recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**התנועה היהודית הליברלית של צרפת** (בצרפתית **Mouvement juif libéral de France** או בקיצור MJLF) היא אגודה ליברלית תרבותית ודתית יהודית המזוהה עם האיגוד העולמי ליהדות מתקדמת. התנועה, שנוסדה בשנת 1977, מקדמת חיי דת ותרבות יהודיים באמצעות מרכז קהילתי ושני בתי כנסת מרכזיים.

ה-MJLF הוקם ביוני 1977 על ידי חמישים משפחות בהנהגתם של הרב דניאל פרחי. רבנים רבים תרמו לפיתוח ה-MJLF, ביניהם הרב פרחי (1977–2009) סטיבן ברקוביץ', (1989-92; 1995-1997; 2004-2013), אורן פוסטל, פאולין בבה (1990–1995), גבריאל פרחי (1995) וסליה סורגט (2007).

כיום בראש התנועה עומדים שלושה רבנים: פלוריאן צ'ינסקי, יאן בויסייר ודלפין הורווילר.

פעילויות
--------

### פעילות דתית

במסגרת התנועה מתקיימים תפילות בימי שישי בערב, שבת בבוקר ובחגים וכן שיעורי דת.

ביום שישי הראשון של כל חודש מתקיים טקס "שבת אלף" לילדים בגילאי שנתיים עד 6 ובני משפחותיהם, במתכונת של סיפורים מוזיקליים ומקראיים. שבת אחריה מקיימים "שבת זמרה" ובה מנגנים ניגונים מסורתיים ועכשוויים, בליווי נגנים.

### פעילויות תרבות

התנועה מארגנת קורסים, כנסים ופעילויות, לרבות יום התרבות היהודית ויום הספר. וכן פורומים, ימי נושא, שולחנות עגולים ומפגשים בין-דתיים. התנועה מפרסמת את כתב העת הרבעוני למחשבה ויצירה יהודית Tenou'a. שנכתב לראשונה בשנת 1981 על ידי הרב דניאל פרחי, בעריכתה של הרבה דלפין הורווילור.

בתי הכנסת של ה-MJLF
-------------------

1. בית כנסת/בית קהילה ב-11 rue Gaston de Cavaillet ברובע ה-15.
2. בית כנסת שני (נוצר ב-1983) במזרח פריז, ממוקם ב-24 rue du Surmelin ברובע ה-20.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **התנועה היהודית הליברלית של צרפת** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של התנועה היהודית הליברלית של צרפת

הערות שוליים
------------

1. ↑  מידע על הרבה דלפין הורווילר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb132030448 (data)
* VIAF: 124362486
* WorldCat: lccn-n88098080

 |
"**שיעור האנטומיה של ד"ר טולפ**" (בהולנדית: **De anatomische les van Dr. Nicolaes Tulp**) הוא ציור שמן מאת הצייר ההולנדי רמברנדט משנת 1632. הציור, שאורכו 216.5 ס"מ ורוחבו 169.5 ס"מ, מוצג כיום בגלריה המלכותית מאוריצהאוס בעיר האג שבהולנד.

הציור מתאר נתיחה (דיסקציה) של זרוע אדם, לשם לימוד אנטומי של גוף האדם. מעדויות ידוע לנו כיום כי גופת האדם המנותח הייתה שייכת לפושע בשם אריס קינט (Aris Kindt), אשר הוצא להורג בעוון רצח וכי המאורע התרחש, כנראה, ב-16 בינואר 1632 בבית גילדת המנתחים שבאמסטרדם. נתיחה פומבית של גופה הייתה מאורע נדיר באמסטרדם של אותם ימים, ודוקטור טולפ, רופא האנטומיה הרשמי של העיר, הורשה רק פעם בשנה לנתח גופת פושע שהוצא להורג.

מצדו האחד של שולחן הניתוחים ניצבות כמה דמויות של צופים, אשר שילמו תמורת הזכות להשתתף בניתוח. מבטיהן של דמויות אלו מופנים אל כיוונים שונים. יש ביניהן המתבוננות בניתוח, אחרות מתבוננות לעברו של ד"ר טולפ ואילו אחרות מביטות דווקא לכיוונו של הצופה. החדר בו מתבצע הניתוח הוא חשוך באופן יחסי. תאורה מלאכותית אשר אינה נמצאת בתוך הקומפוזיציה, יוצרת אזורים מוארים יותר ואזורים חשוכים. על רקע הקיר האחורי של החדר בולטות הדמויות במלבושיהן השחורים ובצווארון הלבן שלהן. ידו האחת של טולפ אוחזת בכלי ניתוח וידו השנייה מונפת באוויר, כאילו הוא מסביר דבר מה לקהל הצופים. אולם, פניו של הד"ר מכוונים אל מחוץ למסגרת הקומפוזיציה (הציור) ונראה כי הוא נותן ברגע זה מעין הסבר לקהל השומעים.

גופת המנותח מונחת על השולחן בצורה אלכסונית, המעניקה אשליה פרספקטיבית של עומק, לתיאור השטוח באופן יחסי. להבדיל מן התיאור הנפחי של החלל והדמויות, מתוארת ידו המבותרת של המנותח בצורה חומרית ואקספרסיוניסטית מאוד. הדבר בולט בייחוד בשל העובדה כי זהו המישור הקדמי ביותר של היצירה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שיעור האנטומיה של ד"ר טולפ** בוויקישיתוף

| רמברנדט |
| --- |
| יצירותיו | אחשוורוש והמן במשתה אסתר • אישה צעירה במסגרת תמונה • אנדרומדה כבולה אל הסלעים • ארטמיסיה • אריסטו מתבונן בפרוטומה של הומרוס • בת שבע במקלחת • דיוקן עצמי בגיל 63 • דנאה • הוועד של אגודת הדרייפרים • הכלה היהודייה • המלומד מעל דוכן הדרשות • חטיפת אירופה • יעקב מברך את בני יוסף • ירמיהו מבכה את חורבן ירושלים • משה שובר את לוחות הברית • משמר הלילה • משתה בלשאצר • סערה בים כנרת • סקילתו של סטפנוס הקדוש • עקדת יצחק • פטרוס הקדוש בכלא • שובו של הבן האובד • שיעור האנטומיה של ד"ר טולפ |  |
| ראו גם | בארוק • מאוריצהאוס • מוזיאון בית רמברנדט • רייקסמוזיאום |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007267040805171
* BnF: cb135336562 (data)
* GND: 4300692-9
* LCCN: n98096936
* RKDimages ID: 3048
* SUDOC: 080612113
* VIAF: 175916183
* WorldCat (עם VIAF): 175916183

 |
בתורת המשחקים, **פתרון נאש** הוא ערך של משחק, המתקיים בתנאים רחבים למדי. ג'ון פורבס נאש הגדיר את הפתרון שלו למשחק מיקוח על בסיס עקרונות מנחים מסוימים. חישוב הפתרון כרוך במציאת מקסימום לפונקציה סקלרית המבטאת שטח של מלבן, כפי שמפורט להלן.
ניתן עם זאת, לאפיין את הפתרון של נאש גם בדרך גאומטרית, ובכך לאפשר נקודת מבט שונה לקיומו.
לויד שפלי למשל, עשה שימוש בהצגה הגאומטרית כדי להציע עקרונות שונים עליהם יכול להיות מושתת הפתרון של נאש.

פתרון נאש
---------

נאש מצא, כי לכל משחק מיקוח אשר מקיים את ארבעת העקרונות: עקרון הסימטריה, עקרון היעילות, עקרון הקווריאנטיות תחת טרנספורמציות אפיניות ועקרון האי תלות באפשרויות לא רלוונטיות,
יש פתרון יחיד המוגדר על ידי:

{\displaystyle N(S,d)=argmax\_{x\in S,d\leq x}(x\_{1}-d\_{1})(x\_{2}-d\_{2})}

כאשר, {\displaystyle \,S\subseteq \mathbb {R} ^{2}} היא קבוצת כל התוצאות האפשריות של המשחק, {\displaystyle d\in S} היא נקודת אי ההסכמה, והנוסחה לעיל מבטאת את הנקודה היעילה {\displaystyle (x\_{1},x\_{2})\in S} שעבורה המלבן שקודקודו השמאלי תחתון הוא d והימני עליון הוא {\displaystyle (x\_{1},x\_{2})} הוא בעל שטח מרבי.

אפיון גאומטרי
-------------

### הגדרת עזר

תהי {\displaystyle S} קבוצה קמורה וסגורה ב-\,\mathbb{R}^2 ותהי {\displaystyle x} נקודה על השפה של {\displaystyle S}.
**תומך** של {\displaystyle S} ב- {\displaystyle x} הוא כל ישר העובר דרך {\displaystyle x} כך שהקבוצה {\displaystyle S} נמצאת מצד אחד של הישר.

### משפט

לכל משחק מיקוח {\displaystyle (S,d)} המקיים את ארבעת העקרונות של נאש, הנקודה {\displaystyle y} מזדהה עם הפתרון של נאש, אם ורק אם היא נקודה יעילה ב- S, ויש ישר תומך {\displaystyle l} של {\displaystyle S} ב- {\displaystyle y} כך שהמשולש שקודקודיו הם {\displaystyle y,d} ונקודת החיתוך של {\displaystyle l} עם הישר {\displaystyle x\_{2}=d\_{2}} הוא משולש שווה-שוקיים, שבסיסו על הישר {\displaystyle x\_{2}=d\_{2}}.

* במילים פשוטות, אם ניתן לשרטט משולש שווה-שוקיים, שבסיסו הוא הישר האופקי שיוצא מ-d ימינה, קודקודו העליון הוא נקודה יעילה ב-S שיש לה תומך, וקודקודו הימני הוא מפגש התומך עם בסיס המשולש, אזי הקודקוד העליון מזדהה עם הפתרון של נאש.
* ניתן לראות לפי ההגדרה של הישר התומך כי הוא אינו יחיד בהכרח. למשל אם נדמיין לצורך הפשטות מלבן במישור, הרי שלפינתו הימנית העליונה ישנם אינסוף תומכים. עובדה זו לא סותרת את המשפט. אדרבא, מספיק תומך אחד בנקודה, שיקיים את הדרישה הגאומטרית המבוקשת כדי שאותה נקודה תזדהה עם הפתרון של נאש.
* שפלי ביקש לאפיין את הפתרון של נאש על בסיס מונחים של "תועלות משותפות", כדי להתגבר על הביקורת כנגד עקרון הקואוריאנטיות ועקרון האי תלות של נאש. באופן כללי, השאלה המעניינת לפיו היא כיצד לתרגם הפסד או רווח במשחק, למונחים של תועלת שניתנים להשוואה. השיפוע של הישר התומך שיוצר את משולש שווה השוקיים שבמשפט, מבטא לפי שפלי מעין יחס חליפין בין יחידות התועלת של שחקן אחד ליחידות התועלת של השחקן השני. קיומו של יחס כזה מבטיח את קיום הפתרון של נאש, ויחד איתו מאפשר לשפלי להגדיר עקרונות מבוססי "תועלות משותפות".

ראו גם
------

* מונוטוניות (משחק מיקוח)
* פתרון קלעי סמורודינסקי
* מונחים בתורת המשחקים

לקריאה נוספת
------------

* שמואל זמיר, מיכאל משלר, אילון סולן, **תורת המשחקים**, הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2008.
פתקיות דביקות של מותג 'Post-it'.
לוח מלא בפתקיות דביקות בשלל צבעים
**פתקיות דביקות** (באנגלית: **Sticky Note**) הן סוג של ציוד משרדי, המורכב מפתקיות דף קטנות שמאחוריהן פס דבק ייחודי המאפשר הדבקה זמנית של הפתקיות למסמכים או למשטחים אחרים. כיום קיימות אומנם פתקיות דביקות בשלל צבעים, גדלים וצורות שונות, אך הפתקיות המקוריות שייצרה חברת הציוד המשרדי 3M מוכרות כפתקיות מרובעות, בעלות צלעות באורך 76 מילימטר, בצבע צהוב-בהיר. המאפיין הייחודי של הפתקיות הדביקות הוא כאמור פס הדבק שנמצא מאחוריהן, אשר מאפשר את הדבקתן והסרתן ממשטח מסוים מבלי לגרום לו נזק, ומבלי להשאיר עליו סימנים כלשהם. 

הפתקיות הדביקות הומצאו על ידי ארט פריי שהיה עובד של חברת 3M. פריי המציא את הפתקיות במסגרת פרויקט "מדיניות ההברחות" שהונהגה בחברת 3M באמצעות השימוש בדבק שפיתח קולגה שלו, ספנסר סילבר. בסיס הרעיון הוא שכל עובד אמור להקדיש 15% מזמנו לפרויקט שאינו קשור למטלות העבודה השוטפות במטרה לעודד פרויקטים חדשים על פי בחירה, כיום הפתקיות הללו הן עסק עצום. 

עד לפקיעת הפטנט שניתן לחברה בשנות התשעים, הפתקיות הדביקות יוצרו אך ורק במפעל החברה בסינתיאנה, קנטקי, ארצות הברית. גם היום, למרות שהפתקיות הדביקות מיוצרות על ידי חברות שונות ברחבי העולם, מרבית הפתקיות הדביקות של 3M ממשיכות להיות מיוצרות במפעל בסינתיאנה.

היסטוריה
--------

בשנת 1968 פיתח ד"ר ספנסר סילבר, כימאי של חברת 3M בארצות הברית, דבק מיוחד המאפשר לעשות בו שימוש חוזר. במשך חמש שנים ניסה סילבר לקדם את השימוש בדבק שפיתח בתוך חברת 3M ללא הצלחה, בין היתר באמצעות העברת סמינרים לעובדי החברה בנושא. בשנת 1974, קולגה של ד"ר ספנסר בשם ארט פריי, אשר השתתף באחד מאותם סמינרים, הגה את הרעיון להשתמש בדבק בשביל להחזיק סימניות בספרי התפילה שלו. המוצר שווק לראשונה בשנת 1977, אך הביא לתוצאות מכירה מאכזבות. החברה המשיכה במאמצי השיווק, תוך שינוי שם המותג מ- "Press 'n Peel" ל- "Post-It Notes" בשנת 1980. מכירות המוצר השתפרו, וכבר בשנת 1981 הפתקיות הדביקות החלו להימכר גם בקנדה ובאירופה.

ראו גם
------

* 3M

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פתקיות דביקות** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פתקיות דביקות (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אתר למנויים בלבד הניו יורק טיימס, מת האיש שהמציא בטעות את הפוסט-איט - הפתקים הצהובים שמקשטים כל משרד, באתר TheMarker‏, 16 במאי 2021

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007558834305171
* LCCN: sh96007291

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**סלומון (סולי) רייזנר** (1933 – 13 ביולי 2021) היה רופא ילדים ישראלי, חלוץ רפואת היילודים בישראל.

ביוגרפיה
--------

סלומון רייזנר נולד בדרום אפריקה למשפחה יהודית שהיגרה מלטביה. הוא גדל בפרובינציית המדינה החופשית. התייתם מאימו בגיל צעיר. למד בבית ספר תיכון בעיר פרטוריה ושם גם סיים ב-1957 את לימודי הרפואה. בשל האפרטהייד ואירועים אנטישמיים במדינה החליט לעלות לישראל.

ב-1957 החל לעבוד בבית החולים קפלן. אחר כך התמחה ברפואת ילדים בבית החולים רוטשילד בחיפה. הוא יצא לשיקגו שבארצות הברית להשתלמות בנאונאטולוגיה, תחום שהיה בחיתוליו בישראל, ובהמשך השתלם בטיפול חירום ביילודים במונטריאול שבקנדה.

ב-1973 היה לנאונאטולוג בבית החולים בילינסון, ושם הקים כעבור שנתיים את מחלקה לטיפול נמרץ ביילודים ובפגים מהראשונות בישראל ועמד בראשה. תינוקות מכל רחבי הארץ הופנו אליה. על פי מודל מחלקה זו נפתחו מחלקות נוספות בבתי החולים בישראל. לדברי עמיתו פרופסור יעקב סיוון רייזנר הוא זה שבנה את רפואת היילודים בארץ. הוא לימד סטודנטים רבים ופרסם כ-150 מאמרים בתחום התמחותו. מונה לפרופסור באוניברסיטת תל אביב.

בשנת 1987 מונה לרופא מחוז השרון בקופת חולים מכבי. הוא הקים בעיר מגוריו רמת השרון מוקד רפואה דחופה ראשון מסוגו. ב-2012 הוענק לו תואר יקיר העיר.

רייזנר היה נשוי ואב לארבעה ילדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר למנויים בלבד עופר אדרת, הציל חיים של אלפי תינוקות, באתר הארץ, 1 באוגוסט 2021
* יקירי העיר רמת השרון, 2012, באתר העירייה

הערות שוליים
------------

1. ↑  על פי מאמרו של אדרת.
פתרון  במשחק בצורה קואליציונית, נקרא **פתרון סביר** (reasonable) אם כל שחקן איננו מקבל תשלום הגבוה מהתרומה השולית הגבוהה ביותר שלו לקואליציה במשחק.

הגדרה
-----

פתרון x נקרא פתרון סביר  במשחק בצורה קואליציונית {\displaystyle (N;v)\!} אם לכל {\displaystyle x\_{i}\in x} ולכל {\displaystyle S\subseteq N\setminus \{i\}}

מתקיים {\displaystyle x\_{i}\leq max\{v(S\cup \left\{i\right\})-v(S)\}}

כלומר, אף שחקן במשחק לא מקבל תשלום הגבוה מהתרומה הגבוהה ביותר שלו לקואליציה שאינה מכילה אותו קודם לכן.

דוגמה לפתרון סביר
-----------------

נסתכל על המשחק הבא:

{\displaystyle {\begin{aligned}v(\{1\})=1,v(\{2\})=2\\v(\{1,2\})=4\\\end{aligned}}}

התרומה השולית המקסימלית של שחקן 1 היא 2, והתרומה השולית המקסימלית של שחקן 2 היא 3. לכן אם {\displaystyle \phi \!} הוא מושג פתרון סביר, אז {\displaystyle \phi \_{1}(x)\leq 2} ו- {\displaystyle \phi \_{2}(x)\leq 3}.

דוגמאות למושגי פתרון סבירים
---------------------------

•  הליבה היא מושג פתרון סביר. יתר על כן, כל פתרון שאיננו פתרון סביר סותר בהכרח את עקרון הסבירות הקבוצתית.

ראו גם
------

* מונחים בתורת המשחקים

לקריאה נוספת
------------

* שמואל זמיר, מיכאל משלר, אילון סולן, **תורת המשחקים**, ירושלים: מאגנס, 2008, מסת"ב 9654932946
**אריאס עם טוויסט** (באנגלית: **Arias with a Twist**) הוא מחזה, שנוצר משיתוף פעולה בין הדראג קווין ג'ואי אריאס לבין הבובאי בזיל טוויסט. הופעת הבכורה של המחזה נערכה ב-12 ביוני 2008 במרכז HERE Arts Center שבתיאטרון דורותי ב. ויליאמס שבמנהטן. אף על פי שההצגה מוגדרת כמופע יחיד בכיכובה של אריאס, משתתפים בה גם שישה מפעילי בובות בלתי נראים, שמפעילים מריונטות מסורתיות, בובות ידיים ועוד. ההצגה הייתה מועמדת לפרס Drama Desk Award לשנת 2009, בקטגוריה "חוויה תיאטרלית ייחודית".

תקציר העלילה
------------

המחזה נפתח עם הופעה של להקה הכוללת ארבע מריונטות, שכל אחת מהן מנגנת בכלי נגינה שונה; פסנתר, תופים, חצוצרה ובס. לאחר שיר קצר, הקהל מתוודע ל**ג'ואי אריאס**. אריאס נחטפת על ידי חייזרים ובזמן שהיא נמצאת תחת בדיקות רפואיות, היא מבצעת גרסת כיסוי לשיר *Kashmir* של לד זפלין. לאחר שהחייזרים מסיימים את עבודתם, הם משליכים אותה אל מחוץ לחללית שלהם והיא מוצאת עצמה בג'ונגל, ככל הנראה בכדור הארץ. היא מבצעת את השיר המקורי *Jungle of Eden* שנכתב על ידי אלכס גיפורד מלהקת Propellerheads. אריאס מחפשת מזון, ומוצאת פטריה שגורמת לה להזיות. כשהיא חווה את הזיותיה, תמונות פסיכדליות מוקרנות על מסך שבקדמת הבמה, בעוד אריאס שרה מחרוזת שירי הביטלס הכוללת את *Lucy in the Sky with Diamonds* ואת *Within You Without You*. לאחר מכן, אריאס מוצאת עצמה במקום לא ברור, בו חפצים מרחפים באוויר על רקע מונולוג של אריאס על השוגר דדי שלה. לאחר מכן היא נשלחת אל הגיהנום, שם היא מבצעת קטע מוזיקלי, הכולל רמיזות מיניות, עם שתי בובות שטן ענקיות. אריאס שרה את *All by Myself*, שירו של אריק כרמן, ונעמדת מול בובת דופלגנגר בדמותה, שמעודדת אותה לחזור הביתה לניו יורק. אריאס מבצעת שיר מקורי נוסף של גיפורד, *Lately*. כאשר אריאס חוזרת לניו יורק, היא מגיעה בדיוק בזמן להופעה יחד עם להקת הבובות שהנראתה בתחילת המופע. היא שרה את השיר *Twisted* של Lambert, Hendricks & Ross, את השיר *You Have Changed* של ביל קארי וקרל ט. פישר וכן שיר מתוך שיגיונות זיגפלד, *You've Gotta Pull Strings*. המחזה מסתיים עם קטע מוזיקלי בהשראת יצירותיות של באזבי ברקלי, הכולל שימוש במראות וצילומי וידאו קליידוסקופיים על פניב של אריאס.

צוות השחקנים המקורי
-------------------

* ג׳ואי אריאס (אנ') - בתפקיד עצמה
* אוליבר דזל
* רנדי גינזבורג
* קירסטן קמרמאייר
* מאט לאבו
* ג'סיקה סקוט
* לינדזי אברומאיטיס סמית'

צוות ההפקה המקורי
-----------------

* בימוי: בזיל טוויסט (אנ')
* עיצוב תאורה: איאומו סאגוסה
* עיצוב סאונד: גרג דאפין
* עיצוב הקרנה: דניאל ברודי
* תלבושות: תיירי מוגלר (אנ'), כריס מארץ' (אנ')
* עיבודים מוזיקליים: אליוט דוגלס, ז'אן הולי פרנסואז
* שירים מקוריים: אלכס גיפורד
* ניהול במה: ניאלם וסוואני
* הפקה: ברברה בוסקנינו, ‏Here's Dream Music Puppetry Program‏, ‏Tandem Otter Productions‏, ג'וני מור

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אריאס עם טוויסט
* Arias with a Twist, הבלוג הרשמי (באנגלית) (ארכיון)
* בן בראנטלי, Effigies and Aliens Cavort in a Cross-Dressing Wonderland‏, הניו יורק טיימס, ‏19 ביוני 2008 (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Arias with a Twist, באתר nytheatre.com (אנ'), ‏14 ביוני 2008
2. 1 2  Mesmerizing Arias with a Twist Extends Through Dec. 31, באתר Playbill,‏ 7 באוגוסט 2008
**אריאלון** (שם מדעי: *Arielulus*) הוא סוג של עטלף קטנטן וכהה במשפחת הנשפוניים ובו 5 מינים שחיים במזרח אסיה. הסוג הוקם בשנת 1987 על ידי הזואולוגים הבריטים ג׳ון אדוארד היל ודייוויד לקין הריסון, והוא קרוי על שם הדמות ״אריאל״ ממחזה הסערה של ויליאם שייקספיר. הסוג נכלל בעבר לסירוגין תחת הסוגים עטלפון ואפלול.

תיאור
-----

האריאלון מתאפיין בגוף קומפקטי, כנפיים קצרות ורחבות, ראש מעוגל כיפתי ופנים חרוטיות שמזכירות במקצת את האשמן. האוזניים רחבות, קעורות וגדולות למדי עם צפירים עבים. העיניים בולטות, החרטום קצר ורחב עם נפיחויות בצדדים והאף קטום ועגול. הלוע רחב והשיניים קטנות וחדות. הזנב ארוך וצר וכנף הזנב גדולה ורחבה כמפרש. אורך הראש והגוף של האריאלונים בסוג 41–58 מ״מ, אורך הזרוע 34–51 מ״מ ואורך הזנב 33–58 מ״מ; משקלם 17-4.3 גרם לכל היותר.

לאריאלון פרווה ארוכה ושעירה. צבעה הכללי כהה למדי ונע בין שחור מבריק לחום שוקולד כהה או חום ביסטר שנוטה להתבהר מעט בגחון. למרות צבע הבסיס הכהה, האריאלונים נראים ססגונים ונאים בשל העובדה שקצה השיער שלהם צבוע בגוונים מבריקים שמשתנים ממין למין: זהב, נחושת, ברונז׳ה, אדמדם, כתמתם או צהוב, לצד גוון כסוף ואפור. אצל מינים אחדים יש צווארון או קולר בולט בצבע מוזהב סביב הצוואר שמעצים את הססגוניות שלהם, בעוד שמינים אחרים עשויים להראות חדגוניים יותר. האוזניים שחורות ושולי האוזניים והצפירים עשויים להיות מסומנים בצהוב או בלבן. הפנים, הכנפיים וכנף הזנב שחרחרים או חומים והזרועות והרגליים בצבע בורדו.

תפוצה וביולוגיה
---------------

האריאלונים חיים במזרח אסיה; הם מצויים באזורים מוגבלים בתת-היבשת ההודית, בדרום סין העממית, מדינות הודו-סין (תאילנד, וייטנאם, קמבודיה, לאוס ובורמה), בחצי האי המלאי, בטאיוואן, ג'אווה ובורנאו. בית הגידול שלהם מורכב בעיקר מיער גשם ממוזג או יער עננים עד רום 2,100 מטר מעל פני בים, והם נוטים לשהות בסמוך למקורות מים.

בהתחשב בנדירות המינים ובטווח התפוצה המצומצם שלהם, מעט מאוד ידוע על אורח החיים של הסוג. כיתר הנשפוניים, מיני האריאלון פעילים בלילה; התזונה שלהם מורכבת מחרקים (בפרט חיפושיות) והם מאתרים את מזונם באמצעות איכון-הד. להוציא מין אחד, רוב המינים חיים בדרך כלל בבדידות. הם מתרבים אחת לשנה והנקבה ממליטה גור יחיד.

מינים
-----

בסוג זה 5 מינים:

* אריאלון הצווארון (*Arielulus aureocollaris*)
* אריאלון השרשרת (*Arielulus torquatus*)
* אריאלון נחושתי (*Arielulus cuprosus*)
* אריאלון ברונז׳ה (*Arielulus circumdatus*)
* אריאלון חברותי (*Arielulus societatis*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריאלון** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |
**אבי (אברהם צבי) קוסטליץ** (נולד בשנת 1947) הוא בכיר בשב"כ לשעבר, כיהן כיו"ר ומנכ"ל רשות שדות התעופה וכחבר מועצת עיריית ירושלים. שימש מנכ"ל חברת "טרייסגארד". בשנים האחרונות-איש עסקים עצמאי.

ביוגרפיה
--------

נולד במחנה עקורים בגרמניה ובגיל שנה, עלה עם הוריו לישראל והשתכנו בחדרה. אביו, מרדכי קוסטליץ, יליד הונגריה וניצול שואה, שימש כ-26 שנים כסגן ראש עיריית חדרה מטעם המפד"ל וממונה על תיקי החינוך והרווחה. 

למד בישיבה התיכונית "מדרשית נעם" בפרדס חנה, התגייס לצה"ל לפלס"ר 7 באוגוסט 1964 והשתחרר באפריל 1967 בדרגת סגן, לאחר שסיים קורס קציני חי"ר ועבר הסבה לטנקים. 

במלחמת ששת הימים, שירת במילואים ולחם כמ"מ טנקים ברמת הגולן ובסיומה קיבל צל"ש חטיבה.

במלחמת יום הכיפורים לחם במילואים כמ"פ טנקים ברמת הגולן ואחר כך באזור סואץ. לאחריה התמנה לתפקיד של מג"ד טנקים. 

בעל תואר ראשון בהצטיינות בכלכלה ומדעי המדינה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בן-גוריון שבנגב. 

שירת בשב"כ במשך כ-25 שנה ושימש בתפקידי פיקוד מבצעיים שונים, ביניהם: מפקד שב"כ לבנון (84'-83'), מפקד שב"כ אזור הדרום, ומפקד שב"כ יהודה, שומרון וירושלים.

באמצע שנות ה-90 פרש מן השב"כ לאחר 25 שנות שירות מבצעי ופיקודי והצטרף למפד"ל. עמד בראש מטה הבחירות של המפד"ל בבחירות לכנסת ה-14. 

באוגוסט 1996 התמנה ליו"ר מועצת רשות שדות התעופה וכיהן בתפקידו 9 חודשים. 

מיד לאחר מכן, בשנת 1997 מונה למנכ"ל רשות שדות התעופה וכיהן בתפקיד עד לשלהי 2001. בתקופת כהונתו אושרה תוכנית הענק "נתב"ג 2000". הפרויקט יצא לפועל ב-1998 בעלות כוללת של כ-1 מיליארד דולר. 

בשנת 2002 הקים חברה עצמאית ועסק בייעוץ אסטרטגי לחברה אמריקאית בתחום הבידוק הביטחוני לתעופה ובמתן שירותי ניהול מקומיים.

בין השנים 2003 – 2008 היה חבר מועצת עיריית ירושלים מטעם סיעת "ירושלים תצליח", בראשות ניר ברקת. היה חבר פעיל בוועדת הכספים ושימש דירקטור בתיאטרון ירושלים. 

בשנת 2008 מונה למנכ"ל חברת הסטארט-אפ "טרייסגארד", שפיתחה טכנולוגיה לגילוי עקבות חומרי נפץ בכבודת יד בנמלי תעופה ובמעברי גבול.

מאז שנת 2009 הוא איש עסקים המתמחה בייצוג משקיעים בתחום הנדל"ן ובמתן שירותי ניהול בכירים. 

בשנת 2010 נתן חוו"ד מומחה, לטובת הבנק הערבי הירדני, בתביעה שהגישו נגדו נפגעי טרור ישראלים ואמריקאים.

נשוי לשפרה-ציירת, פסלת ומטפלת באומנות, ואב לשלושה. מתגורר בשכונת רמות אלון בירושלים. היה יו"ר ועד הפעולה של תושבי שכונת רמות אלון, נגד בניית גדר ההפרדה בין השכונה לכפר בית איכסא.

| יושבי הראש ומנכ"לי רשות שדות התעופה (רש"ת) |
| --- |
| יושבי הראש | אהרן רמז • אריה גרוסבורד • יעקב אבן • חיים קורפו • אבי קוסטליץ • צבי שלום • עובדיה עלי • אלי מרום • יצחק גרשון |  |
| מנהלים כלליים | אריה רביב • רמון הראל • צבי גוב-ארי • ברוך לוי • מוטי דבי • אבי קוסטליץ • גבי אופיר • קובי מור • יעקב גנות • חגי טופולנסקי |
הכניסה לביתן איטליה. ברקע ספינת החלל כדור הארץ.
**ביתן איטליה** (אנגלית: Italy Pavilion at Epcot) הוא אחד הביתנים באזור תצוגת העולם של פארק השעשועים אפקוט שבאתר הנופש דיסניוורלד באורלנדו, פלורידה.

הביתן האיטלקי נועד להציג את תרבותה, מטבחה ואופייה של איטליה. הביתן בנוי תוך עירוב של סגנונות אדריכלות ונציאני ורומאי. במבנה דגם של כיכר סן מרקו ושל הקמפנילה - מגדל הפעמונים של בזיליקת סן מרקו וכן מבנה המהווה חיקוי של ארמון הדוג'ים. בביתן אין מתקן שעשועים והוא כולל חנויות ומסעדה (מסעדת "L'Originale Alfredo di Roma Ristorante" - שנוסדה על ידי צאצאו של השף אלפרדו די ללו, ממציא הפטוצ'יני אלפרדו).

בכיכר של הביתן מספר אלמנטים המחקים אלמנטים ארכיטקטוניים רומיים - כגון מזרקת נפטון, וכן אלמנטים ונציאניים כגון האריה של מארק הקדוש. חנויות הביתן מוכרות מזון ויינות איטלקיים.

גלריה
-----

* ארמון הדוג'ים והקמפנילהארמון הדוג'ים והקמפנילה
* מבט על הביתן האיטלקימבט על הביתן האיטלקי
* מבט על הביתן מעברו השני של האגםמבט על הביתן מעברו השני של האגם

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איטליה** בוויקישיתוף

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל דיסני** |

| אפקוט |
| --- |
| עולם העתיד | ספינת החלל כדור הארץ • אינובנשונס • עולם האנרגיה • המשימה: חלל • סוארין • טסט טרק • דמיון! • האדמה • הימים החיים |  |
| גלריית מדינות העולם | מקסיקו • נורווגיה • סין • גרמניה • איטליה • ההרפתקה האמריקאית • יפן • מרוקו • צרפת • הממלכה המאוחדת • קנדה |
| מתקנים שאינם פעילים | הורייזונז • פלאי החיים • כפר המילניום • עולם התנועה |
**מרגרט קתלין או'ריגן** (באנגלית: **Margaret Kathleen O'Regan**; ‏14 בספטמבר 1919 – 10 באפריל 1980), שהייתה ידועה בשם **קיי מדפורד** (באנגלית: **Kay Medford**), הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון וזמרת אמריקאית, מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1968 על תפקידה בסרט המוזיקלי "מצחיקונת".

ביוגרפיה
--------

מדפורד נולדה וגדלה בניו יורק סיטי לזוג הורים איריים אמריקאיים ג'יימס ומרי או'ריגן שמתו כאשר הייתה בת 15. לאחר מכן אימצה את השם קיי מדפורד, סיימה את לימודייה במוסדות לימוד קתולים ועבדה לפרנסתה כמלצרית במועדון לילה.

בתחילת דרכה זכתה לביקורות מצוינות על הופעתה בברודוויי במחזמר "ביי ביי בירדי" בתפקיד מאמא. את דרכה בהוליווד החלה בשנת 1958 בסדרת הטלוויזיה "קיטי פויל" ברשת NBC, הסדרה שמבוססת על תוכנית רדיו באותו שם שודרה בטלוויזיה למשך חמישה חודשים. בשנת 1960 בדרמה "באטרפילד 8" ולאחר מכן בסרטו של הבמאי והמחזאי המצליח ג'ושוע לוגן "Ensign Pulver" ובסרטו של ארווין קרשנר "שיגעון טוב".

בשנת 1964 הופיעה מדפורד במחזמר "מצחיקונת" והייתה מועמדת לפרס טוני על תפקיד רוז ברייס, אמה של גיבורת העלילה השחקנית פאני ברייס (ברברה סטרייסנד). כארבע שנים לאחר מכן חזרה מדפורד על התפקיד גם בגרסה הקולנועית המפורסמת של ויליאם ויילר והייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. ב-1969 השתתפה מדפורד בסרטו השלישי של ריצ'רד דונר "טווינקי" בתפקיד אמו של הסופר סקוט וורדמן (צ'ארלס ברונסון).

מדפורד מעולם לא נישאה. נפטרה בשנת 1980 בגיל 61 בביתה שבמנהטן ממחלת סרטן צוואר הרחם.

קישורים חיצוניים
----------------

* קיי מדפורד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* קיי מדפורד, באתר AllMovie (באנגלית)
* קיי מדפורד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קיי מדפורד, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* קיי מדפורד, באתר Discogs (באנגלית)
* קיי מדפורד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007430354705171
* BNE: XX4848833
* BnF: cb139378041 (data)
* GND: 134567749
* ISNI: 0000 0001 1850 3376
* LCCN: n88169089
* MusicBrainz: 234f9903-32a9-47e6-aa20-5686a1b39d61
* SNAC: w6wv1kfr
* SUDOC: 22398356X
* VIAF: 56800171
* WorldCat: viaf-56800171

 |
**קייבסטאר** (באוקראינית: **Київстар**) היא חברת טלקומוניקציה אוקראינית המספקת שירותי תקשורת והעברת נתונים המבוססים על מגוון רחב של טכנולוגיות ניידות וקבועות, כולל (4G (LTE. מובילה בין מפעילי הסלולר האוקראיניים מבחינת איכות האינטרנט הסלולרי.

רשת הסלולר של קייבסטאר מכסה את כל ערי אוקראינה, כמו גם יותר מ-28 אלף יישובים כפריים, כל הנתיבים הלאומיים והאזוריים העיקריים, רוב חופי הים והנהרות. נכון לשנת 2020, היא מפעילת הסלולר הגדולה ביותר ואחת מספקיות האינטרנט הגדולות ביותר של גישה בפס רחב (שירות "אינטרנט ביתי") באוקראינה, ומשרתת כ-26 מיליון לקוחות ניידים ויותר ממיליון לקוחות אינטרנט בפס רחב קבוע (שירות "אינטרנט ביתי"). בבעלות החברה חמישה קודי רשת: 67, 68, 96, 97, 98.

קייבסטאר היא גם אחת המובילות בגזרת OTT TV, המספקת גישה ליותר מ-250 ערוצי טלוויזיה.

קייבסטאר יצרה את תשתית התקשורת הגדולה ביותר באוקראינה - כמעט 40,000 תחנות בסיס. החברה משתמשת ברשת סיבים אופטיים משלה באורך כולל של 44,000 ק"מ ורוחב פס של יותר מ-380 Gbit/s.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קייבסטאר** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של קייבסטאר
* קייבסטאר, ברשת החברתית פייסבוק

* קייבסטאר, ברשת החברתית טוויטר

* קייבסטאר, ברשת החברתית אינסטגרם

* קייבסטאר, ברשת החברתית טיקטוק

* קייבסטאר, סרטונים בערוץ היוטיוב

הערות שוליים
------------

1. ↑  Рейтинг українських операторів за якістю мобільного інтернету, ITsider.com.ua, ‏2020-02-15 (באוקראינית)
2. ↑  a.slyusar\_66, Kyivstar Today, kyivstar.ua, ‏2017-04-12 (באנגלית)
**שחפית האינקה** (שם מדעי: *Larosterna inca*) הוא מין של עוף ים יחיד בסוגו ממשפחת השחפיתיים.

מאפיינים
--------

אורכה כ-39 עד 42 ס"מ, ומשקלה כ-180 עד 210 גרם. מראה שונה מאוד משאר מיני משפחתה ומרוב עופות הים בכלל, ולכן הוענק לה סוג טקסונומי משלה. רוב גופה צבוע באפור כהה; מקורה אדום ורגליה כתומות. בשני צדי הראש, מתחת לעין יש "פס" לבן, ומתחתיו עור חשוף צהוב בצורת פה. הכנפיים והזנב כהים יותר משאר הגוף. הזכר והנקבה דומים. אצל שחפיות צעירות הגוף חום-סגלגל, ונוצות הראש הבוגרות מתפתחות אצלם בהדרגה.

אזור התפוצה של שחפית האינקה, כמו שמרמז שמה, מתפרש על פני החוף המערבי של דרום אמריקה, מאקוודור ופרו לצ'ילה.

שחפית האינקה ניזונה בעיקר מדגים קטנים, כמו אנשובי, אך גם מסרטנים ומשאריות אנושיות. היא נצפתה עוקבת אחרי סירות דייגים בחיפושיה אחרי מזון. השחפית דואה מעל למים, מזהה את טרפה מהאוויר, צוללת אל המים ותופסת אותו בעזרת מקורה. השחפית חברתית, ונצפית במושבות עשויות לכלול כמה אלפי פרטים.

בית הגידול הטבעי של השחפית הם חופים עם חול וצוקים סלעיים.

שחפית האינקה מתרבה פעמיים בשנה; עונות הרבייה שלה מתרחשות בין אפריל ליולי ובין אוקטובר לדצמבר. תצוגת החיזור של הזכר כוללת תעופה מסוגננת, והאכלת הנקבה. השחפית מקננת במחילות או בחורים בצוקים סלעיים. הנקבה מטילה 1-3 ביצים, ודוגרת עליהן במשך 3-4 שבועות. הזכר והנקבה גם יחד משתתפים בדגירה על הביצים ובהאכלת הגוזלים. הגוזלים פורחים מהקן 4 שבועות לאחר בקיעתם, ונעשים עצמאיים חודש לאחר מכן.

מין זה הוכרז כ"קרוב לסיכון" על ידי ארגון IUCN.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **שחפית האינקה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

* שחפית האינקה, באתר אויסאקס-בירדס

הערות שוליים
------------

1. ↑  שחפית האינקה באתר הרשימה האדומה של IUCN
**שחפיתיים** או **שחפיות** (שם מדעי: **Sternidae**) היא משפחה של עופות ימיים בסדרת החופמאים. במשפחה קיימים 11 סוגים. לאחרונה הוחלט על סיווג הקבוצה מחדש כתת-משפחה במשפחת השחפיים (תחת השם: Sterninae), אך הדבר מצוי במחלוקות. משמעות שמן הוא שחפים קטנים (עם הסיומת "ית" המשמשת להקטנה), כיוון שרובן קטנות יחסית.

בעבר, מרבית השחפיתיים השתייכו לסוג גדול אחד, שחפית, אולם ניתוחי רצפי DNA תמכו בהפרדת מינים שונים לסוגים נפרדים, תחת אותה קבוצה.

מאפיינים
--------

שחפיות רבות נודדות למרחקים גדולים מעל הים, כאשר שחפית הקוטב מעבירה את הנדידה הארוכה בעולם, בין אזורי הרבייה של האזור הארקטי עד לאנטארקטיקה. גם שחפיות אחרות עוברות מעל הים הפתוח בנדידות ארוכות.

רוב השחפיות בעלות גודל בינוני, לרוב עם נוצות אפורות או לבנות. אורך גופם של השחפיתיים נע בין 20 ל-65 סנטימטרים, משקלן 38 עד 782 גרם ומוטת כנפיהם בין 0.5 ל-1.35 מטרים. לרובם יש סימנים שחורים על ראשם. מקורם ארוך, ובכפות רגליהם קיימים קרומים. הם בעלי גוף קליל ואירודינמי (מותאם לתעופה) יותר משל שחפים. דאייתם משווה להם מראה אלגנטי והדור, שכן זנבם ארוך וכנפיהם ארוכות וצרות. תוחלת החיים של השחפיות ארוכה יחסית, לעיתים עד מעל לגיל 30 שנה.

רוב השחפיות הם אוכלות דגים או דיונונים מהים, לאחר שהם צוללים אליהם. הם לא דואות לזמן ממושך אך מינים מסוימים, כמו השחפית הכהה (*Sterna fuscata*), מגביהים רום בתעופה. למעט ברחצה הן שוחות לעיתים נדירות. יחדיו הן מקננות באיים מרוחקים או בין צוקים ומסתמכים על הגנה הדדית מטורפים.

סוגים
-----

* נודי (*Anous*) בו 5 מינים.
* מרומית (*Chlidonias*) בו 4 מינים.
* מין יחיד: שחפית עבת-מקור (*Gelochelidon nilotica*)
* מין יחיד שחפית הפיה (*Gygis alba*)
* מין יחיד: שחפית כספית (*Hydroprogne caspia*)
* מין יחיד: שחפית האינקה (*Larosterna inca*)
* שחפית חומת-גב (*Onychoprion*) בו 4 מינים.
* מין יחיד: שחפית גדולת-מקור (*Phaetusa simplex*)
* שחפית (*Sterna*) בו 13 מינים.
* סטרנולה (*Sternula*) בו 7 מינים.
* תלאסאוס (*Thalasseus*) בו 6 מינים.

גלריה
-----

* שחפית יםשחפית ים
* שחפית הקוטבשחפית הקוטב
* שחפית גמדיתשחפית גמדית
* Sterna antillarumSterna antillarum
* שחפית גדולת-מקורשחפית גדולת-מקור
* נודי חומהנודי חומה
* שחפית האינקהשחפית האינקה
* שחפית כההשחפית כהה
* שחפית כספיתשחפית כספית

קישורים חיצוניים
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ITIS
 |

* שחפיתיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  del Hoyo et al. 1996; Bridge et al. 2005; Collinson 2006
**סיירת קלה** היא סוג של סיירת או אוניית מלחמה, שהייתה בשימוש במחצית הראשונה של המאה ה-20.

ככל שנכנסו סיירות המערכה לשירות, הסתבר שתפקידן ישאיר אותן בצמוד לצי העיקרי. לפיכך, נוצר הצורך בסיירת קלה (Light Cruiser). במקביל, הפכו ההתפתחויות הטכנולוגיות את הסיירת המוגנת לאיטית ולא יעילה לצורכי ליווי. המנועים החדשים היו מהירים יותר, והסיירות הישנות הפכו לאיטיות ולא יעילות. מעבר לכך, המעבר לשימוש בנפט הביא לכך שלא היה צורך במחסני פחם והיה צורך במיגון שונה. בשנת 1909 נכנסו לשירות בצי הבריטי סיירות מסדרת **טאון** (Town); אלו היו הסיירות הקלות הראשונות. סדרה נוספת של סיירות קלות, סדרת **ארת'וסה** (Arethusa) נכנסה לשירות ב-1911; סיירות אלה שילבו שריון יחד עם מהירות (מהירותן הגיעה ל-29 קשר), ונועדו למשימות הקלאסיות של הסיירות: סיור, פשיטה, ליווי, וכיוצא בזה.

באמנת וושינגטון, שנחתמה ב-1922 על ידי ארצות הברית, האימפריה הבריטית, האימפריה היפנית, צרפת ואיטליה, והגבילה את הכוח הצבאי הימי של המדינות החתומות, קיבלו על עצמן המדינות החתומות להגביל את בניין אוניות השטח שלהן. מעבר לאוניות מערכה, נאסר על בניית אוניות שטח שההדחק שלהן עולה על 10,000 טון. בכך הוגדר גודלה של הסיירת הקלה, כלומר אונייה שאינה אוניית מערכה. בזמן מלחמת העולם הראשונה נשאו הסיירות הקלות הבריטיות שני תותחי 6 אינץ' (152 מ"מ) ושמונה תותחי 4 אינץ' (100 מ"מ), או מערך של תותחי 6 אינץ' בלבד. סיירות גרמניות נשאו בתחילת המלחמה תותחי 4.1 אינץ' (104 מ"מ) ובמהלכה שופרו תותחיהן עד שהגיעו לקוטר של 5.9 אינץ' (150 מ"מ); כעת הגדירה האמנה את קוטר התותחים שיכולות אוניות מסוג זה לשאת: לא יותר מקוטר של 6.1 אינץ' (155 מ"מ). 

במלחמת העולם הראשונה הופעלו שני סוגי הסיירות: סיירת המערכה והסיירת הקלה. בין הסיירות הקלות נבנו גם סיירות ייחודיות שנקראו "מובילות שייטת" (Flotilla Leader); תפקידן היה להיות אוניית דגל לשייטת של משחתות. הן נבנו כך שיהיה בהן מקום, מעבר לצוות הרגיל, גם למטה השייטת ולציוד הנדרש, כמו ציוד קשר.

סיירת עזר
---------

סוג נוסף של סיירות קלות שהופעלו במלחמה היה "סיירות עזר" (Auxiliary cruiser). אלה היו אוניות סוחר, אשר עם תחילת המלחמה חומשו בתותחים בעלי קוטר קטן, ונועדו להוות ליווי לשיירות. היה זה פתרון גרוע, שכן לאוניות אלה חסרו עוצמת האש והמהירות הנדרשת כדי למלא את תפקידן כיאות. הגרמנים עשו שימוש אחר באוניות אלה, כאשר השתמשו בהן כאוניות פשיטה מוסוות לתקיפת צי הסוחר הבריטי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סיירת קלה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  ישנן שלוש סדרות אוניות בשם Town: הסדרה המתוארת כאן, סדרת סיירות קלות בריטיות שהושקה בשנות ה-30 למאה ה-20, וסדרת משחתות שהושקה בארצות הברית באותה תקופה.
**מרדכי (מוקה) פוירשטיין** (1949 – 16 ביולי 2014) היה כדורסלן ישראלי, ששיחק בעמדת הקלע ומזוהה עם הפועל חיפה.

ביוגרפייה
---------

פוירשטיין נולד בחיפה לבנימין ופירחה, בצעירותו שיחק בקבוצות הנוער של הפועל חיפה בכדורגל ובכדורסל ובעונת 1965/66 כאשר היה בן 16 הצטרף לקבוצת הבוגרים של הפועל חיפה בכדורסל ששיחקה אז בליגה הבכירה, בעונה זו שותף פוירשטיין ב-7 משחקים בהם קלע 3.9 נק' בממוצע והקבוצה סיימה בצמרת הליגה במקום ה-3. בעונתו השנייה בקבוצה שותף ב-3 משחקים וקלע 2.5 נק' בממוצע (ושיחק במקביל בקבוצת הנוער), בעונה זו שיתף פעולה עם מולי אבישר, יצחק מזרחי ויואב כץ שנחשבו לקלעים מצטיינים. בעונתו השלישית במועדון עונת 1967/68 החל לקבל יותר דק' משחק ושותף ב-12 משחקים בהם קלע 9 נק' בממוצע, משחק השיא שלו באותה עונה היה בניצחון על הפועל גבעת ברנר כאשר קלע 20 נק', במהלך אותה עונה שיתף פעולה עם משה אנגל ורני כהנא, כאשר גם בעונה זו הגיעה הקבוצה להצלחה וסיימה במקום ה-3 בליגה. בעונתו הרביעית בקבוצה הרבה פוירשטיין לשחק ושותף בכ-20 משחקים בהם העמיד ממוצע של 11.6 נק' למשחק, בעונה זו קבע שיא אישי חדש כאשר קלע 29 נק' במחזור הסיום נגד גבעת ברנר, בעונה זו סיימה הקבוצה במקום הרביעי בצמרת הליגה. בעונתו החמישית בקבוצה, [עונת 1969/70, הרבה פוירשטיין לשחק ושותף ב-21 משחקים בהם העמיד ממוצע של 11.4 נק'. באותה עונה הקבוצה נחלשה עד מאוד וסיימה במקום ה-10 בשייון נקודות עם היורדות הפועל ירושלים והפועל בית אלפא. בעונתו השישית בקבוצה שיפר פוירשטיין באופן משמעותי את יכולת הקליעה, כאשר העמיד ממוצע של 14.8 נק' בממוצע ב-22 משחקים, באותה עונה גם קבע את שיא הקרירה האישי שלו כאשר קלע 30 נק' בניצחון על הפועל אשדות יעקב, בעונה זו הקבוצה סיימה במרכז הטבלה במקום ה-6. בעונתו השביעית בקבוצה עונת 1971/72 שיפר במעט את ממוצעיו כאשר קלע 16.9 נק' ב-19 משחקים, אך עונה זו הייתה לכישלון עבור הקבוצה שסיימה במקום האחרון וירדה לליגת המשנה. בעונתו השמינית במועדון שיחקה הקבוצה בליגת המשנה, בסיום אותה עונה שבה הקבוצה לליגה הבכירה. בעונתו התשיעית במועדון מונה לקפטן הקבוצה הבוגרת וב-17 משחקים העמיד ממוצע של 15.7 נק', בעונה זו שיתף פעולה עם הלל גלבוע, שרי בן צבי, ישראל רוב ועופר צלנר. בעונה זו שבלטה בפערי האיכות בין הקבוצות השונות בליגה סיימה הקבוצה במקום ה-7 במרכז הטבלה. עונתו העשירית הייתה גם האחרונה במדי הפועל חיפה, בעונה זו לא הרבה לשחק ושותף כקפטן הקבוצה ב-5 משחקים בלבד בהם העמיד ממוצע של 5.5 נק'. בעונת 1975/76 עבר לשחק בהפועל קריית חיים שירד עונה קודם לכן לליגת המשנה, במועדון שיחק כשנתיים ושימש בו גם כמאמן עד לפרישתו ממשחק פעיל, בקריית חיים שיתף פעולה עם אחיו הקטן יצחק.

### סטטיסטיקה

פוירשטיין שיחק בליגת העל 9 עונת בהן שיחק 126 משחקים וקלע 1553 נק', הוא ממוקם במוקם ה-10 בקלעי כל הזמנים של הפועל חיפה.

לאחר הפרישה
-----------

לאחר שבפרש ממשחק פעיל החל לעסוק בתחום נדל"ן, בשנות ה-90 שימש כנותן החסות הראשי של הפועל חיפה בכדורסל.

פוירשטיין הלך לעולמו בשנת 2014 היה נשוי ואב לשני בנים.

קישורים חיצוניים
----------------

* עמוד השחקן, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל

הערות שוליים
------------

1. ↑  סיפור משפחתי
ההיכל הביתי **ארמון הספורט של פו**
**אלן בארנה פו אורטז** (בצרפתית: **Élan Béarnais Pau Orthez**) היא קבוצת כדורסל צרפתית מהערים פו ואורטז השוכנות במחוז הפירנאים האטלנטיים. הקבוצה מתמודדת בליגת העל הצרפתית בכדורסל.

היסטוריה
--------

המועדון נוסד בשנת 1931 בעיירה אורטז, ונקרא **אלן בארנה אורטז**. והשתייך ל**אגודת ספורט אזורית אורטז**. המועדון היה אחד ממייסדי הליגה הצרפתית החובבנית. בשנת 1970, הצטרף אל הליגה המקצועית הראשונה שהוקמה - ליגת ה-LNB. לאחר עשור וחצי, בעונת 1985/86, זכה המועדון בתואר צרפתי הראשון שלו - אליפות צרפת. לפני כן, המועדון זכה בתואר האירופי הראשון שלו - גביע קוראץ' של עונת 1983/84, לאחר ניצחון בגמר מול הכוכב האדום בלגרד.

במשך שלושה עשורים, העפיל המועדון בכל עונה לתחרויות אירופיות, (1978-2009, רצף ההשתתפויות האירופיות הגדול ביותר). 

עם המעבר לכדורסל המקצועני, בשנות ה-80 המאוחרות, המועדון היה צריך לעבור לעיר מאוכלסת ולכן התאחד עם העיר פו ושינה את שמו ל**אלן בארנה פו-אורטז**. בשנת 1989, החל לשחק באולמה הביתי של העיר, ארמון הספורט של פו, שנבנה עבור המועדון המאוחד. איחוד זה הניב למועדון המאוחד בכעשרים שנה: 7 אליפויות ו-6 גביעים; בנוסף, להופעות מכובדות במפעלי אירופה השונים, שהפך את המועדון לטוב ביותר בצרפת.

בעונת 2008/09 נשרה הקבוצה לליגה השנייה, אך חזרה לאחר עונה אחת לליגה הבכירה. בסיום עונת 2011/12 ירדה לליגה השנייה, ושוב חזרה לליגה הבכירה לאחר עונה אחת.

אולם הבית של המועדון הוא **ארמון הספורט של פו** המכיל כ-7,900 מקומות ישיבה.

### שחקני עבר בקבוצה

* צרפתצרפת איאן מהינמי
* צרפתצרפת בוריס דיאו
* צרפתצרפת מיקאל פיאטרוס
* צרפתצרפת פלורנט פיאטרוס
* ארצות הבריתארצות הברית ג'וש דאנקן
* ארצות הבריתארצות הברית ג'ון גילכרייסט
* ארצות הבריתארצות הברית הווארד קרטר
* ארצות הבריתארצות הברית מרכוס בראון
* רומניהרומניה גאורגה מורשאן

תארים והישגים
-------------

* **הליגה הצרפתית**:
	+ אליפות (9): 1986, 1987, 1992, 1997, 1998, 1999, 2001, 2003, 2004
	+ מקום שני: 1989, 1993, 1995, 2002
	+ חצי גמר: 2006
* **הגביע הצרפתי**:
	+ זכייה (7): 1991, 1992, 1993, 2002, 2003, 2007, 2022
	+ גמר: 2004
	+ חצי גמר: 2006
* **גביע קוראץ'**:
	+ זכייה (1): 1984

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פו אורטז** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של פו אורטז
* אתר אוהדים
* פו אורטז, ברשת החברתית פייסבוק

* פו אורטז, ברשת החברתית טוויטר

* פו אורטז, ברשת החברתית אינסטגרם

| ליגת העל הצרפתית - עונת 2022/2023 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| אסוול • בורק • בלואה • דיז'ון • גראבלין דנקירק • לה מאן • לה פורטל • לימוז' • מונקו • מטרופוליטנס 92 • נאנטר • נאנסי • פו אורטז • פוס פרובאנס באסקט • פריז בסקטבול • קוראל רואן • שולה • שטרסבורג |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb13179747z (data)
* SUDOC: 035294108
* VIAF: 266920690
* WorldCat: viaf-266920690

 |
**אריברט, נסיך אנהלט** (גרמנית: **Aribert von Anhalt**;‏ 18 ביוני 1866 - 24 בדצמבר 1933), היה העוצר של דוכסות אנהלט לתקופה קצרה בשנת 1918.

ביוגרפיה
--------

אריברט נולד ב-18 ביוני 1866 בוורליץ, לפרידריך, נסיך הכתר של אנהלט-דסאו-קתן ואנטוינטה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתם של אדוארד, נסיך סקסוניה-אלטנבורג ואמליה, נסיכת הוהנצולרן-זיגמרינגן.

ב-6 ביולי 1891 התחתן אריברט עם מריה לואיזה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין, בתם של כריסטיאן, נסיך שלזוויג-הולשטיין והלנה, נסיכת הממלכה המאוחדת, בתה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת בקפלת סנט ג'ורג' שבטירת וינדזור. בן דודה של מריה לואיזה, וילהלם השני, קיסר גרמניה, היה פעיל מאוד בהסדרת השידוך.

עם זאת, הנישואין היו בלתי מאושרים ולא הניבו צאצאים. שנים לאחר מכן נטען שאריברט היה למעשה הומוסקסואל ואף נתפס במיטה עם משרת, על ידי מריה לואיזה או על ידי אביו. בדצמבר 1900 עשה אביו שימוש בזכותו כדוכס אנהלט, וביטל את הנישואין. הנסיכה מריה לואיזה, ששהתה אז בביקור רשמי בקנדה, שבה מיד לבריטניה. בזיכרונותיה היא התייחסה לשבועת הנישואין שלה כמחייבת והיא מעולם לא נישאה שנית. יחד עם זאת, היא מתייחסת בזיכרונותיה בזעם לנישואיה וברור שהיא סלדה מבעלה לשעבר.

ב-21 באפריל 1918 מת אחיו אדוארד, דוכס אנהלט, ובנו יואכים ארנסט, דוכס אנהלט עלה לשלטון במקומו, אולם מכיוון שהיה קטין, שימש אריברט כעוצר הדוכסות. ב-12 בנובמבר 1918 התפטר יואכים ארנסט מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה.

לאחר המלחמה התגורר אריברט במינכן, עד למותו ב-24 בדצמבר 1933.

אילן יוחסין
-----------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרידריך, נסיך הכתר של אנהלט-דסאו |   | אמליה, רוזנת הסן-הומבורג |   | לודוויג קרל, נסיך פרוסיה |   | פרדריקה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ |   | פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג |   | שרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ |   | קרל, נסיך הוהנצולרן-זיגמרינגן |   | מארי אנטואנט מירא |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   | לאופולד הרביעי, דוכס אנהלט |   |   |   |   |   | פרדריקה וילהלמינה, נסיכת פרוסיה |   |   |   |   |   | אדוארד, נסיך סקסוניה-אלטנבורג |   |   |   |   |   | אמליה, נסיכת הוהנצולרן-זיגמרינגן |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   | פרידריך הראשון, דוכס אנהלט |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | אנטוינטה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | **אריברט, נסיך אנהלט** |
|

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אריברט, נסיך אנהלט** בוויקישיתוף
* אריברט, נסיך אנהלט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 315945293
* WorldCat (עם VIAF): 315945293

 |
סיירת המערכה אה"מ הוד, סיירת המערכה הגדולה ביותר שנבנתה אי פעם
**סיירת מערכה** היא סוג של סיירת, שהייתה בשימוש במחצית הראשונה של המאה ה-20.

היסטוריה
--------

בתחילת המאה ה-20 הופיע סוג חדש של סיירת, סיירת מערכה. סיירת המערכה צמחה בצי הבריטי ומטרתה הייתה לשלב את מהירותה של הסיירת ויכולת התמרון שלה עם עוצמת האש של אוניית המערכה. אונייה זו נועדה למלא את החלל שבין הסיירת הקלאסית לאוניית המערכה. הוגה הרעיון היה אדמירל סר ג'קי פישר, לורד הים הראשון (תפקיד מקצועי בפיקוד על הצי הבריטי, שיש להבחינו מתפקיד הלורד הראשון של הימיה שהוא תפקיד פוליטי). פישר רצה לחסוך, מחד, בהוצאות העצומות של הצי, ומאידך לשמור על עליונותה הימית של בריטניה. כדי להשיג יעד זה הוציא פישר מהשירות את הצי העצום של אוניות מערכה מיושנות, ועמן סיירות משוריינות ומוגנות, שלהן קרא "ערב רב של גרוטאות חסרות ערך". את מקומן של אוניות אלה היו אמורות לתפוס סיירות המערכה. עד הופעתו של טיפוס אונייה זה, היה מקובל שכל אונייה חייבת להיות משוריינת ברמה כזו, שתוכל לעמוד בפני תותחיה שלה. בסיירות המערכה נזנח עיקרון זה; האוניות היו בעלות תותחים כבדים כשל אוניות מערכה, אך בעלות שריון קל יחסית. בזכות הקרבת השריון היו יכולות לשאת מנועים חזקים יותר, שהקנו להן מהירות רבה וטווח גדול. סיירות המערכה היו מסוגלות להשיג ולהטביע כל אונייה קטנה מהן, ולחמוק מכל אונייה כבדה מהן. הן לא היו אמורות להיכנס לקרב מול אוניות מערכה, אלא לזהות את האויב ולהטריד אותו, עד שיתערבו אוניות המערכה.

לאחר שעזב פישר את הצי נדחק הרעיון, ומעט אוניות מדגם זה נבנו. אולם כאשר התחילה מלחמת העולם הראשונה שב אדמירל פישר הסוער והכריזמטי לתפקידו, והיה ברור כי סוג זה של אוניות עומד לקבל דחיפה משמעותית.

סיירות המערכה היו אוניות קלות משמעותית מאוניות המערכה, אך היו כבדות ומסורבלות יותר מאשר סיירות רגילות (אפילו הכבדות שבהן), כדי שיוכלו לעמוד במשקל ובעוצמה של תותחים כבדים. הרעיון היה שאונייה מטיפוס זה תוכל להטביע כל כלי שיט אחר, למעט אוניות מערכה, שמהן תוכל לנתק מגע במהירות. גם הצי הגרמני השקיע בסיירות מערכה; ההבדל ביניהן היה במוקד הוויתור: הבריטים העדיפו לוותר על שריון לטובת המהירות, ואילו הגרמנים העדיפו שריון חזק יותר על פני המהירות. 
בקרב איי פוקלנד, ב-8 בדצמבר 1914, ביצעו סיירות המערכה את תפקידן המוגדר: במרחק גדול מבסיסי הבית שלהן, הצליחו שתי סיירות מערכה בריטיות, בסיוע חמש סיירות משוריינות וקלות, להטביע שייטת גרמנית שמנתה חמש סיירות. ואולם, בקרב הימי הגדול ביותר במלחמה, קרב יוטלנד, כאשר סיירות המערכה בשני הצדדים נלחמו זו בזו, הוכיחו עצמן סיירות המערכה הגרמניות כעדיפות על הבריטיות. שלוש סיירות מערכה בריטיות טובעו בקרב, ורק מעטים מאנשי צוותן נותרו בחיים. 

לאור תוצאות הקרב, וללא חסותו של אדמירל פישר (פישר מונה לתפקיד לורד הים הראשון שוב, עם תחילת מלחמת העולם, ופרש מתפקידו ב-15 במאי 1915), בוטלו רוב ההזמנות לבניית אוניות מסוג זה. העדיפות חזרה לאוניות המערכה. התקדמות הטכנולוגיה אפשרה לבנות אוניות מערכה שהצליחו לשלב מהירות גבוהה עם שריון מתאים וחימוש כבד, ובכך למעשה היו יכולות ליטול על עצמן את תפקידה של סיירת המערכה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סיירת מערכה** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007282578805171
* GND: 4136641-4
* LCCN: sh85012420

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**פהמי בולנט ילדרים** (בטורקית: **Fehmi Bülent Yıldırım**; נולד ב-1966) הוא טורקי-מוסלמי, מכהן כיו"ר ארגון IHH, עמד בראש המשט לעזה ב-2010.

ביוגרפיה
--------

ילדרים נולד בארזורום שבטורקיה, למד בבית הספר למשפטים באוניברסיטת איסטנבול. עורך דין במקצועו. מתגורר באיסטנבול, נשוי ואב לארבעה.

ילדרים נמנה עם מקימי ארגון IHH ב-1995 וכיום הוא עומד בראשו. הוא מקיים קשרים טובים עם הממשל הטורקי ובראשם ראש ממשלת טורקיה, טאיף ארדואן.

בדוח שערך חוקר אמריקאי בשם איואן קולמן נאמר כי בשנות ה-90 של המאה ה-20 היה ילדרים מעורב בגיוס של אנשי צבא ושליחתם לאזורי לחימה במדינות מוסלמיות כדי שירכשו ניסיון צבאי. על פי הדו"ח השנים 2004-2002 מילא ילדרים תפקיד מרכזי בליבוי רגשות אנטי אמריקאיים בקרב מוסלמים בטורקיה בעקבות המלחמה בעיראק.

ביולי 2006 השתתף ילדרים בטקס האשכבה לטרוריסט שאמיל באסייב בצ'צ'ניה, ונשא תפילה לזכרו.

ילדרים מקיים קשרים עם ארגון החמאס ותומך בו כספית. ב-2009 נפגש בדמשק עם בכיר החמאס, חאלד משעל שהודה לו על תמיכתו בארגון. לאחר מבצע עופרת יצוקה ביקר ילדרים ברצועת עזה ונפגש עם ראש ממשלת החמאס אסמאעיל הנייה. ביקור נוסף ברצועה נערך בינואר 2010. גם בביקור זה נפגש עם הנייה שהעביר לו איגרת מטעמו לראש ממשלת טורקיה, טאיף ארדואן.

ב-2010 היה ילדרים הדמות המרכזית בתכנון וארגון המשט ואף ליווה את ההפלגה בפועל. 

ביוני 2012 פורסם כי ילדרים נתון תחת חקירה מיוחדת בטורקיה, בחשד כי כספים שנתרמו לארגון IHH הועברו לפלגים המזוהים עם אל-קאעידה.

בראיון משנת 2014 סיפר על הפגנות שהוא ארגן בטורקיה נגד מבצע צוק איתן ואמר: "תראה את ההתלהבות של האנשים שהתגייסו למען עזה. אנחנו, המוסלמים, יכולים יום אחד להופיע פתאום בתל אביב ובירושלים ולהניף את דגל האסלאם בכל מקום."

קישורים חיצוניים
----------------

* רונן ליבוביץ', מנהיג ה-IHH על ה"מרמרה": "נשליך את חיילי הקומנדו אל הים", באתר של "רשת 13", 18 ביוני 2010 (במקור, מאתר "nana10")
* קווים לדמותו של בולנט ילדרים, מנהיג הארגון התורכי האסלאמי הקיצוני IHH, באתר של מרכז המידע למודיעין ולטרור, 22 ביוני 2010
* בולנט ילדרים, מנהיג IHH, העניק לאחרונה ראיון, שהתמקד באירועי ה"מרמרה" ובכוונת ארצות הברית להכריז על IHH כעל ארגון טרור, באתר של מרכז המידע למודיעין ולטרור, 6 בדצמבר 2010
* תום שרון, ראש המשט לעזה: "משפחות השהידים יהיו על המשט הבא" (אורכב 15.06.2020 בארכיון Wayback Machine), חדשות 2, 16 ביוני 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  Terror Group Tied to Turkish Gov't Recruits Hamas Human Shields,‏ 24 ביולי 2014, באתר "The Clarion Project".
**סיירוס פריש** (בהולנדית: **Cyrus Frisch**;‏ נולד ב-22 בספטמבר 1969) הוא במאי קולנוע ומחזאי הולנדי אוונגרדי. זכה לכינוי "סיירוס הגדול".

ביוגרפיה
--------

פריש, יליד אמסטרדם, סיים את האקדמיה ההולנדית לקולנוע, והיה מועמד בשנת 1992 לפרס חרולש,[דרוש מקור] אחד הפרסים היוקרתיים ביותר בהולנד.

סרטו העלילתי הראשון היה "סלח לי" ("Forgive me"). הסרט הביע ביקורת חריפה על תרבות הריאליטי והוצג בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ברוטרדם (2001).  פריש עצמו מגלם את הדמות הראשית בסרט. זהו סרט שטני ללא כל מחסום מוסרי, המנסה להיות מרגש ככל האפשר. השחקנים בסרט הם מנודים אמיתיים עקב פיגור שכלי. 

פריש ידוע גם ביצירת סרט העלילה הראשון שצולם רק באמצעות טלפון נייד - "למה אף אחד לא אמר לי שזה יהיה כל כך רע באפגניסטן". הסרט הוצג בפסטיבלי קולנוע רבים, כגון פסטיבל הסרטים הבינלאומי (2007), רוטרדם (2007), פסטיבל הסרטים טרייבקה (2007), פסטיבל הסרטים הבינלאומי של סן פרנסיסקו, פזארו (2007) ועוד. על פי המגזין ההולנדי Trouw, פריש מוקיע את הטירוף של הסרט הזה כיום בחברה המערבית באותה דרך שרומן פולנסקי עשה בשנות ה-60 של המאה ה-20 עם "הדחייה".

העיתון הבריטי גארדיאן כתב ב-4 בפברואר 2007 כי פריש הוא סלבריטי היודע להתמודד עם נושאים קשים.

בשנת 2009 סיים פריש את סרטו Dazzle, אותו התחיל לצלם 15 שנים קודם לכן עם השחקנים ג'ורג' ורבאן ורוטגר האוור. 

פריש ידוע גם כמחזאי. הידועים במחזות שכתב הם Gharb ו-"מחזה קצר, נפץ חדים". המחזות הוצגו בשפות שונות בהולנד, צרפת, אוסטריה ואנגליה בשנת 2004.

קישורים חיצוניים
----------------

* סיירוס פריש, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* סיירוס פריש, באתר AllMovie (באנגלית)
* סיירוס פריש, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb15896349q (data)
* ISNI: 0000 0000 0239 8463
* NTA: 314546014
* VIAF: 61887541
* WorldCat: viaf-61887541

 |