recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**מוד גודמן** (באנגלית: **Maude Goodman**;‏ 1853–1938) הייתה ציירת בריטית.

ביוגרפיה
--------

מוד גודמן נולדה במנצ'סטר, אנגליה, להורים יהודים, בשנת 1853. היא נקראה מטילדה בלידתה. בשל מות אמה הביולוגית, היא גדלה במשפחה יהודית אחרת, שעודדו אותה לעסוק בחינוך לאמנות.

זמן מנוחה
גודמן למדה אמנות בלונדון בבית הספר לאמנות בדרום קנזינגטון – הקולג' המלכותי לאמנות (RCA). היא הייתה תלמידתו של אדוארד פוינטר וגם למדה ניתן לראות את הסגנון האמנותי של פוינטר באמנותה של גודמן, כמו גם השפעות ואמצעים אמנותיים של אמנים פרה-רפאליטים בני זמנה שאיתם התחברה.

לאחר שזכתה ב'פרס המלכה' לאמנות בשנת 1873 ולאחר שסיימה את לימודיה, החלה גודמן לפרוח כאמנית בשנת 1874. היא הציגה את עבודת השמן הראשונה שלה על בד בתערוכת הקיץ של האקדמיה המלכותית בלונדון זו הייתה הראשונה מבין 54 יצירות שגודמן הציגה שם בקביעות עד 1901. גודמן הציגה במהלך הקריירה שלה גם בתערוכות ובגלריות אחרות, כולל בגלריה גרוסוונור, המכון המלכותי לציירים בצבעי מים (RI), האגודה המלכותית לאמנים בברמינגהם (RBSA), והגלריה לאמנות ווקר בליברפול.

בשנת 1876, ויליאם מייקל רוזטי, אחיו של הצייר הפרה-רפאליטי דנטה גבריאל רוזטי, העיר כי יש משהו "מעל השכיח בצבע ובגוון" בעבודתה של מוד. מאז שחתמה על ציוריה "M. Goodman", בתחילת הקריירה שלה, החתימה הובילה לאי הבנה וכתוצאה מכך היא כונתה בשם מר מ. גודמן. האמנות שלה קיבלה ביקורת חיובית, אולם לאחר שהסתבר שהשם הוא שמה של אמנית אשה היא לא הוזכרה בביקורות החיוביות.

שירה, 1895
גודמן התחתנה עם ארתור סקינס ב-1882 אך המשיכה לקרוא לעצמה כציירת בשם נעוריה.

גודמן הציגה את עבודותיה בארמון האמנויות היפות (MSI) בתערוכה העולמית ב-1893 בשיקגו, אילינוי.

גודמן איירה מהדורות שונות של ספרי ילדים וגלויות, כאשר שתיים מהן הכילו קטעי שירה שתרם בעלה, ארתור סקינס.

העיתון The Illustrated London News קנה הדפסים צבעוניים של עבודות של גודמן למוספיו בשנת 1904, גם מגזינים של Weldon's Ladies הפיקו הדפסים רבים בשחור-לבן של יצירותיה, כהשלמות למגזינים שלהם.

עם זאת, הציור הוויקטוריאני בכלל יצא מהאופנה לאחר תחילת המאה העשרים, ועם עליית הארט נובו חלה ירידה בעניין באמנות כמו זו של מוד גודמן.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוד גודמן** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  Sara Gray (2009). The Dictionary of British Women Artists. The Lutterworth Press.
2. ↑  Art Journal, 1874, page 29.
3. ↑  Sara Gray (2009). The Dictionary of British Women Artists. The Lutterworth Press
4. ↑  "The Academy" 1876.
5. ↑  "Postcards from the Nursery", by Dawn and Peter Cope, page 132.
6. ↑  Nichols, K. L. "Women's Art at the World's Columbian Fair & Exposition, Chicago 1893"
7. ↑  TuckDB Ephemera TuckDB Ephemera site

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb14974904j (data)
* GND: 1088347827
* ISNI: 0000 0003 6817 5352
* RKD: 32646
* ULAN: 500020932
* VIAF: 95810112
* WorldCat: lccn-nb2001002185

 |

 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח **"מוד גודמן"**.
**קרב צִפין** (ערבית: **وقعة صفين**) נערך בין צבאו של הח'ליף הרביעי עלי בן אבי טאלב לצבאו של גדול מתנגדיו, מועאויה אבן אבו סופיאן מושל סוריה. זו הייתה המלחמה הראשונה בתוך האסלאם בין שתי קבוצות יריבות.

אודות הקרב
----------

כוחות שני היריבים המרים נערכו זה מול זה בשטח סורי הנקרא צִפין בשנת 657. צבאו של עלי היה גדול מאוד אם כי לא מאומן ומלוכד דיו, לעומת צבאו של מועאויה שהיה חזק ומנוסה אך קטן בהרבה. למרות זאת נלחם צבאו של עלי בנחישות, מתוך ייאוש, בנכונות לסכן הכול מתוך ידיעה שאין לו מה להפסיד. במשך זמן רב של לחימה לא הושגה הכרעה, אם כי נראה היה שידו של עלי על העליונה.

מועאויה אובד העצות פנה ליועצו עמר אבן אל-עאץ (عمر بن العاص), שנודע בכינויו "דאהִיַת אלערב" ("הערמומי שבערבים"). אבן אל-עאץ הציע למועאויה לפקוד על חייליו לשים על רומחיהם דפי קוראן כדי לסמל את אחדות בני האסלאם. חיילי צבאו של עלי סירבו להמשיך להילחם נגד ספרי הקוראן המורמים נגדם, ובעצם להילחם באלוהיהם. על מנת להכריע את הקרב, הסכימו שני המנהיגים לגשת לבוררות ולהסכמי שביתת נשק. כל אחד שלח את יועצו על מנת לנהל משא ומתן בנושא בחירת הח'ליף. עלי שלח את יועצו הבכיר, אבו מוסא אלאשערי (ابو موسى الاشعري), ואילו מועאויה שלח את "הערמומי שבערבים". השניים נכנסו להידבר באוהל, וכשהבינו שלא יגיעו להכרעה, הציע אבן אלעאץ שכל אחד מהם יצא החוצה ויתמוך באויבו, וכך יבין ההמון המוסלמי כי אפילו היועצים הבכירים ביותר מבולבלים, לאחר שהצליחו לשנות האחד את דעתו של השני. השניים יצאו מהאוהל; אלאשערי, יועצו של עלי, צעק ראשון וקרא בשמו של מועאויה, דבר שגרם להלם בקרב עלי וצבאו. מיד אחריו קרא גם אבן עאץ בשמו של מועאויה.

בעקבות זאת ניצח מועאויה בקרב צפין, אך עלי לא הסכים לקבל עליו את הדין, ולוחמיו הסכימו איתו וקראו "לָא חֻכּם אִלָא לִלָה" (אין משפט אלא לאללה). הם טענו שעלי נכנע לבוררות בשר ודם ולא לבוררות האל, שהייתה נקבעת בהמשך הקרב. אנשים אלה פרשו ממחנהו של עלי ויסדו את הכת הדתית–אופוזיציונית הראשונה באסלאם, שכונתה ח'וארג'. הם פנו אל מזרח עיראק ובסיסם היה בנהרואן. הם השליטו אנרכיה בכל הארץ במהלך מסעי השוד והביזה שניהלו. בכך, למעשה, הפך הוויכוח הפוליטי בעניין הח'ליפות לוויכוח דתי. הח'וארג' מינו להם ח'ליף משלהם תוך השקפה שלפיה הח'ליף לא חייב להיות מצאצאי הנביא, אלא יכול להיות כל אדם, אפילו עבד, ובלבד שרמתו המוסרית והדתית תהא גבוהה. הם הכריזו כ"כופר" על כל מי שלא היה מוסלמי כרצונם ונלחמו במוסלמים-כופרים אלו מלחמת מצווה - ג'יהאד. בשנת 658 יצא עלי נגדם למלחמה וערך בהם טבח גדול, אולם לא השמיד אותם לחלוטין.

בינתיים נמשך המאבק בן עלי למועאויה. מועאויה סכסך בין עלי לבין מושל מצרים, שהיה תחת חסותו של עלי, ובכך גרם להחלפת המושל במושל חלש יותר, שלמעשה הקל את השתלטותו של מועאויה על מצרים. משהכיר עלי בטעותו, שלח את מאלכ בן חארת' אלאשתר, מפקד הצבא המוכשר שלו, להחזיר את הסדר במצרים על כנו, אך בדרכו לשם הרעילו אותו שליחי מועאויה.

בשנת 658 חדר מועאויה למצרים בעזרת עמר בן אלעאץ, ובכך חתם למעשה את גורלו של עלי כח'ליף. למעשה, הפך מועאויה לשליט העליון בחלק המערבי של עולם האסלאם דאז. בשנת 660 הוא קיבל את ה"ביעה" (שבועת אמונים) בירושלים והכריז על עצמו כח'ליף. עלי, שתכנן להילחם בו, נרצח בשנת 661 בכופה, בדרכו למסגד, בידי חַ'ארֵג'י בשם אבן מֻלגַ'ם.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **קרב צפין** בוויקישיתוף
* קרב צפין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007543873305171
* LCCN: sh85122376
* TDVİA: siffin-savasi

 |
**מתיאס קאס** (בהולנדית: **Matthias Casse**; נולד ב-19 בפברואר 1997) הוא ג'ודוקא בלגי המתחרה בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג, זוכה מדליית ארד אולימפית מטוקיו 2020 ואלוף עולם (2021).

קריירה
------

באוקטובר 2017, זכה קאס באליפות העולם עד גיל 21. בנובמבר 2017, זכה במדליה המשמעותית הראשונה שלו בגילאי בוגרים כאשר זכה במדליית ארד בגראנד פרי האג. באליפות אירופה 2019 שנערכה במינסק כחלק מהמשחקים האירופיים, זכה קאס במדליית הזהב לאחר שניצח בגמר את איבאילו איבאנוב הבולגרי.

באליפות העולם בשנת 2019 שנערכה בטוקיו, זכה קאס במדליית הכסף לאחר שניצח 5 מתוך 6 קרבות. בחצי הגמר ניצח את אלוף העולם המכהן סעיד מולאי האיראני ובגמר הפסיד לשגיא מוקי הישראלי. באותה השנה זכה בטורניר המאסטרס היוקרתי שנערך בצ'ינגדאו.

באליפות אירופה 2020 אשר נערכה בפראג, זכה קאס במדליית הארד. הוא הגיע עד שלב חצי הגמר בו הפסיד לטאטו גריגאלאשווילי הגיאורגי ונשר לקרב על הארד בו ניצח באיפון את בן ארצו, סמי שושי. באותה השנה קאס זכה במדליית הזהב בגראנד סלאם פריז. באליפות אירופה שנה לאחר מכן שנערכה בליסבון, זכה במדליית הכסף כאשר לאחר ארבעה ניצחונות, הפסיד בגמר לודאט אלבאירק הטורקי.

באליפות העולם 2021 שנערכה בבודפשט, זכה קאס במדליית הזהב והפך לגבר הבלגי הראשון שזוכה בתואר העולמי. קאס הגיע לאליפות מדורג ראשון מבין המתחרים והחל אוטומטית בסיבוב השני של התחרות מול הייבור מאנוקיאן האוקראיני, אותו ניצח באיפון בזמן ניקוד זהב. בסיבוב השלישי ניצח את בנדק טוט ההונגרי בזכות עונשים ובשמינית הגמר ניצח באיפון את אדוארדו סנטוס הברזילאי תוך שתי דקות וארבע שניות. ברבע הגמר קאס ניצח שוב בעונשים את סוטארו פוג'יווארה היפני ובחצי הגמר גבר בווזארי על שארופידין בולטאבוייב האוזבקי. בגמר קאס התמודד מול טאטו גריגאלאשווילי הגיאורגי ולאחר ארבע דקות ללא ניקוד, נכנס הקרב לזמן ניקוד זהב אשר במהלכו ביצע קאס תרגיל אוצורי-גושי מוצלח שזיכה אותו באיפון.

באולימפיאדת טוקיו 2020, זכה קאס במדליית הארד. הוא הגיע לתחרות האולימפית מדורג ראשון בעולם והחל את דרכו בסיבוב השני, שם גבר באיפון על אדריאן גאנדיה מפוארטו ריקו בתוך זמן ניקוד זהב. בשמינית הגמר ניצח באיפון את רובין פאצ'ק השוודי כשבע דקות בתוך זמן ניקוד זהב וברבע הגמר ניצח בעונשים את אלן חובצוב הרוסי שוב כשבע דקות בתוך זמן ניקוד זהב. בחצי הגמר קאס הפסיד בווזארי לטקאנורי נאגאסה היפני ונשר לקרב על מדליית הארד, שם ניצח באיפון את טאטו גריגאלאשווילי הגיאורגי תוך דקה ו-20 שניות מפתיחת הקרב.

זכיות בתחרויות מהסבב העולמי
---------------------------

| שנה | קטגוריה | עיר | מדינה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | מאסטרס | צ'ינגדאו | הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין סין |
| 2020 | גראנד סלאם | פריז | צרפתצרפת צרפת |
| 2021 | גראנד סלאם | אבו דאבי | איחוד האמירויות הערביותאיחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות |
| 2022 | גראנד פרי | אלמדה | פורטוגלפורטוגל פורטוגל |
| 2022 | גראנד סלאם | תל אביב | ישראלישראל ישראל |

קישורים חיצוניים
----------------

* מתיאס קאס, ברשת החברתית פייסבוק
* מתיאס קאס, ברשת החברתית טוויטר
* מתיאס קאס, ברשת החברתית אינסטגרם
* מתיאס קאס, באתר olympedia.org
* מתיאס קאס, באתר איגוד הג'ודו העולמי
* מתיאס קאס, באתר JudoInside.com

הערות שוליים
------------

1. ↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
**החוק לאכיפת מיסים בחשבונות זרים** (באנגלית: **Foreign Accounts Tax Compliance Act**; בראשי תיבות: **FATCA**) הוא חוק פדרלי בארצות הברית. החוק אושר ונכנס לתוקפו במרץ 2010 ומטרתו לשפר את אכיפת תשלום המיסים בקרב תושבי ארצות הברית המנהלים חשבונות פיננסיים מחוץ לארצות הברית. במסגרת החוק נדרשים מוסדות פיננסים זרים כדוגמת בנקים, חברות ביטוח, קרנות פנסיה וכדומה לדווח לרשות המיסים האמריקאית על כלל החשבונות בבעלות אזרחים אמריקאים (גם חשבונות המוחזקים על ידי בעלי גרין קארד), חברות ו/או נאמנויות אשר מצויות בבעלות אזרחים אמריקאים אמנות לחילופי מידע, באתר משרד האוצר

דרישות החוק
-----------

החוק דורש מכל מוסד פיננסי לא אמריקאי לבצע בדיקת נאותות לחשבונות המנוהלים אצלו, לזהות את החשבונות בבעלות אזרחים אמריקאים ולדווח עליהם לרשויות המיסים בארצות הברית. על הדיווח לכלול את שם בעל החשבון, מספר החשבון, כתובות ואת הפעולות שבוצעו בחשבונות של האזרח (ישנם חשבונות הפטורים מדיווח). מוסדות שלא יצייתו לחוק יסתכנו בקנס מצד רשויות המס בארצות הברית, אשר ינכו מס במקור של 30% מכל תקבול ממקור הכנסה אמריקאי המועבר לידי המוסד.

FATCA בישראל
------------

במסגרת הסכם בין ישראל וארצות הברית אשר נחתם בחודש יוני 2014 הוחלט כי רשות המסים בישראל תקבל את המידע אודות אזרחים אמריקאים וחשבונותיהם מהגופים הפיננסים בישראל והיא זאת אשר תעביר את המידע לרשויות המס האמריקאיות. ההסכם חל על חשבונות המוחזקים בידי אזרחי ותושבי ארצות הברית, אזרחים בעלי גרין קארד וכן על חשבונות בהם ישנה מעורבות אמריקאית מהותית. כמו כן, הסכם זה בין שתי המדינות מאפשר לרשויות המיסים בישראל לקבל מידע אודות תושבי ישראל המנהלים חשבונות פיננסים בארצות הברית. כחלק מההסכם בין המדינות נקבעו גופים אשר יהיו פטורים מדיווח בשל היותם בעלי סיכון נמוך לביצוע העלמות מס (כגון גופי החיסכון הפנסיוני בישראל). לצורך העברת המידע דורשים הגופים הפיננסים בישראל מהאזרחים המאותרים על ידם לחתום על טופס W-9. סירוב לחתימה על הטופס מובילה להקפאת החשבון.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **FATCA** בוויקישיתוף
* יסמין גואטה, הישראלי שהסתיר 40 מיליון ד' בשווייץ - יצטרך לשלם לאמריקאים קנס 20 מיליון ד', באתר TheMarker‏, 3 באוגוסט 2014

הערות שוליים
------------

1. ↑  רואה חשבון למיסוי אמריקאי עמרי ביטס, מה זה FATCA

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* LCCN: n2013012079
* VIAF: 296547327
* WorldCat (עם VIAF): 296547327

 |
**רורי או'קונור** (באנגלית: **Rory O'Connor**; ‏28 בנובמבר 1883 – 8 בדצמבר 1922) היה פעיל רפובליקני אירי. או'קונור ידוע בעיקר בשל תפקידו במלחמת האזרחים האירית, שהתרחשה בשנים 1922–1923.

בעקבות פעילותו במהלך המלחמה הוא הוצא להורג.

ביוגרפיה
--------

או'קונור נולד בדבלין, ב-1883. בנעוריו עבד כמהנדס מסילות ברזל בקנדה. אחרי שחזר לאירלנד הצטרף לתנועה האירית הלאומית, במסגרתה הצטרף למסדר היברניאן העתיק. בעקבות פעילותו הוא נשלח למחנה ריכוז לאחר מרידת חג הפסחא ב-1916. במהלך מלחמת העצמאות האירית בין השנים 1919–1921, מונה או'קונור למפקד הנדסה בצבא האירי הרפובליקני (IRA), ארגון צבאי אירי שהיה מורכב ממתנדבים.

פעילותו
-------

או'קונור התנגד לאמנה האנגלו–אירית שנחתמה בשנת 1921 – אמנה שהכריזה על ייסודה של מדינה אירית חופשית אך ביטלה את סמכות הרפובליקה האירית שהוקמה בשנת 1916, אשר הוא ועמיתיו נשבעו לתמוך בה. ב־26 במרץ 1922 קיימו קציני ה־IRA שהתנגדו לאמנה, כנס בדבלין, בו החליטו על דחיית הפשרנות שמייצגת האמנה והתנכרותה לדאל אירן (הפרלמנט האירי). ובחרו פרלמנט אירי חדש. כאשר או'קונור נשאל האם מטרת צעד זה הייתה הקמת מנהיגות דיקטטורית חדשה באירלנד הוא ענה: "אתה יכול להתייחס לזה כך, אם תרצה בזה."

באפריל 1922 השתלטו או'קונור ו־200 אנשי IRA שהיו תחת פיקודו על המבנה בו שכנו ארבעת בתי המשפט שבמרכז דבלין, כמהלך מחאתי נגד הממשלה האירית החדשה, במטרה להתגרות בחיילים הבריטים ששהו באירלנד. או'קונור סבר שהדבר יוביל להתחלה מחודשת של מלחמה עם בריטניה ויאחד את ה־IRA נגד אויבם המשותף. מייקל קולינס ניסה נואשות לשכנע את או'קונור ואנשיו לעזוב את המבנה לפני שתיפתח הלחימה.

ביוני 1922, לאחר שחיל המצב שהיה בבתי המשפט חטף את ג'יי ג'יי או'קונל, גנרל בצבא אירלנד החופשית, הפגיז קולינס את מבנה ארבעת בתי המשפט באמצעות ארטילריה שהשאיל מהבריטים. או'קונור נכנע אחרי יומיים של לחימה ונכלא בכלא מאונטג'וי. אירוע זה הצית את מלחמת האזרחים באירלנד, וקרבות החלו להתפרץ ברחבי האי בין כוחות התומכים והמתנגדים לחוזה.

ב־8 בדצמבר 1922 הוצא רורי או'קונור להורג על ידי כיתת יורים, כפעולת תגמול על רצח חברי ה־IRA שהתנגדו לחוזה האנגלו–אירי והשתתפו בהריגתו של חבר הפרלמנט של אירלנד החופשית, שון היילס. עם או'קונור הוצאו להורג שלושה רפובליקנים נוספים (ליאם מלואס, ריצ'רד בארט, וג'ו מק'אלביי), שנעצרו ביחד בזמן המצור על מבנה ארבעת בתי המשפט. ההוראה להוצאה להורג ניתנה על ידי קווין או'היגינס, שבחר באו'קונור להיות השושבין בחתונה שלו פחות משנה לפני כן, דבר המציג את השנאה והפילוג להם גרמה האמנה בקרב התושבים האירים. או'קונור ושבעים ושישה רפובליקנים אירים נוספים שהוצאו להורג, נתפסו כתוצאה מכך כקדושים מעונים בעיני התנועה הרפובליקנית באירלנד.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007327832505171
* LCCN: n2014067418
* VIAF: 315944681
* WorldCat: viaf-315944681

 |
**סטפן גיסליאן** **אקה** (בצרפתית: **Stephane Acka**; נולד ב-11 באוקטובר 1990) הוא כדורגלן איווארי, המשחק בעמדת הבלם בזירה מליגת העל האזרית.

קריירת מועדונים
---------------

אקה נולד באביג'אן שבחוף השנהב, אך גדל בוורונה שבאיטליה. את הקריירה שלו החל אקה במחלקת הנוער של הלאס ורונה. בקיץ 2010 חתם אקה בלנאגנו סאלוס מהליגות החובבניות של איטליה. בקיץ 2012 חתם בבלונו, במדיה שיחק שנה.

בקיץ 2013 חתם אקה באוניברסיטת קראיובה מהליגה הרומנית השנייה. בפברואר 2014 שוחרר מהמועדון, שסבל מבעיות כלכליות. בקיץ 2014 חתם ביריבה העירונית, CSU קראיובה מליגת העל הרומנית. ב-31 במרץ 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 1–2 נגד בוטושאן.

בקיץ 2017 חתם אקה בארזורומספור מהליגה הטורקית השנייה בכדורגל, וסייע לה לעלות לליגת העל הטורקית, אך כעבור כחצי שנה שוחרר מהמועדון וחזר לקראיובה.

ב-18 ביוני 2021 חתם אקה בעירוני קריית שמונה מליגת העל הישראלית. ב-18 בדצמבר שוחרר מהקבוצה. בספטמבר 2022 חתם בסקציה נס ציונה עם עלייתה לליגת העל.

ב-1 באוגוסט 2023 אקה חתם בזירה מליגת העל האזרית.

תארים
-----

אוניברסיטה קראיובה
* הגביע הרומני: 2020/2021

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סטפן אקה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu

הערות שוליים
------------

1. 1 2  ההתאחדות לכדורגל בישראל - פרטי שחקן, באתר www.football.org.il
2. ↑  שלום אלבז, ‏רכש ראשון לקריית שמונה: הבלם סטפן אקה חתם, באתר ONE‏, 18 ביוני 2021
3. ↑  יגאל גולדשטיין, ‏ק"ש הודיעה: סטפן אקה שוחרר מהקבוצה, באתר ערוץ הספורט, ‏18 בדצמבר 2021
4. ↑  רענן ברנובסקי‏, סטפן אקה חתם בסקציה נס ציונה: "מקווה שאעזור לעמוד במטרות", באתר וואלה!‏, 1 בספטמבר 2022
**פטר צירכר** (בגרמנית: **Peter Zürcher**;‏ 1914 - 1975), היה איש עסקים שווייצרי, שעוטר בתואר חסיד אומות העולם, לאחר שבמהלך מלחמת העולם השנייה מנע את מותם של אלפי יהודים בהונגריה.

קורות חיים
----------

צירכר נולד בשנת 1914 בציריך שבשווייץ. במהלך חייו היה ד"ר צירכר איש עסקים ובתחילת שנות ה-40 החל להביא את עסקיו להונגריה. ב-1944 הועסק על ידי סגן קונסול שגרירות שווייצריה קארל לוץ, שגם הוא עוטר כחסיד אומות העולם, במחלקה לאינטרסים זרים בשגרירות שווייצריה שבהונגריה והוצב בבודפשט.

הפעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
---------------------------------

כשהנאצים כבשו את הונגריה ב-19 במרץ 1944, החלה ההשמדה והגירוש השיטתיים של יהודי הונגריה. ב-21 במרץ נסגרו גבולות הונגריה לכניסה וליציאה והחל מ-15 במאי 1944 החלו לצאת משלוחי יהודים למחנה ההשמדה אושוויץ. כבר כעבור כחודשיים, נשלחו להשמדה כמעט חצי מיליון מיהודי ערי השדה שבהונגריה. בנוסף לכך פעלה בהונגריה התנועה הפרו-נאצית "צלב החץ", תנועה קיצונית ואלימה בעלת ערכים גזעניים ואנטישמיים אשר ביצעה פרעות וטבחה ביהודים וצוענים בהונגריה.

ד"ר פטר צירכר הלך בעקבותיו של קארל לוץ אשר סייע ליהודים רבים לעלות לארץ ישראל ולהינצל בדרך זו מההשמדה הנאצית, באמצעות  כתבי חסות מזויפים וסרטיפיקטים.

לפטר צירכר נזקפת הצלת היהודים בבודפשט כשגילה ב-8 בינואר 1945, כי תנועת צלב החץ מתכוננת לבצע פשיטה על בתים יהודים בבודפשט במטרה לגרש וככל הנראה גם לרצוח את המתגוררים. צירכר פנה באופן מיידי לשר הפנים ההונגרי בדרישות לחדול מכל פעילות של צלב החץ בבתי היהודים, המוגדרים כמוגנים  מטעם השגרירות השווייצרית. לבסוף, ממשלת סלשי וגורמי צלב החץ, נכנעו לו ובכך ניצלו חייהם של עשרות אלפי יהודים.

אחת הניצולות, מריה קורמוס, עבדה כמזכירתו והעידה כי צירכר סיכן את חייו למענה. לדבריה, ברגע שממשלת סלשי תפסה את השלטון ב-15 באוקטובר 1944, החלו השלטונות ההונגרים לסמן ולרכז יהודים בבתיהם, וקורמוס פנתה לצירכר לעזרה. עצתו הייתה לנסות לשחד את השוער של הבית כדי לתת לה להימלט. כשהפקיד דחה אותה, צירכר שלח ארבעה גברים, לבושים במדי צלב החץ, לעצור את קורמוס. הם לקחו אותה לצירכר שחיכה בצירות שווייץ. עד מהרה הבין כי הוא לא היה מסוגל להסתיר אותה שם ולקח אותה לדירה שלו תוך סיכון חייו. היא  נשארה שם במשך שישה שבועות שאפשרו הכנת מסמכים מזויפים על מנת  להעבירה לפנסיון, שם שהתה עד שחרורה. את עדותה סיכמה עם הדברים: "בלעדיו לא הייתי חיה היום."

הכרה והנצחה
-----------

פטר צירכר נפטר בשנת 1975. בשנת 1999 הוכר באפן רשמי על ידי מדינת ישראל ויד ושם כחסיד אומות העולם.

ראו גם
------

* קרל לוץ

הערות שוליים
------------

1. ↑  פטר צירכר, באתר "יד ושם" (באנגלית)
2. ↑  Meir Wagner, **the Righteous of Switzerland: Heroes of the Holocaust**, Ktav publishing house, 2001
3. ↑  ראו הערה מספר 2
4. ↑  PHDN אתר ההיסטוריה והכחשת השואה, ארכיונים, חסידי אומות עולם שוויצרים
5. ↑  פטר צירכר, באתר "יד ושם" (באנגלית)
**כיכר מרדקה** (באינדונזית: **Medan Merdeka** או **Lapangan Merdeka**) היא מרחב ציבורי פתוח המהווה את מרכזה הטקסי של העיר ג'קרטה, בירת אינדונזיה. במרכזה של הכיכר ניצבת האנדרטה הלאומית של המדינה, וסביבה מבני ציבור רבים. שטחה קילומטר רבוע, וככזו היא אחת הכיכרות הגדולות בעולם.

משמעות המילה "מרדקה" באינדונזית היא "עצמאות" או "חופש".

תולדות הכיכר
------------

מרחב הכיכר החל להתהוות בשלהי המאה ה-18. אז העביר ממשל איי הודו המזרחית ההולנדית את מרכזו מעיירת החוף בטאוויה אל האזור המהווה כיום את מרכז ג'קרטה. היה זה מרחב פתוח שבו רעו תואי מים, ובהתאם לכך הוא נקרא "בופלספלד" (Buffelsveld). בראשית המאה ה-19 קיבל המרחב את השם "שאן דה מארס", בהשפעה צרפתית, ושימש כשטח לאימונים צבאיים.

ב-1818, מעט לאחר הקמת הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה, שונה שם הכיכר ל"קונינגספליין" (Koningsplein, "כיכר המלך"). באותה עת הועבר משכן מושל איי הודו המערבית למבנה בשולי הכיכר (כיום **ארמון מרדקה**). בהמשך נבנו בכיכר מתקני ספורט, והיא שימשה ליריד (הנערך בקביעות מאז 1921 ומוכר כיום כיריד ג'קרטה) ובהמשך לפסטיבל לציון יום הולדת המלכה וילהלמינה ב-1906. בימי הכיבוש היפני של איי אינדונזיה נקראה הכיכר 
"לפנגאן איקדה" ( Lapangan Ikada, קיצור של Ikatan Atletik Djakarta ‏(Jakarta Athletic Bond)). 

ב-1949, לאחר תום המאבק האינדונזי לעצמאות, נתן נשיא אינדונזיה סוקרנו לכיכר את שמה הנוכחי. באותה עת הייתה הכיכר מתוחמת מכל צדדיה במבנים. סוקרנו יזם את הקמת האנדרטה הלאומית במרכז הכיכר, ולצורך כך נהרסו מספר מבנים שניצבו בה. בניית האנדרטה (המכונה מונאס (Monas)) החלה בשנת 1961 והסתיימה ב-1975. בעקבות הקמתה התבסס כינוי נוסף לכיכר - **לפנגאן מונאס** (Lapangan Monas).

ב-1993 הוכנה תוכנית-אב לכיכר, שנועדה להשיב אותה לשימוש של מרחב ציבורי פתוח וירוק. מימוש התוכנית הקנה לכיכר את המראה הנוכחי שלה. בשנת 2002 הוקמה גדר סביב מתחם הכיכר כדי להרחיק ממנה רוכלים וקבצנים, אך היא נותרה פתוחה לציבור הרחב. היא מהווה יעד פופולרי לתושבי העיר לפעילות נופש וספורט.

הכיכר וסביבותיה
---------------

צורת הכיכר היא כשל טרפז שבסיסו פונה למערב. במרכזו ניצב המרחב המתומן המקיף את מבנה האנדרטה הלאומית, שבחלקו הוא מרוצף ובחלקו נטוע בצמחייה וכולל בריכות נוי ומזרקות. שני צירים אלכסוניים הנפגשים במרחב שסביב האנדרטה מחלקים את שטח הכיכר הנותר לארבעה מתחמים. במתחם הדרומי ניבנו עם השנים מבנים שונים, אך בהתאם לתוכנית האב כולם נהרסו. רוב השטח שסביב מתחם האנדרטה הוא שטח פתוח וירוק המיועד להולכי רגל, ותנועת כלי רכב בתוך הכיכר נאסרה. בשטח הפתוח ניצבים מספר פסלי אישים אינדונזים. במתחם הכיכר הדרומי מצויה מכלאת צבאים.

סביב הכיכר ניצבים מבנים המשמשים מספר רב של משרדי ממשלה ומוסדות ציבור שונים, ובהם:

* ארמון מרדקה - ארמון הנשיאות של אינדונזיה
* בית המשפט העליון
* בית המשפט לחוקה
* המטה הכללי של צבא אינדונזיה
* מסגד איסתיקלאל (ולצדו קתדרלת ג'קרטה)
* תחנת הרכבת גמביר
* הגלריה הלאומית
* בית עיריית ג'קרטה
* המוזיאון הלאומי
* מטה רדיו אינדונזיה
* הבנק המרכזי

* ארמון מרדקהארמון מרדקה
* פסל בכיכרפסל בכיכר
* תחנת גמביר ומאחוריה כנסיית עמנואלתחנת גמביר ומאחוריה כנסיית עמנואל

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **כיכר מרדקה** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  לפני שנים פורסמה בעיתון ישראלי ידיעה שלפיה אסר מושל ג'קרטה את הקבצנות בתחומי העיר.
גנרל לוטננט **ברנהרד יוזף מריה פון הארץ** (בגרמנית: **Bernhard Josef Maria von Hartz**; 12 באפריל 1862 – 20 באוגוסט 1944) היה גנרל גרמני שפיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה
--------

### תחילת דרכו

הארץ נולד ב-12 באפריל 1862 בעיר רגנסבורג, שהשתייכה אז לממלכת בוואריה. משפחתו קיבלה מעמד של משפחת אצולה בשנת 1825. אביו לאונרד פון הארץ היה אוברסט לויטננט בצבא הבווארי. הארץ למד באקדמיה הצבאית במינכן, וב-1884 התגייס לצבא הבווארי כצוער. ב-1895 הועלה לדרגת לויטננט, ובמרץ 1897 הועלה לדרגת האופטמן. הוא שרת במטכ"ל הגרמני ומילא תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1899 מונה לקצין במטה הכללי של הקורפוס הבווארי הראשון. וב-1903 הועבר למטה הדיוויזיה הבווארית ה-5. ב-1904 הועלה לדרגת מיור. ב-1906 מונה למפקד גדוד, ועוד באותה שנה הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט. ב-1910 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1911 הוענק לו צלב מסדר הקדוש מיכאל.

ב-30 בספטמבר 1912 מונה למפקד חטיבת הרגלים הבווארית ה-2, וזמן קצר לאחר מכן הועלה לדרגת גנרל מיור. הוא פיקד על החטיבה עד 27 במרץ 1913, עת נקרא שוב למטה הכללי בברלין. הארץ היה אחד מאנשי הצבא הבווארים היחידים ששרתו שוב ושוב במטכ"ל בברלין (שאויש ברובו בפרוסים). הוא זכה לתשבחות מפי לודוויג השלישי, מלך בוואריה, שהעניק לו את צלב ההצטיינות של מסדר הכתר של בוואריה.

### מלחמת העולם הראשונה

 ערך מורחב – **מלחמת העולם הראשונה**  

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, מונה הארץ לראש אגף האפסנאות של הארמייה השישית בפיקודו של רופרכט, נסיך הכתר מבוואריה. הארמייה השישית נפרסה בחזית המערבית, והשתתפה בקרב לורן. על חלקו בקרב הוענק לו ב-7 בספטמבר של אותה שנה עיטור הפור לה מריט עם חרבות, ובאוקטובר עוטר בצלב הברזל דרגה שנייה. במאי 1915 הועלה לדרגת גנרל לויטננט ומונה למפקד הדיוויזיה הבווארית ה-2. הארץ פיקד על הדיוויזיה שלו במהלך קרב ורדן והקרב על הסום. ב-25 בינואר 1917 נבחר לייצג את בוואריה במטכ"ל הקיסרי. במקביל הוענק לו אות מסדר הנשר האדום עם חרבות. ב-7 באפריל 1918 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-57 ופיקד עליו עד סוף המלחמה.

### אחריתו

לאחר המלחמה פרש הארץ מהצבא. הוא מת ב-20 באוגוסט 1944 בעיר דורפן בגיל 82.

קישורים חיצוניים
----------------

* ברנהרד פון הארץ (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 1176133101
* VIAF: 1520154867591760100003
* WorldCat (עם VIAF): 1520154867591760100003

 |
**מהדרין בע"מ** היא חברה ציבורית ישראלית שניירות הערך שלה נסחרים בבורסה לניירות ערך בתל אביב ועוסקת בנטיעה, עיבוד, אריזה ושיווק של מטעים ופרי הדר, נכסים מניבים ומתן שירותי אחסנה בקירור.

היסטוריה
--------

מהדרין נוסדה בשנת 1950 על ידי קבוצת חקלאים ופרדסנים שאליהם הצטרפו הבנק המרכזי קנדה ישראל ובנק דיסקונט. עם הקמתה חכרה החברה מהאפוטרופוס לנכסי נפקדים ומהקרן הקיימת לישראל שטחים בני כ-22 אלף דונם לתקופה בת כ-49 שנים, עם אופציה להארכת תקופת החכירה. השטחים כללו 8,000 דונם באזור בית דגון, 1,000 דונם ליד רמת הכובש, 1,500 דונם ליד נתניה, 2,000 דונם ליד כפר יונה, 1,500 דונם ליד כפר הס ועוד שטח ליד חדרה.
בשנה הראשונה לקיומה הכשירה החברה חלקים משטחים אלה לנטיעת פרדסים, ובאותו הזמן ניצלה אותם לגידול ירקות ופלחה.

בשנים הראשונות פעלה החברה לצרף אליה משקיעים נוספים, בין השאר בסיוע החברה הכלכלית לארץ ישראל שהפיצה את מניותיה בארצות הברית. בשנת 1954 רכשה החברה הכלכלית כ-30% ממניות החברה.

בשנת 1963 החברה הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב והפכה לחברה ציבורית.

בשנות ה-80 רכשה מהדרין את חברת פרי-אור והן התמזגו.
בשנת 2007 מהדרין הגישה תביעה לבית המשפט לאחר שמינהל מקרקעי ישראל דרש להוסיף לתנאי החכירה סעיף שלפיו במקרה של הפשרת הקרקע תהיה למנהל זכות לסיים את תקופת החכירה מוקדם מהמסוכם בחוזה, וזאת בתמורה לפיצוי.

נכון לשנת 2020 יושב ראש דירקטוריון החברה הוא אלחנדרו גוסטבו אלשטיין, ומנכ"ל החברה הוא שאול שלח. משרדיה הראשיים של החברה שוכנים במתחם "מבנה" שבקיבוץ בארות יצחק.

תחומי פעילות
------------

* **חקלאות**: נטיעה, עיבוד, אריזה ושיווק של מטעים ופרי הדר.
	+ ייצוא מחוץ לישראל
* נדל"ן ונכסים מניבים
* שירותי אחסנה בקירור

בעלי עניין
----------

בעלת השליטה בחברה היא חברת קבוצת דלק של איש העסקים יצחק תשובה, אשר רכשה את השליטה בחברת מהדרין מדיסקונט השקעות באוגוסט 2023.

ראו גם
------

* אגרקסקו
* יכין-חק"ל

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של מהדרין
* אתר מהדרין
* מהדרין, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב

* מהדרין, באתר "מאיה"

הערות שוליים
------------

1. 1 2 3 4 5  מהדרין: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
2. 1 2  מהדרין מגייסת הון בחו"ל, הַבֹּקֶר, 14 ביולי 1952
3. ↑  מפעל חדש של נטיעות הדרים, הארץ, 14 במרץ 1951
4. ↑  31 אלף דונאם לפרדסים חדשים, מעריב, 10 באוקטובר 1950
5. ↑  חברת מהדרין הרחיבה פעולתה, חרות, 26 באפריל 1954
6. ↑  אחיו של אדוארדו אלשטיין
7. ↑  גולן חזני, תשובה רוכש השליטה במהדרין לפי שווי של 560 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 17 ביולי 2023  
ניצן כהן, יצחק תשובה ועסקת הענק: הושלמו התנאים לרכישת 11 אלף דונם בישראל, באתר אייס, 10 באוגוסט 2023
**דניאל חארקה גונסאלס** (בספרדית: **Daniel Jarque González**;‏ 1 בינואר 1983 בברצלונה – 8 באוגוסט 2009) היה כדורגלן ספרדי ששיחק בעמדת הבלם באספניול.

ביוגרפיה
--------

חארקה גדל במחלקת הנוער של אספניול, ובהמשך שיחק באספניול ב', קבוצת המילואים של המועדון. במהלך עונת 2002/2003 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, ורשם 15 הופעות במדיה בשתי עונות, כאשר במקביל שיחק גם בקבוצת המילואים.

בעונת 2004/2005 הפך חארקה לשחקן קבוע בקבוצה הבוגרת של אספניול. ב-2006 הוא זכה עם הקבוצה בגביע המלך הספרדי, וב-2007 הוא העפיל עמה עד לגמר גביע אופ"א, שהסתיים בהפסד לסביליה בדו-קרב בעיטות עונשין. במהלך עונה זו הוא האריך את חוזהו במועדון עד לשנת 2009.

לפני עונת 2009/2010 קיבל חארקה את סרט הקפטן של אספניול מידי ראול טאמודו הוותיק. פחות מחודש לאחר מכן, במהלך מחנה אימונים של הקבוצה בקוברצ'נו שבאיטליה, לקה חארקה בדום לב ונמצא מת בחדרו בבית המלון. חארקה היה בן 26 במותו.

ב-11 ביולי 2010 הבקיע אנדרס אינייסטה את שער הניצחון לזכות נבחרת ספרד בגמר מונדיאל 2010 מול נבחרת הולנד, וחגג אותו באמצעות הורדת חולצתו וחשיפת גופיה שעליה הכיתוב בספרדית "DANI JARQUE SIEMPRE CON NOSOTROS", שתרגומו לעברית הוא "דני חארקה תמיד איתנו".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **דניאל חארקה** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* ynet, ספרד: קפטן אספניול התמוטט ומת, באתר ynet, 8 באוגוסט 2009
* דניאל חארקה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX4941341
* CANTIC: a1082232x
* ISNI: 0000 0001 2245 4861
* VIAF: 172200675
* WorldCat: viaf-172200675

 |
**נואבוס מיניסטריוס** (בספרדית **Nuevos Ministerios**, משרדי ממשלה חדשים) הוא מתחם ממשלתי המאכלס מספר משרדי ממשלה וממוקם בשדרת קסטיאנה במדריד, בירת ספרד.

רקע
---

בשנות העשרים של המאה העשרים עבר מספר התושבים במדריד את רף המיליון והעיר צמחה במהירות. עיקר הצמיחה היה בפרבריה של מדריד וללא סדר או תכנון ייעודי. בשנת 1929 פרסמה עיריית מדריד מכרז בינלאומי לניהול העיר, במטרה להשתלט על קצב הצמיחה ולטפל בבעיות התנועה הגואות, אך ללא הצלחה.

זמן קצר אחרי ייסוד הרפובליקה הספרדית השנייה, פנתה העירייה לאגף הפיתוח העירוני בבקשה לקבל תוכנית לפיתוח עתידי של העיר. בתוך זמן קצר הומצאה תוכנית שהתבססה על אחד התכנונים שהוגשו למכרז לניהול העיר שנים ספורות לפני כן, על ידי האדריכל סקונדינו סואסו (Secundino Zuazo). ממשלת הרפובליקה נתנה עדיפות למודרניזציה של העיר, וב-1932 אישרה בחוק את מדריד כעיר הבירה. שנה לאחר מכן, אישר משרד הפנים את תוכנית הפיתוח כמעט במלואה.

במהלך 2018-2019 צולמה במקום העונה השלישית של סדרת הפשע הספרדית בית הנייר, ששוחררה ב-19 ביולי 2019.

התכנון והבנייה
--------------

דוגמה לקשתות שמאפיינות את המתחם
מטרת התוכנית העיקרית הייתה להרחיב את העיר לכיוון צפון סביב שדרת קסטיאנה, וכחלק ממנה נהרס באזור מסלול מרוצים ישן. נקודת ציון נוספת בתוכנית הייתה קישור של תחנות הרכבת בעיר באמצעות הרכבת התחתית של מדריד, במטרה להתגבר על הצפיפות במרכז העיר וברחוב גראן ויה בפרט. לאחר הריסת מסלול המרוצים, הונחה ב-15 באפריל 1933 אבן הפינה של מתחם ממשלה חדש וכן הונחו התשתיות להעברת קו רכבת תחתית מתחנת אטוצ'ה לתחנה החדשה בצפון העיר - תחנת צ'מרטין.

התוכנית לבניית מתחם הממשלה הוגשה על ידי השר לעבודות ציבוריות, אינדיקיו פרייטו, והתבססה בחלקה על תוכניתו של סואסו שהוגשה בעבר למכרז. התוכנית כללה במרכז המתחם חצר ובה מספר כיכרות, בריכות מים ומזרקות ובנייתו של המתחם התאפיינה בקשתות רבות. מתחת לחצר המתחם בוצעה חפירה שמשמשת כיום לתחנה של הרכבת הפרברית של מדריד.

עד תחילת מלחמת האזרחים הספרדית לא הושלמה בניית המתחם, וסואסו שגלה במהלכה לצרפת לא יכול היה להמשיך את הפרויקט. הבנייה הושלמה לבסוף על ידי קבוצת אדריכלים המזוהים עם הממשל הדיקטטורי ששינו והשמיטו מהתוכנית אלמנטים רבים ובהם גורד שחקים שתוכנן בצדו הצפוני של המתחם. העבודות הושלמו בשנת 1942, אך המשרד לעבודות ציבוריות עבר למבנה רק בשנת 1958.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נואבוס מיניסטריוס** בוויקישיתוף

| מדריד  |
| --- |
| כיכרות מרכזיות | פוארטה דל סול • פלאסה מאיור • פלאסה דה סיבלס • פלאסה דה קולון • פלאסה דה אספניה • פלאסה דה קסטייה • פלאסה דה לה ויה • פלאסה דה סנטה אנה |  |
| רחובות חשובים | גראן ויה • שדרת פראדו • שדרת רקולטוס • שדרת קסטיאנה |
| אנדרטות ומונומנטים | שער אלקלה • שער הניצחון • שער טולדו • שער סן ויסנטה • אובליסק קאחה |
| מבנים ואתרים בעלי חשיבות | הארמון המלכותי • ארמון סיבלס • התיאטרון המלכותי • קתדרלת אלמודנה • פארק בואן רטירו • מקדש דבוד • שער אירופה • AZCA • CTBA • אל רסטרו • נואבוס מיניסטריוס |
| מוזיאונים | מוזיאון הפראדו • מוזיאון תיסן בורנמיסה • מוזיאון ריינה סופיה |
| תחבורה | נמל התעופה מדריד-בראחס • הרכבת התחתית • הרכבת הפרברית • הרכבת הקלה • תחנת אטוצ'ה • תחנת צ'מרטין • תחנת פרינסיפה פיו |
| ספורט | ריאל מדריד • אתלטיקו מדריד • אצטדיון סנטיאגו ברנבאו • פלאסיו ויסטלגרה • קאחה מחיקה • אצטדיון ויסנטה קלדרון • אצטדיון מטרופוליטנו • ארמון הספורט • לס ונטאס |
**מוחמד סימקאן** (בצרפתית: **Mohamed Simakan**; נולד ב-3 במאי 2000 במרסיי שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ר.ב. לייפציג מהבונדסליגה.

קריירת מועדונים
---------------

### שטרסבורג

סימקאן גדל במחלקות הנוער של מספר מועדונים, ביניהם אולימפיק מרסיי, ובשנת 2017 הגיע למחלקת הנוער של שטרסבורג מליגת העל הצרפתית. הוא החל לשחק בשטרסבורג ב', קבוצת המילואים של המועדון, בה ערך 24 הופעות ליגה והבקיע שער אחד. ב-16 במאי 2018 חתם סימקאן על החוזה המקצועני הראשון שלו במועדון.

ב-25 ביולי 2019 ערך סימקאן את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 1–3 על מכבי חיפה במסגרת הסיבוב השני של מוקדמות הליגה האירופית לעונת עונת 2019/2020 בליגה האירופית. ב-18 באוגוסט ערך קוקו את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית, בתיקו 0-0 נגד סטאד ריימס במסגרת המחזור הראשון לעונת 2019/2020. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת של המועדון ערך סימקאן 19 הופעות ליגה.

ב-13 בדצמבר 2020 הבקיע סימקאן את שערו היחיד בקבוצה, בתיקו 2-2 נגד מץ במסגרת המחזור ה-14 בליגה לעונת 2020/2021. גם בעונה זו ערך סימקאן 19 הופעות ליגה.

### ר.ב. לייפציג

ב-22 במרץ 2021 חתם סימקאן על חוזה לחמש עונות בר.ב. לייפציג מהבונדסליגה, שיחל בקיץ 2021. ב-15 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–1 למיינץ 05 במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת עונת 2021/2022 בבונדסליגה.

תארים
-----

שטרסבורג
* גביע הליגה הצרפתית: 2018/2019

**ר.ב. לייפציג**

* הגביע הגרמני: 2021/2022, 2022/2023
* הסופר קאפ הגרמני: 2023

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **מוחמד סימקאן** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
* פרופיל, באתר ESPN

הערות שוליים
------------

1. ↑  PREMIER CONTRAT PRO POUR MOHAMED SIMAKAN באתר הרשמי של שטרסבורג, 16 במאי 2018 (בצרפתית)
מכון מחקר לבושם הוורדים בעמק הוורדים שבקאזאנלק, בולגריה
**שמן ורדים** הוא שמן אתרי המופק מעלי כותרת של ורדים.

הפקת שמן ורדים מתבצעת מעלי הכותרת של הוורדים מזנים ורד בולגרי (Rosa Centifolia) וורד מרוקאי (Rose Otto/Rose Maroc Rosa Damascena). מרכזי ייצור שמן ורדים מצויים בבולגריה (עמק הוורדים), במרוקו, בטורקיה ולאחרונה גם בסין. השמן יקר מאוד, כי לשם הפקת ליטר שמן ורדים נדרשים 3 עד 6 טונות של עלי כותרת. קטיף הוורדים מתחיל עם זריחת השמש ומסתיים בסביבות השעה שמונה בבוקר מאחר שבשעות החמות מתאדה השמן האתרי מהפרחים הנקטפים.

שמן הוורדים משווק לצורכי בישום בתמיסות מדוללות ומשמש גם בתעשיית המזון וברפואה האלטרנטיבית. מי הוורדים הם מוצר לוואי בתהליך הפקת שמן הוורדים.

שמן ורדים בתלמוד
----------------

ידועה אמרתו של רבי שמעון בר יוחאי בתלמוד המתירה לסוך בשמן ורדים בשבת בטיעון שכל ישראל בני מלכים הן; בני מלכים סכין שמן וורד על גבי מכותיהן בשבת, שכן דרכן לסוך בחול. רבי שמעון אומר: כל ישראל בני מלכים הן" (בבא מציעא, דף קיג עמוד ב).

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקימילון ערך מילוני בוויקימילון: **שמן ורדים** |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שמן ורדים** |

* שמן ורדים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אדולף אריק נורדנשלד ומאחוריו ה"ווגה"
מסעותיו מ-1878
הברון **(נילס) אדולף אריק נורדנשֶלד** (בפינית ובשוודית: **Adolf Erik Nordenskiöld**;‏ 18 בנובמבר 1832 – 12 באוגוסט 1901), גאולוג, מינרלוג וחוקר ארצות ממוצא פיני-שוודי. נורדנשלד נולד בהלסינקי שבפינלנד (אז הדוכסות הגדולה של פינלנד, בשלטון רוסיה הצארית) ומאוחר יותר אולץ לחיות בגלות בשוודיה, בגלל עמדותיו בעד פינלנד עצמאית.

ביוגרפיה
--------

נורדנשלד נולד בהלסינקי, בירת פינלנד, אולם את מרבית ילדותו בילה באחוזה משפחתית במנטסלה. הוא למד בבית ספר בפורבו, עיר קטנה בחופה הדרומי של פינלנד. הוא למד מתמטיקה, כימיה, מינרלוגיה וגאולוגיה, וקיבל את תואר מסטר ב-1853 מאוניברסיטת הלסינקי. שנתיים אחר כך פרסם את עבודת המחקר שלו *Om grafitens och chondroditens kristallformer* (על צורות גביש של גרפיט וכונדרודיט).

נורדנשלד מונה למרצה למינרלוגיה באוניברסיטה. מסיבות פוליטיות היה עליו להימלט שנה לאחר מכן לשוודיה, שם נקרא למשרד המנהל של המחלקה המינרלוגית של המוזיאון השוודי להיסטוריה של הטבע ולפרופסורה במינרלוגיה באקדמיה השוודית למדעים.

נורדשלנד זכה לתהילת עולם בשל משלחות המחקר שבראשן עמד באזור הארקטי. בין השנים 1864–1873 הוא הוביל מספר משלחות מחקר לאי הארקטי שפיצברגן, שם חקר את הצמחייה, בעלי החיים והקרחונים. ב-1870 ניהל משלחת מחקר למערב גרינלנד. בין השנים 1878–1879 ערך את מסעו המפורסם ביותר, כשהפליג על גבי ספינת הקיטור וגה וגילה את המעבר הצפון-מזרחי. הספינה יצאה לדרכה ב-21 ביולי 1878 מנמל טרומסה שבנורווגיה מזרחה דרך המעבר הצפוני באוקיינוס הקרח הצפוני מצפון לסיביר, לכיוון אלסקה. ב-19 באוגוסט 1878 הגיע לכף צ'ליושקין בסיביר, שם נאלץ להמתין בשל הים הקפוא. לאחר שחצה את מצר ברינג המשיך דרך יוקוהמה ביפן, סינגפור, ציילון (סרי לנקה), תעלת סואץ, איטליה, מצר גיברלטר וחזרה לשוודיה. את המסע הוא סיים בקיץ 1879 בנמל סטוקהולם. בין לבין, לאור התעכבותו הרבה נשלחו אוניות לחפש אחריו, ביניהן האוניה שנט שטבעה וכל מלחיה נספו. בסיום המסע העניק לו המלך אוסקר השני תואר אצולה, ברון.

על שמו קרוי ארכיפלג נורדנשלד.

נורדשלנד היה דודם של קארל גוסטף אמיל מנרהיים ושל אוטו נורדנשלד.

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **אדולף אריק נורדנשלד** |
| ויקימינים טקסונומיה בוויקימינים: **Nils Adolf Erik Nordenskiöld** |

* קורות חייו ומסעותיו של נורדנשלד (באנגלית)
* אדולף אריק נורדנשלד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
* כתבי אדולף אריק נורדנשלד בפרויקט גוטנברג (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  תרי קטב הצפוני, הצבי, 27 במרץ 1896

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007398098505171
* BIBSYS: 90326751
* BNE: XX1263436
* BnF: cb12112136k (data)
* Botanist: Nordensk.
* CANTIC: a10130949
* CiNii: DA02375365
* GND: 118588613
* ICCU: SBLV203906
* ISNI: 0000 0001 2142 9883
* KulturNav: 1536c448-cd6a-484f-9266-74de9627b8c1
* LCCN: n80160192
* NDL: 00472354
* NKC: js20050606006
* NLA: 36230869
* NLG: 69135
* NLP: A21422126
* NSK: 000488030
* NTA: 068652844
* RERO: 02-A000122763
* SELIBR: 80496
* SUDOC: 029508495
* Trove: 1233586
* VcBA: 495/226704
* VIAF: 89262581
* WorldCat: lccn-n80160192

 |
**כתר ספרים** היא חברת בת של כתר הוצאה לאור המנהלת את פעילות ההוצאה לאור שלה, והיא מהגדולות שבהוצאות הספרים בישראל.

היסטוריה
--------

כתר ספרים הוקמה בשנת 2005 כחברת בת משותפת של כתר הוצאה לאור וסטימצקי, אז הועברה אליה פעילות ההוצאה לאור של כתר הוצאה לאור. כתר הוצאה לאור החזיקה ב-52% ממניות כתר ספרים, וסטימצקי - ב-48%. מנכ"ל כתר הוצאה לאור הפך למנכ"ל החברה הממוזגת. במאי 2008 מכרה סטימצקי לכתר הוצאה לאור 31% ממניות כתר ספרים ומסרה לה אופציה לרכוש את שאר מניותיה.

עם הקמתה, כתר ספרים לקחה על עצמה את הפצת הספרים של כמה הוצאות לאור קטנות שקודם לכן הופצו על ידי סטימצקי, ובהן **קשת** (השייכת לסופר רם אורן), **אריה ניר**, **עברית** ו**פקר**.

מנובמבר 2007 מפיצה כתר ספרים גם את ספרי הוצאת הקיבוץ המאוחד.

בין ספרי ההוצאה המוכרים שתורגמו: ארץ יצורי הפרא ופחדרון בארון.

במרץ 2016 רכשה "הוצאת מודן" את פעילות ההוצאה לאור של "כתר ספרים".

ביקורת
------

היו שמתחו ביקורת על הקמת החברה, בטענה שהדבר יביא לשיווק מוגבר של ספרי "כתר" על ידי חנויות סטימצקי; היות ששתי החברות שולטות ביד רמה בשוק הספרים, יביא הדבר ליצירת מונופול ולצמצום פרסומם של סופרים וספרים מהוצאות אחרות. גם לפני המיזוג, טענו המבקרים, נהגה סטימצקי לשווק באופן אינטנסיבי "להיטים בטוחים", ולהתעלם כמעט מספרים שהסיכוי להצלחתם אינו כה גבוה; עם המיזוג, טענו, תגבר מגמה זו.

מנהלי סטימצקי הודיעו כי למיזוג לא תהיה כל השפעה על שיווק ספרי כתר ברשת החנויות; סטימצקי, אשר תמיד עסקה באופן מצומצם גם בהוצאה לאור, מעוניינת להרחיב תחום זה ולעשות זאת באמצעות שיתוף פעולה הדוק עם חברה ותיקה בתחום.

ראו גם
------

* מכירת ספרים בישראל

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של כתר ספרים
* 
* מיזוג בין כתר לסטימצקי, באתר ynet, 27 בפברואר 2005
* מיה סלע, דוברת הוצאת כתר מונתה לעורכת הראשית, באתר הארץ, 24 באפריל 2012

הערות שוליים
------------

1. ↑  גלי ברגר, מנכ"לית סטימצקי מספרת מדוע הרשת נפרדה מכתר, באתר כלכליסט, 13 במאי 2008
2. ↑  עמרי חורש ומירב קריסטל, הוצאת "מודן" רכשה את "כתר", באתר ynet, 29 במרץ 2016
**פרדיננד אומניאלה אומורווה** (באנגלית: **Ferdinand Omanyala Omurwa**; נולד ב-2 בינואר 1996 בניירובי שבקניה) הוא אתלט קנייתי, אלוף אפריקה (2022) בריצת 100 מטר.

קריירה מקצועית
--------------

בשנת 2017 הושעה אומניאלה מפעילות למשך 14 חודשים בשל עבירת סימום, לאחר שחומר אסור נמצא בגופו. בשנת 2019 זכה אומורווה באליפות קניה בריצת 100 מטר.

ב-30 במרץ 2021 קבע אומניאלה שיא קניה חדש בריצת 100 מטר לאחר שזכה עם תוצאה של 10.01 שניות בתחרות שנערכה בלאגוס שבניגריה. באולימפיאדת טוקיו 2020 שנערכה בשנת 2021 שבר אומניאלה פעם נוספת את שיא קניה בריצת 100 מטר, עם תוצאה של 10.00 שניות במקצה חצי הגמר, שלא הספיקה לו על-מנת להעפיל למקצה הגמר. בחודש אוגוסט הוא שבר פעם נוספת את שיא קניה, עם תוצאה של 9.86 שניות, והפך לקנייתי הראשון ששובר את מחסום עשר השניות. ב-18 בספטמבר הוא שבר את שיא אפריקה בריצת 100 מטר בתחרות שנערכה בניירובי שבקניה, עם תוצאה של 9.77 שניות.

### 2022

### אלוף אפריקה

אומניאלה זכה במדליית זהב בריצת 100 מטר באליפות אפריקה באתלטיקה שנערכה בסנט פייר שבמאוריציוס, עם תוצאה של 9.927 שניות בגמר.

שיאים אישיים
------------

### אצטדיון

* **ריצת 60 מטר**: 6.57 שניות (2022) - **שיא קניה**
* **ריצת 100 מטר**: 9.77 שניות (2021) - **שיא אפריקה**

קישורים חיצוניים
----------------

* פרדיננד אומניאלה, ברשת החברתית פייסבוק
* פרדיננד אומניאלה, ברשת החברתית טוויטר
* פרדיננד אומניאלה, ברשת החברתית אינסטגרם
* פרדיננד אומניאלה, באתר olympedia.org
* פרדיננד אומניאלה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  Athlétisme : Ferdinand Omanyala Omurwa, l'exception kényane באתר sportnewsafrica (בצרפתית)
2. ↑  Ferdinand Omanyala joins the sub 10 club, shatters own record באתר Daily Nation, ‏ 14 באוגוסט 2021 (באנגלית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* World Athletics: 14747153

 |
המונח "טולצ'ה" מפנה לכאן. לערך העוסק במחוז, ראו טולצ'ה (מחוז).

**טוּלְצָ'ה** (ברומנית: **Tulcea**, בטורקית: **Tulça**, ברוסית: **Тулча**) היא עיר נמל על גדת הדנובה, במחוז טולצ'ה שברומניה.

היסטוריה
--------

העיר שוכנת על פני שבע גבעות, המכונות "גבעות טולצ'ה". נמצאו סימנים להתיישבות במקום לפני קרוב לחמשת אלפים שנה ולפני יותר מאלפיים ושבע מאות שנה היה במקום יישוב יווני בשם Aegyssus. ב-12 לפנה"ס נכבש המקום על ידי האימפריה הרומית ורומים הרחיבו וביצרו את היישוב, שנודע גם במהלך ימי הביניים בשמו העתיק אאגיסוס. לאחר הפיצול באימפריה עברה העיר לשליטת האימפריה הביזנטית ובמהלך המאה ה-7, תקופת נדידת העמים השנייה נכבשה על ידי שבטים גרמאניים וסלאבים וננטשה. בשלהי המאה ה-7 עברה לשליטת האימפריה הבולגרית הראשונה. לאחר קריסת האימפריה הבולגרית חזר היישוב לידיים ביזנטיות ובמקום הוקמה מצודה. ב-1064 החריבו לוחמים משבטי האוע'וז את המצודה ובסמיכות אליה נותר ישוב קטן. במהלך המאה ה-12 נשלטה העיר על ידי האימפריה הבולגרית השנייה ובשלהי המאה ה-13 עברה לידי דספוטט קארבונה שמרכז שליטתה היה חבל דוברוג'ה. במהלך המאה ה-14 נשלטה העיר על ידי הולאכים.

בראשית המאה ה-15 נכבש המקום על ידי צבא האימפריה העות'מאנית והחל משנת 1506 העיר מתועדת בתעודות עות'מאניות בשמה הטורקי העכשווי טולצ'ה,
העיירה מילאה אותה תקופה תפקיד של מרכז לסחר מעבר.
בסביבות 1848 פעלו בה מספנות קטנות.
ב-1860 זכתה טולצ'ה למעמד של עיר ושל בירת סנג'ק במסגרת הווילאייט סיליסטרה. משנת 1864 סופחה לווילאייט טונה (דנובה).
לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), מתוקף סיכומי קונגרס ברלין הועברה העיר לחזקת ממלכת רומניה. במהלך מלחמת העולם הראשונה בין 1916 ל-1918 נכבשה טולצ'ה בידי צבא בולגריה. לאחר כניעת הבולגרים, הוחזרה העיר לחזקת רומניה. בשנת 2002 היו בטולצ'ה 91,875 תושבים.

הקהילה היהודית
--------------

 ערך מורחב – **יהדות רומניה**  

בטולצ'ה התקיימה קהילה יהודית שמתועדת בתקופת שליטתם של העות'מאנים על העיר, בעת שהייתה חלק מווילאייט הדנובה של האימפריה העות'מאנית. לפי נתוני הוועדה הרומנית שהוצגו בפני קונגרס ברלין התגוררו בעיר ב-1878 750 יהודים. ב-1882 היו מספר יהודים מבני קהילת טולצ'ה שהיגרו לארץ ישראל ממייסדי וראשוני מתיישבי המושבה זכרון יעקב. ב-1888 נבנה בית הכנסת המרכזי של הקהילה. קהילת טולצ'ה התפללה לפי נוסח אשכנז. בקהילת טולצ'ה נרשמה פעילות ציונית ענפה. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה הוטל איסור לימודים על בני הקהילה והגברים ובני הנוער נלקחו למחנות לעבודות כפייה. באוגוסט 1944, לאחר כיבוש העיר בידי הצבא האדום חודשה הפעילות הציונית בעיר ובהמשך, החלה עלייה הדרגתית לארץ ישראל חלקה באמצעות ספינות מעפילים.

ערים תאומות
-----------

* דנמרקדנמרק אולבורג, דנמרק
.
* איטליהאיטליה רוביגו, איטליה
.
* בולגריהבולגריה שומן, בולגריה
.
* יווןיוון ליו, יוון
.
* אירלנדאירלנד בישופטאון, אירלנד
.
* רוסיהרוסיה פושקין, רוסיה
.

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **העיר טולצ'ה** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של טולצ'ה
* טולצ'ה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  גלבר, נ.מ, **שאלת יהודי בולגריה בקונגרס של ברלין (1878)**, בתוך: אנצקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 155.
2. ↑
3. ↑  בית הכנסת בטולצ'ה באתר דעת קובץ PPT.
4. ↑  פרץ צוקרמן, באתר הפלמ"ח.

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 4346866-4
* NKC: ge1161227
* TDVİA: tulca
* VIAF: 238748861
* WorldCat (עם VIAF): 238748861

 |
"**שעווה קשה**" או "**קרומית קשה**" (באנגלית: **Hard grounds**) היא טכניקת הדפס הפועלת בצורה של דפוס שקע.

תיאור
-----

טכניקת השעווה הקשה היא טכניקת הדפס שראשיתה במאה ה-16 באירופה. טכניקה זו היא הטכניקה הבסיסית ליצירת תצריב. היא מבוססת על כיסוי לוח ההדפסה וחשיפת חלקים ממנו, שיהפכו בתהליך כימי של צריבה על ידי חומצה לשקעים בלוח. לשם יצירת הגלופה מורחים את לוח ההדפסה בתחליב של שעוות דבורים, אספלט (ביטומן) ואבקת שרף עצים (קליפורניום). שיטה אחרת ליצירת התחליב היא להמיס דונג בטרפנטין. בשלב השני, לאחר המריחה, מחממים את לוח ההדפסה כך שהתערובת מתקשה ויוצרת ציפוי קשה למחצה על גבי הלוח. בדרך כלל גם נוהגים לפייח את הלוח בעזרת נר, על מנת להעניק למשטח צבע כהה. בשלב הרביעי יוצרים את הדימוי על ידי חריטה בשכבת השעווה בעזרת חרטים שונים. בשלב האחרון טובלים את לוח ההדפסה באמבט של חומצה, המאכלת את המקומות שנחשפו על ידי פעולת החריטה. הדימוי המתקבל בטכניקה זו הוא בעל אופי קווי. צפיפות הקווים, כמו גם זמן הצריבה, אחראים לכהות הדימוי המתקבל.

|  |  |
| --- | --- |
| לוח ההדפסה שיצר אלברכט דירר להדפסו "ישו בהר הזיתים" | הנייר ועליו ההדפס "ישו בהר הזיתים" (1515) |

לקריאה נוספת
------------

* קריגר, דן, **גרפיקה אמנותית: תחריט - תצריב וטכניקות נילוות**, ידיעות אחרונות, תל אביב, 2000/1999, עמ' 69–75
**LSD** (בתרגום חופשי: **אל. אס. די**) היא להקת על מז'אנר הפופ. חברי הלהקה הם סיה, דיפלו, לאברינת'. הלהקה הוקמה בשנת 2018 וחתמה על חוזה עם חברת ההקלטות קולומביה רקורדס, אשר הוציאו לאור את הסינגל הראשון של הלהקה, "Genius" בשנת 2018, השיר זכה להצלחה ולביקורות מעורבות. ב-12 באפריל 2019, יצא אלבום הבכורה של הלהקה "Labrinth, Sia & Diplo Present... LSD".

ביוגרפיה
--------

### 2018–הווה: הקמת הלהקה ו-LSD

ב-3 במאי 2018, LSD הוציאו ליוטיוב את הסינגל ראשון שנקרא "Genius" (אנ'), יחד עם ווידאו קליפ אנימציה. יום למחרת, גילה דיפלו כי הלהקה "LSD", נוצרה כאשר הוא הוזמן לכתוב שיר עם סיה ולאברינת', וסיפר:

"במקור, לא הייתי אמור להיות ב-"LSD" ואז המוציא לאור שלנו חשב על רעיון להוציא שיתוף פעולה שלנו. הרעיון היה לזרוק אותי לשם לראות איך יצא. הבנתי ששני האמנים האלה יחד (לאברינת' וסיה), הם שני האנשים המשוגעים והיצירתיים ביותר שפגשתי בחיי. הפרעת קשב וריכוז חמורה ביותר שיש, הרעיונות שלהם הם כל כך משוגעים, אז אני עוזר להגשים את הרעיונות שלהם יחד, לוקח את העבודה של המפיק שלהם".
ב-10 במאי, הוציאו את הסינגל השני שנקרא "Audio", שכלל גם ווידאו קליפ. ב-6 באוגוסט, הוציאה סיה סינגל השלישי שנקרא: "Thunderclouds", אשר יצא ב-9 באוגוסט.

ב-1 בנובמבר, הוציאו את הסינגל הרביעי שנקרא "Mountains" (אנ'), והוציאו במקביל מיני אלבום שנקרא על שם הסינגל. בנוסף במהלך קידום הסינגל הודיעו בריאיון למגזין ורדיו רולינג סטון שהם עובדים על אלבום בכורה באורך מלא שיצא בהמשך השנה 2019.

ב-14 במרץ 2019, הוציאו את הסינגל החמישי שנקרא "No New Friends", במקביל הכריזו על שם האלבום שנקרא: "Labrinth, Sia & Diplo Present... LSD", שיצא לאור ב-12 באפריל.

חברי ההרכב
----------

* **טימותי לי מקנזין** (באנגלית: *Timothy Lee McKenzie*) נולד ב-4 בינואר 1989. הידוע בשם הבמה: **Labrinth**, הוא זמר, כותב שירים, ראפר ומפיק מוזיקלי בריטי.
* **סיה קייט איסבל פרלר** (באנגלית: *Sia Kate Isobelle Furler*) נולדה ב-18 בדצמבר 1975. הידועה בשמה הפרטי: **סיה**, היא זמרת, פזמונאית, אוסטרלית.
* **תומאס וסלי פנץ** (באנגלית: *Thomas Wesley Pentz*) נולד ב-5 ביולי 1975. הידוע בשם הבמה: **דיפלו**, הוא תקליטן, מפיק מוזיקלי, ופזמונאי, אמריקאי.

דיסקוגרפיה
----------

### אלבומי אולפן

* 2019: *Labrinth, Sia & Diplo Present... LSD*

### מיני אלבומים

* 2018: *Mountains*

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **LSD** בוויקישיתוף
* 

* אתר האינטרנט הרשמי של LSD (באנגלית)
* LSD, ברשת החברתית פייסבוק

* LSD, סרטונים בערוץ היוטיוב

* LSD, באתר אייטונס (באנגלית)

* LSD, באתר ספוטיפיי

* LSD, באתר AllMusic (באנגלית)

* LSD, באתר MusicBrainz (באנגלית)

* LSD, באתר דיזר

* LSD, באתר Discogs (באנגלית)

* LSD, באתר Genius

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz: 8d79b49a-143c-4807-bd44-6c985a4655bf
* NKC: xx0246460
* VIAF: 150243165
* WorldCat: viaf-150243165

 |