recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**חאן אל-עומדאן** (בערבית: **خان العمدان**, תעתיק מדויק: **ח'אן אלעֻמדאן**; מילולית: "חאן העמודים") שוכן בצמוד לנמל עכו בעכו העתיקה, והוא החאן הגדול והשמור בישראל.

היסטוריה
--------

החאן הוקם ב-1784, בתקופת שלטונו של אחמד אל-ג'זאר, במקום בו שכן בעבר בית המכס של ממלכת ירושלים הצלבנית. תכנונו של החאן מיוחס באופן אישי לאל-ג'זאר, כמו בנייני ציבור נוספים שהקים. החאן כולל חצר גדולה מוקפת בשתי קומות של אכסדרות, ובהן 40 עמודים, והם שהקנו לחאן את שמו. העמודים נבנו מאבני גרניט שהובאו מקיסריה ומעתלית וכן ממבנים שהקימו הצלבנים בעכו עצמה ונהרסו לשם כך. מעבר לאכסדרות מקורות שתי קומות המבנה בתקרות בצורת קמרון חבית. במרכזה של החצר הוקמה בריכת שיש שהוזנה במים באמצעות אמת עכו. 

קרבתו של החאן לנמל עכו הפכה אותו למרכז מסחר חשוב. הפעילות המסחרית נעשתה בקומת הקרקע, ובקומה השנייה פעל בית ההארחה. במהלך המאה ה-19, כאשר נמל עכו איבד מחשיבותו לטובת נמל חיפה, ירד גם מעמדו של חאן אל עומדאן, והקומה התחתונה שימשה למחסנים. ב-1868 שימש החאן את מייסד הדת הבהאית בהאא אללה, שקיבל בו את אורחיו. בהמשך פעל בו בית ספר בהאי. 

ב-1900 נבנה מגדל שעון מעל לכניסה הראשית אל המבנה הנמצאת בצידו הצפוני. מגדל השעון בחאן, כמו גם מגדלי שעון נוספים ברחבי ארץ ישראל, הוקם לציון 25 שנים לשלטונו של הסולטאן עבדול חמיד השני. המגדל כולל 5 קומות עשויות כורכר ובכל ארבעת צדדיו שעון, שמעליהם סהר וכוכב. בשנת 2001 הוחלפו השעונים בשעונים חדשים, שכל אחד מהם שונה: באחד ספרות רגילות, בשני ספרות לטיניות, בשלישי ספרות ערביות וברביעי אותיות עבריות. מגדל השעון מופיע על בול של דואר ישראל משנת 1961 בערך של 0.25 ל"י וכן על בול משנת 2004 בערך של 1.30 ש"ח.

כיום אין בחאן כל פעילות, למעט מופעים שנערכים בו במסגרת פסטיבל עכו, אך הוא מהווה את אחד האתרים המועדפים על תיירים בעיר. במהלך השנים ננקטו בו מהלכי שימור בסיסיים, אך ההזנחה ניכרת בקירותיו המתפוררים והמעוטרים בכתובות גרפיטי, ובעשבים השוטים הצומחים בו פרא. בכוונת החברה לפיתוח עכו העתיקה להסב אותו ואת חאן א-שונה הסמוך למלון בוטיק, והוא נמכר לשם כך ב-2008 ליזמים אנגלים. בשנת 1991 שימש החאן אתר צילומים לסרט הקולנוע "לא בלי בתי", וצולמו בו הסצינות של בית הספר בטהראן.

בשנת 2018 זכו האחים נקש במכרז להקמת מלון בשטח החאן.

* מבט לכיוון מגדל השעון בצידו הצפוני של המבנה; משמאל נראית בריכת השישמבט לכיוון מגדל השעון בצידו הצפוני של המבנה; משמאל נראית בריכת השיש
* מגדל השעוןמגדל השעון
* העיר עכו מהאוויר, מבנה החאן מתחת למרכז התמונה, ינואר 2022העיר עכו מהאוויר, מבנה החאן מתחת למרכז התמונה, ינואר 2022

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חאן אל-עומדאן** בוויקישיתוף
* ג'קי חורי, האטרקציה של עכו: חאן כמו במאה ה-18, באתר הארץ, 3 בפברואר 2009
* השירות הבולאי - מגדל השעון בעכו, ח'אן אל - עומדאן
* אודות החאן באתר Arch.net
* החאן באתר eye on Israel
* אודות החאן באתר TrekEarth
* החאן באתר החברה לפיתוח עכו העתיקה

הערות שוליים
------------

1. ↑  חאן אל-עומדאן העתיק בעכו יהפוך למלון בוטיק, באתר וואלה!‏, 31 בדצמבר 2018
**אדפטציה מוטורית** היא תהליך של הסתגלות תנועתית שבאמצעותו אורגניזם חי רוכש או משקם יכולות תנועתיות. במהלך תנועה מוטורית, מסתגלת מערכת העצבים של האובייקט לכוחות סביבתיים הפועלים עליו, במטרה לצמצם טעויות קינמטיות.

בסיס תאורטי
-----------

רכישת תבניות תנועה מוטוריות היא אחד התהליכים הראשוניים והבסיסיים ביותר בהתפתחות אורגניזם חי. הראשוניות של התהליך הובילה להתפתחותם של אינסטינקטים. האינסטינקט הראשוני בכל מפגש עם סביבת כוחות חדשה מתבטא בהסתגלות תנועתית שנועדה לשמר את מסלול התנועה המתוכנן, לדוגמה, הפעלת כוח יתר או כוח חסר. בתהליך ההתאמה מתרחשת למידה מוטורית ותבניות תנועה חדשות מושגות בהדרגה. אדפטציה נתפסת בדרך-כלל כתהליך שבו מערכת העצבים לומדת לחזות כוחות סביבתיים, ולבטל את השפעתם על ידי הפעלה מראש של תנועה מוטורית מאזנת נרכשת, במטרה לשמר את התנועה במסלולה המתוכנן. למשל, קטוע רגל מסתגל להליכה עם רגל תותבת על ידי איזון מרכז הגוף מחדש כדי לבטל מראש את השפעתו של משקל הרגל התותבת שאינו כמשקל הרגל שנקטעה, שאליה הגוף היה רגיל. במהלך אדפטציה מוטורית, מערכת העצבים משתמשת באופן מתמיד במידע על טעויות והצלחות, במטרה לשפר את מסלולי התנועה העתידיים. למשל, כשאורגניזם עובר מתנועה באוויר לתנועה במים עומדים, או לתנועה בסחף של מים - מערכת העצבים שלו משתמשת במידע על התנסויות קודמות בסביבת הכוחות הזו, כולל הטעויות וההצלחות, ולפי המידע היא מבצעת הסתגלות תנועתית רלוונטית - או - אדפטציה מוטורית.

תהליך האדפטציה המוטורית
-----------------------

Effects and After-effectsMotor Adaptation

תוצאות גרר (After-effects)
--------------------------

כפי שמודגם בתרשים, כאשר הכוחות הסביבתיים מוסרים באופן הדרגתי או פתאומי, האובייקט משמר, למשך זמן מוגבל, את תבנית התנועה שסיגל בתגובה לכוחות (שלב 4 בתרשים). תוצאת גרר זו (אפטר-אפקט) מרמזת שהאובייקט אינו רק מגיב לשינויים הסביבתיים, אלא אף מנסה לצפות אותם מראש, ולבצע את התנועה בהתאם למערך ציפיות זה. מכאן הסיקו חוקרים שבמהלך אדפטציה מוטורית, מתבססת מערכת העצבים על מודל-פנימי (Internal model) של הסביבה החיצונית.

מודל-פנימי (Internal model)
---------------------------

תופעת האפטר-אפקט מרמזת שעוד לפני ביצוע התנועה, מייצרת מערכת העצבים מודל-פנימי, מעין מפה פנימית המדריכה את הגוף במהלך התנועה. על-בסיס מודל-פנימי זה, מנחה מערכת העצבים את תנועת הגפיים והשרירים, תוך הסתגלות לכוחות המסיטים את הגוף ממסלול זה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  Izawa, J.; Rane, T.; Donchin, O.; Shadmehr, R. (2008). "Motor Adaptation as a Process of Reoptimization". *Journal of Neuroscience*. **28** (11): 2883–2891. doi:10.1523/JNEUROSCI.5359-07.2008. PMC 2752329. PMID 18337419.
2. ↑  Wei, K.; Kording, K. (2008). "Relevance of Error: What Drives Motor Adaptation?". *Journal of Neurophysiology*. **101** (2): 655–664. doi:10.1152/jn.90545.2008. PMC 2657056. PMID 19019979.
3. ↑  Huang, V. S.; Krakauer, J. W. (2009). "Robotic neurorehabilitation: A computational motor learning perspective". *Journal of NeuroEngineering and Rehabilitation*. **6**: 5. doi:10.1186/1743-0003-6-5. PMC 2653497. PMID 19243614.
4. ↑  Shadmehr, R; BrashersKrug, T (1 ינו' 1997). "Functional stages in the formation of human long-term motor memory". *JOURNAL OF NEUROSCIENCE*. **17** (1): 409–419. `{{cite journal}}`:  (עזרה)
הרב ד"ר **יהודה פליקס** (נולד בשנת 1940) הוא מייסד מכללת אורות ישראל והעומד בראשה עד שנת 2004. בעבר היה ראש ישיבת נחלים וראש מנהל החינוך במרכז ישיבות ואולפנות בני עקיבא.

ביוגרפיה
--------

נולד בשנת ה'ת"ש ולמד בישיבת בני עקיבא בנחלים. ולאחריה בישיבת כפר חסידים ובישיבת מרכז הרב אצל הרב צבי יהודה הכהן קוק ואצל הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא.

בהכוונת הרצי"ה קוק הקים כולל וגרעין תורני ביישוב אבן שמואל ועמד בראשו.
לאחר מכן התחיל את דרכו החינוכית כמחנך בישיבת בני עקיבא אור עציון בראשותו של הרב חיים דרוקמן.

שימש כשליח תנועת בני עקיבא בטורונטו וייסד במקום אולפנת בני עקיבא וישיבת בני עקיבא שקיימות עד היום, ובהמשך שימש כראש ישיבת בני עקיבא נחלים במשך כארבע שנים.

בשנת תשל"ט (1978) ייסד בפתח תקווה (בהמשך באלקנה) את מכללת אורות ישראל ועמד בראשה עד שנת 2004. חינך והעמיד אלפי תלמידות. החליפו בתפקיד הרב נריה גוטל.

בשנים 2004–2006 היה נציג המחלקה לחינוך של הסוכנות היהודית בצפון אמריקה.
בשנת 2006 ייסד ועמד בראש מנהל החינוך במרכז ישיבות ואולפנות בני עקיבא כיחידה עצמאית. שימש בתפקיד עד שנת 2014.

בנוסף השתתף מדי שנה כשופט בחידוני התנ"ך והגמרא לישיבות ולאולפנות.

על פעלו החינוכי לאורך השני זכה בשנת 2022 בפרס ירושלים לחינוך מטעם ערוץ 7.

חיים אישיים
-----------

נשוי לדבורה ומתגורר בירושלים. התגורר ביישוב אלקנה עד קיץ 2018. הוא סב לחמישה נכדים.

קישורים חיצוניים
----------------

* יעל רון, הרב ד"ר יהודה פליקס פרש לגמלאות, באתר ערוץ 7, 15 בדצמבר 2014
* שיעוריו באתר ישיבה
* שיעוריו בערוץ מאיר
* מאמריו בכתב העת צוהר
* ערב הוקרה לרב יהודה פליקס בהשתתפות הרב חיים דרקומן ואלחנן גלט, באתר יוטיוב
* עפרה לקס, יוצר האורות, באתר ערוץ 7, 1 בפברואר 2018
* הרב יהודה פליקס, הלכה למשה מסיני, כ"א כסלו תשע"ט
* יהודה פליקס (1940-), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  בני משה, כלת חידון התנ"ך לאולפנות: יעלה בן דוד, באתר ערוץ 7, 25 במרץ 2014; גיל קלנר, ‏אלעד מגד הוא חתן הגמרא הארצי, באתר "סרוגים", 19 ביוני 2014.
2. ↑  הוכרזו זוכי פרס ירושלים 2022, באתר ערוץ 7, 19 בינואר 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007260891305171
* BnF: cb16763145d (data)
* ISNI: 0000 0003 7529 347X
* LCCN: no2013116630
* VIAF: 97809299
* WorldCat (עם VIAF): 97809299

 |
סימן **השקל החדש**
מטבע השקל הישראלי נכלל ברשימת 17 המטבעות בני-ההמרה בעולם. היכללות זו משקפת את חופש הסחר העולמי המלא בשקל.

היסטוריה
--------

תהליך הפיכת השקל החדש למטבע בר-המרה החל בתחילת המאה ה-21, עם שחרור הדרגתי של חסמים ומגבלות על השקל. ההליך קיבל תנופה עם מינויו של סטנלי פישר לתפקיד נגיד בנק ישראל במאי 2005. ביוני 2006 הגיעו לישראל בהזמנתו של סטנלי פישר, ראשי בנק CLS, לביצוע בדיקה של מצבה המוניטרי של ישראל. בביקור הוצבו שני תנאים אחרונים לצירוף השקל למטבעות בני המרה:

* הפעלת מערכת סליקה RTGS - בוצע ביולי 2007
* העברת חוק מערכות תשלומים - עבר בכנסת בפברואר 2008

ב-26 במאי 2008 צורפה ישראל רשמית למערכת הסליקה הבינלאומית, ה-CLS, ובכך הפך השקל הישראלי למטבע בר-המרה. הדבר מאפשר ביצוע עסקאות בינלאומיות בשקלים. בנקים זרים יכולים לפתוח חשבונות שקליים ללקוחותיהם, ולבצע המרות בין שקלים למטבעות אחרים בלי הגבלה ובלי להזדקק לקשר כלשהו לישראל.

משמעות הפיכת השקל לבר-המרה
--------------------------

להפיכת השקל למטבע בר-המרה משמעויות עסקיות המקלות במידה רבה על חברות ישראליות העוסקות במסחר בינלאומי. כך למשל, יכולה חברה ישראלית העוסקת ביצוא, לקבוע מחירים בשקלים, ולקבל העברות של שקלים מלקוחותיה. זאת בדיוק כפי שחברה אמריקאית נוקבת מחירים בדולרים ומקבלת תשלומים בדולרים. הדבר משמעותי בעיקר כאשר מתקיים מסחר עם מדינות שהמטבע שלהן אינו בר-המרה. שכן עד כה, המסחר היה כרוך במעבר דרך מטבע של מדינת צד שלישי (בדרך כלל דולר אמריקאי או אירו), והיה כרוך בעמלות רבות בדרך. ניקח למשל חברה ישראלית אשר מיצאת ללקוח בתאילנד. לפני שהשקל הפך בר-המרה, הייתה החברה צריכה לנקוב במחיר דולרי. הלקוח התאילנדי היה צריך לקנות דולרים, ולבצע העברה בינלאומית (העוברת דרך בנקים אמריקאים). החברה הישראלית הייתה מקבלת את הדולרים האמריקאים, וממירה אותם לשקלים. ניתן לראות שהטרנזקציה הזו מורכבת, וכמות רבה של עמלות משולמות לגורמים רבים הנמצאים בדרך מטעמים טכניים, אך אינם תורמים מאומה לעסקה. אפקט שלילי נוסף הוא שהצעת המחיר ניתנת בערך הנקוב במטבע של מדינת צד שלישי, הדבר מכניס לעסקה גורם נוסף של סיכון מטבעי הנובע מתנודות בערך המטבע של מדינה זו, וזאת למרות שהעסקה אינה קשורה אליה כלל. באופן מעשי, תהליך נקיבת מחירים בשקלים לצורך יצוא, הוא תהליך שייקח זמן, שכן הוא כרוך בהסתגלות של קהל הלקוחות בחו"ל למטבע החדש.

עסקאות יבוא יכולות אף הן להרוויח מכך שהשקל הוא בר-המרה, אך באופן פחות בולט, שכן באופן טבעי, המחירים שננקבים על ידי חברות בחו"ל יהיו במטבעות נפוצים, המקובלים יותר במסחר בינלאומי. אך אם עסקת יבוא מול מדינה שהמטבע שלה אינו בר-המרה, תהיה נקובה בשקלים, הרי שהחיסכון שתואר לעיל תקף גם כאן.

עבור הציבור הרחב, המשמעות של צעד זה אינה גדולה. אמנם התייר הישראלי יכול לצאת את גבולות ישראל עם שקלים במקום להצטייד במטבע זר, ולהחליף את השקלים בבנקים ואצל חלפני כספים בחו"ל, אך הדבר היה אפשרי במקומות נבחרים גם קודם לתאריך זה, והיה ונשאר בלתי כדאי שכן עמלות ההחלפה בישראל קטנות יותר ואמצעי התשלום החלופיים כגון כרטיסי אשראי נוחים וכדאיים יותר.

קישורים חיצוניים
----------------

* מוטי בסוק, השקל מצטרף ל-15 המטבעות המובילים, באתר הארץ, 13 בפברואר 2008
* בנק ישראל - מערכת זה"ב (RTGS)
* ynet, השקל הפך למטבע בר המרה, באתר ynet, 26 במאי 2008

הערות שוליים
------------

1. ↑  חוק מערכות תשלומים, התשס"ח – 2008 באתר בנק ישראל
2. ↑  CLS Bank live with Israeli Shekel and Mexican Peso 26 May 2008
**עזרא טיסונה** (נולד ב-1944) הוא איש עסקים ישראלי שהתמודד לכנסת במסגרת רשימת "קזינו".

ביוגרפיה
--------

משפחת טיסונה נמנית עם עדת האורפלים הירושלמית. בשנות ה-70 נודע עזרא טיסונה כשחקן שש בש מקצועי. ב-1977 הופיע שמו ברשימת ה-11 לצד אחיו אלי. משטרת ישראל חשדה כי קריירת השש-בש שלו היא מסווה לפעילות בלתי חוקית הכוללת הימורים, בלדרות סמים ואלימות. בעקבות הפרסום עזב טיסונה את הארץ והצטרף לאחיו שהקים חווה לגידול דגים וירקות בג'מייקה. כעבור מספר שנים עזרא שב לארץ. אלי נשאר בג'מייקה ופיתח קשרים ענפים עם צמרת השלטון הג'מייקני. לאחר שסופה טרופית החריבה את החווה שלו, הוא עבר לקולומביה והקים גם בה חווה. שלטונות ארצות הברית החלו לחשוד בו שהוא עוסק בבלדרות סמים, הוא נתפס וריצה עונש מאסר של 19 שנים בארצות הברית, לאחר שהורשע בהלבנת עשרות מיליוני דולרים עבור ארגון הסמים הקולומביאני קאלי.

ב-1989 ניהל ספינת הימורים מצרית בשם "Sea Princess" שפעלה מול חופי ישראל בים התיכון.

בראשית שנות ה-90 הוציא קלטת וידאו בשם "שיטת טיסונה להרוויח בבלאק ג'ק". בהמשך תבע טיסונה את ערוץ הקניות אשר סירב להציג את הקלטת למכירה.

לאחר מכן היה מעורב ביוזמה של קבוצת משקיעים בראשות ראובן גבריאלי להקמת קזינו ביריחו. בסופו של דבר הוקם הקזינו על ידי קבוצה אחרת בראשות מרטין שלאף.

ב-1999 התמודד לכנסת במסגרת רשימת "קזינו" למען מיסוד ההימורים בישראל. הרשימה קיבלה 6,540 קולות ולא עברה את אחוז החסימה.

ב-2001 הקימו טיסונה והקבלן שלום גניש שוק פשפשים במיאמי, פלורידה.

קישורים חיצוניים
----------------

* גיליון חורף 1980 של כתב העת Gammon ובו כתבת פרופיל על טיסונה
* אלוף העולם בשש-בש, "העולם הזה", גיליון 1964 מ-23 באפריל 1975, עמוד 42

הערות שוליים
------------

1. ↑  לאה ענבל, הקינג מג'מייקה, כותרת ראשית, 12 באוקטובר 1983
2. ↑  החבר'ה הטובים - המשך, באתר הארץ, 5 בדצמבר 2008
3. ↑  יצחק דנון , ‏פשרה: הקלטת של עזרא טיסונה תוצג בערוץ הקניות אך לא תשודר, באתר גלובס, 17 בדצמבר 1996
4. ↑  שרה ליבוביץ-דר, ההימור נכשל, באתר הארץ, 23 במאי 2001
5. ↑  נדב כהן, ‏צבע טרי על המסך, באתר גלובס, 2 במאי 1999
6. ↑  מפלגת הקזינו - כי קזינו זו כלכלה נכונה, באתר וואלה!‏
מארב הקומנדו המצרי בואדי סודר, מלחמת יום הכיפורים
**ראס סודר** (בערבית راس سدر) היא עיירה בדרום־מערב סיני, הנמצאת על חוף מפרץ סואץ במחוז דרום סיני (גנוב סינאא جنوب سيناء). העיירה נמצאת בסמוך לשפכו של ואדי סודר למפרץ סואץ ומכאן שמה. ב-2006 מנתה אוכלוסיית העיירה, כולל היישובים הסמוכים אליה, 17,221 נפש. מצפון מזרח לעיר נמצא שדה הנפט של עסל שהוא אחד הגדולים בחוף המזרחי של מפרץ סואץ. הנפט במקום נתגלה לראשונה ב-1947. 

במלחמת סיני נכבש המקום לאחר שגדוד 890 נע רכוב על הדרך ממצבת פרקר (ממזרח למעבר המיתלה) לכיוון דרום מערב אל ראס סודר.

במלחמת ששת הימים הונחת כוח מחטיבת הצנחנים במקום, השתלט על העיירה (יש עדויות על מקרה של רצח שבויי מלחמה מצריים במקום), והחל לנוע דרומה לכיוון אבו רודס, שם חבר עם כח צנחנים שהונחת בא-טור ונע צפונה. לפני שנסוגו מהאזור, העלו המצרים באש את מתקני הנפט.

מספטמבר 1968 ועד נובמבר 1975 הייתה ראס סודר בסיסה של יחידה 838 - יחידה של חיל הים הישראלי שהפעילה כלי שיט מסוג "צרעה" ומאוחר יותר מסוג "דבור" ותחנת מכ"ם.

במלחמת יום הכיפורים תקפו את אזור ראס סודר יחידות קומנדו מצריות מוסקות. חלק מהמסוקים הופלו על ידי חיל האוויר הישראלי ויחידות ישראליות פגעו בשאר הכוחות. בהמשך הקרבות הוכפפה ראס סודר למרחב שלמה שעבר לפיקודו של ישעיהו גביש והתקיימו באזור קרבות בין כוחות מצריים שניסו לנוע מכיוון עיון מוסה ובין כוחות ישראלים. חיל הים הישראלי מנע ניסיונות נחיתה מצריים על ידי תקיפת בסיסים מצריים במערב מפרץ סואץ. באמצע נובמבר 1975, בעקבות הסכם הביניים בין ישראל למצרים 1975, נסוגה ישראל מהאזור והוא עבר חזרה לשליטת מצרים.

מאז תחילת שנות ה-2000 מנסה מצרים לפתח את התיירות באזור. הוקמו מספר בתי מלון לאורך החוף ובמיוחד מפותח ספורט גלישת הקיט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראס סודר** בוויקישיתוף
* כיבוש ראס סודר על ידי חטיבת הצנחנים במלחמת סיני

הערות שוליים
------------

1. ↑  נתוני אוכלוסייה בערי מצרים (הקישור אינו פעיל, 24 בספטמבר 2019)
2. ↑  מנשה הראל, **מסעי סיני**, עמ' 238, הוצאת עם עובד, 1968
3. ↑  זאב וילנאי, **סיני עבר והווה**, עמ' 240, הוצאת אחיעבר, 1969
4. ↑  נורית גרץ, זכרו של הרועה הזקן נהפך לרוח רפאים רעה, באתר הארץ, 14 באפריל 2009
5. ↑  דרור איסמן ועופר רז, **נווי מדבר על גדות מפרץ סואץ**, 'בין גלים' 157, אפריל 1982 עמ' 28.
6. ↑  מלחמת יום הכיפורים, אתר דובר צה"ל
7. ↑  ג'ק פוייסי, דגל מצרי בראס סודאר, מעריב, 17 בנובמבר 1975
8. ↑  Gone with the wind, מאמר באתר אל-אהראם

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007349384705171
* VIAF: 454149066569265601116
* WorldCat (עם VIAF): 454149066569265601116

 |
**קווין אלווין ויליס** (באנגלית: **Kevin Alvin Willis**; נולד ב-6 בספטמבר 1962) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 21 עונות בליגת ה-NBA, במהלכן הצטיין בעיקר כשחקן אטלנטה הוקס. בעונת 2002/2003 זכה עם סן אנטוניו ספרס באליפות ה-NBA. היה השחקן המבוגר בליגה מאז עונת 2004/2005 ועד לפרישתו בסיום עונת 2006/2007, בגיל 44.

קריירה כשחקן
------------

ויליס נבחר בבחירה ה-11 בדראפט ה-NBA לשנת 1984 על ידי אטלנטה הוקס, ושיחק בקבוצה ב-9 עונותיו הראשונות בליגה. לצד דומיניק וילקינס ודוק ריברס, עזר ויליס לאטלנטה להפוך לאחת הקבוצות הטובות והיציבות באזור המזרחי; לאורך תקופתו באטלנטה העפילה הקבוצה למעמד הפלייאוף שבע פעמים, אך באף אחת מהן לא צלחה את הסיבוב השני. עונת השיא שלו בקריירה הייתה 1991/1992, בה השתתף לראשונה במשחק האולסטאר ונבחר לחמישייה השלישית של העונה לאחר שהעמיד ממוצעים של 18.3 נקודות ו-15.5 ריבאונדים למשחק (שני ב-NBA לדניס רודמן). ב-19 בפברואר 1992 הוריד שיא קריירה של 33 ריבאונדים בהפסד קבוצתו לוושינגטון בולטס.

בתחילת עונת 1994/1995 נשלח בטרייד למיאמי היט, בה שיחק במשך עונה וחצי, וב-6 השנים הבאות שיחק עבור גולדן סטייט ווריורס, יוסטון רוקטס, טורונטו ראפטורס ודנוור נאגטס. בעונת 2002/2003 חתם בסן אנטוניו ספרס כמחליפם של צמד הגבוהים טים דאנקן ודייוויד רובינסון, וזכה עם הקבוצה באליפות ה-NBA תוך שהוא קולע 4.4 נקודות למשחק לאורך סדרת הגמר מול ניו ג'רזי נטס.

בעונת 2004/2005 חזר לשחק באטלנטה הוקס, והיה השחקן המבוגר בליגה, בגיל 42. בסיום אותה עונה הודיע על פרישה ממשחק, אך חזר בו בעונת 2006/2007 כשחתם על חוזה בדאלאס מאבריקס. בכך הפך ויליס לשחקן המבוגר ביותר ששיחק בליגת ה-NBA מאז עונת 1947/1948, במהלכה שיתף עצמו מאמן קבוצת פרובידנס סטימרולרס, נאט היקי בן ה-46, לשני משחקים. בסיום העונה פרש ויליס ממשחק באופן סופי, בגיל 44.

ממוצעיו של ויליס לאורך הקריירה עומדים על 12.1 נקודות ו-8.4 ריבאונדים למשחק ב-1,424 משחקי עונה סדירה. נכון ל-2016, חמישה שחקנים בלבד השתתפו לאורך הקריירה ביותר משחקים מאשר ויליס - רוברט פאריש (1,611), כרים עבדול-ג'באר (1,560), ג'ון סטוקטון (1,504), קארל מלון (1,476) וקווין גארנט (1,462). כמו כן שיחק ויליס במספר העונות הרב בתולדות ה-NBA‏, 21, כמו פאריש וגארנט.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קווין ויליס** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA

הערות שוליים
------------

1. ↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1984, באתר basketball-reference.com
2. ↑  המובילים הסטטיסטים של עונת 1991/1992 ב-NBA, באתר basketball-reference.com
3. ↑  דוח המשחק בין אטלנטה לוושינגטון, באתר basketball-reference.com
4. ↑  סטטיסטיקות סדרת גמר ה-NBA‏ 2003, באתר basketball-reference.com
5. ↑  ויליס חותם בדאלאס מאבריקס, באתר espn.com
6. ↑  רשימת השחקנים המבוגרים בתולדות ה-NBA, באתר basketball-reference.com
7. ↑  טבלת השחקנים ששיחקו במספר המשחקים הרב ביותר ב-NBA, באתר basketball-reference.com
8. ↑  מחזיקי שיא ה-NBA למספר עונות בקריירה, באתר basketball-reference.com
**אדוארד דז'בייביץ' קוקויטי** (באוסטית: **Кокойты Джабейы фырт Эдуард**; ברוסית: **Эдуа́рд Джабе́евич Коко́йты**; נאמר לעיתים כ"קוקוייב") (נולד ב-31 באוקטובר 1964), הוא הנשיא המוכרז מטעם הממשלה הבדלנית של דרום אוסטיה, חבל ארץ מורד בגאורגיה, שהכריז על עצמאות דה פקטו, שאינה מוכרת על ידי הקהילה הבינלאומית.

ביוגרפיה
--------

קוקויטי נולד ב-1964 והיה חבר בנבחרת ההיאבקות של ברית המועצות, וזכה אף בתואר אלוף ברית המועצות. לפני 1989 שימש כמזכיר הראשון של ארגון הנוער הקומוניסטי, הקומסומול, בצחינוואלי, בירת דרום אוסטיה. לאחר התפרקות ברית המועצות, בשנת 1991, הכריזה גאורגיה על עצמאותה, ולאחר מאבק עקוב מדם, פרש חבל דרום אוסטיה מגאורגיה, והכריז על עצמאות דה-פקטו. ב-1992 עבר קוקויטי למוסקבה, שם היה לאיש עסקים. הוא שב לדרום אוסטיה ב-2001.

בבחירות לנשיאות דרום אוסטיה בנובמבר-דצמבר 2001 נבחר קוקויטי ברוב גדול לנשיא. בסיבוב הראשון לנשיאות, שנערך ב-18 בנובמבר 2001, קיבל 45% מהקולות. בסיבוב השני, שנערך ב-6 בדצמבר התמודד מול סטניסלב קוצ'ייב שקיבל 24% בסיבוב הראשון, וניצח ברוב של 53% אל מול 40% לקוצ'ייב. ב-18 בדצמבר 2001 הושבע כנשיא דרום אוסטיה והחליף את קודמו בתפקיד, לודוויג צ'יבירוב.

ניצחונו של קוקויטי היה בלתי צפוי, והושג הודות לתמיכת חמולת טדייב, אחת מהמשפחות החזקות בדרום אוסטיה, שאוכלוסייתה הכוללת מונה כ-70,000 נפש. ביולי 2003 יצא קוקויטי כנגד אנשי טדייב, פיטר את אלברט טדייב מתפקידו כשר הביטחון, והורה למיליציה של טדייב להתפרק מנשקה, בטענה שיש לה קשרים עם פושעים. האירוע לווה בקרבות רחוב בצחינוואלי, אך לא דווח על נפגעים.

קוקויטי נקט בעמדה נחושה כנגד איחוד עם גאורגיה, על אף שהביע נכונות למשא ומתן על בסיס שוויוני, בין שתי אומות ריבוניות, תנאי שנדחה על ידי ממשלת טביליסי. בשנת 2006, בטרם נבחר מחדש, טען כי המשבר האוסטי-גאורגי אינו נובע מסכסוך אתני אלא ממטרתה הפוליטית של טביליסי לכפות על האוסטים נורמות מערביות שאינן נהוגות בקווקז. במספר הזדמנויות ביקר את כוח המשקיפים של הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, וטען כי הם קשורים בשירותים החשאיים של גאורגיה.

ב-12 בנובמבר 2006 נבחר מחדש לנשיאות. באותו היום קיימה האופוזיציה הפרו-גאורגית בדרום אוסטיה בחירות מטעמה, באזורים שבשליטת גאורגיה בחבל דרום אוסטיה, ובחרה את דמיטרי סנקוייב כנשיא לעומתי, במקביל לקוקויטי.

בתחילת אוגוסט 2008, כאשר תקריות ירי החריפו את המתיחות בין גאורגיה לדרום אוסטיה, הצהיר קוקויטי כי בכוונתו לגייס את תושבי דרום אוסטיה, ומתנדבים מצפון אוסטיה-אלניה ואזורים נוספים בקווקז, כדי להילחם נגד גאורגיה.

כאשר פרצו הקרבות בין גאורגיה ודרום אוסטיה, ב-8 באוגוסט 2008, הופיע קוקויטי בפני אמצעי התקשורת הבינלאומיים ומסר כי בקרבות שהתחוללו באותו יום נהרגו 1,400 בני אדם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדוארד קוקויטי** בוויקישיתוף
* אדוארד קוקויטי, ברשת החברתית פייסבוק
* אדוארד קוקויטי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* אדוארד קוקויטי, ביישום טלגרם
* אדוארד קוקויטי, ברשת החברתית אינסטגרם
* אדוארד קוקויטי, ברשת החברתית VK

הערות שוליים
------------

1. ↑  רויטרס, מנהיג מחוז מורד בגאורגיה מאיים במלחמה, באתר ynet, 3 באוגוסט 2008
2. ↑  לפחות 1,400 בני אדם נהרגו בקרבות בדרום אוסטיה. מאות נמלטו מבתיהם nrg חדשות 8 באוגוסט 2008

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**לודוויג צ'יבירוב** |  **נשיא דרום אוסטיה**
2001-מכהן | **הבא**:**-** |
**אסיה וובנובוי-אנטוב** (נולדה ב-1956) היא עיתונאית, פעילה חברתית, ומרכזת פרויקטים במכון ז'בוטינסקי.

ביוגרפיה
--------

אנטוב נולדה בברית המועצות להורים משכילים. בשנות ה-70 וה-80 עסקה במחתרת בקריאה והפצה של חומרים בעלי אופי יהודי ואנטי קומוניסטי, ופעלה ביחד עם מסורבי עלייה ממוסקבה למען פתיחת שערי ברית המועצות. עלתה לישראל עם בעלה וילדיה בשנת 1991.

השכלה
-----

אנטוב היא בעלת תואר שני במתמטיקה שימושית מאוניברסיטת מוסקבה ותואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת בר-אילן.

קריירה
------

אנטוב עובדת כעיתונאית בתקשורת בשפה הרוסית בארץ, וכמרכזת הפורטל הרוסי "rjews". מפרסמת ידיעות ומאמרים באמצעי תקשורת בשפה הרוסית (כדוגמת ווסטי ונובוסטי נידילי, ערוץ 7 וערוץ 9), ומופיעה כפרשנית פוליטית בתוכניות אקטואליה בערוץ הטלוויזיה הרוסי RTVi ובערוץ הווירטואלי "iland.tv" ידועה כבעלת דעות ימניות נאו-קונסרבטיביות, שהתנגדה להסכמי אוסלו ולתוכנית ההתנתקות.

שימשה כמרצה בקורסים בשפה הרוסית במדעי המדינה באוניברסיטת אריאל.

ריכזה ביחד עם מכון ז'בוטינסקי את פרויקט "מורשת ז'בוטינסקי בשנת ה-60 למדינת ישראל".

בשנת 1994 הצטרפה לליכוד, ומשנת 1995 הייתה חברת ליכוד במסגרת חטיבת מנהיגות יהודית. הייתה בין מקימי אתר האינטרנט של הליכוד ברוסית, ואחראית התקשורת בשפה הרוסית במטה הבחירות של הליכוד בין השנים 2003–2006. ניהלה את מטה העולים של הליכוד ביש"ע, ושימשה כעורכת בכירה בביטאון הליכוד בשפה הרוסית גולוס. כיהנה כחברת מרכז ליכוד וכחברת מזכירות הליכוד.

התמודדה על המקום המשוריין לעולים חדשים בבחירות המקדימות בליכוד, לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה והבחירות לכנסת השמונה עשרה, אך לא נבחרה במקומות ריאליים. אנטוב התמודדה בבחירות לרשויות המקומיות של 2013 במקום ה-5 ברשימת "בונים את המחר" של הרצל בן ארי למועצת קרני שומרון. הרשימה קיבלה 3 מנדטים והיא לא נבחרה למועצה. לאחר בחירות 2015 היא פרשה מהליכוד והצטרפה למפלגת זהות שהוקמה באותה עת. התמודדה בבחירות המקדימות לרשימת מפלגת זהות בבחירות לכנסת העשרים ואחת שהתקיימו באפריל 2019 והגיעה למקום ה-10, הוצבה במקום ה-16 ברשימת המפלגה הסופית, אך המפלגה לא נבחרה לכנסת. בבחירות לכנסת העשרים ושתיים שהתקיימו בספטמבר של אותה שנה הוצבה אנטוב במקום ה-8 ברשימת המפלגה אך פרשה יחד עם שאר הרשימה מהתמודדות בעקבות הסכם עם הליכוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של אסיה אנטוב
* פורטל אינטרנט
* עתיה זר, עולה למקום ריאלי, באתר ערוץ 7

הערות שוליים
------------

1. ↑  גיא עזרא, ‏תכירו: אלה המועמדים בפריימריז של מפלגת 'זהות', באתר "סרוגים", 17 ביולי 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007299392205171

 |
אה"מ אינדפטיגבל
**שייטת סיירות המערכה השנייה** הייתה שייטת של סיירות מערכה של הצי המלכותי ששירתה כחלק מהצי הגדול במהלך מלחמת העולם הראשונה.

אוגוסט 1914
-----------

באוגוסט 1914, שייטת סיירות המערכה השנייה הייתה בים התיכון, והורכבה מ:

* אה"מ אינפלקסיבל
* אה"מ אינדומיטבל
* אה"מ אינדפטיגבל

1915
----

ב-15 בינואר 1915, אה"מ ניו זילנד הפכה לספינת הדגל של שייטת סיירות המערכה השנייה. היא הוחלפה כספינת הדגל על ידי סיירת המערכה האוסטרלית אאה"מ אוסטרליה ב-8 בפברואר 1915.

עם העברת אה"מ אינפלקסיבל ואה"מ אינדומיטבל לטייסת הקרב השלישית שהוקמה במהלך 1915, נותרה לשייטת שלוש ספינות, אה"מ ניו זילנד, אה"מ אינדפטיגבל, ואאה"מ אוסטרליה.

קרב יוטלנד
----------

אאה"מ אוסטרליה נפגעה בהתנגשות עם אה"מ ניו זילנד ב-22 באפריל 1916, ולא השתתפה בקרב יוטלנד ב-31 במאי 1916. לפיכך, שייטת סיירות המערכה השנייה כללה: 

* אה"מ ניו זילנד, ספינת הדגל של אדמירל משנה ויליאם פאקנהאם; קפטן ג'ון גרין
* אה"מ אינדפטיגבל, קפטן ק.פ. סואורבי

לאה"מ ניו זילנד נגרם נזק קל במהלך ההתנגשות; עם זאת, אה"מ אינדפטיגבל הוטבעה על ידי סיירת המערכה הגרמנית פון דר טאן.

אחרי יוטלנד
-----------

עם אובדן של שלוש סיירות מערכה ביוטלנד, הצי המלכותי חזר לשתי שייטות סיירות מערכה. במשך שארית המלחמה כללה השייטת:

* אאה"מ אוסטרליה
* אה"מ ניו זילנד
* אה"מ אינפלקסיבל
* אה"מ אינדומיטבל

מפקדים
------

בעלי תפקידים כלולים: 

|  | דרגה | דגל | שם | טווח | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **פיקוד אדמירל משנה, שייטת סיירות המערכה השנייה** |
| 1 | אדמירל משנה |  | סר גורדון מור | ינואר – פברואר 1915 |  |
| 2 | אדמירל משנה |  | סר ג'ורג' אדווין פאטי | פברואר – מרץ 1915 |  |
| 3 | אדמירל משנה |  | סר ויליאם פאקנהאם | 1 במרץ 1915 – דצמבר 1916 |  |
| 4 | אדמירל משנה |  | סר ארתור לבסון | דצמבר 1916 – ספטמבר 1918 |  |
| 5 | אדמירל משנה |  | סר ליונל האלסי | ספטמבר 1918 – מרץ 1919 |  |
| 6 | אדמירל משנה |  | הנרי אוליבר | 14 במרץ 1918 – מרץ 1919 |  |
|

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Dittmar, F.J & Colledge J.J. *British Warships 1914–1919* Ian Allan, London. 1972; מסת"ב 0-7110-0380-7
2. ↑  Macintyre, Donald. *Jutland* Evans Brothers Ltd. 1957; מסת"ב 0-330-20142-5
3. ↑  Mackie, Colin. "Royal Navy Senior Appointments from 1865" (PDF). *gulabin.com*. Colin Mackie. pp.203–204. March 2018. נבדק ב-12 במרץ 2018. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**קווין למאר פינקני** (באנגלית: **Kevinn Lamar Pinkney**; נולד ב-10 באוקטובר 1983 בקולטון, קליפורניה, ארצות הברית) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הסנטר והפאוור פורוורד ומתנשא לגובה של 2.08 מטרים.

במכללה שיחק פינקני באוניברסיטת נבדה ברינו וקלע בממוצע 18.1 נקודות למשחק. לאחר שלא נבחר בדראפט, יצא לאירופה ושיחק בקלרמון הצרפתית ובטורוב זגוז'לץ הפולנית. לאחר מכן חזר לארצות הברית וחתם בבייקרספילד ג'אם מליגת ה-NBDL. בעונת 2006/2007 שיחק במדי הסלטיקס 6 משחקים בהם קלע 5.2 נקודות למשחק. לאחר מכן עבר לליגה האיטלקית ושיחק בקבוצת ביילה, בה קלע 12.8 למשחק. בעונת 2008/2009 שיחק בקאנטו האיטלקית והיה אחד משחקניה הבכירים של הקבוצה עם 14.2 נקודות ו-7.2 ריבאונדים ב-28.3 דקות משחק בממוצע.

בספטמבר 2009 חתם על חוזה לעונה אחת בקבוצת הפועל ירושלים הישראלית. תחילת דרכו בירושלים הייתה מוצלחת, כששבעה משחקים מפתיחת העונה הוא עמד על 11.8 נקודות ו-7.2 ריבאונדים ונמנה עם השחקנים המצטיינים בליגה בחודשיים הראשונים של העונה. עם זאת, בהמשך הידרדר משמעותית, בעיקר בשל מיעוט דקות המשחק שקיבל עקב יכולתו הטובה של ברנדון האנטר. במחזורי הסיום של העונה הסדירה בליגה, הציגה הפועל ירושלים יכולת קבוצתית חלשה שבין היתר עלתה לה בהדחה מטורניר היורוקאפ, כאשר פינקני מציג במשחקים אלו יכולת חלשה במיוחד. בעקבות רצון ראשי הקבוצה לגרום לזעזוע שיעורר את השחקנים ובעקבות יכולתו הירודה של פינקני, קיבל השחקן ב-11 באפריל 2010 הודעה כי הוא משוחרר מהקבוצה.

אחרי שהעביר עונות בוונצואלה, בטורקיה ובפיליפינים, פינקני שב לליגה הישראלית באמצע עונת 2016/17 כשחתם במכבי חיפה עד לתום העונה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קווין פינקני** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
* פרופיל באתר ה-NBA
* פרופיל(הקישור אינו פעיל) באתר הליגה האיטלקית
**גבריאל מייקל "גייב" פרואיט** (באנגלית: **Gabriel Michael "Gabe" Pruitt**; נולד ב-16 באפריל 1986 בלוס אנג'לס, קליפורניה) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הגארד. בעבר, שיחק בעירוני אשקלון מליגת העל והיה חבר סגל קבוצת בוסטון סלטיקס שזכתה באליפות ליגת ה-NBA.

קריירה
------

פרואיט למד באוניברסיטת USC, ובשלוש עונותיו באוניברסיטה הוא תרם 13.8 נקודות, 3.5 אסיסטים ו-3.1 ריבאונדים.
ב-27 באפריל 2007 נרשם פרואיט לדראפט ה-NBA, ונבחר במקום ה-32 על ידי הבוסטון סלטיקס.

בעונתו הראשונה פרואיט היה רכז רביעי (אחרי ראז'ון רונדו, אדי האוס וסם קאסל), ולכן הוא שיחק בליגת הפיתוח של ה-NBA, בקבוצה יוטה פלאש. אף על פי ששיחק את מרבית העונה בליגת הפיתוח זכה בסופה באליפות ה-NBA ביחד עם הסלטיקס. בעונתו השנייה התקדם פרואיט במעמד הקבוצתי, ושיחק 8 דקות בממוצע למשחק.

ב-31 ביולי 2009 נופה פרואיט מסגל השחקנים של הסלטיקס, ושיחק במחנה הקיץ של הניו יורק ניקס, אך נופה גם מסגל הניקס ב-7 באוקטובר 2009. פרואיט שיחק בעונה זו בליגת הפיתוח בקבוצות לוס אנג'לס די-פנדרס ויוטה פלאש.

פרואיט שיחק 62 משחקים בסך הכל בבוסטון ותרם 2 נקודות ב-7.5 דקות.

ב-10 באוגוסט 2010 חתם פרואיט בקבוצה עירוני אשקלון מליגת העל. פרואיט הספיק לשחק באשקלון 12 משחקים בלבד לפני ששוחרר בעקבות יכולת מאכזבת שלו. הוא קלע 8.2 נקודות בממוצע למשחק.

את עונת 2011/2012 פתח פרואיט בקבוצת סו פולס סקייפורס מליגת הפיתוח של ה-NBA, ולאחר שני משחקים במדי הקבוצה הוחתם על ידי קבוצת האורלנדו מג'יק בחודש דצמבר 2011 לקראת העונה המתחדשת (לאחר שביתת השחקנים הארוכה שהתקיימה בחודשים שקדמו לעונה זו). ב-21 בדצמבר 2011, אחרי שני משחקי קדם-עונה מול המיאמי היט, שוחרר פרואיט מהקבוצה וחזר לשחק בסו פולס סקייפורס גם בעונת 2011/2012 וגם בעונת 2012/2013.

בעונת 2013/2014 שיחק 4 משחקים במדי מיין רד קלאוס מליגת הפיתוח של ה-NBA ואז עבר להמשך העונה לשחק 13 משחקים במדי אגו רת'ימנו מיוון.

בעונת 2014/2015 שיחק במדי קראבנוס היוונית מספר משחקים בתחילת העונה ועבר בהמשכה אל פאנליניוס היוונית בה סיים את העונה.

סטטיסטיקה ב-NBA
---------------

### עונה סדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|
| 2007/2008 | בוסטון | 15 | 0 | 6.5 | **.359** | .250 | .500 | .5 | **.9** | **.3** | .0 | **2.1** |
| 2008/2009 | בוסטון | **47** | 0 | **7.8** | .307 | **.292** | **.810** | **.9** | .8 | **.3** | **.1** | 2.0 |
| **קריירה** |  | **62** | **0** | **7.4** | **.321** | **.283** | **.783** | **.8** | **.8** | **.3** | **.0** | **2.0** |

### פלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008/2009 | בוסטון | 4 | 0 | 2.8 | .000 | .000 | .000 | .0 | .5 | .0 | .2 | .0 |
| **קריירה** |  | **4** | **0** | **2.8** | **.000** | **.000** | **.000** | **.0** | **.5** | **.0** | **.2** | **.0** |

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
**לויד דניאל פירס** (באנגלית: **Lloyd Daniel Pierce**; נולד ב-11 במאי 1976) הוא מאמן כדורסל אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

פירס נולד וגדל בעיר סן חוזה שבקליפורניה, ובשנת 1994 החל ללמוד באוניברסיטת סנטה קלרה המקומית. בארבע שנותיו באוניברסיטה שיחק בקבוצת הכדורסל שלה, בה שיתף פעולה עם שחקן היכל התהילה לעתיד סטיב נאש. בין השנים 1998–2002 שיחק כדורסל מקצועי במקסיקו, באוסטרליה, בגרמניה ובטורקיה.

בשנת 2002 פרש ממשחק פעיל והחל את קריירת האימון שלו כעוזר מאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת סנטה קלרה.

לקראת עונת 2007/2008 צורף לצוות האימון של קבוצת קליבלנד קאבלירס, כאחד מעוזריו של המאמן מייק בראון, ובשלוש עונותיו בקבוצה רשמו הקאבלירס מאזן כולל של 172 ניצחונות ו-74 הפסדים (69.9%) אך לא הצליחו להעפיל לגמר ה-NBA. בעונת 2010/2011 שימש כעוזרו של קית' סמארט בגולדן סטייט ווריורס, אשר סיימה את העונה עם מאזן ניצחונות שלילי 36–46. בשתי העונות הבאות היה עוזר מאמן בממפיס גריזליס, תחת ליונל הולינס, והיה שותף להעפלתה הראשונה אי פעם לשלב גמר המערב בעונת 2012/2013.

בשנת 2013 מונה לעוזרו של ברט בראון, המאמן הנכנס של פילדלפיה 76', בעת שהקבוצה נכנסה לתקופה של בנייה מחדש. לאחר 4 עונות בתחתית הליגה, הציגה פילדלפיה שיפור ניכר בעונת 2017/2018 כאשר ניצחה 52 משחקים והעפילה לשלב חצי גמר המזרח.

ב-11 במאי 2018, יום הולדתו ה-42, מונה למאמנה הראשי של קבוצת אטלנטה הוקס. ב-1 במרץ 2021 פוטר מהקבוצה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Sports-Reference

הערות שוליים
------------

1. ↑  ביוגרפיה, באתר הרשמי של ה-NBA,‏ 2013
2. ↑  ממפיס גריזליס ממנה את פירס כעוזר מאמן, באתר הרשמי, 5 בדצמבר 2011
3. ↑  פילדלפיה 76' ממנה את פירס כעוזר מאמן, באתר libertyballers.com,‏ 25 באוגוסט 2013
4. ↑  אטלנטה הוקס ממנה את פירס כמאמנה הראשי, באתר הרשמי, 11 במאי 2018
5. ↑  אטלנטה הוקס מפטרת את פירס בתור מאמנה הראשי, באתר הרשמי, 1 במרץ 2021
**בראיון דמיטריס ראסל** (באנגלית: **Bryon Demetrise Russell**; נולד ב-31 בדצמבר 1970) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1993–2006. זכור בעיקר מתקופתו כשחקן יוטה ג'אז, בה שיחק ב-9 עונותיו הראשונות בליגה. ממוצעיו הכוללים לאורך 13 עונותיו ב-NBA הם 7.9 נקודות, 3.5 ריבאונדים ו-1.3 אסיסטים למשחק.

קריירת מכללות
-------------

ראסל נולד בעיר סן ברנרדינו אשר בקליפורניה, ובין השנים 1990–1993 למד באוניברסיטת המדינה של קליפורניה בלונג ביץ' ("לונג ביץ' סטייט"). ב-3 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה לא בלט במיוחד, ורשם ממוצעים של 11.7 נקודות, 6.6 ריבאונדים ו-1.6 אסיסטים למשחק.

קריירה מקצועית
--------------

### יוטה ג'אז

בדראפט ה-NBA‏ 1993 נבחר ראסל בבחירה ה-45 על ידי יוטה ג'אז, וב-3 עונותיו הראשונות בקבוצה הציג יכולת סולידית עם ממוצע של 4.2 נקודות למשחק כשחקן ספסל. בעונת 1996/1997 הפך לשחקן חמישייה קבוע, לצד ג'ון סטוקטון, ג'ף הורנסק, קארל מלון וגרג אוסטרטאג, ותרם 10.8 נקודות ו-4.1 ריבאונדים בממוצע למשחק. באותה עונה השיגו הג'אז את המקום הראשון באזור המערבי עם מאזן הניצחונות הטוב בתולדות המועדון, 64–18. בפלייאוף 1997 גברה יוטה על לוס אנג'לס קליפרס, לוס אנג'לס לייקרס ויוסטון רוקטס, בדרך להעפלתה הראשונה אי פעם לגמר ה-NBA, בו הפסידה מול שיקגו בולס בתוצאה 2–4. בעונה העוקבת שוב סיימה יוטה עם המאזן הטוב ביותר במערב (62–20), והפסידה בפעם השנייה ברציפות מול הבולס בסדרת הגמר. במשחק השישי של הסדרה, כאשר הג'אז היו ביתרון 86–85, קלע מייקל ג'ורדן סל ניצחון מול ראסל ששמר עליו, ובכך העניק לבולס את הניצחון בסדרה ואת הזכייה באליפות. על אף הטענות של אוהדים רבים כי ג'ורדן ביצע על ראסל עבירה לפני הזריקה, ראסל עצמו הודה בשנת 2009 כי "בין אם ג'ורדן דחף אותי ובין אם לא, הוא בכל מקרה היה קולע את הזריקה".

ב-4 העונות הבאות המשיך ראסל להציג יכולת טובה ביוטה, אך הקבוצה לא הצליחה לשחזר את הישג ההעפלה לגמר ה-NBA. בעונת 1999/2000 קלע שיא קריירה של 14.1 נקודות בממוצע למשחק.

### שלהי הקריירה

לקראת עונת 2002/2003, לאחר 9 עונות ביוטה, חתם ראסל על חוזה בוושינגטון ויזארדס. בוושינגטון שיתף פעולה עם ג'ורדן, בעונתו האחרונה בקריירה. בעונת 2003/2004 שיחק בלוס אנג'לס לייקרס לצד שאקיל אוניל, קובי בראיינט, קארל מלון וגארי פייטון, והעפיל עמם לגמר ה-NBA, בו הפסידו מול דטרויט פיסטונס (1–4). בשתי העונות הבאות, אשר היו האחרונות בקריירת ה-NBA שלו, שיחק עבור דנוור נאגטס.

בין השנים 2006–2009 שיחק בקבוצות "הוליווד פיים", "סנטה ברברה ברייקרס", "לונג ביץ' ברייקרס", "ניופורט ביץ' סרף" ו"לוס אנג'לס לייטנינג" מליגות כדורסל נמוכות בארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Basketball-Reference
* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת ה-NBA

הערות שוליים
------------

1. ↑  סטטיסטיקות הקריירה של ראסל ב-NBA, באתר basketball-reference.com
2. ↑  סטטיסטיקות המכללות של ראסל, באתר sports-reference.com
3. ↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1993, באתר basketball-reference.com
4. ↑  Trade winds swirl around Vince Carter, באתר דיילי ניוז, 15 בפברואר 2009
5. ↑  ראסל מצטרף לוויזארדס, באתר cbc.ca,‏ 10 בספטמבר 2002
משה חלוץ
**משה חלוץ** (22 ביוני 1903 - 3 באפריל 1978) היה פעיל ציוני ומוציא לאור ארץ ישראלי, בעליהם של "הוצאת משה חלוץ" ו"פרסום תוצרת הארץ".

ביוגרפיה
--------

נולד בכפר ליד מינסק, בנם של אלתר וצפורה נודלמן. בצעירותו היה פעיל בנוער הציוני שעל יד "צעירי ציון" בבלארוס. בשנת 1917 השתתף בייסוד "החלוץ הצעיר" בבלארוס. היה חבר המפלגה צ. ס. (ציונים-סוציאליסטים). בשנת 1925 נאסר בברית המועצות באשמת פעילות ציונית וגורש לסיביר.

בשנת 1928 עלה לארץ ישראל. עבד כפועל חקלאי בפתח תקווה וכפועל במפעל נעליים.

במשך שנים רבות היה פעיל מרכזי לעידוד תוצרת הארץ וייסד את "האיגוד למען תוצרת הארץ". במסגרת פעילות זו נעצר עשרות פעמים בידי משטרת המנדט. במשך חצי שנה שהה במעצר בית, ונערכה הפגנה ברחובות תל אביב לשחרורו.

היה עורך "האנציקלופדיה לתעשייה העברית בארץ ישראל", שבהכנתה החל בשנת 1944. היה חבר פעיל ב"גדוד מגיני השפה העברית" וחבר המרכז הארצי של "ועד להשלטת הלשון העברית".

בשנות ה-40 ייסד את "הוצאת משה חלוץ", שעסקה בעיקר בהדפסת דיוקנאות של מנהיגי הציונות ואישי רוח יהודים. כמו כן עמד בראש "פרסום תוצאת הארץ".

היה נשוי לצביה לבית קוך. מת בפברואר 1978 ונקבר בבית העלמין בחולון. על קברו נכתב "הלוחם לתוצרת הארץ".

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "משה חלוץ (נודלמן)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ד (1950), עמ' 1972

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר "Billiongraves"

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007519121905171
* VIAF: 308278114
* WorldCat (עם VIAF): 308278114

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**שלמה חוחלובקין** (31 בינואר 1907, חצי האי קרים - 4 באפריל 1978) היה סופר עברי, משורר, מתרגם ומדפיס ישראלי.

ביוגרפיה
--------

שלמה חוחלובקין, (ברוסית: אדום), נולד ברוסיה של אז, בחצי האי קרים, אך עבר בילדותו לעיר גרישינו, שבחבל הדונבאס, באוקראינה. נדד עם משפחתו, משפחת מדפיסים, לעיר טאגנרוג, ועלה עמהם לארץ ישראל, בשנת 1925.

משפחת חוחלובקין השתקעה בתל אביב, והקימה בית דפוס. שלמה חוחלובקין החל בכתיבת שירים כבר בגיל צעיר. הוא פרסם את ספריו בהוצאה עצמית והדפיסם בבית הדפוס המשפחתי. לבד משיריו וסיפוריו, ניסה שלמה חוחלובקין את ידו גם בתרגומים מרוסית. בין השאר תרגם מבחר משירי מאיקובסקי, וקובץ תרגומים בשם **הסימפוניה הרביעית של צ'ייקובסקי**.

שלמה חוחלובקין היה אחיו של בנימין חכלילי, ממייסדי קיבוץ נען ועסקן תרבות בתנועתו, ודודו של ניר חכלילי, מפיק ידוע ומגיש בטלוויזיה הישראלית.

ספריו של חוחלובקין
------------------

* **הכו בתופים**, חוברת הומוריסטית לסוכות תש"ו, תל אביב, דפוס צ’ חוחלובקין ובנו, תש"ו 1946.
* **הבהבים קטנים**, לנוער, תל אביב, תריס מואר, 1953.
* **אמצעי נגד האנטישמיות**, ש’ בן-בלוריה, (שלמה חוחלובקין), תל אביב דפוס חוחלובקין 1938.
* **תרגומים בתור סקיצות**, תל אביב, דפוס חוחלובקין 1947.
* **שירי הליל המוזר**, שירים, תל אביב דפוס חוחלובקין 1955.
* **קורט שירי מאיקובסקי**, תרגם ש’ חוחלובקין, תל אביב 1955.
* **כתמים נבחרים**, יפו 1942.
* **כתבים**, שלמה חוחלובקין, הביאו לדפוס וערכו - אסתר חכלילי (חוחלובקין) ובנימין חכלילי, תל אביב 1983.
* **זוטות**, שלמה בן-בלוריה, (חוחלובקין), תל אביב 1947.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007308044305171
* ISNI: 0000 0004 0290 0328
* LCCN: no2005034411
* VIAF: 298882385
* WorldCat: lccn-no2005034411

 |
**נפתלי קראוס** (י"ב בשבט ה'תרצ"ב, 20 בינואר 1932 – י"א בשבט ה'תשע"ח, 27 בינואר 2018) היה עיתונאי ישראלי יליד הונגריה.

ביוגרפיה
--------

נולד בבודפשט בירת הונגריה כבנם הבכור של יצחק ודבורה קולמוסאי, יהודים אורתודוקסים מודרניים. הוא למד בבית ספר היהודי "תורת אמת" ובסוף שנת 1944 בימי השלטון הפרו-נאצי של פרנץ סאלאשי הועבר לגטו. אחרי השחרור למד בישיבה ואחרי כניסת הונגריה לעידן הקומוניסטי, בשנת ה'תש"ט (1949) נמלט מהונגריה ועלה לישראל. למד בישיבת מהרי"ץ דושינסקי בירושלים בראשות הרב ישראל משה דושינסקי.

בחודש כסלו ה'תשי"ח (1958) נישא לבתיה בת שמואל זלמנוב, חסיד חב"ד. לאחר נישואיו התקרב לחסידות חב"ד והיה חבר הנהלת צעירי אגודת חב"ד.

בשנות ה-50 החל בקריירה עיתונאית. במשך שנים רבות היה חבר מערכת העיתון "שערים" ופרסם בו מדור קבוע תחת שם העט "נ. קולמוסאי". כמו כן כתב בעיתון הישראלי בשפה ההונגרית "אוי קלט". מילא תקופה גם תפקיד של כתב בישראל של השבועון היידי מניו יורק אלגעמיינער זשורנאל, ושל העיתון ההונגרי "מדיאר הירלאפ". קראוס ערך את ה"אנציקלופדיה הדתית" ואת "השנתון הדתי האנציקלופדי" שיצא בשנת 1962. כתב בכתבי עת שונים, ובהם בבטאון חב"ד.

מאז סוף שנות ה-60 היה חבר מערכת "מעריב" ופרסם בו כתבות וטורים, בעיקר בנושאים יהודיים ודתיים.

היה חבר פועלי אגודת ישראל וחבר מוסדותיה.

התגורר בבית מגורי העיתונאים, בניין מגורים בשכונת יד אליהו בתל אביב שבו התגוררו כמה עיתונאים בולטים, ובהם יוסף לפיד, יגאל לב, לוי יצחק הירושלמי וברוך אדלר.

לקראוס שלושה ילדים: שמואל; מרים הנשואה לעו"ד יצחק הרפז, בנו של עמיתו איש פא"י הרב גרשום הרפנס; רחל הנשואה לזלמן נוב, ממונה בניהול מזכירות בית דין רבני חב"ד. אחיו, שלמה קראוס, הוציא בסוף שנות ה-70 את המקומון "בני ברק" בבני ברק.

ספרים
-----

קראוס הוציא בהונגריה ובישראל מעל 30 ספרים בנושאי יהדות ועם ישראל, רובם הועלו לרשת על ידי משפחתו.

* ספר זכרונות – "Az áldozat visszatér a tett színhelyére" (הקרבן חוזר למקום הפשע), 2002

קישורים חיצוניים
----------------

* **"משקה, לא וודקה"**, קראוס מתראיין לדף השבועי של חברת JEM‏ – 8 בינואר 2016, כ"ז בטבת תשע"ו

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר אודות נפתלי קראוס (בהונגרית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007264117105171
* GND: 124520251
* ISNI: 0000 0000 7867 3185
* LCCN: n87872209
* VIAF: 8323529
* WorldCat: lccn-n87872209

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק במונח "שטח הפקר". אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו שטח הפקר (פירושונים).
חיילים מתקדמים לתוך שטח הפקר בקרב רכס וימי
**שטח הפקר** הוא כינוי לשטח אדמה שאין עליו שליטה בפועל, בדרך כלל עקב היותו נושא מחלוקת בין שני צדדים לוחמים. הביטוי משמש בדרך כלל לתיאור שטח שבין שתי חזיתות של כוחות הנמצאים בעימות זה עם זה בזמן מלחמה. הביטוי היה מקובל במיוחד במהלך מלחמת החפירות במלחמת העולם הראשונה ושימש לתיאור השטח שבין שתי התעלות (חפירים) של הצדדים הלוחמים שהיה חשוף והכניסה אליו הייתה מסוכנת. מונח זה מתייחס גם לשטח שבין שני מעברי גבול של מדינות. בדרך כלל רוחבו של שטח כזה הוא כמה מטרים, אך ישנם כמה מקומות בעולם שבהם שטח זה משתרע על פני כמה קילומטרים, כגון האזור המפורז הקוריאני, המפריד בין קוריאה הצפונית לקוריאה הדרומית.

היסטוריה
--------

שטח ההפקר שהשתרע בין קווי החפירות של הצדדים הלוחמים במלחמת העולם הראשונה הוא דוגמה מפורסמת לשימוש במושג. הלחימה בשטח ההפקר הייתה לעיתים קרובות חוויה קשה עבור החיילים. רוחבו הגיע לכמה מאות מטרים בחלק מהמקומות ועד לכ-15 מטרים במקומות הצרים. השטח היה מוגן על ידי מכונות ירייה, רובאים, ומכשולים דוגמת מוקשים וגדרות תיל שהקשו על פינוי פצועים וחללים ונסיגתם של חיילים לחפירותיהם. פגיעות הארטילריה יצרו מכתשים באדמה והביאו לכך שכמעט ולא נותרו מקומות מחסה. אש שנורתהּ מהתעלות שממול הקשתה על ההסתערות.

המהלך שסיים את העימות הסטטי שהתפתח סביב שטח ההפקר במלחמת העולם הראשונה היה הכנסתם של הטנקים הראשונים לשדה הקרב. הטנקים הצליחו לחצות את השטח ולפגוע באויב בתעלותיו.

### המלחמה הקרה

במהלך המלחמה הקרה כונו השטחים בקרבת מסך הברזל "שטח הפקר". באופן רשמי היו השטחים שייכים למדינות הגוש המזרחי, אולם לאורך כל גבולותיהן עם המערב השתרעו רצועות לא מיושבות ברוחב של כמה מאות מטרים, אשר כללו מגדלי שמירה ומוקשים ונועדו למנוע מאנשים לעבור מהגוש המזרחי למערב.

### שטחי הפקר בישראל

שטח ההפקר בין ישראל וירדן סמוך לעיר העתיקה בירושלים (~1964). התמונה צולמה מבנין המחלקה לגאולוגיה של האוניברסיטה העברית, אשר שכנה אז בסוף רחוב ממילא.בין מלחמת העצמאות למלחמת ששת הימים הייתה קיימת באזור לטרון רצועת שטח מפורז ברוחב של כקילומטר עד שלושה קילומטרים, בין ישראל לבין הגדה המערבית אך למעשה היה זה שטח הפקר שלא היה בריבונות ישראלית ואף לא ירדנית. עם זאת, בעוד הצבא הירדני לא נכנס אל השטח, חקלאים פלסטינים מצידו הירדני של הגבול נכנסו אליו ועיבדו בו את האדמות.

בשטח זה הוקמו, לאחר כיבושו בידי ישראל במלחמת ששת הימים, היישובים נוה שלום, מכבים, כפר רות, לפיד ושילת, ופארק "מיני ישראל". מעמדו של השטח נותר לא ברור מבחינה משפטית, אם הוא נחשב בגבולות הקו הירוק או לא.

גם בירושלים החצויה הייתה רצועה צרה ברוחב של בין 80 ל-200 מטרים, שהייתה שטח הפקר ועברה בין היתר בסמוך לחומה המערבית והצפונית של העיר העתיקה. רוחבה נבע מרוחב עיפרון השעווה הירוק של עבדאללה א-תל, מפקד הכוחות הירדנים בעיר, שבו השתמש בשרטוט על המפה של קווי הפסקת האש מול המפקד של הכוחות הישראלים משה דיין.

ראו גם
------

* טרה נוליוס

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **שטח הפקר** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שטח הפקר** |

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אתר למנויים בלבד שקד אורבך, הקו המטושטש: איך קרה שאיש אינו יודע איפה בדיוק עובר הקו הירוק, באתר הארץ, 29 ביוני 2017
ראש העיר של קיוטו בביקור אצל ג'ירואמון קימורה ביום הולדתו ה-116 של קימורה (והאחרון שלו), אפריל 2013
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.  
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
יפןיפן
זהו שם יפני; שם המשפחה הוא קימורה. 
**ג'ירואמון קימורה** (ביפנית: **木村 次郎右衛門**; ‏19 באפריל 1897 – 12 ביוני 2013) היה הגבר המבוגר ביותר מאז ומעולם שגילו אומת. קודמו, כריסטיאן מורטנסן, מת בגיל 116. קימורה החזיק בתואר "האדם החי המבוגר ביותר בעולם" מאז מותה של דינה מנפרדיני ב-17 בדצמבר 2012 ועד מותו שלו. נפטר בגיל 116 שנים ו-54 ימים, ועד כה, הוא הגבר היחיד שהגיע לגיל 116. קימורה היה גם הגבר החי האחרון עלי אדמות שנולד בוודאות במאה ה-19.

קורות חיים
----------

קימורה נולד בשם קינג'ירו מיאקה בכפר הדייגים קמיוקאווה כילד השלישי מתוך שישה ילדים למוריזו ופוזא מיאקה. אחייניתו, טאמוטסו מיאקה, מספרת שנפלה שגיאה ברישום הולדתו ב־1955 עקב איחוד רישומים בין שתי עיירות סמוכות, ותאריך לידתו האמיתי הוא ה־19 במרץ באותה שנה, ולכן גילו מופלג עוד יותר ב־31 יום.

בגיל 14 סיים את לימודיו בהצטיינות והחל לעבוד בגיל 17 בסניף הדואר המקומי. בשנות ה־20 של המאה ה-20 עבד במשרד התקשורת בקוריאה בזמן הכיבוש היפני. כששב מקוריאה התחתן עם שכנתו יאה קימורה (1904–1978), ומאחר שלמשפחתה לא היו בנים יורשים, שינה את שמו לג'ירואמון קימורה ובכך היה התשיעי במשפחה שנשא שם זה.

ב-1962, בגיל 65, פרש לגמלאות. לאחר פרישתו, עסק בחקלאות, עד גיל 90. בסוף חייו חי בקיוטנגו אשר במחוז קיוטו שביפן, יחד עם אייקו קימורה, אלמנתו של נכדו, בבית עץ שבנה במו ידיו בשנות ה־60. היה פעיל וצלול עד יומו האחרון. העיד על עצמו שהוא מבלה את מירב זמנו במיטה. על שגרת יומו הוא סיפר כי הוא קם מוקדם בבקרים כדי לקרוא עיתון בעזרת זכוכית מגדלת, ונהנה לדבר עם העוברים והשבים ולצפות בדיונים פרלמנטריים בטלוויזיה.

ארבעה מאחיו של קימורה חיו מעבר לגיל 90, ואחיו הצעיר מת בגיל 100. במהלך שנות חייו נולדו לקימורה 7 ילדים (5 מהם בחיים), 15 נכדים (14 מהם בחיים), 25 נינים ו־15 חימשים; בכך האריך ימים לאחר שניים מילדיו ואחד מנכדיו. לדבריו, המפתח לחיים ארוכים הוא מנות קטנות של מזון.

קישורים חיצוניים
----------------

* ג'ירואמון מקבל את תעודת שיאי גינס, YouTube
* הכירו את ג'ירואמון קימורה, YouTube
* רויטרס ו-AFP, מת האדם הזקן בעולם: "אכל רק עד 80%", באתר ynet, 12 ביוני 2013
* ג'ירואמון קימורה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Yasuyuki Gondoa, Nobuyoshi Hiroseb, Saori Yasumotoa, Yasumichi Araib, Yasuhiko Saitoc, Age verification of the longest lived man in the world, 2017 doi: 10.1016/j.exger.2017.08.030
2. ↑  WebCite query result, www.webcitation.org
3. ↑  ראיון באתר רשת ABC האמריקאית.
**קנת' ניל "קני" אטקינסון** (באנגלית: **Kenneth Neil "Kenny" Atkinson**; נולד ב-2 ביוני 1967) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי.

קריירת משחק
-----------

אטקינסון נולד וגדל בעיר הנטינגטון שבניו יורק. בין השנים 1990-1986 שיחק כרכז עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת ריצ'מונד, ובעונת 1987/1988 הוביל אותה לשלב שמינית גמר אליפות המכללות – הישג השיא של קבוצת האוניברסיטה.

בין השנים 1990–2004 שיחק כדורסל מקצועי ב-15 קבוצות שונות מארצות הברית (בליגת ה-CBA וליגת ה-USBL), ספרד, איטליה, גרמניה, צרפת והולנד. מיד בסיום קריירת המשחק, בשנת 2004, מונה לעוזר מאמן קבוצת ראסינג פריז מליגת העל הצרפתית.

קריירת אימון
------------

בעונת 2007/2008 שימש כמנהל פיתוח שחקנים (Director of Player Development) בקבוצת יוסטון רוקטס מליגת ה-NBA, ולקראת עונת 2008/2009 הצטרף לצוות האימון של ניו יורק ניקס, כעוזרו של המאמן הנכנס מייק ד'אנטוני. אטקינסון המשיך להחזיק בתפקיד במשך 4 עונות, עד סוף עונת 2011/2012 במהלכה התפטר ד'אנטוני מאימון הקבוצה. בין השנים 2013–2016 שימש כעוזרו של מאמן אטלנטה הוקס מייק בודנהולצר, תחתיו רשמה הקבוצה את מאזן העונה הסדירה הטוב בתולדות המועדון, 60–22, בעונת 2014/2015.

ב-17 אפריל 2016, בזמן שההוקס השתתפו בפלייאוף 2016, הודיעה קבוצת ברוקלין נטס כי מינתה את אטקינסון למאמן הראשי של הקבוצה. בעונת הבכורה של אטקינסון כמאמן ראשי, 2016/2017, ניצחו הנטס 20 משחקים בלבד וסיימו את העונה הסדירה במקום האחרון בליגה. בעונת 2018/2019 השיגה ברוקלין מאזן חיובי 42–40 והעפילה לשלב הפלייאוף, הודות ליכולת מצוינת של רכז הקבוצה דיאנג'לו ראסל, אולם הפסידה בסיבוב הראשון מול פילדלפיה 76'. במרץ 2020, לאחר שקבוצתו פתחה את עונת 2019/2020 עם מאזן שלילי 28–34, עזב אטקינסון את תפקידו עם הנטס, והוחלף על ידי עוזרו ז'אק ווהן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קני אטקינסון** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Sports-Reference
* פרופיל, באתר eurobasket
* פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)
* סטטיסטיקות קריירת האימון של אטקינסון ב-NBA, באתר Basketball-Reference

הערות שוליים
------------

1. ↑  ההיסטוריה של קבוצת ריצ'מונד ספיידרס, באתר הרשמי של הקבוצה, 24 ביוני 2017
2. ↑  פרופיל, באתר הרשמי של ה-NBA
3. ↑  Hawks assistant Kenny Atkinson should top Pelicans coaching search, באתר thebirdwrites.com,‏ 14 במאי 2015
4. ↑  ההודעה על מינויו של אטקינסון כעוזר מאמן ניו יורק ניקס, באתר הרשמי של הקבוצה, 6 באוגוסט 2008
5. ↑  ההודעה על מינויו של אטקינסון כמאמן ברוקלין נטס, באתר הרשמי של הקבוצה, 17 אפריל 2016
6. ↑  ברוקלין ואטקינסון מסכמים על עזיבתו, באתר הקבוצה, 7 במרץ 2020