recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**נישואין נוסח איטליה** (באיטלקית: **Matrimonio all'italiana**) הוא סרט קולנוע איטלקי משנת 1964 בהפקתו של קרלו פונטי ובבימויו של ויטוריו דה סיקה, עם סופיה לורן ומרצ'לו מסטרויאני בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על המחזה "Filumena Marturano" של אדוארדו דה פיליפו משנת 1946 שהוצג בכמה תיאטרונים בישראל בשם "פילומנה".

הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הבינלאומי הטוב ביותר וזכה לפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר.

סופיה לורן הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר וגם לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.

מרצ'לו מסטרויאני היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.

תקציר העלילה
------------

דומניקו סוריאנו (מרצ'לו מסטרויאני) פגש לראשונה את פילומנה מרטורנו (סופיה לורן) בשנת 1944 כשהגיע לקבל שירות בבית בושת. היא הייתה אז בת 17 והוא חילץ אותה מהבניין לאחר שהחלה הפצצה של בעלות הברית.

לאחר מכן הם התראו מדי פעם וקיימו יחסים עד שדומניקו החליט לקחת אותה לביתו כדי שתטפל באמו הזקנה ותעזור לו גם במאפיה הגדולה שלו.

כך עברו 22 שנים מבלי שינוי במעמדה של פילומנה שעבדה במאפיה, בכל עבודות הבית אך נחשבה כפילגשו של דומניקו. היא לא סיפרה לו שיש לה שלושה בנים משלושה גברים שונים שהיא מגדלת במשפחות אומנות. הם לא מכירים אחד את השני ואינם יודעים שהיא אמם הביולוגית. בסודה הזה שותפים גם המשרתים אלפרדו (אלדו פוליזי) ורוסליה (טקלה סקרנו).

כעת דומניקו בן 50 ומתעתד לשאת את דיאנה (מרילו טולו), קופאית בחנות הצעירה ממנו ב-20 שנה. שמלת הכלה כבר נתפרה.

פילומנה מחליטה לפעול כדי לשמור על מעמדה. היא מתעלפת ברחוב, נלקחת לדירה ועושה את עצמה גוססת. נקרא כומר לתת את התפילות האחרונות לפני המוות. פילומנה מבקשת בקול חנוק מדומניקו לשאת אותה לאישה לפני מותה. דומניקו מרחם ומסכים בהנחה כי היא תמות תוך זמן קצר והכומר מחתן אותם.

כשהכומר עוזב קמה פילומנה לתחייה. דומניקו כועס על שרימתה אותו, הם הולכים לעורך דין שמבטל את הנישואין. אז מגלה לו פילומנה שיש לה שלושה ילדים שאחד מהם הוא שלו.

דומניקו מנסה כל הזמן לבחון את הילדים כדי להחליט מי מהם שלו אך לא מצליח. לבסוף הוא מחליט לשאת את פילומנה וכל השלושה יקבלו את השם סוריאנו.

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| מרצ'לו מסטרויאני | דומניקו סוריאנו | בעל מאפיה |
| סופיה לורן | פילומנה מרטורנו | יצאנית |
| אלדו פוגליזי | אלפרדו | משרת |
| טקלה סקרנו | רוסליה | משרתת |
| מרילו טולו | דיאנה | ארוסתו של דומניקו |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נישואין נוסח איטליה** בוויקישיתוף
* נישואין נוסח איטליה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

* "נישואין נוסח איטליה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* "נישואין נוסח איטליה", באתר נטפליקס

* "נישואין נוסח איטליה", באתר AllMovie (באנגלית)

* "נישואין נוסח איטליה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* "נישואין נוסח איטליה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* נישואין נוסח איטליה, באתר TCM

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4788264-5
* LCCN: n2005003376
* VIAF: 198562324
* WorldCat (עם VIAF): 198562324

 |
**פרנצ'סקו אנטוניולי** (באיטלקית: **Francesco Antonioli**‏; 21 באוקטובר 1878 – 28 במאי 1965) היה כומר במסדר הסלזיאני (אנ'), וחסיד אומות העולם, שהציל במלחמת העולם השנייה כ-70 יהודים ממוות בידי הנאצים.

קורות חייו
----------

אנטוניולי נולד בכפר דרוגנו, הנמצא בעמק ויג'צו שבאיטליה. אמו, אנטוניה פמיניז (1839-1933), הייתה פשוטת עם ואביו, ג'וזפה מריה אנטוניולי (1838–1928) עבד כמנקה ארובות, עד שהיגר לארצות הברית ושם עבד בייצור פחם. לזוג היו שני ילדים נוספים: ג'ובאן באטיסטה מישל (נולד ב-1864), שמת באפריקה, וג'ובאן אנטוניו אטיליו (1873–1945).

כילד, הוא גדל עם ערכים אדוקים של אמונה ובמהרה הגיעה השאיפה להיות כומר במסדר הסלזיאני. דמות משמעותית בחייו הייתה הכומר קרלו מריה בראטה (1861–1910), שהיה גם סוציולוג, סופר ומוזיקאי. בראטה גילה את פרנצ'סקו הצעיר, שלדעתו ניחן בתכונות מתאימות לכומר סלזיאני.

### בתקופת השואה

בזמן כיבוש רומא על ידי גרמניה הנאצית, אנטוניולי היה מנהל מכללה נוצרית של המסדר הסלזיאני ע"ש פיוס האחד עשר ברומא. בתקופה זו, הוא החביא תחת חסותו ילדים יהודים, יחד עם עוזרו במכללה, הכומר ארמאנדו אלסנדריני. לפי מחקר שפורסם על ידי המסדר הסלזיאני, רשימת הניצולים מנתה כ-70. רוב הבנים הגיעו למכללה לאחר 16 באוקטובר 1943, היום בו החלו לגרש את יהודי איטליה למחנות השמדה.

ב-6 באוקטובר 1996, הוכר אנטוניולי (יחד עם ארמאנדו אלסנדריני) כחסיד אומות העולם. ב-28 למאי 1965, נפטר אנטוניולי בעיר לוגאנו.

לקריאה נוספת
------------

* Marco De Ambrosis, **Don Francesco Antonioli**, 2018, Italy, Ultravox

קישורים חיצוניים
----------------

פרנצ'סקו אנטוניולי, באתר "יד ושם" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  Marco De Ambrosis, **Don Francesco Antonioli**, איטליה: Ultravox, 2018
2. ↑  פרנצ'סקו אנטוניולי, באתר "יד ושם" (באנגלית)
**מטמינודון** (שם מדעי: ***Metamynodon***) הוא סוג נכחד של יונק נכחד מסדרת מפריטי הפרסה, אשר חי באמריקה הצפונית ובאסיה במשך האאוקן והאוליגוקן. הוא תואר ב-1887 בידי החוקרים הנרי פיירפילד אוסבורן וויליאם ברימן סקוט משרידים שהגיעו מתצורות הנהר הלבן (אנ') שבקולרדו. הסוג הכיל 3 מינים. משמעות שמו היא: "אחרי אמינודון (Amynodon)".

יונק זה דמה במראהו להיפופוטם, אך למעשה היה קרובו של הקרנף. הוא היה מגדולי היונקים באזור בו נמצא, כשהמין הגדול ביותר, Metamynodon planifrons, הגיע לאורך של 4 מטר ולמשקל 2 טונות. הוא כנראה רעה בביצות כמו היפופוטם והיה בעל עיניים בקדמת הגולגולת כמותו. עם זאת הלסתות שלו היו קטנות יותר והפרסות הכילו 4 אצבעות. שרירי הצוואר היו חלשים יחסית והרגליים היו חזקות מאוד, מה שעזר לו לחיות באדמות בוציות. ממבנה הלסתות שלו מוכיח שניזון מצמחייה מיימית קשיחה.

לצידו חיו מינים קדומים של סוסיים כמו המזוהיפוס, מיני קרנפיים, הארנב פלאולאגוס והמריכוידון. סביבם היו טורפים גדולים כמו כלבי דוב, נימרווידיים, ההאינדון והאנטלודונטיים דמויי-החזיר. פאונה זאת נכחדה עם התייבשות האזור בסוף האוליגוקן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מטמינודון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |
אין לבלבל עם אין לבלבל ערך זה עם הערך "היפרבולואיד".
פרבולואיד היפרבולי
אצטדיון בעל גג בצורה של פרבולואיד היפרבולי
פרינגלס, דוגמה לפרבולואיד היפרבולי
בגאומטריה, **פרבולואיד היפרבולי** הוא משטח ישרים הדומה בצורתו לאוכף. אפשר לסרטט אותו במערכת צירים תלת־ממדית, על ידי המשוואה הבאה:

{\displaystyle {\frac {z}{c}}={\frac {y^{2}}{b^{2}}}-{\frac {x^{2}}{a^{2}}}.}
כאשר {\displaystyle c>0}. משוואה זאת יוצרת פרבולה: כאשר x=0 - פרבולה כלפי מעלה, וכאשר {\displaystyle y=0} - פרבולה כלפי מטה.

מאפיינים
--------

ניתן להציג את הפרבולואיד ההיפרבולי גם בצורה הפרמטרית הבאה:

{\displaystyle {\vec {\sigma }}(u,v)=\left(u,v,{\frac {u^{2}}{a^{2}}}-{\frac {v^{2}}{b^{2}}}\right)}
העקמומיות הגאוסיינית של הפרבולואיד ההיפרבולי עם הפרמטרים הנ"ל היא:

{\displaystyle K(u,v)={\frac {-4}{a^{2}b^{2}\left(1+{\frac {4u^{2}}{a^{4}}}+{\frac {4v^{2}}{b^{4}}}\right)^{2}}}}
והעקמומיות הממוצעת של הפרבולואיד ההיפרבולי עם הפרמטרים הנ"ל היא:

{\displaystyle H(u,v)={\frac {-a^{2}+b^{2}-{\frac {4u^{2}}{a^{2}}}+{\frac {4v^{2}}{b^{2}}}}{a^{2}b^{2}{\sqrt {\left(1+{\frac {4u^{2}}{a^{4}}}+{\frac {4v^{2}}{b^{4}}}\right)^{3}}}}}.}
אם נסתכל על הפרבולואיד ההיפרבולי מהצורה:

{\displaystyle z={\frac {x^{2}}{a^{2}}}-{\frac {y^{2}}{b^{2}}}}
אם נסובב אותו בכיוון החיובי של z בזווית של {\displaystyle {\frac {\pi }{4}}}, אז על פי כלל יד ימין, נקבל את המשוואה:

{\displaystyle z=\left({\frac {x^{2}+y^{2}}{2}}\right)\left({\frac {1}{a^{2}}}-{\frac {1}{b^{2}}}\right)+xy\left({\frac {1}{a^{2}}}+{\frac {1}{b^{2}}}\right)}
ואם *a=b*, אז אפשר לפשט ולקבל את המשוואה:

{\displaystyle z={\frac {2xy}{a^{2}}}}.

שימושים
-------

צורת האוכף דומה מאוד לצורת הפרבולואיד היפרבולי. קיימים מבנים רבים אשר גגותיהם הם בצורה של פרבולואיד היפרבולי, כגון תחנות רכבת, אצטדיונים וכדומה. צורתו של החטיף פרינגלס היא פרבולואיד היפרבולי.

ראו גם
------

* נקודת אוכף
* אוכף של קוף

קישורים חיצוניים
----------------

* טל סוקולוב, המתמטיקה המופלאה של הצ'יפס, במדור "מדע במבט-על" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 15 במאי 2022
**יוזף הלמסברגר, האב** (בגרמנית: **Josef Hellmesberger** ‏ 3 בנובמבר 1828 - 24 באוקטובר 1893) היה כנר, מנצח ומלחין אוסטרי.

הלמסברגר נולד בווינה, בנו של המוזיקאי והפדגוג גאורג הלמסברגר (1800-1873). הוא למד נגינה בכינור אצל אביו בקונסרבטוריון של וינה. משפחת הלמסברגר מנתה דורות של מוזיקאים, שכללו את אחיו, גאורג הלמסברגר הבן (1830-1852) ובניו, יוזף הלמסברגר הבן (1855-1907) ופרדיננד הלמסברגר (1863-1940).

בשנת 1851 התמנה הלמסברגר לפרופסור לכינור בקונסרבטוריון של וינה, למנהל אמנותי ומנצח הקונצרטים של "עמותת ידידי המוזיקה" ובמקביל, למנהל הקונסרבטוריון הווינאי. אחרי פיצול התפקידים ב-1859 המשיך להיות מנהל הקונסרבטוריון ואילו יוהאן הרבק היה למנצח הקונצרטים. הלמסברגר עבד בהוראה עד 1877, אך המשיך כמנהל עד מותו בווינה.

ב-1860 היה לקונצרטמייסטר של תזמורת אופרת החצר ומילא משרות שונות בחיי המוזיקה של וינה.

יוזף הלמסברגר ייסד את רביעיית הלמסברגר בשנת 1849. בשנת 1870 הצטרף בנו, יוזף, לרביעייה ככינור שני. בשנת 1887 העביר לבנו את הנהגת הרביעייה ואת תפקיד הכינור הראשון.

בנו פרדיננד הצטרף לרביעייה בשנת 1888 כצ'לן.

לקריאה נוספת
------------

* Josef Hellmesberger, Sr. biography at the *Tribal Smile Music Encyclopedia*
* Josef Hellmesberger, Sr. biography at *aeiou Encyclopedia\*Hellmesberger family biographies*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוזף הלמסברגר האב** בוויקישיתוף

* יוזף הלמסברגר האב, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* יוזף הלמסברגר האב, באתר Discogs (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007262426205171
* BnF: cb12571594j (data)
* GND: 103787038
* ISNI: 0000 0000 8169 6660
* LCCN: no90014707
* MusicBrainz: 6fdec5ed-8226-4624-9746-7812c3d29236
* NKC: kv2010540372
* NTA: 294273166
* SNAC: w65430g5
* SUDOC: 250657546
* VIAF: 100297879
* WorldCat: lccn-no90014707

 |
פרדי דורה
**פרדי דוּרָה** (Fredi Durra;‏ 7 במרץ 1922 – 10 בינואר 2006) היה בדרן, קונפרנסייה וזמר ישראלי, מכוכבי הבידור בשנותיה הראשונות של מדינת ישראל.

קורות חייו
----------

נולד כמנפרד דורה לפיליפינה לבית מיכל ולאריך דורה, בעיר ברסלאו שבגרמניה (כיום בפולין).
במשפחתו היו כמה דורות של אמנים.
בשנת 1939 נמלט מהנאצים ועלה לארץ ישראל במסגרת עליית הנוער.
חמשת אחיו ואחיותיו והוריו נרצחו בידי הנאצים ב-1941 בפורט התשיעי בקובנה שבליטא.

בארץ עבר כשלוש שנים הכשרה בקיבוץ עין חרוד, ובסופה התיישב בתל אביב, שם עסק בעבודות מזדמנות עד שהתגייס כנוטר למשטרת היישובים העבריים.
לאחר שהשתחרר מן הנוטרות שב לתל אביב, ניהל מועדון לריקודים סלוניים, והופיע בזמרה במועדוני הלילה "מקסים", "תיבת נח" ו"אטום בָּאר" בפני חיילים בריטים.

ב-1947 נישא לתקווה לבית כהן, צברית מתל אביב ממוצא תימני, ונולדו להם שתי בנות - מוניקה ואריאלה.

דורה שירת בצה"ל כמתופף וזמר בתזמורת חיל האוויר שתחת פיקודו של אריך טייך.
לאחר קום המדינה, עבד גם כקצין בידור באוניות הנוסעים של חברת צים.
בתחילת שנות ה-50 הצטרף לתיאטרון לי-לה-לו. לאחר סגירת לי-לה-לו הצטרף לתיאטרון דו-רה-מי.

בהמשך פתח מועדון בחיפה, וב-1956 הגיע לנהריה, ושם החל להופיע במועדון לילה שפעל בבית רייך, בפנסיון טוטי לוי ובקפה פינגווין. בסוף שנות ה-50 פתח בנהריה את מועדון "פרדי דורה", קברט, שבו כיכב בעצמו.
בשנת 1960 הקים בנהריה בית הארחה בשם "פונדק פרדי" ("פרֶדיס אין"), שאותו הפעיל עד לשנת 1978.

דורה הופיע בשירה בעברית ובגרמנית בישראל ובגרמניה, באוסטריה ובשווייץ. ליווה אותו הפסנתרן קורט מאס.
בניגוד לרוח התקופה בישראל, דורה שר בסגנונות בינלאומיים כמו טנגו, ואלס, פסדובלה וסמבה.

בין שיריו המפורסמים: "אושר", "בובה מקובה", "לילה בהיר", "הניפגש". שיר מצליח נוסף הוא "אב יקר", תרגום עברי לשיר של ויין שנקלין (שהתפרסם גם בגרסה הצרפתית שלו בביצוע אדי קונסטנטין), שאותו ביצע עם בתו הקטנה, אריאלה.

בעל אות יקיר אמ"י למפעל חיים.

בשנת 1985 נפטרה אשתו, בת 63. ב-1992 נפטרה בתו אריאלה, בגיל 44. בשנותיו האחרונות סבל ממחלת אלצהיימר.
דורה נפטר בנהריה בשנת 2006, בגיל 83. הוא הותיר אחריו בת.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרדי דורה, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב
* פרדי דורה, באתר זמרשת
* פרדי דורה, באתר ספוטיפיי
* פרדי דורה, דף שער בספרייה הלאומית
* פרדי דורה, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
* דיסקוגרפיה חלקית באתר סטריאו ומונו
* ר. עזריה, מי יוצא ומי בא, מעריב, 27 באפריל 1956
* הָדִי אור ודוד אסף, מן הגורן ומן היקב: הפונדק של פרדי דורה, בבלוג "עונג שבת", 11 במרץ 2022

הערות שוליים
------------

1. ↑  Manfred Freddie DURRA, Familiendatenbank Juden im Deutschen Reich Familienbericht
2. ↑  נהריה: רעש תחת רעש, מעריב, 17 באוגוסט 1962.
3. ↑  ראו תיאור המקום: יעקב אביאל, העולם נוהר ל...נהריה, מעריב, טור אחרון, 23 באוגוסט 1957.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007463042805171
* ISNI: 0000 0003 6961 1144
* VIAF: 249457290
* WorldCat: viaf-249457290

 |
תור אדום עין בדרום אפריקה
תור מנוקד
**תור** (שם מדעי: *Streptopelia*) הוא סוג של עוף בגודל בינוני-קטן ממשפחת היוניים. למרבית המינים בסוג קווי דמיון משותפים: החלק העליון חום בהיר והחלק התחתון בגווני וורוד-אדום. לחלקם עיטור על הצוואר (צווארון) בצבעי שחור ולבן. 

מוצאם של מרבית המינים באפריקה, חלקם נפוצים אף באזורים הטרופיים של דרום אסיה. התורים הם עופות סתגלתניים, המצליחים לשרוד ולהתרבות במגוון אזורי מחיה. 

מספר מינים מוגדרים כמינים פולשים במדינות שונות, כך תור הצווארון הנפוץ בכל אירופה ופלש בעזרת האדם לארצות הברית (בשנות ה-60) ומרחיב שם את תפוצתו, התור המנוקד (אנ') שפלש לארצות הברית, לאינדונזיה, לאוסטרליה ולניו זילנד. או הצוצלת שפלשה למרבית המדינות שהיו בעבר חלק מהאימפריה העות'מאנית, לרבות לישראל.

אזכורים בתנ"ך
-------------

וַיֹּאמֶר אֵלָיו, קְחָה לִי עֶגְלָה מְשֻׁלֶּשֶׁת, וְעֵז מְשֻׁלֶּשֶׁת, וְאַיִל מְשֻׁלָּשׁ; וְתֹר, וְגוֹזָל: (בראשית פרק טו פסוק ט)

וּבִמְלֹאת יְמֵי טָהֳרָהּ לְבֵן אוֹ לְבַת תָּבִיא כֶּבֶשׂ בֶּן שְׁנָתוֹ לְעֹלָה וּבֶן יוֹנָה אוֹ תֹר לְחַטָּאת אֶל פֶּתַח אֹהֶל מוֹעֵד אֶל הַכֹּהֵן: (ויקרא פרק יב פסוק ו)

גַּם חֲסִידָה בַשָּׁמַיִם יָדְעָה מוֹעֲדֶיהָ, וְתֹר וְסִיס וְעָגוּר שָׁמְרוּ אֶת עֵת בֹּאָנָה (ירמיהו פרק ח פסוק ז).

הַנִּצָּנִים נִרְאוּ בָאָרֶץ, עֵת הַזָּמִיר הִגִּיעַ; וְקוֹל הַתּוֹר, נִשְׁמַע בְּאַרְצֵנוּ: (שיר השירים פרק ב פסוק יב)

במקרא ובהלכה קיימת הבחנה חדה בין תורים ובין יונים. לא נאמר במקורות מה הם המאפיינים לכל סוג. החוקרים נותנים כמה השערות 1. ברק בנוצות (הצוואר)-רק ליונים. 2. היונים בלבד שותות מים בשאיבה רציפה שלא כשאר העופות 3. התור צר יותר ומעודן 4. קולו של התור כשמו ("תור תור", ולא "הום הום" כקולן של היונים) 5. התור אינו יציב בארץ. כמשתמע מהפסוקים הנ"ל.

התור מוזכר במקרא ובחז"ל יחד עם בן יונה כקרבן עוף והוא מזוהה עם התור המצוי ותור הצווארון.

מינים
-----

**בישראל נפוצים שלושה מינים בסוג זה:**

* תור צווארון *Streptopelia decaocto*
* תור מצוי *Streptopelia turtur*
* צוצלת (תור העיר) *Streptopelia senegalensis*

**ועוד שני מינים נדירים:**

* תור מזרחי *Streptopelia orientalis*
* תור צווארון אפריקני/תור צוחק *Streptopelia roseogrisea*

**שאר המינים ברחבי העולם:**

* תור ג'אווה *Streptopelia bitorquata* (אנ')
* תור הכף *Streptopelia capicola* (אנ')
* תור מנוקד *Streptopelia chinensis* (אנ')
* תור אפריקני *Streptopelia decipiens* (אנ')
* תור אדאמווה *Streptopelia hypopyrrha* (אנ')
* תור בין-ערביים *Streptopelia lugens* (אנ')
* תור מדגסקר *Streptopelia picturata* (אנ')
* תור לבן-זנב *Streptopelia reichenowi* (אנ')
* תור אדום עין *Streptopelia semitorquata* (אנ')
* תור אדום *Streptopelia tranquebarica*  (אנ')
* תור הארגמן *Streptopelia vinacea* (אנ')

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תור** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  זהר עמר בספרו "מסורת העוף"
2. ↑  זאת ע"פ המשנה, מסכת פרה, פרק ט', משנה ג' "כל העופות פוסלין חוץ מן היונה מפני שהיא מוצצת"
3. ↑
4. ↑  זהר עמר, קרבן העוף- ביאור בשולי גופי ההלכות, **מעלין בקודש** ד, תשס"ב, עמ' 147-117.
5. ↑  דרור נואה, תור צווארון אפריקני, באתר אתר הצפרות הישראלי

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007538832305171
* BnF: cb13514091r (data)
* LCCN: sh85128697
* NKC: ph526576

 |
**תוכנה להסרת מטא-דאטה** היא תוכנה להגנה על הפרטיות המיועדת להסיר מטא-דאטה העלול להכיל מידע פרטי מקבצים לפני שיתופם עם אחרים (לדוגמה על ידי שליחתם בדואר אלקטרוני או על ידי פרסומם באתר אינטרנט).

ישנם סוגי קבצים רבים העלולים להכיל מטא-דאטה בהם מסמכים, גליונות אלקטרוניים, מצגות, תמונות, וקובצי שמע. ה-מטא-דאטה בקבצים אלו עלול להכיל מידע על יוצרי הקובץ, מועדי יצירת ושינוי הקובץ, היסטוריית השינויים של הקובץ, והערות.

הואיל ו-מטא-דאטה לעיתים אינו נראה בבירור בתוכנות (תלוי בתוכנה ובקונפיגורציה שלה), ישנו סיכון שהמשתמש לא יהיה מודע לקיומו של מטא-דאטה, או שיישכח מקיומו, ואם הקובץ ישותף, מידע פרטי או מסווג ייחשף בשגגה. מטרתם של כלים להסרת מטא-דאטה היא למזער את הסיכון של דליפת מידע כזה.

ניתן לחלק תוכנות להסרת מטא-דאטה הקיימות כיום לארבע קבוצות:

* כליי הסרת מטא-דאטה מובנים, הכלולים בתוכנות מסוימות, דוגמת ה-Document Inspector באופיס 2007
* כליי הסרת מטא-דאטה מקבוצת קבצים, היכולים להסיר מטא-דאטה ממספר רב של קבצים בבת אחת
* תוספים לתוכנות דואר אלקטרוני, המיועדים להסיר מטא-דאטה מקבצים המצורפים להודעות רגע לפני שליחתם
* מערכות מבוססות שרת, המיועדות להסיר מטא-דאטה באופן אוטומטי בשער הכניסה של הרשת הארגונית

קישורים חיצוניים
----------------

* The Importance of Using Metadata Removal Software
* Beware the Dangers of Metadata
פרדי נעים
**פרדי נעים** (נולד ב-31 בדצמבר 1966) הוא אתלט ישראלי. שנות פעילותו בנבחרת ישראל היו בשנים 1984–1996. נעים ייצג במשך שנות פעילותו את מדינת ישראל בתחרויות רבות ברחבי העולם, בהן זכה במדליות רבות ובהישגים מכובדים.

ביוגרפיה
--------

נעים נולד בקריית גת והחל את דרכו הספורטיבית באגודת הפועל באר שבע תחת שרביטו של המאמן ברוך שפירא. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1985, עבר להתאמן בהפועל תל אביב אצל המאמן יהודה מור. מור ייעד את פרדי לקפיצה לגובה, לאור העובדה שבמקצוע זה הוא היה אלוף המכביה השתים עשרה, אשר נערכה מוקדם יותר באותה שנה.

תוצאתו הטובה ביותר בקפיצה לגובה היא 2.03 והיא נקבעה בשנת 1993.

לימים עשה פרדי הסבה ועבר למקצועות הקפיצה האופקיים, הפעם באגודת אס"א ת"א. תחת ניהולו והדרכתו של המאמן דוד קושניר, מאמן נבחרת הקופצים של ישראל, זכה פרדי באליפות ישראל בקפיצה משולשת ב-1993. בשנת 1991 קבע פרדי את שיאו האישי בקפיצה משולשת, 15.77 מ', בתחרות בתל אביב. תוצאה זו הקנתה לו את הניצחון בתחרות ואת מדליית הזהב. תוצאה זאת ממקמת אותו בין עשרת הקופצים הטובים ביותר של ישראל בקפיצה משולשת עד היום.

תוצאתו הטובה ביותר בקפיצה למרחק היא 7.23 מ'. הישג זה נקבע באליפות ישראל באתלטיקה בשנת 1990, באליפות זו זכה במקום השני.
כיום, עובד כמורה ומחנך בבית הספר "בליך" ברמת גן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרדי נעים** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  50 הטובים בכל הזמנים
2. ↑  ISRAELI CHAMPIONSHIPS
3. ↑  חמישים הטובים ביותר בקפיצה משולשת
רק"מ אמריקאי מסוג סטרייקר הפוך על צידו, לאחר פיצוץ מטען צד בעיראק, 2007
**מטען צד** הוא סוג של מטען חבלה המוטמן בצידי דרכים וצירי תנועה, ומטרתו היא לפגוע בכלי רכב או בבני אדם העוברים במקום. המטען עשוי להיות פסיבי (מופעל מעצמו כאשר חולף משהו בסביבתו) או אקטיבי (מופעל על פי החלטה של מפעילו).

תיאור
-----

גודלו של מטען צד משתנה בהתאם למטרה: כאשר כלי הרכב ממוגנים יש צורך במטען גדול. כדי לפגוע ברכב קרבי משוריין, בדרך כלל משתמשים במטען קלע. זהו מטען צד חזק במיוחד היורה גוש מתכת כבד בעוצמה אדירה על הרכב ונחשב למסוכן למדי.

מטעני צד רבים מוסווים (מחופשים לחלק מהסביבה כגון סלע) או מוסתרים (למשל: נטמנים בתוך צמחייה גבוהה) על מנת שהרכב הבא לא יוכל לזהות אותם ולעצור לפני שהוא מגיע לטווח הפגיעה שלהם.

גרסאות
------

מטעני צד מופעלים בשיטות שונות: 

* **ידנית** - בסביבת המטען מסתתר מפעיל שתפקידו לצפות בציר ולהפעיל את המטען ברגע שעובר לידו כלי רכב:
	+ הפעלה באמצעות תיל
	+ הפעלה באמצעות קשר רדיו
	+ הפעלה באמצעות טלפון סלולרי
* **אוטומטית** - המטען כולל מנגנון שיפעיל אותו באופן אוטומטי בתגובה לגירוי מסוים מהסביבה:
	+ פס דריכה - נסיעת רכב כבד על הפס גורמת להפעלת המטען
	+ תיל מעידה - קטיעת התיל או משיכתו גורמת להפעלת המטען
	+ חיישן (מספר סוגים) - חיישן מגלה את המטרה ומפעיל את המטען

לכל שיטה יש את היתרון והחסרון שלה. הפעלה ידנית היא אמינה יותר וקשה הרבה יותר לשיבוש, ברם נוכחות של המפעיל קרוב למטען מגדילה את הסיכוי לגילויו וכן לפגיעה במפעיל בנוסף לסילוק המטען. להפעלה אוטומטית יש את היתרון שלא צריך לתכנן מארב ושהמטען יכול לחכות פרקי זמן ארוכים למטרה מזדמנת. חסרונה של שיטה זו בכך שעל מנת להפיק את מירב הפוטנציאל מהמטען, יש צורך בשיקול דעת של מפעיל אנושי. מה גם, שמטען הצד יכול לפגוע באזרחים או כוחות ידידותיים או לא מעורבים.

שימושים
-------

מטעני צד מהווים איום מסוכן במתארי עימות נמוך עצימות ובסכסוכי המאה ה-20 והמאה ה-21 עדיין מהווים אמצעי קטלני בידי כוחות הגרילה וארגוני הטרור. 

צה"ל נאלץ להתמודד עם מטעני צד ברצועת הביטחון בדרום לבנון, ומאוחר יותר גם באינתיפאדה השנייה (בעיקר ברצועת עזה). לשם כך פיתח צה"ל סדרה של נגמ"שים כבדים מבוססי-צנטוריון שצוידו באמצעים הנדסיים לפתיחת צירים והיו ממוגנים כנגד מטעני צד. בנוסף, פיתחו בישראל אמצעים הנדסיים שונים כנגד מטענים אלה הכוללים גלאים, מגובים וכן שבשים אלקטרומגנטיים המונעים את הפעלת המטען מרחוק.

נכון לשנת 2005, התמודדו הכוחות המזוינים של ארצות הברית עם אותה בעיה בעיראק ועשרות אבדות נגרמו להם ממטעני צד בדרכים. לשם כך פנו האמריקנים לישראל כדי לקנות פתרונות: הן בתחום מיגון הרכב והן בתחום ההנדסה הקרבית. האמריקנים מפתחים גם הם אמצעים הנדסיים לטפל במטענים אלה.

ראו גם
------

* סילוק פצצות
* הנדסה קרבית
* עימות נמוך עצימות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מטען צד** בוויקישיתוף
* מטען צד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007554669705171
* LCCN: sh2009008494

 |
**יוזף הגי** (בגרמנית: **Josef "Seppe" Hugi**;‏ 23 בינואר 1930 – 16 באפריל 1995) היה כדורגלן שווייצרי, ששיחק בעמדת החלוץ.

קריירת משחק
-----------

הגי נולד ב-23 בינואר 1930 בעיירה רייהן, שבשווייץ. הוא התחיל לשחק כדורגל מגיל צעיר, אך התחיל לקחת את העניין ברצינות בסוף שנות העשרה שלו, אז הלך לאקדמיה של בזל. בשנת 1948 חתם הגי בקבוצה הבוגרת של בזל, ושיחק שם למשך ה-14 שנים הבאות. הוא היה שותף לזכייתה של הקבוצה בליגה השווייצרית של 1952/53 וזכה בין השנים 1952–1954 שלוש פעמים ברציפות בתואר מלך השערים של הליגה. במהלך הקריירה שלו בבזל כבש 224 שערים ביותר מ-300 משחקים. בשנת 1962 חתם בקבוצה זוריץ' מציריך, אך שיחק שם רק שני משחקים. לאחר מכן שיחק בקבוצות מליגות נמוכות, עד שפרש בשנת 1965. 

בנבחרת שווייץ הגי ערך 34 הופעות וכבש 22 שערים בין השנים 1951–1960. במונדיאל 1954 שנערך בשווייץ כבש 6 שערים לכל אורך הטורניר, כולל שלושער במשחק ההיסטורי 7–5 נגד אוסטריה. שווייץ סיימה את הטורניר ברבע הגמר, והגי זכה בנעל הכסף בצוותא עם מקס מורלוק הגרמני ואריך פרובסט האוסטרי. הגי הוא השחקן השווייצרי שכבש הכי הרבה שערים בהיסטוריית המונדיאל.

הגי נפטר ב-16 באפריל 1995 בבזל שבשווייץ, בגיל 65, עקב דימום מוחי.

המצבה של יוזף הגי

תארים
-----

בזל
* אליפות שווייץ: 1952/53

אישיים
* מלך השערים של הליגה השווייצרית (3): 1951/52, 1952/53, 1953/54

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יוזף הגי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
**קאפה** היה מחוז בדרום-מערבה של אתיופיה, עיר הבירה שלה הייתה העיר ג'ימה. המחוז נקרא על שם ממלכת קאפה, ממלכה ששכנה באזור.

קאפה גבלה בדרום מערבה ברפובליקת סודאן, בצפונה במחוז ילובור ובמחוז וואלאגה, בצפון מזרחה בשוואה, במזרחה במחוז סידאמו ובמחוז גמו גופה.

היסטוריה
--------

אחרי שחרורה של אתיופיה במהלך המערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם השנייה על ידי בעלות הברית מחוז קאפה נוצר מאיחודם של כמה ממלכות: הממלכות של אזור גיב, ג'אנג'ארו, קאפה, גולדייה, שאווה גימירה, באנאסו, גארפרדה, ומאג'י. כתוצאה מכך ממלכת קאפה, שנכבש על ידי מנליק השני בשנת 1897 נתן את שמו למחוז החדש, בזמן שממלכת ג'ימה, יריבתה הישנה של ממלכת קאפה, נתנה את עיר הבירה שלה העיר ג'ימה.

עם האימוץ של החוקה החדשה בשנת 1995 קאפה נחלקה בין המחוזות האתניים החדשים, חלק קטן בצפונה נהפך להיות נפת ג'ימה שבמחוז אורומיה ורוב המחוז סופח למחוז מדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום.

הערות שוליים
------------

1. ↑  זהו חלק מארגון הכללי מחדש שיזם הקיסר היילה סלאסי אחרי חזרתו לאתיופיה ב-1942.  
 Paul B. Henze, Layers of Time: A History of Ethiopia (New York: Palgrave, 2000), p. 237. מסת"ב 1850655227

| מחוזות היסטוריים של אתיופיה |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אריתריאה • ארסי • בגמדר • בלה • גמו גופה • גוג'ם • הררג • ולגה • וולו • ילובור • סידאמו • קאפה • שאווה • תיגראי |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NARA: 10046173

 |
בסוף שנות השלושים של המאה העשרים ובשנים הראשונות של שנות הארבעים חוקקו ברומניה חוקים אנטישמיים רבים, שנועדו לגזול את רכוש היהודים, להדיר אותם מהחברה הרומנית, לגזול את מקומות עבודתם ולבסוף לגרשם מרומניה.

בצו-חוק 2,650, מיום 8 באוגוסט 1940, שהוציא קרול השני, מלך רומניה ונחתם גם על ידי ראש ממשלת רומניה באותה תקופה, המהנדס יון ג'יגורטו ושר המשפטים דאז, פרופסור יון גרויה, נקבע המעמד המשפטי החדש של תושבי רומניה היהודים ובין היתר נקבע, בסעיף k, שהיהודים, מכל הסוגים, אינם רשאים להחזיק רכוש חקלאי. החוק קבע שהיהודים חייבים להעביר כל רכוש חקלאי לידי רומנים אתניים ואם יגיע לידיהם רכוש כזה על ידי ירושה, גם אז חובה עליהם להעבירו לידיים רומניות אתניות תוך חצי שנה לכל היותר. במכירת הרכוש החקלאי של היהודים לרומנים אתניים ניתנה זכות קדימה למשרד החקלאות הרומני.

המלך וממשלתו הודחו ובמקומם קמה ממשלתו של יון אנטונסקו, שכרת ברית עם התנועה הלגיונרית, אך חילופי השלטון לא עזרו ליהודי רומניה, להפך, הממשל החדש החמיר את הוראות החוק.

ב-5 באוקטובר 1940 פורסם צו-חוק מספר 3294 המעביר את כל הרכוש החקלאי שהיה בבעלות יהודים לבעלות המדינה. הצו-חוק התייחס לכל סוגי היהודים המפורטים בחוקים להגדרת היהודים ברומניה 1940–1944. הצו-חוק קבע שיהודים לא יכולים להיות בעלים או מחזיקים בשום דרך ובשום צורה, גם לא שותפים או מנהלים של רכוש חקלאי. רכוש חקלאי כלל אדמות מתאימות לעיבוד, אדמות מרעה, אדמות לא מעובדות, ביצות, בריכות דגים, בתי כפר של מכובדים, פארקים, בוסתנים, מקשי אבטיחים, בתי גידול לבהמות ולעופות, מכוורות, גני פרחים, ללא הבדל אם הם נמצאים בתחום חקלאי או בתחום עירוני.

הרכוש החקלאי עבר לבעלות המדינה כולל כל המצאי שבו, חי או דומם, מלאי של דגנים או חציר. בזה התבטלו כל ההתקשרויות עם בעלים, חוכר, שותף או מנהל יהודי. צו-חוק זה החמיר מאוד את החקיקה מאוגוסט 1940, שעל פיה נאסר אומנם על היהודים להחזיק רכוש חקלאי, אך ניתנה להם האפשרות למכור אותו לרומנים אתניים..

ראו גם
------

* רומניזציה
* חוקים להגדרת היהודים ברומניה 1940–1944

לקריאה נוספת
------------

* מתתיאס קרפ, "הספר השחור" כרך א' (ברומנית)

קישורים חיצוניים
----------------

* תהליך הדרת היהודים מהחברה הרומנית בתקופת הממשלים של יון אנטונסקו עם ובלי הלגיונרים: החקיקה האנטישמית, רומניזציה וההלאמה באת יד ושם (ברומנית)
* DECRET-LEGE nr. 2.650 din 8 august 1940 privitor la starea juridica a locuitorilor evrei din Romania (ברומנית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  140 de ani de legislaţie minoritară în Europa Centrală şi de Est עמוד 224  (ברומנית)
**פיליפ מקסימיליאן אופיץ** (בגרמנית: **Philipp Maximilian Opiz**‏; 5 ביוני 1787 – 20 במאי 1858, פראג) היה בוטנאי גרמני מממלכת בוהמיה.

ביוגרפיה
--------

פיליפ מקסימיליאן אופיץ נולד בעיירה צ'סלאב. הוא כיהן במספר תפקידים ציבוריים והחל משנת 1838 הועסק במערכת שמירת על היערות.

הוא היה בין הראשונים שהחלו באופן יסודי חקר של הצומח בצ'כיה. הוא אסף אוסף גדול שכיום נמצא במוזיאון ליד פראג.

בשנת 1817 הוא הקים ארגון שמטרתו היה החלפת מידע ודוגמאות של פרחים, חרקים וזרעים. לקראת בשנת 1858 בבעלות הארגון היה אוסף שכלל 1,700,000 פריטים.

בשנים 1823–1830 הוא היה עורך של עיתון Naturalientausch.

בשנת 1818 הוא פרסם Flora cryptogamica Bohemiae. בשנת 1836 ביחד עם פרנץ קסאבר פיבר ובוטנאים נוספים הוא פרסם ספר Oekonomisch-technische Flora Böhmens.

על שמו נקראו מספר צמחים וסוגי צמחים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיליפ מקסימיליאן אופיץ** בוויקישיתוף
* תיאור פרסומים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* Botanist: Opiz
* GND: 119510359
* ISNI: 0000 0000 5537 8925
* NKC: jk01091184
* NLP: A3279762X
* NTA: 239977750
* SUDOC: 254929699
* VIAF: 32808382
* WorldCat: viaf-32808382

 |
**הכתם האפל הגדול** כפי שהוא נראה מהחללית וויאג'ר 2
**הכתם האפל הגדול** היה כתם שחור על כוכב הלכת נפטון, הדומה לכתם האדום הגדול של צדק. אף על פי שהוא נראה כמעט זהה לכתם של צדק, אסטרונומים לא החשיבו אותו כסופה אלא כחור באטמוספירה, בדומה לחור בשכבת האוזון. צבע הכתם נובע מכמויות גדולות של גז מתאן באטמוספירה של נפטון, הנותן לה ולכתם את הגוון הכחול.

הכתם התגלה על די חללית נאס"א וויאג'ר 2, שעברה ליד נפטון בשנת 1989. הוא היה דומה בגודלו לכתם של צדק, והוא נמצא בחצי הכדור הדרומי של הכוכב. מהירות הרוח שנמדדה בתוך הכתם הייתה 2,400 קילומטרים בשעה. לפי השערות, הכתם הסתובב נגד כיוון השעון בדומה לכתם שנמצא על פניו של צדק. מסביב לכתם הכהה היו אזורים מרוכזים של מתאן גבישי וחלקיקי עננים ממים קפואים שמזכירים את ענני הנוצה על כדור הארץ.

כאשר טלסקופ החלל האבל כוון לעבר נפטון ביוני 1994, הכתם נעלם. עם זאת, כתם אחר שמאוד דומה לכתם הישן הופיע בחצי הכדור הצפוני של הכוכב מאוחר יותר באותה השנה. לא ידוע מדוע הכתם האפל הופיע על נפטון והאם זו התרחשות שכיחה או תופעה נדירה. האטמוספירה שלו מורכבת בעיקר ממימן ומהליום. חלק מהמדענים סבורים שתנועתו של הכתם האפל נגרמה עקב זרמי סילון במהירות של 2,250 קילומטרים לשעה על גבי נפטון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הכתם האפל הגדול** בוויקישיתוף
**פיליפ לסקובסקי** (פולנית: **Philip Laskowsky**‏; 17 ביולי 1889 – 12 ביוני 1960) היה מלחין, מנצח מקהלות ושחקן בתיאטרון היידי.

חייו
----

לסקובסקי נולד בוורשה למשפחה מחסידות ראדזימין, בנו של סוחר עצים. למד עם מלמדים בביתו ושר חזנות. אחיו, שהיה פרופסור למוזיקה, לימד אותו משחק והכשירו להיות קאפלמייסטר צבאי. בצעירותו השתתף במספר אופרטות כשחקן וכמנצח מקהלה והשתתף במסעות הופעות בפולין ורוסיה.

עם כיבוש ורשה על ידי הגרמנים במלחמת העולם הראשונה נוסד תיאטרון "צנטראל", ולסקובסקי שיחק בו בתפקידים קומיים באופרטות שתורגמו על ידו מגרמנית ליידיש. בסוף המלחמה החל להלחין את האופרטות הראשונות שלו, והן הוצגו ברוסיה ופולין. 

בשנת 1921 היגר לארצות הברית והשתלב בסצנת תיאטראות היידיש בניו יורק. הוא הופיע כשחקן וזמר ועסק בכתיבה ובהלחנה של שירים ואופרטות. 

מיוחסת ללסקובסקי הלחנת שירו הידוע של איציק מאנגר "על הדרך עץ עומד", שזכה לביצועים רבים.

\relative c' {
\time 3/4
\key c \minor
c8^"הפסוק הראשון במנגינת השיר (כנראה מאת פיליפ לסקובסקי)" c g'2 f8 f ees2 f8 f ees4 d ees ees2
}השמעת צלילים אינה נתמכת בדפדפן שלך. אפשר להוריד את קובץ השמע.

לסקובסקי נפטר בניו יורק ביוני 1960, בגיל 71, ונקבר בחלקת Yiddish Theatrical Alliance בבית הקברות "מאונט הֶבּרון" שבקווינס.

קישורים חיצוניים
----------------

* פיליפ לסקובסקי באתר WorldCat Identities
* רשימת הפרסומים של פיליפ לסקובסקי, בקטלוג הספרייה הלאומית
* פיליפ לסקובסקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* פיליפ לסקובסקי באתר "Yiddish Music"
* מ"ע, "לאסקאָווסקי פיליפ", בתוך: זלמן זילבערצווייג (געזאמלט און רעדאקטירט), ביי דער נאנסטער מיטארבעט פון יעקב מעסטעל, **לעקסיקאָן פון יידישן טעאטער**, כרך ב, ורשה: אלישבע, 1934, עמ' 1004, בארכיון האינטרנט (ביידיש) (תרגום לאנגלית באתר "Museum of Family History")
* דוד אסף‏, מסע מן הכורסא: בעקבות 'על הדרך עץ עומד' (א), בבלוג "עונג שבת", 25 באפריל 2014

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 254003488
* WorldCat: viaf-254003488

 |
**פיליפ מרטין מקס** (בגרמנית: **Philipp Martin Max**, נולד ב-30 בספטמבר 1993 בוירזן שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק באיינטרכט פרנקפורט ובנבחרת גרמניה בעמדת המגן השמאלי.

פיליפ מקס הוא בנו של כדורגלן העבר המצליח מרטין מקס, שהיה פעמיים מלך השערים של הבונדסליגה.

קריירת מועדונים
---------------

פיליפ מקס התגורר כילד במינכן, בה אביו שיחק כדורגל במינכן 1860. מקס שיחק בקבוצת הילדים של מינכן 1860 ואחר כך בקבוצות הנוער של באיירן מינכן, ובגיל 17 עבר לשחק באקדמיה של שאלקה 04. בשנת 2012 החל מקס לשחק בעיקר בקבוצת המילואים של שאלקה. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבכירה ערך מקס במרץ 2014, כשהחליף את יוליאן דראקסלר במשחק הליגה מול בורוסיה דורטמונד. עד לסיום עונת 2013/14 ערך מקס רק עוד הופעת בונדסליגה אחת במדי שאלקה, והמשיך לשחק בקבוצת המילואים. בתום עונת 2013/14 נמכר מקס לקרלסרוהה, שם חתם על חוזה לשלוש עונות. מקס השתלב באופן מיידי בקרלסרוהה, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה. בתום עונת הבכורה שלו בקבוצה, 2014/15, סיימה קרלסרוהה במקום השלישי בבונדסליגה השנייה, מה שהקנה לקבוצה אפשרות לעלות לבונדסליגה דרך משחקי המבחן מול המבורג, שסיימה במקום ה-16 בבונדסליגה. המשחק הראשון, בו מקס שיחק 90 דקות, הסתיים בתיקו 1-1. בגומלין הובילה קרלסרוהה 0–1, ומקס הוחלף בדקה ה-84. קרלסרוהה ספגה שער שוויון והמשחק הסתיים בתיקו 1-1, ובהארכה המבורג ניצחה 1–2, ושתי הקבוצות נשארו בליגות שלהן. את עונת 2015/16 פתח מקס בקרלסרוהה ושיחק מחזור ליגה אחד, אך באוגוסט 2015 חתם באאוגסבורג מהבונדסליגה על חוזה לשנתיים עם אופציה להארכה, תמורת דמי העברה של 3.6 מיליון אירו שהועברו לקרלסרוהה.

מקס הפך עם הגעתו לאאוגסבורג לשחקן מפתח, כשהוא מהווה מגן שמאלי המרבה לסייע להתקפה ובעיקר לקאיובי ולאלפרד פינבוגאסון. מקס סיים בעונת הבכורה שלו במועדון, 2015/16, במקום ה-12 בבונדסליגה. בעונת 2016/17 מקס ואוגסבורג סיימו את העונה במקום ה-13.

בספטמבר 2020 חתם מקס בפ.ס.וו. איינדהובן ההולנדית.

קריירה בינלאומית
----------------

לאור יכולתו הטובה של מקס במדי אאוגסבורג, זומן מקס לסגל של הנבחרת האולימפית של גרמניה לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). מקס ערך שלוש הופעות במסגרת הטורניר האולימפי, בהן הבקיע שער אחד, שהיה השער הרביעי בניצחון 0–4 על הנבחרת האולימפית של פורטוגל ברבע גמר הטורניר האולימפי, במשחק בו החליף מקס את סרג' גנאברי. במשחק הגמר, בו הפסידה גרמניה לנבחרת האולימפית של ברזיל בבעיטות הכרעה, לא שותף מקס.

בנובמבר 2020 ערך מקס את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת גרמניה, בניצחון 0–1 על צ'כיה במשחק ידידות.

תארים
-----

**פ.ס.וו. איינדהובן**

* מגן יוהאן קרויף: 2021, 2022
* הגביע ההולנדי: 2021/2022

עם נבחרת גרמניה האולימפית:

* אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016): מדליית כסף

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיליפ מקס** בוויקישיתוף
* פיליפ מקס, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית)
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| **נבחרת גרמניה – אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)** |
| --- |
| 1 הורן • 
2 טוליאן • 
3 קלוסטרמן • 
4 גינטר • 
5 זולה • 
6 סוון בנדר • 
7 מאייר • 
8 לארס בנדר • 
9 זלקה • 
10 גורצקה • 
11 בראנדט • 
12 הות •
13 מקס • 
14 באואר •
15 כריסטיאנסן •
16 פרומל •
17 גנאברי •
18 פטרסן •
22 אולשלאגל •
מאמן: רובש | גרמניהגרמניה |
**גזלוספירה** (שם מדעי: ***Gazellospira***) הוא סוג נכחד של אנטילופה ממשפחת הפריים, אשר הייתה קרובה למיני הצבאיים המודרניים. היא חיה בתקופת הפליוקן והפליסטוקן באירופה ואסיה שלפני 3.2 עד 1.8 מיליון שנה. המאובנים שלה הוגדרו ב-1939 ותוארו בה 2 מינים: *Gazellospira gromovae* ו-*Gazellospira torticornis* שבמקור השתייך לסוג צבי (*Gazella*). המאובנים התגלו בצרפת, גרמניה, יוון, ספרד, הונגריה, רוסיה, טורקיה ובטג'יקיסטן.

מאפיינים
--------

לגזלוספירה היו קרניים גבוהות ומסולסלות המרוחקות אחת מהשנייה והיא הייתה קרובתה של האנטילופה ההודית המודרנית מהודו ושל האנטילופה הנכחדת *Antilospira* שחיה בפליוקן. היא הגיעה לאורך 1.8 מטר, לגובה 1.3 מטר ולמשקל 120 ק"ג בממוצע. השיניים הטוחנות היו מעט גבוהות ובעלות כתרים גבוהים והמלתעות היו קטנות יותר. לאנטילופה היו שרירי רגליים חזקים והיא הייתה אצנית בדומה לקרובתה החיה.

היא התקיימה באזורים הנוחים יחסית באירופה של הפליסטוקן וחיה במישורים וגדות היערות בעדרים שעזרו לה להתגונן מטורפיה כמו השנחרבים, כלביים וצבועיים וכן מאדם הקדמון שאולי תרם להכחדתה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גזלוספירה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
**הנס פְריטשֶה** (בגרמנית: **Hans Fritzsche**;‏ 21 באפריל 1900 – 27 בספטמבר 1953), מאנשי התעמולה הנאצית בגרמניה. נשפט במשפטי נירנברג ונמצא זכאי.

ביוגרפיה
--------

פריטשה נולד בחבל הרוהר בגרמניה, ושירת בצבא הגרמני במלחמת העולם הראשונה משנת 1917. לאחר המלחמה למד במספר אוניברסיטאות בטרם הפך לעיתונאי. לאחר מכן החל לעבוד ברדיו הממשלתי הגרמני. בשנת 1932 מונה לראש שירות הידיעות הגרמני.

ב-1 במאי 1933 הצטרף פריטשה למפלגה הנאצית. בהנהגת שר התעמולה הנאצי יוזף גבלס המשיך לעמוד בראש מחלקת הרדיו בטרם מונה לראש מחלקת הידיעות במשרד התעמולה. ב-1938 מונה לסגן ראש מחלקת החדשות בגרמניה. בתפקידו היה אחראי לשליטה בחדשות המקומיות בגרמניה. מחלקה זו נקראה גם בשם "מחלקת הידיעות מבית". בדצמבר 1938 מונה לראש מחלקת החדשות בגרמניה כולה. במאי 1942 לקח גבלס פיקוד אישי על המחלקה, ופריטשה חזר לעבודתו כקריין רדיו, וממונה על הארגון הפוליטי של הרדיו בגרמניה.

יש לזכור כי בתקופה זו היה הרדיו המדיה החדשה והמשפיעה, וכוחו כאמצעי תעמולה היה גדול. השליטה בתכנים ברדיו הייתה שליטה במידע המגיע אל האנשים, ובמדינה בה חל איסור (שנכפה בענישה פלילית חמורה) להאזין לחדשות ממקורות חיצוניים, היה לפריטשה תפקיד חשוב ביותר בתעמולה הנאצית. 

פריטשה נלקח בשבי על ידי חיילים רוסים ב-2 במאי 1945. הוא נשפט בפני הטריבונל הבינלאומי במשפט פושעי המלחמה בנירנברג, ויצא זכאי בדינו. משפטו של זוטר כפריטשה, ביחד עם גדולי הנאציזם כהרמן גרינג, יואכים פון ריבנטרופ ואחרים, נראה מוזר בעיני רבים, ונראה כי פריטשה ממלא את מקומו של גבלס, אשר התאבד. ייתכן ועובדה זו תרמה לזיכויו, ולו היה נשפט בנפרד היה נמצא מקום להענישו. 

לאחר שחרורו, נשפט פריטשה שוב והואשם בפשעים פחותים מאישומי נירנברג ("פשעים נגד האנושות" ו"פשעים נגד השלום"). הפעם נמצא חייב בדינו, ונדון לתשע שנות מאסר. הוא שוחרר בספטמבר 1950 ומת כעבור שלוש שנים, מסרטן הכבד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **הנס פריטשה** בוויקישיתוף
* הנס פריטשה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| הנאשמים במשפט פושעי המלחמה בנירנברג |
| --- |
| נשפטו לגזר דין מוות | ארנסט קלטנברונר • ארתור זייס-אינקווארט • מרטין בורמן (מת זמן רב לפני תחילת המשפט, אך נידון) • הרמן גרינג (התאבד לפני ההוצאה להורג) • אלפרד רוזנברג • אלפרד יודל • וילהלם קייטל • וילהלם פריק • הנס פרנק • פריץ זאוקל • יוליוס שטרייכר • יואכים פון ריבנטרופ |  |
| נידונו למאסר | ולטר פונק (מאסר עולם) • אריך רדר (מאסר עולם) • רודולף הס (מאסר עולם) • באלדור פון שיראך (20 שנה) • אלברט שפר (20 שנה) • קונסטנטין פון נויראט (15 שנה) • קרל דניץ (10 שנים) |
| זוכו מכל אשמה | הנס פריטשה • היילמאר שאכט • פרנץ פון פאפן |
| לא נידונו | רוברט ליי • גוסטב קרופ |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007304856405171
* BnF: cb13523890k (data)
* GND: 118703307
* ISNI: 0000 0001 2321 0287
* LCCN: n83223501
* NKC: xx0073956
* NLP: A30801771
* NTA: 304002194
* SNAC: w6m90jj9
* SUDOC: 132960648
* VIAF: 71550618
* WorldCat: lccn-n83223501

 |
כלב מסוג האסקי סיבירי בעת השקיעה בחוף בת ים
**יום הכלב הבין-לאומי** (באנגלית: **International Dog Day**) הוא יום חג לא רשמי הנחגג ב-26 באוגוסט לכבוד כל הכלבים למיניהם. מטרת היום היא להכיר בקשיים הרבים שעוברים כלבי רחוב וכלבי עמותות. הכלבים תורמים לנו בתחומים רבים כמו הבריאות שלנו (כלבים יכולים לגלות גידול סרטני, לחזות התקפי אפילפסיה ועוד), לביטחון שלנו (חילוץ והצלה, חשיפת פצצות וסמים) ועוד.

היסטוריה
--------

היום נוסד בשנת 2004 על ידי קולין פייג', מייסדת יום הגורים הלאומי של ארצות הברית, ויום החתולים הלאומי ועוד ימי פילנתרופיה רבים שמעודדים מודעות למצוקתם של בעלי החיים ומעודדים אימוץ.

התאריך 26 באוגוסט הוא היום בו אימצה משפחתה של קולין את הכלב הראשון שלה ולכן בחרה בתאריך זה. יום הכלב הבינלאומי התחיל כיום לאומי בארצות הברית, אך כעבור זמן מועט התחילו לחגוג אותו בכל העולם.

ציון היום בארץ ובעולם
---------------------

### ציון היום בעולם

באתר יום הכלב שהוקם על ידי קולין, ישנה רשימה בה מצוינות 20 דרכים אפשריות לחגוג את יום הכלב, ביניהן: אימוץ כלב, התאמת הבית לכלב, תרומה לעמותות הפועלות למען כלבים ועוד. הדרך הפופולרית ביותר היא לבלות את היום עם הכלב.

### חגיגות בישראל

בישראל הים נחגג במספר אירועים שונים כשהמרכזי שבהם הוא: פסטיבל כלביב המתקיים בתל אביב כל שנה ביום הכלב הבינלאומי או בסמוך אליו. בפסטיבל אטרקציות שנות וביניהן: רחבת משחקים לכלבים, מתחם בריאות, מופעי מוזיקה חיה ועוד. בנוסף לכלביב היום מצוין על ידי מספר עמותות וגופים שונים, לדוגמה: עמותת תנו לחיות לחיות, אגודת צער בעלי חיים בישראל, רשת זולו ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* יום הכלב הבינלאומי בפרינטיים.
* יום הכלב הבינלאומי בטיבעוניוז.
* יום הכלב הבינלאומי, ישראל היום.
* אגודת צער בעלי חיים בישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  קולין פייג', Home. Family. Pets
2. ↑  קולין פייג', Love. Rescue. Adopt.
3. ↑  קולין פייג', National Cat Day
4. ↑  קולין פייג', 20 Ways To Celebrate
5. ↑  מחלקת שיתופי הפעולה של הארץ/עכבר העיר, פסטיבל כלביב 2018 - יום הכלב הבינלאומי בגני יהושע, באתר הארץ
**איבזיטו (זיטו) אוגבונה** (**Ibezito Ogbonna**; נולד ב-27 במרץ 1983), הוא כדורגלן עבר ניגרי ששיחק בעמדת החלוץ.

קריירה
------

אוגבונה, שלא שיחק בקבוצות נוער, החל לשחק בצורה מקצוענית רק בגיל 18 במדי הקבוצה הניגרית אנוגו ריינג'רס, משם עבר לניגרדוק. אחרי שנתיים בקבוצות קטנות עבר לקבוצת שארקס, הנחשבת לקבוצה הגדולה בניגריה.

לקראת עונת 2003/2004 הגיע אוגבונה לישראל וחתם בקבוצת הפועל תל אביב. המאמן דרור קשטן הביאו לקבוצה לאחר עזיבתם של רבים מכוכבי הקבוצה באותו הקיץ. בעונתו הראשונה בהפועל תל אביב הבקיע אוגבונה 11 שערי ליגה. בעונה השנייה תחת המאמן החדש שייע פייגנבוים מיעט לשחק והבקיע רק 7 שערי ליגה. עונה לאחר מכן דרור קשטן חזר לקבוצה אך בהפועל היו באותה עת חמישה חלוצים נוספים ואוגבונה נדחק לספסל. בעונה זו שותף ב-31 משחקי ליגה אך 22 מהם התחיל על הספסל. למרות זאת, אוגבונה כבש באותה עונה 9 שערי ליגה. בעונת 2006/2007 החלוץ הראה יכולת טובה תחת המאמן החדש, יצחק שום, ותחת מחליפו ניר לוין. במשחק נגד מכבי הרצליה במחזור ה-29 של העונה נפצע זיטו כתוצאה מתיקול של חיים מלכה. הפציעה הסתברה כקשה כשזיטו קרע את הרצועה הצולבת.

אוגבונה זכה פעמיים עם קבוצת הפועל תל אביב בגביע המדינה (2006 ו-2007). בקיץ 2007 עזב אוגבונה את הפועל תל אביב, לאחר ששיחק 4 שנים במדיה, רשם 116 הופעות וכבש 37 שערים.

לאחר שעזב את ישראל שיחק אוגבונה בקלוז' מהליגה הראשונה ברומניה ואחרי עונה אחת עבר למועדון הפאר הדרום-אפריקני קייזר צ'יפס מיוהנסבורג. לאחר שנתיים חזר לאירופה ושיחק בקבוצות באלבניה וקזחסטן. בשנת 2012 שיחק בקבוצת וארדאר סקופיה המקדונית.

ב-17 ביולי 2017 חתם אוגבונה בהפועל אשדוד מליגה ב' לאחר שלוש שנים ללא משחק, אך לא נרשם כשחקן בהתאחדות.

חיים אישיים
-----------

לאוגבונה שני אחים ושלוש אחיות. משנת 2016 הוא נשוי לקטיה, ישראלית שהכיר בזמן ששיחק בהפועל תל אביב, לזוג שתי בנות והם מתגוררים באשדוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* העיר, העולם על פי זיטו אוגבונה, באתר הארץ, 12 בנובמבר 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  משה גוזגל, הפועל ת"א: אוגבונה חתם לשלוש שנים, באתר ynet, 1 בספטמבר 2003
2. ↑  איבזיטו אוגבונה הצטרף להפועל אדומים אשדוד מליגה ב', באתר וואלה!‏, 17 ביולי 2017
**מרטינה גדק** (בגרמנית: **Martina Gedeck**; נולדה ב-14 בספטמבר 1961) היא שחקנית גרמניה, שזכתה לתשומת לב בינלאומית בשל תפקידיה בסרטים "חיים של אחרים", "כנופיית באדר מיינהוף" ו"המטבח של מרתה".

גדק זכתה בפרסים רבים, כולל פרסי הקולנוע הגרמני בשנת 1997 לתפקיד שחקנית משנה בסרט "החיים זה כל מה שתקבל", ובשנת 2002 פרס השחקנית הראשית בסרט "המטבח של מרתה".

ילדותה ונעוריה
--------------

גדק נולדה ב 14 בספטמבר 1961 בעיר מינכן שבגרמניה וגדלה בלנדסהוט, כבכורה מבין שלוש אחיותיה. בשנת 1971 משפחתה עברה לברלין, ושם בגיל 11 הופיעה לראשונה כשחקנית בתוכנית טלוויזיה לילדים.

קריירת המשחק
------------

לאחר שסיימה את בית הספר התיכון בשנת 1981, נרשמה גדק ללימודים באוניברסיטה החופשית של ברלין, בחוג לספרות והיסטוריה גרמנית. בין השנים 1982 ועד 1986, השתתפה גדק בשיעורי משחק של האוניברסיטה לאמנויות בברלין. במהלך תקופה זו ערכה גדק את תפקיד הבכורה על בימת התיאטרון "אם טורם" שבפרנקפורט, וכמו כן הופיעה באופן קבוע בתיאטרון "דויטשס שאושפילהאוס" אשר בהמבורג, ובתיאטראות נוספים בערים כגון בזל וברלין.

בשנת 1994, משכה גדק את תשומת לב הציבור עם תפקידה בסרט הקומי "אולי... אולי לא", ובשנת 1995 זכתה לשבחים על תפקידה בדרמת הטלוויזיה "הולייסנגרטל". בשנת 1997 קיבלה גדק את פרס הקולנוע הגרמני לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה על הופעתה כמלצרית ביישנית ב"רוסיני של הלמוט דיטל".

לקראת סוף שנות התשעים הפכה גדק לאחת משחקניות האופי הגרמניות המוערכות ביותר בגרמניה, עם תפקידים בסרטים כגון "הנער היהודי לוי", ובדרמת הטלוויזיה "שנותיך הטובות ביותר" של הבמאי דומיניק הגרף.

בסרטים "כנופיית באדר מיינהוף" ו"המטבח של מרתה", פרצה גדק לתודעת הקהל הבינלאומי, וזכתה בפרסים רבים.

בשנת 2022 השתתפה בסרט הדרמה "*Die stillen Trabanten".*

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **מרטינה גדק** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מרטינה גדק** |

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מרטינה גדק (באנגלית ובגרמנית)

* מרטינה גדק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* מרטינה גדק, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי

* מרטינה גדק, באתר AllMovie (באנגלית)

* מרטינה גדק, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)

* מרטינה גדק, באתר Metacritic (באנגלית)

* מרטינה גדק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* מרטינה גדק, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* מרטינה גדק, באתר Discogs (באנגלית)

* מרטינה גדק, באתר Songkick (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007446265505171
* BIBSYS: 3112058
* BNE: XX1366743
* BnF: cb15538122v (data)
* GND: 124357768
* ISNI: 0000 0001 1474 4236
* LCCN: no99067596
* MusicBrainz: 6a359f86-8f17-468b-bd3d-3b37c8190825
* NKC: pna2004259196
* NLK: KAC2020N0008
* NTA: 244818444
* RERO: 02-A013061852
* SUDOC: 114260354
* VIAF: 69241853
* WorldCat: lccn-no99067596

 |
היידי ריינג'
**היידי אנדיה ריינג'** (באנגלית: **Heidi Range**; נולדה ב-23 במאי 1983 בליברפול, אנגליה) היא זמרת וכותבת שירים בריטית. ריינג' השתתפה בהרכב המקורי של הלהקה אטומיק קיטן, ועזבה אחרי זמן קצר. בשנת 2001 הצטרפה ללהקת Sugababes, והשתתפה באלבומים ובהופעות שלה עד פירוקה ב-2011. מאז היא פועלת בתחום התיאטרון. ב-2012 השתתפה בעונה השביעית של הסדרה "Dancing on Ice".

ביוגרפיה
--------

ב-1997 ניסתה ריינג' להצטרף ללהקה Scooch, אך נדחתה כי הייתה צעירה מדי. במקום זאת, היא הצטרפה ב-1998 ללהקת אטומיק קיטן יחד עם ליז מקלרנון וקרי קטונה. היא הקליטה רק מספר שירים עם הלהקה, והופיעה בגרסה המקורית של "Whole again". ב-1999 החליטה ריינג' לעזוב את הלהקה כי העדיפה מוזיקת רית'ם אנד בלוז במקום מוזיקת פופ שאפיינה את הלהקה; היא הוחלפה בנטשה המילטון.

באוגוסט 2001 ריינג' החליפה את שיבון דונהי מלהקת שוגבייבס לאחר עזיבתה. האלבום הראשון של ריינג' עם הלהקה היה "Angels with dirty faces", שהגיע למקום שני במצעד הבריטי, הצליח במכירות עד לאלבום פלטינה משולשת, והוא נחשב לאלבום הנמכר ביותר של הלהקה. ריינג' הוציאה עוד 5 אלבומים עם הלהקה, בהם שרה וגם כתבה שירים רבים.

חיים אישיים
-----------

ריינג' הייתה מאורסת לשדרן הרדיו והטלוויזיה דייב ברי, אך הם נפרדו ב-2011 לאחר 8 שנות זוגיות. היא נישאה לאלכס פרטקיס האיטלקי ב-2016.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **היידי ריינג'** בוויקישיתוף
* 
* היידי ריינג', ברשת החברתית טוויטר

* היידי ריינג', ברשת החברתית אינסטגרם

* היידי ריינג', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* היידי ריינג', במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

* היידי ריינג', באתר ספוטיפיי

* היידי ריינג', באתר AllMusic (באנגלית)

* היידי ריינג', באתר MusicBrainz (באנגלית)

* היידי ריינג', באתר Yandex.Music (ברוסית)

* היידי ריינג', באתר Discogs (באנגלית)

* היידי ריינג', באתר Songkick (באנגלית)

* היידי ריינג', באתר Genius

* היידי ריינג', באתר SecondHandSongs

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sugababe Heidi: 'I auditioned for Scooch'
2. ↑  Sugababes’ Heidi Range and Dave Berry split
3. ↑  Former Sugababe Heidi Range weds Alex Partakis in romantic Tuscan ceremony

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 8005247
* GND: 135520320
* MusicBrainz: f1423239-3856-46ae-b254-808e987a07ec
* NKC: xx0095342
* VIAF: 145145970303432252157
* WorldCat: viaf-88575978

 |
**יום החירות העולמית** (באנגלית: **World Freedom Day**) הוא אירוע אשר חל בתדירות שנתית בתאריך 9 בנובמבר בארצות הברית מאז 9 בנובמבר 2001.

האירוע הוכרז בשנת 2001, על ידי נשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש. האירוע נחשב כאירוע יחסית "שמרני, ימני ואנטי-קומוניסטי" בארצות הברית.

היסטוריה
--------

בתחילת המאה העשרים ואחת, קבוצות אמריקאיות שמרניות של בני נוער ומבוגרים (ביניהן: YAF) ציינו את שבעת הימים בשבוע השני בחודש נובמבר כ "שבוע החירות העולמי של ארצות הברית". בתגובה, החליט נשיא ארצות הברית באותה תקופה לקחת את אחד מהימים משבוע זה (9 בנובמבר), ולהכריז עליו כ"יום החירות העולמית".

כיום
----

האירוע הוזכר על ידי שלושה נשיאי ארצות הברית; בשנת 2001 על ידי ג'ורג' בוש, בשנת 2016 על ידי ברק אובמה ובשנת 2017 על ידי דונלד טראמפ. האירוע נחשב יחסית מוכר בקרב האמריקאים, אך לא מוכר על ידי הקבינט ארצות הברית כאחד מהחגים הפדרליים בארצות הברית.

האירוע נחגג כיום בעיקר לזכר נשיא ארצות הברית לשעבר, רונלד רייגן (שלטענתם, אחראי להפלת השלטון הקומוניסטי) על ידי קבוצות שמרניות ומצביעי המפלגה הרפובליקנית ומפלגות ימין קיצוניות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Federal Register :: World Freedom Day, 2001, web.archive.org, ‏2016-11-24
2. ↑  World Freedom Day Proclamation, georgewbush-whitehouse.archives.gov
3. ↑  World Freedom Day, Days Of The Year (באנגלית)
4. ↑  United Nations, World Press Freedom Day - EN, United Nations (באנגלית)
פרופסור **איבו (יצחק) גולדשטיין** (בקרואטית: **Ivo Goldstein**, בסרבית קירילית: **Иво Голдштајн**;‏ נולד ב-16 במרץ 1958, זאגרב, יוגוסלביה) הוא היסטוריון, סופר ודיפלומט יוגוסלבי-קרואטי ממוצא יהודי, חוקר תולדות יהדות קרואטיה. איבו גולדשטיין כיהן כנשיא הקהילה היהודית "בית ישראל" בזאגרב ובין 2013–2017 כיהן כשגריר קרואטיה בצרפת. מ-2017 מכהן כשגריר קרואטיה לאונסקו.

קורות חיים
----------

איבו גולדשטיין נולד בזאגרב לסופר וההיסטוריון סלאבקו גולדשטיין. הוא רכש את השכלתו האקדמית בהיסטוריה באוניברסיטת זאגרב וב-1988 סיים את הדוקטורט באוניברסיטת בלגרד. ב-2001 מונה איבו גולדשטיין לפרופסור מן המניין באוניברסיטת זאגרב. הוא מתמחה בהיסטוריה של האימפריה הביזנטית, ההיסטוריה של קרואטיה ותולדות יהדות קרואטיה. לאורך הקריירה פרסם גולדשטיין 14 ספרים העוסקים בתחומי מחקריו. גולדשטיין כיהן כנשיא הקהילה היהודית ("בית ישראל") בזאגרב. הוא נחשב מקורב לנשיאה הקודם של קרואטיה סטייפן מסיץ'. בפברואר 2013 מונה איבו גולדשטיין לשגריר קרואטיה בצרפת וכיהן עד 2017. בשנה זו מונה לשגריר קרואטיה לאונסקו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איבו גולדשטיין** בוויקישיתוף
* איבו גולדשטיין - ביוגרפיה, באתר אוניברסיטת זאגרב (בקרואטית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  שגרירות קרואטיה בצרפת, באתר משרד החוץ של קרואטיה, אוחזר ב-13 באוגוסט 2014 (באנגלית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007261974805171
* BIBSYS: 8545
* BnF: cb136002752 (data)
* GND: 124277624
* ISNI: 0000 0001 1576 1310
* LCCN: n93089187
* LNB: 000050530
* NKC: kup20010000032267
* NTA: 189193735
* SUDOC: 05349508X
* VIAF: 79158706
* WorldCat: lccn-n93089187

 |