recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מיינסטרים** (מאנגלית: **Mainstream**; בעברית: **זרם מרכזי**, ולרוב בצורה המיודעת: **הזרם המרכזי**), היא הנטייה הדומיננטית בכל תחום (מדעי, תרבותי, וכו') במשך תקופת זמן מסוימת של רוב הציבור. לעיתים קרובות מונח זה מתייחס לכל הטרנדים התרבותיים העכשוויים בתחומי האומנויות, המוזיקה, הקולנוע והספרות לעומת התרבויות האלטרנטיביות למיניהן. המיינסטרים יכול להיתפס בעיני אנשים אניני טעם ובעלי טעם מיוחד כקיטש אשר כולם אוהבים באופן אוטומטי, המסמל טעם רדוד ורגיל ללא ייחוד כלשהו.

בתרבות ובאומנות
---------------

המונח משמש לרוב בהקשר אומנותי כדי לתאר את העבודות אשר הצליחו להגיע בקלות יחסית לציבור נרחב באמצעות עלויות הפקה ושיווק גבוהות. דוגמה טובה לכך היא מוזיקת פופ מיינסטרימית אשר מופקת מראש במטרה למקסם מכירות ורווחים. לעיתים אומנות מיינסטרימית נקשרת עם אומנות שאיננה איכותית וייחודית אשר מטרתה העיקרית, אם לא הבלעדית, היא רווח כספי, ולא הבעת יצירתיות בדרכים מקוריות.

סרטי מיינסטרים הם סרטים מסחריים אשר מופצים בקנה מידה נרחב ומוצגים בבתי קולנוע אשר מציגים בעיקר סרטי מיינסטרים מחברות הסרטים העיקריות, במשך התקופה בה כל סרט מופץ לראשונה. סרטים הוליוודים נחשבים בדרך כלל לסרטי מיינסטרים.

בסוציולוגיה, הדחף להשתייך למיינסטרים דרך פעולות כמו לחץ חברתי כופה על היחידים בחברה לקבל את מוסכמותיה.

בחינוך
------

הבאת תלמידים עם צרכים מיוחדים ושילובם בזרם החינוך המרכזי הן על ידי שילוב בכיתות רגילות והן על ידי הקצאת כיתות ייחודיות לתלמידים עם צרכים דומים. עקרון השילוב של תלמידים בעלי צרכים מיוחדים בחינוך הרגיל מדגיש את זכותם לחוות חיים רגילים, ללמוד בבית ספר הקרוב למקום מגוריהם ולקבל השכלה בסביבה הכי פחות מגבילה.

ראו גם
------

* תרבות פופולרית
* שילוב בחינוך - השמת תלמידים עם צרכים מיוחדים בחינוך המרכזי
* נורמליות - מונח בתחום הפסיכולוגיה
* להיט קיץ

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **זרם מרכזי** |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **מינסטרים** |

הערות שוליים
------------

1. ↑  היימן, ט' (2004). הכיתה המשלבת: עמדות מורים כלפי תלמידים עם וללא לקות למידה, דפים, (38), 152-165.
**דיוויזיית המילואים ה-54 (וירטמברג)** (בגרמנית: **54. Reserve-Division‏ (Württembergische)**) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.

היסטוריה
--------

הדיוויזיה הוקמה ב-1 בספטמבר 1914, זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, והיא לחמה בחזית המערבית, כחלק מקורפוס המילואים ה-27 במסגרת הארמייה הרביעית. הדיוויזיה נטלה חלק בקרב איפר הראשון, ובשנת 1915 נטלה חלק בקרב איפר השני ובקרב שמפאן השני. במרץ 1916 הוכפפה הדיוויזיה לארמייה השישית, עמו לחמה במהלך הקרב על הסום, וב-30 בספטמבר 1916, הדיוויזיה הוכפפה לפלגת הארמייה A כדיוויזיה עצמאית של וירטמברג. בדצמבר 1916 היא הוכפפה לקורפוס המילואים ה-6, כחלק מהארמייה השישית, ובאמצע דצמבר 1916 היא הועברה לקורפוס ה-14.

לקראת סוף ינואר 1917 היא הוכפפה לקורפוס ה-12 (הסקסוני ה-1), במסגרת הארמייה השלישית, ובמאי 1917 הדיוויזיה הוכפפה תחת פיקוד קבוצת פרוסנס (הקורפוס ה-3 במסגרת הארמייה הראשונה) כדיוויזיית התערבות ולחמה עמו במהלך הקרב השני על האן, ובאוקטובר 1917 הוכפפה שוב לארמייה הרביעית. במרץ 1918 היא השתייכה לקבוצת Caudry (הקורפוס ה-13 (וירטמברג) במסגרת הארמייה השנייה, עמו לחמה במבצע מיכאל. ב-6 באפריל 1918 הוכפפה הדיוויזיה קורפוס המילואים ה-23 ולאחר מכן הוכפפה לקורפוס ה-54 ולבסוף פורקה ב-31 באוגוסט 1918.

מפקדים
------

* פרידריך פון גרוק (1 בספטמבר 1914–11 בספטמבר 1914)
* פאול פון שפר (12 בספטמבר 1914–17 בינואר 1916)
* קרל אלברט פון קנוצר (18 בינואר 1916–27 ביולי 1917)
* אדולף פון ונכר (28 ביולי 1917–28 ביוני 1918)
* גוסטב קהלר (29 ביוני 1918–31 באוגוסט 1918)

לקריאה נוספת
------------

* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
גנרל **ונד פון ויטרסהיים** (בגרמנית: **Wend von Wietersheim**;‏ 18 באפריל 1900 – 19 בספטמבר 1975), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

### קריירה מוקדמת

פון ויטרסהיים נולד ב-18 באפריל 1900 בנוילאנד, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, לאביו ולטר פון ויטרסהיים, שהיה מנהל המחוז ובעל האחוזה. בשנת 1918 במהלך מלחמת העולם הראשונה התגייס פון ויטרסהיים לצבא הקיסרות הגרמנית, ולחם בשורותיו במהלך המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל פון ויטרסהיים את עיטורי צלב הברזל דרגה שנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר פון ויטרסהיים ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1938 מונה פון ויטרסהיים שהיה בדרגת האופטמן, לקצין מטה בדיוויזיית הפאנצר ה-3.

### מלחמת העולם השנייה

במהלך המערכה בפולין לחם פון ויטרסהיים עם דיוויזיית הפאנצר ה-3, ולאחר מכן הועלה לדרגת מיור ומונה למפקד גדוד אופנועים. במהלך המערכה על צרפת לחם פון ויטרסהיים עם גדודו, ועל פעולותיו קיבל את עיטור צלב הברזל דרגה ראשונה. ב-1 באפריל 1941 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-20 ביולי אותה שנה מונה למפקד רגימנט הרובאים ה-113, שהיה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-1, ולחם עמו במהלך מבצע ברברוסה. על פעולותיו בקרבות קיבל פון ויטרסהיים ב-24 בדצמבר 1941 את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-10 בפברואר 1942 קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 באפריל 1942 הועלה פון ויטרסהיים לדרגת אוברסט, וב-12 בינואר 1943 קיבל על פעולותיו באזור רז'ב תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-10 באוגוסט 1943 מונה פון ויטרסהיים למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-11, ולחם עמה בקרב דנייפר ובקרב קורסון-צ'רקאסי. ב-26 במרץ 1944 קיבל פון ויטרסהיים על פעולותיו בקרב קורסון-צ'רקאסי תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ובאפריל-יוני אותה שנה לחם עמה במבצע יאשי-קישינב הראשון. ב-1 ביולי 1944 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ובקיץ 1944 הועברה הדיוויזיה שבפיקודו תחת פיקוד הארמייה ה-19 בחזית המערבית, ולחמה עמה במהלך מבצע דרגון. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה באזור הסאר, כחלק מארמיית הפאנצר החמישית ומהארמייה הראשונה לסירוגין. לאחר מכן לחם פון ויטרסהיים בקרבות בגרמניה, כאשר למשך תקופה קצרה הוא אף שימש כמפקד קורפוס הפאנצר ה-41, וב-5 במאי 1945 נכנע לכוחות הדיוויזיה האמריקנית ה-90, אולם לא נלקח בשבי.

### לאחר המלחמה

לאחר המלחמה התגורר פון ויטרסהיים בבאד הונף, וב-19 בספטמבר 1975 מת והוא בן 75 שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ונד פון ויטרסהיים** בוויקישיתוף
* ונד פון ויטרסהיים באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* ISNI: 0000 0000 3687 507X
* LCCN: n2007017978
* VIAF: 73301102
* WorldCat: lccn-n2007017978

 |
**דפדפן ZAC** (ראשי תיבות של **Zone for Autistic Children**; בתרגום חופשי לעברית: **אזור לילדים אוטיסטים**) הוא דפדפן אינטרנט המיועד לילדים ובני נוער הנמצאים על הספקטרום האוטיסטי או עם הפרעות התפתחותיות נרחבות (PDD) ו-PDD-NOS. דפדפן זה מצמצם את אפשרויות הגלישה של המשתמש ומסיר גישה לחלק גדול מהאינטרנט, דבר שיכול לסייע לילדים עם הפרעות מסוג זה.

ZAC זמין להורדה בחינם עבור מערכת ההפעלה Microsoft Windows, החל מ-Windows 98.

היסטוריה
--------

לג'ון לסייה מפתח התוכנה היה נכד בשם זאק שאובחן כאוטיסט בגיל 3. בגלל האוטיזם, זק היה לעיתים קרובות מתוסכל בעת השימוש במחשב. לסייה היה הבעלים של People CD, חברת ייצור תוכנה, שיצרה דפדפן אינטרנט לילדים בשם KidCD בשנת 2006. תוכנת KidCD עזרה מאוד עבור זאק, מכיוון שהצליח להשתמש במחשב בכוחות עצמו.
בשנת 2008 הוכנה KidCD 2.0 והוסיפו לה תכונה שהחליפה אוטומטית אייקונים על המסך. לאחר מכן, פיתחו גרסה חלופית של KidCD 2.0, שנקראה ZAC Browser, שהוסיפה תמונת גרפיקה של אקווריום לעמוד הראשי יחד עם סמלים. הדפדפן תוכנן לאפשר לילדים עם אוטיזם להשתמש ולהפיק תועלת מאותם סוגים של אתרים בהם משתמשים ילדים, כולל רחוב סומסום ו-PBS Kids.

דרישות מערכת
------------

|  | דרישה מינימלית |
| --- | --- |
| מערכת הפעלה | Windows 98 |
| מעבד | במהירות של 200MHz |
| RAM | 256MB |
| שטח כונן קשיח פנוי | 10MB |

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של הדפדפן (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  בריאן ברגסטיין, Grandfather builds Web browser for autistic grandson, אתר USA Today, ‏‏23 ביוני 2008; אוחזר ב-6 בנובמבר 2008 (באנגלית)
2. ↑  טרי שוורץ, Zac Browser brings autistic children into their own digital realm, אתר Blast Magazine, ‏‏1 ביולי 2008 (באנגלית)
3. ↑  קים סקיאו-קנט, ZAC Browser, אתר PC World, ‏‏25 במרץ 2010 (באנגלית)
שלט האצולה של וגנר, כפי שהופיע על כריכת הספר
**חיי** (בגרמנית: **Mein Leben**) הוא שמו של האוטוביוגרפיה של ריכרד וגנר, אשר מכסה את חייו מלידתו ב-1813 עד 1864. הרעיון לכתיבת האוטוביוגרפיה עלתה במכתב מלודוויג השני מ-28 במאי 1865, אשר בקש לדעת אילו אירועים בחייו הובילו לכתיבת מוזיקה, או בציטוטו:

> 
> "אתה תגרום לי לשמחה רבה אם תוכל לכתוב לי תיאור של התפתחותך הנפשית והאינטלקטואלית, ותיאור אירועי חייך גם."
> 
> 
> 
> 

וגנר החל בעבודה על הספר ב-17 ביולי 1865, מכיוון שלוגנר הייתה הערכה רבה ללודוויג השני, משום שהוא הביא לו כסף בזמן שוגנר כמעט פשט את הרגל. הגרסה המקורית של הספר מחולקת לארבעה חלקים, החלק הראשון פורסם ב-1870, השני פורסם ב-1872, השלישי פורסם ב-1875, והחלק הרביעי, שוגנר סיים את כתיבתו רק ב-1880, פורסם באותה שנה בביירוית. וגנר ביקש מניטשה הצעיר לעבור על הספרים לפני פרסומם ולבצע תהליך של הגהה ולראות שהספר מפורסם גם בבזל. בהוצאה זו הודפסו רק מספר מועט של ספרים עבור אנשים בחוג החברים של וגנר. בעקבות הצעתו של ניטשה, על כריכת הספר הופיע שלט אצולה (כפי שניתן לראות בתמונה משמאל). לאורך השנים לאחר מותו של וגנר, קוזימה (אשתו) ניסתה לאסוף את כל העותקים של הספר, והיא הצליחה למצוא חלק ולשרוף אותם, מכיוון שחששה שהספר יעלה מהומות בקרב אוהדי וגנר. ההדפסה הרשמית הראשונה של הספר הייתה ב-1911, אך עובד על ידי משפחת וגנר בשביל למנוע בעיות בהוצאה. הפעם הראשונה בה פורסם הספר בגרסה המקורית שלו בצורה רשמית הייתה ב-1936, כ-53 שנה לאחר מותו של וגנר. הספר מ-1936 תורגם לאנגלית על ידי אנדרו גריי, ועד היום הספר לא תורגם לעברית.
**אִיגְנָץ טְרוֹלְמָן פוֹן לוֹבְצֶ'נְבֶּרְג** (בגרמנית: **Ignaz Trollmann von Lovcenberg**;‏ 25 בנובמבר 1860, שטייר, האימפריה האוסטרית – 23 בפברואר 1919, גראץ, הרפובליקה האוסטרית הראשונה), היה גנרל אוסטרו-הונגרי, מפקד הקורפוס ה-19 בחיל הרגלים, אשר לחם בחזית המזרחית ובחזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה.

תחילת הקריירה
-------------

פון לובצ'נברג היה בנו של קצין ז'נדרמריה אוסטרי וב-18 באוגוסט 1882 סיים את האקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטאדט, הוסמך כקצין רגלים בדרגת לויטננט והוצב בגדוד הרגלים ה-14. בהמשך למד באקדמיה הצבאית בווינה והוצב לתפקידי מטה שונים. ב-1897, לאחר קדנציה ביחידת הקרטוגרפיה של הצבא האוסטרו-הונגרי מונה לראש המטה של הדיוויזיה ה-34. ב-20 באפריל 1904 מונה לפקד על גדוד רגלים וב-16 בינואר 1910 התמנה למפקד חטיבה. ב-26 באוקטובר 1912 מונה למפקד הדיוויזיה ה-46 והוצב בקרקוב וב-7 ביוני 1913 מונה למפקד הדיוויזיה ה-1 בסרייבו. ב-30 במרץ 1913 עבר לפקד על הדיוויזיה ה-18 במוסטר, תפקיד בו כיהן עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה.

מלחמת העולם הראשונה ואחריתו
---------------------------

בפרוץ הקרבות פיקד פון לובצ'נברג על הדיוויזיה ה-18 במסגרת הקורפוס ה-16 שהיה חלק מהארמייה השישית במערכה על סרביה תחת פיקודו הכולל של אוסקר פוטיורק. למרות כישלון התקיפה הראשונית, הדיוויזיה של פון לובצ'נברג תפקדה היטב במהלך הקרבות, הוא עוטר בעיטור מסדר כתר הברזל ובינואר 1915 קודם לתפקיד מפקד הקורפוס ה-19. הקורפוס הועבר לחזית המזרחית ובין מאי לספטמבר 1915 לחם כחלק מהארמייה השלישית במתקפת גורליצה-טרנוב, שהובילה לקריסת הקווים הרוסיים. לאחר מכן הועבר הקורפוס לגזרת סרביה והשתתף ביחד עם צבא ממלכת בולגריה והצבא הגרמני בכיבוש המדינה. הקורפוס של פון לובצ'נברג חצה את הנהר סאווה והתקדם לעבר אלבניה. בינואר 1916 השתתף בכיבוש ממלכת מונטנגרו וב-1 בנובמבר הועלה לדרגת גנרל. הוא נשאר בגזרה האלבנית ובמסגרתה החזיק הקורפוס ה-19 בקו חזית בן 100 קילומטרים מול הקורפוס ה-16 האיטלקי בדרום המדינה והיה מעורב במספר קרבות מול הסרבים בגזרת אגם אוחריד במזרחה. באוקטובר 1917 הובס הקורפוס ה-19 בידי כוחות סרבים אשר הצליחו לכבוש את העיר פוגרדץ. לאחר קרב זה שוחרר פון לובצ'נברג מתפקידי פיקוד ובמקומו מונה הגנרל לודוויג קונן הוראק פון הנקמפף. ב-1 בדצמבר 1918 שוחרר פון לובצ'נברג מצבא האימפריה והלך לעולמו 3 חודשים לאחר מכן והוא בן 58 שנים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **איגנץ טרולמן פון לובצ'נברג** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  איגנץ טרולמן פון לובצ'נברג-ביוגרפיה באתר austro-hungarian-army.co.uk (באנגלית).
2. ↑  "Armies in the Balkans 1914-18 ,Osprey publishing, Great Britain,2001.", באתר גוגל ספרים (באנגלית).

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1054168199
* VIAF: 309646703
* WorldCat: viaf-309646703

 |
**ראזי הראשון** (בערבית: **غازي**, תעתיק מדויק: **ע'אזי**; 21 במרץ 1912 – 4 באפריל 1939) היה מלך עיראק משנת 1933 ועד שנת 1939. הוא נולד במכה (כיום בערב הסעודית) והיה בנם של פייסל הראשון, המלך הראשון של עיראק, ושל חזימה בנת א-שריף נאצר, מלכת עיראק.

היות שהיה הבן הראשון של פייסל, אחרי שלוש בנות, הוא נשאר תחת טיפולו של סבו חוסיין בן עלי, אשר שימש כשריף ואמיר של מכה בזמן שאביו היה עסוק במערכות ובמסעות. ועל כן גדל ראזי, בניגוד לאביו, כבחור ביישן וחסר ניסיון.

ראזי עזב את חג'אז ופנה לעבר ירדן יחד עם כל השושלת ההאשמית בשנת 1924 לאחר שהמשפחה הובסה על ידי כוחותיו של אבן סעוד, ראש בית סעוד. באותה השנה הגיע ראזי לבגדאד והוכתר כנסיך כתר. ראזי הוכתר למלך עיראק לאחר מותו של אביו בדצמבר 1933. בסמוך לאחר מכן נישא לבת דודו, עאליה בנת עלי.

לאומנים פאן-ערבים התנגדו להשפעה הבריטית בעיראק, ולכן שלטונו של ראזי התאפיין במתחים בין האזרחים לצבא, אשר רצה לשלוט בממשלה. הוא תמך בגנרל בכר סדקי במהלך ההפיכה שלו, אשר החליפה את הממשלה האזרחית בממשלה צבאית. זו הייתה הפיכת החצר הראשונה בעולם הערבי.

ראזי נספה בשנת 1939 בתאונה מסתורית במכונית הספורט שנסע בה. יש המאמינים כי הוא נהרג בפקודתו של נורי א-סעיד. את מקומו כמלך עיראק תפס בנו פייסל השני, שהיה בן 4 כאשר הומלך.

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל המזרח התיכון** |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראזי, מלך עיראק** בוויקישיתוף
* ראזי, מלך עיראק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**פייסל הראשון מלך עיראק** | **מלך עיראק** 8 בספטמבר 1933 – 4 באפריל 1939 | **הבא**:**פייסל השני מלך עיראק** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007279436905171
* BnF: cb150399124 (data)
* GND: 11893175X
* ISNI: 0000 0000 5536 7441
* LCCN: n86012547
* NTA: 39252984X
* VIAF: 10644870
* WorldCat: lccn-n86012547

 |
**דף אינטרנט דינמי** (באנגלית: **dynamic web page**) הוא דף אינטרנט שהתוכן שלו משתנה בהתאם לפרמטרים המסופקים על ידי המשתמש או על ידי תוכנת מחשב.

תכנות צד לקוח
-------------

תסריטים (סקריפטים) בצד הלקוח משנים את התנהגות הממשק בדף אינטרנט ספציפי בתגובה לפעולות עכבר או מקלדת, או באירועים מתוזמנים. במקרה כזה ההתנהגות הדינמית מתרחשת בשכבת התצוגה. התוכן של צד הלקוח מעובד ומורץ על גבי המחשב המקומי של המשתמש.

דפי אינטרנט כאלה משתמשים בטכנולוגיות פרזנטציה המאפשרות ליצור את מה שנקרא בשם הכולל "יישום אינטרנט עשיר" (rich internet application). בדרך כלל, שפות תסריט לצד הלקוח כדוגמת JavaScript ו-ActionScript המשמשות עבור הטכנולוגיות DHTML ו-Flash בהתאמה, משמשות כדי "לתזמר" סוגים שונים של מדיה (קול, אנימציה, טקסטים מתחלפים, וכדומה) בשכבת התצוגה.

סקריפטים כאלה מאפשרים גם שימוש ב-remote scripting – טכניקה אשר באמצעותה דפי DHTML מבקשים נתונים נוספים מהשרת, באמצעות שימוש בתגיות `iframe`, באובייקטי XMLHttpRequest או באמצעות web services.

תכנות צד שרת
------------

סכמה המדגימה תכנות צד שרת: בקשה נשלחת אל השרת, מפרש PHP מעבד את הבקשה, שולף נתונים מתוך בסיס נתונים MySQL ומחזיר דף אינטרנט ללקוח
תוכנה אשר רצה על גבי שרת HTTP יכולה לשמש כדי לשנות את התוכן של דפי אינטרנט, או כדי להשפיע על הסדר או הטעינה מחדש של דפים. תגובות השרת יכולות להקבע בהתאם לפרמטרים הבאים:

* נתונים המגיעים לשרת מטופס HTML (בקשת HTTP POST)
* פרמטרים בכתובת ה-URL (בקשת HTTP GET)
* סוג הדפדפן של המשתמש
* זמן
* מצב השרת או בסיס הנתונים

דפי אינטרנט כאלה בדרך כלל נוצרים בעזרת שפות תכנות לצד שרת כגון WebDNA ,Ruby ,PHP ,Perl ,ColdFusion ,ASP ואחרות. לעיתים קרובות שפות צד שרת אלה משתמשות ב-Common Gateway Interface כדי ליצור דפי אינטרנט דינמיים. שני מקרים בולטים היוצאים מכלל זה הן ASP.NET ו-JSP, אשר משתמשות בעקרונות של CGI ב-API שלהן, אבל בעצם מעבירות את כל בקשות הרשת למכונה וירטואלית משותפת.

כאשר צפויים שינויים מעטים בדף האינטרנט וצפויה תעבורת רשת משמעותית שעלולה לגרום לזמני טעינה איטיים בשרת, לעיתים קרובות דפי אינטרנט דינמיים נשמרים בזיכרון מטמון (cache), על מנת שלא יהיה צורך ליצור את הדפים מחדש עבור כל בקשה.

דוגמה פשוטה לדפי אינטרנט דינמיים הם כלל הדפים באתר ויקיפדיה, הכתובים בשפת PHP. כאשר גולש נכנס לדף כלשהו, מוצג לפניו דף אחיד המשמש לכל כניסה שהיא, כאשר תוכן הדף מותאם לבקשת הגולש הנשלחת באמצעות הפרמטרים שבכתובת ה-URL.

שילוב
-----

Ajax היא טכניקת פיתוח ווב המשמשת להחלפת תוכן בצורה דינמית, אשר שולחת בקשה אל השרת לצורך קבלת נתונים. השרת מחזיר את הנתונים המבוקשים, אשר לאחר מכן מעוצבים על ידי סקריפט בצד הלקוח. טכניקה זו מקטינה את העומס על השרת מכיוון שהלקוח לא מבקש יצירה מחדש של דף אינטרנט שלם; רק התוכן שישתנה מועבר ברשת. גוגל מפות היא דוגמה ליישום רשת המשתמש בטכניקות Ajax.

תוכנת לקוח ווב (כדוגמת דפדפן) יכולה לגשת לנתונים ממגוון שרתים שונים, כדוגמת NNTP ,FTP ,Gopher או HTTP. שרתי HTTP תוכננו במיוחד עבור ה-web, והם משתמשים בפרוטוקול (מערכת מסרים) אשר תומך בשליחת מסמכים מהשרת לדפדפן, וגם שליחת נתונים מורכבים מהלקוח חזרה לשרת. ישנן כמה שיטות HTTP בשביל לעשות זאת (HTTP methods - מושג המתאר את האופן בו נתונים נשלחים בין הלקוח לשרת).

ראו גם
------

* יישום רשת
* יישום אינטרנט עשיר
* AJAX (תכנות)
* ארכיטקטורה רב-שכבתית
* צד שרת
* צד לקוח
* קצה קדמי וקצה אחורי
* Session
**ראוסוכוס** (שם מדעי: *Rauisuchus*) הוא סוג של זוחל טורף מקבוצת הארכוזאוריה שהיה בעל דמיון לתנין מודרני. הוא חי בברזיל של תור הטריאס ונמצא בתצורות סנטה מניה, בהם התגלו מיני קיינודונטיים, ארכוזאורים דומים ודמויי דינוזאורים כמו הטיוווסו והסטאוריקוזאורוס. משמעות שמו היא: "התנין של ד"ר וילהלם ראו" (Wilhelm Rau).

מאפיינים
--------

יצור זה דמה במראהו לתנין יבשתי בעל רגליים גדולות וייתכן שלעיתים היה מסוגל להזדקף על שתי רגליו האחוריות. הירך שלו הגיעה לאורך 90 ס"מ ואורכו לארבעה מטרים ולמשקל 250 ק"ג. הוא היה בעל לסתות חזקות שנועדו לקרוע בשר. הגב והזנב שלו היו בעלי קשקשים בולטים עשויי אוסטאודרם.

הראוסוכוס היה טורף-על במשך הטריאס והוא הותאם לחיי יבשה יותר מהתנינים המודרניים, וניזון מזוחלים קטנים ממנו. עם זאת, הוא נכחד בסופו של הטריאס, אולי כתוצאה משינויי אקלימים רחבים שייבשו את אזור מחייתו.

ראו גם
------

* פוסטוסוכוס - יצור שהיה קרוב משפחה דומה אשר חי באמריקה הצפונית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראוסוכוס** בוויקישיתוף

|  |  |
| --- | --- |
| מזהים טקסונומיים עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GBIF
 |
גיל דור עם אחינועם ניני בפסטיבל בארדנטרפן 2014
**גיל דור** (נולד ב-12 בדצמבר 1952) הוא נגן גיטרה ישראלי הידוע בעיקר בשיתוף הפעולה ארוך הטווח כמלווה, מעבד, מפיק ומלחין שותף עם אחינועם ניני.

ביוגרפיה
--------

דור גדל בחולון. ההורים שלו היו פסנתרנים חובבים, וטיפחו את הגישה שלו ושל אחיו יובל דור למוזיקה בגיל צעיר. לאחר שלמד פסנתר אצל אחיו יובל (שניגן בלהקת הכל עובר חביבי), הוא התחיל ללמוד גיטרה בבית בן עשר, תחילה כאוטודידקט, ומאוחר יותר אצל נגן הגיטרה מנשה בקיש, אצלו למד במשך שמונה שנים. שירת בלהקת פיקוד מרכז ובשנת 1972 השתתף בתוכניתה "שר מי ששר אחרון". מהתכנית הצליח השיר "האיש מן הבקעה", שצליל הבדולח של הגיטרה שדור מנגן בולט בו. 
כשסיים את שירותו הצבאי ב-1974, הוא נסע לבוסטון עם אשתו נטע ולמד במכללת ברקלי למוזיקה. בשנת 1975, דור עבר לניו יורק, שם למד בקווינס קולג' ועבד עד 1981.

קריירה מוזיקלית
---------------

ב-1981 דור חזר לישראל, ועד מהרה עבד כנגן וגיטריסט ג'אז פעיל בסצנה המקומית. הוא ניגן גם עם כוכב הרוק הישראלי שלום חנוך והשתתף כגיטריסט בהקלטות האלבום "חתונה לבנה". ב-1985 ייסד את רימון בית ספר למוסיקה, נבחר כדיקן ולימד שם, תוך המשך פעילות כנגן, אמן ג'אז ומלחין לווידאו ותיאטרון. בקיץ 1986 ו-1987 הוא סייר עם הגיטריסט אל דימיולה באירופה.
באוקטובר 1989 גיל פגש את אחינועם ניני שבאה ללמוד ברימון. מאותו רגע, פעילותו בהופעות והקלטות הייתה קשורה לפעילותיה.

הוא סייע לאחינועם ניני ולמירה עווד בהפקת השיר "עינייך" שייצג את ישראל באירוויזיון 2009.

דיסקוגרפיה
----------

### עם אחינועם ניני

* אחינועם ניני/גיל דור בהופעה חיה (יולי 1991)
* אחינועם ניני גיל דור (ספטמבר 1993)
* Noa (מרץ 1994)
* Calling (מאי 1996)
* אחינועם ניני (אפריל 1997)
* אחינועם ניני & התזמורת הפילהרמונית הישראלית (אפריל 1998)
* Blue Touches Blue (מרץ 2000)
* האוסף הראשון (מרץ 2001)
* Now (ספטמבר 2002)
* Noa Gold (אוקטובר 2003)
* נועה חיים - תקליטור/DVD כפול עם רביעיית סוליס (אוקטובר 2005)
* Genes & Jeans (אפריל 2008)
* There Must Be Another Way ‏(2009)
* Medicine ‏(2014)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **גיל דור** בוויקישיתוף

* גיל דור, באתר שירונט
* גיל דור, באתר AllMusic (באנגלית)
* גיל דור, באתר MusicBrainz (באנגלית)
* גיל דור, באתר Yandex.Music (ברוסית)
* גיל דור, באתר Discogs (באנגלית)
* גיל דור, באתר Songkick (באנגלית)
* גיל דור, דף שער בספרייה הלאומית
* גיל דור, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)

הערות שוליים
------------

1. ↑  "גיל דור". MOOMA website of Music in Israel.
2. ↑  "גיל דור". Rimon school of music.
3. ↑  Noa - official website

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007300630505171
* BnF: cb141726950 (data)
* ISNI: 0000 0001 1884 658X
* LCCN: n99030111
* MusicBrainz: 227352b3-80a9-4c35-83be-09d36ed684ef
* SNAC: w66d7cbh
* VIAF: 101097473
* WorldCat: lccn-n99030111

 |
**ראוף יקטה ביי** (**Rauf Yekta Bey**;‏ 27 במרץ 1871–8 בינואר 1935) היה מוזיקאי ומוזיקולוג טורקי, שהיה אחד ממפתחי התיווי הטורקי המודרני. ביי כתב את ההתייחסות המודרנית הראשונה למוזיקה הקלאסית הטורקית בשפה מערבית בשנת 1913.

ביוגרפיה
--------

ראוף יקטה נולד באזור אקסראי\פאתיח (אנ') באיסטנבול שבטורקיה לאחמד אריף ביי. הוא נקרא מוחמד ראוף אך אימץ את השם ראוף יקטה כשם עט. ראוף יקטה דבר שלוש שפות: צרפתית, ערבית ופרסית. הוא היה פקיד ממשלתי כלשהו במועצה האימפריאלית. ראוף יקטה ביי נישא לזליחה האן ונולדו להם שני בנים ושתי בנות.

ראוף יקטה היה בין הראשונים שכתבו תאוריית מוזיקה מיקרוטונאלית. פריצת הדרך הופיעה כשכתב מאמר שכותרתו "מוזיקה טורקית".

פטירה והנצחה
------------

ראוף יקטה ביי. תמונה זו צולמה ממהדורה מיוחדת של מגזין בשם "Resimli Gazete" (עיתון התמונות) שפורסם באיסטנבול בשנת 1899.
ראוף יקטה ביי נפטר בשנת 1935 עקב מחלת טיפואיד. לאחר מותו, רחוב נקרא על שמו. כמה שמועות מספרות שהוא היה עצוב מאוד שהמוזיקה הטורקית הוסרה מהרדיו בטורקיה בסוף שנת 1934 ומחלתו הוחמרה מסיבה זו.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ראוף יקטה ביי** בוויקישיתוףמידע על ראוף יקטה ביי באנציקלופדיה האיסלאמית- מידע מורחב על ראוף יקטה ביי. (בטורקית)

* ראוף יקטה ביי, באתר MusicBrainz (באנגלית)

ספר על ראוף יקטה ביי בשפה הטורקית (קישור לרכישת הספר).

ביצוע ככל הנראה של יצירה מאת ראוף יקטה ביי.

ראוף יקטה ביי

הערות שוליים
------------

1. ↑  "La Musique turque", 
in Encyclopedie de la musique et dictionnaire du Conservatoire, Premiere partie, Paris, 1922.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb16196091m (data)
* GND: 13236364X
* ISNI: 0000 0000 7778 641X
* LCCN: n85039665
* MusicBrainz: b83168b7-91aa-4900-ba25-84146fedf915
* NTA: 22703211X
* SUDOC: 15252360X
* TDVİA: rauf-yekta-bey
* VIAF: 6092282
* WorldCat: lccn-n85039665

 |
**איגנסיו דוד פידלף** (בספרדית: **Ignacio David Fideleff**; נולד ב-4 ביולי 1989 ברוסאריו, ארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי-ישראלי ממוצא יהודי. שיחק לאחרונה בעמדת הבלם בסנטה לוסיה מליגת העל המלטזית והודיע על פרישה מכדורגל באפריל 2020.

קריירה
------

פידלף נולד ברוסאריו שבסנטה פה והחל את הקריירה שלו בגיל 15 בקבוצת הנערים של ניואל'ס אולד בויס. ב-24 במרץ 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת במשחק מול לנוס במסגרת ליגת העל הארגנטינאית, בה גם הבקיע את שער הבכורה שלו. בתקופתו בקבוצה ערך 35 הופעות והבקיע 3 שערים.

בתחילת עונת 2011/2012 נרכש פידלף על ידי נאפולי מהסרייה א' עבור 3 מיליון אירו כמחליפו של ויקטור רויז שעבר לולנסיה. ב-21 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ליגה נגד קייבו ורונה. ב-14 ביולי 2012 הושאל פידלף לפארמה.

ב-30 בינואר 2013 הושאל למכבי תל אביב לשנה וחצי. העסקה יצאה לפועל לאחר שפידלף קיבל אזרחות ישראלית בשל מוצאו היהודי (פידלף דובר עברית אותה למד בבית ספר יהודי בארגנטינה). פידלף לא זכה לדקות משחק רבות, אך היה חלק מסגל הקבוצה שזכתה בתום עונת 2012/2013 באליפות. ב-3 באוגוסט 2013 שוחרר ממכבי תל אביב אחרי שבעה חודשים בקבוצה.

לקראת עונת 2013/2014 הושאל פידלף לקבוצת טיגרה מליגת העל הארגטינאית. ב-21 באוגוסט 2014 הושאל לקבוצת ארגוטליס מליגת העל היוונית.

ב-12 בינואר 2016 חתם בנסיונל מליגת העל הפרגוואית, במדיה שיחק עד תום העונה. לאחר יותר משנה וחצי שלא שיחק, ב-20 בינואר 2018 חתם באיי. בי. וי. מליגת העל האיסלנדית, אך לא שיחק במדי הקבוצה בליגה, ובאוגוסט 2018 חתם בקבוצת פאלוסאורה קמי קינגס מליגת העל הפינית.

תארים
-----

נאפולי
* הגביע האיטלקי: 2011/2012

מכבי תל אביב
* אליפות: 2012/2013

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. ↑  פידלף נפרד מהצוות והשחקנים, באתר מכבי תל אביב, 4 באוגוסט 2013

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"איגנסיו פידלף"**.
**פנים - איגוד ארגוני יהדות ישראלית** הוא ארגון גג, המכיל עשרות ארגונים העוסקים בהתחדשות יהודית, אשר הוקם בשנת 1998. יושב ראש הוועד המנהל של האיגוד הוא מוטי זעירא ומנהל הכללי הוא יותם ברום. האיגוד מארגן סדנאות, כנסים, ימי עיון ובתי מדרש, וכן מפתח תוכניות לימוד לבתי הספר. משרדי הארגון ממוקמים ברחוב המלך דוד שבירושלים.

מבין הארגונים הבולטים החברים באיגוד ניתן למנות את הקיבוץ בית ישראל, תל"י, קולות, ממזרח שמש, המרכז לטכנולוגיה חינוכית, עלמא בית לתרבות עברית, מרכז יעקב הרצוג, בינה, בית תפילה ישראלי, מכון כרם, בית פרת, נווה שכטר, משיב הרוח, טבע עברי, מכון שלום הרטמן, נשות הכותל, בית מדרש אלול, התנועה הרפורמית, בית אבי חי, מדרשת השילוב נטור, התנועה המסורתית בישראל, צו פיוס, מיזם 929, מיתרים, מרק"ם, נאמני תורה ועבודה, היברו יוניון קולג', האגודה לקידום החינוך ירושלים, קולך, גשר מפעלים חינוכיים ומכון שכטר.

מאז היווסדו, איגוד ״פנים״ מפעיל מדי שנה את ״פסטיבל הקהל״ בחול המועד סוכות.

ב-2022 טען העיתונאי קלמן ליבסקינד כי השר נחמן שי הביא להעברת עשרות מיליוני ש"ח לעמותת "פנים", בלי מכרז ובלי קריטריונים, כנגד כלל המנהל התקין, ובסיועו של ח"כ גלעד קריב, שכיהן באותה עת בוועד המנהל של העמותה.

מטרות
-----

באתר האיגוד מוגדרות מטרותיו:

* עידוד וייזום שיתופי פעולה בין ארגוני יהדות-ישראלית באמצעות שולחנות עגולים, כנסים מקצועיים והשתלמויות מקצועיות.
* פיתוח פלטפורמות מקוונות ופיזיות לשיווק, פרסום והגברת קולם של הארגונים במרחב הציבורי בישראל ובעולם.
* איסוף נתונים והנגשתם לקובעי מדיניות ומקבלי החלטות בתחום היהדות הישראלית.
* הנגשת מידע לציבור הרחב על קהילות, תוכניות לימוד, טקסי חיים, אירועי מעגל שנה, ומוצרים שונים ברוח יהודית ישראלית.
* פיתוח משאבים ממקורות חדשים לפרויקטים משותפים של ארגוני יהדות ישראלית.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של פנים - איגוד ארגוני יהדות ישראלית
* פנים - איגוד ארגוני יהדות ישראלית, ברשת החברתית פייסבוק
* פנים - איגוד ארגוני יהדות ישראלית, באתר "גיידסטאר ישראל"

הערות שוליים
------------

1. ↑  מי אנחנו?, באתר פנים - איגוד ארגוני יהדות ישראלית
2. ↑  פסטיבל הקהל 2021, באתר פסטיבלים וקרנבלים בעולם, ‏2018-12-31
3. ↑  המשרד והשר הלכו רחוק כדי להעביר תקציבים לרפורמים ולקונסרבטיבים | קלמן ליבסקינד, באתר www.maariv.co.il
4. ↑  ייעוד ומטרות, באתר פנים
**דה-סוור** (בצרפתית: **Deux-Sèvres**) הוא מחוז בחבל אקיטן החדשה. המרכז המינהלי של המחוז הוא בעיר ניור. שטח המחוז הוא 5,999 קמ"ר, ומתגוררים בו (נכון ל-2010) 369,270 תושבים.

היסטוריה
--------

המחוז נוצר בעת המהפכה הצרפתית, ב-4 במרץ 1790, אחד מתוך 83 המחוזות שנוצרו בעת החלוקה המקורית. גבולות המחוז כמעט ולא שונו מאז, למעט שינוי קל ב-1973, כאשר יישוב קטן בשם פו-סיין-בונה (Puy-Saint-Bonnet) נבלע בתוך יישוב סמוך בשם שולה (Cholet) שהוא חלק מהמחוז הסמוך מן ולואר, וכדי שלא ייווצר מצב אבסורדי שתושבי יישוב אחד יהיו תושבים במחוזות שונים, הוזז במעט הגבול והוגדל שטח המחוז מן ולואר.

עד סוף שנת 2015 השתייך המחוז לחבל פואטו-שראנט.

המחוז ברובו שומם. שלשה רבעים משטחו היא אדמה חקלאית, כשמרבית הגידולים הם חיטה, שיבולת-שועל, תפוח אדמה, אגוז מלך ומלאכית. המחוז ידוע גם בגידול בקר (זן הבקר *Parthenais* קרוי על שם העיירה בצפון המחוז Parthenay).

העיר הגדולה במחוז, ניור, נחשבת למרכז הפיננסי הרביעי בחשיבותו בצרפת (אחרי פריז, ליון וליל), וחברות רבות הקימו את המטה האזורי שלהם בעיר.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דה-סוור** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של דה-סוור
* דה-סוור, ברשת החברתית טוויטר

הערות שוליים
------------

1. ↑  מילולית: שני ה"סוור"ים, על שם שני נהרות בעלי שם זה שמקורם במחוז.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007548066505171
* BnF: cb11863415s (data)
* GND: 4085424-3
* LCCN: n80050160
* MusicBrainz: fbe6a2a3-cbc8-438a-8246-25d9afd7faa6
* SUDOC: 026374366
* VIAF: 154306368
* WorldCat: lccn-n80050160

 |
**אתגר מיליון הדולר להוכחת העל-טבעי** הוא אתגר, המציע פרס של מיליון דולר לאדם ידוע בתקשורת שיוכיח את קיומה של תופעה הנחשבת לעל-טבעית. בעבר, היה האתגר פתוח לכל אדם. סכום הפרס גדל בהדרגה עד לערכו כיום. עד להפסקתו בספטמבר 2015, לא עמד איש באתגר.

היסטוריה
--------

בשנת 1968, בתוכנית אירוח שבה השתתפו הקוסם והספקן המדעי ג'יימס רנדי והפאראפסיכולוג סטנלי קריפטר, בתגובה על קריאת תיגר על טענותיו של רנדי (הכופר בקיומן של תופעות על־טבעיות), הציע רנדי 100 דולר מכספו לאדם הראשון שיספק לו הוכחה אובייקטיבית לקיום תופעה על־טבעית.

עם הזמן גדל הסכום, תחילה ל־1000 דולר, אחר כך ל־10,000 דולר; עם תרומתם של 90,000 דולר נוספים על ידי חברת שירותי השידור לקסינגטון (אנ') לצורך הפקת תוכנית טלוויזיה גדל הפרס ל־100,000 דולר ולבסוף עם תרומתו של משקיע עתיר נכסים הגיע הפרס לגודל הנוכחי של מיליון דולר.

עם הקמת הקרן לחינוך ע"ש ג'יימס רנדי ב־1996 עבר ניהולו של אתגר מיליון הדולר לידי הקרן, אשר מטרתה המוצהרת היא חינוך הציבור להכרת הסכנות שבקבלתן של טענות בלתי מוכחות ועידוד מחקרן של טענות על קיום תופעות על־טבעיות תחת תנאים מדעיים מבוקרים.

בשנות ה־90 הציע רנדי לאורי גלר להשתתף באתגר ולזכות בפרס הכספי. גלר השיב כי אין לו רצון לערוך את המבחן משום שאינו מחבב את רנדי. על כך השיב רנדי: "אם הוא לא מחבב אותי זו סיבה מספיק טובה לעבור את המבחן ולקחת ממני מיליון דולר, לא?".

כדי לאפשר שימוש פורה ותורם יותר של משאבי הקרן וחשיפה תקשורתית גדולה יותר לפעולותיה, הוחלט על כך שהחל מ-1 באפריל 2007 רק מועמדים, שהם ידועים בתקשורת (ולכן אשר, אם הם ישתתפו בקריאת התיגר, יהיו לכך השלכות תקשורתיות משמעותיות) ושיכולים לספק גיבוי של אקדמאי בעל מוניטין, זכאים להגיש את מועמדותם לקריאת התיגר.

ב־4 בינואר 2008 הוכרז שהאתגר יופסק ב־6 במרץ 2010 כדי לאפשר שימושים אחרים בכסף. אחת הסיבות לכך שהוחלט לבטל את האתגר היא אכזבתם של מנהלי הקרן מכך שאנשים מפורסמים הטוענים כי הם בעלי יכולות על־טבעיות נמנעו עד היום מהגשת מועמדות, וכי רובם של אלה המגישים את מועמדותם הם "אנשים אשר בכנות משלים את עצמם בנוגע ליכולותיהם ואשר הקרן השקיעה מאמץ בניסיון לעזור להם להכיר בבעיותיהם". לבסוף האתגר הומשך.

ב-1 בספטמבר 2015 הופסק האתגר בשל פרישתו של ג'יימס רנדי מהקרן לחינוך, וכספי הזכייה הופנו למענקים שניתנו לארגונים ללא כוונות רווח ה"מקדמים חשיבה ביקורתית וראיית-עולם מבוססת עובדות".

תנאי האתגר
----------

תנאי האתגר קובעים כי על קורא התיגר, אשר טוען שביכולתו להוכיח את קיומה של תופעה על־טבעית, להגיע להסכמה עם הקרן על נוהל לעריכת הבדיקה הניסויית של אמיתות טענתו, להדגים בניסוי מקדים (שעל טיבו הסכימו גם קורא התיגר וגם רנדי) שקיים סיכוי סביר לכך שטענתו אמיתית, ולבסוף להדגים את אמיתות טענתו בניסוי תחת תנאים מבוקרים מדעית בפני עדים נייטרליים.

בתקנות הקבועות בנוהל האתגר מובהר שגם קורא התיגר וגם רנדי חייבים להסכים מראש על התנאים, אשר משמעות מילויים תהיה הצלחה בקריאת התיגר. כמו כן, כל הדגמה מוצעת, אשר עלולה לגרום למותו של קורא התיגר או לפציעה קשה שלו, נידחית.

נכון להיום, מעל 1,000 מועמדים הגישו טופסי פניה לקרן, אבל אף מועמד לא עבר את שלב ההדגמה הראשונית, אשר כאמור מתבצע באופן שעליו הסכים מראש קורא התיגר.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של אתגר מיליון הדולר להוכחת העל-טבעי

* טופס בקשה להשתתפות באתגר מיליון הדולר של הקרן לחינוך ע״ש ג׳יימס רנדי

הערות שוליים
------------

1. ↑  ניוזלטר של SWIFT מ־4 בינואר 2008
2. ↑  הכרזת הקרן על הפסקת האתגר
**חטיבת יואב** (חטיבה 406) (בעבר **חטיבת אילת**) היא חטיבה מרחבית תחת פיקודה של עוצבת אדום בפיקוד הדרום של צבא ההגנה לישראל.

היסטוריה
--------

החטיבה החלה לתפוס אחריות בגזרתה בדצמבר 2012 והיא החטיבה המרחבית השנייה תחת פיקודה של עוצבת אדום. תחת אחריות החטיבה מרחב הגבול בסמוך לעיר אילת, מועצה אזורית חבל אילות וגזרת הערבה.

מיד לאחר כיבוש אילת במבצע "עובדה" הוקמה באזור מפקדת גוש שהתמקמה בהמשך במחנה "המצודה" מערבית לעיר, שהחלה נבנית. תחת מפקדה זו הועמדו כוחות הגמ"ר מקומיים ונבנו גדודי מילואים, וכן כוח טנקים, יחידות סיוע אש ויחידות חטיבתיות. יחידות אילת גויסו ופעלו באזור במערכת סיני ב-1956, בעת מלחמת ששת הימים תחת פיקודו של אל"ם אביב ברזילי, וכן במהלך מלחמת יום הכיפורים, תחת פיקודו של אל"ם (מיל') אורי בידץ. גדודי המחוז / חטיבה 512 השתלבו גם בפריסת כוחות צה"ל לאחר המלחמה, כולל בעברה המערבי של תעלת סואץ.

בשנים 1980–2003 פעלה חטיבה מרחבית בשם חטיבת אילת תחת עוצבת אדום. החלטה על הקמת היחידה מחדש התקבלה ב-2011 בעקבות ההפיכה במצרים והפיגוע בכביש 12, אולם היא הוקפאה בתחילת 2012, לבסוף החטיבה הוקמה ב-26 בדצמבר 2012.

ביוני 2016 אוחדה חטיבת הערבה (406) עם חטיבת אילת (270) תחת פיקודו של מפקד חטיבת אילת אלוף-משנה מאיר אלמלם, ושם היחידה שונה בהמשך לחטיבת יואב.

סמל החטיבה משלב סמלים הקודמים של חטיבות שהתאחדו, את סמל חטיבת אילת המנציח את הנפת דגל הדיו במלחמת העצמאות על רקע ים סוף והרי אילת, ואת סמל חטיבת הערבה המתאר באופן סימבולי את אזור דרום ים המלח ואת אזור הערבה.

תגי החטיבה בעבר
---------------

* התג הישן של חטמ"ר אילת עד 2003התג הישן של חטמ"ר אילת עד 2003
* התג של חטיבת אילת (270) עד 2016התג של חטיבת אילת (270) עד 2016
* התג של חטיבת הערבה (406) עד 2016התג של חטיבת הערבה (406) עד 2016

מפקדי החטיבה
------------

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| רועי בארי | 26 בדצמבר 2012 – 9 באוקטובר 2013 | מפקד חטיבת אילת |
| אבי דהן | 9 באוקטובר 2013 – 26 באוגוסט 2015 |  |
| מאיר אלמלם | 26 באוגוסט 2015 – 5 ביולי 2017 | תחת פיקודו אוחדו חטיבות הערבה ואילת לחטיבת יואב |
| רז שריג | 5 ביולי 2017 – 19 ביוני 2019 |  |
| יוגב בר-ששת | 19 ביוני 2019 – 12 בספטמבר 2021 |  |
| איתמר דשל | 12 בספטמבר 2021 – הווה |  |

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **חטיבת יואב** בוויקישיתוף
* יואב זיתון, נוכח ההתרעות: חטיבה חדשה תגן על אילת, באתר ynet, 27 בדצמבר 2012
* דניאל חסון, חטמ"ר אילת מציינת שנה להקמתה, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 14 בינואר 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  בשל המתיחות בגבול המצרי: פיקוד הדרום מקים את חטיבת אילת, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 24 בנובמבר 2011
2. ↑  למרות סיכול הפיגוע בדרום, חטיבת אילת הוקפאה, באתר וואלה!‏, 22 בפברואר 2012
3. ↑  כך נראה תרגיל הפתע של ברדלס, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט)

| מפקדי חטיבת יואב  |
| --- |
| 

|  |
| --- |
| רועי בארי • אבי דהן • מאיר אלמלם • רז שריג • יוגב בר-ששת • איתמר דשל |

 |

| ישראלישראל חטיבות מרחביות בצה"ל  |
| --- |
| פיקוד הצפון | עוצבת ברעם  • עוצבת הגולן  • עוצבת חירם  |
| פיקוד המרכז | חטיבת הבקעה  • חטיבת עציון  • חטיבת מנשה  • חטיבת אפרים  • חטיבת שומרון  • חטיבת בנימין  • חטיבת יהודה  |
| פיקוד הדרום | חטיבת יואב  • חטיבת פארן  • חטיבת הגפן  • חטיבת קטיף  |
**גל ראובן פופולר** (24 בינואר 1992) הוא שחקן ורקדן ישראלי.

קריירת משחק
-----------

### טלוויזיה וקולנוע

פופולר החל את קריירת המשחק שלו בשנת 2015, כשהשתתף בתוכנית "אנחנו במפה", בתור אליניב, ובאותה שנה השתתף בפרסומת ל-AIG. ב-2016 גילם את יניב בסרט "סוכריות מלוכלכות". במאי אותה שנה החל לגלם את תומר בן גיגי ב"האחיות המוצלחות שלי".

בדצמבר 2017 גילם את בניה מפקד מחלקה 1 ב"כיפת ברזל" של קשת.

באפריל 2018 גילם את דמותו של בן בעונה השלישית של סדרת הנוער "שכונה" ששודרה בערוץ ניקלודיאון לצופי HOT. בנובמבר של אותה שנה החל לגלם את דמותו של תום הלוי בסדרת הנוער "דאנסטורי" ששודרה בערוץ דיסני לצופי yes.

ב-2019 השתתף בתוכנית "כפולה" בתור אריק שוברט.

ב-2021 השתתף בסדרה "מלכת היופי של ירושלים.

### תיאטרון ומחול

פופולר הוא רקדן בלהקת מחולה במשך 12 שנים, וייצג את ישראל בטקסים ואירועים שונים, הוכר כרקדן מצטיין בצה"ל על ידי משרד התרבות והספורט. רקד בקליפ לשיר "All Of It But Me" של עברי לידר והשתתף בקליפ לשיר "אלייך" של עידן עמדי שיצא ב-2011.

באפריל 2012 השתתף במחזמר "שיקגו" בתיאטרון הספרייה בבימויו של דניאל אפרת, באוקטובר 2013 השתתף בהצגה "שני קונילמל" בבימויו של דניאל אפרת בתיאטרון הספרייה.

ביוני 2014 השתתף בתפקיד הראשי בהצגה "לרקוד אל החלום" המבוססת על הסרט בילי אליוט בבימויו של משה קפטן בתיאטרון השעה, ב-2015 גילם את הדמות הראשית "סאני" במחזמר המבוסס על הסרט "גריז" בתיאטרון הארצי לנוער.

בינואר 2018 במסגרת לימודיו השתתף בהצגה "גאווה ודעה קדומה", בדצמבר של אותה שנה גילם את הדמות הראשית טוני מנרו במחזמר "שיגעון המוזיקה" בתיאטרון הקאמרי. ב-2020 השתתף במחזה "החיים הם קברט" של תיאטרון הקאמרי. בשנת 2021 השתתף במחזמר "סאלח שבתי" בבימויו של צדי צרפתי.

בשנת 2022 שיחק במחזמר "הלהקה", המבוסס על סרטו של אבי נשר.

בשנת 2023 שיחק במחזמר ״צלילי המוסיקה״ בתפקיד רולף של התאטרון העברי בבימויו של נתן דטנר.

קישורים חיצוניים
----------------

* גל פופולר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* גל פופולר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* ארנון שוורצמן, גל פופולר: "אני חילוני לגמרי, אבל התפקיד גרם לי להעמיק בדת", באתר ‏מאקו‏‏, ‏11 בינואר 2018‏
* מעריב לנוער, זה השיר האהוב על גל פופולר, באתר ‏מאקו‏‏, ‏4 בפברואר 2019‏

הערות שוליים
------------

1. ↑  בידור - עומר דרור, עדי אלון ונופר סלמאן יככבו ב"סאלח שבתי", באתר פרוגי, ‏9 במרץ 2021.
**רמון קאלבל** (בצרפתית: **Raymond Calvel**; ‏1915/1914 - 30 באוגוסט 2005) היה מומחה ללחם ופרופסור לאפייה בבית הספר École Nationale Supérieure de Meunerie et des Industries Céréalières‏ (ENSMIC), בפריז, צרפת. 

  

קאלבל נקשר עם תחייתו של סגנון עשיית הלחם הצרפתי כמו גם עם פיתוח גוף נרחב של מחקר על שיפור טכניקות של אפיית לחם, בכלל זה מחקרים על ההבדלים בין קמח החיטה האירופאי לזה האמריקאי ופיתוחו של אוטוליסיס (autolysis), הוספת מים מוקדם יותר בתהליך הערבוב והלישה המיועד להרפות את הגלוטן בעיסת הבצק ולפשט את תהליך הלישה, וכך להפוך את הבצק לגמיש יותר וקל יותר לעיצוב.

הוא היה מורם של ג'וליה צ'יילד וסימון בק בפרק הלחם בכרך השני של הספר Mastering the Art of French Cooking, כמו גם יועץ לגילדת האופים של אמריקה (Bread Bakers Guild of America) בזמן היווסדה והתמקצעותה בראשית שנות התשעים. קאלבל אף כתב את הספר Le goût du pain (תורגם לאנגלית ב-2001 תחת הכותר The Taste of Bread (טעמו של הלחם)) שמהווה סיכום של עבודתו.

לקריאה נוספת
------------

* Calvel, Raymond, and Ronald Wirtz (trans.). *The Taste of Bread*. Springer, 2001, מסת"ב 0834216469.

* Child, Julia. *From Julia Child's Kitchen*. New York: Knopf, 1975.

* Child, Julia and Simone Beck. *Mastering the Art of French Cooking*, vol. 2. New York: Knopf, 1970.

* Reinhart, Peter. *Crust and Crumb*. Berkeley, CA: Ten Speed Press, 1998, מסת"ב 1580088023.

* Wing, Daniel and Alan Scott. *The Bread Builders*. White River Junction, Vermont: Chelsea Green Publishing, 1999, מסת"ב 1890132055.

קישורים חיצוניים
----------------

* ביוגרפיה קצרה באתר cooksinfo.com
* אתר בית הספר École Nationale Supérieure de Meunerie et des Industries Céréalières
* אתר גילדת האופים של אמריקה
* אתר לזכרו של רמון קאלבל

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007450827005171
* BnF: cb11894887m (data)
* ISNI: 0000 0000 1965 382X
* LCCN: n00009373
* NTA: 168040441
* SNAC: w693291k
* SUDOC: 026763222
* VIAF: 61543029
* WorldCat: lccn-n00009373

 |
"**הסכם גג**" הוא הסכם שנערך בין מדינת ישראל, רשות מקרקעי ישראל, משרד האוצר ומשרד הבינוי והשיכון לבין רשויות מקומיות, על מנת להגדיל את היצע הדירות.

ההסכם מאפשר הקמת שכונות חדשות בנות אלפי יחידות דיור בתחום הרשויות המקומיות איתן נחתם ההסכם. במסגרת ההסכם מתחייבת המדינה בפני הרשות המקומית להעמיד קדם-מימון להקמה של מבני ציבור, מוסדות חינוך ותשתיות, עוד טרם שיווק הפרויקט. הרשות המקומית מתחייבת להעניק ליזמים היתר בנייה תוך 90 ימים. במסגרת ההסכם, נקבע לוח זמנים מוגדר לקידום הפרויקט.

מודל הסכמי הגג היה בשימוש עד לשנות ה-90, בעקבות גלי העלייה ממדינות ברית המועצות לשעבר. המודל חודש בשנת 2013, כאשר נחתם ההסכם הראשון עם עיריית קריית גת, לצורך הקמת שכונת "כרמי גת", בה אמורות היו להיבנות כ-7,000 יחידות דיור. נכון לחודש אפריל 2017, נחתמו הסכמים עם 14 רשויות מקומיות, לצורך בניית כ-160 אלף יחידות דיור. חלק מן הדירות בשכונות החדשות ייבנו במסגרת מודל "מחיר למשתכן".

התוכנית נתקלה בקשיים. בקריית גת חל עיכוב בהוצאת היתרי הבנייה ופיתוח התשתיות בשכונה החדשה. בראש העין נוצרו קשיים במימוש ההסכם. לטענת תושבים בראש העין, בשכונות חדשות שאוכלסו לא נבנו תשתיות ראויות, ובכך לא מילאה המדינה את חלקה, לו התחייבה בהסכם.
בספטמבר 2021 נחתם לראשונה הסכם גג ביישוב ערבי. במסגרת הסכם ייבנו באום אל-פחם כ-15000 דירות חדשות, לצד שטחי תעסוקה ומסחר.

קישורים חיצוניים
----------------

* מירב מורן, קופצים מהגג: ההסכמים לבניית מגורים עם הרשויות מאיימים על מצבן הכלכלי, באתר TheMarker‏, 21 באפריל 2017
* הסכמי גג באתר רשות מקרקעי ישראל

הערות שוליים
------------

1. ↑  הילה ציאון, לפיד ואריאל חתמו על "הסכם גג" בקריית גת, באתר ynet, 5 בדצמבר 2013
2. ↑  דותן לוי, נחתם הסכם גג עם עיריית באר שבע: ייבנו 20 אלף דירות, באתר כלכליסט, 6 באוקטובר 2015
3. ↑  סרטונים יעל דראל‏, פרויקט הדגל בקריית גת מקרטע: אלפי דירות תקועות, באתר וואלה!‏, 31 בדצמבר 2016
4. ↑  אביב גוטר, ראש העין מאיימת לעצור את מחיר למשתכן, באתר כלכליסט, 29 באוגוסט 2016
5. ↑  הילה ציאון, תושבי ראש העין: "העיר לקראת אסון אורבני", באתר ynet, 7 בנובמבר 2016
6. ↑  אוכלוסיית אום אל פחם תוכפל כחלק מתכנית בנייה חדשה, באתר וואלה!‏, 13 בספטמבר 2021
במדעי המחשב, **עץ kd** הוא עץ חיפוש שמיועד לאחסון יעיל של נקודות במרחב k ממדי (ומכאן שמו). עצי kd הם מקרה פרטי של עצי BSP.

עצי kd מבוססים על רעיון שנדגים במקרה ה-2 ממדי הקל יותר להבנה. בשורש העץ מחולקת קבוצות הנקודות שמאוכסנות בו לשתיים על פי קוארדינטת ה-x שלהן, כאילו העברנו ישר אנכי במישור וחילקנו את הנקודות על פי מיקומן ביחס לישר - אם הן משמאל או מימין לו. נקודות שמימין יאוחסנו בתת-העץ הימני, ונקודות שמשמאל - בתת-העץ השמאלי.

לאחר מכן, בשורש כל אחד מתת העצים, מחולקות הנקודות ששייכות לאותו תת-עץ על ידי העברת ישר **אופקי**. בתתי העץ הבאים החלוקה היא שוב על ידי ישר אנכי וכן הלאה. בצורה זו הנקודות ממויינות לסירוגין על פי קואורדינטות x ו-y שלהן.

בעץ kd כללי הרעיון דומה. החלוקה מתבצעת על ידי מישור k-1 ממדי, כשבכל אחד מתתי העצים החלוקה היא לפי קוארדינטה שונה, ואחרי שעוברים על כל הקוארדינטות מתחילים את החלוקה מההתחלה.

שם העץ מבוסס על כך שבתחילת השימוש בעצים מסוג זה הם נקראו על פי מספר הממדים שלהם. למשל, עץ kd בשני ממדים נקרא "2d tree" ועץ כללי על k ממדים נקרא "kd tree". כיום משתמשים בשם "kd tree" עבור כל עץ מסוג זה ללא קשר למספר הממדים שלו, וכך עץ kd 2 ממדי נקרא "2d kd tree".

שימוש נפוץ של עצי kd הוא בחיפוש תחום אורתוגונלי: אם נתון לנו מרחב k ממדי ואנחנו רוצים למצוא את כל הנקודות שנמצאות בתוך תחום מסוים שהוא קופסה k ממדית (ב-2 ממדים ריבוע הוא קופסה כזו), עצי kd מאפשרים לעשות זאת במהירות יחסית ותוך שימוש בסיבוכיות מקום נמוכה.

כדי לבנות עץ kd עם \ n נקודות יש צורך בזמן של {\displaystyle \ O(n\log n)} ומקום של {\displaystyle \ O(n)}. לאחר שנבנה, ניתן למצוא בו נקודות בחיפוש טווח אורתוגונלי בסיבוכיות {\displaystyle \ O(n^{1-1/k}+r)} כאשר \ k הוא ממד המרחב שבו נמצאות הנקודות ו-\ r הוא מספר הנקודות בפלט.

| מבני נתונים |
| --- |
| מבנים מופשטים | רשימה • מחסנית • קבוצה • רב קבוצה • תור • דו-תור • תור עדיפויות • מילון • מחרוזת • איחוד קבוצות זרות |
| מימושים ליניאריים | מערך • מערך משונן • טבלת גיבוב • רשימה מקושרת • רשימת דילוגים • חוצץ |
| גרפים ועצים | ערימה  (בינארית • בינומית • פיבונאצ'י) • עץ חיפוש  (עץ אדום שחור • עץ 2-3 • עץ 2-3-4) • עץ סיפות • עץ B • עץ +B • עץ AVL • עץ Splay • עץ BSP • עץ kd • עץ R‏ • Trie • טריי X מהיר • טריי y מהיר• עץ WAVL |
| הסתברותיים | מסנן בלום |
כנסיית סנט קלמנט דיינס בלילה
**כנסיית סנט קלמנט דיינס** (באנגלית: St Clement Danes) היא כנסייה ברובע וסטמינסטר בלונדון.

הכנסייה נמצאת בקרבת בתי המשפט המלכותיים ברחוב סטרנד. את הכנסייה הנוכחית בנה האדריכל סר כריסטופר רן ב-1682. המבנה נהרס במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה ושוקם על ידי חיל האוויר המלכותי בשנת 1958.

אף ששם הכנסייה מופיע בשיר הילדים המפורסם "תפוזים ולימונים", אין מדובר בכנסייה זו. בשיר מדובר על כנסיית סנט קלמנט איסטצ'יפ הנמצאת בסיטי.

היסטוריה
--------

את הכנסייה הראשונה באתר בנו הדנים שהתגוררו באזור זה של לונדון, בין הסיטי לרובע וסטמינסטר, במאה ה-9. בהיות הדנים יורדי ים, הם קראו לכנסייה על שם קלמנס הקדוש - הקדוש המגן על יורדי הים.

הכנסייה נבנתה מחדש על ידי ויליאם הכובש ושוב בימי הביניים. את צריח הכנסייה הוסיף למבנה ג'יימס גיבס ב-1619. בסוף המאה ה-17 הייתה הכנסייה רעועה ביותר ולכן נהרסה עד היסוד ונבנתה מחדש על ידי האדריכל סר כריסטופר רן. 

במהלך הבליץ, ב-10 במאי 1941 נהרסה הכנסייה לחלוטין (למעט הצריח של גיבס וחלק מהקירות החיצוניים).

הכנסייה המרכזית של חיל האוויר המלכותי
-------------------------------------

בעקבות מסע התרמה של חיל האוויר המלכותי שוקמה הכנסייה ונחנכה מחדש ב-19 באוקטובר 1957. היא הפכה לכנסייה הרשמית של חיל האוויר. נערכים בה טקסי הזיכרון וההנצחה של החיל, ומצויות בה אנדרטאות רבות ליחידותיו.

על פתח הכנסייה נכתב בלטינית:

> 
> נבנתה על ידי כריסטופר רן 1682. נהרסה על ידי הברקים של לוחמת האוויר 1941. שוקמה על ידי חיל האוויר המלכותי 1958. 
> 
> 

מחוץ לכנסייה עומדים פסלים של שני ראשי חיל האוויר המלכותי בזמני מלחמה: ארתור האריס ויו דואודינג.

על רצפת הכנסייה רשומים שמות 800 בסיסי חיל האוויר המלכותי, תחנותיו, פלוגותיו וטייסותיו, וליד הכניסה לכנסייה נמצא תג חיל האוויר. על רצפת המסדרון הצפוני כתובת הנצחה לחיילי חיל האוויר הפולני שלחמו לצד חיל האוויר המלכותי במלחמת העולם השנייה. ספר זיכרון בכנסייה מכיל את שמות כל אנשי חיל האוויר המלכותי שנפלו בעת מילוי תפקידם ואת אנשי הצוותים האוויריים של ארצות הברית שנפלו על אדמת בריטניה במהלך מלחמת העולם השנייה.

ליד מזבח הכנסייה שלט ועליו שמות חיילי חיל האוויר שהוענקו להם עיטורי צלב ויקטוריה וצלב ג'ורג'. עוגב הכנסייה ניתן לה כמתנה על ידי חיל האוויר של ארצות הברית. חלק מריהוט הכנסייה הוא תרומות של חיל האוויר המלכותי האוסטרלי וחיל האוויר ההולנדי.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטלים: |
| --- |
|  | **פורטל לונדון** |
|  | **האדריכלות** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כנסיית סנט קלמנט דיינס** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של כנסיית סנט קלמנט דיינס

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007564804705171
* LCCN: n88096047
* VIAF: 150201100
* WorldCat: lccn-n88096047

 |
**מתיה מאדסה** (בארמנית: Մատթեոս Ուռհայեցի, Matteos Uṛhayetsi; נולד במחצית השנייה של המאה ה-11 – 1144) היה היסטוריון ארמני במאה ה-12 מהעיר אדסה.

חייו
----

מתיה היה אב המנזר של "המנזר האדום", ליד העיירה קהרמאנמרש ואיש דת בכנסייה האפוסטולית הארמנית. בכתביו הוא מספר רבות על הנסיכות הארמנית קטנה שהקים האציל הארמני פילרטוס ברכמיוס, ששימש בעברו כגנרל בצבא הביזנטי. נסיכותו של ברכמיוס קמה ב-1078 אך לקראת מותו ב-1086 התפוררה למספר ישויות מקומיות. כתביו משמשים מקור אמין לתיאור מסע הצלב הראשון ועל ההיסטוריה של אזור הגבול בין האימפריה הביזנטית לאימפריה הסלג'וקית.

מתיה מאדסה מתואר במחקר המודרני כאדם בעל אמונה דתית חזקה ודיעות מוצקות באשר לכתבי הקודש ולעימותים של תקופתו בין נוצרים לכופרים – מוסלמים אך גם פלגים שונים בתוך הכנסייה הנוצרית. מעט מאוד ידוע על חייו, הוא נולד באסדה במחצית השנייה של המאה ה-11 והיה חבר בכנסייה האפוסטולית הארמנית. הוא היה מתנגד נחוש לכנסייה היוונית כמו גם לכנסייה הלטינית. הוא לא חוסך את שבט לשונו מהצלבנים ששבתקופת חייו שטפו את סוריה והקימו תוך קרבות מרים את נסיכות אנטיוכיה וממלכת ירושלים בהם הוא ראה ברברים כפויי טובה. מתיה מאדסה ראה ערב הכיבוש הצלבני של ארץ-ישראל בצלבנים כמי שבאו למלא את רצון האלוהים: "לשבור את כבלי הנוצרים, לפרוק מעל עיר-הקודש את עול הכופרים ולכבוש בכוח מיד המוסלמים את הקבר הנערץ שאסף לתוכו את האלוהים". שנים מספר מאוחר יותר הוא כתב כי האלוהים ראה צורך להתערב במישרין ולהזהיר את הפרנקים על שום שגירשו את הארמנים, את היוונים, את הסורים ואת הגיאורגים מן המנזרים. הוא נהרג, ככל הנראה כל הנראה במהלך המצור על אדסה (1144).

עבודתו של מתיו ידועה בשם **כרוניקל** (בארמנית: Ժամանակագրություն), שכנראה החל לכתוב בשנת 1113 והשלים לפני 1140, במקור נכתבה בניב של ארמנית ומתעדת את ההיסטוריה הארמנית על פני מאתיים שנה – מהמחצית השנייה של המאה העשיריתעד המחצית השנייה של המאה ה-12 ומתבססת, ככל הנראה, על ספרים קדומים יותר אותם קרא מתיה בהיותו איש דת ובעל גישה לספריות שהוחזקו במזרים ארמניים שונים.

הוא נותר המקור העיקרי היחיד למידע אודות האירועים הפוליטיים והכנסייתיים בתקופתו ובאזורו. הידע הספרותי וההיסטורי של מתיה היה מוגבל, וחלק מהנתונים הכרונולוגיים שלו שנויים במחלוקת על ידי חוקרים מודרניים.

לקריאה נוספת
------------

* יהושע פראוור, **תולדות ממלכת הצלבנים בארץ ישראל**, א-ב, ירושלים: הוצאת מוסד ביאליק, 1963, 1973. - המחבר זכה בפרס ישראל; במהדורתו בצרפתית זכה הספר בפרס "האקדמיה הצרפתית".
* יהושע פראוור, **הצלבנים - דיוקנה של חברה פיאודלית**, ירושלים: מוסד ביאליק, 1975, 1985.
* Steven Runciman, **A History of the Crusades**, Cambridge university press, 1952 מסת"ב 0521061628
* Christopher Tyerman. **God's war: a new history of the Crusades**, Harvard University Press, 2006

הערות שוליים
------------

1. ↑  החברה הארץ-ישראלית בימי הצלבנים : הנוצרים - המזרחים  בתוך ההיסטוריה של ארץ-ישראל הר, משה דוד (פרופ') הוצאת יד בן צבי ירושלים

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007274016905171
* BnF: cb16196900z (data)
* GND: 100967132
* ISNI: 0000 0000 8391 0034
* LCCN: n87143430
* NTA: 146675630
* SUDOC: 161652875
* VIAF: 67980167
* WorldCat: lccn-n87143430

 |