recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
בית ראובן מס בשכונת טלביה בירושלים
**ראובן מָס** (**Rubin Mass**; 
ו' בסיון ה'תרנ"ד, 10 ביוני 1894 – ו' בסיון ה'תשל"ט, 2 ביוני 1979) היה מוציא לאור ומייסד בית ההוצאה לאור שעל שמו, "הוצאת ראובן מס".

ביוגרפיה
--------

נולד בחג השבועות תרנ"ד בווישטינֶץ (Vištytis) שבליטא, אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית. בימי מלחמת העולם הראשונה עבר עם משפחתו לגרמניה, ושם עבד בהוצאת "מנורה" ובהוצאת "ילקוט". בשנת 1927 רכש בברלין את הוצאת "ילקוט".

בשנת 1933 עלה עם משפחתו לארץ ישראל, והתיישב בירושלים, בשכונה הערבית טלביה, שבהּ היה מראשוני המתיישבים היהודים. היה מוכתר השכונה עד לסתיו 1948, ובין היתר, מנע ככל יכולתו השתלטות פרועה על בתים בה לאחר בריחת תושביה הערבים.

עם עלייתו, העביר מס את הוצאת הספרים שלו לישראל והמשיך בפעילות ההוצאה לאור. בין היתר הוציא לאור מחקרים, סיפורים ופרסומים רבים.

אשתו של ראובן, חנה, התפרסמה כציירת. בנם יונתן מס היה מדען וחתן פרס ביטחון ישראל. בן נוסף, דני מס, היה מפקד מחלקת ההר (מחלקת הל"ה), ונפל בקרב בדרך לגוש עציון טרם הקמת מדינת ישראל. ראובן מס כיהן תקופה ארוכה כיו"ר ארגון יד לבנים.

בשנת תשל"ג (1973) קיבל את פרס יקיר ירושלים.

בשנת 1979 הלך לעולמו, בגיל 85.

על שמו נקרא רחוב בשכונת רמות ב' בירושלים.

ארכיון מכתביו שמור בספריה הלאומית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראובן מס** בוויקישיתוף
* דוד תדהר (עורך), "ראובן מס", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ו (1955), עמ' 2481
* הוצאת הספרים "בית ראובן מס"
* נילי פרידלנדר, תערוכה "משפחתית" כפולה, מעריב, 21 בדצמבר 1964
* ז. דויד, קצרות: בשבוע הספר העברי, דבר, 21 במאי 1965
* מת ראובן מס, דבר, 3 ביוני 1979
* עמית נאור, ראובן מס הציל דפים ששרדו את שריפת הספרים בגרמניה הנאצית, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, נובמבר 2019
* ראובן מס (1894-1979), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אורן מס, הוצאת ראובן מס - להחזיר לשיח היהודי את הקונקרטיות, באתר הארץ, 30 במאי 2007
2. ↑  אתר למנויים בלבד מיה אשרי, ניר חסון, בהמתנה לשובם של השכנים הערבים, באתר הארץ, 24 באוקטובר 2018
3. ↑  נדב שרגאי, חנות קטנה ומטריפה, באתר ישראל היום, 29 ספטמבר 2019
4. ↑  רחוב ראובן מס בירושלים, באתר עיריית ירושלים.
5. ↑  ארכיון **ראובן מס**, בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310856205171
* GND: 116839163
* ISNI: 0000 0000 6967 4856
* VIAF: 97550875
* WorldCat (עם VIAF): 97550875

 |
**טרינידד וטובגו** השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בניו יורק וסטוק מנדוויל (1984). המדינה שלחה משלחת פאראלימפית גם אל המשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988), ומאז נעדרה מהמשחקים עד אל המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012). במשחקי החורף לא נטלה טרינידד וטובגו חלק מעולם. 

המשלחת הראשונה של טרינידד וטובגו למשחקים הפאראלימפיים בשנת 1984 כללה שמונה ספורטאים (שבעה גברים ואישה אחת), שהתחרו במקצועות האתלטיקה, שחייה והרמת משקולות. רייצ'ל מארשל, האתלטית היחידה במשלחת, הייתה גם לספורטאית היחידה שזוכה במדליה פאראלימפית. היא זכתה בשתי מדליות זהב באתלטיקה (בהטלת כידון והדיפת כדור ברזל) ובמדליית ארד נוספת בשחייה. 

אל אולימפיאדת הנכים הבאה, שהתקיימה בשנת 1988 שלחה טרינידד וטובגו משלחת של ארבעה ספורטאים (גברים בלבד), שלא זכו במדליה.

במסגרת המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) הצליחה המשלחת מטרינידד וטובגו לזכות שוב במדליות פאראלימפיות, כשאתלט אקים סטיוארט זכה במדליית הזהב בהטלת כידון (קטגוריה T42/T43/T44) עם שיא עולם של 57.32 מטרים, ובמדליית הכסף בזריקת דיסקוס עם תוצאה של 61.72 מטרים, שני רק לדייוויד בלייר האמריקאי שקבע שיא עולם בקטגוריה של 64.11 מטרים. גם האצנית ניושיה קיין זכתה במדליה פאראלימפית כשזכתה במדליית הארד בריצת 100 מטר (קטגוריה T43/44) עם תוצאה של 13.10 שניות.

ראו גם
------

* טרינידד וטובגו במשחקים האולימפיים
* טרינידד וטובגו במשחקים האולימפיים לנוער

הערות שוליים
------------

1. ↑  Men's Javelin Throw - F42/43/44
2. ↑  Men's Discus Throw - F43/44
3. ↑  Women's 100m - T43/44

| מדינות אמריקה במשחקים הפאראלימפיים  |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אורוגוואי • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה • ארצות הברית • איי בהאמה • ברבדוס • ברזיל • גואטמלה • גיאנה • ג'מייקה • גרנדה • האיטי • הונדורס • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה • הרפובליקה הדומיניקנית
משלחות מטעם טריטוריות שאינן עצמאיות: איי הבתולה של ארצות הברית • ארובה • ברמודה • פוארטו ריקו | אמריקה |

 |
**פטריק מילר** (באנגלית: **Patrick Miller**; נולד ב-22 במאי 1992) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הרכז בעירוני נס ציונה.

קריירה
------

מילר החל את דרכו בתיכון היילס פרנסיסקן, כשהוא מעמיד ממוצעים של 22.6 נקודות ו-3.8 אסיסטים למשחק ב-32 משחקים. הוא הוביל את קבוצתו למאזן 4–28 וזכה עימם באליפות בתום העונה. הוא נבחר פעמיים לשחק המצטיין בקבוצה ובשנת 2010 נבחר לשחקן המצטיין בליגה כולה.

מילר הצטרף לאוניברסיטת טנסי. בעונת 2012/2013, הוא הוביל את האזור עם 5.8 אסיסטים למשחק ונבחר לחמישייה הראשונה של העונה. בעונה שלאחר מכן קלע 23.7 נקודות בממוצע למשחק ועזר רבות לקבוצתו לסיים במקום החמישי.

ב-8 ביולי 2014, חתם מילר בבשיקטש מליגת העל הטורקית לעונה. בינואר 2015, הוא עזב את בשיקטאש לאחר שהופיע בשלושה משחקי יורוקאפ בלבד והצטרף לישילגירסון מהליגה הטורקית השנייה עד תום העונה. ב-25 משחקים בקבוצה, הוא העמיד ממוצעים של 13.8 נקודות, 3.0 ריבאונדים, 3.6 אסיסטים ו-1.2 חטיפות למשחק מה שעזר לקבוצתו לזכות באליפות. ב-29 ביוני 2015, הוא האריך את חוזהו בקבוצה לעונה נוספת, אך ב-31 באוגוסט הוא עזב את הקבוצה.

ב-31 באוקטובר 2015 נבחר מילר על ידי אוקלהומה סיטי בלו בסיבוב השני של דראפט ליגת הפיתוח של ה-NBA. יותר מאוחר בליל הדראפט, עבר מילר בטרייד לטקסס לג'נדס. ב-52 משחקים במדי הקבוצה, הוא העמיד ממוצעים של 11.9 נקודות, 4.1 אסיסטים, 3.3 ריבאונדים ו-1.3 חטיפות ב-27 דקות למשחק.

ב-30 בנובמבר 2016, עבר מילר בטרייד לסו פולס סקייפורס בתמורה לזכויות השחקן של ביירון ווסלי ולבחירת דראפט בסיבוב השלישי לשנת 2017. ב-3 בדצמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 101–117 על איווה וולבס, כשהוא רושם סטטיסטיקה של 14 נקודות, 4 אסיסטים, ריבאונד אחד וחסימה אחת בתוך 19 דקות.

ב-20 בספטמבר 2017 חתם מילר לשנתיים בפרטיזן בלגרד מליגת העל הסרבית. ב-14 בינואר 2018 הוא עזב את פרטיזן וחתם ברויאל האלי גזיאנטפ הטורקית עד לתום העונה.

ב-29 באוקטובר 2019, חתם מילר בבולזאק באסקט מהליגה הצרפתית. הוא העמיד ממוצעים של 12.9 נקודות, 2.6 ריבאונדים ו-5.1 אסיסטים למשחק.

ב-17 באוגוסט 2020, חתם בעירוני נס ציונה מהליגה הישראלית.

בעונת 2020/21 זכה עם קבוצת נס ציונה בגביע היורופקאפ, לאחר שניצחו את טלאס מפולין 74:82.

תארים
-----

ישילגירסון
* אליפויות (1): 2014/2015

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר היורוליג

הערות שוליים
------------

1. ↑  כפיר אדר, ‏פטריק מילר חתם לעונה אחת בנס ציונה, באתר ONE‏, 17 באוגוסט 2020
**קרפדת המדבר הסונורי** (שם מדעי: ***Incilius alvarius***) או בופו אלווריוס (Bufo alvarius) היא מין של דו-חיים ממשפחת הקרפדיים החי בדרום ארצות הברית וצפון מקסיקו.

תיאור
-----

קרפדה זו גדולה מאוד, באורך של 150 מילימטרים והיא הגדולה בקרפדות אמריקה הצפונית לאחר המין קרפדת קנים, שהופץ מאמריקה הדרומית. היא בעלת עור חלק בצבעי ירוק-זית עד לחום מנומר עם גוני כהים בבטן ובתחילת הגפיים. הראש ירוק ורחב ומצידיו ישנה פתח אוזניים ירוק. העיניים גדולות ומאחוריהם נמצאות בלוטות רעל בולטות דמויות כליה וישנם גם מספר בלוטות דמויות יבלת הן בפיהם והן על רגליהם המפרישות רעל ייחודי. רעל זה חלש יחסית מכדי להרוג אדם אך יכול עדיין להשפיע וכן גורם לתמותת כלבים התוקפים את הקרפדה. הצפרדע בעלת יכולת ספיגת מים ייחודית, דבר המאפשר לה להימצא באזורים יבשים יחסית.

תפוצתה היא באזור דרום-מערב ארצות הברית שלגדות נהר חילה ונהר הקולורדו שבין ניו מקסיקו, דרום אריזונה ואולי גם בקליפורניה וכן מדרימה למקסיקו בסונורה, סינלואה וצ'יוואווה. הקרפדה חיה גם במדבר סונורה, ובעוד מדבריות ואזורים צחיחים יחסית אך בהם היא נמצאת סמוך לנחלים, מעיינות ותעלות ניקוז.

הקרפדה היא פעילת לילה המתחבאת ביום במאורות מכרסמים. היא ניזונה לרוב מחרקים ופרוקי-רגליים אחרים. עונת רבייה שלה חלה בין יולי לאוגוסט בבריכות רדודות, בהם הנקבה מטילה עד 8,000 ביצים.

הארס של הקרפדה מורכב בעיקר מהחומר O-methyl-bufotenin, אשר מרתיע טורפים כמו כלבים אף שדביבונים למדו לאכול רק את החלקים הרכים שלה וכך להימנע מהם. בתרבות היא ידועה במסו-אמריקה במקומות מסויימים במקסיקו נוהגים לאדות את הארס שלה, ולקבל השפעות פסיכואקטיביות המתקבלות מהמולקולה 5-MeO-DMT הנמצאת בארס שלה.
במחקרים אחרונים שנעשו, התגלה שסשן של עישון ארס הבופו יכול לשמש לטיפול אנטי דיכאוני.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרפדת המדבר הסונורי** בוויקישיתוף
* קרפדת המדבר הסונורי, באתר ITIS (באנגלית)
* קרפדת המדבר הסונורי, באתר NCBI (באנגלית)
* קרפדת המדבר הסונורי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* קרפדת המדבר הסונורי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* קרפדת המדבר הסונורי, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  קרפדת המדבר הסונורי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**הפיגוע בשוק מחנה יהודה** התרחש ביום שישי, 22 בנובמבר 1968. מכונית תופת שהוצבה בכניסה לשוק התפוצצה וגרמה למותם של 12 אנשים, לפציעתם של כחמישים ולנזק כבד לרכוש. היה זה אחד הפיגועים הקשים שהתרחשו בישראל לאחר מלחמת ששת הימים.

המכונית, מדגם מוריס אוקספורד, הוצבה ליד מספרה ודוכן פיס ברחוב אגריפס 48, בפינת רחוב עץ חיים (בקרבת מקומו דהיום של מרכז כלל). היא התפוצצה בשעה 9:30, בעת שהשוק המה קונים לקראת השבת. ההתפוצצות החריבה חנויות ודוכנים בסמוך אליה והציתה אש סביבה כתוצאה מפיצוץ מכל הדלק של המכונית. עשר מכוניות עלו בלהבות. מרכז ירושלים כולו הזדעזע וחלונות ראווה בו הופלו. הבניינים הסמוכים להתפוצצות ניזוקו ותשע דירות מגורים פונו עקב כך מתושביהן. במקום בו עמדה מכונית התופת נפער מכתש בקוטר של שני מטרים ובעומק של 70 סנטימטרים.

הנפגעים הועברו לטיפול בבתי החולים בעיר ובעיקר לבית החולים שערי צדק, ששכן אז בקרבת השוק, ברחוב יפו. רבים מהם הובאו לשם על ידי אזרחים שמיהרו לפנותם במכוניות פרטיות. בין הפצועים היה תלמיד בצלאל (ולימים חתן פרס ישראל לציור) פנחס כהן גן.

ההרוגים בפיגוע, ובהם שני תושבי מזרח ירושלים, כולם גברים, היו בני 18 עד 78. במספרה ובדוכן הפיס נהרגו ארבעה אנשים.

המשטרה עצרה לחקירה כ-500 איש, שרובם שוחררו במהרה. כמו כן הטילה באותו ערב עוצר על מזרח ירושלים - לראשונה מאז השבועות הראשונים שלאחר מלחמת ששת הימים, וערכה שם חיפושים מבית לבית. העוצר הוסר בבוקר יום ראשון.

ראש הממשלה לוי אשכול בא לביקור באתר הפיגוע וכך גם שר הביטחון משה דיין, שר החוץ אבא אבן, הרמטכ"ל חיים בר-לב ואלוף פיקוד המרכז רחבעם זאבי.
בתגובה לפיגוע הפציץ חיל האוויר 11 מטוסים לא מאוישים בשדה התעופה בביירות. תגובה זו גררה גינוי חריף מאת האפיפיור פאולוס השישי, שבחר להתעלם מהפיגוע עצמו ולא לגנותו.
תגובות גינוי לפיגוע פורסמו בישראל ומחוצה לה, לרבות גינוי של הוועד הערבי של יפו וגינוי במאמר המערכת של העיתון "אל קודס".

קישורים חיצוניים
----------------

* ידיעות מאתר עיתונות יהודית היסטורית:
	+ דבר, 24 בנובמבר 1968:
		- נמשך המצוד אחר הרוצחים שגרמו למותם של 12 איש ולפציעת כ-50 במחנה-יהודה בירושלים (המשך)
		- עדי-ראיה מספרים: הרחוב כולו נראה בוער
	+ מעריב, 24 בנובמבר 1968:
		- הוסר העוצר בירושלים המזרחית - החקירה נמשכת
		- מכונית התופת התפוצצה - 12 נהרגו, 52 נפצעו
		- רוב פצועי הפיצוץ - נפגעי כוויות
		- קרבנות פיצוץ-התופת ברח' אגריפס
		- עוצר וסריקות במזרח ירושלים
		- שמות הפצועים קשה
	+ הצופה, 24 בנובמבר 1968:
		- הרג והרס בהתפוצצות מכונית תופת בירושלים
		- השתלשלות האירועים
		- אשכול: עושי הפשע ייענשו
		- הממשלה תדון היום בפיצוץ
		- חקירת הפשע - במבוי סתום
	+ למרחב, 24 בנובמבר 1968:
		- חיפושים נמרצים אחר עקבות מפעילי מכונית־התופת
		- "פתח" ו"החזית": מעשה ידינו
		- קציר הדמים - שמות ההרוגים
		- שלב חדש בפעולות הטירור
	+ על המשמר, 24 בנובמבר 1968:
		- חקירה ללא תקדים ־ בעקבות ההתפוצצות בירושלים בה נהרגו 12 ונפצעו 57
		- מכונית-התופת ומזימותיה
		- מטרת המחבלים - להכשיל יוזמות שלום
		- אשכול: האחריות - על שליטי ערב
		- "פתח" והחזית" מתחרים על האחריות לפיצוץ
* שמות ההרוגים בפיגוע באתר אזרחים נפגעי פעולות איבה
**מרווין קומפר** (בגרמנית: **Marvin Compper**, נולד ב-14 ביוני 1985) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הבלם.

קריירה
------

נולד בטיבינגן שבגרמניה המערבית לאם גרמנייה ולאב צרפתי ממוצא גוואדלופי. עקב כך, הוא מחזיק גם באזרחות צרפתית.

בצעירותו, התאמן קומפר בקבוצת הנוער של שטוטגרט. בשנת 2002 עבר לשחק בקבוצת הנוער של בורוסיה מנשנגלדבך ובשנת 2003 החל לשחק בקבוצת המילואים. בשנת 2005 ערך קומפר את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבכירה של בורוסיה מנשנגלדבך, וקיבל חוזה בקבוצה בשל פציעותיהם של פיליפ דאמס ומרסל ינסן. בשנת 2006 הפך קומפר לשחקן הרכב בקבוצה. בעונת 2007/2008 פחת מעמדו של קומפר בקבוצה, והוא עבר בפגרת החורף להופנהיים ששיחקה אז בבונדסליגה השנייה. בתום עונה זו, עלה קומפר עם הופנהיים לבונדסליגה לראשונה בתולדות הקבוצה, והפך לעוגן משמעותי בהגנת הקבוצה בחמש העונות הבאות, כאשר את עונת 2008/2009 סיימה הופנהיים כאלופת החורף של הבונדסליגה, ובשאר העונות סיימה במרכז הטבלה. קומפר החל את עונת 2012/2013 בהופנהיים, אך בפגרת החורף של אותה עונה עזב את הקבוצה לאחר שצבר 156 הופעות ליגה בהן הבקיע שישה שערים, ועבר לפיורנטינה מהסרייה א'. בינואר 2014 הבקיע קומפר שער ניצחון יוקרתי עבור פיורנטינה ברבע גמר הגביע האיטלקי מול סיינה בתוספת הזמן. קומפר לא השתלב בפיורנטינה, וצבר בה רק 15 הופעות ליגה בעונה וחצי.

באוגוסט 2014 חתם קומפר בר.ב. לייפציג מהבונדסליגה השנייה, קבוצה ששמה לעצמה מטרה להגיע לצמרת הגרמנית תוך זמן קצר, והחתימה לשם כך שחקנים עם ניסיון בבונדסליגה כדוגמת קומפר ודייבי זלקה. בעונת 2014/2015 כשלו קומפר והקבוצה לעלות לבונדסליגה, אך הצליחו במשימה זו בעונת 2015/2016. בעונת 2016/17 קומפר רשם עונת שיא יחד עם לייפציג, כאשר הקבוצה סיימה במקום השני בבונדסליגה כבר בעונת הבכורה שלה, והבטיחה מקום בליגת האלופות.

את עונת 2017/18 החל קומפר בלייפציג, אך איבד את מקומו בהרכב, ובפגרת החורף של העונה חתם בסלטיק הסקוטית. בקיץ 2019, לאחר שלא שיחק כלל במדי סלטיק, חתם קומפר בדיסבורג מהליגה הגרמנית השלישית. לאחר עונה אחת במועדון, בה ערך 23 הופעות וסיים עם קבוצתו במקום החמישי, פרש קומפר ממשחק פעיל, והשתלב בצוות המקצועי של דיסבורג.

קריירה בינלאומית
----------------

קומפר שיחק בנבחרות גרמניה הצעירות, ולו הופעה אחת במדי נבחרת גרמניה, במשחק ידידות מול נבחרת אנגליה בשנת 2008. במשחק זה הוחלף על ידי מרסל שפר.

תארים
-----

עם הופנהיים:

* אליפות הבונדסליגה השנייה: 2007/08

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מרווין קומפר** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
**פיג'י** השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בטוקיו (1964), אך משתתפת בקביעות במשחקים רק מאז המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996). במשחקי החורף לא נטלה פיג'י חלק מעולם.

היסטוריה
--------

אל המשחקים שנערכו בטוקיו בשנת 1964 שלחה פיג'י משלחת של ספורטאי בודד, שהתחרה בהרמת משקולות. פיג'י נעדרה משני הטורנירים העוקבים, וחזרה להתחרות במסגרת המשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) כששלחה משלחת של שמונה ספורטאים שהתחרו באתלטיקה ושחייה, אך כספורטאי המשלחת הקודמת, לא זכו במדליה.

פיג'י חזרה להתחרות במסגרת המשחקים הפאראלימפיים החל מהמשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) ומאז שולחת משלחות פאראלימפיות למשחקים דרך קבע. 

במדליה הפאראלימפית הראשונה של המדינה זכה הקופץ לגובה לייסה לדנה שקטף את מדליית הזהב במסגרת המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) (קטגוריה F42) עם תוצאה של 1.74 מטרים.

ראו גם
------

* פיג'י במשחקים האולימפיים
* פיג'י במשחקים האולימפיים לנוער

הערות שוליים
------------

1. ↑  המתחרים בטוקיו 1946 באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי
2. ↑  Men's High Jump - F42

| מדינות אוקיאניה במשחקים הפאראלימפיים  |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אוסטרליה • איי שלמה • ונואטו • טונגה • ניו זילנד • סמואה • פיג'י • פפואה גינאה החדשה | אוקיאניה |

 |
**שי לוי** (נולד ב-25 בספטמבר 1978) ו**רועי ארז** (נולד ב-23 בנובמבר 1980) הם צמד שחקנים, אמני קומדיה וכוכבי ילדים ישראלים.

היסטוריה
--------

שי ורועי הכירו בשנת 1999 במהלך חזרות למחזה המיועד למבוגרים ואחר כך בשנים 2000-2005 עשו מופע בידור למבוגרים במועדון דומינו גרוס ובשנת 2003 הגישו פינה קומית בתוכנית של אלי יצפאן ''יצפאן" בערוץ 3 והציגו בשנת 2004 פעם אחת בלבד מערכון בעונה ה-11 של התוכנית ''הראשון בבידור" עם דודו טופז, בשנת 2010 אחרי 5 שנים של היעדרות מהמסך ומהבמה התפנו לקריירה לילדים ויצרו יחד עם HOT את הסדרה "מותק של יומולדת", שזכתה להצלחה רבה בקרב הילדים, ושודרה במשך ארבע עונות. בעקבות הצלחת הסדרה בקרב הילדים, במהלך השנים 2012 עד 2014 שיחקו בהצגה הנושאת את שמה של הסדרה, "מותק של יומולדת", המספרת את סיפור היכרותם.

במהלך השנים 2010–2017 הם השתתפו במשך 8 שנים ברציפות במופע החנוכה "מותק של פסטיבל" בערוץ הופ!. בשנת 2011 השתתפו בהצגה "סימבה מלך הספארי".

ב-2013 יצרו סדרות המשך ל"מותק של יומולדת": "בין כוכבים" ו"השטותריקים", שודרה עד שנת 2014 במשך שתי עונות ו-20 פרקים, ובהמשך אף זכתה הסדרה לעיבוד בימתי, פרי כתיבתם ובימוים ובהפקתו המוזיקלית של בן זיידמן, אשר ליווה את הצמד בין השנים 2018-2010. ב-2015 החלו לככב בסדרת הילדים "סיפורים לבמבליק". באותה שנה כיכבו בסדרת הילדים "סיפורים מהתנ"ך לבמבליק", ובאותה שנה החלו להגיש את תוכנית הרדיו "סתלבוטה של שבת" ברדיו לב המדינה וברדיוס 100FM בכל שבת בבוקר, ובשנת 2017 הצטלמו לסדרת ההמשך "שי ורועי בצוללת".

בשנת 2018 שיחקו בסרט הקולנוע לילדים "גיבור בעננים", שם הם מגלמים את דובל ודיבל.

בשנת 2019 שיחקו בתפקיד ג'אפר ויאגו במחזמר "אלאדין" שכתב וביים אודי גוטשלק עבור תיאטרון הילדים הישראלי לצידו של טוביה טוויג בתפקיד הג'יני, ובאותה שנה השתתפו בסדרת הילדים "שקזום".

בשנת 2020 שי ורועי הפסיקו להופיע לילדים בגלל הקורונה.

קריירה
------

תחילה התפרסם רועי ארז כאשר השתתף (תחת שם לידתו רועי חיים זינר) בעונה השלישית של תוכנית המציאות "כוכב נולד" ודיבב בשנת 2009 את דמותו של "וולטר" בסדרת האנימציה "ליגת סופר רשע".

שי לוי כתב את סרט הגמר "חזרה", אשר הוקרן בשבוע המבקרים בפסטיבל קאן 2012 וזכה במקום הראשון בפסטיבל שיקגו.

קישורים חיצוניים
----------------

* שי ורועי, ברשת החברתית פייסבוק
* מותק של יומולדת
* ערן סויסה, מאחורי החיוכים, באתר ישראל היום, 1 באפריל 2013
* אריאל קרס, ‏מותק של צמד, באתר ‏מאקו‏, 18 באפריל 2013

הערות שוליים
------------

1. ↑  שי ורועי - מותק של יום הולדת
2. ↑  שי ורועי מותק של יומולדת
3. ↑  הצגת ילדים של שי ורועי - השטותריקים
4. ↑  מחלקת הקולנוע של מנשר חוגגת יום הולדת שש
5. ↑  שלושה זוכים ישראלים בפסטיבל שיקגו, באתר וואלה!‏, 22 באוקטובר 2012
באנליזה מתמטית, **מטריצת הסיאן** (Hessian) היא מטריצה ריבועית, שאיבריה הם הנגזרות החלקיות מסדר שני של פונקציה. מטריצת ההסיאן שימושית במציאת וסיווג נקודות קיצון של פונקציה מרובת משתנים. המטריצה קרויה על שם המתמטיקאי הגרמני לודוויג אוטו הסה (Otto Hesse) שפיתח אותה במאה ה־19.

הגדרה פורמלית
-------------

תהא {\displaystyle \ f(x\_{1},\dots ,x\_{n}):\mathbb {R} ^{n}\rightarrow \mathbb {R} } פונקציה סקלרית ב-{\displaystyle \ n} משתנים, שקיימות כל הנגזרות החלקיות מסדר 2 שלה.

נגדיר את מטריצת ההסיאן {\displaystyle \ H(f)} בנקודה {\displaystyle \ a=(a\_{1},\dots ,a\_{n})} בתור מטריצה בגודל {\displaystyle \ n\times n} כך ש: {\displaystyle \ \left[H(f)\right]\_{ij}={\frac {\partial ^{2}f}{\partial x\_{i}\partial x\_{j}}}(a)}- הערך של האיבר {\displaystyle \ ij}הוא ערך הנגזרת השנייה של {\displaystyle \ f}בנקודה {\displaystyle \ a}כאשר קודם גוזרים על פי המשתנה {\displaystyle \ x\_{j}}ואחר כך על פי המשתנה {\displaystyle \ x\_{i}}.

אם כל הנגזרות החלקיות מסדר 2 הן רציפות (נהוג לסמן זאת {\displaystyle \ f\in C^{2}}), הנגזרות המעורבות על פי אותם משתנים שוות, כלומר {\displaystyle f\_{ij}=f\_{ji}}. מכאן נובע כי אם {\displaystyle \ f\in C^{2}} אז מטריצת ההסיאן היא מטריצה סימטרית.

{\displaystyle H(f)={\begin{bmatrix}{\frac {\partial ^{2}f}{\partial x\_{1}^{2}}}&{\frac {\partial ^{2}f}{\partial x\_{1}\,\partial x\_{2}}}&\cdots &{\frac {\partial ^{2}f}{\partial x\_{1}\,\partial x\_{n}}}\\\\{\frac {\partial ^{2}f}{\partial x\_{2}\,\partial x\_{1}}}&{\frac {\partial ^{2}f}{\partial x\_{2}^{2}}}&\cdots &{\frac {\partial ^{2}f}{\partial x\_{2}\,\partial x\_{n}}}\\\\\vdots &\vdots &\ddots &\vdots \\\\{\frac {\partial ^{2}f}{\partial x\_{n}\,\partial x\_{1}}}&{\frac {\partial ^{2}f}{\partial x\_{n}\,\partial x\_{2}}}&\cdots &{\frac {\partial ^{2}f}{\partial x\_{n}^{2}}}\end{bmatrix}}}

מציאת ערכי קיצון באמצעות מטריצת הסיאן
-------------------------------------

אם בנקודה {\displaystyle \ a\in \mathbb {R} ^{n}} הגרדיאנט של {\displaystyle \ f} הוא וקטור האפס, הנקודה {\displaystyle \ a} נקראת **נקודה קריטית**. ממשפט פרמה נובע כי כל נקודת קיצון היא נקודה קריטית, אולם ההפך אינו נכון בהכרח - לא כל נקודה קריטית היא נקודת קיצון, והמשפט אינו נותן דרך לבדוק זאת. במקרים רבים ניתן להכריע באמצעות ההסיאן אם נקודה קריטית היא נקודת קיצון.

בהינתן נקודה קריטית {\displaystyle \ a} יש לחשב את מטריצת ההסיאן של הפונקציה בנקודה זו. כעת בודקים את סימנם של הערכים העצמיים של המטריצה, ומתקיים אחד מבין המקרים הבאים:

1. אם כל הערכים העצמיים של המטריצה חיוביים (מטריצה כזו נקראת מטריצה חיובית לחלוטין) הנקודה היא נקודת מינימום.
2. אם כל הערכים העצמיים של המטריצה שליליים (מטריצה כזו נקראת מטריצה שלילית לחלוטין) הנקודה היא נקודת מקסימום.
3. אם קיים למטריצה ערך עצמי חיובי וערך עצמי שלילי, הנקודה היא נקודת אוכף.
4. אם למטריצה קיים ערך עצמי 0 ושאר הערכים עצמיים הם בעלי אותו סימן, לא ניתן לדעת בוודאות בעזרת מבחן זה האם הנקודה היא נקודת מינימום, מקסימום, או אוכף.

נשים לב כי מבחן זה מכליל את הבדיקה עבור פונקציה של משתנה אחד: אם הנגזרת השנייה של הפונקציה חיובית בנקודת קיצון, זוהי נקודת מינימום. אם היא שלילית, זוהי נקודת מקסימום, ואם היא שווה לאפס, לא ניתן לדעת באמצעות מבחן זה האם זוהי נקודת מינימום, מקסימום או נקודת פיתול.

קישורים חיצוניים
----------------

* מטריצת הסיאן, באתר MathWorld (באנגלית)
מֶדוֹבוּחָה (ברוסית: Медовуха; באוקראינית: Медуха; בבלארוסית: Медавуха) הוא משקה אלכוהולי סלבי על בסיס דבש.

מאפיינים

המשקה דומה מאוד לתמד, אבל מדובוחה מיוצר הרבה יותר מהר (בפחות מחודש של תסיסה).

המילים מד ומדובוחה קשורות קשר הדוק וחוזרות למילה הפרוטו-הודו-אירופית \*médʰu (דבש). המשקה מיוצר במזרח אירופה מאז ימי האלילים, הוא נשאר פופולרי גם לתוך המאה ה-19 (בניגוד למערב אירופה, שם בימי הביניים כבר הוחלף המד בעיקר ביין ובבירה).

היסטוריה וייצור
---------------

חקלאות דבש בר הייתה אחת המקצועות הסלאביים הראשונים. הם גילו שניתן להתסיס דבש, והדבש המותסס הראשון הופיע כמוצר יוקרה באירופה, לשם הוא יובא בכמויות אדירות.

התסיסה מתרחשת באופן טבעי במשך 15 עד 50 שנה, מה שהפך את המוצר ליקר מאוד ונגיש רק לבני האצולה. עם זאת, הסלאבים גילו שהתסיסה יכולה להתרחש הרבה יותר מהר כאשר תערובת הדבש הייתה מחוממת, מה שאיפשר למדובוחה להפוך למשקה עממי בשטחה של הרוס של קייב.

לקריאה נוספת
------------

* רשימת מנות רוסיות

הערות שוליים
------------


1. ↑  Кабакчи, В. В. (2002). *Англо-английский Словарь Русской Культурной Терминологии, Russe* (באנגלית). Soyuz. p. 215. ISBN 978-5-94033-089-9.
2. ↑  "Medovukha: The King of Slavic Honey Drinks" (באנגלית אמריקאית). 2021-10-04. נבדק ב-2023-11-19.
**סקוט מילן מת'סון הבן** (באנגלית: **.Scott Milne Matheson Jr**‏; 8 בינואר 1929 – 7 באוקטובר 1990) היה פוליטיקאי אמריקאי, מושל מדינת יוטה ה־12 בין השנים 1977–1985. נכון ל-2024, הוא חבר המפלגה הדמוקרטית האחרון ששירת בתפקיד המושל.

ביוגרפיה
--------

מת'סון נולד בינואר 1929 בשיקגו, בנם של הזוג המורמוני סקוט מילן ואדל אדמס מת'סון. סבו וסבתו מצד אביו היו מהגרים סקוטים, ובעוד הורי אמו נולדו באנגליה ובצפון אירלנד. זמן קצר לאחר לידתו עברה המשפחה ליוטה, ותחילה השתקעה תחילה בפרוואן (Parowan), בטרם עברו לסולט לייק סיטי כשאביו התמנה לתובע פדרלי.

מת'סון השלים את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון המזרחי של סולט לייק סיטי בשנת 1946, קיבל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת יוטה ב-1950, וכעבור שנתיים השלים לימודי תואר שני במשפטים מבית הספר למשפט באוניברסיטת סטנפורד. ב-25 באוגוסט 1951 נישא לנורמה לואיז ורנסקי, ולזוג נולדו ארבעה ילדים. אחד מהם הוא ג'ים מת'סון, לימים חבר בית הנבחרים של ארצות הברית. בן נוסף, סקוט מת'סון ג'וניור, היה מועמד המפלגה הדמוקרטית לתפקיד מושל יוטה בבחירות 2004, וב-2010 מונה לשופט בבית המשפט הפדרלי העשירי לערעורים של ארצות הברית.

לאחר לימודיו הגבוהים עסק במשך חמש שנים בעריכת דין פרטית במחוז איירון שביוטה, ואחר כך החל את תפקידו בתאגיד מסילות הברזל "Union Pacific Railroad" בשנת 1958.

במהלך שירותו בתאגיד הרכבת הגיע לתפקיד היועץ הכללי של הארגון, לפני שהתמודד בבחירות 1976 על תפקיד המושל. ב-3 בינואר 1977 מת'סון הושבע לתפקידו כמושל יוטה. במהלך כהונתו כמושל היה הנאשם בתיק המשפטי "H. L. v. Matheson" בבית המשפט העליון של ארצות הברית, שאישר את החוק המדינתי ביוטה המחייב הסכמת הורים להפלה מלאכותית המבוצעת בידי נערה.

ב-1989 אובחן מת'סון כחולה במיאלומה נפוצה, זן ייחודי של מחלת הסרטן שנגרמה כתוצאה מחשיפה לנשורת גרעינית שמקורה בניסוי בנשק גרעיני בנבדה. סקוט מת'סון נפטר מהמחלה ב-7 באוקטובר 1990, בגיל 61. הוא נטמן בבית העלמין העירוני בפרוואן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סקוט מת'סון** בוויקישיתוף
* סקוט מת'סון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  גלן פלוור, Scott Matheson, 61, Ex-Governor And Leading Democrat in Utah, באתר הניו יורק טיימס, 8 באוקטובר 1990 (באנגלית)
2. ↑  רוברט גרקה, Norma Matheson, the ‘godmother’ of the Utah Democratic Party, dies at 89, באתר סולט לייק טריביון, 29 ביולי 2019 (באנגלית)

| מושלי יוטה יוטהיוטה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| היבר מאנינג ולס • ג'ון כריסטופר קטלר • ויליאם ספריי • סיימון במברגר • צ'ארלס ר. מייבי • ג'ורג' דרן • הנרי בלאד • הרברט מאו • ג'. בראקן לי • ג'ורג' דיואי קלייד • קאל רמפטון • סקוט מת'סון • נורמן בנגרטר • מייק ליוויט • אולן ווקר • ג'ון האנטסמן • גארי הרברט • ספנסר קוקס |  |

 |


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007447633705171
* GND: 1177080699
* ISNI: 0000 0000 2852 8289
* LCCN: n85129734
* SNAC: w6g574m8
* VIAF: 26037773
* WorldCat: lccn-n85129734

 |
**דרגון C106**‏ (באנגלית:**Dragon C106**) היא קפסולת חלל שהייתה מיועדת להעברת מטענים לתחנת החלל הבין-לאומית ובדרך חזרה הועמסה בציודים ומסמכים. הטיסה הראשונה בוצע בשנת 2014. טיסה השלישית ואחרונה הסתיימה בשנת 2020.

החללית יכולה להעביר לתחנת החלל ולהחזיר ממנה 3,300 ק"ג של מטען. היא מצוידת בפאנל סולארי שמספק כ-4 קוו"ט חשמל. חיבור לתחנת החלל בוצע על ידי זרוע רובוטי קנדארם2. נחיתה על כדור הארץ מבוצעת בעזרת מערכת מצנחים.

החללית הייתה קפסולת חלל מדגם דרגון השישית שנבנתה על ידי SpaceX. היא שוגרה לראשונה בשנת 2014 במסגרת משימה "SpaceX CRS-4". השיגור בוצע מנמל החלל קייפ קנוורל בעזרת משגר פאלקון 9. לכידה, פירוק מטען, העמסה מחדש ושחרור בוצעו על ידי משלחת מס' 41 לתחנת החלל הבין-לאומית. נחיתה לכדור הארץ בוצע ב-25 באוקטובר בקרבת החוף המזרחי. לאחר החלפת מגן טרמי ושדרוגים במספר מערכות היחידה הייתה מוכנה לשימוש חוזר.

השיגור השני בוצע ביוני 2017 במסגרת משימה "SpaceX CRS-11". השיגור בוצע ע"י משגר שמתואם לשימוש חוזר. המשגר נחת הצלחה באזור נחיתה מס' 1 בקייפ קנוורל. לכידה, פירוק מטען, העמסה מחדש ושחרור בוצעו על ידי משלחת מס' 52 לתחנת החלל הבין-לאומית. הנחיתה התרחשה ב-3 ביולי בקרבת חופי קליפורניה.

השיגור השלישי בוצע בדצמבר 2019 במסגרת משימה "SpaceX CRS-19". השיגור בוצע ע"י משגר שמתואם לשימוש חוזר. היא נחתה בהצלחה באסדה ימית OSICLY. לכידה, פירוק מטען, העמסה מחדש ושחרור בוצעו על ידי משלחת מס' 61 לתחנת החלל הבין-לאומית. הנחיתה התרחשה ב-3 ביולי בקרבת חופי קליפורניה.

לאחר חזרה ממשימה השלישית הוחלט להוציא את החללית משימוש עקב מעבר לשימוש בחללית מדגם דרגון 2

תיאור משימות
------------

| מספר טיסה | לוגו/משימה | משגר | תאריך שיגור | תעריך נחיתה | מטען בהמראה, ק"ג | מטען בנחיתה, ק"ג | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  SpaceX CRS-4 | פאלקון 9 v1.1 | 21 בספטמבר 2014 | 25 באוקטובר 2014 | 2,216 | 1,489 | המטען כלל בין היתר לוויין ששוגר בהמשך ע"י צוות תחנת החלל |
| 2 |  SpaceX CRS-11 | פאלקון 9 B1035.1 | 3 ביוני 2017 | 3 ביולי 2017 | 2,708 | 1,980 | המטען כלל בין היתר 5 לוויין ששוגרו בהמשך ע"י צוות תחנת החלל. כמו כן לתחנת החלל הגיע חלק ראשון של פאנל סולארי מסוג ROSA. |
| 3 |  SpaceX CRS-19 | פאלקון 9 B1058.1 | 5 בדצמבר 2019 | 7 בינואר 2020 | 2,617 | 1,633 | המטען כלל בין היתר 12 לוויינים שבהמשך שוגרו ע"י צוות תחנת החלל ובחלקו הועברו לחללית מדגם סיגנוס ושוחררו למסלול ממנה |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דרגון C106** בוויקישיתוף
* משימה SpaceX CRS-4
* משימה SpaceX CRS-11
* משימה SpaceX CRS-19
**מכון חרוב** הוא מכון מחקר אשר נוסד בשנת 2006 על ידי לין שוסטרמן. המכון עוסק במאבק באלימות במשפחה, בדגש על התעללות בילדים ובהזנחתם. בשנת 2020 תקציב המכון עמד על כ-15,988,900 ש"ח ועבדו בו כ-42 איש. כיום המנהל הכללי של המכון הוא אשר בן-אריה. משרדי העמותה ממוקמים בקמפוס האוניברסיטה העברית בהר הצופים.

המכון עוסק בימי עיון, כנסים וקורסים עבור אנשי חינוך ורווחה העוסקים באיתור אלימות במשפחה ובטיפולה. בנוסף על כך, המכון עוסק בהנגשת מידע בנושא, יצירת שיתופי פעולה בין גורמים רלוונטיים שונים ופיתוח שיטות טיפול חדשות באלימות במשפחה.

היסטוריה
--------

משנת 2015 מכון חרוב מפעיל את "מיזם מהל'ב" – המיזם למניעת התעללות בילדים – בשיתוף עם קרן שוסטרמן, חברת Capitolis וחברת הייעוץ BCG. המיזם עוסק בניטור תופעת ההתעללות בילדים, הסברה וקידום דיח ציבורי ומדיניות ציבורית לטיפול בנושא.

החל מנובמבר 2020, המכון אף מעניק מלגות לפוסט-דוקטורט עבור חוקרים העוסקים בחקר ההתעללות בילדים.

בחודש יולי 2021, נחנכה בקמפוס חרוב שבקמפוס הר הצופים של האוניברסיטה העברית מרפאת חרוב. במרפאה מתקיימת הערכה רב-מקצועית ובין השאר אבחנה של נוירולוג, פסיכיאטר, קלינאית תקשורת ומרפאה בעיסוק (שעובדים במרפאה בליווי עובדת סוציאלית) שמתמחים בטיפול בילדים נפגעי טראומה, התעללות והזנחה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מכון חרוב
* מכון חרוב, ברשת החברתית פייסבוק
* סרטונים בערוץ של מכון חרוב, באתר יוטיוב
* מכון חרוב, באתר כל זכות

הערות שוליים
------------

1. ↑  מכון חרוב (ע"ר) | גיידסטאר - אתר העמותות של ישראל | משרד המשפטים, באתר www.guidestar.org.il
2. ↑  מכון חרוב (ע"ר) - בעלי תפקידים, באתר www.guidestar.org.il
3. ↑  שותפי המיזם למניעת התעללות והזנחת ילדים בישראל, באתר מהל"ב
4. ↑  מיזם מהל"ב למניעת התעללות בילדים, התעללות נפשית, אלימות במשפחה, באתר מהל"ב
5. ↑  קול קורא - מלגות מכון חרוב להשתלמות פוסט דוקטורט, באתר קרן שלם, ‏25 בנובמבר 2020
6. ↑  אירה טולצ'ין, סיירת חרוב, באתר זמן ישראל, 15 ביולי 2021
**פיטר ה. דוסברג** (נולד ב-2 בדצמבר 1936 במינסטר, גרמניה) הוא דמות מרכזית בקהילת מכחישי האיידס, הטוענים כי ה-HIV אינו קשור למחלת האיידס. הוא חבר באקדמיה הלאומית למדעים בארצות הברית ופרופסור מן המניין באוניברסיטת קליפורניה בברקלי לביולוגיה מולקולרית ולביולוגיה של התא. 

דוסברג קיבל תשואות בתחילת הקריירה שלו בגלל מחקרו בנושא האונקוגן ובמחקר הסרטן, בכך שהיה הראשון שבודד גן סרטן. בעזרת פיטר וגט, הוא דיווח בשנת 1970 על ממצאים חשובים בקשר לסרטן ציפורים. בגיל 36, דוסברג קיבל את פרס "Tebure" מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ובגיל 49 נבחר להיות חבר באקדמיה הלאומית למדעים בארצות הברית. בנוסף קיבל בשנת 1986 את מענק החוקר המצטיין (*OIG*) מהמכונים הלאומיים לבריאות (*NIH*).

בשנת 1987 החל לקבל בציבור שמות גנאי רבים בגלל מאמריו הרבים שהכחישו את גורמי האיידס הרגילים והעלו גורמי איידס אחרים ולא מוכרים למוקד כמו צריכת סמים, צריכה ארוכה של תרופות, וכי ה-HIV הוא וירוס מזיק בלבד, בניגוד לקונצנזוס המדעי שאומר ש-HIV הוא פתוגן מוביל איידס. ההשערה נדחתה על ידי רוב הקהילה המדעית. דוסברג פרסם מגוון דעות לגבי הפרשה בכתבי עת מדעיים, כגון Science וNature.

ביוגרפיה
--------

דוסברג גדל בזמן מלחמת העולם השנייה, גדל כקתולי בגרמניה הנאצית. הוא עבר לברקלי, קליפורניה ב-1964 כדי לעבוד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.

עבודה
-----

### סרטן

בשנת 1970 זכה דוסברג להערכה בינלאומיות על עבודתו פורצת הדרך בחקר הסרטן. עבודתו המוקדמת במחקר הסרטן כוללת גילוי האונקוגן v-src מהגנום של וירוס Rous sarcoma, וירוס עופות, הגורם לגידול.

קישורים חיצוניים
----------------

* דף הבית של דוסברג
* דף הסגל של דוסברג

הערות שוליים
------------

1. ↑  "הגאון המושמץ ביותר בעולם", ניוזוויק, 9 באוקטובר 2009 (באנגלית).
2. ↑  AIDS contrarian ignored warnings of scientific misconduct (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007447253105171
* BnF: cb16905589q (data)
* GND: 120354241
* ICCU: TO0V282388
* ISNI: 0000 0001 1643 0062
* LCCN: n85224495
* NTA: 146928946
* SNAC: w6292wwq
* SUDOC: 165987138
* VIAF: 52518828
* WorldCat: lccn-n85224495

 |
**ראיין קוראן ארצ'ידיאקונו** (באנגלית: **Ryan Curran Arcidiacono**; נולד ב-26 במרץ 1994) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הרכז.

קריירת מכללות
-------------

ארצ'ידיאקונו נולד בפילדלפיה שבפנסילבניה, ובין השנים 2012–2016 למד באוניברסיטת וילאנובה. בעונת 2015/2016 הוביל את קבוצת האוניברסיטה לזכייה בטורניר אליפות המכללות, לצדם של ג'יילן ברנסון, ג'וש הארט ומיקל ברידג'ס. בסיום אותה עונה זכה בתואר השחקן המצטיין של טורניר האליפות, במהלכו רשם ממוצעים של 15.8 נקודות ו-3.0 אסיסטים למשחק. לאורך כל קריירת המכללות שלו העמיד ארצ'ידיאקונו ממוצעים של 11.1 נקודות, 3.7 אסיסטים ו-2.3 ריבאונדים למשחק.

קריירה מקצועית
--------------

ארצ'ידיאקונו לא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA‏ 2016, ושיחק בעונת 2016/2017 באוסטין ספרס מליגת הפיתוח של ה-NBA.

ביולי 2017 חתם בשיקגו בולס על "חוזה דו-כיווני", אשר שנה לאחר מכן הומר לחוזה NBA סטנדרטי. ב-26 בנובמבר 2018 קלע שיא קריירה של 22 נקודות במשחק מול סן אנטוניו ספרס. לאורך ארבע עונותיו עם הבולס רשם ממוצעים של 4.8 נקודות ו-2.2 אסיסטים למשחק.

את עונת 2021/2022 פתח בקבוצת מיין סלטיקס מליגת הפיתוח, ובינואר 2022 זכה לחוזה בניו יורק ניקס.

בפברואר 2023, לאחר כשנה בניו יורק, הועבר בטרייד בין ארבע קבוצות לפורטלנד טרייל בלייזרס. ב-1 באפריל 2023 שוחרר מהקבוצה.

לקראת עונת 2023/2024 חזר לשחק בניו יורק ניקס. בפברואר 2024 שוחרר מהניקס.

סטטיסטיקות הקריירה
------------------

### בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017/2018 | שיקגו | 24 | 0 | 12.7 | 0.415 | 0.290 | 0.833 | 1.0 | 1.5 | 0.5 | 0.0 | 2.0 |
| 2018/2019 | שיקגו | 81 | 32 | 24.2 | 0.447 | 0.373 | 0.873 | 2.7 | 3.3 | 0.8 | 0.0 | 6.7 |
| 2019/2020 | שיקגו | 58 | 4 | 16.0 | 0.409 | 0.391 | 0.711 | 1.9 | 1.7 | 0.5 | 0.1 | 4.5 |
| 2020/2021 | שיקגו | 44 | 0 | 10.2 | 0.419 | 0.373 | 0.650 | 1.5 | 1.3 | 0.2 | 0.0 | 3.1 |
| 2021/2022 | ניו יורק | 10 | 0 | 7.6 | 0.500 | 0.444 | 0.000 | 0.8 | 0.4 | 0.1 | 0.0 | 1.6 |
| 2022/2023 | ניו יורק | 11 | 0 | 2.4 | 0.200 | 0.333 | 0.000 | 0.4 | 0.2 | 0.2 | 0.0 | 0.3 |
| 2022/2023 | פורטלנד | 9 | 4 | 16.2 | 0.250 | 0.350 | 0.000 | 1.2 | 2.3 | 0.3 | 0.0 | 2.6 |
| **קריירה** |  | 237 | 40 | 16.4 | 0.424 | 0.373 | 0.807 | 1.9 | 2.0 | 0.5 | 0.0 | 4.4 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראיין ארצ'ידיאקונו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  Portland Completes Multi-Team Trade
**All Falls Down** הוא שיר של מפיק התקליטים והדי.ג'יי הבריטי-נורווגי אלן ווקר, עם שירה של הזמרת האמריקאית נואה סיירוס והתקליטן והמפיק התקליטי דיגיטל פארם אנימלס, ושירה של הזמר השוודי ג'וליאנדר. עם עריכה דיגיטלית של דיגיטל פארם אנימלס, פבלו באומן, שרה בלנשרד, והמפיקים של ווקר Mood Melodies, ריצ'רד בורדמן ודיגיטל פארם אנימלס, עם מילות שנכתבו על The Six, באומן, בלנשרד ודניאל בויל. השיר יצא לאור ב־27 באוקטובר 2017 באמצעות Mer Musikk ו- Ultra Music .

רקע
---

ב-23 באוקטובר 2017 הוציא ווקר טריילר לסינגל.  ב־25 באוקטובר 2017, ווקר חשף חלקים מהשיר באמצעות מדיה חברתית.

ווקר הציע בהודעה לעיתונות: "עם התקליט הזה קיבלתי את ההזדמנות לשתף פעולה עם כמה אמנים מדהימים. קולה של נואה סיירוס הוא מדהים בהחלט! מאז ששמעתי לראשונה את התווך, אני מאוהב בו ולא יכול לחכות שגם המעריצים שלי ישמעו אותה. יש לה הפקה מרעננת שעדיין משתלבת היטב בסאונד החתימה שלי, שחשוב לי לשמור על התפתחותי כאמן. "סיירוס הוסיפה: "אני אוהבת את התקליט הזה מהרגע ששמעתי אותו. מדהים להיות חלק מהשיר הזה עם "אח" כזה וזה באמת מדהים להיות חלק מהפרויקט הזה. "

וידאו קליפ
----------

הקליפ, שיצא לצד הסינגל, מצטרף לטרילוגיה פוסט-אפוקליפטית שהחלה עם הקליפ לסינגל הקודם של ווקר "Tired". הוא ממשיך במקום בו הופסק הסרטון הקודם, ומתרחש שמונים ושלוש שנים לאחר שסופת שמש השמידה את כל הטכנולוגיה עלי אדמות בשנת 2017.

נכון להיום הקליפ מעל 206 מיליון צפיות ו-2 מיליון לייקים החל מה -9 ביולי 2020.

קישורים חיצוניים
----------------

* סרטון השיר "All Falls Down" באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Stevo (24 באוקטובר 2017). "Alan Walker's Newest Single 'All Falls Down' Has Been Given A Release Date". *EDM Sauce*. נבדק ב-8 בנובמבר 2017. `{{cite news}}`:  (עזרה)
2. ↑  Bein, Kat (27 באוקטובר 2017). "Alan Walker Brings the Feel-Good Vibes With Noah Cyrus & Digital Farm Animals on 'All Falls Down': Listen". *Billboard*. נבדק ב-8 בנובמבר 2017. `{{cite news}}`:  (עזרה)

| אלן ווקר |
| --- |
| דיסקוגרפיה |
| אלבומי אולפן |  *Different World* |
| מיני-אלבומים | *Faded Japan* • *Alan Walker Hits* • *Live Fast (Japan Exclusive)* |
| סינגלים | "Faded" • "Sing Me to Sleep" • "Routine" • "Alone" • "Back to Beautiful" • "Tired" • "The Spectre" • "All Falls Down" • "Darkside" • "Diamond Heart" • "Different World" • "Are You Lonely" • "On My Way" • "Live Fast" • "Play" • "Ghost" • "Avem (The Aviation Theme)" • "Alone, Pt. II" • "End of Time" • "Heading Home" • "Space Melody (Edward Artemyev)" • "Sorry" • "Fake a Smile" |
| שירים אחרים | "Ignite" |
תבנית {{אמן}} ריקה מתוכן. יש להזין פרמטרים בערך או בוויקינתונים. 
**קרל זרבה** (באנגלית: **Karl Zerbe**; ‏  16 בספטמבר 1903 - 24 בנובמבר 1972) היה צייר ומחנך אמריקאי יליד גרמניה.

ביוגרפיה
--------

זרבה נולד ב-16 בספטמבר 1903 בברלין, גרמניה. המשפחה התגוררה בפריז, צרפת, בין השנים 1904 עד 1914, שם אביו היה מנהל בקונצרן לאספקת חשמל. ב-1914 הם עברו לפרנקפורט, גרמניה, שם חיו עד 1920. זרבה למד כימיה ב-1920 בטכניון בפרייבורג, גרמניה.

מ-1921 עד 1923 התגורר במינכן, שם למד ציור בעיקר אצל יוזף אברץ. מ-1924 עד 1926 עבד ונסע זרבה באיטליה במלגה מטעם העיר מינכן. בשנת 1932 נרכש ציור השמן שלו שכותרתו, "גן סתיו", משנת 1929, על ידי הגלריה הלאומית, ברלין; בשנת 1937, הציור נהרס על ידי הנאצים כ"אמנות מנוונת".

מ-1937 עד 1955, זרבה היה ראש המחלקה לציור, בית הספר במוזיאון לאמנויות יפות, בוסטון. 

בשנת 1939 הפך זרבה לאזרח ארצות הברית ובאותה שנה בפעם הראשונה השתמש בטכניקת אנקאוסטיק בציור. הוא הצטרף למחלקה לאמנות ותולדות האמנות באוניברסיטת פלורידה סטייט ב-1955, שם לימד עד מותו.

בבוסטון הוא התחבר עם האמנים כחליל ג'יבראן (פסל), ג'ק לוין והיימן בלום כחבר מרכזי בבית הספר לציור האקספרסיוניסטי של בוסטון. באמצעות הוראתו השפיע על דור של ציירים,   כולל, בין היתר, דייוויד ארונסון, ברנרד צ'אט, ריד קיי, ארתור פולונסקי, ג'ק קרמר, ברברה סוואן, אנדרו קויסטרה ולויס טארלו.

יצירותיו נחשבות למשמעותיות מכיוון שהן מתעדות "את תגובתו של אמן חשוב בעל רגישות אירופאית ביסודה לסצנה הפיזית והתרבותית של העולם החדש".

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Karl Zerbe | WorldCat.org, search.worldcat.org (באנגלית)
2. ↑  Karl Zerbe papers | Collection: AAA.zerbkarl, sova.si.edu
3. ↑  "Creative Expression: An Imminent Clash as Experienced by Three Artists"
4. ↑  Waxing Poetic: Encaustic Art in America during the Twentieth Century by Gail Stavitsky, Ph.D. Chief Curator, www.tfaoi.org
5. ↑  Cate McQuaid Globe Correspondent, December 27, 2011, 12:00 a m Share on Facebook Share on TwitterView Comments, Boston Expressionists get their due - The Boston Globe, BostonGlobe.com (באנגלית אמריקאית)
6. ↑  Chaet, Bernard (1980). "The Boston Expressionist School: A Painter's Recollections of the Forties". Archives of American Art Journal. The Smithsonian Institution. 20 (1): 29.
7. ↑  Judith Arlene Bookbinder, **Boston Modern: Figurative Expressionism as Alternative Modernism**, UPNE, 2005, ISBN 978-1-58465-488-9. (באנגלית)
**דורית ראשוני-מנדיל** (1963 – ינואר 2018) הייתה ציירת, אמנית ועיתונאית ישראלית.

ביוגרפיה
--------

גדלה ברמת השרון. בצה"ל שירתה בבטאון חיל האוויר בזמן מלחמת לבנון הראשונה. לאחר שחרורה למדה צילום בקמרה אובסקורה, עיצוב אופנה במכללת שנקר, סוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת תל אביב. במקביל ללימודיה עבדה בעיתונאות ופרסמה מאמרים רבים, בעיקר ברשת שוקן. בין היתר כתבה מדור בשם "כלכלה ירוקה" על נושאי איכות הסביבה בעיתון "חדשות".

ציוריה נעשו בטכניקות שונות. בעשור האחרון ציירה בעיקר גוף נשי. בתערוכה בשם "נשים-קריירה-עסקים ופוליטיקה", הציגה עשרים ושישה פורטרטים של חברות כנסת ונשים מובילות בכלכלה הישראלית. התערוכה הוצגה בקניון עזריאלי ובלובי הכניסה של בית עיריית תל אביב. בין הפורטרטים המצוירים, נמצאות ציפי לבני, רונית רפאל, דליה איציק ועוד. ביוני 2017 הציגה תערוכה בשם "ציפורים בדואט", תערוכה משותפת עם הצלם יקי אקרמן. 

בשנותיה האחרונות חייתה ברעננה ולימדה ציור וכתיבה יוצרת, איירה ספרים וכתבה ביוגרפיות. היא נלחמה במחלת סרטן השד מאז שנת 2007, ונפטרה בינואר 2018.

ספריה
-----

* מדריך לתייר הנוצרי בארץ ישראל "A Log-Book of my Journey to the Holy Land".שנת 2000
* ספר שירים "יש גם אפשרות כזו" 2010 .
* "ספר הדרכה לכתיבת אוטוביוגרפיה" 2005.
* "להפוך את כל האבנים, סיפורם של חולי סרטן יוצאי דופן", הוצאת פוקוס, 2015.

גלריה
-----

* בהשראת מארק רותקו. אקריל על קנווס 2006בהשראת מארק רותקו. אקריל על קנווס 2006
* נוף מופשט ובית אקריל על קנווס 2007נוף מופשט ובית אקריל על קנווס 2007

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דורית ראשוני** בוויקישיתוף
 סדנא לציור חופשי אתר האינטרנט הרשמי של דורית ראשוני בארכיון האינטרנט

* דינה חלוץ, תוך 4 חודשים רחל ראשוני איבדה את בתה ובנה: "למה זה הגיע להם?", באתר Xnet‏, 11 ביולי 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  מבחר כתבות של ראשוני  

כלכלה ירוקה - ושאבתם מים, "חדשות", 14 נובמבר 1990  
כלכלה ירוקה - גם האמבות מתרחקות, "חדשות", 26 ספטמבר 1990
2. ↑  עכבר העיר, ציפורים בדואט - תערוכה, באתר הארץ, 2 ביוני 2017
3. ↑  ליאת עיני, דורית חיפשה ומצאה בעצמה איך להילחם בסרטן, באתר ynet, 11 במאי 2015

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007583815005171
* VIAF: 383144782709101613203
* WorldCat: viaf-383144782709101613203

 |
**הספורט הימי בישראל** מצומצם יחסית, זאת בשל הזמינות הנמוכה של חופים ביחס לדרישות. למרות הזמינות הנמוכה של החופים, מזג האוויר מאפשר פעילות במשך רובה של השנה. בנוסף על כך, הספורט הימי הניב כ-4 מתוך 13 המדליות של ישראל במשחקים האולימפיים: 

* קיאנו/קיאק -מדליית ארד אחת (מיכאל קולגנוב באולימפיאדת סידני)
* שיט - גל פרידמן (מדליית ארד באולימפיאדת אטלנטה ומדליית זהב באולימפיאדת אתונה) ומדליית ארד אחת שקיבל שחר צוברי באולימפיאדת בייג'ינג.

ענפים
-----

### שיט

מבחינה ארגונית, הארגון הבולט והיציג בתחום הוא איגוד השייט בישראל שהוקם ב-1960. האיגוד מאגד כ-1,350 ספורטאים מהם כ-726 ספורטאים פעילים (מהם 34% נשים) ב-13 מועדונים. האיגוד עורך כ-70 תחרויות בשנה.

### גלישה

העיסוק בתחום בארץ החל בשנות ה-20 של המאה ה-20 ופתחה משמעותית על ידי ד"ר דוריאן פסקוביץ בשנות ה-50. מספר הגולשים בישראל מוערך בכ-40 אלף גולשים ובכל שנה גדל מספר זה. ארגון הגלישה הישראלי הוא ISA – Israel Surfing Association. תחרויות נערכות בחופים השונים בזמן גלים לאורך השנה כולה, ובחסות חברות הגלישה המובילות בארץ. התחרויות נערכות בקטגוריות: ילדים, נוער ובוגרים.

### חתירה

מועדוני החתירה הבולטים הם מועדון השייטים תל אביב, מועדון החתירה חיפה ומועדון השיט טבריה.

תחרויות בולטות
--------------

### צליחת הכנרת

 ערך מורחב – **צליחת הכנרת**  

צליחת הכנרת היא אירוע השחייה במים פתוחים העממי הגדול והמתמיד ביותר בארץ (מאז 1954) המתקיים מדי שנה בספטמבר או באוקטובר. אורך המסלולים נע בין קילומטר וחצי ל-5 קילומטרים..

### שיוט הערים

 ערך מורחב – **שיוט הערים**  

שיוט הערים הוא תחרות שיוט עממי לאורך חופי המדינה המתקיים מאז שנת 1939.

ראו גם
------

* ספורט בישראל
* איגוד השייט בישראל
**החזית העממית הלאומית** (ביוונית: **Εθνικό Λαϊκό Μέτωπο (ΕΛΑΜ)**; לטיניזציה: Ethniko Laiko Metopo (ELAM);) היא מפלגה ימנית רדיקלית לאומנית-יוונית בקפריסין. נוסדה בשנת 2008 כתנועה חוץ-פרלמנטרית והפכה למפלגה בשנת 2011, בעקבות הצלחת המפלגה-האחות שלה, השחר הזהוב, ביוון. המפלגה היא אירוסקפטית (מתנגדת לאיחוד האירופי). בבחירות 2021 הכפילה המפלגה את כוחה ביחס לבחירות 2016 והפכה לרביעית בגודלה בבית הנבחרים של קפריסין.

היסטוריה
--------

התנועה צמחה מתוך "השחר הזהוב: הגרעין הקפריסאי" שנוסד בראשית שנות ה-2000 על ידי יו"ר המפלגה חריסטוס חריסטו, שהיה גם חבר מפלגת השחר הזהוב היוונית. בשנת 2008 נאסר על התנועה להשתמש בשם והיא החליפה את שמה. פעילותה בזירה הציבורית התרכזה בפעילות נגד הגירה של מוסלמים מקפריסין הצפונית.

הישגים בבחירות
--------------

### בית הנבחרים

בית הנבחרים של קפריסין| בחירות | הצבעה | מושבים |
| --- | --- | --- |
| # |  % | מקום | # | ± |
| 2011 | 4,354 | 1.1 | - | 0/56 |  |
| 2016 | 13,041 | 3.7 | שמיני | 2/56 | Increase 2 |
| 2021 | 24,255 | 6.8 | רביעי | 4/56 | Increase 2 |

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של החזית העממית הלאומית
* מפלגות בקפריסין
* מרכז מידע לגבי הבחירות

הערות שוליים
------------

1. ↑  התקבל אישור לתנועת ELAM לרוץ כמפלגה, סיגמא, 2 במאי 2011 (ביוונית)
2. ↑  Nationalist Elam gain big in parliament vote, cyprus-mail, ‏31 במאי 2021
3. ↑  ELAM: The Golden Dawn of Cyprus (ביוונית)
4. ↑  Condemning the Hate March at Larnaca, ידיעה על מצעד שנאה בלרנקה, 28 בדצמבר 2010
סמליל המועצה עד 2022
**המועצה הישראלית להתנדבות** (שעד 2022 נקראה "**המועצה הלאומית להתנדבות בישראל**") היא עמותה שנוסדה ב-1972, על ידי ממשלת ישראל במטרה להפעיל מתנדבים, שיעסקו בפעילות התורמת לצמצום פערים בחברה הישראלית.

ייעודה של המועצה הוא הכפלת ההתנדבות בישראל ובין השנים 2009 ל-2014 עלתה ההתנדבות מ-15% ל-28% מהציבור. כן יעד ההתנדבות לצעירים הגעה ל-70% בתוך 5 שנים (עד 2020) ולכלל הציבור 50% התנדבות.[דרוש מקור]

במהלך השנים, הן מפאת היותה של העמותה הגוף המנוסה והדינמי בנושא ההתנדבות, והן עקב התמיכה לה זכתה מממשלת ישראל, הפכה המועצה לארגון גג בנושא ההתנדבות.

המועצה מאגדת בתוכה ארגונים וולונטריים וציבוריים, המפעילים מתנדבים בשירותים החברתיים, ועוסקת בייעוץ והדרכה לארגוני מתנדבים.

אותות ופרסים המוענקים על ידי העמותה
-----------------------------------

* המלצה על מקבלי "אות הנשיא למתנדב"
* אות קהילה מתנדבת מיסודה של המועצה להתנדבות מוענק לרשות מקומית המצטיינת בתחום ההתנדבות החל משנת תשע"א במפעל משותף עם משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, הכנסת והשלטון המקומי
* המלצה על מקבלי מגן ראש הממשלה למנהיגות מתנדבת
* קביעת מקבלי מגן השר לאיכות הסביבה, מגן שר הקליטה ומגן שר הבריאות
* הענקת פרס זוסמן-ג'וינט למצוינות בתחום השירותים החברתיים
* קביעת מקבלי אות המופת על תרומה לחברה
* הענקת תג ההתנדבות מלאכים ברשת יחד עם איגוד האינטרנט הישראלי

פורטל ההתנדבות
--------------

המועצה מנהלת באתרה את פורטל התנדבות בישראל בשיתוף: ג'וינט ישראל, החברה למתנ"סים, יחידת ההתנדבות של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, עמותת רוח טובה, המרכז הישראלי להתנדבות נוער, יד שרה, הסוכנות היהודית לארץ ישראל, המשרד להגנת הסביבה, מיקרוסופט ישראל, אינטל ישראל וחברות נוספות.

הפורטל נועד לרכז את כל נושא ההתנדבות באתר אחד.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של המועצה הישראלית להתנדבות
* פורטל ההתנדבות
* סיפורה של ההתנדבות בישראל - ארכיון שיתופי
* המועצה הישראלית להתנדבות, באתר "גיידסטאר ישראל"
* המועצה הישראלית להתנדבות, ברשת החברתית פייסבוק
* פייסבוק קהילת מנהלי התנדבות- רמ"ה (רשת מנהלי התנדבות)

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 311794797
* WorldCat: viaf-311794797

 |
**איסידרו לאנגרה** (בספרדית: **Isidro Lángara Galarraga**; ‏25 במאי 1912, פסאיה שבספרד – 21 באוגוסט 1992, אנדואין, ספרד) היה כדורגלן ספרדי, ששיחק בעמדת החלוץ.

בין השנים 1934–1936 זכה לאנגרה שלוש פעמים ברצף בתואר הפיצ'יצ'י.

קריירת משחק
-----------

 פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
לאנגרה החל את הקריירה בכמה קבוצות מקומיות. בגיל 18 כששיחק במועדון טולוסה מהליגה השלישית בספרד, ריאל אוביידו צירפה אותו לשורותיה והוא נשאר באוביידו עד תחילת מלחמת האזרחים בספרד שפרצה בשנת 1936.

בין השנים 1930–1936 בהן שיחק באוביידו, זכה לאנגרה בשלוש תוארי פיצ'יצ'י בשלוש עונות ברציפות. בעונת 1933/1934 כבש 60 שערים ב-32 הופעות בלבד, דבר ההופך אותו לשחקן הספרדי שכבש הכי הרבה שערים בעונה אחת.

לקראת תחילת מלחמת האזרחים שיחק משחק אחד במועדון אתלטיק בילבאו בדצמבר 1936.

בזמן המלחמה שיחק לאנגרה משחקי תערוכה ברחבי אירופה עם הצוות הלאומי הבסקי כדי לגייס כספים למאמץ המלחמתי. במהלך המלחמה שיחק גם בקבוצה אוזאקי שבמקסיקו וסיים איתה במקום השני בליגה המקסיקנית.

לאחר המלחמה חברו לקבוצה, אננגל זובייטה, הציע לו לשחק בסן לורנסו שבארגנטינה, וכך גם עשה. בשנת 1939 כבש רביעייה בהופעת הבכורה שלו נגד ריבר פלייט וגם הפך למלך השערים של הליגה בשנת 1940 כשכבש 33 שערים. בסך כבש 110 שערים ב-121 הופעות עבור סן לורנסו, כולל זכייה בגביע והגעה לגמר הקופה אדריאן סי אסקובר בשנת 1939.

בשנת 1943 חתם במועדון אספנייה מהליגה המקסיקנית שם זכה בתואר הליגה בפעם הראשונה (והיחידה), והיה מלך השערים של הליגה פעמיים. לאנגרה הוא השחקן היחידי עד היום שזכה בתואר מלך השערים בשלוש הליגות הבכירות באותה מדינה ובשלוש יבשות שונות.

לאחר שנים רבות בחו"ל חזר לריאל אוביידו שבספרד לשנתיים, בהן כבש 23 שערים ב-29 משחקים.

בסוף הקריירה זכור לאנגרה ככובש מצטיין וכבגיל 34 עדיין היה יכול להופיע ברמות הגבוהות ביותר. לאחר הפרישה חזר להתגורר במקסיקו.

### לאחר הפרישה

לאחר פרישתו מקריירת משחק אימן לאנגנה את הקבוצה הצ'יליאנית אוניון אספניולה וזכה עימה בליגה הצ'יליאנית. לאחר מכן אימן גם את הקבוצה פואבלה המקסיקנית בין השנים 1952–1953 וזכה עימה בגביע מקסיקו.

לאחר פרישתו מקריירת האימון בילה את מרבית חייו בדרום אמריקה, ולאחר מכן חזר לאזור ביתו בספרד בסוף שנות השבעים לחייו, שם נפטר ב-21 באוגוסט 1992.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איסידרו לאנגרה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **‏‏נבחרת ספרד‏ - מונדיאל 1934** |
| --- |
|  בוסק | 
 קמפנאל | 
 צ'אצ'ו | 
 סילאורן | 
 סיריאקו | 
 פדה | 
 גורוסטיקה | 
 אילריו | 
 איראראגורי | 
 לפואנטה | 
 לאנגרה | 
 לקווה |
 מרקולטה | 
 מרין |
 מוגרסה |
 נוגס |
 קינקוסס |
 רגיירו |
 סולה |
 ונטולרה |
 סבלו |
 זאמורה |
מאמן: גארסיה סלסר
 | ספרדספרד |


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 1778156811368445390005
* WorldCat: viaf-1778156811368445390005

 |