recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מאובן של Thrissops.
**איכתיודקטידיים** (שם מדעי: Ichthyodectidae) היא משפחה נכחדת של דגים גדול שחיו בתקופת המזוזואיקון בתקופת היורה עליון עד קרטיקון עליון בטווח 156-65 מיליון שנה. תקופת שגשוגם הייתה בתקופת הקרטיקון.

דגים אלה השתייכו למחלקה מקריני סנפיר בה רוב הדגים המודרניים. הם היו קרוביהם הרחוקים של הגרום-לשונאים ושל העין-ירחיים בקבוצה אוסטאוגלוסומורפיים. 

אלה היו טורפים גדולים באורך 1-5 מ' בממוצע, אך גם יותר. הם טרפו בעיקר דגים אחרים ואף מינים אחרים של איכתיודקטידיים. לרובם היו שיניים גדולות ולסתות קטלניות, אך חלקם כמו הגיליקוס (Gillicus), היו בעלי שיניים קטנות ושאבו את טרפם במהירות.

סוגים
-----

* *Asiamericana*
* *Chirocentrites*
* *Cladocyclus*
* *Cooyoo*
* *Eubiodectes*
* *Faugichthys*
* *Heckelichthys*
* *Thrissops*
* *Unamichthys*
* *Gwawinapterus*
* *Prosaurodon*
* *Saurocephalus*
* זאורודון (*Saurodon*)
* גיליקוס (*Gillicus*)
* איכתיודיקטיס (*Ichthyodectes*)
* *Vallecillichthys*
* קסיפקטינוס (*Xiphactinus*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איכתיודקטידיים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**קרלוס וילה נובה** (בפורטוגזית: **Carlos Manuel Vila Nova**;‏ נולד ב-27 ביולי 1959) הוא נשיא סאו טומה ופרינסיפה המכהן משנת 2021.

ביוגרפיה
--------

קרלוס וילה נובה נולד בעיירה בחוף הצפוני של האי סאו טומה. הוא השלים לימודי בית הספר בבירת המדינה. בהמשך הוא למד הנדסת תקשורת באוניברסיטה באוראן שבאלג'יריה. לאחר סיום הלימודים בשנת 1980 הוא חזר למולדת והתחיל לעבוד בתחום המחשוב בשרות הציבורי. הוא עבר כמה השתלמויות באירופה ומונה למנהל מחלקת מחשוב באגף הסטטיסטיקה הממשלתי. בשנת 1988 הוא החליט לעזוב את השרות הציבורי ונכנס לתחום מלונאות. בשנת 1992 הוא קודם למנהל בית מלון. בהמשך הוא הקים סוכנות נסיעות. קרלוס וילה נובה עבד בתחום התיירות עד שנכנס לפוליטיקה בשנת 2010 כאשר התפקד למפלגה חדשה "פעילות דמוקרטית עצמאית" שהוקמה לקראת הבחירות.

בשנת 2010 וילה נובה מונה לשר לעבודות ציבוריות ומשאבי טבע. הוא כיהן בתפקיד עד לשנת 2012 כאשר ממשלה בה הוא כיהן נפלה באי-אמון בפרלמנט. בשנת 2014 לאחר הבחירות מפלגתו זכתה ברוב קולות הבוחרים והקימה ממשלה חדשה. הוא מונה לשר התשתיות והסביבה. בשנת 2018 הוא נבחר לפרלמנט.

בשנת 2021 קרלוס וילה נובה היה מועמד המפלגה למשרת הנשיא. הוא זכה בבחירות תוך קבלת 58% מהקולות.

קרלוס וילה נובה התחתן בשנת 1987 והוא אב לשתי בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרלוס וילה נובה** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה (בפורטוגזית)

הערות שוליים
------------

1. ↑
הרב **חיים קרייזווירט** (נהגה: **קְרֵיזְוִירְט**, נכתב גם: **קרייזווירטה**; ב' בטבת ה'תרפ"א, 1920 – ט"ז בטבת ה'תשס"ב, 31 בדצמבר 2001) היה רבה של "קהילת מחזיקי הדת" באנטוורפן במשך כחמישים שנה.

קורותיו
-------

נולד בוויניץ'(אנ') שבגליציה ביום ב' בטבת ה'תרפ"א (1920), למרא דאתרא הרב אברהם יוסף קרייזווירט. למד בישיבת חכמי לובלין, וכונה "העילוי מקראקא". בשנת ה'תש"א (1941) עלה לארץ ישראל. נישא לשרה (נפטרה ביוני 2012), בת הרב אברהם גרודזינסקי, משגיח ישיבת סלובודקה. במשך מספר שנים התגורר בירושלים. למד בבית מדרש לתורת ארץ ישראל בפתח תקווה. לאחר קום המדינה היגר לארצות הברית והיה ראש ישיבה בישיבת סקוקי, שליד שיקגו.

בשנת ה'תשי"ד (1954) התמנה כרבה של "קהילת מחזיקי הדת" באנטוורפן, הקהילה החרדית המרכזית בעיר. כונה לעיתים "רבה של אנטוורפן". בשנת 1957 ביקר באמריקה, שם קיבלו את פניו מאות אנשים בשיקגו ובניו יורק.

בשנות ה-70 חלה במחלת הסרטן, והבריא.

היה נשיא ישיבת מרכז התורה בירושלים, בראשה עומד חתנו הרב פנחס זליבנסקי.

נפטר באנטוורפן בט"ז בטבת ה'תשס"ב (2001) והובא לקבורות בהר המנוחות בירושלים. את מקומו מילא הרב אליהו שטרנבוך.

בנו הרב דב צבי קרייזווירט עמד בראשות ישיבת "תורת חיים" שייסד על שם אביו ברוממה.

הערכה
-----

בשנת ה'ת"ש, בגיל 20, כתב עליו הרב אברהם דוב כהנא שפירא:

"בתוך הגולה מגדולי התורה אשר הגלו אלינו מארץ פולין נמצא איש צעיר לימים כבן כ"ב שנה, עילוי נפלא הפלא ופלא, גאון מצויין ממש בקי בעל פה ממש בכל הש"ס עם תוספות ורובי הלכות הרמב"ם, ובשאר ספרים ראשונים ואחרונים ידיו רב לו, והוא גם מבין ומעמיק ומחדש חידושים נפלאים, והוא גם איש נעים ונחמד מתון ומנומס צנוע ומעלי טובא טובא... אין אני מן המפריזים על המדה ולא גדשתי את הסאה אלא מחקתיה הרבה."

לקריאה נוספת
------------

* שמואל אברהם נוסבוים, **מים חיים**, אנטוורפן ה'תשע"ו

קישורים חיצוניים
----------------

* חיים בן אברהם יוסף קריזווירטה (1920-2002), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרב ש"י זוין, סופרים וספרים, עמ' 135–136, מצוטט כאן
2. ↑  הרב חיים קרייזווירט רב הראשי דאנטוורפן אורח באמריקה, הפרדס, יוני 1957, עמ' 34, באתר היברובוקס
3. ↑  גיס גיסו של הרב קרייזווירט - הרב יצחק גרודזינסקי.
4. ↑  הבלוג תולדות ושורשים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007311779705171
* LCCN: nr2005001246
* VIAF: 170302105
* WorldCat (עם VIAF): 170302105

 |
**המושבה האחרונה** (באנגלית: **The Last Colony**) הוא רומן מסוגת המדע הבדיוני הצבאי, מאת הסופר האמריקאי ג'ון סקאלזי, אשר יצא לאור באנגלית בשנת 2007. זהו הספר השלישי בסאגה שמונה נכון להיום שישה ספרים ושלושה סיפורים.

תקציר
-----

העלילה מתרחש בחלל בעתיד, ומסופרת מנקודת מבטו של ג'ון פרי, חייל לשעבר בצה"מ (צבא הגנת המושבות) אשר מגן על מושבות אנושיות בחלל, שלאחר פרישתו משירות עבר עם זוגתו ג'יין סייגן ועם בתו המאומצת זואי למושבות.

עלילה
-----

ג'ון פרי מצא לבסוף פינה של שקט ושלווה ביקום אלים, והוא חי בשקט עם אשתו ג'יין ובתם זואי במושבה אנושית אחת מני רבות. אלה חיים טובים, אך משהו עדיין חסר בהם. כאשר ג'ון וג'יין מתבקשים להנהיג התיישבות חדשה, הוא שמח על ההזדמנות לחקור שוב את היקום.

אבל פרי מגלה במהרה ששום דבר אינו כפי שהוא נראה. הוא והמושבה החדשה הם רק כלים במשחקי מלחמה ודיפלומטיה בין איחוד המושבות האנושי ובין ברית חדשה של חייזרים, שנראית בלתי מנוצחת ומטרתה להפסיק בכלל את ההתיישבות האנושית.

בעוד המאבק נמשך מנסה פרי נואשות להגן על המתיישבים המבוהלים שלו בפני איומים חדשים וישנים, על פלנטה שבה מתגלים בהדרגה סודות קטלניים משלה.

למען הישרדותם הוא חייב לחשוף את מארג השקרים וחצאי האמיתות שנתווה סביבו – כדי למנוע מלחמה כוללת המאיימת להפוך את המושבה שבהנהגתו למושבה האחרונה של המין האנושי.

סאגת מלחמת האדם הזקן
--------------------

* *מלחמת האדם הזקן* - הספר הראשון בסדרה
* *בריגדת הרפאים* - הספר השני בסדרה
* *המושבה האחרונה* - הספר השלישי בסדרה
* *Zoe's Tale* - הספר הרביעי בסדרה
* *The Human Division* - הספר החמישי בסדרה
* *The End of All Things* - הספר השישי בסדרה.
* *יומני סייגן* - נובלה שמתרחשת מבחינה כרונולוגית בין הספר השני לשלישי
* *שאלות לחייל* - סיפור קצר על ג'ון פרי המתרחש לפני הספר השלישי
* *After the Coup* - סיפור קצר על הארי וילסון

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'ון סקאלזי, פרק ראשון מהספר "המושבה האחרונה", באתר "דיומא", 28 באוגוסט 2020

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb41284475k (data)

 |
**אלון כהן** (נולד ב-23 באוגוסט 1973) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת המגן הימני.

קריירה
------

אלון כהן גדל בקבוצת הנוער של מכבי יבנה ושיחק בנבחרת הנוער אצל המאמן אמנון רז. הוא רשם ארבע הופעות בנבחרת הצעירה אצל המאמן יצחק שום. אלון כהן החל לשחק בקבוצת הבוגרים בעונת 1990–1991. המאמן ציון יעקב שילב אותו כמגן ימני קבוע של הקבוצה החל מחודש מרץ. בסוף העונה חגג עם הקבוצה עלייה לליגה הבכירה. כהן שיחק בהרכב הפותח גם בליגה הלאומית, ולאחר ירידת הקבוצה לליגה הארצית המשיך לשחק בקבוצה עד עונת 1993–1994.

באמצע עונת 1993–1994 עבר ממכבי יבנה למכבי עירוני אשדוד מהליגה הלאומית. בתחילה השתלב כהן כשחקן קישור אחורי ולא מצא מקום קבוע בהרכב. בעונה השנייה הפך כהן למגן הימני הקבוע לאחר המעבר של עופר טלקר להפועל חיפה. בעונה השלישית המשיך בעירוני גם בליגה הארצית.

בעונת 1996–1997 הצטרף כהן לקבוצת הפועל פתח תקווה בליגה הלאומית ובעונה הראשונה סיים עם קבוצתו במקום השני. ושיחק בה שתי עונות. 

בעונת 1998–1999 הצטרף כהן לקבוצת הפועל כפר סבא, אך מיעט לשחק ובסוף העונה חזר למכבי יבנה ושיחק בשורותיה בליגה א'.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* אלון כהן, ב"מוזיאון הפועל פתח תקווה"

הערות שוליים
------------

1. ↑  שטראובר ואלון כהן בהרכב הראשון של נוער ב', מעריב 28 במרץ 1991
2. ↑  סנדורי חזר למסלולו, מעריב 3 במרץ 1991
**המושל הכללי של האיחוד של דרום אפריקה** (**Governor-General of the Union of South Africa**) היה נציגה בדרום אפריקה של המלוכה הבריטית (ובהמשך המלוכה הדרום אפריקאית) במשך 51 שנים, מ-31 במאי 1910 ועד 31 במאי 1961, במהלך מלכותם של ג'ורג' החמישי, ג'ורג' השישי ואליזבת השנייה.

משרת המושל הכללי
----------------

הרברט ג'ון גלדסטון, המושל הכללי הראשון
המשרה נוצרה במסגרת חוק דרום אפריקה, 1909 - חוק הפרלמנט הבריטי, אשר הקים את האיחוד של דרום אפריקה. להלכה היה המושל ראש הרשות המבצעת במדינה, אך למעשה, מכוח המסורת, היה עליו לפעול על פי עצת ממשלתה וראש הממשלה העומד בראשה.

מקצת האישים שכיהנו בתחילת ימי המשרה היו בני משפחת המלוכה הבריטית. הדבר השתנה, כמו בשאר מדינות הדומיניונים, ומאז 1946 מונו למשרה רק אזרחים ותושבים של דרום אפריקה.

### ביטול המשרה

המפלגה הלאומית, אשר עלתה לשלטון בדרום אפריקה בשנת 1948 (ומייסדת משטר האפרטהייד) הייתה בעלת השקפה רפובליקנית בגלוי וראתה בקשרי ארצה עם בריטניה שריד אימפריאלי. שני המושלים הכלליים שמונו לאחר עלייתה לשלטון, ארנסט גאורג ינסן וצ'ארלס רוברטס סווארט, היו אנשי המפלגה לשעבר. הם בחרו שלא לעטות את מדי וינדזור המסורתיים ושלא להישבע שבועת אמונים למלך.

ב-1957 חדל המנון הממלכה המאוחדת להיות בעל מעמד שווה לזה של קולה של דרום אפריקה, ובדומה היוניון ג'ק איבד את מעמדו השווה לזה של דגל דרום אפריקה דאז. עם זאת, רק ב-1960 המליץ ראש הממשלה הנדריק פרוורד למושל הכללי סווארט לערוך משאל עם בנוגע להמשך הכפיפות לכתר. ב-5 באוקטובר 1960 נשאלו הבוחרים הלבנים במדינה אם הם תומכים בייסוד רפובליקה תחת האיחוד. 52 אחוזים מן המצביעים תמכו בהצעה.

המושל הכללי סווארט ביקש מן המלכה אליזבת השנייה ב-30 באפריל 1961 לשחרר אותו מתפקידו, לאחר שחתם חתימת קיום על חוקת הרפובליקה החדשה. נשיא בית המשפט העליון לוקס קורנליוס סטיין מונה לממלא מקום (Officer Administering the Government) לחודש ימים. אז הוכרזה הרפובליקה של דרום אפריקה וסווארט היה לנשיאה הראשון.

המושלים הכלליים
---------------

* וייקאונט גלדסטון (1910–1914)
* וייקאונט באקסטון (1914–1920)
* הנסיך ארתור מקונוט (1920–1924)
* אלכסנדר קיימברידג', רוזן אתלון הראשון (1924–1931)
* הרוזן מקלרנדון (1931–1937)
* סר פטריק דאנקן (1937–1943)
* ניקולס יעקובוס דה וט (1943–1946) (ממלא מקום)
* גדעון בראנד ון זיל (1946–1951)
* ארנסט גאורג ינסן (1951–1959)
* לוקס קורנליוס סטיין (1959) (ממלא מקום)
* צ'ארלס רוברטס סווארט (1959–1961)
* לוקס קורנליוס סטיין (1961) (ממלא מקום)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המושל הכללי של דרום אפריקה** בוויקישיתוף
**פנרתרופודה** (שם מדעי: Panarthropoda) היא קבוצה גדולה של חסרי חוליות מעל-מערכה אקדיסוזואה, הכוללת את פרוקי-רגליים וקרוביהם, המכילים גם את דובוני המים ואת נושאי הציפורניים וכן את הקבוצה הנכחדת (לפי דעת מספר חוקרים) לובופודיה. הקבוצה התקיימה מסוף הקמבריון עד היום והיא מכילה מגוון גדול של מינים, שרובם המובהק הוא פרוקי רגליים.

המאפיין העיקרי של בני הקבוצה הוא מפרקי גוף מפולחים, מערכת עצבים חיצונית המקבילה לזו של עמוד שדרה ולרוב היא נוקשה יותר מהגוף וגפיים ארוכות מחוזקות.

מיון
----

* סוג *Antennacanthopodia* - נכחד.
* מערכה נושאי ציפורניים (Onychophora)
* מערכה דובוני מים (Tardigrada)
* מערכה פרוקי-רגליים (Arthropoda)
* מחלקה דינוקרידידה (Dinocaridida) - נכחדה.
* קבוצה לובופודיה (Lobopodia) - חלק מהחוקרים מפרידים את קבוצה זו ממיניה השונים בעוד אחרים מסווגים אותה לחלק מפרוקי הרגליים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פנרתרופודה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* NCBI
 |

הערות שוליים
------------
**טרנטולה ורודת בהונות** (שם מדעי: *Avicularia avicularia*), היא מין של טרנטולה שוכנת עצים הנפוצה בדרום אמריקה, קוסטה ריקה וברזיל ובדרום הקריביים. מראה היפה ומזגה הנוח הופכים אותה לפופולרית בקרב המגדלים.

תיאור
-----

ורודת הבהונות הבוגרת מתאפיינת בגוף שחור בעל ברק ורדרד הנובע משערות ורודות הפזורות בפרווה השחורה המכסה את גופה. קצות רגליה של הטרנטולה הבוגרת ורודות לגמרי, ומכאן שמה. צבעיו של הפרט הצעיר הפוכים. גופו ורוד, וקצות רגליו שחורות. מוטת רגליה של ורודת הבהונות הבוגרת הוא 13-11 ס"מ. בשל היותה טרנטולה שוכנת עצים, בטנה קטנה יחסית לאלו של הטרנטולות היבשתיות.

התנהגות
-------

ורודת הבהונות נחשבת למין רגוע יחסית, והיא אינה נוטה לנשוך בני אדם גם כאשר מחזיקים אותה ביד. כשהיא חשה מאוימת היא נוטה לקפוץ או לרוץ במהירות, אך כמו טרנטולות אחרות מהעולם החדש, גם מין זה יבעט מבטנו שערות צורבות כאמצעי הגנה. שערות אלו יוצרות גירוי בעור וברקמות ריריות. טרנטולה זו נוקטת גם לעיתים בשיטת הגנה ייחודית לסוג הAvicularia, בכך כשהיא חשה מאוימת היא משגרת סילון מדויק של הפרשות למרחק של חצי מטר עד מטר. בניגוד למיני טרנטולה אחרים, מין זה נחשב חברתי וניתן לשמור מספר פרטים באותו הכלוב תוך חשש מינימלי, אם כי קיים, לקניבליזם.

מחזור חיים
----------

ורודת הבהונות תגיע לשיא גודלה בתוך כשנה וחצי. תוחלת חייה של ורודת בהונות נקבה היא כ-10 שנים, ושל הזכר שנתיים עד ארבע שנים. ברוב המקרים לא יתקפו הנקבות ממין זה את הזכר במהלך ההזדווגות, אם כי הסיכון קיים.

סביבת מחיה ואקולוגיה
--------------------

טרנטולה ורודת בהונות על עץ
ורודת הבהונות חיה באזורים טרופיים ברחבי דרום אמריקה. בדומה לשאר הטרנטולות מסוג Avicularia, ורודת הבהונות היא שוכנת עצים ומבלה את מרבית חייה על עצים וצמחים אחרים, שם היא אורבת לטרפה. בשבי יש לדאוג לשכנה בכלי גבוה ובו צמחים שיאפשרו לה לטפס לגובה, ומקומות מסתור מתאימים.

תזונה
-----

בטבע אורבת ורודת הבהונות לטרפה ברום הצמחייה. טרפה מורכב בעיקר מפרוקי-רגליים, אך לעיתים תצוד הטרנטולה גם לטאה או חולייתן קטן אחר. בשבי נוהגים להאכיל את ורודת הבהונות בצרצרים, זבובים (בעיקר לצעירים), תולעים מסוגים שונים ותיקנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרנטולה ורודת בהונות** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
**טרנטולה אדומת רגליים מקסיקנית** (שם מדעי: *Brachypelma emilia*) היא מין של טרנטולה יבשתית קרובה מאוד לטרנטולה אדומת ברכיים מקסיקנית המפורסמת. הקרבה הגנטית מאפשרת למינים להתרבות בינם לבין עצמם, אם כי ברוב המקרים יהיו הצאצאים עקרים. כמו אדומת הברכיים, מדובר בטרנטולה רגועה הנחשבת פופולרית בקרב המגדלים. מדובר בטרנטולה הגדלה באיטיות וכמו במינים רבים מסוג ברכיפלמה ומשפחת הפרווניתיים בכלל, הנקבות יכולות להגיע לגיל מופלג של מספר עשורים.

תיאור
-----

לאדומת רגליים מקסיקנית בוגרת יש גוף כהה, ומפרק הרגל השני שלה הוא בצבע ורוד, אדום או כתום. חלקו העליון של השלד החיצוני שלה בהיר, ובחלקו הקדמי משולש שחור ברור. צבעיה של הטרנטולה ברורים יותר מיד לאחר הנשל.

אורך גופה של נקבה בוגרת הוא כ-10 ס"מ, ומוטת רגליה כ-15 ס"מ. משקלה של נקבה בוגרת נע בין 15 ל-16 גרם.

כחיית מחמד
----------

כרוב הברכיפלמות, גם מין זה הוא רגוע יחסית, אולי אף יותר מאדומת הברכיים. נתון זה יחד עם צבעיה וגודלה המרשים הופכים אותה לחיית מחמד פופולרית בקרב מגדלים. הטיפול בה נחשב פשוט יחסית, וכמו מרבית הברכיפלמות, היא מוגדרת כטרנטולה המתאימה למגדלים מתחילים.

גם כשהיא במצב מצוקה אדומת הרגליים כמעט לעולם לא תנשך אדם, אך תבעט שערות צורבות מבטנה כשהיא חשה מאוימת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרנטולה אדומת רגליים מקסיקנית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  טרנטולה אדומת רגליים מקסיקנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
תרשים של השדה החשמלי של הגל (כחול), מקוטב ליניארית לאורך מישור (קו סגול), המורכב משני רכיבים (אדום וירוק)
באלקטרודינמיקה, **קיטוב ליניארי** (ולפעמים "קיטוב מישורי") של הקרינה האלקטרומגנטית היא הגבלה של וקטור השדה החשמלי או המגנטי למישור נתון לאורך כיוון ההתפשטות. (ראו קיטוב למידע נוסף).

הכיוון של גל אלקטרומגנטי מקוטב ליניארית מוגדר על ידי הכיוון של וקטור השדה החשמלי. לדוגמה, אם וקטור השדה החשמלי הוא אנכי (לסירוגין מעלה ומטה לאורך התקדמות הגל) נאמר כי הקרינה מקוטבת בקיטוב אנכי.

תיאור מתמטי של קיטוב ליניארי
----------------------------

הפתרונות הקלאסיים של משוואת גל סינוס מישורי אלקטרומגנטי עבור השדה החשמלי והמגנטי (ביחידות cgs)

{\displaystyle \mathbf {E} (\mathbf {r} ,t)=\mid \mathbf {E} \mid \mathrm {Re} \left\{|\psi \rangle \exp \left[i\left(kz-\omega t\right)\right]\right\}}
{\displaystyle \mathbf {B} (\mathbf {r} ,t)={\hat {\mathbf {z} }}\times \mathbf {E} (\mathbf {r} ,t)/c}
עבור השדה המגנטי, שבו k הוא מספר הגל,

{\displaystyle \omega \_{}^{}=ck}
הוא התדר הזוויתי של הגל ו-c היא מהירות האור.

כאן {\displaystyle \mid \mathbf {E} \mid } היא המשרעת של השדה.

{\displaystyle |\psi \rangle \ {\stackrel {\mathrm {def} }{=}}\ {\begin{pmatrix}\psi \_{x}\\\psi \_{y}\end{pmatrix}}={\begin{pmatrix}\cos \theta \exp \left(i\alpha \_{x}\right)\\\sin \theta \exp \left(i\alpha \_{y}\right)\end{pmatrix}}}
הוא וקטור ג'ונס במישור x-y.

הגל מקוטב ליניארית כאשר זוויות הפאזה {\displaystyle \alpha \_{x}^{},\alpha \_{y}} שווים,

{\displaystyle \alpha \_{x}=\alpha \_{y}\ {\stackrel {\mathrm {def} }{=}}\ \alpha }.
זה מייצג גל מקוטב בזווית {\displaystyle \theta } ביחס לציר ה-x. במקרה זה, וקטור ג'ונס יכול להיכתב כ:

{\displaystyle |\psi \rangle ={\begin{pmatrix}\cos \theta \\\sin \theta \end{pmatrix}}\exp \left(i\alpha \right)}.
וקטורי המצב עבור קיטוב ליניארי ב-x או y הם מקרים מיוחדים של וקטור מצב זה.

אם וקטורי יחידה מוגדרים כך:

{\displaystyle |x\rangle \ {\stackrel {\mathrm {def} }{=}}\ {\begin{pmatrix}1\\0\end{pmatrix}}}
וגם

{\displaystyle |y\rangle \ {\stackrel {\mathrm {def} }{=}}\ {\begin{pmatrix}0\\1\end{pmatrix}}}
אז מצב ניתן להכתב בבסיס "x-y" כ:

{\displaystyle |\psi \rangle =\cos \theta \exp \left(i\alpha \right)|x\rangle +\sin \theta \exp \left(i\alpha \right)|y\rangle =\psi \_{x}|x\rangle +\psi \_{y}|y\rangle }.

ראו גם
------

* קיטוב מעגלי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיטוב** בוויקישיתוף
* אנימציה של קיטוב לינארי (ב-YouTube), סרטון באתר יוטיוב
* השוואה של קיטוב לינארי עם קיטובים מעגלי ואליפטי  (YouTube אנימציה), סרטון באתר יוטיוב
* מאמר זה משלב יצירה של הממשל הפדרלי של ארצות הברית ממסמך של "General Services Administration"‏ - "Federal Standard 1037C"[דרושה הבהרה]

הערות שוליים
------------

1. ↑  שפירא, יוסף, שמואל י. מילר (2007).
**מאתיאס מאראס** (צרפתית: Mathieu d'Arras;‏ סביבות 1290 אראס – 1352, פראג) היה אדריכל צרפתי, הידוע בעיקר בזכות קתדרלת ויטוס הקדוש בפראג.

ביוגרפיה
--------

מעט ידוע על חייו של ובפרט על ימי נעוריו ותחילת הקריירה שלו. ב-1344 זומן לפראג על ידי קארל הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, כדי להוביל את עבודות התכנון והבנייה של קתדרלת ויטוס הקדוש. מאתיאס, שהוכשר באדריכלות גותית בצרפת, שם דגש על תכנון גאומטרי והרמוני. מתיאס תכנן את המראה הכללי של הבניין בסגנון הגותי הצרפתי: בזיליקה בת שלוש ספינות עם תמיכות דואות, טרנספט (בית רוחב) קצר, בית מקהלה עם חמישה מפרצים ואפסיס בעל עשר צלעות עם אמבולטוריום שממנה בולטות קפלות. בתקופת חייו הספיקו לבנות רק את החלק המזרחי של בית המקהלה, הארקדה (מעין מעבר מקורה בקשתות), והאמבולטוריום. הניצבות האנכית והצרות של הגותיקה הצרפתית המאוחרת וקפדנותו בנושאי פרופורציה משמשים מאפיינים בולטים של עבודתו. הוא מת ב-1352 בטרם הושלמה הקתדרלה, וירש אותו האדריכל הצ'כי-גרמני פטר פארלר, שהשלים את בית המקהלה, בהתחלה לפי התוכניות המקורית של מאתיאס אך לאחר מכן לפי רעיונות מקוריים משלו (כגון קמרונות רשת).

רוב החוקרים מסכימים שמאתיאס מאראס היה האדריכל של טירת קרלשטיין, למרות שעובדה זו לא אומתה לחלוטין. גם מעורבותו בתכנון "העיר החדשה" של פראג לא ודאית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מאתיאס מאראס** בוויקישיתוף
* מאתיאס מאראס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 12284260X
* NKC: xx0268734
* VIAF: 30429789
* WorldCat: viaf-30429789

 |
**מצודת פיישנס** (באנגלית: **Fort Patience**; בהולנדית: **Fort Lijdzaamheid** או **Fort Leydsamheid** – "מצודת הסבלנות") היא מצודה השוכנת בעיר אפאם שבדרומה של גאנה, לחופי האוקיינוס האטלנטי.

תחילתה של המצודה במבנה תחנת מסחר מאבן אשר הוקם בשנת 1697 בידי חברת הודו המערבית ההולנדית. ההולנדים ביצרו את המבנה בשנת 1704 לבקשתו של מנהיג מקומי אשר חשש מיריביו שהיו נתונים בברית עם הבריטים, והציבו בה שמונה תותחים. תקופת ההמתנה לביצורו של המבנה העניקה למצודה את הכינוי "מצודת הסבלנות". ב-1782 כבשו הבריטים את המצודה, למשך שלוש שנים, ולאחר מכן שבו ההולנדים והשתלטו עליה. המצודה נבזזה וחרבה בחלקה במהלך מלחמות שבטים מקומיים בשנת 1811, אך ההולנדים שבו והקימו אותה מחדש. בשנת 1868 נמסרה המצודה לידי הבריטים במסגרת הסכם להחלפת השליטה במספר מצודות, אשר נחתם בין שתי המעצמות בשנת 1867. המצודה שימשה כתחנת משטרה וכסניף דואר, וכיום פועל בה בית הארחה. בשנת 1979 הוכרזה המצודה, יחד עם עשר מצודות נוספות לאורך חופי גאנה, כאתר מורשת עולמית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מצודת פיישנס** בוויקישיתוף

| דגל מלטהדגל מלטה סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בגאנה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| המצודות והטירות הקולוניאליות בגאנה: מצודת גוד הופ, מצודת קייפ קוסט, מצודת פיישנס, מצודת אמסטרדם, מצודת בטנסטיין, מצודת סן סבסטיאן, מצודת מטל קרוס, מצודת פרדנבורך, מצודת סנטו אנטוניו, מצודת אלמינה ומצודת סן ז'אגו • המבנים המסורתיים של האשנטי |

 |
**אנתומיתיים** (שם מדעי: Anthomyiidae) היא משפחת זבובים הקרובה למשפחת הזבוביים. זוהי משפחה מגוונת ורבת מינים. בעולם ידועים כ-1,200 מינים בלמעלה מ-95 סוגים. בישראל מצויים כ-50 מינים.

מאפיינים
--------

גופם של האנתומיתיים מוארך ולרוב צבעו אפור. יש ומופיע עליו ציור שחור או שחלקים ממנו צהובים.

מינים רבים ניזונים מאכילת צוף ואבקת פרחים. ישנם מינים הניזונים משתן, זיעה ודם. בדומה לזבובים אחרים, האנתומיתיים נוהגים להפריש רוק על מזונם לפני שהם יונקים אותו.

הנקבות לרוב מטילות את ביציהן על הפונדקאי המיועד. בני הסוג דליה מטילים את ביציהן בקרקע. 
זחלי המינים השונים ניזונים ממקורות רבים, ביניהם שורשי צמחים, עלים (בהם הזחלים חופרים מנהרות), חומרים צמחיים נרקבים. אצל חלק מהמינים הזחלים גדלים בקנים של חרקים אחרים, חלק גדלים בקומנסליזם עם מינים אחרים וחלקם טפיליים. רוב המינים עוברים את החורף כגלמים. הבוגרים חיים לרוב באזורי צומח עשבוני, בצל, על פרחים או על חומרים אורגניים רקובים.

בין מיני המשפחה יש כמה שנחשבים מזיקים משמעותיים לחקלאות, בעיקר מסוג דֶלְיָה. למשל דליה קדומה (*Delia antiqua*, *Delia coarctata*, (*Delia floralis*, דליה שטוחת-זנב (*Delia platura*) ו-*Delia radicum*.

רשימות המינים
-------------

* המינים הפליארקטיים
* המינים הניארקטיים
* המינים של אוקיאניה
* המינים היפניים

### המינים בישראל (רשימה חלקית)

* **אנתומית עקודה** *Anthomyia pluvalis*
* **אנתומית גמלונית** *Eutrichota praepotens*
* **אנתומית החוף** *Fucellia tergina*
* **אנתומית דו-גונית** *Pegomyia bicolor*
* **אנתומית קוגלר** *Tettigoniomyia kugleri*
* **דליה שטוחת-זנב** *Delia platura*
* **דליה צהבהבה** *Delia flavibasis*
* **דליה קדומה** *Delia antiqua*

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אנתומיתיים** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Anthomyiidae** |

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007295578405171
* NKC: ph849171

 |
**מצודת לה פרייר** (בצרפתית: **Citadelle La Ferrière**), או בשמה הרשמי **טירת אנרי כריסטוף** (**Citadelle Henri Christophe**), היא הטירה הגדולה ביותר בחצי הכדור המערבי. היא שוכנת בגובה של 970 מטר על פסגתו של הר בונה א ל'אווק (Bonnet a L’Eveque) בצפון האיטי, כ-28 ק"מ מדרום לעיר קאפ-האיטיין שלחוף האוקיינוס האטלנטי. מאז שנת 1982 המצודה מוכרזת כאתר מורשת עולמית.

היסטוריה
--------

המצודה נבנתה בין השנים 1805 ו-1820 כחלק ממערך הביצורים שנועד להגן על האיטי מפני הצרפתים לאחר קבלת עצמאותה ב-1804. גנרל אנרי כריסטוף שהיה מופקד מטעם צבא האיטי על צפונה של המדינה הופקד גם על הקמת המצודה. ב-1806 תפס כריסטוף את השלטון במדינה יחד עם אלכסנדר פטיון (Alexandre Pétion), אך השניים הסתכסכו והמדינה חולקה לשתיים, כשכריסטוף שולט בחלקה הצפוני. ב-1811 הכריז על עצמו קריסטוף כמלך הנרי הראשון מהאיטי והקים גם את ארמון סן סוסי למרגלות המצודה. הוא שלט באזור עד שהתאבד ב-1820 וגופתו נעטפה בסיד ונקברה באחת מחצרות המצודה. 

המצודה לא נאלצה לעמוד במבחן של התקפות צרפתיות, אך שרדה מספר רעידות אדמה שהקשה שבהן התרחשה ב-1842. היא שופצה מספר פעמים אך נותרה במידה רבה במצבה המקורי. בשל גודלה הייתה המצודה לאחד מסמליה של האיטי והיא הופיעה מספר פעמים על בולים שהנפיקה המדינה ועל מטבעות שהטביעה.

המבנה
-----

המצודה בנויה בצורת מלבן שצלעותיו הארוכות באורך של כ-120 מטר פונות למזרח ולמערב. רוחבה כ-80 מטר ויש בה שמונה מפלסים. היא משתרעת על שטח של כ-10,000 מ"ר ונישאת לגובה של עד 53 מטר מעל הקרקע. בפינה הצפון-מזרחית בולט מהמצודה אגף גדול בצורת מעוין המכונה "טור דה ל'אפרון" (Tour de l'Eperon). אורכו 70 מטר ורוחבו 30 מטר, והוא מחובר אל מבנה המצודה באמצעות מגדל עגול המכונה "הרוטונד" (La Rotonde). 

המבנה המרכזי מקיף חצר פנימית וסביבו ארבעה מגדלי שמירה. במצודה נבנו מאגרי מים ומחסני מזון אשר יוכלו לכלכל עד 5,000 איש במשך שנה. אגף מיוחד נבנה עבור המלך ובני משפחתו למקרה שייאלצו לשהות במקום. במצודה 150 תותחים בגדלים שונים, וכמויות גדולות של כדורי תותח עדיין מסודרות בערימות בחצרותיה. אל מצודת לה פרייר מוביל שביל באורך של 11 ק"מ שאינו עביר בכל עת לכלי רכב, אך למרות זאת מהווה המצודה את אחד מאתרי התיירות הפופולריים במדינה.

גלריה
-----

* 
* פנים המצודהפנים המצודה
* תותחים ותחמושת במצודהתותחים ותחמושת במצודה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מצודת לה פרייר** בוויקישיתוף
* ארמון סנסוסי ומצודת לה פרייר על בולים של האיטי
* סנסוסי ומצודת לה פרייר באתר worldheritagesite

| Flag of HaitiFlag of Haiti סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בהאיטי |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| הפארק ההיסטורי הלאומי: המצודה, ארמון סנסוסי ורמייה |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536820705171
* LCCN: sh89006204
* VIAF: 315130613
* WorldCat (עם VIAF): 315130613

 |
סמל הסדרה בשנים 2008–2015.
קספר קאפארוני עם רקס ברומא.
מרטין וויינק (מימין) עם דניס זיך (במרכז) וקספר קאפארוני (משמאל).
**המפקח רקס** (בגרמנית: **Kommissar Rex**; באיטלקית: **Il commissario Rex**) הוא סדרת דרמה משטרתית ודרמה קומית שנוצרה על ידי פטר הייק ופיטר מוזר ששודרה במקור מ-1994 עד 2004 ברשת ORF 1. בשנת 2008, הסדרה חודשה תחת הפקה אוסטרו-איטלקית ברשת Rai 1. הסדרה בסופו של דבר בוטלה ביוני 2015, לאחר שמונה עונות.

הסדרה מגוללת את קורותיו של כלב משטרה מסוג רועה גרמני בשם **רקס**, שותפיו ואנשי הצוות של משטרת הפלילים בווינה בכלל ומחלק הרצח בפרט, בעודם פועלים יחד כדי לפתור פשעים. מאז 2008, עלילת הסדרה מתרחשת במשטרת רומא.

הסדרה זכתה לסדרת ספין אוף בשם **Stockinger**, המתמקדת בחוקר ארנסט סטוקינגר, אחד מאנשי מחלק הרצח ושודרה ב-1996. הסדרה זכתה גם לעיבוד מחודש בפולין (שם נקראה בשם: **המפקח אלכס, Komisarz Alex**), ועלילתה מתרחשת בלודז' (2012), סדרה רוסית בשם **חזרתו של מוחטאר** (שודרה בשנים 2004–2019, ברשת רוסיה-1 וברשת NTV ומהווה המשך לסרט "אליי, מוחטאר", Ко мне, Мухтар!, בכיכובו של יורי ניקולין), סדרה סלובקית בשם **רקס**, שמתרחשת בעיר ברטיסלאבה ומשודרת מאז 2017, סדרה לטבית בשם **המפקח גראודס** (Inspektors Grauds), סדרה אוקראינית בשם **הכלב** (Пёс), שמשודרת מאז 2015 וסדרה קנדית בשם **הדסון ורקס** (Hudson & Rex) משנת 2019.

עלילה
-----

עלילת הסדרה המקורית מתרחשת בעיר וינה ומתמקדת בשלושה שותפים במחלק הרצח (Mordkommission) של משטרת הפלילים האוסטרית (Kriminalpolizei). בנוסף לשלושה שוטרים, המשרד מאויש בכלב רועה גרמני בשם **רקס**, הכוכב הראשי של הסדרה, שמשמש ככלב ההרחה (גם במלחמה בהברחות ובסמים) והוא משמש כזוג עיניים ואוזניים נוסף לאנשי המחלק.

הצוות המקורי במשרד הורכב מהחוקרים ריצ'רד מוזר, ארנסט סטוקינגר ופטר הוילרר. בקבוצה הזו משרת גם המומחה למשפט ד"ר ליאו גראף והשוטר בדימוס מקס קוך. לאורך העונות, מספר דמויות הוחלפו, כך למשל הגיע כריסטיאן בויק שהחליף את סטוקינגר, אלכסנדר בראנדטנר שהחליף את מוזר וקצין הסטטיסטיקה לשעבר פריץ קונץ שהחליף את הוילרר. בגלגול האחרון של הסדרה האוסטרית (בעונת 2004) השתתפו בה צמד ביש גדא של זכר ונקבה: מארק הופמן והקצינה ניקי הרצוג שעבדו לצד קונץ. ד"ר גראף הייתה הדמות היחידה שנשארה במשך כל עונות ההפקה האוסטרית.

בעונה האחת עשרה, העלילה הועתקה לרומא, כאשר המפקח לורנצו פאברי לוקח אחריות על הכלב. בעונה זו, הסדרה התנהלה באיטלקית ובגרמנית. בסוף העונה, רקס מקריב את עצמו למען פאברי והחל מעונה 12 הסדרה מתנהלת באיטלקית ומתרחשת במחלק החקירות של משטרת רומא.

שחקנים ודמויות
--------------

* **רקס**, כלב רועה גרמני, גיבור הסדרה, שגולם על ידי כלב בשם סנטו פום האוס זיגלמאייר, הידוע בכינוי "ביג'יי" והוחלף בהמשך על ידי כלב בשם רט בטלר. בשנת 2008 רקס גולם על ידי כלב בשם הנרי. בשנים 2012–2013 גולם על ידי כלב בשם ניקי.
* **ריכרד מוזר**, מפקד המחלק, שוטר קשוח שגולם על ידי טוביאס מורטי בשנים 1994–1998. מאמץ את רקס, אחרי שהמאמן הקודם שלו, מיכאל, נהרג בקרב יריות בפרק הבכורה. נהרג בעונה הרביעית.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המפקח רקס

* "המפקח רקס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "המפקח רקס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  davidemaggio.it
2. ↑  Rex
**אנתון ג'רארד אלכסנדר ואן רפרד** (בהולנדית: **Anthon Gerard Alexander van Rappard**;‏ 14 במאי 1858, זייסט – 21 במרץ 1892, סנטפורט) היה צייר הולנדי. הוא היה תלמידו של לורנס אלמה-טדמה ובמשך כארבע שנים, חברו והחונך של וינסנט ואן גוך, שלדבריו העריך אותו על מעורבותו החברתית, בין היתר.

ביוגרפיה
--------

פועלים בחצר הלבנים Ruimzicht בסביבות 1885
על פי המכון ההולנדי להיסטוריה של האמנות, הוא עבד בפריז, בריסל, אוטרכט, אמסטרדם וטרשלינג לפני שעבר לסנטפורט. הוא למד ב-Rijksakademie והיה חבר בחברות האמנים באוטרכט "Kunstliefde" ו-"Utrechtse Kunstkring" (שהקים עם חברו לודוויג וילם ריימרט וונקקבאך), ו-"Arti et Amicitiae" באמסטרדם.

מכתבי ואן גוך לוואן רפרד, במהלך התכתבותם בשנים 1881–1885 הם מקור עיקרי לביוגרפיה ועבודתו של ואן גוך. כיום, עבודותיו של ואן רפרד נדירות בשל חייו הקצרים. ציוריו זוכים להערכה רבה.

לקריאה נוספת
------------

* Jaap W. Brouwer, Jan Laurens Siesling & Jacques Vis, *Anthon van Rappard, companion & correspondent of Vincent van Gogh; his life & all his works*, De Arbeiderspers, Amsterdam & Gary Schwartz, Maarssen 1974 מסת"ב 90-295-3441-9

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנתון ואן רפרד** בוויקישיתוף
* אלכסנדר גרהרד אנתון ואן רפרד, באתר Artnet

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אנתון ואן רפרד באתר המכון ההולנדי להיסטוריה של האמנות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007394316305171
* BnF: cb10710523m (data)
* BPN: 40772009
* GND: 128402865
* ISNI: 0000 0000 6641 3415
* LCCN: no96009051
* NTA: 071042903
* RKD: 65637
* SUDOC: 226266680
* ULAN: 500014708
* VIAF: 34448059
* WorldCat: lccn-no96009051

 |
**קבוצת ארמיות אוברריין** (בגרמנית: **Heeresgruppe Oberrhein**) היה שמה של קבוצת ארמיות קצרת ימים של הוורמאכט בחזית המערבית במהלך מלחמת העולם השנייה.

היסטוריה
--------

קבוצת ארמיות אוברריין ("הריין העליון") נוסדה ב-26 בנובמבר 1944. בעקבות התקדמותן המהירה של בעלות הברית בחזית המערבית. היטלר, הורה לאגד את כל היחידות הגרמניות באזור נהר הריין העליון לקבוצת ארמיות, שכמפקד שלה מינה את שר הפנים היינריך הימלר. היטלר סבר שנוכחותו של הימלר תעודד את החיילים, אולם בפועל נוכחותו רק הפכה את קבוצת ארמיות אוברריין לגוף נפרד בפני עצמו שאינו כפוף לאוברבפסלהאבר ווסט, היינו המפקד העליון של אזור המערב. 

בעקבות הקרב על הבליטה, נאלצו בעלות הברית להעביר כוחות רבים מאזור גבול צרפת-גרמניה אל ארצות השפלה, מה שהותיר את הכוחות הגרמניים באזור הריין מדולדלים מעט. הימלר סבר שזוהי שעת כושר שאסור להחמיצה, והורה על פתיחת מבצע נורדווינד - מתקפת הנגד הגרמנית האחרונה בחזית המערבית, שנועדה לכבוש מחדש את אלזס. ב-5 בינואר תקפו הכוחות של קבוצת הארמיות אוברריין, והצליחו לכבוש מספר ערים, אולם בעלות הברית הגנו על שטרסבורג היטב, והגרמנים נאלצו לסגת. בעקבות הכישלון אוחדה קבוצת ארמיות אוברריין עם קבוצת ארמיות G.

קישורים חיצוניים
----------------

* Höheres Kommando Oberrhein באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
* Höheres Kommando Oberrhein, באתר Axis History (באנגלית)

  


| גרמניה הנאציתגרמניה הנאצית קבוצות ארמיות של הוורמאכט  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| קבוצת ארמיות A • קבוצת ארמיות B • קבוצת ארמיות C • קבוצת ארמיות D • קבוצת ארמיות E • קבוצת ארמיות F • קבוצת ארמיות G • קבוצת ארמיות H • קבוצת ארמיות אוברריין • קבוצת ארמיות אוסטמארק • קבוצת ארמיות אפריקה • קבוצת ארמיות דון • קבוצת ארמיות דרום • קבוצת ארמיות דרום אוקראינה • קבוצת ארמיות ויסלה • קבוצת ארמיות מרכז • קבוצת ארמיות צפון • קבוצת ארמיות צפון אוקראינה • קבוצת ארמיות קורלנד |

 |
**אנתוני "טוני" ר. איררדי** (באנגלית: **Anthony "Tony" R. Ierardi**) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל ששירת כראש אגף מבנה הכוח, משאבים והערכה במטות המשולבים.

ביוגרפיה
--------

איררדי נולד בפילדלפיה שבפנסילבניה. ב-1982 סיים תואר ראשון בניהול באוניברסיטת וושינגטון ולי שבוירג'יניה והתגייס לצבא ארצות הברית.

הוכשר כקצין שריון ושירת כמפקד מחלקה וסגן מפקד פלוגה בגדוד הראשון של רגימנט הפרשים העשירי בדיווייזית החי"ר הרביעית. לאחר קורס קציני שריון מתקדם שירת כמפקד מחלקה ובמטה מפקדת הגדוד השני של רגימנט הפרשים המשוריין השני בבמברג שבגרמניה המערבית. הוא השתתף עם הרגימנט במלחמת המפרץ. בשנים 1993–1994 שירת כקצין מבצעים בגדוד השני של רגימנט השריון ה-72 בדיוויזיית החי"ר השנייה המוצבת בקוריאה הדרומית. ב-1996 מונה לעוזר לענייני אמריקה הלטינית של מפקד פיקוד דרום וב-1997 לעוזרו של מפקד כוחות נאט"ו ומפקד פיקוד אירופה. 

ביוני 1998 מונה למפקד הגדוד הראשון ברגימנט הפרשים השביעי ובהמשך שימש קצין מבצעים של דיוויזיית הפרשים הראשונה. לאחר לימודים במכללת המלחמה של הצי מונה ביוני 2002 למפקד החטיבה הראשון של דיוויזיית החי"ר השנייה בקוריאה הדרומית וביולי 2004 מונה לראש מטה הדיוויזיה. 

בספטמבר 2005 מונה לראש מחלקת פיתוח יכולות במרכז שילוב היכולות של הצבא. בשנים 2006–2008 פיקד על כוח המשימה המשותף של מחלקת ההגנה של ארצות הברית ופיקוד צפון למלחמה בסחר בסמים ובטרור שמפקדתו בפורט בליס. 

ביוני 2008 הוצב באפגניסטן כסגן מפקד לנושא תכנון בפיקוד העברת השליטה הביטחונית. בנובמבר 2009 מונה לכראש מחלקה באגף מבנה הכוח, משאבים והערכה של המטות המשולבים, במסגרת זו שימש מנהל קבוצת התכנון לפתרון בעיית מטעני הצד (IED) שבמשרד תת-מזכיר ההגנה. ביולי 2010 מונה לראש אגף מחלקת ניהול הכוח במטה צבא ארצות הברית. בדצמבר 2010 קודם לדרגת מייג'ור גנרל.

ביוני 2012 מונה למפקד דיוויזיית הפרשים הראשונה בפורט הוד, בתקופה שבה הקורפוס השלישי הוצב באפגניסטן שימש גם כמפקד בפועל של בסיס פורט הוד. במרץ 2014 מונה לסגן מפקד הקורפוס השלישי ושירת בתפקיד עד יולי אותה שנה. מיולי עד דצמבר 2014 שימש עוזר מיוחד למנהל מטה הצבא. 

בדצמבר 2014 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה לראש אגף מבנה הכוח, משאבים והערכה במטה צבא ארצות הברית. ב-2015 מונה לראש אגף מבנה הכוח, משאבים והערכה במטות המשולבים במקום מארק רמזי. הוא שירת בתפקיד עד אוגוסט 2019.

לאחר פרישתו מונה לראש מטה חברת Rebellion העוסקת בפיתוח תוכנה בתחום הביטחוני.

איררדי בעל תואר שני בלימודי אמריקה הלטינית מאוניברסיטת ג'ורג'טאון, בוגר המכללה לפיקוד ומטה של צבא מקסיקו (Escuela Superior de Guerr), בעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ממכללת המלחמה של הצי. נשוי לאנג'לה ואב לשניים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנתוני איררדי** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר בית הנבחרים של ארצות הברית
* ביוגרפיה באתר האוניברסיטה לביטחון לאומי

הערות שוליים
------------

1. ↑  W&L Alum To Lead America's First Team, אתר אוניברסיטת וושינגטון ולי, 3 בפברואר 2012
2. ↑  טוני איררדי באתר החברה

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אנתוני איררדי"**.
**קווין מקנזי** (באנגלית: **Kevin McKenzie**; נולד ב-25 ביולי 1971) הידוע באופן מקצועי בשם **קיי-קאט**, הוא מפיק מוזיקלי ודי ג'יי קנדי, בעיקר כחבר בהרכב ההיפ הופ Main Source.

ביוגרפיה
--------

מקנזי נולד בטורונטו לאב ג'מייקני ולאם אפרו-גייאנית, סנדרה מקנזי, משפחתו של קיי-קאט עברה לקווינס, ניו יורק כשהיה ילד. הוא ואחיו סר סקראץ' (שון מקנזי) היו שניהם די ג'יים ולמדו בתיכון ג'ון בואן בפלשינג, קווינס, שם קיי-קאט פגש את חבר ההרכב לעתיד לארג' פרופסור (אנ').

אמו תמכה מאוד בקריירות ההיפ הופ השאפתניות של בניה, מימנה את מפגשי ההקלטות שלהם והפכה למנהלת של הקבוצה הראשית שלהם.

קריירה
------

הסינגל שלו, "What You Need", נדגם עבור הלהיט הבין-לאומי של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה משנת 1995, "Human Nature", אשר הוביל לכך שקיי-קאט קיבל קרדיט כאחד מכותבי השיר.

במהלך הקריירה שלו, עבד קיי-קאט עם די ג'יי פרמייר, קווין לטיפה ושאקיל אוניל.

קישורים חיצוניים
----------------

* קיי-קאט באתר *Genius*

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  Main Source: A hip-hop classic with Toronto ties turns 25, thestar.com, ‏2016-08-15 (באנגלית)
2. 1 2 3  Views Before The 6 Ep. 3: K-Cut of Main Source, HipHopCanada, ‏2017-03-06 (ב־Canadian English)
3. ↑  Song "Human Nature" - MusicBrainz, musicbrainz.org
4. ↑  *Madonna - Human Nature* (באנגלית), נבדק ב-2023-01-22
5. ↑  K-Cut, Genius (באנגלית)
קבוצת אריה I: למטה מימין M96, במרכז התמונה M105 (ימין), NGC 3384 (למעלה) ו-NGC 3389 (שמאל למטה), ולמעלה משמאל NGC 3412. הטבעת הכחולה היא ענן של מימן נייטרלי (אזור H I)
**קבוצת גלקסיות**, נקראת לפעמים גם **חבורת גלקסיות**, היא אוסף של מספר גלקסיות, אשר מוחזקות ביחד על ידי כוח כבידה משותף. קבוצת גלקסיות יכולה להכיל החל מגלקסיות בודדות ועד לעשרות גלקסיות. אוסף גדול יותר של מאות או אלפי גלקסיות נקרא צביר גלקסיות, אך הגבול בין שני הסיווגים אינו חד. גלקסיית שביל החלב שייכת לקבוצת גלקסיות שנקראת הקבוצה המקומית ושמכילה לפחות 54 גלקסיות. קבוצות גלקסיות שייכות בדרך כלל לצביר-על של גלקסיות המכיל קבוצות גלקסיות וצבירי גלקסיות רבים.

מאפיינים
--------

קבוצת גלקסיות היא המבנה הקטן ביותר שמכיל גלקסיות הקשורות כבידתית זו לזו. קבוצת גלקסיות אופיינית מכילה עשרות בודדות של גלקסיות שמסתן הכוללת היא מסדר גודל של 1013 מסות שמש (פי 20 ממסת שביל החלב) והן מרוכזות בקוטר של כמיליון עד שני מיליון פארסק (7-3 מיליון שנות אור). המהירות היחסית של הגלקסיות בקבוצה היא מסדר גודל של 200-100 קילומטר בשנייה.

חוץ מהגלקסיות עצמן, קבוצת גלקסיות מכילה בדרך כלל גם מימן נייטרלי (אזורי H I) ומסה שלא ניתן לראותה ישירות, אך קיומה מוסק מהשפעתה על תנועת הגלקסיות שבקבוצה ושככל הנראה מורכבת מחומר אפל שטיבו אינו ידוע. בחלק מהקבוצות טמפרטורת הגז החופשי היא מעל למיליון קלווין ואז ניתן להבחין בקרינת X הנפלטת ממנו. האינטראקציה של הגלקסיות שבקבוצה עם הגז החופשי שבה גורם להאטת מהירות התנועה של הגלקסיות שבקבוצה וכאשר הגלקסיות מאיטות הן עשויות להתנגש ולהתמזג. כתוצאה מכך, קבוצות עתיקות של גלקסיות מכילות במקרים רבים גלקסיה גדולה אחת ומספר גלקסיות ננסיות המקיפות אותה בעוד שקבוצות צעירות יכולות להכיל מספר גלקסיות גדולות ועשרות גלקסיות ננסיות. קבוצות גלקסיות קטנות המכילות מספר קטן של גלקסיות קרובות זו לזו נקראות "קבוצות קומפקטיות".

קבוצות גלקסיות בולטות
---------------------

* **הקבוצה המקומית** היא הקבוצה שמכילה את שביל החלב וכן את גלקסיית אנדרומדה ואת גלקסיית המשולש. כמו כן יש בה עשרות גלקסיות לוויין המקיפות את שלוש הגלקסיות הגדולות שבה.
* **חמישיית סטפן** היא קבוצה קומפקטית של ארבע גלקסיות במרחק של בין 200 ל-300 מיליון שנות אור משביל החלב (ועוד גלקסיה קרובה בהרבה שאינה קשורה לקבוצה) בקבוצת הכוכבים פגסוס.
* **קבוצת אריה I** (נקראת גם **קבוצת M96**) היא קבוצת גלקסיות במרחק של כ-35 מיליון שנות אור משביל החלב שמחולקת לשתי תת-קבוצות ומכילה 12 גלקסיות גדולות, ביניהן M65‏, M66‏, M95‏, M96 ו-M105 ועוד מספר גלקסיות ננסיות בקבוצת הכוכבים אריה.
* **קבוצת M81** היא קבוצת גלקסיות במרחק של כ-11 מיליון שנות אור משביל החלב בקבוצת הכוכבים הדובה הגדולה והיא אחת הקבוצות הקרובות ביותר לקבוצה המקומית. הקבוצה מכילה למעלה מ-30 גלקסיות וביניהן M81 ו-M82.
* **קבוצת קנטאור A** (נקראת גם **קבוצת M83**) היא קבוצת גלקסיות במרחק של כ-12 מיליון שנות אור משביל החלב שמתפרסת על קבוצות הכוכבים קנטאור, נחש מים ובתולה ומכילה למעלה מ-40 גלקסיות המחולקות לשתי תת-קבוצות, אחת סביב גלקסיית הרדיו קנטאור A והשנייה סביב גלקסיית גלגל הרוח הדרומית (M83).
* **קבוצת פסל** היא קבוצת גלקסיות במרחק של כ-13 מיליון שנות אור משביל החלב שמכילה כ-13 גלקסיות שהבהירה מביניהן היא גלקסיית הפסל.

לקריאה נוספת
------------

* John Gallagher III & Linda S. Sparke: **Galaxies in the Universe: an Introduction**, Cambridge University Press, Second Edition (2007)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קבוצת גלקסיות** בוויקישיתוף
**Waiting For The Sun** הוא אלבומה השלישי של להקת הדלתות. כל שירי האלבום הולחנו ונכתבו בידי חברי הלהקה. הקו המוזיקלי הרך השורר ברוב האלבום, עם דגש רב יותר על נגינת הקלידים של ריי מנזרק, היווה תפנית בסגנון הלהקה, ממנה חזרה באלבומה החמישי, Morrison Hotel. הלהקה תכננה להכניס לאלבום את היצירה **Celebration of the Lizard**, אך לבסוף לא נכללה היצירה באלבום, אלא רק קטע אחד ממנה - Not To Touch The Earth, רצועה שיחד עם השיר המסיים, Five To One, מהוות את החלק החזק והעוצמתי יותר באלבום. בהוצאת האלבום המחודשת משנת 2007 נוספה לאלבום היצירה **celebration of The lizard** כמו גם האדאג'יו של אלבינוני בביצוע הדלתות, שיחת אולפן בין חברי הלהקה ושתי גרסאות נוספות לשיר **Not to touch the earth**.שני סינגלים מהאלבום יצאו: Hello, I Love You, שהגיע למקום הראשון במצעד האמריקאי, ו - The Unknown Soldier, שירם הפוליטי היחיד של הדלתות, שהגיע למקום ה - 39 באותו מצעד. שיר הנושא של האלבום, Waiting For The Sun, לא נכלל באלבום זה אלא רק באלבום Morrison Hotel. שיר בולט נוסף באלבום הוא Spanish Caravan.

רשימת השירים
------------

1. (Hello, I Love You (2:22
2. (Love Street (3:06
3. (Not To Touch The Earth (3:54
4. (Summer's Almost Gone (3:20
5. (Wintertime Love (1:52
6. (The Unknown Soldier (3:10
7. (Spanish Caravan (2:58
8. (My Wild Love (2:50
9. (We Could Be So Good Together (2:20
10. (Yes, The River Knows (2:35
11. (Five To One (4:22

קישורים חיצוניים
----------------

* ספוטיפיי Waiting For The Sun באתר ספוטיפיי
* YouTube Waiting For The Sun באתר YouTube
* MusicBrainz Waiting For The Sun באתר MusicBrainz
* דיזר Waiting For The Sun באתר דיזר
* Discogs Waiting For The Sun באתר Discogs
* AllMusic Waiting For The Sun באתר AllMusic

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: fcd64234-7729-3697-b5db-e172b739ef40

 |
ז'וזואה פרנסואה נודה  
בתמונה משנת 1962
**ז'וזואה פרנסואה נודה** (**Jozua François ("Tom") Naudé**;‏ 15 באפריל 1889 – 31 במאי 1969) היה נשיאה בפועל של דרום אפריקה בין 1 ביוני 1967 ל-10 באפריל 1968.

ביוגרפיה
--------

נודה נולד במידלבורג שבמושבת הכף. למד משפטים ועסק בעריכת דין בפיטרסבורג שבצפון טרנסוואל. בשנת 1920 נבחר כנציג האזור לפרלמנט מטעם המפלגה הלאומית. נודה היה חבר במפלגה שנים רבות וכיהן בתפקידי ממשל שונים לאחר שזו עלתה לשלטון. בין 1950–1954 כיהן כשר הדואר (ממשלת דניאל פרנסואה מאלאן), בין 1954–1956 כשר הבריאות (ממשלת יוהאנס סטריידום), בין 1958-1956 כשר האוצר ובין 1958–1961 כשר הפנים (ממשלת הנדריק פרוורד).

בשנת 1961 מונה לנשיא הסנאט. מתוקף תפקידו זה היה אמור לכהן כנשיא הרפובליקה בכל עת שבה המשרה הייתה פנויה. בשנת 1967, לפני שהספיק להיכנס לתפקידו, סבל הנשיא הנבחר של דרום אפריקה תאופילוס אבנהעזר דונגס משבץ ונכנס לתרדמת. בעקבות זאת שימש נודה נשיא בפועל לתקופה של עשרה חודשים, עד יום מותו של דונגס.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'וזואה פרנסואה נודה** בוויקישיתוף

| נשיאי דרום אפריקה |
| --- |
| חוקת 1961 (תפקיד ייצוגי) | צ'ארלס רוברטס סווארט • תאופילוס אבנהעזר דונגס • ז'וזואה פרנסואה נודה • יאקובוס יוהנס פושה • יוהאנס דה קלרק • ניקולאס יוהאנס דידריקס • מרה פיליון • ג'ון פורסטר • מרה פיליון |
| חוקת 1983 (תפקיד ביצועי) | פיטר וילם בותה • כריס היוניס • פיטר וילם בותה • פרדריק וילם דה קלרק |
| חוקת 1996 (תפקיד ביצועי) | נלסון מנדלה • תאבו מבקי • קגאלמה מוטלנטה • ג'ייקוב זומה • סיריל רמפוזה |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 2285 4286
* LCCN: n00025252
* NTA: 074274708
* VIAF: 33227450
* WorldCat: lccn-n00025252

 |
הסמליל הישן של בית החולים
**בית החולים ליס לנשים וליולדות** הוא בית יולדות ובית חולים לנשים, הפועל כבית חולים עצמאי במסגרת המרכז הרפואי ע"ש סוראסקי בתל אביב.

פעילות
------

בית החולים ליס פועל מאז שנת 1997, והוא יורשו של בית היולדות הקריה שנסגר ונהרס. בית החולים משתרע על שתי הקומות העליונות בצד הצפוני של בנין סוראסקי בעוד חדרי המיון נמצאים בקומת הקרקע בצידו המזרחי של הבניין והגישה אליהם היא דרך מבואה נפרדת. כיום, מנהל את בית החולים פרופ' יריב יוגב. 

בבית החולים פועלים חדר מיון, שתי מחלקות יולדות, חדרי לידה וניתוח, מחלקת ילודים ופגייה. עוד פועלות בבית החולים מחלקה גינקולוגית, מחלקה לאשפוז טרום-לידתי, יחידה להפריה חוץ-גופית, מכון לחקר הפוריות של הגבר ובנק זרע, יחידת אולטרה סאונד, יחידה להריון בסיכון גבוה, יחידה למחלות צוואר הרחם, יחידה לאורוגינקולוגיה ורצפת האגן, מרכז לרפואת גיל המעבר ומספר מרפאות נשים נוספות. 

בבית החולים מתרחשות כ-10,000 לידות מדי שנה. בית החולים מפעיל את מועדון היולדות "מאמי ליס", והמעניק קורסי הכנה ללידה, פגישה עם מילדות והכנת תוכנית הנקה, ייעוץ הנקה, סיור בחדרי לידה ועוד.

מנהלי "בית החולים ליס לנשים וליולדות"
-------------------------------------

* פרופ' יוסף בנימין לסינג
* פרופ' יריב יוגב

ראו גם
------

* בית היולדות הקריה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית החולים ליס לנשים וליולדות** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בית החולים ליס לנשים וליולדות

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299231505171

 |
**WR 102** הוא כוכב וולף-ראייה שנמצא במרחק של כ-18,000 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים קשת. כוכב זה הוא נדיר ביותר מאחר שספקטרום הפליטה שלו מתאפיין בפסים של חמצן והוא הכוכב החם ביותר שהתגלה עד כה ביקום.

מאפיינים
--------

WR 102 הוא כוכב אחד ממעט הכוכבים שמסווגים כ-WO - כוכבי וולף-ראייה עם פסי פליטה חזקים של חמצן. התגלו רק ארבעה כוכבים כאלו בשביל החלב ועוד חמישה בגלקסיות אחרות. כמו כן, זהו הכוכב החם ביותר שידוע לאנושות ביקום, לפי הספקטרום שלו, הטמפרטורה על פני השטח שלו מתקרבת ל-210,000 קלווין. לפי ההערכות הכוכב בהיר פי 282,000 עד פי 480,000 מהשמש, אך בשל הטמפרטורה הגבוהה כמעט כל קרינתו היא בתחום העל-סגול כך שבאור נראה הוא מאיר רק פי 1,100 מעוצמת ההארה של השמש ובהירותו הנראית היא מדרגה 14, כך שלא ניתן לראותו ללא טלסקופ מקצועי. רדיוס הכוכב הוא רק כ-40 אחוזים מרדיוס השמש, אך הוא דחוס מאוד ומסתו היא פי 22 ממסת השמש.

מהחום והקרינה העזה שהכוכב מפיץ נפלטים מפני הכוכב חלקיקים שמגיעים למהירות של 5,000 קילומטרים בשנייה, וכך הוא מאבד 1 חלקי 100,000 ממסת השמש בשנה. לצורך השוואה, רוח השמש מובילה לכך שהשמש מאבדת ‎10-14‎ מסת שמש בשנה, מסה הנמוכה פי 100 מיליון לעומת המסה הנפלטת מן הכוכב WR 102. החומר הנפלט מהכוכב יוצר ערפילית פליטה המקיפה אותו ומעוררת מהקרינה העל-סגולה שהוא פולט.

אבולוציה
--------

WR 102 משתייך לכוכבים מסוג WO, מדובר על כוכבים מסיביים שנמצאים בשלב החיים האחרון שלהם לפני שהם נהפכים לסופרנובה. כפי הנראה, הכוכב אכן בשלבים האחרונים של היתוך גרעיני בליבתו, והוא כבר בשלב או בסוף של היתוך הליום לפחמן, חנקן וחמצן.

לפי התחזיות הכוכב יתפוצץ לסופרנובה בעוד כ-1,500 שנים. מסתו העצומה של הכוכב יחד עם סיבוב מהיר יובילו לפליטה גדולה של התפרצות גמא, אך לא ידוע אם מהירות הסיבוב שלו תישאר יציבה.

קישורים חיצוניים
----------------

* WR 102, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים

הערות שוליים
------------

1. ↑  SIMBAD: WR 102
2. 1 2 3 4 5 6  F. Tramper, S. M. Straal, D. Sanyal, H. Sana, A. de Koter, G. Gräfener, N. Langer, J. S. Vink, S. E. de Mink & L. Kaper: Massive stars on the verge of exploding: the properties of oxygen sequence Wolf-Rayet stars, Astronomy & Astrophysics, Vol. 581, id. A110, p. 2, 6, 9 (2015)
3. 1 2  K. A. van der Hucht: The VIIth catalogue of galactic Wolf-Rayet stars - WR 102, New Astronomy Reviews, Vol. 45, Iss. 3, p. 135 (2001)
4. ↑  לפי הבהירות המוחלטת
5. ↑  A. Sander, W.-R. Hamann & H. Todt: The Galactic WC stars Stellar parameters from spectral a nalyses indicate a n ew evolutionary sequence, Astronomy & Astrophysics, Vol. 540, Article No. A144, p. 11 (2012)
6. ↑  J. A. Toalá, M. A. Guerrero, G. Ramos-Larios & V. Guzmán: WISE morphological study of Wolf-Rayet nebulae, Astronomy & Astrophysics, Vol. 578, id. A66, p. 11 (2015)
גנרל **אלכסנדר דה בוארנה** (בצרפתית: **Alexandre de Beauharnais**;‏ 28 במאי 1760 - 23 ביולי 1794), היה גנרל צרפתי במהלך מלחמות המהפכה הצרפתית, אשר הוצא להורג בגיליוטינה בימי שלטון הטרור.

ביוגרפיה
--------

אלכסנדר נולד ב-28 במאי 1760 בעיר פור-רואיאל, מרטיניק, שהשתייכה אז לממלכת צרפת. סבו וסבתו מצד האב היו קלוד דה בוארנה (1680–1738) ורנה ארדנו (1696–1744) נישאו בלה רושל בשנת 1713, ואביו פרנסואה דה בוארנה, מרקיז דה לה פרטה-בוהארנה (1714–1800) כיהן כמושל מרטיניק. אלכסנדר היה השלישי מבין שלושת הבנים שנולדו לאביו מאשתו הראשונה מארי אן הנרייט פרנסואז דה פיואר דה שאסטול (1722–1767) - הראשון מת בינקות, והשני היה פרנסואה השישי דה בוארנה. אביו נישא מחדש בשנת 1796 עם אז'ני דה טאשר דה לה פאז'רי (1739–1803).

בשנת 1776 התגייס אלכסנדר לצבא המלכותי הצרפתי, ומאוחר יותר לחם עמו במהלך מלחמת העצמאות האמריקנית. ב-13 בדצמבר 1779 התחתן אלכסנדר עם ז'וזפין טאשר דה לה פאז'ר, ממנה נולדו לו שני ילדים.

בשנת 1789 היה אלכסנדר חבר אספת המעמדות, מטעם מעמד האצולה, ובשנת 1791 הוא מונה לנשיא האספה המכוננת הלאומית. בשנת 1792 הוא מונה לגנרל, והשתתף במלחמות המהפכה הצרפתית. לאחר הכישלון במצור על מיינץ, הואשם אלכסנדר בהגנה גרועה על מיינץ. במרץ 1794 נעצר אלכסנדר בשל היותו ממעמד האריסטוקרטיה, וחודש לאחר מכן נעצרה גם אשתו. ב-23 ביולי 1794 הוצא אלכסנדר להורג בגיליוטינה יחד עם בן דודו אוגוסטין דה בוארנה, אולם אשתו שוחררה מאוחר יותר על ידי מקסימיליאן רובספייר. לאחר מותו התחתנה אשתו ז'וזפין עם נפוליאון בונפרטה, ובשנת 1804 הפכה יחד עמו לקיסרית צרפת.

באמצעות בנו אז'ן דה בוארנה, אלכסנדר הוא אב קדמון של מלכי בלגיה, דנמרק, שוודיה, נורווגיה ולוקסמבורג.

משפחתו
------

ב-13 בדצמבר 1779 התחתן אלכסנדר עם ז'וזפין טאשר דה לה פאז'ר, ממנה נולדו לו שני ילדים:

* אז'ן דה בוארנה (1781–1824), התחתן עם אוגוסטה, נסיכת בוואריה
* הורטנס דה בוארנה (1783–1837), התחתנה עם לואי בונפרטה - אמו של נפוליאון השלישי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר דה בוארנה** בוויקישיתוף
* אלכסנדר דה בוארנה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* אלכסנדר דה בוארנה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5392905
* BnF: cb13171103r (data)
* CiNii: DA15455605
* GND: 120844796
* ISNI: 0000 0000 8147 5614
* LCCN: no91030622
* SNAC: w6f35btp
* SUDOC: 035161124
* VIAF: 67307776
* WorldCat: lccn-no91030622

 |