recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**חֵלֶף** הוא שמו של יישוב יהודי קדום בגליל התחתון, הנזכר בתנ"ך ובכתבי חז"ל.

היישוב נזכר בתנ"ך באופן יחידאי ברשימת ערי נחלת שבט נפתלי ששכנו באזור בקעת יבנאל: "וַיְהִי גְבוּלָם **מֵחֵלֶף** מֵאֵלוֹן בְּצַעֲנַנִּים וַאֲדָמִי הַנֶּקֶב וְיַבְנְאֵל עַד לַקּוּם".

בתקופת התלמוד זוהתה העיר המקראית חלף בידי אמוראי ארץ ישראל עם העיירה בת זמנם "חלף", באזור בקעת יבנאל גם כן: "ויהי גבולם מחלף ... **מחלף – חלף**, מאלון - איילון, בצעננים - אגנייא דקדש, ואדמי – דמין, הנקב – ציידתה, ויבנאל - כפר ימה, עד לקום - לוקים".

חלף נזכרת בתלמוד הירושלמי גם לעניין הלכות עירובין, ונמסר כי רבי ירמיה הורה לעניין פסי ביראות בבארותיה: "רבי אבדימא דחיפא הורי בחיפא, **רבי ירמיה הורי בחלף** בפסי ביראות בזמן הזה".

אתרו של היישוב הקדום טרם זוהה במחקר, ובניגוד ליתר היישובים המקראיים והתלמודיים שבסביבתו, שמו של יישוב זה לא השתמר. החוקר הפיני סאריסאלו הציע בשנות העשרים של המאה ה-20 לזהות את מקומו של היישוב ב**ח'רבת ערבית'ה**, הסמוכה לחנות תגרים, מצפון מזרח להר תבור. בחורבה זו נתגלו חרסים המעידים על רצף התיישבותי המתאים לתקופות בהן נזכר היישוב במקורות, והיא שוכנת במיקום המתאים לאזכור העיר חלף בספר יהושע ביחס ליתר ערי שבט נפתלי ששמותיהן השתמרו בחורבות האזור.

לקריאה נוספת
------------

* בנימין מזר, **אנציקלופדיה מקראית – אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו**, כרך ג', ירושלים תש"ן, הערך "חלף".

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר יהושע, פרק י"ט, פסוק ל"ג.
2. ↑  תלמוד ירושלמי, מגילה, פ"א ה"א.
3. ↑  ירושלמי, עירובין, פ"ב ה"א.
סמל הקבוצה הישן
**"הצבא האדום" מוסקבה** (ברוסית: **Красная Армия**) הוא שמה של קבוצת הוקי קרח, המהווה קבוצת הנוער של צסק"א מוסקבה. הקבוצה מעלה שחקנים לקבוצה הבוגרת וברשותה זכייה באליפות ליגת ההוקי לצעירים לעונת 2010/2011 וסגנות-אליפות בעונת 2011/12.

היסטוריה
--------

הקבוצה הוקמה ב-26 במרץ 2009 עם הקמת ליגת ההוקי קרח הרוסית לצעירים. ב-3 ביולי 2009 נבחר שם הקבוצה כ"הצבא האדום". עד אז שם הקבוצה היה "צסק"א-2".

משחק הבכורה נערך ב-4 בספטמבר 2009 מול קבוצת נוער של דינמו מוסקבה, שבמהלכו נחלה הקבוצה תבוסה צורבת - 2:6. בעונת 2010/2011 הייתה הקבוצה לאלופת הליגה לאחר שהביסה את האלופה מהשנה הקודמת, סטאלני ליסי מגניטוגורסק וזכתה בגביע חרלמוב לעיני 4,500 צופים.

הקבוצה העפילה לאחר מכן לגמר פלייאוף הליגה בעונות 2011/2012, 2013/2014 ובעונת 2016/2017.

בעונת 2021/2022 הקבוצה השיגה שיא היסטורי בליגה כשצברה 23 ניצחונות בעונה הסדירה והעפילה לגמר גביע חרלמוב.

תארים
-----

* **אליפות MHL / גביע חרלמוב:**
	+ זכייה: 2011, 2017
	+ גמר: 2012, 2014, 2022
* **גביע העולם לקבוצות נוער:**
	+ זכייה: 2011, 2017

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של הצבא האדום מוסקבה
**Pacify** (בתרגום חופשי לעברית: **להרגיע**) הוא משחק וידאו מסוגת הישרדות אימה ואינדי, אשר פותח על ידי מפתח משחקי הווידאו שון היצ'קוק והופץ על ידי SKH Apps ב-22 בפברואר 2019 למערכות ההפעלה Microsoft Windows ו-macOS.

משחקיות
-------

*Pacify* משוחק מנקודת מבט של גוף ראשון. המטרה של המשחק היא לפתור חידות על מנת לצאת מהבית הרדוף ללא פגע: על השחקן לאסוף בובות המסומנות בסמל הרשע ולגרום לשריפתן, תוך כדי מציאת המפתחות המתאימים על מנת לפתוח דלתות בהם נמצאים חומרי הגלם לשריפה וחלק מהבובות, תוך כדי הימנעות מרוח הרפאים אמיליה, על ידי בריחה ממנה או על ידי נתינת בובה טובה, אשר מרגיעה אותה לזמן מה בטרם היא תוקפת שוב. את המשחק ניתן לשחק בשלושה מצבים: שחקן יחיד, שמאלץ את השחקן לבצע עבודה של 2–3 אנשים והופך את המשחק לקשה יותר; משחק שיתופי (Coop) ביחד עם עד 4 אנשים שמאפשר חלוקת תפקידים והורדת העומס של המשימות מכל שחקן ושחקן נגד שחקן (PvP), אשר מכריח את השחקנים להתחרות אחד כנגד השני.

עלילה
-----

### רקע

השחקן מגלם דמות בלי שם אשר נשכרה על ידי חברת PAH בע"מ (ראשי תיבות של Paranormal Activity Helpers, עוזרי פעילות על טבעית), אשר לה מוקצת עבודה: לעבור בבית מיושן בן יותר מ-100 שנים עליו יש שמועות שהוא רדוף רוחות רפאים, על מנת לבדוק ולוודא שהוא אכן בטוח, על מנת שניתן יהיה למכור אותו בהמשך. הבית היה שייך לאדם בעל עסק של מכון לוויות רגיל. שמועה רצה בערייה כי המכון לוויות נותן שירות מיוחד, אשר מאפשר לדבר עם המתים פעם אחת אחרונה. מספר אנשים שילמו על השירות ובאמצעות טקס מיוחד, הם הצליחו לדבר עם יקירהם בפעם האחרונה. באחד מהטקסים, משהו שהשתבש ואדם מהעיירה ביחד עם הבעלים של הבית נעלמו ללא זכר ולא נראו יותר מעולם. במשך 100 השנים בהם הבית עמד ללא בעלים, מספר אנשים ניסו לחקור את הבית, אך נעלמו. כמו כן, היו עדויות מילדים שסיפרו כי שמעו צחוק וראו ילדה קטנה מציצה בחלונות.

### תקציר

השחקן, שנשכר על ידי PAH, מגיע לבית ברכבו מצויד בפנס ומגלה כי הוא נעול, ריק מאדם וללא כל תאורה מבפנים ומבחוץ. הוא מסתובב סביב הבית ורואה כי פתח הכניסה למרתף פתוח. לאחר שהשחקן נכנס למרתף, הוא מתחיל לשמוע דלתות נפתחות וצחוק של ילדה. כאשר השחקן מתחיל לחקור את הבית מעל לקומת המרתף, דברים מוזרים מתחילים להתרחש: דלתות נפתחות ונסגרות באופן אקראי, בובות קמות לחיים, מצחקקות ורצות וכן השחקן מגלה רוח רפאים בדמות של ילדה בשם אמיליה, אשר ממבט ראשון לא נראית מאיימת - אך לאחר מספר רגעים, מתעצבנת והופכת לאימה. השחקן מבין כי עליו לנסות לפתור חידה אם ברצונו לצאת מהבית בשלום ללא פגע.

ביקורת ומכירות
--------------

המשחק זכה לביקורות חיוביות מצד המשתמשים ונכון לנובמבר 2020, נמכרו למעלה ממיליון עותקים של המשחק.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Pacify (באנגלית)
* Pacify, ברשת החברתית פייסבוק

* Pacify, ברשת החברתית טוויטר

* Pacify, ברשת החברתית אינסטגרם

* Pacify, סרטונים בערוץ היוטיוב

* "Pacify", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "Pacify", באתר Metacritic (באנגלית)
* Pacify, באתר PCGamingWiki (באנגלית)
* Pacify, באתר MobyGames (באנגלית)
* Pacify - Gameplay Trailer #1, קדימון בערוץ "Hitchcock Games", באתר יוטיוב (אורך: 1:27), 18 בינואר 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  Pacify - Game Reviews, באתר סטים (באנגלית)
2. ↑  Pacify, באתר SteamSpy (באנגלית)
3. ↑  Pacify, באתר Playtracker (באנגלית)
**הצבא הכחול** (Błękitna Armia) או **צבא הלר** (Armia Hallera), הוא כינוי שניתן ליחידות צבא פולניות שהתארגנו בצרפת, במהלך מלחמת העולם הראשונה וזמן קצר אחריה, במטרה להוות צבא עבור מדינה פולנית עתידית שתקום בשטחים מאוכלסים בפולנים.

הצבא הכחול כונה בשם זה בגלל המדים שלבשו חייליו, המדים הכחולים של צבא צרפת. בצבא הכחול היו חיילים פולנים מתנדבים שגויסו מקרב הפולנים ששהו בצרפת, חיילים ממוצא פולני שהיו חלק מיחידות הצבא הרוסי ששהו בטריטוריות צרפתיות, שבויים פולנים מבין החיילים שגויסו לצבא האוסטרו-הונגרי ולצבא הגרמני, סה"כ כ-35,000 חיילים. בנוסף לכך הצטרפו מגויסים מהפזורה הפולנית מרחבי העולם, כ-22,000 מארצות הברית וגם 300 מברזיל.

כרזת גיוס לצבא הפולני בצרפת, שהופקה בארצות הברית
ב-1917, לאחר חתימת הסכם בין נשיא צרפת, רמון פואנקרה ובין המדינאי והפסנתרן הפולני איגנצי יאן פדרבסקי, הוחל בהקמת הצבא הכחול. בהתחלה הצבא היה תחת פיקוח מדיני צרפתי ובפיקוד הגנרל הצרפתי לואיז ארשינאר, אך לאחר 23 בפברואר 1918 הפיקוח על הצבא הכחול עבר למועצה הלאומית הפולנית. לאחר מהפכת אוקטובר והתפוררות הצבא הרוסי האימפריאלי, חיילים בני לאומים שונים, ששרתו במסגרתו, התחילו להתארגן ביחידות על בסיס לאומי וכך עשו גם החיילים הפולנים שהקימו את דיוויזיית הרובאים הרביעית ודיוויזיית הרובאים החמישית ושתיהן ראו את עצמן כחלק מהצבא הפולני שהתחיל להתארגן בצרפת.

ב-28 בספטמבר נחתם הסכם בין הפולנים ובין מדינות ההסכמה הלבבית ובמסגרתו הוכרו היחידות הפולניות שבצרפת כ"הצבא הפולני היחיד, העצמאי, בן ברית ושותף למלחמה". ב-4 באוקטובר מינתה המועצה הלאומית הפולנית את גנרל יוזף הלר (Józef Haller de Hallenburg) למפקד הצבא.

היחידה הפולנית הראשונה, שלקחה חלק בקרבות מלחמת העולם הראשונה, היה רגימנט הרובאים הראשון (1 pułk strzelców) שלחם ביולי 1918, במחוז שמפאן, בהרי ווסגוס, עד אוקטובר הצטרפו ללחימה באותה זירה כל יחידות דיוויזיית הרובאים הראשונה.

הלחימה בפולין
-------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
טנקי FT-17 פולנים במהלך קרב דינבורג
קרבות מלחמת העולם הראשונה הסתיימו ב-11 בנובמבר 1918 עם חתימת הסכם הכניעה הגרמני, אך הצבא הכחול המשיך לגייס חיילים, מקרב שבויי המלחמה ממוצא פולני ובראשית 1919 מנה כ-65,000 חיילים מיומנים ומצוידים היטב. בין חודשי אפריל - יוני הועברו חיילי הצבא הכחול לפולין, שהוקמה מחדש, דרך נמל גדנסק.

הגנרל הלר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הצבא הכחול** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הצבא הכחול
* יוזף הלר והצבא הכחול באנגלית.
* האתר של צבא הלר באנגלית.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4650590-8
* LCCN: n82164104
* VIAF: 7088156012389449700000
* WorldCat: viaf-7088156012389449700000

 |
מישורי המלח במדבר ימת המלח הגדולה – זכר לקרקעית ימת בונוויל
מדרגות החופים הקדומים של ימת בונוויל; איור בחיבורו של גילברט, 1890
**ימת בונוויל** (**Lake Bonneville**) הייתה ימה נרחבת שהשתרעה בתקופת הפלייסטוקן באגן הגדול במערב אמריקה הצפונית שבין הרי הרוקי לרכסי סיירה נבדה, רובה בשטחי מדינת יוטה ומיעוטה בגבולות איידהו ונבדה דהיום. הימה הצטמצמה מאז תום עידן הקרח האחרון עקב התאדות. ימת המלח הגדולה ואגם יוטה הם שרידים שלה.

ימת בונוויל הייתה בזמנהּ הימה הסופית הגדולה ביותר ביבשת אמריקה. שטחיה בשיא התפשטותה הקיפו כ-51,000 קמ"ר ועומקה המרבי נאמד בכ-350 מטרים. עקבותיה של ימת בונוויל ניכרים במדרגות של החופים הקדמונים, המעידות על מפלסיה בתקופות שונות, וכן הם ניכרים במשקעי מלֵחות נרחבים.

ראשית הצטמצמותה של הימה מיוחסת ל"שיטפון בונוויל" (אנ') האדיר המתוארך לסביבות 14,500 שנים לפני זמננו, שבו מי הימה עלו על גדותיהם ופרצו בצפונהּ לאפיקי נהרות סנייק וקולומביה המוליכים לאוקיינוס השקט. השיטפון גרם להנמכת מפלס הימה בכ-100 מטרים. עם שינויי האקלים מאז ראשית תקופת ההולוקן (באלף השנים-עשר לפני זמננו) הימה הלכה ויבשה ומליחות מימיה הלכה וגברה.

מלבד מעט הימות ששרדו אחריה, המרחב שבו השתרעה ימת בונוויל מאופיין בתופעות של מדבר מלח, והוא אף נקרא בשם הולם – מדבר ימת המלח הגדולה (Great Salt Lake Desert). במקומות רבים יוצרים משקעי המלח של הימה הקדומה מישורים שטוחים וקשיחים (Bonneville Salt Flats) ואלה משמשים בחלקם למרוצי מכוניות (Bonneville Speedway).

הימה נקראה על שמו של חוקר המערב הישן של אמריקה – בנג'מין בונוויל. שם זה נקבע על ידי הגאולוג ג. ק. גילברט (Grove Karl Gilbert) (1843–1918), שסקר את עקבות הימה ופרסם ב-1890 מחקר מקיף ומפורט על אודותיה.

ראו גם
------

* ימת הלשון
* אגם יבש
* מדבר מלח

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ימת בונוויל** בוויקישיתוף
* ימת בונוויל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* מפות ימת בונוויל באתר אוניברסיטת בריגהם יאנג, מדינת יוטה (באנגלית)
* מצגת המתארת את קורותיה ימת בונוויל (באנגלית)
* על ימת בונוויל באתר המכון הגאולוגי של מדינת יוטה (באנגלית)
* על "שיטפון בונוויל" (באנגלית)

* G. K. Gilbert, *Lake Bonneville*, United States Geological Survey, 1890
* Jim Davis, J. Wallace Gwynn, and Andrew Rupke, *Commonly Asked Questions About Utah’s Great Salt Lake and Ancient Lake Bonneville*, Utah Geological Survey, Salt Lake City, Utah (2nd Edition), 2022

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "ימת בונוויל", חיבורו המופתי של גילברט, זמין לעיון במרשתת
2. ↑  ימה שהמים מתנקזים אליה, אך אינם יוצאים ממנה באמצעות נחל או נהר, בדומה לים המלח בבקע הירדן (אנ'); מכוּנָה גם "ימה טרמינלית"
3. ↑  שיטפון ימת בונוויל (באנגלית)

נופי המדבר שבשטחו השתרעה ימת בונוויל הקדמונית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ge1148275

 |
**דסמן הפירנאים** (שם מדעי: *Galemys pyrenaicus*) הוא מין ממשפחת החפרפרתיים, מקבוצת הדסמנים, המצוי בגופי מים מתוקים בחצי האי האיברי. זהו המין היחידי בסוגו.

אורכו של הדסמן 11-16 ס"מ, משקלו 35-80 גרם והוא בעל פרווה אפורה-כחולה עם אף דמוי חדק בצבע ורוד כהה וכך גם רגליו וזנבו העירומי משיער ובעלי הקרום. יצור זה מותאם לשחייה ומבלה זמן רב בשחייה וצלילה במים. עיניו ואוזניו מכוסות בשעת הצלילה והוא מאתר טרף בעזרת הריח, המישוש וכן בעזרת אקולוקציה. בטבע הוא יכול לשרוד עד 3.5 שנים. הדסמן יכול להמליט 3-4 צעירים בשנה.

יצור זה מצוי בין סלעים על גדות נהרות ואגמים בהם הוא מחפש טרף. הוא ניזון מחסרי חוליות מימיים כולל תולעים, רכיכות, חרקי מים וסרטנים שונים. הציד מתרחש בלילה ולוקח כמה שעות כל פעם. 

הדסמנים חיים בספרד ובפורטוגל, בעיקר סביב הפירנאים מהם שמו. הוא בסכנה עקב כרייה של סכרים, הצפת נהרות בהם הוא חי והבאת מינים פולשים כמו חורפן אמריקני הטורף את הדסמן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דסמן הפירנאים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  דסמן הפירנאים באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007550900605171

 |
**הצבא הדמוקרטי של אזרחי אוגנדה** היא קבוצת מורדים אשר פעלה בצפון אוגנדה ממרץ 1986 ועד יוני 1988. 

בינואר 1986 ממשלת אוגנדה בראשות טיטו אוקלו הופלה בידי צבא ההתנגדות העממי בראשות יוורי מוסבני שהשתלט על הבירה קמפלה. במרץ 1986 אנשי צבא ההתנגדות כבשו את שטחי שבט אצ'ולי, אשר ממנו הגיע אוקלו. באותו חודש, קבוצת חיילים אצ'ולים אשר הועסקו בממשלה הקודמת ומצאו מסתור בדרום סודאן הקימו את **הצבא הדמוקרטי של אזרחי אוגנדה** אשר שם לו למטרה לתקוף את צבא ההתנגדות מהצפון ולהחזיר את שבט אצ'ולי לגדולתו. 

באוגוסט 1986 תקפו חברי הצבא הדמוקרטי מטרות ממשלתיות בצפון אוגנדה כאשר הם זוכים לתמיכתם של בני השבט המקומיים. חיילי צבא ההתנגדות, אשר נהגו בריסון עם תושבי האזור עד התקיפה, החלו לנהוג כלפיהם וכלפי המורדים בתקיפות יתרה כאשר הסתיימה. אחד האירועים הזכורים ביותר מאותה תקופה, הוא הטבח שבוצע ב-45 תושבים אצ'ולים בידי ארגון אנטי-אצ'ולי מקומי אשר התמזג לתוך צבא ההתנגדות לאחר התקיפה. אירועים מסוג זה רק עודדו את האוכלוסייה המקומית לתמוך בצבא הדמוקרטי. 

למרות פעולות הארגון, הוא לא הצליח להשתלט על ערים אלא רק על יישובי ספר והיה ברור כי הוא מפסיד. לקראת סוף 1986, מורדים רבים פרשו משורות הארגון ומספר יחידות הפכו לקבוצות שודדים חסרות אידאולוגיה. אצ'ולים רבים לא ויתרו על רעיון ההתנגדות לממשל והחלו לתמוך בארגונים אחרים כמו תנועת הרוח הקדושה בראשות אליס אומה וצבא ההתנגדות של האל בראשות ג'וזף קוני. 

ב-3 ביוני 1988, לאחר שנה מלאת ניסיונות התקפה כושלים (בין השאר של קבוצות מורדים אחרות), הארגון חתם עם הממשלה על הסכם אשר קרא לסיום הסכסוך ולממשלה דמוקרטית. המשא-ומתן היה יוצא דופן משום שהוא נוהל בידי קציני צבא מצבא ההתנגדות והצבא הדמוקרטי. על הזרוע הפוליטית של הצבא הדמוקרטי וצבא ההתנגדות נאסר להשתתף בשיחות. בעוד ראש הצבא הדמוקרטי, אודונג לאטק, התנגד להסכם והצטרף לצבא ההתנגדות של האל, רוב קציני הצבא הבינו כי המצב הצבאי אבוד והארגון סיים את פעילותו.
**תומאס סמואל "טום" אוקר** (**Thomas Samuel "Tom" Okker**; ‏ נולד ב-22 בפברואר 1944), הוא טניסאי יהודי הולנדי שזכה ב-2 טורנירי גראנד סלאם בזוגות. דורג במקום השלישי בעולם ביחידים ובמקום ראשון בעולם בזוגות. הוא החזיק בשיא זכיות באירועים במשחקי זוגות (78), השיא נישבר בשנת 2005 על ידי טוד וודברידג' מאוסטרליה. כינויו היה ה"הולנדי המעופף".

אוקר נחשב לאחד הטניסאים היהודים הגדולים בכל הזמנים. חבר היכל התהילה של הספורט היהודי.

ביוגרפיה
--------

אוקר נולד באמסטרדם. הוא יהודי מצד אביו ומזדהה כיהודי. אביו של אוקר, סמואל הטוג אוקר, היה יהודי ונכלא בידי הנאצים במהלך מלחמת העולם השנייה, אך הצליח להסתתר בעזרת מסמכים וניירות של אדם אחר. סבו, סימון אוקר, היה סייף אולימפי שהגיע למקום החמישי באולימפיאדת אתונה (1906) בתחרות הרומח. שבועיים לאחר הולדתו של טום, נרצח הסב באושוויץ.

בשנים 1964–1968 הוא היה אלוף הולנד בטניס. בשנת 1965 הוא השתתף במשחקי המכביה השביעית וזכה בשתי מדליות זהב בטורניר הגברים ובטורניר זוגות מעורבים. לאחר מכן, הפך לשחקן מקצועני. בשנת 1968 הוא שיחק בשלב רבע הגמר באליפות וימבלדון וחודשיים לאחר מכן הוא הגיע להשג הגדול ביותר שלו ושיחק בגמר אליפות ארצות הברית הפתוחה והפסיד ב-5 מערכות לארתור אש מארצות הברית. בשנת 1978 הוא שיחק בשלב חצי הגמר באליפות וימבלדון.

בזוגות זכה אוקר בשני תוארי גראנד סלאם - אליפות צרפת הפתוחה ב-1973 (עם ג'ון ניוקומב מאוסטרליה) ואליפות ארצות הברית הפתוחה ב-1976 (עם שותפו ברוב טורנירי הזוגות, מרטי ריסן מארצות הברית).

אוקר והטניס הישראלי
-------------------

אוקר גילה לכל אורך הקריירה שלו יחס חם לטניס בישראל, שהיה אז חובבני ברובו. מעבר לזכייה במכביה השביעית, הוא הרבה לבקר בישראל ולשחק בה משחקי ראווה וטורנירים בלתי רשמיים. בפרט תמך אוקר במרכז הטניס ברמת השרון, בשנים הראשונות להקמתו בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20, כאשר הטניס הישראלי עשה צעדים ראשונים לעבר מקצוענות. כאשר התמסד במרכז טורניר ATP מקצועני, הקפיד אוקר לשחק בו עד פרישתו ב-1981. הוא גם זכה במהדורה הראשונה של הטורניר שנערכה ב-1979, הן בטורניר היחידים (תואר היחידים האחרון שלו) והן בטורניר הזוגות יחד עם איליה נסטסה מרומניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טום אוקר** בוויקישיתוף

* טום אוקר, באתר ה-ATP
* טום אוקר, באתר ה-ITF
* טום אוקר, באתר גביע דייוויס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1208859137
* ISNI: 0000 0003 9081 910X
* NTA: 071478701
* RKD: 355600
* VIAF: 284562994
* WorldCat: viaf-284562994

 |
**ריקה מילר פדרסן** (בדנית: **Rikke Møller Pedersen**; נולדה ב-9 בינואר 1989) היא שחיינית דנית, היא אלופת העולם (בריכת 25 מטר), סגנית אלופת העולם (ברצלונה 2013), אלופת אירופה (ברלין 2014) ושיאנית העולם בעבר (2013–2021) במשחה ל-200 מטר חזה.

ביוגרפיה
--------

פדרסן נולדה באודנסה שבדנמרק.

### שיאנית עולם וסגנית אלופת העולם

באליפות העולם שנערכה בברצלונה ספרד בשנת 2013 זכתה פדרסן במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:20.08 דקות, אחרי יוליה יפימובה מרוסיה (2:19.41 דקות) ולפני מיקה לורנס מארצות הברית (2:22.37 דקות). בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא עולם חדש של 2:19.11 דקות (הנוכחי, 2016), שיפור לשיא בן השנה של רבקה סוני מארצות הברית (2:19.59 דקות).

### אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה בברלין גרמניה בשנת 2014 זכתה פדרסן ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אליפות חדש של 1:06.23 דקות, לפני יני יוהנסון משוודיה (1:07.04 דקות) ואריאנה קסטיליוני מאיטליה (1:07.36 דקות), במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אליפות חדש נוסף של 2:19.84 דקות, לפני מולי ריינשו מבריטניה (2:23.82 דקות) וג'סיקה ול מונטרו מספרד (2:24.08 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא אירופה חדש של 3:55.62 דקות, לפני שוודיה (3:56.04 דקות) ובריטניה (3:57.97 דקות).

שיאים אישיים
------------

### בריכה אולימפית

* 50 מטר חזה: 30.57 שניות (2013)
* 100 מטר חזה: 1:05.93 (2013)
* 200 מטר חזה: 2:19.11 דקות (2013), **שיא עולם בעבר**

### בריכת 25 מטר

* 50 מטר חזה: 29.87 שניות (2013)
* 100 מטר חזה: 1:03.74 דקות (2013)
* 200 מטר חזה: 2:15.21 דקות (2013)

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חזה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ריקה מילר פדרסן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ריקה מילר פדרסן

* ריקה מילר פדרסן, באתר olympedia.org

* ריקה מילר פדרסן, באתר Swimrankings
* ריקה מילר פדרסן באתר *The-sports* (באנגלית)
חדר כביסה במתקן המעצר בגואנטנמו
**חדר כביסה** (לעיתים נקרא גם **חדר שירות**) הוא חדר שמיועד לרכז את האמצעים לכביסה ולתחזוקה של בגדים ומוצרי טקסטיל אחרים.

תכולה ושימוש
------------

בצורתו הבסיסית ביותר כולל חדר הכביסה מכונת כביסה וכיור ייעודי לכביסה. ציוד נוסף בחדר כביסה יכול להיות מייבש כביסה, מגהץ וקרש גיהוץ, אמצעים לאחסון חומרי ניקוי, שולחן לקיפול בגדים ולעיתים אף ציוד לתפירה. חדר כביסה הכולל את כל הציוד מאפשר את כל היקף הטיפול הנדרש בבגדים - כביסה במכונה וכביסה ידנית של אריגים עדינים, ייבוש הכביסה, גיהוץ וקיפול הבגדים ואף ביצוע תיקונים.

מיקום
-----

חדרי כביסה קיימים הן בבתים פרטיים והן בבתים משותפים. בנוסף, ניתן למצוא חדרי כביסה גם לשימוש האורחים בקמפינג, בבתי מלון (לכביסה עצמית של ציוד המלון), בבסיסי צבא קטנים, ועוד.

### חדר כביסה משפחתי

חדרי כביסה בבתי מגורים מודרניים ניתן למצוא במרתפים, בצמוד למטבח או למוסך, ובסמוך לחדרי השינה. בדירות, נפוץ השימוש במרפסת הצמודה לחדר רחצה כ"מרפסת שירות" המכילה את הציוד לכביסה, ומאפשרת תליית כביסה על מתלה כביסה צמוד אליה.

### חדר כביסה משותף

חדר כביסה עשוי להיות חלק מהשטח הציבורי בבניין מגורים, או כאמור לעיל במקומות בהם אין מגורים של קבע. היתרון של חדרי כביסה משותפים הוא שהם מבטלים את הצורך בהקצאת שטח לכביסה בכל הדירות וההשקעה הנדרשת ברכישה ותחזוקת הציוד מתחלקת בין מספר רב של משתמשים. חדרי כביסה משותפים בדרך כלל גדולים יחסית וממוקמים בשטחים "זולים" כבמרתף ועל הגג. בנוסף, הציוד בחדרי כביסה משותפים יהיה מגוון ועמיד יותר.

ראו גם
------

* מכבסה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חדר כביסה** בוויקישיתוף
**ריקה דיאלינה** (ביוונית: **Ρίκα Διαλυνά**; נולדה ב-8 באוגוסט 1931) היא שחקנית יווניה, מיס יוון לשנת 1954.

ביוגרפיה
--------

דיאלינה נולדה ב-8 באוגוסט 1931 בהרקליון, כרתים.

בשנת 1954 הוכתרה כמיס יוון, ונשלחה לייצג את ארצה בתחרות מיס תבל שנערכה לונג ביץ', קליפורניה. בתחילה נדחתה בקשתה לקבל ויזה לארצות הברית, עקב היותה בעלת קשרים קומוניסטיים כביכול, זאת עקב חשד שאיירה ספר אודות הקומוניזם, מזכיר המדינה של ארצות הברית דאז, ג'ון פוסטר דאלס, התערב במקרה, והיא קיבלה אישור כניסה זמני למדינה, היא הגיעה לארצות הברית ימים ספורים לפני התחרות, שם עלתה לשלב חמש עשרה המועמדות הסופיות, לאחר מכן היא נישארה שם באופן קבוע.

היא הופיעה כשחקנית במספר רב של סרטי קולנוע, בין היתר הייתה בתפקיד הראשי בסרט הקומדיה האיטלקי "I mostri" לצד ויטוריו גסמן.

בשנת 1964 שיחקה בסרט המדע הבדיוני "The Secret of Dr. Mabuse".

ב-1965 הופיעה בסרט ג'ולייטה של הרוחות.

בשנת 1982 הופיעה בקומדיה הרומנטית "מאהבי קיץ" לצד דריל האנה.

ב-2002 יצירת אמנות שיצרה הופיעה בגלריה בשדרת פארק.

קישורים חיצוניים
----------------

* ריקה דיאלינה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ריקה דיאלינה, באתר AllMovie (באנגלית)
* ריקה דיאלינה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* 
* 

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1061832325
* VIAF: 311660917
* WorldCat: viaf-311660917

 |
**איזבל הרלה** (בגרמנית: **Isabelle Härle**; ‏ 10 בינואר 1988, באד זאולגאו) היא שחיינית עבר גרמניה. היא השתתפה בתחרויות בשחייה במים פתוחים וזכתה באליפויות העולם בתחרויות קבוצתיות.

ביוגרפיה
--------

איזבל הרלה נולדה בבאד זאולגאו. היא זכתה באליפות גרמניה בשחייה מספר פעמים. ב-2010 היא זכתה בתואר ב-800 מטר (8:38.02 דק') ו-1500 מטר חופשי (16:22.05 דק'). באליפות גרמניה ב-2011 היא זכתה בתחרויות של 400 (4:12.81 דק'), 800 (8:34.83 דק') וב-1500 מטר חופשי (16:20.17 דק'). עם זאת, היא לא הצליחה להעפיל לתחרויות באליפות העולם בשחייה, ולכן עברה להתחרות בשחייה במים פתוחים.

בשנת 2011 באליפות העולם בשנגחאי יחד עם תומאס לורץ ויאן וולפגארטן, היא זכתה במדליית ארד בתחרות הקבוצתית לחמישה קילומטרים עם תוצאה 57:44.2 דקות אחרי ארצות הברית (57:00.6 דקות) ואוסטרליה (57:01.8 דקות).

בשנת 2013 באליפות העולם בברצלונה, היא זכתה בזהב בתחרות הקבוצתית יחד עם תומאס לורץ וכריסטיאן רייכרט עם תוצאה 52:54.9. בשחייה אישית ל-5 ק"מ היא הייתה חמישית.

באליפות העולם בקאזאן 2015, היא זכתה בזהב בתחרות הקבוצתית יחד עם רוב מופלס וכריסטיאן רייכרט עם תוצאה 55:14.4.

באליפות אירופה 2014 היא ניצחה בשחייה ל-5 ק"מ במסלול הרגאטה ברלין-גרונאו ב-57:55.7 דקות לפני שרון ון רוונדאל ההולנדית (58:29.9 דקות) והספרדייה מיריה בלמונטה (58:41.4 דקות).

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו הרלה השתתפה בתחרות ל-10 ק"מ במים פתוחים וסיימה במקום השישי.

קישורים חיצוניים
----------------

* איזבל הרלה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* איזבל הרלה, באתר olympedia.org
* איזבל הרלה, באתר Swimrankings
פירוש נוסף ערך זה עוסק בעיר בגאורגיה. אם התכוונתם למחוז, ראו אוצ'מצ'ירה (מחוז).

**אוֹצַ'מצ'ירֶה** (בגאורגית: **ოჩამჩირე**, באבחזית: **Очамчыра**) או אוֹצַ'מצ'ירַה היא עיר לחוף הים השחור במחוז אוצ'מצ'ירה שבאבחזיה, הרפובליקה הבדלנית של גאורגיה. 

על פי מפקד אוכלוסין משנת 1987 היו באוצ'מצ'ירה 18,700 תושבים. לאחר הסכסוך הגאורגי-אבחזי של 1992-93, קטנה אוכלוסיית העיר בצורה משמעותית. רוב התושבים שעזבו הושפעו מהסכסוך, ונכון ל-2007 עדיין ממתינים לשובם הביתה. אוצ'מצ'ירה שוכנת על גדת נהר גלידזגה בגובה חמש מטר מעל פני הים. העיר ממוקמת כ-53 ק"מ דרומית לסוחומי ו-351 ק"מ צפונית לטביליסי. 

האקלים באוצ'מצ'ירה הוא סובטרופי לח, עם חורף חמים יחסית וקיץ חם. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 13.6 °C. ינואר הוא החודש הקר ביותר עם טמפרטורה ממוצעת של 4.5 °C, כאשר יולי הוא החודש החם ביותר עם טמפרטורה ממוצעת של 23 °C. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 1,300 מ"מ. 

הקולוניה היוונית, מתקופת יוון העתיקה, **גואנוס** (Gyenos), הייתה ממוקמת כנראה ליד אוצ'מצ'ירה, למרות זיהוי המקום לא יכול להחשב כוודאי, עקב המיקום הנוכחי והשימור הגרוע של האתר הארכאולוגי עצמו. קו מסילת הברזל גאלי-אוצ'מצ'ירה-סוחומי, נבנה בשנת 1938.

לקריאה נוספת
------------

* האנציקלופדיה הגאורגית (סובייטית), 1983, כרך 7 עמ' 623.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוצ'מצ'ירה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אוכלוסיית העיר לפי שנים:  

1987 - 18,700 איש  

1989 - 20,379 איש  

1991 - 20,600 איש  

2003 - 4,700 איש (לקוח מהויקי הרוסית)  

2005 - 15,517 איש
2. ↑  מוגנס הרמן, הנסן, תומאס היין נילסן (2003), "מצאי הפוליס הארכאי והקלאסי", עמ' 953, ידיעות אוניברסיטת אוקספורד
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "מטבחי הגיהנום".
שכונת **הלס קיצ'ן** (**Hell's Kitchen**, לעיתים מוכרת גם כ**קלינטון**) שוכנת בצד המערבי של מידטאון מנהטן, ניו יורק. מקובל לתחום את גבולותיה ברחוב ה-34 מדרום, רחוב ה-59 מצפון, השדרה השמינית ממזרח ונהר ההדסון ממערב.

במאה ה-19 השכונה הייתה מעוז של אירים אמריקאים מהמעמד הנמוך, אך במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20 אופי השכונה השתנה, והשכונה מהווה מוקד משיכה לשחקנים מתיאטראות ברודוויי ואולפן השחקנים השוכנים בקרבת מקום, כמו גם לסוחרי ניירות ערך מבורסת וול סטריט.

על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית לשנת 2010, בשכונה התגוררו 45,884 תושבים, גידול של 13 אחוזים לעומת המפקד הקודם, בשנת 2000.

מקור השם
--------

מקור השם אינו ברור. הוא מופיע לראשונה בדפוס ב-22 בספטמבר 1881 בניו יורק טיימס בכתבה המתארת מקרה רצח בשכונה. על פי האגדה מקור השם היא מתלונתו של שוטר צעיר לשותפו הוותיק "זהו הגיהנום", על כך השיב השוטר הוותיק "הגיהנום נעים לעומת זה, זהו מטבח הגיהנום (hell’s kitchen)".

ייתכן כי מקור השם הוא בשמה של מסעדה ששכנה באזור, או שהשם הושאל משכונה בעלת אופי דומה בלונדון.

לעיתים מכונה השכונה בשם קלינטון, בעיקר כאמצעי למיתוג מחדש של השכונה, תוך ניסיון להתרחק מהעבר הלא חיובי של האזור. מקור שם זה הוא על שם פארק בשכונה הנושא את שמו של מושל ניו יורק דוויט קלינטון.

אתרים ידועים בשכונה
-------------------

טרמינל האוטובוסים של רשות הנמלים, תחנת האוטובוסים המרכזית של מנהטן, ממוקם בשכונה, כמו גם מגדל הרסט.

בשכונה ריכוז גבוה של אולפני טלוויזיה ואולפני הקלטות ובשכונה צולמו תוכניות טלוויזיה רבות.

ברציף 86 על נהר ההדסון נמצא מוזיאון הים האוויר והחלל אינטרפיד.

כיכר הטיימס שוכנת ממזרח לשכונה.

בתרבות פופולרית
---------------

השכונה מופיעה בתרבות הפופולרית לרוב. כך למשל דרדוויל, ג'סיקה ג'ונס ודמויות אחרות ביקום מארוול פועלות בשכונה. גם ניק פיורי גדל בשכונה זו.

האלבום *57th & 9th* של סטינג הוקלט בשכונה ונקרא על שם צומת בשכונה, אותה חצה סטינג בדרכו לאולפן ההקלטות מדי יום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הלס קיצ'ן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hell's Kitchen Park

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007542592605171
* BnF: cb15864015g (data)
* LCCN: n97057529
* MusicBrainz: 497eb1f1-8632-4b4e-b29a-88aa4c08ba62
* SUDOC: 162484976
* VIAF: 133866411
* WorldCat: lccn-n97057529

 |
**מקבת'** (**Macbeth**) היא אופרה בשלוש מערכות מאת המלחין ארנסט בלוך לליברית מאת אדמונד פלג. האופרה מבוססת על המחזה "מקבת'" מאת המחזאי האנגלי ויליאם שייקספיר.

עלילת האופרה מבוססת על המחזה של שייקספיר, כאשר חמש המערכות במחזה מאוחדים לשלוש מערכות בלבד באופרה.

היסטוריה
--------

בלוך הלחין את האופרה בין השנים 1904–1906 אולם היא הועלתה לראשונה ב-30 בנובמבר 1910 על ידי האופרה קומיק בפריז. האופרה הוצגה 15 פעמים בלבד עד ינואר 1911, והורדה מהבמה. 

האופרה הועלה בשנת 1938 בנאפולי אולם הורדה בהוראת המפלגה הפשיסטית האיטלקית בשל יהדותו של בלוך. בשנת 1953 הועלתה האופרה ברומא ובטריאסט לרגל 75 שנה להולדתו של בלוך.

תפקידים
-------

| בעל תפקיד | קול |
| --- | --- |
| מקבת' | בריטון |
| לידי מקבת' | מצו סופרן |
| דאנקן | טנור |
| מקדאף | בס |
| מלקולם | טנור |
| סבל | בריטון |
| לנוקס | בריטון |

קישורים חיצוניים
----------------

* סטיב שוורץ, "מקבת'" של ארנסט בלוך, תיאור האופרה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14035581r (data)
* GND: 300562357
* LCCN: no97045701
* MusicBrainz release group: b6f0247a-6dfe-4281-948f-00dee1d12c1c
* MusicBrainz work: 4fd30bf7-16f4-4177-a0e7-9a7fb05c098d
* VIAF: 263461753
* WorldCat (עם VIAF): 263461753

 |
**שלמה שיף** (11 במאי 1896 – 20 בינואר 1942) היה קצין בכיר במשטרת המנדט הבריטי. היה לארץ-ישראלי הראשון שהגיע בו לדרגות בכירות ולתפקידים מרכזיים ברשויות. שיף נהרג בידי מחתרת הלח"י במסגרת תפקידו כקצין משטרה בריטי.

קורות חיים
----------

נולד לצפורה ולאברהם-יצחק בקישינב שבבסרביה, במשפחה בת חמישה ילדים. 
בשנת 1910 עלה לארץ ישראל עם משפחתו. למד בבית הספר "עזרא" עד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה וגורש עם משפחתו למצרים, אז התגייס לגדוד נהגי הפרדות, בו היה חבר בשנים 1915–1916 ומטעמו השתתף בלחימה בגליפולי. לאחר מכן חזר למצרים ולמד בבית הספר האנגלי באלכסנדריה, בשנים 1916–1921 שירת בגדוד העבודה המצרי (כוח מסייע לצבא הבריטי) ואחר כך התגייס לחיל ההנדסה המלכותי של הצבא הבריטי איתו חזר לארץ ישראל. תקופה קצרה עבד עבור ממשלת המנדט במחלקה לעבודות ציבוריות כמפקח על סלילת כבישים בגליל העליון.

בשנת 1924 התגייס למשטרת המנדט בדרגת סרג'נט. כעבור שנה הועלה לדרגת סגן מפקח ותוך זמן קצר הועלה לדרגת מפקח. בשנת 1932 מונה לעוזר מפקח המשטרה המחוזית ביפו. בשנת 1934 הועלה לדרגת קפטן והועבר למשטרת תל אביב. בראשית המרד הגדול היה אחראי על השיטור בכפרים במחוז תל אביב ולאחר מכן במחוז השרון. בשנת 1937 נשלח לאנגליה והשתלם בקרימינולוגיה, ביולוגיה וצילום. כל אותן שנים עמד בקשר עם ארגון ההגנה וסייע לפעילותו.

בשנת 1940 הועלה שיף לדרגת מייג'ור ומונה למפקד משטרת תל אביב. הוא היה היהודי הראשון מבין המצטרפים למשטרת המנדט שהגיע לדרגה זו.
בתקופת שירותו הוענקה לו חברות במסדר האימפריה הבריטית.
ב-20 בינואר 1942 יצא בראש חוליית סיור לבדיקת פיצוץ שאירע בדירה בבית קיראט ברחוב יעל 8 בתל אביב. שיף נהרג במקום ומאוחר יותר מתו שני קצינים נוספים, אחד מהם היה הקצין היהודי גולדמן. מאוחר יותר התברר שהפעולה הייתה יוזמה של מחתרת לח"י ומטרת הפיצוץ הייתה למשוך את הקצין הבריטי ג'פרי מורטון, מפקד מחלקת החקירות הפליליות של משטרת המנדט, למקום ולהתנקש בו בפיצוץ מטען נוסף שהוצמד לדלת החדר.

נישא לרחל בת הנגר עקיבא דרקסלר, ממייסדי ראש פינה. גיסו היה ברוך גופר.
שיף נקבר בבית הקברות נחלת יצחק בתל אביב בטקס משטרתי. הותיר אישה ושני בנים. שירו של נתן אלתרמן "השוטר" פורסם לזכרו.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות החיים של שלמה שיף, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
* הקצין שלמה שיף נרצח, דבר, 21 בינואר 1942
* דוד תדהר (עורך), "שלמה שיף", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ו (1955), עמ' 2468
**הלנה רוריך** או **ילנה איוונובנה רריך**, בלידתה: **ילנה שפושניקובה** (ברוסית: **Рéрих** או **Рëрих**;‏ 12 בפברואר 1879 – 5 באוקטובר 1955) הייתה סופרת רוסית. ידועה בעיקר בשל כתיבתה על רעיונות רוחניים ותאוסופיים, בהם הלמידה הרוחנית "אגני יוגה".

ביוגרפיה
--------

רוריך נולדה בסנקט פטרבורג למשפחת האצולה גולנישצ'ב-קוטוזוב. ב-28 באוקטובר 1901 היא נישאה לצייר הרוסי ניקולאי רוריך. לרוריך נולדו שני בנים: יורי רוריך, שנולד ב-1902 באוקולובקה, בעת שרוריך הייתה במשלחת ארכאולוגית; וסוויאטוסלב רוריך, שנולד ב-1904 בסנקט פטרבורג. יורי רוריך היה לימים חוקר תרבות טיבט ששלט ביותר מ-30 שפות, וסוויאטוסלב היה לצייר נודע.

בשנת 1916 עזבה רוריך עם בעלה את רוסיה, ובעקבות המלצת הרופאים בשל מחלת ריאות קשה של ניקולאי, עברו לפינלנד. ב-1919 עברו לאנגליה, שם החלו לפעול במסגרת קבוצה שעסקה ב"אתיקה חיה" ולמידה רוחנית שהייתה בסיס ל"אנגי יוגה". ב-1920 הגיעו לארצות הברית כדי להציג את ציוריה של רוריך בתערוכה. בשנת 1923 יצא הזוג למסע של ארבע שנים במרכז אסיה, שהחל בהודו והמשיך בסין, רוסיה, מונגוליה וטיבט. במסע זה פגשה רוריך את מהטמה מוריה, מומחה לתאוסופיה, ומאז הקדישה את חייה לנושא.

בני הזוג התיישבו ב-1928 בהודו, ורוריך הקימה שם "אורוסווטי" (בסנסקריט: "אור של כוכב הבוקר"), מוסד ללימודי ההימלאיה, שהתפתח בהמשך למוסד בינלאומי נודע.

בשנת 1927 הוציאה רוריך בעילום שם את הספר "יסודות הבודהיזם", בעיר אורגה (אולן בטור) שבמונגוליה. הספר יצא בשנית ב-1940 בריגה, תחת שם העט נטליה רוקוטובה.

בספריה פיתחה רוריך את רעיונותיהם של הלנה בלבצקי ושל האגודה התאוסופית, וסיפקה נקודות מבט והסברים חדשים לתורה התאוסופית. כמו כן תרגמה מאנגלית לרוסית את עבודתה של בלבצקי "הדוקטרינה הסודית". כמו בלבצקי, כיבדה רוריך את מהטמה מוריה, ראתה בעצמה כשליחה ומוסרת דברים בלבד ושייכה למוריה את כל הרעיונות הרוחניים שכתבה. ה"למידה הרוחנית" החשובה ביותר שכתבה רוריך הייתה "אַגני יוֹגָה" או "למידת אתיקה חיה", שיטת יוגה ולמידה רוחנית-פילוסופית העוסקת בכל תחומי החיים, מחיי היומיום ועד לבעיות כלליות ביקום.

לאחר מות בעלה ב-1947, ניסו רוריך ובנה הבכור לחזור למולדתם רוסיה ולהפיץ את רעיונותיהם, אך בקשותיהם הרבות להיתר כניסה לא נענו על ידי השלטונות הסובייטיים. הם התיישבו במזרח ההימלאיה, שם היא מתה ב-1955.

כתביה
-----

רוריך בצעירותה
* עלים של גן מוריה 1 ו-2
* אגני יוגה
* Infinity‏ 1 ו-2
* היררכיה
* לב
* עולם רותח 1, 2 ו-3
* אום
* אחווה
* Supermundane‏ 1, 2, 3 ו-4 (כתב יד שכולל רק 955 סעיפים. יצא לאור לראשונה רק בתחילת שנת ה-90.)
* מכתבים של הלנה רוריך
* על מעבר הגבול המזרחי
* יסודות הבודהיזם

לקריאה נוספת
------------

* Ruth A. Drayer, *Nicholas and Helena Roerich, Revised Edition: The Spiritual Journey of Two Great Artists and Peacemakers*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הלנה רוריך** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007305261905171
* BIBSYS: 1492758309526
* BnF: cb11922370r (data)
* CiNii: DA07725715
* GND: 118601997
* ISNI: 0000 0001 1036 8210
* LCCN: n92061471
* LNB: 000028152
* NKC: xx0026304
* NLG: 84377
* NLP: A11212287
* NTA: 175519269
* RERO: 02-A000138797
* SUDOC: 027105768
* VIAF: 7396456
* WorldCat: lccn-n92061471

 |
**המפלגה הליברלית המקסיקנית** (בספרדית: **Partido Liberal Mexicano**, PLM,), היא מפלגה מקסיקנית שהיה לה תפקיד חשוב בתחילת המהפכה המקסיקנית.

המפלגה נוסדה בעקבות מניפסט Invitacion al Partido Liberal שפורסם על ידי קמילו אריאגה באוגוסט 1900. הוא הזמין את כל אזרחי מקסיקו שלא מרוצם ממדיניות של פורפיריו דיאז להקים סניפים מקומיים.

הכינוס הראשון של מפלגה התקיים בסן לואיס פוטוסי בפברואר 1901. בכנס השתתפו משלחות מ-50 סניפים. האספה קיבלה מספר החלטות בהקשר להקטנת השפעה פוליטית של הכנסייה, חופש העיתונות וקידום ממשל עצמי מקומי. ריקרדו פלורס מגון היה נוכח באספה כעיתונאי של עיתון Regeneración. באפריל 1901 נפתח הסניף החדש במקסיקו סיטי במסגרתו ריקרדו פלורס ואחיו החלו בפעילות ענפה. הם היו מיליטנטיים לעומת יתר חברי המפלגה ובסופו של דבר הוצאו מגבולות המדינה בינואר 1904. הם התיישבו בטקסס ופעלו שחברי המפלגה יתמכו בקבוצה חדשה בשם Junta Organizadora del Partido Liberal Mexicano (PLM).

במהלך שנים 1906–1908 המפלגה יזמה מספר שביתות ופעולות מרידה נגד השלטון.

בספטמבר 1911 המפלגה פרסמה ב-Regeneration קריאה למקסיקנים ומתנדבים נוספים להתחיל במאבק מזוין נגד המדינה, כמורה וקפיטליסטים תחת הסיסמה "אמדה וחופש".

בשנת 1911 קבוצת תומכי ריקרדו מאגון השתלטו על החלק הצפוני של באחה קליפורניה לרבות העיר מקסיקלי. תוך זמן קצר המרד הסתיים וראשיו ברכו מחוץ למקסיקו. אומנם פעילות צבאית נמשכה עוד מספר שנים ובשנת 1913 נתפסה פעילה מאגוניסטית מרגריטה אורטגה שהוצא להורג.

לאחר אירועים של שנת 1911 רוב אנשי המפלגה נעצרו פעילותם דעכה. למרות זאת בשנת 1912 הם הכריזו על הקמת שלטון אנרכו-קומוניזם בקואווילה. בשנת 1913 בניסיון לחדור למקסיקו מטקסס נתפסו 50 פעילים חמושים שהוכנסו למעצר ממשוך. חברי המפלגה בוצעו רק פעולות בודדות וחלקה של המפלגה במהפכה המקסיקנית ירדה באופן משמעותי.

בפברואר 1916 אחים מאגון נעצרו ליד לוס אנג'לס. לאחר התערבות של אמה גולדמן ואלסכנדר ברקמן הם שוחררו.

בעקבות פרסום מניפסט כלל כוחות האנרכיסטים בעולם, מאגון ושותפו לכתיבת המסמך ליברדו ריוורה נעצרו בשנת 1918 ונשפטו לתקופת מעצר ממשוכת. הוא נפטר בכלא. חברו הועבר למקסיקו בה נעצר פעם נוספת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המפלגה הליברלית המקסיקנית** בוויקישיתוף
- ויקיטקסט המפלגה הליברלית המקסיקנית, באתר ויקיטקסט

* תיאור פעילות המפלגה (בספרדית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007459267305171
* BnF: cb121187131 (data)
* GND: 1041492928
* ISNI: 0000 0001 0407 6836
* LCCN: n81081181
* SUDOC: 030088518
* VIAF: 155628556
* WorldCat: lccn-n81081181

 |
**ניקולאי דולז'אל** (ברוסית: **Николай Антонович Доллежаль** ;‏ 15 באוקטובר (הלוח היוליאני, 19 באוקטובר הלוח הגרגוריאני) 1899 – 29 בנובמבר 2000) היה מתכנן כורים גרעיניים סובייטי. במהלך עבודתו הוא היה אחראי על התכנון של מירב הכורים של ברית המועצות. על פעילותו הוענקו לו עיטור לנין (6 פעמים), עיטור הדגל האדום, גיבור העמל הסוציאליסטי (פעמיים), פרס לנין ו-5 פעמים פרס ברית המועצות.

חייו
----

דולז'אל נולד בכפר בקרבת זפוריז'יה (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום באוקראינה) למשפחה של מודד קרקעות. בשנת 1912 עברה המשפחה להתגורר בעיירה במחוז מוסקבה. בשנת 1923 סיים דולז'אל את לימודיו בבית הספר הטכני הגבוה במוסקבה והוסמך כמהנדס מכונות. לאחר עבודה של מספר שנים במשרדי תכנון הוא נשלח בשנת 1929 להשתלמות באירופה. עם חזרתו בשנת 1930 הוא נעצר בהקשר למשפט מפלגת התעשייה אך שוחרר לאחר כשנה וחצי ללא אישום. דולז'אל המשיך לעבוד בתחום התכנון.

בשנת 1943 הועמד דולז'אל בראש משרד לתכנון מכונות לתעשייה כימית. החל משנת 1946 היה המשרד קשור לפיתוח פצצה גרעינית. בראשות דולז'אל פותחו הכורים הגרעינים הראשונים של ברית המועצות ששימשו לייצור פלוטוניום. לאחר הניסוי הראשון של פצצה גרעינית RDS-1 בברית המועצות החל דולז'אל לפתח כורים המתאימים להתקנה על ספינות.

בשנת 1952 הועמד דולז'אל בראש מכון לתכנון כורים גרעינים. בשנת 1954 סיים המכון את הפיתוח הראשון אך כאשר התברר שהכור לא מתאים לשימוש בצי הוא הועבר לשימוש בתחנת כוח גרעינית הראשונה שנבנתה בברית המועצות. בהמשך הוא תכנן כור ששימש צוללות גרעיניות. בשנת 1958 הסתיימו פיתוח ובנייה של כור גרעיני לייצור פלוטוניום וחשמל. בשנת 1964 הופעלה תחנת כוח גרעינית גדולה סובייטית ראשונה והיא צוידה בכור מתכנון של דולז'אל. ברוב הפרויקטים שיתף דולז'אל פעולה עם מכון קורצ'טוב שבראשו עמד אנטולי אלכסנדרוב.

בשנת 1961 הקים דולז'אל קתדרה "מכונות אנרגיה" בבית הספר הגבוה להנדסה במוסקבה. קתדרה זו הכינה מהנדסים לתכנון כורים. דולז'אל עמד בראש הקתדרה במשך 25 שנים.

בשנת 1962 התקבל דולז'אל כחבר באקדמיה הסובייטית למדעים.

חלק ממומחי גרעין בברית המועצות האשימו את דולז'אל באחריות על אסון צ'רנוביל. הוא אומנם לא הואשם באופן רשמי אך בשנת 1986 עזב את התפקיד של מנהל מכון לתכנון כורים בראשו עמד מעל ל-30 שנים.

בשנת 1998, בגיל 99, פרסם דולז'אל מאמר מדעי בתחום מתמטיקה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקולאי דולז'אל** בוויקישיתוף
* קורות חיים מפורטים (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1221542508
* ISNI: 0000 0000 8478 9547
* LCCN: n80116931
* VIAF: 116811682
* WorldCat: lccn-n80116931

 |
**הספרייה הלאומית של בהוטן** (בדזונגקה: Druk Gyelyong Pedzö འབྲུག་རྒྱལ་ཡོངས་དཔེ་མཛོད།) היא ספרייה לאומית ממוקמת בעיר טהימפהו, בירת בהוטן. מטרת הספרייה היא לשמר ולקדם את המורשת התרבותית ודתית של בהוטן.

היסטוריה
--------

הספרייה הוקמה ב-1967 תחת חסותה של מלכת בהוטן. עם הקמתה שכנה הספרייה במגדל המרכזי של טשיצ'ודזונג. יותר מאוחר, בעקבות גידול האוסף, נבנה מבנה חדש לשם הועברה הספרייה. המבנה החדש כולל ארבע קומות ובנוי בצורה מסורתית, מבנה בעל שמונה פינות המזכיר בצורתו דזונג בהוטני. הבנייה של מבנה הספרייה החדש מומן במלואו על ידי הממשל הבהוטני, ללא תרומות.

הארכיון הלאומי
--------------

הארכיון הלאומי אמון על שמירתם של המסמכים הרשמיים של בהוטן. ביולי 2000 נחתם הסכם בין ממשלת בהוטן לממשלת דנמרק, לפי הסכם זה דנמרק תתמוך בהקמת בניין מודרני שבו ישכון הארכיון. בשנת 2004 הושלמה בנייתו של מבנה בן שתי קומות, צמוד לספרייה הלאומית. המבנה מאובזר בציוד אבטחה וציוד מיוחד לצורכי כיבוי אש ובקרת אקלים.

כחלק מהארכיון פועל **הבנק לזיכרון לאומי**, בבנק זה שמורים מסמכים ישנים, מכתבים וכ-7,000 תמונות. כאן נמצאים גם מיקרופילמים של מסמכים וספרים ישנים.

בארכיון פועל מיזם לאיסוף ושמירה של ההיסטוריה האוראלית של בהוטן.

לקריאה נוספת
------------

* Ransom. (2011). Bhutan’s First Library Qualification, Background and Development. *Education for Information*, 28(2-4), 165–173.
* Shaw, F. (2007). The national library of Bhutan: A work in progress. Centre of Asian Studies, University of Hong Kong
* Wangdi, LeGrand, C. Norbu, P. & Rinzin, S. (2021). What’s past is prologue: history, current status and future prospects of library development in Bhutan. *Global Knowledge, Memory and Communication*, 70(4/5), 339–354.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הספרייה הלאומית של בהוטן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הספרייה הלאומית של בהוטן

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 16084308-X
* LCCN: n83071018
* NLA: 49286087
* SUDOC: 083887334
* VIAF: 128585023
* WorldCat: lccn-n83071018

 |
**זאגור** (אנגלית: **Zagor**) היא סדרת חוברות קומיקס פרי עטו של הכותב האיטלקי סרג'ו בונלי ושל המאייר גאליינו פרי שראתה אור החל מ-1961. חלק מהחברות תורגמו לעברית ויצאו בהוצאת מ. מזרחי.

דמותו של זאגור
--------------

זאגור, או בשמו האמיתי פטריק ווילדינג, הוא דמות בעלת מאפייני המערב הפרוע החיה ביער בפנסילבניה בצפון מזרח ארצות הברית. אף על פי שהכותבים לא ציינו זאת במפורש, ניתן להניח כי התקופה בה פועל זאגור היא המחצית הראשונה של המאה ה-19. מקור השם זאגור הוא אינדיאני ("זא-גור טה-נאי") שפירושו (כביכול) הוא "הרוח עם הגרזן".
זאגור נאבק לשמור על שלווה באזור מחייתו, נלחם בפושעים ויוצא להגנתם של שבטים אינדיאנים.

בצעירותו רואה פטריק ווילדינג את הוריו נרצחים על ידי חברי שבט האבנאקי בהנהגת סלומון קינסקי. פיטצי הנודד, צייד בגיל העמידה, לוקח את ווילדינג צמא הנקמה תחת חסותו. פיטצי מלמד את ווילדינג כיצד להפוך גרזן לנשק וכשזה בוגר דיו לבצע את מעשה הנקם הוא מגלה שאביו, איש צבא לשעבר, השתתף בהרג של אינדיאנים רבים. גילוי זה משפיע עליו מאוד ופטריק ווילדינג מפנים את מורכבותם של ערכי הטוב הרע והצדק. בעקבות כך, ובעזרתם של משפחת אקרובטים, עוטה ווילדינג את דמותו של זאגור.

זאגור ימצא תמיד בצד החלש והמדוכא, בין אם זה אדם שחור, אדום או לבן. הוא מתגורר באי המוקף חול טובעני באזור הביצתי של היער ומשם יוצא לפעילותו משכינת השלום.

דמותו של זאגור אינה דמות מערב-פרוע טיפוסית. סיפורו מערב אימה ובידיון לצד הומור שמגיע בעיקר משותפו המקסיקני של זאגור, צ'יקו.
צ'יקו, המוצג כדמות משעשעת נמוכה ושמנה, הופך לחברו הטוב של זאגור.

זאגור בעולם
-----------

אף על פי שסדרת זאגור פופולרית באיטליה, היא פופולרית עוד יותר בקרואטיה, שם היא מתפרסמת עד היום כמו גם בבוסניה והרצגובינה, סרביה וסלובניה. גם באוסטריה הסדרה זוכה לפופולריות רבה.
בטורקיה נוצרו עד היום 3 סרטי זאגור והכינוי צ'יקו נטמע בשפה המקומית על מנת לתאר אדם נמוך ושמן.

זאגור בישראל
------------

הוצאת הספרים מ. מזרחי, הוציאה לאור במהלך שנות ה-70 כ-15 חוברות של זאגור. בניגוד לפורמט האיטלקי בו כל חוברת הכילה כ-130 עמודים, בפורמט הישראלי קוצרו החוברות לכ-65 עמודים. באמצע העשור הראשון של המאה ה-21, הוציאה מ. מזרחי לאור את שבע החוברות הראשונות בסדרה בהוצאה מחודשת. כמו כן, פרסמה ההוצאה לאור חוברת חדשה בסדרה, הממשיכה את ההרפתקה שנקטעה בחוברת מספר 15.

קישורים חיצוניים
----------------

* האתר הרשמי של זאגור באתר שח הוצאת סרג'ו בונלי
סינגפורסינגפור
זהו שם סיני; שם המשפחה הוא לי. 

**לי שיינלונג** (נולד ב-10 בפברואר 1952) הוא ראש הממשלה השלישי והנוכחי של סינגפור, שכיהן גם כשר האוצר. לי שיינלונג הוא בנו הבכור של ראש הממשלה הראשון של סינגפור, לי קואן יו, והוא נשוי להו צ'ינג, לשעבר מנכ"ל תאגיד האחזקות הממשלתי טמסק.

ביוגרפיה
--------

משחר נעוריו היה לי הצעיר מעורב בענייניה המדיניים של סינגפור ובעבודתו המדינית של אביו. את לימודיו התיכוניים עשה תחילה בבית-ספר תיכון קתולי ובהמשך בבית-הספר התיכון הלאומי (National Junior College). לאחר שנסע ללמוד בטריניטי קולג' שבאוניברסיטת קיימברידג', סיים לי בהצטיינות תואר ראשון במתמטיקה וכן לימודי תעודה במדעי המחשב. ב-1980 הוא סיים את לימודיו לתואר מוסמך במינהל ציבורי בבית-הספר לממשל על שם קנדי באוניברסיטת הרווארד.

לי התגייס לצבא סינגפור ב-1971 והתקדם במהירות בסולם הדרגות. ב-1984 פרש מן הצבא לטובת קריירה פוליטית ונבחר באותה שנה לחבר פרלמנט. ב-1978 נשא לאישה את ד"ר וונג מינג יאנג, אשר נפטרה ב-1982, שלושה שבועות בלבד לאחר שילדה את ילדם השני. ב-1985 נשא לי לאישה את הו צ'ינג, מהנדסת במשרד ההגנה. לזוג בת ושלושה בנים, כולל בתו ובנו של לי מנישואיו הראשונים. ב-1992 נמצאה לימפומה בגופו, ממנה החלים לבסוף, בעקבות סדרה אינטנסיבית של טיפולים כימותרפיים.

נבחר למשרת ראש ממשלת סינגפור ב-12 באוגוסט 2004 תוך ויתור על תפקידו כשר האוצר לטובת גו צ'וק טונג. הושבע לתפקיד על ידי נשיא בית המשפט העליון הסינגפורי, יונג פונג האו.

באפריל 2016 הגיע לביקור בישראל בראש משלחת שמנתה 60 איש, כולל חלק משרי ממשלתו. ביקור זה היה הביקור הראשון של ראש ממשלת סינגפור בישראל מאז סינגפור קבלה את עצמאותה. במהלך הביקור זכה לתואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לי שיינלונג** בוויקישיתוף
* לי שיינלונג, ברשת החברתית פייסבוק
* לי שיינלונג, ברשת החברתית טוויטר
* לי שיינלונג, ביישום טלגרם
* לי שיינלונג, ברשת החברתית אינסטגרם
* לי שיינלונג, ברשת החברתית LinkedIn
* לי שיינלונג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| ראשי ממשלת סינגפור |
| --- |
| השר הראשי | דייוויד מרשל • לים יו הוק | סינגפורסינגפור |
| ראשי ממשלה | לי קואן יו • גו צ'וק טונג • לי הסיין לונג |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 3006180
* GND: 171879163
* ISNI: 0000 0003 8412 3050
* LCCN: n2002091875
* NTA: 235161462
* RERO: 02-A008722801
* VIAF: 274069438
* WorldCat: lccn-n2002091875

 |
חתך סכמטי של רבדה, מדרונות דיפ פונים שמאלה, כאשר שכבות סלע קשות יותר צבועות בגוונים כהים מאשר סלעים רכים
**מדרון דיפ** הוא מבנה גאולוגי הנוצר בשכבות מוטות בעקבות סחיפה. מדרונות דיפ מצויים על רכסים חד-נטייתים שבהם צד אחד תלול ונטול צורה מסודרת (מתלול) והצד השני, מדרון הדיפ, שצורתו מישורית וזווית השיפוע שלו זהה ל**זווית נטיית המישור** (Dip - זווית הנטייה של המישור יחסית למישור האופקי) של השכבות הבונות אותו (כלומר הוא מקביל להן). הכיוון של מדרון הדיפ מכונה **כיוון המישור** (strike – כיוונו של קו החיתוך האופקי בין מישור השבירה למישור אופקי דמיוני).

היווצרות
--------

סוגי סלעים מסוימים (בדרך כלל סלעים רכים) נסחפים מהר יותר מסוגי סלעים אחרים. לדוגמה, פצלים מתבלים מהר יותר מאבן גיר. במצבים כאלו יכולה להתבלות כל השכבה של סלע הנסחף בקלות, בעוד שהשכבה של הסלע העמיד יותר תישאר פחות או יותר שלמה. תוצאה של תהליך כזה תהיה משטח שטוח כמעט לחלוטין שהוא גג השכבה העמידה יותר. כשתופעה כזו מתרחשת בשכבות שלא הופעלו עליהם כוחות דוגמת פעילות טקטונית, ולכן נשארו אופקיות, נוצרים הרי שולחן. כאשר השכבות מוטות נוצרים מבנים הקרויים רבדות (cuesta) - כאשר זווית הנטייה אינה גדולה, או מצלעות (hogback) - כאשר זווית הנטייה גדולה מ-30°. הרי שולחן מתאפיינים בפסגה שטוחה, בעוד שרבדות ומצלעות יראו כרכסים כשבהם צד אחד הוא מדרון דיפ והצד השני הוא מתלול.

מדרונות דיפ יכולים להיווצר גם במבנים של סלעי יסוד כדוגמת סילים. כל מבנה גאולוגי מישורי יכול ליצור מדרונות דיפ, כאשר כוחות גורמים לו לנטייה מהמישור האופקי.

מפולות
------

מדרונות דיפ חשופים למדי למפולות, בשל הנטייה של משטח העובר סחיפה. ליריעות סלעים גדולות יש נטייה להחליק במורד מדרונות דיפ.

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפי מילון המונחים של האוניברסיטה הפתוחה
2. ↑  רכסים הבנויים משכבות שכולן נוטות לאותו כיוון
3. ↑  Structural Control of Fluvial Landscapes
**הספרייה הלאומית של ויילס** (באנגלית: **National Library of Wales**; בולשית: **Llyfrgell Genedlaethol Cymru**) היא הספרייה הלאומית וספריית ההפקדה של ויילס. הספרייה, שנוסדה ב-1907 ממוקמת בעיר אברסטווית' (אנ'), בירת מחוז קרדיגיון. אוסף הספרייה מונה 5 מיליון ספרים, מיליון מפות, כ-800,000 תמונות ו-50,000 יצירות אמנות. משימתה העיקרית של הספרייה היא לשמר ולתעד את כל ההיבטים של התרבות וההיסטוריה הוולשית ולחשוף אותם לשימוש הציבור הכללי וציבור החוקרים האקדמאים.

היסטוריה
--------

ב-1873 הוקמה ועדה שהמליצה להקמת ספרייה לאומית וולשית. ב-1905 הגדיר הפרלמנט של הממלכה המאוחדת תקציב להקמת ספרייה לאומית ומוזיאון לאומי וולשי. דייוויד לויד ג'ורג' הציע למקם את הספרייה באברסטווית', כיוון שספריית אוניברסיטת אברסטווית' החלה כבר לגבש אוסף לאומי. ב-19 במרץ 1907 נחתם צ'ארטר מלכותי להקמת הספרייה. ב-15 ביולי 1909 הניח המלך ג'ורג' החמישי את אבן הפינה לבניין הספרייה שנפתח לציבור רק ביום דוד הקדוש, 1 במרץ 1916.

חוק זכויות היוצרים משנת 1911 התיר לספרייה לבקש הפקדת עותק מכל חומר הרואה אור בממלכה המאוחדת בספרייה, אך היא יכלה לחייב הפקדה רק של חומרים בעלי זיקה לוויילס או לתרבות קלטית. בשנת 1987 הושווה מעמדה לזה של ספריות ההפקדה האחרות בממלכה המאוחדת: הספרייה הבודליינית באוקספורד, ספריית אוניברסיטת קיימברידג', ספריית טריניטי קולג' בדבלין והספרייה הלאומית של סקוטלנד. בשנת 1913 אימצה הספרייה את שיטת ספריית הקונגרס והייתה הראשונה בממלכה המאוחדת שאימצה שיטת קטלוג זו.

במלחמת העולם השנייה, בין 18 ביולי 1940 ל-23 במאי 1945 שיכנה בריטניה את היצירות החשובות ביותר שברשות הממלכה במערה סודית בתוך הספרייה של ויילס. בין היצירות ששוכנו שם למשמרת בטוחה ניתן למנות כרוניקות קלטיות, המגנה כרטה, כתבי יד של ג'פרי צ'וסר, ג'ון ויקליף, ויליאם שייקספיר, ויליאם טרנר, לאונרדו דה וינצ'י ומיכלאנג'לו והתכתבויות של מלכי בריטניה עם אישים כפרנסיס דרייק, פרנסיס בייקון, אוליבר קרומוול, הוריישו נלסון, רוברט סקוט ואחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הספרייה הלאומית של ויילס** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של הספרייה הלאומית של ויילס (באנגלית)
* הספרייה הלאומית של ויילס, ברשת החברתית פייסבוק

* הספרייה הלאומית של ויילס, ברשת החברתית טוויטר

* הספרייה הלאומית של ויילס, ברשת החברתית אינסטגרם
* The Knowledge for All Strategic Plan of the National Library of Wales 2014 - 2017
* COLLECTIONS DEVELOPMENT POLICY 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  Da Vinci art put in cave in WWII, אתר ה-BBC,‏ 9 בינואר 2009
2. ↑  מכתב מ-2 בפברואר 1944 בנוגע להערת הפריטים, אתר המוזיאון הבריטי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007300725905171
* BNE: XX187957
* BnF: cb12145253s (data)
* GND: 1005759-6
* ISNI: 0000 0004 0605 7171
* LCCN: n50062130
* NKC: kn20060124011
* SUDOC: 029931576
* Trove: 1214487
* VIAF: 295503970
* WorldCat: lccn-n81011272

 |