קה דה וה - נעליים
קה דה וה - המעדנייה בקומה השישית
קה דה וה - מדרגות נעות לקומה העליונה
ה**קאופהאוס דס וסטנס** (בגרמנית: **Kaufhaus des Westens** - "חנות הכלבו של המערב") או בקיצור **קה-דה-וה** (בגרמנית: **KaDeWe**) היא חנות כלבו בטאואנצינשטראסה במערב ברלין, בירת גרמניה. החנות היא השנייה הגדולה ביותר באירופה אחרי הרודס הבריטית: שטחי המכירה של החנות עולים על 60,000 מ"ר, ונמכרים בה 380,000 מוצרים. בחנות מבקרים מדי יום בין ארבעים לחמישים אלף לקוחות.

היסטוריה
--------

חנות הכלבו נוסדה בשנת 1905 על ידי הסוחר היהודי אדולף יאנדורף (Adolf Jandorf). מבנה החנות נבנה על ידי האדריכל אמיל שאודט. שאודט תכנן מבנה בן חמש קומות, בו היו 27 מחלקות ו-24,000 מ"ר של שטחי מכירות. החנות נפתחה לקהל במרץ 1907 תחת הלוגו "המערב החדש" (בגרמנית: Neuer Westen) המרמז על התפתחות אזור זה של ברלין עם הקמת תחנת אס באן צו הסמוכה לגן הזואולוגי. הקמת תחנת האו באן בכיכר ויטנברג השפיעה על בחירת מיקום החנות.

יאנדורף תכנן את חנות הכלבו בסגנון חנויות הכלבו שהיו באותה עת בארצות הברית, ולמעשה שילב חנויות מתמחות רבות תחת קורת גג אחת.

חזית המבנה תוכננה בסגנון מאוד שמרני וצנוע, אולם תוכן החנות תוכנן בפאר רב, תוך שימוש בטכנולוגיות חדשות. כך למשל קושרו כל עומדות הקופה בחנות במערכת שליחת הודעות פנאומטית לקופה מרכזית. המבנה הואר כולו בחשמל והיו בו 20 מעליות (שני חידושים טכנולוגיים נדירים בברלין של אותה עת).

בשל חידושים אלה, המבחר הרב, גודל החנות ואיכות הסחורה, הפכה החנות במהרה לאתר הקניות המועדף על תושבי ברלין.

החנות אף השפיעה על סביבתה, והרחוב בו נמצאת החנות - רחוב טאואֶנצין (Tauentzienstraße) הפך מרחוב מגורים לרחוב מסחרי.

בשנת 1927 עברה הבעלות בחנות לחברת הרטי בבעלות איש העסקים היהודי הרמן טיץ. בין השנים 1929–1930 הורחבה החנות על פי תכנון של האדריכלים שאודט ושטרֶמינג (Schaudt ו-H. Ströming). על גג המבנה נבנתה חצר מקורה זכוכית ובחצר זו הוצבו כיסאות נוח לרווחת הקונים.

החנות נפגעה בשפל הכלכלי הגדול ובנק דרזדן אף החל בהליכי פשיטת רגל נגד החנות, אולם לבסוף הוחלט על תוכנית שיקום של החנות והיא אף התחילה להרוויח. בשנת 1933 עם עליית הנאצים לשלטון בגרמניה הולאמה החנות ונרכשה מהמדינה על ידי גאורג קארג בעבור 50,000 רייכסמארק.

בניין החנות נהרס במהלך הפצצות חיל האוויר המלכותי בשנת 1943 במסגרת מלחמת העולם השנייה. המבנה שוקם לאחר המלחמה, וכבר בשנת 1950 נפתחו שתי הקומות הראשונות של החנות. ביום הפתיחה המחודשת ביקרו בחנות 180,000 קונים.

החנות הפכה לסמל הקפיטליזם במערב ברלין ול"חלון ראווה" למול חנויות מזרח ברלין. בין השנים 1967–1977 שופצה החנות ושטחי המסחר גדלו ל-44,000 מ"ר. בשנות ה-90 הורחבה החנות בשנית ונוספו לה 16,000 מ"ר של שטחי מסחר.

בשנת 1994 חברת קארשטאדטקוולה (KarstadtQuelle AG) רכשה את החנות.

תיאור החנות
-----------

  

בחנות 60,000 מ"ר של שטחי מסחר בהם נמכרים למעלה מ-380,000 מוצרים שונים. בחנות 64 גרמי מדרגות נעות ו-26 מעליות המשרתות את עשרות אלפי המבקרים בחנות מדי יום.

מחלקה פופולרית בקרב המבקרים בחנות היא מחלקת האוכל, הממוקמת בקומות השישית והשביעית של מבנה החנות (קומות שנוספו בראשית שנות ה-90). בקומות אלה נמכרים 34,000 מוצרי מזון שונים ו-110 טבחים ו-70 קונדיטורים עובדים במעדניות רבות המתמחות בסוגי מזון שונים. כמו כן בקומה השישית מסעדה פופולרית המכוסה גג זכוכית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קאופהאוס דס וסטנס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קאופהאוס דס וסטנס (בגרמנית)
* קאופהאוס דס וסטנס, ברשת החברתית פייסבוק

* קאופהאוס דס וסטנס, ברשת החברתית אינסטגרם

* קאופהאוס דס וסטנס, באתר פינטרסט
	+ אתר רשמי (באנגלית)
* אבנר שפירא, טעם החופש, טעם החרדל, באתר הארץ, 11 במרץ 2007
* החנות באתר טריפי

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **ברלין** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007590176505171
* GND: 5280791-5
* LCCN: no2007118074
* VIAF: 129385920
* WorldCat: lccn-no2007118074

 |