recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ארלינג מלם** (בנורווגית: **Erling Malm**;‏ 12 באוגוסט 1882 – 7 בנובמבר 1942) היה חבר במחתרת הנורווגית בזמן מלחמת העולם השנייה, וחסיד אומות העולם שפעל להצלת זוג יהודים ונתן מחסה בביתו באוסלו בזמן מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

בנו של הווטרינר דר' אולה מלם, נולד ב-12 באוגוסט 1882, בנורווגיה. ארלינג למד משפטים ומונה לשופט בית המשפט העליון הנורווגי. הוא התגורר בעיר אוסלו. ארלינג נישא לראשונה בשנת 1909 לאאורה וורם-מולר, ולאחר מכן נישא בשנית לאוטה סטפאן בשנת 1911. נולדו להם שלושה ילדים. אחד מילדיהם, אולה ג'ייקוב מלם, למד רפואה והיה פעיל מרכזי במחתרת הנורווגית. מתוקף תפקידו אולה ג'ייקוב היה ממונה על מזכירות ועדת התיאום של המחתרת.

### הפעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

ב-26 באוקטובר 1942 ביצעו הגסטאפו ומשטרת נורווגיה מעצר וגירוש מהמדינה של כל הגברים הנורווגים היהודיים מעל גיל 15. אולה ג'ייקוב מלם נקרא לפגישה במחתרת, שבה התבקש למצוא מקומות מסתור בטוחים למספר יהודים. אולה ג'ייקוב הצליח למצוא פתרון ל-14 יהודים, אך לא הצליח למצוא מקום מסתור לפרופסור צ'כי לרפואה, ד"ר יארושצ'י ואשתו. אולה ג'ייקוב פנה אל אביו לעזרה, ואביו הסכים להסתיר את זוג הפליטים בביתו באוסלו, ברחוב ליל בורגן מספר 14, עד להעברתם על ידי המחתרת לשוודיה. בעת שניסו לחצות את הגבול, הם נתפסו על ידי סיור משטרתי ונעצרו. פרופסור יארושצ'י נחקר על ידי הגסטאפו וחשף את שמו של ארלינג מלם. אלרינג מלם נעצר ב-3 בנובמבר 1942 באשמת סיוע ליהודים באמצעות מתן מחסה. ב -6 בנובמבר 1942 הובא מלם מתא מעצרו למרתף העינויים במפקדת הגסטאפו בוויקטוריה שטראסה. מחשש שישבר בעינויים ויסגיר את בנו, התאבד ארלינג מלם בתלייה בתאו בליל 7 בנובמבר 1942. בנו הוזהר ברגע האחרון שהגסטאפו מבקשים לעצור גם אותו והצליח להסתתר.

ב-11 בספטמבר 1994, הכיר יד ושם בארלינג מלם כחסיד אומות העולם.

קישורים חיצוניים
----------------

* דף חסיד מאתר יד ושם, באתר "יד ושם" (באנגלית)
רבי **יהודה בן אלעזר** (ריב"א) היה רופא ופילוסוף יהודי-פרסי בן המאה ה-17 שפעל בעיר כאשאן.

ביוגרפיה
--------

לא רבות ידוע על חייו של רבי יהודה בן אלעזר. אביו, רבי אלעזר, כנראה היה אחד ממנהיגי הקהילה היהודית של העיר כאשאן (במרכז איראן), וכנראה אולץ להתאסלם ביחד עם כל שאר בני הקהילה בזמן רדיפות מצד השאה עבאס השני בן השושלת הספווית שנמשכו בין השנים 1656-1662. רדיפות אלה מתוארות בכרוניקה של באבאי בן לוטף. כעבור השנים הקהילה הורשתה לשוב ליהדותה. 

ידוע שר' יהודה בן אלעזר שימש כרב ודיין בכאשאן, ובמקצועו היה רופא. שלט בשפות עברית, ארמית, פרסית, פרסית יהודית וערבית. הוא חיבר מספר חיבורים בנושאים מגוונים ומתוכם רק חלק שרדו; מאמר אחד שחובר בשנת 1660 דן ברפואה, מאמר שני הוא חיבור על אסטרונומיה בפרסית יהודית (1665), מאמר שלישי קצר עוסק ביין ומאמר רביעי שנקרא "תמסאל-נאמה" (ספר האלגוריות) על מוסר.

ספרו החשוב והידוע ביותר של ר' יהודה בן אלעזר הוא חיבורו הפילוסופי בפרסית יהודית "חובות יהודה", שעוסק באריכות בסוגיות החשובות של הפילוסופיה היהודית. על פי פרופ' דוד ירושלמי, הלשון הפרסית שבה משתמש ריב"א בחיבור זה היא לשון הפרוזה הפרסית הקלאסית המלומדת במיטבה. פרקי הסיום של הספר כתובים בעברית, אך שאר החיבור כתוב בפרסית יהודית, מתוך כוונה שהוא יהיה קריא עבור כמה שיותר מבני הקהילה. 

על תוכן הספר כתב פרופ' ירושלמי: 

> 
> הקורא אינו יכול שלא להתפעל מעומק למדנותו ושליטתו האנציקלופדית של ריב"א בתחומים שונים ומגוונים וביניהם כל ספרי המקרא, משנה, תלמוד, מדרש, קבלה, הגות, תורת חז"ל ופרשנות יהודית וכן ענפי מדע והשכלה של תקופתו ובהם רפואה, אנטומיה, הנדסה, מתמטיקה, אסטרונומיה, כימיה, לוגיקה, בלשנות, אטימילוגיה, ספרות, שירה ועוד. מידע עשיר זה שזור ומעובד בטקסט שבארגונו ובמגמתו היסודית הוא הגותי, ספקולטיבי ואפולוגטי, ומטרתו להוכיח שתורת ישראל (התורה בכתב ובע"פ) והדת היהודית הינן רציונאליות במהותן ועולות בקנה אחד עם דרישות השכל וההגיון.
> 
> 
> 
> 

ריב"א מתבסס ב"חובות יהודה" על מקורות מגוונים, ובעיקר יהודיים, אך התפישה הכוללת מושתת על יסודות אריסטוטליים, כפי שיסודות אלה הובנו בעולם המוסלמי והיהודי בימי הביניים. 

ספר "חובת יהודה" יצא לאור בתרגום לעברית על ידי פרופ' אמנון נצר בשנת 1995. שאר כתביו של ריב"א עודנם בכתב יד.

לקריאה נוספת
------------

* **"חובות יהודה" לרבי יהודה בן אלעזר**, מתרגם ומהדיר: אמנון נצר, הוצאת יד בן צבי והאוניברסיטה העברית, 1995.

* Moreen, Vera B. '*A Seventeenth Century Iranian Rabbi’s Polemical Remarks About Jews, Christians, and Muslims,* in *Safavid Iran and Her Neighbors*, ed. Michel M. Mazzoui (Salt Lake City: University of Utah Press, 2003).

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד ירושלמי, ‏הספרות הפרסית יהודית וספר "חובות יהודה", **פעמים** 67, אביב תשנ"ו, עמ' 149-160.
* אמנון נצר, ‏הספרות של יהודי פרס, **פעמים** 13, תשמ"ב 1982, עמ' 19-5

* Dalia Yasharpour; Vera B. Moreen. "Judah ben Eleazar." Encyclopedia of Jews in the Islamic World. Executive Editor Norman A. Stillman. Brill Online, 2013.

הערות שוליים
------------

1. ↑  דוד ירושלמי, ‏הספרות הפרסית יהודית וספר "חובות יהודה", **פעמים** 67, אביב תשנ"ו, עמ' 149-160.
**בן בן יאיר** (נולד ב-23 בדצמבר 1992) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בהפועל בני לוד בעמדת הקיצוני.

קריירה
------

בן יאיר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של מכבי מודיעין ובגיל 15 עבר למחלקת הנוער של מכבי תל אביב. ב-19 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 0-0 נגד בני סכנין במסגרת גביע הטוטו. ב-27 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 1–2 נגד מכבי חיפה.

בינואר 2013 הושאל להפועל רמת-גן גבעתיים עד לסיום העונה. ב-26 בפברואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בגביע המדינה נגד הפועל עפולה. בן יאיר נכנס בדקה ה-105 של המשחק במצב של 3-3 בין הקבוצות, ובדקה ה-120 הבקיע את השער החמישי עבור קבוצתו שהיה גם שער הבכורה שלו במועדון. אף על פי שירד עם הקבוצה לליגה הלאומית זכה עמה בגביע בתום העונה.

בקיץ 2013 הושאל להפועל ניר רמת השרון עד לסיום העונה. ב-4 בינואר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 1–2 נגד הפועל רעננה. בתום העונה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית ובן יאיר עזב את המועדון.

בקיץ 2014 חתם לארבע שנים במכבי תל אביב והושאל מיידית למכבי פתח תקווה עד לסיום העונה. למרות שמאמן הקבוצה רן בן שמעון נתן הזדמנות לשחקנים הצעירים של המועדון, בן יאיר לא קיבל דקות משחק רבות ובינואר 2015 עזב ליריבה העירונית הפועל בה רשם ירידת ליגה שלישית ברציפות בקריירה. ב-13 בספטמבר 2015 חזר לקדנציה שנייה ברמת השרון.

ב-4 בספטמבר 2016 חזר לליגת העל כאשר חתם במ.ס. אשדוד עד לסיום העונה.

בספטמבר 2018 חתם בהפועל בני לוד.

ב-28 בדצמבר 2020 חתם עד סיום העונה בהפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית ב-9 בפברואר חזר להפועל בני לוד מליגה א..

תארים
-----

הפועל רמת-גן גבעתיים
* גביע המדינה: 2012/2013

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway

הערות שוליים
------------

1. ↑  מערכת ONE, ‏בן יאיר חתם לארבע עונות במכבי, ויושאל למכבי פ"ת, באתר ONE‏, 11 ביולי 2014
2. ↑  רז אמיר, ‏קובי מוסא ובן בן יאיר חתמו לעונה ברמת השרון, באתר ONE‏, 13 בספטמבר 2015
3. ↑  יניב טוכמן‏, מ.ס. אשדוד: הקשר בן בן יאיר חתם לעונה, באתר וואלה!‏, 4 בספטמבר 2016
4. ↑  כתבי אתר דאבל פס, רגע לפני סגירה: העברות בליגה הלאומית, באתר דאבל פס, 17 בספטמבר 2018
5. ↑  לירון סובול, הרכש הראשון של שאבו: בן בן יאיר חתם בהפועל פתח תקווה, באתר מלאבס, 28 בדצמבר 2020
סמלו של וייסלברגר משנת 1916
**סאלו וייסלברגר** או **סאלו פון וייסלברגר**, שמו במקור **סלומון וייסלברגר** (בגרמנית: 
**Salomon Weisselberger** או 
**Dr. Salo Edler von Weisselberger**;‏ 1867 - 20 במרץ 1931) היה פוליטיקאי ומשפטן יהודי מבוקובינה תחת השלטון האוסטרי ואחר כך הרומני בחבל ארץ זה.
כיהן כחבר הפרלמנט המקומי של בוקובינה וכראש עיריית צ'רנוביץ בשנים 1912–1914 בתקופת האימפריה האוסטרו-הונגרית, לאחר מכן היה חבר בסנאט ובפרלמנט של רומניה.

קורות חייו
----------

סאלו וייסלברגר נולד בכפר **דרצ'ינץ** (Drăcineţ, כיום **דרצ'ינצי**, במחוז קוצמן באוקראינה) הסמוך לצ'רנוביץ והיה בנם של בעל האחוזה יואל וייסלברגר ושל ינטה לבית רוזנצווייג.
הוא למד משפטים באוניברסיטת צ'רנוביץ. על סמך ציוניו היוצאים מן הכלל מונה למשפטן בבית הדין של מסילות הברזל וב-1892 לשופט מחוזי. אחרי שנת 1907 עבד בעירייה ועסק, בין השאר, בתחום טיפוח גני העיר והרחבת רשת החשמל. בהמשך היה חבר בית הנבחרים המקומי, הלאנדטאג, מטעם המפלגה היהודית "מפלגת העם הלאומית" (Nationale Volkspartei) בראשות בנו שטראוכר וחבר ב"מועדון היהודי" בשנים 1911 - 1914. 
הוא שימש מספר שנים כסגן ראש עיריית צ'רנוביץ, אדוארד רייס (Eduard Reiss), גם הוא יהודי דובר גרמנית, ובשנת 1913 נבחר בעצמו לראשות העיר.

בתחילת מלחמת העולם הראשונה עזר וייסלברגר לתושבי העיר להתגבר על המחסור במטבעות על ידי הדפסת קופוני נייר. 
אחרי שב-2 בספטמבר 1914 כבש הצבא הרוסי הקיסרי את צ'רנוביץ. וייסלברגר עשה מאמצים כד למנוע הרס בעיר. ב-16 בספטמבר הרוסים מינו את ס. אבריינוב למושל אזרחי לעיר ווייסלברגר נעצר יחד עם עוד 22 אישים (ביניהם מאיר אבנר, פיליפ מנצל, אדוארד ביברינג והחזן הראשי שכטר ויהודים אחרים, וניקו פלונדור הרומני). כל העצורים הוגלו בשנת 1915 לסיביר.
וייסלברגר ואישים אחרים שבו לאוסטריה לאחר כ-14 חודשים ב-1916, בעקבות הסכם החלפת שבויים שנחתם בשלהי שנת 1915 בין רוסיה ובין אוסטרו-הונגריה הגיע וייסלברגר לווינה, דרך פטרסבורג וסטוקהולם. לאחר שובו נרתם לסיוע לפליטים עד תום המלחמה.
על התנהגותו האמיצה ב-13 בפברואר 1916 העניק לו הקיסר פרנץ יוזף תואר אצולה, התעודה נמסרה לו אחרי מות הקיסר, ב-2 בספטמבר 1917

לאחר פירוק אוסטרו-הונגריה וצירוף בוקובינה לרומניה, שב וייסלברגר לצ'רנוביץ ב-1920 ונבחר לסנאט הרומני במרץ 1922. בתפקידו זה נותר עד 1926. בשנים 1927-1928 שימש כחבר בית הנבחרים הרומני מטעם המפלגה הלאומית ליברלית (PNL).

סאלו וייסלברגר נפטר בסנטוריום בווינה לאחר מחלה ממושכת בשנת 1931. הובא לקבורה בווינה.

וייסלברגר פרסם זכרונות ברומנית ובצרפתית.

לקריאה נוספת
------------

Memoriu asupra evenimentelor petrecute în Bucovina în luna lui Septemvrie 1914, Cernăuți 1916
ׁ(דו"ח על המאורעות בבוקובינה בחודש ספטמבר 1914]

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סאלו וייסלברגר** בוויקישיתוף
* רשימת ראשי עיריית צ'רנוביץ בתקופה האוסטרו-הונגרית, כולל תמונה של סאלו וייסלברגר (בגרמנית)
* תמונתו של סאלו וייסלברגר בספר "תולדות יהודי בוקובינה", כרך א', בעריכת הוגו גולד
* Hugo Gold (ed.), History of the Jews in the Bukowina, Tel Aviv, Vol. 1 (1958), Vol.2 (1962)‎, במקור בהוצאת "עולמנו", תל אביב - בגרמנית. התרגום לאנגלית מאת ג'רום סילברבוש.

הערות שוליים
------------

1. ↑  הוגו
גולד (עורך) (1962) ע' 193-197 Bukoviner of the past

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987011001261705171
* VIAF: 790164913181518980008
* WorldCat (עם VIAF): 790164913181518980008

 |
**טורפדו מינסק** הוא מועדון כדורגל בלארוסי לשעבר, שייצג את מינסק ואירח את משחקיו באצטדיון טורפדו במינסק, שמכיל 4,800 איש.

שמות הקבוצה
-----------

* 1947: טורפדו
* 1947: טורפדו-MTZ
* 1999: טורפדו-MAZ
* 2003: טורפדו-סק"א
* **2005: פורק**
* 2007: טורפדו-MAZ
* 2014: טורפדו

היסטוריה
--------

טורפדו מול דינמו ברסט (יוני 2018)
בשנים הסובייטיות שיחק טורפדו באליפות בלארוס הסובייטית וזכתה באליפויות בשנים 1947, 1962, 1966, 1967 ו-1969, אך מעולם לא זכתה להשתתף מעבר לליגה הסובייטית השנייה.

הקבוצה שיחקה בליגת העל הבלארוסית מאז 1992. השנים המוצלחות ביותר היו בתחילת שנות האלפיים, כאשר הקבוצה סיימה פעמיים ברציפות במקום הרביעי (2002, 2003) והגיעה לגמר גביע בלארוס (2000).

בתחילת 2005 איבדה טורפדו-סק"א תמיכה כספית מהספונסרית ואחרי שאיבדה כמעט את כל הסגל הראשי ולא היה לה כסף לשלם דמי כניסה לליגה הבכירה בעונה הבאה, נאלצה לרדת לליגה השנייה. טורפדו זכתה בליגה השנייה בשנת 2005, אך בסוף העונה המועדון פורק. הבעלים עבר לקבוצת כדורגל חדשה בשם מינסק, שהשתמשה גם באותו משרד ובאצטדיון ששימשו את טורפדו. רק שחקן אחד מהרכב טורפדו 2005 הצטרף למינסק.

בשנת 2007 הקבוצה הוקמה מחדש כטורפדו-MAZ והחלה לשחק באליפות מינסק, שהיא חלק מליגת החובבים הבלארוסית (רמה 4 במערך הליגות). בשנת 2009 הקבוצה סיימה במקום השלישי והייתה כשירה לייצג את מינסק בטורניר הגמר לקראת עלייה לליגה השנייה (מכיוון ששתי הקבוצות הראשונות סירבו או לא היו כשירות לכך), אך סיימה במקום השלישי. הופעה מוצלחת באליפות מינסק ובגביע אפשרה להם להעפיל לגביע בלארוס פעמיים (2009 ו-2010), אך הם הודחו מהטורניר לאחר המשחק הראשון בשתי הפעמים.

בשנת 2014 הקבוצה נרשמה לליגה השנייה בבלארוסית בשמה המקורי **טורפדו מינסק** ובשנה שלאחר מכן זכתה בזכות העפלה לליגה הראשונה בבלארוס. בשנת 2018 המועדון העפיל לליגת העל הבלארוסית במקומה של קרומאצ'י מינסק, אשר רישיון ליגת העל נשלל ממנה בגלל חובות.

עם זאת, באמצע עונת 2019, טורפדו פרשה מליגת העל בשל חוסר מימון וחדלה מלהתקיים. כל המשחקים שנותרו לה נרשמו 0–3 לטובת יריבותיה.

תארים
-----

גביע בלארוס
* סגנות (1): 2000

אליפות בלארוס הסובייטית
* זכייה (7): 1947, 1948, 1949, 1962, 1966, 1967, 1969
* סגנות (4): 1950, 1963, 1968, 1983

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של טורפדו מינסק (בבלארוסית)
* טורפדו מינסק, ברשת החברתית VK

* פרופיל, באתר אופ"א

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר Soccerway

* פרופיל, באתר WorldFootball.net

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Тарпеда Менск. 2000–ыя гады". tarpeda.org. אורכב מ-המקור ב-2014-03-13. נבדק ב-2009-07-05.
2. ↑  "Тарпеда Менск. Сезон 2009". tarpeda.org. אורכב מ-המקור ב-2009-09-20. נבדק ב-2009-04-03.
**ד"ר פרדריק ג'ון סקרימג'ר** (באנגלית: **Frederick John Scrimgeour**) היה רופא שליח המיסיון, מנהלו השני של בית החולים אי.מ.מ.ס הסקוטי בנצרת, (1908–1914), (1920–1921), עם תחילת המנדט הבריטי ב-1917 מונה לקצין רפואה ראשי של אזור צפון ארץ-ישראל.

ביוגרפיה
--------

סקרימג'ר נולד בדאנדי, סקוטלנד.

ב-1902 נשלח לדמשק להשתלם בטיפול במחלות שהיו אופייניות באזור הגליל כגון: מלריה, גרענת, טראכומה ומחלות זיהומיות של מערכת העיכול, אבעבועות שחורות, טיפוס הבהרות ו-כולרה. במקביל למד ערבית.

סקרימג'ר קיבל דיפלומה עות'מאנית באיסטנבול. ב-1904 הגיע לנצרת כעוזרו של ד"ר פקרדוני קלוסט ורטן,
 בשנת 1905 טיפל צוות בית החולים בשנה אחת ביותר מ–10,000 פניות למרפאת בית החולים, יותר מ–100 אשפוזים, כ–500 ניתוחים ויותר מ–1,000 ביקורי בית. בית החולים מנה יותר מ-40 מיטות.

בשנת 1905 זכו שני הרופאים בבית החולים לתגבורת של האחות אדית ג'ונקוק, ילידת 1871. עם הגיעה לנצרת, בפברואר 1905, קיבלה עליה האחות ג'ונקוק את הטיפול בכל נושאי המינהל והאמרכלות.

בשנת 1908, עם פטירתו של ורטן, החל סקרימג'ר לנהל את בית החולים אי.מ.מ.ס הסקוטי בנצרת. באותה עת הצטרפה אל האחות ג'ונקוק אחות מוסמכת נוספת שהגיעה מאנגליה: ג'סי קרופט. בשנים הבאות, התעצמה פעילותו של בית החולים, והוא עמד לפני הרחבה ניכרת.

בנובמבר 1914 הוכרז מצב מלחמה בין האימפריה העות'מאנית לבין בריטניה. עקב המלחמה, נאלץ ד"ר סקרימג'ר, שהיה אזרח בריטי, לעזוב את נצרת. הוא נסע למצרים, שם הצטרף לכוחות הבריטיים ומונה למפקד מחנה שבויים, ליד קהיר. על ניהול בית החולים הופקדה האחות המוסמכת אדית ג'ונקוק, בעזרתה של האחות המוסמכת ג'סי קרופט. מתוקף תפקידה זה עמדה ג'ונקוק בראש צוות שמנה יותר מ– 250 עובדים, והופקדה על הטיפול והרווחה בקרב מאות מאושפזים, מהם במצב קשה.

ב-1917 לאחר כיבוש ארץ-ישראל על ידי הבריטים מונה לקצין רפואה ראשי של אזור צפון ארץ ישראל.

ב-1920 חזר לנהל את בית החולים בנצרת. בעת כהונתו כמנהל בית החולים, נבנה בית החולים החדש על ידי חברה רפואית - מיסיונרית Edinburgh Medical Missionary Society (E.M.M.S). הבניה הושלמה באיחור ניכר -1924, עקב מלחמת העולם הראשונה.

ב-1921 פרש.

ראו גם
------

* בית חולים אי.מ.מ.ס הסקוטי

לקריאה נוספת
------------

* ערן דולב, מקצועיות, נחישות וחמלה: סיפורה של האחות אדית ג'ונקוק במלחמת העולם הראשונה, הרפואה הצבאית, כרך 10, חוברת 1 (27), אוקטובר 2012, "המכללה האקדמית תל-חי
* נח'לה בישארה, "אירוס ורטני", עמ' 41, 76, איתי בחור - הוצאה לאור, 2011

הערות שוליים
------------

1. ↑  נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", איתי בחור - הוצאה לאור, זכרון-יעקב, מהדורה שנייה, מרץ 2012, ערך: פרדריק ג'ון סקרימג'ר, עמ' 319
2. ↑  נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", איתי בחור - הוצאה לאור, זכרון-יעקב, מהדורה שנייה, מרץ 2012, עמ' 206
3. ↑  Nurse Edith JOHNCOCK RRC
**וונדו** (שם מדעי: *Heterobranchus longifilis*) הוא מין של דג גרם ממשפחת השפמנוניים הקרוב לשפמנון המצוי החי בישראל ולעיתים מתרבה איתו. דג זה מצוי רק במקווי מים מתוקים באפריקה שמדרום לסהרה.

תיאור
-----

הוונדו הוא דג המים המתוקים הגדול ביותר באפריקה הדרומית ומבין הגדולים שבמשפחתו (הוא קטן מהכריש השורי העולה לעיתים לנהרות אפריקה אך לרוב שוכן בים). הוא יכול להגיע לאורך של 1.5 מטר ולמשקל 55 ק"ג. דג זה בעל גוני חום-זית עד צהוב והסנפירים כהים בעוד הבטן לבנה. הוא בעל סנפירי חזה בשרניים וסנפירי גב ארוכים ובשרניים, שונים משל מרבית השפמנונים. גם הזנב עבה בעל אונות בולטות. דג זה יכול לשרוד בטבע מעל 12 שנה.

אזור חיות והתנהגות
------------------

השפמנון מתקיים לאורך אפריקה שמדרום לסהרה באזורי נהרות רחבים ואגמים טרופיים החל מדרום הנילוס ולאורך היבשת עד דרום אפריקה. בין השאר הוא מצוי בנהר וולטה, נהר ניז'ר, נהר בנו (אנ'), נהר גמביה, נהר סנגל, אומו, נהר קונגו, נהר זמבזי, ימת צ'אד, אגם טנגניקה, אגם אדוארד, אגם רוקאה (אנ') ואגם קריבה (אנ').

השפמנון הוא לא דג שכיח אף שאינו מצוי בסכנת הכחדה בטבע. הוא פעיל לרוב בלילה אז הוא יוצא לצוד. הוא מחפש על קרקעית הנהרות או האגמים טרף של חסרי חוליות או דגים איטיים שונים וכן חולייתנים קטנים שהוא חושף עם הבינים הארוכים שלו. כמו כן הוא אוכל נבלות שהוא מוצא. השפמנון בעל יכולת לנשום אוויר אם הוא מוצא מהמים, מה שמאפשר לו לשרוד פרקי זמן ארוכים מחוץ למים.

באזורים מסוימים דג זה הפך למטרד מאחר שהוא צד ביעילות דגים קטנים ומתרבה במהירות. בשרו לא נחשב לטעים והוא לא נידוג למטרות מסחריות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וונדו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* FB
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  וונדו באתר הרשימה האדומה של IUCN
**טורסד דה פואנט** (מצרפתית: **Torsades de pointes** או בתרגום "פיתול השנתות") הוא מונח המתאר סוג של טכיקרדיה חדרית המציג אפיונים ייחודיים באק"ג. תופעה זו תוארה לראשונה על ידי פרנסואה דסרטן ב-1966.

טורסד דה פואנט מאופיין גם בירידה בלחץ דם עורקי, שיכול לגרום להתעלפות. אף על פי שזוהי הפרעת קצב נדירה, היא יכולה להגרר לפרפור חדרים, שללא התערבות רפואית יגרור מוות מיידי.

סימנים וסימפטומים
-----------------

התסמינים כוללים:

* דפיקות לב
* סחרחורת
* עילפון
* מוות לבבי פתאומי

גורמים
------

הסיבות להפרעה כוללות סיבות גנטיות (מקושרות ל-17 גנים לפחות) וסיבות נרכשות הנגרמות לרוב מתרופות או הפרעות אלקטרוליטים הגורמות להארכת מקטע QT.
הגורמים השכיחים להפרעה כוללים התארכות מקטע QT הנגרמת על ידי תרופות, התייבשות, היפומגנזמיה, היפוקלצמיה או תסמונת QT מוארך.
אנשים עם תת-תזונה ואלכוהליסטים הם בסיכון גבוה להפרעה זה עקב מחסור באשלגן/מגנזיום.
תרופות ושילובי תרופות מסוימים הם הגורמים הנפוצים ביותר להפרעה, תרופות המאריכות את מקטע QT כמו קלריטרומיצין, לבופלוקסצין, והלופרידול כאשר הם נלקחות במקביל למעכבי ציטוכרום P450 כמו פלואוקסטין, סימטידין או מזונות מסוימים כגון אשכוליות, עלולים לגרום להארכה חריגה של מקטע QT ובכך להגדיל את הסיכון לפתח טורסד דה פואנט.

גורמי סיכון
-----------

הרשימה הבאה מכילה חלק מן הגורמים המקושרים לנטייה מוגברת לפיתוח טורסד דה פואנט:

* תרופות מסוימות, בעיקר תרופות המאריכות מקטע QT
* היפוקלמיה
* היפומגנזמיה
* היפוקלצמיה
* ברדיקרדיה
* אי-ספיקת לב
* היפרטרופיה של חדר שמאל
* היפותרמיה
* דימום מוחי תת-עכבישי
* היפותירואידיזם

אפיונים
-------

* סיבוב הציר החשמלי של הלב בלפחות 180 מעלות.
* תסמונת QT מוארך.
* לפניו יש מרווחי RR ארוכים וקצרים.
* נגרם על ידי התכווצות חדרים מוקדמת (premature ventricular contraction).

טיפול
-----

רוב המקרים יחזרו באופן עצמאי לקצב סינוס אך ייתכן ויהיה צורך בהתערבות רפואית.
הטיפול יכלול עירוי מגנזיום סולפט וטיפול חשמלי כגון קוצב לב ודפיברילציה.
בגלל האופי הפולימורפי של התסמונת, ייתכן ולא ניתן יהיה לבצע היפוך מסונכרן ויהיה צורך לבצע היפוך לא מסונכרן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טורסד דה פואנט** בוויקישיתוף

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**ווּלְקַנס תְרוֹן** (באנגלית: **Vulcan's Throne** - מילולית "כס וולקן") הוא הר געש רדום מסוג חרוט אפר שהוא תוואי נוף בולט בגדה הצפונית של הגרנד קניון במחוז מוהאבי בצפון מערב מדינת אריזונה בארצות הברית, כ-2 קילומטרים מערבית לנקודת התצפית טורוויפ (Toroweap overlook). הר הגעש הוא חלק מהשדה הגעשי יואינקארט, שדה געשי של הרי געש מונוגנטיים (הרי געש הנוצרים במהלך התפרצות יחידה – ללא התפרצויות נוספות לעומת "הרי געש פוליגנטיים" המתפרצים שוב ושוב) המשתרע בין הגדה הצפונית של הגרנד קניון ועד למרחק של 80 קילומטרים צפונה.

חרוט האפר נוצר במהלך תור הרביעון (מלפני כ-2 מיליון שנים). על פי גרסה אחת נובעת צורתו הייחודית של ההר מהיותו בנוי על שרידים של שני חרוטים געשיים קדומים יותר. גרסה אחרת טוענת שהחרוט נבקע בשל תנועות טקטוניות מאוחרות יותר שמקורן בהעתק טורוויפ (Toroweap Fault).

את השם לחרוט טבע הגאולוג האמריקני קלרנס דטון (Clarence Edward Dutton‏; 1912-1841) שפרסם ב-1882 את המחקר הגאולוגי המקיף הראשון על הגרנד קניון ("Tertiary History of the Grand Canon District"). דטון האמין ששמות של מקומות בגרנד קניון, בהיותו אחת מצורות הנוף החשובות והמרשימות ביותר על פני כדור הארץ, חייבים לשקף את מכלול תרבויות העולם, והוא בחר שמות ממיתולוגיות ואגדות ממקומות שונים בעולם. משום כך יש בגרנד קניון שמות מהמיתולוגיה ההודית, מהמיתולוגיה המצרית מהבודהיזם ומהמיתולוגיה הרומית. השם "כס וולקן" משקף את הצורה הייחודית של החרוט מצד אחד ואת האל וולקן, שמו הרומי של הפייסטוס, אל הנפחות והאש מהמיתולוגיה היוונית, שבנה את סדנתו בתחתית הר געש.

ביומניו של הנוסע ג'ורג' קורנינג פרייזר (George Corning Fraser) הוא מתאר מסע לוולקנס תרון ב-1914. באותה תקופה נוצל האזור לרעיית כבשים ומאגר מים קטן נבנה בבסיס הר הגעש. פרייזר כתב כך:

> 
> וולקנס תרון הוא חרוט אפר טהור המכוסה בסקוריה, אפר געשי, קלינקר געשי ופפרינו השוכבים באופן רופף על פני השטח, כשהמדרון, ככל שיכולתי למדוד, בשיפוע שבין 28° ל-31°. על ההר צמחו מעט לענה, קקטוסים רבים וייתכן שכמה מיני צמחים נמוכים דומים אחרים, אבל שום דבר פרט לכך. הטיפוס עליו היה כמו טיפוס על דיונת חול. כל צעד קדימה גרר החלקה אחורה כמחצית הצעד והנעליים התמלאו במהרה בשברי אבן מכאיבים.
> 
> 
> 
> — George Corning Fraser, 17 July 1914, *Journeys in the Canyon Lands of Utah and Arizona, 1914 - 1916*, pp 25-26
>

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וולקנס תרון** בוויקישיתוף
* Uinkaret Volcanic Field תמונות והסברים מאתר Volcano World

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Uinkaret field
2. ↑  Uinkaret Volcanic Field
3. ↑  Arizona Volcanoes and Volcanics
4. ↑  Grand Canyon Place Names!!
5. ↑  1) שגיאת הכתיב (Canon) במקור. 2) הספר זמין במלואו ב-אתר The Internet Archive
6. ↑  Chapter v. The toroweap and uinkaret. הקטע בספר שכתב דטון המתאר את ביקורו באתר והכינוי שנתן לו
7. ↑  Fraser, George Corning (2005). Frederick H. Swanson (ed.). *Journeys in the Canyon Lands of Utah and Arizona, 1914 - 1916*. University of Arizona Press. p. 25. נבדק ב-20 במאי 2013. `{{cite book}}`:  (עזרה)
עיירה של שבט הקארה
נערה משבט הקארה
נשים משבט הקארה וברקע בקתות המגורים
**קארה** או **קארו** הוא שבט בדרום אתיופיה ליד נהר האומו. השבט מתגורר בגדה המזרחית של נהר האומו. מספר בני השבט מוערך בכ-1,000-1,500 אנשים.
סימן ההיכר שלהם הוא מסמר מתכת גדול הנעוץ בשפה התחתונה. לפעמים הם נועצים מסמרים גם בסנטר, באוזניים ובאזורים אחרים בפנים.
בני השבט חיים בבקתות קש וצובעים את גופם בחומר לבן אדמדם. הם ידועים בחוסר סובלנותם במיוחד כלפי זרים המבקרים באזור.

מינגי
-----

 ערך מורחב – **מינגי**  

בני שבט הקארה נהגו לרצוח תינוקות וילדים שלהם בגלל אמונה שהם מקוללים. האמונה הזו נקראת מינגי. בשנת 2012 הופסק רצח הילדים והתינוקות בזכותו של בן השבט ללה לבוקו.

שפה
---

השפה של בני שבט הקארה שייכת לשפות הדרום-אומוהוטיות היא דומה לשפתם של בני שבט ההאמר.

ראו גם
------

* האמר (קבוצה אתנית)
* מינגי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קארה** בוויקישיתוף

* The Omo Valley tribes Survival International
* Language: Karo (Ethiopia) Glottolog

* שבטים באתיופיה,‏ אתיופיה
* שבטים באתיופיה,‏ MyTrip

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Omo Valley tribes. survival International,
2. ↑  שבטים באתיופיה MyTrip
3. ↑  Language: Karo (Ethiopia) Glottolog

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007532748105171
* LCCN: sh2003010534

 |
שלושה ברדלסים יוצאים למרדף אחרי טרף בנמיביה.
זהבן מהמין *Sphecotheres vieilloti* עט על חיפושית.
**טורפים אצנים** (באנגלית: Pursuit predation) הם בעלי חיים טורפים אשר משתמשים ביכולת מהירות גופם כדי לרדוף ולהכניע את טרפם, לעיתים קרובות לאחר מרדף הדדי. שיטה זו שונה מעט ממארב לטרף מאחר שהיא אקטיבית יותר, אם כי לא תמיד ישנם הבדלים ישירים בין השניים. כך למשל נמרים או טיגריסים יארבו לטרף בהמתנה ובעת המתאימה יתקפו בריצה ישירה לעברו והשפיריות ניזונות כציידות אורבות כזחלים אך כציידים אקטיביים בבגרותם. עם זאת האסטרטגיה להכרעת הטרף בשני המקרים שונה ואלה משפיעים לעיתים על המורפולוגיה וההעדפה האבולוציונית בצורת ציד ספציפית.

התנהגות
-------

חלק מהטורפים רודפים אחרי טרפם לבד ואחרים בקבוצות, כשחלקם צדים בדרך של התשה שמטרתו להתיש את הטרף במהלך המרדף, בהנחה שהטורף לא מגיע אל הטרף קודם לכן. המרדף מסתיים או בתפיסת הטרף והדבקתו או בוויתור של הטורף, לאחר התשתו או בריחה למפלט בטוח ממנו.

חלק מצורות המרדף אינם כוללים כלל טקטיקה או אסטרטגיה כללית במהלך המרדף והם מנצלים את האינסטינקט שלהם לרוץ לעבר הטרף, בעוד אחרים מוצלחים יותר מנצלים מגוון שיטות כדי להגיע ביעילות אל טרפם, שלעיתים מומחה בהתחמקות ובריחה לא פחות מהם. למעשה במרבית המקרים הנטרפים מנצחים את טורפיהם.

עדיין טורפים אלה יכולים להשתמש במספר טקטיקות להגברת הסיכוי לתפיסת הטרף: הם יכולים לארוב נמוך בהסוואה מהטרף ולחפש את המטרה הכי קלה שהם רואים אחריה לרדוף, לאחר מכן הם מזהים את הזמן המתאים לצאת מהמסתור במהירות גבוהה ולנסות לתפוס בלסתות או הטרפים את הטרף. טורפים יכולים להשתמש גם בהטעיה כדי להגיע לטרפם, כפי שזאבים טלואים משמיעים לעיתים קולות של ציפורים, המבלבלים את האנטילופות שהם צדים.

במקרים מסוימים הטורפים צריכים לחבור לטורפים נוספים גם כשלא מדובר בחיות חברתיות כדי לגבור יחדיו על הטרף. הדבר נראה בין השאר אצל ברדלסים, לוטרות, קויוטים ותנים. אפשרות שנייה שלהם הוא לחפש טרף חלופי קטן יותר, אשר מבנה גופם מספיק כדי לתפוס אותו ביעילות.

באופן כללי טורפים אצנים מפתחים זנב וגפיים חזקים וארוכים באופן לא פרופורציונלי לגופם וכן מתאימים לשיווי משקל במהלך המרדף. טורפים ימיים צריכים להיות חסונים ובעלי גפיים רחבות וזנבות ארוכים כדי לנוע ביעילות במים, בעוד ביבשה ובאוויר עדיף לטורף להיות קל יחסית, מה שיסייע לו להאיץ. רבים מטורפים אלה מפתחים גפיים חזקות וארוכות וחלקם גם בעלי יכולת ניתור חזקה. לעומתם מינים המתבססים על מארבים מנצלים יכולות להסוואה, פיתוי והתגנבות מוצלחת.

ציד במהירות ידוע בעיקר אצל מינים החיים בלהקות טבעיות, בין השאר אצל אריות, זאבים, זאבים טלואים, צבוע מנומר, שימפנזה מצוי, עקבי האריס, דולפינים, קטלנים, מספר כרישים ואצל צרעות ונמליים. כמו כן הוא נפוץ אצל מיני האדם.
**פרדריק אנטון** (בצרפתית: **Frédéric Anton** ‏; נולד ב-15 באוקטובר 1964, נאנסי) הוא שף צרפתי.
מסעדתו "פרה קטלאן" (Pré Catelan) ברובע ה-16 של פריז זכתה אחרי 2007 בשלושה כוכבים במדריך מישלן האדום (בהם היא מחזיקה ברציפות נכון לשנת 2011).

קורות חיים
----------

פרדריק אנטון נולד בנאנסי בחבל לורנה, וגדל לא רחוק משם
בקונטרקסוויל Contrexéville במחוז ווז' שבאותו חבל ארץ. בתחילת הקריירה המקצועית שלו בשנת 1986 התחיל ללמוד במסעדה "לה פלמבאר" (Le Flambard) בניהול השף רובר בארדו בעיר ליל, אחר כך עבד עם השף ז'ראר בואייה במסעדת "שאטו דה קראייר" Château des Crayères בריימס.

בין השנים 1988–1996 אנטון עבד אצל השף הנודע ז'ואל רובישון, בין השאר, במסעדה "שה ז'אמן" Chez Jamin ‏ (1991-1993) ואחר כך במסעדת "ז'ואל רובישון" ברחוב פואנקרה בפריז, עד שנת 1996 כשזו עבר לידי השף אלן דיקאס. בתקופת המעבר עבד כחצי שנה עם דיקאס.

בשנת 1997 קבוצת "לנוטר" מסרה לו לניהול את המסעדה "פרֵה קאטֵלאן" (משמעות שמה - "האחו הקטלאני") שנוסדה על ידי הפאטיסייה גסטון לנוטר בשנת 1976. מסעדה זו הנמצאת בפביליון מרשים בסגנון נפוליאון השלישי, עם גן - טראסה מהיפים בפריז, ומצוידת גם בחדר אוכל בסגנון "בל אפוק" נמצאת בלב היער בולון בדרך סירן route de Suresnes. במקום זה הגיע פרדריק אנטון להישגים מרשימים שהוכתרו בשניים (1999) ואחר-כך בשלושה כוכבי מישלן. המסעדה נכללת במדריך השולחנות הגדולים בעולם.

בתחום היינות אנטון נעזר בשרותי אוֹצֵר היין אוליבייה פוסייה, שזכה בשנת 2000 בתואר "הסומלייה הטוב בעולם".
אמנותו הקולינרית מתאפיינת בפשטות הייצור, האומרת בין השאר "לא להשתמש ביותר מחמשה מרכיבים", בדייקנות ובהפקת ניחוחות מיוחדים.

ספרים
-----

* (עם צ'יהירו מאסוי, צילומים מאת ריצ'רד הוטון,) - **אנטון - פרה קטלאן - המסעדה** - הוצאת גלנה, גרנובל 2008

avec Chihiro Masui et Richard Haughton -*Anton - Pre catelan - Restaurant*. Ed Glenat Grenopble מסת"ב 978 2 723466950

פרסים ואותות כבוד
-----------------

* 2000 - תואר העובד הטוב ביותר של צרפת
* 2007 - שלשה כוכבים במדריך מישלן

לקריאה נוספת
------------

* שגיא כהן, **מדריך מפה למסעדות הטובות בעולם**, הוצאת מפה, תשס"ג 2003, עמ' 105.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרדריק אנטון, ברשת החברתית טוויטר
* www.restaurant-precatelan.com
* www.precatelanparis.com
* על פרדריק אנטון
* פרטים ב"דמויות-אייקון של הגסטרונומיה"

הערות שוליים
------------

1. ↑  מסעדת פרֵה קאטֵלאן במדריך השולחנות הגדולים בעולם
הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין
זהו שם סיני; שם המשפחה הוא וונג. 
**וונג ג'יאנאן** (במנדרינית: **王嘉男**; נולד ב-27 באוגוסט 1996) הוא אתלט סיני, אלוף העולם (יוג'ין 2022) בקפיצה לרוחק.

ביוגרפיה
--------

וונג זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 20 בשנת 2014.

### 2013

#### אלוף אסיה

באליפות אסיה שנערכה בשנת 2013 בפונה שבהודו זכה וונג במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.95 מטר.

### 2015

#### מדליית ארד באליפות העולם

באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג שבסין בשנת 2015 זכה וונג במדליית ארד בתוצאה של 8.18 מטר, אחרי גרג רתרפורד מהממלכה המאוחדת (8.41 מטר) ופבריס לאפייר מאוסטרליה (8.24 מטר).

### 2016

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיים וונג במקום החמישי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.17 מטר.

### 2017

באליפות העולם שנערכה בשנת 2017 בלונדון שבממלכה המאוחדת סיים וונג במקום השביעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.23 מטר.

### 2019

באליפות העולם שנערכה בשנת 2019 בדוחה שבקטר סיים וונג במקום השישי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.20 מטר.

### 2021

באולימפיאדת טוקיו (2020) סיים וונג במקום ה-20 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.81 מטר ולא הצליח להעפיל לגמר.

### 2022

#### אלוף העולם

באליפות העולם שנערכה בשנת 2022 ביוג'ין שבארצות הברית זכה וונג במדליית זהב בקפיצה לרוחק בשיא אישי חדש של של 8.36 מטר, אותו השיג בקפיצה השישית והאחרונה לאחר שדורג במקום חמישי בתוצאה של 8.03 מטר. במדליית הכסף זכה מילטיאדיס טנטוגלו מיוון (8.32 מטר) ובמדליית הארד זכה סימון איהאמר משווייץ (8.16 מטר).

קישורים חיצוניים
----------------

* וונג ג'יאנאן, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* וונג ג'יאנאן, באתר olympedia.org
* וונג ג'יאנאן, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית

| אלופי עולם באתלטיקה – קפיצה לרוחק (גברים) |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 1983: קרל לואיס ארצות הבריתארצות הברית • 1987: קרל לואיס ארצות הבריתארצות הברית • 1991: מייק פאוול ארצות הבריתארצות הברית • 1993: מייק פאוול בריטניהבריטניה • 1995: איוואן פדרוסו קובהקובה • 1997: איוואן פדרוסו קובהקובה • 1999: איוואן פדרוסו קובהקובה • 2001: איוואן פדרוסו קובהקובה • 2003: דווייט פיליפס ארצות הבריתארצות הברית • 2005: דווייט פיליפס ארצות הבריתארצות הברית • 2007: אירווינג סלדינו פנמהפנמה • 2009: דווייט פיליפס ארצות הבריתארצות הברית • 2011: דווייט פיליפס ארצות הבריתארצות הברית • 2013: אלכסנדר מנקוב רוסיהרוסיה • 2015: גרג רתרפורד בריטניהבריטניה • 2017: לובו מניונגה דרום אפריקהדרום אפריקה • 2019: טאג'יי גייל ג'מייקהג'מייקה • 2022: וונג ג'יאנאן הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 270455

 |
**הר ליפטאק** או **הר ליפטק** (באנגלית: **Mount Liptak**) הוא הר ברכס סנטינל בהרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה. 

להר, שגובהו 3,000 מטרים מעל פני הים.

להר פסגות תאומות. 

ההר ממוקם 13 קילומטים דרומית מזרחית להר קראדוק. 

ההר מתנשא מעל קרחון בולגראד שממערב לו, ומעל קרחון קורניקר שממזרח לו.

היסטוריה
--------

### גילוי ההר

ההר מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית באמצעות סקרים על הקרקע ותצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1959–1957. 

### מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. ההר נקרא על שם ל. ה. ליפטאק (L. H. Liptak), מכונאי מטוסים בצי ארצות הברית, אשר התגייס לצי בהיותו בן 15, במהלך מלחמת העולם השנייה, ושימש כמפקד טיסה, בטיסת הסיור הראשונה באזור ההר בינואר 1958. 

### הטיפוס על ההר

הראשונים שהעפילו לפסגת ההר היו פאצ'י איבארה (Pachi Ibarra), ראלך לאייר (Ralf Laier) וטוד פאסי (Todd Passey), ב-28 בדצמבר 2012.

קישורים חיצוניים
----------------

* הר ליפטאק באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר ליפטאק באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* הר ליפטאק ב-הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR
* מפה טופוגרפית של אזור ההר
* קורות חייו של לסטר ליפטאק

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6 7  מידע היסטורי וגאוגרפי
2. ↑  לפי מקור אחר גובהו של ההר 3,052 מטרים מעל פני הים
3. ↑  מידע גאוגרפי
4. ↑  קורות חייו של לסטר ליפטאק
5. ↑  ההיסטוריה של הטיפוס על ההר
פירוש נוסף ערך זה עוסק בפסגה בארץ אנדרבי שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו הר מאר.

**הר מאר** או **הר מר** (באנגלית: **Mount Marr**) הוא פסגה סלעית בארץ אנדרבי, שבאנטארקטיקה.

הפסגה מתנשאת מעל סביבתה.

הפסגה ממוקמת 15 קילומטרים מדרום לפסגת ג'ונסטון; ו-15 קילומטרים ממערב לפסגת דאגלס.

גובהו של הר מאר 873 מטרים מעל פני הים; והוא ההר ה-4,373 באנטארקטיקה.

היסטוריה
--------

### גילוי ומיפוי הפסגה

הפסגה התגלתה בינואר 1930 על ידי משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בפיקודו של דאגלס מוסון.

### מקור השם

הפסגה נקראת על שמו של ג'יימס וו. אס. מאר (James W.S. Marr), שהיה זואולוג המשלחת (הוא הושאל למשלחת מטעם ועדת דיסקברי).

לקריאה נוספת
------------

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **Sailing Directions for Antarctica: Including the Off-lying Islands South of Latitude 60°**, P 248

  

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°**, P 299

קישורים חיצוניים
----------------

* הר מאר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר מאר באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* הר מאר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר מאר

הערות שוליים
------------

1. ↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
3. 1 2  הרי אנטארקטיקה לפי גובהם
**המוסד האקדמי נצרת** הייתה מכללה ישראלית שפעלה בנצרת.

אודות
-----

בין השנים 2003–2006 פעלה המכללה מתוך מוסדות מאר אליאס בכפר אעבלין, כשלוחה אקדמית של אוניברסיטת אינדיאנפוליס בארצות הברית, ברישיון המועצה להשכלה גבוהה בישראל. בתקופה זו העמיד המוסד כ-228 בוגרים בתחומי כימיה, תקשורת ומדעי המחשב שקיבלו תעודה ממוסד אקדמי שאינו ישראלי. בשנת 2009 העניקה המועצה להשכלה גבוהה למוסד האקדמי היתר לפתוח מוסד עצמאי להשכלה גבוהה והמכללה עברה לקמפוס בנצרת. במכללה פעלו שני מסלולים, בכימיה ובתקשורת, וכן מכינה קדם-אקדמית לתלמידים המעוניינים להשלים את תנאי הקבלה ללימודים במוסד האקדמי.

ד"ר מירי טלמונד עמדה בראש החוג לתקשורת ופרופסור יעקב כתריאל שימש כדיקן הפקולטה למדעים וראש החוג לכימיה. נשיא המכללה היה פרופסור ג'ורג' קנאזע וסגן הנשיא האקדמי היה ראיד מועלם. כ-40% מצוות המרצים במוסד האקדמי נצרת היו יהודים וכן כמחצית מ-24 חברי "המועצה האקדמית העליונה".

הייתה זו המכללה האקדמית הראשונה שלא ללימודי הוראה, שפעלה ביישוב ערבי בישראל. בנובמבר 2014, המועצה להשכלה גבוהה אישרה החלטה להקים מכללה ציבורית ראשונה בעיר ערבית בישראל, בחסות אקדמית של אוניברסיטת חיפה, על בסיס המוסד האקדמי נצרת. עד אז מכללה לא הייתה מתוקצבת ונלחמת כמה שנים לקבלת הכרה, כך ששכר הלימוד לסטודנטים יהיה בר השגה. ביוני 2015, ביטלה המועצה להשכלה גבוהה את ההכרה במוסד, מאחר שלטענתה אוניברסיטת חיפה לא עמדה בתנאים להכרה. זמן קצר אחר נסגרה המכללה עקב בעיות תקציב.

קישורים חיצוניים
----------------

* אור קשתי, במכללה בנצרת אפשר ללמד, אבל אסור לבקש מימון ציבורי, באתר הארץ, 24 בדצמבר 2010
* פרוטוקול מס' 112 מישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט, באתר "כנסת פתוחה", 28 בדצמבר 2015

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  לפי לוח 8 - סטודנטים במוסדות להשכלה גבוהה באתר המועצה להשכלה גבוהה, נכון לשנת הלימודים ה'תש"ף (2019–2020)
2. ↑  אתר למנויים בלבד ירדן סקופ, המדינה תתקצב לראשונה מכללה ציבורית בעיר ערבית, באתר הארץ, 24 בנובמבר 2014
3. ↑  אתר למנויים בלבד ירדן סקופ, הקמת המכללה הציבורית הערבית הראשונה תקועה, באתר הארץ, 30 ביוני 2015
**ג'ון מת'יו מקלאוד** (באנגלית: **John Matthew MacLeod**; ‏3 באוקטובר 1937 – 14 באפריל 2019) היה מאמן כדורסל אמריקאי, אשר אימן לסירוגין בליגת המכללות האמריקאית ובליגת ה-NBA בין השנים 1967–2006. היה המאמן הראשי של פיניקס סאנס במשך 14 עונות רצופות, בין השנים 1973–1987.

קריירת אימון
------------

מקלאוד נולד בעיר ניו אולבני שבאינדיאנה, ובין השנים 1955–1959 למד באוניברסיטת בלרמין אשר בלואיוויל, קנטקי. בשנת 1967 מונה למאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת אוקלהומה, אשר ב-6 עונותיו בתפקיד רשמה מאזן כולל של 90 ניצחונות ו-69 הפסדים (56.6%). לאורך התקופה שיחקו בקבוצה, בין היתר, שחקני ה-NBA לעתיד גאר הרד, קליפורד ריי ואלבן אדמס.

לקראת עונת 1973/1974 מונה מקלאוד למאמן הראשי של פיניקס סאנס, במקומו של הג'נרל מנג'ר ג'רי קולנג'לו אשר מילא את התפקיד באופן זמני. בעונת 1975/1976 הפתיעה פיניקס כאשר גברה על סיאטל סופרסוניקס (4–2) וגולדן סטייט ווריורס (4–3) בשני שלבי הפלייאוף הראשונים, בדרך להעפלתה הראשונה אי פעם לגמר ה-NBA. בסדרת הגמר הצטיינו כוכבי הקבוצה אלבן אדמס ופול וסטפאל, אך הסאנס הפסידו מול בוסטון סלטיקס בתוצאה 2–4. בין השנים 1977–1985 העפילה הקבוצה לפלייאוף ה-NBA במשך 8 עונות ברציפות, ובשתיים מהן – 1979 ו-1984 – העפילה לגמר האזור המערבי. בעונת 1980/1981 הובילו וולטר דייוויס, דניס ג'ונסון וטראק רובינסון את פיניקס לקביעת שיא מועדון של 57 ניצחונות, אך היא הודחה מהפלייאוף כבר בסיבוב השני. בפברואר 1987, לאחר שפתחה את עונת 1986/1987 עם 22 ניצחונות ב-56 משחקים, פיטרה הקבוצה את מקלאוד ומינתה במקומו את דיק ואן ארסדייל. מאזנה הכולל של פיניקס בתקופתו של מקלאוד עמד על 579 ניצחונות לעומת 543 הפסדים בעונה הסדירה, ו-37 ניצחונות לעומת 44 הפסדים בפלייאוף. באפריל 2012 הוצג ב"טבעת התהילה של פיניקס סאנס", המקבילה להוצאת מספר לגמלאות.

בשנת 1987 מונה למאמן דאלאס מאבריקס, במקומו של דיק מוטה. בעונת 1987/1988 הובילו את המאבריקס מארק אגוויר, רולנדו בלאקמן ודרק הרפר לשלב גמר המערב, לראשונה בתולדות הקבוצה, אך היא הפסידה מול האלופה שבדרך לוס אנג'לס לייקרס, בתוצאה 3–4. בעונה העוקבת ניצחה דאלאס 38 משחקים בלבד, ולאחר 11 משחקים בעונת 1989/1990 פוטר מקלאוד מתפקידו והוחלף על ידי עוזרו ריצ'י אדובאטו.

בדצמבר 1990, לאחר שפתחה את עונת 1990/1991 עם מאזן שלילי 7–8, מינתה ניו יורק ניקס את מקלאוד למאמן הקבוצה, במקומו של סטו ג'קסון. עד לסיום אותה עונה רשמו הניקס מאזן שלילי 32–35 תחת מקלאוד, והודחה בסיבוב הפלייאוף הראשון על ידי שיקגו בולס.

בשנת 1991 מונה למאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת נוטרדאם, במקומו של דיגר פלפס אשר החזיק בתפקיד ב-20 השנים הקודמות. עד שנת 1999 רשמה קבוצתו של מקלאוד מאזן כולל שלילי 106–124 (46.1%). לאורך התקופה שיחקו בנוטרדאם שחקני ה-NBA לעתיד לפונזו אליס, אלמר בנט, מונטי ויליאמס ופאט גאריטי.

בעונת 1999/2000 חזר לפיניקס סאנס, בה שימש כעוזרם של המאמנים דני איינג' וסקוט סקיילס. בשנים 2001–2004 היה עוזר מאמן בדנוור נאגטס, תחת דן איסל, מייק אוונס וג'ף בזדליק. בעונת 2005/2006 שימש כעוזרו של מייק מונטגמרי בגולדן סטייט ווריורס, בטרם פרש מאימון.

ב-14 באפריל 2019 נפטר מקלאוד ממחלת אלצהיימר, בגיל 81.

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטטיסטיקות האימון של מקלאוד ב-NBA, באתר basketball-reference.com
2. ↑  סטטיסטיקות האימון של מקלאוד בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
3. ↑  מקלאוד מוצג בטבעת התהילה של הסאנס, באתר הקבוצה, 18 באפריל 2012
4. ↑  ההודעה על פטירתו של מקלאוד, באתר הניו יורק טיימס, 15 באפריל 2019
**קורפוס המילואים העשירי** (בגרמנית: **X. Reserve-Korps**) היה קורפוס בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחם במלחמת העולם הראשונה ופורק עם סיומה.

היסטוריה
--------

הקורפוס הוקם ב-2 באוגוסט 1914 כחלק מהגיוס הגדול בתחילת מלחמת העולם הראשונה ונועד להוות יחידת גיבוי לקורפוס ה-10. כמפקדו הראשון מונה גינטר פון קירכבך, והיחידות בו היו פחות איכותיות מאשר בקורפוסים הסדירים. הקורפוס נערך בחזית המערבית כחלק מהארמייה השנייה בפיקוד קרל פון בילוב. הקורפוס נטל חלק בקרבות במערכה על הגבולות, לרבות קרב שרלרואה, וב-30 באוגוסט 1914 נפצע פון קירכבך בקרב סן קנטן, והוחלף על ידי יוהנס פון אבן, אשר פיקד עליו בקרב על המארן. ב-11 ביוני 1915 מונה רוברט קוש למפקד הקורפוס, ולחם עמו בקרבות באזור הדנייסטר. לאחר מכן הועבר הקורפוס לחזית הבלקן, והשתתף בכיבוש סרביה, ובסוף פברואר 1916 לחם הקורפוס בקרב ורדן. לאחר מכן פיקדו על הקורפוס גאורג פוקס ומגנוס פון אברהרדט, אשר פיקד על הקורפוס בקרב איפר הרביעי. ב-6 באוגוסט 1918 מונה ארתור פון גאביין למפקד הקורפוס, ופיקד עליו במהלך מתקפת מאה הימים של בעלות הברית, ועם סיום המלחמה פורק הקורפוס.

מפקדים
------

* גינטר פון קירכבך (2 באוגוסט 1914–30 באוגוסט 1914)
* יוהנס פון אבן (30 באוגוסט 1914–11 ביוני 1915)
* רוברט קוש (11 ביוני 1915–28 באוגוסט 1916)
* גאורג פוקס (28 באוגוסט 1916–15 באוקטובר 1916)
* מגנוס פון אברהרדט (15 באוקטובר 1916–6 באוגוסט 1918)
* ארתור פון גאביין (6 באוגוסט 1918–6 בינואר 1919)

קישורים חיצוניים
----------------

* הקורפוסים של הצבא הקיסרי במהלך מלחמת העולם הראשונה באתר Die höchsten Kommandostellen des Heeres (בגרמנית)
"**גביונים ונחשים**" (1976) הוא הדפס מאת יצחק דנציגר, המבוסס על רישום משנת 1973.

תיאור
-----

ההדפס "גביונים ונחשים", אשר נוצר בשנת 1976, מבוסס על רישום עשוי דיו, צבע מים וקולאז' שיצר יצחק דנציגר בעקבות העבודה על "פרויקט שיקום מחצבת נשר". בשנת 1976 הזמין מרכז ברסטון לגרפיקה את הפקתם של שלושה הדפסים של דנציגר. הדפסים אלו הודפסו על ידי סדנת ההדפס ירושלים בטכניקה של הדפס רשת. העבודה הודפסה בגובה של 30 ס"מ, וברוחב של 32 ס"מ, על גבי גיליון נייר בגובה של 65 ס"מ, וברוחב של 50 ס"מ ובמהדורה בת 84 עותקים. 

במרכז ההדפס מופיעה קוביית רשת, שנועדה לעצור סחף של קרקע, ושמכונה "גֵבְיוֹן" (אנ') ושימש את דנציגר ושותפיו בשחזור שטחי האדמה שבמחצבת נשר. בפינתו הימנית של ההדפס מופיע רישום שחור של נחש מפותל בתוך שיח. ייתכן כי האמן ביקש לחבר בין פעולת השחזור לבין הטבע, מהלך אותו ביקש לבצע בפרויקט השחזור.

בשנת 1979 הוצגה העבודה בתערוכה "אמן-סדנה-הדפס" שהתקיימה במוזיאון בית אורי ורמי נחושתן. ובתערוכה הרטרוספקטיבית שנערכה לדנציגר במוזיאון ישראל בשנת 1981. תצלום היצירה פורסם בספר "100 שנות אמנות הדפס בישראל" (2015).

הערות שוליים
------------

1. ↑  ראו: עומר, מרדכי, "חורשת אלונים כמקום הנצחה", בתוך**יצחק דנציגר: מקום**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1982 (ללא מספרי עמודים)
2. ↑  ראו: עפרת, גדעון (עורך), **100 שנות אמנות הדפס בישראל**, סדנת ההדפס ירושלים, ירושלים, 2015, עמ' 412
3. ↑  ראו: **אמן-סדנה-הדפס**, מוזיאון ע"ש אורי ורמי נחושתן, קיבוץ אשדות יעקב (מאוחד), 1979
4. ↑  ראו: עומר, מרדכי (אוצר), **יצחק דנציגר**, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1981
5. ↑  עפרת, גדעון (עורך), **100 שנות אמנות הדפס בישראל**, סדנת ההדפס ירושלים, ירושלים, 2015, עמ' 263.
**קורפוס הפרשים השישי** (בגרמנית: **Höhere Kavallerie-Kommando Nr 6** תרגום מילולי: "פיקוד הפרשים הגבוה מס' 6") היה קורפוס של צבא הקיסרות הגרמנית. הקורפוס לחם במלחמת העולם הראשונה, ופורק ב-1919.

היסטוריה
--------

במהלך מתקפת קורלנד, התגלה לפיקוד העליון הגרמני כי בחזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה, נפער פער גדול בין ארמיית הניימן והארמייה העשירית. לפיכך, ב-18 באוגוסט 1915, הוקם קורפוס הפרשים השישי וכמפקדו מונה אוטו פון גרנייה. בהדרגה, הבין הפיקוד העליון הגרמני שהפרשים אינם יעילים בתנאים של מלחמת חפירות, וב-20 בנובמבר 1916 הפך הקורפוס לקורפוס חי"ר בשם הקורפוס ה-59. הקורפוס הועבר לחזית המערבית, ונכלל במסגרת פלגת הארמייה A. הוא כלל את הדיוויזיה ה-96, דיוויזיית הלאנדווהר ה-21, ואת דיוויזיית המילואים ה-75. הוא פורק עם סיום המלחמה.

מפקדים
------

* גנרל חיל הפרשים אוטו פון גרנייה (18 באוגוסט 1915 - 3 בספטמבר 1916)
* גנרלוטננט הרמן ברכט (3 בספטמבר 1916 - 2 בנובמבר 1917)
* גנרלוטננט אריך פון רדרן (2 בנובמבר 1917–1919)

קישורים חיצוניים
----------------

* קורפוסי הפרשים של הצבא הקיסרי באתר Die höchsten Kommandostellen des Heeres (בגרמנית)
**גבי (גבריאל) נוימן** (25 בפברואר 1937 - 2 ביולי 2012) היה מעצב גרפי, מחנך, סופר ואמן ישראלי.

ביוגרפיה
--------

נוימן נולד באוביצה (אנ') שבצ'כוסלובקיה. במהלך השואה נשלחו בני משפחתו למחנה נוֹבַקִי וזמן קצר לאחר מכן חזרו לאוביצה. ב-1943 גורשה המשפחה לגטו סֶרֶד. הוא ברח משם, והסתתר חודשיים יחד עם אחותו בעיירה, עד שבני המקום הלשינו עליו, אז נשלח למחנה אושוויץ. שם שהה עד שחרור המחנה. ב-1949 עלה לישראל במסגרת עליית הנוער. משנת עלייתו ועד 1952 התגורר בכפר הנוער עין כרם.

בתום שירותו הצבאי בצה"ל, למד עיצוב גרפי בבצלאל. ב-1962, עת היה מעצב גרפי אלמוני, נבחר סמל שעיצב לסמלה של אוניברסיטת תל אביב, לאחר שזכה במקום הראשון בתחרות עיצוב ייעודית. הסמל שעיצב שילב צורת צמח אבסטרקטית, הכלאה של מנורה, שני ענפים ולהבה. בבסיס הסמל שתי האותיות א.ת.

במסגרת פעילותו כמעצב גרפי, עיצב מטבעות שונים בעבור בנק ישראל: את צד הערך (להבדיל מצד הנושא) של מטבעות 10 האגורות, מחצית השקל, שקל חדש אחד וחמישה שקלים, ואת צד הערך וצד הנושא במטבעות האגורה האחת ו-5 האגורות (כולם הונפקו לראשונה ב-4 בספטמבר 1985). כמו כן, עיצב את צד הערך במטבע 100 שקלים, את המטבע הקודם של 10 שקלים ואת צד הנושא במטבע 50 שקלים. הוא עבד כמעצב הבית של מוזיאון תל אביב וכיהן כנשיא אגודת המעצבים הגרפיים בישראל.

מלבד העיסוק בעיצוב גרפי, עסק נוימן גם באמנות ההדפס.

כמו כן, היה מחנך, יו"ר ועד מורים וחבר מועצת ארגון המורים.

ב-2010 ראה אור ספרו הראשון, "שישים וארבעה נקבים", שבו עסק נוימן בנושא השואה. הספר מספר גם על מסעו של נוימן לאחד את הילדים שצולמו בתצלום מפורסם מימי השואה, של ילדים מאחורי גדר התיל של אושוויץ, שבו זיהה את עצמו נוימן כאחד הילדים. הספר יצא בהוצאת גוונים.

ב-2 ביולי 2012 נפטר בהרצליה.

* סמל אוניברסיטת תל אביב מאת גבי נוימן, 1962סמל אוניברסיטת תל אביב מאת גבי נוימן, 1962
* שני צדדיו של מטבע 10 אגורות (הונפק ב-1985) - צד הערך (העליון בתמונה) הוא אחד מני רבים מעיצוביו של גבי נוימן למטבעות של בנק ישראלשני צדדיו של מטבע 10 אגורות (הונפק ב-1985) - צד הערך (העליון בתמונה) הוא אחד מני רבים מעיצוביו של גבי נוימן למטבעות של בנק ישראל

קישורים חיצוניים
----------------

* גבי נוימן, באתר המרכז מידע לאמנות ישראלית

הערות שוליים
------------

1. ↑  גבי נוימן, באתר סגולות של זיכרון של יד ושם
2. 1 2  חבר שופטים קבע הסמל לאוניברסיטת תל־אביב, מעריב, 13 בנובמבר 1962
3. ↑  ראו ב קטלוג שטרות ומעות מהעבר, מעות - סדרת האגורות החדשות והשקל, התש"מ - 1980 באתר בנק ישראל
4. ↑  ראו ב סדרת המטבע הנוכחית, מעות - סדרת האגורות והשקל החדש באתר בנק ישראל
5. 1 2 3  גבי נוימן, שישים וארבעה נקבים, באתר סימניה
6. ↑  גבי נוימן: מודעת אבל באתר "אבלים"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ICIA: 275136
* NLI: 987007500817105171
* ISNI: 0000 0000 4654 7408
* LCCN: no2008019253
* ULAN: 500478343
* VIAF: 44098551
* WorldCat: lccn-no2008019253

 |
**סורת אל-עאדיאת** (בערבית: **سورة العاديات**), היא סורה מספר 100 בקוראן. סורה קצרה זו מונה אחד עשר פסוקים (אַיַא֫ת), ולפי האמונה המוסלמית היא הורדה למוחמד באמצעות המלאך גִ'בְּריל (جبريل) במכה. לפי ספרו של אבּן אלצֻ'רַיְס, פַצָ'אאִ'יל אלקֻראן (מהמאה ה-10), המיוחס לפרשן הקוראן עַטָאא' אלחֻ'ראסאני (בן המאה ה-8), הורדה סורה זו אחרי סורת אל-עצר ולפני סורת אל-כות'ר.

הסורה מתחילה בדימוי של "השועטים המתנשפים", אשר נהוג לפרשו כפרשים על סוסים בעת קרב, אשר לוקחים את אשר לא להם. בצורה ציורית מתארת הסורה דמות שהייתה מוכרת לבני הזמן - פרש חמדן הפושט על מאהל בחפשו אחר שלל - שארציותה וחמקנותה, שני חטאים גדולים באסלאם, ברורה לקורא. פרשנות חלופית רואה בחלקה הראשון של הסורה אלגוריה לסוס הנושא את הפרש, ולא לפרש עצמו. זה נאמן למצוות רוכבו, שלא כמו האדם שאינו מציית לאלוהיו. פרשנות שלישית רואה בכך דימוי לעולי הרגל למכה, המקיימים את מצוות החג' בדרכם במסלול הטקסי.

חלקה השני (פס' 6–11) של הסורה מזכיר כי תאוות הבצע וכפיות הטובה כלפי אללה גלויות וידועות לאל. היא מוסיפה ומזכירה כי "בקום שוכני הקבר לתחייה, ובהֵחשף צפונות הלב, ביום ההוא יכירם ריבונם לפני ולפנים", כלומר אללה ישפוט אותם גם על סמך כוונותיהם הנסתרות, שכן מסתרי הלב גלויים לפניו.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיטקסט טקסט בוויקיטקסט: **קטגוריה:הקוראן סורה 100** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סורת אל-עאדיאת** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סורת אל-עאדיאת** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  נקראת גם סורת **השועטים** או חזון **הסוסים הקלים**
2. ↑  מובא אצל אורי רובין, "נספח א: סדר התגלות פרקי הקוראן", **הקוראן**, תרגם מערבית אורי רובין, אוניברסיטת תל אביב, 2005, עמ' 552. כל הציטוטים להלן הם מתרגום זה.
3. ↑  **הקוראן**, תרגם מערבית אורי רובין, אוניברסיטת תל אביב, 2005, הערה מספר 1 בעמוד 531.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת:**סורת א-זלזלה** | **הקוראן** | הסורה הבאה:**סורת אל-קארעה** |
| **סורה 100** |
| 1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
12
13
14
15
16
17
18
19
20
21
22
23
24
25
26
27
28
29
30
31
32
33
34
35
36
37
38
39
40
41
42
43
44
45
46
47
48
49
50
51
52
53
54
55
56
57
58
59
60
61
62
63
64
65
66
67
68
69
70
71
72
73
74
75
76
77
78
79
80
81
82
83
84
85
86
87
88
89
90
91
92
93
94
95
96
97
98
99
100
101
102
103
104
105
106
107
108
109
110
111
112
113
114 |


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TDVİA: adiyat-suresi
* VIAF: 6813159477741527990004
* WorldCat (עם VIAF): 6813159477741527990004

 |
**קורפוס המילואים השישי** (בגרמנית: **VI. Reserve-Korps**) היה קורפוס בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחם במלחמת העולם הראשונה ופורק עם סיומה.

היסטוריה
--------

הקורפוס הוקם ב-2 באוגוסט 1914 כחלק מהגיוס הגדול בתחילת מלחמת העולם הראשונה ונועד להוות יחידת גיבוי לקורפוס ה-6. כמפקדו הראשון מונה קונרד פון גוסלר, והיחידות בו היו פחות איכותיות מאשר בקורפוסים הסדירים. הקורפוס נערך בחזית המערבית כחלק מהארמייה החמישית בפיקוד וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה. הקורפוס נטל חלק בקרבות במערכה על הגבולות, לרבות קרב הארדנים. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות השונים, ובשנת 1916 הוא השתתף בקרב ורדן, ולאחר מכן לחם בקרב על הסום. באביב 1917 לחם הקורפוס בקרב אראס, ובשנת 1918 הוא לחם במתקפת האביב ובמתקפת מאה הימים.

בינואר 1919 הועמד הקורפוס תחת פיקוד הגבולות הצפוני, ובתחילת מרץ אף כבש מחדש את ריגה. מאחר שמפקד הקורפוס, רידיגר פון דר גולץ, פעל נגד הוראות הממשלה הגרמנית, הוא הוחלף ב-13 באוקטובר 1919 על ידי ולטר פון אברהרדט, שפיקד על הקורפוס עד לפירוקו בדצמבר 1919.

מפקדים
------

* קונרד פון גוסלר (2 באוגוסט 1914–9 בפברואר 1917)
* קורט פון דם בורנה (10 בפברואר 1917–19 בדצמבר 1918)
* אלפרד פון קלייסט (10 בינואר 1919–18 בינואר 1919)
* פאול גרינרט (19 בינואר 1919–1 בפברואר 1919)
* רידיגר פון דר גולץ (2 בפברואר 1919–13 באוקטובר 1919)
* ולטר פון אברהרדט (13 באוקטובר 1919–31 בינואר 1919)

קישורים חיצוניים
----------------

* הקורפוסים של הצבא הקיסרי במהלך מלחמת העולם הראשונה באתר Die höchsten Kommandostellen des Heeres (בגרמנית)