recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
האוקולוס בפנתאון שברומא, בציורו של ג'ובאני פאניני.
**אוקולוס** (בלטינית: **Oculus** - "עין") הוא אלמנט באדריכלות המתאר חלון או פתח עגול בראש כיפה שמטרתו להאיר את המבנה. הידוע במבני האוקולוס הוא זה המצוי בתקרת כיפת הפנתאון ברומא שבאיטליה.

איכותו וחשיבותו של האוקולוס היא בהכנסת אור טבעי רב לתוך הכיפה מבלי לפגוע ביציבות המבנה. האור הנכנס משרה אווירה דרמטית בחלל המבנה ובשל שינוי מיקומה של השמש בשמיים במשך היום, כתם האור נע בתוכו. העיקרון המבני של הכיפה הוא כזה שכל עוד הפתח העגול נמצא במרכזה הגאומטרי, מאמצי הלחיצה הפועלים בראש הכיפה עוברים במישור הטבעת הנוצרת בגובה האוקולוס והכיפה לא קורסת. החיסרון של פתח זה הוא חשיפת המבנה לאיתני הטבע - כניסת רוח, גשם, ברד ושלג לתוך המבנה. מתכנני המבנים בעולם העתיק תכננו בדרך כלל מערכת של מרזבים מתחת לרצפת המבנה על מנת למנוע הצטברות משקעים בתוכו.

באדריכלות רומנסקית ואדריכלות גותית "אוקולוס" משמש גם כשם לחלון עגול. 

אוקולוס הוא גם אלמנט המאפיין אדריכלות איסלאמית.
כיפת אוקולוס שהשתמרה מן המאה הראשונה לפנה"ס, בהרודיון

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **אוקולוס** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אוקולוס** |

* אוקולוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
שער על שלוחה המובילה לאמבר צפון אשר יוצאת מתחנת הרכבת חדרה מזרח
 מתקני אמבר ליד גן שמואל
מסוף המטענים והמפעל אמבר - דבירה
**אמבר** הוא מכון התערובת הגדול בישראל ואף במזרח התיכון כולו. המכון מייצר תערובות מזון לכל ענפי המשק החי כגון: ענפי הלול לסוגיהם השונים, פרות החלב, דגים ועוד.

אמבר פועל בשני מפעלי ייצור מרכזיים: 

1. אמבר צפון - ממוקם באזור התעשייה גרנות, מול קיבוץ גן שמואל על כביש 65, בסמוך לתחנת הרכבת חדרה מזרח.
2. אמבר דרום - ממוקם סמוך לקיבוץ דביר על יד כביש 6.

המכון הוקם ב-1961 על ידי קיבוצי גרנות ומושבים שיתופיים ממרכז הארץ והתרחב במשך השנים, ותוכן בידי האדריכל יעקב (קובה) גבר. כיום נמצא המכון בבעלותם של כ-148 קיבוצים ומושבים מכל רחבי הארץ.

במפעל נמצאת שלוחה של המסילה המזרחית, אשר יוצאת מתחנת הרכבת חדרה מזרח. לאחר פירוקה של המסילה המזרחית בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 שירות רכבות הנוסעים במסילה נפסק ועד לחידושה של המסילה המזרחית השימוש היחיד למקטע זה של המסילה היה עבור המפעל.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אמבר

הערות שוליים
------------

1. ↑  הזמנות לאירועים שונים 1 מתוך 2, ארכיון קובה גבר, הספרייה הלאומית
**ליאוניד איבנוביץ׳ רוגוזוב** (ברוסית: **Леони́д Ива́нович Ро́гозов**;‏ 14 במרץ 1934 – 21 בספטמבר 2000) היה רופא כירורג, שיצא לאנטארקטיקה עם המשלחת הסובייטית השישית (1960–1961). בהיותו איש הרפואה היחיד ובמהלך השהייה בתחנת המחקר הוא פיתח דלקת התוספתן אשר הובילה את רוגוזוב לבצע ניתוח עצמי להסרת התוספתן על מנת להציל את חייו שלו.

חייו
----

ליאוניד רוגוזוב נולד במזרח סיביר. אביו נהרג במלחמת העולם השנייה בשנת 1943.
בשנת 1953 סיים רוגוזוב את לימודיו בבית ספר תיכון והתקבל להתמחות במכון לרפואת ילדים בסנט פטרסבורג. לאחר שסיים את ההתמחות בשנת 1959 כרופא כללי, החל הכשרה קלינית להתמחות בכירורגיה. בספטמבר 1960, בגיל 26 קטע את הכשרתו, והצטרף כרופא למשלחת הסובייטית השישית באנטארקטיקה.

השירות באנטארקטיקה
------------------

מספטמבר 1960 ועד אוקטובר 1962 שירת רוגוזוב באנטארקטיקה, בתפקידו כרופא היחיד בצוות של שלוש עשרה חוקרים בתחנת נובולזרבסקאיה, שהוקמה בינואר 1961.

בבוקר 29 באפריל 1961 חווה רוגוזוב חולשה כללית, בחילות וחום, ומאוחר יותר כאבים בחלק הימני התחתון של בטנו. אף אחד מהטיפולים המקובלים האפשריים לא עזר. עד 30 באפריל מצבו החמיר. מירני, תחנת המחקר הסובייטית הקרובה ביותר, הייתה יותר מ -1,600 ק"מ מנובולזארבסקאיה. בתחנות המחקר של מדינות אחרות לא היה מטוס זמין ובכל מקרה תנאי סופת שלגים קשים מנעו נחיתת מטוסים. לרוגוזוב לא הייתה ברירה אלא לבצע בעצמו ניתוח.

הפעולה החלה בשעה 02:00 שעון מקומי ב -1 במאי בעזרת נהג ומטאורולוג, שסיפק לו כלי ניתוח והחזיקו במראה כדי שרוגוזוב יוכל לצפות באזורים שלא נראים ישירות. רוגוזוב עשה שימוש בתמיסה של 0.5% נובוקאין להרדמה מקומית של דופן הבטן. רוגוזוב ביצע חתך של 10–12 ס"מ בדופן הבטן. על פי הדיווח שלו, נמצא כתם כהה בבסיס התוספתן, ורוגוזוב העריך שהוא יתפוצץ תוך יממה. חולשה כללית ובחילה התפתחו כ30–40 דקות לאחר תחילת הניתוח, כך שהיה צורך שוב ושוב בהפסקות למנוחה לאחר מכן. בסביבות השעה 04:00 הושלם הניתוח.

לאחר הניתוח חל שיפור הדרגתי בסימני הדלקת ובמצב הכללי של רוגוזוב. טמפרטורת הגוף חזרה לשגרה לאחר חמישה ימים, והתפרים הוסרו שבעה ימים לאחר הניתוח. רוגוזוב חזר לתפקידו הרגיל לאחר כשבועיים.

הניתוח העצמי הצית אז את דמיונו של הציבור הסובייטי. בשנת 1961 הוענק לו עיטור הדגל האדום של העמל.
האירוע הביא לשינוי מדיניות, ולאחר מכן נדרשו בדיקות בריאות נרחבות של אנשי צוות במסעות כאלה.

שנים מאוחרות
------------

באוקטובר 1962 חזר רוגוזוב לסנט פטרסבורג והחל לעבוד על דוקטורט. בספטמבר 1966 פרסם עבודת דוקטורט בשם כריתה של הוושט לטיפול בסרטן הוושט. בהמשך עבד כרופא בבתי חולים שונים בסנט פטרסבורג. בין השנים 1986 ל-2000 שימש כראש מחלקת הכירורגיה של מכון המחקר בסנט פטרסבורג לריאות.

רוגוזוב נפטר בשנת 2000, בן 66, בסנט פטרסבורג, מסרטן ריאות.

קישורים חיצוניים
----------------

* Lentati, Sara (2015-05-05). "The man who cut out his own appendix". *BBC News* (באנגלית בריטית). נבדק ב-2020-10-06.
* This American Life podcast episode

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ליאוניד רוגוזוב"**.
סמליל החברה בשנות ה-70' ו-ה80'
סמליל החברה בשנות ה-90'
**החברה האמריקאית ישראלית לגז בע"מ**, המוכרת במותג **אמישראגז**, היא חברה ישראלית העוסקת בייבוא ושיווק גז פחמימני מעובה וגז טבעי וכן מוכרת מוצרים מבוססי גז ומספקת שירותי תיקונים ובדיקות של מערכות הגז אותן היא מספקת. לחברה מספר חברות בנות: אמישראגז - גז טבעי, המשווקת גז טבעי, נגב גז טבעי המקימה ומפעילה תשתית לגז טבעי בדרום ישראל, ו"ראנד מערכות אנרגיה בע"מ", הממוקמת בפתח תקווה ופועלת בתחום האנרגיה הסולרית ודודי שמש וחשמל.
נכון לשנת 2020 לחברת אמישראגז 32 סניפים ברחבי הארץ ובנוסף להם שלושה מתקנים ראשיים למילוי ואחסון מכלי גז.

היסטוריה
--------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 
אמישראגז נוסדה בינואר 1949 בשוך הקרבות הראשונים של מלחמת העצמאות על ידי משה פרדיס והייתה חברת הגז הישראלית הראשונה בישראל. החברות האחרות שהיו בארץ נשלטו על ידי חברות נפט בינלאומיות. את מכלי הגז הראשונים והציוד הרב, הביא פרדיס מארצות הברית, אליה עבר אחרי בריחתו מגרמניה ופורטוגל, לאחר עליית הנאצים לשלטון. החברה בהובלתו של פרדיס הייתה הראשונה שהתקינה את המכלים בזוגות מחוץ לבית הלקוח, בעוד שעד אז, המיכלים היו קטנים ונדרשו למילוי תכוף ובעיקר נרכשו על ידי הלקוח והורכבו על ידיו, דבר שגרם לסכנה בטיחותית.
בשנותיה הראשונות ייבאה תנורי גז וכירות גז (בתחילה הוטלה על הרכישה מס מותרות).

ב-1956 נפתח הסניף הראשון בירושלים ולאחר מכן סניפים בעכו ובנהריה ובמקומות נוספים. בהמשך הוקם הסניף באילת.
בשנות ה-50 של המאה ה-20, עזבו חברות הנפט הגדולות את ישראל, ושר המסחר והתעשייה פנחס ספיר תמך כלכלית בחברה. באותן השנים, לאור המחסור בגז, התבססו החברות השונות על מתקן בודד בקריית אתא שהוזנה ישירות ממתקן בתי הזיקוק בחיפה. אמישראגז יישמה בניית אונייה לייבוא גז בגרמניה, בשיתוף עם צים. האונייה שימשה מספר שנים עד לייצוב התחום בארץ.
ב-1960, יחד עם רצון מדינת ישראל לפתח יחסי חוץ באפריקה, הוקמה חברת בת בניגריה.

החברה הצליחה ושלטה בנתח שוק של 30% וצברה נכסים רבים ברחבי הארץ ובהם ברחובות אחד העם ואלנבי בתל אביב, אך בסוף שנות ה-50 הממשלה כפתה על חברות הגז להכניס כשותפות את חברות הדלק ופרדיס נאלץ למכור 39 אחוזים ממניות החברה ל"דלק" חברת הדלק הישראלית. בשנות ה-70 של המאה ה-20 נפטר משה והניהול עבר לידי בנו רפאל שלאחר כ-12 שנים מינה את הנכד מיכאל כמנכ"ל משותף בחברה.

בשנת 2007 מכרה חברת הבת של דלק, דלק ישראל את מניותיה באמישראגז תמורת 72 מיליון דולר לדלק פטרוליום.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמישראגז** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אמישראגז

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר אמישראגז - סניפים
2. ↑   אמישראגז-החברות המייסדות בישראל, סרטון באתר יוטיוב
3. ↑  אבי בר-אלי, נא להכיר את משפחת פרדיס: המשפחה האלמונית שהצליחה לכופף את יצחק תשובה, באתר TheMarker‏, 24 בספטמבר 2007
4. ↑  פרדיס נולד ברומניה, למד עריכת דין בגרמניה ועבר לפורטוגל בעקבות מלחמת העולם. בהמשך עבר לארצות הברית עד שעלה ארצה.
5. ↑  אבי בר-אלי, נא להכיר את משפחת פרדיס: המשפחה האלמונית שהצליחה לכופף את יצחק תשובה, באתר TheMarker‏, 24 בספטמבר 2007

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304786305171

 |
**אנהאוזר-בוש** (באנגלית: **Anheuser-Busch**) היא חברה ציבורית אמריקאית לייצור בירה. מטה החברה שוכן בעיר סנט לואיס במדינת מיזורי. לחברה 12 מבשלות בירה במדינות שונות בארצות הברית ו-20 מבשלות בעולם המייצרות תחת רישיון של אנהאוזר-בוש. אנהאוזר-בוש היא היצרנית הגדולה ביותר של בירה בארצות הברית עם נתח שוק של 48.8% מהמכירות ב-2008. בהתבסס על הכנסות, היא החברה הגדולה ביותר בעולם בייצור בירה והשלישית בעולם מבחינת נפח הייצור.

לחברה מספר חברות בנות המתמחות בפלחי שוק שונים. בירה לשיווק מקומי (75% מההכנסות), בירה לשיווק בינלאומי (7%), אריזה (10%) ובידור (8%). ב-2007 מכרה אנהאוזר-בוש 128,400,000 חביות בירה בכל העולם.

המותגים הנפוצים ביותר של אנהאוזר-בוש הם באדוויזר, בוש, באד-לייט ומיקולו וכן מספר רב של מותגים אחרים.

ב-13 ביולי 2008 קיבלה החברה הצעת רכש מחברת InBev הבלגית תמורת 52 מיליארד דולר. ב-18 בנובמבר 2008 הושלם המיזוג, והחברה החדשה נקראת Anheuser-Busch Inbev.

היסטוריה
--------

ב-1852 הקים ג'ורג' שניידר מבשלת בירה בשם "בוואריאן ברואריז" (מבשלות בוואריה). ב-1860 אברהארד אנהאוזר קנה את המבשלה הכושלת ושינה את שמה לא. אנהאוזר. ב-1864 אדולפוס בוש, חתנו של אנהאוזר, החל לעבוד במבשלה, ב-1869 הצטרף כשותף וב-1880, כשנפטר אנהאוזר נעשה בוש לנשיא החברה. ב-1879, החברה שינתה את שמה לאנהאוזר-בוש.

בשנים 1999–2002 החלה הובילה קמפיין פרסמות Whassup? שזכתה במספר פרסים.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אנהאוזר-בוש** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אנהאוזר-בוש (באנגלית)
* אנהאוזר-בוש, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* אנהאוזר-בוש, ברשת החברתית אינסטגרם
* אנהאוזר-בוש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* השותפות עם הכוכבת הטרנסג'נדרית חתכה 5 מיליארד דולר משווי אנהויזר בוש, סרטון בערוץ "כלכליסט", באתר יוטיוב (אורך: 2:26), 16 באפריל 2023

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 279394-5
* LCCN: n91119792
* VIAF: 145557602
* WorldCat: lccn-n91119792

 |
תאגיד המיחזור **אסופתא** הוא גוף שהוקם בשנת 2001 בעקבות חוק הפיקדון. עם הקמת התאגיד פעל התאגיד כחברת איסוף מכלי משקה, ולאחר תיקון החוק בשנת 2010 הפכה החברה לתאגיד מחזור המעניק שירותי איסוף ומחזור ליצרני ויבואני המשקאות בכפוף לחוק הפיקדון.

אודות התאגיד
------------

התאגיד מעניק שירותי איסוף, מיחזור ודיווח לכ-130 יצרני ויבואני משקאות ודואג עבור כל יצרן/יבואן למילוי חובותיו במסגרת חוק הפיקדון תוך עמידה ביעדי החוק. התאגיד אוסף מהציבור כ-150 מיליון מכלי משקה בשנה. האיסוף מתבצע באמצעות צי משאיות וכן באמצעות תחנות איסוף להשבת דמי פיקדון של התאגיד הפרוסות ברחבי ישראל.

מכלי המשקה הנאספים משונעים לאתר העיבוד של התאגיד הממוקם בצפון ישראל, שם עוברים המכלים תהליכי מיון לחומרי גלם, עיבוד והכנה לפני שינועם למפעלי המחזור.

היסטוריה
--------

אסופתא החל לפעול כתאגיד מיחזור בשנת 2012, זאת לאחר תיקון חוק הפיקדון אשר פתח את שוק איסוף ומיחזור מכלי המשקה לתחרות. עד אז, אסופתא פעלה כחברת איסוף שסיפקה לתאגיד המיחזור אל"ה מכלי משקה ריקים בתמורה לתשלום דמי הפיקדון ולבונוסים על עמידה ביעדי איסוף.

בשנת 2012 פתח תאגיד אסופתא מפעל חדש לטיפול במכלי משקה החייבים בפיקדון לצורך דגימתם, מיונם, ועיבודם טרם העברתם למפעלי המחזור. בשנת 2019 עבר מפעל העיבוד למיקומו הנוכחי באזור בתעשייה שבעיר שפרעם.

החל משנת 2012 מעניק התאגיד שירותי איסוף ומחזור ליצרני ויבואני המשקאות תוך עמידה ביעדי החוק ובמקביל מעניק שירותי איסוף מכלי משקה חייבים בפיקדון מכלל הציבור.

בשנת 2013 פרץ סכסוך בין אסופתא לאל"ה, כאשר אסופתא התקשרה עם יקב טפרברג, שפרש מתאגיד אל"ה, המוגדר מוסד ללא כוונת רווח. לטענת אסופתא, ראשי אל"ה הגיבו בסנקציות שנועדו להצר את מהלכיה ולהקשות על התבססותה ופעילותה בשוק המיחזור, בין השאר באמצעות הפסקת תשלום בונוסים על עמידה ביעדי האיסוף של מכלי משקה והדרישה שאסופתא תמיין בעצמה מכלים ריקים - בהתאם לזהות היצרנים והיבואנים, כך שהתאגיד לא יקבל למתקניו בקבוקים מחברות הנמנות עם לקוחותיו.

### דגל המחזור של תאגיד אסופתא

בשנת 2010 הקימו תאגיד אסופתא ומועצה אזורית חוף השרון את דגל המחזור הגדול בעולם, גובהו 15 מטר, רוחבו 30 מטר, והוא הורכב מ-25 אלף בקבוקי משקה שנשזרו על חבלים ונצבעו בצבעי כחול לבן - כדי לקדם את המודעות לרעיון הירוק. על שזירת המיכל עמלו תלמידים מבתי ספר באזור השרון ומבית הספר "קשת" בירושלים.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אסופתא
* אסופתא, ברשת החברתית פייסבוק

* אסופתא, ברשת החברתית אינסטגרם

* אסופתא, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ארי ליבסקר, מיחזור הבקבוקים נפתח לתחרות עם כניסת אסופתא, באתר כלכליסט, 13 בספטמבר 2012
2. ↑  אודות באתר התאגיד
3. ↑  אלפי שאולי, השחקן החדש בתחום מיחזור הבקבוקים, באתר ynet, 12 בפברואר 2014
4. ↑  יובל אזולאי, ‏מיחזור בקבוקים: מאבקים בין אל"ה לבין המתחרה אסופתא, באתר גלובס, 5 בנובמבר 2013
5. ↑  62 שנות עצמאות; 25 אלף בקבוקים; דגל אחד, באתר ynet, 19 באפריל 2010
**אליעזר בן יהודה** הוא שיר עברי העוסק בדמותו של אליעזר בן-יהודה, שכתב ירון לונדון, הלחין מתי כספי וביצעה במקור חוה אלברשטיין.

חיבור השיר וביצועיו
-------------------

את השיר כתב ירון לונדון בעת שהיה שדרן רדיו בקול ישראל. בתחילת שנות ה-60 צפה לונדון בסרט "האָלָמוֹ", המתאר את קרב אלמו שהתרחש בארצות הברית בשנת 1836. בסרט מתואר דייווי קרוקט, גיבור מלחמה אמריקאי שלכבודו בוצע שיר בסרט. בעקבות הצפייה בסרט תהה לונדון מדוע לאמריקאים יש שירים על גיבוריהם ההיסטוריים ואילו בעברית לא קיימים שירים על גיבורי התחייה הציונית. לונדון, שגדל בבית בו ניתן כבוד רב לשפה העברית, חשב שיש להקדיש שירים בעברית למחיי השפה העברית. אליעזר בן-יהודה נחשב בעיני לונדון גיבור ציוני, ולכן החליט לכתוב עליו שיר שנותר בינתיים במגירה.

בשנת 1970 קיבל לונדון פנייה למסירת שיר, מתוכנית הרדיו של קול ישראל "דו רה מי ועוד", בהפקתה של דליה גוטמן ובהגשתה של רבקה מיכאלי. לונדון כתב עד אז מספר פזמונים מוכרים, ובתוכנית הוקלטו פזמונים רבים שנוצרו בהזמנת קול ישראל. מתי כספי, שהיה לקראת תום שירותו הצבאי בלהקת פיקוד הדרום, הוזמן להלחין את מילותיו של לונדון. השיר, בעיבודו של אלכס וייס, הוקלט על ידי חוה אלברשטיין בבית המורה בתל אביב, שם הוקלטו תוכניות המקור של קול ישראל. השיר זכה להשמעות רבות ברדיו וצעד במצעדי הפזמונים השבועיים של הגל הקל וגלי צה"ל בסביבות אוגוסט–אוקטובר 1970 (בשיאו, ב-14 בספטמבר, הגיע למקום השלישי), ובאותה שנה נכלל בתקליטה של אלברשטיין "משירי ארץ אהבתי".

מתי כספי נהג לבצע את השיר בהופעותיו. הוא שר אותו בחגיגת הזמר 1976, והקליט אותו לאלבומו "צד א' צד ב'" (1978). השיר הוא מהראשונים שהלחין כספי ואשר זכו להצלחה רבה. כספי הלחין את השיר כך שעל פי הלחן הטעם במילה "יהודה" הוא במלעיל (בהתאם להגייה האשכנזית) ולא במלרע:

> 
> "זהו השיר היחידי שכתבתי באופן טכני. לא חיכיתי להשראה, אלא פשוט ניסיתי, תכננתי את המהלכים. דבר שעשיתי באופן חד-פעמי. בשם יהודה הדגש לא במקום הנכון. כשהגעתי אל האנשים ממחלקת המוסיקה העממית בקול ישראל, שרתי מולם. הם שמעו, לא הגיבו וקיבלו את השיר... כששרתי מולם הסתכלתי להם בעיניים וחיפשתי איזו תגובה שלא באה. אז שתקתי וחייכתי לי וככה השיר עבר – וזאת על מחייה השפה העברית, שבכל מילה בו צריכה להִשמע מפיו".
> 
> 
> 
>

תוכן השיר
---------

השיר עוסק בפועלו של אליעזר בן-יהודה, אחת הדמויות המפורסמות בתחיית הלשון העברית. נזכרות בו כמה מילים מהרבות שהמציא, כגון: "יוזמה", "פצצה", "כרובית" ו"גלידה". בבית האחרון של השיר נזכר בנו, איתמר, והבטחתו של אביו שיגדל על ברכי השפה העברית.

בשיר מוגדר בן יהודה כ"יהודי מבדח" שבדה מילים ממוחו הקודח. לימים סיפר לונדון כי התכוון לכתוב יהודי תמהוני, אך מכיוון שרצה שהביטוי יתחרז עם "מוחו הקודח", שינה ליהודי מבדח, על אף שלדבריו יש בכך שגיאה, שכן בן-יהודה תואר כאדם חמור סבר ולא כאדם מבדח.

קישורים חיצוניים
----------------

* "אליעזר בן-יהודה" באתר בית לזמר העברי
* מילות השיר באתר שירונט
* שיר אחד באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי
* אליעזר בן יהודה (הופעה באולפן טלוויזיה), בביצוע חוה אלברשטיין, סרטון באתר יוטיוב
* אליעזר בן יהודה (הופעה באולפן הטלוויזיה החינוכית), בביצוע מתי כספי, סרטון באתר יוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  כך על פי הכיתוב באלבום "משירי ארץ אהבתי"; מובא בדף אליעזר בן יהודה באתר "פזמונט".
2. ↑  הפזמון הצועד בראש, מעריב, 17 בספטמבר 1970; אליעזר בן יהודה באתר "פזמונט".
3. ↑  ציפי פליישר, **מתי כספי: הקסם והחידה, האיש והמוסיקה**, בני ברק: הקיבוץ המאוחד, 2013, עמוד 16.
איירבוס A330-200 של אריק אייר
**אריק אייר** (באנגלית: **Arik Air**) היא חברת תעופה ניגרית שבסיסה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי מורטלה מוחמד שליד לאגוס. החברה מפעילה טיסות ליעדים בתוך ניגריה ובאפריקה.

היסטוריה
--------

### השנים המוקדמות

ב-3 באפריל 2006, השתלטה אריק אייר על המשרדים הישנים של חברת תעופה ניגריה איירוייז לאחר שזו נסגרה. ב-14 ביוני 2006, החברה קיבלה שני מטוסי בומברדיה CRJ-900 חדשים על מנת לבצע טיסות פנימיות בניגריה, ולאחר מכן קיבלה החברה 2 מטוסי בואינג 737-300 ובומברדיה CRJ-200 שיצאו משירות בחברת יונייטד איירליינס.

באוגוסט 2006 קיבלה החברה אישור לטוס לעוד יעדים באפריקה, אמסטרדם, לונדון ומדריד באירופה ולאטלנטה, מיאמי ויוסטון בארצות הברית.

### פיתוח מאז 2010

בשנת 2010 הטיסה החברה כ-5 מיליון נוסעים. החברה ביצעה הזמנה לכ-5 מטוסי בואינג 777-300 אך ביטלה את ההזמנה בשנת 2011 והסבה אותה למטוסי 747-800. בשנת 2017 ביטלה החברה את הזמנת מטוסים אלו והחליפה אותם במטוסי בואינג 787-9.

צי המטוסים
----------

צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:

| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| C | Y | סה"כ |
| בואינג 737-700 | 6 | — | 12 | 112 | 124 |  |
| 12 | 119 | 131 |
| — | 149 | 149 |
| בואינג 737-800 | 1 | — | 16 | 132 | 148 |  |
| בואינג 737-8 MAX | — | 8 | טרם נקבע |  |
| בואינג 787-9 | — | 9 | טרם נקבע |  |
| בומברדיה CRJ-900 | 4 | — | 10 | 62 | 74 |  |
| בומברדיה CRJ-1000 | 1 | — | 12 | 88 | 100 |  |
| בומברדיה דאש 8-Q400 | 4 | — | 10 | 62 | 72 |  |
| סה"כ | 16 | 17 |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריק אייר** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אריק אייר

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑  פרטי צי המטוסים של אריק אייר, באתר airfleets.net (באנגלית)
3. ↑  boeing.com - Orders & Deliveries retrieved 18 February 2017
**קארלו קיטי** (באיטלקית: **Carlo Chiti**, ‏ 19 בדצמבר 1924, פיסטויה - 7 ביולי 1994, מילאנו) הוא מהנדס שתכנן מספר מעונים למכוניות מרוץ של פרארי ואלפא רומיאו.

קריירה
------

קארלו קיטי נולד בפיסטויה ובשנת 1953 סיים תואר בהנדסה באוניברסיטת פיזה. הוא התחיל לעבוד באלפא רומיאו וכאשר מחלקת מרוצים נסגרה עבר לפרארי. בהיותו בפרארי הוא היה מעורב בתכנון של מכוניות שזכו בפורמולה 1 עונת 1958 ובפורמולה 1 עונת 1961. הוא גם עסק בהדרכת מהנדסים צעירים. בשנת 1962 בעקבות חילוקי דעות עם אנצו פרארי הוא ומספר מהנדסים בולטים נוספים עזבו את פרארי והקימו חברה ATS. חברה זו תכננה מכונית ATS 2500 GT וגם הקימה קבוצה שהתחרה בתחרויות פורמולה 1. אמנם החברה לא זכתה להצלחה מסחרית ונסגרה לקראת שנת 1963.

קארלו קיטי חזר ל"אלפא רומיאו" שפתחה מחלקת מרוצים מחדש. הוא היה אחראי על תכנון מספר מנועים שהותקנו במכוניות שזכו באליפויות העולם. בהמשך נחתם חוזה עם קבוצת מרוצים Brabham על ניצול מנועים מתכנון של קיטי. מכונית של ניקי לאודה שקיטי תכנן זכתה במספר מרוצים במהלך מרוצי פורמולה 1 עונת 1978. כאשר החוזה הסתיים, קיטי שכנע את מנהלי אלפא רומיאו להמשיך בתכנון מנועים למכוניות מרוץ. החברה הקימה מחדש קבוצת מרוצים ובתחילת שנות ה-80 זכתה במספר הצלחות אך לא הצליחה לשחזר תקופת הזהר של העבר.

בשנת 1984 קיטי עבר לחברת Motori Moderni שהתרכזה בתכנון מנועים למכוניות פורמולה 1. בין היתר הוא תכנן מנוע לקבוצת מרוצים של סובארו אך קבוצה לא הצליחה בתחרויות.

בשנת 1999 חברת קוניגסג רכשה סט תוכניות למנוע מתכנון של קיטי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קארלו קיטי** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה
אניילי עם סבו, מייסד פיאט, 1940
**ג'ובאני (ג'אני) אניילי** (באיטלקית: **Giovanni (Gianni) Agnelli**‏; 12 במרץ 1921 – 24 בינואר 2003) היה תעשיין איטלקי ונשיא חברת ההחזקות המשפחתית של משפחת אניילי, אשר כללה בעלות על חברת הרכב פיאט, קבוצת הכדורגל יובנטוס, העיתון לה סטמפה ועוד. אניילי נחשב לאיטלקי העשיר ביותר בהיסטוריה המודרנית של איטליה ואיש שכונה "המלך הבלתי מוכתר" של איטליה, עקב השפעתו על חיי הכלכלה, החברה והפוליטיקה במדינה.

אניילי נולד בשנת 1921 בעיר טורינו. הוא נקרא על שם סבו ג'ובאני, שהיה ממייסדי תעשיית הרכב "פיאט" ובעל השליטה המרכזית בחברה, אך כדי להבדיל בין השניים, הוא נודע בשם הפרטי ג'אני. אניילי הוכשר מאז ילדותו להיות היורש של נכסי המשפחה. בשנת 1966 התמנה אניילי להיות נשיא תעשיית הרכב "פיאט". במהלך נשיאותו הרחיב ג'אני אניילי את פעילותה העסקית של החברה. חברת "פיאט" החלה להקים מפעלים מחוץ לגבולות איטליה, בעיקר בארצות אמריקה הלטינית וברוסיה. במהלך משבר הנפט העולמי בתחילת שנות ה-70 נאלץ אניילי למכור חלק ממניות "פיאט" לחברת השקעות לובית, בבעלות מועמר קדאפי. מאוחר יותר רכש אניילי בחזרה מניות אלה.

במהלך שנות ה-80 כאשר באיטליה התרבו השביתות הכלליות הצליח אניילי לשבור את כוח הוועדים בחברת "פיאט" וגרם לכך שמפעלי החברה שבראשותו ימשיכו לתפקד כרגיל. צעדו של אניילי גרם לכך שהוא ומנהלי החברה הפכו יעד להתנקשויות מצד ארגון הטרור הבריגדות האדומות. בשנת 1991 מונה אניילי על ידי נשיא הרפובליקה האיטלקית לכהן בסנט האיטלקי כסנאטור לכל חייו. לאחר התאבדותו של בנו היחיד ומותו ממחלה של אחיינו החליט אניילי להוריש את חברת ההחזקות שבבעלותו לנכדו ג'ון אלקן. אניילי מת בשנת 2003 מסרטן הערמונית.

דמותו מופיעה בסרט "פרארי" (2023).

ראו גם
------

* לנצ'יה
* אלפא רומיאו

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'אני אניילי** בוויקישיתוף
* 
* ג'אני אניילי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ynet, איטליה: הבעלים של יובנטוס, ג'אני אניילי, נפטר, באתר ynet, 24 בינואר 2003

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007441249805171
* BIBSYS: 33320
* BNE: XX1026288
* BnF: cb12131052q (data)
* GND: 118501011
* ICCU: MILV051125
* ISNI: 0000 0001 1675 0365
* LCCN: n50057586
* NKC: jx20070926001
* NLA: 35816606
* NTA: 073761478
* RKD: 374352
* SELIBR: 265375
* SUDOC: 029755077
* Trove: 1100718
* ULAN: 500445606
* VcBA: 495/286609
* VIAF: 76350953
* WorldCat: lccn-n50057586

 |
**רפאל כץ** (4 בדצמבר 1944 – 8 ביוני 1967) היה חובש קרבי שנפל ביום הרביעי למלחמת ששת הימים תוך כדי ניסיון לחבוש פצוע אחר, ועל כך קיבל את עיטור העוז.

קורות חייו
----------

רפאל כץ נולד לאברהם וחביבה בי"ח בכסלו תש"ה (4 בדצמבר 1944) בתל אביב. אחיו הצעיר מנחם נולד ב-1951. הוא למד בראשון לציון בבית הספר היסודי "סיני" ואת לימודיו התיכוניים סיים בבית הספר "בילו" שבתל אביב. היה מדריך נוער, נטה לעיתונאות ולמשחק על הבמה. הקים את להקת פיקוד הדרום והשתתף בתיאטרון העירוני בחיפה. גויס לצה"ל בשנת 1963 ונתן את שירותו בסיירת הנגב ובסוף בלהקת פיקוד דרום. במילואים התנדב ליחידת סיור ושימש בה כחובש קרבי. השתתף במלחמת ששת הימים אשר בה נפל צפונית למשק רוחמה ביום הרביעי לקרבותיה, בכ"ט באייר תשכ"ז (8 ביוני 1967).

חוליה מיחידתו עקבה אחרי יחידת קומנדו מצרית. נפתחה אש על החוליה ואחד החיילים נפצע קשה – ורפאל, בתוקף תפקידו, נחפז אליו להגיש לו עזרה, אך תוך כדי מעשהו זה נפגע בצרור כדורי האויב. כאשר המשיך בחבישת חברו על אף היותו פצוע נפגע שנית וכך מצא את מותו. היה בן 23 בנפלו. הניח אשה, אחרי שישה חודשי נישואים. הובא לקבורה בבית הקברות הצבאי לשעת חירום בבארי ולאחר זמן הועבר למנוחת עולמים בבית הקברות הצבאי בקריית שאול.

ב"ספר הגבורה" בהוצאת אגודת העיתונאים בתל אביב וניצולי ברגן-בלזן, הובא סיפור המעשה של קרבו האחרון שעליו ציין אותו הרמטכ"ל לשבח. גם בספר "במעלות גיבורים", בעריכת ישראל ארליך, הוקדשו כמה עמודים עליו ולזכרו.

עיטור העוז
----------

**"הוענק לרב-טוראי כץ רפאל**

**גילה גבורה**

 ביום 8 ביוני 1967 באזור רוחמה, פעל במסגרת חוליה מיחידתו שעקבה אחרי יחידת קומנדו מצרית. אש נפתחה על החוליה ורב"ט יצחק מסטבוים נפצע קשה. רב"ט רפאל כץ רץ אליו להגיש לו עזרה ולחבשו. תוך כדי הטיפול בפצוע נפגע רב"ט רפאל כץ בצרור כדורים. על אף היותו פצוע המשיך בחבישת חברו ותוך כדי כך נפגע בצרור נוסף ונהרג.

רב-אלוף דוד אלעזר – ראש המטה הכללי ניסן תשל"ג, אפריל 1973"

הנצחתו
------

רפאל כץ הונצח באנדרטאות: גן הבנים שבתל אביב-יפו, אתר הנצחה לחללי הנח"ל וחיל החינוך שבפרדס חנה-כרכור, אנדרטה לזכר הנופלים בני משמר שבעה ושבעה הנוטרים שעל שמם נקרא היישוב במשמר השבעה, בית יד לבנים שבתל אביב-יפו, אנדרטה לחללי בית ספר סיני שבראשון לציון, פארק סיירת שקד שליד אופקים, יד זיכרון וגבורה לבני גוש דן שנפלו במערכות ישראל שבבסיס תל השומר.

לקריאה נוספת
------------

* ישראל ארליך, **במעלות גיבורים**
* **ספר הגבורה**, בהוצאת אגודת העיתונאים וניצולי ברגן-בלזן בתל אביב.

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע עליו באתר יזכור.

| **מעוטרי עיטור העוז במלחמת ששת הימים** |
| --- |
| **חזית הדרום** | שמואל אורן • ז'ק אלימלך • אהוד אלעד (נ) • יצחק דותן • ישראל הוברמן • חיים שטיין • עזרא וישניא • ישראל זולברג (נ) • יעקב חסדאי • יוסף טמיר • אורי ישראלי (נ) • מאיר כהן (נ) • יצחק לוי • שמואל ליבנוירט • רפאל כץ (נ) • אריה מאיר (נ) • אברהם מוניץ • זאב נתיב • דוד פלץ (נ) • חיים פניכל (נ) • שמאי קפלן (נ) |  |
| **ירושלים והשומרון** | זרח אפשטיין • שלמה אפשטיין (נ) • יגאל ארד • שלום דוד • אשר דר • יעקב חץ • צבי סדן • גיורא צחור • חיים רוסק (נ) • ישראל שינדלר |
| **חזית הצפון** | אפרים יצחקיאן (נ) |
| **חיל האוויר** | אריה בן-אור (נ) • אמנון גלעד • כוכב הס • בן-ציון זהר • יעקב מורגן • יהודה פרי |
| **חיל הים** | אברהם דרור |
**וולפגנג אלכסנדר אלברט אדוארד מקסימיליאן רייכסגרף ברגה פון טריפס** (בגרמנית: **Wolfgang Alexander Albert Eduard Maximilian Reichsgraf Berghe von Trips**‏, 4 במאי 1928 - 10 בספטמבר 1961), נודע בשם **וולפגנג פון טריפס**, היה נהג מרוצים גרמני שהתחרה באליפות הפורמולה 1. בעונת 1961 היה קרוב לזכייה באליפות, אך נהרג בתאונה שאירעה במהלך גרנד פרי איטליה. בתאונה נהרגו, מלבד פון טריפס, גם 15 צופים שעמדו בסמוך למסלול

קריירת מרוצים
-------------

פון טריפס נולד בקלן, גרמניה. הוא סבל מסוכרת ועל כן החזיק במכונית המרוץ תמיד חטיפים עתירי סוכר, שסייעו לו להעלות את רמת הסוכר הנמוכה במהלך המרוצים. במהלך השנים השתתף ב-29 מרוצי גרנד פרי במסגרת אליפות הפורמולה 1. את הבכורה היה אמור לערוך בגרנד פרי איטליה, המרוץ האחרון של עונת 1956, אך נפצע במהלך האימונים שקדמו למרוץ. במהלך השנים ניצח שני מרוצים, הגיע שש פעמים לפודיום וזינק פעם אחת מהפול פוזישן.

במאי 1957 השתתף בנסיעות מבחן במסלול הנורבורגרינג במהלכן הסתחרר עם רכב הפרארי בו נהג ואיבד את ההכרה. בגרנד פרי בריטניה בעונת 1958 נאלץ לפרוש מגרנד פרי בריטניה לאחר שבמהלך ההקפה ה-60 של המרוץ נותר ללא שמן. באותה עונה נפצע בתאונה במהלך גרנד פרי איטליה. מספר התאונות הרב בהם היה מעורב הוביל את אנצו פרארי להחלטה שלא לאפשר לפון טריפס להתחרות במרבית עונת 1959. ביולי 1960 ניצח מרוץ פורמולה 2 שהתקיים בשטוטגרט בו התחרה בדגם חדש של פרארי בו הותקן לראשונה מנוע אחורי. באותה שנה ניצח גם את מרוץ הטארגה פלוריו.

מותו
----

פון טריפס במהלך גרנד פרי גרמניה (1961)
הניצחון הראשון בפורמולה 1 הושג בגרנד פרי הולנד בעונת 1961. ניצחון נוסף בגרנד פרי בריטניה ושני פודיומים בבלגיה ובגרמניה העלו אותו לראש טבלת הנהגים לאחר שישה מרוצים. בגרנד פרי האיטלקי יכול היה להבטיח לעצמו את תואר האליפות אם היה מגיע למקום השלישי. הוא זינק למרוץ מהפול פוזישן, אך במהלכו התנגש במכוניתו של ג'ים קלארק מקבוצת לוטוס. הרכב הועף באוויר, פגע בגדר וכתוצאה מעוצמת הפגיעה נהרגו 15 צופים שעמדו סמוך לגדר וכן פון טריפס עצמו. בעקבות התאונה החליטה הקבוצה לעצור את פעילותה עד סיום השנה ונהגיה לא השתתפו במרוץ סיום העונה.

חודשים ספורים לפני מותו הקים מסלול קארטינג בעיירה קרפן (אנ'). לאחר מותו נקרא המסלול על שמו. במהלך שנות השמונים נחכר המסלול על ידי רולף שומאכר. שני בניו, מיכאל וראלף, יעשו בו את צעדיהם הראשונים בעולם המרוצים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וולפגנג פון טריפס** בוויקישיתוף

* וולפגנג פון טריפס, באתר DriverDB לנהגי מרוצים

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ריצ'רד וויליאמס, מהירות כבר לא מחליפה רגישות, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2012
2. ↑  German Driver Injured In Sports Car Trials, New York Times, 26 May 1957
3. ↑  The Story of Count Berghe von Trips

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007271124905171
* GND: 11865604X
* ISNI: 0000 0001 0128 3485
* LCCN: n91129050
* NTA: 339261196
* VIAF: 60731842
* WorldCat: lccn-n91129050

 |
**אוסוואלדו חוסה הנריקס בוקאנגרה** (בספרדית: **Oswaldo José Henríquez Bocanegra**; נולד ב-10 במרץ 1989) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת הבלם.

קריירה
------

הנריקס התחיל את הקריירה שלו במיונאריוס. בינואר 2013, הצטרף לקרטרו מליגת העל המקסיקנית. ב-20 בינואר 2013, הנריקס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצב בתיקו 1-1 נגד פצ'וקה. בינואר 2014, חזר למיונאריוס.

בינואר 2016, הנריקס חתם ברסיפה מליגת העל הברזילאית. ב-14 במאי 2016, הנריקס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד סנטראל.

ב-15 ביולי 2018, הנריקס חתם בוואסקו דה גאמה.

ב-18 באוגוסט 2020, הנריקס חתם בבני סכנין מליגת העל.

בינואר 2021, הנריקס חזר לקולומביה וחתם בדפורטיבו פאסו.

בינואר 2024 חתם בווילה נובה הברזילאית.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  דורון בן דור, ‏אוסבלדו אנריקס חתם לעונה אחת בבני סכנין, באתר ONE‏, 18 באוגוסט 2020

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"אוסוואלדו הנריקס"**.
**מוחמד אבו ראס** (בערבית: **محمد ابو راس**; נולד ב-1 במאי 1996) הוא כדורגלן ערבי ישראלי בעל אזרחות פלסטינית המשחק בעמדת הקשר באיחוד בני שפרעם.

קריירה
------

אבו ראס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הפועל שפרעם, בגיל 13 הצטרף לקבוצת הילדים של מכבי חיפה וכעבור 4 שנים הצטרף למחלקת הנוער של הפועל עפולה. ב-7 באוגוסט 2015, אבו ראס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1-0 למכבי הרצליה במסגרת גביע הטוטו. ב-6 בנובמבר, אבו ראס הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד מכבי אחי נצרת.

בקיץ 2016, אבו ראס חתם בהפועל פתח תקווה, במדיה רשם רק שתי הופעות ובינואר של אותה עונה חתם במכבי אחי נצרת. בקיץ 2017, אבו ראס חתם בעירוני נשר.

בינואר 2018, אבו ראס חתם בשבאב אל-ח'ליל מליגת העל הפלסטינית.

ב-4 בפברואר 2020, אבו ראס חזר לישראל וחתם בשמשון כפר קאסם מליגה א' דרום.

ב-21 בספטמבר 2020, אבו ראס חתם בהפועל בני פורידיס.

בקיץ 2021 אבו ראס חתם בהפועל כפר כנא. בפברואר 2022 חתם במכבי צור שלום.

ב-1 בפברואר 2023 חתם בהפועל רמת השרון.

ב-4 ביולי 2023 הצטרף לאיחוד בני שפרעם.

ב-19 באוגוסט 2018, אבו ראס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פלסטין בתיקו 0-0 נגד אפגניסטן.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר National Football Teams

הערות שוליים
------------

1. ↑  מערכת אתר דאבל פס, מוחמד אבו ראס חתם בשמשון כפר קאסם, באתר דאבל פס, 4 בפברואר 2020
2. ↑  דוניא גנטוס, מוחמד אבו ראס חתם בבני פרדיס, באתר דאבל פס, 21 בספטמבר 2020
3. ↑  מיכאל וייסרמן, עולה ליגה: מוחמד אבו ראס חתם בעירוני רמת השרון, באתר דאבל פס, 1 בפברואר 2023
4. ↑  דוניא גנטוס, נשאר בלאומית: מוחמד אבו ראס חתם בשפרעם, באתר דאבל פס, 4 ביולי 2023

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מוחמד אבו ראס"**.
סמליל פרויקט פדורה
**פרויקט פדורה** הוא ארגון שאחראי בין היתר לפיתוח הפצת הלינוקס פדורה.

יסודו של הפרויקט בספטמבר 2003, כאשר מוזגו Red Hat Linux ופרויקטי Fedora linux הישנים. הפרויקט ממומן רשמית על ידי רד האט, שמעסיקה עובדים רבים בעבודה על התכנות של פרויקט פדורה.

תחת פרויקטי Fedora Linux פותחו מספר הרחבות עבור הגרסאות הישנות של Red Hat Linux (לגרסה 8,9 ולגרסאות 1,2 של Fedora Core) לפני שצורף ל-Fedora Project.

הפסקת הפיתוח של Red Hat Linux לטובת Fedora Core עוררה מחלוקת בקהילת הלינוקס. בעוד שרד האט מציגה את הפיצול כחלוקה להפצה יציבה המיועדת לשרתים ולהפצה חדשנית נתמכת קהילה, רבים סוברים כי רד האט זנחה במהלך זה את בסיס המשתמשים הנרחב שלה לטובת השוק העסקי, והותירה בכך משתמשים רבים ללא אפשרות שדרוג.

הנהלת פרויקט פדורה מורכבת מחברי קהילה ומעובדי רד האט. בעבר הקימה רד האט את **מוסד פדורה** כדי לנהל את הפרויקט, אך חזרה לרעיון ההנהלה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרויקט פדורה** בוויקישיתוף   **המזהה לא מולא ולא נמצא בוויקינתונים, נא למלא את הפרמטר.**
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פרויקט פדורה (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של פרויקט פדורה (באנגלית)
* פרויקט פדורה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אתר הוויקי של פרויקט פדורה

הערות שוליים
------------

1. ↑  תפקיד מועצת פדורה
**בנק אמריקאי ישראלי**, או **בנק יפת** בשמו הראשון, היה בנק ישראלי שפעל משנת 1933 ועד למיזוגו הסופי בבנק הפועלים בשנת 1999.

אודות הבנק
----------

הבנק נוסד בשנת 1933 על ידי יעקב (הרמן) יפת, בן למשפחת בנקאים יהודים מברלין (ואביו של ארנסט יפת) שעלה לארץ ישראל, בשותפות עם אלפרד פויכטוונגר ורוברט לוי. לפני שעלה ניהל יפת את בנק יפת-זונדהיימר ושות' בברלין (בנק שנוסד על ידי אביו בפרנקפורט). הסניף הראשון הוקם ברחביה בירושלים, סניף תל אביב נפתח בשנת 1934, וסניף חיפה בשנת 1949. יעקב יפת נפטר בשנת 1939 ואלפרד פויכטוונגר, היה למנהל הבנק. אלפרד היה אח של אילזה פויכטוונגר אשתו של יעקב יפת וב-1953 היא מכרה לו את חלקה בבנק.

בשנת 1956 הוטל על הבנק קנס של 100,000 לירות, לאחר שהורשע בעבירות מטבע חוץ. בשנת 1957 מכר אלפרד פויכטוונגר את הבנק לקבוצת משקיעים זרים בראשות דוד דונסקי וסם דובינר.

ביולי 1969 רכש בנק הפועלים 75% מהבעלות על בנק יפת, והמשיך להפעילו כבנק עצמאי.

בשנת 1975 התאחד בנק יפת עם הנציגות הישראלית של אקסצ'יינג נשיונל בנק אוף שיקגו (Exchange National Bank of Chicago) שהיו לה שני סניפים בישראל (בירושלים ובתל אביב), ליצירת **בנק אמריקאי ישראלי**.

הסניף הראשי של הבנק בתל אביב שכן בשדרות רוטשילד 11 משנות השלושים עד לסגירתו בשנת 1998. בנין ההנהלה המרכזית של הבנק שכן בשדרות רוטשילד 28, בשנת 2002 מכר בנק הפועלים את הבניין למיקי דורסמן.

ב-1 ביולי 1999 מוזג בנק אמריקאי-ישראלי אל בנק הפועלים וחדל להתקיים כגוף עצמאי או כמותג. כל 17 סניפי הבנק הפכו לסניפי בנק הפועלים ובהמשך חלקם נסגרו.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  אורנה רביב , ‏מיזוג בנק אמריקאי-ישראלי בבנק הפועלים יושלם השבוע, באתר גלובס, 28 ביוני 1999
2. ↑  שלמה פרנקל ושמשון ביכלר, המיוחסים אצולת הממון של ישראל, הוצאת כדים, 1984
3. ↑  קנס מאה אלף לירות על בנק יפת, דבר, 17 ביולי 1956
4. ↑  בנק יפת נרכש ע"י אגוד משקיעי הון, דבר, 21 ביוני 1957
5. ↑  דוד ליפקין, בנק הפועלים רכש השליטה על בנק "יפת", דבר, 6 ביולי 1969
6. ↑  "בנק יפת" הפך ל"בנק אמריקאי־ישראלי", מעריב, 17 בנובמבר 1975  
בנק חדש: "בנק אמריקני־ישראלי", על המשמר, 18 בנובמבר 1975
7. ↑  הבית בשדרות רוטשילד, באתר גלובס, 6 באוגוסט 1998
8. ↑  סמי פרץ, הפועלים מכר לבעלה לשעבר של שרי אריסון בניין בשדרות רוטשילד בת"א - ב-6.5 מ' ד, באתר הארץ, 18 בספטמבר 2002  
אלעזר לוין , ‏עו"ד ברץ עמד לרכוש בניין בנק אמריקאי-ישראלי ב-5.55 מיליון דולר - וחזר בו, באתר גלובס, 22 בספטמבר 2002

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258109205171
* VIAF: 148294817
* WorldCat: viaf-148294817

 |
ממלכת דאקיה בזמן שלטון בוּרביסטה - 82 לפנה"ס
**בּוּרבּיסטה** (Burebista) היה הגדול במלכי דאקיה והנהיג אותה בין השנים 70 לפני הספירה עד 44 לפני הספירה.

ביוגרפיה
--------

בורביסטה איחד את האוכלוסייה התראקית (הדאקים הם תראקים צפוניים) שבין **הרצ'יניקה** (Hercinica בחבל מורבייה בימינו) במערב, נהר הבוג הדרומי במזרח, הרי הקרפטים הצפוניים ו**דיוניסופוליסין** (Dionysopolisin) בדרום. הוא בחר לו כבירה ישוב בשם **ארג'דאבה** (Argedava) או **סארג'דאבה** (Sargedava) שנמצא באזור **קוסטשטי** בהרי **אורשטיה** (Orastie). המקום הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.

השם האמיתי של המלך אבד במהלך העיתים והוא מוזכר על ידי סופרים יווניים בשם Bu-ere-bu-ist-as שמשמעותו היא: **זה שאיננו**.

המרכז הרוחני של הממלכה נקרא על ידי סטראבון בשם **קאגאיון** (Kagaion) (ההר הקדוש) ומקומו היה כנראה אי שם באזור הרי **בוצ'ג'י** (Bucegi).

הפרוקונסול של הפרובינקיה מקדוניה, וארו לוקולוס כבש, במהלך מלחמת מיתרדטס השנייה, ערים יוניות בחוף המערבי של הים השחור עד **אפולוניה** ועד הדלתה של הדנובה. התושבים היונים של הערים הכבושות ביקשו את עזרתו של בורביסטה. הוא ניצח חיל רומאי בהנהגתו של **אנטוניוס היברידה** (Antonius Hybrida) והערים היוניות **טומיס** (Tomis), **קאלאטיס** (Calatis), **דיוניסופוליס** (Dionysopolis) ו**אפולוניה** (Apolonia) הסכימו להיות חלק מממלכתו של בורביסטה, כדי לזכות בהגנתו.

בורביסטה המשיך בפעולותיו הצבאיות באזור, כבש את **אליובריקס** (Aliobrix) (בדרום בסרביה, היום באוקראינה), **טיראס** (Tyras) ואודסה (Odessas).

בשנת 58 יוליוס קיסר לטש עיניים אל ממלכתו, אך יצא בסוף למלחמה בגאלים.

בשנת 48 לפני הספירה, התערב בורביסטה בפוליטיקה הפנימית של האימפריה הרומית והתייצב כבן ברית של פומפיוס במחלוקת עם יוליוס קיסר. לאחר שלוש שנים ניצח קיסר את יריבו ושלח לגיונות להעניש את בורביסטה. ב-15 במרץ 44 לפנה"ס, לפני הקרב המכריע, נרצח קיסר בסנאט. זמן לא רב לאחר מכן מת גם בורביסטה בנסיבות לא ידועות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בורביסטה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Adrian Goldsworthy, Ceaser - The life of Colossus, Yale university press, 2006 p 197

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 118666096
* ISNI: 0000 0000 9046 6031
* LCCN: n84069962
* NKC: jo20211135592
* NLG: 98655
* RERO: 02-A010058431
* SUDOC: 086025775
* VcBA: 495/57654
* VIAF: 77712416
* WorldCat: lccn-n84069962

 |
**אֶרֶבּוֹס** (ביוונית: **Ἔρεβος**; תעתיק לטיני: **Erebus** או **Erebos**), "הַמַּחְשָׁךְ", הוא דמות מן המיתולוגיה היוונית, האנשה של העלטה שכיסתה את העולם בראשיתו. הסיודוס, בספרו תיאוגניה, כותב כי נולד ישירות מכאוס. הוא היה אחיה של ניקס וזו הרתה לו והולידה את אֶתֶר ואת הֶמֶרָה (אלת היום).

לפי גאיוס יוליוס היגינוס (en:Gaius Julius Hyginus), "מִמִנִיקס (הלילה) וארבוס נולדו: הגורל (Fatum), הזקנה (Senectus), המוות (Mors), הכיליון (Letum), ההתאפקות (Continentia), השינה (Somnus), החלומות (Somnia), האהבה (Amor) – כלומר, ליסימלס (Lysimeles), אפיפרון (Epiphron), פורפיריון (Porphyrion), אֶפאפוס (Epaphus), פירוד הלבבות (Discordia), האומללות (Miseria), ההוללות (Petulantia), נמסיס (Nemesis), אֶוּפרוסינה (Euphrosine), הידידות (Amicitia), הרחמים (Misericordia), סטיקס (Styx); שלוש אלות הגורל (Parcae tres), שהן קְלוֹתוֹ (Clotho), לָכֶסִיס (Lachesis), אטרופוס (Atropos); ההספרידות (Hesperides), אֵיגלה (Aegle), הֶספריֶה (Hesperie), אריקה (aerica)." 

לפי אגדות מאוחרות יותר, ארבוס היה חלק מממלכת המתים, משכנו של האדס, אל השאול. השער החשוך דרכו הובל כל מת לאחר חציית נהר הסטיקס על ידי כארון שגם הוא היה בנם של ניקס וארבוס. לעיתים השימוש בארבוס בא כמילה נרדפת לטרטרוס.

מקור שמו של האל לא ידוע בוודאות. ייתכן כי מקורו במילה חושך בשפות ההינדו-אירופאיות, וייתכן כי מקורו בשפות השמיות, מהמלה "ערב".[דרוש מקור]

על שמו נקראו שתי אוניות הרעשה של הצי המלכותי הבריטי: הראשונה היא אה"מ ארבוס (1807) והשנייה אה"מ ארבוס (1826), שנתפרסמה לימים כאונייה שהובילה את משלחות ג'יימס קלארק רוס לאנטארקטיקה וזו של ג'ון פרנקלין לים הקרח הצפוני. רכס ההרים ארבוס מונטס על המאדים קרוי גם כן על שמה.

לקריאה נוספת
------------

* אהרן שבתאי, המיתולוגיה היוונית. ספרי תל-אביב, 2000.

קישורים חיצוניים
----------------

* "Erebus" in: William Smith, *A New Classical Dictionary of Biography, Mythology, and Georaphy etc.*. London, Murray, 1853.
* "Erebos" in: Theoi - Greek mythology.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "אֶרֶבּוֹס גַּם שְׁחוֹר הַלַּיְלָה — נִכְּס — מִנִּי כָאוֹס יָצָאוּ / וּמִנִּי נִכְּס שׁוּב נוֹלְדוּ הַיּוֹם הַבָּהִיר וְהָאֶתֶר, / אֵלֶּה לְאֶרֶבּוֹס הִיא בְּמִשְׁכַּב אֲהָבֶיהָ יָלָדָה." הסיודוס, תאוגוניה, 123–125. מיוונית: שלמה שפאן.
2. ↑  excerpta ex hygini genealogiis, volgo fabvlae in: PHI Latin Texts.
3. ↑  Gaius Iulius Hyginius, *Fabulae* (prefatio). Translated to Egnlish by Mary Grant, 1960. Copy in: Theoi.com
4. ↑  הר ארבוס באנטארקטיקה קרוי על שם אוניית המשלחות של קלארק-רוס ופרנקלין, ולא על שם הדמות המיתולוגית.

| **אלים קדומים במיתולוגיה היוונית** |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| כאוס • אתר • גאיה • אורנוס • ארוס • ארבוס • ניקס • אופיאון • פונטוס • תאומאס • תלסה |

 |
**חשבון פשוט** הייתה תוכנית טלוויזיה ללימוד חשבון לרמת כיתה ד' (סווגה כ-**חשבון ד' – חשבון פשוט**) שנוצרה והופקה על ידי הטלוויזיה החינוכית הישראלית בין השנים 1980 – 1982 ושודרה לראשונה ב-1983. לסדרה צולמו 12 פרקים, מרביתם צולמו בצבע, אולם עד למעבר מלא לשידורים בצבע שודרה התוכנית בשחור-לבן, ולאחר מכן גם בצבע עד לתחילת שנות ה-90.

תסריטי הפרקים נכתבו על ידי חנן פלד. שיר הפתיחה של התוכנית נכתב על ידי אהוד מנור והולחן על ידי בני נגרי. פזמונים שונים במהלך התוכנית עצמה נכתבו על ידי לאה נאור והולחנו על ידי רפי קדישזון. הסדרה הופקה על ידי תמר ריינר בייעוץ מדעי ופדגוגי של נצה מובשוביץ-הדר.

פורמט התוכנית
-------------

כל פרק בתוכנית הוקדש לנושא אחר מתוך לימודי החשבון לכיתה ד'. קבוצה של ארבעה ילדים – אורי חי, לימור חלימי (הברונטית), לימור מרגולין (הבלונדינית) ודרור שדאור – בהדרכתו של דני מוג'ה התנסו בפתרון בעיות חשבוניות בנושא הפרק ושרו את מסקנותיהם בססמאות מחורזות (כגון "חילוק באפס זו טעות כיוון שאין לו משמעות", "בכל הדרכים מגיעים תמיד לפירוק ראשוני אחד ויחיד"). במסגרת התוכנית שובצו גם התנסויות בחשבון של שתי דמויות נוספות – ביש (טליה שפירא) וגדא (רן ורד) – בסרטונים קצרים בסגנון סרט אילם. התוכנית שודרה במשך שנת הלימודים בשעות הבוקר במסגרת הסבב הקבוע של תוכניות הלימוד של הטלוויזיה החינוכית, עד שהפסיקה לשמש כעזר לימוד בחשבון.

שמות הפרקים
-----------

1. כפולות והתחלקות
2. מדוע אסור לחלק באפס?
3. ראשונים ופריקים
4. פירוק לגורמים
5. חזקות
6. המבנה העשרוני
7. פעולות החשבון
8. סימני התחלקות
9. אומדן ועיגול
10. חילוק ארוך
11. דיאגרמות וגרפים
12. מספרים שליליים

תוכנית בת
---------

החינוכית הפיקה ושידרה במקביל תוכנית בת ארבעה פרקים בשם "גאומטריה נא להכיר" (לכיתה ד') בהנחיית אסתי כץ, והתארחו בה אברהם מור, ראובן שפר, דודיק סמדר ואבנר חזקיהו אך ללא השתתפות ילדים. בדומה לתוכנית האם, גם בה שולבו שירים (שהושרו על ידי השניים) וגם היא כללה פינות של ביש וגדא. שיר הפתיח הושר באותו לחן אך במילים אחרות ("גאומטריה פה, גאומטריה שם, גאומטריה כאן ובכל העולם..."). פרקי התוכנית הם: גאומטריה נא להכיר, המרחק, הזווית, ריצופים ופינות. גם סדרה זאת הופקה על ידי תמר ריינר בייעוץ מדעי של אברהם וכמן ונצה מובשוביץ-הדר.

קישורים חיצוניים
----------------

* פתיח התוכנית - שידור בצבע
* מילות שיר הפתיחה, באתר מתי"א חולון של משרד החינוך
* חשבון פשוט, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* סדרת המשדרים "חשבון פשוט" המחודשת שהועלתה ליו-טיוב (אפריל 2020)
* סדרת-בת של המשדרים "גאומטריה נא להכיר" המחודשת שהועלת ליו טיוב (אפריל 2020)
**גלובל כנפיים ליסינג בע"מ**, המוכרת בשם המקוצר **גלובל כנפיים**, היא חברה ציבורית ישראלית שמניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב ועוסקת ברכישה, החכרה ומכירה של מטוסי נוסעים מסחריים ומטוסי מטען לחברות תעופה בעולם. יושב ראש דירקטוריון החברה הוא שלמה חנאל ומנכ"ל החברה הוא סידני סלסקי. משרדיה הראשיים של החברה שוכנים בבית איילון ביטוח שברמת גן.

היסטוריה
--------

החברה נוסדה בדצמבר 2002 על ידי חברת "כנפיים אחזקות", כחברה פרטית בשם "ארקיע ליסינג אינטרנשיונל בע"מ". בנובמבר 2006 שינתה החברה את שמה לשמה הנוכחי, "גלובל כנפיים ליסינג". ביולי 2017 היא הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב והפכה לחברה ציבורית.

באפריל 2016 רכשה החברה מטוס מדגם איירבוס 200–330 תמורת 88 מיליון דולר.
ביוני 2018 מכרה החברה שני מטוסים מדגם בואינג 800–737 ומטוס נוסף מדגם איירבוס 200–330 תמורת כ-59 מיליון דולר.

באוקטובר 2021 השלימה רכישת שני מטוסי איירבוס 220 בהיקף כולל של כ-74 מיליון דולר.

כל העסקאות הקיימות של החברה בתחום החכרת מטוסים נעשו באמצעות נאמנויות הרשומות בארצות הברית או באירלנד או באמצעות תאגידים ייעודיים אחרים. גישה זו נובעת משיקולי אסדרה במדינות פעילות החברה, וכן לשם הפרדה בין העסקאות השונות ותיחום כל עסקה תחת ישות משפטית אחת ונפרדת, הנחוץ לשם קבלת הלוואת Non Recourse למימון העסקה. כל עסקה של רכישת מטוס והחכרתו כוללת שלושה שלבים עיקריים:

* איתור מטוס מתאים לרכישה. המטוס נרכש במצבו הטכני והמכני כפי שהוא ובמיקומו בעת ביצוע הרכישה;
* איתור חוכר מתאים;
* איתור מקורות מימון לרכישת המטוס.

ככל ענף התעופה העולמי סבלה החברה ממשבר מגפת הקורונה.

בשנת 2021 השלימה החברה רכישת מניות בשיעור של כ-49.99% מחברת התעופה הקפריסאית Tus Airways.

בעלי עניין
----------

נכון לשנת 2022 בעלת השליטה (66.02%) בחברה היא חברת כנפיים אחזקות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של גלובל כנפיים ליסינג
* גלובל כנפיים ליסינג, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב
* גלובל כנפיים ליסינג, באתר "מאיה"

* גלובל כנפיים ליסינג, באתר Crunchbase (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  גלובל כנפיים ליסינג: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
2. ↑  רואי אזולאי, סופית: דירקטוריון גלובל כנפיים ליסינג אישר רכישת 49.9% מחברת TUS, PassportNews‏ 3 בספטמבר 2021
**אריק לפקופסקי** (מאנגלית: **Eric Lefkofsky** נולד בספטמבר 1969), הוא יזם יהודי אמריקאי, מייסד אתר גרופון. נכון לשנת 2018, הונו מוערך בכ-2.4 מיליארד דולר על פי מגזין פורבס.‏

ביוגרפיה
--------

לפקופסקי גדל במישיגן. אביו ביל הוא מהנדס ואימו סנדי מורה, ויש לו אח ואחות. ב-1993 השלים בהצטיינות תואר במשפטים מאוניברסיטת מישיגן.

לפקופסקי החל את הקריירה העסקית שלו בתור מוכר שטיחים באוניברסיטה בה למד. ב-1993, יחד עם חבר מהלימודים, הוא לווה כסף מקרובי משפחה ורכש חברת הלבשה במדיסון, ויסקונסין. לאחר מכן פקופסקי ושותפו הקימו חברת אינטרנט שהתמחתה במוצרים לקידום מכירות, אשר גדלה במהרה ובשנת 2000 נמכרה עת שלפקופסקי עצמו הפך להיות סמנכ"ל התפעול של חברת האם. פחות משנה לאחר מכן החברה פשטה רגל,‏ והדבר שהוביל למספר תביעות שהוגשו על ידי בעלי המניות. זמה מה לאחר מכן לפקופסקי הקים יחד עם כמה שותפים את InnerWorking, שכעבור חמש שנים הונפקה בבורסת נאסד"ק. ב-2005 הקים עם שותפו הוותיק את חברת Echo Global Logistics שגם כן הצליחה ולבסוף הונפקה בורסה. בשנת 2006 השניים ייסדו חברה בתחום המדיה וגייסו עבורה השקעות. ב-2007 השקיע מיליון דולר באתר שלימים הפך להיות גרופון (groupon.com) וכעבור שנתיים השלים גיוס של מיליוני דולרים מקרנות סיכון שונות.‏‏ ב-2010 מגזין פורבס דיווח שגרופון הוא האתר עם הצמיחה המהירה ביותר בהיסטוריה, וזמן קצר לאחר מכן הודיע לפקופסקי על השקת קרן השקעות פרטית‏ שתתמקד בעיקר באזור שיקגו. באותה שנה גוגל הציעה עבור האתר סכום של 6 מיליארד דולר אך העסקה לא יצאה לפועל, ייתכן שעקב ביקורת מהרשויות הפיקוח בארצות הברית.‏ בשנת 2011 הונפקה מניית החברה, במחיר של 20 דולר למניה.

בשנת 2006 הקים לפקופסקי יחד עם אשתו את קרן לפקופסקי. הוא לימד עסקים באוניברסיטת נורת'ווסטרן, והוציא ספר שעוסק בהשפעת הטכנולוגיה על העסקים כיום הנקרא *Accelerated Disruption*. לפקופסקי דבר על הקשר שלו ליהדות בראיון ב-2011.‏‏

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אריק לפקופסקי
* אריק לפקופסקי, ברשת החברתית LinkedIn
* 
* אתר למנויים בלבד  רותם אליזרע, המיליארדר שיצא למצוא תרופה לסרטן של אשתו, באתר "ידיעות אחרונות", 20 ביוני 2018

הערות שוליים
------------

1. ↑  ‏פרופיל אריק באתר פורבס‏
2. ↑  ‏העבר הבעייתי של יו"ר גרופון: פשיטת הרגל והאימייל לעובדים, באתר כלכליסט, 12 ביוני 2011‏
3. ↑  ‏רשימת מייסדי סטארט אפ עשירים, דה מרקר‏
4. ↑  ‏על ה-IPO של Grpoupon באתר גלובס‏
5. ↑  ‏היו"ר פנה למיזם חדש וגרופון ירדה ב-7.6% לשפל היסטורי, באתר כלכליסט‏
6. ↑  ‏גוגל, גרופון, וכל הסיבות לסרב ל-6 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 13 בדצמבר 2010‏
7. ↑  ‏What does it mean to be Jewish today? What do Jews bring to the world? The Free Library‏
8. ↑  ‏יו"ר גרופון אריק לפקופסקי מדבר על יהדותו, דה מרקר, 4 ביוני 2011‏
**רוג'רס קולה** (באנגלית: **Rodgers Kola**; נולד ב-4 ביולי 1989 בלוסקה שבזמביה) הוא כדורגלן זמבי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת זנאקו. ערך 20 הופעות במדי נבחרת זמביה.

קריירה
------

קולה גדל במחלקת הנוער של זנאקו בזמביה. בשנת 2008 חתם בספרטק נלצ'יק הרוסית, אך נאלץ לחזור לזנאקו בשל בעיות אישור כניסה. לאחר מכן שיחק עונה אחת בקבוצת גולדן ארוז מדרום אפריקה.

בשנת 2009 הגיע קולה לישראל וחתם בקבוצת הפועל בני לוד מהליגה הלאומית, לאחר שנה עבר לקבוצת הפועל ראשון לציון איתה העפיל לליגת העל אחרי שהייתה 8 שנים בליגות הנמוכות. בקיץ 2011 עבר למועדון ספורט אשדוד והיה שותף לעונה הטובה של אשדוד כאשר סיים עם 7 שערים ב-31 משחקים.

בקיץ 2012 חתם קולה בגנט מליגת העל הבלגית, במדיה שיחק עונה וחצי, ובינואר 2014 חזר לישראל והושאל לעירוני קריית שמונה. קולה כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה ב-28 בינואר, מול הפועל עכו בסיבוב ח' של גביע המדינה. קולה כבש גם ברבע הגמר מול בית"ר ירושלים וגם בחצי הגמר מול הפועל באר שבע, וזכה עם עירוני קריית שמונה בגביע הראשון בתולדותיה, על אף שלא שותף במשחק הגמר מול מכבי נתניה. קולה כבש את שערו הראשון במפעל אירופאי ב-31 ביולי 2014, במשחק חוץ בסיבוב המוקדמות השלישי של הליגה האירופית נגד דינמו מוסקבה הרוסית, אשר הסתיים בתוצאה 1-1. בעונת 2014/2015 כבש 11 שערי ליגה והיה שותף לעונה מוצלחת של הקבוצה, אשר סיימה במקום השני בליגה.

לאחר עונה וחצי בקריית שמונה סיים קולה את דרכו במועדון, ולקראת עונת 2015/2016 הושאל לקבוצת וריה מליגת העל היוונית.

באפריל 2018 קולה חזר לזמביה וחתם בזנאקו.

קולה החל את הקריירה הבינלאומית שלו בנבחרת זמביה עד גיל 20, ולקח חלק בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 כאשר סיים עם שני שערים. החל משנת 2008 משחק קולה בנבחרת הבוגרת של זמביה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רוג'רס קולה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
**מקסימליאן ריצ'רד "מקס" ואלשייד** (בגרמנית: **Max Walscheid**; נולד ב-13 ביוני 1993) הוא רוכב אופני כביש גרמני בקבוצת ג'ייקו - אלולה.

ביוגרפיה
--------

ואלשייד נולד ב-13 ביוני 1993 בנויוויד שבגרמניה.

ב-2014 ניצח ואלשייד את אליפות גרמניה עד גיל 23.

### ג'איינט אלפסין (2016–2019)

ואלשייד חתם בג'איינט אלפסין בשנת 2016, לאחר שרכב בקבוצת הקונטיננטל סטולינג משנת 2012 עד 2014 ובשנת 2015 בקבוצת הקונטיננטל קוטה–לוטו.

ב-2016, ואלשייד סיים שני באליפות גרמניה, כשהוא מפסיד לאנדרה גרייפל בספרינט רב משתתפים. בסוף העונה ניצח ואלשייד את קטגוריית הנקודות בטור של האיינן וחמישה קטעים נוספים. ב-23 בינואר, ואלשייד וחמישה רוכבים נוספים מהקבוצה, נפגעו מרכב במהלך אימון בספרד.

ב-2017, ניצח את הקטע החמישי בטור של דנמרק.

ב-2018, סיים ואלשייד שישי במרוץ שלדפרייס וניצח את הקטע השלישי בטור דה יורקשייר. הוא סיים שלישי באליפות גרמניה וערך את הופעת הבכורה שלו בגרנד טור כאשר נבחר לוואלטה אספנייה, אך לא בלט וההישג הבכיר שלו במרוץ היה מקום 11 בקטע ה-21. ואלשייד ניצח את מרוץ ספארקאסן מינסטרלנד ג'ירו, כשהוא מקדים את ג'ון דגנקולב ואת נילס פוליט.

ב-2019, סיים ואלשייד שני במרוץ שלדפרייס. הוא סיים ביחד עם קבוצתו במקום השני במרוץ האמר סטאוונג'ר ובמקום הרביעי במרוץ האמר לימבורג. הוא סיים רביעי באליפות גרמניה בנגד השעון ונבחר שוב לוואלטה אספנייה, כשההישג הבכיר שלו במרוץ היה מקום 9 בקטע ה-14. הוא ניצח את מרוץ אומלופ ואן האוטלנד ליכטרוולדה, לאחר שניצח בספרינט מתוך חמישה רוכבים. ואלשייד סיים חמישי במרוץ ספארקסן מונסטרלנד ג'ירו, לאחר תום המרוץ היה מעורב בתקרית אלימה, כאשר פלוריאן סנשל (אנ') הצרפתי הכה אותו על הקסדה בעת שואלשייד התראיין, לטענת סנשל, ואלשייד גרם להתרסקות שהתרחשה במטרים האחרונים של המרוץ, בה נפל סנשל.

### NTT Pro Cycling (2020–2021)

ואלשייד חתם בקבוצת NTT Pro Cycling לאחר ארבע שנים בסאנווב.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מקס ואלשייד** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מקס ואלשייד
* מקס ואלשייד, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* מקס ואלשייד, ברשת החברתית אינסטגרם

* מקס ואלשייד, באתר Cycling Archives

הערות שוליים
------------

1. ↑  A lot of riders congratulated me for hitting him says Florian Sénéchal following apology to Max Walscheid, cyclingweekly.com
2. ↑  Watch: Florian Senechal punches Max Walscheid during post-race interview, cyclingtoday.com