recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**שקע חזיתי** (באנגלית: **Frontal depression**) הוא סוג של מערכת סינופטית האופיינית לאזור הממוזג, ושבה נפגשים גושי אוויר חמים, הבאים מאזור קו המשווה, עם גושי אוויר קרים, המגיעים מאזורי הקטבים. גושי האוויר אינם מתערבבים זה בזה, וכל גוש נע בתנועה סיבובית המתכנסת לתוך השקע כדי למתן את הלחץ נמוך שבו. קווי המפגש של גושי האוויר החמים והקרים נקראים "חזיתות", והשקע שהם מתכנסים לתוכו נקרא "שקע חזיתי". מעברו של שקע כזה מעל לאזור גיאוגרפי נתון יכול להימשך כמה יממות.

סוגים עיקריים של חזיתות
-----------------------

**חזית קרה** - כאשר האוויר הקר נע כלפי האוויר החם, נוצרת בקו המפגש שלהם תופעה המכונה חזית קרה. בחזית הקרה האוויר הקר והצפוף יותר נכנס מתחת לאוויר החם וגורם לו לעלות במהירות. עלייה מהירה של אוויר חם ולח יוצרת ענני ערמה מפותחים מקבוצת הקומולוס והקומולונימבוס. עננים אלה גורמים לירידתן של כמויות משקעים גדולות, המלוות לעיתים בברקים ורעמים כבדים ובברד. חזית כזאת יכולה ליצור תנאים להתפתחות טורנדו במקרים פחות שכיחים.

**חזית חמה** - כאשר האוויר החם נע לעבר גוש האוויר הקר נוצרת במקום המפגש שלהם חזית חמה. בחזית החמה האוויר החם והקל עולה לאט יותר מעל לגוש האוויר הקר. עלייה איטית יחסית של האוויר החם מביאה ליצירת ענני שכבה מקבוצת הסטרטוס והנימבוסטרטוס, המשתרעים על פני שטחים גדולים. המשקעים היורדים מעננים אלה הם בעלי עוצמה נמוכה יותר, והם סוערים פחות. גושי האוויר החם והקר מסתחררים, מתכנסים לתוך השקע ו"ממלאים" אותו, עד שהם מאזנים את הבדלי הטמפרטורות ואת הלחץ.

שקעים חזיתיים בישראל
--------------------

רוב הגשמים בישראל מגיעים מחזיתות קרות הנלוות לשקעים חזיתיים. השקעים מוסעים בדרך כלל על ידי הרוחות המערביות שמעל לים התיכון, ובמהלך אופייני, נוטים להתעמק בין קפריסין לבין ישראל. החזית החמה תגיע על פי רוב ראשונה לחופי הארץ, ואילו החזית הקרה שאחריה תביא עמה את מירב המשקעים. השלגים המעטים היורדים בישראל, מקורם באוויר הקר המגיע מצפון-מזרח אירופה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שקע חזיתי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  נטליה גויכמן, מדוע יורד גשם בחורף?, באתר מכון דוידסון
איירבוס A300 של החברה
סמי-טריילר של החברה
סירה המשמשת להפצת משלוחים בוונציה
**DHL** (ראשי תיבות של מייסדיה: **D**alsey, **H**illblom, **L**ynn) היא חברה העוסקת במשלוחי אקספרס בינלאומיים, שילוח בינלאומי ותובלה יבשתית וכן בשילוח ימי ושירותים לוגיסטיים. החברה נמצאת בבעלות חברת הדואר הגרמני (Deutsche Post, המוחזקת 20% על ידי בנק KfW אשר מוחזק 80% על ידי ממשלת גרמניה הפדרלית).

היסטוריה
--------

החברה נוסדה בסן פרנסיסקו בשנת 1969 על ידי אדריאן דאלסי, לארי הילבלום ורוברט לין.
המייסדים החלו בהובלה אישית של מסמכים רשמיים דרך האוויר מסן פרנסיסקו להונולולו, כשהם מבצעים את השלבים הראשונים של העברת המטענים במכס עוד לפני הגעת הספינה המובילה, ובכך צמצמו באורח ניכר את משך זמן ההמתנה בנמל.
השיטה החדשה של מייסדי החברה חסכה זמן וכסף רב ללקוחות שהורגלו לעמוד בתור הנמל ולחכות זמן רב.
שיטה זו הולידה תעשייה שלמה: משלוחי אקספרס אוויריים בינלאומיים, שהם העברה מהירה של מסמכים ומשלוחים בדרך האוויר.
חברת DHL המשיכה לגדול בקצב מסחרר. החברה התרחבה מערבה, מהוואי למזרח הרחוק ולשולי האוקיינוס השקט, ולאחר מכן הגיעה למזרח התיכון, לאפריקה ולאירופה. בשנת 1988 כבר הייתה נוכחות של DHL ביותר מ-170 מדינות והחברה העסיקה 16 אלף עובדים. נכון לשנת 2008 פעלה החברה ב-220 מדינות והעסיקה 300,000 עובדים.

חטיבות
------

DHL מחולקת לארבע חטיבות:

* **DHL EXPRESS** - משלוחי אקספרס בינלאומיים מדלת לדלת.
* **DHL FREIGHT** - שילוח מטענים ומשלוחים מיוחדים.
* **DHL תעופה** - שילוח אווירי וימי ומשלוחים מיוחדים.
* **DHL SOLUTIONS** -מכלול פתרונות לוגיסטיים, אחסון והפצה.

נתונים כלליים
-------------

* כ-6,500 סניפים.
* למעלה מ-450 מרכזי מיון בינלאומיים.
* 240 מרכזי מיון ארציים.
* 420 מטוסים.
* 76,200 כלי רכב.
* למעלה מ-220 מדינות.
* למעלה ממיליארד וחצי משלוחים בשנה.
* 120,000 יעדים.

DHL ישראל
---------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
DHL ישראל פועלת בישראל מאז 1997 בבעלות DHL העולמית והיא החברה היחידה בתחומה הפועלת בארץ ישירות ולא באמצעות זכיין מקומי. החברה מעסיקה 420 עובדים ומחזיקה צי של 120 כלי רכב ומטוס אחד אשר מבטיחים איסוף מהיר ויציאה מיידית בטיסת DHL היומית. אותה שרשרת הפצה משרתת גם את המשלוחים המגיעים ממדינות אחרות, שרובם משוחררים ונמסרים באותו יום לנמען בישראל.

ראו גם
------

* האסון האווירי באיברלינגן
* AeroLogic

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **DHL** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של DHL
* DHL, ברשת החברתית פייסבוק

* DHL, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* DHL, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  חברת DHL ישראל מרחיבה את צי הבלדריות, באתר Port2Port, בתאריך 30 בנובמבר 2011

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007337670605171
* GND: 2130357-5
* LCCN: n2011032315
* VIAF: 154144898669850291033
* WorldCat: lccn-n2011032315

 |
**זֹורְקְי קרסנוגורסק** (ברוסית: **ФК «Зоркий» Красногорск**, תעתיק באנגלית: **Zorkiy Krasnogorsk**) היה מועדון כדורגל מקצועני מהעיר קרסנוגורסק שבמחוז מוסקבה.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד לראשונה ב-1937, אך לא התמודד במסגרות לאומיות עד 1968. בשנים 1968-1969 התמודד באזור 9 של הליגה השלישית בברית המועצות. בשנים 1982-1989 התמודדה בליגה השנייה של אליפות ברית המועצות. ב-1984 המועדון זכה בטורנירים אזוריים, אך התקשה להעפיל לליגה בכירה יותר. 

בשנים 1992-1993 המועדון התמודד באליפות המרכז של הליגה השלישית. מ-2004 עד 2017 גם התמודד בליגה זו. במסגרת הגביע הרוסי בכדורגל בעונת 2008/2007, המועדון גבר על זנאמיה טרודה, אך הפסיד בהמשך לקבוצת "Lobnya-Alla".

משנת 2017 המועדון מתמודד באליפות המרכז של הליגה השנייה, המנוהל על ידי התאחדות ליגת הכדורגל המקצוענית. מאז 2017 המועדון עושה שימוש בסמל קבוצת הבנדי כסמל למועדון הכדורגל גם כן.

בשנת 2019 אורגן מחדש והציג לוגו ועיצוב מדים חדש. עם זאת, ביוני 2020 דווח כי הקבוצה נמצאת בסכנת פירוק עקב נטישת ספונסרים בעקבות ההפסדים הכלכליים שנגרמו מהתפרצות נגיף הקורונה ברוסיה.

אצטדיון
-------

מגרש הבית של הקבוצה הוא אצטדיון "זורקי" (בעל קיבולת של 8,000 איש) המשמש גם לאירוח תחרויות בנדי.

גלריה
-----

* מסמלי הקבוצהמסמלי הקבוצה
* מסמלי הקבוצה בעברמסמלי הקבוצה בעבר
* מסמלי הקבוצה בעברמסמלי הקבוצה בעבר
* סמל הקבוצה בשנים 2017-2019סמל הקבוצה בשנים 2017-2019
* סמל הקבוצה משנת 2019סמל הקבוצה משנת 2019

ראו גם
------

* זורקי קרסנוגורסק (כדורגל נשים)

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של זורקי קרסנוגורסק (ברוסית)
* זורקי קרסנוגורסק, ברשת החברתית פייסבוק

* זורקי קרסנוגורסק, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* זורקי קרסנוגורסק, ברשת החברתית אינסטגרם

* זורקי קרסנוגורסק, ברשת החברתית VK

* פרופיל, באתר Transfermarkt

הערות שוליים
------------

1. ↑  Клуб ПФЛ «Зоркий» прекратит существование
**טיסה 501** הוא משחק קופסה ישראלי, מבית חברת קודקוד. המשחק מלמד גאוגרפיה והתמצאות בעולם, תוך שימוש באסטרטגיה ותכנון מהלכים. הגרסה הקלאסית עם רכיב אלקטרוני משווקת משנת 2000,‏ וגרסה המהדורה החדשה עם שבשבת משווקת משנת 2014. המשחק הוא חלק מקטלוג "קונים כחול לבן" של משרד הכלכלה.

מהלך המשחק
----------

השחקנים מקבלים חמישה יעדים אקראיים על גבי מפת העולם. לאחר מכן מקבלים יעד נוסף, שממנו מתחילים לשחק. על גבי המפה מסומנות ערים גדולות בעולם, לרוב ערי בירה, וביניהן מסלולי תעופה. על המשתתפים לחשב איזה מסלול "לטוס" ברחבי העולם כדי להגיע לכל חמשת היעדים בזמן הקצר ביותר, ולחזור. השחקנים מתקדמים על גבי המפה בעזרת הטלת קוביות, כאשר בכל פעם שיוצאת הספרה 6 מפעילים השחקנים את "מגדל הפיקוח" (בגרסה הראשונית מדובר במתקן אלקטרוני, בגרסה החדשה שבשבת) שמחליט באופן אקראי על אחת מהפעולות הבאות: טיסה חופשית (השחקן יכול לטוס לאן שהוא רוצה על המפה ללא הגבלה), עצור (על השחקן לחכות תור), החלף קלפים (השחקן מחליף את אחד מקלפי היעד שלו בקלף יעד של שחקן אחר), סיבוב חוזר (על השחקן להטיל את הקוביות פעם נוספת), כוכב קדימה (השחקן קופץ לכוכב הבא במסלול שלו, ראו **כוכב**) וכוכב אחורה (השחקן קופץ לכוכב הקודם שהיה במסלול שלו). השחקן הראשון שביקר בכל חמשת היעדים שלו מנצח במשחק.

מונחים
------

קלף משימה
קלפי המשימות הם קלפים שנמצאים לצד קלפי היעד, וכל אחד מהם מכיל משימה. לכל משימה יש סיבה, למשל "טוס לסידני כדי לאסוף קנגורו גזעי", "נחות בעיר הקרובה אליך, אישה יולדת במטוס" או "נוסע עצבני מסרב לעלות למטוס, חכה תור". קלפי משימה ניתנים לשחקן שנחת על כוכב.

כוכב
במשחק, בין כל כמה תחנות עצירה במסלולי הטיסה ישנו כוכב. אם שחקן עוצר על כוכב עליו להרים קלף מערימת קלפי משימה, ולבצע את המשימה. ניתן לעצור על כוכב גם כתואצה מפעולה שיצאה ממגדל הפיקוח, אם השחקן קיבל "כוכב קדימה" או "כוכב אחורה". כוכבים יכולים להופיע בכל שלב במסלול, מלבד על ערים.

קלף יעד
על מפת העולם שעליה משחקים על שחקנים, מסומנות עשרות ערים בעולם (הכי הרבה באירופה, הכי מעט באפריקה) שכל אחת מהן מופיעה גם על קלף יעד אחד. כל קלף יעד מכיל קטע מידע קצר אודות העיר, כולל מיקומה במפה, היבשת והמדינה שלה. קלפי היעד מחולקים באופן אקראי לשחקנים בתחילת המשחק, והערים המסומנות בהם משמשות כיעדים של אותם שחקנים.

חידות
בכל קלף יעד ישנו קטע מידע אודות העיר, ומתחתיו חידה שתשובתה מסתתרת בקטע המידע. אם נגזר על שחקן לענות על חידה, הוא מבקש מהשחקן שמשמאלו לבחור חידה מקלפי היעד שלו ולחוד אותה לשחקן המבוקש. אם השחקן עונה נכון על השאלה, הוא זוכה בשתי נקודות התקדמות (שתי תחנות קדימה במסלול). אם טעה - הוא נשאר במקום והתור עובר לשחקן הבא. השאלות משתנות בין שאלות קלות ("מהי עיר הבירה של יפן?") לשאלות קשות ("באיזה צד של הכביש נוהגים בעיר בנגקוק, ומדוע?").

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טיסה 501

הערות שוליים
------------

1. ↑  נטלי גרופי, לטייל בעולם בפיג'מה – משחק קופסא טיסה 501, באתר גרופית, ‏5 בינואר 2020
2. 1 2 3 4  הוראות טיסה 501, באתר קודקוד
3. 1 2  הוראות משחק - ללא רכיב אלקטרוני, באתר קודקוד
4. ↑  רחל קדרס, מה תקנו לילדים בחג? הצעות למתנות, באתר ynet, 17 בספטמבר 2014
5. ↑  טיסה 501 - מהדורת חדשה, באתר קטלוג קונים כחול לבן

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"טיסה 501"**.
טירת נביצקה,בטרנסקרפטיה, כיום במערב אוקראינה, נבנתה מחדש באבן על ידי פינטה אבא בערך בשנת 1280
**פינטה אבא** (בהונגרית: **Aba Finta**;‏ ? – 1287) היה אציל הונגרי, שכיהן כשליט טרנסילבניה בשנים 1279-1278 או 1280 וכפלטין (נאדור) של הונגריה ביולי 1280 - יולי 1281. כונה לפעמים "Aba nembéli Szalánci Finta" (פינטה מסאלאנץ בן למשפחת אבא).

רקע משפחתי
----------

פינטה אבא היה בנו של האישפאן של אויוואר, דוד אבא (מת ב-1280), צאצא של הענף ספלאק של משפחת אבא. היו לו אחות ושני אחים - אמאדה אבא, שכיהן כפלטין של הונגריה ופטר אבא, שהיה שופט מלכותי.

ביוגרפיה
--------

טירת סלאנץ באזור קושיצה בסלובקיה של היום, שעל ידה נוצח פינטה אבא על ידי המלך לסלו הרביעי "הקומני" בשנת 1281
שמו של פינטה אבא הופיע במקורות ההיסטוריים ההונגרים בתקופה שבין השנים 1275 ו-1282.
בשלהי שנת 1277 והתחלת שנת 1278 נלחם פינטה (יחד עם גיירג' באקשה) בשרות המלך לסלו הרביעי הקומני נגד האצילים המורדים לוראנד (או רולנד) (בן של מרק), וגרגן גרגייה הצליחו לכבוש שטח בגבול בין אזור ציפס או ספשג (Szepesség) ובין טרנסילבניה.
פינטה הביס את המורדים ובסתיו 1278 עלה לתפקיד של שליט טרנסילבניה. בינתיים פרץ סכסוך קשה בין המלך לסלו ובין הכנסייה הקתולית והציר (לגאט) של האפיפיור ניקולאוס השלישי, הבישוף פיליפ. הכנסייה זעמה ונידתה את המלך המכונה "הקומני" על אי יישום החוקים לגבי יישוב הקומנים (השאמאניסטים) והעברתם לנצרות, על הזדהותו איתם וחיי ההוללות שניהל בקרבם. המלך עצר את פיליפ בשנת 1279 ומסר אותו למאסר לידי הקומנים. 
בסכסוך הזה לקח פינטה את צד הכנסייה, עצר בינואר 1280 את המלך והפקיד אותו לשמירה בידי האציל לוראנט בורשה בקורסאנוואר. לאחר מכן כפה על המלך פשרה עם הכנסייה. גם המלך וגם הציר של האפיפיור שוחררו. המלך הסכים ליישב את הקומנים ולנצרם. בעקבות תיווכו השיג פינטה לעצמו את חבל אונג, המחולק בימינו בין אוקראינה המערבית ובין סלובקיה המזרחית. הוא בנה שם מחדש באבן את טירת נביצקה ששרידיה נראים עד היום.

אחרי ששחרר את המלך, הוחלף פינטה בקיץ 1280 בתפקיד השליט בטרנסילבניה על ידי נציג של משפחת קסגי. התמנה במקום זאת לפלטין של הונגריה, "שופט" של הקומנים בהונגריה, ו"אישפאן" של האזורים שומוג' ושופרון. כשהקומנים התאכזבו מכניעת המלך לדרישות הכנסייה והחלטתו לשנות את מעמדם בהונגריה, הם ניסו להימלט. המלך ופינטה אבא רדפו אחריהם וניצחו אותם. 

אולם בסופו של דבר המלך לא שכח לפינטה את התנהגותו הבוגדנית הקודמת ובשנת 1281 הדיח אותו מכל תפקידיו. כעדות הכרוניקן שימון קזאי, הואשם פינטה בחילול שם המלך (laesio maestatis).
בקיץ 1281 הנהיג פינטה מרד נגד המלך במחוזות אבאוי וגמר (Gömör) אך נוצח במצור טירתו בסאלאנץ (כיום - סלאנץ בסלובקיה). 
נפטר לפי מקורות שונים ב-1284 או 1287.
פינטה אבא היה נשוי ואב לבת, קלרה, שנישאה לאציל גיולה שיקלוש.

קישורים ומקורות חיצוניים
------------------------

* Gyula Kristó *Histoire de la Hongrie Médiévale, tome I, Le temps des Arpades*, Presses Universitaires de Rennes,2000, (בצרפתית)
* ההיסטוריה של טירת נביצקה (באנגלית)
* Károly Szabó *Kún László* Budapest, Mehner kiadása 1886(בהונגרית)
* Homan Szekfű *Magyar Történet*Budapest, Király Magyar Egyetemi Nyomda 1928 (בהונגרית)
* Bánlaki József A magyar nemzet hadtörténelme Arcanum adatbázis Kft 2001 ע ' 467 (בהונגרית)

לקריאה נוספת
------------

* Markó László: *A magyar állam főméltóságai Szent Istvántól napjainkig*

הערות שוליים
------------

1. ↑  G.Kristó ע' 153
2. ↑  Homan Szekfű
3. ↑  G.Kristó שם
4. ↑  J.Bánlaky ע' 467
5. ↑   מרתה פונט - תולדות משפחת שיקלוש
**אוסקר רוזנפלד** (13 במאי 1884 – אוגוסט 1944) היה סופר יהודי-אוסטרי, שנרצח במחנה הריכוז אושוויץ.

קורות חיים
----------

### ראשית חייו וחינוכו

רוזנפלד נולד בקוריצ'אני שבמוראביה לז'נט רוזנפלד (ילינק). הוא סיים את לימודיו בשנת 1908 וקיבל תואר דוקטור בווינה על עבודתו בנושא הצייר הגרמני הרומנטי פיליפ אוטו רונגה. רוזנפלד היה פעיל בארגונים ציוניים שונים. הוא כתב בעיתונים ובכתבי עת יהודיים, בהם "Die Welt" ו-"Juedische Volkssimme" ביקורות תרבות, אמנות, תיאטרון וספרות. הוא היה חבר ב"אגודת תיאודור הרצל".

### קריירה

ב-1904 היה רוזנפלד ממקימי עיתון הנוער היהודי והסטודנטים "תקוותנו" (*Unsere Hoffnung*). ב-1907 ייסד יחד עם הסופר הוגו צוקרמן, אגון ברכר ואחרים יוזמה לתיאטרון יהודי, בו יועלו דרמות יידיש מודרניות בשפה הגרמנית. הרומן הראשון שלו, *Die vierte Galerie* (הגלריה הרביעית), ראה אור בשנת 1910. במלחמת העולם הראשונה שירת בצבא האוסטרו-הונגרי בסופיה בלשכת המסחר האוסטרית-בולגרית והיה העורך הראשי של עיתון המסחר "*Bulgarische Handelszeitung*" *בשנים* 1916–1918.

ב-1920 יצאו לאור שישה מספריו של רוזנפלד תחת הכותרת *Tage und Naechte* ("יום ולילה")*.* הוא היה פעיל ב- Judenstaatspartei. בין השנים 1923–1927 עבד כעורך העיתון הווינאי *Wiener Morgenzeitung ("עיתון הבוקר הווינאי")*. ב-1927 ייסד את התיאטרון היהודי החדש בווינה, *Jüdische Künstlerspiele*. רוזנפלד תרגם ספרות יידיש קלאסית ומודרנית, ובין היתר את יצירותיהם של מנדלי מוכר ספרים, שלום עליכם, י"ל פרץ וי' י' זינגר .

רוזנפלד החל לעבוד בשבועון המצויר *Die neue Welt* בשנת 1929, ובהמשך הפך לעורך הראשי שלו. האנשלוס בשנת 1938 הביא לסיום עבודתו בווינה. הוא ואשתו הנרייט היגרו לפראג, שם הפך לכתב "*ג'ואיש כרוניקל"*.

### מלחמת העולם השנייה

בשנת 1939 היגרה אשתו של רוזנפלד לאנגליה בציפייה לבואו, אך פרוץ מלחמת העולם השנייה מנע את הגירתו. בנובמבר 1941 גורש רוזנפלד לגטו לודז' בפולין יחד עם 5,000 יהודים מפראג. מיוני 1942 עבד בארכיון הגטו, שם השתתף בפרסום ובכתיבת הכרוניקה של גטו לודז'.

### מותו ומורשתו

באוגוסט 1944 גורש אוסקר רוזנפלד לאושוויץ, שם נרצח בתא גז.

יומנו, שנכתב בגטו בין 17 בפברואר 1942 ל-28 ביולי 1944 בסדרה של 15 מחברות בית ספר, נשמר ביד ושם בירושלים.

עבודותיו שפורסמו
----------------

* *Philipp Otto in der Romantik*, 1908
* *Die vierte Galerie.* רומן וינאי, 1910
* *Mendl Ruhig*, 1914
* *Tage und Nächte*. נובלה, 1920
* *Komoedianten* (בעקבות שלום עליכם), 1930

יומן:

* Wozu noch Welt. Aufzeichnungen aus dem Getto Lodz (יומן גטו לודז'), נערך בידי Hanno Loewy, הוצאת Neue Kritik, פרנקפורט, 1994
* בראשית היה הגטו: מחברות מלודז', בעריכת האנו לואי. תורגם מגרמנית על ידי בריג'יט מ. גולדשטיין, אוונסטון, אילינוי, הוצאת אוניברסיטת נורת'ווסטרן, 2002.

קישורים חיצוניים
----------------

* מתוך כתביו של אוסקר רוזנפלד בגטו לודז', באתר יד ושם
* **מנדל רוהיג** (בגרמנית)
* אוסקר רוזנפלד (1884-1944), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007267209205171
* BIBSYS: 97040286
* BnF: cb136307919 (data)
* GND: 119161656
* ISNI: 0000 0001 0896 4072
* LCCN: no95033290
* NLP: a0000001069946
* NTA: 142562343
* SELIBR: 304178
* VIAF: 46938446
* WorldCat: lccn-no95033290

 |
**תמנון וונדרפוס** (שם מדעי: *Wunderpus photogenicus*) הוא מין רכיכה יחידה בסוגה ממשפחת התמנוניים החיה בטבע בקרבת חופי אינדונזיה וחופים נוספים בדרום-מזרח אסיה, מהפיליפינים בצפון עד גינאה החדשה בדרום ובמזרח, ונצפתה עד לוונואטו ואיי שלמה. תמנון וונדרפוס מצוי לרוב בעומק רדוד מ-20 מטרים באזורי חוליות או סלעים קטנים.

תמנון זה דומה מאוד לקרובו, המין תמנון חקיין (*Thaumoctopus mimicus*), ושניהם בעלי תכונות חיקוי של חיות אחרות, לרוב כדי להימלט מטורפים. עם זאת תמנון זה שטוח יותר ובעל זרועות רחבות יותר. צבעו חום כהה עד אדמדם בעל רצועות לבנות לאורך הגוף.

התמנון התגלה לראשונה רק בשנות ה-80 של המאה ה-20, והוא תואר לראשונה בשנת 2006. משמעות שמו מגרמנית הוא: "תמנון נפלא", זאת עקב הצגת הזרועות המפוארות שלו במים. הוא מגיע לאורך כולל של 26 סנטימטרים, כשהגלימה מגיעה לאורך 2.4–3.6 סנטימטרים.

התמנון חי בגפו באזור מוגדר בו הוא חופר מחילה ומחפש במים טרף של סרטנים ושל דגים קטנים אותם הוא עוטף בזרועותיו ומזריק להם ארס בנשיכה. כאשר הוא מאוים, פורש התמנון את זרועותיו, כששתיים מהן מופנות מטה וכך יוצר מראה מרתיע של פסים חומים אדמדמים ולבנים המזכירים מראה של קרייט ימי מפוספס או של דג זהרון, שהם בעלי ארס היכול להיות קטלני. בשל מראה זה מניחים לו מרבית הטורפים. אמצעי התגוננות נוסף הוא היכולת להיפרד מאחת הזרועות שנתפסו בפי הטורף. תמנון וונדרפוס חסר את יכולת פליטת הדיו של תמנונים אחרים, והוא נע באיטיות יחסית. בדומה לשאר התמנונים הוא מסוגל להסוות את עצמו במהירות בעת הצורך.

טורפיו הפוטנציאלים של התמנון הם דגים טורפים שונים, הנמנעים לרוב מתקיפה בשל ההרתעה החזקה שלו. טורפים אחרים המסכנים אותו הם טרפידים, עקרבנוניים שונים ודגי פיונית מוסווים, עליהם ההרתעה שלו לא פועלת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תמנון וונדרפוס** בוויקישיתוף
* תמנון וונדרפוס, באתר NCBI (באנגלית)
* תמנון וונדרפוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* תמנון וונדרפוס, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תמנון וונדרפוס באתר הרשימה האדומה של IUCN

תמנון בשונית בסולאווסי, אינדונזיה.
**תמנון חקיין** (שם מדעי: *Thaumoctopus mimicus*) הוא מין של סילונית ממשפחת התמנוניים, החי בימים הרדודים של האזור האינדו-פסיפי, מים סוף עד קלדוניה החדשה וממפרץ תאילנד והפיליפינים בצפון עד לשונית המחסום הגדולה בדרום, אך רוב התמנונים חיים במימי אינדונזיה הרדודים, בקרבה לשוניות אלמוגים, אך על אדמה חולית. בנובמבר 2021 נצפה במפרץ אילת תמנון חקיין.

תמנון זה יחידי בסוגו והוא קרוב למין תמנון וונדרפוס, אף שיש מספר הבדלים ביניהם. הוא תואר רק בשנת 2005, ופירוש שמו המדעי מיוונית הוא: "thaûma" - פלאי ו-"ὀκτώπους" - שילוב של "oktō" - שמונה ושל "pous" - זרוע, כלומר: "בעל שמונה זרועות (תמנון) פלאי". השם של המין פירושו: חקיין, עקב מנהגו לחקות בעלי חיים ימיים אחרים.

תיאור
-----

התמנון החקיין הוא תמנון באורך של 60 סנטימטרים בקירוב, והוא בעל מבנה עיניים גדולות בעלות "קרניים" קטנות מעליהם. הוא בעל פיגמנטים, כמו שאר התמנונים, העוזרים לו לשנות את צבעו, ואף את צורת עורו והוא משתמש בפיגמנטים כדי להסוות את עצמו לרקע של חול או חצץ ימי בצבע צהוב עד בז' בהיר. בנוסף הוא יכול לפרוש את זרועותיו ולהרחיב את שטחם כשצבעו בולט בצבעי שחור או חום כהה ולבן או בהיר וגם לרחף במים באופן בולט.

התנהגות זו עוזרת להרתיע טורפים מלתקוף את התמנון עקב החיקוי של יצורי ים ארסיים או מסוכנים שבמקרים רבים עוטים צבעי אזהרה. התמנון מדמה אולי לזהרון, נחשי ים או אף למדוזה או דג סולית. בנוסף התמנון מנצל את יכולתו כדי לפתות לעברו מיני סרטנים שהוא אוכל, תוך שימוש בזרועו כדי לדמות אותה לנקבת סרטן. הסרטן מגלה את טעותו רק כשהתמנון מתביית עליו עם כריות היניקה החזקות של רגליו. אפשרות נוספת שלו היא להידמות לאלמוג או ספוג, מה שמסייע להתקרבות טרף קטן כמו דגים קטנים או חסילונים שהוא לוכד.

למרות התגוננותו המיוחדת, נוסף על היכולת לפלוט ענן של דיו בעת מתקפה, הוא עדיין עשוי להיטרף בידי עקרבנוניים מוסווים, סוליתאים או טרפידים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תמנון חקיין** בוויקישיתוף
* תמנון חקיין, באתר NCBI (באנגלית)
* תמנון חקיין, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* תמנון חקיין, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תמנון חקיין באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  נעה פישר, צפו: תמנון שנדיר למצוא בישראל אותר באילת, באתר ynet, 14 בנובמבר 2021
**ג'רום דיו דון מיינסי** (באנגלית: **Jerome Dieu Donne Meyinsse**; נולד ב-18 בדצמבר 1988) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הסנטר בעירוני נס ציונה.

קריירה
------

מיינסי נולד וגדל בבאטון רוז' שבלואיזיאנה. הוא למד ושיחק כדורסל בבית הספר התיכון מקינלי, כשבעונתו האחרונה הוא העמיד ממוצעים של 18.5 נקודות, 11 ריבאונדים, 5 חסימות ו-3 אסיסטים למשחק. מיינסה שימש כקפטן נבחרת התיכון ונבחר לחמישייה השנייה של המחוז. מיינסה שיחק בנבחרת המזרח במהלך משחק האולסטאר של כוכבי התיכון.

לאחר התיכון, מיינסי החל לשחק באוניברסיטת וירג'יניה, כשב-89 משחקים בהם שיחק במכללה, הוא העמיד ממוצעים של 3.4 נקודות ו-2.5 ריבאונדים ב-12.7 דקות.

מיינסי החל את הקריירה המקצוענית שלו בשנת 2010, ושיחק עם כמה מועדונים בארגנטינה וברזיל. בינואר 2013, שוחרר מיינסה מסנטרו חובנטוד סיוניסטה וחתם ברגטאס קוריינטס. הוא התחבר במהירות לקבוצה, ובמאי זכה עימה באליפות.

ב-2013, חתם מיינסה בפלמנגו. בעקבות שליטתו בשפה הפורטוגזית וההסתגלות המהירה שלו לתרבות הברזילאית, מיינסה היה חביב האוהדים בפלמנגו. הוא זכה לכינוי "הגדול" על ידי האוהדים, והיה אחד משחקני הכדורסל הפופולריים ביותר בברזיל באותה תקופה. מיינסה חווה הצלחה בפלמנגו וזכה במספר תארים איתם.

בשנת 2016, הצטרף מיינסה לסן לורנסו וזכה איתה בליגה הארגנטינאית. ב-2017, הוא חתם באתנאס דה קורדובה.

ב-22 בנובמבר 2020, חתם בעירוני נס ציונה מהליגה הישראלית.

בעונת 2020/21 זכה עם קבוצת נס ציונה בגביע היורופקאפ, לאחר שניצחו את סטאל אוסטרוב מפולין 74:82. הוא העמיד במדי הכתומים ממוצעים של 14.2 נקודות, 7.5 ריבאונדים ו-1.2 חסימות למשחק. משחק השיא שלו באותה עונה היה במשחק מס׳ 2 ברבע גמר הפלייאוף נגד הפועל חולון, כרשם 28 נקודות, 14 ריבאונדים ו-48 נקודות מדד - שיא מועדון בליגת העל - בניצחון נס ציונה על חולון בתוצאה 75:86.

בעונת 2021/22 חתם במועדון סנדאי מהליגה היפנית השנייה.

בעונת 2022/23 חזר לעירוני נס ציונה וחתם לעונה אחת במועדון. בעונה זו העמיד ממוצעים 14.0 נקודות, 6.3 ריבאונדים ן-1.4 חסימות למשחק - כשבקטגורית החסימות היה מדורג במקום השני בליגת העל.

לאחר סיום עונת 2022/23 האריך מיינסי את חוזהו לעונה אחת בעירוני נס ציונה.

נכון לתאריך 29 בינואר 2024, מיינסי מדורג השישי בכל הזמנים במדי נס ציונה במשחקים, רביעי בנקודות, שלישי בריבאונדים ושני בחסימות.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket

הערות שוליים
------------

1. ↑  מתחזקת: ג'רום מיינסה סיכם בנס ציונה, באתר ערוץ הספורט, ‏19 בנובמבר 2020
2. ↑  משה ברדה, ‏היסטוריה: עירוני נס ציונה זכתה ביורופקאפ, באתר ONE‏, 25 באפריל 2021
**שרלוט אנייס** (באנגלית: **Charlotte Angus**; ‏  2 בפברואר 1911 - 12 במאי 1989) הייתה אמנית אמריקאית.

ביוגרפיה
--------

מסרק עץ, ציור צבעי מים באינדקס החפצים האמריקאים, 1937
ילידת קנזס סיטי, מיזורי, אנייס עברה לפילדלפיה כשהייתה צעירה וגדלה בעיר זו. היא למדה באוניברסיטה לאמנויות ובמועדון גרפיק סקוטש, לפני שקבלה עבודה במשרד פרסום, שאותה איבדה עקב השפל הגדול.

לאחר מכן, בשנת 1936, הפכה מעורבת בפרויקט האמנות הפדרלית, החלה בציור תפאורות עבור פרויקט התיאטרון הפדרלי והמשיכה בתרומה לאינדקס העיצוב האמריקאי. בתום הפרויקט ב-1942 למדה שרטוט, וקיבלה תפקיד כשרטטת במרכז הרפואי של הצי בפילדלפיה.

היא גם יצרה כרזות עבור "מינהל התקדמות העבודות".

אנייס נישאה לג'ון סטפאנק ב-1947 והתיישבה איתו בדרום מערב פנסילבניה, שם המשיכה להציג את אמנותה. 

היא מתה בפולסקי, פנסילבניה,  ונקברה בבית הקברות סנט אן בהרמיטאז'.

בובת קרייקר, צבעי מים
ליטוגרפיה מאת אנייס, נמצאת בבעלות מוזיאון ספנסר לאמנות. חלק גדול מהעבודות שהפיקה עבור אינדקס העיצוב האמריקאי מוחזק על ידי הגלריה הלאומית לאמנות.  יש לה גם עבודות במוזיאון ניוארק לאמנות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שרלוט אנייס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Benjamin F. Shearer (2007). *Home Front Heroes: A Biographical Dictionary of Americans During Wartime*. Greenwood Publishing Group. pp. 21
2. ↑  Stale Session, web.archive.org, ‏2017-03-12
3. ↑  Spencer Museum of Art | Collection - Angus, Charlotte Charlotte Angus, web.archive.org, ‏2017-03-12
4. ↑  Artist Info, www.nga.gov
5. ↑  Welcome to The Newark Museum of Art, newarkmuseumart.org (באנגלית אמריקאית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1258836122
* VIAF: 1401165450331027100004
* WorldCat (עם VIAF): 1401165450331027100004

 |
**אלפונסו ארנה**, באנגלית: **Alfonso Arana** (31 במרץ 1927 - 18 בנובמבר 2005) היה צייר ממוצא מקסיקני ופורטו ריקני שנולד בעיר ניו יורק. בצעירותו, ארנה למד אמנות במקסיקו באטלייה דה ז'וזה ברדסנו, בבית הספר לאמנויות במנהטן בניו יורק, באקדמיה ז'וליאן בפריז, ועשה תואר שני באוניברסיטה האמריקאית בוושינגטון די.סי.

ביוגרפיה
--------

ארנה נולד בניו יורק ב-31 במרץ 1927 לאב מקסיקני ולאם פורטו-ריקנית.  כשהיה צעיר עברה המשפחה לסן סבסטיאן, פוארטו ריקו, שם בילה את נעוריו. בגיל שש, ארנה צייר את התמונה הראשונה שלו והציג אותה לאמו. אביו, איש עסקים, לא רצה שבנו יהפוך לאמן, מחלוקת שגרמה לקרע גדול בין אב ובנו.

ארנה למד אמנות במקסיקו באטלייה דה ז'וזה ברדסאנו, בבית הספר לאמנויות במנהטן בניו יורק, באקדמיה ז'וליאן בפריז, ועשה עבודה לתואר שני באוניברסיטה האמריקאית בוושינגטון הבירה.

ארנה נודע בציור עיניים בצורת שקדים, חלולות אך אקספרסיביות בפנים ללא גולגולת ועם גוף מעט גדול מדי. הוא גם ידוע בזכות השימוש שלו בצבעים בהירים, מתוחכמים וכמעט שקופים. ארנה עצמו הגדיר את סגנונו כאקספרסיוניזם ומנייריזם. האמן הסביר פעם שלדמויות האנושיות החיות והאקספרסיביות שלו אין גולגולות משום ש"הן כלי קיבול של הדברים הפעילים בעולם כמו אלוהים, הטבע, החיים ".

יצירותיו המיוחדות, מטרידות לעיתים קרובות את המתבוננים בדמויותיו. רוב הצופים בסגנונו עשויים למצוא בציוריו מיטרדים. עם זאת, לאחר התבוננות ראשונית, הצופים בציוריו מוצאים לעיתים קרובות יופי בתוכן.

ארנה הציג את עבודותיו בטוקיו, פריז, ניו יורק, מקסיקו סיטי, פוארטו ריקו  וספרד. בשנת 1986, הוא הקים ארגון המוקדש לטיפוח אמנות. פעם בשנה, הארגון מעניק לסטודנט מצטיין לאמנות מלגה לחיות וללמוד בפריז. 

ארנה סבל ממחלת הפרקינסון במשך לא מעט שנים ומת מסיבוכים נלווים ב-18 בנובמבר 2005 בביתו בפריז בחברת אשתו סימון כריסטוף ובתו רוזה מלנדז איבארה.

על האמנות שלו, ארנה אמר:

לדמויות שלי יש אלמנטים של חיים ואור. האור פולש לגוף הוא הצד הרוחני של היצורים האלה ואני אוהב לצייר במרחב הרוחני הזה. כל דמות מתעלה על החיים שמעבר לחיים האמיתיים ואני מרגיש שהישויות באות מתוכי ואני, בעצמי, הופך לחלק מעולמן. הם אמיתיים עבורי, הם חברים שלי.

ארנה לימד את בתו, רוזה איבארה, שגם המשיכה ללמוד ולהציג אמנות בפריז, צרפת.

הערות שוליים
------------

1. ↑  IMAGEN HISPANA - Revista Hispana de Variedades, web.archive.org, ‏2007-09-28
2. ↑  Exposición de pinturas de Alfonso Arana by Museo de Historia, Antropología y Arte - Issuu, issuu.com, ‏1961-08-29 (באנגלית)
3. ↑  El Museo de Arte de Puerto Rico presenta una travesía por los paisajes de Puerto Rico del siglo 20, El Nuevo Día, ‏2021-10-22 (בספרדית)
4. ↑  EL VOCERO de Puerto Rico, web.archive.org, ‏2005-09-20
5. ↑  Elizabeth Román | eroman@repub.com, Work by Puerto Rican painter Rosa Ibarra featured at D'Amour Museum of Fine Arts in honor of Hispanic Heritage Month, masslive, ‏2012-09-22 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb149639957 (data)
* ISNI: 0000 0000 7845 867X
* LCCN: no92014020
* RKD: 234652
* SNAC: w6fj5mz8
* SUDOC: 150915691
* VIAF: 31563269
* WorldCat: lccn-no92014020

 |
**באין מדינה יש אזרחים** היא תוכנית תיעודית ישראלית בשני חלקים המורכבת מ-12 סרטים קצרים, העוסקת ביוזמות ההתנדבותיות האזרחיות של העורף הישראלי במלחמת חרבות ברזל, ששודרה מ-8 בנובמבר עד 15 בנובמבר 2023 בכאן 11.

רקע
---

 ערך מורחב – **העורף הישראלי במלחמת חרבות ברזל#הירתמות של ארגונים אזרחיים**  

ב-7 באוקטובר 2023 בוצעה מתקפת פתע על מדינת ישראל על ידי מחבלים מרצועת עזה. כתוצאה מכך, מדינת ישראל נקלעה ללא הכנה למצב יוצא דופן בטחונית ואזרחית כאשר לא לכל הצרכים מוכן מענה, בעקבות כך קמו יוזמות אזרחיות לסיוע בנושאים שונים.

תוכן
----

כל חלק מורכב משישה סרטים קצרים שיצרו מספר יוצרים ויוצרות. הסרטים מתעדים מאז תחילת המלחמה את המתנדבים שפועלים בתחומים שאינם קיבלו מענה מלא מצד רשויות המדינה: איתור נעדרים, זיהוי גופות, משלוחי מזון, בגדים ותרופות, טיפולים בטראומה, השתתפות בלוויות, תמיכה במשפחות בשבעה וחילוץ בעלי חיים שנעזבו.

פרקים
-----

| חלק | שם הסרט | בימוי | תאריך שידורמקורי ישראלישראל | נתוני צפייה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אחוזי צפייה | מספר צופים |
| 1 | לחם עבודה | נטע שושני | 8 בנובמבר2023 | 2.7% | 70,000 |  |
| סוף המסיבה | בת דור אוז'לבו |
| חמ"ל נחמה | עידית אברהמי |
| כל הטוב הזה | אוהד מילשטיין |
| צבא ההסברה | שני חזיזה |
| מהמקום הכי נמוך | איריס זכי |
| 2 | חוצות את הקווים | הניה ברודבקר | 15 בנובמבר2023 | 2% | 49,000 |  |
| במקום הכי נורא | גדי אייזן |
| שטחים פתוחים | ג'ולי שלז |
| עזרה ראשונה | לימור פנחסוב |
| חיי כלב | יעל קיפר, רונן זרצקי |
| מדינה בטראומה | הדר קליינמן צדוק,תמנע גולדשטיין חטב |

1. ↑  המדרוג נכתב על פי נתוני צפייה ראשוניים, כולל צפייה נדחית עד 2:00 בלילה
2. ↑  במגזר היהודי
3. ↑  באוכלוסייה הכללית

ביקורת
------

אבישי סלע מאתר "TimeOut" נתן לתוכנית ביקורת חיובית וכתב עליה שהיא "כנראה הסדרה הכי כואבת, הכי מעצבנת – ועם זאת, הכי אופטימית שמופיעה עכשיו על המסך".

יש שביקרו את המסר "אין מדינה" וטען שמדובר בניצול התנדבויות לצורך קמפיין פוליטי של "הכל קורס": "נראה שמדובר במסמך פוליטי... כספי המדינה משמשים ליצירת מסמך הכפשה מופרך כנגדה. לא מובן איך מפרויקט של אזרחים טובים שמבינים כי ישראל הקטנה שלהם יצאה מתאונת טוטאל־לוס, ומתקשה, כמה מפתיע, לנהל אירוע כאוטי, הגיעו פה לטייטל מפוצץ כמו "באין מדינה"... כשבארה"ב מכים איתני הטבע, אזרחיה הולכים לישון על רצפת אולמות ספורט", גם השימוש בלהיט המזוהה עם המחאה נגד הממשלה כפסקול בסרט אוזכר בהקשר זה.

ביקורת נוספת טענה לסלקטיביות בבחירת היוזמות המסוקרות: "לפחות מחציו הראשון של הפרויקט נוצר הרושם המוטעה שמדינת תל אביב החילונית התגייסה לטובת הפריפריה [...] לא רואים בקרב האזרחים המתנדבים לא חרדים, לא מתנחלים, לא תושבי פריפריה וגם לא ערבים".

קישורים חיצוניים
----------------

* ‏ באין מדינה יש אזרחים, באתר כאן BOX
* באין מדינה יש אזרחים, רשימת השמעה, באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  רייטינג: ערוץ 14 נחלש, אבל עדיין שני לחדשות 12 שחוגגת, באתר אייס, 9 בנובמבר 2023
2. ↑  רייטינג: ערוץ 14 שוב עוקף את רשת 13, חדשות 12 מובילה, באתר אייס, 16 בנובמבר 2023
3. ↑  אבישי סלע, הסדרה הזו היא דף ראשון במסקנות ועדת החקירה על מחדלי הממשלה, באתר "TimeOut, ‏9 בנובמבר 2023
4. ↑  נועם פתחי, "באין מדינה יש אזרחים" של כאן 11: איך זה קשור לכך שאין לנו מדינה יותר?, באתר ישראל היום, 16 בנובמבר 2023
5. 1 2  אלישיב רייכנר, ‏לידיעת יוצרי התאגיד: יש מדינה ויש גם מתנדבים שאינם חילונים, בעיתון מקור ראשון, 9 בנובמבר 2023
**בית** **הכנסת וולפה (**באנגלית: **Wolpa Synagogue)** היה בית כנסת בעיירה וולפה (אנ') שכיום במערב בלארוס. בית כנסת זה נחשב ליפה ביותר מבין בתי הכנסת מעץ של חבר העמים הפולני-ליטאי, ויצירת מופת של אדריכלות עממית מעץ .

היסטוריה
--------

בית הכנסת נבנה בשנת 1643, ועבר שינויים מינוריים מספר פעמים. בשנת 1929 נרשם המבנה כאנדרטה לתרבות הפולנית. הוא נשרף על ידי חיילי גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה. על פי ההערכה היה זה בנובמבר 1942.

ארכיטקטורה
----------

האולם המרכזי של בית הכנסת היה בגודל 13 על 12.8 מטרים, עם תקרה מקומרת המתוארת כ"מפוארת ביותר מכל תקרות העץ הידועות" באירופה. מכיוון שהנוצרים יכלו לבנות מלבנים ומאבן, המבנים האירופאים שנבנו מעץ בקנה מידה של בית הכנסת בוולפה היו מעטים. 

קירות האולם המרכזי היו בגובה 7.2 מטרים. הקמרונות, מתחת לגג תלת-קומתי, התנשאו לגובה של ארבעה עשר מטרים בשלוש קומות המסומנות במעקות מהודרות. כל שכבה הורכבה מכמה חלקים מתעקלים שפניהם בחיפוי עץ כדי ליצור כיפה מדורגת ומקומרת. התקרה המקומרת נתמכה בארבעת עמודי העץ הפינתיים שעלו מהבימה.. 

ארון הקודש היה מבנה רב-שכבתי מעץ צבוע ומגולף עם עמודים, חנוכיות בתבליט, אגרטלים, פרחים, מגדלים מקורים, לוחות הברית ונשר. 

### שינויים במהלך השנים

בתחילת המאה התשע-עשרה נצבעה התקרה המקומרת בצבע ספיר עם כוכבי זהב. הקירות נצבעו בסגנון טרומפ-לויל כדי לדמותו לסגנון בנייה קלאסי. 

בשנת 1997 מרכז הספרים היידישאי בקמפוס של המפשייר קולג' באמהרסט שבמסצ'וסטס, שהינו מאגר הספרים ביידיש הגדול בעולם, השתמש במבנה בית הכנסת כפרזנטור.

בשנת 2015 נבנה העתק מדויק של בית הכנסת וולפה בבילגוריי שבפולין.

הערות שוליים
------------

1. ↑  On Old Wooden Synagogues in Poland
2. ↑  Volpa, Belarus - Original Linocut
**אלקטרוזאורוס** (שם מדעי: ***Alectrosaurus***; מילולית: "לטאה בודדת") הוא סוג של דינוזאור טורף מקבוצת התרופודים שהיה קרוב לטירנוזאוריים וחי בסוף תקופת הקרטיקון. הוא היה טורף דו-רגלי שחי ברחבי מדבר גובי שבמונגוליה הפנימית (בתחומי סין של ימינו). מאובניו התגלו לראשונה ב-1933 ותוארו על ידי הפלאונטולוג צ'ארלס ו. גילמור.

מאפיינים
--------

אורכו של האלקטרוזאורוס הגיע לחמישה מטרים, גובהו לשני מטרים ושקלו עד 600 ק"ג, קטן בהרבה מרוב הטירנוזאורים. הוא היה בעל עצמות ירכיים גבוהות וחזקות שנועדו לריצה מהירה, ולסתות חזקות.

תחילה חשבו שמדובר בפרטים קטנים של גורגוזאורוס, אלברטוזאורוס או אף טרבוזאורוס, אך ניתוחים מהזמן האחרון הציעו שהיה קרוב קדום יותר של בני משפחת הטירנוזאוריים, מעל-משפחת טירנוזאורים, בדומה לאפלצ'יוזאורוס.

יצורים אלה היו טורפי-על במונגוליה וצדו לבד או בלהקות דינוזאורים קטנים מהם.

בתרבות
------

האלקטרוזאורוס מופיע בסדרה הכוכב דינוזאור.

גלריה
-----

* בהשוואה לאדםבהשוואה לאדם
* 
* 
* 
* 
* אלקטרוזאורוס לצד גיגנטורפטוריםאלקטרוזאורוס לצד גיגנטורפטורים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלקטרוזאורוס** בוויקישיתוף
* אלקטרוזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* אלקטרוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Michael Forthman, Dominik Chlond, Christiane Weirauch, Supplemental Material for Taxonomic monograph of the endemic millipede assassin bug fauna of Madagascar (Hemiptera, Reduviidae, Ectrichodiinae). (Bulletin of the American Museum of Natural History, no. 400), American Museum of Natural History Research Library, ‏2016-04
צוות של "מהנדסים ללא גבולות": התקנת פאנלים סולריים על גג בית חולים באפריקה.
**"מהנדסים ללא גבולות"** (בצרפתית: **Ingénieurs Sans Frontières - ISF**) הוא כינוי לארגונים קהילתיים שלא למטרת רווח שעוסקים במיזמים הנדסיים בינלאומיים. רוב העיסוק כיום מופנה כלפי שיפור אורח חייהם של אזרחי מדינות עולם שלישי באפריקה ובאסיה.

הארגונים נוסדים במדינות מתועשות שונות והם עצמאיים ובלתי תלויים זה בזה. אולם המדיניות הרווחת בכולם היא מתן נקודות זכות אקדמיות לסטודנטים המתחייבים לפרויקט[דרוש מקור].

היסטוריה
--------

הקבוצה הראשונה של מהנדסים ללא גבולות נוסדה ב-1982 בצרפת על ידי פיליפ מאהרר (Philippe Mahrer) והורכבה מסטודנטים להנדסה בכל רחבי צרפת. כיום ישנם כ-900 חברים בארגון הצרפתי, המגיעים מ-80 בתי ספר להנדסה.

בנובמבר 2002 הוקם הארגון הבינלאומי EWB-I (קיצור של International) על ידי ברנרד אמדיי, פרופסור להנדסה אזרחית, לאחר שהקים את הסניף האמריקאי (EWB-USA) שנתיים קודם לכן. מטרת הארגון הבינלאומי היא לקשר בין כל ארגוני "מהנדסים ללא גבולות" ברחבי העולם.

סניפים
------

|  |  |
| --- | --- |
| * אוסטרליה
* איטליה (Ingegneria Senza Frontiere)
* אנגליה
* ארצות הברית
* בלגיה (Ingenieurs zonder Grenzen, Ingénieurs Sans Frontières)
* גרמניה (Ingenieure ohne Grenzen)
* דנמרק
 | * הודו
* הונג-קונג
* יפן (国境なき技師団)
* ישראל
* צרפת (Ingénieurs Sans Frontières)
* קנדה
* שוודיה (Ingenjörer och Naturvetare utan Gränser)
 |

* רשימת כל הסניפים

### הסניף בישראל

הארגון החל פעילותו בישראל בשנת 2008 ביוזמת ד"ר ורד בלאס מי שהייתה פעילה מרכזית ויו"ר סניף הארגון באוניברסיטת UCSB ועומדת בראש העמותה הישראלית של הארגון מיום הקמתו ועד עתה. העמותה נשענת על פלטפורמת המוסדות האקדמאים בצורה פרויקטאלית.
תחילה הוקם סניף ראשון בטכניון בחיפה ואחר כך הוקמו סניפים נוספים באוניברסיטה העברית בירושלים, הפקולטה לחקלאות ברחובות, מכללת אפקה ואוניברסיטת תל אביב.
הפעילות הישראלית של הארגון יוצאת אל הפועל בפרויקטים בינלאומיים, שת"פ אזורי העמותה נשענת על פלטפורמת המוסדות האקדמאים בצורה פרויקטאלית כמנוף לשינוי בישראל.

גלריה
-----

* בניה אקולוגית בת-קימא בנפאל.בניה אקולוגית בת-קימא בנפאל.
* מתקן לטיהור מים בשיטת UV באפריקה.מתקן לטיהור מים בשיטת UV באפריקה.

ראו גם
------

* רופאים ללא גבולות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מהנדסים ללא גבולות** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מהנדסים ללא גבולות
* אתר הארגון בישראל
* אתר הבית של הארגון הבינלאומי
* פרויקטים של הארגון האמריקאי
* ריאיון עם ברנרד אמדאי
* סיקור הפרויקט של "מהנדסים ללא גבולות" בנפאל
* סקירה באתר Seattle Times

הערות שוליים
------------

1. ↑  History, באתר האמריקאי של הארגון
2. ↑  Bernard Amadei
3. ↑  About EWBI, באתר הבינלאומי של הארגון
**אנפת זיגזג** (שם מדעי: *Zebrilus undulatus*) היא מין של עוף מים ממשפחת האנפתיים החיה באמריקה הדרומית והיא המין היחיד בסוג **Zebrilus**, הקרוב מעט לאנפית ולאנפה המסורטטת. האנפה חיה לאורך ביצות טרופיות וביערות גשם, בעיקר סביב האמזונאס וממזרח להרי האנדים. מצב השימור של האנפה מוגדר קרוב לסיכון עקב הפגיעה בבית גידולה.

אנפת זיגזג חיה בבוליביה, ברזיל, קולומביה, אקוודור, גיאנה הצרפתית, גיאנה, פרו, סורינאם וונצואלה כשהטווח נע בעיקר עד לנהר האורינוקו במזרח ונהר הטפז'וס בדרום. במערב הטווח מגיע עד למרומי האנדים.

מאפיינים
--------

זוהי אנפה קטנה מאוד שאורכה 28 עד 30 ס"מ ומשקלה הממוצע 123 גרם. הזוויגים דומים במראה ובגודל. צבעה של האנפה חום עם גב וכנפיים כהים בעלי פסים אורכיים בצבע חום-שמנת. הראש כהה וציצה זקורה שחורה המשווה מראה גדול יותר לראש. תחתית הבטן בעלת גוון קרם-בהיר. המקור חום וקצר יחסית, העיניים צהובות ואזור העיניים צהוב בהיר.

זוהי אנפה נחבאת אל הכלים החיה לבדה ומחפשת מזון בין הענפים הנמוכים של היערות והביצות הטרופיות. כאשר היא מבחינה בדג היא מקשתת את צווארה ומתקרבת לעבר המים, אז היא מכה בעוצמה בדג. בדרך זו היא תופסת גם חרקים ויצורים קטנים בין הענפים. האנפה ניזונה בין הענפים וכמעט שלא יורדת לקרקע.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנפת זיגזג** בוויקישיתוף
* אנפת זיגזג, באתר ITIS (באנגלית)
* אנפת זיגזג, באתר NCBI (באנגלית)
* אנפת זיגזג, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* אנפת זיגזג, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* אנפת זיגזג, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנפת זיגזג באתר הרשימה האדומה של IUCN
**תיק 512** היא סדרה תיעודית בת שלושה פרקים ששודרה בכאן 11 בקיץ 2022 וסיקרה את פרשה 512 שעסקה בפשע מאורגן בהובלת יצחק אברג'יל. לספטמבר 2023 הסדרה זכתה לשני מיליון וחצי צפיות באתר יוטיוב, מה שהופך אותה לאחת הסדרות הנצפות ביותר של תאגיד השידור הישראלי. יוצרות הסדרה הן עדי מאירי וטל ברדה (שגם בימו את הסדרה). מלבד התאגיד, התוכנית נתמכה גם על ידי מפעל הפיס והקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה.

העבודה על הסדרה נמשכה יותר מחמש שנים ודרשה דיסקרטיות רבה. אברג'יל לא ידע שהתובע הראשי בתיק, נסים מרום, מתראיין גם הוא לסדרה, ולהפך.

בטקס חלוקת פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2022, שהתרחש באפריל 2023, הסדרה הייתה מועמדת בשש קטגוריות, ובהן: סדרת התעודה, בימוי, צילום, עריכת תמונה, הקלטה ותחקיר. בסופו של דבר, התוכנית הוענק פרס התחקיר לטל ברדה ועדי מאירי, יוצרות הסדרה ולתחקירניות נטלי גנזדה ודפנה פוזון.

נועם פתחי מישראל היום ורותתה קפפר מכלכליסט שיבחו את הסדרה.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של תיק 512 באתר תאגיד השידור הישראלי

הערות שוליים
------------

1. ↑  תיק 512 - NFCT, באתר nfct.org.il, ‏2022-08-08
2. ↑  אברג'יל מתפוצץ: כמה צפו בסדרה על ראש ארגון הפשע?, באתר אייס, 13 ביולי 2022
3. ↑  גיל משעלי, ‏פרסי האקדמיה לטלוויזיה 2023: רשימת הזוכים המלאה, באתר ‏מאקו‏, 3 באפריל 2023
4. ↑  bar cohen, כל הזוכים והזוכות | טקס פרסי הפורום הדוקומנטרי 2022, באתר הפורום הדוקומנטרי בישראל, ‏2023-01-04
5. ↑  רותה קופפר, "תיק 512": הסדרה התיעודית שמספרת את סיפורה של משפחת אברג'יל, באתר כלכליסט, 7 ביולי 2022
6. ↑  הבנאליות של הרוע: יצחק אברג'יל הופך לרוקסטאר | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2022-06-30
**ישיבת בני עקיבא יבנה חיפה** (בעבר נקראה **בית הספר הריאלי יבנה** או **תיכון דתי יבנה**) היא מוותיקי המוסדות התיכוניים הדתיים בארץ ישראל. בעבר המוסד התנהל כבית ספר תיכון דתי, אך כיום המוסד מסונף למרכז ישיבות בני-עקיבא ומתנהל כישיבה תיכונית.

תולדות המוסד
------------

בית הספר נוסד כמוסד חינוכי לכיתות היסודיות בשנת תרצ"ה (1934) על ידי יוצאי גרמניה דתיים בחיפה שלא היו שבעי רצון מהחינוך של תנועת המזרחי. הם פנו לד"ר אברהם כהן, שעלה מגרמניה זמן קצר קודם לכן והתיישב בתל אביב, והיה מוכן לקחת על עצמו את ניהול בית הספר. שם בית הספר נקרא "יבנה" על פי אמירתו של רבן יוחנן בן זכאי "תן לי יבנה וחכמיה" ובכך רצו לרמז על רצונם בהגברת לימודי היהדות. לשם "יבנה" נוסף הכינוי "הריאלי", מתוך כוונה למשוך אליו תלמידים.

בית הספר היה לכתחילה על מפלגתי והיו בו תלמידים שהיו בנים להורים חברי המזרחי, אגודת ישראל ובלתי מפלגתיים. תפיסת החינוך דגלה ב"תורה עם דרך ארץ" כפי שהיה מקובל בקרב יהודי גרמניה החרדים. בית הספר עבר למבנים שונים בשכירות, כולם בשכונת הדר הכרמל. בשנים הראשונות היו בו רק כיתות של בית ספר יסודי. בהמשך צורפו אליו כיתות תיכון והמחזור הראשון נבחן בבחינות הבגרות בשנת ה'תש"א (1941). בטקס הסיום ציין הרב יהושע קניאל שזו הפעם הראשונה בה נבחנים בבגרות בתלמוד, באישור מחלקת החינוך של ממשלת המנדט. עם כל זאת, ברוב השנים הללו לא הייתה כיתת י"ב בבית הספר. רק משנת ה'תשי"א (1951) סיימו תלמידים את כיתה י"ב בצורה סדירה. בשנים מסוימות למדו בו גם בנות בכיתות נפרדות.

לימים נפרדו מהמוסד כיתות היסוד שעברו למוסד נפרד בשכונת הדר הכרמל ומאז נקרא המוסד היסודי "יבנה – נצח ישראל".

לאחר אברהם כהן ניהל את בית הספר ד"ר יצחק מילר. בתשי"ט הוא הוחלף על ידי הרב משה רבהון שניהל את בית הספר עד שנות ה-70 של המאה ה-20.

בשנות ה-60 של המאה ה-20 עבר בית הספר למבנה גדול ברחוב הנגב, סמוך לשכונת הדר הכרמל. בשנת ה'תשל"ז (1976–1977) נפתחה במוסד מגמה של ישיבה תיכונית, במקביל לתיכון הרגיל. בראש הישיבה עמד הרב שלמה קליימן, שהיה עד אז ר"מ במדרשית נעם. בשנת 1994 עבר בית הספר למבנה חדש בשכונת רמת אלון. בשנת 2008 צורף המוסד לרשת ישיבות בני עקיבא.

לקראת סוף שנת הלימודים 2022-2023 התפטר הרב יורם שמיר מתפקידו כמנהל הישיבה התיכונית. את מקומו תפס הרב יאיר הרשקוביץ.

הרב הכי טוב בישיבה הוא הרב יפתח קפלן שליט"א!!!

ראו גם
------

* בוגרי תיכון דתי יבנה

לקריאה נוספת
------------

* יעקב ויליאן, דת וחינוך בחיפה בשנים 1932–1948, עבודה לשם קבלת תואר מוסמך, אוניברסיטת בר-אילן, תשע"א, עמ' 110–117
* יבנה – ישיבה תיכונית ובית הספר התיכון הדתי, חיפה תשמ"ח (חוברת לכנס הבוגרים והיובל)

קישורים חיצוניים
----------------

* תיכון דתי יבנה, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף נ"ו, עמוד א'
2. ↑  כך לפי תמונות המחזור שפורסמו בחוברת היובל
3. ↑  במקור, "נצח ישראל" היה שמו של בית ספר יסודי ותלמוד תורה שהוקם בחיפה בתחילת המאה ה-20, כסניף של בית הספר נצח ישראל בפתח תקווה.
4. ↑  ישיבת 'יבנה' חיפה מצטרפת למרכז ישיבות בני עקיבא אלי לוי, מקור ראשון 30 ביולי 2008
5. ↑  אריה יואלי, ‏הרב יאיר הרשקוביץ נבחר לראש ישיבת יבנה בחיפה, באתר "סרוגים", 16 באוגוסט 2023

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007356403505171
* VIAF: 70151431592056301753
* WorldCat (עם VIAF): 70151431592056301753

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בתוכנית טלוויזיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו מדינת הגמדים.

**מדינת הגמדים** היא תוכנית סאטירה ישראלית, ששודרה בערוץ כאן 11 מ-20 באוקטובר 2017 ועד 1 במאי 2018.

התוכנית התבססה על הפורמט הבריטי הסאטירי של ITV "ניוזוידס" (Newzoids) ונערכה על ידי אבי כהן. הדמויות יוצרו באמצעות הדפסה תלת־ממדית על פי קריקטורות של עציון גואל ודובבו על ידי עידו מוסרי, קובי מאור, יפית אסולין ועומר עציון. התוכנית נהגה להשתמש ב"שבירת הקיר הרביעי", כאשר דמותו של אהוד ברק שימשה כמגיש שהעביר בין הקטעים או הודיע על שינויים בשעת השידור. מאז אמצע העונה הראשונה, גם דמותה של מירי מסיקה שברה את הקיר הרביעי ושוחחה תדירות עם אהוד ברק, אבל לא השתתפה בהגשת התוכנית עצמה.

על התוכנית נמתחה ביקורת ציבורית רחבה לאור תקציבה הגבוה (400 אלף ש"ח לפרק, 12 מיליון ש"ח ל-30 פרקים), כיוון שהיא אינה מניבה נתוני רייטינג גבוהים (2.2% לאחר פיצול ערוץ 2).

פוליטיקאים רבים הוצגו בתוכנית, ביניהם: בנימין נתניהו, אביגדור ליברמן, אבי גבאי, יצחק הרצוג, איילת שקד, גלעד ארדן, מירי רגב, סתיו שפיר, דונלד טראמפ, יצחק רבין ושמעון פרס; וכן אנשי בידור ותרבות, כגון: אייל גולן, אביב גפן, פבלו רוזנברג, עמוס עוז והצמד סטטיק ובן אל תבורי.

בסוף ינואר 2018 יצאה התוכנית לחופשה של חודש וחצי "משיקולי הפקה", והיא חזרה ב-6 במרץ להמשך העונה.

בפרק 15 חוללה התוכנית סערה לאחר שנטען כי בשיר הפתיחה, המבוסס על "היי הקשיבו, הם שרים" מהמחזמר "עלובי החיים", הייתה הסתה לרצח ראש הממשלה בשל השורה "ראש ממשלה מחליפים בקלפי או אקדח".

בתחילת אפריל 2018 פורסם כי התוכנית לא תשוב לעונה שנייה עקב נתוני רייטינג נמוכים מאוד ועלות גבוהה לכל פרק. התוכנית ירדה מהמסך ב-1 במאי 2018.

ב-19 באפריל 2018 שודר ספיישל מיוחד של התוכנית לכבוד יום העצמאות ה-70 למדינת ישראל.

ראו גם
------

* החרצופים
* Spitting Image
* מאחורי הפרגוד

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מדינת הגמדים
* מדינת הגמדים, ברשת החברתית פייסבוק

* "מדינת הגמדים", באתר אידיבי

הערות שוליים
------------

1. ↑  מיכל ישראלי, ‏רעש מהומה, באתר ‏מאקו‏, 22 באוקטובר 2017
2. ↑  אתר למנויים בלבד נתי טוקר, התאגיד ישלם 400 אלף שקל לפרק של "מדינת הגמדים"; וכמה יקבל בוריס קרסני?, באתר TheMarker‏, 19 באוקטובר 2017
3. ↑  נועה פרייס‏, אחרי הביקורת הציבורית: "מדינת הגמדים" בסכנת ביטול, באתר וואלה!‏, 5 בדצמבר 2017
4. ↑  חזקי ברוך, ח"כ בוקר תוקפת: "הסתה לרצח בתאגיד", באתר ערוץ 7, ‏8 במרץ 2018
5. ↑  נועה פרייס‏, סופית: מדינת הגמדים לא תחזור לעונה שנייה, באתר וואלה!‏, 2 באפריל 2018
6. ↑  מערכת כאן, מדינת הגמדים | ספיישל עצמאות, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 19 באפריל 2018
**ממלכת חג'אז** (בערבית: **مملكة الحجاز**) הייתה מדינה בהנהגת השושלת ההאשמית שהכריזה עצמאות מן האימפריה העות'מאנית בחבל חג'אז ב-1916. היא נכבשה על ידי סולטנות נג'ד באמצע שנות ה-20 שהכריזה על השטח המשותף כממלכת נג'ד וחג'אז. השושלת ההאשמית המשיכה לשלוט על חלקה שבאמירות עבר הירדן.

היסטוריה
--------

במהלך מלחמת העולם הראשונה הבריטים ניהלו התכתבויות באוקטובר 1915 עם שריף מכה חוסיין בן עלי במהלכן הבטיח סיר הנרי מקמהון שעמד אז בראש השגרירות הבריטית בסולטנות מצרים כי הבריטים יכירו בו מלך של כלל המדינות הערביות של אסיה פרט ללבנון, מערב סוריה, דרום ומזרחה של חצי האי ערב. מבחינת הבריטים היה המקום אסטרטגי למען ניצחונם עקב הימצאות מסילת הרכבת החיג'אזית העות'מאנית. על סמך ההבטחה התחיל השריף את המרד הערבי כנגד העות'מאנים במהלכה נפגעה המסילה מספר פעמים.

לאחר סיום המלחמה בציפייה למימוש ההבטחות הכריז על עצמו חוסיין בן עלי כמלך על כלל הערבים. בריטניה בעקבות הסכם הסודי עם צרפת קיבלה רק היותו מלך חג'אז אך כפיצוי על גילוי ההסכם נתנה לצאצאיו את השטחים בעבר הירדן ועיראק. עד אז ב-1919 חוסיין ניסה לאחד את הערבים בעצמו והתחיל בקרבות עם סולטנות נג'ד. הוא הובס אך כוחות בריטיים מנעו את תבוסתו הסופית.
בעקבות ההפסד העלה חוסיין את המיסים והוסיף כסף לצבאו.

בנובמבר 1923 נערכה ועידה בכווית, בתיווך בריטי, בין נציגי השריף חוסיין לנציגי אבן סעוד.
במרץ 1924 בעקבות ביטול הח'ליפה העות'מאני הכריז חוסיין על עצמו כח'ליפה, דבר שהרגיז את השושלת הסעודית בנג'ד.
ב-14 באוגוסט 1924 פתח השליט הסעודי הווהאבי, אבן סעוד, בהתקפה על ממלכת החג'אז.
מכיוון שבקיץ חוסיין כונן יחסים עם ברית המועצות ונפתחה בג'דה קונסוליה רשמית, הבריטים, שהיו עוינים את שניהם, לא התערבו רשמית.
בעקבות זאת, ב-3 באוקטובר 1924 נאלץ חוסיין להיענות לדרישת נכבדי מכה ולוותר על כס מלכות החג'אז לטובת בנו, עלי. ב-12 באוקטובר כבשו הסעודים את מכה, הכו את השלטון ההאשמי, והבריחו את חוסיין מממלכתו. בשלהי 1924, כאשר עמדו הסעודים לחסל את ממלכת החג'אז, העבירו הבריטים את אזור
מעאן, כולל נמל עקבה, לתחומי אמירות עבר הירדן.

עלי בן חוסיין נסוג עם כוחותיו ממכה ומאל-מדינה והגן על ג'דה במשך שנה. באוקטובר 1925 שליטה של נג'ד אבן סעוד בתמורה למספר ויתורים השיג את ההכרה דה פקטו של בריטניה בסיפוח חג'אז. ב-22 בדצמבר אותה השנה ג'דה נכנעה, עלי עזב את הממלכה ואצילים נשבעו אמונים לאבן סעוד עוד קודם לכן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ממלכת חג'אז** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  חגי ארליך, **המזרח התיכון בין מלחמות העולם**, האוניברסיטה הפתוחה, ספר ג, עמ' 478.
2. 1 2  חגי ארליך, **המזרח התיכון בין מלחמות העולם**, האוניברסיטה הפתוחה, ספר ג, עמ' 480.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007557262105171

 |
**פסטיבל ג'רש לתרבות ואמנויות** (בערבית: **مهرجان جرش للثقافة والفنون** ; תעתיק: מהרג'אן ג'רש לא-ת'קאפה ואל-פֻנוּן) הוא פסטיבל הנערך מדי שנה באתר הארכאולוגי (יווני, רומי) ליד העיר ג'רש, בצפון ירדן. במסגרת הפסטיבל מתקיימים הופעות של זמרות וזמרים, מופעי מחול פולקלורי, הצגות ומופעי אופרה, בביצוע אמנים בעיקר ממדינות ערב ומכל רחבי העולם.

היסטוריה
--------

 האמפיתיאטרון בג'רש
הפסטיבל נוסד בשנת 1981 על ידי המלכה נור, אשתו הרביעית של חוסיין מלך ירדן. הפסטיבל התחיל בצניעות, ונערך בחסות אוניברסיטת אל-ירמוכ ובהמשך הופק בחסות משרד התרבות הירדני. הפסטיבל נערך באתר העתיקות שליד העיר ג'רש כשהוא מואר, והעתיקות הן החלק הראשי בתפאורה.

במהלך השנים, השתתפו בפסטיבל עשרות דמויות אמנותיות וספרותיות מובילות, כמו פיירוז, סבאח פח'רי, ג'ורג' ואסוף, ורדה, סמירה סעיד, מרסל ח'לייף, מגדה אל-רומי, אדוניס, מלחם ברכאת, המשורר מחמוד דרוויש, המשורר סמיח אל-קאסם ועוד.

התנגדות לקיום הפסטיבל
---------------------

מאז היווסדו של הפסטיבל, האופוזיציה האסלאמית בירדן ראתה בו השחתה מוסרית והתנגדה לקיומו. בשנת 1991 במהלך מלחמת המפרץ, הייתה בפרלמנט התנגדות עזה לקיום הפסטיבל, אך ממשלת ירדן החליטה לקיימו ובאותה שנה הופיעו בתוכנית הפסטיבל זמרים מפורסמים שיצירותיהם היו בעלי אופי ערבי - לאומני, כמו: מרסל ח'ליפה , ג'וליה בוטרוס ומג'דה אל רומי.

בשנת 2008 הופסק פסטיבל ג'רש והוחלף בפסטיבל ירדן (ער') שהתקיים במקום ובמועדים הרגילים של פסטיבל ג'רש בקיץ 2008. ממשלתו של מערוף אל-בח'ית החליטה לחדש את פסטיבל ג'רש בקיץ 2011, לאחר הפסקה בת 3 שנים.

הפסטיבל בשנת 2023
-----------------

בשנת 2023 הפסטיבל התקיים בחסות עבדאללה השני מלך ירדן, לרגל מלאות 100 שנה לממלכה ההאשמית. הפסטיבל כלל מעל 40 הופעות של אמנים ובכללם זמרים מפורסמים, להקות מחול פולקלורי מתרבויות שונות, מפגשי שירים ומשוררים, תוכנית לגילוי כישרונות צעירים ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* תכנית הפסטיבל לשנת 2023

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פסטיבל ג'רש** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  عن المهرجان - על הפסטיבל, באתר jerashfestival, ‏27 יולי 2015
2. ↑  עידית בר, פסטיבל התמר או פסטיבל ג'רש?, באתר אסלאם וערבית עם עידית, ‏2021-09-20