recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**קירילוס מסקיתופוליס** (ביוונית: Κύριλλος = אצילי, בלטינית: Cyril; חי במאה ה-6) היה אחד מחשובי ההגיוגרפים של הנזירים הנוצרים הראשונים בארץ ישראל.

חייו
----

קירילוס נולד בשנת 525 לספירה לערך בסקיתופוליס, היא בית שאן, למשפחה נוצרית בעלת מעמד, אביו היה עוזרו המשפטי של הארכיבישוף המטרופוליטני. קירילוס התחנך לנזירות מגיל צעיר. בגיל 18 הצטרף למנזר "באלה" בעמק בית שאן, המזוהה כיום עם עין-בלה ליד קיבוץ מעוז חיים. שנה לאחר מכן הצטרף לקוינוביון של אותימיוס במישור אדומים (חאן אל אחמר), ושם שהה כעשר שנים, כחלק מהכשרתו לחיים בלאורה. הוא היה תלמידו של יוחנן המתבודד.

לאחר שעבר ללאורה שמדרום לתקוע שהוקמה על ידי חריטון, החל בכתיבת ביוגרפיות של נזירים מפורסמים, בסוגת כתיבה המכונה הגיוגרפיה (ביוונית הגיוס - קדוש, גרפיה - רישום). שתי הביוגרפיות הגדולות שלו הן: "חיי אותימיוס" ו"חיי סבאס", והאחרות הן - "חיי יוהנס המתבודד" ו"חיי קיריאקוס", "חיי תיאודוסיוס", "חיי תיאוגניוס", ו"חיי אברמיוס". חוקרים ובראשם גרגואר (Gregoire), סבורים שהיצירה "חיי גרסימוס" שיוחסה לקירילוס לא נכתבה על ידו, אלא על ידי נזיר אחר מן הלאורה של גרסימוס. נראה שקירילוס שילב בכתביו סיפורים על גרסימוס, ומכאן הטעות.

קירילוס הכיר את רוב הנזירים עליהם כתב, ועל אלו שלא הכיר - למד מפי נזירים שחיו בקרבתו. הוא נפטר בסביבות שנת 559, כנראה במנזר מר סבא.

כתיבתו מאופיינת בשפה עשירה בביטויים וברמזים מדברי השליחים, וכן בדיוק בפרטים היסטוריים, הגם שסוגת ההגיוגרפיה מתאפיינת בסיפורי ניסים על הקדושים. קירילוס, בהיותו אחד הביוגרפים הראשונים של הנזירות הנוצרית ושל הנצרות, השפיע על הכתיבה ההגיוגרפית והנוצרית, והוא מצוטט בה רבות. סיפור תולדות חייו של חריטון נכתב כנראה בהשפעת כתיבתו של קירילוס.

ראו גם
------

* נזורה במדבר יהודה

לקריאה נוספת
------------

* לאה די סגני, מבוא ותרגום, **קירילוס מסקיתופוליס**, חיי נזירים ממדבר יהודה, יד בן-צבי, 2005.

קישורים חיצוניים
----------------

* קירילוס (559?-525?), מסקיתופוליס, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260085705171
* BIBSYS: 90608605
* BNE: XX888801
* BnF: cb13563016s (data)
* GND: 118677608
* ICCU: CFIV096930
* ISNI: 0000 0001 1925 3532
* LCCN: n83228458
* NKC: js20181001790
* NLA: 61539250
* NTA: 070338469
* RERO: 02-A000045687
* SELIBR: 208107
* SUDOC: 050586955
* VcBA: 495/7966
* VIAF: 8181483
* WorldCat: lccn-n83228458

 |
מלח הבישול הוא אחד ההלידים הנפוצים. נוסחתו הכימית היא NaCl.
למרבית ממשחת השיניים המתועשות, מוסיפים כמות זעירה של יוני פלואוריד. מקור יוני הפלואוריד הוא, בין השאר, נתרן פלואורי, שנוסחתו הכימית היא NaF. גם מי שתייה מופלרים בשיטות שונות.
יודיד הכסף, שנוסחתו הכימית היא AgI, משמש רבות בזריעת עננים.
**הליד** בכימיה הוא רכיב דו־צורוני, כאשר צורון אחד הוא ממשפחת ההלוגנים והשני הוא צורון פחות אלקטרושלילי ממנו. הלידים מופיעים במלחים רבים ותרכובות רבות ומכאן חשיבותם. בצדו של הערך, דוגמאות להלידים נפוצים.

בגלל אלקטרושליליותם הרבה, נוטים ההלידים להתפרק בקלות ליוני הלידים.
להם חשיבות רבה במגוון תגובות למשל קורוזיית גימום.

ניטור יוני הלידים
-----------------

קיימת שיטה לניטור יוני הלידים על ידי המסת מלחי כסף קלי תמס בתמיסה למשל כסף חנקתי (AgNO3). בתנאים מסוימים, יון הכסף יצר משקע בלתי מסיס שיצטבר על תחתית הכלי על פי התפלגות הצבעים הבאה:

* כסף פלואורי (AgF) - לא מופיע משקע.
* כסף כלורי (AgCl) - משקע לבן.
* כסף ברומי (AgBr) - משקע צהוב בהיר.
* כסף יודי (הנקרא גם יודיד הכסף, AgI) - משקע צהוב.

הלידים בתאורה
-------------

הלידים המתכתיים נמצאים בשימוש תעשיית התאורה. נורות המיוצרות בשיטה זו נקראות נורות מטל הליד, או מתכת הליד. יתרונן הגדול הוא הנצילות האורית הגבוהה שלהן (יחסית למתחרות נפוצות כמו נורת כספית). יתרון אחר הוא ספקטרום הצבעים הנרחב שהן פולטות.

יתרונות אלו מכשירות אותן לשימוש בזרקורים, תאורת אצטדיונים, חנויות, מפעלים, מרכולים, מחסנים, אולמות ספורט, ובעשורים האחרונים גם בתאורת רחוב וכן בפנסים קדמיים של חלק מכלי הרכב (בשמן הגנרי: "קסנון" ו-"Xenon HID"). שימוש נוסף שלהן הוא בחממות מפני שהן מחקות טוב יותר את אור השמש בשלבי גידול שבהם הספקטרום של נורת נתרן לחץ גבוה איננו מתאים.

שימושי הלידים אחרים
-------------------

אחת מצורות שימור המידע בספריות ענק נקראת מיקרופיש - מעין מצע המזכיר סרט צילום המיועד לשימור מידע. גם חומר זה מבוסס הלידים הודות לפעילות האופטית של תרכובות של הלידים.  
שימוש דומה קיים גם במיקרופילם.

ראו גם
------

* הלואלקאן
* הלידי כסף
* נורה חשמלית
* מיקרופיש
* מיקרופילם

קישורים חיצוניים
----------------

* | מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **הליד** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **הליד** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548221105171
* BnF: cb121212224 (data)
* LCCN: sh85058444
* NDL: 00562983
* NKC: ph171328

 |
**עדינה פורת** (נולדה ב-1927) היא שופטת בית הדין הארצי לעבודה בדימוס.

נולדה בשנת 1927 לד"ר משה אופיר (זולוטרבסקי) ד"ר לאה אופיר, מחנכת, סופרת וביתו של הרב שמואל שפירא ממייסדי המושבה מסילה חדשה ליד איסטנבול. בילדותה יצאה המשפחה לצורך לימודי האם בפקולטה לספרות עמי המזרח בקושטא. המשפחה שבה ארצה בשנת 1934. לימים שימש אביה כמושל הצבאי של יפו.

בשנת 1945 סיימה את לימודיה התיכוניים בגימנסיה העברית הרצליה. בשנים 1948–1949 שירתה בצה"ל כקריינית. בשנת 1953 סיימה בהצטיינות לימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, בשנים 1953–1954 התמחתה בבית המשפט המחוזי בתל אביב ולאחר מכן הוסמכה כעורכת דין.

בשנת 1955 שימשה כיועצת המשפטית של מועצת פועלי תל אביב בהסתדרות. בשנים 1955–1959 עבדה בביקורת במשרד מבקר המדינה, ולאחר מכן עד שנת 1973 עבדה כעורכת דין עצמאית. החל משנת 1974 כיהנה כרשמת בבית הדין האזורי לעבודה בתל אביב, וב-1975 מונתה לשופטת בבית הדין. ביולי 1990 מונתה לתפקיד סגנית שופט ראשי בבית הדין, ובנובמבר 1991 לשופטת ראשית. באפריל 1992 מונתה לשופטת בבית הדין הארצי לעבודה. ב-5 בפברואר 1995 פרשה לגמלאות.

לאחר פרישתה שימשה כיו"ר ועדת הבחירות של ארגון המורים. ב-2002 מונתה לעמוד בראש בין דין פנימי לעבירות משמעת שהוקם בחברת בזק.אמיר הלמר‏, בזק הקימה בית דין פנימי למשמעת בראשות השופטת עדינה פורת, באתר וואלה!‏, 21 במאי 2002 בשנת 2004 מונתה כבוררת מוסכמת בין חברת תדירן מערכות להסתדרות בנוגע לפיטוריהם של 70 עובדים קבועים בחברה.

בן זוגה חיים פורת היה אף הוא שופט אשר כיהן כסגן נשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב. בנה אריאל פורת הוא נשיא אוניברסיטת תל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* עדינה פורת באתר הרשות השופטת

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  ש. שפירא, לאה אופיר - עשור למותה, דבר, 3 בפברואר 1964
2. ↑  לאה אופיר בלקסיקון הספרות העברית החדשה
3. ↑  מקבלי התואר מוסמך למשפטים, זמנים, 23 במאי 1954
4. 1 2  מחצית השופטים שהושבעו – נשים, מעריב, 28 באפריל 1992
5. ↑  השופטת מהקרמלין, באתר ישראל היום, 21 במרץ 2014
6. ↑  הארץ, השופטת בדימוס עדינה פורת תשמש בוררת בסכסוך בין תדיראן מערכות להסתדרות, באתר TheMarker‏, 20 במאי 2004
7. ↑  השופט חיים פורת ז"ל באתר הרשות השופטת

| שופטי בית הדין הארצי לעבודה |
| --- |
| שופטים קבועים מכהנים | **נשיאה**: ורדה וירט לבנה • **סגן הנשיאה**: אילן איטח
חנה אופק-גנדלר • לאה גליקסמן • סיגל דוידוב-מוטולה • אילן סופר • רועי פוליאק |  |
| נשיאים בדימוס | יגאל פליטמן • נילי ארד • סטיב אדלר • מנחם גולדברג • צבי בר-ניב |
| סגני נשיאים בדימוס | אלישבע ברק-אוסוסקין • יצחק אליאסוף • שאול קובובי • ישראל לוין |
| שופטים קבועים בדימוס | צבי טרלו • זאב נגבי • עדינה פורת • שמואל צור • עמירם רבינוביץ' • רונית רוזנפלד • מרטין אלטס • יוסף רייך |
| ראו גם: נציגי ציבור בבית הדין הארצי לעבודה |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**הילה בג'יו** היא זמרת סופרן ישראלית.

ביוגרפיה
--------

בג'יו למדה באקדמיה למוזיקה בתל אביב וסיימה את לימודיה בהצטיינות. היא הייתה חברה בסטודיו של האופרה הישראלית ומאז מופיעה בקביעות באופרה. בין התפקידים ששרה באופרה הישראלית: **טיטניה** ב"חלום ליל קיץ" (בריטן), **לוצ'יה** ב"לוצ'יה די למרמור" (דוניצטי), יוליה ב"רומיאו ויוליה" (גונו), סוזנה ב"נישואי פיגארו" (מוצרט), **נורינה** ב"דון פסקואלה" (דוניצטי), **ליזט** ב"לה רונדינה" (פוצ'יני), **אדינה** ב"שיקוי האהבה" (דוניצטי), **מארי** ב"בת הגדוד" (דוניצטי), **ג'ילדה** ב"ריגולטו" (ורדי), **רוזינה** ב"הספר מסביליה" (רוסיני), התפקיד הראשי ב"שועלה ערמומית" (יאנאצ'ק), **הילד** ב"הילד חולם" (גיל שוחט), **פמינה ופפגנה** ב"חליל הקסם" (מוצרט), **אולימפיה** ב"סיפורי הופמן" (אופנבך), **דספינה** ב"כך עושות כולן" (מוצרט), **פרסקיטה** ב"כרמן" (ביזה), **אאורידיצ'ה** ב"אורפאו ואאורידיצ'ה" (גלוק) עם מנצחים ידועים כמו: דניאל בארנבוים, דניאל אורן, זובין מהטה, דן אטינגר, אשר פיש, פרדריק שאזלן, עומר מאיר ולבר, דניאל קאלגרי דייוויד שטרן, אלברטו זדה, ועוד.

הילה בג'יו הופיעה כסולנית עם תזמורות ישראליות שונות, בהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, הקאמרטה הישראלית ירושלים, התזמורת הסימפונית ירושלים, תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית, התזמורת הסימפונית חיפה, התזמורת הקאמרית הישראלית, הסינפונייטה הישראלית באר שבע וסימפונט רעננה. כמו כן הופיעה בפסטיבל הבינלאומי למוזיקה קאמרית בירושלים.

בגרמניה הופיעה בברלין עם דניאל בארנבוים בביצוע "פיירו הסהרורי" (שנברג), בסמפוניה 8 של מאהלר בפסטיבל דרזדן בניצוחו של עומר וולבר, בתפקיד הילד החולם (גיל שוחט) בפסטיבל ויסבאדן, בקונצרט גאלה בפסטיבל הבינלאומי בבית האופרה גרה-אלטנבורג ובתפקיד "אולימפיה" (סיפורי הופמן) בבית האופרה של מקלנבורג. כמו כן, שרה בוולנסיה ברקוויאם גרמני של ברהמס, בתפקיד השועלה הערמומית באופרה של ברגן בנורווגיה, בתפקיד ג'וליה בסולם המשי (רוסיני) בפסטיבל רוסיני בפזרו באיטליה ואת המיסה בסי מינור של באך עם התזמורת הפילהרמונית של מקסיקו סיטי.

הופיעה בקונצרטים ורסיטלים בניו יורק, לונדון, רומא, סט. פטרסבורג, קרואטיה ואזרבייג'ן.

הילה בג'יו מופיעה מדי שנה בבית ביאליק בתל אביב עם פרופסור יהואש הירשברג בערב של הרצאה וקטעי שירה מאופרות איטלקיות, בליווי הפסנתרנית יעל קרת.

פרסים ואותות הוקרה
------------------

* 2001 - ציון לשבח בתחרות פאול בן-חיים באקדמיה למוזיקה בתל אביב
* 2002 - פרס שר המדע, התרבות והספורט על ביצוע יצירה ישראלית
* 2004 - פרס שני בתחרות בלוודר בווינה בקטגוריית אופרטה
* 2012 - פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה
* מלגות מקרן התרבות אמריקה-ישראל והמכון הישראלי לזמרה אמנותית, וכן מלגות גרבוב, מלגת בסר ומלגת סילוורמן.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של הילה בג'יו
* הילה בג'יו, באתר "הבמה"
* הילה בג'יו, באתר EnT-T (אורכב 17.10.2014 בארכיון Wayback Machine)
* אייל מלובן, עכבר העיר אונליין, "לקול של זמר אופרה אין חיי מדף ארוכים", באתר הארץ, 13 ביולי 2012
* נעם בן-זאב, הילה בג'יו יוצאת מהדמות, באתר הארץ, 31 באוגוסט 2012
* ורד אילון, הילה בג'יו: אוהבת להשתגע, אבל עם שתי הרגליים על הקרקע, באתר אפוק טיימס, 22 ינואר 2013
* אתר למנויים בלבד גל אפלרויט, ריחוף של שעתיים וחצי עם הפרויקט הקאמרי והילה בג'יו, באתר הארץ, 18 במרץ 2016
* הילה בג'יו, "מאחורי הקלעים של עולם האופרה", מגזין אופוס (אורכב 05.09.2017 בארכיון Wayback Machine) 27 במרץ 2017
**באן צ'יאנג** (תאית: **แหล่งโบราณคดีบ้านเชียง**) הוא אתר ארכאולוגי השוכן במישור קהוראט שבתאילנד. האתר הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשנת 1992.

עד לשנות ה-60 דרום-מזרח אסיה נחשב לאזור שפיגר מאחור בכל הקשור להתפתחות התרבותית בפרהיסטוריה, וכי ההתפתחות נגרמה בעיקר כתוצאה מהשפעות חיצוניות. החפירות שנערכו בבאן צ'יאנג ובנוק נוק טהא הפריכו את הגישה הזאת והוכיחו כי אזור זה של תאילנד היה המרכז של פריחה תרבותית עצמאית ששגשגה כבר לפני אלפי שנים.

האתר התגלה בשנת 1957 וזכה לתשומת לב ציבורית בגלל כלי הקדרות האדומים שנמצאו בו. במהלך החפירות המדעיות הרשמיות הראשונות שנערכו ב-1967 נחשפו מספר שלדים ומתנות ברונזה המיועדות לקברים. באותן חפירות התגלו גם שברי אורז, ועל סמך זאת נטען כי המתיישבים באזור בתקופת הברונזה היו ככל הנראה חקלאים. בקברים העתיקים ביותר אין חפצי ברונדה ולפיכך הם מתוארכים לתקופת האבן החדשה; הקברים החדשים ביותר מתוארכים לתקופת הברזל.

באן צ'יאנג נחשב ליישוב המרכזי במישור קהוראט, ועל שמו נקראת התרבות שנחשפה בחפירות הארכאולוגיות. באזור זה התגלו מספר אתרים ארכאולוגיים מאותה תקופה, ובחלקם נערכו גם כן חפירות. היישוב הפרהיסטורי שוכן מתחת לכפר המודרני באן צ'יאנג שהוקם על ידי פליטים לאוטים בשלהי המאה ה-18. האתר הוא תל אליפטי נמוך שמידותיו הן 500 מטרים על 1.3 קילומטר. במהלך החפירות השונות שנערכו התברר כי התל מורכב מכמה רבדים המייצגים רצף תרבותי. עיקר החפירות נערכו בשולי הכפר המודרני, היכן שהתגלו ותועדו אתרי קבורה מתקופות שונות. חלק מחפצי העתיקות שהתגלו מוצגים דרך קבע במוזיאון השוכן בכפר.

לפי בדיקות התיארוך הראשונות שנערכו בשיטת ההארה החומנית התקבלו תוצאות שבין 4420 למאה ה-34 לפנה"ס, כך שהאתר הוא למעשה הקדום ביותר בכדור הארץ שהיה פעיל בתקופת הברונזה. אולם, בחפירות שנערכו בין 1974 ל-1975 נחשף מספיק חומר שמתאים לתיארוך פחמן-14, והתקבלו תוצאות מדויקות יותר שלפיהן הקבר הקדום ביותר הוא מהמאה ה-21 לפנה"ס, והמאוחר ביותר משנת 200 לפנה"ס. הכנת הברונזה החלה בשנת 2000 לפנה"ס בקירוב, לפי כורי מצרף ושברי ברונזה שהתגלו. חפצי הברונזה כללו צמידי יד, טבעות, צמידי רגל, חוטים ומטות, ראשי חניתות, גרזנים וקרדומים, ווים, להבים, ופעמונים קטנים.

האתר זכה לתשומת לב מחודשת בינואר 2008 כאשר התברר כי אלפי חפצי אמנות מהאתר עצמו ומאתרים אחרים בתאילנד נמצאים באופן בלתי חוקי במספר מוזיאונים בקליפורניה ובמקומות נוספים. התוכנית כללה את הברחת החפצים לתוך ארצות הברית, ולאחר מכן הענקתם כתרומה למוזיאונים כדי להימנע מתשלומי מס. התוכנית נחשפה לאחר שסוכן מטעם שירות הפארקים הלאומיים התחזה לאספן פרטי, שהובילה בסופו של דבר לפשיטות מתוקשרות של המשטרה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **באן צ'יאנג** בוויקישיתוף
* פרויקט באן צ'יאנג באתר אוניברסיטת פנסילבניה
* מידע על באן צ'יאנג באתר אוניברסיטת הוואי

| Flag of ThailandFlag of Thailand סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בתאילנד |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| העיר ההיסטורית איוטהאיה • באן צ'יאנג • העיר העתיקה של סוקהוטאי והאתרים הקשורים בה: סוקהוטהאי, סי סצ'נלאי וקמפהנג פט • חורשת דונג פאיה ין-קהאו יאי • טהונגיאי-הואי קהא קהאנג • מתחם היער של קאנג קרצ'ן • העיירה העתיקה של סי טהפ ומונומנטים קשורים מתקופת דוואראוואטי |

 |
**חיתאם מוחסן** היא פרופסור מן המניין בבית הספר לבריאות הציבור בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת תל אביב.

ביוגרפיה
--------

חיתאם מוחסן נולדה וגדלה בפוריידיס. למדה בתיכון בחיפה משום שבפוריידיס לא היה בית ספר תיכון. עבדה כאחות ילדים ובריאות הציבור ביישובים ערביים בצפון ישראל. בשנת 2000 קיבלה תואר ראשון בסיעוד מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 2005 קיבלה תואר שני (בהצטיינות) באפידמיולוגיה ורפואה מונעת מאוניברסיטת תל אביב. בשנים 2006–2008 עבדה במרכז הלאומי לבקרת מחלות. בשנת 2011 קיבלה תואר דוקטור על עבודה בהנחיית פרופ' דניאל כהן באוניברסיטת תל אביב. במשך שנתיים (2011–2013) שהתה בפוסט-דוקטורט במרכז לפיתוח חיסונים בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת מרילנד בארצות הברית, בהנחייתו של פרופ' מיירון מ. לוין (Myron M. Levine).

באוקטובר 2013 הצטרפה לסגל בית הספר לבריאות הציבור באוניברסיטת תל אביב בדרגת מרצה בכיר, והקימה את קבוצת המחקר והמעבדה שלה. ב-2017 מונתה לפרופסור חבר וב-2023 מונתה לפרופסור מן המניין.

תחומי מחקרה:

* אפידמיולוגיה של מחלות זיהומיות.
* הליקובקטר פילורי, זיהומי מעיים, מיקרוביום המעי ותפקידו בבריאות ובמחלות.
* מחקרים סרו-אפידמיולוגיים
* פערי בריאות.

במהלך מגפת הקורונה עסקה במאבק במגפה, ופעלה לעידוד ההתחסנות. במרץ 2022 מינה אותה מנכ"ל משרד הבריאות, פרופ' נחמן אש, לחברה בוועדה המייעצת בנושא התפרצות פוליו 2022.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופ' חיתאם מוחסן, באתר של אוניברסיטת תל אביב

* חיתאם מוחסן, באתר ResearchGate

* חיתאם מוחסן, באתר גוגל סקולר

* חיתאם מוחסן, באתר SSRN
* בריאות הציבור - חיתאם מוחסן וידאו, סרטון בערוץ "TAUVOD", באתר יוטיוב (אורך: 02:59)

הערות שוליים
------------

1. ↑  חוקרות מובילות קדימה - ד"ר חיתאם מוחסן, באתר של אוניברסיטת תל אביב
2. ↑  חיתאם מוחסן קודמה לדרגת פרופסור מן המניין, באתר של אוניברסיטת תל אביב, 25 יוני 2023
3. ↑  המלצות הצוות המייעץ למדיניות איתור חולים בנגיף הקורונה בישראל, באתר ויקירפואה
4. ↑  פוסט בפייסבוק של של בית הספר לבריאות הציבור, 9 באוגוסט 2021;  
רוצו להתחסן, באתר 103fm, 15 ביולי 2022
5. ↑  כתב מינוי לוועדה מייעצת בנושא התפרצות פוליו 2022, 17 במרץ 2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310273805171
* ORCID: 0000-0003-1086-7559

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"חיתאם מוחסן"**.
**אנדרה ג'ייסון בלייק** (באנגלית: **Andre Jason Blake**; נולד ב-21 בנובמבר 1990) הוא כדורגלן ג'מייקני המשחק בעמדת השוער בקבוצת פילדלפיה יוניון ב-MLS ובנבחרת ג'מייקה.

קריירה
------

בלייק שיחק שלוש שנים במדי יוקון האסקיס מאוניברסיטת קונטיקט איתה זכה במספר פרסים. ב-2014, נבחר על ידי פילדלפיה יוניון לראשונה בסופרדראפט של ה-MLS. במקור, הוא היה אמור להיות השוער הראשון של פילדלפיה יוניון, אך ירד לספסל כאשר המועדון החתים את השוער ראיס מבולחי. בלייק ערך את הופעת הבכורה שלו עבור היוניון במשחק ידידות מול קריסטל פאלאס ביולי 2014, ואת הופעת הבכורה שלו בליגה רשם ב-23 באוגוסט 2015, בניצחון 0-1 מול מונטריאול אימפקט. במהלך עונת 2015, פתח בלייק בחמישה מתוך שמונת המשחקים האחרונים בליגה.

ב-2016, ביסס בלייק את מעמדו כשוער הראשון במועדון ובהמשך זכה להיכלל בסגל משחקי האולסטאר של ה-MLS ב-2016 ו-2019, כמו גם בפרס כפפת הזהב של טורניר ה-MLS. ביולי 2021, הוא חתם על הארכת חוזה עם המועדון עד 2024, עם אופציה למועדון לשנת 2025.

נבחרת לאומית
------------

בלייק ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ג'מייקה במרץ 2014 והיה שותף לזכייתה בגביע הקאריבי 2014. ב-2017, שיחק בלייק בכל ששת המשחקים בגביע הזהב של CONCACAF, ועזר לג'מייקה להגיע לגמר לסיים כסגנית לאחר ההפסד לנבחרת ארצות הברית. בלייק זכה בכפפת הזהב של הטורניר ובמקום ב-Best XI ביותר על ביצועיו, והפך לג'מייקני הראשון שעושה זאת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדרה בלייק** בוויקישיתוף
* אנדרה בלייק, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  תקציר המשחק בין מונטיראול לפילדלפיה 2015, באתר TRANSFERMARKT

| **נבחרת ג'מייקה – גביע הזהב 2023** |
| --- |
| 1 בלייק • 
2 למביקיסה • 
3 למברט • 
4 בל • 
5 פינוק • 
6 ברנרד • 
7 ביילי • 
8 ג'ונסון • 
9 ברק • 
10 דקורדובה-ריד • 
11 ניקולסון • 
12 גריי •
13 בויס-קלארק • 
14 ריצ'רדס •
15 לטיבודיר •
16 פאריס •
17 לואו •
18 אנטוניו •
19 מריאפה •
20 לורנס •
21 בראון •
22 ראסל •
23 ווייט •
מאמן: האלגרימסון | ג'מייקהג'מייקה |
הרב **הרולד אברהם וייל** (בצרפתית: **Harold Abraham Weill**; נולד ב-1983) הוא הרב הראשי של שטרסבורג ומחוז הריין התחתון מאז מונה לתפקיד בספטמבר 2017.

ביוגרפיה
--------

נולד בשילטיגהיים (אנ'), בן יחיד לאב מנהל ואם רופאה. למד באקול עקיבא (צר') בשטרסבורג ובישיבת אשל והיה חבר תנועת הצופים היהודיים בצרפת. לאחר שנת לימודים בישיבה בישראל שב לצרפת ולמד חמש שנים בבית המדרש הרבני של צרפת שם נסמך לרבנות.

עם תום לימודי הרבנות שלו נקרא לעבוד בקהילה היהודית באנטוורפן שבבלגיה. לאחר נישואיו שב לצרפת ב-2011 והתמנה כרב בטולוז שם כיהן עד 2017. בתקופת כהונתו בטולוז התבצע הטבח בבית הספר היהודי בטולוז.

במאי 2017 נבחר בידי הקונסיסטוריה היהודית של הריין התחתון לכהן כרבה הראשי של שטרסבורג והריין התחתון כולו. הוא נכנס לתפקידו ביום ראשון, 10 בספטמבר 2017 בטקס רשמי. הוא החליף בתפקיד זה את הרב רנה גוטמן. 

הוא נשוי ואב לשלושה.

* הכתרת הרב הרולד אברהם וייל כרב ראשי, 10 בספטמבר 2017.
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרולד אברהם וייל** בוויקישיתוף
* הכתרת הרב וייל, באתר "יהדות" (בצרפתית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ידיעה על בחירתו באתר היומון לה קרואה.
**רודריגו ריקלמה רצ'ה** (נולד ב-2 באפריל 2000), הידוע בכינוי **רורו**, הוא כדורגלן ספרדי המשחק כקיצוני ימין עבור אתלטיקו מדריד מהלה ליגה.

קריירת מועדונים
---------------

ריקלמה נולד במדריד והצטרף למחלקת הנוער של אתלטיקו מדריד ב-2010 בגיל 10, לאחר ששיחק בראיו ואיאקאנו וריאל סרגוסה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים במרץ 2019.

ב-1 בספטמבר 2019, ערך ריקלמה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה ובלה ליגה, כשנכנס כמחליף מאוחר בניצחון 2-3 על אייבר. 

באוקטובר 2020, הושאל ריקלמה לבורנמות' מהצ'מפיונשיפ האנגלי לעונה אחת עם אופציה לרכישה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו כמחליף, ובאוקטובר 2020, הבקיע את שער הבכורה שלו עבור בורנמות' בתיקו 1-1 נגד דרבי קאונטי.

באוגוסט 2021, הושאל ריקלמה למירנדס מהליגה הספרדית השנייה לעונת 2021/2022. הוא היה שחקן הרכב קבוע, ורשם 8 שערים ו-12 בישולים בעונה. 

באוגוסט 2022, הושאל ריקלמה לז'ירונה מהלה ליגה לעונה אחת, לאחר שחידש את חוזהו באתלטיקו עד 2028.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רודריגו ריקלמה** בוויקישיתוף
* רודריגו ריקלמה, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Riquelme renueva hasta 2028 y jugará cedido en el Girona, atleticodemadrid
**ויליאם בות' גרדנר** (באנגלית: **William Booth Gardner**;‏ 21 באוגוסט 1936 – 15 במרץ 2013) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל ה-19 של וושינגטון בשנים 1985–1993 מטעם המפלגה הדמוקרטית. גרדנר שימש כחבר הסנאט של מדינת וושינגטון מטעם המחוז ה-26 מ-1971 ועד 1973.

ביוגרפיה
--------

גרדנר נולד בטקומה, וושינגטון ב-21 באוגוסט 1936. הוא למד בתיכון קלובר פארק בלייקווד וסיים את לימודיו בבית הספר לייקסייד בסיאטל. הוריו התגרשו כשהיה צעיר מאוד. אביו החורג היה נורטון קלאפ, אחד הבעלים המקוריים של מחט החלל בסיאטל. אמו, אחותו ואחיו נהרגו בהתרסקות מטוס כשהיה בן 14.

גרדנר הוא בוגר בית הספר לעסקים של אוניברסיטת וושינגטון ואוניברסיטת הרווארד. במהלך שנות ה-70 היה מעורב בעסקי הכדורסל במדינה.

ב-1984 נבחר גרדנר לתפקיד המושל, וב-1988 נבחר לכהונה שנייה. ב-1992 בחר שלא להתמודד לכהונה שלישית. כמושל, גרדנר חתם על תוכנית לביטוח רפואי ציבורי לעניים עובדים. בנוסף על כך, גרדנר ביצע רפורמות באיכות הסביבה, באקדמיה, בחינוך הציבורי ובזכויות להט"ב.

בשנת 1994 וכשנה לאחר פרישתו, גרדנר אובחן כחולה במחלת הפרקינסון. בשנת 2006, הוא הודיע על תמיכתו בסיוע רפואי להתאבדות. בשנים שלאחר מכן גרדנר היה פעיל מאוד בנושא זה. ב-2009 חברת HBO הפיקה את הסרט התיעודי הקצר "הקמפיין האחרון של המושל בות' גרדנר" על גרדנר. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר.

גרדנר מת בביתו בטקומה ב-15 במרץ 2013 ממחלת הפרקינסון. הוא היה בן 76 במותו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בות' גרדנר** בוויקישיתוף
* בות' גרדנר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Former Gov. Booth Gardner Dies". *Congressman Denny Heck*. 16 במרץ 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "Wealthy Washingtonian Norton Clapp Dies". *The Spokesman-Review*. Associated Press. 25 באפריל 1995. נבדק ב-11 באוגוסט 2021. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. 1 2  Yardley, William (18 במרץ 2013). "Booth Gardner Dies at 76; Ex-Washington Governor". *The New York Times*. `{{cite news}}`:  (עזרה)
4. ↑  La Corte, Rachel (16 במרץ 2013). "Former Wash. Gov. Booth Gardner dies". *The Seattle Times*. אורכב מ-המקור ב-1 במרץ 2014. `{{cite news}}`:  (עזרה)
5. ↑  Postman, David (7 בפברואר 2006), "Ex-governor backs initiative to legalize assisted suicide", *The Seattle Times* `{{citation}}`:  (עזרה)
6. ↑  Oscars, Nominees (פבר' 2010). "2009 Oscar Nominees". USA: Oscars. נבדק ב-21 בפברואר 2010. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1177150794
* ISNI: 0000 0000 2475 3876
* LCCN: n84140921
* SNAC: w6ht5r0r
* VIAF: 35858730
* WorldCat: lccn-n84140921

 |
**ג'ורג' רוברט מילן מארי** (באנגלית: **George Robert Milne Murray**;‏ 11 בנובמבר 1858 - 16 בדצמבר 1911) היה חוקר טבע סקוטי, בוטניקאי, חוקר צמחייה ימית חד-תאית ופלנקטון וחוקר אצות, שנודע בקשריו עם תומאס הנרי האקסלי ועם משלחת דיסקברי. מארי היה חוקר הטבע שהתלווה אל משלחת ליקוי החמה באיי הודו המערבית בשנת 1886, היה חבר בכמה מסעות מדעיים לאיסוף אורגניזמים ימיים, והנהיג עבודה רבת ערך על החוף האטלנטי של אירלנד בשנת 1898.

חייו
----

מארי נולד בארברות', אנגוס, שם למד בבית הספר התיכון. בשנת 1875 למד בוטניקה קריפטוגמית באוניברסיטת שטרסבורג אצל היינריך אנטון דה בארי. ב-1895 התמנה לאסיסטנט במחלקת הבוטניקה של המוזיאון להיסטוריה של הטבע בלונדון, כמחליפו של הבוטניקאי ויליאם קארותרס בתפקיד "שומר הבוטניקה". הוא פרש בשנת 1905 בגלל מחלה. מארי כתב שני ספרי עזר ופרסם כארבעים מאמרים על קריפטוגמיה ואוקיינוגרפיה, רובם ב"כתב העת לבוטניקה".

מארי נבחר לחברה המלכותית בשנת 1897.

מארי ערך את "המדריך האנטארקטי" בשנת 1901 ויצא למשלחת דיסקברי של רוברט פלקון סקוט באותה שנה, אך עזב את "דיסקברי" בקייפטאון.

ג'ורג' מארי מת בסטונהייבן, קינקרדינשייר, ב-16 בדצמבר 1911.

כתבים
-----

* "ספר עזר לבוטניקה קריפטוגמית" (1889)
* "מבוא לחקר האצות" (עם אלפרד ויליאם בנט

הערות שוליים
------------

1. ↑  חקר צמחים חסרי פרחים וזרעים, כגון שרך, פטריות, טחב ואצות, מילון אוקספורד, 1995, עמ' 325

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301642205171
* BIBSYS: 3117534
* BnF: cb12568980f (data)
* Botanist: G.Murray
* CiNii: DA15402212
* GND: 1157533175
* ISNI: 0000 0000 8365 6734
* LCCN: no00016035
* NLA: 36146112
* NTA: 256557195
* RERO: 02-A003619925
* SNAC: w6hz6jts
* SUDOC: 244376298
* Trove: 1219981
* VIAF: 24980708
* WorldCat: lccn-no00016035

 |
**דניאל נמאסו אדי-מסומבה לואדר** (באנגלית:**Daniel Namaso Edi-Mesumbe Loader**;נולד ב-28 באוגוסט 2000) הוא כדורגלן אנגלי המשחק כחלוץ בפורטו.

קריירת מועדונים
---------------

לואדר נולד ברדינג והתחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של וויקומב וונדררס לפני שעבר ב-2012 לקבוצת הנוער של קבוצת עיר הולדתו, רדינג. ב-2016 זכה בגביע מאוריס אדלסטון לשחקן האקדמיה הטוב ביותר במועדון. 

באוגוסט 2017 ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו בקבוצה הבוגרת בגיל 16, כשנכנס כמחליף בהארכה בניצחון 1-3 על מילוול בגביע האנגלי. בסוף החודש חתם על החוזה המקצועי הראשון שלו. ב-27 באפריל 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון על מידלסברו.

באוגוסט 2020 חתם לואדר בפורטו ב' לחוזה לשנתיים. בעונתו הראשונה רשם 32 הופעות ו-8 שערים. בעונה שלאחר מכן כבש 15 שערים עבור קבוצת המילואים. באוקטובר 2021 זומן לראשונה לסגל הקבוצה הבוגרת ואף כבש בניצחון 1-4 על בואבישטה. 

לואדר פתח את עונת 2022/2023 בניצחון 0-3 על טונדלה במשחק הסופר קאפ הפורטוגזי.

נבחרת לאומית
------------

לואדר שיחק בנבחרות הצעירות של אנגליה. הוא היה חלק מנבחרת אנגליה עד גיל 17 שסיימה כסגנית באליפות אירופה עד גיל 17 ב-2017. באותה שנה זכה עם נבחרת אנגליה עד גיל 17 בגביע העולם עד גיל 17.

קישורים חיצוניים
----------------

* דני לואדר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* דני לואדר, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  DANNY LOADER É REFORÇO DO FC PORTO B, fcporto
מטוס מרינר של משמר החופים בעת המראה
**מארטין PBM מארינר** היה ספינה מעופפת ומטוס סיור ימי שהופעל בתקופת מלחמת העולם השנייה ותחילת המלחמה הקרה. המטוס פעל במקביל ל-PBY קטלינה. המטוס טס לראשונה ב-18 בפברואר 1939 ונכנס לשירות בצי האמריקני בספטמבר 1940.

תכנון ופיתוח
------------

ב-1937 תכננה חברת גלן ל. מרטין ספינה מעופפת דו-מנועית חדשה שנועדה להחליף את מטוס המרטין P3M המיושן. החברה קיבלה הזמנה לייצור אב טיפוס ראשון ב-30 ביוני 1937, וב-28 בדצמבר קיבלה הזמנה לייצור 21 מטוסי מרטין מרינר מדגם PBM-1. ב-18 בפברואר 1939 טס מטוס ה-PBM הראשון.

במטוס הותקנו חמישה צריחים ותאי פצצות. המצופים שעל הכנפיים בדגם ה-PBM-1 היו מתכנסים בעוד שבדגם ה-PBM-3 היכולת הזו בוטלה.

היסטוריה מבצעית
---------------

מטוס המרינר הראשון נכנס לשירות בצי האמריקני ב-1 בספטמבר 1940. לפני הצטרפותה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, נעשה שימוש במטוסי המרינר בעיקר לצורך ביצוע סיורים באוקיינוס האטלנטי. לאחר המתקפה היפנית על פרל הארבור שהביאה לכניסתה של ארצות הברית למלחמה, נעשה שימוש במטוסים לצורך לחימה בצוללות אויב. ב-30 ביוני 1942 הוטבעה צוללת אויב ראשונה (צוללת גרמנית) על ידי מטוס מרינר. בסיום המלחמה נזקפו 10 הטבעות של צוללות לטובת מטוסי המרינר.

במחצית הראשונה של שנת 1943 רכש משמר החופים האמריקני 27 מטוסי מרינר מדגם PBM-3. בסוף 1944, רכש המשמר 41 מטוסי מרינר נוספים מדגם PBM-5 ונוספים נרכשו במהלך המחצית השנייה של 1945. במטוסים נעשה שימוש לצורך משימות חיפוש והצלה ארוכות טווח והם היו בשירות המשמר עד 1958, אז הוחלפו בהדרגה על ידי מטוסי הP5M מרלין וה-HU-16 אלבטרוס החדשים יותר.

הצי האמריקני המשיך לעשות שימוש במטוסי המרינר גם לאחר מלחמת העולם השנייה. במלחמת קוריאה נעשה שימוש במטוסים לצורך משימות סיור. המטוסים הוסיפו לשרת בצי עד יולי 1956, אז הוחלפו על ידי מטוסי P5M מרלין.

בסוף 1943 הוחכרו 12 מטוסי מרינר מדגם PBM-3R לחיל האוויר המלכותי האוסטרלי לצורך הובלת חיילים וציוד. המטוסים נותרו בשירות האוסטרלים עד 1948. 

חיל האוויר המלכותי הבריטי רכש 17 מטוסי מרינר מדגם PBM-5A בסוף שנת 1955 אולם לא עשה בהם כמעט שימוש וחלקם אף הוחזר לצי האמריקני.

חיל האוויר המלכותי ההולנדי רכש 17 מטוסי מרינר מדגם PBM-5A בסוף שנת 1955, אולם לאחר סדרה של תאונות הוצא אחרון מטוסי המרינר משימוש בחודש דצמבר 1959.

מאפיינים
--------

### מאפיינים כללים

* **צוות:** 7
* **אורך:** 79 רגל 10 אינץ' (23.50 מטר)
* **מוטת כנפיים:** 118 רגל (36 מטר)
* **גובה:** 27 רגל 6 אינץ' (5.33 מטר)
* **שטח כנף:** 1,408 רגל² (131 מטר²)
* **משקל ריק:** 33,175 ליברות (15,048 ק"ג)
* **משקל טעון:** 56,000 ליברות (25,425 ק"ג)
* **הנעה:** שני מנועים כוכבים מדגם רייט R-2600

### ביצועים

* **מהירות מרבית:** 205 מיל/שעה (330 קמ"ש)
* **טווח:** 3,000 מיל (4,800 ק"מ)
* **סייג רום:** 19,800 רגל (6,040 מטר)
* **קצב טיפוס:** 800 רגל/דקה (4.1 מטר/שנייה)

### חימוש

**מקלעים**

* 8 × מקלעי M1919 בראונינג 12.7 מילימטר

**פצצות**

* פצצות מסוגים שונים במשקל של עד ל-4,000 ליברות (1,800 ק"ג) **או**
* 2 × טורפדו סימן 13

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **PBM מארינר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורוגוואי
הרב **דוד שלמה רוזן** (באנגלית: **David Shlomo Rosen**; נולד ב-1951) הוא הרב הראשי של אירלנד לשעבר, וכעת פעיל בתחום היחסים הבין-דתיים.

ביוגרפיה
--------

רוזן נולד ב-1951 במחוז ברקשייר שבאנגליה, כבן השלישי במשפחתו. הוא חונך בבריטניה ובירושלים. שירת בצה"ל. בשנים 1975-1979 כיהן כרבה של הקהילה היהודית הגדולה ביותר בדרום אפריקה וכן כדיין בבית הדין הרבני.

בשנים 1979-1985 כיהן כרב הראשי של אירלנד. בשנת 1985 עבר להתגורר בישראל. בשנת 1997 היה למנהל המשרד הישראלי של הליגה נגד השמצה.

היה אחד החברים בוועדה הביצועית מטעם קונגרס הרבנים והאימאמים למען שלום (אנ') וממייסדי שומרי משפט - רבנים למען זכויות האדם. בשנת 2012 מונה כחבר הדירקטוריון היהודי היחיד במרכז הבין-דתי שהקים עבדאללה, מלך ערב הסעודית.

משמש כמנהל הבינלאומי לעניינים בין-דתיים בוועד היהודי-אמריקני, כיועץ לעניינים בין-דתיים לרבנות הראשית בישראל וכחבר ועד בקרן לדו-קיוםוכן במועצה הציבורית של ארגון "בצלם".

בשנת 2005 קיבל רוזן תואר אבירות מטעם האפיפיור על תרומתו לפיוס יהודי קתולי וב-2010 קיבל תואר מפקד ממלכת בריטניה, אליזבת השנייה.

ותומך של ארגון בצלם.

### חיים אישיים

ב-1973 נישא ולו שלוש בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוד רוזן** בוויקישיתוף
* הביוגרפיה של דוד רוזן (באנגלית)
* Rabbi David Rosen, אתר הוועד היהודי-אמריקני (באנגלית)
* דוד רוזן, הדת צריכה להיות חלק מהפתרון, קומון גראונד, 1 במרץ 2005
* דוד רוזן, אח עשו ליעקב - העולם הנוצרי משנה גישה כלפי היהדות, נאמני תורה ועבודה, אוקטובר 2009

* Sarah Eekhoff Zylstra, Orthodox Rabbis Say Christianity Is God's Plan, Vatican Says Stop Evangelizing Jews, Christianity Today, 18 December 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  Rabbi David Rosen, אתר הוועד היהודי-אמריקני
2. ↑  טלי פרקש, עבדאללה מינה ישראלי להנהלת המרכז הבין-דתי, ynet, ‏27 בנובמבר 2012
3. ↑  Meet Our Team, באתר הקרן לדו-קיום (באנגלית)
4. ↑  המועצה הציבורית, באתר בצלם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007526360605171
* GND: 120255936
* ISNI: 0000 0000 3685 819X
* LCCN: n2006039759
* NTA: 236137573
* VIAF: 73280128
* WorldCat: lccn-n2006039759

 |
**אורלי מנור** (נולדה ב-14 בינואר 1952) היא ביו-סטטיסטיקאית ישראלית, פרופסור אמריטה בפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית, העוסקת בחקר פערים חברתיים בבריאות.

ביוגרפיה
--------

אורלי מנור היא בעלת תואר ראשון בכלכלה וסטטיסטיקה ותואר שני בסטטיסטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1985 היא קיבלה תואר דוקטור בסטטיסטיקה באוניברסיטת סטוקהולם. בשנים 1986–1989 הייתה פוסט דוקטורנטית ב-London City University.

החל משנת 1990 נמנית מנור עם הסגל של בית הספר לבריאות הציבור ורפואה קהילתית, של האוניברסיטה העברית והדסה. בשנים 2009–2012 שמשה כמנהלת בית הספר. בנוסף, היא עומדת בראש התוכנית הלאומית למדדי איכות לרפואת הקהילה משנת 2010. 

בשנת 2012 קיבלה מנור דרגת פרופסור מן המניין לביוסטטיסטיקה בבית הספר לבריאות הציבור ורפואה קהילתית, האוניברסיטה העברית בירושלים והדסה. 
היא חיברה למעלה מ-150 מאמרים מדעיים, זכתה למענקי מחקר רבים, כמו גם לפרסים על היותה מרצה מצטיינת.
למשל, בשנת 2012 אורלי מנור זכתה בפרס הרקטור לחוקר ומורה מצטיין לאור התשתית האיתנה שהניחה למחקר בתחום של פערים חברתיים בבריאות.
מנור הניחה את התשתית לחקר פערים בבריאות בישראל כאשר יצרה עם עמיתים את מחקרי האורך לבחינת תמותה בישראל; היא בוחנת יחד עם עמיתים קשרים בין מאפיינים ואירועים שקרו בתחילת החיים לבין מצב הבריאות בגיל מאוחר יותר ועוסקת בחקר איכות הטיפול הרפואי.

מנור הייתה פרופ' אורחת באוניברסיטת פנסילבניה, אוניברסיטת סטוקהולם, מכון המחקר קרולינסקה ואוניברסיטת ז'נבה. היא מכהנת כיו"ר הוועד המנהל של המכון הלאומי לחקר שרותי בריאות ומדיניות הבריאות בישראל.

מנור נשואה לאיש משרד החוץ והשגריר אביתר מנור. היא אם לשני בנים וסבתא.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אורלי מנור** בוויקישיתוף
* אורלי מנור, ברשת החברתית פייסבוק
* אורלי מנור, באתר גוגל סקולר
* פרופ' אורלי מנור, באתר המכון הלאומי לחקר שרותי הבריאות ומדיניות הבריאות

**מכּתביה**:

* אי-שוויון – זה עולה לנו בבריאות, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה, 2013 - חוברת הכנה לכנס אלי הורביץ לכלכלה וחברה
* סקר הבריאות, ההזדקנות והפרישה בישראל/מושב שלישי סרטונים
* תולדות בית הספר לבריאות הציבור ורפואה קהילתית, 2015
* אורלי מנור, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  המכון הלאומי לחקר שרותי הבריאות ומדיניות הבריאות, באתר www.israelhpr.org.il (ארכיון)
2. ↑  ברוכים הבאים לבית הספר לבריאות הציבור של האוניברסיטה העברית והדסה, באתר medicine.ekmd.huji.ac.il (ארכיון)
3. 1 2  ברכות לפרופ' אורלי מנור על קבלת פרס הרקטור לחוקר ומורה מצטיין, באתר medicine.ekmd.huji.ac.il (ארכיון)
4. ↑  Orly Manor, medicine.ekmd.huji.ac.il (ארכיון)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007448241105171
* LCCN: n89222662
* WorldCat (עם LCCN): n89-222662

 |
**קרל גאורג לברכט, נסיך אנהלט-קתן** (בגרמנית: **Karl Georg Lebrecht von Anhalt-Köthen**;‏ 15 באוגוסט 1730 - 17 באוקטובר 1789), היה נסיך גרמני מבית אסקניה ושליט נסיכות אנהלט-קתן.

ביוגרפיה
--------

קרל גאורג לברכט נולד ב-15 באוגוסט 1730 בקתן, והיה בנו השני (אך הבכור שנותר בחיים) של אוגוסט לודוויג, נסיך אנהלט-קתן, מאשתו השנייה כריסטינה יוהנה אמיליה מפרומניץ-פלס, בתו של ארדמן השני, רוזן פרומניץ-פלס.

כנסיך צעיר שירת קרל גאורג לברכט לזמן קצר בצבא הדני (1750–1751) ומנובמבר 1751 שירת בצבא הפרוסי.

בשנת 1755, הוא ירש את אנהלט-קתן לאחר מות אביו.

קרל גאורג לברכט עוטר כאביר מסדר העיט השחור בשנת 1780, ובשנת 1787 הועלה לדרגת גנרל-פלדמרשל.

במהלך המלחמות העות'מאניות באירופה של שנות השמונים הוא חלה בקדחת ומת בסמלין ליד בלגרד.

משפחתו
------

קרל גאורג לברכט התחתן בגליקסבורג ב-26 ביולי 1763 עם לואיזה שרלוטה משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, בתו של פרידריך, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג וצאצאית של כריסטיאן השלישי, מלך דנמרק. נולדו להם שישה ילדים:

* קרולינה לואיזה מאנהלט-קתן (1767–1768).
* אוגוסט כריסטיאן, דוכס אנהלט-קתן (1769–1812).
* קרל וילהלם מאנהלט-קתן (1771–1793).
* לואיזה פרדריקה מאנהלט-קתן (1772–1775).
* לודוויג מאנהלט-קתן (1778–1802).
* פרדריקה וילהלמינה מאנהלט-קתן (1780–1781).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרל גאורג לברכט, נסיך אנהלט-קתן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 104173386
* VIAF: 20465972
* WorldCat: viaf-20465972

 |
**פופ ניסיוני** (באנגלית: **Experimental pop**) היא סוגה מוזיקלית של מוזיקת פופ שלא ניתן לסווג אותה בתוך גבולות מוזיקליים מסורתיים, כיוון שהיא מאופיינת בצלילים ניסיוניים והפקות שונות מאלה המאפיינות את מוזיקת הפופ הרגילה. הסוגה עשויה לשלב טכניקות ניסיוניות כמו מוזיק קונקרט, מוזיקה אליאטורית או אקלקטיות בהקשרי פופ. לעיתים קרובות, תהליך ההלחנה כרוך בשימוש באפקטים של הפקה אלקטרונית כדי לתמרן צלילים ועיבודים.

מוזיקת פופ ניסיונית התפתחה במקביל לג'אז הניסיוני (אנ') כסוג חדש הנגזר ממוזיקה אוונגרדית. בתחילת שנות ה-60, היה נפוץ שמפיקים מוזיקליים, פזמונאים ומהנדסים בארצות הברית והממלכה המאוחדת ניסו ליצור מוזיקה חדשה בחופשיות מוחלטת עם שימוש בכלי נגינה וצלילים שלא אפיינו מוזיקת פופ רגילה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פופ ניסיוני** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Landy, Leigh (1994). Experimental Music Notebooks. Taylor & Francis. ISBN 978-3-7186-5554-0.
2. 1 2  Johnson, Michael (2009). Pop Music Theory. Lulu.com. ISBN 978-0-578-03539-0.
3. ↑  Martin, Bill (2015). Music of Yes: Structure and Vision in Progressive Rock. Open Court. ISBN 978-0-8126-9333-1.
4. ↑  Johnson, Michael (2009). Pop Music Theory. Lulu.com. ISBN 978-0-578-03539-0.
**המטבע הצבאי** היה הכינוי לשטרות כסף זר שהונפקו על ידי בנק ישראל לאחר כיבוש יהודה ושומרון, רצועת עזה, חצי האי סיני ורמת הגולן במלחמת ששת הימים.
ממלא מקום שר האוצר, זאב שרף ונגיד בנק ישראל, דוד הורוביץ, החליטו להדפיס את השטרות על מנת למנוע מחסור במטבעות המקומיים ולהבטיח את היציבות הכלכלית של השטחים, עד שיוכרע עתידם בהחלטה מדינית.
שטרות אלה הונפקו לפי המטבע המקומי של המדינה שהחזיקה את השטחים עד לפני המלחמה - הדינר הירדני בגדה המערבית, הלירה הסורית ברמת הגולן והלירה המצרית ברצועת עזה וסיני.

התקדים המשפטי למהלך כזה בחוק הבינלאומי נמצא בהנפקות המטבעות של האזורים הכבושים באירופה ואסיה על ידי בעלות הברית. לאחר מלחמת העולם השנייה בעלות הברית הוציאו מטבעות חירום לשטחים שנכבשו (אנ').

עיצוב השטרות בוצע בידי האחים שמיר (שגם עיצבו את שטרות סדרה ב' של הלירה הישראלית) ובידי גרד רוטשילד וזאב ליפמן מ"סטודיו רולי". האחים שמיר עיצבו את שטרות הדינר האחד ו-500 פילס ליו"ש, את 5 הלירות לעזה וסיני, ואת ה-1 לירה לרמת הגולן. רוטשילד וליפמן עיצבו את שטרות ה-1 לירה לעזה וסיני ואת ה-5 דינר ליו"ש. שטרות ה"כסף קטן", ששימשו כתחלופה למטבעות, עוצבו על ידי בנק ישראל והמדפיס הממשלתי.

על כל שטר הופיע שם מפקדת כוחות צה"ל באזור המיועד, וחתימת אלופי פיקוד דרום, מרכז, וצפון (בהתאמה) בעברית. שם מנפיק השטרות, בנק ישראל עצמו לא הופיע עליהם. לא היה זמן להטביע סימני מים (המשמשים למניעת זיופים) על השטרות, ולא היה בנמצא הנייר המאובטח איתו הדפיסו שטרות. במקום אלו, השטרות הודפסו על הנייר ששימש להדפסת איגרות החוב הממשלתיות, שכן גם הוא כלל קישוטים כנגד זיופים.

ביוני 1967 התחילו להדפיס את הכסף בירושלים, אולם קצב ההדפסה היה איטי, ובנק ישראל נאלץ לייצא את ההדפסה גם לבתי דפוס שומרי סוד בהולנד ובבלגיה. בסך הכל נדפסו 25 מיליון שטרות.

בפועל התברר כי לא היה צורך במטבעות הצבאיים. תיירים ישראליים הגיעו אל השטחים בהמוניהם, והביאו איתם את הלירה הישראלית.
ביולי 1967 הוכרזה הלירה הישראלית כמטבע חוקי בשטחים שנכבשו לצד המטבע המצרי והירדני, ועד מהרה החליפה הלירה הישראלית לגמרי את המטבעות האלו.
המטבע נגנז לחלוטין לאחר שלא זכה לאישור מצד ראש הממשלה לוי אשכול, שאמר "רק זה היה חסר לנו, כסף של כובשים!".

ב-1978 החליטו בנק ישראל ומשרדי האוצר והביטחון לשרוף את מלאי השטרות. מספר קטן מהשטרות נשמר במוזיאון בנק ישראל.

השטרות
------

| פנים | אחור | ערך | אזור שימוש מיועד | צבע ראשי | עיצוב | תאריך הדפסה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 פיאסטר | 25 פיאסטר | 25 פיאסטר | רצועת עזה וצפון סיני (לשעבר בשליטת מצרים) | ורוד | תשליב מופשט | 1967 |
| 1 לירה | 1 לירה | 1 לירה | ירוק-כחלחל | עצי תמר |
| 5 לירות | 5 לירות | 5 לירות | ירוק | גמלים |
| 50 פיאסטר | 50 פיאסטר | 50 פיאסטר | רמת הגולן (לשעבר בשליטת סוריה) | צהוב | תשליב מופשט |
| 1 לירה | 1 לירה | 1 לירה | כחול; ורוד |
| 100 פילס | 100 פילס | 100 פילס | הגדה המערבית (לשעבר בשליטת ירדן) | כחול | תשליב מופשט |
| 500 פילס | 500 פילס | 500 פילס | אדום-ירקרק | מגדל דוד |
| 1 דינר | 1 דינר | 1 דינר | ירוק | קבר רחל |
| - | - | 5 דינר | לא ידוע | לא ידוע |
|

ראו גם
------

* דינר ירדני
* לירה מצרית
* לירה סורית
* לירה ישראלית
* הממשל הצבאי הישראלי בשטחים

הערות שוליים
------------

1. ↑  שטרות, האחים שמיר
2. ↑  צבי לביא, השטרות הישראליים הגנוזים של עזה והגדה, באתר ynet, 22 באוגוסט 2014
3. ↑  שטר "דוגמה" – 500 פילס - מפקדת כוחות צה"ל באזור הגדה המערבית, 1967, קדם מכירות פומביות
**ניטוקריס** הייתה מלכת מצרים, שנזכרת בכתביו של הרודוטוס, שנקמה ברוצחי אחיה.

הרודוטוס מזכיר את סיפורה של ניטוקריס כבדרך אגב, תוך כדי תיאורו את מצרים. הוא מספר שאזרחי מצרים מרדו במלכם והרגוהו והמליכו את אחותו ניטוקריס. אולם היא רצתה לנקום ברוצחי אחיה ועל כן בנתה חדר ארוך תת-קרקעי ואמרה שהיא רוצה לחנוך אותו, והזמינה לחניכה את החשודים העיקריים ברצח. למעשה היא הכינה תעלה שהזרימה את מי הנילוס היישר לתוך החדר והטביעה את הרוצחים. לאחר שנקמה את נקמתו של אחיה קפצה אל חדר מלא גחלים בוערות ומתה.

מקובל להניח כיום שניטוקריס אינה דמות אמיתית, אם כי קטע מכתביו של מנתון המצוטט אצל יוליוס אפריקנוס מזכיר אותה, ומתאר אותה כאמיצה יותר מכל גבר, ויפה יותר מכל אשה. כמו כן הוא טוען שהיא בנתה את "הפירמידה השלישית בגיזה", המיוחסת כיום לפרעה מנכאורע ולפיכך סביר שמנתון טעה. חוקרים מסוימים טענו שזיהו את השם "Nitiqreti" ברשימת המלכים מטורינו, וסברו שהשם "Nitocris" הוא שיבוש יווני. אולם בדיקה מיקרוסקופית גילתה שנפל שיבוש בשם והוא למעשה שם זכרי.

אם אכן מדובר בדמות היסטורית, ההשערה היא שניקטוריס הייתה הבת של פפי השני.

ראו גם
------

* ניטוקריס הבבלית

לקריאה נוספת
------------

* הרודוטוס. **היסטוריה**. תרגמו וכתבו מבואות: בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. פפירוס, בית ההוצאה - אוניברסיטת תל אביב, 1998.
* **כתבי הירודוטוס**. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. ירושלים, ראובן מס, תרצ"ה. העתק דיגיטלי באתר "דעת".

קישורים חיצוניים
----------------

* ניטוקריס המצרית, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרודוטוס, ספר שני, 100.
2. ↑  J. Tyldesley, Chronicle of the Queens of Egypt, 2006, Thames & Hudson

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2005012438
* VIAF: 14172855
* WorldCat: lccn-n2005012438

 |
**מודיף** (בערבית: **المضيف**, "המארח") הוא מבנה מסורתי המשמש את ערביי הביצות (המכונים "**מעדאן**", معدان) באזורי הביצות שבין נהרות פרת וחידקל בדרום עיראק. בתי המודיף בנויים מקנים ומסוף המכסים שטחים גדולים בתחומי מחייתם. המודיף הוא בית טקסי גדול המשמש להארחה או כמקום התכנסות לחתונות, לוויות וכדומה, והשימוש בו נעשה עבור תשלום לשייח' שהקימו.

מבני מודיף נבנו על ידי תושבי הביצות בדרום עיראק עוד בימי קדם. הגבהה מגולפת של מבנה כזה, המתוארכת לאמצע האלף השלישי לפנה"ס התגלתה בעתיקות אוּרוּכּ, וכיום נמצאת באוספי המוזיאון הבריטי בלונדון.

מודיף הוא סוג מיוחד של "סריפה", בתים צפים על משטחים עשויים גזעי עצים, קנים ובוץ, המשמש להתכנסות. סוגים אחרים של בתים בנויים מקנים הם ה"ראבה" (עם כניסות בשני הקצוות ומשמשים כבית משפחתי) או "ביית" (המכיל חדר אחד בלבד). אלה בדרך כלל קטנים יותר ממודיף ומשמשים למגורים או לאחסון.

לכל שייח' מודיף המסוגל להכיל לפחות עשר נפשות. מספר הקשתות המשמשות במודיף מוכתב על ידי השבט וקבוצת המשפחה. לעיתים עוטר המודיף בצרורות קנים נוספים, המסודרים בתבניות קישוטיות וקבועים בחזית כדי לשמש כמזהה שבטי. הכניסה למודיף פונה תמיד לעיר מכה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מודיף** בוויקישיתוף
**הנריק גרינברג** (בפולנית: **Henryk Grynberg**; נולד ב-4 ביולי 1936) הוא סופר יהודי-פולני, מחשובי הכותבים בשפה הפולנית.

ביוגרפיה
--------

הנריק גרינברג נולד בוורשה, אך התחנך בכפר קטן במאזוביה. חווה על בשרו את זוועות השואה, כאשר שהה בין השנים 1942–1944 במקומות מחבוא שונים בעזרת "ניירות אריים".

אביו אברהם גרינברג, נרצח בידי שני אחים פולנים שחמדו את הפרה שלו.

אחרי המלחמה התגורר בלודז', וסיים שם את לימודיו התיכוניים. בשנים 1954–1958 למד עיתונאות באוניברסיטת ורשה, ואחר כך עבד כשחקן בתיאטרון היהודי הממלכתי על שם אידה קמינסקה, שהוקם בפולין לאחר המלחמה. בסוף שנת 1967 נסע עם התיאטרון להופעות בארצות הברית, ונשאר שם.

לאמריקה בא גרינברג כמהגר יהודי ניצול השואה שאינו מסוגל להתנער מזכרונות העבר - וכאינטלקטואל פולני גולה, הקשור בכל נימי נפשו אל השפה הפולנית שעליה התחנך, הוא למד ספרות רוסית באוניברסיטת UCLA, בקליפורניה, החל לעבוד ברדיו, שבו הוא עובד זה כעשרים שנה, בעיקר ב"קול אמריקה". בה בעת שלח ידו בכתיבת רומנים, סיפורים קצרים, שירים, מחזות והגות.

בין ספריו החשובים: "מלחמה יהודית", ניצחון", "החיים האידאולוגיים", "מורשת", "אנטיגונה" (קובץ סיפורים), "רשימות משפחתיות" (קובץ סיפורים), "האמת הלא-אמנותית" (אסופת מאמרים) - וכן חמישה קובצי שירים ושני מחזות.

זכה בפרס ע"ש יאן קארסקי ופולה נירֶנסקי, המוענק מדי שנה על ידי מכון ייווא בניו יורק על חקר מדעי ופרסומים המציגים את תרומת יהודי בפולין לתרבות הפולנית

ספריו שתורגמו לעברית
--------------------

* **ילדי ציון: דרך התלאות של ילדי טהראן** (תרגם מפולנית: זאב שוס), ירושלים: יד ושם (סדרה לנוער ע"ש יאנוש קורצ'ק), תשנ"ה-1995.
* **אחר התחיה: שירים**; (תרגום ועריכה: אריה בראונר; הקדמה: נתן גרוס), עקד, תשמ"ה-1984.
* **אני מציר בזכרוני: שירים** (תרגום ועריכה: אריה בראונר; אחרית דבר: נתן גרוס), דפוס אילת, תשס"ב-2002.
* **מלחמה יהודית** (תרגום: שולמית הראבן), ספרית פועלים, תשכ"ח-1968.5
* **ניצחון** (תרגום: שמואל רוטברד), יד-ושם 2014.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנריק גרינברג** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה של הנריק גרינברג, מתוך פורטל השטעטל הווירטואלי
* הנריק גרינברג (1936-), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Henryk Grynberg Responds"
2. ↑  FreeMediaOnline.org Communist era spy scandals still haunt U.S. government broadcasters Free Media Online

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262140005171
* BIBSYS: 90137185
* BnF: cb119060814 (data)
* CiNii: DA13786714
* GND: 123513103
* ISNI: 0000 0000 8110 7635
* LCCN: n80144702
* LNB: 000156229
* NKC: jn20000602684
* NLA: 35155381
* NTA: 068924402
* RERO: 02-A003325660
* SNAC: w6qk0spp
* SUDOC: 026905280
* Trove: 844854
* VIAF: 31997209
* WorldCat: lccn-n80144702

 |
**עֲמָשַׂי לוין** (ד' באייר ה'תרצ"ו, 12 במאי 1936 – 16 באפריל 2002, ד' באייר ה'תשס"ב) היה משורר ומתרגם ישראלי. יליד תל אביב, בנם של המחבר והתעשיין צבי לוין, נשיא הלשכה הגדולה של הבונים החופשים בישראל, ושל הציירת בת שבע לוין; אחיינו של שופט בית המשפט העליון דב לוין. פרסם גם בשמות העט "עמוס יהב" ו"אבישר לוין".

ידוע בזכות מילותיו לשיר "בדד", שיר שהפך לקלאסיקה לאחר ביצועו של זוהר ארגוב וזכה לביצועים נוספים רבים, בין השאר בפיהן של גליקריה וסי היימן.

כמתרגם של ספרות יפה ומדעית, כמו גם תוכניות טלוויזיה וסרטים, לוין אחראי לתרגומים לעברית של יצירות ספרות יפה חשובות כמו "גן הצבאים" ו"שירת התליין" של נורמן מיילר; "המרד על הקיין" ו"מלחמה וזיכרון" להרמן ווק; "עיר קטנה בגרמניה", "מרגל מושלם" ו"בית רוסיה" של ג'ון לה קארה; "לא בלי בתי" של בטי מחמודי; "כפירי אריות" לאירווין שו; "תרופה מרה" לארתור היילי; ההמון והכח של אליאס קנטי; ו"מלך עכברוש" של ג'יימס קלאוול. במדעי החברה, לוין תרגם וערך את "ביהייביוריזם" ו"מעבר לחרות ולכבוד" של ב' פ' סקינר; סוציולוגיה - "יסודות, עקרונות, גישות של ליאונרד בלום" ופיליפ סלזניק; "אישיות והסתגלות" של ריצ'רד ס' לאזארוס; "מהותה של חקירה פסיכולוגית" של ריי היימן; "פסיכולוגיה של ארגונים" של אדגר שיין; ואת "אנטישמיות בברית המועצות: מבחר מאמרים ומסות" בעריכת שמואל אטינגר. לוין תרגם את "מרכבות האלים" ו"אלים מן החלל החיצון" מאת אריך פון דניקן. כן תרגם אף ספרי מתח כספר "החטא השלישי" שכתב לורנס סנדרס.

שמו הפרטי של לוין, עֲמָשַׂי, הוא שם נדיר ממקור תנכ"י.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מילים לשיר בדד, שירונט
2. ↑  מספר 666, יוצר התרופות, באתר המולטי יקום של אלי אשד
3. ↑  ארתור היילי, באתר kulmosnet.co.il(הקישור אינו פעיל)
4. ↑  מכונת קריאה - "לפעמים מופיעות הרוחות כעננים וממטירות גשם", באתר readingmachine.co.il
5. ↑  ג'ימס קלול, **מלך עכברוש**, ההוצאה לאור משרד הבטחון, 1982-01-01
6. ↑  פרטי כותר - מהותה של חקירה פסיכולוגית, (מאת ריי היימן. עברית: עמשי לוין; הימן, רי), באתר sdeboker.j3.library.org.il
7. ↑  אנטישמיות בברית המועצות: מבחר מאמרים ומסות / אטינגר, שמואל, באתר www.bookgallery.co.il

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313218705171
* ISNI: 0000 0000 6856 1489
* VIAF: 97473154
* WorldCat: viaf-97473154

 |
**קאי מרטינז ג'ונס** (באנגלית: **Kai Martinez Jones**; נולד ב-19 בינואר 2001) הוא כדורסלן בהאמי, המשחק בעמדת הסנטר בשארלוט הורנטס מליגת ה-NBA.

נעורים וקריירת תיכונים
----------------------

ג'ונס נולד בנסאו, איי בהאמה, ועבר לארצות הברית כשהיה בן 11. לפני התיכון הוא חזר לאיי בהאמה על מנת להמשיך את הקריירה כקופץ לרוחק. בגיל 15, ג'ונס החל לשחק כדורסל מאורגן בפעם הראשונה שלו, לאחר שנחשף לספורט בעקבות קפיצת גובה.

בקיץ 2017, השתתף ג'ונס במחנה כדורסל ללא גבולות אשר התקיים על ידי ליגת ה-NBA בנסאו. באותה שנה, ג'ונס נכח עם הבחירה הראשונה בדראפט ה-NBA ‏2018 דיאנדרה אייטון, כשביקרו בעיר מולדתם, נסאו. כתוצאה מכך, ג'ונס קיבל השראה לשחק כדורסל בארצות הברית. בשנת 2017, ג'ונס החל לשחק בתיכון כריסטיאן באורלנדו, פלורידה. ג'ונס שיחק בקבוצה עם נסיר ליטל וג'יי ווקר ועזר להם לזכות באליפות.

בקיץ 2018, ג'ונס השתתף במחנה ה-NBA העולמי בטרוויזו, איטליה. בתום עונתו האחרונה בתיכונים, זכה ג'ונס באליפות שנייה.

קריירת מכללות
-------------

ב-15 באוקטובר 2018, התחייב ג'ונס לאוניברסיטת טקסס באוסטין.

המאמן שאקה סמארט אמר כי לג'ונס היה את מוסר העבודה הגדול ביותר מכל השחקנים שאימן. למרות זאת, ג'ונס התקשה להרוויח זמן משחק בעונתו הראשונה. בהדרגה הוא ראה זמן משחק רב יותר, כשב-30 בנובמבר הוא סיים עם 8 נקודות ב-4 מ-5 מהשדה ב-10 דקות בלבד בניצחון מכללתו 71–73 על אוניברסיטת מדינת מקנייז. בתום עונתו הראשונה, ג'ונס רשם 3.6 נקודות ו-3.2 ריבאונדים בממוצע למשחק.

קריירה מקצוענית
---------------

ב-24 במרץ 2021, ג'ונס הכריז על התמודדות בדראפט ה-NBA ‏2021, שם נבחר בבחירה ה-19 על ידי הניו יורק ניקס וישר הועבר בטרייד לשארלוט הורנטס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קאי ג'ונס** בוויקישיתוף
* קאי ג'ונס, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA