recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**אילמניט** הוא מינרל בצבע שחור או אפור פלדה, בעל מגנטיות חלשה (המתחזקת עם חימום המינרל) המצוי בסלעים מותמרים ובסלעי יסוד בסיסיים כדוגמה הגברו ובעיקר באנורתוזיט. המינרל מורכב מברזל, ותחמוצת הטיטניום (FeTiO3), מערכו הקריסטלוגרפי הוא רומבוהדרי ויש לו מבנה גביש כמו לקורונדום ולהמטיט.

האילמניט מתגבש בשלב מוקדם בעת שהמגמה מתקררת, הרבה לפני שמינרלים אחרים מתגבשים. עקב כך שוקעים הגבישים הכבדים של האילמניט לתחתית תא המגמה ויוצרים שכבות עשירות של בצר הטיטניום. תהליך זה מכונה "הפרדה מגנטית". אילמניט נוצר גם בפגמטיטים, בסלעים מותמרים, ובסלעי יסוד שנוצרו מבליה שלהם.

סלעי יסוד מאפיים רבים מכילים גרגירים של מגנטיט ואילמניט משולבים שנוצרו כתוצאה מהתחמצנות אולווספינל. אילמניט מופיע גם כגרגרים נפרדים, בדרך כלל עם המטיט שבינו ובין האילמניט קיימת תערובת איזומורפית חלקית. תערובת מלאה נוצרת בטמפרטורות מעל 950°C. אילמניט יוצר תערובת איזומורפית גם עם גאיקיליט (MgTiO3).

היסוד טיטניום זוהה לראשונה על יד הכומר ויליאם גרגור ב-1791 מאילמניט מעמק מאנאקן (Manaccan).

תפוצה
-----

אף על פי שהמינרל קרוי על שם המקום שבו נתגלה לראשונה הרי אילמן בקרבת מיאסק בדרום הרי אורל שברוסיה, מקור רוב האילמניט הוא ממקורות שניוניים, כגון חולות חופים. המינרל מופיע בדרך כלל כחלקיקים מעוגלים בקוטר שבין 0.1 ל-0.2 מ"מ.

האילמניט מצוי בסלעים בזלתיים בכרמל ובעמק הירדן ובסלעים באזור בקעת תמנע – אילת. מקור שניוני מצוי בחולות מישור החוף (בעיקר הדרומי).

מכרה האילמניט הגדול בעולם הוא המכרה הפתוח טלנס (Tellnes) בסקונדאל (Sokndal) שבנורווגיה, המנוהל על ידי חברת Titania AS (השייכת לחברת Kronos Worldwide בע"מ). מכרה נוסף מצוי בקולרי (Kolari) שבצפון פינלנד ובו כורים בצר של מגנטיט-אילמניט המכיל כ-6.2% טיטניום. מקומות נוספים בהם כורים אילמניט הם אוסטרליה, ברזיל, רוסיה, קנדה, סרי לנקה, סין, דרום אפריקה, תאילנד, הודו, מלזיה, סיירה לאון וארצות הברית.

האילמניט הוא המקור העיקרי להפקת טיטניום, מתכת קלת משקל, חזקה ועמידה בחום גבוה, מרכיב חשוב בסגסוגות המשמשות לבניית מטוסים ומכשירים רפואיים. עם זאת רוב האילמניט המגיע מהמכרות משמש כחומר גלם לייצור פיגמנטים. המוצר הוא טיטניום דו-חמצני, שהוא תרכובת בעלת גוון לבן עז המשמש כבסיס לצבע באיכות גבוהה.

אילמניט מהירח
-------------

אילמניט נמצא בסלעי ירח, וב-2005 השתמש ארגון נאס"א בטלסקופ החלל האבל על מנת לזהות אתרים על הירח העשויים להיות עשירים באילמניט. ייתכן שמינרל זה יהיה חיוני למושבת ירח עתידית, שכן אילמניט יוכל להוות מקור חיוני להפקת חמצן, וממנו ניתן יהיה גם להפיק ברזל וטיטניום לבניית מבנים.

מקורות
------

הערך הוא תרגום של הערך המקביל בוויקיפדיה האנגלית שהסתמך על המקורות הבאים: 

* Lane, Megan. BBC News - How to set up a moon base, 26 August 2005
* Mineral Data Publishing, PDF
* Webmineral data
* Mineral galleries
* USGS Mineral Commodities Summary: Ilmenite 1998 - PDF

בתוספת מידע מאתר Mineral galleries. המידע על תפוצת המינרל בישראל נלקח מהספר "לוחות הגדרה למינרלים יוצרי סלעים" מאת יעקב ק. בן־תור.

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אילמניט** |

קישורים חיצוניים
----------------

* אילמניט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**פרדריק ניקולאי ינסן**, (בנורווגית:**Frederik Nicolai Jensen** ‏;21 ביוני 1818 – 28 בנובמבר 1870), היה צייר נוף, היסטוריה ודיוקנאות נורווגי מבית הספר דיסלדורף, מורה לתיאטרון, כומר ופוליטיקאי לותרני אוונגליסטי.

קורות חייו
----------

ינסן, בנו של ינס יוהאן ינסן (1774–1824), שנולד בהוסום, ואשתו יוהנה מארי, לבית פרום (1793–1878), למד, כמו אחיו הפוליטיקאי לימים כריסטיאן ינסן (1823–1884), בבית הספר הכנסייתי בעיר מולדתו ברגן. בשנת 1840 השלים תואר בתאולוגיה. בשנת 1841 הוא נרשם ללימודי ציור באקדמיה לאמנות בדיסלדורף, לאחר שלקח שיעורי ציור נוף מהנס לגנגר ראוש (1800–1854) בברגן.

פרדריק ניקולאי ינסן, אינגלבורג ליד הים
בדיסלדורף הצייר קרל פרדיננד זון היה המורה החשוב ביותר שלו. גם רודולף ויגמן לימד אותו. בשנת 1844, בתום לימודיו באקדמיה של דיסלדורף, איחד ינסן כוחות עם גוסטב ייקוב קנטון, הנרי ריטר, רודולף יורדן, הנס גודה, רודולף פון נורמן ווילהלם קמפאוזן כדי להקים קבוצת אמנים דמוקרטית וקריטית מבחינה אקדמית קריניק. שם הקבוצה נוצר מהאותיות הראשונות של חבריה. הקבוצה הייתה לפני של התאחדות האמנים Malkasten שהוקמה בשנת 1848. הוא שהה בדיסלדורף עד 1845.

לאחר ששהה במינכן, שם פגש את אשתו אורסולה פרנציסקה רויטר, לבית שבאירט (1821–1910), ולאחר נסיעה באיטליה, חזר ינסן לברגן וניסה לחיות כצייר פורטרטים. הוא התעניין גם בתיאטרון. הוא עזר למוזיקאי אול בול בשנת 1849/1850 בהקמת תיאטרון נורסק בהדרכת שחקנים חובבים. תיאטרון נורסק יצר מאוחר יותר את Den Nationale, התיאטרון הוותיק ביותר בנורווגיה.

בשנת 1854 הוא קיבל עבודה ככומר בנורדלנד, בשנת 1863 עבר לכנסייה של שטייגן. ציור מזבח שיצר בשנת 1869/1870 כטריפטיך לכנסיית ואגן בקבלוג בלופוטן, מראה שהוא עדיין צייר בתקופה זו. הציור מראה את ישו מוקף בתלמידיו הנרדמים.

ינסן עבד גם כפוליטיקאי בין השנים 1862 עד 1864. במהלך תקופה זו הוא ייצג את המצביעים בלשכת נורדלנד כחבר סטורטינג.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרדריק ניקולאי ינסן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Findbuch 212.01.04 Schülerlisten der Kunstakademie Düsseldorf (ארכיון)
2. ↑  Bettina Baumgärtel: Die Düsseldorfer Malerschule und ihre internationale Ausstrahlung. In: Bettina Baumgärtel (Hrsg.): Die Düsseldorfer Malerschule und ihre internationale Ausstrahlung 1819–1918. Michael Imhof Verlag, Petersberg 2011, מסת"ב 978-3-86568-702-9, Band 1, S. 31; siehe ferner S. 209 (Fußnote 37), 279 (Fußnote 9), 360, 433

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BIBSYS: 3051733
* KulturNav: f5b9763c-fd9f-4c0a-a473-dd435c070ba8
* VIAF: 109149294075980520174
* WorldCat: viaf-109149294075980520174

 |
**פראנץ שאלק** (בגרמנית: Franz Schalk; ‏27 במאי 1863, וינה - 3 בספטמבר 1931, באדלאך, אוסטריה), היה מנצח אוסטרי.

ביוגרפיה
--------

שאלק למד אצל המלחין אנטון ברוקנר. משנת 1900 שימש מנצח מקהלה ראשון של אופרת החצר בווינה. בין 1904 ל-1921 עמד בראש אגודת ידידי המוזיקה של וינה.

משנת 1918 עד 1929 היה מנהל מוזיקלי של האופרה של וינה (בין 1919 ל-1924 חלק משרה זו עם ריכרד שטראוס). בהמשך לקח חלק בייסוד פסטיבל זלצבורג. הוא ניצח על ביצוע הבכורה של האופרה "האשה ללא צל" מאת ריכרד שטראוס בשנת 1919. חלק מעבודתו כמנצח הוקלט וניתן להשגה על גבי תקליטורים.

אמרתו המפורסמת ביותר היא "כל תיאטרון הוא בית משוגעים, אבל בית אופרה הוא האגף לחשוכי מרפא."

כיום שאלק מפורסם בשינויים שהכניס בסימפוניות של מורו ברוקנר, כדי לעשותן פופולריות יותר. הוא ניצח על הסימפוניה החמישית של ברוקנר בשנת 1894, אבל בגרסה משופעת בקיצוצים ושינויים, שרובם התבצעו כנראה ללא הסכמת המלחין. ברוקנר היה חולה מכדי לבוא לביצוע הבכורה. הגרסה של שאלק הייתה זו שנבחרה להוצאה הראשונה והייתה הגרסה היחידה ששמע קהל המאזינים במשך קרוב לארבעים שנה. שאלק גם השפיע על שינויים שעשה ברוקנר עצמו בסימפוניות השלישית, השביעית והשמינית שלו. הגרסה שבהשפעת שאלק הייתה הראשונה לצאת לאור.
בעוד שמבקרים רבים תקפו את שאלק על השינויים שהכניס בגרסאות המקוריות של יצירות ברוקנר, היו שטענו, כי אלמלא עבודתו של שאלק לקירוב המוזיקה של ברוקנר לטעם הקהל, הייתה נשארת לא-נודעת. המנצח ליאון בוטשטיין הוא בין הבולטים במלמדי הזכות על גרסאות שאלק למוזיקה של ברוקנר.

שאלק היה מעורב גם בהפקת המהדורה הראשונה של הסימפוניה העשירית של מאהלר, וגם במקרה זה האשימו אותו ש"שיפץ" את היצירה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנץ שאלק** בוויקישיתוף

* פרנץ שאלק, באתר AllMusic (באנגלית)
* פרנץ שאלק, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* פרנץ שאלק, באתר Discogs (באנגלית)

* Franz Schalk at the *aeiou Encyclopedia*
* An article about Bruckner, written from a pro-Schalk viewpoint
* Available recordings


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007282830105171
* BIBSYS: 10064907
* BNE: XX1705358
* BnF: cb139276675 (data)
* CiNii: DA11222580
* GND: 118606360
* ISNI: 0000 0000 8156 9629
* LCCN: n81066479
* MusicBrainz: d8f4519e-8a5a-497d-905c-d7834bf9a990
* NKC: mzk2013789058
* NLP: A24929451
* NTA: 069505136
* SNAC: w6pg2mfw
* SUDOC: 109906225
* VIAF: 76502848
* WorldCat: lccn-n81066479

 |
**פרדריק פורטר וינטון** (באנגלית: **Frederic Porter Vinton**;‏ 29 בינואר 1846 – 19 במאי 1911) היה צייר פורטרטים אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

הוא נולד בבנגור, מיין. וגדל בשיקגו ועבר מאוחר יותר לבוסטון בשנת 1861 במשך עשרים שנה עבד כמנהל חשבונות, ובמהלכן הוא למד אמנות אצל ויליאם רימר במכון לואל. זמן קצר לאחר שלמד במכון הוא כתב ביקורת אמנותית עבור עיתון בבוסטון.

הוא פתח סטודיו לדיוקנאות בבוסטון בשנת 1878. לאחר שהסטודיו שלו הפך לריווחי, הוא נסע לאירופה למשך שמונה עשרה חודשים, בהן ביקר בהולנד, צרפת וגרמניה. אחרי חזרתו הוא התחתן עם אנני פירס ב־27 ביוני 1883. כמה ציוריו המפורסמים ביותר הם דיוקנאות של אשתו הצעירה.

התערוכה הראשונה שלו הייתה בשנת 1880, שהציגה דיוקן עצמי. הוא תרם יצירה לתערוכה בכל שנה עד שנת 1883, בה התסיסה הפוליטית באקדמיה לאומנויות, אליה השתייכה התערוכה, אילצה אותו להתפטר לשנה. בשנת 1884 הגיש את הציור "רחוב בטולדו", הראשון מנופיו שהוגשו לתערוכות, כי כל מה שהציג לפני כן היה דיוקן מסוג כלשהו. בשנת 1891 הוא נבחר כחבר מן המניין באקדמיה הלאומית לעיצוב, ניו יורק.

ציורים
------

פרדריק פורטר ויטון, כובסות בנהר.
פרדריק התמחה בפורטרטים, אם כי צייר כמה נופים, כמו "רחוב בטולדו" ו"נוף נהר באביב ". ציוריו תוארו כאימפרסיוניסטים. עבודתו הושפעה מאוד גם ממסעותיו באירופה, והכשרותו אצל אמנים חשובים רבים באותה תקופה. גישתו הייתה קשורה לאסכולת בוסטון לציור.

המסעות האירופיים
----------------

פרדריק בילה חלק ניכר מזמנו בנסיעות ליבשת אירופה, אלה השפיעו על עבודתו והבדיל אותה מהיצירה האמריקאית באותה התקופה. בשנת 1875 הוא נסע לפריס ולמד אצל ליאון בונאט במשך עונה. בשנת 1876 הוא בילה שנה במינכן בה העביר את זמנו בלימוד תורתם של פרנק דובנק ובאקדמיה המלכותית במינכן. מאוחר יותר הוא חזר לפריז למשך שנתיים, כשהוא מביא את הסתייגותו משיטת האימפרסיוניזם הגרמנית, שכללה אמנים כמו מקס ליברמן. כשהיה בצרפת, הצטרף לאקדמיה ז'וליאן ולמד אצל ז'אן-פול לורן. בשנת 1882 נסע לספרד עם רוברט בלום ויליאם מריט צ'ייס. שלושת האמנים בילו זמן במדריד ובטולדו, ופרדריק למד לצייר דיוקנאות על ידי חקר עבודתו של ולסקז.

מוות
----

וינטון נפטר בביתו בבוסטון ב־20 במאי 1911.

לאחר מותו, הגברת פרדריק פורטר וינטון הציגה כמה מציוריו לתערוכות שונות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרדריק פורטר וינטון** בוויקישיתוף
* פרדריק פורטר וינטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Chisholm, Hugh, ed, Viola, **1911 Encyclopædia Britannica** Volume 28
2. ↑  Robert Hale Ives Gammell, **The Boston Painters, 1900-1930**, Parnassus Imprints, 1986, מסת"ב 978-0-940160-31-6. (באנגלית)
3. ↑  von Mach, Edmund (1908), *The Art of Painting in the Nineteenth Century*, Glinn and Company

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1077611331
* ISNI: 0000 0000 6703 461X
* LCCN: n88028124
* RKD: 81176
* SNAC: w63r1bmx
* ULAN: 500012232
* VIAF: 6473045
* WorldCat: lccn-n88028124

 |
**פרנץ קריגר** (בגרמנית: **Franz Krüger**‏;  10 בספטמבר 1797 – 21 בינואר 1857) היה צייר וליטוגרף גרמני (פרוסי). הוא היה ידוע בעיקר בזכות הדיוקנאות הרומנטיים והתוססים שלו ותמונות הסוסים, שהפכו אותו לצייר צבאי ופורטרטים מבוקש ביותר בברלין. ציוריו של מצעדים צבאיים ומאות פורטרטים הובילו אותו לצייר רבים מעשירי העיר.

ביוגרפיה
--------

קריגר היה בנו של אציל. ידידותו עם האורניתולוג יוהאן פרידריך נאומן מהעיירה השכנה זיביגק הובילה אותו לציור בעלי חיים. במהלך ימי לימודיו בדסאו הוא בא במגע עם צייר הנוף קרל קולבה הזקן.

קריגר למד בשנים 1812–1813 באקדמיה הפרוסית לאמנויות בברלין, ואז המשיך לשפר את כישוריו באופן עצמאי על ידי תצפיות מהחיים, במיוחד באורוות המלוכה הפרוסית. בשנת 1818 הוצגו לראשונה ציורי הצבא והצייד שלו באקדמיה. ציורו של הנסיך אוגוסטוס מפרוסיה (בנו של הנסיך אוגוסטוס פרדיננד מפרוסיה) והרוזן נידהרדט פון גנייזנאו הניח את היסודות לתהילה שלו כצייר פורטרטים והביאו לקבלת תארים נוספים ממשפחת המלוכה.

בשנת 1825 הוא מונה לפרופסור מלכותי וחבר מלא באקדמיה לאמנויות. נסיעות רבות לחצר המלוכה הרוסית בסנט פטרסבורג וחצרות המלכים בהנובר ושוורין הגיעו בעקבותיהם. במהלך מסע לימודים לפריז בשנת 1846, הוא פגש את אז'ן דלקרואה. לאחר המהפכות של שנת 1848 שב לדסאו ובשנת 1855 השתתף בתערוכה העולמית בפריז.

בשנת 1825 הוא התחתן עם אמנית בשם יוהנה יוניקה. היא נפטרה בשנת 1856.

הוא נפטר שנה לאחר מכן, ונקבר בבית הקברות דורותיאנשטאדט בברלין.

אחד מתלמידיו היה צייר בעלי החיים קרל שטפק.

גלריה
-----

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנץ קריגר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Deutsche Biographie, Krueger, Franz - Deutsche Biographie, www.deutsche-biographie.de (בגרמנית)
2. ↑  Krüger, Franz. In: Hans Vollmer (Hrsg.): Allgemeines Lexikon der Bildenden Künstler von der Antike bis zur Gegenwart. Begründet von Ulrich Thieme und Felix Becker. Band 21: Knip–Krüger. E. A. Seemann, Leipzig 1927, S. 594–597.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007288315105171
* BnF: cb147937682 (data)
* GND: 11872469X
* ISNI: 0000 0000 6657 6409
* KulturNav: e6ebd1af-6b82-4ffc-b3cc-8a5046499cf5
* LCCN: nr94039061
* NKC: xx0077512
* NTA: 104128402
* RKD: 46602
* SNAC: w6x6743x
* SUDOC: 126572445
* ULAN: 500009243
* VIAF: 37180865
* WorldCat: lccn-nr94039061

 |
**בליין מיי** (באנגלית: **Blaine Maye**; נולד ב-7 בינואר 1998) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

בליין נולד ב-7 בינואר 1998 בהוורת', אוקלהומה. הוא היה שחקן גולף מצליח שהיו לו הצעות לשחק בקולג', אך הוא דחה אותם כדי להתמקצע במשחק. הוא למד באוניברסיטת המדינה של אוקלהומה במשך סמסטר אחד ונשר בגיל 19 כדי לעבור ללוס אנג'לס.

קריירה
------

תפקידו הראשון של מיי היה בסרט הטלוויזיה, "If Looks Could Kill" משנת 2016 בו שיחק שחקן שנבחן לקראת תפקיד. בשנת 2017 שיחק בשלושה סרטים קצרים, "The Pickering Place", "Unnatural" ו-"אינסטינקט". באותה שנה שיחק בשני פרקים של אופרת הסבון, "צעירים חסרי מנוח".

בשנת 2018 שיחק בסרט הקולנוע "תמונה משפחתית" אך לא קיבל קרדיט על משחקו.
באותה שנה שיחק בעוד שני סרטים קצרים, בסרט "ילדי התירס: הבורחת" שייצא שירותי ההזרמה השונים ובסרט "You Should Meet My Son 2!".

בין השנים 2018–2019 שיחק בסדרות הטלוויזיה "צהוב!" בתפקיד ראשי והתארח בסדרת הטלוויזיה "Boss Cheer" בשנת 2019.

בשנת 2020 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "ג'ו בל". הסרט מבוסס על סיפורו האמיתי של ג'ו בל, שיצא לטיול ברחבי ארצות הברית כדי להעלות את המודעות לבריונות עקב התאבדות בנו ג'יידן, שהיה קורבן לבריונות הומופובית.
באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "סטריאוסקופ".

בשנת 2021 שיחק בסרט "Son" בתפקיד ראשי לצד השחקן אמיל הירש.

קישורים חיצוניים
----------------

* בליין מיי, ברשת החברתית פייסבוק
* בליין מיי, ברשת החברתית אינסטגרם
* בליין מיי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

היערות שוליים
-------------

1. ↑  Who is Blaine Maye Dating – Blaine Maye's Girlfriend & Exes, CelebsInsights, ‏ביוני 2021
2. ↑  Blaine Maye, Celeb Networth Post, ‏5 בפברואר 2019
3. ↑  Rollo Tomasi, WILDLIFE (2018) Movie Trailer 2: Jake Gyllenhaal’s Marriage to Carey Mulligan Jeopardized by a Forest Fire, FilmBook, ‏5 באוגוסט 2018
4. ↑  Watch Children Of The Corn: Runaway online: Netflix, Hulu, Prime & streaming options • Couchpop, Couchpop, ‏2 בפברואר 2018
5. ↑  Maitlyn Pezzo Dishes the "Dirt" — Carrie's Chronicles, Carrie's Chronicles, ‏1 בundefined 2020
6. ↑  Kevin Slane, "Mark Wahlberg got ‘as thin as possible’ for new movie".
7. ↑  Matt Grobar, Deadline, Deadline, ‏3 בספטמבר 2021
8. ↑  Matt Grobar, Deadline, Deadline, ‏3 בספטמבר 2021
9. ↑  Graeme Robertson, Movie Review – Son (2021), Flickering Myth, ‏4 בפברואר 2021
**בלייק דייוויד מור** (באנגלית: **Blake David Moore**; נולד ב-22 ביוני 1980) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מדינת יוטה. טרם היבחרו לקונגרס האמריקאי בבחירות 2020, היה מור דיפלומט בשירות החוץ של ארצות הברית.

ביוגרפיה
--------

מור נולד וגדל בעיר אוגדאן (Ogden) שבצפון יוטה. הוא למד בבית הספר התיכון המרכזי של אוגדאן וסיים את לימודיו בשנת 1998. במהלך התיכון היה קוורטרבק בנבחרת הפוטבול של התיכון. ב-1997 זכה בפרס התיכונים ע"ש הייזמן של וונדיס. לאחר סיום לימודיו התיכוניים, נרשם מור לאוניברסיטת המדינה של יוטה על בסיס מלגת פוטבול. שותפו לחדר בשנתו הראשונה כסטודנט היה שחקן ה-NBA האזרי ספנסר נלסון. עוד במהלך שנתו הראשונה בוטלה מלגתו בידי מאמן פוטבול חדש לאחר שמור עזב לסיאול, בירת קוריאה הדרומית, לשם עבודות מיסיון עבור כנסיית ישו המשיח של קדושי אחרית הימים.

לאחר ששב מקוריאה הדרומית הועבר מור אל אוניברסיטת יוטה, שם השלים לימודי תואר ראשון במדעי ההתנהגות ובמנהל עסקים. באוניברסיטת נורת'ווסטרן קיבל תואר מוסמך במדיניות ציבורית ובניהול. בתום לימודיו הגבוהים החל לעבוד במחלקת המדינה של ארצות הברית כקצין בשירות החוץ האמריקאי. אחר כך היה מנהל בקבוצת "Cicero Group", חברה לייעוץ עסקי בסולט לייק סיטי.

בפברואר 2020 מור הכריז על מועמדותו לבית הנבחרים של ארצות הברית כנציג מחוז הקונגרס הראשון של יוטה. בבחירות מקדימות בנות 12 מתמודדים, מור התקדם לוועידת המינוי הרפובליקנית יחד עם נציב מחוז ובר, קרי גיבסון. שני מועמדים נוספים — נציב מחוז דייוויס בוב סטיבנסון וראשת העיר קייסוויל קייטי וייט — הבטיחו גם הם את מקומם בשלב השני הבחירות המקדימות באמצעות איסוף חתימות. מור גבר על שלושת יריביו אלה ב-30 ביוני. ביום הבחירות הכלליות ניצח מור את דארן פארי, מועמד המפלגה הדמוקרטית, ונבחר אל הקונגרס ה-117 של ארצות הברית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בלייק מור** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של בלייק מור לבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית)
* בלייק מור, ברשת החברתית טוויטר
* בלייק מור באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  טים ונדנאק, Ogden native, former U.S. foreign service officer launches U.S. House bid, באתר סטנדרט אקסמינר, 15 בפברואר 2020 (באנגלית)
2. ↑  לי דייווידסון, Blake Moore wins Utah’s tight 1st Congressional District GOP race, באתר סולט לייק סיטי טריביון, 7 ביולי 2020 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* US Congress: M001213

 |
**פרנץ קרומר** (**Franz Krommer**; ‏27 בנובמבר 1759 - 8 בינואר 1831) היה מלחין צ'כי בן התקופה הקלאסית.

ביוגרפיה
--------

קרוֹמר נולד בקמניץ (עיירה כ-80 ק"מ דרום-מזרחית לפראג), בשם פרנץ קרמרז'. הוא החל את לימודי המוזיקה שלו בגיל 14, בלימודי עוגב וכינור עם דודו אנטון קרומר. כשהיה בן 18 התחיל לעבוד כנגן עוגב זמני בטוראן (Turan).

בשנת 1785 למד קרומר בווינה ועבד ככנר אצל אחד מאצילי הונגריה של התקופה, הדוכס סטירום מסימונטורי
(Styrum zu Szimontorony). בין השנים 1790-1795 ניצח על תזמורת בקתדרלה בפאץ'. החל מ-1793 עבד קרומר כמנצח ומלחין בשירותיהם של הדוכס קרואי (Karolyi) ושל הנסיך גרסלקוביץ'. מכיוון שעבודתו בהונגריה לא סיפקה אותו מבחינה מקצועית, חזר קרומר ב-1795 לווינה, שם ניגן בתזמורת ככנר ונגן כלי נשיפה, ועבד כמורה למוזיקה וכמלחין. בשנת 1810 ניצח על הבלט בתיאטרון המלכותי בווינה, ומ-1818 ועד סוף חייו היה מלחין החצר הקיסרית ומנצח התזמורת, תפקיד אותו נשא בזמנו, וולפגנג אמדאוס מוצרט. במהלך שהותו בווינה, שינה את שמו מקרמרז' לקרומר, בשל כך הוא מכונה לפעמים קרומר-קראמרז'.

קרומר קיבל ציונים לשבח רבים מפרנץ הראשון קיסר אוסטריה, שאותו ליווה בנסיעותיו לאיטליה וצרפת. הוא מונה כחבר כבוד של הקונסרבטוריון במילאנו ובפריז. 

קרומר נפטר ב-8 בינואר 1831 בווינה. הוא נחשב לאחד המלחינים הצ'כים המצליחים ובעלי ההשפעה בווינה בתחילת המאה ה-18, והוא הלחין מעל 300 יצירות. יצירותיו הודפסו בגרמניה, צרפת, אנגליה, דנמרק, איטליה, וארצות הברית, והוא קיבל חברות כבוד במוסדות מוזיקליים רבים בפריז, מילאנו, וינה ובמקומות נוספים. 

קרומר פיתח את כל הז'אנרים במוזיקליים המקובלים בתקופתו, ושם דגש מיוחד על כלי נשיפה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פרנץ קרומר** בוויקישיתוף

* פרנץ קרומר, באתר AllMusic (באנגלית)
* פרנץ קרומר, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* פרנץ קרומר, באתר Discogs (באנגלית)
* יצירות של קרומר

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007271888405171
* BNE: XX1392040
* BnF: cb13896176s (data)
* CANTIC: a10355595
* CiNii: DA08028240
* GND: 119149419
* ICCU: LO1V146593
* ISNI: 0000 0001 0906 1967
* LCCN: n80040737
* MusicBrainz: e36675f1-1a1f-4dda-b58f-7cf12a34f148
* NDL: 01037070
* NKC: ola2002113952
* NTA: 072673028
* SELIBR: 214012
* SNAC: w6hh6xj8
* SUDOC: 130303410
* Trove: 1479863
* VIAF: 59270048
* WorldCat: lccn-n80040737

 |
**שרה אן גלובר** (באנגלית: **Sarah Ann Glover** ‏ 13 בנובמבר 1785 - 20 באוקטובר 1867) הייתה פדגוגית מוזיקה אנגליה, שהמציאה את שיטת הסולפז' של נוריץ'.

חיים וקריירה
------------

גלובר נולדה בנוריץ'. אביה התמנה לכומר של כנסיית סנט לורנס בנוריץ' בשנת 1811, והיא פיתחה את שיטת ההוראה שלה כעזר למורים בשירת א'קאפלה. ספר ההדרכה שלה *Scheme for Rendering Psalmody Congregational* נחל הצלחה רבה. במהלך הזמן ליטשו ופיתחו אותו ג'ון קורוון ואחרים. אחד מהם, קלמנט אנטרובוס (1918) עסק במלחמה בין הדו הקבוע לדו הנייד. הרעיון נקלט בתרבות הפופולרית אחרי שהוצג בשיר הידוע מן המחזמר צלילי המוסיקה.

בשנים הבאות חיה גלובר בקרומר ואחר כך ברדינג ובהרפורד. היא מתה כתוצאה מאירוע מוחי בגרייט מלוורן ושם נקברה.

קישורים חיצוניים
----------------

* Glover biography, illustration, and monument(הקישור אינו פעיל) via norwichchurches.co.uk

הערות שוליים
------------

1. ↑  Musical Quarterly Vol. IV, pp. 184-195

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14800100c (data)
* GND: 1204937400
* ISNI: 0000 0000 2268 8476
* LCCN: n83233796
* NTA: 09706274X
* VIAF: 27413393
* WorldCat: lccn-n83233796

 |
**שרה דניאל מדיסון** (במקור **גולדברג**; באנגלית: **Sarah Danielle Madison**;‏ 6 בספטמבר 1974 - 24 בספטמבר 2014) הייתה שחקנית קולנוע אמריקאית.

ביוגרפיה
--------

מדיסון נולדה בספטמבר 1974 בספרינגפילד שבאילינוי ולמדה בשיקגו ובמכללת אמהרסט במסצ'וסטס עד לסיום הלימודים ב-1996. לאחר מכן נסעה לצילומים במערב ארצות הברית.

היא החלה להופיע בשנת 2000 בסרט העצמאי "Ivans Xtc" בתור נאומי. לאחר שנה השתתפה בסרט המדע הבדיוני פארק היורה 3 בתור שירלי לוגן, עובדת בצוות החפירה לצד בילי ברנן (אלסנדרו ניבולה) ושיחקה בסרט הפשע יום אימונים מסוכן.

ב-2002 עד 2004 שיחקה בסדרה המשפט של איימי בתור ד"ר התר לאבונט וגם הופיעה בסדרה הרקיע השביעי בתור ד"ר שרה גלס למשך 5 עונות.

ב-2009 השתתפה בסדרה הרפואית האוס בתור אשה של חולה סופני. באותה שנה השתתפה בסדרה 90210 של רשת The CW בתור קולין סרקוסיאן. לאחר שנתיים השתתפה בסרט המדע הבדיוני "Pig".

מותה
----

היא נפטרה בשנתה בביקור אצל משפחתה בדרום-מזרח ויסקונסין ב-24 בספטמבר 2014, 21 יום לאחר יום הולדתה ה-40.

קישורים חיצוניים
----------------

* שרה דניאל מדיסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* שרה דניאל מדיסון, באתר AllMovie (באנגלית)
* שרה דניאל מדיסון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* שרה דניאל מדיסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
**איסטרה** (Футбольный клуб «Истра») הוא מועדון כדורגל רוסי מעיר באותו שם. בשנים 2008—2012 התמודד בליגה השנייה, אזור "מערב".

היסטוריה
--------

מועדון הכדורגל "איסטרה" הוקם בשנת 1997. הנהלת מחוז איסטרה והנהלת חברת PSO-13 בראשות יורי וורוטנין, החליטו להחיות את קבוצת הכדורגל, שבתקופה הסובייטית השתתפה באליפות ברית המועצות לקבוצות חובבניות. הקבוצה הורכבה בעיקר ממיטב שחקני מחוז איסטרה, ולדימיר אנטיפוב היה המאמן הקבוצה באותה תקופה. בשנה הראשונה לקיומה, הקבוצה סיימה במקום השני בטורניר.

בשנה שלאחר מכן, הפוטנציאל והתוצאות של הקבוצה עלו באופן משמעותי, ובעיקר עם הזמנת גנאדי שטרומברגר לתפקיד המאמן, נודע בעבר כחלוץ של קאיראט אלמטי וצסק"א. לאחר שמונה למאמן, הוא הזמין לקבוצה כמה שחקנים מנוסים ממוסקבה. המשחק של "איסטרה" בפיקוחו של מאמן מנוסה השתנה, ובעונה הראשונה המועדון זכה בכל הטורנירים בהם השתתף - אליפות המחוז ומחזיקת גביע איסטרה.

ההצלחה של איסטרה בשנת 1998 אפשרה לה להתחיל את העונה הבאה בטורניר אליפות רוסיה בקרב קבוצות חובבניות, הליגה השלישית. בשנת 1999 הקבוצה סיימה במקום ה-14 ואחרי כן היא מעולם לא התדרדרה מתחת למקום הרביעי. באותן שנים שיחקו בשורותיה שחקנים שהתפרסמו בהמשך, כמו קשר "זניט" רומן שירוקוב ואלכסיי שצ'פינוב שאימן את קבוצת "פורטונה". בשנת 2007 הקבוצה זכתה באליפות רוסיה בקרב קבוצות חובבניות והצליחה להעפיל לליגה השנייה.

בעונת 2011/2012 העפילה לשלב 16 האחרונות בגביע, אך לא הצליחה לגבור על יריבתה ספרטק מוסקבה, שניצחה בתוצאה 1:0.

מאז 2014 המועדון התמודד בליגות החובבניות ובשנת 2017 חדל מלהתקיים.

קישורים חיצוניים
----------------

* איסטרה באתר footballfacts.ru
* אתר לא רשמי
* איסטרה באתר פדרציית הכדורגל של מחוז מוסקבה
* פרופיל המועדון באתר הליגה השנייה.
* נתונים סטטיסטיים באתר KLISF
**מגלן קדוש מדגסקרי** (שם מדעי: ***Threskiornis bernieri***) הוא מין של עוף מים מתת-משפחת המגלנים האנדמי לאי מדגסקר וכן באלדברה (חלק מאיי סיישל) שבהאוקיינוס ההודי והוא מצוי בסכנת הכחדה בטבע. בעבר מין זה נחשב לתת-מין של מגלן קדוש אפריקאי.

מגלן זה גדול יחסית (אם כי יותר קטן מקרובו החי באפריקה) ומגיע לגובה 65–89 ס"מ, ובעל מוטת כנפיים של 112–124 ס"מ, כשהזכרים מעט יותר גדולים מהנקבות אך דומים במראה. נוצות הגוף לרוב לבנות למעט בחלק התחתון של הכנפיים, הצוואר והראש וחלק מנוצות הגב בעלות גוונים כחולים או ירוקים. הרגליים והמקור ארוכים ואפורים-חיוורים.

מין זה נפוץ לחופי מדגסקר ואלדברה במספר איים, גדות נהר, ביצות מלוחות, חופים חוליים ובין ענפי מנגרובים והוא חי בבדידות כשלעיתים נראים עד 3 פרטים ניזונים יחד. המגלן הוא אוכל כל המחפש ירקות, נבלות, חרקים, סרטנים, דגים, צפרדעים וזוחלים ועופות קטנים על הקרקע. 

המגלן מקנן במהלך העונה הרטובה של נובמבר ודצמבר ומקנן על העצים, בהם הנקבה מטילה 2 ביצים לבנות. לעיתים המגלנים מקננים עם מגלנים אחרים ועם אנפות כמו אנפית הבקר, כשהקן נמצא בקרבת המים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגלן קדוש מדגסקרי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מגלן קדוש מדגסקרי באתר הרשימה האדומה של IUCN
**מגלן לבן-כתף** (שם מדעי: ***Pseudibis davisoni***) הוא מין של עוף מים ממשפחת הכפניים המצוי רק במספר אזורים בדרום-מזרח אסיה והוא מצוי בסכנת הכחדה חמורה, כשהוא נחשב לאחד מהעופות המאוימים בבית גידולו. בעבר נחשב לתת-מין של מגלן אדום-ציצה, קרובו לסוג מגלן אסייתי. הוא נקרא בידי החוקר היהודי הסקוטי אלן אוקטביאן יום ב-1875 להוקרה לחוקר ויליאם רוקסטון דווידסון (אנ').

מגלן זה מגיע לאורך 75 עד 85 ס"מ, כשהזכרים גדולים יותר מאשר הנקבות ובעלי מקור מעט ארוך יותר. המגלן בעל נוצות חומות-כהות עם זנב כחול-שחור וראש חשוף מנוצות כהה ובעל אזורים כחולים או לבנים והכיפה, אחורי הראש והעורף בעלי "צווארון" שחור-לבן ולעיתים כחול כהה. המקור אפור ומעוקל מטה והרגליים ורודות. במראהו הוא מזכיר את המגלן אדום-הציצה אך מעט גדול וכבד יותר ובעל צוואר ורגליים ארוכים יותר. בנוסך הזנב נוטה כלפי מטה מעט ולא ישר לאורך הגוף.

בעבר מגלן זה נמצא במיאנמר, תאילנד, מלזיה, קמבודיה, לאוס, וייטנאם וביונאן שבסין. עם זאת כיום המין נכחד ממרבית האזורים בהם חי ונראה רק בדרום-מזרח קמבודיה, דרום וייטנאם ולאוס ובקלימנטן. לרוב הוא מצוי בביצות ושפכי נהרות ובשדות לחים. המין מחפש מזון בביצות בעזרת חיטוט בקרקע עם מקורו, ולעיתים משתף פעולה עם חיות גדולות כמו תאו מים, קרנפים או פיל אסייתי אף שהוא מצליח לפעול גם לצד פרות וחזירי בר באותו אופן.

המגלן מצוי בסכנת הכחדה, בעיקר עקב אובדן בית הגידול לטובת חקלאות תעשייתית, ניקוז מקווי מים ובריכות לטובת חקלאות וכן אובדן קנים וצעירים לטובת ציידים אנושיים, טורפים כמו עורביים וסמוריים ופגעי מזג אוויר קשה או שריפות. מין זה מצוי כיום בסכנת הכחדה גדולה והאוכלוסיות ששרדו מקוטעות אחת מהשנייה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגלן לבן-כתף** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* ADW
* ARKive
* ITIS
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מגלן לבן-כתף באתר הרשימה האדומה של IUCN
**מגלן מדולדל** (שם מדעי: *Bostrychia carunculata*) הוא מין של עוף מתת-משפחת המגלנים ומהסוג מגלן אתיופי האנדמי לרמה האתיופית שבאתיופיה ואריתריאה. מין זה בעל תפוצה רחבה ואיננו בסכנה.

מגלן זה בינוני בגודלו ומגיע לאורך 65–75 ס"מ עם נוצות חומות-אפורות בעלי גוון ברונזה וכנפיים חומות ומעט ירוקות עם פס לבן בולט לאורכם. הזנב שחור וארוך והרגליים ארוכות. הראש והצוואר כהים וקצרים יחסית, העיניים אדומות, מותקפות בטבעת לבנה. המקור אפור כהה ודק יחסית ובתחתית המקור דלדל כהה משתלשל. אין הרבה הבדלים בין הזכרים לנקבות.

עוף זה מצוי לאורך ערבות וביצות הרמה האתיופית בעיקר באדמות בור, שדות ומטעי זית או ערער בגובה 1,500 עד 4,100 מטרים מפני הים, אם כי הוא נצפה בעבר גם בחופי אריתריאה. המגלן מצוי גם בשדות מעובדים, כרים מוצפים, גדות נהר ובפארקים ואף במרכז של אדיס אבבה.

זהו מין חברותי יחסית למגלנים המצוי לעיתים בלהקות של 30 עד 100 פרטים הנעים יחדיו, אם כי אוכלים ביחידות או בזוגות. לרוב הם מחפשים חרקים וטרף אחר בין הצמחים או בבוץ. המגלנים מתרבים לאורך צוקים או על עצים גבוהים ויוצאים מושבות רבייה. המגלנים מתרבים באזורים נמוכים יותר מגובה 3,000 מטרים ולרוב בקבוצות גדולות. באגם בדרום אתיופיה מגלנים התקבצו ב-500 זוגות רבייה הפעילות על העצים. הנקבה של המגלן מטילה 2 ביצים בקן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגלן מדולדל** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ITIS
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מגלן מדולדל באתר הרשימה האדומה של IUCN
**ג'מיימה ג'לאגט סומגונג** (באנגלית: **Jemima Jelagat Sumgong**; נולדה ב-21 בדצמבר 1984) היא אתלטית קנייתית, האלופה האולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) בריצת מרתון. זוכת מרתון לונדון (2016), מרתון רוטרדם (2013) ומרתון לאס וגאס (2006) וסגנית מרתון בוסטון (2012) ומרתון ניו יורק (2014).

סומגונג הורשעה בשימוש באימרוץ והורחקה בשנת 2017 ל-4 שנים מתחרויות וזאת לאחר שנימצאה חיובית גם בשנת 2012.

ביוגרפיה
--------

סומגונג נולדה וגדלה במחוז ננדי בקניה.

### 2006

במרתון לאס וגאס שנערך בשנת 2006 היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 2:35:12 שעות.

### 2012

במרתון בוסטון שנערך ב-16 באפריל 2012 היא זכתה במדליית כסף בתוצאה של 2:31:52 שעות, שתי שניות בלבד אחרי בת ארצה שרון צ'רופ (2:31:50 שעות) ולפני בת ארצה ג'ורג'ינה רונו (2:33:09 שעות).

### 2013

במרתון רוטרדם שנערך ב-14 באפריל 2013 זכתה סומגונג במדליית זהב בתוצאה של 2:23:27 שעות. במרתון שיקגו שנערך ב-13 באוקטובר היא זכתה במדליית כסף בשיא אישי חדש של 2:20:48 שעות, אחרי בת ארצה ריטה ג'פטו (2:19:57 שעות).

### 2014

במרתון בוסטון שנערך ב-12 באפריל 2014 זכתה סומגונג במדליית ארד בשיא אישי חדש של 2:20:41 שעות. במרתון ניו יורק שנערך ב-2 בנובמבר היא זכתה במדליית כסף בתוצאה של 2:25:10 שעות, 3 שניות אחרי בת ארצה מרי קייטני (2:25:07 שעות).

### 2016

#### אלופה אולימפית

במרתון לונדון שנערך ב-24 באפריל 2016 זכתה סומגונג בתוצאה של 2:22:58 שעות, וכל זאת למרות שנפלה לקראת סיום הריצה, אך סיימה בפיניש חזק לפני טיגיסט טופה מאתיופיה (2:23:03 שעות) ובת ארצה פלורנס קיפלאגט (2:23:39 שעות). ב-14 באוגוסט היא זכתה במדליית זהב באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו בריצת מרתון בתוצאה של 2:24:04 שעות, לפני יוניס קירווה מבחריין (2:24:13 שעות) ומארה דיבאבה מאתיופיה (2:24:30 שעות) ובכך הייתה לקנייתית הראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית בריצה זו.

### שימוש באימרוץ

ב-6 באפריל 2017 נמצאה סומגונג חיובית לאריתרופואטין (EPO) ומאחר וכבר נמצאה חיובית בשנת 2012 לפרדניזון היא קיבלה עונש הרחקה מתחרויות ל-4 שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ג'מיימה סומגונג** בוויקישיתוף

* ג'מיימה סומגונג, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* ג'מיימה סומגונג, באתר olympedia.org
* ג'מיימה סומגונג, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
* ג'מיימה סומגונג, באתר Track and Field (נשים)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מרתון רוק אנד רול לאס וגאס (ויקיפדיה באנגלית)
2. ↑  מרתון בוסטון 2012 (ויקיפדיה באנגלית)
3. ↑  רשימת הזוכות והזוכים במרתון רוטרדם (ויקיפדיה באנגלית)
4. ↑  רשימת הזוכות והזוכים במרתון שיקגו (ויקיפדיה באנגלית)
5. ↑  מרתון בוסטון 2014 (ויקיפדיה באנגלית)
6. ↑  מרתון ניו יורק 2014 (ויקיפדיה באנגלית)
7. ↑  מרתון לונדון 2016 (ויקיפדיה באנגלית)

|  אלופות אולימפיות - ריצת מרתון (נשים) |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| (1984): ג'ואן בנואה ארצות הבריתארצות הברית • 
(1988): רוזה מוטה פורטוגלפורטוגל • 
(1992): ולנטינה יגורובה הוועד האולימפי הבינלאומיהוועד האולימפי הבינלאומי • 
(1996): פטומה רובה אתיופיהאתיופיה • 
(2000): נאוקו טקהאשי יפןיפן • 
(2004): מיזוקי נוגוצ'י יפןיפן • 
(2008): קונסטנטינה דיטה-טומסקו רומניהרומניה •
(2012): טיקי גלאנה אתיופיהאתיופיה •
(2016): ג'מיימה סומגונג קניהקניה •
(2020): פרס ג'פצ'ירצ'ירג קניהקניה |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 224362
* VIAF: 7494149844970602960008
* WorldCat: viaf-7494149844970602960008

 |
**מגלן זיתי גמד** (שם מדעי: *Bostrychia bocagei*) הוא מין של עוף מתת-משפחת המגלנים ומהסוג מגלן אתיופי, המצוי אך ורק באיי סאו טומה - חלק ממדינת סאו טומה ופרינסיפה שלחופי מערב אפריקה. עוף זה מצוי בסכנת הכחדה חמורה עקב פגיעה בבית גידולו ומיעוט האוכלוסייה שלו. בעבר נחשב לתת-מין של מגלן זיתי אך הופרד לאחר הבדלים גנטיים והגודל הקטן יותר שלו, הנובע כנראה מגמדיות איים. 

אורכו של המגלן 60 עד 65 ס"מ, כאשר הזכרים גדולים מעט מהנקבות. צבעו זית-ירוק והוא בעל כסות שחורה לאורך הפנים שסביב העיניים ותחילת המקור האפור והכפוף. המגלן בעל רגליים קצרות יחסית ואדומות. פנים הכנפיים בצבעי ברונזה.

המגלן מצוי רק במספר ביצות ויערות בעלי סבך דליל, בגובה 450 מטרים או פחות. לרוב הוא מצוי על הקרקע הרמוסה, לעיתים בידי חזירי בר או במים ובבוץ, ם הוא מחטט עם מקורו בחיפוש מזון. המגלן הוא אוכל כל הניזון מהחי ומהצומח. 

המגלן מצוי בסכנה חמורה בטבע עקב פלישה של מינים פולשים הטורפים את המגלן, ביציו ואפרוחיו, בירוא יערות נרחב, סלילת כבישים ולעיתים גם ציד אנושי. זאת נוסף על העובדה שהאוכלוסייה קטנה ומבודדת על האי. המגלן נחשב למוגן במדינתו, אך היערות בהם חי אינם מוגנים כמותו. כיום נשארו רק 50 עד 249 פרטים של המגלן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגלן זיתי גמד** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מגלן זיתי גמד באתר הרשימה האדומה של IUCN
**מגלן יפני** (שם מדעי: *Nipponia Nippon*) הוא מין יחידי בסוגו של מגלן. הוא גדול יחסית לשאר מיני המגלנים; אורכו כ-75 ס"מ ומשקלו כ-1 ק"ג, בעוד אורך מוטת כנפיו הוא כ-140 ס"מ. בתי הגידול המועדפים עליו הם יערות אורנים. במהלך עונת הרבייה, המגלנים מחפשים אחר מזון בתוך הטריטוריות שלהם; אך לאחר עונת הרבייה, המגלנים עשויים לחפש מזון מרחקים של עד כ-20 ק"מ מהטריטוריות שלהם, בלהקות גדולות. אזורי המחיה של המגלנים בעונת הרבייה נמצאים ברום של כ-1000 מטרים מעל גובה פני הים, אך בתקופות אחרות הם נמצאים ברום של כ-500 מטרים מעל גובה פני הים.

רוב גופו של המגלן היפני צבוע בלבן. המקור שחור, ובקצהו יש כתם אדום. הרגליים אדומות, ופניו של המגלן, שאינן מכוסות בנוצות, אדומות. על ראשו של המגלן יש ציצת נוצות ארוכה בצבע לבן.

נצפתה התנהגות סירוק קבוצתית אצל המגלנים היפניים, במהלכה פרט אחד מסרק את צווארו, ראשו וגבו של פרט אחר. בדרך כלל, ציצת הנוצות של המגלן הלבן מורמת בעת סירוק העורף.

רבייה
-----

המגלנים היפניים הם מונוגמיים. עונת החיזור מתחילה בינואר, ובמהלכה הזכר מטלטל את ראשו, נושא חומר קינון במקורו ומציע אתוו לנקבה. אם היא מקבלת אותו, הזכר יבצע עם הנקבה תצוגה דמוית הזדווגות. במקרים של הזדווגות ממשית התצוגה שונה: הזכר והנקבה מקרבים את מקוריהם כך שיגעו זה בזה; הזכר מנענע את זנבו, בעוד הנקבה מתכופפת ומנענעת את ראשה.

עונת הרבייה מתרחשת בין מארס לאוגוסט. הקן מוקם על עצים מהם ניתן להשקיף על האזור. הנקבה מטילה 1–5 ביצים כחולות-אפרפרות עם כתמים חומים, שמוטלות בהפרשים של כ-1 עד 2 ימים. הבקיעה מתרחשת באמצע מאי. הגוזלים נולדים עם פלומה אפרפרה ועם רגליים כתומות-אדומות; הם פורחים מהקן 45 ימים לאחר הבקיעה, ועצמאיים כבר בגיל חמישה חודשים.

שימור
-----

בעבר המגלן היפני היה נפוץ לאורך מזרח אסיה, במדינות סין, יפן, טאיוואן, קוריאה ורוסיה; אך תחום תפוצתו הצטמצם מאוד בשנים האחרונות, וכיום האוכלוסייה היחידה של מגלנים יפניים בטבע ממוקמת במחוז שאאנשי בסין. נכון ל-2006, ההערכה היא שיש כ-500 מגלנים שחיים בטבע, ומספרם עולה בהדרגה. בגלל תחום התפוצה המוגבל שלו, איבוד בתי גידול והמספר הקטן של פרטים שנותרו בטבע, מין זה הוכרז כמצוי בסכנת הכחדה, והוא נמצא בנספח הראשון של אמנת וושינגטון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגלן יפני** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
* IBC
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מגלן יפני באתר הרשימה האדומה של IUCN
2. ↑  אתר הרשימה האדומה של ארגון IUCN, מגלן יפני

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007531482705171
* LCCN: sh85092012
* NDL: 00573188

 |
**מר ינוקא ומר קשישא בני רב חסדא** הם שני אמוראים שחיו בדור החמישי לאמוראי בבל.

שמותיהם
-------

מר ינוקא ומר קשישא, מוזכרים בתלמוד פעמים נדירות. משמעות השמות היא "ילד" ו"קשיש", ושני הסברים ניתנו לכך: רש"י פירש: "שני בנים היו לרב חסדא, ושם שניהם שווין, אלא שהגדול קורין לו מר קשישא ולצעיר קורין לו מר ינוקא". ואילו בעלי התוספות חלקו על פירושו של רש"י וכתבו להפך: "הוא הגדול, ועל שם שנולד בינקותו של רב חסדא קרי ליה מר ינוקא. ומר קשישא הוא הצעיר, ונולד בקשישותו של רב חסדא".

### זהותם

בזיהוים של מר ינוקא ומר קשישא כבני רב חסדא יש קושי מסוים. החוקר הרב אהרן היימן העלה אפשרות שאביהם הוא אדם אחר שנקרא רב חסדא, ואינו האמורא המפורסם רב חסדא. זאת מפני שמר קשישא נמצא פעמים רבות בתלמוד הבבלי במשא ומתן הלכתי עם רב אשי, שנפטר כ-118 שנה אחרי רב חסדא, וכדברי הרב היימן "ואם מר ינוקא נולד בינקותיה דרב חסדא איך יהיה בישיבת רב אשי, שהוא קרוב לשתי מאות שנה?!". אבל במפרשים מקובלת הקביעה שמר ינוקא ומר קשישא הם בני האמורא המפורסם רב חסדא. ואף הרב היימן חזר בסופו של דבר להסביר כדברי המפרשים, והשיב על קושייתו: "לכן נראה לי שבאמת היו בני רב חסדא הנודע, אך נולדו קרוב לפטירת רב חסדא, והראשון נקרא בשם ינוקא והשני בשם קשישא, ולכן לא מצינו בשום מקום שידברו עם אביהם או שיאמרו הלכה בשמו, וזה יען כי לא זכו להכירו מעולם". ההיסטוריון הרב זאב יעבץ שיער כי מר ינוקא ומר קשישא אינם בנים נוספים של רב חסדא, אלא כינויים לשניים מבניו שנזכרו לעיל.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אחת מהם: בבלי, בבא בתרא ז ע"ב, תוספות בבא קמא קמא ע"א ד"ה לדידי.
2. ↑  פירוש רש"י, כתובות פט ע"ב ד"ה מר ינוקא.
3. ↑  תוספות בבא בבא בתרא ז ע"ב ד"ה מר ינוקא.
4. ↑  כן נכתב גם ב"אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים" (בעריכת ד"ר מרדכי מרגליות), ערך מר ינוקא ומר קשישא (כרך ב).
5. ↑  ראו תוספות בבא קמא דף קמא ע"א ד"ה לדידי; הרב אהרן היימן, "תולדות תנאים ואמוראים", ערך רב חסדא (כרך ב) וערך מר ינוקא ומר קשישא (כרך ג).
6. ↑  "תולדות ישראל" כרך ז עמ' 137.
**מגלן חום-צוואר** (שם מדעי: *Theristicus caudatus*) הוא מין של מגלן גדול, שמצוי באזורים הפתוחים של מזרח וצפון אמריקה הדרומית. בעבר הוא מוין כתת-מין של המגלן שחור-פנים, אך כיוון שהוא חי באזורים קרירים ובטנו חומה, בשונה מהמגלן שחור-הפנים, הוא נחשב כיום כמין נפרד.

מאפיינים
--------

אורכו כ-75 ס"מ. הצוואר חום-צהבהב, הכנפיים והגב אפורים, הבטן ונוצות התעופה שחורות, ועל הכנפיים יש כתם לבן. המקור וקטע העור החשוף שמקיף את העיניים שחורים. הרגליים אדומות.

מגלן חום-צוואר מצוי במגוון רחב של בתי גידול: בין השאר שדות, ביצות, סוואנה וערבות. 

במגלן זה זוהו שני תת-מינים החיים באוכלוסיות שונות:

תת-המין *T. c. caudatus* מצוי בצפון ומרכז אמריקה הדרומית, במדינות קולומביה, ונצואלה, גיאנה הצרפתית, גיאנה, ברזיל וסורינאם.

תת-המין *T. c. hyperorius* מצוי בדרום-מרכז אמריקה הדרומית: דרום ברזיל, מזרח וצפון בוליביה, פרגוואי, אורוגוואי וצפון ארגנטינה. 

מגלן חום-צוואר חי בעיקר באזורי שפלה סובטרופיים, אך עשוי להגיע גם לאזורי רמה (אם כי, מעולם לא נצפה בגבהים בהם מצוי המגלן שחור-הפנים). מגלן זה הוא עוף יציב, כלומר, כמעט ואינו נודד.

מכיוון שאוכלוסייתו גדולה (לפי ההערכות האחרונות, היא עומדת כיום על כ-25,000 עד כ-100,000 פרטים), המגלן הוכרז במצב ללא חשש ברשימה האדומה של ארגון IUCN.

מגלן חום-צוואר ניזון בעיקר מחרקים, עכבישים, צפרדעים, זוחלים, שבלולים וחסרי-חוליות אחרים. הנקבה מטילה 2-4 ביצים, בקן שבנוי מזרדים וענפים, ומוקם על עץ.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגלן חום-צוואר** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ADW
* ARKive
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  מגלן חום-צוואר באתר הרשימה האדומה של IUCN
פיאט 8V
פיאט 8V
פיאט 8V
פיאט 8V, סופרסוניק - תא הנהג
**פיאט 8V**  היא מכונית ספורט קופה דו מושבית, שיוצרה על ידי חברת פיאט האיטלקית בין השנים 1952–1954. סך הכול יוצרו 114 יחידות. הפיאט 8V קרויה גם פיאט 8V Zagato.

היסטוריה
--------

פיאט 8V תוכננה עבור השוק בצפון אמריקה. ה"פיאט 8V" הוצגה ב-1952 בתערוכת המכוניות בז'נבה. המעצב היה דנטה ג'קוזה ששיתף פעולה עם המעצב הראשי של פיאט לואיג'י ראפי שתכנן את הסגנון הראשון של ה"פיאט 8V". חברת העיצוב האיטלקית היוקרתית של כלי רכב, חברת Zagato הייתה מעורבת בעיצוב יוצא הדופן של הפיאט 8V. המכונית נבנתה ב"מחלקת הפחחות המיוחדת" (Speciali Reparto Carrozzerie) של החברה. 

בינואר 2011 נמכרה פיאט 8V זגאטו במכירה פומבית באריזונה תמורת 1,550,000 דולר.

מפרט טכני ומידות
----------------

* דו מושבית
* מנוע 8 צילינדרים, 1996 סמ"ק המפיק 105 כ"ס
* מהירות שיא - 204 קמ"ש לדגם ה-5 הילוכים, (190 קמ"ש לדגם ה-4 הילוכים)
* 4 הילוכים ידניים
* 5 הילוכים ידניים
* 2 מאיידים לאב טיפוס
* 3 מאיידים לגרסת מנוע 1996 סמ"ק המפיק 115 כ"ס ו-127 כ"ס
* אורך הרכב - 4,060 מ"מ
* רוחב - 1,500 מ"מ
* גובה - 1,260 מ"מ
* בסיס גלגלים - 2,400 מ"מ
* משקל - 930-950 ק"ג

ראו גם
------

* פיאט

לקריאה נוספת
------------

* פיאט 8V, זגאטו  (1:59 דקות), יו-טיוב
* פיאט 8V, זגאטו  (14:52 דקות), יו-טיוב
* פיאט 8V, זגאטו
* פיאט 8V  (1952-1954)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פיאט 8V** בוויקישיתוף
**מגלן קדוש אוסטרלי** (שם מדעי: *Threskiornis moluccus*) הוא מין מגלן מהסוג מגלן קדוש, שתחום תפוצתו מתפרש על פני מזרח, צפון ודרום-מערב אוסטרליה. רוב גופו לבן, ראשו הקירח ומקורו שחורים. למרות שבעבר לא היה נפוץ באזורים עירוניים, נוצרו אוכלוסיות גדולות יותר ויותר בחוף המזרחי של אוסטרליה, וכיום מגלנים אלו נפוצים, בין השאר, בערים וולונגונג, סידני, מלבורן, גולד קוסט, בריזביין וטאונסוויל.

מין זה תועד לראשונה על ידי ז'ורז' קיוויה ב-1829, כ-*Ibis molucca*, אך ב-1991 הועבר רשמית לסוג מגלן קדוש, בשל קרבתו למינים בסוג זה. ישנם שני תת-מינים: *T. m. molucca* (תת-המין השלט), מצוי ברחבי אוסטרליה; *T. m. pygmaeus* מצוי באיי שלמה.

מאפיינים
--------

זהו מין גדול יחסית לשאר מיני המגלנים: אורכו כ-65 עד 75 ס"מ. הזכר גדול מעט מהנקבה: הוא שוקל כ-1.7 עד 2.5 ק"מ, ומשקלה של הנקבה נע בין 1.4 עד 1.9 ק"ג. זאת בהשוואה למגלן הלבן, שמשקלו כקילוגרם אחד. גופו של המגלן לבן, אם כי צבעו עשוי לדהות במשך הזמן. נוצות התעופה החיצוניות שחורות. מקורם של פרטים צעירים קצר יותר משל הבוגרים, וראשם מנוצה. ריחו החזק של המגלן תועד על ידי רבים כלא נעים.

קריאת המגלן היא קרקור מתמשך. הוא מגיע לבגרות מינית בגיל 3 שנים, ועשוי לחיות כ-28 שנים. המגלן הקדוש האוסטרלי ניזון בעיקר מחסרי חוליות יבשתיים ומימיים ומפסולת אנושית. המזון המועדף עליו הוא סרטני מים ושבלולים.

בתי הגידול המועדפים על המגלן הם ביצות ואזורי מרעה, אם כי ניתן למצוא אותו גם בפארקים עירוניים ובמטמנות ברחבי אוסטרליה. ישנה מחלוקת האם להכריז על מין זה כמזיק, בשל הרגלי האכילה שלו מפחי אשפה וריחו הלא נעים, או כנתון בסכנת הכחדה פוטנציאלית.

עונת הרבייה של המגלנים משתנה בהתאם לאזור בו הם חיים; היא נמשכת בין אוגוסט לנובמבר בחלקה הדרומי של אוסטרליה, ובין פברואר למאי, לאחר העונה הרטובה, בצפון. הקן בנוי מזרדים, עשבים וקנים, וממוקם על עץ, בדרך כלל בסמוך למקווה מים כמו נהר, אגם או ביצה. לעיתים המגלנים מקננים בסמוך לאתרי קינון של עופות מים אחרים, כגון אנפות, קורמורנים וכפנים. הנקבה מטילה 2-3 ביצים לבנות, שמידותיהן כ-65 על 44 מ"מ. הדגירה נמשכת 21-23 ימים. הגוזלים נולדים עיוורים, עירומים וחסרי ישע. הם פורחים מהקן בגיל 48 ימים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מגלן קדוש אוסטרלי** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* ADW
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------
הרב **ברנאט זינגר** (בהונגרית: **Singer Bernát**; שאטוראליאויהיי, 5 בדצמבר 1868 – סובוטיצה, 21 ביוני 1916) היה רב ותאולוג הונגרי. הוא בנו של הרב ישראל זינגר.

ביוגרפיה
--------

ברנאט זינגר נולד כאמור בשאטוראליאויהיי, לשם עברו הוריו מסגד. בין 1887 לבין 1893 היה תלמיד בית המדרש לרבנים בבודפשט. בשנת 1892 נחנך כדוקטור למדעי הרוח בבודפשט, ובשנת 1894 קיבל סמיכה לרבנות. תחילה כיהן כרב בעיר טפולצה במשך שמונה שנים ואחר כך משנת 1902 עד מותו כרב ראשי בסובוטיצה.

עבודותיו
--------

### מאמרים בכתבי עת

מאמריו פורסמו בכתבי העת "שוויון" (Egyenlőség), "עבר ועתיד" (Múlt és Jövő), ב"אוטונומיה" (Autonómia), בסקירה היהודית-הונגרית, ב"מחוז זמפלן" (Zemplén Vármegye), ב"באצ'קאי הירלפ" (Bácskai Hirlap), ב"יומן מחוז באץ'" (Bácsmegyei Napló) וב"טפולצה והאזור" (Tapolca és Vidéke). הוא היה אחד המחברים והמתרגמים של ההיסטוריה האוניברסלית של היהודים (1906).

### עבודותיו בפרסום עצמי

* ספר צפניה. תרגום והסבר. עבודת הדוקטורט. בודפשט, 1893. (הנביא צפניה)
* שתי דרשות בבית התפילה היהודי בטפולצה. טפולצה, 1896.
* הציונות ממנקודת מבט של הפטריוטיות. סיבותיה, מטרותיה, אויביה והתנגדויותיהם של אלה. בודפשט, 1899. (מהדורה מיוחדת של «Ungarisches Wochenblatt». )

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929 Magyar Zsidó Lexikon: Singer SZEMÉLYNÉV: Singer Bernát, mek-oszk.uz.ua
* 
* יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים.
* ספרנותו של גזה פטריק
**מר עוקבא** היה ריש גלותא בבגדאד במחצית הראשונה של המאה ה-10; ריש גלותא השני שמת בגלות.

כאשר נמנה כהן צדק השני כגאון של פומבדיתא, פרצה מחלוקת בינו לבין מר עוקבא לגבי רווחים שהגיעו מח'וראסאן. חבריו של כהן צדק השני הצליחו ללחוץ על הח'ליפה אל-מקתדר להדיח את מר עוקבא. זמן קצר לאחר מכן, בשנת 917, מר עוקבא עזב את בגדאד ללכת לקרסימין, אבל כאשר הח'ליפה הלך בחודשי הקיץ לארמונו בספרן, מר עוקבא הגה תוכנית למצוא חן בעיני הח'ליפה, על ידי פגישה יומית עם מזכירו של הח'ליפה שכללה קריאת שירים יפים. הדבר מצא חן בעיני מזכירו של הח'ליפה והוא רשם את השירים והראה אותם לאדונו, שגם בעיניו מצאו השירים חן הוא הזמין את מר עוקבא לפגישה ושאל אותו אם הוא רוצה לבקש משהו. מר עוקבא ביקש לחזור להיות ראש הגולה. הח'ליפה הגשים משאלה זו, ומר עוקבא חזר לבגדאד כראש הגולה. עם זאת, כהן צדק השני וחבריו הצליחו בשנית להביא לידי הדחתו וגירושו, והוא נסע לאפריקה, ונתקבל בקירואן כצאצא בית המלוכה. בבית הכנסת נבנתה מעין בימה עבורו ליד ארון הקודש, והוא תמיד היה עולה לעלייה השלישית, כשהביאו לפניו את ספר התורה.

ראו גם
------

* מר עוקבא – אמורא בבלי בדור הראשון לאמוראים, כיהן כראש הגולה בבבל בתקופתו של שמואל
* רב עוקבא בר חמא – אמורא בבלי שחי בדור הרביעי

הערות שוליים
------------

1. ↑  מר עוקבא באנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
**חליטת צמחים** היא משקה המוכן על ידי השריה של חלקי צמח שונים ממינים שונים במים רותחים.

תערובת צמחים לחליטה
חלקי הצמח אשר יכולים לשמש לחליטה הם לרוב עלים אולם קיימים גם חליטות של שורשים וחלקי צמח אחרים.

הכנת החליטה כוללת השריה של חלקי הצמח בכלי מתכת, חרס או זכוכית במים פושרים לפרק זמן של מספר דקות ועד מספר עשרות דקות, לאחר מכן הבאה לרתיחה ובישול לפרק זמן נוסף של מספר עשרות דקות ולפעמים עד שעות ספורות. הבישול יכול להעשות בכלי סגור או לחלופין בכלי פתוח במטרה לאדות חלק מהמים ולהעלאת ריכוז החליטה.

בסיום הבישול מסוננים חלקי הצמח ומתקבל נוזל החליטה.

ברפואה העממית קיימות חליטות צמחים המשמשות להכנת שיקויים שמיוחסת להם סגולה רפואית.

כיום משווקות חליטות צמחים מסוגים שונים בשקיקים להכנה מהירה (בדומה לשקיקי תה), ויש המכנים אותן בטעות "תה צמחים" למרות שאינן מכילות כלל עלי תה, ובזכות כך הן נטולות קפאין.

ראו גם
------

* מאטה
* נייר סינון

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חליטת צמחים** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007558055605171
* BnF: cb11962378b (data)
* GND: 4165418-3
* LCCN: sh85060334
* NKC: ph119046

 |
לחצו כדי להקטין חזרה

לחצו להגדלה

לדף הקובץתמונה אינטראקטיבית (לחצו להסבר)‏

---

מערכת העיכול. למידע על איבר, לחצו עליו.

ה**חלחולת** (בלטינית: **rectum**, **רקטום**, שפירושו "ישר") היא חלקו הסופי של המעי הגס. זהו איבר דמוי צינור שאורכו הוא כ-17 סנטימטרים. הוא מחובר לפי הטבעת דרך צינור קטן ודק הנקרא התעלה האנאלית. כאיבר האחרון במערכת העיכול, החלחולת משמשת לאגירת הפסולת הנוצרת במעי הגס, עד להפרשתה כצואה.

הליכים רפואיים
--------------

בדיקה רקטאלית, במהלכה הרופא בוחן את החלחולת ונוטל ממנה דגימות, עשויה להיות הכרחית במקרים רבים לצורכי גילוי מחלות מסוימות. החלחולת אף עשויה להיות פתח למדידת חום הגוף באמצעות מדחום. בדרך כלל הטמפרטורה הנמדדת בחלחולת גבוהה מהטמפרטורה הנמדדת בפה ובבית השחי. רופאי ילדים רבים ממליצים על מדידת חום רקטאלית בפעוטות ובילדים מתחת לגיל שש, בעיקר מכיוון שהטמפרטורה הנמדדת בחלחולת קרובה יותר לחום הליבה של הגוף, ואצל ילדים קטנים הדיוק חשוב ביותר. בנוסף, החלחולת מהווה פתח להחדרת תרופות לגוף, לרבות "נרות" (Suppositories) מסוגים שונים.

החלחולת האנושית בעת מתן צואה
----------------------------

תפקידה הראשי של החלחולת הוא לאגור באופן זמני את הצואה המופרשת על ידי המעי הגס. כשדפנות החלחולת מתרחבות נוכח התמלאותן בפסולת, קולטני מתיחה עצביים בחלחולת מעבירים מסר למוח בדבר צורך במתן צואה. אם צורך זה לא ממומש, הפסולת בחלחולת נדחסת חזרה למעי הגס, ושם נספגים ממנה המים. כאשר מתן הצואה נדחה לפרק זמן ארוך במיוחד, גובר הסיכוי לעצירות.

כאשר החלחולת מתמלאת צואה, הלחץ מרחיב את דפנות התעלה האנאלית ומאפשר לפסולת להיכנס לתוכה. באותו הזמן החלחולת המרוקנת מתכווצת, וגלים פריסטלטיים דוחפים את הצואה אל מחוץ לגוף. שני שרירים טבעתיים (sphincters) בחלחולת - פנימי וחיצוני - מסייעים להפרשת הצואה דרך פי הטבעת.

גירוי מיני
----------

נוכח קרבת הדופן האחורית של החלחולת לנרתיק אצל נקבות או לערמונית אצל זכרים, ובהתחשב בקצות העצבים הסמוכים, גירוי של החלחולת עשוי לחולל עוררות מינית בקרב בני אדם.

ראו גם
------

* התעלה האנאלית
* מין אנאלי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חלחולת** בוויקישיתוף
* חלחולת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| מרכיבי מערכת העיכול |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| פה • לסתות • שיניים • לשון • בלוטות רוק • לוע • ושט • קיבה • כבד • כיס המרה • לבלב • תריסריון • מעיים • המעי הדק • המעי הגס (תוספתן, המעי העיוור, חלחולת, התעלה האנאלית) • פי הטבעת | מערכת העיכול |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007565871005171
* BnF: cb119758670 (data)
* LCCN: sh85112003
* LNB: 000115122
* NKC: ph174628
* TA98: A05.7.04.001

 |