recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Signed, Sealed, Delivered I'm Yours** (תרגום חופשי: "זהו זה, אני שלך") הוא שיר נשמה של הזמר סטיבי וונדר מאלבום בעל שם זהה. השיר הוקלט עבור חברת מוטאון ויצא כסינגל ביוני 1970. השיר בילה שישה שבועות במקום הראשון במצעד U.S R&B וכן הגיע למקום השלישי במצעד בילבורד הוט 100.

השיר היווה סדרה של התחלות עבור סטיבי וונדר בן ה-20 - זהו הסינגל הראשון שוונדר הפיק בעצמו, המועמדות הראשונה לפרס גראמי וכן השיר הראשון בליווי להקת הליווי הנשית שלו המורכבת מלינדה טאקר לורנס (חברת הסופרימס) סיירטה רייט (שגם כתבה את השיר) וונטה פילד.

במהלך הופעה ב-2008 בשישי עם ג'ונתן רוס, וונדר זקף את שם השיר ואת הפזמון לאמו לולה שזמזמה את מילים אלו אחרי ששמעה את ניסינותיו של וונדר לחפש מילים למנגנית השיר.

פרסים
-----

בשנת 2009 הנשיא ברק אובמה הזמין את וונדר לקבל את פרס גרשווין לשיר פופולרי על ידי ספריית הקונגרס.

משמעות פוליטית
--------------

במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2008, השיר נוגן לעיתים קרובות מיד לאחר נאומיו של אובמה לאורך הקמפיין. וונדר עצמו ביצע את השיר בערב האחרון של הוועידה הלאומית הדמוקרטית של 2008 בדנוור, קולורדו.

בערב הבחירות השיר היה אחד משלושת השירים שחיממו את הקהל לפני נאום הניצחון של אובמה.  כמו כן, השיר נוגן שוב לפני נאום הניצחון של אובמה בבחירות 2012. השיר למעשה היה בשימוש בדומה לאופן שבו השיר Don't Stop ליווה את מסע הבחירות של ביל קלינטון. 

בוועידה הלאומית הדמוקרטית ב-2016, השיר נוגן לאחר נאומו של אובמה בשלב בו המועמדת הדמוקרטית לנשיאות הילרי קלינטון עלתה לבמה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Signed, Sealed, Delivered I'm Yours" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על הסינגל "Signed, Sealed, Delivered I'm Yours" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על היצירה "Signed, Sealed, Delivered I'm Yours" באתר Discogs
* גרסאות נוספות ל"Signed, Sealed, Delivered I'm Yours" באתר SecondHandSongs
* סרטון השיר "Signed, Sealed, Delivered I'm Yours" באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Whitburn, Joel (2004). *Top R&B/Hip-Hop Singles: 1942-2004*. Record Research. p. 635.
2. ↑  Zeleny, Jeff (26 באוקטובר 2008). "Long by Obama's Side, an Adviser Fills a Role That Exceeds His Title". New York Times. נבדק ב-26 באוקטובר 2008. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: fcace71d-ecdb-4e7e-9827-9f4b5519d8e1
* MusicBrainz work: 49cdfb88-8303-306b-94f0-693cf6537494

 |
**אנוק אמוופו** (באנגלית: **Enock Mwepu**; נולד ב-1 בינואר 1998 בלוסקה שבזמביה) הוא כדורגלן עבר זמבי ששיחק בעמדת הקשר.

קריירת מועדונים
---------------

אמוופו החל את הקריירה המקצוענית שלו במועדונים NAPSA סטארס וקפואה סלטיק מליגת העל הזמבית.

ב-22 ביוני 2017 חתם אמוופו על חוזה לחמש עונות ברד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית, והושאל למשך עונה אחת לקבוצת המילואים של המועדון, ליפרינג, המשחקת בהליגה האוסטרית השנייה. הוא ערך 23 הופעות ליגה במדי קבוצת המילואים, בהן הבקיע ששה שערים.

תוך כדי תקופתו בקבוצת המילואים של המועדון, שולב אמוופו במשחקי הקבוצה הראשונה של המועדון, וב-21 בספטמבר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת הגביע האוסטרי. ב-1 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה האוסטרית, בניצחון 1–2 על וולפסברג במסגרת המחזור העשירי לעונת 2017/2018. ב-15 באפריל 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2–6 על אדמירה ואקר מדלינג במסגרת המחזור ה-30 בליגה. בסך הכל שיחק אמוופו במועדון במשך ארבע עונות, בהן ערך 81 הופעות ליגה והבקיע 11 שערים, וזכה בארבע אליפויות אוסטריה ושלוש פעמים בגביע האוסטרי.

ב-6 ביולי 2021 חתם אמוופו על חוזה לארבע עונות בברייטון אנד הוב אלביון מהפרמייר ליג. ב-14 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על ברנלי במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2021/2022. ב-27 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד ללסטר סיטי במסגרת גביע הפוטבול ליג. ב-30 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בתיקו 2-2 נגד ליברפול במסגרת המחזור העשירי. הוא ערך 18 הופעות ליגה והבקיע שני שערים בעונתו הראשונה במועדון, והוסיף שש הופעות ליגה בעונת 2022/2023 טרם פרישתו.

ב-10 באוקטובר 2022 הודיעה ברייטון אנד הוב אלביון על פרישתו של אמוופו מכדורגל לאחר שאובחן כסובל ממחלת לב תורשתית נדירה.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-2 בספטמבר 2017 ערך אמוופו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת זמביה, בניצחון 1–3 על נבחרת אלג'יריה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. בסך הכל ערך אמוופו 24 הופעות במדי נבחרת זמביה, בהן הבקיע ששה שערים.

חיים אישיים
-----------

אחיו הצעיר הוא הכדורגלן פרנסיסקו אמוופו.

תארים
-----

רד בול זלצבורג
* אליפות אוסטריה (4): 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020, 2020/2021
* הגביע האוסטרי (3): 2018/2019, 2019/2020, 2020/2021

נבחרת זמביה עד גיל 20
* גביע אפריקה לאומות עד גיל 20 (1): 2017

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנוק אמוופו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  Zambia U20 star Mwepu joins Austria's Salzburg באתר BBC, ‏ 22 ביוני 2017 (באנגלית)
2. ↑  Mwepu joins Albion from Red Bull Salzburg באתר הרשמי של ברייטון אנד הוב אלביון, 6 ביולי 2021 (באנגלית)
3. ↑  Enock Mwepu medical update באתר הרשמי של ברייטון אנד הוב אלביון, 10 באוקטובר 2022 (באנגלית)
4. ↑  Im Geburtstalk: Francisco Mwepu באתר הרשמי של שטורם גראץ, 1 במרץ 2021 (בגרמנית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אנוק אמוופו"**.
**האיש הזקן מהוי** (באנגלית: **Old Man of Hoy**) היא תצורת סלע העשויה אבן חול אדומה שבראשה סלע בזלת, הממוקמת בסמוך למפרץ רקוויק שבחופו המערבי של האי הוי באיי אורקני, בצפון סקוטלנד שבממלכה המאוחדת. גובהה כ-137 מטרים.

היסטוריה
--------

תצורת הסלע נוצרה במהלך 400 השנים האחרונות. במפות שצוירו בין השנים 1600 ו-1750 תצורת הסלע לא מופיעה. הצייר ויליאם דניאל (אנ') צייר את תצורת הסלע בשנת 1817. בציור ניתן לראות קשת מעל הים שבראשה עמוד. בעקבות צורה זו ניתן לתצורה שמה. סופה במהלך ראשית המאה ה-19 סחפה את אחד מבסיסי הקשת, וכיום נותר עמוד בלבד.

בשנת 1966 טיפסו כריס בונינגטון (אנ'), רסטי ביילי וטום פייטי (אנ') על התצורה במשך שלושה ימים, והיו האנשים הראשונים שטיפסו עליה.

ב-9 ביולי 1967 ארגנה רשת ה-BBC טיפוס על התצורה בשידור חי, במסגרתו טיפסו שלושה זוגות מטפסים על התצורה. בונינגטון ופייטי טיפסו במסלול בו טיפסו בעבר, וג'ו בראון ואיאין מקנוט- דייוויס, וכן פיט קרו ודוגל הייסטון טיפסו במסלולים אחרים.

אזכורים תרבותיים
----------------

האיש הזקן היווה רקע לווידאו קליפ של להקת "יוריתמיקס" משנת 1984, לשירם "Here Comes the Rain Again" (אנ'), כמו כן התצורה מוזכרת באחת הסצנות מסדרת "ארכאולוגיה היום" של "מונטי פייתון" בה מצוין שהזמר לולו טיפס על התצורה.

גלריה
-----

* האיש הזקן מהויהאיש הזקן מהוי
* מבט מדרוםמבט מדרום
* צילום תקריבצילום תקריב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האיש הזקן מהוי** בוויקישיתוף
* טיפוס מועצת מטפסי ההרים של סקוטלנד על הזקן מהוי בשנת 1966
* מסלולי טיפוס בממלכה המאוחדת - האיש הזקן מהוי

הערות שוליים
------------

1. ↑  הטיפוס הגדול, BBC
**מזכיר צבאי** הוא יועץ מטעם הצבא לממלא תפקיד ציבורי בכיר, אשר מתאם בין ממלא התפקיד ובין הצבא, ומייעץ לו בסוגיות של צבא וביטחון.

בעוד במדינות זרות כמו בריטניה המזכיר הצבאי נושא בתפקיד בעל השפעה של ממש, כמו אחראי על מינויים ומשמעת של הקצונה הבכירה, בישראל תפקידו מסתכם בעדכון מודיעני לנושא המשרה בלבד; גם אם אין לו השפעה כלל על תפקודו של הצבא כמו במקרה של נשיא המדינה, שלא מהווה חלק מצמתי קבלת ההחלטות במדינה בנושאי ביטחון.

בבריטניה מתקיימת משרת מזכיר צבאי לשר ההגנה משנת 1795.

בישראל
------

ראש הממשלה דוד בן-גוריון עוזב את משכן הכנסת בבית פרומין מלווה במזכירו הצבאי סגן-אלוף נחמיה ארגוב, 1955
בישראל מתקיימות שלוש משרות של מזכיר צבאי:

* **המזכיר הצבאי של ראש הממשלה**: קצין בדרגת אלוף. מיולי 2021 מכהן בתפקיד אלוף אבי גיל.
* **המזכיר הצבאי של שר הביטחון**: קצין בדרגת תת-אלוף. מיולי 2020 מכהן בתפקיד תא"ל יקי דולף.
* **המזכיר הצבאי של נשיא המדינה**: קצין בדרגת תת-אלוף. מיולי 2022 מכהנת בתפקיד תא"ל נעמה רוזן גרימברג (האישה הראשונה המכהנת בתפקיד זה).

בעבר היו דרגותיהם של המזכירים הצבאיים נמוכות יותר (סגן-אלוף ואחר כך אלוף-משנה למשל נחמיה ארגוב). כאשר ראש הממשלה הוא גם שר הביטחון, מכהן אדם אחד כמזכיר צבאי לראש הממשלה ושר הביטחון (למשל דני יתום, אשר עשה כן בתקופה שיצחק רבין היה ראש הממשלה ושר הביטחון וגדי איזנקוט, אשר שירת תחת אהוד ברק כראש ממשלה ושר ביטחון ולאחר שנבחר אריאל שרון שימש כמזכירו הצבאי מספר חודשים).

הערות שוליים
------------

1. ↑  אביחי בקר, אייזן פטון, הארץ, ‏ 10 בספטמבר 1999, כפי שהועלה באתר פרש.
2. ↑  אפס סובלנות כלפי אלימות מהרצועה, באתר וואלה!‏, 15 באפריל 2006.
**ז'ק (יעקב) נריה** (נולד ב-9 בפברואר 1951) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה שכיהן כנספח צה"ל בצרפת וכיועצו המדיני של ראש ממשלת ישראל יצחק רבין. סופר, דירקטור, וחוקר בכיר במרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה.

ביוגרפיה
--------

נריה נולד בבית החולים האמריקאי בביירות, לבנון, לאב יליד רוסיה, ולאם ילידת רודוס. הוא חונך בפנימיות נוצריות.

אביו נפטר בהיותו ילד, ובהיותו כבן 17 עלה נריה לישראל. החל את לימודיו באוניברסיטת חיפה כעתודאי להיסטוריה של ארצות האסלאם.

בשנת 1971 התגייס לצה"ל, ולאחר שעבר קורס קצינים הוצב בצנזורה הצבאית. במהלך מלחמת יום הכיפורים הועבר למחלקת המחקר באגף המודיעין, שם שירת במהלך השנים הבאות. במחלקה זו, שהייתה לימים לחטיבה, התקדם עד לדרגת סגן-אלוף, וכיהן במגוון תפקידים כגון ראש המחלקה הבסיסית, ראש ענף מצרים, וראש ענף סוריה-לבנון.

בשנת 1987 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה לנספח צה"ל בצרפת, בלגיה ולוקסמבורג. הוא כיהן בתפקיד זה עד לשנת 1990.

עם שובו לארץ, מונה לעוזר ראש אגף המודיעין להערכה, תפקיד אותו מילא עד לשחרורו מצה"ל בשנת 1992. מיד לאחר שחרורו החל נריה לשמש כיועצו המדיני של ראש הממשלה יצחק רבין. במסגרת תפקידו זה, לקח חלק במשלחות הישראליות למשא ומתן עם סוריה, לבנון וירדן, ומאוחר יותר שימש גם כחבר במשלחת ליישום הסכמי אוסלו.

החל מסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 שימש בשורת תפקידים ציבוריים, ובהם ראש המחלקה ליחסים בינלאומיים בהסתדרות העובדים הכללית החדשה, יועץ לשר האנרגיה לנושא קשרים בינלאומיים, ויושב ראש הקרן ההומניטרית בישראל. כמו כן שימש דירקטור בחברות ובמיזמים שונים.

לאורך השנים כתב מעל ל-120 מאמרים על אודות ההתרחשויות במזרח התיכון עבור המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה, בו הוא משמש כיום כחוקר בכיר. כמו כן כתב שלושה ספרים. נריה מרצה במסגרות שונות והשתתף בין היתר בסדרה התיעודית "אויבים" של תאגיד השידור הישראלי.

לנריה תואר ראשון בהיסטוריה של ארצות האסלאם, תואר שני בלימודי המזרח התיכון, ותואר שלישי בפילוסופיה מאוניברסיטת תל אביב.

חיים אישיים
-----------

נריה נשוי ואב לחמישה.

ספריו
-----

* **ג'וליה** (2014, סגול הוצאה לאור)
* **בין רבין לערפאת: יומן מדיני 1993–1994** (2016, סגול הוצאה לאור)
* **עלייתו ונפילתו של באשיר ג'ומייל: סיפור שקיעתה של ישראל בביצה הלבנונית** (2018, הוצאת סטימצקי)

הערות שוליים
------------

1. ↑  *ראיון של ד"ר ז'ק נריה על חוויותיו ונסיונו כקצין וכדיפלומט*

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007514965305171
* LCCN: n2015060781
* SUDOC: 233730885
* VIAF: 310739894
* WorldCat (עם VIAF): 310739894

 |
אריג ז'קארד
שתי וערב באריגה
**ז'קארד או ג'קארד** (מצרפתית: **Jacquard**) הוא בד שנוצר כתוצאה ממנגנון מכני שנוסף לנול אריגה ושולט על החיבור בין חוטי השתי והערב, כך שבעת הכנסת חוטי ערב בין חוטי השתי ניתן להרים חוט בודד. באופן זה ניתן ליצור באריג ביעילות ציור מורכב המכיל דימויים וצורות חופשיות.

את המנגנון - הנול של ז'אקאר, פיתח ז'וזף מארי ז'אקאר, טווה משי צרפתי, ועל שמו נקרא הבד. פיתוח זה הסיר מגבלת דיגום הקיימת בנולי אריגה שאינם ז׳קארד, בהם אפשר להרים רק קבוצות חוטים ולא חוט בודד, ולכן ניתן ליצור דגמים פשוטים יותר, בעיקר פסים, משבצות וסימטריה גיאומטרית.

לבד הז'קארד מרקם גס מעט, כתוצאה מאריגה רב שכבתית, והוא משמש בעיקר לריפוד, לציפוי כריות נוי וכותרות לווילונות.

קיימים מגוון בדים הארוגים באריגת ז'קארד, גם בדי כותנה, גם בדי צמר וגם בדים סינתטיים. דוגמה לז'קארד מסיב סינתטי: מפות השולחן הסינתטיות, הנקראות מפות טֶרילֶן (על שם סיב הטרילן) אשר דוחות כתמים והמאופיינות במבחר דוגמאות.

ממציא מנגנון הז'קארד
--------------------

מערכת הז'קארד פותחה בשנים 1804–1805 על ידי ז'וזף מארי ז'אקאר מצרפת, ועד מהרה התפשטה למקומות אחרים. ז'קארד שיפר את טכנולוגיית הקלפים המנוקבים של ז'אק דה ווקנסון (1745). הוא השתמש בכרטיסי ניקוב הניתנים להחלפה ששלטו באריגה של הבד, כך שניתן היה להשיג כל דוגמה רצויה באופן אוטומטי. הכרטיסים המנוקבים אומצו על ידי הממציא האנגלי צ'ארלס באבאג' כאמצעי קלט-פלט עבור המנוע האנליטי של המכונה (כפי שפעלו המחשבים הראשונים). באמצע המאה ה-20, לאחר המצאת המחשב, הוחלפו כרטיסי הניקוב במכשירים אלקטרוניים אוטומטיים.

נולי ז'קארד החלו לפעול על בסיס המצאת המחשב - הוקלדו נתונים והוראות שהוכנסו לזיכרון המחשב, משם קודדו ועובדו והוציאו לפועל את הוראות האריגה בזו אחר זו.

מבנה הנול הבסיסי
----------------

טכניקת האריגה הבסיסית מבוססת על מערכת שתי וערב, כאשר מערכת השתי מונחת על המנור (גלגל אחורי המחובר לנול) בצורה אופקית, ומערכת הערב היא הפעולה של האורג/ת, אשר משחיל את החוטים בצורה אנכית למערכת השתי. מערכת הנירים אחראית על הרמת חוטי השתי בכדי ליצור שער לחוט הערב. ניר הוא מסגרת המכילה שורת ליצים (טבעות מתכת הקשורות בחוטים דקים למסגרת). כל חוט שתי מושחל בתוך ליץ במתח גבוה וקשור על גבי המנור הקדמי.

מאריגה ידנית עד לאריגת ז'קארד
-----------------------------

נולי יד מאפשרים לשלב באריגה מספר דוגמאות מוגבל. המעבר לנול ז׳קארד, המורכב ממספר רב של בתי נירים, מאפשר יצירת דוגמאות מורכבות ורבות. הטכנולוגיה הדיגיטלית שאומצה באריגה שיכללה את מלאכת האריגה המסורתית, בה העיצוב היה מוגבל לדגמים קטנים, גיאומטריים, שחוזרים על עצמם. הבנת הטכניקה באריגה ידנית הייתה חיונית בכדי לתרגמה בהצלחה לאריגת ז'קארד טכנולוגית.

בתהליך אריגת ז'קארד דיגיטלית, תהליך העיצוב והייצור יעיל ונוח ומאפשר מנעד רחב יותר של עיצובים ודגמים שלא בהכרח חוזרים על עצמם לאורך האריג.

מנגנון הז'קארד אומץ והותאם מאוחר יותר גם למכונות סריגה, לצורך ייצור דגמים מעוצבים בבדים סרוגים. אריגים המיוצרים בשיטה זו כוללים אריגי טפסטרי, בד ברוקד ובד דמשק.

ראו גם
------

* אריגה
* נול

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'קארד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Bell, T. F, Jacquard weaving and designing, **Longmans, Green**
2. ↑  אשורי, תמר, **מהטלגרף עד המחשב : היסטוריה של אמצעי התקשורת**, תל אביב: רסלינג, 2011
3. ↑  Gukovitzki, I, **ספר מעשה אורג : ביאור מקיף ויסודי באופני האריגה והטויה ותכנות כלי האריגה והטויה בימי הז"ל.**, ירושלים: N.p, 1982
**אגודת חיות הבר הפלסטינית** (בערבית: **جمعية الحياة البرية في فلسطين**) הוא ארגון ואגודה פלסטיני ללא מטרות רווח הפועל על מנת לחקור, לחנך ולהגן על חיות הבר ברשות הפלסטינית, ברצועת עזה ובאזור.

מטרותיו של הארגון הן: שימור מינים ובתי גידול מקומיים, מיטור וקידום אזורים בעלי חשיבות לציפורים, חינוך בנושא חיות בר וטבע, השתתפות פעילה ומעורבות של קהילות מקומיות בפעולות שימור, פיתוח בר קיימא ותיירות אקולוגית ועזרה לבעלי חיים וחוות.

היסטוריה
--------

בשנת 1998, קבוצה של 13 אנשים מכל רחבי הגדה המערבית ורצועת עזה החליטו להקים ארגון סביבתי משלהם כראשון מסוגו באזור על מנת להעלות את המודעות הסביבתית במחוזותיהם. הארגון הוקם ב-1999 עם הקמתה הרשמית של אגודת חיות הבר הפלסטינית. מאז תחילת הדרך, האגודה התמקדה בפיתוח יעדים ברורים ואסטרטגיים לגבי תפיסות חינוכיות סביבתיות ושימור הטבע והמגוון הביולוגי.

שותפיות וארגונים
----------------

במשך השנים, השיגה אגודת חיות הבר הפלסטינית חברויות במוסדות לאומיים, אזוריים ועולמיים מאז הקמתה, בניהם:

* Birdlife International -
	+ 1991 - השתייכות
	+ 2001 - שותף מיועד
	+ 2004 - שותף מלא

* אמנת האו"ם למאבק במדבור (UNCCD)(אנ') - מאז 2001
* החברה האורניתולוגית של המזרח התיכון - מאז 2001
* OISCA - מאז 2001
* פורום לחינוך סביבתי במזרח התיכון (MEEEF) - מאז 2003

* רשת ארגוני הסביבה הערבית (RAED) - מאז 2005

ראו גם
------

* הרשות לאיכות הסביבה (הרשות הפלסטינית)
* החברה להגנת הטבע
* החברה המלכותית לשימור הטבע

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אגודת חיות הבר של פלסטין
**נקסואוטפירוס** (שם מדעי: *Nexuotapirus*) הוא סוג נכחד של מפריט פרסה ממשפחת הטפיריים, אשר חי באמריקה הצפונית בין האוליגוקן למיוקן שלפני 30.8 עד 20.4 מיליון שנה מזמננו.

הסוג תואר ב-1998 בידי החוקר האמריקאי L.B Albright והוא כולל 2 מינים: *Nexuotapirus marslandensis*, אשר הועבר מהסוג הקרוב *Miotapirus* ו-*Nexuotapirus robustus*, אשר קודם לכן סווג כמין של פרוטפירוס (*Protapirus*). המאובנים שלו התגלו בדרום ארצות הברית באזור טקסס ואורגון. מרבית השרידים היו של חלקי לסתות וגולגולת.

לטפיר זה היה מבנה לסתות ייחודי והקשר בינו לטפירים החיים אינו בולט ישר, מאחר שהוא היה אחד מהקדומים שבבני הקבוצה והזכיר מעט גם את ראשוני הסוסיים וקרוביהם כמו הפלאותריום. היה זה אוכל צמחים עגלגל שחי כנראה ביערות של דרום ארצות הברית עד שנכחד במשך המיוקן, אולי כתוצאה משינויי אקלים.

בין התכונות הפרימיטיביות של הסוג נכללים מבנה חריצי של הטוחנות ומבנה צר יותר של השיניים המצרות ככל שמתקרבים לבסיס הלסת. כמו כן היה לו חוטם מגודל אך קצר יחסי ומבנהו פחות דמה לזה של חדק והיה בעל קרבה יחסית ללסתות, כך שהיה שונה יחסית מהטפירים החיים בעלי החדק. למעשה מספר חוקרים כלל אינם רואים בו טפיר אמיתי.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Albright, L.B. (1998). "New genus of tapir (Mammalia: Tapiridae) from the Arikareean (earliest Miocene) of the Texas Coastal Plain". Journal of Vertebrate Paleontology. 18 (1): 200–217. doi:10.1080/02724634.1998.10011044
**נואל דה קסטלנו** (בצרפתית: **Noël de Castelnau**;‏ 24 בדצמבר 1851 – 19 במרץ 1944) היה מצביא צרפתי במלחמת העולם הראשונה שפיקד על הארמייה השנייה במהלך המערכה על הגבולות, ולאחר מכן פיקד על קבוצות הארמיות המרכזית והמזרחית.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

נואל דה קסטלנו נולד ב-24 בדצמבר 1851 בסן-אפריק למשפחת אצולה קתולית. בשנת 1870 התגייס קסטלנו לצבא הצרפתי ולחם בשורותיו במלחמת צרפת–פרוסיה. בשנת 1906 הועלה קסטלנו לדרגת גנרל של חטיבה, ומונה למפקד החטיבה ה-24. בשנת 1909 הועלה לדרגת גנרל של דיוויזיה, ומונה למפקד הדיוויזיה ה-13. בשנת 1911 מונה קסטלנו לסגן ראש המטה הכללי, והשתתף בתכנון תוכנית 17.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ המלחמה מונה קסטלנו למפקד הארמייה השנייה, ופיקד עליה במהלך המערכה על הגבולות, ובכלל זה בקרב לורן. ביוני 1915 מונה קסטלנו למפקד קבוצת הארמיות המרכזית, ובהמשך השנה מונה לראש המטה של ז'וזף ז'ופר. בשנת 1916 הופקד קסטלנו על הגנת ורדן בתחילת קרב ורדן. לאחר פיטוריו של ז'ופר והחלפתו ברובר ניוול, פרש קסטלנו משרות פעיל ומונה לראש המשלחת הצבאית ברוסיה. לאחר פיטוריו של ניוול בשנת 1917 והחלפתו בפיליפ פטן, מונה קסטלנו למפקד קבוצת הארמיות המזרחית, ופיקד עליה במהלך המתקפה בלורן בשנת 1918.

שלושה מבניו של קסטלנו נהרגו במהלך המלחמה בחזיתות השונות.

בשנת 1919 נכנס קסטלנו לפוליטיקה, ונבחר לפרלמנט. בשנת 1924 הקים קסטלנו את הפדרציה הלאומית הקתולית, ובשנת 1930 פרש לביתו, שם התגורר באלמוניות עד למותו ב-19 במרץ 1944.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **נואל דה קסטלנו** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  תחת פיקודו של ז'וזף ז'ופר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007434965205171
* BNE: XX5171100
* BnF: cb121527184 (data)
* CANTIC: a10712094
* GND: 118962051
* ISNI: 0000 0000 2819 4514
* LCCN: n90725811
* The Léonore id LH//641/63 is not valid.
* SUDOC: 082347034
* VcBA: 495/64569
* VIAF: 12345531
* WorldCat: lccn-n90725811

 |
**טוסטלה גוטיירס** (בספרדית: **Tuxtla Gutiérrez** להאזנה (מידע • עזרה); לעיתים נהגה **טוקסטלה גוטיירס** או **טושטלה גוטיירס**), המוזכרת לעיתים בקיצור **טוסטלה**, היא עיר הבירה והעיר הגדולה ביותר של מדינת צ'יאפס במקסיקו.

היסטוריה
--------

לאחר כיבוש מקסיקו על ידי ספרד בחצי הראשון של המאה ה-16 הוקמו באזור מנזרים וכנסיות אשר סביבן נוצרו קהילות שהורכבו בעיקר מהאוכלוסייה הילידית המקומית, כמו למשל טוסטלה. במשך מרבית התקופה הקולוניאלית טוסטלה נותרה קטנה ומשנית באזור.

ב-1813 טוסטלה קיבלה מעמד רשמי של עיירה, וב-1829, לאחר קבלת העצמאות של מקסיקו מספרד ויצירת מדינת צ'יאפס בתוכה, היא קיבלה מעמד של עיר. בעשורים שלאחר מכן השלטון במקסיקו לא היה יציב והבירה של צ'יאפס עברה לסירוגין בין סן קריסטובל דה לאס קאסאס וטוסטלה. ב-1848 נוסף לעיר השם "גוטיירס", כאות הוקרה לפוליטיקאי המקומי חואקין מיגל גוטיירס. ב-1892 נשיא מקסיקו פורפיריו דיאס קבע סופית שהבירה תהיה בטוסטלה גוטיירס.

למרות שמרבית הפעילות שמרבית הפעילות של הצבא הזפטיסטי לשחרור לאומי במהלך המרד בצ'יאפס בשנות ה-90 של המאה ה-20 התרחשה בעיקר באזורים הכפריים של צ'יאפס, גם טוסטלה גוטיירס הושפעה ממנו.

כלכלה
-----

הכלכלה המקומית מסתמכת בעיקר על מסחר, ובמידה מועטה יותר על תעשייה וחקלאות, הכוללת גידול מקנה וכן גידול תירס, שעועית ופירות.

חינוך
-----

בעיר פועלים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם המכון הטכנולוגי של טוסטלה גוטיירס.

תחבורה
------

את טוסטלה גוטיירס, ולמעשה את כלל צ'יאפס, משרת נמל התעופה הבינלאומי אנחל אלבינו קורסו, הנמצא בעיר הקרובה צ'יאפה דה קורסו.

העיר נמצאת על הכביש הפאן-אמריקאי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טוסטלה גוטיירס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טוסטלה גוטיירס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007557789605171
* GND: 4838221-8
* LCCN: n84191860
* MusicBrainz: 09a64cc5-261f-4d1f-b2b9-075d6d19c486
* VIAF: 132578013
* WorldCat: lccn-n84191860

 |
**מגנטוסטטיקה** הוא תחום בפיזיקה העוסק בחקר שדות מגנטיים, עבור זרמים הקבועים בזמן. ענף זה הוא התקביל המגנטי של תורת האלקטרוסטטיקה, עבורה המטענים נייחים. משוואות המגנטוסטטיקה יכולות לשמש על מנת לחזות אירועים המאופיינים בשינויים מגנטיים מהירים, המתרחשים בזמנים מסדר גודל של נאנו-שניות ואף פחות מכך. יתר על כן, המגנטוסטטיקה מהווה קירוב טוב גם כאשר הזרמים אינם קבועים בזמן- בהנחה שאין מדובר בזרמי AC.

יישומים
-------

### מגנטוסטטיקה כמקרה פרטי של משוואות מקסוול

מתוך משוואות מקסוול, בהנחה שצפיפות זרם המטענים קבועה, ניתן לרשום את המשוואות כשתי משוואות עבור שדה חשמלי (ראה אלקטרוסטטיקה) וכשתי משוואות עבור השדה המגנטי. השדות אינם תלויים בזמן או אחד בשני. משוואות המגנטוסטטיקה, הן בייצוגן הדיפרנציאלי והן בייצוגן האינטגרלי, מוצגות בטבלה הבאה.

| שם | ייצוג דיפרנציאלי | ייצוג אינטגרלי |
| --- | --- | --- |
| חוק המגנטיות
של גאוס (אין מטענים מגנטיים): | {\displaystyle \nabla \cdot {\vec {B}}=0} | {\displaystyle \oint \_{S}\mathbf {B} \cdot \mathrm {d} \mathbf {S} =0} |
| חוק אמפר: | {\displaystyle \mathbf {\nabla } \times \mathbf {B} =\mathbf {J} } | {\displaystyle \oint \_{C}\mathbf {B} \cdot \mathrm {d} \mathbf {l} =I\_{\mathrm {enc} }} |

כאשר **B** הוא השדה המגנטי. האינטגרל העליון הוא אינטגרל משטחי, המתבצע על פני משטח סגור.

J מסמל את צפיפות הזרם הנפחי. כמו כן האינטגרל התחתון הוא אינטגרל מסלולי, המתבצע לאורך לולאה סגורה, על שפת משטח פתוח.

**B** הוא השדה המגנטי הנוצר בכיוון הלולאה, ו- {\displaystyle \scriptstyle I\_{\text{enc}}} הזרם הנכנס לציר הלולאה.

הפתרון עבור השדה המגנטי
-----------------------

### מקורות זרם

בהנחה שכל הזרמים במערכת ידועים (כלומר, אם קיים תיאור מלא של צפיפות הזרם במרחב) ניתן למצוא את השדה המגנטי בנקודה כלשהי **r**, בעזרת חוק ביו-סבר:

{\displaystyle \mathbf {B} (\mathbf {r} )={\frac {\mu \_{0}}{4\pi }}\int \_{C}{\frac {Id\mathbf {l} \times \mathbf {r'} }{|\mathbf {r'} |^{3}}}}

נוסחה זו מהווה קירוב טוב עבור בעיות בהן התווך הוא ואקום או אוויר, או כל חומר עם קבוע פראמאביליות הקרוב ל-1. יתרון מרכזי של משוואה זו, הוא טיפול בבעיות עם גאומטריה מורכבת, עבורן נוכל לסכום את סך התרומות האינפיניטסימליות עבור כל אלמנט נפח. עבור בעיות בעלות גאומטריה מאוד סבוכה, ניאלץ להשתמש באינטגרציה נומרית.

דיברגנס השדה המגנטי תמיד אפס, לכן, לפי משפט יסודי באנליזה וקטורית, ניתן לרשום את השדה המגנטי כנגזרת של פוטנציאל וקטורי:

{\displaystyle \mathbf {B} =\nabla \times \mathbf {A} ,}
והקשר בין צפיפות הזרם לבין הפוטנציאל הווקטורי:

{\displaystyle \mathbf {A} (\mathbf {r} )={\frac {\mu \_{0}}{4\pi }}\int {{\frac {\mathbf {J(\mathbf {r} ')} }{|\mathbf {r} -\mathbf {r} '|}}\mathrm {d} ^{3}\mathbf {r} '}.}

ראו גם
------

* אלקטרוסטטיקה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגנטוסטטיקה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hiebert, Ballentine & Freeman 2002
2. ↑  Feynman, Leighton & Sands 2006

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4168601-9

 |
אנדורה במפת אירופה
**יהדות אנדורה** מתועדת החל מתקופת מלחמת העולם השנייה, בה הנסיכות שימשה מקום מעבר ליהודים שנמלטו מהנאצים. בעוד שחלק מהמהגרים השתקעו בה, מרביתם המשיכו לספרד ופורטוגל מתוך כוונה לעזוב את אירופה. בשנות ה-60, ובמיוחד בשנת 1967, הגיע אליה גל הגירה של יהודים, בעיקר מהעיר לראצ'ה שבצפון מרוקו. כ-100 יהודים ברחו ממרוקו בשל המתיחות בין ישראל למדינות ערב בסמוך למלחמת ששת הימים.

באנדורה יש כ-100 יהודים. מרביתם צאצאים של יהודים ספרדים ממרוקו, אך יש בקהילה גם יהודים מארגנטינה, ספרד וישראל, דוברי ספרדית, צרפתית וקטלאנית.

על פי דו"ח חופש הדת שמוציאה מחלקת המדינה של ארצות הברית, הקהילה היהודית באנדורה משולבת היטב בחברה ואינה חווה אפליה. אולם בדומה למצבם של מיעוטים דתיים אחרים, לקהילה אין בית קברות משלה. למרות שמתאפשר להם להיקבר בבתי העלמין הקיימים, העיריות אינן מקצות שטחי קבורה נפרדים באותם בתי עלמין לשימוש הקהילה היהודית. מסיבה זו, יהודי אנדורה קבורים בדרך כלל מחוץ לארצם, בעיקר בטולוז או ברצלונה.

רק בשנת 1998 הוקמה אגודה ליהודי אנדורה, זאת משום שעד אז אנדורה, שהיא מדינה קתולית, לא אפשרה הקמה של ארגונים יהודיים. בשנת 2000 פתחה הקהילה היהודית בית כנסת ומרכז תרבות.

ראו גם
------

* יהדות ספרד
* יהדות מרוקו

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של הקהילה היהודית של אנדורה (בספרדית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Associació Cultural לאתר הקהילה היהודית של אנדורה (בספרדית)
2. ↑  נכון לשנת 2005
3. 1 2  אנדורה באתר משרד החוץ האמריקאי
4. ↑  דו"ח חופש הדת הבינלאומי של אנדורה 2015 (באנגלית)

| יהדות אירופה |
| --- |
| מדינות | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה (סיציליה) • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בלגיה • בלארוס • בוסניה והרצגובינה • בריטניה (גיברלטר • סקוטלנד) • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • טורקיה • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • סן מרינו • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קפריסין • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ • ברית המועצות • יוגוסלביה | אירופה |
| מדינות שההכרה בהן מוגבלת | אבחזיה • קוסובו • צפון קפריסין • דרום אוסטיה • טרנסניסטריה • נגורנו קרבאך |
| אזורים היסטוריים | אשכנז • מזרח אירופה • אוברלנד • אונטרלנד • אלזס • גליציה • קטלוניה • הקרפטים |
**החברה השקופה** היא דימוי לחוסר הפרטיות שקיימת בחברת הרשתות החברתיות של ימינו.

האדם הופך לשקוף כאשר פרטיו, מחשבותיו, דעותיו, תמונותיו וכדומה נחשפים לעיני כל, וכל מי שחפץ בכך יכול להשתמש בהם. להפיכת חייהם של אנשים לשקופים וצפויים באמצעות הרשתות החברתיות, יש השלכות חברתיות, כלכליות ופוליטיות שליליות- קל יותר להפעיל עליהם לחץ ולתמרן אותם וניתן להשתמש במידע למטרות מסחריות ואחרות, בניגוד לרצונם.

מושג זה הוטבע בין היתר בספרו של דייוויד ברין: "The Transparent Society"והופיע לראשונה ככתבה במגזין wired. ברין טוען כי התקשורת וטכנולוגיות העברת הנתונים, השתלטו על החברה והפכו אותה לחסרת פרטיות ואת הפרטים בה לשקופים ומציע בספרו יישומים ותרגולים כפתרונות בקשר לחשיפת יתר באינטרנט.

רקע
---

בתחילת ימי האינטרנט הרצון היה לעשות שימוש בטכנולוגיה על מנת לתמוך בתקשורת אנושית ובהתהוות קהילות מקוונות. הפריצה החלה בשנת 2003 ,כאשר הרשתות החברתיות הפכו לפופולריות. רשתות כמו פייסבוק, טוויטר וכו', הן חלק מהמהפכה האינטרנטית שיצרה את האינטרנט החדש הווב 2.0. האינטרנט החדש כולל אתרים ואפליקציות המספקות פלטפורמה טכנולוגית לתוכן גולשים, יצירה ושיתוף של תכנים המועלים לרשת על ידי הגולשים עצמם. הוא מאופיין ברמה גבוהה של אקטיביות ושיתופיות בין בני אדם ליצירת קשרים חברתיים, שיתוף בחוויות אישיות, יצירת מידע חדש והפצתו במהירות.

לחברות רבות ברשתות החברתיות כמו פייסבוק, יש בעלות על התכנים שאנו מעלים, בעלות זו מוגדרת כקניין רוחני- ואת תכנים אלו לא ניתן למחוק כליל. כמו כן, לרשת החברתית ישנה האפשרות לעשות שימוש בפרטי המשתמשים והם חשופים לכול. בכך נפגעת פרטיותו של האדם ורבים אחרים מקבלים את הגישה לפרטיו.

סכנות החברה השקופה
------------------

הסכנה המשמעותית ביותר בחברה השקופה נמצאת אצל ילדים ובני נוער, אשר מבלים שעות רבות ברשתות החברתיות, ולרוב אינם מודעים לחסרונות הטמונים באובדן הפרטיות. השימוש ברשתות החברתיות עונה על צרכים בסיסיים של מעורבות ותמיכה חברתית, העדר בדידות והכרות עם אנשים וקבוצות נוספים אולם קיימות גם השלכות הנובעות מחשיפת יתר ברשתות החברתיות. עם זאת בספרו של ברין, הוא טוען כי רמת הפרטיות תפגע במידה מסוימת אך בסופו של דבר תיעצר, בעיקר מאחר שהפרטים בחברה הם בעלי צורך בסיסי לפרטיות. 

הסכנה מבחינת גרין היא ניצול של אובדן הפרטיות על ידי ארגונים ומוסדות בחברה, וניתן להתגבר על כך אם הפרטים בחברה יהיו חזקים ומאוחדים מספיק כדי לאכוף את הפרטיות שלהם ויוכלו לזהות כשישנה פגיעה בפרטיות, לדוגמה, חוק הכללת אמצעי זיהוי ביומטריים ונתוני זיהוי ביומטריים במסמכי זיהוי ובמאגר מידע הוא ביטוי לאופן בו חברה יכולה להפוך שקופה, ואובדן הפרטיות יכול גם לסכן אותה, לטענת המתנגדים לחוק.

ראו גם
------

* הזכות לפרטיות

קישורים חיצוניים
----------------

* נעמה כרמי, אסון החברה השקופה
* שגיא כהן, ‏המדריך לפרטיות בפייסבוק, באתר ‏מאקו‏‏, ‏18 במרץ 2010‏

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתוך הבלוג של ד"ר נעמה כרמי, אסון החברה השקופה
2. ↑  Brin, David (December, 1996). "The Transparent Society". Wired (4.12). Retrieved 2008-03-14
בנין בית הטהרה של החברה קדישא של קהילת פראג, לשמאלו נראה קיר הקלויז בפראג
**חברה קדישא גמילות חסד של אמת של קהילת פראג** היה ארגון ללא כוונת רווח של קהילת פראג היהודית. החברה היא החברה קדישא שתקנותיה הן העתיקות ביותר שהשתמרו, ומנהגיה מהווים מקור לרבים ממנהגי הקבורה.

היסטוריה
--------

החברה קדישא של קהילת פראג נוסדה בשנת ה'שכ"ד (1564), ותקנותיה מיוחסות לרבה של הקהילה באותה תקופה - המהר"ל מפראג.[דרושה הבהרה] אף שידועות חברות-קדישא קדומות יותר, זו של קהילת וילנה הוקמה לפי מסורת מקומית עוד בשנת ה'רמ"ז (1487), לא נותר תיעוד לתקנות קדומות יותר. התקנות המוקדמות ביותר של החברה קדישא הווילנאית, מתוארכות לשנת ה'ת"ל (1670).

מלבד עיסוק בטהרת המת ובקבורתו, שכללו את ארגון ההלוויה והבאת מניין אנשים לכבוד המת; כללו פעילויות הארגון גם ביקור חולים, דאגה לטיפול רפואי הולם ומימונו, ותמיכה סוציאלית במשפחות. לאחר הקבורה, היו אנשי החברה קדישא מארגנים את ימי השבעה בבית המשפחה האבלה, והיו אחראים לאמירת קדיש אחרי מתים שלא השאירו קרובי משפחה שיעשו זאת.

סופר החברה קדישא בראשית המאה ה-19, משה וולף ייטלס (ייטלש), הדפיס בין השנים 1828–1830 את מנהגי החברה, לצד תפילות שנהגו לומר בשלבים השונים של העיסוק בנפטר. בהערות השוליים של שני כרכי הספר, משוקעות עובדות ואנקדוטות ממקרים שאירעו בקהילה, הלוויותיהם של רבניה כמו רבי מאיר פישלס ורבי יחזקאל לנדא, והוראות מיוחדות שלהם במקרים שונים.

בית הכנסת המיוחד לחברי החברה קדישא, היה הקלויז בפראג, שלצידו עמד "בית הטהרה" של החברה קדישא, ומאחוריהם בית הקברות היהודי העתיק בפראג

בתחילת המאה ה-21, משמש בית הכנסת כחלק ממתחם המוזיאון היהודי בפראג, ובו תצוגת קבע של תשמישי קדושה ופריטים שהיו בשימוש בטקסים יהודיים מהמאה ה-16 ועד המאה ה-19; ומוצגת בו תערוכת ציורים בממדים גדולים בסגנון הבארוק המאוחר, ובה 15 תמונות המתארות את פעילות החברה-קדישא. התמונות הוזמנו בידי הנהלת החברה-קדישא, הצייר אינו ידוע, אך תאריך ציור התמונות משוער לשנת 1772. בערך בתקופה זו חדלו לקבור בבית הקברות העתיק של העיר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הטהרה של החברה קדישא של פראג** בוויקישיתוף
* משה וואלף בן אהרן בער ייטלש, ****זיכרון ליום אחרון - מחברת שנייה****, פראג 1830, באתר היברובוקס
* בבית הקברות היהודי העתיק בפראג, ערים וקהילות בימי הביניים, המרכז ללימודי רוח בספרייה הלאומית

חברי החברה-קדישא של פראג מתפללים ליד מיטתו של יהודי "שכיב מרע". ציור מ-1772

הערות שוליים
------------

1. ↑  יצחק יודלוב, **ספרות ה"חברה-קדישא"**, בתוך: יצחק אלפסי (עורך), **כ"ה לחי: מאסף לפרקי היסטוריה, הלכה, אגדה ומנהגים הקשורים לענייני חברה קדישא**, תל אביב, תשס"ז, עמ' 78.
2. ↑  ראו: דיני גוסס, עמ' 19–20, הערה 5.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262669005171
* NKC: kn20060523003
* VIAF: 156421607
* WorldCat (עם VIAF): 156421607

 |
**מסחר אוטומטי** הוא מסחר בשוק ההון באמצעות תוכנת מחשב אשר מבצעת הוראות מסחר בצורה אוטומטית. הוראות אלו מבוצעות במהירות של מילישניות ללא התערבות הסוחר מלבד שלב הזנת התניות לקניה/מכירה של ניירות ערך.

בצורה זו מתאפשר לסוחר להזין פקודות מבעוד מועד והמערכת האוטומטית ממתינה במקום סוחר הבורסה לשילוב התנאים המבוקשים לשם קניה או מכירה של ניירות הערך.

מסחר אוטומטי מול מסחר אלגוריתמי
-------------------------------

להבדיל ממסחר אלגוריתמי בו שיטת המסחר הוטמעה בקוד המקור של מערכת המסחר, במסחר אוטומטי הסוחר מזין נקודות כניסה ותנאים שונים המבוססים על מקורות מידע שונים ונתונים שונים משוק ההון בשדות הרלוונטיים אשר נמצאים במערכת המסחר האוטומטי.

בנוסף, בדרך כלל במסחר אלגוריתמי, קוד המקור אישי וסודי ואינו ידוע לכלל הציבור, שכן לא מעט אנשי מקצוע עמלו על מנת להגיע לרמה שהוא יניב תשואה חיובית לאורך זמן. בין יתר העוסקים בפיתוח מערכת מסחר אלגוריתמי ניתן למצוא מתכנתים בכירים, מתמטיקאים ואנשי שוק ההון, אשר חוברים יחדיו על מנת לבנות אלגוריתם מסחר שיניב תשואה חיובית לאורך זמן. לעומת זאת במערכת מסחר אוטומטי, ניתן להזין כל פעם מחדש נתונים שונים, התוכנות נותנות פתרון טכנולוגי לקהל יעד גדול, הכולל גם משקיעים פרטיים, המבצעים מסחר עצמאי בבורסה.

בעשור השני של המאה ה-21, רבים מבתי השקעות מעניקים גישה למערכת מסחר אוטומטי לאלו הסוחרים דרכם בבורסה בישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* איתן אבריאל, סחר אלגוריתמי: משחק מתוחכם או התערבות לא הוגנת?, באתר TheMarker‏, 23 באוגוסט 2009
* שי אספריל, עלייתן של מכונות הכסף, באתר כלכליסט, 14 בינואר 2010
* איתי להט, מיליונית שנייה, מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 8 בספטמבר 2011
* לאון יעקובי, ניהול השקעות בישראל בעידן האלגו טריידינג, באתר News1 מחלקה ראשונה‏, 3 בדצמבר 2013
מסחתי בגאורגיה
**מֶסחֶתי** (בגאורגית: **მესხეთი**) הוא אזור הררי ופרובינציה לשעבר של דרום מערב גאורגיה.
השבטים הגאורגים הקדומים משקי-Meshki (מאוחר יותר מוסח-Moskh, והמוסיניקים, היו ילידי האזור הזה, שזוהו, בידי חלק מהמחברים כ-מושקי (Muški) מאסיה הקטנה, מהמאה ה-12 לפנה"ס, על פי מקורות אשוריים. רוב האוכלוסייה המסחתים הגאורגים כיום הם צאצאי שבטים אלו. המוסיניקים היו ממציאי המטלורגיה. במיליניום השני - המאה הרביעית לפנה"ס, מסחתי הייתה חלק מהממלכה הגאורגית דיאוחי (დიაოხი). המאה ה-4 לפנה"ס - המאה ה-6, חלק מממלכת איבריה. בין מאה העשירית ועד למאה ה-15, האזור היה חלק מהממלכה הגאורגית המאוחדת. במאה ה-16 מסחתי נכבשה וסופחה לאימפריה העות'מאנית. בשנים 1829-1917 האזור היה חלק מפרובינציית טביליסי. בשנים 1918-1921 חלק מהרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה, ובשנים 1921-1990 חלק ממחוז גאורגיה בברית המועצות. משנת 1990 מסחתי הפכה לפרובינציה בגאורגיה בשם סאמצחה-ג'אוואחתי.

ראו גם
------

* שותא רוסתוולי
* הטורקים המסחתים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מסחתי** בוויקישיתוף
* הסגר למסחתים שחזרו הביתה מטורקיה

| מחוזות היסטוריים של גאורגיה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אבחזיה • אג'ריה • גוריה • אימרתי • קאחתי • סוואנתי • הרתי • ג'אוואחתי • כארתלי • חבסורתי • לצ'חומי • מתיאולתי • מסחתי • פשאבי • רצ'ה • סמגרלו • טאו-קלארג'תי • תושתי | מחוזות היסטוריים של גאורגיה |

 |
**אליהו איזקסון** (י"א באדר ב' תרפ"א, 21 במרץ 1921 – ח' בתשרי תשס"ח, 20 בספטמבר 2007) היה איש עסקים ואיש ציבור ישראלי, מראשי הפרדסנות בארץ ישראל. נשיא התאחדות האיכרים ויוזם הקמתם של מספר יישובים בישראל. חבר הוועדה המייעצת של בנק ישראל, קונסול כבוד של נורווגיה בישראל ויושב-ראש לשכת המסחר ישראל-בריטניה.

תולדותיו
--------

שלט בכיכר איזקסון בהרצליה
נולד בירושלים, דור שלישי לפרדסנים ארץ-ישראלים. אביו צבי איזקסון היה מראשי הפרדסנות בארץ ישראל וכיהן לפניו כנשיא התאחדות האיכרים. אמו, מרגלית, היא בתו של הרופא והפרדסן ד"ר אהרון מאיר מזי"א, שהיה נשיא ועד הלשון העברית. בצעירותו עבר עם משפחתו מירושלים לתל אביב והתגורר בבניין מלון פלטין שהקימו אביו וסבו ברחוב נחלת בנימין פינת אחד העם. 

בשנות ה-40 סיים לימודי משפטים בבית הספר המנדטורי למשפטים והוסמך כעורך דין ביולי 1945. במהלך לימודיו הכיר את אשתו, רות לבית ציזלינג, ממשפחת מייסדי תל אביב. בשנות ה-50 התגורר בחיפה, שם ניהל את סוכנות הביטוח "מלפורד". בשנת 1956 שב למרכז הארץ והתגורר עד סוף ימיו בהרצליה.

איזקסון טיפח את פרדסי המשפחה והרחיב את עסקי המשפחה בישראל ומחוצה לה, בעיקר בנורווגיה. בשנת 1965 התמנה כקונסול כבוד של נורווגיה בישראל. קיבל שני עיטורים ממלך נורווגיה על תרומתו להידוק הקשרים בין שתי המדינות. כן כיהן כיו"ר לשכת המסחר ישראל-בריטניה, וזכה לעיטור ממלכת אנגליה.

במשך שנים רבות היה פעיל מרכזי בהתאחדות האיכרים וב"פרדס" – שני הארגונים החקלאיים הוותיקים בישראל. במשך ארבע עשרה שנה, בין השנים 1977 – 1991, שימש כנשיא התאחדות האיכרים בישראל. בתקופתו כנשיא ההתאחדות פעל נגד מדיניות ממשלות ישראל שפגעה בחקלאים ובחקלאות. הוא טען כי גם בעידן המודרני החקלאות היא אבן יסוד בקיומה של המדינה ובלעדיה לא תהיה היאחזות יהודית בארץ ישראל.

איזקסון יזם הקמת תשעה יישובים חדשים ברחבי בארץ, ובהם כרמי יוסף וקדמת צבי שברמת הגולן, הנקרא על שם אביו.

יחד עם ידידו מתקופת תל אביב הקטנה תד אריסון הקים בשנת 1993 את מוזיאון העלייה הראשונה בזכרון יעקב. כמו כן הקים בשיתוף האקדמיה ללשון העברית את מכון מזי"א לתולדות תחיית הלשון העברית, על שם סבו, ובו הספרייה הגדולה של ד"ר מזיא השוכנת במתחם טליתא קומי בירושלים. 

בין תפקידיו הציבוריים: חבר נשיאות לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים והוועדה המייעצת של בנק ישראל. 

נפטר בח' בתשרי תשס"ח (2007), ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק.

משפחתו
------

אליהו איזקסון היה נשוי לרות איזקסון, לשעבר יו"ר ויצו העולמי. 

ילדיו הם: 

* בנו אורני איזקסון - איש עסקים, עורך דין המשמש קונסול כבוד של נורווגיה בישראל, יושב-ראש לשכת המסחר ישראל-נורווגיה וחבר ועד המנהלים בלשכת המסחר ישראל-בריטניה. בעבר שימש כיושב-ראש ארגון אלו"ט, והיה ממקימי "כפר עופרים" לילדים אוטיסטים. הוא חבר נשיאות ארגון עלה לילדים פגועי מוחין. אשתו היא אירית איזקסון, לשעבר יו"ר חברת ישראכרט.
* בתו ארבל הוברמן - נשואה לאיש העסקים ועורך הדין אהוד הוברמן.
* בנו המשורר מירון ח. איזקסון. נשוי לעופרה, קלינאית תקשורת, אחותו של איש העסקים מאיר שמיר, בעל חברת ההחזקות "מבטח שמיר".

ספרו
----

* **מראה מדור הגשר**, אור, תשנ"ה-1994.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "אליהו איזקסון", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך טו (1966), עמ' 4656

הערות שוליים
------------

1. ↑  25 עורכי דין הוסמכו אתמול, דבר, 27 ביולי 1945

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007463121905171
* ISNI: 0000 0000 5041 8289
* LCCN: no95015582
* VIAF: 4512497
* WorldCat: lccn-no95015582

 |
הפיוט היום תאמצנו בניגון עממי ובביצועם של שלייפר, מקהלת תלמידי החזנות של היברו יוניון קולג' בירושלים והקהל (יום כיפור תשס"ה, 2004)
**אליהו אריה שלייפר** (נולד ב-8 ביוני 1939) הוא מוזיקולוג וחזן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

אליהו שלייפר נולד בירושלים והחל את עיסוקו במוזיקה בגיל חמש, כאשר שר במקהלה של מכון "שירת ישראל" ולמד חזנות. במקביל למד כינור וקרן יער בקונסרבטוריון למוזיקה בירושלים. בשירותו הצבאי ניגן בתזמורת צה"ל. לאחר שחרורו מן הצבא למד המשיך את לימודיו באקדמיה למוזיקה בירושלים ובמקביל למד פילוסופיה יהודית וקבלה באוניברסיטה העברית. בשנת 1970 קיבל תואר דוקטור באוניברסיטת שיקגו.

כיהן כמורה ומרצה באקדמיה למוזיקה בתל אביב ובאוניברסיטת תל אביב. הוא עומד בראש בית הספר לחזנות של ההיברו יוניון קולג' בירושלים ובראש הסמינר להכשרת חזנים בקולג' אברהם גייגר באוניברסיטת פוטסדאם (גרמניה). אליהו שלייפר הוא פרופסור למוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית.

משפחה
-----

אחותו המנוחה של אליהו שלייפר הייתה עדינה מרקס, שייסדה את האגודה לזכויות החולה בישראל והייתה יושבת הראש שלה. אחותו יהודית אבניר היא חוקרת בכירה בתחום עבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית ונשואה לדוד אבניר, פרופסור לכימיה באוניברסיטה העברית.

מבחר כתבים
----------

* אנתולוגיה של מוזיקה חסידית
* ספר זיכרון לאברהם צבי אידלסון, 1985, בארמית ובעברית
* מחקרים לכבוד ישראל אדלר, 1986, באנגלית ובעברית
* סמואל נאומבורג: "החזן של האמנסיפציה היהודית בצרפת", 2002
* ספרי מקהלה מקסיקנית בספריית ניוברי, 1979 באנגלית
* "ספר אברהם צבי אידלסון", באנגלית, 1979
* פרסומים מחקריים וספרותיים מאת אידלסון: ביבליוגרפיה מוערת מאת אליהו שלייפר, 1986, באנגלית

קישורים חיצוניים
----------------

* אליהו אריה שלייפר, דף שער בספרייה הלאומית

 פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 

* 
* (אורכב 10.08.2014 בארכיון Wayback Machine)
* (אורכב 04.09.2014 בארכיון Wayback Machine)
* 
* (אורכב 03.03.2016 בארכיון Wayback Machine) / אנגלית:  (אורכב 08.08.2014 בארכיון Wayback Machine)
* .


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310952605171
* GND: 1158000812
* ISNI: 0000 0000 7903 9549
* LCCN: n85314116
* NTA: 068337396
* VIAF: 98508664
* WorldCat: lccn-n85314116

 |
**כריסטיאן פידלר** (בגרמנית: **Christian Fiedler**; נולד ב-27 במרץ 1975 בברלין המערבית שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת השוער בהרטה ברלין, ומאמן שוערים בהווה בקבוצת גרויטר פירט.

קריירת מועדונים
---------------

פידלר החל לשחק בהרטה ברלין כאשר היה בן 15, ובשנת 1992, כאשר היה בן 17, החל לשחק בקבוצת המילואים. כעבור שנתיים עבר פידלר לשחק בקבוצה הבכירה, ששיחקה אז בבונדסליגה השנייה, והפך מיד לשוער הראשון בקבוצה. בעונתו השלישית בקבוצה הבכירה, 1996/97, העפיל פידלר עם הרטה ברלין לבונדסליגה. עם זאת, החל מעונת הבכורה המחודשת של הרטה ברלין בבונדסליגה, 1997/98, איבד פידלר את מקומו בהרכב הפותח לטובת השוער ההונגרי גאבור קיראי, וערך במהלך חמש עונות וחצי 25 הופעות ליגה בלבד. בתקופה זו, זכתה הקבוצה פעמיים בגביע הליגה הגרמנית, כשפידלר יושב על הספסל. במחצית העונה של 2003/04 ירש פידלר את מקומו של קיראי בהרכב, ועד לסוף העונה פתח בהרכב בכל המשחקים, כאשר הוחלף רק במחזור האחרון בדקה ה-77 על ידי קיראי, שעזב את הקבוצה בסיום העונה. את העונה הזו סיימה הרטה ברלין במקום ה-12. במהלך שלוש העונות הבאות, פידלר היה השוער הבכיר של הרטה ברלין, כאשר בעונת 2004/05 סיים עם הקבוצה במקום הרביעי בבונדסליגה, וספג 31 שערים בלבד. נתון זה הפך את הרטה ברלין לקבוצת ההגנה הטובה ביותר בליגה באותה עונה, כאשר חבריו של פידלר להגנה היו ארנה פרידריך, מאליק פתחי, יוסיפ שימוניץ', דיק ואן ביוריק ואלכסנדר מדלונג. בעונת 2005/06 פידלר והרטה סיימו במקום השישי בבונדסליגה, והשתתפו בגביע אופ"א, בו צלחו את שלב הבתים אך הודחו כבר בשלב הנוק אאוט הראשון על ידי ראפיד בוקרשט. בעונת 2006/07 סיימו הרטה ופידלר במקום העשירי בבונדסליגה, והודחו מגביע אופ"א עוד לפני שלב הבתים, מול אודנסה בולקלוב הדנית. בשתי העונות הבאות, פידלר איבד את מקומו בהרכב ושימש שוער משנה לירוסלאב דרובני. בתום עונת 2008/09 פרש פידלר ממשחק פעיל והשתלב בצוות האימון של הרטה ברלין.

קריירה בינלאומית
----------------

לפידלר 16 הופעות במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21, אך הוא מעולם לא זומן לנבחרת הבוגרת.

קריירת אימון
------------

לאחר פרישתו מונה פידלר כמאמן שוערים בקבוצתו הרטה ברלין. את התפקיד הזה מילא פידלר במשך ארבע עונות. בשנת 2013 ביצע פידלר את התפקיד בנבחרת גרמניה עד גיל 17, והחל משנת 2015 פידלר הוא מאמן השוערים של קבוצת גרויטר פירט.

תארים
-----

עם הרטה ברלין:

* גביע הליגה הגרמנית: 2001, 2002

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כריסטיאן פידלר** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר ESPN
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
**כריסטיאן פרדריק הולם** (בדנית: **Christian Frederik Holm**;‏ 18 בפברואר 1804 – 24 ביולי 1846) היה צייר דני שידוע בעיקר בסצנות החיות והצייד שלו.

ביוגרפיה
--------

אביו היה צורף. כבן יחיד, הוא היה צפוי להמשיך אחר מקצוע אביו, אך לאחר שהגיע לאקדמיה המלכותית הדנית לאמנויות יפות, החליט להפוך לאמן במקום זאת. הוא התחיל ללמוד חריטה אצל יוהאן פרדריק קלימן אך לבסוף בחר להיות צייר. בשנת 1823 הציג עותקים של ציורים של פרנס פורבוס הצעיר, שראה במוזיאון רייקס.

שנתיים לאחר מכן, הוא זכה במדליית כסף ולמד אצל כריסטיאן דייוויד גבאיה. בהתחלה הוא רצה להפוך לצייר קרבות, אך מאחר שהייתה תקופה ארוכה של שלום, לא הייתה לו הזדמנות לצפות בקרב באופן אישי. לאחר מכן עודד אותו גבאיה להיות צייר חיות, אך הוא המשיך בתוכניותיו והציג את פרשנויותיו לאירועים היסטוריים, כגון קרב לוטצ׳ן וקרב קולברגר הייד. הציור הנ״ל נרכש לאוסף המלכותי.

בשנת 1829 הוענקה לו מלגה קמרן המוקדשת לתמיכה באמנויות ובמדעים. המלגה נועדה לתמוך בו במשך שנתיים אך, בשנת 1830, המחצית השנייה הופסקה בגלל חוסר תוצאות מצידו. אף על פי כן, הוא נסע לדרזדן ומינכן וקיבל את עצתו של גבאיה – ויצר את ציורי החיות הראשונים שלו.

בשנת 1832 התחתן עם רוזלי פטיט (1807–1873) והתיישב במינכן.

שם הקריירה שלו התפתחה והוא הצליח במכירת ציור גדול המתאר צייד איילים למשפחה מפורסמת מהמבורג. הוא ערך מספר ביקורים ברומא, החל משנת 1838, והעביר את משפחתו לשם בשנת 1845. זמן קצר לאחר מכן הזמין ממנו המלך כריסטיאן השמיני מספר ציורים, חלקם לא הוצגו אלא רק לאחר מותו.

הוא ככל הנראה נפגע מעבודה בחוץ בשמש הקיץ החמה, ונפטר מספר ימים לאחר מכן.

אלמנתו רוזלי חזרה לקופנהגן עם ילדיהם ועסקה בתחריט, שאותו לימד אותה כריסטיאן.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כריסטיאן פרדריק הולם** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Christian Holm, www.kulturarv.dk
2. ↑  "Rosalie Holm", www.kulturarv.dk
3. ↑  Carl Frederik Bricka, 566 (Dansk biografisk Lexikon / VII. Bind. I. Hansen - Holmsted), runeberg.org (בדנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb149693235 (data)
* GND: 116965118
* ISNI: 0000 0001 1625 4177
* KulturNav: d94b41d5-47b2-472d-a6f4-3e28d262e941
* LCCN: n88204401
* RKD: 39215
* ULAN: 500105909
* VIAF: 39649687
* WorldCat: lccn-n88204401

 |
**שלו גנוסר** (1902–1984 או 1985) היה מרצה וחוקר בתחומי דיני הקניין, יסודות המשפט, סדר הדין האזרחי, דיני הראיות, סדר הדין הפלילי, פשיטת רגל ואתיקה מקצועית. שימש דיקן הפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים ושופט בבית המשפט המחוזי בתל אביב.

ביוגרפיה
--------

גנוסר נולד בשם סרג' פרדריק גרינצויג באנטוורפן שבבלגיה, ונוכח פרוץ מלחמת העולם הראשונה נדד במהלך ילדותו ובחרותו במספר ערים שונות ברחבי העולם. רכש את השכלתו המשפטית באוניברסיטת בריסל, במקביל ללימודי מוזיקה (תחום שגנוסר, שניגן בוויולה, אהב במיוחד), ועבד כעורך דין באנטוורפן, תוך שהוא משלים לימודי דוקטורט במשפטים. בשנת 1939 עלה ארצה יחד עם אשתו ובתו. זמן קצר לאחר קבלת הרישיון לעסוק בעריכת דין בארץ ישראל (ב-1941), התגייס לצבא הבריטי ושירת בו במהלך מלחמת העולם השנייה עד שנת 1944, אז חזר לעסוק בעריכת דין. ב-1948 מונה כשופט בבית המשפט המחוזי בתל אביב ועברת את שמו.

בשנת 1951 הצטרף גנוסר לסגל הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית, והיה הדיקן שלה בשנים 1958-1954 ו-1967-1963. במשך שנים ארוכות היה חבר בוועדת סדר הדין האזרחי (בראשות שופט או שופטת של בית המשפט העליון). בשנת 1963 שימש "נשיא בית המשפט" במסגרת "'משפט ציבורי' כנגד הקהילה היהודית מאלג'יריה, שלא עלתה בהמוניה לארץ עם עצמאות אלג'יריה".

גנוסר פרש לגמלאות בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20, ולכבודו הוקדשה חוברת של כתב העת "משפטים". במהלך השנים פרסם שורה ארוכה של מאמרים אקדמיים, וכן שני ספרים בצרפתית שזכו לחשיפה אקדמית משמעותית בצרפת ובבלגיה. בין תלמידיו בפקולטה למשפטים: שופט בית המשפט העליון בדימוס יצחק אנגלרד, פרופ' אליהו הרנון מהאוניברסיטה העברית וראש לשכת עורכי הדין בישראל לשעבר עו"ד יעקב רובין.

קישורים חיצוניים
----------------

* שלו גנוסר (1902-1984), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  אליהו הרנון "חוברת זאת מוקדשת לכבודו של פרופסור שלו גנוסר עם פרישתו מן ההוראה בפקולטה למשפטים" **משפטים** ד 535 (תשל"ג)
2. 1 2 3 4 5  פרופ' י' אנגלרד "לזכרו של פרופ' שלו גינוסר" **משפטים** טו(1) 5 (תשמ"ה)
3. ↑  פרופ' שלו גנוסר באתר האוניברסיטה העברית; "מחזור ראשון של הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית", מתוך הבלוג "ציון במשפט, עו"ד שמואל מאיר"
4. ↑  יוסף שרביט, ‏עליית יהודי אלג'יריה – מחדל או הישג?, בעיתון מקור ראשון, 21 ביוני 2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007280985305171
* ISNI: 0000 0000 6659 4690
* LCCN: n86066075
* NTA: 09964424X
* SUDOC: 061656941
* VIAF: 93253086
* WorldCat (עם VIAF): 93253086

 |
**קלר ברוויצקי** (בגרמנית: **Cläre Barwitzky**;‏ 1913, ניסה (אנ') – 1989, מיינינגן), הייתה פעילה רוחנית (Seelsorgehelferin) קתולית וחסידת אומות העולם מגרמניה.

קורות חיים
----------

ברוויצקי נולדה להורים קתוליים אדוקים בעיר ניסה (אנ'), שבשלזיה העלית (אז בגרמניה וכיום בפולין). אביה היה פועל רכבת עני שעבד בדויטשה רייכסבאן. ברוויצקי ביקשה להיות מורה אך זנחה רעיון זה עקב מצבה הכלכלי. בשנת 1932 סיימה את לימודיה וקיבלה משרה בליון בתור מזכירתו של כומר קתולי שהנהיג תנועת שלום דתית בשם "עמיתי פרנסואה הקדוש" (Compagnons de Saint François) (צר'). ברוויצקי הצטרפה לתנועה זו ונסעה לפרייבורג, שם למדה שנתיים על מנת לקבל הכשרה בתור מסייעת רוחנית (Seelsorgehelferin). 

בשנת 1935 שבה ברוויצקי לצרפת והוצבה לשרת בוויאני (אנ').

### בתקופת מלחמת העולם השנייה

בתקופת מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש צרפת בידי גרמניה, נחשפה ברוויצקי לסכנת פגיעה מצד תנועת ההתנגדות הצרפתית עקב מוצאה הגרמני. עקב הסכנה לביטחונה עברה לסנט אטיין שם הועסקה בקליניקה קתולית לטיפול במשפחה ושמרה על דבר מוצאה הגרמני בסוד. ארגון הצדקה שבו עבדה סייע גם למשפחות יהודיות נרדפות, רובן חסרות אזרחות צרפתית. בני משפחות אלה הסתתרו כדי להינצל מגירוש למזרח ואת ילדיהם הביאו למוסד הקתולי. המוסד בו עבדה ברוויצקי העסיק יהודי שתפקידו היה להסתיר יהודים במקומות מסתור ארעיים בקרב האוכלוסייה המקומית. בהמשך, ולאור הסכנה הגוברת לשלומם של הילדים, אוכסנו ילדים אלה במחנה קיץ שהשתייך למוסד הקתולי ליד שאמוני. שם שהו במשך שנה, מקיץ 1943 עד קיץ 1944, תחת חסותם של שני אנשי צוות מהמוסד, אחת מהן הייתה ברוויצקי, ועוד שתי יהודיות.

הטיפול בילדים היה מתיש ותובעני, והסכנה לגילוי זהותם של הילדים הייתה רבה. כל מגע עם השלטונות חייב זהירות רבה. כל אלה גבו מחיר נפשי מהצוות. בנוסף לפעילותה זו שלחה ברוויצקי שליחים לליון בעת שזו הופצצה, כדי לחלץ משם שתי תינוקות יתומות.

### לאחר המלחמה

לאחר המלחמה הגיעה ברוויצקי לפריז ומשם עברה לעבוד בלייפציג. ב-1947 החלה לעבוד בסאלפלד (אנ') שבתורינגיה ולאחר מכן במיינינגן. בשנת 1969 פרשה מטעמי בריאות. עוד בחייה נודע על פעילות ההצלה שלה, אך היא ביקשה לקבל הכרה לא בתור פעילה אנטי-פשיסטית אלא בתור פעילת שלום.

הכרה
----

בשנת 1991 הכיר יד ושם בברוויצקי כחסידת אומות העולם.

קישורים חיצוניים
----------------

* קלר ברוויצקי, באתר "יד ושם" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 128469889
* ISNI: 0000 0000 2129 5443
* VIAF: 45355054
* WorldCat: viaf-45355054

 |