recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מישל קלוני** (באנגלית: **Michelle Clunie**; נולדה ב-7 בנובמבר 1969) היא שחקנית ורקדנית בלט אמריקאית.

קריירה
------

קלוני התחילה את הקריירה שלה בריקוד בלט, וקיבלה מלגה באקדמיה לבלט מקצועי.

בשנת 1994 שיחקה בסרט "ארוטיקה" לצד בריאן קראנסטון. בשנת 1996 שיחקה בסוף העונה הראשונה של הסדרה הקומית "המופע של ג'ף פוקסוורת'י", בתפקיד דידי לנדראו.

היא התפרסמה כשגילמה את מלאני מרקוס, עורכת דין לסבית יהודיה בסדרת הטלוויזיה האמריקאית הפופולרית "הכי גאים שיש". בריאיון למגזין "Curve" אמרה שלמרות שבסדרה "הכי גאים שיש" היא מגלמת דמות של לסבית, היא למעשה סטרייטית במציאות: "אני לא רוצה שאנשים יחשבו שאני איזשהו סמל של הקהילה הגאה, בגלל שאני לא לסבית בעצמי. אני לא רוצה שאנשים יחשבו שאני אומרת שאני יודעת יותר מהם על החיים שלהם."

קלוני שיחקה בעונה השלישית של הסדרה סבב הפוקר העולמי בהוליווד במטרה לגייס כספים להקמת ארגון צדקה.

ב-2005 שיחקה בסרט "בלתי נראה" לצד גייל הרולד. 

ב-2010 גילמה את ג'יין פרנסקוט באחד הפרקים של הסדרה "שקר לי", וכמזכירה המנהלת רומן וחשודה ברצח בשם טארה הארינגטון בעונה השנייה של הסדרה "המנטליסט". 

בשנת 2012 שיחקה בסרט "מג'יק מייק" של הבמאי סטיבן סודרברג, ושנה לאחר מכן התארחה בסדרה "NCIS". 

בשנת 2014 גילמה את טינה, אמהּ השתיינית של ג'ייד בסרט הטלוויזיה "חברות מסוכנת".

משנת 2015 מגלמת את גברת פינץ בעונה החמישית והשישית בסדרה "זאב צעיר" ברשת MTV. באותה שנה שיחקה בסרט הדרמה "סוג של השיבה הביתה" בבימויה של מריה בורטון.

חיים אישיים
-----------

באוקטובר 2014 נודע שקלוני מצפה לילד מהבמאי בריאן סינגר, ובינואר 2015 הביאה לעולם את בנה הראשון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מישל קלוני** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מישל קלוני (באנגלית)

* מישל קלוני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* מישל קלוני, באתר AllMovie (באנגלית)

* מישל קלוני, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קלוני באתר סבב הפוקר העולמי
* ריאיון עם קלוני

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007444832005171
* BnF: cb15108004b (data)
* GND: 139862331
* ISNI: 0000 0000 7848 3234
* LCCN: no2003038367
* NTA: 30867927X
* SUDOC: 162542267
* VIAF: 76612713
* WorldCat: lccn-no2003038367

 |
**אז'ן בוש** (בצרפתית: **Eugène Boch** ‏; 1 בספטמבר 1855 – 3 בינואר 1941) היה צייר בלגי, ואחיה הצעיר של הציירת אנה בוש.

ביוגרפיה
--------

נולד בדור החמישי של משפחת בוש, שושלת עשירה של יצרני חרסינה וקרמיקה שעדיין פעילה תחת חברת "וילרוי אנד בוש".

אז'ן בוש נרשם לאטלייה הפרטי של לאון בונה בפריז, בשנת 1879. מ-1882, כאשר בונה סגר את האטלייה שלו, הוא למד באטלייה של פרננד קורמה. ציורים שלו התקבלו לסלון בשנים 1882, 1883 ו-1885.

בשנת 1888, בוש הוצג בפני וינסנט ואן גוך. בשנת 1892 הוא התיישב במונטיון לא הרחק מפריז. בשנת 1909, הוא התחתן עם אן-מארי לאוני קרוספונד (? –1933), ובשנת 1910 הם עברו לבית שלהם "La Grimpette" שם גרו שניהם עד מותם.

בוש תמך באמנים בעלי כישרון, אך ללא כסף, כולל אמיל ברנאר, אותו פגש באטלייה קורמה, ופול גוגן. הוא גם החליף עבודות עם ואן גוך. כך לאט לאט נוצר אצלו אוסף חשוב של אמנות מודרנית. כמו אחותו אנה בוש הוציא חלק גדול מההון מעסקיו של ויקטור בוש על קידום אמנים אחרים. הם קנו תמונות מאמנים מובילים בני זמנם, שרובם היו גם חברים שלהם.

עם מותו של אז'ן בוש ב-1941, הוא הוריש ללובר את "המשורר" ציור של ואן גוך את דיוקנו של אז'ן בוש. כיום ניתן לראות את הציור במוזיאון ד'אורסה. חלק מהאוסף שלו נקנה על ידי אחיינו לויטווין פון בוש, כחלק מרעיון ליצור מוזיאון לאנה אז'ן בוש.

גלריה
-----

*

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אז'ן בוש

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אז'ן בוש** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Berko, Patrick & Viviane (1981), *Dictionary of Belgian painters born between 1750 & 1875*, Knokke 1981, p. 51.
2. ↑  Boch, Anna; Eugène Boch (1994). Hommage à Anna et Eugène Boch. Musée de Pontoise
3. ↑  Faider-Thomas, Thérèse (1971). Anna Boch und Eugène Boch: Werke aus den Anfängen der modernen Kunst. Mettlach, Villeroy & Boch
4. ↑  Eugene Boch.com - Impressionist and friend of Vincent van Gogh, eugeneboch.com

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb124124823 (data)
* GND: 128817755
* ISNI: 0000 0000 6679 7105
* LCCN: nr94030444
* NTA: 326371893
* RKD: 9454
* SUDOC: 033238286
* ULAN: 500112125
* VIAF: 1074475
* WorldCat: lccn-nr94030444

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בממתק. אם התכוונתם לקורנליוס אוסוולד פאדג', שר הקסמים בהארי פוטר, ראו משרד הקסמים #אנשי משרד הקסמים.

פאדג' שוקולד טבעוני
פרוסת פאדג' רוסי
**פאדג'** (באנגלית: **Fudge**) הוא דבר מתיקה, בדרך כלל עשיר מאוד ולרוב בטעם שוקולד. הפאדג' מיוצר על ידי הרתחה של חלב, חמאה וסוכר לדרגת נוקשות נמוכה, כלומר התערובת מחוממת עד 116 מעלות צלזיוס. התערובת נטרפת בזמן הצינון כדי לקבל מרקם חלק וקרמי. ניתן להוסיף שוקולד לתערובת על מנת לקבל פאדג' בטעם שוקולד.

הפאדג' הומצא בארצות הברית לפני יותר ממאה שנה. המקור המדויק עדיין שנוי במחלוקת, אך על פי רוב הסיפורים הפאדג' הוא תוצאה של ממתקי קרמל מקולקלים שהוכנו ב-1886, לכן נקרא הממתק fudge (באנגלית: להתרשל). 

אחד התיעודים הראשונים של הפאדג' נמצא במכתב שנכתב על ידי אמלין באטרסביי הארטרידג', סטודנטית במכללת וסאר בפוקיפסי, ניו יורק. היא כתבה כי בת דודתה של חברתה ללימודים הכינה פאדג' בבולטימור, בשנת 1886 ומכרה אותו ב-40 סנט לפאונד. הארטרירג' השיגה את המתכון לפאדג', ובשנת 1888 הכינה 30 פאונד (כ-14 ק"ג) פאדג' בשביל מכירה פומבית שהתקיימה במכללה שבה למדה. מתכון הפאדג' נפוץ במכללות בנות אחרות (לוולסלי וסמית יש גרסאות שונות למתכון זה).

ראו גם
------

* חומיות

לקריאה נוספת
------------

* ג'ונס, שרלוט פולץ (1991) *Mistakes That Worked*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פאדג'** בוויקישיתוף
* פאדג', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007541767105171
* LCCN: sh89001723

 |
יפןיפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא יושיוקה. 
**יושיוקה יאיוי** (ביפנית: 吉岡 彌生; ‏29 באפריל 1871 - 22 במאי 1959) הייתה רופאה ופעילה לזכויות נשים, הידועה בעיקר כמייסדת של האוניברסיטה ללימודי רפואה לנשים בטוקיו בשנת 1900, שהיה בית הספר הראשון לרפואה המיועד לנשים ביפן.

ביוגרפיה
--------

אביה של יושיקה היה רופא, שתמך בפיתוח החינוך לילדי הכפר בגילאים צעירים. יאיוי גדלה במאה ה-19, בתקופה בה לא היה מקובל ביפן, שנשים תרכושנה השכלה גבוהה. עם זאת, היא סיימה בית ספר לרפואה, והייתה האישה ה-27 שקיבלה רישיון רפואי ביפן. משהבינה את הקשיים הצפויים לה כאישה בקריירה הרפואית, היא החליטה לייסד בית ספר לרפואה משלה, וזאת לפני שהייתה בת 30.

בוגרות האוניברסיטה ללימודי רפואה לנשים בטוקיו לא הורשו לעסוק ברפואה עד שנת 1912, כאשר הממשלה היפנית הרשתה לנשים לגשת לבחינות ההסמכה הרפואיות. עד שנת 1930, קרוב לאלף נשים למדו בבית ספרה של יושיוקה.

יאיוי הייתה פעילה פוליטית. ופעלה יחד עם עמיתיה להעלאת המודעות לחשיבות החינוך המיני בבתי הספר. בשנות ה-30 יאיוי הייתה פעילה בתנועת הסופרג׳יסטיות היפנית.

בשנת 1955 קבלה את פרס מסדר הכתר היקר.

הפרס על-שם יושיוקה מוענק מדי שנה לנשים שהלכו בדרכה. אגודת הרופאות היפנית קראה לשניים מפרסיה על שמה, ועל שם אוגינו גינקו, האישה הראשונה שהוסמכה לעסוק ברפואה ביפן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יושיוקה יאיוי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* CiNii: DA03256270
* GND: 17386208X
* ISNI: 0000 0000 8441 3726
* LCCN: n88216710
* NDL: 00098029
* VIAF: 36016597
* WorldCat: lccn-n88216710

 |
חתול רחוב ירושלמי ניזון משאריות של לחם
**האכלת חתולי רחוב** היא מנהג שנוי במחלוקת המהווה לעיתים סיבה למריבות בין שכנים.

חתולי רחוב ביישובים עירוניים ניזונים מבעלי חיים שונים ומשאריות מזון של האדם. יש תושבים שמחליטים לסייע בתזונת חתולי הרחוב באמצעות שאריות ממזונם או אפילו על ידי רכישת מזון חתולים וחלוקתו. חלק מחובבי החתולים דואגים לתזונת חתולי הרחוב ומאכילים אותם במקומות קבועים. המסתייגים לא רוצים את החתולים בסביבתם ממגוון סיבות, פגיעה בבעלי חיים אחרים, שאריות מזונם מזמנים בעלי חיים נוספים, כמו עכברים, החתולים הבאים לאכול מפרישים בסביבה את צורכיהם והסכנה של הפצת מחלות, במיוחד כלבת.

יש בעולם חובבי חתולים ויש המסתייגים מהם ואפילו יש אנשים, חמישה עד עשרה אחוזים מהאוכלוסייה, אלרגים לחתולים מנגד מצביעים חובבי החתולים על הדברת בעלי חיים מזיקים על ידי חתולים, עכברים ונחשים

סכסוכי שכנים סביב סוגיה זו הגיעו לבתי משפט ובמקרה מסוים הוצא בבית משפט השלום צו מניעה נגד מאכילת חתולים ובהמשך דנו בנושא בית משפט מחוזי ובית המשפט העליון. יש חובבי חתולי רחוב המקדישים לנושא זמן ומשאבים כספיים, חרף ביקורתם של המתנגדים להאכלת חתולי רחוב.

הסדרה
-----

ריבוי המחלוקות בנושא האכלת חתולי רחוב הביאו מוסדות שונים לקביעת דרכי פעולה בנושא. המשרד להגנת הסביבה פרסם את ההנחיות הבאות:

האכלת חתולי רחוב במסינה
1. יש להאכיל את החתולים בשטח שאינו מסכן את החתולים ואינו מהווה מטרד לתושבים.
2. יש להאכיל את חתולי הרחוב במזון יבש ואיכותי, בזמנים ומקומות קבועים, בכמות הנדרשת לכל ארוחה ולא מעבר לכך.
3. יש להקפיד לאסוף את שאריות המזון ואת כלי האוכל בגמר ההאכלה, ולדאוג שהמקום יישאר נקי.
4. יש לדאוג למי שתייה.
5. תנאי סניטציה: סביבה נקיה מפסולת ופחי אשפה סגורים.
6. יש לדאוג ככל שניתן לבריאותם של החתולים המואכלים ולגלות ערנות למצבם הרפואי.

האכלת חתולי רחוב ברומא, בצלחות, על גדר
האגודה לתרבות הדיור פרסמה את ההנחיות הבאות:

1. יש להאכיל את החתולים בשטח שאינו מסכן את החתולים ואינו מהווה מטרד לתושבים, בפינה, במקום שקט, רחוק מהכביש, לא בקרבת כניסות לבתי מגורים ולא בחדרי מדרגות. על מנת למנוע כניסה של החתולים לבתי המגורים, יש לשמור על דלתות הכניסה סגורות ועל פחי האשפה סגורים.
2. יש להאכיל את חתולי הרחוב במזון יבש ואיכותי, בזמנים ומקומות קבועים, בכמות הנדרשת לכל ארוחה ולא מעבר לכך. יש להקפיד לאסוף את שאריות המזון ואת כלי האוכל בגמר ההאכלה, ולדאוג שהמקום יישאר נקי.
3. יש לדאוג למי שתייה.
4. תנאי סניטציה: סביבה נקיה מפסולת ופחי אשפה סגורים.
5. יש לדאוג ככל שניתן לבריאותם של החתולים המואכלים ולגלות ערנות למצבם הרפואי.

קישורים חיצוניים
----------------

* האכלת חתולים בבית המשותף
* האכלת חתולי רחוב – מותר או אסור? היכן? ובאיזה אופן?
* האכלת חתולי רחוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  אלרגיה לחתולים
2. ↑  חתולה בצפון הארץ הרגה נחש - ועכשיו כולם רוצים חתולים
3. ↑  איך להתמודד עם שכן שמאכיל את חתולי הרחוב
4. ↑  "אנשים מאחלים לנו מוות": החיים של מאכילי החתולים
5. ↑  החיים שלהם בידיים שלנו
6. ↑  האכלת חתולים בבית המשותף
ברדלס מלכותי.
**ברדלס מלכותי** (באנגלית **King cheetah**; קרוי גם **ברדלס דה וילט**) הוא מוטציה גנטית נדירה של ברדלס שנראתה פעמים בודדות בטבע בדרום ומרכז אפריקה ואשר נחשבה בתחילה כתת-מין נפרד. המוטציה נובעת מנוכחות של גן רציסיבי בדומה לטיגריס לבן, ובמקרה ולשני ההורים יש את הגן הזה, רבע מהגורים צפויים להיות מלכותיים. בולבול זין קטן

היסטוריה
--------

בשנת 1926 כתב סרן אנגלי על ציד חיה ליד העיר הארארה של ימינו. בתארו את החיה הוא ציין את הדמיון המדהים שלה לברדלס, אך גופה היה מכוסה בפרווה עבה כמו זו של נמר השלג עם כתמים גדולים שהתמזגו ויצרו פסים. הוא הציע כי חיה זאת מהווה הכלאה בין נמר לברדלס. לאחר שהתגלו פרטים נוספים כאלו אשר כולם התאפיינו בדמיון גדול לברדלס ובטפרים נשלפים, היה ברור שאין מדובר בהכלאה. הזואולוג האנגלי רג'ינלד אינס פוקוק תיאר אותו כמין חדש תחת השם המדעי **Acinonyx rex**  ("רקס" פירושו בלטינית "המלך"); עם זאת, הוא חזר בו מסיווג זה בשנת 1939. הצייד וחוקר הטבע האנגלי אבל צ'פמן טען כי צבעו של ברדלס זה מהווה בסך הכול וריאציה לפרוות הברדלס הרגיל. מאז שנת 1927 הברדלס המלכותי תועד עוד 5 פעמים בלבד בטבע; התמונה הראשונה של ברדלס זה בטבע צולמה בשנת 1975 בפארק הלאומי קרוגר בדרום אפריקה.

מאפיינים
--------

מראה מקרוב של פרוות הברדלס המלכותי.
הפרווה של הברדלס המלכותי נוטה להיות עבה יותר משל הברדלס הרגיל, ויש לה רעמה שחורה בולטת על העורף. במקום נקודות גדולות לאורך הגוף והצלעות, לברדלס המלכותי ישנם כתמים גדולים ורחבים בצורות שונות ולא סדירות שמצמצמים את שיעור הפרווה הצהבהבה שביניהן (מזכיר במקצת את הכתמים של ג'ירף רוטשילד). ההבדל הבולט ביותר הוא ללא ספק בגב: בעוד שלברדלס הרגיל יש נקודות גדולות שעשויות להתחבר במקצת בעוקץ הזנב, אצל הברדלס המלכותי ישנם שלושה פסים ארוכים ועבים מהעורף עד לזנב שביניהם מפרידה רצועת שיער דקיקה צהבהבה. אצל הברדלס המלכותי יש כתמים גדולים על הזנב בניגוד לנקודות פשוטות אצל הברדלס הרגיל. הצבע של הכתמים והפסים אצל הברדלס המלכותי נע בין שחור לחום שוקולד כהה. באזור החזה והראש אין הבדל בין הברדלס המלכותי לברדלס הרגיל.

שימור
-----

מוטציית הברדלס המלכותי נדירה ביותר, והאוכלוסייה העולמית היא מתחת ל-60 פרטים; מתוך מספר נמוך זה רק 10 פרטים בלבד חיים בטבע - כנראה באזורים מרחוקים של זימבבואה, בוצוואנה ודרום אפריקה. מרכז הברדלס דה וילט בפרטוריה שבדרום אפריקה הוא אחראי במידה רבה לשימור של מוטציה זאת. מרכז דה וילט החל בתוכנית רבייה מסודרת של המוטציה ב-1980 כאשר נולדו לזוג אחיות ברדלסיות רגילות במרכז גורים מלכותיים לאחר שלברדלס האב שהגיע מאזור טרנסוואל היו גנים מלכותיים. מאז המרכז החל בפרויקט לגידול ברדלסים מלכותיים ושימורם ונחל הצלחה גדולה בתחום. בגלל מאמצי השימור של המרכז וכן בשל העובדה שכל הברדלסים המלכותיים בגני החיות ברחבי העולם מקורם במרכז - המוטציה מכונה גם "ברדלס זה וילט" כמחווה למאמצי השימור של המרכז.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ברדלס מלכותי** |

* ברדלס מלכותי באתר cheetahspot
* ברדלס מלכותי באתר africam
* מידע על ברדלס מלכותי באתר tigerhomes
* ברדלס מלכותי באתר newanimal
**תחנת אוטובוס** (באנגלית: **Bus Stop**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1956 מסוגה של קומדיה רומנטית בבימויו של ג'ושוע לוגאן המבוסס על מחזה בשם זה מאת ויליאם אינג' עם מרילין מונרו ודון מארי בתפקידים הראשיים.

זה היה סרטה הראשון של מונרו לאחר סיום לימודיה באולפן השחקנים בניו יורק.

ב-1962 הפיקה חברת ABC מיני סדרת טלוויזיה "תחנת אוטובוס" המבוססת על אותו מחזה עם טיוזדיי ולד בתפקיד הראשי ואילו ב 1982 נעשה סרט לטלוויזיה ע"פ עלילת הסרט הנ"ל ומרגו קידר גילמה בו את התפקיד הנשי הראשי.

בסרט מושר "שיר תחנת האוטובוס" (A Paper of Pins) שהפך ללהיט.

תקציר העלילה
------------

בו דקר (דון מארי) הוא בוקר ממונטנה. הוא נוסע עם וירג'יל (ארתור או'קונל), ידידו המבוגר שבו הוא רואה דמות אב, לתחרות רודיאו בפיניקס, אריזונה.

בו הוא חסר נימוסים ומעורר בעיות באוטובוס. וירג'יל מרגיע את המצב. בו, החסר ניסיון עם נשים אומר לוירג'יל כי הוא רוצה למצוא בעיר הגדולה אישה דמוית "מלאך" והוא יישא אותה לאישה וייקח אותו לחוותו במונטנה.

בדרך הם עוצרים בפונדק של גרייס (בטי פילד) ובו מכיר שם נערה חיננית (הופ לאנג) אך אומר לווירג'יל שזו לא דמות "המלאך" שהוא מצפה.

בפיניקס נכנס בו למועדון הלילה "הדרקון הכחול" בו מופיעה זמרת המכנה את עצמה שרי (Chérie-מותק) (מרילין מונרו) המנוצלת על ידי בעל המועדון וחולמת להגיע להוליווד. בו "נדלק" מיד ומחליט שזו האישה-מלאך שהוא חלם כל הזמן. הוא גורר אותה מאחורי הקלעים ומודיע לה שברצונו לשאת אותה לאישה. שרי ההמומה מסרבת אך בו לא מרפה הוא מזמין אותה ואת חברתה המלצרית ורה (איילין הקרט) לתחרות הרודיאו.

בתחרות מנצח בו, מזמין את שרי לזירה ונותן לה טבעת. היא נמלטת למועדון אך בו מגיע לשם. בעצת חברתה ורה היא מצליחה לברוח אך הוא משיג אותה ומעלה אותה לאוטובוס למונטנה - למעשה הוא חוטף אותה.

בדרך יש סופת שלגים והאוטובוס נאלץ לעצור בפונדק שהיו מקודם. בו ממשיך להתנהג באגרסיביות אך נהג האוטובוס מזמין אותו לקרב אגרופים בחוץ ומכריע אותו. הנהג מכריח את בו לבקש סליחה מכל הנוכחים.

בו ניגש לבסוף לשרי והיא אומרת לו שבעבר הייתה עם הרבה גברים. בו מתוודה שלא היה לו כל ניסיון עם אישה והיא אהבתו הראשונה ולא אכפת לו מעברה.

שרי מתרככת ומסכימה לנסוע איתו למונטנה. למחרת מתבהר מזג האוויר והם עולים על האוטובוס מלבד וירג'יל שאומר לבו שעד עתה הוא דאג לו עכשיו על בו לדאוג לאדם אחר ואינו צריך אותו יותר.

בו מניח את מעילו על שרי החשופה ומעלה אותה בתנועת מחווה לאוטובוס הנוסע למונטנה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תחנת אוטובוס** בוויקישיתוף

* "תחנת אוטובוס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "תחנת אוטובוס", באתר נטפליקס
* "תחנת אוטובוס", באתר AllMovie (באנגלית)
* "תחנת אוטובוס", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "תחנת אוטובוס", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית)
* "תחנת אוטובוס", באתר Prime Video (באנגלית)
* "תחנת אוטובוס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון לסרט תחנת אוטובוס, באתר יוטיוב
* שיר תחנת האוטובוס, באתר יוטיוב

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1271130823

 |
**מלון פארק** בנתניה נמצא מצפון לכיכר העצמאות בצמוד לטיילת שמעל חוף הים. המלון נפתח בשנת 1951, והיה קרבן לשני אירועים שזעזעו את מדינת ישראל. במרץ 1976 המלון הוצת על רקע פלילי, ובמרץ 2002 בוצע בו הפיגוע במלון פארק.

מלון "פארק" בנתניה

היסטוריה
--------

מלון פארק נחנך רשמית בספטמבר 1951 בנוכחות עובד בן עמי ראש עיריית נתניה. המלון כלל בפתיחתו 16 חדרים. במודעות הוזמנו אורחים לפנסיון מלא עם מקלחת פרטית עם מים קרים וחמים בכל חדר.

בשנות ה-60 שימש המלון לישיבות של מועצת עיריית נתניה.

ב-20 במרץ 1976 לפנות בוקר הוצת מועדון הלילה של בית המלון והשריפה גרמה לנזק כבד למלון כולו, למותם של שישה אנשים ולפציעתם של עשרות. בעקבות השריפה הגיע ראש הממשלה, יצחק רבין, לבקר במלון. הנהלת המלון החלה תוך זמן קצר בשיפוץ המבנה, והעסיקה את עובדי המלון הגברים בעבודות השיפוצים. בינואר 1977 שב המלון לפעול לאחר ששופץ.

מציתי המלון נדונו בתחילת 1977 ל-15 שנות מאסר. צעיר נוסף נדון לשלוש שנות מאסר על אספקת הבנזין וצעיר אחר נדון ל-6.5 שנות מאסר על שידול לביצוע ההצתה.

הצתת המלון הביאה לדיון נרחב בהיקף העבריינות בנתניה ובדרים להתמודד איתה.

בליל הסדר של שנת 2002 אירע במלון הפיגוע במלון פארק, בו נרצחו 30 ישראלים ונפצעו 160, מה שהוביל לפתיחת מבצע חומת מגן.

הערות שוליים
------------

1. ↑  נחנך מלון פארק בנתניה, הארץ, 26 בספטמבר 1951
2. ↑  מלון חדש בנתניה, הצופה, 9 באוגוסט 1951
3. ↑  מלון פארק נתניה המטבח נפתח, הַבֹּקֶר, 5 במרץ 1952
4. ↑  מלון פארק נתניה, דבר, 20 ביולי 1955
5. ↑  ביקורת חריפה על ראש־עירית נתניה, על המשמר, 4 בפברואר 1962
6. ↑  יוסף ולטר, צוות חוקרים בודק חשד שהיתה הצתה במלון "פארק" בנתניה, מעריב, 21 במרץ 1976
7. ↑  יוסף ולטר, מועדון הלילה של מלון "פארק" "הוצת בכמה מקומות בבת אחת", מעריב, 24 במרץ 1976
8. ↑  חשוד בהצתת המלון בנתניה משתף פעולה עם חוקריו, מעריב, 9 באפריל 1976
9. ↑  שומר מלון "פארק" נמצא מת בבנין, דבר, 25 במרץ 1976
10. ↑  מלון פארק יופעל מחדש, דבר, 13 בינואר 1977
11. ↑  יעקב הכהן, 15 שנה מאסר למציתי מלון "פארק" בנתניה, מעריב, 31 בינואר 1977
12. ↑  6 וחצי שנות מאסר לצעיר ששידל מציתי מלון פארק, דבר, 14 בפברואר 1977
13. ↑  יוסף ולטר, חברי ועדת הפנים של הכנסת מתחו ביקורת חריפה על משטרת נתניה, מעריב, 28 במרץ 1976  
ועדה למניעת עבריינות בנתניה, דבר, 4 באפריל 1976  
יהושע תדמור, הסחטנות עדייו קיימת, דבר, 20 ביוני 1976
**טה ואהיפוונמו** (מאורית: **Te Wāhipounamu** – "המקום של אבן הירקן") הוא אתר מורשת עולמית מאז 1990 השוכן בחלקו הדרום מערבי של האי הדרומי של ניו זילנד. האזור משתרע לאורך חופי ים טסמן ברצועה לא רציפה שאורכה כ-450 ק"מ ורוחבה נע בין 40 ל-90 ק"מ, בין הים לבין הרי האלפים הדרומיים.

בתחומו של טה ואהיפוונמו נכללים ארבעה פארקים לאומיים – פיורדלנד, אאורקי/הר קוק, הר אספיירינג ווסטלנד טאי פוואטיני, 2 שמורות טבע, 16 שמורות למחקר מדעי, 5 אזורים אקולוגיים ו-5 אזורי פיקוח נוספים. סך הכל משתרע האזור על פני 26,000 קמ"ר.

גאוגרפיה
--------

דרום-מערב ניו זילנד שוכנת על קו המפגש בין הלוח הפסיפי ממזרח ללוח ההודו-אוסטרלי ממערב, לכן האזור נחשב לאחד הפעילים בעולם מבחינה סייסמית. רכס הרי האלפים הדרומיים נוצר כתוצאה מפעילות טקטונית במשך 5 מיליוני השנים האחרונות, ואזורים שהיו מכוסים בעבר בים התקמטו והתרוממו עד לגובה של 1,000 מטר. ההרים עוצבו בפעילות קרחונית וקרחונים עדיין מכסים חלק מהשטח שבו שוכנים 28 מ-29 הפסגות הגבוהות מ-3,000 מטר בתחומי המדינה. ההר הגבוה בשטחו של טה ואהיפוונמו הוא הר טסמן הנישא לגובה של 3,498 מטר (הר קוק אינו חלק מהאזור המוכרז). תהליכי הבליה בטה ואהיפוונמו נמשכו גם בין התקופות הקרחוניות, ואחד הגורמים העיקריים להם הוא כמות המשקעים הגדולה באזור, במיוחד ממערב לקו פרשת המים. קו החוף עוצב על ידי פעילות הים, והוא משונן ומחורץ ומאופיין בצוקים, שרטונים ואיונים.

אקלים
-----

אזור החוף עשיר במשקעים המגיעים לממוצע שנתי של בין 3,000 ל-5,000 מ"מ שיורדים במשך כל עונות השנה. כמויות אלה גדלות עם הגובה הטופוגרפי ומגיעות עד ל-10,000 מ"מ בשנה, וחלקים גדולים מהן יורדות בצורת שלג. מעבר לקו פרשת המים פוחתת כמות המשקעים עד לממוצע שנתי של 1,000 מ"מ והאזור מתאפיין ברוחות חמות וחזקות הנושבות מכיוון צפון-מערב. לים השפעה ממתנת על הטמפרטורות במערב האזור ובדרומו, ומזרחית לקו פרשת המים הטמפרטורות קיצוניות יותר הן בחורף והן בקיץ.

החי והצומח
----------

החי והצומח באזור טה ואהיפוונמו השתמרו כמעט ללא שינוי במשך אלפי שנים, בין היתר בזכות הבידוד היחסי של ניו זילנד ועקב העובדה שגם בניו זילנד עצמה אזור זה הוא פחות נגיש ומיושב. החי והצומח באזור זה מייצגים בצורה טובה למדי את אלו שהתקיימו ביבשת העתיקה גונדוונה, וזו אחת הסיבות המרכזיות להכללת האזור ברשימת אתרי המורשת העולמית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טה ואהיפוונמו** בוויקישיתוף
* אתר מחלקת השימור של ניו זילנד (DOC)

| Flag of New ZealandFlag of New Zealand סמל אונסק"וסמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בניו זילנד |
| --- |
| האיים הסאב-אנטארקטיים של ניו זילנד | איי סנארס • איי באונטי • איי האנטיפודה • איי אוקלנד • איי קמפבל |
| האי הצפוני | הפארק הלאומי טונגרירו |
| טה ואהיפוונמו | הפארק הלאומי וסטלנד טאי פאוטיני • הפארק הלאומי פיורדלנד • הפארק הלאומי אאורקי/הר קוק • הפארק הלאומי הר אספיירינג |
**מריה של** (בגרמנית: **Maria Margarethe Anna Schell** ;‏ 15 בינואר 1926 – 26 באפריל 2005) הייתה שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אוסטרית-שווייצרית.

קורות חיים
----------

היא נולדה בווינה לאב משורר שווייצרי ואם שחקנית שניהלה בית ספר למשחק, אחות מבוגרת לאחיה מקסימיליאן של. עם האנשלוס עברה המשפחה לציריך בשווייץ. היא החלה לככב בסרטים בשנת 1942, רובם בגרמנית אך הקריירה שלה לא נסקה.

מעמדה ככוכבת בינלאומית התבסס לאחר הופעתה בסרט הצרפתי "ז'רווס" לפי ספר של אמיל זולא בבימויו של רנה קלמאן, בה גילמה דמות של כובסת אומללה המדוכאת על ידי בעלה האלכוהוליסט. על משחקה בסרט זה זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים של ונציה ב-1956. הסרט היה מועמד באותה שנה לפרס אוסקר לסרט הזר.

בעקבות הצלחה זו זומנה להוליווד וכיכבה לצד גדולי השחקנים והבמאים. ב-1958 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט "האחים קרמזוב", לצידו של יול ברינר ובבימויו של ריצ'רד ברוקס.

ב-1959 שיחקה לצידו של גרי קופר בסרט "עץ התלייה". ב-1960 שיחקה לצידו של גלן פורד בסרט "סימארון" לפי ספרה של עדנה פרבר. ב-1957 שיחקה לצידו של מרצ'לו מסטרויאני בסרט "לילות לבנים", בבימויו של לוקינו ויסקונטי, לפי סיפור של דוסטויבסקי. בשנת 1969 הגיעה לישראל לצילומי הסרט "הפרובוקציה" (צר').

ב-1976 שיחקה בסרט "מסע הארורים".

ב-1978 הופיעה בסרט "סופרמן".

עם אחיה מקסימיליאן היא שיחקה רק בסרט אחד - "תיק אודסה" (1974). ב-1982 הופיעה בסרט "עוברת אורח בסן סוסי".

של הופיעה גם בסדרות טלוויזיה כמו קוג'אק עם טלי סוואלס. היא שיחקה גם בהצגות "הרוצח המסכן" של פבל קוהוט ו"ביקור הגברת הזקנה" של פרידריך דירנמאט.

בשנותיה האחרונות חלתה במחלה ניוונית של המוח. אחיה מקסימיליאן היה קשור אליה וב-2002 יצר את הסרט התיעודי "אחותי מריה" ששירטט את דיוקנה כאשה חולה המתרפקת על עברה. היא נפטרה בגיל 79 מדלקת ריאות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מריה של** בוויקישיתוף

* מריה של, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מריה של, באתר AllMovie (באנגלית)
* מריה של, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* מריה של, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* מריה של, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* מריה של, באתר Discogs (באנגלית)
* מריה של, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* מתה השחקנית האוסטרית מריה של, באתר הארץ
* מריה אחותי, באתר "הבמה"

הערות שוליים
------------

1. ↑  הפרובוקציה של מאריה של, מעריב, 16 ביוני 1969
2. ↑  עזריה רפופורט, פרובוקציה קשה, מעריב, 6 ביולי 1970

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007330495505171
* BIBSYS: 5035153
* BNE: XX879938
* BnF: cb13340245f (data)
* GND: 118754483
* HDS: 009231
* ISNI: 0000 0000 8414 2479
* LCCN: n87923363
* MusicBrainz: fc69af96-b6f9-48b6-8ddf-3ff49f314fe2
* NKC: mzk2003206402
* NLK: KAC2020R1571
* NLP: a0000002923949
* NTA: 074097466
* SNAC: w6wm3rgm
* SUDOC: 050176080
* TLS: Maria\_Schell
* VIAF: 117711532
* WorldCat: lccn-n87923363

 |
**Till There Was You** (עברית: "עד שהיית" או "עד שנשארת") הוא שיר מהמחזמר "איש המוזיקה (The Music Man) שנכתב בידי מרדית' ווילסון.

ב-1959 השיר היה לאחד מלהיטיה של הזמרת אניטה בראיינט, והתפרסם בעיקר בביצוע של החיפושיות בשנת 1963.

מקור
----

השיר נכתב במקור בשם "Till I Met You" והביצוע היה של איילין וילסון בשנת 1950. ב-1957 השיר שונה לשמו Till There Was You. הוא בוצע בהצגה איש המוזיקה על ידי ברברה קוק, ובסרט שהתבסס על המחזה ב-1962 הוא בוצע בידי שירלי ג'ונס.

ביצוע של אניטה בראיינט
----------------------

השיר היה מלהיטיה הגדולים של בראיינט ב-1959. הוא הגיע למקום ה-30 ברשימת הבילבורד ולמקום ה-14 ברשימת הקאש בוקס.

החיפושיות
---------

פול מקרטני התוודע לשיר לראשונה על ידי ביצוע של השיר בידי פגי לי בשנת 1961. היה זה מהשירים המוקדמים שהלהקה ביצעה, בין השאר בהופעותיה במועדון הכוכב בהמבורג. השיר נכלל בשירים שהחיפושיות שרו בפני אנשי דקה רקורדס כ"מבחן קבלה" לקבל את חסות החברה, מבחן שבו הם נכשלו, מה שנחשב לכישלון הגדול בתולדות חברת דקה רקורדס.

השיר הוקלט בידי החיפושיות ב-1963 ונכלל באלבומם השני With the beatles ובאלבומם Meet The Beatles!. את השיר שר פול מקרטני מלווה בידי ג'ורג' הריסון וג'ון לנון שמלווים אותו בגיטרות ורינגו סטאר בתופי בונגו.

אלמנתו של מחבר השיר נרדיט ווילסון, ציינה שהתמלוגים שעיזבון בעלה קיבל מהשיר בעקבות ביצוע החיפושיות עלו על כל התמלוגים שהעזבון קיבל מביצועיו הקודמים.

השיר בוצע בגרסאות רבות נוספות במהלך השנים.

מצעדים
------

מצעדי כל הזמנים| ארגון | שם | מיקום |
| --- | --- | --- |
| כאן 88 | מצעד שירי הביטלס של כאן 88 | 83 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מצעד שירי הביטלס של כאן 88

קישורים חיצוניים
----------------

* Till There Was You, בביצוע אניטה בראיינט, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב
* Till There Was You, בביצוע החיפושיות, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב
* מידע על היצירה "Till There Was You" באתר מיוזיק בריינז

* גרסאות נוספות ל"Till There Was You" באתר SecondHandSongs

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 552f3fee-d045-3ca7-9104-d58bc127ffb5

 |
**המאבק על כל טיפה: כיצד הניסיון הישראלי מציל את העולם מצמא** (באנגלית: **Let There Be Water: Israel's Solution for a Water-Starved World**) הוא ספר מאת איש העסקים האמריקאי סת' סיגל העוסק בהתמודדותה של מדינת ישראל עם משבר מים.

הספר יצא לאור באנגלית ב-2015 ותורגם ל-15 שפות, בהן סינית, פורטוגזית וצ'כית. הספר תורגם לעברית בשנת 2016 על ידי מתן דרור ויצא לאור בהוצאת סלע מאיר. הספר זכה לשבחים של מנהיגים בישראל ובעולם: שמעון פרס, רוהאקנה רוגונדה, טוני בלייר ומייקל בלומברג והופיע ברשימת רבי המכר של "הניו יורק טיימס".[דרוש מקור]

הספר
----

הספר סוקר ומתאר את התהליכים שבוצעו במדינת ישראל כדי להתמודד עם מחסור במים, הן מצד הרשויות והן מצד יזמים פרטיים. לטענת סיגל, ישראל היא המדינה היחידה שהצליחה לצמצם את שטחי המדבר (בניגוד לתהליך העולמי של מדבור) ומהווה מודל עולמי לחיקוי.

הסקירה מתחילה מהתקופה שקדמה להקמת מדינת ישראל ונמשכת עד למאה ה-21. בין ההמצאות שנסקרות בספר: הטפטפות שהמציא שמחה בלאס, זרעים עמידים לבצורת, שיטות לניצול מי שפכים להשקיה וזרעים סופגי מלח.

בנוסף להתייחסות הישירה לנושא המים, מנסה הספר להראות כיצד הפיתוחים הישראליים מחזקים את מעמדה הדיפלומטי של ישראל בעולם. כך, לדוגמה, לטענתו של המחבר, יחסי ישראל–סין התחדשו כתוצאה מהצורך הסיני להיעזר בפיתוחים הישראליים בתחום משק המים.

קישורים חיצוניים
----------------

* הספר באתר הוצאת סלע מאיר.
* הפרק הראשון בספר באתר "עברית".
* פרק נוסף בספר באתר מידה.

על הספר:

* יצחק מור, ‏סקירת הספר, **השילוח**, גיליון 1, אוקטובר 2016
* אודי אדרי, "חרם על ישראל? תראו להם מאיפה שותה הדג" באתר המרכז האקדמי שלם, 13 בספטמבר 2016.
* איתן אבריאל, "מים לגויים" באתר TheMarker, פורסם ב-24.07.2017.
* ציפי שמילוביץ, "ללכת על המים" בידיעות אחרונות, 22.03.2017.
* קרני אלדד, "שיטפון: כך פותרת התעשייה הישראלית את משבר המים בעולם" באתר פורבס ישראל, 11/06/2017.
* אודי סגל, "המודל לפתרון משבר המים העולמי הוא ישראל"" בחדשות 12 24/03/17.

הערות שוליים
------------

1. ↑  האתר של SETH M. SIEGEL
**בות'יינה שעבאן** (בערבית: **بثينة شعبان**, תעתיק מדויק: **בת'ינה שעבאן**; נולדה בחומס ב-1953) היא פוליטיקאית סורית המכהנת כיום כיועצת תקשורת לנשיא סוריה. שעבאן כיהנה כשרה הראשונה לענייני גולים בסוריה בין השנים 2008-2003, וזכתה לכינוי "פני המשטר לעולם החיצוני".

ביוגרפיה
--------

שעבאן נולדה בחומס והיא חברה במפלגת הבעת' הסורית מגיל 16. את השכלתה קנתה בבריטניה והשלימה את לימודי הדוקטורט בספרות אנגלית באוניברסיטת ווריק. בתחילת דרכה עבדה כמתרגמת לשפה האנגלית של הנשיא הסורי חאפז אל-אסד ושל בנו ויורשו, בשאר אל-אסד. תחת שלטונו של אסד האב היא הפכה להיות "יועצת למשרד החוץ", ובשנת 2003 קיבלה את המשרה של השרה לענייני גולים, משרה חדשה שנוצרה על-מנת לשכנע גולים סוריים עשירים בחו"ל לשוב לסוריה. בשנת 2008 מונתה כיועצת תקשורת לנשיא בשאר אל-אסד. בין השנים 2003-1985 כיהנה גם כפרופסור לשירה במחלקה לאנגלית באוניברסיטת דמשק.

שעבאן נשואה ולה שתי בנות ובן.

ראו גם
------

* מלחמת האזרחים בסוריה

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של בות'יינה שעבאן (בערבית)

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בות'יינה שעבאן** בוויקישיתוף
* אתר למנויים בלבד איתמר רבינוביץ, זיכרונות ממשא ומתן כושל, באתר הארץ, 3 בינואר 2013

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007307195705171
* BnF: cb12119144w (data)
* GND: 1067892656
* ISNI: 0000 0000 8100 7634
* LCCN: n88659788
* NTA: 182148424
* SUDOC: 185421105
* VIAF: 283881722
* WorldCat: lccn-n88659788

 |
**מתיו דילון אָנדֶרווד** (באנגלית: **Matthew Dillon Underwood**; נולד ב-23 באפריל 1990) הוא שחקן ודוגמן עבר אמריקאי שכיום מתעסק ביצירת סרטים. הוא ידוע בעיקר בשל תפקידו כלוגן ריס בסדרת הטלוויזיה של ניקלודיאון "זואי 101".

ביוגרפיה
--------

אנדרווד נולד בפורט פירס, פלורידה, בנם של ג'רי ויין ופטרישיה אנדרווד. יש לו שתי אחים; ג'ושוע וג'ייקוב ואחות אחת; רבקה.

קריירה
------

הקריירה שלו החלה כבר כשהיה בן חצי שנה, כאשר זכה בתחרות יופי לתינוקות ומאז החל להופיע בפרסומות שונות, בין היתר ל-AMTC ולדגני הבוקר Reese's Puffs. זמן קצר לאחר מכן הוא החל לדגמן למותגים שונים.

תפקיד המשחק הראשון שקיבל היה דיבוב בסרט ההנפשה היפני "משפחת ימאדה" משנת 1999, שיצא בגרסת דיבוב לאנגלית בשנת 2005. בשנת 2005 הוא הצטרף לצוות השחקנים של קומדיית המצבים של ניקלודיאון "זואי 101", בו גילם את לוגן ריס, תלמיד בבית הספר PCA, למשך כל 4 עונות הסדרה עד לסיומה ב-2008. בשנת 2023, חמש עשרה שנים לאחר סיום הסדרה, הוא חזר לגלם את הדמות בסרט "זואי 102". 

בשנת 2009 הוא קיבל את התפקיד הראשי, מת'יו, בסרט האימה "Reality Horror Night" שיצא לאקרנים ב-31 באוקטובר של אותה שנה.

בשנת 2013 הוא ביים את הקליפ לשיר "How Could I Want More" של ג'יימי לין ספירס; אשר שיחקה לצדו ב"זואי 101". 

נכון להיום, אנדרווד פרש ממשחק, ומקדיש את עצמו לבימוי סרטים קצרים. הוא מתגורר בקליבלנד, אוהיו.

פילמוגרפיה
----------

### קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | *The Marionette* | ילד |  |
| 2005 | משפחת ימאדה | דמויות שונות | דיבוב באנגלית |
| 2006 | *Damnation of Souls* | חבר להקה |  |
| 2009 | *Reality Horror Night* | מת'יו |  |
| 2018 | *Time Hoppers* | קיסר | סרט קצר; גם במאי |
| 2019 | *The Alien* | מת'יו | סרט קצר; גם במאי ועורך |
| *The Unicorn Sisters* | ג'וש | סרט קצר; גם במאי |
| 2023 | זואי 102 | לוגן ריס |  |

### טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | מת'וד ורד | בריון | פרק: "Pilot" |
| 2005 - 2008 | זואי 101 | לוגן ריס | תפקיד ראשי (4 עונות); 60 פרקים |
| 2006 | קספר ובית הספר לרוחות: הסרט | טאץ' | דיבוב; סרט טלוויזיה של Cartoon Network |
| 2007 | אווטאר: כשף האוויר האחרון | ילד | דיבוב; פרק: "The Headband" |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מתיו אנדרווד** בוויקישיתוף

* מתיו אנדרווד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* מתיו אנדרווד, באתר AllMovie (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: no2014042158
* VIAF: 308181271
* WorldCat: lccn-no2014042158

 |
**דונלד פטריק "דון" מארי** (באנגלית:  **Donald Patrick "Don" Murray**; ‏נולד ב-31 ביולי 1929) הוא שחקן קולנוע אמריקאי. מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1956 על תפקידו בסרט "תחנת אוטובוס".

ביוגרפיה
--------

מארי נולד בהוליווד בתור בנם היחיד של אתל מארי, אמנית "שיגיונות זיגפלד" ודניס אלויסיוס שהיה מורה לריקוד בברודוויי. הוא למד משחק ב"האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה" ומספר שנים לאחר מכן ערך את ההופעה הבימתית הראשונה שלו בברודוויי במחזה "השושנה המקועקעת".

הופעתו הקולנועית הראשונה של מארי בדרמה של ג'ושוע לוגאן "תחנת אוטובוס" הייתה מוצלחת למדי. בסרט הוא הופיע בתור הקאובוי הנאיבי לצידה של הכוכבת מרילין מונרו והיה מועמד על תפקידו בסרט לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. בשנה שלאחר מכן הופיע בדרמות "כובע מלא גשם" של פרד זינמן בתפקיד החייל ג'וני פופ שחוזר משירותו בקוריאה ו"מסיבת הרווקים" של דלברט מאן בתפקיד מנהל החשבונות צ'ארלי סמסון.

ב-1962 שיחק מארי בדרמה הפוליטית של אוטו פרמינגר "עצה והסכמה" בתור הסנטור בריגהאם אנדרסון. ב-1972 הופיע בסרט הפעולה המדע בדיוני של ג'יי. לי תומפסון "כיבוש כוכב הקופים" בתפקיד המושל בריק. ב-1981 שיחק מארי בדרמה של פרנקו זפירלי "אהבת בוסר" בתפקיד יו אביה של הצעירה ג'ייד באטרפילד (ברוק שילדס).
ב-1986 השתתף מארי בפנטזיה הקומית של פרנסיס פורד קופולה "להתחתן בשנית" לצידם של ניקולס קייג', ג'ים קארי וקת'לין טרנר.
מלבד מלשחק ביים מארי שלושה סרטים לא מוצלחים במיוחד וכתב כתסריטאי לסדרה הדרמה "נוטס לנדינג", סדרה בה שיחק מארי ב-33 פרקים בתפקיד ויליאם סידני פיירגייט בעלה הראשון של קארן קופר.

למארי שני ילדים שחקנים פטרישיה וכריסטופר מארי מאשתו הראשונה כוכבת הקולנוע הופ לאנג אותה הכיר על סט הסרט "תחנת אוטובוס" ושלושה ילדים מנישואיו השניים לשחקנית בטי ג'ונסון.

פילמוגרפיה
----------

* תחנת אוטובוס (1956)
* כובע מלא גשם (1957)
* מסיבת הרווקים (1957)
* מהגיהנום לטקסס (1958)
* אלף הגבהות האלה (1959)
* לחיצת יד עם השטן (1959)
* ברגל בגיהנום (1961)
* כומר בריוני (1961)
* הסנאט ימליץ ויאשר (1962)
* הבריחה ממזרח ברלין (1962)
* מותק הגשם חייב לרדת (1965)
* כיבוש כוכב הקופים (1972)
* גיבור קטלני (1976)
* אהבת בוסר (1985)
* אני הגבינה (1983)
* נסיכת הקוורטרבק (1983)
* חלומות רדיואקטיביים (1985)
* להתחתן בשנית (1986)
* זיווג משמיים (1986)
* רוחות לא יכולות לעשות זאת (1990)

טלוויזיה
--------

* נוטס לנדינג (1979–1981)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דון מארי** בוויקישיתוף

* דון מארי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* דון מארי, באתר AllMovie (באנגלית)
* דון מארי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007318129005171
* BIBSYS: 99001080
* BNE: XX1497621
* BnF: cb14022426d (data)
* GND: 132180952
* ISNI: 0000 0001 0798 5875
* LCCN: n87911701
* NKC: xx0185076
* NLK: KAC201604221
* NLP: a0000001682506
* RERO: 02-A022016523
* SNAC: w6mp6xvz
* SUDOC: 074074288
* VIAF: 29731191
* WorldCat: lccn-n87911701

 |
קפסולה אנדוסקופית
**גיוון אימג'ינג** (באנגלית: **Given Imaging Ltd**) היא חברה בע"מ ישראלית העוסקת בפיתוח, ייצור ושיווק אמצעי בדיקה ויזואלית של מערכת העיכול האנושית. 

הטכנולוגיה של החברה מבוססת על מצלמות זעירות הממוקמות בקפסולות הניתנות לבליעה, ליצירת אנדוסקופיה באמצעות גלולה. לגיוון אימג'ינג גלולות לדימות של הוושט, המעי הדק והמעי הגס. בנוסף, פיתחה החברה גלולת RF הבודקת שאין חסימות במעיים העשויות לגרום לגלולת הדימות להיתקע.

היסטוריה
--------

החברה הוקמה על ידי גבריאל מירון וחברת אר.די.סי. בע"מ בינואר 1998 ברכישת בעלות על פטנט רשום של רפא"ל שהוגש על ידי צוות בהובלת ד"ר גבריאל עידן. 

גיוון אימג'ינג הייתה החברה הראשונה שפיתחה טכנולוגיה של אנדוסקופיה באמצעות גלולה. לאחר מאמץ פיתוחי של צוותים טכנולוגיים מולטי-דיסיפלינריים פותחה קפסולה ומערכת, ונעשו ניסויים מוצלחים בבעלי חיים ובבני אדם. כבר בשנת 2001 החברה קיבלה אישור CE באירופה ואישור FDA (מנהל המזון והתרופות האמריקאי) למערכת ולגלולה לאיבחון המעי הדק. הגלולה החלה להמכר בשם "PillCam".

החברה הונפקה לראשונה בנאסד"ק באוקטובר 2001, והחלה להיסחר בבורסה בת"א במרץ 2004.

במאי 2009 הודיעה גיוון אימג'ינג שעברה את רף מכירת מיליון הגלולות ברחבי העולם.

בספטמבר 2009 קיבלה גיוון את אישור רשות הבריאות של האיחוד האירופי לשווק את גלולת 2 PillCam Colon כאמצעי לאבחון אי סדירויות פתולוגיות במעי הגס.

בסוף פברואר 2014 הושלמה עסקת רכישה לפיה חברת Covidien (אנ') תרכוש את כל מניותיה של גיוון מידי בעלי המניות הקיימים. הרכישה התבצעה בשיטת מיזוג משולש הופכי. עם תום העסקה הפכה גיוון לחברת בת בבעלות מלאה של קובידיאן, והיא נמחקה הן מהבורסה בתל אביב והן מנאסד"ק. חודשים אחר כך, נמכרה קובידיאן עצמה לחברת מדטרוניק.

משרדי גיוון אימג'ינג ומפעל הייצור שלה נמצאים ביקנעם עילית. יש בבעלותה מפעל ייצור קטן לגיבוי באירופה ומשרדי מכירות באירופה, יפן וארצות הברית.

לקריאה נוספת
------------

* גלית חמי וסופי שולמן, **להמציא כל בוקר מחדש - סיפורה של החדשנות הישראלית**, ידיעות ספרים, 2018, הפרק "גלולה של מיליארד דולר", עמ' 292–295

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של גיוון אימג'ינג

* אתר האינטרנט הרשמי של גיוון אימג'ינג
* אתר האינטרנט של חטיבת הגסטרואנטרולוגיה במדטרוניק (גיוון אימג'ינג לשעבר)
* PillCam : שידור חי מהמעי, באתר "חדשנות ישראלית"

הערות שוליים
------------

1. ↑  באמצע העשור השני של המאה ה-21, ישנן חברות נוספות, כגון אינטרו מדיק ואולימפוס, המייצרות ומשווקות גלולות לביצוע אנדוסקופיה של המעי הדק.
2. ↑  סופי שולמן, נאסד"ק נפל ב-3.9%; גיוון אימג'ינג זינקה ב-7%, באתר הארץ, 29 באוקטובר 2001
3. ↑  פרטים מזהים לניירות ערך חדשים, פתיחת מסחר ביום 25.3.04, באתר מאי"ה של הבורסה לניירות ערך
4. ↑  Given Imaging Announces One Millionth PillCam® Video Capsule, באתר marketwire,‏ 20 במאי 2009
5. ↑  יורם גביזון, גיוון אימג'ינג קיבלה אישור לשווק באירופה גלולת וידאו למעי הגס, באתר הארץ, 16 בספטמבר 2009
6. ↑  פרטים להשלמת המיזוג, מחיקה מן הרישום למסחר ביום 3.3.14, באתר מאי"ה של הבורסה לניירות ערך
7. ↑  יש עסקה: מדטרוניק רוכשת את קובידיאן ב-42.9 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 16 ביוני 2014
**שמעון לוק** (באנגלית: **Simon Look**‏; נולד ב-16 ביולי 1958 עפולה, ישראל), הוא כדורגלן עבר ישראלי, אשר שיחק בעמדת המגן השמאלי, הקשר השמאלי, והקיצוני השמאלי ומזוהה עם קבוצת מכבי יפו.

קורות חייו
----------

שמעון לוק נולד ב-1958 בעפולה. ב-1959 עברה המשפחה לבית שאן, וב-1960 ליפו בעקבות עבודתו של אב המשפחה. ב-1968 הצטרף לקבוצת הילדים של הפועל תל אביב ולאחר מספר חודשים עבר לקבוצת הילדים של מכבי יפו. ב-5 באוקטובר 1974, במהלך עונת 1974/1975 בליגה הלאומית הועלה לקבוצה הבוגרת ישירות מקבוצת הנערים והוא שותף במשחק הליגה מול בני יהודה תל אביב, בו הוצב כשומרו האישי של אהוד בן טובים. לאחר המשחק הועבר לקבוצת הנוער של מכבי יפו. לוק עלה שוב לקבוצה הבוגרת בשלהי עונת 1975/1976 בליגה הלאומית, ומשחקו הראשון היה ב-24 באפריל 1976 מול מכבי פתח תקווה ובו ניצחה מכבי יפו 2–3, כאשר לוק בישל את אחד השערים.

לוק שיחק במגוון עמדות במגרש המגן השמאלי, הקשר השמאלי, והקיצוני השמאלי. עונתו הטובה ביותר הייתה עונת 1976/1977, במסגרתה הקבוצה שאומנה על ידי צ'וצ'קו לוי, זכתה בסגנות האליפות, ובהמשך התמודדה במשחקי האינטרטוטו. לוק שיחק ביפו עד עונת 1979/1980 ומשחקו האחרון היה ב-26 באפריל 1980 מול הפועל באר שבע. ב-1975 נכלל לוק בסגל נבחרת הנוער בכדורגל. בינואר 1977 זכה לוק עם נבחרת הנוער בטורניר החורף שנערך בישראל, לאחר ניצחון בגמר על נבחרת הנוער של דנמרק בתוצאה 0–1. בהמשך, נכלל בסגל הנבחרת האולימפית תחת עמנואל שפר אשר כשלה בטורניר הקדם-אולימפי לקראת אולימפיאדת מוסקבה. לוק נכלל לתקופה קצרה גם בסגל הנבחרת הבוגרת ושיחק במשחק ידידות אחד מול נבחרת אוסטריה בכדורגל.

ב-1980 עבר לוק לארצות הברית ושיחק כדורגל אולמות במשך שתי עונות בקבוצת קליבלנד פורס (אנ') במסגרת ליגת הכדורגל באולמות של ארצות הברית. בקיץ 1981 בתווך בין שתי העונות, שיחק בקבוצת הכדורגל קליבלנד קובראס (אנ') במסגרת ליגת הכדורגל של ארצות הברית. ב-1983, שלהי עונת 1982/1983 בליגה הלאומית שב לישראל, השתלב שוב בקבוצת מכבי יפו ושיחק בשורותיה ב-6 משחקי ליגה ובהם כבש 2 שערים. משחקו האחרון ביפו נערך ב-16 באפריל 1983 מול מכבי נתניה. במהלך עונת 1983/1984 בליגה הלאומית שיחק כחצי עונה בקבוצת בית"ר תל אביב. בסיום העונה שב לארצות הברית, הצטרף לקבוצת כדורגל האולמות קאנטון אינוויידרס (אנ') ושיחק בשורותיה ב-7 משחקים.

לוק מתגורר בקליבלנד, אוהיו. הוא גרוש, אב לארבעה ילדים וסב לנכדים.

לקריאה נוספת
------------

* ברוך פורמן, **היידה בי-היידה בו** - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שמעון לוק** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברוך פורמן, **היידה בי-היידה בו** - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020 עמוד 238. נתונים היסטוריים: ירון משעל.
2. ↑  22 כדורגלנים נותרו בסגל נבחרת הנוער, דבר, 7 בדצמבר 1975.
3. ↑  אלי דנון, הנוער הוא החמצן שלי, מעריב, 5 בינואר 1977.
4. ↑  מוטי חביב, פרוספר כהן ולוק כובשים באולמות, מעריב, 23 בדצמבר 1980.
5. ↑  שמעון לוק - ביוגרפיה, באתר clevelandblues.com (באנגלית).
6. ↑  אלי עזור, ליברמן, לוק, נסים כהן ונומדר, הכל תלוי בגניש, חדשות, 14 במאי 1984.
7. ↑  שמעון לוק סטטיסטיקות בארצות הברית, באתר nasljerseys.com (באנגלית).

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"שמעון לוק"**.
יוסף סדרינה ב-1969 במשחק עם מכבי חיפה
**יוסף סדרינה** (נולד ב-25 בנובמבר 1949 איזמיר, טורקיה), הוא כדורגלן ומאמן עבר ישראלי, אשר שיחק בעמדת הקשר והמגן הימני, ומזוהה בעיקר עם קבוצת מכבי יפו.

קורות חייו
----------

יוסף סדרינה נולד באיזמיר לצדוק ולאה. בגיל שנה עברה משפחתו לאיסטנבול ובדצמבר 1955 עלתה המשפחה לישראל והתיישבה בשכונת עג'מי ביפו. ב-1959 הצטרף לקבוצת הילדים של מכבי יפו אותה אימן צ'וצ'קו לוי. ב-1967 במהלך עונת 1966/1968 בליגה הלאומית עלה לקבוצה הבוגרת ומשחקו הראשון היה ב-13 בינואר 1968. ברוב שנותיו בקבוצת מכבי יפו שיחק בתפקיד מגן ימני. סדרינה שיחק ביפו עד תום עונת 1978/1979 בליגה הלאומית ומשחקו האחרון היה ב-26 במאי 1979.

בהמשך, שיחק שלוש עונות בקבוצת הפועל ראשון לציון, עונה אחת בבית"ר רמלה, שתי עונות בהפועל אור יהודה, ושתי עונות כמאמן שחקן בהפועל אזור. סדרינה הוסיף לשחק עוד שתי עונות באיחוד צעירי יפו, ובעונתו האחרונה היה מאמן-שחקן בקבוצת הפועל נוה גולן. ב-1990 פרש ממשחק פעיל. סדרינה נמנה עם ראשוני המגנים-תוקפים בכדורגל הישראלי.

ב-1965 זומן סדרינה על ידי המאמן עמנואל שפר לסגל נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 17, ובין 1967–1969 נמנה עם סגל נבחרת הנוער בכדורגל. בהמשך, זומן לסגל המורחב של נבחרת ישראל בכדורגל על ידי המאמן אדמונד שמילוביץ'. סדרינה לא הופיע בשורות הנבחרת הבוגרת, וב-1973, עם מינויו של דוד שווייצר נופה מהסגל. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, כיהן כמאמן הכושר של ימ"ר תל אביב במשטרת ישראל, בהמשך הקים ואימן את מח' הנוער של עירוני אשדוד וב-1998, הקים ואימן במשך שנתיים את מח' הנוער של הפועל אזור.

יוסף סדרינה מתגורר ביישוב נעלה, נשוי לז'קלין והם הורים לשני ילדים, סבים לנכדים ונינה.

לקריאה נוספת
------------

* ברוך פורמן, **היידה בי-היידה בו** - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוסף סדרינה** בוויקישיתוף
* האחד עשר של השבת, מעריב, 29 באוקטובר 1972
* ד. לויאן, סדרינה בעקבות גינדין, חוברת "פנדל", 15 בפברואר 1973, עמוד 8
* 200 לסדרינה, מעריב, 15 במאי 1977

הערות שוליים
------------

1. ↑  המגן סדרינה ישוחרר מיפו בלא כל תמורה, מעריב, 29 באפריל 1979.
2. ↑  ליגה א' דרום, חדשות, 18 באוקטובר 1987.
3. 1 2  ברוך פורמן, **היידה בי-היידה בו** - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020, עמודים 226–227. נתונים היסטוריים: ירון משעל
**Edelweiss** (בעברית: **אדלווייס**) הוא שיר שנכתב והולחן על ידי רוג'רס והמרשטיין (ריצ'רד רוג'רס ואוסקר המרשטיין) עבור המחזמר צלילי המוסיקה. זהו שיר אהבה לפרח אדלווייס, המסמל בשיר את אוסטריה, מולדתן של דמויות המחזה. השיר הפך פופולרי ברחבי העולם.

השיר היה השיר האחרון שכתבו הצמד. המרשטיין סבל מגידול ממאיר בבטן ומת תשעה חודשים אחרי הבכורה של המחזה.

גרסה של השיר שימשה לפתיח הסדרה האיש במצודה הרמה.

תיאור
-----

השיר מבוצע במחזה בפסטיבל זלצבורג, על ידי דמותו של קפטן גאורג פון טראפ, כאשר בהמשך מצטרפים אליו מריה ומשפחתו, ולאחר מכן הקהל האוסטרי בפסטיבל. באמצעות השיר מבקש קפטן פון טראפ להיפרד מהקהל ולהביע את אהבתו למולדת, על רקע האיום על דמותה מפני השלטון הנאצי. הביצוע הראשון במחזמר המקורי בברודוויי בוצע על ידי השחקן תיאודור ביקל בתפקיד קפטן פון טראפ. בעיבוד המחזה לסרט באותו השם משנת 1965, השיר מוצג תחילה בסצנה מוקדמת יותר, כאשר בבית פון טראפ מריה וילדיו מפצירים בקפטן פון טראפ לשיר. לאחר מכן השיר מבוצע גם בסצנת הפסטיבל. בסרט זה מבצע השיר הוא השחקן כריסטופר פלאמר, המגלם את קפטן פון טראפ.

\new Score {
  \new Staff {
    \relative c' { \set Staff.midiInstrument = #"clarinet" \set Score.tempoHideNote = ##t \tempo 4 = 132
      \clef treble
      \key c \major
      \time 3/4
      e2 g4 d'2. c2 g4 f2. e2 e4 e4 f4 g4 a2. g2. e2 g4 d'2. c2 g4 f2. e2 g4 g4 a4 b4 c2. c2.
    }
    \addlyrics{E -- del -- weiss, E -- del -- weiss, ev -- 'ry mor -- ning you greet me. Small and white, clean and bright, you look hap -- py to meet me. }
  }
}
השמעת צלילים אינה נתמכת בדפדפן שלך. אפשר להוריד את קובץ השמע.

היסטוריה
--------

פרח אדלווייס (לבנבן), עליו נכתב השיר באותו השם

במהלך תקופת ההרצה של צלילי המוסיקה בבוסטון, חש ריצ'רד רוג'רס כי מתוכן המחזמר מתבקש שקפטן פון טראפ ישיר שיר שיביע את תחושות הפרידה שלו מאוסטריה, מולדתו האהובה. הוא ואוסקר המרשטיין החליטו לכתוב שיר שישיר קפטן פון טראפ בסוף המופע בפסטיבל זלצבורג. נושא השיר נבחר להיות הפרח אדלווייס שיסמל את אוסטריה וייחרט בלבם של מריה, הקפטן וילדיו. למעשה, פרח האדלווייס לא היה סמל אוסטרי לאומי אופייני בתקופה שבה נכתב השיר, אך בעקבותיו הוא הפך להיות מזוהה עם אוסטריה[דרוש מקור].

גרסאות
------

בגרסה העברית השיר תורגם ברוח המקור על ידי אבי קורן:

> 
> אדלוויס, פרח בר, בכל בוקר תשיר לי.  
>  מול עיניי, מול פניי, את פניך תאיר לי.  
>  שלג לבן בין עליו יפרח, כותרתו לנצח.  
>  אדלוויס, פרח בר, ברך את ארצינו לנצח.
> 
> 
> 
>

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על היצירה "Edelweiss" באתר מיוזיק בריינז
* מידע על הקומפוזיציה "Edelweiss" באתר AllMusic
* גרסאות נוספות ל"Edelweiss" באתר SecondHandSongs

הערות שוליים
------------

1. ↑  באתר ה-BBC נטען כי דווקא באוסטריה השיר בקושי מוכר - להרחבה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb139726628 (data)
* LCCN: n82076855
* MusicBrainz work: 9bb452fb-ed11-37ee-9369-5119cb344910
* VIAF: 181851821
* WorldCat (עם VIAF): 181851821

 |
תצלום לוויין של מצר סולנט
**קרב סולנט** הוא קרב ימי שניטש ב-18 וב-19 ביולי 1545, במהלך המלחמות האיטלקיות, בין ציי פרנסואה הראשון, מלך צרפת, והנרי השמיני, מלך אנגליה. ההתנגשות התחוללה במצר סולנט, המפריד בין המפשייר לאי וייט בדרומה של אנגליה, והסתיימה ללא הכרעה. הקרב זכה לפרסום בעיקר על שום טביעת הקאראק האנגלית "מֶרִי רוֹז", ששרידיה נמשו ב-1982 ומוצגים כיום בפורטסמות'.

הרקע לקרב ומהלכו
----------------

ב-1545 פלש פרנסואה הראשון לאנגליה בראש צבא של 30,000 חיילים ולמעלה מ-200 אוניות. אל מול צי משלוח זה, שהיה גדול מן הארמדה הספרדית ששוגרה לאנגליה ארבעים ושלוש שנים מאוחר יותר, יכלו האנגלים להעמיד כ-80 אוניות ו-12,000 חיילים בלבד.

הפלישה הצרפתית החלה ברגל שמאל. שרפה פרצה ב"קאראקו", אוניית הדגל של צי המשלוח, בעודה עוגנת בסיין, והיא אבדה כליל. אדמירל קלוד ד'אנבול עבר אל "לה מֶטְרֶס", אך זמן קצר לאחר היציאה לים עלתה אונייתו על שרטון. לאחר שתוקנה המשיך הצי בדרכו וחצה את התעלה. הצרפתים נכנסו למצר סולנט והנחיתו את צבא הפלישה בחופי האי וייט וסאסקס, אך החיילים שהונחתו באי וייט הוכו על ידי מיליציה מקומית בקרב בונצ'רץ' ונאלצו לסגת לאוניות.

ב-18 ביולי 1545 יצאו אוניות האנגלים מפורטסמות' להדיפת הפולש. הקרב בין הצדדים התחולל מטווח רחוק, ונזק מועט נגרם לאוניות שני הצדדים. ברם, סכנת טביעה מיידית נשקפה לאוניית הדגל "לה מטרס" בשל הנזקים שנגרמו לה עוד קודם הקרב, וד'אנבול צריך היה לעבור פעם שלישית לאונייה אחרת. בסופו של דבר האונייה ניצלה.

בליל 18 ביולי סעד המלך הנרי על סיפונה של "גרייט הֶרִי", אוניית הדגל של אדמירל ג'ון דאדלי.

למחרת היום נחלשה הרוח מאוד, והצרפתים שילחו את הגליאות שלהם נגד אוניות האנגלים משותקות התנועה. לקראת ערב התעוררה בריזה, ו"מרי רוז", בפיקודו של תת-אדמירל ג'ורג' קארוּ, החלה מתקדמת אל עבר האויב. לאחר דקות ספורות בלבד התהפכה האונייה וטבעה. מכל צוותה הצליחו להינצל 35 איש בלבד. הסברה היא, כי לא ניתנה הוראה לסגור את אשנבי התותחים התחתיים לאחר הירי בגליאות הצרפתיות. לכן, כשנטתה האונייה על צדה בשל משב רוח פתאומי, חדרו מים לתוכה והיא התהפכה. הצרפתים, מכל מקום, האמינו כי הם שהטביעו את האונייה האנגלית.

באוגוסט עזב חיל המשלוח הצרפתי את אדמת אנגליה כלעומת שבא.

לקריאה נוספת
------------

* Loades, David, *The Tudor Navy: An administrative, political and military history*. Scolar Press, Aldershot, 1992.
* Marsden, Peter. *Sealed by Time: The Loss and Recovery of the Mary Rose*. The Archaeology of the Mary Rose, Volume 1. The Mary Rose Trust, Portsmouth, 2003.
* Rodger, Nicholas A. M.. *The Safeguard of the Sea: A Naval History of Britain 660–1649.* W.W. Norton & Company, New York, 1997.
* Stirland, Ann J. *Raising the Dead: The Skeleton Crew of Henry VIII's Great Ship, the Mary Rose*. John Wiley & Sons, Chichester, 2000.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר אוניית המוזיאון "מרי רוז"