recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אמדה אוזנפאן** (בצרפתית: **Amédée Ozenfant**;‏ 15 באפריל 1886 – 4 במאי 1966) היה סופר וצייר צרפתי שהתמחה בסגנון הקוביסטי. יחד עם שארל-אדואר ז'אנרה (שנודע לימים כלה קורבוזיה) ייסד את תנועת הפוריזם באמנות.

קורות חיים
----------

אוזנפאן נולד בסן קוונטן שבצרפת למשפחה בורגנית, ולמד בבית הספר הדומיניקני בסן סבסטיאן. לאחר תום לימודיו שב לעיר הולדתו והחל לצייר בצבעי מים ובצבעי פסטל.

בשנת 1904 למד ציור תחת ז'ול-אלכסנדר דגראב (Jules-Alexandre Patrouillard Degrave) בבית הספר העירוני (Ecole Municipale de Dessin Quentin Delatour). ב-1905 עבר לפריז והחל ללמוד בה אמנות תחת מוריס פילאר ורניואי ושארל קוטט. לצידו למדו רוז'ר דה לה פרזנייה ואנדרה דונייר דה סגונז'ק שהיו לחבריו.

בשנת 1908 הציג תערוכה ב-Salon de la Société Nationale des Beaux-Arts וב-1910 הציג תערוכה ב-Salon d'Automne

בין השנים 1909–1913 ביקר ברוסיה, איטליה ובלגיה.

בשנת 1915 שיתף פעולה עם גיום אפולינר ומקס ז'אקוב וייסד את כתב העת *L’Elan* אותו ערך עד שנת 1916.

בשנת 1917 פגש את לה קורבוזיה, ויחדיו הם קבעו את עיקרי הפיוריזם בספרם "אחרי הקוביזם" (*Après le cubisme*) וייסדו תנוע האמנותית זו. בשנה זו הציג אוזנפאן את יצירותיו בתערוכה הפוריסטית הראשונה שנערכה בפריז.

בין השנים 1920–1925 שיתפו השניים פעולה בפרסום כתב העת "הרוח החדשה" (*L’Esprit nouveau*).

התערוכה הפיוריסטית השנייה נערכה ב-Galerie Druet בפריז בשנת 1921 וגם בה הציג אוזנפאן מיצירותיו.

בשנת 1925 פרסמו אוזנפאן ולה קורבוזיה את הספר "הציור המודרני" (*La Peinture moderne*) וב-1928 פרסם אוזנפאן את ספרו "אמנות" (*Art*) הסוקר את תולדות האמנות המודרנית בדגש על תאוריות הפיוריזם.

אוזנפאן עבר ללונדון בשנת 1936 וייסד בה בית ספר לאמנות מודרנית במאי באותה שנה. לאחר שנתיים עבר לניו יורק וייסד בה בית ספר לאמנות שפעל בין השנים 1939–1955.

בשנת 1944 אוזנפאן קיבל אזרחות ארצות הברית. בשנת 1953 קיבל מחדש את אזרחותו הצרפתית ובשנת 1955 שב לצרפת.

אוזנפאן נפטר בקאן בשנת 1966.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמדה אוזנפאן** בוויקישיתוף
* קישורים ליצירותיו
* אמדה אוזנפאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007427299705171
* BIBSYS: 1000052
* BNE: XX1167438
* BnF: cb119855034 (data)
* CANTIC: a11716496
* CiNii: DA05499229
* GND: 118789155
* ICCU: VEAV036025
* ISNI: 0000 0001 1025 7801
* LCCN: n81103587
* Léonore: 19800035/777/88039
* NDL: 00524957
* NGV: 17337
* NKC: xx0023697
* NLA: 35404796
* NLG: 173654
* NTA: 069368821
* PIC: 27433
* RERO: 02-A003663360
* RKD: 61364
* SNAC: w62j6mtf
* SUDOC: 027915018
* Trove: 940993
* ULAN: 500009733
* VIAF: 44307485
* WorldCat: lccn-n81103587

 |
**חרמאן סוארס פלמריץ'** (בספרדית: **Germán Suárez Flamerich**;‏ 10 באפריל 1907 - 24 ביוני 1990) היה נשיא ונצואלה בשנים 1950–1952.

ביוגרפיה
--------

סוארס פלמריץ' למד באוניברסיטה המרכזית של ונצואלה (אנ'). בשנת 1928 הוא השתתף בהפגנות נגד הדיקטטור חואן ויסנטה גומס (אנ') ובעקבות זאת נכלא מאוקטובר 1928 עד נובמבר 1929. בשנת 1931 הוא קיבל דוקטורט במדעי המדינה ומשפטים ובשנת 1936 החל ללמד משפט אזרחי באוניברסיטה. הוא התפטר בשנת 1937 במחאה על כניסת המשטרה לקמפוס. בשנים 1939–1940 הוא כיהן כנשיא מועצת עיריית קראקס. בשנת 1941 הוא שב למשרתו כמרצה למשפט אזרחי ובשנים 1945–1947 היה דיקן הפקולטה למשפטים באוניברסיטה. בעקבות ההפיכה בסוף 1948 (אנ'), הוא מונה ליועץ לחונטה ובין ספטמבר 1949 לפברואר 1950 כיהן כשר החוץ בעת ששר החוץ לואיס אמיליו גומס רואיס (ספ') היה בחופשת מחלה. בין יוני 1950 לנובמבר 1950 הוא כיהן כשגריר בפרו. בעקבות הרצחו של נשיא החונטה קרלוס דלגדו צ'לבו (אנ') בנובמבר 1950, צורף סוארס פלמריץ' לחונטה כנציג אזרחי ומונה לנשיא. נטען שמרקוס פרס חימנס, שאף הואשם בחיסולו של דלגדו צ'לבו מחשש שיחזיר את השלטון לשליט נבחר, חיפש אזרח שיסכים לשמש כנשיא בובה, ולאחר סירוב של מועמד אחר, סוארס פלמריץ' הסכים.

כתב העיתון חרות תיאר את התנהלות החונטה:

"עד הבחירות של נובמבר 1952 הייתה השלישייה, החונטה, צמודה אחד לרעהו, הם לא נפרדו אפילו לרגע כתאומי סיאם ... בכל הופעה ציבורית, פתיחת וחניכת בי"ס חדש, או כביש חדש, התנהל הכל לפי אותו הסדר ... פלמריץ' באמצע והקולונלים לצדו."
בעיתונות נטען שהכוח השלטוני האמיתי היה בידי שר ההגנה מרקוס פרס חימנס. בעקבות הבחירות בנובמבר 1952, בהן היה נראה שהאופוזיציה תנצח, ביטלה החונטה את הבחירות ומינתה את חימנס לנשיא. סוארס פלמריץ' עזב את המדינה לאירופה עד תחילת 1954. משחזר לוונצואלה, עבד כעורך דין והתרחק מפעילות ציבורית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חרמאן סוארס פלמריץ'** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Tad Szulc, **Twilight of the tyrants'**, 1959, pages 284-289
2. ↑  יצחק המאירי, ארץ זבת נפט, שוחד, מעילות ומהפכות, חרות, 6 במרץ 1953

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 4296 9718
* LCCN: n93028200
* VIAF: 18890404
* WorldCat: lccn-n93028200

 |
**פיאד בן אחמד בן רפיד אל-רוואילי** (בערבית: **فياض بن حامد بن رقاد العليمي المرعضي الرويلي**;‏ נולד ב-27 באפריל 1958) הוא מרשל בחיל האוויר המלכותי הסעודי המשמש כיושב ראש המטה הכללי (מקביל לרמטכ"ל) של הצבא הסעודי.

ביוגרפיה
--------

רוואילי נולד ב-27 באפריל 1958 למשפחת סוחרים בעיר טוראיף שבמחוז אל-חודוד א-שמאליה. הוא למד בבית ספר יסודי בעיר הולדתו, ולאחר מכן בתיכון בעיר עראר. לאחר סיום לימודיו התגייס לחיל האוויר המלכותי הסעודי ולמד בבית הספר האווירי על שם המלך פייסל. הוא סיים את לימודיו כקצין זוטר ונשלח להשלים את הכשרת הטייס שלו בארצות הברית.

הוא טיפס בסולם הדרגות ומונה למפקד בסיס חיל האוויר המלך פהד. ב-10 במאי 2013 הוא מונה למפקד חיל האוויר הסעודי, וב-14 במאי 2014 מונה לסגן יושב ראש המטה הכללי (מקביל לרמטכ"ל). ב-26 בפברואר 2018 הדיח סלמאן, מלך ערב הסעודית במפתיע את יו"ר המטכ"ל עבדולראמאן אל-בוניאן ומינה את ראווילי כמחליפו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיאד אל-רוואילי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Hagel and the GCC: Partnership and a Saudi military sweep
2. ↑  טלטלה נוספת בסעודיה: המלך הדיח את הרמטכ"ל ובכירי הצבא
3. ↑  המהפכה בסעודיה: מפקד הצבא הוחלף, אישה - סגנית שר

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"פיאד אל-רוואילי"**.
**קסטרו אורדיאלס** (בספרדית: **Castro Urdiales**) היא עיר נמל בצפון ספרד, בקהילה האוטונומית של קנטבריה, הממוקמת על מפרץ ביסקאיה. קסטרו אורדיאלס היא עיר מודרנית, על אף שהטירה שלה והכנסייה הקהילתית בסגנון גותי של סנטה מריה דה לה אסונסיון, מתוארכים לימי הביניים. ענפי התעשייה העיקריים שלה הם תיירות, דיג ושימורי דגים, במיוחד סרדינים ואנשובי. מפעלי שימור האנשובי לולין ולה קסטרניה משמשים תזכורת לקרבתה של העיירה לענף זה ולקרבתה לים.

למרות שמספר האנשים הרשומים בעיירה הוא בסביבות 32,000, אוכלוסיית הקיץ יכולה להכפיל או אפילו לשלש את הנתון הזה. העיירה פופולרית בגלל החופים והנמל שלה.

היסטוריה
--------

דמות של נפטון צעיר מהר קואוטו
חוף ברזומאר
קסטרו אורדיאלס נקראה במקור Portus Amanum. בשנת 74 לספירה הוקמה מושבה רומית תחת השם פלביובריגה, בתקופת שלטונו של הקיסר אספסיאנוס. ככל הנראה היא הוקמה כדי לכרות את הברזל באזור.

בשנת 1163 העיר קסטרו אורדיאלס קיבלה את האמנה העירונית שלה. היא שכנה בקצה המערבי של קו החוף של נווארה עד שנת 1200, אז פלש אלפונסו השמיני מקסטיליה אל הממלכה. קסטרו אורדיאלס נהנתה ממיקומה בצומת דרכים בסחר בין צפון אירופה לקסטיליה. עד המאה ה-18, העיר ניסתה שוב ושוב להתאגד מחדש בביסקאיה, אך ניסיונותיה נתקלו בסירוב של בילבאו בטענה שהיא יכולה להטות את הכף מול מאזן הסחר שלה.

העיר נהרסה על ידי הצרפתים ב-1813, אך נבנתה מחדש והתבצרה במהירות. העלייה המהירה באוכלוסייה ובשגשוגה נובעת מההתפתחות המוגברת של כריית ברזל ופעילות הרכבת שהתרחשה לאחר 1879.

אתרים מרכזיים
-------------

המתחם הידוע גם בשם Puebla Vieja, קיים מימי הביניים והוא ממוקם ליד הים. הוא הוכרז כאתר היסטורי בשנת 1978.

 כנסיית סנטה מריה דה לה אסונסיון, אפסיס
כנסיית סנטה מריה דה לה אסונסיון בנויה בסגנון גותי. היא נבנתה תחת חסותו של המלך אלפונסו השמיני מקסטיליה במאה ה-13 (אם כי בנייתה הושלמה במאה ה-15). הוכרזה כאנדרטה לאומית בשנת 1931.

ערים תאומות
-----------

* אייר-סור-ל'אדור, צרפת
* בו קראה, רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית
* מיג'ק, רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית
* חרס דה לה פרונטרה, ספרד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קסטרו אורדיאלס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של קסטרו אורדיאלס

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2008-05-12. נבדק ב-2008-06-02. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007552829505171
* BnF: cb135370342 (data)
* GND: 7539185-5
* LCCN: n82090339
* MusicBrainz: 5c47ea13-8d38-42ee-9729-c7aa4e10b3d4
* NKC: xx0055380
* SUDOC: 05067174X
* VIAF: 126692129
* WorldCat: lccn-n82090339

 |
**חרמן סאול סאנצ'ס סאנצ'ס** (בספרדית: **Germán Saúl Sánchez Sánchez**; נולד ב-24 ביוני 1992 בגוודלחרה) הוא קופץ למים מקסיקני. הוא סגן האלוף האולימפי באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) בקפיצה מ-10 מטרים, ובקפיצות סינכרוניות מ-10 מטרים הוא סגן אלוף אולימפי (לונדון 2012) וסגן אלוף עולם (קאזאן 2015). בן זוגו בקפיצות הסינכרוניות הוא איוואן גארסיה.

קריירה
------

הישגו המשמעותי הראשון של סאנצ'ס בזירה הבינלאומית היה במשחקי מרכז אמריקה והקריביים שנערכו בשנת 2010 במאיאגואס שבפוארטו ריקו, כשזכה, יחד עם גארסיה, במדליית הזהב בקפיצות הסינכרוניות מ-10 מטרים. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו ב-2011 בעיר הולדתו, גוודלחרה, זכה סאנצ'ס בשתי מדליות זהב, הן במקצה היחידים והן בקפיצות הסינכרוניות, יחד עם גארסיה. באליפות העולם שנערכה באותה שנה בשאנגחאי סיימו גארסיה וסאנצ'ס במקום השביעי.

באולימפיאדת לונדון (2012) סיים במקום ה-14, ויחד עם גארסיה זכה במדליית הכסף בקפיצות הסינכרוניות. באליפות העולם שנערכה בברצלונה ב-2013 סיים במקום הרביעי הן במקצה היחידים והן בקפיצות הסינכרוניות עם גארסיה. 

באליפות העולם שנערכה בקאזאן ב-2015 זכו סאנצ'ס וגארסיה במדליית כסף נוספת. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה במדליית הכסף בקפיצות ליחידים, ויחד עם גארסיה סיים במקום החמישי בקפיצות הסינכרוניות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חרמן סאנצ'ס** בוויקישיתוף
* חרמן סאנצ'ס, ברשת החברתית טוויטר
* חרמן סאנצ'ס, ברשת החברתית אינסטגרם
* חרמן סאנצ'ס, באתר olympedia.org

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5392961
* VIAF: 309560339
* WorldCat: viaf-309560339

 |
הנסיכה סיסי רוכבת ברחבה מול טירת פוסנהופן
**טירת פוסנהופן** (בגרמנית: **Schloss Possenhofen**) היא טירה בגרמניה, הנמצאת בעיירה פקינג שבמדינת בוואריה, על יד אגם סטרנברג. הטירה מפורסמת כיום בעיקר בשל העובדה שהנסיכה סיסי גרה בה בילדותה.

היסטוריה
--------

הטירה נבנתה כטירת עץ ב-1536 בידי יאקוב רוזנבוש (Jakob Rosenbusch), אשר האזור הוענק לו בידי דוכסי בוואריה. הטירה לא נותרה דורות רבים בידי משפחת רונבוש. היא נהרסה בידי השוודים מלחמת שלושים השנים, אולם שוקמה ועברה מספר ידיים עד שב-1760 רכש הגנרל לה רוז (אנ') את כל האזור. ב-1834 רכש את הטירה מקסימיליאן יוזף, דוכס בבוואריה וגר בה יחד עם אשתו לודוביקה, נסיכת בוואריה. מקסימיליאן שיפץ את הטירה, והוסיף לה קומות וקפלה. בתו של מקסימיליאן, הנסיכה סיסי, העבירה בטירה זו את שנות ילדותה המאושרות לפני שנישאה לפרנץ יוזף הראשון והפכה לקיסרית אוסטריה, ומכאן פרסומה של הטירה. 

בסרטים שנעשו על סיסי, תופסת הטירה מקום חשוב. כך לדוגמה בסדרת האנימציה "סיסי הנסיכה", אשר בה מכונה הטירה בקיצור בשם "פוסי". גם בסרט "סיסי" מ-1955, ישנן סצנות המתרחשות בפוסנהופן, אולם הן צולמו למעשה בטירת פושל (Schloss Fuschl) באזור זאלצקמרגוט באוסטריה.

הטירה נותרה בבעלות צאצאיו של מקסימיליאן גם לאחר מלחמת העולם הראשונה ואובדן מעמדה של המשפחה. עם זאת, נעשה בה שימוש פחות ופחות עד שב-1940 היא נמכרה לארגון "הרווחה הלאומית הנציונל-סוציאליסטית" (Nationalsozialistische Volkswohlfahrt), והארגון מסר אותה לידי הלופטוואפה שהשתמש בה כבית חולים. השימוש האינטנסיבי הרס את עיצוב הפנים של הטירה, ופגע גם בעיצוב החיצוני. בתום מלחמת העולם השנייה היסודות היו רעועים וחלקים מהמתחם אף נמצאו בסכנת התמוטטות. היו שהמליצו להרוס את הטירה ולבנות במקומה בית מלון מודרני. 

ב-1981 רכשו את הטירה בעלים חדשים אשר דאגו לשפץ את המקום. כיום נמצאת הטירה בידיים פרטיות, ולא ניתן לראות אותה מבפנים. עם זאת, שפת האגם כמו גם שני דונם בגנים הקדמיים של הטירה, פתוחים לציבור.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טירת פוסנהופן** בוויקישיתוף
* מידע על הטירה (בגרמנית)
* מידע על הטירה (בגרמנית)
חצר הטירה
מבט על הטירה בראש הגבעה מכיוון כיכר הקונגרס
הטירה בשעות הערב
**טירת ליובליאנה** (בסלובנית: **Ljubljanski grad**) היא טירה בליובליאנה, בירת סלובניה. הטירה נבנתה בימי הביניים על גבעה בעיר, ומשקיפה על העיר העתיקה של ליובליאנה.

היסטוריה
--------

מחפירות שבוצעו בגבעה עליה הוקמה הטירה, עלה כי המקום היה מיושב ברציפות החל משנת 1200 לפנה"ס. בתקופת השליטה הרומית שמשה הגבעה כמאחז עבור לגיון של הצבא הרומי. 

האזכור המוקדם ביותר לטירת ליובליאנה, תחת השם הלטיני **castrum Leibach** מופיע בקלף ה-Nomina defunctorum ("שמות המתים"), ושמור בארכיון של קתדרלת אודינה אשר באיטליה. הקלף מתוארך לתקופה בין שנת 1112 ל-1125. מסופר בו על אציל בשם רודולף מטרצנטו, יועץ לבישופות של העיר אקוויליה (כיום באיטליה), אשר העניק לבישופות 20 חוות חקלאיות למרגלות טירת ליובליאנה. 

ב-1144 מוזכרת הטירה כמקום מושבם של הדוכסים הקרינתיים מבית ספאנהיים. בשנת 1335 עברה הטירה לבעלות בית הבסבורג. במאה ה-15 נהרסה הטירה כמעט בכללותה ונבנתה מחדש, הפעם עם חומה המקיפה אותה ומגדלים מעל השער, אשר מולו הוקם גשר מתרומם.

בתקופה זו, תפקידה של הטירה היה להגן על האזור מפני פלישה עות'מאנית כמו גם מפני מרד איכרים. במאות ה-17 וה-18 שינתה הטירה את יעודה והפכה לנשקייה ולבית חולים צבאי. הטירה ניזוקה בתקופת נפוליאון, וכאשר שבה לידי האימפריה האוסטרית הפכה לבית סוהר, יעוד אותו מילאה עד שנת 1905 ובהמשך גם במהלך מלחמת העולם השנייה.

העובדה כי הטירה לא הייתה מקום מושבו של שליט או של אציל מוכר, ועלויות התחזוקה הגבוהות לביצורים שכבר לא היה בהם צורך, הביאו לכך שהמבנה החל להתפורר. בנוסף, העובדה כי הטירה החלה לשמש כבית סוהר, הורידה את קרנה בעיני הציבור.

מגדל התצפית של הטירה, הקיים עד היום, נבנה ב-1848. בראש המגדל הוצב תצפיתן אשר תפקידו היה לירות בתותח במקרה שהבחין בשריפה או כדי לבשר על ביקור אורחים חשובים או על אירוע משמעותי.

בשנת 1905 נרכשה הטירה על ידי עיריית ליובליאנה, בהוראתו האישית של ראש העיר, איוון הריבר, אשר תכנן להקים בשטח הטירה מוזיאון עירוני. התוכנית לא יצאה לפועל, ובמקום זאת הוחלט להושיב במקום משפחות קשות יום.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 החלו עבודות שיפוץ נרחבות בטירה, אשר נמשכו למעלה מ-35 שנה.

בשנת 2006 נחנך פוניקולר העולה מכיכר קרק בעיר העתיקה לטירה. זמן הנסיעה בפוניקולר הוא 60 שניות.

כאתר תיירות
-----------

במאה ה-21 פועל בשטח הטירה מוזיאון המספר את תולדות המקום והעיר, באמצעות תצוגות קבע וגם באמצעות סרט. מגדל התצפית מאפשר מבט של 360 מעלות על ליובליאנה וסביבותיה וגם על הרי האלפים היוליאניים בצפון המדינה. בנוסף משמשת חצר הטירה לאירועים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טירת ליובליאנה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007291441805171
* LCCN: sh96007971
* NKC: ko20221159182
* VIAF: 316594618
* WorldCat: viaf-316594618

 |
**פיאט 320** (באיטלקית: **Fiat 320** ) הוא אוטובוס עירוני אשר יוצר על ידי חטיבת כלי הרכב המסחריים של פיאט ("Fiat Veicoli Industriali" (אנ')) מחברת פיאט האיטלקית על ידי חברת הבת "פיאט ארגנטינה" (Fiat V.I. Argentina) בארגנטינה בין השנים 1963–1971.

דגם ה"פיאט 320" יוצר בקורדובה, ארגנטינה.

פיאט 320
--------

בדגם "פיאט 320" הורכב מנוע דיזל מנוע 6 צילינדר. 

מארז ה"פיאט 320" נבנה על בסיס המארז של המשאית "פיאט 619" שיוצרה על ידי חברת פיאט בארגנטינה בין השנים 1964-1980.

פיאט 320 בישראל
---------------

חברת אגד הישראלית רכשה בשנת 1970, 8 יחידות מהדגם "פיאט 320". בדגם נבנו 28 מושבים, מנוע הדיזל הפיק 140 כ"ס. 

הדגם יצא משרות לאחר 10 שנות פעילות. דגם ה"פיאט 320" פעל ברחובות הצרים של העיר העתיקה בירושלים.

גלריה
-----

* פיאט 320 פיאט 320
* פיאט 320 פיאט 320

ראו גם
------

* פיאט
* פיאט 306
* פיאט 314
* פיאט 343
* פיאט 411
* פיאט 418
* פיאט 470

לקריאה נוספת
------------

* פיאט 320 - תמונה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיאט 320** בוויקישיתוף
* פיאט 320 ב מוזיאון אגד בחולון (0:11), יו-טיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  פיאט 320 בחברת אגד בישראל  (The Egged History Center)
בנג'מין בריגז
**בנג'מין ספוּנר בְּרִיגְז** (באנגלית: Benjamin Spooner Briggs;‏
24 באפריל 1835–נעלם ב-1872) היה יורד ים אמריקאי ורב החובל של ספינת הרפאים "מרי סלסט" בשעה שנתגלתה ב-4 בדצמבר 1872. הוא, אשתו שרה, ובתו סופיה מתילדה, נעלמו.

בריגז פיקד בעבר על בריגנית בשם Sea Foam ("קצף הגלים"), ובשעת נישואיו לשרה קוֹבּ בשנת 1862 פיקד על סקונר בשם Forest King ("מלך היער"). על ספינה זו הפליג הזוג לירח הדבש שלו באירופה. בשנת 1865 נטל את הפיקוד על הברקה "ארתור", והעביר את הפיקוד על "מלך היער" לאחיו אוליבר.

בנו, ארתור ס' בריגז, נולד בעיירה מָרִיוֹן שבמסצ'וסטס. המשפחה עברה למרסיי שנה לאחר מכן, וחזרה למריון לפני שנולדה בתם ב-31 באוקטובר 1870.

בשנת 1871 שקלו בריגז ואחיו לוותר על הימאות ולפתוח חנות למכירת מוצרי מתכת בניו בדפורד, מסצ'וסטס, אולם לבסוף נמלכו בדעתם.

בשנת 1872 קנה בריגז מניה בבריגנית "מרי סלסט", ושיפץ את תא הנוסעים כדי להתאימו למשפחתו. אשתו שרה ובתו נלוו אליו במסע לג'נובה, בשעה שבנו ארתור נותר עם סבתו במסצ'וסטס על מנת שלא לקטוע את לימודיו בבית הספר. הספינה עזבה את חופי אמריקה ב-7 בנובמבר לכיוון אירופה, ונתגלתה, כאשר היא נטושה באופן מסתורי, ב-4 בדצמבר כ-600 מייל מחופי גיברלטר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בנג'מין בריגז** בוויקישיתוף
* בנג'מין בריגז, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
**תשובת הקוזאקים הזפוריז'יאנים לסולטן מהמט הרביעי** (ברוסית: **Запорóжцы пи́шут письмó турéцкому султáну**) הוא ציור מאת הצייר הרוסי איליה רפין.

רפין צייר את הציור בין השנים 1880–1891. אלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה רכש את הציור תמורת 35,000 רובלים, מה שהיה אז הסכום הגבוה ביותר בו נרכשה יצירת אמנות רוסית. מאז הציור מוצב במוזיאון הרוסי בסנט פטרסבורג.

רקע היסטורי
-----------

"תשובת הקוזאקים הזפוריז'יאנים לסולטן מהמט הרביעי" מתאר תמונה היסטורית משוערת, שהתרחשה בשנת 1676, המבוססת על סיפור העם העוסק בתשובת הקוזאקים לאולטימטום שהציב להם סולטאן האימפריה העות'מאנית, מהמט הרביעי.

לפי הסיפור, הקוזאקים, שחיו מעבר לאשדי הדנייפר, הביסו בקרב את כוחות האימפריה העות'מאנית. אף על פי כן, דרש הסולטאן מהמט הרביעי מהקוזאקים להכפיף עצמם לשלטון העות'מאני. האולטימטום שהציב הסולטן הוא כדלהלן:

> 
> כסולטן; בנו של מוחמד; אחי השמש והירח; נכדו והמשנה לאללה; שליט ממלכות מוקדון, בבל, ירושלים, מצרים העליונה והתחתונה; קיסר הקיסרים; אביר יוצא מן הכלל, שלעולם לא הובס; המגן האיתן של כנסיית הקבר; נאמן שנבחר בידי אללה עצמו; תקוותם ונחמתם של המוסלמים; ממיר וגדול המגינים של הנוצרים - אני מצווה עליכם, הקוזאקים הזפוריז'יאנים, לקבל מרותי מרצונכם החופשי ללא התנגדות, ולחדול מלהציק לי בהתקפותיכם.
> 
> 
> 
> — מהמט הרביעי, סולטאן האימפריה העות'מאנית
> 

הקוזאקים, בהובלת איוואן סירקו (אנ'), הגיבו במכתב מלא גסויות, ניבולי פה ועלבונות. להלן המכתב:

> 
> הו סולטן, שטן טורקי ושאר בשר של שטן ארור, מזכירו של לוציפר עצמו. איזה מין אביר אתה לעזאזל, שאינך יכול לחסל קיפוד עם ישבנך הערום? השטן מחרבן, וצבאך אוכל. לא, בן של זונה, תכפיף מרותך על בני נוצרים; אין לנו פחד מצבאך, ביבשה ובים נלחם בך, שאימך תזדיין.
> 
> 
> משרת בבלי, מתקן גלגלים מקדוני, מבשל שיכר ירושלמי, מזיין-העזים מאלכסנדריה, מגדל החזירים ממצרים עילית ותחתית, החזיר מארמניה, גנב פודוליאני, זונה-ילד (אנ') טרטראני, תליין קמיינץ, הטיפש המטופש של העולם והעולם התחתון, אידיוט בפני האל, נכדו של נחש והתכווצות השרירים באבר המין שלנו. חוטם חזיר, אחורי סוסה, כלב בית המטבחיים, מצח לא מוטבל, שאמך שלך תזדיין!
> 
> 
> כה מכריזים הזפוריז'יאנים, בזוי שכמותך. אתה אפילו לא תרעה חזירים עבור נוצרים. עתה נסכם, מכיוון שאיננו יודעים מה התאריך ואין ברשותינו לוח שנה; הירח בשמים, בספירת הנוצרים, היום זהה כאן כשם שהוא שם; על זאת שק לנו בתחת.
> 
> 
> 
> — הקוזאקים הזפוריז'יאנים
> 

התמונה נחשבת לקלאסיקה מוכרת בקרב תלמידים רוסים ואוקראינים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תשובת הקוזקים הזאפורוז'יאנים** בוויקישיתוף
**האדי אל-עאמרי** (בערבית: **هادي العامري**; נולד ב-1 ביולי 1954) הוא פוליטיקאי עיראקי שיעי ויו"ר ומזכיר הארגון "בדר", ארגון שיעי בעיראק. הוא גם עומד בראש הפלג החמוש של הארגון, "חטיבת בדר".

ביוגרפיה
--------

בצעירותו השתתף האדי אל-עאמרי במאבק החמוש נגד משטר סדאם חוסיין. במהלך מלחמת איראן-עיראק, הוא מצא מקלט באיראן עד לנפילתו של סדאם חוסיין. לאחר מכן השתתף בהקמת ארגון חטיבת בדר, זרוע חמושה של המועצה העליונה למהפכה האסלאמית בעיראק, מפלגה פוליטית שיעית שנלחמה במשטר העיראקי במהלך מלחמת איראן-עיראק בשנים 1980–1988.

עאמרי הכחיש את הטענות לפיהן פיקח על טיסות העוברות במרחב האווירי העיראקי מאיראן לסוריה שהכילו משלוחי נשק כדי לסייע לממשלת סוריה במלחמת האזרחים בסוריה. עם זאת, הוא הכריז על חיבתו לקאסם סולימאני, מפקד כוח קודס, חטיבה של משמרות המהפכה האסלאמית, שלדעתו היה לו חלק חשוב בתמיכה בנשיא סוריה בשאר אל-אסד.

הוא היה מפקד הכוחות העיראקיים במבצע לשחרור ג'ורף אל סאחר במהלך מלחמת האזרחים השנייה בעיראק. כמפקד אל-חשד א-שעבי, הוא היה פעיל בפעולות נגד המדינה האסלאמית. הוא תואר כ"פרו-איראני שהוא אולי החזק ביותר בעיראק", כאחד ממנהיגי אל-חשד א-שעבי, ולעיתים קרובות נפגש עם ברט מקגורק, שליחו של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ עבור הקואליציה הבינלאומית נגד המדינה האסלאמית לעיראק. אל-עאמרי דובר פרסית שוטפת.

ב-2011 הוא ליווה את ראש ממשלת עיראק נורי אל-מאלכי לביקור בבית הלבן בתקופת נשיאותו של ברק אובמה, בתפקידו כשר התחבורה וגם כיריבו של נשיא עיראק לשעבר סדאם חוסיין.

ב-31 בדצמבר 2019, מזכיר המדינה האמריקני מייק פומפאו טען כי אל-עאמרי הנהיג מתקפה על שגרירות ארצות הברית בבגדאד שאירעה ב-31 בדצמבר 2019, יחד עם אבו מהדי אל-מוהנדס וקייס ח'זעלי (מנכ"ל עסאיב אהל אל-חק). לאחר התקיפה בנמל התעופה הבינלאומי בבגדאד ב-3 בינואר 2020, שהביאה למותם של קאסם סולימאני ואבן מהדי אל-מוהנדס, אל-עאמרי נתפס כמועמד להחליף את אל-מוהנדס כמנהיג כוחות אל-חשד א-שעבי, קואליציית מיליציות עיראקיות שנלחמו נגד המדינה האסלאמית.

### בחירות 2021 בעיראק

אל-עאמרי החרים את הבחירות לפרלמנט בעיראק ב-2021 בטענה שהן מפוברקות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האדי אל-עאמרי** בוויקישיתוף
**נלטרקסון** (אנגלית: **Naltrexone**) הוא אנטגוניסט לרצפטורים אופיואידים, שמשמש בעיקר לגמילה מאלכוהול ואופיואידים. הוא משווק בצורה גנרית כמלח הידרוכלוריד, **naltrexone hydrochloride**, ומשווק תחת השמות המסחריים Revia ו-Depade. בחלק מהמדינות, בהן ארצות הברית, משווקת התרופה בזריקות לטווח רחוק שנלקחות פעם בחודש, תחת השם ויויטרול.

אין להתבלבל בין התרופה נלוקסון או נלורפין, תרופות שנמצאות בשימוש במקרי חירום של מנת יתר של אופיואידים.

שימושים רפואיים
---------------

### התמכרות לאלכוהול

השימוש העיקרי בתרופה זו הוא עבור התמכרות לאלכוהול. הנלטרקסון אושרה על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי, ה-FDA, לטיפול בהתמכרות לאלכוהול ב-1994, בעקבות פרסום שני מחקרים ראשונים על תרופה זו בשנת 1992. מאז מחקרים נוספים אישרו את יעילות התרופה בהפחתת תדירות וכמויות השתייה.

המנה התחלתית של 25 מ"ג ואחר כך 50 מ"ג ליום. 

נלטרקסון הוכח כמפחית את שיעורי הישנות ההתמכרות לאחר התנזרות במחקרים קליניים רבים. בנוסף, יש ראיות כי נלטרקסון מסייע בהפחתת כמויות השתייה בזמן נטילתו אצל אנשים שממשיכים לשתות גם בזמן נטילת הנטלרקסון, אך פחות יעיל בסיוע לחולים בהתנזרות מוחלטת משתייה. יש מחקרים הטוענים כי נלטרקסון הראה יתרון לעומת פלצבו בהפחתת כמויות שתייה לרמות נורמליות, ולא מנסה להשיג גמילה מלאה מאלכוהול.

מחקרים זיהו גן שנפוץ ב-25-30% מהאוכלוסייה הלבנה שקיומו גורם לתגובה יעילה יותר לנלטרקסון בהפחתה או גמילה מאלכוהול. גן זה כמעט ואינו נמצא בקרב שחורים, והוא שכיח אצל 60-70% מהאסייתים.

### התמכרות לאופיואידים

נלטרקסון עוזר לחולים להתגבר על התמכרות לאופיואידים על ידי חסימת השפעת האופוריה של הסמים. שלא כמו בשימוש עבור התמכרות לאלכוהול, ההשפעה של נלטרקסון על התמכרות לאופיואידים נמוכה הרבה פחות. לפיכך, אף על פי שבמקור התרופה אושרה ב-1984 על ידי ה-FDA לשימוש בהתמכרות לאופיואידים, בדרך כלל משתמשים בנלטרקסון עבור התמכרות לאלכוהול.

סקירה של מחקרים בנושא משנת 2011 הצביעה על כך שיש צורך בחקר נוסף שיצביע על האפקטיביות של התרופה בטיפול בהתמכרות לאופיואידים (ולהשוות נלטרקסון לאופציות אחרות, כגון מתדון). 

אחד החסרונות של התרופה הנלקחת בצורה אורלית הוא שצריכים לקחת אותה באופן יומיומי, כך שייתכן והמטופל יימנע מלקחת את התרופה כדי שלא תפגום בהנאתו מהסמים שהוא צורך. בשל בעיה זו, חולים רבים נושרים במהלך הטיפול בתרופה. לפיכך, תרופה זו היא טיפול אידיאלי רק לחלק קטן מהאוכלוסייה, בדרך כלל אנשים עם מצב חברתי יציב בצורה יוצאת דופן ובעלי מוטיבציה גבוהה. נלטרקסון מסייעת לתלות הפיזית לאופיואידים, אבל בשביל להיגמל לחלוטין מההתמכרות נדרשות התערבויות פסיכו-סוציאליות נוספות (כמו ייעוץ וטיפול קבוצתי), וזאת על מנת לשמור על יעילות הטיפול לטווח רחוק.

לקריאה נוספת
------------

* הערך "נלטרקסון", באתר "ויקיתרופות"
* הערך "נלטרקסון", באתר ויקירפואה

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נלטרקסון** בוויקישיתוף

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**א.ל.מ. (אלמ)** או בשמה המלא **א.ל.מ. רשת חשמל ואלקטרוניקה** היא רשת חנויות למכירת מוצרי חשמל. רשת א.ל.מ. הוקמה בתל אביב בשנת 1978 על ידי צבי אהרונוביץ. ב-2019 מנתה הרשת 42 סניפים.

היסטוריה
--------

סניף הרשת
הרשת החלה את פעילותה בשנת 1978 בתל אביב במכירה של מוצרי חשמל גדולים כגון מקררים, מכונות כביסה, מייבשים ומזגנים.

במרץ 2013 החזיקה א.ל.מ. ב-5% משוק החשמל בישראל ובכך מהווה החנות הקמעונאית הגדולה ביותר בשוק הישראלי.

### א.ל.מ דיוטי פרי

בסוף שנת 2012 זכתה חברת מיניליין, מפעילת רשת א.ל.מ, במכרז להפעלת חנות למוצרי אלקטרוניקה בדיוטי פרי בטרמינל 3 שבנמל התעופה בן-גוריון.

ביוני 2017 זכתה החברה במכרז להפעלת חנות אלקטרוניקה בטרמינל 1 המחודש.

בפברואר 2019 הפסידה החברה במכרז רשות שדות התעופה לניהול שתי חנויות החברה בנתב"ג לרשת אופיס דיפו, וכך סיימה החברה את פעילותה בנמל התעופה.

הרשת כיום
---------

סניפי החברה ממוקמים במרכזי מכירות, חלקם בתוך קניונים וחלקם במרכזים מסחריים.

א.ל.מ. משתתפת בירידי מוצרי חשמל פעמיים בשנה ביריד ספטמבר ויריד מרץ/אפריל באקספו תל אביב.

מוצרי הרשת כוללים מוצרים גדולים למטבח כגון מקררים, תנורים, כיריים, מדיחים ומכונות כביסה, מוצרי בידור כגון טלוויזיות וסטריאו ומוצרי פרודוקטיביות כמו טלפון חכם. מגוון המוצרים משתנה ומתעדכן לאורך השנה וב-2019 הציעה הרשת יותר מ־10,000 מוצרים שונים מיצרנים שונים, הגדולים שבהם בוש, סימנס ואלקטרולוקס.

בדצמבר 2019 מונה אורי להב למנכ"ל הנכנס של א.ל.מ. שיחליף את צביקה אהרונוביץ' שהקים וניהל את הרשת 41 שנה (1978-2019). אורי מגיע מעולם הרכב אחרי שהיווה מנכ"ל לקבוצת סמל"ת יבואנית סובארו, פיאט, אלפא רומיאו ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של א.ל.מ רשת חשמל ואלקטרוניקה
* אחת ולתמיד: איפה כדאי לקנות מוצרי חשמל, גלובס 2014

* א.ל.מ מפתחת אתר שיאפשר לאסוף מוצרים מהחנויות, כלכליסט 2016

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר החברה
2. ↑  "סכנת התחשמלות" - שוק המוצרי החשמל במלחמה קיומית, צ'מנסקי ובן שחר, מרץ 2013
3. ↑  אורנה יפת, באג כבר לא בנתב"ג, באתר כלכליסט, ‏11 במאי 2014
4. ↑  מלניצקי, גילי (2017-06-19). "טרמינל 1 נפתח לטיסות לואו קוסט יוצאות: כך הוא נראה אחרי השיפוץ". *TheMarker*. נבדק ב-2019-05-28.
5. ↑  אופיס דיפו נכנסה לדיוטי פרי בנתב"ג: החליפה את חנויות א.ל.מ, באתר גלובס, ‏13 בפברואר 2019
6. ↑  אורנה יפת, אורי להב ימונה לתפקיד מנכ"ל א.ל.מ. באתר כלכליסט - www.calcalist.co.il, ‏2019-12-09
**אלברטו ישראל אררה** (יוונית: **Αλβέρτος Ερρέρα**; ‏15 בינואר 1913 – אוגוסט 1944) היה חבר בתנועת ההתנגדות היוונית וחלק מהזונדרקומנדו של אושוויץ בירקנאו ממאי עד אוגוסט של שנת 1944.

ביוגרפיה
--------

אלברטו ישראל אררה נולד בסלוניקי והתגורר בלאריסה שם התחתן והקים סופרמרקט. היה סרן בצבא ההלני בחיל הים עד פרוץ המלחמה. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא הצטרף לצבא הפרטיזני בתור מיבא מזון.

ב-24 במרץ 1944 אררה נעצר על ידי המשטרה הגרמנית ונשלח למחנה הריכוז חיידרי. ב-2 באפריל הוא גורש וב-11 באפריל הגיע לאושוויץ. מספרו היה 182,552.

הצוות של אררה היה אחראי לצילומם של תמונות הזונדרקומנדו, העדות המצולמת היחידה לרצח בתאי הגזים ולשריפת הגופות במחנה ההשמדה. 

אררה הנהיג את היהודים היווניים במסגרת מרד הזונדרקומנדו באושוויץ. אררה ניסה לברוח מהמחנה ב-12 באוגוסט 1944 אך נתפס והוצא להורג. גופתו של אררה נתלתה על גבי שער הכניסה למחנה כדוגמה לשאר האסירים.

ב-7 באוקטובר 1944, לאחר ש-60 איש מתוך אנשי המרד נשארו והבינו שהגרמנים מתכוונים לחסלם, הם הציתו את המשרפות ותקפו את שומרי האס-אס באמצעות פטישים, גרזנים ואבנים. הם הרגו קאפו וכמה אנשי אס-אס. כמאה אסירים נמלטו מבירקנאו אך כמעט כולם נתפסו ונרצחו על ידי האס-אס.

אררה צוין לשבח בשנות ה-80 על ידי ממשלת יוון על פועלו במלחמת העולם השנייה.

ראו גם
------

* ליאון כהן

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלברטו ישראל אררה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  גדעון גרייף, ואיתמר לוין, **מרד באושוויץ**, 2017
2. ↑  אתר הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה
3. ↑  Steven B. Bowman, **The Agony of Greek Jews, 1940–1945**, 2009

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1203262914
* VIAF: 3603158005997802100007
* WorldCat (עם VIAF): 3603158005997802100007

 |
**אלברט גאורג שמידט פון גאורגנג** (בגרמנית: **Albert Georg Schmidt von Georgenegg**;‏ 2 באפריל 1861 – 29 באפריל 1930) היה גנרל בצבא האוסטרו-הונגרי אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

שמידט נולד ב-2 באפריל 1861 בעיר פוזן שהשתייכה אז לקיסרות הגרמנית. כיום שם העיר פוזנן והיא נמצאת בתחומי פולין המודרנית. ב-1878 הוא נרשם ללימודים בבית הספר לקצינים בווינה ואז באקדמיה הצבאית הטרזיאנית ולאחר מכן התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי והוצב ברגימנט הרגלים ה-32 בדרגת לויטננט. ב-1883 הוא השתתף במערכה לדיכוי מורדים מוסלמים בבוסניה והרצגובינה, ולאחריה הועלה לדרגת אובר-לויטננט. בין השנים 1885-1887 עבר קורס קצינים נוסף בווינה, וב-1890 הועלה לדרגת האופטמן. לאחר מכן הועבר למטה בריגדת חי"ר, וב-1896 הועלה לדרגת מיור. ב-1900 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט ומונה לראש מטה בריגדת חי"ר. ב-1903 הועלה לדרגת אוברסט וממרץ 1906 עד אפריל 1900 שימש כראש מטה הקורפוס ה-8 בפראג. ב-1 בנובמבר 1909 הוא קודם לדרגת גנרל מיור, והוענק לו תואר האצולה "פון גאורגנג". ב-31 באוקטובר 1912 הועלה לדרגת פלדמרשל-לוטננט ומונה למפקד הדיוויזיה ה-43 שחנתה בצ'רנוביץ.

### מלחמת העולם הראשונה

 ערך מורחב – **מלחמת העולם הראשונה**  

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 נפרסה הדיוויזיה של שמידט בחזית המזרחית כחלק מהקורפוס ה-12 של הרמן קבש אשר בתורו היה חלק מהארמייה השנייה של אדוארד פון בהם-ארמולי. הוא פיקד על הדיוויזיה במהלך קרב גליציה וקרב למברג, ובאביב 1915 השתתף במתקפת הקרפטים. במאי 1915 הוא החליף את קרל טרשצ'יאנסקי פון נאדוש בתפקיד מפקד הקורפוס הרביעי שהיה חלק מהארמייה השנייה. ב-7 במאי 1916 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. ביוני של אותה שנה הותקף הקורפוס שלו בידי הארמייה הרוסית ה-11 במסגרת מתקפת ברוסילוב, והתמוטט כליל. בשל כך הוא הודח מתפקידו. בסתיו 1917 הוא הפך לממונה על הצנזורה הצבאית. הוא עזב את הצבא עם סיום המלחמה ב-1918.

לאחר המלחמה התגורר שמידט בבאד אישל עד מותו ב-29 באפריל 1930 בגיל 69.

קישורים חיצוניים
----------------

* אלברט שמידט (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1031155554
* ISNI: 0000 0003 9973 5703
* VIAF: 295316740
* WorldCat (עם VIAF): 295316740

 |
**דרגות הפציעה** נקבעות על פי מדרג חומרת הפציעה - Injury Severity Score (או ISS). מדרג רפואי זה מאפשר לקבוע חומרה של פציעת טראומה באמצעות שיטת ניקוד פשוטה הנעה בין 1 ל-75 ועל ידי כך לאפשר לצוותים הרפואיים בדרגי הטיפול השונים לחלק את משאביהם בצורה הוגנת ותועלתית, לקבוע סדר קדימויות טיפול, סדר קדימויות פינוי ופרוגנוזה של הפצועים. שיטה זו נפוצה ומקובלת ברחבי העולם בכל הדרגים הרפואיים - בצבא, בשירותי ההצלה ובבתי החולים.

שיטת דירוג זו מבוססת על מדרג הפציעה המקוצר, ה-Abbreviated Injury Scale (או AIS) - שיטה לקביעת חומרת פציעה באזור מסוים שהומצאה על ידי ועדת מדרג הפציעה המקוצר בארגון לקידום רפואה לתאונות דרכים (Association for the Advancement of Automotive Medicine - AAAM).

מדרג הפציעה המקוצר (AIS)
------------------------

מדרג הפציעה המקוצר הוא מדרג בינלאומי אנטומי מוסכם, של שיטת ניקוד לחומרת פציעה, המסווג כל פציעה בכל אזור בגוף לפי חומרתה היחסית **בסולם של שישה ערכים:**

1. קל - Minor
2. בינוני - Moderate
3. רציני - Serious
4. חמור - Severe
5. קריטי - Critical
6. מקסימלי, בלתי ניתן לטיפול באותו רגע - Maximal

  

**המדרג מחלק את הגוף לתשעה מחוזות מתאימים:**

* ראש
* פנים
* צוואר
* חזה
* בטן
* עמוד שדרה
* גף עליון
* גף תחתון
* איברים חיצוניים ואחרים

מדרג חומרת הפציעה
-----------------

מדרג חומרת הפציעה מבוסס על מדרג הפציעה המקוצר. על מנת לחשב את מדרג חומרת הפציעה עבור פצוע, הגוף מחולק לשישה אזורים:

* ראש או צוואר - כולל עמוד השדרה הצווארי
* פנים - כולל שלד הפנים, אף, פה, עיניים ואוזניים
* חזה - כולל עמוד השדרה החזי והסרעפת.
* בטן או אזור האגן - איברים פנימיים של הבטן ועמוד השדרה המותני.
* גפיים או חגורת האגן - שלד האגן
* איברים חיצוניים

על מנת לחשב את מדרג חומרת הפציעה, יש להשתמש בערכים הגבוהים ביותר שהתקבלו במדרג הפציעה המקוצר, בשלושת אזורי ה-ISS בהם חומרת הפציעה היא הגבוהה ביותר. את ערכים אלו יש להעלות בריבוע ולסכום אותם. לדוגמה - מדרג חומרת הפציעה = א^2 + ב^2 + ג^2, כאשר א', ב' וג' מייצגים את הערכים של האזורים הפגועים ביותר בגוף שהתקבלו ממדרג הפציעה המקוצר. ערכי מדרג חומרת הפציעה כאמור, נעים בין 1 ל-75 (ניקוד של 5 עבור כל אחד משלושת אזורי הפציעה יוביל למדרג חומרת הפציעה של 75). אם אחד מהערכים במדרג הפציעה המקוצר הוא 6, מדרג חומרת הפציעה הופך מידית ל-75, משום שניקוד של 6 (מקסימלי) מצביע על חוסר תועלת בהענקת טיפול רפואי נוסף לשימור חיים (המשמעות היא לעיתים הפסקת הטיפול הרפואי בעת אירוע רב נפגעים).

קישורים חיצוניים
----------------

מחשבון לחישוב ISS

הערות שוליים
------------

1. ↑  Baker, S.P.; B. O'Neill; W. Haddon Jr.; W.B. Long (1974). "The Injury Severity Score: a method for describing patients with multiple injuries and evaluating emergency care". *The Journal of Trauma*. Lippincott Williams & Wilkins. **14** (3): 187–196. doi:10.1097/00005373-197403000-00001. PMID 4814394.
2. ↑  Copes, W.S.; H.R. Champion; W.J. Sacco; M.M. Lawnick; S.L. Keast; L.W. Bain (1988). "The Injury Severity Score revisited". *The Journal of Trauma*. Lippincott Williams & Wilkins. **28** (1): 69–77. doi:10.1097/00005373-198801000-00010. PMID 3123707.
3. ↑  אתר Trauma.org.  Accessed Nov. 18, 2009
**אלברטו בורי** (באיטלקית: **Alberto Burri**;‏ 12 במרץ 1915 – 15 בפברואר 1995) היה פסל וצייר איטלקי אבסטרקטי.

ביוגרפיה
--------

נולד בצ'יטה די קאסטלו שבאומבריה. ב-1940 סיים בורי לימודי רפואה מאוניברסיטת פרוג'ה ושימש כרופא צבאי במלחמת העולם השנייה. הוא נעצר על ידי כוחות בעלות הברית בתוניסיה והושם במחנה מעצר בטקסס בשנת 1943, שם שהה כ-18 חודשים ושם גם החל לצייר. הוא שוחרר בשנת 1946 ועבר לרומא, שם המשיך להתגורר עד סוף חייו. הוא הציג ברומא תערוכת יחיד ראשונה בשנת 1947 ב-Galleria La Margherita.

תחילה צייר בורי באופן פיגורטיבי, אולם כמו רבים מבני דורו באיטליה פנה אל עבר הציור המופשט. 
יחד עם ג'וזפה קאפוגרוסי (אנ'), אטורו קולה (צר') ואמנים נוספים חתם על מנשר של קבוצה בשם Origine, אשר הייתה בו קריאה לאסתטיקה לא-פיגורטיבית. 

בורי נודע בשימוש בחומרים לא שגרתיים ביצירותיו כמו זפת, פומיס, פלסטיק תעשייתי, ברזל, צמר שרוף, פחיות ישנות מפח, ויוטה. יצירתו מושפעת מזרמים כמו האבסטרקציה לירית, האקספרסיוניזם המופשט האמריקאי והטאשיזם האירופאי. 

אחת מיצירותיו המפורסמות היא סדרת ה-Sacchi (שקים), אותה החל ליצור בשנת 1949 והיא מורכבת משקי יוטה התפורים בגסות זה לזה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלברטו בורי** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אלברטו בורי
* אלברטו בורי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* Laura Cumming, Alberto Burri: Form and Matter – review


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007368895005171
* BIBSYS: 90789863
* BNE: XX869498
* BnF: cb12065445z (data)
* CiNii: DA12968261
* GND: 119106914
* ICCU: CFIV016202
* ISNI: 0000 0001 2138 7097
* LCCN: n79099084
* NDL: 00464045
* NKC: ola2002158021
* NLG: 63907
* NTA: 070360111
* RKD: 14324
* SNAC: w6sj2cxw
* SUDOC: 028917995
* Trove: 797948
* ULAN: 500015319
* VcBA: 495/311739
* VIAF: 71412837
* WorldCat: lccn-n79099084

 |
אחד החלקים הישרים של הדרגנוע
**דרגנוע סנטרל - מיד-לוולס** (**Central - Mid-Levels Escalator**) באי הונג קונג היא מערכת הדרגנועים החיצונית לבניין והמקורה הארוכה ביותר בעולם. אורכה הכולל של המערכת כ-800 מטר, והפרש הגבהים בין קצותיה הוא 135 מטר. זמן הנסיעה מקצה לקצה 20 דקות, אולם רוב האנשים הולכים בשעה שהמדרגות נעות ומקצרים את משך ההסעה.

בשל השיפוע התלול עליו נבנה המתקן, חוסכות המדרגות הנעות הליכת זיגזג של כמה קילומטרים בין הבניינים ולאורך הכבישים, אותם נדרשים כלי הרכב לעבור.

המערכת מורכבת מ-20 דרגנועים שונים ושלוש מדרכות נעות שטוחות. מדי יום עוברים לאורכה למעלה מ-45,000 איש. המערכת הוקמה בעלות של 240 מיליון דולר הונג קונגי (30 מיליון דולר אמריקאי), ונחנכה ב-15 באוקטובר 1993.

אחת הכניסות לדרגנוע
מערכת הדרגנועים מהווה מרכיב חשוב בתחבורה בהונג-קונג בזכות חיבורה בין נקודות חשובות בעיר, בין אזור הסנטרל (אזור העסקים הראשי של הונג-קונג) ורחוב קונדויט (Conduit Road) שבשכונת מיד-לוולס שעל הרכס.

מערכת הדרגנועים מורכבת ברובה מדרגנוע יחיד, אולם בקטעים מסוימים קיימים שני דרגנועים מקבילים. הדרגנועים פועלים בכיוון מטה בשעות הבוקר (בין השעות 06:00–10:00) וכלפי מעלה בין השעות 10:30 ל-24:00.

מלבד חשיבות הדרגנועים לעיר, הם מהווים אטרקציה תיירותית ולאורך המסלול נפתחו בשנים האחרונות מסעדות רבות ומקומות בילוי שוקקי חיים.

הדרגנוע מופיע בסרט "האביר האפל" (2008).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דרגנוע סנטרל - מיד-לוולס** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Rory Boland, Hong Kong's Central-Mid Levels Escalator - The Longest in the World, About.com Guide, Hong Kong
**סֶלֶסְטְיָה** (באנגלית: **Celestia**) היא תוכנה חופשית, המדמה גרמי שמיים בשלושה ממדים ומאפשרת תנועה וירטואלית בחלל. 

סלסטיה נמצאת בשימוש נרחב בהוראת האסטרונומיה ואומצה על ידי נאס"א וסוכנות החלל האירופית למטרה זו. סלסטיה היא תוכנה חוצת פלטפורמות וזמינה למערכות הפעלה מרובות, לרבות Microsoft Windows, לינוקס ו-OS X.

תפקודי סלסטיה
-------------

התוכנה מציגה מאות אלפי גרמי שמיים רבים מסוגים שונים: פלנטות (לרבות פלנטות מחוץ למערכת השמש), כוכבים, ירחים, צבירי כוכבים, ערפיליות, גלקסיות, כוכבי שביט ועוד. קטלוג הכוכבים שהיא מבוססת עליו נבנה בפרויקט Hipparcos של סוכנות החלל האירופית, ומודל התנועה הפלנטרית הוא VSOP87 - מודל מדויק די הצורך להדמיה מדויקת של ליקויים.

סלסטיה מאפשרת תנועה בין גרמי השמיים ומעקב אחריהם. אפשרויות המעקב מגוונות, וכוללות מעקב ממקום יחיד בחלל, מעקב מעל נקודה קבועה בפני השטח של גרם השמים, מעקב תוך שמירת זווית הייחוס לגרם שמים נוסף, מעקב תוך שמירת זווית הייחוס למסלול הגרם השמימי ועוד.

סלסטיה מאפשרת תנועה בזמן בקצבים שונים, לפנים ולאחור, ועצירה של הזמן. לתוכנה אפשרויות סקריפטינג רבות, המאפשרות בניית מערך שיעור מוכן מראש, והיא מאפשרת לכידה של המוצג בה לתמונה או וידאו. ניתן לפצל את התצוגה לשתיים, אופקית או אנכית, וכך מתאפשר שימוש בשני צגים וגם השוואה שני גרמי שמיים, או מבט משתי נקודות שונות על אותו אירוע אסטרונומי.

סלסטיה ניתנת להרחבה באמצעות תוספים, המאפשרים להעשיר את החוויה הוויזואלית (עם טקסטורות באבחנה גבוהה, שכבות אטמוספירה ומודלים תלת-ממדיים), הוספת אירועים שמימיים וספינות חלל. קיים מאגר גדול של תוספים חופשיים לשימוש, וקיימים גם תוספים מסחריים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיספר ספר לימוד בוויקיספר: **סלסטיה - מדריך בזק** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **סלסטיה** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של סלסטיה
* הורדת התוכנה ממאגר תוכנות חופשיות SourceForge
* מאגר תוספים (חלקם בתשלום), סקריפטים ומידע רב
**הלמה של קנסטר-קורטובסקי-מזורקביץ** היא משפט בסיסי בטופולוגיה של סימפלקסים, המאפשר להסיק, בתנאים מסוימים, שלכמה קבוצות סגורות יש נקודה משותפת. את הלמה אפשר להוכיח מן הלמה של שפרנר, והיא מספקת הוכחה פשוטה יחסית למשפט נקודת השבת של בראואר.

הטענה
-----

יהי {\displaystyle \ \Delta =\langle p\_{0},p\_{1},\dots ,p\_{n}\rangle } סימפלקס n-ממדי. תהיינה {\displaystyle \ F\_{0},\dots ,F\_{n}} קבוצות סגורות, כך שכל פאה {\displaystyle \ \langle e\_{i\_{1}},\dots ,e\_{i\_{k}}\rangle } מכוסה על ידי איחוד הקבוצות {\displaystyle \ F\_{i\_{1}}\cup \cdots \cup F\_{i\_{k}}} (ובפרט הסיפלקס כולו מכוסה על ידי איחוד כל הקבוצות). אז לקבוצות {\displaystyle \ F\_{0},\dots ,F\_{n}} יש נקודה משותפת. 

לדוגמה, בממד n=1 הטענה היא שאם שתי קבוצות סגורות מכסות (יחד) קטע, באופן שכל אחת מהן מכסה אחד מקצותיו, אז יש להן נקודה משותפת; טענה זו שקולה לכך שהקטע הוא קבוצה קשירה. בממד n=2, הטענה היא שאם שלוש קבוצות סגורות מכסות משולש באופן שכל אחת מהן מכסה את הקודקוד המתאים לה וכל שתיים מהן מכסות (יחד) את הצלע המתאימה להן, אז יש להן נקודה משותפת, וכן הלאה.

הוכחה
-----

נניח בשלילה שתנאי הלמה מתקיימים וחיתוך הקבוצות ריק. נתבונן במשלימים {\displaystyle \ G\_{i}=\Delta -F\_{i}}. מן ההנחות נובע ש- {\displaystyle \{G\_{i}\}\_{i=0}^{n}} היא כיסוי פתוח של הסימפלקס, שהוא קבוצה קומפקטית. לכן יש לו מספר לבג {\displaystyle \ \epsilon >0} (ע"ש). נסתכל בחלוקה סימפליציאלית של \ \Delta, שקוטרו של כל סימפלקס בה קטן מ-\ \epsilon. על החלוקה הזו נגדיר פונקציית קודקודים \ m, באופן הבא: אם {\displaystyle x\in \langle p\_{i\_{0}},...p\_{i\_{k}}\rangle } קודקוד בחלוקה, אז על-פי תנאי הכיסוי יש {\displaystyle \ j\in \{i\_{1},\dots ,i\_{k}\}} כך ש- {\displaystyle \ x\in F\_{j}}, ואז נגדיר {\displaystyle \ m(x)=j}; בפרט {\displaystyle x\in F\_{m(x)}} לכל קודקוד \ x של החלוקה. פונקציה זו מקיימת את תנאי הלמה של שפרנר, ולכן קיים בחלוקה הסימפליציאלית סימפלקס {\displaystyle \ \langle x\_{0},...x\_{n}\rangle }, כך שלכל אינדקס \,i מתקיים {\displaystyle x\_{i}\in F\_{i}}. לפי בחירת \ \epsilon , קיים {\displaystyle \,G\_{i\_{0}}} כך ש {\displaystyle \,\langle x\_{0},...x\_{n}\rangle \subset G\_{i\_{0}}}, אבל אז {\displaystyle \langle x\_{0},...x\_{n}\rangle \cap F\_{i\_{0}}=\emptyset }, וזו סתירה למסקנה ש-{\displaystyle x\_{i\_{0}}\in F\_{i\_{0}}}.

ראו גם
------

* הלמה של שפרנר
* משפט נקודת השבת של בראואר
**סמל מדינת רוד איילנד**, או בשמו המלא "**חותם מדינת רוד איילנד ומטעי פרובידנס**" (באנגלית: **The Seal of the State of Rhode Island and Providence Plantations**) מציג במרכזו עוגן ימי בצבע זהב על רקע כחול. מתחת לעוגן כתובה המילה "תקווה" (Hope). על המעגל החיצוני של הסמל מופיעה הכתובת: "חותם מדינת רוד איילנד ומטעי פרובידנס 1636".

היסטוריה
--------

### התקופה הקולוניאלית

מושבת רוד איילנד הוקמה בשנת 1636 על ידי קבוצת פליטים שהונהגו על ידי רוג'ר ויליאמס (אנ'), כומר נוצרי, ואן הצ'ינסון, אשר הגיעו לאזור כבריחה מרדיפה דתית ביבשת אירופה ומסצ'וסטס הסמוכה. הפליטים קבעו את העוגן כסמלה של המושבה. ההשראה לבחירת העוגן היא ככל הנראה הפסוק מהברית החדשה:

> 
> ...בַּתִּקְוָה הַנְּתוּנָה לְפָנֵינוּ׃ 19 אֲשֶׁר־הִיא לְנַפְשֵׁנוּ כְּעֹגֶן נָכוֹן וְחָזָק...
> 
> 
> 
> — הברית החדשה, האיגרת אל העברים, פרק 6, פסוקים 18-19
> 

גם המילה "תקווה", שהוספה לראש הסמל מעל העוגן בשנת 1644 אחרי שויליאמס קיבל זכות רשמית ליישב את האזור על ידי מלך אנגליה, מקורה מפסוק זה. החל משנה זו, הסמל אומץ על ידי כל ממשלה ברוד איילנד בצורות שונות תוך שמירה על העקרונות המרכזיים במבנהו - העוגן הזהוב, הרקע הכחול, המוטו "תקווה" והכיתוב המקיף את הסמל.

### סמל האצולה של מדינת רוד איילנד

סמל האצולה של מדינת רוד איילנד
בשנת 1881 אימצה האספה הכללית של מדינת רוד איילנד סמל אצולה למדינה, בנוסף לחותם ולדגל הקיימים של המדינה. סמל האצולה נכנס לתוקפו ב-1 בפברואר 1882. סמל האצולה משמש כסמל המדינה בגרסאותיו השונות, בסמל ודגל מושל המדינה ובסמלו של סגן מושל המדינה.

* סמל האצולה בדגל מושל מדינת רוד איילנדסמל האצולה בדגל מושל מדינת רוד איילנד
* סמל מושל רוד איילנדסמל מושל רוד איילנד
* סמל סגן מושל רוד איילנד (אנ')סמל סגן מושל רוד איילנד (אנ')
* גרסה מצוירת של סמל האצולה (1876)גרסה מצוירת של סמל האצולה (1876)

גרסאות קודמות ושימושים נוספים
-----------------------------

* גרסת הסמל שהייתה בשימוש ב-1853גרסת הסמל שהייתה בשימוש ב-1853
* סמל חברת ההיסטוריה של רוד איילנד בשנת 1852סמל חברת ההיסטוריה של רוד איילנד בשנת 1852
* סמל המשמר הלאומי של רוד איילנדסמל המשמר הלאומי של רוד איילנד

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל דגלים וסמלים** |

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל ארצות הברית** |

* דגל רוד איילנד

| סמלי מדינות ארצות הברית |
| --- |
| סמל פדרלי | סמל ארצות הברית |  |
| סמלי מדינות | אוהיו • אוקלהומה • אורגון • איווה • איידהו • אילינוי • אינדיאנה • אלבמה • אלסקה • אריזונה • ארקנסו • ג'ורג'יה • דלאוור • דקוטה הדרומית • דקוטה הצפונית • הוואי • ויומינג • ויסקונסין • וירג'יניה • וירג'יניה המערבית • ורמונט • וושינגטון • טנסי • טקסס • יוטה • לואיזיאנה • מונטנה • מיזורי • מיין • מינסוטה • מיסיסיפי • מישיגן • מסצ'וסטס • מרילנד • נבדה • נברסקה • ניו ג'רזי • ניו המפשייר • ניו יורק • ניו מקסיקו • פלורידה • פנסילבניה • קולורדו • קונטיקט • קליפורניה • קנזס • קנטקי • קרוליינה הדרומית • קרוליינה הצפונית • רוד איילנד |
| סמלי אזורים מבודדים | סמואה האמריקנית • גואם • איי מריאנה הצפוניים • פוארטו ריקו • איי הבתולה של ארצות הברית |
| סמל מחוז קולומביה ווושינגטון | וושינגטון, מחוז קולומביה |
**דרגת הטוהר** בסגסוגות של מתכות יקרות היא אחוז המתכת היקרה מתוך מסת הסגסוגת. דרגת הטוהר היא מילסימאלית (נמדדת באלפיות). סגסוגת טהורה (99.9%) מתוארת על ידי המידה 999 כלומר שאחוז הזהב הטהור בסגסוגת הוא 99.9%. דרגת טוהר 875 בזהב פירושה סגסוגת שאחוז הזהב בה הוא 87.5%.

על פי דרגת הטוהר נקבע גם מחיר הסגסוגת והתאמת הסגסוגת לשימוש. דרגת טוהר משמשת בהערכת פלטינה, זהב וכסף.

זהב
---

סימול על פי התקן הישראלי לתכשיטי זהב. דרגת טוהר 875 בזהב, המקבילה ל-21 קרט
בזהב קיימת גם יחידת טוהר או משקל בשם קרט. זהב 24 קרט מקביל לדרגת טוהר של 999 - זהב טהור, וכן הלאה. קיימות דרגות מקובלות לדרגת הטוהר של זהב, והן (בישראל):

| קרט | אלפיות | טוהר |
| --- | --- | --- |
| 24 | 999 | 99.9% |
| 22 | 916 | 91.6% |
| 21 | 875 | 87.5% |
| 18 | 750 | 75% |
| 14 | 585 | 58.5% |
| 9 | 375 | 37.5% |

בישראל, קיים תקן רשמי ת"י 299, מתוקף חוק התקנים הישראלי. החוק קובע כי כל מוצר זהב חייב לעבור תהליך של אימות דרגת טוהר הזהב. מטרתו של תהליך זה הוא להגן על הצרכן מפני זיופים ולהגביר את מודעותו הצרכנית למוצרים ממתכות יקרות. מוצרים שבהם פחות מ-375 אלפיות זהב לא יכונו מוצר זהב.

כסף
---

רימון כסף ולצידו הספרות 925 - סימן האימות הוולונטרי של דרגת הטוהר של כסף סטרלינג בישראל
בכסף אין שימוש ביחידות קרט. מידות הטוהר המקובלות לתכשיטי וכלי כסף (בישראל) הן:

| אלפיות | טוהר |
| --- | --- |
| 999 | 99.9% |
| 925 | 92.5% |
| 835 | 83.5% |
| 800 | 80% |

כסף 999 - כסף טהור - אינו בשימוש בתכשיטים בהם נדרשת קשיות מינימלית. כסף 925 - הידוע גם בשם כסף סטרלינג, הוא הסגסוגת הנפוצה בייצור תכשיטי וכלי כסף. בעולם קיימות גם דרגות טוהר נוספות, כ"כסף בריטניה"(958), ואחרות. גם בייצור כלי נגינה מכסף אפשר שיהיה שימוש בדרגות טוהר שונות.

בישראל, מתכת הכסף מוגדרת כמתכת יקרה אך אינה נכללת בהגדרות תקן ישראלי 299 לחוק מכון התקנים כתקן חובה בסימון או בדיקה.

פלטינה
------

דרגות טוהר מקובלות בפלטינה הן:

| אלפיות | טוהר |
| --- | --- |
| 999 | 99.9% |
| 950 | 95% |
| 900 | 90% |
| 850 | 85% |

סימון דרגת הטוהר
----------------

קיימת חובה במדינות מסוימות להטביע את דרגת הטוהר על התכשיטים. בישראל קיים תקן מחייב לסימון. חובה זו חלה על תכשיטי זהב, והסימון בחוק הוא "כינור דוד" - סמל המופיע במקביל לציון דרגת הטוהר ושם יצרן התכשיט. מוצר בו דרגת הטוהר נמוכה מ-375 לא יכונה על פי החוק מוצר זהב.

בתכשיטי כסף אין חובה, וניתנת בחירה, לסמן את דרגת הטוהר. סמל הכסף הוא רימון כסף.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דרגת טוהר** בוויקישיתוף
* דרגות טוהר של זהב באתר מכון התקנים הישראלי
**הלמוט ליף רסמוסן** (בדנית: **מילדורף-ואלדלאגר**; נולד בסביבות שנת 1925) הוא משתף פעולה דני שהשתתף במלחמת העולם השנייה כחבר במערך החמוש של הרייך השלישי - הגייסות החופשיים של דנמרק. בשנת 2016 הוא הוצב במקום השישי ברשימת פושעי המלחמה הנאצים המבוקשים ביותר על פי מרכז שמעון ויזנטל (אנ').

ביוגרפיה
--------

הוא נולד כהלמוט לייף רסמוסן. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא היה מתנדב של הגייסות החופשיים הדנים (Frikorps). בשנים 1942–1943 שימש כשומר במחנה השמדה ליהודי בוברויסק, בלארוס בשם ואלדלאגר. רסמוסן עצמו טוען שלא השתתף ברצח יהודים.

לאחר המלחמה שינה את שמו להלמוט ראסבול. הוא עבד כטכנאי בקולנוע. הוא התחתן ונולדו לו שני ילדים. גר בקופנהגן.

משנת 2015 דרש מרכז שמעון ויזנטל את פתיחת ההליכים בתיק ראסבול, שבשנת 2016 הציב אותו במקום הששי ברשימת הפושעים הנאצים המבוקשים ביותר. בנובמבר 2016 הודיעה התביעה הדנית כי לא מצאה עדות למעורבותו של הלמוט ראסבול ברצח יהודים במחנה בוברויסק.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "*Nazismo, ecco i 10 peggiori criminali viventi al mondo: la prima è una donna (lista aggiornata al 2016)*" (באיטלקית).
2. ↑  "*Şi-a schimbat numele şi sa angajat în cinematografie pentru a ascunde faptul că a lucrat în lagărul unde au fost executaţi 1.400 de evrei*" (ברומנית).
3. 1 2  "*Wiesenthal Center 2016 Annual Report Praises Renewed Efforts by German Prosecutors*" (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-2016-07-29. נבדק ב-2020-04-09.
4. ↑  קופנהגן: האם יעמידו לדין פושע נאצי כבן 90?
5. ↑  "*Şi-a schimbat numele şi sa angajat în cinematografie pentru a ascunde faptul că a lucrat în lagărul unde au fost executaţi 1.400 de evrei*" (ברומנית).
6. ↑  "*Oskarżony o mordowanie Żydów. "Nie znaleźli dowodów"*" (בפולנית).
**פיג'ואה** (וכן **פיג'ויה**; שם מדעי: *Feijoa sellowiana*) שיח ממשפחת ההדסיים, שנפוץ בארץ ישראל ומשמש הן כצמח נוי והן כשיח לפירות מאכל. מקורו כנראה מברזיל.

מאפיינים
--------

הפיג'ואה זהו שיח בינוני בגובהו, צפוף, תדיר-ירק ובעל צמיחה איטית. שמו העממי האנגלי הוא "גויאבת-האננס".

הפיג'ואה הגיעה לארץ ישראל בימי המנדט הבריטי, כנראה בסוף שנות העשרים למאה הקודמת, כאשר הופצה ברחבי האימפריה הבריטית כצמח נוי מובהק. הפיג'ואה מצטיינת בצבעה הירוק-כסוף, ובפרחים אדומים-לבנים יפים. השיח ניטע בשכונות פועלים ובמשקי בית באזור החוף ובשפלה, ונפוץ מאוד. הוא גם שימש כגדר חיה לחצרות. מגבלתו העיקרית הייתה פירותיו הקטנים, וחוסר אחידות של הפרי.

בשנות ה-70 למאה הקודמת נערך בישראל מפעל בירור גדול על ידי אפרים סלור, שמטרתו הייתה לברור זן של פיג'ואה בעל תכונות של פרי מסחריות. הזן שנברר וטופח נקרא על שמו של המטפח, "סלור", והוא אף ניטע בכמויות מסחריות. אולם, גידול הפיג'ואה המסחרי בארץ נכשל, בשל מחלות ומזיקים שלא נצפו מראש. כיום שוב הוא גדל בגינות פרטיות ובחצרות, אבל הזן סלור מהווה מקור לפיג'ואה גדולה.

הפיג'ואה עמידה לקרה, ויכולה לשרוד גם בטמפרטורה של מינוס 10 מעלות. צריכת המים שלה מאוד נמוכה, והיא הסתגלה בארץ לרוב סוגי הקרקעות. היא פורחת בחודשי אפריל ומאי, ומניבה את פריה בחודשי הסתו - אוקטובר, נובמבר ודצמבר. תכולת ויטמין C של הפרי היא גדולה יחסית, חיי המדף שלו קצרים, והפרי נאכל בעזרת חציית הפרי בסכין ואכילתו בכפית בדומה לאכילת פרי הפסיפלורה או כדרך הילדים, בשיניים.

הפיג'ואה מכילה כנראה כמות גדולה של יוד, ובשעתו רווחה אמונה שהיא מועילה למי שלקה בבלוטת התריס. לפי סיפורים שלא אומתו, כשהרודן הסובייטי סטלין חלה את מחלתו האחרונה, הבהילו אליו יום יום, במטוס מיוחד, פירות פיג'ואה מדרום ברית המועצות.

גלריה
-----

* פרי פיג'ואהפרי פיג'ואה
* צמח הפיג'ואהצמח הפיג'ואה
* פרח הפיג'ואהפרח הפיג'ואה
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיג'ואה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* TPL
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IPNI
* Tropicos
 |

* פיג'ואה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------