recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אברהם בלוך** (נולד ב-29 באוגוסט 1995, ג' באלול ה'תשנ"ה) הוא עיתונאי ישראלי המשמש כתב המשפט של העיתון "מעריב השבוע" ואתר "מעריב אונליין". קודם לכן, היה כתב המשפט של "ערוץ 14" ואתר "סרוגים".

ביוגרפיה
--------

נולד בקריית ארבע למשפחה דתית, שני מבין ארבעה אחים. אביו מיכה הוא רב ומקובל ואמו חנה מורה. למד בחינוך החרדי ובישיבות קטנות, בישיבת ההסדר בשדרות, ובישיבה הגבוהה בבית אל. בצבא שירת כלוחם בחטיבת גולני. לאחר מכן למד תקופה בישיבת בינות.

שימש תחקירן בערוץ הכנסת. מדצמבר 2019 ועד אפריל 2021 שימש כתב משפט של האתר סרוגים. לאחר מכן שימש כתב משפט בערוץ 20 (עכשיו 14). בלוך היה כתב המשפט הראשון של ערוץ 20 וערוץ 14.

בשנת 2020 השתתף עם אשתו ספיר בעונה הרביעית של תוכנית המציאות "בואו לאכול איתי".

באוקטובר 2022 חזר לאתר סרוגים ושימש פרשן משפטי וראש דסק המשפט. בפברואר 2023 מונה לתפקיד כתב המשפט של העיתון מעריב השבוע ואתר מעריב אונליין.

נבחר לרשימת ה"40 מתחת ל-40" לשנת 2021 של האתר "אייס".

בלוך נשוי לספיר ומתגורר בבית חורון. בוגר תואר ראשון בהצטיינות במשפטים מהקרייה האקדמית אונו.

קישורים חיצוניים
----------------

* אברהם בלוך, ברשת החברתית פייסבוק
* אברהם בלוך, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אברהם בלוך, ביישום טלגרם
* אברהם בלוך, ברשת החברתית אינסטגרם

הערות שוליים
------------

1. ↑  כתב ערוץ 14 עוזב: מה גרם לו ללכת הביתה?, באתר אייס, 2 באוקטובר 2022
2. ↑  כתב ערוץ 14 חוזר הביתה: זו סגירת המעגל שהשלים, באתר אייס, 18 באוקטובר 2022
3. ↑  אברהם בלוך יוצא לדרך חדשה: זה התפקיד אותו קיבל, באתר אייס, 18 בפברואר 2023
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**מילדרד פירס** (באנגלית: **Mildred Pierce**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1945 בבימויו של מייקל קורטיז. תסריט הסרט נכתב על ידי רנדל מקדונלד ומבוסס על נובלה בעלת אותו שם של ג'יימס אם. קיין משנת 1941. בסרט משחקים ג'ואן קרופורד, אן בליית', ג'ק כרסון, זכריה סקוט ואיב ארדן.

זהו סרטה הראשון של קרופורד באולפני "האחים וורנר" לאחר עזיבתה את אולפני "מטרו גולדווין מאייר". בסרט זה היא זכתה בפרס האוסקר הראשון שלה.

הפקה
----

בתסריט במקור לא היה רצח, אך בעקבות ההצלחה של הסרט "ביטוח חיים כפול" (1944) החליטו להוסיף קטע זה. השחקניות וירג'יניה ווידלר, אהן רוטרפורד ושירלי טמפל נבחנו לתפקיד ויידה פירס. אך לבסוף ליהקו את אן בליית' שלושה שבועות לפני התחלת צילומי הסרט. אן שרידן וברברה סטנוויק היו הבחירות העדיפות של הבמאי מייקל קורטיז לתפקיד מילדרד פירס. אך לבסוף הוא בחר בג'ואן קרופורד.

קרופורד לא נכחה בטקס האוסקר שנערך באותה שנה עקב מחלה. ברם לאחר שנודע לה על זכייתה בפרס היא מיהרה לקיים מסיבת עיתונאים.

צוות שחקנים
-----------

* ג'ואן קרופורד - מילדרד פירס
* ג'ק כרסון - וולי פיי
* זכריה סקוט - מונטי ברגון
* איב ארדן - אידה קרווין
* אן בליית' - ויידה פירס
* באטרפליי מק'ווין - לואטי
* ברוס בנט - אלברט פירס

פרסים ומועמדויות
----------------

### זכיות

* פרס המבקרים של ניו יורק לשחקנית הטובה ביותר (ג'ואן קרופורד)
* פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (ג'ואן קרופורד)

### מועמדויות

* פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר
* פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (איב ארדן)
* פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (אן בלית')
* פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר (ארנסט הלר)
* פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר (רנדל מקדונלד)

### הכרה ומעמד הסרט

הסרט היה מועמד לשלוש רשימות של מכון הסרטים האמריקאי: "הסרטים הטובים ביותר - הגרסה המעודכנת", "הנבלים הטובים ביותר" (אן בלית' בתור ויידה פירס) ו"הציטוטים הטובים ביותר" ("Personally, Veda's convinced me that alligators have the right idea. They eat their young.‎" שנאמר על ידי אידה קרווין).

ב-1996, נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס עקב תרומתו לקולנוע.

עיבודים נוספים
--------------

במרץ 2011 יצאה מיני סדרת טלוויזיה בעלת אותו שם של רשת "HBO". בסדרה שיחקו קייט וינסלט, גאי פירס, אוון רייצ'ל ווד ומייר וינינגהם. תסריט הסדרה שונה במקצת מזה של הסרט. הסדרה זכתה לרייטינג גבוה. בנוסף, הסדרה זכתה בפרס גלובוס הזהב, פרס גילדת שחקני המסך וחמישה פרסי אמי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מילדרד פירס** בוויקישיתוף

* "מילדרד פירס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מילדרד פירס", באתר נטפליקס
* "מילדרד פירס", באתר AllMovie (באנגלית)
* "מילדרד פירס", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "מילדרד פירס", באתר אידיבי
* "מילדרד פירס", באתר HBO Max (באנגלית)
* "מילדרד פירס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb146611951 (data)
* GND: 4574688-6
* SUDOC: 102274835
* VIAF: 209896255
* WorldCat (עם VIAF): 209896255

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בסרט פעולה משנת 2020. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו מוסול (פירושונים).

**מוסול** (באנגלית: **Mosul**) הוא סרט פעולה משנת 2020, המבוסס על אירועים אמתיים ובייחוד על אירועי הקרב על מוסול (2016–2017). את הסרט ביים מת'יו מייקל קרנהאן ומככבים בו ואליד אלגדי, היאט כאמיל וטהר א-שייע בתפקידים הראשיים, כשוטרי יחידת ימ"מ של משטרת מוסול המתנגדים לכוחות דאעש. הסרט הופק בשיתוף פעולה עם הבמאים אנתוני רוסו וג'ו רוסו.

תקציר עלילת הסרט
----------------

בשנים 2014–2017 כבש דאעש את העיר מוסול בעיראק. באותן שנים הקבוצה היחידה שנלחמה ברציפות בכובשים הייתה יחידת הימ"מ של מחוז נינווה במשטרת עיראק, שהורכבה מגברים מקומיים שנפצעו או שנהרג להם בן משפחה בידי דאעש. קאווה, שוטר ממוצא כורדי בן 21, בקושי שורד קרב יריות. כאשר העשן מתבהר הוא פוגש את הגברים שהצילו את חייו, לוחמי הימ"מ של נינווה, בפיקודו של ג'אסם. דודו של קאווה עצמו נהרג על ידי דאעש. הוא מצטרף ליחידה, אם כי הם הצטמצמו לתריסר גברים בלבד עם שלושה רכבי HMMWV ועודפי סיגריות. לפני שיומו הראשון עם היחידה יסתיים, קאווה יהיה עד להצלת ילד ולמותם של כמה עמיתים במתקפה של דאעש באמצעות רחפנים חמושים ב-PETN ו-C-4, בעוד מפקדם ינהל משא ומתן עם לוחמי אל-חשד א-שעבי, ינקום באדם שבגד בו וישתתף במארב על מעוז דאעש.

שחקנים ודמויות
--------------

* ואליד אלגדי - קולונל קווה אפסהאני
* היאט כאמיל - היאט
* טהיר א-שייע - הוקה
* אדם בסה - קאווה
* סוהיל דבאך - ג'אסם
* יצחק אליאס - ואליד
* בן עפאן
* מוהימן מחבובה - אמיר
* אוטאיבה עדלחאק - כמאל
* עבאס עבדולגאני - בעל בית
* מוחמד אטוגי - אכרם
* מהדי שלחוואי - ילד
* אחמד גאנם - סינאן

הפקה
----

צילומי הסרט נערכו במרוקו.

ראו גם
------

* מוסול (סרט תיעודי)

קישורים חיצוניים
----------------

* "מוסול", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מוסול", באתר נטפליקס
* "מוסול", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "מוסול", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ביקורת: Bilder und Artworks (בגרמנית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Joe & Anthony Russo’s AGBO, Condé Nast & Endeavor Team On ISIS Thriller ‘Mosul’ From Matthew Michael Carnahan — AFM
2. ↑   קדימון הסרט מוסול, סרטון באתר יוטיוב
3. ↑  Jeff Sneider, Mosul Trailer from Russo Brothers Finds Iraqi SWAT Fighting ISIS Militants, Collider, ‏9 בנובמבר 2020
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**מאנון** (בצרפתית: **Manon des Sources**, מאנון של המעיין) הוא סרט דרמה צרפתי משנת 1986 בבימויו של קלוד ברי עם איב מונטן, דניאל אוטיי ועמנואל ביאר בתפקידים הראשיים.

זה סרט המשך לז'אן דה פלורט. התסריט נכתב על ידי קלוד ברי וז'ראר בראש והוא מבוסס על הרומן "מי הגבעות" (L'eau des Collines) של מרסל פניול משנת 1963. הרומן הארוך מחולק לשני חלקים: "ז'אן דה פלורט" ו"מאנון של המעיין" (Manon des Sources).

תקציר העלילה
------------

מאנון (עמנואל ביאר), בתו של ז'אן דה פלורט חוזרת לאחר עשר שנים להתגורר ליד ביתו לשעבר של אביה. היא מתגוררת אצל אישה בודדה, משגיחה על עדר העזים שלה וצדה ציפורים וארנבים אותם היא מוכרת בעיירה הסמוכה.

אוגולן (דניאל אוטיי) מגדל ציפורנים תודות למעיין באחוזה שרכש דודו סזאר (איב מונטאן) מאלמנתו של ז'אן ומצליח מאוד. הוא כבר בן שלושים וסזאר דוחק בו להתחתן כדי להמשיך את שושלת בני סובירן.

יום אחד רואה אוגולן את מאנון היפהפייה רוחצת עירומה במעיין ומתחיל לפתח רגש אהבה כפייתי כלפיה אך היא דוחה אותו. היא מעדיפה את קרבתו של ברנרד (איפוליט ז'ירארדו (צר')), המורה הצעיר, היפה והמשכיל של הכפר, על פני אוגולן המכוער וחסר ההשכלה. בנוסף לכך הוא שונאת את אוגולן על מה שעולל לאביה.

מאנון מאזינה לשיחה בין שני תושבי הכפר המספרים כי כולם ידעו על הפשע נגד אביה אבל בחרו לשתוק והיא רוצה לנקום בכולם. במעקב אחרי עז אחת היא מגלה את הנביעה התת-קרקעית של המעיין המספק מים לכל הכפר וסותמת אותה באבנים.

כל בני הכפר מתאספים לאספה סוערת בה מוסר להם מומחה מטעם השלטונות שאין סיבה ברורה להתייבשות המעיין ולא ידוע מתי ישוב לנבוע. האיכרים מאמינים שזו יד ההשגחה שמענישה אותם. מאנון מאשימה בפומבי את אוגולן וסזאר במות אביה ונעזרת בעדות של אחד מהאיכרים שראה אותם סותמים את המעיין של אביה. אוגולן מתחנן לפניה שתינשא לו אך היא דוחה אותו בפומבי. הוא רץ לביתו ותולה את עצמו על עץ.

אנשי הכפר מתארגנים לתהלוכת בקשה לישו שיעזור להם. בינתיים מגלה מאנון לברנרד את הסוד והוא מסיר את הסתימה. שניהם מצטרפים לתהלוכה ופתאום פורצים מים מהמזרקה בכפר. כולם כורעים על ברכיהם וצועקים: "נס".

מאנון וברנרד מתחתנים והיא נכנסת להיריון.

סזאר השבור ממות אחיינו אוגולן, נפגש עם זקנה עיוורת בשם דלפין והיא מגלה לו שפלורט שלחה לו בזמנו מכתב כי היא נושאת ברחמה את בנו אך הוא לא השיב. סזאר היה באותו זמן בשירות צבאי באפריקה ולא קיבל את המכתב. פלורט עזבה את הכפר כדי לא להתבזות התחתנה עם נפח ונולד לה ילד גיבן. סזאר נחרד כשמתברר לו שז'אן שהוא גרם למותו היה בעצם בנו. הוא עוקב כל הזמן אחרי מאנון ההרה אבל לא מסוגל להיפגש איתה.

הוא מסתגר בביתו, כותב מכתב למאנון ומגלה לה את סודו. הוא מוריש את כל רכושו למאנון אותה הוא מכיר כאחרונה משושלת סובירן. לאחר מכן הוא נשכב על מטתו ומת.

פרסים
-----

דניאל אוטיי זכה בפרס סזאר לשחקן הטוב ביותר

עמנואל ביאר זכתה בפרס סזאר לשחקנית המשנה הטובה ביותר

קישורים חיצוניים
----------------

* "מאנון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מאנון", באתר AllMovie (באנגלית)
* "מאנון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "מאנון", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "מאנון", באתר אידיבי
* "מאנון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט מאנון, באתר יוטיוב
* נעימת הנושא של מאנון, באתר יוטיוב
* נסים דיין, מרט - חבל שבא חלק בי, חדשות, 7 בדצמבר 1987

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2007155014
* WorldCat (עם LCCN): no2007-155014

 |
**רוק סטאר** (אנגלית: Rock Star) הוא סרט קולנוע אמריקאי שיצא לאקרנים בשנת 2001.

עלילת הסרט
----------

הסרט מספר על בחור בשם כריס קול, מעריץ מטורף של להקת הרוק הכבד המפורסמת "Steel Dragon" אשר חולם להקים להקה בסגנון של Steel Dragon.

כריס הקים להקת מחווה ל־Steel Dragon הנקראת "Blood Pollution", על שם אחד השירים של Steel Dragon. במהלך הופעת מחווה שלהם, הגיטריסט רוב מתווכח עם כריס לאחר שאלתר סולו בטענה שהם להקת חיקוי, והם רוצים לכתוב חומר משלהם. למחרת, הם מביאים סולן בשם "ברדלי".

כריס וחברתו, שהיא מנהלת הלהקה ובהמשך גם המנהלת הפרטית שלו, מאוכזבים מהחברים ועוזבים.
יום למחרת כריס מקבל טלפון מגיטריסט הלהקה Steel Dragon קירק קאדי, והוא מודיע לו שהוא מוזמן לבחינות לסולן להקת "Steel Dragon". כריס מופתע. הוא ואמילי נוסעים ללוס אנג'לס לבחינות. כריס מאוד מתרגש ולחוץ. הוא עובר את הבחינות לאחר מאמצים רבים. הלהקה משנה את שמו ל"איזי" בטענה כי "כריס קול זה לא שם מגניב". איזי צובר מעריצים בכל אמריקה ומתפרסם מאוד. לאחר שאיזי מתנהג באנוכיות, אמילי עוזבת אותו ונוסעת לעבוד ולגור בסיאטל עם חברתו של רוב (הגיטריסט מהלהקה הקודמת של כריס).

איזי נפגע אבל היא מבטיחה לו שכשיגיע לסיאטל הם ייפגשו. עכשיו כשאיזי זמר מוכר הוא רוצה גם לכתוב שירים. אבל הלהקה אומרת שרק קירק (הגיטריסט) ואיי-סי (המתופף) כותבים את השירים. איזי מחליט לעזוב את הלהקה והוא מקים להקה משלו שמנגנת מוזיקת סופט רוק. הוא ואמילי חוזרים להיות ביחד ונגמרת תקופת ההבי מטאל שמבוססת על סקס, סמים ורוקנ'רול בחייו של איזי.

הסרט הושפע מסיפורה של להקת ההבי מטאל האנגלית "Judas Priest".

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של רוק סטאר

* "רוק סטאר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "רוק סטאר", באתר נטפליקס

* "רוק סטאר", באתר AllMovie (באנגלית)

* "רוק סטאר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "רוק סטאר", באתר Box Office Mojo (באנגלית)

* "רוק סטאר", באתר Metacritic (באנגלית)

* "רוק סטאר", באתר אידיבי

* "רוק סטאר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**מלח הארץ**" הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימויו של אורי ברבש, שיצא לאקרנים ביולי 2006.

תקציר העלילה
------------

ארבעה חברים (נדב, מוני, כרמי וחגי), שחברותם החלה עוד בעת שירותם הצבאי בצה"ל ביחידה מובחרת, מחליטים לבצע את "הפשע המושלם" - בהנחה שאם ינהלו ויתכננו את הפשע כמבצע צבאי, יצליחו לבצע אותו ולהתחמק מעונש. הם מתכננים לשדוד את בית ההימורים הבלתי-חוקיים שמנהלים העבריין ויקטור, אויבו של נדב, וחבריו. החברים משתמשים בשירות המילואים אליו נקראו כאליבי לשוד - במהלך ניווט לילה שהם מבצעים במילואים, הם עוזבים את המסלול שנקבע להם, ופורצים לבית ההימורים, מאיימים בנשקם ולוקחים שלל רב.

השוד מסתבך, שוטר בשם סירקין נקלע לאזור ונהרג, ובנוסף חגי נפצע קשה. שלושת האחרים בורחים עם השלל ועם חגי, אך הוא מת מפצעיו בדרך. הם מנסים להיפטר מהגופה ולהמציא הסברים להיעלמותו. בהמשך מתנהלת חקירת המשטרה על האירוע, ונדב שעובד כעיתונאי בתחום הפלילים, מוצמד לשם סיקור החקירה אל בלש המשטרה רונן (שהוא גם בן זוגה לשעבר של בת זוגו של נדב).

האירוע מערער את חייהם ואת חברותם של החברים, ולאורך הסרט נחשפים היחסים המורכבים ביניהם.

שחקנים
------

| שחקנ/ית | דמות |
| --- | --- |
| אלון נוימן | מוני |
| צחי גראד | חגי |
| אקי אבני | נדב הרמן |
| ליאור אשכנזי | רונן |
| נתן רביץ | כרמי |
| פבל ציטרינאל | אלכסנדר |
| מיקי לאון | חזי |
| לי את גליק | יעל |
| אביטל פסטרנק | נועה |
| מאי אנדר | מיה |
| לימור גולדשטיין | שירה
  |
| שבי בן ארויה | ויקטור |
| שלוה בן משה | ברקו |
| אייל רוזלס | סולו |
| יוסי קינן | גמליאלי |
| לוסי דובינצ'יק | אנה |

ביקורות
-------

בסרט הושקעו משאבים רבים והוא הופק בהפקה רחבת היקף עם חלק מטובי השחקנים הישראלים בתקופה זו. מבקר הקולנוע יאיר רוה טוען כי הסרט לא עומד בציפיות הגבוהות ממנו, וכי לצד "תקציר מבריק", הסרט מביא "ערבוביה של כמה נוסחאות שונות" ו"אינו יודע אם הוא מתמקד בשוד עצמו או בחקירתו, או בהשלכות של השוד על מבצעיו".

קישורים חיצוניים
----------------

* "מלח הארץ", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מלח הארץ", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "מלח הארץ", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "מלח הארץ", באתר אידיבי
* "מלח הארץ", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "מלח הארץ", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* מלח הארץ, באתר קרן הקולנוע הישראלי
* תיאור הסרט, באתר "סרט"
* "מלח הארץ", ביקורת על הסרט באתר "עין הדג"
* יאיר רוה, ברית מיל', באתר ynet, 12 ביולי 2006
* אורי קליין, גברים על סף התמוטטות עצבים, באתר הארץ, 20 ביולי 2006

הערות שוליים
------------

1. ↑  יאיר רוה, ברית מיל', באתר ynet, 12 ביולי 2006
**ז'ול ואן הסן** (בהולנדית: **Jules van Hessen**, נולד ב-28 באפריל 1959) הוא מנצח ומוזיקאי הולנדי המכהן מאז שנת 1987 כמנהל המוזיקלי ומנצחה הקבוע של התזמורת הסימפונית פיליפס. כמו כן הוא טייס חובב וקלרניתן. 

ואן הסן סיים את לימודיו בקונסרבטוריון המלכותי בהאג בשנת 1984. עם מוריו נמנו, אדוארד דאונס, ליונל פריד, פטר אטווש וגנאדי רז'דסטוונסקי. הוא זכה בפרסים בתחרויות ניצוח בינלאומיות: פרס "פרח הכסף" בתחרות סן רמו, פרס שני ופרס התזמורת בתחרות מלקו בקופנהגן ובפרס הראשון בתחרות סטרווינסקי בווינה. עוד נבחר לנצח על קונצרטי הגאלה של הקורס הבינלאומי למנצחים בהולנד. 

ואן הסן ניצח על תזמורות ועל הפקות אופרה באיטליה, בצרפת, בדנמרק, בבלגיה, באנגליה, בגרמניה, באוסטריה, בארצות הברית, בסין, במזרח התיכון ובמקסיקו. בין הסולנים שהופיעו איתו היו פרנק פטר צימרמן, דמיטרי חבורוסטובסקי, פפה רומרו, נלסון פרייר וגיורא פיידמן. ואן הסן מרבה להקליט. 

הוא המנצח והמנהל האמנותי של תזמורת התיאטרון ההולנדי. ז'ול ואן הסן ניצח על רוב התזמורות ההולנדיות בהן הפילהרמוניות רוטרדם, האג, הרדיו ההולנדית ותזמורות חלדרס וצפון הולנד. הוא מרבה להופיע בקונצרטים מוסברים ברדיו ובטלוויזיה בהולנד.

עוד בתחום ההסברה המוזיקלית הוא פועל בדפוס קונצרטים שקרא לו "מאסטרו ז'ול חושף". הרעיון הבסיסי הוא שון הסן יחד עם התזמורת שלפניו מדגימים קטעים מתוך היצירה בלווית דברי רקע לפני השמעתה בשלמותה. דפוס זה התקבל בהצלחה בתזמורות שונות וחלק מהמופעים שודרו ב"פריים טיים" בטלוויזיה ההולנדית ובעקבות השידורים ואן הסן היה לידוען לאומי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'ול ואן הסן** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ז'ול ואן הסן
* ז'ול ואן הסן, ברשת החברתית פייסבוק

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009156689805171
* GND: 1160782636
* LCCN: n99272307
* VIAF: 3698152865654104940001
* WorldCat (עם VIAF): 3698152865654104940001

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**מטאליק בלוז** הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימויו של דני ורטה (נוקיו), שצולם בהמבורג ובתל אביב ויצא לאקרנים בשנת 2004. הסרט דורג במקום השני (אחרי הכלה הסורית) ברשימת הצפייה של סרטי הקולנוע בישראל בשנת 2005 עם כ-50,000 צופים.

עלילה
-----

הסרט עוסק ביחסי גרמניה–ישראל, בטראומת השואה ובזיכרון הקולקטיבי הישראלי דרך סיפור מסעם של שני סוחרי מכוניות ישראלים.
שמואל (אבי קושניר), בן לניצולי שואה, ועוזרו סיסו (משה איבגי) רוכשים מערבי המזדמן למגרש המכוניות רכב מפואר מסוג "לינקולן קונטיננטל לימוזין" וזאת לאחר שהתברר להם שהמכונית נדירה ושערכה בגרמניה רב.
השניים שחולמים על התעשרות מהירה נוסעים לגרמניה יחד עם המכונית. כשהם מגיעים, סיסו מתקשה להסתדר בלא שום ידע באנגלית או בגרמנית. השניים מגלים לאכזבתם שלא כל רכב שמור ומטופח יכול להחשב לרכב אספנים והמחיר המוצע להם עבורו נמוך משמעותית ממה שקיוו להרוויח. מנקודה זו ואילך הצרות נופלות על השניים בזו אחר זו. שמואל מאבד את הארנק שלו ורכבם מושחת בידי גנבים. כשהם נותרים כמעט חסרי כול, הם מוכנים להיפטר מהמכונית במחיר קנייתה ולו רק כדי להציל את כספם ובעיקר את כבודם.

השתלשלות האירועים מעמידה את חברותם של השניים במבחן ומבהירה לשמואל, בן הדור השני לשואה, שהוא לא מצליח להפריד בין גרמניה של היום לגרמניה הנאצית.

שחקנים
------

| שחקנ/ית | דמות |
| --- | --- |
| אבי קושניר | שמואל גולדברג |
| משה איבגי | סיסו בן חמו |
| ריטה שוקרון | עדינה בן חמו |
| תומר בן דוד | גבי בן חמו |
| צופית שפאן | פנינה גולדברג |

פרסים ופסטיבלים
---------------

בשנת יציאתו היה הסרט מועמד לפרסי אופיר בקטגוריות הסרט, השחקן הראשי, שחקן המשנה, התסריט והעריכה הטובים ביותר. הסרט זכה בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר (משה איבגי). בנוסף, זכה הסרט בפרס התסריט בפסטיבל הקולנוע ירושלים. כמו כן, הסרט פתח את פסטיבל הסרטים הישראלי בפריז והוצג בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, מונטריאול, ורשה, ליסבון, ולנסיה, מוסקבה, סן פרנסיסקו וסיאטל.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **מטאליק בלוז** |

* "מטאליק בלוז", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מטאליק בלוז", באתר AllMovie (באנגלית)
* "מטאליק בלוז", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "מטאליק בלוז", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "מטאליק בלוז", באתר אידיבי
* "מטאליק בלוז", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "מטאליק בלוז", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* "מטאליק בלוז" באתר קרן הקולנוע הישראלי

הערות שוליים
------------

1. ↑  אברהם כרמלי, איריס רביד–ימין, קולנוע בישראל, סיכום פעילות שנתית 2004–2005, **המרכז למידע ולמחקרי תרבות**, פברואר 2008, אדר א' תשס"ח, עמ' 13
2. ↑  אברהם כרמלי, איריס רביד–ימין, קולנוע בישראל, סיכום פעילות שנתית 2004–2005, **המרכז למידע ולמחקרי תרבות**, פברואר 2008, אדר א' תשס"ח, עמ' 20
3. ↑  גואל פינטו, מראש ידענו שזה סרט גרוע, אז מה?, באתר הארץ, 1 בינואר 2006
**ציר המספרים** או **ישר המספרים** הוא תמונה חד-ממדית של קו ישר, עליו מסומנות נקודות, המציינות את המספרים השלמים.

הנקודות המציינות את המספרים השלמים מצויות במרחקים שווים אחת משכנתה, המרחק בין שתי נקודות סמוכות מכונה יחידה אחת והמרחק בין נקודה כלשהי ובין הנקודה המציינת את המספר 0 (אפס) שווה לערך המוחלט של המספר המצוין על ידי אותה נקודה.
ככל שהנקודה רחוקה יותר מהמספר אפס, כן ערכה גדול יותר (הדבר נכון לגבי מספרים חיוביים ושליליים כאחד). בדרך כלל, מוצג ציר המספרים כקו אופקי, כאשר הנקודות שמימין לנקודת ה-0 מתארות מספרים חיוביים והנקודות שמשמאל לנקודת ה-0 מתארות מספרים שליליים.

כאשר נתונות שתי נקודות כלשהן על גבי ציר המספרים, הנקודה הימנית מבין השתיים מייצגת את המספר הגדול יותר.
ציר המספרים המתאר מספרים שלמים ניתן להרחבה כך שיתאר את כל המספרים הממשיים 

המרחק בין שתי נקודות x1 ו- x2 הנמצאות על ציר המספרים יחושב בעזרת הנוסחה {\displaystyle |x\_{2}-x\_{1}|}.

**ציר המספרים** יוצר זיקה בין שני עולמות עיקריים של המתמטיקה: הגאומטריה, שממנה נלקח הישר, והאריתמטיקה, ממנה נלקחו המספרים.

ציר המספרים
בציר המספרים משתמשים לסימון קבוצות מספרים. מבחינים בין המצבים {\displaystyle \ X<a} ו - {\displaystyle X\leq a} על ידי סימון נקודת הקצה של הקטע באופן הבא: אם {\displaystyle \ X<a} יסומן קצה הקטע בעיגול ריק ואם {\displaystyle X\leq a} יסומן קצה הקטע בעיגול מלא.

בנוסף לכך, "ציר המספרים" עוזר בפתרון גרפי של בעיות אי-שוויונות. כאשר מערכות של אי-שוויונות מתוארות כמערכות "או" (אי-שוויון אחד מתקיים או השני) ומערכות "וגם" (שני אי-השוויונות מתקיימים בבת אחת) אשר פתירתם מבוססת על שימוש בדיאגרמת ון כדי להציג חיתוך או איחוד בין שתי קבוצות של תשובות על ציר המספרים.

ניתן להרחיב ולהוסיף ציר נוסף ואפילו שניים כך שתתקבל מערכת צירים דו־ממדית או תלת־ממדית. אם הצירים ניצבים זה לזה, תיקרא מערכת צירים שכזו מערכת צירים קרטזית. בעזרת מערכת כזו, בה לכל נקודה קיימת קוארדינטה משלה ניתן להרחיב את השימוש בציר ולפתור בעזרת המרחב שהתקבל בעיות שונות בתחומים כמו: אנליזה מתמטית ואנליזה וקטורית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ציר המספרים** בוויקישיתוף
* ציר המספרים, באתר MathWorld (באנגלית)
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**תשעה וחצי שבועות של שכרון חושים** (באנגלית: **Weeks‏½9**) הוא סרט ארוטי רומנטי אמריקאי משנת 1986 עם קים בייסינגר ומיקי רורק בתפקידים הראשיים.

הסרט מבוסס על רומן ארוטי סמי אוטוביוגרפי בשם זה משנת 1978 של הסופרת האוסטרית - אמריקאית אינגבורג דיי (1940–2011).

הסרט הופק ב-1984 אבל הופץ ב-1986 לאחר שעבר צנזורה של קטעי מין. הסרט הלא מצונזר הופץ ברחבי העולם והפך לשובר קופות לאחר שגרף מאה מיליון דולר והפך לסרט פולחן.

הסרט מתרכז בסקס בין בני זוג שבקושי מכירים זה את זה וכולל קטעים של אוננות ו-BDSM (שימוש בשוט, זחילה וכיסוי עיניים).

שם הסרט נובע מהתקופה בה נמשך קשר זה.

ב-1997 הופק סרט המשך בשם "Another 9½ Weeks "עם מיקי רורק ואנג'י אברהארט בתפקידים הראשיים.

מהפסקול התפרסם השיר "I Do What I Do" בביצוע חבר להקת דוראן דוראן, ג'ון טיילור. כמו כן, התפרסם השיר "You Can Leave Your Hat On", המלווה את סצנת הסטריפטיז של קים בייסינגר. השיר נכתב במקור על ידי רנדי ניומן ובוצע בפסקול על ידי ג'ו קוקר.

תקציר העלילה
------------

אליזבת' ("ליז") מקגרו (קים בייסינגר) עובדת בגלריה באזור הסוהו בניו יורק. זה עתה התגרשה מברוס לאחר שלוש שנות נישואים, והיא פתוחה לקשר זוגי חדש.

היא פוגשת במכולת את ג'ון גריי (מיקי רורק), מבטיהם מצטלבים, וג'ון מתחיל לעקוב אחריה. כאשר היא מוותרת על קניית צעיף יקר בשוק, הוא קונה את הצעיף היקר, מתחיל איתה בשיחה, ונותן לה את הצעיף במתנה. הוא אינו מוסר פרטים על עצמו פרט לכך ששמו הוא ג'ון והוא איש עסקים בוול סטריט.

מתחילה ביניהם מערכת יחסים המושתתת בעיקר על סקס. ג'ון מפעיל עליה משחקי מין הכוללים קשירת עיניים, העברת קרח על גופה, זחילה לקול הצלפת שוט. הוא נותן לה שעון ומצווה עליה כי בשעה 12:00 היא תסתכל בשעון ותחשוב רק עליו. ליז נכנעת לו, ובעבודה בשעה 12:00 היא מסתכלת בשעון, חושבת על ג'ון ומאוננת.

כשליז מציעה לו לפגוש את חבריה בגלריה הוא מסרב כי הוא מעוניין רק בה.

ליז מרגישה שהיחסים עם ג'ון אינם בריאים ויוצאים מכלל שליטתה. השיא מגיע כאשר ג'ון לוקח אותה למלון, קושר את עיניה, מביא זונה לחדר ומתחיל לקיים אתה יחסים לנגד עיניה. כאשר ליז מסירה את כיסוי העיניים ורואה את ג'ון עם הזונה, היא מחליטה לנתק מיד את קשריה עם ג'ון. הוא מנסה להשפיע עליה לחזור ומתחיל לספר לה על קורות חייו ומשפחתו אך ליז אומרת לו שזה מאוחר מדי.

היא משוטטת בוכה ובודדה ברחובות ניו יורק וחושבת על היחסים המוזרים שהיו לה במשך תשעה וחצי שבועות עם אדם זר לגמרי.

קישורים חיצוניים
----------------

* "תשעה וחצי שבועות של שכרון חושים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "תשעה וחצי שבועות של שכרון חושים", באתר נטפליקס
* "תשעה וחצי שבועות של שכרון חושים", באתר AllMovie (באנגלית)
* "תשעה וחצי שבועות של שכרון חושים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "תשעה וחצי שבועות של שכרון חושים", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "תשעה וחצי שבועות של שכרון חושים", באתר Metacritic (באנגלית)
* "תשעה וחצי שבועות של שכרון חושים", באתר אידיבי
* "תשעה וחצי שבועות של שכרון חושים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט תשעה וחצי שבועות של שכרון חושים, באתר יוטיוב
* I Do What I Do , באתר יוטיוב
* מאיר שניצר, ביקורת סרט - הרטיבות והזיקפה - "תשעה וחצי שבועות של שכרון חושים", חדשות, 12 במאי 1986
**מעולם לא שרתי לאבי** (באנגלית: **I Never Sang for My Father**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1970 בבימויו של גילברט גייטס, עם מלווין דאגלס, ג'ין הקמן ואסטל פרסונס בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי רוברט אנדרסון (אנ') והוא מבוסס על מחזה שלו באותו שם שהועלה בברודוויי בשנת 1968.

זו דרמה משפחתית שעוסקת בזיקנה וביחס בין ילדים מבוגרים להוריהם הקשישים.

תקציר העלילה
------------

ג'ין גאריסון (ג'ין הקמן) הוא פרופסור בקולג' בניו יורק. הוא מגיע לשדה התעופה כדי לקבל את הוריו הקשישים, שחזרו מחופשים בפלורידה. היו הם טום גאריסון (מלווין דאגלס) בן ה-80 ומרגרט גאריסון (דורותי סטיקני).

מרגרט חלשה לאחר התקף לב וג'ין מסיע אותה בכסא גלגלים. ג'ין הוא אלמן מאשתו קרול. הוא הכיר רופאה גרושה עם ילדים בשם פגי ת'אייר שמתגוררת בקליפורניה שם יש לה קליניקה משגשגת לגינקולוגיה.

ג'ין מתלבט מה לעשות, מצד אחד הוא רוצה לפתוח פרק ב' בחייו עם פגי בקליפורניה ומצד שני הוא לא מסוגל לנטוש את הוריו הקשישים בניו יורק. הוא מתלבט ביחד עם חברתו לעת מצוא, נורמה (לבליידי פאואל).

לג'ין יש גם אחות, אליס (אסטל פרסונס) שגרה עם בעלה וילדיה בשיקגו. שניהם קשורים יותר לאם שהיא בעל אופי רגוע ומבין לעומת האב הקשוח. יחסיה של אליס עם טום הם קרירים לאחר שהוא גירש אותה מהבית וניתק את היחסים איתה שנים רבות בגלל שהתחתנה עם יהודי. גם ג'ין דואג לאביו יותר משהוא אוהב אותו.

מרגרט מתה מהתקף לב והבעיה היא מה יהיה עם טום?. ג'ין מהסס להעלות את הבעיה אבל אליס שהגיעה ללוויה, לא מהססת ואומרת לטום שכדאי שיעבור למוסד לדיור מוגן או שיטופ בבית על ידי מטפל קבוע. על זה מתפרץ טום על ילדיו ואומר שהוא מתפקד טוב וימשיך להיות לבד בדירה.

אליס אומרת לג'ין שיעבור לקליפורניה ויבנה את חייו שם ולא יהרוס אותם כאן בניו יורק. ג'ים מבקר בכמה מוסדות סיעודיים ונחרד למראה האנשים השוהים שם.

פגי מגיעה בטיסה מקליפורניה ונפגשת עם טום. ג'ין מודיע לאביו כי בכוונתו לעבור לקליפורניה והוא מוכן לקחת אותו לשם. מתנהלת שיחה ארוכה בין טום לג'ין ובו מיידע אותו טום על הילדות הקשה שהייתה לו כשאביו השיכור נטש את הבית ואמו מתה כשהיה בן עשר וכי כל חייו עבר קשה כדי לפרנס אותם ולא היה לו זמן איכות אתם כמו לאם. ג'ין אומר לו ששר לאמא שירים אבל לא לאבא.

לבסוף הם נפרדים בטריקת דלת. ג'ין עובר לקליפורניה והאב נשאר בניו יורק ומדי פעם הם מתראים עד שמצבו מידרדר והוא מועבר למוסד סיעודי ומת.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| מלווין דאגלס | טום גאריסון |  |
| ג'ין הקמן | ג'ין גאריסון | הבן |
| אסטל פרסונס | אליס | הבת |
| דורותי סטיקני | מרגרט גאריסון | האם |
| לבליידי פאואל | נורמה | ידידה של ג'ין |
| אליזבת האבארד | ד"ר פגי ת'אייר | ארוסתו של ג'ין |

פרסים
-----

* מלווין דאגלס היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה.
* ג'ין הקמן היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
* רוברט אנדרסון היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר.
* הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה.

קישורים חיצוניים
----------------

* "מעולם לא שרתי לאבי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מעולם לא שרתי לאבי", באתר AllMovie (באנגלית)
* "מעולם לא שרתי לאבי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "מעולם לא שרתי לאבי", באתר אידיבי
* "מעולם לא שרתי לאבי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט מעולם לא שרתי לאבי, באתר יוטיוב
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים ריקים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**מנזר נורת'אנגר** (באנגלית: **Northanger Abbey**) הוא סרט טלוויזיה משנת 1986 המבוסס על הרומן באותו שם מאת ג'יין אוסטן שיצא לאור ב-1818. הסרט שודר לראשונה ב-1987 ברשת A&E וב-BBC.

תקציר עלילה
-----------

"מנזר נורת'אנגר" הוא סיפורה של קתרין מורלנד, נערה צעירה המוזמנת לשהות בבאת' שבסאמרסט עם משפחת אלן, חברים של משפחתה. בני הזוג אלן נוסעים לבאת' בתקווה שהמים שם יועילו למר אלן להחלים ממחלת הצינית. קתרין, שאחיה הצעירים קוראים לה קאתי, חיה חיים מוגנים למדי, והיא בורחת אל מחוזות הדמיון בקריאה של רומנים גותיים, והיא מתלהבת מהנסיעה לבאת'. גברת אלן מציגה את קתרין בפני משפחת ת'ורפ, והבת הבכורה איזבלה מתיידדת איתה. בין השתיים נוצר קשר מיוחד באהבתן לרומנים גותיים. אחר כך מגיעים לבאת' האחים שלהם שהם חברים. ג'יימס (אחיה של קתרין) מתאהב באיזבלה, וג'ון (אחיה של איזבלה) מחזר אחרי קתרין. היא אינה מחבבת את ג'ון, לעומת זאת נראה שהוא אוהב מאוד את עצמו.

קתרין מתאהבת בכומר צעיר ומוזר בשם הנרי טילני, אותו היא פוגשת באולם הנשפים. היא מתיידדת עם אלינור, אחותו של הנרי, והשלושה יוצאים יחד לטיולים בחיק הטבע. מאוחר יותר גם אחיהם קפטן פרדריק טילני מגיע לבאת'. איזבלה וג'יימס מתארסים בברכתם של בני הזוג מורלנד. אבל כשהיא מגלה שהם אינם עשירים כפי שחשבה, היא מתחילה לפלרטט עם פרדריק. אלינור מזמינה את קתרין לבוא איתם למנזר נורת'אנגר, האחוזה המשפחתית.

קתרין נענית בשמחה רבה להזמנה, עם זאת היא מדמיינת את המנזר כטירה קודרת כמו אלה המופיעות בספרים שהיא קוראת. בתחילה גנרל טילני (אביו של הנרי) מקבל בברכה את קתרין. ג'ון ת'ורפ, שחושב שקתרין מאוהבת בו, התרברב בפני הגנרל שקתרין היא היורשת של מר אלן העשיר. כשהגנרל מבין שקתרין אינה יורשת ואינה עשירה, הוא מסלק אותה מהבית. כשקתרין חוזרת לבית הוריה היא אומללה, ומתגעגעת להנרי. היא מתפכחת מהאשליות שעוררו הרומנים הגותיים. הנרי מופיע שוב, מבקש את סליחתה ומציע לה נישואים.

צוות השחקנים
------------

* קתרין שלזינגר – קתרין מורלנד
* פיטר פירת' – הנרי טילני
* רוברט הארדי – גנרל טילני
* גוג'י וית'רס – גברת אלן
* ג'פרי צ'אטר – מר אלן
* קאסי סטיוארט – איזבלה ת'ורפ
* ג'ונתן קוי – ג'ון ת'ורפ
* אינגריד לייסי – אלינור טילני
* גרג היקס – פרדריק טילני
* פיליפ בירד – ג'יימס מורלנד
* אלווי הייל – גברת ת'ורפ
* הלן פרייזר – גברת מורלנד
* דייוויד רולף – מר מורלנד
* אליין איב-קאמרון – המרקיזה
* אנג'לה קורן – אליס
* טרישה מוריש – מיס דיגבי
* אוליבר המברו – אדוארד מורלנד
* אן-מארי מולאן – בת למשפחת ת'ורפ
* מישל ארתור – בת למשפחת ת'ורפ
* שרה-ג'יין הולם – ג'ני
* רפאל אליין – נער משרת

צוות ההפקה
----------

* ג'יילס פוסטר – בימוי
* לואיס מארקס – הפקה
* אילונה סקאץ (אנ') – מוזיקה מקורית
* נט קרוסבי – צילום
* ניקולאס רוקר – עיצוב תלבושות
* ג'ואן סטריבלין – עיצוב שיער ואיפור
* מגי ויידי – תסריט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מנזר נורת'אנגר** בוויקישיתוף

* "מנזר נורת'אנגר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מנזר נורת'אנגר" באתר PBS.org

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 195162117993902320006
* WorldCat (עם VIAF): 195162117993902320006

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**מי ורדים מפורט סעיד** הוא סרט טלוויזיה ישראלי בשחור-לבן משנת 1972 בבימויו ובהפקתו של רם לוי.

התסריט נכתב על ידי גדעון תלפז, והוא מבוסס על סיפור שלו בשם זה שיצא באנתולוגיה של סיפורים קצרים (גם כן בשם זה) בשנת 1972.

הסרט צולם בפנסיון קורנברג שהיה בשכונת תלפיות בירושלים.

תקציר העלילה
------------

בפורט סעיד ב-1932, אם (שושנה רביד), בתה הגדולה רוחמה (אוריאלה וייט) והבת הקטנה ציונה (עדיה בר משה) מגיעות לנמל בדרכן מאוסטרליה לארץ ישראל. האמא היא ילידת צפת, שם יש לאביה עסק גדול. היא נישאה שם וילדה את רוחמה ולאחר מכן היגרה בעקבות בעלה לאוסטרליה, שם נולדה ציונה. בעלה נפטר באוסטרליה והיא החליטה לחזור ארצה לאחר 11 שנים.

הן פוגשות בנמל את מר ענתבי (נתן כוגן), יהודי עשיר. ענתבי עבר בעסק של הסבא וחיזר אחרי האמא אבל הוא היה "קטן" עליה. לאחר נישואיה הוא היגר למצרים ועשה שם הון. הוא מזמין אותן לארוחה בביתו המלא משרתים סודנים המזליפים מי ורדים על אצבעות הסועדים לפני הארוחה. האמא משתוקקת לחידוש הקשר עם ענתבי העשיר אך כעת היא "קטנה" עליו.

האמא לא רוצה לחזור לאביה והן מתיישבות בשכונת רחביה בירושלים שם היא פותחת פנסיון. היא מתקשה בניהול המקום אך יום אחד מגיע סודני שחור עור בשם אחמד (ריצ'רד סלנו) שנשלח אליה כמתנה על ידי מר ענתבי. היא בהתחלה רוצה לשלחו בחזרה אך רוחמה משכנעת אותה שהיא זקוקה ל"עבד" הזה. ציונה הקטנה מחבבת אותו מאוד לאחר שחילץ אותה מידי נערים ערביים שהתנכלו לה בעיר העתיקה.

אחמד לא מוציא מילה מהפה אבל מבין כל מה שמתרחש במקום. בזכותו המקום מתמלא באורחים וביניהם הקצין הבריטי פופ סמית (יוסי גרבר) שרוחמה מוצאת חן בעיניו והוא מסדר לה עבודה ב-CID.

למקום מגיע מדי פעם איש ההגנה עמיחי (גדליה בסר) שמביא מדי פעם נשק ותחמושת שרוחמה מסתירה בסליק. אחמד רואה הכל וכאשר מגיע פופ סמית לבצע חיפוש במקום, הוא דואג לסלק את הנשק בזמן למקום אחר.

האמא נותנת לאחמד שעתיים חופש כל יום. יום אחד מגיע הרוכל דאראגיאן (שמעון סיאני) לפנסיון ומספר לאמא שראה את אחמד מוכר פיסטוקים בעיר העתיקה. היא נוסעת לעיר העתיקה ורואה אכן את אחמד מוכר פיסטוקים. זה פוגע בגאוותה הגזענית והמתנשאת כאילו שאין זה מספיק שהיא נותנת מזון וכסף לעבד שהוא צריך למכור פיסטוקים.

היא מפטרת את אחמד ונותנת לו מכתב למר ענתבי. אחמד עוזב ללא מילים לאחר שציונה מחבקת אותו ונפרדת ממנו בכאב.

שחקנים
------

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
| שושנה רביד | אמא |
| אוריאלה וייט | רוחמה |
| עדיה בר משה | ציונה |
| נתן כוגן | ענתבי |
| גדליה בסר | עמיחי |
| יוסי גרבר | פופ סמית |
| שמעון סיאני | דאראגיאן |
| שמואל אומני | קצין |
| ריצ'רד סלנו | אחמד |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* "מי ורדים מפורט סעיד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מי ורדים מפורט סעיד, באתר אישים.
* מי ורדים מפורט סעיד בעיתון מעריב

הערות שוליים
------------

1. ↑   ריצ'רד סלנו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**מעבר אפל** (באנגלית: **Dark Passage**) הוא מותחן פשע אפל אמריקאי משנת 1947 בבימויו של דלמר דייבס, עם המפרי בוגרט ולורן באקול בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הרומן "מכבר אפל" של דייוויד גודיס (אנ') משנת 1946. זה היה הסרט השלישי מתוך ארבעה בו הופיעו בוגרט ובאקול ביחד, אחרי "להחזיק ולאבד" ו"התרדמה הגדולה" ולפני "קי לארגו".

העלילה היא על אסיר עולם על רצח אשתו בורח מבית הכלא כדי לגלות את הרוצח האמיתי. כדי להקשות על החיפוש אחריו, הוא עובר ניתוח פלסטי לשינוי פניו. במשך 30 הדקות הראשונות של הסרט לא רואים את פניו של בוגרט אלא שומעים את קולו. רק לאחר שהתחבושות מוסרות מפניו הוא מתגלה...

תקציר העלילה
------------

וינסנט פרייס (המפרי בוגרט) הוא אסיר שפוט למאסר עולם בכלא סן קוונטין, על רצח אשתו. הוא מצליח לברוח מהכלא כשהוא בתוך חבית על משאית אספקה. הוא מתגלגל מהמשאית ועוצר "טרמפ". הנהג בייקר (קליפטון יאנג), שומע על הבריחה ברדיו וחושד בו. פרייס חובט בו ובורח.

הוא פוגש בבחורה צעירה בשם איירין ג'נסן (לורן באקול) שמזהה אותו ומבריחה אותו ברכבה לדירתה בסן פרנסיסקו. איירין היא ציירת ומורה לציור. אביה הואשם ברצח ונשלח למאסר בסן קוונטין שם מת. איירין מאמינה בחפותו של אביה ושל פרייס. היא מאכילה ומלבישה אותו ומציידת אותו בכסף.

פרייס עוצר מונית ובה נהג סימפתי (טום ד'אנדראה) שמזהה אותו וממליץ על ידיד, רופא מנתח פלסטי שינתח את פניו וישנה אותם. פרייס מסכים ובינתיים הוא מוצא מקום לגור אצל חברו בעבר ג'ורג' (רורי מלינסון). כשהוא חבוש בפניו הוא חוזר לדירתו של ג'ורג' ומוצא אותו הרוג. בשארית כוחותיו הוא מגיע לביתה של איירין וקורס. היא מטפלת בו והוא מתאושש.

בלילה הוא עוזב את איירין ומטרתו להיפגש עם מאדג' ראפ (אגנס מורהד) ארוסתו לשעבר שלדעתו היא שרצחה את אשתו מקנאה והייתה עד תביעה ראשי נגדו בבית המשפט. בדרך חושד בו בלש משטרה אך הוא מצליח להתחמק ממנו ולשכור חדר למלון. לחדר מגיע לפתע נהג המכונית בייקר שיודע הכל עליו ודורש 60.000 דולר דמי שתיקה. הם נוסעים לדירתה של איירין אך מתחת לגשר הזהב פרייס עוצר את המכונית ומתחיל במאבק עם בייקר שמושלך למותו מצוק מתחת לגשר.

פרייס מגיע לביתה של מארג' והיא לא מזהה אותו עד שהוא מגלה את זהותו ומאשים אותה ברצח אשתו וג'ורג'. היא מודה שעשתה זאת ובהתקף זעם היא נופלת אל מותה דרך חלון דירתה.

פרייס יודע כעת שלא יוכל להוכיח את חפותו וגם יואשם ברצח נוסף. הוא מתקשר לאיירין ומודיע לה שהוא בורח לפרו ויפגוש אותה בעיירה קטנה על החוף.
בסוף הסרט יושב פרייס בבית קפה בפרו כשלתוכו מגיע איירין והם מתחבקים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מעבר אפל** בוויקישיתוף

* "מעבר אפל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מעבר אפל", באתר נטפליקס
* "מעבר אפל", באתר AllMovie (באנגלית)
* "מעבר אפל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "מעבר אפל", באתר אידיבי
* "מעבר אפל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון למעבר אפל, באתר יוטיוב
* מעבר אפל, באתר TCM
שתי טענות ייקראו **שקולות**, אם בכל תנאי אמת שאחת מהן אמיתית בו, גם השנייה אמיתית, ולהפך. כלומר, כל אחת מהן מהווה תנאי מספיק ותנאי הכרחי לאמיתות השנייה. או בניסוח מתמטי, A אמיתי אם ורק אם B אמיתי. אם לתת דוגמה יומיומית, ניתן לומר, "מזג האוויר קר היום" וניתן לומר "הטמפרטורות היום, נמוכות". ניתן להחשיב אמירות אלה כאמירות (או טענות) "שקולות". דוגמה יותר פורמלית: ניתן לומר ש-א' שווה ל-5 וניתן לומר ש-א' שווה ל-7 פחות 2. טענות אלה - שקולות.

סימון
-----

בהוכחות מתמטיות נוהגים לסמן שקילות בין שתי טענות כך: {\displaystyle A\iff B}. בניסוח הפורמלי יותר, הנהוג בתחשיב הפסוקים ובתחשיב הפרדיקטים, מסמנים שקילות בין שני פסוקים או תבניות כך:
{\displaystyle A\equiv B} .

הגדרות מקבילות
--------------

שקילות בין שתי טענות נובעת מקיום שני התנאים הבאים:

* טענה א' גוררת את טענה ב'.
* טענה ב' גוררת את טענה א'.

ולכן קיומם במקביל של שני תנאים אלו משמש לעיתים כהגדרה אלטרנטיבית לשקילות בין שתי טענות.

זוג תנאים נוסף שקיומו מצביע על שקילות של טענות הוא:

* טענה א' גוררת את טענה ב'.
* שלילת טענה א' גוררת את שלילת טענה ב'.

### דוגמאות

#### להגדרה הראשונה

* אם מספר הוא זוגי אז הוא מתחלק ב־2.
* אם מספר מתחלק ב־2 – אז הוא זוגי.

מסקנה: זוגיות של מספר שקולה להתחלקותו ב־2.

#### להגדרה השנייה

* אם מספר הוא זוגי אז הוא מתחלק ב־2.
* אם מספר אינו זוגי – אז הוא לא מתחלק ב־2.

מסקנה: זוגיות של מספר שקולה להתחלקותו ב־2.

תכונות של טענות שקולות
----------------------

* אם שתי טענות הן שקולות – גם השלילות של שתי הטענות תהיינה שקולות.
* אם טענה א' שקולה לטענה ב' וטענה ב' שקולה לטענה ג' הרי שטענה א' שקולה לטענה ג' (טרנזיטיביות)

ראו גם
------

* אם ורק אם (אםם)
* חוקי היקש

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שקילות** בוויקישיתוף
שגיאות פרמטריות בתבנית:סרט   
פרמטרים [ קישור ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**"משחק חייו"** הוא סרט טלוויזיה קצר של יקי יושע משנת 1996 ובו מוצגת סאגה אישית של שחקן תיאטרון. הסרט (שהוצג בהמשך גם כהצגת תיאטרון) מבוסס על סיפורו האישי של השחקן הראשי עמוס לביא.

תקציר העלילה
------------

ילד "מצוקה" מקריית גת היה בצעירותו להבטחה הגדולה של התיאטרון הישראלי אבל הפך לנרקומן חסר תקנה והרס כמעט כליל את הקריירה שלו ואת חייו. בין לבין, תוך מאמצים רבים הוא הצליח להיגמל מהתמכרותו לסמים ולהשתקם. הערב, בסיומה של הצגת בכורה, מגיעה עיתונאית לערוך איתו ריאיון יחצנות עבור ההצגה. עקב נסיבות בלתי צפויות השחקן נפתח לפני העיתונאית ומספר על ילדות חסרת עתיד בעיירת פיתוח, על קריירה מופלאה שכמו פתחה בפניו עולם ומלואו, על שד הסמים שנכנס בו וכמעט ניצח ועל מלחמת החורמה היומיומית לגרשו. 

ריאיון תכליתי הופך לווידוי אישי נוקב.

קישורים חיצוניים
----------------

* "משחק חייו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "משחק חייו", באתר אידיבי
* "משחק חייו", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

* "משחק חייו" - הסרט המלא לצפייה באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים
אות. מעטפת האות מסומנת באדום.
מעגל פשוט שמשמש גלאי מעטפת
אות בכחול. המעטפת מופיעה באדום.
גלאי מעטפת הוא מעגל אלקטרוני שמקבל אות בתדר גבוה, ומוציא את המעטפת של אותו האות. הוא משמש לגילוי מידע שאופנן באפנון AM.

אופן פעולה
----------

המעגל החשמלי שמממש את גלאי המעטפת מכיל קבל, נגד ודיודה. הקבל נטען במתח ככל שעוצמת האות גדלה, ונפרק מהמתח עליו דרך הנגד כשעוצמת האות יורדת. הדיודה גורמת לכך שייכנס מתח למעגל אם ורק אם הוא גבוה יותר מהמתח הנוכחי על הקבל, וכך היא מאפשרת לקבל להיטען כשהאות מייצר מתח גבוה, ולהתפרק במהירות כשהוא כבר טעון יותר מעוצמת האות.

הגדרה מתמטית
------------

כל אות AM או FM יכול להיכתב בצורה:

{\displaystyle x(t)=R(t)\cos(\omega t+\phi (t))\,}
עבור אות AM, המופע של האות {\displaystyle \phi (t)} קבוע וניתן להתעלם ממנו. התדירות {\displaystyle \omega } קבועה גם כן. מכאן שעלינו לקודד את מידע באות ה־AM במשרעת. {\displaystyle R(t)} נקרא מעטפת האות.

נסמן את המידע שאנחנו מעוניינים להעביר ב־{\displaystyle m(t)}, ונדרוש שהוא יקיים:

{\displaystyle \forall t,1+m(t)>0}
כדי שהמעטפת של האות תהיה כולה מעל ציר הזמן, והשחזור יעבוד כהלכה.

מכאן שאות AM נתון על ידי:

{\displaystyle x(t)=C(1+m(t))\cos(\omega t)\,}
כאשר {\displaystyle m(t)} הוא המידע אותו אנו מעוניינים לקודד מעל האות, {\displaystyle C} הוא משרעת האות הנושא. כלומר, מתוך המעטפת {\displaystyle R(t)=C(1+m(t))} ניתן לשחזר באופן מלא את המידע המקודד.

במקרה של אות FM, מעטפת האות קבועה ולא נושאת בתוכה מידע.

גלאי דיודה
----------

הצורה הפשוטה ביותר של גלאי מעטפת הוא גלאי דיודה. מעגל המשמש גלאי כזה מתואר בציור למעלה. המעגל מכיל דיודה בכניסתו, וקבל ונגד מחוברים במקביל. מוצא המעגל הוא המתח על הקבל. אם גודלי הקבל והנגד נבחרים בצורה נכונה, מוצא המעגל מתאר את השינויים באות הכניסה.
שלמה צפריר ויעל אביב בסצנה מן הסרט
**משפחת שמחון** הוא סרט קומדיה ישראלי משנת 1964 בבימויו של יואל זילברג עם מאיר מרגלית בתפקיד הראשי.

התסריט נכתב על ידי ליאו פילר ויואל זילברג והוא מבוסס בחלקו על תסכית הרדיו הקומי "משפחת שמחון" מאת משה בן אפרים שהשתתף גם הוא בכתיבת התסריט.

בסרט מופיע גם החצוצרן המפורסם אדי קלברט (אנ') שכונה "האיש בעל חצוצרת הזהב" ותזמורתו.

תקציר העלילה
------------

נח שמחון (מאיר מרגלית) הוא בעל משרד ליצוא ויבוא. בכל יום בשובו מהעבודה הוא נוהג לשאול את אשתו צפירה (שושנה ברנע): "אין אוכל? (תשובה - יש אוכל), בא דואר? (לא בא דואר), נאוה בבית? (כן), נו אז - לאכול."

בעבר היה נח בעל אידיאלים והיה בגדוד העבודה, סלל כבישים וייבש ביצות והיה מוקסם מהמנהיג שלו, יוסקה שולמן, שתמונתו תלויה בדירתו.

לנח שני ילדים: גבי (עודד קוטלר), סגן בצה"ל, ג'ובניק שעדיין גר בבית הוריו ולווה כספים מהחנווני מנדל (ליאון קסבינר) כדי לממן את בילוייו, ונאוה רינה גנור תלמידת תיכון שאורי בעל הווספה (חנן גולדבלט) מחזר אחריה.

הזוג שמחון נוהג לשחק קלפים אצל יחזקאל צווירן (זלמן לביוש) ואשתו דבורה (עדנה פלידל). נח ויחזקאל הם חברים מימי גדוד העבודה וחברי מפלגה (מפא"י). יחזקאל מבקש מנח שימליץ עליו במפלגה לשליחות באפריקה שם הוא רוצה לדבריו להיות בגלל "אידאולוגיה" ובעיקר בגלל רווח כספי. בתמורה יעזור לו לקבל מכרז ליבוא מכונת דפוס עם רווח גדול בצד. כן מצדד יחזקאל בדעתה של צפירה כי נח צריך לעבור לדירה יותר גדולה ומרווחת.

גבי מחזר אחרי הדוגמנית גלינה (יעל אביב) וכן גם צלם האופנה מר קליק (שלמה צפריר). כשהם מבלים במועדון לילה מצטרפים אליהם מר קליק ואשתו סילביה (אליס בונפילד). מר קליק לוקח את גלינה וגבי נאלץ לרקוד עם גב' קליק.

גבי מתאהב בסוף באורנה (תקוה מור) מזכירת המשרד של אביו וחושב על חתונה.

גידי צווירן (ישראל פוליאקוב) הוא נער שעשועים וגם הוא מחזר אחרי נאוה. הוא לוקח ללא רשות את רכב הוולוו של אביו ומסיע את נאוה במהירות מופרזת כששוטרים רודפים אחריו עד שהוא נתקל בעמוד ונעצר. נח ויחזקאל מוזעקים למשטרה כדי לשחרר אותם ומתחילים לריב על מי מוטלת האשמה.

בינתיים שולח יחזקאל את ידידו המתווך מאיר פיינר (שרגא פרידמן) שמצליח למכור לנח דירת פנטהאוס יקרה בצפון תל אביב. הוא שולח לו גם את מעצבת הפנים היוקרתית אריקה (אלישבע מיכאלי) לעצב את הדירה.

נח המרוגז לא ממליץ במפלגה על יחזקאל ומשום כך אינו זוכה במכרז ונכנס לחובות כבדים. הוא סובל מסיוטי לילה בהם נגלה אליו יוסקה שולמן שהיה חסיד ההסתפקות במעט.

צפירה מצליחה לשכנע את החנווני לקנות את דירת הפנטהאוס ונח נרגע אם כי תמורת זאת הוא חייב לעשות "רמונט" לדירה הישנה.

שחקנים
------

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
| מאיר מרגלית | נח שמחון |
| שושנה ברנע | צפירה שמחון |
| עודד קוטלר | גבי |
| רינה גנור | נאוה |
| חנן גולדבלט | אורי |
| שרגא פרידמן | פיינר המתווך |
| זלמן לביוש | יחזקאל צווירן |
| עדנה פלידל | דבורה צווירן |
| ישראל פוליאקוב | גידי צווירן |
| אלישבע מיכאלי | המעצבת אריקה |
| שלמה צפריר | מר קליק |
| אליס בונפילד | סילביה קליק |
| תקוה מור | אורנה המזכירה |
| יעל אביב | גלינה |
| ליאון קסבינר | מנדל החנווני |
| אברהם מור | קריין הפתיח |

קישורים חיצוניים
----------------

* "משפחת שמחון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "משפחת שמחון", באתר ספר הקולנוע הישראלי
* "משפחת שמחון", באתר אידיבי
* "משפחת שמחון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* "משפחת שמחון", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
הרב משה פיינשטיין מימין, עם הרב שטנצל
החזון איש משמש כסנדק בברית מילה, תל אביב, הרב שטנצל מברך על כוס היין
הרב **יונה שטנצל** (כ"ב באב ה'תרס"ד, 3 באוגוסט 1904 - י"ט בתמוז תשכ"ט, 5 ביולי 1969) היה רב בתל אביב, מייסד מפעל לימוד משנה יומית והלכה יומית.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיר סוסנוביץ שבפולין לרב שלמה שטענציל ומרים ביילה (צוויגנאפט). אחיינו של המשורר היידי אברהם נחום שטנצל. בגיל 13 התייתם מאביו, ולמד מספר שנים בישיבה בקרקוב, שם היה חברותא של הרב משה מרדכי בידרמן[דרוש מקור], לאחר מכן עבר ללמוד בישיבת חכמי לובלין בראשות בן משפחתו, הרב אריה צבי פרומר. נישא ב-21 בינואר 1932 לשבע (פישל), בתו של חיים הלוי פישל, סוחר מסוסנוביץ, חסיד גור.

בשנת תרצ"ה (1935) עלה לארץ ישראל והתגורר בשכונת נווה שאנן בתל אביב. בראשית ימיו בארץ התפרנס ממפעל "דבק יונה" שפתח בתל אביב. במשך עשרות שנים שימש כרב בית החסידים "ארלנגר" ומגיד שיעור בדף היומי ועוד. יחד עם האדמו"ר ממודזיץ' מונה לאחראי מחלקת הכשרות ברבנות של תל אביב. בהמשך מונה כרב האחראי על מחלקת השבת של הרבנות בתל אביב, ובתפקידו היה אחראי על התקנת העירוב בעיר תל אביב ונועץ בחזון איש שבא לראות בעיניו את העירוב.

היה פעיל למען שמירת הצביון הדתי בתל אביב. ב-3 באוגוסט 1957, כאשר חברת דן רצתה להפעיל לראשונה תחבורה ציבורית לפני צאת השבת, יצא עם עשרות מתפללי בית הכנסת שלו שהיה סמוך לתחנה המרכזית כדי למנוע את נסיעת האוטובוסים. על מעשה זה הועמד למשפט אך יצא זכאי[דרוש מקור].

נפטר בי"ט בתמוז שנת תשכ"ט, 5 ביולי 1969 ונטמן בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק.

מפעל המשנה היומית וההלכה היומית
-------------------------------

רבים מבני משפחתו של הרב שטנצל נרצחו בשואה. לזכרם ולזכר שאר הנספים בשואה, יישם את הרעיון של רבו וקרוב משפחתו (בן דודו של אביו, דרך שני הוריו) הרב אריה צבי פרומר ללמוד מדי יום משנה אחת מסדרי זרעים וטהרות וממסכתות נוספות שאין עליהן תלמוד בבלי; וכן שישה סדרי משנה בקצב של שתי משניות ליום, משום שאותיות המילה "משנה" זהות לאותיות "נשמה". המפעל קיבל את הסכמות האמרי אמת מגור, הרב איסר זלמן מלצר, הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג, הרב משה פיינשטיין ועוד.

בהתייעצות עם החזון איש ייסד את מפעל לימוד הלכה יומית, שבמסגרתו נלמדות מדי יום הלכות כך שתוך כארבע וחצי שנים מסיימים ללמוד את שולחן ערוך אורח חיים וכן חלקים של קיצור שולחן ערוך הנוגעים לאורח החיים היומי.

ילדיו
-----

* רחל, מפלשינג שבניו יורק, אלמנתו של פרופסור אברהם קלמן קליקשטיין, אסטרונום מאוניברסיטת ניו יורק ומחבר הספר "קידוש הלבנה".
* אסתר, אשתו של פרופסור מאיר רובינסון, מתגוררת בקווינס, ניו יורק.
* הרב שלמה שטנצל (נפטר כ"ט ניסן תשע"ג), שימש כיו"ר מפעלי משנה יומית והלכה יומית

קישורים חיצוניים
----------------

* אותיות נשמה, באתר ערוץ 7
* על הרב יונה שטנצל ומפעלו המשנה היומית
* יונה בן שלמה שטנצל (1904-1968), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  יהודה שיף ודני דור, **ישראל 50**, הוצאת גלי אלפא תקשורת, 1997
2. ↑  עניני דת (כשרות, שמירת שבת ומועדים) - אותיות א'-ח'. באתר ארכיון המדינה, עמ' 282

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיטקסט טקסט בוויקיטקסט: **רבי יונה שטנצל** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **יונה שטנצל** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007305990105171
* ISNI: 0000 0000 6987 441X
* VIAF: 97468657
* WorldCat: viaf-97468657

 |
עמוס אפשטיין
**עמוס אפשטיין** (נולד ב-1942) הוא מנהל ישראלי ששימש במספר רב של תפקידי ניהול.

ביוגרפיה
--------

עמוס אפשטיין נולד ב-1942 ליפה וזאב ולו שני אחים קטנים: אבנר ואריק (אריה). בוגר בית הספר אשל הנשיא ולימודי כלכלה חקלאית בפקולטה לחקלאות ברחובות.

בשנים 1970–1973 שימש מנהל כלכלי בקיבוץ כפר עזה בו הוא מתגורר.

בשנים 1973–1977 שימש מנהל הארגון לפיתוח ההתיישבות בנגב. בשנים 1977–1987 שימש מנהל כללי של כפרית תעשיות, חברה המייצרת חומרי גלם לתעשיית הפלסטיק. בשנים 1988–1992 שימש מנכ"ל איגוד התעשיות הקיבוציות. במקביל, שימש חבר בנשיאות התאחדות התעשיינים, יזום והקמת חברת הדלק אלון, במסגרת הרפורמה במשק הדלק בישראל, יזום וליווי רפורמות הניהול של התעשייה הקיבוצית. בשנים 1992–1994 חזר לשמש כמנכ"ל כפרית תעשיות (1993) בע"מ.

ב-1995 שימש מנכ"ל מקורות חברת המים הלאומית בישראל, ויו"ר חברת-הבת שח"ם (שירותים חשמליים מכניים), שבו קיימים 2000 עובדים, מחזור מכירות 550 מיליון דולר, הובלת תהליך הכנסת שת"פ עם גורמים עסקיים פרטיים, בתחומים משלימים, כגון: ביוב, איכות מים, איכות הסביבה ומשק המים המוניציפלי. ב-2003 הודח מתפקידו כמנכ"ל מקורות על ידי שר התשתיות יוסף פריצקי.

עד 2009 שימש כיו"ר ביטוח חקלאי.

### דירקטור

ב-1988 מונה לכהונת דירקטור בבנק לאומי לישראל בע"מ. חבר בוועדת אשראי של הבנק, ביקורת ועדה מינהלית, בוועדה לתאגידים ריאליים ובוועדה בעניין מענקים.

ב-1999 מונה לכהונת יו"ר ועדת השקעות לאומי ושות'.

דירקטור במכון היצוא הישראלי, יוזמה ונצורה מימון בע"מ, טבעול מזון מן הטבע, צלף גל אריות מזון, קופת חולים כללית.

שימש עד 1992 דירקטור במינרב אחזקות בע"מ. עד יוני 1994 שימש דירקטור בקופת חולים הכללית של הסתדרות העובדים בארץ ישראל.

עד ספטמבר 1996 שימש דירקטור בחברת מעסף פלסטיקה (1991) בע"מ. מספטמבר 1995 ועד תחילת 2004 כיהן אפשטיין כמנכ"ל מקורות.

חיים אישיים
-----------

אפשטיין היה נשוי לבלהה ואב לשלושה: הדס, אורי וורד. ארבעה מבני משפחתו נרצחו ב-7 באוקטובר במתקפת הפתע על ישראל (2023): אשתו בלהה, חתנו אופיר ליבשטיין (בעלה של בתו ורד), ראש מועצה אזורית שער הנגב, נכדו ניצן ליבשטיין (הבן של אופיר וורד), ונכדו נטע אפשטיין (הבן של בנו אורי), שנרצח בזמן שהגן על בת זוגו, וקפץ על רימון שהושלך על ידי מחבלים אל תוך הממ"ד בדירתו.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "מנכ"ל מקורות עמוס אפשטיין פורש לאחר תשע שנים בתפקיד". *הארץ*. נבדק ב-2022-09-10.
2. ↑  "שר התשתיות הדיח את מנכ"ל מקורות עמוס אפשטיין". *TheMarker*. נבדק ב-2022-09-10.
3. ↑  שטיין, רון (2009-10-22). "עמוס אפשטיין פורש מתפקידו כיו"ר חברת הביטוח ביטוח חקלאי". *Globes*. נבדק ב-2022-09-10.