recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ארנב ננסי הולנדי** (באנגלית: **Netherland Dwarf rabbit**) הוא זן של ארנב בית שמקורו בהולנד. במשקל 0.50–1.59 ק"ג, ארנב ננסי הולנדי הוא אחד מגזעי הארנבים הקטנים ביותר, והגזע הקטן ביותר מבין הארנבים המבויתים. לעיתים מבלבלים בין ארנב ננסי, ארנב ננסי הולנדי וארנב פולני, אך לארנב הננסי ההולנדי אוזניים קצרות יותר מהאחרים, ואופי שונה.

זן הארנב הננסי ההולנדי התחיל להיווצר בראשית המאה ה-20. נלקחו ארנבים פולניים, והורבעו עם ארנבי בר אירופאים קטנים יותר, שחלקם אף סבלו מגן הגמדות. לאחר מספר דורות החיה שהתקבלה הייתה ארנב בית קטן מאוד שקיים במגוון רחב של צבעים ודוגמאות. ננסיים הולנדיים יובאו לראשונה לבריטניה בשנת 1948. בשנות השישים והשבעים ארצות הברית ייבאה את ארנבותיה הננסיות הראשונות. הגזע התקבל על ידי איגוד מגדלי הארנבים האמריקני בשנת 1969 באמצעות שינוי בתקן הבריטי.
הארנבים הננסים ההולנדיים, המשיכו לסבול מבעיות אישיות של פחדנות ותוקפנות, וזו הייתה תוצאה של מגדלים שבחרו את הפריטים המורבעים לפי גודל, ולא לפי אופיו של הארנב. הארנבונים הננסיים הראשונים התנהגו יותר כמו ארנבות הבר האלה מאשר חיות בית ולא היו חיות מחמד טובות. עם זאת, לאורך דורות של גידול סלקטיבי, הגמד ההולנדי המודרני בוית לארנב בית עדין וידידותי, אם כי הוא עדיין יכול לשמור על נטייה אנרגטית יותר מגזעים גדולים יותר.

ישנם ארנבים מעורבים, שאחד מהוריו של ארנבון זה הוא ננסי או הולנדי, הגדלים מעט יותר מארנב ננסי, ועם אוזניים גדולות יותר בדומה לארנבון מצוי. ארנבון זה יכול להגיע עד 35 ס"מ, ועד משקל קילו ומאתיים גרם לכל היותר. ארנב זה נקרא באופן לא פורמלי "ארנבון מעורב ננסי" או "ארנב חצי ננסי" בשל היותו מעט גדול יותר מארנב ננסי, וקטן מארנבון מצוי וקרוב בגודלו לארנב ננסי הולנדי.

כחיית מחמד העובדה שארנבים ננסיים ממש קטנים ופחדנים באופן יחסי, לרוב הם לא יהיו חיית מחמד טובה לילדים קטנים (אם כי ההתאמה תשתנה בין ארנבים בודדים). ילדים אוהבים לשחק עם חיית המחמד, ולהרים אותה וללטף אותה, בעוד הארנב הננסי ההולנדי לא אוהב זאת, ואף ינשך, ישרוט ויחל להיאבק בפראות מכיוון שהוא רואה זאת כסכנה משמעותית לחייו. לעיתים קרובות תאונות יכולות לקרות אם הילד מפיל אותם, מה שמוביל לפציעות קשות עקב רגישותו של הארנב ננסי ועצמותיו השבירות יחסית.

עם זאת, ארנבים ננסיים יכולים להיות חיות מחמד מעולות למבוגרים. הם פורחים בסביבה שקטה ויציבה עם הרבה אינטראקציה אנושית. הם ניתנים לאימון, שקטים ונקיים. צורכי הטיפוח הם מינימליים, אך הארנב נהנה מהברשה יומיומית. נדרש זמן להיקשר עם הארנב ("בונדינג") וכדי לבנות אמון, מכיוון שגזעי הגמדים לעיתים קרובות עצבניים יותר ומרוחקים יותר מגזעים גדולים יותר. עם זאת, כאשר הארנב נקשר עם בעליהם הם מייצרים חיות מחמד מלאות חיבה.

אחת הבעיות הנפוצות ביותר בגידול ארנבים היא גדילת שיניי הארנב. בעיות אלו נובעות לעיתים מבעיות גנטיות, ובהרבה מהמקרים, תזונה לא נכונה של הארנב. אם שיניי הארנב גדולות מידיי, הוא צריך לעבור ניתוח לשיוף שיניו אחרת לא יהיה מסוגל להמשיך לאכול בצורה תקינה.

אורך החיים הצפוי של ארנב ננסי הולנדי מוערך בין 7 ל־10 שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארנב ננסי הולנדי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Randy Hall, Recognized Breeds, ARBA (באנגלית)
2. ↑  Netherland Dwarf Rabbit Health Facts by Petplan, www.petplan.co.uk
**לבוש מסורתי** או **תלבושת לאומית** הם בגדים אופייניים לאזור גאוגרפי מסוים או לקבוצה אתנית או דתית או לאזרחים או תושבים של מדינה מסוימת. התלבושות העממיות הן לעיתים מיושנות, אך מבטאות את הזהות הייחודית והמובחנת של האנשים הלובשים אותן. בתקופת ההתעוררות הלאומית במאה ה-19 שבו עמים רבים באירופה ללבוש בגדים מסורתיים, שמקורם בתקופות קדומות יותר, או המציאו בגד שנראה להם קרוב למסורת שלהם, כדי להפגין את ההגדרה העצמית שלהם. כיום יש מגמה כזאת בקרב תושבי מדינות עולם שלישי כחלק מחזרה למנהגים וערכים לא-מערביים וטרום-קולוניאליים.

בשוודיה, בעשור האחרון של המאה ה-19 יצרה האמנית קארין בריו לארסון תלבושות יותר מודרניות ונוחות עבור בנותיה קירסטי ובריטהץ בשנת – 1902 אומץ הבגד כבגד לאומי לנשים השוודיות.

פרטים של גזרת הבגד, צבעו, אופן התפירה ואף אופן לבישתו ודוגמאות בלבוש מסורתי עשויים להעיד על מעמד חברתי, מצב אישי או על השתייכות לתת-קבוצות. לעיתים מספיקה רק בעלות על תלבושת מסורתית כדי להצביע על מעמד מכובד בקהילה. הדבר אמור במיוחד לגבי התלבושות הייחודיות לכוהנים, אצילים, וכדומה.

התלבשות בבגדים מקומיים ומסורתיים נחשבת לחלק ממנהגי פולקלור. ישנן תלבושות המיועדות לחיי היומיום (למשל כובע לבד וחליפה שחורה בקהילה היהודית חרדית). תלבושות אחרות מיועדות ללבישה רק באירועים מיוחדים חתונות, חגים (למשל שטריימל בקהילה היהודית-חרדית), או פסטיבלים לאומיים.

תלבושת לאומית ישראלית
---------------------

בישראל אין תלבושת לאומית מעצם היותה מדינה צעירה שמרבית אזרחיה הם מהגרים (עולים ממדינות שונות או צאצאים של מהגרים ממדינות שונות. אך יש כאלו שמשווים את הלבוש המסורתי היהודי למעין לבוש ישראלי עקב היותה של מדינת ישראל מדינה יהודית בעלת רוב יהודי. עם זאת, יש לישראל כמה פריטים שהפכו עם השנים לפריט לבוש ישראלי, כובע הטמבל שאף הונצח בקריקטורה של דוש על ראשו של שרוליק, בגדי חאקי, בגדי אתא ומדים של חיילים. להקות ריקוד לבושות בדרך בשלל תלבושות המחקות לבוש של עמים אחרים או של קבוצות שחיות במדינה.

* לבוש מסורתי (קימונו) – יפןלבוש מסורתי (קימונו) – יפן
* לבוש מסורתי – רוסיהלבוש מסורתי – רוסיה
* לבוש מסורתי – נורווגיהלבוש מסורתי – נורווגיה
* לבוש מסורתי דרום-מזרח אסייתי (סארונג)לבוש מסורתי דרום-מזרח אסייתי (סארונג)

ראו גם
------

* לבוש מסורתי ביישוב הישן
* לבוש יהודי מרכז תימן
* הלבוש הדרוזי המסורתי
* תלבושת מיסבאך
* קנטה (טקסטיל)
* בורו (טקסטיל)
* רקמה פלסטינית

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **לבוש מסורתי** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **לבוש מסורתי** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  national costume, Merriam- Webster (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007560994105171
* GND: 4060554-1
* LCCN: sh95008187
* NKC: ph116472

 |
**קארי מקלאוד** (באנגלית: **Carey McLeod**; נולד ב-14 באפריל 1998) הוא אתלט ג'מייקני, זוכה מדליית ארד באליפות עולם באולם (גלאזגו 2024) בקפיצה לרוחק.

ביוגרפיה
--------

מקלאוד למד באוניברסיטת קינגסטון בג'מייקה, לפני שעבר לאוניברסיטת טנסי.

### 2021

באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי-אוגוסט סיים במקום 21 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.75 מטר, ובמקום 24 בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.01 מטר.

### 2023

באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה באוגוסט סיים במקום רביעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.27 מטר.

### 2024

#### מדליית ארד באליפות עולם באולם

באליפות העולם באולם שנערכה בגלאזגו, הממלכה המאוחדת במרץ זכה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.21 מטר, אחרי מילטיאדיס טנטוגלו מיוון ומתיה פורלאני מאיטליה (8.22 מטר).

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* קפיצה לרוחק: 8.34 מטר (2021)
* קפיצה משולשת: 16.40 מטר (2021)

### אולם

* קפיצה לרוחק: 8.40 מטר (2023)
* קפיצה משולשת: 17.17 מטר (2021)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קארי מקלאוד** בוויקישיתוף

* קארי מקלאוד, באתר olympedia.org
* קארי מקלאוד, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 14693824

 |
**סצנת קנטרברי** הוא ז'אנר של רוק מתקדם שמקורו בעיר קנטרברי שבאנגליה בשנות ה-60 המאוחרות ובשנות ה-70 המוקדמות של המאה ה-20. הז'אנר מתבסס על ג'אז, רוק, מוזיקה קלאסית, פיוז'ן וסוגי מוזיקה עתיקים למיניהם.

היסטוריה
--------

בשנת 1960 הגיע ביטניק אוסטרלי בשם דייוויד אלן להתגורר באכסניה של הוריו של רוברט וויאט בעיירה לידן אשר במחוז קנט. הוא הביא איתו אוסף של אלבומי ג'אז ומתופף בשם ג'ורג' ניידורף, שלימד את וויאט כיצד לתופף. בשנת 1963 ייסדו אלן, וויאט ויו הופר בלונדון את ה"Daevid Allen Trio". כאשר אלן עובר לצרפת, הקימו וויאט והופר את הלהקה "The Wilde Flowers".
ההרכב המקורי החזיק מעמד עד 1966, אז פרשו שניים מחבריו, רוברט וויאט וקווין איירס, ופתחו הרכב משלהם בשם סופט מאשין. יחד עם דייוויד אלן ומייק רטלדג'. הסופט מאשין יצרו רוק אוונגרדי מהול בג'אז. יתר חברי להקת הוויילד פלאוורס, ריצ'רד סינקלייר, דייוויד סינקלייר ופיי הייסטינגס יצרו הרכב חדש המכונה קרוואן.

סצנת הקנטרברי ידועה גם בשל רוטציה של הנגנים בין ההרכבים השונים. לדוגמה, ריצ'רד סינקלייר ניגן בשלבים שונים של הקריירה שלו עם להקות מגוונות כגון The Wilde Flowers, קאמל, קרוואן, הטפילד אנד דה נורת' ואפילו תקופה קצרה בגילגמש. בן דודו דייב סינקלייר ניגן בקרוואן, בקאמל, במאטצ'ינג מול ובהטפילד אנד דה נורת'. רוברט וויאט ניגן עם Wilde Flowers, עם סופט מאשין, עם מאצ'ינג מול ובנוסף הוציא אלבומים רבים בקריירת סולו. דייוויד אלן הקים בנוסף את להקת גונג, גם היא מהחשובות בז'אנר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סצנת קנטרברי** בוויקישיתוף
CALYX אתר מרכזי בנושא סצנת הקנטרברי
**הגברת הראשונה** הוא מחזה ישראלי מאת מוטי לרנר ובבימויו של משה קפטן, שעלה לראשונה בשנת 2023 בתיאטרון הבימה. המחזה עוקב אחר סיפורה של ראש ממשלת ישראל לשעבר גולדה מאיר סביב ימי ועדת אגרנט, על רקע מחדל מלחמת יום הכיפורים.

עלילה
-----

בעקבות מחדל מלחמת יום הכיפורים קמה בישראל ועדת אגרנט בראשות השופט שמעון אגרנט עבור חקירת נסיבות פריצת המלחמה ומציאת האשמים בכישלון הישראלי. מחאה ציבורית מתעוררת נגד ראש הממשלה גולדה מאיר ושר הביטחון משה דיין, המאשימה אותם בכשל המדיני שהביא למלחמה ובכשל הצבאי שגרם לאבדות כה רבות בה. גולדה הנואשת מנסה להיאבק בהאשמות האלה, תוך התמודדות עם כאבה האישי בעקבות המלחמה וההבנה שתחת אחריותה נפלו כה רבים. חנה, בתה של גולדה, מנסה לתמוך באמה החולה והמותשת בעקבות המלחמה, ומגלה את ספקותיה ואת רגשי האשמה שלה – כמו את הסיבה מדוע לא ביקרה מעולם את נכדתה.

במחזה מתוארים יחסיה של גולדה עם שר הביטחון באותה העת, וכן עם השר המקורב לה ישראל גלילי. כמו כן, מוצגים אנשי לשכתה של ראש הממשלה המבקשים לגונן עליה ולשמור על בריאותה הנפשית, תוך התערבות בחיי משפחתה והסתרת מידע אישי ממנה.

היסטוריה
--------

הצגת הבכורה של המחזה יועדה לתאריך 14 באוקטובר 2023, בסמוך לציון חמישים שנים למלחמה. בעקבות פרוץ מלחמת חרבות ברזל נדחתה בכורת המחזה עד שעלה לראשונה בתאריך 13 בדצמבר בתיאטרון באר שבע, והוא צפוי להיות מוצג במשכן תיאטרון הבימה מחל מתאריך 28 בדצמבר באותה השנה.

בריאיון לאתר כלכליסט, ציין המחזאי מוטי לרנר שבכתיבתו לקח חופש בהרבה מאוד אירועים ופרטים היסטוריים. לדבריו, בחקירה בוועדת אגרנט חקרו אותה מעט מאוד על המשא ומתן עם סאדאת, ואני בניתי סצנות שבהן החקירה היא הדבר העיקרי. כמו כן, לגולדה היו בן ובת ולבן הייתה בת עם תסמונת דאון, ובמחזה היא של הבת. "רציתי להאיר את זה שגולדה לא מסוגלת להתמודד עם זה וזה אומר עליה משהו", אמר לרנר.

יוצרים
------

יוצרי המחזה:

כתיבה: מוטי לרנר.

דרמטורגיה ובימוי: משה קפטן.

עיצוב תפאורה: ערן עצמון.

עיצוב תאורה: אבי-יונה בואנו.

מוזיקה: יונתן כנען.

עיצוב תלבושות: יהודית אהרון.

עיצוב וידאו: אריק אביגדור.

עיצוב תנועה: תות מולאור.

עיצוב סאונד: אלעד דדון.

עוזר במאי: גיל סרי.

ייעוץ דרמטורגי: שחר פנקס, ארז דריגס.

הדרכת מבטא: אילנה קיויתי דאבנפורט.

צילום ועריכה: משה נחומוביץ'.

עיצוב: אור אטיאס.

משתתפים
-------

המשתתפים במחזה:

גולדה מאיר: לאורה ריבלין.

משה דיין: יגאל שדה.

חנה ירקוני: מאיה מעוז.

ישראל גלילי: מולי שולמן / יואב הייט.

שמעון אגרנט: דב רייזר / עודד לאופולד.

לו קידר: מיקי פלג רוטשטיין.

סרן מוטי אשכנזי: אלכס קרול / תום גרציאני.

הרמטכ"ל דוד (דדו) אלעזר: טל מוסרי / ניר זליחובסקי.

אברם אמינוף: אורן כהן / עמי סמולרצ'יק.

שולה ורסנו: אדוה עדני.

להקת חיילים: רונית אפל, איתי אורי, רעות רגב, לירן מזרחי.

קישורים חיצוניים
----------------

* דף המחזה באתר תיאטרון הבימה

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאיה נחום שחל, על העיוורון: קווים לניתוק של ההנהגה הפוליטית, 3 בפטמבר 2023 באתר כלכליסט
**קינת דידו** (מאנגלית: **Dido's Lament** או **When I am laid in earth**) היא האריה הסוגרת את האופרה דידו ואניאס מאת הנרי פרסל (לברית מאת נחום טייט).

האריה היא אחת מהמבוצעות ביותר מיצירות המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק.

האריה, אשר ממוקמת לקראת סיום האופרה, מציגה את קינתה של דידו לאחר עזיבתו של אהובה אנאס. היא פונה לבלינדה ונפרדת ממנה לשלום לפני מותה.

תוכנו המוזיקלי של השיר
----------------------

קו הבס החוזר בשיר - קוורטה כרומטית בירידה
השיר נפתח ברצ'יטטיב סקו (Secco) על הטקסט "Thy hand, Belinda" ("ידך בלינדה") המלווה בבאסו קונטינואו.

על המילים חושך (Darkness) ומוות (Death) והירידה לקבר, פרסל משתמש בציור מילים בעזרת שירה ונגינה בכרומטיות (אנ') בירידה.

תפקיד הבס מנוגן בחזרתיות - באוסטינטו ומתבסס על קוורטה כרומטית בירידה (אנ'), מהלך בס נפוץ בתקופת הבארוק.

לבסוף, שילוב הבס באוסטינטו, הטמפו האיטי והמשקל המשולש מאפשר התייחסות לשיר ככתובה בצורת הפסקליה (אנ').

טקסט השיר בשפה האנגלית
----------------------

**Recitative**  

Thy hand, Belinda, darkness shades me,  

On thy bosom let me rest,  

More I would, but Death invades me;  

Death is now a welcome guest.  

**Aria**  

When I am laid, am laid in earth, May my wrongs create   

No trouble, no trouble in thy breast;  

Remember me, remember me, but ah! forget my fate.  

Remember me, but ah! forget my fate.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קינת דידו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987012555765305171
* MusicBrainz work: f45d3506-01a6-363c-946e-04251e7337cd
* VIAF: 184286917
* WorldCat (עם VIAF): 184286917

 |
**ז'וליאן פול בליץ** (באנגלית: **Julien Paul Blitz**‏; 21 במאי 1885 - 17 ביולי 1951) היה צ'לן, מנצח ומורה אמריקאי. בליץ היה המנהל המוזיקלי הראשון של התזמורת הסימפונית של יוסטון.

חייו
----

בליץ נולד בגנט, בלגיה, בנם של הכנר אדוארד א. בליץ (1860-1915) והפסנתרנית מאטי לואיד מילר (1865-1904). בהיותו בן שנתיים עבר עם משפחתו לארצות הברית. הוא החל ללמוד נגינה בכינור אצל אביו, שהתמנה למנהל המוזיקלי הראשון של הפילהרמונית של קנזס סיטי. בשנת 1901 החל את לימודי המוזיקה בקונסרבטוריון המלכותי בגנט, שם למד אצל פול-אנרי-ז'וזף לברון, ז'וזף לאמפן, יוזף יאקובס, לאון רינסקוף ואדוארד יאקובס. בליץ הופיע לראשונה בשנת 1904 וסיים את לימודיו בקונסרבטוריון בהצטיינות יתרה ב-1905.

קריירה
------

בליץ התקבל כצ'לן בתזמורת הקורסאל באוסטנד שבבלגיה, ואחר כך חזר לארצות הברית. הוא התגורר זמן קצר בניו יורק ואז התקבל לעבודה בביילור קולג' בבלטון, טקסס.

בשנת 1913 ייסד בליץ את התזמורת הסימפונית של יוסטון והיה למנצחה הראשון; במקביל ניהל גם את פעולות "מועדון מפתח סול" של יוסטון. כהונתו של בליץ ביוסטון נמשכה עד 1916. משנת 1917 עד 1922 ניצח על התזמורת הסימפונית של סן אנטוניו. בליץ ניצח גם על האגודה הכוראלית שמינאד של "מועדון המוזיקה של יום שלישי" בסן אנטוניו. בשנים הבאות עבד בהוראה במכללות שונות בטקסס. 

בשנת 1950 עבר בליץ לדאלאס, שם לימד והדריך במוזיקה בבתי ספר ציבוריים והופיע כצ'לן אורח עם התזמורת הסימפונית של דאלאס.

חיים אישיים
-----------

בליץ נשא לאישה את הפסנתרנית פלורה בריגס ב-24 בינואר 1921. הוא מת בדאלאס ב-17 ביולי 1951. לזוג היה בן יחיד, אדוארד בליץ, שהיה לסגן הצ'לן הראשי בתזמורת הסימפונית של דאלאס.

ביבליוגרפיה
-----------

* Braubach, Marian N. (2001). *Always on Tuesday... One Hundred Years of Music*. San Antonio TX: Tuesday Musical Club Inc. OCLC 45837285.
* Saerchinger, César (1918). *International Who's Who in Music and Musical Gazetteer*. New York: Current Literature Publishing Company. OCLC 17708931.

קישורים חיצוניים
----------------

* ז'וליאן פול בליץ, באתר MusicBrainz (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Susan Love Fitts (2006). "Biography: Blitz, Julien Paul". *The Handbook of Texas Online*. נבדק ב-2007-08-14.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2013121654
* MusicBrainz: 53ac2755-2b23-41dc-be1b-ddff888be14f
* SNAC: w69f1f70
* VIAF: 305410816
* WorldCat: lccn-no2013121654

 |
**יששכר בֶּרֶנְד (דב) להמן** מהַלְבֶּרְשְׁטָאדְט (כונה גם **יששכר בערמן סג"ל**) (כ"ד בניסן ה'תכ"א, אפריל 1661 – כ"ד בתמוז ה'ת"ץ, יולי 1730) היה יהודי החצר של אוגוסט השני מלך פולין ונדבן.

תחילת דרכו
----------

נולד ב-1661 בהלברשטאדט שבברנדנבורג (כיום בסקסוניה-אנהלט שבגרמניה) ליהודה. למד בישיבה בצעירותו, והשתלם גם במדעים. מורו למתמטיקה היה המלומד לייבניץ. נישא למרים בת יואל מהלברשטאט.

בהמשך הפך לבנקאי. כך נוצרו קשרים בינו ובין כמה נסיכים ומלכים גרמנים – הנסיך הבוחר (קורפירסט), פרידריך הראשון מברנדנבורג, ובנו מלך פרוסיה פרידריך וילהלם הראשון, הנסיך מדסאו, והנסיך הבוחר מהנובר, שהעריכו את יכולותיו, את כישוריו ואת מידותיו התרומיות.

בשירות המלך אוגוסט
------------------

בשנת 1696 חל המפנה בחייו, כאשר הנסיך הבוחר מסקסוניה אוגוסט השני שאף להשיג את כיסא המלוכה הפולני, ולשם כך היה זקוק למכור חלק מאחוזותיו בגרמניה, וכן ללוות כספים רבים. את עסקים אלו הוא העביר דרך ברנד להמן, ולאחר שזכה בכיסא המלוכה, הפך את היהודי לשר הכספים דה פקטו, מכיוון שעל פי החוק היה אסור ליהודי לכהן כשר (מיניסטר). הוא נתן לו את הרשות לגור בדרזדן בירת סקסוניה, שממנה גורשו היהודים כמאה וחמישים שנה קודם לכן בידי הנסיך הבוחר יוהאן פרידריך מסקסוניה. ברנד להמן עזר למלך להשיג את כיסא המלוכה גם בפעם השנייה (1709), ובנוסף עזר לו רבות בעניינים פוליטיים. לברנד להמן היו קשרים טובים מאוד גם עם אהובתו הראשית של המלך, אנה קונסטנציה ("הנסיכה קוזל"), והשפעתו עליה הייתה גדולה.

להמן נפטר בדרזדן ב-1730, שלוש שנים לפני מיטיבו, המלך אוגוסט.

פעלו למען היהודים
-----------------

את הכבוד הרב שזכה לו ואת העושר הגדול שנפל בחלקו ניצל ברנד להמן כדי לעזור ליהודים. הוא הדפיס בפרנקפורט דאודר, על חשבונו, חמשת אלפים עותקים של התלמוד, והפיצם בין קהילות גרמניה. בהלברשטאדט הוא בנה, על חשבונו, בית כנסת מפואר, שעמד על תלו למעלה ממאתים שנה – מ-1712 ועד ליל הבדולח (1938). הוא הקים גם ישיבה, ושילם מכספו את משכורות הרבנים. להמן הפך את קהילת הלברשטאדט מקהילה קטנה ואלמונית למרכז יהודי חשוב. גם בפולין תרם רבות לקהילות היהודיות – בשתדלנות מפני רדיפות מצד נסיכים מקומיים (בכך הציל חיי יהודים רבים) ובסיוע כספי. הוא היה ממניחי אבן הפינה לקהילה היהודית המחודשת בדרזדן.

על שמו הוקם מוזיאון ליהדות הלברשטאדט.

ספרים על ברנרד להמן
-------------------

* מאיר להמן, **ברנרד להמן**, פרנקפורט על המיין, 1890.

לקריאה נוספת
------------

עזרתו של להמן בהצלת רבי צבי הירש אשכנזי מהלברשטאדט ממאסר בביאלה, נדפס בסוף ספר כוס ישועות.

קישורים חיצוניים
----------------

* כרך מתלמוד בבלי בהוצאת יששכר להמן באתר גוגל-בוקס
* מוזיאון ברנד להמן (באנגלית) ו(בגרמנית)
* ריצ'רד גוטהייל, יצחק ברוידא, יששכר הלוי להמן, במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
* הסכמת רבי דוד אופנהיים לש"ס בהוצאת יששכר להמן באתר ספריית מינכן

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו לדוגמה בשער הספר כסף נבחר לרבי אביעזרי זעליג מרגליות, אחד מהרבנים שלמד שם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007601541305171
* BnF: cb177232528 (data)
* GND: 118960881
* ISNI: 0000 0000 4609 1156
* LCCN: no2007105092
* NLP: a0000002414372
* NTA: 336990200
* SUDOC: 235609919
* VIAF: 30336631
* WorldCat: lccn-no2007105092

 |
**אריה (אריק) שקד** (נולד ב-29 בנובמבר 1949) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, פיקד על חטיבה 519.

ביוגרפיה
--------

שקד (במקור מנדלמן) נולד בטבריה ולמד בבית הספר החקלאי כדורי.

את שירותו הצבאי החל בסיירת שריון, במלחמת יום הכיפורים פיקד על פלוגת חרמ"ש שהורכבה מחניכי קורס מ"כים של חטיבה 460. הפלוגה שלחמה תחת אות הקריאה "מקנס" לחמה בחזית המצרית. תחילה סופחה לחטיבה 14 ולחמה תחילה בגזרת גדוד 184 בפיקוד שאול שלו ולאחר מכן בגזרת גדוד 79/196 בפיקוד עמרם מצנע. היא הופעלה במשימות סיור, תצפית, אבטחה ופינוי נפגעים. ב-12 באוקטובר עברה הפלוגה תחת פיקוד חטיבה 421 והופעלה במשימות אבטחה, לחימה בכוחות קומנדו מצריים והגנה על מאמצי צליחת התעלה. לאחר המלחמה המשיך שקד בשירות בחיל השריון, בשנים 1979 עד 1980 פיקד על גדוד טנקים ולאחר מכן השתחרר משירות הקבע.

במלחמת לבנון הראשונה פיקד על גדוד שריון במילואים שהשתתף בלחימה בגזרה המזרחית. לאחר המלחמה חזר לשירות הקבע למשך כעשר שנים. בשנים 1984 עד 1988 פיקד על חטיבה 519 ובהמשך פיקד על מגמת יבשה בפו"ם ושירת כסגן מפקד עוצבת עמוד האש.

שימש דירקטור בחברת אית"ם (כיום סטאר נייט טכנולוגיות), יצרנית ציוד אלקטרואופטיקה ודירקטור בחברת רילון. היה הבעלים של קבוצת האבטחה "אנוש" שקרסה בשנת 2005. מכהן כסגן נשיא לפיתוח עסקי בקבוצת ברן. ב-2012 התמודד בפריימריז של מפלגת העבודה אך לא זכה להצלחה.

שקד בעל תואר ראשון בהיסטוריה ומדע המדינה מאוניברסיטת בר-אילן, בוגר המכללה לביטחון לאומי ובעל תואר שני במדעי החברה מאוניברסיטת חיפה.

היה נשוי פעמיים והוא אב לארבעה: שתי בנות מרעייתו הראשונה ותאומים מרעייתו השנייה, מיכל מירון-שקד, ממנה התאלמן ב-2007.

קישורים חיצוניים
----------------

* צינה בחולות, סיפור לחימתה של פלוגת "מקנס", באתר חטיבה 421

הערות שוליים
------------

1. ↑  אביחי בקר, **"אם למתן לא מגיע, למי כן?"**, הארץ, ‏ 15 במאי 1998.
2. ↑  יצחק דנון, ‏צרות בצרורות: בעלי חברת האבטחה אנוש חשוד בקיזוז חשבוניות פיקטיביות במיליוני שקלים, באתר גלובס, 16 בפברואר 2005

| מפקדי חטיבה 600  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| טוביה רביב • אלישיב שמשי • אמנון מרטון • אריק שקד • שלמה אריאל • אבינועם ברוכין • אריק דוידי • דני דוידי • גיא גולדשטיין • אמיר אשל • נדב לוטן • ג'וני כהן |

 |
**קרטיס מרשל** (באנגלית: **Kurtis Marschall**; נולד ב-25 באפריל 1997) הוא אתלט אוסטרלי, זוכה מדליית ארד באליפות עולם (בודפשט 2023) ופעמיים ברציפות אלוף חבר העמים הבריטי (גולד קוסט 2018 וברמינגהאם 2022) בקפיצה במוט.

ביוגרפיה
--------

מרשל נולד באדלייד שבאוסטרליה.

### 2016

#### סגן אלוף עולם עד גיל 20

באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה ביולי בבידגושץ' שבפולין זכה במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 5.55 מטר.

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו שנערכה באוגוסט סיים במקום 15 בקפיצה במוט בתוצאה של 5.60 מטר.

### 2017

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בלונדון שבממלכה המאוחדת סיים במקום שביעי בקפיצה במוט בתוצאה של 5.65 מטר.

### 2018

באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בברמינגהאם שבממלכה המאוחדת סיים במקום רביעי בקפיצה במוט בשיא אישי חדש של 5.80 מטר.

#### אלוף חבר העמים הבריטי

במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באפריל בגולד קוסט שבאוסטרליה זכה במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 5.70 מטר.

### 2021

באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי-אוגוסט סיים במקום 14 בקפיצה במוט לאחר שלא הצליח לקבוע תוצאה בגמר.

### 2022

באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בבלגרד שבסרביה סיים במקום שביעי בקפיצה במוט בתוצאה של 5.75 מטר.

באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, סיים במקום 24 בקפיצה במוט בתוצאה של 5.50 מטר.

#### אלוף חבר העמים הבריטי בפעם השנייה ברציפות

במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באוגוסט בברמינגהאם שבממלכה המאוחדת זכה במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 5.70 מטר.

### 2023

#### מדליית ארד באליפות עולם

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה זכה במדליית ארד בקפיצה במוט בתוצאה של 5.95 מטר, יחד עם כריסטופר נילסן מארצות הברית, ואחרי ארמנד דופלנטיס משוודיה (6.10 מטר) וארנסט ג'ון אוביינה מהפיליפינים (6.00 מטר).

### 2024

באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בגלאזגו שבממלכה המאוחדת סיים במקום חמישי בתוצאה של 5.75 מטר.

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* קפיצה במוט: 5.95 מטר (2023)

### אולם

* קפיצה במוט: 5.91 מטר (2023)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרטיס מרשל** בוויקישיתוף

* קרטיס מרשל, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* קרטיס מרשל, באתר olympedia.org
* קרטיס מרשל, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* קרטיס מרשל, באתר ליגת היהלום
* קרטיס מרשל, באתר Track and Field (גברים)
**אורליאן ז'ואקים** (בלוקסמבורגית: Aurélien Joachim) (נולד ב-10 באוגוסט 1986) הוא כדורגלן לוקסמבורגי המשחק בעמדת החלוץ. אורליאן הוא אחיו הצעיר של רוכב האופניים הלוקסמבורגי בנואה ז'ואקים.

קריירה
------

ז'ואקים גדל במחלקת הנוער של וירטון ובשנת 2004 עלה לקבוצה הבוגרת. ב-2006 עבר לבוכום מהבונדסליגה ושיחק בקבוצת המילואים של המועדון, ושנה לאחר מכן עבר למילואים של אלמניה אאכן. בשנת 2008 עבר ז'ואקים לדיפרדנג' 03 מליגת העל הלוקסמבורגית.

במאי 2011 עבר ל-F91 דודלאנג'. לאחר שזכה עימה באליפות בשנת 2012, זכה ז'ואקים להשתתף עם המועדון במוקדמות ליגת האלופות. ב-2 המשחקים נגד טרה פנה מסן מרינו כבש 4 שערים, ב-2 משחקים והוסיף עוד שתיים בצמד המשחקים מול רד בול זלצבורג בסיומו עברה דודלאנג' שלב ונעצרה על ידי מריבור הסלובנית. ב-29 באוגוסט 2012 הושאל לוילם II עד לסיום העונה. בשנת 2013 עבר לשחלק בקבוצת וואלבייק ההולנדית.

בקיץ 2014 חתם בצסק"א סופיה הבולגרית, ב-17 ביולי 2014 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת מוקדמות הליגה האירופית נגד זימברו קישינב.

### נבחרת

בספטמבר 2005 ערך את הופעת הבכורה שלו במדים בינלאומיים של נבחרת לוקסמבורג כשהוא רק בן 19. את השער הראשון שלו כבש ב-7 בפברואר 2007 בניצחון 1-2 במשחק ידידות על גמביה כאשר ז'ואקים כבש את שער השוויון.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**ריצ'רד ולנטיין מוריס** (באנגלית: **Richard Valentine Morris**;‏ 8 במרץ 1768 – מאי 1815) היה קצין בצי של ארצות הברית.

חייו
----

ריצ'רד מוריס נולד במוריסניה, אז במחוז ווסטצ'סטר, כיום ברובע הברונקס בעיר ניו יורק. אביו, לואיס מוריס, היה מחותמי הכרזת העצמאות של ארצות הברית. 

הוא מונה לקפטן בצי האמריקני ב־7 ביוני 1798. במלחמה הבלתי רשמית עם צרפת פיקד על הפריגטה (28 תותחים) "אדמס", ותפס בשבי כמה אוניות צרפתיות. עם צמצום הצי לאחר המלחמה שוחרר מוריס מן השירות והוחזק בעתודה. ב־1802, כשפרצה המלחמה הברברית הראשונה, נקרא לעמוד בראש שייטת בת שבע אוניות, שמשימתה לשים קץ להתקפות הקורסארים הברברים מטריפוליטניה ואלג'יריה על אוניות סוחר אמריקניות. מוריס, שהניף את דגל מפקד השייטת (קומודור) על הפריגטה "צ'סאפיק" (38 תותחים), הטיל עם אוניותיו הסגר מן הים על טריפולי. ההסגר נכשל והאוניות עשו את רוב זמנן בנמל גיברלטר. מוריס שוחרר מתפקידו, והפיקוד על השייטת הועבר לידי אדוארד פרבל. הוא נקרא לשוב לארצות הברית, עמד בפני ועדת חקירה והודח מן הצי ב־14 במאי 1804.

מוריס היה חבר במפלגה הפדרליסטית ונציגה בבית הנבחרים של מדינת ניו יורק ב־1814.

מקורות
------

* Cooper, James Fenimore. *History of the Navy of the United States of America.* I. H & E Phinney, 1847. p. 217.

קישורים חיצוניים
----------------

* ריצ'רד ולנטיין מוריס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2011082116
* SNAC: w6wh5gwd
* VIAF: 170869219
* WorldCat: lccn-no2011082116

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**רבע לשבע** היא להקת רוק יהודית, המנגנת מוזיקה יהודית אלטרנטיבית, ובה רוק, קאנטרי ורגאיי. הלהקה משלבת מוזיקה חסידית עם מוזיקה עכשווית בסגנונות שונים. הטקסטים נכתבו חלקם על ידי חברי הלהקה, חלקם האחר הם מן המקורות, ובהם שיריו של ר' שלמה קרליבך.

בריאיון עם יהודה כץ, מקים הלהקה, בשנת 2009, הסביר כי מקור שמה של הלהקה הוא לפי הקבלה, ש"כל יום של הבריאה הוא שווה לאלף שנים ואני התחלתי את הלהקה ב-ה'תש"ן, סוף המִילֶנִיוּם השישי. אז אנחנו באמת 'רבע לשבע' – רבע למילניום השביעי, שהוא שבת – מלא אור".

היסטוריה
--------

יהודה כץ, מייסד הלהקה, עסק 25 שנה במוזיקה בחו"ל והיה מתלמידיו של רבי שלמה קרליבך במשך 23 שנים. בשנת 1993 עלה לארץ מלוס אנג'לס, ולאחר תקופה קצרה ייסד את הלהקה.

הלהקה הופיעה במאות הופעות בכל רחבי העולם. בקיץ 2001 ערכה הלהקה פסטיבל בשם "עם ישראל חי", במטרה להביא מוזיקה טובה ושמחה לכל רחבי הארץ. הפסטיבל כלל סדרה של 18 הופעות במרכז הארץ, בפריפריה וביישובי יש״ע, והתארחו בו כ-40 אמנים, ביניהם אהוד בנאי, שלמה גרוניך, אריאל זילבר ומאיר בנאי[דרוש מקור].

בשנת 2000 לערך, נטש דוד אברהמסון את הלהקה, לטובת קריירת סולו (תחת המותג "הרפו והנשמות"), וממלאי מקומו היו גיטריסט הבלוז לייזר לויד והקלידן חנן אליאס. הרכב זה כלל את המתופף דני רוט. הלהקה המשיכה לנגן עד 2008.

בערב חג הסוכות תשע"א, 2010, נפטר מדום לב חבר הלהקה דוד אברהמסון, והוא בגיל 50.

חברי הלהקה
----------

* יהודה כץ (גיטרות ושירה)
* אדם וקסלר (בס)
* דוד אברהמסון (הרפו) (גיטרה, מפוחית וקולות) .
* אבי ישי (מתופף)
* יצחק אטיאס (כלי הקשה)
* ניצן חן רזאל (כנר)
* לייזר לויד (גיטרה)

נגנים נוספים שנגנו בלהקה במהלך השנים:

* יוני שמעוני
* ברני שטרנפלד
* זיו יחזקאלי
* תומר שלום
* נורברט גולדברג

דיסקוגרפיה
----------

* אהבת חינם (2000)
* סודות (1998)
* קומו (1996)
* הגיע הזמן (1994)
* הופעה (2003)
* ושם נשיר (2005)

קישורים חיצוניים
----------------

* קובי סלע, בשעה טובה (אורכב 06.01.2014 בארכיון Wayback Machine), גילון 167 של העיתון בשבע
* אודי גפן, קאמבק? כץ (רבע לשבע) ו"הרפו" שוב יחד, באתר ynet, 5 בספטמבר 2007
* יוני קמפינסקי, חברי "רבע לשבע" חוזרים לבמה, באתר ערוץ 7, 6 בינואר 2014
* מאיר קליינר, וודסטוק יהודי בזאפה: "רבע לשבע" חוזרת, באתר ynet, 7 בינואר 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  חדשות המוזיקה החסידית גיליון 23 ר"ח תמוז תשס"ג, באתר בחדרי חרדים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007305075605171

 |
רבי **יהודה בן משה אלבוטיני**, ראש ישיבה ומקובל, לפני ה'רס"ט (1509) - ה'ר"פ (1520).

היה בנו של רבי משה, שהיה מחכמי ליסבון בירת פורטוגל, ונכדו של רבי יוסף בן אברהם חיון שהיה מגדולי פרשני המקרא בפורטוגל.

רבי יהודה עלה לירושלים, ובחודש סיוון ה'רס"ט (1509) חתם יחד עם בני הישיבה בירושלים על תקנה שנועדה לשחרר את תלמידי החכמים מתשלומי מיסים. אחרי רבי יעקב מטרייל כיהן כראש הישיבה בירושלים, ואת מקומו אחריו מילא רבי ישראל מפירושא. חיבר מספר ספרים בהלכה ובקבלה, וכמעט כולם נשארו בכתב יד. כמה מספריו הם על הרמב"ם, והם "יסוד משנה תורה", "מורה המשנה", ו"ספר ישועות", שחלקם נדפס בתוך מהדורות המשנה הנפוצות שנדפסו לראשונה בווילנה. ספרו החשוב בקבלה הוא "סולם העלייה", שההקדמה ושלושה פרקים ממנו נדפסו על ידי גרשום שלום ב"קריית ספר" שנים ב וכ"ב, ופרק נוסף נדפס בנספחים לספר "כתבי יד בקבלה". דרכו בקבלה היא בדרך הקבלה האקסטטית, בדרכו של רבי אברהם אבולעפיה. משערים שנפטר בשנת ה'ר"פ (1520).

| תקופת חייו של הרב יהודה בן משה אלבוטיני על ציר הזמן |
| --- |
| 
ציר הזמןציר הזמן

 |

לקריאה נוספת
------------

* **אנציקלופדיה לתולדות חכמי ארץ ישראל** בערכו.
* מאיר בניהו, רבי יהודה בן רבי משה אלבוטיני וספרו "יסוד משנה תורה", בתוך "הר"מ במז"ל", ירושלים ה'תשט"ו.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על יהודה בן משה אלבוטיני בקטלוג הספרייה הלאומית
* יהודה בן משה אלבוטיני, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310963705171
* ISNI: 0000 0000 6697 399X
* LCCN: nr92006631
* VIAF: 22003207
* WorldCat: lccn-nr92006631

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בענף בבלשנות החוקר את הבנת השפה הטבעית. אם התכוונתם לאסכולה פילוסופית שהתפתחה בארצות הברית, ראו פרגמטיזם.
**פרגמטיקה** היא ענף בבלשנות החוקר את הבנת השפה הטבעית, ועיקר עיסוקה הוא בהשפעת ההקשר על הבנת המשמעות. ההקשר במשמעות זו חייב לכלול אמצעים חוץ־לשוניים כמו סיבות חברתיות, סביבתיות ופסיכולוגיות.

מחלוקת על ההגדרה
----------------

מסורתית, תחום הפרגמטיקה מוגדר כעוסק במשמעות ביחס להקשר או לדוברים, במבנים שאינם משפיעים על תנאי אמת של משפט (בניגוד לסמנטיקה פורמלית שמבקשת להגדיר את המשמעות על פיהם), ובנושאים מסוימים כמו פעולות דיבור.

עם זאת, חוקרים מסוימים הפעילים בעשורים האחרונים, למשל מירה אריאל בספרה Defining Pragmatics, שוללים את זה, ומבקשים להגדיר את הפרגמטיקה אל מול הסמנטיקה (ואל מול יתר הדקדוק) באמצעות חלוקת עבודה של קוד לשוני מול היסק לא לשוני. על פי ניתוח זה, רוב התופעות הלשוניות שנופלות בהגדרה המסורתית למעשה מתחלקות בין הדקדוק לפרגמטיקה.

מחקר והשערות
------------

פרגמטיקה מתעסקת בעיקר במבע המבטא את השימוש בלשון, ולא במשפט המייצג צורה מופשטת של השפה לצורכי ניתוח. הפרגמטיקה עוסקת בדרך כלל בהקשר של שיחה. בפרגמטיקה נערך בידול בין "משמעות המשפט" ל"כוונת הדובר". משמעות המשפט היא המשמעות המילולית של המשפט, בעוד שכוונת הדובר היא הרעיון, שאותו מנסה הדובר למסור.

לדוגמה, ניקח את המבע "אפשר לקבל את הקטשופ בבקשה?". משמעות המשפט הבסיסית היא שאלה, אך כשמתעמקים בכוונת הדובר, רואים שיש כאן מעין תפקיד של ציווי, שמשמעותו היא "תן את הקטשופ".

דוגמה נוספת יכולה להיות הדו־שיח הבא:

* א: "אני רעב."
* ב: "אז בוא נלך לשוק בצלאל."

בעוד שניתן לפרש את המשפט של דובר ב' כהצעה ללכת לשוק לקנות מוצרי מזון, הכוונה היא ללכת לשוק הידוע במוכרי הפלאפל שלו ולקנות פלאפל.

ענפים רלוונטיים
---------------

פרגמטיקה מנסה לקשר בין סימנים לפרשנותם, ואילו סמנטיקה מתמקדת בקשר הישיר בין מילה ופירושה (מסמן ומסומן), סינטקטיקה (או סינטקס) לעומת זאת בוחנת את הקשר בין המסמנים, המילים עצמן.

תחומים נוספים המשיקים לתחום הם הפסיכולינגויסטיקה והסוציולינגויסטיקה.

ראו גם
------

* שיח (מדעי החברה)
* עקרון שיתוף הפעולה
* תאוריית הרלוונטיות

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **פרגמטיקה** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פרגמטיקה** |

* דוד גורביץ' ודן ערב, הערך "פרגמטיקה", באתר אנציקלופדיה של הרעיונות
* מהי פרגמטיקה (אנגלית)
* בנימין בראון, בלי אבל: פולמוס החסידים והמתנגדים בראי תאוריית סמני השיח, רוח חדשה בארמון התורה, תשע"ח.
* בנימין בראון, Some Say This, Some Say That: Pragmatics and Discourse Markers in Yad Malachi's Interpretation Rules
* פרגמטיקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* פרגמטיקה, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mira Ariel, ,Defining Pragmatics, Cambridge Press, 2010

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531652505171
* BNE: XX538539
* BnF: cb11932985n (data)
* GND: 4076315-8
* LCCN: sh85106058
* LNB: 000048647
* NDL: 00576884
* NKC: ph124543

 |
**ארנסט מוצ'י** (נולד ב-19 במרץ 2001) הוא כדורגלן אלבני המשחק כחלוץ בלגיה ורשה הפולנית ובנבחרת אלבניה.

קריירה
------

מוצ'י התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של קיי אף טירנה. ב-2018, בגיל 16, עבר ליריבה העירונית קיי אף טירנה וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת.

מוצ'י שיחק 4 עונות בטירנה, זכה עמה פעמיים באליפות וכבש 23 שערים. 

בפברואר 2021 חתם בלגיה ורשה הפולנית.

נבחרת לאומית
------------

מוצ'י החל את הקריירה הבינלאומית שלו בספטמבר 2018 כאשר מאמן נבחרת אלבניה עד גיל 19, ארג'ון בוגדאני, זימן אותו למשחקי הידידות מול איסלנד. הוא כבש את השער הראשון שלו ב-8 בספטמבר והבקיע את השער היחיד במשחק שהעניק לנבחרתו ניצחון 1 - 0.

ב-4 בספטמבר 2020, הוא זומן לנבחרת אלבניה הצעירה שם כבש צמד נגד אוסטריה.

הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת אלבניה ב-15 בנובמבר 2021, במשחק מוקדמות מונדיאל 2022 נגד אנדורה.
ב-20 ביוני 2023, כבש את שערו הראשון בנבחרת במשחק מוקדמות יורו 2024 נגד איי פארו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארנסט מוצ'י** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ernest Muci - witamy w Legii, legia
2. ↑  Faroe Islands 1-3 Albania, uefa

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ארנסט מוצ'י"**.
**בוקאצ'יבצי** (באוקראינית: **Букачівці**; בפולנית: **Bukaczowce** ; ביידיש: **באקשעוויץ**) היא עיירה במחוז איוואנו-פרנקיבסק שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

בוקאצ'יבצי נזכרת לראשונה בשנת 1438, וזכויות עירוניות הוענקו לה בשנת 1489. העיירה שימשה כמרכז עירוני ליישובים החקלאיים שסביבה, ובזמן מלחמת העולם הראשונה נפגעה קשות מהכיבוש הרוסי.

יהודי בוקאצ'יבצי
----------------

קהילה יהודית עצמאית התארגנה בעיירה במהלך המאה ה-18, ובמאה ה-19 הגיעה הקהילה לשיאה מבחינת אוכלוסין. בשנת 1920 פרעו ביהודי העיירה כנופיותיו של סימון פטליורה, תוך אונס נשים רבות. בשנים שלאחר מכן, עזבו את העיירה כמחצית מיהודיה. בסיוע הג'וינט השתקמה הקהילה, ובין מלחמות העולם פעלו בעיירה מפלגות ציוניות שונות, וכן תנועות נוער ציוניות, ובהן הנוער הציוני, בית"ר והשחר. כמו כן, פעל בעיירה בית ספר מרשת תרבות.

מסוף המאה ה-19 ועד 1929 כיהן כרב העיירה אפרים סגל חאמיידס, ואת מקומו מילא הרב צבי שוורץ.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-650 יהודים, קרוב לשליש מסך תושבי המקום באותה עת.

### בשואה

עם פרוץ מבצע ברברוסה, ביוני 1941, גויסו מספר מיהודי העיירה לצבא האדום, ופנו מזרחה. ב-3 ביולי נכנסו לעיירה הגרמנים, ועל יהודיה הוטלו שעות עוצר וחובת ענידת סרט עם מגן דוד על הזרוע. בד בבד, נרצחו בכפרים הסמוכים לעיירה תושביהם היהודים בידי איכרים אוקראינים. בעיירה עצמה נחטפו יהודים על ידי שוטרים אוקראינים לעבודות כפייה, בהן הוכו והושפלו, ומיהודי העיירה הוחרמו תכשיטים ודברי ערך. 

כעבור זמן מה הוקם בעיירה יודנרט, בראשות אמיל קרויז, אשר נצטווה לדאוג למסירת דברי הערך והפרוות של היהודים לשלטונות. באביב 1942 הועברו לבוקאצ'יבצי כמה מאות מיהודי הסביבה לרבות יהודי ז'ורוב, ותנאי הצפיפות של היהודים בעיירה נעשו קשים יותר. יהודי העיירה מגיל 15 ומעלה חויבו בעבודות כפייה.

בספטמבר 1942 (יום כיפור תש"ג) התקיימה בעיירה אקציה ראשונה. יחידת שוטרים מרוהטין יחד עם שוטרים אוקראינים מקומיים הוציאה את היהודים מבתיהם, וערכה בהם סלקציה. כמה עשרות יהודים שניסו להימלט מהאקציה נורו למוות. כ-100 עד 300 זקנים, חולים ותשושים הועברו לתחנת הרכבת, ושולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ. 

באוקטובר 1942 הועברו לבוקאצ'יבצי כמה מאות יהודים נוספים מבורשטין, וכעבור ימים אחדים נערכה במקום אקציה נוספת, במסגרתה שולחו לבלז'ץ כמה מאות יהודים נוספים מהעיירה. בינואר 1943 גורשו אחרוני היהודים בעיירה לרוהטין, וגורלם היה כגורל יתר יהודי המקום. כ-20 מיהודי העיירה שרדו את השואה במסתורים וביערות.

קישורים חיצוניים
----------------

* בוקאצ'יבצי באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* "בוקאצ'יבצי", באתר השטעטל הווירטואלי
* "בוקאצ'יבצי", באתר JewishGen (באנגלית)
* אלכסנדר קרוגלוב (רו'), בוקאצ'ובצה, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק A, עמ' 765–766), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007590451205171

 |
**יוסף איל** הוא קצין צה"ל במיל' בדרגת תת-אלוף, כיהן כקצין הנדסה ראשי.

ביוגרפיה
--------

איל התגייס לצה"ל ב-1962 והחל שירותו בקורס טיס. לאחר שעזב את הקורס עבר לחיל ההנדסה הקרבית ושירת כלוחם וקצין בחיל. הוא שימש מדריך בקורס מש"קים, ראש מדור בבית הספר להנדסה צבאית, עבר קורס קציני הנדסה בארצות הברית ושימש מפקד קורס קציני הנדסה קרבית. במלחמת יום הכיפורים לחם כסגן מפקד גדוד הנדסה שהורכב מסגל וחניכי בית הספר להנדסה צבאית. במהלך פינוי סיני במסגרת יישום הסכם השלום בין ישראל למצרים שימש קצין ההנדסה של פיקוד הדרום. באוקטובר 1985 מונה לקצין הנדסה ראשי בדרגת תת-אלוף ומילא תפקיד זה עד 1989. לאחר מכן שימש עוזר ראש אגף התכנון. 

לאחר שחרורו מכהן כמנהל חטיבת משאבי אנוש ומינהל וממלא מקום מנכ"ל בקרן קיימת לישראל

קישורים חיצוניים
----------------

* יוסף איל, אתר חיל ההנדסה הקרבית

| קציני הנדסה ראשיים  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| עמנואל שחר • אפרים להב • הלל אל דאג • אלחנן קליין • ירחמיאל דורי • יצחק בן דב • אריה גולן • אבישי כ"ץ • יהודה כהן • יוסף איל • ישי דותן • איתן לידור • אלי טולדנו • אברהם בן דוד • שמעון (שימי) דניאל • משה שלי • יוסי מורלי • אושרי לוגסי • אילן סבג • עידו מזרחי • יואב טורחאנסקי |

 |
**רודולף פרנק מור** (אנגלית: **Rudolph Frank Moore**; נולד ב-17 במרץ 1927 - 19 באוקטובר 2008), המכונה **רודי ריי מור**, היה קומיקאי, זמר, שחקן ומפיק קולנוע אמריקאי. הוא יצר את הדמות "דולמייט", הסרסור בסרט "הדולמייט" משנת 1975 והמשכיו, "הטורנדו האנושי" ו"חזרתו של הדולמייט". הדמות פותחה במהלך יצירת תקליטי הקומדיה המוקדמים שלו. בהקלטות הוצגו לעיתים קרובות מור, שהשמיע שירת חרוזים מלאת גסות. שירה זו הביאה מאוחר יותר לכינויו "הסנדק של הראפ".

השחקן והקומיקאי אדי מרפי גילם את מור בסרט "קוראים לי דולמייט" מ־2019.

שנים מוקדמות
------------

מור נולד וגדל בפורט סמית', שבמדינת ארקנסו. הוא עבר לאקרון שבאוהיו ולאחר מכן למילווקי בוויסקונסין. במילווקי הוא הטיף בכנסיות ועבד כרקדן במועדוני לילה. הוא חזר לאקרון, עבד במועדונים כזמר, רקדן וכקומיקאי, ולעיתים קרובות הופיע בדמות "נסיך דומאר". הוא הצטרף לצבא ארצות הברית ושירת ביחידת בידור בגרמניה, שם זכה לכינוי "הארלם הילבילי", משום ששר שירי קאנטרי בסגנון R&B.במהלך השירות הצבאי הוא פיתח עניין בקומדיה.

לאחר שחרורו התגורר בסיאטל ואז בלוס אנג'לס, שם המשיך לעבוד במועדונים והתגלה על ידי מפיק התקליטים דוטי ויליאמס. הוא הקליט שירי רית'ם ובלוז עבור הלייבלים קאש, בול, קנט ואימפריאל בין השנים 1955–1962, והוציא את אלבומי הקומדיה הראשונים שלו, מתחת לחגורה (1959), סצנת הביטניק (1962), וקומיקאי נולד (1964).

תקליטי דולמייט
--------------

מור עבד בחנות התקליטים בלוס אנג'לס, קליפורניה בשנת 1970, כשהחל לשמוע סיפורים מגונים על "דולמייט", מפי משורר רחוב בשם ריקו. מור הקליט משוררי רחוב שונים, ביניהם "ביג בראון". בשנת 1973, הפיק מור את אלבומו של בראון, "האיש הראשון של השירה, ביג בראון: בין גן עדן לגיהנום".

מור החל להקליט את הסיפורים, ולקח על עצמו את תפקיד "הדולמייט". בשנים 1970–1971 הקליט שלושה אלבומים, Eat Out More Frequently, This Pussy Belong To Me ו-The Dirty Dozens, כאשר "על רקע מוזיקת ג'אז ו- R&B, מור היה מדקלם חרוזים גסים וקללות מיניות, לעיתים קרובות בהקשר של סרסרות, זנות, מהמרים ורמאים".

מור הושפע גם מקומיקאים שהתקבלו במיינסטרים, כמו רד פוקס וריצ'רד פריור. ההקלטות נערכו בדרך כלל בביתו של מור עצמו, במפגשים שבהם השתתפו חבריו כדי להעניק להקלטה אווירה של מסיבה. עטיפות האלבום והתוכן המוקלט היו לעיתים קרובות בוטים מכדי שיוצגו בחנויות התקליטים, אך התקליטים הפכו פופולריים מפה לאוזן והצליחו מאוד בקהילות אמריקאיות שחורות, שם שנינותו האנטי-ממסדית אומצה על ידי הקהל.

קולנוע וקריירה מאוחרת
---------------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רודי ריי מור** בוויקישיתוף

* רודי ריי מור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* רודי ריי מור, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* רודי ריי מור, באתר AllMusic (באנגלית)
* רודי ריי מור, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* רודי ריי מור, באתר Yandex.Music (ברוסית)
* רודי ריי מור, באתר Discogs (באנגלית)
* רודי ריי מור, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14208389d (data)
* ISNI: 0000 0000 3572 2813
* LCCN: n96084409
* MusicBrainz: beefe242-9b13-4da8-943a-3bcbc312951e
* VIAF: 39587662
* WorldCat: lccn-n96084409

 |
**דוד ג'יימס לזר** (נולד ב -1957) הוא רב ומחנך יליד ארצות הברית, רב בית הכנסת "אור המדבר" בפאלם ספרינגס, שבקליפורניה. משרת קהילות בישראל ובאירופה למעלה משלושים שנה.

ביוגרפיה
--------

לזר גדל במשפחה יהודית קונסרבטיבית-ליברלית בלוס אנג'לס, אך פנה לעבר היהדות האורתודוקסית בשנות העשרה שלו. לאחר שסיים את שירותו הצבאי בישראל בשנת 1980, היה ממקימי ההתנחלות גן אור ברצועת עזה. שם הוא פגש את אשתו סשה מייגרס, עולה מהולנד, הם התחתנו בקיץ 1981, ואז עברו לירושלים בשנה שלאחר מכן. לזר התחנך בישיבת כרם ביבנה, שם שילב לימודי יהדות ושירות בשריון בצה"ל. סיים תואר ראשון במקרא באוניברסיטה העברית וסמיכה לרבנות ותואר שני בלימודי יהדות ב-1993 ממכון שכטר למדעי היהדות. כמו כן, היה עמית במכון מנדל למנהיגות (בשנים 1998–2000).

קריירה רבנית
------------

לפני שכיהן כרב בקהילת אור המדבר, לזר שימש במשך יותר משני עשורים כרב קהילתי ומחנך בירושלים, תל אביב וסטוקהולם. בירושלים כיהן לזר כמנהל חינוך ב"קהילת מבקשי דרך" של יהדות רקונסטרוקציוניסטית והיה רב "קהילת יער רמות" של התנועה המסורתית בישראל. הוא חצה את עולם האורתודוקסיה וחזר לשורשיו היהודיים הליברליים, והפך לרב קונסרבטיבי בשנת 1993. בהמשך עבר לתל אביב, שם היה המנהיג הרוחני של "קהילת תפארת שלום" גם של התנועה המסורתית.
במהלך הקריירה שלו, לזר היה פעיל בארגונים רבים ללא מטרות רווח כמו למשל כוח המשימה הישראלי לאיידס, הבית הפתוח בירושלים והאסיפה הרבנית. החל משנת 2001 הוא משיא זוגות חד-מיניים.

משנת 2010 עד 2013, לזר היה רב הקהילה היהודית בסטוקהולם, שוודיה. לזר שימש כר מחנך ומרכז בית המקדש היהודי במקדש ישעיהו בפאלם ספרינגס, קליפורניה עד סוף 2018, אז הקים את "אור המדבר", ארגון המוקדש לפיתוח זהות יהודית רוחנית באזור פאלם ספרינגס. לזר עבד לאורך השנים במגוון רחב של מסגרות חינוכיות כמו תל"י, מחנה רמה בקליפורניה וקנדה, כמו גם בתנועות הנוער נוע"ם ויהודה הצעיר. הוא המנהל המייסד של עמותת רקמ"ה לפיתוח מנהיגות קהילתית רוחנית. בעודו בסטוקהולם, מלבד מילוי תפקידו הקבוע בהובלת התפילה בבית הכנסת הגדול, לימוד וייעוץ של חברי הקהילה, לזר היה פעיל במען סיוע ודיאלוג בין-דתי. בזכות גישתו לנושאים אלה, הופק סרט תיעודי עלילתי עליו בשנת 2013. "הרב החדש", העוקב אחר עבודתו של לזר בקהילה היהודית בסטוקהולם. הסרט הופק ובוים על ידי אירן לופז וסטפן הנריקסון, והושלם בשנת 2017.

קישורים חיצוניים
----------------

* אורלי הלפרן, רב קונסרווטיווי, עו"ד ערבי ופסיכולוג הומו זה כבר יותר מדי, באתר הארץ, 23 בנובמבר 2002
* עמירם ברקת, היום נסמיך רבנים הומואים, מחר הם עוד יערכו נישואים חד מיניים, באתר הארץ, 18 במרץ 2003

הערות שוליים
------------

1. ↑  יובל בן-עמי, לצלילי הברירה הטבעית בתל אביב, עיר הקודש, באתר הארץ, 7 בינואר 2006
2. ↑  עמירם ברקת,דפנה ברמן, מנהיגים דתיים: מצעד גאווה בי-ם יגרום לשפיכות דמים, באתר הארץ, 30 במרץ 2005

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264224605171
* BIBSYS: 8062681
* BnF: cb15035066m (data)
* GND: 1065773803
* ISNI: 0000 0001 1489 0591
* LCCN: n2002035945
* LNB: 000135598
* SUDOC: 133333477
* VIAF: 24882926
* WorldCat: lccn-n2002035945

 |



[[קטגוריה:מייסדי מושבים]
**דרור נובלמן** (נולד ב-10 בפברואר 1977 ברמת גן) הוא תסריטאי ומנחה טלוויזיה ישראלי, זוכה פרס האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2008.

ביוגרפיה
--------

נובלמן נולד ברמת גן וגדל בשכונת קריית קריניצי. הוא למד תסריטאות באוניברסיטת תל אביב, והחל את דרכו ככותב סאטירה בעיתון הסטודנטים "תזה". בהמשך דרכו מונה ככתב מדורי סאטירה במקומון החיפאי "כלבו" ובאתר נענע. החל משנת 2007 כתב טור שבועי לענייני טלוויזיה במגזין "רייטינג", עד לסגירת העיתון בשנת 2011.

נובלמן עבד כתסריטאי בטלנובלה "מיכאלה" ששודרה ב-2004, והיה היוצר והתסריטאי הראשי של סדרות הטלוויזיה "טלנובלה בע"מ" ו"האלופה". ב-2007 היה עורך התסריט בסדרה "עבודה ערבית" ותסריטאי בסדרה "Red Band", והיה אחד הזוכים בפרס האקדמיה לטלוויזיה עבור התסריט הקומי לשנת 2008.

ב-2009 הנחה נובלמן את שעשועון המשימות "סיימון" בערוץ ביפ והשתתף כחבר פאנל קבוע בשתי העונות של התוכנית "מהדורת השבט" בערוץ 10, וכן השתתף כחבר פאנל בתוכנית "טינופת", ששודרה ב-HOT3.

נובלמן היה היוצר והתסריטאי הראשי של סדרת הטלוויזיה "חסמבה דור 3" שעלתה ב-2010 וזכתה בפרס האקדמיה כ"סדרה הטובה ביותר בז'אנר הילדים והנוער". כן היה התסריטאי הראשי של העונה השנייה של "Red Band" ששודרה ב-2011. נובלמן עבד גם כתסריטאי בתוכנית "המופע של רד ודביר" בערוץ 2, שאחד המגישים בה הוא רד אורבך, סולן להקת "Red Band".

ב-2011 כתב את התסריט למופע הפסטיגל.

בשנת 2013 שימש נובלמן כיוצר ותסריטאי של העונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "חסמבה דור 3". 

נובלמן עבד כתסריטאי בסדרה "מתים לרגע" ששודרה ב-2014.

ב-2018 היה נובלמן היוצר־שותף והתסריטאי סדרת הדרמה הקומית "מלכות" ב-HOT3. ב-2021 עלתה לשידור עונתה השנייה של הסדרה.

נובלמן הוא אחיו של המוזיקאי והיוצר שי נובלמן.

קישורים חיצוניים
----------------

* דרור נובלמן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* דרור נובלמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* דרור נובלמן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
* דנה נפתלי, עכבר העיר אונליין, נובלמן בע"מ: עשור לטלנובלה ששינתה את פני הדרמה היומית, באתר הארץ, 26 במרץ 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑  רותי זוארץ, ‏הרכב מנצח לא מחליפים, באתר גלובס, 6 באפריל 2006
2. ↑  המלכות חוזרות - וואלה! כסף, באתר וואלה!, ‏2021-12-16

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**2008 - יעל פוליאקוב ועומר תדמור ("הכל דבש")** | **פרס האקדמיה לטלוויזיה - התסריט הטוב ביותר בסדרה קומית 2009 - ירון ניסקי, דורון צור, שרון קנטור, דרור נובלמן, איתי רייכר, בני בשן וארי פפר ("Red Band")** | **הבא**:**2009 - יעל פוליאקוב ("הכל דבש")** |
**מנחם "מנה" בכרך** (נולד ב-1951) הוא מומחה בתחומי אבטחת תעופה ואבטחה כללית, לוחמה בטרור ומבצעים מיוחדים. במקביל לקריירה אזרחית בתחומים אלו, התקדם בכרך בשירות המילואים בצה"ל, פיקד על עוצבת כדור האש וקיבל דרגת תת-אלוף בשנת 2009.

ביוגרפיה
--------

בכרך נולד בשנת 1951 בקיבוץ בארות יצחק, בנם של חנה וצבי בכרך. בשירותו הסדיר בצה"ל בשנים 1969–1972 היה קצין תותחנים. בשנים 1973–1976 למד קרימינולוגיה, מדעי המדינה וכלכלה באוניברסיטת בר-אילן ובמקביל החל בקריירה בתחום האבטחה בתור מאבטח בשדה התעופה נתב"ג. בשנים 2017–2019 השלים לימודי תואר שני בלימודי ביטחון באוניברסיטת תל אביב, אותם סיים בהצטיינות. בכרך נשוי לדלי ולהם שני בנים.

קריירה ביטחונית אזרחית
----------------------

בהמשך לאבטחת שדה התעופה נתב"ג בעת לימודיו, שירת בכרך כתפקידי אבטחה בשירות הביטחון הכללי, ושימש קצין הביטחון של חברות תעופה ישראליות ושגרירות ישראל בלונדון עד 1986. בשנים 1986–1993 היה בכרך סגן נשיא וסמנכ"ל תפעול, תעופה ושווק בחברת ICTS, חברה בינלאומית בבעלות ישראלי, מובילה בעולם בתחום אבטחת תעופה. היה אחראי ישירות על הקמה וניהול 22 חברות בת באירופה, במזרח הרחוק והתיכון (כ-1500 עובדים ומנהלים). מאז 1995 הוא המנכ"ל והבעלים של א.מ. שיפור בע"מ, חברת ייעוץ פרטית בתחום אבטחת תעופה ואבטחה כללית, סקרי סיכונים, אפיון מערכות ביטחון אינטגרטיביות לערים ומועצות מקומיות, לבניינים ואתרים רגישים, אבטחת שדות תעופה, וחברות תעופה.

במסגרת עבודתו היה בכרך עד מומחה למלחמה בטרור התעופתי לפני תת-ועדה של הקונגרס האמריקאי (לאחר אסון התאומים), ועד מומחה בתביעת ענק בארצות הברית בעקבות האסון.

לאחר שפרצה מלחמת חרבות ברזל, בעקבות אירועי 7 אוקטובר 2023, פרסם בכרך, דוקטורנט באוניברסיטת בר-אילן, מאמר עם פרופ' אפרים ענבר על מדיניות ההכלה.

שירות סדיר ומילואים
-------------------

לאחר גיוסו לשירות חובה שובץ בכרך לחיל התותחנים, עבר קורס תותחן וקורס מפקדים ושירת בגדוד 403. לאחר קורס קצינים שירת כקצין עמדה ומפקד סוללה בגדוד 403 וגם עבר קורס צניחה.

במלחמת יום הכיפורים גויס למילואים ושירת כקש"א (קצין שיתוף ארטילרי) בגדוד 429 של חטיבה 500, בטנק תחת פיקודו של מפקד הגדוד אריה ארצי. במהלך הקרבות נפצע מפגיעת פגז, הוא אושפז אך חזר ללחימה בחזית, כקש"א בחטיבת צנחנים. לאחר המלחמה מונה לסגן מפקד גדוד 443 באגד ארטילרי 216, גדוד חדש שהקים יחד עם מפקד הגדוד אמנון יוגב. בהמשך מונה למפקד הגדוד. ב-1984 מונה לסגן מפקד אגד ארטילרי 216 תחת יעקב שיש, תפקיד בו כיהן עד 1994.

ב-1994 מונה למפקד עוצבת כדור האש, האגד הארטילרי יביל האוויר של עוצבת האש. ב-2001 הקים את מרכז האש של מפקדת המבצעים ומשימות מיוחדות המטכ"לית (משמ"מ). ב-2009 קודם לדרגת תת-אלוף. ב-2016 השתחרר משירות המילואים.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  מנחם בכרך, תא"ל(מי"ל) מנחם (מנה) בכרך- תקציר קורות חיים, ‏18.10.2021
2. ↑  טנדו, מנה(מנחם) בכרך
3. ↑  מנחם (מנה) בכרך ואפרים ענבר, ההכלה-מרכיב המכללא בהתנהגות הבטחונית של ישראל, באתר JISS- מכון ירושלים לאסטרטגיה ובטחון, ‏9.11.2023
4. ↑  אל"מ אמנון יוגב, הרפתקאות ההקמה של גדוד 443, ‏2017/11/05
5. ↑  יצחק אורן, מנה בכרך- התא"ל שלא שרת אף יום בקבע, ‏6.9.2021