recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
פירוש נוסף ערך זה עוסק בתחנת רכבת בלונדון. אם התכוונתם לתחנת רכבת אחרת בשם זה, ראו תחנת צ'רינג קרוס (גלאזגו).

**תחנת הרכבת צ'רינג קרוס** (באנגלית: **Charing Cross railway station**) היא תחנת רכבת במרכז העיר לונדון בירת אנגליה. התחנה היא אחת מ-17 התחנות המנוהלות על ידי חברת נטוורק רייל. הרכבות העוצרות בתחנה שייכות לחברות סאות'איסטרן וסאות'רן.

התחנה נמצאת באזור צ'רינג קרוס של לונדון, ונקראת, כשם האזור, על שם ה-12 והאחרון מבין צלבי אלינור, שהוצב בסמוך. חזית תחנת הרכבת פונה לרחוב הסטרנד, ואילו בחלקה הדרומי נמצא קצהו הדרומי של גשר הנגרפורד המשמש את הרכבות המגיעות לתחנה. מול החזית ניצב מונומנט הצלב של צ'רינג קרוס שהוא צריח בסגנון נאו גותי המייצג את נקודת המרכז המדויקת של לונדון.

בשעות השיא, יוצאות מהתחנה 35 רכבות מדי שעה.

היסטוריה
--------

קודם לבניית התחנה, עמד במקום זה שוק הנגרפורד. תחנת הרכבת הראשונה במיקום זה נבנתה על ידי חברת סאות' איסטרן רילוויי ונפתחה לציבור ב-11 בינואר 1864. התחנה תוכננה על ידי סר ג'ון הוקשו, בסגנון ויקטוריאני טיפוסי. גג התחנה היה בנוי כיפת ברזל שכיסתה את השטח שבו עמדו ששת הרציפים. שנה מאוחר יותר נפתח לציבור מלון צ'רינג קרוס, שתוכנן על ידי האדריכל אדוארד מידלטון בארי, ב-15 במאי 1865. המלון נבנה בסגנון הרנסאנס הצרפתי. לרגל פתיחת התחנה והמלון, הוצב בכיכר שבפתח המלון העתק של אחד מצלבי אלינור, הדומה לצלב שעמד במקום מאז המאה ה-13 ועד שנת 1647.

גג התחנה המקורי התמוטט ב-5 בדצמבר 1905. שישה אנשים נהרגו בתקרית (שני פועלים שעבדו על הגג באותה עת, מוכר ספרים, ושלושה הולכי רגל שהלכו בסמוך למבנה התחנה). מספר הנפגעים הקטן יחסית היה הודות לעובדה שההתמוטטות אירעה שלא בשעת העומס, ובשל כך שהגג התמוטט באיטיות, דבר שאיפשר לעומדים על רציפי התחנה לברוח ממנה בטרם התמוטט הגג. בעת תחילת העבודות להסרת חלקי הגג שלא התמוטטו, ואשר היו בסכנת התמוטטות, הוצבו פיגומי עץ מעל התחנה. במקום מבנה הגג האלגנטי בעל הכיפה הגדולה, נבנה ב-1906 גג ברזל פשוט.

התחנה והמלון ניזוקו על ידי הפצצות מטוסי הלופטוופה במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה ושוקמו לאחריה.

בשנת 1990 הוחלף גג התחנה הפשוט בצורתו, במבנה משרדים ומרכז קניות רחב-היקף. מבנה זה נבנה בסגנון פוסט-מודרני, בתכנונו של האדריכל טרי פארל, ומרמז בצורתו על תחנות הרכבת של המאה ה-19.

חזית התחנה במאה ה-19
התחנה וגשר הרכבת שבדרומה

רכבת תחתית
----------

מתחת לשטח התחנה מצויות שתי תחנות של הרכבת התחתית של לונדון המשמשות אותה - תחנת הרכבת התחתית צ'רינג קרוס ותחנת הרכבת התחתית אמבנקמנט.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **תחנת צ'רינג קרוס** |

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **פורטל לונדון** |
|  | **התחבורה** |
|  | **פורטל רכבות** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של תחנת צ'רינג קרוס
* מידע על התחנה באתר נטוורק רייל


| תחנות רכבת בלונדון |
| --- |
| תחנות בניהול נטוורק רייל | רחוב קנון • צ'רינג קרוס • יוסטון • רחוב פנצ'רץ' • קינגס קרוס • רחוב ליברפול • גשר לונדון • פדינגטון • ויקטוריה • ווטרלו • סנט פנקראס |
| תחנות נוספות | בלקפריירס • מרילבון • מורגייט |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 307313440
* WorldCat (עם VIAF): 307313440

 |
**קוליברי אנה** (שם מדעי: ***Calypte anna***) הוא מין של קוליברי בינוני, שמצוי לאורך החוף המערבי של ארצות הברית. שמו ניתן לו על שם אנה מסנה, דוכסית ריבולי. בתחילת המאה ה-20, הקוליברי היה נפוץ רק בדרום קליפורניה ובאזור באחה קליפורניה, אך בעקבות ייבוא של צמחים אקזוטיים לאזורים מיושבים, לקוליברי היו אתרי אכילה וקינון רבים יותר, ותחום תפוצתו התרחב.

תיאור והתנהגות
--------------

אורכו הממוצע של הקוליברי הוא כ-10 ס"מ, ומשקלו כ-3 עד 6 גרם. גבו ירוק-זהבהב, גרונו ובטנו לבנים, וצדי גופו ירוקים. המקור ארוך, ישר ודק. נוצות הגרון וכיפתו של הזכר הן בצבע מג'נטה בוהק, ונראות חומות או אפורות כשלא נופל עליהן אור שמש. זנבו של הקוליברי כהה, ומפוצל מעט. לנקבה גם יש נוצות גרון ורודות, אך הן קטנות יותר ופחות בוהקות מאלה של הזכר. זהו מין הקוליברי הצפון-אמריקני היחיד בעל נוצות כיפה אדומות. כיפתם של נקבות וצעירים ירוקה, חזם ובטנם אפורים, גרונם לבן ועשוי לכלול או לא לכלול נוצות גרון אדומות.

הקוליברי משתמש בלשונו הארוכה כדי להשיג צוף מפרחים, שמהווה את רוב תזונתו. כשהקוליברי ניזון מצוף, נופלים עליו אבקנים, והוא מסייע למעשה ברבייה של הצמח, על ידי העברת האבקה מפרח לפרח. לעיתים הוא גם ניזון מחרקים ופרוקי-רגליים, שאותם הוא תופס באוויר או מעלי שיחים. על מנת לתפוס חרקים, הקוליברי פותח את מקורו לרוחב גדול; זוהי שיטה יעילה יותר מאשר "שיפוד" חרקים על קצה המקור. לעיתים רחוקות, דבורים או צרעות נתקעות על קצה מקורו של הקוליברי, מה שגורם למותו מרעב. לעיתים, הקוליברי ניזון גם מלשד.

הקוליברי מרפרף בכנפיו כ-55 פעמים בשנייה, מה שהופך אותו למנענע המהיר ביותר של חלק מגופו מבין בעלי החוליות. רפרוף זה עשוי לשמש גם לניקוי לכלוך או אבקנים מנוצותיו של הקוליברי.

רבייה
-----

הקוליברים מקננים בשטחים פתוחים עם עצים ובשיחים. תחום הרבייה שלהם הוא בחוף האוקיינוס הפסיפי, מקולומביה הבריטית לאריזונה. הנקבה מגדלת את הגוזלים לבדה, ללא סיוע מהזכר. הקן מוקם עשוי להיות מוקם על שיח, על עץ, על גפן או על חוטי ברזל. הקן המעגלי, שקוטרו 3.8 עד 5.1 ס"מ, בנוי מסיבי צמחים, נוצות ושיער בעלי חיים. מבחוץ, הוא מוסווה על ידי חומרים צמחיים כמו חזזיות. חומרי הקן מוחזקים יחד על ידי קורי עכביש.

הזכר מבצע לעיתים ריקוד חיזור, שכולל שירה או מעוף ראווה. הנקבה מטילה בדרך כלל 2 ביצים לבנות, ודוגרת עליהן במשך 16 יום. הגוזלים פורחים מהקן לאחר כ-20 יום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קוליברי אנה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קוליברי אנה באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. 1 2  Williamson, Sheri (2001). *A Field Guide to Hummingbirds of North America*. New York, NY: Houghton Mifflin Harcourt. p. 199. מסת"ב 0-618-02496-4.
3. 1 2 3 4
4. ↑  Peterson, Roger Tory; Peterson, Virginia Marie (1990). *Peterson's Field Guide to Western Birds*. Boston: Houghton Mifflin. pp. 216–217. מסת"ב 0-395-51424-X.
5. ↑
**Peace in the Valley** (לעיתים גם נקרא "(There'll Be) Peace in the Valley (For Me)") (בתרגום לעברית: "שלום בעמק") הוא שיר גוספל שנכתב על ידי הכומר והמוזיקאי תומאס איי דורסי ב-1937. 

השיר נכתב במקור לזמרת מהליה ג'קסון אך הפך ללהיט ב-1951 בביצועו של רד פולי והסנשיין בויז. רד פולי היה באותה עת כוכב חברת התקליטים דקה והייתה לו חצי שעה קבועה בתוכנית הרדיו המוזיקלית הפופולרית ה-Grand Ole Opry. שילוב קול הבריטון החם של פולי וההרמוניה הקולית של להקת הליווי שלו תרמו להצלחת השיר. היה זה שיר הגוספל הראשון שהתקליטון שלו נמכר בלמעלה ממיליון עותקים..

בהמשך, בוצע השיר על ידי זמרים נוספים. הבולטים שבהם הם: אלביס פרסלי בליווי הג'ורדניירס, ג'וני קש (באלבום ההופעה בכלא סן קוונטין), לורטה לין, דולי פרטון, סקרימינג טריז ופיית' היל. ב-2006 צורף השיר, בביצוע של רד פולי, לרשימת ההקלטות הלאומית של ספריית הקונגרס האמריקאי.

הביצוע של אלביס פרסלי והג'ורדניירס
----------------------------------

אלביס פרסלי ביצע את השיר ב-1957 והשיר בביצועו הגיע למקום ה-39 במצעד "100 הלהיטים של הבילבורד". מיני-אלבום (EP) שהכיל את השיר ונקרא על שמו, הגיע למקום השלישי במצעד ה-EP של הבילבורד. השיר זכה לפרסום כשפרסלי ביצע את השיר ב-6 בינואר 1957 בתור השיר המסיים שלו בהופעתו השלישית במופע של אד סאליבן. 

נראה שאמרגנו של פרסלי, "קולונל" טום פרקר וחברת התקליטים שלו, תקליטי RCA, רצו למתן את הדעות שרווחו באמצע שנות ה-50 בקרב קהלים רחבים בארצות הברית, בייחוד בקהלים בעלי אופי שמרני, כי שיריו והופעותיו של אלביס מאיימים על העקרונות המוסריים של הנוער האמריקאי ובחרו לעשות זאת באמצעות שיר בעל אופי דתי. לאלביס עצמו, היה ביצוע השיר טבעי לחלוטין, מאחר שמוזיקת הגוספל הייתה המוזיקה עליה גדל בילדותו ובנעוריו במיסיסיפי.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Peace in the Valley" באתר מיוזיק בריינז
* גרסאות נוספות ל"Peace in the Valley" באתר SecondHandSongs

הערות שוליים
------------

1. ↑  רשימת ההקלטות הלאומית של ספריית הקונגרס האמריקאי, הקלטות שצורפו ב-2006
2. ↑  על פי המלל שנכתב על ידי ג'יי אור (Jay Orr) המצורף לאלבום Known Only to Him: Elvis Gospel 1957-1971, 1989

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 760347e8-c5c3-4ff9-b90b-6a9baa9e4c2c

 |
**איסק סאלי סוואנקמבו** (בשוודית: **Isak Ssali Ssewankambo**; נולד ב-27 בפברואר 1996 באנגרד שבשוודיה) הוא כדורגלן שוודי המשחק בעמדת הבלם.

קריירת מועדונים
---------------

סוואנקמבו גדל במחלקות הנוער של לאריה-אנגרדס IF וגטבורג. בשנת 2012 הצטרף אל מחלקת הנוער של צ'לסי מהפרמייר ליג.

לאחר ששוחרר מצ'לסי, חתם סוואנקמבו על חוזה לעונה אחת בנאק ברדה, מליגת העל ההולנדית, עם אפשרות הארכת החוזה לעונה נוספת. ב-9 באוגוסט 2014 ערך סוואנקמבו את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד אקסלסיור רוטרדם במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2014/2015. בסך הכל ערך 13 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-2 בינואר 2015 חתם סוואנקמבו בדרבי קאונטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. לאורך כל תקופתו שיחק בקבוצת המילואים של המועדון, וב-12 באוגוסט 2015 ערך את הופעתו היחידה בקבוצה הראשונה של המועדון, בהפסד 2-1 לפורטסמות' במסגרת הסיבוב הראשון של גביע הפוטבול ליג.

ב-3 במרץ 2016 חתם סוואנקמבו על חוזה לשלוש עונות במולדה מליגת העל הנורווגית. ב-13 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד טרומסה במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2016. בסך הכל ערך 30 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-19 במרץ 2018 הושאל סוואנקמבו למאלמה מליגת העל השוודית. ב-2 באפריל ערך את הופעת הבכורה שלו במדי המועדון, בניצחון 2-1 על אלפסבורג במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2018. בסך הכל ערך חמש הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-21 בפברואר 2019 חתם סוואנקמבו על חוזה לשלוש עונות באסטרסונד מליגת העל השוודית. ב-3 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו במדי המועדון, בניצחון 3-0 על סיריוס במסגרת הגביע השוודי לעונת 2018/2019. ב-31 במרץ ערך סוואנקמבו את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 0-0 נגד א.י.ק סולנה במסגרת המחזור הראשון לעונת 2019. ב-29 באפריל הבקיע סוואנקמבו את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-0 על הלסינגבורג במסגרת המחזור השישי בליגה. בסך הכל שיחק סוואנקמבו במועדון במשך שלוש עונות, בהן ערך 70 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים.

ב-31 במרץ 2022 חתם סוואנקמבו בסיריוס מליגת העל השוודית עד לקיץ 2022. ב-3 באפריל ערך את הופעת הבכורה שלו במדי המועדון, בניצחון 2-1 על סונדסוואל במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2022. הוא שוחרר מהמועדון בחודש יוני 2022 בתום חוזהו, לאחר שערך תשע הופעות ליגה במדי המועדון.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Svenske talangen under Mourinhos lupp: "Han behandlar alla lika באתר Fotboll Direkt, ‏ 13 במרץ 2014 (בשוודית)
2. ↑  Isak Ssewankambo Joins Derby County באתר הרשמי של דרבי קאונטי, 2 בינואר 2015 (באנגלית)
3. ↑  Isak Ssewankambo Leaves Derby County For Molde באתר הרשמי של דרבי קאונטי, 3 במרץ 2016 (באנגלית)
4. ↑  Välkommen till Malmö FF, Isak Ssewankambo! באתר הרשמי של מאלמה, 19 במרץ 2018 (בשוודית)
5. ↑  Officiellt: Förre MFF-spelaren klar för Östersund באתר Aftonbladet, ‏ 21 בפברואר 2019 (בשוודית)
6. ↑  Isak Ssewankambo klar för Sirius Fotboll באתר הרשמי של סיריוס, 31 במרץ 2022 (בשוודית)
7. ↑  Isak Ssewankambo lämnar Sirius Fotboll באתר הרשמי של סיריוס, 17 ביוני 2022 (בשוודית)

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"איסק סוואנקמבו"**.
בית הקברות (תמונה מאתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה)
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
**בית הקברות הצבאי של חבר העמים הבריטי בדמשק** (באנגלית: **Damascus Commonwealth War Cemetery**) נוסד במהלך מלחמת העולם הראשונה. קבורים בו 1,171 חללים משתי מלחמות העולם. 86 מהם הם אלמונים.

בית הקברות
----------

בית הקברות ממוקם ברובע מאזה שבדרום מערב דמשק, בירת סוריה. הוא נוסד באוקטובר 1918, לאחר כיבוש העיר על ידי חיילי האימפריה הבריטית מידי האימפריה העות'מאנית. בית הקברות הוקם בקרבת שני בתי חולים, שטיפלו בפצועים ובחולי שפעת וכולרה רבים. רוב החללים שנקברו בו מתו באותם בתי חולים.

לאחר פלישת בעלות הברית לסוריה ולבנון ב-1941 הורחב בית הקברות כדי לקלוט את מתי המלחמה החדשה.

שטח האתר הוא כשמונה דונם. נטועים בו דשא ופרחים והוא מוקף חלקית בעצים. מונומנט מצבת הזיכרון הוצב בבית הקברות, אך לא צלב ההקרבה. במקום זאת - וכפי שנעשה בבית הקברות הצבאי הבריטי בעזה - משולב סמל צלב בחזית הפנימית של חומת האבן המקיפה את האתר, מן הסתם בשל מיקומו בארץ מוסלמית.

בית הקברות במתכונתו הקבועה הוקם ומתוחזק על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה.

החללים
------

בבית הקברות נקברו 661 חללי מלחמת העולם הראשונה, מהם 72 אלמונים. החללים המזוהים הם 353 בריטים, 135 אוסטרלים, 52 הודים ו-49 ניו זילנדים. כמו כן נקברו שם שישה מצרים.

בעקבות מלחמת העולם השנייה נקברו באתר 504 חללים נוספים, מהם 14 אלמונים - 263 בריטים, 172 אוסטרלים, 42 הודים, ארבעה ניו זילנדים, שלושה דרום אפריקאים, שלושה יוונים, שני פולנים וקנדי אחד.

באתר נקבר גם חייל מחיילי הגדודים העבריים - לואיס אלונוביץ מהגדוד ה-38 של קלעי המלך.

בבית הקברות מוצבות גם שתי אנדרטאות ועליהם שמותיהם של 16 חיילים שקבריהם בארצות המזרח התיכון אבדו.

קישורים חיצוניים
----------------

* בית הקברות, באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה (באנגלית)
* בית הקברות, באתר Find a Grave (כולל תמונות) (באנגלית)
* לואיס אלונוביץ, באתר יזכור
**מוריץ וַרמַן** (בהונגרית: **Moritz Wahrmann**, **Wahrmann Mór**;‏ 28 בפברואר 1832, בודפשט – 26 בנובמבר 1892, שם) היה פוליטיקאי הונגרי-יהודי, הנציג היהודי הראשון בפרלמנט ההונגרי, נכדו של הרב ישראל ורמן, רבה הראשון של קהילת פשט.

קורות חיים
----------

נכדו של ישראל ורמן שהיה הרב המוכר הראשון של פשט. את השכלתו קיבל בגימנסיה פרוטסטנטית ובאוניברסיטת בודפשט. אחרי תום לימודיו החל לעבוד ב־1847 בחברה המסחרית של אביו. אחרי מות אביו נעשה למנהל החברה.

ורמן היה קשור להתפתחות המסחר והתעשייה בהונגריה, הוא היה מעורב בגיבוש מערכת הכספים ההונגרית ובגידול מערכת ההשכלה והמוסדות הפילנתרופיים של בודפשט ובמיוחד עם קידומה של הקהילה היהודית. מטרתו הייתה להעביר את המסחר לשליטה לאומית הונגרית ולהשיג עצמאות פיננסית וכלכלית מאוסטריה. לשם כך הקים פירמות תעשייתיות ומסחריות גדולות.

ב־1869 נבחר ורמן לפרלמנט ההונגרי כנציג אזור לאופולדשטט (היום המחוז החמישי של בודפשט). הוא היה היהודי הראשון שנבחר כחבר הנציגות ההונגרית ובמסגרתה קידם במרץ את האינטרסים של הונגריה. הוא נבחר מחדש שש פעמים כשהוא מחזיק במשרתו עד מותו. ורמן פעל רבות לחזרתו לפשט של מיקשה פלק, חברו מבית הספר, וקבלתו לידיו את עריכת העיתון החשוב "פסטר לויד" שהופיע בשפה הגרמנית.

הוא נאם לעיתים רחוקות אבל היה חבר פעיל בוועדות בהן הכשרתו הפיננסית עשתה אותו לאחת הדמויות החשובות ביותר. הוא היה גם נשיא לשכת המסחר והתעשייה של בודפשט ושל חברת לויד.

פעילותו בקהילה היהודית
----------------------

ורמן היה פעיל באותה מידה גם בעניינים קהילתיים והוא היה אחד התומכים החשובים ביותר בקהילה היהודית. הוא היה חבר בעיתון Magyar Izraelita Egylet ופעל בנאומים ובכתיבה למען אמנציפציה של היהודים. ב־1868 הוא היה סגן נשיא של הקונגרס היהודי הכללי וממנהיגי האגף הנאולוגי בו ובתפקיד זה עמד בראש משלחת אל המלך. כראש קהילת בודפשט הייתה לו השפעה עמוקה על האדמיניסטרציה של ועל מוסדותיה. הוא פעל גם ליצור אחדות אינטרסים בקרב הגופים הפוליטיים השונים. כמו כן הוא תרם בנדיבות למוסדות מדעיים, חינוכיים ופילנתרופיים.

אחיו, אלכסנדר ורמן (נולד ב-1839 ונפטר בבודפשט ב-1899) תרם רבות, יחד עם מקס וירת לשם העלאת מעמדה הכלכלי של הונגריה. הוא היה ידוע מאוד כפילנתרופ. הוא תרם 200,000 כתרים לאגודות צדקה בעיר הבירה ו- 600,000 כתרים להקמת גימנסיה יהודית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוריץ ורמן** בוויקישיתוף
* Wahrmann Mór
* מוריץ ורמן (1832-1892), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007502410605171
* GND: 132612984
* ISNI: 0000 0000 4312 5189
* LCCN: nb2008006909
* VIAF: 23305259
* WorldCat: lccn-nb2008006909

 |
הלוגו של Penguin Chat
**Penguin Chat** היא סדרת משחקי רשת מבית משחקי רוקטסנייל (RocketSnail). סדרת המשחק הופיעה בין השנים 2000-2005 והיוותה בסיס לפיתוח העולם הווירטואלי קלאב פינגווין.

רקע
---

משחקי הרשת "Penguin Chat" של "משחקי רוקטסנייל" נוצרו כדי לייצר "משוב" למשחק רשת עתידי רב משתתפים, בו הדמויות יהיו פינגווינים. הם בוססו על המשחק "**Experimental Penguins**" שהיה גם פיתוח של "RocketSnail".

סביבה
-----

כל המשחקים בסדרה אופיינו בסביבה מושלגת, באפשרות ללכת, לשוחח, וכמובן, בדמויות פינגווינים. במשחקים הראשונים בסדרה (Penguin Chat ו- Experimental Penuins) היו שלושה חדרים בלבד, אך בגרסה האחרונה (Penguin Chat 3) נוספו חדרים רבים.

### Experimental Penguins

אף על פי שמשחק זה - הראשון בסדרה (שנת 2000) - היה שונה מהגרסאות השונות, הוא הווה את הבסיס לכל סדרת המשחקים. הוא אופיין בבעיות רבות, בין היתר באפשרות של שחקני המשחק לקלל, והציג איכות גרפית בינונית. המשחק נסגר תוך פחות משנה.

### Penguin Football Chat

גרסה זו לא נכללת בסדרה. היא פותחה בידי Contact Music, ברישיון של משחקי רוקטסנייל. בגרסה זו, ניתן לבחור שחקן זמני עם חולצה שעליה מופיע מספר דו-ספרתי, ולשחק איתו בכדורגל בארבעה חדרים שונים. תזוזת השחקן נעשית בעזרת לחיצה על העכבר, והליכה ליד הכדור תגרום לו להיבעט לכיוון אליו התהלך הפינגווין. היה ניתן לפגוש במשחק שחקנים משאר העולם, ולערוך איתם משחקים.

### Penguin Chat

גרסה זו הופצה בשנת 2002 (נקראה במקור בשם "*Snow Blasters*", ולאחר מכן בשם "*Web Toy*"), היא הייתה הראשונה שהחלה לקבל את המאפיינים של קלאב פינגווין. אמנם היו חדרים מעטים במשחק, אבל אפשרות שהוספה היא שימוש ברגשונים. השחקנים יכלו להשליך כדורי שלג, ללכת, ולשוחח. הצבע הזמין היחיד במשחק היה כחול בהיר (Old Blue).

### Penguin Chat 3

המשחק **Penguin Chat 3** היה האחרון בסדרה (2003- 2005). זו הגרסה היחידה בה ניתן היה לבחור צבעים לפינגווין. המשחק אופיין בחדרים, כמו העיר (Town) ובית הקפה (Coffee Shop), שהוספו לקלאב פינגווין של היום. חדר נוסף היה איגלו (שבשונה מקלאב פינגווין, היה איגלו ציבורי אחד במקום איגלו לכל משתמש), שבו הופיעה לראשונה להקת הפינגווינים, וניגנה את השיר "I've been delayed" של **TAS 1000**. גרסה זו נחשבה למוצלחת ביותר מכיוון ששרדה הכי הרבה זמן, והיא הדומה ביותר לקלאב פינגווין של היום.

ראו גם
------

* קלאב פינגווין
* RocketSnail

קישורים חיצוניים
----------------

* לנס פרייב על קלאב פינגווין
* Penguin Chat בוויקיפדיה של קלאב פינגווין

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Experimental Penguins" באתר Club Penguin Wiki
כנסיית העץ במתחם בית הקברות, 1915.
**בית הקברות לחללי מלחמת העולם הראשונה** (ברוסית: **Братское кладбище воинов, погибших в Первую мировую войну**) הוא בית קברות ישן בפושקין (צארסקויה סלו) שבמחוז לנינגרד, רוסיה. בית הקברות נפתח בשנת 1914 ונהרס בתקופת ברית המועצות.

מתחם בית הקברות שוכן בצמוד לבית הקברות קאזאן המשמש כבית קברות צבאי מאז 1790. בית הקברות הוקם ביוזמת הנסיך הגדול ולדימיר אלכסנדרוביץ'. בתקופת בניית בית הקברות בשנים 1914–1917 שכנה במרכזה כנסייה קטנה. עם תחילת מלחמת העולם הראשונה נקברו בה חיילי הצבא הרוסי הקיסרי שנהרגו במלחמה, זאת ביוזמת אלכסנדרה מלכתו רעייתו של ניקולאי השני.

לקראת סוף שנת 1914 נקברו בבית הקברות 25 לוחמים (10 חיילים ו-15 קצינים). בית הקברות החל להיקרא בית קברות "האחווה", בדומה למקבילו המוסקבאי. באוגוסט 1915 הונחה אבן פינה לכנסיית עץ שנבנתה על ידי האדריכל ס. סידורצ'וק. באותה העת כבר נקברו במתחם יותר מ-400 חיילים.

לאחר מהפכת אוקטובר 1917 נזירי הכנסייה נטלו לעצמם את הטיפול בבית הקברות וטיפוחו, ברם בפברואר 1938 הכנסייה נסגרה והשלטונות הסובייטים חיללו את בית הקברות בבולדוזרים בשנות 1950 ללא השארת זכר.

לאחר התפרקות ברית המועצות התפילות במקום חודשו בשנת 2000. במתחם שבו עמדה בעבר הכנסייה הוצב בפברואר 2001 צלב עץ גדול והוחל בעבודות ניקוי. בשנת 2006 האתר הוכנס לרשימת אתרי מורשת תרבותית של רוסיה. ב-11 בנובמבר 2008 הוצב במתחם בית הקברות ההרוס אסטלת זיכרון ענקית לזכר גיבורי מלחמת העולם הראשונה והוחל בתכנון פיתוח האתר כאתר זיכרון להרוגי המלחמה.

ביולי 2014 צוות עבודה של המועצה להגנה על מורשת התרבות של מועצת סנקט פטרבורג אישרה תוכנית עבודה להכנסת האתר למאגר הממלכתי המאוחד. מה-1 ועד ה-4 באוגוסט 2015, במלאת 100 שנה לתחילת מלחמת העולם הראשונה, האתר שימש כאחד מהאתרים העיקריים שנערכו בהם טקסי הזיכרון הממלכתיים להרוגי המלחמה. בנובמבר אותה שנה ועדת הבינוי והאדריכלות של סנקט פטרבורג אישרה תוכנית עבודה של האדריכל מיכאיל פיליפוב לבניית קומפלקס זיכרון עם השם "קבר החייל האלמוני ממלחמת העולם הראשונה" (Могила Неизвестного Солдата Первой мировой войны) ובו מתחם עם דגלונים ודגלי הצבא הרוסי הקיסרי ואש תמיד. לפי התכנון יוצבו 26 צלבים לזכר כל היחידות שנטלו חלק בלחימה, שלטי זיכרון עם התאריכים העיקריים של המלחמה ושלט זיכרון לאחיות שטיפלו בפצועים. בנוסף תיבנה כנסייה משוחזרת בדמות כנסיית העץ שנהרסה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הקברות לחללי מלחמת העולם הראשונה בצארסקויה סלו** בוויקישיתוף
* Царскосельское Братское кладбище героев Первой мировой войны у Казанского кладбища в Царском Селе
קליגולה וסוסו
**אִינְקִיטַאטוּס** (בלטינית: Incitatus) היה סוסו האהוב של קליגולה, קיסר רומא בין השנים 37 עד 41 לספירה. משמעות שמו בלטינית היא מהיר.

על פי ההיסטוריון קסיוס דיו, קליגולה נהג להזמין את אינקיטאטוס לסעודות רשמיות ונהג בו בכבוד רב, נהג להאכיל אותו שעורה מעורבת בפתיתי זהב והשקה אותו ביין מגביעי זהב. הוא אף נהג להישבע בחייו ובמזלו של הסוס והבטיח למנות אותו לקונסול, הבטחה שלא יצאה לבסוף אל הפועל בעקבות רציחתו של קליגולה בשנת 41. כמו כן הוא מדווח שקליגולה מינה אותו לכהן בחבר הכוהנים שהוא הקים לעצמו.

ההיסטוריון סווטוניוס מספר שקליגולה סיפק לאינקיטאטוס אורווה משיש, אבוס משנהב, שמיכות סגולות ורסן מצופה באבנים יקרות. כמו כן סיפק לו בית מרוהט וחבר עבדים שנועדו לשרתו. קליגולה ציווה על חייליו לשמור על השקט בשכונה שבה אינקיטאטוס התגורר ביום לפני המשחקים כדי שלא יפריעו את מנוחתו ונהג לזמן אורחים בשמו לביתו. כמו קסיוס דיו, סווטוניוס מספר שקליגולה תכנן למנותו לקונסול אולם בניגוד אליו הוא מסייג את הדבר באומרו שזאת שמועה.

יש היסטוריונים מודרניים שמקבלים את התיאור במקורות העתיקים ורואים בכך עוד הוכחה לטירופו של קליגולה, אולם היסטוריונים כאנטוני בארט חולקים על הדימוי השלילי שניתן לקליגולה וטוענים שיחסו המיוחד לאינקיטאטוס נבע מחוש הומור שלא הובן כהלכה על ידי בני זמנו ואי ההבנה הזאת חדרה לספרי ההיסטוריה. דעה נוספת טוענת כי הסיפור הוא בדיה שנועדה להציג את קליגולה כאדם חסר כבוד למוסדות המכובדים ביותר (כמו הקונסולאט) וכפועל על פי גחמותיו האישיות, תיאור אופייני לעריצים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  קסיוס דיו, **היסטורית הרומאים**, 59.14.7; 59.28.6
2. ↑  סווטוניוס, **חיי שנים עשר הקיסרים - חיי קליגולה**, 55.3
3. ↑  צבי יעבץ, **טיבריוס וקליגולה - מהעמדת פנים לטירוף**, עמ' 132
4. ↑  Anthony Barrett, **Caligula: The Corruption of Power**, pp. 46, 217
5. ↑  M. P. Charlesworth, **The Tradition about Caligula**, Cambridge Historical Journal, Vol. 4, No. 2 (1933), pp. 105-119
הילמן אימפ, 1969
הילמן אימפ, 1965
הילמן אימפ - מנוע אחורי
הילמן אימפ - מנוע אחורי, וחלון אחורי נפתח
הילמן אימפ האסקי 1967
הילמן אימפ סנבים (קופה) 1969
הילמן אימפ סנבים (קופה)
**הילמן אימפ** (באנגלית: **Hillman Imp**; מכוּנה **שדון**) היא מכונית מיני בריטית שיוצרה בבריטניה על ידי "רוטאס" (Rootes) משנת 1963–1976. יוצרו כ-500,000 יחידות. בשנת 1964 נבחרה במקום השלישי למכונית השנה באירופה.

דגם ההילמן הסקי אשר יוצר בין השנים 1967–1979 בתצורת סטיישן, התבסס על דגם ה"הילמן אימפ".

מנועי מכונית הספורט **Ginetta G15** מתוצרת יצרנית מכוניות הספורט והמרוץ הבריטית **Ginetta Cars** (אנ') אשר יוצרו בין השנים 1968–1974 נלקחו מדגמי "הילמן אימפ" (ברישיון).

יצרנית הרכב "הילמן"
-------------------

הילמן נוסדה בשנת 1907, ליד קובנטרי, אנגליה. לפני 1907 החברה בנתה אופניים. חברת הילמן החדשה שנשלטה על ידי Rootes נרכשה על ידי האמבר ב -1928. האחים Rootes הגיעו לאחזקה של שישים אחוז של האמבר בשנת 1932, שליטה אשר נשמרה עד 1967, כאשר קרייזלר קנה את Rootes וקנה את ארבעים האחוזים של בעלי המניות בהאמבר. הסמל המסחרי המשיך לשמש תחת קרייזלר עד שנת 1976.

מתלי ה-"הילמן אימפ" הורכבו ברישיון בדגם המכונית החשמלית אנפילד 8000 שיוצרה בשנת 1973.

הרכבה
-----

* אוסטרליה
* קוסטה ריקה
* אירלנד
* מלזיה
* מלטה
* ניו זילנד
* הפיליפינים
* פורטוגל
* דרום אפריקה
* אורוגוואי
* ונצואלה

גרסאות
------

* 2 דלתות (חלון אחורי פתוח)
* 2 דלתות קופה
* 3 דלתות ואן (האסקי - הילמן)

מפרט טכני ומידות
----------------

* מנוע אחורי 875 סמ"ק, המפתח 34 כ"ס, ראש הגליל יצוק אלומיניום
* מנוע 998 סמ"ק
* הילוכים ידניים סינכרוניים - 4
* אורך הרכב - 3,581 מ"מ
* רוחב -1,524 מ"מ
* גובה - 1,385 מ"מ
* בסיס גלגלים - 2,082 מ"מ
* משקל 725 ק"ג
* הילמן אימפ התחרתה (בתכונות ובמחיר) ב-N.S.U פרינץ 1000, ובסימקה 1000

ראו גם
------

* הילמן ויזארד
* הילמן הסקי
* הילמן מינקס
* הילמן סופר מינקס
* הילמן הנטר

לקריאה נוספת
------------

* רובר P6 מכונית השנה 1964, הילמן אימפ במקום השלישי  מכונית השנה 1964 – רובר P6 - בולים - אספנות, אמנות
* הילמן אימפ  (5:00 דקות), יו-טיוב
* הילמן אימפ  (2:51 דקות), יו-טיוב
* מנוע הילמן אימפ 998 סמ"ק,(0:48), יו-טיוב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הילמן אימפ** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ויקיוונד  הילמן אימפ - מקום שלישי - מכונית השנה 1964
2. ↑  דגם "Ginetta G15" - מפרט carfolio.com/specifications
**קֵיסָר הָדוּר** (שם מדעי: *Pomacanthus imperator*) הוא מין של דג ממשפחת הקיסריים, ששוכן בשוניות אלמוגים באוקיינוס ההודי ובאוקיינוס השקט, מהים האדום ועד איי הוואי ואיי אוסטרל. הוא נודע בעיקר בזכות צבעיו העזים, שהפכו אותו לדג פופולרי באקווריומים ציבוריים ברחבי העולם, ופופולרי בקרב צלמים, אמנים, ומגדלי אקווריומים פרטיים. הוא דומה מעט בצבעיו למין פסון מרהיב, דג אחר ממשפחת הקיסריים שגם הוא מאוד פופולרי בקרב חובבי טבע ואקווריומים. ביחס לדגי שונית רבים, אוכלוסיית דג זה נחשבת יציבה ברב אזורי תפוצתו והוא לא נחשב בסכנת הכחדה.

מאפיינים
--------

הקיסר ההדור חי בשוניות אלמוגים בעומקים שמגיעים עד 100 מטר. הצעירים חיים ביחידים באזורי לגונה בקצה השונית או במעברים צרים בשונית, בהם הם יותר מוגנים מטורפים. הבוגרים חיים בשוניות עשירות ובמערות גדולות בשונית. הזכרים הם טריטוריאליים, ומרשים רק לנקבות להתקרב לשטחם בעונת הרבייה.

קיסר הדור צעיר
דגים בוגרים מציגים מגוון רחב של צבעים, כשגופם מכוסה פסים כחולים-ירוקים, זנבם צהוב, ותחתית גופם כחולה. אחד המאפיינים שעושים את דג זה פופולרי, הוא המראה של צעירי הדג, שנראה שונה לחלוטין מהבוגר, ומציג דגמי צבע והם מעין עיגולים כחולים - לבנים לאורך גוף הדג. הסיבה להבדל זה היא שהדוגמה על גוף הצעירים עוזרת להם להסוות את עצמם על רקע הים הכחול שמאחוריהם, מאחרו הם חיים בצדי שוניות ובלגונות. הדג לוקח בין שנתיים לשנתיים וחצי עד הגעה לבגרות ושינוי צבע לצבעי בוגר. הבוגרים מגיעים לאורך של 40 סנטימטר.

הם אוכלי כל, וניזונים מצמחייה וחסרי חוליות קטנים, כשעיקר מזונם מורכב מאצות וספוגים. הלסת הקטנה של כההדג מורכבת מחומר קשיח שנועד לקריעת ספוגים ולעיסתם, מאחר שספוגים מחלקיקים קוציים קטנים וקשים. בפה נעטפים חלקיקי הספוג בריר שמגן על מערכת העיכול של הדג מקוצים אלה.

משנת 2010 ישנן תצפיות של קיסרים הדורים גם בים התיכון, כתוצאה מהגירה לספסית.

בישראל חי הקיסר ההדור במפרץ אילת, בשונית האלמוגים של אילת, בה חיים גם המינים קיסר הכתם וקיסר ים-סופי, ומוצג ומשומר גם באקווריומים ציבוריים בישראל כמו המצפה התת-ימי ואקווריום ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיסר הדור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* FB
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קיסר הדור באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  מילון בעלי חיים: דגי הגרם (תשע"ב), 2012, באתר האקדמיה ללשון העברית
**קיסוסית רפואית** (שם מדעי: ***Smilax officinalis***) היא מין של צמח מטפס שתחום תפוצתו באמריקה המרכזית וצפון-מערב אמריקה הדרומית, והשייך לסוג קיסוסית (*Smilax*) או סרספרילה במשפחת הקיסוסיתיים (Smilacaceae).

הטיפוס של מין זה נאסף על ידי אלכסנדר פון הומבולדט ואמה בונפלאן על הריו מגדלנה בקולומביה. המין הוגדר לראשונה על ידי הבוטנאי הגרמני קארל זיגיסמונד קונת (אנ').

תיאור
-----

קיסוסית רפואית היא צמח מטפס רב שנתי שאורך גבעוליו המשתרגים מגיע לאורך רבים (עד 50 מטרים) והם קוצניים, בעלי חתך ריבועי, נטולי פלומה עם זוג קנוקנות בפטוטרת.

העלים מסורגים, תמימים, חסרי פלומה על עוקץ הגבעולים הם תחילה דקים במידה בינונית ולאחר מכן דמויי עור. הטרף התמים סגלגל עד סגלגל-אזמלי, עם בסיס בצורת לב עד צורת חץ ובדרך כלל קצה מחודד. עוקצי העלים עם נדן העלים פחוסים ובטרף עוברים 5 עד 7 עורקים ראשיים שווים בערך דמויי כף יד. העורקים הצדדיים יוצרים רשת דקיקה באמצעות הסתעפויות מרובות שהחורים בה בצורת טרפז.

התפרחות הם מסוג סוכך עם כיסוי עלים קשקשים. הפרחים החד מיניים והלבנבנים הם בעלי עוקצים ארוכים עם עטיף פשוט. עלי העטיף ניצבים בשני מעגלים מעט שונים. הפרחים הזכריים מעט גדולים יותר, בפרחים הנקביים יש אבקנים עקרים.

הפרי הוא ענבה בגוון אדום עד כתום, בשרנית וחלקה.

שימושים
-------

שורשי קיסוסית רפואית שימשו באופן מסורתי ברפואה עממית אזורית.

קיסוסית רפואית הובאה גם לג'מייקה מאמריקה הדרומית ויחד עם שורשי החוטמית משמשים כחומר הבסיס ההומאופתי "סרספרילה של ג'מייקה" (Jamaica sarsaparilla).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיסוסית רפואית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TPL
* EOL
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Smilax officinalis Kunth
2. ↑  Smilax officinalis
3. ↑  King's American Dispensatory, 1898*: *Sarsaparilla (U. S. P.)* in: Henriette Kress: *Henriette's Herbal Homepage*.*
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**שושנה לוי-הוכמן** (אוגוסט 1913 – אוגוסט 2003) הייתה רופאה ישראלית, מחלוצות הרופאות בארץ ישראל, הרופאה הכירורגית השנייה בארץ. חברת סגל בית החולים הדסה, בירושלים.

קורות חיים
----------

לוי-הוכמן נולדה בירושלים, בת הזקונים של צפורה לבית ארקין ויצחק בעל חנות בגדים בירושלים. אחיה: אפרים ויהודה ואחותה חיה עזרו בסיוע הפרנסה ועבדו בחנות המשפחתית. סבה מצד אמה, ישראל ארקין, היה ממשפחות הכורמים הוותיקות, במזכרת בתיה.

לוי-הוכמן סיימה את הגימנסיה העברית בירושלים, התקבלה ללמודי רפואה בפריז וסיימה את לימודיה ברומא.

כשחזרה לארץ ישראל בתום לימודיה, נאלצה לעבוד ללא שכר במעבדה להורמונים בהנהלתו של פרופ' הרמן צונדק בבית החולים ביקור חולים. בשנת 1939 עם פרוץ מלחמת העולם השנייה כשהחלו להתפנות משרות של רופאים התקבלה להתמחות בכירורגיה אצל פרופ' אדוארד גורדון יוסף (ג'וזף), בבית החולים הדסה בירושלים.

חשוב לזכור כי הכירורגית הראשונה בארץ ישראל הייתה ד"ר שושנה שקופ-פרנקל שהתקבלה להתמחות בשנת 1937 בבית החולים הדסה (תל אביב) במחלקתו של פרופ' מכס מרכוס, ולוי-הוכמן הייתה כנראה הכירורגית השנייה שהתמחתה בארץ ישראל.

ב-1942 נישאה לד"ר אברהם הוכמן, אותו הכירה מתקופת הלימודים בגימנסיה. הוכמן מחלוצי האונקולוגיה בארץ, ומאוחר יותר פרופסור לאונקולוגיה ומשנת 1949 ניהל את המכון האונקולוגי בבית החולים הדסה.

ב- 1947 נסעו בני הזוג להשתלם בארצות הברית.

במלחמת העצמאות השתתפה בניתוחים רבים של אזרחים וחיילים פצועים שנותחו במחלקתו של פרופ' ג'וזף.

בשנת 1979 התאלמנה.

בהמשך השנים עברה לעבוד ככירורגית בקופת חולים עד לפרישתה ב-1974.

בשנת 2003 נפטרה בשיבה טובה בגיל 90. השאירה בת (רופאת עור), ובן.

ראו גם
------

* נשים חלוצות במקצועות כירורגיים ביישוב ובמדינת ישראל

לקריאה נוספת
------------

* נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ ישראל 1848-1799", איתי בחור - הוצאה לאור, מהדורה שנייה, מרץ 2012, ערך : לוי הוכמן, שושנה עמודים 258–259.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר "Billiongraves"
2. ↑  יוסף רוזנגרטן, פרופ' הוכמן מת בארה"ב, מעריב, 17 במאי 1979
**מסעדת הילטל** (**Hiltl**) היא מסעדה צמחונית בשווייץ. המסעדה מחזיקה בשיא גינס על היותה המסעדה הצמחונית הפתוחה הוותיקה ביותר בעולם. המסעדה ממוקמת בשדרת סיהלסטראסה שבציריך.

היסטוריה
--------

בשנת 1898 ייסדו מספר גרמנים את "Vegetaria AG". שנה לאחר מכן נפתחה מסעדת "Vegetarierheim and abstinence Café" במיקום הנוכחי שלה שבסיהלסטראסה, ציריך.

ב-1898 הגיע החייט הגרמני אמברוסיוס הילטל לציריך. בשנת 1901 הוא חלה קשות בשיגרון ולא יכול לממש את המקצוע שלו. הוא התחיל לתרגל את הדיאטה הצמחונית שהציע מקסימיליאן בירכר-בנר. הילטל החל לתמוך בדוקטרינת בירכר-בנר והפך לצמחוני.

בשנת 1903 הייתה Vegetarierheim AG במשברים כלכליים. אמברוסיוס הילטל עלה לתפקיד מנכ"ל המסעדה ושינה את תדמית המקום למסעדה צמחונית. המסעדה החלה לשגשג יותר, והרווח היומי עלה לכ-35 פרנק. בשנת 1904 נישא הילטל למרתה גנאופל והזוג ניהל יחד את המסעדה. בשנת 1907, הוא קנה את הנכס עם משפחתו, והפך לאזרח רשמי בשווייץ.

בשנת 1931 הפכה הילטל למסעדה הראשונה בציריך עם מטבח חשמלי. המסעדה הועברה בסופו של דבר לבניו, וולטר ולאונרד. תפריט המסעדה עבר שינויים משמעותיים כאשר אשתו של לאונרד, מרגריט הילטל נסעה להודו, השתתפו בקונגרס הצמחוני בניו דלהי ולמדה את המטבח ההודי בפירוט רב. היא חזרה לשווייץ על מנת לכלול את המטבח ההודי בתפריט של המסעדה, הרעיון התקבל בברכה על ידי מנהלי המסעדה. לפיכך, ראש ממשלת הודו דאז, מוררג'י דסאי, נהג לסעוד בהילטל בביקוריו הרשמיים בשווייץ.

בהמשך הועברה המסעדה הועברה לבנם של לאונרד ומרגריט, היינץ הילטל, והמשיך לעבור שינויים. שמה של המסעדה שונה ל-Hiltl Vegi.

בשנות התשעים מסר היינץ את המסעדה לבנו רולף, שחידש את המסעדה באופן דיגיטלי. הוא הרחיב את שעות הפתיחה עד השעה 23:00 והציג רשימת יינות חדשה, שהגבירה את הפופולריות בקרב הקהל הצעיר. המסעדה הציגה מערכת הזמנות מקוונת וזכתה לביקורות חיוביות באתרי אינטרנט גדולים. לאור עליית רווח המכירות ל-10 מיליון פרנק שווייצרי ב-1998, פרסמה המסעדה את הספר "*Hiltl. Virtouso Vegetarian*" ובו רשימת המתכונים של מנות המסעדה. נמכרו מספר מיליוני עותקים ושל הספר, והוא תורגם לאנגלית וצרפתית, עם למעלה מ-14 מהדורות. בהמשך פרסם רולף הילטל ספר בישול חדש עבור יום השנה ה111 של המסעדה - "*Hiltl. Veggie international. A world of difference"*.

### ייעוץ וסיוע

ב-1998 השתתפו האחים רטו, כריסטיאן ודניאל פריי במיזם Venture, תחרות עסקית שתוכננה על ידי המכון הטכנולוגי של ציריך ומקינזי והציגה תוכנית להקים מסעדה צמחונית מהמעלה הראשונה. התוכנית העסקית זכתה למשוב חיובי בתחרות והם החליטו ליישם אותה. האחים שתפו פעולה עם הילטל על מנת להוציא לפועל את Tibits, מסעדה צמחונית שפעלה בבזל, ברן, ציריך, וינטרטור ולונדון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הילטל** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של הילטל

הערות שוליים
------------

1. ↑  "The World's 'Oldest' Vegetarian Restaurant And Its Indian Links". *NDTV.com*. 20 בדצמבר 2017. נבדק ב-27 בדצמבר 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "About us". hiltl.ch. אורכב מ-המקור ב-2012-06-01. נבדק ב-2018-12-01.
3. ↑  "Swiss Bankers with a yearn for Tadka". dna.com.
4. ↑  "Zurich Wurst is best". livemint.com.
5. ↑  *Hiltl. Virtouso Vegetarian*. ISBN 3859325345.
6. ↑  "About us".

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"הילטל"**.
שושנת טיודור
שושנת יורק
שושנת לנקסטר
ה**שושנה** היא סמל נפוץ בהרלדיקה האנגלית. זהו פרח בעל חמישה עלים סימטריים, חמישה קוצים ועיגול של זרעים. השושנה הייתה סמלה של שושלת טיודור והיא מיוחסת לאנגליה מאז, כפי שהדרדר מיוחס לסקוטלנד.

עיצוב
-----

עיצובה המסורתי של השושנה ההרלדית הוא בדוגמת שושנה בעלת חמישה עלים שטוחים, אולם העיצוב השתנה עם קבלתם של השושנים כסמליהם של בתי יורק ולנקסטר, שבחרו בשושנה בעלת עשרה עלים (בשני מעגלים), עיגול זרעים במרכז וחמישה קוצים ירוקים בין העלים. הערת הבלאזון נכתבה כ"זרעים וקוצים (בצבעים) טבעיים". הזרעים והקוצים יכולים להיצבע גם הם בצבעי השושנה ולאו דווקא בצבעיהם הטבעיים. אם לשושנה מצורפים גבעול ועלים, השושנה מייצגת כנראה ורד דמשקאי. שושנה לבנה מצוירת לפעמים כמוקפת בקרני זהב, ובמקרה כזה היא נקראת **rose-en-soleil** (צרפתית:"שושנה בשמש").

צבעים
-----

על פי המסורת ההרלדית לצבעי השושנים חשיבות רבה. שושנה אדומה מסמלת מות קדושים, שושנה לבנה מייצגת אמונה ושושנה צהובה מייצגת השגיות. שושנים עשויות להופיע בכל הצבעים הטבעיים, וכן בשחור, בכחול ובירוק.

מסורות אנגליות
--------------

שושנים אדומות היו סמלם של בית לנקסטר בעוד ששושנים לבנות היו סמלם של בית יורק. שילובם של שתי השושנים לכדי פרח אחד יצר את שושנת טיודור; לבן על אדום עם רקע זהב, או כסף ואדום על לבן עם רקע בצבע אחר.

בקדנסיה האנגלית משמשת השושנה לייחוד השלט של בנו השביעי של נושא שלט אצולה.

ראו גם
------

* שושנת טיודור
* מלחמת השושנים
* שושנת לותר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שושנה** בוויקישיתוף
ד"ר אריאל בר (משמאל) וד"ר חיים לבנון, במהלך ניתוח בבית חולים שדה בהאיטי 2010.
**אריאל בר** (נולד ב-2 באוקטובר 1964) הוא רופא, מנתח עיניים פלסטי, סופר, מפקד הרפואה 
הפיקודי של פיקוד העורף לשעבר, מוביל משלחות הצלה לאסונות ברחבי העולם.

ביוגרפיה
--------

אריאל בר נולד בתל אביב ולמד רפואה בפקולטה לרפואה ע"ש רפפורט בטכניון במסגרת העתודה האקדמית. בשנת 1990 החל את הקריירה הצבאית כרופא גדודי וחטיבתי בצנחנים. בשנים 1995-1994 יצא לשנת מסע בדרום-אמריקה ובאנטארקטיקה כרופא תרמילאי, ובהמשך פרסם את ספרו הראשון, ספר מסע, "יבשת בתרמיל" בהוצאות אריה ניר-מודן. בשנת 1996 החל את התמחותו כרופא עיניים בבית החולים וולפסון.

בשנת 2001 יצא כחלוץ למשלחת צה"ל בהודו, שם תפקד כרופא עיניים מנתח. בהמשך שימש כרופא אוגדתי בצה"ל, עבר את הקורס לפיקוד ומטה בצה"ל וביצע שורה של תפקידי פיקוד בחיל הרפואה.

ב-2005 ביצע תת-התמחות בבית חולים "שיבא" תל השומר בתחום האוקולופלסטיקה (פלסטיקה של רפואת העיניים), ועבד כרופא עיניים מנתח בבית חולים שיבא בתחום זה. בשנת 2005 סיים גם תואר שני במנהל מערכות בריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בהמשך היה חבר בוועדת האתיקה של חיל הרפואה ושל ועדת האתיקה של ההסתדרות הרפואית בישראל מטעם צה"ל.

בשנת 2007 קיבל דרגת אלוף-משנה, והתמנה למפקד הרפואה הפיקודי של פיקוד העורף. במסגרת תפקידו זה יצא שוב כחלוץ למשלחות צה"ל לנפגעי רעידת האדמה בהאיטי (2010) ולרעידת האדמה והצונמי בסנדאי (2011). לאחר רעידת האדמה בהאיטי פרסם את הרומן הדוקומנטרי "כשהאדמה רעדה" בהוצאת ידיעות ספרים, ואף הוזמן להרצות מטעם צה"ל על פועלה של משלחת ההצלה בכנס איפא"ק בארצות הברית בשנת 2010. 

ד"ר בר ייסד ועמד בראש כנס בינלאומי לקידום תחום רפואת החירום והאסונות, כנס ה-IPRED הראשון והשני. ב-2011 מונה לעוזר מנכ"ל אסותא לתחום בטיחות החולה.

ב-2013 יצא לאור ספרו השלישי, רומן תנכי בשם ״יותם״, שראה אור ברימונים הוצאה לאור. ב-2014 החל ד"ר בר להגיש תוכנית רדיו בתחום בריאות בשם "רבע ל-גוף ונפש" בגלי צה"ל. 

ב-2020 יצא לאור ספרו הרביעי, ״סירות הדרקון״ בהוצאת ״ידיעות ספרים״, רומן היסטורי המגולל את סיפורה של הקהילה היהודית בעיר חרבין שבסין.

אריאל בר הוא אחיו של השחקן והמנחה ירון ברובינסקי.

קישורים חיצוניים
----------------

* האתר הרשמי של אריאל בר www.vision-art.co.il
* אתר IPRED Healthcare System Preparedness & Response to Emergencies & Disasters, Healthcare System Preparedness & Response to Emergencies & Disasters, ‏30 בינואר 2012
* ד"ר אריאל בר, A drop of hope in a sea of despair, ‏24 במרץ 2010
* יעקב בר-רון, סיפרתי לפרח שקרה אסון ואבא צריך לנסוע, ‏31 ביולי 2010
* חנה שטרן, רואה את הנולד, ‏21 ביוני 2012
* ריקי רט, ‏פרשת הכופר שהסעירה את הקהילה היהודית בחרבין שבסין, בעיתון מקור ראשון, 18 במאי 2020

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007286083305171
* GND: 1227359470
* ISNI: 0000 0000 3744 1353
* LCCN: no00093958
* VIAF: 11858248
* WorldCat: lccn-no00093958

 |
**אלי (אלימלך) לוונטל** (נולד ב-18 במרץ 1953) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר בהפועל חיפה ובנבחרת ישראל, וכיום משמש כפרשן.

קריירה
------

לוונטל גדל בשכונת קריית אליעזר והחל את דרכו בקבוצת הנערים של הפועל חיפה. בגיל 17 בלבד, הצטרף לשורותיה של קבוצת הבוגרים שבה כיכבו כבר שנים: יוחנן וולך, יצחק אנגלנדר ואבא גינדין. באותן שנים, רק שני שחקני נוער הצליחו לפלס דרכם מהנוער ל'הרכב המשוריין', לוונטל ויוסי ליפשיץ. לוונטל הפך מהרה לשחקן אהוד על אוהדי הקבוצה אשר שיחקה באצטדיון קריית חיים לעיני למעלה מ-15,000 אוהדים בכל משחקיה הגדולים. לוונטל היה שותף מלא לזכייה בגביע המדינה תחת שרביטו של המאמן יעקב גרונדמן בשנת 1974.

בעונת 1974/1975 נאבקה הפועל חיפה עם הפועל באר שבע על תואר האליפות ופגשה את יריבתה העירונית מכבי חיפה במשחק גורלי עבורה. גם עבור מכבי היה זה משחק מכריע, שכן כל תוצאה פרט לניצחון משמעותה ירידה לליגה השנייה. לוונטל הצטיין במשחק ואף הבקיע, ולולא ביטול מאוחר יותר של משחק אחר שהתקיים במחזור על ידי ההתאחדות לכדורגל, הייתה מכבי חיפה יורדת לליגה השנייה. לוונטל הפך לשנוא האוהדים אחרי אותו דרבי בקריית חיים לעיני 16,500 צופים. אוהדי מכבי כעסו, ולוונטל, אשר התחתן שבוע לאחר מכן, זכה לחתונה מתוקשרת ומאובטחת היטב תוך חשש לחייו.

בשנת 1978, שער שהבקיע לוונטל נגד מכבי תל אביב גרם להישארותה של הפועל חיפה בליגה. לאחר עזיבתם של מספר שחקנים בולטים בקבוצה נחלשה הפועל חיפה, ולא עלה בידו של לוונטל להשאיר את הקבוצה בליגה הראשונה. לוונטל הספיק לשחק בבית"ר ירושלים, מכבי שפרעם ובית"ר חיפה לפני שפרש ממשחק פעיל.

לזכותו של לוונטל 25 הופעות בנבחרת ישראל, ובמדיה כבש שער אחד, במשחק ידידות מול נבחרת ארצות הברית שנערך באצטדיון וסרמיל בשנת 1975. הוא אף זכה לשחק באולימפיאדת מונטריאול בשנת 1976, ואת הופעתו האחרונה בנבחרת ערך במשחק מול נבחרת קוריאה הדרומית בסיאול, במסגרת מוקדמות מונדיאל 1978.

לאחר שפרש שימש כמאמן קבוצת הנוער של הפועל חיפה. לוונטל מועסק כנהג אגד, מקצוע אשר התחיל כבר בתחילת שנות ה-70. מתחילת שנות האלפיים כותב לוונטל טור שבועי במדור הספורט של מקומון ידיעות תקשורת, "ידיעות המפרץ". כמו כן, משמש פרשן בתוכניות הספורט של רדיו חיפה.

ראו גם
------

* ישראל במשחקי אסיה

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* לוונטל מוריד את מכבי חיפה לליגה השנייה בשבת הגדולה(הקישור אינו פעיל), באתר הרשמי של מכבי חיפה

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלי לוונטל, באתר הפועל חיפה

|  משלחת ישראל לאולימפיאדת מונטריאול (1976)  |
| --- |
| אתלטיקה **אתלטיקה** | אסתר רוט |
| ג'ודו **ג'ודו** | יונה מלניק |
| היאבקות **היאבקות** | רמי מירון |
| הרמת משקולות **הרמת משקולות** | אדוארד וייץ |
| התעמלות **התעמלות מכשירים** | דב לופי |
| כדורגל **כדורגל** | נבחרת ישראל בכדורגל (אלון בן דור, אהוד בן טובים, חיים בר, יהושע גל, גדעון דמתי, יצחק ויסוקר, רפעת טורק, אבי כהן, אברהם לב, אלי לוונטל, עודד מכנס, מאיר נמני, יוסף סורינוב, ירון עוז, ויקי פרץ, משה שווייצר, יצחק שום) |
| סיף **סיף** | נילי דרורי |
| קליעה **קליעה** | מיכה קאופמן |
| שחייה **שחייה** | דב ניסמן • עדי פרג |
| שיט **שיט** | יהודה מעיין • יואל סלע |
**שושנה** הוא אלבום האולפן השני של הזמרת ואמנית המיצג הישראלית מיכל אופנהיים. את האלבום הוציאה לאור ב-16 במרץ 2018 חברת התקליטים עלמה מיוזיק לשירותי הסטרימינג השונים, כמו ספוטיפיי ואפל מיוזיק.

האלבום מבוסס ברובו על טקסטים של המשוררת זלדה, הלחנים הם של אופנהיים ויונתן אבישי. שיריו מבוצעים על ידי קולות נשיים, הרמוניום, פלטת מתכת ותוף. הוקלט בטכניקת "בין-אורלית", טכניקה בה מיקרופונים הוצבו על מודל של ראש בתוך 'אוזניים' המדמה את אופן השמיעה של אדם היושב בחדר ההקלטות. מרבית האלבום מבוצע בסגנון פולק עולם, אך הוא שואב השראה מג'אז, מוזיקה הודית ומוזיקה ניסיונית. אופנהיים הקליטה אותו באולפני קיצ'ה עם היוצרות ואמניות הקול פיי שפירו ותומר דמסקי, אשר גם מנגנת באלבום על תוף בס ועל פלטת מתכת בעזרת קשת של צ'לו. את שפירו ודמסקי הכירה במסגרת "מעגל סירנות" ערב שאצרה ובו שרו שלושתן בסגנון א-קפלה.

האלבום מבוסס על המופע "ערש: שירי ערש למבוגרים", שכלל שירים של זלדה ושל יונתן לוי שהולחנו ועובדו בידי אופנהיים. "ערש" בוצע בידי אופנהיים, שפירו ודמסקי והוצג בפסטיבל טקטוניקס 2015, במרכז לאומנות עכשווית קלישר 2016, ופסטיבל ישראל 2017.

רשימת רצועות
------------


| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | עקרה | 3:25 |
| 2. | ידידות היסמין הלבן | 3:44 |
| 3. | כריזנטמה | 5:12 |
| 4. | עוד מעט (גרסת שושנה)  | 3:55 |
| 5. | ידידות | 3:09 |
| 6. | משירי הילדות | 3:30 |
| 7. | לווין נשרף | 3:59 |
| 8. | זוהר הטווס | 4:52 |
| 9. | אט זורמת | 1:59 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיכל אופנהיים\* – שושנה, דיסקוגס
**אריאל גולן** (**ארקדי גולדשטיין**; ברוסית: **Аркадий Гольдштейн**‏; 10 בדצמבר 1921 – 2 בדצמבר 2007) היה חוקר אדריכלות וחוקר תרבות חומרית מסורתית יהודי-רוסי וישראלי.

ביוגרפיה
--------

נולד בשם ארקדי פיודורוביץ' גולדשטיין בחרסון, אוקראינה ב-1921.

השתתף במלחמת העולם השנייה בשורות הצבא האדום, הגיע עד להונגריה שם נפצע
בקרב.

ב-1951 סיים את הלימודים בפקולטה לאדריכלות של המכון להנדסת בנייה בעיר חרקוב. אחרי זה עבד כאדריכל בעיר סראטוב. סיים לימודי דוקטורט ("אספירנטורה") באקדמית הבניין והאדריכלות של ברית המועצות ועבודת הסיום עסקה ביצירתו של האדריכל האמריקאי פרנק לויד רייט. גולדשטיין גם תרגם את ספרו של רייט "עתידה של אדריכלות" לרוסית והתרגום עם ההערות וההקדמה של המתרגם יצא לאור בשנת 1960 עם הקדמה של אלכסנדר גגלו. בשנת 1973 ראה אור ספרו של גולדשטיין שעסק בקורות חייו וביצירתו של פרנק לויד רייט.

גולדשטיין לימד אדריכלות באוניברסיטת דאגסטן הממלכתית במשך תשע שנים. בדאגסטן גולדשטיין התחיל להתעניין באדריכלות המסורתית של עמי קווקז. ספרו המוכר והמצוטט ביותר "המגדלים בהרים" (1977) הוא יומן מסע שעוסק באדריכלות ובאתנוגרפיה של עמי קווקז ובחשיבותה של שמירה על העבר. בספרו, גולדשטיין מתח ביקורת על השלטונות המקומיים שלא דואגים לשימור המבנים העתיקים ובגלל זה הספר נאסר למכירה.

בברית המועצות פרסם גולדשטיין יותר מ-60 עבודות מחקר בנושאי אדריכלות ועיצוב. רוב עבודותיו הוקדשו לתיעוד וחקר האדריכלות המסורתית של עמי קווקז.
עבודת המחקר הגדולה "אדריכלות צפון קווקז"(«Архитектура Северного Кавказа») נכתבה בין 1960–1980 וטרם פורסמה. כתב היד שלה הוברח מברית המועצות לישראל בשנות ה-80.

גולדשטיין עלה לארץ ב-1987 ושינה את שמו לאריאל גולן. כבר בישראל הוא פיתח תאוריה על קשר בין עיטורים מסורתיים שנמצאים בשימוש באדריכלות ומלאכות יד של תרבויות שונות לבין פנתאון האלים הפרהיסטורי.
לנושא הזה הוקדשו עבודותיו האחרונות שנכתבו ברוסית ותורגמו לאנגלית.

רשימת ספרים
-----------

### יצאו לאור בברית המועצות (בשם "ארקדי גולדשטיין")

* Культура производства и эстетика труда ("תרבות ייצור ואסתטיקת עבודה"), מוסקבה, 1968
* "Архитектурные памятники Кайтага" ("מבנים אדריכליים של קאיטאג(אנ')", מחצ'קלה, 1969
* Франк Ллойд Райт ("פרנק לויד רייט"), מוסקבה, 1973
* Средневековое зодчество Чечено-Ингушетии и Северной Осетии ("אדריכלות ימי הביניים של צ'צ'נו-אינגושטיה וצפון אוסטיה"), מוסקבה, 1975
* "Башни в горах" ("מגדלים בהרים"), מוסקבה, 1977
* "Зодчество"("אמנות הבניה"), מוסקבה, 1979

### יצאו לאור בישראל (בשם "אריאל גולן")

* Миф и символ, 1993 ("מיתוס וסמבול")
* Myth and symbol : symbolism in prehistoric religions, 1991
* Prehistoric religion : mythology, symbolism, 2003

קישורים חיצוניים
----------------

* ביקורת על ספרו של גולן Myth and Symbol: Symbolism in Prehistoric Religions

הערות שוליים
------------

1. ↑  
	* רישום על הענקת מדליית "על ההצטיינות בקרב" ב-1945 (ברוסית)
2. ↑  
	* ביקורת על הספר "Myth and Symbol" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007261699005171
* BIBSYS: 90809323
* BNE: XX1660717
* BnF: cb12551423b (data)
* CiNii: DA09165484
* ISNI: 0000 0000 8084 4174
* LCCN: n92045518
* NKC: jx20080919042
* NLA: 58789420
* NLP: A16513393
* NTA: 073184918
* RERO: 02-A003305077
* SUDOC: 082104611
* VIAF: 5045581
* WorldCat: lccn-n92045518

 |
**מייקל בארן** (באנגלית: **Michael Barn**;‏ 15 באוקטובר 1877 - 31 במאי 1961) היה קצין במשלחת דיסקברי לקוטב הדרומי.

חייו
----

בארן נולד בסאפוק, בן לפרדריק בארן, חבר פרלמנט מטעם איסט סאפולק. הוא התגייס לצי המלכותי כפרח קצונה בשנת 1893. ב-1898 הוצב לשרת על סיפון אוניית הצי "פורקופיין".

### בחירה לדיסקברי

בשנת 1901 מינה אותו קפטן סקוט לקצין שני במשלחת דיסקברי לקוטב הדרומי. על אף כוויות הקור שסבל מהן, ניהל בארן רישומים רבים הן על התנאים הכלליים והן על תחומי עיסוקו הייחודיים, מגנטומטריה והצללת מעמקים. סקוט רחש הערכה רבה ליכולתו להרגיע מתחים אפשריים. על שמו נקרא מפרצון בארן שגילה, בקו רוחב 80°15′ דרום וקו אורך 160°15′ מזרח, ברוחב 27 ק"מ בצדו המערבי של מדף הקרח רוס.
בארן קיבל את מדליית הקוטב על תרומתו למשלחת.

### קריירה לאחר אנטארקטיקה

לאחר שובו מאנטארקטיקה, נשא בארן אישה וחזר לשרת בצי. הוא המשיך להתכתב עם סקוט בנושא דרכי התעבורה באנטארקטיקה. דעתו הייתה, שאפשר לעשות שימוש יעיל במזחלות ממונעות במשלחות עתידיות. במלחמת העולם הראשונה קיבל את אות השירות המצוין (DSO) על פיקוד על "מוניטור M27" ובשנת 1919 פרש מן השירות בדרגת רב חובל. במלחמת העולם השנייה חזר בארן מפרישתו לפקד על ספינת סיור אנטי-צוללות.

הנצחה
-----

מפרצון בארן, כף בארן וקרחון בארן באנטארקטיקה נקראים על שמו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Known informally as Mik
2. ↑  הטיימס, יום שני, 5 ביוני 1961, עמ' 24; גיליון 55099
3. ↑  the Peerage.com
4. ↑  HMS Porcupine
5. ↑  3 Naval officers appointed
6. ↑  Archived material
7. ↑  with Sub-Lt. George F.A. Mulock, RN
8. ↑  Notable Antarcticans
9. ↑  History of Class(inc M27’s fate)
10. ↑  אתרים הקרויים על שמו של מייקל בארן
**גביע תערוכת האימפריה** (באנגלית: **Empire Exhibition Trophy**) הוא תחרות כדורגל שנערכה באופן חד-פעמי בשנת 1938 במקביל לתערוכת האימפריה, סקוטלנד 1938, בגלאזגו. התחרות נערכה להנצחת התערוכה שהתקיימה בבלהאוסטון פארק והפרס היה מדליית כסף מלאה.

ארבע קבוצות מסקוטלנד וארבע מאנגליה השתתפו בתחרות הנוק אאוט. סלטיק ניצחה את אברטון 0-1 במשחק הגמר ב-10 ביוני 1938 בעזרת שער של ג'וני קרום בתוספת הזמן. משחק הגמר נערך לעיני קהל של 82,000 צופים באצטדיון אייברוקס. תחרות זו, בדומה לגביע ההכתרה, נחשבה ליוקרתית בזמנו ונתנה לקבוצות את ההזדמנות לבדוק את עצמן מול קבוצות מליגות אחרות, בימים שלפני הכדורגל האירופי.

רבע הגמר
--------

* סקוטלנדסקוטלנד סלטיק 3 - 0 אנגליהאנגליה סנדרלנד (לאחר 0-0 בתום 90 דקות)
* סקוטלנדסקוטלנד אברדין 4 - 1 אנגליהאנגליה צ'לסי
* אנגליהאנגליה אברטון 2 - 0 סקוטלנדסקוטלנד גלאזגו ריינג'רס
* סקוטלנדסקוטלנד הארטס 1 - 0 אנגליהאנגליה ברנטפורד

חצי הגמר
--------

* סקוטלנדסקוטלנד סלטיק 1 - 0 סקוטלנדסקוטלנד הארטס
* אנגליהאנגליה אברטון 3 - 2 סקוטלנדסקוטלנד גלאזגו ריינג'רס

משחק הגמר
---------

* סקוטלנדסקוטלנד סלטיק 1 - 0 אנגליהאנגליה אברטון (לאחר 0-0 בתום 90 דקות)
**קוֹלֶקְטִיבִיזַצְיָה** של החקלאות היא מעבר מחקלאות שבה לכל איכר יש משק לעצמו (שבו הוא מעסיק גם שכירים), לחקלאות מאורגנת ושיתופית, שבה כל אחד מהאיכרים שותף לעבודה החקלאית ולפירותיה.

ברית המועצות
------------

משטרו של סטלין בברית המועצות כפה על האיכרים **קולקטיביזציה** של החקלאות. התוכנית נועדה להחליף את החקלאות הביזורית בחוות קטנות שהשתמשה באמצעים פשוטים ובסיסיים בלבד, בחקלאות ריכוזית המאורגנת בקולחוזים וסובחוזים, המשתמשת באמצעים מודרניים, בחוות גדולות, כך שניתן יהיה לייצר אוכל באופן יעיל יותר. בפועל גרמה התוכנית להרס מעמד איכרים שלם, ירידה דרסטית ברמת החיים של האוכלוסייה כולה, והאוכלוסייה הכפרית במיוחד, ולהתנגדות אלימה לשלטון בקרב מעמד זה.

סטלין האשים את מעמד האיכרים (המכונים "הקולאקים") בירידה בייצור המזון, וכינה אותם פרזיטים קפיטליסטים שארגנו התנגדות לקולקטיביזציה. מעמד זה דוכא בשיטות אכזריות של הרג והגליה למחנות עבודה במזרח הרחוק, כאשר הגדרת המילה "קולאק" התרחבה מהוראתה המקורית - בן מעמד האיכרים האמיד, לכל מי שהתנגד לקולקטיביזציה, הגדרה שכללה אנשים רבים שהיו רחוקים מלהיות עשירים.

היסטוריונים רבים מסכימים כי הקולקטיביזציה הכפויה גרמה לרעב המוני שגרם למיליוני מיתות בשנים 1932 ו-1933, במיוחד באגן הוולגה התחתון באוקראינה (שם אירע רעב המוני שכונה הולודומור). דובר אף על תופעה נרחבת של קניבליזם כתוצאה מן הרעב. כמו כן הושמד חצי מהמשק החי בברית המועצות.

ישראל
-----

בישראל מומש רעיון הקולקטיביזציה בקיבוץ ובמושב השיתופי. במשך שנים רבות היווה הקיבוץ מודל להצלחה של קולקטיביזציה, אך בסוף המאה ה-20 פג הקסם ברעיון זה, וקיבוצים רבים נקלעו למשבר כלכלי הידוע בשם "משבר הקיבוצים" והחלו בתהליכי הפרטה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קולקטיביזציה** בוויקישיתוף
* קולקטיביזציה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph134658

 |