recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**דיוויזיית הים הבלטי** (בגרמנית: **Ostsee-Division**) הייתה דיוויזיה מיוחדת של צבא הקיסרות הגרמנית אשר נשלחה לפינלנד במטרה לסייע למשמרות הלבנים במהלך מלחמת האזרחים במדינה.

היסטוריה
--------

במסגרת הסכם ברסט-ליטובסק, נסוגה ברית המועצות מפינלנד ומשטחי המדינות הבלטיות. הקיסרות הגרמנית תכננה להקים בשטחים הללו שרשרת של מדינות בובה שיספקו חומרי גלם ומוצרי מזון לגרמניה. פינלנד הייתה רכיב קריטי בתוכנית זו. עם זאת, מיד לאחר נסיגת הרוסים מהארץ, פרצה בה מלחמת אזרחים בין הבורגנים הלאומנים שכונו "המשמרות הלבנים", לבין הקומוניסטים שכונו "המשמרות האדומים". האדומים הצליחו להשתלט על עיר הבירה הלסינקי, והלבנים נאלצו להתבצר בוואסה.

הלבנים ביקשו סיוע מגרמניה, שהחליטה להיענות לבקשה. למטרה זו, הקימו הגרמנים את דיוויזיית הים הבלטי. הדיוויזיה כללה שתי בריגדות: בריגדת המילואים ה-95, ובריגדת הפרשים ה-2 של המשמר. כמו כן, צרפו הגרמנים לדיוויזיה כוחות ארטילריה. בסה"כ כללה הדיוויזיה 10,000 חיילים. כמפקד הדיוויזיה מונה רידיגר פון דר גולץ. הגרמנים הועברו לפינלנד באפריל 1918. הממשלה שהוקמה בידי הלבנים כיסתה בעצמה את עלויות שינוע הכוח, והפצירה בעם הפיני לספק מזון ומגורים לחיילים הגרמנים.

הגרמנים נחתו בהאנקו, והחלו בצעדה בכיוון הלסינקי. הם הביסו בקלות את המשמרות האדומים הלא מאומנים ולא מאורגנים. במקביל, שייטת משחתות בפיקודו של הוגו מוירר הפגיזה את עמדות האדומים לאורך כל החוף. ב-13 באפריל נכבשה הלסינקי, והסנאט הפיני חזר אליה. כעבור יומיים הוכרז על סיום המלחמה. הפינים ביקשו מהגרמנים להותיר את הדיוויזיה במדינה, והגרמנים נענו ברצון. בין פינלנד לגרמניה נחתם הסכם אשר הפך את פינלנד למונרכיה עצמאית לכאורה, אולם בפועל רוקן את עצמאותה מתוכן והפך אותה למדינת בובה גרמנית. כמלך פינלנד הוכתר הנסיך הגרמני פרידריך קרל מהסן.

למרות ההצלחה המרשימה של הגרמנים בחזית המזרחית, החזית המערבית התמוטטה כליל. ב-11 בנובמבר 1918 נחתם הסכם שביתת נשק בין גרמניה למדינות ההסכמה, ובמסגרתו החזירה גרמניה את כל חייליה מהמזרח. ב-16 בדצמבר עזבה דיוויזיית הים הבלטי את פינלנד וחזרה לגרמניה. בעקבות כך, הפכה פינלנד למדינה דמוקרטית עצמאית. הדיוויזיה פורקה יחד עם שאר הצבא הגרמני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דיוויזיית הים הבלטי** בוויקישיתוף
* דיוויזיית הים הבלטי באתר axishistory
* הכוחות הגרמניים בפינלנד באתר axishistory

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1054820422
* VIAF: 309659474
* WorldCat: viaf-309659474

 |
**ארנסט שטרן** (בגרמנית: **Ernst Stern**;‏ 1 באפריל 1876 – 28 באוגוסט 1954) היה צייר, ומעצב תפאורות יהודי גרמני - בריטי יליד רומניה. באמצעות שיתופי הפעולה שלו עם מרבית הבמאים הגרמנים הבולטים בתחילת המאה ה-20 סייע בהגדרת האסתטיקה של האקספרסיוניזם, הן בתיאטרון והן בקולנוע.

קורות חיים
----------

### ראשית חייו

שטרן נולד בבוקרשט שברומניה, להורים יהודים ממוצא גרמני והונגרי, ולמד אצל ניקולאוס גיזיס ופרנץ פון שטוק באקדמיה לאמנויות יפות במינכן החל משנת 1894.

### קריירה

שטרן עבר לברלין בשנת 1905, שם שכר אותו מקס ריינהרדט כמעצב תפאורה עבור דויטשס תיאטר. הוא נשאר בשיתוף פעולה מלא של מקס ריינהרדט עד לעזיבתו של הבמאי בשנת 1921. שטרן תכנן בערך תשעים מופעים באותה תקופה, עם יצירות בולטות, כולל עיבודים של "הלילה השנים עשר" של ויליאם שייקספיר (1907), "המלט" (1909) ו"חלום ליל קיץ" (1913), הנס של קרל פלמלר (אנ') (1911), הקבצן של ריינהרד זורגה (אנ') (1917) ו"ג'ון גבריאל בורקמן" של הנריק איבסן (1917).

הדויטשס תיאטר של ריינהרדט הפך למרכז התיאטרון האקספרסיוניסטי הגרמני, ולכן שטרן עיצב תפאורות רבות בסגנון זה. מכיוון שהאסתטיקה העיצובית של שטרן נטתה לשלווה ולריאליזם, אולם זיווג זה לא תמיד הצליח. אולי יצירתו האקספרסיוניסטית הראויה לציון ביותר הייתה סרטו האילם "ווקסוורקס" משנת 1924 של פול לני (1924), עבורו עיצב את התלבושות. שטרן שיתף פעולה בשלב כלשהו כמעט עם כל במאי הקולנוע הגרמניים החשובים של התקופה, כולל פרידריך וילהלם מורנאו, ארנסט לוביטש, ריכרד אוסוולד (אנ'), קרל פרליך (אנ') וויליאם דיטרלה (אנ').

בשנת 1924 עבר שטרן לגרוסס שאושפילהאוס (אנ'), שם עיצב תפאורות למספר מופעים מוזיקליות ולמחזמר הפופולרי "פונדק הסוס הלבן" (1930). בסוף שנות העשרים החל שטרן לבלות זמן ניכר בלונדון, שם עיצב את הסטים לסרט של נואל קאוורד (1929) ול-Ever Green של ריצ'רד רוג'רס ולורנץ הארט (1930) העיצוב שלו הוגש לרופרט ד'אולי קארט עבור הסרטים "הגונדוליירים "ו"ילדי המשמר", המכילות איכויות עיצוב מסורתיות רבות, השונות מהמוניטין שלו לאקספרסיוניזם, אך הן לא הוכנסו להפקה (הציורים עדיין קיימים).

כאשר המפלגה הנאצית תפסה את השלטון בגרמניה בשנת 1933, היה שטרן בפריז והשתתף בהופעה של "הפונדק הלבן". הוא נשאר בעיר זמן מה ואז התיישב לצמיתות בלונדון בשנת 1934.

במשך כל חייו שיתף פעולה בעיקר עם סופרים בריטים בתיאטרון סבוי, בתיאטרון אלדוויץ' ובתיאטרון אדלפי. הוא גם עיצב את התצוגות עבור סלפרידג'ס לכבוד הכתרתו של המלך ג'ורג' השישי ושיתף פעולה עם דונלד ולפיט בכמה הפקות של שייקספיר במהלך מלחמת העולם השנייה.

לשטרן הוענק קצבה על ידי ג'ורג' השישי והוא מת בלונדון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארנסט שטרן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  *My Life, my Stage.* London o. J. Ins Deutsche übersetzt unter dem Titel *Ernst Stern, Bühnenbildner bei Max Reinhardt.* Henschel, Berlin 1955.
2. ↑ . In: Hans Vollmer (Hrsg.): Band 4: *Q–U*. E. A. Seemann, Leipzig 1958, S. 358–359.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007275105105171
* BIBSYS: 90227354
* BnF: cb146581109 (data)
* CiNii: DA0602123X
* GND: 118753614
* ISNI: 0000 0001 0956 4986
* LCCN: n83180242
* LNB: 000288699
* NKC: xx0024261
* NLA: 35734646
* NSK: 000318264
* NTA: 07039069X
* RERO: 02-A003863561
* RKD: 75108
* SUDOC: 179469703
* Trove: 1063343
* ULAN: 500041697
* VIAF: 15565110
* WorldCat: lccn-n83180242

 |
רוזטה מצוירת בכוס קפוצ'ינו

המונח **ציור בקפה** (אנגלית: **Latte Art**) מתייחס לעיצובים המצוירים בעזרת חלב מוקצף על גבי משקאות מבוססי אספרסו.

לב מצויר בכוס קפוצ'ינו
ישנן שתי דרכים ליצור ציורי קפה: האחת היא על ידי שליטה במזיגת החלב מקנקן ההקצפה לתוך המשקה - "ציור במזיגה חופשית". הדרך השנייה היא ציור על גבי הקצף באמצעות כלי (דוגמת קיסם) הידוע כ"חריטה" או "Etching", לעיתים בשילוב עם סירופים ואבקות שונות ליצירת אפקטים ציוריים. לעיתים משתמשים בשילוב של שתי השיטות. מקובל לצייר בקפוצ'ינו, אולם ניתן לצייר גם במשקאות אחרים. אומנות הציור בקפה התפתחה במקביל לעליית הפופולריות של משקאות אספרסו משובחים בעולם.

כיום מתקיימות במקומות שונים בעולם תחרויות של ציורים בקפה בהם מוזגי קפה, המכונים בריסטה, מציגים לראווה את כישוריהם.

הסוגים הנפוצים של ציורים בקפה במזיגה חופשית הם לב, רוזטה, טוליפ וברבור. הסוגים הנפוצים של ציורים בקפה בחריטה הם סמיילי, לבבות עוקבים ופרפר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ציור בקפה** בוויקישיתוף
* האתר של לואיג'י לופי ללימוד ציור בקפה, מאורכב מהמקור (הקישור אינו פעיל, 17 במאי 2013) (באנגלית)
* מהי אומנות הציור בקפה? - בלוג ואתר בנושא ציור בקפה (באנגלית)
ארי-אדם ממערת שטאדל
**ארי-אדם ממערת שטאדל** היא צלמית זואומורפית (בעלת צורת חיה) עשויה משנהב ממותה העתיקה ביותר שהתגלתה מעולם. תיארוך בעזרת בדיקות פחמן-14 שנעשו בשכבה שבה נמצאה הצלמית קבעו, שהיא בת 32,000 שנים. צלמית זאת מהווה את אחת העדויות הקדומות ביותר לאמנות וכנראה גם לדת אצל האדם.

הצלמית היא בעלת ראש של לביאה או אריה וגוף של אדם. גובה צלמית 29.6 סנטימטרים, רוחבה 5.6 סנטימטרים ועובייה 5.9 סנטימטרים. הצלמית משויכת לתרבות האוריניאקית מהתקופה הפלאוליתית העליונה. הצלמית גולפה בעזרת סכין העשויה מאבן צור. על גבי הזרוע השמאלית של הצלמית גולפו שבעה חריצים מקבילים. הצלמית היא חלק מאוסף המוזיאון השוכן בעיר אולם שבגרמניה.

היסטוריה
--------

שברי הצלמית התגלו בשנת 1939 במערת הולנשטיין-שטאדל השוכנת בהרי היורה של שוואביה במדינת באדן-וירטמברג שבדרום-מערב גרמניה. בגלל תחילת מלחמת העולם השנייה, נעזבו השברים ולא טופלו. בשנת 1969, 30 שנה לאחר מכן בעת הרכבת יותר מ-200 חלקים על ידי יואכים האן (Joachim Hahn), הוא גילה שמדובר בצלמית שהיא הכלאה של אדם ואריה המערות. בין השנים 1997–1998 נמצאו חלקים נוספים של הצלמית וראש הצלמית חובר לגוף. בתחילה סווגה הצלמית על ידי יואכים האן כאריה זכר, לאחר שנמצאו פיסות נוספות סווגה הצלמית על ידי אליזבט שמיד (Elisabeth Schmid) כנקבה. שתי הפרשנויות אינן מבוססות על ממצאים מדעיים. הקושי בסיווג בין זכר ונקבה נובע מהעובדה שאצל אריה המערות האירופי (Panthera leo spelea) אין את המאפיינים המייחדים את הזכר האריה האפריקאי מהנקבה.

הקושי בהבנה והפרשנות של הממצא נובעת מהעדר מקבילות באתרים ארכאולוגים אחרים. הצלמית חולקת קווי דמיון עם ציורי קיר של דמויות משולבות אדם-חיה שנמצאו על מערה בצרפת, אבל ציורי קיר אלה על פי תיארוכם, צעירים במספר אלפי שנים בהשוואה לצלמית זאת.

ממצא דומה של צלמית עם ראש ארי קטן יותר נמצא מאוחר יותר במערה אחרת באותו אזור בגרמניה. הממצא הנוסף נמצא ביחד עם צלמיות בדמויות של חיות ומספר חלילים. ממצאים אלה העלו את האפשרות שדמות האריה מילאה חלק חשוב במיתולוגיה של בני האדם שחיו באזור בתקופה הפלאוליתית העליונה.

הצלמית הוצגה לראשונה לציבור באפריל 2011.

ב-2017 הוכרזה המערה והצלמיות שהתגלו בה אתר מורשת עולמית של אונסק"ו, חלק מאתר המורשת מערות ואומנות עידן הקרח בהרי היורה השוואבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארי-אדם ממערת שטאדל** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ארי-אדם ממערת שטאדל
* ארי-אדם באתר המוזיאון של אולם

הערות שוליים
------------

1. ↑  יובל נח הררי, **קיצור תולדות האנושות**, הוצאת דביר, 2011, עמ' 30
**מייקל ביליראקיס** (באנגלית: **Michael Bilirakis**; נולד ב-16 ביולי 1930) הוא פוליטיקאי אמריקאי לשעבר, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס התשיעי של מדינת פלורידה בשנים 1983–2007.

ביוגרפיה
--------

ביליראקיס נולד בטארפון ספרינגס (Tarpon Springs) שבפלורידה, אך את שנות ילדותו העביר בעיירה קליירטון שבמערב פנסילבניה. באוניברסיטת פיטסבורג השלים לימודי תואר ראשון, שם היה חבר באחוות סיגמא פי. לזמן מה אף למד באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון. את לימודי המשפטים שלו השלים באוניברסיטת פלורידה. במהלך מלחמת קוריאה שירת ביליראקיס בחיל האוויר של ארצות הברית.

ביליראקיס התמודד לראשונה לתפקיד ציבורי בבחירות אמצע הכהונה של 1982, כאשר רץ במחוז הקונגרס התשיעי של פלורידה אשר זה עתה נוצר מכוח מפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 1980. ביום הבחירות גבר על ג'ורג' שלדון, חבר בית הנבחרים המדינתי, בפער של 4,300 קולות גרידא. הוא נבחר מחדש עם 78% מקולות הבוחרים בשנת 1984 ומאז עשר פעמים נוספות, ומעולם לא ניצב בפני התנגדות רצינית. בשנים 1988, 1994, 1998 ו-2004 התמודד ללא התנגדות בכלל.

בבית הנבחרים היה חבר בוועדת האנרגיה והמסחר וכן סגן יו"ר הוועדה לענייני חיילים משוחררים של בית הנבחרים של ארצות הברית. הוא מילא תפקיד מרכזי בחקיקת "החוק לביטחון בריאות הציבור ומוכנות ותגובה לטרור ביולוגי", ואישור מחדש של "חוק דמי המשתמשים בתרופות מרשם". ביליראקיס היה נותן החסות הראשי של "חוק ההשקעה מחדש בסיעוד" משנת 2002 וחיבר את החוק לשיפור תרומת איברים. ספר יעץ בנושא הפוליטיקה של ארצות הברית מאת כתב-העת "National Journal" מנה אותו בין חברי הקונגרס ה"פרודוקטיביים ביותר" מבחינה חקיקתית.

ביליראקיס פרש לגמלאות לקראת הבחירות ב-2006. בנו, גאס, אז חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-12 של מדינת פלורידה. 

באוגוסט 2009 דווח כי ביליראקיס הוא מועמד פוטנציאלי של מושל פלורידה צ'ארלי כריסט למילוי מקומו של מל מרטינז בסנאט של ארצות הברית, אך לבסוף מינה כריסט את ג'ורג' למיו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מייקל ביליראקיס** בוויקישיתוף
* מייקל ביליראקיס באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  קנדיס רונדו, Bilirakis heads toward his final election, באתר טמפה ביי ניוז, 27 באוגוסט 2005 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0003 7135 2698
* LCCN: no2012079819
* US Congress: B000463
* VIAF: 250924710
* WorldCat: lccn-no2012079819

 |
**מואת הרמה** (שם מדעי: *Megalapteryx didinus*) הוא מין נכחד של עוף ענקי מסדרת הדינורניטיים הקרובה ליענאים, שחי בניו זילנד באי הדרומי. הוא נכחד קרוב ל-1,500 לספירה. מואה זו הייתה ייחודית במשפחתה - Megalapterygidae, הקרובה לסוג דינורניס והייתה קטנה יחסית לרוב מיני הסדרה.

מאפיינים
--------

בדומה למרבית בני הקבוצה עופות קדומים חסרי שיניים, המואה הייתה חסרת יכולת מעוף כיוון שהייתה חסרה את קרין בעצם החזה. מואה זו הייתה קטנה יחסית בגובה של עד 1.5 מטר ומשקל של 17 עד 35 ק"ג, די קרוב לננדו מצוי מודרני. היא הייתה בעלת זנב מנוון והייתה חסרת כנפיים כלל. במקומם הייתה בעלת רגליים חזקות שיכלו לנוע במהירות על הקרקע. המואה חיה בסביבה מיוערת דלילה של הרמות ניו זילנדיות, בהרים וברמות עד לגובה 2,000 מטר, וכנראה שהשתמשה בראשה כדי לפלס דרך בצמחייה. משום כך הצוואר שלה לא הזדקף כפי שמקובל להציג אותה.

מואה זו ניזונה בעיקר מזרעים, מעלים ומשרכים על הקרקע. בדיקה של הקופרוליטים שהשאירה אחריה הראה שרידים של עלי אשור דרומי בצואתה. המואה השתמשה במקורה הגדול כדי לקרוע פיסות מהעלים ובקיבתה הגדולה עיכלה אותם. תזונה זו נדירה מאוד אצל מרבית העופות, אשר קיבה גדולה תמנע מהם לעוף.

למואה היה רק טורף אחד בטבע - עיט האסטי, הגדול שבעיטים מעולם. הוא תפס את המואה בטפרים גדולים משל דוב גריזלי ונאחז בעוף תוך שהוא קורע את איבריו. ואולם במהלך המאה ה-15 הגיע אויב חדש קטלני בהרבה למואה - הפולינזים הראשונים, אשר הגיעו בשנת 1250 עד 1300 לספירה וטבחו בעוף הלא-מעופף עד להכחדתו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מואת הרמה** בוויקישיתוף
* מואת הרמה, באתר NCBI (באנגלית)
* מואת הרמה, באתר GBIF (באנגלית)
**טייק** (באנגלית: **Tyke**;‏ 1974 – 20 באוגוסט 1994) הייתה פילת סוואנה אפריקנית ממוזמביק שהופיעה בקרקס הבינלאומי בהונולולו, הוואי. ב-20 באוגוסט 1994 במהלך הופעה, היא הרגה את מאמנה אלן קמפבל (אנ') ופצעה קשה את המגדל שלה, דאלאס בקווית'. לאחר מכן ברחה טייק מהאולם ורצה ברחובות יותר משעה. במהלך הניסיון לעצור אותה, המשטרה המקומית פתחה עליה באש, מה שהוביל למותה.

רקע
---

טייק נולדה ב-1974 במוזמביק, וכבר לאחר מספר חודשים נחטפה על ידי תאגיד שהתמחה באילוף פילים. שיטות האימון של הפילים, כללו מכות ודקירות. בסך הכל אומנה והופיעה טייק במשך 20 שנים.

טייק סבלה מתדמית בעייתית. באפריל 1993 היא ברחה ממרכז אירועים באלטונה, פנסילבניה (אנ') במהלך הופעה, הסבה נזק בגובה של 14,000 דולר, ונלכדה רק כעבור כשעה. באותו סיבוב הופעות היא גם תקפה את מאלף הנמרים של הקרקס. ביולי אותה שנה, בזמן שהקרקס הופיע בעיר מינוט, צפון דקוטה (אנ') פתחה טייק בריצת אמוק במהלך הופעה, פצעה את אחד מאנשי הקרקס, השתוללה במשך כמחצית השעה והפחידה את הקהל.

אירוע התקיפה
------------

ב־20 באוגוסט 1994, במהלך הופעה בקרקס הבינלאומי בהונולולו, הראתה טייק סימני כעס כבר לפני ההופעה, כשסירבה לעלות לבמה. כאשר המטפל שלה, דאלאס בקווית', ניסה להזיז אותה בעזרת מכות במקל, איבדה הפילה שליטה. היא תקפה אותו ופצעה אותו קשה כאשר דרכה עליו מספר פעמים. מאמן הפילה, אלן קמפבל, נחלץ לעזרת בקווית' - ונרמס על ידה למוות. בהמשך, שעטה טייק החוצה, כשהיא תוקפת אדם נוסף שניסה למנוע ממנה לעבור את השער. שוטר שהיה בסמוך ירה לעברה מספר יריות ובכך הסיח את דעתה ממנו. במהלך מרדף שערך כשעה, שוטרים מקומיים ירו סך הכל 86 כדורים בפילה, ששקלה 3,600 ק"ג, עד שלבסוף התמוטטה ומתה מפצעיה. הירי צולם לסרט בשם "טייק הפילה, יום אחרון בכדור הארץ".

אחרית דבר
---------

נתיחה שלאחר המוות של קמפבל חשפה כי הוא מת מפגיעות פנימיות קשות, כולל שברים בגולגולת ובחזה. בנוסף לכך, התגלה שקמפבל נהג להכות את טייק ונמצאו בדמו שאריות של קוקאין ואלכוהול, כמו כן גן החיות של דנוור אישר כי הוגשו בעבר תלונות באשר להתעללותו בבעלי חיים בעת שעבד במקום. תביעות הוגשו נגד הקרקס, נגד בעליה של הפילה ונגד הונולולו וממשלת הוואי – בין השאר בשמם של ילדים שהיו עדים לאירוע וסבלו מחרדות.

טייק הפכה לסמל במאבק למען זכויות בעלי חיים. מסע ההשתוללות של טייק, שתועד במלואו וסוקר בהרחבה, הוליד דיון ציבורי בדבר היחס לחיות קרקס. המאבק למען הפילים המשיך ועד היום יותר מ-20 מדינות אסרו על מופעי קרקס עם בעלי חיים, כולל ישראל שבה בשנת 2001 הותקנו תקנות צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (מופעים של בעלי חיים), תשס"א-2001.

ב-2015 יצא הסרט האוסטרלי "המאבק לחופש של הפילה טייק", שליווה את הפרשה כולה עם צילומים מן האירוע וראיונות עם מטפליה ומאמניה של טייק ועם עדי ראייה.

ראו גם
------

* טופסי (פילה)
* מרי (פילה)
* צ'וני (פיל)

קישורים חיצוניים
----------------

* Tyke the Elephant's Last Day on Earth, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 1:53)
* גילי איזיקוביץ, הפילה שיצאה מהחדר, באתר הארץ, 9 בספטמבר 2015
* מערכת ערוץ התרבות, ‏הפיל שבחדר, באתר ‏מאקו‏‏, ‏9 בספטמבר 2015‏
**לוליגו שקוף** או **דְּיוֹנוּן-רַחַף סְנַפִּירְתָן** (שם מדעי: *Loligo vulgaris*) הוא מין דיונון במשפחת הלוליגיים ובמחלקת הסילוניות, השכיח באזור הים התיכון ובאוקיינוס האטלנטי. הוא מוכר בשם העממי "קלמארי".

בעל גוף מוארך, שקוף ודמוי חץ. חלקו העליון בגוון ורוד אדמדם עם נקודות לבנבנות. סנפירי הצד משולשים ונמשכים לאורך שני שלישים מגופו. בזרועות הציד ישנם כפתורי הצמדה, כשהמרכזיים גדולים בהרבה מן הצדדיים. הזכר מגיע לאורך של 64 ס"מ לעומת הנקבה שמגיעה ל-36 ס"מ.

הבוגרים חיים בלהקות במים העליונים והרחק מהיבשה. הצעירים חיים קרוב יותר אל החוף. ניזון מדגים וסרטנים. 

בעונת הרבייה צבעי גופו של הזכר משתנים ומתגוונים, בעיקר בסביבת זרועותיו. הזכר בוחר נקבה ומפריד אותה מן הלהקה באמצעות תנועת שחייה מיוחדת. עם תום החיזור, נצמד הזכר לנקבה, מקרב את ראשה אל ראשו ומדביק בחלל גלימתה, תיקים של תאי זרע באמצעות זרוע מיוחדת הקרויה הקטוקוטיל. כאשר הנקבה פולטת את ביציות דרך משפך הגלימה, הן עוברות הפריה. הנקבה יוצרת משטח הטלה מתחת לאבנים או בין סדקי סלעים, בו היא מצמידה את הביצים כאשר הן מסודרות ב"נקניקיות" שמכילות 3–4 ביצים באחת. משטח המלטה יחיד מכיל בין 3,000 ל-6,000 ביצים.

הצעירים זהים לחלוטין לבוגרים, מלבד זרועות הציד הקצרות יחסית. הם חיים זמן קצר בקרקעית ואז עוברים למים הפתוחים. בגרות מינית מתרחשת בגיל שנה, אורך חיים כשנה וחצי עד שנתיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוליגו שקוף** בוויקישיתוף
* לוליגו שקוף, באתר ITIS (באנגלית)
* לוליגו שקוף, באתר NCBI (באנגלית)
* לוליגו שקוף, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* לוליגו שקוף, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* לוליגו שקוף, באתר GBIF (באנגלית)
* גיל ססובר, החלה עונת הקלמארי, אז מה עושים איתו?, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  לוליגו שקוף באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  מילון בעלי חיים: רכיכות (תשס"ד), 2003. האקדמיה ללשון העברית
**אנג'ל** (**Angel**, מילולית: מלאך) הוא משקיע פרטי אמיד בעל הון עצמי, המעניק מימון לחברות הזנק, לרוב בשלביהן הראשונים (שלבים המכונים Pre-Seed ו-Seed (הון ראשוני)), בתמורה לאחוזים מהחברה והשתתפות ברווחים העתידיים הצפויים. אנג'לים משקיעים לא רק כפרטים, אלא לעיתים גם כחלק מקבוצות, על מנת להפחית את הסיכון שלוקח כל אחד מהם.

בניגוד לקרנות הון סיכון, שנכנסות להשקעה בשלבים מאוחרים יותר של חיי החברות, האנג'לים משקיעים מכספם הפרטי ולא מכסף המגויס מהציבור או מקרנות השקעה שונות.

האנג'לים ממלאים את החסר בשלבי הגיוס הראשוני, בין שלב ה-Pre-Seed, המכונה לעיתים בהומור בשם FFF ‏(Friends, Family and Fools), כלומר השלב שבו המשקיעים היחידים הם החברים של היזם, משפחתו ו'טיפשים', לבין השלב בו נכנסות לתמונה קרנות הון הסיכון, המשקיעות לרוב רק סכומים הגדולים מ-1–2 מיליון דולר. שלב זה כרוך בסיכון רב מבחינת המשקיעים ולכן האנג'לים יבקשו לרוב אחוזים ניכרים מהמיזם בתמורה להשקעתם, שלרוב מונה כמה מאות אלפי דולרים, בהתאם לאופי המיזם (בארצות הברית עמד ממוצע ההשקעה של אנג'לים ב-2007 על 450 אלף דולר). לעיתים ממשיכים האנג'לים להשקיע בחברות גם לאחר שהן מקבלות השקעות המשך מקרנות הון הסיכון.

בשנת 2007 השקיעו אנג'לים בארצות הברית 26 מיליארד דולר ב-57,000 חברות שונות. 27% מהם בתחום התוכנה, 19% בתחום הטיפול והמכשור הרפואי, ו-12% בתחום הביוטק.

בשנים האחרונות קמו גם בישראל מספר קבוצות של משקיעים אנג'לים, לרוב בקרב בוגרים של תעשיית ההיי-טק הישראלי, המתבססים על ניסיונם על מנת לפתח חברות הזנק צעירות.
בשנת 2011 נחקק בישראל "חוק האנג'לים" במטרה לעודד משקיעים פרטיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנג'ל** בוויקישיתוף
* נתן ליפסון, שוקי שדה, הכירו את האנג'לים המובילים של ההיי-טק הישראלי, באתר TheMarker‏, 5 בפברואר 2013
* ענבל אורפז, מפת האנג'לים המלאה נחשפת: הכירו את האנשים שמתדלקים את ההיי-טק הישראלי, באתר TheMarker‏, 7 בדצמבר 2015
* ענבל אורפז, מלאכים אמריקאים בשמי ישראל, באתר TheMarker‏, 14 בדצמבר 2015
* ענבל אורפז, דרושות אנג'ליות במשרה מלאה: למה המשקיעות בישראל מתרחקות מההיי-טק?, באתר TheMarker‏, 15 בדצמבר 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007539639205171
* GND: 4603006-2
* LCCN: sh97006566

 |
פעולות חילוץ גוף המטוס ממימי הג'ילונג
**טיסה 235 של טרנס-אסיה איירווייז** (GE235/TNA235), הייתה טיסה פנימית בטאיוואן של טרנס-אסיה איירווייז, שיצאה ב-4 בפברואר 2015, במטוס מדגם ATR 72, מנמל התעופה סונגשאן בבירה טאיפיי בדרכה לשדה התעופה של ג'ינמן (אנ'). במטוס היו 58 נוסעים ואנשי צוות, 31 מהם אזרחי סין ו-27 אזרחי טאיוואן. הטיסה התרסקה לתוך נהר הג'ילונג בטאיפיי, כ-5.4 ק"מ ממזרח לנמל התעופה. רק 15 מנוסעי המטוס שרדו את ההתרסקות ונמשו ממי הנהר. בנוסף נפצעו שני נוסעי מונית שבה פגע המטוס בטרם התרסק. הייתה זו תאונת המטוס השנייה של מטוס ATR בבעלות "טרנס-אסיה איירווייז" בטווח זמן קצר, לאחר שביולי 2014 התרסק מטוס דומה בטיסה 222 של החברה.

המטוס והתאונה
-------------

המטוס היה חדש למדי: הוא ביצע את טיסת הבכורה שלו ב-28 במרץ 2014, וב-15 באפריל 2014 נמסר לידיה של טרנס-אסיה איירווייז. הוא המריא מנמל התעופה של טאיפיי בשעה 10:53. כשתי דקות לאחר ההמראה, כשהמטוס הגיע לגובה של 1,050 רגל (כ-340 מטר), דיווחו הטייסים על מנוע מטוס שעולה באש, והקשר עם המטוס אבד. התאונה צולמה על ידי לפחות שלוש מצלמות וידאו שפעלו בכלי רכב שנסעו לאורך הכביש המהיר, ותיעדו אותה ממרחקים שונים. המטוס החל לאבד גובה ונטה באופן חריף שמאלה, כנפו השמאלית פגעה במונית שנסעה על כביש מהיר מוגבה, הנמתח לאורך נהר ג'ילונג, ולאחר מכן פגעו הכנף וזנב המטוס בכביש המהיר עצמו. המטוס התרסק לתוך הנהר ושקע בו באופן חלקי. כוחות החילוץ, שנעזרו בסירות גומי, סיימו את מלאכתם לקראת שעות הערב, והצליחו לאתר 15 ניצולים בדרגות פציעה שונות. לאחר שעה 20:00 נמשו חלקי גוף המטוס מן המים.

על סמך נתוני הקופסה השחורה קבעו החוקרים כי המנוע הימני כשל, והמנוע השמאלי כובה ביוזמת הטייס מסיבה בלתי ברורה, כשהצוות ניסה לשווא לחדש את פעילותו. לאחר חילוץ גוף המטוס, נמצאו גופות הטייס וטייס המשנה בתא הטייס, כשידו של הטייס אוחזת במוט הניווט של המטוס, עדות לניסיונות התמרון האחרונים עם גילוי התקלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טיסה 235 של טרנס-אסיה איירווייז** בוויקישיתוף
* תיק התאונה והיסטוריית המטוס של טיסה 235 של טרנס-אסיה איירווייז, באתר Aviation Safety Network (באנגלית)
* AP, התרסקות מתועדת: מטוס בטייוואן צנח לנהר, באתר ynet, 4 בפברואר 2015
* רויטרס, רגעים לפני התרסקות המטוס אמר הטייס: "וואו, כיביתי את המנוע הלא-נכון", באתר הארץ, 2 ביולי 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  TransAsia GE235 crash: Flights cancelled to train Taiwan pilots
**תפר זהוב-ראש** (שם מדעי: *Cisticola exilis*) היא מין של ציפור שיר ממשפחת התפריים, החיה בדרומה של אסיה מסין והודו ומזרחה לאינדונזיה, הפיליפינים ועד אוסטרליה.

תיאור
-----

תפר זה הוא קרובו של התפר החי בישראל, באורך של 9 עד 11 ס"מ בקירוב ומשקל של 6 עד 10 גרם בקירוב, כשהזכרים מעט יותר גדולים מהנקבות. הוא בעל זנב ארוך המשמש ליציבה וצבעו הוא חום-בהיר בחלק העליון ולבן-שמנת בבטן והאזור התחתון כשהכנפיים והזנב מפוספסים בשחור או חום כהה. הראש גדול וצהוב עם גרון לבן וכיפה ועורף בעלי נוצות מעט זהובות. רוב השנה הזכרים והנקבות הבוגרים דומים, אך בעונת הרבייה הזכרים מפתחים נוצות גוף זהובות יותר וראשם מכתים-מזהיב כשהסנטר נשאר בהיר. כמו כן הזנב של הזכר מתקצר מעט, מה שהתברר כמסייע לברירה המינית ולהצלחה במשיכת נקבות.

התפר מצוי בטבע לאורך דרומה של אסיה במגוון בתי גידול, לרוב בסוואנות, יערות שונים, חורשים, בתות וסבכים וכן בגדות נהרות וביצות או שטחים חקלאיים מוצפים. הוא מצוי לרוב באזורים נמוכים אך יכול לחיות עד גובה של 1,800 מטר. עם זאת הוא מתרחק ממקומות סגורים ולרוב מצוי בקרבה לקרקע עשבונית.

הוא אוכל כל שלרוב ניזון מחרקים ושבלולים קטנים אך מגוון בזרעים ובפירות שונים. זהו עוף החי בחבורות ומשנה את אורח חייו בהתאם לאזור ממונוגמי או פוליגמי.

תפוצתו רחבה והוא איננו בסכנה בטבע.

תת-מינים
--------

ישנם 12 תת-מינים שלו:

* C. e. tytleri
* C. e. erythrocephalus
* C. e. equicaudatus
* C. e. courtoisi
* C. e. volitans
* C. e. semirufus
* C. e. rusticus
* C. e. lineocapilla
* C. e. diminutus
* C. e. alexandrae
* C. e. exilis
* C. e. polionotus

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תפר זהוב-ראש** בוויקישיתוף
* תפר זהוב-ראש, באתר ITIS (באנגלית)
* תפר זהוב-ראש, באתר NCBI (באנגלית)
* תפר זהוב-ראש, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* תפר זהוב-ראש, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* תפר זהוב-ראש, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תפר זהוב-ראש באתר הרשימה האדומה של IUCN
**The Who Sell Out** הוא אלבום קונספט פופ-פסיכדלי מאת להקת המי משנת 1967. זהו אלבומה השלישי של הלהקה, והוא מורכב מאוסף שירים בסגנונות שונים כשבין השירים שזורות פרסומות (בביצוע חברי הלהקה) למוצרי צריכה קיימים. בכך יצרה הלהקה מעין שידור של תחנת הרדיו הפיראטית "רדיו לונדון" ששידרה מספינה בלב ים בין השנים 1967-1964. יציאת האלבום לוותה בתביעות משפטיות רבות, בשל הפרסומות למוצרים קיימים (חלקם התבססו אף על ג'ינגלים קיימים) ששולבו בין השירים ואף הופיעו על עטיפת האלבום. להקלטת האלבום, שכרה הלהקה את שירותיו של הקלידן אל קופר.

בשנת 1995 יצאה מהדורה חדשה של האלבום. מהדורה זו כללה בונוסים רבים ובהם פרסומות אמיתיות שחברי הלהקה הקליטו באותה העת.

בשנת 2003 הגיע האלבום למקום ה-113 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים שערך מגזין הרולינג סטון.

באלבום מופיעים מספר מלהיטיה הבולטים ביותר של הלהקה, ובראשם השיר "I Can See for Miles" (אנ') שהיה גם השיר היחיד באלבום שיצא כסינגל. ברשימת 500 השירים הגדולים של כל הזמנים שערך מגזין הרולינג סטון, הגיע השיר למקום ה-258.

קישורים חיצוניים
----------------

* MusicBrainz The Who Sell Out באתר MusicBrainz
* Discogs The Who Sell Out באתר Discogs
* מידע ודגימות לאחד משירי האלבום
* מידע מפורט על האלבום

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: aa02a102-f7b5-3584-8d21-bd9c560effb6

 |
**היפראילוריקטיס** (שם מדעי: ***Hyperailurictis***) הוא סוג חתול קדום, שחי במהלך המיוקן באמריקה הצפונית שלפני 17.5 עד 12.7 מיליון שנה מזמננו, והוא נחשב לחתול הקדום ביותר שהתקיים באמריקה, אליה היגר מאסיה. מקובל להחשיב סוג זה כשייך לסוג פסדאלורוס (*Pseudaelurus*), ממנו הופרד בידי החוקר ההונגרי מיקלוש קרצוי (אנ') ב-1929. כמה חוקרים גם סיווגו אותו כחלק מהסוג שונר (*Lynx*) וחתול (*Felis*), אליו סווג החתול הראשון מהסוג בידי החוקר ג'וזף ליידי ב-1858 על סמך ממצאי לסת תחתונה שבורה שנמצאה סביב הנהר ניוברארה בנברסקה. לאורך הזמן התווספו עוד כמה ממצאים, אך אלה נחשבו לשייכים לסוג פסדאלורוס, שתפוצתו הייתה גלובלית.

מינים
-----

סוג זה אם היה סוג תקף, כלל בתוכו 5 מינים: המין *H. validus* תואר ב-2001 וחי באזור של נברסקה וניו מקסיקו. המין *H. skinneri* התגלה ב-2003 גם בנברסקה והוא המין החדש ביותר שהתגלה. המין *H. intrepidus* התגלה ב-1858 מטקסס, קליפורניה, קולורדו, נבדה ונברסקה. *H marshi* מ-1922 התגלה בטקסס, קליפורניה, קולורדו ונברסקה. המין *H. stouti* מ-1972 התגלה בנברסקה וניו מקסיקו. מין נוסף שבוטל, *H. aeluroides*, התגלה גם הוא בנברסקה.

תיאור
-----

ההיפראילוריקטיס היה קרוב כנראה לחתולים הקטנים, אך היה בינוני בגודלו, דומה לנמר קטן אצל המינים הגדולים שהגיעו למשקל 35 קילוגרם ואולי גם יותר. הוא היה נראה דומה לשונר בהסתמך על צורת הלסתות והגולגולת הדומה יחסית. עם זאת הוא לא שייך לקבוצת החתולים הקטנים וייתכן, שהיה בעל אבות פרימיטיביים דמויי-גחניים כמו הפרואילורוס. הוא חי באזורי היערות וההרים האמריקאים ושם ניזון ממכרסמים ומפרסתנים בינוניים.

קישורים חיצוניים
----------------

* היפראילוריקטיס, באתר GBIF (באנגלית)
**התקליטון הראשון** (נקרא לפעמים גם **התקליט הראשון**) הוא כינויו של תקליט השדרים הרשמי הראשון של הזמר זוהר ארגוב שיצא בשנת 1977.

רקע
---

בשנת 1977 החליט זוהר להוציא תקליט ראשון משלו שיכלול שני שירים "חיכיתי שנים" ו"כל יום שעובר". הוא פנה לאולפני "קוליפון" ביפו, שלימים הפך לאולפני "סיגמא". לפי יאיר שרגאי מנהל האולפן - זוהר הגיע אליו לאולפן והקליט את שני שיריו בתוך שעה אחת בלבד.

את המילים כתב חבר של זוהר - משה נגר, כאשר שרגאי עיבד אותם וניגן על הפסנתר והסינתיסייזר, על הגיטרות היה גרי אקשטיין, יוסי מנחם ניגן על הגיטרה בס ועל כלי ההקשה היה איקי לוי.

לאחר הקלטת השירים פנה זוהר למאיר ראובני, שמאוחר יותר נהיה מפיקו, והאחרון דחה אותו בטענה שהוא צריך להשתפשף עוד והגרון שלו צריך להתפתח.

בנוסף לפנייה למאיר ראובני, זוהר גם שלח 30 תקליטונים לרשתות רדיו שונות, אך רובן התעלמו מהם והשמיעו את התקליטון רק פעם בודדת בתוכנית "מחט בערימת תקליטים".

שני השירים מופיעים גם בקלטת "המלך והנסיכים" שהופקה על ידי טל הפקות.

רשימת השירים
------------

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי משה נגר. 

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | ילדה חיכיתי שנים | 3:32 |
| 2. | כל יום שעובר | 4:09 |
| **משך כולל:** | **7:41** |

משתתפים
-------

* עיבוד: יאיר שרגאי
* פסנתר וסינטיסייזר: יאיר שרגאי
* גיטרות: גרי אקשטיין
* גיטרה בס: יוסי מנחם
* תופים וכלי הקשה: איקי לוי
* הוקלט באולפני "קוליפון" ביפו
* טכנאי הקלטה: יהודה זייתוני
**סבכון צהוב-כתר** (שם מדעי: *Setophaga coronata*) הוא מין ציפור קטנה בת למשפחת סבכי העולם החדש. הסבכון דומה מעט לסבכי אך הוא מצוי בטבע באמריקה הצפונית וכן באמריקה המרכזית.

המין תואר למדע ב-1766 בידי החוקר קארולוס לינאוס.

מאפיינים
--------

מין זה מגיע לאורך שלן 12 עד 15 ס"מ בקירוב, בעל מוטת כנפיים של 19 עד 24 ס"מ ומשקלו 9.9 עד 17.7 גרם בקירוב, כשתת-מינים שונים בעלי הבדלי גדלים קטנים. צבעו הוא אפור-כהה עד שחור בחלק העליון עם כנפיים וזנב שחורים בעלי קצוות לבנים וראש אפור. המקור והעיניים שחורים וסביבם טבעות לבנות והסנטר והגרון לבנים עם אזורים צהובים לאורכם. בחלק מהמופעים ישנו "כתר" צהוב ממנו קיבל המין את שמו.

סבכי זה הוא שוכן לאורך יערות מחטניים ואחרים, חורשים, בתות וסבכים וכן בהרים בעלי צמחייה אלפינית. המין נודד בחורפים הקשים דרומה לאזורים חמימים סביב מקסיקו ואמריקה המרכזית וכן מגיע לקריביים.

הוא מחפש מזון ביער באופן פעיל, לעיתים בקבוצות הכוללות עופות נוספים וצד מגוון חרקים ושאר חסרי חוליות וכן ניזון ממספר זרעים ופירות יער כשהם נפוצים ונוזלים המופרשים מכנימות מסוימות.

זוג סבכונים מקננים ביערות מחטניים או יערות מעורבים בין הענפים, ובקן עשוי זרדים הם מטילים 4 עד 5 ביצים הבוקעות כעבור 12 עד 13 ימים והגוזלים גדלים במהירות ועוזבים כעבור 10 עד 14 ימים מהבקיעה.

תת-מינים
--------

* S. c. coronata
* S. c. auduboni
* S. c. nigrifrons
* S. c. goldmani

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סבכון צהוב-כתר** בוויקישיתוף
* סבכון צהוב-כתר, באתר ITIS (באנגלית)
* סבכון צהוב-כתר, באתר NCBI (באנגלית)
* סבכון צהוב-כתר, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* סבכון צהוב-כתר, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  סבכון צהוב-כתר באתר הרשימה האדומה של IUCN
**סיריל קיצ'נר האריס** (19 בספטמבר 1936 - 13 בספטמבר 2005) היה הרב הראשי של "התאחדות בתי הכנסת האורתודוקסים של דרום אפריקה" משנת 1987 עד 2004.

ביוגרפיה
--------

האריס נולד בגלאזגו, סקוטלנד. במהלך כהונתו כרב הראשי, הוא בלט בתמיכתו בדמוקרטיה מלאה בשנות האפרטהייד של דרום אפריקה. האריס נאם בטקס ההשבעה של נלסון מנדלה לתפקיד הנשיא בשנת 1994, וגם נתן ברכה בחתונתו של מנדלה לגראזה מאכל בשנת 1998. מנדלה התייחס לעיתים קרובות להריס כ"רב שלי". למד ב-Jews' College ושירת כרב בקהילות בפרברי לומדון בקנטון ואדג'וור ולבסוף בסנט ג'ונס ווד משנת 1979. בשנים 1966 - 1971 שימש האריס כרב הבכיר בצבא הבריטי. לפני פרישתו של הרב הראשי הבריטי עמנואל יעקובוביץ ב-1991, הועלה האריס כממשיך דרכו. בסופו של דבר מונה הרב יונתן זקס לתפקיד.

בעת שכיהן כרב הראשי של דרום אפריקה היה אחד ממייסדי הארגון היהודי הדרום אפריקאי "אפריקה תיקון", בעקבות ביקור בבית ספר יסודי לשחורים, יחד עם קבוצת עובדים סוציאליים וקהילתיים יהודים, האריס סיפר בריאיון לעיתון הארץ: "היו שם 200 ילדים, חלקם רק בני שש, והם נאלצו לצעוד שמונה קילומטרים לכל כיוון כדי להגיע לבית ספר, שבו לא היו כל שירותים, הגג היה מחורר והדלת שימשה גם כלוח. בדרך הביתה החלטנו לעשות משהו בנוגע לכך", הארגון הוקם כדי לספק שירותים לשחורים מוכי העוני ומעניק להם שירותי חינוך, שירותי תמיכה משפחתית, שירותי בריאות ראשוניים ושירותי מזון.

בשנת 1995 ייצג את הקהילה היהודית בפני ועדת האמת והפיוס, ועדת חקירה ממלכתית שהוקמה על ידי ממשלת דרום אפריקה לאחר סיום משטר האפרטהייד. סיריל אמר בהופעתו בפני הוועדה:"אנו מרגישים שזוהי הזדמנות נפלאה לרפא מחלוקות ולהתחיל תהליך של בניית חיים טובים יותר. עלינו לבחון את העבר ולהודות בטעויות העבר. הקהילה היהודית לא יזמה את האפרטהייד. ורבים בקהילה היהודית לא הסכימו עם מצב זה. כמעט כל החברים בה חשו מתח מוזר לגבי האפרטהייד, אבל רוב בה הרוויח ממנו בצורה כלשהי. נכון, רבים עבדו קשה להשיג את מה שיש להם כיום, אך האם אנחנו יכולים לומר שכולנו היינו מה שאנחנו כיום, בקהילה היהודית, אם האפרטהייד לא היה מתרחש? האם מישהו מאיתנו יכול, ברמת העקרון, להצהיר בבטחון שלא הרווחנו כישורים, יכולות ונכסים בזכות האפרטהייד? זה אפשרי, ואף קרוב לוודאי, שהנסיבות האישיות שלנו כיום הן פירות של האפרטהייד. ואם אנחנו נושאים באחריות לעברה של הארץ הזאת, אנחנו בוודאי אחראים גם לעתידה".

זכה בפרס ירושלים בשנת 2003.

האריס נפטר בהרמנוס, הכף המערבי בדרום אפריקה, בן 68, ונקבר בישראל.

חיים אישיים
-----------

היה נשוי לאן, עורכת דין במקצוע והיה אב לשני בנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר ארגון "אפריקה תיקון" שהריס הקים
* Michael Freedland, Rabbi Cyril Harris Principled leader of South African Jews against apartheid, הגרדיאן, ‏16 בפברואר 2005 (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  יאיר שלג, יהודים בדרום אפריקה: הכיבוש הישראלי דומה לאפרטהייד, באתר הארץ, 19 בדצמבר 2001
2. ↑  שושנה קורדובה, הדרך לתיקון אמיתי של היחס לשחורים עדיין ארוכה מאוד, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2003
3. ↑  מתן רוזנשטראוך, משמעות השתיקה: התשובה של יהודי דרום אפריקה למעורבות במשטר האפרטהייד, באתר הארץ, 28 בספטמבר 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262191605171
* ISNI: 0000 0000 7898 4362
* LCCN: n00048131
* VIAF: 35687502
* WorldCat: lccn-n00048131

 |
הברון **ג'וזאיה קלמנט ודג'ווד** (באנגלית: **Josiah Clement Wedgwood**, בעברית גם "יֹאשִׁיָּה ודג'ווד" או בקיצור "יֹאש"; 16 במרץ 1872 – 26 ביולי 1943) היה חבר פרלמנט אנגלי, אשר השקיע את כל מרצו בקידום העניין הציוני.

חייו
----

ודג'ווד נולד למשפחה אנגלית מיוחסת, שבין אבותיה היה ג'וזאיה ודג'ווד (סב סבו), פעיל חברתי בעצמו. בנו של ג'וזאיה ודג'ווד, ג'וזאיה ודג'ווד השני, כלומר אבי סבו, היה אף הוא חבר פרלמנט, דודו של צ'ארלס דרווין, ואביה של אשתו, אמה דרווין (ששם נעוריה היה כאמור ודג'ווד), בת דודו של דרווין בעצמה.

אף שלא היה משפטן, מונה בימי מלחמת הבורים לשופט על הבורים המנוצחים. אנקדוטה שעליה סיפר מאוחר יותר היא שהחליט להפיץ עיתון כדי לסייע לבורים בשיקומם, ומשראה שהם מזהים את העיתון עם הבריטים, ומחרימים אותו:

> 
> מה עשה יאש ודג'ווד? הוא כתב בו מאמרים חריפים נגד... יאש ודג'ווד. ומיד, כמובן קפצו ההולנדים על הגליונות והתמוגגו על ההסתה נגד השופט האנגלי...
> 
> 
> 
> — ע. קרליבך, ספר הדמויות
> 

הוא נבחר לפרלמנט תחילה ב-1906 מטעם המפלגה הליברלית, אחר כך ב-1919 עבר לשורות מפלגת הלייבור. כל אותו הזמן לא היו לו מתחרים במחוז בחירתו, שבו הייתה שליטת משפחתו, בעלת בית החרושת הידוע לחרס, מוחלטת. דבר זה אפשר לו עצמאות רעיונית גמורה. הוא היה תומך נלהב של רפורמה בקרקעות שיחולקו להמון, אחר כך דרש שיכירו ברוסיה הקומוניסטית. הוא בלט בהתנגדות נחרצת לרעיון האוגניקה, והתנגדותו הובילה לכך שיוזמות לענישת ילודה של מפגרים לא התקבלו (בניגוד למה שקרה בארצות הברית בנושא זה), אבל מלחמתו הנלהבת ביותר הייתה למען הרעיון הציוני.

השאילתות שהגיש לשר המושבות נגעו לפרטים הקטנים ביותר – מדוע לא קיבלו בבית הדואר מברק באותיות עבריות, ומדוע הוסעו החיילים באוטובוס ערבי ולא יהודי. עזריאל קרליבך, שהיה עיתונאי בלונדון, סיפר כיצד, אחרי שכתב כי ודג'ווד, בנלהבות היתר שלו, עושה שירות דב לעניין הציוני, זכה לתוכחה ממנו באמרו כי הציונות היא הצדק, ועל הצדק אין מתפשרים.

אהדתו לציונות לא ידעה גבולות, והוא הרחיק לכת כשקרא ליהודים להתקומם נגד מדינתו שלו.[דרוש מקור] בזמן הרדיפות בגרמניה הציע שבריטניה תקבל יהודים ללא הגבלה, והיה מעורב באופן אישי בהברחתם של יהודים משטחי הכיבוש הנאציים והכנסתם לארץ ישראל באופן אי-לגלי בשיתוף גורמים רוויזיוניסטיים (עליית אף על פי). מסופר עליו שכשגסס ב-1943 היה שם מרד גטו ורשה על שפתיו.[דרוש מקור]

אחת מאוניות המעפילים וחיל הים נקראה על שמו אח"י ודג'ווד, וכן מושב גן יאשיה בעמק חפר ורחובות בערי ישראל: במושבה הגרמנית בירושלים, בשכונת יד אליהו בתל אביב, במרכז הכרמל בחיפה ובמושב נורדיה שבשרון.

קישורים חיצוניים
----------------

* תרומות של ג'וזאיה קלמנט ודג'ווד לדיונים בפרלמנט הבריטי, באתר Hansard (באנגלית)
* יוסף נדבה, **הלורד יאשיה וודג'ווד**, הוצאת אחיאסף ירושלים, 1943
* יוסף נדבה (תרגם וערך), **וודג'ווד אל היהודים**, מבחר כתביו ונאומיו הציוניים, הוצאת "מסדה" תל אביב תש"ו
* יאשיה קלמנט ודג'ווד (1872-1943), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו "דרווין".
2. ↑  ראו בהקשר זה מסמך בארכיון הציוני סימול F17\3-26t+28t.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007282620805171
* BnF: cb160752366 (data)
* GND: 119183811
* ISNI: 0000 0001 0959 8561
* LCCN: nr92004113
* NKC: vse2013741967
* NLA: 35951991
* NLP: A20674752
* NTA: 067870953
* SUDOC: 106863371
* Trove: 1160242
* VIAF: 22945636
* WorldCat: lccn-nr92004113

 |
**דבשן הכומר** המכונה **טוהי** (שם מדעי: ***Prosthemadera novaeseelandiae***) הוא מין של עוף ממשפחת הדבשניים החי בניו זילנד ומהווה מין יחיד בסוג **Prosthemadera**.

זהו אחד משני מיני דבשניים החיים בניו זילנד, לצד *Anthornis melanura*. הוא נפוץ בשני האיים וכן באיי קרמדק ואיי אוקלנד וארכיפלגים קטנים אחרים.

ישנם 2 תת-מינים שלו:

* P n. novaeseelandiae - החי באי הצפוני, האי הדרומי, איי סטיוארט וסביבותם, איי קרמדק ואיי אוקלנד.
* P n. chathamensis - החי באיי צ'טהאם.

מאפיינים
--------

ציפור זו מגיעה לאורך 27 עד 32 ס"מ, כשתת-המין של צ'טהאם גדול יותר מהשני. הזכרים מעט יותר כבדים מהנקבות ומשקלם כ-6 עד 150 גרם בעוד הנקבות מגיעות למשקל של 58 עד 105 גרם בקירוב. הזכרים בעלי נוצות שחורות לאורך גופם, כשלאורך צווארם, חזם וכנפיהם ישנם גדילים לבנים ארוכים המשווים מעין צורה של כומר. עם זאת הם בעלי גוונים מרהיבים יותר, כשלאורך החלק העליון ישנם נוצות גב וכנפיים חומות, הראש בעל פלומה ירוקה-כהה מתכתית ומעל המקור גדילים צהובים. הצוואר והחזה בעלי "צווארון" בולט ולבן מתוכו בולטים הגדילים והכנפיים והזנב בעלי גוונים ירוקים-תכולים עזים.

ציפור זו ניזונה כיונקת צוף בעיקרה, אם כי היא מגוונת גם בזרעים, אבקה, פירות קטנים וחרקים. היא ניזונה בעיקר מצוף מפרחיהם של: *Clianthus*‏, *Phormium* ו-*Kōwhai* ועוד והם המאביקים העיקריים שלהם. זו ציפור אגרסיבית וטריטוריאלית שלא תהסס להילחם ביריבים שמתקרבים לפרחיה. לפעמים קבוצה שלהם יכולה אף ללהתגודד כדי לגרש עופות גדולים יותר כמו זרון אוסטרלי.

תחום מחייתה מעט נפגע עקב התפשטות של מינים פולשים כמו חתולים, חמוסים ומיינות אך בשל תפוצתה היא איננה מצויה בסכנה בטבע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דבשן הכומר** בוויקישיתוף
* דבשן הכומר, באתר ITIS (באנגלית)
* דבשן הכומר, באתר NCBI (באנגלית)
* דבשן הכומר, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* דבשן הכומר, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* דבשן הכומר, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דבשן הכומר באתר הרשימה האדומה של IUCN
נמל הידרה לאחר השקיעה, אפריל 2022
בתי העיירה הידרה
מראה אופייני בנמל הידרה
**הידרה** (ביוונית: **Ύδρα**) הוא אי ארוך וצר מול חופי דרום יוון, בין המפרץ הסרוני למפרץ ארגוליס. בשל הגישה הקלה והנוחה לאתונה, בירת יוון, מהווה האי יעד חופשה פופולרי לתושבי אתונה ולתיירים זרים. באי אסורה תנועת רכב ממונע, למעט מספר קטן של משאיות קטנות לצורכי תחזוקה, והתחבורה בו מבוססת על פרדות וחמורים.

גאוגרפיה
--------

שטח האי הוא כ-50 קמ"ר, אורכו כ-20 ק"מ ורוחבו בנקודה הרחבה ביותר כ-6 ק"מ. באי יישוב גדול יחיד (אוכלוסייה: 1,966 נפש ב-2011) בצפון האי, יש נמל אוניות קטן וצפוף מאוד (במיוחד בחודשי הקיץ), הנקרא אף הוא הידרה. בנוסף נמצאים באי מספר מנזרים. הנקודה הגבוהה באי היא הר ארוס, שגובהו הוא 590 מטרים מעל פני הים. מבחינה מנהלית שייך האי למחוז אטיקה.

האי מופרד מחופי פלופונסוס על ידי מצר הידרה, ומערבה לו שוכן במרחק של כשלושה ק"מ בלבד האי דוקוס (אנ'), הנמצא בתחום שיפוטו.

האי צחיח, הקרקע סלעית והצומח מורכב ברובו מחורש ים תיכוני.

היסטוריה
--------

במאות ה-18 וה-19 היה האי למרכז סחר ימי חשוב והתגוררו בו מספר רב של סוחרים עשירים. בתי המידות שלהם, הבנויים מאבן בסגנון ערי המסחר של איטליה (ונציה, ג'נובה וכדומה) מקיפים עד היום את הנמל. סוחרי האי התעשרו כתוצאה מפעולה על הקו הדק שבין מסחר לגיטימי לבין הברחות ושוד ימי. הקלות היחסית לבצר את הנמל ולמנוע גישה לאי הפכו אותו למעוז של חיים עצמאיים יחסית, שהתייצבו מול חוקי השליטים העות'מאניים. התותחים הישנים עדיין מופנים מחומות הנמל אל מול הים.

במהלך מלחמת העצמאות של יוון נידבו סוחרי האי, בהשראתה של לסקרינה בובולינה, ספינות לצי המורדים בממשל העות'מאני והצי היווה גורם חשוב בהצלחת המאבק. גיבור המלחמה בן האי, גיורגוס קונטוריוטיס (Georgios Kountouriotis, Γεωργιος Κουντουριώτης), כיהן כראש ממשלת יוון בשנת 1848.

בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 "גילו" את האי ידוענים ועברו לגור בו לתקופות קצרות או ארוכות. בהם השחקנית סופיה לורן והזמר לאונרד כהן.

העיירה הידרה
------------

העיירה בנויה בתבנית חצי גורן על צלע ההר המקיפה את הנמל. לב העיירה הוא מעגן הסירות והיאכטות והטיילת שסביבו, בה נמצאים שירותי תיירות, מסעדות, טברנות, בתי קפה וחנויות הפונות לקהל התיירים. חלק ניכר מבתי העיירה משמשים כבתי מלון ודירות להשכרה לנופשים. מן הנמל מטפסים רחובות צרים פנימה אל חלקה הפנימי של העיירה. מעל הפינה המערבית של הכניסה לנמל יש שרידי מבצר עתיק אליו ניתן להגיע דרך הסמטאות הצרות.

בעיירה מספר מבנים מרכזיים בהם מוזיאון (ביתו של גיורגוס קונטוריוטיס) וכנסייה עם מגדל שעון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הידרה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של הידרה
* הידרה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* דניאל צ'צ'יק, מסע באי הידרה, בלוג צילום, באתר הארץ, 28 בנובמבר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  Είσοδος

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4240022-3
* NKC: xx0120119
* VIAF: 315127155
* WorldCat: viaf-315127155

 |
**הנדריק ואן קרומברוז'** (בהולנדית: **Hendrik Van Crombrugge**; נולד ב-30 באפריל 1993 בלוון שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת השוער בקבוצת גנק מליגת העל הבלגית ובנבחרת בלגיה.

קריירת מועדונים
---------------

ואן קרומברוז' החל את הקריירה המקצוענית שלו בסטנדרד לייז' מליגת העל הבלגית.

ב-1 ביולי 2011 חתם ואן קרומברוז' בסנט טרוידן מליגת העל הבלגית. ב-9 בספטמבר ערך את הופעתו היחידה במועדון, בהפסד 4-3 לראסינג גנק במסגרת המחזור השישי בליגה לעונת 2011/2012.

ב-1 ביולי 2013 חתם ואן קרומברוז' באויפן מליגת המשנה הבלגית. בתום עונת 2015/2016 העפיל עם המועדון לליגת העל הבלגית. בסך הכל ערך 178 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-1 באוגוסט 2019 חתם ואן קרומברוז' באנדרלכט מליגת העל הבלגית. ב-4 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד מוסקרון במסגרת המחזור השני בליגה לעונת 2019/2020. בשלוש העונות הראשונות שלו במועדון ערך 79 הופעות ליגה.

קריירה בינלאומית
----------------

ב-8 באוקטובר 2020 ערך ואן קרומברוז' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בלגיה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת חוף השנהב במשחק ידידות.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**אנהידריט** הוא מינרל המורכב מסידן וסולפט (תחמוצת הגופרית) והרכבו הכימי הוא CaSO4. הרכב זה דומה להרכב המינרל גבס הנפוץ יותר, למעט המים ואכן משמעות שמו של המינרל הוא "חסר מים". בחשיפה למים האנהידריט סופח את המים והופך לגבס.

אנהידריט מצוי לעיתים קרובות במרבצי מלח יחד עם גבס. המינרל נתגלה לראשונה ב-1794 במכרה מלח בטירול. בתצורה זו העומק בו מצוי המינרל הוא קריטי מכיוון שבסמוך לפני הקרקע אנהידריט משתנה לגבס על ידי ספיחה של מי תהום. 

מתמלחת ימית שוקע סולפט הסידן בדרך כלל כגבישים של גבס, אך אם התמלחת מכילה עודף של נתרן או אשלגן כלוריד שוקע אנהידריט. זו גם אחת מהשיטות להכין את המינרל באופן מלאכותי והיא זהה לצורה בה הוא נוצר בטבע, המינרל נפוץ באגני השקעה של מלחים.

את השם אנהידריט טבע אברהם גוטלוב ורנר ב-1804, בשל המחסור במים בתהליך ההתגבשות בהשוואה לקיומם בגבס. שמות נוספים שקיבלו סוגים של אנהידריט הם מוריאסיט וקרסטניט. הראשון, שם קדום יותר ניתן תחת הרושם שהחומר הוא כלוריד (מוריאט). סוג גרגרי מתפצל של אנהידריט מוולפינו שליד ברגאמו בלומברדיה מכונה וולפיניט. סוג זה נהוג לחתוך וללטש למטרות קישוט. אנהידריט שצבעו כחול-לילך קרוי "אנג'ליט" בשל צבעו ה"מלאכי" (אנג'ל בלועזית).

השימושים הנפוצים באנהידריט הם, כמקור לחומצה גופריתית, לדישון. כמו כן מוסיפים אנהידריט לסוגי מלט מסוימים.

מקומות ראויים לציון שבהם מצוי אנהידריט הם מקסיקו, פרו, גרמניה וניו מקסיקו. בישראל יש אנהדריט בסלעי הכיסוי של הר סדום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנהידריט** בוויקישיתוף
* אנהידריט באתר webmineral
* אנהידריט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**הכוחות המזוינים של סינגפור** (באנגלית: **Singapore Armed Forces**; ר"ת: SAF; מנדרינית: 新加坡武装部队; מלאית: Angkatan Bersenjata Singapura; טמילית: சிங்கப்பூர்) הם הזרוע הצבאית של כח ההגנה של סינגפור, וכן המרכיב הצבאי במשרד הביטחון של המדינה. ה-SAF מורכב משלוש זרועות: צבא סינגפור, חיל האוויר של סינגפור וחיל הים של סינגפור.

ה-SAF נשען במידה רבה על חיילים בגיוס חובה בשירות סדיר ובמילואים. בצבא כ-71,000 חיילים בשרות פעיל וניתן לגייס בשרות מילואים למעלה מ-350,000 חיילים.

מבנה
----

הכוחות המזוינים של סינגפור מורכבים משלוש זרועות:

* **צבא סינגפור** ובו שלוש אוגדות סדירות משולבות (אוגדות 3, 6, ו-9), שתי אוגדות מילואים (אוגדה 21 ו-25), ופיקוד הגנת האי.
* **חיל האוויר של סינגפור** ובו 17 טייסות הפועלות מארבעה בסיסי אוויר.
* **חיל הים של סינגפור** ובו 8 שייטות הפועלות משני בסיסים ימיים.

בראש הכוחות המזוינים של סינגפור עומד מפקד כוח ההגנה, שהוא קצין בדרגת גנרל שלושה כוכבים, היחיד המחזיק בדרגה זו בכוחות המזוינים של סינגפור. כפופים לו שלושת ראשי הזרועות (יבשה, אוויר וים) בדרגת גנרל שני כוכבים.

טכנולוגיה
---------

הכוחות המזוינים של סינגפור שמים דגש רב על פיתוח טכנולוגיות המשמשות כמכפילי כח במיוחד בתחום שילוב פיקוד, שליטה ומודיעין, באופן שיאפשר לכוחות הלוחמים לפעול בתאום. בין שלוש זרועות הכח קיימים קווי תקשורת נתונים מתקדמים וקיימת השקעה מתמדת לשילוב טכנולוגיות עדכניות בתחום זה. הכוחות המזוינים של סינגפור מכירים בכוחה הצבאי המוגבל של המדינה ומשכך קיים ניסיון להגביר כוח זה באמצעים טכנולוגיים.

הכוחות המזוינים בסינגפור זוכים לאחד התקציבים הגדולים ביותר באזור אסיה והאוקיינוס השקט, ביחס לתמ"ג. מדיניות הרכש של הכוחות המזוינים מתמקדת ברכישת כלי נשק חדישים ומשוכללים. כבר משנת 1971 משקיע צבא סינגפור מאמצים בפיתוח עצמי של כלי נשק מסוימים. בימינו, משרד ההגנה של סינגפור הוא אחד המעסיקים העיקריים במדינה של מהנדסים ומדענים. מערכת החינוך המעולה של סינגפור מאפשרת לצבא לגייס חיילים אשר ניתן להכשירם במהירות להפעלת מערכות נשק מתקדמות.

התעשייה הצבאית של סינגפור פיתחה לאורך השנים כמה כלי נשק יעילים וטובים בתחומם, ביניהם:

* PRIMUS - תותח מתנייע 155 מ"מ המיוצר מאז שנת 2000.
* Bionix - נגמ"ש נושא מקלעים
* מטאדור - רקטה נגד טנקים ונגד מבנים וביצורים הנורית ממטול כתף אישי. פותחה בשנת 2000 בשיתוף פעולה ישראלי עם רפאל.
* Pegasus - תותח 155 מ"מ הניתן להטסה בעזרת מסוק.
* SAR 21 - רובה סער מודרני הדומה במראהו ובתכונותיו לתבור TAR-21 מתוצרת התעשייה הצבאית של ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הכוחות המזוינים של סינגפור** בוויקישיתוף
* הכוחות המזוינים של סינגפור, ברשת החברתית LinkedIn

* צבא סינגפור (באנגלית)
* חיל הים של סינגפור (באנגלית)
* חיל האוויר של סינגפור (באנגלית)
* ירחון הכוחות המזוינים של סינגפור (באנגלית)
* אמנון ברזילי, קצינים ישראלים חושפים: כך הקמנו את צבא סינגפור, החזק בדרום-מזרח אסיה, באתר הארץ, 23 במרץ 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007315437905171
* LCCN: n84183640
* NKC: ko20211111250
* VIAF: 131403585
* WorldCat: lccn-n84183640

 |
מספר שופע הוא מספר שסכום מחלקיו (לא כולל המספר עצמו) עולה על המספר. למשל המספר 12 הוא מספר שופע, משום שהוא מתחלק ל-1,2,3,4,6. סכומם של המחלקים גדול מ-12: 1+2+3+4+6=16

ההגדרה בשפה מתמטית:
**מספר שופע** (abundant number) הוא מספר טבעי n שעבורו מתקיים {\displaystyle \sigma (n)>2n}, כאשר {\displaystyle \sigma (n)} היא פונקציית המחלקים: סכום כל המחלקים החיוביים של n, כולל n עצמו. 

חלוקת המספרים ל"שופעים", "חסרים" ומשוכללים מופיעה לראשונה אצל ניקומאכוס, בסביבות שנת 100. 

קיימים אינסוף מספרים שופעים. ביתר פירוט, לכל k, קיימים אינסוף מספרים שופעים המתחלקים ב- k, ואינסוף מספרים שופעים הזרים ל- k. הסיבה העקרונית לכך היא שהמכפלה {\displaystyle \prod \left(1+{\frac {1}{p}}\right)}, על-פני כל הראשוניים, היא אינסופית, ואילו היחס {\displaystyle \sigma (n)/n} שווה לפחות ל- {\displaystyle \prod \left(1+{\frac {1}{p}}\right)} כאשר המכפלה היא על פני המחלקים הראשוניים של n. על ידי בחירת מספיק גורמים ראשוניים, אפשר לעבור כל יחס רצוי.

בשנת 1998 הראה מארק דלגליש שהצפיפות של המספרים השופעים היא בין 0.2474, ל-0.2480.

מספר שופע שאיננו "דמוי משוכלל" נקרא "מספר מוזר". בעיה פתוחה עתיקת יומין היא, האם קיים מספר (שופע) n המקיים {\displaystyle \sigma (n)=2n+1}. (מספר כזה נקרא מספר קוואזי משוכלל). 

המספר השופע האי-זוגי הקטן ביותר הוא 945.

ראו גם
------

* מספר חסר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מספר שופע** בוויקישיתוף
* מספר שופע, באתר MathWorld (באנגלית)
* סדרת המספרים השופעים באתר OEIS – האנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים

* M. Deléglise, "Bounds for the density of abundant integers," *Experimental Math.* 7:2 (1998) p. 137-143
**המרכז להורות אחרת** הוא מוסד ייעוץ לאנשים שמעוניינים בהקמת משפחה שאינה עונה לנורמות השמרניות. המוסד הוקם בתל אביב ב-1994 על ידי רחלי בר-אור, עובדת סוציאלית ופסיכותרפיסטית, וגידי שביט, עובד סוציאלי, פסיכותרפיסט, מטפל משפחתי ומנחה קבוצות.

הרציונל של המרכז
----------------

שם המוסד הוגדר תוך חיפוש אחר מבנה משפחתי שייתן מענה אחר לאנשים שהמבנה הנורמטיבי של משפחה לא מתאים להם ולאופי חייהם. 
החיבור בין גברים הומוסקסואלים ונשים הטרוסקסואליות או לסביות, יצר מבנה של משפחה דו-גרעינית, בדומה למשפחה אחרי גירושין, של בני זוג המקיימים הורות משותפת המתרחשת בשני משקי בית נפרדים, וזה בלי משבר של זוג שהיה בעבר זוג אוהב עד למשבר שהפריד ביניהם, אלא מתוך כוונה תחילה, מתוך רצון והכרה במבנה הנפרד של דו-הורות ותוך כדי בניית חוזה המסדיר את אופי ההורות האחרת המשותפת שלהם.

מבנה ההורות אחרת, כפי שמיושם על ידי המרכז בתל אביב, הוא ייחודי לישראל, ומדגיש הפלורליזם וקבלת השונה באמצעות החיבור בין העולם ההטרוסקסואלי והעולם ההומוסקסואלי. זאת לעומת קו של הורות חד-מינית שמופיע ומיוצג באופן נרחב בארצות הברית.

הנחות היסוד של ההורות האחרת
---------------------------

הורות אחרת היא מבנה חדש של משפחה, הנותן הזדמנות לאנשים אשר רוצים להיות הורים, אך לא רוצים, או לא יכולים, לחיות במסגרת הכוללת גבר ואישה.

* הצורך בהמשכיות והצורך בהורות הוא צורך טבעי לאדם, צורך המשותף לגברים ולנשים כאחד.
* הזכות להורות היא זכותו הבסיסית של כל אדם, ללא קשר ליכולתו להיות נשוי או לרצונו להיות נשוי.
* לכל ילד יש אבא ואמא. חשוב ששני ההורים יכירו את הילד שלהם וכן חשוב שיכירו בילד שלהם.
* לכל ילד יש את הזכות להכיר את שני ההורים שלו, זו זכותו להכיר את הבסיס הפיזי, הביולוגי והנפשי לקיומו .
* שותפות באחריות בהורות אינה מחייבת בהכרח קשר נישואין או קשר מיני, אך מחייבת בין ההורים קשר של שותפות, כבוד הדדי, אכפתיות ותקשורת טובה.
* נטל ההורות משותף ומתחלק בין שני ההורים וכולל הולדה ודאגה למענה פיסי, רגשי וחומרי לצרכיו של הילד המשותף.
* זכותם של ההורים לבחור בכל מסגרת קשר המתאימה להם, כשלנגד עיניהם עומדת טובתו של הילד המשותף.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המרכז להורות אחרת
* עמליה רוזנבלום, משפחות חדשות מצריכות חשיבה חדשה. ריאיון לרגל שבוע הספר, באתר הארץ, 17 ביוני 2021