recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
סר **לנסלוט אוליפנט** (8 באוקטובר 1881 – 2 באוקטובר 1965) היה דיפלומט בריטי, שכיהן כשגריר בריטניה בבריסל והשר הממונה על לוקסמבורג.

רקע משפחתי
----------

לנסלוט אוליפנט היה הצעיר מבין שלושת בניהם של ארתור קרייגי אוליפנט ואגנס מרי, בתם של סגן האדמירל ויליאם הורטון ונכדתו של האדמירל ג'ושוע סידני הורטון. סבו של לנסלוט היה סא"ל ג'יימס אוליפנט, יו"ר חברת הודו המזרחית, שהיה אחיו הצעיר של לורנס אוליפנט, השמיני מקונדי, חבר הפרלמנט של פרת'. לנסלוט היה נשוי לכריסטין מקריי סינקלייר. אחד מאחיו של סר לנסלוט היה האדמירל לורנס ריצ'רד אוליפנט.

קריירה
------

לנסלוט הצטרף למשרד החוץ ב-25 באוגוסט 1903 כפקיד. הוא עבר את הבחינה במקום השני מתוך שישה עשר. בספטמבר 1905 הוא מונה למזכיר בקושטא. באוגוסט 1906 חזר לנסלוט למשרד החוץ ועבד במחלקה המזרחית. בין מרץ 1909 לאוקטובר 1911 היה מזכיר בטהראן. לאחר מכן שב למחלקה המזרחית במשרד החוץ. במהלך מלחמת העולם הראשונה עבד אוליפנט במחלקת משרד המלחמה ועסק בעניינים פוליטיים.

לאחר מלחמת העולם הראשונה היה עוזר מזכיר במחלקה המרכזית של משרד החוץ, וממלא מקום יועץ מדצמבר 1920. בספטמבר 1923 הועלה ליועץ וחזר למחלקה המזרחית. בפברואר 1928 הועלה אוליפנט לעוזר ממלא מקום מזכיר המדינה ואחר כך באפריל 1929, למזכיר משנה מהותי.

בסביבות 9/10 במאי 1932 קיבל אוליפנט את ההחלטה בעקבותיה זכה לכינוי "הדיפלומט שאמר 'לא' לנפט הסעודי". הוא קיבל את הנסיך פייסל הסעודי, בנו של מלך אבן סעוד הסעודי, במשרד החוץ בלונדון. באותה תקופה, ערב הסעודית הייתה מדינה ענייה ללא מאגרי נפט ידועים. יועצו של הנסיך ביקש הלוואה בסך 500,000 ליש"ט לחקירה ופיתוח של תעשיית הנפט הסעודית. אף על פי שאמריקני הפיק דו"ח על עושר הנפט הפוטנציאלי של ערב, אבן סעוד "תמיד העדיף להתמודד עם הבריטים, ויהיה מברך על סיוע של חברות בריטיות בניצול משאבי המינרלים של ארצו". אוליפנט השיב כי "חברות בריטיות עשויות להסס לקבל דוח שלא נערך על ידי מומחה בריטי", והביע ספק "באשר למוכנותן של חברות בריטיות להטביע הון במדינה מעט ידועה כיום".

כתוצאה מסירובו של אוליפנט הסעודים פיתחו קשרים עם ארצות הברית, וב-31 במאי צוות אמריקני פגע בנפט.

במרץ 1936 הועלה אוליפנט לסגן תת-מזכיר המדינה (שנמשך עד 1939). בין 1908 ל-1939 אוליפנט נקשר במישרין או בעקיפין לעניינים פרסיים. גם כאשר הועבר למחלקה המרכזית, היה צריך להכריז על פרס כחלק ממרכז אירופה כדי שימשיך להיות מעורב.

בתפקידו כסגנו כמזכיר המדינה לקראת מלחמת העולם השנייה, עמד אוליפנט במרכז הפעילות הפוליטית כאשר לורד הליפקס ונוויל צ'מברלין ניסו לנהל משא ומתן להסכם שלום עם אדולף היטלר.

לנסלוט אוליפנט מונה לשגריר בבריסל ולשר הממונה על לוקסמבורג בדצמבר 1939. הוא נכלא בידי הנאצים בין 1940 ל-1941. לאחר מכן שב לבריטניה שם המשיך בתפקידיו לשגרירות מול ממשלות בלגיה ולוקסמבורג הגולה. אוליפנט פרש משגריר בספטמבר 1944 ובנובמבר אותה שנה פרש ממשרד החוץ.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אדון הנחיתה של בורק; מהדורה 19, הממלכה בסקוטלנד

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301606905171
* ISNI: 0000 0000 7009 0188
* VIAF: 98499913
* WorldCat: viaf-98499913

 |
**מוג'ינגה קמבונדג'י** (באנגלית: **Mujinga Kambundji**; נולדה ב-17 ביוני 1992), היא אתלטית שווייצרית, זוכת מדליית ארד באליפות עולם (דוחה 2019) בריצת 200 מטר, אלופת עולם באולם (בלגרד 2022) בריצת 60 מטר זוכת מדליית ארד באליפות אירופה (אמסטרדם 2016) בריצת 100 מטר, וב-2022 בריצת 200 מטר.

ביוגרפיה
--------

קמבונדג'י נולדה וגדלה בברן, לאם שווייצרית, ולאבא קונגולזי. היא האחות השנייה מתוך ארבע אחיות. אחותה הצעירה, דיטאג'י קמבונדג'י, היא אצנית שווייצרית למרחקים קצרים.

### 2016

באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם, הולנד ביולי 2016 היא זכתה במדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.25 שניות, אחרי דפנה סחיפרס מהולנד (10.90 שניות) ואיווט לאלובה-קוליו מבולגריה (11.20 שניות).

### 2018

באליפות העולם באולם שנערכה בבירמינגהאם ב-2 במרץ 2018 היא זכתה במדליית זהב בריצת 60 מטר בתוצאה של 7.05 שניות, אחרי מוריאל אהורה (6.97 שניות) ומארי-ז'וזה טה לו
(7.05 שניות), שתיהן מחוף השנהב.

באליפות אירופה שנערכה בברלין, גרמניה באוגוסט אותה שנה היא סיימה 3 פעמים במקום רביעי, בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.05 שניות, בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.45 שניות ובריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.30 שניות.

### 2019

באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר בתחילת אוקטובר 2019 זכתה במדליית ארד בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.51 שניות, אחרי דינה אשר-סמית' מבריטניה (21.88 שניות) ובריטני בראון מארצות הברית (22.22 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בריצת שליחות 4x100 מטר בשיא לאומי חדש של 42.18 שניות.

### 2021

באולימפיאדת טוקיו (2020) היא סיימה במקום שישי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.99 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה שיא לאומי חדש של 10.95 שניות ובשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 10.96 שניות. היא סיימה במקום שביעי בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.30 שניות, בשלב המוקדמות ובשלב חצי הגמר היא קבעה שיא לאומי חדש של 22.26 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.08 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה שיא לאומי חדש של 42.05 שניות.

### 2022

#### אלופת העולם באולם

באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד, סרביה ב-18 במרץ 2022 היא זכתה במדליית זהב בריצת 60 מטר בשיא לאומי חדש ובתוצאת השנה בעולם של 6.96 שניות, לפני מיקיה בריסקו (6.99 שניות) וממריבת' סנט-פרייס (7.04 שניות), שתיהן מארצות הברית.

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* ריצת 100 מטר: 10.89 שניות (2022), **שיא שווייץ**
* ריצת 200 מטר: 22.05 שניות (2022), **שיא שווייץ**
* מרוץ שליחים (4X100): 42.05 שניות (2021), **שיא שווייץ**
* מרוץ שליחים (4X200): 1:31.75 שניות (2014), **שיא שווייץ**

### אולם

* ריצת 60 מטר: 6.96 שניות (2022), **שיא שווייץ**

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוג'ינגה קמבונדג'י** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מוג'ינגה קמבונדג'י (בגרמנית, באנגלית ובצרפתית)
* מוג'ינגה קמבונדג'י, ברשת החברתית פייסבוק

* מוג'ינגה קמבונדג'י, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי

* מוג'ינגה קמבונדג'י, באתר olympedia.org

* מוג'ינגה קמבונדג'י, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית

* מוג'ינגה קמבונדג'י, באתר ליגת היהלום

* מוג'ינגה קמבונדג'י, באתר Track and Field (נשים)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1256143936
* World Athletics: 248630
* VIAF: 8210165139015000560005
* WorldCat (עם VIAF): 8210165139015000560005

 |
**שאנדור פלודי** (במקור **ואטרסדורף**, (בהונגרית: **Faludi Sándor**; דווצ'ר, 22 בנובמבר 1873 – בודפשט, 19 באפריל 1945) היה במאי תיאטרון, בנו של גאבור פלודי, אחיו התאום של ינה פלודי ואחיו הצעיר של מיקלוש פלודי.

ביוגרפיה
--------

כמו אביו ואחיו, גם הוא נמשך לתיאטרון בכוח שלא ניתן היה לעמוד בפניו. הוא הפסיק את מהקריירה שלו עד אותו הזמן, הצטרף לתיאטרון הקומדיה של בודפשט בשנת 1902, שם אביו חלק איתו את חובות מנהל התיאטרון. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם בחזית והגיע לדרגת סרן כקצין ארטילריה. בשנת 1917 אביו, גאבור פלודי שכר גם את תיאטרון "אופרת העם" ושאנדור פלודי קיבל על עצמו את ניהול המוסד, במשותף עם השחקן דז'ה טפולצאי. הם הצליחו להסדיר גם את העניינים האמנותיים והמנהליים של התיאטרון. לאחר מותו הפתאומי של טפולצאי בשנת 1925 הוא הפך לשוכר ולמנהל של תיאטרון האופרטה של בודפשט עד 1929. בשנים 1931–1932 היה המנהל האמנותי של התיאטרון ההונגרי, ואז בשנת 1933 ניהל שוב את תיאטרון האופרטה. בשנים 1935–1936 היה חבר בוועד המנהל של תיאטרון קיראי.

משפחתו
------

אשתו הייתה מרגיט ווֹלַאק, אותה נשא לאישה ב־15 בדצמבר 1904 בבודפשט.

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון התיאטרון ההונגרי
* לקסיקון משחק הבמה ההונגרי

הערות שוליים
------------

1. ↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 52676/1886. Névváltoztatási kimutatások 1886. év 15. oldal 15. sor
2. ↑  "Halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári halotti akv. 1291/1945. folyószáma alatt".
3. ↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári házassági akv. 1326/1904. folyószáma alatt".
**שאנדור וג** (בהונגרית: **Végh Sándor**;‏ 17 במאי 1912 – 17 בינואר 1997) היה כנר ומנצח הונגרי, שהיה לאזרח צרפת. בעיקר נודע כאחד מגדולי הכנרים במוזיקה קאמרית במאה ה-20.

ביוגרפיה
--------

שאנדור וג נולד בקולוז'וואר, טרנסילבניה, שהייתה אז בשליטת הקיסרות האוסטרו-הונגרית. מאז 1920 שייכת קלוז'-נאפוקה לרומניה. הוא החל ללמוד נגינה בפסנתר בגיל שש. בשנת 1924 החל ללמוד נגינה בכינור באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט, אצל ינו הובאי והלחנה אצל זולטאן קודאי. הוא החל קריירה של כנר סולן וב-1927 ניגן יצירה של ריכרד שטראוס בניצוח המלחין. בשנת 1930 סיים את הקונסרבטוריון, לאחר שזכה בפרס הובאי ובפרס מטעם המוסד בשנת 1927.

עם התפתחותו כסולן, הצטרף וג לשלישייה הונגרית עם הפסנתרנית אילונקה קראוס והצ'לן לסלו וינצה. בשנת 1934 היה לאחד החברים המייסדים של רביעיית המיתרים ההונגרית. בתחילה ניגן בכינור הראשון, אבל העביר את התפקיד לזולטאן סקלי ועבר לכיסא הכנר השני. עם הרביעייה ההונגרית ניגן את רביעיית המיתרים מס' 5 של בלה בארטוק בביצוע בכורה.

בשנת 1940 עזב וג את הרביעייה ההונגרית והקים רביעייה משלו, רביעיית וג. באותה עונה התמנה לפרופסור באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט. הוא עזב עם הרביעייה את הונגריה ב-1946. הרביעייה המשיכה להופיע בקונצרטים עד אמצע שנות ה-70'; וג המשיך גם להופיע ככנר סולן. בשנת 1953 קיבל אזרחות צרפתית.

בשנת 1952 פגש את הצ'לן פבלו קזאלס, שהזמין אותו להצטרף אליו בסמינר קיץ בצרמט שבשווייץ, (1962-1953) ולהופיע מדי שנה בפסטיבל קזאלס בפראדס שבהרי הפירינאים (1969-1953). הוא מצא שההוראה מתאימה לאופיו, ולאחר זאת לימד בקונסרבטוריון של בזל (1963-1953), בפרייבורג (1962-1954), בדיסלדורף (1969-1962) ובאוניברסיטת מוצרטיאום בזלצבורג (1997-1971)

וג ייסד את הפסטיבל הבינלאומי למוזיקה קאמרית בצ'רבו ב-1962 והרבה לנצח שם. הוא ייסד את התזמורת הקאמרית שאנדור וג וניצח עליה למשך תקופה שנמשכה מ-1968 עד 1971. בשנים 1977-1974 ניצח על תזמורת פסטיבל מרלבורו. בשנת 1972, בהמשך להזמנה מהילרי טונסטול-בהרנס לבקר בקורנוול, ייסד וג את סמינר מפרץ פרוסיה הבינלאומי למוזיקאים. ב-1978 התמנה למנצח של קאמרטה אקדמיקה זלצבורג שבאוניברסיטת מוצרטיאום. עם תזמורת זו הקליט את הדיבטימנטי והסרנדות, של מוצרט, הקלטה שזכתה בגראן פרי דו דיסק ב-1989.

פרסים ואותות הוקרה
------------------

* תואר **אביר לגיון הכבוד** הצרפתי ב-1986
* דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת ווֹרְוִויק ומאוניברסיטת אֶקְזֶטֶר ב-1987
* מדליית זהב של זלצבורג ב-1987
* מינוי כבוד כמפקד **מסדר האימפריה הבריטית** (CBE) ב-1988

לאחר מחלה קצרה, בשנת 1997, מת שאנדור וג בבית חולים בפריילאסינג, מעבר לגבול מול זלצבורג

קישורים חיצוניים
----------------

* שאנדור וג, באתר AllMusic (באנגלית)
* שאנדור וג, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* שאנדור וג, באתר Discogs (באנגלית)

* Biographical article by Elizabeth Mortimer
* 


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007436431905171
* BNE: XX871039
* BnF: cb139007889 (data)
* GND: 123791715
* ISNI: 0000 0001 1828 0301
* LCCN: n81120319
* MusicBrainz: 97bb0876-eb88-4e55-b2b3-5087b150bba7
* NTA: 109556097
* SUDOC: 080852483
* VIAF: 113921506
* WorldCat: viaf-113921506

 |
**ניקולא שובן** (בצרפתית: **Nicolas Chauvin**), חייל אגדתי, שקיומו מוטל בספק, שירת בצבא הראשון של הרפובליקה הצרפתית ולאחר מכן בצבא של נפוליאון בונפרטה. שמו הוא המקור למושג שוביניזם.

חייו
----

שובן התגייס בגיל 18 ושירת בכבוד רב את מדינתו. ידוע כי הוא נפצע 17 פעמים בשירות המדינה וכתוצאה מכך נגרמה לו נכות וכיעור רב. לאות הוקרה על נאמנותו והקרבתו נפוליאון עצמו העניק לו את "חרב הכבוד" ופנסיה של 200 פרנק.

בתקופה שלאחר נפוליאון, ההכרה והכבוד התחלפו בבוז וזלזול. הערכים המקובלים בחברה השתנו, והתשוקה הלאומנית לא הייתה אופנתית עוד. דמותו של שובן הייתה לחיקוי וללעג בכמה הצגות בידור שהועלו בצרפת במספר מקומות בשנת 1831. בהצגות הללו, שבהן הוצג שובן, נטבע המושג **שוביניזם** כגילוי של לאומניות יתרה.

כדמות היסטורית הוא הפך למיתוס, ויוחסו לו פעולות ומבצעי גבורה אשר לא היו מדויקים. היסטוריונים שונים חקרו חלק מהסיפורים על שובן על ידי השוואות עם מקורות אחרים, חלקם דחו על הסף את מעשיות הגבורה וחלקם הותירו רושם שהוא אכן היה פטריוט גדול.

ראו גם
------

* שוביניזם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 119189445
* SUDOC: 032221568
* VIAF: 37721096
* WorldCat: viaf-37721096

 |
**ניקולאוס ניקולה "מיקי" הירשל** (בגרמנית: **Nickolaus "Mickey" Hirschl**;‏ 20 במרץ 1908 – 10 באוקטובר 1991) היה מתאבק יהודי אוסטרי, אלוף אירופה (1932) אלוף המכביה הראשונה (1932), עשר פעמים אלוף אוסטריה ובעל שתי מדליות ארד אולימפיות (לוס אנג'לס 1932) במשקל כבד. שבע פעמים ברציפות אלוף אוסטריה בקרב חמש (1923 - 1930) ואלוף אוסטריה לנוער בהדיפת כדור ברזל ובזריקת דיסקוס.

ביוגרפיה
--------

הירשל נולד בווינה למשפחה יהודית אורתודקסית בעלי אטליז כשר. אביו עמד בראש בית הכנסת. הוא התאמן בקבוצת הכח וינה.

בהיותו בן 15 זכה באליפות אוסטריה לנוער בהדיפת כדור ברזל ובזריקת דיסקוס. בגיל 16 הוא זכה באליפות אוסטריה לנוער בהרמת משקולות במשקל כבד ובהיותו בגיל 17 הוא זכה באליפות אוסטריה בקרב חמש והחזיק בתואר במשך שבע שנים רצופות.

בשנת 1924 זכה הירשל בפעם הראשונה באליפות אוסטריה בהיאבקות במשקל כבד, למשך 10 שנים רצופות. בשנים 1929 ל-1934 זכה ב-127 תארים בינלאומיים.

במכביה הראשונה שנערכה באפריל 1932 זכה הירשל במדליית זהב בהיאבקות במשקל כבד. שלושה חודשים לאחר מכן, באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) הוא זכה בשתי מדליות ארד בהיאבקות במשקל כבד, בסגנון יווני-רומי ובהיאבקות חופשית. הוא היה מועמד לזכייה במדליית הזהב אך נפצע בקרבות המוקדמים בתחרות בהיאבקות יווני-רומי.

בשנת 1936 הירשל החליט להחרים את אולימפיאדת ברלין (1936) בגלל מדיניות הגזע של הנאצים.

הירשל שחי בארץ ישראל הצליח לברוח מאוסטריה לפני מלחמת העולם השנייה. הוריו קיבלו אשרת יציאה לארץ ישראל, בזכות קצין אס אס, שהיה מתאבק מקצועי ושהגיע לביתם, במטרה להפוך אותו לביתו של המושל החדש. הקצין זיהה בביתם את תמונתו של הירשל שהיה מתחרה נערץ עליו. לאחר מספר סירובים לקבלת אשרה למרות שהירשל שלח להם כרסיטים, הקצין דאג להם לאשרה וליציאה מאוסטריה וביקש מהם למסור ממנו ד"ש לבנם וכך ניצלו חייהם. רוב בני משפחתו האחרים נרצחו בשואה. בארץ ישראל הוא הצטרף לקומנדו הבריטי ושרת בצפון אפריקה. לאחר המלחמה הוא התחתן ובשנת 1947 עבר להתגורר באוסטרליה.

תארים והישגים
-------------

בשנת 1993 זכה הירשל להיכלל ביד לאיש הספורט היהודי במכון וינגייט.

קישורים חיצוניים
----------------

* ניקולאוס הירשל, באתר olympedia.org
* ניקולאוס הירשל, באתר United World Wrestling
* Hakoah Vienna and the International Nature of Interwar Austrian Sports William bowman (באנגלית)
* מרשימות ספורטאי - הירשל - אמן ההתאבקות, דבר, 25 בדצמבר 1934
* מרדכי רוזנבלום, קצין הס. ס. ביקש: "מסרי ד"ש למיקי, הוא היה יריבי", מעריב, 26 במאי 1977

הערות שוליים
------------

1. ↑  המנצחים במכביה הראשונה והישגיהם, דואר היום, 2 באפריל 1935
2. ↑  מרדכי רוזנבלום, קצין הס. ס. ביקש: "מסרי ד"ש למיקי, הוא היה יריבי", מעריב, 26 במאי 1977
3. ↑  NIKOLAUS "MICKEY" HIRSCHL, באתר *International Jewish Sports Hall of Fame* (באנגלית)
**הקשת ההלנית** (באנגלית: **Hellenic arc**) היא מבנה טקטוני מקושת במזרח הים התיכון, באזור יוון והים האגאי. הקשת כוללת שקע אוקייני הקרוי "השקע ההלני" בצידו החיצוני, שתי קשתות איים: החיצונית שאינה געשית והפנימית שהיא קשת געשית, וים שולי - הים האגאי - בחלק הפנימי.

הקשת נוצרה כתוצאה מתנועת הלוח האפריקאי צפונה, היוצרת בים התיכון אזורי הפחתה רבים בהם נוחת הלוח האפריקאי מתחת ללוח האירואסייתי. באזור יוון הלוח האפריקאי נוחת אל מתחת ללוח האגאי.

הקשת ההלנית נמשכת מהאיים היוניים במערב ועד מזרחית לאי רודוס, שם נפגשת הקשת עם הקשת הקפריסאית.

תהום קליפסו שעומקה 5,267 מטר, היא הנקודה העמוקה ביותר בים התיכון. התהום היא חלק מהשקע ההלני ונמצאת באיים היוניים, ממערב למפרץ פילוס.

מבנה קשתות האיים
----------------

הקשת ההלנית מכילה שתי קשתות איים. הקשת החיצונית אינה געשית והיא אזור טופוגרפי מוגבה בקדמת הקשת הגעשית. בכמה אזורים מבנה זה מתרומם מעל פני המים ויוצר איים שאינם געשיים. בקשת החיצונית נמצאים האיים היוניים, כרתים ורודוס.

הקשת הפנימית נקראת הקשת הגעשית של דרום הים האגאי. זוהי קשת געשית פעילה הכוללת שורה של איים והרי געש: מתאנה, מילוס, סנטוריני, קולומבו (הר געש תת-ימי פעיל הנמצא כ-8 קילומטרים מצפון-מזרח לסנטוריני), קוס, ניסירוס ויאלי. אורכה של הקשת הוא 450 ק"מ, מהר הגעש מתאנה (הנמצא לחופי פלופונסוס) במערב ועד האי ניסירוס לחופי טורקיה במזרח.

געשיות
------

תופעות געשיות בקשת ההלנית מתרחשות כאמור רק בקשת האיים הפנימית. מבין כלל האיים בקשת הגעשית, רק באיים סנטוריני, קולומבו וניסירוס נרשמה פעילות געשית במאה השנים האחרונות. בסנטוריני התרחשה במאה ה-15 לפנה"ס ההתפרצות המינואית. ההתפרצות גרמה לפיצוץ הר הגעש הקדום שהיה במקום, והביאה להיעלמותה של התרבות המינואית. ההתפרצות מוערכת כהתפרצות בעוצמה 7 במדד ההתפרצות הגעשית והיא נחשבת לאחת מההתפרצויות הגעשיות ההרסניות ביותר ב-10,000 השנים האחרונות.

סייסמולוגיה
-----------

הקשת ההלנית היא אחד האזורים הפעילים ביותר מבחינה סייסמית במערב לוח אירואסיה. באזור נמדדו מספר רעידות אדמה בעוצמה של 7 בסולם ריכטר במאה האחרונה.

באזור הקשת אירעו לפחות שני מקרים של רעידות אדמה בעוצמה 8 ויותר. בשנת 365 אירעה רעידת אדמה המוערכת כיום בעוצמה של 8 לפחות בסולם ריכטר. מוקד הרעידה היה סמוך לכרתים. הרעידה גרמה להרס רב באזור יוון, מצרים, קפריסין וסיציליה ולהרג של אלפים. מרבית הערים בכרתים נחרבו ונמצאו עדויות לכך שהרעידה גרמה לעלייה של 9 מטרים בגובה האי. הרעידה גרמה לגל צונאמי שהכה בחופי דרום ומזרח הים התיכון והחריב את אלכסנדריה.

בשנת 1303 התרחשה בכרתים רעידה נוספת, גם זו מוערכת כיום בעוצמה של 8 בסולם ריכטר. מעריכים כי מוקד הרעידה היה באזור שבין כרתים לרודוס. הרעידה וגל הצונאמי בעקבותיה גרמו לנזק רב במזרח הים התיכון כולל הרס המגדלור באלכסנדריה.

ראו גם
------

* הקשת הקפריסאית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הקשת ההלנית** בוויקישיתוף
**קסנוקיון** (שם מדעי: **Xenocyon**) הוא סוג או תת-סוג של 4 מינים מהסוג כלב או קרובים אליו (השבט Canini). הם חיו במהלך סוף הפליוקן עד הפליסטוקן באירואסיה ובאפריקה.

מיון
----

מינים אלה שהוגדרו ב-1938 בידי החוקר ההונגרי מיקלוש קרצוי (אנ') כסוג נפרד שהכיל 4 מינים:

* *Xenocyon africanus* - הוגדר ב-1928 וחי בסוף הפליוקן ותחילת הפליסטוקן באפריקה.
* *Xenocyon antonii* - הוגדר ב-1924 וחי בסוף הפליוקן ותחילת הפליסטוקן בסין במחוזות: חנאן, חביי ושאנשי.
* *Xenocyon falconeri* - הוגדר ב-1877 וחי בתחילת הפליסטוקן של אירופה. המאובנים התגלו באיטליה בטוסקנה סמוך לפירנצה וארצו וליד נהר ארנו.
* *Xenocyon lycanoides* - הוגדר ב-1938 וחי בתחילת עד אמצע הפליסטוקן באירואסיה ואפריקה. מאובניו נמצאו בסיביר, טרנסילבניה, טג'יקיסטן, מונגוליה וסין.

מאפיינים
--------

מינים אלו דמו בצורתם לכלבים כמו הדול מצוי והזאב הטלוא או לדהול הסרדינאי ולכלבים האינדונזים מהסוג *Mececyon*. המין הגדול ביותר, *Xenocyon lycanoides* הגיע לגודל של זאב אפור במשקל של 40 עד 80 ק"ג והיה בעל מבנה גדול יחסית שעזר לו להפיל טרף גדול יחסית. עם זאת היו לו לסתות קצרות וחזקות יותר, דומות ללסתות של זאב טלוא שנועדו לנשוך בעוצמה רבה. כלבים אלה היו בעלי 4 אצבעות בכף רגלם עד הפליסטוקן, אז היו רק כלבים בעלי 5 אצבעות ברגלם.

מינים אלה צדו בלהקות גדולות שניזונו מטרף של אנטילופות, פריים כמו שור הבר וביזונים, איילים, סוסיים, בבונים ואף גורי פילאים ונראה שגם מבני אדם קדומים.

מינים אלה אולי התפתחו לזאב הבלהות שחי באמריקה הצפונית והופץ דרומה עד לטקסס, אשר היה טורף-על מאיים בדומה להם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קסנוקיון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
קטלוג התערוכה
**קסם הבובות** היא תערוכה של בובות אומנותיות שנעשו ביד, בידי אומני בובות. 

התערוכה מוצגת מדי שנה משנת 2006, בסוף חודש אוגוסט, בחיפה, בבית הכט שבמרכז הכרמל. התערוכה בהפקת חברת אתו"ס (החברה לאמנות תרבות וספורט, חיפה), מטעם עיריית חיפה. בתערוכה מוצגות מאות בובות עבודת יד, ומבקרים בה מדי שנה אלפי אנשים מרחבי הארץ. 

הבובות עשויות מחומרים שונים, בגדלים ובטכניקות שונות: בובות חרסינה, מריונטות, בובות תיאטרון, בובות עיסת נייר, בובות חרוזים, בובות ספוג, בובות סרוגות, בובות טיפוליות, בובות מרשת מתכת ועוד. 

במדשאה הסמוכה לבית הכט מתקימות בימי התערוכה בערב, הצגות בובות לילדים ולכל המשפחה. במקום דוכני הפעלה ויריד אומנויות. לצד התערוכה מופק קטלוג צבעוני. בשנת 2009 הציגו בתערוכה כשבעים אומנים.

הנושאים
-------

* הנושאים המרכזיים של התערוכה בשנת 2008 היו: קוסמים וקסמים, מכשפות, לוליינים, אמני קרקס ופיות.
* הנושאים המרכזיים של התערוכה בשנת 2009 היו: סוריאליזם – בין דמיון למציאות, ונושאים חופשיים.

קישורים חיצוניים
----------------

* קסם הבובות 2008, באתר "אסימון"
* קסם הבובות 2009, באתר "עכבר העיר"
**אריסטונקטיס** (שם מדעי: ***Aristonectes***; מילולית: "השחיין הטוב ביותר") הוא סוג של זוחל ימי ממשפחת האלאסמוזאוריים אשר חי באוקיינוסים הקדומים של הקרטיקון.

המאובנים שלן התגלו בתצורות "Paso del Sapo Formation" בפטגוניה, ארגנטינה, תצורות "Quiriquina Formation" בצ'ילה ותצורות "Lopez de Bertodano Formation" שבאנטארקטיקה שהייתה חמימה יותר במשך הקרטיקון. הוא התקיים במשך הקרטיקון העליון שלפני 70 עד 66 מיליון שנה מזמננו.

הפליוזאור הגדול היה קרובו של האלסמוזאורוס וכמותו היה גדול ביותר, באורך של מעל 10 מטרים ומשקל אפשרי של 4 טונות אצל המין *Aristonectes quiriquinensis* ואורך של 11 עד 11.9 מטרים ומשקל מוערך של 10.7 עד 13.5 טונות אצל המין *Aristonectes parvidens*, כך שהיה זה אחד מהגדולים שבפלסיוזאורודים.

הוא היה בעל צוואר ארוך ביותר, גולגולת קטנה וצרה ובתוכה שורות של שיניים חרוטיות והיה לו חלל צלעות רחב וזרועות ארוכות עטויות סנפירים, איתם נע ביעילות בימים בחיפוש טרף כמו דגים ורכיכות ימיות.

זוחל זה נכחד לפני 66 מיליון שנה מזמננו עם הכחדת הקרטיקון הגדולה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריסטונקטיס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**אדווין קרל רוכוס, הברון פון מנטויפל** (בגרמנית: **Edwin von Manteuffel**;‏ 24 בפברואר 1809 – 17 ביוני 1885), היה גנרל-פלדמרשל גרמני שפיקד על כוחות במלחמת פרוסיה צרפת.

ביוגרפיה
--------

פון מנטויפל נולד ב-24 בפברואר 1809 בדרזדן, שהשתייכה לממלכת סקסוניה, לאביו הנס קרל ארדמן פון מנטויפל שהיה נשיא בית המשפט לערעורים במגדבורג. בשנת 1827 התגייס פון מנטויפל לצבא הפרוסי, והצטרף לרגימנט הדרגונים של המשמר (ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת). ב-14 במאי 1839 מונה לשליש של מושל ברלין, וב-11 בינואר 1842 הועלה לדרגת אובר לוטננט. ב-21 בדצמבר 1843 הועלה פון מנטויפל לדרגת ריטמייסטר, ומונה שלישו של אלברכט, נסיך פרוסיה בתחילת 1848 ליווה את הנסיך אלברכט לביקור בפטרבורג אצל הצאר ניקולאי הראשון, וב-18 במאי 1848 מונה לעוזרו של פרידריך וילהלם הרביעי, מלך פרוסיה.

ב-15 באוקטובר 1848 הועלה פון מנטויפל לדרגת מיור, וב-13 ביולי 1852 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה למפקד רגימנט האולנים ה-5. ב-13 ביולי 1854 הועלה לדרגת אוברסט, וב-18 בדצמבר 1856 מונה למפקד חטיבת הפרשים ה-3. בשנת 1857 מונה פון מנטויפל לראש הקבינט הצבאי של המלך, וב-22 במאי 1858 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-7 בינואר 1861 מונה לשליש הכללי של המלך וילהלם הראשון, וב-18 באוקטובר באותה שנה הועלה לדרגת גנרל לוטננט.

פון מנטויפל השתתף במלחמת שלזוויג השנייה, ולאחריה מונה למושל הצבאי של שלזוויג. בפרוץ מלחמת אוסטריה–פרוסיה כבש פון מנטויפל את הולשטיין שהייתה בשליטה אוסטרית, ולאחר מכן לחם תחת פיקודו של אדוארד פוגל פון פלקנשטיין בדרום גרמניה. ב-30 באוקטובר 1866 מונה פון מנטויפל למפקד הקורפוס ה-9, וב-3 באוגוסט 1868 מונה למפקד הקורפוס ה-1.

במהלך מלחמת פרוסיה צרפת לחם פון מנטויפל עם הקורפוס שבפיקודו, כחלק מהארמייה הראשונה בפיקוד קרל פרידריך פון שטיינמץ, והשתתף בקרב קולומבי, ובמצור על מץ. ב-20 באוקטובר 1870 מונה למפקד הארמייה הראשונה, וקיבל את כניעת העיר מץ, ולאחר מכן השתתף בקרב אמיין ובמצור על פריז. ב-11 בינואר 1871 מונה פון מנטויפל למפקד ארמיית הדרום, והשתתף עימה בקרבות בבלפור ועל יד הגבול עם שווייץ, ולאחר המלחמה מונה למפקד הארמייה השנייה וצבא הכיבוש בצרפת עד 1873. על פעולותיו בקרבות קיבל פון מנטויפל את עיטורי הצלב הגדול של צלב הברזל, מסדר העיט השחור, ומענק של 300,000 טאלר.

לאחר סיום תפקידו בצרפת הועלה פון מנטויפל לדרגת גנרל-פלדמרשל, ובשנת 1879 מונה למושל הצבאי של אלזס לורן, ובמקביל שימש כמפקד הקורפוס ה-15. ב-17 ביוני 1885 מת פון מנטויפל בעת שהייתו בחופשה בקרלסבאד, ולאות הוקרה שלח פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה את ארונו לגרמניה בליווי משמר כבוד אוסטרי.

נכדו הוא האסו פון מנטויפל, מהבולטים במפקדי השריון בצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדווין פון מנטויפל** בוויקישיתוף
* אדווין פון מנטויפל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007349650405171
* BnF: cb10443989g (data)
* GND: 118781634
* ISNI: 0000 0001 0844 5491
* LCCN: no2006056820
* NLP: A33590886
* SUDOC: 098987100
* VIAF: 29523475
* WorldCat: lccn-no2006056820

 |
גזע של אלון שוטקי בגן בוטני בקונמינג
**אלון שוטקי** (שם מדעי: ***Quercus schottkyana***, לשעבר ***Cyclobalanopsis glaucoides***, בכתב סיני **滇青冈**, בפין-יין: **Diān qīnggāng**), הוא מין צמח השייך לסוג אלון. זהו עץ ירוק-עד שגובהו 20 מטרים, הגדל ברפובליקה העממית של סין.

תיאור
-----

אלון שוטקי הוא עץ ירוק-עד שגובהו 20 מטרים. הענפים בגוון ירוק-אפרפר מכוסים בפלומה כשהם צעירים, חלקים מאוחר יותר.

גון פטוטרת העלים הוא צהוב ואורכה 0.5–2 מילימטרים. הטרף סגלגל מוארך עד דמוי רומח הפוך. אורכו 5–12 סנטימטרים, ורוחבו 2–5 סנטימטרים, והוא בעל מרקם עור. גונו ירוק אפרפר בחלק העליון וירוק כחלחל בחלקו התחתון. בסיס העלה דמוי יתד עד מעט מעוגל, וקצה העלה מחודד. שולי העלים משוננים בשני שלישים החלק העליון. העורק המרכזי בולט בחלק העליון ושקוע בחלק התחתון. בכל צד יש בין 8 ל-12 עורקים משניים המתחברים לעורק המרכזי.

התפרחת הנקבית באורך 1.5–2 סנטימטרים. הכוללת 8–14 פרחים, אבל רק אחד או שניים יתפתחו לפרי. הספלול בצורת קערה. ממדיו 6–8 × 8–12 מילימטרים, כשהוא מכסה בין שליש לחצי מהבלוט. מבחוץ מכוסה בשערות חומות בהירות, מבפנים מכוסה בשערות עדינות בגוון חום בהיר. הבלוט נטול פלומה, סגלגל עד ביצתי, וממדיו 1–1.4 × 0.7–1 סנטימטרים. עונת הפריחה היא במאי הבלוט מבשיל באוקטובר.

תפוצה
-----

הצמח גדל ביערות עצים רחבי עלים בגובה בין 1,500 ל-2,500 מטרים מעל גובה פני הים במחוזות סין העממית גוויג'ואו, סצ'ואן ויונאן.

טקסונומיה
---------

את השם המדעי הראשון שקיבל הצמח, *Cyclobalanopsis glaucoides*, העניק הבוטנאי הגרמני ארנסט מקס שוטקי (Ernst Max Schottky‏; 1888–1915) ב-1912. מכיוון שהתברר שהעץ שייך לסוג אלון העביר ב-1916 הבוטנאי היפני ג'ן-איצ'י קוידזומי (小泉 源‏; 1883–1953) את העץ לשם המדעי *Quercus glaucoides*. אלא שהשם *Quercus glaucoides* כבר היה תפוס מ-1843 למין אלון מקסיקני, ולכן שונה השם שוב והנציח את הבוטנאי שנתן את השם המדעי הראשון.

הבוטנאי הרוסי יורי מניצקי (Меницкий, Юрий Леонардович‏; 1937–2001) טען ב-1976 שמין זה הוא בפועל תת-מין והציע את השם המדעי *Quercus glauca* subsp. *Schottkyana*.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלון שוטקי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* TPL
* EOL
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלון שוטקי באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  השם העברי הוא תעתיק השם המדעי
3. 1 2 3 4  Cyclobalanopsis glaucoides, Flora of china Vol. 4 Page 400
4. ↑  Quercus schottkyana Rehder & E.H. Wilson, from the website Trees and Shrubs Online
סימון מסחרי של בית הדפוס של ויליאם קקסטון, 1478
**וויליאם קקסטון** (1422 - 1491 לערך) היה סוחר, דיפלומט וסופר אנגלי. הביא את מכונת הדפוס הראשונה לאנגליה, והביא לכך שהייתה המדינה הראשונה ששווקו בה ספרים מודפסים בצורה קמעונאית.

חייו
----

הפרטים אודותיו מועטים, שמות הוריו ותאריך לידתו אינם ידועים. משערים שנולד בין השנים 1415 - 1424.

בשנת 1438 שימש עוזרו של רוברט לנגה, סוחר משי עשיר בלונדון. לאחר מותו של רוברט, בשנת 1441 עבר קקסטון לברוז' שבבלגיה, עיר תרבותית עשירה, שם התיישב בשנת 1450.

קקסטון זכה להצלחה בעסקיו, והוא הפך למושל חברת הרפתקני הסחר של לונדון.

בנסיעותיו העסקיות הוא התרשם מתעשיית הדפוס החדשה בקלן, דבר שהוביל אותו להקים בעצמו בית דפוס בברוז' בשיתוף עם אחוזת קולארד. קקסטון החל לעסוק בתרגום ספרים שונים לאנגלית, והדפסתם בבית הדפוס שהקים.

ויליאם קקסטון מציג דוגמה של המדפסת שלו בפני המלך אדוארד הרביעי מלך אנגליה, ובפני המלכה אליזבת וודוויל
מכונת הדפוס של גוטנברג הובאה לאנגליה על ידי ויליאם קקסטון שהיה סוחר טקסטיל אנגלי. במסגרת עסקיו ערך מסעות רבים ברחבי אירופה. כך נחשף אל מלאכת הדפסת הספר ואף למד אותה. עם חזרתו מנדודיו בשנת 1475 הקים את בית הדפוס הראשון על אדמת אנגליה באזור ווסטמינסטר שבלונדון ובמהלך שני העשורים הבאים פיתח עסק מצליח להדפסת ומכירת ספרים.

לאחר שנתים בשנת 1475, שב קקסטון לאנגליה והביא עימו מכונת דפוס מאותן המכונות שהמציא גוטנברג, ופתח שם בית דפוס נוסף. הוא נחשב למדפיס הראשון על אדמת אנגליה. הוא המשיך לעסוק שם בתרגום ספרים והדפסתם.

הוא התפרסם בעקבות תרגומיו הרבים, והוזמן על ידי אנשי אצולה שונים, לתרגם ולפרסם יצירות ידועות רבות.

בסך הכל פרסם קקסטון 100 ספרים, מתוכם 24 תרגם לאנגלית בעצמו, אך בעקבות פזיזותו לתרגם כמה שיותר ספרים, תרגומיו לא מצטיינים בדיוקם.

ויליאם נפטר בשנת 1491.

בשנת 2002, קקסטון נבחר בין 100 הבריטים הגדולים ביותר בסקר ה- BBC.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויליאם קקסטון** בוויקישיתוף
* הדפוס : סיפור של בני אדם, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
* ויליאם קקסטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי ויליאם קקסטון בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
* ויליאם קקסטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Great Britons 11-100". BBC. אורכב מ-המקור ב-4 בדצמבר 2002. נבדק ב-1 באוגוסט 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007259423405171
* BIBSYS: 90059651
* BNC: 000326658
* BNE: XX1202513
* BnF: cb12213955g (data)
* BPN: 17576238
* CANTIC: a11685621
* CiNii: DA0208271X
* GND: 118667572
* ISNI: 0000 0001 1827 5959
* LCCN: n79007370
* LNB: 000132359
* NDL: 00435568
* NKC: jx20050920001
* NLA: 35026736
* NLP: A2027810X
* NTA: 068578911
* RERO: 02-A003085644
* RKD: 249524
* SELIBR: 180669
* SNAC: w6c8277s
* SUDOC: 030796423
* TePapa: 417
* Trove: 800311
* ULAN: 500093929
* VcBA: 495/98046
* VIAF: 68979076
* WorldCat: lccn-n79007370

 |
**אאורוס ארסנל** הוא ואן מתוצרת מכון המחקר המדעי לרכבים ומנועים במוסקבה, במסגרת פרויקט המכונה "השיירה" לייצור רכבי נסיעות עבור נשיא רוסיה. השם הנבחר הוא שמו של מגדל התחמושת (ארסנל בלע"ז) שבמתחם הקרמלין במוסקבה.
הרכב הוצג בפומבי לראשונה באוגוסט 2018 במסגרת סלון הרכבים הבינלאומי במוסקבה.

ייצור הרכב החל בשנת 2017 ו-14 דגמים ראשונים שלו נמסרו לידי שירות האבטחה הפדרלי של רוסיה, בדצמבר 2017.

מראה ומאפיינים
--------------

|  |  |
| --- | --- |
|  |  ראו גם – **המכונית הנשיאותית (רוסיה)** |

המיני-ואן אאורוס ארסנל מצויד באותו המנוע כמו הסדאן אאורוס סנאט, אך כולל פנסים משלו. תכונה ייחודית של אאורוס ארסנל הוא מראהו האחורי: הוא רחב מלמטה וצר מלמעלה ומשופע.

ראו גם
------

* אאורוס סנאט — דגם לימוזינה סדאן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אאורוס ארסנל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Автомобили проекта «Кортеж» получили имена кремлевских башен
2. ↑  Рассекречен облик микроавтобуса Aurus Арсенал проекта «Кортеж»
**אאורלה גאצ'ה** (באלבנית: **Aurela Gaçe**; נולדה ב-16 באוקטובר 1974) היא זמרת אלבנית. זכתה שלוש פעמים בפסטיבלי אי קנגס, ושלוש פעמים בפסטיבל קנגה מג'יקה. אורלה זכתה בפרס המוזיקה הבלקנית פעמיים ל"שיר השנה של הבלקן" ו"הזמרת הטובה מאלבניה". גאצ'ה ייצגה את אלבניה בתחרות האירוויזיון לשנת 2011 עם שיר "Feel the Passion". היא הייתה שופטת בעונה השלישית של "The Voice of Albania". לאחר סיום התוכנית היא הודיעה שהיא לא תחזור לפאנל.

ראשית החיים והקריירה
--------------------

גאצ'ה החלה לשיר בגיל ארבע וחצי, בפסטיבל לדורימון בעיר הולדתה. לאורך ילדותה היא השתתפה בתחרויות ילדים רבות לשירה. בשנת 2010 היא זכתה בתחרות 'פסטיבלי אי קנגס' עם "Kënga Ime", שאותו כתב Shpëtim Saraçi. השיר המצליח ביותר שלה (*Origjinale* feat. לד"ר פלורי ומרסל) יש יותר מ־8 מיליון צפיות ביוטיוב.

לאחר שחווה הצלחה בסוף שנות התעשים ותחילת שנות האלפיים, גאצ'ה "לקחה הפסקה" מהמוזיקה, ונסעה לארצות הברית. היא בילתה שם למעלה משמונה שנים, וביקרה באלבניה לעיתים קרובות. הקאמבק הגדול הגיע בשנת 2010 כשהוציאה את "אוריג'ינאלה", שיר שהלחין פלורי מומאסיי, הסרטון, שיצא ביוטיוב, זכה ליותר ממיליון צפיות בפחות משבוע. מיד לאחר ההצלחה החוזרת גאצ'ה התחילה לעבוד על אלבומה השישי, שהיה אמור לצאת בשנת 2012.

בסוף 2010 התבקשה גאצ'ה על ידי שפטים סארצ'י לחזור לפסטיבלי אי קנגס בו ניצחה אורלה שלוש פעמים. היא דחתה את בקשת המלחין, מכיוון שהיא הצהירה שהגיע הזמן לקדם אמנים חדשים עם מוזיקה מקורית. עם זאת, לאחר שהאזין להדגמה פשוטה- אוראלה התאהבה והחליטה לשוב לתחרות. כשנשאלה בראיון מה מיוחד בשיר, היא השיבה שהיו בו אלמנטים מוזיקליים שהושפעו מכל אזור באלבניה, מדרום אלבניה לצפון.

לאוראלה קעקוע בעברית על פרק יד ימין עליו כתוב- "ה' אוהב אותי".

סינגלים
-------

* 1994: "Nuk mjafton"
* 1995: "Nata"
* 1996: "Me jetën dashuruar"
* 1997: "Pranvera e vonuar"
* 1997: "Fati ynë shpresë dhe marrëzi"
* 1998: "ריבת E pafajshme"
* 1999: "S'jam tribu"
* 2001: "Jetoj"
* 2007: "Hape veten"
* 2009: "Mu thanë sytë"
* 2010: "Kënga ime "
* 2012: "tranzit"
* 2012: "Ja ke nge"
* 2013: "Shpirt i shpirtit Tim"
* 2013: "דואה"
* 2014: "Merrem sonte"
* 2014: "Pa kontroll" (feat.
* 2015: "Akoma jo"
* 2016: "Nënë e imja nënë"
* 2017: "S'mundem"

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אאורלה גאצ'ה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אאורלה גאצ'ה
* ביוגרפיה וסרטונים
* אאורלה גאצ'ה, ברשת החברתית פייסבוק

* אאורלה גאצ'ה, ברשת החברתית טוויטר

* אאורלה גאצ'ה, ברשת החברתית אינסטגרם

* אאורלה גאצ'ה, סרטונים בערוץ היוטיוב

* אאורלה גאצ'ה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* אאורלה גאצ'ה, באתר אייטונס (באנגלית)

* אאורלה גאצ'ה, באתר ספוטיפיי

* אאורלה גאצ'ה, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* אאורלה גאצ'ה, באתר Discogs (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Aurela Gaçe, The Voice". *Top Channel*.
2. ↑  "Aurela: Do t'ju bej te nguleni perpara televizorit!". *Top Channel*.
3. ↑  Nuhiu, Rinor. "Aurela Gaçe quits "The Voice" panel".
4. ↑  "Aurela represents all Albanians". Aurelagace.com. אורכב מ-המקור ב-2013-10-05.
5. ↑  "Origjinale" Aurela Gaçe

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16522886h (data)
* ISNI: 0000 0001 2356 2776
* MusicBrainz: cfdc2d8c-3809-4219-884e-549195ffe596
* VIAF: 173439579
* WorldCat: viaf-173439579

 |
**אאוקנמזאורוס** (שם מדעי: ***Eucnemesaurus***; מילולית: "לטאת שוקה טובה") הוא סוג של דינוזאור דמוי-זאורופוד ממשפחת הריוחזאוריים, שחי בדרום אפריקה בסוף בתור הטריאס, לפני 228 מיליון שנה. לצד הריוחזאורוס מאמריקה הדרומית זהו הנציג היחיד של משפחתו. הדינוזאור התגלה בתצורת אליוט (אנ'), המדינה החופשית שבדרום אפריקה והוא תואר בידי החוקר ההולנדי אגברט קורנליס ניקולאס ואן הופן (אנ'). תחילה חשבו לקרוא לו בשם אאוסקלוזאורוס, אך כבר היה דינוזאור שנקרא בשם זה במשפחת הפלטאוזאוריים, עקב תכונות דומות.

אורכו של האאוקנמזאורוס הגיע לאורך 10 עד 11 מטרים ומשקל של 1.1 עד 2 טונות. עקב המבנה של שיניו החדות העריכו תחילה שהיה דינוזאור טורף, הקרוב להררזאוריים, אך בהמשך התברר שמבנה הגוף מתאים יותר לדמוי-זאורופוד קדום. ככל הנראה היה צמחוני וניזון מעלים כמו משרכים, מחטניים וציקסיים. בניגוד לזאורופודים המאוחרים יותר, היה האאוקנמזאורוס יכול להתייצב על שתיים וכך להגיע לצמרות, ובעזרת זנבו הארוך והגמיש היה מסוגל להצליף באויבים.

מאחר שדמה יחסית לזאורופוד אמיתי שייכו אותו חלק מהחוקרים למשפחת המלנורוזאוריים, אך בהמשך התברר שהיה קרובו של הריוחזאורוס מאמריקה הדרומית והם נכללו יחד באותה משפחה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אאוקנמזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**אאורל פלד**, (במקור **רוזנפלד**, בהונגרית: **Föld Aurél**; בודפשט, 6 באוקטובר 1877 – וינה, 17 בנובמבר 1970) היה עיתונאי יהודי-הונגרי, במאי תיאטרון, מתרגם, בנו של במאי התיאטרון ז'יגמונד פלד, אחיהם של השחקנית אירן פלד והשחקן מתיאש פלד, בעלה של הזמרת סרנה סיקלאי.

קברם של אאורל פלד וסרנה סיקלאי בבודפשט. בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה: 11-31-22.

ביוגרפיה
--------

אאורל פלד הוא בנם של ז'יגמונד פלד וקטלין פְּלֶש. הוא החל את הקריירה שלו בכתב העת "הונגריה", שם הפך במהרה לכתב בעל שם. הוא היה במאי, מחזאי בתיאטרון של אביו מתחילת העשור הראשון של המאה ה-20 ועד מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1910 ארגן כמה הופעות של "משחקי הקאמרי". הוא מילא את שירותו הצבאי במלחמת העולם הראשונה. בשנת 1919 עבר לווינה והחל לגדל סוסים. הוא חזר לבודפשט בשנת 1932. בין השנים 1932–1933 הפך למנהל האמנותי בתיאטרון ארקל שנקרא אז לשנה "וריאטה לבריולה". בין השנים 1932 - 1934 היה מנהל תיאטרון קיראי, בין השנים 1934–1939 היה השוכר והמנהל של התיאטרון העירוני, תיאטרון ארקל שפעל אז בשם זה. בין השנים 1935–1936 ניהל גם את "תיאטרון רויאל" בבודפשט, מאוחר יותר עסק שוב בעיתונות. הוא היגר לאוסטריה בשנת 1957. תרגם יצירות רבות להונגרית.

תרגומיו
-------

* שלום אש: המושיע (1900);
* פרנץ להאר: נשות פשט (1903)
* ריימן: העלמה הקלדנית (1908).

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון התיאטרון ההונגרי
* פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. בודפשט, איגוד הספרנים והארכיונים ההונגרים, 1939–2002.
* צ'אבה נאג'י: לקסיקון ספרות המהגרים ההונגרי. 2000.
* לקסיקון אמנות הבמה הונגרי. אד. אלאדר שופפלין. בודפשט, איגוד השחקנים הלאומי והמכון לפנסיה, 1929.
* לקסיקון חדש של הספרות ההונגרית. בודפשט, 1994.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אאורל פלד** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 1401/1877. folyószáma alatt".

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 7949 6993
* VIAF: 121521497
* WorldCat: viaf-121521497

 |
**אאורליו צ'וקוי** (ברומנית:**Aureliu Ciocoi**, ‏ נולד ב-5 ביוני 1968 בקישינב (קישינאו)) הוא דיפלומט ופוליטיקאי מולדבי, שכיהן כראש ממשלה זמני של רפובליקת מולדובה בין דצמבר 2020 לאוגוסט 2021. הוא כיהן גם כשר החוץ ולשילוב אירופי של מולדובה בין נובמבר 2019 - מרץ 2020 ושוב החל מנובמבר 2020. בעבר שימש כשגריר מולדובה בגרמניה, דנמרק, סין וארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

### ראשית חייו

צ'וקוי נולד בקישינאו, בירת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית המולדובנית של אז, חלק מברית המועצות.
בשנים 1975–1985 הוא למד בבית הספר המקיף ("תיכון") מספר 11 בקישינב (כיום התיכון על שם יון קריאנגה). בשנים 1985–1992 למד עיתונאות ותקשורת באוניברסיטה הממלכתית של מולדובה. אחרי פרישת רפובליקת מולדובה מברית המועצות נסע לבוקרשט, בירת רומניה, ולמד בפקולטה ליחסים בינלאומיים בבית הספר הלאומי הרומני ללימודים מדיניים ולמנהל.

### המשך הקריירה

בשנת 1988 עבד כפועל בהוצאה לאור המרכזית בקישינב. בשנים 1989–1992 פעל כעיתונאי במספר יומונים בבירה המולדבית.
בשנים 2010–2015 שימש כשגריר מדינתו בגרמניה ובדנמרק. ב-2015–2017 היה שגריר מולדובה ברפובליקה העממית של סין. בשנת 2017 כיהן לזמן קצר כשגריר בארצות הברית. בשנים 2017–2018 כיהן כשגריר בעל משימות מיוחדות במסגרת משרד החוץ ולשילוב אירופי של רפובליקת מולדובה.
בשנים 2018–2019 שימש כיועץ למדיניות חוץ של הנשיא איגור דודון.
בשנים 2019–2020 כיהן כשר חוץ ולשילוב אירופי בממשלת יון קיקו.
הדצמבר 2020-אוגוסט 2021 כיהן כראש ממשלה זמני בעקבות התפטרותו של יון קיקו.

חייו הפרטיים
------------

צ'וקוי נשוי ואב לילד.
בשנות ה-1980 עסק בספורט. היה חבר בקבוצת הנוער של מולדובה הסובייטית ל]ירי וזכה לתואר אומן הספורט של ברית המועצות
תחביביו כוללים פילוסופיה, ספרות ותיאטרון. הוא צדבר בצורה שוטפת רומנית, אנגלית, רוסית, גרמנית וצרפתית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אאורליו צ'וקוי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1237947731
* VIAF: 4617162783911766280004
* WorldCat (עם VIAF): 4617162783911766280004

 |
מפה של האזורים הביוגאוגרפיים היבשתיים.
מפה של האזורים הביוגאוגרפיים הימיים.
**אזור ביוגאוגרפי** (בלטינית: **Ecozone**) הוא שם לכלל האזורים הביוגאוגרפים לאורך כדור הארץ, כשחלוקתם היא לרוב קשורה ליבשות לרוב בהתבסס על טקטוניקת הלוחות, אף שישנם גם אזורים ביוגאוגרפים ימיים. המונח ליחידה אקולוגית קטנה מהם הוא אזור ביולוגי (bioregion) ואחריו אזור אקולוגי. מספר חוקרים רואים במקווי מים מתוקים עם אגני ניקוז בולטים, שאינם זורמים לים גם יחידות דומות (Endorheic basin).

האזורים מכוונים לביוטות שלמות כשמונחים פחות רווחים כוללים את הזואוגאוגרפיה וממלכת צמחייה, אשר כיום נמדדים באותם אזורים ביוגאוגרפים.

ההבדל בין אזור ביוגאוגרפי לביומה הוא שביומה כוללת בתי גידול, אשר נמדדים על בסיס צורת חיים או הסתגלות אבולוציונית של בעלי חיים, פטריות, מיקרואורגניזמים וצמחים לאקלים, טיב הקרקע ועוד.

חלוקה
-----

הקרן העולמית לשימור חיות הבר מציגה 8 אזורים ביוגאוגרפים יבשתיים:

| אזור ביוגאוגרפי | שטח במיליון קמ"ר | שטחים עיקריים |
| --- | --- | --- |
| האזור הפלארקטי | 54.1 | מרבית אירואסיה (וכל אירופה) וצפון אפריקה |
| האזור הנארקטי | 22.9 | רוב אמריקה הצפונית (לא כולל אמריקה המרכזית) |
| האזור האפרוטרופי | 22.1 | אפריקה שמדרום לסהרה והאיים סביבה וערב הסעודית |
| האזור הנאוטרופי | 19 | אמריקה הדרומית, אמריקה המרכזית והקריביים |
| האזור האוסטרלי | 7.6 | אוסטרליה, גינאה החדשה, ניו זילנד והאיים הקרובים עד לקו וואלאס |
| האזור האינדומלאי | 7.5 | תת-היבשת ההודית, דרום-מזרח אסיה ודרום סין |
| האזור האוקייני | 1 | פולינזיה (למעט ניו זילנד), מיקרונזיה ואיי פיג'י |
| האזור האנטארקטי | 0.3 | אנטארקטיקה |

הקרן העולמית לשימור חיות הבר והחברה לשימור הטבע (The Nature Conservancy) מציגים גם 43 אזורים ביוגאוגרפים ימיים. עם זאת נפוץ יותר השימוש של ארגון "MEOW"‏ ("Marine Ecoregions of the World") בו ישנם 12 אזורים ביוגאוגרפים ימיים, המקבילים מעט ליבשות:

1. האזור הארקטי
2. מערב האינדו-פסיפי
3. מרכז האינדו-פסיפי
4. מזרח האינדו-פסיפי
5. אוסטרליה הממוזגת
6. הצפון-אטלנטי הממוזג
7. הצפון-פסיפי הממוזג
8. אמריקה הדרומית הממוזגת
9. אפריקה הדרומית הממוזגת
10. האטלנטי הטרופי
11. המזרח פסיפי הטרופי
12. האוקיינוס הדרומי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אזור ביוגאוגרפי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אחד משני חלקים של האזור ההולארקטי שאינו נחשב לאזור ביוגאוגרפי אמיתי
פירוש נוסף ערך זה עוסק במשרה. אם התכוונתם למשחק מחשב, ראו הנשיא הנבחר (משחק מחשב).
הנשיא הנבחר של מדינת ישראל, ראובן ריבלין, מושבע לתפקיד עם סיום כהונתו של הנשיא היוצא שמעון פרס. צולם ב-2014.
**הנשיא הנבחר** הוא תואר פוליטי הנפוץ במערכות שלטון דמוקרטיות נשיאותיות. אדם אשר זכה בבחירות לנשיאות נמצא בסטטוס של "הנשיא הנבחר" במהלך הזמן שבין בחירתו לבין כניסתו לתפקידו. במהלך זמן זה, כל סמכויות השלטון הן בידי הנשיא היוצא, שאותו יחליף הנשיא הנבחר בבוא העת. בדרך כלל במהלך אותה תקופה, מתקיימות הכנות להעברת הסמכויות בין השניים. במשך אותם ימים, מגבש הנשיא הנכנס את רשימת השרים העתידים לכהן בממשלו ומרכיב את הסגל הבכיר אשר ישמש כעזר לו, במרבית המקרים הוא גם מתחיל לקבל תדרוכים מודיעיניים באופן שוטף, בדומה לאלו אותם ממשיך לקבל הנשיא היוצא.

הסטטוס של "הנשיא הנבחר" נמשך עד לכניסה הרשמית לתפקיד הנשיא. משך זמן זה יכול להשתנות ממדינה למדינה בהתאם למערכת השלטון. כך למשל, בצרפת, בדרך כלל מושבע הנשיא הנבחר כשבוע לאחר מועד בחירתו; ובארצות הברית, יום הבחירות מתקיים תמיד בתחילת נובמבר, בעוד טקס השבעת הנשיא נערך באופן קבוע ב-20 בינואר. יתרה מזאת, חבר האלקטורים מכריז על הנשיא הנבחר רק כחודש לאחר הבחירות – במהלך דצמבר. עם זאת, נקבע כי המועמד הזוכה המסתמן ממערכת הבחירות לנשיאות, יזכה כבר עם סיומן לסטטוס של "הנשיא הנבחר", עוד לפני שהוכרז באופן רשמי. בארצות הברית, עם ההכרזה על "הנשיא הנבחר", מהדק השירות החשאי את טבעת האבטחה סביב האישיות הנבחרת. מאותו רגע, היחס אליו מבחינת סידורי השמירה עליו, הופך לכמעט זהה לזה הניתן לנשיא המצוי בשלהי כהונתו. בארצות הברית הנשיא הנבחר עשוי גם להיקבע עוד לפני ההודעה הרשמית, על ידי מנהלו (ה-Administartor) של הגוף הקרוי "General Services‏", וזאת על פי חוק העברת הנשיאות Presidential Transition Act of 1963. חוק זה קובע את הזכויות והשירותים שהנשיא הנבחר וסגן הנשיא הנבחר זכאים להם.

לאחר בחירת נשיא ובטרם כניסת הנשיא לתפקידו, על אף שהנשיא המכהן ממשיך להחזיק בכל סמכויותיו, הוא מכונה "ברווז צולע" (Lame duck), ועל פי המקובל בארצות הברית, הנשיא היוצא אינו רשאי להכריע הכרעות בעלות חשיבות שיכולות להשפיע על משטרו של הנשיא הנבחר בתקופת היותו "ברווז צולע".

ראו גם
------

* הנשיא הנבחר של ארצות הברית
* ראש הממשלה המיועד (ישראל)
פירוש נוסף ערך זה עוסק בנביאה במיתולוגיה היוונית. אם התכוונתם למערכת לניהול בסיס נתונים, ראו אפאצ'י קסנדרה.

**קסנדרה** (ביוונית עתיקה: **Κασσάνδρα**) היא נביאה צעירה במיתולוגיה היוונית שנענשה בכך שאיש לא שעה לנבואותיה.

קסנדרה הייתה בתם של הקובה ופריאמוס מלך טרויה, אחותו התאומה של הלנוס (אנ') וגם אחותם של הקטור, פאריס, טרוילוס (אנ') ועוד מספר אחים ואחיות. היא ידועה ביופיה, והומרוס מתאר אותה כ"יפה בכל בנות פריאמוס" ואף מכנה אותה "קסנדרה הדומה לאפרודיטת הזהב".

עונשה של קסנדרה
---------------

באיליאדה ובמקורות יוונים נוספים, מסופר כי האל אפולו אהב את הנערה קסנדרה והבטיח לה את מתנת הנבואה אם תיענה לחיזוריו. אך לאחר שקיבלה את מתנת הנבואה, חזרה בה ודחתה אותו, והוא קיללה שעל אף שנבואותיה יהיו נבואות אמת, איש לא יאמין לה.

מלחמת טרויה ותוצאותיה
---------------------

קסנדרה חזתה את נפילת עירה טרויה, ואכן איש לא שעה לדבריה. במהלך המלחמה הבטיח אביה להשיא אותה לאותריאונאוס (אנ') אם יצליח לגרש את היוונים מטרויה. לאחר כיבוש טרויה, לקח אותה אגממנון כפילגש וחזר איתה ליוון. סופה שנרצחה על ידי אשת אגממנון - קליטמנסטרה, לאחר שזו רצחה את בעלה, על כך שהקריב את בתם איפיגניה, כמנחת פיוס לפני המלחמה.

במחזה
-----

במחזה אגממנון של אייסכילוס, חוזה קסנדרה את מותו של המלך היווני אגממנון ושל עצמה ואת נקמת הרצח על ידי אורסטס, בנם של אגממנון וקליטמנסטרה: "הו הבט, סלק מהפרה את השור! היא לכדה אותו בשלמה, ומצוידת בתחבולת קרן שחורה, היא הולמת בו, והוא צונח לתוך מכל מים, זהו רצח בתחבולה בתוך אמבט... לי מחכה נעיצת החנית... במקום מזבח אבי, ממתין לי קרש, עליו יותז דמי החם כשאשחט, אך מן ההרג האלים לא יתעלמו - אדם אחר יבוא לנקום נקמתנו, רוצח אם, גואל לדם אביו".

בתרבות
------

האסטרואיד 114 Kassandra (אנ') שהתגלה בשנת 1871 על ידי כריסטיאן היינריך פרידריך פטרס נקרא על שמה.

לקריאה נוספת
------------

* הומרוס, **איליאדה**
* אייסכילוס, **אגממנון**
* אוריפידס, **נשות טרויה**
* כריסטה וולף, **קסנדרה**, הוצאת "עם עובד", תל אביב 1987, תרגום: אילנה המרמן.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קסנדרה** |

* יעל רנן, ספרות המערב: הנביאה קסנדרה 2.2
* קסנדרה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הומרוס, איליאדה, 13.365, 24.699
2. ↑  הומרוס, איליאדה, 13.361-369
3. ↑  הומרוס, אודיסאה, 11.404-434

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007593126305171
* GND: 118560484
* LCCN: no2014085064
* SUDOC: 027643530
* VIAF: 74644776
* WorldCat: viaf-74644776

 |
שחלה

| חלקי הפרח |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 

לחצו כדי להקטין חזרה

לחצו להגדלה

לדף הקובץתמונה אינטראקטיבית (לחצו להסבר)‏

---

מבנה הפרח. למידע על חלק, לחצו עליו
 |

 |

**השחלה** היא איבר הרבייה הנקבי בצמחים.

בצמחים בעלי פרחים השחלות נמצאות בפרחים עצמם.

השחלה נמצאת במרכז הפרח, בתחתיתו של עמוד העלי ולרוב תיצור חלל סגור שבתוכו יתפתחו תאי המין הנקביים.

בפרחים לא קיים רחם, וההפריה נעשית בשחלה עצמה. תאי הרבייה הזכריים, המופיעים בדרך כלל כגרגירי אבקה צהובים, נוחתים על גבי העלי ונודדים במורדו אל השחלה, שם הם מפרים את הביציות. לאחר ההפריה נושרים עלי הכותרת של הפרח והשחלה גדלה, מתעבה והופכת לפרי, המכיל את הזרעים - עוברי הצמח.

ישנן שלוש תצורות של שחלות:

* שחלה עילית, הבולטת מתוך קצה הגבעול שעליו צומח הפרח
* שחלה תחתית, מוסתרת מתחת לשאר חלקי הפרח, הפרח צומח מעליה.
* שחלה אמצעית נמצאת מתחת לחלק מאברי הפרח ובולטת מעל חלק אחר.

ראו גם
------

* האבקה
* שחלה - שחלה כאיבר רבייה נקבי בבעלי חיים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שחלה** בוויקישיתוף
* שחלה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**"ששת הימים"** הוא סרט קולנוע ישראלי רשמי על מלחמת ששת הימים שהופק זמן לא רב לאחר המלחמה.

הפקה
----

את הסרט הפיק ב-1968 שירות הסרטים הישראלי (שנקרא אז "שירות הסרטים הממשלתי") בראשות יגאל אפרתי, ביים אלפרד שטיינהרדט (במאי הסרט התיעודי הרשמי על מלחמת סיני) וערכה נלי גלעד. על הצלמים נמנו אמנון סלומון, יכין הירש, ומרקו יעקובי.

אורך הסרט כשעה וחצי, ובתחילתו מקדים דברים ראש הממשלה אז, לוי אשכול. הסרט מלווה בדברי קריינות שכתב חיים חפר, וקורא יוסי בנאי. הוא כולל יומני קולנוע ישראליים וזרים וראיונות עם רב-אלוף יצחק רבין ואלופי הניצחון ישראל טל, דוד אלעזר ועוזי נרקיס. משתתפים בו מטוסי חיל האוויר וחיילי מילואים שגויסו להפקת הסרט, ורוב קטעי הקרבות בו משוחזרים בהשתתפות חיילי צה"ל שנטלו חלק בלחימה המקורית, כמו הקרב על גבעת התחמושת וכיבוש העיר העתיקה.

הסרט "ששת הימים" יצא אל בתי הקולנוע במרץ 1968, בטרם החלו שידורי הטלוויזיה הישראלית, ונתן לצופיו לחזות באירועי המלחמה. צפו בו יותר מ-750,000 איש, והוא זכה להצלחה מסחרית והכניס יותר ממיליון ל"י. הסרט זכה לביקורות מעורבות.

לאורך השנים שלאחר עשיית הסרט, קטעי הקרבות שנראים בו מוצגים בתוכניות טלוויזיה על מלחמת ששת הימים, בהיעדר די חומר מצולם אותנטי מן המלחמה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "ששת הימים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "ששת הימים", באתר אידיבי
* סרטונים הקרנת בכורה של הסרט ששת הימים, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים, 1968

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלפרד שטיינהרדט חתום כיועץ על הסרט ולא כבמאי. זאב רב-נוף, תעודה היסטורית, דבר, 29 במרץ 1968
2. ↑  מזרזים הפקת סרטים, מעריב, 20 במאי 1969
3. ↑  ששת הימים הכניס כמיליון לירות, דבר, 7 ביוני 1968
4. ↑  רם עברון, על בד הקולנוע - תשעה ירחי לידה - ("ששת הימים", "סינרמה", ת"א), למרחב, 29 במרץ 1968  
זאב רב נוף, תעודה היסטורית, דבר, 29 במרץ 1968