recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**קלריסה מונגר באדגר** (באנגלית:**Clarissa Munger Badger**‏: 20 במאי 1806 – 14 בדצמבר 1889) הייתה מאיירת בוטנית אמריקאית באמצע המאה ה-19 הידועה בעיקר בשלושה כרכים של ציורי פרחים בליווי שירה. היא ציירה גם על טקסטיל.

ביוגרפיה
--------

### משפחה

קלריסה מונגר נולדה במזרח גוילפורד, קונטיקט, בשנת 1806 לג'ורג' מונגר, צייר וחרט דיוקנאות, ופרנל קלסי מונגר. קלריסה, אחיה הבכור ג'ורג' ואחותה הצעירה קרוליין הפכו כולם לאמנים, כאשר קרוליין מתמחתה בפורטרטים כמו אביה וקלריסה באמנות בוטנית.

בשנת 1828 נישאה לכומר מילטון באדגר, כומר הכנסייה הדרומית באנדובר, מסצ'וסטס ומאוחר יותר מונה למזכיר של אגודת המיסיונרים האמריקאית, עבודה שחייבת אותו לבלות במערב ארצות הברית. היו להם חמישה ילדים, מתוכם שניים שרדו עד הבגרות, שניהם הפכו לרופאים. [6] מילטון חלה והזוג חזר למדיסון שבקונטיקט, שם הוא נפטר בשנת 1873.

### יצירה

בשנת 1848, קלריסה מונגר באדגר פרסמה באופן פרטי ספר: "פרחי הטבע עם שירה נבחרת". זה היה מאסף של שירה מאת ויליאם קאלן בראיינט, לידיה סיגורני, מרי האוויט ואחרים שאוירו ב-13 מציורי הפרחים שלה. ייתכן שהכרך הזה סיפק מודל לספרה מ-1859 פרחי בר משורטטים מהטבע (הידוע באופן לא רשמי בשם "פרחי הבר של אמריקה"), שאויר עם 22 לוחות של פרחים בודדים. הוא כלל גם שירים, שנכתבו על ידי קלריסה באדגר עצמה, יחד עם שיר מבוא מאת סיגורני. הלוחות שוכפלו באותה תקופה באופן נרחב, ותרמו למוניטין של באדגר כאמנית בוטנית ממדרגה ראשונה.

בספרה משנת 1859 בשיריה היא מגלמת את הפרחים. היא כתבה בגוף ראשון, וגרמה לכך שהפרח ששורטט בעמוד הבא "מספר" לקורא את קורות חייו.

ספרה השלישי של קלריסה, "פרחי הבית והגן", ראה אור בשנת 1867 עם 16 לוחות ליטוגרפיות בצביעת יד, המציגות בדרך כלל שניים או שלושה פרחים באשכולות או זרי פרחים. כמו בספרה הראשון, ציורי הפרחים לוו בשירה, במקרה זה שירים על הפרחים המתוארים.

הסגנון שלה היה שונה מעמיתיה הגברים. חלק מהיצירות שלה מתמקדות בפרח יחיד, אך פעמים רבות היא הייתה כוללת פרחים רבים יחדיו. הדבר נעשה לעיתים רחוקות שכן רבים מציורי התקופה נועדו לחקר צמח בודד ולא כקבוצה.

היאתיארה כל צמח בכמות גדולה של פרטים ונשארה נאמנה לדמות בטבע ככל שיכלה. היא השתמשה בצללים ובצבעים כדי ליצור ניגודים ולגרום לפרחים להיראות כמו חיים.

באדגר ציירה את פרחיה גם על טקסטיל. אלה, כמו האיורים שלה, דומים מאוד למראם בחיים.

גלריה
-----

* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלריסה מונגר באדגר** בוויקישיתוף
* קלריסה מונגר באדגר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Clarissa Munger Badger (1806-1889) - Find A Grave... www.findagrave.com (באנגלית)
2. ↑  Bowman, Mira Chittenden, and Marjorie Lee Chittenden. "The Munger Sisters". Philip S. Platt, ed. Madison's Heritage. Madison, CT: Madison Historical Society, 1964.
3. 1 2  The Art of Gilbert Munger (1837-1903): User Guide, gilbertmunger.org
4. ↑  Coe, D.B. "Milton Badger". The Congregational Quarterly, vol. 17, no. 1 (January 1875), pp. 11-12.
5. ↑  Harvard Mirador Viewer, iiif.lib.harvard.edu

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* DSI: 5699
* LCCN: n2009165157
* VIAF: 102951714
* WorldCat: lccn-n2009165157

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"קלריסה מונגר באדגר"**.
המונח "הנס ריכטר" מפנה לכאן. לערך העוסק באמן גרמני, ראו הנס ריכטר (אמן).
**הנס ריכטר** (גרמנית: **Hans Richter**; ‏4 באפריל 1843 - 5 בדצמבר 1916) היה מנצח אוסטרי, שנולד בחבל ארץ השייך כיום להונגריה.

חייו
----

ריכטר למד בקונסרבטוריון הוינאי, שם גילה עניין מיוחד בקרן, ופיתח את קריירת הניצוח שלו בכמה בתי אופרה באימפריה האוסטרו-הונגרית. הוא התרועע עם ריכרד וגנר בשנות ה-60' של המאה התשע-עשרה, ובשנת 1876 נבחר לנצח על הביצוע הראשון המלא של מחזור טבעת הניבלונגים של וגנר בפסטיבל ביירוית. בשנה שלאחריה עזר למלחין החולה כמנצח על סדרת קונצרטים חשובה מיצירות וגנר בלונדון, ומכאן ואילך נעשה לדמות מוכרת בחיי המוזיקה באנגליה. הוא הרבה להופיע בפסטיבלים מקהלתיים וניהל את תזמורת האלה (1899–1911) ואת התזמורת הסימפונית של לונדון, שאך זה נוסדה (1904–1911). באירופה עבד בעיקר בווינה, שם התעלה על המחלוקת המרה בין שוחרי וגנר לאלה של ברהמס והקדיש תשומת לב רבה ליצירות של ברהמס עצמו, ברוקנר ודבוז'אק. במקביל המשיך גם לעבוד בבירוית. בשנים הבאות התמסר בלב שלם להערצת המוזיקה של אדוארד אלגר, ואף ניאות לקבל 
את צ'ייקובסקי; פעם הניח את שרביטו והתיר לתזמורת לונדון לנגן את כל הפרק השני של הסימפוניה הפאתטית של צ'ייקובסקי ללא ניצוח. כיוון שלא חשש מעולם להתנסות למען המוזיקה שאהב, נתן את תמיכתו, כבן-סמכא, להפקה אנגלית של "הטבעת" בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בשנת 1908.

הגישה של ריכטר לניצוח הייתה יותר מונומנטלית מאשר פעילה או דינמית. הוא שם דגש על המבנה הכולל של יצירות גדולות והעדיף גישה זו על פני הבלטת רגעים אינדיבידואליים של יופי או רגש עמוק. היו שראו בו לא יותר מקוצב פעמה, אבל אחרים (בייחוד יוג'ין גוסנס) הצביעו על החיוניות הריתמית הראויה לציון של עבודתו, תכונה שאינה עולה בקנה אחד עם הדימוי של ריכטר כחסר רגישות וסטאטי בטבעו. ריכטר נחשב לאחד מגדולי המנצחים בתקופה הרומנטית, ולמי שתרם רבות לקידום יצירותיו של וגנר.

ביצועי בכורה
------------

ריכטר ניצח על ביצועי בכורה של הרבה יצירות תזמורתיות חשובות. עם יצירות אלה נמנות: 

* הסימפוניה השנייה של ברהמס (1877)
* הסימפוניה הרביעית של ברוקנר (1881)
* הסימפוניה השלישית של ברהמס (1883)
* הסימפוניה השמינית של ברוקנר (1892)
* וריאציות אניגמה של אלגר (1899)
* חלומו של גרונטיוס, אלגר (1900)
* הסימפוניה הראשונה של אלגר (1908)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנס ריכטר** בוויקישיתוף

* הנס ריכטר, באתר AllMusic (באנגלית)
* הנס ריכטר, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* הנס ריכטר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* הנס ריכטר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**וילהלם יאהן** | **מנצח ראשי, הפילהרמונית של וינה** 1883 - 1898 | **הבא**:**גוסטב מאהלר** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**פרדריק קוון** | **מנצחים ראשיים, תזמורת האלה**
1899 - 1911 | **הבא**:**מייקל בולינג** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**-** | **מנצח ראשי (ראשון), התזמורת הסימפונית של לונדון** 1904 - 1911 | **הבא**:**אדוארד אלגר** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007273285205171
* BIBSYS: 90811949
* BNE: XX1589974
* BnF: cb13927605m (data)
* GND: 118744984
* ISNI: 0000 0000 6654 903X
* LCCN: n92096016
* MusicBrainz: 7e630ae3-5589-44c6-99b1-02b8907033ea
* NKC: kup19960000082646
* NTA: 071088113
* SNAC: w6gq6z99
* SUDOC: 078617065
* VIAF: 59272058
* WorldCat: lccn-n92096016

 |
**האקדמיה המלכותית לאמנויות היפות של אנטוורפן** (בהולנדית (פלמית):  **Koninklijke Academie voor Schone Kunsten van Antwerpen**) היא אקדמיה לאמנות פלסטית ועיצוב (ובעבר גם ארכיטקטורה) באנטוורפן שבבלגיה. האקדמיה נוסדה בשנת 1663 על ידי דוד טנירס הבן והיא אחת מהאקדמיות העתיקות ביותר לאמנות. האקדמיה מציעה תוכניות לימוד באמנות ועיצוב (אמנות פלסטית, צילום, צורפות, עיצוב תפאורה ותלבושות לתיאטרון, עיצוב גרפי ועיצוב אופנה), רסטורציה והכשרת מורים. כמחצית מתלמידי המוסד מגיעים מרחבי העולם וארבעת בנייניה פזורים במרכז אנטוורפן.

היסטוריה
--------

האקדמיה הוקמה ברישיון של שליט ארצות השפלה דאז, פליפה הרביעי, מלך ספרד. האקדמיה פתחה את שעריה לבני אומות רבות ושונות והגיעו אליה אמנים צעירים מארבעים אומות, בהן הולנד, גרמניה, פולין, אירלנד, צרפת ועוד. כן משכה מורים וצברה אוסף יצירות אמנות מרשים. בשנת 1886 למד בה משך זמן קצר וינסנט ואן גוך, עד שסולק מן הלימודים. כן למד בה המעצב הנודע אנרי ון דה ולדה, על שמו נקרא לאחר מכן בית הספר העליון לעיצוב. 

ב-1885 יסד לאופולד השני, מלך הבלגים באקדמיה את "המוסד הלאומי העליון לאמנות יפה" (Nationaal Hoger Instituut voor Schone Kunsten), לפי הדגם של בית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות בפריז (בצרפתית: École Nationale Supérieure des Beaux-Arts).

בשנת 1946 הופרד בית הספר הגבוה לאדריכלות מן האקדמיה. בשנת 1963 נפתחה מגמת עיצוב אופנה בה למדו שישה ממעצבי האופנה החשובים של שנות השמונים שנודעו כ"שישיית אנטוורפן": דירק ביקמברגס (Dirk Bikkembergs), ולטר ון בירנדונק (Walter van Beirendonck), מרטינה יי (Marina Yee), דריס ון נוטן (Dries van Noten), דירק ון סנס (Dirk Van Saene) ואן דמולמיסטר (Ann Demeulemeester) ורבים אחרים מרחבי העולם שהפכו את המגמה לגדולה ביותר באקדמיה. 

ב-1995 הפכה האקדמיה, במסגרת רפורמה במערכת ההשכלה הגבוהה בבלגיה הפלמית, לחלק מאוניברסיטת אנטוורפן לאמנות (Artesis Hogeschool Antwerpen; נקרא מ-2013 Artesis Plantijn Hogeschool Antwerpen). 

בין בוגרי האקדמיה: לורנס אלמה-טדמה, ז'ף לאמבו, מומי שוורץ, וילהלם בוש, פורד מדוקס בראון ורבים אחרים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של האקדמיה המלכותית לאמנויות היפות של אנטוורפן (בהולנדית)
* אתר האקדמיה באתר אוניברסיטת אנטוורפן לאמנות

הערות שוליים
------------

1. ↑  היסטוריית האקדמיה באתר הרשמי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX162230
* GND: 16289334-6
* ISNI: 0000 0001 2107 7689
* LCCN: n80131768
* NKC: xx0110860
* VIAF: 125914871
* WorldCat: lccn-n80131768

 |
**K-552 "הנסיך אולג"** (ברוסית: **Князь Олег**) הוא שמה של צוללת גרעינית רוסית. זהו כלי השיט החמישי של פרויקט 955 "בוריי" והשני על פי פרויקט 955A "בוריי-A".

עיצוב
-----

מאפיין ייחודי של צוללות בוריי-A הוא בכך שהן אינן משתמשות בצבר של דגמים קודמים של צוללות גרעיניות (כגון שצ'וקה-B או אנטיי) במהלך בנייתן, מה שמאפשר למצות באופן מלא את הפוטנציאל של צוללות הדור הרביעי.

שם
--

הצוללת נקראת על שם הנסיך הגדול הרוסי אולג.

היסטוריה
--------

בתחילה תוכננה השלמת בנייתה ל-19 ביולי 2014, אך נדחתה בשבוע ובנייתה החלה ב-27 ביולי 2014. ב-17 בפברואר 2015 נערכה הצוללת הגרעינית לקראת ניסויים הידראוליים.

ב-14 בנובמבר 2016, נבדק גוף הצוללת לאטימות. ב-16 בנובמבר 2017 הודיע ראש החברה לבניית ספינות, אלכסיי רחמנוב, על בעיות במימון בניית הצוללת. בינואר 2018 פורסם כי מפעל קולומנסקי עיכב את אספקת הגנרטור מדגם 2-28DG בכמעט שנה. לבסוף, ב-16 ביולי 2020 הושקה הצוללת. ב-30 במאי 2021 נכנסה הצוללת הגרעינית לראשונה לניסויי ים במפעל המייצר.

ב-21 בדצמבר 2021 נקלטה לשירות מבצעי בצי הרוסי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנסיך אולג** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Объем Гособоронзаказа-2014 на Севмаше выполнен полностью". סבמאש. 2015-02-17. נבדק ב-2015-02-22.
2. ↑  В ОСК сообщили о нехватке денег на строительство пятой подлодки «Борей»
3. ↑  Подводный ракетоносец «Князь Олег» почти год не может получить дизель-генератор
**האקדמיה הצבאית המלכותית** (באנגלית: **Royal Military Academy** המוכרת גם בראשי התיבות **RMA**) בווליץ', בדרום-מזרח לונדון הייתה אקדמיה צבאית של הצבא הבריטי שנועדה להכשיר קצינים עבור חיל התותחנים המלכותי וחיל ההנדסה המלכותי. בשלב מאוחר יותר הכשירה האקדמיה קצינים עבור חיל הקשר המלכותי וחילות טכניים אחרים.

האקדמיה נוסדה ב-1741. מטרתה הייתה לספק השכלה ולייצר "קצינים טובים עבור הארטילריה ומהנדסים צבאיים מושלמים".

בין המורים הידועים שלימדו במוסד פרדריק אוגוסטוס אבל (Frederick Augustus Abel), פיטר בארלו (Peter Barlow), סמואל הנטר כריסטי (Samuel Hunter Christie), אדאיר קראופורד (Adair Crawford), ג'ורג' גרינהיל (George Greenhill), פרסי אלכסנדר מקמהון (Percy Alexander MacMahon), פול סנדביי, (Paul Sandby) וג'יימס ג'וזף סילבסטר. האקדמיה הייתה ידועה בכינוי "בית המלאכה" משום שהמבנה הראשון שלה היה בית מלאכה של הרויאל ארסנל שעבר הסבה.

אקדמיה צבאית נוספת, הידועה כקולג' הצבאי המלכותי (Royal Military College או RMC) הוקמה בסנדהרסט שבברקשייר ב-1799 על מנת להכשיר קצינים עבור חיל הרגלים וחיל הפרשים.

שתי האקדמיות נסגרו בתחילת מלחמת העולם השנייה ב-1939. האקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט נפתחה ב-1947 כאיחוד בין שני המוסדות. נכון ל-2008 עברו המבנים הישנים של האקדמיה הסבה והרחבה לבנייני מגורים יוקרתיים.

אוסף האקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט מכיל תצוגות של ההיסטוריה של האקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ', הקולג' הצבאי המלכותי והאקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט. האוסף כולל את יומני הרישום של הסטודנטים, ארכיונים היסטוריים, מדים, ציורים, תצלומים וחפצים נוספים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ'** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של האקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ'

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Royal Engineers Museum - Articles - Royal Military Academy, Woolwich". נבדק ב-2010-05-19.
2. ↑  "Royal Military Academy in Woolwich is turned into luxury apartments - Times Online". נבדק ב-2010-05-19.
3. ↑  The RMAS archives

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007361295605171
* LCCN: n84804687
* VIAF: 268012682
* WorldCat: lccn-n84804687

 |
תחנת רכבת בשרות החברה
**חברת הרכבות המרכזית של אומבריה** (**Ferrovia Centrale Umbra**) היא חברת רכבות במחוז אומבריה. החברה היא אחת החברות הבודדות שעדיין משתמשת ב"מסילה צרה". היא מפעילה מסילת ברזל אחת, לאורך נהר הטיבר מסנספולכרו (Sansepolcro) בצפון עד לטרני - 157 ק"מ בדרום. משנת 1993 היא פועלת באמצעות קרונועי דיזל. החברה בעלת הזיכיון להפעלת המסילה היא : Ferrovia Centrale Umbra s.r.l. משנת 2006 יש לנוסעים ברכבת אפשרות להמשיך בה עד רומא.

תולדות החברה
------------

חברת הרכבות המרכזית של אומבריה הוקמה בשנת 1908 במטרה להפעיל רכבת באמצעות מנוע קיטור. בשנת 1911 הוחלט לעבור לחשמול מסילת הברזל בעזרת כבל התלוי מעל לפסי הרכבת, אך התוכנית הושלמה רק בשנת 1920. הרכבת שימשה להובלת משאות. במלחמת העולם השנייה נחרבה המסילה עקב הפצצות בעלות הברית. אחרי המלחמה הוחל בניה מחדש של המסילה ובשנת 1956 החלה לפעול כסדרה. למודרניזציה היא הגיעה רק בשנת 1970, לאחר שחלק מהבעלות נרכש על ידי מחוז אומבריה. מפברואר 2009 פועלת רכבת
"Pintoricchio" בין סנספולכרו לבין גשר סן-גובני. כאשר ממנו יש הסתעפויות לרכבות המדינה.

ייחודה של הרכבת
---------------

כאשר מסילת הברזל הונחה היא אפשרה את המשך תנועת הנוסעים מהצפון, אשר הגיעו באמצעות מסילה שנבנתה עוד בשנת 1886 לגבול אומבריה. החברה נתנה פתרון תעבורתי לאזור, עד אשר הרכבות של המדינה החלו לפעול בקרבתה, באמצעות קו רומא - אנקונה. אך מקו זה לפנים המחוז רק חברת הרכבות המקומית סיפקה פתרון.

חסרונה של המסילה היה במהירות הנסיעה, שלא עלה על 90 ק"מ לשעה, בהשוואה ל-150 ק"מ לשעה ברכבות המדינה. 

הסיכויים להרחבת פעילות הרכבה היום הוא בשילובה עם רכבות פרבריות של ערי אומבריה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חברת הרכבות המרכזית של אומבריה** בוויקישיתוף
פירוש נוסף ערך זה עוסק בהר במלזיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו הר מריה.

**הר מריה** (באנגלית: **Mount Maria**; במלאית: **Gunung Maria**) הוא הר געש רדום הממוקם במחוז טאוואו, במדינת סבה, שבמלזיה.

ההר הוא הר מסוג חרוט וולקני.

גובהו של ההר 1,067 מטרים מעל פני הים.

גאולוגיה
--------

ההר נוצר בתקופת הפליסטוקן המאוחרת, כתוצאה מפעילות וולקנית, וזאת יחד עם הרים נוספים בחצי האי סמפורנה.

וזאת בדומה להר לוסיה, הממוקם אף הוא בשדה הגעשי של טאוואו.

ההרים עשויים מסלע דקיט מתקופת הפלייסטוקן.

בדיקות בפסגת ההר הראו כי יש בו פוטנציאל להפקת אנרגיה מתחדשת באמצעות אנרגיה גאותרמית.

תיירות
------

החל משנת 1979, ההר ממוקם בשטח פארק גבעות טאוואו. בשמורת טבע זו ניתן לבצע טרקים בג'ונגל, במסלולי טיול שפותחו בפארק, המקשרים בין הר מריה להר לוסיה ולהר מגדלנה.

לקריאה נוספת
------------

• Sanudin Tahir, Baba Musta & Ismail Abd Rahim, **Geological heritage features of Tawau volcanic sequence, Sabah**, Bulletin of the Geological Society of Malaysia 56 (2010) 79 – 85, doi: 10.7186/bgsm2010012

• Fredolin Javino, Saim Suratman, Zhonghe Pang, Manzoor Ahmed Choudhry, Joeffery Caranto, Manuel Ogena, Ibrahim Amnan, **Isotope and Geochemical Investigations on Tawau Hot Springs in Sabah, Malaysia**, Proceedings World Geothermal Congress 2010 Bali, Indonesia, 25-29 April 2010 
• Peter R. Barnett, Susianto Mandagi, Tasrif Iskander, Zainal Abidin, Andrew Armaladdoss, Ramsey Raad, **Exploration and Development of the Tawau Geothermal Project, Malaysia**, Proceedings World Geothermal Congress 2015 Melbourne, Australia, 19-25 April 2015

קישורים חיצוניים
----------------

* האתר הרשמי של פארק גבעות טאוואו באתר הפארקים של ממשלת סבה
* פעילות נופש בפארק גבעות טאוואו
* מפת אזור הר מריה
* מזג אוויר נוכחי מעודכן בהר מריה
	+ תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר מריה
	+ סטטיסטיקות מזג אוויר ונתוני מזג אוויר היסטוריים עבור הר מריה

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  תיאור פארק טאוואו
2. 1 2 3 4 5  ראו ב"לקריאה נוספת" במאמר "Geological heritage features of Tawau volcanic sequence, Sabah"
3. ↑  לפי מקור אחר גובהו של ההר 1,020 מטרים מעל פני הים
4. ↑  לפי מקור אחר גובהו של ההר 1,083 מטרים מעל פני הים
5. 1 2  ראו ב"לקריאה נוספת" במאמר "Isotope and Geochemical Investigations on Tawau Hot Springs in Sabah, Malaysia"
**תיאורמת הילד הרע** (באנגלית: **Rotten Kid Theorem**) היא תאוריה בתחום כלכלת המשפחה, שהגה הכלכלן, זוכה פרס נובל, גארי בקר.

בקר ניסה ליצור מודל כלכלי פורמלי המתאר כיצד האלטרואיזם במשפחה מוביל להתנהגות מאורגנת ומתואמת. לפי המודל, בראש משק הבית עומד גבר, שהתנהגותו היא אלטרואיסטית בחלקה, באופן שמסביר את ההתנהגות המאורגנת במשפחה שנועדה למקסם פונקציית תועלת יחידה. בקר מניח שרק שחקן אחד במשפחה הוא אלטרואיסטי ואילו שאר השחקנים הם "מוטבים אנוכיים" מהתנהגותו האלטרואיסטית. במושג "אלטרואיסט" משתמש בקר על מנת לתאר שחקן אשר פונקציית התועלת שלו תלויה פוזיטיבית ברווחתו של שחקן אחר. על-פי המודל של בקר, הבעל הוא האלטרואיסט והאישה היא המוטב. בקר משתמש במונח "אלטרואיסט בפועל", שמשמעותו שחקן אשר העדפותיו האלטרואיסטיות משפיעות על התנהגותו. בעל "אלטרואיסט בפועל" יוציא חלק מהכנסתו על אשתו. בקר משתמש בתארים "אלטרואיסט" ו"אנוכי" רק כדי לתאר את ההתנהגות הנצפית של שחקנים, לא את המוטיבציות שלהם. התנהגות אלטרואיסטית יכולה לנבוע מציפייה שכך תגדל פונקציית התועלת המשפחתית (ובתוך כך – חלקו של השחקן האלטרואיסט בה) או פשוט מכך שהוא שואב סיפוק ממתן עזרה. האלטרואיזם אינו מלמד על המשקל שנותן השחקן להעדפות שלו מול אלו של המוטב, כלומר איזה משקל ייתן לתועלת שלו מול התועלת של המוטב. אם הבעל הוא אלטרואיסט בפועל, ההכנסה המשפחתית תהיה סכום ההכנסה שלו ושל המוטבת שלו. לפיכך, הוא יימנע מפעולות שיגדלו את הכנסתו אבל יקטינו את שלה, ויפעל באופן שיקטין את הכנסתו אם זה יגדיל את הכנסתה עוד יותר מכך. 

אלמנט מרכזי בתאוריה של בקר הוא שכתוצאה מהימצאותו של שחקן אלטרואיסט במשפחה, שאר בני המשפחה מתנהגים באופן אלטרואיסטי גם הם. זוהי **תיאורמת הילד הרע**, לפיה לא משנה עד כמה המוטב הוא אנוכי, התגובות של האלטרואיסט יכולות לגרום לו להפנים את ההשפעות של פעולותיו על ההכנסות ועל הצריכה של האלטרואיסט. מאחר שההכנסה של האישה היא פונקציה של הכנסת הגבר, היא תימנע מפעולות שיעלו באופן ישיר את הכנסתה, במטרה להעלות את הכנסתה הכוללת, אם היא מצפה שאם תעשה כן הבעל יוריד את תרומתו בסכום העולה על הסכום שהיא תייצר. האישה יכולה לצפות שהתרומה של הבעל אליה תקטן כאשר הגדלת הכנסתה גורמת להכנסתו לקטון. לעומת זאת, היא תעשה פעולות שיגרמו להכנסתה לקטון אם היא מצפה שבעשותה כן היא תגרום לבעל להגדיל את תרומתו בסכום העולה על הקיטון בהכנסתה האישית. היא יכולה לצפות שיעשה כן אם הקיטון בהכנסתה האישית גורם להכנסת הבעל לעלות. לתיאורמה זו יש השלכות רבות על יעילות, חלוקת עבודה והיבטים נוספים של התנהגות משפחתית.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Feminism, and the Costs of Moralizing Care," 16 **Columbia J. of Gender and the Law** 357, 367 (2007
חיילים קנדים בזמן הקרב
**קרב חרונינגן** התרחש בחודש האחרון למלחמת העולם השנייה בין 13 ל-16 באפריל 1945, בעיר חרונינגן שבהולנד. בצד התוקף הייתה הדיוויזיה הקנדית ה-2. מולה התגוננו ערב רב של חיילים, שהורכבו מלוחמים גרמנים, אנשי SS הולנדים ובלגים, ואנשי חיל אוויר גרמניים, שאיישו נשק נ"מ באזור כולו. הפיקוד הגרמני היה כושל, והחיילים לא פעלו יחד, דבר שהגביר את אי הסדר בשורות המגינים. הקנדים לעומתם היו מאומנים ומנוסים. הדיוויזיה כללה תשעה גדודי חי"ר, גדוד מכונות ירייה וגדוד סיור.

מטרות הצדדים הלוחמים
--------------------

מטרת כוחות הציר - הגרמנים היו נחושים למנוע ככל הניתן את זרימת כוחות בעלות הברית אל אדמת גרמניה. ההולנדים והבלגים מצידם חששו לחייהם מפני שידעו שברגע שתשוב השליטה לבעלות הברית יטפלו השלטונות בכל חברי ה-SS בשטחים שנכבשו.
כמו כן חיפו המגינים על נסיגת כוחות גרמניים גדולים בחזרה לאדמת גרמניה דרך נהר האמס.

מטרת בעלות הברית - כחלק מהפלישה לגרמניה נעה הדיוויזיה הקנדית ה-2 צפון מזרחה לחפות על הכוחות שנכנסים לאדמת גרמניה ולפגוע בכיסי ההתנגדות האחרונים בהולנד.

הקרב
----

הגרמנים התרכזו בעיקר בעיר העתיקה שהייתה מוגנת על ידי תעלה. הם השמידו את הגשרים בחלק המערבי של העיר, והגשר היחידי, גשר הרבורג, בחלקה הצפוני, נשמר בכוחות כבדים. כיס התנגדות גרמני נוסף תפס את תחנת הכוח של העיר, והוא נכנע לאחר נפילת העיר העתיקה. 

לאחר שעתיים של לחימה הכניעו הקנדים את ההגנה על הגשר ופרצו לפארק בחלק הצפוני של העיר, מקום בו היו בעבר חומות העיר העתיקה. לאחר יום של לחימה הצליחו הקנדים להתקדם לכיכר השוק, שם זכו להתנגדות כבדה ביותר, בעיקר על ידי מכונות ירייה שמוקמו בבתים בדרום השוק. הקנדים השתמשו בסיוע שריון על מנת להפיל את הבתים, והחלו נכנסים לחלקים הפנימיים של העיר.

ב-16 באפריל נכנע הגנרל הגרמני, כשהיה ברור שהתנגדות נוספת היא חסרת תועלת.

תוצאות הקרב וחשיבותו
--------------------

בסיום הקרב היו לגרמנים כ-300[דרוש מקור] הרוגים לעומת 150 הרוגים קנדים. האוכלוסייה האזרחית ספגה נזק כבד - 100 אזרחים נהרגו ו-270 בניינים נהרסו. הכוחות הגרמניים שנותרו בחיים התפצלו לשניים- כ-5,200 חיילים נכנעו ונפלו בשבי, בעוד שאר הכוחות ברחו צפונה וחזרו להפגש עם הכוחות הקנדים בשדות קרב אחרים.

קרב חרונינגן היה מהקרבות העירוניים הגדולים ביותר בהם השתתפו כוחות קנדיים. בעוד שקרב אורטונה כונה בידי הקנדים סטלינגרד הקטנה, בקרב חרונינגן השתתפו פי חמישה כוחות קנדיים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרב חרונינגן** בוויקישיתוף
**שאמיל טרפישצ'ב** (בטטארית: **Шамил Әнвәр улы Тарпищев**; ברוסית: **Шамиль Анвярович Тарпищев**; נולד ב-7 במרץ 1948, מוסקבה) הוא שחקן טניס לשעבר, מאמן, פעיל ספורט ונשיא פדרציית הטניס של רוסיה.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד במוסקבה ב-7 במרץ 1948. הוריו היו אנוויאר בליאלוביץ' טרפישצ'ב (1913 - 1995) ומרים אלייבנה טרפישצ'בה (1922 - 2003) ,שגדלו בכפר טטרי במורדוביה. לשאמיל 2 בנים: אמיר (יליד 1987) ופיליפ (יליד 1994).

הוא התחנך במכון המרכזי הממלכתי לתרבות גוף והשתתף במספר טורנירי טניס לאומיים ובינלאומיים.

מאז 1974 הוא עוסק באימון טניסאים ועד 1991 אימן את נבחרות הגברים והנשים של ברית המועצות, חבר המדינות (1992) ורוסיה (עד 1997)

בעידן הסובייטי שחקני הטניס בהדרכתו זכו ב-26 מדליות זהב באליפויות אירופה בשנים 1974 - 1983 ובשנים 1974 ו-1876 הנבחרת הסובייטית זכתה בגביע דייוויס. בשנים 1978 ו-1979 נבחרת הנשים העפילה לחצי גמר גביע הפדרציה.

טרפישצ'ב היה יועץ לנשיא רוסיה לענייני ספורט בשנים 1992-1994 ועמד בראש קרן הספורט הלאומית (1992 - 1994) ובראש ועדת התיאום הנשיאותית לענייני ספורט (1993 - 1997) ובראש הוועדה הממשלתית לתיירות וספורט (1994 - 1996) והיה מיודד מאוד עם הנשיא, בוריס ילצין, שחיבב מאוד טניס ואף העניק חסות לטורניר הקרמלין קאפ, שטרפישצ'ב ניהל משנת 1996.

טרפישצ'ב גם ייעץ לראש עיריית מוסקבה לענייני ספורט. בשנת 2002 היה לחבר במועצה הנשיאותית לתרבות וספורט ועמד בראש הוועדה לפיתוח המדיניות הממשלתית בענייני ספורט וניסוח אסטרטגיית הפיתוח של ענפי ספורט ברוסיה.

טרפישצ'ב הוא גם חבר בוועד האולימפי הרוסי (מאז 1994) ובוועד האולימפי הבינלאומי מאז 1996.

מאז 2004 פועלת אקדמיית טרפישצ'ב לטניס שבקאזאן. הוא כיהן כקפטן נבחרת רוסיה לגביע הפדרציה והוחלף בשנת 2014 על ידי אנסטסיה מיסקינה

לאחר שרוסיה ניצחה את שוודיה בגביע דייוויס, שאמיל רשם הישג שיא של 55 ניצחונות במסגרת היותו קפטן הנבחרת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שאמיל טרפישצ'ב** בוויקישיתוף

* שאמיל טרפישצ'ב, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* שאמיל טרפישצ'ב, באתר olympedia.org
* שאמיל טרפישצ'ב, באתר ה-ATP
* שאמיל טרפישצ'ב, באתר ה-ITF
* שאמיל טרפישצ'ב, באתר גביע דייוויס

הערות שוליים
------------

1. ↑  Спроси Шамиля Тарпищева
2. ↑  Академия тенниса им. Тарпищева
3. ↑  Шамиль Тарпищев установил рекорд, одержав 55 побед в Кубке Дэвиса

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 122830210
* ISNI: 0000 0000 1287 8663
* LNB: 000101714
* VIAF: 305076345
* WorldCat: viaf-305076345

 |
**הר נזר** הוא הר בהרי רמים שבמזרח הגליל העליון, כשני קילומטר מקיבוץ מנרה ומתנשא לגובה 760 מטרים מעל פני הים.

שמו הערבי ג'בל אל בע'דאדייה (בגדידיה). הר נזר הוא שמורת טבע ששטחה כ-150 דונם (שמורת הר נזר נקראת גם שמורת סחלבים מנרה).

הצמחייה בהר
-----------

בהר נזר ולרגליו יש ריכוז עשיר של 11 מיני סחלבים (בין היתר סחלב איטלקי ודבורנית הקטיפה, וכן

אגס סורי-פרח שכיח בפרחיית הר נזר
גייארדו), הפורחים בחודשי מרץ-אפריל. בסתיו פורחים כאן שלושה מיני כרכום.

חלק זה של השמורה נפגע קשות בקיץ 2006, כתוצאה מהפיכתו לאתר ארטילריה במהלך מלחמת לבנון השנייה. במערב השמורה נמצאים שטחי דגניים ובהם שיחים רבים של חלבלוב מגובשש, וחורש של אלון מצוי, לבנה רפואי ואגס סורי, אך האתר הבולט הוא מערת נזר.

צפונית לשמורה נמצאת פסגתו של הר נזר עצמו, המיוערת באורנים.

מערת נזר
--------

במדרון ההר נמצאת מערת נזר, שנוצרה מקריסתה של תקרת חלל המסה. שמה של השמורה והר נזר, מתקבל ממצוקים בסביבתו היוצרים כעין כתר. ההר מתנשא לגובה 760 מטר, אשר מאפשרת תצפית נוף לעבר הרי גולן, פסגות הגליל, דרום לבנון והגולן, על ההר ובשמורה שרידי קשתות חצובות ושרידי חומה שהקיפה את היישוב.

מערת נזר היא מערת בולען, קוטרה כשלושים מטר, שתקרתה התמוטטה ועומקה כ- 10 מטר. בקירות המערה נראים שרידי נטיפים. המערה שימשה בעבר את רועי הצאן באזור, תקרתה מפויחת ובקרקעיתה נמצאות גדרות אבן נמוכות ששימשו את הרועים. במערה דגרו בעבר יוני סלע ותנשמות, אולם מאז קיץ 2014 הפכה המערה לאתר מורשה לטיפוס צוקים. המקום משך אליו חובבי טיפוס רבים ובשל כך באישור רשות שמורות הטבע הותקנו על קירות המערה כ-26 מסלולי טיפוס ספורטיביים בדירוגים שבין 6b ועד 9a. הירידה היחידה ללא חבל נמצאת מצדו המערבי של הבולען (כשמתחילים להקיף אותו עם כיוון השעון מגיעים אליה מהר).

הערות שוליים
------------

1. 1 2  שמורת הר נזר – iNature, באתר www.inature.info
2. 1 2  מנרה הר נזר ושמורת הר נזר, באתר www.malon.co.il
פירוש נוסף ערך זה עוסק בקרב במלחמת העולם השנייה. אם התכוונתם לקרב בטאראנטו הקדומה (טארנטום), ראו קרב טארנטום.

**קרב טאראנטו** (באנגלית: **Battle of Taranto**) נערך בליל 11–12 בנובמבר 1940 בטאראנטו כחלק מהקרב על הים התיכון במהלך מלחמת העולם השנייה. בין הצי המלכותי הבריטי והצי המלכותי האיטלקי (Regia Marina). הקרב שהיה כולו אווירי הסתיים בתבוסה איטלקית קשה.

רקע היסטורי
-----------

תוכנית לתקוף את הצי האיטלקי בטאראנטו הייתה כבר בעת משבר מינכן ב-1938. התוכנית נעורה לחיים שוב ב-ספטמבר 1940 כאשר תת אדמירל לומלי ליסטר הצטרף עם נושאת המטוסים **אילוסטריוס** לשייטת הים התיכון בפיקודו של אדמירל אנדרו קנינגהם. האדמירליות הבריטית ראתה בריכוז הצי האיטלקי בטאראנטו הזדמנות לשנות את מאזן הכוחות בים התיכון לטובת הצי המלכותי ותכננה את מבצע **Judgement** - התקפת פתע על נמל טאראנטו.

ההתקפה
------

ב-11 בנובמבר 1940 ביצע מטוס ימי ממלטה טיסת סיור מעל טארנטו וגילה שם את הצי האיטלקי בנמל. האיטלקים הבחינו בו והגבירו את השמירה והגנת הנ"מ בטאראנטו. האיטלקים חסרו ציוד מכ"ם ולא היו יכולים להבחין בשייטת בפיקודו של אנדרו קנינגהם שבמרכזה נושאת המטוסים **אילוסטריוס** בפיקודו של תת-אדמירל לאמלי ליסטר. מפקדת הצי האיטלקי (ה-Supermarina) הייתה יכולה להורות לאוניות לצאת מהנמל ולשאוף להתכתש עם אוניות הבריטים אבל זה היה מנוגד לפילוסופיה שלהם אז.

על סיפון **אילוסטריוס** היו 21 מפציצי טורפדו דו-כנפיים מסוג פיירי סורדפיש. הגל הראשון של 12 מפציצים הגיע לנמל טאראנטו מכיוון דרום-מזרח בשעה PM ‏ 10.58 והפציצו את אוניות הצי בנמל למרות אש הנ"מ הכבדה שנורתה עליהם מתותחי החוף ומאוניות הצי. גל נוסף של 9 מפציצים הגיע למקום כעבור 90 דקות מכיוון צפון-מזרח הטילו את מטענם על הנמל וחזרו לנושאת המטוסים.

לאחר ההתקפה
-----------

אוניית המערכה **הרוזן קאבור** טבעה. אוניות המערכה **ליטוריו** ו**קאיו דואיליו** נפגעו קשה. הבריטים איבדו שני מטוסים מאש שנורתה עליהם מתותחי האוניות המותקפות. שני אנשי צוות נהרגו ושניים נשבו. כתוצאה מהתקפה זו העבירו האיטלקים את רוב הצי שלהם צפונה, לנמל נאפולי והאוניות שנפגעו, תוקנו.

האיטלקים המשיכו להפריע לשיירות הבריטים למלטה וב-27 בנובמבר 1940 הם התכתשו עם הבריטים בקרב כף ספארטיוונטו ליד סרדיניה שנגמר בתיקו. הם המשיכו ללוות בהצלחה שיירות אספקה לצבא האיטלקי בלוב. המטוטלת נעה לטובתם עד לקרב כף מטפן. מקובל לקבוע לגבי הצי המלכותי האיטלקי כי בקרב טאראנטו קיבל מכה ובקרב כף מטפן קיבל נוקאאוט.

סופו של אדמירל הצי האיטלקי איניגו קמפיוני היה טרגי. הוא מונה למפקד האיים הדודקאנזים. לאחר פרישת איטליה מהמלחמה הוא סירב לשתף פעולה עם הגרמנים. כאשר נכבש רודוס במערכת הדודקאנז הוא נתפס על ידי הגרמנים והועבר לאיטליה. ממשלת הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית של בניטו מוסוליני החליטה לשפוט אותו כבוגד והוא הוצא להורג ביריות בכיכר העיר פארמה ב-24 במאי 1944.

הבריטים שינו את צורה תקיפת מפציצי הטורפדו בגלל רדידות המים בנמל. הטייסים אומנו להטיל את הפצצות נמוך יותר. פתרון זה ועוד נלמדו על ידי היפנים שיישמו אותם בהתקפתם על פרל הארבור שנה לאחר מכן.
תוצאות הקרב הראו שכוח קטן של מטוסים מסוגל להסב נזקים כבדים לאוניות מערכה. 

הקרב הראה בפעם הראשונה את כוחה האמיתי של נושאת המטוסים, והוביל רבים להאמין ש"אוניות התותחים הכבדים" יפסיקו להיות הכוח הימי הדומיננטי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרב טאראנטו** בוויקישיתוף
* קרב טאראנטו, באתר military history

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007560957205171
* LCCN: sh85132464

 |
**בָּגָאוּדים** (**bagaudae** או **bacaudae**) הוא שם של קבוצות לוחמים המופיע פעמיים במהלך ההיסטוריה של גאליה, במאה השלישית ובמאה החמישית לספירה. במקור היה זה שמה של קבוצת איכרים מורדים בתקופת משבר המאה השלישית בגאליה תחת שלטון האימפריה הרומית. פירוש השם היה ככל הנראה "לוחמים". לפי ניקסון היו הבגאודים "כנופיות של פורעי חוק באזורי הכפר שעסקו בביזה ובשוד", אך לפי וייטמן מדובר היה בבעלי אדמות גאלים מקומיים שמרדו והפכו ל"טיראנים". הם מופיעים בכתובים כתופעה בשנת 284 וכוחם נמחץ על ידי הקיסרים מקסימיאנוס וקראוסיוס שפעלו למען הקיסר-אוגוסטוס דיוקלטיאנוס.

על פי התיאור ב"פנקגיריק של מקסימיאנוס" משנת 289, המיוחס לקלאודיוס ממרטינוס, מתוארים הבגאודים כ"איכרים לא מנוסים שאחזו בכלי נשק; אנשי המחרשה חיקו את החיילים, הרועים את הפרשים, אנשי הדיש היו האויב הברברי". ככל הנראה, מוציא תיאור זה מכלל חשבון את ההשערה שמדובר היה במרידה נוצרית, וייתכן והיו למורדים שורשים או קשרים להרולים הגרמאנים.

המונח בגאודים מופיע שוב בתחילת המאה החמישית, כאשר מוזכרים אלו כשולטים בחלקים מגאליה ועמק האברו ולוחמים בצבאות ששלח כנגדם הגנרל פלביוס אאטיוס. עם נפילת האימפריה הרומית ועליית הממלכות הגרמאניות נעלמים הבגאודים מהתיעוד ההיסטורי.

היסטוריונים בסקים רבים רואים בבגאודים מיליציות בסקיות לוחמות. השליטה הרומית בשטחי הבסקים בתקופה הרומית הייתה רופפת למדי בתקופת האימפריה הרומית והשבטים הבסקים נהנו משלטון עצמי משני עברי הפירנאים.

מאז אמצע המאה הרביעית ישנם מטבעות בסקים רבים המתעדים קיום מחנות צבא רבים, שכן בתקופה זו שימשו מטבעות בעיקר כדי לשלם לחיילים. טביעת המטבעות מעידה ככל הנראה ששטח הבסקים היה עצמאי כאשר הפולשים הגרמאנים הגיעו למקום בתחילת המאה החמישית.

הבסקים נלחמו תחת פיקוד רומי בשנת 407 כדי להדוף פלישות של שוואבים, ונדלים ואלאנים. שנתיים אחרי כן חצו שבטים גרמאנים אלו את הפירנאים בלא בעיות, אך עברו לשטחים העשירים יותר של היספניה ולא נותרו בשטח הבסקים. מאוחר יותר, ידוע כי הויזיגותים ואחריהם הפרנקים ניסו להכניע את הבסקים בלי הצלחה מרובה. בשנת 711 עדיין נלחם המלך הוויזיגותי רודריק כנגד הבסקים כאשר הפולשים המוסלמים הגיעו לממלכה מדרום. על–פי ההיסטוריונים הבסקים, רק ההשערה שמרידת הבגאודים הצליחה באופן מלא בשטח הבסקי יכולה להסביר מדוע נותרו אלו עצמאיים בתקופת הפלישות הגרמאניות ולא הכירו כלל את המבנה הסוציו-אקונומי הפיאודליסטי אפילו בסוף ימי הביניים, למרות השפעתו הרבה על שכניהם.

הערות שוליים
------------

1. ↑  C.E.V. Nixon *In Praise of Later Roman Emperors: The Panegyrici Latini* (1994)
2. ↑  E.M. Wightman, *Gallia Belgica*

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5287406

 |
**שאנגחאי שארקס** (בסינית: 上海大鲨鱼; בפין-יין: Shànghǎi dàshāyú) היא קבוצת כדורסל משאנגחאי שבסין, המשחקת בליגת ה-CBA. כתוצאה מערבות משותפת, נוסף לשמה תואר נוסף: במשך שנים רבות נקראה הקבוצה "שאנגחאי דונגפאנג שארקס", אך כיום היא ידועה בשם "שאנגחאי צ'יאנג שארקס".

שאנגחאי שארקס ידועה מחוץ לגבולות סין בעיקר בשל העובדה שבה שיחק הכדורסלן יאו מינג לפני מעברו לליגת ה-NBA.

בעונת 2004/2005, הקבוצה סיימה במקום השישי בליגה הדרומית, ועקב כך נעדרה ממשחקי הפלייאוף. בעונת 2005/2006 היא הייתה קרובה לסיים במקום החמישי, והייתה רחוקה ניצחון אחד בלבד מהעפלה לפלייאוף.

בשנים מוקדמות יותר הייתה הקבוצה למצליחה, כאשר היא העפילה לגמר שלוש פעמים רצופות (בעונות 1999/2000, 2000/2001 ו-2001/2002) ופגשה את באיי רוקטס בכל אחת מהפעמים. בשתי הפעמים הראשונות היא סיימה כסגנית, אך בפעם השלישית ניצחה בגמר וזכתה באליפות ה-CBA, מה שהביא לסיום רצף של שש אליפויות רצופות של הבאיי רוקטס. שחקן המפתח של הקבוצה בשנים אלו היה יאו מינג.

לאחר מעברו של כוכב הקבוצה מינג לארצות הברית, התקשה המועדון להמשיך להתחרות ברמות הגבוהות. בנוסף, בסיום עונת 2008/09 נקלע המועדון לקשיים פיננסיים חמורים, שהובילו לענני שמועות על יכולת הקבוצה להמשיך ולהתחרות בליגה הסינית הבכירה. ב-16 ביולי 2009 דווח שכוכב הקבוצה לשעבר, יאו מינג, רכש את המועדון ובכך גאל אותו מבעיותיו הכספיות.

שחקנים בולטים בעבר ובהווה
-------------------------

* יאו מינג
* מייקל ביזלי

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של שאנגחאי שארקס
פיליפו ליפי, עם תלמידים. (דיוקן עצמי).
לוקרציה בוטי כמריה הקדושה
פרסקו בקתדרלת פראטו.
המדונה עם הילד ומלאכים בגלריית אופיצי
פְרָה (האח) **פיליפו ליפי** (באיטלקית: **Filippo Lippi**; ‏סביבות 1406? – 8 באוקטובר 1469), מגדולי הציירים של איטליה במאה ה-15.

ביוגרפיה
--------

ליפי נולד בפירנצה. בילדותו מתו הוריו, ובגיל 14 נשלח למנזר כרמליתי, אך, בספרו חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר כתב הביוגרף ג'ורג'ו וזארי, במקום ללמוד את עיקרי הנצרות, הקדיש את זמנו למלאכת הציור וכישרונו האמנותי נתגלה עד מהרה.

בשנת 1456 הוזמן ליפי לצייר במנזר סנטה מרגריטה שבפראטו, שם התאהב בנזירה צעירה בשם לוקרציה בוטי. הוא הצליח להשיג את הסכמת אם המנזר, להרשות לה לשמש לפניו כדגם של  "הבתולה הקדושה". השניים ברחו מן המנזר והיא הפכה לפילגשו ונולד להם בן, הצייר הנודע פיליפינו ליפי.

עד שהותרו נדרי נזירותם בשנת 1461, הספיקה לוקרציה לשמש עבור ליפי דוגמנית לציורים רבים של "הבתולה הקדושה" (Madonna), שהנודע שבהם, "המדונה עם הילד ומלאכים" (1465 בקירוב), נמנה עם היצירות המפורסמות ביותר של גלריית אופיצי. 

ליפי נתמך על ידי ראש משפחת מדיצ'י, קוזימו דה מדיצ'י. תלמידו המפורסם ביותר היה סנדרו בוטיצ'לי. עבודתו המרשימה ביותר של פיליפו ליפי הם ציורי הפרסקו בקתדרלת פראטו ובהם דמויותיהם של יוחנן המטביל וסטפן הקדוש. בעבודה זו סייעו בידו בוטיצ'לי ובנו הקטן, פיליפינו, אשר הושפעו בעבודתם מציורי פרסקו אלה.

ליפי מת תוך כדי עבודתו על "סצנות מחיי מריה הבתולה" בקתדרלת ספולטו. הוא נקבר בספולטו, ולפי הוראותיו של שליט פירנצה, לורנצו דה מדיצ'י, הוקמה מצבת שיש הדורה על קברו.

אמנותו מצטיינת בקו אנושי, גם בסצנות דתיות. דבר זה היה חידוש בזמנו והשתלב עם רוח ההומניזם של פירנצה באותה תקופה. כמו כן ניתן לציין את גישתו לצבעוניות רבה הבאה לבטא את יפי הצבעים במציאות.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פיליפו ליפי** |

* הערך באנציקלופדיה הקתולית
* פיליפו ליפי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* פליפו ליפי (1406-1469), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007277888905171
* BIBSYS: 90263894
* BNE: XX991247
* BnF: cb12135152z (data)
* CANTIC: a10584602
* CiNii: DA05643813
* GND: 118728539
* ICCU: RAVV025560
* ISNI: 0000 0001 0815 407X
* KulturNav: 37b58226-42e4-4967-9521-62e216467a4d
* LCCN: n81080566
* LNB: 000194529
* NDL: 00470558
* NKC: xx0011779
* NLA: 35815860
* NLP: A12067167
* NSK: 000731441
* NTA: 070676895
* RERO: 02-A000105781
* RKD: 50331
* SELIBR: 244950
* SNAC: w6sf3dsv
* SUDOC: 029803454
* Trove: 1100333
* ULAN: 500019158
* VcBA: 495/4459
* VIAF: 88683746
* WorldCat: lccn-n81080566

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במיסיונר נוצרי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו פיליפוס המבשר.

**פיליפוס הקדוש** (ביוונית: Φίλιππος; מת בשנת 80 לספירה) היה אחד משנים עשר שליחיו של ישו בברית החדשה.

פיליפוס נולד בבית צידא שבגליל, והיה בין ראשוני החוברים לישו. יום החג לפיליפוס נקבע לאחד במאי, אך בנצרות הקתולית חוגגים אותו ב-3 בו, ובנצרות האורתודוקסית המזרחית - ב-14 בנובמבר. פיליפוס הטביל לנצרות ברחבי הארץ בסוריה, בפריגיה, וביוון. הוא נצלב בשנת 80 בעיר היוונית הייראפוליס באסיה הקטנה.

ביוגרפיה
--------

על פי הבשורה על-פי יוחנן, פיליפוס ערך לישו הכרות עם תלמיד נוסף, נתנאל (ברתולומאוס הקדוש).
באותה בשורה מבקש פיליפוס מישו, במהלך הסעודה האחרונה:

> 
> וַיֹּאמֶר אֵלָיו פִּילִפּוֹס אֲדֹנִי הַרְאֵנוּ נָא אֶת הָאָב וְדַי לָנוּ׃ 9 וַיֹּאמֶר אֵלָיו יֵשׁוּעַ זֶה כַּמָּה יָמִים אָנֹכִי אִתְּכֶם וְאַתָּה פִילִפּוֹס הֲטֶרֶם תֵּדָעֵנִי הַרֹאֶה אֹתִי רָאָה אֶת הָאָב וְלָמָּה זֶּה תֹאמַר הַרְאֵנוּ אֶת הָאָב׃ 10 הַאֵינְךָ מַאֲמִין כִּי אָנֹכִי בְאָבִי וְאָבִי בִּי הַדְּבָרִים אֲשֶׁר אֲדַבֵּר אֲלֵיכֶם לֹא־מִנַּפְשִׁי אָנֹכִי דֹבֵר כִּי אָבִי הַשֹּׁכֵן בְּקִרְבִּי הוּא עֹשֶׂה אֶת־הַמַּעֲשִׂים׃
> 
> 
> 
> — יוחנן, י"ד
>

לקריאה נוספת
------------

* אפי זיו, **הצופן הנוצרי באמנות**, אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, 2015, עמ' 237, מסת"ב 978-965-566-137-8

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיליפוס הקדוש** בוויקישיתוף
* פיליפוס הקדוש, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* פיליפוס הקדוש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פסל פיליפוס הקדוש בסנט פטרסבורג

הערות שוליים
------------



| השליחים |
| --- |
| 12 השליחים | פטרוס הקדוש • אנדראס הקדוש • יעקב בן זבדי • יוחנן בן זבדי • פיליפוס הקדוש • ברתולומאוס הקדוש • 
מתי (לוי) • תומאס הקדוש • יעקב בן חלפי • תדיאוס הקדוש (מזוהה גם עם יהודה, אחי ישו) • שמעון הקנאי • יהודה איש קריות ומחליפו מתיאס הקדוש |
| שליחים נוספים | פאולוס • סילא • ברנבא • יעקב הצדיק |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007450257305171
* GND: 119067692
* LCCN: n93096386
* NLG: 44942
* SELIBR: 332749
* VcBA: 495/51977
* VIAF: 25404645
* WorldCat: viaf-25404645

 |
**ג'ון גודריק** (באנגלית: **John Goodricke**,‏ 17 בספטמבר 1764 - 20 באפריל 1786) היה אסטרונום חובב אנגלי, עמית החברה המלכותית. נודע בעיקר בכך שהיה הראשון להציע תאוריה מדעית שהסבירה את השתנות עוצמת האור של הכוכב אלגול.

תולדות חייו
-----------

גודריק, שנקרא על שם אבי סבו הברון סר ג'ון גודריק (1617–1670), נולד בחרונינגן שבהולנד, אך חי רוב חייו באנגליה. הוא התחרש בילדותו המוקדמת עקב מחלה קשה. הוריו שלחו אותו לאקדמיה של תומאס בריידווד, בית ספר לתלמידים חרשים באדינבורו, ובשנת 1778 לאקדמיית וורינגטון.

לאחר שעזב את וורינגטון, חזר גודריק לגור עם הוריו ביורק. שם הוא התיידד עם שכנו אדוארד פיגו, שאביו נתנאל פיגו בנה מצפה כוכבים פרטי מתוחכם. אדוארד התעניין בכוכבים משתנים, ונתן לגודריק רשימה של אלה שלדעתו ראויים לצפייה.

למרות שכבר אז תופעת הכוכבים המשתנים הייתה ידועה, גודריק היה הראשון שהציע מנגנון שיסביר זאת. הוא הציע שאלגול הוא מה שמכונה כיום כוכב בינארי לקוי. הוא הציג את ממצאיו בפני החברה המלכותית במאי 1783, ועל עבודה זו העניקה לו החברה את מדליית קופלי לאותה שנה. הוא נבחר לעמית של החברה המלכותית ב-16 באפריל 1786. אך מת ארבעה ימים לאחר מכן מדלקת ריאות, מבלי שנודע לו על בחירתו.

לגודריק מיוחס גם גילוי ההשתנות התקופתית של הכוכבים שליאק ודלתא בקפאוס.

הנצחתו
------

גודריק נקבר בכנסיית הונסינגור ביורקשייר. בסמוך למקום מצפה הכוכבים בו פעל הוצב שלט לזכרו.

על שמו קרויה מכללת גודריק שבאוניברסיטת יורק.

* ב-1983 נקרא על שמו אסטרואיד 3116 גודריק.
* ב-1984 הופק מופע אודותיו על ידי הפלנטריום "HOSS" שבסטטן איילנד במיוחד עבור תלמידים חירשים.
* ב-26 באוקטובר 1996 נחנך בטוסון אריזונה מצפה הכוכבים גודריק פיגו הנקרא על שם גודריק וחברו אדוארד פיגו.
* ב-2012 הוקם בארמניה ארגון ללא מטרות רווח על שם ג'ון גודריק על ידי קבוצה של אסטרונומים חובבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ון גודריק** בוויקישיתוף
* ג'ון גודריק | סיפורי מדענים וממציאים | מוזיאון המדע ירושלים, באתר www.mada.org.il, ‏2011-01-05
* ג'ון גודריק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* ג'ון גודריק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007598992005171
* BnF: cb125363157 (data)
* GND: 1175972673
* LCCN: nr91031890
* SNAC: w67t0dsj
* SUDOC: 03462693X
* VIAF: 22000018
* WorldCat: lccn-nr91031890

 |
**בלדווין החמישי** (1012-1067) היה רוזן פלנדריה משנת 1035 עד מותו ב-1067. הוא היה בנו של בלדווין הרביעי, רוזן פלנדריה הקודם. בשנת 1028 התחתן בלדווין עם אדלה מצרפת, בתו של רובר השני, מלך צרפת.

היסטוריה
--------

בשנת 1028 מרד בלדווין באביו, שברח אל נורמנדי. לאחר שאביו חזר עם כוחות חדשים, בלדווין נכנע אך הורשה למלוך לצד אביו. לאחר מות אביו בשנת 1035 הוא הוכתר כבולדווין החמישי, דוכס פלנדריה. במלחמת לורן (1046-1056) בלדווין כרת ברית עם גודפרי השלישי, דוכס לורן נגד היינריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בזמן המלחמה הפסיד בלדווין את ואלנסיין לרוזנות אנו. בשנת 1049 הציע ויליאם השני, דוכס נורמנדיה (ולימים מלך אנגליה) נישואים אל בתו, מתילדה מפלנדריה. בלדווין שהיה באותו זמן שקוע במלחמה עם היינריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה והיה זקוק לבעלי ברית נואשות הסכים לכך. כשהרמן[דרושה הבהרה] נפטר בשנת 1051 בלדווין חיתן את בנו, בלדווין עם אלמנתו של הרמן, ריצילדה, דוכסית אנו ובכך סיפח את אנו אל שטחו.

ילדים
-----

* מתילדה מפלנדריה
* רובר הראשון, רוזן פלנדריה
* בלדווין השישי, רוזן פלנדריה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בלדווין החמישי, רוזן פלנדריה** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה, באתר geni.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 136184669
* VcBA: 495/66875
* VIAF: 80572660
* WorldCat (עם VIAF): 80572660

 |
**אללטיטאן** (שם מדעי: *Elaltitan*) הוא סוג של דינוזאור זאורופוד מקבוצת הטיטאנוזאורים שהתקיים במשך הקרטיקון העליון (בין הקנומן לטורון) בפטגוניה לפני 96.5 עד 89.3 מיליון שנה מזמננו. הוא קרוי על שם האל אלל "Elal", מהתרבות של אנשי תהולצ'ה החיים בצ'ובוט, ארגנטינה שם ממצאיו התגלו לצד הסיומת "טיטאן", ענק מהמיתולוגיה היוונית. הסוג תואר ב-2012 ונכלל בו מין אחד - *Elaltitan lilloi*.

האללטיטאן היה קרוב לארגירוזאורוס ולאנטארקטוזאורוס והגיע למשקל של 35 עד 42.5 טון בממוצע, כשבעבר סברו שהיה גדול כמו האנטארקטוזאורוס. נמצאו מהמאובנים רק עצמות גפיים, עצמותי ירכיים, צלעות וחוליות גב אך ללא צוואר וגולגולת. מדידה של עצם הירך של פרט אחד הגיע ל-231 ס"מ. הוא היה בעל קשתות עצביות גבוהות בחוליות הזנב ובעל גב שנטה מעט קדימה, עקב מבנה חגורת הכתפיים הרחבה. הוא ניזון מעלי צמחייה כמו מחטניים או ציקסיים שצמחו בסביבתו.

ב-2020 החוקרים מלינה-פרץ (Molina-Perez) ולארמנדי (Larramendi) הסיקו שהדינוזאור הגיע רק למשקל 23 טונות ולאורך 20 מטרים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אללטיטאן** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mannion, P. D.; Otero, A. (2012). "A reappraisal of the Late Cretaceous Argentinean sauropod dinosaur Argyrosaurus superbus, with a description of a new titanosaur genus". Journal of Vertebrate Paleontology. 32 (3): 614–638.
2. ↑  Molina-Perez & Larramendi (2020). Dinosaur Facts and Figures: The Sauropods and Other Sauropodomorphs. New Jersey: Princeton University Press. p. 266.
בולדווין הרביעי
**בלדווין הרביעי, רוזן פלנדריה** (980-1035) הידוע גם כבולדווין המזוקן, היה איש אצולה צרפתי ורוזן פלנדריה. הוא מלך משנת 987 עד מותו ב-1035. תחת שלטונו הפכה פלנדריה לאחד הכוחות החזקים ביותר במערב אירופה.

קורות חיים
----------

בלדווין היה בנו של ארנולף השני, רוזן פלנדריה ושל רוצאלה מאיטליה. כשאביו מת בשנת 987 ירש אותו בלדווין כרוזן של פלנדריה. אמו, רוצאלה שלטה כעוצרת בשמו עד שהגיע לגיל המתאים. לאחר מות אביו, התחתנה רוצאלה עם רובר השני, מלך צרפת. כשרובר התגרש ממנה בשנת 991 בלדווין מרד בו. כשהגיעו למשא ומתן, הוחזרו לבלדווין מחוזות שנלקחו מפלנדריה בעבר. בלדווין קיבל את מחוז זיילנד מהיינריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה תמורת שירותיו הצבאיים. הכלכלה של פלנדריה ראתה חיזוק עצום בתקופתו של בלדווין הרביעי.

משפחה
-----

* בולדווין החמישי, רוזן פלנדריה, בנה של אשתו הראשונה.
* אוגיבה מלוקסמבורג, אשתו הראשונה
* אלינור מנורמנדי, אשתו השנייה
* יְהוּדִית מפלנדריה, בתה של אשתו השנייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בלדווין הרביעי, רוזן פלנדריה** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה, באתר geni.com
* בלדווין הרביעי, רוזן פלנדריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 137496036
* VIAF: 81678983
* WorldCat (עם VIAF): 81678983

 |
**יוצא דופן** בהלכה הוא כינוי תלמודי למי שנולד בניתוח המוכר כיום בשם 'ניתוח קיסרי', שבו מוציאים את העובר והשליה מהאם דרך דופן הרחם, ולא כפי הדרך הרגילה בלידה נרתיקית, ומכאן שמו התלמודי "יוצא דופן" כאשר הכוונה היא ליציאתו של העובר מדופן בטן האישה.

ישנם מספר חילוקי דינים הן לגבי הוולד והן לגבי האישה שמשתנים בין לידה רגילה לבין לידת 'יוצא דופן'. לדוגמה, להלכה תינוק 'יוצא דופן' אין לערוך לו את טקס ברית המילה בשבת, אף אם היא חלה ביום השמיני ללידתו, בניגוד לברית מילה של תינוק מלידה רגילה שדוחה שבת.

גדר לידת 'יוצא דופן'
--------------------

מעמדה ההלכתי של לידה שהתבצעה בניתוח קיסרי איננו זהה לזה של לידה נרתיקית. באותו אופן, גם מעמדם ההלכתי של הילוד והיולדת (בין אם מדובר בלידת אדם ובין אם מדובר בלידת בעל חיים בניתוח קיסרי) שונה מזה של ילוד אחר שנולד בלידה נרתיקית.

המשמעויות נוגעות לשתי סוגיות עיקריות:

* דינים התלויים ב'פטר רחם' - כגון דינים הנוגעים לבכורה כמו בעניין פדיון הבן, תענית בכורות ועוד, כל אלו כוללות אך ורק ילודים שנולדו בלידה נרתיקית. כך לדוגמה אמרו במשנה: "יוצא דופן, והבא אחריו - שניהם אינן בכור לא לנחלה ולא לכהן" (משנה מסכת בכורות פרק ח', משנה ב').
* זמן הלידה - שאלה חשובה אחרת היא האם ניתן להתייחס ל**זמן** ביצוע הניתוח כפי שמתייחסים לזמן הלידה דרך צוואר הרחם. שאלה זו בעלת השלכות לעניין סוגיה כמו מועד ברית המילה.

סוגיות אלו נדונו מתקופת התנאים ואילך, בשם "יוצא דופן". סוגיית זמן המילה, למשל, נדון על ידי אמוראים וראשונים. יש הסוברים כי יוצא דופן נימול ככל הילדים ביום השמיני, גם אם מילתו חלה בשבת. אך ישנם החולקים וסוברים כי אין כלל חובה למול אותו דווקא ביום השמיני. בספרי ההלכה נפסק ש'יוצא דופן' נימול ביום השמיני, אך מילתו אינה דוחה את השבת.

בתוספות במסכת עבודה זרה מובא כי אמו של הקיסר הראשון ברומי מתה בלדתה ונבקע כריסה, ומצאוהו שם חי - וקראוהו קיסר מלשון כרות.

השימוש בניתוח לדעת ההלכה
------------------------

לגבי הסיבות לעריכת הניתוח, חלק מפוסקי ההלכה מתנגדים לעריכת ניתוח קיסרי למעט מקרים של מצגים המסכנים את העובר או את האם. עם זאת, רוב הפוסקים מעניקים את סמכות ההחלטה בנושא לשיקול הדעת הרפואי[דרושה הבהרה].

המונח 'יוצא דופן'
-----------------

כיום רגילים לכנות בשם: ׳יוצא דופן׳ דבר חריג או שונה. מקור המונח הוא בביטוי התלמודי, המתאר לידה שאינה רגילה 'חריגה', מכאן נתגלגל הביטוי לשאר הדברים שהם חריגים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קל"ה, עמוד א'
2. ↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר אהבה, הלכות מילה, פרק א', הלכה ז'. שולחן ערוך, יורה דעה, סימן רס"ב, סעיף ג'.
3. ↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר אהבה, הלכות מילה, פרק א', הלכה י"א}. שולחן ערוך, אורח חיים, סימן של"א, סעיף ה'.
4. ↑  דף י', עמוד ב'.
5. ↑  רבי משה פיינשטיין אגרות משה חלק ה' סימן ע"ד, ורבי משה שטרנבוך תשובות והנהגות חלק א סימן תתצ"ד
**בלגרד ארנה** (בסרבית: **Београдска арена**; מטעמי חסות מסחרית ידועה בשם **שטארק ארנה**, בסרבית: **Штарк арена**, ומקודם – קומבנק ארנה, Комбанк арена) הוא אולם מקורה רב תכליתי בפאתי העיר בלגרד, סרביה. האולם הוקם במשך שנים רבות והקמתו כללה הפסקות בנייה רבות עד שהושלם בסופו של דבר בשנת 2004. מאז פתיחתו הוא הפך לאחד מהאולמות המקורים הגדולים והמפוארים באירופה והוא חבר ארגון ה-"European Arenas Association". מבנה האולם, הנמצא בבעלות העיר בלגרד, מתפרס על פני שטח של 48,000 מ"ר. תכולתו הרשמית של האולם היא 20,000 צופים, אם כי האולם מסוגל להכיל עד כ-25,000 צופים, בהתאם לסוג האירוע המקיים בו.

תהליך הבנייה
------------

הרעיון לבנות אולם ספורט גדול בבלגרד נולד בשנת 1989 והבנייה תוכננה להסתיים בשנת 1994, בה בבלגרד הייתה אמורה להתקיים אליפות העולם בכדורסל. הבנייה החלה בשנת 1992 באזור הנקרא "בלוק 25" ברובע "נובי בלגרד" שבעיר. עקב האירועים האלימים שפרצו ביוגוסלביה בראשית שנות ה-90, פיב"א שללה מיוגוסלביה את זכות האירוח והפרויקט הוקפא. פרויקט הבנייה הופשר בשנת 1998 כאשר בלגרד הייתה אמורה לארח את אליפות העולם בטניס שולחן והבלגרד ארנה היה צפוי להיות האולם המרכזי בתחרות זו. אך גם במקרה זה הבנייה הוקפאה שנית עקב הפצצות נאט"ו על העיר בלגרד כחלק ממלחמת קוסובו. עם שוך הקרבות בשנת 2000 ותנופת הבנייה מחדש בעיר, חודשה גם הבנייה של האולם עד אשר הוא הושלם סופית בשנת 2004.

אירועים מרכזיים בארנה
---------------------

לאחר בנייתו, הפך הבלגרד ארנה לאולם המקורה הראשי של בלגרד וסרביה כולה. אירוע הפתיחה של אולם זה היה הדיאמונד בול של פיב"א בשנת 2004 ומיד אחריו הוא אירח את שלבי הגמר של יורובאסקט 2005. קבוצות הכדורסל הראשיות של העיר, הכוכב האדום בלגרד ופרטיזן בלגרד, המשחקות את משחקי הבית שלהן בהיכל פיוניר, נוהגות להעביר לבלגרד ארנה משחקים מרכזיים שאותם הן מארחות.

במספר מקרים נשברו שיאי נוכחות באירועים שנערכו בבלגרד ארנה. שיא הצופים במשחק יורוליג נשבר בשנת 2009 כאשר 22,567 איש צפו במשחקה של פרטיזן נגד פנאתינייקוס בשלב הטופ-16. כשנה לאחר מכן נשבר השיא בשנית במשחקי הפלייאוף נגד מכבי תל אביב אשר נכחו בהם כ-24,000 צופים בממוצע. בגמר הליגה העולמית לשנת 2009 בין נבחרות הכדורעף של סרביה וברזיל נקבע שיא הצופים למשחק במפעל עם 22,680 צופים.

הארנה מארח גם אירועי תרבות, קונצרטים והופעות של אומנים בינלאומיים. תחרות אירוויזיון 2008 נערכה בבלגרד ארנה אף היא.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **בלגרד ארנה** |

* אתר האינטרנט הרשמי של בלגרד ארנה

הערות שוליים
------------

1. ↑  Комбанк Арена- Профил Комбанк Арене
2. ↑  שיא של 22,567 צופים במשחק יורוליג, באתר ערוץ הספורט, ‏6 במרץ 2009
3. ↑  ‏מכבי הפסידה 81:73 לפרטיזן שעלתה ליתרון 1:2 בסדרה, באתר nrg‏, 30 במרץ 2010

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**היכל סינאן ארדםאיסטנבול** | **פיינל פור היורוליגהאולם המארח** 2018 | **הבא**:**פרננדו בואסה ארנהויטוריה** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**לנקסס ארנהקלן** | **פיינל פור היורוליגהאולם המארח** 2022 | **הבא**: |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: a0094102-e99e-4f91-9a7e-ee4eb61f44ae

 |