recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**סון** (מאכל) (בקוריאנית: **선**; בכתיב לטיני: **Seon**) הוא שם כללי למאכל עשוי מירקות מאודים כמו קישואים, מלפפון, חצילים או כרוב סיני וממולא בבשר.

מאפיינים
--------

על אף שהמונח הוא מקביל לג'ים (צורת בישול) *-* קטגוריה של מאכלים שמכינים על ידי אידוי של בשר או מאכלי ים - הרעיון אינו מוגדר בבירור.

מנות אחרות הדומות לסון כוללים גאיסון (가지선, חציל מאודה), גוצ'וסון (고추선, פלפל צ'ילי מאודה), דונגוואסון (동과선, מלון חורף מאודה), מוסון (무선, צנון מאודה) ודובוסון (טופו מאודה).

הכנה
----

להכנת הובאקסון (호박선) או אויסון (오이선), חותכים מלפפון (או קישואים) לחתיכות של כ-4 עד 5 ס"מ. באורך ואז לרבעים. את החתיכות ממליחים קלות ואז סוחטים מעט כדי לנקז מהם מים. קוצצים ומערבבים בשר בקר או עוף, יחד עם בצל ותבלינים להכנת המלית. לאחר מכן, חתיכות מוכנות של המלפפון ממולאות בבשר ומוכנסות לסיר, יוצקים מרק הירקות על המרכיבים עד שהם מכוסים חלקית בנוזל. המלפפון הממולא מבושל או מאודה עם הרוטב כ-5–10 דקות. המנה מוגשת עם פרוסות סאוגי (석이), צ'ילי וקישוט ביצים.

בספרי בישול היסטוריים
---------------------

לפי Eumsik dimibang, ספר בישול קוריאני שנכתב באמצע שושלת ג'וסון, המתכון ההיסטורי של הדונגוואסון (동과선, מגוון של **סונים** שנעשו עם דונגה (מלון חורף)) שונה מאוד מהגרסה של היום.

פרוסות עבות של מלון חורף מבושלות קלות במים ומוכנסות לקערה עם התערובת המבושלת של גאניאנג, מים ושמן. בקערה חדשה מערבבים רוטב סויה מבושל עם זנגביל טחון ואז יוצקים על הירקות. דונגוואסון (Donggwaseon) מוגש עם חומץ שנמרח על המנה.

כיום, המונח "סון" מתייחס למאכל העשוי מירקות ממולאים.

גלריה
-----

* Oi-seon (stuffed cucumber) אוי-סון (מלפון ממולה)
* Eoseon (fish rolls) Eoseon (לחמניות דגים)
* Another type of oi-seonסוג אחר של אוי-סון
* Baechu-seon (stuffed napa cabbage rolls) Baechu-seon (לחמניות כרוב סיני ממולאות)
* Hobak-seon (stuffed Korean zucchini) הובק-סון (קישוא קוריאני ממולה)

לקריאה נוספת
------------

* Jjim
* Bokkeum
* Mandu (dumpling)
* \* המטבח הקוריאני
* רשימת מאכלים מאודים

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סון** בוויקישיתוף
* מתכון Oiseon בסיאטל טיימס
* (in Korean) מתכון Dobuseon ב-casa.co.kr

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4  "Seon (선 膳)" (בקוריאנית). EncyKorea. נבדק ב-2008-05-27.
2. ↑  "Oiseon". triptokorea.com.
3. ↑  "Hobakseon". triptokorea.com.
amikacin
**אמיקצין** (**Amikacin**) היא תרופה אנטיביוטית המשתייכת למשפחת האמינוגליקוזידים. השימוש באמיקצין הוא לטיפול במגוון רחב של זיהומים חיידקיים, בהם: זיהומים בדרכי הנשימה, בעור, במערכת השתן, בדם ובעצמות.

ספקטרום
-------

אמיקצין פעילה בעיקר נגד חיידקים מסוג גראם שלילי (כגון אלו הגורמים לזיהום בדרכי השתן, הנרכשים בעיקר בעת שהות ארוכה בבית החולים) וחלק מהחיידקים מסוג גראם חיובי (כמו אלו שגורמים לדלקת זיהומית של פנים הלב (אנדוקרדיטיס)).

מנגנון הפעילות
--------------

מנגנון פעילותה הוא קישור לתת יחידה הקטנה של הריבוזום (30S) ועיכוב תרגום החלבונים של החיידק.

התוויות
-------

אמיקצין משמשת לטיפול בקו שני בזיהומים בהם התגלתה עמידות לאנטיביוטיקות אחרות ממשפחת האמינוגליקוזידים כגון: גנטאמיצין וטוברמיצין.
כמו כן משמש לטיפול בשחפת הנגרמת לא כתוצאה מחידק המיקרובקטריה.

תופעות לוואי
------------

כמו שאר התרופות השייכות למשפחת האמינוגליקוזידיות, תופעות הלוואי העיקריות הן איבוד שמיעה, ופגיעה כלייתית. לכן, בזמן מתן התרופה חשוב לנטר אחר רמות פינוי הקראטינין מהגוף (Creatinine clearance).

דרכי מתן
--------

אמיקצין ניתן עד פעמים ביום, אינו ניתן בטבלייה דרך הפה, אלא רק דרך הווריד או זריקה תוך שרירית. בישראל ניתן תחת השם: אמיקצין - פרזניוס 500 מ"ג/2 מ"ל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אמיקצין** בוויקישיתוף
* אמיקצין באתר אינפומאד
* הערך "amikacin", באתר "ויקיתרופות"

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ההרכב הכימי של דוקסילאמין
**דוקסילאמין** (באנגלית: **Doxylamine**) הוא נוגד היסטמינים מדור ראשון. בפני עצמו הוא משמש כעזר שינה לטווח קצר בכמות של 25 עד 50 מ״ג, ובכמויות נמוכות יותר בתרופות נגד אלרגיה ובחילות. דוקסילאמין משמש גם בשילוב עם משככי כאבים שונים כגון אקמול (פרצטמול), וגם בשילוב עם ויטמין B -6 (פירידוקסין) כדי למנוע בחילות בוקר בהריון.

תופעות לוואי
------------

דוקסילאמין הוא בעל השפעה אנטי היסטמינית ותופעות לוואי נפוצות לסוג התרופות האלו. תופעות הלוואי הן: יובש בפה, אטקסיה, אצירת שתן, נמנום, בעיות זיכרון, חוסר יכולת להתרכז, הזיות (במינון גבוה). אין להשתמש בדוקסילאמין על פני תקופה ארוכה של זמן (מעל שבועיים)[דרושה הבהרה]. התרופה אינה ממכרת, אך עשויה להתפתח סבילות.[דרוש מקור]

היסטוריה
--------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
דוקסילאמין הוא נוגד היסטמינים דור ראשון, דווח לראשונה בשנת 1949.

ראו גם
------

* פרומתאזין
* דיפנהידראמין
* Orphenadrine(אנ')
* תרופה פסיכיאטרית

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דוקסילאמין** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Holder, C. L.; Korfmacher, W. A.; Slikker Jr, W.; Thompson Jr, H. C.; Gosnell, A. B. (1985). "Mass spectral characterization of doxylamine and its rhesus monkey urinary metabolites". *Biomedical mass spectrometry*. **12** (4): 151–158. doi:10.1002/bms.1200120403. PMID 2861861.
2. ↑  rxlist.com, Khedezla.
3. ↑  Sperber, Nathan.; Papa, Domenick.; Schwenk, Erwin.; Sherlock, Margaret. (1949). "Pyridyl-Substituted Alkamine Ethers as Antihistaminic Agents". *Journal of the American Chemical Society*. **71** (3): 887–890. doi:10.1021/ja01171a034. PMID 18113525.

  

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**לוראטידין (Loratadine)** היא תרופה אנטיהיסטמינית מדור שני, הפועלת על קולטן ה-H1 לטיפול באלרגיה. פועלת לטווח ארוך ומגיעה לשיאה לאחר כ 8–10 שעות.

לוראטידין פותחה בחברת שרינג פלאו והופצה החל משנות ה-80 של המאה ה-20. הגנות הפטנט שלה פגו בשנת 1991 ומאז היא בשימוש נרחב, גם ללא מרשם רופא. נמכרת תחת מספר שמות מסחריים (לדוגמה, קלאריטין, לוראסטין), אך ניתן למצוא את התרופה גם לפי שמה הגנרי. היא עדיפה על פני תרופות אנטיהיסטאמיניות מדור ראשון כיוון שהיא גורמת לפחות עייפות.

אחת הגרסאות של התרופה נקראת קלאריטין-די או קלארינייס (Claritin-D or Clarinase), בשילוב עם Pseudoephedrine, המקלה על גודש באף;
התרופה משמשת לטיפול בהתקררות, כמו גם בתסמיני אלרגיה.

התוויות לשימוש רפואי
--------------------

לוראטידין מיועדת להקלה סימפטומטית באלרגיות כגון: חרלת (Urticaria), סרפדת (Hives) ונזלת אלרגית (Allergic Rhinitis או "קדחת השחת"). לוראטידין אפקטיבית לטיפול משולב של תסמיני אף ועיניים: התעטשות, נזלת, עיניים מגורות או מגרדות. כמו כן, לוראטידין יכולה להפחית כאבי ראש בעוצמה חלשה עד בינונית.

לוראטידין, יכולה להקל על גירוד ממקור סרפדת או חרלת, ולכן יעילה כנגד Chronic Idiopathic Urticaria.

זמינות
------

התרופה ניתנת דרך הפה. זמינה בכדורים, תרחיף (oral suspension), וסירופ. כמו כן היא קיימת בשילוב עם Pseudoephedrine. בנוסף, התרופה זמינה בצורת כדורים בעלי ספיגה מהירה.

תופעות לוואי
------------

בתור תרופה אנטיהיסטמנית מדור שני, היא גורמת לפחות עייפות וישנוניות בהשוואה לדור ראשון, אך עדיין לא ניתן להתעלם מתופעות אלו לחלוטין (החדירות של תרופות מדור שני את מחסום הדם-מוח היא פחות יעילה ולכן גורמות פחות לתופעות אלה). אף על פי שישנוניות היא תופעה נדירה במינון של 10 מ״ג, מי שנוטל לוראטידין צריך להיות מודע לכך שיכולה להיות ירידה בתפקוד של כישורים קוגניטיביים (כגון: נהיגה, עבודה, לימודים). במקרה של תחושת עייפות בעת לקיחת לוראטידין, יש להימנע מצריכת אלכוהול, שיכול להחמיר את התופעה ולגרום לעייפות ניכרת.

תופעות לוואי נדירות כוללות נדודי שינה, חרדה, ועצבנות. כאבי ראש, אצירת שתן, יובש בפה, ראיה מטושטשת, דלקת הלחמית (conjunctivitis).

התוויות נגד (Contraindiction)
-----------------------------

רגישת לתרופה (Hypersensitivity), פגיעה קיימת בתפקודי כבד או כליה, ברקית צרת קרן (Narrow Angle Glaucoma).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוראטדין** בוויקישיתוף
כל המידע על התרופה באתר Medscape

**הבהרה:** המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
**אגני-5** (בהינדית: **अग्नि पंचम**) הוא טיל בליסטי בין-יבשתי שפותחה על ידי ה-DRDO של הודו. אגני-5 הוא חלק מסדרת הטילים אגני, שהייתה אחד הענפים המרכזיים בתוכנית לפיתוח טילים מונחים (IGMDP) המקורית של הודו.

נתונים
------

בתחילה סירב ה-DRDO לחשוף את הטווח של אגני-5,  אולם מאוחר יותר, תיאר ראש ה-DRDO טווח של כ 5,500–5,800 ק"מ. דו וונלונג, חוקר באקדמיה למדעים צבאיים של ה-PLA, אמר ל-Global Times כי הטיל בעל טווח של כ-8,000 ק"מ.

מרכז הביון (NASIC) של חיל-האוויר האמריקאי העריך כי עד יוני 2017 לא היו עדיין טילי אגני-5 בפריסה מבצעית.

באפריל 2012, הודיעה הודו כי שיגרה בהצלחה טיל "אגני-5" בעל טווח של 5,000 קילומטר המסוגל לשאת ראש נפץ גרעיני, שמעניק לה, לראשונה, את האפשרות לתקוף ערים גדולות בסין, לרבות בייג'ין ושנחאי.

ראו גם
------

* Agni-P
* אגני-6

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אגני-5** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Pakistan tests missile that could carry nuclear warhead to every part of India".
2. ↑  "Missile defence system ready for induction: DRDO chief". *IndianExpress news service*. 28 באפריל 2012. נבדק ב-1 במאי 2012. `{{cite news}}`:  (עזרה)
3. ↑  Times, Global. "India successfully tests Agni-V intercontinental missile - Global Times". *www.globaltimes.cn*. נבדק ב-2017-01-13.
4. ↑
5. ↑
6. ↑  איי.פי, הודו ניסתה טיל גרעיני בין-יבשתי המגיע עד בייג'ין, באתר הארץ, 19 באפריל 2012
**טְרָמֶטיניבּ** (באנגלית: **Trametinib**) היא תרופה המשמשת לטיפול במחלת הסרטן. בישראל, התרופה נמכרת תחת השם **מֶקיניסְט**. התרופה משמשת לטיפול בסוגי סרטן שונים, בין השאר במלנומה ובגליומה.

התרופה ניטלת דרך הפה, לבדה או בשילוב עם דבראפניב המשמשת לעיכוב קינאז עם מוטציות ספציפיות מסוג BRAF בחולי סרטן.

מנגנון פעולה
------------

מנגנון הפעולה של טרמטיניב הוא עיכוב האנזים טירוזין קינאז מסוג MEK. עיכוב זה פוגע ביכולת החלוקה של התאים הסרטניים.

במנגנון הפעולה מערב מסלול ביולוגי המשלב את החלבון המיטוגני (MAPK) עם הקינאז החוץ תאי (ERK), אשר ידוע גם כמסלול RAS-RAF-MEK-ERK. במסלול זה, מאוקטבים קסקדה (מפל ריאקציות) של רצפטורים על פני שטח התא ומובילים לסיגנלים תוך תאים. חלבון RAS מופעל ומפעיל בתורו את RAF, שהוא סרין/תראונין קינאז, המפעיל חלבונים מיטוגנים נוספים במורד הזרם כגון MEK1 ו-MEK2. לאחר מכן אותם MEKs מפעילים את ERK, שפועל על מספר חלבוני מטרה וגורמי שעתוק גרעיניים המווסתים התמיינות, הישרדות וגדילת תאים. ARAF, BRAF ו-CRAF הם שלושה איזופורמים של חלבון RAF שזוהו בבני אדם. בפרט, ידוע ש-BRAF הוא הגורם הפעיל הקריטי ביותר במלנומה. סוגי סרטן מסוימים, כגון מלנומה, קשורים למוטציות BRAF.

טרמניטיב הוא מעכב אלוסטרית, הפיך וספציפי של הקינאזות MEK1 ו MEK2. טרמניטיב מונע את פעילותן הקטליטית של הקינטזות הקושרות את חלבונים הנ"ל בצורתם הלא מזורחנת. בנוסף, טרמניטיב מונע מאותם חלבונים לעבור פוספורילציה ובכך את הפעלתם. בכך, טרמניטיב מעכב את הקסקדה ומונע גדילה, התמיינות והישרדות בלתי מבוקרת של תאים.

תופעות לוואי
------------

לתרופה תופעות לוואי שונות הכוללות פריחה, אדמומיות, יובש, גרד, הגברת לחץ דם, שלשולים ועצירות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **טרמטיניב** בוויקישיתוף
* כתבה בערוץ 7 - הטיפול הייחודי שיעיל עבור חולי סרטן ראש וצוואר.
* טרמטיניב - באתר האגודה למלחמה בסרטן.

הערות שוליים
------------

1. ↑  כל הבריאות - תשובות ומידע עבור זכאות לשרות רפואי אביזר או תרופה, באתר call.gov.il
2. ↑  טְרָמֶטיניבּ – Trametinib (מֶקיניסְט® - ®Mekinist)\*, באתר האגודה למלחמה בסרטן
**אדוארד טופול** (ברוסית: **Эдуа́рд Влади́мирович То́поль**, נולד ב-8 באוקטובר 1938) הוא סופר, משורר, מחזאי ותסריטאי קולנוע יהודי אזרי, שעלה לישראל ב-2017, אחרי 39 שנות פעילות בארצות הברית. הסופר הישראלי החי, הנמכר ביותר בעולם נכון ל-2018. כתב כשלושים ספרים וכן כמה עשרות שירים, מחזות ותסריטים. כל יצירתו נכתבה במקור ברוסית. רבים מספריו הפכו רבי מכר ותורגמו עד ל-18 שפות, אף כי נכון ל-2018, עדיין לא לעברית. חלק מספריו עובדו לסרטי קולנוע וטלוויזיה.

קורות חיים
----------

נולד ב-1938 בבאקו בירת אזרבייג'ן הסובייטית, למשפחה יהודית. שמו המקורי היה אדוארד ולדימירוביץ' טופלברג. גדל והתחנך בבאקו. שירת בצבא האדום וכשהשתחרר למד וסיים תואר ראשון באוניברסיטה הכלכלית האזרית. לאחר מכן עבד כעיתונאי ב-*Bakinskiy Rabochiy* ובקומסומולסקאיה פראבדה ובמקביל החל לפרסם שירים (הראשון פורסם ב-1957) ומ-1965 גם לכתוב תסריטים לקולנוע. הוא הספיק לכתוב ברוסיה שבעה תסריטים, אך שני האחרונים צונזרו על ידי השלטונות ויצרו את הטריגר לבקשתו להגר מהמדינה.

ב-1978, בגיל 40, ביקש וקיבל אשרת יציאה מברית המועצות לישראל, אך בהיותו במחנה המעבר בווינה החליט לנשור. הוא הספיק לבקר לזמן קצר את אחותו, בלה אברמוב שגרה כבר בישראל (בשכונת גילה, ירושלים) ואז ירד לארצות הברית והשתקע בניו יורק. בניגוד ליהודים רבים אחרים שנשרו כמוהו, סיבותיו לנשירה, לדבריו, לא היו חומריות, אלא אחרות - חשוב היה לו לספר לעולם, "מהי המפלצת הסובייטית, איך היא נראית מבפנים ואיזה עוול היא עושה לאנשים החיים בתחומה ובפרט ליהודים".

כשנה לאחר שהגיע לניו יורק, ב-1979 מונה לעורך הראשי של תחנת הרדיו הרוסית הראשונה בארצות הברית.

ספרו הראשון שהתפרסם במערב, **כיכר אדומה**, היה ספר מתח על רקע פוליטי. הספר יצא לאור ב-1983 והיה לרב-מכר עולמי, שתורגם ל-16 שפות. ב-2004 הוא הפך גם לסדרת טלוויזיה רוסית.

סרטו התיעודי **החצוצרן מרוסיה** זכה ב-2011 בפרס הראשון של פסטיבל הקולנוע ביוסטון.

נשוי בשנית ויש לו בת ובן.

ב-2017 עלה לישראל וגר מאז בנתניה.

לקריאה נוספת
------------

* אדוארד טופול, אלן טופול ופרידריך נז'ננסקי, **Red Square**, הוצאת ברקלי, 1984
* אדוארד טופול ופרידריך נז'ננסקי, **Deadly Games**, הוצאת ברקלי, 1985
* אדוארד טופול, **Submarine U-137**, הוצאת ברקלי, 1986
* אדוארד טופול, **Red Snow**, הוצאת פינגווין, 1989
* אדוארד טופול, **Dermo!: The Real Russian Tolstoy Never Used**, הוצאת פינגווין, 1997
* אדוארד טופול, **The Jewish Lover**, הוצאת סט. מרטין, 1998

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אדוארד טופול** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אדוארד טופול (ברוסית)

* אדוארד טופול, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* אדוארד טופול, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* ריאיון עם אדוארד טופול

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אריאל בולשטיין, "הסופר שחזר מן הכפור", ישראל היום, 2 בפברואר 2018
2. ↑  רשימת ספרים חלקית, באתר GoodReads

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007268928205171
* BnF: cb11926817n (data)
* CiNii: DA01254660
* GND: 115804250
* ISNI: 0000 0001 1454 8454
* LCCN: n82054265
* LNB: 000045062
* NDL: 00458937
* NKC: kv2007386782
* NLA: 35986353
* NLK: KAC201910258
* NTA: 069446458
* SUDOC: 027165620
* Trove: 1173900
* VIAF: 108863869
* WorldCat: lccn-n82054265

 |
**איזידור ריינר** (באנגלית: **Isidor Rayner**;‏ 11 באפריל 1850 – 25 בנובמבר 1912) היה חבר המפלגה הדמוקרטית בסנאט של ארצות הברית, שייצג את מדינת מרילנד, בין השנים 1905 ל-1912. הוא גם ייצג את מחוז הקונגרס הרביעי של מרילנד מ-1887 עד 1889 ומ-1891 עד 1895. היה אחד הסנאטורים היהודים הראשונים בארצות הברית בהיסטוריה האמריקאית.

ביוגרפיה
--------

ריינר נולד למשפחה יהודית-גרמנית בבולטימור, מרילנד, ולמד בבתי ספר פרטיים מקומיים. מאוחר יותר הוא למד באוניברסיטת מרילנד, בולטימור (אנ') ובאוניברסיטת וירג'יניה. הוא החל ללמוד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין במרילנד ב-1871.

ריינר נבחר לבית הנבחרים של מרילנד (אנ') וכיהן בין 1878 ל-1884. בשנת 1885, הוא נבחר לסנאט של מדינת מרילנד (אנ'), וכיהן שנה אחת, עד 1886.

ריינר נבחר באותה שנה לקונגרס ה-50 של ארצות הברית. הוא לא הצליח להיבחר מחדש ב-1888 לקונגרס ה-51, אך זכה בשתי מערכות הבחירות הבאות לקונגרסים ה-52 וה-53. הוא סירב להיות מועמד למינוי מחדש ב-1894.

חמש שנים מאוחר יותר ב-1899, ריינר נבחר להיות התובע הכללי של מרילנד, וכיהן עד 1903. הוא נבחר כדמוקרט ב-1905 לסנאט האמריקני, ונבחר שוב ב-1911. בהיותו סנאטור, הוא כיהן כיו"ר הוועדה לטיפול בתביעות של אינדיאנים (אנ') (בקונגרס השישים ושניים).

בשנת 1912, נפטר ריינר בוושינגטון, בזמן ששימש כסנאטור. הוא נקבר בבית הקברות רוק קריק.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איזידור ריינר** בוויקישיתוף

* Isidor Rayner, late a senator from Maryland, Memorial addresses delivered in the House of Representatives and Senate frontispiece 1914

* איזידור ריינר באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
* איזידור ריינר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Capturing the Ethnic Vote". *The Washington Post*. נבדק ב-2021-01-27.
2. ↑  "The Jewish Museum of Maryland". אורכב מ-המקור ב-2008-07-23. נבדק ב-2008-08-19.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007284898805171
* ISNI: 0000 0000 4171 2451
* LCCN: no96023387
* SNAC: w6jq4bgz
* US Congress: R000086
* VIAF: 61137584
* WorldCat: lccn-no96023387

 |
**נועה לסרי** (נולדה ב-2000) היא שייטת מפרשית 470 ישראלית.

ביוגרפיה
--------

לסרי נולדה בגבעת עדה למרתה, מאמנת פילאטיס ולמיכאל. בגיל חמש היא החלה להתאמן בטניס בגבעת עדה, בגיל תשע היא החלה להתאמן ביקנעם ובגיל 12 התאמנה בנתניה. היא למדה באקדמיה לטניס בהדר יוסף שבתל אביב. עד כיתה ח', היא למדה לנגן בסקסופון. למדה בתיכון אורט בנימינה במגמת פיזיקה.

לסרי הייתה סגנית אלופת ישראל לבנות 15 בטניס אף עלתה למקום הראשון בדירוג הארצי לבנות 16.

בגיל 17 היא החלה להתאמן בשיט ובתוך חצי שנה היא הוכתרה לאלופת ישראל לנוער בסירת 470 יחד עם צוף זמט, ובהמשך, סיימו השתיים במקום השביעי באליפות אירופה לנוער באיטליה.

בשנת 2018, היא זכתה יחד עם גיל כהן, במקום החמישי באליפות אירופה שהתקיימה בבולגריה ובמקום השמיני באליפות אירופה שהייתה בסן רמו ב-2019. באליפות העולם ביפן סיימו השתיים במקום ה-13 ובתחרות הקדם אולימפית סיימו במקום ה-12. אחרי התחרויות ביפן (ספטמבר 2019) הן נפרדו.

באליפות ישראל בסירת 470 היא זכתה במקום השני יחד עם טל שדה.

בשנת 2021 התחילה ללמוד באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר למנויים בלבד עידו רקובסקי, אחרי שהבטיחו את הכרטיס לפריז, צמד השייטים נועה לסרי וניתאי חסון מכוונים למדליה, באתר הארץ, 12 במרץ 2024

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5 6  הוועד האולימפי | "ראיון השבוע" עם שייטת ה-470 נועה לסרי
2. 1 2  הכירו את נועה לסרי, באתר Lets go beyond
**מילאנו–טורינו** (באיטלקית: **Milano–Torino**) הוא מרוץ אופניים חד-יומי שמתקיים באיטליה מאז שנת 1876 שמתחיל במילאנו ומסתיים בטורינו. המרוץ הוא בדרג 1.Pro וחלק מסבב ה-UCI ProSeries, המשני למרוצים בעולם אחרי סבב ה-UCI World Tour. המנצח האחרון הוא מרק קוונדיש הבריטי במהדורה של 2022.

היסטוריה
--------

המרוץ נוצר בשנת 1876, עובדה ההופכת אותו לאחד מהמרוצים הוותיקים בעולם. פאולו מגרטי (אנ') המקומי ניצח בו. בשנותיו הראשונות המרוץ התקיים במתכונת אקראית. המנצח הראשון שהוא לא איטלקי היה אנרי פליסייה (אנ') הצרפתי. הניצחון הבא שלא על ידי רוכב איטלקי הגיע שש שנים מאוחר יותר, כאשר אוסקר אג (אנ') השווייצרי ניצח.

המרוץ מאורגן על ידי חברת RCS Sport (אנ'), שמארגנת גם את מרוץ הג'ירו ד'איטליה, טירנו–אדריאטיקו, ג'ירו די לומברדיה, מילאנו–סן רמו ומרוצים נוספים. בשל העובדה שהמרוץ מתקיים בחודש אוקטובר, שהוא בשנים האחרונות החודש המסיים של עונת האופניים, המרוץ הוא חלק משורת מרוצים חד-יומיים באיטליה שמתקיימים במועדים קרובים אחד לשני וחלק גדול מהמשתתפים בהם רוכבים ברוב המרוצים הללו.

החל מ-2012 מסתיים המרוץ על גבעת הסופרגה, בסמוך לבזיליקת הסופרגה (אנ') והוא מתאים למטפסים. אך בשנת 2020 שונה מסלול המרוץ והפך למתאים לספרינטרים, במטרה לשמש הכנה למונומנט מילאנו–סן רמו.

מנצחים בשנים האחרונות
---------------------

| שנה | רוכב | קבוצה |
| --- | --- | --- |
| 1997 | צרפתצרפת לורן ז'אלאבר | ONCE |
| 1998 | שווייץשווייץ ניקי אברסולד | קבוצת פוסט סוויס |
| 1999 | שווייץשווייץ מרקוס צברג | רבובנק |
| 2000 | **לא התקיים בגלל שיטפונות** |  |
| 2001 | איטליהאיטליה מירקו צ'לסטינו | סאקו מאשין פר קפה |
| 2002 | איטליהאיטליה מיקלה ברטולי | פאסה בורטולו |
| 2003 | איטליהאיטליה מירקו צ'לסטינו | סאקו מאשין פר קפה |
| 2004 | ספרדספרד מרקוס סראנו | ליברטי |
| 2005 | איטליהאיטליה פאביו סאקי | פאסה בורטולו |
| 2006 | ספרדספרד איגור אסטרלואה | ברלוורלד |
| 2007 | איטליהאיטליה דנילו די לוקה | ליקוויגאס |
| 2008-2011 | **לא התקיים** |  |
| 2012 | ספרדספרד אלברטו קונטדור | סקסו בנק - טינקוף |
| 2013 | איטליהאיטליה דייגו אוליסי | למפרה |
| 2014 | איטליהאיטליה ג'אמפולו קארוזו | קטיושה |
| 2015 | איטליהאיטליה דייגו רוזה | אסטנה |
| 2016 | קולומביהקולומביה מיגל אנחל לופס | אסטנה |
| 2017 | קולומביהקולומביה ריגוברטו אוראן | קנונדייל |
| 2018 | צרפתצרפת טיבו פינו | FDJ |
| 2019 | קנדהקנדה מייקל וודס | EF Education First |
| 2020 | צרפתצרפת ארנו דמאר | Groupama–FDJ |
| 2021 | סלובניהסלובניה פרימוש רוגליץ' | יומבו–ויסמה |
| 2022 | בריטניהבריטניה מרק קוונדיש | קוויק-סטפ אלפא ויינל |
| 2023 | הולנדהולנד ארוויד דה קליין | טודור (אנ') |
| 2024 | איטליהאיטליה אלברטו בטיול | EF Education - EasyPost |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מילאנו–טורינו** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של מילאנו–טורינו

הערות שוליים
------------

1. ↑  Milano-Torino 2020
שליח מזון במנצ'סטר שבבריטניה
**משלוח מזון** הוא שירות שליחויות במסגרתו מסעדה, חנות או חברת משלוחי מזון עצמאית מספקת מזון ללקוחות. ההזמנה מבוצעת בדרך כלל בטלפון, דרך אתר האינטרנט של הספק, באמצעות אפליקציית מובייל, או באמצעות שירות הזמנת מזון של צד שלישי. הפריטים שנשלחים ללקוחות עשויים לכלול מנות ראשונות, תוספות, משקאות, קינוחים או מוצרים מהמכולת, והם נשלחים בדרך כלל בקופסאות או בשקיות. נהג המשולחים בדרך כלל נוהג במכונית, אך בערים גדולות יותר שבהן מרבית הבתים והמסעדות נמצאים במרחק קרוב יחסית זה מזה, נהגי המשלוח עשויים להשתמש במקום זאת באופניים או בקטנוע.

בעשור השני של המאה ה-21 הזמנת משלוחי מזון באמצעות האינטרנט דרך חברות צד שלישי הפכו פופולריים במיוחד ברחבי העולם. באזורים מסוימים בעולם נעשים בהווה הפעלות ניסיוניות של טכנולוגיות שעדיין נמצאות בשלבי פיתוח כמו כלי רכב אוטונומיים לצורך ביצוע משלוחי מזון.

בהתאם לחברת המשלוחים הלקוחות יכולים לבחור לשלם את עלות המשלוח באינטרנט או באופן אישי - במזומן או בכרטיס אשראי. בדרך כלל החברה גובה גם עמלת המשלוח בתעריף קבוע בנוסף לעלות הפריטים. במקרים מסוימים לא גובים דמי משלוח. בנוסף לכך באזורים מסוימים בעולם נהוג גם לתת תשר ישירות לשליח.

גלריית תמונות
-------------

* הקטנועים שמשמשים את שירות המשלוחים של פיצה האטהקטנועים שמשמשים את שירות המשלוחים של פיצה האט
* רובוט-שליח ממתין במעבר חצייה ברדווד סיטי שבקליפורניה, ספטמבר 2017רובוט-שליח ממתין במעבר חצייה ברדווד סיטי שבקליפורניה, ספטמבר 2017
* שליח של חברת Uber Eats ברחובות אמסטרדםשליח של חברת Uber Eats ברחובות אמסטרדם

ראו גם
------

* טכנולוגיית מזון
* איסוף עצמי

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משלוח מזון** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Meemken, Eva-Marie; Bellemare, Marc F.; Reardon, Thomas; Vargas, Carolina M. (2022-08-19). "Research and policy for the food-delivery revolution". *Science* (באנגלית). **377** (6608): 810–813. Bibcode:2022Sci...377..810M. doi:10.1126/science.abo2182. ISSN 0036-8075. PMID 35981021. S2CID 251671515. ארכיון מ-2022-08-19. נבדק ב-2022-08-19.
2. ↑  "Uber Eats waives delivery fee for independent restaurants as virus spreads". *Reuters* (באנגלית). 16 במרץ 2020. ארכיון מ-29 באוקטובר 2021. נבדק ב-23 במרץ 2020. `{{cite news}}`:  (עזרה)
**סוזן קלנסי** (באנגלית: **Susan Clancy**) (נולדה ב-1950) היא פסיכולוגית מחקר באוניברסיטת הרווארד, הידועה בעקבות מחקריה בתחום הזיכרון.

עבודתה
------

קלנסי עוסקת מזה שנים רבות בתחום חקר הזיכרון. עוד בהיותה סטודנטית לתואר שני במחלקה לפסיכולוגיה, התעניינה בתוצאות מחקר המראות רגישות ואימות פרטים מעברו של האדם כאשר מבוצע תהליך היזכרות באירועים ישנים. עם השנים שחלפו, בעקבות תוצאות מחקרים שערכה, החלה קלנסי לתמוך בעמדה לפיה אירועים מעברו של האדם לא התקיימו בהכרח כפי שהם נזכרים אצלו במאגר הזיכרון.

### מחקרי זכרונות טראומטיים

הדעה הרווחת בנושא, לפי רבים מהפסיכולוגים הקליניים, היא כי לעיתים אנשים מדחיקים זכרונות טראומטיים, אך הם יכולים לשחזרם בטיפול פסיכולוגי לאחר שנים; לעומת זאת, רוב הפסיכולוגים הקוגניטיביים טוענים שלא ניתן לבצע שחזור לזכרונות אלו בטיפול. קלנסי ערכה מחקר על מטופלים שלטענתם הצליחו לשחזר זיכרון מודחק של התעללות מינית אחרי שנים בהן היה מודחק. במחקר ביצעה לנבדקים מבחן זיכרון סטנדרטי, בו הציגה להם רשימת מילים בעלות קשר מבחינת משמעותן (למשל "סוכרייה", "חמוץ", "סוכר"), וכשנתבקשו להיזכר במילים מתוך רשימה, הם נטו לבחור במילים שלא היו ברשימה המקורית אך היו דומות להן מבחינת ההקשר (למשל "מתוק"), כלומר זכרו מתוך הקשר מילים שלא היו. זאת בניגוד לקבוצת ביקורת של אנשים שללא ספק חוו התעללות - קבוצה זו נטתה לזכור מילים מתוך הקשר ברמה ממוצעת בלבד. קלנסי הגיעה למסקנה כי לאנשים בעלי זכרונות משוחזרים יש נטייה לזכרונות שגויים, ולפיכך נראה כי לא בהכרח התקיימו זכרונותיהם הטראומטיים בצורה כה קשה, אם בכלל התקיימו.

עבודתה פורסמה בכתב העת המדעי "Psychological Science", וב-2010 פורסמו טענותיה בספרה "The Trauma Myth: The Truth about the Sexual Abuse of Children—and its Aftermath". היא ספגה ביקורת קשה, בין השאר על עצם העלאת ההשערה כי זכרונות טראומטיים עלולים להיות שגויים, ועל מסקנותיו שעלולות להגביר התעללות בילדים, לטענת המבקרים. היא אף קיבלה מכתבי נאצה רבים מהמתנגדים לעמדתה.

### מחקרי חוויות חטיפה על ידי חייזרים

קלנסי עסקה בהקשר לזכירת אירועים גם בנושא השנוי במחלוקת המתמקד באנשים הטוענים כי נחטפו על ידי חייזרים. קלנסי פרסמה בעיתוני העיר בוסטון מודעת דרושים למחקר, עבור נבדקים אשר עברו חוויות חטיפת על ידי חייזרים. היא אספה 11 נבדקים, ובעקבות בדיקתם במבחן זיכרון המילים הסטנדרטי, הגיעה למסקנה כי בניגוד לזכרונותיהם, חטיפות החייזרים שתיארו לא התרחשו במציאות. טענותיה פורסמו ב-2005 בספרה "Abducted: How People Come to Believe They Were Kidnapped by Aliens". נבדקים רבים טענו בעקבות המחקר כי חשו שרומו ונבגדו על ידי קלנסי.

מנגד לקלנסי עומד ג'ון מאק, חבר סגל המחלקה לרפואה של אוניברסיטת הרווארד, אשר החל בשנות השבעים של המאה העשרים לעסוק במיסטיקה. בשנת 1994 פורסם ספרו "חטיפה" (Abduction), שעורר עניין והפך לרב-מכר ידוע, ואף שימש בהכנת סדרת המתח הפופולרית "תיקים באפלה"; האישור שהעניקה אוניברסיטת הרווארד לפרסום ספרו העניק אמינות גבוהה לסיפורי החטיפה השונים בידי חייזרים. מאק טוען כנגד מחקריה של קלנסי כי לא ניתן להשתמש במבחן מילים קצר שערכה על הנבדקים, וממנו להסיק מסקנות.

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ברוס גריסון (ניו יורק טיימס), הזיכרונות הטראומטיים של סוזן קלנסי, באתר הארץ, 10 בספטמבר 2003

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007303567505171
* BnF: cb16561971b (data)
* ISNI: 0000 0000 6702 1499
* LCCN: n2005037399
* NTA: 297394444
* SUDOC: 098415727
* VIAF: 41247552
* WorldCat: lccn-n2005037399

 |
**יצחק שטרן** (25 בינואר 1901 – 27 ביוני 1969) היה רואה חשבון יהודי של מפעל האמייל הגרמני (Deutsche Emailwarenfabrik) בבעלותו של התעשיין הגרמני אוסקר שינדלר בקרקוב. שטרן היה גם ממונה על הקלדת הרשימה הידועה כ**רשימת שינדלר** - רשימה של יהודים שהותרו להישלח למפעלו של שינדלר במקום למחנות ההשמדה, וכך שרדו את השואה (למעשה היו שבע רשימות, מתוכן ארבע ידועות שרדו).

שינדלר פגש את שטרן לראשונה ב־18 בנובמבר 1939. שטרן עבד אז כרואה חשבון עבור ג'וזף "ספ", סוכן מטעם האבווהר ועמית של שינדלר. ג'וזף תבע בעלות, בתור אפוטרופוס "Treuhander", על מקום תעסוקתו של שטרן, שהיה לפני כן בבעלות יהודית. שינדלר הראה לשטרן את מסמכי יתרות החוב של החברה ששקל לרכוש, יצרנית כלי אמייל בשם Rekord בע"מ. זו הייתה אז בבעלות קבוצת אנשי עסקים יהודים שפשטה רגל במועד מוקדם יותר באותה שנה. שטרן יעץ לו לקנות או להחכיר את העסק במקום להפעיל את החברה כאפוטרופוס תחת חסותו של ה־*Haupttreuhandstelle Ost* (משרד האפוטרופוסות הראשי במזרח). דבר שייתן לו יותר חופש מהתכתיבים של הנאצים - החופש להעסיק עוד יהודים.

למרות היות שטרן יהודי והיות שינדלר חבר המפלגה הנאצית, שינדלר היה נחמד לשטרן ורחש לו כבוד. בפגישה שהייתה להם במועד מאוחר יותר, שטרן הודיע לשינדלר שהוא יכול להשתמש בעבודת כפייה יהודית כדי לאייש את המפעל שלו במחיר נמוך יותר מאשר פועלים פולנים. שינדלר הבחין ביתרון ולקח את הצעתו של שטרן. מדי פעם, בעוזבו של שינדלר, נותר שטרן לנהל את המפעל לבדו והחל להעניק משרות במפעל ליהודים שהיו עלולים להחשב "לא חיוניים" וככל הנראה היו נרצחים בידי הנאצים. הוא זייף עבור מורים ואנשי רוח מסמכים ותעודות שהראו שהם לכאורה מכונאים מנוסים ופועלי מפעל.

בסרטו של סטיבן ספילברג **רשימת שינדלר** (1993) בן קינגסלי גילם את שטרן. בסופו של הסרט, אלמנתו של שטרן מופיעה בתהלוכה של ניצולי יהודי שינדלר מלווים על ידי השחקנים שגילמו אותם בסרט, בעת שהם מניחים אבנים על קברו של שינדלר כאות של כבוד. אחיו נתן, היה גם אחד מניצולי "יהודי שינדלר".

בעוד היחסים בין שטרן לבין שינדלר היו בתחילה יחסים עסקיים גרידא, לקראת הסוף נרקמה ביניהם חברות של ממש.

ביבליוגרפיה
-----------

* Crowe, David M. (2004). *Oskar Schindler: The Untold Account of His Life, Wartime Activities, and the True Story Behind the List*. Cambridge, MA: Westview Press. ISBN 978-0-465-00253-5.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יצחק שטרן** בוויקישיתוף
* עדותו על שינדלר במפגש עם ניצולים בישראל, 1962, באתר יד ושם

הערות שוליים
------------

1. ↑  [
2. ↑  Ferrigno, Lorenzo (19 ביולי 2013). "On eBay, one of Oskar Schindler's life-saving lists". CNN. נבדק ב-19 ביולי 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  "Testimony of Yitzhak Stern: Yitzhak Stern, May 1962, at a meeting of Schindler's survivors with their rescuer in Israel". Yad Vashem. נבדק ב-19 ביולי 2013. `{{cite web}}`:  (עזרה)
4. ↑  Crowe 2004, p. 100.
5. ↑  Crowe 2004, pp. 107–108.
6. ↑  Crowe 2004, p. 101.
7. ↑  האמיתי אוסקר שינדלר
8. ↑  העובדתי של אוסקר שינדלר ויצחק שטרן העבודה מערכת היחסים.
**ברימאג**, בשמה המלא ברימאג דיגיטל אייג' בע"מ, היא חברה ישראלית העוסקת ביבוא, שיווק והפצה של מכשירי חשמל ביתיים ובמתן שירותי אחריות ותיקונים למוצרים אלה. החברה מייבאת, משווקת ומפיצה בישראל מוצרים מתוצרת יצרנים שונים ובהם: KENWOOD LG BEKO V-ZUG ו-BABYLISS.

היסטוריה
--------

החברה התאגדה בשנת 1993 כחברה פרטית, אשר רכשה פעילויות ומיזגה לתוכה חברות ותיקות. בשנת 2005 הונפקו מניות החברה בבורסה של תל אביב. לאחר ההנפקה התרחבה פעילות החברה והיא מחזיקה כיום[דרושה הבהרה] ב-50% בחברת ישפאר מוצרי צריכה בע"מ, יבואנית מוצרי האלקטרוניקה הבידורית הביתית תחת המותגים SONY, LENCO וקו מוצרים לבנים תחת המותג LENCO. החברה מחולקת למחלקות מכירה על פי קטגוריות המוצר, לצידן פועל המטה התומך במבנה הארגוני בתחומים הבאים: לוגיסטיקה, כספים, ושירות. לחברה מרכזים לוגיסטיים בשטח של כ-20,000 מ"ר.

"ברימאג שירות", חברת בת שהוקמה ב-2001, פועלת באמצעות חמישה סניפים מרכזיים, ומפעילה עשרות תחנות שירות ברחבי הארץ.

הערות שוליים
------------

1. ↑  מידע בסיסי על החברה ברשות התאגידים, מספיק אחד מבין השם, או המספר. מספר תאגיד. 511786378. (ארכיון)
**קלעת מ'גונה** או **קלעה אל מגונה** (**Kelâat M'Gouna** בערבית מרוקאית או **Tighremt NImgunen** בתאמז'ירית) היא עיר במחוז טינריר, דראע-תאפילאלת, מרוקו. על פי מפקד האוכלוסין של 2019 יש בה 38,140 תושבים. עיר זו מהווה מרכז כלכלי וחברתי לאזור, בשל אופייה התוסס. העיר ידועה בשל פרחי הוורד הנפוצים בה, ומכאן שמה השני "עמק הוורדים", וכן בשל "פסטיבל הוורדים" שמתקיים בעיר מדי שנה בחודש מאי.

העיר
----

חלק מהשכונות בקלעת מג'ונה הן עית עיסי (Ait Aissi), ר'קון (R'kon), אלקל'ה אל קאדימה (El'Kelâa El Qadima), זאווייה נ'אגארד (Zawiyt n'Aguerd), עית באמרנה (Ait Baâmrane), היי אנאהדה (Hay Annahda), עית בובקר (Ait Boubker), מירנה (Mirna), עית יחיא (Ait Yahya), טלטנמארט (Taltnamart) ומחוזות המרכז. דוארים (Douar - יישוב זעיר בבנייה קלה) רבים מקיפים את העיר אך אינם חלק מהעיר. כפרים אלו כוללים את אייט סידי בובקר (Aït Sidi Boubker), איפרי (Ifri), זאווית אלביר (Zawiyt Elbir), אמדנאך (Amdnagh), סרג'ין (Sarghin), טימסקלט (Timskelt), אייט בוקידור טזזחט (Ait Boukidour Tazzakht), ותווררט (Tawrirt) וטאסוויט (Tasswit).

בעיר זו ישנם שני ימי שוק עיקריים: יום שלישי לסחר בבעלי חיים בלבד, ורביעי למזון וסחורות אחרות.

בתי הספר התיכוניים הראשיים אל וורוד (Al Woroud) (ורדים), ששמו שאוב מהוורדים של עמקי דאדס ומ'גון (M'goun), ובית ספר תיכון נוסף בשם מולאי באמרנה (Moulay Baâmrane), נמצאים במרכז העיר.

בעיר יש מפעל לזיקוק של ורדים, לייצור מי ורדים, שמנים אתריים ומוצרי קוסמטיקה. דוגמה אחת ליחידות זיקוק של ורדים בקלעת מ'גונה נקראת sté Florose.

העיר ידועה גם ברקדניה המבצעים ריקוד בשם "אהידוס" (Ahidouss).

סימן היכר בולט נוסף של של העיר הן המוניות הצבועות בצבע ורוד חזק.

מוניות בצבע ורוד האופייניות לעיר

פסטיבל הוורדים
--------------

פסטיבל הוורדים מתקיים בקלעת מ'גונה מדי שנה בחודש מאי ונמשך 7 ימים כדי לחגוג את עונת הוורדים בנהר דאדס ומ'גון. הפסטיבל מהווה הזדמנות למבקרים לחקור את עבודות היד ותוצרת החקלאית והקוסמטית של האזור.

ורד מ'גונהורד מ'גונה

אתרים אחרים
-----------

* הגשר הישן (vieux pont): כשנבנה הגשר החדש עבור הכביש המהיר, הנשים המקומיות החלו להשתמש בגשר הישן לייבוש שטיחים ששטפו בנהר, והפכו אותו למקום ציורי.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קלעת מגונה** בוויקישיתוף
* 8 דרכים חוצות האטלס הגבוה במרוקו - המלצות - הבלוגים של למטייל, באתר למטייל בישראל
* צילום של ילדה נשואה מקלעת מ'גונה, אוסף מוזיאון ישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  "World Gazetteer". אורכב מ-המקור ב-2012-09-18.
2. ↑  Douar בויקימילון
3. ↑  אתר למנויים בלבד  Gabriella Le Breton, ‏Morocco Rose Festival: the land of red and pink, The Telegraph, 15 March 2013
4. ↑  "Kelaat M'Gouna guide book". *Morocco.FalkTime* (באנגלית). 2018-08-08. נבדק ב-2019-05-09.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* VIAF: 46146824550007630454
* WorldCat (עם VIAF): 46146824550007630454

 |
**בלה אחמדולינה** (ברוסית: **Белла Ахмадулина**; ‏ 10 באפריל 1937, מוסקבה - 29 בנובמבר 2010, פרדלקינו בפרברי מוסקבה) הייתה משוררת רוסיה וסובייטית. 

בלה אחמדולינה נולדה במוסקבה. אביה היה ממוצא טטרי וכיהן בתפקיד בכיר בממשל, ואמה הייתה מתרגמת בעלת שורשים איטלקיים. עוד בתקופת לימודיה בבית הספר אחמדולינה החלה לכתוב שירה.

בשנים 1955-1958 היא הייתה נשואה למשורר יבגני יבטושנקו.

כבר במהלך שנות ה-50 פורסמו שיריה בירחונים ספרותיים. בשנת 1959 כתבה את אחד מהשירים המפורסמים שלה, אשר הולחן בשנת 1975 על ידי מיכאל טריברדייב לסרט של אלדר ריאזנוב צחוק הגורל. עוד מספר שירים שלה הולחנו על ידי אנדריי פטרוב ושולבו בסרטים סובייטים.

בשנת 1960 אחמדולינה סיימה ללמוד במכון לספרות במוסקבה. במהלך הלימודים היא סולקה לזמן מה עקב התנגדותה לרדיפות נגד בוריס פסטרנק.

ספר השירים הראשון שלה התפרסם בשנת 1968. בהמשך פרסמה כל כמה שנים ספר חדש. ספרה האחרון יצא לאור בשנת 2000. על היצירות שלה הוענק למשוררת פרס ברית המועצות בשנת 1989 ופרס הפדרציה הרוסית בשנת 2004. במהלך השנים היא זכתה במספר רב של פרסים נוספים.

בשנת 1964 אחמדולינה שיחקה בסרט בבימוי של ואסילי שוקשין. במהלך שנות ה-60 היא כתבה כמה תסריטים לסרטים על פי יצירות של הסופר יורי נגיבין שהיה בעלה דאז.

בשנת 1970 המשוררת ביקרה בגאורגיה שהרשימה אותה מאוד. אז החלה לתרגם לרוסית יצירות של משוררים גאורגיים כניקולוז ברתשווילי, גלקטיון טאבידזה ומשוררים נוספים.

בשנת 1974 בלה אחמדולינה התחתנה בפעם הרביעית והאחרונה.

אחמדולינה הייתה ידועה כתומכת בתנועת הדיסידנטים. פעמים רבות היא התבטאה להגנת אנדריי סחרוב, ולדימיר ווינוביץ' ופעילים נוספים. דבריה פורסמו בעיתון הניו יורק טיימס ושודרו בתחנות רדיו קול אמריקה ובקול השלום. בשנת 1979 השתתפה בהכנת אלמנך ספרותי בשם "מטרופול", שפורסם בפריז ללא ידיעת הצנזורה הסובייטית. בשנת 1993 היא הייתה בין חותמי "מכתב 42" שתמך במדיניותו של בוריס ילצין.

בשנים האחרונות לחייה אחמדולינה הייתה חולה מאוד ונפטרה ב-29 בנובמבר 2010. היא נטמנה בבית העלמין נובודוויצ'יה במוסקבה.

חלק משיריה תורגמו לעברית בספר "אגדה של גשם" (Сказка о дожде) בתרגום של אריה אהרוני.

יוסף ברודסקי כינה את אחמדולינה "ממשיכה של קו פושקין-לרמונטוב בשירה הרוסית". בפברואר 2013 הציע ולדימיר פוטין לכלול את שיריה בתוכנית הלימודים של בתי הספר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בלה אחמדולינה** בוויקישיתוףבלה אחמדולינה הספר אגדה על הגשם פואמה בתרגומו של אריה אהרוני איורים: דני קרוון, הוצאת רשפים 1974

* אתר לזכרה
* בלה אחמדולינה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
* בלה אחמדולינה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* בלה אחמדולינה (1937-2010), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257414305171
* BIBSYS: 90111150
* BNE: XX1053270
* BnF: cb13483412r (data)
* CiNii: DA03881184
* GND: 11864369X
* ICCU: UFIV010836
* ISNI: 0000 0001 1480 020X
* LCCN: n83141578
* LNB: 000046402
* MusicBrainz: 7c4a3a11-568f-4402-baf6-099e93dde1cc
* NKC: jn19990000061
* NLA: 35002359
* NLK: KAC200105084
* NLP: a0000001933084
* NSK: 000122901
* NTA: 070935130
* RERO: 02-A000003512
* SELIBR: 31597
* SNAC: w6mw3998
* SUDOC: 060902116
* Trove: 785320
* VIAF: 110689177
* WorldCat: lccn-n83141578

 |
**מועדון הכדורגל מטאלורג פיקאליובו** (ברוסית: **Футбольный клуб Металлург Пикалёво**) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר פיקאליובו שבמחוז לנינגרד. הקבוצה מתמודדת באליפות מחוז לנינגרד בכדורגל, אך בעבר התמודדה בליגה המקצוענית ובליגה הרוסית השנייה. הקבוצה התקיימה משנת 1956 ועד 2014 והתמודדה במסגרת אליפות המחוז עד שפורקה. 

בשנת 2015 הוקמה הקבוצה מחדש ונקראת בשם "מטאלורג מחוז המשנה בוקסיטוגורסק" (ברוסית:**Металлург-БМР**).

שמות הקבוצה
-----------

* עד 1991 — מטאלורג
* 1991 — גלינוזיום
* 1992 - מאי 2002 — מטאלורג
* מאי 2002 - 2004 — פיקאליובו
* 2004 - 2014 — מטאלורג
* משנת 2015 — מטאלורג-BMR

היסטוריה
--------

הקבוצה הוקמה בחסות מפעל המלט של העיר פיקאליובו.

משנת 1963 התמודדה הקבוצה במסגרת אליפות המחוז. בשנת 1966 זכתה בגביע המחוז ושנה לאחר מכן זכתה באליפות המחוז ללא אף הפסד במהלך העונה. 

בשנים 1968—1969 התמודדה באזור 8 של הליגה הסובייטית השנייה. בעונת 1976 התאחדה הקבוצה עם קבוצת הכדורגל של בוקסיטוגורסק והתקיימה עד 1989.

בשנים 1994—1995 התמודדה הקבוצה בליגה הרוסית השלישית, שבאותה עת נחשבה לליגה הרביעית בחשיבותה ברוסיה והייתה ליגה מקצוענית.

בעונת 2003 התמודדה הקבוצה בליגה הרוסית השנייה, אך נתקלה בקשיים פיננסיים שמנעו ממנה את המשך קיומה באופן סדיר. והקבוצה פורקה.

במרס 2015 הוקמה קבוצת הכדורגל מטאלורג-BMR, כאשר BMR הוא ראשי התיבות ברוסית של מחוז המשנה בוקסיטוגורסק; ברוסית: Бокситогорский муниципальный район). הקבוצה סיימה את עונת הבכורה שלה באליפות המחוז במקום החמישי ובעונת 2016 העפילה עד לגמר גביע המחוז, אך הפסידה.

הישגים לפי עונה
---------------

| עונה | ליגה | מיקום | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1992 | הליגה הרוסית השלישית, צפון | 4 |  |
| 1993 | הליגה הרוסית השלישית, צפון-מערב | 3 |  |
| 1994 | הליגה הרוסית השלישית, אזור 4 | 13 |  |
| 1995 | הליגה הרוסית השלישית, אזור 4 | 11 |  |
| 1996 | הליגה הרוסית השלישית, אזור 4 | 4 |  |
| 1997 | הליגה הרוסית השלישית, צפון-מערב | 2 |  |
| 1998 - 1999 | — | — | פורקה |
| 2000 - 2001 | הליגה הרוסית השלישית, צפון-מערב | 4 |  |
| 2002 | הליגה הרוסית השלישית, צפון-מערב | 5 | העפילה לליגה השנייה |
| 2003 | הליגה הרוסית השנייה, מערב | 19 |  |
| 2004 - 2014 | — | — | פורקה |
| 2015 | אליפות מחוז לנינגרד | 5 |  |
| 2016 | אליפות מחוז לנינגרד | 3 |
| 2017 | אליפות מחוז לנינגרד |  |
|

תארים
-----

* אליפות מחוז לנינגרד: 1967, 1976, 1985, 1986
* מחזיקת גביע מחוז לנינגרד: 1966, 1978, 1982, 1986, 1987, 1988, 1990, 1992, 1993, 1999

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של מטאלורג פיקאליובו
* מטאלורג פיקאליובו, ברשת החברתית VK

הערות שוליים
------------

1. ↑  ИЗ ИСТОРИИ ФУТБОЛА ЛЕНИНГРАДСКОЙ ОБЛАСТИ НА ВСЕСОЮЗНОЙ (ВСЕРОССИЙСКОЙ) АРЕНЕ
**שמואל שפרינגמן** (15 ביוני 1905–1988) היה מנהיג ציוני בהונגריה בתקופת השואה.

תולדות חייו
-----------

שמואל שפרינגמן נולד בזניסיני, פרבר של לבוב. בהיותו בן שנה המשפחה עברה לבודפשט שם גדל.

שפרינגמן היה צורף ותכשיטן במקצועו. במסגרת עבודתו רקם קשרים עם פקידים הונגרים ועם דיפלומטים זרים, קשרים אשר סייעו לו בפעילות ההצלה בתקופת השואה. בשנת 1933 נישא לאילונה לבית גולדשטיין.

שפרינגמן היה מראשי תנועת פועלי ציון בהונגריה וייצג את התנועה במשרד הארצישראלי בבודפשט.

בתקופת השואה
------------

משנת 1939, כאשר החלו להגיע להונגריה פליטים יהודים שברחו מפולין, הוא פעל רבות בעזרה וסיוע לפליטים אלה. בשנת 1942 היה שפרינגמן אחד ממקימי ועדת העזרה וההצלה בבודפשט, לצד אוטו קומוי, ישראל קסטנר ויואל והנזי ברנד. שפרינגמן היה אחת הדמויות הבולטות והפעילות בוועדה. הוא ניצל את קשריו כדי לסייע לקליטת פליטים יהודים שברחו מסלובקיה להונגריה. כאשר הוקמה באיסטנבול ועדת ההצלה מטעם היישוב, ביסס שפרינגמן את התקשורת בין בודפשט לאיסטנבול ומונה כמקשר העיקרי בין הגופים. את הקשר עם איסטנבול קיים באמצעות בלדרים אותם גייס. הבלדרים העבירו מכתבים וכן כספי תמיכה שנועדו לכל התנועות הציוניות בהונגריה.
שאלת חלוקת הכספים בין התנועות השונות יצרה מחלוקת ומאבקים קשים ונתנה כוח פוליטי רב לוועדת העזרה וההצלה..

בינואר 1944 ניסו שפרינגמן ואשתו לעלות לארץ ישראל. השניים נתפסו בידי הבריטים בגבול סוריה-פלשתינה והועברו לכלא במצרים. ביולי 1944 שוחררו מהכלא. הם חיו בתל אביב.

אמו ושני אחיו שנותרו בבודפשט יצאו באמצעות "רכבת קסטנר".

לקריאה נוספת
------------

* כהן אשר, דמותה של "ועדת העזרה וההצלה" בבודפשט בראשית דרכה, בתוך "ילקוט מורשת" כ"ט, מורשת, תש"ם.
* ברנד יואל, בשליחות נידונים למוות, הוצאת עיינות, תל אביב, תשי"ז.
* שטאובר רוני, פעולות של ועד העזרה וההצלה בבודפשט עד הכיבוש ההונגרי, (עבודה לתואר מוסמך, אוניברסיטת תל אביב, אוקטובר 1990).
* שטאובר רוני, ועדת העזרה וההצלה והמנהיגות הציונית בבודפשט ערב הכיבוש הגרמני, בתוך "הציונות" ט"ז, 1991.
* נדיבי אילה, המשרד הארצישראלי בבודפשט בשנים 1943-1944 באתר "דעת".

הערות שוליים
------------

1. 1 2  כהן אשר, לדמותה של ועדת העזרה וההצלה בבודפשט בראשית דרכה, **ילקוט מורשת** כ"ט, 1980, עמ' 143-160
2. ↑  שטאובר רוני, ועדת העזרה וההצלה והמנהיגות הציונית בבודפשט ערב הכיבוש הגרמני, **הציונות** ט"ז, 1991, עמ' 167-189
3. ↑  נדיבי אילה, המשרד הארצישראלי בבודפשט בשנים 1943-1944, באתר דעת
**מיניליין בע"מ** היא חברה פרטית ישראלית שנוסדה בשנת 1982 ועוסקת בייבוא ושיווק מוצרי חשמל.

היסטוריה
--------

מיניליין הוקמה בשנת 1982 על ידי יצחק פורת. בשנות ה-90 מניות החברה הונפקו בבורסה לניירות ערך בתל אביב. באוקטובר 2011 חזרה החברה להיות חברה פרטית.

ב-1998 רכשה מיניליין את חברת סמליין שעסקה בייבוא מוצרי חשמל ואלקטרוניקה תוצרת סמסונג הדרום קוריאנית. ביולי 2009 מכרה מיניליין את פעילות ייבוא מכשירי הסלולר LG לחברת ברימאג תמורת כ-12 מיליון שקל.
בספטמבר 2019 רכשה את פעילות מותג מיזוג האוויר פוג'יטסו תמורת כ-25 מיליון שקל.

נכון לשנת 2019 מנכ"ל החברה הוא אבי אשר, ומשרדיה הראשיים ממוקמים בפתח תקווה.

תחומי פעילות
------------

* מחזיקה במלוא מניות חברת א.ל.מ רשת חשמל ואלקטרוניקה המפעילה את רשת חנויות מוצרי החשמל "א.ל.מ" ו"ביג בוקס".
* משנת 1998 מחזיקה במלוא מניות חברת "סמ-ליין" העוסקת בייבוא מוצרי חשמל תוצרת סמסונג הדרום קוריאנית.
* מפעילה את אתר הסחר האלקטרוני P1000.
* משווקת מוצרי חשמל כגון: תנורי בישול ואפיה, כיריים, מיקרוגל, קולטי אדים, מקררים, מקפיאים, מדיחים, מכונות כביסה ומייבשים, מזגנים, שואבי אבק, טלוויזיות, ציוד צילום והקלטה.
* עד שנת 2009 ייבאה מכשירי סלולר תוצרת LG הדרום קוריאנית.
* משווקת את המותגים king ו-frigidaire בישראל.
* מייבאת מוצרי חשמל תוצרת AEG הגרמנית ו-Electrolux השוודית.

בעלי עניין
----------

במאי 2011 מייסד החברה יצחק פורת מכר 83% ממניות החברה תמורת 216 מיליון שקל לאלייד החזקות, ניופאן וחברת מאגר של אבי אשר - בחלקים שווים.

עד אוקטובר 2011 בעלי המניות העיקריים בחברה היו: אלייד החזקות (31.14%), ניופאן (20.76), מאגר ציוד למשרד אחזקות והשקעות (31.14%), סאני אלקטרוניקה (5.44%).

נכון לשנת 2019 - 50% ממניות החברה מוחזקות על ידי חברת אלייד החזקות, ו-50% ממניות החברה הנותרות מוחזקות על ידי מנכ"ל החברה אבי אשר.

בשנת 2022 הייתה שופרסל במגעים לרכישת 60% ממניות מיניליין בסך של 560 מיליון שקלים, ובכך הייתה הופכת לבעלת השליטה בחברה. לאחר פרישתו של יו"ר הידרקטוריון, נסוגה שופרסל מעסקה זו, ובכך לא הושלמה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  שירה ספיר, ‏אחרי עזיבת היו"ר: שופרסל הפסיקה את המו"מ לרכישת מיניליין, באתר גלובס, 14 באפריל 2022
**אלברט ג'יימס "אלן" פריד** (באנגלית: **Alan Freed**;‏ 15 בינואר 1921 – 20 בינואר 1965) היה שדרן רדיו, תקליטן, מנחה ושחקן קולנוע. 
תוכנית הרדיו של פריד הייתה הראשונה לשדר שירי רית'ם אנד בלוז ורוק אנד רול עבור הקהל האמריקאי הלבן. עובדה זו הובילה לכך שפריד זכה לכינוי "אבי הרוק אנד רול".

חייו המוקדמים
-------------

פריד נולד בשנת 1921 בעיר ג'ונסטאון אשר בפנסילבניה לאבא יהודי ואמא ולשית-אמריקננית. בגיל צעיר עבר עם הוריו להתגורר בעיר סיילם, אשר באוהיו, ארצות הברית.

בעקבות מלחמת העולם השנייה, גויס פריד לצבא האמריקאי ועבד בין היתר כתקליטן בתחנת הרדיו הצבאית. לאחר שחרורו מהצבא החל פריד לעבוד כשדרן רדיו במספר תחנות רדיו אזוריות באוהיו.

קריירה
------

לאחר מספר שנים כשדרן רדיו בתחנה האזורית של העיר אקרון, עבר פריד לקליבלנד והתיידד עם בעליה של חנות תקליטים מקומית. בעל החנות חשף את פריד לעובדה כי נערים לבנים רבים מגיעים לחנות ומבקשים לקנות תקליטים של אמני רית'ם אנד בלוז אפרו-אמריקאים.

בשנת 1951 התקבל פריד לעבודה כשדרן בתחנת הרדיו המקומית של קליבלנד (WJW). תוכניתו של פריד שודרה מדי יום בחצות, והוקדשה כולה למוזיקת הרית'ם אנד בלוז. פריד הצמיד לעצמו את הכינוי "Moondog" ועל מנת להנגיש את הז'אנר המוזיקלי אל הקהל האמריקאי הלבן החליט להציג את השירים שנוגנו בתוכנית כשירי "רוק אנד רול". פריד היה למעשה הראשון לשדר מוזיקה של אמנים אפרו-אמריקאיים עבור המאזינים האמריקאיים הלבנים. תוכניתו זכתה במהרה להצלחה גדולה- השירים ששודרו בה הפכו ללהיטים גדולים והוא עצמו זכה לכינוי "אבי הרוק אנד רול".

הצלחתו של פריד הובילה אותו לעזוב את תחנת הרדיו בקליבלנד ולהצטרף בשנת 1954 אל תחנת הרדיו WINS אשר בניו יורק. באותם הימים יצא פריד לסיבוב הופעות ברחבי ארצות הברית. בהופעות אלו, אשר יועדו לקהל לבן ושחור גם יחד, לקחו חלק אמני רוק אנד רול גדולים כדוגמת צ'אק ברי, ג'רי לי לואיס, באדי הולי ועוד.

בנוסף לכך, פריד כיכב במספר סרטי רוק אנד רול אשר הוקרנו בבתי הקולנוע והנחה תוכניות טלוויזיה אשר עסקו בז'אנר מוזיקלי זה.

בשנת 1958 הואשם פריד בקבלת שוחד מחברות תקליטים עבור השמעת שירים. בעקבות זאת הוא פוטר מעבודתו כשדרן רדיו ותוכנית הטלוויזיה שלו בוטלה גם היא.

אובדן התהילה והתנערות תעשיית המוזיקה ממנו הובילו את פריד להתמכרות קשה לאלכוהול. הוא נפטר בשנת 1965 ממחלת כליות.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלן פריד** בוויקישיתוף
* אתר האינטרנט הרשמי של אלן פריד

* אלן פריד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* אלן פריד, באתר Last.fm (באנגלית)

* אלן פריד, באתר AllMusic (באנגלית)

* אלן פריד, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* אלן פריד, באתר Discogs (באנגלית)
* אלן פריד, באתר היכל התהילה של הרוק אנד רול
* אלן פריד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007330874705171
* BNE: XX1034502
* BnF: cb14043358d (data)
* GND: 1231099526
* ISNI: 0000 0000 8079 6301
* LCCN: n90701131
* MusicBrainz: a9bc0a53-8ed9-4e3e-ba6b-1cd04b94521f
* NKC: vse2015876540
* NTA: 070574936
* SNAC: w6z442c5
* SUDOC: 156740524
* VIAF: 212278
* WorldCat: lccn-n90701131

 |
נשים יפניות מבצעות רביו ואוחזות בדגלי גרמניה הנאצית במהלך ביקור הנוער ההיטלראי ובכירים נאצים.
**ארי לשם כבוד** (בגרמנית: **Ehrenarier**) היה מעמד בגרמניה הנאצית שהוענק ליחידים ולקבוצות אשר לא עמדו בסטנדרטים הנאצים הנדרשים כדי להימנות עם הגזע הארי. בעל המעמד היה שווה זכויות לארים במדינה, והמעמד ניתן בידי משרד מדיניות הגזע או על ידי בכירים במשטר הנאצי. המעמד ניתן לבני אדם אשר תרמו באופן משמעותי לכלכלת גרמניה או למאמץ המלחמתי. הוא ניתן גם לבני אדם אשר השתייכו לקבוצות שנחשבו לנחותות על פי תורת הגזע הנאצית.

דוגמאות בולטות
--------------

היטלר העניק לכלל היפנים את התואר, שכן האימפריה היפנית נלחמה לצד מדינות הציר. התואר הוענק גם לסינים, אך הוא נשלל מהם לאחר פרוץ מלחמת סין–יפן השנייה ב-1937. כמו כן, המופתי אמין אל-חוסייני, מנהיג ערביי ארץ ישראל בתקופת המנדט, הוכרז כ"ארי לשם כבוד" כחלק מיחסי גרמניה הנאצית עם העולם הערבי.

אדם נוסף שקיבל את התואר היה אמיל מוריס, ממייסדי יחידות האס אס ומראשוני המפלגה הנאצית. אבי סבו של מוריס היה יהודי, לכן הוא לא נחשב ליהודי על פי חוקי הגזע, אך קרבת המשפחה היהודית לא אפשרה לו להמשיך ולהיות חלק משורות האס אס. במכתב סודי מ-1935, הכריז עליו היטלר, שהיה מיודד עם מוריס, כ"ארי לשם כבוד" על מנת שיוכל להמשיך ולשרת בארגון.

אריות של כבוד מפורסמות היו שטפני פון הוהנלוהה, יהודית-אוסטרית שריגלה לטובת הנאצים וקיבלה את התואר מהיינריך הימלר, והלנה מאייר, סייפת גרמנית שהוכרחה לעזוב את גרמניה לטובת ארצות הברית ב-1935 וזכתה במדליית כסף לגרמניה באולימפיאדת ברלין (1936).

הערות שוליים
------------

1. ↑  Farrell, Joseph P. (2004). *Reich of the Black Sun: Nazi Secret Weapons & the Cold War Allied Legend* (באנגלית) (illustrated ed.). Adventures Unlimited Press. p. 117. ISBN 9781931882392. נבדק ב-30 ביולי 2018. `{{cite book}}`:  (עזרה)
2. ↑  Adams, James Truslow (1933). *History of the United States: Cumulative (loose-leaf) history of the United States* (באנגלית). C. Scribner's sons. pp. 260, 436. נבדק ב-30 ביולי 2018. `{{cite book}}`:  (עזרה)
3. ↑  Delgado, Richard; Stefancic, Jean (1997). *Critical White Studies: Looking Behind the Mirror* (באנגלית). Temple University Press. p. 53. ISBN 9781439901519. נבדק ב-30 ביולי 2018. `{{cite book}}`:  (עזרה)
4. ↑  Narula, Uma; Pearce, W. Barnett (2012). *Cultures, Politics, and Research Programs: An International Assessment of Practical Problems in Field Research* (באנגלית). Routledge. p. 105. ISBN 9781136462689. נבדק ב-30 ביולי 2018. `{{cite book}}`:  (עזרה)
5. ↑  Dalin David G. and Rothman, John F. (2009) *Icon of Evil: Hitler's Mufti and the Rise of Radical Islam*, Transaction Publishers. p.47 ISBN 978-1-4128-1077-7.
6. ↑  Rigg, Bryan Mark (2002) *Hitler's Jewish soldiers: the untold story of Nazi racial laws and men of Jewish descent in the German military*. Lawrence, Kansas: University Press of Kansas. ISBN 978-0-7006-1178-2
7. ↑  Robert Hoffmann, Tom Schram, Intertax 28, 2000, עמ' 35–50 doi: 10.1023/a:1005675112104