recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**שאקי** (בליטאית: **Šakių rajono savivaldybė**, להאזנה (מידע • עזרה)) הוא אחד מ-60 מחוזות משנה של ליטא. מחוז המשנה נמצא בשטח סובאלקיה ההיסטורית ומבחינה מנהלית הוא מחוז משנה של מחוז מריאמפולה. 

מחוז-משנה שאקי משתרע על פני 1,453 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה בשנת 2014, למעלה מ-30,000 תושבים. העיר שאקי היא העיר הגדולה ביותר במחוז-המשנה, ומשמשת כמרכז המנהלי שלו.

היסטוריה מנהלית
---------------

מחוז שאקי במתכונתו הנוכחית הוקם מחדש בשנת 1950 כיחידה מנהלית מוגדרת במעמד של מחוז-משנה, מאז נעשו שינויים ספורים בגבולותיו והוא השתייך למחוזות שונים. השיוך הנוכחי של מחוז-משנה זה למחוז מריאמפולה וגבולותיו הנוכחיים נקבעו בשנת 1995, עם הקמתו מחדש של מנגנון המנהל של מחוז-המשנה.

דמוגרפיה
--------

מספר תושבי מחוז-המשנה שאקי נמצא בירידה מתמדת מאז סוף שנות ה-50 של המאה ה-20: ב-1959 נספרו בו 50,605 איש; ב-1970 נמנו בו 48,301 איש; ב-1979 נמנו בו 44,049 איש; ב-1989 נמנו בו 41,840 איש; ב-2001 נמנו בו 38,749 איש; ב-2005 נמנו בו 36,800 איש; ב-2011 נמנו בו 32,134 איש; ב-2012 נמנו בו 32,026 איש; ב-2013 נמנו בו 31,402 איש; וב-2014 נמנו בו 30,852 איש.

יישובים
-------

במחוז המשנה שלוש ערים: עיר המחוז שאקי, גלגודישקיס וקודירקוס נאומייסטיס (ניישטוט שאקי); שמונה עיירות, מהן: גרישקאבודיס (גרישקאבוד), ברזדי, וקריוקאי (קרוק); ו-533 כפרים קטנים וחוות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שאקי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של שאקי (בליטאית)
* שאקי, ברשת החברתית פייסבוק
* נתונים על מחוז-המשנה באתר ממשלתי ליטאי (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 0382 0004

 |
**ואל ולנטינו** (נולד ב-14 ביוני 1956) הוא קוסם אמריקאי, שנודע בשל חשיפת השיטות לביצוע אשליות שונות. ידוע גם בכינוי "הקוסם במסכה", בו הופיע בתוכנית הטלוויזיה "סודות הקוסמים נחשפים".

נולד בשם לאונרד מונטנו בקליפורניה שבארצות הברית. את כניסתו לעולם הקוסמים החל בגיל 5, עת קנה לו אביו ליום הולדתו את קסם *הגביע והכדור*. 

בנעוריו הופיע ב-"International Cultural Awareness Program", מופע שכלל חשיפת סודות מעולם הקוסמות, וזאת על מנת לעודד אנשים לעסוק בקוסמות. בשלהי 1980 עבר ללאס וגאס, שם הופיע במופעי הקזינו: "ויוה לאס וגאס", "ספלאש". כן הופיע בתוכנית האירוח "המופע של מרב גריפין" ובקליפ מוזיקלי של הרב אלפרט. 

בשנים 1997–1998 הופיע ולנטינו בתוכנית "סודות הקוסמים נחשפים" (במקור "Magic's Biggest Secrets Finally Revealed"), בה חשף את השיטות השונות בהן מבצעים קסמים ואשליות שונים. הוא טען שחשף את הקסמים רק כדי לעודד אנשים לעסוק בענף הקוסמות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ואל ולנטינו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ואל ולנטינו
* ואל ולנטינו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no99023257
* VIAF: 53781671
* WorldCat: lccn-no99023257

 |
דוריס דיי וגורדון מקריי ב"תה לשניים"
**תה לשניים** (באנגלית: **Tea for Two**) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1950 עם דוריס דיי וגורדון מקריי בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס בחלקו על המחזמר "No, No, Nanette" שהועלה בברודוויי ב-1925. עיבוד לקולנוע נעשה גם ב-1930 ו-1940. שיר הנושא **Tea for Two** זכה להצלחה ואף תוזמר על ידי דימיטרי שוסטקוביץ ליצירה בשם "Tahiti Trot"

ג'ין נלסון זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן מבטיח חדש.

תקציר העלילה
------------

הדוד מקס (ס.ז. סאקאל) מספר ללין וריצ'רד על הוריהם נאנט וג'ימי בשנות העשרים הסוערות. נאנט קרטר (דוריס דיי) גרה בווילה מפוארת במחוז וסטצ'סטר ביחד עם דודה מקס ומנהלת הבית פאולין (איב ארדן). נאנט שואפת להיות שחקנית, זמרת ורקדנית.

לארי בלייר (בילי דה וולף) הוא במאי בברודוויי וידיד לשעבר של נאנט. הוא רוצה להעלות הצגה עם הכוכבת הראשית ביאטריס דרסי (פטריס וויטמור) אך זקוק למממנים. השנה היא 1929, הבורסה נפלה ואין משקיעים. ביאושו הוא מגיע לנאנט עם המלחין והפסנתרן ג'ימי סמית' (גורדון מקריי) והרקדן טוני טריינור (ג'ין נלסון). ג'ימי ונאנט שרים את השיר שלו "תה לשניים". לארי אומר לה שג'ימי זקוק לכסף כדי לממן ניתוח ל"אחותו".

נאנט מתאהבת בג'ימי ומוכנה לממן את ההצגה ב-25,000 דולר תמורת קבלת תפקיד ראשי. היא מבקשת ממקס למכור ניירות ערך שלה אך לא יודעת שהוא מכר אותם מזמן וכעת אין לו דבר.

עורך הדין שלו, ביל ארלי (ביל גודווין) גוער בו היות שעל כל הצעת קנייה הוא היה אומר "כן" במקום "לא". מקס מודיע לנאנט שימכור את הניירות רק אם תוכל במשך 48 שעות לענות "לא" לכל שאלה שתישאל.

זה יוצר מצבים מביכים לנאנט למשל כאשר ג'ימי שואל אותה אם היא אוהבת אותו והיא עונה לו "לא".

לבסוף היא מצליחה לעמוד במשימה אבל אז מגלה לה הדוד מקס שכל הכסף אבד. את המצב מצילה פאולין שכופה עצמה על עורך הדין והוא מתאהב בה ומסכים לממן את ההצגה.

לבסוף עולה המחזמר "לא לא נאנט" שזוכה להצלחה, ג'ימי ונאנט מתחתנים וכן גם הארי ופאולין.

בסוף הסיפור חוזרים ההורים נאנט וג'ימי לילדים שיודעים עכשיו הרבה על הוריהם.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| דוריס דיי | נאנט קרטר |  |
| גורדון מקריי | ג'ימי סמית | זמר |
| ס.ז. סאקאל | דוד מקס |  |
| איב ארדן | פאולין | מלווה של נאנט |
| ג'ין נלסון | טומי טריינור | רקדן |
| ביל גודווין | ויליאם ארלי | עורך דין |
| פאטריס וימור | ביאטריס דרסי | זמרת |
| בילי דה וולף | לארי בלייר | במאי |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תה לשניים** בוויקישיתוף

* "תה לשניים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "תה לשניים", באתר נטפליקס
* "תה לשניים", באתר AllMovie (באנגלית)
* "תה לשניים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "תה לשניים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לתה לשניים, באתר יוטיוב
* תה לשניים, באתר TCM
* דוריס דיי וגורדון מקריי שרים תה לשניים, באתר יוטיוב
* צ'ארלסטון וריקוד על המדרגות, באתר יוטיוב
* סצנת הסיום של תה לשניים, באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  "טהיטי טרוט" ("תה לשניים") בתזמור שוסטקוביץ
**מרטין פררו** (באנגלית: **Martin Ferrero**; נולד ב-29 בספטמבר 1947) הוא שחקן קולנוע ותיאטרון אמריקאי. ברוב סרטיו הוא מהווה שחקן אופי.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד בספטמבר 1947 בכפר ברוקפורט שבמונרו, ניו יורק הצטרף לתיאטרון שחקני קליפורניה בלוס גאטוס שבמחוז סנטה קלרה, קליפורניה. בשנת 1979 עבר ללוס אנג'לס והחל להופיע בסרטים שונים.

משחק
----

הוא השתתף לראשונה בסדרת הבת הקומית לסדרה שלושה בדירה אחת, "The Ropers". באותה שנה השתתף באחד מפרקי הסדרה בועות. בשנה שאחריה השתתף בסדרה מ.א.ש בתור גבר פצוע בג'יפ. באותה שנה השתתף בסרטו הראשון "The Incredible Shrinking Woman" של ג'ואל שומאכר ובסרט הדרמה אבירי האתמול.

בסדרת הפשע מיאמי מחלק מוסר מ-1984 שיחק פררו כאיזידור מורנו, הפושע הקובני והמשיך בתפקיד עד 1989. שנה לאחר מכן שיחק בבלוז לכחולי המדים בתור אלן ברנפורד ובקומדיית המצבים חופשי על הבר. שנה לאחר מכן השתתף בבלשים בלילה.

ב-1987 שיחק בתקועים בדרך של ג'ון יוז. שנה לאחר מכן הופיע בסדרה פרקליטי אל איי.

פררו שיחק את לואיג'י פינוקי בסרט הקומדיה אוסקר! אל תיגע בבת שלי בכיכובו של סילבסטר סטאלון ב-1991. שנה לאחר מכן השתתף בסרט עצור! או שאמא שלי יורה בתור פאולין.

ב-1993 יצא הסרט שובר הקופות של סטיבן ספילברג פארק היורה בו פררו נודע לציבור בתור עורך הדין דונלד ג'נרו. בניגוד לספר גנרו בו הוא בורח מהאי, בסרט הוא נטרף מטירנוזאורוס בעודו תקוע בשירותים. לתפקיד זה חזר ב-2011 בסדרה הפרודית הקומית של אתר CollegeHumor על הסרט "פארק היורה". אותה שנה הוא השתתף בסרט Reckless Kelly.

ב-1995 שיחק בסרט הפשע של מייקל מאן היט.

פררו שיחק ב-1997 בתור סם פלדברג בהפרקליטים. ב-1998 שיחק באלים ומפלצות בתור ג'ורג' קיוקור והשתתף בסדרת המדע הבדיוני תיקים באפלה.

קישורים חיצוניים
----------------

* מרטין פררו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מרטין פררו, באתר AllMovie (באנגלית)
* מרטין פררו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 5217 6439
* LCCN: no2001094116
* NKC: xx0076475
* SUDOC: 069184690
* VIAF: 4587928
* WorldCat: lccn-no2001094116

 |
**אנה סְרְצָ'אגִ'ייֶבָה** (בבולגרית: **Анна Сърчаджиева**‏; 1914, סופיה, ממלכת בולגריה – 2007, סופיה, בולגריה) היא חסידת אומות העולם בשל השתתפותה בהצלתה של משפחת קאריו מסקופיה מגירוש למחנה ההשמדה טרבלינקה.

סיפור ההצלה
-----------

נולדה בסופיה כאנה פאדנהכט. אביה יוסיף פאדנהכט היה נצר למשפחה יהודית שהתנצרה, כיהן כחבר האספה הלאומית של בולגריה וכשר המשפטים בממשלתו של אלכסנדר מלינוב. בראשית שנות ה-40 של המאה ה-20 עברה עם בעלה הבמאי סטפן סְרְצָ'אגִ'ייֶב לסקופיה, לרגל העסקתו כבמאי בתיאטרון הלאומי בסקופיה. במרץ 1943 נתנה אנה פופסטפנובה מקלט לבני משפחת קאריו שעתידים היו להיות מגורשים לטרבלינקה על ידי שלטונות בולגריה. לאחר מספר ימים עברו בני משפחת קאריו לדירתה של אנה סְרְצָ'אגִ'ייֶבָה והסתתרו בה. בקומה הראשונה של המבנה שכנה מפקדה גרמנית. למרות חיפוש שערכו בדירתה שוטרים בולגריים, בני משפחת קאריו לא נלכדו. לאחר מספר ימים שבה אנה פופסטפנובה עם בעלה, ובסיועה של אנה סְרְצָ'אגִ'ייֶבָה עלה בידם למלט את בני משפחת קאריו לאלבניה ולהציל את חייהם.

ב-7 ביוני 1983 הוכרה סְרְצָ'אגִ'ייֶבָה כחסידת אומות העולם. היא הלכה לעולמה בסופיה ב-2007.

קישורים חיצוניים
----------------

* אנה סרצ'אג'ייבה, באתר "יד ושם" (באנגלית)
* אנה פאדנהכט סרצ'אג'ייבה, באתר המרכז היהודי-בולגרי לשיתוף פעולה (בבולגרית)

| **בולגרים חסידי אומות העולם** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| ספירו דנקוב • רובין דימיטרוב • פאבל גרג'יקוב • ורה איצ'קובה • מלאדן איוואנוב • וסילי איוואנוב • דימו קזאסוב • המטרופוליט קיריל • אטאנאס קוסטוב • מיכאיל מיכאילוב • פטר מיכאלב • איוואן מומצ'ילוב • דימיטר פשב • אנה פופסטפנובה • אנה סרצ'אג'ייבה • אסן סויצ'מזוב • המטרופוליט סטפן • סטנקה סטויצ'בה • נדז'דה ואסילבה • ולדימיר קורטב • |  |

 |
**דאנאקוד** הוא קוד מזהה, ייחודי למהדורה של ספר, המוקצה לספרים בעברית ובשפות אחרות המופצים בישראל. בחנויות ספרים ובספריות ברחבי הארץ הוא משמש כמספר קטלוגי.

חברת "ד.א.נ.א. מערכות", שהוקמה ב־1981, מנהלת ומקצה את הקודים תמורת תשלום מאז 1982. כשמשתמשים בקוד זה בברקוד שבעטיפת ספר, בדרך כלל כתוב "דאנאקוד" לידו כדי להבדיל בינו לבין מסת"ב (ISBN) שמשמש לתפקיד כמעט זהה ברוב העולם ושנמצא בשימוש בישראל לספרים שמופצים גם בחו"ל.

מבנה
----

לכל דאנאקוד יש שני ייצוגים: הייצוג המורחב שמכיל 12 ספרות שמתחלקות ל־4 ספרות יצרן, 7 ספרות פנימיות של היצרן, וספרת ביקורת אחת המיועדת לזיהוי שגיאות. הייצוג השני, הדאנאקוד המקוצר, מורכב ממספר היצרן (בלי אפסים מובילים), מקף אמצעי, והמספר הפנימי של היצרן (גם הוא בלי אפסים מובילים). לדוגמה, למהדורת "התרנגולים והשועל" שיצאה לאור בשנת 2005 יש דאנאקוד מקוצר 31-4090, שמיוצג גם בגרסתו המורחבת בעלת 12 ספרות כ־003100040907.

לשני הייצוגים יש שימושים שונים. הייצוג המקוצר קריא יותר ובגלל זה בדרך כלל מוצג טקסטואלית לקוראים בתוך הספר או באתר המו״ל. הייצוג המורחב, לעומתו, מיועד לשימושים טכנולוגיים כגון ברקודים ומסדי נתונים בהם פחות חשובה הקריאות ויותר חשובה היכולת לזהות שגיאות.

ספרת הביקורת
------------

הספרה הקיצונית מימין בקוד המורחב היא ספרת ביקורת, אשר יכולה לקבל את הספרות העשרוניות 0–9. לדוגמה, לדאנאקוד שגרסתו המקוצרת היא **31-4090** וגרסתו המורחבת היא **003100040907**, ספרת הביקורת היא **7**.

חישוב ספרת הביקורת מתבצע באופן הבא:

סוֹכְמים את מכפלות אחת־עשרה הספרות השמאליות בקוד במקדם תלוי־מיקומן, כשהמיקום נספר משמאל לימין והמקדם הוא 7 במיקומים אי-זוגיים (המיקום הראשון, השלישי, וכו׳) והמקדם הוא 9 במיקומים זוגיים (המיקום השני, הרביעי, וכו׳). עבור הדאנאקוד בדוגמה שלעיל יתבצע החישוב הבא:  

{\displaystyle 0\cdot 7+0\cdot 9+3\cdot 7+1\cdot 9+0\cdot 7+0\cdot 9+0\cdot 7+4\cdot 9+0\cdot 7+9\cdot 9+0\cdot 7}  

{\displaystyle =0+0+21+9+0+0+0+36+0+81+0}  

{\displaystyle =147}  

ספרת היחידות של התוצאה היא ספרת הביקורת. לכן, ספרת הביקורת שהתקבלה לדאנאקוד בעל גרסה מקוצרת של 31-4090 היא **7**.

לבדיקה (הבקרה) יש לבצע את החישוב הנ״ל מחדש, אבל הפעם עם כל שתים־עשרה הספרות (ספרת הביקורת נכללת). ספרת היחידות של התוצאה צריכה להיות 0. להדגמה, ספרת הביקורת, 7, כפול המקדם 9, זה 63. הסכום של לפני, 147, פלוס 63 זה 210. ספרת היחידות היא 0. כך, זה מוכיח ש־7 אכן היא ספרת הביקורת של הדאנאקוד 31-4090.

ראו גם
------

* מסת"ב

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של דאנאקוד
* אתר האינטרנט הרשמי של דאנאקוד (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  דאנאקוד / מ.ס.ת.ב. / ISBN – זה משהו חשוב?, באתר טקסט רץ הוצאה לאור
2. ↑  התרנגולים והשועל, באתר הוצאת הקיבוץ המאוחד
3. ↑  חומרי עזר: טבלת עזר – טבלת אקסל להמרת מספרי דאנאקוד (באדיבות הספרייה הלאומית), באתר אתר מרכז הספר והספריות
**מרטין אדוארד ריינולדס** (באנגלית: **Martin Edward Reynolds**; נולד ב-22 בפברואר 1949) הוא אתלט בריטי בעבר, בעל מדליית כסף אולימפית בריצת שליחים.

ביוגרפיה
--------

במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באדינבורו, סקוטלנד ביולי 1970 כחבר נבחרת אנגליה זכה ריינולדס במדליית ארד בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 40.05 שניות, אחרי ג'מייקה (39.46 שניות) וגאנה (39.82 שניות). באוניברסיאדה שנערכה בטורינו, איטליה בסוף אוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.0 שניות.

באולימפיאדת מינכן (1972) זכה ריינולדס במדליית כסף בריצת שליחים 4X100 מטר ביחד עם אלן פסקו, דייוויד המרי ודייוויד ג'נקינס בתוצאה של 3:00.46 דקות, אחרי קניה (2:59.83 דקות) ולפני צרפת (3:00.65 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום 14 בריצת 400 מטר בתוצאה של 46.71 שניות. בשלב רבע הגמר הוא קבע שיא אישי של 46.11 שניות ובשלב המוקדמות תוצאה של 46.46 שניות.

שיאים אישיים
------------

* ריצת 200 מטר: 20.83 שניות (1970)
* ריצת 400 מטר: 46.11 שניות (1972)

קישורים חיצוניים
----------------

* מרטין ריינולדס, באתר olympedia.org
* מרטין ריינולדס, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 276858

 |
"**קדרים וקהל צופים ומתפעלים**" הוא תבליט קרמיקה שיצרה גדולה עוגן בכניסה לביתן הקרמיקה במוזיאון ארץ ישראל.

תיאור
-----

בשנת 1965 התקינה גדולה עוגן תבליט גדול בכניסה ל-"מוזיאון החרס", שיהפוך בעתיד לביתן הקרמיקה של מוזיאון ארץ ישראל. יצירת התבליט הגיעה לאחר זכייה של האמנית בתחרות לתכנון התבליט ולאחר שיצרה תבליט דומה - "קיבוץ גלויות" (1963) - עבור קמפוס האוניברסיטה העברית בגבעת רם בירושלים.

התבליט, הקרוי "קדרים וקהל צופים ומתפעלים", מציג קבוצות של דמויות אנושיות, המתבוננות בעבודתם המדיטטיבית של האומנים. הדמויות מעוצבות בצורה ארכאית, ללא ניסיון לתיאור ריאליסטי של הדמויות. בעשיית התבליט השתמשה עוגן בשילוב בין דמויות שנפחיהן נעשו על גלגל אובניים, לבין יצירת אריחי-קיר מעוטרים בגדלים שונים. הצבעוניות של העבודה מבוססת בעיקרה על צבעוניות החרסית למרות שנעשה שימוש בחומרים שונים, כגון אנגוב או תחמוצת ברזל על מנת להדגיש דימויים שונים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קדרים וקהל צופים ומתפעלים** בוויקישיתוף
* אמנות החרס בעבר ובהווה תוצג במוזיאון הקרמיקה בת"א, מעריב, 21 באוקטובר 1965
* יהודה רות, המוזיאון לקרמיקה: ויהי האדם לנפש חיה, על המשמר, 12 באוגוסט 1966
נהר ה**טרנט** (באנגלית **River Trent**) הוא השלישי באורכו בנהרות הממלכה המאוחדת. הטרנט נחשב לגבול המבדיל בין דרום אנגליה האנגלו-סקסי לצפון אנגליה הקלטי.

ראשיתו של הטרנט בסטפורדשייר כ-11 קילומטר צפונית לסטוק-און-טרנט, ממנה הוא זורם דרום מזרחה לעוד 68 קילומטר עד הגיעו לאזור וויצ'נור. משם הוא זורם צפון מזרחה דרך בורטון על הטרנט ונוטינגהאם ולאחר עוד כמה עשרות קילומטרים פונה צפונה עד לנקודת מפגש עם נהר האוז, בה שני הנהרות מתחברים ליצירת ההאמבר. מי הנהר מגיעים לבסוף לים הצפוני דרך מפרץ האמבר.

הנהר ידוע בשל הצפות ענק שפוקדות אותו בשל סופות והמסת שלגים באביב. בימים עברו הצפות אלו גרמו לעיתים לערוץ הנחל לשנות את מסלולו.

טרנט אגיר
---------

בתקופות מסוימות בשנה נוצר נחשול גאות בנהר הטרנט המגיע עד לגובה של מטר וחצי, תופעה זו מכונה טרנט אגיר על שם אל הים הנורדי, אגיר. תופעה זו מתרחשת כאשר גאות האביב מתמזגת עם הזרם התמידי של הנהר. צורת המשפך של הנהר מעצימה את התופעה, בכך שהיא גורמת לגל ענק לנוע במעלה הזרם עד גיינסבורו שבלינקולנשייר, ולעיתים אף מעבר. הגל לא יכול להתקדם הרבה מעבר לגיינסבורו בשל תוואי הנהר שלא מאפשר זאת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרנט** בוויקישיתוף
* טרנט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Trent, Rivers of the World, עמוד 288
2. ↑  Polluted river: River Trent, England, עמודים 489-492
3. ↑  Stone 2005, p. 9, 124.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 315149296
* WorldCat (עם VIAF): 315149296

 |
**יאן אסר** (בהולנדית: **Johannes "Jan" Fredericus Samuel Esser**;‏ 13 באוקטובר 1877, ליידן – 9 באוגוסט 1946, שיקגו) היה שחמטאי יהודי-הולנדי וכירורג פלסטי.

קריירה
------

בשנת 1910 ניצח אסר בדו-קרב שהתקיים בפריז את דוד ינובסקי 2.5-0.5.
אסר היה אלוף הולנד לשחמט, וניצח את רודולף לומן בדו-קרב פלייאוף לתואר בשנת 1913 בתוצאה 3.5-0.5. באליפות הולנד שהתקיימה בשנת 1912 הגיע אסר למקום השני.

במקביל ללימודי רפואה למד אסר גם רפואת שיניים, והשתמש בידיעותיו כרופא שיניים לצורך ניתוחיו.
ככירורג פלסטי היה אסר חלוץ בשיטות חדשניות לכירורגיה משחזרת על חיילים שנפצעו במלחמת העולם הראשונה. סבורים שהוא הטביע את המונח סטנט (תומכן) כדי לתאר את השימוש שעשה במרכיב לטביעת שיניים שהומצא בשנת 1856 על ידי רופא השיניים הבריטי צ'ארלס סטנט כדי ליצור תבנית לשחזור פני החייל. המונח סטנט הורחב בהמשך לאביזר המרחיב עורקים של הגוף.

אסר היה אחד המנתחים הפלסטיים המשפיעים והמצטיינים ביותר של ראשית המאה העשרים. בזכות מאמציו הוכרה תחום התמחות זה באופן מדעי והפך למוכר היטב למומחים בתחום. בשנותיו בברלין, בין השנים 1917 עד 1925, התבצעה תרומתו הגדולה ביותר לשגשוגם של ניתוחים פלסטיים, בזכות עוזריו, טכניקות הכירורגיה החדשניות שלו, 23 בתי החולים בהם פעל, פעילות הפרסום שלו ושיח עם עמיתים בפגישות של חברות מתמחות.

אסר היה אספן אמנות נלהב ובמשך חייו רכש 880 יצירות אמנות שהוצגו לראשונה במוזיאון בשנת 2006. בעיקר צבר ציורים של האמנות המודרנית ההולנדית המוקדמת שנקראה "אמנות לומניסטית באמסטרדם". רשימת האמנים מציגה שמות רבים (למשל ציירים) כמו יאן סלויטרס, ליאו גסטל, פיט מונדריאן ופיט ואן דר חאם. במקרים רבים תמך בהם אסר בדרכים שונות. את עיקר רכושו עשה בעסקאות נדל"ן מוצלחות ובהשקעות ספקולטיביות בבורסה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יאן אסר** בוויקישיתוף

* יאן אסר, באתר צ'סגיימס (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Home | Pierre Fauchard Academy, www.fauchard.org
2. ↑  Jan M Hilbert & Johannes F. Hoenig, The plastic surgeon Johannes Fredericus Samuel Esser (1877 to 1946), M.D. D.M.D. and his unknown period during 1917 and 1925 in Berlin, Germany, Springer Link, ‏19-2-2019

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BPN: 28472133
* GND: 102449058
* ISNI: 0000 0001 1821 4750
* LCCN: n2002042472
* NTA: 069715483
* RKD: 342116
* SUDOC: 108436799
* VIAF: 27456784
* WorldCat: lccn-n2003130262

 |
**יאמנה**, הידוע גם בשם **יגאן**, הוא אחד משבטי הילידים של דרום קונוס שבדרום אמריקה, שנחשב לעם הדרומי ביותר בעולם. השטח המסורתי שלו כולל את האיים מדרום האי הגדול של ארץ האש, וכיום כולל גם את כף הורן. הם היו שם במשך יותר מ-10,000 שנים.

במאה ה-19, בני השבט היו ידועים בתור פגויאנס על ידי העולם דובר האנגלית, אך מונח זה אינו בשימוש כיום מפני שהוא יכול להתייחס לכל העמים הילידים של ארץ האש. חלקם עדיין מדברים את שפת יאמנה אשר נחשבה שפה מבודדת; אמנם, רובם דוברי ספרדית. החל משנת 2012, כריסטינה קלדרון, המתגוררת בשטח צ'ילה, ידועה כדוברת האחרונה של שפת יאמנה בצורה שוטפת.

יאמנה היו נוודים מסורתיים, שהיו ציידים-לקטים. הם נסעו על ידי סירות בין האיים כדי לאסוף מזון: הגברים צדו אריות ים, ואילו הנשים צללו לאסוף רכיכות.

ברוב השבטים בעולם גובהם של האנשים הוא כ-180 סנטימטר בממוצע, אך גובהם של שבט היאמנה הוא כ-136 סנטימטר בממוצע. עורם מעט צהבהב ועינהם עגולות. רוב אנשי השבט אוהבים לענוד צמידים ושרשראות.

בני יאמנה נקראים גם הקאנוארוס, את רוב יומם הם מקיימים בבוציות, מכיוון שמגורם באיים המערביים של ארץ האש. הם שטים הרבה בשביל לדוג דגים ולאכול אותם. הם שטים בסירות באורך שישה מטר לרוב וחכות דייג מעץ. כלי הנשק שלהם הם: צלצלים, רמחים וסכינים. הצלצלים והרמחים עשויים מעץ ועצמות לוויתן. הסכינים עשויים מאבן צור. עם כלים אלו הם דגים ליוויתנים דגים וחיות מים. כיום חיים פחות מ-2000 אנשים בארץ האש כולה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יאמנה** בוויקישיתוף
* יאמנה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529614505171
* BnF: cb122582218 (data)
* LCCN: sh85148911

 |
**לך תוכיח שאין לך אחות** הוא ביטוי עממי המבטא מורת רוח מקביעות לא מבוססות המושמעות כלפי אדם. הביטוי מדגיש את האבסורד שנוצר מן הצורך להוכיח חפות בטרם ביססו את האשמה. מקור הביטוי הוא ככל הנראה בספרו של שלום עליכם, "מנחם מנדל בוורשה", אשר התפרסם לראשונה ביידיש בשנת 1913. בספר מופיע המשפט:

> 
> "בינתיים אני משליך החוצה את אחותך המשומדת. ואם תאמר שאין לך אחות? לך לך והצטדק!"
> 
> 
> 
> — תרגם אריה אהרוני, 1977
>

הקשרים תרבותיים
---------------

בשנת 1983 פרסם הפובליציסט אמנון דנקנר בעיתון "הארץ" מאמר שכותרתו "אין לי אחות", ובו הביא את דעותיו נגד טענות הקיפוח של עדות המזרח. הרקע למאמר היה אלימות שהפנה הימין כלפי השמאל בזמן המחאה נגד מלחמת לבנון הראשונה. דנקנר הצהיר שהימין האלים אינו אחיו ואינו אחותו. המאמר וכותרתו הפרובוקטיבית הכו גלים. 24 שנים מאוחר יותר כתב דנקנר מאמר שכותרות "יש לי אחות", ובו הביע אמפתיה לנשים הסובלות מהטרדות מיניות.

עם זאת, הביטוי עדיין קיים ומופיע בהקשרים שונים. כך, למשל, התבטא ח"כ עזמי בשארה בדיון על פסילת מפלגת בל"ד בוועדת הבחירות המרכזית בשנת 2003, בו נטען כי בל"ד רוצה במדינה אחת, דו-לאומית, "מהנהר אל הים", כי: 

> 
> "אני לא מבין מאיפה מביאים לי את הסיפור הזה של 'מהנהר אל הים'. מה אני יכול לעשות? לך תוכיח שאין לך אחות עכשיו. אף פעם לא אמרתי דבר כזה."
> 
> 
> 
>

רקע משפטי
---------

המרירות שבביטוי "לך תוכיח שאין לך אחות" נובעת מהעובדה שההאשמות והשמצות רבות הן בניגוד למקובל במערכת המשפטית, שבה חובת ההוכחה במשפט פלילי מוטלת על התובע, ואם נכשל בכך, יצא הנאשם זכאי, גם אם השתמש בזכות השתיקה, ולא אמר דבר להגנתו (אם כי הנאשם רשאי להעלות, בתחילת משפטו, טענת אליבי, שבה הוא מוכיח, למעשה, כי "אין לו אחות"). גם בתביעה אזרחית, חובת ההוכחה חלה על התובע, וכך גם במשפט העברי, שבו חל הכלל "המוציא מחברו עליו הראיה". במקרים מסוימים נקבע חריג לגישה זו. בחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, למשל, נקבע כי על המעביד להוכיח כי לא הִפלה לרעה את העובד (כלומר, להוכיח כי "אין לו אחות"), וזאת מרגע שהעובד הוכיח כי נתקיימו בו התנאים המצדיקים קבלת זכות מסוימת שלא ניתנה לו.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **לך תוכיח שאין לך אחות** |

* קלישאות שסר חינן, באתר הארץ, 15 באפריל 2002

הערות שוליים
------------

1. ↑  יש לי אחות, באתר nrg
**ארונגו** הוא אחד מ-13 המחוזות בנמיביה. הוא נקרא של שם הר ארונגו, נקודת ציון ידועה בנמיביה ובאזור, הנמצא צפונית לסווקופמונד. ארונגו גובל באוקיינוס האטלנטי במערב, ובשאר צדדיו גובל במחוזות הבאים:

* קוננה - צפון.
* אוט'גוזונדג'ופה - מזרח.
* קהומס - דרום-מזרח.
* הרדפ - דרום.

מחוזות בחירה
------------

בארונגו ישנם 7 מחוזות בחירה:

1. אומרורו
2. קריביב - האוכלוסייה 11,784 איש (נכון לשנת 2004).
3. ברנדברג - האוכלוסייה 10,184 איש (נכון לשנת 2004).
4. ארנדיס - האוכלוסייה 7,477 איש (נכון לשנת 2004) בשני ערים:ארנדיס והנטיס ביי.
5. סווקופמונד - האוכלוסייה 25,442 איש (נכון לשנת 2004).
6. וולביס ביי - כפרי: האוכלוסייה 623 איש (נכון לשנת 2004) היושבים באזור בכפרי שמסביב לוולביס ביי.
7. וולביס ביי - עירוני: האוכלוסייה 40,849 איש (נכון לשנת 2004).

דמוגרפיה
--------

ע"פ מפקד האוכלוסין בנמיביה לשנת 2001, אוכלוסיית ארונגו היא 107,663 איש (50,040 נשים ו- 57,616 גברים; 115 גברים על כל 100 נשים), ושיעור הגדילה השנתי הוא 1.3%. שיעור הפריון הכולל הוא 3.2 ילדים לאישה. 80% מאוכלוסיית ארונגו מתגוררים בערים, ו-20% מתגוררים בכפרים. שטחה של ארונגו הוא 63,579 קמ"ר, והצפיפות היא 1.7 איש לקמ"ר. 

האוכלוסייה בארונגו מורכבת מהגילאים הבאים: 11% מהאוכלוסייה הם מתחת לגיל 5; 18% בגילאים 5-14; 64% בגילאים 15-59; 6% מעל גיל 60. כלל האוכלוסייה בארונגו מתחלקת ל-27,496 משקי בית, עם שיעור ממוצע של 3.8% איש למשפחה. בראש 35% ממשקי הבית עומדת אישה, וב-65% עומד גבר. השפות המדוברות ביותר בבית הם שפת האובמבו (34% ממשקי הבית), אפריקאנס (22%) ונאמה (21%). 

שיעור התעסוקה בארונגו לשנת 2001, היה 66% (71% מגיל 15+). מתוך אוכלוסייה הלא-עובדת שמעל גיל 15, 34% היו סטודנטים, 34% עקרי/עקרות בית ו-31% פרשו לגמלאות. 

תוחלת החיים היא 59 שנים לנשים, ו-54 שנים לגבר. בגילאים שמתחת ל-15, 3% התייתמו מאמם, 5% התייתמו מאביהם, ו-1% התייתם משני ההורים. 4% מהאוכלוסייה סובלים מנכויות שונות: 21% מהם חרשים, 41% עיוורים, 10% עם ליקויי דיבור, 10% עם נכות ביד, 22% עם נכות ברגל ו-4% עם בעיות נפשיות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארונגו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ארונגו

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: e3dc412b-533b-41da-9bb0-a4008e4e1b92

 |
**מגתריום** (שם מדעי: ***Megatherium***) הוא סוג שנכחד של עצלן קרקע בגודל של פיל קטן. הוא היה נפוץ במרכז ודרום אמריקה בין תחילת הפליוקן, דרך הפליסטוקן וייתכן שגם בתחילת ההולוקן.

מאפיינים
--------

שמו של המגתריום (meg-AH-theer-EE-um) נגזר מהמילה היוונית מגה (μέγας) שפירושה ענק, ותריום (θηρίον) - בהמה. בצירוף: בהמה ענקית.

טווח זמן משוער: 2 מיליון שנים-10,000 שנה לפני זמננו. זמן ההכחדה המדויק נתון בוויכוח. יש עדויות משכנעות לנוכחות המגתריום באמריקה הדרומית לפני כ-10,500 שנים, ותאריכי פחמן-14 מאתר אחד בארגנטינה הנעים בין 10,600–7,800 שנים לפני זמננו. בשל כך ניתן להעריך שהיצור חי גם בהולוקן הקדום.

המגתריום היה יונק יבשה ענק, שהשתייך למגה-פאונה של אמריקה הדרומית. הוא הגיע למשקל של עד 4 טונות, וגובהו היה עד 6 מטרים (מהראש לזנב). הוא העצלן הגדול ביותר הידוע כיום, גדול כפיל אסייתי וגדול אף מכמה מיני ממותות.

למגתריום היה שלד חזק, עם חגורת אגן ירכיים גדולה וזנב שרירי ורחב.

הגודל העצום שלו אפשר לו לאכול מגבהים לעומת אוכלי עשב אחרים בני זמננו. כדי לאכול הוא היה נעמד על רגליו האחוריות החזקות והשתמש בזנבו כחצובה בצורה זו. המגתריום היה יכול לתמוך במשקלו המאסיבי.

המגתריום היה כנראה אומניבור (אוכל כל) והיה מסוגל לאכול לטאות קטנות וחרקים, אך עיקר תזונתו מתבססת על עלים וקליפות עצים אותן הוא תולש בעזרת ציפורניו. כדי להשיג מזון נעזר המגתריום בשימוש בטפרים מעוקלים על הרגליים הקדמיות הארוכות שלו כדי להשיג את הענף עם העלים הבשרניים יותר.

עצלן זה, כמו דוב הנמלים המודרני, היה הולך על צידי רגליו כי טפריו מנעו ממנו להניח את כפות רגליו על הקרקע בצורה שטוחה. אף על פי שהתחיל את דרכו כהולך על ארבע רגליים צורת שלדו והניתוח הביוכימי שלו מעידים כי הוא היה יכול ללכת על 2 רגליים.

חלק מהמומחים מאמינים שבלסת של המגתריום שכנה לשון עצומה שהוא השתמש בה כדי לאסוף את העליים הבשרניים, בדומה לעצלן המודרני. מומחים אחרים מציעים שחלק ממאפייניו של המגתריום התמזגו ביחד - מה שאומר שקיבולת הלשון שלו מוגבלת ולא ארוכה.

בתרבות
------

עצלן קדום זה הופיע בסדרות פלאווורלד וללכת עם חיות ובמשחק עולם היורה: המשחק.

גלריה
-----

* 
* מגתריום מול אדםמגתריום מול אדם
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגתריום** בוויקישיתוף
* מגתריום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Barnosky, A. D. & Lindsey, E. L. (2010). Timing of Quaternary megafaunal extinction in South America in relation to human arrival and climate change. Quaternary International, 217(1), 10-29.
**ניקולאי גרשייביץ' קפוסטין** (מרוסית: **Никола́й Ги́ршевич Капу́стин**; ‏22 בנובמבר 1937 - 2 ביולי 2020) היה מלחין ופסנתרן ג'אז רוסי-אוקראיני.

ביצירותיו שילב אלמנטים ג'אזיסטיים בתוך צורות מוזיקליות (אנ') הלקוחות מן המוזיקה הקלאסית.

ביוגרפיה
--------

נולד בהורליבקה, אוקראינה הסובייטית, ברית המועצות בשנת 1937. בגיל ארבע עבר עם משפחתו בעקבות מלחמת העולם השנייה לקירגיזסטן הסובייטית, ולעיר טוקמק.

הוא הלחין את הסונטה הראשונה שלו לפסנתר בגיל 13. מגיל 14 הוא למד פסנתר אצל אברליאן רובאח (Avrelian Rubakh), שהיה תלמיד של פליקס בלומנפלד (אנ').

בלומנפלד היה גם המורה של ולדימיר הורוביץ וסימון ברארה (אנ').אחרי המלחמה, נחשף קפוסטין למוזיקת הג'אז, כאשר מורהו תומך בהתעניינותו.

החל ללמוד בשנת 1956 בקונסרבטוריון של מוסקבה בכיתתו של אלכסנדר גולדנוייסר (אנ') וסיים בשנת 1961. ניגן ברסיטל הסיום את הקונצ'רטו השני לפסנתר מאת פרוקופייב (אנ').

במהלך שנות ה-50, קפוסטין צבר ניסיון כפסנתרן ג'אז, מעבד ומלחין. בנוסף, הוא ניגן בחמישייה שהופיעה מדי חודש במסעדות שונות ומועדוני ג'אז.

בנוסף, הוא היה חבר בתזמורת הביג בנד של יורי סאלוסקי (אנ') ולאחר מכן בתזמורת הביג בנד של אולג לונדסטרם (אנ').

ביצירותיו קפסוטין יוצר שילוב מיוחד (או פיוז'ן) בין הרפרטואר הקלאסי והצורות המוזיקליות במוזיקה הקלאסית, לבין מיומנות האלתור בג'אז ואלמנטים מקצביים ג'אזיסטיים.

מספר דוגמאות ליצירות המשלבות את השפעת יצירותיו לכלי מקלדת של באך עם השפעות ג'אזיסטיות:

סויטה בסגנון עתיק Op.28, עשרים וארבעה פרלודים בסגנון ג'אז Op.53, עשרים וארבעה פרלודים ופוגות Op.82 והסונטינה Op.100.

קפוסטין תיאר עצמו ראשית כמלחין, ולאחר מכן כפסנתרן ג'אז:

*"מעולם לא הייתי לי נטייה להפוך לפסנתרן ג'אז אמיתי, אבל עם ההלחנה הפכתי לכזה. כל האימפרוביזציות שלי כתובות, כמובן, ונהפכות טובות יותר עם הזמן"*

בין יצירותיו קיימות 20 סונטות לפסנתר, 6 קונצ'רטי לפסנתר, מספר קונצ'רטי אחרים, סטים של ואריאציות, אטיודים ועוד.

בנו, אנטון קפוסטין (אנ'), הוא פיזיקאי תאורטי. ניקולאי קפוסטין נפטר ב-2 ביולי 2020 במוסקבה, בגיל 82.

מבצעים והקלטות
--------------

מספר חברות הקלטות הקליטו את קפוסטין מבצע את יצירותיו.

המוזיקה שלו בוצעה והוקלטה על ידי פסנתרנים ידועים כמו מרק אנדרה המלין, ניקולה פטרוב (אנ'), סטיב אוסבורן (אנ'), ודים רודנקו (אנ'), לודמיל אנגלוב, מאשירו קאואקאמי ותומאס אנג.

רשימת יצירותיו
--------------

רשימת יצירותיו המלאה, בסידור על פי מספרי אופוס בקישור הבא: (אנ').

קישורים חיצוניים
----------------

* ניקולאי קפוסטין, באתר AllMusic (באנגלית)
* ניקולאי קפוסטין, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ניקולאי קפוסטין, באתר Discogs (באנגלית)
* האתר הרשמי של ניקולאי קפוסטין

הערות שוליים
------------

1. ↑  Copyright © Randall J. Creighton, A MAN OF TWO WORLDS: CLASSICAL AND JAZZ INFLUENCES IN NIKOLAI KAPUSTIN’S TWENTY-FOUR PRELUDES, OP. 53, THE UNIVERSITY OF ARIZONA, ‏2009
2. ↑  nikolai-kapustin, schott-music

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007409084005171
* BNE: XX5437156
* BnF: cb16185026q (data)
* CiNii: DA13185248
* GND: 123677890
* ISNI: 0000 0000 8134 5086
* LCCN: nr97012273
* MusicBrainz: 642d73bc-cb3f-496e-94c0-70ae5a90cfb6
* NDL: 01008525
* NTA: 290700817
* SUDOC: 162034156
* VIAF: 55061326
* WorldCat: lccn-nr97012273

 |
**טייריים** (שם מדעי **Dactylopteridae**) היא משפחת דגים בסדרת העקרבנונאים המשתמשים ב"כנפיים" כדי לדאות מעל החולות הימיים. הם קרובי משפחה של משפחת הטריגליים (Triglidae).

הטיירים יכולים לפרוש את סנפירי הגחון שלהם לצורת כנפיים המסתיימות בדוקרנים. הם גם שוחים איתם בהליכה על החול ומחפשים בעזרתם יצורים קטנים הקבורים בחול, כמו דגים, סרטנים וצדפות ובולעים אותם במהירות. הגוף צבוע בצבעי החול ומוסווה מטורפים גדולים המשוטטים באזור. בנוסף יש להם סנפירים בולטים עוקצניים על הגב.

הטיירים נפוצים באזור האינדו פסיפי בין שוניות לחוליות פתוחות. כמה מינים חיים גם באוקיינוס האטלנטי באזורים חמימים וטרופיים.

מיון
----

משפחה זו שייכת לסדרת העקרבנונאים. בעבר שייכו אותה לסדרת האבובנאים ולסדרת העוקצנוניים.

* משפחה **טייריים** (Dactylopteridae)
	+ סוג ומין יחיד  טַיָּר יָם-תִּיכוֹנִי (Dactylopterus volitans)
	+ סוג טייר (Dactyloptena)
		- מין Dactyloptena gilberti
		- מין Dactyloptena macracantha
		- מין טייר אוריינטלי (Dactyloptena orientalis)
		- מין Dactyloptena papilio
		- מין טַיָּר יַם-סוּפִי (Dactyloptena peterseni)
		- מין Dactyloptena tiltoni

גלריה
-----

* טייר אוריינטליטייר אוריינטלי
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טייריים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* טייריים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**אנה נאליק** (באנגלית: **Anna Christine Nalick**;‏ נולדה ב-30 במרץ 1984) היא זמרת וכותבת שירים אמריקאית.

ביוגרפיה
--------

אנה נאליק נולדה וגדלה בטמפל סיטי, באזור לוס אנג'לס. כאשר היא הייתה בת 14 המשפחה עברה לגנדורה. משפחת אביה בעלת שורשים יהודים והם הגיעו לארצות הברית בתחילת המאה ה-20 מאזור קייב.

אנה נאליק גדלה למשפחה מוזיקאית. בשנת 2003 היא החליטה לא להמשיך בלימודים בקולג' וחתמה על חוזה עם קולומביה רקורדס. בשנת 2004 היא הוציאה את האלמום הראשון Wreck of the Day. ‏ "Breathe (2 AM)" שהיה הסינגל הראשון באלבום הגיע למקום ה-45 במצעד הפזמונים האמריקאי וכזה למעמד תקליט פלטינה כפול 3 בבילבורד הוט 100. בשנת 2007 היא זכתה בפרס של האגודה האמריקאית למלחינים, מחברים ומוציאים לאור. אלבום כולו נמכר ב-615 אלף העתקים וזכה במקום 20 בבילבורד 200.

בשנת 2015 נאליק הוציאה סינגל In the Rough שהגיע למקום ה-15 במצעד 40 השירים למבוגרים.

בשנת 2011 אנה נאליק הוציאה את האלבום השני Broken Doll & Odds & Ends ובשנת 2017 את השלישי.

החל משנת 2019 אנה נאליק חתומה עם Chesky Records ואיתם היא הוציאה באותה שנה את הסינגל החדש The Blackest Crow.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנה נאליק** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אנה נאליק (באנגלית)
* אנה נאליק, ברשת החברתית פייסבוק

* אנה נאליק, ברשת החברתית טוויטר

* אנה נאליק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* אנה נאליק, באתר אייטונס (באנגלית)

* אנה נאליק, באתר ספוטיפיי

* אנה נאליק, באתר AllMusic (באנגלית)

* אנה נאליק, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* אנה נאליק, באתר Yandex.Music (ברוסית)

* אנה נאליק, באתר Discogs (באנגלית)

* אנה נאליק, באתר Songkick (באנגלית)

* אנה נאליק, באתר Genius

* אנה נאליק, באתר בילבורד (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb150254655 (data)
* GND: 135441439
* ISNI: 0000 0000 5351 3871
* LCCN: no2005036509
* MusicBrainz: 852fb986-b0d9-4529-adaf-4f38bc1b1040
* VIAF: 4660039
* WorldCat: lccn-no2005036509

 |
**מַרְיוּ דֶה סָא-קַרְנֶיְרוּ** (פורטוגזית: Mário de Sá-Carneiro ‏; 19 במאי 1890 - 26 באפריל 1916) היה משורר וסופר בן פורטוגל וחברו הקרוב של המשורר והסופר פרננדו פסואה. כתביו משקפים את השתייכותו לזרם המודרניסטי, וברבים מהם באים לידי ביטוי בדידות, שנאה עצמית, אובססיביות ועיסוק מתמיד בטירוף ובשאלות הקשורות בזהות מינית.

חייו
----

סא-קרנירו נולד בליסבון, בן יחיד למשפחה אמידה מן המעמד הבינוני. הן סבו והן אביו, שהיה מהנדס וקצין בצבא פורטוגל, היו אנשי צבא. סא-קרנירו התייתם מאמו כשהיה בן שנתיים ומסבתו כשהיה בן תשע. אביו שהיה טרוד במסעות לא נטל חלק מרכזי בטיפול בבנו. אחרי מות אמו נמסר סא-קרנירו לטיפול בידי אומנת במשק של סבו וסבתו. בתחילת שנות העשרה שלו לקח אותו אביו לטייל בפריז, בשווייץ ובאיטליה, וכבר בשנות לימודיו בתיכון גילה סא-קרנירו כישרונות אומנותיים והתבלט בכתיבה ובמשחק. כשהיה בן עשרים ואחת נסע לעיר קואימברה כדי ללמוד משפטים, אולם עוד לפני תום השנה הראשונה באוניברסיטה הוא זנח את לימודיו. לאחר מכן למד משפטים בפריז בין השנים 1911 ו-1912, אולם הוא מיהר לזנוח את לימודיו לטובת עיסוקו הספרותי שהחזיר אותו פעמיים לפורטוגל, לביקורים שבמהלכם הקדיש את רוב זמנו לכתב העת אורפאוס, ביטאון ספרותי בעל אופי מודרניסטי. בשנת 1912 נסע שוב לצרפת כדי ללמוד בסורבון. שנתיים לאחר מכן נסע אביו למוזמביק וחדל לתמוך כלכלית בבנו. סא-קרנירו שקע אז בדיכאון עמוק, שגורמיו המשוערים היו מצוקה כלכלית ובעיות בזהות המינית.

לפני התאבדותו בפריז בבליעת סטריכנין הספיק סא-קרנירו לפרסם את המחזה "חברוּת" (1912), את הרומן "הווידוי של לוּסְיוּ" (1913), את קובצי הסיפורים הקצרים "התחלה" (1912) ו"שמים עולים באש" (1915) ואת קובץ השירים "התפזרות" (1913). קובץ השירים "אותות זהב" ראה אור אחרי מות יוצרו, בשנת 1937. הספר הווידוי של לוסיו תורגם לעברית בידי רמי סערי וראה אור בהוצאת כרמל בשנת 2006.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מריו דה סא-קרנירו** בוויקישיתוף
* מריו דה סא-קרנירו, ברשת החברתית Goodreads
* מריו דה סא-קרנירו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי מריו דה סא-קרנירו בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
* מריו דה סא-קרנירו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007305279305171
* BIBSYS: 90069804
* BNE: XX883457
* BnF: cb11998057m (data)
* CANTIC: a12385621
* CiNii: DA11196221
* GND: 118750569
* ICCU: CFIV049526
* ISNI: 0000 0001 2281 1080
* LCCN: n82200840
* LNB: 000246916
* MusicBrainz: a4ea0874-7e9d-49aa-b556-2b6a61d9203e
* NKC: xx0013448
* NLA: 35350193
* NLG: 326314
* NSK: 000253258
* NTA: 068444796
* RERO: 02-A000159568
* SELIBR: 95649
* SUDOC: 028072448
* Trove: 921499
* VIAF: 66476723
* WorldCat: lccn-n82200840

 |
**ניקולאי ריומין** (ברוסית: **Николай Николаевич Рюмин**)‏ (5 בספטמבר 1908, מוסקבה – 1942, אומסק) היה שחמטאי רוסי מהחזקים בשחקנים הסובייטים בשנות השלושים.

ריומין היה אלוף מוסקבה בשנים 1931, 1932,
1933/34 וב-1935. 

ריומין שיחק שלוש פעמים בגמר אליפות ברית המועצות. בשנת 1931 הגיע למקום השני באליפות השביעית של ברית המועצות שהתקיימה במוסקבה עם 10/17 (ניצח: מיכאל בוטביניק). בין היתר ניצח את בוריס ורלינסקי שסיים במקום השלישי ואת פדור בוגאטירצ'וק.

בשנת 1933 חלק ריומין מקום 10-11 באליפות השמינית של ברית המועצות שהתקיימה בלנינגרד עם 10/19 (ניצח: מיכאל בוטביניק).

בשנת 1934/35 חלק ריומין מקום 3-4 עם פדור בוגאטירצ'וק באליפות התשיעית של ברית המועצות שהתקיימה בלנינגרד (ניצחו: גריגורי לבנפיש ואיליה רבינוביץ).

תוצאתו הבינלאומית הטובה ביותר של ריומין הייתה בלנינגרד בשנת 1934 עת חלק מקום שני עם פטר רומנובסקי ולפני מקס אויבה (ניצח: מיכאל בוטביניק).

בשנת 1935 ניצח ריומין בתחרות גטבורג. באותה שנה חלק מקום 11-14 בתחרות במוסקבה. (ניצחו: מיכאל בוטביניק וסאלו פלור). 

בשנת 1936 חלק מקום 7-10 בתחרות מוסקבה (ניצח: חוסה ראול קפבלנקה). 

בשנת 1936 בריאותו התערערה והוא מת משחפת במהלך מלחמת העולם השנייה באומסק שבסיביר.

הסתעפויות פתיחה על שמו
----------------------

שמו של ריומין נקשר לשתי הסתעפויות פתיחה. הסתעפות ריומין בהגנה ההודית של המלכה שנותחה על ידו וכן על ידי אנדור לילינטל : 1. ד4 פו6 2. ג4 ה6 3. פו3 ב6 4. ז3 רב7 5. רז2 רב4+ 6. רד2 רה7   

הסתעפות מוסקבה או ראוזר בסיציליאנית קרויה לפעמים הסתעפות ריומין: 1. ה4 ג5 2. פו3 ד6 3. ד4 ג:ד4 4. פ:ד4 פו6 5. ו3

קישורים חיצוניים
----------------

* ניקולאי ריומין, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
* תחבולות של ניקולאי ריומין , wtharvey.com
* ניקולאי ריומין, bidmonfa.com
* המשחק היחיד שקפבלנקה הפסיד על זמן- לריומין(הקישור אינו פעיל), geocities.com
* מידע כללי

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Hartston, William (1977), "Riumin, Nikolai Nikolayevich", in Golombek, Harry, Golombek's Encyclopedia of Chess, Crown Publishing, p. 276, מסת"ב 0-517-53146-1
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑  ניקולאי ריומין באתר www.chessgames.com
9. ↑  Hooper, David & Whyld, Kenneth (1992), The Oxford Companion to Chess (2 ed.), Oxford University Press, p. 342, מסת"ב 0-19-280049-3

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 3936 2229
* LCCN: nb2002017617
* NKC: js2017951492
* NTA: 126708843
* VIAF: 70896468
* WorldCat: lccn-nb2002017617

 |
**מרטין "מרטי" פיידן** (באנגלית: **Martin "Marty" Feiden**) היה אתלט אמריקאי-יהודי. אלוף המכביה הראשונה (1932) בקפיצה לגובה.

ביוגרפיה
--------

פיידן גדל בברוקלין, ניו יורק. בשנת 1928 הוא קבע בקפיצה לגובה תוצאה של 1.78 מטר. שיאו האישי בקפיצה לגובה עומד על תוצאה של 1.905 מטר.

במכביה הראשונה שנערכה בשנת 1932 זכה פיידן בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.80 מטר, לפני הרולד גינצבורג מארצות הברית (1.75 מטר) ואהרן ולסלי מאנגליה (1.65 מטר). מדליית ארד בקרב 3 (ריצת 100 מטר, קפיצה לגובה והדיפת כדור ברזל), אחרי לב גוריון מצ'כוסלובקיה (1481.8 נקודות) וגרינמן מארץ ישראל (1375.2 נקודות).

במכביה השנייה שנערכה בשנת 1935 זכה פיידן במדליית כסף, בקפיצה במוט בתוצאה של 3.00 מטר, אחרי שיפר מצ'כוסלובקיה (3.10 מטר). לאחר המכביה בחר שלא לשוב עם המשלחת לארצות הברית, כמו חברו ביל שטיינר, אלא להישאר בישראל במטרה להשתקע ולהתחתן. הוא הצטרף לקבוצת מכבי חיפה.

באליפות האתלטיקה הראשונה של ארץ ישראל שנערכה באצטדיון ימק"א ירושלים בסוף נובמבר 1935 זכה פיידן ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, בקפיצה במוט בתוצאה של 2.80 מטר, לפני אלחנן טרכטנברג (2.75 מטר) ויהודה בקר (2.65 מטר), שניהם ממכבי ראשון לציון. מדליית כסף, בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.57 מטר, אחרי סם שטיינברג (1.62 מטר) ולפני עמיחי כספי (1.57 מטר), שניהם ממכבי תל אביב ומדליית ארד, בריצת 110 מטר משוכות, אחרי עמיחי כספי (18.7 שניות) ו אהרן פשיגודה ממכבי עתיד תל אביב (22.0 שניות).

שיאים אישיים
------------

* קפיצה לגובה :1.905 מטר
* קפיצה במוט: 3.20 מטר

קישורים חיצוניים
----------------

* Jewish Stars To Sail Tonight For Palestine, The Brooklyn Daily Eagle from Brooklyn, New York · Page 28 (באנגלית)
* התחרויות לאליפות ת"א באתלטיקה קלה, דבר, 16 במרץ 1936
* הישגי המכביה השנייה (סכום שני), דואר היום, 7 במאי 1935
* מדור הספורט - רשימות השבוע - רבנאות תל אביב, דואר היום, 24 במרץ 1936
* בארץ - באתלטיקה קלה - תוצאות ההתחרויות - רבנאות תל אביב, דואר היום, 24 במרץ 1936
* טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965

הערות שוליים
------------

1. ↑  U.S. Team out to Win ’35 Maccabiad, Jewish Telegraphic Agency,‏ January 9, 1935 (באנגלית)
2. ↑  אברהם ב. ריבלין, המכביה העבריה הראשונה - עם סיום המכביה, דואר היום, 3 באפריל 1932
3. ↑  המנצחים במכביה הראשונה והישגיהם, דואר היום, 2 באפריל 1935
4. 1 2  אלישע שוחט, 75 שנים לרבַּנָאות הראשונה באתלטיקה - חלק שני, באתר sportweb, ‏18 באוקטובר 2011
5. ↑  By PAUL G. GOLDBERG, THE SECOND WORLD MACCABI GAMES , The Brooklyn Jewish Center Review, page 9, June 1935
6. ↑  התחרויות לרבנאות א"י באתלטיקה קלה, הַבֹּקֶר, 1 בדצמבר 1935
7. ↑  לאחר ההתחרויות לרבנאות באתלטיקה, הַבֹּקֶר, 6 בדצמבר 1935
שחזור של דוב הבולדוג
**טרמרקטיים** המכונים **דובים קצרי-פנים** (שם מדעי: **Tremarctinae**) היא תת-משפחה של יונקים דמויי כלב ממשפחת הדוביים שחיו החל מסוף תקופת המיוקן עד הפליסטוקן. כיום יש רק נציג אחד מקבוצה זו - דוב המשקפיים (*Tremarctos ornatus*), שהוא הדוב היחיד החי בטבע באמריקה הדרומית.

מוצא הטרמרקטיים באמריקה הצפונית, ובמהלך ההחלפה האמריקאית הגדולה עברו חלק מהמינים לאמריקה הדרומית, לרבות סוג הדוב הגדול ביותר מעולם - הארקטותריום, שהגיע למשקל 2.5 טונות בממוצע. באמריקה הצפונית שלט אז דוב ענק נוסף - דוב הבולדוג, שכונה כך עקב מבנה הלסתות שלו שעוצבו לנשיכה חזקה של טרפו, והגיע למשקל של 900 קילוגרם. רבים מהם התפתחו לטורפי-על קרניבורים כמעט לגמרי. עם זאת, הדובים הקטנים יותר במשפחה היו אוכלי כל, בדומה לדוב המשקפיים המודרני.

דובים אלה נחשבים לרחוקים יחסית משאר הדובים והם קרובי האיילורופודים, בה מצוי הפנדה הענקית.

מיון
----

* סוג פליוארקטוס (*Plionarctos*) - נכחד
	+ מין *Plionarctos harroldorum*
	+ מין *Plionarctos edensis*
* סוג דוב הבולדוג (*Arctodus*) - נכחד
	+ מין *Arctodus simus*
	+ מין *Arctodus pristinus*
* סוג ארקטותריום (*Arctotherium*) - נכחד
	+ מין *Arctotherium angustidens*
	+ מין *Arctotherium vetustum*
	+ מין *Arctotherium wingei*
	+ מין *Arctotherium bonariense*
	+ מין *Arctotherium tarijense*
* סוג טרמרקטוס (*Tremarctos*)
	+ מין דוב המשקפיים (*Tremarctos ornatus*)
	+ מין דוב משקפיים פלורידה (*Tremarctos floridanus*) - נכחד

קישורים חיצוניים
----------------
מרטין פוליאקוף
סר **מרטין פוליאקוף** (באנגלית: Sir **Martyn Poliakoff**; ‏‏נולד ב־16 בדצמבר 1947) הוא כימאי יהודי בריטי, פרופסור לכימיה באוניברסיטת נוטינגהאם. עוסק בהנגשת המדע לציבור ובכימיה ירוקה.

חייו
----

פוליאקוף סיים תואר ראשון בשנת 1969 בקיימברידג' ודוקטורט ב-1973. נושא עבודתו היא "Matrix Isolation of Large Molecules", בהנחיית פרופסור ג'יי ג'יי טרנר. בשנת 1991 מונה לפרופסור בכימיה באוניברסיטת נוטינגהאם. הוא פרופסור של כבוד באוניברסיטת מוסקבה.

הוא יזם ושימש כקריין בסדרה של 118 קטעי וידאו הנקראים "The Periodic Table of Videos" שמטרתם ללמד את הציבור את 118 היסודות בטבלה המחזורית. הפרויקט התרחב ועכשיו כולל גם מולקולות ונושאים כימיקליים שונים.

פוליאקוף עמית בחברה המלכותית. בשנת 2008 התמנה למפקד במסדר האימפריה הבריטית בזכות תרומתו למדע. קיבל את תואר הכבוד סר בשנת 2015 עבור תרומתו לענף הכימיה.

הוא נשוי ואב לשניים. אחיו סטיבן פוליאקוף הוא מחזאי ובמאי בריטי נודע. שניהם צאצאיו של סמואל מונטגיו, ברון סוויית'לינג הראשון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרטין פוליאקוף** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר אוניברסיטת נוטינגהאם
* הטבלה המחזורית, אתר הפרויקט החינוכי של פוליאקוף
* עידו קינן, עושה הנפלאות מנוטינגהאם, באתר כלכליסט, 24 באוגוסט 2008
* פוליאקוף מקבל את תואר האבירות, יוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 3455 9399
* LCCN: n2001004497
* ORCID: 0000-0002-8704-5636
* ResearcherID: B-9155-2016
* VIAF: 243149106302268492589
* WorldCat: lccn-n2001004497

 |
**ניקולאיֶה קאז'אל** (ברומנית: **Nicolae Cajal**;‏ 1 באוקטובר 1919 – 8 באפריל 2004) היה רופא וירולוג ומנהיג קהילתי יהודי רומני. קאז'אל כיהן בסנאט הרומני בין השנים 1992 – 1994, והיה ראש הקתדרה לוירולוגיה של אוניברסיטת בוקרשט ויושב ראש פדרציית הקהילות היהודיות של רומניה בשנים 2004-1994.

קורות חיים
----------

ניקולאיה קאז'אל נולד בשנת 1919 בבוקרשט כבנו של מרקו קאז'אל, רופא ילדים, לימים פרופסור וטיפולים ברפואת ילדים ולפואריקולטורה בבית הספר לרפואה בבוקרשט.
קאז'אל סיים בשנת 1944 את לימודי הרפואה במכון לרפואה בבוקרשט עם תואר דוקטור לרפואה וכירורגיה.
בימי המשטר הצבאי-פשיסטי של המרשל יון אנטונסקו כששערי האוניברסיטאות נסגרו בפני היהודים, למד קאז'אל לימודי רפואה במכללה לרפואה שהתארגנה בבוקרשט עבור סטודנטים יהודים בראשות כמה רופאים, בייהם אביו מרקו קאז'אל.
כמדען, קאז'אל תרם ליצירת שיטות אבחון מעבדתי של נגיפים בתחום החיסון ותחום הגנטיקה של הנגיפים. הוא פרסם יותר מ־400 מחקרים וחיבר, בעצמו או בשיתוף עם אחרים, 14 ספרי לימוד והנחיה בתחום.

בין השנים 1967–1994 היה מנהל המכון לוירולוגיה של האקדמיה הרומנית. משנת 1966 הוא היה למומחה של ארגון הבריאות העולמי. בנוסף, הוא היה חבר בחברה המלכותית לרפואה של לונדון, בחברה הבינלאומית לפתולוגיה השוואתית, בחברה הצרפתית למיקרוביולוגיה ובאקדמיה למדעים של ניו יורק. משנת 1990 היה סגן יובש ראש האקדמיה למדעי הרפואה ומשנת 1998 יושב ראש האקדמיה לרפואה. הוא כיהן משנת 1994 כסגן נשיא המועצה למדע וטכנולוגיה.

קאז'אל נבחר בשנת 1990 כעצמאי, מטעם אזור בוקרשט, לסנאט הרומני ומשנת 1994 היה ליושב ראש הפדרציה של הקהילות היהודיות ברומניה. משנת 1977 הוא היה גם מנהל השירותים הרפואיים של הפדרציה היהודית.

בשנת 2004 נפטר ניקולאיה קאז'אל בבית החולים אליאס בבוקרשט עקב מחלה במערכת העיכול. הוא נקבר בבית העלמין היהודי פילנתרופיה בבוקרשט.

חיים אישיים
-----------

קאז'אל היה נשוי לברטינה, ולהם נולדו שני ילדים: בת בשם אירינה-סאנדה קאז'ל-מארין ובן, שטפאן קאז'אל.

פרסים ואותות הוקרה
------------------

* 1990 - חבר האקדמיה הרומנית
* היה דוקטור לשם כבוד של האוניברסיטאות באוראדיה (1994), טימישוארה (1995), קלוז' (1995) ויאש (1996)

הנצחה
-----

* 2014 - במכון לווירוסולוגיה בבוקרשט נחנך פסל דיוקן שלו.
* בית החולים קריטס בבוקרשט קיבל את שמו עד לשנת 2011 כשנסגר. אחר כך נושא את שמו רק מבנה אחד ממנו שהפך לדיור מוגן לקשישים על שם ניקולאיה קאז'אל.

קישורים חיצוניים
----------------

* הדף של קאז'אל באתר הפרלמנט של רומניה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007259322105171
* ISNI: 0000 0001 0978 6060
* LCCN: n87144911
* NTA: 160205425
* SUDOC: 076890945
* VIAF: 60596140
* WorldCat: lccn-n87144911

 |
קרלוטה בריאנצה כ"אסמרלדה", בסביבות 1890)
**קרלוטה בריאנצה** (באיטלקית: **Carlotta Brianza**;‏ 1867 – 1930) הייתה פרימה בלרינה איטלקייה, שרקדה בלה סקאלה במילאנו ואחר כך בתיאטרון מריאינסקי בסנקט פטרבורג, רוסיה.

ביוגרפיה
--------

קרלוטה בריאנצה ופאבל גרדט כ"נסיכה אורורה" והנסיך "דזירה" בהצגת הבכורה של היפהפייה הנרדמת בשנת 1890
בריאנצה נולדה במילאנו ולמדה בבית הספר לבלט של לה סקאלה אצל קארלו בלאזיס עם סיום לימודיה החלה לרקוד בלהקה כפרימה בלרינה ב"אקסצלסיור" של לואיג'י מאנזוטי. היא יצאה לסיור הופעות בארצות הברית עם הבלט ב-1883 ורקדה אותו בסנקט פטרבורג ב-1887. הודות לפופולריות שלה שם, הוזמנה לעבוד בתיאטרון מריאינסקי, שם רקדה עם אנריקו צ'קטי ב"הצבעוני של הארלם" מאת לב איבאנוב בשנת 1889. ב-15 בינואר 1890, רקדה את "אורורה" בהצגת הבכורה של היפהפייה הנרדמת של מריוס פטיפה. היא המשיכה בקריירת הריקוד שלה בווינה, איטליה, פריז ולונדון, לפני שחרה לפריז, שם לימדה עד לפרישתה. ב-1921 שלף אותה סרגיי דיאגילב מפרישתה לרקוד ב"יפהפייה הנרדמת"

קרלוטה בריאנצה מתה בפריז ב-1930

הופעות חשובות
-------------

בין הופעותיה החשובות של בריאנצה:

* בסביבות 1883: הופעת בכורה ב"אקסלסיור" של לואיג'י מנזוטי בלה סקאלה, מילאנו
* 1883: אחת מחמש רקדניות כוכב ראשונות ב"אקסלסיור" של האחים קיראלפי בניו יורק
* 1887: כ"רוח האור" ב"אקסלסיור" של לואיג'י מאנזוטי, תיאטרון ארקדיה, סנקט פטרבורג
* 1890: כ"אורורה" ב"יפהפייה הנרדמת"
* 1892: כ"סילביה" בסילביה, תיאטרון ארקדיה בסנקט פטרבורג
* 1895: "סילביה", לה סקאלה
* 1896: "אורורה" ב"יפהפייה הנרדמת", בבימוי ג'ורג'ו סאראקו, לה סקאלה
* 1921: "קאראבוס" בהפקה של בלט רוס ל"יפהפייה הנרדמת", לונדון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרלוטה בריאנצה** בוויקישיתוף
* קרלוטה בריאנצה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "בריאנצה, קרלוטה", מו"ל: טרקאני, 21 בפברואר 2014, (באיטלקית)
2. ↑  "בלט", מו"ל: "ליבת התרבות"
3. ↑  "קרלוטה בריאנצה" הוצאת אוקספורד
4. ↑  "Last Glories of the Italian School, מו"ל: הספרייה הציבורית של ניו יורק

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14753262s (data)
* ISNI: 0000 0000 1084 6000
* SNAC: w6xm0m70
* VIAF: 5193734
* WorldCat: viaf-5193734

 |
**ניקולאי קרסנוב** (ברוסית: **Николай Петрович Краснов**;‏ 5 בדצמבר 1864, באזור מוסקבה - 8 בדצמבר 1939 בלגרד) היה אדריכל רוסי שבנה מספר בניינים באימפריה הרוסית וממלכת יוגוסלביה.

ביוגרפיה
--------

ניקולאי קרסנוב נולד בכפר בסביבת מוסקבה. בשנת 1876 הוא התחיל ללמוד אדריכלות בבית הספר לאמנות במוסקבה. במהלך הלימודים הוא קיבל מספר מדליות על הפרויקטים שעשה. בשנת 1885 הוא סיים את לימודיו.

בשנת 1887 ניקולאי קרסנוב קיבל מינוי של האדריכל הראשי של יאלטה, עיר נופש בחצי האי קרים. הוא כיהן בתפקיד זה במשך 12 שנים. בתקופה זו קרסנוב פעל רבות לפיתוח העיר כולל הרחבת טיילת, בניית גשרים והרחבת הנמל. המבנה המפורסם שנבנה באותה תקופה לפי תוכנית של ניקולאי קרסנוב הוא ארמון ליבדיה. פרויקט זה בוצע בהזמנת ניקולאי השני. בארמון זה נערכה ועידת יאלטה בשנת 1945. על עבודה זו קרסנוב קיבל מספר עיטורים ופרסים.

לאחר מהפכת אוקטובר, בשנת 1919 קרסנוב עם משפחתו עזב את רוסיה הסובייטית ומספר שנים התגורר במלטה. בשנת 1922 הוא עבר לבלגרד. בהיותו בבלגרד הוא תכנן מספר בנייני ממשל לרבות בניין משרד האוצר, בניין משרד החוץ ובניין ארכיון סרביה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקולאי קרסנוב** בוויקישיתוף
* תיאור עבודות של קרסנוב בחצי האי קרים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1013337948
* ISNI: 0000 0001 2131 7195
* LCCN: no2003108752
* SUDOC: 127242082
* VIAF: 48926583
* WorldCat: lccn-no2003108752

 |