recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**דו"ח וושינגטון על ענייני המזרח התיכון** (באנגלית: **The Washington Report on Middle East Affairs**, מכונה בקצרה גם: "Washington Report" או בראשי התיבות: **WRMEA**) הוא כתב עת אמריקאי למדיניות חוץ המתמקד במזרח התיכון ובמדיניות ארצות הברית באזור.

דו"ח וושינגטון ידוע בביקורתו כלפי מדיניות ארצות הברית במזרח התיכון, בדגש על התמיכה האמריקאית בישראל. ארגונים פרו-ישראליים מאשימים את כתב העת בהטיה נגד ישראל וובקידום תאוריות קונספירציה בביקורתו על ישראל.

המגזין
------

דו"ח וושינגטון מודפס החל מ-1982, אז הופיע כניוזלטר שבועי בן 8 עמודים. כיום הוא כתב עת צבעוני בן 76 עמודים.

כתב העת מוכר בעולם כמוביל בתחומו, ומפרסם מגוון דעות על המזרח התיכון מכותבים מוסלמים, יהודים ונוצרים שחיים או חיו באזור. מנעד הכותבים רחב, החל מכותבים הנמנים עם השמאל הישראלי (כמו: אורי אבנרי ואילן פפה) ועד הימין השמרני האמריקאי (כמו: רוברט נובק (אנ') ופט ביוקנן).

עמדות
-----

דו"ח וושינגטון מתאר את עמדתו בנוגע לפתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני כך: תומך בנוסחת שטחים תמורת שלום בהתאם להחלטה 242 של מועצת הביטחון של האו"ם, שבה תמכו שבעה נשיאים אמריקאים בזה אחר זה.

"באופן כללי, דו"ח וושינגטון תומך בפתרונות למזרח התיכון שהוא רואה כקונסיסטנטיים עם מגילת האו"ם והתמיכה המסורתית של ארצות הברית בזכויות אדם, הזכות להגדרה עצמית והגינות."
דו"ח וושינגטון מפרסם בין היתר מדי מערכת בחירות רשימות של תרומות למועמדים לקונגרס מצד ועדות הפעולה הפוליטיות הפרו-ישראליות, וכן עוקב אחרי ההצבעות של נבחרי הציבור במהלך כהונתם.

מבקרים פרו-ישראלים מאשימים את דו"ח וושינגטון בעיוות עובדתי תכוף, בהטיה חד-צדדית נגד ישראל, ובקידום תאוריות קונספירציה נגד ישראל. ארגונים פרו-ישראליים כמו ארגון המעקב אחרי דיווחי התקשורת במזרח התיכון (CAMERA) (אנ') מתארים את דו"ח וושינגטון כ"עוין באופן קיצוני לישראל".

המו"ל: קרן החינוך האמריקאית
---------------------------

כתב העת מופק על ידי קרן החינוך האמריקאית (AET), ארגון ללא מטרות רווח שנוסד ב-1982 בוושינגטון די.סי. על ידי אדוארד פירת' הנדרסון (אנ') (1995–1917), שגריר בריטניה בקטר לשעבר, אנדרו קילגור (אנ') (1919–2016) שהיה שגריר ארצות הברית בקטר ופרש משירות החוץ האמריקאי ב-1980, וריצ'רד קרטיס, לשעבר ראש המחלקה הערבית ב"קול אמריקה". קילגור היה המו"ל של דו"ח וושינגטון עד מותו ב-2016; וקרטיס היה העורך הראשי עד מותו ב-2013.

בוועדת מדיניות החוץ של AET חברים דיפלומטים אמריקאים וחברי קונגרס לשעבר, כולל הסנאטורים ג'יימס ויליאם פולברייט וצ'רלס פרסי (אנ'), שניהם יושבי־ראש לשעבר של ועדת יחסי החוץ של הסנאט. חברי הדירקטוריון והוועדות המייעצות אינם מקבלים תשלום תמורת שירותיהם.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Washington Report on Middle East Affairs (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של Washington Report on Middle East Affairs
דף האודות באתר הרשמי

* Michael Lewis, Israel's American Detractors - Back Again, Middle East Quarterly, December 1997, pp. 25-33.
**אריק דייוויד הארגן** (באנגלית: **Eric David Hargan**; נולד ב-3 ביוני 1968) הוא עורך דין אמריקאי המכהן כסגן מזכיר הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית החל מ-6 באוקטובר 2017. הארגן פעל בעבר בתפקיד זה ב-2007 תחת ממשל ג'ורג' בוש.

ב-10 באוקטובר 2017 מינה הנשיא דונלד טראמפ את הארגן כממלא מקום מזכיר הבריאות לאחר שקודמו בתפקיד, דון רייט פרש מתפקידו.

ביוגרפיה
--------

הארגן נולד ב-1968 וגדל במולדס, אילינוי. הוא קיבל את תואר ראשון בפילוסופיה מאוניברסיטת הארוורד ואת הדוקטורט שלו מבית הספר למשפטים של קולומביה, שם היה עורך בכיר בכתב העת "Columbia Law Review" של בית הספר.

בין השנים 1997–2003 היה הארגן שותף במטה שיקגו של משרד עורכי הדין וינסטון וסטראון, שם התמחה בדיני חברות, במיוחד בתחום מיזוגים ורכישות, ניירות ערך, וקרנות הון סיכון. בין השנים 2003–2005 שימש הארגן כסגן התובע הכללי של HHS בממשל ג'ורג 'בוש. בין השנים 2005–2007 שירת את המחלקה כממלא מקום מזכיר וממלא מקום סגן מזכיר. בשיתוף פעולה הדוק עם המזכיר מייק לוויט, הארגן פיקח על פעילות המחלקה. בנוסף, הוא הוביל מספר יוזמות במחלקה, כולל יישום ניהול סדר היום של הנשיא, במאבק נגד הטרור הביולוגי, והיערכות בריאות הציבור למצבי חירום.

הארגן עזב את הממשלה ב-2007 והצטרף למחלקת הבריאות במשרד עורכי הדין מקדרמוט וויל ואמרי. הארגן הצטרף לתרגול הפיתוח העסקי של משרד הבריאות וה-FDA במשרד עורכי הדין גרינברג טראוריג ביוני 2010.

בשנת 2014 עבד הארגן על צוות המעבר של ברוס ראונר לאחר מינויו למושל מדינת אילינוי.

בעקבות בחירתו של דונלד טראמפ, היה הארגן בצוות המעבר של מחלקת הבריאות של הממשל. ב-15 במרץ 2017 הוכרז הארגן כסגן שר הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית. השימוע שלו התקיים ב-7 ביוני 2017. מינויו של הארגן אושר על ידי הסנאט ב-4 באוקטובר 2017.

חיים אישיים
-----------

הארגן חי בפרברי שיקגו, אילינוי, עם אשתו, אמילי, ושני בניהם. האגן שימש פרופסור בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת לואולה בשיקגו בתחום הוראת תקנות הבריאות והמשפט המינהלי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריק הארגן** בוויקישיתוף
* אריק הארגן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* HHS Biography of Eric Hargan
**קתדרלת אנז'ה** (בצרפתית: **cathédrale Saint-Maurice d'Angers**) היא כנסייה הממוקמת בעיר אנז'ה, צרפת. זוהי כנסייה קתולית המוקדשת לסנט מוריס ומשמשת כמקום מושבם של הבישופים של אנז'ה. הקתדרלה נבנתה בין המאה ה-11 למאה ה-16 וידועה בסגנון האדריכלי המיוחד שלה, שמשלב בין אדריכלות רומנסקית ואדריכלות גותית. בקתדרלה אוסף נרחב של חלונות ויטראז', הכולל גם את חלון הטרנספט של סנט ג'וליאן: נחשב ליצירת מופת של עבודות זכוכית צרפתיות במאה ה-13.

הקתדרלה הראשונה
---------------

הקתדרלה הקדומה באתר הוקדשה למריה הבתולה, אך בשנת 396 מרטין הקדוש (Saint Martin), הארכיבישוף, הוסיף להקדשה את הקדוש המצרי התבאני מוריס הקדוש (Saint Maurice). במאה ה-7, החלה מסירות נוספת לסנט מאוריליוס (Saint Maurilius), הבישוף של אנז'ה במאה ה-4 ובשנת 873 הועברה גופתו לקתדרלה. במשך 200 שנים, הקדושים מאוריליוס ומוריס הוזכרו כפטרונים של הקתדרלה אך עם הזמן הפך מוריס הקדוש לפטרון העיקרי.

הקתדרלה הרומנסקית עד הבארוק
---------------------------

בתחילת המאה ה-11, הוברט דה ונדום (Hubert de Vendôme), הבישוף של אנז'ה בשנים 1010–1047, החליט לבנות קתדרלה חדשה בסגנון רומנסקי אשר תחליף את הכנסייה הקיימת. הכנסייה החדשה נחנכה ב-16 באוגוסט בשנת 1025. בשנת 1032 היא נהרסה בשריפה. ג'אופרוי דה טור (Geoffroy de Tours), הבישוף של אנז'ה בשנים 1081 - 1093, הורה לשחזר את הקתדרלה, המזבח החדש נחנך בשנת 1096. באמצע המאה ה-12 עברה הקתדרלה מהפך נוסף. על גבי הקירות התחתונים הרומנסקיים של הקתדרלה נבנו קירות וקמרונות חדשים בווריאציה של אנג'ווין של האדריכלות הגותית.
במאה ה-17 עברה הכנסייה בנייה מחודשת נוספת, קתדרלת אנז'ה הייתה מהראשונות בצרפת שתכננה מחדש את פנים השטחים שלה בהתאם להנחיות מועצת טרנט, כדי להפוך את בפנים הכנסייה לדקורטיבי יותר עבור מתפללים רגילים, ולהסיר את המחסומים בין הכמורה לקהילה.

רנסאנס ותוספות מאוחרות יותר
---------------------------

במאה ה-16 האדריכל ז'אן דלספין (Jean Delespine) בנה בסיס חדש לשני המגדלים. חלקו התחתון, בסגנון הרנסאנס החדש, היה מכוסה בפסלים המסמלים את מוריס הקדוש ושבעת חבריו האבירים ואת מות הקדושים שלהם. בנוסף הם העניקו למגדל המרכזי כתר משושה בסגנון רנסאנס. בשנת 1523 הושלם צריח רנסאנס נוסף אשר נבנה על גבי המגדל הדרומי, רוב הפסלים המקוריים הוחלפו בהעתקים בשנת 1909.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קתדרלת אנז'ה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קתדרלת אנז'ה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb144927131 (data)
* GND: 4068704-1
* LCCN: no2010163581
* MusicBrainz: da52edfb-b15b-448d-94ea-e2db66cfa3c4
* VIAF: 122531311
* WorldCat: lccn-no2010163581

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק ברב יעקב כ"ץ מישיבת הכותל. אם התכוונתם לסבו הרב יעקב כ"ץ, רב בליטא, ראו יעקב כ"ץ (רב).

הרב **יעקב כ"ץ** (נולד בשנת תרצ"ד, 1934) הוא ראש הכולל בישיבת נתיב אריה ברובע היהודי בירושלים, שימש בעבר כראש הכולל של ישיבת הכותל.

ביוגרפיה
--------

נולד בישראל לרב דב כ"ץ ולאסתר, בתו של הרב זאב גולד, ממנהיגי המזרחי ומחותמי מגילת העצמאות. הוא למד בישיבת היישוב החדש בתל אביב, שבה כיהן אביו כר"מ, ולאחר מכן בישיבת פוניבז' בבני ברק. ב-30 במאי 1955 נפצע יחד עם ארוסתו שרה-זהבה קוק וחברו הקרוב, קרוב משפחתם לעתיד, הרב ישעיהו הדרי, באירוע שקדם לרצח במנזר רטיסבון. 

במשך שנים רבות היה מראשי ישיבת הכותל, לצדו של ראש הישיבה הרב ישעיהו הדרי. כמו כן עמד בראשות הכולל של ישיבת הכותל והסמיך לרבנות רבים מבוגרי הישיבה. בשנת 2002, כאשר עזב הרב אהרון בינה את ישיבת הכותל והקים בסמוך את ישיבת נתיב אריה, על שם אביו, הרב אריה בינה, מינה את הרב כ"ץ לעמוד בראש הכולל שם.

משפחתו
------

הרב כ"ץ נשוי לשרה-זהבה קוק, בתו של הרב רפאל קוק, ולהם 13 ילדים. 

אחיה של שרה זהבה, הרב שלמה קוק, נישא זמן קצר קודם לכן לאחותו של הרב יעקב כ"ץ, יהודית. הרב שלמה ויהודית נספו עם שנים מילדיהם בתאונת דרכים. 

אחיו של הרב יעקב כ"ץ הוא הרב יהושע כ"ץ, רבה האשכנזי של מעלה אדומים.

קישורים חיצוניים
----------------

* מאמרים של הרב יעקב כץ, באתר ספריית אסיף

הערות שוליים
------------

1. ↑  רעייתו בת דודה של שרה זהבה קוק

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007511331705171

 |
**משרד החינוך של סוריה** (בערבית: **وزارة التربية**) הוא משרד ממשלתי של הרפובליקה הערבית הסורית, האחראי על החינוך בסוריה. בשונה ממדינות אחרות, המשרד אחראי רק לרמות ההשכלה הנמוכות, בתי הספר היסודיים והתיכונים, ואילו למוסדות החינוך הגבוה משרד בפני עצמו בשם המשרד להשכלה גבוהה.

החוקה הסורית מבטיחה את הזכות לחינוך לכל אזרח, החינוך הוא בחינם וחובה בבתי הספר היסודיים אך אינו חובה בשלב העל-יסודי ובתשלום מצומצם עבור השכלה באוניברסיטה.

שלבי החינוך
-----------

### גני ילדים

תקופת חינוך שאינה חובה של שנתיים עד שלוש, בהתאם לתוכנית הלימודים הנהוגה בכל גן ילדים. מרבית גני הילדים הם בבעלות המגזר הפרטי או מופעלים על ידי עמותות פרטיות או איגוד הנשים הכללי בסוריה.

### חינוך יסודי

חינוך בסיסי שהוא חינוך חובה וחינם לכל ילד שהגיע לגיל שבע ומחולק ל:

* חלק ראשון מכיתה א' עד כיתה ו'. (ראשוני)
* חלק שני מכיתה ז' ועד כיתה ט'. (הכנה)

### השכלה תיכונית

* השכלה תיכונית כללית (מדעית - ספרותית)
* השכלה תיכונית מקצועית (ענף מסחר: חקלאות; תיירות ומלונות; אינפורמטיקה)
* חינוך תיכוני משפטי

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של משרד החינוך של סוריה (בערבית)
**אהרן אוסטרובסקי** (7 בינואר 1888 - 26 בנובמבר 1978) היה השומר הראשון במושבות כפר סבא, סופר, וחקלאי.

אוסטרובסקי נולד בבוגיסלב ועלה לארץ ישראל בשנת 1904. בשנת 1905 עבד כשומר בזכרון יעקב ובשנת 1906 היה מהמתיישבים הראשונים בכפר סבא. בשנת 1907 הוא שמר בפתח תקווה. בשנים 1909–1912 שמר בכפר סבא. בשבת נחמו של שנת תר"ע (1910), פרצו עשרות ערבים מקלקיליה לח'אן של כפר־סבא, הכו את יושביו היהודים, שברו ובזזו ציוד ולקחו בשבי את אוסטרובסקי ועוד שומר. אוסטרובסקי שוחרר למחרת.

אוסטרובסקי נאבק למען עבודה עברית והיה בין המתנגדים לעבודת ערבים בבן שמן.

בשנת 1912 נסע לצרפת ועמד בבחינות וכתיבת דיסרטציה בפילוסופיה בסורבון בפריז (1914). נסע לניו יורק במטרה להמשיך בלימודיו. לרגלי פרוץ מלחמת העולם הראשונה נאלץ להישאר שם ולמד אנגלית באוניברסיטת ניו יורק.

בשנת 1917 היה מראשוני המתנדבים לגדודים העבריים בארצות הברית. בהחלטת ועד הגדוד נסע מיד לאחר התגייסותו עם שני מתנדבים אחרים לאנגליה עם המשלוחים הצבאיים ומכתב שהסתיר בנעלו לד"ר חיים ויצמן וזאב ז'בוטינסקי בדבר יסוד הגדודים העברים. מאנגליה עבר עם גדודו למצרים ולאחר מכן לארץ ישראל.

לאחר המלחמה עבד כפקיד של ממשלת המנדט במשרד העבודות הציבוריות. במהלך עבודתו, בשנת 1928, פעל לדאוג לכך שתוואי הדרך בין תל אביב לחיפה יעבור דרך מושבות השרון היהודיות ולא דרך הכפרים הערביים, מה שסייע להגנת היישובים היהודיים, במיוחד בימי המרד הערבי הגדול. בשנת 1935 התיישב בכפר יהושע.

בשנת 1936 לקח חלק פעיל בהגנת עמק יזרעאל כחבר ההגנה. בשנת 1947 התחיל לעבוד במחלקת הקליטה של הסוכנות היהודית. בשנות ה-50 ניהל בית אבות בפרדס חנה.

בשנת 1912 נשא אוסטרובסקי את אשתו הראשונה, יהודית גריברג. בשנת 1947 אחרי שהתגרש מיהודית גריברג הוא נשא את צפורה ברייטרמן. לאהרן אוסטרובסקי היו חמישה ילדים, כולם מאשתו הראשונה- יגאל (נספה במלחמת העולם השנייה), ישעיהו יגאל, חיים יגאל, גיורא יגאל, דבורה תלמי. אחרי מות הבן הבכור שינו כל האחים את שם משפחתם ליגאל.

בשנת 1963 הוציא לאור את ספרו הראשון, "מול הניר".

לקריאה נוספת
------------

* יעקב שרת ונחמן תמיר, **אנשי העלייה השנייה - פרקי זכרונות - כרך א'**, הוצאת המרכז לתרבות וחינוך תל אביב, 1974, עמודים 50–62

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  דוד תדהר (עורך), "אהרן אוסטרובסקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ח (1957), עמ' 3172
2. ↑  כן זה אנכי, דבר, 29 בספטמבר 1953
3. ↑  מכתב מפתח תקווה, הפועל הצעיר, 12 באוגוסט 1910
4. ↑  שמואל סולר, זקנים שאינם ילדים, מעריב, 17 בפברואר 1955
5. ↑  מסיבה לכבוד אהרן אוסטרובסקי, מעריב, 2 בספטמבר 1963
6. ↑  מסיבה להופעת הספר מול הניר, דבר, 4 בספטמבר 1963

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987008983387305171
* SUDOC: 236966502
* VIAF: 1822156565688223500003
* WorldCat: viaf-1822156565688223500003

 |
**קורס קדם-צבאי** (בראשי תיבות: **קד"ץ** או **קד"צ**) הוא קורס שעובר מיועד לשירות ביטחון (מלש"ב) לפני גיוסו לצה"ל. הקורס מתקיים לרוב בבסיס צבאי ומונהגת בו משמעת צבאית, וחניכי הקורס נדרשים להתנהג כחיילים. לרוב, החניכים לובשים מדים אך לא ניתנות להם דרגות. לעיתים עונדים החניכים תגים מיוחדים (בכל בסיס ובכל חיל תג אחר).

חיל המודיעין עורך קורסים דומים, המכונים **טר"ץ** (טרום-צבאי).

על אף שחניכי הקד"ץ הם למעשה אזרחים, והקורס אינו נחשב בתקופת שירות החובה שלהם, ישנם קורסים המזכים את הבוגרים בקיצור שירות (לרוב מדובר בקורסים המכשירים למקצועות במערך הטכני).

לאחר שהחניכים מסיימים את הקורס בהצלחה, מתגייסים החניכים לצה"ל ומשרתים במקצוע שלמדו. בין הקורסים הקדם-צבאיים ניתן למנות: קורס תכנות, נהיגה, טכנאי מטוסים, פרמדיקים, ועוד. קורס קדם-צבאי מפורסם הוא הקורס המכשיר קריינים, כתבים וטכנאים לתחנת הרדיו הצבאית "גלי צה"ל".

לרוב, מדובר בקורסים בעלי ערך מוסף לשירות הצבאי, ולכן ההנחה בצה"ל היא שמשתלם למועמד לקחתם, למרות שאינם נחשבים כתקופה הנמנית לעניין שירות החובה.

דרך נוספת ללימודים קדם-צבאיים היא בבית ספר צבאי. ברחבי הארץ ישנם בתי ספר תיכוניים, אשר התלמידים בהם (או כיתות מסוימות) לומדים מקצועות צבאיים, נמצאים תחת משמעת צבאית ולרוב לובשים מדים. תלמידים אלה נקראים "שוחרים". בתי הספר הצבאיים מכשירים בעיקר למקצועות הטכניים, בחיל האוויר, התקשוב וחיל הטכנולוגיה והאחזקה. בתי ספר אלה מציעים לתלמידים אחרי סיום י"ב המשך לעתודה בכיתות י"ג וי"ד וקבלת תעודת הנדסאי. שוחרים מקבלים דרגת רב"ט עם גיוסם (לאחר הטירונות, בשיבוץ ביחידה).

הפנימיות הצבאיות לפיקוד מכשירות אף הן שוחרים בגיל התיכון לתפקידי פיקוד, בעיקר במערך השדה.

תגים של מסגרות קד"צים שונות
---------------------------

* תג שוחרי קד"צ של חיל היםתג שוחרי קד"צ של חיל הים
* שוחרי המכללה הטכנולוגית של חיל האווירשוחרי המכללה הטכנולוגית של חיל האוויר
* שוחרי המכללה הטכנולוגית של חיל החימוש (סגורה)שוחרי המכללה הטכנולוגית של חיל החימוש (סגורה)
* תג שוחרי קד"צ של חיל הלוגיסטיקהתג שוחרי קד"צ של חיל הלוגיסטיקה
* שוחרי הפנימייה הצבאית לפיקוד (התג הישן, לא בשימוש)שוחרי הפנימייה הצבאית לפיקוד (התג הישן, לא בשימוש)

ראו גם
------

* מכינה קדם-צבאית
* פנימייה צבאית לפיקוד
* שנת שירות
* שוחר
**יוסף לוי חגיז** (ה'תרמ"ו, 1886 - ה' באדר ה'תשל"ד, 27 בפברואר 1974) היה עסקן ואיש ציבור בירושלים, סוחר וגואל קרקעות. מייסד ומנהל אגודת תדח"ץ ומנהל "הוצאת יוסף לוי חגיז", מייסד היישוב אחוזת נפתלי שליד טבריה. בשנות ה-30 עמד בראש אגודת נחלת ישראל - רמה.

ביוגרפיה
--------

נולד בירושלים ליצחק חגיז, בעלי הוצאת יצחק חגיז. אביו היה חסיד חב"ד שעלה מוויטבסק והתיישב בירושלים. בהיותו בירושלים אימץ לו שם משפחה של שכניו בני עדות המזרח.

ירש מאביו את עסקי הנייר והדפוס, וייסד את "הוצאת יוסף לוי חגיז".

בשנות מלחמת העולם הראשונה התגורר בשכונת נוה צדק בתל אביב. השלטונות הטורקיים אסרו לאגור נפט מעל הכמות היומית הממוצעת. חגיז רכש כמות גדולה של פחי נפט והחביאם בתחתית באר באחד מפרדסיו בפתח תקווה, וסיפק אותם לנצרכים.

בשנות ה-20 היה חבר ועד שכונת שערי חסד בירושלים. הוא בנה מבנה מסחרי בן שתי קומות בשכונה. כמו כן היה מפעילי הציבור בשכונת בית וגן בראשית שנותיה.

בשנת 1921 נבחר כחבר ב"ועד העיר האשכנזי" בירושלים (לימים "העדה החרדית").

החל משנות ה-20 החל בפעילות ענפה לרכישת קרקעות בירושלים ובכל רחבי ארץ ישראל. בשנת 1929 שימש כמנהל חברה קרקעית ירושלים אמריקה בע"מ. בשנת 1936 שימש כראש אגודת נחלת ישראל - רמה.

בשנות ה-20, כאשר שמע על תוכניתו של החפץ חיים לעלות לארץ ישראל, סייע בכספו ליישום התוכנית, אולם דרש ששמו לא יתפרסם. הוא גם סייע ל"חפץ חיים" במכירת ספרי משנה ברורה בארץ ישראל. 

הקים את אגודת תדח"ץ (ראשי תיבות: תורה, דת, חסד, צדקה). היה מראשי פאג"י. בשנת 1949 ייסד במסגרת פאג"י את היישוב "אחוזת נפתלי" באזור קרני חיטין שממערב לטבריה. היישוב הוקם על קרקעות שרכש חגיז בשנות ה-20. במקום התגוררו משפחות מעטות בלבד, ולאחר שנים ספורות החלה הנטישה. בשנת 1957 התגוררה במקום משפחה אחת בלבד. עם הקמת היישוב נתגלע סכסוך בין המתיישבים המועטים, חלקם פרשו והקימו תת-יישוב נוסף, מזרחית לאחוזת נפתלי. תחילה נקרא תת-היישוב בשם תדח"ץ, על שם ארגונו של חגיז, ואחר כך הוסב שמו ל"חילה" (ראשי תיבות של שמו - חגיז יוסף לוי). ביישוב זה הוקמו צריפים בלבד, אך עד מהרה ננטש גם הוא. חגיז קבע את ביתו בטבריה והיה פעיל בענייני הדת בעיר.

חגיז נמנה עם רשימת המתמודדים לכנסת הראשונה מטעם פאג"י.

נפטר בשנת 1974 ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים. לאחר מותו הוקמה על שמו בירושלים ישיבת מעוז חיל ("חיל" ראשי תיבות: חגיז יוסף לוי). בשנת 1984 הוציאה הישיבה את ספרו "הגיגים ועיונים" על התורה.

אחותו שרה חאשה הייתה אשת הרב שלמה זלמן זלזניק, ראש ישיבת עץ חיים. אחיו, מרדכי חגיז, עסק אף הוא בעסקי נייר ומכשירי כתיבה. בנו של מרדכי הוא המורה והפזמונאי יחיאל חגיז.

קישורים חיצוניים
----------------

* עודד מזרחי, בשבע 429: שבת מאלפת, באתר ערוץ 7, 3 בפברואר 2011
* הפלישה לארמון בקהיר, ז' שבט תשפ"א, באתר דרשו
* חתימתו בוועד משמרת השבת וקדושת העיר טבריה
* חנני בלייך, פתרון תעלומת החפץ חיים נמצא בשוק הפשפשים, מקור ראשון 5 באפריל 2021


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007600923205171
* ISNI: 0000 0000 3566 3462
* LCCN: n93093721
* VIAF: 38591694
* WorldCat (עם VIAF): 38591694

 |





1. ↑  מפת ירושלים בהוצאת יוסף לוי חגיז, 1919 בערך, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
**פרוקופיס פבלופולוס** (ביוונית: **Προκόπης Παυλόπουλος**, נולד ב-10 ביולי 1950) הוא פוליטיקאי ועורך דין יווני שכיהן כנשיא יוון השביעי בין השנים 2015 עד 2020. בהשכלתו הוא פרופסור למשפטים. כיהן כשר הפנים בשנים 2004 - 2009.

ב-18 בפברואר 2015 נבחר פבלופולוס על ידי הפרלמנט ההלני לתפקיד נשיא יוון. הוא סיים את כהונתו ב-13 במרץ 2020.

קריירה אקדמית
-------------

פבלופולוס נולד וגדל בקלמטה. אביו היה מנהל בית ספר תיכון.

למד משפטים לתואר ראשון באוניברסיטת אתונה, ולאחר מכן למד לתואר שני ושלישי בבית הספר למשפטים באוניברסיטת פנתאון-אסאס. התמחה במשפט בינלאומי פומבי, קיבל תואר דוקטור למשפטים ב-1977.

בשנים 1978 - 1979 שירת בצבא היווני. ב-1980 הצטרף לסגל בית הספר למשפטים של אוניברסיטת אתונה, שם קיבל משרת פרופסור מן המניין.

קריירה פוליטית
--------------

בשנת 1974, לאחר נפילת המשטר הצבאי ביוון, היה פבלופולוס מזכירו של נשיא יוון הראשון שנבחר, מיכאיל סטסינופולוס. לאחר מכן מילא תפקידים פוליטיים שונים, ובין השאר שימש כראש הלשכה המשפטית של הנשיא קונסטנדינוס קרמנליס ויועץ מדיני של מפלגת "הדמוקרטיה החדשה" בה היה פעיל.

בשנת 2000 נבחר לפרלמנט היווני מטעם מפלגתו, ומילא תפקידים פרלמנטריים שונים. במרץ 2004 מונה כשר הפנים בממשלתו של קוסטס קרמנליס, ומילא תפקיד זה עד ספטמבר 2009.

בפברואר 2015 הכריז ראש ממשלת יוון אלכסיס ציפראס כי פבלופולוס הוא המועמד לנשיאות שבו תתמוך מפלגת השלטון סיריזה. הוא נבחר לנשיאות על ידי הפרלמנט ב-18 בפברואר 2015, הושבע ב-13 במרץ והחליף את קרולוס פפוליאס.

מעורבותו בזירה הבינלאומית
-------------------------

פבלופולוס בפגישתו בישראל עם ראובן ריבלין, 30 במרץ 2016
בדצמבר 2015 נפגש פבלופולוס באתונה עם נשיא הרשות הפלסטינית, מחמוד עבאס, שפרש בפניו את חזון "שתי מדינות לשני עמים" והודה לו על תמיכת יוון בעם הפלסטיני. פבלופולוס אמר כי יוון תמשיך לפעול למציאת פתרון לסוגיה הפלסטינית, שיתאים לחוק הבינלאומי.

במרץ 2016 ביקר פבלופולוס בישראל, ובין השאר נפגש עם נשיא המדינה ראובן ריבלין וראש הממשלה בנימין נתניהו וביקר ביד ושם. בפגישותיו נדונו שיתופי פעולה בתחומי הביטחון והתיירות. בפגישותיו בישראל הדגיש פבלופולוס שאירופה חייבת להתמודד עם משבר הפליטים שמציפים אותה בדרכים הומניות, ולהתנגד לגזענות, לשנאת זרים ולאנטישמיות.

בספטמבר 2016 היה בין המשתתפים בהלוויית שמעון פרס.

חיים אישיים
-----------

פבלופולוס נשוי ואב לשתי בנות ובן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרוקופיס פבלופולוס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פרוקופיס פבלופולוס (ביוונית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  סוכנויות הידיעות‏, אבו מאזן: שם הרשות בדרכונים החדשים ישונה ל"מדינת פלסטין", באתר וואלה!‏, 22 בדצמבר 2015
2. ↑  אריה מקל, ביקור נשיא יוון - עוד סימן להתהדקות היחסים, באתר ישראל היום, 31 במרץ 2016

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* CiNii: DA01531603
* GND: 1147253374
* ISNI: 0000 0000 3509 4060
* LCCN: n85174980
* NLG: 35311
* NTA: 070022127
* RERO: 02-A013495327
* SUDOC: 078765587
* VIAF: 18660363
* WorldCat: viaf-109066564

 |
לאסלו שויום
**לאסלו שויום** (בהונגרית: **Sólyom László**, בתעתיק פונטי: [ˈlaːsloː ˈʃoːjom]; 3 בינואר 1942 – 8 באוקטובר 2023) היה משפטן ופוליטיקאי הונגרי ששימש כנשיא הונגריה בין השנים 2005–2010.

ביוגרפיה
--------

שויום נולד בעיר ההונגרית הדרומית פץ'. הוא למד משפטים באוניברסיטת פץ' וסיים את לימודיו ב-1965. שויום שימש כפרופסור באוניברסיטאות ובמכוני משפטים בבודפשט: ב-ELTE משנת 1983, ב-PPKE משנת 1996 ובאקדמיית השפה הגרמנית ע"ש ג'ולה אנדראשי משנת 2002. הוא עבד גם ביינה, גרמניה במשך 3 שנים.

בתחילת הקריירה הפוליטית שלו, בסוף שנות ה-80, שימש כיועץ משפטי לארגוני זכויות הסביבה והאזרחים. כמייסד "מעגל הדנובה" היה לו תפקיד משמעותי בענייני הגנת הסביבה, כמו למשל מניעת הקמת סכר נאג'מארוש, שבנייתו הייתה פוגעת באזורי המחיה בחלקה הצפוני של הדנובה. הוא נמנה עם המייסדים של מפלגת הפורום ההונגרי הדמוקרטי (MDF) בשנת 1987, והכריז שהמפלגה מהווה אופוזיציה במשא ומתן החשוב שהוביל לשינוי צורת השלטון בהונגריה ולכינונה של דמוקרטיה פרלמנטרית.

ב-1989 היה שויום חבר בוועד המרכזי של המפלגה למשך זמן קצר, אולם הוא עזב את עיסוקיו בפוליטיקה הפנימית של המפלגה כבר באותה שנה, לאחר שנבחר לבית המחוקקים ההונגרי. הוא זכה בנשיאות הבית חצי שנה מאוחר יותר, והחזיק במשרה זו עד 1998. במהלך אותה התקופה, לבית המחוקקים היה תפקיד משמעותי בייצוב הדמוקרטיה וחיזוקה בהונגריה. באותה משרה הוא תרם לביטול עונש המוות במדינה, והגנה על זכויות מידע, חופש הדעה והמחשבה. כמו כן, הוא הביא להגנה חוקתית על אזרחיה ההומוסקסואלים של הונגריה.

ב-7 ביוני 2005 נבחר שויום לכהן כנשיא הונגריה והחליף את פרנץ מאדל, לאחר שניצח בבחירות את מועמדת המפלגה הסוציאליסטית ההונגרית, קטאלין סילי והוא הושבע לנשיאות ב-5 באוגוסט 2005.

נפטר ב-8 באוקטובר 2023.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לאסלו שויום** בוויקישיתוף
* לאסלו שויום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007428754405171
* BIBSYS: 13037940
* BnF: cb16535486b (data)
* CiNii: DA01367317
* GND: 123675200
* ISNI: 0000 0001 1007 5186
* LCCN: n84129154
* LNB: 000129769
* NKC: mub20201093091
* NLP: a0000002832723
* NSK: 000628170
* NTA: 068346808
* RERO: 02-A003884391
* SUDOC: 066936217
* VIAF: 117983449
* WorldCat: lccn-n84129154

 |
**אחמד אל-יעקובי** (בערבית: **أحمد اليعقوبي**) היה היסטוריון וגאוגרף ערבי חשוב בן המאה ה-9. נחשב לאחד מראשוני ההיסטוריונים של תרבויות העולם באסלאם של ימי הביניים.

ביוגרפיה
--------

אחמד אל יעקובי נולד בבגדאד במחצית הראשונה של המאה ה-9. בצעירותו הוא נסע לאזור ארמניה ועד שנת 873 שירת בח'וראסאן את השושלת הטאהרית ועסק בכתיבת היסטוריה. לאחר נפילתה של השושלת הטהארית יצא אל-יעקובי והתיישב במצרים, שם הוא חי עד מותו בתחילת המאה ה-10 (בסביבות שנת 905). במהלך חייו אל-יעקובי נסע בין ארצות שונות כולל באזור ארמניה, הודו וצפון אפריקה.

יצירותיו
--------

שלושה מחיבוריו של אל-יעקובי נשמרו עד ימינו. חיבוריו הם בעלי חשיבות בין היתר עקב זה שהם מהווים כמה מהחיבורים האסלאמים הראשונים העוסקים בהיסטוריה של העולם, והוא מספק פירוט גם לגבי תרבויות ועמים לא-אסלאמים. במהלך כתביו הוא עושה שימש יוצא דופן יחסית במקורות לא-אסלאמים, וכך למשל בתיאוריו על ההיסטוריה של בני ישראל הוא מצטט מהתנ"ך בתרגומו לערבית וכן מושפע מפרשנויות המדרש. בתיאוריו על ישו הוא מצטט מהברית החדשה.

"תאריח' אבן-וודיע" - "כרוניקת אבן-וודיע", הידועה גם בשמה המקובל "תאריח' אל-יעקובי" (בערבית: تاريخ اليعقوبي). ספר זה הוא ספר היסטוריה רחב-יריעה שמחולק לשני חלקים. הראשון עוסק בהיסטוריה של שלל עמים וקבוצות מהתקופה הטרום אסלאמית, ובעיקר של הדתות והספרות שלהם; בין השאר מופיעים בו כתבים מתורגמים של פילוסופים יוונים עתיקים, תיאורים לגבי מסורות הודיות עתיקות, ההיסטוריה של בני ישראל והיהודים, ואף האזכור הראשון לדמות הבדיונית סינבד. החלק השני של הספר עוסק בהיסטוריה המוסלמית מראשיתה עד ימיו של אל-יעקובי, ולגבי חלק זה בספר נטען שנטייתו של אל-יעקובי לטובת הפלג השיעי באסלאם ניכרת בכתיבו.
הספר הושלם בשנת 874.

"כִּיתַאבּ אל-בּולדאן" - "ספר הארצות" (בערבית: كتاب البلدان), ספר גאוגרפיה שבו אל-יעקובי כתב את רשמיו ממסעותיו ברחבי העולם המוסלמי והודו. חלק מספר זה אבד ולא ידוע לחוקרים מודרניים מה נכתב בו, אך מירב הספר שרד, ומופיעים בו נתונים ומידע רב לגבי הארצות והערים הרבות שבהם אל-יעקובי ביקר.
הספר הושלם בשנת 891.

"אל-משאקלת א-נאס לזמאנהם" - חיבור קצר המציג באופן סכמטי את האופן שבו חייהם ומנהגיהם של אנשים מתעצבים על פי הח'ליפים שבזמנם הם חיים. החיבור עוסק באופן כרונולוגי בכל הח'ליפים מאבו בכר עד אל-מעתדד.

לקריאה נוספת
------------

* כִּיתַאבּ אל-בּולדאן בערבית: Al-Yaqubi, Ahmad. "Kitab al-Buldan", Laydin Brill, 1861

קישורים חיצוניים
----------------

* עותק אונליין של "כִּיתַאבּ אל-בּולדאן" בערבית, באתר archive.org
* אחמד אל-יעקובי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* אחמד בן אבי יעקוב אליעקובי (נפטר 897?), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Daly, Okasha El (2005). *Egyptology : the missing millennium : ancient Egypt in medieval Arabic writings*. London: UCL. p. 166. ISBN 1844720632.
2. ↑  al-Yaqubi Encyclopaedia Britannica.
3. 1 2  **ירושלים לדורותיה**, יחידה 5 (כתבו: יורם ארדר, אביבה חלמיש, דפנה אפרת), האוניברסיטה הפתוחה, תשע"ז–2016, עמ' 46, הערה 12.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257268805171
* BIBSYS: 90696113
* BnF: cb146161956 (data)
* CANTIC: a11468300
* CiNii: DA04271520
* GND: 119126001
* ISNI: 0000 0000 8374 5569
* LCCN: n83044204
* NKC: hka20191025968
* NTA: 073497770
* RERO: 02-A000179370
* SELIBR: 33932
* SUDOC: 070443254
* VcBA: 495/39938
* VIAF: 39629789
* WorldCat: lccn-n83044204

 |
**ג'ייסון גרגורי אוויגן** (באנגלית: **Jason Gregory Evigan**; נולד ב-10 ביוני 1983) הוא מוזיקאי, זמר, פזמונאי, רב-נגן ומפיק מוזיקלי אמריקאי.

הקרדיטים שהוא קיבל בתור פזמונאי כוללים כתיבה והפקה משותפת של "Girls Like You" ו-"What Lovers Do" מאת מארון 5, "Ghosttown" מאת מדונה, "Heart Attack" מאת דמי לובאטו, "Talk Dirty" מאת ג'ייסון דירולו ו-2 צ'יינז, "Lovers on the Sun" מאת דייוויד גטה ו-"Shed a Light" מאת רובין שולץ.

אוויגן היה הסולן של להקת הרוק אפטר מידנייט פרוג'קט, אף על פי שהלהקה נמצאת בהפסקה החל מ-2 באוקטובר 2014. בהמשך לכך, ויקטוריה וג'ייסון אוויגן הקימו את הפרויקט "אלפנט הארט", במסגרתו יצאו השירים "Hiya" ו-"Warfare" שזכו להצלחה מתונה ברחבי העולם.

ביוגרפיה
--------

אוויגן נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה, לשחקן גרג אוויגן ולרקדנית פמלה סי. סרפה. הוא אחיהן של השחקניות ונסה לי אביגן ובריאנה אביגן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'ייסון אביגן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Jason Evigan | Composer, Actor, Music Department, IMDb (באנגלית אמריקאית)
2. 1 2  Jason Evigan Interview - Writing Hits For Demi Lovato & Others, www.songwriteruniverse.com, ‏2013-06-10 (באנגלית אמריקאית)
3. ↑  Jason Evigan, Genius (באנגלית)
4. ↑  AfterMidnightProject.com is available at DomainMarket.com, AfterMidnightProject.com is available at DomainMarket.com (באנגלית)
5. ↑  *Elephant Heart – HIYA*, נבדק ב-2023-11-15
6. ↑  *Elephant Heart - Warfare (Official Audio)*, נבדק ב-2023-11-15
למעלה מרכב סדאן, באמצע מרכב סטיישן, למטה מרכב האצ'בק
**סדאן** (באנגלית: **Sedan**) היא מרכב של מכונית שמחולקת לשלושה חלקים, אחד לנוסעים, אחד למנוע ואחד לתא המטען.

ההבדל העיקרי לעומת מרכבים אחרים הוא שהסדאן היו מכונית "מרובעת" כולל גג ישר ולא משופע כמו מרכב הקופה שבעת שהגג משופע הוא מעניק למכונית מראה ספורטיבי (לדוגמה: מרצדס-בנץ CLA-קלאס). לעומת מרכב האצ'בק מכונית הסדאן ארוכה יותר והאצ'בק יותר קטנה ומשופעת בחלקה האחורי (לדוגמה: יונדאי i30). לעומת מרכב סטיישן הסדאן קצרה יותר ומסתיימת באופן ישר לעומת מרכב הסטיישן המעניק לדגם תא מטען גדול יותר והוא משופע בחלקו האחורי (לדוגמה: קיה סיד גרסת הסטיישן).

סגנונות גוף
-----------

גם למרכב הסדאן יש סגנונות גוף המעניקים מראה של מרכב שונה.

* **נותצ'בק** - סגנון גוף של הסדאן אך יותר מבדיל את הנוסעים מתא המטען על ידי עיצוב מעט שונה.
* **ליפטבק** - סגנון גוף של הסדאן אך יותר דומה להאצ'בק עקב שיפוע בסוף המכונית.
* **פאסטבק** - סגנון גוף של הסדאן אך יותר דומה למרכב קופה עקב שיפוע בכל הגג כולל החלק האחורי.
* **הארדטופ** - הייתה סגנון גוף של הסדאן שהייתה נפוצה בארצות הברית שכללה גג קשיח יותר ובעל "עיצוב קופסה".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סדאן** בוויקישיתוף
סדאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

סדאן, באתר האנציקלופדיה הקטאלנית הגדולה (בקטאלנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Car Design Glossary Part 2 - Car Design News, web.archive.org, ‏2013-12-03
2. ↑  משמעות הארדטופ

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4671788-2

 |
ד"ר **מוסטפא ברגותי** (ערבית: **مصطفى البرغوثي**, בתעתיק מדויק: מצטפא אלברע׳ות׳י‏; נולד ב-1 בינואר 1954) הוא רופא ואיש ציבור פלסטיני, מזכ"ל תנועת היוזמה הלאומית הפלסטינית. ברגותי, בן לחמולת ברגותי מהכפר דיר ע'סאנה בנפת רמאללה ומתגורר כיום ברמאללה.

ביוגרפיה
--------

ברגותי נולד בירושלים ולמד רפואה בברית המועצות ובירושלים. כמו כן הוא בעל תואר בניהול מאוניברסיטת סטנפורד בארצות הברית. בשנת 1979 ייסד ברגותי את ארגון הבריאות הפלסטיני, UPMRC, אשר העניק שירותי רפואה בעזה ובגדה המערבית, והוא ממשיך לשמש כנשיא הארגון עד היום.

בשנת 1991 היה ברגותי אחד מנציגי המשלחת הפלסטינית לוועידת מדריד, ובשנת 1996 נכשל בהתמודדות על מושב בפרלמנט הפלסטיני בבחירות הראשונות שנערכו ברשות. לאורך השנים ביקר ברגותי בחריפות את אש"ף ואת הרשות הפלסטינית בשל שחיתות. בשנת 2002 עזב את מפלגת העם הפלסטינית והקים יחד עם אישים כחיידר עבד א-שאפי, אדוארד סעיד ואחרים את מפלגת היוזמה הלאומית הפלסטינית בניסיון להקים חלופה רפורמיסטית מקיפה לאש"ף מחד ולקבוצות האסלאמיות החמושות כדוגמת חמאס מאידך. כיום מכהן ברגותי כמזכ"ל המפלגה. מאז 2006 משמש ברגותי חבר המועצה המחוקקת הפלסטינית. הוא התמודד בבחירות ליושב ראש הרשות הפלסטינית בשנת 2005, בהן הפסיד לאבו מאזן והגיע למקום השני עם 19.8% מהקולות. בשנת 2006 נעצר ברגותי על ידי משטרת ישראל בעת ביקור פוליטי במזרח ירושלים.

אידאולוגיה
----------

ברגותי תומך בהתנגדות לא-אלימה ככלי היעיל ביותר נגד השלטון הישראלי. בראיון בשנת 2005 אמר שלדעתו ישנם שני פתרונות אפשריים לסכסוך הישראלי-פלסטיני: פתרון שתי המדינות, הכולל מדינה פלסטינית עצמאית לצד ישראל, השולטת על כל השטח בגבולות 1967 ללא התנחלויות, ובירתה מזרח ירושלים; או פתרון המדינה האחת הכולל מדינה דמוקרטית אחת שבה כל האזרחים שווים, ללא זהות יהודית ייחודית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוסטפא ברגותי** בוויקישיתוף
* מוסתפא ברגותי (1954-), דף שער בספרייה הלאומית
* מוסטפא ברגותי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* ריאיון עם מוסטפא ברגותי בתוכנית הדיילי שואו

הערות שוליים
------------

1. ↑  אל-חיאת אל-ג'דידה, המזכיר הכללי של תנועת היוזמה הלאומית הפלסטינית קורא לשגרירים זרים להכיר במדינה פלסטינית, ‏14 באוקטובר 2010
2. ↑  Israel arrests Palestinian candidate, באתר אל-ג'זירה, ‏3 בינואר 2006 (באנגלית)
3. ↑  Mustafa Barghouti: Palestinian Defiance, באתר "New Left Review", ‏מרץ-אפריל 2005 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007574203905171
* BNE: XX4665463
* BnF: cb146417640 (data)
* CANTIC: a10487633
* GND: 1230089640
* ISNI: 0000 0000 6658 9146
* LCCN: n93902488
* NTA: 289500303
* RERO: 02-A011432958
* SUDOC: 088515362
* VIAF: 71651736
* WorldCat: lccn-n93902488

 |
**אדם אונדרה** (בצ'כית: **Adam Ondra**; נולד ב-5 בפברואר 1993) הוא מטפס צ'כי מקצועי, זוכה גביע העולם (7 פעמים), אלוף העולם (4 פעמים) ואלוף אירופה (פעמיים), הן בהובלה והן בבולדרינג. המטפס היחיד בעולם שזכה באליפות העולם באותה שנה (2014) בהובלה ובבולדרינג.

אונדרה הצליח לסיים יותר מ-1,550 מסלולים המדורגים בין 8a ל-9C. הוא סיים מסלול אחד 9C, ו-3 מסלולים בדירוג 9b+.

ביוגרפיה
--------

אונדרה נולד בברנו. הוא התחיל לטפס בגיל 6 בעקבות הוריו המטפסים, וכבר בגיל 6 נרשמה ההצלחה הראשונה של אדם כאשר צלח מסלול 6a בקרואטיה.

כבר בגיל 13 הצליח אונדרה הצליח לסיים מסלול 9a וצבר לעצמו שם כמטפס שמצליח לסיים את המסלולים המאתגרים ביותר בעולם בקלות.

בגביע העולם שנערך ב-2009 בהיותו בן 16 התחרה בפעם הראשונה כבוגר וזכה בשתי מדליות זהב בענף ההובלה ובמשולב. שנה לאחר מכן ב-2010 זכה בשתי מדליות זהב בענף הבולדרינג ובמשולב וכך הפך להיות המטפס הראשון בהיסטוריה שזכה בשני ענפים (הובלה ובולדרינג).

באליפות העולם שנערכה ב-2014 זכה בשתי מדליות זהב בהובלה ובבולדרינג ובכך ההיה למטפס הראשון בעולם שזכה בשני ענפים אלה באותה אליפות.

ב-3 בספטמבר 2017 טיפס במערה בנורווגיה, כאשר צלח את מסלול ה-Silence המדורג 9C בגובה 45 מטר והפך למטפס הראשון בעולם שסגר מסלול 9c ללא עצירה (Red Point).

באולימפיאדת טוקיו (2020) נערכה לראשונה תחרות טיפוס. הוא סיים בענף speed במקום רביעי, בענף הבולדרינג במקום שישי, בענף ההובלה סיים במקום שני ובסיכום הכללי סיים במקום שישי ולא זכה במדליה למרות כל הציפיות.

אדם אונדרה ותרומה שלו בישראל
----------------------------

ב-27 בנובמבר 2017 טיפס על צוק מנרה לאחר שהוזמן על ידי המטפס עופר בלוטרייך בכדי לייצר יותר מודעות ולחזק את ענף הטיפוס בארץ. בעקבות ביקורו זכה להיות המטפס הראשון שמסיים ב'פלאש' את ה-9a הראשון בישראל וזכה לבחור שם למסלול, הוא בחר לקרוא למסלול **Climb Free**.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדם אונדרה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אדם אונדרה (באנגלית)
* אדם אונדרה, ברשת החברתית פייסבוק

* אדם אונדרה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* אדם אונדרה, ברשת החברתית אינסטגרם

* אדם אונדרה, סרטונים בערוץ היוטיוב

* אדם אונדרה, באתר olympedia.org

הערות שוליים
------------

1. ↑  מטפס הצוקים הטוב בעולם מגיע לצוק מנרה, באתר ישראל ספורט

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NKC: xx0241656
* VIAF: 9120157583869833970005
* WorldCat: viaf-9120157583869833970005

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**זלמן זאב שחור** (ט"ו באב תר"ס, אוגוסט 1900 – ז' באלול תשמ"א, 6 בספטמבר 1981) היה מעסקני היישוב בתל אביב וביפו, יו"ר המזרחי בתל אביב ויו"ר איחוד בתי הכנסת בעיר. יקיר העיר תל אביב-יפו לשנת תש"מ.

ביוגרפיה
--------

נולד באנטופול, בנו של רב העיר יוסף דוד שחור. אמו, ליפשה, היא בת שאול קוסובסקי-שחור ואחות הרב יצחק קוסובסקי. חניך ישיבות ליטא. 

באלול תר"פ (1920) עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. בתקופת מגוריו בעיר היה פעיל בחיים הציבוריים והדתיים. בשנת תרפ"א (1921) יזם את הקמת האגודה למען החלוץ הדתי. בשנת תרפ"ה (1925) התיישב ביפו. באותה שנה נישא לפרידה, בת אליעזר פבריץ, פעיל ציוני דתי מפולין. נבחר להנהלת תלמוד תורה וישיבת שערי תורה ושימש שנים רבות יו"ר הוועד של המוסד.

בשנת תרצ"ו (1936), לאחר הפרעות ביפו, נבחר כיו"ר ארגון סוחרי יפו היהודים. פעל רבות לשיקומם של יהודי יפו שנאלצו לנטוש את עירם. היה בין יוזמי הקמת נמל תל אביב. נמנה עם החותמים על הכרוז שקרא לתושבי העיר להשתתף ביסוד הנמל על ידי רכישת מניות.

בשנת תרצ"ז (1937) נבחר כיו"ר המזרחי בתל אביב. לאחר המיזוג עם הפועל המזרחי שימש חבר נשיאות המפלגה הדתית לאומית "המזרחי - הפועל המזרחי".

יסד את בית הכנסת "בית הכנסת לזכר קדושי אנטופול" בלב תל אביב ושימש יושב-ראש שלו. כמו כן היה יושב-ראש איחוד בתי הכנסת בתל אביב.

מספר חודשים לפני פטירתו זכה בפרס יקיר העיר תל אביב לשנת תש"מ.

זלמן שחור נפטר ביום ז' באלול תשמ"א בשנת השמונים לחייו. הוא נקבר בבית העלמין סנהדריה בירושלים.

צאצאיו
------

בתו פנינה (גר') הייתה אשת יעקב הרצוג, ובנו הוא עו"ד יוסף דוד שחור מתל אביב. בנו אליעזר שחור (אורכב 01.06.2020 בארכיון Wayback Machine) נפל במלחמת העצמאות בקרבות על ירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "זלמן זאב שחור", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יא (1961), עמ' 3848

הערות שוליים
------------

1. ↑  פטירות: פרידא שחור ז"ל, מעריב, 9 בפברואר 1990, עמ' 13
2. ↑  היום טקס הכתרת 15 יקירי תל אביב, דבר, 22 ביוני 1981, עמ' 4
3. ↑  נפטר ר' זלמן שחור, דבר, 7 בספטמבר 1981, עמ' 3
4. ↑  תהילה עופר, הפנינה בשושלת הרצוג, מעריב, 8 בספטמבר 1989, עמ' 54-56, 58
5. ↑  נפל על משמרתו, הצופה, 20 במאי 1948, עמ' 3; מיכאל ל. אליעזר שחור הי"ד, שם, 27 במאי 1948, עמ' 3; זיכרון לנופלים: אליעזר ב"ר זלמן שחור הי"ד, שם, 8 במאי 1949, עמ' 3
**ליזל ריידל ווילהוז** (בגרמנית: **Lisel Riedel Willhaus**) הייתה פושעת מלחמה נאצית במלחמת העולם השנייה והייתה אשתו של קצין האס אס גוסטב ווילהוז ומפקד מחנה הריכוז ינובסקה.

ביוגרפיה
--------

נולדה בחבל הסאר שבדרום מערב גרמניה למשפחה  קתולית, בתו של מנהל עבודה בכיר בתעשיית הברזל שבחבל הסאר והייתה לבלרית במקצועה.

עדויות ופשעי מלחמה
------------------

לפי עדויות הייתה נוהגת לירות באסירי מחנות ריכוז לשם ספורט ממרפסת ביתה כשאלה היו מובאים לבצע עבודות בקרבת ביתה.

לאחר המלחמה
-----------

למרות ההיסטוריה שלה מימי המלחמה ואחרי המלחמה, החוקרים והתובעים הן מבעלות הברית והן ממערב גרמניה לא הצליחו להעמיד לדין את ווילהאוז. מאחר שמקומה במנגנון ההרג הנאצי לא היה רשמי, ולא היה תיעוד בזמן המלחמה לחיזוק העדויות כנגדה. אף על פי שהייתה בזירת הפשע וביצעה רצח המוני בפומבי, היא לא נשאה באחריות משפטית.

התובעים הגרמנים ציינו כי מספר גדול של אנשים העידו נגד ווילהאוז. לא כולם היו ניצולים יהודים, שזיכרונותיהם ועדויותיהם נחשבו פחות מהימנים על ידי בתי משפט גרמניים רבים; ואכן, חלק מאלה שהעידו נגדה היו הקולגות לשעבר של בעלה לאס אס. כל אלה שהעידו, כמו גם התובעים שהעלו את הסיפורים, היו המומים מהתנהגותה של רעייתו של המפקד,. אולם, מסיבות שלא ברורות, היא שוחררה. כמו רבים שלא החזיקו בתפקיד רשמי.

בתום משפט למברג שבו הועמדו לדין בין היתר פושעי מחנה ינובסקה, קבע ראש צוות השופטים כי:

> 
> אין זה מתפקידו של בית המשפט לשלוט בעברה של גרמניה; זו הייתה המשימה של העם כולו, "שלא ניתן לשחרר את מצפונו ולנגב את כל כתמיו כאן בבית המשפט". כמה מבני אומה זו, נאשמים עם דם על הידיים, הורשו ללכת הביתה כשמצפונם נקי על ידי בני גילם
> 
> 
> 
>

ראו גם
------

* נשים בשורות הנאצים
* ינובסקה
* גטו לבוב

לקריאה נוספת
------------

* PressReader.com - Digital Newspaper & Magazine Subscriptions, www.pressreader.com
* Janowska camp commandant Gustav Willhaus, encyclopedia.ushmm.org (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Janowska camp commandant Gustav Willhaus, encyclopedia.ushmm.org (באנגלית)
2. ↑  Von Teresa Tropf, Hitlers willige Helferinnen, www.braunschweiger-zeitung.de, ‏2014-08-02 (ב־)
3. 1 2  PressReader.com - Digital Newspaper & Magazine Subscriptions, www.pressreader.com
4. ↑  Garner, Dwight (2013-10-08). "Nazism's Feminine Side, Brutal and Murderous". *The New York Times* (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-12-15.
**ויקטוריה ספארץ** (באנגלית: **Victoria Spartz**; באוקראינית: **Вікторія Спарц**; נולדה ב-6 באוקטובר 1978) היא פוליטיקאית ואשת עסקים אמריקאית-אוקראינית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מדינת אינדיאנה. כהונתה החלה עם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית. בעבר, בין השנים 2017–2020 הייתה חברת הסנאט של אינדיאנה.

ביוגרפיה
--------

ספארץ נולדה בעיר נוסיבקה בשם **ויקטוריה קולהייקו** (באוקראינית: **Вікторія Кульгейко**), ששכנה אז בשטחי הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית. כשהייתה בת 13, ב-1991, התפרקה ברית המועצות ואוקראינה נוסדה מחדש. בשנת 2000 ספארץ היגרה לארצות הברית וב-2006 זכתה למעמד אזרחות בארצות הברית. באותה השנה בה הגיעה לאמריקה נישאה לג'ייסון ספארץ, ולהם שתי בנות. טרם הגיעה לארצות הברית, ספארץ השלימה באוניברסיטה הלאומית לכלכלה בקייב לימודי תואר ראשון ותואר שני במנהל עסקים. היא קיבלה תואר שני בחשבונאות מבית הספר לעסקים ע"ש קלי באוניברסיטת אינדיאנה שבאינדיאנפוליס.

בשנת 2017 מונתה ספארץ לסנאט של מדינת אינדיאנה מטעם מחוז הבחירה ה-20, בעקבות התפטרותו של לוק קנלי. לפני מינויה לסנאט של אינדיאנה שימשה סמנכ"לית כספים (CFO) במשרד התובע הכללי של אינדיאנה. כמו כן, היא הייתה חברת סגל חיצונית בבית הספר קלי לעסקים באינדיאנפוליס ומבקרת חיצונית בחברות הביג פור. ספארץ נמנית בין מייסדי מפלגת תנועת מסיבת התה במחוז המילטון. ב-17 בנובמבר 2020 התפטרה ממושבה בסנאט עם היבחרה לקונגרס האמריקאי.

לאחר שביוני 2019 הודיעה סוזן ברוקס על כוונתה לפרוש מהחיים הפוליטיים, ספארץ הכריזה על התמודדותה לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של אינדיאנה בבחירות 2020. ב-2 ביוני 2020 זכתה בבחירות המקדימות שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית. ביום הבחירות הכלליות בנובמבר נבחרה ספארץ לבית הנבחרים האמריקאי. ספארץ הושבעה לתפקידה בקונגרס האמריקאי בראשית ינואר 2021. היא ילידת אוקראינה הראשונה שנבחרה לקונגרס, כמו גם ילידת ברית המועצות הראשונה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ויקטוריה ספארץ** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של ויקטוריה ספארץ לבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית)
* ויקטוריה ספארץ, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* ויקטוריה ספארץ, ברשת החברתית LinkedIn
* ויקטוריה ספארץ באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Bozhok, Snizhana (12 בנובמבר 2020). "Вікторія Спартц: як українка потрапила в Конгрес і до чого тут потяг у Москву". *BBC News Ukrainian* (באוקראינית). `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  גרייס פאנטה, מדיסון הול וסוזי ניילסון, Republican Victoria Spartz beats Democrat Christina Hale in race for Indiana's 5th Congressional District, באתר Business Insider‏, 5 בנובמבר 2020 (באנגלית)
3. ↑  Businesswoman, State Senator, and Mother of Two, Victoria Spartz, Enters Campaign for Congress in IN-05, באתר WBIW‏, 5 בפברואר 2020 (באנגלית)
4. ↑  קייטי אדמונדסון, Victoria Spartz Wins Indiana House Seat, Quashing Democrats’ Hope of a Flip, באתר הניו יורק טיימס, 4 בנובמבר 2020 (באנגלית)
5. ↑  "The first Ukrainian-born member of Congress". *The Ukrainian Weekly*.
6. ↑  Schultz, Marisa (26 בדצמבר 2020). "Rep.-elect Victoria Spartz, raised in Soviet country, says it's 'crazy' for Americans to want socialism here". *Fox News*. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* SNAC: w6gk08kz
* US Congress: S000929

 |
מצעד יום הניצחון במוסקבה בשנת 2018: הדגל המונף הוא הדגל הסובייטי.
**דגל ברית המועצות** היה דגלה הלאומי של ברית המועצות. הדגל כלל פטיש ומגל זהובים משולבים מתחת לכוכב זהוב, על רקע אדום. הדגל שימש בסיס לדגלי רפובליקות ברית המועצות, שכללו את הדגל בתוספות שונות. הדגל בוסס על הדגל האדום.

היסטוריה
--------

הדגל קומוניסטי הראשון היה הדגל האדום המהפכני, ששימש בין היתר את הקומונה הפריזאית. עם הקמתה הרשמית של ברית המועצות ב-30 בדצמבר 1922, נקבע בחוקתה הראשונה כי 'לברית המועצות יש דגל לאומי וסמל', אך לא הוגדר דגל רשמי.

ב-6 ביולי 1923 אימצה ברית המועצות דגל רשמי ראשון. הדגל, שהיה בעל יחס ממדים חריג של 1:4, כלל לצד הדגל האדום את סמל ברית המועצות במרכזו. הדגל שימש כדגל רשמי למשך ארבעה חודשים, עד שהוחלט ב-13 בנובמבר 1923 להחליפו בדגל בו הוצגו הפטיש והמגל ומעליהם כוכב, עקב קשיים בייצור הדגל.

ב-15 באוגוסט 1980 הוחלט על שינוי קל בדגל - צדו האחורי הפך למשטח אדום בלבד, בלי פטיש, מגל, או כל קישוט אחר. שונה עיצובו של הפטיש והמגל. נוסף על כך, הוחלף גון הצבע האדום בגוון בהיר יותר.

עם פירוק ברית המועצות ב-25 בדצמבר 1991, הפסיק הדגל לשמש כדגל לאומי.

באפריל 1996 חתם נשיא רוסיה בוריס ילצין על צו נשיאותי שהעניק לדגל מעמד דומה למעמד דגל רוסיה, על מנת לאפשר את הנפת נס הניצחון, שהונף על ידי הצבא האדום מעל בניין הרייכסטאג במאי 1945, שנחשב לסמל ניצחון ברית המועצות על גרמניה הנאצית. הנס מוצג במהלך יום הניצחון.

באפריל 2022 אישר הפרלמנט של אסטוניה חקיקה האוסרת הצגה של "סמלים המשמשים בביצוע מעשה של תוקפנות, רצח עם, פשע נגד האנושות או פשע מלחמה במטרה לתמוך או להצדיק פשעים אלה". החוק לא כלל התייחסות מפורשת לסמל כל שהוא, אך בעיתונות נאמר כי החוק יאסור על הצגתם של דגלי הפדרציה הרוסית וברית המועצות, לצד מדים סובייטים.

עיצוב ושימוש
------------

דגל ברית המועצות הורכב ממשטח אדום ועליו פטיש מוצלב עם מגל וכוכב אדום, בחלק העליון של צד התורן. הפטיש סימל את עובדי התעשייה, והמגל סימל את העובדים בחקלאות. הכוכב האדום סימל את שלטון המפלגה הקומוניסטית.

דגל טרנסניסטריה הוא הדגל הלאומי האחרון המכיל את דגל ברית המועצות, המכיל קו רוחבי ירוק. ב-2017 אימצה טרנסניסטריה דגל לאומי נוסף, המבוסס על דגל רוסיה.

דגל נוסף אשר עדיין משתמש בדגל ברית המועצות הוא דגל מחוז ולדימיר, אשר דומה בעיקרו לדגל הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית.

ראו גם
------

* גלריית דגלי ברית המועצות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דגל ברית המועצות** בוויקישיתוף
* דגל ברית המועצות, באתר דגלי העולם (באנגלית)
* דגל ברית המועצות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Рийгикогу в преддверии 9 мая принял закон о запрете враждебной символики". *ERR* (ברוסית). 2022-04-22. ארכיון מ-2022-06-18. נבדק ב-2022-06-13.
**עילית אוסטרוביץ־לוי** היא עורכת דין ישראלית, ראש הרשות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור.

קריירה
------

אוסטרוביץ-לוי היא בעלת תואר ראשון במשפטים ומנהל עסקים מהמרכז הבינתחומי הרצליה ותואר שני במשפטים מאוניברסיטת דיוק. בתחילת דרכה שימשה כעוזרת משפטית לשופט בית המשפט העליון יורם דנציגר.

אוסטרוביץ-לוי מתמחה בתחומי הציות, איסור הלבנת הון ומימון טרור במגזר הפיננסי. בשנים 2013–2016 עסקה בייעוץ משפטי בתחומים אלה בקבוצת הבנק הבינלאומי. בשנים 2018–2021 שימשה כראש המטה של יו"ר הרשות לאיסור הלבנת הון, שלומית ווגמן-רטנר. בתפקידה זה התנהלה מול גופי האכיפה והרגולציה הפיננסית השונים ובהם משטרת ישראל, רשות המיסים, פרקליטות המדינה ומשרד האוצר. היא ייצגה את הרשות לאיסור הלבנת הון בפורומים המשותפים לתוכניות המאבק בפשיעה בחברה הערבית, ולמתן סמכות פיקוח לרשות על נותני שירותים פיננסיים במקביל לפיקוח של רשות שוק ההון. בתפקידה האחרון שימשה כקצינת הציות של חברת מטא בישראל.

בחודש אפריל 2022 המליצה ועדת איתור בראשות מנכ"ל משרד המשפטים עו"ד ערן דוידי לשר המשפטים גדעון סער על מינויה לראש הרשות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור. המינוי אושר על ידי הממשלה באותו חודש.

אוסטרוביץ-לוי נשואה ואם לשנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* עילית אוסטרוביץ-לוי ברשת החברתית Linkedin
* עו"ד עילית אוסטרוביץ-לוי, ראש הרשות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור, אתר הרשות
* עו"ד עילית אוסטרוביץ-לוי נבחרה כראש הרשות לאיסור הלבנת הון
* ליטל דוברוביצקי, מפייסבוק לראש הרשות לאיסור הלבנת הון: המועמדת של שר המשפטים לתפקיד, באתר כלכליסט, 5 באפריל 2022
* אלה לוי-וינריב, ‏כך נעצרה העברת כספים ענקית לחמאס תוך כדי המלחמה בישראל, באתר גלובס, 16 בנובמבר 2023
שער ברנדנבורג מואר לכבוד יום סדאן 1898
**יום סדאן** או **סדאנטאג** (בגרמנית: **Sedantag**) היה יום זיכרון שנחגג בקיסרות הגרמנית מדי שנה ב-2 בספטמבר. יום זה נועד להנציח את זכרו של קרב סדאן שבו נחלה הקונפדרציה הצפון-גרמנית ניצחון מוחץ על הקיסרות הצרפתית השנייה. החג התבטל בעקבות פירוקה של הקיסרות הגרמנית לאחר מלחמת העולם הראשונה.

זמן קצר לאחר ייסודה של הקיסרות באולם המראות בארמון ורסאי כבר עתרו פוליטיקאים בפני וילהלם הראשון, קיסר גרמניה להכריז על יום חג לאומי לזכר המאורע. התאריך הפוטנציאלי היה 18 בינואר, יום הכרזת הקיסרות. עם זאת, ה-18 בינואר כבר היה יום בעל חשיבות רבה בעיני הפרוסים כיוון שבו הכריז על עצמו פרידריך הראשון כ"מלך פרוסיה" הראשון. תאריך נוסף שהוצע הוא 10 במאי, שבו הסתיימה סופית מלחמת צרפת–פרוסיה. עם זאת, הצעה זו לא התקבלה בברכה מצד המדינות הגרמניות הדרומיות - ממלכת בוואריה, הדוכסות הגדולה של באדן וממלכת וירטמברג, אשר העדיפו לבחור בתאריך לזכר קרב שבו גם הן לקחו חלק פעיל. כפשרה, הוצע ה-2 בספטמבר, אשר בו כאמור, נחלו מדינות גרמניה ניצחון משותף על הצרפתים. עם זאת, החג מאולם לא הוכרז רשמית, ונחגג דה פקטו. בשל כך, הוא לא נחגג בכל רחבי גרמניה, ואף זכה להתנגדות מצד גורמים קתוליים ופציפיסטים.

גם אופיו של היום מעולם לא הוגדר רשמית. במהלך היום הופיעו בדרך כלל שליטי המדינות כשהם לבושים במדים, ונערכו מצעדים צבאיים ותהלוכות של ותיקי מלחמה. המוני העם חגגו את היום באמצעות קישוט הרחובות, הבערת מדורות, ריקודים ושירת שירים פטריוטיים. פעמוני הכנסיות צלצלו, והכמרים היו נושאים דרשות מיוחדות והספדים לזכר קורבנות הקרב. בימי שלטונו של וילהלם השני, המצעדים הצבאיים נדחו לאוגוסט, כיוון שההכנות התנגשו עם חגיגות יום הולדתו שחל ב-27 בינואר.

בעקבות סיום מלחמת העולם הראשונה ופירוקה של הקיסרות, הודיעה רפובליקת ויימאר שיום סדאן מבוטל רשמית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יום סדאן** בוויקישיתוף

* Kapitel *Sedanfeier* in: Wilhelm Heinrich Riehl: *Ein ganzer Mann*, Roman, 1897
* O. P.: *Sedantag oder Nationalfest?*, kritischer Artikel in der Wochenzeitschrift *Ethische Kultur*, 1. September 1900