recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
האנדרטה לזכר קהילת יהודי קטוביץ, שהושמדה במלחמת העולם השנייה, במקום בו ניצב בית הכנסת הגדול
**בית הכנסת הגדול** בקטוביץ, פולין, נבנה בשנת 1900 (אז גרמניה) והיה הגדול שבבתי הכנסת בעיר. הוא עמד ברחוב מיצקביץ'- ul. Mickiewicz. טקס חנוכת בית הכנסת הגדול התקיים ביום רביעי, 12 בספטמבר 1900.

לאחר שנשרף ונהרס בספטמבר 1939 השטח נוקה מהריסותיו ויושר. בהחלטה מתאריך 8 באוקטובר 1990 אימצה מועצת העיר קטוביץ את ההחלטה לקביעת שמה של הכיכר בו עמד בית הכנסת הגדול בעבר, ל"כיכר בית הכנסת" כמו כן מומשה החלטה משנת 1988 להציב במקום אנדרטה המנציחה את בית הכנסת ואת קהילת יהודי קטוביץ.

היסטוריה
--------

התוכניות להקים בית כנסת חדש בקטוביץ הופיעו סביב שנת 1890, כאשר בית הכנסת הישן של קטוביץ הפך לקטן מדי למתפללים המקומיים. הבנייה החלה בשנת 1896  והאדריכל הממונה היה מקס גרונפלד (Max Grünfeld), בנו של איגנץ גרונפלד (Ignatz Grünfeld), שתכנן את בית הכנסת הישן. בית הכנסת נפתח ב-12 באוקטובר 1900.

בית הכנסת הועלה באש על ידי נאצים ב-5 בספטמבר 1939, למחרת היום בו השתלטו על העיר במהלך המערכה בפולין. ההצתה נעשתה תחת אמתלה של סילוק חיילים המתחבאים בבניין. האש החריבה את הבניין לחלוטין וחורבותיו הוסרו מהמקום. לאחר המלחמה השטח הריק כוסה בחלקו בבניינים. לאחר המלחמה, לא היה ביכולתם של היהודים המעטים ששרדו את השואה לאסוף מספיק משאבים ותמיכה לבנות מחדש את בית הכנסת. כיום, במקום בו עמד בית הכנסת, ישנה כיכר ("כיכר בית הכנסת"), בין הרחובות המקבילים "Mickiewicza" (בתקופה הגרמנית נקרא "August Schneider") ו-"P. Skargi". בשנת 1988 הוקמה אנדרטה בכיכר, המוקדשת לתושבים היהודים של העיר שנרצחו במהלך מלחמת העולם השנייה.

עיצוב
-----

בית הכנסת בנוי הלבנים תוכנן על בסיס מלבן מותאם, בסגנון המשלב את התחייה הגותית עם נאו-רנסאנס, אקלקטיסיזם ואת הסגנון הנאו-מורי; בדומה לסגנון בתי הכנסת הרפורמיים בגרמניה באותה תקופה.

לבית הכנסת הייתה כיפה גדולה עם קמרון צלעות מעל אולם התפילה הראשי, שהמשכו היה אולם כניסה גדול עם משרדים ואולם הנישואין. בחלקו העליון של האולם הראשי הייתה מנורה. אלמנטים מאפיינים נוספים כללו חלונות גדולים מעוטרים ומגדלים קטנים.

האולם הראשי יכול היה להכיל 1120 איש: 670 גברים ו-450 נשים.

|  |
| --- |
| * גלויה המציגה את בית הכנסת על רחוב אוגוסט שניידרגלויה המציגה את בית הכנסת על רחוב אוגוסט שניידר
* גלויה המציגה דגם של בית הכנסתגלויה המציגה דגם של בית הכנסת
* גלויה המציגה את בית הכנסת על רחוב אוגוסט שניידרגלויה המציגה את בית הכנסת על רחוב אוגוסט שניידר
 |

ראו גם
------

* בית הקברות היהודי בקטוביץ

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת הגדול בקטוביץ** בוויקישיתוף
* בית הכנסת הגדול בקטוביץ באתר השטעטל הווירטואלי (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Quote from: the text of the exhibition "Katowice Synagogues - on the 110th anniversary of the opening ceremony of the New Synagogue".
2. ↑  Bębnik G. *Katowice in September '39*, Katowice 2006.
**בית הכנסת הגדול בבריסל** (בצרפתית: **Grande synagogue de Bruxelles**), הידוע מאז שנת 2008 אף בשם **בית הכנסת הגדול באירופה** (**Grande synagogue d’Europe**) הוא בית הכנסת המרכזי של בריסל, בירת בלגיה.

בניין בית הכנסת תוכנן בשנת 1875 בסגנון אדריכלות רומנסקית-ביזנטית על ידי האדריכל דזירה דה קייזר, ונבנה בשנת 1878. בניין בית הכנסת ניצב ברחוב לה רג'נס (Rue de la Regence) מספר 32 בבריסל. הבניין שרד את תקופת מלחמת העולם השנייה, עת 25,000 מיהודי בלגיה נספו בשואה. הרב הראשי של בית הכנסת וקהילת בריסל הוא הרב אברהם (אלברט) גיגי. נכון לשנת 2008, בקהילה היהודית של בריסל כ-15,000 נפש.

בכנס רבני אירופה, שנערך בבריסל ב-4 ביוני 2008, שונה שם בית הכנסת והוא נקרא "בית הכנסת הגדול באירופה". טקס נערך במעמד רבנים ונשיא הנציבות האירופית, ז'וזה מנואל ברוזו. בטקס שרה מקהלת אירופה ונישאה תפילה לאירופה. בתפילה ביקשו הרבנים ממנהיגי אירופה לנהוג בצדק ביצירת איחוד רוחני ואיחלו אושר לאזרחי אירופה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בית הכנסת הגדול בבריסל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  New status for Brussels synagogue, BBC, ‏4 ביוני 2008 (באנגלית)
2. ↑  Barroso to inaugurate European synagogue, euobserver.com, ‏4 ביוני 2008 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262078505171
* LCCN: n79075654
* VIAF: 130173811
* WorldCat: lccn-n79075654

 |
**שבלול עץ ירוק** או **שבלול ברקת ירוק** (שם מדעי: *Papustyla pulcherrima*, לעיתים גם *Papuina pulcherrima*, שם עממי: Green Emerald Snail) הוא שבלול יבשה, שחי באי מנוס בפפואה-גינאה החדשה. בית הגידול שלו הוא יערות גשם והוא חי על עצים. הוא ידוע בעיקר בזכות הקונכייה המגדלית שלו בצבע ירוק בוהק, כמו ברקת.

תיאור
-----

שבלול זה בולט בעיקר בזכות הקונכייה שלו, שצבועה בצבע ירוק בוהק, דבר נדיר בקרב שבלולים. צבע זה הוא צבע הקליפה החיצונית של הקונכייה, קליפה עשוית חלבון הנקראת פריוסטרקום (periostracum). מתחת לקליפה זו, הקונכייה היא בצבע צהוב.
צורת הקונכייה היא חרוטית-מגדלית וכוללת 4–6 פיתולים.

תפוצה
-----

שבלול זה הוא מין אנדמי לאי מנוס שבפפואה-גינאה החדשה. הוא חי על עצים ביערות גשם עד רום של 112 מטר מעל פני הים.

מצב שימור
---------

בשל קונכייתו היפה והצבעונית, מין זה נקצר בכמויות גדולות על ידי האדם, שהשתמש בה כתכשיט וחפץ אספנות לקישוט. כריתת יערות הגשם באי ובירוא שטחים הביאו לאיום על קיומו.

כיום שבלול העץ הירוק מוגן תחת אמנת CITES ומצב שימורו, כפי שנרשם על ידי ה-IUCN, הוא "כמעט מאוים" (Near Threatened).

גלריה
-----

* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שבלול עץ ירוק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  שבלול עץ ירוק באתר הרשימה האדומה של IUCN

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* GBIF
 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"שבלול עץ ירוק"**.
גנרל של דיוויזיה **אנדרה אוגיסט אדוורד הירשאואר** (בצרפתית: **André Auguste Édouard Hirschauer**;‏ 16 ביוני 1857 – 27 בדצמבר 1943) היה מפקד בכיר בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

הירשאואר נולד ב-16 ביוני 1857 בעיר סינט-אבול שבקיסרות הצרפתית השנייה. בשנת 1871 בעקבות מלחמת צרפת–פרוסיה, סופחה העיר לקיסרות הגרמנית, ומכיוון שמשפחתו בחרה לשמור על אזרחותה הצרפתית, היא אולצה לעקור לקאלה. בשנת 1874 התגייס לצבא צרפת, ולמד באקול פוליטקניק. הוא שרת באלג'יריה בשנת 1881, וב-1 באפריל 1904 הוא מונה למפקד הראשון של בטליון ההנדסה ה-25. הוא היה אחד מאבות חיל האוויר הצרפתי. במהלך פרשת דרייפוס, הוא היה מהקצינים שהאמינו באשמתו של אלפרד דרייפוס, ואף הסכים להעיד נגדו במשפט הערעור.

### מלחמת העולם הראשונה

 ערך מורחב – **מלחמת העולם הראשונה**  

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 הועלה הירשאואר לדרגת גנרל של דיוויזיה, והיה לסגנו של ז'וזף גליאני. בתחילת המלחמה הוא מילא בצבא תפקידי מטה, אולם בסופו של דבר התקבלו הפצרותיו לצאת לחזית, וב-31 בדצמבר של אותה שנה הוא קיבל פיקוד על הדיוויזיה ה-63. הוא פיקד על הדיוויזיה במהלך קרב האורסק ובקרב שמפאן השני. ב-20 ביוני 1916 קיבל פיקוד על הקורפוס ה-18, ופיקד עליו עד 22 באוגוסט 1917 עת קיבל פיקוד על הקורפוס ה-9. הוא לקח חלק בקרב ורדן.

ב-11 בדצמבר 1917 הוא קיבל פיקוד על הארמייה השנייה, ופיקד עליה עד 22 בנובמבר 1918.

### אחריתו

לאחר המלחמה הוא מונה למושל של שטרסבורג שנכבשה מחדש מידי גרמניה, ולאחר מכן הועבר לכוחות המילואים. הוא פרש מהצבא בשנת 1919. הייתה לו קריירה פוליטית קצרה במפלגת האיחוד הרפובליקני של לורן. הוא מת ב-27 בדצמבר 1943 בוורסאי שתחת הכיבוש הנאצי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוגיסט הירשאואר** בוויקישיתוף
* אוגיסט הירשאואר (בצרפתית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb10723989k (data)
* GND: 1037660927
* ISNI: 0000 0000 0005 6662
* The Léonore id LH//1302/51 is not valid.
* NLP: A12340169
* NTA: 14289155X
* SUDOC: 135780993
* VIAF: 56600663
* WorldCat: viaf-56600663

 |
**קואלה ענקית** (שם מדעי: ***Phascolarctos stirtoni***) היא מין כיסאית נכחדת ממשפחת הקואליים הקרובה לקואלה המודרנית; היא הייתה הגדולה ביותר בסוגה ובמשפחתה. היא חיה ביבשת אוסטרליה במהלך הפליסטוקן, תקופה בה שוטטו באוסטרליה מיני מגה-פאונה הדומים לוומבט ומיני קנגורו גדולים. בסוף הפליסטוקן היא נכחדה.

הקואלה הענקית הייתה קצת יותר גדולה מהקואלה המודרנית והגיעה למשקל 13 ק"ג בממוצע, גדולה בשליש מהקואלה המודרנית. היא הייתה מעט יותר חזקה מהקואלה והתאימה כמותה לטיפוס על עצים. החוקרים מעריכים שהיא הייתה אוכלת עלים שהתמחתה כמו קרובתה החיה באכילת עלי אקליפטוס. מעריכים ששני המינים חיו בעבר יחדיו באותם אזורים, ליד אגם אייר ו"בסיס טארקרולו" (Tarkarooloo basins) שבאוסטרליה הדרומית. המאובנים התגלו ב-1968 ולידם נמצאו מאובני קואלה רגילה.

הכחדת הקואלה
------------

קואלה זו נכחדה לפני בערך 50,000 שנה מהיום. לא ידוע מה הסיבה המדויקת להכחדתה אך כנראה ששינויי אקלים, רעב ואובדן מקורות מזון, או כתוצאה מציד יתר בידי האדם שהגיע לאוסטרליה בערך באותו הזמן. כמו כן, לא ברור למה קרובתה שחיה באותם אזורים הצליחה לשרוד את ההכחדה של קרובתה הגדולה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קואלה ענקית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**קואטליקו** ("חצאית הנחשים"), הידועה גם בכינוי "**טיטיאו אינאן**" ("אם כל האלים"), היא אלה במיתולוגיה האצטקית אשר ילדה את הירח, הכוכבים ואת אל המלחמה הויצילופוצ'טלי. האלות טוקי וצ'יוקואטל נתפסו כהיבטים נוספים שלה.

דמותה
-----

היא מיוצגת כאישה לבושה חצאית עשויה מנחשים מתפתלים ומחרוזת עשויה לבבות, ידיים וגולגולות. כפות רגליה וידיה מעוטרות בטפרים. במקום ראש, בוקעים מצווארה שני נחשים. חרף העובדה שהיא מכונה "אם כל האלים", היא מסמלת יצירה מחד, והרס מאידך. רוב הייצוגים האמנותיים האצטקיים של קואטליקו מדגישים את הצד האכזרי והטורף שלה.

סיפורה
------

קואטליקו נכנסה להריון מכדור נוצות שאותו מצאה כשניקתה מקדש. מהריון זה היא ילדה את קויולחאוקוי ועוד ארבע מאות ילדים אחרים. לאחר מכן היא נכנסה להריון שוב, אולם בתה קויולחאוקוי החליטה שהדבר אינו ראוי, והסיתה את אחיה נגד אמם. האחים כרתו את ראשה של קואטליקו, ושני זרמי הדם שיצאו מצווארה הפכו לראשי נחשים. מרחמה של הנרצחת, יצא לפתע האל הויצילופוצ'טלי, כשהוא חמוש ומוכן לקרב. כנקמה על מותה של אמו, הוא הרג רבים מאחיו ואחיותיו, כולל קויולחאוקוי. הוא ערף את ראשה והעיף אותו לשמים, שם הוא נהפך לירח.

בתקופת האימפריה האצטקית, זכתה קואטליקו לכבוד רב. פסל בדמותה הוצב בכיכר המרכזית של טנוצ'טיטלאן - הבירה האצטקית. במהלך כיבוש מקסיקו, קברו הספרדים את הפסל באדמה. במהלך שיפוץ העיר מקסיקו סיטי ב-1792, התגלה הפסל מחדש וכיום הוא מוצג במוזיאון הלאומי לאנתרופולוגיה בעיר. היא מופיעה בספר "הידעוני" שהוא הרביעי בסדרת הספרים "הסודות של ניקולס פלמל בן האלמוות" מאת מייקל סקוט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קואטליקו** בוויקישיתוף
* קואטליקו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* קואטליקו, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מאמר על הפסל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2015016642
* VIAF: 313505711
* WorldCat: lccn-no2015016642

 |
**חוה רוזנברג** (נולדה בשנת ה'תש"ך, 1960) היא סופרת חרדית ישראלית.

ביוגרפיה
--------

רוזנברג נולדה בירושלים, בתו של הרב שמואל וינברג, שהיה מראשי החינוך העצמאי, ונכדתו של האדמו"ר מסלונים, רבי אברהם וינברג (השלישי).

החלה את דרכה כמורה לספרות בבית ספר מטרסדורף בירושלים, ואחר כך לימדה קורסים לספרות ולכתיבה בבתי המורה בישראל. בעברה אף עסקה בכתיבת מחזות. כיום היא עורכת עיתון הילדים של "המודיע" - "המודיע הצעיר", ומלמדת באופן פרטי כתיבה יוצרת. רבות מהכותבות ומהסופרות במגזר החרדי הן תלמידותיה. בנוסף משמשת רוזנברג כמרצה מבוקשת בקרב ציבור הנשים החרדיות, והיא מוזמנת רבות לערבי נשים. הרצאותיה עוסקות לרוב בהתמודדות אמונית פסיכולוגית עם קשיי החיים, כשהרצאתה בדרך כלל בנויה כסיפור. 
רוזנברג עובדת גם כמטפלת אישית בנשים. 

רבים מסיפוריה ראו אור כסיפור בהמשכים בעיתונים החרדיים "המודיע", "זרקור", "משפחה" ו"בקהילה", ואחר כך יצאו לאור כספר. סיפוריה נסובים אודות דמויות חרדיות שנתקלות בקשיים כלכליים, רגשיים ואחרים. מאפיין מרכזי של כתיבתה הוא שילוב של קטעי הגות ומחשבה רבים שהיא שמה בפה גיבוריה, או כקטעים נטולי הקשר עלילתי אך בעלי הקשר רעיוני. רוב ספריה מיועדים למבוגרים ולנוער, אך היא כתבה גם לילדים. שמות העט שלה הם: **חני רוזן**, **א. שרי**, **אלישבע שין**, **נאווה**, **תמר נון** במוסף 'קטיפה' של "יתד נאמן" ו**נעמה** שתחתיו מתפרסמים סיפורים בהמשכים במוסף 'בתוך המשפחה' של 'משפחה' העוסקים בנושא התמודדות עם זוגיות, שלום בית וגירושין. 

רוזנברג התאלמנה בשנת 2005. מתגוררת בשכונת ארזי הבירה בירושלים. גיסה הוא רבי אברהם וינברג, האדמו"ר מסלונים.

ספריה
-----

* אולי זאת הרוח
* רק בלחש
* פקעת
* בין הטיפות
* על אש נמוכה
* תשעים ותשע
* כל הסיכויים
* לחוד וביחד
* הכל יכול לקרות
* שריקות
* קו השבר
* ותמיד לבחור
* לחצוב בסלע
* עשרים ושמונה שורות
* אם אתה לא שם
* למה שתיים
* זה לא יכול להיות
* שוברים שתיקה
* רק לא זה (קטיפה)
* סירות נייר במים (המודיע הצעיר)
* כל שנה בסתיו
* כשצרבו החולות
* דם כחול
* רק לומר שלום
* שתי סיכות ביטחון (התפרסם במשפחה, בשם העט 'נאווה')
* הלילה הולך בשדרות (התפרסם בבקהילה, בשם העט 'אלישבע שין')
* לא דקה הדממה
* איך חלפו ציפורים
* שתיקה או שתיים
* 22 נדרים (בשם העט 'נעמה')
* הדמעה הזו מיותרת (בשם העט 'נעמה')
* אלף סודות וסוד (בשם העט 'נעמה')
* הלוואי ירד שלג (בשם העט 'נעמה')
* אל תשכח את השמיר (בשם העט 'נעמה')
* ככה לא תדע (בשם העט 'תמר נון')
* סוליסטית (מזרקור, בשם העט 'חני רוזן')
* על הקצה
* ולמקומו (קטיפה)
* ארבע ודמעה (קטיפה)
* אקס פרטה

קישורים חיצוניים
----------------

* רשימת הפרסומים של חוה רוזנברג, בקטלוג הספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007313002305171
* GND: 1207339954
* ISNI: 0000 0000 7105 7494
* LCCN: nr94013049
* VIAF: 68810494
* WorldCat: lccn-nr94013049

 |
**ישראל רובינשטיין** (1904 – 1982) היה פסל, צייר ואמן פסיפסים ישראלי יליד רוסיה.

תבליט בחזית בית הכנסת המרכזי בשכונת הדר בחיפה

חייו
----

ישראל רובינשטיין נולד בשנת 1904 בפולנה שברוסיה (כיום באוקראינה). בשנת 1920 או 1921 עלה לארץ ישראל כחלוץ ועסק בבנייה ובסלילת כבישים. בשנת 1927 עבר להתגורר בירושלים, שם התמחה בסיתות. בין היתר עסק בבנייה ובעיטור של בניין ימק"א ירושלים. בשנת 1932 החל לעסוק באמנות. היה חבר כפר האמנים עין הוד.

רובינשטיין, שעסק בפיסול וציור, היה מחלוצי אמנות הפסיפס בארץ ישראל, ואף עסק ברפאות של פסיפסים עתיקים באזור חיפה. יצירותיו בתחום זה נשאו בחלקן אופי ארכאי, בהשפעת הארכאולוגיה הארצישראלית. בפסליו וברישומיו בולט קו ריאליסטי חופשי ונטייה להפשטה. בין יצירותיו: קיר פסיפס במכון האווירונאוטי בטכניון בחיפה וכן עיטורים לבית הכנסת המרכזי בהדר הכרמל (1956-7).

פרסים
-----

* 1947 – פרס, בית הנכות הלאומי בצלאל, ירושלים
* 1950 – פרס הרמן שטרוק, אגודת האמנים של חיפה והצפון, עיריית חיפה
* 1956 – פרס ראשון, תחרות לעיצוב עיטורי בית הכנסת המרכזי, חיפה

קישורים חיצוניים
----------------

* ישראל רובינשטיין, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "רובינשטיין ישראל", בתוך: **לקסיקון לאמנויות פלאסטיות בישראל ובעולם**, חלק ב: **אמנים ישראלים** עורך יצחק בן (בנדיטר), תל אביב: עולם האמנות, 1980, עמ' 86.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ICIA: 277553
* NLI: 987007524922405171
* VIAF: 310736535
* WorldCat (עם VIAF): 310736535

 |
**קיווית צ'יליאנית** או **קיווית דרומית** (שם מדעי: *Vanellus chilensis*) היא מין עוף ממשפחת החופמיים החי באמריקה הדרומית ובחלק מאמריקה המרכזית. זוהי הציפור הלאומית של אורוגוואי.

אורכה של הקיווית 32–38 סנטימטרים ומשקלה 250–425 גרם. היא בעלת נוצות חומות בהירות על הכנפיים עם גוון ירקרק וצוואר ופנים אפורות. הלחיים לבנות, המקור ורוד והעיניים אדומות. האזור שבין המצח ועד החזה שחורים ומתחתיו הבטן הלבנה. כמו להרבה קיוויות גם לקיווית זו ישנה ציצה שחורה מאחורי הראש.

היא מעדיפה סביבה פתוחה אך לחה בקרבת מקווי מים, ולעיתים גם בערים כמו בריו דה ז'ניירו. היא מתרחקת מיערות גשם, אך נפוצה במורדות האנדים, בגדות נהר האמזונאס ובביצות כמו הפנטנל שבברזיל. היא מדרימה עד לפטגוניה והיא הקיווית הדרומית ביותר.

היא מחפשת בין עשבי הערבות והביצות חרקים וחסרי חוליות נוספים. בעונת הרבייה הקיווית מקננת סביב העשב הגבוה ומסווה את קינה.

תת-מינים
--------

* *Vanellus chilensis cayennensis*
* *Vanellus chilensis chilensis*
* *Vanellus chilensis fretensis*
* *Vanellus chilensis lampronotus*

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קיווית צ'יליאנית** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  קיווית צ'יליאנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
ייצוג של קו בתמסורת במעגל חשמלי
**קו תמסורת** הוא רכיב במעגל חשמלי מפולג אשר מוביל גלים בין שני קצוותיו. הגלים הם מתח וזרם חשמליים, הקשורים זה בזה באמצעות גל אלקטרומגנטי שמתקדם לאורך הקו. מוביל גלים הוא מבנה פיזי המשמש כקו תמסורת, וניתן לייצג מבנים פיזיים נוספים באמצעות קווי תמסורת, למשל התפשטות אור או גלי קול בתווך.

קו תמסורת מורכב לרוב משני מוליכים המחוברים בכל קצה לזוג הדקים. במוליכים מתפשט גל של מתח וזרם, והקשר ביניהם נקבע על ידי העכבה האופיינית של הקו. המתח נוצר במקור מתח בקצה האחד של הקו ונצרך על ידי עומס בקצה האחר של הקו. אורך הקו, יחד עם העכבה האופיינית שלו והעכבה החשמלית של העומס המחובר אליו, קובעים את כל מאפייני הקו.

משוואות הטלגרף
--------------

מעגל השקול לחלק באורך אינפיניטסימלי של קו תמסורת
אפשר להרכיב קו תמסורת מרכיבים פשוטים - סליל (L), קבל (C), נגדים (R,G). בתמונה רואים חלק אינפיניטסימלי המופרד לרכיבים אלו, חיבור של אינסוף רכיבים כאלו שקול לקו תמסורת. ניתוח של המתחים במעגל נותן את המשוואות:

{\displaystyle {\frac {\partial V(x)}{\partial x}}=-(R+j\omega L)I(x)}
{\displaystyle {\frac {\partial I(x)}{\partial x}}=-(G+j\omega C)V(x)}
בהזנחת ההתנגדויות R,G נקבל את **משוואות הטלגרף**, שהן משוואת הגלים המתארת את התקדמות המתח והזרם בקו התמסורת, הגל המתקדם ועוד הגל החוזר.

{\displaystyle {\frac {\partial ^{2}V(x)}{\partial x^{2}}}+\omega ^{2}LC\cdot V(x)=0}
{\displaystyle {\frac {\partial ^{2}I(x)}{\partial x^{2}}}+\omega ^{2}LC\cdot I(x)=0}
עם ההתנגדויות, משוואות הטלגרף הן:

{\displaystyle {\frac {\partial ^{2}V(x)}{\partial x^{2}}}=\Gamma ^{2}V(x)}
{\displaystyle {\frac {\partial ^{2}I(x)}{\partial x^{2}}}=\Gamma ^{2}I(x)}
כאשר {\displaystyle \Gamma ={\sqrt {(R+j\omega L)(G+j\omega C)}}}

העכבה האופיינית של קו התמסורת היא

{\displaystyle Z\_{0}={\sqrt {\frac {R+j\omega L}{G+j\omega C}}}}
הפתרונות של משוואות הטלגרף עבור {\displaystyle \ V(x)} ו-{\displaystyle \ I(x)} הם:

{\displaystyle V(x)=V^{+}e^{-\Gamma x}+V^{-}e^{\Gamma x}\,}
{\displaystyle I(x)={\frac {1}{Z\_{0}}}(V^{+}e^{-\Gamma x}-V^{-}e^{\Gamma x})\,}
הקבועים {\displaystyle V^{\pm }} ו-{\displaystyle I^{\pm }} הם משרעת המתח המתקדם והחוזר, ומשרעת הזרם המתקדם והחוזר בהתאמה, ויש למצוא אותם מתוך תנאי השפה, כלומר הם נקבעים על פי הגלים שמכניסים לקו.

עכבת כניסה
----------

עכבה הכניסה של קו תמסורת בנקודה מסוימת לאורך הקו היא:

{\displaystyle Z\_{\mathrm {in} }(x)=Z\_{0}{\frac {Z\_{L}+jZ\_{0}\tan(\beta x)}{Z\_{0}+jZ\_{L}\tan(\beta x)}}}
כאשר \ x המרחק מהעומס. {\displaystyle \beta ={\frac {2\pi }{\lambda }}} הוא מספר הגל, \ \lambda  הוא אורך הגל והם שונים בקו התמסורת מהערכים שלהם בחלל החופשי (ראו גלבו).

ראו גם
------

* מוביל גלים
* עכבת גל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קו תמסורת** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4132672-6

 |
|  |
| --- |
| **מערכות צירים וקואורדינטות** |
| **מערכות צירים נפוצות** |
| * קואורדינטות קרטזיות
* קואורדינטות קוטביות
* קואורדינטות גליליות
* קואורדינטות כדוריות
* קואורדינטות גליליות פרבוליות
 |
| **ראו גם** |
| * קואורדינטות
* קואורדינטות גאוגרפיות
* קואורדינטות (אלגברה)
* חשבון טנזורים
* אנליזה וקטורית
 |

יצוג הנקודה הקרטזית (2, -1.5, 2) בקואורדינטות גליליות פרבוליות, כאשר הפרבולה הצהובה מייצגת את τ=1, הפרבולה האדומה מייצגת את σ=2 והמישור הכחול מייצג את *z*=2.
במתמטיקה, **קואורדינטות גליליות פרבוליות** היא מערכת קואורדינטות תלת־ממדית אשר מאפיינת כל נקודה על ידי מפגש שתי פרבולות ומישור המגדיר את ערך הגובה. הקואורדינטות הללו הם בעצם הכללה של קואורדינטות פרבוליות עבור המרחב האוקלידי \ {\mathbb {R}}^{3}.

הגדרה בסיסית
------------

מערכת הקואורדינטות הגליליות פרבוליות (*σ*, *τ*, *z*) מוגדרת על פי מערכת צירים הקרטזית (*x*, *y*, *z*) על ידי:

{\displaystyle {\begin{aligned}x&={\frac {1}{2}}\left(\tau ^{2}-\sigma ^{2}\right)\\y&=\sigma \tau \\z&=z\end{aligned}}}
כאשר z הוא כמו במערכת צירים קרטזית, σ מגדיר את המקדם של הפרבולה הראשונה:

{\displaystyle 2y=-{\frac {x^{2}}{\sigma ^{2}}}+\sigma ^{2}}
ו-τ מגדיר את הפרבולה השנייה:

{\displaystyle 2y=-{\frac {x^{2}}{\tau ^{2}}}+\tau ^{2}}
מכאן אפשר להגדיר את המרחק מראשית הצירים כמו במערכת צירים קרטזית:

{\displaystyle r={\sqrt {x^{2}+y^{2}}}={\frac {1}{2}}\left(\sigma ^{2}+\tau ^{2}\right)}
במרחק הזה משתמשים לפתרון משוואת המילטון-יעקובי עבור כוח מרכזי בקואורדינטות גליליות פרבוליות.

ניתן גם להגדיר את הקואורדינטות על פי קואורדינטות גליליות, (*ρ*, *φ*, *z*), בדרך הבאה:

{\displaystyle {\begin{aligned}\rho \cos \varphi &=\sigma \tau \\\rho \sin \varphi &={\frac {1}{2}}\left(\tau ^{2}-\sigma ^{2}\right)\\z&=z\end{aligned}}}

וקטורי יחידה בקואורדינטות גליליות פרבוליות
------------------------------------------

וקטורי היחידה של קואורדינטות גליליות פרבוליות, מיוצגים על ידי וקטורי יחידה של מערכת צירים קרטזית בדרך הבאה:

{\displaystyle {\begin{aligned}{\boldsymbol {\hat {\sigma }}}&={\frac {\tau {\hat {\mathbf {x} }}-\sigma {\hat {\mathbf {y} }}}{\sqrt {\tau ^{2}+\sigma ^{2}}}}\\{\boldsymbol {\hat {\tau }}}&={\frac {\sigma {\hat {\mathbf {x} }}+\tau {\hat {\mathbf {y} }}}{\sqrt {\tau ^{2}+\sigma ^{2}}}}\\\mathbf {\hat {z}} &=\mathbf {\hat {z}} \end{aligned}}}

קישורים חיצוניים
----------------

* קואורדינטות גליליות פרבוליות, באתר MathWorld (באנגלית)
הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין
זהו שם סיני; שם המשפחה הוא חווא. 
איור של חווא טו
פסלו של חווא טו במקדש מנגז'יה לונגשן שבטאיוואן
**חְוָוא טוֹ** (110–207) היה רופא סיני בן המאה ה-2.

חווא טו פעל כרופא בתקופת שושלת האן הידועה, ובאזור שלוש הממלכות בסין. 

ברשומות ההיסטוריה של שלוש הממלכות מוזכר חווא טו כאדם הראשון אשר השתמש בהרדמה בעת שביצע ניתוחים במטופליו, דבר שהיה חריג לתקופה עתיקה זו בסין.

חווא טו היה ידוע כבעל ידע וביצוע בתחומים כגון:

* דיקור סיני מסורתי,
* דיקור סיני בעזרת עשבי טיפול (Moxibustion),
* ופיטותרפיה (Phytotherapy - טיפול בעשבי מרפא).

כמו כן פיתח חווא טו את צ'י קונג "משחק חמש החיות", סדרת תרגילים שנועדה למנוע ולרפא מחלות שונות על פי עקרונות הרפואה סינית.

שניים מתלמידיו של חווא טו, אוֹ יִין ולִי אָה, המשיכו להעביר ולפתח את הידע שקיבלו ממנו. הידע המשיך לזרום ממורה לתלמיד בשושלת הנמשכת כבר 80 דורות. לפני מספר דורות הצטרפה אמנות הלחימה טאי צ'י למורשת העוברת בשושלת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חווא טו** בוויקישיתוף
* עדויות היסטוריות לתפקודו כרופא
* איור של חווא טו(הקישור אינו פעיל)
* תרשים השושלת של חווא טו
* מרכז חווא טו בישראל
* חווא טו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007345070805171
* BIBSYS: 14028135
* BnF: cb15107120m (data)
* CiNii: DA10314322
* GND: 129406031
* ISNI: 0000 0000 6324 0037
* LCCN: n80137507
* NLA: 36602330
* NLK: KAC2018N7144
* NTA: 144861631
* Trove: 1319471
* VIAF: 60390084
* WorldCat: lccn-n80137507

 |
**ישראל גריגורייביץ' קופרשטיין** (ברוסית: **Израиль Григорьевич Куперштейн**;‏ 14 באוגוסט 1915 – 16 במרץ 1995) היה יהודי סובייטי, שעוטר כגיבור ברית המועצות על פועלו כקצין שריון בצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיר צ'רקסי במשפחתו של פועל. למד בבית ספר מקצועי. הוכשר להיות מכונאי רכב. בשנת 1936 גויס לשירות סדיר בצבא האדום. סיים את שירותו בשנת 1938. עבד כמכונאי במוסך ממשלתי. בשנת 1939, גויס לשירות מילואים, במסגרתו נטל חלק במלחמת החורף. בסיום המלחמה חזר לחיים אזרחיים.

לאחר הפלישה הנאצית לברית המועצות ב-1941 לא גויס לצבא. הוא התפנה מזרחה ועבד במפעל לייצור טנקים בעיר צ'ליאבינסק. ביוני 1942 גויס שוב לשירות הצבאי. שירת ביחידות עורפיות. בסוף 1942 התקבל לבית הספר לקציני שריון בעיר גורקי. לאחר סיום הלימודים הועלה לדרגת סגן משנה. שובץ בחטיבת המשמר המשוריינת מס' 52, כמפקד טנק.

במהלך קרב דנייפר, טנק, עליו פיקד קופרשטיין, היה בין הראשונים שצלח את הנהר דנייפר והגיע לגדה המערבית. טנק חיפה באש תותחו על חיילי החי"ר וניהל קרבות עם הטנקים הגרמנים. במהלך השעות הראשונות לאחר הצליחה הצליח צוות הטנק בפיקודו של קופרשטיין לחסל שני טנקים גרמנים. בהמשך נעה החטיבה, בה שירת קופרשטיין, צפונית לקייב, כדי לחתוך את הכביש קייב-ז'יטומיר ולמנוע מהגרמנים להביא תגבורת לכוחותיהם בעיר קייב. החטיבה קיבלה פקודה להשתלט על העיר פסטוב, צומת רכבות חשובה, אשר צמודה לכביש קייב-ז'יטומיר. טנק בפיקודו של קופרשטיין היה בחוד ההתקפה. הוא היה הראשון שנכנס לעיר וסייע בכיבושה. במהלך הקרבות בפסטוב השמיד 3 טנקים גרמנים נוספים.
על גבורתם בקרב דנייפר הוענק לכל חברי צוות הטנק (מפקד - ישראל קופרשטיין, תותחן מיכאיל גראבסקי, נהג - ויקטור בוגייב, מקלען-קשר - בוריס ברסטובסקי) תואר גיבור ברית המועצות.

היחידה, בה שירת קופרשטיין המשיכה להתקדם מערבה. קופרשטיין נטל חלק במבצע לבוב-סנדומייז', מבצע ויסלה-אודר, הקרב על ברלין וסיים את המלחמה בפראג.

לאחר המלחמה נשאר ישראל קופרשטיין לשרת בצבא הקבע. הוא מלא תפקידי פיקוד ומטה שונים בחיל השריון הסובייטי. השתחרר מהשירות בשנת 1962 בדרגת פודפולקובניק (סגן אלוף). לאחר סיום השירות הצבאי התיישב ישראל קופרשטיין בעיר צ'ליאבינסק.

ישראל קופרשטיין נפטר ב-16 במרץ 1995.

קישורים חיצוניים
----------------

* דף המוקדש לישראל קופרשטיין, באתר "גיבורי המדינה" (ברוסית)
* דף המוקדש לישראל קופרשטיין באתר בית העלמין של העיר צ'ליאבינסק, (ברוסית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Персональный сайт - Куперштейн Израил Григорьевич, necropolural.narod.ru, דף המוקדש לישראל קופרשטיין באתר בית העלמין של העיר צ'ליאבינסק
2. ↑  Куперштейн Израил Григорьевич, www.warheroes.ru, דף המוקדש לישראל קופרשטיין באתר "גיבורי המדינה"
**ישראל צנג** (2 במרץ 1946 – 13 בפברואר 2023) היה פרופסור באוניברסיטת תל אביב, התמחה בעיקר בחקר ביצועים. כיהן כדקאן הפקולטה לניהול ע"ש קולר באוניברסיטת תל אביב וכנשיא המכללה האקדמית תל אביב-יפו.

ביוגרפיה
--------

ישראל צנג נולד בארץ ישראל בשנת 1946. לאחר סיום שירותו בצה"ל התחיל את הלימודים בטכניון וסיים אותו בשנת 1970. בשנת 1974 קיבל תואר דוקטור, על עבודה שכותרתה Generalized Convex Programming.

לאחר קבלת התואר התקבל לסגל הפקולטה לניהול באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1988 מונה לפרופסור. בשנים 1994–1999 היה דיקאן הפקולטה. בשנת 2006 הפך לפרופסור אמריטוס.

בשנת 2006 התמנה לסגן נשיא המכללה האקדמית תל אביב-יפו ובשנים 2008–2011 כיהן כנשיא המכללה.

היה חבר בארגונים מדעיים ונשיא ארגון ישראלי לחקר ביצועים בשנים 1990–1992.

במהלך עבודתו פרסם מאמרים רבים בתחום חקר ביצועים, בחלקם עם עמיתיו מאוניברסיטה תל אביב גבריאל הנדלר, אברהם בז'ה ומרדכי אבריאל.

נפטר בפברואר 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

* ישראל צנג, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* ישראל צנג, באתר dblp
* ישראל צנג, באתר גוגל סקולר
* קורות חיים, באתר אוניברסיטת תל אביב (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  פרופ' ישראל צנג ז"ל, באתר אבלים, ‏14 בפברואר 2023

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007390879805171
* DBLP: 25/11377
* GND: 170313425
* MGP: 94816
* NLA: 35341160
* NTA: 079120083
* VIAF: 17152199201014280371
* WorldCat (עם VIAF): 17152199201014280371

 |
אנימציה של תהליך ההתמזגות בין שתי גלקסיות
**מיזוג גלקסיות** (באנגלית: **Galaxy Collision**), הוא תהליך שבו שתי גלקסיות או יותר הופכות לגלקסיה אחת.

בתהליך, גלקסיות קרובות מסתחררות זו סביב זו בגלל כוח הכבידה שלהן, עד שהן מתמזגות והופכות לאחת. התהליך הוא איטי מאוד, ונמשך מיליארדי שנים. בדרך כלל מעורבות בתהליך גלקסיית לוויין בעלת מסה קטנה, המקיפה גלקסיה מאסיבית יותר במשך זמן רב עד אשר מתחברות והופכות לגלקסיה גדולה עוד יותר. עם זאת, ישנם מקרים בהם גלקסיות גדולות יותר מתמזגות אחת עם השנייה.

במיזוג, הכוכבים וכוכבי הלכת אשר נמצאים בגלקסיות שמתחברות, לא מתנגשים אחד בשני, מכיוון שבגלקסיה יש בעיקר ריק, והמון מקום בשביל הכוכבים להתפרש. לעומת זאת, קורים מקרים בהן מערכות שמש מתחברות, או שכוכב לכת עובר למערכת חדשה בגלל שנמשך לכוח המשיכה שלה, אך מקרים אלה נדירים ביותר.

מיזוגי גלקסיות קטנות וגדולות
----------------------------

במחקר שנערך באוניברסיטת מערב אוסטרליה ומהסניף המקומי של המרכז הבינלאומי למחקרים רדיו אסטרונומיה (ICRAR), גילו כי גלקסיות גדולות צוברות את רוב המסה שלהן כתוצאה מהתמזגות עם גלקסיות ננסיות. הם אומרים שגלקסיות קטנות יעילות יותר ביצירת כוכבים חדשים באמצעות איסוף גז, ואילו גלקסיות גדולות אינן יוצרות כוכבים חדשים ובמקום "אוכלות" גלקסיות קטנות מהן.

#### טלסקופ החלל סובארו

טלסקופ החלל סובארו הצליח להבחין בכוכבים בודדים המתמזגים עם הגלקסיה הננסית NGC 4449 המרוחקת מאיתנו 12.5 מיליון שנות אור, וכך הבחינו שגם הגלקסיה הננסית הזו בולעת גלקסיות קטנות ממנה.

המיזוג בין שביל החלב ואנדרומדה
------------------------------

שמי כדור הארץ בזמן המיזוג (בעוד כ-3.75 מיליארד שנים)
הגלקסיה שלנו, שביל החלב, וגלקסיית אנדרומדה, הגלקסיה הקרובה ביותר אלינו, צפויות אף הן להתמזג אחת עם השנייה בעוד כ-4 מיליארד שנים. המיזוג הזה יהיה מיזוג גדול, מכיוון שגלקסיית שביל החלב היא גלקסיה גדולה יחסית, וגלקסיית אנדרומדה בערך כפולה בגודלה ממנה. הגלקסיות עומדות להסתובב אחת סביב השנייה, ולהפוך לגלקסיה אליפטית.
במיזוג זה, כוכבי לכת כנראה יעברו ממערכת שמש לאחרת, אך, כפי שצוין קודם, הם לא יתנגשו אחד בשני.

בקבוצת הכוכבים עורב ישנן 2 גלקסיות בתהליך של מיזוג, הנקראות גלקסיות אנטנה. הן יכולות לתת הצצה למיזוג שיתרחש בין שביל החלב ואנדרומדה.

ראו גם
------

* אסטרונומיה
* אסטרופיזיקה
* חלל
* חקר החלל
* גלקסיה
* כוכב
* כוכב לכת
* היווצרות גלקסיות והתפתחותן
* שביל החלב
* גלקסיית אנדרומדה

קישורים חיצוניים
----------------

* מיזוג גלקסיות - הידען
* מיזוג גלקסיות - אסטרונומיה
* שביל החלב ואנדרומדה - מכון דוידסון

הערות שוליים
------------

1. ↑  David Martínez-Delgado, DWARFS GOBBLING DWARFS: A STELLAR TIDAL STREAM AROUND NGC 4449 AND HIERARCHICAL GALAXY FORMATION ON SMALL SCALES, **The Astrophysical Journal Letters, Volume 748, Number 2**

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007574958405171
* LCCN: sh2013002860

 |
F-117, המטוס החמקן הראשון, שפותח בחשאי כמיזם שחור באזור 51 על ידי לוקהיד מרטין, נכנס לשירות ב-1983 ועצם קיומו פורסם ב-1989
בארצות הברית המונח **מיזם שחור** מתייחס למיזם צבאי סודי, אשר הממשלה, אנשי הצבא והקבלנים הצבאיים השונים לא מודים רשמית בקיומו. דוגמאות מפורסמות של מטוסים צבאיים שפותחו כמיזם שחור הם מטוסי ה-F-117 נייטהוק וה-B-2 ספיריט. מטוסים חמקניים אלו היו סודיים ביותר, והוכחש עצם קיומם עד הזמן שבו פורסמו. 

ביקורת נמתחה על המיזמים הללו שכן הם מפרים לכאורה את אחד הסעיפים בחוקת ארצות הברית. בסעיף 1, חלק 9, פסקה 7 נכתב שעל הממשלה לפרסם "דין וחשבון קבוע על קבלת והוצאת כספים ציבוריים". מכיוון שמיזמים שחורים לא נחשפים כחלק מתקציב המדינה הרשמי, מבקרים טוענים שהם מפרים את חוקת ארצות הברית. כדי להניא מבקרים שונים, משרד ההגנה האמריקאי מקציב מדי שנה חלק מהתקציב שלו לסעיף שנקרא "התקציב השחור". תקציב זה מחולק בין כל המיזמים השחורים השונים, וכך הציבור יכול לדעת איזה חלק מהתקציב מוצא על המיזמים הללו (אם כי לא ניתן לדעת כמה כסף מוקצב לכל מיזם). מבקרים נוספים טוענים שלא כל המיזמים ממומנים דרך "התקציב השחור".

דוגמאות לפרויקטים שחורים מסווגים לשעבר
--------------------------------------

* SR-71
* F-117 נייטהוק
* B-2 ספיריט

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיזם שחור** בוויקישיתוף
דוגמה ל**מיז-אנ-אבים** של הערך הצרפתי
**מיז-אנ-אבּים** (בשפת המקור - צרפתית: **Mise en abyme**) הוא מונח מתחום האמנות ותורת הספרות שפירושו: "הצבה לתוך האינסוף". השימוש הנפוץ של ביטוי זה מתאר את החוויה החזותית של אדם העומד בין שתי מראות, וצופה באינסוף שעתוקים של עצמו.

בתולדות האמנות המערבית מיז-אנ-אבים היא טכניקה שבה דימוי מכיל העתק קטן יותר של עצמו, כך תוך חזרה אינסופית.

בספרות
------

מיז-אנ-אבים מתרחש בתוך טקסט (יצירה נרטיבית) כאשר יש הכפלה של דימויים או מושגים אשר מתייחסת אל היצירה בכללותה. מיז-אנ-אבים הוא משחק של מסמנים בתוך טקסט, של סאבטקסטים המשקפים אחד את השני.

ליליאנה שולמן מתארת את תולדות חקר התופעה כך: "הסופר אנדרה ז'יד (Gide) תיאר לראשונה את התופעה מיז-אנ-אבים ב-1893 כרצף נרטיבי מזערי המרכז את מאפייני הטקסט בכללותו. מהמחצית השנייה של המאה העשרים עורר המיז-אן-אבים עניין רב בקרב חוקרים. ב-1977 ראה בו לוסיאן דלנבאך השתקפות, מעין השתקפות במראה (récit spéculaire) של הוורסיה הגדולה". לינדה התצ'ן הגדירה את הקשר בין המיז-אנ-אבים לטקסט הראשי כ"מיזוג בין שתי רמות שונות של מציאות מדומה (fictive reality)", ובראיין מקהייל מבחין בקיומם של מיז-אנ-אבים חלקיים שיוצר פורס לאורך יצירתו, ושמיזוגם מייצג את תמצית הנרטיב בזעיר-אנפין.

בקולנוע
-------

סרט בתוך סרט הוא דוגמה למיז-אנ-אבים. הסרט, שנעשה בתוך הסרט, מתייחס אל העולם שבו הסרט נעשה. ניתן לראות את ציוד הסרט, את הכוכבים המתכוננים לקחת בו חלק, את הצוות העומד לדרישותיו של הבמאי. הנרטיב של הסרט בתוך הסרט עשוי ישירות לשקף את הסרט האמיתי.

בקולנוע, המשמעות של הביטוי למיז-אנ-אבים דומה להגדרתו האמנותית, אולם כוללת בתוכה גם את הרעיון של "חלום בתוך חלום". לדוגמה: דמות מתעוררת מחלום, ומאוחר יותר מגלה כי היא עדיין חולמת. פעילות דומה לחלום, כגון חוסר הכרה או מציאות מדומה, גם כן מכונים מיז-אנ-אבים. דוגמאות לכך ניתן למצוא, למשל, בסרט "אקזיסטנז", שבו שני הגיבורים לא באמת יודעים אם הם נמצאים מחוץ למשחק. דוגמה עדכנית יותר ניתן למצוא בסרט "התחלה".

ראו גם
------

* אינטרטקסטואליות
* אפקט דרוסטה
* גדל, אשר, באך
* סיפור בתוך סיפור
* סיפור מסגרת
* פרקטל
* רקורסיה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיז-אנ-אבים** בוויקישיתוף
* מיזאנאבים (סיפור), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  ליליאנה שולמן, קולנוע כמחולל נס החייאת האם: אוטוביוגרפיות ואינטרטקסטואליות בסרט "לחזור" של פדרו אלמודובר. **חיבור לשם קבלת התואר "מוסמך אוניברסיטה" של אוניברסיטת תל אביב 2010**

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007530332705171
* BnF: cb119517033 (data)
* GND: 4170125-2
* LCCN: sh2002001443

 |
**פלואורוזה** (**Fluorosis**), הנקראת גם **רעלת פלואור**, היא מחלה הנגרמת עקב חשיפה גבוהה לפלואור או נטילה מופרזת של פלואוריד. מצב זה יכול להתפתח רק בילדים עד לגיל 8, כיוון שעד לגיל זה מתפתחות מתחת לחניכיים השיניים הקבועות.

פלואורוזה מתבטאת בשינויים בצבע זגוגית השן, המשתנה בהתאם לחומרה בבהירות ובצורה.

היסטוריה
--------

בשנת 1901 במדינת קולורדו תוארה לראשונה תופעה של "שיניים מנומרות" (mottled enamel).
היה זה פגם אסתטי שהתבטא בכתמים מצבע לבן דמוי גיר עד צבע חום. בשנת 1916 פורסמו תוצאות סקרים אפידמיולוגיים שיטתיים ראשונים, שקשרו את התופעה לצריכת מי-שתייה ממקורות שונים.

בשנת 1931 נמצא שמה שאפיין את המים שניתן לייחס להם את תופעת "השיניים המנומרות", היה פלואוריד ברכוז הגבוה מ-13 חלקים למיליון (ppm). אז שונה המונח "שיניים מנומרות" ל- "פלואורוזיס". כבר במחקרים הראשונים נמצא כי קיים קשר הפוך בין פלואורוזיס לבין עששת – באזורים שניצפתה בהם תופעת הפלואורוזיס בשיני התושבים היה שיעור נמוך של תחלואה מעששת.

ד"ר טרנדלי דין שחקר את הקשר בין תחלואה בפלואורוזיס לבין פלואוריד במי השתייה
באותה תקופה דר' T. Dean, אמריקאי, קצין רפואת שיניים בשירותי בריאות הציבור, ערך מחקר אפידמיולוגי על קשר בין תחלואה בפלואורוזיס לבין פלואוריד במי השתייה. מסקנותיו היו הבסיס לפרקטיקה של הפלרת מי שתייה.

מאז 1945 מטפלים במדינות שונות במי השתייה: אם יש ריכוז גבוה של פלואוריד, מורידים את הריכוז כדי למנוע פלואורוזה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פלואורוזה** בוויקישיתוף
* פלואורוזה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר הCDC
2. ↑  אתר הCDC
3. ↑  Churchill HV, Occurrence of fluorides in some waters of the United States .
Ind Eng Chem, 1931; 23: 996-998
4. ↑  Dean HT, Endemic fluorosis and its relation to dental caries.3 Publ Health Rep, 1938;53: 1443-1452
5. ↑  Dean HT,Arnold FA& Elove E, Domestic water and dental caries, V. Additional studies of the relation of fluoride domestic waters to dental caries experience in 4, 425 white children aged 12-14 years, of 13 cities in 4 states. Publ Health Rep, 1942; 57: 1155-1179

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548312005171
* BnF: cb12260993b (data)
* LCCN: sh85087700

 |
אלכסנדר שליכטר
**אלכסנדר שליכטר** (באוקראינית: **Шліхтер Олександр Григорович**; ‏1 בספטמבר 1868 - 1 בדצמבר 1940) היה עיתונאי מחתרתי, בולשביק ופוליטיקאי אוקראיני. שימש שר בממשלה הבולשביקית הראשונה.

קורותיו
-------

סבו של שליכטר, במקור מגרמניה, התיישב במחוז פולטבה אוקראינה בשנת 1818.

לאחר שנת לימודיו ב-אוניברסיטת חרקוב בעיר חרקוב בה למד פיזיקה ומתמטיקה עבר לברלין ולמד רפואה. בהיותו בברלין הכיר את אשתו. בלי לסיים את הלימודים חזר לאימפריה הרוסית בשנת 1891 הצטרף שליכטר למפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית. הוא היה כתב בעיתון הבולשביקי "הפרולטריון" שיצא לאור בשנים 1904–1906. בשנת 1908 נעצר והשתחרר רק בשנת 1917 בעקבות מהפכת פברואר.

לאחר תפיסת השלטון הבולשביקי, בנובמבר 1917 התמנה שליכטר למשרת שר החקלאות (קומיסר) והיה בתפקיד זה עד לפברואר 1918. בהמשך היה קומיסר המזון בסיביר. ובשנת 1919 הוא הפך לקומיסר המזון באוקראינה. בשנת 1920 התמנה ליו"ר הוועד המרכזי של מחוז טמבוב, במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה היה מעורב בדיכוי מרד טמבוב. לאור אי-הצלחה בדיכוי המרד הועבר מתפקידו ונשלח לעבוד במשרד החוץ. היה נציג רוסיה הסובייטית במספר מדינות אירופה.

לאחר מספר שנים חזר ושימש בשורת תפקידים בשלטון הסובייטי באוקראינה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכסנדר שליכטר** בוויקישיתוף
* אלכסנדר שליכטר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007272574105171
* ISNI: 0000 0001 0954 6390
* LCCN: n82126723
* NKC: jx20110527028
* VIAF: 11197940
* WorldCat: lccn-n82126723

 |
**סאקו אוליסך** (נולד ב-5 ביוני 1990) הוא כדורגלן עבר ליברי ששיחק בעמדת הקשר.

קריירה
------

אוליסך נולד במונרוביה בירת ליבריה, ובגיל צעיר עבר למשפחה מאמצת בניגריה. הוא התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של אבדאיי המקומית ובגיל 16 עבר למיטיולן הדנית. ב-26 באוקטובר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–3 לברונדבי. ביולי 2009 הושאל לצסק"א מוסקבה הרוסית. ב-4 באוקטובר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בצסק"א מוסקבה בליגה נגד קובאן קרסנודאר ובמשחק זה אף כבש את שער הבכורה שלו בקריירה. בדצמבר של אותה שנה חתם במועדון ל-5 שנים. בתחילת עונת 2010 התקשה לקבל דקות משחק במקום מילוש קראסיץ' שזכה למקום בהרכב. בקיץ של אותה עונה, עזב קראסיץ' ליובנטוס ואוליסך תפס את מקומו בהרכב וזכה עם צסק"א בגביע בסיום העונה. בינואר 2013 הושאל לפאוק סלוניקי לעונה וחצי. ביולי 2014 הושאל שוב הפעם ל[קובאן קרסנודאר לחצי עונה. בתום עונת 2014/2015 עזב את צסק"א לאחר שהחוזה שלו הסתיים. באוגוסט 2015 חתם באל-גארפה הקטרית, בה לא שיחק כלל. ב-2016 חתם באסטרה ג'יורג'יו מליגת העל הרומנית, בה גם לא שיחק, ובסוף חתם בדאליין ייפאנג מליגת העל הסינית, בה שיחק 10 משחקים ועזב את הקבוצה..

בשנת 2020 חזר לשחק כדורגל כאשר חתם ב-LISCR הליברית.

### נבחרת לאומית

אוליסך העביר את רוב חייו כניגרי, אך בספטמבר 2010 זומן לסגל נבחרת ליבריה. ב-5 בספטמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ואף הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק שנגמר בתיקו 1-1 נגד זימבבואה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2012. ב-2014 פרש מהנבחרת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סאקו אוליסך** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  网易体育, 大连一方续约多名大将 曝旅欧飞翼重回母队怀抱 \_手机网易网, 3g.163.com, ‏2016-12-08
**האב אגוסטין בארואל** (בצרפתית: Augustin de Barruél;‏
1741, פריז - 1820), איש כנסייה והוגה דעות צרפתי.

בארואל היה עורכו של כתב העת הכנסייתי במהלך התקופה שקדמה למהפכה צרפתית. באוגוסט 1792 נמלט מצרפת בשל אימת שלטון הטרור המהפכני. הוא התיישב באנגליה ושם פרסם חיבור אנטי מהפכני גדול שאחד מחלקיו המפורסמים הוא החיבור "זיכרונות להבהרת ההיסטוריה של היעקוביניזם", שיצא לאור בשנת 1797. בחיבור זה הוא מאשים אגודת סתרים בניסיון לקשור קשר להפלת הממסד הנוצרי. חיבור זה נחשב לאחד מאבות האנטישמיות המודרנית.

לאחר עלייתו של נפוליאון לשלטון ניסה לחזור לצרפת- מולדתו, בשל כך הוא כתב חיבור חנופתי במיוחד שקרא לעם הצרפתי לשמור אמונים לשליט החדש. לבסוף הושב בארואל לצרפת ומונה על ידי נפוליאון לחבר בחבר הכמרים של הקתדרלה של פריז.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוגוסטן דה בארואל** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007526566705171
* BNE: XX1199436
* BnF: cb118903758 (data)
* CANTIC: a10046963
* CiNii: DA05790691
* GND: 118829408
* ICCU: CUBV014160
* ISNI: 0000 0000 8100 5444
* LCCN: n82013123
* NKC: ola2008452299
* NLA: 35049220
* NLG: 152837
* NSK: 000232136
* NTA: 068358806
* RERO: 02-A002972047
* SELIBR: 300487
* SUDOC: 026707071
* Trove: 811807
* VcBA: 495/5890
* VIAF: 22138119
* WorldCat: lccn-n82013123

 |
**מועדון הכדורגל ריאל בורגוס** (בספרדית: **Real Burgos Club de Fútbol**) היה מועדון כדורגל מבורגוס שבספרד. ברוב העונות שיחק המועדון בליגות הנמוכות, מלבד שלוש עונות בלה ליגה.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד ב-1983, לאחר פירוקו של מועדון הכדורגל בורגוס.

בעונת 1989/1990 ריאל בורגוס הצליחה לסיים במקום הראשון בליגה השנייה ולעלות ללה ליגה בפעם הראשונה, שבע שנים בלבד לאחר הקמתה כמועדון מקצועני. בעונתה הראשונה בליגה הבכירה ריאל בורגוס הפתיעה וסיימה במקום ה-11, לאחר שצברה 37 נקודות. בעונה שלאחר מכן היא הצליחה לסיים במקום התשיעי, לאחר ששוב צברה 37 נקודות. את עונתה השלישית בלה ליגה סיימה הקבוצה במקום האחרון, לאחר שצברה 22 נקודות בלבד, וירדה לליגה השנייה. הקבוצה לא התחרתה בעונת 1994/1995 בשל בעיות פיננסיות, התחרתה בליגה הרביעית בעונת 1995/1996, ומאז הפסיקה את פעילותה.

בעונת 2011/2012 הוקמה הקבוצה מחדש, ושיחקה בליגה השישית. היא העפילה עד לליגה הרביעית, ובעונת 2017/2018 סיימה במקום האחרון בליגה. הקבוצה תבעה את ההתאחדות על אי-סדרים במשחקים האחרונים, שלטענת הקבוצה גרמו להדחתה מהליגה. בעונת 2018/2019 לא התחרתה הקבוצה באף מסגרת, ובמאי 2019 קבע בית המשפט כי על ההתאחדות להחזיר את הקבוצה לליגה הרביעית. בספטמבר 2021 התפרקה הקבוצה עקב חדלות פירעון כלכלית.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של ריאל בורגוס

הערות שוליים
------------

1. ↑  EFE / IUSPORT, El Juez ordena incluir al Real Burgos en Tercera la próxima temporada, IUSPORT: EL OTRO LADO DEL DEPORTE (בספרדית)
**MARC** ראשי תיבות של **MA**chine - **R**eadable **C**ataloging, ובתרגום חופשי לעברית - קָטָלוֹג קָרִיא למכונה (קק"מ). מבני MARC הם תקן לייצוג ולהעברת מידע ביבליוגרפי (ומידע נוסף) על הפריטים המקוטלגים, בתבנית המותאמת במיוחד למחשב: כלומר המטרה היא שהמחשב יהיה מסוגל 'לקרוא' ולשלוף את המידע הנחוץ לפי הצורך.

המידע מקטלוג ספרייה אינו יכול לעבור אוטומטית לתוך המחשב. המחשב צריך מפרש (interpreter) של המידע שנמצא ברשומת קטלוג. רשומת MARC מכילה מעין מדריך מקודד (מעצב הרשומה) של המידע שלו. 

MARC פותח על ידי הנרייט אברם מספריית הקונגרס של ארצות הברית (LOC) בשנות ה-60 של המאה ה-20. הוא מגדיר תבנית מידע ביבליוגרפי ומספק פרוטוקול מחשבים להחלפה, שימוש ופירוש של מידע ביבליוגרפי. פריטי המידע בשיטת MARC משמשים בסיס לרוב קטלוגי הספריות בעולם.

שיטת MARC מאפשרת 'לתרגם' את קטגוריות התוכן האנושי לקטגוריות טכניות לגמרי (למשל: מספרים שונים זה מזה), שמחשב מסוגל להבחין ביניהן. השיטה היא להפריד כל קטגוריית תוכן אנושי שונה (למשל: הפרדה בין מידע על כותר הפריט, מידע על מחבר הפריט, מידע על ההוצאה לאור וכו' וכו') ל'שדות' טכניים נפרדים, כך שהמחשב יהיה מסוגל לבודד ולשלוף את הקטגוריה הרלוונטית לחיפוש בקטלוג, כי שאילתת החיפוש תכוון את המחשב לחפש אך ורק בשדה המתאים לחיפוש.

כל פריט מידע מכונה שדה, למשל: מחבר, כותר, מו"ל, סדרה, עמודים, גובה ועוד מאפיינים שונים. לכל שדה יש זיהוי מספרי חד-חד-ערכי, למשל: מחבר-100, כותר-245. לכל שדה יש מספר מאפיינים, למשל למחבר ישנם: שם, שנים בהם הוא חי, מקום לידה ועוד. כל מאפיין של שדה מזוהה על ידי אות או מספר בשדה. בנוסף לכל זה, שדה ומאפייני שדה אינם אמורים להיות מוגבלים במקום. לכן, מעצב הרשומה מתפקד בתור תוכן שמגדיר היכן נמצא כל דבר ברשומת ה-MARC.

רשומות MARC בנויות משלושה אלמנטים בסיסיים: מבנה הרשומה (manifest), מעצב הרשומה - מעין תוכן עניינים של מיקומי המידע או תמרורים (תרגום של הכינוי באנגלית - signposts), והמידע עצמו. 'מעצב הרשומה' מכיל קודים ואוספים, המאפשרים לזהות באופן מדויק ולאפיין פריטי המידע בתוך הרשומה. 

תקן ה-MARC נועד להעברת רשומות (על שלל סוגיהן: ספרים, כתבי-עת, מאמרים וכיוצא בזה) בין מחשבים. ייצוג במבנה תקני של MARC דואג לכך ששימוש באותה רשומה גם בעוד 10 או 20 שנה יצלח מכיוון שמדובר בתקן בינלאומי שתמיד ישאיר תאימות לאחור (backward compatible). חשיבותו של התקן היא באפשור שפה אחידה בין כלל הקטלוגים בעולם וכך לאפשר שיתוף מידע בין הספריות.

מידע טכני על MARC
-----------------

קטלוג MARC נשמר בקובצי .mrc או .marc 

התוכן של פריטי המידע ברשומות MARC מוגדר על ידי תקנים חיצוניים, כמו AACR2, L.C. Subject Headings, ו-MeSH. לרשומה של MARC מבנה יישום של תקן בינלאומי ISO-2709, שידוע כ-ANSI/NISO Z39.2.

ראו גם
------

* מידענות
* ספרייה 2.0
* קטלוג ציבורי מקוון

לקריאה נוספת
------------

* מקור המאמר והשילוב בספריות
* אתר הקונגרס של ארצות הברית (LOC) בנושא MARC

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של תקני MARC (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007550982605171
* BNE: XX534940
* BnF: cb11945919s (data)
* GND: 4168864-8
* LCCN: sh85080966
* NDL: 00616909
* NKC: ph117045

 |
**יאנוש המרשלג** (בהונגרית: **Hammerschlag János,** פראג, 10 בדצמבר 1885 – בודפשט, 21 במאי 1954) היה נגן עוגב וצ'מבלו, היסטוריון ומבקר מוזיקה, מלחין, מרצה באקדמיה, יהודי-הונגרי יליד צ'כיה (אז האימפריה האוסטרו-הונגרית).

ביוגרפיה
--------

יאנוש המרשלג נולד למשפחה יהודית, בן ליואכים המרשלג, סוחר עצים יליד קולין (Kolín) בבוהמיה, ולאירנה צ'ונגרדי ילידת בודפשט. הוא למד באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט, שם קיבל תואר בעוגב (אורגן). הוא היה תלמידו של יאנוש קוסלר ושל דז'ה אנטלפי-ז'ירוש. הוא כתב ביקורות מוזיקה מאז 1912, לאחר שהיה מבקר המוזיקה של העיתון פסטר לויד ואחר כך של כתב העת הספרותי-אמנותי ניוגט במשך כמה שנים. מספטמבר 1919 ועד מותו, בהפסקות קצרות, היה מורה במוסד האקדמי למוזיקה "מוזיקה לאומית", ומשנת 1947 עד 1949 היה מנהל המוסד. בשנת 1920 ארגן אנסמבל למוזיקה קאמרית, ממנו הוקמה בשנת 1923 אגודת מוטט ומדריגל (Motett- és Madrigáltársulat). הוא היה היועץ והמנצח המוזיקלי של האגודה.

הוא היה אנין טעם מצוין במוזיקה ישנה יותר. עסק בעיקר בסוגיות של סגנון והיסטוריה של ביצועים.

נפטר ב־21 במאי 1954 בבודפשט.

קברו
----

קברו נמצא בבית הקברות היהודי פרקשרט בבודפשט (חלקה: D / 1, שורה: 2, קבר: 9).

עבודתו העיקרית
--------------

* יצירות לפסנתר ולעוגב, קנטטת מזמורים ( דוד ושלמה, 1945)

כתביו
-----

* באך (בודפשט, 1926)
* *Der weltliche Charakter ב-Bachs Orgelwerken* (Bach-Probleme, 1950)
* *Wenn Bach ein Tagebuch geführt hätte ...* (בודפשט, 1955, בעברית: לו יוהאן סבפסטיאן באך היה כותב יומן. 1958)
* מאמר מאת יאנוש המרשלג על אמנותו של באך פורסם בניוגט (כתב עת) בשנת 1925(בהונגרית)
* מאמר של יאנוש המרשלג על בטהובן בכתב העת ניוגט ב-1915 (בהונגרית)

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון ביוגרפי הונגרי
* פורטל היסטורי של תקופת העבר
* A Short History of Harpsichord Playing in Hungary

קישורים חיצוניים
----------------

* יאנוש המרשלג (באנגלית) Grove Music Online
* יאנוש המרשלג (באנגלית) encyclopedia.com
* יאנוש המרשלג (באנגלית) MUSICALICS
* יאנוש המרשלג (בצרפתית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hammerschlag János
2. ↑  ספר: לו י.ס. באך היה כותב ספר (בהונגרית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007572431405171
* BnF: cb11534141m (data)
* GND: 1013849019
* ISNI: 0000 0001 2321 6785
* NKC: xx0151371
* VIAF: 121369075
* WorldCat: viaf-121369075

 |
**מחשבת ישראל** הוא תחום במדעי היהדות שעוסק ביצירות המופת של המחשבה והתרבות היהודית לדורותיה, הבנתה ומיפויה. התחום גם עוסק בקשר, בהקבלה ובהשפעה ההדדית בין דפוסי החשיבה היהודיים לבין הפילוסופיה הכללית.

הישיבה התיכונית מדרשית נעם הייתה הראשונה ללמד מחשבת ישראל בצורה שיטתית, על-פי תוכנית לימודים שיצר הרב שאול ישראלי. בעקבות הספר שהוציא לאחר מכן ("פרקים במחשבת ישראל") - משרד החינוך הכיר בתחום כמקצוע שאפשר להיבחן בו לתעודת בגרות כחלופה לספרות. וכיום רוב הישיבות התיכוניות מלמדות זאת.

פרופ' אליעזר שביד ומורה מצפון הארץ[דרושה הבהרה], יזמו שינוי רעיוני ומקצועי מקיף, שבמסגרתו אוחדו באוניברסיטה העברית "החוג לפילוסופיה יהודית וקבלה" ו"החוג לתולדות המחשבה היהודית", והוסיפו לכך גם את "המדור לספרות המחשבה והמוסר" שהיה שייך קודם לכן לחוג לספרות עברית. ביסוד שינוי זה עמדה ההכרה בצורך לחקור במכלול המחשבה היהודית מן המקרא ועד ימינו, בבחינת רצף (לעיתים שבור) אחד. הכרה זו מומשה רק בחלקה ומחשבת המקרא מעולם לא נכללה רשמית בתחומי עיסוקו של חוג זה. מאז הוקמו באוניברסיטאות נוספות חוגים בשם זה, או שתכני ההוראה באקדמיה מוגדרים בשימוש במונח.

בישיבות הגבוהות בזרם הציוני דתי מקובל ללמוד מחשבת ישראל ולרוב קוראים ללימוד זה לימוד אמונה. הלימוד כולל לימוד ספרי פילוסופיה יהודית כגון הכוזרי וחובות הלבבות, לימוד ספרי המהר"ל וכתבי הרב קוק. ההכנסה של תחום לימוד זה לתוכנית הלימוד בישיבה נעשתה על ידי הרב קוק כשהקים את ישיבת מרכז הרב.

ראו גם
------

|  |  |
| --- | --- |
|  | **ספר: פרקים במחשבת ישראל** |
| אוסף של ערכים בנושא הזמינים להורדה כקובץ אחד. |

* חכמת ישראל
* פילוסופיה יהודית

לקריאה נוספת
------------

* הרב שאול ישראלי, **פרקים במחשבת ישראל**, מכון ארץ חמדה.
* ענבר גלילי-שכטר, **הרמנויטיקה בהוראה: חקר מקרים בהוראת מחשבת ישראל בחינוך הממלכתי**, עבודת דוקטור, האוניברסיטה העברית, 2009.
* אריה סטריקובסקי (עורך), **מקראה במחשבת ישראל בעת החדשה**, ירושלים: המכון התורני לעידוד יוזמות ויצירות מקוריות, תשנ"ז-1997.
* זאב גריס, בין מדעי היהדות למחשבת ישראל: תרומת לימוד והוראת מחשבת ישראל לחינוך ולתרבות, בתוך: **דרך הרוח**, ספר היובל לאליעזר שביד. (עורך: יהוידע עמיר), א, ירושלים: החוג למחשבת ישראל, מכון מנדל למדעי היהדות, האוניברסיטה העברית; מכון ון ליר, תשס"ה, עמ' 259–271.
* אבינועם רוזנק, **הגיונות במחשבת ישראל: בעקבות שיעוריו של אביעזר רביצקי**, זלמן שזר, ירושלים תשע"ה

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר מחשבת ישראל
* מאמרים שונים במחשבת ישראל, באתר "דעת"

הערות שוליים
------------

1. ↑  כמבואר בספרו: **פרקים במחשבת ישראל** - לקט מקורות לברור עקרי השקפת היהדות