recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
אבי אבוטבול קידר, כלוא במכוניתו
שוש מרציאנו, הצלמת שמצלמת את הצלם הכלוא במכוניתו
אבי אבוטבול קידר
**שמשה קדמית** הוא סרטו של ענר פרמינגר משנת 1990.

תקציר העלילה
------------

צלם, חובב קולנוע אובססיבי, ננעל במכוניתו המתפרקת בדרך לחתונתו. ככל שהוא מנסה להשתחרר מחגורת הבטיחות, האפשרות להיחלץ מהמכונית קטנה. הוא פוצע את עצמו בסכין חד שנמצא במכונית, ידית החלון נשברת כשהשמשה סגורה ודלת המכונית ממאנת להיפתח. לבסוף, גם פקחי העירייה, שמתרגזים על "חוצפתו" כשאינו פותח אפילו חלון כדי לדבר אתם, מסנדלים אותו. כל זה קורה כשהכלה עומדת במרפסת האולם מעבר לכביש ולא מבינה מדוע חתנה לא מגיע לחופה. כשהצלם הכלוא משלים עם היותו לכוד, מתגלה לו יכולתו ליהנות מחופש התבוננות בעולם. המציאות והפנטזיה מתערבבות ולפתע הוא רואה את המתרחש בחוץ כקטעים מתוך ההיסטוריה הקולנועית. לבסוף כשצלמת יפהפייה עוברת במקום, והיא היחידה שיכולה לחלצו הוא כבר לא בטוח שהוא רוצה להיחלץ ולהמיר את מלכודת האוטו במלכודת החתונה.

הסרט הוא הומאז' ל"חלון אחורי" של היצ'קוק, לצד ניסיון לדפדף באלבום ההיסטוריה של הקולנוע. הכל בסרט ללא מילים, מעין ראינוע מלווה באפקטים קוליים ובמוזיקה.

תפקידים
-------

**תפקידים ראשיים**

* אבי אבוטבול קידר - הצלם שנכלא במכוניתו
* שוש מרציאנו - צלמת
* ישראל גוריון - צ'ארלי צ'אפלין

**תפקידי אורח**

* אלון אבוטבול, עמית גורן - שני אנשים וארון
* גבי שושן - גנב אופניים

קישורים חיצוניים
----------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **שמשה קדמית** |

* "שמשה קדמית" - הסרט המלא לצפייה באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים

* הסרט "שמשה קדמית", באתר של ענר פרמינגר
**מרכוס אייזיאה האטן** (באנגלית: **Marcus Isaiah Hatten**; נולד ב-13 בדצמבר 1980) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, ששיחק בעמדות הרכז והקלע.

קריירה
------

האטן נולד וגדל בבולטימור שבמרילנד והחל את הקריירה בשנת 1999 כשייצג את בית ספרו בליגת התיכונים.

עם סיום לימודי התיכון, התקבל לקבוצת הכדורסל של המכללה הקהילתית של טלהאסי בה שיחק כ-70 משחקים והעמיד ממוצעים של כ-20 נקודות למשחק.

לאחר כשלוש שנים עבר לשחק באוניברסיטת סנט ג'ונס בניו יורק ששיחקה בליגת הביג איסט, זכה עמה באליפות ה-NIT, נבחר לחמישיית העונה ולשחקן המצטיין של הליגה.

עם סיום לימודיו נרשם לדראפט ה-NBA, שיחק בליגת ה-CBA עם קבוצת לוס אנג'לס קליפרס אך לא נבחר.

בשנת 2003, חתם בקבוצת סטאל אוסטרוב ויאלקופולסקי, אך שוחרר ממנה וחתם בקבוצת יובי לה פאלמה, בסוף העונה חתם בקבוצת דנוור נאגטס.

בעונת 2004/2005, חתם בקבוצת א.ס. רמת השרון, שיחק איתה במסגרת היורופליג וסייע לה להישאר בליגת העל בכדורסל.

בעונת 2005/2006 חתם בקבוצת גוארוס מליגה המשנה הספרדית, אך שוחרר לאחר כחצי שנה בעקבות סכסוך עם הצוות המקצועי.

לאחר השחרור מגוארוס, חזר לישראל וחתם לשתי עונות בקבוצת הפועל תל אביב, אך שוחרר כעבור עונה אחת לאחר שהמועדון נקלע לקשיים כלכליים לאחר עזיבת ולדימיר גוסינסקי.

בעונת 2006/2007, חתם בקבוצת עירוני אשקלון וזכה עמה בגביע ווינר סל.

בעונת 2007/2008, חתם בקבוצת סקאפטי מליגת העל האיטלקית, ירד איתה לליגת המשנה ושוחרר לאחר שזו נאלצה להיפרד מכל שחקני הסגל הזרים.

בעונת 2008/2009, חתם בניו באסקט ברינדיזי וסייע לה להישאר בליגת המשנה סיים עם ממוצעים של כ-15 נקודות ו-6 ריבאונדים למשחק.

בעונת 2009/2010, חתם בקבוצת קאסאלפוסטרלנגו מליגת המשנה האיטלקית.

בעונת 2010/2011, חתם בקבוצת בלפיוס מונס-אנו מהליגת העל הבלגית, אך שוחרר וחתם לשנתיים בקבוצת קולוסוס רודוס מליגת העל היוונית.

בעונת 2013/2014, חתם בקבוצת מיטלדויטשר מהבונדסליגה.

בעונת 2014/2015, חתם בקבוצת מוניצ'יפל אוראדיה ליגת העל הרומנית.

בעונת 2015/2016, חזר לבונדסליגה וחתם לשנתיים בקבוצת מיטלדויטשר.

פרשות ציבוריות
--------------

בשנת 2007, נקשר שמו של השחקן ושל חבריו הוראס ג'נקינס, רוג'ר מייסון ג'וניור ושחקן הפועל ירושלים מריו אוסטין בפרשת התעללות מינית בנערה בת 19 עם צרכים מיוחדים, אך המשטרה והפרקליטות סגרו את תיק החקירה מחוסר אשמה.

תארים
-----

עירוני אשקלון
* גביע ווינר סל (1): 2006/2007

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* פרופיל, באתר Sports-Reference

* פרופיל, באתר eurobasket
* קלעי כל הזמנים, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל
* פרופיל שחקן - א.ס רמת השרון, באתר One
* פרופיל שחקן - הפועל תל אביב, באתר One

הערות שוליים
------------

1. ↑  כדורסל: מרקוס האטן חתם בהפועל ת"א, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2005
2. ↑  מרכוס האטן קרוב לסיכום באליצור אשקלון, באתר ynet, 29 בספטמבר 2006
3. ↑  אשקלון: מרכוס האטן חתם לעונה אחת, באתר www.makorrishon.co.il
4. ↑  הפועל י-ם הובסה 111:89 על ידי עירוני אשקלון, באתר www.makorrishon.co.il
5. ↑  גיל סלומון, פרשת הצעירה והכדורסלנים: הוגש כתב תביעה אזרחית, באתר nrg‏, 3 במרץ 2006
**נסטור גסטון קרבונל** (באנגלית: **Néstor Gastón Carbonell**; נולד ב-1 בדצמבר 1967) הוא שחקן טלוויזיה וקולנוע אמריקאי. ידוע בעיקר בזכות תפקידו בסדרה "אבודים" בתור ריצ'רד אלפרט, ומסרטי "האביר האפל" בתור ראש העיר אנתוני גרסיה.

ביוגרפיה
--------

קרבונל נולד בניו יורק שבארצות הברית, להורים קובנים. גדל כקתולי. משפחתו עברה לקראקס, ונצואלה ושם הוא למד בבית ספר פרטי בריטי. בהמשך משפחתו חזרה לארצות הברית והוא למד באקדמיית דירפלד. לקראת סוף שנות ה-80 הוא קיבל תואר בוגר אוניברסיטה באנגלית באוניברסיטת הרווארד. אביו הוא איש עסקים. קרבונל הוא אחיין של שחקן הבייסבול לשעבר, רפאל פאלמאירו.

קרבונל החל את קריירת המשחק שלו בהופעות אורח בסדרות טלוויזיה כמו "חוק וסדר", "מלרוז פלייס" ו"עולם אחר". בין השנים 1996–2000 הופיע קרבונל בתפקיד ראשי כלואיס ריביירה בסדרה "סוף סוף סוזן" למשך ארבע עונותיה. הופעות אורח נוספות כללו השתתפות בסדרות "אלי מקביל", "מבוקש", "סקראבס", "האוס", "מונק", בניחוש חוקר"," האישה הטובה", "שחר האתמול" ו"פשע מן העבר".

תפקידו המשמעותי ביותר הוא בסדרת הטלוויזיה "אבודים" בתור ריצ'רד אלפרט. הוא החל לשחק בה במשך 7 פרקים שבהם דמותו עוררה התעניינות רבה בקרב מעריצי הסדרה. לקראת העונה הרביעית הוא חתם חוזה עם רשת CBS שבה הוא שיחק תפקיד ראשי בסדרה "קיין", וכך נאסר עליו לשחק באבודים. לאחר שהסדרה "קיין" הופסקה בעקבות שביתת התסריטאים ב-2007, חזר קרבונל לשחק ב"אבודים" במשך העונה הרביעית והחמישית. לקראת העונה השישית של הסדרה הוא חתם חוזה עם רשת ABC, בה הוא שיחק בתפקיד ראשי.

בשנת 2006 הוא שיחק בסרט "לחסל את האס". בשנת 2007 כיכבה בסיטקום הבלשים "אנדי בארקר, בלש פרטי" ברשת NBC; הסדרה בוטלה לאחר שישה פרקים. 

בשנת 2008, הוא שיחק בסרטו של כריסטופר נולאן "האביר האפל" בתור ראש העיר של גות'אם סיטי, אנתוני גרסיה - תפקיד אותו שב לגלם ב"עלייתו של האביר האפל" משנת 2012. בשנת 2011 שיחק בסדרת הטלוויזיה "מתחזה" ברשת The CW.

בשנת 2022 הצטלם למיני-סדרה "שוגון" המבוססת על רומן באותו שם מאת ג'יימס קלאוול; אשר עלתה לשידור ברשת FX במהלך 2024.

קרבונל גם עוסק בעבודת דיבוב. תפקידיו כוללים השתתפות בסדרות האנימציה "ליגת הצדק", "קים פוסיבול", "אמריקן דרגון: ג'ייק לונג" ו"הפינגווינים ממדגסקר".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **נסטור קרבונל** בוויקישיתוף
* נסטור קרבונל, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* נסטור קרבונל, ברשת החברתית אינסטגרם
* נסטור קרבונל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* נסטור קרבונל, באתר AllMovie (באנגלית)
* נסטור קרבונל, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* נסטור קרבונל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BNE: XX5568489
* GND: 1161567682
* ISNI: 0000 0000 4499 8192
* LCCN: no2006094916
* SUDOC: 231681844
* VIAF: 76076666
* WorldCat: lccn-no2006094916

 |
אין תמונה חופשיתאין תמונה חופשית
**נאג'את אל-סעיד** (בערבית: **نجاة السعيد**, תעתיק מדויק: **נג'את אלסעיד**; כתיב חלופי, על פי כללי התעתיק הרגילים מערבית: **נג'את א-סעיד**) היא חוקרת וכתבת מאבו דאבי, נכון לשנת 2023, היא הראשונה והיחידה שבמקביל כותבת בעיתון יומי ישראלי.

ביוגרפיה
--------

נאג'את אל-סעיד נולדה וגדלה בערב הסעודית.

אל-סעיד למדה באוניברסיטה בארצות הברית, ובשנת 2013 סיימה דוקטורט בלימודי תקשורת באוניברסיטת וסטמינסטר. התזה שלה נכתבה תחת הכותרת "יוזמות פיתוח בתוכניות טלוויזיה בערוצי לוויין פרטיים בערבית וכיצד הן מתקבלות בקרב נשים סעודיות מוחלשות".

לאחר מכן עבדה בבנק הפיתוח האסלאמי (IDB) ובארגון הבריאות "Pan American Health Organization" (אנ').

בשנת 2014 החלה לכהן כמרצה וכחוקרת בבית הספר לתקשורת ומדיה באוניברסיטת זייד בדובאי.

כיום היא חוקרת "במרכז האמירויות למחקרים אסטרטגיים ומחקר" (ECSSR), משמשת כתבת בעיתון "אל-איתיחאד" המופץ באיחוד האמירויות, והחל מינואר 2021 בעלת טור דעה בעיתון "ישראל היום".

ראו גם
------

* אמג'ד טאהא

קישורים חיצוניים
----------------

* הכתבה הראשונה של אל-סעיד ב"ישראל היום": ד"ר נאג'את אל-סעיד, הסכמי אברהם: כרטיס אדום לקיצונים, באתר ישראל היום, 9 בינואר 2021
* "נג'את אל-סעיד – העיתונאית הערבית הראשונה שהצטרפה לצוות של עיתון עברי" (בערבית)
* Najat AlSaied, Assistant Professor, באתר "Zayed University" (באנגלית)
* נאג'את אל-סעיד, באתר "אל-חורה" (בערבית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  ד"ר נאג'את אל-סעיד מאיחוד האמירויות תכתוב מאמרי דעה וטור שבועי בעיתון, באתר ערוץ 7, 10 בינואר 2021
**לליב סיון** (נולדה ב-24 ביולי 1981) היא במאית, שחקנית, ויוצרת ישראלית.

ביוגרפיה
--------

סיון נולדה וגדלה בקריית גת. למדה בתיכון רוגוזין קריית גת. שירתה בצה"ל כמפקדת מחלקת טירוניות והשתחררה לאחר שירות קבע בדרגת סגן. לאחר השחרור מצה"ל עברה להתגורר בבריסל ועבדה בשגרירות ישראל באיחוד האירופי. לאחר מכן חזרה לישראל והחלה את לימודיה האקדמיים. בשנת 2011 סיימה לימודי תואר ראשון בקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב  והמשיכה ללימודי אמנות חזותית במדרשה לאמנות בבית ברל. 

סיון החלה את דרכה המקצועית בבימוי בעולם הווידאו קליפים והציגה עבודות וידאו ארט בתערוכות שונות. 

בשנת 2022 זכתה בפרס האקדמיה הישראלית על בימוי סדרת הנוער לחינוכית: "מיוחדת", שכתבו ויצרו מיכל קופר-קרן וליאור ירון. 

ביימה, כבמאית נוספת, בסדרות "בשבילה גיבורים עפים", "ביום שהאדמה רעדה", "אזהרת מסע", "ירושלים" ועוד.

בשנת 2018 זכתה בפרס השחקנית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה עבור תפקידה כאליס בסרט "עירום", עליו הייתה גם מועמדת לפרס אופיר.

בשנת 2020 שיחקה לצד תומר קאפון בסדרת הטלוויזיה "אחד על אחד" ששודרה בכאן 11. 

בשנת 2024 הוציאה סינגל ראשון בשם "אני ואת" אותו הלחין והפיק אדם גורליצקי.

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* אתר האינטרנט הרשמי של לליב סיון

* לליב סיון, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

* לליב סיון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

* לליב סיון, באתר ספר הקולנוע הישראלי

הערות שוליים
------------

1. ↑  החשבון שלי, באתר איגוד הבמאיות והבמאים
2. 1 2  לליב סיון, באתר תמי גור
3. ↑  אתר למנויים בלבד לליב סיון, כוכבת "אחד על אחד", היא בכלל במאית שחולמת על סדרת אקשן פמיניסטית, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2020

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **הקודם**:**2021: יהונתן בר אילן, עומר גולדמן, נועה גוסקוב – פלמ"ח** | **פרס הטלוויזיה לילדים ולנוער – בימוי בסדרת דרמה**  **2022: לליב סיון – מיוחדת**  | **הבא**:**יפורסם בהמשך** |

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* BnF: cb179553509 (data)
* ISNI: 0000 0005 0278 7756
* SUDOC: 254631916
* VIAF: 88162060523051402766
* WorldCat: viaf-88162060523051402766

 |
**דיגיטל 14** (או **עכשיו דיגיטל**) הוא שמה של מחלקת הדיגיטל של ערוץ האקטואליה "עכשיו 14" המופעלת על ידי חברת "ערוץ יהודי ישראלי בע"מ" שבבעלות המיליארדר יצחק מירלשוילי. מאז תחילת פעילות המחלקה ב-18 בינואר 2021, משרדי המחלקה נמצאים ב-קריית התקשורת במודיעין. מחלקת הדיגיטל מנוהלת על ידי יורם כהן ודור אזרד ועובדים בה מעל ל-40 כתבים רשיים וזוטרים, עורכי חדשות, תחקירנים ועוד. למחלקה פלפורמה של אתר אינטרנט ויישומון המספקים לציבור מידע חדשותי ומדורים בנושאי חדשות, פוליטיקה, חדשות חוץ, משפט, אוכל, תרבות ובידור, דעות, צבא וביטחון, ספורט ובריאות. המחלקה לא יוצרת תוכן בשבתות וחגים.

  

בנוסף לתכנים הכתובים, באתר האינטרנט של המחלקה ניתן למצוא גם כתבות מצולמות בנוסף לתכניות הערוץ.

היסטוריה
--------

מאז תחילת פעילות המחלקה בשנת 2021, עורכיה יצרו בה עשרות כתבות בתחומים שונים מדי יום. לפני המעבר של ערוץ 20 לאפיק 14 פלטורמת האינטרט של המחלקה נוהלה על ידי "חדשות ערוץ 20" ועם המעבר לערוץ החדש אתר האינטרט השתדרג ומחלקת הדיגיטל של ערוץ 14 נוצרה.

בנוסף לכתבי המחלקה הקבועים, כתבי ערוץ 14 לוקחים חלק פעיל ביצירת התוכן באתר, בין אם בכתבות עצמם, בין אם בטורי הדעה ובין אם במבזקי חדשות מתפרצים. 

**במהלך מלחמת חרבות ברזל המחלקה יצרה מספר פרוייקטים**

* עכשיו מתכונים
* ישראל מנצחת // סיקור מיוחד
* יומן מלחמה

ביקורת על המחלקה
----------------

ב-7 באוקטובר 2023, במהלך מתקפת הפתע על ישראל, המחלקה לא יצרה כתבות על אף מצב החירום אליו נקלעה מדינת ישראל והיתרים מרבנים.

ב-1 בנובמבר 2023, התפרסמה חשיפה באתר TheMarker לפיה הנתונים של ערוץ 14 בפרוייקט "ישראל מנצחת" על מספר המחבלים שישראל חיסלה במהלך מלחמת חרבות ברזל התקבלו ממשרד הבריאות הפלסטיני. החשיפה הובילה לביקורת נרחבת על המחלקה, בעיקר ברשתות החברתיות.

הערות שוליים
------------

1. ↑  אודות ויצירת קשר
2. ↑  לוח שידורים
3. ↑  עכשיו מתכונים - ערוץ 14 מיוחדים
4. ↑  ישראל מנצחת // סיקור מיוחד
5. ↑  ימון מלחמה | עכשיו 14
6. ↑  כ-20 דקות לאחר צאת השבת, ערוץ 14 החל לשדר את האירועים בדרום
7. ↑  המקור הבעייתי של ערוץ 14: האם הנתונים שמציג במלחמה התקבלו מחמאס?
**רצח פסקל סלימאן** הוא רצח של פסקל סלימאן (בערבית: **باسكال سليمان**. בתעתיק מדויק לעברית: **באסכאל סלימאן**), בכיר במפלגת הכוחות הלבנוניים הנוצרים באזור גבל בלבנון, שהתרחש ב-7 באפריל 2024. לאחר כיממה וחצי אותרה גופתו בסוריה, דבר שעורר זעם בקרב הנוצרים בלבנון, שבמשך מספר ימים כילה את זעמו בפליטים סורים ממלחמת האזרחים בסוריה שערקו ללבנון.

הרצח
----

ב-7 באפריל 2024 אחר הצהרים נכנס פסקל סלימאן, רכז מפלגת הכוחות הלבנוניים הנוצרית באזור ג'ביל, לרכבו, לאחר ששב מניחום אבלים. בעודו נוהג התנפלו עליו אלמונים וחטפו אותו. כעבור כיממה חצי נמצאה גופתו בסוריה, ונמסרה בבית החולים ע"ש באסל אל-אסד בחומס לידי הצלב האדום הלבנוני ומשם ללבנון.

בעקבות הרצח
-----------

בתחילה נטען כי חזבאללה עומד מאחורי הרצח, אולם כוחות הביטחון הלבנונים טענו שכנופיה של פליטים סורים עמדה מאחוריו. מציאת גופתו בסוריה והפניית החשד כלפי הפליטים הסורים עוררה את זעמם של הנוצרים בלבנון, שיצאו להתעמת עם הפליטים ברחובות בינת ג'ביל ומקומות נוספים ברחבי לבנון. ב-10 באפריל כרזו הנוצרים המקומיים בבורג' חמוד שבפרברי ביירות למהגרים הסורים באזור שעליהם להתפנות מכל בתי העסק וכל הדירות בבורג' חמוד עד 12 באפריל. למחרת פיזרו הנוצרים כרוזים בשכונת אל-אשרפיה בביירות המציבים לפליטים הסורים אולטימטום לעזוב את המקום עד 12 באפריל (יום למחרת).

בעקבות הרצח הכריז שר הפנים הלבנוני כי יש לשים קץ לנוכחות הסורית בלבנון, וכי כוחות הביטחון הונחו ליישם את החוק הלבנוני על הפליטים הסורים בשטח לבנון.

למרות ממצאי החקירה לפיה המעורבים ברצח הם פליטים סורים, בהלווייתו של סלימאן קראו המשתתפים "חזבאללה הוא ארגון טרור".

הערות שוליים
------------

1. 1 2  אבו עלי אקספרס, באתר Telegram
2. ↑  לנסראללה כנראה יש תוכניות אחרות בלבנון וישראל היא חלק מהתרגיל, באתר מעריב אונליין, 7 באפריל 2024
3. ↑  ספיר ליפקין, ‏סערה בלבנון: פוליטיקאי נחטף ונרצח – גופתו הועברה לסוריה, באתר ‏מאקו‏, 9 באפריל 2024
4. ↑  תיעוד העימותים בבינת ג'ביל.
5. ↑  אבו עלי אקספרס, באתר Telegram
6. ↑  אבו עלי אקספרס, באתר Telegram
7. ↑  אבו עלי אקספרס, באתר Telegram
8. ↑  אבו עלי אקספרס, באתר Telegram
**אנשים מול אש** הוא ספר עיון מאת ס.ל.א מרשל, בריגדיר גנרל צבא ארצות הברית. במלחמת העולם השנייה שימש מרשל כההיסטוריון הקרבי הראשי של הצבא, סייר בזירות קרב רבות וראיין מאות חיילים וקצינים מהם גבה עדות על הקרבות בהם השתתפו. בין הקצינים שרואיינו על ידו ניתן למנות את ריצ'רד וינטרס, הארי קינארד ורוברט קול.

לאור הראיונות סיכם מרשל את פעילות כוחות החי"ר של צבא ארצות הברית במלחמה וקבע כי 75% מכלל לוחמי הרגלים בצבא האמריקני כלל לא ירו בנשקם במהלך הקרב, וכי יש לשפר את הכשרת הלוחמים הן בתחום השימוש בנשק החדיש והן בתחום ההתמודדות המנטלית וההסתגלות של הלוחמים לעוצמת האש שמפעיל האויב בקרב.

מרשל הציע במחקרו כי החיילים יחונכו להרבות בירי בעת לחימה וכי על המפקד להקפיד ולהורות על אנשיו לפתוח באש ולהוסיף ולירות. הספר ניתן בצה"ל כשי לבוגרי קורסי פיקוד בחיל הרגלים, ובהם קורס קצינים וקורס מפקדי כיתות, וללוחמי ומפקדי יחידות מובחרות.

קישורים חיצוניים
----------------

* דף הספר באתר הוצאת מערכות.
* הספר "אנשים מול אש", באתר "סימניה".
* בעז זלמנוביץ ועוזי בן שלום, הגורם האנושי, ביטאון ביבשה גיליון 9, ‏ אפריל 2009.

הערות שוליים
------------

1. ↑  גל פרל פינקל, יוזמה היא משחק סכום אפס, באתר זמן ישראל, 18 בינואר 2021.
2. ↑  סטיבן אמברוז, "**אחים בקרב**", תל אביב: כנרת, זמורה ביתן, דביר, 2005, עמוד 98.
3. ↑  ס.ל.א מרשל, "**אנשים מול אש**", הוצאת מערכות, 2001, עמוד 65.
4. ↑  ס.ל.א מרשל, "**אנשים מול אש**", הוצאת מערכות, 2001, עמודים 47–48.
5. ↑  ס.ל.א מרשל, "**אנשים מול אש**", הוצאת מערכות, 2001, עמוד 18.
6. ↑  ס.ל.א מרשל, "**אנשים מול אש**", הוצאת מערכות, 2001, עמודים 57–76.
7. ↑  גל פרל, אין תמרון בלי אש, הבלוג **על הכוונת**, ‏ 25 בינואר 2024.
**ניר כנען** (נולד ב-12 באפריל 2001) הוא שחקן, זמר ומלחין ישראלי.

ביוגרפיה
--------

כנען נולד ב-2001 בנס ציונה. כילד, למד במכינת הנוער של התיאטרון הקאמרי, ואת שירותו הצבאי עשה בתיאטרון צה"ל. כנען הוא רווק.

### טלוויזיה

בשנת 2018 שיחק ב"מחלקה לחפצים מיוחדים" בתפקיד רוני. בשנת 2020 החל לשחק בסדרה "הבאר" של כאן חינוכית בתפקיד עילי. בשנת 2022 החל לשחק בסדרה "מי שמע על חווה ונאווה" בתפקיד שפיץ.

### קולנוע

בשנת 2021 גילם את זיגי בסרטו של אבי נשר "תמונת הניצחון". בשנת 2022 שיחק בסרט "הסיפור שלנו" בבימויו של ירון ארזי.

### תיאטרון

בשנת 2019 החל לשחק בהצגה "שני אלה" בתיאטרון יפו, ולאחר מכן בתיאטרון אורנה פורת בשנת 2020. בנוסף, הוא הלחין את המוזיקה להצגה. על כך, זכה כנען בפרס הבמה לילדים ונוער, וההצגה עצמה אף זכתה בפרס ההצגה הטובה ביותר לנוער.

בשנת 2022 שיחק בתפקיד מרקוציו ב"רומיאו ויוליה" בתיאטרון גשר. באותה שנה החל לשחק בהצגה "ברלין" של התיאטרון העברי. בשנת 2023 החל לשחק בהצגה "התנצלויות פומביות" בתיאטרון גשר. באותה שנה, החל לשחק גם בהצגות "אל תסתכל לאחור" ו"סיראנו". משנת 2024 החל לשחק בהצגה "שלום, מלחמה" של תיאטרון גשר.

### מוזיקה

החל משנת 2023 מופיע כנען בתיאטרון תמונע עם להקתו. ביולי 2023 הוציא את שירו הראשון, "מה אני לא עושה בסדר". בפברואר 2024 יצא שירו השני, "שיר לנטע" שיר זה חווה הרבה ביקורות חיוביות ופרסום גדול בזכות ילד בשם איתי גלאי אשר העלה את עצמו שר ומנגן אותו איתי גלאי פירסם סרטון טיקטוק כחודשיים לערך אחרי שהשיר יצא לאוויר וזכה לאהדה ופרסום, שלו ושל השיר

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **ניר כנען** בוויקישיתוף

* ניר כנען, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  *המחלקה לחפצים מיוחדים - יום האהבה (תאטרון הבימה)*, נבדק ב-2022-10-17
2. 1 2 3  בידור - ניר כנען: "אנחנו יכולים לתקן את מה שהמבוגרים הרסו", באתר פרוגי, ‏2022-02-06
3. ↑  שני אלה, באתר תיאטרון אורנה פורת - הצגות ילדים
4. ↑  רומיאו ויוליה - תיאטרון גשר, באתר www.gesher-theatre.co.il
5. ↑  תיאטרון, באתר www.theatron-hazafon.co.il
6. ↑  אל תסתכל לאחור - תיאטרון גשר, הצגות בתל אביב, באתר www.gesher-theatre.co.il
7. ↑  סיראנו - תיאטרון גשר, הצגות בתל אביב, באתר www.gesher-theatre.co.il
8. ↑  שלום מלחמה - תיאטרון גשר, הצגות בתל אביב, באתר www.gesher-theatre.co.il
עטיפת ספרו
**אליה שמואל הרטום** (**Elia Samuele Artom**) (כ"ג בסיוון ה'תרמ"ז, 15 ביוני 1887 – כ"ג באדר א' ה'תשכ"ה, 25 בפברואר 1965) היה רב ומחנך באיטליה ובישראל, מנהל בית המדרש לרבנים ברומא. מחבר "תנ"ך קאסוטו".

ביוגרפיה
--------

נולד בטורינו שבאיטליה למנחם עמנואל יהושע. למד אצל אביו ורב העיר. לאחר מכן עבר לפירנצה, שם למד בבית המדרש לרבנים. כיהן כרב בפירארה, בטורינו, בטריפולי (לוב) וכרב ראשי בפירנצה. שימש כמנהל ומורה בבית המדרש לרבנים ברומא. 

בשנת 1939 עלה לארץ ועסק בהוראה בתיכון דתי בירושלים עד 1951.

נפטר בעת שהות זמנית ברומא, והובא למנוחות בהר הזיתים בירושלים.

על שמו כביש בירושלים, בהר חוצבים.

פועלו הספרותי והמחקרי
---------------------

פרופ' א"ש הרטום התפרסם בעולם היהודי הודות לפירושו המדעי-עממי למקרא, המוכר בציבור כ"פירוש קאסוטו" או כ"תנ"ך קאסוטו", על אף שמורו וגיסו משה דוד קאסוטו עצמו לא נטל בו כל חלק (פירוש זה הוצג מטעמים שיווקיים כ"פירוש שנעשה על פי שיטת קאסוטו", שכן ההוצאה בחרה למתג פירוש זה באמצעות שמו של פרופסור קאסוטו). הפירוש מבוסס על המסורת ועל פרשנות המקרא. בנוסף, תרגם ופירש את הספרים החיצוניים ועל כך זכה בציון לשבח משופטי פרס טשרניחובסקי תשכ"ו. עבודתו המדעית והסיפרותית השתרעה על שטחים רבים של מדעי היהדות.

ספרו "חיי ישראל החדשים" יצא לאור לאחר פטירתו על ידי בנו מנחם עמנואל הרטום, והוא מהווה סיכום ותמצית של משנתו. לפיה "אין קיום לעם ישראל ולמדינת ישראל ללא התורה". וכי התורה אינה אך ורק מה שנקבע בתלמוד ובשולחן ערוך, אלא התורה עצמה דורשת שדרכי שמירתה תתפתחנה ותיקבענה בכל דור ודור בהתאם לצרכיו ולנסיבות. כמו כן הוא טוען כי אפשר לקבל את התורה כיסוד לחוקת מדינת ישראל גם מצד אלו שאינם מאמינים בעיקרי התורה גופה. וכי אם הנהגת התורה תהיה לפי האמור בספר אפשר יהיה לגשר בין 'דתיים' לבין 'בלתי דתיים' לטובת העם כולו.

ביבליוגרפיה של כל כתביו הודפסה בסוף הספר "חיי ישראל החדשים".

משפחתו
------

היה נשוי ליעל (אחותו של משה דוד קאסוטו), ונולדו להם חמישה ילדים: דבורה שנפטרה בגיל שבע, מנחם עמנואל, דוד – נפטר בשנות העשרים לחייו מדלקת קרום המוח, מאיר – ניצל מהנאצים, נישא בארץ ונפטר במגפת הפוליו בשנות ה-50 וראובן – נהרג במלחמת העצמאות.

קישורים חיצוניים
----------------

* ביוגרפיה, באתר אנציקלופדיה יודאיקה (באנגלית)
* כרטיס הקבר של אליה שמואל הרטום, באתר הר הזיתים
* רשימת המאמרים של אליה שמואל הרטום באתר רמב"י
* הרטום באתר "Rabbini Italiani" (באיטלקית)
* אליה שמואל הרטום, באתר "החכם היומי"
* אליהו שמואל הרטום (1887-1965), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  הרטום, אליהו שמואל, **לכסיקון הספרות העברית בדורות האחרונים,** ספריית פועלים, 1965
2. ↑  רחוב הרטום באתר עיריית ירושלים
3. ↑  עמ' 151 -167

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007257820005171
* BnF: cb116598400 (data)
* CANTIC: a20181127
* CiNii: DA18952402
* GND: 141200472
* ICCU: SBLV084518
* ISNI: 0000 0000 7818 5640
* LCCN: no99012136
* NKC: zmp20221163851
* NTA: 183490126
* SUDOC: 096209097
* VcBA: 495/123051
* VIAF: 43928957
* WorldCat: lccn-no99012136

 |
**המעורבות האיראנית במלחמת חרבות ברזל** מתארת את הלחימה הישירה והעקיפה שבין ישראל לאיראן במסגרת מלחמת חרבות ברזל ומהווה גם חלק מהסכסוך האיראני-ישראלי. 

המעורבות החלה על ידי כוחות הפרוקסי של איראן בלבנון, סוריה ותימן, והגיעה לשיאה בתקיפה האיראנית על ישראל בה נשלחו מאיראן מאות טילים וכטב"מים ששוגרו מאדמת איראן על ישראל.

רקע
---

בבוקר 7 באוקטובר 2023, יום שבת, שמחת תורה, כ"ב בתשרי ה'תשפ"ד, פתחו ארגוני הטרור חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני במתקפת פתע על ישראל. בחסות שיגור אלפי רקטות, חדרו כ־3,500 מחבלים מרצועת עזה לעשרות יישובים ישראליים ומתקנים צבאיים באזור עוטף עזה ובסביבתו, תוך ניהול קרבות ירי נגד כוחות ביטחון מעטים. המחבלים ביצעו מעשי טבח ואונס, רצחו והרגו 1,150 בני אדם, מתוכם טבחו ב-779 אזרחים, וחטפו לרצועת עזה כ־253 אנשים, ובהם נשים, קשישים ותינוקות. בשעות הראשונות נלחמו נגדם כיתות הכוננות, שוטרי משטרת ישראל, לוחמי הימ"מ וחיילי צה"ל כשהם בנחיתות מספרית. בקרבות נהרגו כ־1,550 מחבלים בשטח ישראל, ובצד הישראלי נהרגו 301 חיילים, 55 שוטרים ו־10 אנשי שירות הביטחון הכללי.

במלחמה בא לידי ביטוי ציר ההתנגדות בהובלת איראן, וישראל התמודדה, נוסף על הזירה העזתית, גם עם איומים מכיוון לבנון, וסוריה, ולראשונה אף נאלצה להתמודד גם עם איומים מכיוון תימן, ע"י החות'ים.

העימות הישיר
------------

 ערכים מורחבים – **תקיפת הקונסוליה האיראנית בדמשק, ההשתלטות האיראנית על אוניית המכולות MCS Aries, התקיפה האיראנית על ישראל**  

ב-1 באפריל 2024 הופצצה הקונסוליה האיראנית בדמשק. בתקיפה, שיוחסה לישראל, נהרג מוחמד רזא זאהדי, מפקד כוח קודס בסוריה ולבנון.

איראן בתגובה השתלטה ב-13 באפריל 2024 על אוניית המכולות ***MCS Aries***, הנמצאת בבעלותה של חברת גורטל ספנות, ואשר הושכרה לחברת MSC. חברת גורטל ספנות קשורה לחברת הספנות זודיאק מריטיים, הנמצאת בבעלות חלקית של איש העסקים הישראלי אייל עופר. ולאחר מכן תקפה לראשונה את ישראל ישירות משטחה במאות טילים בליסטיים, טילי שיוט וכטב"מים.

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

העימות העקיף
------------

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. תמיכת איראן הקבועה בטרור, מעורבותה בטבח שמיני עצרת, הפרוקסי שלה.

1. ↑  ※ 100 ימי לחימה: 779 אזרחים נרצחו, 52,571 נפגעו, באתר ערוץ 7, 13 בינואר 2024
2. ↑  ※ כתבי כיכר השבת, ‏עזה מטווחת, והתושבים הונחו לברוח; 1,500 מחבלים חוסלו בישראל - עדכונים שוטפים, באתר כיכר השבת, 10 באוקטובר 2023
3. ↑  ※ אלון חכמון, ‏הותרו לפרסום שמותיהם של 55 שוטרים שנרצחו במתקפת הטרור, באתר מעריב אונליין, 18 באוקטובר 2023
4. ↑  ※ ראיון של ראש השב"כ רונן בר לדני קושמרו, חדשות 12 - makoVOD (וידאו)
**Roman Candle** הוא אלבום הבכורה של הזמר-יוצר אליוט סמית'. האלבום הוקלט בשנת 1993 ויצא בשנת 1994.

סמית' הקליט את האלבום כשעוד היה חבר בלהקת Heatmiser. האלבום הוקלט במרתף של J.J. Gonson, חברתו דאז של סמית' ומפיקת הלהקה והיא זו שדחפה אל סמית' לפרסם את האלבום. גונסון אף צילמה את תמונת העטיפה שבה מופיע חבר להקה אחר.

האלבום מתאפיין בצליל גולמי בסגנון לו-פיי. כמעט כל השירים מורכבים משירה וגיטרה וסמית' עצמו הוא שמנגן כמעט בכל הכלים. האלבום הוקלט על טייפ 4 ערוצים. השיר החמישי באלבום, 'No Name #3', הופיע בפסקול הסרט סיפורו של ויל האנטינג יחד עם שירים נוספים מאלבומו השלישי של סמית', Either/Or.

חרף העובדה שחלק מהמאזינים ראו בו חיקוי של סיימון וגרפונקל האלבום התקבל באהדה על ידי המבקרים.

בשנת 2010 יצא האלבום בגרסה מחודשת. בהוצאה המחודשת נעשה שימוש במיקסים המקוריים אולם במאסטרינג מחודש נוקו חלק מחריקות הגיטרה והצליל הפך למעט פחות גולמי ויותר נגיש.

רשימת השירים
------------

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי אליוט סמית' למעט 'no name #1' שנכתב על ידי סמית', J.J. Gonson.

1. (3:37) Roman Candle
2. (3:34) Condor Avenue
3. (3:03) No Name #1
4. (3:34) No Name #2
5. (3:13) No Name #3
6. (2:36) Drive all over Town
7. (2:30) No Name #4
8. (4:38) Last Call
9. (3:40) Kiwi Maddog 20/20

קישורים חיצוניים
----------------

* מידע על האלבום *Roman Candle* באתר MusicBrainz
* מידע על האלבום *Roman Candle* באתר AllMusic
* האלבום *Roman Candle* באתר Discogs
* האלבום *Roman Candle* באתר ספוטיפיי
* ביקורת על האלבום באתר 'השרת העיוור'

הערות שוליים
------------

1. ↑  Elliott Smith - Introduction

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* MusicBrainz release group: 31e226a2-1359-356a-b39d-4ebcf9a87eec

 |
שיגור הטיל סג'יל 2
**סג'יל** (בפרסית: **سجیل**, שפירושו כינוי לאבנים שהושלכו לעבר האויב בסורת אל-פיל) הוא טיל בליסטי דו־שלבי המונע בדלק מוצק, המיוצר באיראן. ככל הנראה, השם סג'יל החליף את השם הקודם של הטיל, "**עשוראא'**". לטיל טווח הנאמד בכ-2,300 ק"מ. נכון לפברואר 2010 מקובלת ההערכה כי הטיל אינו מצוי בשירות מבצעי בחיל האוויר של משמרות המהפכה באיראן, וכי הוא נמצא בשלבי ניסוי מתקדמים.

היתרון המרכזי של טיל בליסטי המונע בדלק מוצק לעומת כזה המונע בדלק נוזלי (דוגמת טילי השיהאב האיראנים) הוא גמישות המבצעית בשיגור הטילים, היות שאין צורך בהכנות ארוכות הכוללות תדלוק, דיחוס גז ועוד טרם השיגור. טילים בליסטיים המונעים בדלק מוצק לרוב החליפו את קודמיהם המונעים בדלק נוזלי במדינות רבות נוספות המצוידות בטילים בליסטיים, דוגמת ברית המועצות (לשעבר), ארצות הברית וסין.

שיגורים של הטיל
---------------

שיגור ראשון של הטיל נערך ב-12 בנובמבר 2008 ונחשף באמצעי התקשורת.[דרוש מקור]

שיגור שני התקיים ב-20 במאי 2009. באותו יום התאפשרה גישה של עיתונאים וצוותי טלוויזיה איראניים לטיל נוסף באתר השיגור, שהניב מידע טכני חדש על הטיל ומערכותיו.

שיגור שלישי שהתקיים ב-16 בדצמבר 2009. הדגם ששוגר כונה "סג'יל 2".[דרוש מקור]

ראו גם
------

* עימאד

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **סג'יל** בוויקישיתוף

הערות שוליים
------------

1. ↑  דניאל אדלסון, סג'יל 2: "האיום לא חדש, ההתקדמות מדאיגה", באתר ynet, 20 במאי 2009
2. ↑  דודי כהן, איראן: שיגרנו בהצלחה טיל קרקע-קרקע חדש, באתר ynet, 20 במאי 2009

| איראןאיראן רקטות וטילים בליסטיים איראניים |
| --- |
| משתמשים | משמרות המהפכה האסלאמיתמשמרות המהפכה האסלאמית משמרות המהפכה האסלאמית • חזבאללהחזבאללה חזבאללה • חות'יםחות'ים חות'ים | סמל איראן |
| רקטות | M-302 • זלזאל (1 • 2 • 3) • נאזעאת |
| טילים בליסטיים | 

|  |  |
| --- | --- |
| טקטי (עד 300 ק״מ) | הורמוז 2 • ח'ליג' פארס • טונדאר-69 • פאתח 110 • רעד • שיהאב-1 |
| טווח קצר (עד 1,000 ק״מ) | דזפול • זולפיקאר • סאמן • פאתח 313 • רעד-500 • קיאם-1 • שיהאב-2 |
| טווח בינוני (עד 5,000 ק״מ) | ח'וראמשהר • עימאד • עשוראא • פאז'ר-3 • קאדר-110 • שיהאב-3 |
| בין יבשתיים (5,000+) | BM-25 מוסודאן • סג'יל |

 |
| משגרי לוויינים | סאפיר • סימורג • קאסד |
**מַרְוַת יְרוּשָׁלַיִם** (שם מדעי: *Salvia hierosolymitana Boiss*) היא צמח עשבוני רב-שנתי (בן חלוף) ים תיכוני, ממשפחת השפתניים.

גובה מרוות ירושלים הוא 40 עד 100 ס"מ, ופריחתו ארגמנית או ורודה (תלוי בזן) והוא בעל שושנת עלים גדולים ומקומטים, שממנה מתפתח גבעול אחד או יותר זקוף ומסתעף מבסיסו לגבעולי משנה נגדיים ואלכסוניים הנושאים תפרחות מסוג מכבד ארוך (על פי רוב כ-40 ס"מ). 

הגבעול רָבוּעַ ומכוסה שערות בלוטיות וגם שערות פשוטות. גבעולי התפרחת דביקים (בשונה מרוות איג הדומה לה). וחלקם העליון אדום. העלים נגדיים, פשוטים, משוננים וירוקים, והם מקומטים וקירחים מלמעלה, שעירים מעט לאורך העורקים מלמטה. עלי השושנת גדולים (10 עד 25 ס"מ), דקים, שעירים במקצת, בעלי פטוטרת ארוכה, דמויי ביצה, קהים בקודקודם, שולי העלה בעלי שינון מעוגל בלתי סדיר ולעיתים יש אונות. עלי הגבעול דמויי אזמל, יושבים או בעלי פטוטרת קצרה נראים כלופתים את הגבעול, שפתם משוננת וקודקודם חד. עלי התפרחת קטנים יותר וחסרי פטוטרת, אורכם כאורך הגביע, הם כמעט קירחים, דמויי ביצה, מתחדדים ולעיתים אדמדמים והם קצרים בהרבה מהגביע. הפרחים נישאים בדורים מרוחקים זה מזה. בכל דור 2 עד 6 פרחים. עוקצי הפרחים מחוספסים. הגביע דו-שפתני, ירוק או אדום, משתייר ומתפרה מ-10 מ"מ ל-13 מ"מ והוא מחוספס-זיפני, עם שערות בלוטיות (בשונה ממרוות איג); השפה העליונה נוטה אחורה מעט ובעלת 3 שיניים קטנות ומחודדות; השפה התחתונה ישרה ובעלת 2 שיניים מתארכות לחוד דק וארוך ואורכן קצר מעט מאורך צינור הגביע. הכותרת דו-שפתנית, ארגמנית, מכוסה בשערות בלוטיות והיא ארוכה פי 2.5 עד 3 מהגביע; צינור הכותרת, שאורכה כ-15 מ"מ בולט מאוד מן הגביע וצבעו ארגמן; השפה העליונה בולטת מעל הגביע, זקופה וכפופה קדימה כחרמש, צבעה ארגמן; צבע הכותרת ורוד ארגמן בזן ירוק-הגביע בחורשים בצפון ישראל. השפה התחתונה בעלת שלוש אונות. האונה האמצעית רחבה פרושה ושמוטה (נטויה מטה) וצבעה בהיר יותר מהשפה העליונה; שתי האונות הצדדיות זקופות וצרות ונראות מעליה ולא מצדדיה.

העלווה מתפתחת מתחילת נובמבר עד סוף מאי, והפריחה מתחילת פברואר ועד אמצע מאי. מרוות ירושלים היא מין אנדמי לישראל וסוריה והיא גדלה בקרקעות סלעיות בבתות ובחורשים בכל החבל הים-תיכוני של ישראל, אבל לא בקרקעות חרסיתיות עמוקות ומעובדות.

זיהוי מקראי
-----------

חוקר הצומח המקראי, נגה הראובני, מזהה את מרוות ירושלים עם צמח המוריה. זה אחד הפירושים המקובלים לשם הר המוריה, האתר בו נערכה עקידת יצחק לפי המסורת המקראית.

ייתכן שהשם מוריה קשור לשם מור, כצמחים בעלי ריחות עזים, שמפיקים מהם בשמים, תכונה המאפיינת את צמחי המרווה.

ראו גם
------

* מרווה

מקורות חיצוניים
---------------

* מרוות ירושלים, באתר "צמח השדה"
* מרוות ירושלים, באתר "הטעם שבטבע"

הערות שוליים
------------

1. ↑  נגה הראובני, **טבע ונוף במורשת ישראל**, עמ' עמ' 124-125
**טומאסו בלדנצי** (נולד ב-23 במרץ 2003) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי ברומא.

קריירה
------

טומאסו בלדנצי נולד בעיר פוג'יבונסי וגדל בעיר קסטלפיורנטינו. הוא החל לשחק כדורגל בגיל שש במועדון המקומי ובגיל שמונה הוא הצטרף למחלקת הנוער של אמפולי, שבה התקדם במהלך השנים ואף זכה בליגה האיטלקית עד גיל 16 בשנת 2019.

ב-28 באוקטובר 2020, הוא ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו באמפולי, כאשר נכנס כמחליף בניצחון 4–2 בקופה איטליה מול בנוונטו. במשחק זה, הוא העניק בישול לשער האחרון במשחק של לאונרדו מנקוסו. באותה העונה, הוא עזר לקבוצת הנערים של אמפולי לזכות באליפות איטליה עד גיל 19.

בעונת 2021/2022, לאחר שהופיע בליגת האלופות לנוער של אופ"א, הועבר בלדנצי רשמית לנבחרת הבוגרת. הוא רשם את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' ב-22 במאי 2022, כשהחליף את פטריק קוטרונה בדקה ה-74 בניצחון 0–1 נגד אטאלנטה. ב-31 באוגוסט 2022, הוא כבש את השער המקצועי הראשון שלו בתיקו 1-1 בליגה נגד הלאס ורונה.

ב-1 בפברואר 2024 חתם בלדנצי ברומא תמורת 10 מיליון יורו.

קישורים חיצוניים
----------------

הערות שוליים
------------

1. ↑  Empoli-Inter, la finale: Gnonto non basta, toscani Campioni, sprintesport
2. ↑  Tommaso Baldanzi, il gioiellino che può cambiare il futuro dell'Empoli (e non solo), Transfermarkt
3. ↑  Empoli campione d'Italia Primavera, Atalanta battuta 5-3. Doppiette di Ekong e Baldanzi, SKY SPORT ITALY
4. ↑  תקציר המשחק בין אטאלנטה לאמפולי, באתר Transfermarkt
5. ↑  תקציר המשחק בין הלאס ורונה לאמפולי, באתר Transfermarkt
טייפ TEAC A-2340 עם ארבעה ערוצים משנות ה-70 היה מסוגל להשמיע קלטות Q4 וכן לבצע הקלטות בארבעה ערוצים. מכשירים מסוג זה היו אחת הדרכים הטובות ביותר ליהנות מסאונד בעל ארבעה ערוצים באיכות גבוהה בבית.
**טייפ 4 ערוצים** היה הפתרון הצרכני הראשון להקלטה והשמעה של סאונד בארבעה ערוצים. קלטות מוקלטות מראש בפורמט זה הוצגו בארצות הברית על ידי חברת ההקלטות ואנגארד ביוני 1969.  מכשירים מיוחדים להשמעת קלטות כאלה הוצגו על ידי יצרני אלקטרוניקה כגון TEAC Corporation בערך באותו זמן.

הִיסטוֹרִיָה
------------

טייפ 4 ערוצים היה מכשיר צרכני, או ביתי, המבוסס על מערכות ההקלטה הרב-ערוציות המקצועיות שהיו יקרות יותר וגדולות בהרבה, ונבנו עבור אולפני הקלטות עד 1954. מכשירי ארבעה ערוצים מקצועיים השתמשו בקלטת של אינץ' או חצי אינץ' במהירות של 15 או 30 אינץ' לשנייה (IPS) להקלטת סאונד באיכות הגבוהה ביותר.

המחירים של מכשירי ארבעה ערוצים לצרכן היו גבוהים למדי אך עדיין סבירים. משתמשים ביתיים החשיבו את איכות הסאונד שהתקבלה למצוינת באותה תקופה. להקלטות היה יחס אות לרעש גבוה יחסית והקלטות אפשרו השמעה מלאה "בדידה" של ארבעה ערוצים עם הפרדת ערוצים טובה יחסית. על מנת לשמור על עלויות משתלמות ככל האפשר, מכשירים ביתיים פעלו במהירויות איטיות יותר והשתמשו ברוחבי סרט צרים יותר בהשוואה למכשירים מקצועיים. המכשירים הביתיים חסרו לעיתים גם חלק מהתכונות של המכשירים המקצועיים.

הפורמט של טייפ 4 ערוצים, לא הצליח ולא אומץ באופן נרחב. חברות ההקלטה הפסיקו ברובן למכור סרטי הקלטה עם הקלטות של 4 ערוצים לקראת סוף שנות ה-70.

שימוש כמכשירי הקלטה ביתיים מרובי ערוצים
---------------------------------------

עם הירידה בפופולריות של סרטי הקלטה מוקלטים בעלי ארבעה ערוצים, יצרניות האלקטרוניקה המשיכו לייצר את מכשירי ההקלטה לשוק חדש. בשנת 1972 הציגה TEAC את מכשירי ההקלטה הביתיים הראשונים בעלי ארבעה ערוצים עם Simul-Sync, שהיו בעלי יכולת אובר-דאבינג. מוזיקאים השתמשו בהם כבסיס לאולפני הקלטות ביתיים ויצרו לראשונה הקלטות דמו ביתיות מתוחכמות. חלק מהקלטות אלו גם שוחררו באופן מסחרי לציבור. חברת TEAC, וחטיבת TASCAM שלה, כמו גם יצרנים אחרים, מכרו רבים מהמכשירים הללו למוזיקאים גם בשנות ה-90.

תפעול
-----

כל ארבעת הרצועות משמשות בכיוון אחד בטייפ של ¼ אינץ', כשהן מתנגנות במהירות של ½7 IPS (פי שניים ממהירות ¾3 IPS של סוגי טייפ סלילים רבים אחרים).   לסרטי הקלטה של ארבעה ערוצים יש רק תוכנית מוזיקה אחת והם "חד צדדיים" בניגוד לשני הצדדים של סרטי הקלטה סטריאופוניים המיועדים לצרכן. תצורת הרצועה המיוחדת והמהירות הגבוהה יותר של סלילי ארבעה ערוצים מוקלטים פירושה שאורך סרט ההקלטה גדול פי ארבעה מסרט הקלטה סטריאופוני דומה שהוקלט ב-¾3 IPS.

לארבעת המסלולים הבדידים לחלוטין היה רוחב פס מלא (בניגוד למחסניות Q8 שהיה להן טווח תדרים מוגבל יותר). קלטות ארבעה ערוצים השתמשו במהירות גבוהה יותר ורוחב סרט גדול יותר מאשר Q8.

תְאִימוּת
---------

סרטי הקלטה של ארבעה ערוצים או הקלטות סלילים ביתיות עם ארבעה ערוצים אינם תואמים למכשירי סטריאו דומים. כאשר ההקלטות הללו מושמעות במכשירי סטריאו ניתן לשמוע רק שניים מתוך ארבעת הערוצים בכל פעם.

הערות שוליים
------------

1. ↑  "Quadraphonic open reel tape (Q4) (1969 – mid 1970s)". Museum of Obsolete Media. 2013-08-11. נבדק ב-10 בנובמבר 2021. `{{cite web}}`:  (עזרה)
2. ↑  "The Official 'Factory-Made' Reel to Reel Tape Thread". Theartofsound.net. נבדק ב-2016-05-16.
3. ↑  "Sony TC-788-4 on". Thevintageknob.org. נבדק ב-2016-05-16.
תבנית:Quadraphonic sound
**מִיכַאִיל יֶפִימוֹבִיץ' שְנֵיידֶרְמַן** (ברוסית: **Михаил Ефимович Шнайдерман** או **Михаил Ефимович Шнейдерман** תלוי במקור; ‏20 בפברואר 1909 – 24 ביוני 1981) היה יהודי סובייטי שעוטר כגיבור ברית המועצות על פועלו כמפקד טנק בצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
--------

נולד בעיר קוזיאטין שבגוברניית קייב של האימפריה הרוסית במשפחתו של פועל חיימ-דוד שניידרמן ואשתו חווה והיו לו עוד חמישה אחים. סיים את לימודיו במכון התעשייתי של קייב. עבד תחילה במפעל הטקסטיל בקייב ובהמשך במפעל של מכונאות כימית בברדיצ'ב.

התגייס לצבא האדום בשנת 1939 ונשלח להיות מדריך טנקים. גויס ביוני 1941 לחזית הדרום-מערבית כנהג טנק. בהמשך נסוג עם הצבא האדום ונלחם בחזית סטלינגרד שם מונה למפקד.
נלחם בחזית האוקראינית הראשונה מאז היווסדה באוקטובר 1943 כחלק מן אוגדת הפרשים השביעית המעוטרת ברגימנט טנקים מס' 87 עם ציון שמה של העיר ז'יטומיר שעוטרה בדגל האדום (ברוסית: 87й танковый Житомирский Краснознаменный полк).

בסוף ינואר- תחילת פברואר 1945 הצטיין במהלך הקרבות של המבצע ההתקפית סנדומייז'-שלזיה במיוחד בקרבות על הכפרים והעיירות פרובספלדה, בוכנאו ובמהלך הצליחה של אודר צפונית לרטיבור.

במהלך הקרב שעליו קיבל העיטור ב-30 בינואר צוות הטנק שלו חיסל שני תותחי נ"ט, 4 טנקים וכמה נגמ"שי וורמאכט. ב-4 בפברואר כשהטנק שלו נפגע והוא עצמו נפצע, הנהיג צוות טנק נוסף שאיבד את מפקדו והמשיך בקרב בו חיסל שלושה נגמ"שים, שני טנקים, חמישה תותחים ופלוגת חייל רגלים.

על כך ועל הגבורה שהציג במהלך הקרבות הוענק לו בצו נשיאות ברית המועצות מ-27 ביוני 1945 עיטור "גיבור ברית המועצות" בתוספת עיטור לנין ועיטור "הכוכב האדום".

סיים את המלחמה בקרבות על עיר דרזדן. בשנת 1946 השתחרר מן השירות וחזר לעירו. הצטרף למפלגה הקומוניסטית שנתיים אחרי המלחמה ב-1948. בשנות ה-50 עבר לקייב, סיים לימודיו במכון לתעשייה הקלה של העיר ועבד כמהנדס במכון הממשלתי לתכנון התעשייה הקלה של קייב. נפטר ב-24 ביוני 1981.

משפחתו
------

* אשתו הראשונה וילדם מתו בשואה מגרמנים ועוזריהם האוקראיניים.
* התחתן שנית עם אלכסנדרה. בנישואים הללו נולד להם בן אלכסיי.

לקריאה נוספת
------------

* Овеянные славой имена: Герои Советского Союза — уроженцы Винниччины. Авторы: В. М. Барабан, А. Д. Воронюк, С. Д. Гальчак, А. Нехаевский, редактор: Буртяк, Григорий Яковлевич, Изд. Одесса: Маяк, 309 с. 1989 г. ISBN 5776000084, 9785776000089. ("שמות עטורים תהילה: גיבורי ברית המועצות - ילידי ויניצה והסביבה", אודסה, 1989) (ברוסית)

קישורים חיצוניים
----------------

* צו נשיאות ברית המועצות המודיע על הענקת עיטור "גיבור ברית המועצות" בבסיס נתונים "גבורת העם" (ברוסית)
* דף עליו ב"יד עברי" (ברוסית)

הערות שוליים
------------

| מיזמי קרן ויקימדיה |
| --- |
| ויקישיתוף תמונות ומדיה בוויקישיתוף: **מיכאיל יפימוביץ' שניידרמן** |

1. ↑  דף עליו בפורטל של ספריית הנפה המרכזית של קוזיאטין (אוקראינית)
2. ↑  דף על שמו באתר "גיבורי המדינה" (רוסית)
3. ↑  תיאור מעשה הגבורה עליו הוענק העיטור בבסיס נתונים "גבורת העם"
**מכבי XT חיפה** היא קבוצת כדורעף נשים ישראלית מהעיר חיפה המשתתפת בליגת העל בכדורעף נשים. הקבוצה זכתה 4 פעמים בתואר האליפות ו-5 פעמים בגביע המדינה.

היסטוריה
--------

קבוצת הכדורעף נשים של מכבי חיפה היא חלק מאגודת מכבי חיפה כרמל. הקבוצה הוקמה בשנת 1985 על ידי משה קסל, תחילה בשם "מועדון כדורעף נווה שאנן", בקיץ שלפני עונת 2015/2016, שונה שם המועדון למכבי חיפה.
בתחילה היה שייך המועדון להפועל אך בשנת 2014 עברה הקבוצה למכבי, בעונת 2017/2018 החל תהליך של מעבר הקבוצה שהייתה עצמאית למכבי חיפה כרמל וזאת עקב קשיים בניהול הקבוצה הקבוצה שכללו איחורים בתשלומים וחובות לשחקניות ולספקים.
בעונת 21/22 עברה הקבוצה רשמית למועדון מכבי חיפה כרמל, בעונה הזו זכתה הקבוצה בדאבל.
הקבוצה עלתה לליגת העל בכדורעף נשים בתחילת שנות ה-90.
מאז שנת 2010 משתייכת הקבוצה בקביעות לחבורת הצמרת והתמודדה על האליפות ועל גביע המדינה מדי שנה וגם הצליחה לזכות בהם. בעונת 2015/2016 זכתה הקבוצה לראשונה בדאבל. את הדאבל השני שלה הקבוצה זכתה בעונת 2017/2018. התואר הבא של הקבוצה היה אליפות המדינה בעונת 2018/19 כשאת הגביע הן הפסידו במשחק הגמר. התואר הבא של הקבוצה היה גביע המדינה בעונת 2021/22, כשבסדרת גמר הליגה ניצחו בתוצאה 3:2 את הפועל כפר סבא ובכך קטפו גם את תואר האליפות, והשלימו דאבל לעונת 2021/22.

תארים והישגים
-------------

* **אליפויות (4):** 2015/2016, 2017/2018, 2018/2019, 2021/22
	+ מקום שני: 2014/2015, 2016/2017, 2022/23
* **גביע המדינה:**
	+ זכייה (5): 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018, 2021/2022, 2023/24
	+ גמר: 2013/2014, 2014/2015, 2018/2019, 2020/2021, 2022/23

2023/24

קישורים חיצוניים
----------------

* 

* מכבי חיפה, ברשת החברתית פייסבוק

* מכבי חיפה, ברשת החברתית אינסטגרם
* עמוד הקבוצה - באתר איגוד הכדורעף בישראל
* אלבום אליפות - מכבי חיפה אלופת 2016, באתר איגוד הכדורעף
* ירוק בוהק: מכבי חיפה זכתה בגביע המדינה, באתר ערוץ הספורט, 25 במרץ 2022
* מכבי חיפה, דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים
------------

1. ↑  כדורעף נשים: מכבי חיפה זכתה באליפות ראשונה וחגגה דאבל היסטורי, באתר וואלה!‏, 29 במרץ 2016

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* NLI: 987007363517405171
* VIAF: 76145424551386830131
* WorldCat: lccn-nr93046359

 |
**מלחמת הכלות** (באנגלית: **Bride Wars**) הוא סרט קומדיה רומנטית משנת 2009 בבימויו של גארי ויניק, עם קייט הדסון ואן האת'וויי בתפקידים הראשיים.

העלילה היא על שתי חברות ילדות שחלמו להתחתן בתאריכים סמוכים והפכו לאויבות בנפש לאחר שיבוש בקביעת תאריכי חתונתן.

הסרט קיבל ביקורות פושרות אך היה שובר קופות.

תקציר העלילה
------------

אוליביה "ליב" לרנר (קייט הדסון) ואמה אלן (אן האת'וויי) היו חברות ילדות צמודות אחת לשנייה. לאחר שצפו בגיל 10 בחתונה במלון פלאזה החליטו להתחתן שם בהגיע זמנן. ליב הפכה לעורכת דין מצליחה ועשירה ואמה הפכה למורה.

כעת ליב מאורסת לדניאל (סטיב האווי) ואמה מאורסת לפלטשר (כריס פראט) שתיהן רוצות להתחתן במלון פלאזה ונרשמות אצל מארגנת החתונות מריון סט. קליר (קנדיס ברגן). למריון יש שני מקומות פנויים ב-6 ביוני ואחד ב-27.

בגלל טעות הן מקבלות אותו תאריך לחתונה, הן מוצאות את הכלה שקבלה ב-27 (קייסי וילסון) אבל היא מסרבת לוותר.

כעת מתחילה מלחמה מי תוותר על ה-6 ביוני. אף אחר לא מוותרת והן מתחילות להתפרע ולהפריע אחת לשנייה, ליב נעזרת בעובד שלה קווין (מייקל ארדן) ואמה במורה המעצבנת דב (קריסטן ג'ונסטון). אמה שולחת בונבונירות שוקולד לליב כדי שתשמין וליב מחליפה לה בהיחבא את הספריי לחום אמה מתגנבת למספרה של ליב, מחדירה לשמפו שלה צבע כחול ומגיעה למסיבת הרווקות של ליב, מתחרה איתה ולמעשה הורסת לה את המסיבה

ביום החתונה הכפולה מחדירה ליב קלטת שבה נראית אמה פרועה ומשתוללת. אמה מתפרצת לחתונתה של ליב ושתיהן מתקוטטות על הרצפה לתדהמתם של המוזמנים. לבסוף הן מתפייסות. פלטשר לא תומך באלן והיא עוזבת אותו ומתחברת לנייתן (בריאן גרינברג) אחיה של ליב והם נישאים.

כעבור שנה הן נפגשות ומסתבר ששתיהן בהיריון ותאריך הלידה לשתיהן הוא 3 במרץ...

צוות השחקנים
------------

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| קייט הדסון | אוליביה "ליב" לרנר |  |
| אן האת'וויי | אמה אלן |  |
| בריאן גרינברג | נייתן לרנר | אח של ליב |
| כריס פראט | פלטשר פלמסון | ארוס של אמה |
| סטיב האווי | דניאל | ארוס של ליב |
| קנדיס ברגן | מריון סט. קלר | מארגנת חתונות |
| ג'ון פנקו | ג'ון אלן | אבא של אמה |
| קריסטן ג'ונסטון | דב דלגדו | ידידה של אמה |
| קייסי וילסון |  | כלה |
| מייקל ארדן | קווין | עוזר של ליב |
|

קישורים חיצוניים
----------------

* "מלחמת הכלות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* "מלחמת הכלות", באתר נטפליקס
* "מלחמת הכלות", באתר AllMovie (באנגלית)
* "מלחמת הכלות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
* "מלחמת הכלות", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
* "מלחמת הכלות", באתר Metacritic (באנגלית)
* "מלחמת הכלות", באתר אידיבי
* "מלחמת הכלות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
* קדימון למלחמת הכלות, באתר יוטיוב
* סצנת מלחמת הכלות, באתר יוטיוב
**אנפת נמרית רצועת-פסים** (שם מדעי: ***Tigrisoma fasciatum***) היא מין של אנפה מהסוג אנפה נמרית, השוכנת בטבע באזור הטרופי של אמריקה הדרומית. האנפה תוארה ב-1825 בידי החוקר ג'ורג' סוצק על בסיס מספר ממצאים מברזיל, כשמשמעות שם המין: "fasciatum" מלטינית פירושו: רצועה, זאת עקב מבנה הפסים הרקום על החלק העליון של הכנפיים והגב.

אנפה זו היא קרובתה של אנפה נמרית גסת-פסים, ובעבר אף נחשבה לתת-מין שלה. כיום לעומת זאת החוקרים רואים 3 תת-מינים במין זה:

* *Tigrisoma fasciatum fasciatum* - מצוי בטבע בצפון ארגנטינה ובדרום ברזיל.
* *Tigrisoma fasciatum pallescens* - מצוי בצפון-מערב ארגנטינה.
* *Tigrisoma fasciatum salmoni* - תת-המין בעל התפוצה הנרחבת ביותר מקוסטה ריקה ופנמה בצפון, ממזרח ומערב לרכס האנדים של קולומביה ודרומה לאורך אקוודור, פרו, בוליביה וצפון ונצואלה.

תיאור
-----

אנפה זו היא הקטנה שבסוגה ומגיעה לאורך ממוצע של 58 עד 64 סנטימטרים. האנפה בעלת נוצות חומות-אפורות מסורטטות עם "סינר" צהוב ולבן ומצידיו פסים אנכיים שחורים. הראש והצוואר עבים וכהים והראש בעל כיפה שחורה בולטת. המקור ארוך ואפור עם חלקים צהובים בבסיסו וכן לאורך הלחיים ומצידי העיניים. האנפה בעלת רגליים קצרות חסרות קרומי שחייה והיא מעופפת חלשה יחסית.

זוהי אנפה החיה במישורים או שטחים מיוערים בגבעות עד לגובה 2,400 מטרים מפני הים, לרוב בצמוד לנהרות הרריים או נחלים בהם היא מחפשת טרף של חרקים גדולים ודגים קטנים שהיא חוטפת במהירות. לרוב האנפה נחבאת בין צמחייה למעט בעת הרבייה. אנפה זו תימצא כמעט תמיד בבדידות מבנות מינה ואינה מתקהלת גם בעונת הרבייה, כשהיא מקננת בין העצים.

בעבר אנפה זו הייתה בסיכון בטבע ועל פי הערכות הרשימה האדומה של IUCN הגיעה למצב שימור "קרוב לסיכון". עם זאת לאחר מאמצים לשמר אותה ב-2004 עלה מצבה למצב "ללא חשש".

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אנפה נמרית רצועת-פסים** בוויקישיתוף
* אנפה נמרית רצועת-פסים, באתר ITIS (באנגלית)
* אנפה נמרית רצועת-פסים, באתר NCBI (באנגלית)
* אנפה נמרית רצועת-פסים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
* אנפה נמרית רצועת-פסים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
* אנפה נמרית רצועת-פסים, באתר GBIF (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אנפה נמרית רצועת-פסים באתר הרשימה האדומה של IUCN
**הר רואפהו** (במאורית: **Mount Ruapehu**, "בור רועש") הוא הר געש פעיל במרכז האי הצפוני של ניו זילנד, הנמצא 40 ק"מ דרום-מערבית לאגם טאופו. להר שלוש פסגות מרכזיות: טהורנגי – 2,797 מטר – שהיא הפסגה הגבוהה ביותר באי הצפוני, פרטטאיטונגה – 2,751 מטר, וטה האוהאו – 2,755 מטר. רואפהו פעיל באופן רציף, והוא אחד מהרי הגעש הפעילים הגדולים באוקיאניה.

ברואפהו שני אתרי סקי מסחריים: ואקפפה בצד הצפוני וטורואה במדרון הדרומי, וכן אתר סקי פרטי בטוקינו בחלקו המזרחי של ההר.

להאר (מפולת בוץ געשית) שנוצר בעקבות התפרצות ב-24 בדצמבר 1953 גרם למותם של 151 בני אדם, כאשר נהר והנגיהו עלה על גדותיו והרס גשר של מסילת ברזל בדיוק כשרכבת אקספרס עברה מעליו. בשנת 1996, נוצר אגם משלג שהומס בלוע הר הגעש. גאולוגים חוששים כי כשהאגם יעלה על גדותיו תתרחש מפולת ענקית שתגרום נזק רב. בשנת 2005 הגיע האגם לגובה של שכבת הסלע הרכה יותר בשפת הלוע ומאז החלו הרשויות המקומיות בכוננות למקרה של מפולת באזור. במרץ 2007 עלה אגם הלוע על גדותיו ויצר מפולת בוץ. הודות לניטור גובה המים באגם לא נרשמו פגיעות כתוצאה מהמפולת. ב-25 בספטמבר 2007 התפרץ ההר במשך 10 דקות, תוך שהוא פולט עשן לגובה של כ-5,000 מטרים ומעיף סלעים. מטפס הרים אחד נפצע במהלך ההתפרצות, וכ-50 בני אדם נוספים פונו מההר.

אגם המכתש בפסגת רואפהו
מזג האוויר בהר משתנה בתדירות גבוהה, ובמקרים נדירים עלול לגרום למוות. מקרה כזה אירע במהלך סופת שלגים פתאומית, בה נקברה למוות קבוצת חיילים באימון הישרדות חורפי. באותה סופה מצא תייר יפני מחסה במערת שלג, שם נשאר ימים ספורים עד שחולץ. ב-5 ביולי 2003, 350 גולשי סקי ו-70 אנשי צוות נלכדו במשך הלילה באתר הסקי בצד ההר לאחר שסופה פתאומית פרצה ומנעה תנועה על הכביש המגיע אל האתר. בבוקר המחרת ירדו כולם מההר בבטחה.

רואפהו בקיץ

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **רואפהו** בוויקישיתוף
* מעקב אחר הר רואפהו (באנגלית)
* מצב אגם המכתש (באנגלית)
* הר רואפהו מאנציקלופדיית הרי העולם (באנגלית)
* רואפהו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

הערות שוליים
------------

1. ↑  אתר Global Volcanism Program
2. ↑  Humanitarian | Thomson Reuters Foundation News, news.trust.org

|  |  |
| --- | --- |
| בקרת זהויות עריכת הנתון בוויקינתונים | 
* GND: 7669796-4
* VIAF: 247876166
* WorldCat (עם VIAF): 247876166

 |
**ערכים פיקטיביים** הוא שם כולל למידע שגוי שהוכנס למפות, אנציקלופדיות ומילונים כדי לשמש מלכודות להעתקות בלתי חוקיות שפוגעות בזכויות היוצרים של המוציאים לאור.

ארגלטון הוא שם עיירה מומצאת שהופיע בגוגל מפות באזור לנקשייר בצפון-מערב אנגליה. חברת Tele Atlas (אנ') היא חברת מפות שהייתה ספקית של גוגל מפות. הכנסת שם העיירה הייתה דרכהּ לוודא שזכויות היוצרים שלה יישמרו, שכן אם תתגלה מפה שכוללת את שמה של העיירה הרי ברור שהועתקה ממפה שמקורה בחברה.

בישראל חברת מפה הייתה ספקית המפות של גוגל מפות. כדי לשמור על זכויותיה שיימה (נתנה שם) החברה רחובות ברחבי הארץ. בחיפה שיימה החברה את שמה של עובדת בכירה והשם הופיע גם על שלט תחנת האוטובוס.

תופעה דומה ניתן למצוא באנציקלופדיות. לדוגמה esquivalience במילון אוקספורד או "ליליאן וירג'יניה מונטוויזל" באנציקלופדיה ניו קולומביה (אנ').

הערות שוליים
------------

1. ↑  ברוכים הבאים לעיירת הרפאים של גוגל, באתר הארץ, 5 בנובמבר 2009
2. ↑  אלון תמרי, סיפורי רחובות: מי אַת ענבר לדרמן?, בבלוג "עונג שבת", 25 במאי 2015
3. ↑  סיור ברחובות חיפה מבלי לקום מהכורסא (כ"ד) ב"חיפה מבלי לקום מהכורסא"
4. ↑  מילון אוקספורד עמ' 591
**אלחנדרו "אלכס" גרימלדו גרסיה** (בספרדית: **Alejandro "Álex" Grimaldo García**; נולד ב-20 בספטמבר 1995 בוולנסיה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת באייר לברקוזן.

קריירת מועדונים
---------------

### ברצלונה ב'

גרימלדו נולד בולנסיה שבספרד. בגיל 11 החל לשחק במחלקת הנוער של ולנסיה, ובגיל 13 עבר למחלקת הנוער של ברצלונה. ב-4 בספטמבר 2011 ערך גרימלדו את הופעת הבכורה שלו בברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים של ברצלונה, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–4 על קרטחנה במסגרת המחזור השלישי בליגה הספרדית השנייה. הופעה זו הפכה אותו לשחקן הצעיר ביותר בתולדות הליגה הספרדית השנייה, כשהוא בן 15 ו-349 ימים. זו גם הייתה הופעתו היחידה בעונת 2011/2012.

ב-23 בפברואר 2013 נפצע גרימלדו בברכו והושבת לשארית עונת 2012/2013. עד לפציעתו ערך 24 הופעות ליגה. הוא חזר לפעילות בחודש ינואר 2014, ועד לסוף עונת 2013/2014 ערך 14 הופעות ליגה.

ב-13 בספטמבר 2014 הבקיע גרימלדו את שער הבכורה שלו, שער בדקה ה-38 בניצחון 2–3 על דפורטיבו אלאבס במסגרת המחזור הרביעי בליגה. ב-25 באפריל 2015 הורחק גרימלדו לראשונה בקריירה, לאחר שצבר שני כרטיסים צהובים בניצחון 1–2 על פונפראדינה במסגרת המחזור ה-35 בליגה. גרימלדו ערך 36 הופעות ליגה והבקיע 4 שערים בעונת 2014/2015, שהסתיימה בירידתה של ברצלונה ב' לליגה הספרדית השלישית.

גרימלדו ערך 17 הופעות ליגה והבקיע 2 שערים בחצי הראשון של עונת 2015/2016.

### בנפיקה ליסבון

ב-29 בדצמבר 2015, לקראת סיום חוזהו בברצלונה, חתם גרימלדו על חוזה עד לשנת 2021 בבנפיקה ליסבון. בנפיקה ליסבון שילמה 1.5 מיליון אירו עבור השחקן, וברצלונה תקבל אחוזים מרווח עתידי על השחקן.

ב-26 בינואר 2016 ערך גרימלדו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-62 בניצחון 1–6 על מוריירנסה במסגרת גביע הליגה הפורטוגלית. ב-29 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הפורטוגלית, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–2 על אוניאו מדיירה במסגרת המחזור ה-24.

### באייר לברקוזן

ב21 במאי 2023 חתם בבאייר לברקוזן מהבונדסליגה בחוזה לארבע שנים בהעברה חופשית.

קריירה בינלאומית
----------------

גרימלדו היה חלק מנבחרת ספרד עד גיל 19 שזכתה באליפות אירופה עד גיל 19 לשנת 2012. בנובמבר 2023 זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת לקראת המשחקים נגד קפריסין וגיאורגיה במוקדמות יורו 2024. הוא ערך את הופעתו הבכורה בנצחון 3-1 על קפריסין, בה בישל את השער השני.

תארים
-----

בנפיקה ליסבון
* אליפות פורטוגל: 2015/2016, 2016/2017, 2018/2019, 2022/2023
* גביע פורטוגלי: 2016/2017
* גביע הליגה הפורטוגלית: 2015/2016
* הסופר קאפ הפורטוגלי: 2016, 2017, 2019

**באייר לברקוזן:**

* בונדסליגה: 2023/24

נבחרת ספרד עד גיל 19
* אליפות אירופה עד גיל 19: 2012

קישורים חיצוניים
----------------

ויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא **אלכס גרימלדו** בוויקישיתוף

* פרופיל, באתר Transfermarkt
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר BDFutbol
* פרופיל, באתר WorldFootball.net
* פרופיל, באתר FootballDatabase.eu