recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
הרב **יהודה לייב מאשבוים** (ט"ו באייר תרס"ח, 16 במאי 1908 - ?) היה רבה של טרסטינה שבמחוז ביאליסטוק לפני מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

נולד בבריסק לרב משה מאשבוים שהיה מגיד מישרים בבריסק. בילדותו למד תורה אצל מלמדים בבריסק. בבחרותו למד בישיבת תורת חסד והיה לתלמידו הקרוב של הרב משה סוקולובסקי בעל ה"אמרי משה", שם נודע כעילוי גדול. היה מידידיו הקרובים של הרב אהרן ליב שטינמן בישיבה. לאחר פטירת האמרי משה הוא הספיד אותו בישיבה כבחיר התלמידים.

בשנת תרצ"ג (1933), בהיותו בחור, חיבר את הספר "ברכת הארץ" על ענייני עומר ושתי הלחם, והוציאו לאור בשנת תרצ"ד לעילוי נשמת רבו האמרי משה. הוא זכה להסכמותיהם של הראי"ה קוק, הרב שלמה נתן קוטלר, הרב שמחה זליג ריגר והרב איסר זלמן מלצר. השניים האחרונים אף כתבו הערות לספר.

בשנת תרצ"ה (1935) נשא את בתו של הרב שלום יצחק סגל רבה של טרסטינה שנפטר זמן קצר לאחר נישואיו. הוא מונה למלא את מקום חמיו כרבה של טרסטינה.

אביו, הרב משה מאשבוים היגר לארצות הברית לפני מלחמת העולם השנייה, אולם הוא נשאר בעירו למלא את תפקידו. בשואה הוא נלקח עם אשתו ובנו שלום יצחק בן השלוש למחנה טרבלינקה שם הם נרצחו.

לאחר השואה הוציא אביו את ספרו ברכת הארץ במהדורה נוספת והוסיף דברי מבוא על בנו. בתקופת מלחמת העולם השנייה אבדו כתבים נוספים שלו על הרמב"ם ועל התלמוד.

לקריאה נוספת
------------

* רובלוב, ברכת הארץ - הקדמה למהדורה מחודשת קנדה, תשס"ט, באתר אוצר החכמה.
* הרב אליהו מאיר רייך, 'רבי יהודה ליב מאשבוים הי"ד', **ישורון**, כז, תשע"ב, עמ' תתלו-תתמ

קישורים חיצוניים
----------------

* הרב יהודה לייב מאשבוים, **ברכת הארץ מהדורה ראשונה**, תרצ"ד, באתר היברובוקס
* הרב יהודה לייב מאשבוים, **ברכת הארץ מהדורה שנייה**, ניו יורק תשי"ח, באתר היברובוקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  על פי עדות אחיו ישעיה בדף עדות באתר יד ושם, הרב יהודה ליב נולד בשנת 1905.
2. ↑  ראו בהקדמה לספר ברכת הארץ שיצא במהדורה מחודשת בתשס"ט, ובתוכו מופיעים מספר חילופי מכתבים ביניהם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007498547705171

 |
**עידן רביב** (נולד בשנת 1991) הוא שחקן פוקר ישראלי. זכה בצמיד אליפות העולם בפוקר. מכונה "הילד".

קריירה
------

רביב נולד וגדל בחולון. בטרם הפך לשחקן פוקר מקצועני, עבד כמתכנת בחברת הייטק. כינויו במשחקי הפוקר ברשת היה "IdanTheKid", ומאז הכינוי דבק בו והוא מכונה "הילד".

בשנת 2013 רשם את הישגיו הראשונים בטורנירים, כאשר סיים מקום 11 בטורניר מסבב IPT ומקום 13 בטורניר מסבב EPT וזכה ב-11,849 דולר ו-17,570 דולר בהתאמה.

בשנת 2014 זכה באליפות ישראל בפוקר. באותה שנה סיים מקום 181 מתוך 6,683 שחקנים באירוע המרכזי של אליפות העולם בפוקר, וזכה בסך של 44,728 דולר.

ב-5 ביוני 2015 רשם שם את הישגו היוקרתי ביותר, כאשר גבר על 1,651 שחקנים, סיים במקום הראשון בטורניר בסבב אליפות העולם בפוקר, וזכה בסך של 457,007 דולר ובצמיד אליפות העולם בפוקר. בכך הצטרף למועדון מצומצם של שבעה ישראלים שזכו בצמידים באליפות העולם בפוקר באותו זמן.

בשנת 2017 סיים במקום ה-122 מתוך 7,761 שחקנים וזכה בסך של 8,054 דולר.

סטטיסטיקות
----------

נכון ליולי 2022, רביב זכה בסך של כ-700 אלף דולר מטורנירי פוקר, כשמתוכם כ-570 אלף דולר בסבב אליפות העולם.

### צמידי אליפות העולם בפוקר

| שנה | טורניר | פרס |
| --- | --- | --- |
| 2017 | $1,500 No-Limit Hold'em Six Max | $457,007 |

בסבב אליפות העולם הגיע פעמיים לשולחן הסופי וסיים 14 פעמים במיקומים שמקנים זכיות כספיות.

חיים אישיים
-----------

מתגורר בחולון.

קישורים חיצוניים
----------------

* עידן רביב, באתר The Hendon Mob
* עידן רביב, באתר אליפות העולם בפוקר

הערות שוליים
------------

1. ↑  WSOP NEWS: IDAN RAVIV WINS WSOP GOLD BRACELET IN SIX MAX, באתר אליפות העולם בפוקר
2. ↑  עידן רביב עושה זאת וזוכה בצמיד אליפות העולם בפוקר, באתר פוקרלנד
3. ↑  מזל טוב: עידן רביב זכה באליפות ישראל בפוקר, באתר ערוץ הספורט, ‏4 במאי 2014
4. 1 2  אליפות העולם: ישראלי זכה בכחצי מיליון דולר, באתר ערוץ הספורט, ‏6 ביוני 2015
**מכינה קדם-צבאית "שחר"** היא מכינה קדם-צבאית בעלת שלוחות רבות ברחבי הארץ. כלל השלוחות הן חצי שנתיות – שנת הלימודים מסתיימת בסוף פברואר/ תחילת מרץ ולא ביוני כמו המכינות השנתיות. יוזם הרעיון הוא אוריאל אלדד. בראש התוכנית עומדים אוריאל אלדד, רפאל בן נעים ודנה מלכה. מטרת המכינות היא חינוך להתנדבות, תפיסת עמדות השפעה בצבא (ובחברה כלל) והכנה לקראתו, גיבוש הזהות הישראלית-יהודית. בכל השלוחות מתקיים ליווי של החניכים גם לאחר הגיוס לצה"ל ואף לאחר השחרור.

השלוחה הגדולה ביותר ממוקמת בכפר הנוער מקוה ישראל שבסמוך ליפו. שלוחה זו הוקמה בשנת 2010 וכיום (2020) עומד בראשה דניאל קלמרו, ומשלוחה זו התחנכו למעלה מ-220 צעירים.

שלוחה נוספת ממוקמת בניצן אשר בחולות ניצנים. שלוחה זו הוקמה בשנת 2013 ובשנתיים הראשונות לפעילותה הייתה השלוחה פתוחה לבנים בלבד וכיום השלוחה פתוחה גם לבנות. בשלוחה זו ישנו דגש רב על המעורבות הקהילתית בניצן בפרט ובמועצה אזורית חוף אשקלון (אשר תמכה בהקמת המכינה) בכלל. בראש שלוחה זו עומד יובל שלסינגר.

שלוחה שלישית נמצאת במבוא דותן שבצפון מערב השומרון. המכינה הוקמה בשנת 2014 ועד היום (2020) סיימו אותה למעלה 130 איש. בראש המכינה עומד אלעזר שנדורפי.

בשנת 2016 הוקמה שלוחה דרוזית בחורפיש. במחזור הראשון לקחו חלק כ-25 חניכים ובמחזור השני כ-50 חניכים. שלוחה זו שמה דגש רב על הקשר בין העם היהודי ומדינת ישראל לדרוזים, והכנת החניכים לשירות משמעותי בצה"ל. המכינה נסגרה בשנה החולפת.

בשנת 2017 קמה שלוחה נוספת בקיבוץ אל-רום שברמת הגולן. ראש השלוחה הוא חובב אלומה.

בשנת 2019 נפתחה מכינה נוספת בקלע אלון, ראש השלוחה היה שחף עמר אך השלוחה הפכה לשחר טל ועברה לקיבוץ חוקוק בשנה הראשונה על יד השלוחה שבחוקוק ובשנה השנייה עברה לקיבוץ מלכייה בצפון הארץ

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מכינה קדם-צבאית שחר

הערות שוליים
------------

1. ↑  מכינת אלרום, אתר מכינות שחר

| מכינות קדם-צבאיות |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| **מכינת קדם צבאיות דתיות**: אבנר עכו • אור מאופיר • אלישע • אמי"ת ראש פינה • ארזי הלבנון •  בית יתיר • בית שאן • בני דוד • חוסן • חמדת יהודה • ימין אורד • כרמי חיל • לוד • מגן שאול • משכיות • עטרת ירושלים • עצם • צהלי • קריית מלאכי • קשת יהודה • שובו אחים • תמיר

---

**מכינות קדם-צבאיות חילוניות**: אחד משלנו • בינ"ה • בני ציון • גל • גליל עליון • הירושלמית • הנגב • יפתח • כרם אל • מיצר • מלח הארץ • מנשרים קלו (מעגן מיכאל) • נחשון • ערבה • רבין • שחר (מקווה ישראל) • תבור • תל"ם (יפו)

---

**מכינות קדם-צבאיות מעורבות**: אדרת • בית ישראל • העמ"ק • חנתון • עין פרת • עמיחי • רקיע

---

**מכינות קדם-צבאיות חצי שנתיות**: דרך ארץ • שחר • ארז |  |

 |
**אפילפסיה כללית** הידועה גם כ**אפילפסיה כללית ראשונית** או **אפילפסיה אידיופתית** היא סוג של אפילפסיה המאופיינת על ידי פרכוסים כלליים בלא סיבה נראית לעין. **פרכוסים כלליים**, בניגוד לפרכוסים חלקיים הם סוג של התקפים שמשבשים את ההכרה ומפריעים לפעילות החשמלית של כל המוח או חלק נרחב ממנו. ניתן לראות זאת באלקטרואנצפלוגרם, EEG.‏
אפילפסיה כללית היא ראשונית כשהאפילפסיה מאובחנת כמצב המקורי עצמו, בניגוד לאפילפסיה משנית שמתרחשת כסימפטום של מצב מאובחן ידוע.

איך היא מתבטאת
--------------

פרכוסים כלליים יכולים להיות או מסוג התקף ניתוק, התקף מיוקלוני, התקפים קלוניים, פרכוס טוני-קלוני או התקף א-טוני.
פרכוסים כלליים מתרחשים בסינדרומים שונים של פרכוסים כולל: אפילפסיה מיוקלונית, עוויתות תורשתיות של יילודים, התקפי ניתוק, אינפנטיל ספאזם (תסמונת וסט), אפילפסיה מיוקלונית של גיל הנעורים ותסמונת לנוקס-גסטו

פרוגנוזה
--------

רוב סוגי האפילפסיה הכללית מתחילים בילדות. בעוד שיש חולים שנרפאים מן האפילפסיה בהגיעם לגיל ההתבגרות ולא נזקקים יותר לתרופות, הרי אצל אחרים היא נשארת לכל החיים ולכן הם נזקקים לטיפול רפואי במשך כל החיים ולהשגחה.

טיפול
-----

הטיפולים באפילפסיה כללית כוללים סוגים שונים של תרופות. תרופות בהן משתמשים הן:

* קארבאמזפין (טגרטול)
* אוקסקארבאזפין (טרילפטל)
* למוטריג'ין (למיקטל)
* לבטיראצטם (קפרה)
* פניטואין (אפנוטין)
* טופירמאט (טופמקס)
* ולפוראט (דפלפט)

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  טגרטול
5. ↑  אוקסקרבזפין
6. ↑  למיקטל
7. ↑  קפרה
8. ↑  אפנוטין
9. ↑  טופמקס
10. ↑  דפלפט

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**חמסן צ'יליאני** (שם מדעי: *Stercorarius chilensis*) הוא מין של חמסן החי בחצי הכדור הדרומי בעיקר סביב חופי צ'ילה וארגנטינה ולעיתים גם מגיע לחופי ברזיל ופרו וכמו רוב בני משפחתו זהו עוף ימי אגרסיבי שלא מהסס לחטוף עופות קטנים יותר או לחטוף להם מזון. עקב הרגלים אלה קיבל את השם חמסן.

חמסן זה חי בדרום האוקיינוס השקט והאטלנטי ומול חופי דרום אמריקה. הוא בעל מוטת כנפיים מרשימה של 130-138 ס"מ, משקלו 1,100-1,700 גרם והוא מזוהה בעיקר עם צווארו והחלק התחתון של הפנים בעל הנוצות בצבע קינמון. שאר הגוף חום והוא בעל קרומי שחייה בין האצבעות ויכול לשחות. הוא קרוב מעט לחמסן החום וישנם בני כלאיים משניהם.

החמסן קטן יחסית לעופות קוטביים כמו האלבטרוס והפינגווינים אך הוא מפצה על כך בתוקפנות מרשימה. הוא מחפש בלהקות פינגווינים או אלבטרוסים פרטים חלשים כמו אפרוחים ותופס אותם לפני שההורה מגיב. הוא ניזון גם מדגים בים וכן מנבלות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חמסן צ'יליאני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* חמסן צ'יליאני באתר על עופות
* חמסן צ'יליאני בfreebirds

הערות שוליים
------------

1. ↑  חמסן צ'יליאני באתר הרשימה האדומה של IUCN
**אפילפסיה מיוקלונית של גיל הנעורים** (JME) הידועה גם כ**תסמונת יאנץ** (Janz syndrome) היא צורה נפוצה למדי של אפילפסיה אידיופתית כללית תורשתית המייצגת 5%–10% מכל סוגי האפילפסיות. ליקוי זה מתגלה לראשונה, בדרך כלל בין גילאי 12 ל-18 בהתקפי מיוקלונוס המתרחשים בבוקר. היא מאופיינת בהתקפים מיוקלוניים בזמן התעוררות, בהתקפי ניתוק, ובהתקפי טוני-קלוני. מחקרי תאחיזה הראו 6 לוקוסים ל-JME, מהם ארבעה עם גורמים ידועים בגנים. רוב הגנים האלה הם תעלות יונים כשהגן היחיד שאינו תעלת יונים הוכח לגביו שהוא משפיע על זרמים בתעלת היונים.

סימנים וסימפטומים
-----------------

הסימנים של JME הם התקפי מיוקלונוס המתרחשים השכם בבוקר. רק לעיתים רחוקות קורה שהחולה נופל כתוצאה מהם אבל לעיתים קרובות הוא מפיל חפצים מהידיים. התקפי המיוקלונוס נפוצים יותר בזרועות מאשר ברגליים. סוגי התקפים אפילפטיים כמו התקף טוני-קלוני כללי וניתוקים יכולים לקרות גם כן. התקפי מיוקלונוס יכולים לקרות גם בחלק מאוחר יותר של היום והם לא מוגבלים לזרועות ולידיים. הם עלולים להיות גם בחלק התחתון של הרגלים כשהם גורמים בכך לחולה למעוד על רגליו שלו. צברים של התקפי מיוקלונוס יכולים להוביל להתקפי ניתוק וצברים של התקפי ניתוק יכולים להוביל להתקפי טוני-קלוני כלליים. המחלה יכולה להופיע גם בגיל צעיר של 18 חודשים.

קשר למחלות נדירות אחרות
-----------------------

עד לאחרונה הספרות הרפואית לא הצביעה על קשר בין פגמים גנטיים רבים, גם תסמונות גנטיות וגם מחלות גנטיות שהיום רואים שיש קשר ביניהן. כתוצאה ממחקרים גנטיים חדשים כמה מאלה, אכן קשורים מאוד בגנום שלהם למרות המגוון הגדול של סימפטומים רפואיים. סוג חדש זה של מחלות נקרא סילופתי. הגורם המשתמע יכול להיות מכניזם בעל תפקוד לקוי ברמה מולקולרית במבני הריס (cilium) הראשוניים של התא, באברונים הקיימים בסוגי תאים רבים בכל הגוף האנושי. הפגמים בריסים משפיעים לרעה על "נתיבי איתות התפתחותיים חיוניים רבים" הנחוצים לַהתפתחות התאית" וכך מעלה היפותזה סבירה לאופי הרב סימפטומטי של מערכת גדולה של סימפטומים ותסמינים.

דיאגנוזה ופרוגנוזה
------------------

הדיאגנוזה נעשית בדרך כלל בהתבסס על ההיסטוריה של החולה. לעיתים משתמשים גם ברישומי EEG לאישור. הסיכויים להחלמה הם נמוכים ולכן יש צורך בטיפול תרופתי כל החיים.

טיפול
-----

בדרך כלל נותנים לחולי (JME) חומצה ולפרואית המשפיעה היטב על המחלה.

קישורים חיצוניים
----------------

* הערך "אפילפסיה מיוקלונית של גיל הנעורים", באתר ויקירפואה
* המדריך השלם לאפילפסיה (אורכב 12.08.2011 בארכיון Wayback Machine) מאת ד"ר מיכאל דובלין וד"ר יהודית מנליס, 2005
* Juvenile Myoclonic Epilepsy

הערות שוליים
------------

1. ↑  Badano, Jose L.; Norimasa Mitsuma; Phil L. Beales; Nicholas Katsanis (בספטמבר 2006). "The Ciliopathies : An Emerging Class of Human Genetic Disorders". *Annual Review of Genomics and Human Genetics*. **7**: 125–148. doi:10.1146/annurev.genom.7.080505.115610. PMID 16722803. נבדק ב-2008-06-15. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
2. ↑  שילר, שם
3. ↑  י. שילר. אפילפסיה, עמ' 33

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**קרלוס גרוזמן** הוא רופא ישראלי מומחה בטיפול נמרץ ובהרדמה. כיהן בעבר כמנהל בית חולים השרון, מנהל המרכז רפואי קפלן והמרכז הרפואי הגריאטרי הרצפלד.

ביוגרפיה
--------

גרוזמן סיים לימודי רפואה בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בואנוס איירס. הוא בעל תואר שני במינהל מערכות בריאות מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

עלה לישראל ב-1977 ועבד כסטאז'ר במרכז רפואי מאיר. שימש ראש מדור החייאה בבית הספר לרפואה צבאית וראש מדור החייאה במפקדת קצין רפואה ראשי בצה"ל, רופא ביחידה לטיפול נמרץ כללי "שיבא", תל השומר, מנהל היחידה לטיפול נמרץ כללי במרכז רפואי רבין, קמפוס גולדה ומנהל לשעת חירום. בהמשך שימש סגן מנהל המרכז הרפואי קפלן, מנהל המחלקה לשירותי אשפוז באגף הרפואה של חטיבת בתי חולים, שירותי בריאות כללית, בשנת 2011 מונה למנהל בית החולים השרון וסגן מנהל המרכז הרפואי רבין.

בשנת 2015 מונה למנהל המרכז הרפואי קפלן ובית החולים הגריאטרי שיקומי הרצפלד. הוא כיהן בתפקיד עד אוקטובר 2018. 

גרוזמן השתתף, במסגרת פעילותו הניהולית במשלחות רפואיות רבות מחוץ לישראל. ביניהן, כמנהל רפואי של מוקד חירום בפנמה, ראש משלחת מד"א לוועידה ה-28 של הצלב האדום הבינלאומי בז'נבה, מנהל בית חולים שדה לאחר רעש האדמה באדאפזרי שבטורקיה, ראש המשלחת לאריתראה לבניית יחידה לטיפול נמרץ באריתראה וחבר משלחת ההצלה הרפואית הישראלית לקמרון. בנוסף, שימש יועץ לממשלת פנמה בנושא היערכות בתי חולים לשעת חירום.

קישורים חיצוניים
----------------

* אופיר לוי, מנהל חדש למרכז הרפואי קפלן ובית חולים הרצפלד, אתר מרכז רפואי קפלן
* ד"ר קרלוס גרוזמן מונה למנהל בי"ח השרון במרכז רפואי רבין, אתר מרכז רפואי רבין
**אפילפסיה של ניתוקים בילדות** (**childhood absence epilepsy** – CAE) הידועה גם כ**פיקנולפסיה** היא אפילפסיה כללית אידיופתית שקורית לילדים בריאים בכל דרך אחרת. גיל ההתחלה הוא בין 4 ל-10 כשהשיא הוא בין הגילים 5 ל-7. לילדים יש התקפי ניתוק, אמנם קצרים מאוד (20-4 שניות) אבל מתרחשים מאות פעמים ביום. התקפי הניתוק האלה כרוכים בפגם חמור בהכרה. אוטומטיזמים מתונים הם שכיחים אבל מעורבות מוטורית עיקרית מוקדם במהלך ההתקף שולל אבחנה זו. ה EEG מראה התפרקויות אופייניות של זיז-גל בנות 3 הרץ. הפרוגנוזה היא מצוינת במקרים מוגדרים היטב של CAE כשאצל רוב החולים ההתקפים מפסיקים כשהם מתבגרים.

סיבות
-----

CAE היא פוליגני מורכב. אצל בני ההאן יש קשר בין מוטציות ב CACNA1H ו CAE. מוטציות אלה גורמות לפעילות מוגברת בתעלות וקשורה לרגישות נוירונית מוגברת. סוברים שההתקפים מקורם בתלמוס שם יש שפע של תעלות סידן מסוג T כמו אלה המקודדים ב CACNA1H.

דיאגנוזה
--------

האבחון נעשה על פי היסטוריה של התקפי ניתוק בתקופת הילדות המוקדמת וראייה של התפרקויות זיז-גל בני 3 הרץ ב- EEG.

תפוצת המחלה
-----------

אפילפסיה של ניתוקים בגיל הילדות היא שכיחה למדי בתפוצה של 1 ל-1000 איש. למעטים מבין אנשים אלה יש מוטציות ב- CACNA1H או ב- GABRG2 כשהתפוצה של אלה במחקרים היא 10% או פחות.

קישורים חיצוניים
----------------

* הערך "אפילפסיה של ניתוקים בילדות", באתר ויקירפואה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hirsch E, THomas P, Panayiotopoulos C. (2007). "Childhood and absence epilepsies". *Epilepsy: a comprehensive textbook*: 2397–2411.`{{cite journal}}`: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**בית הכנסת הגדול** (באנגלית: **The Great Synagogue**) בלונדון היה בית כנסת אשכנזי אשר היווה במשך מאות שנים המרכז הרוחני של הקהילה היהודית-אשכנזית בלונדון, אחת הקהילות הוותיקות והגדולות של יהדות אנגליה. בית הכנסת נחרב במהלך הבליץ על לונדון במלחמת העולם השנייה.

היסטוריה
--------

רב בית הכנסת, יוסף צבי הרץ צופה בהריסות בית הכנסת לאחר הפצצתו על ידי הגרמנים
בית כנסת ראשון בלונדון לאחר שיבת היהודים לאנגליה ב-1655 מאז שגורשו ממנה ב-1290, נבנה ב Duke's Place סביבות שנת 1690 במימונו של בנימין לוי. בערך לאחר שש שנים ייסדו היהודים במקום גם בית קברות יהודי.

בראש השנה ה'תפ"ב, ספטמבר 1722, נחנך מבנה חדש לבית הכנסת, אשר בנייתו מומנה בעזרת 2,000£ שתרם איש העסקים משה ארט, אחיו של הרב הראשי לאנגליה דאז הרב אהרון הרט. בניין גדול יותר בעיצובו של ג'ורג' דאנס האב נחנך כעבור 44 שנים, באוגוסט 1766. 

בין השנים 1788-1790 שוב נבנה בית הכנסת מחדש, ועמד על תילו למעלה ממאה וחמישים שנה. על ניהול התרומות להקמת בניין זה הייתה ממונה ג'ודית' הרט לוי, אחותם של הרב אהרון ומשה הרט. התקציב להקמת הבניין היה הפעם 4,000£. האדריכל, ג'יימס ספילר, עיצב את המבנה בסגנון קלאסי המזוהה עם ג'ון אדם.

בית הכנסת נחרב בהפצצות הגרמנים על לונדון במלחמת העולם השנייה ב-10 במאי 1941.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת הגדול** בוויקישיתוף
* The Great Synagogue - בית הכנסת ב-Jewish Communities and Records - UK
* בית הכנסת הגדולה (לונדון), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Gerald David Black, **Jewish London : an illustrated history**, Derby : Breedon Books Pub, 2003, עמ' 25

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007261901205171
* LCCN: n80008754
* VIAF: 268734658
* WorldCat: lccn-n80008754

 |
**שאלה של שפיות** (באנגלית: **Nuts**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1987 בבימוי של מרטין ריט עם ברברה סטרייסנד וריצ'רד דרייפוס בתפקידים הראשיים. סטרייסנד גם הפיקה את הסרט וכתבה את המוזיקה.

התסריט מבוסס על מחזה בשם זה של תום טופור שהועלה בברודוויי ב-1979. טופור השתתף גם בכתיבת התסריט.

המחזה והסרט עוסקים בבעיה של קביעת שפיות וכן בבעיית התעללות מינית. חל מהעלילה מופיע בצורת פלשבק.

הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה.

ברברה סטרייסנד הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה.

ריצ'רד דרייפוס היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע.

זו הייתה הופעתם האחרונה בקולנוע של קרל מלדן ורוברט ובר.

תקציר העלילה
------------

קלאודיה דרייפר (ברברה סטרייסנד) היא זונת צמרת הנאשמה ברצח הלקוח שלה אלן גרין (לזלי נילסן). למעשה היא הרגה אותו מתוך הגנה עצמית לאחר שתקף אותה אבל השאלה המשפטית היא האם להכריזה כבלתי שפוייה ולהחזיקה בבית חולים לחולי נפש במשך 17 שנים או להכריז עליה כשפוייה וזכאית למשפט רגיל והוגן.

הוריה רוז קירק (מורין סטייפלטון) ואביה החורג ארתור קירק (קרל מלדן) מעוניינים שתוכרז כבלתי שפוייה כי זה ימנע משפט פומבי ומבייש.

גם רופא בית הסוהר הפסיכיאטר ד"ר הרברט מוריסון (אלי וולך) משוכנע כי לאור התנהגותה בבית הסוהר היא בלתי שפוייה.

לאחר שקלאודיה תוקפת את הסנגור שלה ופוצעת אותו, ממנה בית המשפט את אהרון לוינסקי (ריצ'רד דרייפוס) מהסניגוריה הציבורית, לסניגור בעל כורחו. התובע הוא עורך הדין מקמילן (רוברט ובר).

לוינסקי מתחיל לתחקר את קלאודיה ונתקל בהתחלה בהתנגדות קשה וחוסר שיתוף פעולה אבל עם הזמן היא מתחילה להתרכך ולוינסקי מתחיל להבין את קורות חייה של קלאודיה שהביאו אותה למצב זה.

בבית המשפט נחקרים ד"ר מוריסון והזוג קירק. אמה מספרת שקלאודיה גדלה יפה בבית מהמעמד הבינוני-גבוה אך מגיל שש החל להופיע שינוי בהתנהגותה והיא אינה מבינה למה. קלאודיה עזבה את הבית בגיל צעיר, התחתנה ולאחר שנתיים התגרשה והפכה לזונה.

נקודת המפנה היא כאשר לוינסקי חוקר את האב החורג ומתברר שעד גיל 13 הוא נהג לרחוץ אותה באמבטיה.

השופט סטנלי מרדוק (ג'יימס ויטמור) קובע לבסוף שקלאודיה שפויה ומסוגלת לעמוד לדין.

קלאודיה משתחררת על תנאי, עומדת לדין ומזוכית.

קישורים חיצוניים
----------------

* "שאלה של שפיות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "שאלה של שפיות", באתר נטפליקס
* "שאלה של שפיות", באתר AllMovie (באנגלית)
* "שאלה של שפיות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "שאלה של שפיות", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "שאלה של שפיות", באתר אידיבי
* "שאלה של שפיות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט שאלה של שפיות, באתר יוטיוב
**יבגני לנורוביץ' גינר** (ברוסית: **Евге́ний Ленно́рович Ги́нер**; נולד ב-26 במאי 1960, חרקוב, אוקראינה הסובייטית, ברית המועצות) הוא יזם רוסי, נשיא מועדון הכדורגל צסק"א מוסקבה, מכהן במקביל גם כראש ועדת הכספים בהתאחדות הכדורגל הרוסית.

ביוגרפיה
--------

לדבריו הוא ממוצא ארמני, גדל כילד יתום והיה נער רחוב.

הוא למד במכון חרקוב למהנדסי בנייה, אך לא השלים שם את לימודיו.

בשנת 1986 הוא נעצר על ידי המשטרה במחוז חרקוב באשמת גנבת רכוש מדינה והוא הרצה עונש מאסר על תנאי. בשנת 1990 נפתח נגדו תיק חדש באשמת גנבה והוא ברח למוסקבה.

בשנים 2004–2006 כיהן כנשיא ליגת העל הרוסית בכדורגל. מאפריל 2013 מכהן כראש ועדת הכספים בהתאחדות הכדורגל הרוסית.

עסקיו
-----

באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 גינר היה לאחד מהשותפים במותג לוז'ניקי, יחד עם מיכאיל ווייוודין ואלכסנדר בבאקוב.

הוא עשה את הונו בתחום האנרגיה ויחד עם מיכאיל ווייוודין ואלכסנדר בבאקוב גם החזיק בבעלות על חברות כדוגמת VS Energy וחברות נפט שונות ברוסיה ובאוקראינה, כמו גם רשת בתי מלון בחצי האי קרים.

מ-20 בפברואר 2001 — נשיא מועדון הכדורגל המקצועני. גינר מחזיק בבעלות על צסק"א באמצעות חברת Bluecastle המחזיקה בכל המניות מאז 2013, ובנוסף מחזיקה גם במרבית המניות במתחם הספורט "אוקטובר" ובסיס האימונים „ואטוטניקי". גינר עומד בראש דירקטוריון חברת TOK Group.

בקיץ 2016 הושלמה בנייתו של אצטדיון הכדורגל החדש של צסק"א לאחר 10 שנים של בנייה שהתעכבה בעיקר עקב חילוקי דעות עם משרד ההגנה הרוסי באדר לשטח הבנייה. יחד עם אצטדיון בן 30,000 נבנו גם מתחמי מסחר התופסים יותר משליש ממתחם האצטדיון ששטחו הכולל מגיע לכדי 171,000 מ"ר. סמוך לאצטדיון ניצבים 3 בניינים, לרבות מגדל בן 38 קומות בצורת גביע אופ"א שבו צסק"א זכתה בשנת 2005 ובית מלון עם 48 חדרים. תקציב הבנייה מוערך ביותר מ-400 מיליון דולרים, כאשר 70% מהם הגיעו מבנק VEB. במרץ 2020 רכש 25% ממניות קבוצת כדורגל הנשים צסק"א.

בנו ואדים גינר חבר בדירקטוריון חברת הנפט NESK-Electroseti, המהווה לאחת הספונסריות של המועדון והוא זה שהיה רשום כבעלי קבוצת הכדורגל צסק"א.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יבגני גינר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  «Время новостей», 10.02.2005. «Стрельба у кромки поля».
2. ↑  «Коммерсант», 10.02.2005, «Расстрел без комментариев».
3. 1 2  Евгений Гинер: «Футбол в России может стать прибыльным бизнесом»
4. ↑  Человек, который купил всё
5. ↑  Роман Бабаев о своих армянских корнях и почему ЦСКА упустил Мхитаряна «News.Am», 18.10.2017
6. ↑  VS Energy под ударом. МВД открыло два дела против российской ФПГ
7. ↑  *Евгений Гловатюк*. VS Energy под ударом. МВД открыло два дела против российской ФПГ «ЛIГАБiзнесIнформ», 20.10.2015
8. ↑  На чем зарабатывает президент ЦСКА Евгений Гинер
9. ↑  The owner of football club CSKA was the son of Yevgeny Giner
10. ↑  Владельцем ЦСКА оказался сын Гинера
11. ↑  Владельцем ЦСКА оказался не Евгений Гинер
**פארק קרול הראשון** (רומנית: **Parcul Carol I**, בשנים 1991-1948 נקרא Parcul Libertății, בעברית: פארק החירות) הוא גן ציבורי גדול מאוד בבוקרשט, ברומניה. הגן נמצא במגזר הרביעי של בוקרשט על גבעת הפילארט (Dealul Filaretului).

הגן, ששטחו 360 דונם, טופח בשנים 1900 עד 1906 לקראת חנוכתו ב-1906 לכבוד 40 שנות שלטון של קרול הראשון, מלך רומניה. טיפוח הגן נעשה על פי תוכניותיו של אדריכל הנוף Eduard Redont. בחנוכת הפארק נפתחה בו תערוכה בה הוצגו הישגי רומניה במהלך 40 שנות שלטונו של קרול הראשון.

ברחבי הפארק יש אנדרטאות, שלושה פסלים גדולים (היפהפייה הנרדמת ושני ענקים) ואגם מלאכותי. הפארק מכיל גם כמה מבנים ובהם המוזאון הטכני הלאומי על שם דימיטריה לאונידה, המכון האסטרונומי של האקדמיה הרומנית ובעבר היה גם היכל האומנויות (עד 1938 זה היה המוזאון הצבאי).

ליצירת הגן נשתלו 4,206 עצים גדולים, 5,983 עצי מחט ו-42,215 שיחים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פארק קרול הראשון** בוויקישיתוף
* באר קנטקוזינו - תמונות
* פסלי הנפילים - תמונות
* אנדרטת הגיבורים - תמונות
* השביל המרכזי - תמונות
פירוש נוסף ערך זה עוסק במונח המתאר בקשת מידע. אם התכוונתם לשאילת חפץ או השאלתו, ראו שאילה.
השאלה היא ביטוי המשמש לבקשת מידע, אשר עשוי להינתן בדרך של תשובה.
הרמת יד יכולה לשמש כביטוי לא מילולי לרצון לשאול שאלה.
**שאלה** היא ביטוי לשוני המשמש לבקשת מידע. המידע המבוקש עשוי להינתן בדרך של תשובה. 

השאלות התפתחו למגוון יישומים מעבר לבקשה מפורשת של מידע ממקור כלשהו. למשל, שאלה רטורית משמשת להבהרת טיעון, ואין ציפייה שיענו עליה.

למידה וחינוך
------------

שאלות הן השלבים הראשוניים של מחקר ראשוני. בשיטה מדעית על פי רוב השאלה יוצרת את הבסיס לחקירה, וניתן לראות בה שלב מעבר בין תצפית להשערת השערות. תלמידים בכל הגילאים משתמשים בשאלות במסגרת למידת תחומי דעת. היכולת של לומדים ליצור שאלה הניתנת לבדיקה חיונית ללמידת חקר. השיטה הסוקרטית של העלאת שאלות בנוגע לתגובות התלמיד יכולה לשמש את המורה כדי להוביל אותו לעבר האמת ללא הוראה ישירה ומסייע לתלמיד להגיע למסקנות לוגיות.

שימוש נפוץ ומקובל לשאלות במערכת החינוך הוא במסגרת הערכת הידע של התלמיד באמצעות מבחן.

שאלות פילוסופיות
----------------

השאלות הפילוסופיות מכוונות יותר כלפי רעיונות מאשר מידע עובדתי. אלו הן שאלות שלא ניתן לקבל עליהן מענה מלא ממקור כלשהו. הפילוסופיה עוסקת בשאלות שעולות כאשר אנשים מהרהרים בחייהם ובעולם סביבם. חלק מהשאלות הפילוסופיות הן פרקטיות ונובעות מתוך חיי המעשה. למשל: "האם יש הצדקה להמתת חסד?", "האם למדינה יש זכות להגביל צפייה והפצת פורנוגרפיה או להגביל פרסומים של סיגריות?" ועוד.

שאלות פילוסופיות אחרות הן תאורטיות יותר, אף על פי שלעיתים קרובות הן נובעות ממחשבה אודות נושאים פרקטיים.

ראו גם
------

* שאלת כן–לא
* שאלה רטורית
* ספק (אי-ודאות)
* שאילתה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **שאלה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שאלה** |

* דקדוק השוואתי וכללי - מילת שאלה, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536009505171
* GND: 4018041-4
* LCCN: sh85056302

 |
הסמל עם האות G
הרב־בונה הגרמני הולצשניט פון יוסט אמאן, 1536, מחזיק את הסמלים
תבליט אבן של הסמל באנגליה
**זווית ישרה ומחוגה** (בעברית גם: **מזווית ומחוגה**; באנגלית: **Square and Compasses**) הוא סמל בינלאומי, המזוהה ביותר עם הבנייה החופשית. הזווית הישרה והמחוגה הם כלים של אדריכלים ומשמשים בטקסים של הבנייה החופשית כדי ללמד לקחים סמליים. 

לשכות בנייה חופשית וטקסים מאסוניים מסבירים את הסמלים האלה כלקחים בהתנהגות: למשל, ספר "סדר העבודה בדרגת תלמיד־בונה־חופשי" של הלשכה הגדולה למדינת ישראל מסביר אותם כך: "המזווית תכוון את פעולותינו, והמחוגה תתווה תחום ליחסינו עם בני־האדם בכלל ועם אחינו הבונים החופשיים בפרט". 

עם זאת, מכיוון שהבנייה החופשית אינה דוגמטית, אין פרשנות מוסכמת לסמלים האלה (או לכל סמל מאסוני אחר), שמשמש את כלל הבנייה החופשית.

עם האות G
---------

בארצות דוברות אנגלית הזווית הישרה והמחוגה מוצגות לעיתים קרובות עם האות G במרכז. האות מתפרשת בתור סמל למילים שונות באזורים שונים. הפרשנויות הנפוצות ביותר: "G" מייצגת את אלוהים (God) ומזכירה לבונים החופשיים שאלוהים נמצא במרכז של הבנייה החופשית. בהקשר הזה היא יכול לסמל גם את האדריכל הגדול של היקום (The Great Architect of the Universe), רמז לאלוהים. בהקשר אחר, האות מייצגת גאומטריה (Geometry), שמתוארת בתור "האצילה שבמדעים" ו"היסוד שעליו מוקם מבנה־העל של הבנייה החופשית".

לקריאה נוספת
------------

* בן-ציון ח. אילון, **בין העמודים**, אוצר רב בונה, 1965.
* מרדכי צבירן, **אמת אחרת - הנוסח הסקוטי**, הוצא בחסות המועצה העליונה של הדרגה ה-33 והאחרונה של הנוסח הסקוטי הקדמון והמקובל בבנייה החופשית במדינת ישראל, 2008.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **זווית ישרה ומחוגה** בוויקישיתוף
פירוש נוסף ערך זה עוסק במפרצון בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה; למפרץ בארץ ג'ורג' החמישי שבאנטארקטיקה ראו מפרץ מרפי (ארץ ג'ורג' החמישי);. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו מפרצון מרפי או מפרץ מרפי.

**מפרצון מרפי** (באנגלית: **Murphy Inlet**) הוא מפרצון מלא קרח, לו שתי זרועות מקבילות, בין חצי האי נוביל וחצי האי אדוארדס, בצידו הצפוני של האי ת'רסטון בארץ אלזוורת', שבאנטארקטיקה.

אורכו של המפרצון 33 קילומטרים.

לגדת המפרצון ממוקם אזור ציפורים מיוחד בשל מושבת הפינגווין הקיסרי שבו.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי המפרצון

המפרצון מופה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במסגרת מבצע קפיצה לגובה, בדצמבר 1946.

### מקור השם

שמו של המפרצון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

המפרצון נקרא על שמו של צ'ארלס ג'י. ו. מרפי (Charles J. V. Murphy), שהיה עוזרו של אדמירל ריצ'רד בירד החל משנת 1930 וחבר משלחת החקר של בירד בין השנים 1933–1935.

לקריאה נוספת
------------

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°**, P 210

קישורים חיצוניים
----------------

* מפרצון מרפי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* מפרצון מרפי באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* מפרצון מרפי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מפרצון מרפי באתר marineregions

הערות שוליים
------------

1. ↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
2. 1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
3. ↑  אזורי ציפורים מיוחדים באנטארקטיקה
**דוד איילון (הירשלר)** (1916 - 26 ביוני 1983), היה אתלט ועורך דין ישראלי, בעל מדליית ארד מהמכביה השנייה (1935) בהטלת כידון, אלוף ושיאן הפועל בזריקת דיסקוס ובהדיפת כדור ברזל. היה מזכיר מועצת פועלי ירושלים (1965–1977).

ביוגרפיה
--------

הירשלר נולד בחברון. בילדותו אביו עזב את ביתם והותיר את אימו עגונה. לאחר מכן עבר עם אימו ואחיותיו להתגורר בשכונת מאה שערים בירושלים.

הירשלר התאמן בקבוצת הפועל ירושלים והפועל חיפה ובהמשך אימן בקבוצת הפועל ירושלים.

בתחרויות ספורט של המכביה שנערכו בפראג, צ'כיה בשנת 1933 זכה הירשלר פעמיים במקום שני בקפיצה במוט בתוצאה של 2.72 מטר, אחרי סגל מדנצינג (2.85 מטר) ובהטלת כידון, אחרי בלא וייס מצ'כוסלובקיה (45.18 מטר).

במכביה השנייה שנערכה בשנת 1935 זכה הירשלר במדליית ארד בהטלת כידון אחרי דב רבינוביץ' מארץ ישראל (50.50 מטר) ובלא וייס.

באליפות הפועל שנערכה בתל אביב ביוני 1944 זכה הירשלר ב-3 מדליות זהב, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 33.17 מטר, הדיפת כדור ברזל בתוצאה של 12.02 מטר ובזריקת משקולת בשיא הפועל חדש של 74.30 מטר.

במסגרת אליפות הפועל בקרב רב שנערכה בתל אביב בדצמבר 1946 קבע הירשלר בקפיצה לגובה תוצאה של 1.71 מטר.

באליפות ישראל שנערכה במאי 1948 זכה הירשלר בשתי מדליות כסף, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 34.94 מטר, אחרי דב רבינוביץ' מברית מכבים עתיד (35.59 מטר) ובהטלת כידון בתוצאה של 48.32 מטר, אחרי אברהם גרין ממכבי תל אביב (53.80 מטר).

חייו האישיים
------------

עו"ד הירשלר נבחר לתפקיד מזכיר מועצת פועלי ירושלים. הוא התחתן עם רחל קיסלוב (אשר שימשה כמזכירת בית המשפט הבריטי) ונולדה להם בת אחת, איילת. ב 1948 התגרשו ומאוחר יותר נישא לרות איילון, להם שלושה בנים. שחר, זיו וטל. אחד מילדיהם, ניצב שחר איילון, גם הוא אתלט בעברו.

הנצחה
-----

אולם הספורט של הפועל ירושלים נקרא על שמו של דוד איילון וכן ספריית ספורט על שמו.

שיאים אישיים
------------

* הדיפת כדור ברזל: 12.82 מטר
* זריקת דיסקוס: 39.06 מטר
* קפיצה לגובה: 1.71 מטר

קישורים חיצוניים
----------------

* בני איילון ממשיכים המסורת, דבר, 12 במאי 1974
* כינוס ארצי לאתלטיקה קלה מטעם "הפועל", דבר, 2 ביוני 1942
* ספורט לעם - כינוס גדול לאתלטיקה קלה, דבר, 13 ביוני 1944
* והמשקולת איננה... משמר, 29 במאי 1945
* ספורט, דבר, 31 במרץ 1946
* בספורט, דבר, 12 בספטמבר 1947

הערות שוליים
------------

1. ↑  אליעזר רואי, מת דוד איילון, דבר, 27 ביוני 1983
2. ↑  אליעזר רואי, בספורט טבלת השואה, דבר, 23 ביולי 1948
3. ↑  מדור ספורט, דואר היום, 15 בספטמבר 1933
4. ↑  דב רבינוביץ (1935) - נאבק עם מזכיר מועצת פועלי ירושלים, דבר, 8 ביולי 1973
5. ↑  ז'. פרחי, אספורט - אתלטיקה קלה קציר של שיאים באליפות "הפועל", משמר, 11 ביוני 1944
6. ↑  בספורט - ספורט או זלזול?, דבר, 1 בדצמבר 1946
7. ↑  אליעזר רואי, האליפות באתלטיקה קלה, דבר, 14 במאי 1948
8. ↑  עו"ד דוד איילון נבחר לתפקיד מזכיר מ. פ. ירושלים, דבר, 27 בדצמבר 1965
9. ↑  תפוחים - שאינם נופלים רחוק מהעץ, דבר, 17 בדצמבר 1972
10. ↑  מעריב מקומי - ירושלים - אזכרה לדוד איילון, מעריב, 12 ביולי 1984
שרביט של ארכימנדריט או ורדאפט ארמני מהרבע הראשון של המאה ה-19
**ורדאפט** (בארמנית: **Վարդապետ** בניב המזרחי - "ורטאפט", בניב המערבי "ורטאבד")‏ הוא תואר השכלה בכנסייה האפוסטולית הארמנית הניתן לכומר רווק, כלומר לנזיר ("אבָּגָה"), המצטיין בבקיאותו במסורת התאולוגית הארמנית. התואר שקול כנגד לתואר ארכימנדריט. הוורדאפט מוסמך להטיף וללמד. 

משמעות המילה היא "ראש-מורה", תפקיד העולה על "**ראבוני**" שהוא "מורה" ועל "**ראבונאפט**" שהוא מעין "מורה ראשון". לפי מסורת הסמינרים הארמנים לכמרים מימי הביניים ורדאפט יכול ללמוד אצל וורדאפט אחר אבל את ההסמכה מקבל רק מידי וועדה בת 2-3 ורדאפטים על בסיס עבודת מסטר שעליו להכין ולהגן. לפי הספר של גרגור טטבאצי מהמאה ה-14
על הסמכת הכמרים, רק ורדאפט יכול להוביל שירת תהילים ולגלות משמעויות נסתרות של מילים אלוהיות, "לדבר בלשונות" לא מובנות ולפרשן בפני המאמינים.

* קיים גם תואר של **ורדאפט בכיר** - או **ארכימנדריט בכיר** - (**דזאירגוין ורדאפט**) המהווה מעין תואר "דוקטור לתאולוגיה" ארמנית, הניתן אחרי כתיבה והגנה של עבודת דוקטורט מיוחדת.

מבין הוורדאפטים נבחרים הבישופים והארכיבישופים הארמנים.
שורה של דמויות חשובות בהיסטוריה של העם והתרבות הארמניים היו וורדאפטים ונוהגים לציין זאת כשמזכירים את שמם - למשל יָגישה (אלישע) ורדאפט, היסטוריון ותאולוג מהמאה ה-5, מסרוב משטוץ ורטאפט - ממציא האלף-בית הארמני, ותלמידו קוריון ורטאפט, ההיסטוריון אראקל מתבריז, ה"אשוג" (אנ') סאיאת נובה, המוזיקולוג והמלחין הלאומי קומיטאס ורדאפט מהמאה ה-20, ורבים אחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* Thomas F. Matthews and Avedis K.Sanjian

*Armenian gospel iconography: the tradition of the Glajor Gospel Dumbarton Oaks, 1991*
(תומאס פ. מתיוס, אבדיס ק. סאנג'יאן - איקונוגרפיה של האוונגליון הארמני: מסורת האוונגליון מגלדזור, דמברטון אוקס, 1991, ארצות הברית)

* אתר על הכנסייה הארמנית - באנגלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  מצוטט אצל ת. פ.מאתיוס וא. ק. סנג'יאן - (1991) ע'23
**דוד אנחל אברהם** (בספרדית: **David Ángel Abraham**, נולד ב-16 ביולי 1986 בצ'באס שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בהורקאן דה צ'באס בעמדת הבלם.

קריירת מועדונים
---------------

אברהם החל את קריירת הבוגרים בשנת 2005 באינדפנדיינטה מליגת העל הארגנטינאית, והפך מיד לשחקן קבוע בהרכב הקבוצה. בשנת 2007, לאחר שנתיים במועדון, חתם אברהם בז'ימנסטיק טרגונה, ששיחקה אז בליגת המשנה הספרדית. אברהם שיחק בז'ימנסטיק עונה אחת, ואף זכה עם המועדון בגביע קטלוניה, אך עזב לאחר כישלון הקבוצה להעפיל ללה ליגה. ביולי 2008 חתם אברהם בפ.צ. בזל מליגת העל השווייצרית, שם שיחק ארבע עונות. כבר באותה עונה הפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצה, ואף הבקיע שער בהפסד 2-1 לשחטאר דונצק בשלב הבתים של ליגת האלופות בעונת 2008/09. עונה זו הסתיימה בלי תארים עבור בזל ואברהם, אך את עונת 2009/10 סיימו עם דאבל. את שערו הראשון בליגה השווייצרית הבקיע אברהם בדקה האחרונה במשחק ליגה מול פ.צ. סיון ביולי 2010, שער שהעניק לבזל ניצחון. באותה עונה זכה אברהם באליפות עם בזל. בעונת 2011/12 זכו אברהם ובזל בדאבל נוסף. בשלהי מאי 2012 חתם אברהם בחטאפה על חוזה לארבע שנים, אך כבר לאחר חצי עונה במועדון, עזב אברהם את חטאפה, ובינואר 2013 חתם בהופנהיים הגרמנית. במאי 2013 הבקיע אברהם את שער הבכורה בהופנהיים, בפלייאוף ההישרדות בבונדסליגה מול קייזרסלאוטרן, והקבוצה נשארה בליגה לאחר מאבקי תחתית קשים. בשתי העונות הבאות המשיך אברהם לשחק בהופנהיים, ושיתף פעולה בהגנה עם שחקנים כאנדראס בק, יאניק וסטרגארד ופביאן ג'ונסון. בשתי עונות אלה הופנהיים סיימה במרכז הטבלה.

בקיץ 2015 חתם אברהם באיינטרכט פרנקפורט, והיה חלק מחוליית ההגנה שכללה גם את מרקו רוס, קרלוס סמבראנו וטימותי צ'נדלר. פרנקפורט התמודדה באותה עונה במאבקי התחתית, וניצלה מירידה לאחר ניצחון במפגש כפול במבחני הירידה מול נירנברג, כאשר אברהם הצטיין במשחקים אלה.

ב-18 בינואר 2021 חזר לארגנטינה וחתם בהוקראן דה צ'באס מעיר הולדתו מליגה חובבנית.

קריירה בינלאומית
----------------

בשנת 2005 השתתף אברהם בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 ביחד עם נבחרת ארגנטינה עד גיל 20, שכללה גם את ליונל מסי, פרננדו גאגו וסרחיו אגוארו, וזכה עם הנבחרת בטורניר זה. אברהם טרם זומן לנבחרת ארגנטינה הבוגרת.

תארים
-----

ז'ימנסטיק טרגונה
* גביע קטלוניה: 2008

פ.צ. בזל
* אליפות ליגת העל השווייצרית (3): 2009/10, 2010/11, 2011/12
* הגביע השווייצרי (2): 2009/10, 2011/12

איינטרכט פרנקפורט
* הגביע הגרמני: 2017/2018

ארגנטינה עד גיל 20
* גביע העולם בכדורגל עד גיל 20: 2005

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוד אברהם** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
פירוש נוסף ערך זה עוסק בלוחם האצ"ל ומייסד בית"ר ירושלים. אם התכוונתם לפרופסור לפיזיקה מאוניברסיטת תל אביב, ראו דוד הורן (פיזיקאי).

**דוד הורן** (1 במאי 1916 – 29 באוקטובר 1977 קרסנויארסק, סיביר - ירושלים, ישראל) היה ראש קן תנועת הנוער בית"ר בירושלים, חבר אצ"ל והקים את קבוצת הכדורגל בית"ר ירושלים.

ביוגרפיה
--------

דוד הורן, בנם של למל הלוי ובלומה הורן, נולד בסיביר ב-1 במאי 1916, לשם הוגלה אביו בשלהי מלחמת העולם הראשונה עקב פעילות ציונית ענפה בעירו. אימו הצטרפה אל בעלה עם בני המשפחה.

לארץ ישראל הגיעה המשפחה דרך פולין ב-1925 (העלייה הרביעית) והתיישבה בירושלים, העיר אליה ערג אבי המשפחה שנים רבות.

משחר נעוריו ספג דוד בביתו את ההכרה הלאומית, את הגאווה היהודית והאמונה בתקומת ישראל ועצמאותה. דוד הצטרף לתנועת בית"ר ועד מהרה נעשה רב השפעה בקרב הנוער בירושלים ובקרב חניכיו הרבים.

ב-1934 התפרסם הורן כשהוריד את דגל צלב הקרס מעל הקונסוליה הגרמנית בירושלים, לאחר מכן הצטרף למאבק בשלטון המנדט הבריטי בארץ ישראל. בימי המנדט נעצר לעיתים תכופות וישב בכלא עכו, בבית הסוהר המרכזי בירושלים, במחנה המעצר בלטרון ובבתי כלא אחרים בארץ. 

ב-1936 הקים את קבוצת הכדורגל בית"ר ירושלים אשר התבססה על חברי תנועת בית"ר.

ב-1937 היה המרכז של מחנות עבודה לכיבוש העבודה העברית בזכרון יעקב, בפרדסי רחובות ובמטעי הטבק בראש פינה. הוא נודע בתנועה בשל נגינת המפוחית העליזה שלו, וקול החצוצרה שהצעידה אחריה רבים בכנסים במחנות ובימי הספורט.

עם הגלייתם של לוחמי המחתרת לאפריקה הוגלה גם הורן בין 251 הראשונים. הוא חזר לארץ לפני הקמת המדינה, והמשיך לפעול בסניף התנועה בירושלים, במסדר על שם זאב ז'בוטינסקי – "מצודת מוריה", ובהתנדבות לשמירה במעלה אדומים.

הורן נפטר ב-29 באוקטובר 1977, בגיל 61, והשאיר אחריו את רעייתו אביבה, בן ובנות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  רון עמיקם, מאיר גבאי, רוני דיאון, **אני אוהב אותך בית"ר - תולדות בית"ר ירושלים**, פרק ראשון, דוד הורן וקבוצת הכדורגל הראשונה, עמוד 14, הוצאת Media41LTD
2. ↑  דוד הורן ז"ל - חולם ולוחם - "מלאו שלושים יום מאז נסתלק מאיתנו דוד הורן ז"ל...", מעריב, 28 בנובמבר 1977
שחקני נבחרת קנדה חוגגים את ניצחונם על נבחרת בריטניה באולימפיאדת לונדון (1908)
המשחק בין נבחרות קנדה ובריטניה באולימפיאדת לונדון (1908)
**לקרוס** היה ענף ב**משחקים האולימפיים** באולימפיאדת סנט לואיס (1904) ובאולימפיאדת לונדון (1908). בהמשך, נערכו תחרויות ראווה בעוד שלוש אולימפיאדות: אולימפיאדת אמסטרדם (1928), אולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) ואולימפיאדת לונדון (1948). בתחרויות השתתפו נבחרות של גברים בלבד.

היסטוריה
--------

באולימפיאדת סנט לואיס השתתפו שלוש קבוצות לקרוס, שלא היו נבחרות לאומיות. שתיים מהן היו מועדוני לקרוס מקומיים (מועדון הקנדי מוויניפג ומועדון אמריקני מהעיר המארחת סנט לואיס). קבוצה שלישית, אף היא מקנדה, הורכבה כולה מאינדיאנים בני מוהוק. בשלב חצי הגמר גברה הקבוצה מסנט לואיס על קבוצת המוהוק 0-2, ובמשחק הגמר גברה הקבוצה מוויניפג על הקבוצה מסנט לואיס 2-8 וזכתה במדליית הזהב.

באולימפיאדת לונדון השתתפו שתי נבחרות בסך הכל, המארחת בריטניה ונבחרת קנדה. נבחרת שלישית, דרום אפריקה, הייתה אמורה להשתתף גם כן, אך ביטלה את השתתפותה. במשחק היחיד שנערך גברה קנדה על בריטניה 10-14.

גם במשחקי הראווה שנערכו בין 1928 ל-1948 השתתפו נבחרות משלוש מדינות אלו בלבד (ארצות הברית בשלושתן, בריטניה באמסטרדם ובלונדון בלבד, וקנדה באמסטרדם ובלוס אנג'לס בלבד).

מדליות
------

|  | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | קנדה (1868-1921)קנדה (1868-1921) קנדה | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 2. | ארצות הבריתארצות הברית ארצות הברית | 0 | 1 | 0 | 1 |
| בריטניהבריטניה בריטניה | 0 | 1 | 0 | 1 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לקרוס במשחקים האולימפיים** בוויקישיתוף

| ענפי ספורט אולימפיים |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| **משחקי הקיץ:**
אופניים: אופני BMX • אופני BMX בסגנון חופשי • אופני הרים • אופני כביש • אופני מסלול | אגרוף | אתלטיקה | בדמינטון | בייסבול | ג'ודו | גולף | גלישת גלים | הוקי שדה | היאבקות: היאבקות בסגנון חופשי • היאבקות בסגנון יווני רומי | הרמת משקולות | התעמלות: התעמלות אמנותית • התעמלות מכשירים • טרמפולינה | חתירה | טאקוונדו ​| טיפוס | טניס | טניס שולחן | טריאתלון | ירי ספורטיבי | כדורגל | כדוריד | כדורסל | כדורסל 3x3 | כדורעף: כדורעף • כדורעף חופים | סופטבול ​| סיף | סקייטבורדינג | קאנו/קיאק: קאנו • קיאק | קראטה | קרב חמש מודרני | קשתות | רוגבי שביעיות | רכיבה: איוונטינג | רכיבה אמנותית | קפיצות ראווה | שחייה: כדורמים • קפיצה למים • שחייה תחרותית • שחייה צורנית • שחייה במים פתוחים | שיט 
**ענפים אולימפיים בעבר**: לקרוס | משיכת חבל | פולו

---

**משחקי החורף:**
ביאתלון | הוקי קרח | החלקה על הקרח: החלקה אמנותית • החלקה מהירה • החלקה מהירה במסלול קצר | לוז' | מזחלות: בובסלי • סקלטון |
סקי: גלישת שלג • סקי אלפיני • סקי בסגנון חופשי • סקי למרחקים • סקי נורדי משולב • קפיצות סקי | קרלינג

---

 |

 |
**שארל, דוכס ברי** (בצרפתית: **Charles de France, duc de Berry**; ‏ 31 ביולי 1686 - 5 במאי 1714), היה נכדו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ויורש העצר של ספרד בין השנים 1700–1707.

ביוגרפיה
--------

שארל נולד בורסאי ב-31 ביולי 1686 בארמון ורסאי, ללואי, הדופן הגדול, בנו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ולמריה אנה ויקטוריה, דוכסית בוואריה, בתם של פרדיננד מריה, הנסיך הבוחר מבוואריה ואנריקטה אדליידה, נסיכת סבויה, ועם לידתו הוא קיבל לואי את התואר דוכס ברי. שארל גדל יחד עם אחיו לואי, דוכס בורגונדיה ופיליפ, דוכס אנז'ו, והתחנך על ידי לואיז דה פרי.

בשנת 1700 הוכתר אחיו כפליפה החמישי, מלך ספרד, ומכיוון שלא היו לו עדיין ילדים, הפך שארל ליורש העצר הספרדי, עד ללידת לואיס, נסיך אסטוריאס בשנת 1707. ב-6 ביולי 1710 התחתן שארל עם מארי לואיז אליזבת ד'אורליאן, בתם של פיליפ השני, דוכס אורליאן ופרנסואז מארי דה בורבון, ממנה היו לו 3 ילדים. מארי לואיז אליזבת לא שמרה לו אמונים, ואף חשבה לברוח עם המאהב שלה.

בשנת 1712 מת אחיו לואי, דוכס בורגונדיה, ובשל כך היה צפוי ששארל ישמש כעוצר בשם אחיינו לואי, דוכס אנז'ו, אולם הוא מת במפתיע ב-5 במאי 1714 כתוצאה מתאונת ציד, עוד לפני מותו של סבו לואי הארבעה עשר. לאחר מותו, המשיכה רעייתו בניאופיה, ובשנת 1719 היא מתה בעת שהייתה בהריון מאחד ממאהביה.

משפחתו
------

ב-6 ביולי 1710 התחתן שארל עם מארי לואיז אליזבת ד'אורליאן, בתם של פיליפ השני, דוכס אורליאן ופרנסואז מארי דה בורבון, ממנה היו לו 3 ילדים:

* בת מתה (1711).
* שארל, דוכס אלנסון (1713–1714).
* מארי לואיז אליזבת דה ברי (1714).

אילן יוחסין
-----------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| לואי השלושה עשר, מלך צרפת |   | אן מאוסטריה |   | פליפה הרביעי, מלך ספרד |   | אליזבת מצרפת |   | מקסימיליאן הראשון, הנסיך הבוחר מבוואריה |   | מריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה |   | ויטוריו אמדאו הראשון, דוכס סבויה |   | כריסטין מארי מצרפת |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   | לואי הארבעה עשר, מלך צרפת |   |   |   |   |   | מריה תרסה, נסיכת ספרד |   |   |   |   |   | פרדיננד מריה, הנסיך הבוחר מבוואריה |   |   |   |   |   | אנריקטה אדליידה, נסיכת סבויה |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   | לואי, הדופן הגדול |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | מריה אנה ויקטוריה, דוכסית בוואריה |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | **שארל, דוכס ברי** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שארל, דוכס ברי** בוויקישיתוף
* שארל, דוכס ברי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX1549473
* BnF: cb144153568 (data)
* GND: 124580041
* ISNI: 0000 0000 5937 6898
* LCCN: nr97032009
* SELIBR: 211210
* SNAC: w6cs35qs
* SUDOC: 081235836
* VIAF: 50164367
* WorldCat: lccn-nr97032009

 |
**לקסוס RZ 450e** (באנגלית: **Lexus RZ 450**e) היא מכונית חשמלית קומפקטית במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי לקסוס משנת 2022. היא נחשפה ב-20 באפריל 2022. היא המכונית החשמלית הייעודית הראשונה של לקסוס.

עיצוב
-----

העיצוב החיצוני והפנימי מבוסס בעיקרו על הטויוטה bZ4X וכולל שינויים קטנים מה-bZ4X. העיצוב החיצוני הוא שילוב בין טויוטה ראב-4 לטויוטה C-HR וגם כולל אלמנטים רבים משפת העיצוב החדשה של טויוטה ולקסוס, העיצוב הפנימי מציג עיצוב שלא היה מעולם ברכבי לקסוס וכן כולל גם טכנולוגיות מתקדמות כולל הגה בעיצוב הגה מטוס, לוח מחוונים דיגיטלי, מסך מגע המציג את המולטימדיה, אך כאן לקסוס בחרה לעשות כמו טויוטה ולא לוותר על כפתורים ממשים כמו יצרני רכב אחרים שברכבים שלהם החליפו את מרבית הכפתורים למשטחי מגע.

מפרט טכני
---------

היא כוללת מערכת הנעה כפולה חשמלית הכוללת שני מנועים חשמליים המספקים יחד 313 כ"ס ומומנט מרבי של 44.3 קג"מ. היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 5.6 שניות והמהירות המרבית מוגבלת אלקטרונית ל-160 קמ"ש. סוללת ליתיום-יון בקיבלת של 71.4 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה מרבי של מעל 400 ק"מ. טעינה מהירה ישירות מזרם ישר אפשרית בהספק של עד 150 קילוואט וטעינה ביתית בהספק של עד 11 קילוואט, כך שטעינה מהירה מ-0 ל-80 אחוז אורכת 30 דקות וטעינה מלאה ביתית בזמן של 7 שעות.

לקסוס RZ מצוידת בדור החדש והעדכני ביותר של מערכת הבטיחות של לקסוס (LSS 3.0), זו כוללת לדוגמה בקרת שיוט אדפטיבית עם שמירה על מרכז הנתיב, בלימה אוטונומית עם תמיכה בפנייה בצומת, זיהוי תמרורים, אור גבוה אוטומטי ועוד, זה לצד יכולת זיהוי משופרת של כלי רכב, נתיבים, הולכי רגל ודו גלגלי מערכת יציאה בטוחה, מערכת ניטור מתקדמת למצב נהג ומערכת סיוע אקטיבית להיגוי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לקסוס RZ** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לקסוס RZ (באנגלית אמריקאית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  2023 Lexus RZ 450e Revealed With More Power Than The Toyota bZ4X, Motor1.com (באנגלית)
2. ↑  חזי גורן, לקסוס RZ החשמלי - החשיפה המלאה, באתר פורטל הרכב גיר, ‏24 באפריל 2022
3. ↑  Uli Baumann,uba, Lexus RZ 450e: Elektro-SUV auf Toyota-Plattform, auto motor und sport, ‏2022-04-20 (בגרמנית)
4. ↑  cartube, השנה בישראל: 2022 לקסוס RZ 450e החשמלי, באתר cartube
5. ↑  Craig Cole, 2023 Lexus RZ 450e Has Clever Features, Embarrassing Range, CNET (באנגלית)
**לשכת היועצים העסקיים והניהוליים בישראל** (ל.י.ה.י) היא אגודה מקצועית המהווה את הגוף היציג בישראל ליועצים עסקיים ומתפקדת כמוסד התנדבותי המאגד ומייצג את כלל היועצים העסקיים והניהוליים בישראל.

היסטוריה
--------

הלשכה הוקמה בשנת 1998  כעמותה ללא כוונת על ידי נשיאה המייסד, יעקב קופרברג. זו נועדה לייצג ולאגד את היועצים העסקיים והניהוליים העצמאיים ופועלת לקידום נושאים רלוונטיים, ביניהם: קביעת קריטריונים לרישוי העיסוק בתחום הייעוץ העסקי והניהולי, קידום ההכרה והמודעות הציבורית שבחשיבות המקצוע ולביסוס מעמדם הציבורי של היועצים העסקיים והניהוליים בישראל, קורסים והשתלמויות מקצועיות, ימי עיון, חוזרים מקצועיים, כנסים ומפגשי יועצים. 

בנוסף הקימה הלשכה ועדת גישור וייסדה נציבות תלונות הציבור לגבי שירות ייעוץ עסקי וניהולי בישראל.

בדומה ללשכות מקצועיות אחרות כגון לשכת רואי חשבון, ולשכת עורכי הדין, מהווה ל.י.ה.י את הגוף היציג של היועצים העסקיים והניהוליים בישראל והיא חברה מן המניין בארגון הגג ל.ה.ב (לשכת ארגוני העצמאים והעסקים בישראל).

לשכת היועצים העסקיים התקבלה בשנת 2014 כחברה בארגון הבינלאומי ICMCI.

הנהלת הלשכה
-----------

| שם | תפקיד |
| --- | --- |
| חיים אייזנפלד | נשיא הלשכה |
| מנשה רוזנפלד | סגן נשיא ויו"ר ועדת CMC |
| יוסי וקס | סגן נשיא |

ראו גם
------

* יועץ עסקי
* ייעוץ אסטרטגי
* ניהול
* עסק

קישורים חיצוניים
----------------

* לשכת היועצים העסקיים והניהוליים בישראל
* לשכת ארגוני העצמאים והעסקים בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  היסטורית הלשכה באתר הלשכה
2. ↑  אודות לשכת היועצים העסקיים - לשכת היועצים העסקיים בישראל
3. ↑  ארגונים חברים בלהב - לשכת ארגוני העצמאים בישראל
4. ↑  פירוט הנהלת הלשכה, אתר לשכת היועצים העסקיים והניהוליים בישראל
רחוב "משה גבין" בראשון לציון
**משה גבין** (1906 – 22 בספטמבר 2005) היה ראש עיריית ראשון לציון בין השנים 1952–1955, ומנהל בית הפועל החקלאי במכון הוולקני שבבית דגן.

ביוגרפיה
--------

גבין נולד באוקראינה בכפר פיטצ'נקה שליד אודסה, בבית דתי ציוני, ללובר ואטיה גבין. בצעירותו היה פעיל ב-"החלוץ" לאחר מכן, נשלח מטעם התנועה לקבוצת ההכשרה "על המשמר", ומאוחר יותר לקבוצת ההכשרה "תל - חי". בשנת 1926 נאסר גבין עם עוד שלושה חברים עקב פעילותו הציונית והוגלה לסיביר לתקופה של 5 שנים.

בשנת 1929 החליטו להחליף את השהות בסיביר בגירוש לארץ ישראל. גבין עלה לארץ ישראל ב-1929, והצטרף לקבוצת "משמרות" שליד פרדס חנה, יחד עם מגורשים נוספים מרוסיה. בשנת 1931, עזב את הקבוצה ועבר להתגורר בראשון לציון. במשך 3 שנים עבד גבין כפרדסן, לאחר מכן עבד כטייח בהתנדבות והיה חבר באגודת פועלי הבניין עד שנת 1936. גבין היה חבר ב-"ההגנה" ובוועדת הביטחון של המושבה. בתקופת מאורעות תרצ"ו, 1936, טיפל בהבאת 200 משפחות מפליטי יפו שהובאו אל חולות ראשון לציון שם התגוררו באוהלים ולאחר מכן הועברו לשכונת עזרה וביצרון (רמת אליהו).

בראשית שנות ה-1940 נבחר גבין לתפקיד מזכיר מועצת הפועלים בראשון לציון וכיהן בתפקידו זה כעשר שנים עד לבחירתו לראשות עיריית ראשון לציון. עלייתו לראשות העיר הייתה הפעם הראשונה מאז הקמתה של ראשון לציון בה הועבר השלטון המוניציפלי במושבה לידי מפלגת ציבור הפועלים ההסתדרותי. גבין כיהן כראש עיריית ראשון לציון בין השנים 1952–1955. בתקופה בה כיהן גדלה אוכלוסיית העיר פי שלושה, בעקבות גלי העלייה הגדולים. בהמשך, נתמנה למנהל בית הפועל החקלאי במכון הוולקני שבבית דגן. מאז הקמת עמותת ידידי המוזיאון העירוני, כיהן כחבר בהנהלת העמותה. בשנת 1998 זכה גבין בתואר "יקיר ההסתדרות ראשון לציון".

היה נשוי למרים גבין, ואב לשניים.

גבין נפטר ב-22 בספטמבר 2005 ונקבר בראשון לציון.

הערות שוליים
------------

1. ↑  החלוץ, באתר lib.cet.ac.il
2. ↑  Списки жертв — Габин Моисей Либерович, base.memo.ru
3. 1 2 3 4  משה גבין, באתר gen.rlzm.co.il
4. 1 2  עיריית ראשון לציון, משה גבין, באתר משה גבין - עיריית ראשון לציון

| ראשי המועצה המקומית ועיריית ראשון לציון  |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **כמועצה מקומית** | מנשה מאירוביץ | דב חביב לובמן | שמואל אוסטשינסקי | מנשה מאירוביץ | יחיאל טרכטנברג | יעקב פרימן | מיכאל לוין | זרובבל חביב | אליקום אוסטשינסקי |
| 1922 | 1923–1925 | 1926–1927 | 1928–1931 | 1932 | 1933–1936 | 1936–1939 | 1939–1946 | 1946–1950 |
|  |
| **כעירייה** | אליקום אוסטשינסקי | אריה שפטל | משה גבין | גרשון מן | חנה לוין | נעם לאונר | חנניה גיבשטיין | מאיר ניצן | דב צור | רז קינסטליך |
| 1950–1951 | 1951–1952, 1960–1962,  1965–1969 | 1952–1955 | 1955–1956 | 1956–1960 | 1962–1965 | 1969–1983 | 1983–2008 | 2008–2018 | 2018–מכהן |

 |