recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**קנאת סופרים תרבה חכמה** היא אמרה בעברית המשבחת קנאה ותחרות אשר תוצאותיה הם השבחת התוצרת אשר היריבים מפיקים. לעיתים נקראת בקיצור **קנאת סופרים**.

מקור האמרה
----------

האמרה לקוחה מדברי חז"ל במסכת בבא בתרא מהתלמוד הבבלי אשר הסבירו את תקנת עזרא הסופר שהיו מושיבים מלמד זה לצד זה ואין חוששים שהדבר יגרום להם להתרשל בעבודתם משום "קנאת סופרים - תרבה חכמה" ופירש רש"י: "שמתוך כך יזהרו באומנותן שייראו זה מזה".

התפתחות האמרה
-------------

לקראת סוף המאה ה-18 עם תחיית הלשון העברית החל להתפתח השימוש באמרה בהקשר של קנאה בספרות הכתובה; כך ב-31 בינואר 1861 נכתב בעיתון המליץ כי רק על ידי ריבוי כתבי עת עבריים "קנאת סופרים תרבה חכמה בישראל", וב-16 בפברואר 1865 צוין כי קיימת "קנאת סופרים בין המומחים שבמדעים השונים".

כיום משמשת האמרה לתיאור כלל היריבויות הראויות אשר תוצאותיהם הם השבחת התוצרת אשר היריבים מפיקים בשלל נושאים כגון יצירת מוזיקה, עבודת האלוהים ופוליטיקה.

קנאת סופרים ביהדות
------------------

הרב אברהם יצחק הכהן קוק כתב כי קיים חיסרון אף בקנאה נעלה זו, ולעתיד לבוא יתקיימו דברי חז"ל: "בעקבתא דמשיחא.. חכמות סופרים תסרח" - "יוחל להיות מאיר אור הנשמה של החכמה העליונה מכל קנאה, שהיא למעלה מחכמת סופרים".

רבי מנחם מנדל שניאורסון אמר כי קנאת בני יעקב ביוסף המתוארת בסיפור מכירת יוסף לא הייתה קנאה סתמית אלא קנאת סופרים שעורר בהם יעקב מתוך כוונה לשבח את עבודת האלוהים שלהם באמצעותה.

קנאת סופרים בספרות
------------------

ב-15 בפברואר 1809⁩ פורסם בכתב העת המאסף קינה בה נכתב: "אך שאנן ושקט רק בצל עמל ובקנאת סופרים יוציאו פרי".

בפברואר 2021 הוציאה הסופרת הישראלית מאיה ערד את ספרה "קנאת סופרות" אשר שמו נגזר מאמרה זו.

### קנאת סופרים בספרות ההלכתית

בשנת 1830 פרסם הרב מנחם קזיס את ספרו "קנאת סופרים" העוסק בספר המצוות של הרמב"ם.

ב-1974 הוציא הרב שלמה קלוגר את ספרו "קנאת סופרים" העוסק בהלכות סת"ם.

ראו גם
------

* נאה דורש נאה מקיים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **קנאת סופרים תרבה חכמה** |

* אריאל רבין, ‏האם דעותיו הלאומיות של דוד שחר גרמו לדחיית יצירתו הספרותית?, בעיתון מקור ראשון, 2 במאי 2022

ביאורים
-------

1. ↑  מתוך שיסמכו כל אחד על השני שיעשה את מלאכתו נאמנה

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף כ"ב, עמוד א'
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף כ"א, עמוד ב'
3. ↑  האזינו!, המליץ, 31 בינואר 1861
4. ↑  רעח זקנים, המליץ, 16 בפברואר 1865
5. ↑  קיץ ברבנר, ‏עומר אדם בירך? עדן חסון חוגג את הכתרתו כאמן המושמע בישראל: "לא טריוויאלי", באתר מעריב אונליין, 1 בדצמבר 2022
6. ↑  הרב יגאל כהן, הרב יגאל כהן – מהי קנאת סופרים?, באתר Hidabroot, ‏3 בספטמבר 2018
7. ↑  גיטה חזני-מלכיאור, נתניהו פחות מעניין: מסע הציד יתמקד במפלגת הציונות הדתית, באתר ערוץ 7, 30 בדצמבר 2022
8. ↑  תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף מ"ט, עמוד ב'
9. ↑  אורות, אורות התחיה, ל"ח
10. ↑  כרך ב, **תורת מנחם ה'תשמ"ה**, קה"ת, עמ' 870
11. ↑  טעמוראו, **"קנאת סופרים תרבה חכמה"**
12. ↑  על בית החנוך אשר בזעעזן, המאסף, 15 בפברואר 1809
13. ↑  מאיה ערד, קטע מהספר **קנאת סופרות**, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, אפריל 2021
14. ↑  (הספר בקטלוג ULI)
15. ↑  צור ארליך, ‏פיסת שמרנות בלב הפרוגרסיביות, בעיתון מקור ראשון, 8 במרץ 2021
16. ↑  קזיס, חנניה בן מנחם, **קנאת סופרים**, ‏ליוורנו תקצ, באתר היברובוקס
17. ↑  שר, שלמה בן יהודה אהרן, 1783-1869, **קנאת סופרים**, ‏לבוב תרך, באתר היברובוקס
**אסון נדלין** הוא האסון החמור ביותר של תקלת שיגור של טיל בליסטי מאז ומעולם. האסון התרחש בבסיס החלל קוסמודרום בייקונור שבקזחסטן ב-24 באוקטובר 1960. באסון נהרגו קרוב ל-200 בני אדם על פי הערכות, והוא מכונה **אסון נדלין** על שם המרשל מיטרופן נדלין, מפקד כוחות הטילים של ברית המועצות, שנהרג בו. האסון נגרם מהתפוצצותו של טיל בליסטי R-16, מתכנונו של מיכאיל יאנגל.

אירועי 23 באוקטובר 1960
-----------------------

אבטיפוס של הטיל הבליסטי R-16 הוצב על כן השיגור בבסיס החלל בייקונור לקראת שיגורו ביום שלמחרת. הטיל תודלק בתערובת היפרגולית - הניצתת במגע - של דלק ומחמצן, שהייתה רעילה ביותר (הדלק היה הידרזין והמחמצן חומצה חנקתית בריכוז גבוה). סוגי דלק אלה היו מקובלים בטילים שתכנן מיכאיל יאנגל, ואילו סרגיי קורוליוב היה ידוע בהתנגדותו לשימוש בהם בטילים בליסטיים בכלל, ובמשגרים נושאי אדם בפרט. ויכוח זה ניטש בתוכנית החלל של ברית המועצות גם בין קורוליוב לוולנטין גלושקו. כימיקלים אלה הם לא רק רעילים לנשימה אלא גם בעלי תכונה של איכול, ובהישרפם יוצרים גזים רעילים.

בגלל תקלה, נפרצו השסתומים על הצינורות שהובילו ממכל המחמצן לתא השרפה, והם התמלאו בחומצה החנקתית. חומצה זו הייתה כה מאכלת, עד שלא ניתן היה להותירה בצינורות הטיל אלא למשך יומיים לכל היותר, או לשאוב אותה מן הטיל ולהכשירו לשיגור מחדש, תהליך שהיה אמור להימשך מספר שבועות. התקבלה החלטה להיערך לשיגור למחרת היום, על אף שהטיל לא היה מוכן לשיגור. כתוצאה מהחלטה זו עבדו הטכנאים והמהנדסים על הטיל ומערכותיו ברציפות, ללא שינה.

אירועי 24 באוקטובר 1960
-----------------------

בגלל ההכרח לשגר את הטיל במועד, בוצעו הליכי הכנה לשיגור במקביל, בניגוד לנהלים, על מנת לחסוך בזמן. המרשל נדלין נטש את עמדת התצפית שלו, בה נכחו גם גנרלים ופקידים בכירים בממסד החלל והטילים של ברית המועצות, והגיע אל כן השיגור עצמו כדי לזרז את ההכנות לשיגור. קופסת מיתוג חשמלית שתפקידה לתזמן פקודות למערכות הטיל השונות הושארה בטעות במצב שנועד לאחר השיגור. משהבחין בכך אחד הטכנאים, הוא החזיר את מתג ההפעלה למצב של קדם-שיגור. אולם הפעלת המערכת קודם לכן הפעילה את מערכת הסוללות של הטיל עצמו, ובעת החזרת המתג למצב המתנה, ניתנה פקודה לשלב השני של הטיל להזרים את תערובת הדלק והמחמצן לתא השרפה של מנועו הרקטי.

מנועי השלב השני של הטיל הוצתו, ומיד גרמו לפיצוץ מכלי הדלק והמחמצן של השלב הראשון של הטיל. שרפה אדירה פרצה, והחום האדיר שעלה ממנה, בצירוף הרעילות ותכונות האיכול של הדלק והמחמצן, הרגו רבים מהאנשים שעמלו על ההכנות לשיגור, כולל המרשל נדלין. מספר ההרוגים המדויק אינו ידוע, אולם הוא מוערך בכ-200. במשך שנים הוסתר אסון זה מהמערב ומאזרחי ברית המועצות גם יחד. את מותו של נדלין היה קשה להסתיר, ולכן נטען שנהרג בהתרסקות מטוס.

לקריאה נוספת
------------

מדליה רוסית לזכר המרשל נדלין
חומר רב על אירועי הניסוי שכשל הופיע בספרות המקצועית, בפרט לאחר התמוטטות ברית המועצות. ראויים לציון המקורות הבאים:

* Harford, James. **Korolev — How One Man Masterminded the Soviet Drive to Beat America to the Moon**. John Wiley & Sons, Inc. New York, 1997. pp 119–120.
* Khrushchev, Sergei. **Nikita Khrushchev and the Creation of a Superpower**. Pennsylvania State University Press, Pennsylvania, 2000. Translated by Shirley Benson. pp 416–425.

קישורים חיצוניים
----------------

* נתונים על האסון באתר Russian Sapce Web
* נתונים על האסון באתר Aerospace Web
**יוכבד "וודה" קפלינסקי** (נולדה ב -23 במרץ 1947 בתל אביב) היא מרצה ופרופסור למוזיקה בבית הספר ג'וליארד בניו יורק, בו היא עומדת בראש המחלקה לקדם קולג' (Pre-College).

ראשית חייה
----------

נולדה לפרופסור נח קפלינסקי. קפלינסקי למדה פסנתר בהדרכת אילונה וינצ'ה-קראוס באקדמיה למוזיקה בתל אביב וסיימה תואר ראשון, תואר שני ותואר דוקטור בבית הספר ג'וליארד כסטודנטית של אירווין פרוינדליך (אנ'). היא המשיכה בלימודים אצל דורותי טאובמן (אנ').

קריירה מקצועית
--------------

קפלינסקי החלה את הקריירה המוזיקלית שלה כזוכה בתחרות יוהאן סבסטיאן באך הבינלאומית בוושינגטון די.סי.

את קריירת ההוראה שלה החלה באוניברסיטת פילדלפיה לאמנויות ולאחר מכן לימדה בבית הספר למוזיקה במנהטן בשנת 1987. בין 1989 ל-1997 לימדה בקונסרבטוריון פּיבּודי בבולטימור.

בשנת 1993 היא החלה ללמד בבית הספר ג'וליארד. היא התמנתה ליו"ר המחלקה לפסנתר בשנת 1997. היא שימשה כשופטת בתחרויות בינלאומיות יוקרתיות, כולל תחרות צ'ייקובסקי במוסקבה ותחרות הפסנתר הבינלאומית על שם ואן קליבורן (אנ') בטקסס, שם זכתה תלמידתה ג'ויס יאנג (אנ') במקום השני בשנת 2005.

קפלינסקי שימשה חמש פעמים כשופטת בתחרות הבינלאומית לפסנתר על שם ארתור רובינשטיין בתל אביב.

במשך שנים רבות הייתה פרופסור לפסנתר בבית הספר למוזיקה באוניברסיטה הנוצרית של טקסס (אנ'), וכן חברה בפקולטה של הפסטיבל ובית הספר למוזיקה של אספן.

קישורים חיצוניים
----------------

* יוכבד קפלינסקי באתר בית הספר ג'וליארד

הערות שוליים
------------

1. 1 2  יוכבד קפלינסקי- BIOGRAPHY, באתר עמותת ארתור רובינשטיין הבינלאומית למוסיקה (באנגלית)
2. ↑  Side-by-Side Show with Yoheved Kaplinsky, Felicia He, and Nadia Azzi, יוטיוב, ‏8.11.2013

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 3927 9625
* LCCN: no2011143238
* MusicBrainz: 586850f4-579a-4361-8a01-4dba0957d450
* SNAC: w61r8skw
* VIAF: 180148689
* WorldCat: lccn-no2011143238

 |
**אחי גיבורי התהילה** הוא נאום שנשא מפקד חטיבה 7 שמואל גונן (גורודיש) לאחר מלחמת ששת הימים.

הרקע לנאום
----------

הנאום נישא כהספד לחללי חטיבת השריון שבפיקודו, חטיבה 7, אשר נפלו בקרבות שבחצי האי סיני במלחמת ששת הימים. ההספד נישא לראשונה במסדר ספונטני חטיבתי בגבל ליבני ב 10 ביוני 1967, ובפעם השנייה במסדר רשמי במחנה רפיח בספטבר 1967. הוא מבטא את תחושת הניצחון שהאפילה בתודעה הציבורית על האבל. הנאום מלא פאתוס ומדגיש את תחושות הגאווה, הניצחון והתהילה על פני האבל שאמור להתבטא בהספד. נאום זה ייצג את רגעי התהילה של גורודיש לאחר מלחמת ששת הימים (בניגוד למהלומה שקיבל לימים, לאחר מלחמת יום הכיפורים ופרסום תוצאות ועדת אגרנט); לאחריה היה לו הנאום לרועץ ועמד כדוגמה ליהירות מפקדי צה"ל לאחר הניצחון במלחמת ששת הימים.

כשהובא גורדיש לקבורה בישראל, לאחר ששהה ארוכות באפריקה, קראו מספידיו את השורה המפורסמת ביותר מנאומו זה: "אל המוות הישרנו מבט – והוא השפיל את עיניו". שורה זו הפכה לאמרת כנף בישראל.

את ההשראה לביטוי שאב גורודיש משם ספרו של הסופר היהודי-אמריקני הווארד פאסט "אחי גיבורי התהילה" (1948), המספר על מרד החשמונאים.

נוסח הנאום
----------

> 
> עמנו, למוד המלחמה על קיומו - שוב נלחם על חייו, והפעם פגע הברזל בברזל וצבאות האויב הוכו מכה ניצחת.
> 
> 
> אתם הייתם חוד החנית של התקפת השריון על קליפתו הקשה של הצבא המצרי. בקרב תנופה אכזרי ומר, מלא הוד וגבורה, בסער, בדם ובאש, הבקענו מערכיו המבוצרים והשמדנו שריוניו בחאן יונס, מערכי רפיח, שייך-זואד, הג´ירדי ואל-עריש, ביר-לחפן, וביר-חמה ונתיב הדם והאש, בואכה איסמעלייה.
> 
> 
> בכל מקום שעברנו, השארנו מאחורינו שלדים שרופים, טנקים מתפוצצים וגוויות חרוכות. אל המוות היישרנו מבט - והוא השפיל את עיניו.
> 
> 
> לא הסבנו ראשנו אל יקירנו שעם רכב-ברזלם עלו באש, לא עמדנו על הדם, ובחמת זעמנו, הבאנו ברעם שריוננו את המוות לתוך ליבו של האויב, עד שהכרענוהו כליל ושחררנו עמנו, מסיוט ההשמדה המיידית שאיים עליו על ידי אויב אכזר.
> 
> 
> כי כיהודים נלחמנו. על חיינו נלחמנו ובזעם נלחמנו. וגבורת ההמונים התגלתה אצלנו - לא שערנוה מראש. ועמנו לא במקרה קיים לעד. ואכן נצח ישראל לעולם יישאר.
> 
> 
> רעי הלוחמים! אתם בעצמכם לא ידעתם על הוד-גבורתכם, וכשראיתי את השריונים נחדרים ועולים באש והאנשים - אתם - ממשיכים מתוכם במלחמה - ידוע ידעתי כי האדם הוא הפלדה והשריון - מתכת בלבד.
> 
> 
> ועדים, שבעים הלפידים הבוערים מאחור, שבעים הגיבורים שהשארנו בשדה-הקטל והמספר הכפול מזה של פצועים, ועדה המנהיגות לפנים - שחסרה והתמלאה מתוך השורות תוך הקרב, ועדה הסיירת שאיבדה את מחציתה ולא עצרה בתנופתה - כי לא קלה הייתה המשימה.
> 
> 
> ידעו הנופלים וידענו כולנו מה המחיר. לקראת מה ולמה אנו הולכים לקרב; והלכו כולנו - בנכונות, בהכרת השליחות, ומתוך תקווה שכלנו בונים עולם יפה יותר לבנינו אחרינו.
> 
> 
> נכונים - למחר, מתוך ידיעה שאת זעם השריון, הפעם - האויב לא ישכח.
> 
> 
> במלחמה זו הניצחון כולו שלכם, חזקו ואימצו ותחזקנה ידיכם - אחי גיבורי התהילה!
> 
> 
> 
> — גורודיש, 1967
>

קישורים חיצוניים
----------------

* ד"ר תמר ברוש, נאום לכל עת, האוניברסיטה הפתוחה, היחידה ללימודי חוץ, ‏1993
* מסדר הנצחון של חטיבה 7 - ג'בל ליבני יולי 1967 - העלון המקורי, ‏יולי 1967
**אייל כספי** (נולד ב-23 בספטמבר 1963) הוא נציב כבאות והצלה בדרגת רב-טפסר. קודם לכן שימש בין היתר כמפקד מחוז מרכז וכראש אגף המבצעים ברשות הארצית לכבאות והצלה.

ביוגרפיה
--------

כספי נולד, גדל והתחנך בהרצליה. בנם של בנימין ולאה כספי. בנעוריו למד בבית ספר תיכון אורט "יד גיורא" בהרצליה. כתלמיד תיכון התנדב בצופי אש. התגייס לצה"ל בשנת 1982 ושירת בחטיבת הנח"ל. במילואים שירת בפיקוד העורף, שם מילא מגוון תפקידים לרבות מפקד פלוגה ומפקד גדוד.

לאחר שחרורו מהצבא הצטרף לרשות הארצית לכבאות והצלה. בשנים 2001–2011 שימש כמפקד תחנה אזורית הרצליה ופיקד על הכשרות שהתקיימו בבית הספר לכבאות.

בשנים 2011–2016 שימש כראש אגף המבצעים. במסגרת תפקידו, הקים מרכז שליטה ארצי למערך הכבאות. כמו כן, הקים את יחידת "להבה" – "לוחמי אש להצלת לוחמים". כספי גם פיקד על כתיבת תורות הפעלה, פקודות מבצעיות ונוהלי עבודה לשגרה ולחירום, הכולל העברת משימה לאומית מהמשרד להגנת הסביבה למערך הכבאות וההצלה בנושא טיפול הוליסטי באירועי חומרים מסוכנים. בנוסף, עסק בפיתוח מערכות שליטה ובקרה "שלהבת".

פיקד במסגרת ההכשרות במערך הכבאות ובכלל גורמי החירום בדגש מפקד קורס קצינים וכלל הקורסים הפיקודיים והמקצועיים כולל הובלת משלחת לפולין "עדים במדים". הוא היה שותף להערכות מצב לאומיות עם ראש הממשלה והשר לביטחון פנים.

מאז 2016 עד 2022 שימש כמפקד מחוז מרכז ברשות הכבאות.

ב-1 בפברואר 2022 המליצה ועדת האיתור לבחירת נציב הכבאות על כספי לתפקיד נציב הרשות הארצית לכבאות והצלה. ב-20 בפברואר אישרה הממשלה את מינויו, ב-3 במרץ 2022 הוענקו לו דרגות רב-טפסר והוא נכנס לתפקידו.

כספי למד במדרשה הלאומית למנהיגות וממשל, מנהל הסגל הבכיר בנציבות שירות המדינה. הוא בעל תואר הנדסאי בניין אזרחי במכללת אורט. בעל תואר ראשון במדעי החברה הרוח מהאוניברסיטה הפתוחה בשילוב בית ברל בתוכנית התמחות בהגנת העורף ובעל תואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה.

כספי נשוי ואב לשלושה ילדים. מתגורר בהרצליה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אייל כספי** בוויקישיתוף
* אנשיל פפר ושיחת היום, "טפסר אייל כספי, מה יקרה אם טילים ייפלו על ישראל?", באתר הארץ, 6 בדצמבר 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנשיל פפר ושיחת היום, "טפסר אייל כספי, מה יקרה אם טילים ייפלו על ישראל?", באתר הארץ, 6 בדצמבר 2010
2. ↑  מאיר תורג'מן, הממשלה אישרה: אייל כספי ימונה לנציב כבאות והצלה, באתר ynet, 20 בפברואר 2022
3. ↑  איציק סבן, רב טפסר אייל כספי נכנס לתפקיד נציב כבאות והצלה, באתר ישראל היום, 3 במרץ 2022

| נציבי הרשות הארצית לכבאות והצלה  |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אלכסנדר שפיר • חגי חפץ • רמי כחלון • יעקב מרקוביץ • שלמה כהן • אורי מנוס • אפרים מערבי • משה ורדי • מאיר הראל (ממלא מקום) •  ששי קציר (ממלא מקום) שמעון רומח • שחר איילון • שמעון בן נר (ממלא מקום) • דדי שמחי • אייל כספי | דגל הנציב |

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בהתבטאות קצרה של פתגם או ביטוי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו אמרה (פירושונים).
**אמרה** היא ביטוי מילולי קצר, מוכר וידוע בציבור. השימוש באמרות מסייע לדובר להרשים את שומעיו ולשכנעם בצדקת דבריו. חוקר הפולקלור הרוסי, גרגורי פרמיאקוב, מבחין בין אמרה לבין פתגם בהגדירו את האמרה כביטוי מילולי לא־שלם שאפשר לשלבו במשפטים אחרים ולהתאימו להטיות דקדוקיות שונות. הפתגם, לעומת זאת, הוא ביטוי מילולי המעלה מחשבה שלמה מנוסחת במשפט עצמאי. ראו לדוגמה את האמרות הבאות, אשר שינוי המתאם הדקדוקי בהן מאפשר את שילובן באופן בלתי אמצעי בשיח: "הוא לא עשוי מסוכר", "הלך על חבל דק", "אבא שלך לא זגג", "אכלו לי שתו לי" ועוד. עם זאת, יש לציין, שההבחנה בין אמרות לבין פתגמים איננה חד משמעית ויימצאו, לא פעם, ביטויים מילוליים, אשר אפשר לשייכם לשתי הסוגות.

ישנן אמרות הלקוחות מטקסטים קנונים. הדבר מעצים את משמעותן ומעניק להן משנה תוקף. כך למשל, האמרה: "והגדת לבנך", המציינת את החובה להעביר לדור הבא מורשת, ערכי מוסר ואמונה. האמרה ידועה מהגדת פסח ומקורה בפסוק: "וְהִגַּדְתָּ לְבִנְךָ בַּיּוֹם הַהוּא לֵאמֹר: בַּעֲבוּר זֶה עָשָׂה ה' לִי בְּצֵאתִי מִמִּצְרָיִם" (שמות יג ח). דוגמה נוספת היא האמרה: "לא על הלחם לבדו", אשר משמעותה היא שאדם זקוק למזון רוחני על מנת להיות מאושר ואין די במילוי צרכיו הגשמיים. מקורה של אמרה זו הוא הפסוק: "ויְעַנְּךָ וַיַּרְעִבֶךָ וַיַּאֲכִלְךָ אֶת הַמָּן אֲשֶׁר לֹא יָדַעְתָּ וְלֹא יָדְעוּן אֲבֹתֶיךָ לְמַעַן הוֹדִיעֲךָ כִּי לֹא עַל הַלֶּחֶם לְבַדּוֹ יִחְיֶה הָאָדָם כִּי עַל כָּל מוֹצָא פִי ה' יִחְיֶה הָאָדָם" (דברים ח ג).

בנוסף, יש שפע של אמרות הלקוחות מטקסטים ואירועים תרבותיים והיסטוריים, המופיעות במשלבי שפה שונים, למשל: "להיות או לא להיות?" אמרה הלקוחה מן המחזה "המלט" מאת ויליאם שייקספיר; "גפן במובן גָאפן", אמרה הלקוחה מן המערכון "חידון התנ"ך" של להקת לול, אשר מבטאת עיסוק דקדקני בשאלות סרק; או האמרה: "הצ'ופצ'יק של הקומקום", המציינת עניין חסר ערך המעסיק את הציבור, הלקוחה מהמערכון "הכה את המומחה" מאת דן אלמגור בביצוע הגשש החיוור– "איך קוראים בעברית לצ'ופצ'יק של הקומקום". אמרות רבות הן בסלנג למשל: "שבר את הראש", "לא ראה אותו ממטר", "חבל על הזמן", "גילה את אמריקה" ועוד. הדינאמיות המתקיימת בשפה מאפשרת יצירה מתמדת של אמרות חדשות ושילובן בשיח.

ראו גם
------

* ניב (ביטוי)
* פתגם
* אמרת כנף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Григорий Пермяков, www.livelib.ru
2. ↑  "Permi︠a︡kov, G. L. (Grigoriĭ Lʹvovich)" : Catalog Search (10) - UW-Madison Libraries, search.library.wisc.edu
3. ↑  Г.Л. Пермяков, **От поговорки до сказки**, Москва: Наука, 1970, עמ' 8-10
4. ↑  יעל (הרצוק) מהל, **לב ללב ראי**, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשפ"א, עמ' 47
5. ↑  רוביק רוזנטל, **מילון הצירופים**, ירושלים: כתר, 2005, עמ' 168
6. ↑  רוביק רוזנטל, **מילון הצירופים**, עמ' 280

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LNB: 000256548
* NKC: ph124944

 |
**ניפוץ** (באנגלית **Detonation**, "דטונציה") הוא תהליך פיצוץ מהיר במיוחד המלווה ביצירת גל הלם בחומר הבעירה, דבר שמזין את המשך הפיצוץ.

בניגוד לרוב סוגי הדלקים, שם החום שמשתחרר מהבעירה מתפשט ובכך משפעל את המשך הבעירה, בניפוץ גל ההלם שמתפשט משפעל את המשך הבעירה. לפיכך, תהליך ניפוץ הוא תהליך מהיר יותר ממהירות הקול, בניגוד לרוב תהליכי הבעירה שהם איטיים יותר ממהירות הקול. מהירות ניפוץ יכולה לנוע בין כמה קילומטרים בשנייה עד קרוב ל-10 קילומטר בשנייה (10,000 מטר לשנייה). מהירות הריאקציה המהירה בניפוץ מתאפיינית בכמה תכונות שהופכות אותה לייחודית:

* קצב החומר הנשרף מהיר פי {\displaystyle 10^{3}} עד {\displaystyle 10^{8}} מלהבה רגילה
* קצב שחרור האנרגיה מהיר במיוחד, ויכול להגיע לסדר גודל של {\displaystyle 10^{10}} וואט לסמ"ר בחזית הניפוץ.
* רוב מוחלט של האנרגיה המשתחררת עוברת ליצירת גלי לחץ בגודל של עשרות עד מאות אלפי אטמוספירות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניפוץ** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  deflagrations, www.nfpa.org
2. ↑  Fickett & Davis, **Detonation Theory and Experiment**, Dover Publications, 2000

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4011557-4

 |
**דאנבו (בדנית: Danbo)** היא גבינה חצי רכה מיושנת מחלב פרה מדנמרק. היא זכתה בשנת 2017 למעמד גיאוגרפי מוגן (PGI) לפי משפט האיחוד האירופי.

מאפיינים

הגבינה מיושנת בדרך כלל בין 12 לבין 52 שבועות בבלוקים מלבניים של ששה או תשעה ק"ג, מצופה בתרבית חיידקים. התרבית נשטפת בתום מחזור היישון, והגבינה נארזת למכירה קמעונאית.

סוגים
-----

דאנבו מסווגת בדרך כלל למכירה לפי זמן יישון, עם גרסאות טיפוסיות כולל גבינות *עדינות*, *בינוניות*, *מיושנות* *ומיושנות במיוחד*. אלה נמכרים תחת שמות מסחריים ומותגים שונים, כולל *Lillebror* המתון, *Gamle Ole* מיושן במיוחד ו- *Riberhus* של Arla Foods. "לילברור" (בתרגום מדנית שמשמעותה "אח קטן") היא עדינה ביותר ונחשבת גבינה לילדים ולרגישים לטעם גבינה בוגרת. *Gamle Ole* (בתרגום מדנית שפירושו "Old Ole", שם גבר) מתבגר במשך זמן רב ומעניק לו טעם חזק או חד, שיכול להיחשב חריף. "Gamle Ole" משודך באופן מסורתי עם כמה טבעות של בצל נא ופרוסת בשר אספיק על פרוסת לחם לכריך פנים פתוח.

זרעי קימל ( *kommen* ) מוסיפים לגבינה בגרסה מסורתית.

היסטוריה
--------

בעשורים הראשונים של המאה ה-20, מהגרים דנים, שהתיישבו בחלק הדרומי של מדינת מינאס ז'ראיס בברזיל, גילו סוג חדש של גבינה, לאחר שהכינו את גבינת הדאנבו המסורתית עם חלב ברזילאי. גבינה זו נקראת קֵייזוּ פְּרַטוּ (Queijo prato).

לקריאה נוספת
------------

* רשימת גבינות

הערות שוליים
------------

קישורים חיצוניים
----------------

* Cheese.com
* היסטוריה

1. ↑  "Populær dansk ost får EU-blåstempel". LandbrugsAvisen. נבדק ב-26 ביולי 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**אוגופוגו** או **נאהטייקה** (מילולית: שד האגם) הוא השם שניתן למפלצת שדווח כי חיה באגם אוקנגן שבקולומביה הבריטית, קנדה.

פסל של היצור בפארק קנדי

תצפיות
------

אנשים התומכים בקיום האוגופוגו טוענים כי התצפית המתועדת הראשונה הייתה בסביבות 1872 ולפי התרחשויות באזור המיושב על ידי מתיישבים אירופיים. 
ייתכן והאזכור המוקדם ביותר של האוגופוגו היה בשנת 1860.
בשנת 1926 נטען כי אירעו התרחשויות בחוף אוקנגן מיסיון.
באירוע זה ככל הנראה היו כשלושים איש או יותר שטענו כי ראו את המפלצת.
באותה השנה עורך העיתון היומי ונקובר סאן בובי קרטר, כתב: "יותר מדי אנשים ראו את 'המפלצת' מכדי להתעלם ברצינות מרובה מהעובדות הקיימות".

הסרט הראשון על היצור היה של ארט פולדן והוסרט בשנת 1968. הסרט מציג אובייקט כהה הנע לעבר החוף.
הסרט השני על היצור הוסרט שוב בשנת 1989 על ידי קן צ'פלין, מוכר מכוניות משומשות ואביו קליים צ'פלין שטענו כי ראו יצור דמוי נחש השוחה בנהר ומצליף בזנבו, כמה שבועות מאוחר יותר חזר קן צ'פלין עם אביו וביתו וצילמו שוב את היצור.

הבריטים קראו לזואולוג; דוקטור קארל שוקר, שסיווג את האוגופוגו לקטגוריית ה'מרבה גיבנת', והניח שזהו ייצור מסוג לוויתן נחשי מפותל ופרימיטיבי כגון הבסילוזאורוס ('מלך לטאה').

עם זאת, הראיות הפיזיות שמציגות את האוגופוגו היו מוגבלות ולא ברורות מצילומי הסטילס והוידאו. אחת ההנחות הייתה כי בעצם מדובר בחדקן האגם (lake sturgeon)‏. יש הנחות שונות שמדובר באי זיהוי של צונאמי שהוא מעין גל עומד (seiche) ומתחתיו תנועות אגמיות מפותלות.

הרבה נכתב על האוגופוגו בספרים, בכתבות, הוסרטו עליו סרטי קולנוע והוא הוזכר בסדרות.
ישנו אף בול עם ציור ששמו מתנוסס עליו.
אגדות רבות נוצרו סביב האוגופוגו.

ראו גם
------

* יטי
* המפלצת מלוך נס
* ביג פוט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוגופוגו** בוויקישיתוף
**תגובות מצומדות** (באנגלית: **Coupled reactions**) הן תגובות כימיות אשר מתרחשות יחד. עצם הצימוד מאפשר את קיומן של התגובות באופן ספונטני.
תהליכים מטבוליים רבים (לדוגמה גליקוליזה) מותנים בצימוד תהליכים בהם משתחררת אנרגיה חופשית (כלומר תהליכים אשר אינם דורשים השקעה של אנרגיה לקיומם, 0>ΔG) לבין תהליכים הדורשים השקעה של אנרגיה (ΔG>0).   
הצימוד יכול להתרחש בשתי דרכים שונות: צימוד באמצעות מטבוליט משותף, וצימוד באמצעות מנגנון.

צימוד על ידי מטבוליט משותף
--------------------------

כדי שהצימוד יצא לפועל יש צורך במטבוליט משותף לשני התהליכים. כך לפי עקרון לה שטליה התגובה הספונטנית תדחוף או תמשוך את התגובה השנייה. בדרך כלל המולקולה המשמשת לצימוד תהליכים בתא היא ATP.

צימוד על ידי מנגנון
-------------------

צימוד בעזרת מכניזם של אנזים הכופה אינטראקציה בין שתי ריאקציות. לדוגמה, האנזים גליצראלדהיד 3-פוספט דהידרוגנאז (הידוע כ-GAPDH). האנזים מצמד תגובת חמצון אשר מועדפת מבחינה תרמודינמית ותגובת זרחון אשר לא מועדפת תרמודינמית. הצימוד נעשה על ידי יצירת תוצר ביניים (תיואסטר) לא יציב, בעל אנרגיה גבוהה יחסית וכך מאפשר את המשך התגובה משום שהוא מקטין את אנרגיית השפעול הדרושה לזרחון.

דוגמה
-----

תהליך הגליקוליזה הוא דוגמה למסלול מטבולי המבוסס על צימוד תגובות. הגליקוליזה מורכבת מעשרה שלבים אנזימטיים. שלוש תגובות מתוכם הן המניעות של כל המסלול המטבולי. הן תגובות ספונטניות בעלות 0>>ΔG וכך הן דוחפות ומושכות את שאר התגובות הלא ספונטניות.

ראו גם
------

* מטבוליזם
* בקרות אנזימטיות

הערות שוליים
------------

1. ↑  7.7: Coupled Reactions, Chemistry LibreTexts, ‏2016-04-30 (באנגלית)
2. ↑  Coupling Reactions: Definition & Examples | StudySmarter, StudySmarter UK (באנגלית בריטית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4166199-0

 |
שער ספר השירים של אקטון
ספר הבישול המודרני, 1845
**אליזבת אקטון** המוכרת כ**אלייזה אקטון** (באנגלית: **Elizabeth "Eliza" Acton**; ‏17 באפריל 1799 - 13 בפברואר 1859) הייתה משוררת אנגליה וכותבת ספרי בישול. אקטון כתבה את ספר הבישול "הבישול המודרני למשפחה" (*Modern Cookery for Private Families*)(אנ') - אחד מספרי הבישול הראשונים בשפה האנגלית, המיועדים למשפחה ולמבשלת הביתית, ולא לשף מקצועי או מבשלת מקצועית. ספר זה היה ספר הבישול הראשון בו פורטו מרכבי המתכון בראשיתו (דבר המקובל כיום בכל ספרי הבישול), וכן היה זה ספר הבישול הראשון בו צוינו משך הזמן של הבישול או האפייה. כמו כן - היה זה ספר הבישול הראשון בו הוצג מתכון לכרוב ניצנים. על בסיס ספר זה התבסס ספרה של איזבלה ביטון "ספרה של הגברת ביטון לניהול משק הבית".

השף דיליה סמית' ציינה כי אקטון הייתה מבין כותבי המתכונים הטובים ביותר בשפה האנגלית וכינתה את מתכוניה "תור הזהב של הבישול האנגלי".

ספר הבישול של אקטון הודפס עד שנת 1914- ומתכוניה מופיעים גם בספרי בישול מודרניים.

קורות חיים
----------

אקטון נולדה בכפר באטל (Battle) שבסאסקס, והייתה בתם הבכורה של אליזבת מרסר (Elizabeth Mercer) וג'ון אקטון (John Acton). לאקטון היו חמישה אחים. זמן קצר לאחר לידתה עברה המשפחה לסאפוק ושם גדלה. בהיותה בת שבע עשרה פתחה אקטון בית ספר לנערות בקליידון הסמוכה לאיפסוויץ'. בית הספר פעל במשך ארבע שנים. בשל מצבה הבריאותי עברה לצרפת לזמן קצר, ועם שובה, בשנת 1826 פרסמה את ספר שיריה, ובו 52 שירי אהבה.

בשנת 1845 יצא לאור ספר הבישול שלה אשר זכה להצלחה רבה ולהשפעה רבה. הספר נמכר בכ-125,000 עותקים, ואקטון קיבלה בגינו 900 ליש"ט (השווים, נכון לשנת 2010 כ-70,000 ליש"ט).

  

בשנת 1857 יצא לאור ספר הבישול השני שכתבה - "ספר הלחם האנגלי" (*The English Bread Book*), הכולל מתכונים רבים וסקירה היסטורית של אפיית לחם באנגליה, כמו גם דעתה של אקטון נגד מזון מתועש.

אקטון נפטרה בשנת 1859 ונקברה בהמפסטד.

כתביה
-----

* "שירים" (*Poems*), הוצאת לונגמנז, לונדון, 1826
* "דברי ימי טירת פרמלינגהאם" (The Chronicles of Castel Framlingham), פואמה, 1838
* "קול הצפון" (The Voice of the North), שיר המתאר את ביקורה של המלכה ויקטוריה בסקוטלנד בשנת 1842
* "בישול מודרני למשפחה" (*Modern Cookery for Private Families*), הוצאת לונגמנז, לונדון, 1845
* "ספר הלחם האנגלי" (*The English Bread Book*),‏ 1857

לקריאה נוספת
------------

אנאבל אבט,המטבח האנגלי של מיס אלייזה, הוצאת תכלת, 2022.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלייזה אקטון** בוויקישיתוף
* קורות חיים
* שיריה של אלייזה אקטון
* מתכון לפודינג חג המולד של אקטון בעיתון הסאנדיי טיימס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007421571105171
* GND: 1026929008
* ISNI: 0000 0000 6377 7950
* LCCN: n88602310
* NDL: 01240360
* NKC: xx0277176
* NLA: 35447066
* NTA: 159216931
* SNAC: w6c82brr
* Trove: 955949
* VIAF: 48338794
* WorldCat: lccn-n88602310

 |
**בית לייוויק** (ביידיש: **לייוויק הויז**) השוכן ברחוב דב הוז 30 במרכז תל אביב הוא מרכז לתרבות היידיש, ומקום משכנה של אגודת סופרי ועיתונאי יידיש בישראל. במקום נערכות פעילויות חברתיות, חינוכיות ותרבותיות, במטרה לשמר את שפת היידיש ואת העולם התרבותי היידי. בית לייוויק נחנך ב-1970, ונקרא על שם הסופר ה. לייוויק (לייוויק הלפרן). הסופר והבלשן מרדכי צאנין נמנה עם יוזמי הקמת הבית וכיהן כיושב ראש הראשון שלו. יושב ראש בית לייוויק, נכון לשנת 2021, הוא דניאל גלאי. 

בתחילת שנות האלפיים הוקצה מרתף המבנה לכמה שנים עבור עמותת יונג יידיש (עמותה) לצורך איסוף ושימור ספרי יידיש, העמותה עברה אחר כך למתחם אחר.

פעילויות
--------

בבית לייוויק מאורגנים קורסים והרצאות חד-פעמיות ביידיש ובנושאים מתרבות היידיש. המוסד מארגן גם סדנאות חינוך בבתי ספר ובגנים, במטרה לחשוף את הדור הצעיר בישראל למורשת יהדות מזרח אירופה. בין אירועי התרבות שנערכים במקום - הקרנות סרטים, הופעות מוזיקה, הקראות שירה ומחזות.

ארכיון בית לייוויק משמש לצורכי מחקר בנושא היידיש וספרותה, בדגש על תולדות היידיש בארץ ישראל והשפעות הגומלין בינה ובין העברית. הוצאת הספרים ה. לייוויק, שליד בית לייוויק, מוציאה לאור ספרי פרוזה, שירה ומחקר ביידיש, וכן תרגומים מיידיש לעברית ולרוסית ומהדורות דו-לשוניות. מאז הקמתה ב-1970 הוציאה כמאה כותרים.

ראו גם
------

* יונג יידיש (עמותה)
* בית שלום עליכם

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית לייוויק** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של בית לייוויק
* בית לייוויק, ברשת החברתית פייסבוק
* יריב מוהר, גלותי זה הכי, באתר nrg‏, 29 במאי 2005
* ארכיון **מועדון הסופרים ועתונאי יידיש בארץ ישראל**, בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  דווקא: ארץ ישראל ותרבותה, מס' 3

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007394433405171
* LCCN: no2019142484
* VIAF: 21154074370811740988
* WorldCat: lccn-no2019142484

 |
**הארטמוט בגר** (בגרמנית: **Hartmut Bagger**;‏ 17 ביולי 1938 - 26 בינואר 2024) היה גנרל גרמני אשר שימש כמפקח הכללי (מקביל לתפקיד הרמטכ"ל) של הבונדסוור (צבא גרמניה) בין השנים 1996–1999.

ביוגרפיה
--------

בגר נולד ב-17 ביולי 1938 בעיר בראונסברג שבפרוסיה המזרחית. כיום נקראת העיר בראנבו והיא נמצאת בתחומי פולין. בילדותו, חווה בגר את מלחמת העולם השנייה, ומשפחתו נאלצה להימלט מאימת הצבא האדום אל העיר צלה. ב-1958 הוא התגייס לבונדסוור ושרת בגדוד פאנצרגרנדיר. ב-1960 הוא הועלה לדרגת לויטננט. הוא למד באקדמיית הבונדסוור ובמכללת הסגל של הכוחות המזוינים האמריקניים בווירג'יניה. בשנים 1976–1978 הוא שימש כמפקד גדוד הפאנצרגרנדיר ה-51. לאחר מכן הוצב במשרד ההגנה עד 1980. לאחר מכן שימש כראש מטה דיוויזיית הפאנצר ה-3, ובאוקטובר 1984 מונה למפקד בריגדת הפאנצרגרנדיר ה-7 בהמבורג. ב-1988 הועלה לדרגת בריגדה גנרל ומונה לראש מטה הקורפוס ה-3 בקובלנץ. ב-1990 הוא הועבר לשמש כמפקד דיוויזיית הפאנצר ה-12. ב-1992 הוא מונה לסגן המפקח הכללי של הבונדסוור (מקביל לרמטכ"ל). ב-8 בפברואר 1996 הוא מונה למפכ"ל הבונדסוור וכיהן בתפקיד עד פרישתו ב-31 במרץ 1999.

בגר נפטר ב-26 בינואר 2024. הותיר אחריו אישה ושני בנים. התגורר במקנהיים (Meckenheim).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הארטמוט בגר** בוויקישיתוף
* הארטמוט בגר באתר משרד ההגנה הגרמני

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 139217533
* VIAF: 100511572
* WorldCat: viaf-100511572

 |
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "בנימין אשכנזי".

**בן אשכנזי** (נולד בספטמבר 1969) הוא מיליארדר יהודי-אמריקאי, איש עסקים ואיל נדל"ן, יליד ישראל המתגורר בניו יורק. אשכנזי הינו המייסד, מנכ"ל, יו"ר ובעל רוב המניות של "תאגיד הרכישות אשכנזי" (*Ashkenazy Acquisition Corporation*), אשר באמצעותה הוא מחזיק בתיק נכסים בשווי של כ-12 מיליארד דולר. בן אשכנזי נחשב לאחד מיזמי הנדל"ן העשירים בארצות הברית, הונו האישי הוערך (יולי 2018) בכ-4 מיליארד דולר. הוא מחזיק בכ-10% מועדון הכדורסל מכבי תל אביב.

ראשית חייו
----------

בן אשכנזי נולד בישראל וגדל בלורנס, לונג איילנד, ניו יורק. הוא בנו של איש הנדל"ן איזי אשכנזי.

אשכנזי קנה את הנכס הראשון שלו בגיל 17. הוא למד לתואר ראשון באוניברסיטת אדלפי, אבל לא סיים.

קריירה
------

אשכנזי הוא איל נדל"ן המחזיק בנכסים רבים בארצות הברית ובבתי מלון במדינות שונות ברחבי העולם, ב-1987 ייסד את "תאגיד הרכישות אשכנזי", אשר באמצעותה הוא שולט בנכסים בהיקף של מעל 12 מיליארד דולר בכל רחבי העולם. 

הוא מחזיק באמצעות החברה בנכסי קמעונאות, מסחר, בנייני משרדים, לוגיסטיקה, מגורים, בתי אבות ומרכזי קניות בארצות הברית, בממלכה המאוחדת ובאירופה. ופורטפוליו רחב של בתי מלון ברחבי ארצות הברית, הממלכה המאוחדת ובאירופה.

אשכנזי מחזיק באמצעות החברה ביותר מ-120 נכסים ברחבי העולם, ושווי תיק הנכסים הכולל של "תאגיד הרכישות אשכנזי" מוערך בכ-12 מיליארד דולר, ההתמקדות של החברה ורוב נכסיה הינם בארצות הברית. החברה מעסיקה למעלה מ-100 עובדים והמטה של החברה ממוקם במנהטן, ניו יורק.

מכבי תל אביב
------------

בשנת 2013 נכנס אשכנזי כשותף לקבוצת הכדורסל מועדון הכדורסל מכבי תל אביב, כיום מחזיק בכ-10% מהמניות של הקבוצה. 

ככל הידוע, לאשכנזי אין מעורבות בניהול השוטף של הקבוצה והוא מתפקד כשותף בעלים פאסיבי.

חיים אישיים
-----------

בן נשוי לדבורה, להם שלושה ילדים, והם מתגוררים בניו-יורק, בשדרה החמישית.

אשכנזי נמנע מפרסום ושומר על פרופיל ציבורי נמוך. פרט לכמה פרטים על האינטרסים העסקיים שלו באתר האינטרנט האישי שלו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הפרופיל של אשכנזי באתר פורבס
2. ↑  "Ben Ashkenazy". נבדק ב-27 בדצמבר 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "New York's Plaza Hotel Is in the Sights of This Shy Billionaire". 14 בספטמבר 2017. נבדק ב-27 בדצמבר 2017 – via www.bloomberg.com. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Who's the Boss?". נבדק ב-27 בדצמבר 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**אומץ לסרב** היא תנועת סרבנות ציונית המעודדת סירוב לשרת בשטחי יהודה, שומרון וחבל עזה מטעמי מצפון על רקע השליטה הישראלית באותם שטחים.

היסטוריה
--------

תנועת "אומץ לסרב" הוקמה בינואר 2002, כאשר 51 חיילים וקצינים במילואים חתמו על מכתב שכונה **מכתב הלוחמים** בו הודיעו על סירובם לשרת בשטחי יהודה שומרון וחבל עזה מטעמי מצפון. מאז חתמו על המכתב יותר מ-600 לוחמים במילואים. את "מכתב הלוחמים" חיברו דוד זונשיין ויניב איצקוביץ', שני סגנים במילואים. 

בהמשך שנת 2002 עתרו זונשיין ואיצקוביץ', עם עוד שישה לוחמים, לבג"ץ, על מנת שיורה לבטל את הרשעתם בדין משמעתי על סירובם לשרת במילואים בשטחים וישלול את חוקיות החלטתו של שר הביטחון שלא לתת להם פטור מחובת שירות מילואים בשל טעמים שבסרבנות מצפון סלקטיבית. העתירה נדחתה, וזונשיין ישב 35 יום בכלא צבאי על סירובו לשרת בשטחים.

ביוני 2006 הפגינו חברי התנועה נגד מבצע גשמי קיץ, שנערך בעקבות חטיפת גלעד שליט.

בשנת 2010, לקראת פתיחתו של היכל התרבות באריאל, קראה התנועה למנהלי התיאטרונים וארגוני השחקנים שלא להופיע באריאל.

אידאולוגיה
----------

תנועת "אומץ לסרב" מכירה בצורך בשירות בצה"ל, ומתפארת בכך שרבים מחבריה הם קצינים ולוחמים שנאמנותם למדינה ולצה"ל אינה מוטלת בספק ואשר מוכנים ברצון לשרת בצבא, אך לא ביהודה, שומרון וחבל עזה. הטענה המרכזית של חברי התנועה היא שדווקא כלוחמים אשר שרתו בשטחים הם יודעים כי רבות מפעולות הצבא בשטחים - אין דבר בינן לביטחון המדינה, וכל תכליתן היא דיכוי העם הפלסטיני, ולכן הם מסרבים לקחת חלק בפעולות אלה.
סיסמאות התנועה מקפלות בתוכן את הרעיון שסירוב אינו סותר את הציונות, לדוגמה: "מסרבים למען ישראל", "סירוב לכיבוש זו ציונות" או "ישראלי. ציוני. לוחם. סרבן".

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אומץ לסרב, כפי שנשמר בארכיון האינטרנט
* יפעת זהר, "אומץ לסרב" מועמדת לפרס נובל, באתר nrg‏, 28 בספטמבר 2004
* אמיר בן-דוד, המועמד, באתר הארץ, 1 באוקטובר 2004

הערות שוליים
------------

1. ↑  מכתב הלוחמים, באתר "אומץ לסרב", כפי שנשמר בארכיון האינטרנט
2. ↑  בג"ץ 7622/02 דוד זונשיין ואחרים נ' הפרקליט הצבאי הראשי, ניתן ב־30 בדצמבר 2002
3. ↑  ענת ברשקובסקי, חברי "אומץ לסרב" מפגינים: למה חזרנו לעזה?, באתר ynet, 30 ביוני 2006
4. ↑  מרב יודילוביץ', הספרי: "מעדיף שמחזותיי לא יוצגו באריאל", באתר ynet, 26 באוגוסט 2010
**אירית דקל** היא שחקנית, יוצרת וזמרת ישראלית.

ביוגרפיה
--------

אירית דקל נולדה ברחובות וגדלה בחיפה. לאחר שביצעה שנת שירות כבת גרעין בקיבוץ שדה בוקר התגייסה לצה"ל ושירתה כלוחמת בגדוד קרקל. לאחר שחרורה, למדה בבית הספר לתיאטרון חזותי בירושלים ולאחר מכן בבית הספר למשחק בית צבי, וסיימה את לימודיה בשנת 2010. בנוסף ללימודיה בבית צבי למדה פיתוח קול בסגנונות ג'אז, קלאסי ולאדינו. היא שיחקה בהצגה דו רה מו בתיאטרון המדיטק.

בשנת 2011 הצטרפה לתיאטרון גשר ושיחקה בו בהצגות "מראט המסכן שלי", "פְּרִימָדוֹנָה" ו"הלוך ושוב".

בשנים 2012–2014 הגישה לצד יענקל'ה מנדל את התוכנית "נפגשים בשישי" בערוץ הראשון של רשות השידור. שיחקה בסדרה "שנות ה-80", בתפקיד אחייניתו של מרסל (אריק משעלי). 

בשנים 2013–2016 יצרה והשתתפה במופע בשם "בואנה הבנות" מופע מחווה לשירי חוה אלברשטיין.

ב-2014 הוציאה יחד עם המוזיקאי אלדד ציטרין את האלבום last of songs הכולל חידוש לשירי בלוז וג'אז אמריקאים מתחילת ומאמצע המאה ה-20. הפרויקט אליו הופיע בישראל ובאירופה בשנים 2014 -2016.

ב-2015 השתתפה בסדרה איפה אתה חי? בתפקיד עליזה, וביצעה אף את שיר הנושא של הסדרה. בסוף שנה זו עברה דקל ללונדון. היא ביצעה הופעות בבריטניה והופעות כמופע הפותח של האמנית ההולנדית קארו אמרלד(אנ').

בשנת 2016 שודר הסרט הדוקומנטרי "יהודיה" אותו יצרה דקל וביימה רוני אבולעפיה.

ב-2017 יצא אלבומה השני Hello המכיל מספר סוגות ביניהן רוק ופרוגרסיב רוק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אירית דקל** בוויקישיתוף
* אירית דקל, ברשת החברתית אינסטגרם
* אירית דקל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* אירית דקל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אירית דקל, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* mako מוזיקה, ‏"כך ברא אותך הטבע": אירית דקל ואלדד ציטרין בביצוע חדש לארז הלוי, באתר ‏מאקו‏, 18 ביוני 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  בכורה: חידוש ים תיכוני לשירים מהמאה שעברה, באתר nrg‏, 7 ביולי 2014
2. ↑  שיר זיו, "יהודיה": על המאבק חסר הסיכוי של רות קוליאן, באתר nrg‏, 10 במרץ 2016

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007450971005171

 |
**Easy** (נכתב גם "**איזי**") היא חברת תוכנה המספקת פלטפורמה לחיבור בין אנשים לעסקים מקומיים בעזרת מנוע חיפוש ובאמצעות הנגשת נתונים על אודות עסקים, נקודות עניין, בעלי עסקים, אירועים ועוד בישראל. האלגוריתם של האתר והמידע בתוכו מתעדכנים באופן קבוע. ל־easy ישנו יישום לאייפון ולאנדרואיד, ויש לו גם גרסה באנגלית.

מנוע החיפוש הושק בשנת 2011. נכון לשנת 2022 מועסקים בחברה 70 עובדים, ומעל 2 מיליון ישראלים משתמשים באפליקציית easy. 

בינואר 2017 דורגה האפליקציה בידי אתר Geektime במקום הראשון מבין האפליקציות הישראליות.

אופן השימוש
-----------

השימוש הבסיסי ב־easy מתבצע בעזרת טלפונים חכמים ושירותי GPS.

נושאי התוכן מחולקים לפי הצרכים  היומיומיים של הגולשים, למשל - "לאכול", "לקנות", "לבלות" וכדומה, כאשר דירוג העסקים נקבע על סמך ציון easy. 

האפליקציה מציגה מידע אובייקטיבי ושימושי על עסקים בישראל - כתובות, טלפונים, שעות פתיחה, ביקורות, תמונות ועוד. רשימת העסקים המוצגת עבור נושא חיפוש קונקרטי, מסודרת תוך התחשבות במיקום המשתמש ובאיכות העסקים. קיימות אלפי רשימות שונות אותן ניתן לסנן לפי קריטריונים שונים.

ציון easy
---------

דירוג העסקים (ציון easy) מבוסס על ציונים וביקורות מכל רחבי הרשת - אתרים, רשתות חברתיות, וציונים לעסקים שניתנים על ידי משתמשי easy. ציון easy לעסקים מתעדכן בצורה אוטומטית ויומיומית ומייצג את כלל מדדי איכות העסק - ציוני גולשים, פופולריות, שירותי העסק ועוד.

easy לבעלי עסקים
----------------

בעלי עסקים יכולים לתפוס בעלות על עמודי העסקים שלהם ב־easy, לעדכן בהם מידע ולנהל אותם בחינם. שירותים נוספים ניתנים בתשלום.

האלגוריתם של האתר והמידע בתוכו מתעדכנים באופן שוטף, דבר המאפשר צבירת נתונים רבים בנוגע לעסקים בישראל, כמו שעות פתיחה וסגירה של עסקים, מיקומים בהם יש מקבץ גדול של עסקים מאותו תחום ועוד. נתונים אלו מאפשרים לבעלי עסקים להסיק מסקנות ולנבא היכן כדאי לפתוח את העסק הבא.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Easy
* Easy, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  אסי גל, ‏קיבוץ הייטק, באתר ‏מאקו‏, 16 בנובמבר 2016
2. ↑  אלו הן 10 האפליקציות הישראליות שסגרו חודש מוצלח במיוחד באתר גיקטיים
3. ↑  האפליקציה שיודעת איפה לפתוח גלידריה, באתר www.youtube.com, הרצאה מועידת גו מובייל ה-8, ‏16/12/2019
4. ↑  עיריית ירושלים מעודדת תמיכה בעסקים הקטנים בתקופת הקורונה, באתר mako, ‏2020-04-23
כוכב השחר במרכז התמונה, משני צדיו עוד אלות עם חודים.
מורג עם כדור משונן בסגנון "כוכב השחר"
**כוכב השחר** הוא כלי נשק אירופאי מתקופת ימי הביניים, העשוי ממוט אחיזה אליו מחובר כדור מתכת משונן. כלי הנשק כונה גם "שמורדיל".

לנשק זה גדלים שונים ואורכי ידיות שונים בהתאם לשימוש שנעשה בו (עבור חיל רגלים - ידית מאורכת, ועבור פרשים - ידית מקוצרת), הוא מאוד כבד ותפעולו מתבסס על מכות חזקות ואיטיות (הנפות מלאות). זהו נשק איטי ומגושם ובדרך כלל לא היה קטלני יותר מחרב או אלה. יתרונו הגדול עליהם היה שקשה לחסום אותו, בעיקר בשל משקל הכדור.

כלי הנשק נכנס לשימוש באירופה לקראת סוף המאה ה-13. הוא לא היה בשימוש נרחב בקרב מעמד האבירים, שהעדיפו את החרב על פניו, אך שימש אנשי דת ואנשי מיליציה אשר חיברו מסמרים לאלתם, מאחר שהיה זול בהרבה מהחרב.

כוכב השחר נגזר מאחד מכינויי השטן בנצרות, לוציפר כוכב השחר. הוא קיבל כינוי זה גם בגלל צורתו וגם בגלל שימושו על ידי נזירים.

המונח "כוכב השחר" עשוי לשמש לעיתים גם לתיאור אלה שבראשה מורכבת שרשרת המחוברת לכדור מתכת משונן או שלשלת לה מחובר כדור מתכת משונן (ללא מוט), אך המינוח הנכון לכלי נשק זה הוא מורג וזאת, עקב דמיונו לכלי החקלאי מורג.

לקריאה נוספת
------------

* Bradford Broughton, *Dictionary of Medieval Knighthood and Chivalry* (NY, Greenwood Press, 1986, ISBN 0-313-24552-5)
* John Waldman, *Hafted Weapons in Medieval and Renaissance Europe: The Evolution of European Staff Weapons Between 1200 and 1650* (Brill, 2005, ISBN 90-04-14409-9)
* Kelly DeVries, *Medieval Military Technology* (Broadview Press, 1998, ISBN 0-921149-74-3)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כוכב השחר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1245662058
* HDS: 008615

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בזמר ונגן עוד יהודי-מרוקאי, יליד מקנס. אם התכוונתם למוזיקאי יהודי-מרוקאי יליד סאפי, ראו סמי אלמגריבי.

**סלימן בן־חמו** (1927 – פברואר 1998), המוכר בשם הבמה **סלימן אלמגריבי**, היה מוזיקאי, פזמונאי, מלחין, זמר ונגן עוד ישראלי, יליד מרוקו.

ביוגרפיה
--------

אלמגריבי (משמאל) כנגן עוד בתזמורת יהודית במקנס, אמצע שנות ה-40 בערך. לצדו מימין: אביו, מרדכי בן-חמו
### חיים מוקדמים

נולד במקנס שבמרוקו לזוהרה ולמרדכי בן־חמו. אביו היה זמר וכנר בעל להקה. בילדותו למד בתלמוד תורה ואצל מורה פרטי בביתו.

כשסיים את לימודיו בתלמוד תורה המשיך ללמוד נגינה, תווים ופיתוח קול. בשנים אלו ניגן בתזמורת עם אביו מרדכי ועם אביו של שייך מואיז'ו.

בשנת 1950 נישא לפרחה (פאני) אבוטבול שעבדה כתופרת, ובשנת 1956 עלה איתה ועם שני ילדיהם ארצה. עם הגיעם לארץ נשלחה המשפחה למעברת עולים באשקלון ובהמשך עברו לגור בחיפה.

### להקת סלימן אלמגריבי

את להקתו ייסד סלימן אלמגריבי במרוקו יחד עם אחיו, בטרם עלה לארץ. לאחר שעלו לארץ, אלמגריבי ולהקתו החלו לצבור פרסום. עוד במרוקו, הלהקה ניגנה ושרה באירועים שונים. בראש הרכב האחים עמד אלמגריבי, ששר וניגן על עוד. לצידו ניגנו אלי בכינור, מוריס באקורדיון, יצחק תופף על תוף ודרבוקה, ושמעון שר וניגן אף הוא בעוד.

אלמגריבי היה אחראי על הצד הארגוני של הלהקה, והצלחתה בהרכביה השונים התבססה עליו. לאחר מספר רב של שנים הלהקה התפרקה, ואלמגריבי המשיך לעבוד עם להקות אחרות.

### פעילות מוזיקלית

בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20 החל אלמגריבי להקליט סינגלים אצל האחים אזולאי ביפו.

כשבסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 פרחה במועדוני הלילה בישראל המוזיקה היוונית והמזרחית, אלמגריבי החל להופיע במועדוני לילה ידועים בתל אביב, בין היתר ב"קזבלנקה", ב"לילות פריז" וב"רספוטין". הוא הופיע גם בשאר רחבי הארץ ואף במקומות שונים באירופה, ובעיקר בצרפת.

בישראל הופיע לעיתים עם שייך מואיזו, כשהאחרון אף כתב עבורו כ-40 שירים.

אלמגריבי התבקש מספר פעמים להופיע בביתו של חסן השני, מלך מרוקו, אך בשל חששו מהמוסלמים התחמק מכך. לבסוף, בשנת 1982 נכח המלך חסן באחת מהופעותיו בפריז, ואף העניק לו תמונה שלו עם הקדשה אישית.

ההופעות היו פרנסתו העיקרית, לצד ניסיונו למצוא הכנסות נוספות, ולצד הופעות בהתנדבות. העבודה עם הלהקות בהרכבים שונים נמשכה עד תחילת שנות התשעים.

כמוזיקאי, אלמגריבי כתב, הלחין וניגן בעצמו את רוב השירים שאותם ביצע, כ-100 במספר. במשך שנות פעילותו הוציא אלבומים וסינגלים רבים, ומשך אליו מעריצים רבים מקרב חובבי המוזיקה המרוקאית. בין להיטיו המפורסמים: "זית ונסידו","יא סידי טאלב","רג'אלי למעפר" ו"ג'דרק עלא ג'דרי".

הומאז' לזכרו נערך ב-14 ביוני 2017 על ידי התזמורת האנדלוסית ירושלים בניצוחו של תום כהן. שיריו זכו לביצועים של זמרים רבים וממשיכים להישמע בשמחות ואירועים.

### חיים אישיים

אלמגריבי היה נשוי לפרחה (פאני), שהלכה לעולמה ב-2014. לזוג נולדו ארבעה ילדים. הוא היה אדם דתי שהקפיד על שמירת מצוות ותפילה.

הלך לעולמו ב-1998 (כ"ד בשבט ה'תשנ"ח) לאחר מחלה, ונקבר בחיפה.

קישורים חיצוניים
----------------

* Sliman Elmaghribi and Jaffa's Moroccan Sound, באתר JewiwshMorocco
* מצבת קברו, באתר BillionGraves
* Sliman Elmaghribi, באתר Discogs

הערות שוליים
------------

1. ↑  כך לפי קברו, אך לפי חלק מבני המשפחה, אלמגריבי נולד ב-1925
2. ↑  לעיתים נקרא "אל מגריבי" או "אל מוגרבי"
3. 1 2  Meeting the Legendary Cheikh Mwijo, באתר JewishMorocco
**מיכל גרונדלנד** (נולדה ב-27 באפריל 1979) היא מנחת טלוויזיה ישראלית בתחומי ספורט וסגנון חיים.

גדלה ברעננה. את דרכה בעסקי הבידור התחילה גרונדלנד כנערת מים. מאוחר יותר השתתפה בהפקה הוליוודית שצולמה בישראל בככובו של אנטוניו בנדרס, ובעקבות קשרים שיצרה יצאה לעבוד בלוס אנג'לס בהפקות מקומיות כמנהלת הפקה.

כשחזרה מארצות הברית השתתפה בישראל בהפקה של סרט בככובו של ז'אן-קלוד ואן דאם. בשנים הבאות פיתחה קריירה בתחום הפקות טלוויזיה במחלקת הספורט של ערוץ 10 (מפיקה ראשית) ובחברות הפקה שונות ביניהן "שמיים", "ענני תקשורת" וצ'רלטון. במקביל הייתה שדרנית קווים בתוכנית רדיו ברשת ב'.

תוך כדי עבודתה קיבלה הזדמנות להופיע כשדרית קווים במסגרת הערוץ "שבת של כדורגל" ויותר מאוחר בערוץ 10. כמו כן ביצעה פינות וכתבות רבות לתוכניות בישול ולייף-סטייל עבור ערוץ 10 וערוץ החיים הטובים. עבדה ככתבת ועורכת באתר האינטרנט ONE משנת 2007 עד ינואר 2011, אז מונתה לדוברת ההתאחדות לכדורגל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיכל גרונדלנד** בוויקישיתוף
* מיכל גרונדלנד, ברשת החברתית אינסטגרם
* מיכל גרונדלנד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
איזו איזטה- הדגם המקורי
איזטה BMW
סביבת הנהג המינימליסטית-תשומת לב למנגנון החיבור הייחודי של מערכת ההגה ולוח המחוונים המחובר לדלת הקידמית ונע ביחד איתה בעת הפתיחה
מבטים שונים על האיזטה
BMW Isetta at the IAA 2009
**איזטה** (**Isetta** באיטלקית: ISO קטנה) היא דגם של מכונית מיקרו אשר נחשב למצליח ביותר מסוגו בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה.

היסטוריה
--------

הדגם הראשון של איזטה יוצר באיטליה בתחילת שנות ה-50 על ידי חברת איזו (ISO), אשר התמחתה בייצור מקררים, קטנועים, ורכבים קלים בני שלושה גלגלים. המטרה הייתה לייצר רכב קטן וזול בייצור המוני. האבטיפוס נבנה בשנת 1952 והתבסס על מנוע של קטנוע.
החשיפה לציבור התקיימה בתערוכת הרכב של טורינו ב-1953 והמכונית עוררה מייד תשומת לב רבה, שכן צורתה לא הייתה דומה לשום כלי רכב מוכר. היא הייתה קטנה מאוד, מעוצבת כביצה, בעלת דלת כניסה חזיתית אשר אליה מחוברת מערכת ההגה ולוח המחוונים, וגג העשוי קנבס.

בדגם הראשון כלל הציר האחורי גלגל אחד בלבד אך עקב בעיות היציבות שהתגלו הוחלף בציר אחורי בן שני גלגלים, אשר המרחק הקצר ביניהם (48 ס"מ בלבד) ייתר את הצורך בדיפרנציאל אחורי לחלוקת הכוח, ובכך הקל גם על המשקל הכולל של כלי הרכב.
איזטה הציעה שני מודלים לבחירה אשר נבדלו זה מזה ברוחב הציר האחורי. הדגם בעל הציר הרחב יותר הוצג כמתאים גם למטען מסחרי קטן וזכה לפופולריות רבה בקרב בעלי המקצוע.

בשנת 1954 התחרו מכוניות איזטה במירוץ בן 1600 ק"מ וזכו בשלושת המקומות הראשונים בקטגוריית המכונית החסכונית. כלי הרכב נסעו במהירות ממוצעת של 70 קמ"ש ואף הגיעו למהירות מקסימלית של 85 קמ"ש.

בשנים הבאות חלה נסיגה בפופולריות של איזטה באיטליה בעיקר כתוצאה מן התחרות מול הדגם החדש של פיאט ה-500. על מנת להתמודד עם קשיי המכירה באיטליה נמכרו זיכיונות ליצור ושיווק של איזטה לחברות בברזיל, צרפת ובלגיה, אולם מכירת הזיכיון המשמעותי ביותר הייתה לחברת BMW הגרמנית, אשר הפכה מאז למזוהה ביותר עם הדגם.

### BMW איזטה

רכישת הזכויות על הדגם ב-1955 איפשרה ל BMW לפעול לפיתוחו ולהפוך אותו למזוהה עימה לחלוטין. בשלב הראשון הוחלף המנוע המקורי במנוע בן צילינדר אחד בנפח 247 סמ"ק ו-13 כוחות סוס, ולאחר מכן הוחלפו גם רוב המכלולים המכניים של הרכב. מהאיזטה המקורית נותר רק עיצוב הבועה-ביצה החיצוני הייחודי, ומנגנון פתיחת הדלת הקידמית, אך מכלולים עיצוביים אחרים הוחלפו, כגון מיקום פנסי החזית ומבנה החלונות. בשנים הבאות הציגה BMW דגמים נוספים של איזטה בנפח מנוע של 300 סמ"ק, ואף דגם עם מנוע 600 סמ"ק ובסיס גלגלים ארוך יותר המיועד לשימוש כרכב מסחרי בעל עיצוב חיצוני קונבנציונלי.
בשנת 1962 הופסק הייצור של איזטה על ידי BMW והוחלף בדגם ה-700 כרכב הקטן של החברה.

בסך הכל יוצרו יותר מ-160,000 איזטות על ידי בעלי הזיכיונות השונים ברחבי העולם.

מאפיינים טכניים
---------------

* אורך: 2290 מילימטר
* רוחב: 1370 מילימטר
* משקל: 330 ק"ג
* מנוע בדגם המקורי: 2 צילינדרים, 2 פעימות בנפח 198 סמ"ק. הספק: 9.5 כוחות סוס ב-4750 סל"ד.
* מנוע BMW: צילינדר אחד, 4 פעימות בנפח 250 סמ"ק. 12 כוחות סוס ב-5800 סל"ד.
* הילוכים: 4 קדמיים, הילוך אחורי.
* בולמי זעזועים: קדמיים-טבעות גומי. אחוריים-קפיצי עלים ומוט מייצב.
* בלמים: קדמיים בלבד.
* מהירות מקסימלית: 75 קמ"ש
* תאוצה: 0-50 קמ"ש ב-30 שניות
* צריכת דלק: 25 ק"מ לליטר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איזטה** בוויקישיתוף
**לינקולן רד אימפס** (באנגלית: **Lincoln Red Imps:** בתרגום מילולי**,** Red Imps = שדים אדומים) הוא מועדון כדורגל המשחק בליגת העל בגיברלטר. לזכותו של המועדון 26 אליפויות (15 מהן רצופות) ו-20 גביעים. לינקולן הוא המועדון הראשון שייצג את גיברלטר במסגרת אירופאית כלשהי.

היסטוריה
--------

מועדון כדורגל זה הוקם בשנת 1976 על ידי צ'ארלס פולסון וצ'ארלס האד כקבוצת נוער ששיחקה בליגה הרביעית בגיברלטר. כאשר השחקנים במועדון גדלו, המועדון הצטרף לליגה השנייה בגיברלטר, ולאחר עונה אחת בלבד עלה לליגת העל. בעונת 1984/1985 המועדון זכה באליפות הראשונה שלו. בין 1989 ל-1994 זכה המועדון באליפויות בכל שנה. לאחר 7 שנים, המועדון זכה באליפות השמינית שלו ומשנת 2003 זכה בתואר בכל שנה.

לאחר הצטרפותה של גיברלטר לאופ"א, הוחלט כי אלופת גיברלטר תייצג את המדינה במוקדמות ליגת האלופות. לאחר זכייתה של לינקולן באליפות בעונת 2013/2014 היא זכתה לייצג את המדינה במוקדמות, אך היא הודחה לאחר הפסד 6:3 בסיכום הכללי להבנר בולטפלאג. ב-7 ביולי 2015 ניצחה 1:2 את סנטה קולומה במסגרת מוקדמות ליגת האלופות, ובסיכום שני המשחקים אף העפילה לסיבוב הבא במסגרת המוקדמות. בכך רשמה את הניצחון הראשון של קבוצה גיברלטרית במסגרת אירופית, ואף הפכה לקבוצה הגיברלטרית הראשונה שעוברת סיבוב במסגרת טורניר אירופי רשמי.

ב-12 ביולי 2016, כשהקבוצה ניצחה 0:1 בביתה את סלטיק הסקוטית במסגרת המשחק הראשון של הסיבוב השני במוקדמות ליגת האלופות לעונת 2016/2017.

ב-26 באוגוסט 2021 לינקולן ניצחה בביתה 1-3 נגד ריגה הלטבית במסגרת שלב הפלייאוף של מוקדמות הליגה האזורית, ובכך הפכה לקבוצה הראשונה מגיבלטר שמעפילה לשלב הבתים של מפעל אירופי כלשהו.

תארים
-----

* **אליפות גיברלטר: 27**
	+ 1984/1985, 1985/1986, 1989/1990, 1990/1991, 1991/1992, 1992/1993, 1993/1994, 2000/2001, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016, 2017/2018, 2018/2019, 2020/2021, 2021/2022, 2022/23
* **הגביע של גיברלטר: 20**
	+ (1985/1986, 1988/1989, 1989/1990, 1992/1993, 1993/1994, 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016, 2021, 2021/2022)
* **גביע פפה רייס (גביע הסופרקאפ הגיברלטרי): 11**
	+ 2001, 2002, 2004, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2014, 2015, 2017

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של לינקולן רד אימפס
* לינקולן רד אימפס, ברשת החברתית פייסבוק

* לינקולן רד אימפס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* לינקולן רד אימפס, סרטונים בערוץ היוטיוב

* פרופיל, באתר אופ"א

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל הקבוצה באתר אופ"א

הערות שוליים
------------

1. ↑  מערכת וואלה! ספורט‏, סנסציה: סלטיק הפסידה לאלופת גיברלטר 1:0 במוקדמות ליגת האלופות, באתר וואלה!‏, 12 ביולי 2016