recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**בובה אמא** (באנגלית: **Life-Size** - בגודל טבעי) הוא סרט טלוויזיה של דיסני שיצא בשנת 2000 ושודר לראשונה בערוץ ABC, בכיכובן של לינדזי לוהן וטיירה בנקס. תחילה שודר הסרט כחלק מאוסף הסרטים של "עולמו המופלא של דיסני" ומ-2001 החל להיות משודר בערוץ דיסני.

בשנת 2018 יצא לסרט המשך בשם "בובה אמא 2", כאשר בפברואר 2020 הוכרז שיצא סרט המשך שלישי.

עלילה
-----

קייסי היא מתבגרת בת 13 יתומה מאם שחיה בביתה עם אביה בן. בניגוד לשאר חברותיה אשר מתעניינות בקניות, רכילויות, חברים ובגדים, קייסי מתעניינת בבייסבול ובמיסטיקה. יום אחד כאשר היא מדפדפת בספר כשפים שברשותה היא מוצאת לחש שיכול להחזיר את אמה לחיים בעזרת חפץ השייך לאמה. בחג המולד, נותנת דרו, חברתו של בן, לקייסי ברבי כמתנה לחג. דרו מסרקת עם המסרק של אמה של קייסי את הברבי ללא ידיעתה ובכך מעירה אותה לחיים באמצעות הקסם. הברבי, ששמה איב קמה לתחייה. בן, אביה של קייסי מתאהב באיב - מה שמכעיס את קייסי, אך בסוף קייסי משלימה עם איב והן נעשות חברות. איב מלמדת את קייסי להיות נשית יותר ובוגרת יותר ועוזרת ומעודדת אותה לפני משחק הבייסבול בו היא משתתפת. קייסי מנצחת במשחק הבייסבול, בעיקר בזכות העידוד והתמיכה הרבה של איב. לאחר המשחק, ולאחר שהשתיים נעשו חברות טובות עומדת איב בפני החלטה קשה - האם להישאר אישה או לחזור להיות בובה? איב מחליטה, לאחר התלבטות קשה והתייעצות עם קייסי כי תחזור להיות ברבי. הסרט מסתיים בריקוד צבעוני של כל השחקנים לצלילי השיר "תהיה כוכב".

שחקנים ודמויות
--------------

* לינדזי לוהן - קייסי סטיוארט
* טיירה בנקס - הבובה איב
* ג'רי בורנס - בן סטיוארט
* אן מארי לודר - דרו מיטשל
* גרווין סנפורד - ריצ'י
* טום באטלר - פיל
* ג'יליאן פארג'י - אלן
* די ג'יי ג'קסון - מאמן פוטבול

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **בובה אמא** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בובה אמא

* "בובה אמא", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "בובה אמא", באתר נטפליקס

* "בובה אמא", באתר AllMovie (באנגלית)

* "בובה אמא", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "בובה אמא", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**פרנסיס וילקינסון פיקנס** (באנגלית: **Francis Wilkinson Pickens**; ‏7 באפריל 1805 - 25 בינואר 1869) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקני, חבר המפלגה הדמוקרטית אשר כיהן כחבר בבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית, כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית, כסנאטור בסנאט של קרוליינה הדרומית, כשגריר ארצות הברית באימפריה הרוסית, וכמושל ה-69 של קרוליינה הדרומית כאשר זו פרשה מארצות הברית טרום מלחמת האזרחים האמריקנית ובמהלך שנותיה המוקדמות.

חייו
----

פיקנס נולד בעיירה טוגדו במחוז קולטון אשר בקרוליינה הדרומית כבנו של המושל לשעבר של המדינה, אנדרו פיקנס וכנכדו של מפקד כוחות המיליציה שלחמו בקרב קאופנס במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, הגנרל וחבר בית הנבחרים אנדרו פיקנס. פיקנס התחנך בפרנקלין קולג' אשר באתונה שבג'ורג'יה ובקולג' של קרוליינה הדרומית, וקיבל רישיון לעריכת דין בשנת 1829. הוא הצטרף למפלגה הדמוקרטית וכיהן מטעמה בבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית בשנים 1832–1834 שם תמך בהתנערות מתשלום המסים הפדרליים בעת משבר המיסוי של 1832. בשנת 1834 נשלח לוושינגטון הבירה כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית, שם כיהן בתפקיד זה עד שנת 1843.

משנת 1844 ועד 1846 כיהן כסנאטור בסנאט של קרוליינה הדרומית ותוך כדי כהונתו סירב לבקשות נשיאי ארצות הברית של אותן השנים, ג'ון טיילר וג'יימס נוקס פולק, לכהן כשגריר מטעם ארצות הברית בלונדון ובפריז. בשנת 1858 יצא לייצג את ארצות הברית ברוסיה כשגריר, שם כיהן בתפקיד זה במשך שנתיים. בשנת 1860 חזר פיקנס לקרוליינה הדרומית על מנת להיבחר ולכהן כמושל המדינה. תחת כהונתו כמושל פרשה קרוליינה הדרומית מארצות הברית, פרישה שבה תמך נחרצות ולאחר מכן אף דרש את פינויים ומסירתם לידי קרוליינה הדרומית של כל מתקני הצבא הפדרליים אשר היו בתוך גבולות המדינה בכלל ובאזור מפרץ צ'ארלסטון בפרט.

פינס נפטר ב-25 בינואר 1869 באדג'פילד שבקרוליינה הדרומית ונקבר שם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנסיס פיקנס** בוויקישיתוף
* פרנסיס פיקנס באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
* פרנסיס פיקנס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007441887105171
* GND: 133816206
* ISNI: 0000 0000 2868 6674
* LCCN: n85824165
* SNAC: w68w3cdb
* US Congress: P000321
* VIAF: 33198808
* WorldCat: lccn-n85824165

 |
העיר **ולדיווסטוק**, המרכז המינהלי של פרימוריה, מחולקת ל-5 מחוזות עירוניים המהווים את רובעי העיר.

כחלק מהמבנה הניהולי-טריטוריאלי של האזור ובמסגרת המבנה העירוני הוא ***העיר ולדיווסטוק*** בעלת מעמד של מחוז עירוני, הכולל 6 יישובים (עיר אחת וחמישה יישובים כפריים).

רובעי העיר
----------

מבחינה מנהלית העיר מחולקת לחמישה מחוזות:

1. לנינסקי
2. האחד במאי
3. פרוורצ'נסקי
4. המועצות
5. פרונזה

תכנון
-----

מבנה התכנון של העיר, על פי תוכנית המתאר הנוכחית, מורכב משישה אזורי תכנון של ולדיווסטוק, כמו גם הכפר טרודובויה.

ישנו פרויקט של **ולדיווסטוק רבתי**, שפותח בשנת 1997 ונועד להביא לאיחוד של ולדיווסטוק עם ערי לוויין (ארטיום, ובעתיד - אוסוריסק ונחודקה) ליצירת מטרופולין אחיד. הפרויקט נתמך על ידי תוכניות ממשל פדרליות (של המשרד לפיתוח אזורי והמשרד לפיתוח כלכלי).

יישובים
-------

5 יישובים כפריים כפופים לעיר ומחוזותיה.

היסטוריה
--------

ב-4 בינואר 1936 אימץ הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית החלטה על ארגון האזורים העירוניים בעיר ולדיווסטוק ורובעיה: פרונזה, לנינסקי וורושילובסקי. ב-4 באוגוסט 1937 הוקצה מחוז פרוורצ'נסקי ממחוז פרונזה. בשנת 1957, שמו של מחוז וורושילובסקי שונה לרובע האחד במאי.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  "Закон Приморского края от 14 ноября 2001 года №161-КЗ ОБ АДМИНИСТРАТИВНО-ТЕРРИТОРИАЛЬНОМ УСТРОЙСТВЕ ПРИМОРСКОГО КРАЯ (с изменениями на: 05.06.2017)". 2001-11-14.
2. 1 2 3  "Устав города Владивостока". אורכב מ-המקור ב-2017-07-19. נבדק ב-2017-08-11.
3. 1 2  "Административно-территориальные управления администрации города Владивостока". אורכב מ-המקור ב-2017-08-11. נבדק ב-2017-08-11.
4. ↑  Ольга Вандышева. (2007-03-27). "В России появятся 14 денежных супергородов". *קומסומולסקאיה פראבדה*. נבדק ב-2016-06-25.
**קביעת סדר היום** (וכן: **עיצוב סדר יום** באנגלית: **Agenda Setting Theory**) היא תאוריה בתקשורת המונים המתארת "יכולת (של אמצעי התקשורת) להעלות נושא אל ראש סדר העדיפויות הציבורי". היא גובשה בשנות ה-70 על ידי מקס מקומבס (Max McCombs) ודונלד שו (Donald Shaw).

ב"מחקר צ'אפל היל" ("Chapel Hill study") שערכו על הבחירות של שנת 1968 בארצות הברית, הראו מקומבס ושו קורלציה חזקה (r > .9) בין מה שחשבו 100 תושבים שהם הנושאים החשובים ביותר במערכת הבחירות לבין מה שהציגה התקשורת בתור הנושאים החשובים ביותר.

תאוריה זו טוענת כי אמצעי התקשורת הם שקובעים לציבור את נושאי השיח היומי ואף מדרגת את חשיבותם ובכך קובעת "סדר יום תקשורתי" שמשפיע בסופו של דבר על סדר היום הפוליטי והציבורי.

הציבור לומד על החשיבות המיוחסת לנושא מסוים מתוך הדגשים שאמצעי התקשורת מעניקים לו. ככל שהנושא מסוקר בצורה אינטנסיבית ובולטת באמצעי תקשורת ההמונים, כך הוא ייתפס כחשוב יותר גם בעיני הציבור.

הנחות בסיסיות
-------------

קביעת סדר יום היא יצירת מודעות ציבורית לנושאים או רעיונות המוצגים כחשובים על ידי התקשורת. שתי הנחות יסוד מנחות את המחקרים בקביעת סדר יום:

* התקשורת אינה משקפת את המציאות; היא מסננת אותה ומעצבת את תצוגתה.
* התמקדות התקשורת במספר מצומצם של נושאים מביאים את הציבור לתפוס נושאים אלו כחשובים יותר מנושאים אחרים.

סוגי מופעים של קביעת סדר יום
----------------------------

מקובל להבחין בין שלושה סוגים של סדר יום:

* **סדר יום ציבורי** - הנושאים הנתפסים כחשובים, חשובים פחות או לא חשובים בכלל בעיני הציבור. סדר היום הציבורי משפיע על סדר היום התקשורתי אך גם מושפע ממנו.
* **סדר יום פוליטי** - הנושאים בהם עוסק שלטון המדינה. סדר היום הפוליטי גם הוא מושפע מסדר היום התקשורתי וגם משפיע עליו, וגם במידה מסוימת מסדר היום הציבורי.
* **סדר יום תקשורתי** - קובע לציבור אילו נושאים חשובים יותר, אילו חשובים פחות או לא חשובים כלל. הוא מורכב ממקרים ואירועים אותם בוחרת התקשורת לסקר ולהתמקד. סיקורו של אירוע מסוים בתקשורת הופכת אותו לנושא חשוב בעיני הציבור והפוליטיקאים.

ראו גם
------

* מסגור

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד גורביץ' ודן ערב, הערך "סדר יום", באתר אנציקלופדיה של הרעיונות

הערות שוליים
------------

1. ↑  Donald L. Shaw, Maxwell E. McCOMBS, "The Agenda-Setting Function of Mass Media", **Public Opinion Quarterly** 36, 1972-01-01, עמ' 176–187 doi: 10.1086/267990

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LNB: 000311020
* NKC: ph568756

 |
**מיכאל היילפרין** (בהונגרית: **Heilprin Mihály**; פיוטרקוב טריבונלסקי, (פולין) 1823 – סאמיט (ניו ג'רזי), 10 במאי 1888) היה סופר ופובליציסט, חבר פעיל במהפיכה בשנת 1848 בהונגריה.

ביוגרפיה
--------

### הגירה ראשונה

מיכאל הלפריין הוא צאצא של משפחת תלמידי חכמים מפורסמים. הוא לא למד לימודים רגילים מעולם, אך רכש יידע במגוון מדעים לרבות ידיעת 18 שפות. ב-1842 או ב-1843 עזב את אדמת רוסיה היהודית-פולנית, הגיע להונגריה וזכה באזרחות. הוא למד במהירה את השפה ההונגרית בצורה מושלמת, בגיל עשרים וארבע כבר הופיע בפני הקהל ההונגרי באמצעות ניסויים פואטיים של כתיבת שירה (שירי המעגל היהודי. מישקולץ, 1846) במהלך מלחמת העצמאות ההונגרית של 1848–1849 הוא קיבל את תפקיד מזכיר ליד ראש הממשלה ברטלן סמרה. **הוא היה היהודי הראשון שמילא תפקיד ציבורי בהונגריה מחוץ לקהילה יהודית**. לטובת המהפכה הוא נשא נאומים נלהבים באספות עם וכתב כמה שירים פוליטיים. הוא ברח לחו"ל בשנת 1849 אחרי כישלון המהפיכה. תחילה לקרקוב ואחרי זה להמבורג, בריסל ופריז, הוא חזר להונגריה בשנת 1850 והפך לסוחר ספרים במישקולץ במשך כמה שנים, ואחר כך ניהל את בית הספר היהודי בשאטוראליאויהיי, שם נולד בנו הראשון בשנת 1953. בשנת 1852 פרסם את "ספריית הספרות היפה" במישקולץ. שירו פורסם בכתב העת Pest Fashion Journal (1847). בשם "מה עושים בישראל".

### הגירה שנייה

הוא היגר לאמריקה בשנת 1856, הפך למורה בניו יורק, ומאוחר יותר הפך לעמית פנימי של כמה עיתונים יוקרתיים, כולל ה-Evening Post. הוא היה עורך שותף של ה- Appleton New-American Encyclopedia וערך את הקיקלופדיה האמריקאית היוקרתית (New American Cyclopedia). הוא הצליח להסדיר בהצלחה רבה את יישובם של פליטים יהודים שגורשו מרוסיה. מאמר שלו הופיע בשבועון "עיתון יום ראשון" (Vasárnapi Ujság 1854–1921)) בשנת 1868 בשם "האגודה ההונגרית של ניו יורק".

עבודותיו
--------

* שיר מעגל יהודי. מישקולץ, 1846.
* The historical Poetry of the ancient Hebrews. New-York, 1879. (בין עבודותיו היותר חדשות, שעוררה בולטות, מוזכרת בכתב העת "המשמר הלאומי האמריקני")

לקריאה נוספת
------------

* יוז'ף בוקור (עורך). היילפרין, הלקסיקון הגדול של פאלאס. Arcanum: FolioNET (1893–1897, 1998). מסת"ב 963 85923 2 X. גישה: 16 בספטמבר 2009
* Pintér Jenő (1930–1941). *A magyar irodalom története: tudományos rendszerezés* (6. kötet ed.). Budapest.
* יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. 1896
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. מיכאל היילפרין

קישורים חיצוניים
----------------

* כתבי מיכאל היילפרין בפרויקט בן-יהודה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007508268105171
* GND: 1069142212
* ISNI: 0000 0001 1721 2542
* NTA: 172520479
* VIAF: 165360396
* WorldCat: viaf-165360396

 |
פרופסור מיכאל דוד
**מיכאל דוד** הוא פרופסור לדרמטולוגיה בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת תל אביב. לשעבר, מנהל מחלקת עור ומין במרכז רפואי רבין.

קורות חיים
----------

נולד בעדן ב-1944 למזל (לבית אהרון עוואד) ויעקב יחיאל דוד. המשפחה עלתה לישראל לאחר הפרעות ביהודי עדן בדצמבר 1947.

למד בתיכון עירוני א' בתל אביב. למד רפואה במסגרת העתודה האקדמית בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים בשנים 1963–1969. התגייס לצה"ל ב-1970 ושירת כרופא צבאי.

במלחמת יום הכיפורים שירת בחזית סואץ כמ"פ פלוגה רפואית, רס"ן במילואים.

בפברואר 1974 החל התמחות בדרמטולוגיה תחת הנהלתו של פרופ' פוירמן. המשיך לעבוד במחלקה כרופא בכיר ואחר כך כסגן מנהלת המחלקה- פרופ' זנדבנק. ב-1993 התמנה כמנהל המחלקה עד לפרישה לגמלאות בנובמבר 2011. החליפה אותו פרופ' אמיליה חודק. מאז פרישתו משמש כאחראי על תחום רפואת העור בלאומית שירותי בריאות.

פעילות אקדמית
-------------

ב-1982 השתלם בתחום הפוטודרמטולוגיה בבי"ח Saint John בלונדון, סמוך לחזרתו למחלקה נפתחה בבילינסון המרפאה הראשונה בארץ לפוטותרפיה. ב־1986 השתלם במסגרת שנת שבתון באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, קליפורניה, בתחום הפסוריאזיס והפוטותרפיה.

דוד קידם שתוף פעולה מחקרי עם מו"פ ים המלח ובהמשך היה היועץ המדעי בתחום הדרמטולוגיה. בשנים אלו פורסמו מחקרים קליניקו-אימונופתולוגיים בהם נבדקה ההשפעה של טיפול אקלימי בים המלח על פסוריאזיס ועל מיקוזיס פונגואידס. במחקר אפידמיולוגי מבוקר נמצא כי טיפול אקלימי חוזר בים המלח אינו גורם לעליה בשכיחות סרטן העור בחולים. פרסם מחקרים בתחום הפמפיגוס בהם מחקרים אפידמיולגיים שבדקו בין היתר את המהלך והפרוגנוזה של חולי פמפיגוס בארץ, שכיחות מחלות נילוות, ופמפיגוס משפחתי. נמצא כי כמחצית מבני המשפחה הגרעינית של חולי פמפיגוס הם נשאים של נוגדני המחלה. פרסם והיה שותף ביותר מ-200 פרסומים בעיתונות מדעית.

פעילות מקצועית
--------------

במהלך שנות עבודתו שמש בתפקידים נוספים: יו"ר החוג לדרמטולגיה בבית הספר לרפואה ע"ש סאקלר, נשיא החברה הדרמטולגית בישראל, חבר במועצה המדעית של ההסתדרות הרפואית בישראל. הוא הקים את החוג לפסוריאזיס ושמש כיו"ר החוג במשך מספר שנים.

עם חזרתו ארצה פעל לקדום השרות הדרמטולוגי בבית החולים. נפתחו מספר מרפאות ייחודיות- קונטקט דרמטיטיס, מחלות פיטריתיות, פסוריאזיס ודרמטולוגיה כירורגית. בשנת 1996 נפתח אשפוז יום דרמטולוגי, והוקמה מרפאת לייזר בבית חולים השרון. בהמשך נפתחו מרפאות ייחודיות נוספות – מרפאת למפומות של העור, שומות פיגמנטריות, מחלות שלפוחתיות אוטוימוניות, מרפאת למחלות שיער, ומרפאת מעקב אחרי חולים מושתלים.

ארגן כנסי מחקר במסגרת בית החולים וכן כנסים ברפואת עור במסגרת הקהילה.

דוד קידם את ההוראה בבית החולים ובפקולטה לרפואה בכל קבוצות הלימוד – סטודנטים לרפואה, מתמחים, רופאי משפחה וילדים. הוביל תוכנית רב שנתית ללימודי המשך בדרמטולוגיה עבור מתמחים ומומחים. במחלקה עצמה, הקדיש זמן רב ומאמץ מיוחד בהקניית ידע קליני מעשי ותאורטי למתמחים. רבים מתלמידיו ממלאים משרות בכירות במרכזים רפואיים בבתי החולים ובקהילה.

עבור פועלו במשך השנים, קיבל תעודת הוקרה על תרומתו לדרמטולוגיה מהליגה הבינלאומית של חברות הדרמטולוגיה ( ILDS - International League of Dermatological Societies ).

משפחה
-----

נשוי ללאה (אחות במקצועה) ואב לשלושה. מתגורר בתל אביב.

מספריו
------

* "פרקים בדרמטולוגיה" - מיכאל דוד, מרים זנדבנק, אריה אינגבר, הוצאת דיונון, 1990.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011084471705171

 |
**בובה של מדינה** היא תוכנית סאטירה ישראלית ששודרה בערוץ 10 וספין אוף לתוכנית בובה של לילה שמשודרת בערוץ הספורט. גם בתוכנית זאת מככבות, כנרמז משמה, בובות בנוסח "החרצופים", שמהוות סאטירה על דמויות בולטות שונות מעולם הפוליטיקה בישראל, ובעיקר גם מתחום הטלוויזיה. התוכניות בנויות לפי תבנית קבועה, עם פינות, דמויות ואלמנטים חוזרים והבאת זמרים ואורחים.

תוכן
----

גם את התוכנית הזאת מגיש אלי בן דוד בתור "שוקו ויצמן".

את הבובות מדבבים מיקו ג'מאל, יובל בינדר וניקי גולדשטיין. בעונה הראשונה היו בעיקר בובות של פוליטיקאים כדוגמת: בנימין נתניהו, אביגדור ליברמן, שלי יחימוביץ', יאיר לפיד, אריה דרעי ואחמד טיבי ומגישי טלוויזיה כדוגמת: מוטי קירשנבאום, ירון לונדון, ליהיא גרינר, אילנה דיין וחנה לסלאו. בעונה השנייה הצטרפו בובות של מפורסמים כדוגמת: אמנון אברמוביץ', רפי גינת, גיל ריבה, רפי רשף, ירון ברלד, רני רהב, ריטה, אייל גולן ורמי פורטיס. כמו בבובה של לילה, חלקה העיקרי מתנהל בפאנל בהנחייתו של "שוקו", בו משתתפות גם הבובות השונות וכן דמויות נוספות בגילומם של קומיקאים קבועים. כמו כן, בפאנל התוכנית משתתף באופן קבוע אורח, שהוא אישיות מתחום הפוליטיקה, ובעונה השנייה מצטרף אמן אורח ששר בליווי "להקת התוכנית" אשר מורכבת מבובות בנוסח שופטי "הכוכב הבא" - ריטה ואייל גולן, ושופט "אקס פקטור ישראל" - רמי פורטיס.

קישורים חיצוניים
----------------

* "בובה של מדינה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "בובה של מדינה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* דף התוכנית, באתר ערוץ 10
* אריאנה מלמד, "בובה של מדינה": מצחיק למרות הכל, באתר ynet, 23 באוקטובר 2013
המונח "סקראץ'" מפנה לכאן. לערך העוסק בסביבת פיתוח לילדים, ראו Scratch.
**סקראצ'ינג** (אנגלית: **Scratching**; גירוד, שריטה) הוא שמה של טכניקה לנגינת תקליטי ויניל, המתבססת על הנעת התקליט ולעיתים קרובות שימוש במערבל אותות (מיקסר) בעת הנגינה. שינוי מהירות הסיבוב של התקליט והנעתו כנגד המחט יוצרת צלילי חריקה, שהפכו לסימן ההיכר של הדי ג'יי בתרבות ההיפ הופ.

גילוי ופיתוח
------------

 פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לשכתב אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא לשון עילגת ומילים לא בשפה רגילה ומדוברת.
החל משנות ה-70 של המאה העשרים, אמנים רבים התנסו במניפולציות על תקליטים, אך פיתוח הסקראצ'ינג המודרני מיוחס לדי ג'יי גראנדמאסטר פלאש. פלאש התוודע לצליל הסקראצ' לאחר שנתקל בהתנגדות אימו להשמעת מוזיקה בעוצמה גבוהה בבית הוריו. הוא זיהה את הפוטנציאל הטמון בטכניקה זו והחליט לשלב אותה בהופעותיו.

לאחר שגילה שלא ניתן להשתמש בטכניקה כאשר התקליט נמצא על יריעת הגומי הסטנדרטית (שמפרידה בין התקליט לבין הצלחת של הפטיפון), החל להשתמש בלבד כחומר הפרדה, מה שהעניק חופש תנועה גדול יותר להנעת התקליט. ב-1970 הוציא גרנדמאסטר פלאש את יצירתו "הרפתקאותיו של גרנדמאסטר פלאש על גלגלי הפלדה". התקליט היה הקלטה חיה של תקלוט על שלושה פטיפונים וכלל סקראצ'ינג וערבול קטעים של אמנים מוכרים אחרים, אשר כיום היה נכלל תחת סוגת (ז'אנר) המגה-מיקס. הייתה זו הפעם הראשונה שסקראצ', כפי שאנו מכירים אותו היום, נכלל בשיר מוקלט, מהלך זה היווה פריצת דרך אמיתית בגיבוש תפקיד הדי ג'יי המודרני.

חשיבות והשפעה
-------------

בתרבות ההיפ הופ, יכולת הסקראצ'ינג מהווה מרכיב חשוב בהערכת כישרונו של התקליטן; כך, נערכות תחרויות עולמיות לבחירת ה"סקראצ'רים" המוצלחים ביותר. בין החשובות שבהן היא תחרות התקליטנים הבינלאומית, הדי. אם. סי, בחסות טכניקס (אחת מחברת הפטיפונים הוותיקות והמובילות בעולם כיום). שניים מוותיקי עולם הסקראצ'ינג שגם זכו בתחרות פעמים רבות הם קיו-ברט ומיקסמסטר מייק, חבר להקת הביסטי בויז.

במרוצת השנים הפכה טכניקת הסקראצ'ינג לשפה חדשה בעולם התקליטנות תוך פיתוח אין ספור סוגי סקראצ' שונים. בעקבות הצלחתו בעולם ההיפ הופ, התפשט הסקראצ'ינג גם לסוגי מוזיקה אחרים וצליל הסקראצ' יהיה מוכר לרוב מאזיני המוזיקה הפופולרית העכשווית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סקראצ'ינג** בוויקישיתוף

| מוזיקה אלקטרונית |
| --- |
| סוּגוֹת בולטות | IDM • EBM • אמביינט • אינדסטריאל • איטלו דיסקו • אלקטרו • אסיד ג'אז • אסיד האוס • ברייק ביט • גל חדש • גליץ' • דאנס • דאבסטפ • דארקווייב • דיסקו • דראם נ' בייס • האוס • טכנו • יורודאנס • טראנס • טראנס פסיכדלי • סינת'-פופ • צ'יל-אאוט • רייב • טראנס ווקאלי • טראפ • פיוצ'ר בס |
| טכנולוגיות, כלי נגינה ותוכנות | 

|  |  |
| --- | --- |
| טכנולוגיות וכלים | מתנד • שפופרת ריק • טרנזיסטור • LFO‏ • מעבד צליל • סינתיסייזר • מערבל אותות (מיקסר) • דוגם צלילים (סמפלר) • סקוונסר (תוכנות: קיובייס • Logic Pro‏ • FL Studio • אבלטון) • עיבוד אותות ספרתי • MIDI‏ • מחשב אישי • כרטיס קול • Open Sound Control‏ • VST |
| כלי נגינה | טרמין • גיטרה חשמלית • אורגן חשמלי • מלוטרון • מקלדת אלקטרונית • פסנתר אלקטרוני • EWI‏ • תופים אלקטרוניים • מכונת תופים |

 |
| ראו גם | די ג'יי • מפיק מוזיקלי • סקראצ'ינג • מוזיק קונקרט • רוק מתקדם • מוזיקת היפ הופ |
בטופולוגיה ובגאומטריה דיפרנציאלית **חלוקת יחידה** (נקרא גם **פיצול יחידה**) היא אוסף של פונקציות אי שליליות ממרחב כלשהו שסכומן הוא זהותית אחד, כאשר כל פונקציה לא מתאפסת רק באזור קטן שמוגדר מראש. חלוקת יחידה משמשת להרחבת אלמנטים שמוגדרים באופן מקומי (רק על סביבה קטנה) לאלמנטים שמוגדרים באופן גלובלי.

הגדרה
-----

אוסף פונקציות {\displaystyle \left\{\psi \_{i}\right\}\_{i\in I}} ממרחב טופולוגי X למספרים הממשיים נקרא חלוקת יחידה אם מתקיימים ארבעת התנאים:

* לכל {\displaystyle \ x\in X} ולכל {\displaystyle \ i\in I} מתקיים {\displaystyle \ 0\leq \psi \_{i}(x)\leq 1}.
* לכל i **התומך** של {\displaystyle \ \psi \_{i}} שהוא הסגור של קבוצת כל הנקודות בהן {\displaystyle \ \psi \_{i}} לא מתאפס - הוא קומפקטי.

כלומר: {\displaystyle \ supp(\psi \_{i})=cl\left\{x\in X:\psi \_{i}(x)\neq 0\right\}} היא קבוצה קומפקטית.
* לכל {\displaystyle \ x\in X} קיימת סביבה U כך שלכל {\displaystyle \ i\in I} חוץ ממספר סופי של אינדקסים ולכל {\displaystyle \ p\in U}, {\displaystyle \ \psi \_{i}(p)=0}.
* סכום כל הפונקציות הוא 1 בכל נקודה. מהדרישה הקודמת סכום זה הוא סופי בכל נקודה ולכן אין בעיה של התכנסות טורים:

{\displaystyle \sum \_{i\in I}\psi \_{i}(x)=1}
כאשר נתון כיסוי {\displaystyle \left\{U\_{i}\right\}\_{i\in I}}, אם לכל i קיים j כך שהתומך של הפונקציה ה-i מוכל בקבוצה ה-j בכיסוי, נאמר שחלוקת היחידה **משועבדת לכיסוי**. כאשר ההכלה היא יותר מדויקת כלומר לכל i, התומך של הפונקציה ה-i בחלוקת היחידה מוכל בקבוצה ה-i בכיסוי (או בסימונים {\displaystyle \ supp(\psi \_{i})\subset U\_{i}}) נאמר שחלוקת היחידה **משועבדת לכיסוי עם אותם אינדקסים**.

אם כל הפונקציות בחלוקת היחידה הן פונקציות רציפות חלוקת היחידה נקראת **חלוקת יחידה רציפה**. ביריעה חלקה חלוקת יחידה היא חלקה (או {\displaystyle C^{\infty }}) אם כל הפונקציות שלה הן חלקות. בצורה דומה, ביריעה אנליטית חלוקת יחידה היא אנליטית אם כל הפונקציות שלה הן אנליטיות.

קיום
----

### חלוקות יחידה טופולוגיות

תנאי מספיק לקיום חלוקת יחידה במרחב טופולוגי נורמלי הוא שהמרחב יהיה פרקומפקטי. כך לדוגמה ליריעות הטופולוגיות כמעט תמיד יש חלוקת יחידה רציפה (למעט מספר מצבים פתלוגיים).

קישורים חיצוניים
----------------

* חלוקת יחידה, באתר MathWorld (באנגלית)
**רִפאע** (בערבית: **الرفاع**) היא העיר השנייה בגודלה בממלכת בחריין. העיר מחולקת לשני רבעים - רפאע המזרחית ורפאע המערבית. העיר ממוקמת ברובה במחוז הדרום ועד לשנות העשרה של המאה העשרים ואחת הייתה ממוקמת במחוז המרכז, אותו סיפחו מחוז הבירה ומחוז הדרום. רוב תושבי העיר הם מוסלמים סונים. העיר גדלה במהירות: במפקד האוכלוסין ב-2001, האוכלוסייה מנתה כ-79,550 ובמפקד בשנת 2008 הוערכה אוכלוסייתה בכ-111,000.

רפאע היא העיר הגדולה ביותר בשטחה בבחריין.

היסטוריה
--------

רפאע הייתה בעבר היישוב המרכזי באי בחריין, עד שהוחלפה במנאמה במהלך המאה ה-19.

רפאע המזרחית
------------

רפאע המזרחית ידועה כמקום בילוי בבחריין, אטרקציה אחת ידועה היא מבצר רפאע, אשר ידוע גם בשם מבצר השייח' סלמאן בן אחמד אל פתח. ברובע יש כמה קניונים ושתי שדרות קניות עיקריות; בזאר רפאע (سوق الرفاع, סוק א-רפאע) והרחוב בוקווארה שמוביל אל השוק.

מתחם רפאע ויוז, שנוסד על ידי חברת הנדל"ן ארקפיטה, הוא מרכז מגורים ומסחר גדול. הפרויקט כולל אגמים מלאכותיים, בית ספר בינלאומי, אזורים מסחריים, מרכולים, ותהיה גישה לאוניברסיטה המלכותית לנשים שנפתחה ב-2006.

לולו היפרמרקט הוא מרכול ענק, תוספת טובה למרכזים המסחריים המתפתחים בקצב מואץ ביותר במקום. הרובע הוא בית למועדון כדורגל איסט רפאע מועדון המשחק בליגת העל של בחריין.

רפאע המערבית
------------

רפאע המערבית היא ברובה אזור מגורים. חלק מהמשפחה השלטת, שרים ומשקיעים עסקיים גרים שם. מלך בחריין חמד בן עיסא אאל ח'ליפה גר שם, כמו גם ראש הממשלה, ח'ליפה בן סלמאן אאל ח'ליפה. מגדל השעון המפורסם של רפאע ממוקם במרכז הרובע. הרובע הוא בית למועדון הכדורגל וסט רפאע, המשחק בליגת העל של בחריין.

ספורט
-----

ברפאע המזרחית נמצא האצטדיון הלאומי של בחריין, שבו משוחקים רוב משחקי כדורגל ואירועי הספורט החשובים בבחריין. לכל אחד מחלקי העיר יש מועדון כדורגל משלו ואצטדיון משלו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ROYAL UNIVERSITY FOR WOMEN
**עַמקוּ** (גם **עַמְקִי**, במכתבי אל-עמארנה בתעתיק **עַמְקֻ** ו-**עַמְקִ**) היה אזור בדרום הבקאע בקעה במזרח לבנון. האזור מופיע במכתבי אל-עמארנה כ"ארץ עמקו", תוך התייחסות לערי המלך השוכנות באזור.

באזור שכנו מספר ערים, שהיו תחת שליטת מצרים בתקופת אל-עמארנה המאה ה-14 לפנה"ס. מושלי הערים נפגעו מניסיון ההשתלטות של האימפריה החתית, ומפעילותם של עזירו מממלכת אמורו, ואיתגמה מקדש שפעלו להתנתק ממצרים ולהסתפח כמדינות חסות של האימפריה החתית, תוך פגיעה בערי עמקו ושרפת הערים.

מכתבי אל-עמארנה
---------------

האזור מוזכר במכתבים א"ע 53, 140, 170, 174, 175, 176 ו-363. המכתבים שייכים למספר פרשות הנדונות במכתבים. מכתב 53 הוא מכתבו של אַכִּיזִי מושל קַטנַה, לאמנחותפ הרביעי מלך מצרים שניסה להישאר בחסות מצרים ולא להיכנע לשופילוליומש הראשון מלך האימפריה החתית, במכתבו הוא מתייחס למושלי ערים שכנות שנכנעו לשופילוליומש, תוך התייחסות גם לדַשַה מעמקו.

מכתבים 140 ו-170 שייכים לפרשת ניסיון ההשתלטות של עזירו מלך בממלכת אמורו על גבל. במכתב 140 מתלונן אילרפא מושל גבל למלך מצרים, על עזירו שפלש לצומור ואולסה שתיהן ערים בצפון חוף לבנון, ששכנו אחת ליד השנייה. ומתלונן שעזירו שלח את אנשיו אל איתגמה מושל קדש והתקיף את כל ארצות עמקו, ארצות המלך. במכתב 170, כותבים אחי עזירו אליו בהיותו במצרים ומספרים לו שהצבא החתי כבש את ארצות עמק עמקו.

מכתבים 174, 175, 176 ו-363 שייכים לפרשת איתגמה מושל קדש שכמו עזירו פעל כנגד האינטרסים של מצרים ונכנע למלך החתי. המכתבים הם מכתבי מושלי ערים שונות היושבים בעמקו למלך מצרים, והמתלוננים על פעילותו ועל כך שהעלה באש את ערי המלך. מכתב 174 הוא מכתבו של בִּיאֶרִי מושל חַשַבּוּ (אולי תל חַשבֶּה). מכתב 175 הוא מכתבו של אַילדַיַה מושל חַסִי (אולי תל חִזין מדרום לבעלבכ). מכתב 175 נכתב ממושל ששמו לא מופיע, הוא גם מבקש שמלך מצרים יישלח צבא סדיר כדי שיוכלו לשקם את ערי המלך שנשרפו והם יוכלו לגור בהם.

מכתב 363 (שנמצא מאוחר יותר באתרו), הוא מכתב שנמצא בשלמותו. זהו מכתבו של עַבּדִירִישֵה מושל עין-שַסִי למלך מצרים והוא נכתב משני צידי הלוח.

> 
> למלך אדוני, אלי, שמשי, אמור: כה (אמר) עַבּדִרִשַ, עבדך, מושל ע<ין> שַסִ. בעפר רגלי המלך אדוני שבע פעמים ושבע פעמים נפלתי. ראה, אנו נמצאים בעַמְקֻ, ערי המלך אדוני, ולשם בא אֶתַגַמַ, מושל כִּנסַ (קדש) בראש צבאו חַתִּ, והעלה באש את ערי המלך אדוני. וידע נא המלך אדוני, ויתן נא המלך אדוני צבא סדיר, כדי שנוכל לבנות את ערי המלך אדוני, ונשב בערי המלך אדוני, שמשי.
> 
> 
> 
> — תרגמה ציפורה כוכבי-רייני
>

הערות שוליים
------------

1. ↑  **למלך אדוני: מכתבי אל-עמראנה, כמד, תענך, ומכתבים נוספים מהמאה הארבע-עשרה לפסה"נ** (ספריית האנציקלופדיה המקראית, כ), תרגמה: ציפורה כוכבי-רייני, מוסד ביאליק, ירושלים; והוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, תשס"ה, עמ': 250
**רפואה תעסוקתית** היא ענף ברפואה קלינית המתמקד בבריאות עובדים ובהיבטים הרפואיים של תנאי עבודה. עיקר עיסוקם של המומחים ברפואה תעסוקתית הוא בייעוץ לארגונים ולפרטים הנועד להבטיח שמירה על בריאות העובד ותנאי עבודה בטוחים. לרופאים מומחים ברפואה תעסוקתית ידע נרחב ברפואה קלינית ומיומנות מקצועית בתחומי אבחון מחלות וגורמיהן.

רפואה תעסוקתית שואפת לקדם ולשמר רמה גבוהה של בריאות פיזית, נפשית ורווחה חברתית של עובדים בכל תחומי העיסוק; מניעת עזיבת עובדים את מקום עבודתם על רקע בעיות בריאות, או דאגה לבריאותם, ואף חוויית עקה (סטרס) כתוצאה מתנאי העבודה; הגנת עובדים במקומות עבודתם מסיכונים הכרוכים בגורמי מחלות בסביבת העבודה; השמת עובדים ושימור עובדים בסביבה תעסוקתית המתאימה לכישוריהם.

רפואה תעסוקתית בישראל
---------------------

מומחה ברפואה תעסוקתית הוא תואר מוכר בישראל הדורש ארבע שנות התמחות במסגרתן מתמקצע הרופא המתמחה משך שלוש שנים ברפואה תעסוקתית (הכוללות בתוכן גם לימודים אקדמאים לתואר שני בבריאות בתעסוקה), תשעה חודשים ברפואה פנימית, ותקופות קצרות יותר במגוון מקצועות רפואיים בהם: אפידמיולוגיה, אורתופדיה, פסיכיאטריה, ועוד. בתום תקופת התמחותו נדרש הרופא לעמוד בבחינות הבודקות את הידע והמיומנות שרכש כתנאי לקבלת התואר מומחה ברפואה תעסוקתית.

ראו גם
------

* פגיעה בעבודה
* בטיחות וגיהות בתעסוקה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רפואה תעסוקתית** בוויקישיתוף
* רפואה תעסוקתית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* רפואה תעשייתית, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  תפקיד הרופא התעסוקתי, אתר LawTip, בתאריך 13 בספטמבר 2012
2. ↑  **תקנות הרופאים (אישור תואר מומחה ובחינות)**, תשל"ג-1973, באתר נבו הוצאה לאור

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007560786805171
* BNE: XX524447
* BnF: cb11932453n (data)
* GND: 4002741-7
* HDS: 016126
* LCCN: sh85083146
* LNB: 000114109
* NDL: 01196337
* NKC: ph124528

 |
מתחת לעיר לונדון בירת הממלכה המאוחדת נבנו מספר **מצודות צבאיות תת-קרקעיות**. מצודות אלה נבנו בתקופת מלחמת העולם השנייה ותקופת המלחמה הקרה עבור הצבא והצי הבריטי. כמו כן, 
מתחת לעיר לונדון מצויות מנהרות תקשורת רבות המקשרות בין בנייני הממשל השונים ומפקדות הצבא והצי הבריטי. מנהרות אלה אינן פתוחות לציבור ואין מידע מדויק בדבר מיקומן וקישוריהן למצודות הצבאיות התת-קרקעיות.

פינדאר - PINDAR
---------------

המצודה הצבאית העיקרית במרכז לונדון היא **פינדאר** (באנגלית: **PINDAR**). מבנה בונקר תת-קרקעי זה מצוי מתחת לבניין משרד ההגנה בוייטהול. בנייתו של בונקר זה החלה עוד לפני תום המלחמה הקרה, והסתיימה בשנת 1994 בעלות של 126.3 מיליון ליש"ט. המבנה החל לפעול כמפקדה צבאית עוד קודם לסיום בנייתו, בשנת 1992.

עלותו הגבוהה של בניית בונקר זה הביאה לדיון ציבור רחב בנחיצותו בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20. העליות הגבוהות נגרמו בשל הקשיים להכניס אל הבונקרים ציוד אלקטרוני משוכלל בשל קשיי גישה אל הבונקר המצויי בלב לונדון (באזור תיירותי) בין בנייני ממשל הבנויים בצפיפות.

מטרת בונקר זה, לשמש כמפקדה לשעת חירום עבור משרד ההגנה הבריטי, וכמרכז קישור למפקדה הצבאית הראשית המצוייה בנורת'ווד. ככל הנראה בונקר זה מחובר במנהרה לבית ראש הממשלה ברחוב דאונינג מס' 10.

בשנת 2003, הורשה צוות של ה-BBC לבקר במתקן ולצלם חלקים ממנו.

מצודת מיניסטריון הצי
--------------------

מצודת מיניסטריון הצי, 2006
**מצודת מיניסטריון הצי** (באנגלית: **Admiralty Citadel**) היא הידועה במצודות הצבאיות של לונדון, בשל מיקומה - במרכז אזור תיירות הומה, ובשל מראיה הבולט. המצודה ממוקמת מאחורי בניין מיניסטריון הצי, לצד חצר משמר הסוסים (Horse Guards Parade), ובסמוך לפארק סנט ג'יימס מול ארמון בקינגהאם. המצודה הוקמה בין השנים 1940–1941 כמרכז שליטה עבור הצי הבריטי, שנבנה כמקלט מפני הפצצות הלופטוופה במהלך הבליץ. תקרת המבנה העשויה בטון בעובי שישה מטרים, תוכננה לעמוד בפני הפצצות אלה.

וינסטון צ'רצ'יל שנא את המבנה המכוער וכינה אותו "מפלצת ענקית המכבידה על חצר משמר הסוסים". שיחי קיסוס נשתלו על המבנה על מנת להסתיר את עמדות הירי הקבועות בקומתו העליונה. עמדות אלה נועדו לאפשר הגנה על אזור בנייני הממשל במקרה של פלישה גרמנית ללונדון.

חדרי המלחמה של הקבינט
---------------------

 ערך מורחב – **מוזיאון צ'רצ'יל וחדרי המלחמה של הקבינט**  

חדרי המלחמה של הקבינט
חדרי הממשלה של הקבינט הם המצודה הצבאית היחידה בלונדון הפתוחה כיום לציבור. חדרים אלה, הממוקמים מתחת לבניין משרד האוצר הבריטי נבנו בשנת 1938 על מנת לשמש את ממשל בריטניה בתקופת מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה ננטשו החדרים, ובשנת 1984 נפתחו לציבור כמוזיאון.

ראו גם
------

* מוזיאון צ'רצ'יל וחדרי המלחמה של הקבינט
* לונדון התת-קרקעית

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל לונדון** |

* תמונות של מצודת מיניסטריון הצי
* אתר מוזיאון צ'רצ'יל וחדרי המלחמה של הקבינט

הערות שוליים
------------

1. ↑  Timico - Unified communications provider to the business market
2. ↑  "vast monstrosity which weighs upon the Horse Guards Parade".
**מיפוי סאמון** (באנגלית: **Sammon Mapping** או **Sammon projection**) הוא אלגוריתם שממפה מרחב ממימד גבוה אל מרחב ממימד נמוך, תוך ניסיון לשמר את המבנה של המרחקים בין הנקודות במרחב הרב ממדי, במרחב ממימד נמוך. האלגוריתם הוצע על ידי ג'ון סאמון בשנת 1969.

האלגוריתם מציג גישה לא-ליניארית שכן המיפוי לא בהכרח מיוצג כקומבינציה ליניארית של המשתנים המקוריים, בניגוד לשיטות ליניאריות כמו PCA.

תיאור האלגוריתם
---------------

נגדיר את המרחק בין האובייקט ה-i והאובייקט ה-j מהמרחב המקורי כ-{\displaystyle \scriptstyle d\_{ij}^{\*}}, ואת המרחק בין ההטלות שלהם על המרחב ממימד נמוך כ-{\displaystyle \scriptstyle d\_{ij}^{}}.

מטרת האלגוריתם היא להביא למינימום את פונקציית השגיאה שנתונה על ידי:

{\displaystyle E={\frac {1}{\sum \limits \_{i<j}d\_{ij}^{\*}}}\sum \_{i<j}{\frac {(d\_{ij}^{\*}-d\_{ij})^{2}}{d\_{ij}^{\*}}}.}
המינימיזציה יכולה להתבצע בעזרת אופטימיזציית Gradient descent, או בשיטות אחרות, בדרך כלל שיטות איטרטיביות.

מיפוי סאמון היה אחת מהשיטות הלא-ליניאריות להורדת ממדים המצליחות ביותר מאז פרסומה בשנת 1969.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sammon JW (1969). "A nonlinear mapping for data structure analysis" (PDF). *IEEE Transactions on Computers*. **18**: 401, 402 (missing in PDF), 403–409.
**קֶניַהפּוֹטָם** (שם מדעי: *Kenyapotamus*) הוא סוג של פרסתן קדום הנחשב לאב קדמון של ההיפופוטם המודרני. הוא חי באפריקה בתקופת המיוקן לפני 16 עד 8 מיליוני שנים. שמו ניתן לו בשל כך שמאובניו נמצאו בשטח שכיום שוכנת בקרבו מדינת קניה.

אף שהמידע אודות הקניהפוטם דל, מבנה השיניים שלו דמה לזה של הקסנוהירוס (*Xenohyus*), חזיר אירופאי שחי בתחילת המיוקן. עובדה זו הביאה מדענים אחדים למסקנה כי היצורים הקרובים ביותר להיפופוטמים הם הפקארים והחזירים.

מחקרים מולקולריים מסוף המאה ה-20 ומראשית המאה ה-21 מציעים כי היצורים הקרובים ביותר להיפופוטמיים הם דווקא הלווייתנאים, ולא מכפילי הפרסה. ניתוח מורפולוגי של מאובני לווייתנאים ומכפילי פרסה, שכלל גם את הקניהפוטם, תמך בבירור בקשר בין משפחת ההיפופוטמיים לבין משפחת האנתרקותריים, משפחה של מכפילי פרסה קדמונים שנכחדו.

בסוג שני מינים: *K. coryndoni* ו-*K. ternani*.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Petronio, C. (1995): Note on the taxonomy of Pleistocene hippopotamuses. Ibex 3: 53-55.
**קניבלים מרקדים** (באנגלית: **Cannibal Capers**) הוא סרט הנפשה אמריקאי קצר משנת 1930, השמיני בסדרת הסרטים "סימפוניות טיפשיות".

עלילה
-----

הסרט מתחיל בקבוצת קניבלים שחבריה מתאספים יחד לריקוד שבטי. הריקוד נקטע מאוחר יותר, בגלל אריה אכזרי שרודף באופן מטופש אחר אחד הקניבלים. הסרט מסתיים בסצנה בה כל הקניבלים מקיפים את האריה.

ביקורות
-------

הסרט היומי (13 ביולי 1930): "אחד הסרטים הטובים מסדרת 'סימפוניות טיפשיות' של וולט דיסני עד היום. לאחר שקבוצה קטנה של קניבלים התרחקה לזמן מה בצורה משעשעת ביותר, אריה אכזרי מופיע וכל החבורה בורחת. הקורבן המיועד של הקניבלים, לעומת זאת, במהלך הסרט קניבל קופץ החוצה מסיר רותח ונותן לאריה להתרוצץ, הקניבל מסיים על ידי אחיזה בשיניו המלאכותיות של האריה ומשתמש בהן כדי להפחיד את האריה ולהפריד אותו מעורו."

בילבורד (19 ביולי 1930): "הרבה הנאה מהסרט המצויר הזה מסדרת הסרטים של וולט דיסני סימפוניות טיפשיות. העברת משחקי עזר רבים נוצצים במקוריות ופיקחות, זהו גורם גדול בהפקת השמחה, אף על פי שאין להתעלם מההנפשה המיומנת... הקטע המצחיק ביותר הוא הקרב בין האריה לקניבלים. האריה תחילה רודף אחרי הקניבל מסביב, אבל אז האריה מסתובב והקניבל ניצח בקרב. ספר זאת כדי להצחיק את קהלך."

מדיה ביתית
----------

הסרט הקצר הופץ למדיה ביתית ב-19 בדצמבר 2006 באוצרות וולט דיסני: עוד סימפוניות טיפשיות, כרך ב'.

קישורים חיצוניים
----------------

* "קניבלים מרקדים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "קניבלים מרקדים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Disney Shorts: 1930: Cannibal Capers". The Encyclopedia of Disney Animated Shorts. אורכב מ-המקור ב-22 בפברואר 2013. נבדק ב-20 בדצמבר 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Latest Reviews of New Sound Shorts". *The Film Daily*: 12. 13 ביולי 1930. נבדק ב-23 בפברואר 2020. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
3. ↑  Figueiredo, Rodney. "Walt Disney Treasures: More Silly Symphonies". *Animated Views*. נבדק ב-14 ביולי 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
פירוש נוסף ערך זה עוסק ביעקב בירב בן המאה ה-18, בעל הזכרונות על טבריה. אם התכוונתם ליעקב בירב בן המאה ה-15, ראו יעקב בירב.
רבי **יעקב בן חיים בירב** ממחדשי היישוב היהודי בטבריה וחתנו של רבי חיים אבולעפיה. נודע בשל ספר זיכרונותיו המתאר את "הרפתקאות מחדשי היישוב בטבריה" במאה ה-18.

ביוגרפיה
--------

בירב, מצאצאי רבי יעקב בירב הראשון, נולד בצפת ובה נישא לבתו של רבי חיים אבולעפיה. ירד מארץ ישראל בסביבות ה'ת"ע (1710) והתגורר באיזמיר כשלושים שנה. בשנת ה'ת"ק (1740) חזר לארץ ישראל בשיירה גדולה בראשות חותנו כדי לחדש את היישוב היהודי בטבריה.

זכרונותיו, המובאים בספרו של אברהם יערי, מתארים את האירועים במאה ה-18 בגליל בכלל ובעיר טבריה בפרט. אירועים שאותם הכתיר בכינוי "הרפתקאות מחדשי היישוב בטבריה". סיפורו התחיל בשנת 1740, אז הוזמן חמיו על ידי שליט הגליל דאהר אל עומר, להתיישב בטבריה ו"לחדש את מסורת אבותיו", לשבת על כיסא הרבנות של סבו, שהיה המרא דאתרא של העיר לפני שנחרבה. הרב אבולעפיה חידש והחיה את היישוב היהודי בעיר.

בשנת 1742 קיבל חמיו איגרת מיהודים חשובים בדמשק, ובה נאמר כי סולימאן אל-עדאם הוואלי של דמשק עומד לכבוש את טבריה, להחריב את בתיה ולהרוג את יושביה. יעקב בירב מספר על תוצאות ההתקפה הארטילרית על טבריה: פגזים נופלים עליה לרוב אך הם נוחתים בשדות פתוחים בתוך העיר או מגיעים למים בים כנרת. בעיר עצמה הבתים לא נפגעים וחיי התושבים נמשכים כסדרן. אפילו אין מצור על העיר והאספקה החקלאית מגיעה כסדרה לטבריה. סולימאן מחזיק בתואר של מנהיג המשלחת הרשמית של העולים לרגל מדמשק למכה, פעם בשנה. הזמן דוחק וסולימאן נאלץ לחזור לדמשק. יהודי העיר קובעים את יום הנסיגה, ד' כסלו, ליום פורים מיוחד ליהודי טבריה. סולימאן מחליט לבוא לטבריה פעם השנייה. הפעם הוא לא מספיק להגיע לעיר ובדרך אליה הוא נתקף מהרעלת קיבה ומת. בירב מסיים את זיכרונותיו במשפטים אלה: "כלי המלחמה הוסעו לעכו, את ה"פגר" הוליכו לדמשק ויום ז' אלול נקבע ליום שמחה וששון. כי בו נפגר המשנה ומת, כן יאבדו כל אויבך ה', כן תראנו התשועה הגדולה בביאת משיחנו במהרה בימינו. אמן כן יהי רצון".

לקריאה נוספת
------------

* יעקב (בן חיים) בירב, **זמרת הארץ**, עם מבוא והערות על ידי מאיר בניהו, סדרת "**מקורות** - ארץ ישראל", הוצאת מוסד הרב קוק, תש"ו.
* יעקב (בן חיים) בירב, **זמרת הארץ**, ליקט וערך אהרן בחבוט, הוצאת מכון בני יששכר, ירושלים, תשמ"ו (מהדורה מורחבת).
* אברהם יערי, **זכרונות ארץ ישראל**, כרך א': פרק ב': הרפתקאות מחדשי היישוב היהודי בטבריה, מזכרונות ר' יעקב בירב. תק"ב–תק"ג (1743–1742), עמ' 74–100.

קישורים חיצוניים
----------------

* בני נחשון, ‏המצור על טבריה על פי זמרת הארץ על פי ר' יעקב בירב, **קתדרה** 14, ינואר 1980

### מספריו

* **זמרת הארץ**, בודפשט, תרפ"ג / 1923, באתר היברובוקס
* **זמרת הארץ**, מהדורת ליוורנו, תק"פ / 1820, באתר היברובוקס
* יעקב בן חיים בירב, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258410405171
* LCCN: n85218670
* WorldCat (עם LCCN): n85-218670

 |
**איגוד הכדורשת הישראלי** (Israel Catchball Association - ICA) הוא עמותה ללא מטרות רווח שהוקמה ב-2007 על ידי שמונה מייסדות, שחלקן משמשות חברות ועד מנהל של העמותה. זהו איגוד ספורט הנשים הגדול בישראל, על פי מספר הספורטאיות הבוגרות הרשומות בו.

האיגוד
------

האיגוד מכשיר את העתודה המקצועית של הכדורשת הישראלי בשיתוף המכללה האקדמית וינגייט (קורס מאמני כדורשת, קורס מאמני כדורשת בכירים, קורס מדריכי כדורשת, קורס שופטי כדורשת וקורס רשמים). האיגוד גם משמש כרגולטור בכל הנוגע לחוקת הכדורשת ומפיק את טורניר הכדורשת הבינלאומי באילת בכל שנה במרץ.

ענף הכדורשת אינו מוכר על ידי הממסד הישראלי כענף ספורט נתמך, אך המדינה (באמצעות רשם העמותות ומנהל התרבות והספורט), הכירה בעמותה כארגון הגג של פעילות הכדורשת בישראל הפועל כאיגוד לכל דבר ועניין.

ליגות איגוד הכדורשת
-------------------

ליגות האיגוד מחולקות ומאורגנות על פי קריטריונים שונים:

* על פי רמת משחק - ליגה ארצית, ליגה לאומית וליגת על.
* מחוזות גאוגרפים - מחוז צפון, גליל, עמק יזרעאל, מרכז, שרון, פולג, שבעת הכוכבים, דן, דרום, לכיש, שפלה, אפק, גלבוע ומחוז מודיעין.
* פורמטים - ליגות עירוניות, ליגות אזוריות, ליגות ארציות.
* גילאים - ליגות נשים וליגת נערות.

שיתופי פעולה
------------

איגוד הכדורשת פועל בשיתוף פעולה עם מכבי ישראל, מכבי העולמית, עיריות, רשויות מקומיות, מתנ"סים, איגוד הכדורעף, אתנה, מנהל התרבות והספורט, עמותות ספורט, התאחדות איל"ת ועוד.

אירועים
-------

פעילותו המרכזית של האיגוד היא הפעלת ליגות הכדורשת הישראליות וניהולן השוטף והמקצועי, ובמהלך העונה הוא מקיים אירועים נוספים, כגון טורנירים בחגים, קייטנות, אירועי כדורשת על הדשא, על חופי הים ועוד.

הטורניר המרכזי של האיגוד הוא טורניר הכדורשת הבינלאומי באילת. הטורניר מתקיים משנת 2010 והוא אירוע ספורט הנשים הגדול ביותר בישראל. במהלך הטורניר מתקיים גם כנס הכדורשת הבינלאומי, בהשתתפות משלחות מקצועיות מהעולם.

ענף הכדורשת מיוצא לחו"ל על ידי האיגוד הישראלי - ובשיתוף פעולה עם מכבי העולמי, ה-JCC וארגון corporate games העולמי. עם התרחבות הפעילות התקיימו מספר טורנירים בינלאומיים - באילת, בבוקרשט, בבוסטון, לאס וגאס, מונטנגרו וקנדה.

כדורשת נערות
------------

האיגוד מפעיל ליגת נערות לגלאי חטיבת הביניים והתיכון ומשתף פעולה באירועים ארציים בהשתתפות עשרות קבוצות, כגון אולימפיאדת הילדים, וספורטירשת.

תרומה לקהילה
------------

* סיירת כדורשת - פועלת בכל מקום ומפיצה את המשחק ללא תשלום. בשרון ובשומרון, בצפון ובדרום, בדגש על הפריפריה ואוכלוסיות מוחלשות.
* קבוצות ייחודיות - קבוצת ח-רשת (חירשות המשתלבות בליגה הסדירה), הרשות הפלסטינית (בשת"פ עם מרכז פרס לשלום).
* אירועים ייחודיים - טורניר אפרת (לזכר אפרת ארניאס) להגברת המודעות לבטיחות בדרכים בשיתוף העמותה לזכרה.
* שת"פ עם עמותות - בית קידר רעננה, העמותה להעלאת המודעות לאלימות מינית במשפחה (עם חברת רונית רפאל) ועוד.
* קורס מאמנים בצה"ל - הכשרת מדריכים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר איגוד הכדורשת הישראלי
* אתר איגוד הכדורשת הבינלאומי
* דף הפייסבוק של האיגוד בעברית
* דף הפייסבוק של האיגוד באנגלית
שני פרטי בוריהאינה עוקבים אחרי נקבת תאוסודון וגורה.
**בוריהאינה** (שם מדעי: ***Borhyaena***; מילולית: "צבוע מחוזק") הוא סוג נכחדשל יונק ממשפחת הבוריהאיניים שבסדרת הספרסודונטה, אשר חי בתחילת תקופת המיוקן לפני 17.5-15.5 מיליון שנה באמריקה הדרומית. מאובניו התגלו במספר תצורות בפטגוניה שבארגנטינה וצ'ילה ותוארו לראשונה ב-1887.

הבוריהאינה היה טורף-ראשי באמריקה הדרומית הקדומה, עקב מבנה לסתותיו החזקות ושרירי הראש והצוואר הגדולים שדמו לאלה של צבוע נקוד. הוא הגיע לגובה 50 ס"מ ולמשקל משוער של 23-65 ק"ג וכנראה יכל לנוע במהירות במישורים, אך קצת פחות טוב מזאבים והיה בעל טפרים חצי-נשלפים וזנב ארוך מאחוריו. ייתכן שהוא הסתמך על ציד ממארב או שניזון בעיקר מנבלות.

יצור זה כנראה צד לבד או בקבוצות קטנות טרף אשר חי במישורים הקדומים כמו דלשינאים שונים, דמויי קביה ומינים קטנים של מרידיונגולטיים. כל אלה נכחדו לאחר ההחלפה האמריקאית הגדולה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בוריהאינה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
הרב **שמואל אלעלוף** (ה'תרכ"ח, 1868 - י"ז באלול ה'תרצ"ג, 8 בספטמבר 1933) היה מראשי ועד העדה המערבית בירושלים ועסקן ופעיל ציבורי למען הקהילה היהודית בארץ ישראל ובמדינות נוספות.

ביוגרפיה
--------

נולד בפאס שבמרוקו בשנת 1868 לרב שלמה ב"ר שמואל, ושמחה, בשנת 1883, כשמלאו לו 15 שנים, הוא עלה עם הוריו ומשפחתו לירושלים, שם השתקעו ורכשו שם מספר בתים. כן רכשו בתים בחיפה, והיו מראשי הבונים היהודים בשתי הערים הללו.

### פעילות ציבורית

עוד בצעירותו עסק הרב אלעלוף בענייני הציבור, אך את רוב זמנו הקדיש ללימוד תורה ולמעשי חסד וצדקה רבים בירושלים. למרות היותו צעיר, השתלב מהרה בין אנשי ועד העדה המערבית בירושלים ועסק שנים רבות בוועד העדה. הוא נמנה בין המייסדים של תלמוד התורה וחברת ″חסד ואמת″ יחד עם הרב מסעוד חי בן שמעון והרב יעקב בן עטר.

עוד היה הרב אלעלוף חבר בוועד המאוחד לתמיכה האמריקנית תחת ראשות הקונסול האמריקני ד"ר אוטיס אלן גלייזברוק אשר נוסד על ידי עסקני הציבור היהודי ושלח כספים ליהודי ארץ ישראל.

מלבד עבודתו בוועד העדה, הוא סייע רבות בהקמתם של מוסדות רבים, ושנים רבות היה נציגם של עדות הספרדים בטבריה ובצפת.

עוד היה שותף בהדפסת חיבורים רבים בירושלים, ובעיקר של רבני מרוקו, ביניהם הספרים "קרני ראם" ו"פעמוני זהב", של הרב רפאל אנקווה, וכן את הספר "אשר לשלמה" של הרב שלמה אבן דנאן. עוד הדפיס גם את הספר "מנחת כהן", של הרב יוסף חיים הכהן. בנוסף, עסק בהגהת הספרים.

באפריל 1920, במסגרת פעילותו בקהילה הספרדית, התמודד אלעלוף ברשימת העדה הספרדית לאספת הנבחרים הראשונה ונבחר לאחד מחבריה.

נפטר ב-8 בספטמבר 1933 בירושלים, ונקבר בבית הקברות היהודי בהר הזיתים. מצבתו ומצבת משפחתו הושחתו בידי הצבא הירדני, אך נוסח מצבתו תועד בספרים.

חיים אישיים
-----------

הרב אלעלוף נישא לדבורה בוליסה ולהם נולדו שישה שני בנים וארבע בנות.

לקריאה נוספת
------------

* **חכמי המערב בירושלים**, שלמה דיין, ירושלים תשנ"ב עמוד 401
* **חצרות בעיר העתיקה**, יעקב אלעזר, עמוד 146

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסף בן נאים, **מלכי רבנן**, ה'תרצ'א (1931), עמ' קיח/2, ערך, שלמה אלעלוף בר שמואל
2. ↑  אברהם אלמאליח, ר' שמואל אלעלוף ז'ל, **דאר היום**, 18 ספטמבר 1933⁩, עמ' 3
3. ↑  שבתי זכריה, יד, **מרכז ההשכלה הירושלמי**, ירושלים: ששר, 1996, עמ' 107
4. ↑  גאון, משה דוד, **יהודי המזרח בארץ ישראל**, כרך ב', עמ' 82
5. ↑  רפאל אנקאווא, **קרני ראם**, תר'עׁׁ (1910), עמ' 1
6. ↑  רפאל אנקאווא, **פעמוני זהב**, תרע'ב (1912), עמ' 1
7. ↑  אבן דנאן, שלמה בן משה,, **אשר לשלמה**, תרס'ו, עמ' 1
8. ↑  יוסף חיים הכהן, **מנחת כהן**, תרס'ב (1902), עמ' 1
9. ↑  שלמה דיין, **חכמי המערב בירושלים**, ה'תשנ'ב, עמ' 403
10. ↑  אלעלוף בוליסה דבורה, באתר חברה קדישא לעדות הספרדים, גוש: מעורבת 8 שורה: 52 מקום: 82, הר המנוחות ירושלים
עמוד ההתפרצות ב-29 בדצמבר 2013
**סן מיגל** (בספרדית: **Volcán de San Miguel Bosotlan**) וגם **צ'אפארסטיקֶה** (**Chaparrastique** - "אדמה חמה גוצה" בשפת הלנקה (אנ')) הוא הר געש שכבתי פעיל במחוז סן מיגל (San Miguel) כ־11 קילומטרים דרומית מערבית לעיר סן מיגל במזרח אל סלוודור. הר הגעש הוא בין הרי הגעש הפעילים ביותר באל סלוודור.

תיאור
-----

סן מיגל הוא הר געש בזלתי-אנדזיטי בצורת חרוט סימטרי קטום המתנשא מקרוב לגובה פני הים לגובה של 2,310 והוא לכן אחד מתוואי הנוף הבולטים באל סלוודור. על מדרונות ההר נטועים מטעי קפה ואגבה וחי עליהם תת-מין אנדמי של טוקן *Aulacorhynchus prasinus volcanius*. חלקו העליון של ההר נטול צמחייה. הפסגה היא מכלול של לועות, שעברו שינויים תכופים במהלך ההתפרצויות השונות, כשקוטר הלוע המרכזי הוא 800 מטרים. מאז הקמת היישוב סן מיגל ב-1530, תועדו שמונה פעמים קילוחי לבה מסדקים רדיאליים שעל הפסגה, בהם כאלו שהגיעו מעבר לבסיס ההר בצפון, בצפון מזרח ובדרום מזרח. קילוחי הלבה במדרון הדרום-מערבי הם הגדולים ביותר ויצרו שדות לבה שעליהם צמחייה דלילה. מיקומם של לועות המשנה הפעילים השתנה במהלך השנים והם נוצרו בכל התפרצות במקום גבוה יותר על המדרונות, כשמקורן של ההתפרצויות האחרונות הוא מהלוע המרכזי.

הר הגעש הוא אחד מששת הרי הגעש הפעילים ביותר באל-סלוודור. ב-300 השנים האחרונות תועדו לפחות 26 התפרצויות געשיות. ההתפרצות העזה ביותר הייתה ב-1787.

### ההתפרצות של 2014-2013

מאז ה-13 בדצמבר 2013 התגברה הפעילות הסייסמית בהר. על פי הדיווח של משרד לאיכות הסביבה התפרץ ההר לאחר שהיה רדום במשך 37 שנים ביום ראשון ה-29 בדצמבר 2013 בשעה 10:30 (זמן מקומי). עמוד ההתפרצות של גז ואפר הגיע לגובה 5 קילומטרים, ובשל האפר בוטלו 33 טיסות משדה התעופה של הבירה סן סלוודור.

זמנית הוגדר אזור אסור סביב הר הגעש. 2,000 תושבים פונו מרדיוס של 3 קילומטרים סביב הר הגעש. ב-1 בינואר 2014 התרחשו כמה אירועי התפרצות שבהם תועדו פליטה מוגברת של גופרית דו-חמצנית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הר הגעש סן מיגל** בוויקישיתוף
* Thousands in El Salvador flee erupting Chaparrastique volcano כתבה ב-BBC מ-29 בדצמבר 2013

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  San Miguel אתר Global Volcanism Program
2. ↑  Eruption of San Miguel, El Salvador באתר NASA Earth Observatory, ינואר 2016

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 150103110
* WorldCat: lccn-n81018963

 |
**איגואנת צווארון מלגשית** (שם מדעי: *Oplurus cuvieri*) היא מין של לטאה קוצנית מקבוצת דמויי איגואנות החיה באי מדגסקר. ללטאה זו "קולר" סביב הצוואר וזנב קשקשי וקוצני. זהו המין הגדול ביותר בסוגו.

מאפיינים
--------

זוהי לטאה דמוית-איגואנה (אך לא איגואנה אמיתית) המגיעה לאורך 35 ס"מ בממוצע והיא בעלת זנב וגפיים קוצניים וגדולים עם ראש מעוגל, עיניים בולטות וכתומות. הגוף בצבע כתום בהיר ועליו פסים אפורים. הנקבות הקטנות מהזכרים, בעלי צבעים חומים. הנקבות מטילות ביצים לאחר הזדווגות קצרה וממרות להטיל אותם באדמה במקום מוסתר.

הלטאה חיה רק ביערות שונים (יערות גשם, קוצניים ונשירים) ובאזורים סלעיים במדגסקר ובאיי קומורו. היא מגושמת ומתחממת על גבי סלעים בשמש. לתזונתה היא טורפת יצורים קטנים יותר כמו חרקים ולטאות קטנות. 

ישנם שני תת-מינים:

* *Oplurus cuvieri cuvieri* - החיה במדגסקר
* *Oplurus cuvieri comorensis* - החיה באי קומורו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איגואנת צווארון מלגשית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  איגואנת צווארון מלגשית באתר הרשימה האדומה של IUCN
אין תמונה חופשית
הרב **שמואל אליהו הלוי קהאן** (כ"א בשבט תרמ"ט, 23 בינואר 1889 - תש"א, 1941) היה רבן של קרוגלה, סטארדרוג ואורלה שבבלארוס. גיסו של החזון איש.

קורותיו
-------

נולד בדוקור לראשה-גולדה ולשלום קהאן, חסיד חב"ד. בהיותו בן שתים עשרה נסע למינסק, שם למד בישיבתו של הרב חיים שלמה גולובנציץ. כעבור זמן עבר ללמוד בישיבת שקלוב אצל הרב פסח פרוסקין, ומשם עבר לישיבת סלובודקה. בשנת תר"ע, בהיותו בחור בן עשרים ואחת, פרסם מחידושי תורתו בקובץ התורני "יגדיל תורה", שיצא בסלוצק בעריכתו של הרב איסר זלמן מלצר והרב משה בנימין טומשוב (מבי"ט). הרב מלצר גם הסמיכו לרבנות והעניק לו היתר הוראה. 

במשך תקופה שהה בכווידאן שליד וילנה ולמד בחברותא עם החזון איש. החזון איש שידך לו את אחותו בדאנה, ונישואיהם התקיימו בשנת תרע"ד בקוסובה, בה כיהן ברבנות חותנו הרב שמריהו יוסף קרליץ.

לאחר נישואיו כיהן כרבה של קרוגלה. בשנת תרע"ז עבר לכהן כרב העיירה סטארדרוד שליד סלוצק, וכעבור שנה התמנה לכהן כרבה של הקהילה החסידית של אורצ'ה הסמוכה. כשנפטר עמיתו הרב של קהילת המתנגדים, החליטו בני העיר למנות את הרב קהאן לרב יחיד של כל קהילות העיר. הוא כיהן ברבנות למעלה מעשרים שנה, עד להרצחו במלחמת העולם השנייה.

לקריאה נוספת
------------

* **רבי שמואל־אליהו הלוי קאהן - תורתו אומנתו**, בתוך: פאר הדור: פרקים ממסכת חייו ויצירתו של... רבי אברהם ישעיהו קרליץ... בני ברק תשכ"ז, עמ' קטז-קכא.