recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**הרדזיה** (בבלארוסית: **ФК Гарадзея**) הוא מועדון כדורגל בלארוסי מהעיר הרדזיה, שבמחוז מינסק.

היסטוריה
--------

הקבוצה הוקמה בשנת 2004 כמועדון קטרגל. המועדון שיחק באליפות מחוז מינסק ומאוחר יותר באליפות בלארוס בקטרגל ובגביע. בשנת 2007 הקבוצה השתתפה לראשונה באליפות הכדורגל במחוז מינסק וכן בגביע הבלארוסי. בשנת 2008 העפילה לליגה השנייה בבלארוס, ואחרי שזכתה בה בעונת 2010, הקבוצה ערכה את הופעת הבכורה שלה בליגה הראשונה בשנת 2011.

בשנת 2015 העפילה לראשונה בתולדותיה לליגת העל הבלארוסית. בסוף עונת 2020 ירדה מליגת העל.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של הרדזיה (ברוסית)

* פרופיל, באתר Transfermarkt

* פרופיל, באתר WorldFootball.net

* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

| בלארוסבלארוס ליגת העל הבלארוסית בכדורגל, עונת 2022 |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| איסלץ' • אנרגטיק מינסק • ארסנל דזיארז'ינסק • באטה בוריסוב • דינמו ברסט • דינמו מינסק • רוך ברסט • הומל • הרדזיה • ויטבסק • טורפדו ז'ודינו • מינסק • נמאן גרודנו • סלוצק • סלביה מאזיר • שחטיור סליהורסק |

 |
**תומאס אלכסנדר הריסון** (באנגלית: **Thomas Alexander Harrison**;‏ 17 בינואר 1853 – 13 באוקטובר 1930) היה צייר ימי אמריקאי, שבילה את רוב הקריירה שלו בצרפת. אחיו היה הצייר לוול בירג' הריסון.

קריירה
------

הוא למד באקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה בפילדלפיה, 1871-72. במשך כמעט שש שנים עבד כשרטט עבור משלחת סקר ממשלתי של ארצות הברית למיפוי חוף האוקיינוס השקט. הוא למד תקופה קצרה בבית הספר לעיצוב בסן פרנסיסקו. בשנת 1879 עבר לפריז ולמד באקול נשיונל סופייר דה ביו-ארט בהנהלתו של ז'אן-לאון ז'רום וז'ול באסטיאן-לפה.

הוא עזב את בית הספר לציור ונסע לבריטני, שם בפונט-אבן וקונקרנו הפנה את תשומת ליבו לציור ימי ולנוף.

ציור דמות ששלח לסלון בפריז 1882 משכה תשומת לב - ילד שחולם בהקיץ על החוף, אותו כינה Châteaux en Espagne (טירות בספרד) (1882). בסלון 1885 היה לו ציור גדול של כמה נשים עירומות - ארקאדיה. הציור זכה לכבוד והיה הראשון מבין פרסים הרבים שהוענקו לו. הצטיינות נוספת כללה את מדליית הזהב ב־1887 של האקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה, ומדליות במינכן, בריסל, גנט, וינה ובמקומות אחרים.

הוא עוטר על ידי לגיון הכבוד והיה קצין הדרכה בפריז. הוא היה חבר באגודות של ציירים בפריז, בלונדון, במינכן, וינה וברלין. חבר באקדמיה הלאומית לעיצוב, האגודה לאמנים אמריקאים, ניו יורק וגופי אמנות אחרים.

המוניטין שלו נשען על תמונות ימיות כמו הגל (1885) שמתאר גלים ארוכים המתגלגלים לחוף, ושטחים גדולים של ים פתוח בתנאים פואטיים של אור וצבע.

הריסון שכר קוטג' רעוע בבריטני, ובכל ערב רץ אל הדיונות כדי לצפות בשמש השוקעת מעל האוקיינוס. בסוף קיץ 1896 הצטרפו אליו הסופר מרסל פרוסט והמלחין ריינלדו האן. הוא פקח את עיניהם לאופן בו האור משחק על מים: ראינו את הים ברצף הופך לאדום, סגול, מחורר עם צבעי כסף, זהב, לבן, ירוק אמרלד, ואתמול הסתנוורנו על ידי ים ורוד לחלוטין מנוקד במפרשים כחולים.

גלריה
-----

* טירות בספרדטירות בספרד
* חובביםחובבים
* ארקדיהארקדיה
* נוף ימינוף ימי
* בדידותבדידות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תומאס אלכסנדר הריסון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Harrison, Thomas". Encyclopædia Britannica. 13 (11th ed.). Cambridge University Press. pp. 24–25.
2. ↑  Alexander Harrison 1853-1930
3. ↑  Castles in Spain, www.metmuseum.org
4. ↑  En Arcadie

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 131643274
* ISNI: 0000 0000 8019 0027
* LCCN: n88222090
* PIC: 290419
* RKD: 36143
* SNAC: w65b0vc3
* ULAN: 500006827
* VIAF: 31931953
* WorldCat: lccn-n88222090

 |
מהפכנים רוסים בהלסינקי, קיץ 1917
**המהפכה הרוסית של 1917** היא שם כולל לשתי המהפכות שהתרחשו באימפריה הרוסית במהלך שנת 1917, פירקו את השלטון האוטוקרטי הצארי והובילו לכינונה של ברית המועצות.

הראשונה הייתה מהפכת פברואר (מרץ לפי הלוח הגרגוריאני), ובה ויתר הצאר ניקולאי השני על כס המלכות, השלטון עבר לממשלת מעבר בראשותו של גאורגי לבוב ואחריו אלכסנדר קרנסקי. זו היוותה הפסקה חטופה באבסולוטיזם הפוליטי ברוסיה.

שבירת האנדרטה של הצאר אלכסנדר השלישי בעקבות המהפכה, קיץ 1918
השנייה הייתה מהפכת אוקטובר, בה הבולשביקים, בראשות ולדימיר איליץ' לנין, הפילו את הממשלה הליברלית של קרנסקי ותפסו את השלטון. מהפכה זו קרויה גם "המהפכה הבולשביקית". אז הוקם שלטון קומוניסטי דיקטטורי בברית המועצות, שהתקיים עד 1991. מהפכת אוקטובר הביאה בהמשך, לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה (1918) למלחמת אזרחים ברוסיה. מלחמה זו הסתיימה בניצחון הבולשביקים.

רקע
---

בתחילת המאה ה-20 הייתה רוסיה בשלה למהפכה. צמיתים לשעבר היגרו במספרים גדולים יחסית מהכפר לעיר אבל רוב תושבי רוסיה היו איכרים (עצמאים, צמיתים או פועלים חקלאיים קבועים או יומיים). התסיסה המתמשכת מאז המאה ה-15 בקרב האיכרים מצאה ב-1905 בעלי ברית בקרב מעמד הפועלים והימאים וזו הפעם הראשונה בתולדות רוסיה שרגשות הקיפוח זכו להנהגה שניתבה אותם לביצוע ניסיון מהפכה.

ההנהגה הייתה לרוב של משכילים בני המעמד השליט, בהם בני אצילים שמצבו של העם נגע ללבם וחשבו שיש צורך בשינוי.

לתסיסה הקבועה שהתקיימה אצל עובדי האדמה הרוסים, הצטרפו ניסיון לחימה. מאות אלפי איכרים גויסו בזמן מלחמת רוסיה–יפן ולמעלה מ-10 מיליון גויסו במהלך מלחמת העולם הראשונה. איכרים חסרי אדמה ציפו ששירותם הצבאי יתגמל אותם בחלקת אדמה ואיכרים בעלי אדמות גילו שבמהלך הזמן בו היו מגויסים צברה הנחלה שלהם חובות וחלקם נדרשו למכור את אדמתם לכיסוי החובות - אירועים שהגבירו את זעמם והאיצו את התסיסה.

ראו גם
------

* מהפכת 1905
* מלחמת האזרחים ברוסיה

לקריאה נוספת
------------

* מארק פרו, ז'אק ברטן, מהפכה ומלחמת אזרחים ברוסיה, בתוך: פייר וידאל-נאקה (עורך), **תולדות העולם משחר האנושות ועד ימינו**, תל אביב: הוצאת ידיעות אחרונות, 1993, עמ' 254–255.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **המהפכה הרוסית** בוויקישיתוף
* סרטונים לקט סרטונים מהמהפכה הרוסית, ארכיון הסרטונים של AP
* המהפכה הרוסית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb11939739m (data)
* HDS: 017334
* LCCN: sh85125808

 |
רגיסטר מודאלי (בלועזית: Modal voice) או קול מודאלי הוא חלק מן הקול האנושי אשר נעשה בו שימוש לרוב בדיבור, נאום ושירה, אף אם כי ישנם זמרים ששרים גם (או רק) עם רגיסטרים אחרים, בהתאם לסוגה המוזיקלית.

המושג "מודאלי" מתייחס למצב התהודה של מיתרי הקול, כלומר, את השילוב האופטימלי של זרימת האוויר ומתח בית הקול עם רעידות מקסימלית. 

הקול המודאלי הוא הקול האידיאלי מבין ארבעת הרגיסטרים לזיהוי הקול האנושי, מאחר שהתהודה שלו מושפעת בין היתר מחלל הלוע, חלל האף וחלל הפה שבגוף האדם. הוא מתחיל ונגמר במקומות שונים בתוך הקול האנושי, בהתאם למנעד וסוג הקול.

פיזיולוגיה של הקול המודאלי
--------------------------

ברגיסטר המודאלי, תנועת הגל כוללת את המיתר כולו, וסדק הקול (גלוטיס) נפתח בחלקו התחתון בתחילה ואחר כך בחלקו העליון.
בעת הפקה של צליל, שרירי מיתרי הקול מתכווצים וגורמים לסגירה בו זמנית של כל אחד ממיתרי הקול אל קו האמצע של המרווח ביניהם.
כאשר מיתרי הקול סגורים, זרם אוויר עולה מהריאות, יוצר לחץ אוויר רגעי מתחת למיתרי הקול, פורץ דרכם וגורם להם לרטיטות מהירות. זרם האוויר העובר דרך מיתרי הקול הרוטטים הופך לגלי קול. גלי הקול ממשיכים בדרכם במעלה קנה הנשימה אל חלל הלוע, חלל האף וחלל הפה, שם הם מעוצבים באמצעות איברי ההיגוי לקול המודאלי.

* תרשים של מיתר קולתרשים של מיתר קול
* תנועה מחזורית של סדק הקול בקול המודאליתנועה מחזורית של סדק הקול בקול המודאלי
**אנטארקטוזאורוס** (שם מדעי: **Antarctosaurus**; מילולית: "לטאה דרומית") הוא סוג של דינוזאור זאורופוד ממשפחת האנטארקטוזאוריים אשר חי באמריקה הדרומית במשל הקרטיקון העליון לפני 83 מיליון שנה. בניגוד לפירוש הרווח של שמו הוא אינו חי באנטארקטיקה אלא בארגנטינה, שהייתה דרומית יחסית לשאר המדינות.

דינוזאור זה היה קרוב משפחתו של הכבד שבכל הדינוזאורים - הארגנטינוזאורוס - והוא דמה לו כנראה במראה וגם הגיע לגודל מרשים. מחקר נערך על המין הגדול שבמיני האנטרקטוזאורוס *Antarctosaurus giganteus*, שהיה בעל עצם ירך באורך 2.35 מטר, מהגבוהות והארוכות מכל דינוזאור. החוקר גרגורי ס.פאול הניח ב-1994 שאורך הדינוזאור הגיע ל-30–35 מטרים (98–115 רגל) ומשקלו הגיע ל-80 עד 100 טון מטרי, קרוב מאוד לארגנטינוזאורוס. הערכות מודרניות של משקלו נעות בין 40 ל-69 טון מטרי, ושל אורכו כ-30 מטר. 

מינים נוספים מהסוג שחלקם אולי היו שייכים למינים אחרים הגיעו לאורך קצר יותר. סך הכל נמצאו מהדינוזאור 4 מינים, הראשון שבהם ב-1929. חלק מהם מוטלים בספק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנטארקטוזאורוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* EOL
* GBIF
 |

השוואה של אנשים לעצמות הירך של הדינוזאור.
**תל ראש**, המכונה בערבית **ח'רבת תל א-רווישה** הוא אתר ארכאולוגי הנמצא בגליל העליון שבצפון ישראל. סקרים באתר הראו שהוא היה מיושב כמעט בכל תקופה ארכאולוגית והיסטורית מתקופת הברונזה הקדומה ועד לתקופה העות'מאנית, במשך כ-5,000 שנה. בתקופת הברזל ב' המקבילה לממלכת ישראל ופניקיה, היה האתר מרכז אזורי. האתר זוהה עם "בית שמש", המוזכרת בתנ"ך כיישוב בנחלת שבט נפתלי (אין להתבלבל עם בית שמש ביהודה). במקום נערכה חפירה ומחקר חדש הציע לזהות את האתר עם יישוב אחר המכונה בטקסטים המקראיים "רחוב", שבנחלת שבט אשר. חוקרים גם זיהו את האתר עם יישוב בשם "**רויס**" המוזכר בטקסטים צלבניים. כיום האתר ממוקם דרומית לגבול לבנון-ישראל ומצפון למושב אלקוש.

האתר
----

האתר הוא תל ששטחו 25 דונם הממוקם על ראש גבעה. החפירה העלתה כי בתקופות מסוימות, היישוב באתר התרחב מעבר לתל למדרונותיו. האתר ממוקם בין הגליל המערבי, המאופיין בגבעות מתונות המשופעות לכיוון חוף הים התיכון במזרח, ורכס הר מירון ממזרח. האזורים ממערב מתאימים לחקלאות. מקור מים זמין נמצא בעין אלקוש, כ-500 מטר דרומית לאתר. מתחת לאתר נמצא תוואי דרך עתיק המחבר את העיר עכו עם טבנין. מאפיינים אלה אפשרו לאתר להיות יישוב מרכזי לאורך ההיסטוריה.

מחקר
----

האתר נחקר בסוף המאה ה-19 על ידי החוקרים האירופאים ויקטור גרן ועל ידי קלוד קונדר והוריישו קיצ'נר מהקרן לחקר ארץ ישראל. מאחר שלאתר לא הייתה גישה מסודרת עד שנות ה-40, התעלמו ממנו החוקרים עד שרות עמירן ויוחנן אהרוני סקרו את האתר בין 1948 ל-1953, הודות לדרכים חדשות שנסללו. ההערכה לפני הייתה כי האזור היה מיושב בדלילות בגלל השטח הקשה ובגלל ההיעדר במקורות היסטוריים קדומים, אך הסקרים של עמירם ואהרוני חשפו את ההתיישבות הארוכה באתר ואת הפוטנציאל הארכאולוגי שלו. חפירה באתר תוכננה על ידי עמירם בשנת 1952 אך מעולם לא נערכה. האתר נחפר בשנת 2017 ובשנת 2018 על ידי מכללת כנרת בשיתוף האוניברסיטה הפתוחה בישראל. נפתחו ארבעה שטחים, שניים בראש התל ושניים במורדותיו. החפירה הניבה מכלולי חרס מתקופות רבות ושונות, שרידי אדריכלות, כלים חקלאיים ועוד.

ד"ר חיה כץ, שעמדה בראש החפירה, ויגאל לוין, כתבו במאמר שפורסם ב-2020 כי תל ראש הוא המועמד הסביר ביותר ל"רחוב", המוזכרת בספר יהושע, פרק י"ט, פסוק כ"ח, בין עברון, חמון וקנה, שבנחת שבט אשר.

ראו גם
------

* תל קדש

לקריאה נוספת
------------

* Hayah Katz & Yigal Levin (2020). "Tel Rosh: The forgotten Rehob in the Upper Galilee". *Palestine Exploration Quarterly*.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Katz and Levin, 2020, pp. 1–2
2. ↑  Guérin, Victor (1868). *Description Géographique Historique et Archéologique de la Palestine* (בצרפתית). Vol. 7: Galilée, pt. 1. Paris: L'Imprimerie Nationale.
3. ↑  Conder, C.R.; Kitchener, H.H. (1882). *The Survey of Western Palestine: Memoirs of the Topography, Orography, Hydrography, and Archaeology*. Vol. 1. London: Committee of the Palestine Exploration Fund. (p. 245)
4. ↑  Katz and Levin, 2020, pp. 2–4
5. ↑  Katz and Levin, 2020, pp. 12–13

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987009864985205171

 |
"**הרג פינגווין - נהרגה נזירה**" הוא קולאז' משנת 1977 מאת הציירת הישראלית מיכל נאמן. הציור הוצג לראשונה בתערוכת היחיד הראשונה של נאמן, שנפתחה ב-23 בדצמבר 1975, ב"גלריה יודפת" בתל אביב. 

הציור "הרג פינגווין - נהרגה נזירה" מבוסס על בדיחה: אופנוען נכנס לבר ושואל אם יש פינגווינים בסביבה. עונים לו: לא, למה? אז הוא עונה: אז הרגתי נזירה. נאמן השתמשה בזיהוי המוטעה מן הבדיחה על מנת לפרוש מגוון של אפשרויות לשוניות לתיאור היחס שבין הפינגווין והנזירה ובין סובייקט פעיל לסביל. הבדיחה, כפי שמדגימה העבודה של נאמן, "מטשטשת עד לאפס את ההבדל בין נזירה-אישה לבין פינגווין, ומתייחסת אל שניהם ברמה האופטית".

דימוי ה"ונטילטור" הופיע בעבודות נוספות של נאמן מאותה תקופה. זהו תצלום של מאוורר תקרה דומם בעל שלושה להבים. מספר פרשנויות ראו במאוורר דימוי היוצר היפוך מגדרי. המאוורר הוא צורה לשונית "זכרית", אולם בין רגליו של אותו מאוורר מופיע "חור שחור המתקשר למיניות נשית". פרשנות אחרת ראתה במאוורר דימוי הנושא עמו אלימות. "מאוורר", כתב אורי דסאו על העבודה, "טומן בחובו גיליוטינה, כשכנפיו מתפקדות כלהבים חדים. אנו עדים לעובדה שהשינוי במעמד המאוורר הוא פונקציה של ההשלכה שלנו, הצופים. אנחנו אלו שהופכים אותו לאלים, שמממשים את פוטנציאל האלימות שלו. בכך אנו גם שותפים בפונקציה שלו, גם חותכים וגם נחתכים".

גרסה נוספת לעבודה - "Was Killed by a Penguin - Killed a Nun"‏ (1975), בה מופיע הטקסט באנגלית, נמצאת באוסף פרטי. בשנת 1994 נרכשה העבודה על ידי מוזיאון תל אביב לאמנות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  טמיר, טלי, "מדרש ציור", הליקון, מס' 12, סתיו 1994 ראו: גרסה דיגיטלית.
2. ↑  ראו: עומר, מרדכי (עורך), **המוזיאון מציג את עצמו**, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 2011, עמ' 183.
3. ↑  דסאו, אורי, "המוות הפעיל של מיכל נאמן", בתוך המדרשה, מס' 13, סתיו 2010, עמ' 189.
4. ↑  ראו: נאמן, מיכל, **חיוך, חתול, חיתוך**, גלריה גורדון, תל אביב, 2010, עמ' 45.
**טובה אברמוב** (נולדה בשנת 1963) היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה.

ביוגרפיה
--------

אברמוב התאמנה בקבוצת השחייה של הפועל חולון/בת ים. בהמשך היא התאמנה במסגרת פנימיית המחוננים בווינגייט בהדרכתו של יוסף טלקי.

### 1977

#### אלופה ושיאנית ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף ספטמבר 1977 זכתה אברמוב ב-7 מדליות, 4 זהב ו-3 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:36.98 דקות, לפני ענת פרקש ממכבי תל אביב (2:41.44 דקות) ולפני בת אגודתה ליז בוכשטבר (2:42.53 דקות), במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש של 5:32.03 דקות, לפני ענת פרקש (5:42.72 דקות) ולפני דניאלה יוסטר ממכבי תל אביב (5:53.75 דקות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, ביחד עם אסנת ארליך ואיריס קרפ בשיא ישראלי חדש לקבוצות של 4:24.90 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, ביחד עם ליז בוכשטבר, שוש עזרתי ואיריס קרפ בשיא ישראלי חדש לקבוצות של 4:51.50 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:23.81 דקות, אחרי פרקש (1:20.79 דקות) ולפני נילי בן שושן מהפועל הקישון (1:24.36 דקות), במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:59.22 דקות, אחרי פרקש (2:55.06 דקות) ולפני רות הרשקוביץ מהפועל בת ים (3:01.50 דקות) ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:09.89 דקות, אחרי נטע יוסף מהפועל בית ברל שקבעה שיא ישראלי חדש של 1:09.39 דקות ולפני פרקש (1:09.98 דקות).

### 1978

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף יולי 1978 זכתה אברמוב ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:37.28 דקות, לפני מיכל כהן ממכבי תל אביב (2:40.68 דקות) ומירב הדר מהפועל חוף השרון (2:43.35 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:35.0 דקות, לפני מיכל כהן (5:41.98 דקות) וענת פרקש (5:50.73 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:24.80 דקות, אחרי ענת פרקש (1:21.36 דקות) ונילי בן שושן מהפועל קישון (1:21.72 דקות).

### 1979

בתחרות שחייה לנוער שנערכה בדרמשטט, גרמניה ביולי 1979 קבעה אברמוב במשחה ל-100 מטר פרפר שיא ישראלי חדש של 1:08.03 דקות, שיא זה נישבר על ידי נטע יוסף (1:07.64 דקות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר שיא ישראלי חדש נוסף של 2:31.20 דקות, שיפור לשיא של שוש עזרתי (2:34.21 דקות).

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף חודש אוגוסט אותה שנה זכתה אברמוב ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:08.03 דקות, לפני ליאור בירקאן (1:08.29 דקות) ונטע יוסף (1:08.73 דקות), במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 2:30.23 דקות, לפני ורד כהן מהפועל רמות השבים (2:36.93 דקות) והדר רובינשטיין ממכבי קריית אונו (2:38.29 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:32.20 דקות, לפני מיכל כהן ממכבי תל אביב (5:33.52 דקות) ורונית גבאי מהפועל עמק הירדן (5:37.52 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:33.97 דקות, אחרי ליאור בירקאן (2:32.05 דקות) ולפני מירב הדר מהפועל שפיים (2:35.54 דקות).

הערות שוליים
------------

1. ↑  יעקב פתאל, ששה שיאים חדשים בשחייה הוצבו בפתיחת אליפות ישראל בוינגייט, דבר, 25 בספטמבר 1977
2. ↑  נטע יוסף שיפרה השיא ב-100 פרפר בזמן של 1:09.39 ד', דבר, 26 בספטמבר 1977
3. ↑  שלושה שיאים בסיום אליפות ישראל בשחיה בוינגייט, דבר, 28 בספטמבר 1977
4. ↑  יעקב פתאל, שלוש מדליות זהב ואחת כסף לגניאל באליפות השחייה, דבר, 30 ביולי 1978
5. ↑  שמואל טל (עיתונאי), 2 שיאים אישים ושיא בשליחים "קינחו" את אליפות השחייה, דבר, 1 באוגוסט 1978
6. ↑  התוצאות בסוף השבוע, מעריב, 26 באוגוסט 1979
7. ↑  התוצאות אתמול, מעריב, 27 באוגוסט 1979
**וסילי מרקורייב** (ברוסית: **Василий Меркурьев**; ‏6 באפריל 1904 – 12 במאי 1978) היה שחקן ובמאי תיאטרון וקולנוע סובייטי. הוא זכה שלוש פעמים בפרס ברית המועצות ובשנת 1960 הוענק לו תואר האמן העממי של ברית המועצות. על פעילותו בתחום התיאטרון הוא קיבל מספר עיטורים כולל עיטור לנין בשנת 1974.

ביוגרפיה
--------

וסילי מרקורייב נולד בעיר אוסטרוב במחוז פסקוב למשפחת סוחר ממוצא רוסי ואשתו ממוצא גרמני שנולדה בשווייץ. למשפחה היו שישה בנים: לאוניד הבכור נהרג במלחמת העולם הראשונה, אלכסנדר נפטר במהלך מצור לנינגרד, יבגני נמלט מרוסיה עם קרובי משפחה בעקבות מהפכת אוקטובר, פיוטר הוצא להורג במהלך הטיהורים הגדולים ולדימיר האחרון נפטר ממחלה בגיל תשע.

וסילי מרקורייב החל לשחק בשנת 1920 בתיאטרון המקומי. בשנת 1926 הוא סיים את בית הספר למשחק בלנינגרד. מרקורייב התקבל להרכב של אחד מתיאטרוני העיר ובשנת 1937 התקבל לתיאטרון אלכסנדרינסקי בו עבד עד סוף חייו. בתיאטרון זה הוא עבד גם כבמאי.

בשנת 1924 מרקורייב שיחק לראשונה בסרט קולנוע. משנות ה-30 ועד לשנות ה-50 הוא שיחק בעשרות סרטים והיה בין השחקנים הפופולריים של המדינה.

בשנת 1934 השחקן הכיר את מריה, הבת הצעירה של וסבולוד מיירהולד ותוך זמן קצר הם התחתנו. בשנת 1939 אחד מאחיו של מרקורייב נעצר במהלך הטיהורים הגדולים. מרקורייב החליט לאמץ את שלושת ילדיו והם גדלו ביחד עם ילדי מרקורייב עצמו. 

לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה המשפחה פונתה לסיביר. בתקופה זו מרקורייב ניהל תיאטרון בעיר נובוסיבירסק. כאשר הם חזרו ללנינגרד מרקורייב המשיך לשחק על במת תיאטרון אלקסנדרינסקי. בשנת 1947 אשתו פוטרה מעבודתה כ"בת אויב העם" ובמשך 12 שנים היה לה אסור לעסוק במקצוע. אומנם הרדיפות לא פגעו במרקורייב, הוא המשיך את הקריירה המוצלחת בתיאטרון ובקולנוע ובתקופה זו אף קיבל מספר פעמים פרס סטלין

בשנת 1954 מרקורייב שיחק אצל הבמאי מיכאל קאלאטוזוב באחד הסרטים המוצלחים שלו "הידידים הנאמנים" לצד בוריס צ'ירקוב.

החל משנת 1934 מרקורייב היה מורה (בשנת 1961 קודם לפרופסור) בבית הספר למשחק בלנינגרד. רוב הזמן הוא הוביל קורס שחקנים ביחד עם אשתו. בין תלמידיו היו מרינה ניולובה ואיגור ולדימירוב.

מרקורייב המשיך לשחק עד לשנת 1974. הוא נפטר בשנת 1978 ונטמן בלנינגרד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **וסילי מרקורייב** בוויקישיתוף

* וסילי מרקורייב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* וסילי מרקורייב, באתר AllMovie (באנגלית)
* וסילי מרקורייב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* בן של מרקורייב מספר על אביו (ברוסית)
* וסילי מרקורייב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5341969
* BnF: cb142062393 (data)
* GND: 1051752256
* ISNI: 0000 0001 1035 1814
* LCCN: nr2001024267
* NKC: xx0119477
* SUDOC: 095267239
* VIAF: 2395566
* WorldCat: lccn-nr2001024267

 |
**תל קירי** הוא אתר ארכאולוגי בקצהו הדרום מערבי של עמק יזרעאל, בתחום קיבוץ הזורע. כיום כל שטחי האתר קבורים מתחת לבתי הקיבוץ.

החפירות העיקריות באתר התנהלו לפני הקמת שכונת מגורים חדשה בקיבוץ בשלוש עונות בין השנים 1975–1977 בהנהלת אמנון בן-תור. בחפירות נעשו במסגרת פרויקט של מחקר אזורי בסביבות תל יקנעם. תל קירי היה האתר הראשון שנחפר והחפירות הראו תוצאות משמעותיות. התגלית העיקרית היא שרידי כפר מתקופת הברזל, שהתקיים באופן רצוף ללא הפרעה לאורך כל התקופה ואפשר לחוקרים ללמוד על תושבי ארץ ישראל הכפריים שהיוו מרבית האוכלוסייה, נושא שעד אז לא נחקר במיוחד. תגלית מתקופה זו שקיבלה תשומת לב היא שרידי בית מגורים רגיל ובו עדויות לפולחן ביתי. בנוסף התקיימו באתר יישובים מן התקופה הניאולותית המאוחרת ועד התקופה הרומית-ביזנטית.

שטח האתר הוא בין 10 ל-12 דונם, אך בעת תחילת החפירות, שני שלישים מהאתר כבר היו חסומים לחפירה בגלל בניה של בתי מגורים בקיבוץ הזורע ולכן החפירה באתר הייתה למעשה חפירת הצלה לפני שהבתים בקיבוץ כיסו את כל שטח האתר. האתר אינו תל רגיל, אלא טראסה מאורכת למרגלות מדרונו המזרחי של הר הכרמל לכיוון העמק. סחף מהגשם, כמו גם עבדות פילוס למטרת בנייה פגעו קשות באתר והשכבות המאוחרות באתר מימי הביניים נעלמו לחלוטין בחלק מהאתר שנחפר. מקור המים של אותו יישוב הם בנחל השופט הזורם למרגלות האתר והמעיינות המצויים מדרום לו.

השרידים מתקופת הברזל
--------------------

היישוב מתקופת הברזל נחקר בעיקר בחלקו המזרחי של האתר. שכבות היישוב נערמו לעובי של 3 מטר וכללו שלבי בנייה רבים המתוארכים לבין המאה ה-12 לפנה"ס ועד המאה ה-8 או ה-7 לפנה"ס (מתחילת תקופת הברזל וכמעט עד סוף התקופה עם הכיבוש הפרסי של ארץ ישראל). מאחר שמדובר ביישוב קטן ולא מבוצר, מדובר ביישוב כפרי, אך גודלם של המבנים מעיד על כך שמדובר ביישוב משגשג. יכול להיות גם ששטח האתר שנחפר מייצג רק חלק מהכפר שבו חיו תושבים אמידים יותר. מרבית הבניה נעשתה באבני גוויל (אבנים לא מסותתות), אך היה גם שימוש בלבנים בגדלים שונים. גגות הבתים היו עשויים מקנים וענפים המצופים בטיח. רוב המבנים שנחשפו היה בתי מגורים פרטיים, פרט לשני מבנים גדולים יחסית ומבנה רגיל שבו נמצאו שרידי פולחן. באתר נמצאו מספר רב של מתקנים חקלאיים המתאימים ליישוב חקלאי כגון ממגורות. פרט לכלים יומיומיים שנמצאו באתר נמצאו גם כלי יוקרה, כלים בסגנון פלשתי וכלים בסגנון אשורי.

קישורים חיצוניים
----------------

* תל קירי (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  אמנון בן-תור ואחרים, "**מחקר אזורי בתל יקנעם וסביבתו**", *קדמוניות*, חוברת 77/78, 1987, עמ' 3
2. ↑  אמנון בן-תור, "**החפירות בתל קירי שבקיבוץ הזורע בשנים 1975-1976**", *קדמוניות*, שנה י', חוברת 1 (37), 1977, עמ' 24
3. ↑  אמנון בן-תור, 1977, עמ' 25–26

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007498591805171

 |
**טוב לנו יחד** הוא אלבום הסולו הראשון של זמר הרוק הישראלי מאור כהן. הוא יצא ב-1999, תשע שנים מתחילתה של הקריירה המוזיקלית של כהן, בחברת התקליטים קדמא. האלבום הופק על ידי ניצן זעירא והוקלט באולפני נויז במהלך 1998.

האלבום "טוב לנו יחד", המושפע ממוזיקת הרוק של שנות השישים, עובד והופק מוזיקלית בידי פיטר רוט, שגם שר ב"זה אני זה אתה". הלהיטים מתוך האלבום הם "מה ידוע על היום הזה", "הכי יפה בעולם" ו"את עוד תראי". מאור כהן מספר כי ההשראה לשיר "הכי יפה בעולם" הייתה הדוגמנית קרן מיכאלי, עוד עבדו על האלבום יובל קיינר מ"זקני צפת", דן תורן וטל שגב. הסינגל "יום", שהוא דואט של כהן עם יהלי סובול שעבד גם הוא באותה תקופה על אלבום הבכורה שלו, צורף לאלבום כבונוס.

הגשתו הפסיכדלית של השיר האחרון "אבדו חיי" מזכירה מאוד את זו של שירי האלבום של צמד ראות (פרויקט משותף של כהן ורע מוכיח) שיצא שנה לאחר מכן, ושל כמה משיריה המאוחרים של זקני צפת. לאחר מה שנדמה כסיומו של השיר מתחילה ערבוביה הזויה בת כ-6 דקות של קטעי נגינה ושירה.

עבור "את עוד תראי" צולם וידאו קליפ בכיכובם של כהן וטינקרבל. קטע משיר הנושא שימש כקטע מעבר לפרסומות בערוץ 2.

רשימת השירים
------------

* מילים ולחנים: מאור כהן, מלבד "אפור" ו"היו ימים".
* מילים: מאור כהן ודן תורן.
* "חבר'ה" - לחן: מאור כהן ויהלי סובול.

1. זה אני זה אתה
2. מה ידוע על היום הזה
3. טוב לנו יחד
4. כשאת באה
5. הכי יפה בעולם
6. כובע קש
7. אפור
8. את עוד תראי
9. היו ימים
10. רוכבת
11. אני זוכר את הכל
12. חבר'ה (שיר הדו-דה-היי)
13. אבדו חיי

קישורים חיצוניים
----------------

* MusicBrainz טוב לנו יחד באתר MusicBrainz
* Discogs טוב לנו יחד באתר Discogs
* ביקורת על טוב לנו יחד, באתר השרת העיוור (עותק שמור)

הערות שוליים
------------

1. ↑  *הכי יפה בעולם | מאור כהן – מתוך ההסכת (פודקאסט) "שיר אחד" | כאן*, נבדק ב-2021-10-21

| מאור כהן |
| --- |
| אלבומי סולו | טוב לנו יחד • פרחי הרע - מאור כהן שר בודלר • החופש הגדול • אולי? • מקום שקוף |
| הרכבים | זקני צפת • הזבובים • צמד ראות • הבליינים • ישראלים/פעולה/סקס |
| קומדיה | מסודרים • חיות פשע • ארץ נהדרת • חצי טון ברונזה • הפרלמנט |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 33acbb5c-fcd2-3097-b84c-55e70f8f101f

 |
כיסאות אדירונדק על מידשאה
כיסא אדירונדק הממוקם בחוץ. ניתן לראות את פגעי מזג האוויר בכיסאכיסא אדירונדק
**כיסא אדירונדק** (באנגלית: **Adirondack chair**) המכונה גם **כיסא מסקוקה** (**Muskoka chair** - על שמה של העיר מסקוקה שבפרובינציית אונטריו בקנדה) הוא כיסא עשוי עץ המשמש לרוב בגינות ובשטחי חוץ.

היסטוריה
--------

הכיסא עוצב על ידי תומאס לי (Thomas Lee) בשנת 1903. לי נפש בווסטפורט שבמדינת ניו יורק בהרי האדירונדק, ועיצב את הכיסא עבור בית הנופש שלו. הכיסא המקורי היה עשוי 11 חתיכות עץ, שנחתכו מלוח עץ אחד. לכיסא משענת ניצבת, ומשענות ידיים רחבות - שני מאפיינים אלה היו למאפייני ההיכר של הכיסא, והיוו הסיבה לנוחות הישיבה בו על אף העדר הריפוד. משענות הידיים מאפשרות הצבת משקאות או ספרים ומייתרות את הצורך בשולחנות בסמוך לכיסא.

לי פנה לנגר הארי באנל (Harry Bunnell) וביקש שייצר עבורו את הכיסאות. באנל החל לייצר את הכיסאות באופן מסחרי ומכר אותם לנופשים שהגיעו לווסטפורט. בשל הצלחת הכיסא רשם באנל פטנט על הכיסא בשנת 1905. בתקופה זו נודעו הכיסאות בשם "כיסאות וסטפורט" על שם העיר בה יוצרו לראשונה. במהרה זכה הכיסא לפופולריות רבה, והשימוש בו נפוץ בכל אתרי הנופש באזור הרי האדירונדק - ומכאן שמו כיום. בשנות ה-20 של המאה ה-20 הפך הכיסא פופולרי גם באזור מסקוקה שבפרובינציית אונטריו הסמוכה.

כיסא האדירנדוק היה השראה ל"כיסא אדום וכחול" בעיצובו של חריט ריטפלד - כיסא שהפך לאחד מסמליה של תנועת דה סטייל ההולנדית.

כיום משמשים כיסאות אלה באתרי נופש בשל עמידותם לתנאי הטבע, וכן במרפסות בתי קפה (בשל משענות הידיים הרחבות המאפשרות הנחת מזון ומשקאות עליהם).

ראו גם
------

* כיסא אדום וכחול

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **כיסאות אדירונדק** |

* ההיסטוריה של כיסא האדירונדק
* אודות כיסא חוץ אדירונדק
* גלן גארנט, **נוחות כפרית**

הערות שוליים
------------

1. ↑  פטנט ארצות הברית מספר 794,777

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007583866705171
* LCCN: sh2012001141

 |
תמותת ילדים לכל 1000 לידות בשנת 2006, על פי ספר העובדות של הCIA
**תמותת ילדים** היא מוות של ילדים שטרם הגיעו לגיל 5 שנים. 

בשנת 2010 הגיעה תמותת הילדים בעולם ל-7.6 מיליון, ירידה מ-8.1 מיליון בשנת 2009, 8.8 מיליון בשנת 2008 ו12.4 מיליון בשנת 1990.

כמחצית מהמקרים של תמותת ילדים מתרחשים באפריקה. בכ-60 ממדינות העולם מתרחשים 94% ממקרי תמותת הילדים בעולם.

לתמותת הילדים השפעה מהותית על תוחלת החיים: הצלחה בצמצום תמותת ילדים היא גורם עיקרי לעלייה בתוחלת החיים. צמצום תמותת ילדים הוא הרביעי ביעדי הפיתוח של המילניום של האו"ם.

על פי UNICEF‏ מרבית המקרים של תמותת ילדים נובעים מאחד מחמשת הגורמים הבאים (או צירוף שלהם):

* זיהומים חריפים בדרכי הנשימה
* שלשול
* חצבת
* מלריה
* תת-תזונה

על פי UNICEF‏ כשני-שלישים ממקרי תמותת ילדים ניתנים למניעה. תת-תזונה, שימוש במים מזוהמים והיגיינה בלתי נאותה גורמים למחצית ממקרי המוות. מחקרים מלמדים שמרבית המקרים של תמותת ילדים ניתנים למניעה באמצעים פשוטים ויעילים כחיסונים, אנטיביוטיקה, כילות להגנה מפני חרקים מעבירי מחלות, טיפול משפחתי טוב יותר והנקה.

ראו גם
------

* תמותת תינוקות

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תמותת ילדים** בוויקישיתוף
* ילדים - תמותה, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Julie Steenhuysen, World's annual child mortality rate falling: U.N, Reuters, September 15, 2011
2. 1 2  Child mortality rate drops by a third since 1990, September 17, 2010
3. ↑  Child death rates alarming: UNICEF, CBC News, September 10, 2009
4. ↑  Health - The big picture, UNICEF, April 20, 2003
5. ↑  Young child survival and development,UNICEF ,May 15, 2012

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007285676305171
* GND: 4136497-1
* LCCN: sh85023461
* LNB: 000077935
* NKC: ph319485

 |
הריסות אחד המבנים הראשונים ששימשו את המבשלה במרי.
**מבשלת מורי** (באנגלית: **Murree Brewery**; באורדו: **مری بروری**) היא יצרנית מותג הבירה היחיד של פקיסטן, "בירה מרי" (Murree Beer), וכן של משקאות אחרים – ויסקי, וודקה, ומיצים. למבשלה אין כמעט מתחרים בפקיסטן בשל חקיקה שמתנגדת לאלכוהול על רקע היותה של פקיסטן רפובליקה איסלאמית.

למבשלה יש שני אתרי ייצור – ברוואלפינדי ובחטאר.

 היסטוריה
---------

המבשלה נוסדה בשנת 1860 כדי לספק את הביקוש של המתיישבים הבריטים בגהורה גלי ליד עיירת הנופש מרי.

המבשלה נוהלה על ידי המשפחה של המשורר אדוורד דייר. אחרי 1880 החברה הקימה עוד מבשלה ומזקקה בעיר כוויתה.

בגלל מחסור במים במרי בשנות העשרים, עבודת המבשלה הועברה ברובה לרוואלפינדי, אבל הכנת הלתת המשיכה בגהורה גלי עד שנות הארבעים עד שהמזקקה נמכרה. מזקקה זו, שנבנתה בסגנון גותי, נשרפה ב־1947 בתקופת הקמת פקיסטן כמדינה עצמאית, והמבשלה בקווטה נהרסה ברעידת האדמה ב־1935. בשנות הארבעים רוב המניות נרכשו של החברה נרכשו על ידי פשטון בהנדארא, שניהל עסק למשקאות בלאהור לפני הכרזת העצמאות של פקיסטן. העסק עבר בירושה לבנו מ"פ בהנדארא, וממנו לבנו חבר הפרלמנט הפקיסטני איספן-יאר בהנדארא.

בשנות השישים המבשלה ייבאה חביות עץ אלון מצפון אמריקה, אוסטרליה וספרד והחלה לייצר במרתפיה ויסקי.

ציוד בישול חדש יובא בשנות התשעים מגרמניה. ב־2001 המבשלה נסגרה זמנית בשל האשמה בזיהום סביבתי.

ב־1977 מבשלת מרי ספגה מהאיסור על אלכוהול שהונהג בתקופה הנשיא זולפיקר עלי בהוטו. מאוחר יותר שליט פקיסטן מוחמד זיא אל-חאק הגדיר שמי שרוצה לרכוש אלכוהול צריך להוכיח שאינו מוסלמי. מכיוון שרוב תושבי פקיסטן הם מוסלמים ויש רק קהילות קטנות של נוצרים, הינדים ופרסים הזורואסטרים, החברה הייתה צריכה לצמצם את הייצור.

החקיקה הדתית החלה להיבלם אחרי מותו של מוחמד זיא אל-חאק לזה אפשר למבשלה להתחיל למכור משקאות אלכוהוליים חזקים יותר, כגון וודקה, ג'ין וויסקי. היום כל מוצרי מרי זמינים בחנויות משקאטות שפועלים באופן חוקי בקראצ'י וברחבי פרובינציית סינד.

בירה מרי יוצרה באוסטריה עבור מסעדות הודיות ופקיסטניות, אבל ייצורה שם הופסק ב־2004.

מבשלת מרי היא אחת החברות הציבוריות הוותיקות בדרום אסיה. מניותיה נסחרו בבורסה בכלכותה כבר ב־1902, והיא החברה התעשייתית הוותיקה ביותר בפקיסטן ואחת מ־25 המניות הנסחרות ביותר בבורסה בקראצ'י.

המתחרה העיקרית של מרי היא מבשלת כוויתה, והיא צריכה להתחרות גם בסחורה מוברחת מהודו וממדינות אחרות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מבשלת מרי** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Murree Brewery Pakistan, Forbidden Bevarage, Isphanyar Bhandara is Zoroastrian | Parsi News Zoroastrian News
2. ↑  Murree Brewery Still brewing in a dry land: Pakistan’s Parsi Brewery | Parsi Khabar
3. ↑  "Alcoholic Drinks in Pakistan".
4. ↑  "Alcohol in Pakistan: The prohibition and after - Blogs".
5. ↑  "Murree Brewery Company Ltd: History".
6. ↑  "Pollution problem for Pakistan brewery".
**יואב נאמן** (נולד ב-6 בינואר 1980) היה בעברו שחקן כדוריד ישראלי, הוא שימש כקפטן בקבוצת מכבי ראשון לציון (כדוריד), שימש בעבר גם כקפטן נבחרת ישראל בכדוריד, נאמן שיחק בעמדת בעמדת שוטר ימין. נאמן שיחק 23 עונות במדי מכבי ראשון לציון (כדוריד).

קריירה
------

נאמן שיחק במחלקת הנוער של מכבי ראשון לציון, ובשנת 1997 כשהוא בן 17 בלבד, עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון. בשנת 2004 מונה נאמן לקפטן הקבוצה, תפקיד אותו הוא ממלא עד היום. בעונת 2014/15 בעקבות ריב עם המאמן ג'ו מתתיה, יואב סיכם את תנאיו במכבי תל אביב, אך הנהלת מכבי ראשון לציון החליטה לפטר את המאמן ולהביא במקומו את גלעד מאור שזכה עם המועדון ב-11 שנים ב-7 אליפויות, ו-5 גביעים. בעקבות כך נאמן ביטל את מעברו למכבי תל אביב, ונשאר בקבוצת נעוריו מכבי ראשון לציון. יואב מעולם לא עזב את מכבי ראשון לציון (כדוריד).

יואב היה קפטן נבחרת ישראל בכדוריד במשך שנים רבות, השתתף ב-64 משחקים, וכבש 157 שערים.

בסוף עונת 2019/20 הודיע נאמן על פרישה.

ב-7 ביוני 2021 נערך טקס פרידה עבור נאמן כחלק מהמשחק השני בסדרת הגמר נגד הפועל ראשון לציון (כדוריד).

חיים אישיים
-----------

אביו של יואב, בנימין נאמן, היה אף הוא שחקן כדוריד בעברו, ושיחק במכבי ראשון לציון בה שימש כקפטן ובנבחרת ישראל שיחק ב-14 משחקים וכבש 24 שערים. אמו דליה היא מורה בבית ספר בראשון לציון.

נאמן נשוי ואב לשלושה. מתגורר בראשון לציון.

תארים
-----

* **אליפות המדינה (8):** 2005, 2006, 2007, 2009, 2010, 2011, 2012, 2017, 2020
* **גביע המדינה (7):** 2003, 2004, 2006, 2007, 2011, 2013, 2014
* **דאבל (3):** 2006, 2007, 2011

הערות שוליים
------------

1. ↑  באתר ישראל היום
**ציסטאין** (**Cysteine**) היא אחת מ-20 חומצות האמינו הנפוצות בטבע.

יחד עם מתיונין, זוהי אחת משתי חומצות האמינו היחידות שבשייריהן מצוי אטום גופרית. שייר זה מורכב מקבוצת **מתילן** (**CH2**) הקשורה לקבוצת **סולפהידריל** (**SH**; זוהי בעצם קבוצת **הידרוקסיל** בה הוחלף אטום החמצן באטום גופרית).

קבוצת הסולפהידריל נוטה להתחמצן, לאבד את אטום המימן שלה ולהיקשר לקבוצת סולפהידריל בחומצת ציסטאין אחרת, שאף היא איבדה את המימן שלה. קשרים אלו, בין שיירי ציסטאין הנמצאים במקומות שונים בפפטיד או בחלבון מסוים, נקראים **קשרים דיסולפידיים** או **גשרי גופרית**. לקשרים אלו חשיבות עליונה בייצוב החלבונים ובעיצוב המבנה התלת-ממדי שלהם. שתי יחידות ציסטאין שחוברו יחדיו באמצעות קשר דיסולפידי מהוות תרכובת הקרויה **ציסטין** (Cystine).

ציסטאין מסונתזת בגוף ממתיונין ומסרין. ציסטאין נדרשת לתהליכים רבים, ובהם ליצירת הקרטין החשוב לשיער, לעור ולציפורניים (אצל בהמות דרוש הקרטין ליצירת קרניים ופרסות).

סלנוציסטאין
-----------

סלנוציסטאין
קיימת נגזרת של ציסטאין בה את אטום הגופרית מחליף אטום סלניום. **סלנוציסטאין**, אשר סימונה הארוך הוא **Sec** וסימונה המקוצר הוא **U**, נמצאת במספר מצומצם של חלבונים ואנזימים בעלי חשיבות עליונה בתיקון נזקים לתאי הגוף, כגון כוויות או פצעים, בתיקון נזקי חמצון (ראו: **אל-אווירני**), בהגנה נגד קרינה וזיהומים, בניטרול רעלים ובהאטת הזדקנות התאים. צריכה של סלניום במזון חיונית בעיקר בשל הימצאותו של יסוד זה בסלנוציסטאין ובסלנוחלבונים בכלל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ציסטאין** בוויקישיתוף
* ציסטאין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| עשרים חומצות האמינו הסטנדרטיות הנפוצות בטבע |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| איזולאוצין (Ile, I) • אלנין (Ala, A) • אספרטט (Asp, D) • אספרגין (Asn, N) • ארגינין (Arg, R) • גלוטמט (Glu, E) • גלוטמין (Gln, Q) • גליצין (Gly, G) • היסטידין (His, H) • ולין (Val, V) • טירוזין (Tyr, Y) • טריפטופן (Trp, W) • לאוצין (Leu, L) • ליזין (Lys, K) • מתיונין (Met, M) • סרין (Ser, S) • פנילאלנין (Phe, F) • פרולין (Pro, P) • ציסטאין (Cys, C) • תראונין (Thr, T) | המבנים הכימיים של 20 חומצות האמינו הסטנדרטיות. |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007588328405171
* LCCN: sh2014002134

 |
**יואב צור** (נולד ב-4 ביוני 1954) הוא עיתונאי ישראלי, עורך העיתון מעריב בשנים 2009–2010.

ביוגרפיה
--------

יואב צור נולד בשנת 1954 בראשון לציון, בנם של דוד ופסיה צור. למד בבית הספר הריאלי בחיפה עד כיתה י' והשלים את לימודיו התיכוניים בבית הספר הטכני של חיל האוויר בחיפה. שם סיים כחניך מצטיין. שירת בצה"ל במשך 5 שנים בהגנת מטוסים בסיני. צור נשוי ואב לשני ילדים.

בתחילת שנות השמונים החל לעבוד כעיתונאי והיה כתב ועורך בעיתונים מקומיים. עבד בעיתון **כאן דרום** באשדוד ככתב ספורט ולימים היה לעורכו. ב-1984 החל לעבוד בעיתון חדשות ככתב ספורט וככתב מקומי בראשון לציון. ב-1993 שימש כעורך המקומונים **ערים** ו**שתי ערים** של רשת שוקן ושל **על השרון** (בבעלות ידיעות תקשורת).

ב-1998 החל צור לעבוד בעיתון מעריב, הופקד על הקמת מקומונים לעיתון והיה העורך הראשי שלהם. תחת ניהולו החלו לצאת לאור מקומונים בחיפה, חולון, בת-ים, ראשון לציון, נס ציונה ובאזור הדרום. תחתיו כיהנו ברשת המקומונים של מעריב שורה של עורכים, ביניהם מירן שפילברג, רון פלדהיים, אליענה שפר, סימון טטרו ורבים אחרים. צור ניהל את רשת המקומונים עד 2009.

באמצע 2009 מונה צור לעורך מעריב, לאחר התפטרותם מהתפקיד של דורון גלעזר ורותי יובל. הוא שימש בתפקידו עד דצמבר 2010. אז הוחלף על ידי אבי משולם ועבר לכהן כמנכ"ל חברת מעריב החזקות במקומו של עופר נמרודי עד יולי 2011.

בנובמבר 2011 מונה צור לאחראי על מוסף המגזין של מעריב ושימש גם כעורך מוסף הספורט.

בספטמבר 2012 הצטרף צור למשרד יחסי הציבור פאר&לוין תקשורת. לקראת הבחירות הכלליות ב-2015 עבד במטה הבחירות של הליכוד כראש מטה ההסברה, אך בינואר 2015 התפטר מתפקיד זה.

בנוסף לתפקידיו השונים כעיתונאי ועורך, בשנים 2005- 2012 שימש צור כמרצה בבית הספר לתקשורת במרכז הבינתחומי בהרצליה.

מאז מרץ 2015 צור הוא בעל חברה פרטית לאסטרטגיה וייעוץ תקשורתי.

בינואר 2020 מונה לדובר איגוד דוברי הרשויות המקומיות.

קישורים חיצוניים
----------------

* אורן פרסיקו, בחור טוב, באתר העין השביעית, 6 בספטמבר 2009

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד הילו גלזר, הם היו חוד החנית של התקשורת הישראלית. ייתכן שאלה ימיהם האחרונים, באתר הארץ, 9 בדצמבר 2020
2. ↑  יוני פרת, ‏כתבי מעריב על מינוי צור: "הוא יהיה מנהל טוב", באתר ‏מאקו‏‏, ‏8 ביוני 2009‏
3. ↑  יעל גאוני, ‏יואב צור מונה לעורך "מעריב" במקום דורון גלעזר ורות יובל, באתר גלובס, 7 ביוני 2009
4. ↑  אמילי גרינצוויג, אבי משולם מונה לעורך מעריב, באתר וואלה! NEWS, ‏7 בדצמבר 2010
5. ↑  אופיר בר-זהר, עורך מעריב בעבר יואב צור חדל מלכהן כמנכ"ל מעריב אחזקות, באתר TheMarker‏, 5 ביולי 2011
6. ↑  אמילי גרינצוויג, מעריב: יואב צור מונה לאחראי על "המגזין", באתר וואלה! NEWS, ‏7 בנובמבר 2011
7. ↑  רועי ברק, ‏יואב צור, לשעבר עורך "מעריב", עובר לפאר&לוין תקשורת, באתר גלובס, 20 בספטמבר 2012
8. ↑  לילך ויסמן, ‏עורך "מעריב" לשעבר מצטרף לצוות קמפיין הליכוד, באתר גלובס, 7 בדצמבר 2014
9. ↑  נתי טוקר, מטה הליכוד מתפורר: גם ראש מטה ההסברה יואב צור התפטר, באתר TheMarker‏, 18 בינואר 2015
10. ↑  אייס, יואב צור מונה לדובר איגוד דוברי הרשויות המקומיות, באתר אייס, 19 בינואר 2020

| עורכי העיתון מעריב |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| עזריאל קרליבך • אריה דיסנצ'יק • שלום רוזנפלד • שמואל שניצר • עידו דיסנצ'יק • דב יודקובסקי • דן מרגלית • עופר נמרודי • יעקב ארז • אמנון דנקנר • רותי יובל ודורון גלעזר • יואב צור • אבי משולם • ניר חפץ • שלמה בן-צבי • גולן בר יוסף ודורון כהן |  |

 |
שמשון ממוטט את מקדש דגון על כל החוגגים וקורא "תמות נפשי עם פלשתים", גוסטב דורה
**תָּמוֹת נַפְשִׁי עִם-פְּלִשְׁתִּים** הוא ביטוי מקראי שמשמעותו היא: לאחר שראה אדם שלא יצליח לנצח את האויב שלו, הוא מחליט לנקום באויב ולגרום לכך שגם הוא וגם האויב שלו יינזקו.

לפי מודל הסלמת הקונפליקט של פרידריך גלזל זהו השלב האחרון בהסלמת סכסוך, בו אדם מוכן להפסיד הכל, והעיקר להביס את יריבו.

מקור הביטוי
-----------

לאחר שנתפס שמשון על ידי הפלשתים, עיניו נוקרו והוא הוחזק בבית הסוהר בעזה. לאחר מכן הביאו הפלשתים את שמשון למקדש דגון כדי לחגוג את ניצחונם. הוא נשען על עמודי הבית, אמר "תמות נפשי עם פלשתים", והטה את העמודים שבידיו בכוח. כתוצאה מכך הבית נפל על כל מי שהיה בתוכו. באירוע זה, היו הרוגים רבים יותר מאלה שהרג שמשון במהלך כל חייו, וביניהם גם סרני פלשתים.
"וַיִּלְפֹּת שִׁמְשׁוֹן אֶת שְׁנֵי עַמּוּדֵי הַתָּוֶךְ אֲשֶׁר הַבַּיִת נָכוֹן עֲלֵיהֶם, וַיִּסָּמֵךְ עֲלֵיהֶם אֶחָד בִּימִינוֹ וְאֶחָד בִּשְׂמֹאלוֹ. וַיֹּאמֶר שִׁמְשׁוֹן: **תָּמוֹת נַפְשִׁי עִם פְּלִשְׁתִּים**, וַיֵּט בְּכֹחַ וַיִּפֹּל הַבַּיִת עַל הַסְּרָנִים וְעַל כָּל הָעָם אֲשֶׁר בּוֹ. וַיִּהְיוּ הַמֵּתִים אֲשֶׁר הֵמִית בְּמוֹתוֹ רַבִּים מֵאֲשֶׁר הֵמִית בְּחַיָּיו."

שימושים
-------

* בתלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ק"כ מובא שאם צרה מעידה לחברתה שמת בעלה היא אינה נאמנת. ואפילו כאשר זו שאמרה שמת הבעל נישאה לאדם אחר, השנייה אינה מותרת להינשא, שכן אנו חושדים בראשונה שמא "תמות נפשי עם פלשתים הוא דקעבדה". ומסביר הרמב"ם: "אפילו נשאת זו תחלה אין אומרין אילו לא מת בעלה לא הייתה אוסרת עצמה עליו, שמא משנאתה בצרתה רוצה היא שיאסרו שתיהן עליו".
* משה ברזני ומאיר פיינשטיין נשפטו למוות על ידי הבריטים. משהבינו השניים כי לא יינצלו, ביקשו מחבריהם שיגניבו אליהם לכלא רימוני יד מוחבאים בתוך תפוזים. הם ביקשו לפגוע בבריטים בעזרת הרימון הראשון ולהתאבד בעזרת הרימון השני בעלותם לגרדום, בבחינת "תמות נפשי עם פלשתים", אך משהבינו כי בטקס התלייה יהיה נוכח גם רב הכלא, הרב יעקב גולדמן והוא עלול להיפגע, התאבדו השניים ערב קודם לכן בתאם.
* לתרחיש שבו תשתמש ישראל בנשק גרעיני בהימצאה על סף השמדתה הפיזית ובמצב שאין לה מה להפסיד, ניתן השם "ברירת שמשון" - סוג של נקמה בנוסח שמשון שהרג במותו רבים מאויביו, בקוראו: "תמות נפשי עם פלשתים".

הערות שוליים
------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **תמות נפשי עם פלישתים** |

1. ↑  ספר שופטים, פרק ט"ז, פסוקים כ"ט–ל'
2. ↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר נשים, הלכות גירושין, פרק י"ב, הלכה כ"ד
**9 שעות ושיר** הייתה תוכנית טלוויזיה מוזיקלית ששודרה בערוץ 24 בשנת 2004. התוכנית שודרה ארבעה חודשים אחרי שערוץ 24 החל בשידוריו, כחלק מהמחויבות של הערוץ לתמוך במוזיקה ישראלית.

בתוכנית השתתפו אמנים שנדרשו להלחין ולהקליט שיר חדש, לפי מילים כתובות מראש, בתוך תשע שעות. בסיום כל פרק הוקרן קליפ לשיר החדש. התוכנית מפגשיר, שעלתה בערוץ 24 בשנת 2005, הייתה המשך לסדרה זו. התוכנית קוריינה על ידי במאי התוכנית, יואב רודה וזהר וגנר, והשתתפו בה יוצרים כאלון אולארצ'יק, מוקי, פילוני ושב"ק מיוזיק, חמי רודנר, ירמי קפלן, נימרוד לב ולהקת RBS, צביקה פיק, חיים צינוביץ', יוסי בנאי, אפרים שמיר ואחרים.

השיר האחרון לפני מותו שהקליט יוסי בנאי עם מיכה שטרית היה השיר "תרנגול כפרות". שירים נוספים שהתפרסמו בעקבות התוכנית: "כל כך טוב להיות לבד" של ירמי קפלן, "אש בנשמה" של פילוני ושב"ק מיוזיק, "שוב לא יהיה לי רגע" של חמי רודנר ו"בואי נתחבק" של אלון אולארצ'יק.

קישורים חיצוניים
----------------

* שירים להורדה באתר של חמי רודנר, ביניהם השיר שהוקלט בתוכנית.
* שגיא בן נון, חמי רודנר ב"9 שעות ושיר" בערוץ המוסיקה, באתר הארץ, 28 בינואר 2004

הערות שוליים
------------

1. ↑  לוח שידורים חדש, מיום ראשון בערוץ המוסיקה, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2003
2. ↑  שגיא בן נון, להתקדם תוך כדי תנומה, באתר הארץ, 5 בנובמבר 2003
3. ↑  גלעד רייך, ‏שיגעון המוזיקה, באתר גלובס, 22 בדצמבר 2003
4. ↑  אור ברנע ועמית קוטלר, מוכרחים להמשיך לנגן, באתר ynet, 13 במרץ 2009
5. ↑  תמר סוקניק, גם עצוב זה בסדר, באתר הארץ, 31 בדצמבר 2006
**מברק נוביקוב** (נקרא גם **דו"ח נוביקוב**, ברוסית: **Николай Васильевич Новиков**) הוא כינוי למברק ששלח ניקולאי נובִיקוֹב (Новиков,‏ Novikov), שגריר ברית המועצות בארצות הברית (אפריל 1946 - אוקטובר 1947), למנהיגי המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות בספטמבר 1946. במברק מתאר נוביקוב את מדיניות החוץ של ארצות הברית בתקופת ממשלו של הארי טרומן, כפי שהיא נתפסת על ידיו.

רקע
---

מיד בתום מלחמת העולם השנייה, שבה שיתפו פעולה ממשלות ארצות הברית בריטניה וברית המועצות (שלושת הגדולים), החל להיווצר מתח בין ארצות הברית ובריטניה לבין ברית המועצות. מתח זה, שעצימותו שונה מתקופה לתקופה, מכונה המלחמה הקרה. רוזוולט נפטר באפריל 1945, ולא הספיק לקבל את כניעת גרמניה הנאצית ויפן, וסגנו הארי טרומן החליפו. בתקופת ממשלו שונתה מדיניות ארצות הברית מקצה לקצה. הדוקטרינה ששלטה עד אז, דוקטרינת מונרו, השואפת לבדלנות אמריקנית: אירופה לאירופאים ואמריקה לאמריקנים, דוקטרינה זו שונתה לדוקטרינת טרומן. מרכיבים רבים חברו יחד ליצירת דוקטרינה זו, כמו השינויים המהירים במלחמה הקרה, השתלטות ברית המועצות על חלקים נרחבים במזרח אירופה, מרוץ החימוש ועוד. אירועים אלו לא פסחו על טרומן, שהבין שיש לשנות מדיניות אל מול הסובייטים.

דוקטרינת טרומן והמברק הארוך
---------------------------

אחד הגורמים לשינוי זה הוא "המברק הארוך, בו תיאר ג'ורג' קנאן, דיפלומט אמריקני בכיר במוסקבה, במברק ארוך (מעל 5,300 מילים), את השקפתו לגבי ברית המועצות ושאיפותיה, ומלחמתה בקפיטליזם. מברק זה העניק לקנאן מעמד בתחום מדיניות החוץ האמריקנית כלפי ברית המועצות, והוא היה מעורב מאוד בכתיבת תוכנית מרשל. המברק הפך גם למאמר שפרסם קנאן תחת שם בדוי 'X'. במברק זה מציע קנאן לשנות מדיניות אל מול הקומוניזם, למדיניות שלימים תקרא מדיניות ההכלה,containment, או תורת הבלימה. טרומן עצמו מזכיר את המברק בנאומו בפני הקונגרס, כאשר הוא מבקש לאשר העברת סכום עתק של 400,000,000$ לידי יוון וטורקיה בשל מלחמת האזרחים שמתרחשת שם, ובקשתם לעזרה. נאום זה הוא הנאום שהתווה את דוקטרינת טרומן, המושתתת על הפחד מאפקט הדומינו.

תוכן המברק
----------

מברק נוביקוב נכתב כתגובה למברק הארוך. גם מברק זה היה ארוך, וכלל נושאים רבים. הוא מתנגח בממשל טרומן, ומכנה אותו קיצוני. הוא רואה בו שינוי משמעותי מממשלו של רוזוולט, שזה האחרון חיפש שיתוף פעולה עם הכוחות הגדולים, ואילו ממשל טרומן רוצה לשלוט על העולם ולכפות את הקפיטליזם על כל מדינות העולם וגם על ברית המועצות. כהוכחה לכך הוא מראה את הרחבת הכוחות המזוינים של ארצות הברית בתום המלחמה, למרות שארצות הברית מעולם לא החזיקה צבא שלום. נוביקוב רואה בכך הוכחה לניסיון האמריקני לקחת לעצמו פטרונות על העולם.
המברק נחשף לעיני המערב רק לאחר נפילת הגוש הקומוניסטי.

ראו גם
------

* המלחמה הקרה
* ג'ורג' קנאן
**פוֹאֶדֶרָטוּס** (בלטינית: **Foederatus**) הוא מונח מתקופת הרפובליקה הרומית המתאר שבט שיש עמו הסכם (פוֹאדוּס, Foedus), שאינו קולוניה רומית ואינו בעל אזרחות (קיוויטס, Civitas) רומית, אך נדרש לספק חיילים בעת הצורך. הרומים הבחינו בין ה"לטינים", שנחשבו בני ברית בדמם, וכל האחרים - שנחשבו פואדרטוס או "סוקיאי" (Socii). המילה עומדת בשורש מונחים מאוחרים יותר כמו פדרליזם.

בתקופת הרפובליקה הרומית התחוללה מלחמת אזרחים בין הרומאים לבין הקהיליות האיטלקיות שהיו מאוכזבות ממעמדן הנחות. "לקס יוליה" משנת 90 לפנה"ס בא לתקן זאת בהציעו אזרחות לכל הפואדרטי שיקבלו את תנאי החוק. היו באיטליה (לדוגמה, הראקליאה ונאפולי) שלא היו מוכנים להתמזג ברפובליקה הרומית. פואדרטי אחרים נמצאו מחוץ לאיטליה כמו גדס (כיום קדיס שבספרד) או מסליה (כיום מרסיי שבצרפת).

מאוחר יותר השתנתה משמעות הביטוי והתייחסה למנהג של סיבסודם של שבטים ברברים כגון הפרנקים, הוונדלים, האלנים והוויזיגותים בתמורה לאספקת חיילים לצבא הרומי. אלאריק, מבוזזיה הראשונים של רומא בראשית המאה החמישית לספירה, היה בראשית הקריירה שלו מנהיג חבורת פואדרטי גותית.

הסכמי הפואדוס כללו בתחילה מתן תמורה בדמות כסף או מזון, אך עם הידלדלות הכנסותיה של האימפריה במאה הרביעית והחמישית הוענקה לפואדרטי נחלת אדמה, דבר שהפך את ההסכם למעשה להיתר להתיישב על קרקע רומית. בעלי האדמות הגדולים בשטחיה המרוחקים של האימפריה גילו כי היתר זה להתיישב על אדמותיהם מצד רומא פוגע בהם. בהדרגה, תפסו הנאמנויות המקומיות את מקומן של הנאמנויות לשלטון המרוחק והנחלש של האימפריה, וזו האחרונה החלה מתפוררת ליחידות הולכות וקטנות.

בשנת 376 ביקשו הוויזיגותים שנפגעו מפלישות ההונים מהקיסר ואלנס לאפשר להם להתיישב על גדתו המזרחית של נהר הדנובה. הוויזיגותים התקבלו לאימפריה כפואדרטי. ואלנס התיר לוויזיגותים לחצות את הדנובה, ושנתיים אחרי כן, בתגובה ליחס הקשה מצד הרומים, התמרדו הוויזיגותים והביסו את הרומים בקרב אדריאנופול. אובדן כוח האדם כפה על הרומים להסתמך עוד יותר על כוחות פואדרטי.

בתחילת המאה החמישית הורכב הצבא הרומי כמעט כולו מיחידות פואדרטי. חיילים אלו היו אלו שהצליחו בשנת 451 להדוף את כוחות אטילה ההוני. בסופו של דבר היו הפואדרטי גם אלו שהנחיתו את מכת המוות על האימפריה הרומית הגוועת, כאשר מפקד הצבא הגרמאני, אודואקר, הדיח את הקיסר הרומי האחרון, רומולוס אוגוסטולוס.
**ניקטימנטיס ברונו** (שם מדעי: ***Nictimantis brunoi***) הוא מין של צפרדע ממשפחת האילניתיים האנדמית ליערות הלחים ויערות הגשם של ברזיל וכן לאדמות שיחים לחות וביצות מים מתוקים והיא מצויה עד לגובה 500 מטרים. היא מאוימת בטבע מאובדן בית גידולה אך מצבה הוא "ללא חשש". השם הספציפי של הצפרדע קרוי לכבוד החוקר ד"ר ברונו לובו (1915–1923), שהיה מנהל המוזיאון הלאומי של ברזיל (1915-1923).

זוהי צפרדע גדולה יחסית באורך של 4.9 עד 6.2 ס"מ בזכרים ו-5.6 עד 8.1 ס"מ בנקבות הגדולות יותר. היא קשורה לאילניות של העולם הישן והיא בעלת עור חום בהיר או אפור עם כתמים כהים לאורכו ועיניים גדולות ואדומות כשל אילנית אדומת עין הפונות קדימה. רגליה ארוכות ומתאימות לטיפוס על עצים. היא בעלת ראש רחב ופחוס עם חוטם ארוך ומחודד. מבנה הראש מחוזק ועוטה מבנה עצמי בולט המתמזג מהגולגולת ודומה לקסדה.

התפוצה שלה היא ביערות שבין סאו פאולו לבאהיה שבמזרח ברזיל, קרוב לרמות ברזיל והיא מסתתרת ביום בין צמחים שופעי מים בין עצי היער או במבוקים, לרוב בין עלי ברומליים בהם היא גם מטילה ביצים ושומרת עליהם. כדי למנוע מטורפים כמו נחשים לטרוף את ביציה היא מסתתרת בנקיקים או בקצה פתחי צמחים ומנצלת את ראשה המחוזק כדי לאטום את הכניסה.

צפרדע זו יכולה גם לייצר ארס להגנה, אותם היא מעבירה דרך קוצים מבעד לגולגולתה תוך חבטות ראש באויביה או בידיים אנושיות. הארס שלה חזק מאוד ורעיל פי 25 מרעלו של גומצן אימתן. מדד הLD50 שלו הוא 0.16 מ"ג/ק"ג או 1.6 מ"ג/ק"ג. הצפרדע חולקת מבנה גולגולת זו עם הצפרדע מהמין *Corythomantis greeningi*, החיה גם במזרח ברזיל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקטימנטיס ברונו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* IUCN
* EOL
* ITIS
* NCBI
* GBIF
 |

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניקטימנטיס ברונו באתר הרשימה האדומה של IUCN
**נִיקוֹלַאוֹס (נִיקוֹס) אִיקוֹנוֹמוֹפּוּלוֹס** (ביוונית: **Νικολάος "Νίκος" Οικονομόπουλος**; נולד ב-30 ביוני 1984) הוא זמר לאיקו יווני.

איקונומופולוס הוא אחד הזמרים היווניים הפופולריים בעשור השני של המאה ה-21; היקף מכירותיהם של אלבומיו הוא עצום.

הוא גדל בקאטו אכאיה (אנ'), עיר קטנה מחוץ לפטרס, מערב יוון.

הופיע לראשונה בתוכנית הכישרונות היוונית: "Dream Show – The Music 2", בה ניצח.

שיתף פעולה עם אמנים שונים, דוגמת סטאמאטיס גונידיס (יוו'), ניקוס מקרופולוס (יוו') ואנה ויסי, בהופעות באפריקה.

ביוגרפיה
--------

איקונומופולוס נולד בפטרס ב-30 ביוני 1984. נשאר בקאטו אכאיה עד גיל 17.5.
החל לשיר בערים שונות בפלופונסוס ולאחר מכן בדרום יוון.

לצד עבודתו כזמר, עבד בעבודות שונות כגון מסחר בדגים ובפיצרייה.

בדצמבר 2006 זכה בתוכנית הריאליטי של רשת הטלוויזיה Alpha TV (אנ'), ‏"Dream Show".

אלבומו הראשון יצא בנובמבר 2007, שמו היה "אהבה ראשונה" (ביוונית: "Πρώτη αγάπη").
באלבום זה הצליחו מספר שירים: "את לא בסדר" (ביוונית: "Δεν είσαι εντάξει"), "הכל בשבילך" ("Όλα για σένα"), "הסתכל כדי ללמוד" ("Κοίτα να μαθαίνεις"), "שתי שמשות שבורות" ("Δυο Σπασμένα Ποτήρια") ו"הכוכב הזה" ("Αυτό το αστέρι").

ביוני 2008 זכה בפרס עבור הופעת הבכורה הטובה ביותר בטקס פרסי המוזיקה היוונית של MAD TV.

בדצמבר 2008 הוציא את הסינגל "ואל תחזרי" ("Και μη γυρίζεις") באמצעות חברת התקליטים "SONY MUSIC GREECE", ובאותו החודש יצא סינגל נוסף: "שמעתי..." ("Άκουσα").

ביוני 2009 קיבל פרס נוסף במסגרת טקס פרסי המוזיקה היוונית של MAD TV, בעבור קליפ הוודאו הטוב ביותר, בז'אנר הלאיקו העכשווי.

בשנים 2016 ו-2017 הוא הוציא סינגלים על מוזיקה של גיאורגוס סבאניס.

דיסקוגרפיה
----------

| שם | פרטים | דירוג | נתוני מכירות |
| --- | --- | --- | --- |
| GRE |
|  *Proti Agapi*  | 15 בנובמבר 2007 | — |  |
|  *Akousa…*  | 18 בדצמבר 2008 | 1 | זהב |
|  *Katathesi Psihis*  | 11 בדצמבר 2009 | 1 | פלטינה |
|  *Doro Gia Sena*  | 3 בדצמבר 2010 | 1 | פלטינה\*3 |
|  *Tha Eimai Edo*  | 12 בדצמבר 2011 | 1 | פלטינה\*4 |
|  *Ennoeitai*  | 14 בדצמבר 2012 | 1 | פלטינה\*4 |
|  *Eilikrina*  | 6 בדצמבר 2013 | 1 | פלטינה\*2 |
|  *Gia Hilious Logous*  | 17 בנובמבר 2014 | 1 | פלטינה\*4 |
|  *Ena Mikrofono Ki Ego*  | 17 בדצמבר 2015 | 1 | פלטינה\*2 |
| *10* | 8 בדצמבר 2015 | 1 | פלטינה\*2 |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניקוס איקונומופולוס** בוויקישיתוף
* ניקוס איקונומופולוס, ברשת החברתית פייסבוק
* ניקוס איקונומופולוס, ברשת החברתית אינסטגרם
* ניקוס איקונומופולוס, סרטונים בערוץ היוטיוב
* ניקוס איקונומופולוס, באתר אייטונס (באנגלית)
* ניקוס איקונומופולוס, באתר ספוטיפיי
* ניקוס איקונומופולוס, באתר AllMusic (באנגלית)
* ניקוס איקונומופולוס, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* ניקוס איקונומופולוס, באתר דיזר
* ניקוס איקונומופולוס, באתר Discogs (באנגלית)
* ניקוס איקונומופולוס, באתר Genius

הערות שוליים
------------

1. ↑  IFPI Album Sales Chart Greece

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0004 0771 5295
* MusicBrainz: 31753b8d-3a25-4616-ba89-d6e910d3acf7

 |