recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
מצבת הרב יצחק שלמה אונגר
הרב **יצחק שלמה אונגר** (י"ז באדר ב' תרפ"א, 27 במרץ 1921 - כ"ב בסיוון תשס"ד, 11 ביוני 2004) היה פוסק הלכה הונגרי, רבה הראשון של קהילת חוג חת"ם סופר ברח' הרב יהודה לייב מיימון בבני ברק, וראש ישיבת חוג חת"ם סופר-מחנה אברהם בבני ברק.

תולדותיו
--------

נולד בעיירה בעלעד שבהונגריה לאברהם צבי ולחוה לאה אונגר. אביו היה רב ואב"ד קאפאוואר וחיבר את הספר **מחנה אברהם**. אמו הייתה בתו של ישי הכהן לוינשטיין.

בשנת תרפ"ו עבר עם משפחתו לעיירה קאפאוואר, בשנת תרצ"ו גלה לעיירה פאפה, שם למד תורה מפי הרב יעקב יחזקיהו גרינוואלד בעל ה"ויגד יעקב". בשנת תרצ"ט חזר לבית אביו, עקב מחלת אביו.

הרב אונגר עבר טלטולים רבים בזמן השואה בשנת תש"ד וביניהם שהה במחנה ברגן-בלזן, ביום כ"ב באייר ניצל מידי הנאצים, וציין יום זה מדי שנה כיום ההצלה שלו.

בשנת תש"ו נישא בווינדסהיים לרחל בת יהודה לוי. בי"ט בכסלו תשנ"ג נפטרה עליו אשתו רחל, אז נשא בזיווג שני את אשתו מרת צארטל בתו של יהושע פאלק גרינבוים, שנפטרה בשנת תש"ע אחרי פטירתו.

בשנת תש"ט התמנה לרבה של שכונת גבעת שאול בירושלים, ובט"ו בשבט שנת תשי"ז התמנה לרבה של קהילת חוג חת"ם סופר בבני ברק.

נפטר בכ"ב בסיוון תשס"ד. בהלווייתו הוספד על ידי הרב שמואל הלוי וואזנר והרב נתן גשטטנר. הובא לקבורה בבית הקברות שומרי שבת.

הרב אונגר לא השאיר אחריו בנים. ממלא מקומו ברבנות הקהילה הוא הרב יוסף מאיר אלטמן.

ישיבת חוג חתם סופר-מחנה אברהם
-----------------------------

בראש חודש אלול שנת תשכ"ב הקים את ישיבת חוג חתם סופר-מחנה אברהם, על שמו ולזכרו של אביו אשר חיבר את הספר "מחנה אברהם".

ספריו
-----

* **תורת איש** על התורה ודרשות (שלשה כרכים).
* זמירות שבת **ליקוטי תורת איש**.
* **רשומים בשמך** - סיפורים על גדולי הדורות

לקריאה נוספת
------------

* תולדותיו בספר "תורת איש" חלק ג'.

קישורים חיצוניים
----------------

* יצחק שלמה אונגר (1921-2004), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  דבורי גולובנציץ (26 באפריל 2018). "לא נורמלי". *בתוך המשפחה* (934): 32–36. `{{cite journal}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007300393005171
* GND: 137360185
* ISNI: 0000 0001 0837 8794
* LCCN: no2006091322
* VIAF: 97445181
* WorldCat: lccn-no2006091322

 |
שגיאות פרמטריות בתבנית:מבנה   
פרמטרים ריקים [ מיקום ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

פתח המנהרה הצפונית
פנים מנהרת הרכבת הדרומית
**מנהרות הרכבת בראש הנקרה** היא מערכת של שתי מנהרות לרכבת המחוברות בגשר, בקצה מסילת החוף, העוברות מתחת לרכס ראש הנקרה. המנהרות נחפרו בידי חיל ההנדסה של דרום אפריקה בזמן מלחמת העולם השנייה והן אינן בשימוש כיום. מערכת המנהרות היא באורך כולל של כ־200 מטר. קו הגבול בין ישראל ללבנון עובר בתוך המנהרה הצפונית, ולפיכך היא נאטמה.

היסטוריה
--------

במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש לבנון מידי צרפת על ידי הצבא הבריטי בשנת 1941, הוחלט לחבר את מסילת החוף עם רשת הרכבות בלבנון. מחיפה דרך ביירות לטריפולי, משם הייתה כבר קיימת מסילה צפונה דרך חלב לטורקיה, כדי לאפשר מעבר כוחות צבאיים וציוד. המסילה הוקמה על ידי יחידות צבאיות מדרום אפריקה, אוסטרליה וניו זילנד ובניתה ארכה כשנה וחצי. על מנת לחצות את סולמה של צור נחצבו שתי מנהרות מתחת לרכס המחוברות בגשר מעל לאחת הנקרות הגדולות שבמקום. המנהרה נחצבה על ידי פלוגה 40 של חיל ההנדסה הדרום אפריקאי ונחנכה ב־14 באוגוסט 1942. מעל הכניסה הדרומית למנהרה מופיעה כתובת המציינת את השלמתה בשנת 1942. תוואי המסילה בין חיפה לביירות הושלם ב-24 באוגוסט 1942 ועד לתחנת הרכבת בטריפולי ב-18 בדצמבר 1942. 

קו רכבת חיפה – ביירות –טריפולי (HBT) הייתה הקישור הראשון שחיבר בין רשת הרכבות של יבשת אירופה עם רשת הרכבות של צפון אפריקה, אך הוא מעולם לא פעל בשימוש אזרחי. הבריטים שמרו עליו בשליטה צבאית.

במלחמת העצמאות ב־14 במרץ 1948, פוצצו לוחמי גדוד 21 של חטיבת כרמלי את הגשר שחיבר בין המנהרות, כדי למנוע מעבר נשק וחיילים של צבא לבנון. זו הייתה אחת הפעולות הראשונות של החטיבה שנוסדה ב־28 בפברואר 1948. לאחר המלחמה נאטמה המנהרה הצפונית כדי למנוע את חציית הגבול.

המנהרות כיום
------------

המנהרה הדרומית מהווה חלק מאתר הנקרות של ראש הנקרה וניתן להגיע דרכה אל המסלול שעובר בנקרות. בחלקה הדרומי של המנהרה הצפונית ישנו מיצג אור-קולי של אתר ראש הנקרה.

קישורים חיצוניים
----------------

| עיינו גם בפורטל: |
| --- |
|  | **פורטל אתרי מורשת בישראל** |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מנהרות הרכבת בראש הנקרה** בוויקישיתוף
* מנהרות הרכבת בראש הנקרה - אתר ראש הנקרה

הערות שוליים
------------

1. ↑  מנהרת הרכבת המנדטורית באתר ראש הנקרה
**מוזיקה קומית** (באנגלית: **Comedy music**) או **קומדיה מוזיקלית** היא סוגה מוזיקלית בעל אופי קומי או הומוריסטי. ניתן לקשר את ההיסטוריה שלה למאה הראשונה ביוון העתיקה וברומא, ובמרוצת השנים גם לתקופת ימי הביניים, לתקופות קלאסיות ורומנטיות ולמאה ה-20. בין האמנים במאה ה-20 ניתן למנות את אלן שרמן (אנ'), פרנק זאפה, טייני טים, גברות בארנקד (אנ'), רנדי ניומן וגם וירד אל ינקוביק. אמנים במאה ה-21 כוללים את טניישס די וטיסת הקונקורד.

רקע ופרסים
----------

מוזיקה קומית מזוהה לעיתים קרובות עם תרבות הנגד, בשל המסרים החתרניים שהיא מציגה. האופי האינפורמטיבי הזה של המוזיקה הקומית תורם גם לשיפור הלמידה בתוך הכיתה ומחוצה לה. צורות בידור כמו תיאטרון מוזיקלי משלבות לעיתים קרובות גם מוזיקה קומית.

כדי ליצור אפקטים קומיים במוזיקה, מלחינים פיתחו מספר טכניקות לחן עיקריות, כולל שימוש בטקסט קומי, פרודיה מוזיקלית ושילובים בלתי צפויים של אלמנטים תחביריים בין היתר. ניתן לסווג מוזיקה קומית למספר סוגים, כגון מוזיקת פרודיה (אנ'), שיר נובלי (אנ'), רוק קומי (אנ') והיפ הופ קומי (אנ'). פרסים המוקדשים למוזיקה קומית כוללים את פרס גראמי לאלבום הקומדיה הטוב ביותר, פרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי, ופרסי הקומדיה המוזיקלית.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוזיקה קומית** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. 1 2  Matthew McKeague, Lyrical lessons: The potential of informative comedy music as supplementary teaching material, **The European Journal of Humour Research** 6, 2018-11-13, עמ' 30–49 doi: 10.7592/EJHR2018.6.3.mckeague
2. ↑  Sign in, Humanities LibreTexts, ‏2016-12-06 (באנגלית)
3. ↑  Arias, Enrique (2001). Comedy in Music: A Historical Bibliographical Resource Guide. Greenwood Press.
**אילזה בלומנטל-וייס** (בגרמנית: **Ilse Blumenthal-Weiss**;‏ 14 באוקטובר 1899 – 10 באוגוסט 1987) הייתה משוררת יהודייה-גרמנייה. ניצולת השואה ממחנות הריכוז וסטרבורק וטרזיינשטט.

קורות חיים
----------

אילזה בלומנטל-וייס נולדה ב-14 באוקטובר 1899 בברלין, הקיסרות הגרמנית לגוטליב וייס, בעל חנות בגדים, ולהדוויג וייס-ברוק. היא התחתנה עם הרברט בלומנטל, רופא שיניים, בשנת 1929. היא הוכשרה להיות מורה לחינוך גופני ועבדה כמומחית אורתופדית, אם כי היא גם כתבה שירה מגיל צעיר. היא פרסמה את כרך שיריה הראשון, "Gesicht und Maske" ("פנים ומסכה") בשנת 1929. היא התכתבה עם המשורר האוסטרי ריינר מריה רילקה, ומכתביהם פורסמו ב-"Briefe aus Muzot" בשנת 1935.

בשנת 1937, נמלטה בלומנטל-וייס מגרמניה הנאצית. היא עברה להולנד, אך במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר פלישת הנאצים להולנד ותחילת שואת יהודי הולנד, היא ובתה מרים גורשו לוסטרבורק ואז למחנה הריכוז טרזינשטט בשנת 1944. בעלה ובנה, פיטר, נרצחו במחנות הריכוז אושוויץ ומאוטהאוזן בהתאמה. בשנת 1947, לאחר המלחמה והשואה היגרו, בלומנטל-וייס ובתה לארצות הברית והתיישבו בעיר ניו יורק.

בניו יורק פרסמה שלושה אוספי שירה נוספים: "Das Schlüsselwunder" ("נס המפתח"), משנת Mahnmal" ,1957" ("אנדרטה") וספרה משנת Ohnesarg" 1984" ("ללא ארונות"). רוב השירים הכלולים בהם התמקדו בשואה ובקורבנותיה. היא עבדה כספרנית במכון ליאו בק, ניו יורק.

בלומנטל-וייס נפטרה ב-10 באוגוסט 1987 בגריניץ', קונטיקט.

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3  Glenn, Jerry (2013). "Ilse Blumenthal-Weiss". *Women Writers of Great Britain and Europe: An Encyclopedia*. Routledge. ISBN 9781135616700.
2. 1 2  "Guide to the Papers of Ilse Blumenthal-Weiss". Leo Baeck Institute. 25 ביולי 2013. נבדק ב-17 באפריל 2015. `{{cite web}}`:  (עזרה)
3. ↑  Felstiner, John (28 במרץ 2004). "On the other side of darkness". *Los Angeles Times*. נבדק ב-17 באפריל 2015. `{{cite news}}`:  (עזרה)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007258983605171
* BIBSYS: 90358422
* BnF: cb119936034 (data)
* CiNii: DA15875156
* GND: 118852272
* ISNI: 0000 0000 8188 5947
* LCCN: n89602994
* NTA: 074509098
* RERO: 02-A010054713
* SNAC: w6m19f3w
* SUDOC: 073269433
* VIAF: 119572269
* WorldCat: lccn-n89602994

 |
**איתי גדסי** (נולד ב-6 בפברואר 1986) הוא עיתונאי חרדי ישראלי, המשמש ככתב ופרשן פוליטי ברדיו קול חי, ומגיש תוכניות אקטואליה ברדיו.

ביוגרפיה
--------

גדסי נולד וגדל בבני ברק, למד בישיבת ברכת אפרים, ולאחר מכן בישיבת פוניבז' בבני ברק.

את דרכו התקשורתית החל ב-2007 ככתב מוניציפלי ברשת קו עיתונות, בה סיקר את הרשויות החרדיות ואת העיר בני ברק. וכן כמגיש פינות ברדיו קול חי, וכפרשן בקווי הנייעס החרדים.

ב-2009 מונה לדובר עיריית אלעד.

ב-2011 התגייס לצה"ל ושירת בדובר צה"ל כמש"ק-דוברות לענייני שירות חרדים בצה"ל.

בשנת 2013 חזר גדסי לרשת "קו עיתונות", שם שימש כעיתונאי ועורך משנה של הרשת וכעורך האתר כל הזמן. גדסי סיקר עבור העיתון את הבחירות המקומיות ברשויות המקומיות בטור שבועי "זירה מקומית".

ב-2015 החל את עבודתו ככתב ופרשן פוליטי ברדיו קול חי, וכמגיש תוכניות אקטואליה. במהלך מערכות הבחירות לכנסת הגיש גדסי תוכנית בחירות לצד הזמר ישי לפידות. גדסי גם משמש כפרשן קבוע בקו הסקופים.

בעל תואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו. בינואר 2023 הוסמך כעורך דין. במרץ 2024 מונה ליו"ר ועדת משפט ותקשורת בלשכת עורכי הדין.

גדסי נשוי ואב לחמישה. מתגורר בבני ברק.

קישורים חיצוניים
----------------

* איתי גדסי, ברשת החברתית טוויטר
* איתי גדסי, ברשת החברתית פייסבוק
* אבי גרינצייג, ראיון באתר בחדרי חרדים - 'אחד על אחד' עם איתי גדסי
* איתי גדסי, טור באתר כיכר השבת על הפגנות הפלג הירושלמי
* איציק אוחנה, איש התקשורת אסף כסף והוקמה מציבה על קברו של ירחמיאל שניידר, באתר כיכר השבת
* איתי גדסי, גילויים חדשים על מבצע "אבק דרכים" – ניסיון הפיגוע ב'ניצנים', באתר כל הזמן
* דוד קליגר, המירוץ לבחירות: איתי גדסי וישי לפידות בתוכנית חדשה, באתר קול חי
* אלכסנדר כץ, דרעי, תכיר: איתי גדסי מונה לכתב הפוליטי של תחנת הרדיו החרדית קול חי, באתר אייס, 8 בנובמבר 2015

הערות שוליים
------------

1. ↑   ציוץ של איתי גדסי ברשת החברתית אקס (טוויטר), 12 בינואר 2023
2. ↑  יפעת גדות, עו"ד איתי גדסי מונה ליו"ר ועדת משפט ותקשורת בלשכת עוה"ד, באתר News1 מחלקה ראשונה, 03/06/2024
שגיאות פרמטריות בתבנית:מבנה   
פרמטרים ריקים [ מיקום ] לא מופיעים בהגדרת התבנית 

**תעלת הדנובה** או **תעלת דונו (donokanal)** היא ערוץ של נהר הדנובה, נבנתה ב-1598, בתוך העיר וינה באוסטריה. אורכה 17.3 ק"מ ובניגוד לנהר הדנובה עצמו, היא גובלת במרכז העיר של וינה, שם זורם לתוכה נהר וויין (Wienfluss).

התעלה מתפצלת מהנהר הראשי במתחם המזבלה והמנעול של נוסדורף (אנ'), בדובלינג (אנ'), וחוזרת אליו שוב במעלה הזרם של "פרטרשפיץ", בפארק פראטר בסימרינג. האי שנוצר כך בין התעלה והדנובה מכיל שניים מ-23 המחוזות של וינה: בריז'יטנאו (רובע 20)ולאופולדשטאדט (רובע שני). את התעלה חוצים חמישה עשר גשרי דרכים וחמישה גשרי רכבת.

תעלת הדנובה בתוך העיר
התעלה בשנת 1855
מכיוון שבגרמנית המילה תעלה (שנמצאת בשימוש מאז שנת 1700 לערך) מעוררת אסוציאציות של תעלות ביוב פתוח, נעשו ניסיונות לשנות את שם התעלה (אחת ההצעות הייתה Kleine Donau – הדנובה הקטנה) אך הם לא זכו להצלחה.

היסטוריה
--------

השם "תעלת הדנובה", משמש מאז 1686, עבור הענף הדרומי של נהר הדנובה בווינה. הענף, שהיה במקור ענף טבעי, בשנים 1598–1600, הוסדר לראשונה על ידי הברון פון הויו (אנ').

גשר ה"דובלין סטג" מעל התעלה
במאה ה-19 נבנה ה"שווימטור", מחסום צף נייד, בסמוך לכניסה לתעלה. הוא תוכנן להגן על התעלה מפני שיטפונות, ונכנס לשירות בשנת 1873. מתחם המזבלה והמנעול של נוסדורף (אנ') נבנה בין 1894 ל-1899, והוא מספק בקרת שיטפונות איכותית יותר מאשר השווימטור. עם זאת, השווימטור נשאר בשימוש עד מלחמת העולם הראשונה, ולא הוצא משימוש עד 1945.

שימוש
-----

בתחילת שנות ה-90 החלו עבודות בקטע הדרומי של התעלה (בין הרובע השני לשלישי) על מנת ליצור אזור בילוי לאורך גדותיו.

השבילים משני צידי הדונאוקנאל נמצאים בשימוש קבוע על ידי רצים ורוכבי אופניים. לאחרונה נעשו ניסיונות מוצלחים להפוך את המקום לאזור בילוי אטרקטיבי יותר במהלך חודשי הקיץ (במות קיץ, שוקי פשפשים, בתי קפה ועוד).

שייט בסירה המקיף את לאופולדשטדט ובריג'יטנאו דרך הדונאוקנאל והדנובה מתחילים בשוודנפלאץ (Schwedenplatz – כיכר שוודיה), קרוב למרכז העיר. אותו מיקום מספק את מסוף וינה של המעבורת המהירה Twin City Liner, המקשר את וינה עם ברטיסלבה, תוך מעבר בדונאוקנאל וממנה לדנובה.

מסוף הסירות בלילה
פסטיבל "Donaukanaltreiben" מתקיים מדי שנה בחודש יוני במספר מקומות לאורך הדונאוקנאל. מוזמנות בעיקר להקות אוסטריות (מקצועיות וחובבניות) אך מדי פעם מזמינים המארגנים גם להקות מהמדינות השכנות.

השפעות תרבותיות
---------------

גדות הדונאוקנאל הונצחו על ידי היינץ קונרדס בשירו "A schräge Wiesn" ("מדשאה משופעת"). בשיר, הגיבור פרנץ, בוחר שלא לצאת לחופשה. במקום זאת, הוא מבלה את זמנו הפנוי בנמנום על מדרונות הדשא שליד הדונאוקנאל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **תעלת הדנובה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  The Donaukanal: an overview for visitors, www.visitingvienna.com
2. ↑  Donaukanaltreiben, de-de.facebook.com, עמוד הפייסבוק של הפסטיבל (בגרמנית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4135458-8
* VIAF: 236409720
* WorldCat (עם VIAF): 236409720

 |
**יורי אוסצ'וב** (ברוסית: **Юрий Владимирович Усачёв**; ‏‏נולד ב־9 באוקטובר 1957) הוא קוסמונאוט רוסי שטס לחלל מספר פעמים והיה חבר צוות של תחנת החלל מיר ומפקד משלחת מס' 2 של תחנת החלל הבין-לאומית.

ביוגרפיה
--------

יורי אוסצ'וב נולד בעיירה במחוז רוסטב ברוסיה הסובייטית שאז הייתה חלק של ברית המועצות. בשנת 1975 הוא סיים לימודי בית ספר ואחרי תקופה קצרה התגייס לצבא ברית המועצות. הוא השלים שירות חובה של שנתיים. בשנת 1985 אוסצ'וב סיים לימודי תואר שני בהנדסת אווירונאוטיקה במכון למהנדסי תעופה במוסקבה. לאחר הלימודים הוא התחיל לעבוד בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה.

בשנת 1991 אוסצ'וב נכלל ביחידת הקוסמונאוטים והחל הכנות לטיסה לתחנת החלל מיר. הוא היה בצוות גיבוי של מספר טיסות. את הטיסה הראשונה הוא ביצע בחללית סויוז TM-18 (מפקד הטיסה היה ויקטור אפנסייב). החללית התחברה לתחנת החלל מיר וצוות התחיל בביצוע תוכנית ניסויים במסגרת משלחת מס' 15. הם חזרו לכדור הארץ לאחר 182 ימים.

בשנת 1996 אוסצ'וב טס לתחנת החלל "מיר" בפעם השנייה. חללית סויוז TM-23 (מפקד צוות יורי אונופריינקו) התחברה לתחנת החלל לביצוע ניסויים. אוסצ'וב ביצע 6 פעילויות חוץ רכביות וחזר לכדור הארץ לאחר 194 ימים.

בשנת 2000 אוסצ'וב היה חבר צוות של מעבורת החלל אטלנטיס במשימה STS-101 (ג'יימס הולסל היה מפקד צוות). מטרת המשימה הייתה להמשיך בבניית תחנת החלל הבין-לאומית. הטיסה נמשכה כ-10 ימים.

במרץ 2001 אוסצ'וב טס לחלל בפעם הרביעית במעבורת החלל דיסקברי STS-102 (ג'ים ות'רבי היה מפקד צוות) כמפקד משלחת מס' 2 לתחנת החלל הבין-לאומית. הוא חזר לכדור הארץ בSTS-105 לאחר 167 ימים.

לאחר פעילות בחלל
----------------

בשנת 2005 אוסצ'וב חזר לעבודה במשרד תכנון "אנרגיה" בו הוא התחיל לעבוד לאחר סיום הלימודים.

אוסצ'וב כתב מספר ספרים על פעילותו בחלל.

אוסצ'וב עם משפחתו מתגורר בעיר הכוכבים.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **יורי אוסצ'וב** בוויקישיתוף
* תקציר נתונים באתר ספייספאקטס
* נתונים מאנציקלופדיית החלל
* ביוגרפיה (ברוסית)
* ביוגרפיה באתר מרכז הכנת הקוסמונאטוים (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 129764833
* ISNI: 0000 0000 1629 2416
* VIAF: 35544013
* WorldCat: viaf-35544013

 |
**אברהם אלמוג** (נולד ב-1940) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, פיקד על גדוד 184 במלחמת יום הכיפורים ועוטר בעיטור העוז.

ביוגרפיה
--------

אלמוג נולד בירושלים. הוא בנם של חיה ואליהו הרוש, סבו מצד אמו היה נגיד הקהילה היהודית בעיר צפרו שבמרוקו ועלה לארץ ישראל עם עשרות מבני קהילתו ב-1921. במהלך מלחמת העצמאות נהרגה אחותו גרציה (יפה) הרוש כשלחמה בקרב על הגנת הרובע היהודי, שניים מאחיו נלקחו לשבי בירדן לאחר נפילת הרובע. לאחר המלחמה נשלח ללימודים בקיבוץ חפציבה.

בנובמבר 1958 התגייס לצה"ל ושירת בחיל השריון. במלחמת ששת הימים שימש קצין מבצעים בחטיבה 8, לאחר מכן פיקד על פלוגה ושירת כקצין אג"ם בחטיבה. במרץ 1969 מונה לסגן מפקד גדוד 184 בחטיבה 14 ומילא תפקיד זה במהלך מלחמת ההתשה. הוא פיקד על גדוד 184 בחטיבה 14 עד ספטמבר 1973 ומונה לקצין הדרכה במפקדת גייסות השריון בג'וליס. במלחמת יום הכיפורים היה במינוי חירום קצין אג"ם של גייסות השריון, הוא חזר ונטל פיקוד על גדוד 184 ב-10 באוקטובר, לאחר שמפקד הגדוד שאול שלו נהרג בהתקפה על תעוז "טלוויזיה". אלמוג ארגן מחדש את הגדוד, והוביל אותו בלחימה בקרב השריון ב-14 באוקטובר, במבצע אבירי לב ובקרב החווה הסינית. על פועלו עוטר אלמוג בעיטור העוז.

לאחר המלחמה מונה למפקד חטיבה 265 באוגדה 440, חטיבת מילואים של טנקי שלל שהוסבו לטנקי טירן. ב-1977 מונה למפקד חטיבה 14, חטיבת שריון סדירה. בשנים 1979 עד 1981 פיקד על בית הספר לשריון. בתפקידו האחרון בשירות הקבע שימש נספח צבאי בוונצואלה ובשש מדינות נוספות ביבשת.

לקריאה נוספת
------------

* אהוד מיכלסון, **"אבירי לב" גדוד 184**, משרד הביטחון – ההוצאה לאור

קישורים חיצוניים
----------------

* אברהם אלמוג באתר "50 שנה למלחמת יום הכיפורים" של []
* עיטור העוז שהוענק לאברהם אלמוג, באתר "בעוז רוחם" של אגף כוח האדם בצה"ל
* אברהם אלמוג, תא"ל (בדימוס), מג"ד טנקים גדוד 184, חטיבה 14, קרבות סיני – יום הכיפורים 1973, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:15:39), 25 באוקטובר 2021
* תא"ל (מיל') אברהם אלמוג, אזרחות לשם כבוד - הייתכן?, מאמר בביטאון בצוות
* תת-אלוף (מיל') אברהם אלמוג, גדוד 184 – תיאור הלחימה הגדודי, באתר חטיבה 14
וילה וליש
בניין מגורים ברחוב קארפאט
**אלפרד וליש** ואגווצ'אי (תואר אצולה) (בהונגרית: **Wellisch Alfréd**; פשט, 6 במאי 1854 – בודפשט, 16 בדצמבר 1941) היה אדריכל יהודי-הונגרי, המתכנן של מאות בתי דירות בבודפשט, אביו של האדריכל אנדור וליש (שינה את שמו לאנדור וצ'אי).

ביוגרפיה
--------

וליש נולד במשפחה יהודית בפשט כבנו של נתן וליש. עד 1876 למד בקרלסרוהה ואחר כך בווינה אצל תיאופילוס הנס ובסוף בפריז בבית הספר לאמנויות יפות. אז התיישב בבודפשט בשנת 1881, שם גם פתח את משרדו. בין השנים 1881–1992 היה חבר בתא הבונים החופשיים אטווש, ואחר כך היה חבר מייסד של תא הבונים החופשיים "הרפורמה", ממנו פרש בשנת 1896. כאדריכל הוא קיבל הזמנות רבות, תכנן את מטה מכרה הפחם שלגוטריאן ברחוב אראן יאנוש, את הגימנסיה הראשית ברחוב טוואסמזה, את בית היתומים היהודי לבנים בפאשור וכן וילות רבות. (על פי הלקסיקון יהודי הונגרי הוא תכנן יותר מ-200 בנייני דירות. הוא היה גם חבר במועצה הלאומית לבנייה ציבורית, ייסד מספר קרנות צדקה ותרבות, כמו פרס וליש לזוכי מכרזים שהוענק על ידי אגודת האדריכלים ההונגרית מדי שנה מאז 1903 לסטודנטים באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה וכלכלה וכן לחברים הנספחים באגודה. כהכרה בעבודתו כאדריכל, כפטרון וכנדבן וכן עבור עבודתו כחבר המועצה המרכזית הלאומית לבנייה ציבורית, הוענק לו בשנת 1910 תואר אצולה (אבירות). ב-28 במאי הוא קיבל את האצולה ההונגרית עם היתר להוספת השם ואגווצ'אי (שפירושו מִוואגווצ'ה). הוא נפטר ב-16 בדצמבר 1941 בבודפשט.

אשתו הייתה וילמה אולמן בארניהווארי (1861–1945); בנם כאמור האדריכל אנדור ווליש (1887–1956).

רשימת מבנים ידועים שלו
----------------------

### בניינים ציבוריים

* 1896: בניין בית הספר התיכון לשעבר, כיום בניין הפקולטה להנדסת חשמל של קנדו קלמן באוניברסיטת אובודה.
* 1890–1891: מטה הקהילה היהודית של פשט, רחוב וושלני 7, רחוב שיפ 12.
* 1900: בית היתומים היהודי לנערים בפאשור, נהרס בשנת 2008.
* 1904: המטה לשעבר של שלגוטריאן מכרות פחם בע"מ ברחוב יאנוש אראן.
* 1912: לשעבר המשרד למינהל ציבורי ומשפט, ארמון וליש לשעבר, כיכר לאיוש קושוט 4.
* ?: ביתנים של בית החולים היהודי.

### וילות

* 1881: Káry Villa, Dózsa György út 74.
* 1891: וילה וליש, דרך הזיכרון לסצ'ני 5-3.

### בתים להשכרה

* 1889–1890: בניין דירות נוימן, József körút 83.
* 1889–1891: בניין דירות דרכסלר, Thököly út 8 - שתי קומות הונחו בשנת 1927
* 1898–1899: בית וליש, Szent István körút 16.
* 1905: בניין דירות האסנפלד, רחוב קיראי 34, רחוב סקיי מיהאי 1.
* ועוד רבים נוספים

לקריאה נוספת
------------

* לקסיקון ביוגרפי הונגרי
* Magyar Életrajzi Lexikon 1000-1990, mek.niif.hu
* וילמוש טוט: שני הוולישים, 17 בדצמבר 2001
* פטר קוזאק: אלפרד וליש, תמונת קריירה;
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929.
* Magyar Zsidó Lexikon: Wellisch SZEMÉLYNÉV: Wellisch Alfréd, mek-oszk.uz.ua

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלפרד וליש** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Magyar életrajzi lexikon,
4. ↑
5. ↑  Zsidó lexikon,
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑
**אגתה דודה** (בפולנית: **Agata Kornhauser-Duda**; נולדה ב-2 באפריל 1972) היא הגברת הראשונה של פולין, ורעייתו של נשיא פולין המכהן אנדז'יי דודה.

ביוגרפיה
--------

אגתה קורנהאוזר (דודה) נולדה בקרקוב בפולין. אמה אליסיה היא פולינסיטית (חוקרת השפה, התרבות והספרות הפולנית). אביה הוא המשורר והמתרגם יוליאן קורנהאוזר. היא למדה גרמנית באוניברסיטה היגלונית ובמהלך הלימודים הכירה את בעלה אנדז'יי דודה, ב-1994 הם נישאו. מ-1998 היא משמשת כמורה לגרמנית בבית הספר התיכון בקרקוב בו למדה.

היא התלוותה בין היתר לבעלה במהלך ביקורו בישראל. בביקורה ב"יד ושם" היא בדקה אודות קרוביה שנספו בשואה, על רקע היותה בעלת שורשים יהודיים מצד אביה. לכבודה שורטט תרשים גנאלוגי של היסטוריית משפחתה.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אגתה דודה** בוויקישיתוף
* ביוגרפיה קצרה באתר של נשיא פולין

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר למנויים בלבד עופר אדרת, "כל האמהות בישראל הן פולניות" | דעה, באתר הארץ, 23 בינואר 2017

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 120909486X
* ISNI: 0000 0004 9725 3572
* LCCN: n2017058213
* VIAF: 58150686605912542758
* WorldCat: lccn-n2017058213

 |
**סחר חליפין של הזמן** הוא מושג בכלכלה, שבו יחידת המטבע האלטרנטיבי היא שעת עבודה של אדם. כל אדם שתורם מזמנו לטובת הזולת, זכאי לקבל זמן שווה לזמן תרומתו לפי רצונו וצרכיו. כך למשל אדם שהחליט להקדיש שעה שבועית, על מנת ללוות כלבים, בתמורה יכול לקבל שעה שבועית בלימוד ספרדית או בטיפול אלטרנטיבי, אם יש אדם המוכן לעשות זאת.

יישום
-----

הוגה הרעיון היה עורך דין אמריקני לזכויות אזרח בשם ד"ר אדגר כאהן, בשנות השמונים של המאה ה-20, ביסוד השיטה עמדה המחשבה לשמור על עצמאותם של קשישים ולספק להם שירותים. השיטה שכונתה על ידו Time Dollar (דולר זמן) ופורסמה בספרו "No More Throw Away People", הורחבה לקהילות שונות ומיועדת לקידום עזרה עצמית ולבניית הון אנושי באמצעות התנדבות הדדית. 

בבסיס הרעיון של סחר חליפין של הזמן, עומד רעיון השוויון בין בני אדם, וגישה הסוברת שזמנו של כל אדם באשר הוא, יקר במידה שווה.
מדד הזמן מוחלט. כנגד כל שעה שהאדם נותן, איכותית ככל שתהיה, הוא יקבל רק שעה אחת מידי כל נותן שירות אחר, בכיר או זוטר. כך למשל עורך דין בכיר שרוצה לתת ייעוץ משפטי, ובתמורה ללמוד לגלוש באינטרנט, לא יוכל לטעון ששעת הייעוץ שווה חמש שעות לימוד, מכיוון ששכר שעת ייעוץ שלו שקול, לשכר של חמש שעות של מדריך מחשבים.

יישומים
-------

בישראל אחד היישומים של מושג זה הוא **בנק זמן** שהוא מיזם שהופעל במתנ"סים בישראל בשנת 2002, ובוסס על העיקרון של סחר חליפין של הזמן. עוד לפני כן היה ידוע על אנשים הסוחרים בשיטה זו, במיוחד בטיפולים אלטרנטיביים, שבו היה מקובל להתחלף בטיפולים על בסיס זמן שווה. יתרונו של מיזם בנק הזמן הוא מיסוד של השיטה בהיקפים נרחבים, כאשר בתווך עומד מוסד מוכר שתומך בו ונותן לו גושפנקא רשמית.

בדומה לבנק במערכת הפיננסית ממלא בנק הזמן תפקיד חשוב בהיותו מתווך בין אלו שיש להם כישורים שבזכותם הם יכולים לתרום ולסייע לאחרים, ובין אלה שזקוקים לעזרה בתחום מסוים, אך יכולים לתרום בתחומים אחרים. כך מצטרף בנק הזמן למוסדות שונים אחרים הנקראים 'בנק' בהשאלה, על אף שאינם עוסקים בהלוואות ופיקדונות כספיים - בנק הזרע ובנק דם.

ראו גם
------

* מתנ"ס
* קהילה רצונית
* סוציאליזם
* סחר חליפין
* מטבע מקומי
* קהילת מחרוזת

קישורים חיצוניים
----------------

* בנק הזמן
* ניב גלבוע, לימור גליק, כלכלה חדשה-ישנה: המטבעות והשטרות יוצאים מתמונת הסחר, באתר nana10‏, 29 באפריל 2014
* יעל אלנתן, ‏אפיית עוגה בתמורה לסידור המחסן: הכלכלה החלופית של "בנק הזמן", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 13 בינואר 2017

  


|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007417317705171
* LCCN: sh2016000125

 |
**דַּם-הַמַּכַּבִּים הָאָדֹם** (שם מדעי: *Helichrysum sanguineum*) הוא צמח רב-שנתי ממשפחת המורכבים. דם המכבים הוא גם הסמל של יום הזיכרון.

מאפיינים
--------

תמונת תקריב של תפרחות עם תחילת בצבוץ הפרחים. ניתן להבחין בפרחים הצהובים מבצבצים מבין החפים האדומים.
דם-המכבים האדום הוא צמח רב-שנתי המגיע לגובה של 40–60 ס"מ. גבעוליו ועליו מכוסים לבד לבן. בתחילת החורף יוצאת שושנת עלים, ובאביב יוצאים ממנה גבעולים זקופים ומסתעפים, ובקצותיהם קרקפות פריחה. כל תפרחת עטופה בעלים קרומיים אדומים (חפים), הנראים כטיפות דם, ואינם נובלים גם לאחר שהפריחה מסתיימת. בסוף מאי מבשילות הקרקפות, ומבין החפים האדומים מבצבצים הפרחים עצמם - עשרות פרחים צינוריים שצבעם צהוב. ביוני הפרחים נפתחים וצבעם דוהה לצהבהב-חיוור כעין קש.

דם-המכבים האדום לקראת פריחה (משמאל) ובפריחה (מימין)
הקשקשים האדומים נשמרים זמן רב אחרי סיום הפריחה וצבעם אינו דוהה בייבוש. עובדה זו משותפת לכל המינים בסוג דם המכבים, והופכת אותם לנוחים לשימוש בסידורי פרחים יבשים. קטיף מוגבר לצרכים אלה הביא את הצמח לידי סכנת הכחדה. כיום דם-המכבים האדום מוכרז בישראל כערך טבע מוגן על פי חוק, ואוכלוסייתו משתקמת.

בתרבות
------

מקור השם דם המכבים הוא אגדה לפיה פורח הצמח בכל מקום בו טיפת דם מדמם של המכבים נפלה לארץ. גרסאות דומות לאגדות מסוג זה מוכרות בתרבויות רבות.

מדבקת יום הזיכרון עם דם המכבים
דם-המכבים האדום הוא סמל של יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל. מדבקה עם תמונת הצמח מחולקת ביום זה בבתי הספר, בטקסי הזיכרון ובבתי הקברות ונענדת על דש הבגד. החל משנת 2019, מפיצה עמותת "דם המכבים" סיכה עם הפרח ברחבי ישראל. מנהג זה דומה לענידת פרח הפרג (*Papaver rhoeas*), האדום גם הוא, ביום הזיכרון הבריטי.

שמן דם-המכבים משמש לטיפול בגירויי עור ובבעיות חניכיים.

לקריאה נוספת
------------

* אנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 11 – "צמחים בעלי פרחים ב'", הוצאת משרד הביטחון. עמ' 135-137.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דם המכבים** בוויקישיתוף
* דם-המכבים האדום, באתר למטייל בישראל
* דם-המכבים האדום באתר צמח השדה של קק"ל
* אתר למנויים בלבד שירה מייקין, איך הפך פרח דם המכבים לסמל מוות ולמייצג של יום הזיכרון הישראלי, באתר הארץ, 20 באפריל 2023
* דם-המכבים האדום, באתר NCBI (באנגלית)

* דם-המכבים האדום, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)

* דם-המכבים האדום, באתר צמח השדה

* דם-המכבים האדום, באתר צמחיית ישראל וסביבתה

* דם-המכבים האדום, באתר Tropicos (באנגלית)

* דם-המכבים האדום, באתר GBIF (באנגלית)

* דם-המכבים האדום, באתר The Plant List (באנגלית)

* דם-המכבים האדום, באתר IPNI (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  מילון בוטניקה: צמחי ארץ ישראל (תשס"ג), 2003, באתר האקדמיה ללשון העברית
2. ↑  אכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (ערכי טבע מוגנים), ה'תשס"ה-2005, ק"ת 6369, ה'תשס"ה, 15 בפברואר 2005 (תוקן ב־17 בדצמבר 2019), בספר החוקים הפתוח
3. ↑  איך הפך דם המכבים לסמל של יום הזיכרון? כאן סקרנים, באתר יוטיוב
4. ↑  חנן גרינווד, פרח דם המכבים "מתעורר לחיים", באתר ישראל היום, 6 במאי 2019
5. ↑  עמית נאור, "דם המכבים עוד נוזל בעורקיכם": כיצד הפך הפרח הקטן לסמל יום הזיכרון?, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 21 באפריל 2020
6. ↑  פרויקט דם המכבים, באתר עמותת "דם המכבים"
ערפיח מלאכותי, שנוצר לצורך צילום סרט, נועד לשחזר את אווירתה של לונדון הוויקטוריאנית, שהתאפיינה בערפיחים כבדים ותכופים
**עַרְפִּיחַ** הוא זיהום אוויר אביך הנוצר כתוצאה משילוב בין ערפל ופיח. הערפיח מופיע לרוב באזורים עירוניים צפופים בהם מתרחשת פליטת מזהמים רבים, לרוב כתוצאה מכלי רכב רבים או מפעלי תעשייה.

המזהמים בערפיח הם חלקיקי עשן ואבק, פחמן חד-חמצני ותרכובות חנקן, ואלה גורמים לתגובות כימיות באוויר (ערפיח פוטוכימי) היוצרות מזהמים נוספים כמו האוזון ותרחיפים אורגניים רעילים. כאשר טיפות הערפל סופחות אליהן את חלקיקי המזהמים נוצר ערפל בגוון צהוב, הוא הערפיח. בתנאים רגילים הוא מתפזר במרומי האטמוספירה אולם, בתנאים הפוכים כאשר הלחץ הברומטרי נמוך דווקא בשכבות התחתונות וגבוה בשכבות העליונות, אין הערפיח מתפזר ובמקומות בהם הזיהום גדול במיוחד, הוא אף נעשה קבוע כבערים גדולות בעולם (לוס אנג'לס ולונדון, למשל).

בשל הרכבו הכימי עלול הערפיח להיות גורם קטלני, ומדי שנה בשנה הוא גובה מיליוני קורבנות, במיוחד קשישים או אלה הסובלים מקשיי נשימה. כן הוא גורם למחלות ריאה והתקפות אלרגיה שונות.

כיום ישנן מספר דרכים שביכולתן לצמצם את תופעת הערפיח או למנוע אותה כליל. דרכים אלו מסתכמות בעיקר בצמצום מזהמים על ידי הגבלות על תנועה ברכב באזורים עירוניים או מעבר לצריכת דלק יעילה יותר ופחות מזהמת.

בנוסף על השפעותיו הרעילות, הערפיח מוריד את הראות האטמוספירית.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **ערפיח** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ערפיח** |

* אבישי חאליסי, מהו ערפיח, מגזין אימגו
* ערפיח, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sverre Vedal, Can facemasks help reduce the negative health impacts of air pollution?, The Conversation (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007293855705171
* GND: 4055320-6
* LCCN: sh85000519
* LNB: 000193828
* NKC: ph125713

 |
**הירי בג'ולייט** (באנגלית: **Joliet Shootings**) היה אירוע ירי המוני שהתרחש בעיר ג'ולייט באילינוי שבארצות הברית, ב-21 בינואר 2024, במהלכו רומיאו אלכסנדר נַאנְס בן ה-23 ירה למוות בשמונה אנשים ופצע אדם נוסף בשלושה מוקדים שונים. הוא נלכד כעבור יום בידי המשטרה, אך התאבד במהלך קרב ירי עם כוחות הביטחון. המניע לירי טרם פוענח ונותר בלתי ברור.

הירי
----

בסביבות השעה 16:45 בצהריים ב-21 בינואר 2024 הגיע היורה, רומאו נאנס בן ה-23, לרחוב דייוויס בג'ולייט על גבי רכבו הפרטי. הוא חלף על פני עובר אורח בן 42 אשר סידר את רכבו והשניים שוחחו במשך זמן-מה, בטרם המשיך נאנס בנסיעתו. לאחר שהאיש חצה את הכביש ועבר לצדה השני של המדרכה, חזר נאנס למקום דרך הנתיב הנגדי וירה ברגלו לפני שנמלט מהמקום.

כעשר דקות לאחר מכן התקבלה קריאה במשרד השריף של מחוז ויל (אנ') אודות קולות ירי שנשמעו במתחם דירות בפרסטון הייטס (אנ'), שם מצאו כוחות הביטחון את טויוסי באקארי בן ה-28 אשר נורה בראשו זמן קצר לפני כן. הוא נלקח לבית החולים אך מת מפצעיו כעבור מספר שעות.

בשעות הבאות הצליחו אנשי משרד השריף לחשוף את זהותו של נאנס באמצעות מצלמות האבטחה שנמצאו במתחם הדירות, בהן נראו פניו וכן הרכב בו נהג, על אף שלא עלה בידיהם להתחקות אחריו. מספר שוטרים סמויים הוצבו מחוץ לביתו שנמצא על דרך וסט אייקרס לעת לילה, אך לאחר שתים עשרה שעות בהן לא התרחש דבר, התקרבו השוטרים למפתן דלת הבית והבחינו בכתמי דם על הרצפה. כאשר נכנסו פנימה מצאו את גופותיהם של שניים מקרובי משפחתו, ויליאם אסטרס בן השלושים וחמש וטמיקה נאנס בת הארבעים ושבע.

בעקבות הממצאים החליטו השוטרים לבדוק בית נוסף אשר נמצא באותו רחוב, בו התגוררו בני משפחה נוספים של נאנס. כאשר נכנסו פנימה מצאו את גופותיהם של אנג'ל נאנס בן הארבע עשרה, אלונה נאנס בת השש עשרה, אלכסנדריה נאנס בת העשרים, ג'ושוע נאנס בן השלושים ואחת, וכריסטין אסטרס בת השלושים ושבע, כולם נורו למוות.

מעצר
----

בתום הרציחות שב נאנס לרכבו והחל לנסוע דרומה לכיוון טקסס, שם עצר במרכז קניות מקומי והחליף את לוחיות הרישוי של רכבו, פעולה שלדעת גורמי החוק נעשתה על מנת לבלבל את השוטרים אשר דלקו אחריו. בשעה 20:30 למחרת היום אנשי שירות המרשלים של ארצות הברית עלו על עקבותיו בעיר נטליה (אנ'), והתעמתו עמו בתחנת דלק בשולי העיר. במהלך קרב הירי גמר אומר בדעתו להתאבד וירה בעצמו למוות בעזרת אקדח.

בת זוגו של נאנס, קיילי קליבלנד סינגלטון, נעצרה זמן קצר לאחר מותו, והואשמה בשיבוש מהלכי משפט. השופט דייוויד קרלסון הורה לשים אותה במעצר בית עד לתום ההליכים. ב-9 בפברואר 2024 כפרה באישומים נגדה.

הערות שוליים
------------

1. ↑  המניע לשמונה הרציחות בג'ולייט אילינוי נותר בלתי ברור לאחר שהמפגע נמצא מת בטקסס, CBS, טוד פיורר, מייגן היקי, מריבל גונזלס, פורסם במקור ב-24 בינואר 2024, אורכב מהמקור ב-21 במרץ 2024. (באנגלית)
2. ↑  המשטרה מוסרת כי החשוד ברצח שמונה אנשים בשיקגו מת בטקסס, CNN, ג'ו סוטון, מליסה אלונזו, פורסם במקור ב-23 בינואר 2024, אורכב מהמקור ב-21 במרץ 2024. (באנגלית)
3. ↑  בת זוגו של החשוד ברציחות בג'ולייט אילינוי עומדת בפני מאסר בן שש שנים באשמת שיבוש הליכי משפט, CBS, אדם הרינגטון, אנדרו ראמוס, ג'רמי ביזל, טוד פיורר, פורסם במקור ב-25 בינואר 2024, אורכב מהמקור ב-21 במרץ 2024. (באנגלית)
4. ↑  בת זוגו של החשוד בירי הקטלני במחוז ויל כופרת באישומים נגדה בגין שיבוש מהלכי משפט, ABC, פורסם במקור ב-9 בפברואר 2024, אורכב מהמקור ב-21 במרץ 2024. (באנגלית)
הפסל ובידו פטיש ואיזמל
**דגן שקלובסקי** (נולד בשנת 1965) הוא פסל ישראלי. מרבית מעבודותיו נמצאות בגן הפסלים "בזלטון" בעין כרמל.

ביוגרפיה
--------

שקלובסקי נולד וגדל בקיבוץ מרחביה. לאחר השרות הצבאי עבד כחשמלאי בקיבוצו. הוא למד מחשבים בטכניון. הפסל הראשון שיצר היה גולגולת אדם מאבן בזלת שמצא בקיבוץ. הוא למד פיסול בהדרכתו של מרדכי כפרי‎. בהמשך הצטרך אליו אחיו הצעיר לעבודת הפיסול. ב-1994 המושב השכן מרחביה נתן להם שטח אדמה עבור הפסלים שיצרו והאחים עברו להתגורר במושב. ב-1995 הפסיקו האחים לעבוד ביחד. ב-1999 עבר להתגורר עם אשתו בקיבוץ עין כרמל שם הציג את פסליו ועבד גם כחשמלאי. לאחר מספר שנים עזב עם משפחתו לקיבוץ גדעונה.

בשנת 2012 השתתף בפסטיבל פיסול באבן שנערך בשוהם ובו יצר את הפסל "שעון ללא מנגנון".

בשנים האחרונות החל לפסל גם באבן גיר. הוא מבצע עבודות הנצחה באבן הכוללות ביצוע של אתרי הנצחה ואנדרטאות מאבן, בעיקר בזלת, וגם מעיצוב וביצוע של מצבות אומנותיות מכל סוגי האבן.

### בזלטון

שקלובסקי הקים את גן הפסלים "בזלטון" (הלחם של המילה "בזלת" חומר הגלם ממנו בנויים הפסלים ו"טון", משקל הגושים) בשנת 1992 במושב מרחביה. עם עזיבתו את הקיבוץ, לקח את פסליו והעמידם בכניסה לקיבוץ עין כרמל. בגן כ-30 פסלי ענק המסודרים במעגל.

#### חלק מהפסלים

* אנדרואיד - דמות אדם ומאחוריו אישה שרועה לצד נחש מפותל
* המשפחה - (אב, אם ובנותיה)
* אחת משמונה (אישה ומחלפות שיערה)
* השד
* פרצוף משופם
* חי-רב (בעל חיים עם ראש של רב חובש כיפה)
* החתול
* שבלול מאובן
* שבלול ימי
* ראש עם כובע שבלולי
* חילזון ביצות (עם פרצוף חתולי)
* ראש עם ציפור
* ספירלה
* שמש
* כוס החרבות (טורף לילי קטן)
* תלתן (דיוקנה של בתו של דגן)
* אישה עם דולפין (דמותה של ענבר - אשתו של דגן)
* אישה יפה

יצירותיו המפורסמות
------------------

### פסלים

* אנדרטה בגן שרון בעתלית - לזכרו של שרון מנחם אלמקיאס. בוצעה ב-2005 על ידי רפי פלד ודגן שקלובסקי, אדריכלות נוף על ידי לנר ואלחנתי, אדריכל-רפי גפני.
* אתר לזכרו של אורן ליפשיץ בקיבוץ גזית.
* שעון ללא מנגנון - גן חבל, שוהם

גלריה
-----

* גולגולת אדםגולגולת אדם
* 
* 
* ראש מאוריראש מאורי
* 
* אישה עם דולפיןאישה עם דולפין
* 
*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דגן שקלובסקי** בוויקישיתוף
 דגן שקלובסקי - סימפוזיון זמן באבן שוהם 2012, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:46)

הערות שוליים
------------

1. ↑   בזלטון-עין כרמל, מיכל קנדל-טיולי אתנחתא, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:34)
2. ↑   ביקור בפארק הפסלים - בזלטון, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:03)
3. ↑  גלעד - גן שרון, באתר יזכור
אובך מעל קואלה לומפור, מלזיה.
אובך בבסיס צבאי ברמת הגולן
אובך בראשון לציון, דצמבר 2010
**אובך** הוא תופעה בה נמצאים חלקיקים שונים כמו גרגרי חול ואבק באוויר ומקשים על הראייה והנשימה. תופעה זו מתרחשת כאשר שכבת אוויר יציבה בשם אינוורסיה מונעת מן האובך לעלות למעלה ולהתפשט, לכן הוא נשאר בשכבות נמוכות יחסית. כאשר שכבה זו נמצאת החלקיקים השונים מצטברים ויוצרים ענן מזוהם. האינוורסיה היא שכבה נמוכה, ולכן, כדי להפחית את האובך מפעלים בונים את ארובתם בגובה רב על מנת שהעשן יעבור את גובה האינוורסיה. בנוסף, האובך עשוי להגיע עם זרמי אוויר מדבריים. לדוגמה, במדינה כמו ישראל, זרמי אוויר מדבריים עשויים להגיע ממצרים (מדבר סהרה), ירדן, סעודיה ועוד. האוויר עם החול מגיע ושוקע בישראל עד אשר מגיע גשם או השתנות שכבת האינוורסיה.

ראו גם
------

* סופת חול
* ערפיח

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **אביך** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **ויקיפדיה** |

* ד"ר איתי גל, מה קורה בגוף כשנושמים באובך - ואיך להתגונן?, באתר ynet, 11 בפברואר 2015
* ברוך גיאן, ברוך הבא: ירושלים של אבק, בבלוג "עונג שבת", ספטמבר 2015

המסגד הגדול ברמלה באובך הגדול, 8/9/15
* אובך, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
**בילטריה** (שם מדעי: Bilateria) או **בעלי סימטריה דו-צדדית** או **בעלי חיים מורכבים** היא קבוצה של בעלי חיים שיש להם סימטריה דו-צדדית (כלומר שיש צד שמאל וצד ימין שהם תמונות מראה זה של זה) במהלך ההתפתחות העוברית. (אנ') שלהם. משמעות הדבר היא שתוכניות הגוף שלהם מונחות סביב ציר אורך (ציר רוסטרל-זנב) עם קצה קדמי (או "ראש") וקצה אחורי (או "זנב"), כמו גם בטן סימטרית שמאלה-ימנית (גחון) ומשטח אחורי ([גבי (אנטומיה)|גבי]]). כמעט כל הבילטרים שומרים על גוף סימטרי דו-צדדי כמבוגרים; היוצא מן הכלל הבולט ביותר הוא קווצי עור, אשר משיגים סימטריה פנטה-רדיאלית (מחומשת), משנית כמבוגרים, אך הם סימטריים דו-צדדיים כעובר. תכונה אופיינית נוספת בקרב רוב הבילטרים, היא Cephalization 
(אנ') - התרכזות איברי החישה המיוחדים וגרעיני העצבים המרכזיים בקצה הקדמי/רוסטלי של הגוף.

הבילטריה היא הקבוצה העיקרית בממלכת בעלי חיים, הכוללת את רוב המערכות מלבד הספוגיים, 
המסרקנים, הפלקוזואה והצורבים. רוב עוברי הבילטריה הם בעלי חיים תלת-שכבתיים (Triploblasty), כלומר בעלי שלוש שכבות נבט: אנדודרם, מזודרם ואקטודרם. כמעט כולם בעלי סימטריה דו-צדדית אך קיימים כמה חריגים כגון קווצי עור אשר בשלב הזחל הם בעלי סימטריה דו-צדדית, כצפוי, אך מקבלים סימטריה סיבובית (רדיאלית) בבגרותם.

מבנה גוף
--------

כמה מהבילאטריים הקדומים ביותר היו דמויי תולעת, וניתן להמשיג גוף בילטריאני כגליל עם מעי העובר בין שני פתחים, הפה ופי הטבעת. מסביב למעי יש חלל גוף פנימי, קולום (אנ')או פסאודוקאלום. לבעלי חיים עם תוכנית גוף סימטרית דו-צדדית זו יש קצה ראש (קדמי) וקצה זנב (אחורי) וכן גב (גב) ובטן (גחון); לכן יש להם גם צד שמאל וצד ימין.

מיון
----

* מערכה *Xenacoelomorpha*
	+ תת-מערכה קסנוטורבלה (*Xenoturbellida*)
	+ תת-מערכה אקואלומורפה (*Acoelomorpha*)
* מערכה *Proarticulata* - נכחדה
* קבוצה נפרוזואה (*Nephrozoa*)
	+ סוג *Ikaria* - נכחד
	+ על-מערכה שניוני הפה (*Deuterostomia*)
	+ קבוצה קדמוני הפה (*Protostomia*)
		- על-מערכה אקדיסוזואה (*Ecdysozoa*)
		- קבוצה ספירליה (*Spiralia*)
			* קבוצה *Gnathifera*
			* קבוצה *Platytrochozoa*
				+ קבוצה מזוזואה (*Mesozoa*)
				+ על-מערכה *Platyzoa*
				+ על-מערכה לופוטרוכוזואה (*Lophotrochozoa*)

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **בילטריה** בוויקישיתוף
* בילטריה, באתר ITIS (באנגלית)
* בילטריה, באתר NCBI (באנגלית)
* בילטריה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* בילטריה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  Brusca, Richard C. (2016). *Introduction to the Bilateria and the Phylum Xenacoelomorpha | Triploblasty and Bilateral Symmetry Provide New Avenues for Animal Radiation* (PDF). *Invertebrates*. Sinauer Associates. pp. 345–372. ISBN 978-1605353753.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4283392-9

 |
הרב **יהושע מרדכי שמידט** (נולד בכ"ג בניסן ה'תשכ"ז מאי 1967) הוא ראש ישיבת נחלת יוסף ורב היישוב שבי שומרון. מחבר ספרים על 'שיטת הסימנים'.

ביוגרפיה
--------

נולד בפתח תקווה. למד בישיבת נחלים, המשיך לתקופה קצרה במרכז הרב ומשם פנה ללמוד בישיבת ניר קריית ארבע. בהמשך שימש כר"מ בקיאות למספר שנים, והיה לאחד מתלמידיו המובהקים של הרב דוב ליאור. קבע את מושבו בשבי שומרון, שם היה ראש כולל ובהמשך הקים את הישיבה גבוהה - הסדר במקום והתמנה לרב היישוב. נשיא הישיבה הוא הרב דוב ליאור.

בשנת 2001 נפצע קל הרב שמידט בפיגוע, לאחר שחוליית מחבלים פתחה באש מרכב שחלף על פני הרכב בו נסע. כיפתו המחוררת פורסמה בכלי התקשורת.

ביולי 2016 הצביעו רוב חברי האגודה האזרחית ביישוב שבי שומרון בעד בחירת רב חדש תחתיו. הליכים משפטיים התנהלו בעבר בעניין בבית הדין האזורי לעבודה.

שיטת הרב ידועה ביחודיתה בכך שיוצרת מעיין חיבור בין הדרך הליטאית לדרך החסידית כשבמקביל לשיחות מוסר על ענייני לימוד כפי הנהוג בישיבות הליטיאות מעביר טישים חסידים והתוועדיות כפי הנהוג בישיבות החסידיות.

הרב שמידט נשוי ואב לאחד עשר ילדים.

שיטת הלימוד
-----------

חיבר את 'שיטת הסימנים' במטרה להקל על לומדי גמרא לזכור את תוכן כל דף הנלמד על ידי סימנים הנמצאים בתוכן בדף.

שיטתו בישיבה היא לימוד עיון החותר להגיע לנקודה המרכזית של הסוגיה מתוך עיון בספרי ראשונים ואחרונים והקניית כלים ללימוד העיון, תוך שאיפה להגיע לפסק הלכה.

חיבוריו
-------

* ספר שיטת הסימנים: חלק א' - מסכת ברכות וסדר מועד; חלק ב' - סדר נשים; חלק ג' - סדר נזיקין. חלק ד' - סדר קדשים.
* **כי הוא אות עולם היה** – חוברת ללג בעומר ה'תשע"ה על דרכו של רשב"י
* **מבטל הגזרות** - חוברת ללג בעומר ה'תשפא
* **משנתו סדורה** - חוברת עצות ודרכי חיזוק בשינון וחזרה על לימוד תורה, וחשיבות קריאת סיפורי צדיקים. יצא לאור בכסלו ה'תשפ"ג.

כמו כן הוציא חוברות על שאר התלמוד הבבלי על פי שיטת הסימנים. הספר על שיטת הסימנים קיבל הסכמות מהרב חיים קניבסקי, הרב מרדכי אליהו, הרב יצחק יוסף, הרב מאיר מאזוז, הרב יעקב אריאל, הרב זלמן נחמיה גולדברג, הרב דוב ליאור, האדמו"ר מנדבורנה הרב יעקב ישכר בער רוזנבוים ועוד.

קישורים חיצוניים
----------------

* סימן שאתה לומד, באתר ערוץ 7, 13 ביוני 2014
* שיטת הסימנים והנס הפרטי של הרב שמידט, באתר ערוץ 7, 16 בנובמבר 2015
* דף הפייסבוק של מכון שיטת הסימנים
* ידידיה בן אור, הרב מאזוז על 'שיטת הסימנים': מפעל כביר, באתר ערוץ 7, 26 במאי 2014
* מסיבת הודיה על הצלתו מהפיגוע, סרטון באתר יוטיוב
* פגישתו בעניין שיטת הסימנים עם הרב יצחק יוסף
* מבחר שיעורים של הרב מתוך ערוץ היוטיוב
* שיעורי הרב באתר ישיבה
* אתר תורה בשומרון
* אתר שיטת הסימנים
* כל הכתבות על הרב שמידט, באתר ערוץ 7
* יהושע מרדכי שמידט, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  שמרית חייבי משבי שומרון בת 17 נפצעה קשה בפיגוע ירי, באתר ערוץ 7, 19 בנובמבר 2001
2. ↑  פליקס פריש וסמדר שמואלי, בת 17 נפצעה בינוני-קשה בפיגוע ירי בשבי-שומרון, באתר ynet, 20 בנובמבר 2001
3. ↑  תצהירו של הרב שמידט שהוגש לבית המשפט; פרוטוקול הדיון מיום 30.11.16

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007309646605171
* VIAF: 37167807402618130005
* WorldCat (עם VIAF): 37167807402618130005

 |
הרב **משה אליעזר דן רלב"ג** (תקצ"ב 1832 – כ"ז באב תרנ"ה, אוגוסט 1895) היה ראש ישיבת עץ חיים בירושלים.

תולדותיו
--------

נולד בירושלים, לאביו אריה לייב שהיה בנו של גבריאל, ועל שמו נקרא שם המשפחה **רלב"ג**; ראשי תיבות: ר' לייב בן גבריאל. הסב גבריאל (שכונה ר' גבריאל שטטישקלובר, על שם עירו) היה מראשוני עולי הפרושים לארץ ישראל, התיישב בצפת, ואחרי רעידת האדמה בשנת 1837 עבר לירושלים (נפטר בשנת 1857). אמו של הרב משה אליעזר דן, רבקה, הייתה אחות הרב בנימין דיסקין, רבן של הורודנה ולומז'ה ואביו של המהרי"ל דיסקין.

עם הקמת ישיבת עץ חיים למד בה בבחרותו. היה מתלמידי הרב שמואל סלנט והרב משה יהודה לייב זילברברג, והוסמך לרבנות על ידי הרב סלנט. נישא לחיינה, בת גבריאל מדאהלינוב, שנפטרה במגפת הכולרה שפרצה בירושלים בשנת תרכ"ו (1866). בנו היחיד מחיינה - אריה לייב- היה מראשוני הרוקחים בירושלים. נישא בשנית לצביה, בת הרב יהוסף שוורץ. מסר שיעורים בבית המדרש שיסד חותנו.

בשנת תרט"ז (1856), בהיותו בן 24 התמנה למשגיח בתלמוד תורה של ישיבת עץ חיים, כעבור שנה התמנה לר"מ בישיבה הקטנה, ובין השנים 1860 – 1865 כיהן ר"מ בישיבה הגדולה של ישיבת עץ חיים. בשנת 1887, לאחר פטירת ראש הישיבה הרב משה נחמיה כהניו, התמנה תחתיו לעמוד בראשות הישיבה, עד לפטירתו בשנת תרנ"ה (1895).

היה מראשי כולל הפרושים רייסן בירושלים ומן הגבאים הראשונים של בית החולים "ביקור חולים" בעיר העתיקה בירושלים.

מלבד תפקידו בישיבת עץ חיים מסר שיעורי תורה במקומות שונים בירושלים. במשך שנים היה הפוסק של שוחטי ירושלים ומראשי החברה קדישא של עדת הפרושים. היה בקשר הדוק עם בן דודו המהרי"ל דיסקין.

סייע לגיסו יוסף ריבלין בפעולותיו הציבוריות. הצטרף לאגודת "בוני ירושלים" שיסד ריבלין והיה מעשרת החברים הראשונים שיסדו את שכונת מאה שערים.

נפטר בשנת תרנ"ה (1895) ונקבר בהר הזיתים. כעבור שלוש שנים נקבר בצמוד לקברו בן דודו המהרי"ל דיסקין.

בשנת תשס"ט (2009) הוציא צאצאו הרב אליעזר דן רלב"ג מלייקווד שבניו ג'רזי מתוך כתב ידו את הספר "דמשק אליעזר", הכולל את חידושיו של הרב משה אליעזר דן רלב"ג על התורה ומדרש רבה.

צאצאיו
------

לרבי אליעזר דן נולד בן אחד מאשתו הראשונה. מאשתו השנייה נולדו 4 בנים ובת:

* בנו, אריה ליב גברילוביץ (ר' לייב אפטייקר)
* בנו, יהוסף רלב"ג (נכדו הוא רבי אריה רלב"ג)
* בנו, חיים שלום רלב"ג
* בנו, מרדכי בנימין רלב"ג (נכדו הוא הרב יצחק רלב"ג)
* בתו, שרה נחמה סלנט

קישורים חיצוניים
----------------

* דוד תדהר (עורך), "משה אליעזר דן רלב"ג", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 993
* הגאון רבי אליעזר דן רלב"ג זצ"ל, virtualgeula
* משה אליעזר דן בן אריה ליב רלבג (1832-1895), דף שער בספרייה הלאומית

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007306801105171
* ISNI: 0000 0000 6220 7534
* LCCN: n2009035694
* VIAF: 90429512
* WorldCat: lccn-n2009035694

 |
**ג'יימס קוקו לומל** (באנגלית: **James Koko Lomell**; נולד ב-16 באוקטובר 1985) הוא כדורגלן עבר ליברי ששיחק בעמדת הקשר.

קריירה
------

לומל התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל "האג'ה", אליה הצטרף כבר בגיל 13, ממנה עבר לג'וניור פרופשיונל.

בגיל 17, הצטרף למריצבורג יונייטד מהליגה השנייה בדרום אפריקה וכעבור שנתיים חתם במנינג רנג'רס מליגת העל של דרום אפריקה. בהמשך, הצטרף לסקונדי האסקאס, לפרס אוילרס, פ.צ. אק, מדאן ומדורה יונייטד.

בספטמבר 2009 לומל חתם בהפועל פתח תקווה מליגת העל. ב-26 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-0 לבית"ר ירושלים. לומל שיחק בקבוצה מספר חודשים ולאחר מכן שוחרר. כעבור שנה חזר לליבריה וחתם ב-LISCR עמה זכה באליפות.

בקיץ 2011 חזר לליגת העל האינדונזית בה שיחק חמש שנים ושיחק בגרסיק יונייטד, דלטראס, פרסייה ג'קרטה, באריטו פוטרה, פרסיקאבו 1973 ופרסיפורה ג'איפורה.

ב-21 ביוני 2003 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליבריה בהפסד 2-1 לגינאה. ב-26 במרץ 2008 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-2 נגד סודאן.

תארים
-----

LPRC אוילרס
* ליגת העל הליברית: 2005

LISCR
* ליגת העל הליברית: 2011

קישורים חיצוניים
----------------

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר National Football Teams
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"ג'יימס קוקו לומל"**.
**כיכר עין השמש**, או בשמה הרשמי **כיכר היובל**, היא מעגל תנועה ברובע ט"ו בדרומה של העיר אשדוד. זהו מעגל התנועה השני בגודלו בישראל, אחרי כיכר המדינה בתל אביב.

במרכז הכיכר, נמצא פסל "עין השמש" אשר נישא לגובה של 18 מטרים ועוצב על ידי האמן מוטי מזרחי. שם הפסל נובע מהעיצוב אשר מזכיר שמש שוקעת ועין. בשעות הלילה, מואר הפסל בצבעים מתחלפים.

פסל עין השמש
------------

העבודה דמוית עדשת ענק, מוצבת במרכז הכיכר הסמוכה לחוף הריביירה של אשדוד. צידה המזרחי של העדשה צהוב ומייצג את השמש, בעוד צידה המערבי אפור כסוף המייצג את הירח. במרכז שני הצדדים מוצבה עדשת זכוכית חצי שקופה קטנה יותר, שמאפשרת לשמש ולירח כמו להילכד או להיבלע בזוויות מסוימות אל תוך העין המרושתת הזו, בהתאם לשעות היום והלילה המשתנות. העדשה כולה נעוצה על צידה בכיפת אבנים אפורה בקוטר של שלושים מטרים, והשתיים מוקפות כיכר אליפטית שקוטרה הארוך מאה וחמישים מטרים, והקצר חמישים וחמישה מטרים. החומרים מהם עשוי הפסל הם קונסטרוקציית מתכת וחיפוי אלומיניום דו שכבתי, זכוכית ונירוסטה.

בנובמבר 2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל, הפסל הואר בצהוב יחד עם כיכר המפרשים (יהודי סלוניקי) כאות סולידריות עם הישראלים שנחטפו לעזה במלאת חודש למתקפת הפתע הטרוריסטית של חמאס.

* הפסל, ומאחוריו חוף באר שבע ומלון לאונרדו
* הפסל, בתצלום תקריב

משמעות
------

פרשנות אחרת אודות העבודה האמנותית היא כי הפסל הוא סוג של עד נוכח, שותק, מכיל ומתבונן בסביבתו.[דרושה הבהרה]

הוא עד להיסטוריה של המקום, מגשר בין עבר לעתיד. לאור תחושת הארעיות, חוסר הביטחון, מהווה העין מעין כלי הכלה לאירועים הקורים במרחב שלנו, תחת השמש. היא מתקשרת עם הקוסמוס בהיותה ניצבת מול השמים ומשדרת מרחק וזרות, כגוף שנחת זה עתה מגלקסיה רחוקה – ספק נוחת או ממריא, ספק שוקע או זורח.

בפסל מתקיימת דואליות רוחנית - הוא מכיל צד של יום וצד של לילה, מזרח ומערב, שמים וארץ, חמה ולבנה המיוצגים בצדדים השונים של עדשת הענק הפונים בכיוונים הפוכים.

תהליך הבנייה
------------

העבודה על הפסל החלה בשנת 2006, כאשר יצאה החברה לפיתוח אשדוד (חפ"א) בקריאה לאמנים להגשת הצעה לתכנון וביצוע אנדרטה שתוצב בכיכר היובל, בה זכתה הצעתו של האמן מוטי מזרחי.

קישורים חיצוניים
----------------

|  |
| --- |
| 
**עיינו גם בפורטל**

**פורטל אשדוד** הוא שער לכל הנושאים הקשורים בעיר אשדוד. בפורטל תמצאו מידע נגיש אודות ההיסטוריה של העיר, אתריה והאנשים המרכיבים אותה, הרבעים וכל מה שיש לדעת אודות אשדוד.
 |

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כיכר עין השמש** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  כיכר המדינה של אשדוד, באתר עיריית אשדוד, ‏11 ביולי 2012
2. ↑  שחר כחלון, לזכר הקורבנות כיכרות בצהוב, באתר אשדוד נט, ‏8 בנובמבר 2023
"**חיים של אחרים**" היא תוכנית רדיו, בהגשת ערן סבאג, המשודרת בימים א'-ד' בתחנת הרדיו גלי צה"ל. התכנית משודרת מאז 2008 ועוסקת מידי ערב בדמות או נושא היסטורי שונה.

בתוכנית מוצגות מדי יום ביוגרפיות של דמויות ופרשיות היסטוריות. רבות מן הדמויות נמנות עם מבקרי התרבות, מהפכנים, מתקני עולם, פילוסופים, אנשי תרבות הנגד, מוזיקאים (בעיקר אמני בלוז ומוזיקאי רגאיי ג'מייקנים) ואמנים מאסכולות שונות. כחלק מהתפיסה האידיאלוגית של השידור התוכן ההיסטורי משולב במוזיקה שורשית שחורה (Roots Music) - בלוז ורגאיי. התכנית הייתה חלוצה בשידור מיסיסיפי-בלוז כקו מוזיקלי ראשי. עם הזמן החל סבאג לשלב עם הבלוז מוזיקת רגאיי שורשית, וכן מוזיקה אפריקנית. נתח ניכר בתוכנית מוקדש לעיסוק בהיסטוריה של יבשת אפריקה, תרבותה וגיבוריה.

מעורכי התכנית בעבר: ענבר מאור, שאולי מלמד, אחינעם קפון, יובל שילר ונעמי קנטור-יצחייק. בין מפיקי העבר נמנים: שירה אל עמי, איתמר אוחנה, נגה סמדר, גולי דולב-השילוני, שקד הילה שובל.לי רודוי ועמליה נוימן. על צוות התכנית היום נימנים, נמרוד קהלני ואלון אביטל.

השיר Green Onions של בוקר טי וה-M.G.'s‏ (Booker T. & the M.G.'s) הוא אות פתיחה של התוכנית.

מחוץ לרדיו
----------

לתוכנית קהל מאזינים אדוק, שפעיל כקהילה. התכנית מתקיימת גם כפודקאסט ביישומון גלי צה"ל ובאתרים icast ו-Mixcloud, והחל משנת 2011 כמה פעמים פגשה את מאזיניה במסגרת מופעים מיוחדים מול קהל בשם "ערבי חיים של אחרים". המופעים, בהנחיית סבאג, עוסקים בדמויות מרכזיות מגיבורי התכנית והם כוללים הופעות מוזיקאים, הרצאות מפי מומחים וכן מוקרנים ומוקראים בהם קטעים ארכיוניים נדירים. כולם הועברו בשידור חי בגלי צה"ל. ערב התכנית הראשון הוקדש להוגה הדעות והמורה, איש העלייה השנייה, אהרן דוד גורדון והתקיים במועדון הבארבי. ערב התכנית השני, התקיים באותו מקום והוקדש למהפכן הקומוניסטי היהודי לאון טרוצקי. ערב התוכנית השלישי התקיים במועדון רדינג 3 והוקדש למשורר הרוויזיוניסטי אורי צבי גרינברג. שני ערבי התכנית האחרונים התקיימו במועדון התיאטרון, כשהרביעי הוקדש לקיסר אתיופיה האחרון היילה סלאסי, והחמישי הוקדש לציון 100 שנים למהפכת אוקטובר.

קישורים חיצוניים
----------------

* אתר האינטרנט הרשמי של חיים של אחרים
* עמוד התכנית באתר גלי צה"ל
* דף התכנית בפייסבוק
* מאגר התוכניות באתר Mixcloud
* יאיר שלג, מדוקטורט על נחמן מאומן לפילוסופיה של הבלוז, באתר nrg‏, 16 ביוני 2014
**ארכגוזאורוס** (שם מדעי: *Archegosaurus*; מילולית: "לטאה מקורית") הוא סוג נכחד של דו-חיים בן לסדרת הטמנוספונדילים, אשר התקיים באירופה של תקופת הפרם, בעידן הפלאוזואיקון לפני 253–299 מיליון שנה.

מאפיינים
--------

המאובנים של היצור התגלו בשרידים שכללו מעל 90 שלדים בחפירות בגרמניה ובהמשך התגלה גם בצ'כיה. הממצאים כללו בוגרים וראשנים שהיו בעלי זימים. הסוג הוגדר ב-1847 ובסוג נכללו 3 מינים.

הארכגוזאורוס היה בן משפחתו של הקונזוקוביה ודמה במראהו לתנין קטן באורך של מטר וחצי, אך היה בעל עור רך כמו של דו-חי. אורך הגולגולת שלו הגיע ל-30 ס"מ, רבע מאורך הגוף, והייתה מוארכת, שטוחה ומלאה בשיניים חרוטיות. הבעלים שלה כנראה היה צייד מארב לטרף שהתקרב לגדת המים. הזנב היה שרירי ופעל לתאוצה מתוך המים והגפיים היו קצרות ובעלות קרומים.

כיום הוא משויך לסדרת הטמנוספונדילים, אך מספר חוקרים משייכים אותו, לצד סוגים כמו אאוגיריניוס ואנתרקוזאורוס לקבוצה של הדו-חיים Embolomeri, דמויי זוחלים שהפכו לאבות הזוחלים האמיתיים.

ראו גם
------

* בגהרפטון - סוג דומה מהמשפחה שהתגלה בברזיל.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ארכגוזאורוס** בוויקישיתוף
* ארכגוזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* ארכגוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)