recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**עדי אלון** (נולד ב-27 בינואר 1995) הוא שחקן וזמר ישראלי.

ביוגרפיה
--------

אלון נולד וגדל בירושלים. הוא למד בבית הספר היסודי ע"ש גרשון אגרון ולאחר מכן עבר לבית הספר ע"ש זיו ומרקס, שם למד במגמת תיאטרון. בשנת 2008 השתתף בפסטיבל שירי ילדים.

שירת בתיאטרון צה"ל.

בין השנים 2010–2013 גילם את איליי, בנם של גדי (צביקה הדר) וקרן (דפנה דקל) בשתי העונות של הסדרה "בלו נטלי". בשנת 2011 שיחק תפקיד קטן בסדרה "החולמים".

משנת 2013 הוא גילם את דמותו של מני אסייג בסדרה הקומית "שנות ה-80", בזכיינית ערוץ 13, "רשת" עד לסיומה ב-20 באוגוסט 2020, בו שודר הפרק האחרון של הסדרה.

בשנת 2016 גילם את דמותו של דייוויד בסדרת הנעורים "כוכב הצפון". באותה שנה החל לגלם את דמותו של עידו בסדרת הנעורים "נעלמים" בערוץ ניקלודיאון ללקוחות HOT, וכן החל לגלם את דמותו של זוהר בקומדיית הפשע "מטומטמת", המשודרת בהוט 3.

בשנת 2017 הופיע בעונה הראשונה של הסדרה "כיפת ברזל" בתפקיד שימי. בקיץ אותה שנה הוציא אלון שיר בשם "מתחיל הקיץ", בשיתוף עם דניאל אסייג.

בשנת 2018 שיחק בסדרה "מלכות" ששודרה בהוט. באותה שנה שיחק במיני סדרה "מעורבבים".

בשנת 2019 שיחק ושר במחזמר "זה אני".

בשנת 2020 גילם את גורי, לוחם באצ"ל, בסדרת הנוער "פלמ"ח".

בשנת 2021 שיחק בסדרה "מנגן ושר" בדמותו של בן, ובאותה שנה השתתף במחזמר "סאלח שבתי" בבימויו של צדי צרפתי, בתפקיד שמעון שבתי.

החל משנת 2022 חזר לגלם את דמותו של מני אסייג בסדרה הקומית "שנות ה-90". באותה שנה שיחק במחזמר "הלהקה", המבוסס על סרטו של אבי נשר, ובנוסף שיחק בסדרת הטלוויזיה "מיוחדת" של כאן חינוכית את זוהר. באותה שנה השתתף בסדרה "בוגד" בתור דוד נגר.

בשנת 2023 גילם את מני אסייג בסרט "ההילולה". בנוסף השתתף בסדרה 4:20 שיצרו דוד דהן ועידו דרור. לצד נוה צור חנן סביון ועוד.

בשנת 2024 שיחק בפרק בסדרה 'שקשוקה', המשודרת בטלויזיה החינוכית, בתפקיד מאבטח חדש בבית החינוך.

פרסים ומועמדויות
----------------

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | מועמדות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | שחקן ראשי בסדרת נוער | נעלמים | **זכייה** |
| 2020 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | שחקן אהוב בסדרת נוער | פלמ"ח | **זכייה** |
| 2021 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | שחקן ראשי בסדרת נוער | נעלמים | **מועמדות** |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | שחקן אהוב בסדרת נוער | מיוחדת, פלמ"ח | **מועמדות** |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עדי אלון** בוויקישיתוף
* עדי אלון, ברשת החברתית פייסבוק
* עדי אלון, ברשת החברתית אינסטגרם
* עדי אלון, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* עדי אלון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* עדי אלון, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* אתר למנויים בלבד יואב בירנברג, טס אל התפקיד, באתר "ידיעות אחרונות", 28 באוקטובר 2017
* רחלי מלק-בודה, ‏"החיים הם לא תמונה באינסטגרם", בעיתון מקור ראשון, 31 בינואר 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  דניאל אסייג‏, "מתחיל הקיץ": צפו בשיר החדש של דניאל אסייג, באתר וואלה!‏, 25 ביוני 2017
2. ↑  בידור - עומר דרור, עדי אלון ונופר סלמאן יככבו ב"סאלח שבתי", באתר פרוגי, ‏9 במרץ 2021.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**: | **פרסי נבחרי השנה של פרוגי - שחקן ראשי בסדרת נוער** **2019: עדי אלון (נעלמים)** | **הבא**: |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**: | **פרסי נבחרי השנה של פרוגי - שחקן אהוב בסדרת נוער** **2020: עדי אלון (פלמ"ח)** | **הבא**: |
המונח "שערי שמועות" מפנה לכאן. לערך העוסק בספר מאת הרב משה שמואל שפירא, ראו קונטרס הביאורים.
**ישיבת שערי שמועות** היא ישיבה חרדית-ליטאית שהוקמה בשנת 2010 ושוכנת במושב החרדי בית חלקיה.

בישיבה כארבע מאות וחמישים בחורים ואברכים. היא קרויה על שם סדרת הספרים שערי שמועות של הרב משה שמואל שפירא, ראש ישיבת באר יעקב לשעבר, ודרך הלימוד בה מבוססת על שיטתו. את הישיבה ייסדו הרב נפתלי צבי יהודה שפירא (בנו של הרב משה שמואל) ששימש כראש הישיבה עד לפטירתו, והרב אריה שפירא (נכדו של הרב משה שמואל שפירא) המשמש כראש הישיבה.

ראש הישיבה רבי אריה שפירא במסירת השיעור היומי בהיכל הישיבה
ארון הקודש בישיבת שערי שמועות
בניין בית המדרש בישיבת שערי שמועות

היסטוריה
--------

הישיבה הוקמה בזמן קיץ ה'תש"ע במודיעין עילית. בגרעין התלמידים הראשון היו כעשרים בחורים, רובם מישיבת באר יעקב.

עם תחילת זמן חורף ה'תשע"א עברה הישיבה לבית חלקיה. בית המדרש וחדרי האוכל והשיעורים שכנו במרכז המושב, בשנת ה'תשע"ד הוקצה לישיבה מגרש בכניסה למושב. בעבר שכנו חלק מהפנימיות במבנים זמניים בשטח זה. לאחר מכן החלה במקום בנייה של קריית הישיבה. בשנת הלימודים תשפ"א נכנסה הישיבה לבית המדרש הקבוע הנמצא בקצה המושב.

דרך הלימוד בישיבה מבוססת על דרכו הלימודית של הרב משה שמואל שפירא. מלבד התלמידים הצעירים ששומעים שיעור יומי מהר"מים, אף הבחורים המבוגרים, כולל בני הקיבוץ והאברכים, שומעים שיעור יומי מראש הישיבה הרב אריה שפירא.

צוות
----

בראשות הישיבה עמד הרב נפתלי צבי יהודה שפירא, עד לפטירתו ב־2024. אחיינו, הרב אריה שפירא, הוא ראש הישיבה. המשגיחים הם הרב אברהם רוזנבוים, הרב יעקב שמעון שטרנשוס.

הר"מים של שיעור א' הם הרב ישראל יעקב פינקוס – רב הקהילה החרדית באופקים וכן הרב משה אלעזר מרק חתנו של רבה של מודיעין עילית הרב מאיר קסלר. הר"מים של שיעור ב' הם הרב יוסף פישהוף – לשעבר ראש ישיבת סלאנים בבני ברק והרב חיים וניט, והרב בן ציון רפאל שפירא - בנו של ראש הישיבה הגרנצ"י זצ"ל אשר משמש כר"מ אך ורק בזמן חורף.

בקיץ ה'תשפ"א פתח הרב יוחאי שפרלינג - מרבני הישיבה - ישיבה חדשה בשם בית רפאל ע"ש אביו בעיר ביתר עילית כאשר גרעין התלמידים הראשוני הורכב ברובו מתלמידי ישיבת שערי שמועות.

בשנת תשפ"ד נפטר אחד מראשי הישיבה הרב צבי שפירא

מכון מבקשי שמועה
----------------

הישיבה מחזיקה מכון להוצאת ספרים, שאותו מנהלים בחורים. המכון מוציא לאור שיעורים הנמסרים בישיבה ועוד. חלק מהפרסומים יוצאים לאור לקראת אירוע המתרחש בישיבה או כתשורה לתורמי הישיבה לקראת החגים.

במסגרת המכון יצאו לאור:

* סדרת **בית שערים** – סדרה בת שלושה כרכים המכילים בעיקר את שיעורי ראש הישיבה הרב נפתלי צבי יהודה שפירא.
* סדרת **שמועות וביאורים** – סדרת חוברות המחולקת לתורמי ולידידי הישיבה, ובה שמועות והנהגות מבית וולאז'ין ובריסק, על נושא מסוים. עד כה יצאו חוברות על ברכת המזון, סדר ההושענות, על מגילות קהלת, רות, אסתר, ושיר השירים, ועל סדר ההלל.
* שיעורי ראש הישיבה רבי אריה שפירא. עד כה יצאו 2 כרכים: **שערי גירות** – על סוגיות במסכת כתובות, ו**שערי מיטב** – על סוגיות במסכת בבא קמא.

קישורים חיצוניים
----------------

* כתבה על הישיבה באתר כל הזמן
* ישיבת שערי שמועות באינדקס עולם התורה

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007423616705171

 |
**אמברואז תומא** (בצרפתית: **Ambroise Thomas**;‏ 5 באוגוסט 1811 – 12 בפברואר 1896) היה מלחין צרפתי.

קורות חייו
----------

תומא נולד בעיר מץ. הוריו היו מורים למוזיקה והכינו אותו מגיל צעיר להיות מוזיקאי. כבר בגיל 10 שלט בנגינה בכינור ובפסנתר. בשנת 1828 נתקבל לקונסרבטואר של פריז. בין מוריו שם היה ז'אן פרנסואה לסואר. בשנת 1832 זכה בפרס רומא על הקנטטה שלו "הרמן וקטי". פרס זה איפשר לו נסיעה ולימודים ברומא. בתקופה זו חיבר מספר יצירות קאמריות- שלישיית פסנתר, רביעייה וחמישיית כלי קשת.

בשובו לפריז החל לחבר אופרות. האופרה הראשונה שלו הייתה la Double Echelle ב-1837. לאחר מכן חיבר עוד מספר אופרות שלא שרדו את מבחן הזמן פרט לפתיחה לאופרה "ריימונד" (1851).

בשנת 1856 נתמנה תומא לפרופסור בקונסרבטואר בפריז, ובשנת 1871 החליף את דניאל אובר כמנהל הקוסבטוריון, משרה שהחזיק עד סוף ימיו. בין תלמידיו היה תאודור דובואה.

בשנת 1866 העלה את **מיניון**, האופרה המוצלחת ביותר שלו. עלילת האופרה היא לפי הרומן הידוע של גתה - **וילהלם מייסטר**. הצגת הבכורה הייתה ב"אופרה קומיק" בפריז ב-17 בנובמבר 1866. האופרה הוצגה בכל רחבי אירופה, והייתה האופרה הצרפתית המוצלחת ביותר במחצית השנייה של המאה ה-19. בעיקר ידועה הפתיחה לאופרה, האריה "התדע את הארץ שם פורח התפוז" מהמערכה הראשונה, והאריה - פולונז "אני טיטניה" מהמערכה השנייה.

לאחר מכן חיבר ב-1868 את האופרה המלט שזכתה להצלחה, אם כי פחותה מהצלחתה של "מיניון". ב-1882 חיבר את האופרה האחרונה שלו "פרנצ'סקה די רימיני", שלא זכתה להצלחה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמברואז תומא** בוויקישיתוף

* אמברואז תומא, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* אמברואז תומא, באתר ספוטיפיי
* אמברואז תומא, באתר AllMusic (באנגלית)
* אמברואז תומא, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* אמברואז תומא, באתר Discogs (באנגלית)
* אמברואז תומא, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* אמברואז תומא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אמברואז תומא (1811-1896), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268794105171
* BNE: XX879794
* BnF: cb139004007 (data)
* CANTIC: a10583701
* CiNii: DA04255965
* GND: 119221187
* ICCU: CUBV153014
* ISNI: 0000 0001 2098 8229
* LCCN: n83174781
* Léonore: 357567
* MusicBrainz: c118d897-3e73-48e3-a307-b02ea1541e3f
* NDL: 001108920
* NKC: js20020527030
* NLG: 233048
* NLP: a0000001232789
* NTA: 072871490
* SELIBR: 273224
* SNAC: w6vq3dcv
* SUDOC: 033311552
* Trove: 1294801
* VcBA: 495/365658
* VIAF: 5119173
* WorldCat: lccn-n83174781

 |
חותם של ז'אן הראשונה
**ז'אן הראשונה, מלכת נווארה** (בצרפתית: **Jeanne Ire de Navarre**;‏ 14 בינואר 1273 – 31 במרץ או 2 באפריל 1305) הייתה בתם של אנרי הראשון, מלך נווארה ורעייתו בלאנש מארטואה, שהייתה בת השושלת הקאפטינגית. ז'אן שלטה כמלכת נווארה וכרוזנת שמפן, ובנוסף שימשה, מתוקף נישואיה לפיליפ הרביעי, מלך צרפת, כמלכה-רעייה של צרפת.

ביוגרפיה
--------

ז'אן נולדה בבר סו סיין שבמחוז אוב. אביה מת כשהייתה תינוקת והיא ירשה את כס המלוכה. בשל גילה, אימה בלאנש שימשה כעוצרת שלה ושלטה בפועל בנווארה. כוחות זרים ופנימיים ניסו לנצל את המצב הרגיש – עוצרת אישה ומלכה תינוקת וז'אן ואימה ביקשו את הגנתו של פיליפ "הנועז", מלך צרפת. 

שלושה מבניה הפכו למלכי צרפת: לואי (נולד ב-1289) פיליפ (נולד ב-1293) ושארל (נולד ב-1294). בת נוספת, איזבל נישאה לאדוארד השני, מלך אנגליה ושירתה כמלכה-רעייה של אנגליה מתוקף נישואין אלה. ז'אן הראשונה מתה בוונסן ב-1305, בגיל 32.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'אן הראשונה, מלכת נווארה** בוויקישיתוף
* ז'אן הראשונה, מלכת נווארה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ז'אן הראשונה, מלכת נווארה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16652484h (data)
* GND: 1046747924
* ISNI: 0000 0003 9574 4776
* NTA: 134403355
* SUDOC: 081115288
* VIAF: 290485639
* WorldCat: viaf-290485639

 |
**ג'ורג פולדס** (11 בינואר 1926 – 11 ביוני 1993) היה צייר יהודי, ניצול השואה, תלמיד של מר שושני ואדריכל בעיריית ירושלים, בה פעל רבות למען תושביה הערבים של העיר.

חייו
----

פולדס נולד בשנת 1926 בבודפוק שבהונגריה. הוריו נרצחו באושוויץ, אחותו שרדה וחזרה לבודפשט וגורלו של אחיו אינו ידוע. פולדס עצמו עבד במחנות כפייה ונשלח למאוטהאוזן ל"צעדת המוות" אך לפניה שוחרר המחנה על ידי הצבא האמריקאי.

בשנת 1948, כשהיה בן 22 זכה בפרס רומא מטעם בית הספר לאומנויות יפות בבודפשט. הפרס כלל לימודי אמנות באיטליה. בהמשך שם פעמיו לפריז, שם חווה עוני ורעב. הוא למד אדריכלות בבוזאר ובמקביל בבית ספר לרבנים. במהלך שנים אלה הרחיב את ידיעותיו ביהדות ובפילוסופיה, היה תלמידו של מר שושני ולמד עם עמנואל לוינס.

בשנת 1970 עלה לישראל והתיישב בירושלים, בשנת 1973 הוצגה תערוכת יחיד שלו בגלריה אנגל בירושלים ובנוסף, תערוכה במרכז לאמנות יהודית בפריז. השתתף בתערוכה קבוצתית של אמנים עולים בבנייני האומה. במקביל החל לעבוד כאדריכל במחלקת הבנייה בעיריית ירושלים, כממונה על הבנייה במגזר הערבי במזרח העיר ושימור הכפרים שמסביב. פולדס סייע לתושבי השכונות הערביות בעיר וכונה על ידי רבים במגזר הערבי 'הצדיק'[דרוש מקור].

פולדס נפטר לאחר מחלה ממושכת ביוני 1993 בגיל 67. השאיר אחריו אישה ושני ילדים.

יצירתו והצלתה מתהום הנשייה
--------------------------

מבקרת האמנות והאוצרת רחל סוקמן שמעה על ג'ורג' פולדס לראשונה בשנת 2007. ארלט פולדס־זיסהולץ, אלמנתו של הצייר, ביקשה מסוקמן לכתוב ספר על יצירותיו הנשכחות, שלא זכו מעולם להכרה מספקת. בשנים שעברו מאז חקרה סוקמן את האמן, חיי הצייר, האדריכל והאדם, דרך משפחתו, ציוריו, מכתביו, מחברותיו, חבריו וצוואתו. במהלך המחקר יצרה סוקמן ארכיון מקוטלג, ממוספר ומצולם ל-2,000 עבודות שנשמרו בבית משפחת פולדס בירושלים. בין השאר, נמצאו כ-200 עבודות דיוקן עצמי שצייר מ-1952 במגוון טכניקות ובסגנון הייחודי לו. לאחר 10 שנות מחקר יצא הספר "ג'ורג פולדס" על יצירתו. בספרה כתבה סוקמן כי "ג'ורג' פולדס, שיצירותיו לא נחקרו מעולם ואף לא זכו לחשיפה ראויה, הותיר אחריו מורשת ציורית מפעימה. הדיוקנאות העצמיים, שצייר במהלך חייו, הם נושא מרכזי והרה משמעות באמנותו. פולדס היה ונותר עד יומו האחרון אדם מאמין. הוא לא חדל לשאול שאלות, ללמוד ולחפש אחר הטוב, הפשטות והשלמות שבאמת הפנימית, אך בד בבד חש כי אלה חומקים לעד מהשגתו."

לקריאה נוספת
------------

* רחל סוקמן, **ג'ורג פולדס**, המרכז לאמנות חזותית בתל אביב, 2018.

קישורים חיצוניים
----------------

* רחל סוקמן, אינני כאן - ג'ורג' פולדס: אמן שניצח את גורלו, "טרמינל" 46, 21 ביולי 2012, באתר "כותר"
* הרצאה של רחל סוקמן על ג'ורג פולדס באוניברסיטה העברית בירושלים.
* ג'ורג' פולדס באתר מוזיאון ישראל.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ICIA: 275892
* NLI: 987007590403205171
* BnF: cb12695268q (data)
* ISNI: 0000 0000 5232 4147
* LCCN: nr2002041499
* VIAF: 9784722
* WorldCat: lccn-nr2002041499

 |
**פרנסואה קלמן תאודור דובואה** (בצרפתית: **François Clément Théodore Dubois**; ‏24 באוגוסט 1837 – 11 ביוני 1924) היה מלחין, נגן עוגב ומורה למוזיקה צרפתי.

קורות חייו
----------

דובואה נולד ברוסניי במארן. תחילה למד אצל **לואי פאנאר** (מנצח המקהלה בקתדרלה של ריימס) ובהמשך בקונסרבטואר של פריז אצל אמברואז תומא ואנטואן מרמונטל. הוא זכה בפרס רומא בשנת 1861. ב-1868 התמנה למנצח מקהלה בכנסיית מדליין ובשנת 1871 החליף את סזר פרנק כמנצח המקהלה בכנסיית סן-קלוטילד. בשנת 1877 חזר דובואה לכנסיית מדליין לתפוס את מקומו של קמיל סן-סאנס כנגן העוגב. משנת 1871 לימד בקונסרבטואר של פריז. בין תלמידיו היו המלחינים ידועי השם פול דיקא ו**פלורן שמיט**.

דובואה היה מנהל הקונסרבטואר משנת 1896 (כמחליף לתומא, שהלך לעולמו) עד 1905. הוא אולץ להתפטר אחרי שסירובו להעניק את פרס רומא למוריס ראוול עורר מחאה ציבורית ניכרת, שעוד גברה בעקבות מכתב גלוי מאת הסופר והמוזיקולוג רומן רולאן. גבריאל פורה החליף את דובואה בתפקיד המנהל.

המוזיקה של דובואה כוללת אופרות, אורטוריות ושלוש סימפוניות. יצירתו המוכרת ביותר היא האורטוריה "שבע המילים של ישו" (Les sept paroles du Christ) משנת 1867, העולה מדי פעם לביצוע מחודש; הטוקטה לעוגב משנת 1889 עוד מושמעת גם היא מפעם לפעם. שאר תפוקתו רחבת הממדים נעלם כמעט לגמרי. בתחום ההוראה השפעתו ניכרת ומתמשכת יותר ובכתביו העיוניים Traité de contrepoint et de fugue (על קונטרפונקט ופוגה) ו-Traité d'harmonie théorique et pratique (על הרמוניה) נעשה עדיין שימוש מדי פעם גם כיום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תאודור דובואה** בוויקישיתוף

* תאודור דובואה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* תאודור דובואה, באתר Discogs (באנגלית)
* תאודור דובואה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* Theodore Dubois Piano Quartet in a minor & Quintet for Piano, Winds & Strings sound-bites and short biography


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007278413305171
* BIBSYS: 6003633
* BNC: 000715668
* BNE: XX1651498
* BnF: cb13893454k (data)
* CiNii: DA00891002
* GND: 104270500
* ICCU: LO1V141740
* ISNI: 0000 0001 2130 5477
* LCCN: n84093561
* LNB: 000046624
* Léonore: 122722
* MusicBrainz: d1591eff-428d-44ed-b7f0-f9936f1ab656
* NDL: 00438292
* NKC: jx20110113003
* NLA: 65443287
* NLK: KAC201920786
* NLP: a0000001948887
* NTA: 074909509
* SNAC: w6zc8c71
* SUDOC: 050600273
* Trove: 1802609
* VcBA: 495/162853
* VIAF: 44484901
* WorldCat: lccn-n84093561

 |
**אהבה מלידה** (באנגלית: **Offspring**) היא סדרת טלוויזיה עטורת פרסים (זוכת פרסי המכון האוסטרלי לקולנוע ופרס ה"אמי" האוסטרלי), דרמה קומית טלוויזיונית אוסטרלית שהוקרנה לראשונה ב-15 באוגוסט 2010 ,בישראל משודרת ב HOT3.

העלילה מתרחשת בפיצרוי, מלבורן, מתרכזת סביב נינה פראודמן (אשר קדי, "הדרך לאהוב") בת ה-30, רופאה מיילדת ובני משפחתה, הם מנווטים בכאוס של חיים מודרניים. הסדרה משלבת דרמת נרטיב קונבנציונלי עם פלאשבקים, אנימציה גרפית ורצפי פנטזיה. הקריירה שלה מלאה בהפתעות, בעלה לשעבר מנסה להוכיח את אהבתו האינסופית אליה; למשפחה שלה לא חסרים מצבי חירום; ונינה היא מסוג האנשים שכולם פונים אליהם לעזרה ברגעי המשבר שלהם. בזמן שהיא מתכננת את דרכה במערבולות של משפחת פראודמן, נינה לחלוטין סוטה מהמסלול כשהיא פוגשת בקולגה חדש לעבודה, כריס הבל (דון האני), רופא ילדים שרק הגיע למלבורן. למרות הניצוץ הבלתי ניתן להכחשה ביניהם, לכריס יש עבר שעלול להרוס את תקוותיה של נינה.

בילי פראודמן (קאט סטיוארט) היא אחותה הגדולה והמרדנית של נינה, שעובדת כמתמחה בעסק הנדל"ן של אביהן. כעת, היא נחושה לשים את עברה הפרוע מאחור ולעשות משהו גדול בחייה, אך היא מתקשה לשכנע את בן-זוגה הלא יציב מיק (אדי פרפקט) לעשות צעד דומה. שרי (דבורה מיילמן, "ארוכה הדרך הביתה") המבריקה והנמרצת היא חברתה הטובה של נינה. שרי, שעבדה עד לאחרונה כאחות, מחליטה להצטרף לצוות הרפואי של ספינת שיט, וחוזרת ליבשה ולחייה של נינה רגע לפני שהיא יולדת וחווה מהפך אדיר. הסדרה עוקבת אחר הרפתקאותיהם של בני משפחת פראודמן והסובבים אותם, במסע אחר אהבה, סיפוק ואיזון בחיים המודרניים, ובוחנת את הברכות והקללות שמגיעות בחיי המשפחה, שהולכת לעבור צעדים לא צפויים בחיי היומיום שלה.

לצדה של קאדי, מככבים בסדרה קאט סטיוארט, דון האני, ג'יי ראיין, דבורה מיילמן, אדי פרפקט, לינדה קרופר ("דג קטן"), ריצ'רד דייוויס, ג'ון ווטרס ומתיו לנווז.

דברה אוסוולד כתבה את הסדרה עם ג'ון אדוארדס ואימוגן בנקס. הסדרה הופקה על ידי חברת ההפקות העצמאית הגדולה באוסטרליה, **Southern Star Group**.

אהבה מלידה נולדה במקור כסרט טלוויזיה בן שעתיים, אבל לאחר שמנהלי הטלוויזיה התרשמו מאיכותה, פוצלה לסדרה בת 13 פרקים. שידוריה של העונה השנייה החלו ביום 16 במאי 2011, עם פרק בכורה כפול. מאז הופקו עונות 3 4 5 6 7.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אהבה מלידה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אהבה מלידה

* "אהבה מלידה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "אהבה מלידה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "אהבה מלידה", באתר Hulu סדרות (באנגלית)

* "אהבה מלידה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**יהודה וינשטיין** (נולד ב-11 במרץ 1955) הוא סייף ישראלי, שהתחרה בסגנון רומח, ייצג את ישראל באולימפיאדת מינכן (1972) והיה מניצולי טבח הספורטאים הישראלים. בשירותו הצבאי היה טייס קרב בחיל האוויר הישראלי.

ביוגרפיה
--------

וינשטיין גדל בראש פינה ולמד בבית הספר התיכון בצפת. היה חבר בנעוריו באגודות הספורט של הפועל ראש פינה והפועל צפת, זכה באליפות ישראל בנוער בסגנון רומח ב-1969 וייצג את ישראל באליפות העולם בסיף לבוגרים, בה העפיל לשלב שמינית הגמר, ובאליפות העולם לנוער, בה הגיע עד שלב חצי הגמר.

הוא היה צעיר הספורטאים במשלחת הישראלית לאולימפיאדת מינכן, בסיבוב הראשון של התחרות רשם שני ניצחונות ושלושה הפסדים והעפיל לשלב שמינית הגמר, בו הפסיד בכל 5 הקרבות. וינשטיין נשאר בימים הבאים בכפר האולימפי, ושהה בביתן יחד עם חברו לחדר הסייף דן אלון ושני הקלעים הנרי הרשקוביץ וזליג שטרוך. במהלך מתקפת המחבלים על המשלחת הישראלית, הצליח וינשטיין לחמוק מחדרו והוביל את הדרך לשלושת חבריו למשלחת.

ב-1973 זכה באליפות ישראל בסיף ובאותה שנה זכה במדליית זהב במכביה התשיעית. קריירת הסיוף הרציפה שלו הסתיימה בעקבות שירותו הצבאי. למרות זאת, לקראת המכביה העשירית ובמהלך שירותו כמדריך טיסה בבית הספר לטיסה בחצרים חזר להתאמן וזכה גם במכביה העשירית בשתי מדליות זהב, ביחידים ובקבוצתי.

לצה"ל התגייס כספורטאי מצטיין, במהלך מלחמת יום הכיפורים שירת בבסיס חימוש ולאחר מכן סיים קורס אפסנאים טכניים. בשלב זה התנדב לקורס טיס אותו סיים במגמת קרב. הוא לא סיים את הכשרתו בקורס האימון המתקדם ונשלח לשרת כטייס בטייסת קלה. הוא שב לקורס האימון המתקדם וסיים אותו בהצטיינות. כטייס קרב טס על מטוסי A-4 סקייהוק, F-4 פנטום ו-F16-16נץ. את טבילת האש שלו עשה לפני מלחמת לבנון הראשונה בהפצצת מתקני מחבלים בלבנון, במלחמת לבנון השתתף בגיחות תקיפה וצילום. בהמשך הקריירה הצבאית שירת כסגן מפקד טייסת מטוסי פנטום וכראש ענף היסטוריה בחיל האוויר בדרגת סגן-אלוף בשנים 1994 עד 1996. לאחר שירותו הצבאי היה לטייס בחברת ארקיע ובמהלך עבודתו בחברה מונה לקברניט במטוסי DH-7, ATR-72, B-757 ו-Airbus 321neo. כמו כן ביצע בחברת ארקיע מספר תפקידי ניהול כטייס ראשי של צי מטוסי הטורבו-פרופ, טייס ראשי של צי מטוסי הסילון וכן כיהן כסמנכ"ל מבצעים של חברת ארקיע במהלך השנים 2017 עד 2021.

לקריאה נוספת
------------

* יולי חרומנצ'קו, ‏מסייף לטייס, **בטאון חיל האוויר** 200, אוקטובר 1994, באתר הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האויר

קישורים חיצוניים
----------------

* יהודה וינשטיין, באתר olympedia.org
* זהב לראש פינה, מעריב, 15 ביולי 1973

הערות שוליים
------------

1. ↑  גיל לבנוני, בשעה חמש בבוקר, בקונולי 31, יריות, באתר nrg‏, 13 ביולי 2004
2. ↑  יעקב אלג'ם, וינשטיין מישראל זכה במדליית זהב ברומח, מעריב, 14 ביולי 1977
3. ↑  הסייף האמריקני לאבו החליט: "נשאר בישראל", מעריב, 28 ביולי 1977
4. ↑  מישל דור, מרגל בקוקפיט, באתר ynet, 21 באוגוסט 2009

|  משלחת ישראל לאולימפיאדת מינכן (1972)  |
| --- |
| אתלטיקה **אתלטיקה** | אסתר רוט-שחמורוב • שאול לדני |
| היאבקות **היאבקות** | אליעזר חלפין • מרק סלבין • גד צברי |
| הרמת משקולות **הרמת משקולות** | דוד ברגר • זאב פרידמן • יוסף רומנו |
| סיף **סיף** | דן אלון • יהודה וינשטיין |
| קליעה **קליעה** | הנרי הרשקוביץ • זליג שטרוך |
| שחייה **שחייה** | שלומית ניר |
| שיט **שיט** | יאיר מיכאלי • יצחק ניר |
תבנית:Infobox Turkey place

 בורגאזדה במבט מהייבליאדה
 בית קלאסי בבורגאזדה
**בורגזדה,** הוא האי השלישי בגודלו מבין איי הנסיכים בים מרמרה, ליד איסטנבול, טורקיה.  אוכלוסיית האי מנתה 1,655 נפש בשנת 2022.  בעבר נקראה **אנטיגוני** (ביוונית:Αντιγόνη) אחרי אנטיגונוס הראשון מונופתלמוס, אביו של דמטריוס הראשון ממקדון, אחד מיורשיו של אלכסנדר מוקדון, שבנה כאן מבצר.

האי משתרע על שטח של 1.5 מ"ר. בשנת 2003, שריפה גדולה חיסלה את רוב החורש באי. 

בעבר הרחוק, תושבי האי היו באיקר יוונים. במאה ה-20 התיישבו כאן יהודים רבים מאיסטנבול. 

מעבורות שייח' הטלארי מחברות את האי עם היבשת מהטרמינלים באמינונו וקבאטאש בצד האירופי של איסטנבול ומקאדיקוי ובוסטנצ'י בצד האסייתי.

אטרקציות
--------

באי התגורר סופר סיפורים קצרים Sait Faik Abasıyanık שביתו, שנקרא במקור אחוזת Spanudis, פתוח לפעמים למבקרים. רבים מסיפוריו של סאיט פאיק מתרחשים בבורגזאדה. 

**כנסיית יוהנס פרודרומוס** (יוחנן המטביל), שנבנתה ב-1899, חולשת על העיירה הקטנה באי. היא שוחזרה לאחר רעידת האדמה במרמרה של 1999. באתר היתה במקור כנסייה ביזנטית שהפכה לכלא עבור מתודיוס הקדוש המוודה, שהוגלה לכאן בגלל התנגדותו לאיקונוקלזם אך בסופו של דבר המשיך להיות הפטריארך היווני. 

**מנזר האג'יוס גאורגיוס גאריפי** נבנה ברובו בשנת 1897 ושוחזר לאחר רעידת האדמה במרמרה ב-1999. בשנת 1917 שימש מקלט לכמה מהרוסים הלבנים שנמלטו מהמהפכה הרוסית. 

על ראש Bayraktepe ניצב **מנזר השינוי**, שנבנה בתקופה הביזאנטית במקום בו עמד מקדש יווני עתיק המבנה הנוכחי שופץ בהמאה ה-19.

**הסניטוריום של בורגאזדה**, שנוסד בשנת 1928, הוא אחת הסניטוריות העתיקות ביותר במדינה. לאחר תקופת הזנחה ארוכה הפך למסעדה.

1. ↑  Mahalle, Turkey Civil Administration Departments Inventory. Retrieved 12 July 2023.
2. ↑  "Address-based population registration system (ADNKS) results dated 31 December 2022, Favorite Reports" (XLS) (באנגלית). TÜİK. נבדק ב-12 ביולי 2023. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Abasıyanık, Sait Faik (2014). *A Useless Man: Selected Stories* (באנגלית) (1st ed.). New York: Archipelago Books. ISBN 9780914671077.
4. ↑  Freely, John (2007). *The Princes' Islands* (באנגלית) (1st ed.). Istanbul: Adalı Yayınları. pp. 34–45. ISBN 9759119005.
**יערה כחולה** (שם מדעי: *Lonicera caerulea*) היא מין של שיח נשיר ממשפחת היערתיים. תפוצתה בחצי הכדור הצפוני הממוזג במדינות כמו קנדה, יפן, רוסיה ופולין.

מידע כללי
---------

בניגוד לשאר המינים במשפחתה, היערה הכחולה אינה שיח מטפס אלא שיח קטן הצומח לגובה 1.5–2 מטר. הפרי בצבע כחול וצורתו מלבנית. הקטיף בסוף האביב ובתחילת הקיץ. הפירות מוכנים לקטיף כאשר השכבה הפנימית סגולה כהה או כחולה. שיח יערה כחולה מתחיל להניב יבול משמעותי (כ-3 קילוגרמים) כשהוא בן 3–4 שנים. השיח מניב יבול משמעותי עד 30 שנים.

ניתן להשתמש ביערה כחולה במאפים להכנת ריבות מיץ גלידות יוגורט רטבים סוכריות ויין. היערה הכחולה עמידה לקור ויכולה לשרוד בטמפרטורה נמוכה במיוחד של 47 מעלות מתחת לאפס.
מחלת הקימחון עלולה לפגוע בשיח, בדרך כלל לאחר הבשלת הפרות (מאמצע הקיץ עד סופו).

בניגוד ליערה הכחולה שפירותיה אכילים, המינים בישראל ממשפחת היערתיים הם רעילים (יערה איטלקית למשל).

פריחה של יערה כחולה

גלריה
-----

* שיח של יערה כחולה עם פרותשיח של יערה כחולה עם פרות
* שיח בוגר של יערה כחולה בפריחהשיח בוגר של יערה כחולה בפריחה
* מוצרים של יערה כחולה בחנות ביפןמוצרים של יערה כחולה בחנות ביפן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יערה כחולה** בוויקישיתוף
* 

* יערה כחולה, באתר ITIS (באנגלית)

* יערה כחולה, באתר NCBI (באנגלית)

* יערה כחולה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)

* יערה כחולה, באתר Tropicos (באנגלית)

* יערה כחולה, באתר GBIF (באנגלית)

* יערה כחולה, באתר The Plant List (באנגלית)

* יערה כחולה, באתר IPNI (באנגלית)
* ‏ מידע על יערה כחולה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  יערה כחולה באתר הרשימה האדומה של IUCN
**יורי אונופריינקו** (ברוסית: **Юрий Иванович Онуфриенко**; ‏נולד ב־6 בפברואר 1961) הוא קוסמונאוט רוסי שטס לחלל מספר פעמים והיה חבר צוות של תחנת החלל מיר ותחנת החלל הבין-לאומית.

ביוגרפיה
--------

יורי אונופריינקו נולד בכפר במחוז חרקוב באוקראינה הסובייטית שהייתה חלק של ברית המועצות. לאחר סיום בית ספר הוא התחיל ללמוד בבית ספר לטייסי קרב. בשנת 1982 הוא סיים את הלימודים עם תואר "טייס קרב-מהנדס". הוא שירת מספר שנים ביחידת חיל האוויר הסובייטי במזרח ברית המועצות.

בשנת 1989 אונופריינקו התחיל הכנות לטיסות חלל במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. משנת 1994 הוא היה מפקד צוות גיבוי של מספר טיסות. בשנת 1996 הוא היה מפקד צוות של חללית סויוז TM-23 שהתחברה לתחנת החלל מיר בה כבר שהה צוות של משלחת מס' 20. לאחר תהליך של העברת אחריות משלחת מס' 21 בפיקוד יורי אונופריינקו החלה בפעילות הסדירה. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 193 ימי טיסה ו-6 פעילויות חוץ רכביות. במהלך הטיסה צוות ביצע מספר ניסויים ופעולות תחזוקה של תחנת החלל.

בשנת 1997 אונופריינקו היה חבר צוות גיבוי של מספר טיסות. בשנת 2001 הוא טס לתחנת החלל הבין-לאומית במעבורת החלל אנדוור במשימה STS-108. אונופריינקו היה מפקד משלחת מס' 4 לתחנת החלל הבין-לאומית. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 196 ימי טיסה ו-2 פעילויות חוץ רכביות. אונופריינקו חזר בטיסה STS-111.

אונופריינקו עזב את יחידת הקוסמונאוטים בשנת 2004 עבר לעבודה במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. בשנת 2007 הוא סיים לימודים באקדמיה של חיל האוויר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יורי אונופריינקו** בוויקישיתוף
* תקציר נתונים באתר ספייספאקטס
* נתונים מאנציקלופדיית החלל
* ביוגרפיה (ברוסית)
* ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס (ברוסית)
כריך באורו
**באורו** (בפורטוגזית: **Bauru**) הוא כריך ברזילאי פופולרי. המתכון המסורתי דורש גבינה (בדרך כלל מוצרלה) מומסת באמבט מרים, פרוסות רוסטביף, עגבנייה ומלפפון חמוץ בתוך פאו פרנצס (לחם צרפתי שנקרא במקסיקו בוליו, על פי רוב) כשתוכו (החלק הפנימי הרך) מוסר לפני כן.

לבאורו יש היסטוריה מתועדת למדי. בשנת 1934, סטודנט ב־Faculdade de Direito do Largo de São Francisco, בסאו פאולו, בשם Casemiro Pinto Neto  (שהיה ידוע בשם באורו כי הגיע מהעיר בעלת אותו השם במדינת סאו פאולו), נכנס לפונטו שיק, בית אוכל מסורתי ובילוי של סטודנטים, וביקש מהטבח להכין כריך לפי המפרט שלו. "הכריך של באורו" הפך ללהיט מיידי ולבסוף הפך למנה הנמכרת ביותר במקום.

עם זאת, מסעדות רבות אחרות מציעות כיום כריכים בשם באורו עם שילובים שונים של מרכיבים - למשל, שימוש בשינקן פרוס במקום רוסטביף או לחם פרוס במקום הלחם הצרפתי. בסופו של דבר, העיר באורו כינתה את כריך הבאורו המסורתי ככריך הרשמי של העיר, רשמה את המתכון בחוק מוניציפלי והנהיגה תוכנית הסמכה רשמית להכנתו.

קבלה
----

ה-Daily Meal תיאר את הבאורו כ"חלומו של חובב גבינות" במאמרו "12 כריכים משנים חיים שמעולם לא שמעת עליהם".

לקריאה נוספת
------------

* רשימת מנות ברזילאיות
* רשימת כריכים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **באורו** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Official recipe" (בפורטוגזית). אורכב מ-המקור ב-2007-10-09. נבדק ב-2007-10-23.
2. ↑  "Biography of the creator" (בפורטוגזית). אורכב מ-המקור ב-2007-10-09. נבדק ב-2007-10-23.
3. ↑  "Ponto Chic, the birthplace of the Bauru" (בפורטוגזית). ארכיון מ-19 בדצמבר 2007. נבדק ב-2007-11-17. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "Casemiro tells the story himself" (בפורטוגזית). אורכב מ-המקור ב-2007-09-23. נבדק ב-2007-11-17.
5. ↑  "History of the sandwich" (בפורטוגזית). אורכב מ-המקור ב-2007-10-09. נבדק ב-2007-10-23.
6. ↑  "Certification program" (בפורטוגזית). אורכב מ-המקור ב-2007-10-09. נבדק ב-2007-10-23.
7. ↑  Dan Myers (27 בפברואר 2015). "12 Life-Changing Sandwiches You've Never Heard Of". The Daily Meal. נבדק ב-2015-02-28. `{{cite web}}`:  (עזרה)
בתורת הגרפים, **מעגל** (באנגלית: **Cycle graph** או **Circular graph**) הוא גרף המורכב ממסלול לא-ריק המתחיל ומסתיים באותו צומת, כאשר הצמתים היחידים שחוזרים על עצמם הם הצומת הראשון והצומת האחרון.

באופן פורמלי, מעגל הוא גרף בעל צמתים {\displaystyle \ v\_{0},\dots ,v\_{n-1}}, עם הקשתות {\displaystyle \ v\_{i},v\_{i+1{\pmod {n}}}}.

נהוג לסמן גרף מעגל המורכב מ-{\displaystyle \ n} קשתות כך: *Cn*. בגרף *Cn* מספר הקשתות שווה למספר הצמתים (שווה ל-{\displaystyle \ n}) ודרגת כל צומת שווה ל-2. כלומר, מכל צומת יוצאות שתי קשתות.

טרמינולוגיה
-----------

ישנם שמות נרדפים רבים ל**גרף מעגל**: **גרף מעגל פשוט** (*simple cycle graph*), **גרף מעגלי** (*cyclic graph*), על אף שהשם השני אינו שכיח כיוון שהוא עשוי להתייחס גם למקרה הכללי יותר שבו הגרף מכיל מעגלים (כלומר, אינו גרף חסר מעגלים (*acyclic graph*)). שמות נפוצים נוספים: **מעגל**, **פוליגון**, **n-gon**.

מעגל בעל מספר זוגי של צמתים נקרא **מעגל זוגי** (*even cycle*); מעגל בעל מספר אי-זוגי של צמתים נקרא **מעגל אי-זוגי** (*odd cycle*).

תכונות
------

* הגרף הוא גרף קשיר
* הגרף הוא גרף 2-רגולרי
* הגרף הוא בעל מסלול אוילרי
* הגרף הוא בעל מסלול המילטוני
* הגרף הוא גרף 2-צביע - אם ורק אם יש מספר זוגי של צמתים
* הגרף הוא גרף 3-צביע
* הגרף הוא גרף דו-צדדי - אם ורק אם יש מספר זוגי של צמתים

גרף מעגל מכוון
--------------

גרף מעגל מכוון שאורכו 8
**גרף מעגל מכוון** הוא סוג של גרף מכוון שהוא גם גרף מעגל. שכל הקשתות בו מופנות לאותו כיוון.

הוצאת קבוצת הצמתים המינימלית שתהפוך את הגרף לחסר מעגלים שווה ל-1. תהליך זה נקרא feedback vertex set.
הוצאת קבוצת הקשתות המינימלית שתהפוך את הגרף לחסר מעגלים שווה ל-1. תהליך זה נקרא feedback arc set.

בגרף זה, דרגת הכניסה שווה ל-1 ודרגת היציאה שווה ל-1.

דרכים למציאת מעגלים בגרפים
--------------------------

1. **עקרון שובך היונים:** כל מסלול בגרף באורך n+1 קודקודים מכיל מעגל.
2. **קיימים 2 או יותר עצים פורשים לגרפים:** אין גרף שיש לו יותר מ-2 עצים פורשים, אם יש יותר מעץ פורש אחד אז מדובר במעגל, עבור K עצים פורשים ניתן לצייר מעגל בעל K צמתים.
3. **הרצת אלגוריתם DFS:** במהלך הרצת האלגוריתם כל קשת אחורה שאינה בעץ הפורש היא מעגל.

ראו גם
------

* גרף שלם

| נושאים בתורת הגרפים |
| --- |
| הגדרות | צומת • קשת • דרגה • מסלול • מרחק |
| מבנים | גרף • גרף ממושקל • מעגל • גרף מקרי • היפרגרף • מולטיגרף • עץ • קומפלקס |
| בניות וטיפוסים | גרף משלים • גרף קיילי • גרף שלם • גרף תחרות • עץ פורש • רשת זרימה • שידוך |
| תכונות | גרף n-צביע • גרף דו-צדדי • גרף מישורי • גרף מרחיב • גרף רגולרי • גרף קשיר • עץ בינומי • עץ פורש מינימלי |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מעגל** בוויקישיתוף
* מעגל, באתר MathWorld (באנגלית)
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "עומר גולדמן".

**עומר נודלמן** (נולדה ב-22 באוקטובר 1997) היא דוגמנית ושחקנית ישראלית.

ביוגרפיה
--------

נודלמן נולדה במושב נטעים, והיא דור-רביעי למייסדי מושב זה. אביה מנכ"ל חברה לייבוא ציוד מכני הנדסי, ואמה היא מזכירה במושב מטעם הרשות המקומית. לה שני אחים גדולים. בוגרת בית הספר התיכון האזורי בגבעת ברנר לשנת 2015.

ב-2016 התגייסה לצה"ל ושירתה בחיל המודיעין.

קריירה
------

### דוגמנות

לקראת שחרורה מהצבא, החלה לדגמן עבור חברת האופנה הישראלית "עדיקה" ועבור הרשת הישראלית "הבורסה לתכשיטים".

בשנת 2019 השתתפה בקמפיין צילומים של חברת ההלבשה התחתונה הישראלית "FIX". 

בשנים 2019–2024 שימשה כפרזנטורית של חברת האופנה הישראלית "רנואר". ושל רשת סוהו בישראל ובניו יורק. 

מ-2019 ועד 2021 השתתפה בצילומים בפריז, לונדון וניו יורק ודיגמנה עבור המותג "iro" בקמפיין צילומים בדובאי.[דרוש מקור]

### תוכניות טלוויזיה

בשנת 2019 קיבלה לראשונה חשיפה רחבה במדיה הישראלית כשהתמודדה בתוכנית המציאות "המירוץ למיליון" של רשת, בצמד עם חברתה, מיכל קריץ. הצמד יצא מהתחרות בהדחה החמישית.

### משחק

בשנת 2020 גילמה את שחר בסדרת דרמת הפשע "בת השוטר" בערוץ TeenNick למנויי yes. באותה שנה שיחקה בתפקיד לין בסדרת הנוער "ספיידרז" בערוץ TeenNick למנויי HOT.

בשנת 2021 שיחקה בתפקיד סתיו בסדרת הנוער "מאנקיז" המשודרת בערוץ טין ניק למנויי הוט. בנוסף, באותה שנה החלה לשחק בסדרת הדרמה "בעלת החלומות" שבערוץ HOT בידור.

בשנת 2022 גילמה את שירין בסרט "אחרי הסוף", ואת גאיה שקד בסדרת הנעורים "אינפיניטי" בערוץ זום למנויי יס.

חיים אישיים
-----------

ב-2023 היא התארסה לאיש העסקים עידו ברניקר, אך לאחר כחצי שנה הם נפרדו וביטלו את האירוסים.

ב-2024 החלה לצאת עם שון סימנוביץ׳ אחיה של קורל סימנוביץ׳

מועמדויות לפרסים
----------------

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | פריצת השנה במשחק | בת השוטר, ספיידרז | **מועמדות** |
| 2021 | שחקנית אהובה בסדרת נוער | מאנקיז | **מועמדות** |
| 2022 | שחקנית ראשית בסדרת נוער | בת השוטר, אינפיניטי | **מועמדות** |

קישורים חיצוניים
----------------

* עומר נודלמן, ברשת החברתית אינסטגרם
* עומר נודלמן, ברשת החברתית טיקטוק
* עומר נודלמן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* עומר נודלמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* עומר נודלמן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* מלי זיידמן, המרוץ לקריירה של עומר נודלמן: "לא נועדתי להשתלב, נועדתי לבלוט", באתר Xnet‏, 16 בינואר 2020
* אתר למנויים בלבד סמדר שיר, "בן הזוג הבא שלי יהיה מישהו שאף אחד לא מכיר", באתר "ידיעות אחרונות", 24 באוגוסט 2020
* יפעת הללי אברהם, ‏אז והיום: תמונות העבר של עומר נודלמן, באתר ‏מאקו‏, 24 בספטמבר 2020
* יפעת מנהרדט, עומר נודלמן: "הקשר בשלט רחוק הפך אותי לאדם עצמאי יותר", באתר ynet, 3 ביולי 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  עוד פרידה: עומר נודלמן עוזבת את "רנואר", באתר pplus, ‏2024-01-04
2. ↑  רן בוקר, "באנו ל'מירוץ למיליון' להוכיח שאנחנו יותר מסתם בנות יפות", באתר ynet, 15 ביולי 2019
3. ↑  עומר נודלמן מ"המירוץ למיליון" זכתה בג'וב בינלאומי, באתר וואלה!‏, 8 באוגוסט 2019
4. ↑  הסתיימו הצילומים לסדרה החדשה שלנו "מאנקיז", באתר HOT Magazine, ‏2021-01-11
5. ↑  \* אלי שגב, "דניאל ליטמן, עומר נודלמן, משה אשכנזי ואודיה רש לטלנובלה 'בעלת החלומות'", אידיבי, 3 בדצמבר 2020
6. ↑  החתונה מבוטלת: עומר נודלמן ובן זוגה עידו ברניקר נפרדו, באתר pplus, ‏2023-12-27
**גיום קוסטו הבן** (בצרפתית: **Guillaume Coustou (fils)**; ‏ 1716, פריז – 1777, פריז) היה פסל צרפתי.

ביוגרפיה
--------

בנו של גיום קוסטו האב ואחיינו של ניקולה קוסטו הוכשר בסטודיו של המשפחה ובין השנים 1739- 1736 למד באקדמיית צרפת ברומא לאחר שזכה בפרס רומא בשנת 1735.

בתום לימודיו חזר לפריז וסיים בשנת 1745 את סוסי מרלי שיצר אביו.

קוסטו התקבל בשנת 1742 לאקדמיה המלכותית לציור ופיסול.

בין תלמידיו הפסלים הניאו קלאסיים קלוד דה-ז'ו, פייר יוליאן והפסל הדני הניאו קלאסי יוהנס וידוולט.

גלריה
-----

* הפייסטוס במוזיאון הלוברהפייסטוס במוזיאון הלובר
* אפולו בארמון ורסאיאפולו בארמון ורסאי
* מצבה של לואי דופן ואשתו מריה תרסה בקתדרלת סנסמצבה של לואי דופן ואשתו מריה תרסה בקתדרלת סנס
* גמלון של הוטל דה לה מארין בכיכר הקונקורדגמלון של הוטל דה לה מארין בכיכר הקונקורד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גיום קוסטו הבן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb169606500 (data)
* GND: 118670301
* ISNI: 0000 0000 6677 3939
* RKD: 429408
* SUDOC: 181637421
* ULAN: 500080113
* VIAF: 50019276
* WorldCat: viaf-50019276

 |
**פותחים שישי** היא תוכנית הבוקר של רשת 13 שמשודרת בימי שישי. את התוכנית מגישים אלעד זוהר וירדן הראל. בעבר שודרה בערוץ 2.

היסטוריה
--------

לפני עליית התוכנית, שודרה באותה משבצת התוכנית "הורות". ברשת החליטו ליצור תוכנית בוקר נוספת, שתשודר בימי שישי (כמו התוכנית "בוקר חם" ששודרה בימי חול)

התוכנית הראשונה עלתה ב-24 בפברואר 2017 בערוץ 2. את התוכנית הגישו אלעד זוהר (חזאי "חדשות 2" דאז) ונועה רוזין.

ב-26 באוקטובר 2017 שודרה התוכנית האחרונה בערוץ 2 בעקבות פיצול ערוץ 2.

החל מ-3 בנובמבר 2017 משודרת התוכנית ברשת 13. המגישים (אלעד זוהר ונועה רוזין) המשיכו להגיש את התוכנית.

החל מ-27 בנובמבר 2017 משודרת תוכנית ההמשך של התוכנית "פותחים יום". את התוכנית מגישים אלעד זוהר, שעזב את הגשת "העולם הבוקר" על מנת להגיש את התוכנית, ונועה רוזין בנוסף להגשת התוכנית ביום שישי.

בספטמבר 2022 הודיעה רוזין שתעזוב את התוכנית כדי לעסוק בפרויקטים אחרים, היא הוחלפה על ידי ירדן הראל שהפכה למגישה קבועה לצד זוהר.

קישורים חיצוניים
----------------

* פותחים שישי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  קיץ ברבנר, ‏"לנצח אודה לך": המגישה הוותיקה נפרדה מהתוכנית ומשותפה להנחייה, באתר מעריב אונליין, 21 באוקטובר 2022
ישו ותומא הקדוש, פסל מאת אנדראה ורוקיו
**ישו ותומא הקדוש** (באיטלקית: **Incredulità di san Tommaso**;‏ 1467-1483) הוא פסל ברונזה מאת הפסל האיטלקי אנדראה דל ורוקיו.

הפסל תוכנן עבור הגומחה ה-14 בצדה המזרחי של כנסיית אורסנמיקלה ("גן מיכאל הקדוש") בפירנצה. הגומחה בכנסייה תוכננה בידי דונטלו עבור פסלו "לואיס הקדוש מטולוז" (San Ludovico di Tolosa) משנת 1413. אולם, בעקבות מכירת הגומחה שבקיר הכנסייה לגילדת הסוחרים בעיר, הועבר פסלו של דונטלו לבזיליקת סנטה קרוצ'ה ואת מקומו תפס פסלו של ורוקיו, בהזמנת הגילדה. הסכום הכולל ששולם עבור הפסל היה 800 פלורינים. הדמויות הוצבו בגומחה ב"צום יוחנן המטביל", ב-21 ביוני 1483.

הפסל מתאר את המפגש בין ישו לבין תומא הקדוש, אחד משנים-עשר השליחים. על פי המתואר בבשורה על-פי יוחנן (20, 24-29), תומא פקפק בתחייתו של ישו ונזקק למשש את פצעיו כדי להאמין בכך. בחירת נושא כזה היוותה חידוש בפיסול שבכנסייה זו, בהציגה נושא בצורה נראטיבית וסיפורית. הדמויות בפסל נוצקו ללא גב, כיוון שהן מיועדות לצפייה רק מן החזית. אופן עשיית הדמויות מדגים את השפעת הפיסול הקלאסי בעיצוב בגדי הדמויות ובתיאור המוחשי של ההתרחשות. היחס שבין הדמויות מצביע על חוש מפותח לתיאור תנועה ועלילה. בעוד תומא מתואר כשהוא מתבונן ומתרכז בגופו של ישו, כשהוא מושיט את ידו אל עבר הפצע, הבעת פניו של ישו נראית כבוהה ונמצאת במישור רוחני יותר. ידיו של ישו, שסימני הצליבה מופיעים עליהן, הבעתיות מאוד בתנועה ובהדגשה האנטומית והריאליסטיות שלהם.

ראו גם
------

* פסל ברתולומאו קולאוני

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ישו ותומא הקדוש** |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באגם טבעי בנווה המדבר פיום שבמצרים. אם התכוונתם לאגם אגירה מלאכותי בלבנון שנוצר בעקבות הקמת סכר על הליטני, ראו אגם קרעון.

**אגם קָארוּן** (בערבית: **بحيرة قارون**), הוא אגם קדום, באזור מצרים העליונה, שבעמק הנילוס, הנמצא בחלקו הצפוני מערבי של נווה המדבר פיום (אנ'), 80 ק"מ מדרום מערב לקהיר. שטחו של האגם משתנה והוא כ־200 קמ"ר, עומקו המרבי כ-8 מטרים. האגם נודע בעת העתיקה בשם **אגם מוֹירִיס** (ביוונית עתיקה: **Μοἵρις**, ביחסת גנטיב (אנ') **Μοίριδος**). מחוז אל-פיום, ונווה המדבר שבו, קיבלו את שמם על שם האגם ("פא-יאם" בקופטית משמעו "הים"). כיום מי האגם הם מלוחים, אך בתקופה הפרהיסטורית היו המים מתוקים.

באזור האגם נמצאו מאובנים של מריתריום.

היסטוריה
--------

לפני כ-6 מיליוני שנים, כאשר במהלך האירוע המסיני שהתרחש בסוף תקופת המיוקן, התייבש הים התיכון כמעט לחלוטין, היה גם מחוז אל-פיום שטח חרב, והנילוס חצה אותו מדרום לצפון.

הסחף בעמק הנילוס הפך במשך הזמן לגבוה מספיק כדי לאפשר לנילוס השופע לעלות על גדותיו לתוך חלל הפאיום, וליצור בו אגם. האגם מתועד לראשונה משנת 3000 לפני הספירה בערך, בסביבות תקופת מנס.

באגם יש שאריות הדרך הסלולה הידועה ביותר בעולם, דרך המחצבות של אגם קארון, שסייעה בהובלת גושי בזלת ממחצבה סמוכה לאגם, משם ניתן היה לשלוח אותם לגיזה.

האגם, שאורכו כ-42 ק"מ, נמצא כ-45 מטרים מתחת לפני הים, ובתקופות הקדומות הוא התמלא במי שיטפונות מהנילוס.

הוא יובש בחלקו על ידי אמנמחת השלישי, שביצע עבודות השקיה גדולות. האגם הוחזר למידותיו הנוכחיות על ידי תלמי השני פילדלפוס.

מי נגר משטחים חקלאיים יחד עם פסולת תעשייתית וביתית הביאו לזיהום אגם קארון. כתוצאה מכך מספר הדגים הצטמצם משמעותית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אגם קארון** בוויקישיתוף
* אגם קארון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* World's Oldest Paved Road Found in Egypt
* רויטרס, סיפורו העצוב של האגם הגדול שבאזור קהיר, באתר ynet, 2 בספטמבר 2022

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007534193505171
* GND: 4227639-1
* LCCN: sh87002909
* SUDOC: 028691776
* VIAF: 242172252
* WorldCat (עם VIAF): 242172252

 |
**גוסטב קלרנס רודולף בולאנז'ה** (בצרפתית: **Gustave Clarence Rodolphe Boulanger**;‏ 25 באפריל 1824 – 22 בספטמבר 1888) היה צייר צרפתי, שנודע בשילוב בין סגנון קלאסי לאוריאנטלי ביצירותיו.

קורות חייו וקריירה
------------------

פרסקו אלגוריה של מוזיקה בסאל גרנייה באופרה של מונטה קרלו
בולאנז'ה נולד ב-1824 בפריז. הוא התייתם בגיל 14 ועבר תחת חסותו של דודו, ששלח אותו לבית הספר לאמנויות היפות בפריז, שם למד אצל האומנים פול דלארוש ופייר ז'ול ז'ולבה. הוא סיים את בית הספר בהצטיינות בשנת 1840. ב-1845 ביקר בולאנז'ה באלג'יריה, שם ספג את הסגנון האוריינטלי. ב-1849 זכה בפרס רומא מטעם האקדמיה לאמנות בפריז על יצירתו "יוליסס". בעקבות זכייתו בפרס רומא, קיבל מלגה לאקדמיית צרפת ברומא שבאיטליה, שם גם ביקר בהריסות העיר פומפיי, מראה שתרם לו רעיונות רבים ליצירותיו העתידיות. הוא ביקר גם ביוון ובמדינות בצפון אפריקה, דבר שתרם לו בביטוי מדויק של אלמנטים תרבותיים של הסגנון האוריאנטלי ולמיומנותו בציור גוף האישה. בין יצירותיו הידועות ניתן למנות את "הקפה המורמוני" (1848), "קיסר ברוביקון" (1865), "טיול ברחוב הקברים, פומפיי" (1869) ויצירתו הידועה ביותר, "שוק העבדים" (1882). במהלך השנים הספיק לזכות בעוד מספר עיטורים נחשקים. ב-1882 החל ללמד במכון של צרפת. תלמידיו העידו עליו כי הוא מורה בעל השפעה חזקה על תלמידיו, שהתבלט מאוד בחוסר אהבתו לסגנון האימפרסיוניסטי. בולאנז'ה נפטר ב-1888 בפריז, בה חיי כל חייו.

תלמידיו
-------

הרמון, גוסטב בולאנז'ה
בולאנז'ה לימד תחילה באקדמיה ז'וליאן ולאחר מכן במכון של צרפת. בין תלמידיו ניתן למנות את:

* ז'ול בנואה לוי
* וולטר לופטהאוס דין
* ארתור וויסלי דואו
* ארנסט פרידריך פון ליפהארד
* תיאופיל פואלפו
* אוסמאן המדי ביי
* אלכסנדר איגנטיוס רושה
* ז'ורז' רושגרוס
* אלמר בויד סמית'
* אלברט בק ונזל
* צ'ארלס ויליאם ברטלט

ראו גם
------

* אוריינטליזם

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גוסטב בולאנז'ה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007431813605171
* BNE: XX5225320
* BnF: cb148029769 (data)
* GND: 133582280
* ISNI: 0000 0001 1750 6807
* LCCN: n97868072
* Léonore: 47883
* RKD: 11407
* SNAC: w60z7ws6
* SUDOC: 107967103
* ULAN: 500024407
* VIAF: 22405733
* WorldCat: lccn-n97868072

 |
**אנדריק פליפה מוריירה דה סוזה** (בפורטוגזית: **Endrick Felipe Moreira de Sousa**; נולד ב-21 ביולי 2006), מוכר בשם **אנדריק פליפה** או **אנדריק**, הוא כדורגלן ברזילאי שמשחק כחלוץ בפלמיירס בליגת העל הברזילאית.

אנדריק נולד ב-21 ביולי 2006 בברזיליה בירת ברזיל. הוא החל לשחק כדורגל בגיל ארבע. אביו דאגלס החל להעלות את אימוניו ליוטיוב כדי לקדם את בנו ולמצוא עבורו מועדון שיקבל אותו.

באותה העת הייתה משפחתו קשת יום, ואביו היה מובטל. אנדריק ומשפחתו סבלו ממחסור באוכל ובמוצרים בסיסיים. כאשר המועדון פלמיירס קיבל את אנדריק, אביו דאגלס החל לעבוד בתור מנקה והיה מועסק על ידי פלמיירס, דבר שהיווה מקור הכנסה עבור משפחתו.

בדצמבר 2022 פורסם שאנדריק חתם בריאל מדריד, והוא יצטרף למועדון ביולי 2024, כאשר יהיה בן 18.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנדריק פליפה** בוויקישיתוף
* אנדריק פליפה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אנדריק פליפה, ברשת החברתית אינסטגרם
* אנדריק פליפה, ברשת החברתית טיקטוק
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  רשמית: אנדריק חתם על החוזה בריאל מדריד, באתר ONE‏, 15 בדצמבר 2022 והפך לשחקן היקר ביותר בברזיל

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אנדריק פליפה"**.
**דז'ה שומלו** (במקור **זילברשטיין** עד 1915, בהונגרית: **Somló Dezső**; דיולה, 16 באוקטובר 1884 – ברית המועצות, דצמבר 1923) איש עסקים יהודי-הונגרי, סוציאל-דמוקרט ולאחר מכן חבר ופעיל המפלגה הקומוניסטית.

ביוגרפיה
--------

דז'ה זילברשטיין נולד במשפחה יהודית כבנם של יוז'ף זילברשטיין ושל רגינה זילברשטיין. בצעירותו הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית (MSZDP) באוראדיה, ובשנים שאחרי תחילת המאה ה-20 היה מראשי המפלגה המקומית. בשנת 1904 היה אחד ממארגני ההפגנה ההמונית שפוזרה במה שמכונה "מט"ח הירי ביישוב אלשד" (מט"ח הירי באלשד ב-24 באפריל 1904 היה באלשד שבטרנסילבניה (כיום רומניה, אז הונגריה) שהתרחש בעקבות הפגנה ביישוב שדוכאה באכזריות על ידי הז'נדרמריה. באירוע היו יותר משלושים הרוגים). בגין ארגון ההפגנה נגזרו עליו 3 שנות מאסר. לאחר שריצה את עונשו, הוא פעל כתועמלן. באוגוסט 1913, ביוזמת שומלו וחברו אמיל ג'אג'ובסקי, הוקמה "ההתאחדות ההונגרית של איגודי הפועלים חובבי האמנות". משימתו של ארגון הייתה לארגן חידונים, להציג שירה, להקים במות קבועות להופעות עבור פועלים, לספק כרטיסי תיאטרון בחינם, כלומר לבדר את הפועלים ולזכות בתמיכתם. בשנים 1917 ו-1918 ערך את כתב העת המקצועי "הפועל בתעשייה הכימית" (Vegyipari Munkás). באותה השנה ייסד גם את ההוצאה לאור דנטה. בסוף 1918 עזב את ה-MSZDP והצטרף למפלגת הקומוניסטים של הונגריה (KMP) בה הפך לחבר ב"וועד המרכזי הראשון" של המפלגה (שכלל 18 חברים מתוכם 10 יהודים). הוא היה ממנהיגי איגוד העובדים. שולו נעצר ב-22 בפברואר 1919 כמו מנהיגים רבים נוספים של המפלגה ושוחרר ב-21 במרץ 1919, וכך גם כל חבריו הקומוניסטים. בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית היה שומלו ראש משרד הדיור בבודפשט, וב-7 ביוני 1919, ברובע 5 של בודפשט, נשא לאישה את רוזליה לאצי, בתם של יוז'ף לאצי ושל מאריה פאפ. אחרי נפילת הרפובליקה נעצר ב-14 באוגוסט 1919, בשעה 9 בבוקר. ב-20 בדצמבר 1920 נידון ל-15 שנות מאסר וכן ל-10 שנים השעיה מכל תפקיד ושלילת זכויותיו כל הפוליטיות לאותה תקופה. ב-21 באוקטובר 2021 הוא נשלח לרוסיה הסובייטית במסגרת מבצע חילופי השבויים ההונגרי-סובייטי כשהיה כבר חולה סופני. בברית המועצות עבד כפקיד באיגוד הבינלאומי האדום עד מותו.

לקריאה נוספת
------------

* על Dezső Somló בדף של עיתון גיולה (Gyulai Hírlap)
* על דז'ה שומלו בדף fotóművészet.net
* כתב העת "התיאטרון" (Színház) כרך 4 עמוד 41
* אגנש קניירש (עורכת ראשית), דז'ה שומלו, בלקסיקון הביוגרפי ההונגרי 1000–1900 (ברומנית) מסת"ב 9630525003
* *Munkásmozgalom-történeti lexikon.* Szerkesztette Vass Henrik – Bassa Endre – Kabos Ernő. Budapest:. 1976. 577. o. ISBN 963 09 0412 8 (לקסיקון תולדות תנועת הפועלים)
* "דז'ה שומלו". *המוזיאון הספרותי פטפי*.
* דז'ה שומלו באתר MaNDA
* שלוש שנים בכלא. דז'ה שומלו באתר Arcanum
* מוזיאון יוז'ף ריפל-רונאי. תמונת דז'ה שומלו
* דז'ה שומלו באתר unionpedia
* הוצאה לאור דנטה. המייסד דז'ה שומלו בשנת 1918

הערות שוליים
------------

1. ↑  A Belügyminisztérium 1915. évi 116492. sz. rendelete. MNL-OL 30805. mikrofilm 132. kép 2. karton.
2. ↑  "Születési bejegyzése a gyulai izraelita hitközség születési akv. 13/1884. folyószáma alatt".
3. ↑  שלוש שנות מאסר. דז'ה שומלו
4. ↑  ייסוד הוצא לאור דנטה על ידי דז'ה שומלו
5. ↑  
HU BFL - VII.102.a - fogoly - 1919 - 890
6. ↑  HU BFL - VII.102.a - forradalomutan - 1919 - 239
**איי האנטיפודה** (באנגלית **Antipodes Islands**) הם קבוצת איים געשיים באוקיינוס השקט בשטח כולל של 62 קמ"ר, השוכנת כ-650 ק"מ דרומית-מזרחית לאי סטיוארט. האיים שייכים לניו זילנד ומאז שנת 1998 הם מוכרזים כאתר מורשת עולמית כחלק מהאיים הסאב-אנטארקטיים של ניו זילנד.

הקבוצה כוללת את האי העיקרי ששטחו 60 קמ"ר, את איי בולונס (Bollons Island), קבוצת איים משנית בשטח של 2 קמ"ר, ומספר איונים וסלעים נוספים. הנקודה הגבוהה ביותר באיי האנטיפודה היא בהר הגעש גאלווי (Mount Galloway) הנישא לגובה של 402 מטר, ובו אף נצפתה הפעילות הגעשית האחרונה באיים.

האיים התגלו בשנת 1800 ושמם בא להם מהעובדה שהם שוכנים באנטיפודה של אנגליה, אם כי למעשה האנטיפודה המדויקת שוכנת סמיכות לעיר שרבור בצרפת. ניסיון לגדל בקר באיים היה קצר מועד בשל התנאים הקשים, אך החל בשנת 1804 החל להתפתח צייד הטורפים הימיים במימי האיים. שמם של האיים יצא לשמצה בשל מספר ספינות שנטרפו לחופיהם. ב-1866 התגלו באי העיקרי שברי כלי חרס פולינזים מוקדמים, דבר שהצביע על ביקור של יורדי ים פולינזים במקום.

האיים הם ביתם של מספר מיני עופות שחלק מהם אנדמיים למקום. על אלה נמנים האלבטרוס האנטיפודי ושני מינים של תוכיים מהסוג ציאנורמפוס (*Cyanoramphus unicolor* ו-*Cyanoramphus novaezelandiae*). בנוסף משמשים האיים כביתה של מחצית מאוכלוסיית הפינגווין המצוייץ (*eudyptes sclateri*) העולמית (כ-300,000 פרטים).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איי האנטיפודה** בוויקישיתוף
* תמונות מהאיים(הקישור אינו פעיל)

| Flag of New ZealandFlag of New Zealand סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בניו זילנד |
| --- |
| האיים הסאב-אנטארקטיים של ניו זילנד | איי סנארס • איי באונטי • איי האנטיפודה • איי אוקלנד • איי קמפבל |
| האי הצפוני | הפארק הלאומי טונגרירו |
| טה ואהיפוונמו | הפארק הלאומי וסטלנד טאי פאוטיני • הפארק הלאומי פיורדלנד • הפארק הלאומי אאורקי/הר קוק • הפארק הלאומי הר אספיירינג |

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb15168034h (data)
* NKC: ge445887
* SUDOC: 172396328
* VIAF: 315527268
* WorldCat (עם VIAF): 315527268

 |