recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**שליו הרים אמריקני** (שם מדעי: *Oreortyx pictus*) הוא מין של עוף אמריקאי ממשפחת שלווים אמריקניים והוא המין היחידי בסוגו. הוא מצוי בעיקר לאורך הרי הרוקי ומגיע מקנדה עד למקסיקו בתפוצתו. הוא קרוב למיני השליו המצויץ.

מאפיינים
--------

אורכו של השליו 26-28 ס"מ והוא בעל "קרן" נוצה ארוכה הבולטת מעל ראשו. צבע הראש והחזה כחול עם לחיים אדומות ופס לבן החוצה את העיניים עד המקור השחור. הגוף אפור מלמעלה ואדום מלמטה עם סימנים לבנים לאורך הבטן. הכנפיים בעלות פסים לבנים והם חלשות. השליו מסוגל לעופף אך באופן מגושם והוא מעדיף להימצא על הקרקע ולעוף רק כמוצא אחרון.

שליו זה חי ברחבי מדרונות הרים באזור הרי הרוקי לאורך אמריקה הצפונית ומגיע עד לגובה 3,000 מ' מעל הקרקע. השלווים הבוגרים ניזונים בעיקר מזרים, אך הצעירים יאכלו בעיקר חרקים ויצורים דומים.

שלווי ההרים הם עופות מונוגמיים והם חיים יחדיו בהרים, מקננים בקיץ והנקבה מטילה 9-10 ביצים בקן המוסווה תחת שיחים או עצים.

איור של שליו ההרים האמריקני

תת-מינים
--------

* *O. p. pictus*
* *O. p. plumifer*
* *O. p. russelli*
* *O. p. eremophilus*
* *O. p. confinis*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שליו הרים אמריקני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  שליו הרים אמריקני באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007546723105171

 |
**פליקס אוז'ה-אליאסים** (בצרפתית: **Félix Auger-Aliassime**) הוא טניסאי קנדי.מדורג שישי בעולם בסבב ה-ATP, נכון לנובמבר 2022.

ביוגרפיה
--------

אוז'ה-אליאסים נולד ב-8 באוגוסט 2000 במונטריאול, בן לאב מאמן טניס מטוגו ואם מקנדה. בגיל חמש החל לשחק טניס. 

בשנת 2015 זכה עם בן ארצו דניס שפובלוב בטורניר הזוגות לנוער באליפות ארצות הברית הפתוחה. בשנה העוקבת זכה בטורניר היחידים לנוער באליפות ארצות הברית הפתוחה, והפסיד בגמר הזוגות עם שפולוב. הוא סיים שני בטורניר היחידים באליפות צרפת הפתוחה והפסיד בגמר טורניר הזוגות של אליפות וימבלדון.

בתחרויות הבוגרים ב-2016 זכה לראשונה בטורניר מסבב הפיוצ'ר בברמינגהאם שבאלבמה. ב-2017 זכה בטורניר פיוצ'ר נוסף בשרברוק ובשני טורנירים מסבב הצ'אלנג'ר: בליון ובסביליה. ב-2018 הגן על תוארו בליון וזכה גם בטורנירים בבלואה ובטשקנט. ב-2019 הפסיד בגמר אליפות ריו הפתוחה מסדרת 500 של סבב ה-ATP, הפסיד בגמר אליפות ליון הפתוחה ובגמר אליפות שטוטגרט הפתוחה, שניהם טורנירים מסדרה ATP 250. באליפות קווינס קלאב הודח בחצי הגמר, לאחר שבסיבובים הקודמים גבר על גריגור דימיטרוב, ניק קיריוס וסטפנוס ציציפס. באליפות וימבלדון 2019 הודח בסיבוב השלישי. הצלחותיו בשנה זו הכניסו אותו לראשונה ל-100 ול-20 המדורגים הראשונים בסבב ה-ATP, ובשיאו למקום ה-17, באוקטובר 2019. בנובמבר 2021 נכנס לראשונה לרשימת עשרת המדורגים הראשונים. בפברואר 2022 זכה באליפות רוטרדם הפתוחה, טורניר מסדרת 500 של סבב ה-ATP, הוא גבר בחצי הגמר על אנדריי רובליוב ובגמר על סטפנוס ציציפס. באוקטובר 2022 זכה באליפות שווייץ באולם מסבב ATP 500, ובטורניר פירנצה ובאליפות האירופאית הפתוחה, שניהם מסבב ATP 250.

הוא היה חבר בנבחרת גביע דייוויס של קנדה שהפסידה בגמר גביע דייוויס 2019 לספרד וזכתה בגביע ב-2022 לאחר ניצחון על אוסטרליה. ב-2022 היה שותף לזכייה הקנדית בגביע ה-ATP.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פליקס אוז'ה-אליאסים** בוויקישיתוף
* פליקס אוז'ה-אליאסים, ברשת החברתית פייסבוק
* פליקס אוז'ה-אליאסים, ברשת החברתית טוויטר
* פליקס אוז'ה-אליאסים, ברשת החברתית אינסטגרם
* פליקס אוז'ה-אליאסים, באתר olympedia.org
* פליקס אוז'ה-אליאסים, באתר ה-ATP
* פליקס אוז'ה-אליאסים, באתר ה-ITF
* פליקס אוז'ה-אליאסים, באתר גביע דייוויס
* אתר למנויים בלבד אמיר ענבר, "אין מתכון סודי": הנסיקה שלו נעצרה, אז הוא הצטרף למשפחה של רפאל נדאל, באתר הארץ, 12 באפריל 2021
טיטניט
**טִיטָנִיט** או **סְפֶן** (Sphene) הוא מינרל נזוסיליקטי (סיליקט במבנה דמוי איים) של סידן וטיטניום. נוסחת המבנה של הטיטניט היא CaTiSiO5. זיהומים קלים של ברזל ואלומיניום נוכחים תמיד במינרל. בנוסף נפוצים במינרל מתכות נדירות כדוגמת האיטריום והצריום.

כינויים
-------

מקור השם טיטניט ביסוד טיטניום המצוי בהרכבו. השם סְפֶן מקורו ביוונית "ספנוס" ופירושו **טריז** וניתן למינרל בשל צורת הגביש האופיינית. השימוש בכינוי ספן למינרל בוטל על ידי "הוועדה לשמות מינרלים ולמינרלים חדשים (CNMMN) של האגודה הבינלאומית למינרלוגיה שאישרה לשימוש את השם טיטניט בלבד. עם זאת, השם ספן עדיין מצוי כיום בשימוש כשם בלתי רשמי לאבני חן מטיטניט.

תכונות אופטיות
--------------

מקדם השבירה של הטיטניט הוא 1.990-1.885 עד 2.050-1.915 עם שבירה כפולה חזקה של 0.105 עד 0.135 (דו-צירי חיובי). דגימות שקופות מצטיינות בפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) עז, כששלושת הצבעים המופיעים תלויים בצבע הגוף. בשל אפקט דיכוי הקרינה הפלואורסצנטית של הברזל הטיטניט אינו מגיב בקרינה פלואורסצנטית בתגובה על הקרנה באור על-סגול.

תפוצה ושימושים
--------------

הטיטניט מופיע בסלעים מותמרים כמו גנייס ושיסט וכגרגרים באבני גיר וגרניט. מקומות בהם מוצאים טיטניט כוללים את פקיסטן, איטליה, רוסיה, סין, ברזיל, שווייץ מדגסקר, טירול באוסטריה, קנדה (מחוז רנפרו באונטריו) וארצות הברית (קליפורניה).

בישראל מצויים גבישים של טיטניט בגרניט שבנחל רודד. בחצי האי סיני מצויים גבישי טיטניט בסלעי הדיוריט שבמסיב הפרקמברי.

הטיטניט הוא אחד המקורות לטיטניום דו-חמצני (TiO2) המשמש כפיגמנט לבן.

כאשר אין בו פגמים יכול הטיטניט לשמש כאבן חן המכונה ספן. הספן היא בדרך כלל אבן בגוון שארטרז (על שם הליקר, בין צהוב לירוק) ונחשקת בשל פיזור הצבעים הבלתי רגיל שלה שעולה אפילו על זה של היהלום. אך פריכות וקשיות נמוכה מונעים שימוש באבן לשיבוץ בטבעות. ספן מתאימה יותר לתליון וסיכות או אפילו כאבן בלתי משובצת לאספנים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **טיטניט** |

* טיטניט באתר Mineral Galleries
* טיטניט באתר Webmineral
* טיטניט באתר Mindat.org
* טיטניט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  (ראו דו"ח של ה-IMA-CNMNC, עמ' 280)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: ph126662

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**פליקס בן זקן** (בצרפתית: **(Félix Benzakein (Ben Zaken**; ‏ 30 בספטמבר 1895 - נובמבר 1982) היה עורך דין ועיתונאי יהודי-מצרי, מנהיג ציוני וחבר הפרלמנט המצרי.

קורות חיים
----------

פליקס בן זקן נולד בשנת 1895 בעיר טנטא שבמצרים, למשפחה יהודית שהגיעה למצרים ממרוקו בשנת 1865. הוא למד בבית הספר של כל ישראל חברים בטנטא, ולאחר השלמת לימודיו התיכוניים למד משפטים באוניברסיטת קהיר. עם הסמכתו כעורך דין בשנת 1917 התחיל בקריירה משפטית מצליחה, ועבד באופן קבוע מול בתי משפט מצריים ובתי משפט של נתינים זרים במצרים.

בשנות ה-30 של המאה ה-20 התפרסם בן זקן בזכות מאבקיו המשפטיים מול מוסדות גרמניים ואיטלקיים פשיסטיים במצרים. התיק המשפטי הידוע ביותר בו טיפל היה תביעת דיבה של השגרירות הגרמנית בקהיר כנגד סופר יהודי בשם מוריס פרג'ון, אשר כתב ספר שגינה בחריפות את היטלר וגרמניה הנאצית. נאומיו הרהוטים של בן זקן כסנגור במהלך המשפט זיכו אותו בפרסום רב בעיתונות המצרית והיהודית.

בן זקן שימש בתור יועץ משפטי למוסדות הקהילה היהודית באלכסנדריה והיה חבר בבית הדין הרבני של העיר. הוא הצליח להשיג הכרה מצד מערכת המשפט המצרית באוטונומיה של בתי הדין הרבניים של הקהילה היהודית.

היה פעיל ציוני נלהב, ובמהלך חייו עסק בפעילויות ציוניות שונות. בשנת 1936 פתחה ההסתדרות הציונית החדשה (הרוויזיוניסטית) שלוחה באלכסנדריה, ועו"ד בן זקן נבחר לעמוד בראשה. הוא נודע כאחד מהנואמים המוכשרים ביותר שהיו לתנועה הציונית במצרים, והרצאותיו נהגו למשוך קהל יהודי רב. באותה שנה ביחד עם ז'ק רבין הוא הקים עיתון ציוני חדש בשם "לה טריבון ז'ואיב" (*La Tribune Juive*;‏ 1936–1948) שבו פרסם מאמרים שנהנו מקהל קוראים רחב. כמו כן נבחר פעמיים לכהן כנשיא סניף בני ברית באלכסנדריה. במקביל, בן זקן היה גם פטריוט מצרי, ולקח חלק פעיל בתנועה הלאומית המצרית במסגרת מפלגת הופד. בשנת 1919 אף התמנה לחבר מטעם המפלגה בבית הנבחרים התחתון של מצרים.

בן זקן היה חבר בבונים החופשיים, ושימש כסגן-נשיא הלשכה הגדולה של המזרח (La Grande Loge d’Orient).

בתקופת מלחמת העצמאות הצליח בן זקן להתחמק ממעצר בזכות קשריו עם ראש ממשלת מצרים מחמוד פהמי נוקראשי. עם זאת הוא כן נעצר בשנת 1956 על רקע מלחמת סיני, אך השתחרר הודות למאמצים מצד הרב חיים נחום אפנדי. לאחר שחרורו השתכנע שאין עתיד ליהודים במצרים של גמאל עבד אל נאצר, ובשנת 1960 עזב את מצרים לארצות הברית. הוא נפטר בעיר ניובורג (Newburgh) שבניו יורק בנובמבר 1982, בגיל 87.

לקריאה נוספת
------------

* רות קמחי, **ציונות בצל הפירמידות: התנועה הציונית במצרים (1918-1948)**, תל אביב: עם עובד, 2009.

קישורים חיצוניים
----------------

* Ruth Kimche. "Benzakein (Ben Zaken), Félix." Encyclopedia of Jews in the Islamic World. Executive Editor Norman A. Stillman. Brill Online, 2014.
* L'Affaire Fargeon, Israël, Nov. 04, 1933.
**רב מסר** היא חברת תוכנה ישראלית המייצרת פתרונות לשליחת ניוזלטרים, יצירת דפי נחיתה וכן מערכת לבניה ושיווק של קורסים דיגיטליים.

רקע
---

חברת רב מסר בע"מ הוקמה בשנת 2008 על ידי ד"ר רוני הורוביץ, קובי חדד ואורן שץ. הורוביץ, המשמש כמנכ"ל החברה, היה בעבר ראש המחלקה להנדסת תעשייה וניהול בעזריאלי מכללה אקדמית להנדסה ירושלים. בשנת 2011 היה שותף לכתיבה ופרסום הספר "שיווק באינטרנט – המדריך השלם לקידום עסקים ברשת". חדד הוא יזם ובעלים של חברת האינטרנט KCS וחברות נוספות בתחום של מסחר אלקטרוני. אורן שץ מתמחה בשיווק באינטרנט ובקידום אתרים.

שירותים
-------

השירות העיקרי של חברת רב מסר, אשר פעיל משנת 2006, הוא מערכת דיוור ומערכת ליצירת דפי נחיתה. רב מסר פועלת בתחום הדיוור האלקטרוני משנת 2006 והיא הגדולה בישראל בתחום זה. המערכת של רב מסר מאפשרת שליחת מסרים בדואר אלקטרוני לרשימת תפוצה של מספר רב של משתמשים. המערכת מאפשרת גם שליחת הודעות טקסט (מסרונים) בתפוצה רחבה. המערכת עומדת, לטענת החברה, בקריטריונים של חוק הספאם (סעיף 30א' לחוק התקשורת (בזק ושידורים) תשמ"ב - 1982). בנוסף, המערכת מאפשרת ליצור דפי נחיתה מרובים ורספונסיביים לצורך שליחתם אל רשימת התפוצה.

שירות נוסף של חברת רב מסר בע"מ הוא סקולר, מערכת לבניית קורסים דיגיטליים באינטרנט.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של רב מסר

הערות שוליים
------------

1. ↑  רב מסר בע"מ \ RAV MESSER LTD - 514085091, באתר www.checkid.co.il
2. ↑  Dr. Roni Horowitz | Azrieli College of Engineering Jerusalem, english.jce.ac.il
3. ↑  admin, גאווה ישראלית: 8 ספרים על שיווק דיגיטלי בעברית שכדאי לכם לקרוא | AskPavel
4. ↑  חסוי, באו לבקר במאורת הנמר: קובי חדד ועודד פלשניצקי, KCS -, באתר אנשים ומחשבים - פורטל חדשות היי-טק, מיחשוב, טלקום, טכנולוגיות, ‏2018-11-05
5. ↑  "כך תבחרו את הדומיין הטוב ביותר לעסק שלכם - וגם גוגל תשתף פעולה". *TheMarker*. נבדק ב-2021-11-14.
6. ↑  בדקנו את שתי מערכות הדיוור הגדולות בישראל: רב מסר VS אקטיב טרייל, באתר הפטריה, ‏2015-02-07
7. ↑  סקולר -מערכת לבניית קורסים דיגיטליים, באתר pages.responder.co.il

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"רב מסר"**.
**יואב ויס** (נולד בירושלים ב-1968) הוא אמן ישראלי. יצירותיו עוסקות לרוב בנושאים חברתיים ומתפרשות על מגוון מדיה: ציור, פיסול, מיצג ואמנות ברשת.

"ללא כותרת (חייל בעיגול 2)" (2007) שמן על משטח קולג'.
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
"ללא כותרת (ערימה 2)" (2010), עיפרון על נייר, 100X116 סמ', אוסף הכנסת.
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.

ביוגרפיה
--------

יואב ויס גדל בישראל ובארצות הברית. את התואר הראשון באמנות קיבל מבית הספר לעיצוב ברוד איילנד (Rhode Island School of Design), ואת התואר השני מהאקדמיה לאמנות בצלאל.

כשחזר לישראל יזם את "פסלו של יום," פרויקט שבמסגרתו ייצר והציג בבית האמנים בירושלים פסל חדש כל יום במשך 70 יום. בפרויקט הגמר שלו בבצלאל הקים את "עשר אצבעות" חברה שהציעה שירותי אמנות וייצרה יצירות אמנות ע"פ הזמנה ובהתאם לתקציב המזמין.

בשנת 2000, בזמן שהיה בשהות אמן ב-Cittadellarte[דרושה הבהרה] יזם פרויקט בו הוא וכמה שותפים הסתובבו בעיר עם כל המרכיבים לארוחת ערב מפוארת ועברו מדלת לדלת בניסיון לשכנע אנשים לאפשר להם לבשל עבורם בביתם את הארוחה.

פרויקט נוסף של ויס הוא www.buythewall.com בו הוא מציע למכירה חלקים מגדר ההפרדה שבין ישראל לשטחים. הפרויקט הוצג ב-Essl Museum בקלויסטרנויבורג, אוסטריה.

בשנת 2010 הציג ויס סדרת ציורים של חיילי צעצוע בגלריה נלי אמן בתל אביב.

פרסים
-----

* ב-2004 וב-2005 זכה ויס בפרס אמן בקהילה מטעם משרד התרבות.

תערוכות יחיד
------------

* 2010 – מורעלים, גלריה נלי אמן, תל אביב.
* 1999 – עשר אצבעות בקיבוץ, גלריה נחשון, קיבוץ נחשון
* 1992 – פסלו של יום, בית האמנים בירושלים

תערוכות קבוצתיות
----------------

* 2010 – רשמים IV, גלריה אגריפס 12, ירושלים
* 2008 – Overlapping Voices, Essl Museum, Klosterneuburg, אוסטריה
* 2006 – מיני ישראל, מוזיאון ישראל, ירושלים
* 2003 – Tafeldienst Galerie – Glaube, ברלין
* 2001 – Art Comm, מוזיאון המדע בירושלים
* 2000 – 2000 UNIDEE, Biella, איטליה
* 1997 – HOME, גלריה אנאדיל, ירושלים

אוספים
------

* יצירותיו נמצאות באוסף KREAB שוודיה, אוסף מוזיאון המדע בירושלים, אוסף הכנסת, אוסף בנו כלב ובאוספים פרטיים בגרמניה, ארצות הברית, אוסטריה, בריטניה, הונג קונג וישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של יואב ויס
* המדור של יואב ויס במגזין אנטייטלד

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ICIA: 274082
* NLI: 987007523059105171
* ULAN: 500479017
* VIAF: 308268880
* WorldCat: viaf-308268880

 |
**ניראל קאראנתינג'י** (בערבית: **نيرال كاراناتينجي**; נולדה ב-1 בספטמבר 1985) היא דוגמנית ערבייה-ישראלית. זוכת העונה השנייה של תוכנית המציאות, "הדוגמניות".

ביוגרפיה
--------

קאראנתינג'י נולדה למשפחה מוסלמית חילונית בחיפה, וניתן לה השם **נג'יה**. בשנת 2006, לאחר שסיימה את לימודיה התיכוניים, החליטה להתמודד בתוכנית המציאות "הדוגמניות". היותה של ניראל ערבייה היה אחד מהנושאים הבולטים והמיוחדים לעונה זו, ואחד מהגורמים ליצירת יחסי איבה בינה ובין חלק משאר המתמודדות בתוכנית, אשר התקשו לקבל את תרבותה ואורח חייה. הסכסוך המתמשך של ניראל קאראנתינג'י עם מימי טדסה, מתמודדת נוספת בתוכנית, היווה עניין במהלך הפרקים, כאשר מימי מתקשה לקבל את ניראל, בטענה כי היא "אגרסיבית" ו"חסרת נימוס ותרבות", טענות שהפכו במהרה לסדרת מריבות קשה. מספר פעמים הגיעה ניראל למצב בו היא מועמדת לניפוי, כאשר שאר הבנות בחרו בה לפחות מתאימה מביניהן.

התוכנית נתנה לקאראנתינג'י אפשרות להתנסות בעולם הדוגמנות והאופנה הישראליים. היא השתתפה, יחד עם שאר המתמודדות, במספר סדרות צילומי אופנה, ביניהן של הצלם עידו לביא ושל מעצבת האופנה נעמה חסין, בתצוגת האופנה של המעצב יוסף, בקליפ של סאבלימינל והצל, בפרסומת לשמלות הכלה של יאיר ז'רמון (יחד עם רודריגו גונזלס) ובמספר סדרות צילומים מיוחדות; מתחת למים, בהיכל קרח ובתלייה באוויר. בשבוע ה-9 של התוכנית שלחה הפקת התוכנית את המתמודדות למילאנו, שם כשרונה של ניראל הגיע לשיאו, כשעורכת עיתון אופנה וסוכנת דוגמניות בחרו בה כמצטיינת מבין המתמודדות, כשזכתה במשימת פרסומת מיוחדת, כשניצחה במשאל הרחוב ובצילומים מיוחדים עם צלם איטלקי. ב-5 באפריל נערך גמר התוכנית. בגמר הצטלמה קאראנתינג'י בצילומים אוויריים מיוחדים, השתתפה בתפקיד אורח ב"השיר שלנו" ובפרסומת לחברת הלבשה תחתונה. בסופו של הגמר, נבחרה ניראל כמנצחת של העונה, כאשר היא משאירה אחריה מתמודדות אהובות אחרות כמו אליסיה אסתרין ונטלי סבג. ניראל ניצחה הן בבחירת השופטים והן בבחירת הקהל.

באפריל קיבלה קאראנתינג'י את הקמפיין הראשון שלה (מחוץ למסגרת התוכנית) בחברת האיפור "מאדינה מילאנו". באותו חודש שודר סרט תיעודי מיוחד שעקב אחר מהלכיה ב"הדוגמניות" בשם "לא פראיירית, יא חביבתי!", המבוסס על משפט מפורסם שאמרה במהלך התוכנית. במאי הצטלמה קאראנתינג'י ליומן נוער בנושא דוגמנות, והשתתפה בצילומים למגזין הנשים "את". הופיעה בתפקיד אורח בטלנובלה "האלופה" כארוסתו של ג'לל קאסום (יוסף סוויד). ביולי 2006 פורסם שהחליטה לעבור ניתוח פלסטי להגדלת שדיה.

ביחד עם זאת, לא הצליחה קאראנתינג'י להמריא עם הקריירה שלה ובעקבות ראיון ביקורתי שנערך עמה בחודש נובמבר 2007 לעיתון "מעריב" שוחררה מסוכנות הדוגמנות "יולי", בה הייתה חברה מאז זכייתה בתוכנית "הדוגמניות". לפי גורמים בסוכנות ההחלטה נובעת מ"התנהלות לא מקצועית בצורה קיצונית ובעיות משמעת וגישה חריפות" של הדוגמנית.

קאראנתינג'י התחתנה בשנת 2011 עם הכדורגלן מחוף השנהב, סרג' איילי.

קישורים חיצוניים
----------------

* ניראל קאראנתינג'י, ברשת החברתית פייסבוק
* ניראל קאראנתינג'י, ברשת החברתית אינסטגרם
* הריאיון לעיתון "מעריב" שבעקבותיו פוטרה ניראל מסוכנות הדוגמנות "יולי"

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניראל קאראנתינג'י משתחררת, באתר וואלה!
באלגברה בוליאנית, **פונקציית זוגיות** היא פונקציה בוליאנית המחזירה 1 אם מספר האחדות בווקטור הקלט הוא אי זוגי.

פונקציית הזוגיות ראויה לציון בשל תפקידה במחקר תאורטי של סיבוכיות מעגלים.

תכונות
------

פונקציית הזוגיות היא פונקציה בוליאנית סימטרית.

פונקציית הזוגיות ב-*n* משתנים ושלילתה הן היחידות עבורן הצורה הנורמלית הדיסיונקטיבית תהיה בהכרח בעלת המספר המקסימלי של {\displaystyle 2^{n-1}} פרדיקטים באורך *n* וכן הצורה הנורמלית הקוניוקטיבית תהיה בעלת המספר המקסימלי של {\displaystyle 2^{n-1}} פסוקיות מאורך *n*.

סיבוכיות מעגלים
---------------

בשנות השמונים המוקדמות של המאה העשרים מריק פורסט, ג'יימס סאקס ומייקל סיפסר ובאופן בלתי תלוי מיקלוס אג'טאי מצאו חסם תחתון על-פולינומי על הגודל של מעגלים בוליאניים קבועי-עומק עבור פונקציית הזוגיות. כלומר, הם הראו כי לא קיים מעגל קבוע-עומק מגודל פולינומי שיכול לחשב את פונקציית הזוגיות. תוצאות דומות הושגו גם עבור פונקציות הרוב, הכפל והסגור הטרנזיטיבי, על ידי רדוקציה למקרה של פונקציית הזוגיות. עד אותו זמן היו ידועים רק חסמים תחתונים ליניאריים עבור פונקציות טבעיות אחדות.
בעקבות זאת פורסמו מספר הולך וגדל של חסמים תחתונים. לבסוף, בשנת 1984 ג'ואן הסטאד (שזכה ב-1994 בפרס גדל עבור עבודתו זו) מצא חסם תחתון אקספוננציאלי הדוק על גודל המעגלים הבוליאניים קבועי העומק עבור פונקציית הזוגיות. למעשה, למת המיתוג של הסטאד טומנת בחובה את הקושי הטכני שבמציאת חסמים תחתונים שכאלו.

הגרסה האינסופית
---------------

פונקציית זוגיות אינסופית היא פונקציה {\displaystyle f\colon \{0,1\}^{\omega }\to \{0,1\}} הממפה כל מחרוזת בינארית אינסופית ל-0 או 1, והיא בעלת התכונה הבאה: אם {\displaystyle \ w} ו-\ v הן מחרוזות בינאריות אינסופיות השונות זו מזו רק במספר סופי של קואורדינטות, אז {\displaystyle \ f(w)=f(v)} אם ורק אם {\displaystyle \ w} ו-\ v שונות זו מזו במספר סופי של קואורדינטות.
בהנחת אקסיומת הבחירה ניתן להוכיח בקלות שפונקציית זוגיות אינסופית קיימת וישנן {\displaystyle 2^{\mathfrak {c}}} פונקציות כאלו - כמספר כל הפונקציות מ-{\displaystyle \ \{0,1\}^{\omega }} ל-{\displaystyle \ \{0,1\}}. מספיק לקחת נציג אחד לכל מחלקת שקילות של היחס \approx  המוגדר כך: {\displaystyle w\approx v} אם ורק אם {\displaystyle \ w} ו-\ v שונים במספר סופי של קואורדינטות. בהינתן נציגים כאלו, נוכל למפות את כולם ל-0. יתר ערכי \ f ייקבעו באופן חד משמעי.
לעיתים קרובות משתמשים בפונקציות זוגיות אינסופיות בתאוריה של מדעי המחשב ובתורת הקבוצות בשל הגדרתם הפשוטה - ומצד שני - הסיבוכיות התיאורית שלהן. למשל, ניתן להראות שתמונה הפוכה {\displaystyle \ f^{-1}[0]} היא קבוצת לא-בורל.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Ingo Wegener, Randall J. Pruim, *Complexity Theory*, 2005, מסת"ב 3540210458, p. 260
2. 1 2 3  Merrick Furst, James Saxe and Michael Sipser, "Parity, Circuits, and the Polynomial-Time Hierarchy", Annu. Intl. Symp. Found.Coimputer Sci. 1981, *Theory of Computing Systems*, vol. 17, no. 1, 1984, pp. 13–27, doi:10.1007/BF01744431
3. ↑  Miklós Ajtai, "{\displaystyle \Sigma \_{1}^{1}}-Formulae on Finite Structures", *Annals of Pure and Applied Logic*, 24 (1983) 1–48.
**עופר דגמי** (נולד ב-28 במרץ 1967) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת החלוץ, בין היתר במכבי יפו ובית"ר ירושלים.

קריירה
------

דגמי הוא בנו של שוער העבר של מכבי יפו, ציון דגמי, ששיחק בקבוצה במשך שנים רבות, ואף הפך למנהל ויו"ר הקבוצה הבוגרת עם השנים.
דגמי החל את דרכו במחלקת הנוער של מכבי יפו והלך בעקבות אביו, אך התפתח דווקא בעמדות ההתקפיות והצטיין בעמדת החלוץ. כבר בגיל 16 שותף במשחק הקבוצה הבוגרת בעת שרוב שחקניה שבתו. ב-1984 במשחק אימון שיחק עופר דגמי כחלוץ (בן 17), ואביו ציון כשוער מחליף (בן 42), והיה זה אחד הפעמים היחידות בכדורגל הישראלי שבהן אב ובנו שותפו באותו משחק ובאותה קבוצת כדורגל.

דגמי אף שיחק בנבחרת הנוער של ישראל שם התפרסם בין היתר לשלילה שהיה מעורב בפרשת קובלנץ בה גנבו מספר שחקנים קופת צדקה מחדר האוכל המקומי בעת שהותם במחנה אימונים בקובלנץ שבגרמניה. בעקבות פרשה זו נענש דגמי כמו גם שאר המעורבים, כאשר הורחק לצמיתות מנבחרת הנוער, ובנוסף הורחק למספר חודשים מלשחק בקבוצתו מכבי יפו.

בהמשך הקריירה קנה דגמי את מקומו בהרכב הבוגר של מכבי יפו באופן קבוע. בתחילת שנות ה-90 עשה דגמי מספר עונות מצטיינות במדי מכבי יפו כשסיים עונה עם מספרים דו ספרתיים של שערים, ובעונת 1991/1992 הצטרף דגמי כחלוץ רכש לבית"ר ירושלים ששיוועה לשחקנים איכותיים עקב ירידתה לליגה הארצית (הליגה השנייה), והוא השתתף בעונת העלייה של הקבוצה לליגה הלאומית (עונת חזרתו של אלי אוחנה לקבוצה מבלגיה), אך עזב אותה עונה אחת לאחר מכן. בהמשך עבר דגמי במכבי פתח תקווה, הפועל עכו, הפועל צפרירים חולון ובבית"ר באר שבע שהייתה בליגה הארצית (השנייה), שם המשיך להבקיע מספרים דו ספרתיים של שערים כמעט בכל עונה. בתחילת עונת 2000/2001 שיחק דגמי בהפועל נצרת עלית שהייתה בליגה השלישית שם הבקיע 13 שערים בליגה בעונה, ולאחר מכן פרש מכדורגל, בגיל 34.

ב-2012 הורשע דגמי במעורבותו בהונאה ונידון לתשעה חודשי מאסר. דגמי הורשע במסגרת עסקת טיעון לאחר שהודה כי קיבל הלוואה פייקטיבית בסך של כשלושה מיליון שקל מבנק לאומי וביצע הונאה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  צעירי יפו נכנעו לניסיון ת"א עדיף, מאת ח. בן יוסף, עיתון דבר 13 נובמבר 1983
2. ↑  עופר דיגמי: ביישנו את הכדורגל הישראלי, מאת אלכס פרלסמן, עיתון מעריב 28 נובמבר 1984
3. ↑  אורן קורנפלד‏, כדורגלן העבר עופר דגמי נידון לתשעה חודשי מאסר, באתר וואלה!‏, 8 בינואר 2012
**פליקס ארננדס** (בספרדית:**Félix Abraham Hernández García**) (נולד ב-8 באפריל 1986 בולנסיה, ונצואלה) הוא שחקן בייסבול ונצואלי לשעבר ששיחק בקבוצת סיאטל מארינרס מליגת ה-MLB בעמדת המגיש. בשנת 2012 הוא ביצע משחק מושלם מס' 23 בתולדות הליגה.

קריירה
------

פליקס ארננדס נולד בולנסיה שבוונצואלה והחל לשחק בייסבול בגיל צעיר. כאשר הוא הגיע לגיל 16 הוא נחתם על ידי נציגי קבוצת סיאטל מארינרס. לאחר סיום בית הספר, פליקס ארננדס חתם על החוזה המקצועי הראשון שלו וקיבל 710 אלף $ במעמד החתימה. גם קבוצות אחרות ניסו להחתים אותו על חוזה, אך הוא ציין שחתם עם קבוצת סיאטל מכיוון שזו הייתה הקבוצה של פרדי גרסיה שפליקס ארננדס היה בין מעריציו.

בשנת 2003 פליקס ארננדס הגיע לארצות הברית והחל לשחק בקבוצות משנה של המועדון. בשנת 2005 הוא לראשונה היה שותף במשחק של MLB. במהלך הקריירה הוא שיחק 6 פעמים במשחקי אול-סטאר (2009, 2011-2015) וקיבל פרסים נוספים של הליגה. בשנת 2012 הוא ביצע משחק מושלם מס' 23 בתולדות הליגה והראשון של שחקן בייסבול במדי סיאטל.

בשנים 2007 ו-2009 הוא היה חלק מנבחרת ונצואלה במשחקים בין-לאומיים.

לאחר סיום הקריירה הוא המשיך להתגורר בארצות הברית וקיבל אזרחות בשנת 2018.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פליקס ארננדס** בוויקישיתוף
* פליקס ארננדס, ברשת החברתית טוויטר
* פליקס ארננדס, ברשת החברתית אינסטגרם
* פליקס ארננדס, באתר Baseball-Reference.com MLB
* פליקס ארננדס, באתר Baseball-Reference.com ליגות אחרות
* פליקס ארננדס, באתר ESPN.com MLB
* פליקס ארננדס, באתר MLB.com
* פליקס ארננדס, באתר The Baseball Cube

* פרופיל מ-ESPN
* נתונים מאתר הליגה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2015121565
* VIAF: 113144648618000962917
* WorldCat: lccn-no2015121565

 |
**שי מימון** (נולד ב-18 במרץ 1986) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם.

קריירה
------

מימון נולד בנתניה ובצעירותו שיחק בקבוצת הנוער של בית"ר טוברוק, ממנה עבר בגיל 16 למכבי חיפה. בשנים הראשונות בחיפה לא הרבה לשחק והושאל למכבי הרצליה ולמועדון ספורט אשדוד, עד שבתחילת עונת 2009/2010 חזר למכבי חיפה ואף היה שותף לניצחונות על רד בול זלצבורג, בעקבותיהם עלתה הקבוצה לשלב הבתים של ליגת האלופות.

בתחילת עונת 2011/2012 עבר למכבי פתח תקווה, עמה ירד בתום העונה לליגה הלאומית ושוחרר מהקבוצה. לאחר שלא שיחק כחצי שנה, בינואר 2013 חזר לשחק במ.ס. אשדוד. ב-3 בספטמבר 2014 חתם במכבי אחי נצרת מהליגה הלאומית. לקראת עונת 2015/2016 הצטרף לעירוני טבריה מליגה א'. אחרי עונה אחת חזר לליגה הלאומית כאשר חתם בעולה החדשה עירוני נשר.

מימון נכלל בסגל הנבחרת הצעירה של ישראל כשהעפילה לאליפות אירופה בשנת 2007, ובסך הכל רשם 20 הופעות במדי הנבחרת הצעירה. ב-26 במאי 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, במשחק ידידות מול נבחרת אורוגוואי, ובסך הכל ערך שתי הופעות במדי הנבחרת הלאומית.

אחיו הוא הסטנדאפיסט קובי מימון.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
**פליצ'יטה סרטורי** (באיטלקית: **Felicità Sartori**; ‏ 1714, פורדנונה – 1760, דרזדן) הייתה ציירת איטלקייה שפעלה בתקופת הרוקוקו. תלמידה של רוֹזָלבָּה קַרִיאֶרָה שכמוה ציירה בעיקר דיוקנאות בצבעי פסטל.

קורות חייה
----------

פליצ'יטה נולדה בפורדנונה, כנראה בשנת 1714, אביה היה נוטריון. הדוד שלה אנטוניו דלאגטה (Antonio dall'Agata) שהיה אמן תחריטים היה המורה הראשון שלה. הוא גם קישר אותה לסדנה של רוֹזָלבָּה קַרִיאֶרָה בוונציה, לשם עברה כנראה ב-1728.

ב-1741 סרטורי הוזמנה על ידי פרנץ יוזף הופמן, שהיה שר בממשלתו של אוגוסט השלישי, מלך פולין, לשמש ציירת החצר של המלך. כעבור שנה נישאה להופמן.

הופמן נפטר ב-1749. קורותיה של סרטורי לאחר מכן לוטות בערפל, הדעה המקובלת היא שנשארה בדרזדן ונפטרה שם ב-1760.

יצירתה
------

סרטורי למדה לעבוד בצבעי פסטל בשנותיה כשוליה בסדנה של קַרִיאֶרָה. שם עסקה בהכנת העתקים של הדיוקנאות המקוריות של קַרִיאֶרָה עצמה, חלקן גם בצבעי שמן.

כיום ידועות רק מיניאטורות שלה, 19 מהן במוזיאון בדרזדן. בנוסף לכך, חוקרים משערים, שחלק מהעתקי הדיוקנאות שהוזמנו בסדנה של קַרִיאֶרָה ששרדו כיום הוכנו על ידי סרטורי.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פליצ'יטה סרטורי** |

* סרטורי באנציקלופדיה המקוונת "ציירי פסטל לפני 1800" של Neil Jeffaress (אנגלית).

הערות שוליים
------------

1. ↑  מועדי לידתה ומותה אינם ידועים במדויק.
2. ↑  לפי מקור זה היא קיבלה את המשרה במקום קַרִיאֶרָה שהוזמנה ודחתה את ההצעה.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 128866683
* ISNI: 0000 0000 7870 5650
* LCCN: n2007021916
* NKC: mzk2009533761
* RKD: 38949
* ULAN: 500015332
* VcBA: 495/345316
* VIAF: 28134788
* WorldCat: lccn-n2007021916

 |
**תאוריית קלוצה-קליין** הייתה הצעה להתוויית תורה מאוחדת של כוח הכבידה והכוח האלקטרומגנטי - שני כוחות היסוד שהיו ידועים למדע בראשית המאה העשרים.

התאוריה שפותחה בשנת 1921 על ידי תיאודור קלוצה הייתה הרחבה של תורת היחסות הכללית, ולפיה די בכוח הכבידה כדי לתאר את כל תופעות הטבע, אלא שהוא פועל במרחב-זמן בעל חמישה ממדים. כך גם הציע גונר נורדסטרום שנים ספורות קודם לכן בתורת כבידה מקורית משלו, ואשר התצפיות סתרו את חיזויה.

בשנת 1926 הציע אוסקר קליין כי המימד הרביעי שהתווסף לשלושת ממדי המרחב הוא מעגל זעיר ברדיוס R שלא ניתן לצפות בו במציאות הגשמית, ולכן נראה העולם כבעל ארבעה ממדים בלבד ובו שני כוחות יסוד. עם זאת, מכשירי מדידה עתידיים שיוכלו לנצל אנרגיות גבוהות מ-R/1 יגלו, לסברתו של קליין, כי לעולם ישנם למעשה חמישה ממדים, ובהם מגולם הכוח האלקטרומגנטי בתור כוח הכבידה. 

בימינו ידועים שני כוחות יסוד נוספים: הכוח הגרעיני החלש והכוח הגרעיני החזק, ועדיין עומדת בעינה ההצעה לאחד את כל הכוחות במסגרת מרחב-זמן בעל ממדים נוספים, כמו בתורת M שלפיה המרחב-זמן הוא בעל 11 ממדים. בדרך הוספת הממדים ניתן לצמצם את מספר כוחות היסוד באופן תאורטי.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Theodor Kaluza, On the problem of unity in physics, Sitzungsber. Preuss. Akad. Wiss. Berlin. (Math. Phys.) 966-972 (1921)
2. ↑  Oskar Klein, Quantum theory and five dimensional theory of relativity, Z. Phys. 37 895-906 (1926)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565948805171
* BnF: cb12290058z (data)
* GND: 4224276-9
* LCCN: sh86006241
* SUDOC: 031741746

 |
במתמטיקה ובפרט בתורת הקבוצות, **פונקציית גימל** היא פונקציה המסומנת באות העברית ג, אשר פועלת על מספרים מונים, ומוגדרת על פי הנוסחה:

{\displaystyle \gimel (\kappa )=\kappa ^{\mathrm {cf} (\kappa )}}

כאשר {\mathrm {cf}}(\kappa ) היא הקופינליות של \kappa .

תכונות של פונקציית גימל
-----------------------

ממשפט קניג נובע כי {\displaystyle \kappa <\gimel (\kappa )}: תהי {\displaystyle |I|=\mathrm {cf} (\kappa )} ולכן לכל i\in I מותאם מספר מונה {\displaystyle \lambda \_{i}<\kappa } כך ש- {\displaystyle \sum \_{i\in I}\lambda \_{i}=\kappa }. ממשפט קניג נקבל {\displaystyle \kappa =\sum \_{i\in I}\lambda \_{i}<\prod \_{i\in I}\kappa =\kappa ^{|I|}=\kappa ^{\mathrm {cf} (\kappa )}}.

אם \kappa  הוא מונה סדיר, אז {\displaystyle \gimel (\kappa )=2^{\kappa }}.

השערת גימל
----------

**השערת גימל** היא ההשערה לפיה {\displaystyle \gimel (\kappa )=\max\{2^{\mathrm {cf} (\kappa )},\kappa ^{+}\}} כאשר {\displaystyle \kappa ^{+}} הוא העוקב של \kappa .

ראו גם
------

* אלף אפס
* ב (מתמטיקה)
* קופינליות

קישורים חיצוניים
----------------

* ל. בוקובסקי, בעיית הרצף וחזקות של אל"פים (באנגלית)
פתח הביב בעופות, בתמונה: עקב אדום-זנב.
**פתח הביב** (בלועזית: **קלואקה**, *cloaca*) הוא פתח היציאה האחורי בגופם של בעלי חיים שונים ואצל חלקם הוא הפתח היחידי המשמש את מערכות העיכול, הרבייה והשתן. כל העופות, הזוחלים, הדו-חיים וכן יונקי הביב ויונקי הכיס הם בעלי פתח ביב כזה, דרכו מופרשים הן השתן והן הצואה. אצל יונקי הכיס ועופות מסוימים מערכת הרבייה נפרדת מפתח הביב.

ביונקי שליה, לעומת זאת, יש שני פתחים נפרדים לשתן ולצואה. הבדל זה בין קבוצות היונקים השונות מצביע כנראה על קדמוניותם של יונקי הכיס ובעלי הביב לעומת השלייתנים, משום שהוא ממאפיניהן של הקבוצות הקדומות יותר מהן התפתחו היונקים בתחילה.

רבייה
-----

ישנן דרכים שונות לרבייה באמצעות פתח הביב.

בדו-חיים חסרי זנב, ההפריה היא לרוב חיצונית, שבה הנקבה מטילה את ביציה לתוך מקור מים והזכר מפריש את נוזל הזרע עליהן על מנת להפרותן. הן הביצים והן נוזל הזרע מופרשים מפתח הביב. בדו-חיים בעלי זנב ובדו-חיים חסרי רגליים, ההפריה היא לרוב פנימית. נוזל הזרע מוחדר לפתח הביב של הנקבה באמצעות פין או, לרוב, בלעדיו.

בעופות, הזכר והנקבה מצמידים את פתחי הביב שלהם זה לזה, עד שנוזל הזרע עובר מהזכר לנקבה. לרוב העופות הזכרים אין פין - אם כי ישנם מספר יוצאי דופן, כמו מינים מסוימים של ברווזיים.

לרוב הזוחלים הזכרים יש פין, ולקשקשאים אף יש פין כפול (hemipenes). הפין נמצא בפתח הביב של הזכר ובאמצעותו מוחדר נוזל הזרע לפתח הביב של הנקבה.

שימושים שונים נוספים
--------------------

עופות מסוימים משתמשים בפתח הביב לקירור גופם, על ידי הפרשת שתן או צואה על רגליהם. התאדות הנוזלים גורמת לקירור הגוף, כמו בהזעה. תופעה זו נקראת יורוהידרוזיס (Urohydrosis).

חלק מהצבים, במיוחד אלו המתמחים בצלילה, משתמשים בפתח הביב לנשימה כשהם צוללים, באמצעות שתי שלפוחית אוויר המחוברות לפתח הביב וקולטות חמצן מהמים. תופעה דומה מוכרת גם במלפפוני ים.

בני אדם
-------

לבני אדם יש פתח ביב עוברי, המתפצל במהלך ההתפתחות העוברית של מערכות ההפרשה והרביה. ישנם מומים מולדים מסוימים הגורמים לתינוק להוולד עם פתח ביב אחד.

ראו גם
------

* יונקי הביב

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פתח ביב** בוויקישיתוף
* פתח ביב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Journal of Experimental Biology 210, 0i (2007) by Yfke Hager
2. ↑  Australian Government - Department of Environment and Heritage - Fitzroy Tortoise
3. ↑  University of Wisconsin-La Crosse - Zoo Lab - Chelonians
4. ↑  Victorian Herpetological Society - Caring For Australian Freshwater Turtles In Captivity

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007283928105171
* LCCN: sh85027088

 |
**פליקס ויצמן** הידוע בכינויו **פליקס אל מגריבי** (בערבית: **فيليكس المغربي'**, תעתיק מדויק: פליכס אלמע'רבי; 1937, אספי מרוקו – 6 במרץ 2008) היה זמר יהודי-מרוקאי בסצנת הפופ המרוקאית משנות ה-50 של המאה ה-20 ועד שנות ה-80.

ביוגרפיה
--------

פליקס ויצמן נולד בעיר החוף הדרומית אספי בשנת 1937. כמו משפחות יהודיות רבות אחרות, הוא עבר לקזבלנקה כשהיה רק ילד. Le Petit Felix ("פליקס הקטן"), כפי שנודע במהרה, מצא במהירות את הדרך לבטא את קולו בעיר הגדולה, תרתי משמע. סביר להניח שאביו מאיר הבחין לראשונה בכישרונו בבית, אך בית הכנסת היה זה שסיפק לו את הבמה הראשונית שלו. בראשית שנות ה-50, סלים הללי התוודע לפליקס הווירטואוז, ובסופו של דבר הזמין אותו איתו לבמה להופיע. בערך באותה תקופה הוענק לפליקס או שהוא אימץ את שם הבמה "פליקס אל מגרבי", אולי מתוך כבוד לאליל שלו, סמי אלמגריבי. עד אמצע שנות העשרה לחייו, פליקס כבר הופיע במקצועיות, הן בפני קהלים גדולים והן באירועים פרטיים, במיוחד בחתונות. הוא חתם על חוזה עם חברת התקליטים היהודית נ. סבאח, ככל הנראה בשנות החמישים, ויצר עימם מספר מיני-אלבומים במהלך שנות ה-60 ו-70.

הוא זכור היטב לבני דורו היהודים והמוסלמים כיוון שכאשר רבים מהמוזיקאים היהודים בני דורו בנו לעצמם את ביתם החדש בצרפת ובישראל, פליקס נשאר בקזבלנקה כשהוא נותן את כל כולו בשירה. לא רק שהיה לו בשנות השישים נוכחות מבחינת מה שהיה ניתן לשמוע ממנו, אלא גם מבחינה חזותית, כשהוא מופיע דרך קבע בטלוויזיה המרוקאית בשיא הקריירה שלו. הוא היה פנים מוכרות במה שבוודאי הייתה תקופה מבלבלת, כאוטית ועם זאת מרגשת: השנים הראשונות של עצמאות מרוקו.

נפטר ב-6 במרץ 2008.

קישורים חיצוניים
----------------

* קורות חיים

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Felix el Maghrebi - A Life in 45s, באתר jewishmorocco.blogspot.com, 17 במאי 2011
2. 1 2 3 4  Felix El Maghrebi: The Voice of an Era, באתר jewishmorocco.blogspot.com, 26 בפברואר 2013
פירוש נוסף ערך זה עוסק במבנה המספק אוכל, שתייה ולינה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו פונדק (פירושונים).
פונדק ברומניה מהמאה ה-19
**פונדק** הוא מבנה שבו יכולים עוברי דרכים ומטיילים לקבל מקום לינה ולצרוך מזון ומשקה. לרוב מדובר בשהות קצרה של יום עד יומיים, בטרם ממשיכים השוהים בדרכם.

היסטוריה
--------

פונדקים היו מצויים באירופה כבר בתקופה הרומית, עם פיתוח מערכת הדרכים לפני כאלפיים שנה. באירופה קיימים כיום פונדקים בני כמה מאות שנים. בנוסף לסיפוק צורכי הנוסעים, פונדקים משמשים לעיתים קרובות כמקום בו התכנסה הקהילה וכבית מרזח.

כיום, פונדקים הם בדרך-כלל שילוב של אכסניה (או מלון) ומסעדה או מסבאה המגישה אלכוהול, אך נבדלים מהם בכך שהם מציעים גם פתרונות לינה. בעבר, בנוסף לפתרונות לינה, הם כללו גם אורוות ומספוא לסוסים ולפרדות.

בספרים ובסרטים
--------------

בספרים ובסרטים הפונדק מוצג כמקום מעבר ומנוחה בין מסעות, ובסרטים על המערב הפרוע גם כמקום לעימותים. הפונדקים נמצאים בעיקר בז'אנרים של פנטזיה והמערב הפרוע. בסרטי וספרי המערב הפרוע יש חלק גדול למשחק הפוקר באווירת הפונדק. 

בספר עלובי החיים מאת ויקטור הוגו בעל פונדק רמאי ופושע בשם ת'נרדייה הוא בעל תפקיד מרכזי בעלילה.

בישראל
------

פונדקים הוקמו בארץ ישראל למען צליינים, על ידי אנשי הדת. לדוגמה, רבאט אל-מנצורי הוקם ברובע המוסלמי עבור צליינים מוסלמים בידי עלאא' א-דין מושל ירושלים בשנת 1281. הפרנציסקנים הקימו במאה ה-17 פונדק ביפו, בעיקר עבור הצליינים הנוצרים שהגיעו לפסחא. מגרש הרוסים הוא מתחם שהוקם על ידי הצאר הרוסי ב-1860 להמוני הצליינים הרוסים שגדשו את ירושלים עם ההנחות של המשטר העותמאני כלפי יהודים ונוצרים. פונדקים נבנו גם עבור עולי הרגל היהודים והבאים למות ולהיקבר בארץ, שנהגו לעבור ב"טיולי קברים" ברחבי הארץ, ובעיקר בערי הקודש טבריה, צפת וירושלים, וכן ביפו, השער הימי לבאים ארצה.

בשלהי המאה ה-19 הוקמו רשתות דרכים ולאורכם פונדקים 'חאן' או "אורחנים" כפי שכונו בקרב דוברי העברית המעטים. האורחנים הוקמו לצורך מנוחה וגביית מסי דרך. חלק מפונדקים אלו נוהלו בידי יהודים, כמו חאן באב אל ואד (שער הגיא). עם התגברות העלייה היהודית, ותחילת שיבת ציון, הוקמו מלונות ופונדקים שונים בידי יהודים ביפו, בירושלים העתיקה, ובמקומות נוספים. חלק מהמושבות הראשונות החלו את דרכם דווקא באורחנים שהוסבו למגורים קבועים או שימושים אחרים והפכו לחלק מרכזי ביישובי קבע.

ראו גם
------

* חאן
* מוטל

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **פנדק** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פונדק** |

* פונדק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  על פי הערך בוויקיפדיה תוך שנים מעטות החליף המבנה את תפקידו, משהגיעו חיילים ושומרי הקדש מאפריקה, אשר נותרו לגור במקום
2. ↑  טיול ביפו באתר של אלי רוזנר
3. ↑  מנחם מנדל ראבין, **מסע מירון**, באתר היברובוקס
4. ↑  לדוגמה אכסניית ספקטור ואכסניית חיים ברוך ביפו וראו גם על מלונות בירושלים הישנה באתר נוסטלגיה.
5. ↑  דוגמאות לאורחנים שהוסבו לשימוש יישובי קבע ומגורי קבע: כפר אוריה, חדרה, קיבוץ עין שמר ועוד.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX544024
* GND: 4071600-4
* HDS: 016323
* NDL: 00572391
* NKC: ph120831

 |
תמונה של האפיפיור אלכסנדר הראשון. קתולים אולטראמונטאנים הדגישו את סמכותו של האפיפיור על הפדיון של ממשלות אזרחיות כמו כן על ענייני הרוח של הכנסייה .
**אולטרה־מונטניזם** או **אולטרה־מונטניות** היא תפיסת כמורה פוליטית בתוך הכנסייה הקתולית, ששמה דגש חזק על זכויות היתר וכוחותיו של האפיפיור.

היסטוריה
--------

מקורות המונח הם בשפה כנסייתית מימי הביניים: כאשר אדם לא איטלקי נבחר לאפיפיור, אמרו שהוא *papa ultramontano*, כלומר, אפיפיור מעבר להרים (האלפים). סטודנטים זרים באוניברסיטאות באיטליה של ימי הביניים כונו גם *אולטרמונטנים*.

המילה הוקמה לתחייה, אך משמעותה התהפכה לאחר הרפורמציה הפרוטסטנטית בצרפת, כדי לציין את "האיש שמעבר להרים" שנמצא באיטליה. בצרפת, הכינוי *ultramontain* ניתן לאנשים שתמכו בסמכות האפיפיור על פדיון צרפתית, בניגוד למפלגה הגליקנית ומפלגת היאנסנים של ילידי הכנסייה הקתולית הצרפתית. המונח נועד להיות מעליב, או לפחות לרמוז על היעדר פטריוטיות אמיתית. החל מהמאה ה-17, האולטרה־מונטניזם נקשר בקשר הדוק עם הישועים.

במאה ה -18 המילה עברה לאוסטריה (יוסיפיניזם ופברוניזם), שם קיבלה משמעות רחבה בהרבה, כאשר היא חלה על כל הסכסוכים בין הכנסייה למדינה, ותומכי הכנסייה נקראים *ultramontanes*. בבריטניה ובאירלנד הייתה זו תגובה לסיסלפיניזם, עמדתם של קתולים מתונים שביקשו לעשות ויתורים פטריוטיים למדינה הפרוטסטנטית כדי להשיג אמנציפציה קתולית.

בספרד של המאה השמונה־עשרה החלה מלכות בורבון ליישם מדיניות של רגליזם, שהרחיבה את כוחה של המלוכה וביקשה להביא את הכנסייה הקתולית לתחום שיפוטה של המלוכה בכל העניינים למעט התחום הרוחני. שריו של שארל השלישי, הרוזן פלורידבלנקה והרוזן קמפומנס דחו את טענות האולטרה-מונטניסטים לפיהן לכנסייה זכויות בלתי ניתנות לערעור בתחום החילוני. הרפורמות הרגליסטיות שכתר ספרד ביקש ליישם הצליחו רק קמעה, וההתנגדות אליהן יוחסה לתמיכה ב"חברת ישו", שגורשה מהאימפריה הספרדית בשנת 1767, אך לפני כן מנתה אנשי חינוך.

בקנדה, רוב אנשי הדת הקתוליים בזו למהפכה הצרפתית ולהטיה האנטי-כמורתית שלה וראו ברומא כדוגמה רוחנית ופוליטית כאחד. היו הרבה הדיוטות שתמכו באידיאלים אלה כמפתח לשימור המוסדות והערכים הקנדיים. מסיבה זו הם נקראו אולטרה-מונטניסטים. האולטרה-מונטנים לא האמינו הן בפוליטיקאים האנגלופוניים הפרוטסטנטיים והן בפוליטיקאים הפרנקופונים, אך הכנסייה ראתה בכך קל יותר להתמודד עם מושלים בריטים, שהעריכו את תפקידה של הכנסייה בהכלת חילוקי הדעות, מאשר עם אנשי המקצוע הליברלים הפרנקופונים שהיו חילונים.

ראו גם
------

* מתת קונסטנטינוס
* קיסרופאפיזם

קישורים חיצוניים
----------------

* אולטרה־מונטניזם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אולטראמונטניזם, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Benigni, Umberto. "Ultramontanism." The Catholic Encyclopedia Vol. 15. New York: Robert Appleton Company, 1912. 6 January 2019
2. ↑  Unterburger, Klaus, "Ultramontanism", *Religion Past and Present*. 2006, מסת"ב 9789004146662
3. ↑  Farriss, N.M. *Crown and Clergy in Colonial Mexico 1759-1821*. London: The Athlone Press 1968, p. 97.
4. ↑  Farriss, *Crown and Clergy*, p. 105.
5. ↑  Belshaw, John Douglas. "Ultramontanism and Secularism", *Canadian History: Pre-Confederation*, B.C. Open Textbook project

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007560829905171
* BnF: cb11936906g (data)
* GND: 4186719-1
* HDS: 011426
* LCCN: sh85139475
* NKC: ph1018367

 |
**ג'רלד מור** (באנגלית: **Gerald Moore**)‏ (30 ביולי 1899 - 13 במרץ 1987) היה פסנתרן אנגלי, שנודע ביותר כמלווה לזמרים מפורסמים רבים בביצוע ובהקלטה של לידר.

ביוגרפיה
--------

מור נולד בווטפורד, אבל חלק מהשכלתו המוזיקלית רכש בטורונטו, קנדה. הוא ליווה נגנים ידועי שם, כמו פבלו קזאלס, אבל בעיקר נודע בעבודתו עם זמרים, ביניהם אליזבת שומאן, מגי טייט וקתלין פרייר. מייחסים לו תרומה נכבדה להעלאת קרנו של המלווה מתפקיד כנוע של נותן שירות לזה של שותף שווה ערך למעשה אמנות.

מור גם הרצה וכתב על מוזיקה. הוא פרסם ספר זכרונות, שזכה להתפעלות רבה: Am I Too Loud?: Memoirs of An Accompanist בשנת 1962. הוא פרסם עוד שתי אוטוביוגרפיות: בשנת 1978 Farewell Recital: Further Memoirs ו-Further NMoore (בשנת 1983). עיסוקו בכתיבה נמשך גם לאחר קונצרט הפרידה שלו בשנת 1967, שבו ליווה כמה מן הזמרים ששמו נקשר בשמם במשך שנים רבות: דיטריך פישר-דיסקאו, ויקטוריה דה לוס אנחלס ואליזבת שוורצקופף. מור פרש מהופעות פומביות ב-1967 ומהקלטות ב-1975.

בזכרונותיו כתב מור, ששירותיו לא נדרשו בפסטיבל אלדבורו של בנג'מין בריטן, "כיון שהגאון המכהן שם בכיפה הוא המלווה הדגול בעולם." מור היה שמח איפוא לשמוע, שכאשר מגזין "גראמופון" הזמין בשנת 2006 מלווים נכבדים בני זמננו לנקוב בשם "מקצוען המקצוענים" שלהם, הזוכים במקום ראשון במשותף היו בריטן ומור עצמו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'רלד מור** בוויקישיתוף

* ג'רלד מור, באתר ספוטיפיי
* ג'רלד מור, באתר AllMusic (באנגלית)
* ג'רלד מור, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ג'רלד מור, באתר Discogs (באנגלית)
* ג'רלד מור, באתר Songkick (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007429469005171
* BNE: XX853274
* BnF: cb12403147s (data)
* CiNii: DA05808640
* GND: 118583867
* ICCU: LO1V038224
* ISNI: 0000 0001 0928 7288
* LCCN: n50004326
* MusicBrainz: 5978ca05-f0dd-42ef-b716-4ec0cbf659f8
* NDL: 00450425
* NKC: pna2005262029
* NLK: KAC199619241
* NTA: 068305737
* SNAC: w6475708
* SUDOC: 033134391
* VIAF: 100252839
* WorldCat: lccn-no2011186041

 |
**אוליב מודי-קוק** (באנגלית: **Olive Mudie-Cooke**‏; 1890 – 11 בספטמבר 1925) הייתה אמנית בריטית, הידועה בעיקר בזכות הציורים שיצרה במהלך מלחמת העולם הראשונה. מודי-קוק שימשה כנהגת אמבולנס בצרפת ובאיטליה במהלך המלחמה וחוויות אלה באו לידי ביטוי ביצירותיה.

ביוגרפיה ויצירה
---------------

אוליב מודי-קוק, מתנדבת מדליקה סיגריה באמבולנס
מודי-קוק נולדה במערב לונדון, הצעירה מבין שתי בנותיו של הנרי קוק, סוחר שטיחים, וביאטריס מודי. היא למדה אמנות בבית הספר לאמנות בסנט ג'ון ובמכללת גולדסמית'. היא עבדה גם בוונציה תקופה קצרה.

בינואר 1916 מודי-קוק ואחותה הבכורה פיליס, שלמדה ארכאולוגיה, נסעו לצרפת כאחיות מתנדבות ביחידת הסיעוד והעזרה ראשונה. בזמן שנסעה באמבולנסים של היחידה, בצרפת בין השנים 1916–1918, החלה מודי-קוק לשרטט ולצייר את הסצינות שראתה סביבה. היא תיעדה את חבריה נהגי האמבולנס והן את הצוות הרפואי שהיה בהם. ציורי המים וציורי הגיר שלה התמקדו לעיתים קרובות בחיילים פצועים שפונו, והלוגיסטיקה של הפינוי ברכבות אמבולנס. כמו בחזית המערבית, מודי-קוק שימשה גם כנהגת אמבולנס באיטליה במהלך המלחמה.

מודי-קוק שלטה בצרפתית, איטלקית וגרמנית ולכן עבדה לעיתים כמתורגמנת עבור הצלב האדום.

בשנת 1919 שמה של מודי-קוק הגיעה לידיעת ועדת המשנה לעבודות נשים במוזיאון המלחמה המלכותי, שרכשה מספר ציורים לאוסף החדש שלהם. רכישה זו כללה את התמונה המפורסמת ביותר שלה, "באמבולנס: מדליקה סיגריה לחולה". בשנת 1920 הזמין אותה הצלב האדום הבריטי לחזור לצרפת כדי לתעד את פעילותן של יחידותיו שעדיין סיפקו שם טיפול וסיעוד.

ציוריה מביקור זה כוללים דוגמאות לנזקי מלחמה, לנופים המופצצים של שדות הקרב לשעבר ולנשים המטפלות בקברים בבית קברות. מודי-קוק עבדה בעיקר בצבעי מים.

מודי-קוק חזרה לניולין בקורנוול והמשיכה לעבוד כאמנית וקיימה תערוכה מעבודותיה בשנת 1921 באגודת האדריכלות של אוניברסיטת קיימברידג'.

בשנת 1920 ואילך נסעה מודי-קוק ברחבי אירופה ואפריקה, בעיקר לדרום אפריקה, שם קיימה תערוכה מעבודותיה בשנת 1923.

היא חזרה לאנגליה לתקופה קצרה לפני שנסעה לצרפת בשנת 1925, שם שמה קץ לחייה.

תערוכת עבודותיה נערכה בשנה שלאחר מכן וכעבור כמה שנים אחותה פיליס תרמה עוד מיצירותיה למוזיאון המלחמה הקיסרי.

גלריה
-----

* אמבולנס אמבולנס
* מחנה בגנואה מחנה בגנואה
* אבוויל אבוויל
* סערה בסום סערה בסום
* אוהל אוהל
* סנט ג'ין סנט ג'ין
* אהלים אהלים
* בית קברות צבאי בית קברות צבאי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוליב מודי-קוק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Women at war: The female British artists who were written out of, The Independent, ‏2011-04-08 (באנגלית)
2. ↑  "Battle Lines", www.spectator.co.uk
3. ↑  War through women’s eyes, www.newstatesman.com (באנגלית)
4. ↑  6 Stunning First World War Artworks By Women War Artists, Imperial War Museums (באנגלית)
**ג'רי לי קרל** (באנגלית: **Jerry Lee Carl**; נולד ב-17 ביוני 1958) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מדינת אלבמה. הוא הושבע לתפקידו לאחר שנבחר בבחירות 2020, והחליף בתפקיד את בראדלי ביירן.

ביוגרפיה
--------

קרל נולד במוביל שבאלבמה, ובשנת 1977 סיים את לימודיו התיכוניים בתיכון סילקוגה השוכן בעיר בעלת אותו שם. הוא למד במכללה הקהילתית לייק סיטי (הנקראת בהווה "מכללת שער פלורידה") במשך זמן מה, אך נטש את לימודיו הגבוהים כדי לשוב אל ביתו במוביל ולפתוח בקריה עסקית.

לאחר שעזב את המכללה הקהילתית, עבד קרל בחברת אלבמה פאוור המספקת חשמל לכ-1.4 מיליון תושבים בדרום אלבמה. לאחר מכן עבד ב"חברת הציוד ברפורד" וכאיש מכירות בארגונים אחדים במוביל. ב-1989 ייסד את החברה "סטט מדיקל" (Stat Medical), עסק בתחום הציוד הרפואי. בהמשך עבד כמנהל בחברת רוטק מדיקל, בטרם הקים חברת פיתוח נדל"ן. בשנת 2003 ייסד חברה נוספת בשם "קרל ושות'", וכעבור זמן מה פתח חברה לייצור ושיווק עצים.

קרל התמודד לנציבות מחוז מוביל בשנת 2012. הוא ניצח את מייק דין המכהן בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית באפריל, ונבחר באורח רשמי בבחירות הכלליות בנובמבר. בבחירות 2016 נבחר מחדש לתפקיד. ב-2019 הוסיף להיבחר לנשיא הנציבות. באותה השנה הכריז על התמודדותו לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס הראשון של אלבמה, שהתפנה עם פרישתו של בראדלי ביירן. קרל התמודד מול חבר הסנאט המדינתי לשעבר ביל הייטאוור, חבר בית הנבחרים של אלבמה כריס פרינגל, ושני מתמודדים נוספים בפריימריז הרפובליקנים.

לאחר שניצח בסיבוב המכריע של הבחירות המקדימות את ביל הייטאוור, חבר הסנאט המדינתי של אלבמה, ב-14 ביולי 2020 — ביום הבחירות הכלליות גבר על מועמד המפלגה הדמוקרטית ג'יימס אברהרט ונבחר לתפקיד. הוא הושבע לתפקידו ב-3 בינואר 2021, עם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'רי קרל** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ג'רי קרל בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית)
* ג'רי קרל באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מייקל בראנון, 1,500 jobs coming to Alabama as Amazon plans to open state’s first sorting center, באתר Sylacauga News‏, 5 ביוני 2017 (באנגלית)
2. ↑  ברנדון מוזלי, Bill Hightower, Jerry Carl make runoff in 1st Congressional District, באתר Alabama Political Reporter‏, 4 במרץ 2020 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* US Congress: C001054

 |
מעגל מודפס בטכנולוגיית SMT
רכיב SMT שלמחצית מרגליו חוברו מוליכים באופן ידני, על מנת להשתמש בו מחוץ למעגל מודפס
**טכנולוגיית השמה משטחית** (ובאנגלית: "Surface-mount technology" או בקיצור **SMT**) היא טכנולוגיה להרכבת רכיבים חשמליים על גבי מעגלים מודפסים. 

במעגלים מודפסים קיימים משטחים מוליכים ("פדים") אשר אליהם מולחמים הרכיבים החשמליים. הפד מאפשר חיבור פיזי של הרכיב אל המעגל, וחיבור חשמלי של רגלי הרכיב אל המוליכים שבמעגל המודפס. בשיטת ה-SMT הפדים הם משטחים מתכתיים קטנים, ללא חורים, שעליהם מולחם הרכיב החשמלי, באופן הדומה להדבקה על-גבי משטח.

לפני הרכבת הרכיבים החשמליים אל המעגל המודפס, הפדים נמרחים במשחת הלחמה. הרכיבים החשמליים מוזנים למכונת ההרכבה באמצעות "מחסניות", כל סוג רכיב במחסנית נפרדת. מהמחסנית נשלף כל פעם רכיב אחד ומונח במקום המיועד לו במעגל המודפס. לאחר שכל הרכיבים הושמו במקומם, המעגל כולו מוכנס לתנור בו ניתכת משחת ההלחמה (אם על ידי חימום איטי, שלא פוגע במעגל וברכיבים, או על ידי קרניים אינפרה-אדומות). ההתכה גורמת להלחמה של הרכיב אל הלוח המודפס, ולאחריה הרכיב מקובע למעגל.

יתרונות
-------

(כל היתרונות הם בהשוואה להלחמה של רכיבי Through-hole)

* רכיבים קטנים יותר, ובמשקל פיזי קל יותר
* מפחית את הצורך בקדיחת חורים במעגל המודפס
* הרכבה אוטומטית פשוטה יותר (כל רכיב נמצא רק בצד אחד של המעגל), המאפשרת קצבי ייצור גבוהים יותר
* פחות טעויות, בגלל הנטייה הטבעית של הרכיבים להתקבע מעל הפדים
* אפשרות להרכיב רכיבים גם בצד האחורי של המעגל המודפס
* שימוש בפחות חומר בנקודות ההלחמה (מפחית את ההתנגדות וההשראות של נקודות החיבור, ומאפשר עבודה בתדרים גבוהים יותר)
* עמידות טובה יותר לרעידות
* הרכיבים בדרך כלל זולים יותר

חסרונות
-------

* תהליך ייצור מתוחכם יותר - עובדה המעלה את עלות הייצור הראשונית, ומאריכה את זמני ההכנה לפני הייצור.
* קושי לעבודה ידנית עם הרכיבים בגלל הגודל הקטן שלהם, והעובדה שהם מתוכננים מראש להרכבה חד-פעמית על ידי מכונות (מקשה על תיקונים-ידניים של מעגלי SMT)

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טכנולוגיית השמה משטחית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4248071-1

 |
חצר החאן. ברקע ניתן להבחין במינרט של מסגד אל-שאזליה
**חאן א-שוורדה** ("חאן הסוחרים") הוא חאן בצפון-מזרחה של עכו העתיקה, השוכן לחופו של מפרץ עכו, סמוך למקום בו נפגשות חומת היבשה וחומת הים של העיר.

במרכז החאן חצר גדולה שבטבורה שוקת, וסביבה ארקאדה. תקרת הארקאדה עשויה מקמרון צולב וקשתותיה נחות על עמודי אבן גבוהים. הארקאדה מובילה אל חדרים שגם תקרתם עשויה כקמרון צולב, ואשר שימשו כמחסנים. רק באגף הדרומי שכנה קומה שנייה שנועדה למגורי סוחרים ונוסעים. קומה זו הרוסה באופן חלקי.

ההשערה היא כי במקום בו ניצב החאן שכן בתקופה הצלבנית מנזר של האחיות הקלריסיות או אכסניה. דאהר אל-עומר הקים את החאן ב-1749, ושילב את החזית המזרחית של המבנה הפונה אל מפרץ עכו בחומת העיר. בפינה הדרום-מזרחית של החאן ניצב בורג' אל-סולטאן, מגדל בן שתי קומות שהוקם על ידי הצלבנים ושופץ בידי אל-עומר. שליט העיר בסוף המאה ה-18, אחמד אל-ג'זאר, שינה את צורתו של החאן והרחיב אותו. בשנת 1935 נהרס חלקה המזרחי של הארקדה הדרומית, כדי לאפשר סלילת דרך שחוצה את החאן מדרום לצפון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חאן א-שוורדה** בוויקישיתוף
* החאן באתר ArchNet
* החאן באתר החברה לפיתוח עכו העתיקה