recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
המונח "דייוויד מרטין" מפנה לכאן. לערך העוסק בעיתונאי אמריקאי, ראו דייוויד מרטין (עיתונאי).

דיוקנו של בנג'מין פרנקלין מעשה ידי מרטין משנת 1767. הדיוקן מוצג כיום בבית הלבן.
**דייוויד מרטין** (באנגלית: **David Martin**;‏ 1 באפריל 1737 – 30 בדצמבר 1797) היה אמן סקוטי. מרטין נולד בפיף שבסקוטלנד, למד אמנות בלונדון ובאיטליה וזכה להצלחה רבה כאמן דיוקנאות.

קורות חיים
----------

דייוויד מרטין נולד באנסטרותר, בפיף שבסקוטלנד, והיה הבכור מבין חמשת ילדיהם של ג'ון מרטין (1700 - 1772), מורה העיירה ושל מרי בוייבק (1702 - 1783), אשתו השנייה של ג'ון.

מרטין למד אמנות למד תחת אמן הדיוקנאות אלן רמזי ואף התלווה אליו בעת שרמזי ביקר באיטליה בשנים 1756–1757. לאחר שובו לאנגליה מרטין למד באקדמיית סנט מרטינז ליין (St Martin's Lane Academy) שבלונדון בה קיבל מלגת לימודים בין השנים 1759–1761. לאחר לימודיו מרטין הצטרף לסטודיו של רמזי וסייע לו בציור דיוקני ההכתרה של המלך ג'ורג' השלישי ורעייתו שארלוט ממקלנבורג-שטרליץ.

מרטין פתח סטודיו משלו בשנת 1767, ובאותה שנה צייר את הדיוקן העצמי שלו, המוצג כיום בגלריה הלאומית של סקוטלנד.

מרטין צייר למעלה מ-300 דיוקנאות, בין הידועים שבהם הוא דיוקנו של בנג'מין פרנקלין שצויר בשנת 1767 המוצג כיום בבית הלבן שבוושינגטון די. סי.. דיוקנות ידועים נוספים שצייר הם דיוקנותיהם של הכימאי ג'וזף בלק (משנת 1787, מוצג כיום בגלריית הדיוקנאות הלאומית של סקוטלנד), של הפילוסוף דייוויד יום (משנת 1770) ושל ברברה גריי (משנת 1787).

ב-20 ביולי 1771 נשא מרטין לאישה את אן היל (1743 - 1775). שלושת ילדיהם נפטרו בינקותם.

מרטין הציג מספר תערוכות של יצירותיו בין השנים 1765–1777 וכן בתערוכות של האקדמיה המלכותית לאמנויות בשנים 1779 ו-1790.

מרטין היה הגזבר של אגודת האמנים ועמד בראשה בין השנים 1772–1777.

בשנת 1780 שב מרטין לאדינבורו, ובשנת 1785 מונה לצייר הדיוקנאות הראשית של ג'ורג' הרביעי אשר היה באותה עת הנסיך מוויילס.

מרטין נפטר ב-30 בדצמבר 1797 בביתו שבאדינבורו, ונקבר בחצר כנסיית ליית' סאות' (Leith South) ב-3 בינואר 1798.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דייוויד מרטין** בוויקישיתוף
* יצירותיו בגלריית הדיוקנאות הלאומית שבלונדון
* יצירותיו המוצגות בגלריה הלאומית של סקוטלנד
* קורות חיים
* קורות חיים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 128768533
* ISNI: 0000 0001 1585 7080
* KulturNav: d4c805c0-8579-47e5-8e12-bae49c9b050e
* LCCN: nr90005694
* RERO: 02-A018145978
* RKD: 52914
* ULAN: 500018799
* VIAF: 2316665
* WorldCat: lccn-nr90005694

 |
**משתנה היברידי**, בקריפטוגרפיה, הוא שיטת הוכחה שנועדה להוכיח ששתי התפלגויות הן דומות (בלתי ניתנות להבחנה חישובית). השיטה הוצגה לראשונה על ידי שפי גולדווסר וסילביו מיקאלי

מבוא
----

לרוב, כשרוצים להוכיח שאם טענה מסוימת היא נכונה עבור קבוצת המספרים הטבעיים (או חלק ממנה) משתמשים בשיטות כמו אינדוקציה. במדעי המחשב בכלל ובקריפטוגרפיה בפרט, הוכחות באינדוקציה עשויות לא לעבוד, מכיוון שאנחנו מתייחסים גם לזמן הבניה, ולא רק לנכונותה. 

### דוגמה

נניח שיש לנו יצרן פסאודו אקראי הממפה קלט מאורך n ביטים לאורך n+1 ביטים. נרצה להוכיח שקיים יצרן שממפה קלט מאורך n ביטים לאורך 2n ביטים.
בסיס האינדוקציה - קיום יצרן בטוח מ-n ל-n+1

צעד האינדוקציה - אם קיים יצרן {\displaystyle G\_{k}} הממפה מ-k ל-k+1 (עבור k > n) אזי קיים יצרן הממפה מ-k ל-k+2

בנייה עבור קלט {\displaystyle s\_{0}} באורך n

1. נסמן: {\displaystyle \sigma \_{i},s\_{i}=G(s\_{i-1})}, כאשר {\displaystyle |\sigma \_{i}|=1}.
2. נחזור על התהליך למעלה k+2 פעמים, ונקבל {\displaystyle (\sigma \_{1},...\sigma \_{k+2})}
3. נחזיר את הווקטור {\displaystyle (\sigma \_{1},...\sigma \_{k+2})}

אם נבדוק נראה שאכן זו בנייה בטוחה. אך הבעיה שונה.

בדוגמה זו קל לראות את הבעיה מיד - האינדוקציה לא מגבילה אותנו לאורך - כלומר ניתן להוציא גם אורך אקספוננציאלי. אך הבעיה עמוקה עוד יותר. בצעד ה-k+1 אנחנו מפעילים את היצרן הקודם k+2 פעמים. זאת אומרת שאף על פי שכל צעד בפני עצמו הוא נכון, מתקיים ש:

{\displaystyle t(G\_{2n}(\cdot ))=2n\*t(G\_{2n-1}(\cdot ))=...\geq n^{n}\*t(G\_{n}(\cdot ))}
וזה סופר פולינומי.

הגדרה פורמלית
-------------

נרצה להראות שההתפלגויות {\displaystyle D^{1},D^{2}} אינן מובחנות חישובית, כלומר

לכל יריב A, לכל פולינום {\displaystyle p(\cdot )} ולכל n גדול דיו
{\displaystyle |\Pr[A(x\gets D^{1})=1]-\Pr[A(x\gets D^{2})=1]|<{\frac {1}{p(n)}}}
כאשר {\displaystyle x\gets D^{i}} מסמל דגימה יוניפורמית מ-{\displaystyle D^{i}}, ו-n הוא פרמטר הביטחון.

נגדיר משתנה היברידי {\displaystyle D\_{1}:=H\_{0},H\_{1},...H\_{t}:=D\_{2}} כאשר t פולינומי בפרמטר הביטחון n.
מתקיים:

{\displaystyle |\Pr[A(x\gets D\_{2})=1]-\Pr[A(x\gets D\_{1})=1]|=|\sum \_{i=1}^{n}\Pr[A(x\gets H\_{i})=1]-\Pr[A(x\gets H\_{i-1})=1]|}
ועל פי אי שוויון המשולש, הביטוי שלמעלה קטן או שווה ל-

{\displaystyle \sum \_{i=1}^{n}|\Pr[A(x\gets H\_{i})=1]-\Pr[A(x\gets H\_{i-1})=1]|}
מאחר ש-t פולינומי ב-n, ועל פי עקרון שובך היונים, אם קיים מבחין A בין {\displaystyle D\_{1},D\_{2}} עם יתרון לא זניח אז ניתן להבחין גם בין {\displaystyle H\_{i}} ל-{\displaystyle H\_{i+1}} מסוים. מכאן נובע שאם ניתן להוכיח עבור כל זוג היברידים שכנים שהם ניתנים להבחנה בהסתברות זניחה לכל היותר, אזי נובע מיד שלילת הטענה שלמעלה, כלומר זה גורר באופן מיידי שמתקיים {\displaystyle {D\_{1}}\equiv ^{c}{D\_{1}}}, כלומר ההתפלגויות ניתנות להבחנה עם יתרון זניח לכל היותר.

שימושים
-------

* הצפנה של הודעה עם n מפתחות שונים בלתי תלויים בסכימה בטוחה יוצרת הצפנה בטוחה
* אם קיים יצרן פסאודו אקראי שמרחיב את הקלט בביט אחד, אזי קיים יצרן פסאודו אקראי לכל פרמטר הרחבה {\displaystyle l(n)} פולינומי.

### דוגמה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  S. Goldwasser and S. Micali. Probabilistic Encryption. JCSS, 28(2):270–299, 1984.
2. ↑  הבניה למעלה נכונה, אך צריך להוכיח את נכונותה בזהירות עם משתנה היברידי
**דייוויד ניב** (אנגלית: **David Neave**;‏ 1883 - ?) היה כדורגלן סקוטי.

ניב נולד בעיר ארברואת' שבסקוטלנד, והחל את הקריירה שלו במועדון פורפאר אתלטיק, משם עבר למונטרוז ומשם לארברואת'. במרץ 1904 הוא היגר דרומה והצטרף למועדון וולוויץ' ארסנל שזה עתה העפיל לליגה הבכירה. הוא שיחק בעמדת הקיצוני השמאלי, ובעונתו הראשונה (1904/1905) היה מחליפם של צ'ארלי סאטרתווייט ובובי טמפלטון, והשתתף בשלושה משחקי ליגה בלבד שהראשון מביניהם היה מול סמול הית' ב-3 בדצמבר. ניב לא היה מרוצה ממצבו, ועבר ללייטון במאי 1905. אולם, בסוף השנה הוא חזר לארסנל.

בקדנציה השנייה שלו הוא זכה ליותר הצלחה, ובתחילת עונת 1906/1907 הוא כבר היה שחקן הרכב ראשון. באותה עונה הודח המועדון בחצי גמר גביע ה-FA (הפסד לשפילד ונסדיי) וסיים במקום השביעי בליגה. ניב המשיך לשחק בארסנל במשך שלוש עונות נוספות, אם כי בעונות הללו רמת המשחק התדרדרה עד כדי כך שבעונת 1909/1910 סיים המועדון במקום ה-18; באותה עונה ניב היה מלך השערים של ארסנל, אם כי מדובר היה בחמישה שערים בלבד.

באותה תקופה נאלץ ניב לחלוק את עמדת הקיצוני השמאלי עם צ'ארלס לואיס, והוא השתתף רק במחצית מהמשחקים של ארסנל בעונה זו. הוא המשיך לשחק בשתי עונות נוספות, אך ב-1912 הפך באופן מלא למחליפו של לואיס. הוא עזב את ארסנל ביולי 1912 והצטרף למרת'יר טאון. בסך הכל הוא השתתף ב-168 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 32 שערים. לא ידוע מה עלה בגורלו לאחר ששיחק במרת'יר.

לקריאה נוספת
------------

* ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (מסת"ב 1-899429-03-4)
דגן מתדרך את שחקניות מכבי בנות אשדוד
**עדני דגן** (נולד ב-12 בספטמבר 1962) הוא מאמן כדורסל ישראלי.

ביוגרפיה
--------

בתחילת שנות ה-80 אימן דגן במחלקות הנוער של הפועל תל אביב ושל מכבי פתח תקווה.

בעונת 1989/90 זכה דגן בתואר הראשון שלו עם קבוצת הכדורסל נשים של בני יהודה, לאחר ניצחון בגמר על קבוצת מכבי תל אביב 64-65. לקבוצה הייתה זו זכייה היסטורית בגביע המדינה.

שנה לאחר מכן, עבר דגן לאמן את קבוצת הכדורסל נשים של אליצור חולון, איתה זכה שלוש פעמים בדאבל (אליפות וגביע). 

בין השנים 1990-2004 הדריך עדני את מגמת הכדורסל בתיכון קריית שרת חולון, עימה זכה באליפויות לאורך השנים. הישג השיא היה בשנת 2000 כאשר זכה עם נבחרת הבנות זכתה באליפות העולם לבתי ספר תיכוניים שהתקיימה בירושלים. 

באמצע עונת 1997/98, החליף את מאיר קמינסקי בקבוצת הבוגרים של הפועל תל אביב. וירד עם הקבוצה בסיום העונה לליגה השנייה. בעונה שלאחר מכן, אימן עד אמצע העונה והוחלף על ידי יאיר שרון. 

בעונת 1998/1999 ובעונת 2002/03 אימן דגן את קבוצת הבוגרים של מכבי אשדוד. ולאחר מכן פרש מאימון למשך שלוש שנים. 

בעונת 2005/06 עבר דגן לאמן את קבוצת הבוגרים של אליצור נווה-דוד רמלה. בעונת 2008/09 הוא זכה בגביע המדינה עם קבוצת הכדורסל לנשים של מכבי רמת חן לאחר ניצחון על אלקטרה רמת השרון 71-72. בעונת 2010/11 החל לאמן את קבוצת מכבי בנות אשדוד, ובעונה שלאחר מכן זכה דגן ב"דאבל" היסטורי עם הקבוצה. בעונת 2012/13 זכה עם מכבי בנות אשדוד בגביע נוסף. בחודש יולי 2013 עזב את הקבוצה מסיבות אישיות.

ב-24 בדצמבר 2014 מונה למאמנה של א.ס. רמת השרון.

ב-8 בינואר 2017 מונה למאמנה של קבוצת עירוני רמת גן.

ב-15 במאי 2018 מונה דגן למאמן קבוצת הנשים של מכבי רעננה.

תארים והישגים
-------------

בסך הכל זכה דגן ב-5 אליפויות וב-7 גביעי מדינה בקבוצות שונות בליגת העל בכדורסל נשים ובאליפות העולם לבתי ספר תיכוניים (ISF).

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר למנויים בלבד אריה ליבנת, עדני דגן: "אנסה לעשות משהו בחלקת האלוהים שלי", באתר הארץ, 16 באוקטובר 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  כדורסל: עדני דגן עזב את קבוצת הנשים של מכבי אשדוד, באתר וואלה!‏, 21 ביולי 2013
2. ↑  נשים: עדני דגן מונה למאמן רמת השרון, באתר וואלה!‏, 24 בדצמבר 2014
3. ↑  דובי פיק, ‏מאמן שלישי העונה: עדני דגן חתם בעירוני ר"ג, באתר ONE‏, 8 בינואר 2018
4. ↑  אור שקדי‏, נשים: קורי קאר מונה למאמן בנות הרצליה, עדני דגן במכבי רעננה, באתר וואלה!‏, 15 במאי 2018
**צרעה גרמנית** (שם מדעי: *Vespula germanica*) היא מין של צרעה חברתית.

נתונים כלליים
-------------

אורך המלכה: 16-20 מ"מ   

אורך הפועלת: 11-13 מ"מ  

אורך הזכר: 11-16 מ"מ  

צבע הגוף: צהוב ועליו כתמים שחורים   

התפתחות: גלגול מלא  

מזון: צוף פרחים, טל דבש, חרקים, חלק פגרים   

תפוצה: אירופה, אסיה, אמריקה הצפונית, צפון אפריקה   

תפוצה בארץ ישראל: במרכז ובצפון, באביב ובקיץ.

סקירה כללית
-----------

הצרעה הגרמנית בונה קן במחילה באדמה או בנקיק בין סלעים. הקן עשוי מנייר אפור שהיא מייצרת מחומר צמחי שנטחן בפיה ומעורבב ברוק.

לאחר בניית הקן מטילה המלכה ביצים בתאים השונים ומטפלת בהן עד בקיעתן וגדילתן של דור הפועלות הראשון. לאחר גמר גידולן, מטפלות הפועלות בפעילויות התחזוקה, איסוף המזון והטיפול בצאצאים. המלכה עוסקת רק בהטלת ביצים. לקראת תום העונה, מטילה המלכה כמה ביצים לא מופרות בתוך תאים גדולים יותר, ומהן מתפתחים זכרים ומלכות צעירות. כשהקן מאוכלס בצפיפות הוא יכול להגיע ל-15 קומות של תאים.

הצרעה הגרמנית חובבת טל דבש שמפרישות כנימות היושבות על גזעי עץ השקד וענפיו. היא חובבת גם בשר ואוכלת גם את הכנימות עצמן. היא נמשכת גם לפגרים וטורפת גם את הזבובאים המגיעים אליהם.

עקיצת הצרעה מכאיבה מאוד אך אינה מסוכנת לבני אדם שאינם רגישים במיוחד לארס הצרעה. עקיצתן של כמה צרעות עלולה לגרום להלם אנפילקטי. כאשר נעקץ ילד קטן או אדם קשיש מומלץ לפנות לרופא.

מלכה
פועלות בפתח הקן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צרעה גרמנית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
שער הבורסקאים וסביבתו
**שער הבורסקאים** (או פשפש הבורסקאים) הוא שמו של שער צלבני קדום בחומות ירושלים, ששכן בסמוך לשער האשפות של ימינו, בדרום-מזרח העיר העתיקה.

שער הבורסקאים שכן בנקודה הנמוכה ביותר בירושלים, במקום בו מתנקז הגיא המרכזי אל מחוץ לעיר, ומתחבר לנחל קדרון. לאורך השנים היה זה האזור המוזנח והעני ביותר בעיר, ששימש כנראה כבר בימי בית המקדש השני כמקום בעלי מלאכה ומגדלי צאן.

באזור זה שכן בתקופה הצלבנית שוק בשר, ולצדו פעלו הבורסקאים - מעבדי העורות. ייתכן שהסיבה למושבם דווקא כאן הוא בשל העובדה שמי הגשמים, שזרמו בטירופיאון, סייעו לקצבים ולבורסקאים לשטוף את הלכלוך הרב שנגרם כתוצאה מהעיסוק בבשר ובעורות. שער הבורסקאים עצמו שימש כמוצא מי הניקוי אל מחוץ לעיר.

זיהוי הפשפש
-----------

בחפירות ארכאולוגיות שנערכו על ידי בנימין מזר ומאיר בן דב לאחר מלחמת ששת הימים, נחשף מגדל שמירה מן התקופה האיובית, המאוחרת בכמאה שנה לתקופה הצלבנית. למרות זאת, זיהה בן דב את השער למגדל כשער הבורסקאים הצלבני, והשם דבק בו, ואף מופיע במפות העיר העתיקה. המתנגדים לזיהוי זה (הארכאולוג דן בהט למשל), טוענים כי יש לחפש את שער הבורסקאים הצלבני במרחק של כ-50–100 מטרים צפונה למגדל האיובי הקיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שער הבורסקאים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  יהושע פראוור, ירושלים בתקופה הצלבנית
**רוי מאסי** (באנגלית: **Roy Massey**; נולד ב-10 בספטמבר 1943) הוא מאמן כדורגל אנגלי, וכדורגלן עבר.

קריירה
------

רוי מאסי החל לשחק כדורגל ב-1964. הוא שיחק כחלוץ מרכזי בקבוצות רוטרהאם יונייטד (עד 1967), לייטון אוריינט (בשנים 1967–1969), שם הבקיע 13 שערים, ובקולצ'סטר יונייטד (11 שערים). ב-1971 פרש מכדורגל עקב פציעה בברך.

לאחר פרישתו התמנה למאמן ולמנהל האקדמיה למצוינות של מועדון הכדורגל נוריץ' סיטי, וב-1999 התמנה למנהל האקדמיה של ארסנל. מאסי שימש כמנהל האקדמיה של ארסנל במשך 16 שנים, שם פעל בשיתוף פעולה עם ליאם בריידי וארסן ונגר לפיתוח הכישרונות הצעירים של מועדון הכדורגל של ארסנל.
במהלך תפקידו כמנהל האקדמיה, הוא הכשיר את השחקנים סטיוארט טיילור (אנ'), סטיב סידוול, ניקולאס בנטלי ואחרים.

רוי מאסי גדל במשפחה של כדורגלנים. סבו, ג'יימס מאסי, היה שוער בקבוצות דנצ'סטר רוברס ושפילד ונסדיי בסוף המאה התשע עשרה ותחילת המאה העשרים.

פעילות חינוכית
--------------

בספרה של חוקרת הספורט ד"ר שלומית גיא, "אימפריה: איך המציאה אנגליה את הכדורגל מחדש" מתוארת דרכו החינוכית של רוי מאסי לקידום ילדים ולמניעת אלימות. בין הכללים המנחים להכשרת ילדים-ספורטאים, שמאסי סייע בהגדרתם, ניתן למנות:

* ביטול הליגות לילדים, ומעבר של כל מחלקות הילדים למודל של משחקים חובבנים. זאת כדי לאפשר לילדים ללמוד, לתרגל ולעשות טעויות ללא חשש מהתוצאות.
* קיום חדרי לימוד במועדון, והקפדה שכל שחקן יהיה תלמיד טוב בבית הספר, במקביל להצלחתו כשחקן כדורגל.
* בכל משחק משותפים כל השחקנים, בלי קשר ישיר לתרומתם למשחק.
* שחקני כדורגל מקצועיים הם דמויות לחיקוי, ועל כן תהליכי ההכשרה באקדמיה עוסקים גם בערכים ובהיבטים מוסריים של החיים החברתיים.
* כל משחק נפתח ומסתיים בלחיצת ידיים של כל שחקן לכל שחקן בקבוצה היריבה.
* אי-לגיטימציה לאלימות
* ההורים הם חלק מסביבתו של הילד, ולכן ההכשרה באקדמיה כוללת גם הכשרה והסברה להורים.

לקריאה נוספת
------------

* שלומית גיא, *אימפריה: איך המציאה אנגליה את הכדורגל מחדש*, הוצאת רסיס נהרה, מהדורה שנייה: 2017 (יועץ מקצועי:אבי מלר)

קישורים חיצוניים
----------------

* רוי מאסי, באתר אקדמיית ארסנל (באנגלית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"רוי מאסי"**.
**דניאל דידאבי** (בגרמנית: **Daniel Didavi**, נולד ב-21 בפברואר 1990 בנורטינגן שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת הקשר.

קריירת מועדונים
---------------

דידאבי שיחק כנער במועדון הכדורגל של נורטינגן עיר הולדתו, ובשטוטגרט. בשנת 2008 החל דידאבי לשחק בקבוצת המילואים של שטוטגרט, וביולי 2009 קודם לקבוצה הבכירה, כשמקביל המשיך לשחק בקבוצת המילואים. ביולי 2011 הושאל דידאבי לנירנברג, ששיחקה אז בבונדסליגה תחת שרביטו של המאמן דיטר הקינג. דידאבי הבקיע בעונת ההשאלה תשעה שערים, שמונה מתוכם בחצי השני של העונה, וסייע לנירנברג לסיים במקום העשירי בבונדסליגה. בתום עונת ההשאלה חזר לשטוטגרט, והאריך את חוזהו עד לשנת 2016. דידאבי הרבה לסבול מפציעות בשלוש העונות הבאות, אך חזר בשלבי ההכרעה של עונות 2013/14 ו-2014/15 על מנת להציל את שטוטגרט מירידה אל הבונדסליגה השנייה. בעונת 2015/16 הבקיע דידאבי 13 שערי ליגה, אך לא הצליח למנוע את נשירת שטוטגרט לבונדסליגה השנייה, לראשונה מזה 39 שנים.

ב-5 באפריל 2016, וולפסבורג הכריזו על החתמתו של דידאבי לחוזה עד שנת 2021, לאחר שירד ליגה עם שטוטגרט. בעונת הבכורה שלו בוולפסבורג, הבקיע דידאבי ארבעה שערי ליגה ב-18 הופעות, וסיים עם הקבוצה במקום ה-16 שהוביל לצמד משחקי הישרדות מול איינטרכט בראונשווייג שסיימה במקום השלישי בבונדסליגה השנייה. וולפסבורג ודידאבי ניצחו בשני המשחקים בתוצאה הזהה 0–1 ונשארו בבונדסליגה. בעונת 2017/18 דידאבי הבקיע שמונה שערי ליגה ב-30 הופעות לטובת וולפסבורג, ושוב סיים עמה במקום ה-16 המוביל למבחנים, בהם גברה וולפסבורג בתוצאות 1–3 ו-0–1 על הולשטיין קיל ונשארה לעונה נוספת בבונדסליגה.

ב-29 ביוני 2018 חזר דידאבי לשטוטגרט, שהספיקה מאז שעזב לחזור לבונדסליגה, וחתם לשלוש שנים. דידאבי רשם עונת בכורה מאכזבת, בה הבקיע שני שערי ליגה ב-20 הופעות, וירד ליגה עם הקבוצה לאחר שסיים עמה במקום ה-16 והפסיד עמה במבחני ההישרדות לאוניון ברלין.

קריירה בינלאומית
----------------

דידאבי שיחק בכל נבחרות גרמניה הצעירות, ולזכותו חמש הופעות בנבחרת גרמניה עד גיל 21, בהן הבקיע שער אחד. עם זאת, דידאבי טרם זומן לנבחרת גרמניה הבכירה, נכון לינואר 2017.

חיים אישיים
-----------

אביו של דידאבי נולד ברפובליקת דהומיי, כיום בנין, והיגר לגרמניה. אמו של דידאבי גרמניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דניאל דידאבי** בוויקישיתוף
* דניאל דידאבי, ברשת החברתית פייסבוק
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
רבי **אליהו ישראל** (תע"ה, 1715 - תקמ"ד, 1 בפברואר 1784) היה שד"ר, רב, אב בית דין באלכסנדריה שבמצרים ובירושלים.

תולדות חייו
-----------

רבי אליהו נולד בשנת תע"ה, 1715 ככל הנראה ברודוס, לרבי משה שהיה רבה הראשי של רודוס. בשנת תק"ד, 1744 עלה רבי אליהו לארץ ישראל והגיע לירושלים, למד בישיבת חסד לאברהם ובנין שלמה, הקים בית כנסת והיה חברותא לחיד"א. בשנת תקכ"ג, 1763 יצא רבי אליהו, כאחיו ר' חיים, לשליחות (שד"ר) בתחילה נסע למצרים ולאחר מכן יצא לשליחות באירופה ושם סבב בערים רבות ובהן: ונציה, ליבורנו, אמסטרדם, בורדו, פרנקפורט. בימי שליחותו כתב רבי אליהו על המצוקה הרוחנית הקשה שבה נמצאו הערים אליהן הגיע עד כי ספרי קודש כגון: גמרא וספרי הלכה לא היו מצויים. בשנת תקכ"ט, 1769, הגיע רבי אליהו לרודוס ובשנת תקל"ב, 1772, עבר לאלכסנדריה שבמצרים. כעבור שנה התמנה לדיין ולאב בית הדין של אלכסנדריה, תפקיד שבו כיהן עד ימי מותו. בתקופת כהונתו שימש גם כדרשן וכך אמר לבני קהילתו בדרשה לשבת תשובה (מספרו "שני אליהו", דרוש ט"ו, דף נ"ב.) 

> 
> נאמן הדיין כי לבי כאש בוער מראות ברע אלו הדברים אשר לא יעשו ואיני יכול לסבול עוד ולא אוכל שאת... וכבר עלה בדעתי שלא לדבר שום תוכחה כי כבר יצאתי ידי חובה כמה פעמים אכן לאהבת הקהל הקדוש חוזרני להזהיר אתכם למען תעזבו את המדות הרעות
> 
> 
> 
> 

נפטר בט' בשבט, בשנת תקמ"ד, 1 בפברואר 1784, ונקבר באלכסנדריה.

ספריו
-----

רבי אליהו כתב ספרים רבים אך רובם נשארו בכתב יד, חלקם מוזכרים בספריו ובספרי בנו רבי ידידיה שלמה ישראל שהודפסו, בהם: "דבר המלך" - על הלכות מאכלות אסורות לרמב"ם, "צפחת אליהו" - חידושים על פרשיות השבוע, "כיסא אליהו" - על ספר התרומה לרבי ברוך מגרמייזא, "מזבח אליהו" - על מסכת גיטין, "אזור אליהו" - על ספר מקח וממכר לרב האי גאון, "מערת אליהו" - על מאמר תיקון סופרים לרשב"ץ, "נחל אליהו", "דבר אליהו", ו"דרושים נחמדים".

### ספרים שהודפסו

רבי אליהו לא זכה לראות את ספריו יוצאים לאור, רק אחרי מותו ערך בנו, רבי ידידיה שלמה, את ספריו והביא אותם לדפוס לאחר עמל רב על העריכה ועל גיוס כספי ההדפסה.

* **קול אליהו** - שו"ת בשני חלקים על ארבעת חלקי השולחן ערוך, חלק א' נדפס בליבורנו בשנת תקנ"ב, 1792, חלק ב' נדפס בליבורנו בשנת תקס"ז, 1807, בחלק ב' צורף גם שו"ת "מחנה ישראל".
* **שני אליהו** - כ"ה דרושים לשבתות וחגים, שדרש באלכסנדריה בין השנים תקל"ג, 1773 - תקמ"ד, 1784, נדפס בליבורנו בשנת תקס"ו, 1806. בספר זה נכלל גם קונטרס "ארעא דישראל".
* **כסא אליהו** - חידושי דינים על ספר הטור. נדפס בשנת תקע"א, 1811, ובהדפסה חוזרת בשנת תש"ס, 2000.
* **אדרת אליהו** - חידושים וביאורים על הסמ"ג והרא"ם, נכתב בירושלים בשנת תקי"א, 1751, ונדפס בליבורנו בשנת תקפ"ח, 1828.
* **עוגת אליהו** - שו"ת וביאורי סוגיות הלכתיות, נדפס בליבורנו בשנת תק"צ, 1830.

| תקופת חייו של הרב אליהו ישראל על ציר הזמן |
| --- |
| 
ציר הזמןציר הזמן

 |

קישורים חיצוניים
----------------

* אליהו בן משה ישראל (נפטר 1784), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307524305171
* LCCN: nr91038278
* NTA: 297305328
* VIAF: 58939658
* WorldCat: viaf-58939658

 |
**סטניסלב ויטקביץ'** (פולנית: **Stanisław Witkiewicz**‏; 8 במאי 1851 – 5 בספטמבר 1915) היה צייר פולני, תאורטיקן אמנות ואדריכל חובב, ידוע ביצירתו "סגנון זאקופנה".

ביוגרפיה
--------

ויטקייביץ' נולד ב-Poszawsze (פו') בסמוגיטיה (ליטא של ימינו) בארצות חבר העמים הפולני-ליטאי בתקופת החלוקה, שנשלטה באותה תקופה על ידי האימפריה הרוסית.

כנער, בילה כמה שנים בטומסק הסיבירית, לשם הוגלו הוריו ושני אחיו הגדולים על תמיכתם במרד ינואר. הוא למד באקדמיה לאמנויות בסנקט פטרבורג (1868–1871) והמשיך את לימודיו במינכן (1872–1875). במהלך שהותו במינכן התיידד עם הציירים אלכסנדר גרימסקי, יוזף חלמונסקי והנריק סימירדזקי.

בשנת 1875 עבר לוורשה והקים סדנא לציור במלון אירופייסקי. בשנת 1884 נישא למריה פייטרצקביץ'. לזוג נולד בן, סטניסלב איגנסי. הסנדקית של הבן הייתה השחקנית הלנה מודג'סקה.

בשנים 1884–1887 עבד ויטקביץ' כמנהל האמנותי של שבועון "Wędrowiec", שעבורו כתב סדרת מאמרים הנוגעים לערכים של יצירת אמנות ולתפקיד מבקרי האמנות (פורסם בצורת ספר ב־1891 וב־1899). בשנת 1887 מילא את אותו תפקיד במגזין "קלוסי".

בשנת 1886 ביקר בזאקופנה לראשונה. הוא התלהב מהנוף ההרי, מרמות פודל בדרום פולין, ומסורות העם שלהם. שאיפתו הייתה ליצור סגנון לאומי פולני באמצעות מיצוי של הצורות והצבעים מכל מגוון האמנות האדריכלית והדקורטיבית שבהרים.

הוא גיבש את סגנון זאקופנה (הידוע גם כסגנון ויטקביץ') בארכיטקטורה, ובו תכנן בתים וחללי פנים עבור פולנים בעלי נטייה אמנותית. הוא היה קשור מאוד לזאקופנה וקידם אותה בקהילת האמנות.

לויטקביץ' היו דעות נחרצות כנגד השכלה פורמלית: "בית הספר מנוגד לחלוטין לצורך הפסיכולוגי של בני האדם". הוא יישם עיקרון זה בחינוך בנו והתאכזב כאשר בן ה -20 בחר להירשם לאקדמיה לאמנויות יפות בקרקוב.

בשנת 1908, בעודו סובל משחפת, עזב ויטקביץ' את משפחתו בזאקופנה ועבר להתגורר בלוברן, אתר נופש אופנתי באותה עת באוסטריה-הונגריה, שנמצאת בקרואטיה.

הוא נפטר שם בשנת 1915.

תערוכת היחיד הראשונה שלו הועלתה בחברה לאמנויות יפות בזצ'טה בשנת 1927.

בנו, סטניסלב איגנאצי ויטקביץ', הפך לצייר, מחזאי, סופר ופילוסוף מפורסם, הידוע גם בכינוי הבדוי "ויטקאצי".

גלריה
-----

* יריד בעיירה יריד בעיירה
* תליית המורדים הפולנים תליית המורדים הפולנים
* קרוקוזי קרוקוזי
* לוברן לוברן
* וילה אוקאזה בזקופאנה וילה אוקאזה בזקופאנה
* וילה אוקזה בזאקופנה וילה אוקזה בזאקופנה
* הכנסייה בזאקופנה הכנסייה בזאקופנה
* חלון בכנסייה בזאקופנה חלון בכנסייה בזאקופנה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטניסלב ויטקביץ'** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Stanisław Witkiewicz, Culture.pl (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007270921005171
* BnF: cb12010478p (data)
* CiNii: DA06494107
* GND: 121917231
* ISNI: 0000 0000 8155 9885
* LCCN: n81003959
* NKC: js2006345217
* NLA: 35799820
* NTA: 068465955
* RERO: 02-A003981635
* RKD: 85153
* SUDOC: 029434955
* Trove: 1092941
* ULAN: 500028677
* VIAF: 76326984
* WorldCat: lccn-n81003959

 |
קפסולת נחיתה של לוויין מדגם זנית
**Fram** הייתה סדרת לוויינים מסוג חישה מרחוק שפותחה בברית המועצות. הם פותחו על בסיס לוויין צבאי מסדרה זניט, דגם 4MT. השיגורים בוצעו בשנים 1975–1985 ובתקופה זו שוגרו 27 לוויינים, רק שיגור בודד כשל. ללוויין נוסף כשלה מערכת מצנחים וקפסולת נחיתה נהרסה.

הפיתוח בוצע ב-"מרכז הטילים והחלל פרוגרס". על הלוויין הותקנו 5 מצלמות שאיפשרו צילום במגוון רחב של תדרים של הספקטרום האלקטרומגנטי. הלוויין שקל כ-6,100 ק"ג והוא היה מצויד במנוע לוויסות הגובה המסלול. מגובה של כ-200 ק"מ רזולוציה הייתה כ-20–30 מ' בצילום שחור-לבן ורוחב הצילום היה 180 ק"מ. שטח שהיה ניתן לצלם מלוויין בודד הוגבל על ידי אורך סרט צילום. הצילומים נמשכו כשבועיים ולאחר סיום תקופת העבודה יחידת נחיתה שוחררה מהלוויין. סרט צילום הועבר למכון מיוחד שפעל במוסקבה והיה מעבד את המידע להעברה למשרדים ממשלתיים שונים.

כל הלוויינים שוגרו תחת שם "קוסמוס" מקוסמודרום פלסצק בעזרת משגר סויוז U. השיגור הראשון בוצע ב-25 בספטמבר 1975 ואחרון בספטמבר 1985.

במקביל ללווייני FRAM בוצעו שיגורים של לווייני "הקטור-פריפורה" שפותחו על בסיס לוויין זניט 2M. מדגם זה שוגרו 5 לוויינים בלבד.

בהמשך פותחו לוויינים חישה מרחוק לצרכים אזרחיים מסדרה "Resurs" ששיגורם החל בשנת 1979.

קישורים חיצוניים
----------------

* תיאור הלווין
* תיאור מפורט של הלוויינים (החל מדף 39) (ברוסית)
* תיאור הלווין (ברוסית)
* תיאור שיגורים

הערות שוליים
------------

1. ↑  MilsatMagazine, www.milsatmagazine.com
2. ↑  Zenit-2M/NKh (Gektor-Priroda, 11F690), Gunter's Space Page (באנגלית)
**רוי אוליבר דיסני** (באנגלית: **Roy Oliver Disney**; ‏ 24 ביוני 1893 – 20 בדצמבר 1971) היה אחיו הגדול של וולט דיסני. רוי סייע לאחיו בייסוד חברת וולט דיסני וכיהן כמנכ"ל החברה בין השנים 1929–1971 (אף שבפועל קיבל את התואר רשמית בשנת 1968), כנשיא החברה בין השנים 1945 ועד פטירתו, וכיו"ר החברה בין השנים 1966 עד פטירתו.

קורות חיים
----------

רוי נולד לאליאס דיסני ולפלורה קאל דיסני, בשיקגו שבמדינת אילינוי שבארצות הברית.

באפריל 1925 נשא רוי לאישה את אדנה, ונולד להם בן אחד - רוי אדוארד דיסני, ב-10 בינואר 1930.

רוי עבד עם אחיו וסייע לו להקים את חברת וולט דיסני. בעוד שוולט עסק בצד היצירתי של החברה, עסק רוי בצד העסקי. 

לאחר מותו של וולט בשנת 1966 שינה רוי את תוכניתו לפרוש מן החברה, והחליט להמשיך את חלומו של אחיו להקמת דיסניוורלד - רוי שינה את שם הפרויקט, אשר נקרא רשמית "וולט דיסני וורלד" - על שמו של אחיו. 

לאחר פתיחת אתר הנופש באוקטובר 1971, פרש רוי מן החברה. רוי נפטר זמן קצר לאחר מכן משבץ מוחי, בהיותו בן 78. רוי נקבר בפורסט לון ממוריאל פארק, בקליפורניה, בסמוך לאחיו.

פסלו של רוי, שלצידו מיני מאוס מוצב בכיכר העיר ברחוב הראשי של פארק ממלכת הקסם. פסל זה מזכיר את פסלו של וולט דיסני לצד מיקי מאוס הניצב בדיסנילנד שבקליפורניה. בנוסף, העתק פסלו של רוי ניצב לצד הנהלת חברת וולט דיסני בברבנק שבקליפורניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוי דיסני** בוויקישיתוף

* רוי דיסני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* רוי דיסני, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 121103730
* ISNI: 0000 0000 3368 5561
* LCCN: n98029871
* NDL: 00759441
* SNAC: w62p5sg1
* SUDOC: 230615643
* VIAF: 50073551
* WorldCat: lccn-n98029871

 |
**סטנופלסיקטיים** (שם מדעי: Stenoplesictidae) היא משפחה נכחדת של דמויי חתול פרימיטיבים אשר חיו בעידן הקנוזואיקון בין תקופת האאוקן עד לאמצע המיוקן. כיום סוגים רבים ששויכו למשפחה זו משויכים לקבוצות אחרות.

משפחה זו סווגה לראשונה ב-1923 בהתבסס על הסוג סטנופלסיקטיס (*Stenoplesictis*) - טורף הדומה לגחן שחי באירופה ובחלק מאסיה במהלך המיוקן. במראהו הוא דמה לגחן ענקי שהגיע לאורך 1.3 מטרים ולמשקל 10 ק"ג. מינים נוספים בקבוצה היו בעלי מראה דומה ולסתות מעוצבות כמו אוכלי כל עד אוכלי בשר היפרקרניבורים או מסוקרניבורים.

כיום חלק מהחוקרים רואים במשפחה זו קבוצה פוליפילטיות שבה מינים דומים רבים אך חסרי קשר טקסונומי אמיתי.

מיון
----

הסוגים הבאים שויכו למשפחה זו:

* *Africanictis*
* *Alagtsavbaatar*
* *Anictis*
* *Asiavorator*
* *Haplogale*
* *Mioprionodon*
* *Moghradictis*
* *Palaeoprionodon*
* פרואילורוס (*Proailurus*) - כיום משויך לראשוני החתוליים
* *Pseudictis*
* *Shandgolictis*
* *Stenogale*
* *Stenoplesictis*
* *Viretictis*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטנופלסיקטיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
**France 5** הוא ערוץ ציבורי בצרפת, שמציע בעיקר תכנים חינוכיים ותוכניות תעודה.
הערוץ הוא חלק מקבוצת הטלוויזיה הצרפתית, הכוללת גם ערוצים נוספים כגון: France 3, France 2 ועוד ערוצים נוספים.

הערוץ הושק בפברואר 1994, בשם "La Cinquième" (עד ינואר 2002), שנה אחרי שהערוץ "לה סנק" התמוטט מבעיות כלכליות, הערוץ "La Cinquième" התחיל לשדר תוכניות תעודה.
ב- 13 בדצמבר 1994 הערוץ החל לשדר בנוסף לכך גם תכנים חינוכיים.

שמו הנוכחי (France 5) ניתן לו לאחר שלקבוצת הטלוויזיה הצרפתית שקנתה אותו יש ערוצים נוספים שיש להם את אותו שם (France) אך מספרם שונה (לדוגמה: 2 France).

החל ממרץ 2012 הערוץ משודר בישראל באמצעות חברת הכבלים הוט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **France 5** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של France 5 (בצרפתית)
* France 5, ברשת החברתית פייסבוק

* France 5, ברשת החברתית טוויטר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008729352405171
* BnF: cb13556876c (data)
* ISNI: 0000 0001 0729 5989
* LCCN: no2006086058
* VIAF: 312732035
* WorldCat: lccn-no2006086058

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**דייוויד קרקוב** (אנגלית: נולד ב-1968) הוא צייר, אנימטור ופסל אמריקני הידוע במיוחד בזכות פסלי הלוני טונס הממוסגרים שיצר, ופסלי הקיר המתכתיים שלו.

חייו ויצירתו
------------

דייוויד קרקוב נולד בבוסטון, מסצ'וסטס. בגיל 12, לאחר שזכה במקום הראשון בתחרות יצירה, הפך קרקוב לאחד האמנים הצעירים ביותר להציג את עבודותיו במוזיאון בוסטון לאמנות. ב-1990, לאחר קבלת תואר מבית הספר לעיצוב של רוד איילנד, עבר קרקוב ללוס אנג'לס על מנת לפתח קריירה כאנימטור. לאחר כמה שנות עבודה עבור אולפני דיסני, קיבל פנייה מאולפני וורנר ברד'רס בבקשה שייצור מהדורה מוגבלת של לוחות ודמויות שחמט תחת הכותרת "לוני-טריילס" עבור הגלריות של אולפני וורנר. כל 50 הסטים, שיצירתם ארכה למעלה משבעה חודשים, נמכרו בתוך יומיים. בעקבות הצלחתו הראשונית, קרקוב המשיך לעבוד עם אולפני וורנר, עד שבשנת 1998 רכש את הזכויות על כל דמויות הלוני-טונס, והפך לפסל המורשה הבלעדי שלהם. כמו כן הוא בעל זכויות בלעדיות ביצירת פסלים המבוססים על דמויות של האנה-ברברה, בטי בופ, ודמויות מתוך חתונת הרפאים של טים ברטון.

בשנת 2011 נתבקש קרקוב על ידי חברת קוקה-קולה ליצור פסל פרפרים מתכתי, בגודל מטר וחצי, לרגל יום-ההולדת ה-125 של החברה, כחלק מקמפיין "Open Happiness" שלה.

בשנים האחרונות קרקוב צובר פופולריות גוברת בקרב האליטה ההוליוודית, ויצירותיו נמצאות, בין השאר, באוספים הפרטיים של סטיבן ספילברג, וופי גולדברג ומאט דיימון.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של דייוויד קרקוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Licensing Bugs Bunny - Video, money.cnn.com
2. ↑  "David Kracov: Metal sculptures". *Incandescent Art* (באנגלית אמריקאית). 2013-09-11. אורכב מ-המקור ב-2018-09-09. נבדק ב-2018-09-09.
3. ↑  , www.dailyartmuse.com (ארכיון)
4. ↑  Kracov's Toons: A Career with Legs, www.animationmagazine.net (באנגלית)
פרסומת למכירת סטנדרד כרמל, 1936
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
**סטנדרד כרמל (Standard Carmel)** היא המכונית הראשונה שהורכבה בארץ ישראל, על ידי "חברה ארץ-ישראלית למובילים בע"מ", בחיפה בשנת 1936, בדגם: "פליינג סטנדרד".

היסטוריה
--------

צבי ואלכסנדר שפרלינג, אשר עלו לארץ מגרמניה פגשו בלונדון בשנות השלושים של המאה ה-20 את ג'וזף קמפר, שהיה מפקד טייסת במלחמת העולם הראשונה. מהפגישה בלונדון, צמח הרעיון לייצר מכוניות בארץ ישראל שהייתה בשליטת המנדט הבריטי. 

האחים שפרלינג קיבלו זיכיון מחברת 'סטנדרד' להרכיב את הדגם החדש שכונה 'פליינג סטנדרד'.

בשנת 1935 הם בנו מפעל ליד גשר פז ברחוב נצרת בחיפה בשם "חברה ארץ-ישראלית למובילים בע"מ", והחלו לקבל משלוחים של מכוניות אנגליות מפורקות דרך הים ולהרכיבן כאן.

ב- 16 בדצמבר 2014 הנפיק דואר ישראל בול ששמו "סטנדרד כרמל 1936", בערך נקוב של 3.80 ש"ח. הבול מתוך סדרה של 4 בולים בנושא: "תעשיית המכוניות בישראל". על יתר הבולים מופיעות תמונות של סברה ספורט 1961, קייזר מנהטן 1951, וג'יפ סופה 1992.

הדגמים
------

* "סטנדרד 20" בעל הספק של 64 כ"ס, בנפח של 2,664 סמ"ק. הורכבו שתי יחידות בשנת 1936.
* "סטנדרד 12" (Flying Twelve), בנפח של 1,608 סמ"ק. הורכבו שתי יחידות.
* "סטנדרד 10" (Flying Ten), בנפח של 1,267 סמ"ק. הורכבו שתי יחידות.

ניסיון זה בא אל קיצו לאחר שיוצרו כעשרים מכוניות בלבד.
מלבד הכרמל הורכבו בבית המלאכה שתי משאיות תלת גלגליות של סקמל ומשאית נוספת בעלת ארבעה גלגלים. 
עקב מאורעות 1936 נסגר סופית בית מלאכתם של האחים שפרלינג.

השם שניתן לרכב היה "סטנדרד כרמל", אולם אין קשר עם השם שנתן מאוחר יותר יצחק שובינסקי למכוניתו כרמל מתוצרת אוטוקרס.

לקריאה נוספת
------------

* גיליון בולים למכוניות ישראליות - Wheel ששי כהן, 1.1.2015
* עלון תעשיית המכוניות בישראל 16 דצמבר 2014, באתר התאחדות בולאי ישראל
* פרסומת לסטנדרד כרמל 1936

קישורים חיצוניים
----------------

* כבוד היסטורי לתעשיית הרכב הישראלית - משרד התחבורה  2.7.2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  בול סטנדרד כרמל, 1961 (תעשיית המכוניות בישראל), מעצב:פיני חמו
2. ↑  סדרת תעשיית המכוניות בישראל על גבי בולים
**דרק רוברט טפסקוט** (אנגלית: **Derek Robert Tapscott**;‏ 30 ביוני 1932 - 12 ביוני 2008) היה כדורגלן ולשי.

קריירה
------

טפסקוט נולד בבארי, ועבד כמניח לבנים במקביל לתחילת הקריירה שלו כשחקן נוער בבארי טאון. באוקטובר 1953 הוא הוחתם בארסנל על ידי טום ויטאקר, תמורת סכום של 4,000 לירות שטרלינג. לאחר תקופה מוצלחת בקבוצת המילואים (13 שערים ב-15 משחקים) הוא ערך את הופעת הבכורה בהרכב הראשון במשחק מול ליברפול ב-10 באפריל 1954, והבקיע בו שני שערים. באותה עונה הבקיע טפסקוט חמישה שערים נוספים.

בעונה שלאחר מכן (1954/1955) הוא הפך לשחקן הרכב קבוע, והחמיץ חמישה משחקים. למרות שלא היה חלוץ מרכזי הוא זכה בתואר מלך השערים של ארסנל בעונות 1955/1956 (21 שערים) ו-1956/1957 (27 שערים).

ב-9 במאי 1954 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ויילס, במשחק מול נבחרת אוסטריה. בסך הכל הוא השתתף ב-14 משחקי נבחרת שבהם הבקיע ארבעה שערים.

הוא איבד את מקומו בהרכב בעונת 1957/1958 כתוצאה מפציעה, ולאחר החלמתו נאלץ להתמודד על מקומו בהרכב עם ויק גרובס. הוא עזב את ארסנל בספטמבר 1958, ועבר לקארדיף סיטי. בסך הכל הוא הבקיע 68 שערים ב-132 משחקים במדי ארסנל.

טפסקוט שיחק בקארדיף במשך שבע עונות, וסייע למועדון להעפיל לליגה הראשונה ב-1960. אחד משיאיו הידועים בקארדיף היה הבקעת שישה שערים בניצחון 16 - 0 על נייטון טאון במסגרת הגביע הוולשי. מספר זה הוא שיא מועדון שעומד בעינו. טפסקוט עזב את קארדיף ב-1965, לאחר שהבקיע 79 ב-194 משחקים. המועדון האחרון שבו שיחק היה ניופורט קאונטי. 

לאחר פרישתו הוא החל להיות מעורב בתחום העסקים, ועסק במסחר במוצרי ספורט. הוא גם כתב אוטוביוגרפיה בשם "Tappy"‏ (מסת"ב 1-904091-09-1).

לקריאה נוספת
------------

* טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמוד 281), מיינסטרים,‏ 2007 (מסת"ב 1-84596-232-X)

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
**רֶפֶּרְטוּאָר** (באנגלית: **Repertoire**) הוא מונח המתייחס לרשימה או קבוצה של דרמות, אופרות, יצירות מוזיקליות או תפקידים שחברה או אדם ערוכים לבצע מיד. המונח נמצא בשימוש נרחב על ידי מוזיקאים במשמעות של רפרטואר מוזיקלי.

היסטוריה
--------

השימוש הידוע הראשון של המילה "רפרטואר" נעשה בשנת 1847. מקור המילה רפרטואר, הוא שאילה מהמילה הצרפתית, "Répertoire", ועם משמעות דומה בתחום האמנות, המבוססת על המילה "Repertorium" (בתרגום לעברית: **מסמך**) מהלטינית המאוחרת.

הגדרה בשיטות השונות
-------------------

במובן המופשט כולל רפרטואר את כל השיטות, הידע או המיומנויות, שזמינים לאדם או מוסד בהקשר מסוים באופן מיידי.

לזמרי אופרה קיים רפרטואר אישי, בהתאם למאפיינים המוזיקליים שלהם ולתקופה היסטורית מסוימת. מספר אמנים, ביניהם מריה קאלאס ואמנים נוספים, אף זכו לתהילה על סמך הרפרטואר העשיר והמגוון שלהם שכלל תפקידים רבים ואופרות רבות מתקופות שונות.

בתחום המוזיקה והתיאטרון, הרפרטואר הוא אוסף של יצירות המוצגות באופן קבוע בבתי הקולנוע ואולמות קונצרטים והוא נקבע אף חודשים רבים מראש.

המושג רפרטואר משמש בהרחבה כהתייחסות לכל היצירות הצפויות בהכשרה למוזיקה קלאסית, באופן זה מתייחסים לרפרטואר תזמורת, פסנתר או מקהלה.

ראו גם
------

* רפרטואר לחליל

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **רפרטואר** |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **רפרטואר** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4338256-3

 |
שלד של סינופלותריום
**סינופלותריום** (שם מדעי: ***Synoplotherium***; מיוונית: "בהמה שנלחמת יחד") הוא סוג של יונק בן לסדרת המזוניכידים הנכחדת, אשר חי במשך האאוקן באמריקה הצפונית לפני 50 מיליון שנה. המאובנים שלו התגלו בויומינג ונקראו בשנת 1872 בידי החוקר אדוארד דרינקר קופ, כשהחוקר עותניאל צ'ארלס מארש קרא לסוג בשם ***Dromocyon*** (מילולית: "כלב אצן"). ממצאים אלה מצויים כיום באוניברסיטת ייל שבקונטיקט והם כוללים פרט בעל שבר במרכז הלסת שכנראה התאושש מהפציעה עם עדויות לריפוי חלקי שלהם.

הסינופלותריום היה טורף דומה לזאב ובעל ראש גדול יחסית לגופו ולסתות חזקות שהכילו ניבים גדולות אך גם טוחנות גדולות יחסית. הוא הגיע לאורך מטר וחצי ולמשקל ממוצע של 50 ק"ג. הרגליים שלו היו ארוכות וחזקות עם ארבע אצבעות בולטות שדמו מעט לפרסות. הוא היה בעל זנב גמיש ובעל עמוד השדרה שהתאים לריצה מהירה, הרבה יותר מקרוביו.

הוא התקיים בטבע לצד קרובו המסוניקס ואולי היה בתחרות עמו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סינופלותריום** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
**שִׁמְרִית הַמּוֹאָבִית**, דמות מקראית, שמה מופיע בספר דברי הימים ב', פרק כ"ד, פסוק כ"ו, כאמו של יהוזבד מהמתנקשים בחיי יואש מלך יהודה. בספר מלכים ב', פרק י"ב, פסוק כ"ב, מופיע שם המתנקש דווקא כ"יהוֹזָבָד בֶּן-שֹׁמֵר".

פולמוס שמות הנשים הזרות במקרא
-----------------------------

לדעת רבים, השינויים המהותיים, אשר קיימים בספר דברי הימים בהם שמות האבות הפוכים לשמות האמהות תוך כדי שהכתוב מציין את מוצאן הנוכרי של האמהות. רבים מהאישים המוזכרים במקרא נקראים על שם האב ולא על שם האם. לכן חוקרים אלו מניחים, כי המידע המובא בספר מלכים ההוא המקורי. אין ייסוד ודאי אם המידע המובא בדברי הימים לקוח ממקור אחר או שהשינויים נעשו בידי המחבר. לשיטת חוקרים אלו גם אם מידע זה נלקח ממקור אחר נראה כי המחבר המקראי העדיף את הזכרת עמדה זו על פני הסתרה של מוצאן.

יש הטוענים כי בציון המוצא הנכרי של האמהות מבקש המחבר המקראי להסתיר את העובדה שאנשים מיהודה, וייתכן כי אף אישים חשובים ממשפחות הכהונה, הם אלה שהתנקשו במלך, אשר על פי המקרא הוא משיח ה'. מנגד יש הסוברים כי ייחוס שמות הקושרים למוצא מואבי ועמוני מושפע מהכתוב בספר עזרא, שחלק ממגמתו הוא נגד הנשים הנכריות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  שרה יפת, **אמונות ודעות בספר דברי הימים**, ירושלים, מוסד ביאליק, 1977, עמ' 298.
2. ↑  מיכאל קוכמן, **עולם התנ"ך: דברי הימים ב'**, תל אביב, דודזון עתי, 1993, עמ' 198.
3. ↑  עזרא, ט' - י'.
4. ↑  אלכסנדר רופא, **מבוא לספרות ההיסטורית שבמקרא**, ירושלים, כרמל, 2001, עמ' 60.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"שמרית המואבית"**.
הקרנה של שקף על מסך באמצעות מקרן שקופיות
**מצגת שקפים** היא שיטה לביצוע הצגה של מידע בצורה חזותית.
השימוש העיקרי של מצגת השקפים הוא ככלי עזר בהרצאות המשמש לליווי דברי המרצה. בדרך כלל מצגת השקפים מכילה ראשי פרקים של הרצאה, אוסף תמונות ותרשימים בליווי טקסט קצר, צליל, תמונה, סרטון או אנימציה כדי שניתן יהיה להמחיש באופן ברור את הרעיון העיקרי של המצגת.

בעבר, מצגות התבצעו באמצעות הקרנה על מסך של שקפים שהוצגו באמצעות מטול שקפים או של שקופיות שהוצגו באמצעות מקרן שקופיות. כיום רוב מצגות השקפים הן ממוחשבות, ומוצגות על גבי מסך מחשב, או מוקרנות כבעבר על מסך. תוכנת מצגות מאפשרת לערוך את המידע ולשנותו. תוכנת המצגות הן בדרך כלל חלק מחבילת יישומים משרדיים של ספקים שונים. לדוגמה, מיקרוסופט מוציאה במסגרת חבילת Microsoft Office את Microsoft PowerPoint. המקבילה של OpenOffice.org לתוכנת המצגות של מיקרוסופט היא תוכנת Impress אותה ניתן להוריד באופן חופשי.

תוכנות לבניית מצגות מכילות יכולות של קבלת משוב מהמשתמש ובכך מאפשרות בנייה של מצגות "מתוחכמות" בהן יש אפשרות להתקדם ברצף השקפים של המצגת באופן שאינו סדרתי וכך להציג שקפים שונים על פי בחירה של המשתמש.

ראו גם
------

* מצגת

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיספר ספר לימוד בוויקיספר: **עקרונות בבניית מצגת** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מצגת שקפים** |

* איך בונים מצגת טובה?, באתר Netwise
* Slidex - אתר לשיתוף מצגות PowerPoint

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4185661-2

 |
**סמיר באירקטרביץ'** (בבוסנית: **Semir Bajraktarević**; נולד ב-14 באוקטובר 1987) הוא כדורגלן בוסני המשחק בקולינה בעמדת הקשר.

קריירה
------

באירקטרביץ' חתם בקיץ 2011 בפה קה סרייבו מליגת העל הבוסנית, אליה הגיע מסאשק נפרדאק. ב-20 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד ולז' מוסטר. ב-10 בספטמבר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה בניצחון 0–4 נגד קוזרה גרדישקה.

בקיץ 2012 חתם בצ'ליק זניצה בה שיחק שנתיים. בקיץ 2014 חתם בסלובודה טוזלה בה שיחק חצי עונה, אז חזר לצ'ליק זניצה.

בקיץ 2016 עזב לראשונה את בוסניה וחתם בעירוני נשר, העולה החדשה לליגה הלאומית. ב-22 בינואר 2017 חתם בהפועל פתח תקווה.

ב-2 ביולי 2017 חתם בהפועל חדרה. בחדרה רשם את העונה הטובה בקריירה שלו כאשר הבקיע 8 שערים ב-35 משחקי ליגה, והיה שותף לחזרה של הקבוצה לליגת העל אחרי 39 שנות היעדרות.

ב-16 באוגוסט 2018 באירקטרביץ' חתם במכבי אחי נצרת.

ב-5 באוגוסט 2019 באירקטרביץ' חתם בפלמוראטי ולורה מליגת העל האלבנית. בינואר 2020 חזר לצ'ליק זניצה הבוסנית.

ב-16 ביולי 2020, באירקטרביץ' חתם באולימפיק סרייבו.

ב-24 בפברואר 2022 חתם בקולינה הליגות הנמוכות של בוסניה והרצגובינה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיכאל וייסרמן, סמיר באירקטרביץ' חתם בהפועל חדרה, 2 ביולי 2017, באתר דאבל פס
2. ↑  יגאל גולדשטיין, ‏מצא בית חדש: באירקטרביץ' חתם באחי נצרת, באתר ערוץ הספורט, ‏16 באוגוסט 2018

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"סמיר באירקטרביץ'"**.
**בית הכנסת של אלטקירש**, שבעיירת אלטקירש (Altkirch) (אנ') באו-רן שבאלזס הצרפתית, הממוקם ברחוב Rue de Ferrette, הוא בית כנסת שכיום בקושי נמצא בשימוש.

היסטוריה
--------

באלטקירש הייתה קיימת קהילה יהודית כבר במאה ה-14. לאחר גירוש היהודים בידי שארל השישי, מלך צרפת ב-1394, שבו והתיישבו בה יהודים במהלך המאה ה-18. ב-1844 אוישה בעיירה משרת הרבנות.

בית הכנסת הוקם בין שנת 1834 ל-1837, על חורבות בניין אחר. בפוגרומים שנערכו נגד היהודים במהלך מהפכת 1844 בצרפת, נחרב ונהרס בית הכנסת, והוא שוקם מחדש ב-1850. בתקופת הכיבוש הנאצי הוסב בית הכנסת לבית קולנוע. החל מ-1950 ניתן היה להשתמש בו שוב לתפילה, אך עקב האוכלוסייה היהודית הדלילה בעיר נעשה בו שימוש רק בימי חג מיוחדים.

ארכיטקטורה
----------

השיקום והשיפוץ ב-1850 נעשו בהכוונת הארכיטקט הצרפתי ז'אן-בטיסט שאקר (Schacre) (אנ'). באולם התפילה גלריות לעזרת נשים בשלושת צדדיו. המסגרות בצד החיצוני של החלונות המקושתים, שעשויות מאבני חול צבעוניות, מדגישות את החזית. על ארון הקודש שבנוי בתוך גומחה בקיר המזרחי מחוץ לבניין בצד הכביש, תלוי בצִדו החיצוני אבן לוחות הברית. 

על שער הכניסה כתוב: "כִּי כָּל-הָעַמִּים יֵלְכוּ אִישׁ בְּשֵׁם אֱלֹהָיו; וַאֲנַחְנוּ נֵלֵךְ בְּשֵׁם-ה' אֱלֹהֵינוּ" (מיכה ד, ה).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת של אלטקירש** בוויקישיתוף
* בית הכנסת באלטקירש (בצרפתית)
* בית הכנסת באלטקירש באתר alemannia-judaica (בגרמנית)

| בתי כנסת באלזס |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| וולפיסהיים • אינגווילר • ברגהיים • אלטקירש | טראם |

 |
**זאב סורסקי** (נולד ב-18 בפברואר 1976, י"ז באדר א' ה'תשל"ו) הוא מתכנת ישראלי, ממפתחי שפת PHP ומייסד חברת Zend Technologies יחד עם אנדי גוטמנס.

ביוגרפיה
--------

סורסקי נולד וגדל בקריית ביאליק, ולמד בתיכון אורט קריית ביאליק המקומי. הוא בוגר הטכניון בחיפה. ב-1997 יצרו סורסקי וחברו אנדי גוטמנס את PHP 3. ב-1999 הם כתבו את מנוע הזנד, הליבה של PHP 4, והקימו את חברת Zend Technologies, אשר מאז הפכה לגוף המשגיח של PHP. השם Zend הוא הלחם של שמותיהם באנגלית, Zeev ו-Andi.

סורסקי חבר בקרן התוכנה אפאצ'י, וב-1999 היה מועמד לפרס קידום התוכנה החופשית על ידי המוסד לתוכנה חופשית. 

סורסקי היה המנהל הטכנולוגי (CTO) של Zend, וב-2019 עבר להיות CTO של חברת Strattic אשר הופכת אתרי וורדפרס מדינמיים לסטטיים ובכך מצמצמת את פגיעותם בפני תוקפים.

כיום עובד סורסקי בחברת גוגל ישראל.

חיים אישיים
-----------

נשוי לאניה, ולהם שלוש בנות. מתגורר בגבעתיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זאב סורסקי** בוויקישיתוף
* זאב סורסקי, ברשת החברתית פייסבוק
* זאב סורסקי, ברשת החברתית טוויטר
* זאב סורסקי, ברשת החברתית LinkedIn
* אסף גלעד, השורשים הרמת-גניים של פייסבוק: זנד בונה את הרשת ב-PHP, באתר כלכליסט, 15 בדצמבר 2010
* הבלוג של סורסקי, עותק שמור בארכיון האינטרנט
* הרצאה של סורסקי בעברית על PHP

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ACM DL: 81100626532
* BIBSYS: 4033809
* BnF: cb14530082c (data)
* ISNI: 0000 0001 1620 8103
* LCCN: no2004056567
* NKC: xx0020704
* NLP: A17088495
* NTA: 331322862
* SUDOC: 170031365
* VIAF: 36628845
* WorldCat: lccn-no2004056567

 |
**בית הכנסת של וולפיסהיים** נבנה ב-1897.

היסטוריה
--------

וולפיסהיים (Wolfisheim) היא קומונה באזור הריין התחתון באלזס, ככל הנראה הייתה קיימת בוולפיסהיים אוכלוסייה יהודית כבר מימי הביניים. ב-1235 נרדפו היהודים ב"וילה וולפיסהיים", ושמונה-עשר יהודים נרצחו באשמת רצח נוצרי, אך לא ברור אם מדובר בוולפיסהיים באלזס. ב-1785 התגוררו במקום ארבע-עשרה משפחות יהודיות, מתוך סך של 80 תושבים. ב-1884 הקהילה היהודית בוולפיסהיים מנתה 214 נפשות, ובית הכנסת הקיים שנבנה ב-1837 הפך קטן מדי. לשם כך נבנה בית כנסת חדש, בעל סגנון ואלמנטים מזרחיים.

מעל לשער ישנו חלון רוזטה ומעליו גמלון. המבנה מוקף בשני צדדיו בכיפות בצל. בפנים המבנה יש ציורי קיר של מוטיבים צמחיים.

בשנת 1936 חיו בוולפיסהיים 114 יהודים, רובם גורשו אל דרום צרפת בשנת 1940, וגם בית הכנסת נהרס בחלקו. בשנת 1965, נספרו שוב 65 יהודים במקום, וב-2008 בית הכנסת חודש ושוחזר במלואו, ומשמש כיום לתפילות של תושבי וולפיסהיים, אקבולסהיים, ואוברשאעפולסהיים.

ראו גם
------

* יהדות אלזס

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת של וולפיסהיים** בוויקישיתוף
* ביה"כ בוולפיסהיים באתר alemannia-judaica (בגרמנית)
* ביה"כ בוולפיסהיים (בצרפתית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "שחזור מוצלח" **חדשות אחרונות מאלזס**, 2 בדצמבר 2008

| בתי כנסת באלזס |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| וולפיסהיים • אינגווילר • ברגהיים • אלטקירש | טראם |

 |
**אקווה די פארמה** (באיטלקית: **Acqua di Parma**) היא חברת לייף סטייל איטלקית המייצרת בשמים, נרות, חלוקי רחצה ועוד, כל מוצרי החברה מיוצרים אך ורק באיטליה אבל מופצים ב-43 מדינות שונות.

היסטוריה
--------

הבושם המקורי של החברה, היה בושם בשם "קולוניה", נוצר בשנת 1916 במפעל בושם קטן אשר שוכן במרכז העיר העתיקה של פארמה, אשר על שמה גם נקראת החברה בשם זה.

שנות השלושים והחמישים של המאה ה-20 מתוארים כ"תור הזהב" של אקווה די פארמה, בשנים אלו הצליחה החברה מאוד בעיקר בקרב אנשים מהמעמד הגבוה ואף הייתה עם קהל לקוחות שכלל מפורסמים.

במהלך השנים הרחיבה החברה את מגוון המוצרים שהיא מוכרת ואף הציגה קולקציה אשר כוללת חלוקי רחצה ומגבות.

ב-1998 פתחה החברה את הבוטיק הראשון שלה ברחוב ויה דל ג'סו במילאנו (שברובע Quadrilatero della moda), ולאחר מכן פתחה חנות נוספת הפעם ברחוב פרנס בורז'ואה בשכונת המארה שבפריז. ב-2017 פתחה החברה חנות במיאמי.

לוגו החברה הוא שלט האצולה של מארי לואיז, הדוכסית מפארמה כהכרת תודה על תרומתה לפיתוח תעשיית הבשמים של הפארמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אקווה די פארמה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אקווה די פארמה

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Coat of arms of the Duchy of Parma under Maria Luigia of Austria" (SVG). *Commons.wikipedia.org*. נבדק ב-4 בספטמבר 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Profumi di Parma". *Madeinparma.com*. נבדק ב-4 בספטמבר 2019. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2016-05-31. נבדק ב-2016-07-01. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**המלחמה הסורית החמישית** הייתה המלחמה החמישית שפרצה בין בית סלאוקוס לבית תלמי על השליטה בקוילה-סוריה, והתרחשה בין השנים 202 לפני הספירה ל-195 לפני הספירה.

רקע
---

ב-205/204 לפנה"ס עלה תלמי החמישי, והוא רק בן 5, על כיסא המלכות במצרים. עלייתו לוותה באי יציבות והעוצר שהשתלט על הממלכה לא היה מוכשר לנהלה. אנטיוכוס השלישי מלך הממלכה הסלאוקית ראה את חולשת השלטון במצרים כהזדמנות להתפשטות טריטוריאלית והוא כרת ברית סודית עם פיליפוס החמישי לחלוקת ממלכת תלמי מתוך כוונה לנצל את החולשה של הנהגת מצרים כדי לכובשה ולחלקה בין שתי הממלכות.

בהתאם להסכם פלש אנטיוכוס לקוילה-סוריה ופיליפוס פלש לאיים הקיקלאדיים ולמספר ערים בתראקיה שהיו כפופות לשלטון התלמיים. שריו של תלמי הבינו את הסכנה הנשקפת לממלכה ושהם לא יוכלו להודפה בכוחות עצמם, לכן הם ביקשו את עזרתה של הרפובליקה הרומית שנענתה לבקשת העזרה וששלחה משלחת בראשות מרקוס אמיליוס לפידוס למצרים.

קרב בניאס
---------

 ערך מורחב – **קרב בניאס**  

אנטיוכוס הצליח להביס את הכוחות התלמיים בקרב בניאס ליד מקורות נהר הירדן ולהשתלט על לבנון וארץ ישראל, בנוסף הוא כבש מספר ערים בקיליקיה וליקיה שהיו כפופות למצרים. בתגובה פנו יועציו של תלמי בבקשת עזרה מהרומאים ואלו שיגרו משלחת בראשותו של מרקוס אמיליוס לפידוס והוא דרש הפסקה של המלחמה. כתוצאה מחששו מהתערבות רומאית הגיע אנטיוכוס להסכם שלום עם תלמי בשנת 199 לפנה"ס. לפי הסכם השלום תלמי יתחתן עם קלאופטרה בת אנטיוכוס וכחלק מהסדר הנישואים יקבל את ארץ ישראל ולבנון כנדוניה מצד אבי הכלה. הנישואים נערכו בשנת 193 לפנה"ס, אולם בסופו של דבר אנטיוכוס לא עמד בהסכם וסירב להחזיר את השטחים למצרים.

לקריאה נוספת
------------

* בר-כוכבא, בצלאל, "המלחמות הסוריות" - מלחמת מאה השנים בין המעצמות הגדולות על גורל דרום סוריה וארץ ישראל: 200-301 לפנה"ס, **זירת קרב - קרבות הכרעה בארץ-ישראל**, 2007 (תשסז), עמ' 61–86