**משה לויט** (1982-1892) היה מאנשי העלייה השנייה, מחלוצי היישוב העברי ושותף בכיבוש השמירה, כיבוש העבודה העברית, ההתיישבות החקלאית ורכש נשק. חבר בארגוני השומר ו"הקיבוץ" החשאי, ממייסדי איילת השחר, מראשוני תחנת הכוח בנהריים וממייסדי באר טוביה.

ביוגרפיה
--------

משה לויט נולד ב-1892 בפלך חרסון שברוסיה למרדכי לויט. ב-1894 נפטר אביו, ואימו עברה עם ילדיה לבית אביה באודסה שם קיבל חינוך יהודי מסורתי בחדר ובמקביל למד מקצוע של סדר בבית דפוס.

ב-1909 עלה ארצה במסגרת העלייה השנייה והחל לעבוד ביפו כפועל דפוס. בזמן שהותו ביפו פגש את אחד ממייסדי השומר, צבי נדב, שסיפר לו על הארגון החדש.
מיפו עבר לתקופה קצרה לעבוד במושבות פתח תקווה וראשון לציון ואז עלה לירושלים ושם פגש את רחל ינאית ויצחק בן-צבי ושמע מהם על "השומר".

מירושלים עבר לויט לגליל והגיע למסחה שם פגש את ישראל גלעדי (ממייסדי בר גיורא והשומר) והחל את הכשרתו כשומר. לאחר ההכשרה החל לויט לשמור במושבות יבנאל, בית-גן, מצפה, מסחה, סג'רה, כרכור ומקומות נוספים. באוגוסט 1914 התקבל כחבר מן המניין בארגון השומר אחרי שעבר בחינות אומץ.

> 
> עמדתי מול שולחן הנשיאות בעיניים מושפלות, כששמעתי את ישראל גלעדי אומר: משה לויט, אני שמח לבשר לך כי הוחלט לאשר את בקשתך ולקבל אותך כחבר "השומר". אנו שמחים לקבוע כי במרוצת השנתיים שחלפו הוכחת שאכן הינך ראוי להימנות עם חבורת השומרים. עתה, משה לויט, הגיע עבורך רגע ההכרעה, האם מוכן אתה לקבל על עצמך את החובות והאחריות המתחייבים מתוקף היותך חבר השומר? הרימותי את ראשי והשבתי: כן, אני מוכן! וגלעדי הוסיף: דע לך כי מרגע זה ואילך אין לך אבא ואין לך אמא, אין לך שום דבר אחר! ישנה הארץ הזו שצריך להגן עליה ולהיות נכונים, באין ברירה, גם למות עבורה. יש לך עכשיו שתי דקות לשקול סופית ולהחליט, הן או לאו. כה נרגש הייתי שהתכסיתי זיעה קרה, הנה הגיע הרגע עליו חלמתי משך שנים... לא פחדתי ולא היו לי, אותם רגעים, שום ספקות, לכן השבתי מיד: אני מוכן, אני נשבע למלא את כל החובות והמשימות שיוטלו עלי כחבר השומר
> 
> 
> 
> — ההשבעה לארגון השומר ב-1914 מתוך הספר "בין תל עדש לחמארה", עמוד 79

.

במקביל לפעילות השמירה היה לויט שותף להתארגנות להתיישבות וכיבוש עבודה עברית. בוויכוח הגדול בארגון השומר בין התיישבות בתל-עדש או בחמארה החליט לויט להצטרף לעולים לחמארה.

לאחר מספר שנים עבר לאיילת השחר והיה מראשוני היישוב. לאחר מספר שנים החליט לממש את חלומו להיות חקלאי ושהה תקופה בחוות הקואופרציה במרחביה שם למד בצורה מסודרת את יסודות המשק החקלאי.

בשלהי מלחמת העולם הראשונה התגייס לויט לגדודים העבריים וכשהשתחרר הצטרף, יחד עם חברים מהשומר, לגדוד העבודה ועבד כפועל בכביש טבריה-צמח. ב-1921 נשלח על ידי מניה וישראל שוחט, מטעם מחתרת "הקיבוץ", בשליחות חשאית לווינה לעזור לאיש "השומר", גרשון פליישר, לרכש נשק ושהה שם מספר חודשים.

כשחזר עבר עם משפחתו לירושלים שם עבד בחציבה וב-1926 החל לעבוד בחציבה בתחנת הכוח בנהריים.

ב-1929 עבר לויט עם משפחתו לחיפה וב-1930 עברו לכפר יחזקאל. באותה שנה היה ממייסדי המושבה באר טוביה והקים בה את משקו. במסגרת מעורבותו בפעילות הביטחונית במושבה בנה סליק מתחת לרפת במשקו. ב-1948, לאחר ששכל את שני בניו, החליט לויט לנטוש את משקו והפך להיות עובד ציבור בכפר עד צאתו לגמלאות ב-1972. הבת זיוה לויט שמאלי הייתה ממייסדי קיבוץ בית קשת, היא חזרה לבאר טוביה וסעדה את הוריה עד מותם. נפטרה בשנת 2016.

"בין תל עדש לחמארה"
-------------------

ב-1988 יצא לאור ספר על פועלו ועל חייו של משה לויט **בין תל עדש לחמארה** המבוסס על סדרת ראיונות שערך הסופר שאול דגן עם לויט, לפני פטירתו.

בספר פרש לויט את צוואתו הרעיונית והרוחנית לנכדיו (1969):

> "...דעו - מרה כלענה הגלות. תזכרו - הבית הראשון והבית השני של עמנו נחרבו לא בכוח האויב הרב שצר עלינו אלא ובעיקר מריב אחים ששרר בפנים מחנה ישראל...צוואתי לכם: מכל משמר תשמרו על הנכס היקר ששני דורות האחרונים שקדמו השקיעו בו את כל אונם ומרצם, על ביתנו השלישי היא מדינת ישראל. ועוד, נכדי, הזהרו מרדיפה אחרי הכבוד והבלי העושר – כי שניהם כצל עב נטוי משמים עלי ארץ, צל עובר שאין בו ממש ואין לו זכר..."
> 
>

משפחתו
------

לויט הכיר את אשתו לעתיד, רבקה (ריבה) לבית ברזנר, בתקופה בה עבדו בכביש טבריה-צמח (במסגרת גדוד העבודה) והם נישאו ב-1921. לזוג נולדו שני בנים ובת, הבן יהונתן לויט נהרג כנוטר ב-1941 והבן השני, מיכאל לויט, נהרג בקרב בבית דראס ב-1948. שני הבנים קבורים בבאר טוביה.

אשתו רבקה נולדה בסימפרופול בחצי האי קרים ב-1899. עלתה ארצה באוניה רוסלאן ב-1919 במסגרת גרעין העלייה שארגן יוסף טרומפלדור בראשית העלייה השלישית.

לויט נפטר בבאר-טוביה ב-1982 ואשתו ריבה נפטרה ב-1983. שניהם קבורים בבית העלמין בבאר טוביה ליד קברי הבנים. שמם של משה ורבקה מונצח ב"חלקת השומר" בבית הקברות כפר גלעדי - תל חי.

לקריאה נוספת
------------

* שאול דגן, **בין תל עדש לחמארה זכרונותיו של משה לויט - חבר השומר**, הוצאת החברה להגנת הטבע, 1988
* נחמן תמיר, **אנשי העלייה השנייה - כרך ו'**, הוצאת המרכז לתרבות ולחינוך תל אביב וההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל, 1974,
* יצחק בן-צבי (עורך), **ספר השומר - דברי חברים**, הוצאת דביר, תל אביב, "משה לויט: מהגדוד אל ה"גדוד", עמודים 313-312

קישורים חיצוניים
----------------

* החצר הגדולה במרחביה, באתר סיפור הקואופרציה במרחביה
* פרופ' יעקב גולדשטיין, 'השומר' באצבע הגליל, באתר "הספרייה של מט"ח"

הערות שוליים
------------

1. ↑  שאול דגן, **בין תל עדש לחמארה**, תל אביב: החברה להגנת הטבע, 1988, עמ' 79
2. ↑  שאול דגן, בין תל עדש לחמארה, באתר ראשונים בארץ ישראל, ‏1988