recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**יוליוס פורטונאט קוסאק** (בפולנית: **Juliusz Kossak**‏; 15 בדצמבר 1824 – 3 בפברואר 1899) היה צייר היסטורי ומאייר מאסטר שהתמחה בסצינות קרב, דיוקנאות צבאיים וסוסים. הוא היה אב של משפחה אמנותית המשתרעת על פני ארבעה דורות, אביו של הצייר וייצ'יך קוסאק וסבו של הצייר יז'י קוסאק.

ביוגרפיה
--------

יוליוס קוסאק גדל בלבוב במהלך חלוקת פולין. הוא קיבל תואר במשפטים באוניברסיטת לבוב בעידוד אמו. במקביל למד ציור אצל יאן מסקובסקי ופיוטר מיכאלובסקי. החל משנת 1844 עבד קוסאק במשימות למען האצולה המקומית במולופולסקה, בפודוליה ובוולין.

הוא התחתן עם זופיה גלצ'ינסקה בשנת 1855 ויחד הם עזבו לפריז שם שהו חמש שנים. בניו נולדו שם, האחים התאומים: וויצ'יץ' וטדאוש (בערב ראש השנה 1856–1857) וסטפן הצעיר בשנת 1858. המשפחה הגיעה לוורשה בשנת 1860 שם קוסאק השיג תפקיד כמאייר הראשי והחרט של המגזין "טיגודניק אילוסטובאני". 

הם עברו למינכן למשך שנה ובשנת 1868 התיישבו בקרקוב עם חמישה ילדים. קוסאק קנה שם אחוזה קטנה, המכונה קוסאקובקה, המפורסמת בסלון אמנותי וספרותי שהשתתפו בו : אדם אסניק, הנריק סנקייביץ', סטניסלב ויטקביץ', יוזף צ'למונסקי ורבים אחרים. יוליוש קוסאק חי שם ועבד שם עד סוף ימיו. בשנת 1880 הוענק לו צלב מסדר הכבוד על ידי הקיסר פרנץ יוזף מאוסטריה - הונגריה על הישגי חייו כאמן.

קריירה
------

קוסאק הציג את עבודותיו על אדמת פולין ומחוצה לה מאז 1854. המדיום המועדף עליו היה צבעי מים, בפורמטים קטנים וגדולים יותר. הוא היה מבשרו של בית ספר פולני לציור זירת קרבות, כאשר הנושא העיקרי שלו נסב סביב מה שהדאיג מאוד את הפולנים המתנגדים לכיבוש הצבאי במדינתם. הוא היה מחברם של למעלה מתריסר ציורים פנורמיים המתארים פרשים פולניים בקרב ופעולות צבאיות נגד פולשים זרים.

קוסאק הפיק גם סדרת פורטרטים בשמן עבור משפחות אצולה פולניות, כולל פרדרו, גניובוש, טישקביץ', שבט ליפסקי ומורסטין.

הסצנות הכפריות והפסטורליות שלו כללו ירידי סוסים, חתונות כפריות, טיולי צייד בחורף, סצנות מיתולוגיות ואורוות סוסים.

הוא גם הפיק סדרת איורים של ספרות אפית פולנית כמו "פאן תדיאוש" מאת אדם מינקביץ', רומנים של הנריק סנקייביץ' ואחרים.

הוא עיצב מדליות כבוד שונות.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוליוס קוסאק** בוויקישיתוף
* יוליוס קוסאק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jerzy Jan Lerski, George J. Lerski, Halina T. Lerski, **Historical Dictionary of Poland, 966-1945**, Greenwood Publishing Group, 1996, מסת"ב 978-0-313-26007-0. (באנגלית)
2. ↑  About Juliusz Kossak, Biography (ארכיון)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007275231005171
* BnF: cb12116453z (data)
* CiNii: DA15054772
* GND: 118940058
* ISNI: 0000 0001 2101 3642
* LCCN: n85202855
* NKC: xx0076036
* NSK: 000071069
* NTA: 133061167
* RERO: 02-A003469585
* RKD: 46019
* SUDOC: 143308696
* ULAN: 500029826
* VIAF: 52488587
* WorldCat: lccn-n85202855

 |
יצחק לזרוס ישראלס
**יצחק לזרוס ישראלס** (בהולנדית: **Isaac Lazarus Israëls**; ‏3 בפברואר 1865, אמסטרדם – 7 באוקטובר 1934, האג) היה צייר יהודי-הולנדי. בנו של הצייר יוסף ישראלס.

ביוגרפיה
--------

ישראלס התעניין בציור כבר בילדות, והראה כישרון מגיל צעיר. הוא למד בשנים 1878–1880 באקדמיה בהאג. בשנת 1881, כשהיה בן 16, הוא מכר ציור בטרם סיים אותו לאמן והאספן הנדריק וילם מסדאך. עבודתו של ישראלס בתקופה זו הציגה יכולות טכניים מעבר לגילו ועומק פסיכולוגי. הוא התמקד בדיוקנאות של סבתו וידיד משפחה, ובציורים בנושאי תמרונים צבאיים שסיקרנו אותו.

בשנת 1882 הופיע לראשונה בסלון האמנים (Salon des Artistes Français) בפריז, עם ציורו "קבורה צבאית" ובו חיילים הנאספים סביב קבר פתוח ביום סתווי. על אף ההשוואות לציור הקבורה של גוסטב קורבה, ישראלס השתמש בקומפוזיציה זהירה יותר הנשענת על הרנסאנס האיטלקי. לאחר הבכורה המוצלחת, זכה ישראלס בשנת 1885 לאזכור מכובד על ציורו "המתנדבים יוצאים אל המושבות", ציור נוסף עם סצנה צבאית על רקע הרציפים ברוטרדם.

בין השנים 1886–1908 התגורר ישראלס באמסטרדם, שם נרשם לאקדמיה לאמנות במטרה להשלים את לימודיו, אולם נשאר בה רק במשך שנה אחת. ישראלס הרבה לבלות את הקיץ עם אביו בסכוונינגן, והתעניין ביחסי האור המשתנים בין השמש לים. בתקופה זו הרבה לצייר סצינות חוף ים צבעוניות.

בין השנים 1903–1923 שהה ועבד בעיקר בפריז ובלונדון. בפריז הושפע רבות מאדגר דגה ואנרי דה טולוז-לוטרק והחל לצייר את האוכלוסייה הפריזאית בפארקים, בתי קפה, קברטים. ואקרובטים בירידים ובקרקס.

בשנים 1913–1915 התגורר בלונדון, שם הרבה לצייר רוכבי סוסים ורקדניות בלט. בשנת 1921 ביקר באי האינדונזי ג'אווה. ובשנת 1923 חזר לבית הוריו בהאג, שם הפך את הסטודיו של אביו למקום העבודה שלו.

בשנת 1928 זכה במדליית זהב בתחרות האמנותית של אולימפיאדת אמסטרדם בקטגוריית הציור.

בניגוד לאביו, לא היו כלל מוטיבים יהודיים בציוריו.

עד למותו בשנת 1934, ישראלס יצר בעיקר ציורים אימפרסיוניסטים בעלי גוונים בהירים בוהקים.

נפטר בהאג ב-7 באוקטובר 1934, כתוצאה מתאונת דרכים שעבר מספר ימים סמוך למותו.

גלריה
-----

* רכיבה על חמור בחוף הים (1898-1890)רכיבה על חמור בחוף הים (1898-1890)
* פורטרט של אשה צעירהפורטרט של אשה צעירה
* יער בולוןיער בולון
* אישה לפני החמניות של וינסנט ואן גוך (1917)אישה לפני החמניות של וינסנט ואן גוך (1917)
* פורטרט של יאן ווילס (1932)פורטרט של יאן ווילס (1932)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יצחק ישראלס** בוויקישיתוף
* נעה לאה-כהן, יפי המים השקטים, מוסף שבת של מקור ראשון, 12.10.2012
* יצחק לזרוס ישראלס, באתר רייקסמוזיאום (באנגלית)
* יצירותיו יש יצחק לזרוס, באתר artnet
* יצחק ישראלס, באתר rehs (באנגלית)
* אלים, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007301494705171
* BnF: cb137382586 (data)
* BPN: 01055946
* GND: 121751775
* ISNI: 0000 0000 6681 6337
* LCCN: n81128577
* NTA: 069849323
* PIC: 303781
* RKD: 41175
* SNAC: w69p4j6b
* SUDOC: 06688814X
* ULAN: 500000109
* VIAF: 32860790
* WorldCat: lccn-n81128577

 |
הדף הראשון של ספר בראשית ב"כתר ירושלים".
**כתר ירושלים** הוא שמה של מהדורת תנ"ך, שהאוניברסיטה העברית בירושלים פרסה עליה את חסותה, ושמנסה ללכת בעקבות כתר ארם צובא בנוסחה הפנימי ובצורת הגופן והכתיבה שלה. המהדורה יצאה לאור בשנת 2001, וצורף לה כרך "הארות" על עניינים שונים הקשורים אליה.

עיצוב הגופן
-----------

בשנת 1976, לאחר שהושלמה עבודת המחקר על כתר ארם צובא, פנתה האוניברסיטה העברית לנחום בן צבי, בעל בית דפוס ותיק בירושלים, בבקשה להדפיס צילום של הכתר. ב-1989, בעקבות פיתוח תוכנת מחשב מתאימה, הצליח בן צבי בשיתוף המעצב הגרפי צבי נרקיס, ליצור גופן הדומה לגופן היפה והאמנותי של הכתר, אך קרוב לגופנים המודרניים. וכך יצא לדרך פרויקט התנ"ך "כתר ירושלים" - עיצוב ספר תנ"ך זהה כמה שאפשר ל"כתר ארם צובא". הפרויקט התעכב כמה שנים בשל קשיים טכנולוגיים, ורק בשנת 1996 הצליח בן צבי להתגבר על הקשיים:

> 
> "הייתי מאושר. הקשיים הרבים שעמדו בפניי לא הרתיעו אותי כלל, והייתי נחוש להדפיס את 'כתר ארם צובא' בירושלים. רציתי שהתנ"ך היהודי המקורי ביותר בעולם ייהפך לנחלת הכלל ויהפוך לספר התנ"ך המקובל ביותר בישראל"[דרוש מקור]
> 
> 
> 
> 

.

הנוסח
-----

האוניברסיטה העברית מינתה את פרופסור יוסף עופר לפיקוח מדעי על הנוסח.

השתמשו בעקרונות מהדורתו של המומחה למסורה הרב מרדכי ברויאר, שהוציא שתי מהדורות תנ"ך המבוססות על כתר ארם צובא וכתבי יד הקרובים לו. המהדורה השנייה, שיצאה לאור בהוצאת חורב בשנת תשנ"ח (1998), מבוססת גם על כתב יד נוסף שנמצא, כתב יד **ל**מ מעטו של סופר כתב יד לנינגרד, ועל התנ"ך של ר' שלום שכנא ילין, חוקר מסורה מירושלים, שהגיה את נוסח התנ"ך מתוך הכתר עצמו כשביקר לשם כך בארם צובא (חַלַבּ). במהדורה זו שינו מנוסחתו של הרב ברויאר בכמה מקומות, בעיקר בתחום הגעיות, אך גם בענייני נוסח אחרים; נוסח האותיות עצמן שונה בארבעה מקומות (בנוסח זה השתמשה גם הוצאת חורב בהדפסה השנייה של התנ"ך בהוצאתה).

למהדורה נלווה גם ספר "הארות", המתעד את נוסח המקרא בכתר ירושלים ומקורותיו.

העימוד
------

כאמור, הושם דגש במהדורה זו לחקות גם את העימוד שבכתר וכתבי היד הקרובים לו, אך לא נצמדו אל הכתר לגמרי ושינו בכמה מקומות. אחד השינויים המרכזיים היה צורת הספרים השיריים (איוב, משלי, תהילים - ספרי אמ"ת), שבכתבי היד נהוג לכותבם בשני טורים. דבר זה יצר בעיות גרפיות נכבדות, ובמהדורת חורב ויתר הרב ברויאר בכלל על צורת כתיבה זו מפאת הקשיים הללו. במהדורת כתר ירושלים ננקטו כמה צעדים חדשניים ולא מקובלים (ביניהם הקטנת גודל הגופן בחלק מהשירות, וכן החלטה על שוליים רחבים בספרי אמ"ת), כדי שאפשר יהיה לחזור למנהג העתיק של כתיבה בשני טורים, בלי לחרוג מפיסוק הטעמים, נושא שהיה חשוב ביותר לרב ברויאר (אף כי בכתבי היד החלוקה לטורים איננה קשורה לפיסוק ואין היא אלא לנוי). משראה הרב ברויאר את התוצאה בעניין זה, שמח מאוד ואמר שאילו לא באה מהדורה זו אלא כדי לתקן דבר זה - דייה.

לקריאה נוספת
------------

* יוסף עופר, הגהת נוסח המקרא במהדורת כתר ירושלים, לשוננו סד (תשס"ב), עמ' 206-181.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של כתר ירושלים (הקישור אינו פעיל, כ"ג בשבט ה'תשפ"ב)
* ההבדל בין תנ"ך קורן, כתר ירושלים, ומקראות גדולות הכתר (בר-אילן), פרום אוצר החוכמה.
**מריה וסילייבנה אוקטיברסקאיה** (באוקראינית: **Марія Василівна Октябрська**; ‏16 באוגוסט 1905 - 15 במרץ 1944) הייתה נהגת טנק סובייטית במלחמת העולם השנייה. היא עוטרה בעיטור גיבור ברית המועצות, העיטור הצבאי הסובייטי הגבוה ביותר.

ביוגרפיה
--------

אוקטיברסקאיה נולדה כאחת מעשרה ילדי משפחה אוקראינית ענייה בחצי האי קרים. לפני המלחמה עבדה במפעל שימורים אוחר כך כמפעילת טלפון. ב-1925 נישאה לקצין סובייטי. אז החלה לגלות עניין בנושאים צבאיים. השתתפה בפעילות "מועצת נשות הצבא", הוכשרה כאחות צבאית ולמדה לנהוג ולהשתמש בכלי נשק. לדבריה, "להינשא לחייל פירושו לשרת בצבא: אשת קצין אינה רק אשה גאה אלא בעלת אחריות".

### במלחמת העולם השנייה

לאחר פרוץ המלחמה בחזית המזרח פונתה אוקטיברסקאיה לטומסק שבסיביר. בעלה נהרג בקרב באוגוסט 1941 ליד קייב. הידיעה על מותו הגיעה אליה רק אחרי כשנתיים. היא עוררה בה כעס ורצון ללחום בגרמנים כדי לנקום את מות בעלה. היא מכרה את כל רכושה כדי לתרום טנק לצבא האדום. בקשתה הייתה שהוא ייקרא "החברה הלוחמת" (Боевая подруга) ושהיא תנהג בו. המועצה לביטחון המדינה אישרה את בקשתה. הטנק שנרכש בכספה היה טנק מדגם T-34.

באותה עת הייתה אוקטיברסקאיה בת 38. היא עברה הכשרה בת חמישה חודשים בהפעלת הטנק - ארוכה בהרבה מהרגיל לאותו זמן. בספטמבר 1943 הוצבה לחטיבת המשמר ה-26 כנהגת ומכונאית. היא כתבה על צריח הטנק שלה את השם שבחרה לו. רבים מחבריה ליחידה ראו בכך בדיחה, אך שינו את דעתם בהמשך. ב-21 באוקטובר 1943 השתתפה בקרב הטנקים הראשון שלה בסמולנסק. היא תמרנה את הטנק בשדה הקרב כשחבריה לצוות משמידים מקלעים וקני ארטילריה של הגרמנים. לאחר שהטנק נפגע באש תותח היא יצאה ממנו והחלה לתקן אותו תחת אש אויב, בניגוד לפקודות שקיבלה. היא קודמה לדרגת סמלת.

חודש אחר כך הגדילה אוקטיברסקאיה את המוניטין שלה כנהגת טנק מיומנת במהלך קרב לילה שבו כבשו הסובייטים את העיר נובויה סלו שליד ויטבסק. במהלך יום ה-17 בנובמבר פגע פגז ארטילריה גרמני בזחל הטנק שלו והשבית אותו. היא ואיש צוות נוסף קפצו אל מחוץ לטנק כדי לתקן אותו, בעוד יתר אנשי הצוות יורים אש חיפוי מן הצריח, עד שהשלימו את תיקון הזחל.

ב-17 בינואר 1944 השתתפה אוקטיברסקאיה בקרב נוסף בקרבת ויטבסק. היא נהגה את הטנק שלה כנגד קווי הגנה גרמניים ופגעה בגרמנים בחפירות ובקיני מקלעים. אנשי צוותה גם השמידו תותח מתנייע. בהמשך פגע פגז מתותח נ"ט בזחל הטנק שלה והוא נעצר. היא יצאה מהטנק והחלה לתקן את הזחל בעיצומה של אש כבדה מארטילריה ומנשק קל. כאשר סיימה את התיקון נפגעה בראשה מרסיסי פגז שהתפוצץ בקרבתה ואיבדה את הכרתה. לאחר הקרב היא הועברה לבית חולים צבאי בעיר סמולנסק. היא לא שבה להכרתה ומתה מפצעיה ב-15 במרץ 1944.

באוגוסט 1944 הוענק למריה אוקטיברסקאיה תואר גיבור ברית המועצות כהכרה בגבורתה בקרבות באזור ויטבסק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מריה אוקטיברסקאיה** בוויקישיתוף
* מריה אוקטיברסקאיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
החלק הקדמי של דרכון ביומטרי שווייצרי
**דרכון שוויצרי** הוא מסמך נסיעה, המונפק לאזרחי שווייץ המאפשר להם לצאת אל מחוץ לגבולות שווייץ, ומזכה את נושאו להגנה וסיוע קונסולרי של שווייץ מול גורמים זרים. נכון למרץ 2022, נושאי דרכון שוויצרי מורשים להיכנס ל-186 מדינות וטריטוריות ללא צורך באשרת כניסה.

הדרכון, יחד עם תעודת הזהות השווייצרית מאפשרים חופש תנועה בכל אחת ממדינות איגוד הסחר החופשי האירופי (ה-EFTA) והאיחוד האירופי. הסיבה לכך היא ששווייץ היא מדינה חברה ב-EFTA, וכמו כן חתומה על הסכמים עם האיחוד האירופי.

היסטוריה של דרכונים שווייצרים
-----------------------------

דרכונו השווייצרי של אלברט איינשטיין אשר הונפק על ידי שגרירות שווייץ בגרמניה בשנת 1913
הדרכונים השווייצרים הראשונים הונפקו ב-10 בדצמבר 1915. הדרכון השווייצרי האדום האופייני נוצר בשנת 1959. עד 1985 הדרכון השווייצרי כלל רק את השפות הלאומיות של אותה תקופה (צרפתית, גרמנית ואיטלקית) וכן אנגלית. רומאנש נוספה בשלב מאוחר יותר לאחר שהוכרזה כשפה הלאומית הרביעית של שווייץ בעקבות משאל עם. לאחר מכן שונה סדר השפות לגרמנית, צרפתית, איטלקית, רומנש ואנגלית.

דרכונים ביומטריים
-----------------

מאז 15 בפברואר 2010, דרכונים לא ביומטריים אינם מונפקים יותר.

החל מ-1 במרץ 2010 ובהתאם להסכם שנגן, כל הדרכונים השווייצרים הם ביומטריים. הדבר נדרש לנסיעות ללא ויזה לארצות הברית.

דרישות אשרה
-----------

דרישות אשרה לבעלי דרכונים שווייצריים רגילים  שווייץ  חופש תנועה  אין צורך באשרה  אשרה ניתנת בנקודת הכניסה  אשרה אלקטרונית  אשרה ניתנת בנקודת הכניסה או בדואר אלקטרוני
נכון למרץ 2022 בעלי דרכונים שווייצרים זכאים להיכנס ל-186 מדינות ללא אשרה, בכך מדורג הדרכון במקום ה-6 בעולם מבחינת חופש תנועה על פי מדד הנלי לדרכונים.

כמדינה חברה באיגוד הסחר החופשי האירופי (EFTA), אזרחי שווייץ נהנים מחופש תנועה המאפשר להתגורר ולעבוד באיסלנד, נורווגיה וליכטנשטיין בהתאם לאמנת EFTA. כל אזרחי ה-EFTA והאיחוד האירופי אינם רק פטורים מאשרות, אלא זכאים על פי חוק להיכנס ולגור זה במדינות אחרות.

אזרחות כפולה
------------

מסמך נסיעה של פליטים
אזרחות כפולה מותרת בשווייץ, אך הדרישות להתאזרחות של זרים משתנות מקנטון לקנטון. אזרחים שווייצריים גברים, לרבות בעלי אזרחות כפולה, יכולים להידרש לשירות צבאי או אזרחי, ואזרחים שווייצרים אינם רשאים לשרת בכל צבא אחר, אלא אם כן הם אזרחים, המתגוררים באותה המדינה.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דרכון שוויצרי (בגרמנית)

* אתר האינטרנט הרשמי של דרכון שוויצרי (בצרפתית)

* אתר האינטרנט הרשמי של דרכון שוויצרי (באיטלקית)

* אתר האינטרנט הרשמי של דרכון שוויצרי (באנגלית)

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דרכון שוויצרי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "Short Overview of the EFTA Convention". נבדק ב-29 בנובמבר 2017. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  Migration, State Secretariat for. "Free Movement of Persons Switzerland – EU/EFTA". *www.sem.admin.ch* (באנגלית). נבדק ב-2020-10-24.
3. ↑  The Henley Passport Index: Q1 2022 Global Ranking
**סטפאן** (באוקראינית: **Степань**; בפולנית: **Stepań**) היא יישוב כפרי במערב אוקראינה, באזור סארני שבחבל ווהלין, על גדת הנהר הירון, אחד מיובליו של הנהר פריפיאט.

תולדות העיר
-----------

סטפאן היא אחד היישובים העתיקים ביותר בחבל ווהלין. באזור נמצאו כלי אבן שמעידים על קיומו של יישוב במקום עוד מהמאה ה-9. האזכור הראשון של היישוב במסמכים הוא משנת 1290. סטפאן הייתה עיר מבוצרת בתקופת ממלכת רוס של קייב, ומרכז מסחרי ותרבותי במשך מאות שנים. היישוב נמצא בצומת דרכי מסחר ששימש את נסיכי ליטא, והכיכר המקומית שימשה כמרכז מסחרי לסוחרים מיישובים סמוכים, בין היתר לסחורות בתחומי הצביעה, הבד, הקדרות, הנחושת והשריון. 

בשנת 1917 נכלל היישוב בשטחה של הרפובליקה העממית של אוקראינה. לאחר המלחמה הפולנית-סובייטית והסכם ריגה שבא בעקבותיה סופחה סטפאן לפולין. בספטמבר 1939, עם כיבוש מזרח פולין על ידי ברית המועצות, נכללה סטפאן בשטח פולין שסופח לברית המועצות לפי הנספח הסודי להסכם ריבנטרופ–מולוטוב. ביולי 1941 כבשו הגרמנים את היישוב במהלך מבצע ברברוסה והוא נכבש שוב על ידי הסובייטים בקיץ 1944. לאחר המלחמה נכלל היישוב בשטח אוקראינה הסובייטית.

בשנת 1960 קיבלה סטפאן מעמד של יישוב עירוני. בשנת 1991, עם הקמתה של אוקראינה העצמאית, נכלל היישוב בשטח אוקראינה.

אתרים בעיר
----------

היישוב נכלל ברשימת האתרים ההיסטוריים של אוקראינה, לפי חוק המדינה. ביישוב אתרים ארכאולוגיים בעלי חשיבות לאומית, ובהם שרידי טירה. 

ביישוב קיימת כנסייה בסגנון הבארוק מהמאה ה-18. הכנסייה החזיקה בית מחסה ובית ספר. הכנסייה נהרסה בתקופת השלטון הקומוניסטי אך נמצאת בהליכי שיקום. כנסייה נוספת הקיימת ביישוב הפכה למועדון, אך שבה לתפקודה המקורי לאחר נפילת הקומוניזם.

בכיכר המקומית, ששימשה מרכז מסחרי במשך מאות שנים, ניצב כיום קבר אחים לחיילים סובייטיים. לאחר נפילת ברית המועצות הוקמה בכיכר מצבה עם צלב לזכר הלוחמים למען חרות אוקראינה שלקחו חלק פעיל בהשמדת היהודים.

ביישוב מרחצאות בוץ והוא נחשב אתר תיירותי.

יהודי סטפאן
-----------

אנדרטה לזכר יהודי סטפאן שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון
ערב השואה חיו בסטפן כ-1,300 יהודים, שהיוו כשליש מתושבי המקום. עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים גויסו יהודיו לעבודות כפייה, ובאוקטובר 1941 הוקם ביישוב גטו. בגטו נכלאו כ-3,000 יהודים מהיישוב ומכפרי הסביבה.
ערב חיסול הגטו, באוגוסט 1942, ברחו ממנו כ-500 יהודים, אך רובם נתפסו והוחזרו לגטו. ב-25 באוגוסט 1942 נרצחו יושבי הגטו בבורות ירי ליד קוסטופול.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטפאן** בוויקישיתוף
* ספר יזכור לקהילת סטפן, בספריית העיר ניו יורק
* סטפאן (Stepan), ב"אנציקלופדיה של הגטאות", באתר "יד ושם"
* אלכסנדר קרוגלוב (רו') ואנדרו קוס, סטפאן, **אנציקלופדיה של המחנות והגטאות** (כרך II, חלק B, עמ' 1476–1478), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
* סטפן (אוקראינה), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007559526905171
* LCCN: n79036448
* SUDOC: 175929459
* VIAF: 151255855
* WorldCat (עם VIAF): 151255855

 |
**עיט כתר** (שם מדעי: *Stephanoaetus coronatus*) הוא מין עוף דורס גדול וחזק מהקבוצה עיטים טרופיים, החי ביערות וסוואנות באפריקה המשוונית. הוא העיט האפריקני השני בגודלו אחרי העיט הלוחם והוא משתדל לא להתעמת עם הראשון. מין זה הוא היחיד החי כיום מהסוג עיט כתר, לאחר הכחדתו של המין עיט כתר מלגשי מהאי מדגסקר, אשר היה מעט גדול יותר.

עיט הכתר מצוי במצב שימור "קרוב לסיכון", בעיקר עקב כריתת יערות.

מאפיינים
--------

אורך העיט 80-99 ס"מ. מוטת כנפיים מגיעה ל-1.5 - 1.8 מטר, אם כי נמצאו פריטים עם מוטת כנפיים מעל 2 מטר. המשקל: 2.55-4.7 ק"ג, כשהנקבות גדולות ב10-15% מהזכרים.

מזונו כולל בעיקר קופים קטנים ובינוניים כמו הגנון והקולובוס ואף בבונים ומנדרילים וגם צביונים, איילוני מים, שפניים, ארנביים, עזים, ומכרסמים. הוא מספיק חזק לצוד תן או צבי צעיר. יונקים מהווים 90% מתזונתו ומושלמים בעופות וזוחלים קטנים.

העיט חי ביערות טרופיים וגם בערבות עם שיחים באפריקה שמדרום לסהרה במדינות: אתיופיה, אוגנדה, קניה, טנזניה, סנגל, גמביה, סיירה לאון, קמרון, קונגו, אנגולה ודרום אפריקה.

### העיט והאדם

עיט זה איננו חושש מהאדם והוא מבין הדורסים הבודדים שניסו לצוד ולטרוף אנשים, לרוב ילדים. בתקרית אחת עיט ניסה לחטוף ילד בן 7, תפס אותו בגרונו וחזהו ופצע אותו קשה אך נהרג מאשה שנשאה מעדר. ממצאים בקן עיט כתר גילו גולגולת של ילד ובמקרה אחר ילדה שנעדרה נמצאה על ענף גבוה, כשזרועה נכרתה, כנראה מפעילות העיטים. ממצאים ארכאולוגיים מדרום אפריקה מתעדים ילד של אוסטרלופיתקוס אפריקנוס המכונה ילד טאונג (אנ') מכיל עדויות לקטל בידי עיט גדול כמו עיט כתר.

עם זאת רוב הטרף שלו מורכב מיונקים אחרים קטנים יותר. מרבית המתקפות המתועדות של העיט נגרמים מפלישה לשטח הקן והקרבה לגוזלים, אז העיט יצלול וינחית מכות חמורות באמצעות טפריו.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עיט כתר** בוויקישיתוף
* עיט כתר, באתר ITIS (באנגלית)
* עיט כתר, באתר NCBI (באנגלית)
* עיט כתר, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* עיט כתר, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* עיט כתר, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* עיט כתר, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  עיט כתר באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  Brown, L. 1976. Eagles of the World. David and Charles
3. ↑  Steyn, P. 1982. Birds of prey of southern Africa: their identification and life histories. David Phillip, Cape Town, South Africa
**פבל סרגייביץ' מוגילבץ** (ברוסית: **Па́вел Серге́евич Могиле́вец**; נולד ב-25 בינואר 1993 בקינגיספ שברוסיה) הוא כדורגלן רוסי, המשחק בעמדת הקשר בניז'ני נובגורוד.

קריירת מועדונים
---------------

פבל התחיל באקדמיית הנוער של זניט סנקט פטרבורג. ב-2011 הוא הופיע לראשונה במשחק ליגת הנוער הרוסית במחזור הראשון נגד טרק גרוזני. ב-2013 לוצ'אנו ספאלטי צירף אותו לקבוצה הבוגרת וב-19 במאי, במחזור ה-29 של ליגת העל פבל ערך הופעת בכורה במדי זניט מול וולגה ניז'ני נובגורוד, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-89 במקום קונסטנטין זיריאנוב שממנו הוא גם קיבל את סרט הקפטן. ב-20 באוגוסט מוגילבץ רשם הופעת בכורה בליגת האלופות במשחק נגד פאסוס די פריירה אחרי שהחליף את דני בדקה ה-80.

ב-27 בפברואר 2014 מוגילבץ הושאל מזניט לרובין קאזאן עד תום עונת 2013/14, שם הציג יכולת מרשימה וזכה למקום קבוע בהרכב. בעונת 2014/15 הקשר חזר לזניט, אך לא זכה להרבה זמן משחק ולרוב נשאר על הספסל המחליפים.

ביולי 2015 מוגילבץ עבר בהשאלה לרוסטוב עד לתום עונה 2015/16. ב-24 בפברואר 2017 פבל חתם ברוסטוב חוזה ל-3 שנים.

בפברואר 2018 עבר לרובין קאזאן. ב-16 באוקטובר 2020 עבר לחימקי.

ביולי 2021 עבר לניז'ני נובגורוד.

נבחרת לאומית
------------

ב-26 במאי 2014 הופיע לראשונה במדי הנבחרת הבוגרת במשחק ידידות מול סלובקיה. כמו כן פבל החליף את רומן שירוקוב הפצוע במונדיאל 2014.

תארים
-----

קבוצתיים
* רוסיהרוסיה **זניט**
	+ אליפות רוסיה: 2014/15
* רוסיהרוסיה **רוסטוב**
	+ מקום שני בליגת העל הרוסית: 2015/16

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פבל מוגילבץ** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* סטטיסטיקות ופרופיל באתר התאחדות הכדורגל הרוסית (ברוסית)
* דף השחקן באתר הרשמי של רוסטוב (ברוסית)
הביצה.
**פולמאר צפוני** או **יסעור שחפי צפוני** (שם מדעי: *Fulmaris glacialis*), הוא מין של עוף ימי ממשפחת היסעוריים. בעבר הוא נחשב למין ממשפחת השחפיים.

אורכו של הפולמאר 46 ס"מ, מוטת כנפיו 102–112 ס"מ ומשקלו 450–1,000 גרם. הוא בעל נוצות ראש לבנות עם כסות גוף חומה-אפורה ומקור צהוב. הכפות בעלות קרומי שחייה והיסעור מסוגל לשחות ואף לצלול לעומק לא-רב.

היסעורים מעופפים בחבורות קטנות באזורים הארקטיים של צפון האוקיינוס השקט והאוקיינוס האטלנטי. הם אינם מרחיקים מעוף מהחופים וגם לא מצויים הרבה ביבשה. הם מעופפים בחבורות ודואים מעל הים.

הם ניזונים מדגים קטנים ומסרטנים אותם הם חוטפים מפני המים או צוללים לשם כך. לעיתים הם ניזונים עם עופות ים אחרות או אף עם כלבי ים ולווייתנים. הם מסוגלים גם לשתות מי ים ולפלוט את המלחים בצורת רסס.

### תת-מינים

* F. g. glacialis
* F. g. auduboni
* F. g. rodgersii

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פולמאר צפוני** בוויקישיתוף
* פולמאר צפוני, באתר ITIS (באנגלית)
* פולמאר צפוני, באתר NCBI (באנגלית)
* פולמאר צפוני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* פולמאר צפוני, באתר Internet Bird Collection (באנגלית)
* פולמאר צפוני, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פולמאר צפוני באתר הרשימה האדומה של IUCN
פירוש נוסף ערך זה עוסק באנטי-אפיפיור גרגוריוס השמיני. אם התכוונתם לאפיפיור שכיהן ב-1187, ראו גרגוריוס השמיני.

**גרגוריוס השמיני** (נולד כמוריציוס בורדינוס, Mauritius Burdinus, נפטר ב-1137) היה כינויו של אנטי-אפיפיור שטען לכס הקדוש בין 10 במרץ 1118 ל-22 באפריל 1121.

ביוגרפיה
--------

מוריציוס בורדינוס נולד בלימוזן, חלק מאקיטן שבצרפת של ימינו. הוא התחנך במנזר קלוני, בלימוז' ובקסטיליה, שם גם מונה לכומר בטולדו. ב-1098/1099 קשריו במנזר קלוני המליצו עליו למשרת בישוף העיר קויברה בפורטוגל. אחרי ארבע שנים של עלייה לרגל ל"ארץ הקודש", מונה ב-1111 לארכיבישוף של בראגה. הוא סייע לרוזן פורטוגל, אנריקה מבורגונדי בארגון מחדש של הכנסייה הפורטוגזית. 

תחילת הקרע בין בורדינוס לבין הוותיקן החלה בתמיכתו באנריקה בפורטוגל. המשבר החריף עם "עריקתו" של בורדינוס לשורותיו של היינריך החמישי, אותו הכתיר כקיסר האימפריה הרומית הקדושה; למרות חרם שהטיל עליו פסקליס השני. לאחר מותו של פסקליס השני, יורשו של הלה, גלסיוס השני, סירב אף הוא לקבל את היינריך החמישי, וזה הכתיר את בורדינוס כאפיפיור גרגוריוס השמיני. ב-1119 נבחר קליקסטוס השני כאפיפיור והחלו מגעים בינו לבין הקיסר. כתוצאה מכך, ב-1121 הכיר הקיסר באפיפיור הנבחר, ובורדינוס נעצר והוחזק במעצר במנזרים שונים עד למותו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האנטי-אפיפיור גרגוריוס השמיני** בוויקישיתוף
* האנטי-אפיפיור גרגוריוס השמיני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118718703
* LCCN: nb2007018238
* SUDOC: 132216043
* VIAF: 77110777
* WorldCat: viaf-77110777

 |
**פיטר טשייני** (באנגלית: **Peter Cheyney**; ‏22 בפברואר 1896 - 26 ביוני 1951) היה סופר מתח בריטי שכתב בעיקר בין 1936 ל-1951. ספריו עובדו בחלקם לסרטים - גיבור ספריו, למי קושן (Lemmy Caution), סוכן FBI אמריקאי ציני וקשוח, נלקח על ידי במאי הסרטים הצרפתי ז'אן-לוק גודאר כדמות בסרטו אלפאוויל. מגיבורי ספריו הנוספים של טשייני: סלים קאלאהן (אנגלית Slim Callaghan), בלש פרטי הפועל בלונדון. למרות שספריו נמכרו במיליוני עותקים בחייו, עבודתו של טשייני כמעט ונשכחה בימינו וספריו אינם מודפסים עוד מזה זמן רב.

חייו
----

קברו של טשייני בלונדון
עבד ככתב משטרתי וחוקר פשיעה ועד שהפך לסופר מותחנים חי חיי עוני. החל מ-1936 כשפרסם את ספרו הראשון "איש זה מסוכן" בכיכובו של למי קושן ובהמשך את ספרו "התליין הממהר" ב-1938, בכיכובו של סלים קאלאהן החלה הקריירה הספרותית שלו. פרסומם הוביל לקריירה מוצלחת כסופר מותחנים וטשייני זנח את עיסוקיו האחרים.

כחוקר יסודי, אסף טשייני חומר רקע רב על תיקי פשע ששימש אותו כרקע לעלילות ספריו. ב-1941 במהלך הבליץ על לונדון נשרפה ספריתו שכללה מאות תיקי פשיעה אך לאחר המלחמה המשיך טשייני וצבר חומר רב נוסף שהמשיך לשמש אותו בכתיבתו.

טשייני נהג להכתיב את עבודותיו למזכירתו, לעיתים תוך שהוא מציג בפניה את הפעולות המסופרות, והיא הייתה מעלה זאת על הכתב.

טשייני חי מבחינות רבות כמו גיבורי ספריו - "חיים על הקצה", עבודה מאומצת, חוסר דאגה לבריאות והזנחה כללית, שהובילו לבסוף למותו בגיל צעיר.

גיבור ספריו, למי קושן, סוכן FBI קשוח וציני, הונצח על ידי שחקן הקולנוע הצרפתי אדי קונסטנטין במספר עיבודים קולנועיים.

ספריו נקראו בקלילות, העלילה מהירה וסוחפת והדיאלוגים שנונים וחדים. מעריציו בני ימינו מתקשים להשיג את ספריו שאינם מודפסים עוד.

בישראל תורגמו בשנות השישים מספר רב מספריו בהוצאת מ. מזרחי וספריית מסתורין.

מבחר מספריו
-----------

עטיפת ספרו של טשייני בעברית
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
### למי קושן

* This Man is dangerous (1936 - תורגם לעברית כ "איש זה מסוכן"
* (1937) Dames don't care
* (1937) Poison Ivy
* (1941) Your deal,my lovely

### סלים קאלאהאן

* (1938) The urgent hangman
* (1941) It couldn't matter less

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פיטר טשייני (באנגלית)
* פיטר טשייני, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* פיטר טשיני (1896-1951), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007300550405171
* BIBSYS: 90093142
* BNE: XX887420
* BnF: cb11896669m (data)
* CANTIC: a1099922x
* GND: 1018188800
* ISNI: 0000 0001 2140 8804
* LCCN: n88247487
* LNB: 000065055
* NDL: 00520688
* NKC: jn20000603109
* NLA: 35963988
* NTA: 070430497
* RSL: 000082123
* SNAC: w6kd9q0b
* SUDOC: 026786559
* Trove: 1165361
* VIAF: 79022450
* WorldCat: lccn-n88247487

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באנטי-אפיפיור קלמנס השביעי. אם התכוונתם לאפיפיור שכיהן בין השנים 1532–1534, ראו קלמנס השביעי.

פסל ראשו של קלמנס השביעי, המוזיאון באביניון
**רוברט מז'נבה** (1342 – 16 בספטמבר 1394) היה אנטי-אפיפיור אשר נבחר כאפיפיור קלמנס השביעי על ידי קרדינלים צרפתיים אשר התנגדו למינויו של אורבנוס השישי. רוברט מז'נבה היה האנטי-אפיפיור הראשון באביניון במסגרת הקרע המערבי בכנסייה הקתולית.

ביוגרפיה
--------

רוברט מז'נבה נולד כבנו של אמאדאוס השלישי, דוכס ז'נבה, ב-1342. הוא התקדם בהיררכיה הכנסייתית, מונה לבישוף של טרואן (Thérouanne) ב-1361 ולקרדינל ב-30 במאי 1371.

קיימת בעייתיות היסטורית בניתוח פעילותו של רוברט, שכן מרבית העדויות שנותרו בידינו נכתבו על ידי מתנגדיו מן הזרם המרכזי של הכנסייה הקתולית. אלה תיארו אותו כאדם אכזר, אשר נטה בערוב ימיו אף לשחיתות כנסייתית. בין 1376 ו-1378 שירת רוברט כשליח הכס הקדוש בצפון איטליה. ב-1377 החליט לשים קץ למרידות במדינת האפיפיור, ובייחוד בצ'סנה. הוא פיקד על כוחות ברטאניים שהיו שייכים לקונדוטיירי ג'ון הוקווד, על מנת לכפות על צ'סנה להצטרף למדינת האפיפיור; בין היתר, נטען כי הורה על טבח של בין 2500 ל-5000 תושבים, מעשה אשר נחשב לנפשע גם באותם ימים והקנה לו את הכינוי "הקצב מצ'סנה" או "המוציא להורג מצ'סנה".

ב-20 בספטמבר 1378 נבחר רוברט לאפיפיור על ידי קבוצת קרדינלים אשר לא היו מרוצים ממנהיגותו של אורבנוס השישי. זה האחרון נבחר בהליך מפוקפק. במהלך הקונקלווה צרו בני רומא על הוותיקן כשהם דורשים את מינויו של אורבנוס, אפיפיור ממוצא רומאי. מינוי זה הפך את רוברט לאנטי-אפיפיור (אדם אשר נבחר לכס הקדוש על ידי קבוצה אופוזיציונית לוותיקן) והוא היה הראשון בשושלת של אנטי-אפיפיורים אשר כיהנו באביניון לאחר הקרע המערבי. הפיצול, אשר נמשך עד לשנת 1417 היה פיצול פוליטי: צרפת, סקוטלנד, קסטיליה, אראגון, נווארה, פורטוגל, בית סבויה, דנמרק, נורווגיה ומספר מדינות קטנות בגרמניה הכירו בסמכותו. מכיוון שלא יכול היה להישאר באיטליה, עבר לאביניון שבצרפת, והפך להיות תלוי בחסדיו של הכתר הצרפתי. חלק ניכר ממדינות האפיפיור שלו נתרמו ללואי השני מנאפולי (Louis II of Anjou) ועל מנת להשיג משאבים הוא פנה לשמעוניות - מינוי בעלי תפקידים כנסייתיים תמורת כסף.

האנטי-אפיפיור קלמנס השביעי מת באביניון ב-16 בספטמבר 1394 ואת תוארו ירש האנטי אפיפור בנדיקטוס השלושה עשר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האנטי-אפיפיור קלמנס השביעי** בוויקישיתוף
* האנטי-אפיפיור קלמנס השביעי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  כ-4000 איש על-פי האנציקלופדיה הקתולית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007462989705171
* BNE: XX889764
* BnF: cb121862337 (data)
* CiNii: DA06079105
* GND: 118723502
* HDS: 012559
* ICCU: SBLV193052
* ISNI: 0000 0000 8343 4808
* LCCN: n80056916
* NLP: A34271806
* NTA: 071434518
* RERO: 02-A000036930
* SELIBR: 294245
* SNAC: w6pp2dmq
* SUDOC: 074262718
* VcBA: 495/58840
* VIAF: 49333
* WorldCat: lccn-n80056916

 |
**קונסטנטינוב לודז'קי** (בפולנית: **Konstantynów Łódzki**) היא עיר קטנה במחוז פביאניצה שבפרובינציית לודז' בפולין, ממערב ללודז', בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

ראשיתה של קונסטנטינוב בשנות ה-20 של המאה ה-19. היישוב, שנועד להוות מרכז לתעשיית הטקסטיל, זכה בשנת 1924 במעמד עירוני.

יהודי קונסטנטינוב לודז'קי
-------------------------

יהודים ישבו בעיר מראשיתה, ובשנת 1825 כבר התקיימו בה בית כנסת, בית מדרש ובית עלמין. עם זאת, בין השנים 1830 ו-1862 הוטלו מגבלות מגורים על ישיבת יהודים נוספים בעיר. לאחר ביטול מגבלות אלה, התיישבו בעיר יהודים רבים, שהתפרנסו מתעשיית הטקסטיל המקומית. משנת 1890 ניהל רב הקהילה, מנחם דוד גרינבוים, חצר אדמו"רים בעיר.

בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-1,300 יהודים, כרבע מתושביה, והתקיימו בה פעילות ציונית ענפה ופעילות של אגודת ישראל, שניהלה ביישוב בית ספר מרשת בנות יעקב. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיר ממעשי בריונות תכופים כלפיהם מצד חברי ההיטלריוגנד שפעלו ביישוב.

### בשואה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו מהעיר יהודים רבים, בעיקר ללודז', בין היתר, עקב איומים כלפיהם מצד האוכלוסייה המקומית. לאחר כיבוש העיר בידי הגרמנים, החלו אלו בחטיפת יהודיה לעבודות כפייה, תוך ביצוע מעשי התעללות ורצח בהם ושוד רכושם. בד בבד, הוטלו על יהודי העיר גזירות שונות, ובהן הגבלות תנועה וחובת גזיזת זקנים. לאחר ראש השנה ת"ש חיללו הגרמנים את בית הכנסת שבעיר, ואילצו יהודים לשרוף בעצמם את ספרי התורה שבו.

ב-22 בדצמבר 1939 הוציאו הגרמנים פקודת גירוש ליהודי העיר, ואלו הובלו בידי השוטרים הגרמנים לגלובנו, ממנה עברו חלקם ללודז' ולוורשה. ביישובים אליהם הגיעו היה גורל יהודי העיר כגורל יתר היהודים בהם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קונסטנטינוב לודז'קי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קונסטנטינוב לודז'קי
* קונסטאנטינוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* "קונסטנטינוב לודז'קי", באתר השטעטל הווירטואלי
* קונסטנטינוב (לודז', פולין), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007477924505171
* LCCN: n2004115125
* VIAF: 140558741
* WorldCat (עם VIAF): 140558741

 |
**בלדסרה קוסה** (באיטלקית: **Baldassare Cossa**; ‏1370 לערך - 22 בדצמבר 1419) הוכתר והשתמש בתואר האפיפיורי "**יוחנן העשרים ושלושה**" בין השנים 1410 ו-1415, בתקופת הקרע המערבי, ונחשב כיום בעיני הכנסייה הקתולית כאנטי-אפיפיור.

קורות חיים
----------

קוסה נולד בפרוצ'ידה (או לפי טענות אחרות, באיסקיה) שבשטח ממלכת נאפולי דאז, בנו של הרוזן מטרויה שבאפוליה, דרום איטליה - איש אצולה שירד מנכסיו. שניים מאחיו הואשמו על ידי לאדיסלאו, מלך נאפולי, בעיסוק בשוד ימי ונדונו למוות.

לא ידוע רבות על תקופת ילדותו ונעוריו, אך ידוע שלמד משפטים באוניברסיטת בולוניה והחל את חייו המקצועיים כאיש צבא. ב-1389 נקרא על ידי בוניפקיוס התשיעי לחצר הוותיקן (הקוריה הרומאית), אך גם כאן, לא ידוע אם בגלל שהיה מקורב לאפיפיור או מסיבה אחרת. מכל מקום, תחילה הוא לא הוסמך ככומר, אלא מילא תפקידי מנהלה ומשמר, אם כי קיימות שמועות כי היה מעורב בשמעונות, מכירת שירותי דת תמורת אתנן. בשלב מאוחר יותר הוא שירת בלשכת האפיפיור, וב-27 בפברואר 1402 קיבל תואר כחשמן ונשלח לניהול עסקי האפיפיור בבולוניה, אותה הכיר מתקופת לימודיו.

אפיפיור או אנטי אפיפיור
-----------------------

שנות פעילותו בכנסייה היו שנים סוערות, תקופת ה"קרע המערבי". בשנים בהן קוסה שירת בבולוניה את האפיפיור בוניפקיוס, כיהן במקביל כאנטי-אפיפיור מתחרה לבוניפקיוס באביניון, האנטי-אפיפיור בנדיקטוס השלושה עשר.

ב-1410 הוכתר קוסה על ידי מועצת פיזה כאפיפיור וכיורשו של האנטי-אפיפיור אלכסנדר החמישי. תקופת פעילותו כאפיפיור (שהוכרז אחר כך כאנטי אפיפיור) המשיכה להיות מאופיינת במחלוקת קשה בכנסייה. בנוסף לקרע המערבי, התקיימה מחלוקת תאולוגית גם עם תומכי יאן הוס. בפברואר 1411 פרסם קוסה בולה, להוצאת צו נידוי כלפי פראג ולגירושו של הוס מהכנסייה, אך המחלוקת נותרה בעינה.

ב-1415 הדיחה ועידת קונסטנץ את קוסה מכהונתו, חרף תמיכתו של זיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בטענתו לאפיפיורות וב-1419 הוא מת בפירנצה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האנטי-אפיפיור יוחנן העשרים ושלושה** בוויקישיתוף
* האנטי-אפיפיור יוחנן העשרים ושלושה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Joseph McCabe (1916). "Chapter XI. John XXIII and the Great Schism". *Crises in the History of the Papacy*. G.P. Putnam's Sons.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb12321910d (data)
* CANTIC: a10413194
* GND: 118557882
* ISNI: 0000 0000 8505 5123
* LCCN: no89018927
* LNB: 000268309
* NKC: jx20090127002
* NLA: 61542999
* NLP: A33671011
* NTA: 109135865
* RERO: 02-A017928359
* SELIBR: 379767
* SUDOC: 09496243X
* Trove: 1711616
* ULAN: 500354865
* VIAF: 74644730
* WorldCat: lccn-no89018927

 |
**טרוויס מיצ'ל האנסן** (באנגלית: **Travis Mitchell Hansen**; נולד ב-15 באפריל 1978 בפרובו שביוטה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-רוסי, ששיחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד. נודע בשל יכולת ההגנה שלו והזריקה ממרחק מהסל.

קריירה
------

האנסן למד בצעירותו בבית ספר תיכון מאונטיין ויו במדינת הולדתו, יוטה. לאחר מכן הוא החל בקריירת המכללות שלו, ושיחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת יוטה ואלי סטייט בין השנים 1996-1997. לאחר שלקח הפסקה מכדורסל מקצועי בת מספר שנים, הוא החל לשחק עבור אוניברסיטת בריגהאם יאנג בשנת 2000. במשך שלוש שנים היה מהשחקנים הבולטים של המכללה וזכה במספר תארים אישיים, בהם חמישיית העונה השנייה של אזור ה-MWC בליגת המכללות ב-2002, חמישיית העונה הראשונה ושחקן ההגנה של העונה באזור ה-MWC ב-2003.

בדראפט ה-NBA של 2003 נבחר האנסן במקום ה-37 על ידי אטלנטה הוקס. הוא הצטרף לאטלנטה ובכך הפך לכדורסלן הראשון מאוניברסיטת בריגהאם יאנג שמשחק בליגת ה-NBA, מאז שון בראדלי ב-1993. בעונת 2003/2004 לא הצליח האנסן לבסס את מעמדו כשחקן מוביל באטלנטה והשתתף ב-41 משחקים בלבד שבארבעה מתוכם פתח בחמישיית הקבוצה, קלע 3 נקודות בממוצע למשחק.

בשנת 2004, לאחר עונה אחת בלבד באטלנטה, עבר האנסן לקבוצת טאו ויטוריה מהליגה הספרדית. בעונתו הראשונה בקבוצה, 2004/2005, הוא סייע לה להעפיל עד לגמר היורוליג שם הפסיד עימה למכבי תל אביב. בעונת 2005/2006 הוא קלע 11.2 נקודות למשחק ביורוליג והעפיל עם קבוצתו לחצי גמר הפיינל פור, וכן זכה עמה בגביע המלך הספרדי. בשתי עונות אלה העפיל האנסן עם טאו ויטוריה לסדרת הגמר של הליגה הספרדית.

בעונת 2006/2007 עבר האנסן לדינמו מוסקבה הרוסית. בעונתו הראשונה בקבוצה הוא סייע לה להעפיל לשלב ה"טופ 16" של היורוליג עם 14.4 נקודות בממוצע למשחק, ובנוסף נבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגה הרוסית. אף על פי כן, לקראת סיום העונה הוא סבל מפציעה בגיד אכילס שהשביתה אותו למשך זמן רב. הוא החלים מפציעתו ובעונת 2007/2008 העפיל סיים עם דינמו במקום השלישי בגביע יול"ב, תוך שהוא משיג ממוצעים של 17.5 נקודות ו-3.3 ריבאונדים למשחק.

בעונת 2008/2009 הוביל האנסן את דינמו מוסקבה לרבע גמר היורוקאפ, תוך שהוא קולע 16.4 נקודות ומוריד 4.6 ריבאונדים בממוצע למשחק. הוא אף נבחר לחמישייה השנייה של העונה ביורוקאפ. לאחר אותה עונה, ביולי 2009, חזר האנסן לליגה הספרדית כאשר חתם בקבוצת ריאל מדריד.

תארים
-----

קבוצתיים
* יורוליג: 2004/05 (סגנות)
* אליפות ספרד: 2004/05 (סגנות), 2005/06 (סגנות)
* העונה הסדירה בליגה הספרדית: 2004/05
* גביע המלך הספרדי: 2005/06
* הסופר קאפ הספרדי: 2005

אישיים
* החמישייה השנייה של ה-MWC:‏ 2001/02
* החמישייה הראשונה של ה-MWC:‏ 2002/03
* שחקן ההגנה של העונה ב-MWC:‏ 2002/03
* החמישייה השנייה של הליגה הרוסית: 2006/07
* החמישייה השנייה של היורוקאפ: 2008/09

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר היורוליג
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)
* דף השחקן באתר הליגה הספרדית
* פרופיל וסטטיסטיקות באתר היורוליג
* פרופיל השחקן באתר ה-NBA

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0003 7737 2841
* LCCN: no2012092766
* VIAF: 255005379
* WorldCat: lccn-no2012092766

 |
רב הקהילה, רבי אשר אנשיל וייס. נרצח בשואה.
**נאדי פאלו** הוא כפר באזור שמלוי ליד העיירה סילאגי במחוז מרגיטה שבצפון טרנסילבניה. קהילה יהודית ותיקה התקיימה במקום עד להשמדתה בשואה.

היסטוריה מוקדמת
---------------

הקהילה כללה 50 משפחות יהודיות, וזכתה להכרה חוקית כקהילה עצמאית בשל התארגנותה המוקדמת לכך, עוד בטרם קיבלו שאר הקהילות היהודיות ב"מרגיטה" מעמד חוקי תחת השלטון ההונגרי.

הקהילה היהודית בנאדי פאלו הייתה קיימת עוד בימי המשטר הפיאודלי והיא מהקהילות הוותיקות והעתיקות בטרנסילבניה (1821–1944).

כשעשתה בנאדי פאלו פרצלזציה (חלוקת קרקעות) נהנתה מכך גם הקהילה היהודית.

הברון ששלט באזור היה "הברון באנאפי", אשר בשנת 1821 ניסח כתב הסכמה שמביע את עמדתו החיובית כלפי בניית בית הכנסת באדמותיו, בתוספת חתימת עדים.

#### אוכלוסייה יהודית

קיימים ספרי רישום של הנולדים, הנישאים והנפטרים מ-1821-1895- שנעשו ברשות הדתית ואחר כך הועבר הרישום לרשות האזרחית.
ב-1920 התפקדו 202 נפשות יהודים וב-1930 התפקדו במפקד אוכלוסין 214 יהודים.

#### חיי קהילה

לפי המסורת גרו יהודים במקום כבר במאה ה-17 וכהנים נזהרו מלעבור בו כי נחשב למקום קבורה של יהודים מקדמת דנה.

כמו כן היה מניין קבוע מראשית המאה -19 וכן מקווה ובית עלמין

רבה של הקהילה היה רבי אשר אנשיל וייס, מחבר הספר "שמן למנחה" שעוסק בסוגיות על הש"ס. נרצח בשואה. היה בן הרב משה שלמה ויס מרקוביץ וחנה לבית ברגר.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  חפר, פ. (תשס"ד), בשבילי הזכרונות,ירושלים.
2. ↑  גלעדי, ד. **ספר יהודי סאלאז׳־סילאדי: תולדותיהם, קהלותיהם, משפחותיהם : בנין ופריחה, חורבן וקמילה**, ועד יהודי סילאדי בישראל, 1989
3. ↑  ר' אשר אנשיל וייס
4. ↑  Family Tree & Family History at Geni.com, www.geni.com (באנגלית)
חצי האי האיברי בעת החלוקה הראשונה לפרובינקיות - היספניה קיטריור בכתום
**היספניה קיטריור** (לטינית **Hispania Citerior** - "היספניה הקרובה") הייתה פרובינקיה בתקופת הרפובליקה הרומית אשר נוסדה בשנת 197 לפנה"ס, היינו 21 שנים לאחר תחילת כיבושו של חצי האי האיברי בידי הרומאים. היא התקיימה עד שהקיסר אוגוסטוס חילק מחדש את האימפריה הרומית לפרובינקיות בשנת 27 לפנה"ס וסמוך להשלמת כיבושו של כל חצי האי. הפרובינקיה השתרעה בצפון-מזרחו של חצי האי האיברי וכללה את שטחם של קטלוניה וסביבותיה וכן את האיים הבלאריים. בירתה של הפרובינקיה הייתה בעיר הרומית טאראקו (Tarraco), כיום טרגונה בקטלוניה. 

היספניה קיטריור הייתה אחת משתי פרובינקיות רומיות שהשתרעו בחצי האי האיברי באותה תקופה, והפרובינקיה האחרת הייתה היספניה אולטריור (Hispania Ulterior - "היספניה המרוחקת") שהשתרעה לאורך חופי הים התיכון מדרום וממערב לראשונה.

ראו גם
------

* טרגונה

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 115374340X
* VIAF: 1730152080585407230009
* WorldCat (עם VIAF): 1730152080585407230009

 |
**הפיגוע ברחוב טשרניחובסקי בכפר סבא** הוא פיגוע שבוצע על ידי מחבל מתאבד בצומת הרחובות טשרניחובסקי-ויצמן בכפר סבא ב-22 באפריל 2001. בפיגוע נרצח אדם אחד ונפצעו כ-40 בני אדם.

הפיגוע
------

ביום ראשון של השבוע הגיע מחבל מתאבד לתחנת האוטובוס הניצבת בצומת הרחובות טשרניחובסקי-ויצמן בכפר סבא. מעט אחרי השעה 9 בבוקר הוא פוצץ עצמו בעת שעצר בתחנה אוטובוס בקו 29 שנסע לכיוון הרצליה. בפיגוע נהרג ד"ר מריו גולדין, שירד מן האוטובוס ותכנן להשתתף בהשתלמות בבית חולים מאיר הסמוך.

לאחר הפיגוע הודיעו גדודי עז א-דין אל-קסאם, הזרוע הצבאית של החמאס, כי עימאד זביידי מהעיר שכם הוא המחבל שביצע את הפיגוע בעיר.

הפיגוע אירע כחודש לאחר הפיגוע בתחנת הדלק מפגש השלום שבוצע סמוך לכניסה המזרחית לעיר ובו נרצחו שני נערים. בעקבות הפיגוע ברחוב טשרניחובסקי הודיע השר לביטחון פנים, עוזי לנדאו, כי יוצבו שוטרים נוספים בכפר סבא.

קישורים חיצוניים
----------------

* ד"ר מריו גולדין, באתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
* ורד כהן ברזילי ומוטי גל‏, פיגוע בכפר סבא: שני הרוגים ועשרות פצועים, באתר וואלה!‏, 22 באפריל 2001
* עמוס הראל, הרוג בפיגוע התאבדות בכפר סבא; הושעו ההקלות לרשות, באתר הארץ, 23 באפריל 2001

הערות שוליים
------------

1. ↑  עלי ואקד, אמו של המתאבד מכפר סבא: "אני גאה בו", באתר ynet, 24 באפריל 2001
**יסעור פרובנסיאלי** (שם מדעי: *Pterodroma solandri*), הוא מין של עוף ימי ממשפחת היסעוריים החי בעיקר באי הלורד האו שמדרום לאוסטרליה, בו חיים יותר מ-100,000 פרטים. בעבר היו קיימים גם באי נורפוק ממנו נכחדו עקב ציד. גם באי בהם הם נותרו הם בסכנה, עקב טריפת ביצים בידי עופות אחרים, טריפה בידי חולדות, עקב שיטפונות המאורות בהם הם מקננים וכן עקב טביעה ברשתות דיג. 

אורכו של יסעור זה כ-40 ס"מ, בגודל של יונה והוא בעל נוצות אפורות כהות עם עיניים גדולות ושחורות ומקור מעוקל כהה בעל בליטה. הרגליים קטנות ובעלות קרומי שחייה. 

היסעורים מקננים במושבות באי לורד האו ומקננים בין העצים הגבוהים במאורות בקרקע. הם נוחתים מהשמיים אל האדמה בצורה מגושמת ורובם נופלים אליה אך לא נפגעים. עקב פגיעותם הם מטרה קלה לטורפים כמו עופות דורסים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יסעור פרובנסיאלי** בוויקישיתוף
* יסעור פרובנסיאלי, באתר ITIS (באנגלית)
* יסעור פרובנסיאלי, באתר NCBI (באנגלית)
* יסעור פרובנסיאלי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* יסעור פרובנסיאלי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית)
* יסעור פרובנסיאלי, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  יסעור פרובנסיאלי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**ל'אושאנוגרפיק** (בספרדית: **L'Oceanogràfic**) הוא אושנריום (אקווריום ציבורי), הממוקם על ערוץ נהר הטוריה היבש מדרום-מזרח למרכז העיר ולנסיה בספרד, בו מיוצגים בתי גידול ימיים שונים. הוא משולב בתוך המתחם התרבותי המכונה עיר האמנויות והמדעים ונפתח ב-14 בפברואר 2003.

זהו חלל המוקדש להיכרות עם העולם התת-ימי הכולל אקווריומים ענקיים, מופעי דולפינים ובריכות מים עם בעלי חיים שונים. זהו אקווריום האוקיינוגרפיה הגדול ביותר באירופה, בשטח של 110,000 מ"ר ו-42 מיליוני ליטרים של מים. המבנה בנוי בצורת חבצלת מים והוא פרי עבודתו של האדריכל פליקס קנדלה.

מידע כללי
---------

 המסעדה התת-מימית
ל'אושאנוגרפיק הוא המתחם הגדול מסוגו באירופה, המשתרע על פני 110,000 מטרים רבועים (1,200,000 רגל רבוע) ומחזיק בנפח של 42,000,000 ליטר (11,000,000 גלון) של מים, כולל דולפינריום בנפח 26,000,000 ליטר (6,900,000 גלון) ומיכל בנפח 7,000,000 ליטר (1,800,000 גלון) המדמה אוקיינוס עם דמויי כריש, בטאים ודגים אחרים.

בל'אושאנוגרפיק מתגוררים 45,000 בעלי חיים מ-500 מינים שונים - כולל כרישים, פינגוויניים, דולפינים, אריות ים, סוסי ים, לווייתני בלאוגה, ציפורים, זוחלים וחסרי חוליות - כולם מאכלסים תשעה מגדלים תת-מימיים דו-קומתיים המייצגים את המערכות האקולוגיות העיקריות של כדור הארץ. האקווריומים משתמשים במי ים שנשאבים מחוף "לה מלווה-רוזה".

הפארק מחולק לעשרה אזורים: האזורים הימיים מסודרים לבתי גידול ים תיכוניים, האוקיינוסים הארקטיים, איים, הטרופיים, הים הממוזג וים סוף. הפארק כולל גם דולפינריום, על שטח של ביצות מנגרובים וביצות. במקום גם גינה עם יותר מ-80 מינים שונים של צמחים.

תכנון ותפעול
------------

 גגותיה הדקים של קנדלה ב- L'Oceanogràfic (2019)
מבנה הקליפה הדק מבטון מזוין בסיבי פלדה תוכנן על ידי האדריכל הנודע פליקס קנדלה, בגיל 87 בשנת 1997, ומהנדסי המבנים אלברטו דומינגו וקרלוס לאזארו. צורת הפרבולה ההיפרבולית הייחודית של הגג מזכירה את מסעדת לוס מנטיאליס במקסיקו סיטי, אותה תכננה קנדלה בשנת 1958. 

ל'אושאנוגרפיק מופעל כיום בשותפות עם מרכז המדע הימי בוונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה.

דרכי הגעה
---------

אל ל'אושאנוגרפיק ניתן להגיע באמצעות מטרו, לרדת בתחנת Alameda או באמצעות קווי האוטובוס מספר 15, 25 ו-95.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ל'אושאנוגרפיק** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ל'אושאנוגרפיק (בספרדית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "L'Oceanogràfic - Restaurant". *structurae.net*. נבדק ב-10 ביוני 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "L'Oceanogràfic - Access Building". *structurae.net*. נבדק ב-10 ביוני 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Miller, Michelle (14 באפריל 2014). "AD Classics: Los Manantiales / Felix Candela". *archdaily.com*. נבדק ב-10 ביוני 2020. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 149571379
* WorldCat (עם VIAF): 149571379

 |
**יָאן תִילְמָן** (בגרמנית: **Jan Thielmann**; נולד ב-26 במאי 2002) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת הכנף הימני בפ.צ. קלן מהבונדסליגה ובנבחרת גרמניה עד גיל 21.

קריירה
------

בשנות נעוריו, תילמן שיחק לראשונה בקהילת הנוער הצראת-פירהן-בקונד ומשם עבר לקבוצת הנוער של איינטרכט טרייר (אנ') לעונת 2014/15. בעונת 2017/18, עבר תילמן לקבוצה עד גיל 17 של קלן. הוא שיחק 24 משחקים עבור הקבוצה וזכה איתה באליפות ביוני 2019 לאחר ניצחון 3–2 על בורוסיה דורטמונד.

בעונת 2019/20, תילמן עלה לקבוצה עד גיל 19. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 2–0 בבונדסליגה על באייר לברקוזן ב-14 בדצמבר 2019, ובכך הוא הפך לכדורגלן הראשון שנולד ב-2002 ששיחק בבונדסליגה, ונחשבה לבכורה הצעירה ביותר השנייה בהיסטוריה בליגה הצעירה במועדון שלו אחרי יאן אוורל ביסק.

לאחר הופעת בכורה משכנעת, המאמן מרקוס גיסדול המשיך לתת לתילמן זמן משחק במשחקים מול איינטרכט פרנקפורט ו-ורדר ברמן. בינואר 2020, תילמן חתם על החוזה המקצועי הראשון שלו כשהאריך את החוזה שלו עם קלן עד ה-30 ביוני 2022. "הוא מאוד מאוד מתקדם לגילו, גם פיזית וגם מנטלית, ויש לו גם הבנה טובה מאוד של המשחק. אנחנו סומכים עליו שהוא יחזיק גם בטווח הארוך", אמר המנהל הספורטיבי וכדורגלן העבר הורסט הלדט לאחר החתימה.

ב-5 בדצמבר 2020, תילמן כבש את שערו הראשון ככדורגלן מקצוען בתיקו 2–2 מול וולפסבורג. ב-20 בינואר 2021 הוא הבקיע את שער הניצחון בתוספת הזמן נגד שאלקה בפלייאוף הירידה. ב-30 באפריל 2021, המועדון הודיע כי חוזהו של תילמן הוארך עד 2024. ביוני 2022, הוא היה מועמד לתואר ה"גולדן בוי" (נער הזהב), פרס שניתן לשחקן עד גיל 21 הטוב ביותר בכדורגל האירופי, שלבסוף זכה בו גאבי.

סטטיסטיקות קריירה
-----------------

*מעודכן ל-7 בנובמבר 2022*

הופעות ושערים לפי מועדון, ליגה, ועונה| מועדון | עונה | ליגה | גביע | באירופה | אחר | בסך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ליגה | הופעות | שערים | הופעות | שערים | הופעות | שערים | הופעות | שערים | הופעות | שערים |
| פ.צ. קלן | 2019–20 | בונדסליגה | 12 | 0 | 0 | 0 | — | — | 12 | 0 |
| 2020–21 | 24 | 2 | 2 | 0 | — | — | 26 | 2 |
| 2021–22 | 29 | 3 | 3 | 0 | — | — | 32 | 3 |
| 2022–23 | 8 | 1 | 1 | 0 | 4 | 0 | — | 13 | 1 |
| בסך הכל בקריירה | 73 | 6 | 6 | 0 | 4 | 0 | 0 | 0 | 82 | 6 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יאן תילמן** בוויקישיתוף
* יאן תילמן, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* יאן תילמן באתר התאחדות הכדורגל הגרמנית (זמין גם בגרמנית)
האימפריה הרומית בשנת 120 לספירה כשלוסיטניה מודגשת
חצי האי האיברי
**לוסיטניה** (בלטינית: **Lusitania**) הייתה פרובינקיה רומית. היא כללה את פורטוגל של היום וחלק קטן ממערב ספרד של היום. היא נקראה על שם העם הלוסיטני ששכן באזור, ובירתה הייתה אוגוסטה אמריטה (מרידה של היום).

מקור השם
--------

הפרובינקיה נקראת על-שם העם **הלוסיטני**, ששכן בפורטוגל של היום. ישנה מחלוקת רבה, אך המקור הוא כנראה מעורב: לוס שפירושו בלטינית "אור" וטאנוּס, שפירושו בקלטית "שבט", אז לוסיטניה פירושו "שבט האור".[דרוש מקור] טענה אחרת גורסת כי פירוש השם הוא "ארץ הטירוף".[דרוש מקור]

הלוסיטנים
---------

 ערך מורחב – **לוסיטנים**  

רוב ההיסטוריונים מסכימים כי מקורם של הלוסיטנים בהרי האלפים והם התיישבו באזור פורטוגל במאה השישית לפנה"ס. מבחינה אתנית, הם כנראה ממוצא קלטי, או שהם ממוצא איברי והתאחדו עם הקלטיברים באמצעות נישואין. לדעת היסטוריונים רבים, הלוסיטנים הם אבותיהם של הפורטוגלים המודרניים.

הפרובינקיה הרומית
-----------------

עם כיבוש לוסיטניה, סיימה רומא את כיבוש חצי האי האיברי, שנחלקה על ידי אוגוסטוס בשנת 25 לפנה"ס לשלוש פרובינקיות: היספניה בייטיקה בדרום, היספניה טארקוננסיס בצפון ובמזרח, ולוסיטניה במערב. עיר הבירה של לוסיטניה הייתה אוגוסטה אמריטה, שנקראה על-שם אוגוסטוס קיסר, והיא מרידה של היום. עיר חשובה נוספת הייתה קוֹנימְבְּרִיגה שהשתמרה היטב. לוסיטניה שרדה את הרפורמות של דיוקלטיאנוס, אך כשהפכה הנצרות לדת הרשמית, אוחדה לוסיטניה עם היספניה טארקוננסיס ובייטיקה ל"דיוקסיית היספניה" (בלטינית: Diocesis Hispanium).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוסיטניה** בוויקישיתוף
* מפה אתנוגרפית של השבטים הקדם-רומיים באיבריה (פורטוגלית).

| הפרובינקיות של האימפריה הרומית בשיאה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אוסרואנה • אכאיה • אלפס מרטימה • אלפס פנינה • אלפס קוטיאה • אסיה • אפירוס • אפריקה • ארמניה תחתית • ביתיניה • בלארראה • בריטניה • גאליה אקוויטניה • גאליה בלגיקה • גאליה לוגדוננסיס • גאליה נארבוננסיס • גלטיה • גרמאניה אינפריור • גרמאניה סופריור • דלמטיה • דאקיה • היספניה בייטיקה • היספניה טארקוננסיס • יהודה • כרתים וקירנאיקה • לוסיטניה • ליאקוניה • ליקיה • מאוריטניה • מואסיה • מוקדון • מסופוטמיה • מצרים • נומידיה • נוריקום • סופנה • סוריה • סוריה פלשתינה • סיקיליה • ערביה • פאנוניה • פונטוס • פיסידיה • פמפיליה • קורסיקה וסרדיניה • קיליקיה • קפדוקיה • קפריסין • רייטיה • תראקיה |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1084612747
* VIAF: 981145858162023022505
* WorldCat: viaf-981145858162023022505

 |