recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**יוליוס רויבקה** (בגרמנית: **Julius Reubke**; ‏23 במרץ 1834 – 3 ביוני 1858) היה מלחין, פסנתרן ונגן עוגב גרמני.

ביוגרפיה
--------

רויבקה נולד בהאוזניינדורף, בנו של בונה העוגבים אדולף רויבקה. הוא נכנס לבית הספר למוזיקה של ברלין (שהפך מאוחר יותר לקונסרבטוריון שטרן), שם למד פסנתר אצל תיאודור קולאק. לפי המלצתו של הנס פון בילוב נסע ב-1856 לוויימאר, ללמוד שם אצל פרנץ ליסט, והיה לאחד מבכירי תלמידיו. כשרויבקה מת כעבור שנתיים בפילניץ, כתב ליסט מכתב תנחומים לאביו ובו אמר, "באמת, אין מי שיחוש ביתר עמקות את האבדה, שפקדה את האמנות עם לכתו של יוליוס שלך, מזה שצפה באהדה ובהתפעלות בחתירתו האצילה, המתמדת והמצליחה בשנים האחרונות, ואשר ישא עמו בנאמנות את זכר ידידותו עד יומו האחרון."

רויבקה לא האריך ימים די הצורך לצבור כמות ניכרת של יצירות. אף על פי כן, הסונאטה לפסנתר שלו (1857) מבוצעת מדי פעם בימינו ויצירתו הנודעת ביותר, הסונאטה לעוגב על פי מזמור צ"ד בתהילים (גם היא מ-1857) נחשבת לאחת מיצירות העוגב המשובחות ביותר של המאה ה-19. בשתי היצירות ניכרת השפעתו של ליסט, בעיקר בסונאטה לפסנתר.

רויבקה מת בגיל 24 כתוצאה ממחלת השחפת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוליוס רויבקה** בוויקישיתוף

* יוליוס רויבקה, באתר ספוטיפיי
* יוליוס רויבקה, באתר AllMusic (באנגלית)
* יוליוס רויבקה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* יוליוס רויבקה, באתר Yandex.Music (ברוסית)
* יוליוס רויבקה, באתר Discogs (באנגלית)
* קובץ MIDI של מזמור צ"ד בתהילים
* אתר למנויים בלבד גל אפלרויט, אלבום חדש מחזיר אל מדף המוזיקה הקלאסית את יוליוס רויבקה, תלמידו הנשכח של ליסט, באתר הארץ, 25 בפברואר 2016 סרטונים

הערות שוליים
------------

1. ↑  Kenneth Hamilton. (1996). *Liszt: Sonata in B Minor*. Cambridge University Press. p.80. מסת"ב 978-0521469630

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007282836305171
* BIBSYS: 10011786
* BNE: XX1074493
* BnF: cb13898940g (data)
* GND: 119111527
* ISNI: 0000 0001 1949 5988
* LCCN: n81028031
* LNB: 000183116
* MusicBrainz: 50a8b945-ede0-430e-b6d5-e900dd4cd55a
* NKC: xx0085980
* NLA: 35639236
* NTA: 097132225
* SELIBR: 229218
* SUDOC: 121856429
* Trove: 1023957
* VIAF: 49409231
* WorldCat: lccn-n81028031

 |
אנתוני גארט ליסי
**אנתוני גארט ליסי** (באנגלית: **Antony Garrett Lisi**; נולד ב-24 בינואר 1968), הוא פיזיקאי תאורטי אמריקאי וחובב ספורט אתגרי. עבודתו מתבצעת ללא תמיכה של גוף אקדמאי.

ליסי התפרסם בעיקר בעקבות "התאוריה הפשוטה להפליא של הכל", תאוריה מאחדת בין כל הכוחות והחלקיקים בחבורת לי מסוג E8. התאוריה לא שלמה ולא מקובלת על קהילת הפיזיקאים.

ביוגרפיה
--------

ליסי נולד בלוס אנג'לס וגדל בסן דייגו, קליפורניה, סיים את בית הספר "קייט" (דרומית לסנטה ברברה, קליפורניה) בשנת 1986. הוא למד לגלוש בסן דייגו, ליסי קיבל שני B.S. בהצטיינות יתרה בפיזיקה ובמתמטיקה מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, בשנת 1991. ליסי קיבל תואר דוקטור בפיזיקה מאוניברסיטת קליפורניה, סן דייגו, בשנת 1999.
לאחר שליסי קיבל את הדוקטורט שלו, הוא עזב את האקדמיה ועבר למאווי (הוואי, ארצות הברית) והביע את חוסר שביעות הרצון שלו מהפיזיקה התאורטית הנהוגה באקדמיה. הוא ציין שאין ברצונו להתעסק עם תורת המיתרים, בגלל שהיא יותר מידי ספקולטיבית.

במאווי, ליסי התנדב לצוות בבית ספר סאדברי המקומי, וחלק את זמנו בין עבודה על המחקר שלו בפיזיקה ובגלישת גלים.

ליסי, לימד פיזיקה באוניברסיטת הוואי, מכללת מאווי. לאחר שנתיים במאווי, הוצעה לליסי קביעות במשרת הוראה במכללה המקומית, אך הוא דחה אותה, בטענה שהדבר יגזול ממנו זמן למחקר הפיזיקה שלו. במקביל, הוא הגיש בקשה למענק ממכון FQXi.

ב -31 ביולי 2006, ליסי זכה במענק מ- FQXi במטרה להמשיך לפתח את המחקר של איחוד כל הכוחות והחלקיקים. המענק אפשר ליסי להקדיש את מלוא תשומת לבו לפיזיקה. ב-9 ביוני 2007, ליסי הבין שהמבנה האלגברי שבנה לאחד את המודל הסטנדרטי של פיזיקת חלקיקים עם היחסות כללית תאם באופן חלקי את המבנה האלגברי של Lie E8.

ב-21 ביולי 2007, ליסי הוזמן על ידי לי סמולין לוועידת FQXi ברייקיאוויק, איסלנד. הוא השתתף בכמה אירועים אקדמאים בהם הביע את דעתו. באוקטובר 2007 פרסם מאמר בשם "התורה הפשוטה להפליא של הכל".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנתוני גארט ליסי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אנתוני גארט ליסי

* אנתוני גארט ליסי, באתר גוגל סקולר
* מהי תורת האיחוד E8 של ליסי והאם היא בכלל אפשרית?, באתר מכון דוידסון לחינוך מדעי, מכון ויצמן למדע

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ORCID: 0000-0002-4378-244X
* VIAF: 939154257815124151039
* WorldCat: np-lisi, a garrett

 |
**חלבון קולט אור** (פוטורצפטור) הוא חלבון רגיש לאור, המעורב בתהליכי חישה ותגובה לאור במגוון יצורים. לדוגמה, חלבוני הרודופסין בתאי פוטורצפטור ברשתית של בעלי חוליות, פיטוכרום בצמחים, בקטריורודפסין ובקטריופיטוכרומים בחלק מהחיידקים. הם מתווכים תגובות אור מגוונות, כגון ראייה, פוטוטרופיזם, פוטוטקסיס, וכן מתווכים תגובות למחזורי אור-חושך כגון  שעונים ביולוגיים ותגובות פוטופריודיזם שונות, כגון בקרה על מועדי פריחה בצמחים ועונת רבייה בבעלי חיים.

מבנה
----

חלבונים קולטי אור אופייניים מכילים קבוצה פונקציונלית וצבען שאיננו חלבון, המגיב לאור דרך פוטואיזומרציה או דרך תגובה תלוית אור. דבר זה מאתחל שינוי של החלבון הרגיש לאור, שגורם למפל העברת אותות. פיגמנטים נפוצים בחלבוני פוטורצפטור הם רטינל, פלאבין ובילין.

פוטורצפטורים בבעלי חיים
-----------------------

* מלנופסין: ברשתית של בעלי חוליות, מתווך את רפלקס האישון, מעורב ברגולציה של השעון הביולוגי.
* פוטופסין: ברשתית של בעלי חוליות, קליטה של מגוון צבעים של אור.
* רודופסין: ברשתית של בעלי חוליות, קליטה של גוני ירוק-כחול.
* פרוטאין קינאז C: מתווך דה-אקטיבציה של הפוטורצפטור, וכן התנוונות של הרשתית.

פוטורצפטורים בצמחים
-------------------

* UVR8: קליטה של קרינת UV-B.
* קריפטוכרום: קליטה של צבע כחול.
* פוטוטרופין: מתווך פוטוטרופיזם.
* פיטוכרום: קליטה של צבע אדום ואדום רחוק.

בזרעי צמחים, חלבונים קולטי אור אחראיים להגדרת תהליך הפוטומורפגנזה. תהליך זה קורה כאשר זרע נמצא בחשיכה גמורה, ואז נחשף לאור. חשיפה קצרה לקרינה אלקטרו-מגנטית, ובפרט לקרינה בתחום האדום והאדום הרחוק, משפעלת את הפיטוכרום המצוי בזרע, השולח אות דרך מסלול מעבר אותות לתוך הגרעין, ושם מגרה מאות גנים האחראים לצמיחה והתפתחות.

ראו גם
------

* תא קולט אור
* ביולומינסנציה
**יוליוס פוּצ'יק** (בצ'כית: **Julius Fučík**;‏ 18 ביולי 1872 – 25 בספטמבר 1916) היה מלחין צ'כי ומנצח בלהקות צבאיות. פוצ'יק היה מלחין פורה, עם מעל 400 מארשים, פולקות וואלסים שהלחין. מכיוון שרוב עבודתו הייתה עבור להקות צבאיות, הוא מכונה לפעמים גם "סוזה מבוהמיה".

כיום, המארשים שלו עדיין נשמעים כמוזיקה פטריוטית בצ'כיה. המוניטין שלו מוטל בעיקר על שתי יצירות: "המארש הפלורנטיני", הפופולרי ברוב אירופה, ו"כניסת הגלדיאטורים" (אנ'), הידועה מאוד, לעיתים קרובות תחת הכותרת "רעם וברקים", כיצירה הכי מוכרת עבור ליצני קרקס.

פוצ'יק היה אחיו של זמר האופרה ונגן הבס קארל פוצ'יק ודודו של העיתונאי יוליוס פוצ'יק (הנושא את אותו השם), שנרצח על ידי המשטר הנאצי.

ביוגרפיה
--------

פוצ'יק נולד בעיר פראג שבבוהמיה, אז באימפריה האוסטרו-הונגרית. בעת היותו סטודנט למד לנגן על בסון, כינור ועל כלי הקשה שונים. לאחר מכן למד הלחנה תחת המלחין המפורסם אנטונין דבוז'אק.

בשנת 1891 הצטרף לצבא כמוזיקאי צבאי, וניגן בתחילה בקרמס. בשנת 1894 עזב פוצ'יק את הצבא, ושנה מאוחר יותר הפך למנצח מקהלת דניקה בעיר הקרואטית של סיסאק. במהלך הזמן הזה כתב פוצ'יק יצירות עבור מוזיקה קאמרית, בעיקר עבור קלרינט ובסון.

ב-1897 חזר לצבא, ובאותה שנה כתב את יצירתו המפורסמת ביותר, "כניסת הגלדיאטורים". ההתעניינות של פוצ'יק בהיסטוריה הרומית הובילה אותו לקרוא למארש שלו כך. ב-1910 שוכתבה "כניסת הגלדיאטורים" לגיליון מוזיקה עבור להקה קטנה תחת הכותרת "רעם וברקים". בגרסה הזו מוכרת היצירה, באופן אוניברסלי, עם ליצנים בקרקסים.

ב-1900 הועברה הלהקה לבודפשט, שם מצא פוצ'יק שמונה להקות המוכנות לנגן את היצירות שלו, אבל הוא עמד גם בפני יותר תחרות, כדי לקבל תשומת לב. כאשר היו עוד מוזיקאים לרשותו, החל פוצ'יק להתנסות בתעתיקים של יצירות תזמורתיות.

ב-1910 חזר פוצ'יק שוב לבוהמיה, המקום בו הפך למנהל התזמורת של הגדוד ה-92 של חיל-רגלים בבית טרזין באותו הזמן. הלהקה הייתה אחת הטובות באימפריה האוסטרו-הונגרית, ופוצ'יק סייר עימם בקונצרטים בפראג ובברלין, בהם הופיעו בפני קהל של למעלה מ-10,000 איש.

כניסת הגלדיאטורים, היצירה הכי מוכרת של יוליוס פוצ'יק. יצירה זו מוכרת ברחבי העולם.
המארש הפלורנטיני, מאת יוליוס פוצ'יק. בין יצירותיו המוכרות.
בשנת 1913 התיישב פוצ'יק בברלין ושם הקים להקה משלו וחברת פרסום מוזיקה כדי לשווק את יצירותיו. ההון שלו החל לדעוך עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה. בעקבות המלחמה, כשלו עסקיו ופוצ'יק חלה. ב-25 בספטמבר 1916, נפטר יוליוס פוצ'יק בברלין בגיל 44. הוא נקבר בבית הקברות של וינוהראדי בפראג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוליוס פוצ'יק** בוויקישיתוף

* יוליוס פוצ'יק, באתר AllMusic (באנגלית)
* יוליוס פוצ'יק, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* יוליוס פוצ'יק, באתר Discogs (באנגלית)
* יוליוס פוצ'יק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מידע כללי על יוליוס פוצ'יק
2. ↑  אוסף יצירות חלקי של פוצ'יק
3. ↑  ביוגרפיה של יוליוס פוצ'יק (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007423822105171
* BNE: XX1731922
* BnF: cb138941978 (data)
* CANTIC: a12295395
* CiNii: DA11975738
* GND: 118536656
* ICCU: RAVV042246
* ISNI: 0000 0001 0916 0914
* LCCN: n86070772
* LNB: 000118437
* MusicBrainz: ae9a1f4c-7c80-41ce-b1c2-00374911b260
* NDL: 00513339
* NKC: jn19981001289
* NLP: A18150287
* NTA: 070760403
* SELIBR: 275715
* SUDOC: 166221090
* VIAF: 74037554
* WorldCat: lccn-n86070772

 |
**יוליוס כריסטיאן שטוקהאוזן** (בגרמנית: **Julius Christian Stockhausen** ‏ 22 ביולי 1826 בפריז - 22 בספטמבר 1906 בפרנקפורט) היה זמר ומנחה זמרים גרמני.

ביוגרפיה
--------

הוריו של שטוקהאוזן, פרנץ שטוקהאוזן (1868-1792), נבלן ומלחין, ומרגרתה שטוקהאוזן, זמרת סופרן, היו מוזיקאים מוכשרים, שזיהו את כישרונו ועודדו את פיתוחו.

עוד לפני שמלאו לו עשרים, הצטיין שטוקהאוזן בנגינה בפסנתר, עוגב, כינור וצ'לו. בשנת 1845 החל את לימודיו בקונסרבטואר של פריז, שם למד נגינה בפסנתר אצל צ'ארלס האלה וקאמיל-מארי סטאמאטי ופיתוח קול אצל מנואל גארסיה. ב-1849 המשיך את לימודיו אצל גארסיה בלונדון. עד מהרה יצא שמו כזמר בריטון קונצרטי ראוי לציון. מ-1862 עד 1869 התגורר בהמבורג כמנצח על האגודה הפילהרמונית והאקדמיה לזמרה.

את חמש השנים הבאות עשה בשטוטגרט כזמר החצר של מלך וירטמברג, אחר התמנה למנצח התאחדות הזמרים של יוליוס שטרן בברלין, שם נשאר עד 1878, כאשר הוזמן לקונסרבטוריון הוך בפרנקפורט כפרופסור לזמרה. חילוקי דעות עם יואכים ראף, המנהל, הובילו לפרישתו כעבור שנה וייסוד בית ספר משלו, שהתפרסם עד מהרה ברחבי העולם.

לאחר מותו של ראפ (1882), חזר שטוקהאוזן לקונסרבטוריון, אבל המשיך לנהל את בית ספרו הוא. בין תלמידיו של שטוקהאוזן היו קלאריס וייטהיל, קרל פרון, אנטון סיסטרמאנס, מקס פרידלנדר, ג'ני האן, יוהאן מסכרט, הרמינה ספיז, הוראשו קונל והוגו גולדשמידט. הוא יצר "שיטת שירה", (Gesangsmethode) סשנת 1884, מדריך, שתלמידתו סופי לווה תרגמה לאנגלית. אחיו, פרנץ שטוקהאוזן הבן, היה מנצח מקהלה ידוע-שם, שלמד אצל איגנץ מושלס. בתו, יוליה שטוקהאוזן-וירת' נישאה ליוזף, בנו של הכנר הגרמני המפורסם עמנואל וירת'. היא כתבה את הביוגרפיה של שטוקהאוזן.

כתבים
-----

* *Julius Stockhausens Gesangsmethode.* Leipzig: C. F. Peters, 1884.
* Stockhausen, Julius. *A Method of Singing*. Translation: Sophie Löwe. London: Novello, Ewer and Co. 1884.
* *Julius Stockhausens Gesangstechnik und Stimmbildung*. Frankfurt am Main: C. F. Peters, 1886/87.

ספרות
-----

* Julia Wirth|Wirth, Julia **Julius Stockhausen: der Sänger des Deutschen Liedes**. Frankfurt am Main: Englert/Schlosser, 1927.
* *Stiftung Dr. Hoch's Konservatorium Joseph Hoch zum 100. Todestag*, Frankfurt am Main: Kramer, 1974.
* Peter Cahn,**Das Hoch'sche Konservatorium in Frankfurt am Main (1878–1978)**, Frankfurt am Main:Kramer, 1979.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוליוס שטוקהאוזן** בוויקישיתוף

* יוליוס שטוקהאוזן, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* Biography in German
* The grave of Julius Stockhausen at the Ohlsdorfer Friedhof, Hamburg
* Julius Stockhausen's Gesangsmethode and A Method of Singing


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007288531105171
* BnF: cb12504346d (data)
* GND: 118798952
* ISNI: 0000 0000 8108 6440
* LCCN: nr94006497
* MusicBrainz: f391344e-5cae-43b8-a9e4-1f060e1de4e6
* NKC: jn19990008269
* NTA: 070021015
* SNAC: w6ww7qr2
* SUDOC: 067031684
* VIAF: 29638543
* WorldCat: lccn-nr94006497

 |
**מכפיל PEG** ‏(Price/Earnings to Growth) הוא היחס בין מכפיל הרווח של חברה לשיעור הצמיחה שלה.

מכפיל ה-PEG מחושב בצורה הבאה:

{\displaystyle {\rm {PEG\ Multiple={\frac {PE\ Multiple}{Expected\ Growth\ Rate}}}}}
כאשר:

* PE Multiple – מכפיל הרווח של החברה,
* Expected Growth Rate – שיעור הצמיחה החזוי ברווח הנקי של החברה.

תחת הקירוב שמכפיל הרווח עומד ביחס ישר לצמיחה החזויה, השימוש במכפיל ה-PEG אמור לנטרל את השפעת הצמיחה החזויה. כלומר, לחברות הנבדלות ביניהן רק בשיעור הצמיחה יהיו מכפילי PEG זהים ומכפילי רווח שונים (החברה עם שיעור הצמיחה החזויה הגבוה יותר תהיה בעלת מכפיל רווח גבוה יותר).

דוגמה מספרית
------------

בהינתן שתי חברות, שלשתיהן יחס PR של 0.5 ומחיר הון עצמי בגובה 20%. שיעור הצמיחה החזוי של אחת מהן הוא 5% ושל השנייה 15%. מכפילי הרווח שלהן שונים משמעותית:

* בחברה הראשונה:
{\displaystyle {PE}\_{1}=PR\cdot {\frac {1+g\_{1}}{R\_{e}-g\_{1}}}=0.5\cdot {\frac {1.05}{0.2-0.05}}=3.5}
* ובחברה השנייה:
{\displaystyle {PE}\_{2}=PR\cdot {\frac {1+g\_{2}}{R\_{e}-g\_{2}}}=0.5\cdot {\frac {1.15}{0.2-0.15}}=11.5}

לעומת זאת, מכפילי ה-PEG:

* בחברה הראשונה:
{\displaystyle {PEG}\_{1}={\frac {{PE}\_{1}}{g\_{1}}}={\frac {3.5}{5}}=0.7}
* ובחברה השנייה:
{\displaystyle {PEG}\_{2}={\frac {{PE}\_{2}}{g\_{2}}}={\frac {11.5}{15}}=0.76}

בשל העובדה שלא מתקיים יחס ליניארי לחלוטין בין מכפיל הרווח לשיעור הצמיחה, מכפילי ה-PEG שקיבלנו אינם זהים, אך הם עדיין מבטאים דמיון רב בין שתי החברות שנבדקו, כצפוי.

הגורמים המשפיעים על מכפיל ה-PEG
-------------------------------

פיתוח המשוואה המגדירה את מכפיל ה-PEG יביא אותנו לפירוק שלו לפי המשוואה הבאה:

{\displaystyle {\textrm {PEG\ Multiple}}=PR\cdot {\frac {1}{g}}\cdot {\frac {1+g}{R\_{e}-g}}}

בגלל המבנה המיוחד של מכפיל ה-PEG, הוא נחשב למכפיל הרגיש ביותר לרמת ההשקעות הצפויה. חברה שצריכה להשקיע בחזרה חלק גדול מרווחיה כדי לשמר את הצמיחה שלה (צמיחה "יקרה") תהיה בהתאמה בעלת PEG נמוך יותר. אפשר לראות זאת בגרף הבא, אשר מציג את ההשפעה של עלייה בשיעור ההשקעות הנדרש (1 פחות יחס החלוקה), על שלושת המכפילים המוכרים: מכפיל הרווח, מכפיל ההון ומכפיל ה-PEG. כפי שניתן לראות, עלייה בשיעור ההשקעה משפיעה לרעה כל המכפילים, אך על מכפיל ה-PEG יותר מכולם.

PEG graph

מספר הערות ביישום
-----------------

* השיטה מניחה קשר ליניארי בין שיעור הצמיחה החזוי למכפיל הרווח, הנחה שאיננה נכונה. עדיין, ניתוח חברה באמצעות מכפיל ה-PEG יכול להיות מבוא לניתוח מעמיק יותר.
* שיעור הצמיחה בו משתמשים הוא שיעור הצמיחה החזוי לרווח הנקי, לא לנתון תפעולי מסוג כלשהו (כמו למשל מכירות או רווח תפעולי). מכפילים הוניים ומכפיל ה-PEG ביניהם, מתייחס לרווח שנוצר אשר רק לבעלי המניות (בעלי ההון העצמי) יש זכויות עליו.
* אין להציב במונה את מכפיל הרווח החזוי (שווי השוק חלקי הרווח החזוי) כיוון שהצמיחה בשנה הבאה כבר מגולמת בשיעור הצמיחה שנציב במכנה.

ראו גם
------

* מכפיל רווח
* מכפיל הון

הערות שוליים
------------

1. ↑  מקור: שימוש במכפילים, המדריך להערכת שווי חברות
**רונלד (רוני) גרין** (באנגלית: **Ronald (Roni) Green**;‏ 8 במאי 1944) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-ישראלי בגובה 2.04 מטרים, ששיחק בעמדת הסנטר במכבי תל אביב ונבחרת ישראל.

ביוגרפיה
--------

גרין נולד בארצות הברית למשפחה יהודית. בוגר אוניברסיטת ואנדרבילט שבטנסי.

בשנת 1965 שיחק במדי נבחרת ארצות הברית במכביה השביעית, יחד עם טל ברודי וזכה עמה במדליית זהב. בשנת 1967 שיחק שנה בקבוצת כדורסל באיטליה. בין השנים 1968–1970 התגורר במיאמי ולמד שם מנהל עסקים. תוך כדי, בשנת 1969 זומן למכביה השמינית, אולם נפצע באימונים ושיחק רק בגמר, בהפסד 74:70 לנבחרת ישראל.

ביולי 1970, בגיל 26, עלה גרין לישראל וחתם במכבי תל אביב, בכך הצטרף לשני עולים חדשים אמריקאים במכבי תל אביב - טל ברודי ובוב מקמהון. לאחר חתימתו היה זקוק לתקופה ארוכה של אימונים כדי לחזור לכושר, שכן לדבריו ב-3 שנים לפני כן כמעט שלא שיחק. עונת 1970/1971 הייתה עונתו היחידה של גרין במכבי תל אביב, במהלכה רשם 19 משחקים וקלע בממוצע 14.1 נקודות. משחק השיא של גרין היה נגד גבעת ברנר במחזור ה-13 בו קלע 28 נקודות. בסיום העונה זכתה מכבי תל אביב באליפות עם יתרון של שתי נקודות בטבלה על הפועל תל אביב, וכן בגביע המדינה כאשר בגמר קלע גרין 13 נקודות בניצחון 51–70 על מכבי חיפה.

בחודש דצמבר 1970 זכה במדליית כסף עם נבחרת ישראל במשחקי אסיה בבנגקוק. סך הכל שיחק ב-11 משחקים בנבחרת ישראל וקלע בממוצע של 13.3 נקודות.

בסיום עונת 1970/1971 גרין, אשר חווה קשיי קליטה בישראל, עזב את מכבי תל אביב ואת מדינת ישראל, יחד עם אשתו הישראלית.

סטטיסטיקה
---------

**סטטיסטיקות קריירה**:

סה"כ נקודות בקריירה: 268

סה"כ משחקים בקריירה: 19

עונות בליגה: 1

קישורים חיצוניים
----------------

* כרטיס שחקן באתר מנהלת הליגה
* היסטוריה של נבחרת ישראל בכדורסל

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  "רוני גרין (2 מטר) - כדורסלן אמריקני נוסף במכבי תל אביב", מעריב 16 ביולי 1970
2. ↑  "האמריקאי גרין ערך אימון ראשון", עיתון דבר, 21 ביולי 1970
3. 1 2  כרטיס שחקן, אתר מנהלת הליגה בכדורסל
4. ↑  אלכס דורון, כל הכתרים למכבי תל אביב, מעריב 20 באפריל 1971
5. ↑  ערן סלע, "טופ 20 קצת אחר", אתר כדורסלע, 13 בספטמבר 2009
6. ↑  "רוני גרין משתזף לקראת באנגקוק", עיתון מעריב, 1 בדצמבר 1970
7. ↑  מרדכי רוזנבלום, "האמריקאים - נותני הטון", מעריב, 1 בדצמבר 1976

| **‏‏נבחרת ישראל‏ - משחקי אסיה בכדורסל 1970 (מקום שני)** |
| --- |
| 1 טייכנר • 
2 ברזילי • 
3 לישינסקי • 
4 כהן-מינץ • 
5 גלבוע • 
6 נוימרק • 
7 שטרקמן • 
‏8‏ ‏גרין‏‏
 •‏
9 קרן •
10 מרזל •
11 טורנשיין •
12 שוורץ •
**מאמן:** שלח
 | ישראלישראל |
חייל במשחק עם כל ששת הטריזים מחוברים עליו
**Trivial Pursuit** (בתרגום חופשי לעברית: **מרדף טריוויאלי**) הוא משחק לוח קנדי, המיוצר על ידי חברת הסברו בו הזכייה נקבעת על סמך יכולת השחקן לענות על שאלות בנושאי ידע כללי ושאלות בנושאי תרבות פופולרית.

כל שחקן בתורו מטיל קובייה ומתקדם לפי תוצאת הקובייה לאורך אחד המסלולים האפשריים על לוח המשחק. צבע המשבצת עליה השחקן נוחת קובעת את סוג השאלה עליה השחקן צריף לענות כאשר השאלה עצמה נבחרת מתוך ערימת כרטיסים כאשר בכל כרטיס יש שש קטגוריות המיוצגות בצבעים שונים:

* "היסטוריה" (מסומן בצבע צהוב)
* "גאוגרפיה" (מסומן בצבע כחול)
* "אמנות וספרות" (מסומן בצבע סגול, במקור חום)
* "ספורט ופנאי" (מסומן בצבע כתום)
* "בידור" (מסומן בצבע ורוד)
* "מדע וטבע" (מסומן בצבע ירוק)

עבור כל תשובה נכונה מקבל השחקן טריז מפלסטיק אותו ניתן לחבר לחייל של השחקן. השחקן שמנצח במשחק הוא השחקן הראשון שמצליח להשיג את כל ששת הטריזים בצבעים השונים.

המשחק נוצר במקור ב-1979. לאורך השנים יצאו למשחק עשרות מהדורות שונות. חלק מהמדורות של המשחק מיועדות לשחקנים צעירים, אחרות מכילות שאלות הממוקדות בתקופות זמן ספציפיות, או שאלות בנושאים מסוימים בתחום התרבות הפופולרית (כמו מלחמת הכוכבים, שר הטבעות, וכו').

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **Trivial Pursuit** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Trivial Pursuit (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Trivial Pursuit History". ideafinder.com. אורכב מ-המקור ב-2017-11-22. נבדק ב-2017-07-28.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007550999005171
* LCCN: sh85137954

 |
במתמטיקה, ובמיוחד בתורת הקטגוריות, **מכפלה** של אובייקטים בקטגוריה היא הכללה של בניות שונות במתמטיקה, כגון מכפלה קרטזית של קבוצות, מכפלה ישרה של חבורות, מכפלה של מרחבים טופולוגיים וכו'. במהותה, מכפלה של זוג אובייקטים היא "האובייקט הכללי ביותר" שיש ממנו מורפיזם לכל אחד מזוג האובייקטים.

הגדרה
-----

נניח כי *C* היא קטגוריה וכי {\displaystyle \,\{X\_{i}|i\in I\}} היא משפחה של אובייקטים ב-*C*. המכפלה של הקבוצה {\displaystyle \,\{X\_{i}\}} היא אובייקט *X* ביחד עם אוסף מורפיזמים {\displaystyle \,\pi \_{i}:X\rightarrow X\_{i}} (הנקראות ההטלות הקנוניות, שהן לעיתים קרובות, אם כי לא תמיד **אפימורפיזמים**) אשר מקיימים את התכונה האוניברסלית הבאה: לכל אובייקט *Y* ואוסף מורפיזמים {\displaystyle \,f\_{i}:Y\rightarrow X\_{i}} קיים מורפיזם יחיד {\displaystyle \,f:Y\rightarrow X} כך שלכל {\displaystyle \,i\in I} מתקיים {\displaystyle f\_{i}=\pi \_{i}\circ f}. במילים אחרות, לכל *i* הדיאגרמה הבאה היא דיאגרמה קומוטטיבית:

התכונה האוניברסלית של מכפלההתכונה האוניברסלית של מכפלה
במילים אחרות, *X* הוא אובייקט סופי בקטגוריה {\displaystyle C\_{\{X\_{i}\}}=\left\{(Z,\{g\_{i}:Z\to X\_{i}\})\ |\ \forall i:X,X\_{i}\in \mathrm {Ob} (C)\ ,\ g\_{i}\in \mathrm {Mor} (Z,X\_{i})\right\}} עם המורפיזמים המתאימים (כך שהדיאגרמה המתאימה קומוטטיבית). 

אם משפחת האובייקטים מכילה רק שני איברים, נהוג לסמן את המכפלה ב{\displaystyle \,X\_{1}\times X\_{2}}, ואז התכונה האוניברסלית מבוטאת על ידי הדיאגרמה הקומוטטיבית הבאה:

התכונה האוניברסלית של מכפלת זוג אובייקטיםהתכונה האוניברסלית של מכפלת זוג אובייקטים
המורפיזם היחיד *f* ההופך את הדיאגרמה לקומוטטיבית מסומן לעיתים ב<*f*1,*f*2>.

דוגמאות
-------

* בקטגוריה של קבוצות, המכפלה היא פשוט מכפלה קרטזית של אוסף הקבוצות. בהינתן משפחה של קבוצות *Xi*, המכפלה מוגדרת על ידי:

{\displaystyle \prod \_{i\in I}X\_{i}:=\{(x\_{i})\_{i\in I}|x\_{i}\in X\_{i}\,\forall i\in I\}}
וההטלות הקנוניות הן 

{\displaystyle \pi \_{j}:\left(\prod \_{i\in I}X\_{i}\right)\to X\_{j}\mathrm {,} \quad \pi \_{j}((x\_{i})\_{i\in I}):=x\_{j}}
בהינתן קבוצה כלשהי *Y* ואוסף של פונקציות

{\displaystyle \,f\_{i}:Y\to X\_{i}}
המורפיזם האוניברסלי *f* נתון על ידי

{\displaystyle f:Y\to \prod \_{i\in I}X\_{i}\mathrm {,} \quad f(y):=(f\_{i}(y))\_{i\in I}}
* בקטגוריה של מרחבים טופולוגיים, המכפלה נתונה על ידי מכפלה של מרחבים טופולוגיים. כקבוצה, המכפלה שווה למכפלה הקרטזית של הקבוצות מהן מורכבים המרחבים הטופולוגים, והטופולוגיה היא הטופולוגיה החלשה ביותר בה ההטלות הן פונקציות רציפות. ההטלות הן, שוב, כמו בקטגוריה של קבוצות, ועקב בחירת הטופולוגיה על המכפלה הן מהוות פונקציות רציפות, ולפיכך מורפיזמים בקטגוריה של מרחבים טופולוגיים.

קיום ויחידות
------------

לא בכל קטגוריה *C* קיימת לכל משפחה {\displaystyle \,\{X\_{i}\}} מכפלה. אם קיימת המכפלה אז היא יחידה במובן הבא: אם {\displaystyle \,\pi \_{i}:X\rightarrow X\_{i}} ו-{\displaystyle \,\pi '\_{i}:X'\rightarrow X\_{i}} הן זוג מכפלות של המשפחה {\displaystyle \,\{X\_{i}\}} אז קיים איזומורפיזם יחיד {\displaystyle \,f:X\rightarrow X'} כך ש {\displaystyle \,\pi \_{i}=\pi '\_{i}\circ f}.

ראו גם
------

* קו-מכפלה (תורת הקטגוריות)
* מכפלת סיב (תורת הקטגוריות)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מכפלה** בוויקישיתוף
* מכפלה, באתר MathWorld (באנגלית)
**רונזותריום** (שם מדעי: *Ronzotherium*) הוא סוג של יונק נכחד ממשפחת הקרנפיים, אשר התקיים בין האאוקן לאוליגוקן באירואסיה לפני 37 עד 23 מיליון שנה מזמננו. הוא קרוי על שם "גבעת רוזדון" (hill of Ronzon), הסמוכה לעיר לה פווי-אן-ולה שבצרפת, שם התגלו ממצאיו לראשונה והסיומת הלטינית: תריום "therium" - בהמה. סוג זה תואר ב-1854 בידי החוקר הצרפתי אוגוסט איימר (אנ').

היה זה קרנף בינוני בגודלו שלא עלה על 1.5 עד 1.9 טון והיה בעל עצם זרוע ועצם ירך ארוכות יחסית והיה בעל גולגולת צרה מעט יותר עם מבנה שיניים פרימיטיבי ביחס לקרנפים, דומה יותר לשיניים של ההירקודונתיים והאמינודונטיים, הקרובים לקרנפים האמיתיים. הוא ניזון מעלים ולא מעשבים כמו קרנפים מאוחרים יותר וייתכן שיכל להגיע לעלים גבוהים יותר באמצעות גפיו וצווארו הארוכים והשפתיים המשורבבות שלו (אשר הזכירו את שפתי הקרנף צר-השפה). הממצאים מראים שהמינים המאוחרים יותר הגיעו לממדים גדולים יותר, מה שאולי גרם לקרנפים אלה להתפתח לצורות הקרובות יותר לקרנפים מודרניים, לקראת סוף האוליגוקן.

המאובנים שלו היו חלקיים והתגלו במספר ממצאים ברחבי אירופה ביניהם בבריטניה, צרפת, גרמניה, איטליה, שווייץ וצ'כיה וכנראה שגם במונגוליה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רונזותריום** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**כוחות בעלות הברית בצפון אירופה** (באנגלית: **Allied Forces Northern Europe**) הידוע גם בראשי התיבות **AFNORTH**, היה פיקוד מרחבי של ברית נאט"ו אשר לאורך המלחמה הקרה היה אחראי על הגנת צפון אירופה מפני ברית ורשה.

היסטוריה
--------

הפיקוד הוקם ב-1952 במטרה לארגן את כל כוחות נאט"ו באזור במקרה של מלחמה כנגד ברית ורשה. הפיקוד חלש על שטחי דנמרק, נורווגיה וגרמניה עד האלבה. הפיקוד היה אחראי גם על הגנת הים הבלטי, ולפיכך כלל כוחות ימיים גדולים. מפקד הפיקוד היה תמיד אדמירל או גנרל בריטי, וסגנו היה תמיד אדמירל גרמני. מפקד כוחות האוויר של הפיקוד היה תמיד מחיל האוויר האמריקני, ומפקד כוחות הים היה בדרך כלל דני או נורווגי.

בשנת 2000 הוחלט לאחד את פיקוד כוחות בעלות הברית בצפון אירופה עם מטה בעלות הברית במרכז אירופה. ב-2004 מטה מרכז אירופה הפך לפיקוד הכוח המשותף בברונסום.

מטה כוחות בעלות הברית בצפון אירופה היה ממוקם בעיר קולסוס שבנורווגיה. המבנה משמש כיום את צבא נורווגיה.

קישורים חיצוניים
----------------

* Unit History: AFNORTH Kolsas (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 309792071
* WorldCat (עם VIAF): 309792071

 |
**הר אצ'ו** (ספרדית **Monte Hacho**) הוא הר לא תלול, המתנשא לגובה של 204 מטר מעל פני הים. הוא שוכן בחצי האי אלמינה, ממזרח לעיר האוטונומית הספרדית סאוטה שבצפון אפריקה. ההר ניצב במרכזו של חצי האי וצופה אל מצר גיברלטר שמצפון לעיר. 

בעת העתיקה סימנו שני צוקים משני צדדיו של מצר גיברלטר את גבולו של העולם הידוע. שני הצוקים נודעו בכינוי עמודי הרקולס. בעוד שהצוק הצפוני בצידו האירופי של המצר מזוהה בדרך כלל עם צוק גיברלטר שבגיברלטר, על תואר הצוק הדרומי ביבשת אפריקה מתחרים הר אצ'ו, שהיה ידוע באותה עת בשם "הר אבילה" (לטינית Mons Abila - "מונס אבילה"), וג'בל מוסא במרוקו. 

על ראש ההר שוכנת מצודת אצ'ו (Fortaleza de Hacho) שהוקמה לראשונה בידי הביזנטים, והחליפה מספר שליטים, ובהם המורים, הפורטוגזים והספרדים. כיום היא מוחזקת על ידי צבא ספרד. על ההר שוכן גם מנזר אנטוניוס הקדוש (Ermita de San Antonio) ובו קפלה, וכן אנדרטה לזכר כוחותיו של פרנסיסקו פרנקו במלחמת האזרחים של ספרד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הר אצ'ו** בוויקישיתוף
* תמונות ההר כולל מצודת אצ'ו

מצודת אצ'ו

הערות שוליים
------------

1. ↑  פיקבאגר
**מסנן זכוכית ("סינטרגלאס")** בכימיה הוא מסנן נפוץ להפרדת מוצקים מנוזלים.

שם המסנן ופירושו
----------------

שמו המקובל, **סינטרגלאס**, הוא עיוות הגייה לשמו הלועזי (בשפה האנגלית) "sintered glass filter". שבעברית יובן כ"מסנן זכוכית מסונטר". רוצה לומר, זכוכית שהוכנה בתהליך סינטור, ובו אבקת הזכוכית מחוממת בתנור לטמפרטורה גבוהה אך מתחת לטמפרטורת ההתכה, ליצירת מוצק נקבובי מאוד.  

על פי החלטתה של האקדמיה ללשון העברית שמו התיקני הוא: **מַסְנֵן זְכוּכִית מְדֻבְקֶקֶת**.

מבנה הסינטרגלאס
---------------

לסינטרגלאס שלושה חלקים עיקריים:
כוסית, מערך עשוי זכוכית נקבובית (גריד), ושוליים.

תפקיד הכוסית הוא להוות כלי קיבול לתערובת נוזל-מוצק שהמסנן מפריד. (הכוסית עשויה בדרך כלל זכוכית רגילה) ישנם סינטרגלאסים בהם הכוסית חסינת חום (פיירקס) וזאת על מנת לאפשר הפרדה בנוזלים חמים.

תפקיד המערך העשוי זכוכית נקבובית הוא לסנן את המוצק מהנוזל. בגלל אופן ההכנה של הגריד, נוצרות נקבובית בזכוכית (וזאת משום שבין גרגרי אבקת הזכוכית המותכת ישנם מרווחים, שלא מתמלאים עד הסוף בזמן הסינטור). תצורה זו של זכוכית נקבובית היא מעין רשת הבולמת מוצקים שאינם יכולים לעבור בנקבוביות, ואילו הנוזל מחליק בין הנקבוביות.

תפקיד השוליים הוא להתאים את המסנן לעבודה עם ואקום, שכן בעזרתו ניתן להתאים את המסנן למחבר גומי, ובכך לאפשר אטימה החיונית לעבודה בוואקום.

השימוש בסינטרגלאס
-----------------

מסנן סינטרגלאס בפעולה: המוצק הכתום מצטבר בכוסית, הפס הלבן הוא מערך הזכוכית הנקבובית המהווה מעין רשת סינון, ומתחתיו נעוצים שולי המסנן במתאם גומי שחור. מתאם הגומי מחובר לכלי בעל זרבובית המחוברת למערכת ואקום. בכלי התחתון הצטבר הנוזל המסונן כמעט חסר צבע.
סינון בסינטרגלאס מתבצע תחת כמה תנאים:
תנאי הכרחי הוא שאין עושים עוד שימוש בנוזל המסונן בהמשך הניסוי; זאת משום שכמעט בלתי אפשרי לנקות מסנן סינטרגלאס עד תומו, משום שגודלם הקטן של הנקבוביות כולא לעיתים נוזל, ואין דרך להוציאו משם. כך למעשה נוזל העובר סינון דרך מסנן הסינטרגלאס, מחליף טיפות עם המסנן. הנוזל המסונן בהכרח מזוהם בנזל שהיה כלוא בסינטרגלאס, ואין עושים בו שוב שימוש.  

תנאי נוסף הוא מוצק הניתן להפרדה בסינון ואקום, או סינון כבידתי (סינון "רגיל" ללא הפעלת אמצעי זירוז ושאיבה):  

במקרה בו החלקיקים קטנים מגודל הנקבוביות, הסינון לא ייצא לפועל (קוטר נקבובית ממוצע נפוץ הוא עשרות עד מאה מיקרומטרים). לחלופין, אם הנוזל צמיג מכדי לעבור בנקבוביות בזמן סביר (תחת סינון ואקום), אין טעם בשימוש בסינטרגלאס.

אזהרת בטיחות
------------

שימוש במערכת ואקום מותר רק למי שהוכשר לכך.

ראו גם
------

* גרווימטריה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מסנן זכוכית** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מסנן זכוכית מדבקקת** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **סינטרגלאס** |

* סינטרגלאס - באתר ZIMMER

הערות שוליים
------------

1. ↑  מַסְנֵן זְכוּכִית מְדֻבְקֶקֶת במילון כימיה כללית (תשמ"ה), באתר האקדמיה ללשון העברית
2. ↑  Redirecting
**Tristitia** היא להקת בלקנד דום/דת' מטאל גותי משוודיה.

היסטוריה
--------

הלהקה נוסדה בהלמשטאד (Halmstad), שוודיה, בשנת 1992 בידי הגיטריסט לואיס ב. גאלווז (Luis B. Galvez). האהבה שלו לדום מטאל ומלודיות מלאות צער הביאה להקמת להקה עם זמר הדת' מטאל הגותי תומאס קארלסון (Thomas Karlsson) ונגן הבאס הארי יובונן (Harri Juvonen). ללהקה הם קראו "טריסטיטיה", שפירושה בלטינית הוא "צער". הם הקליטו את תקליט הדמו הראשון, Winds of Sacrifice, שלהם באפריל 1993. בינואר 1994 הם הקליטו דמו שני, Reminiscences of the Mourner. הדמו השני התקבל בצורה טובה יותר מהדמו הראשון וכתוצאה מכך חתמה הלהקה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים הצרפתית Holy Records.

במרץ 1995, עם המתופף ברונו נילסון (Bruno Nilsson), קארלסון בשירה וגאלווז בגיטרות, יצרה הלהקה את האלבום הראשון שלה, One with Darkness. בקיץ של 1996 הם הקליטו את אלבומם השני, Crucidiction. באלבומם השלישי, The Last Grief באה לידי ביטוי שילוב של שירה בסגנון הבי מטאל/דום מטאל אטמוספירי, על ידי זמר ריקארד בנטיסון (Rickard Bengtsson) מהלהקה Last Tribe שנשכר לצורך שירה באלבום זה בלבד, ושילוב של ריפי גיטרות של דום מטאל עם גיטרות קלאסיות. בסתיו 2002 הוציאה הלהקה את אלבומה הרביעי Garden of Darkness, שאותו הקליטה באולפני Darkside Studios בעירם, הלמשטאד. לאלבום זה תרם זמר הדת' מטאל סטפן פרסון (Stefan Persson) את קולו כדי ליצור אלבום כבד, אפל וקודר יותר. זה היה אלבומם האחרון ואחריו פעילות הלהקה הוקפאה.

חברי הלהקה
----------

### חברים נוכחיים

* לואיס ב. גאלווס (Luis B. Galvez) - גיטרה
* תומאס קארלסון (Thomas Karlsson) - שירה
* וילהלם (Wilhelm) - גיטרה בס
* תומאס הדלוׁנד (Thomas Hedlund) - תופים

### חברים לשעבר

* הארי יוּווׂנן (Harri Juvonen) - גיטרה בס
* אדריאן לטליאֵר (Adrian Letelier) - גיטרה בס
* Bruno Nilsson - תופים
* אלסיאִ (Alessio) - תופים
* ריקארד בנגטסון (Rickard Bengtsson) - שירה באלבום The Last Grief
* סטפן פּרסון (Stefan Persson) - שירה

דיסקוגרפיה
----------

### Demos

* *Winds Of Sacrifice*  (1993)
* *Reminiscences Of The Mourner* (1994)

### Discography

* *One With Darkness* (1995)
* *Crucidiction* (1997)
* *The Last Grief* (2000)
* *Garden of Darkness* (2002)

קישורים חיצוניים
----------------

* Tristitia, ברשת החברתית פייסבוק
* Tristitia, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* Tristitia, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית)
* Tristitia, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb139912719 (data)
* ISNI: 0000 0001 0674 9651
* MusicBrainz: 12c39133-181e-4aa6-ac2d-bd18f5f8cd0f
* VIAF: 157897280
* WorldCat: viaf-157897280

 |
**כוח קוסובו** (באנגלית: **Kosovo Force**), הידוע גם בראשי התיבות **KFOR**, הוא כוח שמירה על השלום של נאט"ו שנועד לטענת נאט"ו לייצב את היחסים הפוליטיים והחברתיים בקוסובו ולהפוך את השטח לבטוח לתושביו. הכוח הוקם ב-12 ביוני 1999 לאחר סוף מלחמת קוסובו ולאחר 78 ימי המבצע הצבאי של נאט"ו כנגד משטר מילושביץ', ומורכב מנציגויות של צבאות שונים תחת פיקוד נאט"ו. הכוח נועד ליישם את החלטה 1244 של מועצת הביטחון של האו"ם שדורשת את השבת הביטחון ואת החזרת הפליטים לקוסובו, ושואב את סמכותו מההסכם הצבאי שבין נאט"ו, הרפובליקה הפדרלית יוגוסלביה וסרביה. מטה KFOR נמצא בפרישטינה, בירת קוסובו.

בזמן קבלת ההחלטה של מועצת הביטחון שהובילה להקמת KFOR, קוסובו עמדה בפני משבר הומניטרי, וכוחות של סרביה ומונטנגרו מחד ושל צבא שחרור קוסובו מאידך עדיין נלחמו בשטח. כמות ההרוגים הייתה גבוהה, והמתיחות הבין-אתנית הובילה לבריחתם של כמעט מיליון מתושבי השטח למדינות אחרות כפליטים. ב-9 ביוני 1999 התקבלה הפסקת אש בין הצדדים, ושלושה ימים לאחר מכן נכנס KFOR לתפקידו.

בתחילת דרכו, היו מיוצגות ב"כוח קוסובו" מעל 40 מדינות ולמעלה מ-50,000 חיילים. באוגוסט 2007 ירד המספר ל-16,000 חיילים מ-37 מדינות. בסוף פברואר 2010 דווח כי מספר חיילי KFOR עומד על 9,900 בלבד.

הכוח תרם להקמת כוח הביטחון של קוסובו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כוח קוסובו** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של כוח קוסובו (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  NATO/OTAN, NATO's role in Kosovo, ‏29-11-2018
2. ↑  נאט"ו, KFOR Placement מסמך PDF

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2002021894
* MusicBrainz: 7e7658f7-5d89-44f0-9d46-919f95d4d8fd
* NKC: olak2003164519
* VIAF: 148706310
* WorldCat (עם VIAF): 148706310

 |
**ארתור ג'יימס סטארק** (באנגלית: **Arthur James Stark**‏; 6 באוקטובר 1831 – 29 באוקטובר 1902) היה צייר אנגלי וחבר בבית הספר לציירים בנוריץ'.

ביוגרפיה
--------

ארתור ג'יימס סטארק נולד בבופור רו, צ'לסי ב-6 באוקטובר 1831, בנו היחיד של ג'יימס סטארק, צייר הנוף, ואשתו אליזבת יאנג דינמור. הוא הוטבל בכנסיית סנט לוק, צ'לסי, ב-2 בנובמבר 1831.

כישוריו האמנותיים המוקדמים פותחו על ידי שיעורים עם אביו, שאיתו היה קרוב כל חייו. בין השנים 1839–1849, כאשר המשפחה התגוררה בווינדזור, סטארק הצעיר למד ציור בעלי חיים אצל אדמונד בריסטו, חבר אישי של המשפחה, ורכש אהבה לעמק התמזה, שם מצא נושאים רבים לתמונותיו. כבר בשנת 1848 הציג באקדמיה המלכותית ובמוסד הבריטי.

בשנת 1849 עבר ג'יימס סטארק ללונדון למען חינוך בנו, שנכנס באותה שנה לבתי הספר של האקדמיה המלכותית לאמנויות. במשך תקופה מסוימת נהג סטארק הצעיר לצייר באורוות של חברת ההובלה צ'פלין והום, ובתקופה מאוחרת יותר הוא שכר במשך שלוש שנים סטודיו של טאטרסייל שם שכלל את ציור הסוסים שלו.

יכולתו נודעה, ובשנת 1874, מחשש לעיכוב בהתקדמותו, דחה הצעה פרטית לתפקיד שהתפנה עם מותו של פרידריק ויליאם קייל, צייר בעלי חיים של המלכה ויקטוריה. במשך שנים רבות לימד אמנות בלונדון וכן צייר.

בשנת 1886 פרש לסארי, שם הקדיש את שארית חייו אך ורק לציור.

הוא התחתן ב-20 בנובמבר 1878, באסקוט, עם בתו הצעירה רוז איזבלה של תומאס פסט קנט, יועץ ליו"ר הוועדות בבית הלורדים. בתו נולדה בשנת 1879 ובנו, ג'יימס ארתור, נולד בשנת 1881.

סגנון ועבודות
-------------

סטארק היה אחד האמנים האחרונים של בית הספר נוריץ' וכנראה היחיד שצבר מוניטין של ציור בעלי חיים. המגע הדק של עבודתו הקודמת מראה את ההשפעה החזקה של אביו, אך תמונותיו המאוחרות יותר מציגות אינדיבידואליות בולטת יותר וזונחות רבות מהמסורות בבית הספר של אביו. הוא אהב לתאר סצנות אנגליות ביתיות, כמו חציר, קציר וחצר החווה; נופיו נגזרו בעיקר מעמק התמזה סארי ונורפוק. הוא צייר גם בשמן וגם בצבעי מים.
בין השנים 1848 ו-1887 הציג שלושים ושש תמונות באקדמיה המלכותית, שלושים ושלוש במוסד הבריטי, חמישים ואחת בחברת האמנים הבריטים, שלוש במכון הציירים בצבעי מים, וחמישים ושבע בגלריות אחרות. בין עבודותיו היו טחנת מים (1848), סצנת יער (1850), פנים אורווה (1853), פינה שקטה (1857), בריכה מוצלת (1861), חווה חקלאית (1875).

תערוכות של יצירותיו נערכו בגלריות דאדלי, באוקטובר 1907 ובאוקטובר 1911.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארתור ג'יימס סטארק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Basil Somerset Long, Stark Arthur James, **Dictionary of National Biography, 1912 supplement**
2. ↑  "Stark, Arthur James". *Appletons' Cyclopaedia for 1902*. NY: D. Appleton & Company. 1903. p. 517
3. ↑  Suffolk Artists - STARK, Arthur James, suffolkartists.co.uk

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* RKD: 74724
* ULAN: 500003254
* VIAF: 95700420
* WorldCat: viaf-95700420

 |
**אהרון פולונסקי** (10 ביוני 1902 – 17 באוגוסט 1989) היה מבכירי עורכי הדין בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי ובשלושת העשורים הראשונים של מדינת ישראל.

קורות חיים
----------

אהרון פולונסקי נולד בעיר ברדיצ'ב שבתחומי האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה). בנעוריו היה חבר בתנועת נוער ציונית. בשנת 1920 סיים את לימודיו בבית ספר תיכון למסחר בברדיצ'ב. בשנת 1922 עלה לארץ ישראל והתיישב בקיבוץ עין חרוד. בשנת 1925 עבר לתל אביב שם היה לכתב וגזבר העיתון "הפועל הצעיר", ביטאונה של מפלגת הפועל הצעיר, שהייתה מפלגת פועלים ציונית אשר לימים התאחדה עם מפלגת "אחדות העבודה" למפלגת פועלי ארץ ישראל, מפא"י.

בשנת 1928 עבר פולונסקי לירושלים בה עבד בסוכנות היהודית והתוודע לחיים ארלוזורוב ראש המחלקה המדינית של הסוכנות. בין השניים נרקמה חברות קרובה וארלוזורוב עודד אותו לפנות ללימודי משפטים מתוך ראייה של חשיבות הנושא ליישוב היהודי. פולונסקי החל ללמוד באוניברסיטת לידס בבריטניה ובשנת 1935 סיים את לימודי התואר הראשון. 
בשנת 1937 סיים את לימודי התואר השני באותה אוניברסיטה. הוא עבר תקופת התמחות במשרדו של עורך הדין ד"ר פיליפ יוסף (שנקרא אז ג'וזף), אחיו של דב יוסף, יליד קנדה שעלה לארץ בשנת 1929 והגן על רבים מחברי ארגון "ההגנה" שנאסרו על ידי שלטונות המנדט. נודע כמי שהציל מהוצאה להורג את אברהם שיין ושלום ז'ורבין, שנשפטו יחד עם שלמה בן-יוסף.

בשנת 1938 קיבל פולונסקי רישיון לעריכת דין וחבר כשותף לעו"ד ישראל גורניצקי במשרד שגורניצקי יסד באותה שנה ונקרא גורניצקי ושות'. במשרד זה עבד עד לשנת 1944, אז יסד משרד משל עצמו. משרדו טיפל במשפטים ידועים במשך כ-40 שנה, והיה לאחד המשרדים המובילים בארץ בתחום המשפט האזרחי ודיני הנזיקין.

באותה שנה יצא לאור ספרו בשפה האנגלית, שהייתה אז שפת המשפט בארץ 
Specific performance, it's origin and application in the English and Palestine law (ביצוע למעשה, מקור ויישום במשפט האנגלי וארץ-ישראלי). בספר זה הניח את התשתית למחקר והוראה של דיני הנזיקין בארץ. פרסם מחקרים ומאמרים רבים בדיני הנזיקין ולימד אותם בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה. היה ממניחי היסוד ללשכת עורכי הדין בישראל שנוסדה בשנת 1961 ופעל להקמת בית הפרקליט בתל אביב.

נמנה עם ממייסדי אוניברסיטת תל אביב ומראשוני המרצים בה, במסגרת הפקולטה למשפטים. היה פעיל בענייני ציבור עורכי הדין. כיהן כחבר הוועד המרכזי של הסתדרות עורכי הדין היהודיים בארץ-ישראל (קודמתה של לשכת עורכי הדין) וכיהן כנשיאה במשך מספר שנים, היה חבר במועצת הפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים והיה עורך ביטאון הלשכה, "הפרקליט".

אהרון פולונסקי סגר את משרדו בשנת 1979 ובשנת 1982 פרש מההוראה באוניברסיטת תל אביב. עם פרישתו הוענק תואר עמית כבוד הראשון של הפקולטה למשפטים.

אהרון פולנסקי נפטר בשנת 1989.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אהרון פולונסקי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  על ספרו באתר Amazon
2. ↑  טקס פתיחת שנת הלימודים בבית הספר למשפט וכלכלה, חרות, 12 בנובמבר 1958
3. ↑  עמיתי כבוד של הפקולטה למשפטים, באתר הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007455693705171
* VIAF: 30148874345649620456
* WorldCat (עם VIAF): 30148874345649620456

 |
כוחות הביטחון המרכזי ערוכים לפיזור הפגנה, ינואר 2011
**כוחות הביטחון המרכזי** (ערבית: قوات الأمن المركزي, בתעתיק: קוואת אל-אמן אל-מרכזי; או בקיצור: **הביטחון המרכזי**) הם כוחות שיטור המיועדים לשמירה על הסדר וביטחון הפנים במצרים. בין תפקידיהם אבטחת אתרים ממשלתיים, שגרירויות זרות, פיקוח על הפגנות ופיזור מהומות, אבטחת אירועים המוניים, פיקוח על התפילות במסגדים, ולוחמה בטרור. 

הביטחון המרכזי כפוף למשרד הפנים המצרי, שהוא המשרד הממשלתי האחראי לאכיפת החוק במדינה. מטרת הקמת הכוחות הייתה שליטה בהפגנות ברחבי מצרים ופיזור מהומות, והימנעות משימוש בצבא הסדיר למטרות אלו. הגיוס לכוחות הביטחון המרכזי הוא במסגרת שירות החובה בצבא מצרים. הכוחות מונים מעל 300,000 אנשי ביטחון, חלקם בשירות חובה. לרוב, מגויסים לכוחות אלה בני האזורים הכפריים והפחות משכילים של המדינה. 

לביטחון המרכזי 8 אזורי מבצעים: קהיר, אלכסנדריה, גיזה, מרכז ומערב הדלתא, מזרח הדלתא, תעלת סואץ וסיני, צפון מצרים העליונה ודרום מצרים העליונה.

ב-1986 השתתפו רבים מאנשי הביטחון המרכזי במרידה נגד השלטון, לאחר שהופצו שמועות כוזבות בדבר הארכת שירות החובה שלהם. במהלך ההתקוממות הציתו אנשי הביטחון המרכזי בתי מלון ומכוניות בתוך קהיר. ההתקוממות דוכאה על ידי הצבא שכוחותיו נכנסו לעיר הבירה, ולאחריה הוכנסו רפורמות למנגנון הביטחון המרכזי, ושופרו שכרם ותנאיהם של אנשי הכוחות.

בינואר 2011 השתתפו אנשי הביטחון המרכזי בדיכוי  המהומות שפרצו במחוזות רבים במצרים שהובילו להדחת הנשיא חוסני מובארכ. כוחות הביטחון המרכזי הואשמו בשימוש ברוטלי בכוח, נכשלו בדיכוי המהומות, והוחלפו בחיילי הצבא המצרי, שנכנסו למוקדי המתיחות על מנת להרגיע את הרוחות.
**כוחה של אהבה** הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת המזרחית-ים תיכונית נטלי פרץ. השיר יצא לאור ב-13 במרץ 2018, כסינגל שלא מתוך אלבום, תחת חסות של חברת התקליטים, "Mobile1 Music".

בסמוך לצאתו של השיר כסינגל, העלתה פרץ קליפ עם מילותיו של השיר, לערוץ היוטיוב הרשמי שלה.

רקע וכתיבה
----------

השיר נכתב על ידי ניסים מרי, הופק על ידי אלי קשת והולחן על ידי אבי גוטמן. השיר זכה להצלחה רבה, וכעבור כמה ימים מצאתו, הודיעה פרץ בעמוד הפייסבוק שלה כי השיר הפך לאחד מן השירים העבריים המושמעים ביותר באפל מיוזיק, במרץ 2018.

קליפ המילים שיצא לשיר זכה להצלחה נאה, ונכון ל-26 במאי 2018, מונה הצפיות שלו עומד על כ-364 אלף צפיות.

ביקורת
------

אתר המוזיקה "הכותל הישראלי" סקר את השיר ואמר עליו כי: "יש כאן יותר מדי שבירות של מילים בביצוע ומשיכה של אחרות, אבל בסך הכלל נטלי פרץ מפגינה יכולת ביצוע מצוינות. החוזק שיוצא מהשירה שלה מבטא היטב את המילים של האישה שלא נותנת עוד הזדמנות לגבר שנטש לטובת אחרת: בטוחה בעצמה, יציבה, אמינה".

קישורים חיצוניים
----------------

* הקלטת השיר כוחה של אהבה באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  NataliPeretzOfficial (2018-03-13), *נטלי פרץ - כוחה של אהבה | Natali Peretz*, נבדק ב-2018-03-24
2. ↑  NataliPeretzOfficial, YouTube
3. ↑  Natali Peretz, www.facebook.com
4. ↑  הכותל הישראלי- כל מה שנשמע במוזיקה | שחר אמאנו, באתר הכותל הישראלי- כל מה שנשמע במוזיקה | שחר אמאנו (באנגלית)
**כסף** הוא צבע אפור מבריק המאפיין מתכות, ובפרט את המתכת כסף. עקב מקורו ושמו, צבע הכסף מקושר לעושר, יוקרה, טכנולוגיה ותעשייה.

שימושים ומשמעות
---------------

דנאריוס כסף של הקיסר הרומי גטה
כסף הוא הצבע של רוב המתכות. כמו כן קיימת שיטה היסטולוגית לצביעת גופים זרים בתאים בעזרת יוני כסף.

כסף מסמל יוקרה ושלמות, בין השאר כי כסף - לעומת ברזל או פלדה - היא מתכת יקרה שאינה מחלידה. מכשירים וכלים רבים מצופים בכסף על מנת להקנות להם תדמית יוקרתית, רק מעט מהם עשויים מכסף טהור. כסף מסמל קידמה טכנולוגית.

בעבר חלק ניכר מהמטבעות היו עשויים מזהב, אך היום מטבעות רבים עשויים מכסף או מצופים בכסף וצבעם הוא כסף. בעברית המילה "כסף" מתארת את המטבעות והשטרות, ומשמשת מילה נרדפת ל"הון".

בסמלי אצולה בריטיים, כסף מסמל בהירות, טוהר, מעלה או תמימות.

הכומתה האפורה של חיל ההנדסה הישראלי מוגדרת רשמית ככסופה. כתוצאה מכך החיל מכונה "הכסופים" (במקור הכומתה הוגדרה כאפורה, ולאחר מכן הגדרת הצבע שונתה לכסוף להגברת המוראל של החייל).

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **כסף** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **כסף (צבע)** |

| צבעים וייצוגם במחשב |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| גוני אפור | לבן • כסף • אפור • שחור |
| צבעי היסוד ב-RGB | אדום • ירוק • כחול |
| צבעים שניוניים | ציאן • צהוב • מג'נטה |
| צבעים שלישוניים | כתום • תרוג • ירוק אביב • תכלת • סגול • ורוד שושנה |
| פיגמנטי צביעה | אוכרה • ספיה • כחול פרוסי • וירידיאן • אולטראמרין |

אינדיגו • ענבר • חום • זהב • נחושת • ארגמן • ורוד • שני • בורדו • בורגונדי • בז' • חאקי • טורקיז • ערמון • פנטון 448c • קרדינל • כתום בטיחותיירוק זית |  |

 |
**הכח סופיה** (בבולגרית: **ФК Акоахъ София**) היה מועדון ספורט יהודי מהעיר סופיה שבבולגריה, אשר זוהה עם התנועה הרוויזיוניסטית. המועדון כלל ספורטאים בענפי ספורט שונים וארגן פעילויות חברתיות בקרב הנוער של יהודי סופיה, אך הקבוצה הבולטת ביותר של המועדון הייתה קבוצת הכדורגל אשר פעלה בין השנים 1925–1944.

היסטוריה
--------

מועדון "הכח" נוסד במרץ 1925 עם איחודם של המועדונים "ולדימיר ז'בוטינסקי" ו"גלוריה" מהעיר סופיה. קבוצת הכדורגל שיחקה באצטדיון "גלוריה הכח" שהיה בתפוסה של 3,000 מקומות ישיבה, ושכן בצומת הרחובות ברגאלניצה ופארטניי נישאבסקי (סמוך למיקומו של קניון סופיה (אנ') המודרני). הקבוצה שיחקה בליגה הבולגרית השנייה, ובליגה הבולגרית השלישית. עונת השיא שלה הייתה ב-1928, עת סיימה במקום השני בליגה השנייה. ב-1934 זכתה באליפות הליגה השלישית, כאשר בקבוצה שיחק משה מירנדה אשר לימים נמנה עם מייסדי מכבי יפו.

במחצית השנייה של שנות ה-30 החלה בולגריה מאמצת בהדרגה מדיניות אנטי-יהודית במקביל לביסוס וחיזוק קשריה עם גרמניה הנאצית. בראשית 1939 הוציאה התאחדות הכדורגל הבולגרית תקנות חדשות במסגרתן הוטלה חובה שלפחות שלושה מחברי הנהלת מועדון יהיו בולגרים, וכן שהמועדון יפתח שעריו לשחקנים בולגרים. במרץ 1939 שינה מועדון הכח את שמו ל-"ווזראז'דאנה" (בבולגרית: „Възраждане"), יישם את תקנות ההתאחדות והחל לאבד מצביונו היהודי. לאחר החלת החוק להגנת האומה הוחמרו משמעותית ההגבלות על יהודי בולגריה.

ב-26 באפריל 1942 התאחדה קבוצת "ווזראז'דאנה" עם מועדון "סוקול סופיה" (בבולגרית: ФК Сокол (София) (בול')) תחת השם "ויטושקי סוקול" (בבולגרית:Витошки сокол). בספטמבר 1944, לאחר הפיכת חזית המולדת של בולגריה וסילוק המשטר הקודם, חזרה קבוצת "ווזראז'דאנה" לפעילות עצמאית ונפרדת מסוקול. יהודי סופיה היו בתהליך שיבה אל העיר לאחר גירושם לערי השדה במאי 1943, סופיה נפגעה קשות בשל הפצצות בעלות הברית, לרבים מבני הקהילה לא היה בית לחזור אליו ומצבם הכלכי היה קשה מאד. בשל כך, במועד זה חסר המועדון אמצעים לקיומו והוא איבד לחלוטין את זיקתו לקהילה היהודית.

ב-5 בנובמבר 1944 התאחדו מספר מועדונים ובכללם "ווזראז'דאנה", הקימו את קבוצת "ספטמברי סופיה"(אנ') (בבולגרית:ПФК „Септември" (София)) והמועדון חדל מלהתקיים.

הישגים ושחקני עבר בולטים
------------------------

### הישגים

* 1923 - ליגת הכדורגל האזורית הראשונה של סופיה - מקום רביעי (כמועדון "ולדימיר ז'בוטינסקי")
* 1928 - הליגה השנייה - מקום שני
* 1934 - הליגה השלישית - אליפות
* 1934, 1938, 1941 - גביע "אולפיה סרדיקה" סיבוב שני

### שחקני עבר בולטים

* משה מירנדה

קישורים חיצוניים
----------------

* קבוצות כדורגל נשכחות מבולגריה, באתר kotasport.com (בבולגרית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  דיוקנאות, הארץ, 2 בנובמבר 1958.
2. ↑  הכח סופיה, באתר balkanauction.com (בבולגרית).
**קרל "סם" אפטינג מונדי השלישי** (באנגלית: **Carl "Sam" Epting Mundy, III**) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל, בתפקידו האחרון שירת כמפקד כוחות חיל הנחתים בפיקוד מרכז של ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

מונדי הוא בנו של הגנרל קרל מונדי ג'וניור ששירת כמפקד ה-30 של חיל הנחתים בשנים 1991–1995.

באוגוסט 1983 סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת אובורן והתגייס לחיל הנחתים בו הוכשר כקצין חי"ר. שירת במפקד מחלקה וכמפקד פלוגה בגדוד השני של דיוויזיית הנחתים הראשונה. הוא השתתף ב"מבצע החזרת התקווה" בסומליה ובמלחמת המפרץ.

בתקופת מלחמת עיראק פיקד על גדוד נחתים השלישי של רגימנט הנחתים החמישי בדיוויזיית הנחתים הראשונה תחת פיקודו של ג'יימס מאטיס. על פועלו עוטר בלגיון ההצטיינות עם אות V לאומץ לב. במאמר דעה שפרסם בניו יורק טיימס חודשים ספורים לאחר שסיים את תפקידו, תחת הכותרת "Spare the Rod, Save the Nation" (ותרו על המקל, הצילו את האומה), קרא לנקוט במדיניות מקלה ורכה יותר כלפי הסונים בעיראק, גם במעוזים של השלטון הקודם כמו בעיר תיכרית. בשנים 2006–2008 פיקד על יחידת המשלוח ה-13 של הנחתים והוביל אותה במהלך 2007 בלחימה בעיראק בה הוצבה במחוז אל-אנבר.

שימש מדריך בבסיס הטירונות של חיל הנחתים פריס איילנד בקרוליינה הדרומית ובסיס חיל הנחתים קוונטיקו. שימש חבר בצוות מציאת הפתרון לבעיית מטעני הצד (IED) במחלקת ההגנה ושירת כראש מחלקת אסטרטגיה ותוכנית במטה חיל הנחתים וכקצין מטה בפיקוד מרכז של ארצות הברית. 

ביולי 2013 מונה לסגן מפקד כוח המשלוח הראשון של הנחתים ומפקד חטיבת המשלוח הראשון של הנחתים בספטמבר 2014 מונה למפקד חטיבת המשלוח החמישית של הנחתים ולמפקד כוח המשימה 51 של הצי החמישי בבחריין, האחראי על המבצעים האמפיביים בזירת המזרח התיכון. בנוסף שימש סגן מפקד כוחות הנחתים בפיקוד מרכז של ארצות הברית. ביולי 2016 מונה למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של חיל הנחתים. ביולי 2018 הוחלף על ידי דניאל יו ומונה למפקד כוחות חיל הנחתים בפיקוד מרכז של ארצות הברית.

מונדי בוגר קורס קציני שריון מתקדם של צבא ארצות הברית, בוגר המכללה לפיקוד ומטה ובית הספר ללימודים מתקדמים של חיל הנחתים. בוגר המכללה למטה של הכוחות המשולבים ובוגר תוכנית לימודי מדיניות חוץ במכון ברוקינגס. נשוי ואב לשתי בנות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סם מונדי** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה באתר חיל הנחתים
* ביוגרפיה באתר האוניברסיטה לביטחון לאומי

הערות שוליים
------------

1. ↑  Spare the Rod, Save the Nation, הניו יורק טיימס, 30 בדצמבר 2003
2. ↑  Looking back: Mundy dubs 13th MEU troop surge COIN ops ‘undeniable’ success, אתר חיל הנחתים, 9 בנובמבר 2007
3. ↑  5th Fleet amphibious forces get new commander, כוכבים ופסים, 15 בספטמבר 2014
4. ↑  Mundy takes over as commander of Marine Raiders, Osterman heads to SOCOM, ‏marinecorpstimes.com, ‏27 ביולי 2016
עיצוב הדיסק "פנטום פיין"
**פנטום פיין** (**Phantom Pain**, בתרגום לעברית: "כאב רפאים") הוא שם האלבום השני של להקת המטאל הישראלית "אלמנה שחורה".

האלבום יצא במרץ 2010 והוא מכיל 12 שירים בעברית בלבד, בסגנון מטאל.
זהו אלבום אשר מוגדר בתור "אלבום קונספט", בעקבות סיפור של נערה בשם אופליה, ועוסק במציאות היומיומית בישראל, וכן בנושאי צבא, ציונות, והחיים בצל הפחד היומיומי ממלחמה. האלבום נכתב והוקלט על ידי חברי הלהקה בין השנים 2004-2009 והוא יצא לאור ב -21 במרץ 2010, לאחר עיכובים רבים. 

זהו האלבום הראשון שהלהקה מוציאה כאשר אלי זולטא הוא הזמר הראשי, כאשר בעבר הוא היה בעיקר בתפקיד גיטריסט הלהקה וזמר הרקע. 

בניגוד לאלבום הראשון של הלהקה, שהוגדר בסגנון גלאם מטאל, האלבום החדש מושפע מז'אנרים רבים, כולל רוק, רוק כבד, מטאל אלטרנטיבי, ת'ראש מטאל, מטאלקור והארדקור פאנק.

עטיפת הדיסק ועיצובו
-------------------

העיצוב מתחלק לשני חלקים עיקריים, חיצוני ופנימי.

עטיפת האלבום החיצונית היא עטיפת קרטון בצבא חום, בדומה למעטפות הצבאיות, ומכוסה בחותמות; מקדימה, חותמת הנושאת את הכיתוב "אלמנה שחורה" ולוגו הלהקה, ומאחורה אותה החתימה בצבע אחר, שמות השירים ושם האלבום; בדומה לצו גיוס לצה"ל.
בנוסף, בפינה הימנית העליונה המעטפה מכילה חלונית שבה בדרך כלל רשומה כתובתו של הנמען. הפריטים המופיעים בחלונית הדואר הם סימבוליים [XXXXXX] ומכוונים לבעלי הלאום הישראלי.

הדיסק עצמו עוטר עיצוב שאופייני לעטר בתי כנסת, וניתן לראות בו מגני דוד בסגנון אלטרנטיבי.

משתתפים
-------

* שירה: אלי זולטא
* פסנתר, קלידים וקולות: אדוש- ניר ריחני
* גיטרות: נאנק
* בס: יגל (מיסטר) כהן
* תופים: יאיר חנניה-המטאור
* הפקה מוזיקלית: לירון שפר ואלמנה שחורה
* עיבודים: אלמנה שחורה

רשימת השירים
------------

1. "לוחם יקר" - 3:57
2. "דם צפרדע" - 3:38
3. "קדיש" - 4:41
4. "קב"ן" - 3:11
5. "היא" - 3:51
6. "אלוהים" - 4:09
7. "שלושה כדורים" - 3:39
8. "אופליה" - 3:55
9. "זמן מלחמה" - 3:07
10. "כמה פעמים ספרת עד 10" - 3:10
11. "הבריחה" - 4:10
12. "אמא" - 5:48

קישורים חיצוניים
----------------

* מילות שירי האלבום - באתר שירונט