recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מייקל ג'ון פולארד** (באנגלית: **Michael John Pollard**;‏ 30 במאי 1939 – 21 בנובמבר 2019) היה שחקן קולנוע אמריקאי, מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ופרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1967 על הופעתו בתפקיד סי. וו. מוס בסרט "בוני וקלייד".

ביוגרפיה
--------

פולארד נולד בשם **מייקל ג'ון פולאק ג'וניור** בעיר פסאיק שבניו ג'רזי לסוניה ומייקל ג'ון פולאק. הוריו היו ממוצא פולני. החל את דרכו המקצוענית בתחום המשחק, כשחקן משנה בסדרות טלוויזיה ובהופעות קטנות בסרטים "קסם קיץ", "החשפנית" ו"המלאכים הפרועים". בפרק "מירי" בסדרה "מסע בין כוכבים", בגיל 27, הוא שיחק ילד בגיל טרום התבגרות.

בשנת 1967 פרץ לתודעה בהוליווד בזכות הופעת המשנה שלו בסרט הפשע "בוני וקלייד" בתפקיד סי. וו. מוס המצטרף אל זוג הפושעים בוני (פיי דאנאוויי) וקלייד (וורן בייטי). על התפקיד היה מועמד פולארד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ופרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר וקיבל פרס באפט"א לפריצת השנה.
לאחר פריצתו שיחק פולארד בשנות ה-70 בדרמת המרוצים "פאוס הקטן והאלסיי הגדול" בתפקיד נהג המרוצים החובבן פאוס לצידו של רוברט רדפורד, במערבון הספגטי "ארבעה מהאפוקליפסה" בתפקיד קלם השיכור ובמערבון הצרפתי "האגדה על המלך הצרפתי" לצידה של בריז'יט בארדו בתפקיד השריף.

בשנות ה-80 הופיע בקומדיית האימה "מחנה השינה 3" בתפקיד הרמן מירנדה ממקימי המחנה, בסרטי הפעולה "טנגו וקאש" ו"קרוב המשפחה הבא", בדרמה הקומית "מלווין והווארד" בתור רד הקטן ובקומדיות "מארח השדים" ו"רוקסן".
ב-1990 השתתף פולארד בקומדיית הפעולה של וורן בייטי "דיק טרייסי" בתפקיד איש החוק הסמוי באג ביילי. ב-1992 שיחק בסרט הפעולה המדע בדיוני "Split Second" ובדרמה הקומית "חלום אריזונה".
ב-1999 שיחק בדרמה "כמו עשב בר".
ב-2003 הופיע בתפקיד קטן בסרט האימה של רוב זומבי "בית 1000 הגופות".

פולארד נפטר בלוס אנג'לס, קליפורניה ב-21 בנובמבר 2019. היה אב לבת מגרושתו כוכבת הסיטקום "אליס" בת' הוולאנד.

קישורים חיצוניים
----------------

* מייקל ג'יי. פולארד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מייקל ג'יי. פולארד, באתר AllMovie (באנגלית)
* מייקל ג'יי. פולארד, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* מייקל ג'יי. פולארד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* מייקל ג'יי. פולארד, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007325759905171
* BIBSYS: 3109142
* BNE: XX1053590
* BnF: cb140277431 (data)
* GND: 172681405
* ISNI: 0000 0001 0880 2479
* LCCN: n88226404
* NLA: 35662905
* NLK: KAC2020Q1375
* NTA: 074041401
* SNAC: w62d1r1h
* SUDOC: 066776392
* Trove: 1031975
* VIAF: 24801035
* WorldCat: lccn-n88226404

 |
**בגדי היריון** הם בגדים שנשים לובשות בתרבויות שונות בהתאמה לשינויים המתחוללים בגוף בזמן ההיריון.

היסטוריה
--------

בגדים מותאמים להיריון הופיעו בתרבות המערבית בימי הביניים. בתקופת הבארוק, במאות ה-17 וה-18, הופיעה "שמלת אדריאן", שהיא שמלה עם קפלים רבים.

בתחילת המאה ה-19 נשים החלו ללבוש שמלות אמפייר, שהיא שמלה המכווצת מתחת לחזה, ולאחריו היא רחבה מאוד. שמלת האמפייר הפכה פופולרית כשג'וזפין, אשתו של נפוליאון, לבשה אותה. בשנות ה-60 נשים החלו שוב ללבוש שמלת אמפייר כשמלת היריון.

בתקופה הוויקטוריאנית נהוג היה לא להזכיר היריון ונשים לבשו בבית בגד שנקרא "WRAPPER" שהיה מעין בד שעטף את הבטן ההריונית. היו גם מחוכים שהותאמו לבטן המתרחבת שנלבשו מחוץ לבית.

בגדי היריון צמודים
דוגמה לבגדי היריון בעידן האליזבתני
ב-1904 החלה חברת ליין בריאנט לשווק לראשונה בארצות הברית בגדי היריון. האופנה הייתה בעיקר חצאיות עם "חלון" בד שניתן להרחיבו על הבטן. בשנות ה-50 החלו נשים ללבוש מכנסיים ועליהם טוניקה רחבה בעת ההיריון. בשנות ה-80 החלו נשים ללבוש מכנסי ג'ינס גם בהיריון. מעצבי אופנה החלו לעצב בגדים לנשים בהיריון. החל משנות ה-90 נשים החלו ללבוש בגדים שמבליטים את הבטן ההריונית.

בשנת 1993 חוקק בארצות הברית חוק שאסר על פיטורי נשים בהיריון ומכך, החלה התפתחה אופנת בגדי ההיריון לעבודה.

נשים בתרבויות האסלאם והמזרח נוטות כיום יותר להסתיר את הריונן בבגדים שונים מאשר בתרבות המערב, שבהן כיום נשים נוטות להבליט את הריונן בבגדים צמודים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בגדי היריון** בוויקישיתוף
* קורין דגני, בשעה טובה: הבטן יוצאת מהארון, באתר TheMarker‏, 19 בינואר 2017

הערות שוליים
------------

1. 1 2  recollections, בגדי הריון בתקופה הוויקטוריאנית, באתר recollections.biz, ‏9 בפברואר 2012
2. 1 2  Stephie Grob Plante, Dressing for Two: The prudish, sexy, shaming, expensive history of maternity clothes, www.racked.com, ‏30 בינואר 2018
3. ↑  דבי סשנס, Vintage Maternity Clothes History, vintagedancer.com, ‏3 באפריל 2014
4. ↑  Dressing for Two The three sisters who invented modern maternity wear קימברלי כריסטיאן קמבל, מדור סקירת ספרות של אתר The Slate, מתאריך 12 ביולי 2013
פטר יורק פון וארטנבורג עומד בפני בית הדין העממי
גראף **פטר יורק פון וארטנבורג** (גרמנית: **Peter Yorck von Wartenburg**;‏ 13 בנובמבר 1904 – 8 באוגוסט 1944), מהמתנגדים לשלטונו של היטלר בגרמניה, מראשי קשר העשרים ביולי להפלת המשטר הנאצי.

ביוגרפיה
--------

יורק נולד למשפחה אריסטוקרטית, בעלת מסורת צבאית. כשהתבגר למד משפטים וכלכלה, ועבד בשירות המדינה, זמן מה כעוזר למפקח על המחירים ברייך.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה קיבל מינוי כקצין זוטר, ולחם בפולין, ולאחר מכן שימש בתפקיד מטה בעל אופי כלכלי בברלין.

בשנת 1940 פגש את הלמוט ג'יימס פון מולטקה, והתיידד עמו. סביב השנים החל מתאסף חוג של אנשים בעלי רעיונות דומים - התנגדות למשטר הנאצי, ורצון להגיע למשטר אידיאלי. החוג נקרא "חוג קרייזאו" על שם אחוזתו הכפרית של מולטקה, בה נערכו השיחות.

אם כי "חוג קרייזאו" היה בעל אופי של מועדון רעיוני, ולא של ארגון ממשי להפלת המשטר, נקט וארטנבורג גם בצעדים מעשיים. בן דודו הוא הגראף קלאוס שנק פון שטאופנברג שעמד בראש קשר העשרים ביולי לרציחת היטלר. וארטנבורג התקרב לחוגי הקושרים בשורות הצבא, וסוכם כי אם יצליח הקשר יקבל את המינוי של מזכיר המדינה במשרד הקנצלר (הקנצלר עצמו אמור היה להיות ד"ר קרל פרידריך גרדלר).

הקשר, שיצא לפועל בניסיון להרוג את היטלר באמצעות פצצה ב-20 ביולי 1944, נכשל, והקושרים נתפסו, ובהם וארטנבורג. במשפטו בפני בית הדין העממי, גוף מעין משפטי שמטרתו הייתה לגזור על המתנגדים למשטר עונש מוות תוך השפלתם בהליך שכולו צעקות, הופיע בצורה מכובדת, וניסה לשאת נאום בגנות הנאציזם, ולהתריע על שואת היהודים, אך נקטע בצעקות על ידי אב בית הדין רולנד פרייזלר. וארטנבורג נידון למוות, ונתלה עוד באותו היום 8 באוגוסט 1944 באופן ברברי על מיתרי פסנתר שנקשרו לוו קצבים. התלייה הוסרטה והוקרנה להנאתו הסדיסטית של אדולף היטלר.

ראו גם
------

* מבצע ולקיריה
* התנגדות גרמנית לנאציזם
* קלאוס שנק פון שטאופנברג
* הנינג פון טרסקו
* מאורת הזאב
* מבצע ואלקירי (סרט)

לקריאה נוספת
------------

* קונסטנטין פיצגיבון, **20 ביולי - הקשר נגד היטלר**, מערכות, 1987.
* דני אורבך, **ואלקירי - ההתנגדות הגרמנית להיטלר**, הוצאת ידיעות אחרונות

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פטר יורק פון וארטנבורג** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb169041970 (data)
* GND: 118826034
* ISNI: 0000 0000 9314 904X
* LCCN: no2002102141
* NKC: jo2016901341
* NTA: 163243174
* SELIBR: 284933
* SUDOC: 175841551
* VIAF: 5727832
* WorldCat: lccn-no2002102141

 |
בתורת החוגים, **תחום אטומי** הוא תחום שלמות שבו כל איבר שונה מאפס ולא הפיך אפשר לכתוב כמכפלה של איברים אי-פריקים. זוהי תכונה שכיחה למדי, משום שכל תחום שלמות נותרי הוא אטומי.

הגדרות
------

איבר u של תחום שלמות R הוא **הפיך** אם קיים איבר v כך ש-{\displaystyle uv=1}. **פירוק לא-טריוויאלי** של a הוא פירוק {\displaystyle ab=c} שבו שני הגורמים אינם הפיכים. איבר שאין לו פירוק לא-טריוויאלי הוא **אי-פריק**.

אטומיות ותכונות אחרות
---------------------

הדרך הקלה ביותר להבטיח שתחום יהיה אטומי היא לדרוש שהוא יקיים את תנאי השרשרת העולה על אידיאלים ראשיים; תנאי זה שקול לכך שאין שרשרת אינסופית של מחלקים, ולכן כשמתחילים לפרק איבר לגורמים, התהליך מוכרח להיות סופי. בתורו, תנאי השרשרת העולה מתקיים בכל חוג נותרי, ולכן כל התחומים הנותריים הם אטומיים.

כל תחום פריקות יחידה מקיים את תנאי השרשרת העולה על אידיאלים ראשיים, ולכן הוא אטומי. מאידך, קיומו של פירוק לגורמים אינו מבטיח יחידות, ולכן תחום אטומי בדרך כלל אינו בעל פריקות יחידה. לדוגמה, {\displaystyle \mathbb {Z} [{\sqrt {-6}}],\mathbb {Q} [x^{2},xy,y^{2}]} הם תחומים אטומיים שאינם תחומי פריקות יחידה. התנאי החסר הוא שכל איבר אי-פריק יהיה ראשוני: תחום שלמות הוא בעל פריקות יחידה אם ורק אם הוא אטומי וכל האיברים האי-פריקים שלו הם ראשוניים.

חוג השלמים האלגבריים הוא דוגמה בולטת לתחום שלמות שאינו אטומי (כל איבר אפשר לפרק כריבוע השורש של עצמו). גם חוג הפולינומים במשתנה אחד וכל השורשים שלו, {\displaystyle F[x^{r}:0<r\in \mathbb {Q} ]}, אינו אטומי.

חוג פולינומים מעל תחום אטומי אינו בהכרח אטומי.
**פאפא וסטריי** (באנגלית: **Papa Westray**) המכונה גם **פאפאיי** (באנגלית: **Papay**) הוא אי בצפון איי אורקני בצפונה של סקוטלנד בממלכה המאוחדת.

גאוגרפיה
--------

באי מתגוררים כ-90 תושבים (2011). 

שטחו של האי כ-9 קמ"ר. הנקודה הגבוהה באי היא גבעת נורת' (North Hill), שגובהה 49 מטרים והיא ממוקמת בצפון האי. הגיבעה, המשמשת אתר קינון לציפורי ים רבות (ובהם שחפית הקוטב, וחמסן טפיל) מהווה שמורת טבע.

ממצאים ארכאולוגיים באי מלמדים כי האי היה מיושב החל מהתקופה הנאוליתית. חוות נפ או'האואר שנשתמרה עד ימינו, היא החווה העתיקה ביותר שנשתמרה בצפון אירופה, וככל הנראה נבנתה כ-5,500 שנה לפני זמננו. על פי המסורת המקומית המלך הפיקטי נכטאן הגיע אל האי וניסה לפתות את אחת מנשות האי, אולם זו העדיפה לעקור את עיניה מאשר לבוא עמו. קפלה שהוקמה באי לזכרה שימשה אתר עלייה לרגל לאנשים החולים במחלות עיניים. הכנסייה הקדומה באי שנשתמרה עד ימינו היא כנסייה מהמאה ה-12 המוקדשת לבוניפציוס הקדוש. הכנסייה עומדת על אתר מהמאה התשיעית - ככל הנראה מגורי הבישוף המקומי.

קו מעבורת המתופעל על ידי מעבורות אורקני מקשר בין פאפא וסטריי לפיירוול וראפנס שבווסטריי ולקירקוול שבמיינלנד. שדה התעופה של האי - שדה התעופה פאפא וסטריי מקיים קווי טיסות סדירות לוסטריי ולקריקוול.

גלריה
-----

* האי וסטריי פאפא וסטרייהאי וסטריי פאפא וסטריי
* המבנה המרכזי של נפ או'האואר מהתקופה הנאוליתיתהמבנה המרכזי של נפ או'האואר מהתקופה הנאוליתית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאפא וסטריי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פאפא וסטריי

הערות שוליים
------------

1. ↑  נכון לשנת 2007, על פי אתר ה-BBC באי כ-70 תושבים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007563290405171
* LCCN: sh85097528
* VIAF: 236993056
* WorldCat (עם VIAF): 236993056

 |
**פייר-לוק-שארל סיסרי** (בצרפתית: **Pierre Luc Charles Ciceri**;‏ 17 באוגוסט 1782 – 22 באוגוסט 1868) היה מעצב תפאורות צרפתי מוביל בתקופתו.

קורות חייו
----------

פייר-לוק-שארל סיסרי נולד בסן קלו למשפחת סוחרים, שהגיעה לצרפת מאיטליה והתיישבה שם. פייר-לוק עשה חייל בלימודי המוזיקה, בגיל ארבע-עשרה הוא ניגן בכינור בצורה מושלמת והתקבל לתיאטרון הצלליות של דומיניק סירפין, שם לבדו החזיק את כל החלק המוזיקלי.

בשנת 1802 למד רישום אצל האדריכל פרנסואה-ג'וזף בלנג׳ה, ובשנת 1806 החל את דרכו בעיצוב במה בסדנאות האופרה של פריז. בזכות הכישרון האמנותי שגילה התקבל בשנת 1810 לעבודה קבועה כצייר-מעצב באופרה. ב-1818 מונה לתפקיד המעצב הראשי של האופרה בפריס, תפקיד שמילא במשך שלושים ושניים שנה. במהלך הקריירה שלו יצר את עיצובי התפאורה של למעלה מ-300 מופעי בלט ואופרות, גם מחוץ לצרפת.

בנוסף לעבודותיו באופרה של פריז, סיסרי עיצב תפאורות עבור רבים מהתיאטראות הגדולים בפריז, כולל אודיאון, תיאטרון פאלה רויאל (אנ'), קומדי פראנסז, תיאטרון דה נוֹבוֹטֶס (אנ') ותיאטרון דה לה-פורט סן מרטין (אנ').

כצייר של מלך צרפת פיקח על ההכנות להכתרתו של שארל העשירי בשנת 1825.

סיסרי עיצב את התפאורה להופעה הראשונה של "היפהפייה הנרדמת", שנפתחה ב־2 במרץ 1825 בתיאטרון האקדמיה המלכותית למוזיקה (אנ') בפריז. הוא יצר אפקט תנועה על הבמה תוך שימוש בתפאורה נעה. הוא גם עיצב את הסטים לגרסת בלט של "ג'וקו הקוף מברזיל" (Jocko ou le Singe du Brésil) של פרדריק אוגוסט בלאנש, עם מוזיקה של לואי אלכסנדר פיקצ'יני. הבלט הוצג לראשונה בתיאטרון דה לה פורט סנט-מרטין בפריז ב־16 במרץ 1825.

סיסרי שלח ידו ב**ציור** מחוץ לעיסוקו בעיצוב תפאורות. הוא שלט בציור בכל הטכניקות והסגנונות של זמנו.
בשנת 1843, במהלך שהותו באתר נופש בהרי הפירנאים, הכיר ציירים רומנטיים וצייר נופים רבים. סיסרי צייר בהשראת ז'אן-בטיסט איזבה. הוא צייר מבנים במבטים לא סימטריים, ובסגנון מופשט: הפרספקטיבה משתנה, אפקט העומק חזק יותר והמבט הנופי רחב. נושאי הציור שלו היו רבים: היסטוריים, נופים רומנטיים, סצינות אינטימיות, איורים פנטסטיים. פייר-לוק-שארל סיסרי הציג ציורי צבעי מים בסלונים של פריז (Salon de Paris) בשנים 1827, 1831 ו-1839.

סיסרי התחתן עם בתו של חברו הצייר ז'אן-בטיסט איזבה והוליד שישה ילדים ובהם בן, אז'ן סיסרי, שהמשיך את דרכו כצייר תפאורות והתפרסם בציוריו בצבעי מים וביצירת ליתוגרפיות.

לסיסרי הוענק עיטור אביר לגיון הכבוד ועיטור מסדר הכתר של וסטפאליה (אנ'). הוא נשא בתפקיד מפקח התיאטראות הקיסריים של צרפת והיה חבר האקדמיה הדנית המלכותית לאמנויות היפות.

בזקנתו פרש לביתו בסנט-שֶרוֹן (אנ') שמדרום לפריז, ולאחר מותו נטמן בבית-הקברות הישן שם.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פייר-לוק-שארל סיסרי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Pierre-Luc-Charles Ciceri | French designer, Encyclopedia Britannica (באנגלית)
2. ↑  Lacey, Robin Thurlow (1990). *A Biographical dictionary of Scenographers: 500 B.C. to 1900 A.D*. New York: Greenwood Press. pp. 125–126.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5631066
* BnF: cb14652994x (data)
* GND: 131754602
* ISNI: 0000 0001 2140 4459
* LCCN: n97858102
* The Léonore id LH//539/6 is not valid.
* RKD: 16845
* SNAC: w66w9cb3
* SUDOC: 145625753
* ULAN: 500028495
* VIAF: 76576376
* WorldCat: lccn-n97858102

 |
**פייר שארל פורנייה סט. אמאנד** (צרפתית: Pierre Charles Fournier de St. Amant; ספטמבר 1800 – 29 באוקטובר 1872) היה שחמטאי אמן צרפתי, עורך עיתון שחמטאי לה-פלמד ונציגה של צרפת בענייני שחמט בינלאומיים.

קריירה
------

לאחר מותו של לואי שארל דה לה בורדונה בשנת 1840, נחשב סט. אמאנד לבכיר שחמטאי צרפת, הגם שמשחקו לא הגיע לעוצמת המשחק של לה בורדונה. לשיא יכולתו הגיע בשנות ה-40 של המאה ה-19 כאשר היה ממוקם שני-שלישי בעולם. סט. אמאנד דורג בין עשרת הטובים בעולם בין השנים 1836 ל-1846; לאחר מכן החל לרדת באיטיות בדירוג העולמי אך בשנת 1870 היה עדיין מדורג במקום ה-48.

בתחילת דרכו היה סט. אמאנד מזכירו של מושל גיאנה הצרפתית עד שהוא מחה נגד סחר העבדים. לאחר מכן ניסה את מזלו כשחקן, הפך לסוחר יינות מצליח והיה קצין במשמר הלאומי עד למהפכת 1848.

בשנת 1851 מונה לקונסול בקליפורניה שמונה שנים לאחר תבוסתו להווארד סטאונטון בשנת 1843. במשחקים הראשונים, בלונדון, ניצח סט. אמאנד בתוצאה 3.5-2.5 אך בדו-קרב החוזר, בקפה דה לה רג'נס בפריז הוא הפסיד 8–13. הדו-קרב השני נחשב במקורות רבים כאליפות עולם לא-רשמית.

דו קרבות הווארד סטאונטון-פייר סט. אמאנד
דו-קרב זה הווה אבן דרך משמעותית בהתפתחות האסטרטגיה השחמטאית, ההבנה העמוקה של המשחק ואמנות התמרון. צעד נוסף התרחש 43 שנים מאוחר יותר בדו-קרב בין וילהלם שטייניץ ליוהנס צוקרטורט.

בשנת 1858 סט. אמאנד היה בפריז כאשר פול מורפי ביקר שם לראשונה. סט. אמאנד הודה בגלוי כי איננו משחק באותה רמה כמו האמריקאי, אך נכח במשתה לכבודו. הם שיחקו מספר משחקים באופן פרטי, כאשר רק מסעי אחד המשחקים התפרסמו, ניצחון של מורפי.

בשנת 1861 סט. אמאנד היגר לאלג'יר שם בילה את שנותיו האחרונות. הוא מת בשנת 1872 לאחר תאונה בנוסעו בכרכרה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פייר סט. אמאנד** בוויקישיתוף

* פייר סט. אמאנד, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* קורות חיים מפורטים ותמונות (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  de Saint-Amant, Pierre, באתר Edo Historical Chess Ratings

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 7395 7322
* LCCN: no2005049716
* NTA: 113570899
* SUDOC: 103910530
* VIAF: 63741892
* WorldCat: lccn-no2005049716

 |
בתורת החוגים, **תת-מודול קטן** של מודול M מעל חוג R, הוא תת-מודול S כך שלכל תת-מודול אמיתי N, גם הסכום {\displaystyle N+S} אמיתי. במילים אחרות, לא ייתכן ש-{\displaystyle N+S=M} אלא אם {\displaystyle N=M}. תת-מודול האפס הוא תמיד קטן, אבל הטרמינולוגיה עשויה להטעות: אם יש למודול תת-מודול המכיל כל תת-מודול אמיתי אחר, אז הוא קטן.

תכונות
------

אוסף התת-מודולים הקטנים של מודול M סגור תחת "כלפי מטה" (כלומר, תת-מודול של תת-מודול קטן הוא קטן בעצמו), וגם תחת סכומים סופיים. אם S תת-מודול קטן של M, אז הוא תת-מודול קטן של כל מודול המכיל את M. הכיוון ההפוך נכון באופן חלקי מאד: אם S מוכל במודול M והוא קטן בסכום ישר {\displaystyle M\oplus M'}, אז הוא קטן גם ב-M. קטנות נשמרת תחת מנה בתת-מודול קטן, כלומר: אם K תת-מודול קטן של M המוכל בתת-מודול E, אז E קטן ב-M אם ורק אם המנה {\displaystyle E/K} קטנה ב-{\displaystyle M/K}.

התכונה של תת-מודול להיות קטן ניתנת לאפיון פנימי: S הוא תת-מודול קטן של מודול כלשהו, אם ורק אם הוא תת-מודול קטן בסגור האינג'קטיבי של עצמו.

סכום תת-המודולים הקטנים של R, כמודול מעל עצמו, הוא רדיקל ג'ייקובסון של החוג. הרדיקל עצמו הוא תת-מודול קטן, ולפי הלמה של נקאימה {\displaystyle J(R)M} הוא תת-מודול קטן של M לכל מודול נוצר סופית M.

ראו גם
------

* תת-מודול גדול (נקרא גם **תת-מודול עיקרי**)
**תשתית מוכוונת-שירותים** (אנגלית **Service Oriented Infrastructure**, בראשי תיבות **SOI**) היא תפיסה בה ארכיטקטורת התשתיות מבוססת על תפיסה מוכוונת שירותים. בתפיסה זו הפונקציונליות מחולקת לשירותים שניתן להפעילם כל אחד בנפרד או בתהליך המורכב מרצף של שירותים המפעילים זה את זה. התפיסה דומה לתפיסה של הפעלת שירותים עסקיים בארכיטקטורה מוכוונת שירותים. ההבדל העיקרי הוא במהות השירותים: שירותי תשתית ב-SOI ושירותים יישומיים או עסקיים ב-SOA.

לצורך המחשה נשווה שירות תשתיתי של הדפסה ב-SOI ושירות עסקי של הנפקת פוליסת ביטוח ב-SOA. 
שירות עסקי של הנפקת פוליסה בחברת ביטוח, עשוי להפעיל יישומים שונים בטכנולוגיות שונות עבור ביטוח חיים, ביטוח אלמנטרי וביטוח בריאות. שכבת השירותים מבצעת הפשטה (באנגלית Abstraction) של השירות. המשתמש העסקי מפעיל שירות של הנפקת פוליסה ואינו יודע איזה יישום מבצע אותה. 
באופן דומה משתמש מחשב מבקש שירותי הדפסה כאשר בארגון עשויות להיות מספר מדפסות והמשתמש אינו יודע איזה מדפסת מבצעת את ההדפסה. 

ניתן להתייחס גם למערכת הפעלה עבור שרת או מחשב אישי כשירות תשתיתי.

הטכנולוגיה שמאחורי מימוש שירותי SOI היא וירטואליזציה. וירטואליזציה מאפשרת יצירת מופע מופשט של מחשב ומערכת הפעלה הנדרשת. המופע יכול להיות אחד ממספר מופעים הנמצאים על שרת אחד.

סקירה כללית
-----------

המושג נטבע על ידי חברת אינטל והתייחסות אליו נעשתה גם בעבודות של חברות תשתית אחרות כמו HP ו-Cisco. הרעיון הוא לבצע הפשטה (אבסטרקציה) של שירותי תשתית באופן דומה להפשטה של שירותים יישומיים ב-SOA. ניהול השירותים נעשה בטכנולוגיות XML ו-Web Services באופן דומה לניהול שירותים יישומיים. המימוש מסתמך על טכנולוגיות ענן מחשוב וטכנולוגיות מחשוב סריגי. 

דוגמאות לשירותי SOI:

* שירותי מערכת הפעלה
* שירותי אחסון
* שירותי Data Grid
* שירותי Application Server Grid

ראו גם
------

* SOA
* וירטואליזציה
* ענן מחשוב
* מחשוב סריגי

קישורים חיצוניים
----------------

* Intel, Point of view SOI,intel
* The Open Group, Service-Oriented Cloud-Computing Infrastructure Applying principles of service-orientation to infrastructure (אורכב 07.12.2008 בארכיון Wayback Machine), The Open Group
דיוקן דמיוני של אבראהים אבן אל-אע'לב על בול דואר שהונפק בתוניסיה ב-2001
**אבראהים אבן אל-אע'לב** (בערבית: **إبراهيم بن الأغلب**; 756, ח'וראסאן – 9 ביולי 812, קירואן) היה הראשון בשושלת האע'לבים באיפריקיה (800–909).

קורות חייו ומעשיו
-----------------

אביו של אבראהים אל-אע'לב היה ח'וראסאני מפקודיו של אבו מוסלים, המנהיג הצבאי שפעל בשרות בית עבאס, ומשפחתו התייחסה לשבט בַּנוּ תמים (אנ'). בהיות אבראהים בן עשר שנים עברה המשפחה למצרים בעקבות תפקידיו של האב בצבא העבאסי. במצרים קיבל אבראהים את השכלתו, בעיקר במשפט דתי. ממצרים עברה המשפחה לקירואן שבה כיהן האב בשנים 785–787 כמושל איפריקיה. ב-795 מונה אבראהים אל-אע'לב למושל מחוז מזאב (בצפון-מזרח אלג'יריה של ימינו) והצליח לדכא את מרידות שבטי הבֶּרבֶּרים הח'וארג'ים באזור. כאות תודה ובתמורה להבטחה לתשלום שנתי של 40,000 דינרי זהב לאוצר העבאסי הכיר הח'ליף הארון א-רשיד באבראהים אל-אע'לב וביורשיו כאמירים של איפריקיה.

מלבד השקטת האזורים בשליטתו הצליח אבראהים אל-אע'לב להקים מינהל מסודר והניח את היסודות לשגשוג הכלכלי של איפריקיה בהמשך. הוויתור על הכנעת האזור הדרומי של המגרב, שם יכלו הברברים לקיים את אמונותיהם הח'וארג'יות, היה ברבות הימים בגורמים לנפילת השושלת האע'לבית מול הפאטמים השיעים. מתנגדיו מבית היו קהילות המתיישבים הערבים (הג'וּנד (אנ')) בתוניס ובקירואן שנאבקו לשמור על זכויות היתר שלהם. לנוכח התמרדויותיהם גייס לצבאו בעיקר חיילים-עבדים אפריקאים. מול אבראהים אל-אע'לב, שהיה במקורו מעת'זילי, התייצבו גם חכמי המשפט המאליכיים בקירואן, בייחוד אחרי שמינה ב-806 אימאם מעת'זילי לקאדי של קירואן. מצב זה הביא אותו לקבוע את חצרו ואת מינהל מִמשלו בקריה חדשה מחוץ לקירואן, שנקראה בשם אל-עבאסיה לכבוד פטרוניו.

במותו ב-5 ביולי 812 ירשו אותו בניו. תחילה בכורו עבדאללה (אנ') (812–817), ואחריו זיאדת אללה (אנ') (817–838) ואבו עקאל (אנ') (838–841).

ראו גם
------

* אע'לבים

לקריאה נוספת
------------

* Marçais, G. & J. Schacht (1960), "Ag̲h̲labids or Banu 'l-Ag̲h̲lab", In: Gibb, H. A. R. et alii (eds.), *The Encyclopaedia of Islam* (New Edition), Volume I: A–B. Leiden: E. J. Brill. pp. 247–250

קישורים חיצוניים
----------------

* Siti Noorasikin Tumiran, Aiza Maslan, "Ibrahim Bin Al-Aghlab: Charisma and Contributions towards the Aghlabis Dynasty ", INCoH 2017

הערות שוליים
------------

1. ↑  קירואן לא הייתה מקום הולדתו של אבראהים אל-אע'לב; רק בהיותו בן עשר עזבה משפחתו את ח'וראסאן
2. ↑  הערך הנקוב על הבול: 250 מילים (רבע דינר תוניסאי)
3. ↑  ב-867 הועברה הבירה האע'לבית לרקאדה, כ-10 ק"מ מדרום-מזרח לקירואן; אל-עבאסיה נהרסה במהלך המאה ה-11 במתקפות בנו הלאל על מרכזי הזירים (אנ') במגרב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 90039301
* WorldCat (עם VIAF): 90039301

 |
**אבר היוצא** הוא איסור אכילה, שאסרה התורה על אבר של עובר בן פקועה שיצא מחוץ לבית הרחם לפני השחיטה. בניגוד לבן פקועה, אבר כזה אינו ניתר בשחיטת אמו.

מקור האיסור
-----------

בגמרא נלמד איסור זה מהפסוק "ובשר בשדה טריפה לא תאכלו", כיוון שיצא בשר ממחיצתו - נאסר. כלומר: כאשר בשר יוצא מחוץ למחיצה, המתרת אותו באכילה, אין לו תקנה, וגם אם יחזור למקומו הוא לא יוּתַּר בשחיטת אמו או בשחיטת העובר עצמו. הגמרא משווה דין זה לבשר קדשים שיצא חוץ למחיצתו.

גדר האיסור
----------

הראשונים נחלקו בגדר דין זה. הרמב"ם פוסק, שאבר כזה, של עובר שיצא מבית הרחם, נחתך לאחר השחיטה, ואכלו - אינו לוקה. מסביר רבי חיים סולובייצ'יק, כי בניגוד לבשר קדשים שיצא חוץ למחיצות העזרה שאסור מכיוון שיצא חוץ למחיצתו וזהו כל איסורו, איסור זה של יציאה מחוץ למחיצות בית הרחם אינו איסור לעצמו, אלא גורם לכך שאיסור אבר מן החי לא יוּתַּר. ולכן, אם נחתך לאחר שחיטת הבהמה, שהותר כבר איסור אבר מן החי מהעובר עצמו, לא ייתכן שיחול איסור אבר מן החי על האבר שנחתך.

הגר"ח מביא ראיה לדבריו מהסתפקות הגמרא, האם מותר לאכול חלב, של עובר זה שאבר ממנו יצא חוץ למחיצתו. הנימוקים לכאן ולכאן הם: האם, כשם שעל חלב רגיל אין חל איסור אבר מן החי, למרות שהוא יוצא מהחי, כך גם חלב כזה לא נאסר, או שמא חלב כה חמור מחלב רגיל; שכן הוא יוצא מעובר, שאין לו תקנה לאיסורו על ידי השחיטה. 

לדבריו של הגר"ח מבריסק, אם איסור אבר היוצא היה מדין "ובשר בשדה טריפה", לא הייתה סיבה בעולם שיוכלו לאכול את החלב, שכן קיים כלל קבוע האומר כי כל היוצא מהטמא טמא, ומכיוון שחלק מהעובר אסור, אסור גם לאכול את החלב היוצא ממנו. רק מכיוון שאיסור אבר היוצא הוא גם מדין אבר מן החי, קיימת סברא כל שהיא שעל פיה ייתכן לומר, שכשם שחלב רגיל לא נאסר מדין אבר מן החי, כך גם חלב כה לא נאסר מדין בשר מן החי.

מכיוון שמקור האיסור הוא בפסוק "ובשר בשדה טריפה לא תאכלו", נמצא שאיסור זה ואיסור טריפה הם אותו איסור. השאלה היא האם ניתן לצרף שני חצאי כזית, מבשר של אבר היוצא, לבשר מן החי. רבי חיים מבריסק תולה את במחלוקת הבאה: הרמב"ם והראב"ד נחלקו, האם איסור בשר מן החי שנלמד מהפסוק "ובשר בשדה טריפה לא תאכלו", הוא מהמילה "טריפה" - וכך היא שיטת הרמב"ם הסבור שבשר מן החי הוא איסור טריפה וניתן לצרף חצי כזית ממנו עם חצי כזית של טריפה, או שמא האיסור הוא מדין "ובשר בשדה" - כשיטת רש"י ותוס'. ייתכן שהראב"ד סבור שהאיסור הוא מדין "ובשר בשדה", ולכן ניתן לצרף חצי כזית של בשר מן החי לחצי כזית של אבר היוצא.

האיסור לבן נח
-------------

הצמח צדק מליובאוויטש פוסק, שאיסור זה אינו לבן נח, שכן הוא נלמד מהפסוק ובשר בשדה טריפה לא תאכלו, פסוק שנאמר רק לישראל ולא לבן נח.

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ס"ח, עמוד א'.
2. ↑  מגנזי הגר"ח עמ' קסו.
3. ↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות מאכלות אסורות, פרק ה', הלכה י"א.
4. ↑  תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ק"ב, עמוד א'.
5. ↑  מגנזי הגר"ח עמ' קסז.
6. ↑  שו"ת צמח צדק סימן ס"ג עמ' 116.

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
**גוטפריד היינריך שטלצל** (גרמנית: **Gottfried Heinrich Stölzel**;‏ 31 בינואר 1690, גרינשטדטל – 27 בנובמבר 1749, גותה) היה מלחין גרמני במאה ה-18.

ביוגרפיה
--------

משנת 1707 היה סטודנט בלייפציג, שם למד בין השאר אצל מלכיור הופמן. למד, עבד ויצר בברסלאו ובהאלה ואחר, בשנת 1713, יצא לשנה וחצי לאיטליה, שם פגש בוונציה את אנטוניו ויולדי והתוודע אל הטעם המוזיקלי השולט באופנה. אחרי שעבד שלוש שנים בפראג, היה לזמן קצר לקאפלמייסטר בגרה. בשנת 1719 נשא אישה וכעבור שנה התמנה למשרה בגותה, שם עבד עד מותו. 

ב-1731 התפטר הקאפלמייסטר של החצר בשטרסבורג ויצא לדנציג, ושטלצל סיפק מספר רב של יצירות לאירועים חגיגיים ואריות לביצוע בחצר; בארכיב בטירת זונדרסבורג שמורים כתבי היד שלו אבל מחצית ממכלול יצירתו של שטלצל, שלא נחרתה, אבדה. שטלצל נהנה ממוניטין יוצאי דופן בתקופת חייו: לורנץ מיצלר דירג אותו כשווה במעלה ליוהאן סבסטיאן באך.

יצירותיו החשובות ביותר הן: ארבעה קונצ'רטי גרוסי, סינפוניות רבות, קונצ'רטו לאבוב ד'אמורה, אופרות ואורטוריות: "נרקיסוס", "ואלריה", "ארטמיסיה" ו"אוריון"; שנים-עשר מחזורי קנטטות שלמים וכן קנטטות לטקסטים חילוניים. 

מוריס אנדרה ביצע קונצ'רטו של שטלצל ברה מז'ור לחצוצרה, כלי מיתר וקונטינואו.

ספרו "אמנות הרצ'יטטיב" (Abhandlung vom Recitativ), שנכתב ב-1739, יצא לאור רק ב-1962.

ראו גם
------

* Bist du bei mir: האריה של שטלצל הועתקה על ידי יוהאן סבסטיאן באך באחד מספרי התווים שלו לאנה מגדלנה באך.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גוטפריד היינריך שטלצל** בוויקישיתוף

* גוטפריד היינריך שטלצל, באתר AllMusic (באנגלית)
* גוטפריד היינריך שטלצל, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* גוטפריד היינריך שטלצל, באתר Discogs (באנגלית)

* Gottfried Heinrich Stoelzel (in German)
* Gottfried Heinrich Stölzel


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283527405171
* BIBSYS: 3119367
* BNE: XX1561778
* BnF: cb14791440c (data)
* GND: 118618458
* ICCU: LO1V193433
* ISNI: 0000 0000 8356 2965
* LCCN: n82001190
* LNB: 000153614
* MusicBrainz: 38ed646d-8a2f-44b3-b69a-3904db4ba37b
* NKC: xx0027668
* NLP: A24821536
* NTA: 068887299
* SNAC: w6wm1dxj
* SUDOC: 08073376X
* VIAF: 10112575
* WorldCat: lccn-n82001190

 |
**איך עושים שלום** הוא ספר המיועד לבני נוער שכתבה הסופרת הישראלית, נעמי שמואל. הספר יצא לאור ב-1994 על ידי כתר הוצאה לאור בעברית ולימים, תורגם גם לשפה האנגלית. הספר עוסק בחוסר סובלנות לאחר ולשונה.

הספר מתאר אנשים אדומים ואנשים כחולים שאינם מצליחים להסתדר ביניהם. המבוגרים אינם יכולים להבין זה את זה ואינם מקבלים את ההבדלים ביניהם. הם מתכוננים לצאת למלחמה אחד נגד השני, עד שהילדים עוצרים אותם ומלמדים אותם על סובלנות כלפי האחר.

תקציר העלילה
------------

אור אדום וים כחול הם שני יצורים שנולדו באותו יום, אבל בשני מקומות שונים, ולכן הם אינם מכירים זה את זה. כל יצור גדל בסביבתו וקולט לתוכו מערכיה של החברה שבתוכה הוא גדל – יופי, עזרה הדדית, דמיון, יצירתיות, הרפתקנות ועוד.

המפגש בין ים כחול ואור אדום מתחיל באחד ממסעותיו של אור אדום, אך המפגש אינו יוצר כל קשר, כי אור אדום בכלל אינו מקשיב לים כחול. ים כחול, אף הוא חסר סבלנות כלפי אור אדום.

כמו אור אדום וים כחול, כך נוהגים העמים שאליהם הם שייכים. כל עם מתעניין אך ורק בעצמו, בנושאים הקרובים לו ואינו מגלה כל עניין וסובלנות כלפי עם אחר.

בעוד המבוגרים עסוקים בכעסים, בענייני כבוד וכבר מתכוננים לצאת למלחמה, עוצרים אותם הילדים ומלמדים אותם להקשיב, לקבל ולהיות סובלניים.

### מסרים מהסיפור

הסיפור מלמד על כבוד כלפי האחר ומקנה סובלנות, בנוסף הוא מראה שאלימות אינה תמיד הפתרון ולפעמים שלום עובד בדיוק באותה המידה ואף יותר.

ראו גם
------

* המלחמה האיומה על החמאה

הערות שוליים
------------

1. 1 2  דינה ציונית ושלמה זיס, מטח, בשיתוף צוות הקרן לקידום מקצועי, איך עושים שלום- נעמי שמואל
2. 1 2  נעמי סמואל, **איך עושים שלום**, 1994
**איך אתם יודעים** (באנגלית: **How Do You Know**) הוא סרט קומדיה רומנטית משנת 2010 בבימויו של ג'יימס ברוקס ובכיכובם של ריס וית'רספון, פול ראד ואוון וילסון. הסרט מתאר את לבטיה של שחקנית בייסבול המודחת מנבחרת ארצות הברית ובעודה בסערת רגשות נאלצת גם להתלבט בין מערכת יחסים עם שחקן בייסבול נרקיסיסט או עם איש עסקים בצרות.

עלילה
-----

ליסה יורגנסון (ריס וית'רספון) היא כוכבת בייסבול בת 31. ליסה מקבלת את הבשורה על ניפויה מהנבחרת כאשר היא נמצאת בראשיתה של מערכת יחסים עם מאטי ריינולדס (אוון וילסון).

ג'ורג' מדיסון (פול ראד) הוא המנהל של חברה בבעלות אביו צ'ארלס (ג'ק ניקולסון), אדם דורסני ובלתי נעים בעליל. הזמנה לחקירה פדרלית שמגיעה אליו פותחת מחול שדים המוביל לניתוקו מהחברה ולפרידתו מבת זוגו. כאשר הוא מובטל ועם איום של תביעה ואף כלא מעל ראשו, מתפתחת מערכת יחסים בין ג'ורג' לליסה, שמושפעת מאוד מהמשברים אליהם נקלעו שניהם. ליסה מגלה שבניגוד למאטי השטחי והממוקד בעצמו, ג'ורג' קשוב ורגיש. העלילה מסתבכת כאשר מאטי מגיע למסקנה שהוא מאוהב בליסה, מה שמוביל אותו לעשות מאמצים ניכרים להשתפר ביחסו אליה, מאמצים שאינם נעלמים מעיניה.

ליסה נאלצת לעמוד בהחלטה קשה: האם לבחור במאטי המרוויח מיליוני דולרים בשנה ועושה סקס נהדר אך ששוגה פעם אחר פעם ומשקיע מאמצים כנים לתקן את שגיאותיו, או לעבור לג'ורג' המובטל ושעתידו לא ברור, אך עם זאת רגיש ומקבל אותה כמו שהיא.

ג'ורג' מגלה בשלב זה כי מקור התסבוכת אליה נקלע הוא פעילות לא חוקית אשר בוצעה על ידי אביו. היות שאביו הורשע כבר בעבר, ג'ורג' צריך להחליט האם לקחת את האחריות על עצמו ולהסתכן בשנתיים-שלוש בכלא, או להימנע מכך, מה שיוביל כנראה לשליחת אביו ל-25 שנות מאסר, דבר שבגילו המתקדם פירושו כנראה ישיבה בכלא עד לסוף חייו.

ג'ורג' מחליט כי במצב העניינים הנוכחי, בו אין מטרה אמיתית לחייו, הוא יעדיף לשבת תקופה קצרה בכלא מאשר לראות את אביו נמק שנים על גבי שנים. לכן אם ליסה לא תיענה לחיזוריו הוא ייקח על עצמו את האחריות לפעילות הפלילית של אביו.

במהלך מסיבת יום ההולדת של ליסה אותה ארגן מאטי בדירתו מציע לה מאטי אירוסין, הצעה אותה ליסה מקבלת לאחר התלבטות רבה. בהמשך המסיבה מגיע ג'ורג', לא מספר לליסה על ההחלטה שקיבל, אך מבהיר לה שהוא מעוניין בה כבת זוגו וימתין להחלטתה ברחוב. ליסה מחליטה לדחות את הצעת האירוסין של מאטי ועוזבת אותו לטובת ג'ורג'.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של איך אתם יודעים

* "איך אתם יודעים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "איך אתם יודעים", באתר נטפליקס

* "איך אתם יודעים", באתר AllMovie (באנגלית)

* "איך אתם יודעים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "איך אתם יודעים", באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* "איך אתם יודעים", באתר Metacritic (באנגלית)

* "איך אתם יודעים", באתר אידיבי

* "איך אתם יודעים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
**יוזף שוראל** (בצ'כית: **Josef Šural**;‏ 30 במאי 1990 – 29 באפריל 2019) היה כדורגלן צ'כי ששיחק בעמדת החלוץ בנבחרת צ'כיה ובמספר קבוצות בצ'כיה ובטורקיה.

קריירת מועדונים
---------------

שוראל גדל במחלקת הנוער של זברויובקה ברנו מליגת העל הצ'כית, ושיחק במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 37 הופעות ליגה והבקיע שני שערים.

בחודש יוני 2021 חתם שוראל על חוזה לשלוש עונות בסלובן ליברץ, גם היא מליגת העל הצ'כית. הוא שיחק במועדון במשך ארבע עונות וחצי, בהן ערך 113 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים. הוא זכה עם המועדון פעם אחת באליפות צ'כיה ופעם אחת בגביע הצ'כי.

ב-13 בינואר 2016 חתם שוראל בספרטה פראג, גם היא מליגת העל הצ'כית. הוא שיחק במועדון במשך שלוש עונות, בהן ערך 67 הופעות ליגה והבקיע 20 שערים.

בחודש ינואר 2019 חתם שוראל באלניהספור מליגת העל הטורקית. ב-17 בינואר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד קסימפאשה במסגרת הגביע הטורקי. ב-20 בינואר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בניצחון 2-0 על סיוואספור במסגרת המחזור ה-18 לעונת 2018/2019. ב-23 בפברואר הוא הבקיע את שערו היחיד במועדון, בניצחון 3-0 על קסימפאשה במסגרת המחזור ה-23 בליגה. ב-6 באפריל ערך שוראל את הופעתו האחרונה במועדון, משחק הכדורגל האחרון ששיחק לפני מותו, בניצחון 1-0 על בורסאספור במסגרת המחזור ה-27 בליגה. שוראל ערך תשע הופעות ליגה במדי המועדון.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-15 בנובמבר 2013 ערך שוראל את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'כיה, בניצחון 2-0 על נבחרת קנדה במשחק ידידות. ב-13 באוקטובר 2015 הוא הבקיע את שערו היחיד במדי הנבחרת, בניצחון 3-2 על נבחרת הולנד במסגרת מוקדמות יורו 2016. שוראל היה חלק מסגל נבחרת צ'כיה בטורניר יורו 2016, ושיחק בכל משחקי שלב הבתים בטורניר, שלאחריהם הודחה נבחרתו. בסך הכל ערך שוראל 20 הופעות במדי נבחרת צ'כיה.

מותו
----

שוראל נהרג ב-29 באפריל 2019 לאחר שנפצע באורח אנוש כאשר המיניבוס בו נסע עם שישה מחבריו לקבוצה התהפך כחמישה קילומטרים מאלניה. שוראל וחבריו הובהלו לבית החולים מיד לאחר התאונה. שוראל נפצע באורח אנוש, ומותו מפצעיו נקבע זמן קצר לאחר מכן.

תארים
-----

סלובן ליברץ
* אליפות צ'כיה (1): 2011/2012
* הגביע הצ'כי (1): 2014/2015

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוזף שוראל** בוויקישיתוף
* יוזף שוראל, ברשת החברתית פייסבוק
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ze Sportu באתר Radio Prague International, ‏ 27 ביוני 2011 (בצ'כית)
2. ↑  Josef Šural přestupuje do Sparty באתר הרשמי של ספרטה פראג, 14 בינואר 2016 (בצ'כית)
3. ↑  Czech international Josef Sural dead after Alanyaspor team bus involved in crash באתר דיילי מירור, 29 באפריל 2019 (באנגלית)

| **נבחרת צ'כיה – יורו 2016** |
| --- |
| 1 צ'ך • 
2 קדראבק • 
3 קאדלץ • 
4 גברה סלאסי • 
5 הובניק • 
6 סיבוק • 
7 נסיד • 
8 לימברסקי • 
9 דוצ'קאל • 
10 רוזיצקי • 
11 פודיל • 
12 שקודה •
13 פלאשיל • 
14 קולר •
15 פאבלקה •
16 ואצליק •
17 סוכי •
18 שוראל •
19 קרייצ'י •
20 סקאלאק •
21 לאפאטה •
22 דרידה •
23 קובק •
מאמן: ורבה | צ'כיהצ'כיה |
**יוזף שלייך** (גרמנית: Josef Schleich; ‏1902 - 7 בפברואר 1949) היה אוסטרי אשר הבריח ככל הנראה אלפי יהודים מן המדינה, בעיקר לכיוון יוגוסלביה, בין השנים 1938 ו-1941.

חייו
----

שלייך התגורר בעיר גראץ, הסמוכה לגבול דאז עם יוגוסלביה וניהל חוות תרנגולות. הוא היה בעל עבר פלילי, בתחום ההברחות, והיו לו עד 1938 16 הרשעות. ב-1938 החל לחלק לאנשי הקהילה היהודית בעיר תעודות המעידות על כך שעברו הכשרה חקלאית (תחילה אכן העביר הכשרות כאלו בחוותו, ולאחר מכן חילק תעודות ללא הכשרה), על מנת שאלו יסייעו בידם להגר. מאוחר יותר פתח משרד נסיעות בווינה אשר סייע ליהודים להימלט מאוסטריה. שלייך קיבל כסף מהקהילה היהודית בעבור פעילותו זו. בהתבסס על מסמכים בארכיון העיר גראץ, מוערך כי שלייך הצליח להבריח כ-20,000 איש. 

פעילותו משכה את תשומת לב הגסטאפו ושלייך נעצר כ-13 פעמים על ידי הגסטאפו במהלך שנתיים אלו. יש המסיקים מעובדה זו כי שלייך שיתף פעולה עם הגסטאפו ומקטרגיו טוענים כי גם את הברחת היהודים והצלתם עשה בשל בצע כסף. עם זאת, שלייך לא היה חבר המפלגה הנאצית או מי מגופי השלטון.

ב-1941 נעצר שלייך על ידי הגסטאפו והועמד למשפט. ב-1944 התכוונו הנאצים להעמיד אותו למשפט ראווה, אך שלייך שמע על התוכנית מבעוד מועד וברח ליוגוסלביה, שם שהה עד סוף המלחמה. ב-1945 שב לאוסטריה. 

לאחר תום מלחמת העולם השנייה, האשימו אותו שניים מהאנשים שהציל, כי נטל מכספם וכי לא העביר אליהם את חפציהם. שלייך הועמד למשפט ב-1947. בדצמבר 1948 קבע השופט החוקר, שהיה יהודי, כי לא קיימות ראיות המצדיקות הרשעה. חודשיים לאחר מכן, בפברואר 1949, נפטר משחמת הכבד.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלדד בק (זלצבורג), מה הניע את יוזף שלייך?, באתר nrg‏, 20 באפריל 2001

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007527258405171
* GND: 12216931X
* ISNI: 0000 0000 7866 1395
* LCCN: no2009020098
* SUDOC: 152296832
* VIAF: 74727887
* WorldCat: lccn-no2009020098

 |
**גל החום של שיקגו 1995** מציין גל חום שנמשך כחמישה ימים בחודש יולי 1995 באזור המערב התיכון של ארצות הברית. טמפרטורת השיא הגיעה ל-41 מעלות צלזיוס. גל החום גרם למותם של 739 בני אדם לפחות בעיר שיקגו בלבד. זהו אחד האסונות הגדולים והקטלניים ביותר של התקופה המודרנית בארצות הברית.

מזג האוויר בחודש זה כלל טמפרטורות גבוהות במיוחד ואובך סמיך. בעקבות מזג אוויר זה, אלפי מכוניות נתקעו בדרכים, גשרי ברזל נחסמו, כבאים הזליפו מים על הגשרים כדי לקרר אותם ואירעו תקלות בפסי רכבת. באמצעי התקשורת המליצו להרבות בשתייה, להשתמש במיזוג אוויר ולא לערוך פעילות גופנית. אף גורם רשמי לא נתן הוראות ולא היה גוף שלקח אחריות על האירוע. ביום השני התמוטטה מערכת החשמל, אלפי אנשים נתקעו במעליות, אמבולנסים התעכבו במתן טיפול, מכבי האש התיזו מים על אוטובוסים של בתי ספר, כ-100,000 אנשים הצטופפו ברצועת החוף הקטנה של שיקגו.

בפרברים רבים פתחו את ברזי השריפה והתחילו להשפריץ וכתוצאה מזה ירד לחץ המים בעיר, המשטרה עצרה את האנשים שפתחו את הברזים, אך השוטרים הותקפו על ידי האזרחים.

ביומיים הראשונים הטמפרטורות ירדו בלילה, אך בלילה השלישי הטמפרטורה בלילה הייתה למעלה מ-27 מעלות והחלה תמותה בקרב התושבים. הפניות לחדרי המיון עלו ביחס לפניות היומיות ב-4000 פניות, רבות מהן בשל מכת חום.

מפילוח הנתונים ניתן לראות כי רוב הקורבנות היו קשישים ממרכז העיר, העניים שלא היו להם מערכות קירור בבית, הקשישים מהאזורים העניים שלא פתחו את החלונות בלילה מפחד מפני פשיעה.
אי חום עירוני - בשל ריכוז של בניינים גבוהים באזורים עניים, אין פיזור של חום בלילה ולכן הבניינים לא מתקררים.

מספר ימים לאחר גל החום ראש עיריית שיקגו מינה ועדת חקירה כדי ללמוד את ההיבטים האפידמיולוגים, הסוציולוגיים והמטאורולוגיים של התופעה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גל החום בשיקגו** בוויקישיתוף
* אתר למנויים בלבד צח יוקד, 739 איש מתו באותו קיץ, רק כי לא היה להם כסף למזגן, באתר הארץ, 8 ביולי 2019
* The 1995 Heat Wave in Chicago Illinois (באנגלית)
**התרבות בגרמניה המזרחית** הייתה שילוב של לאומיות גרמנית עם עקרונות הריאליזם הסוציאליסטי. תחומים שונים של תרבות כמו ספרות, ציור, מוזיקה וקולנוע נשלטו על ידי המדינה ומפלגת האיחוד הסוציאליסטי. השלטונות מנעו כניסת "תרבות מנוונת" (מוזיקה מנוונת, אמנות מנוונת) ולעומת זאת עודדו תרבות "אנטי-פשיסטית" וקומוניסטית. התרבות שימשה במידה רבה ככלי של המדינה להפיץ את האידאולוגיה הסוציאליסטית והקומוניסטית ופחות לביטוי האישי. 

תקליט של Lied der zeit, חברת מוזיקה מזרח גרמנית, 1950

מוזיקה
------

כחלק מהלאומיות המזרח גרמנית, הייתה ציפייה מזמרים לשיר בגרמנית כדי לרומם את התרבות הגרמנית, אך ברבות השנים הותר מעט הרסן וניתן היה לשיר בשפות אחרות. שירים רבים שחוברו עסקו בהאדרת השיטה הקומוניסטית ומפלגת האיחוד הסוציאליסטי ששלטה במדינה. יוצרים שחיברו שירים המבקרים את המשטר נרדפו קשות על ידי השטאזי. לעומתם, יוצרים שחיברו שירים המרוממים את המשטר זכו לטיפוח ופרסום מצד השלטונות. זמרים ששרו שירים עם ביקורת מרומזת כלפי המשטר נרדפו קשות בשנות ה-50 אך לקראת סוף שנות ה-60 גדל מעט החופש. 

מוזיקה קלאסית טופחה מאוד, דוגמה לכך היא העובדה שבגרמניה המזרחית היו 50 תזמורות במדינה של כ-17 מיליון איש.

תיאטרון
-------

הפקת "אמא קוראז' וילדיה" (ברטולט ברכט), ברלינר אנסמבל, 1978
תיאטרון, כמו שאר ענפי התרבות שימש לפאר את המדינה, הקומוניזם ואת מפלגת האיחוד הסוציאליסטי. בתחילה, הושפע הקולנוע מברטולט ברכט, שהחזיר וקידם אומנים אנטי פשיסטיים רבים. לאחר מכן התפתחה תעשיית תיאטרון בראשות שחקנים ממעמד הפועלים. על אף הליברליזציה התרבותית המוגבלת של שנות ה-70 ערקו אומנים מגרמניה המזרחית עקב הצנזורה המכבידה. אומנים אחרים ניסו לעסוק בתיאטרון לא בברלין המזרחית בירת המדינה, אלא בערים קטנות יותר.

קולנוע
------

תעשיית הקולנוע במדינה הייתה אקטיבית במידה רבה. תעשייה זו נשלטה על ידי מונופול הסרטים DEFA (ראשי תיבות של Deutsche Film-Aktiengesellschaft). הסרטים צולמו ברוח הריאליזם הסוציאליסטי ועסקו לרוב בשינוי שעברו הפועלים, ממצב של דיכוי תחת הרייך הישן או גרמניה הנאצית לשגשוג תחת השלטון הקומוניסטי החדש. רבים, כמו "ארנסט תלמאן", היו בעלי טון תעמולתי ודידקטי. במשך השנים סטו לפעמים מהמדיניות הרשמית אך לא חצו את גבול הביקורת על השלטונות. הקולנוע המזרח-גרמני היה נתון לפיקוח פוליטי הדוק: ב-1965, כשתמה ההפשרה של חרושצ'וב עם עלייתו של ליאוניד ברז'נייב, השתנו גם הרוחות בוועד המרכזי של מפלגת האיחוד הסוציאליסטי. שנים-עשר סרטים שנחשבו ליברליים מדי נאסרו באחת, וצונזרו עד לנפילת החומה. סרטים אלה נודעו בשם "סרטי מרתף" או "סרטי ארנב" (על שם אחד המפורסמים שבהם, "הארנב הוא אני"' שהביע ביקורת כלפי מערכת המשפט). מעט סרטים זרים יובאו בהתאם לרגולציות הנוקשות של המשטר הקומוניסטי.

טלוויזיה
--------

טלוויזיה הייתה כלי תעמולה חשוב בגרמניה המזרחית. שידורים החלו במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20. מתחילת השידורים ועד סופם בין התוכניות המרכזיות הייתה "אקטואל קאמרה" - תוכנית חדשות יומית.

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל גרמניה** |

* תרבות גרמניה
* אוסטלגיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תרבות גרמניה המזרחית** בוויקישיתוף
* אבנר שפירא, ברלין, קסם המזרח, עכבר העיר, 13 באוגוסט 2009
**ברברה מפורטוגל** (פורטוגזית: **Maria Bárbara de Bragança, Rainha de Espanha**; ‏4 בדצמבר 1711 - 27 באוגוסט 1758), הייתה בתו של ז'ואאו החמישי, מלך פורטוגל ואשתו של פרננדו השישי, מלך ספרד.

ביוגרפיה
--------

ברברה נולדה בליסבון ב-4 בדצמבר 1711, לז'ואאו החמישי, מלך פורטוגל ומריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואלאונורה מגדלנה מנויבורג. מכיוון שהוריה היו נשואים כמעט 3 שנים ללא ילדים, הבטיח אביה שלאחר שייוולד לו ילד יבנה מנזר חדש, ואכן לאחר לידתה הוא בנה את מנזר מאפרה. ברברה קיבלה חינוך מעולה, ואף הייתה מוזיקאית מוכשרת.

בשנת 1729 התחתנה ברברה עם האינפנטה פרננדו מספרד, בעוד אחיה האינפנטה ז'וזה מפורטוגל התחתן עם אחותו של פרננדו - מריאנה ויקטוריה מספרד. נישואי הזוג היו מוצלחים, ופרננדו נהג להתייעץ עמה רבות עד כדי כך שלאחר שעלה לשלטון אמרו שברברה ירשה את חמותה אליזבטה פארנזה, הרבה יותר מאשר ירש פרננדו את אביו פליפה החמישי, מלך ספרד.

בשנת 1746 מת חמיה פליפה החמישי, מלך ספרד, ובעלה עלה לשלטון במקומו כפרננדו השישי, מלך ספרד. בניגוד לחמותה ברברה לא נהגה להתערב בענייני השלטון, ומדיניותה התמקדה בעיקר ביחסים ידידותיים בין ספרד לפורטוגל, אולם בשנת 1754 השתתפה בהדחתו של המרקיז אנסנאדה מהממשלה.

ברברה סבלה מאסתמה ומעודף משקל, וב-27 באוגוסט 1758 מתה בארנחואס ללא ילדים, וכעבור שנה מת גם בעלה פרננדו השישי, מלך ספרד.

אילן יוחסין
-----------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ז'ואאו הרביעי, מלך פורטוגל |   | לואיסה דה גוסמן |   | פיליפ וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ |   | אליזבת אמליה, רוזנת הסן-דרמשטדט |   | פרדיננד השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה |   | מריה אנה מספרד |
|   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |
|   |   | פדרו השני, מלך פורטוגל |   |   |   | מריה סופיה מנויבורג |   | אלאונורה מגדלנה מנויבורג |   |   |   | לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   | ז'ואאו החמישי, מלך פורטוגל |   |   |   |   |   |   |   | מריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | **ברברה מפורטוגל** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ברברה מפורטוגל** בוויקישיתוף
* ברברה מפורטוגל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX925801
* CANTIC: a11165959
* GND: 137353618
* ICCU: MUSV086446
* ISNI: 0000 0000 5557 4002
* LCCN: n92110258
* SELIBR: 211684
* SUDOC: 133858820
* ULAN: 500353681
* VIAF: 41814434
* WorldCat: lccn-n92110258

 |
**הרוזנת היחפה** (באנגלית: **The Barefoot Contessa**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1954 בבימוי של ג'וזף ל. מנקייביץ' עם אווה גרדנר, המפרי בוגרט ואדמונד או'בראיין בתפקידים הראשיים.

אדמונד או'באיין זכה בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ובפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע.

ג'וזף ל. מנקייביץ' היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר.

הסרט הופק באולפני צ'ינצ'יטה ברומא. העלילה מסופרת בקולו של בוגרט בצורת פלשבק.

תקציר העלילה
------------

הארי דווס (המפרי בוגרט) הוא תסריטאי ובמאי קולנוע אמריקאי העובד למען טייקון בשם קירק אדוארדס (וורן סטיבנס). אדוארדס מגיע למועדון לילה במדריד ביחד עם הארי ואיש יחסי הציבור שלו, אוסקר מלדון (אדמונד או'בראיין). אדוארדס מבקש להחתים לסרט שהוא עומד להפיק, רקדנית במועדן בשם מריה ורגאס (אווה גרדנר).

הארי מצליח לשכנע את מריה לחתום על חוזה לאחר שמלדון נכשל בכך. היא מספרת לו על ילדותה הקשה במלחמת האזרחים הספרדית בה נהגה ללכת יחפה בין ההריסות.

למרות התנגדות אמה, היא טסה להוליווד, מופיעה בהצלחה בכמה סרטים והופכת לכוכבת קולנוע מפורסמת ומבוקשת.

מריה אינה מרוצה מיחסו של אדוארדס ועוזבת אותו לטובת טייקון דרום אמריקאי בשם אלברטו בראוואנו (מריוס גורינג) ומבלה את זמנה משועממת בבתי קזינו במונטה קרלו וביאכטה שלהם.

הרוזן וינצ'נצו טורלטו-פבריני (רוסאנו בראצי) נוסע מחווילתו בראפאלו למונטה קרלו. בדרך הוא פוגש במריה רוקדת ביחד עם צוענים. מבטם נפגש והוא מתאהב בה במקום ועוקב אחריה עד לקזינו במונטה קרלו. הוא צופה בריב בינה לאלברטו, סוטר לאלברטו ולוקח את מריה.

וינצ'נצו מביא אותה לבית משפחתו ומציג אותה לפני אחותו האלמנה אלאונורה (ולנטינה קורטז). הוא מציע למריה נישואים למרות התנגדותה של אחותו.

מריה נענית לו כי היא רואה בכך מילוי שאיפה להפוך מנערה יחפה לרוזנת כמו סינדרלה.

לאחר הנישואים הוא מודיע למריה כי בעקבות פציעה קשה בחזית צפון אפריקה הוא נשאר אימפוטנט. מריה ממשיכה בקשר עם מאהב ונכנסת להיריון. היא מגיעה להארי ומספרת לו כי היא עומדת להודיע על כך לוינצ'נצו. הארי מזהיר אותה שזה מסוכן. מריה עוזבת אותו והארי רואה כי וינצ'נצו עוקב אחריה. הארי נוסע בעקבותיהם אך בהגיעו לביתם הוא שומע שתי יריות. וינצ'נצו יוצא עם מריה בידיו לאחר שהרג אותה ואת מאהבה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הרוזנת היחפה** בוויקישיתוף

* "הרוזנת היחפה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "הרוזנת היחפה", באתר נטפליקס
* "הרוזנת היחפה", באתר AllMovie (באנגלית)
* "הרוזנת היחפה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "הרוזנת היחפה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לרוזנת היחפה, באתר יוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009950575105171
* BnF: cb14537462j (data)
* GND: 1027951600
* SUDOC: 178137308
* VIAF: 280597073
* WorldCat (עם VIAF): 280597073

 |
השמלה אותה לבשה לני קור באירוויזיון 1969
דנמרק באירוויזיון 2007
תחרות הזמר של האירוויזיון נערכה לראשונה ב-1956. במהלך שנות ה-60 מרבית הלבוש של האמנים שהשתתפו בתחרות הושפע מאופנת שנות ה-50, שכן מרבית הזמרות לבשו שמלות ארוכות ומרבית הזמרים לבשו חליפות. בין יוצאות הדופן היו הזמרות הבריטיות סנדי שו ולולו שהופיעו על הבמה עם שמלת מיני.

במהלך שנות ה-70 נראו על במת התחרות מגוון סגנונות אופנה ובין הפריטים שנכחו היו מכנסיים מתרחבים, סרבלים ונעלי פלטפורמה. בשנות ה-80 אופנת התחרות הושפעה מהטרנדים האופנתיים במדינות המערב בשנים אלו ורבות מהמתמודדות הופיעו על הבמה עם שיער מנופח. נראו הרבה על הבמות גם מכנסי ג'ינס וחולצות תחרה.

באירוויזיון 1986 עוצבה למנחה שמלת יהלומים שנשמרה בחדר ההלבשה של NRK, רשות השידור הנורווגית.

עיצוביו של ז'אן-פול גוטייה נראו מספר פעמים על בימות התחרות, הוא עיצב את התלבושות מספר פעמים לנציגי צרפת ולמספר אמנים נוספים בתחרות כמו אנה ויסי מיוון ב-2006.

מדי שנה מוענק הפרס ההומוריסטי - פרס ברברה דקס לאמן עם התלבושת הגרועה ביותר בתחרות.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **אופנה באירוויזיון** |

* Eurovision fashion through the decades, Eurovision.tv, ‏2020-08-05 (ב־British English)
* Marriott, Sarah Gilbert & Hannah (2014-05-08). "Eurovision song contest: the most eye-catching outfits – in pictures". *The Guardian* (באנגלית בריטית). נבדק ב-2021-05-19.
בהידרודינמיקה, **גל הלם נע** הוא גל הלם אשר עובר דרך תווך של זורם (לרוב גז) עם מהירות יחסית למהירות הזורם אשר כבר מהווה את התווך. לפיכך, דרושות התאמות עבור הקשרים של גל הלם ניצב כדי לחשב את תכונות הגז בתווך לפני ואחרי גל ההלם הנע. הכרת נושא גלי ההלם הנעים חשובה ללימוד התופעות המתרחשות בעת פיצוץ, לצד שימושים נוספים.

התאוריה
-------

סכמת מהירויות יחסיות לגז ולגל ההלם הנע עבור הפיתוח התאורטי.
כדי לפתח את המשוואות התאורטיות לגל הלם נע, ניתן להתחיל בסימון האזור שלפני גל ההלם בכתיב תחתון 1 ואת האזור שאחרי גל ההלם בכתיב תחתון 2. ניתן לראות זאת באיור, כאשר גל ההלם מתקדם ימינה. 
מהירות הגז בתווך מסומנת באות *u*, הלחץ באות *p*, ומהירות הקול המהירות היחסית בין הגל לגז היא W, כלומר מהירות הגל הכוללת, שווה *u1* + *W*.

כעת ניתן להתבונן במערכת ייחוס אשר נעה יחד עם גל ההלם. כלומר מנקודת המבט של גל ההלם מערכת הצירים נייחת, אך הגז באזורים 1 ו-2 נע במהירות יחסית למערכת הצירים. סימון אזור 1 באות x ואזור 2 באות y מוביל לביטוי המהירויות היחסיות של גל ההלם:

{\displaystyle \ u\_{y}=W+u\_{1}-u\_{2},}
{\displaystyle \ u\_{x}=W.}
באמצעות המהירויות היחסיות הללו, תכונות הגז באזורים שלפני ואחרי גל ההלם ניתנות להגדרה כדלקמן, כאשר הטמפרטורה של הגז מסומנת באות *T*, הצפיפות באות *ρ*, ומספר מאך באות *M*:

{\displaystyle \ p\_{1}=p\_{x}\quad ;\quad p\_{2}=p\_{y}\quad ;\quad T\_{1}=T\_{x}\quad ;\quad T\_{2}=T\_{y},}
{\displaystyle \ \rho \_{1}=\rho \_{x}\quad ;\quad \rho \_{2}=\rho \_{y}\quad ;\quad a\_{1}=a\_{x}\quad ;\quad a\_{2}=a\_{y},}
{\displaystyle \ M\_{x}={\frac {u\_{x}}{a\_{x}}}={\frac {W}{a\_{1}}},}
{\displaystyle \ M\_{y}={\frac {u\_{y}}{a\_{y}}}={\frac {W+u\_{1}-u\_{2}}{a\_{2}}}.}
עם סימון יחס קיבול החום של הגז באות γ, מהירות הקול, הצפיפות ויחסי הלחצים יכולים להתקבל מהקשרים הבאים:

{\displaystyle \ {\frac {a\_{2}}{a\_{1}}}={\sqrt {1+{\frac {2(\gamma -1)}{(\gamma +1)^{2}}}\left[\gamma M\_{x}^{2}-{\frac {1}{M\_{x}^{2}}}-(\gamma -1)\right]}},}
{\displaystyle \ {\frac {\rho \_{2}}{\rho \_{1}}}={\frac {1}{1-{\frac {2}{\gamma +1}}\left[1-{\frac {1}{M\_{x}^{2}}}\right]}},}
{\displaystyle \ {\frac {p\_{2}}{p\_{1}}}=1+{\frac {2\gamma }{\gamma +1}}\left[M\_{x}^{2}-1\right].}
יש לזכור כי המשוואות לעיל הן עבור גל הלם המתקדם ימינה. עבור גל המתקדם שמאלה, יש להחליף את האינדקסים x ו-y ולקבל כי:

{\displaystyle \ u\_{y}=W-u\_{1}+u\_{2},}
{\displaystyle \ M\_{y}={\frac {W-u\_{1}+u\_{2}}{a\_{2}}}.}

ראו גם
------

* גל הלם
* גל הלם משופע
* גל הלם ניצב
* זרימה דחיסה
* גל התפשטות

קישורים חיצוניים
----------------

* NASA Beginner's Guide to Compressible Aerodynamics

הערות שוליים
------------

1. ↑  Shapiro, Ascher H. *Dynamics and Thermodynamics of Compressible Fluid Flow,* Krieger Pub. Co; Reprint ed. with corrections (June 1983), מסת"ב 0-89874-566-7.