**לנינגרד**
(למפת רוסיה מוגדלת)מוסקבהמוסקבה
נובוסיבירסקנובוסיבירסק
אנאדיראנאדיר
נורילסקנורילסק
**סקנדינביה**
**אי  
רו  
פה**
**קזחסטן**
**איראן**
**סין**
**מונגוליה**
**ק.**
**יפן**
**האוקיינוס  
השקט**
**אוקיינוס הקרח הצפוני**לנינגרד**לנינגרד**(למפת רוסיה רגילה)מוסקבהמוסקבה
נובוסיבירסקנובוסיבירסק
אנאדיראנאדיר
נורילסקנורילסק
**סקנדינביה**
**אי  
רו  
פה**
**קזחסטן**
**איראן**
**סין**
**מונגוליה**
**ק.**
**יפן**
**האוקיינוס  
השקט**
**אוקיינוס הקרח הצפוני**לנינגרד**לנינגרד**(למפת מחוז לנינגרד רגילה)סנקט/פטרבורגסנקט  
פטרבורג  

גטצ'ינהגטצ'ינה
ויבורגויבורג
טיחוויןטיחווין
קירישיקירישי
וסוולוז'סקוסוולוז'סק
קינגיספקינגיספ
וולחובוולחוב
**קרליה**
**וול.**
**טבר**
**נובגורוד**
**פסקוב**
**אסטונ.**
**פינלנד**
**ימת  
לדוגה**
**המפרץ  
הפיני**לנינגרד**לנינגרד**(למפת מחוז לנינגרד מוגדלת)סנקט/פטרבורגסנקט  
פטרבורג  

גטצ'ינהגטצ'ינה
ויבורגויבורג
טיחוויןטיחווין
קירישיקירישי
וסוולוז'סקוסוולוז'סק
קינגיספקינגיספ
וולחובוולחוב
**קרליה**
**וול.**
**טבר**
**נובגורוד**
**פסקוב**
**אסטונ.**
**פינלנד**
**ימת  
לדוגה**
**המפרץ  
הפיני**לנינגרד**לנינגרד**
חדר הבקרה של תחנת הכוח, 2008.
תחנת הכוח הגרעינית של לנינגרד
**תחנת הכוח הגרעינית לנינגרד** (ברוסית: **Ленинградская АЭС ,ЛАЭС**) היא תחנת כוח גרעינית במחוז לנינגרד, 35 ק"מ מערבית לסנקט פטרבורג, רוסיה, לחופי המפרץ הפיני, בעיר סוסנובי בּור. תחנת הכוח מורכבת מארבעה כורים גרעיניים שהראשון שבהם פועל החל מ-1974 והרביעי מ-1981.

מאז ה-1 באפריל 2000, התחנה נמצאת בבעלות התאגיד רוסאנרגו-אטום האחראי לתפעול תחנות הכוח הגרעיניות ברוסיה, התאגיד הוא חלק מחברת אטום-אנרגופרום שהיא חברת בת של רוסאטום, החברה הממלכתית לאנרגיה אטומית של רוסיה. כל אחד מארבעת הכורים, מגיע להספק של 1,000 מגה-וואט. ייצור האנרגיה השנתית של תחנת הכוח הוא כ-28 מיליארד קווט"ש (כמחצית מייצור החשמל בישראל). התחנה מספקת חשמל גם לפינלנד השכנה.

תחנת הכוח הגרעינית לנינגרד 2
----------------------------

אתר הבנייה של תחנת הכוח הגרעינית לנינגרד-2, אפריל 2010.
 ערך מורחב – **תחנת הכוח הגרעינית לנינגרד-2**  

תחנת הכוח הגרעינית לנינגרד 2 הוא תחנת כוח גרעינית רוסית הנמצאת כרגע בבנייה, כאשר עד כה הושלמה בנייתם של 2 כורים. ב-25 באוקטובר 2008 חברת אטום-אנרגופרויקט סנקט פטרבורג הודיעה כי בתחנת הכוח הגרעינית לנינגרד 2 תוחל בניית היחידה הראשונה; עלות הפרויקט מוערכת ב-70 מיליארד רובלים רוסיים. היתר הבנייה שוחרר ב-22 ביוני 2009 כשעל פי התכנון הבנייה של היחידה הראשונה הייתה אמורה להסתיים ב-2015 והשנייה ב-2017. לאור הביקוש הנמוך לחשמל הוחלט לדחות את סיום העבודות ל-2018 ו-2019 בהתאמה.

מבנה התחנה
----------

ארבעה כורים גרעיניים פועלים בתחנה:

* כור מס' 1 - נבנה בשנים 1970–1973, פועל מאז שנת 1974 (נסגר ב-2018)
* כור מס' 2 - נבנה בשנים 1970–1975, פועל מאז 1976 (נסגר ב-2020)
* כור מס' 3 - נבנה בשנים 1973–1979, פועל מאז 1980 (מתוכנן להיסגר ב-2025)
* כור מס' 4 - נבנה בשנים 1975–1981, פועל מאז 1981 (מתוכנן להיסגר ב-2025)

תקריות
------

* **7 בינואר 1974** - פיצוץ בכור מס' 1 בשכבת הבטון של הכור, המגינה מפליטת חומרים רדיואקטיביים. התקרית לא הוחמרה ומומחים הצליחו להשתלט עליה.
* **6 בפברואר אותה שנה** - פיצוץ בכור מס' 1 מביא למותם של שלושה מעובדי הכור.
* **30 בנובמבר 1975** - נפלטו חומרים רדיואקטיביים מסוכנים שהזכירו את מידת הסכנה האקולוגית בצ'רנוביל.
* **21 בינואר 1987** - הגדלת הספק הכור גורמת לפליטת צזיום-137 וחומרים רדיואקטיביים מחוץ למתחם הגרעיני.
* **מרץ 1992** - פיצוץ בתעלת החימום של הכורים מגיעה עד לרמה 2 בשיעור רמת הקרינה הבינלאומית, שמשמעותה תקרית וחריגה קלה מעל התקן המותר.
* **דצמבר 2005** - במתקן לעיבוד מתכות, סמוך לתחנת הכוח הגרעינית, אירע פיצוץ שגרם לסדרת שריפות. שלושה מעובדי הכור נשרפו, כששניים מהם סבלו מכוויות למעלה מ-90%.
* **27 באוגוסט 2009** - בכור מס' 3 נתגלה סדק מדאיג, אולם תודות למערכת בקרת הקרינה, ברדיוס של 30 ק"מ לא התגלתה קרינה חריגה, אולם עוררה את המדינות השכנות לסכנה האפשרית, בעת שהתקרית זכתה לסיקור בעיתונים סקנדינביים, הנהלת תחנת הכוח הגרעינית דחתה את הדיווחים בנושא.

ראו גם
------

* תחנת הכוח הגרעינית קולה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תחנת הכוח הגרעינית לנינגרד** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של תחנת הכוח הגרעינית לנינגרד