recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אברהם (פינקו) שני** הוא קצין צה"ל במיל׳ בדרגת תת-אלוף ששירת כקצין תחזוקה ראשי בין השנים 1980-1976.

ביוגרפיה
--------

### חיים מוקדמים

אברהם שני נולד בשם אברהם פינקו בבוטושאן, רומניה. הוא גדל בבוקרשט והיה השלישי מבין ארבעת ילדיהם של חנה ויהושוע פינקו. המשפחה חיה תחת איום הנאצים ויחד שרדו את השואה. שני היה חבר בתנועת הנוער הציוני ונטל חלק בפעילויות שהתקיימו במחתרת לאור האיום הנאצי. לאחר המלחמה, הניע שני את משפחתו לרעיון העלייה.
בשנת 1950, בגיל 16 עלה שני עם משפחתו לישראל. המשפחה שוכנה באוהל במעברה במחנה העולים בפרדס חנה.
כנער, שני תמך במשפחתו ועבד כפועל בניין בחברת סולל בונה.
עסק בבניית בניין 22 ששימש בהמשך את המטה הכללי של צה"ל ואת משרד הביטחון.
שני עבד עד גיוסו ב-1952. (את תעודת הבגרות השלים במהלך השירות). לימים הוא שב לאותו בניין כתת-אלוף.

### קריירה צבאית

ב-1953 שני שהיה ידוע בכינויו "פינקו", סיים קורס קצינים. ב-1955 לאחר מספר שנות שירות של שני בתפקידים שונים תוך עליה בדרגות, הקים אריק שרון את חטיבת הצנחנים ושני מונה לתפקיד קצין הספקה חטיבתי. שני היה מעורב בנושאים רבים בפיקוד החטיבה, כמו כן לקח חלק בפעולות תגמול ובמבצע קדש.
עם סיום תפקידו בחטיבה, עבר הכשרה בבית הספר הצבאי לפיקוד ומטה.
ב-1966 מונה למפקד הספקה פיקוד דרום. בתפקיד זה עסק בניהול הלוגיסטיקה של כוחות הפיקוד במהלך מלחמת ששת הימים. לאחר המלחמה ובמהלך מלחמת ההתשה עסק בתמיכה לוגיסטית בכוחות שהוצבו בסיני.
תפקידו הבא היה סגן קצין הספקה ראשי, ולאחריו יצא ללימודים אקדמאיים ולמד באוניברסיטת בר-אילן תואר ראשון בכלכלה ומדעי המדינה. בעת מלחמת יום הכיפורים כמפקד מרכז ציוד היה אמון על קליטת הרכבת האווירית האמריקאית והאירופאית לחיזוק המערך הלוגיסטי. עם הקמת חיל התחזוקה בצה"ל שימש שני כמפקד הראשון של בית הספר לתחזוקה. ארבע שנותיו (1976-1980) של תא"ל שני כקצין תחזוקה ראשי, הוקדשו לבנין חיל התחזוקה בדגש על כתיבת תורת תחזוקה מותאמת לצורכי צה"ל, הנחת תשתית הדרכתית מוצקה והכשרת כוח אדם מקצועי ומיומן בדגש על אוכלוסיית הקצינים. במהלך כהונתו הוכנסו לשימוש פרטי לבוש לחייל שמשמשים עד היום כגון "הנעליים הקלות", קפלס"ט במקום קפל"ד, שכפ"ץ קל ומדי כותנה נושמים.

חיים אישיים
-----------

לאחר סיום שירותו הסדיר התמנה שני למנכ"ל חברת פי גלילות מסופי נפט דלק וצינורות בארץ.
שני היה נשוי לשרה ירושלמי-שני, הוא גר בכפר סבא ולו שלושה בנים, נכדים ונינים.

קישורים חיצוניים
----------------

* על אברהם שני באתר אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה
**ג'מיל אל-אסד** (בערבית: **جميل الأسد**; 1933 – 15 בדצמבר 2004) היה אחיו הצעיר של הנשיא הסורי לשעבר חאפז אל-אסד, ודודו של המנהיג הסורי הנוכחי בשאר אל-אסד. הוא כיהן בפרלמנט של סוריה, שנקרא "מג'ליס אש-שא'ב" משנת 1971 ועד מותו. הוא היה גם מפקד מיליציה משנית.

פעילותו
-------

בעוד ששני אחיו, חאפז וריפאת אסד, אכפו את החילוניות, נאמר על ג'מיל כי הוא אדם מאוד דתי. במהלך שנות השמונים, ג'מיל תמך באופן פעיל בהמרת דת לזרם השיעי בהרי לטקיה, במיוחד בקרב בני העדה העלאווית. הוא שלח קבוצות עלאוויות ללמוד אית'נא עשׁריה באיראן. הם הפכו את אמונת השיעים למקובלת בקרב עמיתיהם העלאווים עם שובם לסוריה. ג'מיל גם בנה הוסאייניות (חלק ממוסדות הדת השיעים) בהרים, שם היו לפני כן רק מקדשים עלאווים. על מנת להפוך את האסלאם השיעי למקובל יותר שם הוא מינה שייח שיעי לעמוד בראש מסגד העלאווי "אל זהרה" בעיר בניאס. הוא גם איפשר לפקידים איראניים להיכנס לסוריה כדי לממש את תוכניתו להמיר אנשים לשיעה.

בשנות השמונים הוא הקים קרן המבוססת בעיר לטקיה שעזרה לעמיתיהם המוסלמים העלאווים לצאת לרגל חג'ג' למכה. כמו כן, נאמר כי הקרן ניסתה להמיר בדואים מהזרם הסוני לאמונה העלאווית, וזעמה כנגד מפלגת הבעת' החילונית בסוריה. בין אם נכון ובין אם לא, השמועות גרמו לחיכוך בקרב האוכלוסייה הסונית ברובה. עוד נאמר כי הקרן אשר הקים החזיקה אגף מיליציה, שהורכב על ידי מוסלמים עלאווים, שהיה חמוש ומצויד על ידי אגף הביטחון הפנימי העוצמתי של רפעת אל-אסד, פלוגות ההגנה. כנופיות אלה, הנקראות שביחה, היו מעורבות בכל מיני סוגים של אלימות ושחיתות בדומה למאפיה. קרן זו נאסרה לבסוף על ידי חאפז אסד בשנת 1983. מצד שני, כנופיות כאלו (שביחה) קיימות עד היום בסוריה.

חייו האישיים
------------

בניו הם מונדהיר (יליד 1961) ופוואז (יליד 1962).

בנו הבכור, מונדהיר, נעצר בשנת 2005 בנמל התעופה בביירות בעת כניסתו ללבנון. דווח כי היה מעורב בהברחות נשק למורדים העיראקים. בשנת 2011, האיחוד האירופי הטיל עליו סנקציות בגין "מעורבות במיליציית שיבחה בדיכוי המפגינים במהלך מלחמת האזרחים בסוריה ". אותן סנקציות הוטלו גם על פוואז אסד בשנת 2011 על ידי האיחוד האירופי בגין "מעורבותו במיליציית שיבחה בדיכוי המפגינים במהלך מלחמת האזרחים בסוריה".

מותו
----

ג'מיל אל-אסד נפטר ב-15 בדצמבר 2004 בגיל 71 בבית חולים צרפתי בו טופל כחודש.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Gary C. Gambill, The Assad Family and the Succession in Syria, **Middle East Intelligence Bulletin**
2. ↑  שמואל בר, Bashar’s Syria: The Regime and its Strategic Worldview, 2006
**גזר הדין** (בגרמנית: Das Urteil) הוא סיפור קצר שנכתב על ידי פרנץ קפקא בשנת 1912 ויצא לאור בשנה לאחר מכן. הסיפור עוסק ביחסים בין אב ובן. 

קפקא כתב את הסיפור כאשר היה בן 29, וסיים את לימודי המשפטים שלו באוניברסיטה בפראג. הוא כתב את הסיפור בפעם אחת, ב-22 בספטמבר 1912, וטען כי זו היצירה הטובה ביותר שכתב. הסיפור הוקדש לפליציה בואר (אנ'), שהייתה בהמשך ארוסתו של קפקא.

עלילה
-----

הסיפור נפתח עם גאורג בנדמן, סוחר צעיר שיושב בחדרו וכותב מכתב לחברו שעזב לרוסיה כדי להתחיל שם עסק, אך נכשל. גאורג מספר לו כי הוא עומד להתחתן עם אישה צעירה בשם פרידה ברנדנפלד. הוא מפסיק את כתיבתו ובודק מה שלום אביו; האב מתחיל לשאול אותו על קיומו של חברו ברוסיה; גאורג מנסה לשנות את נושא השיחה, אך נכשל. אביו מאשים אותו על כך ששיקר לו בנושא העסק, ואומר כי מותה של אמו של גאורג פגע בו יותר מאשר בגאורג. 

גאורג מתעקש על כך שאביו ינוח קצת במיטתו בגלל שהוא חושב שהוא חולה, אך אביו טוען כי גאורג רוצה להרוג אותו. מעבר לכך, אביו טוען כי הוא מכיר את חברו וטוען כי הוא הפקיר אותו כל הזמן מאז שעבר לרוסיה. אביו מתעלם מיחסו של גאורג אליו ואומר כי הוא יכול לדאוג לעצמו. בסופו של דבר אביו אומר לו שהוא אנוכי וגוזר עליו למות בטביעה. גאורג בורח מהבית ורץ לכיוון גשר שנמצא מעל נהר, מטלטל את עצמו לעבר המים, ומת בטביעה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גזר הדין** בוויקישיתוף
* פרנץ קפקא (1883-1924.), גזר הדין, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007522290905171
* BnF: cb12254781j (data)
* GND: 4192531-2
* LCCN: n79077991
* VIAF: 176600027
* WorldCat (עם VIAF): 176600027

 |
**קריסטן דלטון** (באנגלית: **Kristen Dalton**; נולדה ב-13 בדצמבר 1986) היא דוגמנית אמריקאית.

ביוגרפיה
--------

דלתון נולדה בוילמינגטון שבקרוליינה הצפונית כאחת משלוש בנות, אמה ג'נין דלטון הייתה מיס קרוליינה הצפונית לשנת 1982.

היא למדה פסיכולוגיה וספרדית באוניברסיטת מזרח קרוליינה.

ב-2005 הייתה לסגנית מיס הנוער של קרוליינה הצפונית.

ב-2009 נבחרה למיס קרוליינה הצפונית, אותו תואר בו זכתה גם אמה, בתחרות מיס ארצות הברית לאותה שנה הייתה גם שם במקום הראשון, במיס תבל עלתה לעשיריית חצי הגמר.

בשנה זו גם התמודדה בתוכנית "האם אתה חכם יותר מתלמיד כיתה ו'?".

ב-2014 היא פרסמה ספר שכתבה.

ב-2017 שיחקה בסרט "The Wake". היא ייסדה את המגזין האינטרנטי "She is MORE", לו מספר גדול של קוראים מדי חודש.

היא פעילה בארגון "Children International" הפועל למען ילדים הנמצאים במעגל העוני.

ב-2013 נישאה לכריס וולף.

אחותה קנזי התמודדה אף היא בתחרות מיס קרוליינה והייתה חברתו של השחקן צ'אד מייקל מאריי.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **קריסטן דלטון** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **קריסטן דלטון** |

* הביוגרפיה שלה
* מיס ארצות הברית החדשה: קריסטן דלטון מצפון קרוליינה
**סבגיל מוסאייבה** (באוקראינית: **Севгіль Мусаєва**; נולדה ב-18 ביוני 1987) היא עיתונאית אוקראינית מחצי האי קרים, אוקראינה, העורכת הראשית של ההוצאה לאור באינטרנט "Ukrayinska Pravda" ויוזמת יצירת פורטל האינטרנט Krym\_SOS.

ביוגרפיה
--------

סבגיל, שנולדה ב-18 ביוני 1987 בג'ומה ליד סמרקנד, שבאוזבקיסטן חזרה עם משפחתה לקרים בשנת 1989  כשההגבלות נגד הטטרים של קרים בברית המועצות בוטלו. הם התיישבו בקרץ'. בשנים 2004–2010 למדה במכון לעיתונאות של אוניברסיטת קייב. במהלך אותה תקופה עבדה מוסאייבה גם עבור סוכנויות חדשות עסקיות וגופי תקשורת כגון "Ekonomichni novyny",‏ "DELO", ו-"Vlast deneg".

מיוני 2011 עד אוגוסט 2013 היא עבדה ככתבת עבור "פורבס אוקראינה" עד שנרכשה על ידי סרגיי קורצ'נקו. עם תחילת יברומאידאן, מוסאייבה הייתה פעילה בהפגנות ויצרה דוחות עבור הפרויקט Hubs בפייסבוק. בפברואר 2014, היא השיקה את Hubs כפורטל אינטרנט נפרד לחדשות עסקיות והפכה לעורכת הראשית שלו. לאחר סיפוח חצי האי קרים, היא גם הפכה לאחת המייסדות של פרויקט האינטרנט Krym\_SOS. מאז אוקטובר 2014 מוסאייבה היא העורכת הראשית של "Ukrayinska Pravda".

בשנת 2022 נכללה ברשימת טיים 100.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סבגיל מוסאייבה** בוויקישיתוף
* סבגיל מוסאייבה, ברשת החברתית פייסבוק

הערות שוליים
------------

1. ↑  Korkodym, O. *Sevgil Musayeva: The first photo of Kurchenko (out of his passport), we received from a Forbes reader*. Telekrytyka. 3 September 2013
2. ↑  Musayeva, S. *My Crimea. Hubs. 28 February 2014*
3. ↑  Akymenko and Musayeva leave Forbes due to investigation against Kurchenko (updated). Telekrytyka. 1 August 2013
4. ↑  The new chief editor of publishing Ukrayinska Pravda was appointed Sevgil Musayeva. Focus. 23 October 2014

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1139285033
* LCCN: nb2017015112
* NKC: xx0240008
* VIAF: 4150170547600012020
* WorldCat: lccn-nb2017015112

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"סבגיל מוסאייבה"**.
**נעמי פלדמן** (באנגלית: **Naomi Feldman**) היא כלכלנית ישראלית, פרופסור חבר במחלקה לכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים וחברה בוועדה המוניטרית של בנק ישראל.

ביוגרפיה
--------

פלדמן נולדה וגדלה בארצות הברית. למדה לתואר ראשון בכלכלה וספרות צרפתית באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. את התואר השני והדוקטורט למדה באוניברסיטת מישיגן.

בסיום לימודי הכלכלה עלתה לישראל.

בשנת 2004 שימשה פלדמן כיועצת לאגף הערכה ואסטרטגיה מוניטרית בבנק המרכזי של אנגליה. ובין השנים 2004 - 2011 שימשה כמרצה במחלקה לכלכלה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

בין השנים 2011-2016 שימשה ככלכלנית בכירה במדור ניתוח פיסקאלי בפדרל-ריזרב, ובין השנים 2017 - 2018 כיהנה במועצת היועצים הכלכליים של הנשיא בארצות הברית (CEA).

משמשת כפרופסור חבר במחלקה לכלכלה באוניברסיטה העברית מאז שנת 2018, וכן משמשת כעורכת בכתב העת הכלכלי American Economic Journal: Economic Policy.

בשנת 2021 נבחרה לשמש נציגת הציבור בוועדה המוניטרית של בנק ישראל.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של נעמי פלדמן
* נעמי פלדמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* נעמי פלדמן, ברשת החברתית LinkedIn

* נעמי פלדמן, באתר ResearchGate

* נעמי פלדמן, באתר גוגל סקולר
* כלכלת הקורונה / פרופ' נעמי פלדמן אמרה את המשפט שהפיל לראש הממשלה את האסימון, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 16 ביולי 2020
* גד ליאור, היועצת של טראמפ ונתניהו תמונה לחברה בוועדה הקובעת את הריבית, באתר ynet, 5 באוקטובר 2021

הערות שוליים
------------

1. 1 2  גיא בן סימון, ‏ייעצה לטראמפ ונתניהו, ומתנגדת לפטור ממס על השכרת דירות: נציגת הציבור שנבחרה לוועדה המוניטרית של בנק ישראל, באתר גלובס, 4 באוקטובר 2021
2. 1 2 3 4  דוד רוזנטל, שורה של מינויים חדשים בבנק ישראל, באתר וואלה!, ‏5.10.2021
**קורדיליה** (באנגלית: **Cordelia**) הייתה מלכת בריטניה על פי ספרו של ג'פרי ממונמות' "ההיסטוריה של מלכי בריטניה".

אין כל תיעוד היסטורי למלכותה, והיא נחשבת לאחת מהמלכים האגדיים של בריטניה.

ג'פרי מספר כי קורדיליה הייתה בתו הצעירה של המלך ליר, והמלכה השנייה ששלטה בבריטניה בתקופת הברזל מאז שברוטוס, ראשון מלכי בריטניה, כבש את האי מידי הענקים.

קורדיליה הייתה חביבה על ליר יותר משתי אחיותיה (קונריל וריגן). ליר החליט לחלק את הממלכה בין בנותיו הנשואות, אולם קורדיליה סירבה להינשא שלא מאהבה, ולכן לא קיבלה חלק מהממלכה בניגוד לאחיותיה. אף בהיעדר נדוניה התאהב אגאניפוס, מלך הפרנקים ונשא אותה לאישה, והיא מלכה עמו בגאליה.

לאחר חלוקת הממלכה גורש ליר מבריטניה ונמלט לגאליה. אגאניפוס יצא בראש צבא לבריטניה, כבש אותה והשיב לליר את כיסאו. ליר מלך שלוש שנים נוספות ולאחר פטירתו עלתה קורדיליה לשלטון.

קורדיליה שלטה חמש שנים, עד שבגרו בניהן של אחיותיה: מארגאנוס דוכס אולבני וקאנדאגיוס דוכס קורנוול, אשר התנגדו לשלטונה של קורדיליה, מרדו נגדה ולבסוף כלאו אותה. קורדיליה התאבדה בכילאה, והשנים חילקו את הממלכה ביניהם. קונדאגיוס מלך דרומית לנהר ההאמבר ומאגאנוס צפונית לו, אולם במהרה פרצה מלחמת אזרחים ביניהם.

ויליאם שייקספיר ביסס את מחזהו "המלך ליר" על תיאור מלכותם של ליר וקורדיליה כפי שזה מופיע בספרו של ג'פרי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קורדיליה, מלכת בריטניה** בוויקישיתוף
* תיארוך מלכי בריטניה האגדיים

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**ליר** | **המלכים האגדיים של בריטניה** | **הבא**:**קאנדאגיוס** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007568138005171
* LCCN: sh2010006208

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בקבוצה הפועלת יחדיו לשם השגת מטרה. אם התכוונתם ליחידים הפועלים בתיאום אך בנפרד זה מזה לשם השגת מטרה, ראו צוות עבודה.
**ניגה ניגה ניגה** או **עבודה משותפת** מוגדרת כפעילות משותפת של שני פרטים (אנשים, בעלי חיים, רובוטים וכיוצא באלה) או יותר, הפועלים לשם מטרה דומה תוך שיתוף פעולה ביניהם. עבודת צוות מאדהגופיינת בעיקר בקבוצות.

עובדי חברת הגיחון מפעילים יחדיו כלים לסגירת צנרת המים ברחוב פינסקר בירושלים

יתרונות
-------

לעבודה בצוות מספר יתרונות ברורים, כאשר הראשון בהם הוא סינרגיה. שיתוף הפעולה בין הפרטים יביא לניצול גבוה יותר של כוח העבודה, מאשר אם היו מבצעים את אותה המשימה בנפרד. לדוגמה, שני אנשים הסוחבים ספה כבדה, יבצעו את המלאכה ככל הנראה בקצב מהיר פי יותר משניים (כיוון ששני אנשים סוחבים את הספה, דרושה מהירות גבוהה מאשר פי שניים לשם הגדרת המצב כסינרגיה) מאשר אילו היו סוחבים את הספה איש איש לבדו.

ביטוי נוסף לסינרגטיות של עבודת צוות, בא כאשר חבר צוות אשר לו יכולת חזקה בתחום מסוים, מחפה על חבר צוות אחר לו יכולות חלשות באותו תחום. לכן, צוות הטרוגני יהיה בעל פחות חולשות, גם אם הן קיימות אצל אחד או יותר מחבריו. שני המצבים המובאים לעיל מתארים מצב בו השלם גדול מסכום חלקיו.

יתרון נוסף הוא עצם העבודה במשותף. אנשים רבים יגדירו את העבודה המשותפת כנעימה יותר. האדם, וכן מספר רב של בעלי חיים, הם יצורים חברתיים, ולכן מטבעם יעדיפו במקרים רבים לבצע משימות בחברה ולא לבד. לדוגמה, מזחלת שלג הנגררת בידי כלבים. עבודת הכלבים כלהקה מעודדת כל אחד מהם בנפרד להמשיך לרוץ עם יתר הפרטים בלהקה.

יתרונות בלהיות שבותה
--------------------

למרות היתרונות הברורים במצבים רבים, במצבים מסוימים עבודה משותפת אינה יעילה יותר מעבודה בנפרד. למשל, כאשר חלל העבודה קטן מדי על-מנת לאכלס פרטים רבים. אפקט זה קרוי גם בשם חוק התפוקה השולית הפוחתת. דוגמה נוספת, אנשים אשר אינם מסכימים ביניהם על המטרה המשותפת או על הדרך לממש מטרה זו.

דוגמאות נוספות
--------------

נמלים משתפות פעולה בגרירת פגר שממית
* שרשרת פועלים המעבירים שקים כבדים ביניהם מנקודה א' לנקודה ב'. הפעולה תתבצע ככל הנראה מהר יותר אילו כל אחד קקההההההההההה הובלת אדם או משאות ממקום למקום.

ראו גם
------

* סוציאליזציה
* קבוצת עבודה
* משל העיוורים והפיל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **עבודת צוות** בוויקישיתוף
* אתר למנויים בלבד צ'ארלס דוהיג, הניו יורק טיימס מגזין, "בהתחלה שלחנו אחד לשני בדיחות מטופשות - אחר כך כבר היו לנו רעיונות מטורפים", באתר TheMarker‏, 1 במאי 2016
* צוותים במקומות עבודה, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007566073005171
* LCCN: sh85148150
* NKC: ph136568

 |
**האינדקס הבין-לאומי לשמות צמחים** (**IPNI**) הוא בסיס נתונים של שמות ופרטים ביבליוגרפיים בסיסיים הקשורים של צמחי זרע, שרכים ובעלי קשקשים. זהו המאגר בעל כיסוי שמות הצמחים הנרחב ביותר בדרגת המין והסוג. במאגר נכללים פרטים ביבליוגרפיים בסיסיים המשויכים לשמות. מטרות המיזם כוללות ביטול הצורך בהתייחסות חוזרת למקורות ראשוניים למידע ביבליוגרפי בסיסי אודות שמות צמחים.

ה-IPNI גם מקיים רשימה של קיצורי מחברים סטנדרטיים. אלו בוססו תחילה על המאגר "Authors of Plant Names" (אנ') שחיברו ברומיט ופאוול, אך שמות וקיצורים חדשים מתווספים ללא הרף.

תיאור
-----

IPNI הוא תוצר של שיתוף פעולה בין הגנים הבוטניים המלכותיים שבקיו (אנ') (אינדקס קוונסיס (אנ')), העשבייה של אוניברסיטת הרווארד (אנ'), והגנים הבוטניים הלאומיים של אוסטרליה (אנ') (APNI). מסד הנתונים של IPNI הוא אוסף של שמות הרשומים על ידי שלושת המוסדות המשתפים פעולה והם פועלים למען תקן המידע. תקן קיצורי הסופרים המומלץ על ידי הקוד הבינלאומי למינוח לאצות, פטריות וצמחים (אנ') הוא המאגר Authors of Plant Names של ברומיט ופאוול. ניתן להתייעץ באופן מקוון ברשימה דיגיטלית ומתעדכנת כל העת של מחברים וקיצורים ב- IPNI.

ה-IPNI מספק שמות שהופיעו בפרסומים בתחום הבוטני, במטרה לספק אינדקס של שמות שפורסמו במקום לקבוע את המינוח הבוטני המקובל.

ראו גם
------

* The Plant List

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של האינדקס הבין-לאומי לשמות צמחים (באנגלית)
**הלל הילמן** (28 באוגוסט 1892, דובלה, לטביה (אז חלק מהאימפריה הרוסית) – 17 ביולי 1968, רמת גן) היה תעשיין ישראלי. המייסד והמנהל של מפעל "פלאלום" לכלי מטבח מאלומיניום ברמת גן.

קורות חייו
----------

למד בבית ספר תיכון בעיר ריגה, ואחר-כך נסע ללמוד במחלקה למטלורגיה בבית הספר הגבוה להנדסת מכרות בעיירה לאובֶּן שבאוסטריה (אנ'), וכששב לרוסיה עבר את הבחינות במכון הממלכתי לכרייה בסנקט פטרבורג(אנ') וקיבל שם את התואר מהנדס מטלורגי.
נשא את גיטה לבית בנימינוביץ' מריגה, ובני הזוג היו הורים לבן ובת, ישראל הילמן ופליה ברר.

בשנת 1932 עלה לארץ ישראל והשתקע בשדרות רוטשילד בתל אביב. בשנת 1933 יסד ברמת גן את מפעל "פַּלאָלוּם" (Palalum; השם הוא הלחם של 'פלשׂתינה' ו'אלומיניום') לייצור כלי מטבח ובית מאלומיניום עם שני שותפים, בעלי מפעל לייצור מוצרי אלומיניום בריגה, וניהל אותו במשך עשרות שנים.
בסוף שנות ה-30 הצטרף אליו בהנהלת המפעל בנו ישראל הילמן.

הילמן היה מעסקני התאחדות התעשיינים, וכן היה מיוזמי ומייסדי המועדון המסחרי והתעשייתי וכיהן כנשיאו הראשון.  

בבחירות לכנסת השנייה (1951) נכלל ברשימת הציונים הכלליים.

בשנת 1946 התאלמן מאשתו גיטה.
כעבור שנים ספורות נשא את יוליה שיינברג.

בשנת 1957 נקלע מפעל פלאלום לחובות, ועבר הליך של פירוק וכינוס נכסים. מפעל פלאלום נמכר לבסוף לשלמה הלטרף שהיה מנהל העבודה של מפעל, והוא המשיך לפעול ברחוב שפירא ברמת גן. לאחר שהמפעל נסגר סופית, נמכר המגרש בשנת 2000 תמורת כ-17 מיליון דולר, ונבנה עליו פרויקט מגורי היוקרה "אלוני בורוכוב"

נפטר בבית החולים תל השומר ביולי 1968, בסמוך למלאת לו 76.
נקבר בבית העלמין קריית שאול.
הותיר את אשתו יוליה, את שני ילדיו ונכדיו.

בנו ישראל הילמן נשא את רות פרידמן-לבוב, פסנתרנית ומורה למוזיקה, מייסדת ומנהלת הקונסרבטוריון העירוני באר שבע (בתו של אריה פרידמן-לבוב, זמר, מורה לזמרה ומנצח מקהלות).

אחד מאחיה של אשתו, המהנדס זאב בנימינוביץ', יסד בשנות ה-30 את המפעל הראשון בארץ למדחסים.  

אחותה אסתר שרה (טינה) נישאה לליאופולד שן (Schen;‏ 1891–1968), ממנהיגי הקהילה היהודית בבריטניה ומראשי קק"ל שם, ולאחר עלייתו לישראל נשיא ומנכ"ל חברת "קֶרֶת" לשיכון ולמשכנתאות, שבנתה שכונה ליוצאי ארצות אנגלו-סקסיות בקריית טבעון.

לקריאה נוספת
------------

* 'Hillman, Hillel,' in: *Who's Who, Israel*, 1952, p. 341.

קישורים חיצוניים
----------------

* מי ומי ברשימת הציונים הכלליים: הלל הילמן, דבר, טור 2, 30 ביולי 1951
* מת הילל הילמן, מעריב, 17 ביולי 1968

הערות שוליים
------------

1. ↑  על בית החרושת פלאלום ראו: בתעשיות המתכת פלאלום, רמת-גן, דבר, 26 בפברואר 1936; ביה"ח פלאלום ברמת-גן, דבר, 28 באפריל 1937.
2. ↑  מי ומי ברשימת הציונים הכלליים: הלל הילמן, דבר, טור 2, 30 ביולי 1951.
3. ↑  גיטה הילמן, דבר, מודעת אבל, 30 בספטמבר 1946.
4. ↑  על סופו של המפעל ראו: תיערך חקירה נגד בעלי "פלאלום" לשעבר, דבר, 22 באוקטובר 1958; ח. קדמון, מקבל הנכסים הרשמי ומפרק פלאלום בע"מ בפרוק, בבית המשפט המחוזי בתל-אביב–יפו, דבר, 6 בפברואר 1959.
5. ↑  מחזור "פלאלום"- מיליון ל"י, דבר, 9 באוקטובר 1960
6. ↑  גבור וב.ס.ר קנו את מיתחם פלאלום ברמת-גן ב-17.25 מיליון דולר, באתר גלובס, 10 בינואר 2000
7. ↑  30 אנשי עסקים קנו דירות בפרוייקט "אלוני בורכוב" בר"ג, באתר גלובס, 10 באוגוסט 2000
8. ↑  הלל הילמן באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
9. ↑  ראו: מוצר מושלם – מהווה שם דבר, דבר, 28 במרץ 1977; "בנימינוביץ ובנו" – איכות וטיב תוצרת הארץ, דבר, 7 במרץ 1979.
**מוחמד נוסרתי** (בפרסית: **محمد نصرتى**; נולד ב-10 בינואר 1981 בכרג') הוא כדורגלן עבר איראני ששיחק בעמדת הבלם.

קריירה
------

נוסרתי החל את הקריירה בעונת 2000/2001 במועדון אבומוסלם מהעיר משהד, ששיחק באותה עונה בליגה השנייה. בסיום העונה עבר לקבוצת פאס טהראן מליגת העל האיראנית. הוא שיחק בשורותיה במשך שש עונות, בהן זכתה באליפות אחת (2004). בשנים הבאות הייתה הקריירה שלו יציבה פחות, והוא החליף קבוצה כמעט מדי עונה. בעונת 2007/2008 שיחק בפרספוליס, וזכה עמה באליפות המדינה. בעונה הבאה עבר לא-נאסר מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות, אחר כך חזר לאיראן, למועדון טרקטור סאזי מהעיר תבריז, אך סיים את העונה בא-נאסר. הוא המשיך לעונה נוספת בטרקטור סאזי, וב-2011 שב לפרסופוליס.

בנובמבר 2011 הודיעה פדרציית הכדורגל האיראנית על הרחקתם לצמיתות של נוסרתי ועמיתו לקבוצה שיס רזאי בשל "התנהגות בלתי מוסרית". ההחלטה הגיעה לאחר משחק בין פרספוליס לבין דמאש גילאן, כאשר במהלך חגיגות לאחר הבקעת שער אחז נוסרתי בישבנו של רזאי. על השניים גם הוטל קנס שווה ערך לכ-40 אלף דולרים. מאוחר יותר הודיעו שלטונות איראן, כי השניים גם ייענשו ב-74 מלקות ויישלחו לשני חודשי מאסר.

בנבחרת
------

נוסרתי שיחק לראשונה בשורות הנבחרת במשחק מול נבחרת ירדן ב-1 בספטמבר 2002. באותה שנה גם היה שותף לזכייתה של הנבחרת במדליית הזהב במשחקי אסיה. בשלב הבתים של טורניר גביע אסיה שנערך בסין ב-2004 הבקיע שער שוויון מול נבחרת עומאן בתוספת הזמן, שהבטיח את עלייתה של איראן לרבע הגמר. בסופו של דבר סיימה איראן במקום השלישי. כן היה חבר בסגל נבחרת איראן במונדיאל 2006 בגרמניה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוחמד נוסרתי** בוויקישיתוף
* מוחמד נוסרתי, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
* מוחמד נוסרתי באתר נבחרת איראן בכדורגל (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Iran bans footballers for 'immoral' goal celebration, BBC,‏ 1 בנובמבר
2. ↑  שמחה כואבת: שחקני כדורגל איראנים יישלחו לכלא בגלל חגיגת שער, באתר של "רשת 13", 3 בנובמבר 2011 (במקור, מאתר "nana10")

| **נבחרת איראן – מונדיאל 2006** |
| --- |
| 1 מירזפור • 
2 מהדווי-כיא • 
3 בקטיאריזדה • 
4 גולמוהאמדי • 
5 רזאי • 
6 נקונם • 
7 זנדי • 
8 כרימי • 
9 האשמיאן • 
10 דאי • 
11 קטיבי • 
12 רודבריאן •
13 קאבי • 
14 טיימוריאן •
15 בורהאני •
16 אנאיאטי •
17 קזמיאן •
18 נבידקיה •
19 סדגהי •
20 נוסרתי •
21 מדנצ'י •
22 טלבלו •
23 שוג'אעי •
מאמן: איבנקוביץ' | איראןאיראן |
**איזיאסלאב** ( 1024- 3 באוקטובר 1078) ( ברוסית Изяслав ) בנו של יארוסלאב הראשון היה נסיך קייב בשנים 1054–1068, ב-1069–1073 ומשנת 1077.

הוא נולד בשנת 1024 בנובגורוד בזמן שיארוסלאב היה נסיך בעיר זו. לאחר שאחיו הבכור נפטר בשנת 1052 הוא ירש אותו כנסיך נובגורוד. עם פטירת אביו ב-20 בפברואר 1054 ירש אותו כנסיך קייב והעביר את התפקיד של נסיך נובגורוד לבנו מסטיסלאב.

רוב תקופת שלטונו הוא שיתף את שני אחיו (סוויאטוסלאב, נסיך צ'רניגוב ווסבולוד, נסיך פריאסלאבל) בשלטון, לכן מקובל לקרוא תקופה זו כטריאומווירט בני יארוסלאב. ביחד הם עשו רוויזיה של חוקי המדינה וקיבלו החלטות על מינוי תפקידים חשובים בשלטון ובכנסייה. בשנת 1055 הכוחות המשולבים ניצחו במלחמה נגד הטורקים. בשנת 1058 הרוסים השתתפו במערכה של האימפריה הביזנטית בארמניה.

בשנת 1068, לאחר התקוממות עממית בקייב הוא ברח לפולין - לבן דודו בולסלבר השני, מלך פולין. בעזרת הכוחות הפולנים הוא חזר לקייב בשנת 1069.

בשנת 1073 ברית האחים הופסקה והחלה מלחמה פנימית. כבר באותה שנה סוויאטוסלאב, נסיך צ'רניגוב כבש את קייב ואיזיאסלאב נמלט לפולין. הפעם מלך פולין היה בין תומכי האחים שלו ולכן הוא עבר לגרמניה. גם שם הוא לא קיבל את התמיכה הצבאית שציפה לקבל. ב-27 בדצמבר 1076 אחיו סוויאטוסלאב נפטר באופן פתאומי. האח השלישי - וסבולוד חזר לצ'רניגוב ואיזיאסלאב חזר לקייב.

עוד באותה שנה, מלחמה פנימית חודשה, הפעם נגד בנו של סוויאטוסלאב. בקרב שהתרחש ב-3 באוקטובר 1078 הכוחות של איזיאסלאב ווסבולוד ניצחו, אך בשלבים הסופיים של הקרב איזיאסלאב נפצע ונפטר.

רוס במאה ה-11

ילדים
-----

* יארופולק, נסיך טורוב
* סוויאטופולק, נסיך נובגורוד וקייב
* מסטיסלאב, נסיך נובגורוד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איזיאסלאב הראשון, נסיך קייב** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 102775737
* ISNI: 0000 0000 1318 3468
* LCCN: no98080189
* VIAF: 5326646
* WorldCat: lccn-no98080189

 |
**וסבולוד הקן הגדול** (ברוסית:Всеволод Большое Гнездо;‏ 1154 - 12 באפריל 1212) היה בנו של יורי דולגורוקי. נסיך ולדימיר בתקופת הזהר שלה.

חייו
----

בשנת 1162 גורש על ידי אנדרי בוגולובסקי משטחי נסיכות ולדימיר ועבר לקונסטנטינופול עם אימו. בדרך חזרה לרוסיה הוא עבר דרך טביליסי והתחתן עם הנסיכה המקומית. לאחר פטירת אחיו מיכאל הראשון התמנה להיות נסיך ולדימיר. בן דודו, בתמיכת האצולה מרוסטוב, ניסה להדיחו אך בקרב מכריע וסבולוד ניצח את מתנגדיו. תקופת שלטונו הייתה תקופת הזוהר של נסיכות ולדימיר. בבסיס הכוח שלו הייתה אצולה מערים חדשות (ולדימיר, קוסטרומה, טבר, דמיטרוב). בהתאם לעדויות הכרוניקה צבאו היה גדול וחזק. הוא ניהל 3 מערכות צבאיות נגד בולגריה של הוולגה (בשנים 1181, 1183 ו-1186). במהלך 3 מערכות אחרות בתקופת 1180–1207 הוא הצליח להשתלט על נובגורוד ושטחים נוספים. תוך שיתוף פעולה עם נסיך גליץ' הוא השפיע על הנעשה בנסיכויות קייב וצ'רניגוב.

בשנת 1206 הוא מינה את בנו הבכור קונסטנטין להיות נסיך נובגורוד וכוונתו הייתה לתת את נסיכות ולדימיר (הנסיכות הבכירה ברוסיה) לבנו הצעיר יורי. כתוצאה מכך, לאחר פטירתו הייתה מלחמת ירושה בין האחים.

בין ציוני הדרך החשובים של שלטונו טבח באצולת רוסטוב שהתנגדו לשלטונו, הרחבת נסיכות ולדימיר, בניית כנסיות חדשות בוולדימיר וחיזוק המבצר בעיר זו.

משפחתו
------

אשתו הראשונה הייתה מריה ככל הנראה ממוצא אוסטי. היו להם כ-14 ילדים:

* סביסלאבה
* וססלאבה
* ורכוסלאבה, התחתנה עם נסיך קייב
* קונסטנטין
* בוריס
* גלב
* יורי
* יארוסלאב
* הלנה
* ולדימיר
* סוויאטוסלאב
* איוואן
* פלגיה
* אנה

לאחר פטירת מריה בשנת 1205 (או 1206) הוא התחתן עם בת אצולה מקומית. מנשואין אלו לא היו לו ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וסבולוד הקן הגדול, נסיך ולדימיר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118912364
* ISNI: 0000 0000 2874 5064
* LCCN: n91023109
* VIAF: 35255065
* WorldCat: lccn-n91023109

 |
**וסבולוד** (ברוסית: **Всеволод**; ‏1030- 13 באפריל 1093) היה נסיך קייב בשנים 1076–1077, ו-1078–1093.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד ליארוסלאב הראשון בשנת 1030 בנובגורוד בזמן שיארוסלאב היה נסיך בעיר זו. עם פטירת אביו ב-20 בפברואר 1054 ירש אותו כנסיך פריאסלאבל.

רוב תקופת שלטונו של איזיאסלאב הראשון הוא היה שותף עם שני אחיו (סוויאטוסלאב, נסיך צ'רניגוב ווסבולוד) בשלטון, לכן מקובל לקרוא לתקופה זו כטריאומווירט בני יארוסלאב. ביחד הם עשו רוויזיה של חוקי המדינה וקיבלו החלטות על מינוי לתפקידים חשובים בשלטון ובכנסייה. בשנת 1055 הכוחות המשולבים ניצחו במלחמה נגד הטורקים. בשנת 1058 הרוסים השתתפו במערכה של האימפריה הביזנטית בארמניה.

בשנת 1073 ברית האחים התפרקה והחלה מלחמה פנימית. כבר באותה שנה סוויאטוסלאב, נסיך צ'רניגוב כבש את קייב, איזיאסלאב נמלט לפולין והשטחים בשליטת וסבולוד הורחבו. בשנת 1076 האח סוויאטוסלאב נפטר ונסיכות קייב עברה לווסבולוד. הוא שלט בקייב רק חצי שנה ולאחר מכך, איזיאסלאב חזר לקייב ווסבולוד עבר לצ'ניגוב בתור נסיך. בשנת 1079 איזיאסלאב נהרג בקרב וכתוצאה מכך וסבולוד חזר לקייב.

רוב תקופת שלטונו הוא היה עסוק במלחמות פנימיות עם הנסיכים השונים - נכדים ובני דודים של אביו.

מבחינה בינלאומית הוא היה במגעים אינטנסיביים עם האימפריה הרומית הקדושה ועם הקיסר שלה באותה תקופה - היינריך הרביעי. הוא אף חיתן איתו את אחת מבנותיו.

בהתאם לעדויות הכרוניקה, הוא היה איש משכיל ושלט ב-5 שפות.

רוס במאה ה-11

ילדים
-----

מאשתו ממוצא ביזנטי (לפי המסורת, בתו של קונסטנטינוס התשיעי מונומכוס, קיסר האימפריה הביזנטית) :

* ולדימיר מונומח - נסיך קייב
* יאנקה (אנה)

מאשתו ממוצא קומני

* יבפרקסיה
* רוסטיסלאב - נפטר בגיל צעיר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וסבולוד הראשון, נסיך קייב** בוויקישיתוף
**קרל מייצן** (בגרמנית: **Karl Majcen**; ‏ נולד ב-8 ביוני 1934) הוא גנרל אוסטרי בדימוס אשר שימש כמפקח הכללי של הכוחות (מקביל לרמטכ"ל) של אוסטריה, בין השנים 1990–1999.

ביוגרפיה
--------

מייצן נולד בגראץ ב-8 ביוני 1934. ב-1952 הוא התגייס לז'נדרמריה B - כוח ההגנה האוסטרי הראשון שקם לאחר מלחמת העולם השנייה. לאחר הקמתו של צבא אוסטריה, עבר לשורותיו ולמד בבית הספר להכשרת קצינים באנס. לאחר מכן שימש כמפקד פלוגה בגדוד המשמר. הוא למד בקורס המטה הכללי ולאחר מכן מילא תפקידי מנהל במשרד ההגנה הפדרלי. ב-1982 מונה למפקד הפיקוד הצבאי של וינה. ב-1 באוקטובר 1990 הוא מונה למפקח הכללי של הכוחות (מקביל לרמטכ"ל) והחזיק בתפקיד עד פרישתו ב-20 בדצמבר 1999.

מייצן נשוי ואב לשלושה ילדים. הוא משמש כיועץ בכיר בארגון לתמיכה ביחסים הכלכליים שבין אוסטריה לסין אשר בסיסו בווינה. הוא דודו של הספורטאי רולף מייצן.

קישורים חיצוניים
----------------

* קרל מייצן באתר הספרייה הלאומית הגרמנית
* קרל מייצן באתר איגוד הספורט של הצבא האוסטרי

הערות שוליים
------------

1. ↑  Übergabe der Funktion des Generaltruppeninspektors des Bundesheeres

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 119214695
* ISNI: 0000 0000 5539 532X
* LCCN: nr97008783
* VIAF: 63911798
* WorldCat: lccn-nr97008783

 |
**יהודית "ג'ודי" זיו** (נולדה ב-26 ביוני 1953) היא אתלטית ישראלית בעבר, אלופת ישראל בזריקת דיסקוס.

ביוגרפיה
--------

זיו נולדה בשם **יהודית גנז** בחולון וגדלה במושב בית יצחק. בילדותה היא התאמנה בשחייה ובשנת 1968 סיימה במקום חמישי באליפות ישראל בשחייה במשחה ל-200 מטר חזה. בהמשך, היא התאמנה בקבוצת הפועל חדרה באתלטיקה בהדרכת שורה רפפורט ואמנון גור. נוסף לכך, היא שיחקה בקבוצת הכדוריד של בית יצחק בליגה הלאומית.

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 1969 זכתה זיו ב-3 מדליות ארד, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 10.24 מטר, אחרי מירה בולבה (11.76 מטר) וליאורית דניאל (11.68 מטר), בזריקת דיסקוס בתוצאה של 30.68 מטר, אחרי ליאורית דניאל (36.97 מטר) ומירה בולבה (35.28 מטר) ובהטלת כידון בתוצאה של 28.26 מטר, אחרי קלרה פלום (38.45 מטר) וחווה שחר (31.51 מטר).

באליפות ישראל שנערכה ביולי 1970 זכתה זיו במדליית כסף, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 38.61 מטר, אחרי ליאורית דניאל (41.14 מטר) ולפני מירה בולבה (33.13 מטר).

### אלופת ישראל

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 1971 זכתה זיו בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 39.78 מטר, לפני מירה בולבה (35.81 מטר) ומאירה רוטמן (31.68 מטר) ומדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 11.40 מטר, אחרי אסתר שחמורוב (11.78 מטר) ומירה בולבה (11.41 מטר). 

ב-29 באוגוסט 1972 קבעה זיו בזריקת דיסקוס שיא אישי חדש של 45.26 מטר, התוצאה השנייה בטיבה של ישראלית באותה העת, 19 ס"מ פחות מהשיא הישראלי של ליאורית דניאל (45.45 מטר). 

בנובמבר אותה שנה עברה זיו, במהלך שרותה הצבאי, תאונת דרכים קשה, שבה שברה את עצם הירך ומספר חוליות בעמוד השדרה. היא אושפזה כ-7 חודשים בבית חולים ולאחר שהשתחררה התברר לה שכתוצאה מהתאונה היא סיימה את הקריירה הספורטיבית שלה.

בשנים 1974–1977 למדה זיו חינוך גופני וחינוך מיוחד במכון וינגייט. כיום, היא נשואה ואמא לשלושה ילדים ומתגוררת בבית יצחק.

שיאים אישיים
------------

* זריקת דיסקוס: 45.26 מטר (1972)
* הדיפת כדור ברזל: 11.88 מטר (1970)

קישורים חיצוניים
----------------

* 50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - זריקת דיסקוס באתר איגוד האתלטיקה בישראל
* 50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - הדיפת כדור ברזל באתר איגוד האתלטיקה בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  3 הראשונים בכל מקצוע, מעריב, 6 ביולי 1969
2. ↑  יעקב פתאל, שיא חדש של גונטובניק בברזל, דבר, 5 ביולי 1970
3. ↑  מתתיהו ברוש, שני שיאים מרשימים באתלטיקה, דבר, 11 ביולי 1971
4. ↑  אורי ירון, שזיפי ב-600 מטר, מעריב, 15 בנובמבר 1970
**מיכאיל** (ברוסית: **Михаил**‏; 1271–1318), בנו של יארוסלאב השלישי היה נסיך ולדימיר, שכמו קודמיו לא ישב בעיר.

חייו
----

מיכאיל נולד לאחר מות אביו, והתחנך בטבר. לאחר פטירת אחיו קיבל את נסיכות טבר. בשנת 1294 התחתן עם אנה, בת נסיך רוסטוב. עם פטירת אנדרי השלישי, נסיך ולדימיר החל מאבק על כס הנסיכות בין מיכאיל לבין יורי, נסיך מוסקבה. מאבק זה שנמשך כל תקופת שלטונו של מיכאיל והיה סממן של עליית נסיכות מוסקבה. שני הנסיכים נסעו לאורדת הזהב אך אישור החאן התקבל על ידי מיכאיל. הוא חזר לרוסיה והפך לנסיך ולדימיר.

בחליפת מכתבים עם ראש הכנסייה מקונסטנטינופול תוארו של מיכאיל הוא "הנסיך הגדול של כלל רוסיה" זו הפעם ראשונה שתואר זה נמצא בכתובים, ומעריכים שהוא הוגדר בשנת 1305.

בשנת 1317 התחדש המאבק בינו לבין יורי, נסיך מוסקבה. בקרב בין הכוחות של מיכאיל והכוחות המשותפים של נסיכות מוסקבה והטטרים ניצחו כוחותיו של מיכאיל. אשתו ואחיו של יורי נלקחו בשבי. אשתו של יורי הייתה אחותו של חאן אורדת הזהב, ונפטרה בטבר בהיותה בשבי. שני הנסיכים הרבים נסעו לאורדת הזהב. לאחר משפט, הנסיך נלקח לכלא והוצא להורג לאחר כחודש. רק כעבור שנה הועברה גופתו לטבר, והוא נקבר בקתדרלה העירונית.

הוגדר כקדוש על ידי הכנסייה הרוסית בשנת 1549.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מיכאיל מטבר** בוויקישיתוף
* קורות חיים (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 11953701X
* ISNI: 0000 0000 4075 4780
* LCCN: no96044369
* LNB: 000251583
* NKC: js2018980273
* NTA: 251898113
* SUDOC: 221311858
* VIAF: 32808968
* WorldCat: lccn-no96044369

 |
**היינץ שארף** (בגרמנית: **Heinz Scharff**; ‏17 בדצמבר 1920 - 24 בנובמבר 2014) היה גנרל אוסטרי אשר שימש כמפקח הכללי של הכוחות של אוסטריה, בין השנים 1981–1986.

ביוגרפיה
--------

שארף נולד בלאובן ב-17 בדצמבר 1920. הוא למד בתיכון גראץ, וב-1935 התגייס לצבא אוסטריה. לאחר האנשלוס פרש מהצבא האוסטרי והצטרף לשירות העבודה של הרייך. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הוא התגייס לוורמאכט ונפצע קשה במהלך המערכה על צרפת. כעבור שישה חודשים בבית חולים הוא עבר ללמוד בבית ספר לקצינים בפוטסדאם, הפך ללויטננט והשתתף במבצע ברברוסה כמפקד פלוגה. הוא נפצע שלוש פעמים ועוטר בצלב האבירים של צלב הברזל. בפברואר 1943 הוא הועלה לדרגת אובר-לויטננט. הוא המשיך להילחם בחזית המזרחית עד סוף המלחמה והגיע לדרגת האופטמן. ב-1945 הוא נפל בשבי הצבא האדום ושחרר רק כעבור שמונה שנים. עם שחרורו הוא חזר לאוסטריה והתגייס לז'נדרמריה B - כוח ההגנה האוסטרי הראשון שהוקם לאחר המלחמה. לאחר הקמתה מחדש של האקדמיה הצבאית התרזיאנית ב-1957, שארף מונה למפקד הראשון שלה. לאחר מכן הועבר לפקד על בית הספר לשריון. ב-1960 מונה לראש מחלק ההדרכה במשרד ההגנה הפדרלי. בין 1963–1966 שימש כסגן ראש אגף המבצעים של הצבא, ולאחר מכן הועבר למטה הכללי והפך לבן חסותו של הגנרל ארווין פוסנגר. הוא נטל חלק חשוב בהקמת של כוחות הסיוע ששלחה אוסטריה למשימות שמירת השלום של האו"ם. ב-1970 הוא הועלה לדרגת בריגדיר. ב-31 בדצמבר 1980 הוא מונה למפקח הכללי של הכוחות (מקביל לרמטכ"ל) וכיהן בתפקיד עד פרישתו ב-31 בדצמבר 1986.

לקריאה נוספת
------------

* Stefan Bader, An höchster Stelle, Die Generale des Bundesheeres der zweiten Republik, Wien 2004, S. 299 ff.
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**יורם פריד** (1914 – 11 בפברואר 2013) היה ספורטאי ישראלי רב תחומי, מאמן כדוריד ויושב ראש ארגון מאמני הכדוריד, ראש ענף משטר ומשמעת בצה"ל בדרגת סגן-אלוף, שופט צבאי בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, עיתונאי ופרשן לענייני ספורט וצבא.

ביוגרפיה
--------

פריד התחיל לשחק כדוריד בגיל 11, בקבוצת הילדים של ו. א. ק. וינה ובגיל 17 בקבוצה של הכוח וינה. כעבור שנה התחיל לשחק הוקי שדה באותה אגודה, שזכתה באליפות אוסטריה. בגיל 19 עלה לארץ ישראל המנדטורית והחל בקריירה ארוכה של שחקן, מאמן ומארגן.

פריד אימן כדוריד את הפועל תל אביב, מכבי תל אביב, מכבי פתח תקווה וגן את קבוצת הנשים של הפועל תל אביב. כמו כן היה ממייסדי הליגה בכדוריד והקים את הוועדה הארצית הראשונה, גוף שהסדיר את תעודות השחקן, דוחות השיפוט ויתר העניינים הארגוניים.

לקראת המכביה השנייה שהה פריד קרוב לשנה בגליל, שם פעל בין תלמידי בתי הספר, כדי להכין בעזרתם את מפגן הפתיחה של המכביה. במשחקי המכביה שיחק פריד בנבחרת הכדוריד הארץ ישראלית, אליה התקבל כנציג "מכבי צפת", מועדון שכלל לא הייתה לו קבוצת כדוריד. נבחרת הכדוריד הארץ ישראלית הביסה במשחקי המכביה את קבוצת הכדוריד של יהדות רומניה בתוצאה 2-13, לאחר שהבקיע שישה שערים. הוא השתתף גם במשחק ההוקי בשורות קבוצת מכבי תל אביב וריצת 3000 מטר זכה במדליית כסף, אחרי אלוף יוון והמכביה, לאון פאסי.

לאחר המכביה עבר פריד לחיפה, שם אימן את קבוצת הכדוריד המקומית ושיפר את משחקה עד כדי כך שתוך שנתיים זכתה באליפות. בתקופת המרד הערבי הגדול הוא ארגן ליגה מקומית באזור חיפה, כדי להימנע מנסיעות בדרכים מסוכנות, תוך כדי שאימן את מרבית הקבוצות.

עם תחילת מלחמת העולם השנייה התגייס פריד לצבא הבריטי. לאחר שהבריטים גילו את יכולותיו במשחק ההוקי, הוא מונה לראש קבוצת ההוקי של בסיס צבאי גדול ושובץ בנבחרת פיקוד מרכז-דרום. 

עם הכרזת המדינה והקמת צה"ל, החל פריד את שירותו בבית הספר הצבאי לאימון גופני, בה"ד 8 ולאחר מכן עבר לתפקידי ארגון, שיפוט וייעוץ.

נפטר ב-11 בפברואר 2013.

לקריאה נוספת
------------

* הלל ורד, **ואלה תולדות... כדוריד רחובות**, [תל אביב: חמו"ל], 2010.

הערות שוליים
------------

1. ↑  בעייתו הקטנה של סגן-האלוף, מעריב, 26 ביולי 1962
2. ↑  אחרי שלושים שנה... מעריב, 12 בפברואר 1963
3. ↑  לקראת המכביה בסקירה של דואר היום מיום 2 במרץ 1935
4. ↑  יורם פריד באתר GRAVEZ
**בישון פריזה** הוא גזע של כלבי לוויה קטנים.

היסטוריה
--------

מקור הגזע הוא בצרפת. הוא היה מוכר בצרפת וכנראה משם הובא לאי טנריפה. במאה ה-13 הוא התגלה מחדש על ידי יורדי ים איטלקים שהביאו אותו חזרה ליבשת אירופה. שם אומץ על ידי אצילים והפך לגזע מועדף בחצרות המלוכה השונות.

בסוף המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19 החל גזע הבישון פריזה לשמש ככלב שעשועים בקרקסים ובמופעי כלבים שונים, אולם כיום הוא משמש בעיקר כחיית מחמד וככלב בית משפחתי חם ואוהב.

אופי
----

כלב בישון פריזה ידוע במזגו הטוב. מדובר בכלב רגוע וחביב מאוד בקרב משפחות, בשל התאמתו לחיים עם ילדים והיענותו לאהבה שילדים מפגינים כלפיו. זהו כלב נמרץ, אוהב משחקים וסקרן מאוד, ועל כן חשוב להעסיק אותו ולשחק איתו במהלך היום.
כלב בישון פריזה הוא כלב אינטליגנטי מאוד ובעל יכולת קליטה גבוהה, ועל כן הוא נוח מאוד לאילוף, בדרך כלל.

טיפול ובריאות
-------------

בעייתו הנפוצה ביותר של הבישון פריזה, מבחינה בריאותית, היא עיניים דומעות. לבישון פריזה עיניים רגישות, אשר דומעות לעיתים קרובות ומחייבות טיפול קבוע. נוסף לכך, יש לכלבי בישון פריזה נטייה לבעיות עור שונות, המחייבות טיפול וטרינרי. במקרה זה, יהיה על בעליו לדאוג למזון מיוחד ולטיפול במשחות עור שונות. ככלל, מדובר בכלב חביב מאוד שאינו דורש טיפול מרובה מלבד המצוין לעיל.

פרוותו של הבישון פריזה אינה נושרת, וממשיכה לגדול עם השנים. יש לסרק אותו לעיתים קרובות, לרחוץ אותו, ולקצץ את פרוותו, באופן קבוע, על מנת למנוע הצטברות לכלוך בפרווה ובעיות עור. מאחר שהוא כמעט שאינו משיר את פרוותו, הוא נחשב לכלב היפואלרגני, שבאופן יחסי אינו מעורר אלרגיה.

מראה חיצוני
-----------

צבעו של הבישון פריזה לבן, אולם לעיתים רחוקות נוספים ללבן גם גוונים של צהבהב או אפרסק.
כלבי בישון פריזה קטנים ומשקלם נע בדרך כלל בין 3 ל-7 קילוגרם, אך לא נדיר להיתקל בכלבים מעט גדולים מזה.

בישון הפריזה בדרך כלל חי בין 12 ל-15 שנה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בישון פריזה** בוויקישיתוף
* בישון פריזה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  כלבים היפואלרגניים – 23 סוגי כלבים שלא מסירים שיער, באתר "כלב נבון" wisedog.co.il

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007529824305171
* BnF: cb16214168d (data)
* LCCN: sh87005730
* NKC: ph161660

 |
**מסוגלות תעסוקתית** או **תעסוקתיות** (באנגלית: **Employability**) היא יכולתו של אדם להסתגל לשוק העבודה, אשר מאפשרת לו לזהות ולממש הזדמנויות לקידום הקריירה שלו.

מסוגלות תעסוקתית היא מושג פסיכו-חברתי, הכולל מאפיינים אישיים המאפשרים לאמץ יכולות הסתגלות קוגניטיביות, התנהגותיות ואפקטיביות (רגשיות) והמעצימות את יכולת העבודה של האדם. היא כוללת את מיומנויות המאה ה-21.
מסוגלות תעסוקתית אינה מבטיחה תעסוקה בפועל, אך היא מעלה את הסיכויים למציאתה. היא משפיעה על רמת השכר והסיפוק מהעבודה לאורך הקריירה של האדם.

המונח הפך למרכזי בדיון המתקיים סביב תעסוקה מסוף המאה ה-20, הודות לשינויים שחלו בשוק העבודה ולעלייה בתחלופה במשרות ובמקומות העבודה במהלך חיי העבודה של אדם.

הגדרת המושג
-----------

בהגדרתה הפורמלית, מסוגלות תעסוקתית היא קשת היכולות והכישורים המסייעת לאדם להתקבל למקום עבודה ולעבוד בו. מעבר ליכולת להשיג עבודה, מתייחסת מסוגלות תעסוקתית בדרך כלל גם לכושרו של אדם לשמור על מקום עבודתו, להתמיד ולהתקדם בו, או להתקבל למקום עבודה חדש, ככל שיש בכך צורך. מסוגלות תעסוקתית מספקת לפרט סיכויים טובים יותר למצוא עבודה, מגדילה את הסבירות שישתלב בעבודה במקצועו ומנבאת סיפוק רב יותר מעבודתו ואף תגמול חומרי משופר.

מרכיבי מסוגלות תעסוקתית
-----------------------

מסוגלות תעסוקתית כוללת הכשרה מקצועית, מיומנות וניסיון בעבודה, כמו גם "כישורים רכים" מקבץ מיומנויות אישיותיות הקשורות בתכונות אופי ובמוטיבציות כדוגמת יכולות למידה, יצירתיות, ביטחון עצמי, יכולת עבודה בצוות, כישורים חברתיים, יכולת הסתגלות לשינויים ולסביבות עבודה שונות, אחריות אישית, משמעת עצמית חשיבה חיובית ועוד.
זאת משום שמיומנויות הייחודיות לתחום דעת מסוים אינן מספיקות כדי להבטיח תוצאות טובות לאורך הקריירה ויש צורך בסט כישורים מגוון יותר הניתן להכללה בין מצבים שונים.

ראו גם
------

* אסטרטגיית למידה
* תעסוקה גמישה
* שירות התעסוקה
* למידה לאורך החיים

קישורים חיצוניים
----------------

* אדם ועבודה: האם ניתן לשפר מסוגלות תעסוקתית (אורכב 13.01.2016 בארכיון Wayback Machine)
* חקר הגורמים המשפיעים על מסוגלות תעסוקתית של אנשים עם מוגבלות

* Employability in higher education: what it is – what it is not

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Fugate, M. Kinicki, A. J. & Ashforth, B. E. (2004). Employability: A psycho-social construct, its dimensions, and applications. Journal of Vocational behavior, 65(1), 14-38.
2. ↑  Fugate, M. 2006. Employability in the new millennium. In J. H. Greenhaus & G. A. Callanan (Eds.), Encyclopedia of Career Development. SAGE
3. 1 2  Van der Heijde, C. M. & Van der Heijden, B. I. J. M. (2005, June). The development and psychometric evaluation of a multi-dimensional measurement instrument of employability—and the impact of aging. In International congress series (Vol. 1280, pp. 142-147). Elsevier.
4. ↑  Another Model of Employability? Considering the RAW Framework, 2014. Study D. Kottke J.L
5. ↑  מתוך נייר עמדה- מסוגלות תעסוקתית ועידוד תעסוקה: השלכות למציאות הישראלית, 2009. פרופ' יוסי תמיר ועו"ד זוהר נוימן. קבוצת המחקר במדיניות חברתית, האוניברסיטה העברית, בית הספר לעבודה סוציאלית.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX4661247

 |
**בית החלוצות ברמת גן** הוא בית חלוצות שהוקם על ידי ארגון הפועלות של הפועל המזרחי, בשנת 1947, בסיוע הכספי של נשי הפועל המזרחי בברונקס.

ארגון הפועלות של הפועל המזרחי הוקם בשנת 1935 במטרה לספק מסגרת לפעילות נשית בקרב תנועת הפועל המזרחי. הארגון התמקד בסיוע לנשים שעלו לארץ ישראל ללא משפחה ודאג לקליטתן באמצעות הקמת בתי חלוצות, סידור עבודה, קורסים להכשרה מקצועית ופיתוח פעילות תרבותית. בית החלוצות ברמת גן הצטרף לבתים שהוקמו על ידי הארגון בפתח תקווה, חיפה, בני ברק, יפו, ירושלים ותל אביב.

בית החלוצות ברמת גן הוקם ברחוב אלונים 14 בשכונת תל בנימין השקטה, בבית עם חצר שהשתרע על שני דונם אדמה ובו חדרים לכ־50 נשים (2–3 נשים בחדר אחד), מטבחון בו הנשים בישלו את ארוחותיהן בעצמן, חדר אוכל, חדר תרבות, מרפסת גדולה ומשטח דשא. בכניסה לבית הוצב שלט בו נכתב: "בית ארגון הפועל הפוהמ"ז בית החלוצות בשותפות עם סניף רמת גן ברונקס ניו יורק".

בתחילת דרכו שימש הבית מקלט לבנות עולות חדשות ששרדו את השואה ועלו לארץ ישראל בגפן. רבות מהבנות הללו היו יתומות או הגיעו ללא משפחותיהן. בית החלוצות שימש להן בית ומשפחה.

לאחר קום המדינה ובשנים בהן העלייה מאירופה פחתה, בית החלוצות ברמת גן קלט גם בנות שהגיעו לישראל במסגרת עליית הנוער וסיימו את לימודיהן במוסדות עליית הנוער בכפר בתיה, טירת צבי ועין צורים. הן באו לרמת גן כדי ללמוד מקצוע ולמצוא עבודה. בבית הושם דגש על חינוך מסורתי ועל אווירה מסורתית. נערכו בו אירועי "עונג שבת", מסיבות ראש חודש והחגים נחגגו על פי המסורת.

היתמות והתלישות ממסגרת חיי משפחה, שהיו נחלתן של הנשים בשנות המלחמה ובשנותיהן הראשונות בישראל, גרמו דאגה רבה למדריכות ולמנהלות בתי החלוצות.

בספריהן האוטוביוגרפיים, מספרות רות ז'דובס זיידמן, וחווה בורנשטיין הרמן, שהתגוררו בבית החלוצות ברמת גן, על כך שמנהלות בית החלוצות השקיעו מאמצים רבים כדי למצוא לבנות שידוך מתאים ולחתן אותן. לצורך כך הן נעזרו גם בשירותי שדכנים מבני ברק. לאחר נישואיהן, הנשים עזבו את הבית, אבל המשיכו לבוא לבקר בהזדמנויות שונות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מפעולותיו של ארגון הפועלות הפוהמ"ז, הצופה, 17 באפריל 1949
2. ↑  בית החלוצות שלנו, ידיעות עיריית רמת גן, גיליון 106, תשכ"א, 1960 (כרך 10)
3. ↑  מיכל שאול, לבנות חורבה: הקמת משפחות חרדיות לאחר השואה, **ילקוט מורשת**
4. ↑  **בהפציע השחר : החזרה לחיים וסיפורים על ילדים בעידן חורבן יהדות אירופה - רות זידמן-דז'ובס**
5. ↑  הגעתי הביתה : חבלי קליטה בארץ הקודש / חוה ברונשטיין-הרמן | ברונשטיין-הרמן, חוה | | הספרייה הלאומית
**קימברלי קים קאי סילברד** (באנגלית: **Kimberly "Kim" Kaye Seelbrede**; נולדה ב-1961) היא פסיכולוגית אמריקאית, שבצעירותה נבחרה למיס ארצות הברית לשנת 1981.

ביוגרפיה
--------

סילברד נולדה באוהיו. בצעירותה הופיעה מספר פעמים בפרסומות לטלוויזיה ובאופרות סבון ושימשה כדוגמנית הבית של חברת אופנה. 

היא נבחרה למיס אוהיו בתחרות היופי שהתקיימה בסוף 1980, ובהמשך נבחרה למיס ארצות הברית; בכך הייתה מיס אוהיו השנייה הזוכה בתואר זה. בתחרות מיס תבל עלתה סילברד לשלב חצי הגמר, אך לא עלתה לגמר, זאת בניגוד לדירוגים הגבוהים שקיבלה בדירוגים המקדימים של התחרות; מנחה התחרות בוב ברקר ספג ביקורת על כך שהתנהג אליה שלא בנימוס בשלב הראיון בתחרות.

ב-1982 הוצע לה לדגמן למגזין פלייבוי והיא סירבה. 

סילברד למדה פסיכולוגיה באוניברסיטת ניו יורק, והיא מוסמכת לטיפול קוגניטיבי-התנהגותי ועוסקת גם ב-EMDR, יוגה, טיפול זוגי ואימון אישי. 

היא מתגוררת בניו יורק, עובדת כפסיכולוגית לבני נוער ומבוגרים, ונוהגת להשתתף בכנסים בנושא מדעי המוח וברפואה משלימה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קים סילברד** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של קים סילברד

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Dish On The Universe: The 80's - Part One
**BTU** (ראשי תיבות של **British Thermal Unit** - "יחידות תרמיות בריטיות") מציין יחידת מידה לחום ואנרגיה הדרושה לחימום 1 פאונד של מים (כ-0.45 קילוגרם) במעלת פרנהייט אחת (0.56 מעלות צלזיוס). להתכת פאונד אחד של קרח נדרשים 143 BTU.

יחידת מידה זו אינה חלק מיחידות מידה SI. והיא משמשת בעיקר בארצות הברית ובבריטניה. שאר הארצות משתמשות בעיקר ביחידת המידה ג'אול.

כמו הקלוריה, גם ל-BTU קיימים מספר ערכים שונים כתוצאה משינויים בטמפרטורת המים. השינויים בין הערכים נעים בשיעור 0.5%.

השימושים הנפוצים יותר של ה-BTU הם בתחום מיזוג האוויר, עוצמת גריל לצלייה ודלק. בחבית אחת של נפט גולמי יש ערך אנרגטי השקול ל-5.8 מיליון BTU. גלון של בנזין מכיל כ-125,000 BTU.

בגז טבעי
--------

בגז טבעי, היחידה השימושית לצורך תמחור (בחוזי מכר) היא מיליון BTU (סימון MMBTU). רגל מעוקבת (cubic feet) של גז מכילה בערך 1030 יחידות חום. לכן נהוג לחשב ש 1000 רגל מעוקבת הם כמיליון BTU. במטר מעוקב יש כ-36.9 CF. 
לכן מיליון BTU הם שווי ערך ל-27.096מטר מעוקב של גז בטמפרטורה ובלחץ מוגדרים. 

מכאן ש 1000 מטרים מעוקבים של גז שווים בערך ל-36.9 מיליון BTU, ומכאן ניתן לגזור שווי של הגז במאגר גז. לדוגמה, אם במאגר מיליארד מטרים מעוקבים (כלומר 36.9 מיליון מיליוני BTU), ומחיר מיליון BTU הוא 5 דולרים, הרי ששווי הגז במאגר הוא כ-184 מיליון דולר.

הערכים השונים של BTU
--------------------

* 39 °F (כלומר, הסימון הוא: BTU39 °F) - שווה בקירוב ל-1059.67 ג'אול
* Mean - שווה בקירוב ל-1055.87 ג'אול
* IT - שווה במדויק ל-1055.05585262 ג'אול, זהו הערך הנפוץ של BTU
* ISO - שווה במדויק ל-1055.056 ג'אול. ערך זה הוא תוצאה של עיגול ערך IT לצורך נוחות
* 59 °F - שווה במדויק ל-1054.804 ג'אול, נמצא בשימוש בעיקר באמריקה
* 60 °F - שווה בקירוב ל-1054.68 ג'אול, נמצא בשימוש בעיקר בקנדה
* 63 °F - שווה בקירוב ל-1054.6 ג'אול
* Thermochemical - שווה במדויק ל-1054.35026444 ג'אול

המרות
-----

1 BTU שווה ערך ל:

* 1054–1060 ג'אול
* 252–253 קלוריות
* 0.252–0.253 קילוקלוריה
* 778–782 רגל·ליברה

**BTU/h** - לשעה היא יחידה נפוצה המשתמשת ב-BTU:

* 1 ואט שווה בקירוב ל 12.22 BTU/h
* 1,000 BTU/h שווים בקירוב ל-293 ואט
* 1 כוח סוס שווה 9000BTU/h
* 12,000 BTU/h נקראים בצפון אמריקה **טון קירור** ביחס למיזוג אוויר

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **BTU** |

* BTU, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**נמל התעופה בורגס** (בבולגרית: **Летище Бургас**, נקרא לעיתים **נמל התעופה סארפובו**) הוא נמל התעופה של העיר בורגס שבבולגריה, הנמצא כ-12 ק"מ ממרכז העיר.

הכניסה לטרמינל
בשנת 2011 עברו בנמל כ-2,253,320 נוסעים, גידול של כ-19% ממספר הנוסעים שעברו בנמל בשנת 2010. ישנן תוכניות להגדלת נמל התעופה ואף החלה בניית טרמינל 2 שיוכל לשרת עד כ-2,700,000 נוסעים בשנה, בניית הטרמינל אמורה להסתיים בשנת 2013.

מן הנמל יוצאות טיסות לישראל בשלוש חברות תעופה בולגריות:בולגריה אייר ובולגריין אייר צ'ארטר, ובעבר גם אייר ויאה עד לסגירתה. חברת אל על החלה להפעיל טיסות אל הנמל ב-3 באוגוסט 2012.

היסטוריה
--------

הנמל הוקם ב-27 ביוני 1927 על ידי חברת תעופה צרפתית שחתמה על הסכם עם ממשלת בולגריה שכל עובדי הנמל יהיו בולגרים.

בשנת 1947 החלה חברת התעופה הבולגרית בלקן בולגריה איירליינס להפעיל טיסות מנמל התעופה ליעדים שונים בבולגריה ומחוצה לה.

בשנת 1970 הפך הנמל להיות בינלאומי כששירת כ-45 יעדים.

### פיגוע האוטובוס ב-2012

 ערך מורחב – **הפיגוע באוטובוס בנמל התעופה בורגס**  

ב-18 ביולי 2012 אירע בנמל התעופה פיגוע באוטובוס שהוביל תיירים מישראל. בפיגוע נרצחו 8 אנשים (6 ישראלים) ויותר מ-30 נפצעו. ארגוני ההצלה של ישראל הוציאו משלחת רפואית על מנת לסייע בטיפול הרפואי ובהשבת הנפגעים לארץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נמל התעופה בורגס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה בורגס
* אתר הנמל

הערות שוליים
------------

1. ↑  שחר חי, פיצוץ באוטובוס ישראלים בבולגריה: 7 הרוגים, באתר ynet, 18 ביולי 2012
**מוריס לורה** (20 באפריל 1917 - 2001) ידוע כממציא המע"מ בצרפת.

ביוגרפיה
--------

מוריס לורה סיים אקול פוליטקניק ב-1936 בתפקיד מהנדס ועבד בשירות הדואר והטלפון של צרפת. גויס למלחמת העולם ה-2 ב-1939 ונשבה ב-1940. ב-1945 הצטרף למשרד האוצר. ב-1952 נעמד במחלקת המיסים שהיה שותף להקמתה. 

ב-1954 הוא יזם מס עקיף על צריכה שבהמשך נקרא בשם "מס על מחיר". תחילה הוא נוסה בשטח חוף השנהב שאז היה שייך לצרפת. הרעיון אומץ בהצלחה, כיוון שמשלמי המיסים חויבו לתעד ולערוך את הנהלת החשבונות שלהם בכל שלבי תהליך הייצור, וזאת במקום להטיל את מלוא כובד המס על הקמעונאים בלבד. ב-1958 הוא הוכנס למיסוי בצרפת האירופאית. בהמשך עבר לעבוד לשוק הפרטי ועמד בהנהלות סוסייטה ז'נרל ורשת קמעונאית "נובל גאלרי". 

שמו מקושר גם ל"מס לורה" שהוא המס המוטל על ייבוא מוצרים ממדינות שבהן יש עדיפות במשכורות ובתנאיי העבודה.

מורשת
-----

העמותה הפיסקלית הבינלאומית הכריזה ב-2011 פרס על שמו בתחום חקר המיסוי העקיף.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007339051705171
* BnF: cb11911301g (data)
* GND: 170732525
* ISNI: 0000 0000 8100 5743
* LCCN: n83032562
* NKC: mub20231184663
* NTA: 130551880
* SUDOC: 026968991
* VIAF: 22144459
* WorldCat: lccn-n83032562

 |