recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**הו'אופונופונו** היא שיטה הוואית עתיקה של פיוס וסליחה. משמעות המושג הו'אופונופונו הוא לתקן טעות. הו'או= לעשות משהו, פונו= הוגן, נכון, פונופונו= הוגן ונכון בר קיימא. 
שיטות סליחה דומות מבוצעות באיים ברחבי דרום האוקיינוס השקט, כולל הוואי, סמואה, טהיטי וניו זילנד. הו'אופונופונו המסורתי בוצע לרוב בתוך המשפחה המורחבת על ידי בן משפחה.

התהליך בוצע על ידי קהונות (כוהנים) שהם מרפאים ילידי הוואי.

מפת הוואי

פרוש המושג
----------

הו'אופונופונו במילון של הוואי:

(א) "להחזיר למוטב; להחזיר לסדר או לצורה, לתקן, ללמוד מחדש, להתאים, להטיב, להסדיר, לוסת, לישר, לנקות לעשות מסודר או מדויק, לנהל, לפקח, להשגיח, לארגן, לערוך, לעבוד בזהירות או בצורה מסודרת; להתכונן, כמו שאיש השט בקאנו מתכונן לתפוס גל."

(ב) "ניקוי מנטלי: כינוסים משפחתיים שבהם מערכות היחסים חזרו למוטב (הו'אופונופונו) דרך תפילה, דיון, וידוי, חזרה בתשובה, השבה וסליחה הדדיים.

המנהג
-----

מארי קוונה פוקוי Mary Kawena Pukui (ילידת 1895) רשמה לראשונה את חוויותיה ותצפיותיה מילדותה בספרה שיצא לאור בשנת 1958.

פוקוי תיארה בספרה את ההו'אופונופונו כמנהג של בני המשפחה המורחבת אשר נפגשים כדי "לתקן" מערכות יחסים במשפחה. חלק מהמשפחות נפגשו מדי יום או פעם בשבוע, כדי למנוע מבעיות להתפרץ. משפחות אחרות נפגשו כשאדם במשפחה חלה, מתוך אמונה שמחלה נגרמת ממתחים של כעס, אשמה, האשמות וחוסר סליחה.
בהוואי, כשמישהו מהילדים במשפחתה חלה, הסבתא הייתה שואלת את ההורים: "מה עשיתם?" זאת משום שההוואים האמינו שריפוי יכול לבוא רק על ידי סליחה מוחלטת של כל בני המשפחה.

התהליך המסורתי
--------------

תהליך הו'אופונופונו המסורתי בוצע על מנת לתקן, לשקם ולשמור על מערכות יחסים טובות בין בני משפחה ועם האלים על ידי הגעה לגורמים ולמקור הצרות. התהליך המסורתי בוצע לרוב על ידי הבכיר ביותר במשפחה שניהל אותו. הוא או היא היו אוספים את המשפחה יחד.
תהליך ההו'אופונופונו התחיל תמיד בתפילות, לאחר התפילות הם היו מציינים את הבעיה, ודנים בעבירה. מכל בני משפחה היה מצופה לשתף פעולה, ולא להיאחז ב"תקלה". היה ניתן לקחת תקופה אחת או יותר של שתיקה ולהרהור על הסתבכות הרגשות והפציעות. הרגשות של כולם היו מקבלים הכרה. אז התרחש הווידוי, החרטה והמחילה. כשכולם משחררים אחד את השני מהבעיות ומרפים, ויחדיו הם קוטעים את העבר, בסוף הטקס הם היו סוגרים את האירוע כולם יחדיו בסעודה טקסית, הנקראת פאני (Pani)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"הו'אופונופונו"**.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph842419

 |
**אויגן צ'ארלס אולריך** (אנגלית: **Eugene Charles Ulrich** ; נולד ב-5 בנובמבר 1938 בלואיוויל, קנטאקי) הוא חוקר אמריקאי של כתבים עבריים ותאולוגיה. שימש כפרופסור לתיאולגיה באוניברסיטת נוטרדאם באינדיאנה שבארצות הברית. עיקר פרסומו הוא בחקר מגילות ים המלח ובעיקר של קטעי המקרא שבמגילות.

חייו
----

למד במספר אוניברסיטאות. את התואר השני סיים באוניברסיטת הארווארד ב-1967 ובשנת 1975 קיבל תואר שלישי מאוניברסיטת הארווארד.

עבודות מחקר
-----------

עבודתו הבולטת היא פרסום The Dead Sea Scrolls Bible (תנ"ך מגילות ים המלח) יחד עם שני שותפים – מרטין אבג(אנ') ופיטר פלינט(אנ'). בספר זה הם פרסמו את כל קטעי המקרא שנמצאו בכל קטעי מגילות ים המלח, לצד שינויי נוסח בין קטעים אלה לנוסח המסורה, נוסח תרגום השבעים, התרגום השומרוני, התרגום הסורי ועוד.

אולריך נמנה עם צוות המתרגמים של התרגום האנגלי לתנ"ך - New Revised Standard Version.

אולריך ערך מספר כרכים של הסדרה תגליות במדבר יהודה, והיה מהעורכים בתקופה שעמנואל טוב היה העורך הראשי.

קישורים חיצוניים
----------------

* דף חוקר ורשימת פירסומים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007269268905171
* BIBSYS: 90660315
* BNE: XX1116759
* BnF: cb129745374 (data)
* CiNii: DA07340153
* GND: 130929484
* ISNI: 0000 0001 0930 2580
* LCCN: n78043608
* NKC: jn20011018154
* NLA: 35837278
* NSK: 000559314
* NTA: 06997067X
* RERO: 02-A003918959
* SELIBR: 221899
* SUDOC: 061429562
* Trove: 1109677
* VcBA: 495/314902
* VIAF: 106488510
* WorldCat: lccn-n78043608

 |
**עיבל גלעדי** (נולד בשנת 1957 בישראל) הוא יושב ראש הוועד המנהל של המכללה האקדמית גליל מערבי, היה תת-אלוף בצה"ל וראש החטיבה לתכנון אסטרטגי באג"ת.

ביוגרפיה
--------

גלעדי נולד וגדל בעיר חיפה. עם גיוסו לצבא בשנת 1975 התנדב לקורס טיס. שנה לאחר מכן, לאחר שהודח מהקורס, עבר לחיל התותחנים, סיים את מסלול ההכשרה ללוחמים ושובץ בגדוד 334. הוא יצא לקורס קצינים ועם סיומו שב לגדוד.

בהמשך מסלולו הצבאי שימש מפקד סוללה בספטמבר 1982 מונה למפקד גדוד 334 ופיקד עליו עד פברואר 1984. בהמשך שימש כקצין אג"ם במפקדת קצין תותחנים ראשי, כמפקד עוצבת כידון וכמפקד מחנה שבטה. לאחר מכן היה גלעדי ממקימי יחידת מורן. בתפקידו הבא שימש גלעדי כעוזר ראש אג"ת לתכנון, תחת האלופים עוזי דיין, שאול מופז ושלמה ינאי. בתפקידו האחרון בצבא שימש כראש החטיבה לתכנון אסטרטגי באג"ת בדרגת תא"ל. בעקבות האינתיפאדה השנייה מונה גלעדי על ידי ראש הממשלה אריאל שרון לתכנן את גדר ההפרדה כנגד הפיגועים מיהודה ושומרון, ומאוחר יותר, את תוכנית ההתנתקות מרצועת עזה. גלעדי נחשב לאיש אמונו של שרון, עמו התייעץ בפורומים מצומצמים ובנושאים רגישים כדוגמת ההחלטה על תוכנית ההתנתקות, שהתקבלה ללא התייעצות מסודרת עם צמרת צה"ל וגורמי הביטחון, וללא שיתוף מלא של הקבינט המדיני-ביטחוני. בעקבות חששו של הרמטכ"ל משה יעלון כי המפגשים עם ראש הממשלה נושאים אופי פוליטי, נאסר על גלעדי בסוף 2004 להשתתף במפגשים אלו.

לאחר פרישתו מצה"ל עמד גלעדי בראש קרן פורטלנד, הפועלת לחיזוק הכלכלה הפלסטינית.

גלעדי מכהן כיושב ראש הוועד המנהל של המכללה האקדמית גליל מערבי, יו"ר עמותת יעדים לצפון וכנשיא כבוד של לשכת המסחר הישראלית-פלסטינית. כמו כן, משנת 2007 מכהן גלעדי כקונסול כבוד של סלובניה. בעבר כיהן גלעדי כיו"ר קרן קורת.

לגלעדי ארבעה תארים אקדמיים: מאוניברסיטת חיפה, אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון והאוניברסיטה לביטחון לאומי בוושינגטון די. סי.. בנוסף, הוא שימש עמית מחקר באוניברסיטת סטנפורד.

מתגורר בקיבוץ כברי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עיבל גלעדי** בוויקישיתוף
* בן כספית, כך נולדה תוכנית ההתנתקות, באתר nrg‏, 16 ביולי 2005
* טלי חרותי-סובר, "הגליל נזנח במשך שנים; אי אפשר להסתפק בחיזוק מדינת גדרה-חדרה", באתר TheMarker‏, 9 ביולי 2012
* אמיר אורן, דוקטרינת השיבר, באתר הארץ, 4 בספטמבר 2003
* אתר למנויים בלבד עמוס הראל, בכיר ישראלי שהשתתף בעבר במגעים עם ארה"ב: ישראל הפסידה יותר משבעה מיליארד דולר, באתר הארץ, 19 בספטמבר 2016.

הערות שוליים
------------

1. ↑  בן כספית, **תוכנית גלעדי**, מעריב, 2 בינואר 2004
2. 1 2  ארי שביט, קרן התקווה של פורטלנד, באתר הארץ, 2 ביוני 2005
3. ↑  אלכס פישמן, מנותקים מהמציאות. עשור להתנתקות, באתר ynet, 27 ביוני 2015
4. 1 2  גלעדי בשליחות סלובניה, באתר הארץ, 31 במאי 2007
5. ↑  בן כספית, יועצו של שרון: "החד צדדיות לא מתה", באתר nrg‏, 9 בספטמבר 2010

| מפקדי עוצבת כידון  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| יהודה נאות • נתן שרוני • יעקב עקנין • משה פלד • יעקב ארז • נחום שלום • שמעון בן-דוד • עודד טירה • אהוד אברמסון • שמעון רום • דורון קדמיאל • ארנון בן עמי • יעקב בן קיקי • מוטי הוד • עיבל גלעדי • צביקה פוקס • איציק פדהצור • אילן אפרת • בני מר • רועי ריפטין • יוסי סקל • שמעון ליטמן • יובל בן דב • רמי אבודרהם • גיא מרקיזנו • יאיר נתנס • צבי ארדן |

 |
**ניילס הולוול-דהר** (באנגלית: **Niles Hollowell-Dhar**; נולד ב-6 באוקטובר 1988), הידוע בעיקר בשם הבמה **קשמיר** (**KSHMR**), הוא תקליטן אמריקאי העוסק בסגנונות אלקטרו-האוס, פרוגרסיב האוס וביג רום האוס. שם הבמה שלו, כמו גם שם השיר שלו משנת 2014, מבוסס על שמה של קשמיר, חבל הארץ הצפוני של תת-היבשת ההודית שלעיתים גם נקראת כ"גן עדן עלי אדמות".

מגזין DJ Mag דירג את קשמיר במקום ה-23 ברשימת 100 הדיג'יים הטובים בעולם לשנת 2015, וכבר בשנת 2016 עלה הדירוג של ניילס ב-11 מקומות כשדורג במקום ה-12 במגזין 100 הדיג'יים הטובים בעולם לשנת 2016; על אותו דירוג שמר גם בשנת 2017.

ביוגרפיה
--------

ניילס הולוול, נולד בברקלי שבקליפורניה ארצות הברית, בחר את שם הבמה שלו על שמה של המדינה ההודית ג'אמו וקשמיר שמכונה גם כ"גן עדן עלי אדמות".

בתחילת דרכו היה ניילס חלק מצמד ההיפ הופ "The Cataracs" שהיו אחראים ללהיטים כמו "Like a G6" ו-"Bass Down Low".

רק בשנת 2014 החל ניילס להופיע לבדו על במות, וכבר בשנת 2015 דורג במקום ה-23 ברשימת 100 הדיג'יים הטובים בעולם על פי המגזין DJ Mag. בכך, הוענק לו פרס על דירוג הבכורה הגבוה ביותר לדיג'יי ברשימה אי פעם.

ניילס הופיע בישראל שלוש פעמים, באוקטובר 2016 ביחד עם טייסטו, ב-17 באוגוסט 2017 בתל אביב ובנובמבר 2019 ביחד עם אוליבר הלדנס ומייק וויליאמס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **KSHMR** בוויקישיתוף
* KSHMR, ברשת החברתית פייסבוק
* KSHMR, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* KSHMR, ברשת החברתית אינסטגרם
* KSHMR, ברשת החברתית טיקטוק
* KSHMR, סרטונים בערוץ היוטיוב
* KSHMR, באתר אייטונס (באנגלית)
* KSHMR, באתר ספוטיפיי
* KSHMR, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)
* KSHMR, באתר AllMusic (באנגלית)
* KSHMR, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* KSHMR, באתר דיזר
* KSHMR, באתר Yandex.Music (ברוסית)
* KSHMR, באתר Discogs (באנגלית)
* KSHMR, באתר Songkick (באנגלית)
* KSHMR, באתר Genius

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 0729 7548
* MusicBrainz: 333cf594-2b90-429f-88f4-a93e6c64cbeb

 |
בית הספר לנגרות, בבית הספר למלאכה. שנות השישים
בית הספר לדפוס, בבית הספר למלאכה. שנות החמישים
תלמידי בית ספר למלאכה בכפר חב"ד בצילום משותף עם הרבנים וולף, אלטהויז וגופין בשנות ה-50 של המאה ה-20
**בית הספר למלאכה** היה מוסד חינוכי גדול לגילאי תיכון שהיה שייך לחסידי חב"ד ומיועד לילדי עולים, הוא שילב לימודים תורניים ולימודי מלאכה חקלאיים ופעל ביישוב כפר חב"ד (מאז שינה שמו מ'שפריר') בשנים ה'תשט"ו (1955) - ה'תשנ"ו (1996). לבית הספר קיים סניף נוסף בקריית מלאכי הפועל מאז ה'תשל"א (1971). המוסד התפרסם במיוחד בפיגוע הירי שהתרחש בבית הכנסת של המוסד באמצע תפילת ערבית בא' באייר ה'תשט"ז (1956), "הטבח בבית הספר למלאכה", בו נרצחו המדריך שמחה זילברשטרום וחמישה תלמידים.

במוסד היו חמש מחלקות: נגריה, מחלקת אלקטרוניקה, מחלקת מכניקה, מחלקת פלסטיקה ומחלקת מכונאות רכב. לאחר הפיגוע הוקמה מחלקה שישית: בית דפוס, והיא נקראה דפוס "יד החמישה" על שם הרוגי הפיגוע.

המוסד הוקם בהוראת הרבי מלובביץ', ובשליחותו השתתף הרב שלמה אהרן קזרנובסקי בחנוכת הבית, שעמד בראשות הקרן לתמיכה בבית הספר. את בית הספר ניהלו הרב ישעיהו גופין והרב יוסל בלוי, והוא עמד תחת ישיבת תומכי תמימים המרכזית בישראל בראשות הרב אפרים וולף. המנהל החינוכי היה הרב משה אדרעי. חסות חלקית נטל ארגון הג'וינט.

כיום נמצאת במתחם בית הספר 'ישיבת אהלי תמימים', בראשה עומד הרב משה הלל.

גלריה
-----

* טקם הנחת אבן פינה למחלקה בבית ספר בהשתתפות הרב הראשי יצחק אייזיק הרצוג, סוף שנות החמישיםטקם הנחת אבן פינה למחלקה בבית ספר בהשתתפות הרב הראשי יצחק אייזיק הרצוג, סוף שנות החמישים
* ראש העיר לוד בביקור בבית הספר למלאכה בשנות השישיםראש העיר לוד בביקור בבית הספר למלאכה בשנות השישים
* בית הספר לדפוסבית הספר לדפוס

ראו גם
------

* הטבח בבית הספר למלאכה

קישורים חיצוניים
----------------

* יסוד בית הספר למלאכה באתר בית משיח, 2016, שניאור ברגר.
* תורה שיש עמה מלאכה - יין ישן וטוב. סקירה עיתונאית על בית הספר למלאכה באתר "שטורעם", הרב משה מרינובסקי.
המונח "מלחית" מפנה לכאן. לערך העוסק בסוג של צמח, ראו מלחית (צמח).
תמיסת מלח סטרילית לעירוי
ברפואה, **תמיסת מלח** (באנגלית: **Saline**; בתעתיק לעברית לעיתים: **סליין**, **סיילין**) היא תמיסה של מלח בישול (NaCl ) במים. 

תמיסת מלח קראת גם **מים פיזיולוגיים**.

ריכוז המלח בתמיסת סליין סטנדרטית הוא 0.9% (9 גרם NaCl בליטר מים ). 

התמיסה חומצית ( pH =5.5 ). קיימת גם תמיסה בריכוז 0.45% לשימוש במקרים מיוחדים, למשל בילדים קטנים.

ניתן למדוד את ריכוז המלח בתמיסה על ידי שימוש במכשיר הסלינומטר.

השימושים העיקריים של התמיסה:

* עירוי נוזלים לאנשים מיובשים, לחולים ופצועים, עם זאת במקרה של התייבשות חמורה לא מומלץ להשתמש בעירוי זה, אלא בעירוי של תמיסת הרטמן על מנת למנוע אצידוזיס (עלייה בחומציות הדם).
* ביצוע דיאליזה בחולי כליות. המלחים בתמיסה נמצאים כדי למנוע בריחת מלחים מדמו של החולה והחדרת מלחים נחוצים אם חסרים. התהליך נעשה באמצעות דיפוזיה של התמיסה בין דמו של החולה למכונת הדיאליזה (בהתאם לריכוזים).
* הזרקת התמיסה לשתלי חזה חדשניים במקום סיליקון.
* ניקוי עדשות מגע המשמשות לראייה.
* מהילת תרופות.
* שטיפה של פצעים.

ראו גם
------

* מליחות (ריכוז מלח)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תמיסת מלח** בוויקישיתוף
**גוטליב דניאל פאול ובר** (בגרמנית: **Gottlieb Daniel Paul Weber**‏; 19 בינואר 1823 – 12 באוקטובר 1916) היה צייר נוף גרמני בסגנון נטורליזם מוקדם.

ביוגרפיה ועבודה
---------------

ובר נולד כבנם של מוזיקאי החצר של הדוכסות הגדולה, יוהאן דניאל ובר (1784–1848) וסופי פרידריקה אדולפין מנגולד (1788–1848) בעיר דרמשטאדט. בילדותו בילה את זמנו הפנוי בציור בפארק בטבע, שם העדיף לצייר את עצי האלון הגדולים. בגיל 13 הוריו אפשרו לו ללמוד שיעורי אמנות פרטיים מאוגוסט לוקאס (1803–1863). הוא הרוויח את דמי הכיס שלו עם דיוקנאות צבעוניים שעשה לחיילים.

בין השנים 1842–1844 למד בפרנקפורט אם מיין אצל יאקוב בקר. יחד עם אנטון בורגר הוא עבר ללמוד במינכן, שם חלקו דירה. שניהם למדו אז באקדמיה במינכן עד 1848.כשרטט הוא ליווה את הנסיך יורש העצר לויטפולד מבוואריה בשנים 1846–1847 בנסיעה במזרח הים התיכון, שעברה בקונסטנטינופול, אסיה הקטנה, יוון וסיציליה. הוא סיים את הכשרתו האמנותית אצל יוספוס לורנטיוס דיקמנס וגוסטב ופרס באנטוורפן.

בשנת 1849 נסע להמילטון (סינסינטי), ארצות הברית. כשעמיתו הצייר קרל כריסטיאן קוהלר עבר גם הוא לארצות הברית, שניהם יצאו לטיולי ציור שם. בשנת 1850 נולד בנו קרל. ובר התיישב בפילדלפיה בשנת 1854, שם הפך במהרה לצייר בעל שם. הוא נחשב שם לעשיר. עבודותיו נקנו על ידי אזרחים עשירים ומוזיאונים. הוא היה גם מרצה באקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה. תלמידיו כללו את ויליאם סטנלי הסלטיין, אדוארד מורן, אדוארד למסון הנרי וויליאם טרוסט ריצ'רדס.

געגועים ביתיים והסיכוי לתפקיד בחצר המלוכה הניעו את ובר לחזור לאירופה ולוותר על ההצלחה הכלכלית באמריקה. באוגוסט 1855 נסע ובר לדיסלדורף דרך פריז לפני שחזר לפילדלפיה.

הוא חזר לדרמשטאדט דרך סקוטלנד בשנת 1861 וצרפת. בחצר המלוכה עבד בעיקר כמרצה פרטי לנסיכה אליס, באופן פרטי לימד גם את חתנו פיליפ רות, שהתחתן עם בתו פאולין. רות וחברו ויוגן בראכט עקבו אחר פאול ובר בנסיעות ציור במהלך חופשת הסמסטר.

משנת 1864 ובר נסע לפריז מספר פעמים עם אדולף שרייר. הוא הכיר את ז'אן-פרנסואה מילה וצ'ארלס אמיל ז'ק מבית הספר ברביזון. לסגננון הציור של לודוויג ריכטר הייתה השפעה גם על ובר.

עם זאת הוא נשאר נאמן לארצות הברית באמצעות תערוכות, עבודותיו היו בין היתר באקדמיה הלאומית לעיצוב בבוסטון.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גוטליב פאול ובר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Paul Weber. In: Hans Vollmer (Hrsg.): Allgemeines Lexikon der Bildenden Künstler von der Antike bis zur Gegenwart. Begründet von Ulrich Thieme und Felix Becker. Band 35: Waage–Wilhelmson. E. A. Seemann, Leipzig 1942, S. 15.
2. ↑  Manfred Grosskinsky, Birgit Sander: Kunstlandschaft Rhein-Main: Malerei im 19. Jahrhundert, 1806-1866. 2000 S. 30
3. ↑  Sabine Morgen: Die Ausstrahlung der Düsseldorfer Schule nach Amerika im 19. Jahrhundert. Düsseldorfer Bilder in Amerika und amerikanische Maler in Düsseldorf. Göttinger Beiträge zur Kunstgeschichte, Band 2. Göttingen 2008, מסת"ב 978-3-7675-3059-1, S. 386

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 117170593
* ISNI: 0000 0000 6675 851X
* LCCN: nr2001023258
* RKD: 83178
* SNAC: w69w0zzq
* ULAN: 500011997
* VIAF: 25372596
* WorldCat: lccn-nr2001023258

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"גוטליב פאול ובר"**.
**צליל בירן** (נולד ב-7 באפריל 1968) הוא מוזיקאי ישראלי, פסנתרן, מעבד, מלחין ומנחה ערבי שירה בציבור. כתב מעל ל-800 לחנים ומעל ל-1,000 עיבודים מוזיקליים הרשומים באקו"ם.

ביוגרפיה
--------

בירן, יליד קנדה, הוא בנו של המוזיקאי שלמה (בירן) בידרמן, נשוי לזמרת סלעית פרידמן ולהם שני ילדים. בשנת 1987 הקים בירן את צוות הווי משטרה צבאית. והיה מנהלו המוזיקלי עד שנת 2005. בשנים 1995 – 2000 היה המנהל והמעבד המוזיקלי של התוכנית "החרצופים" ובנוסף גם דיבב מספר חרצופים (בהם את החרצוף של אביב גפן, השר רפאל איתן ועוד) והלחין מספר שירים, כגון "כאן משפחת החרג'וקים גרה". היה נגן הבית בתוכניות "שישי חי", "חכם בלילה", "זאפ לראשון", "משחק מכור" ובתוכניתם של אילנית לוי ואלירז שדה באולפן השקוף בערוץ 24. בשנים 2006 – 2007 הופיע בפינות קבועות עם מתמודדי "כוכב נולד" בערוץ הילדים. ובתוכנית הבוקר של ערוץ 2. כתב מוזיקה לסרטי מקור בערוץ "נשיונל ג'יאוגרפיק".

הלחין שירים רבים לערוצים הופ! והטלוויזיה החינוכית, פתיחים, מעברונים, עיבודים ועיטורים מוזיקליים לתוכניות שונות, כגון: פרפר נחמד המחודש, החדר של חני, רחוב סומסום, קישקשתא, דפנה ודודידו, הקונצונים, נחשון כל יכול, יובל המבולבל, חטף פתח ועוד. כמו כן, כתב עיבודים לשירים רבים ב"הופ! ילדות ישראלית", ביניהם לקליפ "שלושה דגים" - קליפ שזכה במקום ראשון בתחרות "אסיף". הפיק מוזיקלית והלחין שירים בקלטות וידאו ודיסקים לילדים.

ודיבב את החיות בתוכנית מי מה מו.

בירן ליווה בפסנתר את הופעותיהם של יהורם גאון, דורית ראובני, חני לבנה, רוחמה רז, היה יד ימינו של המלחין נחום היימן במשך כ- 24 שנים, ליווה בפסנתר את הופעותיו ועיבד את שיריו החדשים וכמו כן את שירי "העמותה למורשת הזמר". כיום מלווה בהופעותיהם של אסף אשתר ומשה להב.

בירן ערך והפיק מוזיקלית מופעים בפסטיבלי ערד והנחה שם ערבי שירה. ערך והפיק ערב לזכרו של נתן יונתן בהיכל התרבות, ערב שירי תל אביב עם נחום היימן בסינמטק, ערב שירי הלוחמים השנתי בנוה מונוסון ועוד, ברחבי הארץ ובקהילות הישראליות ברחבי העולם.

בירן כתב עיבודים לתזמורת האנדלוסית הישראלית להופעותיה עם דוד דאור, מאיר בנאי, שם טוב לוי, מירי מסיקה ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של צליל בירן
* צליל בירן, סרטונים בערוץ היוטיוב

* צליל בירן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

* צליל בירן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  צליל בירן, באתר אקו"ם
2. ↑  מאיה בהיר, "גם לבראסו הייתה להקה", שבועון ידיעות אחרונות "על המקום", 18 באוגוסט 1989
3. 1 2  צליל בירן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
4. ↑  יעקב בר און, "הצליל של החרצופים", פנאי פלוס, 1 באוגוסט 1996
5. ↑  מתוך כתבה אודותיו בעיתון "אנשים" בשנת 1995
6. ↑   "צליל בירן בערוץ הילדים" מתוך הערוץ הרשמי, סרטון באתר יוטיוב
7. ↑   "היה לי חבר היה לי אח", בביצוע רוחמה רז, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב
8. ↑  מרב יודילוביץ', ערב לזכר נתן יונתן יתקיים בהיכל התרבות בת"א, באתר ynet, 2 ביוני 2004

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007298427505171
* ISNI: 0000 0000 6896 1802
* VIAF: 97392412
* WorldCat: viaf-97392412

 |
הרב **אברהם בן-שבת** (1842, ה'תר"ב – 29 בדצמבר 1916, ד' בטבת ה'תרע"ז) היה סוחר, מתורגמן ומחבר ספרים יהודי-מרוקאי, מנהיג הקהילה היהודית באספי שבמרוקו, ובסוף ימיו איש ציבור בחיפה.

ביוגרפיה
--------

נולד באסואירה שבמרוקו לרב יעקב בן-שבת, שהיה מקובל ומחבר הספרים "רוח יעקב" ו"יגל יעקב", בן למשפחת רבנים מקומית.

רוב שנות חייו התגורר באספי, ושימש שם כמתורגמן ראשי של קונסוליה אירופית במשך 15 שנים.

מקורבו, הסולטאן סידי מוחמד, מינה אותו למנהיג ומושל הקהילה היהודית בעיר, והשפעתו על הציבור שם הייתה רבה. בתפקיד זה הרבה לפעול לטובת הקהילה היהודית.

במשך שנים רבות שימש כגבאי קופת רבי מאיר בעל הנס באספי, ואירח בביתו שד"רים רבים שבאו מארץ ישראל. כן עמד בקשר מכתבים עם רבני טבריה.

בזמנו הפנוי למד תורה, ונודע כלמדן חריף. לפרנסתו עסק במסחר, ובית המסחר שלו היה מפורסם גם באירופה, ובאנגליה בפרט, שם ביקר לעיתים קרובות.

בשנת 1893 (ה'תרנ"ג) עזב את עיסוקיו באספי ועלה לארץ ישראל. עם הגיעו ארצה השתכן בחיפה, שם פעל למען הציבור, ונמנה עם מניחי היסוד לקהילה יהודית מאוחדת בעיר.

חיבר מספר ספרים, בהם פירושים על התורה, גימטריאות, מדרשים, שירים ופרפראות, אולם נשארו בכתב יד בידי בניו.

בנו היה שמואל בן-שבת.

קישורים חיצוניים
----------------

* משה דוד גאון, "אברהם ב״ר יעקב בן שבת", **יהודי המזרח בארץ ישראל** ח"ב, ירושלים, תרצ"ח, עמ' 658–659, באתר היברובוקס
**וויצ'ך סאוויצקי** (בפולנית: **Wojciech Sawicki**, נולד ב-20 במרץ 1955) הוא פוליטיקאי פולני ממוצא יהודי. כיהן כמזכיר הכללי של הסנאט של פולין בשנים 1990–1996 ומילא אז תפקיד חשוב במעברה של פולין מהקומוניזם לדמוקרטיה. מכהן כיו"ר מזכירות האספה הפרלמנטרית של מועצת אירופה החל מפברואר 2011.

קורות חיים
----------

נולד ב-1955 בוורשה, לאב יהודי ואם קתולית. הורי אביו נרצחו על ידי הנאצים בגטו לבוב, והאב עצמו ניצל בזכות משפחה פולנית שהסתירה אותו.
וויצ'ך סאוויצקי גדל כקתולי ורק שנים לאחר בגרותו גילתה לו אמו את סודו של אביו.

למד באוניברסיטת ורשה מדעי המחשב וסיים ב-1978 תואר שני (MSc). עבד כמתכנת ואחר כך כמנהל מחלקה במרכז המחשוב של תעשיית החשמל הפולנית, בשנים 1977–1990 ובמקביל גם כמרצה באקדמיה הפולנית למדעים. הצטרף לתנועת סולידריות והיה יו"ר התנועה במרכז המחשוב של תעשיית החשמל בעת ההתקוממות של "סולידריות" כנגד המשטר הקומוניסטי החל מ-1980. במקביל הצטרף ב-1979 ל"מועדון האינטליגנציה הקתולית"(אנ'), שהיה למעין מפלגת אופוזיציה רשמית בתקופת המשטר הקומוניסטי בפולין. סאוויצקי היה שנים אחדות סגן נשיא הקבוצה והגזבר שלה. כשדוכאה "סולידריות" בראשית שנות השמונים הצטרפה אליה קבוצתו של סאוויצקי והפכה לבת ברית במאבק כנגד המשטר.

בפברואר 1990, כחצי שנה לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי והפיכתה של פולין לדמוקרטיה מונה סאוויצקי לתפקיד המזכיר הכללי של הבית העליון שהוקם מחדש, הסנאט של הפרלמנט הפולני הדמוקרטי. הוא היה הראשון שמונה לתפקיד זה וכיהן בו במשך כשש שנים (1990–1996), מספק ייעוץ מנהלי, פוליטי וחוקי לגופים השונים של הסנאט. בשנתיים האחרונות (1995-1996) כיהן גם כסגן נשיא "האגודה הבינלאומית של מזכירי הפרלמנטים בעולם"(אנ').

ב-1996 הצטרף למועצת אירופה, כמנהל המחלקה לשירותים כלליים של האספה הפרלמנטרית(אנ'). במסגרת זו היה האחראי על תוכנית שיתוף הפעולה הבין פרלמנטרי ועל תיאום עבודת הוועדות. ב-2002 קיבל את צלב הכבוד (*Krzyż Zasługi*) הפולני, מזהב, אחד העיטורים הפולניים האזרחיים הגבוהים ביותר. ב-2006 היה לסגן מזכ"ל האספה הפרלמנטרית וכעבור חמש שנים, ב-2011 נבחר על ידי האספה הפרלמנטרית למזכיר הכללי שלה. לקראת סוף 2015 נבחר לתקופת כהונה שנייה בתפקיד זה, שאמורה להסתיים ב-31 בינואר 2021. כיהן במקביל (1996 - 2011) גם כמנהל משותף של "המרכז האירופי למחקר ותיעוד פרלמנטרי"‏(אנ').

סאוויצקי נשוי ואב לשלושה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וויצ'ך סאוויצקי** בוויקישיתוף
* על וויצ'ך סאוויצקי, המזכ"ל של האספה, באתר האספה הפרלמנטרית של מועצת אירופה

הערות שוליים
------------

1. ↑  אריאל בולשטיין, "בשנה הבאה בירושלים", ישראל היום, 2 במרץ 2018
**טל הרצוג** (נולד בשנת 1996) הוא שחקן פוקר מקצועי ישראלי ומנהל של מכללה לפוקר. הרצוג זכה במקום השני באליפות המשנה של אליפות העולם בפוקר. במהלך הקריירה זכה בסך של כמיליון דולר בטורנירי פוקר.

קריירה
------

טל נולד וגדל בראשון לציון לאב איש עסקים ואם עו"ד. בהמשך עבר לגור עם משפחתו בקיסריה. את שירותו הצבאי העביר כלוחם בגדוד 202 של חטיבת הצנחנים.
בשנת 2019 עם שחרורו מצה"ל החל לעסוק בפוקר מקצועי. הרצוג משחק בשמו Tal Herzog אך בסבב העולמי הוא בחר לשחק תחת כינוי Turkey1.
בשנת 2021 עקב הקורונה עברו סבבי אליפות העולם לאינטרנט. הרצוג השתתף באליפות המשנה של אליפות העולם בפוקר וזכה במקום השני. באליפות השתתפו 6,395 שחקנים מרחבי העולם. הזכייה במקום השני הקנתה להרצוג 923 אלף דולר. עם הזכייה, הרצוג נכנס לרשימת עשרת הישראלים שהרוויחו סך פרסים של מעל מיליון דולר במהלך הקריירה. את זכייתו הרצוג זקף בהכנה המנטלית אותה עבר במסגרת הקמת מכללה לפוקר אותה הוא מנהל.

סטטיסטיקות
----------

פירוט הזכיות באליפות העולם בפוקר

| שנה | טורניר | פרס |
| --- | --- | --- |
| 2021 | WSOPC #18: $1,700 MAIN EVENT, $10M GTD | $923,165 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טל הרצוג** בוויקישיתוף
* טל הרצוג, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  הישג: טל הרצוג זכה במיליון דולר באליפות העולם, באתר ONE‏, 18 בינואר 2021
2. ↑  ישראלי גרף מיליון דולר באליפות העולם בפוקר, באתר ישראל היום, 18 בינואר 2021
3. ↑  אליסף דעואל, פוקר: שחקן ישראלי זכה ב-923 אלף דולר, באתר ynet, 18 בינואר 2021
4. ↑  WSOPC #18: $1,700 MAIN EVENT, $10M GTD, באתר PokerNews
רבי **שמואל צבי דנציגר** (תר"כ, 1860 - כ"ט בתשרי תרפ"ד, 9 באוקטובר 1923) היה האדמו"ר השלישי בשושלת חסידות אלכסנדר, הוא כיהן כאדמו"ר בין השנים תר"ע - תרפ"ד (1910 - 1923) נחשב בזמנו לאחד מגדולי אדמור"י פולין, וחסידיו נאמדו בעשרות אלפים.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיירה טורצ'ין שבווהלין (כיום אוקראינה) לרבי יחיאל דנציגר, ממלא מקומו של רבי דוב בעריש מביאלה שהיה ממלא מקומם של רבי מנחם מנדל מוורקא ורבי יצחק מוורקא.

לאחר פטירת אחיו הישמח ישראל בשנת תר"ע (1909) ללא ילדים, הוכתר על ידי רוב חסידי אחיו לאדמו"ר.

עד הכתרתו כאדמו"ר, השתדל להסתיר את מעשיו, אך לאחר שהחל לכהן כאדמו"ר רבים הסתופפו בצילו. התאפיין בהנהגה רחימאית, היה ידוע כאוהב ישראל ועניו, תפילותיו היו ברגש רב בבכי ובתחנונים, ועשרות אלפי חסידי אלכסנדר שהיו פזורים בכל פולין קיבלו עליהם את הנהגתו. יסד את 'ישיבת בית ישראל' (על שם אחיו) באלכסנדר (אלכסנדרוב בשמה הפולני). ישיבה זו הייתה הראשונה מרשת הישיבות שנפתחו לאחר פטירתו על ידי בנו ברחבי פולין. ייסוד ישיבה לבחורים היה חידוש בזמנו, ועד אז היה נהוג בפולין שהבחורים לומדים ב'שטיבלאך'. 

נפטר ביום שלישי כ"ט בתשרי תרפ"ד, ולמחרת הובא לקבורה בעיירה אלכסנדר לצד אביו ואחיו.

דברי תורתו נדפסו בספר "תפארת שמואל" על התורה ומועדים. הספר נלקט מהמאמרים שנאמרו בעריכת שולחנו בליל שבת ובסעודה שלישית. בשונה מספרו של אחיו, ספרו מבוסס על דרך חסידות פשיסחה, ובו דברי חסידות עמקניים המבוססים על תורת הקבלה, אבל גם נדפס בשפה פשוטה ומותאמת להמון עם.

לאחר פטירתו הוכתר בנו הבכור רבי יצחק מנחם מנדל דנציגר כאדמו"ר הרביעי בשושלת חסידות אלכסנדר, וכיהן עד מלחמת העולם השנייה, בה נרצח בטרבלינקה. 

### בנו רבי שרגא פייבל מראדום

בנו בכורו היה רבי שרגא פייבל מראדום. בעת מלחמת העולם הראשונה בשנת תרע"ד, התקדם הצבא הגרמני עד לקרבת העיר ראדום, בליל מוצאי שבת אחד, לקח רבי שרגא פייבל סידור ונר ויצא ביחד עם עוד חסידים למרפסת דירתו לקידוש לבנה, שכנים נוצרים העלילו עליהם לפני מפקדי הצבא הרוסי, שהם איתתו כביכול לאויב הגרמני, וקלגסי הצאר הרוסי עצרו אותם מיד. משנודע הדבר בעיר החלה השתדלות פעילה של אנשים נכבדים אצל השלטונות הרוסיים כאשר כולם העידו כי העצורים הם אנשים חפים מכל פשע, ומושלה הצבאי של העיר הבטיח לחקור בדבר, והיהודים חשבו שישמור את דברו ולא פנו לערכאה גבוהה יותר. אולם אותו רשע לא עמד בדיבורו. השכם בבוקר הובאו השלשה בפני בית דין צבאי שמצאם אשמים בריגול, ונשפטו למוות בתליה, ופסק הדין הוצא לפועל מיד באותו יום, יום ה' כי תצא י״ב אלול.

משפחתו
------

* בנו בכורו רבי שרגא פייבל מראדום נרצח בצעירותו.
* בנו רבי יצחק מנחם, ממלא מקומו, העקידת יצחק.
* בנו רבי אברהם חיים, מראשי הישיבה באלכסנדר, נרצח אף הוא בשואה.
* בנו רבי יעקב בונם, נרצח אף הוא בשואה, היה מהרבנים שבפורים תש"ג הסתתרו בבונקר עם רבי שלמה אלימלך רבינוביץ מזאווירטשה (בנו של האדמו"ר מקרימילוב).
* חתנו היה הרב יצחק מאיר זינגר, אב"ד העיר אלכסנדר.

קישורים חיצוניים
----------------

* אדמו"ר רבי שמואל צבי דנציגר מאלכסנדר, באתר My Tzadik
* שמואל צבי בן יחיאל דנציגר (1860 בערך-1923), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ספר עשר זכיות עמ' מו, ובספר רועה נאמן עמ' רעז

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310310905171
* ISNI: 0000 0000 5088 5020
* LCCN: nr91017843
* VIAF: 21997513
* WorldCat: lccn-nr91017843

 |
תבנית {{מדען}} ריקה מתוכן. יש להזין פרמטרים בערך או בוויקינתונים. 
**כריסטיאן סְנוּק הורחרוניה** (בהולנדית: **Christiaan Snouck Hurgronje**;‏ 8 בפברואר 1857 - 26 ביוני 1936) היה חוקר הולנדי של תרבויות ולשונות המזרח ויועץ לענייני ילידים בממשל המושבות של איי הודו המזרחיים ההולנדיים.

חייו
----

סנוק הורחרוניה נולד באוֹסְטֶרְהַאוּט (Oosterhout) והחל ללמוד תאולוגיה באוניברסיטת ליידן ב-1874. הוא קיבל את תואר הדוקטור ב-1880, נושא עבודת הדוקטור היה "החגיגות במכה". הוא התמנה לפרופסור בבית הספר לעובדי השירות הקולוניאלי בליידן ב-1881. הורחרוניה, שידע ערבית על בוריה, נעזר במושל העות'מאני בג'דה ונבחן בידי משלחת של מלומדים ממכה ב-1884, ולאחר שעבר בהצלחה את הבחינות קיבל היתר לעלות לרגל לעיר הקדושה מכה ב-1885. הוא היה אחד מהמלומדים המערביים הראשונים שעשו כן.

במסעו החלוצי הוא היה דמות מערבית חריגה במכה, אולם אימץ לחיקו את התרבות והדת של מארחיו בהתלהבות והמיר דתו לאסלאם.

ב-1889 הוא התמנה לפרופסור לשפה המלאית באוניברסיטת ליידן וליועץ רשמי לממשלה ההולנדית לעניינים קולוניאליים. הוא כתב למעלה מ-1,400 מסמכים אודות המצב באצ'ה ומצב האסלאם בהודו המזרחית ההולנדית, כמו גם על השירות הקולוניאלי והלאומיות.

בשמשו כיועצו של פן הֵטס (J. B. van Heutsz) נטל הורחרוניה חלק פעיל בשלב הסופי (1905-1898) של מלחמת אצ'ה (1913-1873). הוא נעזר בידיעותיו על תרבות האסלאם על מנת להציע אסטרטגיות שיסייעו לשבור את ההתנגדות של מתיישבי האצ'ה ולכפות עליהם שלטון קולוניאלי הולנדי ובכך לשים קץ ל-40 שנות מלחמה שבה נספו לפי ההערכות בין 50 ל-100 אלף מתיישבים ונפצעו מיליון אחרים.

הצלחתו במלחמת אצ'ה הקנתה להורחרוניה עמדת השפעה בעיצוב מדיניות הממשל הקולוניאלי בשארית שטחה של אינדונזיה, אולם מכיוון שסבר שהצעותיו לא יושמו די הצורך, הוא שב להולנד ב-1906. בשובו להולנד המשיך בקריירה המדעית הפורייה שלו.

ביבליוגרפיה
-----------

* Ibrahim, Alfian. "Aceh and the Perang Sabil." Indonesian Heritage: Early Modern History. Vol. 3, ed. Anthony Reid, Sian Jay and T. Durairajoo. Singapore: Editions Didier Millet, 2001. 132-133
* Reid, Anthony (2005). An Indonesian Frontier: Acehnese & Other Histories of Sumatra. Singapore: Singapore University Press. מסת"ב 9971-69-298-8.
* Vickers, Adrian (2005). A History of Modern Indonesia. New York: Cambridge University Press. pp. 10–13. מסת"ב 0-521-54262-2.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כריסטיאן סְנוּק הורחרוניה** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**

* עבודותיו של סנוק הורחרוניה בפרויקט גוטנברג
* כריסטיאן סְנוּק הורחרוניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי כריסטיאן סְנוּק הורחרוניה בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
**יורם מיוחס** (נולד ב-1 בספטמבר 1967 בישראל) הוא ויולן ומלחין ישראלי.

ביוגרפיה
--------

יורם מיוחס למד נגינה בכינור וויולה אצל אליהו גרדוש, רוברט ישראל וצבי ברנשטיין. כמו כן למד ניצוח אצל אהרון חרל"פ. בשנים אלה זכה בקביעות במלגות מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל.

ניגן כוויולן ראשי בתזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה ובתזמורת האקדמיה למוזיקה בתל אביב, ובשנים 1988 - 2006 היה משנה לנגן ויולה ראשון בתזמורת הסימפונית חיפה. בין השנים 2006 ו-2011 כיהן כמשנה לנגן ויולה ראשי בתזמורת הקאמרית הישראלית. שימש כוויולן מחליף קבוע בתזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים והתזמורת הקאמרית הקיבוצית.

מיוחס הוזמן להופיע כוויולן וכמלחין בפסטיבל האביב היוקרתי בבודפשט, הונגריה - בפסטיבל למוזיקה בת זמננו בפראג ועוד, וכן מרבה להופיע בפסטיבלים נוספים למוזיקה, כמו: פסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון, חג המוזיקה הישראלית ואחרים. 

כמו כן ניהל תוכנית רדיו קבועה תחת הכותרת: "תיבת תהודה" ברשת א' של קול ישראל וכן הוא עורך ומגיש הרצאות בחוגי האזנה מודרכת למוזיקה ברחבי הארץ ומתמיד לעסוק בהוראת כלי ובהדרכת הרכבים קאמריים צעירים. 

מלבד הופעותיו ברסיטלים ובהרכבי מוזיקה קאמרית, יורם מרבה לבצע ולהקליט לגופים שונים, לרבות קול המוסיקה - עם שימת דגש לביצועי בכורה של יצירות ישראליות לויולה בפרט ובנות זמננו בכלל - מהן הנכתבות במיוחד בעבורו על ידי מלחינים שונים מהארץ ומחו"ל. 

בשנת 1995 זיכתה אותו אחת מהקלטותיו לייצג את התחום הסולני בתחרות: "פרס הביצוע המצטיין ליצירות ישראליות". יורם מרבה גם להתארח ולהתראיין בתוכניות שונות בקול המוסיקה הן על פעילותו המוזיקלית בפרט והן על מוזיקה בכלל. 

כמלחין, יצירותיו של יורם מיוחס כוללות: שתי סימפוניות, שתי פתיחות סימפוניות, מספר קונצ'רטי לכלי סולו שונים ולתזמורת, קונצ'רטו גרוסו לרביעיית כלי קשת ולתזמורת מיתרים, יצירות קאמריות רבות, מוזיקה למקהלה א-קפלה, וכן אופרה בת שתי מערכות, "עד נר ראשון של בוקר", העוסקת בנושא השואה והגבורה.יצירותיו של מיוחס יוצאות לאור על ידי המכון למוסיקה ישראלית, המרכז למוזיקה ישראלית ו"אור-תו".

יורם מיוחס הוא זוכה פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים 2017.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יורם מיוחס** בוויקישיתוף
* יורם מיוחס, סרטונים בערוץ היוטיוב
* יורם מיוחס, דף שער בספרייה הלאומית
* אתר האינטרנט הרשמי של יורם מיוחס (מאורכב מיולי 2022 בארכיון האינטרנט)
* ראיון עם יורם מיוחס, יוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007265333605171
* GND: 1089880952
* LCCN: no2005013438
* VIAF: 63735402
* WorldCat: lccn-no2005013438

 |
**ויקו טוריאני** (באיטלקית: **Vico Torriani**);‏ 21 בספטמבר 1920 – 26 בפברואר 1998, היה שף, שחקן קולנוע וזמר להיטים שווייצרי ממוצא לומברדי.

ביוגרפיה
--------

ויקו טוריאני נולד בז'נבה, שווייץ, במשפחה ממוצא לומברדי, בשם "לודוביקו אוקסנס טוריאני" (Ludovico Oxens Torriani). הוא גדל בסנט מוריץ, שם עבד כשף בבית מלון, במקביל להופעותיו כזמר. הוא פתח מסעדה בבזל וכתב ספר בישול. ב-1945 זכה בתחרות לכישרונות צעירים ולאחר מכן יצא לסיבוב הופעות במערב אירופה. ב-1949 נכנס למצעד הפזמונים השווייצרי וב-1951 למצעד הפזמונים הגרמני ומשם לטלוויזיה הגרמנית, שם זכה לתוכנית אירוח.

טוריאני התחיל להופיע בסרטים מוזיקליים, באופרטות ובתיאטרון מוזיקלי. תחילה גילם תפקידי משנה, אך ב-1955, בסרט Ein Herz voll Musik הופיע בתפקיד הראשי וכך גם בשנה שלאחר מכן, ב-Santa Lucia מכאן והלאה היה לכוכב סרטים מוזיקליים וסדרות טלוויזיה מוזיקליות.

ב-1995 הוענק לו פרס במבי על מפעל חייו. טוריאני שר ב-12 שפות, בהן איטלקית, גרמנית, צרפתית ועברית ודיבר חופשי בשש שפות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויקו טוריאני** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ויקו טוריאני (בגרמנית)

* ויקו טוריאני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* ויקו טוריאני, באתר AllMovie (באנגלית)

* ויקו טוריאני, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* ויקו טוריאני, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* ויקו טוריאני, באתר Yandex.Music (ברוסית)

* ויקו טוריאני, באתר Discogs (באנגלית)
* מדוע רק לעולי רומניה? דבר, יום שישי, מרץ 08, 1963; עמוד 27

הערות שוליים
------------

1. ↑  ויקו טוריאני (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX931825
* BnF: cb14233770h (data)
* GND: 118623419
* HDS: 020756
* ISNI: 0000 0000 5956 6958
* LCCN: no98037011
* LNB: 000054686
* MusicBrainz: 43edb566-1987-4b2a-94ae-58f3ca1daec6
* NKC: kv2008437620
* NTA: 101173377
* VIAF: 73467639
* WorldCat: lccn-no98037011

 |
הונדה סיוויק LX, מגדיר את רמת האבזור הגבוהה ביותר
 פורד טאורוס, עם התג SE מציין את רמת האבזור הנמוכה ביותר
**רמות האבזור או הגימור** משמשות את היצרנים כדי לזהות את רמת האבזור או התכונות המיוחדות של הרכב.  הציוד או המאפיינים של רכב מסוים תלויים גם בחבילות אופציונליות או באופציות אשר מגיעות עם הרכב המוזמן.

עבור דגם רכב נתון, רמת האבזור מציינת איזה ציוד ותכונות אשר כלולים כסטנדרט. רוכש הרכב יכול להוסיף ולהרחיב את האבזור הסטנדרטי בשימוש בחבילות אבזור או אפשרויות נוספות ב"כ בתוספת תשלום. רמת הגימור עם הכי בסיסית בד"כ נקראת "דגם הבסיס",  ורמת הגימור עם הכי הרבה ציוד/תכונות נקראת "המפרט הגבוה ביותר" או "אבזור מלא". ההבדלים בין רמות האבזור מורכבים בדרך כלל מציוד פנימי (למשל מושבי עור ומצלמות נסיעה לאחור) ושינויים קוסמטיים;   יחד עם זאת, לפעמים רמת האבזור יכולה לכלול שינויים מכניים כגון מנועים שונים, מתלים או מערכות הנעה לכל הגלגלים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Trim levels 101: All about trims, styles, options and packages". *www.edmunds.com*. נבדק ב-31 במרץ 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. 1 2  "How to Choose New-Car Trim Levels and Options". *www.autotrader.com*. נבדק ב-31 במרץ 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Your vehicle's trim level: What it is, why it's important, and how to find it". *www.tirebuyer.com*. נבדק ב-31 במרץ 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  "2017 Ford F-150 trim level comparison". *www.mikecastruccifordmilford.com*. נבדק ב-31 במרץ 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  "Ford Focus Sedan and Hatchback Models". *www.brandonford.com*. נבדק ב-31 במרץ 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"רמת אבזור (רכב)"**.
**הוג'ס** (בהונגרית: **Hőgyész**, בגרמנית: **Hidjess**, בפי היהודים: **העדיעס**) הוא כפר במחוז טולנה (Tolna) בהונגריה. ההרמין שבסמל הכפר משקף את אוכלוסיית ההרמינים שהייתה נפוצה באזור והונצחה במיתוסים מקומיים.

היסטוריה
--------

היישוב נזכר עוד מתקופת שושלת ארפאד מהמאה התשיעית. היישוב ננטש מספר פעמים במאות הבאות, וכן במאה ה-13, בעת שהשטח נכבש על ידי האימפריה העות'מאנית. 

במאה ה-18 התיישבה במקום אוכלוסיית פולקסדויטשה, מהגרים ממוצא גרמני, שהקנו לכפר צביון בורגני. כיום מורכבת אוכלוסיית הכפר בעיקר מהונגרים, שוואבים, סקלרים וצוענים.

יהודי הוג'ס בשואה
-----------------

הקהילה היהודית נוסדה בשנת 1780 ובית הכנסת של הקהילה נבנה בשנת 1815, הם השתייכו לקהילה האורתודוקסית אך היו בקרבם ציונים. בין מלחמות העולם היו בהוג'ס כ-280 יהודים מתוך כ-3,000 תושבים.

במשך תקופה ארוכה כיהנו בעיר רבנים משושלת גויטיין כאשר הראשון שבהם היה הרב ברוך גויטיין, אחריו בנו הרב צבי הירש גויטיין ואחריו בנו הרב אליהו מנחם גויטיין ואחרון בשושלת הרב יוסף שלמה גויטיין.

במרץ 1944 כבש הצבא הגרמני את הוג'ס ובמאי רוכזו יהודי הכפר וכ-230 יהודים נוספים מנפת שימונטורניה (Simontornya), בגטו. חלק מהגברים היהודים גויסו לשירות העבודה בצבא ההונגרי. ביוני 1944 הועברו תושבי הגטו למחנה צבאי בפץ', ומשם גורשו ביולי לאושוויץ.

ניצולים בודדים חזרו לעיר לאחר השואה וניסו לשקם את מה שנותר, אך תוך שנים ספורות לא נשארו יהודים בקהילה.

אתרים בכפר
----------

בכפר קיימת טירת אפוני (Apponyi-kastély), טירה מתקופת הבארוק המאוחר וראשית התקופה הקלאסית, בסגנון הבארוק, מסוף המאה ה-18, ובה אולם כנסייה באורך 41 מטר וברוחב 14 מטר. גובה מגדל הפעמון הוא 44 מטר. המגדל כוסה בכיפות נחושת. בין שלושת פעמוני המגדל, שניים הם מוקדמים לטירה עצמה, והם מאמצע המאה ה-18. בכנסייה שבטירה קיים אורגן מראשית המאה ה-20. באולם הראשי של הכנסייה ניצב מזבח עשוי שיש אדום.

לקריאה נוספת
------------

* פנקס הקהילות הונגריה, יוסף שוויצר, עמוד 274-275
* הוג'ס, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 132-133. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הוג'ס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הוג'ס
* "הוג'ס", באתר JewishGen (באנגלית)
* הוג'ס (Hőgyész), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 246212205
* WorldCat (עם VIAF): 246212205

 |
**אלכסיי פטרוביץ' מליסינו** (ברוסית: **Алексей Петрович Мелиссино**;‏ 1759 – 14 באוגוסט 1813) היה גנרל-מאיור רוסי אשר לחם במלחמת הקואליציה השישית.

ביוגרפיה
--------

מליסינו נולד בסנט פטרבורג ב-1759. הוא היה בנו היחיד של גנרל חיל התותחנים פיוטר מליסינו, שהיגר מיוון לרוסיה. בגיל 16 התגייס כצוער לצבא האימפריה הרוסית, וב-1777 החל בשירות סדיר בחיל התותחנים. ב-1789 הוא לחם במלחמה נגד האימפריה העות'מאנית. ב-1797 הוא עזב את הצבא בדרגת פולקובניק.

ב-1800 הוא חזר לצבא, וכעבור שנה הועלה לדרגת גנרל מאיור ומונה למפקד רגימנט ההוסרים של מריופול. ב-1807 הוא הקים את רגימנט ההוסרים של ליבוניה. הוא פיקד על הרגימנט במהלך המלחמה הפטריוטית הגדולה של 1812. הוא השתתף במרדף אחרי הגרנד ארמה שנסוג מרוסיה, ולאחר מכן בפלישה הרוסית לגרמניה. הוא ואנשיו התבלטו באומץ לבם ובהישגיהם הרבים. ב-14 באוגוסט (או לפי מקורות אחרים ב-15 באוגוסט) 1813, הוא הוביל את הרגימנט שלו למתקפה על המשמר הקיסרי הצרפתי ליד דרזדן. אנשיו הצליחו לפרוץ את הקווים הצרפתיים, אך מליסינו נהרג במהלך ההסתערות.

אלמנתו הגיעה לזירת הקרב בניסיון לאתר את גופתו, אולם הצליחה למצוא רק חלק ממדיו הספוגים בדם. היא בנתה אנדרטה לזכרו באחוזתה בפוגליאי, וטמנה את המדים תחתיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלכסיי מליסינו באתר משרד ההגנה הרוסי
* אלכסיי מליסינו באנציקלופדיה הצבאית הרוסית
**ויסר ז'יטי** (באלבנית: **Visar Zhiti**; נולד ב-2 בדצמבר 1952) הוא משורר וסופר אלבני.

ביוגרפיה
--------

ויסר ז'יטי נולד בעיירה לושנייה (דרום אלבניה), למד שפה וספרות אלבנית בטירנה ועבד במשך חמש שנים כמורה בכפרים שבצפון-מזרח ארצו. בעקבות פרסום ספר שיריו הראשון, "זריעת הבדידות" (1980), נאסר ונגזרו עליו שמונה שנות מאסר עם עבודת פרך בעוון "הסתה ותעמולה". אחרי שחרורו פרסם את הספרים "זיכרון האוויר" (1993), "אני משליך גולגולת למרגלותיך" (1994), "הדלתות החיות" (1995) ו"רגלי דָּוִד" (1996). בתחילת שנות התשעים מונה ז'יטי לנספח תרבות בשגרירות אלבניה ברומא. כיום הוא חי בטירנה. אחדים משיריו תורגמו לעברית והתפרסמו במוסף "תרבות וספרות" של עיתון הארץ ובכתבי-עת שונים.

קישורים חיצוניים
----------------

* ויסר ז'יטי, מאלף הנמרים, תירגם מאלבנית רמי סערי, באתר הארץ, 30 ביולי 2010
* ויסר ז'יטי, רסיסי הראי, תירגם מאלבנית רמי סערי, באתר הארץ, 25 במרץ 2011
* השיר "השערות" בתרגום לעברית
* השיר "אימו של המשורר" בתרגום לעברית
* הסיפור "אופניו של הסטודנט הזר" בתרגום לעברית
* הסיפור "אוטו הזבל הגדול" בתרגום לעברית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1058117688
* ICCU: PUVV350478
* ISNI: 0000 0000 3547 0353
* LCCN: n96086066
* NTA: 164623604
* SUDOC: 087272083
* VcBA: 495/344973
* VIAF: 31265989
* WorldCat: lccn-n96086066

 |
**מיה רבינוביץ'** (נולדה ב-1976) היא סופרת ילדים ועורכת משחקי ילדים ישראלית, יוצרת ומקיימת סדנאות ושעות סיפור לילדים.

ביוגרפיה
--------

מיה רבינוביץ, נשואה, אם לשלושה, בוגרת מגמה תאטרונית ספרותית, בשרות הצבאי הייתה בתפקיד פיקודי בערבה. טיילה ברחבי העולם בארצות שונות ובעיקר במזרח ובארצות עניות. מה שהחל כטיול הפך ל-13 שנים של מסע של פעילות חברתית ומסע אישי ובהמשך מסע משפחתי עם הבעל והילדים אל עבר עולמות ומראות של אנשים בעולם האחר ונחשפה לתרבויות המזרח. בנפאל התנדבה בבית יתומים כמורה לדרמה ונחשפה לסיפורי פשטות ועוני, משם המשיכה להודו, בה התגוררה שנים רבות ופתחה ספרייה בשפות שונות לזרים, הייתה חברה-מקימה בחווה מוזיקלית, רוחנית וחברתית בברזיל שמשמשת כבית הבראה וריפוי.

למדה ביפן מדע התחושות, במהלך שנותיה במזרח למדה והתמחתה באמנות קלפי הטארוט ואמנויות מהמזרח העוסקות ברוחניות. ערכה מחקרים תודעתיים וקיבלה השראה מילדים אשר פגשה והשפיעו על כתיבתה.

בשנת 2009 עם חזרתה לישראל כתבה את הספר "קלפי סודות", שמבוסס על תורות עתיקות מסין, יפן, קבלה ומהניסיון שלה עם ילדים מכל העולם. הוא נועד לקרב את הילדים למקור בו יש חכמה עתיקה בעלת מסרי עידוד והעצמת הילד. הספר זכה להצלחה בישראל, נמכר לרוסיה ולארצות הברית.

בשנת 2013 יצא לאור ספרה "מסע בין ממלכות". ספר זה מסביר את הרעיון השמחה בחלקך. הספר זכה להצלחה רבה בישראל ובעקבותיו יצרה רבינוביץ' מפגשים וסדנאות לילדים ברחבי הארץ שכללו שימוש בעזרים מודרניים שהמחישו את הסיפור וחשפו את הילדים לעולמם של ילדים אחרים בתרבויות שונות. במסגרת זו ביצעה רבינוביץ' מאות מפגשים ברחבי הארץ עם ילדים. הספר ייחודי בהשתמשו בטכנולוגיית תלת מימד.

ספרים ומוצרים נוספים
--------------------

* 2009 – "קלפי סודות" ספר עם קלפים לכל המשפחה
* 2013 – "מסע בין ממלכות" בתלת־ממד
* 2017 – "סודות היער לנשים" דרך שירה פואטית מעבירה מודעות
* 2017 – "סודות המזל" - כלי התפתחותי להרחבת תודעה
* 2018 – "משחק החיים" - משחק קופסה
* 2018 - בגן האמונה, רוסיה.
* 2020 - קלפי קבלה עם ראש לשכת המקובלים מר ישראל אורן
* 2021 - חתימה על טארוט ירושלים, ארה*ב*
* 2021 - המבט הנכון, ספר עם השראה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **מיה רבינוביץ'** |

* מסע בין ממלכות
* שעת סיפור על ידי הסופרת עם הספר "מסע בין ממלכות"
* סיגל ריבה, ‏שני ספרים לילדים לחופש הגדול, באתר ‏מאקו‏, 9 ביולי 2011
* "קלפי סודות" הגרסה באנגלית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007312548005171

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**שרגא פביוס פופלס** (1 ביולי 1843 - 23 במרץ 1912) (קרוי גם: שרגא פייביש פופלס, פופליס או פופלעס) היה מראשוני הרופאים בירושלים ומחלוצי רופאי הילדים בירושלים, עבד כרופא ראשי בבית החולים ביקור חולים, ולאחר מכן כממלא מקום מנהל בית חולים שערי צדק.

ביוגרפיה
--------

פופלס נולד בקרקוב שבפולין (אז גליציה האוסטרית), לאביו מנחם שהיה חייט.. פופלס גדל בבית דתי ושמר בקפדנות על מצוות הדת. נזהר במשך שנות לימודו בכל חוקי היהדות ובשמירת שבת ואפילו בבחינותיו נזהר לבל יחלל שבת. למד בבית המדרש לרבנים בברסלאו, ובסיום לימודיו האוניברסיטאיים הוסמך לד"ר לפילוסופיה. בהמשך עבר לווינה שם סיים את לימודי הרפואה באוניברסיטת וינה והמשיך לעבוד שנתיים בקליניקה האוניברסיטאית למחלות ילדים. ב-1868 התחתן פופלס עם רבקה לבית נוספלד.

### בארץ ישראל

ב-1872 עלו בני הזוג פופלס לארץ ישראל, לאחר שהוזמן על ידי חברת התמיכה של יהודי פרנקפורט ואמסטרדם לשמש כרופא בירושלים.

פופלס עבד בבית החולים ביקור חולים, בשנותיו הראשונות נוהל בית החולים על ידי רופאים נוצרים, ורק בשנת 1873 החל לעבוד בו הרופא היהודי פופלס. באותה שנה הכיל בית החולים 18 מיטות, והוא שימש בעיקר לטיפול במצורעים. סכסוכים פנימיים בבית החולים "ביקור חולים" גרמו לפרישתו של מיכל הכהן, מזכיר המוסד (בתואר "סופר"), והוא לקח אתו את ספר הכתובות של הנדבנים בחוץ-לארץ ומסרו למתחרים מ"משגב לדך". גבאי הפרושים עשו בבית החולים כבתוך שלהם, איימו על חולים ורופאים ואף גירשו אותם ואחד מהם אף הכה את השומר וסילק מבית החולים את הרופא הראשי, הד"ר פופלס.

פופלס עבר לבית החולים "שערי צדק", עבד כרופא ילדים וכרופא כללי ומילא את מקום מנהל בית החולים הד"ר משה וולך.

בשבתות היה מבקר את החולים עם הרוקח גמליאל שלאנק ואומר לרוקח את הרצפט בעל פה לבל יצטרך לכתוב. פופלס נמנע מלקחת שכר טרחה בשבת.

פופלס פרסם מאמרים בעיתונות הרפואית שבאוסטריה על מחלות ילדים.

ב-1912 פופלס נפטר בירושלים. פופלס נטמן בבית הקברות היהודי בהר הזיתים. על מצבתו נכתב: "שרגא פייביש פופלס".

פופלס הניח שני בנים: אליעזר, משה שהיה מהנדס, ובת: ביילה נטקין (נפטרה בשנת 1952).

על שמו רחוב במרכז ירושלים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", איתי בחור - הוצאה לאור, מהדורה שנייה, מרץ 2012, ערך: פופלס, שרגא פביוס, עמודים 328-329
2. ↑  דוד תדהר (עורך), "ד"ר שרגא פופלס", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ד (1950), עמ' 1706
3. ↑  "רופאים וחולים בירושלים של פעם" מרדכי נאור
4. ↑  ירושלים", חבצלת, גל' 6, 28 בנובמבר 1875.
5. ↑  נשמה - הנצחה וזיכרון - שרגא פייביש פופלס neshama.net/memorials/173501
6. ↑  אליעזר פופליס - נפטר ט"ו אב תש"ג (1942) כרטיס קבר: אליעזר פופליס » הר הזיתים, ירושלים
7. ↑  סיורים בלב ירושלים - מביקור חולים לשערי צדק - בעקבות הרופאים וראשית המערכת הרפואית בירושלים jerusalem-old-city.org
8. ↑  מביקור חולים לשערי צדק youtoo.co.il/deals/view
**פרשת סיריל קרן** היא פרשת שוחד ושחיתות לכאורה שנחשפה בשנת 2002, לאחר פרסום דו"ח מבקר המדינה, שבה היו מעורבים ראש הממשלה לשעבר אריאל שרון, בניו גלעד ועומרי ואנשי עסקים שהיו מקורבים לשרון. במסגרת הפרשה נבדקו חשדות כי שרון קיבל, בתיווך בנו גלעד, הלוואה בסך 1.5 מיליון דולר מאיש העסקים הדרום-אפריקאי סיריל קרן (Cyril Kern), שהיה ידיד המשפחה. מטרת ההלוואה הייתה לסייע לשרון להחזיר את התרומות הבלתי חוקיות שקיבל לכיסוי הוצאותיו בבחירות הפנימיות לראשות הליכוד שנערכו בשנת 1999. קרן שימש על פי החשד כאיש קש של איל ההון האוסטרי מרטין שלאף שהיה המקור לכספים אלה ולמיליוני דולרים נוספים שהועברו למשפחה כשוחד לקידום האינטרסים הכלכליים שלו בישראל.

בחודש אוקטובר 2001, בעקבות פרסום דו"ח מבקר המדינה, הורה היועץ המשפטי לממשלה, אליקים רובינשטיין, לפתוח בחקירה משטרתית בחשד לעבירות פליליות שבוצעו במהלך הבחירות הפנימיות שנערכו בליכוד ב-2 בספטמבר 1999, שבהן נבחר אריאל שרון לתפקיד יו"ר הליכוד. פרשה זו כונתה בשם "פרשת אננקס", כשמה של החברה שבאמצעותה הועברו כספים, על פי החשד, למימון מערכת הבחירות. מבקר המדינה, אליעזר גולדברג, שהתייחס לנושא כתב בין השאר בדו"ח שפרסם: "מסקנתי ממכלול הראיות היא על כן, כי הקו המבחין בין הכנה לפריימריס לבין פעולותיו של יו"ר מפלגה בתוקף תפקידו נחצה במקרה זה".

בשנת 2010 החליטה המשטרה להעמיד לדין את שלאף, עבור מה שהוגדר על ידה כ"פרשת שחיתות מהחמורות שנחקרו ביאח"ה - העברות כספים של מיליוני דולרים למשפחת שרון". בשל הקושי לחקור את שלאף בווינה, כמו גם את שרון שנפל לתרדמת ב-2006, המליצה לבסוף המשטרה להגיש כתב אישום נגד בניו של שרון, גלעד שרון ועמרי שרון, ובינואר 2013 נסגר התיק כליל מחוסר ראיות.

ראו גם
------

* ליאורה גלט-ברקוביץ'
* פרשת האי היווני

קישורים חיצוניים
----------------

* עפרה אידלמן, לדור מודה: ההסבר למיליונים שהועברו לגלעד שרון אינו סביר, באתר הארץ, 16 בינואר 2013
* ורד לובין, פרשת סיריל קרן: בית המשפט דן במסמכי גלעד שרון, באתר ynet, 31 ביולי 2003
* מודי קרייטמן וגיא לשם, מה היה הקשר בין שרון, סיריל קרן - ואריה גנגר?, באתר ynet, 16 בינואר 2003
* ברוך קרא, גלעד שרון חויב למסור מסמכי הבנק האוסטרי; חקירה בקאריביים בפרשת סיריל קרן, באתר TheMarker‏, 16 בפברואר 2004

הערות שוליים
------------

1. ↑  אביאל מגנזי, נסגר התיק נגד גלעד שרון בפרשת סיריל קרן, באתר ynet, 3 בינואר 2013

| אריאל שרון |
| --- |
| שירותו הצבאי | מבצע כפפות משי • פעולת קיביה • מבצע עין תחת עין • קרב אום-כתף • קרב המיתלה • מבצע אבירי לב • מלחמת הגנרלים • מבצע גוליבר • מבצע נחלין |  |
| חבר כנסת וחבר ממשלה | מלחמת לבנון הראשונה • טבח סברה ושתילה • מהומות הר הבית (2000) |
| אירועים במהלך כהונותיו כראש ממשלת ישראל | 

|  |  |
| --- | --- |
| ממשלת שרון הראשונה | האינתיפאדה השנייה • קארין איי • מבצע חומת מגן • מבצע דרך נחושה • גדר ההפרדה • מפת הדרכים |
| ממשלת שרון השנייה | פסגת עקבה • מבצע קשת בענן • מבצע ימי תשובה • פרשת טננבוים • פסגת שארם א-שייח' (2005) • תוכנית ההתנתקות • המכתב של בוש לשרון |

 |
| משפחתו | מרגלית שרון (בת זוגו בשנים 1954–1962) • לילי שרון (בת זוגו בשנים 1963–2000) • עמרי שרון (בנו) • גלעד שרון (בנו) |
| חברי "פורום החווה" | ראובן אדלר • אייל ארד • ליאור חורב • אורי שני • יורם ראב"ד • קלמן גייר • גלעד שרון • עמרי שרון |
| פלילים | פרשת האי היווני • פרשת סיריל קרן |
| שונות | מותו והלווייתו של אריאל שרון • גבעת הכלניות (חוות שקמים) • מפלגת קדימה • ליל המיקרופונים • שרון (סדרת טלוויזיה) • אריק שרון ראש ממשלה - מבט אישי (ספר) |