recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**חיה סימון זבלודוף** (באנגלית: **Chaya Simone Zabludoff**; נולדה בשנת 1993), היא שחיינית ישראלית-אמריקאית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה.

ביוגרפיה
--------

זבלודוף עלתה לישראל מארצות הברית בשנת 2015 והצטרפה לקבוצת הפועל דולפין נתניה, בהדרכתו של עדי ולפמן ואחר כך בהדרכתו של דימה רבינסקי. כיום, היא מתאמנת במכון וינגייט בהדכתם של לירן ועקנין, חנן גלעד ולאוניד קאופמן.

### 2015

באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בדצמבר 2015 זכתה זבלודוף ב-5 מדליות, 3 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:16.71 דקות, לפני עדן גירלואנצה ממכבי קריית אונו (4:18.34 דקות) וחברתה לאגודה טלי למקוף (4:18.44 דקות), במשחה שליחות 4x50 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לאגודות של 1:43.12 דקות ובמשחה שליחות 4x50 מטר מעורב בתוצאה של 1:53.73 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 56.35 שניות, אחרי אנדראה מורז מהפועל ירושלים (53.52 שניות) ולפני שחר מנחם ממכבי פארק מים רעות (57.22 שניות) ובמשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:01.68 דקות, אחרי אנדראה מורז (1:56.12 דקות) ולפני שחר מנחם (2:03.25 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום 11 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:14.04 דקות.

### 2016

באליפות ישראל שנערכה בווינגייט ביולי 2016 זכתה זבלודוף ב-6 מדליות 2 זהב, 3 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:53.64 דקות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:27.01 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 26.67 שניות, אחרי זוהר שיקלר (25.38 שניות) ולפני אניה גוסטומלסקי (27.03 שניות), שתיהן חברות אגודתה, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 2:03.83 דקות, אחרי אנדראה מורז (2:00.98 דקות) ולפני רוני בווה (2:04.90 דקות), שתיהן מהפועל ירושלים ובמשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 4:18.78 דקות, אחרי אנדראה מורז (4:17.57 דקות) ולפני רוני בווה (4:22.61 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 57.77 שניות, אחרי אנדראה מורז (55.40 שניות) וזוהר שיקלר (56.24 שניות).

#### שיאנית ישראל

שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה באואירס, פורטוגל בסוף יולי 2016 זכתה זבלודוף ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם שחר מנחם, עדן פסקרה ומיכל ליברמן בתוצאה של 3:54.44 דקות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם שחר מנחם, עדן פסקרה ורוני בווה בשיא ישראלי חדש של 8:24.74 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 57.73 שניות ובמשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:04.97 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 9:04.97 דקות.

באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בדצמבר 2016 זכתה זבלודוף ב-5 מדליות, 3 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 4:10.60 דקות, לפני רוני בווה (4:16.59 דקות) ונטע שיף ממכבי פארק מים רעות (4:19.52 דקות), במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 8:40.74 דקות ובמשחה שליחות 4x50 מטר חופשי בתוצאה של 1:43.56 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 55.26 שניות, אחרי אנדראה מורז (54.18 שניות) ולפני זוהר שיקלר (56.28 שניות) ובמשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:58.93 דקות, אחרי אנדראה מורז (1:58.01 דקות) ולפני שחר מנחם (2:00.69 דקות).

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חיה סימון זבלודוף** בוויקישיתוף

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

* חיה סימון זבלודוף באתר *Swimrankings* (באנגלית)
גלויה מברמודה, 1907, עם הסבר מודפס: "יש לכתוב את הכתובת על צד זה" וכתובת שנרשמה על גביה בכתב יד
**כתובת** (הנקראת גם "מען"), היא מקום מושבו של אדם או של גוף כלשהו. בדרך כלל הכתובת היא המקום בו מתגורר אדם או בה נמצאים משרדי החברה או הארגון, ויהיה זה המקום אליו שולחים מכתבים ודברי דואר אחרים, אלא אם כן מבקש האדם לשלוח אותם לכתובת אחרת. 

הכתובת כוללת שם יישוב, שם רחוב ומספר בית. בעת מילוי טפסים בגופים, בחברות ובמוסדות שונים, נדרש אדם למסור בנוסף לכתובת מגוריו גם כתובת למשלוח מכתבים. כתובת זו יכולה להיות גם תא דואר בסניף דואר.

בישראל, הכתובת מהווה אחד מסממני הזיהוי של אדם, כפי שהם רשומים במרשם האוכלוסין במשרד הפנים, והיא מופיעה בתעודת הזהות שלו. על כן אדם מחויב להודיע למשרד הפנים על עדכון כתובתו בתוך 30 יום. בישראל, לכל אדם הזכות לקבל את כתובתו הרשומה של אדם אחר הרשום בלשכת מרשם האוכלוסין.

חוק עדכון הכתובת
----------------

על פי חוק זה יכול תושב ישראל למסור למרשם האוכלוסין כתובת לצורך קבלת דואר, בנפרד מכתובתו הרשומה במרשם. במידה ושינה אדם את כתובת הדואר שלו עליו להודיע על כך למשרד הפנים בתוך 30 יום. על פי חוק זה מוטלת החובה על כמה רשויות - משרד הרישוי, רשות המיסים, המוסד לביטוח לאומי העיריות והמועצות המקומיות - להתעדכן בכתובת הדואר החדשה. אם שלחו לאדם מכתב לכתובתו הישנה, לאחר 50 יום יכול אותו אדם לטעון כי לא נשלח אליו המכתב[דרושה הבהרה].

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מען** |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **כתובת (מען)** |
| ויקיטקסט טקסט בוויקיטקסט: **חוק עדכון הכתובת** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **כתובת (מען)** |

* חוק מרשם האוכלוסין, באתר הכנסת
* מקום מגורים, דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007560203905171
* LCCN: sh85038951
* NDL: 00575144

 |
**רוברט "בוב" קואל גואן** (באנגלית: **Robert Kuehl Goen**; נולד ב-1 בדצמבר 1954) הוא מנחה טלוויזיה אמריקאי.

ביוגרפיה
--------

גואן נולד בלונג ביץ' וגדל בלייקווד, פרבר של לוס אנג'לס, לאחר סיום התיכון הוא החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של סן דייגו וב-1976 סיים תואר בטלקומוניקציה, תקשורת וקולנוע, במהלך לימודיו האקדמאיים הוא היה פעיל ברדיו בהפעלת סטודנטים והוא ניצל את ניסיונו על מנת קבלת עבודה ברדיו מקומי בעירו, לאחר מכן הוא עבד כתקליטן ומפיק בתחנת הרדיו שהועסק ולבסוף גם קודם לתפקיד במאי.

ב-1981 הופיע לראשונה בטלוויזיה ככתב ספורט של "KESQ-TV", השלוחה של ABC בפאלם ספרינגס. בתחילת שנות השמונים הוא שימש ככתב באזורים מסוימים של רשת ESPN, לאחר כמעט ארבע שנים בתפקיד הוא עבר להוליווד, שם הנחה מספר שעשועונים ומשחקים טלוויזיוניים, הצלחתו הגדולה הגיעה כשהנחה בשנים 1989–1991 את התוכנית "גלגל המזל".

ב-1993 הצטרף לצוות תוכנית חדשות הבידור "Entertainment Tonight", תחילה ככתב שטח וב-1996 החל לשמש כמנחה התוכנית. הוא שיחק במספר סרטים וסדרות טלוויזיה בתפקיד עצמו, ב-2005 דיבב גרסה מצוירת של עצמו בסדרה "קסם של הורים".

מ-1994 ועד 1994 הנחה את תחרות מיס תבל ואת תחרות מיס ארצות הברית.

ב-1988 נישא לסברינה וב-1994 נולד בנו. ב-1997 הזוג התגרש. הוא מארגן מדי שנה אירוע גולף שהכנסותיו תומכות במשאלת לב.

קישורים חיצוניים
----------------

* בוב גואן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* בוב גואן, באתר AllMovie (באנגלית)
* בוב גואן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
טנזניט - אבן חן בעלת פלאוכרואיזם בולט
**פלאוכרואיזם** – היא תופעה אופטית שבה נראה כאילו צבעם של גרגירים בסלע משתנה כאשר צופים בהם מזוויות שונות תחת מיקרוסקופ פטרוגרפי. מקור השם מיוונית: πλέων – פלאון (עוד) ו-χρῶμα – כרומה (צבע), כלומר "עוד צבע".

פלאוכרואיזם נגרם בשל שבירה כפולה של האור באבן חן או גביש צבעוניים. אור בקיטובים שונים נשבר בזוויות שונות בגביש, ולכן עובר במסלולים שונים בו. מרכיבי קרן האור המפוצלת עוברים בנתיבים שונים באבן ובמהירויות שונות, וכל נתיב בולע את האור במידה שונה. כשהאבן נצפית בזווית מסוימת, ייראה אור שעבר כתוצאה מצירוף מסוים של נתיבים וקיטובים, שבכל אחד מהם נבלעו צבעים אחרים. בזווית אחרת, האור העובר דרך האבן יהיה מורכב מצירוף אחר של נתיבים וקיטובים, כל אחד והצבע המיוחד לו. משום כך כאשר צופים באבן מזוויות שונות יהיה לאור העובר דרך האבן צבעים שונים, ולכן נראה כאילו לאבן יש גוונים שונים.

בכמה מסוגי אבני החן קיימת תופעה של שני גוונים והם מכונים דיכרואיסטיים. אחרים מראים שלושה גוונים והם טריכרואיסטיים. נוהגים לחתוך אבני חן ולשבץ אותן כך שיציגו או יסתירו את תופעת הפלאוכרואיזם, תלוי בצבעים ובמידת המשיכה שלהם.

פלאוכרואיזם הוא כלי שימושי מאוד במינרלוגיה למטרת זיהוי מינרלים, מכיוון שלעיתים קרובות יש למינרלים, הדומים מאוד זה לזה מכל בחינה אחרים, מערך צבעים פלאוכרואיסטי שונה מאוד. במקרים אלו, מבצעים בדיקה של פרוסת סלע בעובי של כ־0.03 מ"מ הקרויה שקף. השקף מתקבל מניסור הסלע, ליטושו והדבקת הפרוסה על גבי זכוכית. השקף נבדק תחת מיקרוסקופ מיוחד הקרוי מיקרוסקופ פטרוגרפי שבו האור מקוטב.

אבני חן הניחנות בפלאוכרואיזם בולט
---------------------------------

* אלכסנדריט - מציגה צבעי ירוק אזמרגד, אדום וצהוב-כתום, ונוטה לשנות את צבעה באור מלאכותי בהשוואה לאור יום. הצבע משתנה מאדום לירוק בשל בליעה חזקה של האור בתחום הצהוב והכחול של הספקטרום. בדרך כלל יש לאלכסנדריט גוון ירוק אזמרגד באור יום וגוון אדום פטל באור מלובן.
* אנדלוזיט – צהוב, ירוק זית, חום אדמדם עד אדום כהה.
* קורדיאריט – צהוב, כחול סגול,
* מלכיט חסר צבע, צהוב, ירקרק
* טנזניט – סגול, כחול חום או צהוב.

ראו גם
------

* שבירה כפולה

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **פלאוכרואיזם** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **פלאוכרואיזם** |

* פלאוכרואיזם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**לוקאס אסקייל ויאטרי** (**Lucas Ezequiel Viatri**; נולד ב-29 במרץ 1987 בבואנוס איירס) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בקבוצת פניארול.

קריירה
------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 
ויאטרי החל לשחק בקבוצת הנוער של בוקה ג'וניורס. ב-2007 הוא הושאל לקבוצת אמלק מאקוודור ולקבוצת מרקאיבו מוונצואלה. ב-2008 חזר לבוקה ג'וניורס וערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה ב-17 במאי 2008 במשחקה כנגד ראסינג קלוב. במשחקו השני במדי הקבוצה כבש ויאטרי את שער הבכורה שלו. ויאטרי היה בסגל הקבוצה אשר זכתה בגביע הרקופה סודאמריקנה הדרום אמריקני. במהלך טורניר האפרטורה לשנת 2008 הפך ויאטרי לשחקן הרכב אחרי פציעתו של מרטין פלרמו. הוא כבש את שער הניצחון בסופרקלאסיקו נגד ריבר פלייט.

ביולי 2014 חתם בקבוצה שאנגחאי שנחווה מהליגה הסינית. בשנת 2015 הושאל לקבוצת באנפילד הארגנטינאית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **לוקאס ויאטרי** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* דף השחקן באתר הרשמי של בוקה ג'וניורס
**ריימונדאס ז'וטאוטאס** (בליטאית: **Raimondas Žutautas**; נולד ב-4 בספטמבר 1972) הוא כדורגלן עבר ליטאי וכיום מאמן. ז'וטאוטאס שיחק בין היתר במכבי חיפה ופנאתינאיקוס, ונחשב לאחד הקשרים האחוריים הטובים ביותר ששיחקו אי פעם בישראל.

קריירה
------

בשנים 1992–1997 שיחק ב-4 קבוצות ליטאיות שונות וזכה ב-2 אליפויות ליטא. בשנת 1997 עבר למועדון הרוסי אלניה ולדיקווקז ושיחק שם שנתיים.

ב-1999 עבר ז'וטאטואס למכבי חיפה של אלי כהן. במחצית השנייה של עונת 1999/2000 נפצע והושבת ליתר העונה, דבר שהיה אחד מהגורמים לכך שחיפה לא זכתה באליפות באותה עונה אף שהציגה יכולת טובה מאוד. ז'וטאטואס החלים רק באוקטובר 2000 והיה חלק מההרכב שזכה באליפות בעונת 2000/2001. בעונה שלאחר מכן זכה עם הקבוצה באליפות שנייה ברציפות. בעונת 2002/2003 בהדרכת יצחק שום העפילה מכבי לשלב הבתים של ליגת האלופות. ז'וטאטואס השתתף במשחק שנערך בקפריסין מול מנצ'סטר יונייטד בו חיפה ניצחה 3–0. ז'וטאטואס כבש שער בבעיטה לחיבורים ממרחק של 30 מטר, השיג פנדל לקבוצתו וזכה בעיתונות הספורט לציון הנדיר 10, אולם נפצע והחמיץ את היישורת האחרונה של הליגה. פציעתו של ז'וטאטואס פגעה ביכולת ההגנתית של חיפה והיא הפסידה את האליפות בגלל הפרש שערים נחות. בסיום אותה עונה עבר עם יצחק שום לפנאתינאיקוס וזכה עמה בדאבל (אליפות וגביע).

לז'וטאוטאס הייתה פציעה חוזרת בברכו, ובשנת 2005 פרש ממשחק בגלל פציעה זו.

בשנים האחרונות מגיע ז'וטאוטאס לישראל מדי שנה כדי לשחק במדי מכבי חיפה בטורניר הוותיקים.

קריירת אימון
------------

לאחר שפרש, מונה לעוזרו של יצחק שום, מאמן אלאניה ולדיקווקז. בספטמבר 2005, פוטר מהמועדון יחד עם שום.

ב-9 בפברואר 2010 מונה ז'וטאוטאס למאמן נבחרת ליטא. ז'וטאוטאס הוא המאמן הצעיר ביותר אי פעם שהתמנה למשרת מאמן ליטא, והוא עשה זאת כשהיה בן 37. ז'וטאוטאס התפטר מתפקידו, לאחר כישלונה של הנבחרת להעפיל ליורו 2012.

לקראת תום עונת 2011/2012 הוגדר ז'וטאוטאס כמועמד לקבל את משרת המאמן במכבי חיפה, במקומו של אלישע לוי, אך לבסוף נבחר ראובן עטר לתפקיד.

ב-26 בינואר 2018 מונה למאמן הפועל כפר סבא מהליגה הלאומית. ב-15 במרץ 2018 סיים את תפקידו לאחר רצף כישלונות של הקבוצה.

תארים
-----

* **ליגת העל הליטאית (2):** (1993/94, 1995/96)
* **ליגת העל הישראלית (2):** (2000/01, 2001/02)
* **ליגת העל היוונית (1):** (2003/04)
* **הגביע היווני (1):** (2003/04)
* **הכדורגלן הליטאי של השנה** - 2002

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
* דף השחקן של ז'וטאוטאס(הקישור אינו פעיל), באתר הרשמי של מכבי חיפה

הערות שוליים
------------

1. ↑  אבינעם פורת, נבחרת הזרים: ה-11 הטובים ביותר שהיו בישראל, באתר ynet, 14 באוגוסט 2020.
2. ↑  ‏יונתן הללי, ז'אוטאוטס: מה שינקתי מחיפה, אביא לנבחרת, באתר nrg‏, 9 בפברואר 2010
3. ↑  נדב מיזן, יענקל'ה קורא לך: מי יגיע לכרמל?, באתר nrg, באתר nrg מעריב, ‏ 24 במרץ 2012
4. ↑  מאור רחמני, ‏רשמית: ריימונדס ז'וטאוטאס מונה למאמן כפ"ס, באתר ONE‏, 26 בינואר 2018
5. ↑  הפועל כפר סבא: ריימונדס ז'וטאוטאס התפטר, חיים שאבו מונה למאמן, באתר וואלה!‏, 15 במרץ 2018

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**אדגראס יאנאוסקאס** | **הכדורגלן הליטאי של השנה** 2002 | **הבא**:**רוברטאס פושקוס** |
**רמי דואני** (נולד ב-24 במאי 1987) הוא כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת הבלם.

קריירה
------

דואני החל את הקריירה במחלקת הנוער של הפועל תל אביב, ובעונת 2006/2007 עלה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון, וכבר במהלך הקיץ שותף במשחקי גביע הטוטו של הקבוצה. במהלך העונה הפגינו שחקני ההגנה של הפועל תל אביב רמת משחק לא יציבה. כתוצאה מכך, החליט צוות האימון של הקבוצה לצרף לסגל באופן קבוע את דואני ואת המגן דני בונדר, כמו גם את הקשר ביברס נאתכו. ב-30 בדצמבר 2006 ערך דואני את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף בניצחון 4–3 על הכח עמידר רמת גן. פחות מחודש לאחר מכן כבר פתח בהרכב לראשונה, בניצחון 2–0 על הפועל פתח תקווה, ולאחר מכן תפס מקום קבוע בהרכב הקבוצה. באותה עונה ערך דואני 30 הופעות במדי הפועל תל אביב בכל המסגרות (מתוכן 3 במסגרת גביע אופ"א), וכבש 2 שערים - הראשון בתיקו 1–1 מול הפועל כפר סבא, והשני בניצחון 3–0 בדרבי מול מכבי תל אביב במחזור הסיום של העונה. דואני פתח בהרכב הקבוצה בכל משחקי גביע המדינה בעונה זו, ובסיומה זכה עם הקבוצה בגביע לאחר ניצחון על הפועל אשקלון במשחק הגמר.

בעונת 2007/2008 שמר דואני על מקומו בהרכב הקבוצה, אך כבר בתחילת העונה התדרדרה הקבוצה לתחתית הטבלה, ולאחר הגעתו של המאמן אלי גוטמן איבד דואני את מקומו לטובת אלין טופוזאקוב, ובהמשך העונה שותף בעיקר כמחליף. בעונת 2008/2009 הושאל דואני לקבוצת הפועל כפר סבא מהליגה הלאומית, ובמדיה רשם 12 הופעות בכל המסגרות, וכבש שער אחד, מול מכבי אחי נצרת.

בעונת 2009/2010 חזר דואני לסגל הפועל תל אביב, אך לא קיבל דקות משחק מלבד שלושה משחקים בגביע הטוטו, ובחלון ההעברות של חודש ינואר 2010 הושאל למכבי אחי נצרת שנאבקה על ההישרדות בתחתית ליגת העל, אך לא הצליח לסייע לה להינצל מירידה לליגה הלאומית.

בעונת 2010/2011 חזר דואני להתאמן עם הפועל תל אביב, אך לא נכלל בסגל הקבוצה. במהלך העונה שותף דואני במשחק דרבי מול מכבי תל אביב בגביע הטוטו, מכיוון שהקבוצה התייצבה למשחק עם שחקני נוער ומחליפים. דואני כבש את השער הראשון במשחק שהסתיים בתיקו 3–3, אך לאחר מכן התברר שהוא שותף שלא כחוק, מכיוון שלא היה רשום בסגל הקבוצה בהתאחדות, ועל הפועל תל אביב נגזר הפסד טכני. בהמשך העונה נפצע דואני במהלך אימון ולא חזר לשחק עד תום העונה.

לקראת עונת 2011/2012 חזר דואני בהדרגה לאימונים מלאים והתאושש מהפציעה, ובחלון ההעברות של חודש ינואר 2012 שוחרר מהפועל תל אביב וחתם בהפועל פתח תקווה. דואני פתח בהרכב הקבוצה לראשונה במשחק מול הפועל חיפה, אך ארבעה ימים מאוחר יותר נפצע כבר בתחילת משחק גביע המדינה מול מ.ס. אשדוד. דואני לא שיחק בהמשך עונה זו, ובסופה שוחרר מהמועדון ולא חזר לשחק כדורגל מקצועני.

### נבחרת צעירה

לזכותו של דואני 20 הופעות בנבחרת הנוער של ישראל, במדיה כבש 3 שערים. בנבחרת הצעירה של ישראל הופיע דואני לראשונה ב-10 בינואר 2007, במשחק נגד הנבחרת הצעירה של קפריסין. דואני היה שותף להופעותיה של הנבחרת הצעירה ביורו 2007 לנבחרות צעירות, ובסך הכל רשם 9 הופעות במדי הנבחרת הצעירה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* עמוד השחקן באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* משה הרוש, רמי דואני רוצה לברוח מהפועל ת"א: "אני מרגיש שנעצו לי סכין בלב ובגב", באתר הארץ, 11 בינואר 2010

הערות שוליים
------------

1. ↑  רון עמיקם, הפסד טכני להפועל בדרבי, באתר nrg מעריב, ‏ 17 בנובמבר 2010
**משה ריבלין**  - (תרפ"ה – תשס"ה, 16 בינואר 1925 – 2004) היה איש ציבור ישראלי, אשר כיהן כמנכ"ל הסוכנות היהודית ויו"ר דירקטוריון קק"ל.

תולדות חייו ופועלו
------------------

משה ריבלין נולד בירושלים ב-כ' טבת תרפ"ה (16 בינואר 1925). דור שביעי בירושלים, בן למשפחת ריבלין, שאבותיה הגיעו לארץ בעליית תלמידי הגר"א (הגאון מווילנה) בתחילת המאה ה-19. סבו, אברהם בנימין ריבלין, היה הילד הראשון שנולד בשכונת נחלת שבעה, השכונה היהודית השלישית שנבנתה מחוץ לחומה בירושלים בשנת תרכ"ט (1869).
ריבלין קיבל חינוך מסורתי וכללי והיה בוגר בית המדרש למורים בירושלים. הוא היה פעיל בהגנה והשתחרר מצה"ל בדרגת רס"ן.

פעילותו הציבורית
----------------

בשנים 1955–1957 שימש קונסול ישראל בניו-יורק. עם שובו ארצה התמנה למנהל מחלקת ההסברה בסוכנות היהודית. לאחר-מכן כיהן בתפקיד מזכ"ל ולימים מנכ"ל הסוכנות היהודית. במקביל שימש חבר עמית בהנהלת ההסתדרות הציונית העולמית.
בשנת 1977 התמנה ריבלין ליו"ר דירקטוריון קק"ל וכיהן בתפקיד במשך 21 שנה (1977- 1998). כשהתמנה לתפקיד נזכר איך, כאשר הלך לבית הספר פגש בכל בוקר את מנחם אוסישקין (שכיהן בשעתו בתפקיד יו"ר דירקטוריון קק"ל)— "האיש גדל הגוף, בעל הזקן הנאה והעיניים החודרות הולך ברחוב והדרת מלך בו".
ריבלין סבר שקק"ל היא מן הארגונים הציוניים והישראליים ביותר. כמי שזכה לכינויים "מלך היער" ו"היערן הלאומי", אמר ריבלין כי הקו המנחה אותו בעבודתו היא העובדה שאסור לשכוח "שאנחנו עושים למען העם היהודי ובשמו, אחרת נהיה סתם קבוצה קבלנית...".
בתקופת כהונתו בראשות קק"ל, הורחבו פעולות הארגון ובין המפעלים הגדולים שבוצעו, בנוסף לייעור והכשרת הקרקע, ניתן למנות את שיקום עמק החולה, מפעל "נגב של צמיחה", ניקוז ושיקום אדמות עמק יזרעאל, הכשרת התשתיות הקרקעיות ליישוב גלי העלייה הגדולים בראשית שנות ה-90, דחיקת המדבר בשיטות חדשניות של ייעור מדברי והקמת מאגרי המים בעמק בית שאן, בגליל, בערבה ובנגב.

הנצחה
-----

בשנת 2007 קק"ל הנציחה את זכרו וחנכה טיילת על-שמו - "שדרת משה" - מכביש 40 בואכה מדרשת בן-גוריון בשדה בוקר ועד לקברו של בן-גוריון.

לקריאה נוספת
------------

משה ריבלין, משה ריבלין, תרפ"ה-תשס"ה 1925–2004: קובץ לזכרו – פרקי זיכרון מעטו ועליו, הוצאת הספרייה הציונית, ירושלים 2008.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **משה ריבלין** בוויקישיתוף
* דוד תדהר (עורך), "משה ריבלין", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יט (1971), עמ' 5658
* דיווח על פטירתו של משה ריבלין, באתר (חדשות1)
* משה ריבלין בעמוד יו"ר דירקטוריון קק"ל, באתר (קק"ל)
* משה ריבלין (1925-2004), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  משה ריבלין יו"ר דירקטוריון הקק"ל, דבר, 4 בינואר 1977
2. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007308417505171
* ISNI: 0000 0000 6698 0209
* LCCN: n2009022306
* VIAF: 82528216
* WorldCat: lccn-n2009022306

 |
**אקונומטריקה** (באנגלית: **Econometrica**;‏ בקיצור: **Ecta**) הוא כתב עת אקדמי בכלכלה, המפרסם מאמרים בתחומים שונים בכלכלה (לא רק באקונומטריקה). הוא רואה אור בידי החברה האקונומטרית (Econometric Society), ומשווק בידי ויילי-בלאקוול (Wiley-Blackwell). אקונומטריקה מדורג במיקום מהגבוהים ביותר מבין כתבי העת בכלכלה, כאשר האימפקט פקטור שלו, נכון ל-2020 הוא 5.844. העורך הנוכחי של כתב העת הוא סטפן מוריס, פרופסור המופקד על קתדרת אלכסנדר סטיוארט 1886 בכלכלה באוניברסיטת פרינסטון.

אקונומטריקה יצא אור לראשונה ב-1933. עורכו הראשון היה רגנר פריש, זוכה פרס נובל הראשון בכלכלה ב-1969, ששימש כעורך בשנים 1933–1954. אם כי כל המאמרים באקונומטריקה הם כיום בשפה האנגלית, הגיליונות הראשונים הכילו מאמרים מדעיים בצרפתית. פרופ' צחי גלבוע מאוניברסיטת תל אביב משמש כסגן עורך בכתב העת.

החברה האקונומטרית שואפת למשוך מחקרים שימושיים בעלי רמה גבוהה באמצעות הענקתה של מדליית פריש (Frisch Medal). הפרס ניתן פעם בשנתיים למאמר ניסיוני או תאורטי-שימושי שפורסם באקונומטריקה במהלך חמש השנים שחלפו.

כיום, המאמר המצוטט ביותר נכתב על ידי דניאל כהנמן ועמוס טברסקי בנושא תורת הערך. לפי קים, מורס וזינגלס הרי שהמאמר המצוטט ביותר במדעי החברה והכלכלה והמצוטט ביותר באקונומטריקה הוא של הלברט וייט.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של Econometrica (באנגלית)

* אתר האינטרנט הרשמי של Econometrica

* אתר האינטרנט הרשמי של Econometrica

* אתר האינטרנט הרשמי של Econometrica

* אתר האינטרנט הרשמי של Econometrica
* אתר אקונומטריקה,
* ארכיב אקונומטריקה, באתר JSTOR (נדרש מינוי)
* אקונומטריקה, בהוצאת Wiley-Blackwell

הערות שוליים
------------

1. ↑  דירוג כתבי העת בכלכלה
2. ↑  Kahneman, Daniel and Tversky, Amos (1979). "Prospect Theory: An Analysis of Decision under Risk". Econometrica 47: pp. 263–291. doi:10.2307/1914185.
3. ↑  Kim, E.H, and Morse, A. and Zingales L. (2006) .Journal of Economic Perspectives 20 (4): pp. 189–202. "What Has Mattered to Economics since 1970".
4. ↑  hite, H. (1980), "A Heteroskedasticity-Consistent Covariance Matrix Estimator and a Direct Test for Heteroskedasticity", Econometrica, 48(4), 817–838.
**האנה סטאר** (בשוודית: **Hanna Stjärne**; נולדה ב-17 במרץ 1969) היא עיתונאית שוודית.

ביוגרפיה
--------

סטאר נולדה וגדלה בנפת דנדריד ולמדה בבית ספר למוזיקה.

היא למדה עיתונאות באוניברסיטת סטוקהולם ולאחר מכן החלה לעבוד ככתבת פוליטית בתוכנית החדשות "Dagens Eko" של "Sveriges Radio", רשת הרדיו הממלכתית של שוודיה, לאחר מכן שימשה עבור התוכנית ככתבת חדשות חוץ בבריסל.

ב-2001 היא נהייתה לכתבת מדינית וב-2002 נהייתה לאדם הצעיר ביותר לשמש בתפקיד ניהולי ב-Sveriges Radio P1, ערוץ הרדיו המרכזי השוודי, במסגרת תפקידה היא ארגנה וניהלה מספר תוכניות טלוויזיה.

היא זכתה במספר פרסים על עבודתה כעיתונאית.

ב-2010 נבחרה לאישה המנהלת הטובה ביותר בשוודיה.

ב-2011 החלה לשמש כמנכ"לית הקונצרן "UNT" שבבעלותו מספר עיתונים בשוודיה.

ב-2014 הוכרז על מינוייה כמנכ"לית SVT חברת השידור הציבור השוודי, בחירתה לתפקיד זה לוותה בביקורת על התאמתה לתפקיד, במסגרת כהונתה בתפקיד אורגן אירוויזיון 2016.

ב-2015 תמכה בגינוי דבריו של הפוליטיקאי אימי אוקסון.

ב-2017 הצהירה בראיון שהחזון המרכזי של SVT להיות יותר סקרן ובעל מודעות, היא תיארה את פעולת התאגיד כ"חינוך פולקלורי".

סטאר היא אם לבת.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **האנה סטאר** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  om radions och televisionens fortsatta verksamhet m.m. Proposition 1977/78:91 - Riksdagen,  (בשוודית)
2. ↑  Cronemans kritik mot SVT:s nya vd Hanna Stjärne - Dagens Media, web.archive.org, ‏2015-11-22
3. ↑  NTB / TT / Ritzau, SVT står bak beslutning om å ta avstand fra Åkessons uttalelser – SD vurderer boikott, journalisten.no, ‏2018-09-08 (בנורווגית)
4. ↑  Så skapar Hanna Stjärne ett nytt SVT, www.resume.se (בשוודית)
**סִלביה פוגל-ביזאוי** (בצרפתית: **Sylvie Fogiel Bijaoui**; נולדה ב-14 ביולי 1951) היא פרופסור לסוציולוגיה במסלול האקדמי המכללה למנהל, החוקרת בתחום השוויון בעידן המודרני והפוסטמודרני.

ביוגרפיה
--------

גדלה בפריז שבצרפת. בשנת 1969, כשהיא בת 18, עלתה לישראל. למדה באולפן בקיבוץ מעברות. בין השנים 1969 - 1970 למדה במכינה האוניברסיטאית של אוניברסיטת תל אביב. ב-1973 החלה באותה אוניברסיטה, בלימודי תואר ראשון במדע המדינה וסוציולוגיה, וגם למדה לתואר שני עד שנת 1975. לאחר מכן המשיכה ללימודי תואר שלישי בסוציולוגיה פוליטית בפריז, במסגרת משולבת של בית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה עם Paris West University Nanterre La Défense (לשעבר Paris X –Nanterre). בשנת 1981 סיימה את הדוקטורט בהנחייתה של פרופ' אני קריגל (Annie Kriegel) בנושא "תנועות נשים בקהילה היהודית בארץ-ישראל, 1880-1948".

בין השנים 1986-2009 עבדה כמרצה במכללה האקדמית בית ברל. בשנת 1994 הקימה במכללה האקדמית בית ברל מרכז יהודי-ערבי פמיניסטי, ועמדה בראשו מהקמתו ועד שנת 2002.

בשנת 2007 הקימה את התוכנית לתואר שני בלימודי משפחה במכללה למנהל, ועמדה בראשה מהקמתה ועד סיום תפקידה בשנת 2011.

משנת 2009 ואילך היא מרצה במסלול האקדמי המכללה למנהל.

מתגוררת כיום בתל אביב, עם בעלה, אילן, דוקטור לכלכלה. להם שלושה ילדים. אחד מהם הוא המתרגם ובמאי התיאטרון אלי ביז'אווי.

ספריה האחרונים
--------------

* 2009: באות משתיקה: נשים, קיבוץ ושינוי חברתי, מיגדרים, תל אביב ורמת-אפעל: הקיבוץ המאוחד ויד טבנקין.
* 2011: דמוקרטיה ופמיניזם: מגדר, אזרחות וזכויות אדם. רעננה: האוניברסיטה הפתוחה.
* 2013: פוגל-ביזאוי, ס' ושרעבי, ר'. בין הפרטי לציבורי: נשים בקיבוץ ובמושב. האוניברסיטה העברית בירושלים ורמת אפעל: הוצאת מאגנס ויד טבנקין.

* Guest Editor together with Reina Rutlinger Reiner : 2013 Special (double) Issue: Israel Studies Review together with the Van Leer Institute

Re-thinking the Family in Israel: Individualization, Gender, Religion and Human Rights.

קישורים חיצוניים
----------------

* סלביה פוגל-ביזאוי, באתר המכללה למנהל
* סילביה פוגל-ביז'אוי, דף שער בספרייה הלאומית

**מכּתביה**:

* המאבק על המובן מאליו, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
* תקרת הבטון על ראש הנשים, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
* 'המפרנסת השנייה' בעידן הגלובליזציה: נשים בשוק העבודה בישראל, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
* ניתוח של השתקה, פוליטיקה, סיוון תשנ"ח 1998 (1) עמודים - 55-59

**על כתביה**:

* מרגלית שילה, דמוקרטיה ופמיניזם — הילכו שניהם יחדיו?, ביקורת על ספרה "דמוקרטיה ופמיניזם: מגדר, אזרחות וזכויות אדם". ישראל 2011 ,19-18
* אתר למנויים בלבד  נדב איל, חלוצות המדינה, באתר "ידיעות אחרונות", 4 באפריל 2023

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007303932005171
* LCCN: nr91020541
* VIAF: 63863098
* WorldCat (עם VIAF): 63863098

 |
הרב **דוד מושקוביץ** (בכתיב ארכאי: **מאשקאוויטש**; ה'תרכ"ט, 1868 - ד' באדר א' ה'תשי"ט, 12 בפברואר 1959) היה רב חסידי ציוני דתי, פוסק הלכה ופובליציסט, רבה של נאסוד שבטרנסילבניה ובאחרית ימיו רבה של שכונת פלורנטין וחבר הרבנות הראשית לתל אביב-יפו.

ביוגרפיה
--------

הרב מושקוביץ, בן למשפחה מיוחסת, שימש במשך שנים כרבה של נאסוד שבטרנסילבניה והקים בה מוסדות ציבור ומוסדות חינוך. במסגרת פעילותו הציונית חבר לרב משה שמואל גלזנר מקלוז' והיה מדבריה הראשיים של הציונות הדתית בדורו. הוא נסע ברחבי אירופה כדי לעשות נפשות לציונות ובימי מלחמת העולם הראשונה אף נשפט כמורד במלכות בבית דין צבאי בשל הלשנה על פעילותו הציונית. לבסוף שוחרר והמשיך בפעילותו.

פרסם מאמרים ציוניים ומאמרי הגות כלליים בביטאון הציוני "העולם" והיה ידידו הטוב של עורך הביטאון, נחום סוקולוב.

הרב מושקוביץ היה חסיד רוז'ין וכשפרצה המחלוקת הגדולה בין חסידות צאנז לחסידות רוז'ין והראשונים אסרו לאכול משחיטת השוחטים הרוז'ינאים פרסם את הספר "משפט לעשוקים" (1910) שהגן על כשרות השחיטה של שוחטים אלו ותקף בחריפות את הניסיונות לשבור את מטה לחמם. ב-1922 הדפיס את ספרו ההגותי "רגלי מבשר" ובו מאמריו "האומה והדת" ו"הגאולה והדת" המבססים את ההשקפה שלפיה הציונות אינה עומדת בסתירה לדת ומסורת ישראל אלא מבוססת עליהן. ספר זה היה מספרי היסוד של הציונות הדתית באוסטריה והונגריה.

גם את ספריו על התורה "גלילי זהב" הדפיס בהיותו בסאטו מארה (סאטמאר) ב-1935. בסוף אותה שנה עלה ארצה והתיישב בחיפה. לאחר תקופת קליטה, התמנה כחבר הרבנות הראשית לתל אביב-יפו וכרבה של שכונת פלורנטין בעיר. הוא עקר לתל אביב והקים בקרבת ביתו בית כנסת.

בעת מלחמת העולם השנייה איבד את בנו הרב משה מושקוביץ, שהיה אף הוא הוגה דעות וממנהיגי תנועת תורה ועבודה בטרנסילבניה, שנרצח בשואת יהודי צפון טרנסילבניה. בן נוסף, אברהם-זאב מושקוביץ, נהרג במלחמת השחרור. 

הרב מושקוביץ נפטר בד' באדר א' ה'תשי"ט, 12 בפברואר 1959 ונטמן בבית העלמין קריית שאול. בעזבונו נותרו רבים מכתביו שלא נדפסו.

לקריאה נוספת
------------

* יצחק גולדשלג, אזכרה: מחברים שנפטרו בשנת תשי"ט; **דוד מושקוביץ (מאשקאוויטש)**, בתוך: ארשת: ספר שנה לחקר הספר העברי, כרך ב, עמ' 428–429.
* שלמה זמרוני, **האיש וספריו**: לזכר הרב דוד מושקוביץ, תגים, ג, ירושלים תשל"ב, עמ' 147 ואילך.

קישורים חיצוניים
----------------

מספריו
* ****משפט לעשוקים****, סאמאש איוואר תרע, באתר היברובוקס
* ****גלילי זהב** - א**, סאטמאר תרצו, באתר היברובוקס
* ****גלילי זהב** - ב**, סאטמאר תרצה, באתר היברובוקס

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרב דוד מושקוביץ באתר GRAVEZ

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"דוד מושקוביץ"**.
**פדרו פארמו** (בספרדית: **Pedro Páramo**) הוא רומן מאת הסופר המקסיקני חואן רולפו. הגרסה הראשונה של הספר ראתה אור בשנת 1955, והיא הייתה טיוטה שהפקיד הסופר בידי המו"ל שלו. הגרסה הסופית של הרומן התפרסמה בשנת 1981, והיא נערכה בידי הסופר עצמו. עד שנת 1990 תורגם הספר לשמונה-עשרה שפות. התרגום הראשון לעברית הוא תרגומו של יוסף דיין אשר ראה אור בספריית פועלים בשנת 1977. התרגום העברי החדש, מאת רמי סערי, מבוסס על הגרסה הסופית של הרומן, והוא התפרסם בהוצאת כרמל בשנת 2003.

הרומן, שנחשב לאחד מנכסי צאן ברזל של ספרות מקסיקו במאה העשרים, מגולל את סיפור מסעו של חואן פרסיאדו לעיירת הולדתה של אמו בחיפוש אחרי אביו, פדרו פארמו, גבר שאותו לא זכה להכיר מימיו. הספר בנוי כקובץ של שבעים קטעים, היוצרים כמכלול תמונת חיים מרתקת במחוז נידח בתקופת המהפכה המקסיקנית. במסעו לכפר של זיכרונות אמו עובר הבן את הגבול בין ארץ החיים לבין עולם הרפאים של המתים ומתחבר לשלל דמויות ססגוניות, הבונות ביחד איתו תמונה שלמה של הקשר שהביא אותו לעולם הזה. 

החיפוש אחרי האב שאיננו, נתפש במחקר הספרותי שצמח סביב יצירת רולפו כאלגוריה למצבה הרוחני של מקסיקו: אומה צעירה המחפשת את זהותה ומתעקשת למצוא אותה למרות הקשיים והצרות שהיא שקועה בהם ועל אף העובדה, שמסע ההתחקות שלה בעקבות זהותה מוליך אותה אל פי הגיהנום. אולם אפשר לראות בחיפוש זה גם מסע חיוני לחיפוש שורשים ולגילוי הזהות האישית: חואן פרסיאדו אינו יוצא לדרך מתוך סקרנות, אלא בשל הבטחה שהבטיח לאמו הגוססת, הבטחה הקושרת אותו בו בזמן הן לחייו בעולם הזה והן לאם המנוחה שאינה עוד עמו. כבר בראשית דרכו הוא מגלה אח למחצה שעל קיומו לא ידע דבר וחצי דבר. בהמשך שהותו בכפר של אמו מתגלות לו אמִתות רבות: הוא מתוודע לאנשים שהכירו אותה ושומע גרסאות רבות לאירועים, אשר הביאו אותה לנטוש את המקום שבדיעבד התגעגעה אליו כל ימיה. קשריו עם הזולת פותחים לו צוהר גם לעולמו של אביו שנעלם. מתברר לו ממה היה מורכב עולם האב, ומתחוורות לו הסיבות לעליבות המקום הנטוש והארור שאמו ייחלה לשוב אליו. בסופו של דבר מצטרף הבן התר אחר שורשיו, למתים המוסיפים לחיות את חייהם מתחת לפני האדמה הקשוחה והצחיחה שלא יכלה לשאת אותם עוד.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **פדרו פארמו** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb11946585q (data)

 |
**פרנק נלסון קול** (באנגלית: **Frank Nelson Cole**‏, 20 בספטמבר 1861 – 26 במאי 1926) היה מתמטיקאי אמריקני.

קורות חייו
----------

נולד באשלנד, מסצ'וסטס ולמד באוניברסיטת הרווארד, שם הרצה על מתמטיקה משנת 1885 עד 1887.

מאוחר יותר, עבד באוניברסיטת מישיגן ואוניברסיטת קולומביה. הוא הפך למזכיר של החברה האמריקאית למתמטיקה ב-1895 ולעורך של הרבעון שלה ב-1897.

קול פרסם מספר מאמרים חשובים, ביניהם "ההשתנות היומית של הלחץ הברומטרי" (1892).

ב-1903 נתן קול את הרצאתו המפורסמת בעת כינוס של החברה האמריקנית למתמטיקה, בה זיהה את הגורמים של מספר מרסן, M67. אדוארד לוקס הוכיח כבר ב-1876 כי M67 מתפרק לגורמים, כלומר הוא אינו מספר ראשוני, אך לא הצליח למצוא את הגורמים עצמם. במהלך "ההרצאה" של קול, הוא ניגש אל הלוח וחישב, תוך שמירה על שתיקה מוחלטת, את ערכו של M67 (הוא 2 בחזקת 67, פחות 1). התשובה הייתה 147,573,952,589,676,412,927. לאחר מכן עבר קול לצידו השני של הלוח, כתב את המכפלה 193,707,721 x 761,838,257,287 וחישב אותה על הלוח במלואה. לאחר שהשלים את החישוב והדגים כי התוצאה זהה ל-M67, חזר למושב, לאחר שלא אמר אפילו מילה אחת במהלך ההרצאה, שנמשכה שעה שלמה. הקהל הגיב בתשואות. לאחר מכן הודה קול כי מציאת הגורמים ארכה "שלוש שנים של ימי ראשון" .

קול מת בניו יורק בגיל 64. על שמו ולכבודו נקרא פרס קול של החברה האמריקנית למתמטיקה.

קישורים חיצוניים
----------------

* פרנק נלסון קול, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
* פרנק נלסון קול, באתר MacTutor (באנגלית)
* ביוגרפיה של קול (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007271486405171
* BnF: cb123887443 (data)
* CiNii: DA05902263
* GND: 116636661
* ISNI: 0000 0001 1558 7420
* LCCN: n84801702
* MGP: 7611
* NTA: 147955939
* SUDOC: 183999363
* VIAF: 5014065
* WorldCat: lccn-n84801702

 |
**גורדון פולרטון** (באנגלית: **Charles Gordon Fullerton**;‏ 11 באוקטובר 1936, רוצ'סטר – 21 באוגוסט 2013 לנקסטר) היה מהנדס, טייס ניסוי ואסטרונאוט אמריקאי אשר לקח חלק בתוכנית מעבורת החלל.

ביוגרפיה
--------

גורדון פולרטון נולד בעיירה רוצ'סטר שבניו יורק. לאחר סיום בית הספר למד הנדסת מכונות במכון הטכנולוגי של קליפורניה בה קיבל תואר ראשון בשנת 1957 ותואר שני בשנת 1958.

לאחר סיום הלימודים החל פולרטון לעבוד בחברת יוז איירקראפט והתגייס לחיל האוויר של ארצות הברית. הוא סיים קורס טיס ובשנת 1964 התקבל לבית ספר לטייסי ניסוי בבסיס חיל האוויר אדוארדס. בשנת 1969 התקבל לצוות האסטרונאוטים של נאס"א.

שירות בנאס"א
------------

גורדון פולרטון היה חבר בצוות תמיכה של מספר משימות במסגרת תוכנית אפולו.

בשנת 1977 נכלל בצוות טייסי ניסוי של מעבורת החלל אנטרפרייז וביצע מספר טיסות. בשנת 1982 היה פולרטון הטייס של משימה STS-3. מעבורת זו נחתה לראשונה בנמל החלל וייט סנדס. בשנת 1985 פיקד על צוות משימה  STS-51-F.

בהמשך היה פולרטון טייס של קונבאייר 990 במהלך פיתוחו, וכיהן באותו תפקיד בצוות פיתוח של מקדונל דאגלס F/A-18 הורנט. כמו כן היה טייס ניסוי בפרויקטים נוספים של חיל האוויר האמריקאי.

פולרטון השתתף בטיסות ניסוי על קוליות במטוס הסובייטי טופולב Tu-144.

לאחר פרישה
----------

בשנת 2007 פולרטון פרש מהשרות. בשנת 2009 עבר שבץ מוחי והיה מאושפז עד לשנת 2013.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גורדון פולרטון** בוויקישיתוף
* גורדון פולרטון באתר נאס"א (באנגלית)
* ביוגרפיה

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 2694 1336
* LCCN: n82138649
* NARA: 10569297
* SNAC: w6jg10wn
* VIAF: 45655143
* WorldCat: lccn-n82138649

 |
המוזה **אראטו**, פטרונית שירת האהבה
אראטו בפסל בארמון בלוודר
**אראטו** (יוונית עתיקה: Ερατώ; "נעימה") הייתה אחת מתשע המוזות במיתולוגיה היוונית, בנותיו של זאוס, ראש האלים, ממנמוסינה, אלת הזיכרון, ומלוותיו של האל אפולו. אראטו הייתה המוזה הממונה על השירה הלירית, ובפרט על שירת האהבה והשירה הארוטית. היא הייתה גם פטרוניתה של אמנות ההסוואה והחקיינות. על פי רוב היא מתוארת כמחזיקה לירה בידה.

אראטו הרתה לארקס, בנו של זאוס מהנימפה קליסטו, וילדה לו את אזאן. על שמו של ארקאס קרוי המחוז ארקאדיה ביוון, ובו נמצא המחוז הקטן יותר אזאניה, הקרוי על שם אזאן.

האסטרואיד 62 Erato (אנ') שהתגלה ב-1860 על ידי אוטו לסר (אנ') ווילהלם פורסטר (אנ'), נקרא על שמה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אראטו** בוויקישיתוף
* אראטו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

| **תשע המוזות מיתולוגיה יוונית** |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| אוטרפה • קאליופה • קליאו • אראטו • מלפומנה • פוליהימניה • טרפסיכורה • תאליה • אוראניה |  |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb15068149n (data)
* GND: 124538398
* SUDOC: 24150662X
* VIAF: 35392257
* WorldCat: viaf-35392257

 |
**ויקטוריה מיהאליבארי-פרקש** (בהונגרית: **Viktória Mihályvári-Farkas**; נולדה ב-26 בנובמבר 2003) היא שחיינית הונגרייה, אלופת אירופה (רומא 2022) במשחה ל-400 מטר מעורב אישי, וסגנית אלופת אירופה (רומא 2022) במשחה ל-1500 מטר חופשי.

ביוגרפיה
--------

מיהאליבארי-פרקש נולדה בבודפשט שבהונגריה.

### 2019

#### סגנית אלופת אירופה לנוער

באליפות אירופה לנוער שנערכה ביולי בקאזאן שברוסיה זכתה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:41.32 דקות, ובמדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:26.03 דקות.

### 2021

#### סגנית אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה במאי בבודפשט שבהונגריה זכתה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:36.81 דקות, אחרי קטינקה הוסו מהונגריה (4:34.76 דקות) ויחד עם איימי וילמוט מהממלכה המאוחדת. בנוסף, סיימה במקום שישי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:17.27 דקות.

באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי סיימה במקום שישי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:37.75 דקות, ובמקום 12 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:02.26 דקות.

באליפות אירופה בבריכת 25 מטר שנערכה בנובמבר בקאזאן שברוסיה סיימה במקום שביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:09.41 דקות, ובמקום 11 במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:38.56 דקות.

באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה בדצמבר באבו דאבי שבאיחוד האמירויות הערביות סיימה במקום 12 במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:35.69 דקות, ובמקום 12 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:24.93 דקות.

### 2022

באליפות העולם שנערכה ביוני בבודפשט שבהונגריה סיימה במקום תשיעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:41.16 דקות, ובמקום 12 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:26.41 דקות.

#### אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה באוגוסט ברומא שבאיטליה זכתה במדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:37.56 דקות, לפני ז'וז'נה יאקבוש מהונגריה (4:39.79 דקות) ופרייה קולברט מהממלכה המאוחדת (4:40.06 דקות). בנוסף, זכתה במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:02.15 דקות, אחרי סימונה קואדרלה מאיטליה (15:54.15 דקות) ולפני מרטינה קרמיניולי, גם היא מאיטליה (16:12.39 דקות). במשחה ל-400 מטר חופשי סיימה במקום תשיעי בתוצאה של 4:13.76 דקות.

### 2023

באליפות העולם שנערכה ביולי בפוקואוקה שביפן סיימה במקום עשירי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:41.28 דקות, ובמקום 19 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:25.16 דקות.

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

קישורים חיצוניים
----------------
**איפיי ווטנאבה** (ביפנית: **渡辺 一平**; נולד ב-18 במרץ 1997) הוא שחיין יפני, שיאן עולם בעבר (2017–2019), השיאן האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016), אלוף אסיה (טוקיו 2016) ואלוף המשחקים האולימפיים לנוער (נאנג'ינג 2014) במשחה ל-200 מטר חזה.

ביוגרפיה
--------

### 2014

#### אלוף המשחקים האולימפיים לנוער

באולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014) זכה ווטנאבה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:11.31 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.66 דקות, עשירית השנייה איטי ממדליית ארד ובמקום שביעי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.77 שניות.

### 2016

#### שיאן אולימפי

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) קבע ווטנאבה בשלב חצי הגמר במשחה ל-200 מטר חזה, שיא אולימפי חדש של 2:07.22 דקות, 21 מאיות השנייה איטי משיא העולם של בו ארצו אקיהירו ימאגוצ'י (2:07.01 דקות) וחצי שנייה מהר יותר מיתר השחיינים. במשחה הגמר הוא לא הצליח לשחזר את הישגו וסיים רק במקום השישי בתוצאה המאכזבת עבורו של 2:07.87 דקות. המנצח היה דמיטרי בלנדין מקזחסטן שקבע שיא לאומי חדש של 2:07.46 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 18 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.33 דקות.

באליפות אסיה שנערכה בטוקיו בנובמבר אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אליפות חדש של 59.99 שניות ובמשחה ל-200 מטר חזה בשיא אליפות חדש שנוסף של 2:08.19 דקות.

### 2017

#### שיאן עולם

בתחרות שנערכה בטוקיו ב-29 בינואר 2017 קבע ווטנאבה במשחה ל-200 מטר חזה שיא עולם חדש של 2:06.67 דקות, שיפור לשיא העולם בן ה-5 שנים של אקיהירו ימאגוצ'י.

באליפות העולם שנערכרה בבודפשט, הונגריה ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:07.47 דקות, אחרי אנטון צ'ופקוב מרוסיה שקבע שיא אליפות חדש של 2:06.96 דקות ובן ארצו יאסוהירו קוסקי (2:07.29 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום 22 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.26 דקות.

### 2019

באליפות העולם שנערכרה בקוואנגג'ו שבקוריאה הדרומית ביולי 2019 זכה ווטנאבה בפעם השנייה ברציפות במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:06.73 דקות, אחרי אנטון צ'ופקוב שקבע שיא עולם חדש של 2:06.12 דקות, שיפור לשיא בן השנתיים של ווטנאבה ומתיו וילסון מאוסטרליה (2:06.68 דקות).

שיאים אישיים
------------

### בריכה אולימפית

* 100 מטר חזה: 59.99 שניות (2016)
* 200 מטר חזה: 2:06.67 דקות (2017), **שיא עולם בעבר**

ראו גם
------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל שחייה** |

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חזה

קישורים חיצוניים
----------------

* איפיי ווטנאבה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* איפיי ווטנאבה, ברשת החברתית אינסטגרם
* איפיי ווטנאבה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי
* איפיי ווטנאבה, באתר olympedia.org
* איפיי ווטנאבה, באתר Swimrankings
* איפיי ווטנאבה, באתר SwimSwam
גנרל **קרל וילהלם שפכט** (בגרמנית: **Karl-Wilhelm Specht**;‏ 22 במאי 1894 – 3 בדצמבר 1953), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה, והיה חבר בבית הדין הצבאי אשר הרשיע את קושרי קשר ה-20 ביולי.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

שפכט נולד ב-22 במאי 1894 בהרדקה, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, ובשנת 1914 הוא התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-145 (לורן ה-6), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918. 

לאחר המלחמה נשאר שפכט ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1936 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-6 באוקטובר 1936 הוא מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-110. ב-1 ביוני 1939 הוא הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 בנובמבר 1939 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-55.

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה פיקד שפכט על רגימנט הרגלים ה-55, ולחם עמו במהלך המערכה על צרפת ובמהלך מבצע ברברוסה, כחלק מהדיוויזיה ה-17. ב-8 בספטמבר 1941 הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ועל הישגיו בקרב מוסקבה הוענק לו ב-16 בינואר 1942 תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 באוגוסט 1942 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-10 בספטמבר 1942 הוא מונה אז למפקד בית-החולים בדבריץ. ב-1 באוגוסט 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט, וב-1 בדצמבר 1943 הוא מונה למפקח החינוך וההכשרה של הצבא. באוגוסט 1944 הוא מונה כחבר בבית הדין הצבאי של כבוד, שבדק את מעורבותם של קצינים בקשר ה-20 ביולי והעביר את החשודים לבית הדין העממי למשפט. יחד עמו היו חברים בבית הדין גנרלפלדמרשל גרד פון רונדשטט, גנרל-אוברסט היינץ גודריאן וגנרל ולטר שרוט. ב-1 בדצמבר 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים, ומונה למפקד המחוז הצבאי ה-20 בדנציג. ב-16 במרץ 1945 הוא מונה למפקד הצבאי בחצי האי הל, ובסוף המלחמה נפל בשבי הרוסי.

### לאחר המלחמה

שפכט מת ב-3 בדצמבר 1953 במהלך שהותו בשבי במחנה וואיקובו, והוא בן 59 שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרל וילהלם שפכט** בוויקישיתוף
* קרל וילהלם שפכט באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
**מהומה רבה על לא דוור** (באנגלית: **Going Postal**) הוא ספר קומי מאת טרי פראצ'ט, שיצא לאור בבריטניה ב-25 בספטמבר 2004. זהו הספר ה-33 בסדרת "עולם הדיסק", והראשון שמציג את דמותו של שפריץ פון שתמבור (Moist von Lipwig).

עלילת הספר מתרחשת באנך-מורפורק. שלא כמו ברוב ספריו של פראצ'ט, "מהומה רבה על לא דוור" מחולק לפרקים. הפרקים נפתחים בתקציר של הנושא הפילוסופי, בדומה לרומנים מן התקופה הוויקטוריאנית ולסיפוריו של ז'ול ורן. לשמו האנגלי של הספר משמעות כפולה המתייחסת מחד לתוכנו ומאידך למונח "going postal" ("לצאת מהכלים").

הספר היה ברשימת המועמדים הסופית לפרס נבולה בקטגוריית "הרומן הטוב ביותר" ולפרס לוקוס בקטגוריית "רומן הפנטזיה הטוב ביותר", אולם לבקשת טרי פראצ'ט מועמדות הספר בוטלה כיוון שחש כי הדבר יפגום בהנאתו מהפסטיבל הבינלאומי למדע בדיוני. הייתה זו הפעם הראשונה שיצירה של פראצ'ט הייתה מועמדת לאחד הפרסים.

סרט הטלוויזיה הבריטי "Terry Pratchett's Going Postal" (אנ') משנת 2010 מבוסס על הספר.

עלילה
-----

הספר מתחיל בתלייתו של שפריץ פון שתמבור, שניצל ממנה מפני שהרודן של אנך מורפורק, וטינרי רוצה שהוא יהיה מנהל סניף הדואר הכושל של אנך מורפורק. וטינרי מציע לשפריץ שתי אפשרויות: להיתלות, או ללכת לנהל את סניף הדואר. כמובן ששפריץ בוחר באפשרות השנייה. שפריץ מובל לדואר על ידי גולם, שמוצמד אליו למקרה שינסה לברוח. שפריץ מנהל את סניף הדואר לאחר כמה מנהלים לפניו, שמתו במיתות משונות, ופוגש את הדוור המזדקן גרוט, והדוור המתלמד סטנלי ואת אלפי המכתבים המחכים להימסר. לאחר מסירה מקרית של מכתב, סניף הדואר מתחיל לנוע מחדש ושפריץ מנהל את הדואר ביד רמה, אך מנהלי 'העורק', דרך התקשורת הראשית באותו זמן מנסים להפריע לו ככל יכולתם. הספר נגמר בתבוסתו של מנהל העורק חסר המוסר, ובהפיכתו של שפריץ למושיע העיר.

קישורים חיצוניים
----------------

* מהומה רבה על לא דוור, באתר OCLC (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  2005 Nebula Awards, Nebula Awards

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz work: 27edce50-0d50-4600-92a9-8cebea09647c

 |
פירוש נוסף ערך זה עוסק בנקודה תצפית המשמשת לתצפית נופית על האזור. אם התכוונתם לנקודת תצפית מתורת הספרות: מערך הנורמות והידע של הדובר או של הדמות, ראו נקודת תצפית (ספרות).
תצפית נוף עשויה מאבן ב-Outeniqua Pass (אנ') דרום אפריקה, מהצד ניתן לראות את האוקיינוס ההודי
מהנוף הנשקף ממגדל התצפית UFO ניתן לראות את הדנובה, טירת ברטיסלאבה ושמורת הטבע פצ'ניאנסקי
מצפה דדו במטולה
נקודת תצפית ברחוב הפלמ"ח בשכונת רוממה הישנה בחיפה, משקיפה על דרך פיק"א שכונת רוממה החדשה והיכל הספורט רוממה חיפה
**נקודת תצפית**, **מצפור** או **מצפה** היא מקום גבוה ממנו ניתן לצפות כדי להשקיף לנוף הנראה ממקום המצפה.

מצפור בטבע
----------

מצפים נבנים לרוב בצדי כבישים, ראשי פסגות, מדרונות הרים, צוקים, גבעות גבוהות ואף בגבעות נמוכות. מצפים רבים נבנים בפארקים לאומיים. לרוב יהיה ניתן למצוא אותם במקום מוגבה או כחלק מטיילת המשקיפה לנוף. המצפים הקיימים בפארקים לאומיים בטיילות ובגנים עשויים מאבן או מעץ ואילו רוב נקודות התצפית האחרות אינן בנויות.  
 לעיתים הצפייה בנקודות התצפית כרוכה בתשלום.

בישראל ניתן למצוא נקודות תצפית נופיות לטבע רבות כגון: מצפה דדו במטולה, הר בנטל ברמת הגולן, מצפה רן ברכס הרי נפתלי, מערת קשת בגליל המערבי, מצוק הארבל בגליל התחתון, הר ארי בבית ג'ן, הר ברקן בגלבוע, מצפור המרפסת של המדינה, גן הפסגה בתל אביב, מצפה נח כנרתי ברמת סירין, הר הזיתים בירושלים, נחל בוקק בבקעת ים המלח, כרבולת חרירים במכתש רמון, מצפה זי"ו בהר חברון והר ברך באילת.

נקודת תצפית בראש גורד שחקים
---------------------------

בנוסף לנקודות תצפית נופיות מוקמות נקודות תצפית בראשי גורדי השחקים. בישראל הוקמו נקודות תצפית כאלה למשל בראש מגדל שלום ומגדלי עזריאלי. הגישה אליהן כרוכה בתשלום. נקודת תצפית קיימת גם בראש מגדל אשכול בקמפוס אוניברסיטת חיפה, המשלב את גובה המגדל עם גובה ההר שעליו נבנה. נקודות תצפית נודעות בניו יורק הוקמו בראש בניין אמפייר סטייט ובראש מגדלי התאומים.

לקריאה נוספת
------------

* עמנואל הראובני, **פסגות** – טיולים אל נקודות תצפית, הוצאת כנרת, 1993.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקיציטוט ציטוטים בוויקיציטוט: **נקודת תצפית** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **נקודת תצפית** |

* רונית סבירסקי, מעל כולם: המצפורים היפים בארץ שתוכלו לשלב בכל טיול שתבחרו, באתר הארץ, 31 ביולי 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  את המילה **תצפית** חידש הבלשן יצחק אפשטיין
2. ↑  דוד סמילנסקי, **עם בני ארצי ועירי**, הועד הצבורי להוצאת כתביו של דוד סמילנסקי ומסדה, עמ' 127, 1958
3. ↑  מצפור - האקדמיה ללשון העברית
4. ↑  נקודות התצפית היפות ביותר בישראל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007540275005171
* LCCN: sh2008009411

 |
ביצים מטוגנים בטיגון עדין
**טיגון עדין** או **טיגון בטמפרטורה נמוכה** (באנגלית: **Gentle frying** או **Low-temperature frying**) היא שיטת בישול על בסיס שמן או שומן.

מאפיינים

השיטה משמשת למאכלים "עדינים ושבריריים" או עמילניים באופן יחסי.  בעוד טיגון עדין משמש בעיקר לבישול ביצים מטוגנות, הוא משמש גם לדגים עדינים, לנתחי בשר רכים לנקניקיות, וכצעד ראשון בתפוחי אדמה מטוגנים.

יתרונות
-------

טיגון בטמפרטורה נמוכה שימושי אם שומן הטיגון נחרך ברמות חום גבוהות יותר (למשל חמאה או אפילו שמן זית), או אם לשומן הטיגון יש טעם שהטבח רוצה לשמר (למשל שמן זית). שמנים שחוממו יתר על המידה עלולים לייצר תרכובות לא בריאות, אפילו מסרטנות.

במזונות עמילניים, טיגון בטמפרטורה נמוכה נותן לעמילן שבמזון הזדמנות "לנדוד" ולהתקרמל, מה שיוצר תוצאה מתוקה יותר.

במזונות שבירים כמו ביצים, טיגון עדין מונע מהמזון להישרף או להתפרק.

חסרונות
-------

בטיגון בשמן עמוק, אם נעשה בצורה לא נכונה, טמפרטורות נמוכות עלולות להגביר באופן משמעותי את ספיגת השמן, ולהשאיר את האוכל שמנוני, רטוב ולא מעורר תיאבון. עם זאת, Cook's Illustrated (מגזין בישול אמריקאי שמתפרסם מדי חודשיים) פיתח מתכון שבו טוגנים נשארים בשמן קר למשך 25 דקות כשהשמן מתחמם באיטיות ל-138 מעלות צלזיוס, ונמצא שהוא מכיל 30% פחות שמן מאשר טוגנים שטוגנו על ידי שיטה מסורתית עם שמן בין 163° לבין 177°C.

ביבליוגרפיה
-----------

1. ↑  fissler.com (אורכב 20.04.2009 בארכיון Wayback Machine)
2. ↑  oceannavigator.com
3. ↑  "All British Food". אורכב מ-המקור ב-2006-08-18. נבדק ב-2014-02-19.
4. ↑  Nicholas Clee (2007-09-21). "Blanching sausages". נבדק ב-2014-02-19.
5. ↑  "You Want Fries With That? The Science of Crispy Potatoes". *Science Buddies*. 2014-10-10. נבדק ב-2017-01-25.
6. ↑  udri.udayton.edu (אורכב 12.04.2009 בארכיון Wayback Machine)
7. ↑  "Oil Absorption" (PDF). Guy Crosby. בספטמבר 2012. נבדק ב-2019-05-26. `{{cite web}}`:  (עזרה)
**ריינג'ר 2** (באנגלית: **Ranger 2**) הייתה משימת ניסוי לגשושית הריינג'ר של נאס"א כחלק מתוכנית ריינג'ר שמטרתה הייתה שליחת גשושיות אל הירח על מנת לקבל תמונות קרובות מפניו. ריינג'ר 2 שוגרה על מנת לבחון את מערכותיה ולבצע מספר תצפיות מדעיות על קרינה קוסמית, שדות מגנטיים, קרינה, חלקיקי אבק וחיפוש אחר "זנב" של גז מימן הנגרר אחרי כדור הארץ.

מבנה החללית
-----------

ריינג'ר 2 הייתה שייכת לבלוק 1 של גשושיות הריינג'ר והייתה זהה כמעט לחלוטין לריינג'ר 1. היא הייתה בעלת בסיס משושה ברוחב 1.5 מטרים עליו הורכבו מוטות אלומיניום בצורה חרוטית לגובה 4 מטרים. שני לוחות סולאריים באורך 5.2 מטרים הורכבו על הבסיס ונפרשו לאחר השיגור. אנטנה מתכוונת הורכבה בתחתית הבסיס. הכלים המדעיים ושאר הרכיבים הורכבו על הבסיס ומוטות האלומיניום. הכלים כללו: טלסקופ ליימן־אלפא, מגנטומטר אדי־רובידיום, מנתח אלקטרוסטטי, גלאי חלקיקי אנרגיה לטווח בינוני, שני טלסקופים, תא מיינן לקרינה קוסמית, גלאי אבק קוסמי וסופרי סיניטילציית קרני־X קוסמיות.

מערכת התקשורת כללה אנטנה לטווח רחוק, אנטנה לטווח בינוי ושני משדרים. האנרגיה החשמלית סופקה על ידי שני לוחות סולאריים, סוללה במשקל 53.5 ק"ג ומספר סוללות קטנות על חלק מהכלים. השליטה בגשושית הושגה באמצעות בקר זמן, חיישני ארץ ושמש, גירוסקופים ומנועים קטנים. הטמפרטורה נשמרה בצורה פאסיבית באמצעות לוחות זהב, צבע לבן ומשטחי אלומיניום מלוטשים.

משימה
-----

ריינג'ר 2 שוגרה למסלול חנייה ארצי במסלול לווייני נמוך ב-18 בנובמבר 1961, אך עקב כשל טכני שלב האג'ינה של המשגר לא הופעל ולכן הגשושית לא הוכנסה למסלולה המתוכנן ונשארה במסלול הנמוך. מסלולה דעך והיא שבה לאטמוספירה ב־20 בנובמבר 1961.

קישורים חיצוניים
----------------

* ריינג'ר 2 במסד הנתונים NSSDC (באנגלית)
* היסטוריה של תוכנית ריינג'ר 1977 (באנגלית)

| תוכנית ריינג'ר |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| ריינג'ר 1 • ריינג'ר 2 • ריינג'ר 3 • ריינג'ר 4 • ריינג'ר 5 • ריינג'ר 6 • ריינג'ר 7 • ריינג'ר 8 • ריינג'ר 9 |  |

 |
**עמדת הסברה קולית** או **עמדת הדרכה קולית** הוא עמדה נייחת, המיועדת לספק הדרכה קולית למבקרים באתרי תיירות ותצפיות נוף. העמדה מוצבת באתר באופן קבוע, והיא מופעלת על ידי המבקרים באתר על מנת לקבל הדרכה קולית על האתר, על הנוף הנשקף ממנו וכן הסברים נוספים על פי אופיו של האתר. שימוש בעמדה מאפשר קבלת הדרכה קולית תוך צפייה בלתי מופרעת בנוף או באובייקט הנצפה.

מבנה העמדה
----------

העמדה כוללת מבנה פיזי בעיצובים שונים המשמשת כפלטפורמה עבור הציוד האלקטרוני, וכממשק עבור המשתמש. המבנה נועד לספק הגנה לציוד הפנימי הן בפני ונדאליזם והן בפני פגעי מזג האוויר. הממשק כולל לחצני הפעלה שנועד לאפשר למשתמש להפעיל את המערכת, לשנות את שפת ההדרכה וכן לבחור הסבר מסוים אם קיימים מספר נושאי הדרכה. המערכת האלקטרונית כולל יחידת זיכרון דיגיטלי, מגבר, מערכת בקרה ורמקול.
ההספק החשמלי הנדרש להפעלת העמדה יכול להגיע ממקור חשמל רגיל, ממקור סולארי או ממקורות אנרגיה אחרים.

נגישות
------

בתצורתו הבסיסית מתאימה עמדת ההסברה לאוכלוסיית לקויי הראייה והעיוורים בכך שהוא מספק מידע קולי למי שאינו יכול לעשות שימוש במידע חזותי. קיימות ערכות הנגשה נוספות כמו מגבר השראה לכבדי שמיעה, מכשיר step-hear לעיוורים וכדומה. כמו כן, מערכת הדרכה יכולה להכיל הסבר עבור ילדים או מוגבלים קוגניטיבית.
בדרך כלל, המבנה הפיזי של העמדה מתאימה לנגישות של כיסאות גלגלים.