**אובלדו מתילדו פיליול** (בספרדית: **Ubaldo Matildo Fillol**; נולד ב-21 ביולי 1950) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי, ששיחק בעמדת השוער.

פיליול, שזכה לכינוי *אל פאטו* (בספרדית: *El Pato*, הברווז), נחשב לאחד מגדולי השוערים הדרום אמריקאים בכל הזמנים. הוא בילה את חלק הארי של הקריירה בקבוצת ריבר פלייט, אך שיחק בקבוצות נוספות בארגנטינה, בברזיל ובספרד.

כשחקן נבחרת ארגנטינה, רשם פיליול 58 הופעות, ושותף בשלושה טורנירי מונדיאל.

קריירת משחק
-----------

פיליול החל את הקריירה בקבוצת קילמס, כשזו שיחקה בליגה הבכירה. הוא ערך את הופעות הבכורה שלו ב-1 במאי 1969 מול הוראקן, שהייתה היחידה שלו בשנה זו. שנה אחר כך כבר היה לשוער הראשון של קבוצתו, אך ירד איתה לליגת המשנה, שם שימש כשוער ראשון במשך עונה נוספת.

ב-1972 חזר פיליול לליגה הבכירה כשחתם בקבוצת ראסינג קלוב. באליפות המטרופוליטנו של אותה שנה הצליחה ראסינג קלוב, עם פיליול כשוערה הבכיר, לסיים במקום השני. פיליול הדף באותה עונה שישה פנדלים, וקבע שיא חדש בליגה הארגנטינאית.

ב-1973 חתם פיליול בקבוצה המזוהה עמו ביותר, ריבר פלייט. ב-1975 זכתה ריבר פלייט באליפות המטרופוליטנו, ובכך עצרה רצף של 18 שנים ללא התואר. ההגנה, בראשות השוער פיליול, הייתה המצטיינת בליגה באותה שנה, כשספגה 38 שערים ב-38 משחקים, פחות מכל קבוצה אחרת. לאחר שזכתה פעם נוספת במטרופוליטנו של 1977, זכה פיליול בתואר כדורגלן השנה בארגנטינה, והיה לשוער הראשון שזוכה בתואר. פיליול שיחק בקבוצה ברציפות עד לשנת 1983, ובמקביל חווה את תקופת השיא שלו גם במדי נבחרת ארגנטינה, אליה זומן לראשונה כשחקן ריבר. הוא זכה עימה בסך הכל בשבע אליפויות. אמנם הקבוצה לא זכתה להצלחה בטורנירי היבשת, ובראשם גביע ליברטדורס, אך פיליול מיצב עצמו באותן שנים כאחד השוערים הטובים ביותר בארגנטינה.

ב-1983 עבר פיליול בן ה-33 לארחנטינוס ג'וניורס, אך שיחק במדיה 17 משחקים בלבד בטרם עבר לפלמנגו הברזילאית, במדיה שיחק במשך שתי עונות.

בעונת 1985/1986, כשמלאו לו 35 שנים, עבר פיליול לראשונה בקריירה לאירופה, כשחתם במדי אתלטיקו מדריד הספרדית. הוא פתח את העונה כשוערה הראשון של הקבוצה, כשעמד בשערה בשמונה המחזורים הראשונים, וכן בשלושה משחקים במסגרת גביע אירופה למחזיקות גביע ובמשחק הראשון של הסופר קאפ הספרדי. אתלטיקו, מחזיקת הגביע הספרדי, התמודדה במפגש גמר כפול מול ברצלונה, האלופה המכהנת, ובמשחק הראשון, עם פיליול בשער, גברה עליה 1–3 בדרך לזכייה בתואר (במשחק השני, ללא פיליול, הפסידה אתלטיקו בתוצאה 0–1 אבל זכתה בתואר). לאחר משחקים אלו נעדר פיליול במשך שלושה חודשים מהמגרשים, ומאז חזר להרכב באופן כמעט קבוע. הוא עמד בשערה של אתלטיקו בגמר גביע אירופה למחזיקות 1986, בסטאד דה ז'רלן שבליון, במפגש מול דינמו קייב. כבר בדקה ה-9 ספג השוער הוותיק את השער הראשון במשחק, שהסתיים בהפסדה של אתלטיקו בתוצאה 0–3.

עם סיום העונה חזר פיליול לארגנטינה, וחזר לראסינג קלוב אותה עזב לטובת ריבר פלייט 13 שנים קודם לכן. ב-1988 התקיים טורניר סופרקופה סודאמריקנה הראשון בהיסטוריה. הטורניר הפגיש בין מחזיקות גביע ליברטדורס לתולדותיו, וראסינג, עם פיליול בשערה, הייתה לקבוצה הראשונה בהיסטוריה שזוכה בטורניר. ראסינג הדיחה בדרכה לזכייה את סנטוס הברזילאית, ריבר פלייט בה שיחק פיליול בעבר, ובמפגש גמר כפול ניצחה את קרוזיירו 3-2 בסיכום שני המפגשים. פיליול פתח בהרכב בשני מפגשי הגמר. באותה שנה התמודדה ראסינג בצמרת הליגה הארגנטינאית, בטרם סיימה את העונה במקום השלישי.

לאחר עונה אחת נוספת בראסינג קלוב עבר פילול, אז כבר בן 39, לולס סארספילד. 42 הופעות בשתי עונות בקבוצה, ובסיומן, בשנת 1991, פרש פיליול ממשחק פעיל בגיל 41. הוא מחזיק עד היום, בצוותא עם הוגו גאטי, בשיא הדיפת הפנדלים בליגה הארגנטינאית, עם 26 הדיפות במהלך הקריירה. הפנדל האחרון שעצר היה במדי ולס סארספילד, כשפגש את קבוצתו לשעבר ריבר פלייט. הדיפת הפנדל מנעה מריבר פלייט את הזכייה באליפות.

### נבחרת ארגנטינה

פיליול החל את דרכו בנבחרת ארגנטינה ב-1974. הוא זומן כשוער שלישי לסגל ארגנטינה למונדיאל 1974 בגרמניה המערבית. לאחר שהנבחרת צלחה את שלב הבתים הראשון, היא החלה את דרכה בשלב הבתים השני עם הפסדים להולנד ולברזיל, שגמרו מעשית את סיכויה להעפיל לגמר, או למשחק על המקום השלישי. ב-3 ביולי פגשה ארגנטינה למשחק השלישי בשלב זה את גרמניה המזרחית, ופיליול זכה להופעת בכורה במדי הנבחרת בזמן המונדיאל. המשחק הסתיים בשוויון 1-1.

עד ל-1975 הוסיף פיליול להיות השוער השני של הנבחרת, אחרי הוגו גאטי, אך לאחר שהאחרון נפצע ונאלץ להיעדר, תפס פיליול את מקומו כשוער הבכיר בנבחרת. הוא זומן על ידי ססאר לואיס מנוטי כשוער הראשון למונדיאל 1978 אותו אירחה ארגנטינה. פיליול פתח ושיחק לאורך כל משחקיה של ארגנטינה בטורניר. בשלב הבתים הראשון ספג פיליול שער אחד בכל משחק, אך בשלב הבתים השני שמר על רשת נקייה בכל שלושת משחקיה של ארנטינה. במשחק הראשון של ארגנטינה בשלב זה, עצר פיליול פנדל של קז'ימייז' דיינה, קפטן פולין, בדרך לניצחון 0–2. במשחק הגמר ניצחה ארגנטינה 1–3 את הולנד בהארכה וזכתה בתואר. במהלך המשחק הציל פיליול מספר שערים, עד שנכנע לשער שוויון הולנדי בדקה ה-82, אך בסיומו של המשחק חגג עם נבחרתו זכייה ראשונה בהיסטוריה בתואר גביע העולם. פיליול נבחר כשוער של נבחרת הטורניר, ובכך זכה למעשה בתואר השוער המצטיין של מונדיאל 1978.

במונדיאל 1982 בספרד, הוסיף פיליול להיות השוער הבכיר של ארגנטינה. הוא פתח ושיחק לכל אורך חמשת משחקיה של ארגנטינה בטורניר, שהסתיים בשני הפסדים והדחה בשלב הבתים השני. ארגנטינה ספגה שבעה שערים בחמשת משחקיה, ופיליול הצליח לשמור על שער נקי רק פעם אחת, בשלב הבתים הראשון בניצחון 0–2 על אל סלוודור.

פיליול זכה לשחק בשני מונדיאלים עם מספרים לא שגרתיים על חולצתו. במונדיאל 1978, בו זכתה הנבחרת, שיחק פיליול עם הספרה 5 על הגב, בעוד במונדיאל 1982 שיחק עם הספרה 7. הסיבה נעוצה בשיטת מספור החולצות של נבחרת ארגנטינה, בה המיון נעשה לפי אלפביתי, ולא לפי עמדות במגרש.

פיליול הוסיף לשחק במדי הנבחרת במסגרת מוקדמות מונדיאל 1986, אך לא זומן לבסוף על ידי קרלוס בילארדו לסגל הנבחרת לטורניר, וסיים את דרכו הבינלאומית.

ב-11 שנים במדי הנבחרת, רשם פיליול 58 הופעות, יותר מכל שוער ארגנטינאי אחר, מתוכן 13 במסגרת טורנירי גביע העולם.

לאחר הפרישה
-----------

לאחר פרישתו ממשחק פעיל, שימש פיליול לתקופה מסוימת כמאמן השוערים של נבחרת ארגנטינה. ב-2004 התמנה לתפקיד המאמן הראשי של ראסינג קלוב, במדיה שיחק בעבר, אך הוא סיים את תפקידו בתום 30 משחקים בלבד. לאחר מכן שב לנבחרת ארגנטינה, שם חזר לתפקיד מאמן השוערים, ובנוסף שימש כיועץ לנבחרת הנוער. הוא נכלל בסגל המקצועי של הנבחרת למונדיאל 2006.

החל משנת 2008, החלה בארגנטינה חלוקת פרס אובלדו פיליול, פרס הנושא את שמו של השוער ומחולק לשוער עם ממוצע ספיגת השערים למשחק הנמוך ביותר בליגה הארגנטינאית. החל מטורניר הקלאוסורה של 2009, הפך התואר למוכר רשמית על ידי התאחדות הכדורגל הארגנטינאית.

ב-2010 חזר פיליול לריבר פלייט, במדיה שיחק 11 שנים, ותפקד בה במשך כשנה כמאמן שוערים, עד שהתפטר לאחר שטען ליחס מזלזל אליו מצידו של השוער הראשון, חואן פבלו קאריסו.

תארים
-----

פיליול (מספר 12, בגבו למצלמה) במהלך הופעת הבכורה שלו במדי ארגנטינה מול גרמניה המזרחית, מונדיאל 1974
תארים קבוצתיים
* **ריבר פלייט**
	+ אליפות ארגנטינה (7): 1975 (מטרופוליטנו), 1975 (נסיונל), 1977 (מטרופוליטנו), 1979 (מטרופוליטנו), 1979 (נסיונל), 1980 (מטרופוליטנו), 1981 (נסיונל)
* **אתלטיקו מדריד**
	+ הסופר קאפ הספרדי: 1985
* **ראסינג קלוב**
	+ סופרקופה סודאמריקנה: 1988
* **נבחרת ארגנטינה**
	+ גביע העולם: 1978

תארים אישיים
* כדורגלן השנה בארגנטינה: 1977
* השוער המצטיין של מונדיאל 1978
* נבחרת הטורניר של מונדיאל 1978

סטטיסטיקות
----------

### מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה |
| --- | --- | --- | --- |
| הופעות | שערים |
| 1969 | קילמס | ארגנטינהארגנטינהליגת המשנה הארגנטינאית | 1 | 0 |
| 1970 | 33 | 0 |
| 1971 | ארגנטינהארגנטינהליגת המשנה הארגנטינאית | 23 | 0 |
| 1972 | ראסינג קלוב | ארגנטינהארגנטינהליגת העל הארגנטינאית | 40 | 0 |
| 1973 | 19 | 0 |
| 1973 | ריבר פלייט | ארגנטינהארגנטינהליגת העל הארגנטינאית | 2 | 0 |
| 1974 | 22 | 0 |
| 1975 | 58 | 0 |
| 1976 | 39 | 0 |
| 1977 | 56 | 0 |
| 1978 | 19 | 0 |
| 1979 | 37 | 0 |
| 1980 | 47 | 0 |
| 1981 | 43 | 0 |
| 1982 | 23 | 0 |
| 1983 | 14 | 0 |
| 1983 | ארחנטינוס ג'וניורס | ארגנטינהארגנטינהליגת העל הארגנטינאית | 17 | 0 |
| 1984 | פלמנגו | ברזילברזילליגת העל הברזילאית | 21 | 0 |
| 1985 | 13 | 0 |
| 1985/1986 | אתלטיקו מדריד | ספרדספרדלה ליגה | 17 | 0 |
| 1986/1987 | ראסינג קלוב | ארגנטינהארגנטינהליגת העל הארגנטינאית | 13 | 0 |
| 1987/1988 | 35 | 0 |
| 1988/1989 | 23 | 0 |
| 1989/1990 | ולס סארספילד | ארגנטינהארגנטינהליגת העל הארגנטינאית | 23 | 0 |
| 1990/1991 | 19 | 0 |
| סך הכל קריירה | 657 | 0 |

### נבחרת לאומית

| נבחרת ארגנטינה |
| --- |
| שנה | הופעות | שערים |
| 1974 | 1 | 0 |
| 1975 | 0 | 0 |
| 1976 | 1 | 0 |
| 1977 | 1 | 0 |
| 1978 | 13 | 0 |
| 1979 | 5 | 0 |
| 1980 | 9 | 0 |
| 1981 | 4 | 0 |
| 1982 | 8 | 0 |
| 1983 | 5 | 0 |
| 1984 | 2 | 0 |
| 1985 | 9 | 0 |
| סה"כ | 58 | 0 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אובלדו פיליול** בוויקישיתוף
* 
* אובלדו פיליול, ברשת החברתית טוויטר

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר BDFutbol

* פרופיל, באתר WorldFootball.net

* פרופיל, באתר National Football Teams

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  יניב בינו‏, עכשיו לכו תחפשו לכם קלאסיקו, באתר וואלה!‏, 27 ביוני 2011

| זוכי פרס כדורגלן השנה בארגנטינה |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| 1970: יסאלדה • 1971: פסטוריסה • 1972: בארגס • 1973: ברינדיסי • 1974: ריימונדו • 1975: סקוטה • 1976: פסארלה • 1977: פיליול • 1978: קמפס • 1979: מראדונה • 1980: מראדונה • 1981: מראדונה • 1982: גאטי • 1983: בוצ'יני • 1984: מרסיקו • 1985: פרנצ'סקולי • 1986: מראדונה • 1987: פאברי • 1988: פס • 1989: אלפארו מורנו • 1990: גויקוצ'אה • 1991: רוג'רי • 1992: איסלאס • 1993: מדינה בז'ו • 1994: נבארו מונטוז'ה • 1995: פרנצ'סקולי • 1996: צ'ילאברט • 1997: סאלאס • 1998: בטיסטוטה • 1999: סביולה • 2000: ריקלמה • 2001: ריקלמה • 2002: מיליטו • 2003: טבס • 2004: טבס • 2005: מסי • 2006: ורון • 2007: מסי • 2008: ריקלמה/מסי • 2009: ורון/מסי • 2010: מרטינס/מסי • 2011: ריקלמה/מסי • 2012: לופס/מסי • 2013: מקסי רודריגס/מסי • 2014: פראטו/די מריה • 2015: רובן/מסי • 2016: בלוצ'י/מסי • 2017: בנדטו/מסי • 2018: מרטינס • 2019: מסי • 2020: מסי • 2021: מסי • 2022: מסי |

 |

| **נבחרת ארגנטינה – מונדיאל 1974** |
| --- |
| 1 קרנבאלי • 
2 אז'אלה • 
3 באבינגטון • 
4 בלבואנה • 
5 ברגאס • 
6 ברינדיסי • 
7 קראסקוסה • 
8 צ'סארטה • 
9 גלאריה • 
10 הרדיה • 
11 הואוסמן • 
12 פיליול •
13 קמפס • 
14 פרפומו •
15 פוי •
16 סה •
17 סקאו •
18 טלץ' •
19 טוניירי •
20 וולף •
21 סנטורו •
22 יסאלדה •
מאמן: קאפ | ארגנטינהארגנטינה |

| **נבחרת ארגנטינה – מונדיאל 1978 (מקום ראשון)** |
| --- |
| 1 אלונסו • 
2 ארדילס • 
3 באליי • 
4 ברטוני • 
5 פיליול • 
6 גאז'גו • 
7 ל. גלבאן • 
8 ר. גלבאן • 
9 הואוסמן • 
10 קמפס • 
11 קילר • 
12 לארוסה •
13 לה וולפה • 
14 לוקה •
15 אולגין •
16 אורטיס •
17 אוביידו •
18 פגאניני •
19 פסארלה •
20 טרנטיני •
21 ולנסיה •
22 ויז'ה •
מאמן: מנוטי | ארגנטינהארגנטינה |

| **נבחרת ארגנטינה – מונדיאל 1982** |
| --- |
| 1 ארדילס • 
2 באליי • 
3 ברבאס • 
4 ברטוני • 
5 קלדרון • 
6 דיאס • 
7 פיליול • 
8 גלבאן • 
9 גאז'גו • 
10 מראדונה • 
11 קמפס • 
12 הרננדס •
13 אולרטיקואצ'אה • 
14 אולגין •
15 פסארלה •
16 פומפידו •
17 סנטמריה •
18 טרנטיני •
19 טרוסרו •
20 ולדאנו •
21 ולנסיה •
22 ואן טוינה •
מאמן: מנוטי | ארגנטינהארגנטינה |

| **נבחרת ארגנטינה – קופה אמריקה 1983** |
| --- |
| 1 בראון • 
2 בוחדו • 
3 בורוצ'גה • 
4 קמינו • 
5 קלאוסן • 
6 פיליול • 
7 גארקה • 
8 גארה • 
9 ג'וסטי • 
10 אינסואה • 
11 חורחה • 
12 מרנגוני •
13 מואוסו • 
14 מרסיקו •
15 אולרטיקואצ'אה •
16 פונסה •
17 פומפידו •
18 ראמוס •
19 רינלדי •
20 רוסו •
21 סאבלה •
22 טרוסרו •
מאמן: בילארדו | ארגנטינהארגנטינה |