recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
צילום מיקרוסקופי של שלוש הצורות המורפולוגיות של *Naegleria fowleri*. מימין עם שוטון, משמאל כציסטה ובמרכז כ-trophozoite
***Naegleria fowleri*** (בתעתיק לעברית: **נגלריה פאולרי** או כפי שידועה בציבור, "אמבה אוכלת-מוח") היא אמבה לא-פרזיטית (Free-Living) הניזונה מבקטריות. האמבה עלולה להיות פתוגנית בבני אדם על ידי כך שלעיתים גורמת לזיהום מוחי קטלני בשם naegleriasis, הידוע גם בשם (Primary Amoebic Meningoencephalitis (PAM. 

ניתן למצוא את האמבה בעיקר במקורות מים מתוקים חמים כמו אגמים, נחלים, נהרות ומעיינות חמים אך גם באדמה ליד אזורי שפך של מים חמים ממפעלים תעשייתיים ובבריכות שחייה לא מוכלרות.

מבנה האמבה
----------

מבנה האמבה משתנה בהתאם לשלב בו היא נמצאת. כ-trophozoite, גודלה הוא 22\*7 מיקרון, ניידת במים בעזרת פסאודופודיה ומתרבה בחלוקה בינארית. בתנאי מחיה קשים היא נמצאת בצורה בה היא מציגה שוטון. כציסטה היא נצפתה רק בתרבית, צורתה עגולה וגודלה 9 מיקרון.

מחלה בבני אדם
-------------

החדירה לגוף האדם מתרחשת דרך האף, וזאת כנראה הדרך היחידה בה המחלה יכולה להתרחש. שאיפה של האמבה בצורת ציסטה אפשרית, אך כנראה שאינה מדבקת. החדירה למוח היא ישירה והנזק נוצר כתוצאה מההתרבות האמבה ואכילת הנוירונים במוח.

דלקת המוח (אנצפליטיס) מופיעה אצל אנשים עם מערכת חיסונית תקינה. המחלה חריפה ומוות עלול להופיע תוך 5-6 ימים. המופע החריף מלווה בחום, כאבי ראש, הקאות, קשיון עורף, פרכוסים, פוטופוביה אובדן הכרה ומוות.

בישראל דיווח משרד הבריאות ביולי 2022 כי גבר תושב מחוז הצפון, בן 36, ללא מחלות רקע, נפטר מדלקת מוחית כתוצאה מהימצאות האמבה בגופו וגם ילד בנברסקה, בארצות הברית

### אבחנה וסיבוכים נוספים

במקרה של חשד לדלקת קרום המוח וממצא של נוזל מוח שדרתי מוגלתי בדיקור מותני ובהיעדר בקטריה יש לחשוד ב-*N.fowleri*. בנוזל מוח שדרתי, הפרזיט יזוהה בשל תנועה דמוית חילזון. 

סיבוכים נוספים עלולים להיות דלקת שריר הלב, דלקת ריאות, דלקת אוזניים, כיבים בעור.

### טיפול ודרכי מניעה

אין טיפול ספציפי אך ניתן לטפל בעזרת שילוב תרופתי כנגד האמבה Miltefosine, amphotericin B, fluconazole, rifampin, azithromycin, and dexamethasone ובשילוב טיפול אגרסיבי לצמצום נפיחות המוח וטיפול היפוטרמי. ניתן להימנע מהידבקות באמבה על ידי הימנעות משחיה במקומות חשודים וכלוריזציה של המים. למרות הטיפול, המחלה אלימה וקטלנית ביותר. מתוך 450 מקרים מתועדים של הזיהום, רק 7 שרדו, חלקם עם נזק מוחי לצמיתות, מה שגורם לזיהום להיות אחד מהקטלניים ביותר, עם שיעור קטלניות של 98.5%.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Naegleria fowleri** בוויקישיתוף
* Naegleria fowleri, באתר ITIS (באנגלית)
* Naegleria fowleri, באתר NCBI (באנגלית)
* Naegleria fowleri, באתר GBIF (באנגלית)
* נערה בת 18 נפטרה מזהום באמבה נגלריה פאולרי, באתר המוסד לבטיחות ולגיהות.
* General Information מתוך אתר המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן
* שני ילדים מתו בארה"ב לאחר שנדבקו באמבה אוכלת מוח, באתר וואלה!‏

הערות שוליים
------------

1. ↑  אדיר ינקו, אחיה ראב"ד, בן 36 מהצפון נפטר מדלקת מוחית שנגרמה מאמבה נדירה, באתר ynet, 5 באוגוסט 2022
2. ↑

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**קרוליין הרפורת** (בגרמנית: **Karoline Herfurth**; נולדה ב-22 במאי 1984) היא שחקנית גרמנייה.

ביוגרפיה
--------

הרפורף נולדה בברלין המזרחית לאם פסיכולוגית ואב שעבד כאח גריאטרי, הוריה התגרשו כשהייתה בת שנתיים, היא הופיעה לראשונה בטלוויזיה בגיל עשר ולמדה באקדמיה למשחק בברלין (Ernst Busch Academy of Dramatic Arts).

בתחילת שנות ה-2000 שיחקה במספר סרטי נעורים, בהם "ילדות גדולות לא בוכות". ב-2006 שיחקה בסרט "הבושם: סיפורו של רוצח".

ב-2008 גילמה בסרט "נער קריאה" סטודנטית למשפטים הלומדת באוניברסיטה ביחד עם מיכאל ברג, הדמות הראשית, באותה שנה שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "Im Winter ein Jahr" עליו זכתה בפרס הקולנוע של בוואריה בקטגוריית השחקנית הראשית הטובה ביותר.

ב-2009 גילמה את דמותה של גרטל ברגמן בסרט "ברלין 36'", באותה שנה הופיעה גם בסרט האימה "Wir sind die Nacht".

ב-2010 שיחקה בסרט "וינסנט רוצה לים" ובשנת 2011 שיחקה בסרט הדרמה "Das Blaue vom Himmel".

בתיאטרון היא הופיעה במחזה "ליליום".

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |

* 
* קרוליין הרפורף, באתר Gala.de
* קרוליין הרפורף, באתר Hollywood.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  EmanuelLevy, Reader, The: Casting Kate Winslet and Ralph Fiennes | Emanuel Levy (באנגלית)
2. ↑  Ed Meza, Ed Meza, ‘Rabe,’ ‘Baader’ share Bavaria prize, Variety, ‏2009-01-19 (באנגלית)
**התחנה הבלטית** היא תחנת רכבת בסנקט פטרבורג, אחת מתחנות הרכבת העמוסות ביותר ברוסיה לפי נפח התנועה הפרברית.

את התחנה עיצב האדריכל אלכסנדר קרקאו בהשראת גאר דה ל'אסט בפריז. הבנייה החלה בשנת 1854. התחנה נפתחה ב־21 ביולי 1857 כתחנת הרכבת פטרהוף.

סקירה כללית
-----------

התחנה שומרת על גג זכוכית מעל פלטפורמות המסוף ומוקפת שוליים דו קומתיות. המבנה השמאלי היה אמור להיות שמור לבני משפחת המלוכה הרוסית שנסעו לארמונותיהם בסטרלנה, פטרהוף ואורניינבאום. לוח זכוכית בחזית עדיין מציג את השעון המקורי שתוכנן על ידי פאבל בור, שען מהולל של הצאר ואביהם של שחקני הוקי קרח.

בשנת 1872, לאחר שהוארך קו הרכבת לרוול (טאלין), שונה שם תחנת הרכבת פטרהוף לשם הנוכחי. בשנים 1931–1932 שופצה התחנה. מבוא סמוך לתחנת הרכבת התחתית הבלטית נפתח בשנת 1955. מאז 1933 שימשה התחנה לטיפול ברכבות פרבריות בלבד.

בשנת 2009 יצאה הרכבת ההיברידית המרובת יחידות DT1 לנסיעת הבכורה שלה מתחנה זו.

גלריה
-----

* אולם ההמתנהאולם ההמתנה
* רציפים בתחנהרציפים בתחנה
* התחנה בשנת 1909התחנה בשנת 1909

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **התחנה הבלטית** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Первая "гибридная" дизель-электричка выходит на линию" [The first 'hybrid' a diesel engine-electric train leaves on a line]. *47 news.ru* (ברוסית). 2009-05-28. נבדק ב-2009-08-10.
לה במול במפתח סול
במוזיקה, **בֵּמוֹל** (או **נָחֵת**) הוא סימן היתק המורה על הנמכת הצליל הבא אחריו בחצי טון, והוא מסומן ב-♭ (הדומה לאות הלועזית b), משמאל לתו. באוקטבה תקנית דו במול זהה דיאטונית לסי, ופה במול זהה דיאטונית למי. קיים גם סימן במול כפול הנראה כך: 𝄫 והוא מנמיך תו נתון בטון שלם. בתיווי מוזיקלי במאה העשרים ישנן גם סימני במול מיוחדים המורים על הנמכת צליל ברבע טון או בשלושת רבעי הטון. 

תו היוניקוד '♭' (266D הקסדצימלי) עשוי להציג את סימן הבמול במחשבים מסוימים.

סדר הבמולים בסולם הוא קבוע, על פי מעגל הקווינטות והוא: סי במול, מי במול, לה במול, רה במול, סול במול, דו במול, פה במול.

המלה "במול" מקורה באיטלקית: **bemolle** שפירושו "(האות)b-רך". מקורה של משמעות המונח היא במוזיקה עתיקה, בה נהגו להנמיך את הצליל סי במודוסים מסוימים. באותה עת, ערך ההנמכה של הבמול היה קטן מחצי טון, כך שאותה הנמכה הייתה למעשה קטנה, ושנתה בעיקר את החריפות שיצר הצליל סי עם צלילים מסוימים (פה, ודו, למשל), והקנתה לו גוון רך יותר, ומכאן מקור השם.

ראו גם
------

* דיאז
* בקר (סימן היתק)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **במול** בוויקישיתוף
**המדינה הפדרלית הטורקית של קפריסין** הייתה מדינה בצפון קפריסין, שהוכרזה ב-1975 והתקיימה עד 1983. מדינה זו לא הוכרה על ידי הקהילה הבינלאומית מלבד מאשר על ידי טורקיה. המדינה הוקמה ב-1975, לאחר הפלישה הטורקית לקפריסין וב-1983 הוחלפה על ידי הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין וחדלה מלהתקיים.

היסטוריה
--------

ב-13 בפברואר 1975, בעקבות הפלישה הטורקית לקפריסין וכישלון שיחות הפשרה שיזם האו"ם בין שני הקהילות באי קפריסין, הכריז יו"ר הממשל הטורקי-קפריסאי הזמני Rauf Denktaş (אנ'), על הקמתה של המדינה הפדרלית הטורקית של קפריסין כצעד נוסף לעבר מדינה קפריסאית-טורקית עתידית. ההכרזה נדחתה על ידי הרפובליקה של קפריסין, האו"ם והקהילה הבינלאומית.  ההנהגה הקפריסאית הטורקית, בראשות Rauf Denktaş, קיוותה שהקפריסאים היוונים יתייחסו אליהם כשווים ויכירו בהם כמדינה עצמאית ונפרדת. בינתיים, המעבר מ"ממשל" למדינה אפשר לקפריסאים הטורקים לכתוב חוקה משלהם. בבחירות 1976, מפלגת האחדות הלאומית של Rauf Denktaş זכתב ב-53.7% מהקולות והשיגה רוב במועצה הלאומית. פרלמנט זה המשיך בקיום דיונים ובכתיבת החוקה. כל המפלגות הסכימו על הקמת מדינה פדרלית והמשך הסתמכות על טורקיה מבחינה ביטחונית. הוויכוחים התרכזו בנימוקים אידאולוגיים, חברתיים וכלכליים, כאשר מפלגות האופוזיציה המפלגה הרפובליקנית הטורקית ומפלגת השחרור הקהילתי דגלו בשיטה הפרלמנטרית ומתחו ביקורת על טיוטת החוקה שנוסחה בשל הסמכויות הרבות שהעניקה לנשיא. 

לאחר שמונה שנים של משא ומתן כושל בין הקהילה הטורקית לקהילה היוונית, הכריז הצפון על עצמאותו ב-15 בנובמבר 1983 תחת השם הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין. הכרזת עצמאות חד-צדדית זו נדחתה גם היא על ידי האו"ם באמצעות החלטה 541 של מועצת הביטחון של האו"ם.

כלכלה
-----

בשנת 1978, שווי הייבוא של המדינה הפדרלית הטורקית של קפריסין היה 2,067,457,000 לירות טורקיות, בעוד ששווי הייצוא היה 758,453,000 לירות טורקיות. ב-1980 היבוא היה 7,086,008,000 לירות והיצוא היה 3,345,262,000 לירות טורקיות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Cyprus History: 1975 Turkish Federated State of Cyprus (TFSC), www.cypnet.co.uk
2. ↑  Safty, Adel (2011). *The Cyprus Question: Diplomacy and International Law*. iUniverse. p. 180. ISBN 9781450261524. נבדק ב-8 במרץ 2015. `{{cite book}}`:  (עזרה)
3. ↑  Isachenko, Daria (2012). *The Making of Informal States: Statebuilding in Northern Cyprus and Transdniestria*. Palgrave Macmillan. pp. 44–45. ISBN 9780230392076. נבדק ב-8 במרץ 2015. `{{cite book}}`:  (עזרה)
**יוסף בנימין לסינג** (22 ביולי 1947 – 3 בנובמבר 2021) היה ראש האגף למיילדות וגינקולוגיה במרכז הרפואי מעייני הישועה; פרופסור מן המניין בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב.

ביוגרפיה
--------

נולד במחנה פליטים באוסטריה לזוג רוקחים ניצולי השואה ילידי פולין. כשהיה בן שנה עלה עם הוריו לישראל. גדל בתל אביב-יפו. למד בתיכון חדש בעיר.

התגייס לצה"ל בשנת 1965. שירת בסדיר בגדוד 50 של חטיבת הנח"ל המוצנח ולחם במלחמת ששת הימים. במילואים שירת כרופא גדודי בחטיבת הצנחנים. לחם במלחמת יום כיפור ובמלחמת לבנון הראשונה, השתחרר בדרגת רב-סרן.

לאחר שירותו הצבאי החל בלימודי רפואה באוניברסיטת תל אביב. במהלך לימודיו, בשנת 1973, נשלח לחילופי סטודנטים מצטיינים באוניברסיטת ניו יורק. לאחר זמן קצר, עם פרוץ מלחמת יום כיפור, חזר לישראל והשתתף במלחמה, שבה שירת כחייל וחובש בתעלת סואץ בסיני. עם תום המלחמה שב לספסל הלימודים וסיים את לימודיו בהצטיינות יתרה.

בשנת 1976 החל התמחות ברפואה פנימית אצל פרופסור אלכסנדר גפל, בבית חולים הדסה בלפור בתל אביב. לאחר כחצי שנה פנה לתחום רפואת נשים בבית חולים הקריה, שם השלים את התמחותו תחת ניהולו של פרופסור שלמה יונה רנצו טואף, ובהמשך תחת פרופסור ראובן פייזר. בשנים 1982–1984, נשלח לאוניברסיטת ניו יורק לתוכנית השתלמות עמיתים במחקר בסיסי ואנדוקרינולוגיה של הפריון. עם שובו לישראל בשנת 1984 התמנה למרצה בכיר בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב.

בשנת 1996 זכה בתואר פרופסור חבר, וזמן קצר לאחר מכן לפרופסור מן המניין בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב.

עם פרישתו של פרופסור פייזר מבית חולים הקריה מונה למנהל מחלקת יולדות א'. בשנת 1997 הוביל את איחוד מחלקות הנשים והעברתן לאגף אחד תחת ניהולו לבית החולים ליס לנשים וליולדות במרכז הרפואי סוראסקי תל אביב.

באוגוסט 2015 מונה למנהל האגף למיילדות וגינקולוגיה במרכז הרפואי "מעייני הישועה", תפקיד שהוא מילא קרוב לסוף ימיו, עד אוגוסט 2021.

פרסם מאות עבודות מחקר מקוריות, תרגם ספר וכתב פרקים בספרי לימוד. הוא הופיע בעשרות כינוסים מדעיים בישראל ומחוצה לה.

הכשיר עשרות מתמחים ומאות סטודנטים לרפואה. תחת ניהולו מונו 18 פרופסורים, ביניהם מנכ"ל המרכז הרפואי איכילוב, פרופסור רוני גמזו.
במהלך השנים שימש כיו"ר האיגוד הישראלי למיילדות וגינקולוגיה, חבר המועצה הלאומית לבריאות העם, חבר המועצה המדעית בהר"י ומרכז לימודי המשך באוניברסיטת תל אביב. כמו כן שימש יועץ קופת החולים לאומית בתחום רפואת נשים.

משנת 2012 עד מותו הגיש פרופסור לסינג את התוכנית "תשעה חודשים" בתחנת הרדיו 99FM, בנושא היריון ולידה.

נפטר ב-3 בנובמבר 2021.

היה נשוי לנורית ואב לשלושה. התגורר בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופ' יוסי לסינג, באתר מעריב אונליין

הערות שוליים
------------

1. ↑  גדעון לוי, לילה לא שקט במיון, באתר הארץ, 12 באוקטובר 2011
2. ↑  טל אריאל אמיר, ‏נולד מחדש: התפקיד החדש של פרופ' יוסי לסינג, באתר מעריב אונליין, 12 במרץ 2016
3. ↑  המדריך שלך להיריון וללידה, באתר הוצאת מטר, ‏נלקח ב-31 במאי 2020
4. ↑  Lessing jb, pubmed.gov, ‏נלקח ב-31 במאי 2020
5. ↑  אסטרוגן : העובדות שישנו את חייך, באתר הספרייה הלאומית, ‏נלקח ב-31 במאי 2020
6. ↑  הודעת הפטירה מחשבון הפייסבוק הרשמי של איכילוב - המרכז הרפואי ת"א

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007312307205171
* ISNI: 0000 0004 0218 3752
* VIAF: 297795264
* WorldCat: viaf-297795264

 |
**הפיגוע באנסבך** היה פיגוע התאבדות ב-24 ביולי 2016 מחוץ לבר משקאות באנסבך שבגרמניה. 15 בני אדם נפצעו, מתוכם שלושה במצב קשה. ארגון המדינה האסלאמית קיבל אחריות לפיגוע.

רקע
---

בשבוע שלפני הפיגוע היו מספר אירועים אלימים: יום לפני כן דקר פליט סורי אישה, שמתה מפצעיה, ושניים נוספים שנפצעו באורח קשה ברויטלינגן. מספר ימים לפני כן ביצע נער פיגוע ירי במינכן ורצח תשעה. בשני המקרים האלו הודיעו הרשויות כי לא מדובר במעשי טרור. מספר ימים לפני כן ביצע מחבל פיגוע דקירה ברכבת במדינה ופצע חמישה, בהם שניים במצב קשה. אז הודיעו הרשויות כי מדובר בפיגוע בעל אופי אסלאמיסטי, וארגון המדינה האסלאמית נטל אחריות לפיגוע.

הפיגוע
------

ב-24 ביולי 2016, בשעה 22:12, פוצץ מחבל מתאבד מטען חבלה שהוחבא בתוך תיק גב, בסמוך ל"בר היין של אויגן" (בגרמנית: **Eugens Weinstube**), בר-יין בעיר אנסבך שבגרמניה. המחבל פוצץ את עצמו שם לאחר שלא הצליח להיכנס לפסטיבל מוזיקה שהתקיים במקום. במקום הפסטיבל שהו כ-2,500 איש שכנראה היו מטרתו המקורית של המחבל.

כתוצאה מעוצמת פיצוץ המטען, שהכיל רסס רב של כדוריות ברזל ומסמרים, נפצעו 15 בני אדם, מתוכם שלושה במצב קשה. המחבל המתאבד היה האדם היחיד שמת בפיגוע.

פיגוע זה היה פיגוע ההתאבדות הראשון על אדמת גרמניה.

המחבל
-----

**מוחמד דליל** היה פליט סורי בן 27 שהגיע מחלב לגרמניה שנתיים לפני כן כמבקש מקלט. לפי הרשויות בגרמניה, הוא הגיש בקשה למקלט לפני שנה, ונדחה. הוא היה אמור להישלח לבולגריה בקרוב, והתגורר באנסבך מאז יולי 2015. בטלפון הסלולרי שלו נמצא סרטון ובו חומרים הקושרים אותו לארגון המדינה האסלאמית. בעבר קיבל טיפולים פסיכיאטריים כשניסה להתאבד. ארגון המדינה האסלאמית קיבל אחריות לפיגוע.

קישורים חיצוניים
----------------

* סוכנויות הידיעות, גרמניה: 12 פצועים בפיגוע התאבדות במסעדה, באתר ynet, 25 ביולי 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  סוכנויות הידיעות‏, גרמניה: 12 נפצעו בפיגוע התאבדות של מבקש מקלט סורי בדרום המדינה, באתר וואלה!‏
2. ↑  רועי קייס, דאעש פרסם סרטון המחבל מגרמניה: "לא תוכלו לחיות", באתר ynet, 26 ביולי 2016
**קולות הנושמים** הוא אלבום האולפן השלישי של הזמר-יוצר הישראלי עידן רפאל חביב. האלבום יצא לאור ב-9 במאי 2018, על ידי חברת התקליטים NMC.

רקע והפקה
---------

את האלבום, בדומה לאלבומיו הקודמים, "כל פעם קצת" ו"לאבד עניין בזמן" הפיק המוזיקאי גלעד שמואלי, והעבודה עליו נמשכה כשנתיים וחצי. כשנשאל חביב בראיון למעריב אונליין כיצד האלבום שונה מאלבומיו הקודמים, אמר כי "זה אלבום חשוף יותר שנוגע באהבה וביצר בצורה מאוד ישירה עד כדי כך שאבא שאל אותי אם זה נכון להשתמש במשפט כמו 'שומר על הכבוד בחוץ אבל מתבזה בחדרים'".

מהאלבום הצליח השיר "אין כבר סתם", שהגיע למקום ה-29 במצעד הפזמונים העברי השנתי של תחנת הרדיו גלגלצ ואתר ynet לשנת תשע"ח.

ביקורת
------

דודי פטימר ממעריב אונליין העניק לאלבום ביקורת חיובית: "באלבומו החדש, השלישי, 'קולות הנושמים', שיוצא כחמש שנים מאז קודמו, נותן חביב למאזיניו קורטוב מעולמו הפנימי, הקמעה מלנכולי־קמעה אופטימי, ועוטה על עצמו, בפאסון האופייני לו, אדרת פיוטית של שאנסון צרפתי, פולק ישראלי ונגיעות אתניות. כשעל כל אלה מנצחת יד אלקטרונית רכה, שנוסכת נופך עדכני ובלתי שגרתי, השזור היטב בקולו הנעים".

יוסי חרסונסקי נתן לאלבום ציון של ארבעה כוכבי זהב וחצי מתוך חמישה והעניק לו גם הוא ביקורת חיובית: "עידן רפאל חביב נמצא במצב רוח של דכדוך. כשאתה מרגיש כך, זה הופך חלק בלתי נפרד מתעודת הזהות המוזיקלית שלך. הקול הקטן והמחוספס כמעט מלחש, מגיע מאיזושהי כנות שגורמת לזמר להישאר באזור המינורי-אינטימי-מלנכולי, לשיר בהפנמה בקווי מתאר אקוסטיים רכים שהם חלק אינטגרלי מהמהות של הזמר והיוצר, שמערב זרם תודעה המכיל התחושה. תוגתו-שירתו נוגעת ומגעת גם כשהוא מגביר קצב. רגישותו מחלחלת להפקה מעודנת מופלאה".

רשימת רצועות
------------


| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | קולות הנושמים | 2:59 |
| 2. | את כל מה שרציתי לאהוב | 3:18 |
| 3. | נדיה | 3:54 |
| 4. | לתת לקחת | 4:28 |
| 5. | לה בוהם | 4:18 |
| 6. | מחשבות על אהבה | 3:30 |
| 7. | אין כבר סתם | 3:53 |
| 8. | מי נגע בך | 3:36 |
| 9. | נשרט ומשתחרר | 4:44 |
| **משך כולל:** | **34:40** |

קישורים חיצוניים
----------------

* האלבום קולות הנושמים באתר Discogs
* האלבום קולות הנושמים באתר ספוטיפיי
* האלבום קולות הנושמים באתר אפל מיוזיק

הערות שוליים
------------

1. ↑  רן בוקר, מלח הארץ? "אתם לא יודעים מי אני באמת", באתר ynet, 18 ביולי 2018
2. ↑  דורון אורסיאנו–ויטנר, ‏18 שנה אחרי "האהבה מתה" תמר גלעדי נזכרת: "מומנטום שקורה פעם בחיים", באתר מעריב אונליין, 8 ביולי 2018
3. ↑  עמי פרידמן, אתם בחרתם: "שני משוגעים" של עומר אדם הוא שיר השנה, באתר ynet, 6 בספטמבר 2018
4. ↑  דודי פטימר, ‏מקלף את הנשמה: עידן רפאל חביב מתגלה כלא פחות מגאון, באתר מעריב אונליין, 17 ביוני 2018
5. ↑  יוסי חרסונסקי, קולות הנושמים, באתר "יוסמיוסיק", 5 ביולי 2018
|  |
| --- |
| **ערך ללא מקורות** |
| בערך זה אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא עזרו לשפר את אמינות הערך באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הערך בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.אם אתם סבורים כי ניתן להסיר את התבנית, ניתן לציין זאת בדף השיחה. |

**המסגד הגדול של סאמרא** (ערבית: **جامع سامراء الكبير**, "מסג'ד סאמראא אלכביר") בעיר סאמרא שבעיראק הוא מסגד שנבנה בין השנים 849 ל-852 בידי הח'ליף העבאסי אל-מתוכל הראשון, עת הייתה סאמרא בירתה של הח'ליפות העבאסית. לאחר התקופה העבאסית המסגד ננטש ונחרב. במאה העשרים הוא נחפר ויסודותיו שוחזרו חלקית.

המבנה
-----

המסגד הוא מטיפוס החצר, ובו חצר גדולה, פתוחה לשמים, באורך של 264 מטרים וברוחב של 159 מטרים, וסביבה אכסדראות עמודים מקורות. חומת המסגד מתנשאת לגובה של 10.5 מטרים, ולאורכה מגדלים בצורת חצי עיגול שנבנו במרחקים קבועים. למסגד 16 שערים בכל צדדיו, למעט בצד הקיבלה הפונה לכיוון הכעבה שבמכה (דרום-דרום-מערב), ובו מיחראב ואולם תפילה גדול שהיה מקורה ב-17 טורי עמודים. בתקופת בנייתו היה מסגד זה הגדול בעולם.

לאומנות ולסגנון של המסגד הגדול של סאמרא היו השפעות ניכרות על האמנות המוסלמית בת התקופה. הוא שימש אב-טיפוס למסגד אבן טולון בקהיר. במיוחד נכון הדבר לעיטורי הסטוקו (טיח מגולף) בעלי הדגמים הגאומטריים והצמחיים מטיפוס המכונה בספרות המחקר סאמרא A, B & C.

המינרט החלזוני
--------------

המינארט החלזוני של המסגד הוא מבנה גדול בנוי אבני חול מטוייחות בסגנון חרוטי של זיגוראת, הניצב בצידו הצפון-צפון-מזרחי של המסגד. המינארט מכונה ה-"מַלֲוִיַה" (מילולית: קונכיית חילזון), אורך כל אחת מצלעות בסיסו הרבוע הוא 32 מטר, ומעליו חמש קומות עגולות בגובה כולל של 52 מטרים. מסביב למינארט משתפלים מעלות גליליים ובהם גרמי מדרגות המעפילים אל ראשו. בראש המינארט חדר קטן וחרוטי שקוטרו כ-6 מטרים. מצידו החיצוני מעוטר המינרט ב-8 קשתות וביניהן נישות. המינארט היה מחובר למסגד הגדול באמצעות גשרון, והוא היווה סממן בולט מאוד בנוף המישורי של עמק החידקל שבסאמרא ובסביבותיה.

לאחר כיבוש עיראק, בשנת 2005 נפגע המינארט מהפגזה אמריקאית נגד חמושים עיראקיים שהשתמשו בו כעמדת תצפית.

* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המסגד הגדול של סאמרא** בוויקישיתוף

  


| דגלדגל סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בעיראק |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| העיר אשור • חאטרה • העיר הארכאולוגית סאמרא • מצודת ארביל • האהואר של דרום עיראק: מקלט למגוון ביולוגי ושריד נוף של הערים המסופוטמיות • בבל |

 |
**סנטה מריה אל בניו** (לשעבר **סנטה מריה די באני**; באיטלקית: **Santa Maria di Bagni**) הוא כפר בפוליה שבאיטליה, חלק מהקומונה נרדו (Nardò) לחוף הים היוני.

גאוגרפיה
--------

 חוף הים של סנטה מריה אל בניו
סנטה מריה הוא כפר דייגים קטן, הממוקם על שפת מפרץ טאראנטו, על החוף המערבי של הים היוני בין גליפולי לפורטו צ'זארו (Porto Cesareo). יש בו חופים סלעיים וחוליים ארוכים ושמורים, בהם שמורת הטבע האזורית הסמוכה פורטוסלבג'יו (Portoselvaggio), פארק טבע עם 400 דונם של יער עצי אורן ושבעה קילומטרים של חוף איכותי ונקי. פורטוסלבג'יו היא אחת הריאות הירוקות העיקריות באזור פוליה.

סנטה מריה אל בניו נמצאת במרחק כ-45 דקות נסיעה ברכב מברינדיזי, 20 דקות מלצ'ה וכשעה וחצי מבארי. בכפר חנויות מזון, מסעדות, פאבים, ברים הפתוחים בקיץ 24 שעות ביממה, סניף דואר, סוכני נדל"ן, סוכני תיירות, מספרות, תחנת דלק, סוכנויות חדשות ושוק שבועי בכל יום ראשון. סופרמרקטים גדולים רבים, מרכזי קניות ובוטיקים של אופנה נמצאים בעיירות הסמוכות נרדו, גלאטונה, גליפולי ולצ'ה.

מראות עיקריים
-------------

### מוזיאון

סנטה מריה אל בניו היה האתר של מחנה עקורים שהתקיים לאחר מלחמת העולם השנייה. במחנה זה הוקם ופעל בית הספר "אודים", בו קיבלו מאות ילדים, שרידי מחנות הריכוז, הכשרה בדרכם לארץ ישראל.

בכפר נפתח מוזיאון שהוקדש לאלפי ניצולי השואה שעברו באיטליה בדרכם לארץ ישראל לאחר מלחמת העולם השנייה. "מוזיאון הזיכרון וקבלת הפנים" נוצר בסנטה מריה, בה עברו כ-150,000 יהודים בין השנים 1943 ו-1947. במוזיאון חומרים בני התקופה מארכיוני מועצת העיר, כולל דוחות של עדים, צילומים וסרטונים, כמו גם חדר מולטימדיה וספרייה.

### מגדל החוף

 מגדל נהר גלאטנה.
בסנטה מריה אל בניו קיים מגדל חוף מימי הביניים, שנקרא מגדל נהר גלאטנה, הידוע בכינויו "ארבעת העמודים" בשל מבנהו בעל ארבעה העמודים הדומים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סנטה מריה אל בניו** בוויקישיתוף
* סנטה מריה אל בניו - מחנה עקורים במלחמת העולם השנייה
* סנטה מריה אל בניו - וידאו
* סנטה מריה אל בניו - מצלמת רשת חיה

הערות שוליים
------------

1. ↑  עדותו של יוסף מלמד, אתר יד ושם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ge1169300
* VIAF: 239658229
* WorldCat (עם VIAF): 239658229

 |
כך נראית תמונת המצב ממצב שבו החלבון עבר דנטורציה למצב שבו החלבון עבר רנטורציה.
רנטורציה הוא התהליך ההפוך מדנטורציה. ברנטורציה, החלבון מתקפל בחזרה למבנה הנטיבי (הטבעי) שלו. בדרך כלל, רנטורציה מתאפשרת בתנאי מעבדה מיוחדים או במקרם שבהם הדנטורציה של החלבון היתה חלקית. חלבונים גלובולריים מעטים, רובם קטנים ובעלי מבנה נטיבי יציב מאוד, יכולים לעבור רנטורציה ספונטנית גם לאחר דנטורציה מלאה ללא עזרת גורם מסייע כגון אנזימים, שפרונים ושפרונינים. 

רנטורציה תביא להתקפלות מחודשת של החלבון ולחזרה כמעט מלאה של התפקוד הביוכימי שלו , זאת משום שהאינפורמציה לגבי ההתקפלות של החלבון נמצאת ברצף חומצות האמינו, כלומר במבנה הראשוני של החלבון, אשר לא מושפע מהתהליך הדנטורטיבי. 

הראיה הראשונה לכך שהמבנה הראשוני של הפוליפפטיד מכיל את כל המידע הנחוץ להתקפלות למבנה הנטיבי שלו סופקה בדוגמה של אנפינסן, שהראה שהאנזים ריבונוקלאז A יכול לעבור רנטורציה מלאה ללא נוכחות של גורמים מסייעים. תהליכי הדנטורציה והרנטורציה הם בעלי אופי קואופרטיבי, כלומר יצירה של קשר כימי ראשון, מובילה ליצירת קשרים כימיים נוספים.

הערות שוליים
------------

1. ↑  4, **לנינג'ר: עקרונות הביוכימיה**, האוניברסיטה הפתוחה, 2018
**ז'קלין איבון מטה (ז'ק) ואן מרסן** (בהולנדית: **Jacqueline van Maarsen**;‏ נולדה ב-30 בינואר 1929) היא הולנדית וכורכת לשעבר. היא ידועה בזכות ידידותה עם כותבת היומן אנה פרנק.

נעורים
------

ואן מרסן נולדה באמסטרדם לבית הולנדי-יהודי. אביה, היימן ואן מרסן, היה יהודי הולנדי ואמה אלינה הייתה צרפתיה נוצריה. ב-1940, כאשר הנאצים פלשו להולנד, נאלצה ואן מרסן לעזוב את בית הספר ולעבור לבית ספר יהודי, שם התיידדה עם אנה פרנק, סאנה לדרמן וחנה גוסלר. ואן מרסן הייתה מזכירתו של מועדון פינג-פונג שאת הקמתו יזמו חברותיה.

אנה פרנק וואן מרסן התיידדו ולעיתים קרובות ביקרו זו בביתה של זו. ביולי 1942 הסתתרה משפחתה של אנה פרנק ללא ידיעת ואן מרסן. ביומנה הביעה אנה פרנק ביקורת עצמית באשר לתובעניות שהפגינה כלפי ואן מרסן: "אני רק רוצה להתנצל ולהסביר את הדברים", כתבה. לאחר חודשיים וחצי במסתור כתבה אנה פרנק מכתב פרידה לוואן מרסן ביומנה ונשבעה לקיים עמה ידידות לכל חייה. ואן מרסן קראה קטע זה רק עם פרסום היומן.

בתקופה זו חשה ואן מרסן את איומי המעצר עקב יהדותו של אביה, שכן הנאצים היו עוצרים יהודים בכל רחבי הולנד. אמה הנוצרית של ואן מרסן הסירה את סימן הזיהוי "ג'יי" מתעודות הזהות של המשפחה (לוואן מרסן היה אבא יהודי) וכך יכלה ואן מרסן להינצל מהיתפסות באקציה וגירוש בטרנספורט, ואף הצליחה לחזור ללמוד במערכת החינוך הכללית.

לאחר מלחמת העולם השנייה
-----------------------

אחרי המלחמה, כשהתגלה שאנה פרנק נספתה, יצר אוטו פרנק, אביה של אנה, קשר עם ואן מרסן. ואן מרסן הייתה מהראשונים שלהם הראה פרנק את יומנה של אנה פרנק. בשנת 1947 פורסם *יומנה של נערה צעירה*.

ואן מרסן למדה כריכת ספרים וזכתה להכרה מקצועית. ב-1954 נישאה לחבר ילדותה, רוד סנדרס, ולהם שלושה ילדים. היא כתבה חמישה ספרים על ידידותה עם אנה פרנק ובשנת 2008 הופיעה בסרט תיעודי על חברי הכיתה של אנה פרנק.

ואן מרסן חיה באמסטרדם ולה שבעה נכדים.

מאז 1987 נשאה הרצאות על אנה פרנק בבתי ספר בגרמניה ובארצות הברית.

כיום כותבת ואן מרסן סיפורים קצרים, בהשראת מסעותיה.

ספרים
-----

* **אן ויופי** (1990)
* **חברתי, אנה פרנק** (1996)
* **"שמי אן", היא אמרה, "אנה פרנק"** (2003)
* **חברה ושמה אנה** (2004)
* **לרשת את אנה פרנק** (2009)

ראו גם
------

* אנשים הקשורים לאנה פרנק (אנ')
* שואת יהודי הולנד

קישורים חיצוניים
----------------

* הסרט על ז'קלין ון מרסן ב-IMDb

הערות שוליים
------------

1. ↑  "שמי אן," היא אמרה, "אנה פרנק" - ספר זכרונותיה של ז'קלין ון מרסן
2. ↑  *יומנה של נערה צעירה*
3. ↑  *אנה פרנק: ביוגרפיה*
4. ↑  Jacqueline van Maarsen - officiële website, www.jacquelinevanmaarsen.nl

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264986605171
* BNE: XX4732277
* BnF: cb14631186f (data)
* GND: 119045419
* ISNI: 0000 0001 1770 5021
* LCCN: n91013655
* NDL: 00470808
* NTA: 075237377
* SUDOC: 110571878
* VIAF: 74108511
* WorldCat: lccn-n91013655

 |
**אלמוג בר** (נולדה ב-1 בדצמבר 1991) היא סופרת ישראלית, ששלושת ספריה היו לרבי-מכר. אלמוג הוציאה את ספרה הראשון "שתי פרדות וחצי" בגיל 22, את ספרה השני "געגוע בין השורות" שנתיים אחר כך בגיל 24, ואת ספרה השלישי "לאהוב בשחור לבן" בגיל 27.

ביוגרפיה
--------

אלמוג נולדה ב-1991 בחולון ובגיל 12, עברה עם משפחתה לראשון לציון. היא סיימה את לימודיה התיכוניים בבית הספר מקיף י', וסיימה תואר ראשון בתקשורת וניהול במכללה למנהל בשנת 2017.

לאחר פרסום של סיפורים בדף הפייסבוק שלה הוציאה אלמוג בשנת 2015 את ספרה הראשון "שתי פרדות וחצי" בהוצאה עצמית. תחילה מכרה אלמוג את הספר דרך אתר אינטרנט, אך ברגע שהוא הופץ לחנויות הוא הפך לרב-מכר ומכר מעל ל-20 אלף עותקים. הספר הוא אסופה של סיפורים קצרים העוסקים באהבה, פרידה ומה שביניהם.

בשנת 2017 הוציאה את ספרה השני "געגוע בין השורות" גם הוא בהוצאה עצמית. ספר זה כולל גם הוא סיפורים קצרים בנושא אהבה ומערכות יחסים. הוא הופץ לחנויות ישר עם יצאתו לאור ונכנס היישר לרשימות רבי המכר. את המימון להוצאת ספריה גייסה אלמוג דרך האתר "הדסטארט" בתמיכת הגולשים והעוקבים בדף הפייסבוק שלה.

### ספריה

געגוע בין השורות (מימין), שתי פרדות וחצי (משמאל)
* שתי פרדות וחצי (ספרי ניב, 2015)
* געגוע בין השורות (ספרי ניב, 2017)

ביקורות
-------

כתיבתה של אלמוג זוכה לביקורות מעורבות. עקב יציאתה של אלמוג מכותלי הפייסבוק אל עולם הספרות, נוצר שיח ציבורי בנושא תופעת "סופרי רשת" אשר זוכים, מצד אחד, להערצת הקוראים ברשתות החברתיות ומחוצה להם, ומצד שני, לביקורות מאנשי הרוח והתרבות, המלינים על איכות הכתיבה שלהם לעומת הספרות הקלאסית יותר.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלמוג בר, ברשת החברתית פייסבוק
* אלמוג בר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אלמוג בר, ברשת החברתית אינסטגרם
* אתר האינטרנט הרשמי של אלמוג בר
* ירון דרוקמן, פרסמה ספר מסטטוסים: הכירו את אלמוג בר, באתר ynet, 7 בדצמבר 2015
* רותי זוארץ, ‏משנה סטטוס: אלמוג בר מספרת על הפריצה באמצעות הרשת החברתית, באתר מעריב אונליין, 13 בדצמבר 2015
* סרטונים בן מיטלמן, ‏מפוסט בפייסבוק לרב-מכר, באתר ‏מאקו‏, 23 בפברואר 2016
* שחר סמוחה, ‏היה היה סטטוס, באתר גלובס, 17 במרץ 2016
* שיר זיו, נערי קריאה, באתר ישראל היום
* אלון סין משה, הפוסטים שהפכו לרבי מכר: הסיפור של אלמוג בר, באתר nrg, ‏2 באפריל 2017
* שגיא בן נון‏, מירי רגב בשבוע הספר: "לא ברור כמה ביטול חוק הספרים הצליח", באתר וואלה!‏
* mynet, פייסבוק הפך את אלמוג לסופרת של רבי מכר, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד רשימות רבי המכר 19.2.2016, באתר הארץ, 19 בפברואר 2016
2. ↑  שחר סמוחה, ‏היה היה סטטוס, באתר גלובס, 17 במרץ 2016
3. ↑  אתר למנויים בלבד רשימות רבי המכר 3.2.2017, באתר הארץ, 3 בפברואר 2017
4. ↑  בן מיטלמן, ‏מפוסט בפייסבוק לרב-מכר, באתר ‏מאקו‏, 23 בפברואר 2016

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007504053405171
* LCCN: no2016076165
* VIAF: 316603795
* WorldCat: lccn-no2016076165

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק באי למול חופי ארץ פאלמר שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו האי קייס.

**האי קייס** (באנגלית: **Case Island**) הוא אי מכוסה קרח, למול חופי ארץ פאלמר, שבאנטארקטיקה.

צורתו של האי מעגלית, וקוטרו כ-22 קילומטרים.

האי ממוקם בין מפרצון קרול (שבחוף ארץ פאלמר) לבין האי סמיילי.

שיא גובהו של האי קייס 368 מטרים מעל פני הים.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי האי

האי מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1961–1965.

### מקור השם

שמו של האי הוצע על ידי פין רון.

האי נקרא על שמו של הסנטור האמריקאי פרנסיס קייס, שסייע להשיג תמיכה של ממשלת ארצות הברית, בכך שהיא נתנה רחפת לשימוש משלחת רון לחקר אנטארקטיקה (שחקרה את אנטארקטיה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1947–1948).

לקריאה נוספת
------------

• Jane G. Ferrigno, Alison J. Cook, Amy M. Mathie, Richard S. Williams, Jr. Charles Swithinbank, Kevin M. Foley, Adrian J. Fox, Janet W. Thomson, and Jörn Sievers, **Coastal-Change and Glaciological Map of the Larsen Ice Shelf Area, Antarctica: 1947–2009**, USGS

קישורים חיצוניים
----------------

* הרי קייס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* האי קייס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מפת אזור האי קייס
* האי קייס באתר marineregions
* האי קייס באתר mindat
* נתוני זריחת/שקיעת שמש/ירח עדכניים עבור האי קייס
* מזג אוויר נוכחי מעודכן באי קייס
	+ תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור האי קייס
	+ סטטיסטיקות מזג אוויר ונתוני מזג אוויר היסטוריים עבור האי קייס

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
2. ↑  מידע גאוגרפי
מוחמד ממנה את עלי ליורשו ליד ע'דיר ח'ם - איור משנת 1308 או 1309 לספרו של אל-בירוני "ההיסטוריה של עמי קדם"
**עַ'דִיר חֻ'ם** (ערבית: **غدير خم**) הוא שמו של חדית' מפורסם באסלאם הקובע, על פי טענת השיעים, כי יורשי מוחמד צריכים להיות צאצאי עלי בן אבי טאלב.

החדית' מספר שכאשר מוחמד ועלי טיילו באזור מכה יחד עם עוד מספר מוסלמים[דרושה הבהרה] הם עצרו לנוח ליד מעיין מים חמים. שם אמר מוחמד: "מי שמכיר בי כמַוולַא צריך להכיר בעלי כמַוולַא" (من كنتُ مولاه فعلي مولاه). למילה "מוולא" יש שני פירושים: חבר, ואדון. הסונים מפרשים את המילה כ"חבר", והשיעים – כ"אדון". לטענת השיעים, זוהי ההוכחה הדתית לכך שעלי וצאצאיו צריכים להנהיג את המדינה המוסלמית. לעומת זאת טוענים הסונים כי מדובר בהוכחה לידידותם של מוחמד ועלי ותו לא. 

השיעים טוענים כי הכרזת מוחמד באירוע עד'יר ח'ם לא כובדה, ולכן השלטון על המדינה המוסלמית נלקח מעלי בזדון. זהו מקור הפילוג בין הסונים והשיעים עד היום.

ניתוח האירוע מבחינה שיעית
-------------------------

לאירוע ע'דיר ח'ם חשיבות רבה במסורת השיעית. השיעים טוענים שמוחמד הסביר שראוי שעלי יירש אותו כשהחזיק את ידו מעלה באירוע ר'דיר חום והכריז עליו כאדם קרוב. 

לפי האימאם השיעי אמריקני מוחמד באקיר קאזוויני, נביא האסלאם מוחמד לקח 100,00,000 מוסלמים לע'דיר ח'ם מיד לאחר החאג', כשהם עייפים למשך שלושה ימים ובמהלך אירוע זה הכריז על עלי אבן אבי טאלב כ"מאולא" (מילה שיכולה להתפרש כחבר או כמנהיג) ובגלל שמוחמד עשה זאת אז לדעתו של באקיר קאזוויני זה מעיד שהוא ראוי לרשת אותו ואפילו אם כשאמר "מאולא" התכוון רק לידיד, זה עדיין כבוד שלא זכה לו אף אחד מהצחאבה ולכן למוסלמים לקבל את עלי כיורש.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חדית' ע'דיר ח'ום** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**

הערות שוליים
------------

1. ↑  Ahlul Bayt Center of Toledo, **Why am I a Shia?**, by Sayed Muhammed Baqir Qazwini, timeframe 17:25-19:17
המונח "עטרת כהנים" מפנה לכאן. לערך העוסק בישיבה גבוהה הממוקמת ברובע המוסלמי בירושלים, ראו ישיבת עטרת ירושלים.

בית יהונתן, בית של העמותה בכפר התימנים בשילוח (סילואן)
**עמותת עטרת כהנים** היא עמותה ישראלית הפועלת ליישוב יהודים בעיר העתיקה ובמזרח ירושלים. ראש העמותה מאז הקמתה הוא מתי דן.

פעילות
------

העמותה הוקמה בתחילת שנות השבעים, ונקראה בתחילה בשם 'עטרה ליושנה'. לאחר חיכוכים רבים על אופי פעילותה, נסגרה העמותה הראשונה. במקומה נפתחה עמותה חדשה בשם עטרת כוהנים, לצד הישיבה הנושאת שם זה. בעוד פעילות 'עטרה ליושנה' התמקדה בעיקר באיתור נכסים יהודיים ברובע המוסלמי והעברתם לידיים יהודיות בדרכים משפטיות, פעילותה של עטרת כהנים כוללת רכישת בתים ברובע המוסלמי מידי ערבים או שכירתם מחברות ממשלתיות ואכלוסם ביהודים.

בין השאר קיבלה העמותה את החזקה בבית ויטנברג, שבהמשך התגורר בו ראש הממשלה אריאל שרון וכן גאלה ושיקמה את חצר ובניין ישיבת חיי עולם.

בראשית המאה ה-21 החלה העמותה לרכוש קרקעות גם בשכונות מזרח ירושלים שמחוץ לעיר העתיקה. ביוזמת העמותה הוקמו שכונות יהודיות בקדמת ציון שבשכונת אבו דיס, ובסמוך לקבר שמעון הצדיק בשכונת שייח' ג'ראח. פעולת הרכישה מערבים נעשית בחשאי, בשל המאבק הפלסטיני במכירת קרקעות ליהודים שבמסגרתו עומדים חייו של מוכר קרקע ליהודים בסכנת חיים או במאסר קשה. במבני העמותה בעיר העתיקה מתגוררות כ-80 משפחות.

מימון
-----

פעילות העמותה מתבססת על תרומות, ובין תורמיה הגדולים ניתן למנות את בני הזוג היהודים-אמריקנים ארווינג וצ'רנה מוסקוביץ.

משרד השיכון מממן שירותי אבטחה עבור המשפחות המתגוררות בנכסי העמותה, בעלות שנתית של עשרות מיליוני שקלים. זאת בעקבות מקרי רצח והתנכלויות נוספות מצד התושבים הערבים.

נכסי העמותה
-----------

* בית ויטנברג
* בית הצלם
* בית ציון
* בית הנוף
* מלון פטרה
* מלון אימפריאל

ראו גם
------

* ההתיישבות היהודית במזרח ירושלים

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של עמותת עטרת כהנים
* עמותת עטרת כהנים, ברשת החברתית פייסבוק

* עמותת עטרת כהנים, סרטונים בערוץ היוטיוב
* חגית רוטנברג, כל יום שחרור ירושלים, באתר ערוץ 7, 13 במאי 2004
* מירון רפופורט, דונם פה דונם שם, באתר הארץ, 3 במאי 2005
* מירון רפופורט, ירושלים של מטה, באתר הארץ, 13 בספטמבר 2005
* ניר חסון, תוכנית ההתפשטות של עטרת כהנים במזרח ירושלים: קניית שישה בתים בעיר העתיקה ובנייה מחוץ לחומות, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2009
* הודיה כריש-חזוני, שחרור ירושלים יום-יום, באתר News1 מחלקה ראשונה, 31 במאי 2011, פורסם במקור ראשון
* ניר חסון, המוציא לפועל | תחקיר "הארץ" חושף את השיטות לייהוד סילוואן - בחסות המדינה, באתר הארץ, 29 באוקטובר 2015 סרטונים
* עטרת כהנים, באתר "גיידסטאר ישראל"

הערות שוליים
------------

1. ↑  שבתי זכריה, שלישי - קורות הישיבה הגדולה "חיי עולם" ברחוב חברון, **ירושלים הבלתי נודעת: פרקים בתולדות היישוב היהודי בעיר העתיקה בדורות האחרונים**, בית אל: ספריית בית אל, 1998, עורך: חגי הוברמן, עמ' 75–106
2. ↑  גיא הסכסוך, נדב שרגאי, 07 באפריל 2017, בעיתון ישראל היום.
3. ↑  עקיבא אלדר, השובך של אולמרט, באתר הארץ, 5 בפברואר 2007
4. ↑  מירון רפופורט, משרד השיכון מממן אבטחת מתנחלים במבנה שנבנה בניגוד לחוק בירושלים המזרחית, באתר הארץ, 6 בספטמבר 2005
5. ↑  ישי קרוב, כתובות נאצה בעיר העתיקה בירושלים, באתר ערוץ 7, 8 ביולי 2012
**ליליאן, דוכסית האלאנד** (**Princess Lilian, Duchess of Halland**; ‏30 באוגוסט 1915 - 10 במרץ 2013) הייתה דוגמנית ורעייתו של הנסיך השוודי ברטיל, דוכס האלאנד.

ביוגרפיה
--------

ליליאן מאי דייוויס בסוונסי, הוריה נפרדו בשנות העשרים אך התגרשו ב-1939, היא עסקה בדוגמנות והופיעה במספר מגזיני אופנה וביניהם ווג.

ב-1940 נישאה לשחקן הסקוטי איוואן קרייג, זמן קצר לאחר נישואיהם התגייס קרייג לצבא הבריטי והלך לשרת באפריקה במהלך מלחמת העולם השנייה, בזמן היעדרו מהבית היא עבדה במפעל שייצר מכשירי רדיו עבור הצי המלכותי הבריטי וגם בית חולים. ב-1943 הכירה את הנסיך השוודי ברטיל במסיבת קוקטייל בלונדון ומיד לאחר מכן החל להתנהל ביניהם קשר, וזאת על אף שהייתה נשואה באותו זמן, לאחר שבעלה חזר מן המלחמה הוא הביע בפניה את רצונו להינשא לאישה אחרת והם התגרשו.

אחיו הגדול של ברטיל הנסיך גוסטב אדולף, דוכס וסטרבוטן היה השני בסדר הירושה לכתר השוודי אך ב-1947 הוא נהרג בתאונת מטוס, בנו של גוסטאב אדולף, קארל אדולף היה אז תינוק בן פחות משנה, בעקבות זאת היה נראה כי ברטיל משמש כיורש העצר ועומד לרשת את המלוכה, מסיבה זו ברטיל העדיף שלא להינשא לליליאן, וזאת על מנת שהוא לא יוצא מסדר הירושה בעקבות נישואים לפשוטת עם שלא מגיעה מרקע מלכותי. אך הם חיו יחדיו וב-1946 הנסיך קנה בית בפרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור שבצרפת וזה שימש כביתם האישי.

לבסוף ברטיל לא הגיע לכס המלוכה וב-1976 אחיינו קרל גוסטב הוכתר כמלך, ואף הוא כמלך נישא לפשוטת עם, דבר שהוביל נישואים של ברטיל וליליאן בטקס שנערך בארמון דרוטנינגהולם.

לאחר לכתו של ברטיל היא המשיכה לייצג את משפחת המלוכה באירועים רשמיים, ב-2000 היא פרסמה את הביוגרפיה של אודות חייה עם הנסיך.

היא זכתה למספר אותות עיטור מטעם שוודיה וכן גם ממספר מדינות שונות.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **ליליאן, דוכסית האלאנד** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ליליאן, דוכסית האלאנד** |

* ליליאן, דוכסית האלאנד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 123285828
* KulturNav: 4f98ab3f-b128-4888-b387-bad0e46869b1
* SELIBR: 397029
* SUDOC: 059899395
* VIAF: 232060196
* WorldCat: viaf-232060196

 |
סמליל המותג
מוצרי מחלבות גד
**מחלבות גד** הוא שמה של מחלבה השוכנת בבת ים ומייצרת גבינות, יוגורט ומעדני חלב.

היסטוריה
--------

המחלבה הוקמה בשנת 1980 בראשון לציון על ידי עזרא גד כהן, כהמשך לפעילות בתחום זה שהחלה על ידי סבו, עזרא כהן, בתחילת המאה העשרים בטורקיה, נמשכה עם עליית הסב לארץ ישראל, והתפתחה למחלבה בשוק לוינסקי בשם "מחלבת הכהנים". בשנת 2018 היו מכירות המחלבה 4.2% משוק החלב בישראל, והיא המחלבה הרביעית בגודלה בישראל, אם כי בפער ניכר משלוש מתחרותיה הגדולות ממנה. בניגוד למתחרות אלה, "מחלבות גד" אינה מייצרת חלב וגבינות בסיסיות כגון גבינת קוטג', ומתמקדת במוצרים יקרים יותר.

ביוני 2016 רכשה קרן "גרין לנטרן" 49% מהבעלות במחלבה, לפי שווי של כ-300 מיליון ש"ח. יתר 51 האחוזים נותרו בידי עזרא גד כהן, שהמשיך להיות מנכ"ל החברה. בהמשך הפך כהן ליו"ר פעיל. בסוף 2018 רכשה חברת דיסקונט קפיטל, זרוע ההשקעות של בנק דיסקונט, 20% מהמחלבה מידי "גרין לנטרן".
המחלבה פונה למגוון הלקוחות בשוק הישראלי ומתהדרת בכשרות הרב רובין עבור קהל היעד,

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מחלבות גד** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מחלבות גד
* מחלבות גד, ברשת החברתית פייסבוק
* הדס גייפמן, ‏גד בעניינים, באתר גלובס, 14 במאי 2002
* שני מוזס, ‏מייסד מחלבות גד לא מתרגש מהמחלבות הגדולות ונערך להנפקת החברה בבורסה, באתר גלובס, 6 ביולי 2019

הערות שוליים
------------

1. ↑  מחלבות גד, באתר "סמליל"
2. ↑  אילנית חיות, ‏"גרין לנטרן" רוכשת 49% ממחלבות גד לפי שווי של כ-300 מ' ש', באתר גלובס, 7 ביוני 2016
3. ↑  גולן חזני, ריצ'י האנטר מוכר 20% ממחלבות גד לדיסקונט, באתר כלכליסט, 31 בדצמבר 2018
**אנמיה אפלסטית** או **חוסר דם אפלסטי** (באנגלית: **aplastic anemia**) היא מחלה שבה מח העצם לא מייצר מספיק תאי דם לתפקוד תקין של הגוף.

6 מתוך מיליון בני אדם חולים באנמיה אפלסטית. האנמיה האפלסטית נחלקת לשניים: אנמיה אפלסטית נרכשת ואנמיה אפלסטית ראשונית. את האנמיה האפלסטית הראשונית קשה מאוד לרפא.

תסמינים
-------

המחסור בשלושת הגורמים העיקריים של רכיבי הדם בא לידי ביטוי באנמיה (חסר דם) ונטייה לדימום (תרומבוציטופניה). חסר הדם נובע מחוסר בתאי הדם האדומים האחראים על העברת החמצן מהריאות לגוף ופחמן דו-חמצני מהגוף לריאות. הנטייה לדימום באה כתוצאה מחוסר בטסיות הדם האחראיות על הקרישה. חוסר בתאי דם לבנים (לימפופניה, ניוטרופניה, מונוציטופניה), יגרום לפגיעה במערכת החיסונית ולנטיה לזיהומים, גם אופורטוניסטיים.

סיכונים
-------

אנמיה אפלסטית נרכשת שהיא תוצאה של נטילת תרופות מסוימות, תרופות כימותרפיות, אנטיביוטיקה כלורמפניקול, קרינה מזיקה או שתיית חומר רעיל, בדרך-כלל נרפאת מעצמה. בניגוד לכך, אנמיה אפלסטית ראשונית, היא מחלה מסוכנת ביותר, אשר מחצית מן החולים בה מתים מזיהומים או מחיידקים בתוך פחות משנה.

אבחון
-----

לרוב אבחון האנמיה נערך כאשר החולים מגיעים למיון במצב רעוע, המתבטא לעיתים בעייפות בלתי נגמרת, בחיוורון ולעיתים בדימום שלא נפסק או בקושי חמור בנשימה. במקרים חמורים, החולים מגיעים למיון עקב זיהום. קרוב לחצי מחולים אלה ייתקלו בקושי רב להגיע לריפוי. את האנמיה אפשר לגלות בבדיקת דם פשוטה, אך כדי לבחון את המחלה יש צורך בביופסיה של מח העצם כדי לראות שאכן יש קושי בייצור התאים.

טיפול
-----

כאשר ידוע הגורם לאנמיה האפלסטית והיא ניתנת לטיפול, אזי ניתן לרפאה על ידי מנות דם, מנות טסיות וממריצי ייצור נויטרופילים. אומנם נדיר, אך אפשרי כי אנמיה אפלסטית שהיא קבועה תירפא מעצמה. מחלות חום שמאחוריהן מסתתר חיידק שמצריך טיפול אנטיביוטי, דימום קל עד קשה שמצריך עירוי טסיות דם ובעיות נוספות עלולות להביא לאשפוז חולי אנמיה אפלסטית בבית החולים. כדי לטפל במחלה נעזרים בממריצי מח עצם או נוגדנים מיוחדים (ATG).הפתרון האולטימטיבי הוא השתלת מח עצם.

ראו גם
------

* תסמונת שווכמן-דיאמונד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנמיה אפלסטית** בוויקישיתוף
* אנמיה אפלסטית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph1119525

 |

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אוניית הנידונים נפטון (גר'), ספינה מהמאה ה-19 שהביאה נידונים לאוסטרליה.
**אוניית נידונים** או **ספינת נידונים** הייתה כל אונייה שהגלתה נידונים שהורשעו תחת גזר הדין של גלות ממקום הרשעתם למקום גלותם.

תיאור
-----

אוניית נידונים, כפי ששימשה להעברת נידונים למושבות הבריטיות באמריקה, בקריביים ובמושבות האוסטרליות, היו בעצם אוניות מסחר (אנ') בריטיות רגילות כפי שנראו בנמלים ברחבי העולם באותה תקופה. לא הייתה ספינה שנבנתה במיוחד לכך. לא הייתה ספינה שעסקה אך ורק לשימוש הגליית הנידונים, אלא גם שימשה למטען כללי, או להובלת נוסעים, בזמנים שונים.

כלי שכר לשירות אסירים היו בעיקר ספינות בעלי מפרש רחבי (אנ') או ברקה (אנ'), למעט מספר בריגים. העמלות ששולמו לבעלי הספינות היו כה נמוכות עד שרק האוניות הגרועות והמרוששות ביותר נוצלו.

מתיעוד הפרלמנט האנגלי עולה כי התעריף הממוצע ששילמה הממשלה לשכירת אונייה להגליית נידונים ב-1816 היה כ-6 ליש"ט לכל טון כלי שיט, ובמיוחד בין 372 ל-584 טונות.

מטרה
----

*Lady Penrhyn*
אוניות הנידונים שעסקו בדרך כלל בהגליית הנידונים מבריטניה למושבות האוסטרליות מהצי הראשון לאוסטרליה בינואר 1788 ועד לאוניית הנידונים האחרונה, *Hougoumont* שהגיעה לאוסטרליה המערבית ב-1868. בין השנים 1788–1868, 608 אוניות נידונים העבירו יותר מ-162,000 נידונים לאוסטרליה.

בעקבות התפרצויות קשות של מחלות עם אובדן כבד של חיים על סיפונם של אוניות הנידונים הראשונות, החל מ-1801 הוטלה על רגולציה מחמירה יותר על ידי ממשלת בריטניה מבחינת הוראות ותמיכה רפואית. כתוצאה מכך, מקרי המוות על אוניות הנידונים במאה ה-19 היו בדרך כלל נמוכים יותר מאשר מאוניות מהגרים בסיוע למסעות דומים, ונידונים רבים הגיעו למעשה למצב בריאותי טוב יותר ממה שהיו לפני שעזבו.[דרוש מקור]

אובדן חיים עקב תאונה או אסון טבע היה נדיר,[דרוש מקור] למרות שהיו 4 אוניות טרופות (אנ') רציניות הנוגעות לאוניות הנידונים לאוסטרליה - *Amphitrite* על חוף צרפת, *George III* בחוף הדרום-מזרחי של טסמניה, *Neva* מול האי קינג (אנ') במצר בס ו-*Waterloo* במפרץ טייבל, דרום אפריקה.

ראו גם
------

* אוניית כלא
* הגליה

לקריאה נוספת
------------

* Charles Bateson, *The Convict Ships 1787-1868* 2nd edn. London A. H. & A. W. Reed (1974) מסת"ב 0-589-07146-7 (originally published: Glasgow Brown, Son and Ferguson, 1969)
* Alan Mawer, *Most Perfectly Safe*

קישורים חיצוניים
----------------

* רשימת אוניות הנידונים (אורכב 27.05.2017 בארכיון Wayback Machine)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Bateson, Charles (1959). *The Convict Ships 1788-1868*. Glasgow: Nautical Press. pp. 68 and 355.
2. ↑  Frank C Bowen. *Sailing Ships of London River*. Sampson Low, Marston. p. 310.
3. ↑  Bateson, Charles (1959). *The Convict Ships 1788-1868*. Glasgow: Nautical Press. p. 68.
4. ↑  "Convicts and the British colonies in Australia". *About Australia Website*. Australian Government. אורכב מ-המקור ב-27 בינואר 2012. נבדק ב-6 בפברואר 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
5. ↑  Bateson, Charles (1959). *The Convict Ships 1788-1868*. Glasgow: Nautical Press. pp. 45 and 355.
**שמואל שילה** (נולד ב-18 ביולי 1950, לימה, פרו) הוא אדריכל ישראלי, ממייסדי משרד האדריכלות פיטלסון שילה יעקובסון אדריכלים.

ביוגרפיה
--------

שילה נולד בפרו, שם גם למד מספר שנים אדריכלות באוניברסיטה הלאומית להנדסה בעיר לימה. עם עלייתו לישראל בשנת 1969 המשיך את לימודי האדריכלות כעתודאי בטכניון בחיפה. במקביל ללימודיו, עבד במשרדו של האדריכל יונה פיטלסון. לאחר שירות צבאי בחיל השריון, הצטרף ב-1975 לצוות התכנון של משרד השיכון בראשו עמד האדריכל רם כרמי. בתקופה זו, עבד הצוות על פרויקטים כמו גילה בירושלים וקצרין. עם צמצום הצוות, פרש שילה יחד עם עוד שניים מחברי הצוות - מירון יעקובסון ויונה פיטלסון ויחד הקימו ב-1976 השלושה משרד אדריכלים פרטי - פיטלסון שילה יעקובסון אדריכלים.

עד לתחילת שנות ה-80 עמד בראש צוות להכנת תוכניות פרצלציה על פי תוכנת GIS (מערכות מידע גאוגרפי, "קומפלוט") שמאוחר יותר הפכה ל"חברה לאוטומציה של השלטון המקומי". בעשורים הבאים היה מעורב בתוכניות מתאר ארציות רבות ובחלקן אף עמד בראש צוות המתכננים ובהן תמ"א 38, תמ"א 34, תמ"א 36 ותמ"א 40. שילה הוא גם יועץ בכיר של חברת נת"ע בתחום תכנון מנחה וסטטוטורי של מערכת הרכבת הקלה במטרופולין תל אביב, וכן לחברה לתחבורה בתכנון הרכבת הקלה בירושלים.

בתחום האדריכלות עמד בראש צוותי תכנון לכמה מהפרויקטים המורכבים שנבנו בישראל ובהם בית סוהר חרמון שבנייתו הושלמה ב-1998, בסיסי ההדרכה של חטיבות הצנחנים וגולני (2006), וכן המכללה הלאומית לשוטרים בבית שמש (2014).

פרויקטים נבחרים
---------------

* תכנון שכונת רמות ו-ז, ירושלים, 1982
* מסופי גבול יבשתיים בינלאומיים, 1994
* בית סוהר חרמון, 1998
* פרוגרמה ותכנון מנחה לפרויקט נתב"ג 2000, 1994
* קמפוס צוהר לילדים מפגרים ברכסים, 1998
* תוכנית אב לפריסת שטחי האימונים של מערכת הביטחון, 1999
* תכנון מפורט של טרמינל אווירי ושני מבני החניונים בטרמינל 3 בנתב"ג, 2004
* בסיס הדרכה לחטיבת הצנחנים, שומריה, 2006
* בסיס הדרכה לחטיבת גולני, 2006
* תוכנית אב לשטחי אש למשרד הביטחון, 2006
* המרכז הלאומי לאימונים ביבשה, 2006
* איתור מיקום בית הספר החמישי לרפואה בגליל, 2009
* תוכנית אב אסטרטגית לכפר סבא, 2010
* תוכנית אב ל"פארק החולות" בדרום חולון, 2010
* הסבת בית ספר דוד בנתניה למשרדי מינהל החינוך העירוני ולשירותים עירוניים נוספים, 2012
* חידוש מבני מכון התקנים הישראלי בתל אביב ובירושלים, 2013
* פרוגרמה לבית סוהר חדש לנשים, בית סוהר נווה תרצה, 2014
* המכללה הלאומית לשוטרים, 2014
* תכנון קווים למערכת הסעת המונים במטרופולין תל אביב (הקו החום, הקו הסגול, הקו האדום)
* תכנון הקו הירוק ברכבת הקלה בירושלים
* מתקנים צבאיים בכל רחבי הארץ ובחו"ל

קישורים חיצוניים
----------------

* גיל רוזנפלד, אדריכל הניצחון – שמואל שילה (אורכב 09.10.2017 בארכיון Wayback Machine), ראיון בפודקאסט 'עושים עסקים', 3 באוקטובר 2017
**בית הקברות היהודי החדש בריגה "שמרלי"** ( בלטבית: Rīgas Jaunie Ebreju kapi "Šmerlis" ) הוא בית קברות יהודי בריגה, ברחוב Lizuma, 4.

השם קשור לטופוניום המקומי שמרלי ( בלטבית: *Š*merlis ).

שטחו של בית הקברות הוא 14.6 דונם, מספר הקברות כ-22.5 אלף .

היסטוריה
--------

נוסד בשנת 1928 כאשר בית הקברות היהודי הישן של העיר מיצה את שטחיו. פרויקט הנקרופוליס בוצע על ידי אדריכל של ריגה פאול מנדלשטם, בית הקברות חולק לחלקות, נבנה אולם לטקסי אבל, הוקמה גדר, ששרדו עד היום .

במאי 1934 הוקמה בשדרה המרכזית של הנקרופוליס אנדרטה לזכר 37 קצינים וחיילים יהודים שנפלו במלחמת העצמאות של לטביה (1918 - 1920).

לאחר כיבוש ריגה ביולי 1941 שרפו הנאצים את אולם האבל יחד עם בני הערובה הכלואים בו.

לאחר תום מלחמת העולם השנייה, יהודים ששרדו את השואה וחזרו לריגה שיקמו את מבני בית הקברות ששרדו.

ב-1964 החליטו השלטונות הסובייטיים לפתוח את בית הקברות לקבורה חופשית של תושבי ריגה, ללא קשר ללאום או דת ובית הקברות עצמו נקרא בית הקברות שמרלי .

בקיץ 1990 הקימה הקהילה היהודית של ריגה בבית הקברות אבן זיכרון לבני הזוג ז'ניס ויוהנה ליפקה, שהצילו יותר מחמישים יהודים במהלך הכיבוש הנאצי.

לאחר החזרת עצמאותה של לטביה הפך בית הקברות שוב ליהודי.

ידועים מקרים של ונדליזם בבית הקברות הזה

מקומות קבורה של ידוענים
-----------------------

מיקום הקבורה המפורסמת ביותר בבית הקברות הוא קברו של אלוף העולם בשחמט לשעבר מיכאיל טל (1936 - 1992). קבורים כאן גם הפילולוג נאום פרפרקוביץ ', הציירים מיכאיל יו וחיים ריסין , איש ציבור מקס שץ-אנין, המלחינים אוסקר סטרוק ולדימיר חוויניצקי, הסופר מארק רזומני, אקדמאי האקדמיה הלטבית למדעים יוליוס אנשלביץ '.כאן נקברו מחדש קורבנות השואה מאגליין ודובלה, יש אנדרטה ליהודי גרמניה שנהרגו בריגה על ידי הנאצים, ואנדרטאות נוספות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הקברות היהודי החדש** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "Рижское Новое еврейское кладбище «Шмерли»". אורכב מ-המקור ב-2019-06-28. נבדק ב-2019-12-06.
2. ↑  "Еврейский погром в Шмерли". אורכב מ-המקור ב-2019-04-18. נבדק ב-2019-12-06.
3. ↑  Могила Таля
4. ↑  "Захоронения >> Рысин Хаим Симонович 1894—1963". אורכב מ-המקור ב-2019-12-06. נבדק ב-2019-12-06.