recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
הרב יהודה עמיחי, 2023
הרב **יהודה הלוי עמיחי** (נולד בתשט"ז) הוא פוסק ועורך ספרים העומד בראש מכון התורה והארץ. דיין בבתי דין לגיור ומ"מ ראש מערך הגיור, מרבני קריית ארבע. לשעבר יושב ראש ועדת השמיטה של הרבנות הראשית לישראל, רב מושב כרמל, ראש ישיבת אורות הנגב בבית הגדי ודיין בבתי דין לממונות.

ביוגרפיה
--------

נולד בתל אביב לישראל ורחל וגנר. למד בבית הספר מוריה, בישיבת נחלים ובישיבת מרכז הרב בירושלים. קיבל תעודת סמיכה לרבנות, שירת בצבא במסגרת 'הסדר מרכז'.

אחרי חתונתו שינה את שם משפחתו לעמיחי בעקבות המלצה של הרב צבי יהודה הכהן קוק, וזאת בגלל ההקבלה לכאורה לשמו של המלחין הגרמני האנטישמי וגנר.

משנת תשמ"ד עד תשמ"ט היה רב המושב כרמל בדרום הר חברון. בשנת תשמ"ט עד סוף תש"נ היה ראש ישיבת "אורות הנגב" בבית הגדי.

בשנת תשנ"ד שימש כיו"ר ועדת השמיטה שליד הרבנות הראשית לישראל. משנת תשנ"ה שימש כדיין בבית הדין לממונות בקריית ארבע וכן בבית הדין לגיור של הרבנות הראשית לישראל.

הרב עמיחי עוסק רבות בשאלות בהלכה, בעיקר בהלכות הנוגעות למצוות התלויות בארץ ולשמיטה. הוא עונה לשאלות באתרי אינטרנט, בהם אתר ישיבה, אתר כיפה ואתר מכון התורה והארץ.

הרב עמיחי עומד בראש מכון התורה והארץ, מכון למחקר, ליישום ולהסברה של המצוות התלויות בארץ, שבו פועלים מדענים ואגרונומים. הוא הצטרף למכון בשנת תש"נ כראש המחלקה ההלכתית.

חבר ההנהגה הרבנית של "חותם". משמש כרב בית הכנסת "אלון יוסף" בקריית ארבע.

ספרים שההדיר וערך
-----------------

**ספרים שההדיר**:

* 'תפילת דוד' על סידור התפילה מאת הרב אליהו דוד רבינוביץ' תאומים בעל האדר"ת.
* 'נחלת אבות', מאת הרב פתחיה מנקין, אביו של הרב משה צבי נריה.
* שלושה חלקים של הספר 'שבת הארץ' (על הלכות שמיטה) וכן שני כרכים של 'חוקות הארץ' (על הלכות כלאים), מאת הרב אברהם יצחק הכהן קוק, עם תוספת שיטות וחידושי הלכה רבים.
* דבר השמיטה, מאת הרב משה צבי נריה.

**ספרים שערך**:

* ספרי 'התורה והארץ'- שבעה חלקים.
* הספרים 'הודאת הארץ', 'נטיעות הארץ', 'ביכורי הארץ','הלכות הארץ', 'קטיף שביעית', 'סוכת קטיף'.

כמו כן עורך את כתב העת 'אמונת עתיך' היוצא לאור מספר פעמים בשנה, מזה עשרות שנים.
פרסם מאמרים רבים בכתבי העת תחומין ו'צוהר' ובבמות נוספות.

משפחתו
------

נשוי לאסתר, בתו של הרב משה צבי נריה, ומתגורר בקריית ארבע. לזוג חמישה בנים וחמש בנות. בשנת ה'תשס"ז נרצח בנו אחיקם בפיגוע בנחל תלם יחד עם חברו דוד רובין.

קישורים חיצוניים
----------------

* ביוגרפיה קצרה, באתר מכון התורה והארץ
* מאות מאמרים ושאלות ותשובות שהשיב הרב עמיחי באתר מכון התורה והארץ
* עשרות מאמרים ושיעורים של הרב עמיחי, באתר ישיבה
* שיעוריו, באתר מכון מאיר
* שאל את הרב, באתר ישיבה
* שאל את הרב, באתר כיפה
* מאמריו, באתר רמבי"ש
* מאמרים של הרב יהודה עמיחי, באתר ספריית אסיף
* שיעורים, באתר יוטיוב
* רבקי גולדפינגר, עניין אישי עם הרב יהודה עמיחי, באתר ערוץ 7
* יהודה עמיחי הלוי, דף שער בספרייה הלאומית
* כל הכתבות על הרב יהודה עמיחי, באתר ערוץ 7

הערות שוליים
------------

1. ↑  אודות, באתר "חותם"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007306967905171
* ISNI: 0000 0003 8149 6249
* LCCN: nr94029774
* VIAF: 261387447
* WorldCat: lccn-nr94029774

 |
**יורי אוסצ'וב** (ברוסית: **Юрий Владимирович Усачёв**; ‏נולד ב־9 באוקטובר 1957) הוא קוסמונאוט רוסי שטס לחלל מספר פעמים והיה חבר צוות של תחנת החלל מיר ומפקד משלחת מס' 2 של תחנת החלל הבין-לאומית.

ביוגרפיה
--------

יורי אוסצ'וב נולד בעיירה במחוז רוסטב ברוסיה הסובייטית שאז הייתה חלק של ברית המועצות. בשנת 1975 הוא סיים לימודי בית ספר ואחרי תקופה קצרה התגייס לצבא ברית המועצות. הוא השלים שירות חובה של שנתיים. בשנת 1985 אוסצ'וב סיים לימודי תואר שני בהנדסת אווירונאוטיקה במכון למהנדסי תעופה במוסקבה. לאחר הלימודים הוא התחיל לעבוד בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה.

בשנת 1991 אוסצ'וב נכלל ביחידת הקוסמונאוטים והחל הכנות לטיסה לתחנת החלל מיר. הוא היה בצוות גיבוי של מספר טיסות. את הטיסה הראשונה הוא ביצע בחללית סויוז TM-18 (מפקד הטיסה היה ויקטור אפנסייב). החללית התחברה לתחנת החלל מיר וצוות התחיל בביצוע תוכנית ניסויים במסגרת משלחת מס' 15. הם חזרו לכדור הארץ לאחר 182 ימים.

בשנת 1996 אוסצ'וב טס לתחנת החלל "מיר" בפעם השנייה. חללית סויוז TM-23 (מפקד צוות יורי אונופריינקו) שהתחברה לתחנת החלל מיר בה כבר שהה צוות של משלחת מס' 20. לאחר תהליך של העברת אחריות משלחת מס' 21 בפיקוד יורי אונופריינקו החלה בפעילות הסדירה. אוסצ'וב ביצע 6 פעילויות חוץ רכביות וחזר לכדור הארץ לאחר 194 ימים.

בשנת 2000 אוסצ'וב היה חבר צוות של מעבורת החלל אטלנטיס במשימה STS-101 (ג'יימס הולסל היה מפקד צוות). מטרת המשימה הייתה להמשיך בבניית תחנת החלל הבין-לאומית. הטיסה נמשכה כ-10 ימים.

במרץ 2001 אוסצ'וב טס לחלל בפעם הרביעית במעבורת החלל דיסקברי STS-102 (ג'ים ות'רבי היה מפקד צוות) כמפקד משלחת מס' 2 לתחנת החלל הבין-לאומית. הוא חזר לכדור הארץ בSTS-105 לאחר 167 ימים.

לאחר פעילות בחלל
----------------

בשנת 2005 אוסצ'וב חזר לעבודה במשרד תכנון "אנרגיה" בו הוא התחיל לעבוד לאחר סיום הלימודים.

אוסצ'וב כתב מספר ספרים על פעילותו בחלל.

אוסצ'וב עם משפחתו מתגורר בעיר הכוכבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יורי אוסצ'וב** בוויקישיתוף
* תקציר נתונים באתר ספייספאקטס
* נתונים מאנציקלופדיית החלל
* ביוגרפיה (ברוסית)
* ביוגרפיה באתר מרכז הכנת הקוסמונאטוים (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 129764833
* ISNI: 0000 0000 1629 2416
* VIAF: 35544013
* WorldCat: viaf-35544013

 |
**מרקוס שף** (אנגלית: Marcus Sheff; נולד ב-1963) הוא מנכ"ל של ארגון ישראלי-בריטי ללא מטרות רווח, מנהל תקשורת ועיתונאי לשעבר.

תחילת חייו והשכלה
-----------------

שף נולד בשנת 1963 בווייטפיל, מנצ'סטר, באנגליה למשפחה יהודית. אביו המנוח, אלן, רופא שיניים, היה נשיא הקהילה היהודית ווייטפילד. אמו, סילביה, קיבלה את אות ההוקרה, המסדר המצוין ביותר של האימפריה הבריטית, חלק ממסדר האימפריה הבריטית, והובילה קמפיין לעליית יהודי ברית המועצות, הבולט שבהם הוא נתן שרנסקי.

שף למד בבית הספר היהודי בפרסוויץ', הידוע כיום בשם Yesoiday Hatorah וכן בית ספר (Bolton) בולטון. מאוחר יותר, למד באוניברסיטת לידס וסיים תואר ראשון במדעי המדינה ויחסים בין-לאומיים. הוא מילא מספר תפקידים באיגוד הסטודנטים, כמו כן שימש כמזכ"ל של איגוד אוניברסיטת לידס ב-1984 ובוועדה נגד גזענות של NUS ב-1985.

שף נשוי לענבל.

קריירה
------

בגיל 23 עלה שף לישראל. שם, הוא נכנס לעולם הפוליטי לאחר שהצטרף ל־The Nation ככתב. מאוחר יותר, כאשר The Nation נסגר, הוא הצטרף ל"ג'רוזלם פוסט (Jerusalem Post)" ושם עבד בשנתיים הבאות כעורך.

בשנת 1990 שף ייסד את חברת התקשורת האסטרטגית, The Word Shop, ולאחר שמכר אותה עשור לאחר מכן, עבד בתקשורת אסטרטגית עבור חברות גלובליות.

משנת 2007 עד 2014 שף היה המנכ"ל של פרויקט ישראל. לפני שהצטרף לפרויקט ישראל, היה מנכ"ל אינטרמדיה.

בשנת 2020 נכלל שף ברשימת 100 היהודים המובילים של אלגעמיינער זשורנאל (כתב העת אלגמיינר).

שף הוא המנכ"ל הנוכחי של (IMPACT-se) המכון לניטור שלום וסובלנות תרבותית בחינוך בית ספרי. במהלך כהונתו, IMPACE-se הגיש דוחות נרחבים להערכת תוכנית הלימודים של ספרי הלימוד במדינות ברחבי העולם, במיוחד מדינות המזרח התיכון, כולל ערב הסעודית , איחוד האמירויות הערביות , קטאר , תימן  והרשות הפלסטינית, קרא להם לבצע רפורמה בספרי הלימוד שלהם. במקרים רבים, ההצעות התקבלו, וספרי הלימוד המדוברים עברו רפורמה ונעשו מתונים יותר.

קישורים חיצוניים
----------------

* מרקוס שף, ברשת החברתית LinkedIn

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  "Marcus Sheff". *Jewish Telegraph*.
2. ↑  "Team IMPACT". *IMPACT-se*.
3. ↑  Rudoren, Jodi (22 בנובמבר 2013). "Son of Israeli Ex-President Takes Helm of Labor Party, Urging Peace" – via NYTimes.com. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑
5. 1 2  "Marcus Sheff". *Algemeiner Journal*.
6. 1 2  "Saudi Arabia has been scrubbing its textbooks of anti-Semitic and misogynistic passages".
7. ↑  Hubbard, Ben (19 בינואר 2021). "In Saudi Arabia, Quiet Changes May Ease Tensions With Biden" – via NYTimes.com. `{{cite web}}`:  (עזרה)
8. ↑    
שגיאות פרמטריות בתבנית:קישור כללי   
פרמטרי חובה [ כותרת ] חסרים , www.israelhayom.com
9. ↑  "Qatari textbooks making slow progress on removing antisemitism". *The Jerusalem Post*.
10. ↑  "Iran using Yemen's education system to glorify jihad". *The Jerusalem Post*.
11. ↑  "Palestinian Authority's textbooks glorify terror, antisemitism". *The Jerusalem Post*.
12. ↑  "Saudi Arabia has been scrubbing its textbooks of anti-Semitic and misogynistic passages". ISSN 0190-8286. נבדק ב-2023-02-24.

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מרקוס שף"**.
**עיוורון שחמטאי** (באנגלית: **Chess Blindness**) הוא מונח המתאר כשל במהלך חישוב המהלכים במשחק שחמט, שבו השחמטאי מתעלם ממסע מפתח או מאפשרות מרכזית ולעיתים מכריעה, לטובתו או נגדו, שבהתאם לרמתו היה עליו להביאה בחשבון. הראשון שעסק באופן מקיף במתודת החישובים בשחמט ובכללם העיוורון השחמטאי היה הרב אמן הרוסי אלכסנדר קוטוב. לא ברור מי טבע את המונח, אולם שימוש במונח הלטיני Amaurosis scacchistica נעשה תדירות על ידי זיגברט טאראש. דוגמה לעיוורון שחמטאי היא תסמונת קוטוב (אנ'), שבה שחמטאי מבצע בפזיזות או בלחץ זמן, לאחר מחשבה ממושכת, מהלך מוטעה שאותו לא בדק היטב במהלך החישובים. עיוורון שחמטאי יכול להתרחש מסיבות שונות ומגוונות, כגון: לחץ זמן, עייפות, חוסר ריכוז, תחושת ביטחון עצמי מופרז, העדר מיומנות וכישורי חישוב מספיקים וכו'. גם שחמטאים בכירים לוקים בו, אם כי לעיתים יותר נדירות. ידועה הדוגמה שטיגרן פטרוסיאן, בעת שהיה אלוף עולם, לא הבחין במסע קריטי במשחקו עם ולדימיר ליברזון (לימים שחקן ישראלי) ונכנע על-אתר, בחלוף 15 מסעים בלבד.

קישורים חיצוניים
----------------

Dylan Loeb McClain 'Chess Blindness’ Can Strike Even the Most Skilled Players The New York Times (22 בינואר 2011) 

https://en.chessbase.com/post/why-chess-players-blunder

 

|  |  |
| --- | --- |
| פורטלפורטל | לעוד מידע על שחמט ראו: פורטל שחמט |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kotov, A.A, **Think Like a Grandmaster**, Kindle Edition, Pavilion Books, ISBN 9781849940535 eBook
2. ↑  Vladimir Liberzon vs Tigran V Petrosian, Chessgames.com, ‏1964
**מזמור י"ט של מדינת ישראל** הוא דרשה שנשא הרב צבי יהודה הכהן קוק בליל יום העצמאות, ה' באייר תשכ"ז, כשלושה שבועות לפני פרוץ מלחמת ששת הימים. הרצי"ה עסק בהזדמנות זו ביחסו למדינת ישראל והזכיר, שלא כהרגלו, את חסרונם של חלקי ארץ ישראל שלא היו אז תחת שלטון המדינה. רבים מתלמידיו רואים בכך סוג של רוח הקודש.

בליל יום העצמאות תשכ"ז התקיימה בישיבת מרכז הרב סעודת מצווה לציון י"ט (19) שנים למדינה. בדרשתו דיבר הרצי"ה על תחושותיו בליל כ"ט בנובמבר תש"ח, כאשר התקבלה החלטת החלוקה בעצרת האומות המאוחדות. הרב תיאר רגשות מעורבים ובעיקר אכזבה גדולה מחלוקת הארץ ומקריעתם של חבלי ארץ. בדבריו ביטא את חזון ארץ ישראל השלמה באופן ברור וחוסר ההשלמה עם הקיים.

את הדרשה צילם הרב אליקים לבנון 
את הדרשה סיכם וערך הרב אורי דסברג.

קטעים מהנאום
------------

בהזכירו את ליל הכ"ט בנובמבר, מתאר הרצי"ה את תחושותיו:

> 
> "לפני י"ט שנה, באותו לילה מפורסם, בהגיע ארצה החלטתם החיובית של מושלי אומות-העולם לתקומת מדינת ישראל, כשכל העם נהר לחוצות לחוג ברבים את רגשי שמחתו לא יכולתי לצאת ולהצטרף לשמחה. ישבתי בדד ואדום כי נטל עלי. באותן שעות ראשונות לא יכולתי להשלים עם הנעשה, עם אותה בשורה נוראה, כי אכן נתקיים דבר ד' בנבואה בתרי עשר - "וְאֶת אַרְצִי חִלֵּקוּ" (יואל, ד', ב')! איפה חברון שלנו - אנחנו שוכחים את זה?! ואיפה שכם שלנו - אנחנו שוכחים את זה?! ואיפה יריחו שלנו - אנחנו שוכחים את זה?! ואיפה עבר הירדן שלנו?! איפה כל רגב ורגב? כל חלק וחלק, של ארבע אמות של ארץ ד'?! הבידינו לוותר על איזה מילימטר מהן? חלילה וחס ושלום!"
> 
> 
> 
> 

כאשר התייחס למדינת ישראל, דימה אותה הרצי"ה למצוות עשה ותיארה כהתגשמות חזון הנביאים:

> 
> "ב"ה, זכינו וזוכים אנו אף עתה, לקיים דבר ד' זה על ידי תפארת גבורת צבאנו. נסכם בקצרה: השלטון היהודי בארץ הקודש, קרי: מדינת ישראל וצבאה, יחד עם היותו בבחינת "קץ מגולה", הריהו מצווה מפורשת וחשובה, מצווה כלל-ישראלית... ולעומת מה שנאמר: "האם זו המדינה שאותה חזו נביאנו?" אומר אני: זוהי המדינה שחזו הנביאים. כמובן, אין המדינה בתכלית השלמות, אולם נביאינו ורבותינו, ממשיכיהם, אמרו שהמדינה תהיה כזו: זרע אברהם, יצחק ויעקב, ישובו ויקימו בה תקומה יישובית ושלטון מדיני עצמאי..."
> 
> 
> 
>

השפעה ופרשנות
-------------

הנאום נחשב אחד מאבני הדרך לקראת היווצרותו של גוש אמונים, מספר שנים לאחר מכן, על ידי תלמידי הרב צבי יהודה הכהן קוק, הרבנים חנן פורת, משה לוינגר ואחרים. הרעיון שלפיו כל חלקי ארץ ישראל הם מרכיב הכרחי בחזרתה של האומה לביתה הטבעי ולמלוא חיוניותה עמד ביסוד התשתית הרעיונית של הארגון.

מאז בכל שנה הוגים תלמידיו במזמור התואם לשנת מדינת ישראל וכרבנים מלמדים אותו לציבור ביום העצמאות.

לקריאה נוספת
------------

* הרב זאב סולטנוביץ', **ביאור למזמור י"ט של מדינת ישראל**, מכון הר ברכה, ה'תשע"ג
* הרב דן סתר, **מזמור י"ט למדינת ישראל המבואר**, באתר ספריית אסיף

קישורים חיצוניים
----------------

* מזמור י"ט של מדינת ישראל, לקריאה ושמיעה, באתר ישיבה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו למשל את דברי הרב יואל בן נון בשם הרב יעקב פרידמן (הרב יואל בן-נון בריאיון לעלון עולם קטן)
2. ↑   מזמור ע"ה בתהלים כנגד שנת ה-75 של מדינת ישראל – הרב אורי שרקי, סרטון בערוץ "Rav Oury Cherki הרב אורי שרקי", באתר יוטיוב (אורך: 13:42)
3. ↑   Yom Ha’atzmaut 75: A call for Jewish unity, סרטון בערוץ "Chief Rabbi Ephraim Mirvis", באתר יוטיוב (אורך: 03:09)
**ג'גאט פרקש "ג'י. פי" נדה** (בהינדי: **जगत प्रकाश नड्डा**; נולד ב־2 בספטמבר 1960) הוא פוליטיקאי הודי המכהן כנשיא מפלגת העם ההודית מ־2020 וחבר ברג'יה סבהה. כיהן כשר הבריאות ורווחת המשפחה בממשלת מודי הראשונה.

ביוגרפיה
--------

נדה נולד בפתנה שבביהר ב־2 בספטמבר 1960 לנראיאן לאל נדה וקרישן נדה.

נדה החל את פעילות הפוליטית בתנועת ביהר (אנ'), מחאת סטודנטים נגד שחיתות בממשלת ביהר, ב־1975. לאחר מכן הצטרף לאקאלי בהרטיה וידירטי פרישד (אנ'), הזרוע הסטודנטיאלית של ראשטריה סוויאמסווק סאנג ונבחר לנשיא מועצת הסטודנטים באוניברסיטת פתנה ב־1977. נדה קיבל תואר ראשון באוניברסיטת פתנה, ולאחר מכן עבר לאוניברסיטת ראנצ'י, וב־1985 עבר לאוניברסיטת סימלה, בה קיבל תואר במשפטים.

ב־1993 נבחר נדה לאספה המחוקקת של הימאצ'ל פרדש, והיה מהיג האופוזיציה באספה מ־1994 עד 1998. ב־1998 היה לשר הבריאות בממשלת פראם קומאר דהומאל (אנ'). נדה הפסיד את מושבו בבחירות לאספה המחוקקת של הימאצ'ל פרדש ב־2003, בהן הפסידה מפלגת העם ההודית לקונגרס הלאומי ההודי, ושב ונבחר לאספה בבחירות ב־2007 ומונה לשר החקלאות והסביבה בממשלת דהומאל השנייה.

במאי 2010 מונה נדה למזכ"ל הארצי של מפלגת העם ההודית.

ב־2012 עבר נדה לפוליטיקה הארצית, כשהוא מתפטר מהאספה המחוקקת של הימאצ'ל פרדש ונבחר לרג'יה סבהה מהימאצ'ל פרדש. נדה נבחר שנית למושב ב־2018, אך עקב תבוסת מפלגת העם ההודית בבחירות בהימאצ'ל פרדש ב־2022 לא התמודד לתקופה נוספת במושב בתום כהונתו השנייה במרץ 2024, ותחת זאת נבחר לרג'יה סבהה ממושב בגוג'ראט.

לאחר ניצחון מפלגת העם ההודית בבחירות ללוק סבהה ב־2014 מונה נדה לשר הבריאות בממשלת נרנדרה מודי הראשונה.

לאחר שעמית שאה, שהיה יושב ראש מפלגת העם ההודית, נבחר ללוק סבהה בבחירות ב־2019 ומונה לשר הפנים ההודי, מונה נדה ליו"ר המפלגה בפועל, ובינואר 2020 נבחר ליו"ר המפלגה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'י. פי. נדה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Nidhi Taneja, JP Nadda: Born in Bihar but Himachali by origin, BJP's new president has a challenge in hand, India TV News, ‏20 בינואר 2020
2. ↑  Manjeet Sehgal, JP Nadda started career as Bihar Movement man, India Today, ‏21 בינואר 2020
3. ↑  IndiaToday.in, Do you know JP Nadda, the man tipped to replace Rajnath Singh as the new BJP president?, India Today, ‏24 במאי 2014
4. ↑  J.P.Nadda, Newly Elected Member for Rajya Sabha From Himachal Pradesh, The News Himachal, ‏22 במרץ 2012
5. ↑  Sharat Kumar, Brijesh Doshi, Sonia Gandhi, BJP's JP Nadda elected unopposed to Rajya Sabha, India Today, ‏20 בפברואר 2024
6. ↑  Himanshu Mishra, No election for BJP national president, JP Nadda to continue as party chief till 2024 Lok Sabha polls, India Today, ‏26 בספטמבר 2022

| מפלגת העם ההודית |
| --- |
| יושבי ראש | אטאל ביהארי ואג'פאיי • לאל קרישנה אדוואני • מורלי מנוהר ג'ושי • לאל קרישנה אדוואני • קושהבו טהקר (אנ') • בנגרו לקסמן (אנ') • ג'אנה קרישנאמורטי (אנ') • וניקאיאח נאידו • לאל קרישנה אדוואני • ראג'נאת' סינג • ניטין גדקארי (אנ') • ראג'נאת' סינג • עמית שאה • ג'י. פי. נדה |  |
| מנהיגים | 

|  |  |
| --- | --- |
| ראשי ממשלת הודו | אטאל ביהארי ואג'פאיי • נרנדרה מודי |
| נשיאי הודו | ראם נאת' קובינד • דרופדי מורמו |
| סגני נשיאי הודו | בהיירון סינג שקהוואט • וניקאיאח נאידו • ג'גדיפ דהנקר |

 |
| גופים קשורים | ראשטריה סוויאמסווק סאנג • בהרטיה ג'אנה סנג • הברית הדמוקרטית הלאומית |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מקורות   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 



  
שגיאות פרמטריות בתבנית:לשכתב   
פרמטרי חובה [ נושא ] חסרים 


**המקרה בו חזרתי לחיים בתור רפש** (ביפנית: **転生したらスライムだった件**, באנגלית: **That Time I Got Reincarnated as a Slime**) היא סדרת ספרים שעדיין לא סוימה של הסופר היפני Fuze עם איורים של Mitz Vah  שעובדה גם למאנגה ולאחר מכן גם לסדרת אנימה, כרגע עם שלוש עונות. הסדרה עוקבת אחרי הגיבור הראשי, סאטורו מיקאמי, עובד תאגידי יפני שנרצח ונולד מחדש בעולם פנטזיה בתור רפש (סליים), ויוצא להרפתקה ליצור חברים ולהקים אומה של מפלצות.

הספר הראשון שנכתב ביפנית יצא לאור במאי 2014. Yen Press רכשו את הזכויות לסדרה והוציאו את הספר הראשון באנגלית ב19 לדצמבר 2017.

הכרך הראשון של המאנגה פורסם ב30 באוקטובר 2015 ביפנית וב22 באוגוסט 2017 באנגלית.

העונה הראשונה של האנימה היא באורך של 24 פרקים, ויצאה ב2 באוקטובר 2018. העונה השנייה חולקה לשני חלקים, כל אחד מהם באורך של 12 פרקים, החלק הראשון יצא ב12 בינואר 2021 והחלק השני יצא ב6 ביולי 2021. העונה השלישית יצאה ב5 באפריל 2024.

יצא גם סרט, קשר הארגמן, עם סיפור צדדי. הסרט יצא ב25 בנובמבר 2022.

תקציר העלילה
------------

סאטורו מיקאמי הוא עובד תאגידי רגיל בן 37, שלמרות שאין לו זוגיות הוא נהנה מהחיים. יום אחד הוא נפגש עם שותף בעבודה שלו, שרוצה להציג בפניו את החברה החדשה שלו. בזמן שהם מדברים מופיע פתאום תוקף עם סכין ודוקר את סאטורו. בעודו גוסס, קול מסתורי מופיע במוחו ומודיע על מספר דברים לא מובנים.

לאחר ששב להכרה, סאטורו מגלה שהוא התגלגל בתור רפש בעולם לא מוכר. במקביל, הוא גם רוכש מיומנויות חדשות, במיוחד את היכולת הנקראת "טורף", המאפשרת לו לטרוף כל דבר ולחקות את המראה והכישורים שלו. הוא נתקל בוולדורה, דרקון הסערה רב העוצמה שנכלא במשך 300 השנים האחרונות כעונש על כך שהפך עיירה שלמה לאפר. סאטורו מרחם עליו, מתיידד עם הדרקון, ומבטיח לעזור לו להשתחרר מהכישוף הכולא אותו. הם מחליטים לתת אחד לשני שמות מכיוון ששמות זה דבר חזק מאוד בעולם הזה. ולדורה מעניק לו את השם רימורו, ומקבל בתמורה את השם משפחה טמפסט, שם משפחה שיהיה משותף לשניהם, וככה סאטורו מיקאמי הופך להיות רימורו טמפסט (Rimuru Tempest). לאחר מכן רימורו טורף את הדרקון יחד עם הכישוף שהוא כלוא בו על מנת לנתח את הלחש שבתוכו ובסופו של דבר לשחרר את ולדורה.

אבל כשהנוכחות של ולדורה דרקון הסערה נעלמת, יער ג'ורה, היער שהיה בהגנתו, נותר ללא פטרון וגזעי המפלצות החזקות ביותר בתוכו מתחילים לריב על השליטה. רימורו הופך בעזרת היכולות החדשות שלו למפלצת החזקה ביותר ביער ומוכתר לשליט העליון ביער. הוא מחליט להקים אומה שפועלת לפי האידיאלים והחזון שלו, והאומה הזאת צומחת וגדלה מהר מאוד ומתחילה להשפיע גם על האומות השכנות שלא רואות אותה בעין יפה, דבר שגורם ליריבים רבים, מלחמות וסכנות. אבל רימורו מוצא גם בעלי ברית חזקים, חברים עליהם הוא יכול לסמוך, נאמנות אהבה כיף ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר המעריצים של הסדרה (באנגלית)
* אתר הספרים הרשמי (ביפנית)
* אתר המאנגה הרשמי (ביפנית)
* אתר האנימה הרשמי (ביפנית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"המקרה בו חזרתי לחיים בתור רפש"**.

1. ↑  AniList (באנגלית)
2. ↑  Yen Press
3. ↑  מספר העונות והפרקים, באתר IMDB
**צינור נאבוקו** (באנגלית: **Nabucco pipeline**) הידוע גם בשם **צינור הגז טורקיה-אוסטריה** (באנגלית: **Turkey–Austria gas pipeline**) הוא הצעה לצינור אנרגיה שיוביל גז טבעי לאירופה. הפרויקט בוטל ביוני 2013 עם העדפת הצינור הטרנס-אדריאטי (אנ').

מטרת הצינור להקטין את התלות האירופאית בגז הרוסי, תוך יצירת צינור חדש שיוביל גז אזרי, טורקמני, עיראקי, ומצרי לשוק האירופאי. אורכו המתוכנן הוא כ-4,042 קילומטר, והוא יתחיל בטורקיה, יעבור דרך בולגריה, רומניה והונגריה ויסתיים באוסטריה. ההכנות לבניית הצינור החלו בשנת 2002 ובשנת 2009 נחתם הסכם בינממשלתי בין חמש המדינות בהן יעבור הצינור. בניית הצינור תוכננה בשנים 2013–2017. יכולת ההולכה המרבית בצינור יועדה להיות 31 מיליארד מטר מעוקב (BMC) לשנה. עלותו כ-12 עד 15 מיליארד אירו.

רקע
---

פרויקט נאבוקו הוא חלק מרשת האנרגיה הטראנס אירופאית (TEN-E) אשר נבנה בתמיכת האיחוד האירופי וארצות הברית. מטרת הפרויקט היא לחבר את שדות הגז בים הכספי ובמזרח התיכון לאירופה על מנת להקטין את התלות ברוסיה, ספקית הגז הטבעי הגדולה ביותר של אירופה. סכסוכי הגז של רוסיה ואוקראינה הובילו לחיפוש מקורות אנרגיה חדשים, ספקים נוספים ודרכי גישה חלופיות. יתרה מכך, הביקוש לגז טבעי יגדל מ-502 מיליארד מטר מעוקב (BMC) בשנת 2005 ל-815 מיליארד בשנת 2030, ביקוש אותו רוסיה לא תוכל לספק לבדה.

היסטוריה
--------

ההכנות לבניית הצינור החלו בפברואר 2002 בשיחות בין אוסטריה לטורקיה, בחודש יוני נחתם הסכם הבנות בין 5 חברות אנרגיה לבחינת פרויקט הקמת הצינור. בדצמבר 2003 העניקה הנציבות האירופית מענק בגובה 50% מעלות בחינת היתכנות הפרויקט, ובכך היא קיבלה דריסת רגל בפרויקט. ביוני 2005 נחתם הסכם שותפות בין חמשת השותפים, ובפברואר 2008 הוכנס שותף גרמני כך שכל צד מחזיק חלק שווה (16.67%) בפרויקט.

בחודש יוני 2008 נחתם החוזה הראשון לאספקת גז מאזרבייג'ן לבולגריה דרך צינור נאבוקו. באפריל 2009 אישר שר האנרגיה של טורקיה, שמדינתו היה מוכנה לחתום על החוזה בתנאי שהמדינה תקבל 15% מהגז שיעבור בצינור.

ב-13 ביולי 2009 נחתם הסכם בין-ממשלתי על ידי ראשי הממשלות של טורקיה, בולגריה, רומניה, הונגריה ואוסטריה, בנוכחות נשיא הנציבות האירופית ז'וזה מנואל ברוזו ואנשי ממשל אמריקאים בכירים. ממשלות הונגריה ורומניה אישרו את ההסכם במהלך 2009 וממשלות רומניה וטורקיה אישרו אותו במהלך 2010.

נתיב
----

מפרט טכני
---------

פרויקטים מתחרים
---------------

ראו גם
------

* צינור הגז הערבי
* צינור הגז תבריז–אנקרה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צינור נאבוקו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של צינור נאבוקו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1154718182
* VIAF: 2280152200779414400007
* WorldCat (עם VIAF): 2280152200779414400007

 |
גנרל **אוטו היצפלד** (בגרמנית **Otto Hitzfeld**;‏ 7 במאי 1898 – 6 בדצמבר 1990) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

היצפלד נולד ב-7 במאי 1898 בשלוכזי, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 התגייס היצפלד לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לגדוד התחלופה של רגימנט הרגלים ה-142 (באדן ה-7), ולחם בשורותיו במהלך המלחמה, וב-18 בפברואר 1916 הועלה לדרגת לוטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בזהב, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר היצפלד ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1936 הועלה היצפלד לדרגת מיור, ובשנת 1937 מונה למדריך באקדמיה הצבאית בדרזדן. ב-10 בנובמבר 1938 מונה לשלישו של מפקד האקדמיה, וב-1 באוגוסט 1939 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט,.

### מלחמת העולם השנייה

בסוף 1939 מונה היצפלד למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-158, ובמהלך המערכה על צרפת לחם עמו כחלק מהדיוויזיה ה-82 במסגרת הקורפוסים ה-38, ה-13, וה-23. ב-15 בנובמבר 1940 מונה היצפלד למפקד רגימנט הרגלים ה-593, וב-26 ביולי 1941 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-213, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-73, ולחם עמו במהלך מבצע ברברוסה כחלק מהקורפוסים ה-54, והקורפוס ה-42 לסירוגין במסגרת הארמייה ה-11. ב-30 באוקטובר 1941 קיבל היצפלד על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 בינואר 1942 הועלה לדרגת אוברסט. ב-17 בינואר 1942 קיבל היצפלד על פעולותיו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-15 באוגוסט 1942 נפצע במהלך הקרבות, וקיבל על כך את עיטור אות הפציעה בזהב. לאחר החלמתו מונה היצפלד ב-19 בינואר 1943 למפקד הדיוויזיה ה-102, שהייתה חלק מקורפוס הפאנצר ה-39 במסגרת הארמייה התשיעית, וב-14 במרץ הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-38 במסגרת הארמייה ה-18. ב-1 באפריל 1943 הועלה היצפלד לדרגת גנרל מיור, והועבר עם הדיוויזיה שבפיקודו תחת פיקוד הקורפוס ה-20 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה.

ב-23 באפריל הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד קורפוס הפאנצר ה-46 במסגרת הארמייה התשיעית, ולחם עמו בקרב קורסק. ב-12 באוגוסט הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-35 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה, וב-31 באוגוסט הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה התשיעית, כחלק מהקורפוסים ה-56 והקורפוס ה-20. ב-5 בנובמבר 1943 הועלה היצפלד לדרגת גנרל לוטננט, ומונה למפקד בית הספר לחיל הרגלים בדבריץ, עליו פיקד עד ה-1 בנובמבר 1944. ב-17 בדצמבר 1944 מונה היצפלד למפקד הקורפוס ה-67, ולחם עמו כחלק מארמיית הפאנצר השישית בקרב הארדנים. בינואר 1945 הוכפף הקורפוס תחת פיקוד הארמייה ה-15, ובפברואר הוכפף הקורפוס תחת פיקוד ארמיית הפאנצר החמישית. ב-1 במרץ 1945 הועלה היצפלד לדרגת גנרל חיל הרגלים, וב-2 באפריל מונה למפקד הארמייה ה-11. ב-19 באפריל 1945 נפל היצפלד בשבי בעלות הברית לאחר שהכריז על גטינגן כעיר פרזות, וב-9 במאי 1945 קיבל על פעולותיו תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל.

### לאחר המלחמה

ב-12 במאי 1947 שוחרר היצפלד מהשבי, ורק אז נודע לו שקיבל את תוספת החרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. לאחר שחרורו התגורר היצפלד בדונסהיים עד למותו ב-6 בדצמבר 1990.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוטו היצפלד** בוויקישיתוף
* אוטו היצפלד באתר www.lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118705296
* VIAF: 69724018
* WorldCat: viaf-69724018

 |
**אסתר סלמוביץ'** (נולדה ב-8 באפריל 1948) היא פוליטיקאית ישראלית כיהנה כחברת הכנסת בכנסת ה-13 מטעם צומת. במהלך הקדנציה פרשה מהמפלגה עם עוד שניים מחבריה, והשלושה הקימו את סיעת "יעוד", שממנה התפלגה ל"סיעת עתיד".

ביוגרפיה
--------

סלמוביץ' נולדה ברומניה ועלתה לישראל בשנת 1950.

עבדה כעוזרת לתחום מקרקעין במשרד עורכי דין ובמקביל החלה בפעילות ציבורית מקומית בעיר מגוריה, נהריה. מטעם מפלגת צומת נבחרה ליו"ר הסניף המקומי והתמודדה מטעמו למועצת העיר.

תקופה קצרה לפני מערכת הבחירות לכנסת ה-13 שימשה כמזכ"ל המפלגה. במערכת הבחירות מוקמה על ידי רפאל איתן, במקום השישי ברשימת המפלגה ונבחרה לכנסת. סלמוביץ כיהנה כחברת הכנסת בין השנים 1992–1996 ופעלה בועדת החינוך והתרבות ובהוועדה לענייני ביקורת המדינה. כמו כן נמנתה על מייסדות הועדה לקידום מעמד האישה וכיהנה בה כיו"ר ועדת המשנה לפניות הציבור ובנוסף כיהנה כסגנית יושב ראש הכנסת.

במהלך כהונתה של הכנסת התפלגה לסיעת יעוד, ועם הצטרפותה לקואליציה התפלגה לסיעת עתיד. לקראת הבחירות לכנסת ה-14 הצטרפה למפלגת הליכוד, אך כשלה בהתמודדות בבחירות הפנימיות לקביעת הרשימה לכנסת, ולא נבחרה לכנסת ה-14.

לאחר יציאתה מהפוליטיקה סיימה סלמוביץ תואר ראשון במנהל עסקים ובמשפטים. בשנת 2007 הוסמכה כעורכת דין וכמגשרת והחלה לעסוק במקצוע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אסתר סלמוביץ** בוויקישיתוף
* 

* אסתר סלמוביץ, באתר הכנסת

* אסתר סלמוביץ, באתר כנסת פתוחה
* יעקב בר-און, ‏חברת כנסת לשעבר: "צריך כדורים נגד בחילה לנוכח מה שקורה בשלטון", באתר מעריב אונליין, 10 באפריל 2018
מצודת חוקוק בצילום משנת 1945 או 46
מצודת חוקוק בשלג (1950)
**מצודת חוקוק** היא מבנה מבוצר שנבנה ב-1945 על ידי סולל בונה מצפון מערב לכנרת ובקרבת נחל עמוד. שימש בתחילה למגורי גרעיני הכשרה של הפלמ"ח ובהמשך כנקודת הקמת קיבוץ חוקוק. עם הרחבת הקיבוץ ננטשה המצודה והמקום הוכרז כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ועל ידי תוכנית ציוני דרך.

הרקע הביטחוני
-------------

המצודה נבנתה בסביבה מאוכלסת על ידי ערבים על מנת להביא להתיישבות יהודית באזור ועל מנת לשמור על הכביש העולה מטבריה לגליל העליון (כיום כביש 90). גישה זו נגזרה מתפיסה ביטחונית של מיקום מצודות באזורים עם אוכלוסייה ערבית צפופה והיא מומשה גם בבית קשת, עמיעד, ביריה, משגב עם, רמות נפתלי ועין זיתים

על המבנה
--------

המבנה, שהוקם ב-1945, תוכנן על ידי יעקב מטריקין בתקופה שכיהן כראש המחלקה הטכנית של מחלקת ההתיישבות של הסוכנות היהודית. שטח המצודה הוא כ-1,200 מ"ר (30x40) והיא כוללת חומת מגן, מגדל מים, עמדות תצפית והגנה וחדרים.

ההיסטוריה של המקום
------------------

ב 5 באוקטובר 1945, לאחר הקמת המצודה, היא אוכלסה על ידי ההכשרה המגויסת של הפלמ"ח מחפצי-בה וקבוצת משוחררי הצבא הבריטי. המתיישבים והקימו במקום חדרי מגורים וכן יחידות עזר. בנוסף הוצבו בחצר המבנה אוהלים עבור משפחות. אנשי המקום עסקו בעיקר בעבודה ובאימונים. 

בשנת 1946 הצטרפו למקום גרעינים נוספים והוקם קיבוץ חוקוק. אנשי הקיבוץ המשיכו להתגורר במצודה.

ב-1948 סייעו אנשי היישוב, שיצאו מהמצודה, לבלום את כוחות צבא ההצלה בהנהגת קאוקג'י.

ב-1950 החל הקיבוץ לבנות את המשק מחוץ למצודה אבל זו המשיכה לשמש אותו למטרות שונות.

ב-1983 נטש הקיבוץ את המקום שהועבר לרשות המועצה לשימור אתרים ששיפצה את המקום, פתחה בו מוזיאון והפכה אותו לאתר תיירות בו מתבצעת פעילות חינוכית, סיורים באזור, סדנאות, סמינרים וימי עיון.

כיום המצודה משמשת את קהילת חוקוק כמקום התכנסות לציון חגי ישראל וטקסים כמו יום השואה, הזיכרון והעצמאות.

ראו גם
------

* חוקוק (יישוב עתיק)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מצודת חוקוק** בוויקישיתוף
* מצודת חוקוק באתר המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל
* התחלת קיבוץ חוקוק באתר קיבוץ חוקוק (אורכב)
* שמעון נוי, חוקוק-מצודה לא נודעת, עיתון על המשמר, 15 באפריל 1947

הערות שוליים
------------

1. ↑  **מדריך לאתרי מורשת - אתרי ביקור ומוזיאונים היסטוריים**, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2019, עמ' 31
2. ↑  חדר אוכל, מטבח, מאפיה, מחסן בגדים, מתפרה, נשקייה, מחסנים, בריכת אגירה ומערכת איסוף מים מהגגות
3. ↑  הצטרפו הכשרות מבית השיטה ומנען
4. ↑  בעיקר שימשה המצודה לאכלוס גרעיני נח"ל וקבוצות של חברת הנוער
**ראובן גבירץ** (נולד ב-1 בדצמבר 1951) הוא זמר, מלחין וצלם ישראלי, אשר היה חבר בכמה הרכבים במהלך שנות השבעים של המאה העשרים. זכה עם יתר חברי להקת חלב ודבש וגלי עטרי באירוויזיון 1979.

ביוגרפיה
--------

גבירץ נולד וגדל בקיבוץ מענית. בשנת 1971 התגייס ללהקת הנח"ל והשתתף בתוכניתה "הפלנ"חניק", אשר ציינה 30 שנה להקמת הפלמ"ח. בין חבריו ללהקה היו ירדנה ארזי, גידי גוב, אפרים שמיר, ענת גוב, יהודה עדר, נעמי כפרי, דורית פן (כיום: שדה), ואיציק בן מלך. בין השירים בתוכנית בהם השתתף גבירץ ניתן למנות את "בלדה ליצחק שדה", "נאום תשובה לרב חובל איטלקי" וחידוש לשיר "הרעות".

ב-1975 הקים גבירץ יחד עם צבי בומס וגיא יפה את שלישיית קצה השדה. לצד שירים מוכרים הם הקליטו גם חומר מקורי, כאשר גבירץ הלחין חלק מהשירים. אלבום השלישייה אשר יצא בשנת 1977 כלל בין היתר את השירים "זה לא הים", "בקצה השדה", "יש לפעמים רצון לעוף" וחידושים ל"פנס בודד" ול"ליל אמש". השלישייה לא האריכה ימים והתפרקה ב-1978.

ב-1979 הצטרף גבירץ אל יהודה תמיר ושמוליק בילו להרכב ליווי של גלי עטרי בפסטיבל הזמר והפזמון. ההרכב נשא את השם חלב ודבש והשיר אותו ביצעו עם עטרי, "הללויה", קטף את המקום הראשון בפסטיבל ונשלח לייצג את ישראל בתחרות האירוויזיון שנערכה באותה שנה בירושלים. "הללויה" זכה במקום הראשון גם באירוויזיון עצמו, וההרכב החדש החל לעורר ציפייה ועניין. הם הקליטו מספר שירים נוספים דוגמת "גלגל ענק", "יחד" ו"שיר לשירים", ואף זכו בתואר "להקת השנה" של רשת ג' לשנת 1980. באותה שנה הוחלפה עטרי על ידי לאה לופטין, וההרכב המחודש המשיך בהופעות והקלטות דוגמת "אולי עוד קיץ", "דון ז'ואן", "מיס אמריקה" ו"סרנדה", איתו השתתפו בקדם אירוויזיון 1981. לאחר פרישתה של לופטין מההרכב ניסו שלישיית הבנים עוד להמשיך ביחד, אך התפרקו לבסוף ב-1984.

ב-1988 היה אחד מזמרי הליווי של ירדנה ארזי באירוויזיון. הוא גם ביצע קולות רקע במספר אלבומים של ארזי - נשמה צוענית, עוד יום אחד ומתוך שאהבתי. בשנת 1989 התאחד עם חברי חלב ודבש להופעה בקדם אירוויזיון עם השיר "אני מאמין". בנוסף ביצע את שירי הפתיח והסיום של הסדרה המצוירת "המומינים", יחד עם יוריק בן דוד.

בקיץ 2007 השתתף בתערוכת הצילום "אמריקה", בגלריה של תיאטרון תמונע. התערוכה בחנה את היווצרם של דימויים הקשורים לאמריקאיות בצילום הישראלי.

בשנת 2009, 30 שנה אחרי שלהקת "חלב ודבש" זכתה באירוויזיון, היא התאחדה במסגרת פסטיבל תרבות של שלום, עם לאה לופטין.
בפברואר 2023 הוציא מיני אלבום מקורי הנקרא ״עולם כזה״.

קישורים חיצוניים
----------------

* ראובן גבירץ, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* ראובן גבירץ, באתר שירונט
* ראובן גבירץ, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ראובן גבירץ, באתר Discogs (באנגלית)
* ראובן גבירץ, דף שער בספרייה הלאומית
* ראובן גבירץ, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
* לינוי בר גפן, ‏חלב ודבש מתאחדים, 30 שנה אחרי הזכייה באירוויזיון, באתר ‏מאקו‏, 17 במאי 2009
* אתר למנויים בלבד בן שלו, ראובן גבירץ: "הבחירה ב'חלב ודבש' הותירה בי חור. אבל זה גורל", באתר הארץ, 28 בפברואר 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  דנה גילרמן, נפתחות השבוע, באתר הארץ, 2 באוגוסט 2007  
מיכל וילצקי‏, האמן 17: ראובן גבירץ, באתר וואלה!‏, 16 באוגוסט 2007
2. ↑  המלצה יומית: פסטיבל תרבות של שלום 2009, באתר הארץ, 18 במאי 2009

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007300238205171
* MusicBrainz: 7a682acd-f2fa-47a1-b81b-7219b9164b35
* VIAF: 299517759
* WorldCat (עם VIAF): 299517759

 |
**הברווזון המכוער** (**ברווזון מכוער** בהוצאה המחודשת) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1939 שהפיק וולט דיסני, אשר מבוסס על האגדה הברווזון המכוער של הנס כריסטיאן אנדרסן משנת 1843. הסרט בוים על ידי ג'ק קאטינג וקלייד ג'רונימי, והוא יצא לבתי הקולנוע ב-7 באפריל 1939. פסקול הסרט הולחן על ידי אלברט היי מאלוט, שלא קיבל קרדיט לסרט. ההנפשה הופקה על ידי RKO.

בתחילת סדרת "סימפוניות טיפשיות" הופק סרט בשחור לבן בעל אותו שם. הסרט הצבעוני משנת 1939 זכה בפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר בשנת 1940, והוא היה גם האחרון בסדרת הסרטים, למרות שלעיתים סומן במהדורות מסוימות כסרט מצויר מיוחד בצילום אחד.

בסיפורו של אנדרסן הברווזון מוטרד בגלל הביתיות שלו. לשמחתו, הוא גדל ומתבגר לברבור, החיה היפה מכולם, וצרותיו נגמרו. בגרסה זו, סבלו של הברווזון מתקצרים, שכן הוא נמצא על ידי משפחתו, לאחר דקות ספורות בלבד של דחייה ונידוי, במקום שנה שלמה. גרסה מקוצרת זו נקראת על ידי לילו לסטיץ' בסרט של דיסני משנת 2002 לילו וסטיץ'. לסיפור יש השפעה עמוקה על סטיץ', שיוצא לחפש את משפחתו האמיתית.

עלילה
-----

אבא ברווז עכוז עתיד צועד לצדה של אשתו. לפתע, הביצים של אם הברווז מתחילות לבקוע, לשמחתו של האב, ומולידות ארבעה ברווזונים קטנים. אבל אז, בוקעת ביצה חמישית, וחושפת ברווזון לבן שאינו תואם, והאב מתווכח עם האם על כך. (משתמע שהאב מאשים את האם בניהול רומן עם ברבור אחר) הברווזון המכוער מנסה להצטרף למשפחת הברווזים, אך הם מפנים לו עורף. אז הברווזון מנסה להצטרף למשפחת ציפורים ואפילו מנסה להתיידד עם פתיל ציד ברווז, אבל כולם דוחים אותו. הברווזון מרחם על עצמו ובוכה עד שאם ברבור והברווזונים שלה מתקרבים אליו. הוא מצטרף למשפחה הזו וכולם מקבלים אותו. הברווזה האם והברווזונים שלה מופתעים לגלות שהוא מצא את משפחתו האמיתית ונפרדים ממנו לשלום.

עיבוד קומיקס
------------

רצועת הקומיקס של סימפוניות טיפשיות ביום ראשון הרצה עיבוד בן חודש ל"הברווזון המכוער" מ-26 במרץ ל-16 באפריל 1939.

ביקורת
------

הסרט היומי כתב: "אגדתו של הנס כריסטיאן אנדרסן שתורגמה לשפה מצוירת גורמת לתענוג באוזן ובעין... למרות שהסיפור נוגע רק לאנשים בעלי נוצות, סרטו הקצר של דיסני מתמזג עם תחושה אמיתית ופאתוס.

מדיה ביתית
----------

הסרט הקצר הופץ ב-4 בדצמבר 2001 באוצרות וולט דיסני: סימפוניות טיפשיות – הסרטים המוזיקליים המונפשים ההיסטוריים. הוא הופץ בגרסת DVD בארצות הברית, גרמניה, צרפת, איטליה, שוודיה ובריטניה. הוא גם זמין בדיסני+ עם כותרות משוחזרות של סימפוניות טיפשיות.

קישורים חיצוניים
----------------

* "הברווזון המכוער", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הברווזון המכוער", באתר נטפליקס
* "הברווזון המכוער", באתר AllMovie (באנגלית)
* "הברווזון המכוער", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית)
* "הברווזון המכוער", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**ראס תנורה** (בערבית: **رأس تنورة**, מילולית: "כף התנור"; נקראת כך בשל החום החריג הנפוץ בכף המשתרע לים; בעבר נקראה **רחימה** (בערבית: **رحيمة**)) היא עיר במחוז א-שרקייה שבמזרח ערב הסעודית, הממוקמת על חצי אי המשתרע לתוך המפרץ הפרסי. השם ראס תנורה חל הן על מתחם מגודר של עובדי עראמקו (המכונה גם "נג'מה") ונמל במרכז תפעול נפט של עראמקו הסעודית, החברה הגדולה בעולם.

מתחם ראס תנורה ממוקם דרומית לעיר הנמל התעשייתית המודרנית ג'ובייל (לשעבר כפר דייגים) וצפונית למפרץ תארות ועיר הנמל העתיקה דמאם. אף על פי שאזור הנמל של ראס תנורה ממוקם על חצי אי קטן, מכליות נפט מודרניות שטות במים עמוקים יותר, עראמקו הסעודית בנתה מספר איים מלאכותיים לעגינה קלה יותר. בנוסף, הוקמו אסדות נפט ומתקני ייצור בים במים הסמוכים, בעיקר על ידי עראמקו הסעודית, שלומברגר והליברטון.

דמוגרפיה
--------

על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022 אוכלוסיית העיר מנתה 57,030 בני אדם.

ראס תנורה היא אחת מארבעה מתחמי מגורים שנבנו על ידי עראמקו בשנות ה-40 והיחידה הממוקמת על חוף המפרץ הפרסי.

בית הזיקוק ראס תנורה מוקף בגדר אבטחה בשמירה כבדה. עובדים סעודים ופועלים נוספים מתגוררים במתחם המגורים נג'מה המאובטח פחות. המתחם נבנה כדי לאפשר לעובדי חברת הנפט המערביים (בעיקר אמריקאים) מידה של נוחות מערבית והפרדה מהמגבלות של החוקים הסעודיים והאסלאמיים, עם הזמן הקהילה השתנתה בהתאם לצמצום התושבים המערביים לפסיפס של סעודים, מצריים, ירדנים, פיליפינים, הודים, פקיסטנים ומספר אמריקאים ובריטים. אנגלית משמשת כשפה המשותפת במקום.

תחבורה
------

### כבישים

ראס תנורה מחוברת באמצעות כביש דו-מסלולי אחד עם כביש דהראן-ג'ובייל (אנ'), המחבר אותה עם ערים שכנות כמו ג'ובייל ודמאם, כמו גם עם המטה האזורי של עראמקו בדהראן.

### שדה תעופה

העיירה משתמשת בנמל התעופה הבין-לאומי המלך פהד.

אף על פי שיש שדה תעופה קטן בעיר, הוא מיועד לשימוש בלעדי של עראמקו הסעודית, בעיקר למסוקים. המרחק ממרכז העיר לטרמינל בנמל התעופה דמאם הוא כ-50 קילומטרים (31 מיל). עם זאת, פרויקט בבניה מיועד לקצר את המרחק הזה ל-40 קילומטרים (25 מיל) כאשר הכביש החדש יושלם.

בתרבות הפופולרית
----------------

סרט דוקומנטרי של ערים שנבנו על ידי חברת עראמקו הסעודית, כולל מחנה העובדים ראס תנורה נג'מה בשם *Home: The Aramco Brats Story* יצא בדצמבר 2006.

גלריית תמונות
-------------

* מפרץ תארות כפי שנראה מתחנת החלל הבין-לאומית; ראס תנורה נמצאת בחלק הצפוני של המפרץמפרץ תארות כפי שנראה מתחנת החלל הבין-לאומית; ראס תנורה נמצאת בחלק הצפוני של המפרץ
* מיכלי נפט בנמל העירמיכלי נפט בנמל העיר
* צילום אוויר של העיר (1979)צילום אוויר של העיר (1979)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראס תנורה** בוויקישיתוף
* ראס תנורה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* תמונת לוויין המציגה את רוב חלקי ראס תנורה: אזור מגורים עראמקו, העיר המשותפת, חוות הנפט הענקיות ונמל הנפט
* תמונות ומסמכים ספציפיים לעיר מאתר Aramco-Brats.com
* אתר חברת שירותי עראמקו: בלחיצה על הקישור "קהילות", ניתן למצוא מידע וסיור תמונות על ראס תנורה.
* לפני מיליארד חביות... סיפורים בבית הזיקוק ראס תנורה.
* נמלי ראס תנורה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Eastern Region Region (Saudi Arabia): Places in Governorates - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007535391605171
* LCCN: n95027555
* VIAF: 129164534
* WorldCat (עם VIAF): 129164534

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בערך על שם המשפחה ואנג. אם התכוונתם לדף פירושונים של אישים שונים בעלי שם המשפחה ואנג או וריאציה שלו, ראו ואנג (שם משפחה).
**ואנג** ולפעמים **וונג** או **וואנג**, (/wɑːŋ/) הוא שם משפחה סיני והוא שם המשפחה הנפוץ בעולם עם מעל 100,000,000 איש האוחזים בשם זה בסין בלבד. 

בסינית ישנם שמי סמלים שונים נפוצים הנהגים ואנג אך עם אינטונציה שונה: 

* **王** - בפין-יין: **Wáng**
* **汪** - בפין-יין: **Wāng**

לשני הסימנים רומניזציה משותפת כ Wang, מפני שבשפות מערביות אין משמעות להבדלי אינטונציה.

**王** היה רשום מספר 8 ברשימה המפורסמת "מאות שמות משפחה" של שושלת סונג, בעוד **汪** היה רשום במקום ה 104 באותה רשימה.

רומניזציה
---------

王 נהגה כ-"ווֹנג" (Wong) בהונג-קונג, מקאו, קנטונזית, סינית חקאנית (Hakka) וסינית האיאנית (Hainanese)

הוא נהגה כ-"וַואן" (Waan) או "וואוֹן" (Waon) בשנגחאינזית (או ניב ה"הוּ")

הוא נהגה כ-"אוֹנג" או בּוֹנג" בחוקיאנית (Hokkien)

הוא נהגה כ-"וונג" (או Vương) בוייטנאמית

הוא נהגה כ-"ואנג" בקוריאנית

הוא נהגה כ-Ō או Oh ביפנית

תפוצה
-----

כאמור התצורה הנפוצה יותר של ואנג היא 王 (או Wáng) והיא לבדה השם הנפוץ בסין (עם תחרות צמודה מאוד של שם המשפחה "לי" (李) וקצת מאחוריהם "זַ'אנג" (张). 

ואנג הוא גם שם משפחה אירופאי, בעיקר בנורווגיה ובשוודיה, אך מקורותיו לא ברורים ואינם בהכרח מסין. בנורווגית עתיקה ווֹנג (Vong) פירושו כרי-עשב.

הוא שם המשפחה ה-6 בטאיוואן (נכון ל 2005)

הוא שם יחסית נדיר אבל קיים בקוריאה (נכתב בקוריאנית: 왕)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ואנג** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

### לקריאה נוספת

* Yuan (袁), Yida (義達) (2002). *Chinese Surnames, Group Heredity and Spread of Population (中国姓氏·群体遗传和人口分布)*. Huadong Training College Publishing Group (華東師範大學出版社). ISBN 7-5617-2769-0.
* Zhang (臧), Lihe (勵和) (1998). *The Great Dictionary of Chinese Names (中國人名大辭典), updated by Xu Shitian (許師慎)*. The Commercial Press (商務印書館). ISBN 7-100-02555-9.
הרב **מאיר פרימן** (נולד ב-31 בינואר 1965) הוא אב בית דין בבית הדין הרבני בירושלים. שימש כראש "כולל עיון" בישיבת מרכז הרב.

ביוגרפיה
--------

נולד בירושלים למרדכי פרימן, מוותיקי הקריינים בקול ישראל, עורך ומגיש תוכניות רדיו וטלוויזיה, ולרחל. גדל כבן יחידי עם עוד שתי אחיות. צאצא של משה יפה, שעלה לארץ ישראל בשנות ה-90 של המאה ה-18 והתיישב בחברון בהוראת "האדמו"ר הזקן" של חב"ד, רבי שניאור זלמן מלאדי, בעל התניא, והיה שליח דרבנן של אותו אדמו"ר לחיפוש אחר עשרת השבטים במזרח הרחוק. הרב פרימן הוא דור שמיני לילידי ישראל, ודור רביעי בירושלים.

למד בישיבת נתיב מאיר ולאחריה בישיבת מרכז הרב והיה לאחד מתלמידיו הקרובים של הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא. הוסמך לרבנות ולדיינות. במשך מספר שנים בודדות שימש כר"מ בישיבת מרכז הרב ולימד בעיקר גמרא בעיון. בנובמבר 2002 התמנה לכהן כדיין, וכיהן במקביל כדיין בבתי הדין בחיפה, בתל אביב ובאריאל. באוקטובר 2015 התמנה לכהן כאב בית הדין בבית הדין הרבני בתל אביב. ובשנת תש"פ התמנה לכהן כאב"ד בבית הדין הרבני בירושלים.

בשנת 1998 התמנה לראש 'כולל עיון' בישיבת מרכז הרב בירושלים.

חיים אישיים
-----------

נשוי ליונת (בתו של הרב דוד מצגר מהמועצה הדתית בחיפה, אחיייניתו של הרב יונה מצגר) ולזוג 10 ילדים, מתגורר בשכונת גבעת שאול בירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאיר פרימן** בוויקישיתוף
* עו"ד איל בר לב, ‏האישה לא תקבל תשלום כתובה בנוסף לחלוקת הרכוש, באתר כיכר השבת, 29 ביוני 2016
* עו"ד יצהר הס, ‏לא שילם את מלוא המזונות – האם יחויב בדיעבד?, באתר כיכר השבת, 3 ביולי 2016
* צבי שיימן, ‏האישה שתקה בבית הדין; הדיינים חייבו אותה בגט, באתר "סרוגים", 30 במרץ 2016
* מתוך השתלמות לטוענים רבניים בנושא מזונות ילדים - הרצאה מאת הגאון הרב מאיר פרימן אב"ד תל אביב, סרטון באתר יוטיוב
* פסקי דין, אתר תקדין.
* פסקי דין מבית הדין האזורי בתל אביב, אתר דעת.
* פסקי דין מבית הדין הרבני בחיפה, אתר דעת.
* פסקי דין מבית הדין הרבני באריאל, אתר דעת.

הערות שוליים
------------

1. ↑    
שגיאות פרמטריות בתבנית:קישור כללי   
פרמטרי חובה [ כותרת ] חסרים {{{כותרת}}}, באתר www.inn.co.il
2. ↑  חגית רוטנברג, אבי התלמידים, באתר ערוץ 7, 11 באוקטובר 2007

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007395097805171
* VIAF: 66156674994133581260
* WorldCat (עם VIAF): 66156674994133581260

 |
**יואן דרגלינה** (ברומנית: **Ioan Drăgălina**;‏ 16 בדצמבר 1860 - 9 בנובמבר 1916) איש צבא רומני, מפקד הארמייה הרומנית הראשונה במלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

דרגלינה נולד בקאראנסבש, בבאנאט, באותן ימים חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית. אביו, אלכסנדרו דרגלינה, שירת בצבא האוסטרו-הונגרי כקצין ומהנדס, אך ב-1859 התפטר ועבר עם רעייתו, מרתה לאזארוני, את הגבול לרומניה, שם מונה להיות סטרוסטה (תפקיד אדמיניסטרטיבי) ברמניקו ולצ'אה. לקראת הלידה העדיפה מרתה לשוב אל בית הוריה, שם נולד יואן, הבן הבכור, הראשון מבין 4 אחים.

יואן למד בבית הספר לקדטים של טימישוארה והמשיך לאקדמיה הצבאית של וינה ובדומה לאביו, למד במקביל הנדסה. בגיל 26 התחתן עם אלנה ג'יורג'יקה ושנה מאוחר יותר התפטר מהצבא האוסטרו-הונגרי ועבר אל הצבא הרומני, אליו התקבל בדרגת סגן משנה. הוא התקדם בסולם הדרגות בהתמדה. באותו זמן גם משפחתו גדלה - היו לו שני בנים ו-4 בנות.

ב-1908 מונה למפקד בית הספר הצבאי לחיל רגלים ובאפריל 1911 הועלה לדרגת קולונל וקיבל את הפיקוד על רגימנט 34, קונסטנצה. ב-1915 הועלה לדרגת גנרל בריגדיר ועסק בביצור עמק הפראחובה. עם תחילת מעורבות רומניה במלחמת העולם הראשונה קיבל את הפיקוד על הדיוויזיה הראשונה של חיל רגלים שהייתה מוצבת בדרובטה-טורנו סברין ולחמה באורשובה ובעמק נחל הצ'רנה. עם תחילת הלחימה יחידתו יצאה לכבוש את הפסגות השולטות והצלחתה בכך איפשרה לה לעמוד מול מתקפת הנגד של מעצמות המרכז עד אוקטובר. באוקטובר הועלה יואן לתפקיד מפקד הארמייה הראשונה ונדרש לנסות לעצור את מתקפת האויב דרך עמק נחל הז'יו. הוא יצא לבדוק את המצב בשטח במכונית ובה נהגו ועוד שני קצינים. במהלך סיורו נפתחה על המכונית אש מקלע וכדור דום-דום ריסק את זרועו לפני שהמכונית הצליחה להימלט משטח האש. פצעו נוקה ונחבש והוא הועבר לטיפול לקראיובה ושם הרופא המליץ לקטוע את היד והגנרל הסכים, אך מברק שהגיע מהמטה הראשי הורה על העברתו הדחופה לבוקרשט. הוא הועבר לשם, אך המנתח הראשי היה בעיר אחרת וממלא מקומו הסתפק בניקוי הפצע והוצאת הכדור וקיבע את היד בגבס. עם הגעת המנתח, ארבעה ימים לאחר הפציעה, קטעו את ידו ומצבו השתפר, אך כעבור עוד ארבעה ימים הסתבר שהזיהום התפשט, חומו עלה והוא מת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יואן דרגלינה** בוויקישיתוף
* Generalul Ioan Drăgălina (ברומנית)
* משפחת דרגלינה בשירות העם (ברומנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 139973168
* ISNI: 0000 0000 7331 1396
* LCCN: n2009029094
* VIAF: 88391515
* WorldCat: lccn-n2009029094

 |
דגם של מטוס דו-כנף B&W
**ויליאם אדוארד בואינג** (באנגלית: **William E. (Boeing**; ‏1 באוקטובר 1881 – 28 בספטמבר 1956 היה חלוץ תעופה אמריקאי אשר הקים את חברת התעופה בואינג. החברה מייצרת מטוסים ומסוקים, אזרחיים וצבאיים.

ביוגרפיה
--------

בואינג נולד בדטרויט, מישיגן. אביו היה מהנדס מכרות עשיר ממוצא גרמני, בשם בשם וילהלם בואינג, שעשה הון כסוחר עצים. לאחר ששב משווייץ, ממסגרת חינוכית בה למד, התקבל ללימודים באוניברסיטת ייל, במחלקה להנדסה. בשנת 1903 סיים את לימודיו בייל ונכנס לעסקי העצים. בבעלותו הייתה גם זירה למרוצי סוסים.

בשנת 1909, בעודו מכהן כנשיא חברת גרינווד עץ, ראה בואינג מטוס בפעם הראשונה, ונשבה בקסם התעופה. עד מהרה רכש מטוס מחברת גלן ל. מרטין, וקיבל שעורי טיסה מגלן לותר מרטין עצמו. כדי ללמוד את סודות המטוס הוא פירק אותו, וכשמרטין אמר לו שבחודשים הקרובים לא יהיו חלקי חילוף למטוס שרכש, הוא התאכזב קשות. בעקבות זאת, הוא החליט לבנות מטוס טוב ומהיר יותר. ביחד עם חברו, הוא בנה מטוס בעל ביצועים מצוינים. בואינג החליט להיכנס לעסקי בניית מטוסים וקנה מספנה קטנה של סירות, אותה היסב למפעל המטוסים הראשון שלו.

ייסוד חברת המטוסים בואינג
-------------------------

בשנת 1916, ייסד בואינג ביחד עם ג'ורג' קונרד את "פסיפיק אירו מוצרים ושות'". המטוס הראשון של החברה היה דגם 'בואינג 1'. באפריל 1917, כשאמריקה נכנסה למלחמת העולם הראשונה, בואינג קיבל הזמנות מצי ארצות הברית לייצור 50 מטוסים, ושינה את שם החברה ל'חברת מטוסי בואינג'.

בסוף המלחמה, בואינג החל להתרכז במטוסים מסחריים, ואספקת שירותי דואר אוויר. לאחר מכן פתח שרות טיסות אזרחיות.

הפרישה מחברת בואינג
-------------------

בשנת 1929 מוזגו מספר חוברות שונות, וביניהן בואינג, לחברה אחת. בשנת 1934, ממשלת ארצות הברית האשימה את החברה בהפרת ההגבלים העסקיים. באותו הזמן חוקי דואר האוויר דרשו הפרדה בין חברת שרות ההטסה לחברת ייצור המטוסים. בעקבות זאת, חברת בואינג נאלצה להתחלק לשלוש חברות קטנות יותר:

1. יונייטד איירקראפט – שעסקה בפיתוח רכיבי מטוסים
2. Boeing Airplane Company כיום Boeing Company – העוסקת בפיתוח מטוסים מסחריים עד היום.
3. United Airlines – חברת תעופה להסעת נוסעים.

המהלך הזה הביא את ויליאם בואינג לפרוש מעסקי תעשיית המטוסים.

אחרית ימיו
----------

אחרי עזיבתו את חברת התעופה, בואינג בילה את הזמן שנותר לו בגידול סוסי מרוץ.

בואינג נפטר מהתקף לב ב-28 בספטמבר 1956 בגיל 74, שלושה ימים לפני שמלאו לו 75 שנה, ואפרו פוזר מעל המפרץ של קולומביה הבריטית.

ראו גם
------

* בואינג
* היסטוריה של התעופה

לקריאה נוספת
------------

* עמנואל בן-גוריון, **תולדות התעופה בעולם**, מסדה, 1972
* הביוגרפיה של בוינג באתר חברת בוינג

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויליאם בואינג** בוויקישיתוף
* הביוגרפיה של ויליאם בואינג באתר NNDB
* ההיסטוריה של הטיסה
* ויליאם בואינג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* שולמית קיסרי, בואינג, באתר ynet, 5 באוקטובר 2000

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 131997106
* ISNI: 0000 0000 2606 0627
* LCCN: n87837425
* SNAC: w6bv8d0j
* SUDOC: 181022486
* VIAF: 8534969
* WorldCat: lccn-n87837425

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בדמות מהמשנה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו טבי (פירושונים).
**טבי** היה עבדו הכנעני של רבן גמליאל, והוזכר בתלמוד בכמה מקומות. רבן גמליאל העיד עליו שהיה תלמיד חכם ובקיא בהלכות.

הרמ"ע מפאנו מביא שטבי היה גלגול נשמתו של חם בן נח שעליו נגזרה עבדות, ואילו שם ועבר התגלגלו ברבן גמליאל אדונו[דרוש מקור].

אזכורו במשנה ובתלמוד
--------------------

כך למשל סיפר רבן גמליאל עליו שישן תחת המיטה בסוכה, כיוון שהכיר את הלכות סוכה וידע שעבדים פטורים ממנה: "הישן תחת המטה בסוכה - לא יצא ידי חובתו. אמר רבי יהודה: נוהגין היינו ישינים תחת המטות בפני הזקנים, ולא אמרו לנו דבר. אמר רבי שמעון: מעשה בטבי עבדו של רבן גמליאל שהיה ישן תחת המטה. אמר רבן גמליאל לזקנים: ראיתם טבי עבדי, שהוא תלמיד חכם, יודע שעבדים פטורין מן הסוכה, וישן לו תחת המטה. ולפי דרכינו למדנו שהישן תחת המטה לא יצא ידי חובתו".

בדומה לכך מוזכר במסכת שמחות שטבי היה מניח תפילין אף על פי שעבדים פטורים ממצווה זו. גם מוזכר שם, שהיו קוראים לו "אבא" בדרך כבוד למרות שהיה עבד.

הגמרא במסכת בבא קמא מביאה ברייתא המספרת שרבן גמליאל סימא את עינו [לגרסת הירושלמי -שבר את שינו] של טבי ושמח בכך כיוון שזו הייתה סיבה לשחרר את טבי מדין יציאה בשן ועין. רבי יהושע אמר לרבן גמליאל שמכיוון שאין עדים שראו את המעשה הוא לא יכול לשחרר את טבי ומסתבר שרבן גמליאל הסכים עמו, כי במסכת ברכות מסופר על מותו של טבי ושם מסופר על יחסו המיוחד של רבן גמליאל לטבי בשונה מהיחס הרגיל לעבדים כנענים: 

> 
> וּכְשֶׁמֵּת טָבִי עַבְדּוֹ – קִבֵּל עָלָיו תַּנְחוּמִין.
> 
> 
> אָמְרוּ לוֹ תַּלְמִידָיו: "לֹא לִמַּדְתָּנוּ, רַבֵּנוּ, שֶׁאֵין מְקַבְּלִין תַּנְחוּמִין עַל הָעֲבָדִים?"
> 
> 
> אָמַר לָהֶם: "אֵין טָבִי עַבְדִּי כִּשְׁאָר כָּל הָעֲבָדִים, כָּשֵׁר הָיָה."
> 
> 
> 
> — משנה, מסכת ברכות, פרק ב', משנה ז'
>

קישורים חיצוניים
----------------

* ראה עוד על טבי במדור ההרחבות לברכות ב,ו במשנה המבוארת של המכון הישראלי לפרסומים תלמודיים
* הרב אהרן הימן, "טבי", **תולדות תנאים ואמוראים**, לונדון, תר"ע, חלק ב, עמודים 522-521, באתר היברובוקס
* עדי בלוט, טבי עבדו של רבן גמליאל

הערות שוליים
------------

1. ↑  משנה, מסכת סוכה, פרק ב', משנה א'.
2. ↑  תלמוד ירושלמי, מסכת כתובות, פרק ג', הלכה י'