recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**טבח בזל** הוא כינוי לטבח, שהתרחש בקרב יהודי בזל בי"ט בשבט ה'ק"ט (9 בינואר 1349), כחלק מרדיפות המוות השחור בין השנים 1348–1350 (גזרות ק"ט). כתוצאה מטבח זה, כמעט כל האוכלוסייה היהודית של בזל הושמדה.

עם התפשטות המוות השחור במאה ה-14, היו פוגרומים ביהודים שהופעלו על ידי שמועות על הרעלת באר. כבר בחג המולד של 1348, בטרם הגיעה המגפה לבזל, נהרס בית הקברות היהודי, ומספר יהודים נמלטו מהעיר. בינואר 1349 התקיימה פגישה בין הבישוף של שטרסבורג ונציגי הערים שטרסבורג, פרייבורג ובזל כדי לתאם את מדיניותם לנוכח גל ההתקפות הגואה נגד היהודים באזור, שהיו תחת הגנה אימפריאלית באופן נומינלי.

ההמון תפס את כל היהודים שנותרו בעיר, ונעל אותם בבקתת עץ, שנבנה על ידם באי בריין (מיקומו של האי הזה לא ידוע, וייתכן שהיה ליד שפך ה-Birsig(אנ'), כעת מרוצף). בהמשך, הבקתה הוצתה, והיהודים שנכלאו בה נשרפו למוות או נחנקו.

ילדים רבים שניצלו ממוות, הומרו על דתם נגד רצון הוריהם.

סקירה כללית
-----------

ב-1213 הייתה בזל אחת הקהילות היהודיות הגדולות באירופה. הקהילה פרחה עד 1348, אז התרחשה המגפה השחורה והיהודים, שהואשמו בהרעלת הבארות, עונו ונרדפו לאחר מכן. 600 יהודים נשרפו על המוקד ועד שנת 1349 התפרקה הקהילה היהודית בבזל. ב-1349 גורשו רוב היהודים משווייץ, רבים מהם חזרו לציריך ב-1352 ולבזל ב-1361. עם זאת, היהודים המשיכו להיות נרדפים והם שוב הואשמו בעלילת דם ונשרפו על המוקד. יהודים גורשו שוב מבזל ב-1543, אם כי הם שוב מצאו במהרה את דרכם חזרה. יהודים נבחרים התקבלו עד מהרה בחזרה לבזל כאשר מדפיסים נוצרים החלו להדפיס טקסטים עבריים. הם דרשו מיהודים להגיה את הטקסטים, וכך ניתנו מאות אישורי שהייה ליהודים.

פוגרומים דומים התרחשו בפרייבורג ב-30 בינואר, ובשטרסבורג ב-14 בפברואר. הטבח התרחש במיוחד לפני שהמוות השחור הגיע אפילו לעיר. כשהיא פרצה לבסוף באפריל עד מאי 1349, עדיין האשימו את היהודים המומרים בהרעלת באר. הם הואשמו ובחלקם הוצאו להורג, בחלקם גורשו. עד סוף שנת 1349 נרצחו יהודי בזל, בית הקברות שלהם נהרס וכל החובות ליהודים הוכרזו מסודרים.

ראו גם
------

* המוות השחור
* אנטישמיות בימי המוות השחור
* יהדות בזל
* טבח שטרסבורג

הערות שוליים
------------

1. ↑  This Week in History: The Jews of Basel are burnt, The Jerusalem Post, ‏14 בינואר 2011 (באנגלית)
2. ↑  Heinrich Graetz, **Divre yeme Yiśraʾel**, 1895, עמ' 315. (בiw)
3. ↑  1349 – Burning of the Jews in Switzerland, History.info, ‏8 בינואר 2020 (באנגלית)
4. ↑  שמעון ברנפלד, **ספר הדמעות: Mi-zeman gezerat Rindflaysh ʻad śrefat ha-anuśim be-Anḳonah**, אשכול, 1924, עמ' 93. (בiw)
5. ↑  
BASEL - JewishEncyclopedia.com, jewishencyclopedia.com
6. ↑  The Great Synagogue – Synagogues360, web.archive.org, ‏2021-11-22
7. ↑  Isaac Landman, Simon Cohen, **The Universal Jewish Encyclopedia ...: An Authoritative and Popular Presentation of Jews and Judaism Since the Earliest Times**, Universal Jewish Encyclopedia, Incorporated, 1940, עמ' 102. (באנגלית)
8. ↑  Haumann, Erlanger, Kury, Meyer, Wichers, Heiko, Simon, Patrick, Werner, Hermann (1999). *Juden in Basel und Umgebung Zur Geschichte einer Minderheit. Darstellung und Quellen für den Gebrauch an Schulen*. Schwabe Verlagsgruppe AG Schwabe Verlag.`{{cite book}}`: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
תצלום של חוק הזהב המקורי
**חוק הזהב** (פורטוגזית: **Lei Áurea**), שנחקק ב-13 במאי 1888, היה החוק שהביא באופן סופי לביטול העבדות בברזיל. הקדים אותו "חוק הרחם החופשי" מה-28 בספטמבר 1871 ששחרר את כל הילדים להורים עבדים. חוק הזהב נחתם על ידי איזבל הנסיכה האימפריאלית מברזיל, העוצרת בזמן שאביה, פדרו השני, קיסר ברזיל, שהה באירופה. על החוק השני קיבלה את מדליית "ורד הזהב" מהאפיפיור לאו השלושה עשר.

החוק עצמו היה קצר ביותר, וכלל שני סעיפים:

> 
> Art. 1.º: É declarada extinta desde a data desta lei a escravidão no Brasil.
>   
> Art. 2.º: Revogam-se as disposições em contrário.
> 
> 
> 
> 

תרגום:

> 
> סעיף 1: מהתאריך הרשום של חוק זה, לא תהיה עבדות בברזיל.  
> 
> סעיף 2: כל החוקים הקודמים בעניין מתבטלים.
> 
> 
> 
> 

מעבר לפעילות של מתנגדי העבדות האידאולוגיים, היו מספר סיבות לחקיקת החוק. סיבה אחת היא שהכדאיות של העבדות קטנה, מכיוון שעקב הגירה רבה מאירופה שכרם של המהגרים האירופאים היה נמוך מאוד, לעיתים נמוך מעלות אחזקתו של עבד. בנוסף, מחיר העבדים עלה, בגלל ההאטה בקצב הבאת עבדים חדשים - ברזיל הייתה המדינה האחרונה בעולם המערבי שביטלה את העבדות. יתר על כן, מרידות עבדים במספרים הולכים וגדלים, בריחת עבדים לקילומבו ושיטות התנגדות פסיביות תרמו גם הן לקושי שבשימוש שיטת העבדות ולאי הכדאיות המצטברת שבאחזקת העבדים. בין השאר, הופעל על הממשלה הברזילאית לחץ מצד בריטניה שרצתה לעצור את השימוש בעבדים, מעבר למאבק לזכויות האדם, גם במטרה למנוע תחרות זולה בתוצרת של הקולוניות שלה. דוגמה אחת לתחרות זו היה הסוכר, שיוצר הן בברזיל והן בקולוניה הבריטית באיים הקאריביים. הבריטים רצו להבטיח שלברזילאים לא יהיה יתרון בשוק העולמי מהשימוש בעבדים.

לחוק הזהב היו השפעות נוספות מלבד שחרורם של כל העבדים. בעלי המטעים שהיו זקוקים לידיים עובדות פעלו להגביר את ההגירה מאירופה לברזיל. בנוסף, חוסר הנחת בקרב בעלי העבדים בברזיל, בעיקר ברזילאים מהמעמד הגבוה, מהשלטון המלוכני ששחרר את עבדיהם, גרם להפלת האימפריה הברזילאית ולהקמת הרפובליקה ב-1889. למעשה, חוק הזהב נחשב לגורם המיידי (אך לא היחיד) לנפילת המונרכיה בברזיל.

ראו גם
------

* ביטול העבדות בברזיל
* עבדות
* האימפריה הברזילאית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חוק הזהב** בוויקישיתוף
* נוסח החוק - באתר הרשמי של נשיאות ברזיל (בפורטוגזית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2003049466
* VIAF: 181288770
* WorldCat (עם VIAF): 181288770

 |
**ידיעות חדשות** (בגרמנית: **Neuste Nachrichten**) היה עיתון יומי בגרמנית שיצא לאור בישראל החל משנת 1935 ועד סוף שנת 1973.

לעיתון היו סניפים בתל אביב, ירושלים וחיפה. קוראי העיתון היו דוברי גרמנית בישראל שעלו בעלייה החמישית.
את העיתון ייסד זיגפריד שלום בלומנטל, עולה מברלין, בשנת 1935. העיתון, שפורסם תחילה תחת השם "החדשות האחרונות של בלומנטל" (Blumenthal's Neuste Nachrichten) שינה את שמו ל"ידיעות חדשות". הוא היה בין העיתונים הנפוצים ביותר בישראל של שנות החמישים והופץ גם בגרמניה, אוסטריה ושווייץ. בין צוות כותביו נמנים הסופר והמלחין היהודי יליד פראג מקס ברוד והסופר היהודי-גרמני ארנולד צוויג. מלבד הכתבות והסיפורים השונים בעיתון שפורסמו בשפה הגרמנית, היו גם חברות ועסקים (רובם היו בבעלות של עולי גרמניה ואוסטריה) שפרסמו מודעות בגרמנית ופנו בעיקר לקהילת העולים היקים.

לעיתון היו מספר שמות לאורך השנים. בשנות השלושים של המאה העשרים: ״ידיעות חדשות״ ש. בלומנטל ובגרמנית Blumenthal's "Neuste Nachrichten", בשנות הארבעים של המאה העשרים נוסף לשם הזה הקיצור של השם בגרמנית BNN. בהמשך נקרא העיתון רק ״ידיעות חדשות״ - "Neuste Nachrichten" - ״Jedioth Chadashoth". העיתון נסגר בסוף שנת 1973.

בשנת 2021 הוקם אתר אינטרנט שהוקדש לעיתון. האתר כולל את אודות וקורות העיתון וגיליונות סרוקים.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ציר זמן, באתר עיתון בגרמנית ידיעות חדשות Neuste Nachrichten
2. ↑  Facebook, www.facebook.com

| דגל ישראלדגל ישראל עיתונים יומיים בישראל |
| --- |
| עיתונים כלליים בתשלום | הארץ • ידיעות אחרונות • מעריב השבוע |
| עיתונים כלליים בחינם | ידיעות אחרונות (גרסה מקוצרת) • ישראל היום • מעריב הבוקר |
| כלכלה ועסקים | גלובס • כלכליסט • TheMarker |
| המגזר החרדי | המבשר • המודיע • הפלס • יתד נאמן |
| יומונים ושבועונים ברוסית | נאשה סטראנה • נובוסטי נדלי |
| עיתונים בשפות נוספות | אל-איתיחאד (בערבית) • ג'רוזלם פוסט (באנגלית) • הניו יורק טיימס הבינלאומי (באנגלית) |
| יומונים שהפכו לתקופונים | מקור ראשון |
| עיתונים שנסגרו | 24 דקות • דבר • הבקר • היום • הצופה • וסטי (ברוסית) • זמנים • חדשות • חרות • טלגרף • יום חדש • ישראלי • למרחב • מעריב • על המשמר • קול העם • שערים • חדשות ישראל (בגרמנית) • לעצטע נייעס (ביידיש) • רוסקי איזראילטיאנין (ברוסית) |
**צ'ארלס הנרי בנט** (באנגלית: **Charles Henry Bennett**; נולד ב-1943) הוא מדען מחשב, עמית IBM במעבדות המחקר של IBM. עבודתו מתרכזת בבסיס הפיזיקאלי של תורת המידע ויישומים שונים של מכניקת הקוונטים באלגוריתמים שונים לעיבוד והעברת מידע. פיתח יחד עם ז'יל ברסר את תחום הקריפטוגרפיה הקוונטית והיה לאחד ממיסדי תורת האינפורמציה הקוונטית.

קורות חייו
----------

נולד בשנת 1943, בוגר תואר ראשון בכימיה מטעם אוניברסיטת ברנדייס (1964), ובוגר תואר דוקטור בדינמיקה מולקולרית מטעם אוניברסיטת הרווארד (1970).

בשנת 1972, לאחר שהצטרף למעבדות המחקר של IBM, עסק בפיתוח תורת החישוב ההפיך, בניסיון להראות שכל חישוב כללי אפשרי לביצוע גם בצורה הפיכה מבחינה לוגית ותרמודינמית. בשנת 1982 הציע פרשנות חדשה לבעיית השד של מקסוול המסבירה את הבעיה בכך שכל מחיקת מידע מצריכה השקעת עבודה. עקרונות החישוב ההפיך ישמשו לאחר מכן כבסיס לחישוב קוונטי, שכן כל שער קוונטי עליו מבוסס המחשב הקוונטי נדרש להיות הפיך.

בשנת 1984 פיתח יחד עם ז'יל ברסר מאוניברסיטת מונטריאול פרוטוקול החלפת מפתחות קוונטית, אשר נקרא לימים על שם יוצריו, BB84. פרוטוקול זה מאפשר תיאום מפתח בין שני גורמים מרוחקים, בעזרת שימוש בערוץ תקשורת קוונטי וערוץ תקשרות קלאסי מאומת. הפרוטוקול מבוסס על עקרון האי ודאות ומספק בטיחות מושלמת, כלומר בטיחות שלא ניתן לשבור גם בעזרת כוח חישוב גדול מאוד (לעומת בטיחות חישובית אשר מוגבלת ביכולת החישוב של היריב). בשנת 1989 בנה בשיתוף ג'ון סמולין מערכת ראשונה המדגימה את יכולות הקריפטוגרפיה הקוונטית.

בשנת 1993, יחד עם ז'יל ברסר ואחרים, פיתח את תאוריית הטלפורטציה הקוונטית, שיטה בה מצב קוונטי של מערכת כלשהי מפורק לרכיב קלאסי טהור ולרכיב קוונטי טהור (הממומש על ידי מערכת שזורה), נשלח על-גבי תקשורת קוונטית ומורכב בחזרה ביעד. באופן זה ניתן "לשדר" מצב קוונטי של מערכת לכל יעד שהוא, מבלי שנדרש למדוד את מצב המערכת במקור, או לדעת את מצב המערכת המקורי.

במהלך 1995–1997, יחד עם חוקרים נוספים, פיתח שיטות לתיקון שגיאות קוונטי, המאפשר העברת מידע קוונטי מעל קווי תקשורת בעלי הפרעות שונות.

בנט הוא חבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית ואגודת הפיזיקאים האמריקאית וכן זוכה פרס רנק לשנת 2006‏‏. בשנת 2008 זכה בפרס הארווי מטעם הטכניון. ב-2018 זכה בפרס וולף.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **צ'ארלס בנט** בוויקישיתוף

* צ'ארלס בנט, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* צ'ארלס בנט, באתר dblp
* צ'ארלס בנט, באתר גוגל סקולר
* צ'ארלס ה' בנט זוכה פרס וולף בפיזיקה - 2018
* אתר למנויים בלבד דפנה מאור, פרטיות על סטרואידים: המדענים שבזכותם אפשר לשלם באשראי ברשת, באתר TheMarker‏, 31 במאי 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  IBM Fellows, באתר IBM
2. ↑  פרס רנק לאלקטרואופטיקה
3. ↑  פרופסור דייוויד אייזנברג וד"ר צ’רלס בנט – הזוכים בפרס הארווי לשנת 2008

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* dblp: 71/210
* ISNI: 0000 0003 8718 7367
* MGP: 292670
* NTA: 112478360
* ORCID: 0000-0003-0921-2643
* ResearcherID: G-9082-2013
* VIAF: 280101188
* WorldCat: viaf-280101188

 |
הרב **משה כהנא שפירא** (שבט תרצ"ה, 5 בינואר 1935 – ח' באדר ב' תשע"ט, 15 במרץ 2019) היה מייסד מדרשת שובה, יחד עם רעייתו רבקה שפירא.

ביוגרפיה
--------

נולד בירושלים לדוד וגולדה שפירא. למד בת"ת "יבנה", ולאחר מכן עבר לבית הספר הממלכתי דתי "מוריה", שם גם פגש את חברו הרב עדין שטיינזלץ. בשנת תש"ט התחיל ללמוד בישיבת "תורה ומלאכה" בכפר אברהם.

בצעירותו סבל מצליעה קלה. ניתוח שעבר כדי להיטיב את מצבו נכשל, והחמיר את הצליעה אותה נשא עמו כל חייו.

בשנת תשי"א הקים יחד עם הרב עדין שטיינזלץ את "אחוות שלהבתי-ה" שכונתה גם "חבורת השלהבת". החבורה חשה שהיא נושאת בשורה חדשה, שהם הגדירו כ"שיבה אל יהדות ארצישראלית ברוח החסידות". העולם היהודי שראו סביבם נתפס בעיניהם כמיושן וארכאי, ותפקידו של הארגון שהקימו היה "לגלות לעולם את האמת".

בשנת תש"כ (1960) נישא לרבקה לבית שנור, אותה הכיר במסגרת חבורת השלהבת.

בשנים שלאחר נישואיהם התגוררו בשכונת קריית משה בירושלים ור' משה התקרב לחוגי מרכז הרב. לאחר מלחמת יום הכיפורים החל ללמד יחד עם רבקה במכון אורה לבנות. במכון זה לימדו הזוג שפירא שנים ארוכות, כאשר רבקה משמשת כמרכזת המכון. בשנים אלו הוקמה ההתנחלות הישראלית "עפרה" ומשפחת שפירא הצטרפה למתנחלים וקבעה במקום את ביתה.

בשנת תשמ"ד, ייסד הזוג שפירא את מכון "שובה" לבנות ביישוב החדש עפרה, המדרשה העל תיכונית הראשונה לבנות, מוסד שעצם מתכונתו היה פריצת דרך ותוכנית הלימודים שלו שאפה להעניק לבנות 'תורת חיים' שמקורותיה בחסידות ובלימוד עיוני בכתביו של הרב קוק.

במשך שנים רבות לימד במכללה ירושלים.

הקמת חבורת השלהבת ולאחר מכן מדרשת שובה נחשבת בעיני רבים כמבשרת הנאו-חסידות בציבור הדתי-לאומי.

נפטר ביום שישי ח' באדר ב תשע"ט, ונקבר בבית העלמין בעפרה למחרת במוצאי שבת.
בלוויה השתתפו אלפים, וזו הייתה הלוויה הראשונה בה נישאו ההספדים בבית הכנסת של היישוב.

משפחתו
------

לרב משה שפירא נולדו שבעה ילדים, הבכור שבהם - אברהם, נפטר בגיל 8 מסרטן. בין בניו נמנים הרב יהושע שפירא ראש ישיבת ההסדר רמת גן, הרב יצחק שפירא ראש ישיבת עוד יוסף חי, ומתניה שפירא סמנכ"ל מועצת יש"ע. בתו זהבה נשואה לישעיהו גנץ, בנו של הרב משה גנץ (אחיו של הרב חיים גנץ).

ספרים שכתב
----------

* **פניני שפת אמת על התורה**, עפרה
* **פניני שפת אמת על ימים נוראים**, עפרה

קישורים חיצוניים
----------------

* וזאת הברכה אשר ברך משה" - סרט זיכרון לרב משה שפירא, סרטון בערוץ "רפי קפלן", באתר יוטיוב (אורך: 15:19), טבת תש"פ
* עולש גולדברג, ‏הרב משה שפירא: איש השלום של המהפכה, בעיתון מקור ראשון, 28 במרץ 2019
* אלחנן גרונר, מהפנט הנשמות, באתר הקול היהודי, ‏20 במרץ 2019
* משה בן דוד שפירא (1935-2019), דף שער בספרייה הלאומית
* מאמרים על הרב משה שפירא, באתר ערוץ 7

הערות שוליים
------------

1. ↑  עפרה לקס, **ציר ולרשטיין**, ידיעות ספרים, 2019
2. ↑  ורד ליפשיץ, לזכרו של הרב יהודה קופרמן ז״ל, באתר "לב לדעת"
3. ↑  יהודה יפרח, שפה חדשה לעולם: המהפכה של הרב משה שפירא ז"ל, באתר מקור ראשון, ‏י"ג אדר ב תשע"ט
4. ↑  יואב שורק, **שלהבת בטרם אור: על משנתה של חבורה דתית מהפכנית מראשית ימי המדינה**, עבודת גמר (בהנחיית מרדכי נחום פנקובר), טורו קולג', החוג למדעי היהדות, [[]], תשס"ו. (149 עמודים)
5. ↑  הרב משה שפירא הובא למנוחות, "כל יהודי הוא אות בתורה", באתר ערוץ 7, ט' באדר ב' תשע"ט
6. ↑  כך ציין הרב אבי גיסר, רב היישוב, בהספדו.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007435992005171
* LCCN: nr00034547
* VIAF: 2309449
* WorldCat (עם VIAF): 2309449

 |
**שמואל קבילי** (נולד בשנת 1949) הוא דוקטור ישראלי לביולוגיה, מומחה לאימונולוגיה והממציא של ״Cabilly Patents״.

קורות חיים
----------

את לימודיו לתואר ראשון בביולוגיה השלים באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, משם המשיך לתואר שני ודוקטורט באימונולוגיה במעבדה של פרופסור רות גלילי באוניברסיטה העברית שבירושלים.
את הפוסט-דוקטורט שלו עשה ד״ר קבילי במעבדתו ובהדרכתו של חבר האקדמיה למדעים והחוקר הראשון שביטא אינסולין רקומביננטי בחיידקים, ד״ר ארתור ריגס, במכון בקמן למחקר במוסד City of Hope בקליפורניה.
במהלך תקופת הפוסט-דוקטורט, פיתח קבילי טכנולוגיה ליצור נוגדנים רקומביננטים בשיתוף פעולה עם ד״ר הרברט היניקר מחברת הביוטכנולוגיה ג׳ננטק. ד״ר קבילי היה הראשון שהצליח לבטא נוגדנים במערכת חיידקית בהנדסה גנטית, העבודה פורסמה ב-1984 בעיתון PNAS. טכנולוגיה זו, המכונה כיום בעולם כ-״Cabilly Patents״ מאפשרת יצור תעשייתי של נוגדנים חד-שבטיים כימריים או מואנשים שתוכננו בהנדסה גנטית כנגד מטרות ייחודיות ונחשבת לאבן הפינה בתרופות ביולוגיות מבוססת נוגדנים. בהסתמך על הטכנולוגיה הזו פותחו משנת 1994 ועד היום מעל 80 תרופות לסרטן, מחלות אוטואימוניות ומחלות נוירולגיות שונות. עם התרופות המובילות נמנות: ריטוקסימאב – תרופה לסרטני דם; הרצפטין – תרופה לסרטן שד; קיטרודה ואופדיבו – תרופות אימונו-תרפיות למלנומה, סרטן ריאות ועוד.

בשנים שלאחר מכן, פיתח ד״ר קבילי בחברת אתרוג את טכנולוגיית E-Gel - זוהי מערכת לביצוע הפרדת מולקולות DNA וחלבונים באמצעות אלקטרופורזה ׳יבשה׳. שיטה זו אינה מצריכה שימוש בהכנת תמיסות ובאביזרים נוספים לצורך הפרדת חומצות גרעין.

קבילי בין מקבלי אות בן-גוריון לשנת 2020 מטעם אוניברסיטת בן-גוריון.

קישורים חיצוניים
----------------

* שמואל קבילי, באתר ResearchGate
* Genentech’s Cabilly victory
* חברת הביוטכנולוגיה אתרוג נמכרה לאינוויטרוג'ן האמריקנית ב-15 מיליון ד'

הערות שוליים
------------

1. ↑  Methods of producing immunoglobulins, vectors and transformed host cells for use therein
2. ↑  Shmuel Cabilly, Generation of Antibody Activity From Immunoglobulin Polypeptide Chains Produced in Escherichia Coli, **PNAS**
**ארנסט גרינינג** (בשם מלא באנגלית: **Ernest Henry Gruening**;‏ (/ɡriːnɪŋ/)‏; 6 בפברואר 1887, ניו יורק – 26 ביוני 1974, וושינגטון) היה עיתונאי ופוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כמושל אלסקה בשנים 1939–1953 (לפני ששטח הוכרז כמדינת ארצות הברית) וסנאטור בשנים 1959–1969.

ביוגרפיה
--------

ארנסט גרינינג נולד בניו יורק למשפחה יהודית של רופאי עיניים. הוא סיים אוניברסיטת הרווארד בשנת 1907 ובשנת 1912 קיבל הסמכה כרופא. אמנם במקום להתחיל לעסוק במקצוע הוא פנה לעיתונות. הוא עבד במספר עיתונים בבוסטון. לאחר הצטרפות ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה הוא התגייס ושירת בחיל התותחנים. בשנים 1920–1923 הוא היה עורך של The Nation.

גרינינג התעניין בהיסטוריה של מקסיקו. בשנת 1928 הוא פרסם ספר על המדינה. על כתיבת הספר גרינינג קיבל עיטור ממשלת מקסיקו.

בעקבות מדיניות הניו דיל גרינינג הצטרף לממשל וכיהן במספר תפקידים. בשנת 1939 גרינינג מונה למושל אלסקה. באותה תקופה אלסקה הייתה במעמד של "טריטוריה" ולא של "מדינה" של ארצות הברית.

לאחר המתקפה על פרל הארבור גרינינג היה שותף להכנות להתנגדות לפלישה אפשרית. ביוני 1942 יפן תקפה את האזור ואף הצליחה לקבל שליטה על מספר איים לתקופה מוגבלת.

גרינינג לא היה מרוצה מהתייחסות של הממשל לילידי אלסקה. הוא תמך בפעילות של ארגוני הילידים ושל אליזבת פרטרוביץ' להפסקת ההפליה. בתמיכתו בשנת 1945 עבר חוק Alaska Equal Rights Act.

גרינינג פעל להעברת חוק שמסדיר הטבות ללוחמי הצבא. בשנת 1946 תגבר את מאבק נגד השחפת ואף הכריז על מצב חרום באלסקה. כ-10% מתקציב אלסקה הופנה לנושא זה.

גרינינג פעל להסדרת הנושא המדיני והסדרת אלסקה כמדינת ארצות הברית. הנושא הוסדר בשנת 1959. באותו יום גרינינג מונה לסנאט של ארצות הברית כנציג המדינה החדשה. בשנת 1962 הוא ניצח בבחירות את טד סטיבנס וזכה לכהונה נוספת. בבחירות של שנת 1968 הוא רץ כמועמד עצמאי ולא זכה.

גרינינג היה בין הסנאטורים הבודדים שבשנת 1964 הצביעו נגד השתתפות במלחמת וייטנאם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארנסט גרינינג** בוויקישיתוף
* ארנסט גרינינג באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
* ביוגרפיה
* ארנסט גרינינג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262145905171
* GND: 120860201
* ISNI: 0000 0001 1045 2551
* LCCN: n50070292
* NARA: 10582427
* NTA: 119931206
* SNAC: w6k758tg
* SUDOC: 075673142
* Trove: 844732
* US Congress: G000508
* VIAF: 22982992
* WorldCat: lccn-n50070292

 |
|  |
| --- |
| **יש לעדכן ערך זה**. הסיבה היא: **אין התייחסות לחלוקת המשנה של החבל כיום, קרי ל"מדינות" דרום סודאן הנכללות בו**. |
| אתם מוזמנים לסייע ולעדכן את הערך. אם לדעתכם אין צורך בעדכון הערך, ניתן להסיר את התבנית. |

**בחר אל-ע'זאל** (בערבית: **بحر الغزال**, הגייה מקורבת: בחר אלרזאל) הוא חבל ארץ בדרום סודאן, הנקרא על שם נהר בחר אל-ע'זאל (מילולית: "ים הצבאים"). החבל משתייך משנת 2005 לחבל האוטונומי של דרום סודאן, והחל מיולי 2011 לדרום סודאן העצמאית.

במערבו גובל החבל ברפובליקה של מרכז אפריקה. בדרום הוא גובל במדינות חבל אקווטוריה, בצפונו במדינת דרום דארפור שבחבל דארפור ובחבל קורדופאן, ובמזרחו במדינות ג'ונגליי ומדינת האיחוד.

החבל מיושב ברובו על ידי שבטי הדינקה, המתפרנסים מחקלאות אוטרקית ומרעיית בקר. עד המאה התשע עשרה היו בני השבטים בחבל נתונים לחטיפות של סוחרי עבדים ערבים, עד להפסקת התופעה על ידי שליטי מצרים ששלטו בסודאן.

ב-1871 מינו המצרים את רחמן מנסור א-זובייר, סוחר עבדים ידוע לשמצה, כמושל מחוז בחר אל-ע'זאל. זובייר השתמש בצבאו על מנת ליצור לעצמו מונופול בסחר העבדים. לאחר מכן, כאשר נעשה ניסיון לפטרו ממשרתו, מרד בשלטון המרכזי בקהיר והביס כוח מצרי שניסה לגרשו. צ'ארלס גורדון, מושל סודאן באותה עת, שלח את סגנו, האיטלקי רומולו גאסי, שגבר על צבאו של זובייר, הוציא את בנו להורג ושלח אותו לקהיר.

בתקופת השלטון האנגלו-מצרי בסודאן סופח החבל לפרובינציית אקווטוריה, וב-1948 הפך לפרובינציה עצמאית ואחר כך למדינה. ב-1996 החליטו שלטונות סודאן על חלוקת החבל לארבע מדינות ("ולאיאת") עצמאיות : צפון בחר אל-ע'זאל, מערב בחר אל-ע'זאל, מדינת האגמים, וואראפ.

מ-1955 ידע החבל תקופה ממושכת של מלחמות אזרחים. החל מ-1983 ועד 2005 התנהלה באזור מלחמה בין צבא השחרור של העם הסודאני (SPLA) לבין ממשלת חרטום, מלחמה הידועה כ"מלחמת האזרחים הסודאנית השנייה".

ב-1988 סבל החבל במיוחד מהרעב ההמוני ששרר בסודאן, ועשרות אלפים מתושביו גוועו ברעב.
ב-2005, עם חתימת הסכם השלום בין המורדים לממשלת סודאן, סופח החבל לאזור דרום סודאן, והוא מוכפף מנהלית לממשלת הדרום.

לקריאה נוספת
------------

* דייב אגרס, **מהו המָה: האוטוביוגרפיה של ולנטינו אצ'אק דֶנג**, מחברות לספרות, 2009; מאנגלית: שאול לוין.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בחר אל-ע'זאל** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007547801705171
* BnF: cb11966394j (data)
* LCCN: n79086813
* NKC: ge613287
* WorldCat (עם LCCN): n79-086813

 |
**תחמס מצרי** (שם מדעי: ***Caprimulgus aegyptius***) הוא מין של עוף לילי ממשפחת התחמסיים, החי בצפון אפריקה ובמזרח התיכון, לרבות בישראל והוא קרוב למין תחמס נובי.

תיאור
-----

תחמס זה מגיע לאורך ממוצע של 25 סנטימטרים, עם מוטת כנפיים של 55 סנטימטרים. התחמס בעל הסוואה יעילה מאוד ונוצותיו צהובות ואפורות-בהירות מסורטטות, בגוונים המשתלבים ביעילות בנוף מדברי של חול וחצץ. הוא בעל כנפיים ארוכות וזנב מאורך, מעט יותר כהה משאר הגוף. הוא בעל ראש גדול, מפתח מקור רחב ועפעפיים גדולים, איתם הוא יכול לעצום את עיניו כדי למנוע זיהוי מטורפים. שני הזוויגים דומים בגודלם ומראם, כשהזכרים מעט יותר חיוורים.

הוא חי בטבע בצפון אפריקה, חצי האי ערב ושאר המזרח התיכון ומגיע מזרחה עד אפגניסטן. לעיתים נדירות ביותר נצפה גם באירופה. התחמס מתאים לסביבה יבשה כמו מדבר או ערבה צחיחה מעוטרת בשיחים או עצים בודדים. בסודאן, הוא מצוי גם באזורי ערבה לחה יותר סביב העשבים. לרוב הוא ייראה בקרבת מקווי מים החיוניים לקיומו.

התחמס יוצא לציד בלילה, או בשעות בין הערביים והוא טורף חרקים שהוא תופס במעופו, בעיקר פרפרים, עשים וחגבים.

לאחר עשרות שנים בהן האמינו שהתחמס המצרי נכחד בישראל, הוא התגלה בשנת 2022 בצפון ים המלח. הסתבר שבשעות היום הוא שוהה בשטח נטול צל וחם מאוד (אף מעל 50 מעלות צלזיוס), שכנראה נדירים בו הטורפים.

נקבת התחמס לא בונה קן. היא מטילה 2 ביצים בנקרות סלעים טבעיים או על הקרקע. הסוואתה עוזרת לטשטש את מיקום הביצים, המסוות גם הן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תחמס מצרי** בוויקישיתוף
* תחמס מצרי, באתר ITIS (באנגלית)
* תחמס מצרי, באתר NCBI (באנגלית)
* תחמס מצרי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* תחמס מצרי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* תחמס מצרי, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תחמס מצרי באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  אתר למנויים בלבד גדעון לב, צחיח, חשוף, רותח – שיטת ההגנה היעילה של התחמס המצרי, באתר הארץ, 9 באוגוסט 2023
|  |
| --- |
| **ערך מחפש מקורות** |
| רובו של ערך זה אינו כולל מקורות או הערות שוליים, וככל הנראה, הקיימים אינם מספקים. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

**פרנץ יקובלביץ' לֶפוֹרְט** (ברוסית: **Франц Яковлевич Лефорт**;‏ 2 בינואר 1656 – 12 במרץ 1699) היה מדינאי וגנרל רוסי של המאה ה-17 ממוצא שווייצרי. שימש כמפקד הצי הרוסי.

ראשית חייו
----------

לפורט נולד בז'נבה במשפחת סוחרים. עד לגיל 14 למד בבית הספר המקומי ועם סיומו נשלח למרסיי להמשך לימודי מסחר. בשנת 1674 בניגוד לרצון המשפחה נסע להולנד. הוא שירת בצבא הצרפתי וההולנדי. זמן קצר לאחר מכך, נסע למוסקבה וקיבל דרגת קפטן בצבא.

בהיעדר פעילות צבאית ממשית, החל לעבוד בתור עוזר בשגרירות דנמרק. בסוף שנת 1678 הועבר לשירות בקייב והיה מפקד פלוגה. בתקופה זו השתתף בהיתקלויות עם הכוחות שפלשו מחאנות קרים. בשנת 1681 הגיע לז'נבה. קרובי משפחתו ביקשו ממנו להישאר, אך הוא החליט לחזור לרוסיה הצארית. בחזרתו למוסקבה התברר לו שפיודור השלישי כבר לא בחיים והשלטון במדינה הועבר לצאר שעודנו ילד ומעשית לנסיכה סופיה. המקורב לה, וסילי גוליצין היה ידוע כאוהד המערב ופרנץ לפורט התקרב אליו. בשנת 1683 הוא קיבל קידום בצבא. בשנת 1687 הוא השתתף בפשיטה לקרים, קיבל אות גבורה ועלה בדרגה.

בשנת 1689 החל מאבק בין הנסיכה סופיה לבין פיוטר הגדול המתבגר. בתחילת אוגוסט 1689 פיוטר הסתגר בלאוורת השילוש-סרגייב. ב-4 בספטמבר 1689 לפורט עם מספר חיילים התייצב במנזר והכריז על תמיכה בצאר הצעיר.

שרות בתקופת פיוטר הגדול
-----------------------

במהלך סתיו 1689 היחסים בין פיוטר הגדול ופרנץ לפורט התחממו. החל משנת 1690 הצאר ביקר באופן תדיר בביתו של לפורט, למרות התנגדות מקורבי הצאר ובמיוחד אנשי הכנסייה.

בשנת 1690 קודם לפורט לדרגת סגן-אלוף. באותה תקופה הצאר נתן לו כסף להרחבת ביתו.

לפורט השתתף באופן פעיל בכל הרפורמות של פיוטר הגדול. בשנת 1693 הוא קודם לדרגת אלוף. בשנת 1695 החלה מערכה נגד האימפריה העות'מאנית באזור אזוב. במצור על אזוב היה לפורט בין מפקדי הכוח. בנוסף לדרגת אלוף, הוא קיבל תפקיד של אדמירל ומפקד הצי הרוסי. סיבת המינוי הייתה לא ברורה, היות שלא היה לו ידע בתחום, אך לפורט הצליח להקים את הצי שהטיל מצור ימי על אזוב במסגרת המערכה השנייה בשנת 1696.

בסוף שנת 1696 לפורט חלה. כאשר בריאותו השתפרה החלו חגיגות גדולות, שבמהלכן פיוטר הגדול הכיר בביתו של לפורט את אנה מונס שבהמשך הייתה בת-זוגו של הצאר במשך שנים.

ככל הנראה, נסיעת פיוטר הגדול לאירופה הייתה ביוזמת לפורט. במהלך הנסיעה, פרנץ לפורט היה ראש המשלחת.

בעקבות מרד 1698 לפורט ופיוטר הגדול חזרו למוסקבה.

בסוף 1698 – תחילת 1699 הוא היה עסוק בבניית הארמון החדש והמפואר. אזור בו היה ממוקם הארמון נקרא עד היום "לפורטובו" לזכרו. פתיחת הארמון והחגיגות הגדולות נערכו בסוף פברואר 1699. מספר ימים לאחר החגיגות חלה לפורטובו ונפטר ב-2 במרץ 1699.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנץ לפורט** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16166012v (data)
* GND: 119120143
* HDS: 023687
* ISNI: 0000 0001 1579 2459
* LCCN: n80117185
* NKC: jx20091023002
* NLP: a0000003790556
* NTA: 323944906
* SELIBR: 333209
* SNAC: w6gz1srk
* SUDOC: 153257989
* VIAF: 101582717
* WorldCat: lccn-n80117185

 |
**רבי פרנך** היה אמורא בדור השלישי לאמוראי ארץ ישראל, תלמידו של רבי יוחנן.

פרטים
-----

לא ידועים לנו פרטים על רבי פרנך. הוא מוזכר בעיקר בתלמוד הבבלי, ונראה כי היה תלמיד של רבי יוחנן. כל האזכורים שלו בתלמוד בבלי הם אמרות בשם רבי יוחנן. בתלמוד ירושלמי מובאת גם אימרה שלו בשם רבי חנינא. אחת מהאימרות המובאות בשמו בתלמוד הבבלי בשם רבי יוחנן, מובאת בתלמוד הירושלמי בשמו בשם רב. אימרה של בנו חזקיה בשם רבי יוחנן מובאת בסוף מסכת ברכות.

אזכורים
-------

רבי פרנך אמר בשם רבי יוחנן מספר הלכות, וכן ענייני אגדה. אימרה המוזכרת רבות בשמו בשם רבי יוחנן היא "האוחז ספר תורה ערום, (אלא על ידי מטפחת, רש"י) נקבר ערום" (מסכת שבת, דף י"ד, עמוד א'). כמו כן הוא מוזכר במסכת סוכה בהלכה הנאמרת בשם רבי יוחנן שצריך ששדרת הלולב תהא גבוהה מן ההדס טפח, אימרה זו מובאת בתלמוד הירושלמי גם היא בשמו, אולם שם היא מובאת בשמו של רב. אימרה נוספת שהוא מוסר בשם רבי יוחנן היא, על ביטולו של יום הכיפורים, בעת חנוכת המקדש בבית המקדש הראשון. אימרה נוספת באגדה הוא מוסר בשם רבי יוחנן יחד עם רבי ברכיה ורבי חלבו. בתלמוד הירושלמי הוא מוסר בשם רבי חנינא, כי הלל הגדול הוא פרק קל"ו בספר תהילים.

קישורים חיצוניים
----------------

* הרב יהודה אדרי, **"רבי פרנך"**, **בנתיב האמוראים**, ירושלים תש"מ, עמ' 248, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ס"ג, עמוד א'
2. ↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף ל"ב, עמוד ב' וכן תלמוד בבלי, מסכת נדה, דף כ"ו, עמוד א'
3. ↑  תלמוד ירושלמי, מסכת סוכה, פרק ג', הלכה א'
4. ↑  תלמוד בבלי, מסכת מועד קטן, דף ט', עמוד א'
5. ↑  בראשית רבה, פרשה נ"ג, פסקה י'
6. ↑  תלמוד ירושלמי, מסכת פסחים, פרק ה', הלכה ז' וכן תלמוד ירושלמי, מסכת תענית, פרק ג', הלכה י"א
**ערן יעקב** (נולד ב-1967) הוא איש ציבור ישראלי ששימש כמנהל רשות המיסים בישראל. כיהן בעבר גם כממלא מקום מנכ"ל משרד האוצר.

ביוגרפיה
--------

ערן יעקב נולד בשנת 1967 להורים יוצאי עיראק: אלברט, כלכלן ואקטואר שעבד כעובד מדינה ולאחר מכן פתח משרד לייעוץ כלכלי; ודליה, מנהלת חשבונות. אביו היה פעיל ב"הגנה" בעיראק, נשפט לתלייה, הצליח לברוח ולעלות לישראל. אחותו, איה אבידור, היא משנה למנכ"ל נשר מפעלי מלט ישראליים.

למד בתיכון אהל שם. שירת בצה"ל בגרעין התיישבות במסגרת הנח"ל. בוגר תואר ראשון בניהול וכלכלה ותואר ראשון במשפטים (בהצטיינות), ותואר שני במשפטים לכלכלנים ורואי חשבון.

את דרכו בשירות הממשלתי החל במסגרת היחידה המיוחדת של המכס בנמל התעופה בן-גוריון. בהמשך שימש כמנהל תחום תכנון ותקצוב של אגף המכס והמע"מ, וכסגן הממונה על המחלקה לתכנון וכלכלה. ובמסגרת זו הוביל, בין היתר, את בחינת היבטי המיסוי בהתייעלות האנרגטית.

לאחר מכן, עמד בראש החטיבה לתכנון ולכלכלה. אחר כך כיהן כמשנה למנהל רשות המיסים (במקביל להמשך תפקידו כראש החטיבה לתכנון וכלכלה) והיה אחראי על קידום תהליכים אסטרטגיים ופרויקטים מרכזיים ברשות, ניהול ועדות וקידום רפורמות:

* הוביל את יישום מהפכת המיסוי הירוק, ועמד בראש הוועדה הבין משרדית למיסוי תחליפי דלק
* עמד בראש הוועדה לבחינת דרכי הטיפול ביהלומנים, שהמלצותיה סללו את הדרך להסדרת מיסוי הענף
* היה פעיל בוועדות שטיפלו ביוקר המחיה, ביניהן: ועדת טרכטנברג, ועדת קדמי לבחינת התחרותיות בענף המזון וועדת לנג
* היה שותף לעבודת שתי הוועדות ברשות פרופסור איתן ששינסקי, שבחנו את סוגיית מיסוי משאבי הטבע בישראל.

מונה לממונה על השכר במשרד האוצר בפברואר 2017 ושימש בתפקיד במשך כשנה. במסגרת זו חתם על הסכמים קיבוציים לשיפור שכר עובדי המגזר הציבורי ולחידוד הדגש על הגדלת הפיריון וצמצום הפערים. יעקב קידם הטמעת טכנולוגיות במגזר הציבורי באמצעות חתימת הסכם קיבוצי מיוחד עם ההסתדרות, וחתם ועל הסתדרות המורים, שהעלה את שכר הבסיס של מורים מתחילים. הוא קידם את הרפורמה בחברת החשמל בהיבטי יחסי העבודה וקידם תוכנית אסטרטגית לשיפור השירות בבתי המשפט.

במרץ 2018 מונה למנהל רשות המיסים בישראל. במהלך כהונתו נדרשה רשות המיסים להתמודד עם השלכות מגפת הקורונה בישראל: ירידה בהכנסות ממסים ומתן תמיכות לעסקים שנפגעו. כיהן בתפקיד זה עד ספטמבר 2023.

באוקטובר 2020 מונה, בנוסף לתפקידו כמנהל רשות המיסים, לממלא מקום מנכ"ל משרד האוצר, בעקבות ההתפטרות של קרן טרנר אייל. הוא כיהן בתפקיד זה עד חודש ינואר 2021. 

בת זוגו של יעקב היא מיה. הם הורים לשתי בנות ומתגוררים ברמת השרון.

קישורים חיצוניים
----------------

* אודות ערן יעקב, באתר רשות המיסים
* אלה לוי-וינריב, ‏"טכנולוגיות מהטובות על כדור הארץ יאפשרו לנו להגיע למעלימי המס": מנהל רשות המסים בראיון חשוף, באתר גלובס, 20 באפריל 2019
* עמיר קורץ, ערן יעקב משאיר את רשות המסים חלשה ולא ערוכה למשבר, באתר כלכליסט, 20 ביוני 2023

הערות שוליים
------------

1. ↑  עמרי מילמן, טלטלה במשרד האוצר: המנכ"לית קרן טרנר פורשת לאחר 5 חודשים בלבד, באתר כלכליסט, 11 באוקטובר 2020

  


| ראשי רשות המיסים |
| --- |
| נציבי מס הכנסה | ג"ד פייטון • אהרון (ארתור) ברגמן • בן-ציון ארגוב • תיאודור ברוש • אברהם גבעוני • עוזיאל שטיינברג • יעקב תמיר • משה נוידרפר • יצחק מן • אליעזר שילוני • דב נייגר • יאיר רבינוביץ • משה גביש • דורון לוי • יוני קפלן • טלי ירון-אלדר |  |
| מנהלי רשות המיסים | איתן רוב • ג'קי מצא • יוסי בכר (מ"מ) • יהודה נסרדישי • דורון ארבלי • משה אשר • ערן יעקב |
סריקת מוח של אישה בת 19 עם תסמונת סוסק ופגיעה בעורקים זעירים בקורה הרחבית
**תסמונת סוסק** (**Susac's syndrome**) היא אנצפלופתיה המתאפיינת בפגיעה בכלי דם קטנים במוח ובפרט בעורק הרשתית וגורמת לאיבוד שמיעה, פגיעה בראייה וכאבי ראש ולפגיעה קוגניטיבית. התסמונת נחשבת כמחלה אוטואימונית.

תיאור
-----

המחלה אובחנה לראשונה על ידי ד"ר ג'ון סוסק בשנת 1979. כמחלה אוטואימונית בה הגוף תוקף את עצמו, תסמונת סוסק תוקפת את כלי הדם הקטנים במוח וכתוצאה מכך חוסמת אותם וגורמת למחסור של דם (חמצן) באזורים מסוימים במוח. המחלה נדירה ביותר, אבל בכל זאת מסתמן שהיא פוגעת בעיקר בנשים בגילאים 20–40, אם כי נצפו גם חולים גברים ובגילאים אחרים.

הפגיעה העיקרית היא במוח, בשמיעה ובראייה.

מוח
* כאבי ראש דומים למיגרנה אבל מתחזקים לאורך הזמן
* פגיעה בחשיבה, איבוד זיכרון קצר טווח, חוסר יכולת לחשב פעולות חישוביות בסיסיות. לחולה במצב מתקדם יהיה קשה לענות על שאלות כגון 2+3, סדרות חשבוניות, איות של מילים, מה השנה עכשיו וכו'
* חוסר מיקוד
* דיבור לא ברור
* שינויי התנהגות
* סחרחורות ובחילות

שמיעה
* ירידה בשמיעה בעיקר בתדרים נמוכים ואמצעיים
* סחרחורות - וורטיגו
* טינטונים (צלצולים באוזן)

ראיה
* הופעת חסימות כלי דם בעין
* שטחים מתים

ייתכן כי הסימפטומים לא יופיעו באותה העת, וייתכן כי בפרק זמן קצר יופיעו סמפטומים בשלושת היבטי המחלה.
לעיתים הסימפטומים יופיעו רק בשניים מהמרכיבים במשך כל תקופת המחלה.
במקרה שבו שלושת התסמינים מופיעים יחדיו, פרק הזמן שעובר עד לאבחון החולה יכול להתקצר.

אבחון
-----

מאחר שהמחלה נדירה קשה יחסית לאבחן אותה. פעמים רבות היא מאובחנת בטעות כמחלה אחרת ובמקרים קלים החולה מחלים מבלי שאובחן.

מאבחנים את המחלה על ידי הסימפטומים:

* בחינה נוירולוגית של יכולת החשיבה, הליכה וכו'
* MRI לבדיקה של רקמות מוחיות פגועות. באופן טיפוסי נצפים אוטמים זעירים בקורה הרחבית המגשרת בין מחציות המוח הגדול ופחות מכך בחומר האפור
* בדיקת שמיעה - ליקויי שמיעה בעיקר בתדרים נמוכים
* בדיקת רשתית פלואורסצנטית (IVFA) למציאת כתמים לבנים או קרישי דם בענפי עורק הרשתית

האבחון הרפואי מתבצע בעזרת התמונה הטיפוסית הנצפית ב- MRI (ראה תמונה)

טיפול
-----

עקב הנדירות של המחלה, אין כיום מחקרים קליניים על הטיפול בתסמונת. נמצא שהמחלה שהכי קרובה מבחינה קלינית לסוסק, היא דרמטומיוזיטיס נעורים. הטיפול בסוסק מתבסס על מתווה הטיפול במחלה זו, או על פי הניסיון הקליני של הרופאים המטפלים בדיכוי אנצפלופתיה ו- מחלות חיסון עצמי כגון סוסק.

טיפול מקובל הוא מנות גדולות של סטרואידים דרך הוורידים כדי לדכא את המערכת החיסונית. ניתן לתת גם נוגדן תוך ורידי (אמונוגלובולינים) במקביל וכן טיפול כימותרפי בעזרת ציקלופוספמיד. במידת הצורך, יוחלט להחליף חלק מהתרופות בסלספט או מבטרה. כדי לדלל את הדם ולפתוח את הוורידים שנחסמו, מקובל להשתמש גם באספירין ו/או פלביקס וכן בתרופות המגנות על החולה מזיהומים, מאולקוס ואוסטאופורוזיס.

ממדגמים שעשו בקרב חולים שאובחנו התסמונת נעלמה בדרך כלל לאחר תקופה של 2–4 שנים.
אבחון מוקדם מאוד חשוב על מנת למנוע פגיעה קבועה וחמורה בשלושת מרכיבי המחלה.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **תסמונת סוסק** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **תסמונת סוסק** |

* Cleveland Clinic - Susac's Syndrome Overview
* Pediatric Rheumatology - treatment of Susac's syndrome

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**רובן דוארטה סאנצ'ס** (בספרדית: **Rubén Duarte Sánchez**; נולד ב-18 באוקטובר 1995) הוא כדורגלן ספרדי שמשחק באלאבס מהלה ליגה, ומשמש גם כקפטן הראשון שלה. משחק בעיקר בעמדת המגן השמאלי, אך יכול גם לשחק כבלם.

קריירה
------

### אספניול

יליד אלמריה, אנדלוסיה, דוארטה הצטרף למערכת הנוער של אספניול בשנת 2009, בגיל 13, לאחר התקופה בלוס מולינוס. ב-2012, הוא נקשר למנצ'סטר סיטי שרצתה לרכוש אותו. באותה השנה ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים עם המילואים בליגה השנייה בספרד.

ב-7 בינואר 2015, דוארטה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה, כששיחק את מלוא 90 הדקות בהפסד חוץ 2–1 מול ולנסיה בגביע המלך באותה עונה. הופעת הבכורה שלו בלה ליגה התרחשה ב-8 בפברואר, מול אותה יריבה ועם אותה תוצאה.

דוארטה חידש את חוזהו במועדון הקטאלוני ב-11 ביוני 2015, חתם עד 2019 ונקרא לסגל הראשי.

### אלאבס

ב-29 במאי 2017, לאחר שירד ליגה עם אספניול, חתם דוארטה על חוזה לשלוש שנים בדפורטיבו אלאבס. הוא שיחק 24 משחקים בעונתו הראשונה, בה אלאבס סיימה במקום ה-14.

דוארטה כבש את שערו הראשון בליגה הספרדית הבכירה - וכמקצוען - ב-16 במאי 2021, בניצחון ביתי 4-2 על גרנדה.

ב-8 ביולי 2023, לאחר שתרם לעליית המועדון חזרה ללה ליגה, הוא חידש את חוזהו עד 2026.

קריירה בינלאומית
----------------

לאחר ששיחק עבור ספרד בנחרות מתחת לגיל 16, גיל 17, גיל 18, גיל 19 וגיל 21, דוארטה נקרא לראשונה לנבחרת הבוגרת ב-26 במאי 2015 למשחק ידידות עם קוסטה ריקה ולמוקדמות יורו 2016 מול בלארוס.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
ה**לֵאוּ** (ברומנית: Leu, ברבים: **לֵאי**, לפי תקן ISO 4217 סימנו: **RON**) הוא ההילך החוקי של רומניה. לאו אחד מחולק ל־100 באני (Bani) (ראו באן למקור השם). בשמו המלא במדינה הוא מופיע כ-Leu românesc.

המטבע קיים מאז יסודו של הבנק הלאומי הרומני בשנת 1880. התאלר ההולנדי הקרוי leeuwendaler נשא על אחד מפניו דמות של אריה. המטבע היה פופולרי מאוד בנסיכויות הדנובה ובחצי האי הבלקני ומכאן נגזר שמו של המטבע הרומני, **לאו** (leu - אריה) וגם המטבע הבולגרי, לב והמטבע האלבני לק.

ב־1 ביולי 2005 שונה הסימול הישן ROL לסימון החדש RON (לאו חדש) והוחלט שלאו חדש אחד יהיה שווה ערך ל-10,000 לאי ישן. יש המכנים את הלאו החדש "לאו קשה" (Leu Tare). הוא מונפק בין היתר באמצעות מטבעות של 1, 5, 10 ו-20 באן. כמו כן, קיימת סדרת שטרות הכוללת: 1 לאו רומני, 5, 10, 50, 100, 200 ו-500 לאו.

על פי התוכנית המקורית, ממשלת רומניה תכננה להנהיג את האירו ברומניה עד 2014, יוזמה שלא צלחה. ניסיון נוסף להחליף את הלאו באירו עד 2020 נכשל גם הוא. כיום מנסה רומניה להנהיג את האירו עד 2029.

ראו גם
------

* לאו מולדובני

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאו רומני** בוויקישיתוף
* פרקים בהיסטוריה המוניטארית של רומניה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  הבנק הלאומי של רומניה, נובמבר 2009
2. ↑  Romania to postpone euro adoption target until 2029, intellinews, ‏16 בדצמבר 2021 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7745420-0

 |
**בלגרדו** (באנגלית: **Belgrado**) היא להקת פוסט-פאנק ורוק גותי מברצלונה.

היסטוריה
--------

בלגרדו הוקמה ב-2010 על ידי הזמרת Patrycja Proniewska (שהיגרה מפולין) יחד עם המתופף ג'ונתן סירית', הגיטריסט פרננדו מארקס והבסיסט טטה מרין בהשראת המוזיקה של הפוסט-פאנק והאידאולוגיה של להקות אנרכי-פאנק מוקדמות.

חברי הלהקה נפגשו זה בסצנת הסקוואטינג בברצלונה, שם היו כולם חברים בלהקות שונות. הלהקה החלה להקליט את אלבום הבכורה שלה, "בלגדרו" זמן קצר לאחר הקמתה.

"בלגרדו" יצא ב-2011, וכמו האלבומים הבאים, בשיתוף עם לייבל הפאנק הספרדי La Vida Es Un Mus, והופץ באופן בינלאומי על ידי לייבלים שונים.

אלבום הבכורה זכה לתשומת לב בעיקר על ידי פאנזינים ובלוגים מסצנת הפאנק והרוק הגותי ובעיקר דורג בצורה חיובית.

לאחר יציאת האלבום, החלה הלהקה לערוך סיבובי הופעות ברחבי העולם. כבר בשנת 2012 הופיעה בלגרדו במדינות שונות באירופה ובארצות הברית. הלהקה ערכה סיבובי הופעות בדרום אמריקה ב-2014, טורקיה ויוון, גם ב-2014, ויפן ואוסטרליה ב-2016 לאחר מכן. לקחה גם חלק בפסטיבלי פוסט-פאנק ופאנק שונים בצרפת, גרמניה, ספרד וארצות הברית. בשנת 2016, הופיעה הלקה בפתיחת פסטיבל סן לה מוארטה האמריקאי השלישי.

בינתיים, לקראת יציאת אלבום האולפן השני Siglo XXI ב-2013, מרין עזב את הלהקה והוחלף על ידי רנצו נרוואז. הלהקה, שעדיין קשורה קשר הדוק לסצנת הסקוואטינג, הוציאה בעצמה גם את האלבומים שבאו בעקבות הופעת הבכורה שלה. כל האלבומים נשארו בהפצה של לייבלים עצמאיים. כעת מוכרת הלהקה את מוזיקה משלה גם דרך אתר בנדקמפ. ב-2016 עם יציאת אלבום האולפן השלישי שלהם, Obraz הם הפכו לדמות בולטת בסצנת הפוסט-פאנק הספרדית העכשיות.

סגנון
-----

סגנון הלהקה שואל הרבה מהרוק הגותי והפוסט-פאנק המוקדם, במיוחד מהרכבים כמו סוזי והבנשיז, Killing Joke ו-Joy Division המוזכרים לעיתים קרובות כהשוואות. לגבי השירה של פרונייבסקה, ניתן למצוא גם השפעות של אקסמל דויטשלנד ו-Parálisis Permanente. המוזיקה של הלהקה מתוארת כמהירה ומלודית אך קודרת. הנגנים מכונים יחידה סגורה.

הנגינה בגיטרה היא בעיקרה פשוטה ומהירה, לרוב עם אפקטי ריוורב ודיליי. המקצבים דומים מאוד לאלו של ג'וי דיויזן וGang of Four. הבס מוביל את המנגינה התומכת על רוב הקטעים, בעוד התופים קובעים את הקצב בפשטות ובאופן נהיגה. שירה וגיטרה מספקים ניגוד קר מול הקצב המושפע מהדוב, על פי המבקרים. במיוחד, השירה, שמסופקת בהדהוד, נראית צוננת ונעדרת. הטקסטים, שרובם בפולנית, מוגשים בצורה מלאת רגש.

דיסקוגרפיה
----------

* 2010: *Belgrado*
* 2012: *Panopticon / Vicious Circle*
* 2013: *Siglo XXI*
* 2016: *Obraz*
* 2023: *Intra Apogeum*

קישורים חיצוניים
----------------

* בלגרדו, ברשת החברתית פייסבוק
* בלגרדו, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* בלגרדו, באתר Discogs (באנגלית)
* בלגרדו, באתר Songkick (באנגלית)
* בלגרדו, באתר בנדקמפ
* בלגרדו בDISCOGS

הערות שוליים
------------

1. ↑  EXCLUSIVE: Destruction of reality…CVLT Nation interviews Belgrado + Australian tour 7-inch premiere
2. ↑  Belgrado – Belgrado Don Pedro Recenzje, 27 באוגוסט 2012
3. ↑  Listen to Barcelona’s Belgrado and Their Chilled Post-Punk
4. ↑  Belgrado:Obraz. Clear-Spot.nl, abgerufen am 23. August 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0001 2275 4530
* MusicBrainz: 60db8325-fb6f-4150-9fd0-641130218f8c
* VIAF: 9462147727674164710008
* WorldCat (עם VIAF): 9462147727674164710008

 |
**מסלאתה** (בערבית: **مسلاتة**) היא עיר בחלק הצפון-מערבי של לוב, במחוז מורקוב. יש בה כמעט 24,000 תושבים, והיא הייתה בעבר מרכז ללימודי האסלאם. העיר ידועה בשל חורפים גשומים מאוד וייצור שמן זית. ההכרזה על הקמת הרפובליקה הטריפוליטאית, שהייתה הרפובליקה הערבית הראשונה, בוצעה בעיירה, ב-16 בנובמבר 1918.

היסטוריה
--------

ב-1945 פרצו פרעות בטריפולי והאזור, שהייתה אז חלק מלוב, שהייתה תחת שלטון בריטי, על רקע קשיים כלכליים. הפרעות ליהודים רכבים להתאסלם כדי להציל את נפשם.

פליטים יהודים מסלאתה ייסדו בשנת 1950 את היישוב אחיסמך, שנמצא בישראל.

אוכלוסייה
---------

רוב תושבי מסאלתה אינם מהעיר במקור, אלא מערים אחרות. רוב תושבי מסאלתה הם מוסלמים דתיים. במסאלתה יש כ-24 אלף תושבים.

ממשל
----

העיר הייתה חלק מנפת אל-מרגב, אך לאחר המרד בלוב היא הפכה למחוז עצמאי.

כלכלה
-----

כלכלת העיר בנויה בעיקר על גידול זיתים, חיטה ושעורה. בנוסף, יש בעיירה רועי צאן וייצור של מלט.

חינוך ותרבות
------------

בעיר יש שלוחה של אוניברסיטת אלמרגב לאמנויות. בית ספר לרפואה, מכללה למדעי הדת ופקולטה להנדסה. בנוסף, מסלאתה היא ביתם של בתי ספר איסלאמיים רבים. וככזה היא מהווה יעד לסטודנטים רבים מלוב ומדרום לסהרה המבקשים ללמוד את הקוראן.

במהלך מלחמת האזרחים ב-2011
--------------------------

ב-3 באוגוסט התקיימו עימותים שבהם נהרגו שלושה בני אדם. המורדים בעיר טענו כי העיר, שתושביה הצטרפו למרד בשלביו הראשונים, נקלעה למצור. חיילי הממשלה שלטו בכבישים המובילים לעיר, ניתקו את החשמל והתקשורת והחלו לעצור אנשים בפרברים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מסלאתה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Masallatah - Wolfram|Alpha, wolframalpha.com (באנגלית)
2. ↑  Reuters, 4 August 2011, here
3. ↑  "Libyan rebels report town under siege". *Times Live*. 6 באוגוסט 2011. נבדק ב-9 באוקטובר 2011. `{{cite news}}`:  (עזרה)
**אירווינג לייטון** (באנגלית: **Irving Layton**) היה שם העט של **ישראל פינקו לזרוביץ'** (12 במרץ 1912 – 4 בינואר 2006), היה משורר יהודי-קנדי. מהחשובים והחדשניים שבמשוררים של המאה העשרים.

ביוגרפיה
--------

אירווינג לייטון נולד בעיר טרגו ניאמץ, רומניה למשפחה דתית שהיגרה לקנדה בשנת 1913, כשהיה בן שנה. המשפחה השתקעה ברחוב אורבאן הקדוש (St. Urban Street) שהיה ברובע עוני של מונטריאול. סמוך לבר המצווה שלו נפטר אביו, ואירווינג ("איזי" בכינוי היידיש שלו), יצא לעבוד לעזרת המשפחה. הוא מכר סחורות בית מדלת לדלת ואסף כסף להמשך לימודיו בקולג'.

משהחל את לימודיו בקולג' הצטיין בלימודי הספרות האנגלית שלו. הוא הושפע בצעירותו מכתביהם של הסופרים האנגלים והאמריקאים: ולטר סקוט, אלפרד טניסון, ג'יין אוסטן, ג'ונתן סוויפט, שייקספיר, ג'ורג' אליוט ואחרים. עם הצטרפותו למפלגה הדמוקרטית הקנדית החל לעיין גם בכתבי ניטשה וקרל מרקס. בימי הקולג' הכיר גם לראשונה את א. מ. קליין, משורר יהודי-קנדי, שהחל את שירתו ביידיש ועבר לאנגלית.

בעת לימודיו במק-דונלד קולג' כתב אירווינג לייטון את שיריו הראשונים באנגלית, ופרסם טורים עיתונאיים שמשכו את לבם של הקוראים. בשל פעילותו בחוגים סוציאליסטיים נאסר עליו להיכנס לארצות הברית הסמוכה. בשנת 1942 הצטרף לצבא הקנדי ושרת בו כקצין. לאחר שיחרורו מהצבא המשיך בלימודיו וסיים תואר שני במדעי המדינה בשנת 1946. לימד בבית ספר תיכון. בשנת 1976 זכה באות מסדר קנדה. פעילותו הספרותית של לייטון נמשכה עשרות שנים.

נפטר בינואר 2006, במונטריאול, בן 94 במותו.

יצירתו הספרותית
---------------

לייטון הפך למשורר ידוע, והיה בין המשפיעים על לאונרד כהן הצעיר. הוא זכה בפרסים רבים ואף היה מועמד לפרס נובל לספרות. בשנות החמישים של המאה העשרים זכה לפרסום רב כמשורר וכסוציאליסט, לא רק בקנדה אלא בכל העולם דובר האנגלית. ושירתו התחבבה במיוחד על קוראים באיטליה ובקוריאה הדרומית.

אירווינג לייטון פרסם למעלה מחמישים כרכים של שירה אנגלית, ביקורת, מאמרים ופרוזה. ספר שיריו "תמיד על סף דמעות" הוא הספר הראשון של לייטון שתורגם לעברית בשנת 2010. שירים בודדים נוספים שלו בתרגום לעברית פורסמו בכתבי עת. בהלווייתו ספד לו לאונרד כהן: "קודם כל היה אירווינג לייטון, ואז היו כל שאר המשוררים. הוא היה המשורר הטוב ביותר שלנו. אין טעם לחוש צער ועצבות, כי עבודתו של לייטון תשרוד אחריו."

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **אירווינג לייטון** |

* תמונות וסקירה על חייו (אנגלית)
* רויטרס‏, מת המשורר הקנדי אירווינג לייטון, באתר וואלה!‏, 12 בינואר 2006
* אירווינג לייטון בריאיון לטלוויזיה הקנדית, 1978
* אירווינג לייטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אירוינג ליטון (1912-2006), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264226505171
* BIBSYS: 90592100
* BnF: cb120297797 (data)
* CANTIC: a12086484
* GND: 118951505
* ISNI: 0000 0001 0910 2693
* LCCN: n79119057
* MusicBrainz: 13c6d82c-58e9-4599-bda5-2aecea6a9846
* NKC: kup19980000056095
* NLG: 120411
* NLP: a0000002628410
* NTA: 069621187
* SNAC: w6w09bxj
* SUDOC: 028467833
* Trove: 901250
* VIAF: 66482092
* WorldCat: lccn-n79119057

 |
דגם של סקראט - הדוגמה הבולטת ביותר של הקרונפיו בתרבות.
**קרונופיו** (שם מדעי: ***Cronopio***) הוא סוג נכחד של יונק שחי בסוף עידן המזוזואיקון לפני 99.6–96 מיליון שנה.

מאפיינים
--------

יונק קדום זה היה שונה מכל יונק חי. מאובני היצור נמצאו בחפירות סביב נהר הריו נגרו שבארגנטינה.

יצור זה התגלה בחפירות ב-2002 ונקרא ב-2011 על שם היצור הבדיוני "קרונופיו" ממספר ספרים קצרים של הסופר הארגנטינאי חוליו קורטאסר. נמצאו ממנו בעיקר גולגולת שבורה המזכירה יונקים פרימיטיביים. משייכים אותו לעל-סדרה הנכחדת דריולסטים. אורכו המוערך מגיע ל-10–12 ס"מ. היצור היה לילי, על פי חורי העיניים הגדולים ובעל ניבים חדים.

בתרבות
------

היצור ידוע בתרבות בעיקר מהדמות **סקראט**, המוצג כסנאי בעלי ניבים חדים וזנב שעיר, המופיע בכל סדרת "עידן הקרח". למעשה הקרונופיו לא היה מכרסם וכלל לא חי בעידן הקרח שלפני 10,000 שנה, אלא בסוף הקרטיקון יחד עם דינוזאורים גדולים כמו הגיגאנוטוזאורוס. כמו כן הוא ניזון ככל הנראה מחרקים, חסרי חוליות ולטאות קטנות ולא מבלוטים.

למעשה כשהסרט הראשון יצא לא ניתן למאובני היצור עוד שם. רק ב-2011 קיבל הסוג את שמו.

ראו גם
------

* קרוספונטיה - יצור מאותה קבוצה שחי בקרטיקון של ספרד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרונפיו** בוויקישיתוף
* קרונפיו, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* קרונפיו, באתר GBIF (באנגלית)
**שי זורניצר** (נולד ב-28 ביוני 1967) הוא שחקן, זמר, מלחין ומדבב ישראלי.
בסדרות שדיבב הופיע גם בשם "שי תומר".

ביוגרפיה
--------

זורניצר גדל בבאר שבע. הוא החל את דרכו המקצועית בלהקת הנח"ל בה היו חברים יואב צפיר, מומי לוי, שרון חזיז, דנה ברגר, אורי הוכמן, תומר שרון, אילה אשרוב שרון שחל ועוד. השתתף בשתי תוכניות שהעלתה הלהקה בבימויו של צדי צרפתי, והיה הסולן בשיר "שש עשרה, שבע עשרה". מיד לאחר שיחרורם הקימו את "ציל"ה" - צוות יוצאי להקת הנח"ל. בשנת 1991 השתתף ב"אגף הסגור" - פינה סטירית שכתב אפרים סידון בערוץ הראשון, בהשתתפות טוביה צפיר, אסנת וישינסקי, מודי בראון, יואב צפיר, גדי פור ומומי לוי. הפינה עלתה לבמה בפסטיבל ישראל והציגה במשך כשנתיים בכל רחבי הארץ. ב-1992 גילם זורניצר את יוסף, לצידה של חוה אלברשטיין במחזמר "יוסף וכתונת הפסים המשגעת" בהפקתו של אברהם דשא (פשנל), בימויו של צדי צרפתי ותרגומו של אהוד מנור. זורניצר המשיך לשתף פעולה עם חוה אלברשטיין ויחד כתבו את "מילה אחת של אהבה" שיצא באלבומו הראשון "בתום קול הצעקה". לאותו אלבום הוקלט השיר - "התחייבות" ("אני אוהב אותך"), אשר נכתב על ידי אהוד מנור, אך את רוב שירי האלבום שהפיק עדי רנרט, כתב זורניצר עם תומר שרון. לאחר צאת אלבומו הראשון הפסיק להופיע אך המשיך לכתוב ובמקביל עסק בהפקת פרסומות ודיבוב קולות לסדרות וסרטי אנימציה.

בשנת 2005 הקליט את האלבום "תמונות בשחור ולבן", בו שיתף פעולה עם אהוד מנור שכתב את השירים "כדור הבדולח" ואת "למדי אותי" ועם שירי ארצי שכתבה את השיר "גשם ראשון". גם לאלבום זה כתב זורניצר חלק מהשירים, ביניהם "חללית" שכתב לבנו ובו הוא נותן ביטוי לחייו האישיים, יחסיו עם משפחתו וגעגועיו לאביו שנפטר בילדותו. את האלבום הפיקו מוזיקלית איתמר אשפר ואסף דר.

זורניצר דיבב בסדרות אנימציה רבות, ביניהן "תום סויר", "חוש-חש הבלש" (בתפקיד הדמות הראשית), "סיפורי ספר הג'ונגל" (בתפקיד בגירה ואלכסנדר) "צבי הנינג'ה" (בתפקיד דונטלו מכל העונות של הסדרה הישנה), "עומר" (בתפקיד הוט), מאנו, קלימרו (בתפקיד חזי), האחים סופר מריו (בתפקיד טוד, אשר בדיבוב לעברית נקרא פטריון), דרגון בול (הצד האפל של מג'ין בו: כל הסוגים חוץ מבו השמן, ברולי), החתולים הסמוראים (בתפקיד אנשובי וזריזי), אקס מן, רן וסטימפי (בתפקיד רן), נוני התמנון (בתפקיד פינגו ובוצי), בננמן (בתפקיד המספר והעורב), תשאלו את ויקטור (בתפקיד זייגו), זורו, ובסרטים רובוטס, הדרך לאל-דוראדו (בתפקיד מיגל), ענק הברזל, גארפילד, כוכב המטמון, מדגסקר ומדגסקר 2. בשנים 2008 ו-2009 הוא דיבב בטאק וכוח הג'וג'ו (בתפקיד נזיר העץ), וב-2012 חזר לדבב את סקיפר במדגסקר 3: מקרקסים את אירופה ודיבב את פלין בעידן הקרח 4, ב-2014 חזר לדבב את סקיפר בהפינגווינים ממדגסקר - הסרט.

קישורים חיצוניים
----------------

* שי זורניצר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* שי זורניצר, באתר שירונט
* שי זורניצר, באתר Discogs (באנגלית)
* שי זורניצר, דף שער בספרייה הלאומית
* שי זורניצר, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
* יעקב בר-און, ‏כוכב שנות ה-90, שי זורניצר: "במשך שנים לא האמנתי שאעבור את גיל 36", באתר מעריב אונליין, 5 בפברואר 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  ענת מידן, איך עושים סאטירה ישראלית - בזהירות, חדשות, 23 בנובמבר 1990
2. ↑  מרב יודילוביץ', טרוף נטרף יוסף, באתר ynet, 13 במרץ 2008
3. ↑  עודף בגברים רגישים, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2005
4. ↑  הפינגווינים ממדגסקר (דו מימד מדובב), באתר הארץ

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310680905171
* ISNI: 0000 0000 6966 7891
* VIAF: 97302517
* WorldCat: viaf-97302517

 |
**אגם סימקו** (באנגלית: **lake Simcoe**) הוא אגם בדרום אונטריו, קנדה. סימקו הוא האגם הרביעי בגודלו שממוקם במלואו במחוז, אחרי אגם סול (Lac Sul), אגם ניפיגון (lake Nipigon), ואגם ניפיסינג (lake Nipissing). והוא חלק ממערכת הימות הגדולות.

במאה ה-17 האגם נקרא בשם **אגם אונטירונק** (Ouentironk) שמשמעותו מים יפים, ולאחר מכן נקרא בשם **אגם טורונטו** עד שנקרא בשם אגם סימקו על שם קפטן ג'ון סימקו מחיל הים המלכותי, על ידי בנו ג'ון גרייבס סימקו שהיה סגן המושל העליון הראשון של קנדה.

האגם נמצא במחוז סימקו (Simcoe County) וגובל באזור דורהאם (Durham Region) ואזור יורק (York Region). בצידו המערבי של האגם בקצה מפרץ קמפנפלט (Kempenfelt Bay) ממוקמת העיר בארי (Barrie), ובצדו הצפוני בנקודת החיבור שלו עם אגם קושיצ'ינג (Lake Couchiching) שוכנת העיר אוריליה (Orillia). לאורך כל חופו הדרומי נפרשת העיירה ג'ורג'ינה הכוללת בתוכה מספר עיירות קטנות יותר, ולאורך חופו המערבי נפרשת העיירה איניספיל (Innisfil) שגם היא מורכבת מעיירות רבות קטנות יותר.

אגן הניקוז של האגם הכולל את האזור הצפוני של טורונטו רבתי מכיל אוכלוסייה של כחצי מיליון נפש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אגם סימקו** בוויקישיתוף
* אתר הרשות לשימור אזור אגם סימקו
* אתר הקרן לשמירה על אגם סימקו
* אגם סימקו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007553995105171
* LCCN: sh99012385
* VIAF: 315530454
* WorldCat: viaf-315530454

 |