recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**המלוכה החוקתית בצרפת** הייתה המשטר המונרכי הפרלמנטרי ששרר בממלכת צרפת בין אימוץ החוקה החדשה ב-3 בספטמבר 1791 להפלת הכתר וייסוד הרפובליקה הצרפתית הראשונה ב-21 בספטמבר 1792. הרשות המחוקקת שהתקיימה במסגרתה הייתה האספה המחוקקת בת 745 החברים, בעוד שהרשות המבצעת מונתה להלכה בידי המלך. המשטר היה פרי הסכמה בין המלך לואי השישה עשר ותומכיו לבין השלטונות הנבחרים שעלו בעת המהפכה הצרפתית, שפרצה שנתיים קודם לכן. המונרכיה עמדה מיומה הראשון בצל אי-האמון והיריבות בין המלך למהפכנים הקיצונים יותר, וקרסה במהרה.

היסטוריה
--------

מראשית המהפכה, המלך שמח לנצל אותה לקידום הרפורמות שראה כנחוצות, אך חשש מאוד מההגבלות שהשיתה על מעמדו כשליט אבסולוטי. אף כי הרפובליקנים, ששאפו לבטל את המלוכה, היו מיעוט מובהק בתחילה, החשד כלפי לואי רווח. רבים היו משוכנעים (בצדק גמור) כי הוא מגן על האצילים והכמרים שסירבו להשלים עם המהפכה, בולם מהלכים נחוצים, ומקיים קשרים חשאיים עם המעצמות האירופאיות העוינות. 

ב-20 ביוני נמלטה המשפחה המלכותית מפריז, שהייתה תחת שליטת המהפכנים, בניסיון כושל להגיע לעיר השדה וארן, שחיל-המצב בה הוחזק כמהימן ונאמן. כרכרתם נעצרה בדרך; ראשי האספה המכוננת הלאומית, שביקשו לכונן מונרכיה קונסטיטוציונית וסלדו מהרדיקלים האלימים, גמרו אומר להתעלם מהמעשה ולהתייחס למאורע כחטיפה של לואי בידי "אויבי האומה". העמדת הפנים השקופה שכנעה מעטים. הלחץ הכבד והמאסר-בפועל בו היה מצוי המלך לא הותירה לו עוד ברירה כי אם לאשרר את החוקה שהאספה ניסתה לגבש מזה זמן רב. הוא קיבל אותה ב-14 בספטמבר, בצעד סמלי למעשה, אחד-עשר יום לאחר שהאספה אימצה אותה. 

בינתיים, המתח בין צרפת לאימפריה הרומית הקדושה הלך וגאה. המהפכנים הקיצוניים סברו שרק מלחמה תאלץ את לואי לחשוף את כוונותיו: אם יתמוך בה, הרי שאכן עמד לצדם, ואם לא, אפשר יהיה להדיחו. ב-20 באפריל נענה המלך בשמחה לדרישותיהם (הוא היה משוכנע שצרפת תובס במהרה וסמכותו האבסולוטית תושב), והכריז מלחמה על אחיינו הקיסר. המפלות שנחל הצבא במערכה ליבו את השנאה לכתר בדעת הקהל. ב-10 באוגוסט 1792 הסתער המון זועם על הארמון, והפיל למעשה את המשטר הקיים: רוב הצירים באספה המחוקקת נמלטו, ואלה שנותרו היו בדעה אחת עם הרדיקלים והעבירו את הצעותיהם ברוב מוחץ. בין ה-2 ל-6 בספטמבר נערכו בחירות בזק, וב-20 בו התכנסה הרשות המחוקקת החדשה, הקונבנט. למחרת היום בוטלה המלוכה והוכרזה רפובליקה.

ראו גם
------

* היסטוריה של צרפת
* המהפכה הצרפתית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ממלכת צרפת** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------



| היסטוריה של צרפת |
| --- |
| גאלים | גאליה • גאלים • גאליה נארבוננסיס • גאליה אקוויטניה • מלחמת גאליה • גאליה בלגיקה |
| פרנקים | פרנקים • האימפריה הפרנקית • השושלת המרובינגית • השושלת הקרולינגית • האימפריה הקרולינגית • פרנקיה המערבית |
| צרפת המלוכנית | ממלכת צרפת • צרפת בימי הביניים • צרפת בעת החדשה המוקדמת • המהפכה הצרפתית |
| קיסרות צרפת | הרפובליקה הראשונה • הקיסרות הראשונה • הרסטורציה של ממלכת צרפת • המונרכיה של יולי • הרפובליקה השנייה • הקיסרות השנייה • הרפובליקה השלישית • צרפת של וישי |
| צרפת אחרי מלחמת העולם השנייה | צרפת החופשית • הממשלה הזמנית • הרפובליקה הרביעית • הרפובליקה החמישית |
| פורטל צרפת צרפתצרפת |
**אז'ן דה חרף** (בהולנדית: **Eugène De Greef**;‏ 31 באוגוסט 1900 – 14 בנובמבר 1995) היה גנרל בלגי אשר שימש כשר ההגנה של בלגיה בין 1950–1954.

ביוגרפיה
--------

דה חרף נולד בהאלה ב-31 באוגוסט 1900 למשפחה ולונית. הוא למד באקדמיה הצבאית המלכותית ולאחר מכן התגייס לחיל ההנדסה הקרבית. באוגוסט 1939 הוא מונה למפקד גדוד התובלה ה-4. הוא השתתף בקרב על בלגיה, ולאחר כניעת הצבא הבלגי במאי 1940 נלקח בשבי לגרמניה. באוקטובר של אותה שנה הוא שוחרר, חזר לבלגיה והצטרף למחתרת הבלגית. בשנים שלאחר המלחמה שרת במשרד ההגנה ובאקדמיה הצבאית המלכותית. ב-1950 נבחר לתפקיד שר ההגנה. הוא היה איש הצבא האחרון שמילא תפקיד זה. מאז ועד ימינו התפקיד הוא פוליטי.

בתקופת כהונתו כשר ההגנה, הייתה בלגיה מעורבת במלחמת קוריאה. גם בנו של חרף התנדב לשרת בחיל המתנדבים בקוריאה. כמו כן, חרף ייצג את בלגיה במהלך המשא ומתן להקמת נאט"ו. ב-1954 הוא סיים את תפקידו כשר ההגנה וחזר לצבא בדרגת גנרל מאיור. מאוחר יותר הועלה לדרגת לוטננט גנרל. ב-1961 הוא פרש מהצבא. לרגל פרישתו העניק לו בודואן, מלך הבלגים תואר אצולה של ברון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אז'ן דה חרף** בוויקישיתוף
* אז'ן דה חרף, באתר généalogie
**לוטפיה א-נאדי** (בערבית: **لطفية النادي**; 1907–2002), הטייסת המצרית הראשונה.

לוטפיה א-נאדי, 1933

קורות חייה
----------

ילידת קהיר, בת למשפחה מן המעמד הבינוני. למדה בקולג' האמריקאי לנערות והתקבלה, ללא ידיעת אביה, לקורס הטיס הראשון שפתחה חברת התעופה המצרית מִצר אייר. בתמיכתו של מנכ"ל החברה, וכדי לכסות את דמי הלימוד, הועסקה בבית-הספר לטיסה כמזכירה וכטלפונאית. ב-27 בספטמבר 1933, והיא בת 26, אחרי הכשרה שנמשכה 67 ימים, קיבלה את רישיון הטיס, ובכך הייתה לטייסת הראשונה בעולם הערבי.

לוטפיה א-נאדי השתתפה במרוץ הטיס הבינלאומי בקו קהיר–אלכסנדריה, שנערך ב-19 בדצמבר 1933, בהטסת מטוס דו-כנפי חד-מנועי (דה הבילנד ג'יפּסי מוֹת'). אף שהגיעה אל היעד ראשונה מבין עשרות המתחרים, לא הוענק לה הפרס הראשון משום שהחמיצה את המעבר מעל פני אחת מנקודות השיפוט של נתיב הטיסה. עם זאת שלח לה המלך פואד את ברכותיו והעניק לה פרס ניחומים בסך 200 לירות מצריות (סכום לא מבוטל באותם זמנים). חלוצת הפמיניסטיות המצריות, הודא שעראווי, שבירכה אותה על הישגה במילים "הסבת כבוד למולדתך, זקפתְּ את ראשינו, והכתרתְּ את תקומתנו בעטרת גאון", אף יזמה רכישת מטוס פרטי ללוטפיה א-נאדי. עשר נשים מצריות הלכו בעקבותיה ולמדו טיס באותו עשור, ובהן לִנדא מסעוד, מדריכת הטיס המצרית הראשונה, אולם מאז מלחמת העולם השנייה לא הוכשרו עוד נשים מצריות לטיס.

על פי ידיעות שפורסמו בארץ ישראל ביום 15 בינואר 1936 – בדואר היום ובדבר – הייתה לוטפיה א-נאדי אמורה להגיע לתל אביב במטס מיוחד מטעם קלוב התעופה המצרי. במטס זה היו אמורים להשתתף גם שני ארצישראלים שלמדו באותם חודשים בבית-הספר לטיסה אלמאזה בקהיר – שולמית גורנגוט ואבישלום דרורי. הביקור נדחה בשל תנאי מזג אוויר ובסופו של דבר לא התקיים.

לוטפיה המשיכה להשתתף בתחרויות תעופה, ובהן המירוץ בקו שבין קהיר לנאת המדבר חארגה ב-1937 בהשתתפות טייסים מארצות שונות, שבו הגיעה שלישית (במקצה הנשים).
לוטפיה כיהנה תקופה מסוימת כמזכירה הכללית של מועדון התעופה המצרי. בעקבות תאונת טיס בראשית שנות החמישים נסעה להתרפא בשווייץ, התאזרחה שם והתגוררה מחוץ למצרים שנים רבות. מאז פציעתה לא שבה לטוס.

לוטפיה א-נאדי מעולם לא נישאה ולא הקימה משפחה. בשנת 2002 נפטרה בקהיר בגיל 95.

הנצחה
-----

בשנת 1996 נעשה במצרים סרט תיעודי על אודותיה בשם "המְרָאָה מן החולות" (الإقلاع من الرمل).
יום הולדתה ה-107 נחגג בעולם בשרבוט גוגל, ושבועון אלאהראם במהדורתו האנגלית הקדיש לה מאמר מקיף. דברים לא מעטים לזכרה ראו אור בכתובים שבערבית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוטפיה א-נאדי** בוויקישיתוף
* "פגוש את הטייסת המצרית הראשונה", באתר אלאהראם (אנגלית) מיום 7 בדצמבר 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  "קלוב התעופה המצרי יבקר את קלוב התעופה התל-אביבי", דואר היום, 15 בינואר 1936
2. ↑  שרבוט גוגל ב-29 באוקטובר 2014
3. ↑  Al-Ahram Weekly 23.10.2014
**ז'ראר ואן קלנברגה** (בהולנדית: **Gerard Van Caelenberge**; נולד ב-6 בספטמבר 1952) הוא גנרל בלגי בדימוס אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של הכוחות המזוינים של בלגיה, בין 2012–2016.

ביוגרפיה
--------

קלנברגה נולד באנטוורפן ב-6 בספטמבר 1952. הוא למד בקולג' סן מישל בבריסל, ולאחר מכן בבית הספר המלכותי לצוערים בליר. ב-1970 הוא החל ללמוד באקדמיה הצבאית המלכותית של הצבא הבלגי ועבר הכשרה כטייס קרבי. הוא סיים את לימודיו ב-1975. הוא הוכשר בשימוש במטוסים שונים ולמד בבתי ספר צבאיים בבריטניה ובאקדמיית נאט"ו להגנה ברומא. בין 2001–2002 הוא פיקד על חיל האוויר הטקטי ה-10 לפני שהועבר למטה הכללי ומונה לסגן ראש אגף המבצעים. בין 2005–2006 שימש כשלישו הצבאי של אלברט השני, מלך הבלגים. לאחר מכן שימש כמפקד חיל האוויר הבלגי עד 2008. במקביל הוא שימש גם כמפקד קבוצת הקרב האירופית. ב-29 במרץ 2012 הוא מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) וכיהן בתפקיד עד 13 ביולי 2016.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ז'ראר ואן קלנברגה** בוויקישיתוף
* ז'ראר ואן קלנברגה באתר הצבא הבלגי
* ז'ראר ואן קלנברגה באתר נאט"ו
תמונה מ-1955 מחתונת הזוג
המלכה **דינא בנת עבד אל-חמיד** (בערבית: **دينا بنت عبد الحميد**;‏ 15 בדצמבר 1929 – 21 באוגוסט 2019) הייתה אשתו הראשונה של חוסיין, מלך ירדן. דינא הייתה גם דודה מדרגה שלישית של אביו טלאל, מלך ירדן.

ביוגרפיה
--------

דינא בנת עבד אל-חמיד נולדה בקהיר בירת מצרים. כצאצאית של חסן בן עלי וכקרובת משפחה של טלאל מלך ירדן ניתן לה תואר הכבוד הערבי שרפה של מכה. כמו ילדים רבים ממשפחות אריסטוקרטיות ערביות, היא נשלחה לפנימייה באנגליה, ובהמשך השלימה תואר בספרות אנגלית מאוניברסיטת קיימברידג' היוקרתית וכן תעודת תואר שני במדעי החברה ממכללת בדפורד, בלונדון. בעבר הייתה מרצה לספרות אנגלית ופילוסופיה באוניברסיטת קהיר. דינא הכירה את חוסיין לראשונה בזמן לימודיה בלונדון בשנת 1952.

דינא התחתנה עם חוסיין ב-19 באפריל 1955, כשהוא היה בן 19. היא הייתה מבוגרת ממנו במספר שנים ומשכילה יותר, והנישואין עד מהרה עלו על שרטון. לזוג נולדה ב-13 בפברואר 1956 בת, הנסיכה עאליה בת חוסיין, אך מכיוון שנשים לא יכולות לעמוד בראשות ירדן היא לא זכתה להיות מלכת ירדן. הזוג נפרד עוד ב-1956, והתגרש ב-24 ביוני 1957. דינא נשארה בעלת התואר נסיכת ירדן. לאחר מספר שנים נישא חוסיין בשנית למונא אל-חוסיין, בתו של קצין בריטי שהתאסלמה.

באוקטובר 1970 התחתנה עם אסד סולימאן עבד אל-קאדר (צלאח תעאמרי), בכיר בארגון לשחרור פלסטין. תעאמרי נתפס בידי ישראל בשנת 1982 במהלך מלחמת לבנון הראשונה, ושהה בכלא הישראלי. הוא שוחרר לאחר שנה במסגרת עסקה להחלפת שבויים שניהלה דינא, יחד עם עוד 8,000 אסירים נוספים.

דינא נפטרה בעמאן ב-21 באוגוסט 2019.

ראו גם
------

'ללכת שבי', ספרם של אהרון ברנע ועמליה ארגמן ברנע (הוצ' ידיעות אחרונות משכל, 1986)

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל המזרח התיכון** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דינא, מלכת ירדן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  יוסף נבו, **ירדן: החיפוש אחר זהות**, עמ' 88
2. ↑  Raluca Elgyar, Queen Dina – A lost chance for Jordan?, History of Royal Women, ‏29-9-2018

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007311814705171
* GND: 1193654491
* ISNI: 0000 0001 2100 3452
* LCCN: nr88009963
* VIAF: 29941108
* WorldCat: lccn-nr88009963

 |
**ג'מילה ח'יר** (נולדה ב-1940) הידועה כ**סבתא ג'מילה**, היא ישראלית-דרוזית, המייצרת מוצרי קוסמטיקה טבעית, המתבססים על שמן זית טהור למאכל ועשבי מרפא. בשנת 2006, ביום העצמאות ה־58 למדינת ישראל, השיאה ג'מילה משואה, עבור פועלה למען פיתוח הגליל.

קורות חיים
----------

סבתא ג'מילה, המתגוררת בפקיעין, היא נצר למשפחה דרוזית שהשתקעה בישראל לפני 300 שנה. היא מייצרת סבונים טבעיים משמן זית ומעשבי מרפא. לסבונים שלה יצא מוניטין כבעלי סגולות ריפוי, והיא נודעה כאישה הדרוזית הראשונה שהקימה מפעל במו ידיה.

סבתא ג'מילה נולדה למשפחה ענייה מרודה. היא התחתנה בגיל 16, ובגיל 21 כבר היו לה שלושה ילדים. מצב זה חייב אותה לצאת לעבודה, וכך הייתה לאחת מהנשים הדרוזיות הראשונות שיצאו לעבוד בניגוד למקובל בעדה הדרוזית. בזמנה הפנוי, רקחה תרכובות כדי ליצור סבון רפואי ורק אחרי כמה שנים הצליחה ליצור סבון איכותי שלא התפרק. הצלחה זו הביאה אותה להקים בעשור השישי לחייה מפעל סבון בקנה מידה בינלאומי ואף זיכתה אותה בהדלקת משואה ביום העצמאות.

חיים אישיים
-----------

כיום ג'מילה אם לארבעה וסבתא ל־15 נכדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר סבתא ג'מילה הרשמי
* פייסבוק סבתא גמילה בישראל
* סבתא ג'מילה בתוכנית הטלוויזיה נוגע בישראל עם עמרי גלפרין, Vimeo
* אורלי גולדקלנג, מקור ראשון, סיפור הצלחה: האימפריה של סבתא ג'מילה, באתר nrg‏, 13 באוקטובר 2017
**רוֹדוֹפִּי** (בבולגרית: **Родопи**, ביוונית: **Ροδόπη**) הוא רכס הרים בדרום-מזרח אירופה, חלק מהמסיב רילו-רודופי, בדרום בולגריה וצפון יוון. שטחו של הרכס הוא 14,637 קמ"ר, והוא משתרע על 240 מייל ממערב למזרח ו -97 ק"מ מצפון לדרום.

גאוגרפיה
--------

זהו רכס הרים אלפיני בעל גובה ממוצע של 800 מטר. שוכן ממזרח להרי פירין ומדרום לנהר מריצה.
גובהם של ההרים גורם לכך שלא יהיו מושלגים זמן רב מדי ולכן ניתן להתגורר בהם בנוחות ולעבד אדמות על צלע ההר ובעמקים. זו הסיבה שההרים מיושבים בצפיפות יחסית לרכסי ההרים האחרים בבולגריה. בגובה 3,750 מטר שוכן מנזר רילה, שנוסד במאה העשירית, ושמור היטב ומכיל מגדל מבוצר. תחנות כוח הידרואלקטריות ממוקמות בנהרות איסקור ורילסקה. הרכס היה מעוז של התרבות הסלאבית בתקופת השלטון הטורקי. הפסגות הגבוהות, העמקים הציוריים ואגמי ההרים מהווים בסיס לתעשיית תיירות מקומית. על הר מוסאלה נמצאת תחנת קרינה קוסמית. מצפון לרכסי רילה, המשקיף על אגן סופיה, נמצא רכס ויטושה המגיע לגובהו המקסימלי בצ'רניברך, 2,292 מטר.

הרי רודופי מחולקים לחלק מזרחי ולחלק מערבי. החלק המזרחי מעט גבוה יותר ובו נמצאת הפסגה הגבוהה, גוליאם פרליק (2,191 מ').
אלו הם הרי קארסט, המאופיינים במערות רבות ותצורות סלע, כגון, גשרי סלע טבעיים.

בהרי רודופי מספר אתרי סקי, שהגדול שבהם הוא אתר הסקי פמפורובו (Pamporovo, בקירילית: Пампорово).

במנזר בצ'קובו (Бачково) שעל המורדות הצפוניים של הרי רודופי, קבורים שני חסידי אומות עולם, המטרופוליט סטפן והמטרופוליט קיריל, שהיו פעילים בהצלת יהודי בולגריה. המטרופוליט סטפן נולד בכפר שירוקה לאקה (Široka Lăka, בקירילית: Šирока Лăка) שבהרי רודופי.

בהרי רודופי שוכנת מערת הנטיפים סנז'נקה המהווה יעד תיירותי.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימסע מדריך למטייל בוויקימסע: **רודופי** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **רודופי** |

* כרמית וייס, ‏יעדי טיול בהרי רודופי, באתר GoTravel
* טיול ג'יפים ברודופי מסע אחר
* רודופי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Editors of Encyclopaedia Britannica, [ Rhodope Mountains
mountains, Europe], ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007536335105171
* GND: 4103771-6
* LCCN: sh85113771
* NKC: ge741166
* VIAF: 315526402
* WorldCat (עם VIAF): 315526402

 |
**שרית שנער** (נולדה ב-9 ביוני 1983) היא כדורגלנית ישראלית, ששימשה כקפטנית נבחרת ישראל לנערות. מחלוצות כדורגל הנשים בישראל ומלכת השערים של ליגת העל בכדורגל נשים במשך שלוש שנים רצופות.

ביוגרפיה
--------

שנער ילידת קיבוץ גלאון, שם גדלה עד גיל 18. בגיל שבע החלה להתאמן במגוון ענפי ספורט, בהם כדורעף וכדורסל. בגיל 15 החלה להתמקצע בשטח הכדורגל. למדה בבית-הספר היסודי האזורי "שדות" בקיבוץ בית ניר ולאחר מכן בתיכון האזורי "צפית" בקיבוץ כפר מנחם במגמות כימיה וביולוגיה.

בשנת 1998 עם הקמת הליגה לנשים, הצטרפה שנער לקבוצת אס"א תל אביב, בה שיחקה מגיל 15 עד גיל 20. במקביל, החלה לשחק נבחרת ישראל לנערות, בה שמשה כקפטן הנבחרת במשך 3 שנים והיא מלכת השערים שלה.

במסגרת הצבא, שירתה כספורטאית מצטיינת במחוז מרכז של פיקוד העורף. עם שחרורה, נסעה לשחק בליגת המכללות ב-West Texas A&M University‏, שלוחה של אוניברסיטת טקסס A&M. שם למדה לתואר ראשון בכימיה. בעונת 2007/2008 שיחקה בליגה המקצוענית בגרמניה, הבונדסליגה בקבוצת המבורג Hamburg S.V. בשנת 2008 עברה לשחק בקבוצת Sonderjske בדנמרק וב-2009 חזרה לארץ לקבוצת האם שלה אס"א תל אביב בה היא משחקת עד היום. בשנת 2010 החלה ללמוד לתואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת בן-גוריון במסלול מצטיינים שאותו סיימה בהצטיינות יתרה.

כיום מתגוררת שנער בכפר נטר, בת זקונים לאדי ומטי ולה שלושה אחים.

קריירה מקצועית
--------------

בחזרתה ארצה עבדה שנער במכון וינגייט 3 שנים בתור עוזרת למנהל בית הספר למאמנים.

בשנת 2013 ניהלה את המכבייה לנוער, בהמשך ניהלה את אליפות אירופה בהרמת משקולות, ניהלה את אגף תחבורה באליפות אירופה לנבחרות צעירות בכדורגל U21 והייתה שותפה לגביע הפדרציה בטניס.

משמשת כשגרירת אתנה, ומאז אפריל 2014, מכהנת כמנכ"לית איגוד ההתעמלות בישראל; תחילה תחת יו"ר איגוד ההתעמלות הקודם, אופיר פינס-פז, וכיום תחת היו"ר הנוכחית, כנרת צדף.

הישגים
------

* 2000-1999 אליפות ראשונה במסגרת קבוצת אס"א תל אביב
* 2014-2009 חמש אליפויות מדינה ושלוש פעמים זכייה בגביע המדינה
* 2012-2011 השתתפות בליגת האלופות עם אס"א תל אביב - שותפה להישג ההיסטורי של הקבוצה, עלייה לשלב 32 האחרונות באירופה
* 2014-2012 מלכת השערים של הליגה הישראלית (עונת 2012/2013 - 35 שערים, ועונת 2013/2014 - 28 שערים)
* 2012-2013 שחקנית העונה בליגת הנשים

מאמנים חשובים בחייה
-------------------

* אלון שרייר - לשעבר מאמן אס"א תל אביב
* רוני שניידר
* דדה בר כליפה

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Soccerdonna (בגרמנית)
* אורי טלשיר, כדורגל נשים: שרית שנער רוצה למלא את מקומה של סילבי ז'אן, באתר הארץ, 18 באוקטובר 2009(הקישור אינו פעיל)
* שרית שנער, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* היסטוריה: נבחרת הנשים בכדורגל עלתה לדרג א', באתר ynet, 23 בנובמבר 2006
* יואב בורוביץ, פערי השכר - גרסת הספורט: למה כדורגלנית צמרת מרוויחה פחות ממינימום?, באתר TheMarker‏, 15 במרץ 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  הידיעה באתר האיגוד
2. ↑  אורן אהרוני, ליגת האלופות, נשים: אס"א ת"א עלתה לפלייאוף, באתר ynet, 16 באוגוסט 2011
3. ↑  אלון שרייר
פירוש נוסף ערך זה עוסק במונח ערבי המשמש כהשמצה אתנית לאנשים שחורים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו עביד (פירושונים).
**עַבִּיד** או **עַבְּד** (מערבית: عبيد, عبد), היא מילה ערבית שמשמעותה "משרת" או "עבד". המונח משמש בארצות ערב כהשמצה אתנית לאנשים שחורים, ומקורו בסחר העבדים הערבי. בעשורים האחרונים, השימוש במילה הפך לשנוי במחלוקת בשל הקונוטציות והמקורות הגזעניים שלה, במיוחד בקרב הפזורה הערבית. עם זאת, המילה משמשת באסלאם ל"מתפלל", "מעריץ" או "משרת" של אלוהים, כמו בשם עבדאללה.

### שימוש בסודאן

בצפון סודאן, המונח משמש בדרך כלל להתייחסות לאנשים דרום סודאנים (בעיקר לבני דינקה ונואר), הנחשבים על ידי צפון סודאנים רבים כ"שבט עבדים" בשל שעבודם בסחר בעבדים בסהרה (אנ'). המונח הוא מילת גנאי בצפון סודאן והשימוש בו הופחת בעשורים האחרונים. בדרום סודאן, אנשים מצפון סודאן מכונים בתור גנאי כ"מונדוקורו" (כלומר לא מהימן) ו"מינגה". עם זאת, ההיסטוריון האוגנדי מחמוד ממדאני (אנ') ציין כי הסכסוך האתני מצפון לדרום בסודאן אינו תואם את הדעות הקדומות של המערב לגבי "גזע".

הפוליטיקאי הדרום סודאני פרנסיס דנג (אנ') טען כי השלטון הבריטי בסודאן קבע לצפון סודאן כי "אתם הצפוניים סוחרי עבדים ואתם מתייחסים לתושבי הדרום כמו אל עביד. אל תקראו להם עביד! הם כבר לא עבדים".

חוקר דרום סודאן ג'וק מדוט (אנ') טען כי העבדות בסודאן (אנ') נותרה נפוצה במאה ה-21 למרות שהוצאה לכאורה אל מחוץ לחוק, בטענה שאנשים דרום סודאנים שעובדים בצפון סודאן בעבודות במעמד הפועלים בשכר נמוך נחשבים ל"**עבדון**" בשל המעמד החברתי של עבודתם. ג'וק ציין כי פועלים דרום סודאנים שמרוויחים מעט כסף הם "רכוש של בעלי קרקעות" בצפון סודאן. לדבריו, "עקורים דרומיים נמצאים בתחתית ההיררכיה הגזעית בצפון סודאן", שכן הם תלויים בפטרונות (אנ') וביחסי ניצול (אנ') עם מתווכים כוחניים.

ראו גם
------

* מוות לערבים
* מוות לאמריקה

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Arabic Speakers on Twitter Campaign to Make 'Abeed' the New 'N-Word'".
2. ↑  עבדאללה (عبد الله) הוא שם ערבי שמשמעותו "עבדו של אללה". השם נפוץ גם בטורקית (Abdullah), והגייתו עבדוללה.
3. ↑  Bixler, Mark (2005). *The Lost Boys of Sudan: An American Story of the Refugee Experience*. University of Georgia Press. p. 52. ISBN 0-8203-2499-X.
4. ↑  Peter Russell and Storrrs McCall (1973). "Can Secession Be Justified?". In Dunstan M. Wai (ed.). *The Southern Sudan: The Problem of National Integration*. Routledge. p. 105. ISBN 0-7146-2985-5.
5. ↑  "Analyzing Darfur's Conflict of Definitions: Interview With Professor Mahmood Mamdani". אורכב מ-המקור ב-2011-02-17. נבדק ב-2018-09-30.
6. ↑  John Obert Voll (1991). *Sudan: State and Society in Crisis*. Indiana University Press. p. 78. ISBN 0-253-20683-9.
7. ↑  Jok Madut Jok (2001). "The South-North Population Displacement". *War and Slavery in Sudan*. University of Pennsylvania Press. pp. 129. ISBN 0-8122-1762-4.
**אוסיפ בראז** (ברוסית: **Осип Браз**;‏ 16 בינואר 1873 אודסה – 6 בנובמבר 1936 ליד פריז) היה צייר ריאליסטי יהודי-רוסי.

ביוגרפיה
--------

הוא החל את לימודיו לאמנות באודסה, כיום אוקראינה, והמשיך אותם במינכן (1891–1893), שם למד באקדמיה לאמנויות יפות. במהלך שהותו באירופה השתלם בסגנון המערב אירופי, שהשפיע משמעותית על יצירתו. אחרי שהייה בגרמניה הוא נסע לפריז, ואז להולנד שם למד על תור הזהב של הציור ההולנדי. הידע היסודי בציור שצבר ברוסיה, מילא תפקיד חשוב בעתידו כאמן. בשנים 1895–1896 הוא למד באקדמיה לאמנויות יפות בסנט פטרסבורג, ולמד בבית המלאכה של איליה רפין.

בשנים שלאחר מכן, צייר סדרת דיוקנאות של אמנים עמיתים, ביניהם לאוניד פסטרנק וסרגיי איבנוב, ודמויות בולטות של התרבות הרוסית שנעשו עבור פאבל טרטיאקוב הביאה לבראז לתהילה. יצירתו הידועה ביותר הייתה דיוקנו של הסופר אנטון צ'כוב משנת 1898. הוא צייר גם נופים במהלך מסעותיו בצרפת, חצי האי קרים ופינלנד. בין השנים 1900 ל-1905 העביר שיעורים בסטודיו שלו על נהר מויקה.

בשנת 1907 נסע בראז לצרפת, שם התגורר עד 1911. ההישגים האחרונים של האמנות הצרפתית השפיעו על יצירתו. בשנת 1914 סיים בראז את לימודיו באקדמיה, והיה חבר בוועדה לשיקום ציורים של מוזיאון הארמיטאז'. בשנים הראשונות לשלטון הסובייטי הוא מונה לאוצר מוזיאון הארמיטאז'.

בשנת 1924 נעצר בראז באשמת שווא של רכישת ציורים לייצוא לחו"ל וריגול, ואז נכלא לשלוש שנים במחנה סולובקי. אוספי האמנות שלו, כולל יצירות הולנדיות חשובות מהמאה ה-17, הוחרמו והפכו לרכוש ממלכתי. בסוף שנת 1926 הוא שוחרר לבקשת איגודי אמנים בלנינגרד. על מנת למנוע בעיות נוספות הוא עבר לגרמניה בשנת 1928, ואז התיישב בפריז. את השנים האחרונות של חייו בילה בפריז, שם המשיך לצייר, לסחור בעתיקות ולאסוף אמנות.

ציורים נבחרים
-------------

* אנטון צ'כוב (1898)אנטון צ'כוב (1898)
* סנט פטרסבורג (c.1915)סנט פטרסבורג (c.1915)
* ירקות ודגים ירקות ודגים
* הרוזנת אלנה טולסטיה (1900)הרוזנת אלנה טולסטיה (1900)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוסיפ בראז** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  "New Classics" (ברוסית). אורכב מ-המקור ב-21 בפברואר 2010. נבדק ב-29 בפברואר 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. 1 2  "Maslovka.org" (ברוסית). נבדק ב-29 בפברואר 2012. `{{cite web}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 139070591
* LCCN: no2020061264
* NKC: xx0218031
* ULAN: 500195754
* VIAF: 313153596615651900000
* WorldCat: viaf-95662257

 |
**פורפיריה כחולה** המכונה גם **פורפיריה אפריקנית** (שם מדעי: *Porphyrio madagascariensis*) היא מין של עוף מים בסוג פורפיריה שבמשפחת הרליתיים, המצויה באפריקה שמדרום לסהרה, מדגסקר, ומצרים. בעבר נחשבה פורפיריה זו לתת-מין של פורפיריה מערבית, אך הופרדה למין עצמאי.

בישראל היא נחשבה בעבר למזדמנת נדירה, אך כיום הרחיבה את תפוצתה ואף נצפתה מקננת באיזור ים המלח.

אזורי מחיה וקינון
-----------------

הפורפיריה מקננות על גדות, בסבך צמחי מים ועשבים ליד מקורות מים מתוקים ולעיתים גם מים מליחים. הן חיות בזוגות מונוגמיות או בקבוצות קטנות. מספר אוכלוסיות של הפורפיריה נפגעו מייבוש ביצות וזיהום מקווי מים, אך המין עצמו אינו מצוי בסכנת הכחדה.

מבנה גופה ומאפיינים
-------------------

אורכה הממוצע של פורפיריה כחולה הוא 47 ס"מ. היא מזכירה בצבעיה את הפורפיריה המערבית אך בעלת גוונים כחולים יותר, נוצות כנפיים ירוקות ורגליים אדומות. הראש קטן עם מקור מעוקל אדום ובבסיסו בליטה אדומה.

מזון
----

היא אוכלת כל הניזונה מגידולים וזרעים וכן מחרקים, יצורים קטנים נוספים ודגים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פורפיריה כחולה** בוויקישיתוף
* פורפיריה כחולה, באתר NCBI (באנגלית)
* פורפיריה כחולה, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  נדב פבזנר, פורפיריה כחולה, Porphyrio madagascariensis, באתר הצפרות הישראלי
**אריה ברברי** או **אריה אפריקאי ענק** (שם מדעי: **Panthera leo leo**) הוא תת-המין הגדול ביותר של האריה. האריה הברברי נכחד בטבע ולמעשה שנים רבות האמינו שתת-מין זה נכחד מהעולם, אולם מספר אריות מתת-מין זה זוהו בגני חיות שונים.

תחום התפוצה שלו כלל את מרוקו, תוניסיה, לוב ומצרים.

תיאור
-----

האריה הברברי נחשב לגדול ולכבד בתת-המינים של האריה. משקל הזכרים היה כ-190–230 ק"ג ומשקל הנקבות היה כ-150–190 ק"ג. יש חוקרים המפקפקים בהערכות משקל אלו וסבורים שמשקלו האמיתי של האריה הברברי היה זהה לזה של אריות מזרח אפריקה.[דרוש מקור] אורכו של האריה הברברי היה כ-2.7–3.4 מטר ואורכן של הנקבות היה כ-2.1–2.7 מטר. חרטומו של האריה הברברי קצר בהשוואה לזה של תת-מינים אחרים, פניו רחבות, עיניו גדולות וצבע אישוניו ענברי ובעל רשתית שקופה. צבע פרוות ראשו של האריה זהוב, אך שאר גופו כהה ורעמת שיערו ארוכה מאוד, בצבע חום כהה או שחור ונמתחת מראשו ועד לבטנו. לאריות הברבריים אין מוטציות צבע כמו לשאר תת-המינים של האריה. בניגוד לשאר תת-המינים האחרים, אריות אלו לא חיו בלהקות כתוצאה מהמחסור במזון באזור מחייתם. האריה הברברי ניזון בעיקר מהכבש הברברי, חזיר בר, צבי קווייר, צבי הנגב, בובאל צפוני והאייל הברבארי.

משך ההיריון של לביאת האריה הברברי כ-110 ימים, והוא הניב שגר של 1-6 גורים בצבע חום מנומר. הגורים מתחילים ללכת לאחר 13 ימים. הלביאה מגיעה לבגרות מינית בגיל שנתיים. הזכרים מתחילים להפגין התעניינות בנקבות לאחר 24–30 חודשים.

הכחדה בטבע
----------

בניגוד לשאר תת-המינים האפריקניים של האריה, האריה הברברי היה שוכן הרים. את תחום תפוצתו חלק עם עוד שני טורפי-על, דוב אטלסי (נכחד) ונמר ברבארי (סכנת הכחדה חמורה). התיעוד האחרון של אריה ברברי בטבע היה פרט שניצוד בהרי האטלס בשנת 1922. עד לאחרונה סברו כי תת-מין זה נכחד גם בשביה, אך אותרו כמה אריות ברבריים, או צאצאיהם, המוחזקים בשבי ברחבי העולם. בגן החיות של פורט לימפן יש שנים-עשר פרטים שהתקבלו מידי מלך מרוקו, ובגן החיות של אדיס אבבה יש אוכלוסייה של אחד-עשר פרטים, שככל הנראה שייכת לתת-מין זה. ישנם גם זכר וזוג נקבות בגן החיות בבלפסט.

פרויקט האריות הברברים
---------------------

ככלות שנים של מחקר החלה חברת WildLink International, בשיתוף עם אוניברסיטת אוקספורד, בפרויקט השבה לחיים של תת-המין, בסיוע טכנולוגיות מחקר דנ״א מתקדמות. בשלב הראשון זוהה הדנ״א של האריות הברבריים, בסיוע דגימות דנ״א של שרידי אריות ברבריים במוזיאונים באירופה. בדגימות אלו השתמשו באוקספורד כדי למפות את הדנ״א של האריה הברברי. אחרי המיפוי נבדקו אריות בגני-חיות כדי לבחון אם נותרו אריות ברבריים חיים, ונמצאו פרטים מתת-מין זה בגן החיות טמרה שבמרוקו. השלב האחרון בפרויקט, שטרם הסתיים, הוא השבה לטבע של האריה הברברי. אוניברסיטת אוקספורד הסכימה לממן את התהליך הממושך של השבתם לטבע של אריות ברבריים לפארק הלאומי של הרי האטלס, ולחקור את סיכויי הישרדותם לאחר ההשבה. עקב מחסור במימון הוקפא הפרויקט, אך לאחרונה הושבו שישה פרטים של אריה ברברי לשמורת הטבע הפרטית "אקוילה" שבדרום אפריקה, הרחוקה שעתיים בנסיעה מקייפטאון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריה ברברי** בוויקישיתוף
* אריה ברברי, באתר ITIS (באנגלית)
* אריה ברברי, באתר NCBI (באנגלית)
* אריה ברברי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* אריה ברברי BBC

1. ↑
**אובה אריק אקסל ויקטורין** (בשוודית: **Owe Erik Axel Wiktorin**;‏ נולד ב-7 במאי 1940) הוא גנרל שוודי בדימוס אשר שימש כמפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל) השמיני של צבא שוודיה.

ביוגרפיה
--------

ויקטורין נולד במוטלה ב-7 במאי 1940. בין 1961–1962 הוא הוכשר כטייס בבית הספר לטיסה בליונגביהד, וב-1964 התגייס לחיל האוויר השוודי. ב-1969 הוא מונה למפקד טייסת בכנף סאקרבורג. בין 1971–1973 הוא שרת באגף התכנון במשרד ההגנה. כמו כן הוא למד במכללת הסגל של הצבא השוודי ובמכללה האווירית לפיקוד ומטה בארצות הברית. בין 1980–1983 הוא שימש כראש אגף התכנון ולאחר שימש כסגן מפקד כנף יאמאטלנד עד 1984. ב-1986 הוא קום לדרגת גנרל מאיור וב-1991 לדרגת גנרל-לויטננט. שנה לאחר מכן הוא מונה למפקד המחוז הצבאי הדרומי. ב-30 ביוני 1994 הוא הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל).

ויקטורין היה המפקד העליון הראשון שנכנס לתפקיד לאחר סיום המלחמה הקרה. תקופת כהונתו התאפיינה בשינוי כללי באסטרטגיה של הכוחות המזוינים השוודיים. מגישה שנועדה להתגונן מפני ברית המועצות, לגישה גמישה יותר שנועדה להיערך לאיומים מגוונים. כמו כן, התאפיינה תקופתו בקיצוצים מסיביים בתקציב ההגנה לאחר שהאיום הסובייטי הוסר. הוא סיים את תפקידו ב-30 ביוני 2000.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אובה ויקטורין** בוויקישיתוף
* אובה ויקטורין באתר הצבא השוודי
**יאן אינגוואר סאלסטרנד** (בשוודית: **Jan Ingvar Salestrand**;‏ נולד ב-29 ביולי 1954) הוא גנרל-לויטננט בחיל האוויר השוודי אשר שימש כראש מטה ההגנה, כראש מפקדת הכוחות המזוינים, כמפקד הכללי של סטוקהולם וכסגן המפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל) של צבא שוודיה. לאחר פרישתו מהצבא שימש כמזכיר המדינה תחת שר ההגנה פיטר הולטקוויסט. מאז 2018 משמש כראש המטה הצבאי של הוד מלכותו.

ביוגרפיה
--------

סאלסטרנד נולד בווקשה ב-13 ביוני 1964. ב-1975 הוא התגייס לחיל האוויר השוודי ועבר קורסים שונים לקצונה עד 1979. לאחר מכן מונה למפקד מחלקה בכנף ואסטגוטה. הוא למד במכללת המלחמה של חיל האוויר השוודי, וב-1987 מונה למפקד פלוגה. בין 1988-1990 למד במכללת הסגל של הצבא השוודי, וב-1990 הפך למורה במכללה. ב-1992 מונה למפקד בסיס חיל אוויר. בין 1996–1997 למד במכללת המלחמה האווירית של ארצות הברית. לאחר מכן מונה לראש אגף התכנון במפקדת הכוחות המזוינים בסטוקהולם. ב-2000 הוא מונה למפקד כנף יאמטלנד ולמפקד חיל המצב של אסטרסונד. ב-2003 הוא הועבר לשמש כסגן ראש אגף ההדרכה והניהול. ב-2005 הועבר לשמש כסגן ראש אגף הרכש. ב-2007 מונה לראש אגף הרכש. ב-2009 מונה בו זמנית לראש מטה ההגנה, כראש מפקדת הכוחות המזוינים - שני תפקידים בכירים בניהול הצבא השוודי. במקביל, שימש גם כמפקד הכוחות המיוחדים השוודיים וכמפקד הכללי של סטוקהולם.

ב-31 בינואר 2013 מונה באופן זמני לסגן המפקד העליון. מאז 2005, סגן המפקד העליון הוא פקיד אזרחי אשר ממונה בידי הממשלה. עם זאת, מכיוון שהמפקד העליון סוורקר יוראנסון נאלץ לקחת חופשת מחלה מתפקידו, סגן המפקד היה אמור לשמש כמפקד העליון בפועל. אי לכך, הוחלט באופן חריג על מינויו של איש צבא לתפקיד. סאלסטרנד שימש בתפקיד עד שובו של יוראנסון מהחופשה ב-18 במרץ של אותה שנה.

בתחילת 2014, פרש סאלסטרנד מהצבא. ב-7 באוקטובר של אותה שנה הוא מונה למזכיר המדינה במשרדו של שר ההגנה פיטר הולטקוויסט. ב-1 באוקטובר 2018 הוא מונה לראש המטה הצבאי של הוד מלכותו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יאן סאלסטרנד** בוויקישיתוף
* יאן סאלסטרנד באתר ממשלת שוודיה

הערות שוליים
------------

1. ↑  בשוודיה, ישנו "מזכיר מדינה" בכל אחד ממשרדי הממשלה. מזכיר המדינה הוא המשנה לשר
**אבה־אל הָרִאשׁוֹן** (באמורית בתעתיק אכדי: a-ba-AN, שחזור: **ʾaba-ʾilu** (אל הוא אב)‏, מופיע במחקר גם בשמות **אַבָּא-אֵל** ו**אַבָּאֵל**; מלך בין השנים 1720-1750 לפנה"ס לערך, על פי הכרונולוגיה התיכונה) היה המלך הרביעי בשושלת ממלכת ימחד, שמרכזה היה בעיר חלב. הוא ירש את אביו עמורפיא הראשון.

תקופת מלכותו
------------

עמורפיא הראשון השאיר לאבה־אל הראשון ממלכה משגשגת. תקופת מלוכתו הייתה שקטה באופן יחסי. ימחד שמרה על יחסי מסחר תקינים עם בבל ואבה־אל שמר על מערכת יחסים טובה עם שמשו-אילונה, בנו ויורשו של עמורפיא (חמורבי) מלך בבל. בתקופת שלטונו מרד בו זיתרדו מושל אירידו, עיר ששכנה בין חרן וכרכמיש, שהמריד ערי מדינה נוספות במסופוטמיה העליונה. ירים-לים, אחיו של אבה־אל, היה המושל של האזור שהעיר אירידו, הייתה העיר הראשית בה. בעקבות כך נהרסה אירידו, וירים-לים פוצה על ידי קבלת המלוכה על אללח', ונוצר ענף נפרד של שושלת בית ימחד.

המידע על הסיבות להקמתה של שושלת המלוכה באללח' נמצא על גבי לוח שהתגלה בחפירות הארכאולוגיות בעיר. המלוכה שניתנה לירים-לים הייתה תחת הריבונות של ימחד, והיא הותנתה בכך שירים-לים ויורשיו לא יבגדו בימחד. אבה־אל הראשון נשבע שהוא לא יפקיע את המלוכה באללח' מידי אחיו, ואם יעשה זאת הוא יהיה מקולל. בתמורה, גם אחיו ירים-לים נשבע שבועת נאמנות לאחיו, תוך שהוא מציין שאם הוא או מישהו מיורשיו יחתור תחת ימחד, או יגלה את סודותיו של אבה־אל הראשון למלך אחר, השלטון על אללח' יופקע מידיהם. חלק מהקללה כולל נוסח למפר הברית: "מי יתן ואישתר תטביע ערוות אישה על ברכיו". המשמעות של ברכיו הוא אברי מינו, והכוונה היא אולי שאישתר תהפוך את מפר הברית לאישה ממש, כלומר סריס.

בתקופת שלטונו התחזקה השפעת התרבות החורית בימחד, ולפנתאון האלים של הממלכה נכנסו מספר אלים חוריים. בטקסט שנמצא באללח' מציין המלך אבה־אל הראשון שקיבל תמיכה מהאלה החורית חֶבַּת, תוך שהיא מופיעה כבת זוג של האל הדד,
האל הראשי של חלב.

אבה־אל הראשון כונה בכתובות "המלך הגדול", כינוי המצביע על מעמדה של ימחד בתקופתו. הוא מת בשנת 1720 לפנה"ס, וירש אותו בנו ירים-לים השני.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Mary E. Buck, "Western Amorite Corpus", in: **The Amorite Dynasty of Ugarit**, Brill, 2020 p. 272
2. ↑  Warfare in the Ancient Near East to 1600 BC מאת William J. Hamblin, הוצאת Routledge‏, 2006, עמ' 253
3. ↑  Warfare in the Ancient Near East to 1600 BC מאת William J. Hamblin, הוצאת Routledge,‏ 2006, עמ' 255
4. ↑  Canaan in the 2nd Millennium B.C.E. מאת נדב נאמן, הוצאת Eisenbrauns,‏ 2005, עמ' 285–286
5. ↑  מאיר מלול, חברה, משפט ומנהג בישראל בתקופת המקרא ובתרבויות המזרח הקדום, הוצאת בר-אילן, 2006, עמ' 51–52
6. ↑  The Cambridge Ancient History, מאת E. Sollberger, הוצאת Cambridge University Press, ‏1970, עמ' 41

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**עמורפיא הראשון 1764–1750 לפנה"ס** | **מלך ממלכי ימחד  1750–1720 לפנה"ס, על פי הכרונולוגיה התיכונה** | **הבא**:**ירים-לים השני1720–1700 לפנה"ס** |
אחד מדגליו של רוברטס השחור
**בארתולומיאו רוברטס** (באנגלית: **Bartholomew Roberts**‏; 17 במאי 1682 - 10 בפברואר 1722) שנודע בשמו "**רוברטס השחור**" או "בארט השחור" היה מהידועים והנועזים בשודדי הים הקאריביים במאה ה-18.

ביוגרפיה
--------

ברתולומיאו רוברטס נולד בשם **ג'ון רוברטס** בבריטניה, בעיירה הוולשית Casnewydd-Bach, סמוך לעיר פישגארד.

רוברטס שימש כנווט של ספינת עבדים בשם "נסיכת לונדון" שפעלה על הקו בין אפריקה המערבית למרכז אמריקה.

ב-6 ביוני 1719 נלכדה הספינה בה שירת על ידי שודד הים האוול דייוויס על יד אנאמאבואה, בחוף הזהב של מערב אפריקה (גאנה של היום).

למרות איומים להורגו הוא סירב להצטרף לשודדים, והם צרפו אותו לצוותם בעל כורחו משום הידע החיוני שלו בניווט. הוא התנכר לחבריו לספינה, התנזר לחלוטין מאלכוהול, ושמר את מנהגי הדת הנוצרית.

### רוברטס הופך לשודד ים

כעבור כחודש נהרג האוול דייוויס במארב על האי פרינסיפה הסמוך לחופי מערב אפריקה. אנשי הצוות הציעו לו את הפיקוד על הספינה. הוא סירב בתחילה, אך בהמשך התרצה והסכים. בעת הזו היה רוברטס בן 37. כדי לרכוש את אמונם של השודדים הורה על מסע נקמה אכזרי באנשי פרינסיפה שהרגו את דייוויס. לאחר מכן שכנע את צוות השודדים להפליג לאיים הקאריביים, שם נמצאים האוצרות הגדולים באמת. הוא הפליג לדרום אמריקה, וממנה צפונה לאורך חופי ברזיל, כשהוא שודד וממיט חורבן והרס בדרכו.

מושלי ברבדוס ומרטיניק הקימו צי שכירים, כדי לחסל את האיום החדש. רוברטס, ששמע על כך, הכריז על נקמה בשני המושלים. הוא החל רודף אותם. באפריל 1721 נודע לו שמושל מרטיניק נמצא על משחתת צרפתית, ספינת מלחמה מצוידת ב-23 תותחי 8 ק"ג ועוד 9 מסתובבים, וצוות גדול מאוד.

כנגד כל הסיכויים התקרב רוברטס אל הספינה במסווה של ספינת סוחר תמימה. אנשיו השתלטו על הספינה ותלו את מושל מרטיניק על תורן ספינתו שלו.

רוברטס השחור הפך לשודד שנוא כל כך עד שמושלי כל המושבות הכריזו עליו מלחמת חרמה.

הוא ברח לכף לופז במערב אפריקה, ועגן שם ב-10 בפברואר 1722. ערב קודם לכן שדד את אוניית הסוחר "נפטון" שהובילה אלכוהול, ואנשיו השתכרו כולם.

אוניית הקרב הבריטית "סנונית" פתחה באש תותחים על ספינתו. רוברטס נפגע מפגז, וגופתו הושלכה לים כדי שלא תיפול בידי האויב, כפי שביקש טרם מותו. יתר צוותו נכנע, ונשבה על ידי הבריטים.

היקף פעילותו
------------

מצבת זיכרון לרוברטס בחוף קסנוויד
רוברטס הוא מגדולי שודדי הים. בארבע שנות פעילותו שדד 456 ספינות. שחור הזקן, לשם השוואה, שדד 23 ספינות ב-15 חודשים, ואן בוני שדדה פחות מ-20 ספינות.

מותו של רוברטס מסמן את תחילת סופו של "תור הזהב של שודדי הים הקאריביים", תופעה שנעלמה לחלוטין כעבור מספר עשרות שנים.

אזכור לברתולומיאו מופיע באנימה "וואן פיס", בדמותו של פיראט ומהפכן עוצמתי בשם ברת'ולומיאו קומה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בארתולומיאו רוברטס** בוויקישיתוף
* בארתולומיאו רוברטס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* בארתולומיאו רוברטס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* בארתולומיאו רוברטס, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 138763496
* ISNI: 0000 0000 6685 8772
* LCCN: n2001033097
* NTA: 298116650
* VIAF: 14113900
* WorldCat: lccn-n2001033097

 |
אברהם שיין
**אברהם שיין** (נולד ב-1942) הוא משורר ישראלי.

ביוגרפיה
--------

אברהם שיין נולד בראשון לציון בשנת 1942 להורים יוצאי גרמניה. את שירותו בצה"ל עשה בחטיבת צנחנים, לאחר מכן החל לעבוד בבנק הפועלים. שיין התחיל את דרכו בבנק ב-1963 כקופאי. כמו כן, שירת כחיל מילואים במלחמת יום הכיפורים. עם השנים הפך למנהל חשבונות ולסגן מנהל סניף בנק. בין השנים 1973–1983 ניהל שיין את סניף בנק שנקר.

בין לבין פרסם מספר ספרי שירה. בשנת 1992 פרש מהבנק והחל למכור את שיריו, אותם הדפיס על ניירות צבעוניים, ברחבי הארץ ובעיקר ליד מוסדות תרבות תל אביביים. עם השנים הוציא לאור מספר ספרים וקיבל הכרה כמשורר. כמו כן, השתתף בתערוכות ובמיצגי שירה.

הוא מייצג זרם אנטי-ממסדי בשירה הישראלית, המדפיס ומוציא את שיריו בעצמו.

ספרים
-----

* כל הלילה הייתי עסוק בלחפש לך שם חיבה. הוצאת צ.צ. הפקות והדפסות, 1990,
* להולכים לבוא ולבאים ללכת. הוצאת אל"ף, 1970,
* עושים אהבה עם הרחוב התל אביבי הוצאת א' שיין,
* אביבי סתוי הוצאת ב' צ'ריקובר, 1973
* שעוני חול. הוצאת רשפים, 1986
* נפגשים ליד השער החדש מבחר שירים (1988-1968) הוצאת רשף, 1988

סרט תיעודי
----------

ב-1999 יצא לאקרנים סרטו התיעודי "שיין" של הבמאי גידי דר, שהשתתף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ובפסטיבל הקולנוע של ניו יורק. הסרט גולל את סיפור חייו של אברהם שיין, מנהל בנק בעברו שעבר לפעילות פוליטית, עד להווה בו הפך למשורר רחוב, שמתהלך ברחובות תל אביב ומוכר ספרי שירה.

קישורים חיצוניים
----------------

* שליט, דוד. "בבוקר היו המתים באים להפקיד אצלי את כספם". גלובס 24.3.2002
* א. ב דן. מבנק הפועלים לחירות: משורר הרחוב אוהב הכלבים אברהם שיין. וואלה 18.4.2011
* אורון שמיר, סקירה כפולה: שני סרטי משוררים של גידי דר – "המשורר" ו-"שיין" סריטה. 27.3.2012
* ספרי אברהם שיין באתר סימניה.
* אברהם שיין - משורר המלחמות. ידיעה על תערוכה. הארץ.
* שרי שביט את ביאליק מתחילים לשכוח, אותי מתחילים לזכור 3.3.2011ynet
* אברהם שיין (אורכב 06.02.2020 בארכיון Wayback Machine) באתר קולמוסנט.
* אברהם שיין במדור 'דַּבֵּר אֶל הַשִּׁיר'  באתר 'חדרים'.
* אברהם שיין (1942-), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007310873605171
* LCCN: nr91017516
* WorldCat (עם LCCN): nr91-017516

 |
**אוביראטן ד'אמברוזיו** (בפורטוגזית: **Ubiratan D`Ambrosio**;‏ 8 בדצמבר 1932 – 12 במאי 2021) היה היסטוריון של המתמטיקה, ברזילאי, שנחשב למייסד גישת האתנומתמטיקה, מושג אותו טבע לראשונה בשנת 1985.

ביוגרפיה
--------

ד'אמברוזיו, יליד סאו פאולו, למד מתמטיקה לתואר ראשון מאוניברסיטת סאו פאולו, ובשנת 1963 קיבל דוקטורט במתמטיקה מהאוניברסיטה. הוא לימד וחקר במספר אוניברסיטאות בארצות הברית, ביניהן אוניברסיטת בראון, אוניברסיטת מדינת ניו יורק, אוניברסיטת רוד איילנד ואוניברסיטת סטוני ברוק. בין השנים 1960 ל-1961 לימד באוניברסיטת ג'נובה שבאיטליה. 

בשנת 1972 חזר לברזיל והחל לשמש כראש המכון למתמטיקה, סטטיסטיקה ומדעי המחשב באוניברסיטת מדינת קאמפינס (UNICAMP). בשנות השבעים והשמונים החל להתעניין בנושאים של ההיסטוריה והסוציולוגיה של המתמטיקה, ובגישה אשר חוקרת את המתמטיקה שהתפתחה שלא במסורת של הים התיכון (הכוללת את המוסלמים וארצות אירופה) אלא בחברות כמו דרום אמריקה ואפריקה. 

בין השנים 1999 ל-2003 היה ד'אמברוזיו הנשיא של החברה הברזילאית להיסטוריה של המתמטיקה. בשנת 2005 קיבל את פרס פליקס קליין מטעם הוועד הבינלאומי להוראת המתמטיקה.

בשנת 2001 הוא זכה בפרס קנת' מאי (ביחד עם לם לאי יונג).

נפטר ב-12 במאי 2021.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אוביראטן ד'אמברוזיו** בוויקישיתוף

* אוביראטן ד'אמברוזיו, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* ריאיון עם ד'אמברוזיו
* ביוגרפיה
* ביוגרפיה(הקישור אינו פעיל)
* עדה קצף, אתנומתמטיקה: גישה הוליסטית שנולדה בברזיל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007422981105171
* GND: 121271439
* ISNI: 0000 0001 1678 8670
* LCCN: n86124790
* MGP: 42705
* NTA: 072961953
* SUDOC: 080115586
* VIAF: 79449527
* WorldCat: lccn-n86124790

 |
**כריסטיאן פטרסון** (בגרמנית: **Christian Robert Peterson**; נולד ב-28 בספטמבר 1993) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה גרמני-אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

כריסטיאן רוברט פיטרסון נולד ב-28 בספטמבר 1993 בהאנובר, גרמניה, לאם גרמנייה גננת ולאב מורה לאנגלית ומיסיונר. המשפחה עברה מגרמניה לארצות הברית בילדותו. הוא למד בבית ספר וולדורף בעמק הות'ורן, שם הצטיין בספורט, כתיבה ודרמה. כריסטיאן השתתף בתוכנית אמצע הקיץ באוניברסיטת אוקספורד של האקדמיה לדרמה הבריטית בשיתוף עם בית הספר לדרמה באוניברסיטת ייל. הוא סיים תואר שני באנגלית: כתיבה, ספרות ועיתונות מאוניברסיטת ברידג'פורט.

קריירה
------

בשנת 2019 שיחק פטרסון בסרט קצר שלו כתב את התסריט. בשנת 2020 שיחק בסרט "Go/Do'nt Go". באותה שנה שיחק גם בסרט קצר, בסדרת הטלוויזה "אדית" ובסרט הקולנוע "Blood Society" בתפקיד ראשי.

בשנת 2021 הופיע בקליפ של הזמר-יוצר יאנגבלאד מארח את משין גאן קלי, "acting like that".

פילמוגרפיה
----------

קולנוע וטלוויזיה| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | i-Witness | אדם מקומי |  |
| 2019 | Dichotomy | ג'וזף | שחקן ותסריטאי, סרט קצר |
| 2020 | Go/Don't Go | בר פרטון | סרט קולנוע |
| 2020 | Napp'd | מיילס | סרט קצר |
| 2021 | אדית' | הסנטור קמינגס | סדרת טלוויזיה, פרק אחד |
| 2021 | Blood Society | ברט | תפקיד ראשי |
| 2022 | אינדיאנה ג'ונס וחוגת הגורל | חייל נאצי | TBA |
| TBA | Screem | מגיש טלוויזיה | TBA |

קישורים חיצוניים
----------------

* כריסטיאן פטרסון, ברשת החברתית פייסבוק
* כריסטיאן פטרסון, ברשת החברתית אינסטגרם
* כריסטיאן פטרסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑   YUNGBLUD - acting like that (Official Music Video), סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:25)
**Any.do** - היא אפליקציה לניהול משימות ופרויקטים, ניהול יומן פגישות ואף מאפשרת למשתמש שיתוף משימות ויצירת תזכורות. 
Any.do תומכת בפלטפורמות רבות כולל iOS, אנדרואיד, Web, ווינדוס, גוגל כרום, Mac, ג'ימייל, אלקסה, גוגל אסיסטנט, Slack ועוד.

בשנים 2012-2011 הייתה בין האפליקציות בעלות כמות ההורדות הרבה ביותר באנדרואיד. נכון לינואר 2020, מיליוני משתמשים פעילים באפליקציה מדי יום.

לאפליקציה יש גרסת פרימיום שעבורה משתמשים מקבלים יכולות נוספות כמו אינטגרציה עם WhatsApp, תגיות צבעוניות, מצב פוקוס ועוד.

בעבר, Any.do הוציאה אפליקציה חדשה בשם Cal המאפשרת סינכרון מלא ומאובטח עם התקנים חיצוניים כגון iCloud, יומן גוגל ושרת Exchange אך החליטה להסיר אותה מהחנויות והטמיעה את כל יכולותיה באפליקציה הראשית של החברה.

היסטוריה
--------

Any.do הוקמה במדינת ישראל בשנת 2011 על ידי עומר פרצ'יק (מנכ"ל החברה), יוני לינדנפלד ואיתי כהנא, שלושתם יוצאי יחידות טכנולוגיות בצה"ל; עומר פרצ'יק יוצא יחידת ממר"ם ויוני לינדנפלד ואיתי כהנא יוצאי יחידת 8200 של חיל המודיעין.
בחודש הראשון לאחר השקתה עברה את רף חצי מיליון ההורדות.
בסוף שנת 2010 סיימה סבב גיוס כספים ראשון של מיליון דולר, בהובלת קרן ג'נסיס ו- Innovation Endeavors, קרן ההשקעות של אריק שמידט.
נכון לשנת 2013 השלימה גיוס של 3.5 מיליון דולר בסבב הגיוס השלישי שלה. בשנת 2016 החברה שחררה את גרסה 4.0 של החברה, המשמעותית ביותר מהקמתה. גרסה זו כוללת אינטגרציה מלאה ליומן, כלי לתיאום פגישות וגולת הכותרת, עוזר אישי הנעזר באינטליגנציה מלאכותית, שמטרתו לעזור למשתמשים לסיים את משימותיהם.

פרסים וזכיות
------------

אפליקציית Any.do הפכה לאחר השקתה למובילה בקטגוריית ניהול מטלות הן לאנדרואיד והן ל-iOS עם רייטינג ממוצע של 4.5 כוכבים ואף זכתה בפרסים רבים.

### 2011

* הגעה ל-Top10 של רשימת האפליקציות לאנדרואיד.
* זכייה בפרס[דרוש מקור] האפליקציה הטובה ביותר עבור אנדרואיד.
* בעיתון PC Magazine זכתה ל-Must Have Android App.

### 2012

* הגעה נוספת ל-Top10 של רשימת האפליקציות עבור אנדרואיד.
* זכייה בתואר[דרוש מקור] "האפליקציה הטובה ביותר".
* זכייה בפרס[דרוש מקור] האפליקציה הטובה ביותר עבור iOS.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **Any.do** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Any.do
* אתר למנויים בלבד אור הירשאוגה, לגייס כסף - צ'ק: Any.DO גייסה 3.5 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 13 במאי 2013
* אריק שיינר, האפליקציה הישראלית Any.DO עודכנה לגרסה חדשה, באתר "אייפון ישראל", 5 באוגוסט 2013
* אלון זליגמן, הכירו את אפליקציית לוח השנה של Any.Do הישראלית באתר פידר, 16 ביולי 2013
* טיפאני סטלמן, Israeli ‘to-do’ app voted best app of 2011, באתר ג'רוזלם פוסט, 17 בינואר 2012 (באנגלית)
* הראל עילם, חברת Any.Do הישראלית גייסה מיליון דולר מג'נסיס, באתר ידע-טק, 29 בנובמבר 2010
* Any.do, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
**ברכה אופיר-תום** (נולדה ב-25 במרץ 1939) שימשה כשופטת בבית המשפט המחוזי בתל אביב בשנים 2009-1995.

ביוגרפיה
--------

נולדה בשטחי המנדט הבריטי, סיימה לימודיה בבית ספר תיכון חורב בירושלים ב-1957. ב-1958 קיבלה הסמכה להוראה ממשרד החינוך, לימדה ספרות, אנגלית והיסטוריה. בשנת 1972 סיימה לימודי משפטים באוניברסיטת תל אביב. התמחתה אצל שרה סירוטה בפרקליטות מחוז המרכז. בין השנים 1974 ל-1983 עבדה כיועצת משפטית בבית המכס וב-1983 הצטרפה לפרקליטות מחוז תל אביב, ועסקה בתיקי מס הכנסה וניירות ערך. באוגוסט 1989 מונתה לשופטת בבית משפט השלום בתל אביב. 

באוגוסט 1995 מונתה לשופטת בבית המשפט המחוזי בתל אביב, וביוני שנת 2006 מונתה לסגנית נשיא בית משפט זה. כשופטת בבית המשפט המחוזי עסקה במשפטים בולטים רבים בתחום הפלילי, ובהם משפטו של מו"ל "מעריב", עופר נמרודי, משפטו החוזר של הפדופיל אדריאן שוורץ, משפטו של אסי אבוטבול, ומשפטו של השר לשעבר אברהם הירשזון. 

בגזר דינו של אברהם הירשזון ציינה: "המסר החייב לצאת מבית המשפט בנסיבות עבריינות של אנשי ציבור צריך שיהיה חד ובהיר, ויודיע לכולי עלמא, כי גם איש ציבור רם דרג, המנצל לרעה את מעמדו ואת האמון שניתן בו, צפוי לגינוי והוקעה, לצד עונש מהותי שאיננו שונה מעונשו של עבריין מן השורה".

בשנת 2009, עם הגיעה לגיל 70, פרשה לגמלאות. בראיון שנתנה לאחר פרישתה אמרה: 

"החיים בבית המשפט כשופט הם לא קלים, הם קשים מאוד, הרבה הרבה מחשבות, ואתה מקווה תמיד שצדקת ושזה הנכון, אבל אלוהים יודע, את הביטחון המלא אין לי אף פעם. קשה לשקול, כשעומד אדם על הפרק...מלאכה קשה מאוד".

קישורים חיצוניים
----------------

* ברכה אופיר-תום, באתר הרשות השופטת
* ורד לוביץ', אקורד הסיום של השופטת ברכה אופיר-תום, באתר ynet, 24 ביוני 2009
* תומר זרחין, השופטת במשפט הירשזון ל"הארץ": איני יכולה לומר שהתקשורת לא השפיעה עלי, באתר הארץ, 10 ביולי 2009
* אתר למנויים בלבד יסמין גואטה, אסא ששון, מנהיגים מנותקים // "יש בארץ עיוות של החשיבה הכלכלית, המשפטית והמוסרית", באתר TheMarker‏, 9 במאי 2014
* משה גורלי, "המדינה מבזה את הנכים. בג"ץ חייב להתערב", באתר כלכליסט, 1 בפברואר 2018
* משה גורלי, "השחיתות השלטונית מאיימת לגרור אותנו להתפרקות מוסרית ולקריסה כלכלית", באתר כלכליסט, 21 במרץ 2018
* אתר למנויים בלבד עידו באום, ברכה אופיר תום מסכמת כהונה בת עשר שנים בראש האכיפה המינהלית של רשות ניירות ערך, באתר TheMarker‏, 1 בדצמבר 2021

הערות שוליים
------------

1. ↑  תומר זרחין, השופטת במשפט הירשזון ל"הארץ": איני יכולה לומר שהתקשורת לא השפיעה עלי, באתר הארץ, 10 ביולי 2009

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007450878105171

 |
**הפסל של פרנץ קפקא** הוא פסל חוצות עשוי מברונזה של הסופר הצ'כי-יהודי פרנץ קפקא, אשר פוסל על ידי ירוסלב רונה (אנ') (נולד בפראג, ב-1957). גובה הפסל 3.75 מטר ומשקלו 800 ק"ג.

הפסל ניצב משנת 2003 ברחוב ווזנסקיה שרובע היהודי יוספוב, ליד בית הכנסת הספרדי שבפראג, בקרבת מקום הולדתו של קפקא.

יצירת הפסל ומיקומו
------------------

בשנת 2000 השיקה מועצת העיר פראג תחרות על תכנון הפסל. מבין שבע ההצעות שהועלו, נבחרה תוכניתו של ירוסלב רונה. הפסל הושלם בשנתיים ושמונה חודשים. העבודה מומנה על ידי המרכז למורשת פרנץ קפקא, בתמיכתם הכספית של טלוויזיה נובה ומועצת העיר. הפרויקט כולו עלה ארבעה מיליון כתרים. 

הפסל ממוקם על גבול העיירה היהודית לשעבר (יוספוב) והאזור הנוצרי (Staré město) בצומת הרחובות דושני ו-ווזאצ'קה בכיכר קטנה. מאחורי היצירה עומדים בית הכנסת הספרדי והכנסייה הקתולית של רוח הקודש. מיקום הפסל הוא סמלי, כפי שרצתה מועצת העיר להצביע, כי פראג, הגרמנים והיהודים, וקהילות דתיות שונות חיו יחד בפראג זמן רב. מאפיין נוסף של המקום הוא העובדה שפרנץ קפקא התגורר בבית ברחוב דושני 27.

משמעות הפסל
-----------

הפסל מבוסס על הדמות Vivid מהנובלה הראשונה של קפקא, "אמריקה", בו מתואר מועמד בבחירות (בדמותו של קפקא), הנישא ברחובות על כתפיו של ענק, במהלך מסע הבחירות.

דמותו של קפקא, שמזוהה בקלות על ידי כובעו הייחודי, יושבת על צווארו של אדם גדול, חסר גוף וחסר פנים. בחינה מדוקדקת יותר של היצירה מגלה שהחלק התחתון הוא באמת רק מעיל ריק.

הפסל מייצג את קפקא היושב על כתפי אביו, שתואר תמיד על ידי הסופר כאדם ענק וחסיד. 
קפקא יושב על מעילו, כאילו כדי להראות שהוא התגבר על פחדו מאביו בזכות המכתב המפורסם שכתב לאביו. הפסל מביא לידי ביטוי גם את המטמורפוזה ואת נטישת גופו (כמו בספרו הגלגול). למעשה, כשרואים את המעיל הריק, תוהים מה קרה לגוף שמילא אותו. אנו יכולים אפוא להתייחס למונח "קפקאי" גם במקרה זה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פסל פרנץ קפקא** בוויקישיתוף
* Eighty years after his death, Franz Kafka finally has a statue in Prague, באתר רדיו פראג

הערות שוליים
------------

1. ↑  פסל חדש של קפקא בפראג, באתר הארץ, 22 בדצמבר 2003
2. ↑  פראג בעקבות קפקא באתר "מפה"
3. ↑  כיום, בכמה שפות, נכנס לשימוש הביטוי "קפקאי" המתאר דבר מה מסובך שלא לצורך, אבסורדי, מתסכל ומדכא, ובמיוחד בירוקרטיה בעלת מאפיינים אלה
**נתנאל בורנשטיין** (באנגלית: **Nathaniel S. Borenstein**; נולד ב-23 בספטמבר 1957) הוא מדען מחשב ויזם אמריקאי. נכלל בשנת 1996 נכלל בין 100 האנשים החשובים בתחום האינטרנט של ידי Web World Magazine.

ביוגרפיה
--------

נתנאל בורנשטיין נולד בפיטסבורג למשפחה יהודית. לאחר סיום בית הספר הוא למד במספר מוסדות להשכלה גבוה לרבות האוניברסיטה העברית בירושלים בשנים 1978–1979. בסופו של דבר הוא קיבל תואר במתמטיקה בקולג' גרינל. בשנת 1985 הוא סיים לימודי תואר שלישי באוניברסיטת קרנגי מלון.

בזמן לימודי תואר שלישי בורנשטיין היה שותף ל- Andrew Project שעסק בפיתוח כלים לדואר אלקטרוני. בשנת 1989 הוא התחיל לעבוד במעבדות בל. באותה תקופה הוא המשיך בחקר ופיתוח כלים לדואר אלקטרוני. בשנת 1992 הוא לראשונה שלח מייל בו צורף נספח בפורמט MIME. בורנשטיין היה בין המפתחים של פורמט זה וכתב בנושא מספר ספרים.

בשנת 1994 הקים את First Virtual Holdings שנחשבת בין החברות הראשונות שתחום בנקאות אלקטרונית. בשנת 2002 בורנשטיין התחיל לעבוד בIBM.

בשנת 2010 החל בורנשטיין לעבוד כמדען ראשי בחברת Mimecast. החל משנת 2021 הוא מלמד באוניברסיטת מישיגן.

בבעלות של בורנשטיין מעל ל-20 פטנטים בתחום מדעי המחשב. בשנת 1994 הוא פרסם ספר Programming As If People Mattered: Friendly Programs, Software Engineering, and Other Noble Delusions.

בורנשטיין ואשתו (התחתנו בשנת 1978) מתגוררים בעיירה במישיגן. הוא צמחוני משנת 1972.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של נתנאל בורנשטיין
* נתנאל בורנשטיין, ברשת החברתית אקס (טוויטר)

* נתנאל בורנשטיין, ברשת החברתית LinkedIn

* נתנאל בורנשטיין, באתר dblp

* נתנאל בורנשטיין, באתר גוגל סקולר
* אתר אישי
* ביוגרפיה
* ביוגרפיה מפורטת

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007460485605171
* dblp: 19/2782
* ISNI: 0000 0000 8441 4147
* LCCN: n88291719
* NTA: 125588909
* VIAF: 36024913
* WorldCat: lccn-n88291719

 |