויק**אולד ויק**(למפת למבת' רגילה)אולד ויק**אולד ויק**(למפת למבת' מוגדלת)אולד ויק**אולד ויק**
מבנה התיאטרון
תיאטרון קובורג המלכותי, 1822
**אולד ויק** (באנגלית: **The Old Vic**) הוא תיאטרון ברובע למבת' לונדון, בגדה הדרומית של התמזה, סמוך לתחנת ווטרלו.

היסטוריה
--------

התיאטרון נוסד בשנת 1818, בבניין שנבנה לשם כך, בשם "תיאטרון קובורג המלכותי" (Royal Coburg Theatre) על שם הנסיך לאופולד סקס-קובורג, בן זוגה של הנסיכה שרלוט מוויילס. בני הזוג היו פטרוני התיאטרון, שהוגדר כ"תיאטרון קטן", שאינו מותאם למופעים דרמטיים. עם זאת, מנהל התיאטרון הצליח להביא בעונת 1824 את השחקן המפורסם ביותר של דורו, אדמונד קין, לשש הופעות בשישה מחזות שייקספיריים בשישה ערבים. 

בשנת 1880 נרכש המבנה על ידי אמה קונס, האשה הראשונה שכיהנה כחברת מועצת העיר לונדון. בתיאטרון הוצגו אופרטות קלילות והוא נקרא "בית-קפה-מוזיקהול ויקטוריה המלכותי" (Royal Victoria Coffee Music Hall). פטרונית התיאטרון, הנסיכה (ולימים מלכה) ויקטוריה, ביקרה בו פעם אחת ב-14 בנובמבר 1834, בהיותה כבת 14.

בין השנים 1912 ל-1937 ניהלה את התיאטרון ליליאן בייליס, שהפכה אותו למוסד להצגות איכות. מתקופתה נודע התיאטרון בסדרה השייקספירית שהנהיגה החל משנת 1914, כמו כן העלתה על במתו הצגות אופרה ובלט. בשנים 1929–1931 כיכב בהצגות התיאטרון השחקן ג'ון גילגוד שהופיע בתפקידי המלט וריצ'רד השני.

התיאטרון ניזוק בתקופת הבליץ (הפצצות הכבדות על לונדון במהלך מלחמת העולם השנייה בשנים 1940-1941) ונפתח מחדש לאחר שיפוץ ב-1951. בין השנים 1963 ל-1976 היה התיאטרון ביתה של להקת התיאטרון המלכותי הלאומי בהנהלתו של לורנס אוליבייה. 

ב-1998, כאשר עמד בפני סגירה, נרכש התיאטרון על ידי קרן שבראשה ניצב הזמר אלטון ג'ון. בשנת 2003 התמנה השחקן קווין ספייסי למנהל האמנותי של התיאטרון. ב-2010 החל התיאטרון להציג גם בחללים נטושים ששימשו כמנהרות של הרכבת התחתית של לונדון מתחת לתחנת ווטרלו הסמוכה, חללים אלה נקראים "The Old Vic Tunnels".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אולד ויק** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אולד ויק
* אולד ויק, ברשת החברתית טוויטר
* אולד ויק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ארכיון התיאטרון באוניברסיטת בריסטול
* ליליאן בייליס, מנהלת התיאטרון 1912-1937
* פרטי המבנה לשימור

הערות שוליים
------------

1. ↑  קווין ספייסי ינהל את תיאטרון האולד ויק בלונדון, באתר ynet, 4 בפברואר 2003

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266288805171
* BnF: cb12323090w (data)
* ISNI: 0000 0001 2292 7542
* LCCN: n86120079
* SUDOC: 032144075
* VIAF: 140548301
* WorldCat: lccn-n86120079

 |
**קוסקינונודון** (שם מדעי: ***Koskinonodon***; לעיתים מכונה גם **אנסכיסמה** - *Anaschisma*) הוא סוג נכחד של דו-חיים מסדרת הטמנוספונדילים, אשר חי בטריאס העליון לפני 208–227 מיליון שנה. המאובנים שלו התגלו בתצורת צ'ינלה באריזונה, ובעוד תצורות באזור של דרום-מערב ארצות הברית. הוא סווג לראשונה ב-1929 ואז נקרא בשם *Buettneria*. עם זאת ב-2007 שם זה הועבר לסוג של חרגול מיערות קונגו, תוך נתינת השם הנוכחי במקום. חוקר בשם לוקאס עתר לארגון ICZN על החלפת השם וציין את האזכור הרחב של הדו-חיים כדי להחזיר את השם, ואולם העתירה נדחתה.

הקוסקינונודון היה דו-חי גדול באורך שלושה מטרים, אשר דמה למטופוזאורוס האירופאי. הייתה לו גולגולת ארוכה ורחבה באורך 65 ס"מ עם פתחי עיניים רחבים שבלטו קדימה, לסתת שנטו כלפי מעלה ובתוכם מעל 100 שיניים בכל צד לסת. דבר זה עזר מאוד ליצור ללכוד טרף קטן, לו ארב מתחת למים. השיניים גם היו מעוקלות מעט ובנוסף היו שיניים מעט גדולות יותר על החך להם חריצים עמוקים, אשר עזרו ללכידת הטרף. הגפיים היו קצרות מאוד, אך הזנב היה עבה ושרירי וסיפק כוח להאיץ.

היצור חי בביצות הקדומות של ארצות הברית וחיפש במים טרף של דו-חיים אחרים, דגים או חסרי חוליות ואפילו פיטוזאורים קטנים. מבנה הלסתות עזר לו לחטוף טרף והוא גם ידע לשחות מתחת למים למשך זמן רב.

ככל הנראה הוא נכחד בהכחדת הטריאס, אשר גרמה לייבוש ביצות מסיבי, שינויי אקלים, החמצת אוקיינוסים ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוסקינונודון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**קלאמה אפסטין** (באנגלית: **Kalama Epstein**; נולד ב-5 במאי 2000) הוא שחקן אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

אפסטין נולד וגדל באי אואהו שבהוואי, ארצות הברית. כשהיה תינוק הופיע פעם אחת בסדרת הטלוויזיה "משמר המפרץ", בתור בנה של הדמות ג'סי אוונס, בשנת 2001. לאחר מכן, תפקידו הבא בטלוויזיה היה ב-2011, כאשר הופיע בפרק של הסדרה "הוואי חמש-אפס". בין הופעותיו השונות בטלוויזיה לאורך השנים נמנות השתתפותו בסדרה בלה והבולדוגס ב-2015 ובסדרה "Liberty Crossing" ב-2018. כמו כן, בין השנים 2016 ל-2018 השתתף בסדרת הטלוויזיה "משפחת פוסטר" בתפקיד נואה. מאז 2019, אפסטין מגלם את דמותו של ג'רמי בסדרה "נקמתה של ניק" (אנ') מבית נטפליקס.

פילמוגרפיה נבחרת
----------------

| שנה | סדרה/סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | הוואי חמש-אפס | ג'ייסון שייפר | פרק 1 |
| 2015 | בלה והבולדוגס | קייל | 3 פרקים |
| 2016–2018 | משפחת פוסטר | נואה | 18 פרקים |
| 2018 | Liberty Crossing | דייוויד אדלמן | 5 פרקים |
| 2019 | נקמתה של ניק (אנ') | ג'רמי ת'ומפסון | 20 פרקים |

קישורים חיצוניים
----------------

* קלאמה אפסטין, ברשת החברתית טוויטר
* קלאמה אפסטין, ברשת החברתית אינסטגרם
* קלאמה אפסטין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2015012490
* VIAF: 313502123
* WorldCat: lccn-no2015012490

 |
**סארי** הוא בגד הודי מסורתי לא תפור אלא נכרך על הגוף מיריעת בד מלבנית שאורכה בין 4.5 ל 9 מטרים, ורוחבה הוא בין 60 ל-120 ס"מ. היא נכרכת מעל חולצה וחצאית או מכנסיים ומהווה בגד מעטפת. הכריכה מתחילה במותן, עוברת מעל כתף אחת ונכרכת סביב יתר הגוף, המכוסה כולו על ידי הסארי. הסארי נעטף פעם אחת סביב הגוף, ואז מקפלים את רובו קדימה ואחורה בקפלי אקורדיון ודוחפים אותו פנימה לתוך המותניים בחזית. החלק האחרון של הבד עוטף את הגוף ומושלך מעל כתף שמאל.

בעבר היה נהוג ללכת גם עם סארי שאורכו 9 מטרים, שבחלקו התחתון נכרך בין הרגליים כמכנס.

ניתן למצוא את הסארי במגוון רחב של בדים, סינתטיים וטבעיים ושלל גוונים ודוגמאות. הבד הוא בדרך כלל דק מאוד משום שרב השנה חם בהודו, ובתקופת המונסון ובחודשים שלפניה הטמפרטורות מגיעות למעל 40 מעלות צלזיוס ברב תת-היבשת ההודית. סארי עולה בין 150 רופיות (כ-15 ש"ח) לבד כותנה או לבד סינתטי פשוט עם הדפס, ועד לעשרת אלפים רופיות (כ-1000 ש"ח) ויותר לסארי ממשי עם רקמה עבודת יד.

כיום עדיין לובשות נשים רבות בהודו ובנפאל את הסארי, אף שצעירות רבות מעדיפות את השלוואר קמיז, הכולל טוניקה, מכנס וצעיף. באירועים חגיגיים ילבשו הנשים סארי יוקרתי ממשי.

בדרום קראנקטה ישנו אזור שבו נהוג ללבוש את הסארי הפוך, כך שקצה הסארי מושלך קדימה ולא לאחור.

ישנו אף נוהג, שנשים לבושות בסארי אדום הן נשים נשואות ואלה הלבושות בלבן הן אלמנות וירוק לחינה.

מיחזור משביח לבד הסארי
----------------------

בגלל גודלו והעבודה הרבה הכרוכה ביצירת הבד ויופיו, אין זורקים בד שנפגם, אלא ממחזרים אותו. למשל בבנגלדש נהוג לתפור שכבות של סארי זו על גבי זו , לתפור או לרקום בתכים שונים שיטת קנטה ולהפכם לשמיכות דקות או פיסות כריות דקות.

ראו גם
------

* אופנה בהודו
* קנטה (טקסטיל)

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סארי** |

* רוני פרצ'ק, סארי - שלמות בלא תפר, מתוך מסע אחר, דצמבר 2002, גיליון 135, באתר "המוזיאון הווירטואלי לעיצוב אופנה ותלבושות".
* סארי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kantha Embroidery, UTSAVPEDIA (באנגלית)
אליעזר ליבר שרשבסקי
**אליעזר ליבר שרשבסקי** (י"ז בטבת תרל"ו, 1876, זלבה, פלך גרודנו, האימפריה הרוסית (רוסיה הלבנה) – ג' בסיוון תשט"ז, 13 במאי 1956, תל אביב) היה מייסדו של בית החרושת הראשון לאריגה בתל אביב ושימש כיושב-ראש הנהלת 'הלוואה וחיסכון' תל אביב.

קורות חיים
----------

### ראשית דרכו

אליעזר ליבר שרשבסקי נולד בזלבה שפלך גרודנו, האימפריה הרוסית (רוסיה הלבנה), ליעקב ושרה רבקה לבית בורודיצקי.

שרשבסקי התחיל את דרכו בלימודים בישיבת מיר, איישישוק ו-וולוז'ין, ואחר כך החל לעסוק במסחר בקנה מידה גדול. במקביל החל לנהות אחרי תנועת חיבת ציון והיה מראשי העסקנים הציונים. הוא פרסם מאמרים ב"הצפירה" ו"המליץ" ושירים בלוח אחיאסף.

בשנת תרס"ו נשא לאישה את הדסה בת מאיר ברמן.

בשנת 1905 ביקר שרשבסקי בארץ ישראל, והשקיע בהקמת בית החרושת ליציקת ברזל ומכונות של המהנדס ליאון שטיין ביפו.

### לאחר העלייה לארץ

בשנת 1909 עלה שרשבסקי ארצה עם משפחתו והתיישב ביפו. השקיע הון במספר מפעלי מסחר ובניין, ובין השאר בנה בית הנושא את השם "בית שרשבסקי" ברחוב רוטשילד 92 בתל אביב.

בתקופת מלחמת העולם הראשונה היה שרשבסקי עם הגולים במצרים, והיה פעיל בוועד הגולים.

לאחר המלחמה חזר שרשבסקי לארץ, והקים את בית החרושת הראשון לאריגה בתל אביב, 'שרשבסקי וגוטמן'.

שרשבסקי כיהן כיושב-ראש הנהלת "הלוואה וחיסכון תל אביב" משנת 1924 ועד 1927. האגודה סייעה למפעלים חלוציים רבים באשראי, מימון והקצאת ייעוץ מומחים. בנוסף כיהן שרשבסקי מרכז הקואופרציה האשראית בארץ והיה בין מייסדי המרכז לאשראי הדדי "המרכז".

שרשבסקי נבחר להיות שופט במסגרת בית משפט השלום העברי וכן נבחר לנשיאות ברית ראשונים, שהוא ארגון עסקנים ציונים ותיקים בארץ ישראל.

נקבר בבית הקברות טרומפלדור.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "אליעזר ליבר שרשבסקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1188
**חומצה אולאית** היא חומצת שומן חד-בלתי רוויה. בטמפרטורת החדר החומר הוא נוזל שקוף או צהוב בהיר, חסר ריח. זוהי חומצה קרבוקסילית שלה שרשרת בת 18 פחמנים שבה קשר כפול בעמדה 9 (כאשר סופרים את פחמן 1 בצד המתיל הרחוק מהקבוצה הקרבוקסילית) נוסחתה: CH3(CH2)7CH=CH(CH2)7COOH. השם oleic פירושו "קשור או מופק משמן זית".

תפוצה
-----

חומצה אולאית היא המרכיב העיקרי בשמן זית. רוב החומצה קשורה בטריגליצרידים ועד 2% מהחומצה בשמן נמצא כמולקולות חופשיות (שאינן קשורות לגליצרול). ריכוז גבוה יותר של מולקולות חופשיות הופך את השמן בלתי ראוי למאכל.

שמנים אחרים המכילים ריכוז גבוה של חומצה אולאית כוללים שמן אבוקדו (70%), שמן אגוזי פקאן (59%–75%), ושמן בוטנים (36%–67%). שמנים המכילים חומצה אולאית בטווח הריכוזים 15%–20% כוללים שמן שומשום, שמן זרעי ענבים ושמן היפופיאה.

ניתן לקבל את חומצת השומן גם מפירות המכילים שמן בציפתם, כגון אבוקדו וזיתים.

חומצה אולאית היא הנפוצה ביותר ברקמת השומן האנושית.

תכונות החומר
------------

לחומצה אולאית תכונות אופייניות של חומצה קרבוקסילית ושל אלקנים. החומצה מסיסה בתמיסה בסיסית ומתקבלים ממנה מלחי אולאט. על הקשר הכפול ניתן לספוח יוד והוא מתחמצן לאט באוויר בתהליך הנקרא רנסידיפיקציה (rancidification). ספיחת מימן על הקשר הכפול והפיכתו לקשר בודד (הידרוגנציה) בחומצה האולאית נותנת את חומצת השומן הרוויה הנקראת חומצה סטארית. חיזור של הקבוצה הקרבוקסילית נותן כוהל הנקרא אולאיל אלכוהול (oleyl alcohol).

שימושים
-------

חומצה אולאית היא תוסף למוצרי קוסמטיקה ומשמשת כאמולסיפייר וכממס בתרסיסים.

השפעה בריאותית
--------------

חומצה אולאית (כשמן זית) עשויה לסייע בהורדת לחץ דם ובמניעת סרטן השד וייתכן שהחומר מעכב התקדמות מחלת ALD (אדרנולויקודיסטרופיה)[דרוש מקור] ומצמצם את הסיכוי לשבץ בגיל מבוגר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חומצה אולאית** בוויקישיתוף
* חומצה אולאית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  רות"ם מכוני מחקר
2. ↑  האגודה לבריאות הציבור - שמן הזית ובריאות
3. ↑  doctorsonly.co.il/2011/06/12545/

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007539125505171
* GND: 4327477-8
* LCCN: sh87004196

 |
**אירוטפג'רה** (שם מדעי: ***Europejara***; מילולית: "טפיג'רה אירופאית") הוא סוג פטרוזאור ממשפחת הטפג'ריים שהתקיים בקרטיקון התחתון של אירופה. הוא התגלה בספרד ב-2012 ותחילה נחשב לבן לסוג טפיג'רה אך הופרד. סוג זה הוא הראשון שנמצא שהתקיים באירופה. הסוג הוגדר ב-2012 ונכלל בו מין אחד -, הקרוי על שם האולקאדים, עם נכחד שחי בחצי האי האיברי. ממצאי הפטרוזאור התגלו בתצורות לה הוירגוינה (אנ') בקואנקה וכללו בעיקר עצמות לסת שבורות.

האירוטפג'רה היה פטרוזאור מסורבל בעל כרבולת ענקית על ראשו. הוא היה קטן יחסית אך בעל מוטת כנפיים של מעל 2 מטר. הגולגולת הגיעה לאורך 135 מ"מ והייתה בעלת לסתות מוזרות באורך 23 ס"מ שהשתפעו מטה בציר ייחודי כמו של הגרזן, בעוד הלסת העליונה פנתה מעט מעלה. הגולגולת הייתה חלולה כמו אצל מקור טוקאן או קלאו והסתיימה בכרבולת קטנה כמו של קזואר. לפטרוזאור זה לא היו שיניים והוא כנראה היה אוכל פירות אם לא דייג.

פטרוזאור זה היה מצליח במשך השינוי הסביבתי של שלהי אמצע הקרטיקון, בו עצים חשופי זרע התחלפו בעצים בעלי פרחים בעלי זרע ואיתם בפירות הראשונים, מהם ניזון האירוטפג'רה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אירוטפג'רה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑   A New Crested Pterosaur from the Early Cretaceous of Spain: The First European Tapejarid (Pterodactyloidea: Azhdarchoidea)

איור של אירוטפג'רה לצד פליקנימימוס.
**אולגה קולינה** (באנגלית: **Olga Kulina**) הייתה חסידת אומות עולם בלארוסית, שהסתירה ילד צעיר בתקופת מלחמת העולם השנייה והוכרה כחסידת אומות עולם ב-1995.

פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
--------------------------------

אולגה קולינה נולדה בשנת 1911. היא התגוררה בעיירה רדשקוביצ'י שבמחוז וילנו בפולין (היום מחוז מינסק, בבלארוס), יחד עם חמשת ילדיה הצעירים. בנובמבר 1942, בעת שהלכה לבאר כדי לשאוב מים, אולגה פגשה ילד רזה ומלוכלך כבן 9, שהציג את עצמו בשם בדוי. הילד, בוריס לויטן, ברח מגטו מינסק עם אימו לאחר שנפצע באקציה שבה נספה אחיו. אף על פי שאולגה הבינה מיד שמדובר בילד יהודי וידעה מהן הסכנות הנשקפות לה ולבני משפחתה ממתן סיוע לילד כזה, הציעה להסתירו בביתה. חרף הסיכון והמצב הכלכלי הקשה של משפחתה, אולגה דאגה לבוריס וטיפלה בו. על פי עדותו של בוריס היא תפקדה כאמו לכל דבר ועשתה כמיטב יכולתה לסייע לו.

אולגה עצמה העידה כי היא התייחסה אליו כאל בנה השישי. בפני השכנים, הוצג בוריס כאחיין של אולגה שהגיע מכפר קרוב. אף כי קרוב לוודאי שהשכנים ושחמשת ילדי המשפחה הבינו שמדובר ביהודי, הם בחרו להתייחס אליו כבן המשפחה וסייעו לו. מדי פעם הגיעו לכפר גרמנים שחיפשו יהודים מסתתרים, אולם אולגה החביאה את בוריס בהתמדה, וגם כך תרמה להצלתו.

לאחר המלחמה
-----------

בתום המלחמה, בוריס לויטן המשיך להתגורר בבית משפחתה של קולינה עד סיום לימודיו בבית הספר, בשנת 1951. המשפחה ובוריס המשיכו לשמור על קשר קרוב וחם לאורך השנים. גם לאחר שבוריס עלה לישראל, הוא הגיע לבקר אותם בעיירה רדשקוביצ'י מספר פעמים.

הכרה והנצחה
-----------

שמה של אולגה קולינה על קיר הזיכרון ביד ושם
אולגה קולינה הוכרה כחסידת אומות עולם על ידי יד ושם ב-25 בדצמבר 1995.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  אולגה קולינה, באתר "יד ושם" (באנגלית)
2. 1 2  הערך מבוסס על תיק חסידי אומות עולם ביד ושם מספר M.31.2/6948
הברון **אליעזר "אלי" סילאס כדורי** (באנגלית: **Elly Kadoorie**; ‏ 1867 – 2 באוגוסט 1944) היה מפקד במסדר האימפריה הבריטית, נדבן, בן למשפחה יהודית עשירה מבגדאד, שהייתה בעלת עסקים שונים במזרח הרחוק.

קורות חיים
----------

אחיו הבכור היה הברון אליס כדורי. משפחתו הייתה משפחה יהודית-עיראקית מבגדאד, שהיגרה לבומביי (מומבאי) שבהודו באמצע המאה ה-18.

כדורי הגיע לשאנגחאי מבומביי ב-1880 כאחד העובדים של החברה היהודית-ספרדית דוד ששון ובניו. לאחר כמה שנים הוא צבר סכום גדול של כסף ופתח חברות גם בשאנגחאי וגם בהונג קונג. הוא הפך לבעל המניות הגדול ביותר בחברת ייצור החשמל ההונג-קונגית, China Light and Power - CLP. בשני העשורים שלאחר מכן התעשרו האחים כדורי והצליחו בתחומי הבנקאות, במטעי גומי, שירותי כוח חשמלי, ובנדל"ן, והחזיקו בחלק גדול מהמניות של מלונות הונג קונג.

האחים גם תרמו מכספם לקהילה היהודית בהונג קונג ולמספר מוסדות יהודיים ולא יהודיים ברחבי העולם. כדורי סייע להעברת כספי עזבונו של אחיו אליס כדורי למען הקמת בית הספר החקלאי כדורי בארץ ישראל.

נישא ללורה כדורי לבית מוקטאי, בת למשפחה יהודית עשירה מלונדון ששורשיה ביהודים שגורשו מפורטוגל. בניהם הם הברון לורנס כדורי והברון הוראס כדורי.

ב-1942, כדורי נלקח מביתו בשאנגחאי למחנה ריכוז לאזרחים זרים. הוא מת בכלא ב-1944.

הקברים של כדורי ושל אשתו, לורה כדורי, ממוקמים ב-"Song Qingling Memorial Park" שבשאנגחאי ופתוחים למבקרים. המצבה של קברם נמצאת בין 4 קברים יהודים בשאנגחאי שנשארו שלמים ולא נהרסו בזמן מהפכת התרבות בסין.

לקריאה נוספת
------------

* Jonathan Kaufman, **The Last Kings of Shanghai: The Rival Jewish Dynasties That Helped Create Modern China**, Viking, 2020

הערות שוליים
------------

1. ↑  Haaretz: "This Day in Jewish History: A WWII Survivor Who Built Hong Kong Dies - Lawrence Kadoorie rose from a Japanese prison camp to restore his family’s fortunes and help forge Hong Kong’s future with China" by David B. Green August 25, 2014
2. ↑  אליהו בירנבוים, הונג קונג: בזכות שתי משפחות, באתר דעת
3. ↑  Léo-Paul Dana (1 בינואר 2010). *Entrepreneurship and Religion*. Edward Elgar Publishing. p. 68. ISBN 978-1-84980-632-9. `{{cite book}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007385853405171
* NKC: jo20221139852
* VIAF: 251159613642041030002
* WorldCat (עם VIAF): 251159613642041030002

 |
**פטרוס הקדוש בכלא**, הוא ציור שמן על לוח עץ מעשה ידי הצייר רמברנדט ואן ריין משנת 1631. היצירה מוצגת במוזיאון ישראל בירושלים.

היסטוריה ורקע
-------------

ירמיהו מבכה את חורבן ירושלים
היצירה מתארת את פטרוס, הראשון מבין שנים-עשר השליחים של ישו. על פי מעשי השליחים, חייליו של אגריפס הראשון כלאו אותו בבית האסורים בירושלים:

> 
> בָּעֵת הַהִיא שָׁלַח הַמֶּלֶךְ הוֹרְדוֹס אֶת־יָדוֹ לְהָרַע לַאֲנָשִׁים מִן־הַקָּהָל׃ וַיָּמֶת אֶת־יַעֲקֹב אֲחִי יוֹחָנָן בֶּחָרֶב׃ וַיַּרְא כִּי־טוֹב הַדָּבָר בְּעֵינֵי הַיְּהוּדִים וַיּוֹסֶף לִתְפֹּשׂ גַּם־אֶת־פֶּטְרוֹס וְהַיָּמִים יְמֵי חַג־הַמַּצּוֹת׃ וַיֹּאחֶז אֹתוֹ וַיִּתְּנֵהוּ בְּמִשְׁמָר וַיִּמְסְרֵהוּ לְאַרְבַּע מַחְלְקוֹת שֶׁל־אַרְבָּעָה אַנְשֵׁי צָבָא לְשָׁמְרוֹ כִּי אָמַר לְהַעֲלוֹתוֹ אַחֲרֵי הַפֶּסַח לִפְנֵי הָעָם׃
> 
> 
> 
> — הברית החדשה, מעשי השליחים, פרק י"ב, פסוקים 1–4, בתרגום דעליטש
> 

מאוחר יותר, מלאך אלוהים אפוף הילת אור הבריח אותו משם וכך איפשר לו לסעוד את סעודת הפסח עם חבריו.

רמברנדט עשה שימוש לעיתים קרובות במודל המתואר בציור זה, בין היתר בציור ירמיהו מבכה את חורבן ירושלים המוצג ברייקסמוזיאום, בו הדמות מוצגת בתנוחה דומה. בשנת 2015, לרגל חגיגות 50 שנה למוזיאון ישראל, הובא הציור לירושלים ושני הציורים הוצגו זה לצד זה.

הציור נתרם למוזיאון ישראל על ידי ג'ודי ומייקל שטיינהרדט.

תיאור היצירה
------------

פטרוס השליח נראה בתאו בכלא בירושלים בעקבות מעצרו. הוא מוצג כאדם זקן ומזוקן, עם פנים חרושות קמטים. אור רך בצבעים חמים ממקור עלום מאיר אותו, ומשאיר חלקים גדולים מהציור בערפל מוחלט. המאפיינים האיקונוגרפים של פטרוס מוצגים בבירור: שני מפתחות מתכת גדולים, המסמלים את המפתחות למלכות השמיים שהוענקה לו על ידי ישו, מה שמחדד את האירוניה במצבו, כאסור בכלא מעשה ידי אדם על פני האדמה. הוא כורע על ברכיו, ידיו המסוקסות (ידיים של מישהו שהיה פעם דייג) שלובות בתפילה, אך גם בעצב ובייאוש עמוק. הוא לא יכול לדעת שמלאך אלוהים, שאולי מיוצג בידי מקור האור העלום, יופיע בקרוב ויביא לבריחתו המופלאה. אנושיותו הפשוטה של פטרוס מודגשת, ועדיין הזוהר המקיף את פניו בהילה מציין את קדושתו. פרשנות שונה זו לנושא המוכר מדגימה את גאונותו של רמברנדט בתיאורם של מצבי רוח באמצעות משחקי אור וצל (קיארוסקורו).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פטרוס הקדוש בכלא** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  
"פטרוס הקדוש בכלא (השליח פטרוס כורע על ברכיו)". מוזיאון ישראל.
2. 1 2  
"St. Peter in Prison (St. Peter Kneeling)". מוזיאון ישראל. (באנגלית)
3. ↑  
"רמברנדט מאמסטרדם ומירושלים". מוזיאון ישראל.
4. ↑  
"רמברנדט הגיע לביקור בארץ". מאקו.

| רמברנדט |
| --- |
| יצירותיו | אחשוורוש והמן במשתה אסתר • אישה צעירה במסגרת תמונה • אנדרומדה כבולה אל הסלעים • ארטמיסיה • אריסטו מתבונן בפרוטומה של הומרוס • בת שבע במקלחת • דיוקן עצמי בגיל 63 • דנאה • הוועד של אגודת הדרייפרים • הכלה היהודייה • המלומד מעל דוכן הדרשות • חטיפת אירופה • יעקב מברך את בני יוסף • ירמיהו מבכה את חורבן ירושלים • משה שובר את לוחות הברית • משמר הלילה • משתה בלשאצר • סערה בים כנרת • סקילתו של סטפנוס הקדוש • עקדת יצחק • פטרוס הקדוש בכלא • שובו של הבן האובד • שיעור האנטומיה של ד"ר טולפ |  |
| ראו גם | בארוק • מאוריצהאוס • מוזיאון בית רמברנדט • רייקסמוזיאום |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* RKDimages ID: 52916

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**אליעזר לדרמן** (נולד ב-1946) הוא פרופסור אמריטוס בפקולטה למשפטים, אוניברסיטת תל אביב. כיהן בעבר כפרופסור מן המניין וכדקאן הפקולטה (2000-1995).

ביוגרפיה
--------

נולד בברית המועצות (כיום קזחסטן) בשנת 1946. ב-1949 עלה לישראל. שירת בצה"ל בין השנים 1964–1966. השלים תואר ראשון בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב, בהצטיינות. לאחר מכן הצטרף למסלול הישיר לדוקטורט במשפטים באוניברסיטה העברית, אותו השלים בשנת 1978. את מחקר הפוסט דוקטורט עשה באוניברסיטת מישיגן.

קריירה אקדמית
-------------

ב-1976 הצטרף כאיש סגל לפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב. בתחילה כיהן כמרצה, מרצה בכיר ופרופסור חבר. בשנת 1995 החל לכהן כדקאן הפקולטה למשפטים עד לשנת 2000. ב-2001 קודם לדרגת פרופסור מן המניין.
תחום מחקרו העיקרי הוא תחום המשפט הפלילי.

הוא מרצה וחוקר בתחומים רבים: משפט פלילי, ההליך הפלילי, המשפט הישראלי ומוסדות החוק הישראלים, אחריות תאגידית וניהולית, הגנות פליליות ודיני מידע ומחשבים. בנוסף, מרצה במכון להשתלמות שופטים בתחומי המשפט הפלילי, עבירות צווארון לבן ועוד. כיהן בעבר כמרצה בקורסים לפרקליטים צבאיים ולקצינים בכירים בגופי אכיפת החוק של ישראל.

מכהן כיום, בין היתר, כחבר בסנאט אוניברסיטת תל אביב וכנשיא בית הדין לערעורים של סטודנטים לנושאים משמעתיים.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות חייו, באתר אוניברסיטת תל אביב
**אירוס גרמני** (שם מדעי: *Iris germanica*) הוא מין צמח נוי מהסוג אירוס ממשפחת האירוסיים. הצמח נפוץ בגינון וזנים רבים ומגוונים שלו פותחו במשך למעלה ממאה שנים.

האירוס הגרמני הוא גאופיט בעל קנה שורש מעובה ועלים דמויי חרב. באביב ובקיץ הוא פורח בגוני סגול, תכול, ארגמן, צהוב ולבן. פרחיו גדולים, אורכם כ-10 סנטימטרים, והם נישאים על עמודי תפרחת בגובה 70 עד 90 סנטימטרים.

בגינון משתמשים באירוס הגרמני במסלעות, ליד בריכות נוי ובקבוצות בולטות על רקע צמחי תכסית נמוכים. הוא גדל היטב בקרקעות כבדות ובחשיפה מלאה לשמש, והוא צומח בקצב בינוני. יש להשקותו ברמה בינונית והוא עמיד מפני קור, שרב ומליחות. הריבוי נעשה באמצעות חלוקת קנה השורש לחתיכות קטנות ושתילתן בעומק כ-15 ס"מ ובמרווחים של כחצי מטר.

גלריה
-----

* אירוס גרמני בפריחה בצבע בורדואירוס גרמני בפריחה בצבע בורדו
* אירוס גרמני בצבע כחלחלאירוס גרמני בצבע כחלחל
* אירוס גרמני בצבע סגול כההאירוס גרמני בצבע סגול כהה
* אירוס גרמני בצבע סגול בהיראירוס גרמני בצבע סגול בהיר
* אירוס גרמני במבט מקרובאירוס גרמני במבט מקרוב
* קבוצת אירוסים גרמנייםקבוצת אירוסים גרמניים
* אירוס גרמני כחול במבט מקרובאירוס גרמני כחול במבט מקרוב
* אירוס גרמניאירוס גרמני

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אירוס גרמני** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Iris × germanica** |

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TPL
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |
**אולגה קנרד** (באנגלית: **Olga Kennard**;‏ 23 במרץ 1924 – מרץ 2023) הייתה קריסטלוגרפית בריטית יהודייה. מנהלת מאגר המידע המבני של קיימברידג' בשנים 1965–1997.

קריירה
------

קנרד נולדה בשם אולגה וייס (Weisz). לאחר סיום לימודיה בקולג' ניוהאם הצטרפה לצוות המחקר בראשות מקס פרוץ שחקר את מבנה ההמוגלובין במעבדת קוונדיש. ב-1948 עברה ללונדון ועבדה במכון הלאומי למחקר מדעי (National Institute for Medical Research). ב-1963 חזרה לקיימברידג' כחברה שלא מן המניין מטעם מועצת המחקר הרפואי במחלקה לכימיה. במחלקה הקימה את קבוצת הקריסטלוגרפיה הכימית שחקרה מולקולות מורכבות. קנרד יצאה לגמלאות ב-1997.

תרומתה העיקרית בתחום הקריסטלוגרפיה הייתה הקמת מאגר המידע המבני של קיימברידג' המכיל את תיאור המבנה הגבישי של מעל ל-400,000 מולקולות. היוזמה לרעיון הייתה של הקריסטלוגרף הבריטי ג'ון דזמונד ברנל שפגש את קנרד בכנס של החברה המלכותית ב-1948. הוא הציע לקנרד, שעבדה אז במכון הלאומי למחקר מדעי, לרכז את כל המידע על המבנים, משום שהאמין ששילוב שיטתי של מידע ממחקרים אינדיבידואליים יוביל לתובנות חדשות. קנרד פיתחה שיטה לקטלוג המבנים המבוססת על שימוש בכרטיסים מנוקבים. כמה שנים אחר כך, כשלקנרד היו כ-300 מבנים, הציע ברנל כי תפרסם אותם בספר. ב-1965 הקימה קנרד את מרכז המידע הקריסטלוגרפי של קיימברידג', ארגון המסונף לאוניברסיטת קיימברידג', האחראי על מאגר המידע המבני של קיימברידג' (Cambridge Structural Database) ועמדה בראשו עד צאתה לגמלאות ב-1997.

קנרד נבחרה כעמית של החברה המלכותית (FRS) ב-1987 וזכתה בתואר מסדר האימפריה הבריטית (OBE) ב-1988. כהכרה בעבודתה מחלקת החברה המלכותית מענק מחקר בתחום הקריסטלוגרפיה על שמה, "מענק המחקר על שם אולגה קנרד" (Olga Kennard Research Fellowship).

נישואיה הראשונים של קנרד היו לדייוויד קנרד (David Kennard). לאחר גירושיה ממנו נישאה קנרד לסר ארנולד ברגן (Arnold Burgen), ממנו התאלמנה ב-2022. הוא שימש כדיקן (Master) של קולג' דרווין בקיימברידג' וכסגן נשיא אוניברסיטת קיימברידג'.

אחייניתה היא השחקנית רייצ'ל וייס.

קנרד נפטרה במרץ 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

* דף הפקולטה, באתר אוניברסיטת קיימברידג'
* נאמנים של המוזיאון הבריטי
* הודעה לעיתונות על מינויה מחדש כנאמן של המוזיאון הבריטי (כולל ביוגרפיה קצרה)
* אולגה קנרד, ממידע פרטי לידע ציבורי אולגה קנרד מתארת את הקמת מאגר המידע
* Rivka Isaacson, *International Women’s Day: meeting Olga Kennard*

הערות שוליים
------------

1. ↑  Andrew Brown, *J. D. Bernal The Sage of Science*, p. 296

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007325475805171
* BIBSYS: 90282958
* CiNii: DA03592733
* ISNI: 0000 0001 1626 6274
* LCCN: n50045339
* NLA: 35265872
* NTA: 097680540
* RERO: 02-A003449341
* SUDOC: 19794373X
* ULAN: 500234666
* VIAF: 40618730
* WorldCat: lccn-n50045339

 |
פרוטומה של פטרוס דמיאנוס
**פטרוס דמיאנוס** (לטינית: Petrus Damianus, או Pietro Damiani; חי בשנים 1007–1072) היה איש כנסייה, קרדינל, קדוש קתולי ומורה של הכנסייה.

חייו
----

נולד ברוונה, ועסק בתחילה בהוראה. אף שעשה חיל בלימודיו, החליט בסביבות 1035 שאינו מסוגל לשאת עוד את אורח החיים החילוני והצטרף למנזר פונטה אבלנה (Fonte Avellana) ליד גוּבְּיוֹ. ב-1043 התמנה לאב המנזר. בתפקידו זה הנהיג משמעת חמורה, שעוררה בתחילה התנגדות בקרב המלומדים אך עד מהרה אומצה גם במנזר מונטה קאסינו הידוע.

פטרוס דמיאנוס נודע כמתנגד חריף לפילוסופיה. הוא טוען שאסור לנזירים ללמוד פילוסופיה ושלא ניתן להגיע לישועה באמצעותה. הוא נחשב לאבי הרעיון שעל הפילוסופיה לשמש כמשרתת הדת. לדעתו, התבונה חייבת להיות כפופה לגמרי לאמונה המדריכה אותה.

פטרוס דמיאנוס ראה בדאגה את השחיתות של הכנסייה בימיו. ב-1051 פרסם את ה-Liber Gomorrhianus, ביקורת חריפה ביותר על מידותיהם הרעות של הכמרים. כן נמנה עם תומכיו של הילדברנד (שנתמנה מאוחר יותר לאפיפיור בשם גרגוריוס השביעי), שביקש להנהיג רפורמות בכנסייה. ב-1057 מינה אותו סטפנוס העשירי חרף התנגדותו לקרדינל-בישוף של אוֹסְטִיָה.

ב-1059 שלח אותו האפיפיור ניקולאוס השני למילאנו כדי להכריע בעימות בין ראשי הכנסייה המקומית, שבה היו נפוצים השוחד ונישואי הכמרים, לבין מתנגדיהם שביקשו להשיב את טוהר המידות על כנו. פטרוס דמיאנוס אחז בעמדה נחרצת כנגד השחיתות וכפה על ראשי הכנסייה את סמכותה של רומא. עוד בשירות הכנסייה עזר לאלכסנדר השני במאבקו נגד האנטי-אפיפיור קדלוסוס, ושכנע את היינריך הרביעי לא להתגרש מאשתו ברתה.

ב-1072 נשלח לרוונה כדי לפשר בין הכס הקדוש ובין תושבי העיר, שנודו בשל תמיכתם בקדלוסוס. בדרכו חזרה משליחותו נפל למשכב ליד פָאֶנְצָה ומת כעבור שבוע. גופתו נמצאת כיום בקתדרלה של פאנצה. לאו ה-12 קבע את יום מותו (23 בפברואר) כיום קדוש לכנסייה, והוסיף אותו למניין מורי הכנסייה. ביצירות אמנות הוא מצויר כקרדינל, או כעולה לרגל הנושא בידו מגילה מאת האפיפיור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פטרוס דמיאנוס** בוויקישיתוף
* פטרוס דמיאנוס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* פטרוס דמיאנוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007266406105171
* BIBSYS: 90399700
* BNE: XX1063630
* BnF: cb11887255v (data)
* CANTIC: a10195798
* CiNii: DA01002566
* GND: 118593331
* ICCU: CFIV072187
* ISNI: 0000 0001 2132 3819
* LCCN: n50082734
* NKC: jn19981001974
* NLA: 35236537
* NLG: 89892
* NLP: A11822831
* NSK: 000571925
* NTA: 069705607
* RERO: 02-A000129851
* SELIBR: 211159
* SNAC: w6qz2m1n
* SUDOC: 026667711
* Trove: 876536
* VcBA: 495/51458
* VIAF: 50018008
* WorldCat: lccn-n50082734

 |
המונח "נפתלי פרנקל" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו נפתלי פרנקל (פירושונים).
**נפתלי ארונוביץ' פרנקל** (ברוסית: **Нафталий Аронович Френкель**,‏ 1883, חיפה - 1960, מוסקבה) היה איש עסקים רוסי-יהודי וחבר במשטרה הסובייטית החשאית. פרנקל נודע בתור האחראי על העבודה בגולאגים, החל ממחנה העבודה באיי סולובצקי שנחשב לגולאג הראשון ברוסיה.

שורשיו
------

שורשיו של נפתלי פרנקל אינם ודאיים. אלכסנדר סולז'ניצין כינה אותו "יהודי טורקי יליד קונסטנטינופול". בספר אחר הוא הוזכר בתור "תעשיין הונגרי" ואילו מקור אחר טוען שפרנקל נולד באודסה. לעומתם, מקורות אחרים טוענים שהוא יליד אוסטריה או ארץ ישראל. לפי רישומי המאסר שלו הוא נולד בחיפה, אז תחת שליטת האימפריה העות'מאנית. מחיפה עשה את דרכו (ייתכן דרך אודסה וייתכן דרך האימפריה האוסטרו-הונגרית) לעבר ברית המועצות ותיאר את עצמו בתור "סוחר". לפי קומוניסט פיני בשם ארבו טאומינן פרנקל הוא צאצא של משפחה פינית-שוודית והוא דיבר שוודית.

מעצרו
-----

בשנת 1923 נעצר בגין "מעבר לא חוקי של גבולות", אישום שהוצמד למבריחי סחורות וכן לסוחרים שהיו מוצלחים מדי בעבור המשטר הסובייטי. הוא נידון לעשר שנים של עבודת פרך באיי סולובצקי, איים אלו באזור הים הלבן נחשבים לגולאג הראשון בהיסטוריה. בנוסף איים אלו כונו בפני המשטר "מחנות צפוניים למטרות מיוחדות" וברוסית Severnye lagerya osobogo naznacheniya או בראשי תיבות SLON. פירוש המילה סלון (slon) ברוסית הוא פיל, שם זה הוצמד לגולאג במטרה ליצור אירוניה והפחדה.

אסיר
----

בפרק זמן קצר מהרגיל הוא נהפך מאסיר פשוט לאחראי בגולאג, הודות לעצתו למנהלי המחנה שיגמלו לאסירים שעובדים קשה יותר במזון רב יותר, הצעה שנודעה בתור "סולם הזנה". לא ברור במדויק כיצד פרנקל הצליח להפוך את עצמו מאסיר לאחראי במחנה. לפי הסיפורים הוא נכנס למחנה והיה מזועזע מהניהול הכושל שלו, הוא החליט לכתוב מכתב למנהלי הגולאג ובו שטח את כל מה שהיה פסול בעיניו מבחינת ניהול המשאבים (הן האסירים והן חומרי הגלם). את המכתב הוא הניח בתיבת התלונות של האסירים ומשם המסמך הגיע לידי גנריך יגודה, בירוקרט במשטרה החשאית ולימים מפקד הצ'קה. נאמר שיגודה דרש לפגוש את כותב המכתב מיידית. פרנקל עצמו סיפר שהוא נלקח למוסקבה כדי לדון ברעיונותיו עם יוסיף סטלין ולזר קגנוביץ', אחד מנאמניו של סטלין. שוב, האמת לוטה בערפל, שכן נמצאו רישומים שפרנקל נפגש עם סטלין בשנות השלושים וקיבל הגנה מפני הטיהורים הגדולים, אך מנגד לא נמצאו עדויות לכך שנפגשו בשנות העשרים.

מה שידוע בוודאות הוא שפרנקל קודם מדרגה של אסיר לשומר בגולאג תוך זמן קצר באופן מפתיע, אפילו בהשוואה לסטנדרטים של סלון. כבר בנובמבר 1924, כשעוד היה אסיר במחנה במשך פחות משנה, מפקדי המחנה ביקשו לסיים את עונשו ובקשתם נענתה בשנת 1927. נכתב עליו:

> 
> "במחנה הוא התגלה בתור פועל כה מוכשר עד כדי כך שזכה לאמון הנהלת הסלון, הוא אחד מהפועלים הנדירים והאחראיים"
> 
> 
> 
>

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נפתלי פרנקל** בוויקישיתוף
* אושי דרמן, סולם ההזנה השטני של פרנקל: איש העסקים היהודי שטיפס לצמרת מערכת הגולאגים, בלוג באתר בית התפוצות, מאי 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1207162779
* VIAF: 770152684002323430004
* WorldCat: viaf-770152684002323430004

 |
**נץ אפור דרומי** (שם מדעי: *Melierax canorus*) הוא דורס דמוי נץ מהסוג נץ אפור החי באזור דרום אפריקה. מכונה גם **נץ אפור בהיר**.

הנץ האפור הדרומי הוא הגדול והכבד ביותר בסוגו. אורכו 56–65 ס"מ ומוטת כנפיו עד 105 ס"מ. הוא בעל נוצות אפורות עם בטן מפוספסת מעט בשחור וזנב ארוך ושחור. הרגליים ותחילת המקור ורודים. שאר המקור צהוב וה"גבות" שחורות. מין זה בעל נוצות בהירות יותר מקרוביו ומכאן שמו השני. 

הנץ חי על הקרקע באזורים תת-מדבריים וכן בסוואנות וברמות. נוהג לעמוד על עמודי חשמל ומוטות בצדי דרכים ולארוב לטרף. הוא ניזון ממכרסמים שונים, חסרי חוליות וחרקים, עופות וזוחלים קטנים כולל נחשים.

במרבית השנה אלה עופות יחידים אך בעונת הרבייה הם מחפשים בני זוג ואז הם קולניים ביותר. הם בונים את קינם במרומי העצים באזור. הנקבה מטילה 1–2 ביצים בצבע כחול. לרוב שורד רק גוזל אחד כי הגדול מביניהם אוכל את השני, הקטן ממנו.

לנץ זה 2 תת-מינים:

* *Melierax canorus argentior* - מצוי באנגולה, זימבבואה ובדרום אפריקה.
* *Melierax canorus canorus* - מצוי במרכז דרום אפריקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נץ אפור דרומי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* נץ אפור דרומי באתר הרשימה האדומה של IUCN.

הערות שוליים
------------

1. ↑  נץ אפור דרומי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**אולגה ניקולאייבה קניסקינה** (ברוסית: **О́льга Никола́евна Кани́ськина**; נולדה ב-19 בינואר 1985) היא אתלטית רוסייה. היא אלופה אולימפית (בייג'ינג 2008), אלופת עולם שלוש פעמים ברציפות (אוסקה 2007, ברלין 2009 וטגו 2011) ואלופת אירופה (ברצלונה 2010) בתחרות הליכה ל-20 ק"מ. בשנת 2015 לאחר שהתברר שהשתמשה באימרוץ נשללו כל התארים שבהם זכתה ונפסלו כל שיאיה משנת 2009 (כולל).

ביוגרפיה
--------

קניסקינה נולדה בנפולנאיה טבלה, שברפובליקת מורדוביה.

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 2006 זכתה קניסקינה במדליית כסף בתחרות הליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:28:35 שעות, אחרי ריטה טוראבה מבלארוס (1:27:08 שעות) ולפני אליסה ריגאודו מאיטליה (1:28:37 שעות).

### אלופת עולם

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 זכתה קניסקינה במדליית זהב בתחרות הליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:30:09 שעות, לפני בת ארצה טטיאנה שמיאקינה (1:30:42 שעות) ומריה ואסקו מספרד (1:30:47 שעות).

### אלופה אולימפית

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה קניסקינה במדליית זהב בתחרות הליכה ל-20 ק"מ בשיא אולימפי חדש של 1:26:31 שעות, לפני קיירסטי פלצר מנורווגיה (1:27:07 שעו) ואליסה ריגאודו (1:27:12 שעות).

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 זכתה קניסקינה פעם שנייה ברציפות במדליית זהב בתחרות הליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:28:09 שעות, לפני אוליב לורניין מאירלנד (1:28:58 שעות) והונג ליו מסין (1:29:10 שעות).

### אלופת אירופה

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2010 זכתה קניסקינה במדליית זהב בתחרות הליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:27:44 שעות, לפני אניסיה קירדיאפקינה (1:28:55 שעות) וורה סוקולובה (1:29:32 שעות).

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכתה קניסקינה פעם שלישית ברציפות במדליית זהב בתחרות הליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:29:42 שעות, לפני הונג ליו (1:30:00 שעות) ואניסיה קירדיאפקינה (1:30:13 שעות).

באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה קניסקינה במדליית כסף ולא הצליחה להגן על תוארה, בתחרות הליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:25:09 שעות, 7 שניות אחרי בת ארצה, ילנה לשמנובה שקבעה שיא עולם חדש של 1:25:02 שעות ולפני קיאנג שנג'י מסין (1:25:16 שעות).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אולגה קניסקינה** בוויקישיתוף

* אולגה קניסקינה, באתר olympedia.org
* אולגה קניסקינה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* אולגה קניסקינה, באתר Track and Field (נשים)

נשיא הפדרציה הרוסית, דמיטרי מדבדב מעניק זר פרחים לאולגה קניסקינה בקרמלין במוסקבה 2009

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 202571

 |
**אֵירוס** (או **אֵרוס**) הוא  כלי נגינה קדום המוזכר במקורות חז"ל.

כלי זה שימש לנגינה בעת שמחה, אך גם בעת הספד וקינה: "רבי יהודה אומר: האירוס טמא מושב מפני שהאלית [המקוננת] יושבת עליו".

לא ברור האם היה זה כלי נשיפה, מיתר או הקשה, מכל מקום צלילו התאפיין בחוזק וצלילות נדירים.

זיהוי הכלי
----------

אין ודאות לאיזו משפחה ממשפחות כלי הנגינה השתייך האירוס. במסכת כלים (טו, ו) מנו את האירוס יחד עם כלי המיתר:

> 
> "נבלי השרה טמאין ונבלי בני לוי טהורין... הבטנון והניקטמון והאירוס הרי אלו טמאים",
> 
> 
> 
> 

בתלמוד הבבלי זיהו אותו ככלי הקשה:

> 
> "מאי אירוס? א"ר אלעזר: טבלא דחד פומא" (תרגום: תוף בעל פה אחד)
> 
> 
> 
> 

זהותו של הכלי בו נוקטת הגמרא כהסבר מהו אירוס, בפני עצמו סתום הוא, אך מן ההמשך מוכח שמדובר בסוג של תוף:

> 
> "רבה בר רב הונא עבד ליה לבריה טנבורא, אתא אבוה תבריה, אמר ליה: מיחלף בטבלא דחד פומא, זיל עביד ליה אפומא דחצבא או אפומא דקפיזא"
> 
> 
> 
> 

(תרגום: רבה בנו של רב הונא הכין לבנו טנבור. בא אביו - רב הונא - ושברו. אמר לו: [הטנבור] דומה לתוף בעל פה אחד [שהוא האירוס האסור, ולכן] לך והכן לו [לבנך, תוף] על פי "חצבא" או "קפיזא" שהם סוגים של כדים, ולא תוף ממש).

בתלמוד הירושלמי (סוטה פרק ט, הלכה טו) תרגמו את שמו של האירוס ל"רסיסה".
רש"י פירש:

> 
> "טנבורא - כך קורין אותו בלשון לעז טנבור והוא עשוי דפנותיו עגולות כעין נפה וקושרין בדפנותיו חוטין של ברזל ושוטחין על פיו עור כשהוא לח ומותח והוא מתייבש שם מאליו, וכשמכין עליו במקל דק הוא מוציא קול צלול ויש אומנין שיודעין להכות עליו מכה אחר מכה כסדר עד שנשמע כמין שיר".
> 
> 
> 
> 

קרוב לוודאי ש"הטנבורא" הוא ה"טמבורין", המכונה גם "תוף מרים".
המאירי זיהה את האירוס ככלי נשיפה המשמיע קול שבין תקיעה לזמזום (חידושי המאירי, סוטה, שם).
בדרכו הפרשנית של הבבלי הלכו רוב פרשני המשנה, כגון הרמב"ם (סוטה, שם) שכתב:

> 
> "ואירוס הוא כעין עגול חלול קושרין עור על אחד משני צדיו ומכין עליו והוא ממיני כלי הזמר, ושמו אצלנו במערב: אלטאר",
> 
> 
> 
> 

ור' עובדיה מברטנורא שכתב:

> 
> "ועל האירוס – עשוי כמין נפה שדפנותיה עגולות ושוטחים על פיה עור דק ומכין עליו במקל דק ומוציא קול צלול. ובלע"ז קורין לו טנבורו".
> 
> 
> 
>

מקור השם (השערה)
----------------

אפשר שמקור שמו של כלי זה הוא בדמות המיתולוגית ארוס, שבמיתולוגיה היוונית היה אל האהבה והתשוקה המינית. כלי הנגינה אירוס שצלילו היה מתוק, שימש לנגינה בעת המשתאות שערכו היוונים[דרוש מקור], משתאות שהתאפיינו בפריצות מינית[דרוש מקור].
יש הסבורים כי הכלי נקרא כך מפני ששימש בחגיגות אירוסין ונישואין.

גזירת האירוס
------------

במשנה מסכת סוטה מוזכר שלאחר ה"פולמוס של אספסיינוס", גזרו חכמים איסור "על עטרות חתנים ועל האירוס" – דהיינו, אסרו על עיטור ראשי החתנים בעטרות יקרות ועל הנגינה בארוס (קרוב לוודאי שדווקא בשעת החופה[דרוש מקור]). חכמים שהכירו כי צלילו של כלי נגינה זה נעים ומשמח ביותר, אסרו על הנגינה בו כדי למעט בשמחה בעת צרה.

קישורים חיצוניים
----------------

* טמבור, טמבורין, אנציקלופדיה לכלי נגינה.
* רשות העתיקות, צלמית של אשה מתופפת מהמאות 6-8 לפנה"ס, מקראנט.

הערות שוליים
------------

1. ↑  כלים טו, ו
2. ↑  סוטה מט, ע"ב
3. ↑  תלמוד שטיינזלץ, מסכת סוטה, עמ' 192
4. ↑  ט, יד/טו
**רקס וורנר** (באנגלית: **Rex Warner**; ‏9 במרץ 1905 - 24 ביוני 1986) היה סופר, מתרגם, היסטוריון, ומשורר, אנגלי.

ביוגרפיה
--------

וורנר נולד בגלוסטרשייר שבבריטניה, אביו היה כומר אנגליקני. למד באוניברסיטת אוקספורד את תורת הלשון והספרות האנגלית ולימודים קלאסיים, והורה מקצועות אלו בבתי ספר באנגליה ובמצרים. 

ב-1937, הופיע קובץ השירים הראשון שלו "שירים וסתירות", במיוחד בלט השיר "ארמייה בספרד" הלועג להתערבות הגרמנים והאיטלקים במלחמת האזרחים הספרדית. הרומן הראשון שלו "צייד אווזי הבר" מבטא את דעותיו הליברליות האנטי-פשיסטיות. הרומן עוסק בממשלה רודנית בדיונית שמופלת במהפכה הרואית. הרומן השני שלו "הפרופסור" פורסם סמוך למועד האנשלוס ולועג למנהיגים האוסטרים קורט שושניג ואנגלברט דולפוס. בתחילה העריץ וורנר את הקומוניזם, אולם הסכם ריבנטרופ מולוטוב אכזב אותו. הרומן "על מה נהרגתי?" משקף את דעתו הפציפיסטית. רומנים נוספים שלו הם "שדה התעופה", ו-"אנשי אבן". 

משנת 1945 עד שנת 1947 שימש כמנהל המכון הבריטי באתונה, ותרגם יצירות יווניות עתיקות לאנגלית. בין היתר תרגם את "תולדות המלחמה הפלופונסית" של תוקידידס, את "הלינקה" של קסנופון, וחלק מיצירותיהם של אייסכילוס ואוריפידס. בשנת 1960 פרסם את הספר "יוליוס קיסר הצעיר", שהוא אוטוביוגרפיה בדיונית של יוליוס קיסר. הספר זכה להצלחה רבה, ותואר בקרב המבקרים כ-"מבריק אינטליגנטי מעניין". תורגם לעברית באותה שנה ויצא לאור בהוצאת עם עובד. וורנר גם היה בין המתנגדים למלחמת ווייטנאם. בשנת 1962 מונה לפרופסור באוניברסיטת קונטיקט ופרש לגמלאות לאחר 11 שנים. 

נישא בשנת 1929 לפרנסיס קאמיר, והתגרש ממנה בשנת 1949. ונישא לאשתו לשעבר של ויקטור רוטשילד, הוא התגרש גם ממנה ונישא בשנית בשנת 1966 לקאמיר.

קישורים חיצוניים
----------------

* Rex Warner Papers
* רקס וורנר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007269566405171
* BIBSYS: 90180214
* BNE: XX1034334
* BnF: cb12006317f (data)
* CANTIC: a10963972
* CiNii: DA0241899X
* GND: 118806238
* ISNI: 0000 0001 2283 5322
* LCCN: n80034926
* LNB: 000201294
* NDL: 00527170
* NKC: skuk0005810
* NLG: 240698
* NTA: 070951268
* SNAC: w6kh120g
* SUDOC: 028175247
* Trove: 245065
* VIAF: 100912192
* WorldCat: lccn-n80034926

 |
**תְּמִירוֹן** (שם מדעי: ***Himantopus***) הוא סוג של עופות גדה ממשפחת הסייפניים המכילים 5 מינים. עופות אלה בעלי גוף שחור-לבן, מקור צר וארוך ורגליים ארוכות בהרבה יחסית לאורך הגוף, מסיבה זו הוא מכונה תמירון ("תמיר" = "גבוה").

התמירון חי באזורי ביצה וגדות נחלים או אדמות בוץ ומחפש שם סרטנים קטנים וכן יצורים קטנים נוספים שהוא מוציא מהאדמה או מהמים. הוא איננו יכול לשחות במים אך מסוגל לעופף מעליהם.

### מינים

* תמירון מצוי (*Himantopus himantopus*)
* תמירון לבן-ראש (*Himantopus leucocephalus*)
* תמירון שחור-צוואר (*Himantopus mexicanus*)
* תמירון הוואי (*Himantopus knudseni*)
* תמירון שחור (*Himantopus novaezelandiae*)

התמירון מפוספס (*Cladorhynchus leucocephalus*) מוגדר כיום כמין יחיד בסוגו ובעבר שויך לסוג זה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תמירון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* תמירון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007560451205171
* LCCN: sh85060857

 |
**תמנון פסיפי ענק** (שם מדעי: *Enteroctopus dofleini*) הוא מין מסדרת התמנונאים ומשפחת התמנוניים, ואחד המינים הגדולים ביותר בסדרה. הוא מצוי בחופים של צפון-מערב האוקיינוס השקט במים קרים.

מאפיינים
--------

אורך תמנון גדול זה 4.3 מטרים (14 רגל) עם הזרועות ומשקלו יכול להגיע ל-75 קילוגרם (165 ליברות). הוא הכבד שבתמנונים לאחר המין תמנון שבע הזרועות (*Haliphron atlanticus*). צבעו אדום אך הוא יכול לנפח את עורו ולשנות צבעים במהירות למטרות הסוואה או להבעת רגשות.

התמנון הפסיפי הענק מסוגל לצלול לעומק של עד 2,000 מטרים מתחת לפני הים. הוא נפוץ בעיקר ביערות קלפ סביב אזור קולומביה הבריטית ועד לצפון קליפורניה.

התמנון מסוגל לטרוף יצורי ים רבים, לרבות סרטנים, לובסטרים, חסילונים, צדפות, כוכבי ים, חלזונות, דגים ואפילו מין של כריש - קוצן פסיפי - נתפס לעיתים על ידו. כמו כן הוא ניזון מתמנונים אחרים.

נקבת התמנון מטפלת במסירות בצאצאיה ונשארת לגונן עליהם מאוכלי ביצים כמו דגים וכוכבי ים בלי לאכול כלל, עד למותה.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תמנון פסיפי ענק** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  תמנון פסיפי ענק באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007543525905171

 |
**תמיר צור** (נולד ב-1977) הוא קלידן, מעבד ומפיק מוזיקלי ישראלי.

ביוגרפיה
--------

תמיר צור נולד וגר בחולון. במהלך לימודיו בבית ספר תיכון, הכיר את הזמר ליאור נרקיס. יחד, הם שירתו בצוות הווי של להקת חיל האוויר. הקשר ביניהם הוביל לשיתופי פעולה מוזיקליים בין השניים, בין היתר הפקת אלבום הפלטינה הכפולה של נרקיס, "רק איתך", ושירים נוספים של הזמר במשך הקריירה המוזיקלית שלו.

ב-2006 החל שיתוף פעולה נוסף יחד עם הזמר אייל גולן, תוך שהפיק לו את האלבום "הוזה אותך מולי, שיצא לאור בשנת 2008. השיר כלל את השיר "הוזה אותך מולי" שזכה בתואר "שיר השנה" של תחנת הרדיו רשת ג'.

ב-2009 יצא אלבומו של אייל גולן, "זה אני". ממנו יצא השיר "זה אני", שזכה בתואר "שיר השנה" של רשת ג'. השיר היה לשיר השלישי אותו הפיק פרץ לזכות בתואר זה.

ב-2010 יצא אלבומו של ליאור נרקיס, "ערב טוב" שהפיק צור. באותה השנה, זכה צור בפרס אקו"ם על הישג השנה למעבד. נימוקי השופטים, דנה ברגר, דודי לוי, יאיר ניצני, יוני רועה ויורם רותם היו כי "תמיר צור בלט השנה באופן מיוחד בזכות הפקות מוזיקליות המצליחות לשלב באופן חכם ומיוחד מוזיקה אלקטרונית עם מוזיקה ים תיכונית. בהפקותיו ניתן לשמוע תעוזה יצירתית שהביאה לחשיפת הזרם הים תיכוני לכל אוזן. [...] תמיר מצליח למצוא את המעטפת המוזיקלית המתאימה ביותר לכל אמן שעימו עבד השנה ועל כך ועדת השיפוט מצאה לנכון להעניק לו את פרס הישג השנה למעבד."

ב-2011 יצא הסינגל "סוף שבוע בפריז" של הזמרת שרית חדד אותו עיבד צור. השיר נכלל באלבומה ה-20 של חדד, "20", בו הפיק צור גם את השיר "שישמעו אותי". ב-2012 הפיק לחדד שיר נוסף בשם "כמה כמה".

ב-2015 יצא סינגל הבכורה של הזמרת עדן בן זקן, "מנגינה" אותו הפיק צור. השיר זכה להצלחה רבה, תוך שדורג בעשירייה בפותחת של המצעדים השונים. באותה השנה, לקח חלק בהפקת אלבום הפלטינה של שרית חדד, "שרית חדד".

חיים אישיים
-----------

בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים. 
תמיר צור נשוי ואב לארבעה.

קישורים חיצוניים
----------------

* תמיר צור, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* עינב שיף‏, "אני מתאבד על השירים", באתר וואלה!‏, 24 במרץ 2010
* תמיר צור, באתר "פזמונט"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: aca3ea12-3c72-4bf1-a540-357e21377b1c

 |
*Himantopus himantopus*
**תְּמִירוֹן מָצוּי** (לעיתים מכונה גם: **אֶרֶךְ רָגְלַיִם**, שם מדעי: *Himantopus himantopus*) הוא מין של עוף ממשפחת הסייפניים. לתמירון רגליים ארוכות ומכאן שמו. הוא נפוץ ממערב אפריקה ועד אירופה ליד מקווי מים רדודים (בריכות דגים, אגמים ונחלים).

מראה
----

רגליו גבוהות ודקות ומקורו ארוך ודק. משקל התמירון מגיע עד 160 גרם, ואורך גופו מגיע עד 36 ס"מ.
גב התמירון, כנפיו ומקורו שחורים, רגליו ורוד כהה ושאר גופו לבן.

מזון
----

התמירון ניזון לרוב מחרקים, סרטנים קטנים, רכיכות, דגים וראשנים.

נדידה
-----

התמירון חי בלהקות קטנות, חלקן נודדות. 
בישראל ישנן מושבות קבע של תמירונים ובנוסף ישנם תמירונים שחורפים בישראל (הם מגיעים בסתיו ועוזבים עם בוא האביב).

חיזור וקינון
------------

הזכר בונה קן בקרבת אזור מים, או לחלופין בונה מעין גבעה בתוך מים רדודים. הזכר מזמין את הנקבה להצטרף אליו לבניית הקן באמצעות קולות וזריקת עשב אשר משמש לבניית הקן אל עבר הנקבה. כאשר הנקבה מצטרפת אל הזכר הם בונים את הקן יחדיו בעזרת עשבים וגבעולים שונים. את הקן נוהג התמירון לחזק בעזרת אבנים.

דגירה
-----

שני בני הזוג דוגרים על הביצים כאשר הם מתחלפים כל כמה שעות. כאשר ההורה המחליף חוזר לקן הוא נוהג להביא עימו חומרי קינון לחיזוק הקן והגדלתו מפני הסכנות של המים המקיפים את הקן. הדגירה נמשכת בין שלושה לארבעה שבועות לאחריהם בוקעים אפרוחים בצבע צהוב-שחור.

התנהגות
-------

בדומה לכמה עופות מים אחרים, כשטורף מתקרב לקן ובו גוזל, האם מתנהגת כפצועה כדי למשוך אליה את הטורף. כשהטורף מתקרב אליה יתר על המידה, היא מתרחקת ממנו (לכיוון הרחוק מהקן) ומתחזה שוב לפצועה וחוזר חלילה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תמירון מצוי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

* תמירון במרכז לטכנולוגיה חינוכית - מטח.

הערות שוליים
------------

1. ↑  תמירון מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑   סרטון ביוטיוב על התנהגות בעלי חיים, התנהגות התמירון כדוגמה לזולתנות בטבע. 23:00-25:00

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007535153905171

 |
**יונתן רוסין** (נולד ב-28 במרץ 2000) הוא שחיין ישראלי המתמחה במשחים למרחקים ארוכים ובשחייה במים פתוחים. הוא אלוף ישראל (2018) ואלוף המכביה (2017) במשחה ל-1500 מטר חופשי.

ביוגרפיה
--------

רוסין נולד וגדל במגדל העמק. הוא מתאמן בהפועל עמק יזרעאל בהדרכתו של אנדריי טוט.

### 2015

באליפות הים התיכון, "גביע קומן" (נערים גיל 15) במים פתוחים שנערכה בקפריסין בסוף דצמבר 2015 זכה רוסין במדליית ארד במשחה ל-10 ק"מ.

### 2017

באליפות ישראל בשחייה למרחק 5 ק"מ בבריכה שנערכה במכון וינגייט בינואר 2017 זכה רוסין במדליית ארד בתוצאה של 58:08.62 דקות, אחרי עידן מורדל מהפועל בת ים (54:31.50 דקות) ובר סולובייציק ממכבי קריית ביאליק (57:04.05 דקות).

באליפות אירופה לנוער שנערכה בווינגייט ביולי אותה שנה הוא סיים במקום עשירי במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 15:38.42 דקות ובמקום 11 במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 8:13.59 דקות.

#### אלוף המכביה

בתחרויות השחייה של המכביה העשרים הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:42.61 דקות, לפני בר סולובייצ'יק (15:49.18 דקות) וגיל קיזלר (16:08.52 דקות).

### 2018

באליפות אירופה לנוער שנערכה בהלסינקי, פינלנד בתחילת יולי 2018 סיים רוסין במקום 13 במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 15:34.71 דקות, במקום 15 במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 8:10.73 דקות ובמקום 42 במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 4:02.20 דקות.

#### אלוף ישראל

באליפות ישראל שנערכה ביולי הוא זכה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:39.20 דקות, לפני עידן מורדל (15:45.20 דקות) וגיל קיזלר ממכבי חיפה (15:53.33 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:12.08 דקות, אחרי גיל קיזלר (8:07.86 דקות) ומרק חינאווי מהפועל בת ים (8:11.86 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:02.89 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 4:00.76 דקות וזכה בתואר אלוף הנוער של ישראל.

### 2019

באליפות ישראל במים פתוחים שנערכה באילת במרץ 2019 זכה רוסין במדליית כסף במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 54:54.35 דקות, אחרי חברו לאגודה יובל ספרא (54:46.90 דקות) ולפני עידן מורדל (55:04.30 דקות).

באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, דרום קוריאה ביולי 2019 סיים רוסין במקום 29 במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 53:45.8 דקות ובמקום 15 במשחה שליחים ל-5 ק"מ (4x1.250 ק"מ) ביחד עם עדן גירלואנצה, אווה פביאן ומתן רודיטי בתוצאה של 57:24.5 דקות.

שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל הוא זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 15:28.85 דקות, אחרי מתן רודיטי מבני הרצליה (15:22.49 דקות) ולפני יובל ספרא (15:43.00 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 8:09.65 דקות, אחרי מתן רודיטי (8:04.48 דקות) וגיל קיזלר (8:07.15 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4:37.01 דקות.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

* יונתן רוסין, באתר *Swimrankings* (באנגלית)
* מגדל העמק: השחיין יונתן רוסין אלוף ישראל לנוער, באתר עמקניוז - חדשות העמק, 11 בינואר 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  יצחק סולומון, שחיין ממגדל העמק זכה במקום השלישי באליפות אגן הים התיכון, באתר blinker - תקשורת מקומית צפון, 29 בדצמבר 2015