recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**יגאל ארד** (6 ביוני 1940 – 24 באוקטובר 1973) היה חייל צה"ל שעוטר בעיטור העוז על פעולתו כחובש במהלך הקרב על גבעת התחמושת במלחמת ששת הימים. נהרג במלחמת יום הכיפורים בקרב העיר סואץ.

ראשית חייו
----------

יגאל ארד (ששמו המקורי היה **פאבלו בוקסר**) נולד בפולין הכבושה בידי הנאצים. אביו שירת בצבא הפולני, בעוד אמו הסתתרה עמו בכפר בגבול רוסיה עד תום המלחמה. ארד ואחיו הצעיר למדו בבית ספר פולני ולא קיבלו חינוך יהודי. בעקבות מבצע סיני החליט ארד לעלות לישראל. בשנת 1959, בן 18, הגיע לבדו לישראל לקיבוץ דברת. אז שינה את שמו. לאחר חצי שנה התגייס לצה"ל כחייל בודד, כשהעברית בפיו דלה.

לאחר סיום שירותו הסדיר, גר בחיפה והתפרנס מעבודה כמפעיל ציוד מכני הנדסי. לאחר מכן עבד בחברה לקירור ובהמשך למד בקורס טכנאי ייצור והחל לעבוד בחברת החשמל. בשנת 1964 נשא אשה, ונולדו להם בת ובן.

מלחמת ששת הימים
---------------

לאחר שירותו הצבאי הסדיר הוצב בחטיבה 55, חטיבת מילואים של הצנחנים. במסגרתה יצא לקרב על ירושלים במלחמת ששת הימים. הוא שימש כחובש פלוגתי בפלוגה ב' של גדוד 66 בפיקודו של סגן-אלוף יוסי יפה, שעליו הוטלה משימת כיבוש בית הספר לשוטרים וגבעת התחמושת. במשך כל הקרב על גבעת התחמושת טיפל ארד בעשרות פצועים מאנשי הגדוד. הוא עשה זאת תחת אש ירדנית מטווח קצר, כאשר הלחימה מתנהלת סביבו ולאחר שהחובשים האחרים נפגעו. על פעולתו זו הוענק לו ציון לשבח מטעם הרמטכ"ל. בשנת 1973 הומר הצל"ש לעיטור העוז.

במלחמת ההתשה שירת ארד עם יחידתו בחזית תעלת סואץ ובארץ המרדפים בבקעת הירדן, ובסיומם התנדב לשירות מילואים נוסף של 40 יום בעיר עזה.

מלחמת יום הכיפורים
------------------

עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים התייצב ארד ביחידתו, על אף שבאותה תקופה אובחן כסובל מכיב קיבה חמור ונזקק בשל כך לניתוח. ב-24 באוקטובר 1973 השתתף עם גדודו בקרב העיר סואץ. ארד נהרג בראשית הקרב מפגיעה בנגמ"ש שבו נסע. כאשר חבריו הצנחנים שנלכדו בעיר נחלצו ממנה רגלית באישון לילה הושארה גופתו מאחור. היא הוחזרה על ידי מצרים לידי צה"ל לאחר מספר חודשים.

ארד היה נשוי ולו בן ובת, בן 33 במותו. הוא נקבר בבית הקברות הצבאי בחיפה.

ראו גם
------

* איתן נאוה
* יעקב חץ

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות החיים של יגאל ארד, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
* עיטור העוז שהוענק ליגאל ארד, באתר "בעוז רוחם" של אגף כוח האדם בצה"ל
* יגאל ארד - החובש מגבעת התחמושת, באתר חטיבת הצנחנים.
* ישראל הראל, השלושה מגבעת התחמושת, מעריב, 20 במאי 1974

| **מעוטרי עיטור העוז במלחמת ששת הימים** |
| --- |
| **חזית הדרום** | שמואל אורן • ז'ק אלימלך • אהוד אלעד (נ) • יצחק דותן • ישראל הוברמן • חיים שטיין • עזרא וישניא • ישראל זולברג (נ) • יעקב חסדאי • יוסף טמיר • אורי ישראלי (נ) • מאיר כהן (נ) • יצחק לוי • שמואל ליבנוירט • רפאל כץ (נ) • אריה מאיר (נ) • אברהם מוניץ • זאב נתיב • דוד פלץ (נ) • חיים פניכל (נ) • שמאי קפלן (נ) |  |
| **ירושלים והשומרון** | זרח אפשטיין • שלמה אפשטיין (נ) • יגאל ארד • שלום דוד • אשר דר • יעקב חץ • צבי סדן • גיורא צחור • חיים רוסק (נ) • ישראל שינדלר |
| **חזית הצפון** | אפרים יצחקיאן (נ) |
| **חיל האוויר** | אריה בן-אור (נ) • אמנון גלעד • כוכב הס • בן-ציון זהר • יעקב מורגן • יהודה פרי |
| **חיל הים** | אברהם דרור |
רבי **אלעזר הופשטיין** (נפטר בכ"ו בכסלו תרכ"ב, 29 בנובמבר 1861), נכדו של רבי ישראל מקוז'ניץ. היה אדמו"ר חסידי, השלישי בשושלת חסידות קוז'ניץ.

ביוגרפיה
--------

נולד לרבי משה אליקים בריעה (בנו של המגיד מקוז'ניץ), נישא לבתו של רבי יעקב ממעליץ. לאחר נישואיו התגורר בסמוך לסב אשתו רבי נפתלי צבי מרופשיץ עד פטירתו בתקפ"ז. לאחר פטירת אביו נסע אל רבי ישעיה מפשדבורז ולאחר פטירתו המשיך לנסוע אל תלמידו רבי ישכר בער מרדושיץ.

בשנת תקפ"ח, לאחר פטירת אביו רבי משה, נסעו חסידיו אל אחיינו השרף ממוגלינצא, ואף רבי אלעזר בעצמו היה נוסע אליו עד פטירתו בשנת תר"ט. לאחר פטירת השרף מונה על ידי חסידי קוז'ניץ לממלא מקומם של אביו ובן דודו והחל לנהוג באדמו"רות, אך לצד זאת היה נוסע לפעמים לשר שלום מבעלז ולרבי חיים מצאנז. 

אדמו"רים רבים היו נוסעים אליו, בהם: היהודי הטוב מניישטאט, רבי יעקב צבי רבינוביץ' מפוריסוב, רבי אריה לייב אפשטיין מאופולה - אוז'רוב, רבי ישכר דוב בעריש טורנהיים מוולברוז'.

נפטר, ככל הנראה, בקוז'יניצה בשנת תרכ"ב.

צאצאיו
------

בנו היחיד, רבי יחיאל יעקב, מילא את מקומו בקוז'ניץ. חתניו היו: רבי שמואל שמלקה רוקח כיהן כאדמו"ר בקוז'ניץ ובראדום; רבי חיים בנו של רבי יעקב ממוגלניצא; רבי צמח ברוך רבינוביץ' משידלובצה; רבי יעקב יוסף רובין; רבי דוד יוסף בידרמן רב ואדמו"ר בלעלוב.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלעזר בן משה אליקים בריעה הופשטיין (נפטר 1861), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  בנו של רבי נפתלי צבי מרופשיץ
2. ↑  ראו עליו: יצחק אלפסי, החסידות מדור לדור, חלק א', ירושלים תשנ"ה, 1995. ועוד.
3. ↑  בנו של רבי שלמה יחיאל בן רבי משה מלעלוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007309015505171
* ISNI: 0000 0000 4734 8160
* LCCN: no2007144037
* VIAF: 68724099
* WorldCat (עם VIAF): 68724099

 |
אפיק רום רדוד (צורת ה"קערה") קרוב מאוד לישראל. כשהוא מגיע, הוא גורם למזג-אוויר מעונן עם גשמים מקומיים, אך בדרך כלל לא יותר מכך. מערכות אלה הן אלה שבדרך כלל מביאות את המלקוש (מפת 500 מ"ב)
**מלקוש** הוא הגשם האחרון שיורד בעונת הגשמים, לקראת האביב. תופעת המלקוש ייחודית לאקלים הים תיכוני, שרק בו יש עצירת גשמים במשך עונת הקיץ. באזורי האקלים הממוזג לא מפסיקים הגשמים לפרק זמן ממושך בשנה ולכן לא מיוחסת שם חשיבות לגשמים האחרונים באביב.

המלקוש הוא גשם סמלי בתרבויות האזור, והוא מבשר על סוף עונת הגשמים - ועל בוא הקיץ, העונה היבשה בארץ ישראל.

פריסת הגשמים
------------

בדרך כלל יורד המלקוש בחודשים אפריל או מאי. במהלך הקיץ יכולים לרדת גשמים קלים כתוצאה מהתעמקות האפיק הפרסי שהיא מערכת שקע תרמי הנוכחת באורח קבוע בחודשי הקיץ. במהלך הסתיו עשויים לרדת גשמי זעף גם כתוצאה מפעילות של אפיק מים סוף, אשר גם היא מערכת שקע תרמי ברמה העקרונית, אולם בדרך כלל גשמים אלו לא יורדים בתפרוסת נרחבת.

פירוש המילה
-----------

המילה "מלקוש" מוזכרת כבר במקרא בספר דברים, כחלק מהברכות שה' מבטיח לבני ישראל אם יקיימו את מצוותיו: "וְנָתַתִּי מְטַר אַרְצְכֶם בְּעִתּוֹ, יוֹרֶה וּמַלְקוֹשׁ" (דברים יא יד), וניתנו לה מספר פירושים:

* רש"י (תענית ו, ע"א) פירש כי המלקוש הוא "גשם היורד בניסן, קצת לפני הקציר, ש**ממלא** ו**מקשה** את התבואה"; גשם זה חשוב במיוחד כי בלעדיו לא יהיה אפשר להתחיל בקציר בעתו, והתבואה שנשמרה באסמים מעונת הקציר הקודמת תיגמר.
* רש"י גם פירש על פי השפה הארמית, שהשורש לקש משמעו "מאוחר", ולפי זה, מלקוש = גשם מאוחר, גשם של סוף העונה.
* בדעת זקנים נכתב כי ייתכן שהמילים יורה ומלקוש מציינות סוגים מסוימים של גשמים: יורה = גשם דליל, ומלקוש = גשם סמיך, מלא וקשה.

ראו גם
------

* מטאורולוגיה - מונחים
* יורה – הגשם הראשון

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מלקוש** |
**ליאוניד סולומטקין** (ברוסית: **Леонид Соломаткин**;‏ 1837 – 18 ביוני 1883) היה צייר ז'אנר רוסי בסגנון ריאליסטי.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד למשפחה ענייה והתייתם בגיל צעיר. בהתחלה הוא עבד כרועה צאן ואחר כך כמוכר אייקונים. במשך כמה שנים עבד כרוכל עם עגלה, שנסע מכפר לכפר, ועשה סקיצות של האנשים המעניינים שראה בדרך. עם צרור של הסקיצות האלה בידו, הוא נסע למוסקבה והציג אותם בפני ניקולאי רמזאנוב, פסל, מורה ומבקר אמנות שהיה ידוע בנכונותו לתמוך באמנים צעירים. רמזאנוב התרשם מספיק כדי להכניס אותו לביתו.

בשנת 1855 השיג לו רמזאנוב מקום בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה, שם עבד עד 1860 תוך כדי לימודיו אצל אפולון מוקריצקי. מ-1861 עד 1866, הוא הפך ל"שוליה מתנדב" באקדמיה האימפריאלית לאמנויות בסנט פטרסבורג. בעודו שם, הוא חקר את המאסטרים ההולנדיים בארמיטאז' והושפע מיצירותיו של פאבל פדוטוב. הוא נטש את לימודיו לאחר שזכה לתואר "אמן, דרגה שלישית".

ציוריו עסקו בעיקר בחייהם של אנשים רגילים. אולי הציור הפופולרי ביותר שלו היה על שני שוטרים הנכנסים לביתו של סוחר בחג המולד כדי "לפאר את ישו" ולקבל טיפ. הציור הועתק ושוחזר פעמים רבות. למעשה, הוא עשה לעיתים קרובות כמה עותקים של ציוריו (עם וריאציות), ורובם היו קטנים.

הוא מעולם לא ערך תערוכות רשמיות לאחר שעזב את האקדמיה. למרות כמה הצלחות, הוא הפך לאלכוהוליסט, חי בעוני ולעיתים קרובות היה חסר בית.

הוא מת משחפת בבית חולים לעניים בגיל ארבעים ושש.

גלריה
-----

* המסיבההמסיבה
* ערב חג המולדערב חג המולד
* חגיגה כפריתחגיגה כפרית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ליאוניד סולומטקין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Brief biography
2. ↑  Русские художники. Соломаткин Леонид Иванович. www.artsait.ru

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007322119805171
* GND: 123224527
* ISNI: 0000 0001 2212 2605
* LCCN: nr2001015262
* RKD: 73838
* SUDOC: 148379702
* ULAN: 500112286
* VIAF: 69830152
* WorldCat: lccn-nr2001015262

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ליאוניד סולומטקין"**.
**כולל הורודנא** היה אחד מהכוללים האשכנזיים בהיישוב הישן, המאגד את יוצאי העיר גרודנו (כיום בבלארוס) שנקראה בפי היהודים "הורודנא".

היסטוריה
--------

### רקע

ראשיתו של הכולל בפיצול שחל בעדת הפרושים בירושלים בראשית שנות ה-60 של המאה ה-19, בסביבות שנת ה'תרכ"ג, אז פרצה מחלוקת בין מנהיגי העדה הפרושית, הרבנים ישעיה ברדקי (שנפטר באותה השנה) ושמואל סלנט, לבין הרב מנחם מנדל ירושלמסקי (ר' מנדל יאנובר). תומכיו של האחרון הקימו לעצמם תלמוד תורה נפרד, ובעקבות כך התפצל כולל וילנה (הכולל הפרושי) לכמה כוללים, בהם כולל הורדנא, שהיה מאוחד אז עם כולל מינסק וכולל זאמוט. ממונה הכולל המאוחד היה רבי מאיר מלוצין, איש כולל מינסק.

מספר שנים לאחר מכן התפרק האיחוד: כולל זאמוט שב והצטרף לכולל וילנא, וכולל הורודנא נפרד מכולל מינסק, כנראה בשל הפער הכלכלי ביניהם: כולל מינסק טיפל בעניים רבים בעוד שמרבית התרומות הגיעו דווקא מאזור הורודנא. לא ברור בדיוק מתי נפרדו הכוללים, אך בשנת ה'תרל"ה (1875/1876) הם כבר נמנים כשני כוללים נפרדים. כולל הורודנא קיבל את החצר ובית הכנסת שרכש הכולל המאוחד בעיר העתיקה, ושם שכנה מאותה העת הנהלת הכולל.

בשנים שלאחר מכן התגלע סכסוך קשה בין כולל הורודנא לכולל. הסכסוך הגיע לכדי תביעה בבית הדין השרעי בירושלים, מהלך שעורר התנגדות ביישוב, ואף הביא את הרב הראשי אברהם יצחק הכהן קוק לפנות ליועץ המשפטי לממשלת המנדט נורמן בנטוויץ'

שכונת בתי הורדנא
----------------

 ערך מורחב – **בתי הורודנא**  

בשנות ה-90 של המאה ה-20 רכש הכולל אדמות סמוך לשכונת מחנה יהודה, ועליו הקים שכונת חצר לבני הכולל בשם "דמשק אליעזר" הידועה יותר בשם "בתי הורודנא".

ממוני הכולל
-----------

עד שנת 1883 שימש אליעזר ליפמן קאמיניץ כמזכיר וסופר הכולל. באותה שנה עבר לנהל את המלון קאמיניץ של משפחתו. לאחריו, שימש בתפקיד מרדכי גרשון וינברג, עד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה .

בין ממוני הכולל היו:

* יהושע מאיר רייכמן
* מרדכי דוד לוין
* נחמן גדליהו ברודר
* זרח ראובן ברוורמן
* מרדכי קריוונסקי
* משה גראף - ממייסדי שכונת בית יעקב.

בין מנהלי הכולל:

* נפתלי הרץ הלוי
* שמואל גרינברג מקוברין
* יעקב דיין צדק משרשוב
* אברהם רובינזון מבריסק
* נתנאל חיים פאפע מאנטיפליא
* ידידיה מהורדנא
* נחום רגוזניצקי

הרב חיים שלמה רוזנטל ניהל את הכולל עד לפטירתו ב-1939.

* בנו הרב הרב אברהם דוד רוזנטל

בין גבאי צדקה בקהילות יהודי חו"ל:

* אליקום שפירא בגרודנא
* שמואל ליפשיץ בביאליסטוק
* לייב רוטנברג בבריסק

קישורים חיצוניים
----------------

* תקנות וחוקי החברה בוני ירושלם: אשר אגודתה על ארץ יסדה לבנות בתי מחסה לעניי כולל הוראדנא על הררי ציון וגבעות ירושלם באתר הספרייה הלאומית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אליעזר רפאל מלאכי, **ראשיתו של כולל מינסק בירושלים**, בתוך: "מנגד תראה: אסופה ממאמרי א. ר. מלאכי בענייני ארץ ישראל", יד בן צבי תשס"א, עמ' 458 - 467.
2. ↑  חיים שלמה רוזנטל ז"ל, המשקיף, 8 ביוני 1939
3. ↑  ראו כאן פסק ציטוט פסק דין בביץ הדין ירושלים משנת תש"ו.
**בלייק קרינגטון וסלי** (באנגלית: **Blake Carrington Wesley**; נולד ב-16 במרץ 2003) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת סן אנטוניו ספרס מליגת ה-NBA, בעמדת הקלע.

קריירת מכללות
-------------

וסלי נולד בסאות' בנד שבאינדיאנה, ובין השנים 2021–2022 למד באוניברסיטת נוטרדאם. בעונתו היחידה בליגת המכללות העמיד ממוצעים של 14.4 נקודות, 3.7 ריבאונדים ו-2.4 אסיסטים למשחק.

קריירה מקצועית
--------------

וסלי נבחר בבחירה ה-25 של דראפט ה-NBA‏ 2022, על ידי סן אנטוניו ספרס. בעונת הרוקי שלו שותף ב-37 משחקים, וקלע 5.0 נקודות בממוצע למשחק.

סטטיסטיקות הקריירה
------------------

### בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022/2023 | סן אנטוניו | 37 | 1 | 18.1 | 0.321 | 0.385 | 0.591 | 2.2 | 2.7 | 0.7 | 0.1 | 5.0 |
| **קריירה** |  | 37 | 1 | 18.1 | 0.321 | 0.385 | 0.591 | 2.2 | 2.7 | 0.7 | 0.1 | 5.0 |

קישורים חיצוניים
----------------
**היו אנשי חיל** (באנגלית: **Be Ye Men of Valor**) היה נאום בזמן מלחמה שנאמר בשידור של BBC ב-19 במאי 1940 על ידי ראש ממשלת בריטניה, וינסטון צ'רצ'יל. זה היה הנאום הראשון שלו לאומה כראש ממשלה, והוא ניתן תשעה ימים לאחר מינויו, במהלך הקרב על צרפת בשנה השנייה למלחמת העולם השנייה. הנאום מסתיים בציטוט מתוך ספר מקבים א', פרק ג', פסוקים נ"ח-ס', המספק את הביטוי שבאמצעותו נודע הנאום:

> לפני מאות שנים נכתבו מילים כדי להוות קריאה ודרבן למשרתים הנאמנים של אמת וצדק: "התחמשו והיו אנשי חיל והיו מוכנים לעימות, כי טוב לנו לאבד במלחמה מאשר להביט בזעם של אומתנו ומזבחנו. כפי שרצונו של אלוהים בשמיים, כך יהיה".
> 
>

הנאום במוזיקה
-------------

* דוגמאות של הנאום מופיעות בשירה של להקת המטאל הסימפונית ההולנדית Within Temptation "השעה החגיגית שלנו". הביטוי "שעה חגיגית" כלול גם בתחילת הנאום בפועל. נאום שונה משמש באלבומם של *Black Symphony* שבו "הגרמנים" הוחלף ב"האויב". דוגמאות של הנאום מופיעות גם בשירו של ג'יי אלקטרוניקה "Call of Duty" בהשתתפות Mobb Deep. דוגמה נוספת של הנאום ניתן לשמוע גם ברצועה "Unnatural Selection" באלבום אופרת המטאל *01011001* מתוך הפרויקט Ayreon של Arjen Anthony Lucassen.

היו אנשי חיל  
הקלטת נאומו המקורי של צ'רצ'יל
**ואלרי פיודורוביץ' ביקובסקי** (ברוסית: **Валерий Фёдорович Быковский**;‏ 2 באוגוסט 1934 – 27 במרץ 2019) היה קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל בשלוש משימות במסגרת תוכנית סויוז. נבחר בקבוצת הקוסמונאוטים הראשונה, יחד עם יורי גגארין, והתאמן לטיסה במסגרת תוכנית החלליות ווסטוק.

קורות חיים
----------

ביקובסקי נולד בעיירה במחוז מוסקבה. בשנת 1955 לאחר סיום בית הספר לטייסי קרב בחיל האוויר הסובייטי. ביקובסקי התקבל ליחידה להכנת טייסי חלל כבר בסבב הראשון.

את טיסתו הראשונה ביצע ביקובסקי בחללית ווסטוק 5 בין 14 ביוני ל-19 ביוני 1963. הטיסה בוצעה לצד טיסה של חללית ווסטוק 6 ועל סיפונה הייתה ולנטינה טרשקובה. טיסתו השנייה התקיימה בשנת 1976 ובה ביקובסקי היה מפקד צוות של חללית סויוז 22. בשנת 1978 הוא טס בחללית סויוז 31 יחד עם הקוסמונאוט המזרח גרמני זיגמונד יאן. סויוז 31 התחברה לתחנת חלל סאליוט 6. ולאחר שהייה בחלל במשך 7 יממות, ביקובסקי חזר לכדור הארץ על סיפונה של חללית סויוז 29.

ביקובסקי היה בצוות קוסמונאוטים עד לשנת 1988 בה הוא פרש מהיחידה ומחיל האוויר.

בשנים 1965–1969 ביקובסקי היה בראש צוות קוסמונאוטים סובייטים שהתכוננו לטיסה לירח. בשל התקלות בחללית ואי-יכולת להקדים את הצוות האמריקאי המשימה בוטלה.

בשנים 1988–1991 ביקובסקי התגורר בגרמניה המזרחית בה היה מנהל בית התרבות הסובייטי.

לביקובסקי היו שני בנים, טייסי קרב. אחד מהם נהרג בתאונת מטוס בשנת 1985.

ביקובסקי נפטר ב-27 במרץ 2019.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ואלרי ביקובסקי** בוויקישיתוף
* תקציר נתונים באתר ספייספאקטס
* נתונים מאנציקלפדיית החלל
* ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס (ברוסית)
* ביוגפריה מפורטת (ברוסית)
* ואלרי ביקובסקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1056020989
* ISNI: 0000 0000 6811 0266
* NLP: a0000002248822
* VIAF: 99861956
* WorldCat: viaf-99861956

 |
**מורן פרידמן** (נולדה ב-30 בינואר 1990) היא כדורגלנית ישראלית המשחקת לסירוגין כקשרית וכמגנה שמאלית.

ביוגרפיה
--------

פרידמן נולדה וגדלה במושב בני עטרות. החלה את דרכה בבית הספר לכדורגל של הפועל תל אביב בגיל 5. מאוחר יותר עברה לשחק בקבוצת הנערים של הפועל קריית אונו, משום שלא הייתה אז ליגת נשים פעילה, שם שיחקה עד גיל 14. 

בוגרת תואר ראשון בממשל ודיפלומטיה, עם התמחות במזרח התיכון, מהמרכז הבינתחומי בהרצליה. נוסף על היותה כדורגלנית, עובדת פרידמן כמנהלת תיקי משכנתאות בקבוצת הראל השקעות בביטוח. 

בשנת 2010 נבחרה, יחד עם הכדורגלניות אשרת עיני, לי פלקון ומיכל רביץ, להשתתף בקמפיין לקידום תדמית כדורגל הנשים בישראל.

קריירה מקצועית
--------------

### מועדונים

לקראת עונת 2006/2007 עברה לשחק במדי אס"א תל אביב, עמה זכתה בשישה תוארי אליפות ושלושה גביעי מדינה. בנוסף, בשנת 2011/2012 העפילה יחד עם הקבוצה לשלב 32 הגדולות של ליגת האלופות לנשים לאחר שסיימה את שלב הבתים במקום הראשון. זהו ההישג הגדול ביותר של קבוצת כדורגל נשים ישראלית במפעלים אירופאים. 

בעונת 2016/2017 עברה פרידמן לשחק במ.ס קריית גת וזכתה עם הקבוצה באליפות הליגה בעונה זו.

לאחר שתי עונות עברה לשחק במ.כ רמת השרון לעונת 2018/2019.

את עונת 2019/2020 פתחה ללא קבוצה, ונכון לאפריל 2020 היא אינה משחקת באופן פעיל. 

### נבחרת ישראל

לאחר ששיחקה מגיל 15 בכל הנבחרות הצעירות של ישראל, זומנה בשנת 2010 לסגל נבחרת הבוגרות. את הופעת הבכורה שלה ערכה במשחק הנבחרת נגד אירלנד, ב-25 באוגוסט.

תארים
-----

### אס"א תל אביב

* אליפות המדינה: 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015
* גביע המדינה: 2010/2011, 2011/2012, 2013/2014

### מ.ס קריית גת

* אליפות המדינה: 2016/2017
* גביע המדינה: 2015/2016

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Soccerdonna (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  פצצה בכחול-לבן, באתר one,‏ 6 בנובמבר 2010
2. ↑  מורן פרידמן, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
3. ↑  מורן פרידמן, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
4. ↑  מורן פרידמן, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
**לופה** (באנגלית: **Lupa**) היא חברה פרטית ישראלית העוסקת בפיתוח פתרונות הדפסה למגוון מוצרים אישיים: אלבומי תמונות, לוחות שנה, ותמונות קיר אותם יוצר המשתמש מהתמונות שלו בממשקי העריכה של המחשב או באפליקציה.

היסטוריה
--------

החברה נוסדה בספטמבר 2006 על ידי האחים עופר ויורם רוזנבאום, במטרה לאפשר הדפסת תמונות דיגיטליות למוצרי דפוס פיזיים, אותם הצרכן יכול לערוך בעצמו.

בתחילת הדרך החברה סיפקה ממשק עריכה במחשב האישי בלבד. לאחר עליית עידן הסמארטפונים והצילום שהפך לאחד השימושים העיקריים בהם, פיתחה החברה אפליקציה להדפסת אלבומי תמונות ישירות מהסמארטפון.

בשנת 2023 השיקה החברה אפליקציה חדשה המשלבת יצירת אלבומים אישיים בשילוב יכולות בינה מלאכותית (AI).

פעילות
------

החברה פועלת בישראל ומעסיקה כ-40 עובדים. משרדי החברה נמצאים בפתח תקווה.

במהלך השנים, החברה הריצה מספר קמפיינים שיווקיים ושיתופי פעולה, כאשר חלקם זיכו את החברה ואת מייסדיה בפרסים שונים.[דרוש מקור]

תארים וזכיות
------------

* פרס 'העסקים הקטנים שחושבים אחרת' מטעם ידיעות אחרונות וחברת אורנג' (2007)
* 'אנשי השיווק' של איגוד השיווק הישראלי (אפריל 2008)
* פרס 'אפי' בקטגוריית הפלטינום עקב המהלך השיווקי של השקת אפליקציית לופה למובייל (2019)

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של לופה
* לופה lupa, ברשת החברתית פייסבוק
* lupa לופה, ברשת החברתית אינסטגרם
* סרטונים בערוץ של lupa, באתר יוטיוב
* Lupa, ברשת החברתית LinkedIn
* lupa, ביישום טיקטוק
* אורנה יפת, "שוק אלבומי התמונות הדיגיטליים יכפיל את עצמו פי 4", באתר כלכליסט, 9 בנובמבר 2011
* לופה, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  לופה מאפשרת להדפיס אלבום תמונות מהנייד, באתר ynet, 9 ביולי 2017
2. ↑  יהודית יהב, יוצאים מהמסגרת, **מוסף ממון, ידיעות אחרונות**, 17 בנובמבר 2011, עמ' 10
3. ↑  עדי דברת, איגוד השיווק הישראלי בחר ביורם ועופר רוזנבאום – בעלי האתר לופה – כאנשי השיווק של חודש אפריל, באתר TheMarker‏, 12 במאי 2008
4. ↑  פרסי האפי 2019: בנק הפועלים ודלתא הם הזוכים הגדולים בתחרות, באתר איגוד השיווק הישראלי, ‏10 ביולי 2019
5. ↑  זוכי התחרות לשנת 2022, באתר Effie Awards

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"לופה (חברה)"**.
**מלאו** (שם מדעי: *Macrocephalon maleo*) הוא מין יחיד בסוגו של עוף ממשפחת הדגרתיליים האנדמי לאי סולאווסי באינדונזיה.

מאפיינים
--------

המלאו הוא עוף ייחודי לאי סולאווסי וליערות הגשם ויערות ההר שבו. אורכו 55-60 ס"מ והוא עוף גדול יחסית למשפחה. צבעו אפור-חום. העור סביב עיניו חשוף וצהבהב. הוא בעל כתר שחור. רגליו בצבע אפור-כחול והן ארוכות ומאפשרות לו לרוץ מהר. הוא יכול גם לעוף אך משתמש ביכולת זו לעיתים רחוקות. הנקבות קטנות במעט מהזכרים אבל אין הבדלים גדולים בכל השאר.

המלאו כמו קרוביו חי ביערות הגשם ומחפש יצורים קטנים כמו טרמיטים וחיפושיות, פירות ועלים למאכל על פני האי. הוא חי בקבוצות קטנות בטבע ומקנן יחד עם נקבה בתל גדול ששני בני הזוג בונים לצאצאם. הביצה ענקית ובתוכה אפרוח היכול להתקיים על מאגרי שומן בגופו. התל משמש כמדגרה, ועם בקיעתו האפרוח צריך להבקיע את דרכו החוצה מתוכו. 

המלאו נמצא בסכנת הכחדה עקב ציד, פגיעה באזורי מחייתו, סחר בעופות וכן מהכנסת טורפים שאינם ילידי האי. נכון לשנת 2005 ישמספרי המין עומדים על 4,000-7,000 פרטים בוגרים. החל משנת 1972 המין נחשב מין מוגן באינדונזיה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מלאו** בוויקישיתוף
* מלאו, באתר ITIS (באנגלית)
* מלאו, באתר NCBI (באנגלית)
* מלאו, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* מלאו, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* מלאו, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מלאו באתר הרשימה האדומה של IUCN
**רצח משפחת אושרנקו** התרחש בלילה שבין 16 ל-17 באוקטובר 2009, עת נרצחו ששת בני משפחת אושרנקו בביתם שבראשון לציון על ידי דמיאן "לאקי" קרליק, שהיה רב-מלצרים במועדון "פרמייר" שבבעלות המשפחה, ופוטר מתפקידו כשנה וחצי לפני הרצח.

רקע
---

ששת בני משפחת אושרנקו, האב דמיטרי, האם טטיאנה, הבת רושל בת השלוש, התינוק נתנאל בן 4 החודשים, הסב אדוארד והסבתא לודמילה, התגוררו יחדיו בדירה בראשון לציון. בבעלות המשפחה היו המועדונים "פרמייר" ו"שאנון" שבעיר.

הרוצח, דמיאן קרליק, היגר לישראל בשנת 2004 לאחר שעבד במלצרות מספר שנים בערב הסעודית, שם למד לדבר ערבית ואנגלית שוטפות. לפני כן חי בעיר צ'ליאבינסק שברוסיה, במהלך תקופה זו ריצה כמה מאסרים בכלא רוסי והיה מבוקש על ידי האינטרפול בגין שוד. ב-2004 הגיע לישראל עם רעייתו נטליה ובתם והצטרף להוריו. זמן קצר לאחר מכן נטליה ודמיאן החלו לעבוד במועדון "פרמייר" בראשון לציון שבבעלות משפחת אושרנקו. כשנתיים לפני רצח המשפחה פרץ סכסוך בין משפחת אושרנקו לבין קרליק בעקבות פיטוריו של דמיאן, לאחר שנתפס על ידי סב המשפחה גונב ארגזי וודקה ממחסן המועדון. לאחר פיטוריו עבד במשך זמן קצר כמאבטחו של מנכ"ל "שידורי קשת", אבי ניר.

הרצח
----

בלילה שבין 16 באוקטובר ל-17 באוקטובר 2009 פרץ קרליק לבית המשפחה ורצח בדקירות סכין את הסבתא לודמילה, ששמרה על שני הילדים הקטנים לאחר ששאר בני המשפחה יצאו למועדונים שבבעלותם. זמן קצר לאחר מכן חזר הסב אדוארד לביתו, וקרליק רצח גם אותו. מיד לאחר רצח הסב שלח קרליק מסרון לאם טטיאנה מהמכשיר הנייד של הסבתא לודמילה, בו ביקש שתחזור במהירות הביתה מכיוון שהבת רושל אינה מרגישה טוב. כאשר הגיעה האם הביתה, רצח קרליק גם אותה. הילדים, הבת רושל בת ה-3 והתינוק נתנאל בן 4 החודשים, התעוררו לשמע הצעקות בבית, וקרליק רצח גם אותם. האחרון שהגיע הביתה היה האב דמיטרי, שנאבק ברוצח, אך נרצח גם הוא. קרליק עזב את הבית לאחר שהצית אותו במספר מוקדים וגנב את פדיון המועדון של אותו הערב, בסך 15 אלף ש"ח.

ששת בני המשפחה הובאו למנוחות בהלוויה משותפת, בהשתתפות שרים ומאות מלווים בבית העלמין האלטרנטיבי בקיבוץ גבעת ברנר.

קרליק נעצר בחשד לרצח ב-2 בנובמבר 2009, כשבועיים לאחר הרצח, באילת, לאחר שעבר את הגבול למצרים.

ב-7 בנובמבר 2011, כשנתיים לאחר הרצח, הורשע קרליק ברצח ששת בני משפחת אושרנקו. ב-22 בנובמבר 2011, נידונה נטליה קרליק, רעייתו של דמיאן, ל-13 שנות מאסר. ב-27 בדצמבר 2011 נגזרו על דמיאן קרליק 6 מאסרי עולם.

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטונים רצח משפחת אושרנקו, ב"וידאופדיה" – אנציקלופדיית הווידאו של חברת החדשות באינטרנט
* גלעד שלמור, ‏כך פוענחה פרשיית רצח משפחת אושרנקו, באתר ‏מאקו‏, 2 בנובמבר 2009
* איתי אנגל אריק וייס רוני זינגר, ‏כך פוענח טבח משפחת אושרנקו, באתר ‏מאקו‏, 3 בנובמבר 2009
* יאנה פבזנר, ‏זיכרונות מרצח, באתר ‏מאקו‏, 21 בנובמבר 2018
* "כל הדירה גופות, כולם נרצחו": עשור לטבח של משפחת אושרנקו, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 9:28)
* קטע קול דנה הילמן, רצח משפחת אושרנקו, חלק א': ראיית הזהב, בפודקאסט "עבר פלילי", 19 במרץ 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  יאנה פבזנר, ‏זיכרונות מרצח, באתר ‏מאקו‏, 21 בנובמבר 2018
2. ↑  תפ"ח (פ"ת) 22918-11-09 מדינת ישראל נ' דמיאן קרליק, ניתן ב-7 בנובמבר 2011
3. ↑  גלעד גרוסמן‏, שישה מאסרי עולם מצטברים נגזרו על רוצח משפחת אושרנקו, באתר וואלה!‏, 27 בדצמבר 2011
**אבראוקוס** או **אברוג** (באנגלית: **Ebraucus** ; בוולשית: **Efrawg** או **Efrog**; נפטר בשנת 1005 לפנה"ס) היה מלך בריטניה על פי ספרו של ג'פרי ממונמות' "ההיסטוריה של מלכי בריטניה". אין כל תיעוד היסטורי למלכותו, ולכן אבראוקוס נחשב לאחד המלכים האגדיים של בריטניה.

אבראוקוס היה בנו של המלך ממפריקיוס שקדם לו. ממפריקיוס שהיה הומוסקסואל (כדברי ג'פרי "העדיף מעשי סדום") נטש את רעייתו ואת אבראוקוס. לאחר מותו של ממפריקיוס, עלה לשלטון אבראוקוס ושלט 39 שנים. ג'פרי מציין כי אבראוקוס נערץ בשל גובהו וחוזקו הפיזי, והיה הראשון מבין מלכי בריטניה שתקף את הגאלים מאז מלכותו של ברוטוס. אבראוקוס בזז את ערי גאליה והרג רבים מתושביה. ביזות אלה העשירו את בריטניה. אבראוקוס ייסד את העיר קאארברוק ("עירו של אבראוקוס" - כיום יורק) ואת העיר אלקלוד (כיום דאנבארטן).

ג'פרי מציין כי לאבראוקוס היו 20 נשים ונולדו לו 20 בנים ו-30 בנות, שכולן נשלחו לאיטליה על מנת להינשא לפליטי מלחמת טרויה. כל בניו ובראשם אסאראקוס (למעט ברוטוס ירוק המגן) יצאו לגרמניה והקימו שם ממלכה. במותו של אבראוקוס עלה לשלטון בנו, ברוטוס ירוק המגן.

קישורים חיצוניים
----------------

* גניאולוגיה של אבראוקוס(הקישור אינו פעיל)
* תיארוך מלכי בריטניה האגדיים
* Geoffrey of Monmouth, *The History of the Kings of Britain*, translated by Lewis Thorpe, Penguin, 1966

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**ממפריקיוס** | **המלכים האגדיים של בריטניה** | **הבא**:**ברוטוס ירוק המגן** |
**חסן אבו זייד** (בערבית: **حسن أبو زيد**; נולד ב-4 בפברואר 1991) הוא כדורגלן פלסטין–ישראלי המשחק בעמדת הקשר האחורי בשבאב אל-ח'ליל מליגת העל הפלסטינית.

קריירה
------

אבו זייד נולד בלוד, ישראל, למשפחה ערבית-ישראלית, המגדירה עצמה גם כפלסטינית. גדל במחלקת הנוער של בני יהודה תל אביב, ובעונת 2009/2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון. ב-30 באוקטובר 2010 כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל הישראלית, בניצחון בני יהודה תל אביב 2–0 על בני סכנין. בסך הכל שיחק אבו זייד שלוש שנים במועדון משכונת התקווה.

בתחילת עונת 2012/2013 עבר אבו זייד למכבי תל אביב. אבו זייד לא הצליח לתפוס מקום קבוע בהרכב בעונה זו, אך היה חלק מסגל הקבוצה שזכתה באליפות. בתחילת עונת 2013/2014 הושאל להפועל רמת השרון, בה ערך 13 הופעות ליגה, ובינואר 2014 הושאל לא.א.ק. לרנקה מליגת העל הקפריסאית.

לאחר חצי עונה בקפריסין, חזר אבו זייד לישראל, וב-9 ביולי 2014 הושאל למכבי פתח תקווה. אבו זייד שותף בשלושה משחקי גביע הטוטו וכן במחזור הראשון של ליגת העל, אך לאחר מכן החליטה הקבוצה לשחררו, וב-22 בספטמבר 2014 הוא הושאל להפועל פתח תקווה. ב-28 בספטמבר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בהפסד 1–3 נגד מכבי חיפה. בסך הכל הבקיע שלושה שערים בעונה זו, ובסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.

ב-19 באוגוסט 2015 חתם אבו זייד לשנתיים בטורפדו ארמאוויר מליגת המשנה הרוסית, ובמדיה שיחק חצי שנה וערך חמש הופעות בליגה.

ב-3 בפברואר 2016 חזר אבו זייד לקבוצת נעוריו, בני יהודה תל אביב. לקראת עונת 2016/2017 מונה לקפטן הקבוצה הבוגרת, ולאחר מכן טען כי סרט הקפטן נלקח ממנו מסיבות גזעניות.

ב-16 בינואר 2017 חתם אבו זייד לעונה וחצי בהפועל תל אביב, וכבר באותו יום ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב בהפסד 0–1 בדרבי מול מכבי תל אביב. בתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.

ב-3 ביולי 2017 חתם אבו זייד במכבי אחי נצרת מהליגה הלאומית, ובמדיה כבש שישה שערים בעונת 2017/2018. ב-11 ביוני 2018 חתם בהפועל אכסאל, העולה החדשה לליגה הלאומית. אבו זייד ערך רק הופעה אחת במועדון, נגד קבוצתו לשעבר מכבי אחי נצרת בגביע הטוטו, וב-13 באוגוסט 2018 חתם בהפועל חדרה, העולה החדשה לליגת העל, ובמדיה שיחק חצי עונה וכבש שער אחד, בניצחון 1-0 על הפועל חיפה במחזור הרביעי.

ב-3 בינואר 2019 חתם אבו זייד בהפועל בני לוד.

בינואר 2020 חתם בשבאב אל-ח'ליל מליגת העל הפלסטינית.

תארים
-----

מכבי תל אביב
* אליפות: 2012/2013

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד נתן, חסן אבו זייד: "לקחו לי את סרט הקפטן רק כי אני ערבי", באתר ynet, 15 בינואר 2017
2. ↑  עמית גולדשטיין‏, הפועל תל אביב: חסן אבו זייד חתם, באתר וואלה!‏, 16 בינואר 2017
3. ↑  ‏העברות: אבו זייד סגר באחי נצרת, אסי בוזגלו בדרך למרמורק, באתר ספורט1, 3 ביולי 2017
4. ↑  קובי פורטל, חסן אבו זייד חתם בהפועל איכסל, באתר דאבל פס, 11 ביוני 2018
5. ↑  אופיר סער‏, חסן אבו זייד חתם בהפועל חדרה: "שמח לחזור לליגת העל", באתר וואלה!‏, 13 באוגוסט 2018
6. ↑  שקד עמירם, ‏אבו זייד חתם בבני לוד, בנודיס: חודש מרץ יכריע, באתר ONE‏, 3 בינואר 2019
7. ↑  נדב צנציפר, חסן אבו זייד: "אני השחקן הכי בכיר שהגיע לפלסטין מישראל", באתר ynet, 15 בינואר 2020
**שאנסלה "שון" מונגוזה** (נולד בשנת 1994) הוא שחקן ישראלי יליד קונגו. השחקן הראשי בסרט "לרוץ על החול" ובהצגה מחוברים לחיים.

ביוגרפיה
--------

מונגוזה נולד וגדל בקונגו. בגיל 5 הגיע לישראל עם הוריו כמבקשי מקלט. בגיל 6 חווה אלימות קשה מאביו ועבר להתגורר בפנימיית הילד בתל אביב. בגיל 15 השתתף בפרויקט "קאמרי צעיר". בוגר משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב.

קריירה
------

### בתיאטרון

בשנת 2019 שיחק בתיאטרון חיפה במחזה "של מי החיים האלה" ובתפקיד הראשי לצידו של שמואל וילוז'ני בהצגה מחוברים לחיים של אריק טולדנו אוליביה נקש ואלי ביז'אווי בתיאטרון הקאמרי בבימויו של אלון אופיר.

בקיץ 2020 שיחק בתפקיד הראשי לצידה של נוגה כץ במחזה "הולנדי" בתרגומו של ערן צלגוב ובבימויה של מירב לחמן על במת סמינר הקיבוצים.

בשנת 2021 שיחק בהצגה "פיטר פן", משותפת של התיאטרון הקאמרי ותיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער, בבימויו של גלעד קמחי.

### בטלוויזיה

בשנת 2010 השתתף באודישנים של בעונה התשיעית של הכוכב נולד בהיותו בן 16.

בשנת 2014 גילם בסדרת הטלוויזיה "מתים לרגע" בעונה הראושנה את פלה ובסדרת הטלוויזיה "בתולות" בעונות הראשונה והשנייה את פיליפוס, פצוע השוכב בבית החולים על ערש דווי.

בשנת 2013 גילם בסדרת הטלוויזיה "אליפים" בעונה השלישית את מייק, עובד לא חוקי מגאנה, בן 17 ושיחק בסדרה "שחקן זר".

בשנת 2016 גילם במיני סדרת הטלוויזיה הגרמנית "שרה שטיין" את דהיר.

בשנת 2017 גילם בסדרת הטלוויזיה "כדברא" את גרי, סגנה של אריאנה.

בשנת 2018 גילם בסדרת הטלוויזיה "מלכות" את ג'אמיל, בסדרת הטלוויזיה "משיח" את מאלק טומבה, מסתנן מסודאן שעובד כרוחץ כלים באורחן של משיח ללא היתר עבודה ובסדרת הטלוויזיה "עיר מקלט" את גבריאל קידנה, מבקש מקלט אפריקאי.

בשנת 2020 גילם בסדרת הטלוויזיה "קיבוצניקים" את סיסאי זרמיצ'יל, גבר דו-מיני, פליט מדרפור בעל נימוסים שגאה במוצאו ובעקרונותיו.

בנובמבר 2020 שודר ב"כאן 11" סרט תעודה "שאנסלה - השחור החדש", על חייו של מונגוזה בבמויו של בועז רוזנברג.

### בקולנוע

ב-2023 גילם את אומארי/ג'ימי מיקל, פליט אריתראי, בתפקיד הראשי בסרט "לרוץ על החול".

### במוזיקה

כתב את השיר "כמו חיה פצועה".

חיים אישיים
-----------

מונגוזה מתגורר בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* לאה היילו, בישראל, גם אם אתה שחקן מצליח אתה קודם כל שחור, באתר הארץ, 28 באוקטובר 2020
* סמדר שילוני, שון מונגוזה: "המצב של הפליטים נהיה רלוונטי, אין יותר מרחק, אין 'שלהם'", ynet‏, 8 בדצמבר 2023
* "אני מדבר עברית, אז מה שונה? הצבע": שון מונגוזה על הקשיים וההצלחה, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 12:09)
* משחקים אותה מארחים את שון - ניו ייר ניו מי - פרק 1, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 46:15)
* סרטונים הפליט מקונגו שמככב ב"מחוברים לחיים", פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑   צ'אנסלה השחור החדש | כאן דוקו, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 01:21:53)
**סמוסה** הוא מאפה הנאכל כחטיף במטבחי דרום אסיה ובייחוד בהודו, בבנגלדש, בנפאל באוזבקיסטן בטג'יקיסטן ובפקיסטן. מקורו של מאכל זה במאה ה-10 במרכז אסיהמאכל זה מזוהה עם רות התות.

מאכל זה לרוב עשוי בצורת משולש או ארבעון, והוא עשוי בצק הממולא תפוחי אדמה, בצל ואפונה המטוגן בשמן עמוק. 

יש הממלאים את המאפה במיני בשר או דגים. המילוי מתובל בתבלינים שונים ובהם צ'אטני, מנטה, כוסברה או תמרינדי.

הסמוסה מוגשים לרוב כחלק מצ'אט (מגש חטיפים) ועמו מוגשים יוגורט, צ'אטני וצ'אט מסאלה.

מקור המאכל במזרח התיכון, משם הוא עבר לתת-היבשת ההודית בתקופת סולטנות דלהי. עם עליית הפופולריות של המטבח ההודי באירופה וארצות הברית הפך גם מאכל זה למאכל פופולרי, הנמכר הן במסעדות והן כמזון מוכן וקפוא במרכולים.

גרסאות אחרות של המאכל, שבהן הבצק נאפה במקום טיגונו בשמן עמוק, הפכו נפוצות במערב משיקולים בריאותיים.

ראו גם
------

* סמבוסק
* בורקס
* אמפנדה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **סמוסה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סמוסה** |

* מתכוני סאמוסה
* מתכון באתר על השולחן
* מסעדת אינדירה, סמוסה ירקות, באתר nrg‏, 23 ביולי 2006
* מתכון באתר msn
* מתכון(הקישור אינו פעיל) באתר וואלה
* מתכון באתר ynet
* קשר הסמוסה - ההיסטוריה של המאכל (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Davidson, Alan (1999). The Oxford Companion to Food. Oxford University Press. ISBN 0-19-211579-0. Jump up
יעקב יערי -פולסקין
**יעקב יערי-פּוֹלֶסְקִין** (י"ט בטבת תרמ"ז, 15 בינואר 1887 – י"ז בתשרי תש"ה, 4 באוקטובר 1944) היה עיתונאי, סופר וחוקר תולדות ארץ ישראל.

חייו ומפעליו
------------

יעקב פולסקין נולד בפריאסלאב שבפלך פולטבה של האימפריה הרוסית (כיום אוקראינה). בילדותו קיבל חינוך מסורתי. בשנת 1905, בגיל 19, עלה לארץ עם אנשי העלייה השנייה. הוא היה שכיר יום, שומר בפתח תקווה ובמושבות אחרות. השתתף בייסוד מושב העובדים הראשון בארץ, עין גנים ליד פתח תקווה. בשנים 1909-1910, לאחר ייסוד תל אביב השתתף בבניית בנין גימנסיה הרצליה, ופעל להעסקת יהודים על פי עקרון "עבודה עברית". בזיכרונותיו תיאר את התנכלויות הפועלים הערבים לקבוצת "מיישרי החולות", שעם חבריה נמנה. לאור קשיי הפרנסה בעיר, הוא עלה לגליל. הוא נמנה עם ראשוני המתיישבים של המושב הראשון בעמק יזרעאל - מרחביה.

יחד עם חברו, דוב (ברלי) שוויגר הוציא לאור שני גיליונות של כתב עת בכתב יד בשם "דער פיאש" (יידיש: המעדר), אשר נועד לתאר את חיי הפועלים.

בשנת 1911 היגר לארצות הברית. חזר ארצה בשנת 1914 וגורש ממנה כעבור שנה, בימי מלחמת העולם הראשונה עקב היותו נתין זר. הוא גר בארצות הברית ועבד כפועל חקלאי בחווה בדקוטה. בתקופה זאת כתב רשימות שהתבססו על זיכרונותיו מחיי חברים שעבד אתם במושבות יהודה והגליל וכן רשימות על דמויות שונות מהיישוב. את רשמיו כתב ביידיש. הרשימות שלו כונסו בספר "חולמים ולוחמים".

בשנת 1920 שב לארץ והיה לכתב של העיתון היהודי-אמריקאי "פארווערטס" ("קדימה"). באותה תקופה החל בכתיבת קורות חייהם של אנשי העלייה הראשונה והעלייה השנייה.

בשנת 1922 יצא לאור ספרו הנודע **חולמים ולוחמים**, שהיה נפוץ בקרב בני הנעורים, חברי תנועות נוער וארגונים ציוניים. בהמשך היה עיתונאי בעיתונים "הארץ", "דואר היום" ועוד. חקר את פרשת ניל"י ואסף חומרים עליה.

ספריו
-----

* **חולמים ולוחמים**, תרפ"ב 1922, הוצאת ש.ז.גיסין, פתח תקווה
* **חולמים ומגשמים**, תרפ"ב 1922. (מהדורה שנייה: עם מבוא מאת ההיסטוריון יוסף נדבה, 1967 הוצאת מ. מזרחי .
* **ארתור ג'מס בלפור**, חייו והצהרתו, הוצאת "חולמים ולוחמים", תל אביב תר"ץ
* **מאיר דיזנגוף** : חייו ופעולותיו
* **פנחס רוטנברג** : האיש ופעלו
* **פרשת ניל"י**, (עידית, 1958).
* **מרגלים או גיבורי המולדת**, הוצאת שומרון, 1930
* **ניל"י**, הוצאת מסדה 1937
* **זלמן דוד ליבונטין**: חייו ופעולותיו
* **ברון אדמונד רוטשילד**, (הנדיב הידוע)
* **ספר היובל למלאת חמשים שנה ליסוד פתח-תקוה, תרל"ח - תרפ"ח**
* **שרה גבורת נילי**
* **מרגלים או גבורי המולדת: הריגול העברי בחזית הארצי-ישראלית**
* **מחיי יוסף חיים ברנר**, תרפ"ב
* **אהרן אהרנסון, סוד הלה-מאנש**
* **פנחס רוטנברג**, האיש ופעלו
* **קרל נטר ויצירתו**, מקוה ישראל
* **ג'ורג' אליוט ודניאל דירונדה**, 1932

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "יעקב יערי-פולסקין", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 478
* כתבי יעקב יערי-פולסקין באתר פרויקט בן-יהודה
* יעקב יערי-פולסקין באתר worldcat
* יעקב יערי-פולסקין באתר openlibrary
* י. יערי-פולסקין, דבר, 5 באוקטובר 1944 (עם פטירתו)
* מצבתו באתר Billion Graves
* יעקב יערי-פולסקין (1886-1944), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  חולמים ולוחמים, בהקדמה לספר עמ' XII-XIII

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310485905171
* GND: 143069101
* ISNI: 0000 0001 0774 1563
* LCCN: no91012451
* NTA: 30799600X
* VIAF: 63570881
* WorldCat: lccn-no91012451

 |
"**הגביע**" הוא שיר שחובר על ידי יורם טהרלב ונחום היימן, ושהתחרה במסגרת פסטיבל הזמר והפזמון 1965 תשכ"ה.

השיר בוצע כמקובל אז בפי שני מבצעים:

* שלישיית גשר הירקון בעיבודו של יצחק גרציאני, שזה הביצוע המוכר יותר וזה שהופיע על תקליט הפסטיבל, ומתאפיין בסגנון ספרדי
* נחמה הנדל

תוכן השיר
---------

אף על פי שביצועו המוכר הוא בפי שלישיית גברים, מילות השיר נכתבו בגוף ראשון נקבה - כמו לא מעט שירים אחרים של יורם טהרלב.

הדוברת בשיר פונה לגביע שיגלה לה מיהו אהובה ומתי יגיע ("עד תאמר לי הגביע מי יבואה ומתי").

יורם טהרלב עצמו עומד על הדמיון בין הגביע בשירו זה לבין עץ השיטה בשיר לא ביום ולא בלילה של ביאליק ("את השיטה אשאל אני, מי ומי יהיה חתני"),

ומתלוצץ על חשבון עצמו ומציין ש-"בשני השירים יש פחד גדול מאכזבה. בשיר של ביאליק פוחדת הנערה שאביה ישיא אותה לגבר זקן. בשיר שלי האכזבה היא של הכותב שלא הצליח להגיע לרמתו של ביאליק...".

ריקוד עם
--------

לשיר חובר ריקוד זוגות בידי דני הימן בשנת 1970.

קישורים חיצוניים
----------------

* מילות השיר "הגביע" משירונט
* "הגביע" בפי שלישיית גשר הירקון
* ביצוע מוקלט עם מילות השיר באתר הספרייה לאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  המלח שלי הוא המלאך שלי, ישנן בנות, את מי אני אוהבת, חשמל זורם בכפות ידיך, אתה לי ארץ, הוא לא כל כך חכם, אם תשוב, פשוט שריונר, שתי אחיות
2. ↑  האתר הרשמי של יורם טהרלב
3. ↑  הריקוד "הגביע"
**ויליאם פרדריק הולסי הבן** (באנגלית: **.William Frederick Halsey Jr**‏; 30 באוקטובר 1882 - 20 באוגוסט 1959) היה אדמירל צי בצי האמריקאי שפיקד על **הצי השלישי** לאורך רוב המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט נגד יפן.

ביוגרפיה
--------

הולסי נולד ב-30 באוקטובר 1882 באליזבת, ניו ג'רזי, וסיים את בית הספר לקציני ים של ארצות הברית בשנת 1904 עם מספר הישגים בתחום האתלטיקה. את השירות המוקדם שלו הוא העביר בעיקר על ספינות טורפדו ואוניות מערכה. צי ארצות הברית היה בתהליכי התרחבות באותה התקופה, ולכן חסרו לו קצינים רבים לאייש את השורות. הולסי היה בין הקצינים המעטים בצי שעבר ישירות מדרגת סגן משנה (Ensign) לדרגת סרן (captain), מדלג על פני דרגת סגן (Lieutenant Junior Grade). טורפדו וספינות טורפדו הפכו לתחום ההתמחות שלו, והוא פיקד על קבוצת ספינות טורפדו בשייטת הטרפדות הראשונה של הצי האטלנטי במהלך 1912 ו-1913. כמו כן, הוא פיקד על מספר משחתות עד תחילת שנות ה-20. שירותו במהלך מלחמת העולם הראשונה זיכה אותו בצלב הצי. 

מ-1922 ועד 1925 הולסי שירת בתור נספח הימייה בברלין שבגרמניה. בתחילת שנות ה-30, אלוף-משנה (Colonel) הולסי פיקד על שתי שייטות של משחתות, ולאחר מכן למד במשך מספר שנים במכללת המלחמה של הצי. לאחר סיום לימודיו ולפני שקיבל את הפיקוד על נושאת המטוסים הראשונה שלו, קיבל הולסי הדרכה בתעופה ימית ולמד להיות טייס ימי. בשנת 1938 קודם לדרגת אדמירל ופיקד על כוחות של נושאות מטוסים במהלך השנים הבאות.

אדמירל הולסי היה על סיפון אוניית הדגל שלו, נושאת המטוסים "אנטרפרייז", כששמע על התקיפה היפנית בפרל הארבור ב-7 בדצמבר 1941. לאחר ששמע על התקיפה היפנית, הוא השמיע הערה על כך שבסיום המלחמה ידברו יפנית רק בגיהנום. במהלך ששת החודשים הראשונים של המלחמה, כוח נושאות המטוסים שלו השתתף במספר תקיפות כשהמפורסמת מביניהן היא הפשיטה של דוליטל. באותה התקופה הוא זכה לכינוי "הפר", בעקבות האימרה שלו: "הכה חזק, הכה מהר, הכה תדיר". מחלת עור קשה גרמה לו לפספס את קרב מידווי, ודרשה ממנו להעביר את הפיקוד על כוח נושאות המטוסים שלו לאדמירל ריימונד ספרואנס. 

הולסי נטל בחזרה את הפיקוד על הכוח שלו במהלך סתיו 1942, בשלב קריטי בקרב גוודלקנל. עד סוף 1943 לחם כוח נושאות המטוסים של הולסי בקרבות רבים סביב איי שלמה. במהלך 1944-1945 האדמירל פיקד על מבצעים לכיבוש לוזון, לייטה ופלאו. כמו כן, השתתף בקרב במפרץ לייטה. הולסי היה נוכח על סיפון אוניית המערכה "מיזורי" בעת חתימת הסכם הכניעה של יפן, ב-2 בספטמבר 1945.

הולסי קודם לדרגת אדמירל צי בדצמבר 1945, ופרש משירות פעיל במרץ 1947. הולסי מת ב-20 באוגוסט 1959 בפישר'ס איילנד, ניו יורק, ונטמן בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויליאם הולסי** בוויקישיתוף
* ויליאם הולסי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ויליאם הולסי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007390476205171
* BnF: cb11148453x (data)
* CiNii: DA06553840
* GND: 133670651
* ISNI: 0000 0000 8251 2229
* LCCN: n50018482
* NARA: 10581428
* NDL: 00620781
* NKC: jo2015895856
* NTA: 158715683
* SNAC: w6639xbs
* SUDOC: 177855622
* Trove: 1252631
* VIAF: 65202648
* WorldCat: lccn-n50018482

 |
שמיניית ווקאל, 2016. יסמין גמליאל הרביעית מימין
**יסמין גמליאל** (נולדה ב-20 בפברואר 1965) היא זמרת, מדבבת ומורה לפיתוח קול ישראלית.

ביוגרפיה
--------

בשנת 1982 התגייסה ללהקת פיקוד הצפון. שם הייתה זכורה כסולנית בשיר "עוד לא תמו כל פלאייך" הידוע גם בביצועו של רמי קליינשטיין. למדה פיתוח קול אצל רחל הוכמן, מירה זכאי ואסתר אדמון. בשנים 1988–1991 הייתה חברה בשלישיית הפופ הישראלית "מנגו", לצד מירי נבו ומיכל צפיר. במקביל למדה ברימון בית ספר למוסיקה.

מאז 1996 גמליאל היא מורה לפיתוח קול ב"רימון בית ספר למוסיקה". בנוסף לכך מופיעה בהפקות שונות כזמרת. היא חברה בשמיניית ווקאל המבצעת מוזיקה קלאסית, ובהרכב "ווטרלו", המבצע משירי להקת "אַבְּבָּא".

דיבוב
-----

גמליאל דיבבה בעבר סרטי הנפשה בעברית. היא דיבבה את צ'רלי ואת כל הדמויות הנשיות בסדרת "האופנוברים ממאדים", עבורה גם ביצעה את שיר הפתיחה, את חואניטה ג'ורדן בסרט "ספייס ג'אם" ואת רוג ב"סדרת אקס-מן".

בשנת 1991 שרה את שיר הפתיחה והסיום של סדרת הטלוויזיה החינוכית, "אלף ואחת אמריקות" לצד חברי אף אוזן גרון.

בשנת 1994 דיבבה בסדרת הטלוויזיה המצליחה לילדים ספיידרמן: סדרת האנימציה בין היתר את הדמויות של מרי ג'יין ווטסון ושל מאדאם ווב. 

בשנת 1995 דיבבה בסדרה "בננמן" את פיונה כתבת החדשות, כמו כן דיבבה בסדרה "עומר". 

בשנת 2002 דיבבה בסדרה "מרגלית הבלשית". 

בשנת 2005 דיבבה את הגורילה בסרט "טרזן 2". 

בשנת 2006 דיבבה את גאסי האווזה בסרט "חוות הקסמים". 

בשנת 2009 דיבבה בתפקיד אורח בסדרה שנקראה במקור "ספיידרמן המדהים".

חיים אישיים
-----------

גמליאל היא בתו של המוזיקאי והכוריאוגרף אליהו גמליאל מחבר הלחן לשיר "ארץ זבת חלב ודבש".

היא נשואה ואם לשני ילדים. מתגוררת בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יסמין גמליאל** בוויקישיתוף

* יסמין גמליאל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* יסמין גמליאל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* יסמין גמליאל, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* יסמין גמליאל, באתר Discogs (באנגלית)
* מידע על יסמין גמליאל בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית
* יסמין גמליאל, באתר בית הספר רימון
* זמן מעריב, גרה ליד שינקין, באתר nrg‏, 25 באוקטובר 2008

הערות שוליים
------------

1. ↑  רונן טל, מנגו טרי, חדשות, 16 באוקטובר 1988
2. ↑  רונן טל, פרקים בעיצוב המוצר, חדשות, 18 במאי 1989
3. ↑  טל פרי, יסמין גמליאל פורשת מ־"מנגו", מעריב, 8 במאי 1991
4. ↑  יעקב בר-און, ‏משלוש יוצאת אחת: היחידה מ'מנגו' שהמשיכה בתחום המוזיקה, באתר מעריב אונליין, 10 בדצמבר 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: cae885af-5980-438d-ba0a-10878d80f041

 |
קארל צ'רני, 1833
**קארל צ'רני** (גרמנית: **Carl Czerny**;‏ 21 בפברואר 1791 - 15 ביולי 1857) היה פסנתרן, מלחין ומורה אוסטרי. כיום הוא זכור הודות לספרי האטיודים שלו לפסנתר.

ביוגרפיה
--------

צ'רני נולד בווינה למשפחה ממוצא בוהמי. הוא החל ללמוד פסנתר אצל אביו ובהמשך קיבל שיעורים אצל הומל, סאליירי ובטהובן. הוא היה ילד פלא, שהופיע לראשונה בפומבי בשנת 1800, בגיל 9, בנגינת קונצ'רטו לפסנתר של מוצרט. בשנת 1812 ניגן בביצוע בכורה בווינה את קונצ'רטו הקיסר מס' 5, של בטהובן.

כבר בילדותו נמשך להוראה ובגיל חמש-עשרה כבר היה מורה מבוקש. בין רבים אחרים לימד את פרנץ ליסט, שהקדיש לו שנים אחר כך את יצירתו "שנים-עשר אטיודים טרנסצנדטאליים". צ'רני היה בין המלחינים הראשונים שהשתמשו במילה "אטיוד" (תרגיל) ככותרת ליצירה.

צ'רני הלחין מספר רב של יצירות (עד אופוס 861), ביניהן מספר מיסות ותפילות אשכבה (רקויאם), הרבה סימפוניות, קונצ'רטי, סונאטות ורביעיות מיתרים. עם זאת, כיום כמעט אין שומעים אף לא אחת מיצירותיו המרובות והוא נודע כמעט אך ורק הודות למספר הניכר של יצירות להוראת הפסנתר שכתב, שרבות מהן נמצאות עד היום בשימוש, כמו "אמנות זריזות האצבעות" (גרמנית: Schule der Geläufigkeit).

חברת ההקלטות סיגנום הוציאה לא מכבר לפחות שלוש הקלטות של הסימפוניות והקונצ'רטי של צ'רני, ביניהם קונצ'רטו לארבע ידיים בדו מז'ור, בבחינת קריאת תִּגָּר על הדימוי שיצא לצ'רני כמחבר יצירות דידקטיות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קארל צ'רני** בוויקישיתוף

* קארל צ'רני, באתר AllMusic (באנגלית)
* קארל צ'רני, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* קארל צ'רני, באתר Discogs (באנגלית)
* קארל צ'רני, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* קארל צ'רני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260015505171
* BIBSYS: 90056468
* BNE: XX1104174
* BnF: cb12765007h (data)
* CiNii: DA05651436
* GND: 118677667
* ICCU: CFIV005232
* ISNI: 0000 0001 2118 760X
* LCCN: n79115301
* LNB: 000054204
* MusicBrainz: fb1c27b3-a54c-4c23-b554-9e989a955b39
* NDL: 00437076
* NKC: jn20010601282
* NLA: 35032925
* NLG: 73506
* NLK: KAC199606176
* NLP: a0000002322879
* NSK: 000034859
* NTA: 070249458
* RERO: 02-A000045732
* SELIBR: 211271
* SNAC: w6g45225
* SUDOC: 086014617
* Trove: 805544
* VcBA: 495/184221
* VIAF: 5057493
* WorldCat: lccn-n79115301

 |
**פלסנסיה** (בספרדית: **Plasencia**) היא עיר במחוז קסרס הנמצאת בקהילה האוטונומית אקסטרמדורה שבמערב ספרד. לפלסנסיה מיקום אסטרטגי על כביש דה לה פלטה והיא ממוקמת על גדות נהר חרטה (Río Jerte).

רקע
---

פלסנסיה הייתה מיושבת על ידי רומאים וערבים עד המאה ה-12, אז נכבשה על ידי אלפונסו השמיני ואוכלסה מחדש. בתחילת המאה ה-15, משפחת האצולה של האזור עברה אל העיר וקבעה את מראה ופני העיר כיום. מבנה ימי הביניים שמאפיין אותה יכול להראות בבירור את שרידי הקירות של העיר, ביניהם מגדלים ושערים, כמו שער השמש או שער מריה הקדושה. פלסנסיה מאופיינת בשימור תדמית וחיי ימי הביניים, כמו גם הרחובות בה שניכרים במראה האופייני לתקופה.

במרכז פלסנסיה שוכנת הכיכר המרכזית פלאסה מאיור (Plaza Mayor) המהווה את מקום המפגש המרכזי של העיר, במיוחד כאשר מציינים אירועים וחגיגות בסדר גודל משמעותי, כמו חגיגות יום שלישי הגדול, שהוא פסטיבל תיירות. בסביבת אותו המקום שוכנת העירייה. בעיר ארמונות, בתי אצולה ומבני דת בעלי חשיבות גדולה המרכיבים את הרובע העתיק הייחודי של העיר. אחד משני האוספים ההיסטוריים הייצוגיים ביותר של העיר הוא בנייתן של שתי הקתדרלות, הקתדרלה הישנה והקתדרלה החדשה; הישנה מעוצבת בסגנון רומנסקי, למרות העובדה שהחלה להיבנות במאה ה-13, לעומת האלמנטים הגותיים והרנסאנסים הרבים המצויים בחדשה. ההבדל נעוץ בעובדה שהסגנונות האמנותיים מאירופה הגיעו באיחור לאקסטרמדורה בשל היותה הגבול בין המלכים הנוצרים לבין מוסלמים. כך יצא מצב שכאשר הסגנון הרומנסקי הגיע לצפון חצי האי האיברי במאה ה-10 והמאה ה-11, באזור אקסטרמדורה לא נבנו מבנים בסגנון זה עד המאה ה-13.

אתרים בעיר
----------

בפלסנסיה אתרי תיירות ואתרים כלליים רבים. רשימה חלקית:

* **פרס אנקיסו**, מוזיאון אתנוגרפי-טקסטיל.
* **ארמון מיראבל**, בו קיים אוסף ציד.
* **מקדש הבתולה של אורצ'רד**.
* **הפארק הלאומי מונפרגואה**.
* **המנזר של סנטו דומינגו**, ניתן ליהנות באזור ממאכלים האופייניים למחוז.

כלכלה
-----

התעשיות העיקריות עוסקות בעיבוד כותנה, שימור ועיבוד טבק ושימורי בשר. תעשיות נוספות בעיר כוללות שמן זית, שמן סויה, פלפל, תאנים ומזון לבהמות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלסנסיה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פלסנסיה (בספרדית)
* Turism in Plasencia(הקישור אינו פעיל), באתר Turism in Spain (באנגלית)
* נתונים כלליים על פלסנסיה, באתר Entidades Locales (בספרדית)
* פלסנסיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------



|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007566975705171
* BNE: XX451928
* GND: 4297414-8
* LCCN: n82063794
* MusicBrainz: 69e012c7-90b0-48a6-bcf1-6a4185363fd9
* NKC: ge130430
* VcBA: 494/63590
* VIAF: 296919502
* WorldCat: lccn-n82063794

 |
**משכן שילה** הוא עלון שבת היוצא לאור על ידי 'עמותת משכן שילה', אשר פעילה בגן יבנה וסביבתה. העמותה הוקמה בשנת תשס"ה על ידי משפחת סעידי וזמן לא רב אחר כך החל הגיליון לצאת לאור. ממאפייניו הבולטים הם תמונות רבנים שמעטרות את צידי הדפים, ושירי שבת המודפסים בתחתיתם ותמונות מעוצבות.

מבנה העלון ומרכיביו
-------------------

העלון מודפס ב-64 עמודי צבע מלא (בגודל A4) על נייר כרומו, והוא כולל דברי תורה, הגות, הלכה, מוסר ויראת שמים, חידונים, סיפורים (קצרים ובהמשכים), קומיקסים ועוד.

הגיליון הוא כעין חוברת לימוד, כשבחציו הראשון בעיקר דברי התורה, ההגות וההלכה, ובחציו השני סיפורים ומיניהם וחידונים.

הגיליון משמר את המורשת ההלכתית של יהדות עדות המזרח ותימן בכך שמפרסם ליקוטים מדבריהם שאינם מצויים, אך מתפרסמים בו גם דברי רבנים מעדות אחרות. פינת הלכה בלווי חידות (מתוך כתבי הרב עובדיה יוסף), כותב הרב בנימין חותה.

מדור אחד מרכז דברי תורה קצרים, דבר תורה אחד לכל אחת מסעודות השבת. לידו מדור המרכז הלכות קצרות, לכל אחת מסעודות השבת.

בגיליון מספר סיפורי קומיקס בהמשכים, ע"פ סיפורי הרב אהרן מרגלית, נתנאל ובת-אל אפשטיין ועוד.

הגיליון מכיל "סיפורי צדיקים" קצרים, המיועדים (לפי הכתוב בגיליון) לקריאה לילדים לפני השינה, בכל גיליון סיפור לכל אחד מלילות השבוע.

הפצה
----

בשונה מעלוני בית הכנסת, במשכן שילה אין פרסומות והמימון בא בעיקר מתרומות, וגם מהקדשות שמודפסות בתחתית כל עמוד ובשני העמודים שבסוף הגיליון (לעילוי נשמה, לרפואה ועוד).

לגיליון אין מינוי, אלא מפיצים. אנשים המעוניינים להפיץ את הגיליון בשכונתם, תורמים למערכת הגיליון סכום סמלי ומקבלים בכל שבוע מספר גליונות לחלוקה.

הגיליון נפוץ בישראל, ונשלח גם למדינות מסוימות בחו"ל.

קישורים חיצוניים
----------------

* מספר קובצי "משכן שילה" לדוגמה ניתן להוריד כאן.
* משכן שילה באתר קול הלשון